open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קראס (להקה)

**קראס** (באנגלית: **Crass**) הייתה להקת פאנק אנרכיסטית שפעלה בשנים 1977–1984. הלהקה נחשבת למייסדת של זרם האנרכו-פאנק. בשנות פעילותיה קידמה הלהקה במילות שיריה ובדרך החיים של חבריה ערכים פוליטיים שונים כמו פמיניזם, אנרכיזם, פציפיזם, פעולה ישירה ו"עשה זאת בעצמך" (DIY - Do It Yourself). המוזיקה של הלהקה התאפיינה בניגון מאוד גס ופשוט ומילים מושקעות על נושאים פוליטיים נרחבים.

## דיסקוגרפיה

* The Feeding Of The 5000 (1978)
* Stations Of The Crass (1979)
* Penis Envy (1981)
* Christ - The Album (1982)
* Yes Sir, I Will (1983)
* Acts Of Love (1984)
* Best Before 1984 (1986) - אוסף סינגלים


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות פאנק (Punk)
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1977
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1984
שי קרמר

שמאל|ממוזער|250px|"'''מסגד סורי הרוס, הרי הגולן'''" (2007). באדיבות גלריה ג'ולי מ.
שמאל|ממוזער|250px|גשר, אתר אימונים בריטי, ירדני וישראלי" (2008). באדיבות גלריה ג'ולי מ.

**שי קרמר** (נולד ב-1974, ישראל) הוא צלם ישראלי המתגורר בארצות הברית.

## ביוגרפיה
בין השנים 2003–2005 למד צילום בבית הספר "קמרה אובסקורה" והמשיך ללימודי תואר שני בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts, New York) בניו יורק. מאז סיום לימודיו הוא מתגורר בארצות הברית עם אשתו וילדיו.
יצירתו של קרמר עוסקת בנוף הישראלי ובהשפעת הסכסוך הישראלי-ערבי עליו. תצלומיו מתעדים אתרי קרבות, אנדרטאות ואתרי אימונים צבאיים בישראל. ספר מתצלומיו - "Infected Landscape" המתעד אתרים מסוג זה יצא בשנת 2008. 

תצלומיו של קרמר נמצאים באוספים שונים ביניהם אוסף מוזיאון המטרופוליטן, אוסף מוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד. 

## קישורים חיצוניים
* SHAI KREMER - אתר הבית של שי קרמר (באנגלית).
* שי קרמר, באתר גלריה ג'ולי מ. (באנגלית)
* 

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ספאו (אמסטרדם)

[ממוזער|250px|שמאל|כיכר ספאו, בשנת 2008. מימין הכניסה לחצר ה[בחיינהוף.]]
ממוזער|250px|שמאל|כיכר ספאו
**ספאו** (בהולנדית: **Spui**) הוא שמה של כיכר במרכז אמסטרדם שבהולנד. עד שנת 1420 היה אזור ספאו אגם שהיווה את הקצה הדרומי של העיר. בשנה זו הורחבה העיר עת נחפרה תעלת סינגל כחפיר המקיף את העיר. אגם ספאו מולא בשנת 1882 והפך לכיכר. בשנת 1996 שופצה הכיכר והפכה בעיקרה למדרחוב.

בכיכר נערך מדי יום שישי יריד ספרים, וסביבה חנויות ספרים רבות. מדי יום ראשון נערך בשוק יריד אמנים.

## מבנים בעלי חשיבות
במרכז הכיכר ניצב הפסל "היקר הקטן" (בהולנדית: *Het Lieverdje*) המסמל את ילדי העיר אמסטרדם. כמו כן בסמוך לכיכר נמצאת חצר הבחיינהוף מימי הביניים וכן ממוקם בכיכר המאחדנהאוס (Maagdenhuis) - בניין הנהלת אוניברסיטת אמסטרדם. מעברה השני של תעלת סינגל ניצבת הכנסייה הלותרנית הישנה, שנבנתה בין השנים 1632–1633.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* הכיכר באתר טריפי


קובץ:Lieverdje_Amsterdam.jpg|פסל "היקר הקטן"
קובץ:Spui_helios.jpg|בניין הליוס


קטגוריה:אמסטרדם: כיכרות
חידאתו

שמאל|ממוזער|200px|לוח חידאתו ובו תחילת הפתרון
שמאל|ממוזער|200px|לוח חידאתו פתור
**חידאתו** (באנגלית: **Hidato**) היא חידה, בה יש למלא על לוח משובץ את המספרים החסרים. החידה הומצאה על ידי ד"ר גיורא בנדק, מתמטיקאי ישראלי.

על לוח החידה מסומנים בעיגול שני מספרים, הקטן ביותר והגדול ביותר שיופיעו עליו. כן מופיעים על הלוח מספרים נוספים, שמהווים חלק מהפתרון, ומבטיחים שלחידה פתרון יחיד. על פותר החידה לשבץ מספרים נוספים על הלוח, כך שתיווצר שרשרת של מספרים עוקבים. שני מספרים הם 'מספרים סמוכים בשרשרת', כאשר הם נמצאים על הלוח זה לצד זה, אנכית, אופקית או באלכסון. קיימת גם גרסה נוספת של המשחק שבה האריחים הם משושים משוכללים (במקום ריבועים), כך ששני מספרים הם 'מספרים סמוכים בשרשרת' כאשר הם חולקים צלע משותפת. 

לחידאתו חמישה שלבים, מהקל ביותר שמוגדר ככוכב, לרמה הגבוהה ביותר שמסומנת על ידי חמישה כוכבים. כל כוכב מייצג רמה.

המשחק הומצא על ידי המתמטיקאי הישראלי ד"ר גיורא בנדק מקבוצת דובי צעצועים ומשחקים. ד"ר בנדק המציא ופיתח משחקים נוספים כמו: Lights-Out, Nim-X ו-I-top.

את המשחק ניתן לשחק גם באתרי משחקים פופולריים כגון shockwave.com. כמו כן המשחק מודפס במספר עיתונים יומיים עתירי תפוצה בעולם כמו ה-Daily Mail. בישראל חידאתו מודפס בעיתון ידיעות אחרונות.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של חידאתו בישראל
* Hidato official web site
* Play Hidato online
*Hidato is NP Complete

קטגוריה:תשבצי מספרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
אולימפיאדת השחמט 1960

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-14** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בלייפציג, שבגרמניה, בין 26 באוקטובר ל-9 בנובמבר 1960.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* יוסף פורת 4+,7=,4-
* משה צ'רניאק 3+,7=,4-
* יצחק אלוני 7+,4=,4-
* רפי פרסיץ 6+,2=4-
* יאיר קריידמן 4+,5=,4-
* עמנואל גוטי 7+,4=,2- - **[[מדליית כסף]] אישית**

הנבחרת סיימה במקום 13.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
* מוקדמות
** נגד אינדונזיה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד צרפת 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד מלטה 0:4 - ניצחון
** נגד אלבניה 1:3 - ניצחון
** נגד פינלנד 2.5:1.5 - הפסד
** נגד גרמניה המזרחית 3:1 - הפסד
** נגד נורווגיה 2:2 - תיקו
** נגד בולגריה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד יוגוסלביה 2:2 - תיקו
* גמר ב'
** נגד נורווגיה 2:2 - תיקו
** נגד הודו 0:4 - ניצחון
** נגד איסלנד 1:3 - ניצחון
** נגד אוסטריה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד צ'ילה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד קובה 2:2 - תיקו
** נגד פינלנד 2.5:1.5 - הפסד
** נגד פולין 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד דנמרק 2:2 - תיקו
** נגד ספרד 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד שוודיה 2:2 - תיקו

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:לייפציג: ספורט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1960
קטגוריה:תחרויות שחמט בגרמניה
מאסינדי

מחוז **מאסינדי** (באנגלית, בסוואהילי: **Masindi**) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המערבי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מאסדיני.

## מיקום
המחוז גובל במחוז ניויה מצפון, במחוז קיריאנדונגו ממזרח, במחוז נאקאסאקה מדרום מזרח, במחוז קיאנקוואנזי מדרום, במחוז הוימה מדרום מערב ובמחוז בוליסה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מאסדיני.

המחוז הקום בשנת 1976, ובהמשך התפצלו ממנו המחוזות קיריאנדונגו ובוליסה.

## אתרים תיירותיים
### הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס

הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס הוקם כשמורת ציד, ובהמשך נהפך לפארק לאומי. בפארק חיים מאות זנים של עופות ויונקים, ובהם פילים, תאואים, אריות, נמרים, היפופוטמים, ג'ירפים, אנטילופות, קובוסים שחורי-רגל, בובאלים אייליים, אוריבים וקובוסי מים, חזירי יבלות, בבוני זית, קולובוסים, פרשים אדומים, שימפנזים, מנעלנים, אנפות גוליית, עגורי כתר לבן-לחיים, אנפיות סוף, יקאנות אפריקניות, חרטומנים, קלאואים קרקעיים, טוראקיים, אורגיים, פרפורים עקודים ושלדגים ענקים.

בשנות ה-70, בתקופתו של אידי אמין כראש ממשלת אוגנדה, נפגעה קשות אוכלוסיית בעלי החיים בפארק, כתוצאה מציד בלתי-חוקי, וב-1983 נכחדו הקרנפיים. לאחר תום שלטונו של אמין החלו הרשויות לאכוף את איסור הציד, ואוכלוסיית בעלי החיים התאוששה.

