open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פלחה"ן

**פלחה"ן** (פלוגת חבלה והנדסה) היא פלוגה בגדוד סיור המתמחה במשימות הנדסה קרבית, חבלה ומיקוש במסגרת גדוד הסיור החטיבתי וכפופה לו פיקודית.

בחיל ההנדסה הקרבית קיימות פלוגות מבצעיות הנקראות פלחה"ן אך עם ייעוד אחר.

## היסטוריה
לכל חטיבת חי"ר בצבא הגנה לישראל למעט חטיבת כפיר, הן בסדיר והן במילואים, יש על פי התקן גדוד סיור חטיבתי, המורכב מפלוגות ייעודיות: פלוגת הסיור (פלס"ר), פלוגת הנ"ט (פלנ"ט) וכאמור פלוגת החבלה וההנדסה (פלחה"ן). במרץ 2017 הוקמה בחטיבת כפיר, סיירת חרוב בה קיימות יכולות מגוונות ובהן יכולת החבלה.

ייעודה של פלוגת החבלה הוא לסייע לחטיבה בפעילות הנדסית שוטפת כגון סיור ואיתור מוקשים ומטעני חבלה, חבלה במבנים, מיקוש ועוד. כשהפלחה"ן אינה עוסקת בסיוע הנדסי לחטיבה, היא משמשת כיחידת חיל רגלים מובחרת למשימות התקפיות מורכבות, ופועלת כסיירת חטיבתית לאיסוף מודיעין ותצפיות ועל כן מסלול ההכשרה הוא ארוך ומפרך יותר (בדרך כלל המסלול כמחצית מהשירות, אך משתנה מחטיבה לחטיבה) מיחידות רגילות.

חיילי הפלחה"ן הם חיילי חי"ר העוברים הכשרות הנדסיות בבית הספר להנדסה צבאית (בהל"ץ) בסוף הקורס הם מוכשרים כפלסי 04. לפני הקמתן של יחידות הסיור בראשית שנות ה-2000 היו כפופות פלוגות אלו ישירות למפקדת החטיבה.

בחטיבות חיל הרגלים הסדירות (גבעתי, גולני, נחל, צנחנים) כל פלגה מורכבת מ-4 צוותים ממחזורים שונים. בנוסף, בתוך הפלחה"ן יש צוות חדש שנפתח פעם בשנתיים שנקרא צוות "חץ" שהיעוד שלו הוא להיות חפ"ק מח"ט במלחמה וביום יום הוא יושב עם הפלחה"ן.

## מפקדים ידועים של פלחה"ן
מאז הקמתן צמחו ופיקדו על פלוגות החה"ן כמה מהמפקדים הבולטים בצה"ל ובהם:

*  בחטיבת הצנחנים: משה פלד (מקים היחידה), בני גנץ, יצחק מרדכי, יוסי בכר, שמעון נוה, אריק מורן, אמל אסעד, יחיאל גוזל, גל הירש, יהודה בר, רן בג, מנחם זטורסקי, הראל כנפו ורוני אלשיך.
*  בחטיבת גולני: פיני דגן (מקים היחידה), יאיר נוה, שמואל זכאי, אופק בוכריס, אורן אבמן ויניב עשור.
*  בחטיבת הנח"ל: אבי דהן, וישראל שומר.
*  בחטיבת גבעתי: אריה איטח (מקים היחידה) ורונן מרלי.

## סיכות פלחה"ן

קובץ:Palhan.jpg|סיכת פלחה"ן צנחנים
קובץ:Golani Palchan.JPG|סיכת פלחה"ן גולני
קובץ:Palhan givati.png|סיכת פלחה"ן גבעתי
קובץ:IDF palhan Nahal Sapir badge.jpg|סיכת פלחה"ן נח״ל


## ראו גם
* גדוד סיור (גדס"ר)
* פלוגת סיור (פלס"ר)
* פלוגת נ"ט (פלנ"ט)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
קטגוריה:הנדסה צבאית
קפוצ'ינו

[שמאל|ממוזער|250px|קפוצ'ינו עם [לאטה ארט בצורת לב]]
**קָפּוּצִ'ינוֹ** (באיטלקית: **Cappuccino**; בישראל מכונה גם **קפה הפוך**) הוא משקה קפה איטלקי המוכן מערבוב של אספרסו, חלב חם, וחלב מוקצף.

מקור השם במסדר הנזירים הקפוצ'ינים, שצבע גלימותיהם מזכיר את צבעיו של המשקה.

## הגדרה
את הקפוצ'ינו מכינים באמצעות מכונת קפה. לאחר טחינת פולי-הקפה, הם נחלטים במכונה עם מים רותחים לאספרסו. האספרסו נמזג לשליש התחתון של הכוס. לאחר מכן מוזג הבריסטה חלב שחימם והקציף בסטימר, מקציף החלב. את החלב מוזגים בתנועות מעגליות לכוס עם האספרסו, ובנדנוד החלב המוקצף מתערבבת ה"קרמה", קצף האספרסו עם קצף החלב ונוצר ציור שידוע גם בכינוי "לאטה ארט".

משקאות קפוצ'ינו מוגשים בדרך כלל בליווי כפית.[ממוזער|כוס קפוצ'ינו עם [ציור בקפה עליו ומבחש הקינמון לצידו]]

## היסטוריה
מכונות אספרסו מן הסוג אשר משמש להכנת משקאות קפוצ'ינו הוצגו לראשונה בתחילת המאה ה-20. לואיג'י באזרה ממילאנו רשם עליהן את בקשת הפטנט הראשונה בשנת 1901. הפופולריות של משקה הקפוצ'ינו עלתה עם שדרוג מכונות האספרסו הגדולות בבתי הקפה ובמסעדות לאחר מלחמת העולם השנייה, ובאופן ספציפי עם הכנסתן של מכונות הקפה המודרניות, בלחץ גבוה, על ידי החברה האיטלקית גאג'יה בשנת 1948. המשקה התפתח לצורתו המוכרת היום בשנות החמישים של המאה ה-20.

בממלכה המאוחדת, קפה אספרסו צבר פופולריות בצורת ההגשה של קפוצ'ינו, בעיקר בשל המנהג הבריטי של שתיית קפה עם חלב.

## אופן הכנה
המרכיב החשוב ביותר בהכנת קפוצ'ינו, מעבר לשוט האספרסו, הוא המרקם והטמפרטורה של החלב. כאשר מרתיחים חלב מעל 75°C החלבון נשרף והחלב מאבד מטעמו. יתבטא בבועות גדולות מהרגיל בחלק העליון של הקצף. כאשר בריסטה מחמם חלב בעזרת קיטור עבור כוס קפוצ'ינו, מתחיל להיווצר קצף אחיד באמצעות חדירה של בועות אוויר זעירות אל תוך החלב, מה שנותן לחלב המוקצף את המרקם הקטיפתי המיוחל. הקפוצ'ינו המסורתי מורכב משוט אספרסו, שעליו נמזג חלב מוקצף באופן שיוצר שכבת קצף בעובי 2 ס"מ. קיימות וריאציות נוספות של המשקה, אשר משלבות יותר או פחות חלב מוקצף, ומכונות קפוצ'ינו "רטוב" או "יבש" בהתאמה. בריסטה מנוסה עשוי להשתמש בחלב המוקצף לצורך ציור בקפה תוך כדי מזיגת החלב, במה שמכונה "לאטה ארט".