### מפלי מרצ'יסון

מפלי מרצ'יסון הם מפלים גדולים על הנילוס, הנמצאים בפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הקרוי על שמם. בראש המפלים, הנילוס מוצא את דרכו החוצה דרך פרצה ברוחב 7 מטרים. הנהר נשפך אל בסיס המפלים בהפרש גובה של 43 מטרים דרך שלושה אשדים נפרדים, וממשיך בזרימתו מערבה אל אגם אלברט. במפלים זורמים כ-300 מטרים מעוקבים של מים מדי שנייה. בבסיס המפלים מתקהלים תנינים רבים.

## מזג אוויר
כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא 1200 מ"מ. והיא מתפרשת לשתי עונות, שמגיעות לשיאן בחודשים מרץ עד מאי ואוגוסט עד נובמבר.

## כלכלה
ענף הכלכלה המרכזי של תושבי המחוז הוא חקלאות, כאשר הגידולים הנפוצים במחוז הם דוחן, דורה, חמניות, שומשום, בטטה, תפוח אדמה, קסאווה, תירס, כותנה, קפה, טבק, כרוב הגינה, עגבנייה, בצל הגינה, סויה, בננה ואפונה. ענפים כלכליים נוספים הם דיג, דבוראות, תיירות וגידול בעלי חיים.

## אוכלוסייה
המחוז נחשב מגוון מבחינה אתנית, וחיים בו 55 שבטים שונים. השבטים הגדולים במחוז הם באניורו ובאגונגו שמהווים 60% מהאוכלוסייה. שבטים נוספים שקיימים במחוז הם אלור, ז'ונם, ארינגה ובארולי. בנוסף לגיוון האתנני במחוז, תושבים רבים במחוז היגרו אליו ממדינות שונות וביניהן רואנדה, קניה, דרום סודאן והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. משק בית ממוצע במחוז מורכב מ-4.86 נפשות. מספר זה נמוך מהממוצע הארצי שעומד על 5.2 נפשות. כ-95% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.

קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.72% בשנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

מאסינדי
Bring Ya to the Brink

***Bring Ya to the Brink*** הוא אלבומה של הזמרת האמריקאית ואייקון הפופ סינדי לאופר. לכבוד כתיבת האלבום, לאופר נסעה לשוודיה ואנגליה והתחברה עם מיטב מפיקי הדאנס בעולם.

## הפקה
השיר "Set Your Heart" יצא כפרומו ביפן, וזכה להצלחה כאשר מוקם במקום ה-4 במצעד טוקיו ו-11 בבילבורד יפן והופיע בפרסומת לטויוטה.

הסינגל השני מהאלבום הוא "Same Ol' Story" אשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
השיר כולל את המילה "Fucking", אך הוא הושמט משם השיר.

גם הסינגל השלישי, "Into the Nightlife", שלו גם מלווה קליפ אשר צולם במועדון בניו יורק, הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.

ברדיו 92.7FM בסן פרנסיסקו דיווחו שהסינגל הרביעי מהאלבום יהיה השיר "Echo", אשר אהוב ביותר על ידי המעריצים, אך הוא בחיים לא יצא וקידום האלבום הופסק על ידי חברת התקליטים של לאופר.

האלבום היה מועמד לפרס גראמי בתור אלבום הדאנס הטוב ביותר לשנת 2009.

## רשימת רצועות
# "High and Mighty"
# "Into the Nightlife"
# "Rockin' Chair"
# "Echo"
# "Lyfe"
# "Same Ol' Story"
# "Raging Storm"
# "Lay Me Down"
# "Give It Up"
# "Set Your Heart"
# "Grab A Hold"
# "Rain on Me"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי סינדי לאופר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
טבק הרחה

שמאל|ממוזער|250px|סוגים שונים של טבק הרחה
[ממוזער|"יהודים מריחים טבק" - ציורו של עמנואל סלומון פרידברג מירובסקי (1829–1908), בן העיר [פראג]]
**טבק הרחה** הוא סוג של טבק הנצרך ללא הבערתו. קיימים מספר סוגים של טבק הרחה, אולם בדרך כלל הכוונה היא לטבק המעובד לאבקה יבשה הנשאפת לחלל האף.

## היסטוריה
עמים ילידים בברזיל היו הראשונים אשר השתמשו בטבק טחון להרחה. הם נהגו לעבד את הטבק בעלי ומכתש עשויים עץ. את הטבק המעובד אחסנו בכלים אטומים עשויים עצמות. שימוש בטבק הרחה בקרב בני הטאינו נצפה על ידי נזיר פרנציסקני, האב ראמון פאנה, שהשתתף במסעו השני של קולומבוס לעולם החדש בשנת 1493. בשובו לאירופה הביא עמו האב ראמון טבק הרחה.

במאה ה-16 החזיקו סוחרים ספרדים במונופול על הסחר בטבק הרחה, לאחר שמפעלים ראשונים ליצורו קמו בעיר סביליה. יצור טבק להרחה בעיר סביליה נמשך לאורך מאות שנים ובמאה ה-18 הוקם בית החרושת המלכותי לטבק (בספרדית: Real Fábrica de Tabacos) מחוץ לחומות העיר, אשר היה הבניין השני בגודלו בספרד בעת שהוקם. בבניין התקיים יצור טבק להרחה ואף התנהלו מכירות פומביות של טבק. בשנת 1561 תיאר שגריר צרפת לפורטוגל, ז'אן ניקו, את תכונותיו הרפואיות של טבק להרחה כמרפא לכאבי ראש. לניקו מיוחסת הבאת טבק להרחה לטיפול בכאבי הראש הבלתי פוסקים מהם סבלה קטרינה דה מדיצ'י. דה מדיצ'י התרשמה כל כך מתכונותיו של הטבק להרחה עד שהחליטה כי מאותה עת יקרא בשם תבלין המלכה (Herba Regina), עובדה שסייעה להפצתו של הטבק באצולת צרפת.

## סוגים
* טבק הרחה **יבש** (לעיתים: "אירופי") – מבושם בדרך כלל בריחות שונים, או שהוספו לו חומרי טעם והוא נועד לשאיפה בנחירי האף. ריחות אופייניים לטבק הרחה יבש הם מגוון ריחות פרחים, מנטול, פירות שונים, או מגוון תבלינים.
* טבק הרחה **לח** (בארצות צפון אמריקה מכונה "טבק אמריקני" (באנגלית: American Snuff) – טבק שנהוג למורחו על החניכיים ואינו מיועד לשאיפה באף. קיימים שני סוגים עיקריים לטבק הלח, "מתקתק" ו"מלוח". כל אחד מן הסוגים מיוצר במגוון טעמים. טבק הרחה לח שונה מטבק לעיסה. מכירת טבק הרחה לח (להבדיל מטבק לעיסה, או סיגריות) אסורה בכל מדינות האיחוד האירופי, למעט שוודיה.

יהודים רבים נוהגים להריח טבק מקופסאות מתכת לאחר התפילה בשבת ולכבד מתפללים מקופסת הטבק האישית. לטבק נהגו לקרוא בטורקיה ״ברנוטי״, בתימן- ״בורדגאן״, בעיראק- "טטן"  ובמזרח אירופה - "שמעק טבק" (טבק הרחה).

## ראו גם
* תיבת ההרחה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טבק
קטגוריה:אבקות
לב כלב

**לב כלב** (ברוסית: **Собачье сердце**) היא נובלה סאטירית עם אלמנטים של מדע בדיוני מאת מיכאיל בולגקוב, אשר נכתבה בשנת 1925. נושא הסאטירה הוא האדם הסובייטי החדש.

## עלילת הספר
הסיפור מציג כלב תועה ושמו שריק (כינוי נפוץ בשפה הרוסית לכלבים), אשר עובר ניתוח חדשני שבעקבותיו הוא לובש בהדרגה צורה אנושית של איש פרולטריון מרושל. דמות ראשית נוספת בסיפור הוא פרופסור פיליפ פיליפוביץ' פראוברז'נסקי, רופא אשר משתיל בלוטת יותרת המוח ואשכים לתוך גופו של שריק כחלק מניסוי.

בחלוף הזמן הופך שריק בהדרגה להיות אנושי, בוחר לעצמו את השם פוליגרף פוליגרפוביץ' שריקוב, בונה לעצמו קריירה ב"מחלקת הניקיון של מוסקבה האחראית לסילוק המשוטטים-על-ארבע ברחובות (חתולים, וכדומה)", והופך את החיים בביתו של הפרופסור לחלום בלהות, עד שמחליט אותו פרופסור להחזיר את המצב לקדמותו.

הסיפור הפך למפורסם ברוסיה, ידוע ומדובר בקרב ילדי בית-ספר ועד פוליטיקאים. הסיפור הוסרט הן בשפה הרוסית והן בגרסה איטלקית, הועלה כמחזה וכאופרה בשפה האנגלית, וגרם לפולמוס ביקורתי תוסס. בשנת 2003, עיבדו וביימו עידית הרמן ודמיטרי טולפנוב את הספר למחזה בעברית בתיאטרון קליפה.

## נושאים
השמות בעלי חשיבות ברורה בסיפור. השם פראוברז'נסקי נגזר מהמילה הרוסית Преображение (פראוברז'נייה) שפירושה "שיפור צורה". שריק (Шарик) הוא שם נפוץ לכלבים ברוסיה. השם ושם המשפחה "פוליגרף פוליגרפוביץ'" הוא תרגום גס ל"רוטגרוורה (טכניקת הדפסה), בנו של רוטגרוורה" ומהווה הד למסורת ההבל של השמות הכפולים בספרות הרוסית ששורשיה בגיבורו של גוגול אקאקי אקאקיאביץ' בסיפורו "האדרת". השם הוא גם סאטירה על מוסכמות חדשות לגבי נתינת שמות בברית המועצות המוקדמת. אף על פי כן, נבחר השם על פי המסורת הרוסית הישנה, של "היוועצות בלוח השנה", כאשר יום שמו של פוליגרף הוא 4 במרץ.

השם של תורם האיברים השיכור הוא צ'וגונקין (Чугун, "צ'וגון" משמעו ברזל יציקה) שיכול לקבל משמעות פארודית על השם של סטלין (Сталь "סטאל" פלדה ברוסית). 

ישנן שתי גרסאות להאבטיפוס בחיים האמיתיים שהיווה השראה לדמותו של פרופסור פראוברז'נסקי. לפי אחת מהן זה המנתח יהודי-צרפתי (יליד רוסיה) סרז' וורונוף שהיה נודע בניסוייו לבצע השתלות אשכים ובלוטות התריס של חיות בבני אדם. לפי הגרסה השנייה - מדובר בניקולאי פוקרובסקי, רופא-גניקולוג מוסקבאי ידוע, דודו של מיכאיל בולגקוב (אח של אימו).

לסיפור קיימות אנלוגיות עם דוקטור פאוסטוס, פרנקנשטיין, והאי של ד"ר מורו. הוא יצא לאור בברית המועצות בשנת 1987, יותר משישים שנה לאחר השלמתו, אולם היה מוכר לקוראים רוסים דרך סאמיזדאט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות סובייטית
קטגוריה:ספרים רוסיים
ספירידון הקדוש

**ספירידון הקדוש** (ביוונית: **Άγιος Σπυρίδωνας**, ספירידונס; 270 בערך – 348) הוא קדוש נוצרי יליד קפריסין, המקובל בנצרות המזרחית והמערבית. הוא נולד בעיר אסיה שבקפריסין והיה רועה שלא זכה לחינוך רשמי. הוא נישא ונולדה לו בת, ועם מות אשתו הוא הצטרף למנזר. הוא היה לבישוף בעיר טרמטוסיה ליד פאפוס, והיה ממתנגדי המינות האריאנית. הוא השתתף בוועידת ניקיאה בשנת 325. לאחר הוועידה שב לקפריסין, ושם מת בגיל 78 לערך.

שמאל|ממוזער|250px|כנסיית ספירידון הקדוש בעיר קורפו
עם הכיבוש הערבי של קפריסין, הוצאה גופתו של הקדוש מקברה ונלקחה לקונסטנטינופול. לפי המסורת הייתה הגופה שלמה ומהקבר עלה ניחוח של ריחן, "הצמח המלכותי" (ביוונית Βασιλικός - "בסיליקוס" המקורב למילה "מלך" "βασιλεύς" - "בסילאוס"). שתי העובדות האלה נתפסו כאישור אלוהי לקדושתו של ספירידון. עם כיבוש קונסטנטינופול ב-1453, נלקחו שרידי הגופה על ידי הנזיר קאלוחרטיס (Καλοχαιρέτης) לקורפו שביוון, והם שמורים בכנסייה הקרויה על שמו. השרידים מונחים בתיבת כסף שיוצרה בווינה במאה ה-19. עם זאת, ידו הימנית של הקדוש שמורה ברומא.

ספירידון הוא הקדוש המגן של הקדרים ושל האי קורפו, שם הוא מכונה באופן רשמי "ספירידון הקדוש מגן העיר" (Αγιος Σπυρίδων ο πολιούχος). בין היתר, מיוחס לו גירוש הרעב מהאי ב-1550 וגירוש הדבר ב-1630 ושוב ב-1673. בטרם עזבה המחלה את המקום, היא שרטה את אחד מביצורי המצודה העתיקה בקורפו, ושריטה במבנה משמשת לפי המאמינים כראיה למסורת זו. עוד מיוחסת לקדוש הצלת העיר מהמצור העות'מאני ב-1716. לפי מסורת זו נגלה הקדוש לחיילים טורקים כשהוא אוחז בלפיד בוער, וזרע בקרבם אימה. התיבה ובה שרידי הקדוש נישאת בתהלוכה במספר אירועים במשך השנה המנציחים את הניסים שעשה: יום ראשון של הדקלים, יום שבת שלפני הפסחא, יום ראשון הראשון בחודש נובמבר וב-11 באוגוסט.

## קישורים חיצוניים

* אודות ספירידון הקדוש באתר Terra Kerkyra
* ספירידון הקדוש באתר הכנסייה האורתודוקסית של אמריקה

## הערות שוליים

קטגוריה:קורפו
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נפטרים ב-348
יוהאן פון דר שולנבורג

שמאל|ממוזער|200px|פסל לכבודו בעיר קורפו
**יוהאן מתיאס פון דר שולנבורג** (גרמנית **Johann Matthias von der Schulenburg**; 7 באוגוסט 1661 באמדן ליד מגדבורג – 14 במרץ 1747 בוורונה), היה אציל ואיש צבא ממוצא פרוסי, ששירת במספר צבאות במאה ה-18, ולאחר מכן פרש והתגורר בוונציה, מקום בו עסק באיסוף יצירות אומנות.

פון דר שוולנברג שירת בצבא דוכסות בראונשוויג-לינבורג (Herzogtum Braunschweig-Lüneburg) ונלחם כנגד הצבא העות'מאני בשנים 1687-1688. ב-1699 היה לקצין בכיר בצבאו של ויקטור אמדאוס השני (Vittorio Amedeo II), עת האחרון היה עדיין דוכס סבויה. ב-1701 נפצע, אך שנה לאחר מכן הצטרף לצבא סקסוניה ונלחם במלחמה הצפונית הגדולה. ב-1707 שב למערב אירופה, הצטרף לצבאו של הנסיך אויגן מסבויה ונלחם במלחמת הירושה הספרדית. לאחר מכן גויס לצבא הרפובליקה של ונציה, וארגן בהצלחה את הגנתה של העיר קורפו, עת העות'מאנים שמו עליה מצור ב-1716. אנטוניו ויוואלדי חיבר מאוחר יותר את האופרה ג'ודיטה טריאומפאנס (Juditha triumphans) לזכר הניצחון. לאחר מכן המשיך פון דר שולנבורג ועסק בהשלמת ביצוריה של קורפו במשך שנתיים, וב-1718 עקר לוונציה, והיה לאספן יצירות אומנות. הוא ציווה כי אוסף יצירות האומנות שלו יישאר בחטיבה אחת, אך לאחר מותו צוואתו לא כובדה והאוסף נמכר לרוכשים שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קורפו
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מרשלים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:המלחמה הצפונית הגדולה
קטגוריה:ילידי 1661
קטגוריה:נפטרים ב-1747
ששון

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות עיראק
ליהמן ברדרס

שמאל|ממוזער|150px|עמנואל (מנדל) ליהמן
**ליהמן ברדרס בע"מ** (באנגלית **.Lehman Brothers Inc**) הייתה חברת שירותים פיננסיים אמריקאית רב-לאומית. לפני קריסתה במהלך המשבר הפיננסי-הנדל"ני האמריקאי בשנת 2008, הייתה ליהמן ברדרס בנק ההשקעות הרביעי בגודלו בארצות הברית (אחרי גולדמן זקס, מורגן סטנלי, ומריל לינץ').

ליהמן ברדרס הייתה פירמה פעילה במשך כ-158 שנה, משנת 1850 ועד לפשיטת הרגל שלה בשנת 2008.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1850 בידי שלושה אחים יהודים-אמריקאים ילידי גרמניה: הנרי (חיים) ליהמן (1822–1855), עמנואל (מנדל) ליהמן (1827–1907) ומאייר ליהמן (1830–1897).

החברה עסקה בבנקאות השקעות ופיננסים. בשנת 1870 הייתה החברה שותפה בייסוד "בורסת הכותנה של ניו יורק" (NYCE).

השותף המנהל של החברה בין השנים 1901 ו-1925 היה פיליפ ליהמן (1861–1947), בנו של עמנואל ליהמן.

בין השנים 1925 ו-1969 ניהל את החברה רוברט ליהמן (1891–1969), בנו של פיליפ ליהמן.

ב-1984, מוזגה החברה עם חברת אמריקן אקספרס (AmEx), ובשנת 1988 מוזגה גם עם חברת "E. F. Hutton & Co"

בספטמבר 2008 החברה העסיקה כ-26 אלף עובדים ברחבי העולם. בין החברות-הבנות המרכזיות של החברה נכללו הבנקים "ליהמן ברדרס", "ניוברגר ברמן", "אורורה" ועוד רבים.

המטה הבינלאומי של החברה שכן בכיכר טיימס שבניו יורק, והמטות האזוריים שלה שכנו בלונדון ובטוקיו.

## פשיטת הרגל
ב-15 בספטמבר 2008 הגישה החברה בקשה לחדלות פרעון, לאחר שנקלעה לחובות של כ־613 מיליארד דולרים בעקבות משבר הסאבפריים. הייתה זו פשיטת הרגל הגדולה בהיסטוריה. שבוע לפני שהבנק הכריז על פשיטת הרגל ניהלו בכירי הבנק משא-ומתן עם הבנק לפיתוח קוריאה (KDB) על מנת להזרים מיליארדים רבים לבנק ההשקעות האמריקאי הנאבק על חייו.