## קישורים חיצוניים

*מתכון קפוצ'ינו, (אנגלית) בלוג על קפה
*הכנת קפוצ'ינו, באתר iCoffee

קטגוריה:משקאות קפה
אימפי

שמאל|ממוזער|250px|מערך האימפי

**אימפי** הוא מבנה קרבי שהיה בשירות בני הזולו. האימפים הראשונים גויסו על ידי שאקה בתחילת המאה ה-19. צעירי הזולו גויסו בגיל 6 לתוכנית אימונים במסגרת האינטנגה ופוזרו לחטיבות בהגיעם לגיל 20. כל אימפי הורכב מחטיבות בנות 1,000 לוחמים, אם כי המספר יכול היה לנוע מ-500 עד 2,000 לוחמים בכל גדוד בגלל מיזוג חטיבות, תגבורות ואבדות בקרבות. בהתחלה האימפים הורכבו מגברים שבאו מאותה קבוצת גיל, אך בהמשך המנהג השתנה בגלל הצורך לתגבר את האימפים בעקבות האבדות בקרבות. האימפים מפורסמים בזכות טקטיקת ה"תאו" - כל אימפי שלח שתי "קרני תאו" שיועדו להקפת אגפי היריב, כדי למנוע ממנו מלתמרן, ובעזרת "חזה התאו" למחוץ את ההתנגדות. מאחורי "חזה התאו" ניצבו ה"מותניים" שהיו מורכבות מוותיקים בעתודה.

כל חטיבה הייתה בעלת מגן בצבע אחר, כאשר הצבעים סימלו את ותק החטיבה. החטיבות הצעירות קיבלו מגנים שחורים וחטיבות הוותיקות היו בעלות מגנים לבנים. ככל שאחוז הצבע הלבן במגן היה גבוה יותר, כך החטיבה הייתה ותיקה ויוקרתית יותר. בעת מלחמת הזולו היו בצבא הזולו כמה עשרות חטיבות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זולו
קטגוריה:מערכים צבאיים
קטגוריה:עיסוקים קרביים
ספינינג

ממוזער
**ספינינג** (באנגלית: spinning ; מסתובב, על שם פעולת הרגליים) הוא פעילות אירובית מאומצת אשר מתבצעת על אופניים נייחים. השם **ספינינג** הוא סימן רשום של סטאר טרק, אשר התקבע בפי רבים כשמה הגנרי של הפעילות. סטאר טרק רכשה את מאד דוג אתלטיקס (Mad Dogg Athletics) שהקים ג'ונתן גולדברג, רוכב אופניים שהתחרה במרוצים לאורכה ורחבה של ארצות הברית, וחיפש פתרון אלטרנטיבי לאימונים בחורף האמריקני המושלג, שלא באמצעות אופני הכושר הסטנדרטיים, אשר אינם מדמים רכיבה בחוץ באמינות רבה.

הפעילות - אשר נקראת אינדור סייקלינג (Indoor Cycling, רכיבה בתוך חלל סגור/מקורה) במקומות שאינם רשאים להשתמש בסימן הרשום - נעשית בדרך כלל בסטודיו עם מוזיקה בהנחיית מדריך. על האופניים קיים בורר עומס שמאפשר לרוכב לשלוט על דרגות הקושי והמאמץ בזמן הפעילות. בעזרתו ובעזרת מהירות הדיווש נבנות תוכניות אימונים מגוונות.

האימון הוא מסוג אירובי, נמשך על פי רוב חמישים דקות ודופק המטרה הוא בין 60%-90%, אצל מתאמן מיומן - כמו ברכיבת אופני כביש.

## ראו גם
* מחול אירובי

## קישורים חיצוניים

* 
*
*
*

קטגוריה:אופניים
קטגוריה:פעילות גופנית
צ'ילום

ממוזער|שמאל|עישון צ'ילום
שמאל|ממוזער|200px|צ'ילום
**צ'ילום** הוא כלי המשמש לעישון ג'אראס, ונעשה בו שימוש המתועד מאז המאה ה-18. זהו כלי בצורת חרוט חלול באורך וקוטר משתנים, העשוי בדרך כלל סוגים שונים של קרמיקה או אבן, ולעיתים גם קריסטל. בתוך החרוט נמצא חלק שתפקידו לחסום מעבר של תערובת העישון מצדו הרחב, שאליו נדחסת התערובת ובו היא מובערת, אל צדו הצר אשר מפתחו נשאף העשן. לרוב משמשת פיסת בד רטובה (המכונה "סאפי") לכיסוי הפיה (הצד הצר) על מנת לצנן את העשן ולמנוע שאיפת גרגירים מתערובת העישון שחמקו דרך החלק הפנימי. הצ'ילום נמצא בשימוש (מסורתי ואף דתי) בעיקר בחלקים שונים של הודו.

בעקבות תקנות האיסור על השימוש בג'אראס בהודו בשנות השמונים של המאה העשרים, דעכה תעשיית הצ'ילומים מחימר העשויים בעבודת יד, ונפוץ השימוש בתחליפים חד פעמיים. בתחילת שנות התשעים החלה אופנה של צ'ילומים מודרניים יותר, לרוב של מעצבים איטלקים.

## ראו גם
*באנג
*מאדה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי עישון
קטגוריה:כלים לצריכת קנאביס
קטגוריה:הודו: קנאביס
בולדוג אנגלי

**בולדוג אנגלי**, ובקיצור **בולדוג**, הוא אחד מגזעי כלב הבית, השייך למשפחת הכלביים.

## היסטוריה של הגזע
במקור טופח הבולדוג במאה ה-17 באנגליה ללוחמת שוורים. מימי הביניים, במשך כ-600 שנה, הבולדוג שימש לגירוי וללחימה בשוורים. הייתה סברה שגירוי השוורים לפני השחיטה יגרום לריכוך בשרם. לצורך כך היו משסים כלב בפר חבול או מותש. נוהג זה הפך ל"ספורט" פופולרי, שמשך קהל רב. מבנהו של הבולדוג, שפותח מגזע המסטיף, הפך אותו מתאים במיוחד לתפקיד: קצר רגליים, פראי, ובעל לסתות חזקות. פניו הקצרות הועילו גם כן, והוא יכול היה לנשוך את אפו של השור ברגע שזה הוריד את ראשו כדי לנגוח בכלב. הבולדוג לא היה מרפה גם כאשר השור היה מרים אותו לאוויר, ולעיתים גם היה נפצע באופן קשה. בשנת 1835 הוצאה ההתגרות בפרים אל מחוץ לחוק. מאז נעלם כושר הלחימה של הבולדוג, והודגשו מבנה גופו ופניו המכווצים.

## בתרבות הפופולרית
ג'ון בול, הדמות הבדיונית המסמלת את אנגליה, מתואר לרוב כאשר הוא מלווה בכלב בולדוג.

## קישורים חיצוניים

* האתר הישראלי לאוהבי הבולדוג האנגלי
*
*
* 

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
מסב

[ממוזער|[מסב כדורי]]
שמאל|ממוזער|180px|מסב גלילה קוני
שמאל|ממוזער|180px|מסב החלקה רדיאלי
שמאל|ממוזער|180px|פעולת מסב גלילה כדורי
שמאל|ממוזער|180px|מסב גלילה גלילי
**מֵסַב** (מכונה גם **לגר**) הוא אלמנט מכני המאפשר תנועה יחסית בין שני חלקים, יחד עם העברת עומס ביניהם. מטרת המסב היא הורדת החיכוך והשחיקה הנובעים  מתנועה זאת. דוגמאות לתנועה לא מאולצת במסב יכולות להיות תנועה קווית בכיוון הצירי או תנועה סיבובית בכיוון המשיקי. 