אחת הבעיות הייתה המודל העסקי של הבנק שהיה בעל מינוף גבוה ובעל סיכון גבוה שחייב אותו לגייס מדי יום מיליארדי דולרים בהלוואות לטווח קצר כדי לממן את הפעילות. מזכיר האוצר של ארצות הברית, הנרי פולסון, הצהיר שלא יחלץ את הבנק מקריסה ופשיטת רגל בעזרת כספם של משלמי המיסים, ובכך חרץ את גורלו של הבנק. ליהמן ברדרס חווה פגיעה נוספת לאחר שבנק אוף אמריקה, הבנק הגדול בארצות הברית, הודיע על רכישת בנק ההשקעות מריל לינץ' בעסקה בשווי של כ-50 מיליארד דולר. מחיר הרכישה היה גבוה ב-70% ממחיר הסגירה של מניית מריל לינץ' בוול סטריט. מכירת מריל לינץ' לבנק אוף אמריקה (BofA) פגעה בניסיונות להצלת ליהמן ברדרס. הרכישה הטיבה עם בנק אוף אמריקה ועד היום משמשת מריל לינץ' כחטיבת ניהול ההון של בנק אוף אמריקה.

תוך שמונה חודשים התמוטטה מניית החברה (NYSE:LEH) משווי של 46 דולר למניה ב-13 במרץ 2008 לשווי של 5 סנט ב-13 בנובמבר 2008, נפילה של כ-99.9%.

נכסי החברה באמריקה נרכשו על ידי קבוצת ברקליס הבריטית, ונכסיה באירופה ובאסיה נרכשו על ידי נומורה אחזקות היפנית.

בברודוויי הועלתה הצגה בת שלוש וחצי שעות בשם "הטרילוגיה של ליהמן" שנכתבה בידי האיטלקי סטפנו מסיני.

## קישורים חיצוניים

* 
* ירון זליכה, איילת צור-נייברג, משבר מניות הבנקים - מהלאמה ועד להשלמת ההפרטה באתר רבעון לבנקאות מרץ 2007
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: בנקים
קטגוריה:בנקי השקעות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
יוליוס פרליס

**יוליוס פרליס**   (בגרמנית: **Julius Perlis**; 19 בינואר 1880, ביאליסטוק – 11 בספטמבר 1913, אנסטל) היה שחמטאי יהודי-פולני-אוסטרי.

## ביוגרפיה
בתחילת דרכו השחמטאית שיחק פרליס בווינה, שם ניצח בתחרות בשנת 1901. בשנת 1903 הגיע למקום השני, אחרי מיכאל צ'יגורין ובשנת 1904 ניצח בתחרות וינה. באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות אחרת בווינה (תחרות גמביט, המנצח: קרל שלכטר).  בשנת 1905 חלק מקום 4-6 בתחרות אמנים בברמן (דרג ב'). בשנת 1906 הגיע למקום התשיעי בתחרות אוסטנדה (ניצח: קרל שלכטר) והגיע למקום השלישי בתחרות וינה. בשנת 1907 חלק מקום 7-8 בתחרות וינה (ניצח: ז'ק מיזס) ובאותה שנה הביע למקום ה-16 באוסטנדה.

בשנת 1908 חלק מקום 7-8 בתחרות וינה. בשנת 1909 הגיע למקום השביעי בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצחו: עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין). באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות וינה (ניצח: ריכרד רטי ). בתחרות וינה של סוף השנה הגיע למקום השלישי. בשנת 1911 הגיע למקום ה-13 בתחרות קרלסבד (ניצח: ריצ'רד טייכמן ). בשנת 1912 הגיע למקום החמישי בתחרות סן סבסטיאן (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום 3-4 בתחרות וינה (ניצח: קרל שלכטר).  בשנת 1913 הגיע למקום החמישי בתחרות וינה (ניצח: רודולף שפילמן).  
 
הקריירה שלו נגדעה עקב תאונת טיפוס הרים באלפים, בשנת 1913.

## משחקי שחמט מפורסמים
*גזה מרוצ'י - יוליוס פרליס וינה 1904
*רודולף שפילמן  - יוליוס פרליס  ברמן 1905
*יוליוס פרליס - פרנק גיימס, וינה 1908
*[יוליוס פרליס  - [אז'ן זנוסקו-בורובסקי], סנקט פטרסבורג 1909]

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחמטאים אוסטרים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1913
משולש (כלי נגינה)

**משולש** או **שָׁלִישׁ** הוא כלי נגינה אידיופוני, ממשפחת כלי ההקשה. המשולש הוא פיסת מתכת, לרוב פלדה, המעוצבת בצורת משולש עליה מקישים בפיסת מתכת נוספת. יש הקוראים לכלי זה גם בשם "שליש" על שם כלי נגינה קדום, אך אין לדעת אם היה זה כלי זה, או כלי בעל שלושה מיתרים. בצורתו הנוכחית הכלי מוכר מאנגליה מסביבת המאה ה-16.
ממוזער|330x330 פיקסלים|משולש

## היסטוריה
ממוזער|קולות של נגינה במשולשאיקונוגרפיה היא המקור העיקרי למידע על ההיסטוריה של המשולש, ומספקת תובנה לגבי ההקשר המוזיקלי והחברתי שבו הכלי התפתח. חוקרים רבים מאמינים שהמשולש הוא צאצא ישיר של הסיסטרום, כלי נגינה מצרי קדום. חוקרים אחרים מתייחסים למשולש כ"בעל ברית" עם הסיסטרום לאורך ההיסטוריה, אך לא צאצא ישיר. נהוג לחשוב שאם המשולש היה צאצא ישיר, אי שם בהיסטוריה אפשר היה לצפות למצוא קשר ישיר בין הסיסטרום למשולש המודרני - "חוליה חסרה" המראה את התפתחות הסיסטרום למשולש. עם זאת, קשר ישיר אינו ידוע. כמו הסיסטרום, המשולש, כפי שניתן לראות באיקונוגרפיה, מקורו בהקשרים דתיים. עד היום משמש המשולש ככלי ליטורגי בטקסים של הכנסייה הקופטית שבסיסה במצרים ושל הכנסייה הסורית-מלברית שבסיסה בקרלה, הודו. במאה ה-14, תיאורים מוקדמים של המשולש צצים מתוך האיקונוגרפיה הנוצרית המערבית. מאותו זמן ואילך, המשולש נראה באיקונוגרפיה לאורך מאות שנים, במגוון גדלים, ולעיתים עם טבעות מצלצלות תלויות מצדו. משולשים מתוארים כבעלי פינה פתוחה כשהקצוות אינם נוגעים, וגם כבעלי פינות סגורות לחלוטין; הצדדים לפעמים מעוקלים מעט. משולשים מסוימים נראים גם בצורות שאינן ממש משולשות, כמו טרפזים וצורות אחרות. השימוש הראשון הידוע במונח הכתוב "משולש" מתרחש ברשימת מלאי של כלי הנגינה שבבעלות הקאפלה בוירטמברג, גרמניה.הרשימה נערכה על ידי בלדווין הויול בשנת 1589, למעלה ממאתיים שנה לאחר הופעתו האיקונוגרפית של המשולש במאה הארבע-עשרה. בסביבות המאה השמונה עשרה החל השימוש במשולש להתרחב. צלילו החל להביא לקונוטציות ואסוציאציות מוזיקליות חדשות. בהשפעת שגרירות, דיפלומטיה, אופנה טורקית באירופה, והצלילים החדשים של הלהקות הצבאיות שלהם, החלו מלחיני אופרה ותזמורת אירופאים לשלב את המשולש כאמצעי לחקות את צלילי המהטרן (התזמורת הצבאית העות'מאנית) - הצלילים המתכתיים של הזיל והסבגן, כלי נגינה טורקיים מסורתיים, בשילוב עם הדופק הקצבי של כלי ההקשה העות'מאניים. לעיתים קרובות לא נכתבו תווים למשולש כלל, וביצוע הנגינה בוצע לפי שמיעה בלבד. כאשר חלק מוזיקלי נכתב בתווים, הוא היה כמעט תמיד בצליל שמיניות ושש-עשריות רפפטטיבי. בתחילת המאה התשע-עשרה, מלחינים מהתקופה הרומנטית החלו לחקור את התכונות של המשולש. ניתנה העדפה לצליל ארוך ומתמשך שרק משולשים ללא טבעות יכולים לספק. לפיכך, הטבעות המצלצלות הקשורות למשולש במשך חמש מאות שנים לפני כן, יצאו מכלל שימוש.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:כלי הקשה
אריק אנדרסן

**אריק אנדרסן** בדנית: **Erik Andersen **; 10 באפריל 1904 - 27 בפברואר 1938), שחמטאי דני שהיה אלוף דנמרק בשחמט 12 פעמים בשנים (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936) ואלוף ארצות הצפון פעמיים: בשנת 1930, הגן על תוארו בשנת 1934 בדו-קרב מול גדעון סטולברג ונוצח על ידי אריק לונדין 3.5-2.5 בשנת 1937.

## קריירה תחרותית
אנדרסן הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן בשנת 1923 (ניצח: אהרון נימצוביץ' ). בשנת 1924 הגיע למקום השלישי בתחרות קופנהגן (ניצחו: יוהנס גירסינג וקינץ) והגיע למקום השני בתחרות ראנדרס (ניצח: קיר). בשנת 1927 חלק אנדרסן מקום 4-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: גזה מארוצי). בשנת 1928 הגיע למקום הרביעי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1929 חלק מקום 5-6 בתחרות גטבורג (אליפות הצפון, ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1930 חלק מקום 4-5 בתחרות סווינמונדה (ניצח: פרידריך זמיש). בשנת 1931 הפסיד בדו-קרב ליסטה סטולץ 1.5-4.5.

בשנת 1933 חלק אנדרסן מקום 3-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1935 חלק מקום 8-9 בתחרות באד נויהם (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1937 הגיע למקום ה-13 בתחרות יוראטה (האליפות הרביעית של פולין, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר).

## השתתפות באולימפיאדות

אנדרסן שיחק בנבחרתה האולימפית של דנמרק בשש אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936). 
* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון,  בלוח השלישי השיג תוצאה של +8 -3 =4  (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), דנמרק זכתה במדליית הכסף  http://www.olimpbase.org/1927/1927den.html
* באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג,  בלוח השני השיג תוצאה של +9 -4 =3 http://www.olimpbase.org/1928/1928den.html
* באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -5 =3 http://www.olimpbase.org/1930/1930den.html
* באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +4 -8 =4 http://www.olimpbase.org/1931/1931den.html
* באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -4 =6  http://www.olimpbase.org/1933/1933den.html
* באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +7 -10 =1 http://www.olimpbase.org/1935/1935den.html. בין היתר ניצח את השחמטאים וסיה פירץ, רודולף שפילמן, ולדאס מיקאנס, ויליאם וינטר, יוסף פורת וסיים בתיקו עם ראובן פיין 
* באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -7 =6 http://www.olimpbase.org/playersx/rj1pn17e.html

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1938
דאונטאון ברוקלין

[ממוזער|שמאל|250px|[מגדל בנק ויליאמסבורג סייבינגס - אחד המבנים הבולטים של אזור דאונטאון ברוקלין.]]
ממוזער|250px|שמאל|רחוב אדמס - אחד מנתיבי התחבורה העיקריים של אזור דאונטאון ברוקלין.
**דאונטאון ברוקלין** (באנגלית: **Downtown Brooklyn**) הוא מרכז העסקים הראשי השלישי בגודלו בעיר ניו יורק (אחרי אזור מידטאון מנהטן ואזור לוור מנהטן) במדינת ניו יורק שבארצות הברית. השכונה נמצאת ברובע ברוקלין של העיר ניו יורק, בחלקו הצפון מערבי של הרובע.

בשכונה מספר מבנים גבוהים בהם מגדל בנק ויליאמסבורג סייבינגס ומרכז מטרוטק היוצרים קו רקיע ייחודי לאזור.

## היסטוריה
אזור דאונטאון ברוקלין, בדומה לאזור מנהטן, היה מיושב עד ראשית המאה ה-17 על ידי שבט הלנאפי האינדיאני. לאחר הגעת המתיישבים ההולנדים לאזור, ובסמוך להתיישבות שהקימו באי מנהטן (שנקראה ניו אמסטרדם), הקימו גם התיישבות באזור דאונטאון ברוקלין - בשם זה (בהולנדית: **Breuckelen**). עד שנת 1814 היה אזור ברוקלין מיושב בדלילות רבה. תחילת פעולתה של מעבורת קיטור בין ברוקלין לבין מנהטן הביאה להתיישבות צפופה יותר באזור, ולהפיכת ברוקלין לפרוור של מנהטן, ובמקביל הפך אזור דאונטאון ברוקלין למרכז העסקים האזורי של ברוקלין.

בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19 הפכה ברוקלין למרכז תנועה למלחמה בעבדות בארצות הברית, ובעיר הוקמו כנסיות רבות שפעלו נגד העבדות.

לאחר מלחמת העולם השנייה אימצה מחלקת התכנון העירוני של העיר ניו יורק תוכנית להפוך את אזור דאונטאון ברוקלין למרכז עסקים כלכלי ולמרכז תרבותי. במסגרת תוכנית זו הוחלט להקים באזור מבני ממשל, והורחב רחוב אדמס (Adams Street), לימים רחוב בוארום (Boerum Place) המוביל לאזור. בשנת 1969 הוכנה תוכנית פיתוח חדשה ובה שם דגש על פיתוח מסחרי של דאונטאון ברוקלין, אולם המשבר הכלכלי של שנות ה-70 הקשה על הפיתוח האזורי.
## אתרים בעלי חשיבות
באזור דאונטאון ברוקלין ממוקמים מרכז מטרוטק, בניין רובע ברוקלין, בתי המשפט של מחוז קינגס ובית המשפט המרכזי הפדרלי של המחוז המזרחי של ניו יורק. כמו כן ממוקמים באזור מוסדות השכלה גבוהה רבים ובהם בית הספר למשפטים של ברוקלין, אוניברסיטת פוליטכניק, מכללת ניו יורק לטכנולוגיה, אקדמיית ברוקלין למוזיקה ואוניברסיטת לונג איילנד.
בין מוסדות התרבות של הרובע ניתן למנות את מוזיאון התחבורה של ניו יורק.

## תחבורה
גשר ברוקלין וגשר מנהטן מקשרים בין האי מנהטן לבין אזור דאונטאון ברוקלין. באזור פועלים מספר קווים של הרכבת התחתית של ניו יורק (קווים 2, 4, 5, A, C, F, G, B, D, M, N, Q ו-R). טרמינל אטלנטיק הממוקם באזור, משמש תחנה של קו הרכבת לונג איילנד.

## פיתוח אזורי מגורים
ממוזער|250px|שמאל
מאז אמצע המאה ה-18, היה אזור דאונטאון ברוקלין אזור מסחרי בעיקרו ולא אזור מגורים. מאז ראשית המאה ה-21 החלו להיבנות באזור מספר פרויקטי דיור ובהם פרויקט רחוב ליווינגסטון הכולל 7 בניינים בני 15 קומות בהם 1,000 יחידות דיור.

תוכנית פיתוח משנת 2004 נועדה לעודד בנייה צפופה למגורים באזור, במסגרתה מתוכננים בניית 14,000 דירות מגורים חדשים באזור.

## קישורים חיצוניים

*מפה של אזור דאונטאון ברוקלין
*מפה של אזור דאונטאון ברוקלין בה מסומנים אזורים מתפתחים
*גלריית תמונות של אזור דאונטאון ברוקלין באתר NYCfoto.com
*ההיסטוריה של אזור דאונטאון ברוקלין, באתר הפארקים של עיריית ניו יוקר

קטגוריה:ברוקלין: שכונות
ברוקלין
קו רקיע

[שמאל|ממוזער|250px|קו הרקיע של [הונג קונג בלילה.]]
**קו רקיע** של עיר הוא מונח המתאר את האופק של העיר, ובו צלליות המבנים הבולטים ביותר באותה עיר, כדוגמת גורדי שחקים, גשרים, גלגל ענק ועוד. קו הרקיע מהווה "טביעת אצבע" של העיר, ולרוב מהווה סמל או אמצעי זיהוי שלה כמראה מקום המופיע בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ואף סמלים רשמיים של העיר.
ממוזער|קו הרקיע של גוש דן.
בערים בהן מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית או סימני היכר ארכיטקטוניים בולטים, מוודאים שקו הצללית יכלול מבנים אלה, ולכן קו הרקיע שנבחר אינו בהכרח קו ישר גאוגרפי החוצה את העיר במרכזה מצפון לדרום, או מזרח למערב, אלא נבחר קו אשר יכלול את מרב המבנים האמורים.

קווי הרקיע הידועים ביותר בעולם הם אלו של הונג קונג ושל ניו יורק אשר כלל את מגדלי התאומים קודם לנפילתם בפיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. ערים רבות, בהן תל אביב הוסיפו את קו הרקיע שלהן לסמל העיר.

## קישורים חיצוניים

*15 קווי הרקיע הידועים בעולם, באתר Di Serio
*פרויקט קו הרקיע - אוסף תמונות של קווי רקיע ברחבי ארצות הברית
*קווי הרקיע הידועים בעולם
*קווי הרקיע הידועים בעולם, לפי אתר Emporis

*
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:אדריכלות
טים טאם

**טים טאם** (באנגלית: Tim Tam) הוא חטיף המיוצר על ידי החברה האוסטרלית Arnott's, מאז שנת 1964. זהו מעין ופל משני ביסקוויטים שביניהם קרם (לרוב שוקולד) ועליו ציפוי שוקולד. בחבילה אחת של טים טאם יש 11 יחידות, ובדגם הציפוי הכפול 9. ייחודו של החטיף בנוהג להשתמש בו כקשית שתייה.

## תולדות המוצר
מקור השם "טים טאם" הוא בשמו של סוס מרוץ. ב-1958 הלך בעלי החברה דאז, רוס ארנוט, לצפות במרוץ סוסים בקנטקי והחליט שהחטיף ייקרא על שם הסוס הזוכה (טים טאם).

על פי נתוני היצרנית, היקף המכירות השנתי עומד על כ-35 מיליון חבילות ברחבי העולם (כ-400 מיליון יחידות). שיא המכירות הוא באוסטרליה, שם צורך אדם בממוצע כ-1.7 חבילות טים טאם בשנה.