דוגמאות נפוצות לשימוש במסבים הם חיבור ותמיכת צירים במערכות מכניות. בדוגמה הנתונה הציר הוא גוף אחד שמחובר למסב והמערכת המכנית הוא הגוף השני.

קיימות שתי שיטות עיקריות להקטנת החיכוך והשחיקה: סיכוך על ידי סיכה והחלפת חיכוך קינטי בחיכוך בגלגול, על ידי הוספת אלמנטי גלילה. מפה נהוג לסווג את המסבים למסבי החלקה ומסבי גלילה.

כמו כן, ניתן לסווג מסבים על ידי כיוון ההעמסה ודרגות החופש הלא מאולצות.

## סיווג לפי אופן הקטנת החיכוך
### מסב החלקה
מסב החלקה סיבובי מורכב משתי טבעות. הקטנת החיכוך בין הטבעות נוצרת על ידי הפרדה שלהן בעזרת הסיכה. 

תת סוג נפוץ של מסבי החלקה הם מסבים הידראוליים. במסבים אלו נוצרת שכבת זרימה המפרידה בין הטבעות.  

דוגמה למסב הידראולי נפוץ היא מסב Michell המשמש  לתמיכת עומס צירי במכונות גדולות הסובבות במהירות קבועה, כגון טורבינות וגנרטורים תעשייתיים.

### מסב גלילה
מסב גלילה מקטין את החיכוך בין טבעות המסב על ידי החלפת חיכוך החלקה בחיכוך גלילה. בנוסף לטבעות ולגופי הגלילה, יכול המסב לכלול מכלאה שמטרתה היא שמירת מרחק קבוע בין גופי הגלילה.

ארבעה סוגי גופי גלילה נפוצים הם: כדורים, גלילים, קונוסים וחביות. המסבים הנפוצים בתעשייה הם מסבים כדוריים (Deep groove ball bearings). יתרונם של מסבים אלו מאפשרים להעביר עומס שקול בכיוון משתנה.

המסבים הקוניים דורשים הגדרה של כיוון העומס השקול אך מאפשרים העמסה גדולה יותר. מסבים חביתיים מאפשרים שינוי של הזווית בין טבעות המסב וחסינות גבוהה לחוסר שיוור. 

מסבי גלילה סובלים מהתעייפות מגע בגלגול. משך השימוש במסב תלוי בעיקר במהירות הסיבוב ובהעמסה שלו. בחירת המסב מתבצעת בהתחשב במשך השימוש  הנדרש. הערכת משך השימוש במסב מתבצעת על ידי שימוש בקורלצית L10 המשקפת את משך השימוש בו בתנאי עבודה תקינים, עד להסתברות של 10% לכשל.

## ראו גם
* מסב כדורי

* כוחות הרץ
* משוואות נאוויה-סטוקס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
איש החול

[250px|ממוזער|שמאל|איש החול. איור משנת [1905.]]
**איש החול** הוא דמות פולקלוריסטית אשר הופיעה לראשונה בסיפורו של הנס כריסטיאן אנדרסן "אולה לוק-אוייה". הסיפור מתאר דמות המביאה חלומות (טובים או רעים) לילדים (או לכל בני האדם) על ידי הזלפת חול על עיני הישנים מתוך שקיק חול התלוי לו על צווארו. סיפור זה בא להסביר את המקור לחלומות וכן את ההפרשה מזווית העין כאשר מתעוררים - מעין "חול" (ראו קורי שינה).

## איש החול בתרבות
א.ת.א. הופמן כתב את הסיפור "**[[איש החול (סיפור קצר)|איש החול]]**" (der Sandmann) בו מתואר איש החול כדמות מרושעת הזורקת חול לתוך עיני הילדים, אך זאת על מנת שהעיניים יפלו והוא יוכל לאסוף אותן ולהביא אותן לירח שם הוא מגדל את ילדיו בעלי המקורים הארוכים בתוך קן עשוי ברזל, ומאכילם בעיניים. ז'אק אופנבך הפך סיפור זה לאחד משלושת חלקיה של האופרטה "סיפורי הופמן". אך בסיפורו של אנדרסן ובסיפורי ילדים רבים אחרים, איש החול הוא דמות טובה המביאה סיפורים, שינה וחלומות. מרים ילן שטקליס כתבה סיפור בשם "טול טול בעל חול ומיק מיהוק בעל פיהוק" שמבוסס על אותה דמות.

איש החול מתואר במספר שירים, הידועים שבהם הם שיר הפופ "מיסטר סנדמן" של הקורדטס (שזכה לגרסת כיסוי של להקת בליינד גארדיאן, ולגרסה כלית על ידי גיטריסט הג'אז צ'ט אטקינס), ו-"Enter Sandman" ("היכנס איש החול") של מטאליקה.

מספר ספרי קומיקס נעשו על פי דמות זו, כאשר הקומיקס המפורסם ביותר הוא סנדמן של ניל גיימן, שם מתואר איש החול כבן למשפחת הנצחיים האחראי על החלומות.

בסרט האנימציה משנת 2012, "שומרי האגדות", מתואר איש החול כחבר באגודת גיבורי פולקלור השומרים על הילדים בעולם, ובה חברים גם סנטה קלאוס, ארנב הפסחא, פיית השיניים וג'ק פרוסט.

איש החול מתואר בשיר ערש גרמני בשם "לה לה לו" (La-Le-Lu), כדמות חיובית שמשגיחה על תינוקות ישנים ונותנת להם חלומות נעימים. עוד יצירות ספרותיות הקשורות באיש החול הן: איש החול (סיפור קצר) מאת א.ת.א. הופמן, אשר תורגם מגרמנית על ידי נילי מירסקי, סדרת הספרים סנדמן (ורטיגו) אשר זכתה לסדרות ספין אוף רבות ואשר סדרת הטלוויזיה סנדמן של נטפליקס נעשתה על פיה וסדרת הקומיקס של מארוול סאנדמן  .

זיגמונד פרויד בחיבורו "המאוים" (בגרמנית: **Das Unheimliche**) מרחיב על ניתוחו הקודם של ארנסט ינטש לאיש החול של הופמן כמופע פרדיגמטי של חווית הבעתה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
ולין

**וָלין** (**Valine**) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.
תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז ולין ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, אותה יש לקבל דרך המזון. כמות יומית מומלצת היא 4 מג לקילו אדם.

## מבנה כימי
השייר של ולין מורכב מאטום פחמן הקשור לאטום מימן ולשתי קבוצות **מתיל** (CH_3). שייר זה אינו קוטבי, ופירוש הדבר שוולין היא חומצת אמינו הידרופובית. זוהי חומצת האמינו ההידרופובית ביותר אחרי **[[איזולאוצין]]**; מבחינת מבנה ותפקוד ולין דומה לחומצה זו וכן ל**[[לאוצין]]**. עקב היותה מאוד הידרופובית, ולין מצויה לרוב בליבת החלבון ולא על פניו החיצוניים, משום ששם המגע האפשרי עם מולקולות המים המקיפות את החלבונים בסביבה התאית הוא מינימלי.