## אופן האכילה
[שמאל|ממוזער|230px|[ג'ימי ויילס מונחה כיצד לאכול טים טאם, במסעדה בסידני]]
את חטיף הטים טאם נהוג לאכול באופן הבא: אכילת פינה אחת בביסקוויט והפינה הנגדית, טבילת אחת הפינות במשקה חם (כגון חלב, קפה, תה, שוקו ואף ליקר) ושתייתו דרך החור שנוצר באחת הפינות. כך, הציפוי, הקרם והביסקוויטים נמסים בחום המשקה. לבסוף אוכלים בזריזות את הטים טאם כשהוא נמס מבפנים, לפני שהוא מתפרק.

כדי למנוע את התפרקות החטיף, פותח טעם ה'ציפוי הכפול' שנועד ליצור מעטפת חיצונית קשיחה יותר לטים טאם. בנוסף, יש המקפיאים את הטים טאם מראש כדי להעניק לו יציבות בזמן שהמילוי נמס.

## וריאציות
230px|ממוזער|סוגים שונים של טים טאם
בדומה לחטיפים מצליחים רבים, פותחו מספר טעמים לטים טאם, ובהם: קלאסי (שוקולד חלב), ציפוי כפול, קרמל, מוקה, שוקולד מריר, שוקולד צ'ילי (מתובל), פירות יער, טראפלס ותפוז.

ב-2004 יצאה החטיף טים טאם בסדרת חטיפים שהכילו כמות זעומה של אלכוהול. על החברה נמתחה ביקורת בשל כך http://www.theage.com.au/articles/2004/02/04/1075853910088.html, בטענה שבהתחשב בפופולריות של החטיף, מכירתו במרכולים רגילים עלולה לגרום לילדים לפתח התמכרות לאלכוהול.

ב-2006 הוציאה החברה מהדורה מוגבלת של טים טאם בטעם תות שדה, שאחוזים ממכירתו נתרמו למאבק בסרטן השד.

חברת ארנוט'ס השיקה ב-2005 טים טאם בצורה חדשה: כדורי ביסקוויט מצופים שוקולד (במקום שני ביסקוויטים מלבניים).

## ברחבי העולם
מרבית המכירות של המוצר הן באוסטרליה ובניו זילנד. עד לאחרונה ניתן היה להזמינו דרך האינטרנט. החטיף פופולרי גם ברחבי העולם:
* בארצות הברית נמכר הטים טאם תחת השם "Double Trouble" (צרות כפולות). ניתן היה להשיגו במארזים של 3 חבילות.
* בבריטניה נמכר מוצר דומה שיצא לשוק כ-30 שנה לפני הטים טאם האוסטרלי ומיוצר על ידי חברה מתחרה. עם זאת, הטים טאם מיובא לבריטניה בקנה מידה נרחב.
* לישראל הגיע הטים טאם בעקבות ביקוש בקרב ישראלים שגרו או טיילו באוסטרליה. מיובאים בעיקר הטעמים "קלאסי" ו"ציפוי כפול". בשנת 2004 נמכרו בישראל כ-700,000 חבילות.
* הטים טאם מיובא גם לאירלנד, קנדה, הונג קונג, סינגפור, הפיליפינים, הודו, אינדונזיה, יפן, סין וטאיוון.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף המוצר באתר Arnott's (אנגלית)
* על מכירת טים טאם בישראל 

קטגוריה:המטבח האוסטרלי
קטגוריה:המטבח הניו זילנדי
קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:חטיפי שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
קניהפוטם

**קֶניַהפּוֹטָם** (שם מדעי: *Kenyapotamus*) הוא סוג של פרסתן קדום הנחשב לאב קדמון של ההיפופוטם המודרני. הוא חי באפריקה בתקופת המיוקן לפני 16 עד 8 מיליוני שנים. שמו ניתן לו בשל כך שמאובניו נמצאו בשטח שכיום שוכנת בקרבו מדינת קניה.

אף שהמידע אודות הקניהפוטם דל, מבנה השיניים שלו דמה לזה של הקסנוהירוס (*Xenohyus*), חזיר אירופאי שחי בתחילת המיוקן. עובדה זו הביאה מדענים אחדים למסקנה כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמים הם הפקארים והחזירים.

מחקרים מולקולריים מסוף המאה ה-20 ומראשית המאה ה-21 מציעים כי היצורים הקרובים ביותר להיפופוטמיים הם דווקא הלווייתנאים, ולא מכפילי הפרסה. ניתוח מורפולוגי של מאובני לווייתנאים ומכפילי פרסה, שכלל גם את הקניהפוטם, תמך בבירור בקשר בין משפחת ההיפופוטמיים לבין משפחת האנתרקותריים, משפחה של מכפילי פרסה קדמונים שנכחדו.

בסוג שני מינים: *K. coryndoni* ו-*K. ternani*.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:היפופוטמיים נכחדים
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באפריקה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו במיוקן
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1983
קטגוריה:קניה: מאובנים
דה דאם

ממוזער|שמאל|250px|האנדרטה הלאומית. ברקע ניתן לראות את מלון קרסנאפולסקי.
[ממוזער|250px|שמאל|כיכר דאם בשנת 1544, באותה עת הייתה הכיכר סכר (ב[הולנדית: דאם) על נהר האמסטל.]]
שמאל|250px|ממוזער|יריד בכיכר דאם
**דה דאם** (בהולנדית: **de Dam**, "הסכר") הוא שמה של כיכר העיר של אמסטרדם. הכיכר ממוקמת במרכז העיר העתיקה של אמסטרדם.

## היסטוריה
כיכר דאם ניצבת במקום בו ניצב בעבר סכר על נהר האמסטל. סכר זה נתן את שמו לעיר אמסטרדם ("הסכר על האמסטל"). הסכר נבנה בשנת 1270 ומשני צדיו נבנה היישוב הראשון באזור, שהיווה את ראשיתה של העיר.

במהלך השנים הורחב הסכר והפך לכיכר העיר שהלכה והתפתחה סביבו. הכיכר הקיימת כיום מורכבת למעשה משתי כיכרות שאוחדו. הסכר המקורי – **Middeldam** ("הסכר האמצעי") ו-**Plaetse** – כיכר סמוכה שעמדה ממערב לסכר. 

בסמוך לכיכר פעל שוק דגים שהיווה את המרכז המסחרי של אמסטרדם, ובהמשך מרכז הממשל של אמסטרדם (והוקם בכיכר בית המשקולות, אשר נהרס בשנת 1808 בהוראת המלך לודווייק הראשון). בשל פעילות זו הוקם בסמוך לכיכר בניין עיריית אמסטרדם. בשנת 1808 הפך בונפרטה את בניין העירייה לארמון המלכות, ושינה את מבנה הכיכר על מנת לשפר את הנוף מהארמון ואת חזותו.

את המשכו של נהר האמסטל (ה"דאמראק" – Damrak) צפונית לסכר, ייבשו במהלך המאה ה-19, ובשטחים שיובשו הוקם בניין הבורסה של אמסטרדם בשנת 1837. הבניין נהרס בשנת 1903, ובמקומו הוקמה בשנת 1914 חנות הכלבו דה ביינקורף.

בשנת 1856 נחנכה בכיכר אנדרטת מלחמה שנקראת "האיחוד" (**De Eendracht** – "דה אנדראכט") בנוכחות המלך וילם השלישי. אנדרטה זו הוסרה בשנת 1914.

בשלהי המאה ה-19 הפכה הכיכר למרכז תחבורה, ומספר קווי חשמלית עברו דרכה. בראשית המאה ה-20 הועברו קווי חשמלית אלה לסטציונספליין (Stationsplein).

בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הפכה הכיכר למעשה לכיכר הלאומית של הולנד, ונערכו בה הפגנות פוליטיות רבות. 

ב-7 במאי 1945, יומיים לאחר כניעת הכוחות המזוינים הגרמניים בהולנד במלחמת העולם השנייה, טבחו חיילים גרמנים עשרות הולנדים שהתאספו בכיכר כדי לחגוג את השחרור. 

ב-4 במאי מדי שנה נערך בכיכר טקס יום הזיכרון ההולנדי (**Nationale Dodenherdenking**) בסמוך לאנדרטה הלאומית שהוקמה בכיכר בשנת 1956.

ב-8 בנובמבר 2024 פרצה בכיכר מתקפת הפוגרום האינטישמית באוהדי מכבי תל אביב, כאשר עשרות אוהדים הותקפו בה ביציאה מהמשחק נגד אייאקס אמסטרדם.

מספר פעמים במהלך השנה (בחגים כגון חג המולד וביום המלכה) נערך בכיכר יריד.

## תיאור הכיכר
הכיכר ממוקמת במרכז ההיסטורי של העיר אמסטרדם, כ-750 מטרים דרומית לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם. צורת הכיכר רבועה, אורכה כ-200 מטרים ממזרח למערב וכ-100 מטרים מצפון לדרום. היא מקשרת בין הרחובות דאמראק ורוקין, העוברים לאורך נהר האמסטל ומקשרים בין התחנה המרכזית למונטפליין (כיכר המטבעה). הכיכר משמשת גם כמפגש הרחובות ניוונדייק (Nieuwendijk), קאלוורסטראט (Kalverstraat) ודאמסטראט (Damstraat). הכיכר נמצאת בסמוך לרובע החלונות האדומים של אמסטרדם, בדה ואלן.

בקצה המערבי של הכיכר ממוקם הארמון המלכותי הבנוי בסגנון נאו-קלאסי. מבנה זה שימש כבניין העירייה החל משנת 1655 והפך לארמון בשנת 1808. בסמוך לו, בצדה הצפוני של הכיכר, נמצאת הכנסייה החדשה שנבנתה בשלהי המאה ה-15 בסגנון אדריכלות גותית. כמו כן נמצא בכיכר מוזיאון שעווה – סניף של רשת מוזיאוני השעווה של מאדאם טוסו.

בצדה המזרחי של הכיכר נמצאת האנדרטה הלאומית שהוקמה בשנת 1956 לזכר חללי מלחמת העולם השנייה. כמו כן, בצד זה של הכיכר נמצא מלון קרסנאפולסקי וחנות הכלבו דה ביינקורף. 

## קישורים חיצוניים

* תצלום פנורמי של הכיכר

קטגוריה:אמסטרדם: כיכרות
נס ירוק

[ממוזער|250px|ציורי דגלים ימיים משנת [1783, הנס הירוק מופיע בשורה הראשונה, שני מימין]]
**הנס הירוק** הוא דגל היסטורי אשר הונף בידי ספינות סוחר איריות מן המאה ה-17 ועד תחילת המאה ה-20. הדגל כולל שדה ירוק עם נבל בריאן בורו מוזהב ובקנטון מופיע דגל אנגליה (צלב ג'ורג' הקדוש), דגל האיחוד בשילובו של דגל סקוטלנד (עד שנת 1801) או דגל הממלכה המאוחדת בשילובו של צלב פטריק הקדוש.

הדגל הופיע בספרי הדגלים הבאים:
* 1685 טבלת הדגלים של דונהם
* 1700 טבלת הדגלים של לן
* 1799 דגלי כל האומות
* 1848 דגלי כל האומות
* 1889 ציורי דגלי כל האומות - האדמירליות הבריטית
* 1917 ספר הדגלים של הנשיונל ג'יאוגרפיק

מדגל זה נותר כיום רק דיון היסטורי על מעמדו כדגל ימי רשמי באיים הבריטיים או לחלופין כדגל בלתי רשמי אשר הונף על ידי ספינות סוחר איריות ספורות.

## ראו גם

* נס אדום
* נס לבן
* נס כחול

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קצרמר הממלכה המאוחדת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דגלים
קטגוריה:דגלים מן העבר
קטגוריה:אירלנד: דגלים
ירוק, נס
מטא (בודהיזם)

[ממוזער|בודהה שולח אהבה לכל האנושות, ניצב ליד מערות בלום, [אנדרה פרדש, הודו]]
**מֵטָּא** בפאלי (mettā) או **מַאִיטְרִי** בסנסקריט (maitrī), שפירושה נדיבות-לב אוהבת, היא מצב תודעה חיובי. התשיעית מעשר הפרמיטה המובילות להארה בבודהיזם וכן הראשונה ממעלות ברהמה ויהרה (המצבים הנשגבים).

תרגומים נוספים של המילה הם: "נדיבות-אוהבת", "חברתיות", "סימפתיה", "רצון טוב", "נדיבות ו"התעניינות פעילה באחרים".

מטא היא יותר מחמלה. חמלה יכולה לנבוע מהצד הרגשי והיא יוצרת צער או מעשה טוב בעוד שמטא היא אהבה כלפי כל הברואים ושמחה כאשר טוב להם.

יש הבדל משמעותי בין אהבה של גבר לאישה, אהבת אם לילד וכדומה לבין האהבה המגולמת במטא. אהבה רגילה מייצגת צורך להיות עם האובייקט האהוב, השתוקקות אליו או לנוכחותו והיא יכולה להיות אחת מסיבות הסבל (הנובע מהשתוקקות לדברים או היאחזות בהם) בעוד שמטא היא אהבה ללא היאחזות.

## מדיטציית מטא

אחת מצורות המדיטציה הפופולריות היא המדיטציה של נדיבות-אוהבת (אהבה ללא הצמדות) אשר מתבטאת בדאגה לאחר ללא כל אנוכיות.
תרגול המדיטציה הוא בקו פנים-חוץ, כלומר המתרגל מתחיל בעצמו, אל עבר חבר טוב ומכיל את החבר בעצמו, לאדם נייטרלי (שאין כלפיו רגשות, לא לחיוב ולא לשלילה) ומכיל את האדם בתוכו, יחד עם העצמי והחבר, אל אדם שמפריע למתרגל (כלומר יש כלפיו רגשות שליליים אבל לא שנאה) וגם אותו המתרגל צריך להכיל בתוך עצמו לבסוף המתרגל מכיל בתוכו את כל היצורים שביקום. בכל אחד ואחד מהשלבים המתרגל חייב לסמפט את האדם ולשאוף לטוב עבור אותו אדם, במקביל לשאיפה לטוב עבור עצמו.

המדיטציה מורכבת משישה שלבים אשר בהם המטא מכוונת אל:
#עצמך
#חבר טוב – יש להימנע מלבחור מישהו שהינך נמשך אליו מינית, מישהו שצעיר ממך בהרבה או מבוגר ממך בהרבה וכן אדם מת
#מכר – יש לבחור אדם שאתה במגע עמו ביומיום אך אינו מעלה תחושות חיוביות חזקות או שליליות חזקות
#אויב – מומלץ לא לבחור אדם שתחושותיך השליליות כלפיו הן קיצוניות, אלא אם כן הינך מבוסס היטב במדיטציה
#הארבעה הנ"ל – התייחס אליהם כשווים וראויים בשווה לנדיבות
#ובהתמדה, שאר הישויות ביקום.

## ראו גם
*פרמיטה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונחים בבודהיזם
אולימפיאדת השחמט 1962

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-15** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בווארנה, שבבולגריה, בין 15 בספטמבר ל-10 באוקטובר 1962.

## תוצאות הגמר

## מדליות אישיות

## נבחרת ישראל

הנבחרת סיימה במקום 15.

משתתפי נבחרת ישראל:
* יוסף פורת 4+,5=,5-
* יצחק אלוני 3+,5=,6-
* משה צ'רניאק 6+,3=,4-
* יאיר קריידמן 5+,1=,4-
* צדוק דומניץ 5+,3=,2-
* גדליהו שפירא 4+,5=,2-

תוצאות קבוצתיות:
* מוקדמות
** נגד תוניסיה 1:3 - ניצחון
** נגד רומניה 2:2 - תיקו
** נגד פוארטו ריקו 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד ארצות הברית 3.5:0.5 - הפסד
** נגד בולגריה 3.5:0.5 - הפסד
** נגד שווייץ 2.5:1.5 - הפסד
** נגד מונגוליה 1:3 - ניצחון
* גמר ב'
** נגד איסלנד 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד ספרד 3:1 - הפסד
** נגד קובה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד פולין 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד מונגוליה 3:1 - הפסד
** נגד פינלנד 1:3 - ניצחון
** נגד דנמרק 1:3 - ניצחון
** נגד אנגליה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד שוודיה 2:2 - תיקו
** נגד בלגיה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד שווייץ 1.5:2.5 - ניצחון

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1962
קטגוריה:תחרויות שחמט בבולגריה
קטגוריה:וארנה: ספורט
משפט השלושים ושמונה

**משפט השלושים ושמונה (הל"ח)** היה משפט של השלטונות הבריטים נגד חניכי קורס מפקדים של האצ"ל בשנת 1939, שהסתיים בענשי מאסר נגדם.

משפט זה ונסיבותיו, דומה למשפט מ"ג אסירי ההגנה שנערך זמן קצר לפניו אך מפורסם פחות ממנו. במשפטים אלה רצו הבריטים להבהיר כי למרות הפשרת היחסים עם היישוב היהודי עקב מלחמת העולם השנייה והאויב הגרמני המשותף, הם לא יסכימו לפעולות  מחתרתיות הן בשמאל והן בימין של היישוב היהודי בארץ ישראל.

ב-17 בנובמבר 1939 הסתיים קורס מפקדים של אצ"ל שנערך במושבה משמר הירדן. זה היה הקורס הגדול מסוגו מאז קיום הארגון.

למחרת, ב-18 בנובמבר 1939 החליט מפקד הקורס להועיד את אותו יום לאימון בשימוש בחמרי נפץ. לפנות בוקר יצאו 32 חניכי הקורס מלווים במפקד וסגנו ובארבעה נוטרים מהמושבה. הפיצוצים נשמעו בתחנת המשטרה הבריטית ליד גשר בנות יעקב ושוטרים נשלחו למקום ברכב שעליו מכונת ירייה. הם אסרו את חברי הקבוצה ומצאו במקום חמרי נפץ. בחיפוש במושבה בבית בו התגוררו החניכים נמצאו שני רובים אוטומטים, אקדח, מחסניות וספרי הדרכה צבאיים.

כל הנתפסים הועברו תחילה למשטרת צפת וכעבור ימים אחדים נשלחו הגברים לכלא עכו וארבע הנשים - לבית הסוהר לנשים בבית לחם.

ב-21 בדצמבר 1939 נפתח המשפט בבית דין צבאי בעכו. לאחר שני ימי דיון נפסקו עונשי מאסר לכל הנאשמים.

ארבע הנשים נידונו לשנתיים מאסר, ששת הצעירים ביותר נידונו לחמש שנים ומפקד הקורס, סגנו, ארבעת הנוטרים ושאר 22 החניכים, נידונו לעשר שנות מאסר.