ולין בודדה לראשונה ב-1879 וסונתזה במעבדה ב-1906.

## מקורות תזונה
ולין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

## ביולוגיה

באנמיה חרמשית, אחת המחלות התורשתיות הידועות ביותר, מייצרים תאי הדם האדומים מולקולות המוגלובין פגומות: חומצת אמינו בודדת ברצף החלבון - **[[חומצה גלוטמית]]** - אינה מופיעה בו, ובמקומה מופיעה ולין. לאור הבדלי הקוטביות בין שתי החומצות, קיפול מולקולת ההמוגלובין נפגע, ועמה יכולת קישור החמצן שלו.

## ראו גם
* Rs4680

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות
גיבון מצויץ

**גיבון מצויץ** (שם מדעי: *Nomascus*) סוג במשפחת הגיבונים שתפוצתו בהינדו-סין בווייטנאם, לאוס, מזרח קמבודיה ודרום מערב סין. נקרא כך בשל כתר השיער המוארך אצל הזכרים המשווה צורה של ציצית נוצות.

## מאפיינים
משקלם הממוצע של מיני הגיבון המצויץ הוא 7–8 ק"ג בדומה לגיבון לבן-גבות, יותר מגיבון גיבון (5 ק"ג) ופחות מהסיאמנג. לנקבות צבע המצח שחור, שבולט על רקע שאר הפרווה הבהירה, השערות זקורות אך לא נוצרת ציצית.

הזכרים כמעט שחורים לחלוטין, לעיתים צבע הלחיים בהיר, בהתאם למין. צבע פרוות הנקבות צהוב בהיר, כתום בהיר או בז'. הפעוטים נולדים עם פרווה בהירה, דומה בצבעה לפרוות הנקבה הבוגרת. בסביבות גיל 1–2 מתכהה הפרווה עד לשחור כשל הזכרים. עם הבגרות המינית 5-8 שנים, מתבהרת שוב פרוות הנקבה. 

לזכרים גרון מעט אלסטי המשמש כתיבת תהודה, אך הוא לא בולט כשל הסיאמנג.

## מיון
בעבר היו שייכים כל הגיבונים לסוג היחיד, גיבון, אולם מחקר גנטי שנעשה ב-2001 מצא הבדלים רבים בתחום הגנטי. לחברי סוג זה 52 דיפלואידים.

*גיבון שחור מצויץ (*Nomascus concolor*)
*גיבון לבן-לחיים צפוני (*Nomascus leucogenys*)
*גיבון שחור מזרחי מצויץ (*Nomascus nasutus*)
*גיבון לבן-לחיים דרומי (*Nomascus siki*)
*גיבון צהוב-לחיים (*Nomascus gabriellae*)
*גיבון האינאן (*Nomascus hainanus*)
*גיבון כסוף לחיים (*Nomascus annamensis*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גריט סמית מילר
קטגוריה:גיבונים
קלורימטר

ממוזער|250px|שמאל|"קלורימטר פצצה" אשר נועד למדוד חום השריפה של מזון, תא השריפה (ה"פצצה") מצד ימין

**קלורימטר** הוא מכשיר מדידה המשמש לביצוע קלורימטריה - מדידה של חום הנפלט מתגובות כימיות או משינויים פיזיקליים. המילה קלורימטר נגזרת מהמילה קלוריה שהיא יחידה של חום.
שמאל|250px|רישום סכמטי של קלורימטר פצצה למדידת תכולה קלורית של מזון
קלורימטר פשוט מורכב ממדחום המחובר למכל מבודד. על מנת למצוא את אנתלפיית השינוי לכל מול של חומר X בתגובה בין שני נוזלים X ו- Y, שופכים את הנוזלים לתוך הקלורימטר ומודדים את הטמפרטורות לפני ואחרי תום התגובה. כופלים את שינוי הטמפרטורה במסה ובקיבולות חום מסוימות ומקבלים את ערך האנרגיה הנפלטת במהלך התגובה (בהנחה שהתגובה אקסותרמית). מחלקים את שינוי האנרגיה במספר המולים של חומר X, ומקבלים את אנתלפיית השינוי של התגובה.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כלי מעבדה
רטרו-וירוס

**רטרו-וירוס** הוא נגיף (וירוס) בו החומר התורשתי הוא RNA, ובתהליך הכפלתו מתבצע "שעתוק לאחור" של הגנום מ-RNA ל-DNA (מכאן השם "רטרו"). אחד הרטרו-וירוסים הידועים הוא HIV, הנגיף הגורם למחלת האיידס.

לרטרו-וירוס גנום המכיל שני גדילים זהים של RNA חד-גדילי חיובי. לאחר חדירת הווירוס לתא הוא מסתמך על האנזים רוורס טרנסקריפטאז (טרנסקריפטאז הפוך או reverse transcriptase) כדי לבצע סוג של "שעתוק לאחור" של הגנום שלו מ-RNA ל-DNA, ועל ידי אנזים אינטגראז (Integrase) הוא נכנס לגנום של הפונדקאי.

הווירוס עצמו מהווה מקום אחסון למטען הגרעיני הגנטי שלו. תהליך ה"שעתוק לאחור" מתרחש בציטוזול, נוזל הציטופלזמה של הפונדקאי. כל גנום של הנגיף המשולב בגוף הפונדקאי נקרא **פרו וירוס**.

בעוד שהשעתוק במרבית התהליכים הביולוגיים מתרחש בדרך כלל מ-DNA ל-RNA, ה"שעתוק לאחור" מתעתק RNA ל-DNA. המונח "רטרו" בשם רטרו-וירוס מתייחס ל"הפרת" הדוֹגְמָה המרכזית של הגנטיקה.

היות שבתהליך ה"שעתוק לאחור" לא מתקיימת הגהה (תיקון שגיאות על ידי אנזימים), סוג זה של נגיפים עובר מוטציות לעיתים קרובות מאוד. דבר זה מאפשר לנגיף להגדיל את ההתנגדות לתרופות אנטי-נגיפיות במהירות; זו היא הסיבה העיקרית לכך שתרופות הניתנות לנשאי HIV ניתנות לרוב בשילוב תרופות נוספות ולא כתרופה יחידה (HAART).

הגנומים של רטרו-וירוסים מכילים בדרך כלל שלושה גנים המקודדים חלבונים אשר יכולים להימצא בנגיף הבוגר:
*קודי gag בשביל הליבה והמבנים החלבוניים של הנגיף.
*קודי pol לתהליך התרגום, האנזים **[[פרוטאז]]** והחלבון **[[אינטגראז]]**.
*קודי env למעטה החלבוני של הנגיף.

שישה רטרו-וירוסים שזוהו בגוף האדם (ארבעה זני וירוס HTLV ושני זני וירוס HIV) תוקפים את תאי T של מערכת החיסון. מאפיין נוסף המשותף למשפחת הרטרו-וירוסים הוא מעטפת ליפידים המקיפה את המעטפת החלבונית. מעטפת זו חיונית לפעולתם.

מחקרים ברטרו-וירוסים הראו לראשונה סינתזה של DNA מתבניות RNA.

חלק מקבוצה זו הם גורמי סרטן.
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* רטרו-וירוסים 

* 

*
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:גנטיקה
Stream Control Transmission Protocol

**Stream Control Transmission Protocol** (בראשי תיבות: **SCTP**) הוא פרוטוקול בשכבת התעבורה, שהוגדר בשנת 2000 על ידי ה-IETF.
הפרוטוקול מוגדר ב-, ומבוא נמצא ב-.

כפרוטוקול תעבורה, SCTP שקול במובן מסוים לפרוטוקולים TCP או UDP. ואומנם, הוא מספק כמה שירותים הדומים לאלו ש-TCP מספק, בהבטיחו תעבורת הודעות אמינה וסדורה. בעוד ש-TCP הוא מוכוון בתים, SCTP עוסק בהודעות ממוסגרות.

היתרון העיקרי של SCTP היא תמיכה בריבוי התבייתויות: אחד מקצוות הקשר (או שניהם) יכולים להיות מורכבים מיותר מכתובת IP אחת, ובכך מתאפשרת תמיכה שקופה בגיבוי מיידי במקרה של נפילה, בין מכונות או כרטיסי תקשורת.

SCTP תוכנן במקור עבור תעבורת פרוטוקולי טלפון (SS7) מעל IP, מתוך מטרה לשכפל כמה מתכונות האמינות של רשת הסיגנלים SS7. מאמץ זה של IETF ידוע בכינוי SIGTRAN. אולם בינתיים הוצעו שימושים אחרים לפרוטוקול זה.

## קישורים חיצוניים
* RFC 2960
* RFC 3286
* http://www.sigtran.org
* https://web.archive.org/web/20130430011255/http://www.sctp.org/
* https://web.archive.org/web/20060206201712/http://www.openss7.org/
* http://www.sctp.de

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
נכס צאן ברזל

**נכס צאן ברזל** (או **צאן ברזל**) הוא מושג הלכתי-משפטי המהווה כינוי לעסקת הלוואה-פיקדון, שמטרתה להבטיח את הקרן של בעל הנכסים המופקדים ביד השומר, שמצידו מרוויח את השימוש בנכסים ואף את הרווחים העשויים או העתידים לצאת מהם.

בעברית המודרנית משמש הביטוי "נכס צאן ברזל" לתיאור עצם שיש לו חשיבות תרבותית-היסטורית גדולה. נכסי צאן ברזל קיימים בתחומי השירה, הספרות, המוזיקה והאדריכלות, או כל תחום אחר שיש לו השפעה תרבותית בחברה מסוימת.

## במקור
עסקת צאן ברזל שימשה במקורה לבעלי צאן, הדורשים טיפול רב, ולא יכלו לטפל בצאן כראוי. אלו נהגו להעניק את הצאן לרועה צאן או לכל אדם אחר שהביע נכונות לטפל בצאן על מנת לקבל חצי מרווחיהן, חלבן, וולדותיהם וצמרן – בעוד שמחצית מהרווחים שייך לבעלים. מצד שני, השומר קיבל אחריות מלאה על הצאן. כאשר הגיעה העסקה לסיומה, תבע הבעלים את הצאן מהשומר. אם נגרם הפסד כלשהו לצאן, היה על השומר לשלם לבעלים את ההפסד המלא, וכפי שהיה שווה בשעה שקיבל אותו לידיו. על שם פעולה זו נקראת עסקה זו בשם "צאן ברזל", כי העסקה דומה לברזל – כמו שברזל לא משתנה לעולם כך שווי הצאן לא משתנה.

על עסקה זו מפורט בתוספתא:

אף על פי שהעסקה הייתה נפוצה בעיקר בצאן, הפך השימוש בעסקה לנפוץ יותר ויותר, ובעלי נכסים שונים שחפצו לזכות בשמירה חינם על נכסיהם היו מעניקים את נכסיהם למי שהביע נכונות לעמוד בתנאי העסקה, שהייתה משתלמת לשני הצדדים.

במיוחד נהוג היה להשתמש בעסקה זו בין בעל ואישה. האישה מביאה עמה לנישואין נכסים שהיו שלה לפני הנישואין, ובעלה יכול היה לקחת את תוצריהם, אך אם מתו חייב היה להשיב את תמורתם. (זאת בהתחשב בתנאי שקבעו האישה והבעל ביניהם. לאישה יש גם אפשרות להשאיר את הנכסים ברשותה, ואז דינם היה כנכסי מלוג שהבעל מקבל את הרווחים, אך האחריות אינה מוטלת עליו).

באופנים מסוימים, חז"ל אסרו את העסקה וקבעו שהיא ריבית. בין האופנים שנאסרו על ידי חז"ל קיימים שני סוגים:
* כאשר שני הצדדים חולקים ברווחים בשווה. במקרה כזה איסור הריבית הוא מדרבנן.
* כאשר היה מדובר בהלוואה גמורה. אופן זה נחשב לריבית גמורה האסורה מהתורה. המטפל בצאן התחייב לשלם את שוויים ובכך למעשה קנה אותן מבעליהן. מכיוון שעדיין לא שילם את השווי, התחייב לשלם מדי שנה סכום קצוב לבעליהן, כך שללא ספק שילם סכום זה עבור הזמן שבו ממתין בעליו של הצאן עבור הכסף, דבר הנאסר על ידי התורה כאיסור ריבית.

## ראו גם
* נכסי מלוג

## קישורים חיצוניים
* 
* נכסי צאן ברזל, באתר "שפה עברית"
* נכסי צאן ברזל, באתר "דעת"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:מסכת כתובות
אינדונזית

**אינדונזית** (**Bahasa Indonesia**) היא שפתה הרשמית של אינדונזיה. זוהי שפה אוסטרונזית הקרובה לשפה המלאית. מספר דוברי השפה הוא כמספר תושבי אינדונזיה, כ-240 מיליון איש. מספר דובריה כשפת אם הוא כ-30 מיליון.

## ייחוד

השפה האינדונזית (הפירוש המילולי של שמה: "שפת אינדונזיה") ייחודית מבחינות רבות:
*זוהי שפתה הרשמית של אחת המדינות המאוכלסות בעולם, אך למעשה רק אחוז קטן מתושבי המדינה דובר אותה כשפת אם. השפה הנפוצה באינדונזיה היא ג'אוונית (המדובר בעיקר באי ג'אווה), ואילו האינדונזית מדוברת כשפה שנייה, ומשמשת בעיקר לתקשורת בין עמיה השונים של אינדונזיה וכשפת הממשל.
*זוהי שפה חדשה מאוד, יחסית, וניתן לומר שהיא חצי-מלאכותית. היא נוצרה בשנת 1945 כמין צורה סטנדרטית יותר של מלאית, שפתה של מלזיה. השוני בין שתי השפות אינו רב. השפה האינדונזית היא דינמית ביותר, ונתונה לשינויים תכופים ולקליטה מסיבית של מילים משפות רבות.
*למרות היותה שפה אסייתית, היא אחת השפות הנפוצות בעולם הנכתבות בכתב לטיני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדונזיה: תרבות
קטגוריה:שפות אוסטרונזיות
קטגוריה:שפות
עורבני

**עורבני** (שם מדעי: *Garrulus*) הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת העורביים הנפוץ בעולם הישן. בניגוד לרוב המינים במשפחה זו, העורבני אינו שחור אלא צבעוני - המינים שונים מאוד בצבעיהם, אך הם מאופיינים בשת לבן.

## שם וטקסונומיה
משמעות השם המדעי **garrulus glandarius** הוא "צווחן של בלוטי האלון", "פטפטן של בלוטי האלון".

משמעות **garrulus**: צווחן, פטפטן. משמעות **glandarius**: בלוטי אלון.