הנשים הועברו לרצות את ענשן בבית לחם אך מפקד הצבאי הראשי לא אישר את גזר דינן והן שוחררו ב-19 בינואר 1940 וחויבו במעצר בית ובהתייצבות במשטרה פעמיים ביום במשך שנה.

הגברים נכלאו בכלא עכו, שם נפגשו עם מ"ג אסירי ההגנה וכעבור חצי שנה הועברו למחנה המעצר מזרעה שמצפון לעכו. מקץ שנה שוחררו ששת הצעירים ביחד עם המ"ג. שאר אסירי משמר הירדן שוחררו שנה לאחר מכן.

## לקריאה נוספת
***[[דוד ניב (היסטוריון)|דוד ניב]]: מערכות הארגון הצבאי הלאומי**, חלק שלישי, הוצאת מוסד קלוזנר, 1976.
***ספר תולדות ההגנה** כרך ג' חלק ראשון, הוצאת עם עובד, 1973.

קטגוריה:אצ"ל
קטגוריה:1939 בארץ ישראל
קטגוריה:מורשעים בדין בפלשתינה (א"י)
מרקו מרין

**מרקו מרין** (בגרמנית: **Marko Marin**, נולד ב-13 במרץ 1989 בגרדיסקה שביוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא סרבי ששיחק בעמדת הקשר. לזכותו של מרין 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה.

## קריירה
מרין החל את הקריירה שלו בקבוצות נוער. עד 1996 שיחק מרין בקבוצת "SG 01 Hoechst", ולאחר מכן עבר לאיינטרכט פרנקפורט. בשנת 2005 עבר מרין לאקדמיית הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך, ולאחר שנה באקדמיית הנוער עבר לשחק למשך עונת  בבורוסיה מנשנגלדבך ב', קבוצת המילואים של המועדון.

ב-2007 חתם מרין על חוזה ל-3 שנים בקבוצה הבוגרת של מנשנגלדבך. באותה שנה נכלל בסגל הנבחרת האירופאית לטורניר גביע מרידיאן של שנת 2007. בעונת  הוא העפיל עם קבוצתו לליגה הגרמנית הראשונה, לאחר שזכה איתה באליפות הליגה השנייה. ב-9 באוגוסט 2008 הוא כבש שלושער, במהלך משחק קבוצתו מול פיטצ'ה בילפלד בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.

בעונת  הועבר מרין לורדר ברמן תמורת 8.5 מיליון אירו.

מרין זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של גרמניה במהלך שנת 2007, ושיחק במדיה ב-6 משחקים במהלכם כבש שער אחד.

ב-16 במאי 2008 נכלל מרין על ידי המאמן יואכים לאב בסגל נבחרת גרמניה המורחב ליורו 2008, אך לא צלח את הניפוי הסופי מהסגל שנערך ב-28 במאי. הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ב-27 במאי של אותה שנה במשחק מול נבחרת בלארוס, לאחר שנכנס כמחליף בהפסקת המחצית במקום בסטיאן שוויינשטייגר. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-20 באוגוסט במשחק מול נבחרת בלגיה.

ב-28 באפריל 2012 חתם מרין על חוזה שיחל בעונת 2012/2013 עם צ'לסי. ב-19 ביולי 2012 הוא כבש שער במשחק הבכורה שלו במדי צ'לסי, בניצחון 2-4 על סיאטל סאונדרס מה-MLS במשחק ידידות.. מרין סיים את העונה עם זכייה בליגה האירופית, על אף שלא שותף בניצחונה של צ'לסי 1-0 על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר.

ביולי 2013, לאחר שמיעט לקבל דקות משחק במדי צ'לסי, הושאל לשנה אחת לקבוצת סביליה מהליגה הספרדית, עמה זכה עונה שנייה ברציפות בליגה האירופית, שוב לאחר ניצחון על בנפיקה. הפעם מרין שותף כמחליף במשחק הגמר, אך הוחלף בעצמו לקראת תום ההארכה בקווין גאמיירו, שכבש את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים. בתום העונה הושאל לפיורנטינה האיטלקית. ב-21 בינואר 2015, הושאל מרין בשנית, כשהפעם הושאל לחצי עונה לאנדרלכט הבלגית. ב-25 באוגוסט 2015 שוב מירן הושאל, והפעם לטרבזונספור הטורקית עד לסוף העונה.

ב-22 באוגוסט 2016 חתם מרין באולימפיאקוס על חוזה קבוע, לאחר שבארבע קבוצותיו הקודמות שיחק כמושאל מצ'לסי.

## תארים
;צ'לסי
* הליגה האירופית: 

;סביליה
* הליגה האירופית: 

;אולימפיאקוס
* אליפות יוון: 

;הכוכב האדום בלגרד
* אליפות סרביה: 

;פרנצווארוש
* אליפות הונגריה: 2021/2022

;גרמניה עד גיל 21
* אליפות אירופה: 2009

;גרמניה
* גביע העולם: 2010 (מקום שלישי)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי ג'דה
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1989
קולגיום

**קוֹלֶגיוּם** (לטינית: collegium ביחיד; collegia ברבים) הוא מושג ששימש ברומא העתיקה לציון התאגדות בעלת אופי חוקי. התאגדות זו נשאה אופי של גילדה או מועדון חברתי. ארגון הקולגיום שאל את מבנהו מגופי ממשל אזרחים כאשר הסנאט הרומי שימש לעיתים כמודל ואולם האספה של הקולגיום נקרא לעיתים קוריה.
 
תולדות הקולגיה נעוצות עוד בתקופת המלוכה. פלוטרכוס מייחס למלך נומה פומפיליוס את הקמתן של הקולגיה המקצועיות, כגון: בעלי המלאכה, האומנים והסוחרים, ואף קולגיום קבורה (collegia funeraticia). קולגיות עתיקות וחשובות אף יותר היו אלו של הכוהנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה
Theoretical Inquiries in Law

**Theoretical Inquiries in Law** הוא כתב עת משפטי בשפה האנגלית היוצא לאור פעמיים בשנה על ידי מרכז-על ע"ש צגלה למחקר בין-תחומי של המשפט, בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. ב-2017 דורג כתב העת כראשון בעולם במדד ה-Impact Factor מבין כ-600 כתבי העת המשפטיים המתפרסמים מחוץ לארצות הברית, לפי מערכת הדירוגים של Washington and Lee Law School.

כתב העת עוסק בתאוריה של המשפט ובתחומים משיקים כאשר יש להם השלכה על סוגיות משפטיות כמו סוציולוגיה, היסטוריה, פילוסופיה וכלכלה. כל גיליון מוקדש לנושא אחר שנידון במסגרת כנס אקדמאים בין לאומי שנערך אחת לחצי שנה. הכותבים לכתב העת כוללים אקדמאים מתחומים מגוונים, ומכך כתב העת משמש במה לעיסוק בתיאוריה משפטנית גם לאקדמאים שאינם משפטנים.

מאמרי כתב העת נשפטים בשיפוט אקדמי, ונערכים על ידי מערכת סטודנטיאלית, בפיקוח אקדמי של העורך הראשי ועורכים-אורחים.

## היסטוריה
כתב העת נוסד בשנת 2000 על ידי פרופסור אריאל פורת, שגם ערך אותו עד שנת 2003. לאחר מכן, כיהנו כעורכים ראשיים פרופסורים בכירים נוספים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.

### עורכים ראשיים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: כתבי עת משפטיים
נמל התעופה הבין-לאומי קורפו יואניס קפודיסטריאס

**נמל התעופה הבינלאומי-קורפו "יואניס קפודיסטריאס"** (ביוונית: **Κρατικός Αερολιμένας Κέρκυρας «Ιωάννης Καποδίστριας»**) הוא נמל תעופה בינלאומי באי קורפו, השוכן כשלושה ק"מ מדרום לעיר קורפו.

המטוס הראשון נחת בנמל ב-22 במרץ 1937, אך מבנה הטרמינל הוקם רק ב-1962. ב-1965 הפך השדה לנמל תעופה בינלאומי, והטרמינל הנוכחי, בשטח של 27,000 מ"ר, הושלם ב-1972. בשדה מסלול טיסה בודד (17/35) באורך של 7,792 רגל (2,375 מטר) וברוחב של 45 מטרים. חלק מהמסלול נסלל על רצועת קרקע שיובשה בלגונת חלקיופולוס, וחלק מהלגונה הכלואה, בין המסלול והחוף, הפכה לבריכה סגורה. בשדה רחבות חניה לעשרה מטוסים, ושטחן הכולל הוא 70,450 מ"ר. במקום פועל שירות אוטובוס ומוניות.

מנמל התעופה יוצאות טיסות סדירות לרחבי יוון, המופעלות על ידי חברות התעופה היווניות אולימפיק אייר ואג'יאן איירליינס, ולמספר ערים ברחבי אירופה. אולם עיקר נפח התנועה הוא בטיסות שכר, במיוחד לממלכה המאוחדת ולגרמניה, ועומס מורגש בשדה בעונת הקיץ, בין החודשים אפריל לאוקטובר.

השדה נקרא על שם יואניס קפודיסטריאס, דיפלומט יליד קורפו וראש הממשלה הראשון של יוון העצמאית.

## קישורים חיצוניים

* 
* שדה התעופה ברשות התעופה האזרחית ההלנית
* אודות שדה התעופה
* השדה באתר World Aero Data
* 

## הערות שוליים

קורפו
קפודיסטריאס
קטגוריה:קורפו