על אף השם הזהה, העורבני **אינו** קרוב לעורבנים החיים ביבשות העולם החדש כמו עורבני כחול ועורבני שטלר ששייכים לסוג ציאנוסיטה, או עורבני פלורידה.

העורבני הכי קרוב מבחינה גנטית לעקעק זנבתן ולקאק וכן לשאר בני משפחת העורביים החיים באזורים נרחבים של העולם הישן.

## מאפיינים והתנהגות
העורבני שוכן עצים. הוא מעדיף לקנן בהסתעפות של שני ענפים ולחיות בתחומי יישובים קרוב למגורי אנשים. בהתאם לכך, כושר תעופתו מוגבל והוא יכול בעיקר לנתר מעץ לעץ.

העורבני, ככל בני משפחת העורביים, הוא אוכל-כול, אך חובב במיוחד פירות ובלוטי אלון. כמו כן, הוא נוהג לחמוס קינים של ציפורי שיר אחרות, ולכן אלו נוהגות לתקוף אותו.

אפשר לזהותו לפי הכתם הכחול הזוהר בכנפיו. הוא נפוץ בחבל הים התיכוני. בארץ ישראל מצוי תת-המין עורבני שחור-כיפה, הנפוץ מהצפון ועד לצפון הנגב.

שני בני הזוג דוגרים במשך 16 ימים על ארבע עד שש ביצים בצבע טורקיז מנומר שמטילה הנקבה, ומאכילים את הצאצאים עד ליציאתם מהקן בגיל שלושה חודשים.

לעורבני קול צורמני ייחודי אך הוא יכול לחקות קולות מצוין. הוא מסוגל לחקות ציוצים של ציפורים שונות, בכי של ילד, יללות חתולים, צלצול טלפונים וחריקות של דלתות.

## אטימולוגיה
הזואולוג פרופ' ישראל אהרוני כינה את העורבני בשם זה על שום פסוק במסכת חולין דף ס״ד עמוד א' שם כתוב שאסור לקנות ביצי יונים מנוכרי מחשש שאלו ביצי עורב הדומות לביצי יונה. אהרוני הסביר שלא ניתן להתבלבל בין ביצי העורב הירוקות והמנוקדות ובין ביצי היונה הלבנות, והציפור היחידה בארץ ישראל שדומה לעורב ומטילה ביצים הדומות לביצי יונה היא העורבני, ומכאן גזר את כינויו.

## מינים
* עורבני שחור-כיפה (*Garrulus glandarius*)
* עורבני שחור-ראש (*Garrulus lanceolatus*)
* עורבני לידס (*Garrulus lidthi*)

## גלריה

Orvani (1).JPG|עורבני שחור-כיפה
Imposant Bird (Garrulus glandarius, or Eurasian Jay , Vlaamse Gaai) in our garden searching for food - panoramio.jpg
Garrulus lidthi Ueno 2013-10-06.jpg|עורבני לידס
Black-headed Jay (31793584681).jpg|עורבני שחור-ראש


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1760
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:עורביים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
קוד נפוליאון

[שמאל|ממוזער|250px|ה[עמוד הראשון של המהדורה הראשונה של קוד נפוליאון]]
**קוד נפוליאון** או **קודקס נפוליאון** (נקרא גם בשם הקוד האזרחי של צרפת; בצרפתית:** code civil**) היה הקודקס האזרחי הצרפתי, שכונן על-פי פקודתו של נפוליאון בונפרטה, שליט צרפת. החוק נכנס לתוקף ב־21 במרץ 1804, והשפעתו ניכרת עד היום. תפקיד מרכזי בעיצוב הקוד מילא ז'אן-ז'אק-רז'יס דה קמבאסרס (Jean-Jacques-Régis de Cambacérès), שכיהן כקונסול שני לצד נפוליאון בעת גיבוש הקוד.

בצרפת היו נהוגות שיטות משפט שונות: משפט קנוני, משפט רומי, משפט מנהגי ומשפט מקומי. הליך הקודיפיקציה בצרפת מסמל את תום תקופת המשפט המשותף לכל אירופה. היה זה מעבר למשפט לאומי, בתוך מגמה כללית של לאומיות באירופה, במהלך עידן חדש מבחינה פוליטית בעקבות המהפכה הצרפתית. נפוליאון נתן את הדחיפה לסיום הקודיפיקציה, שנעשתה בתוך זמן קצר ביותר ביחס למורכבות המשימה, ונכח באופן אישי בחלק מישיבות הצוות שגיבש את הקוד. קוד נפוליאון מנוסח בפשטות (בהשראת כתבי מונטסקיה) מתוך מטרה שיהיה מובן לעם ולא רק למשפטנים מומחים. הוראות יסודיות בו לא השתנו עד היום, ומהוות את עמוד השדרה של החיים הציבוריים בצרפת.

הקוד היה הראשון שנוסד במדינה עם מערכת משפטית אזרחית. הוא היווה רפורמה של החוק הצרפתי, והתבסס על ההכרה בכך שכל בני-האדם נולדו שווים ובעלי-זכות לרכוש. העובדה כי הכרזה זו כללה גם את היהודים הביאה להטבה ניכרת בזכויות היהודים גם בשאר רחבי אירופה שנכבשה על ידי נפוליאון.

הקודקס הוא אחד מדברי החקיקה המשפיעים ביותר בעולם בעקבות כיבושי נפוליאון שהפיצו את הקוד ברחבי אירופה, ובזכות הקיצור, הבהירות והניסוח שלו, שהיוו השראה לקודקסים של מדינות אחרות.

בנוסף לקודקס הזה, בצרפת שלושה קודקסים נוספים: פלילי, פרוצדורלי ומסחרי.

## היסטוריה
קוד נפוליאון מבוסס על משפט צרפתי קדום יותר וכן על המשפט הרומי. בהתאם למסורת הקוד האזרחי היוסטיניאני, הקודקס מחולק לחלק כללי בעל שישה סעיפים, ואחר כך לשלושה ספרים:
# מעמד אישי – משפחה, ירושה, כשרות משפטית וכו'.
# קניין – החלק הגדול ביותר.
# דיני חיובים – העברת קניין מיד ליד, חוזים, נזיקין וכו'.
מטרתו של נפוליאון הייתה לערוך רפורמה במערכת המשפט הצרפתי ברוח ערכי המהפכה הצרפתית, זאת מכיוון שמערכת החקיקה המלכותית והפאודלית הכילו הוראות מבלבלות ולעיתים אף מנוגדות, בעת הניסיון ליישמן. בטרם חקיקת הקוד לא הייתה בצרפת מערכת חוקים אחידה, חוקים רבים היו תלויים במנהגי המקום, ולעיתים הוגבלו על-ידי מתן פטור, פריבלגיות וזיכיונות שניתנו על ידי מלכים או שליטים פאודליים אחרים. במהפכה הצרפתית בוטלו הזכויות הפאודליות ומערכות חוקים מגוונות בכל חלקי צרפת צריכות היו להיות מוחלפות במערכת חוקים אחת, שעל כתיבתה הופקד ז'אן-ז'אק-רז'יס דה קומבסֶרֶס. אולם, עקב תהפוכות המלחמה וחוסר היציבות במדינה, לא ניתן היה להתקדם במלאכת החקיקה עד לתקופת נפוליאון, אז יכול היה קומבסֶרֶס להתרכז במלאכה.

הקוד נוסח על יסוד מגוון מנהגים בצרפת, למערכת אחידה אחת בהשראת המשפט היוסטיניאני. הקוד היווה שינוי מן היסוד לאופיה של מערכת המשפט הקונטיננטלי והפך את החוקים לנהירים הרבה יותר להמוני העם. הקוד עורר ויכוחים עזים ברשות המחוקקת בצרפת.

## קישורים חיצוניים

* The Civil Code, באתר "napoleon-series.org" 
* 

קטגוריה:משפט אזרחי
קטגוריה:נפוליאון
קטגוריה:צרפת: חוק ומשפט
קטגוריה:שיטות משפט
דיפלומט

[שמאל|ממוזער|250px|הציר הראשון של [ברית המועצות בישראל, פ.א. ירשוב (F.A. Yershov) מוסר את כתב האמנתו ביום י"ב באב תש"ט]]
**דיפלומט** הוא שם כולל לכל אחד מהנציגים הרשמיים של מדינה, או ארגון בין-לאומי (כגון האו"ם, האיחוד האירופי או האיחוד האפריקאי) שנשלח למדינה אחרת על מנת לנהל באופן רציף יחסים בין-לאומיים בין שתי המדינות (או בין הארגון למדינה). הדיפלומט הוא שליח מטעמו של הדרג המדיני, האמון על ייצוג האינטרסים של המדינה השולחת בפני מדינת היעד. הדיפלומט הוא העיניים, האוזניים והקול של מדינתו, ועליו לתרגם את האינטרסים והערכיים הלאומיים לכדי יצירת קשרים ושימורם בחוצות. הדיפלומט אינו רשאי להכתיב מדיניות, ואת תפקידו הוא מבצע בהתאם לתכתיב שולחיו, המדינאים. עם זאת, דיפלומט הנשלח למדינה מסוימת משמש מקור הידע והמומחיות עבור מדינתו בנוגע למדינה זו.

באופן מסורתי ממלאים הדיפלומטים שלוש פונקציות עיקריות: ייצוג, הכולל גם תיווך בין מדינתם לגורמי חוץ, ניהול משא ומתן, ותקשורת, הכוללת איסוף מידע על מדינת היעד ושידורו למשרד החוץ ולמקבלי ההחלטות. בפועל דיפלומטים עוסקים בין השאר בניהול משא ומתן על הסכמים אסטרטגיים, ענייני מסחר, הסגרת עבריינים, ניפוק אשרות כניסה, מלחמה ושלום, ומשא ומתן על אמנות בין-לאומיות לפני אימוצן הרשמי.

מקובל לראות את שר החוץ של מדינה כראש הדיפלומטים שלה, כאשר משרד החוץ אחראי על הדיפלומטים ונציגויות המדינה בארצות שונות.

## טרמינולוגיה ומעמד בין-לאומי
ממוזער|200 פיקסלים|דרכון דיפלומטי ישראלי
השימוש בשליח דיפלומטי לייצוג בין מדינות החל כבר במאה ה-15 באיטליה. אולם המונחים "דיפלומט" ו"דיפלומטיה" הופיעו רק במהלך המהפכה הצרפתית. המונח מגיע מהמילה דיפלומה (תעודה), הניתנת לשליח ממדינתו לשם ייצוגה.

מעמדו הבין-לאומי של הדיפלומט קבוע באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, המעגנת ומסדירה את זכויות וחסינויות הדיפלומט. בין היתר, האמנה קובעת כי המדינה השולחת חייבת לקבל הסכמה מראש (Agrement) למינוי ראש משלחת דיפלומטית במדינת היעד, והמדינה המקבלת יכולה לסרב לקבל בקשה זו. כמו כן, לשם הגנה על הדיפלומט מוענקת לו חסינות דיפלומטית, ולזיהויו הוא מצויד בדרכון דיפלומטי. החסינות הדיפלומטית מגינה על הדיפלומט מפני רדיפה משפטית או כל רדיפה אחרת מטעם המדינה המארחת. הרעיון בבסיס חסינות זו הוא שאין טעם בפגיעה בשליח הנושא את דבר הריבון.

## הכשרה דיפלומטית בישראל
בישראל ההכשרה למשרת דיפלומט נעשית על ידי משרד החוץ, כאשר בתחילת דרכם דיפלומטים עוברים הכשרה מעשית דרך קורס הצוערים של משרד החוץ. בנוסף לדיפלומטים שהוכשרו בדרך זו, נעשים מינויים פוליטיים למשרות דיפלומטיות בכירות או רגישות. למשרות דיפלומטיות מסוימות מוצבים עובדים חסרי רקע דיפלומטי שאינם עובדי משרד החוץ, מסיבות הנובעות מאופי המשרה:
* נספח צבאי הוא קצין בכיר בצה"ל.
* נספח כלכלה וסחר נבחר על ידי משרד הכלכלה.
* נספח תרבותי הוא דמות בולטת בחיי התרבות בארץ, או דיפלומט מקצועי בשירות החוץ הישראלי, או אדם חיצוני למערכת הדיפלומטית בעל כישורים המתאימים לייצוג התרבות הישראלית בחו"ל.

דיפלומטים בישראל מדורגים לפי דרג דיפלומטי, סולם דרגות, המקובל במדינות המערב:
* שגריר
* ציר
* ציר-יועץ
* מזכיר ראשון
* מזכיר שני
* צוער

## ראו גם
*דיפלומטיה
*דרג דיפלומטי
*שירות החוץ הישראלי
*דיפלומטים ישראלים
*ילדי התרבות השלישית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:דיפלומטיה
איידיל

**אָיְידִיל** (בלטינית: **aedilis**, מהמילה aedes "מקדש") היה מגיסטראט ברפובליקה הרומית ובאימפריה הרומית, שהיה אחראי על ענייניה המוניציפליים של העיר רומא.

המשרה נוצרה בשנת 494 לפנה"ס כתוצאה מפרישת הפלבס מן העיר, והאיידילים הפלבאים נבחרו באספת הפלבס. החל משנת 366 לפנה"ס כיהנו עוד שני איידילים ממעמד הפטריקים, שנבחרו באספת השבטים, ובכך עלה מספר האיידילים לארבעה; האיידילים הפטריקיים כונו איידילים קורוליים, ואף על פי שסמכויותיהם היו זהות לעמיתיהם הפלבאים, יוקרתם הייתה גדולה יותר. הסיבה לכך הייתה כי נהנו מסמלי שלטון שהאיידילים הפלבאים לא זכו להם: טוגה עם שולי ארגמן, וכיסא קורולי. שנה אחר כך נפתחה המשרה לפלבאים, ובשנת 364 הוחלט כי מדי שנה ייבחרו האיידילים הקורוליים לסירוגין מבין הפלבאים והפטריקים.

תחילה שימשו האיידילים הפלבאיים כעוזרי הטריבונים של הפלבס, אולם עד מהרה הורחבו סמכויותיהם במידה ניכרת. הסמכות החוקית של האיידילים הייתה "הדאגה לעיר" (cura urbis), שכללה אחריות לניקיון העיר, פיקוח על הסדר והחוק בעיר, תחזוקת המוסדות הציבוריים והרחובות, אחריות על הארכיונים, ארכוב החוקים ודאגה לאספקת מים ותבואה. נוסף לכך היו האיידילים אחראים לסדר בשווקים ולפיקוח על המידות והמשקלות. האיידילים נהנו מסמכות אכיפה וענישה (coercitio), שכללה הטלת קנסות, מאסר עבריינים ודרישת ערבות כספית.

עוד תפקיד בעל חשיבות של האיידילים היה עריכת חגיגות דתיות ומשחקים. המשחקים נערכו על חשבונם בצירוף כספי הקנסות שהטילו, ובימי הרפובליקה הייתה לכך חשיבות פוליטית גדולה: ככל שהמשחקים והחגיגות שערך האיידיל היו גדולות וראוותניות יותר, כך עלתה יוקרתו הפוליטית וגברו סיכוייו להיבחר למשרות הבכירות, ובהן משרת הפראיטור.

יוליוס קיסר הוסיף עוד שני איידילים שכונו קראלס (Cereales), שתחום אחריותם היה הדאגה לאספקת מזון לרומא. בימיו של אוגוסטוס רוקנה סמכותם של האיידילים מתוכן בעקבות יצירת משרות שמטרתן הייתה לקחת אחריות על תפקידי האיידילים.

עם התפשטותה הטריטוריאלית של רומא נוצרו משרות איידילים גם במוניקיפיות ובקולוניות, שהיו זהות פחות או יותר למשרה המקורית.

## ראו גם
* אגרונומוס

## לקריאה נוספת
* רחל פייג וישניא. **בחירות, בוחרים ונבחרים ברפובליקה הרומית.** תל אביב, אוניברסיטת תל אביב - ההוצאה לאור, תשס"ח-2008.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
קטיים

שמאל|ממוזער|250px|1. קטה שחומת גרון2. נקבת קטה גדולה 3. זכר קטה גדולה4. קטה חדת־זנב
[ממוזער|[קטה ערמונית-בטן|קטה ערמונית־בטן]]
[טקסט=קטה סנגלית, צילום-אנדרה זערור|ממוזער|[קטה סנגלית]]
**קטיים** (שם מדעי: Pteroclididae) היא משפחת עופות יחידה בסדרת ה**קטאים** (Pterocliformes). במשפחה זו שני סוגים:
* קטה (*Pterocles*)
* קטה אסייתית (*Syrrhaptes*)

קטיים הם עופות מדבריים להקניים, הידועים במעופם למרחקים בחיפוש אחר מקווי מים. הם נוהגים לשתות כמות רבה של נוזלים, בבוקר או לפנות ערב. הם מתאספים בלהקות ליד מקווי המים, כאשר בכל להקה מספר תצפיתנים שתפקידם להתריע מפני אויבים, בשעה שהיתר מרווים את צמאונם. הם גם טובלים את בטנם וחזם במים, הנוצות מסוגלות לקלוט כ־20 מ"ל נוזלים, כמות שנשמרת לשמש נוזלים לגוזלים, אסטרטגיית גידול צאצאים שמבטיחה את הישרדותם בתנאי המדבר הקשים. משפחה ייחודית זו נפוצה רק ב"עולם הישן" - אפריקה ואירואסיה. את עיקר מזונם מוצאים מיניה על האדמה.

המין הגדול ביותר הוא קטה גדולה (*Pterocles orientalis*) שמשקלה עד 615 גרם. הקטה חיה במדבר ובאזורים חמים.

## טקסונומיה
הם מזכירים בצורתם ובהתנהגותם מיני שכווים מסוג Tetrao, ובעבר קוטלגה כסוג במשפחה זו. חוקר הטבע תומאס הנרי האקסלי (ה"בולדוג" של דרווין) חקר בשנת 1867 את שלדי העופות, וקבע אותם כסדרה נפרדת בשם Pteroclomorphae המקורבת לתרנגולאים. אולם היבטים מורפולוגיים והתנהגותיים רבים, קישרו אותה דווקא למשפחת היוניים: הכנפיים ארוכות ומחודדות, הם נוהגות לעוף במהירות ולמרחק רב בין אתרי הקינון לאתרי ההזנה. עם השנים נזנח הרעיון של סדרה נפרדת, והיא חברה כמשפחה לסדרת היונאים.

מחקר שהתפרסם בשנת 1967 והתבסס על תצפיות רבות בהתנהגות המינים, מצא קשר קרוב אל החופמאים. בלטו מספר התנהגויות שהבדילו אותם מהיוניים: הן אינן שותות בצורה דומה, קולותיהן שונים, צורת הקינון שונה, הביצים מנוקדות ולא לבנות, הגוזל מסוגל לנוע תוך זמן קצר מהבקיעה. דה ג'ואנה (ראש המרכז לחקר הציפורים בספרד), שוב קיטלג את המשפחה כסדרה נפרדת בשם קטאים (Pterocliformes), הנמצאת בין החופמאים ליונאים. סדרה זו משויכת לקבוצה דמויי יונאים בה מצוים היונים.

## מיון
* משפחה **קטיים** (Pteroclididae)
** סוג קטה (*Pterocles*)
*** מין קטה חדת־זנב (*Pterocles alchata*)
*** מין קטת נמקוואה (*Pterocles namaqua*)
*** מין קטה שחומת-גרון (*Pterocles exustus*)
*** מין קטה סנגלית (*Pterocles senegallus*)
*** מין קטה שחורת־בטן (*Pterocles orientalis*)
*** מין קטת כתר (*Pterocles coronatus*)
*** מין קטה צהובת־גרון (*Pterocles gutturalis*)
*** מין קטת ברצ'ל (*Pterocles burchelli*)
*** מין קטה מלגשית (*Pterocles personatus*)
*** מין קטה שחורת־פנים (*Pterocles decoratus*)
*** מין קטה הודית (*Pterocles lichtensteinii*)
*** מין קטת שתי החגורות (*Pterocles bicinctus*)
*** מין קטה צבועה (*Pterocles indicus*)
*** מין קטת ארבע החגורות (*Pterocles quadricinctus*)
** סוג קטה אסייתית (*Syrrhaptes*).
*** מין קטה טיבטית (*Syrrhaptes tibetanus*).
*** מין קטה מנוצת-רגל (*Syrrhaptes paradoxus*).
** סוג *Gerandia* - נכחד
** סוג *Archaeoganga* - נכחד
** סוג *Leptoganga* - נכחד

## המינים בישראל
בארץ ישראל נפוצים המינים הבאים:
* קטה גדולה (*Pterocles orientalis*)
* קטה חדת זנב (*Pterocles alchata*)
* קטה סנגלית (*Pterocles senegallus*)
* קטת כתר (*Pterocles coronatus*)
* קטה הודית (*Pterocles lichtensteinii*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
דבלינרס

**הדבלינרס** (באנגלית: **The Dubliners**) היא להקה אירית.

## היסטוריה
הדבלינרס נוסדה בשנת 1962 בדבלין. חבריה המקוריים של הלהקה היו רוני דרו (גיטרה, שירה), לוק קלי (גיטרה, שירה, בנג'ו), ברני מק'קנה (בנג'ו), קיארן בורק (חלילית, מפוחית, גיטרה, שירה), וג'ון שאן (כינור), ונקראו בהתחלה "The Ronnie Drew Group" (החבורה של רוני דרו). הם שינו את שמם לדבלינרס בעקבות ספרו של ג'יימס ג'ויס, "דבלינאים", שהרשים את חבר הלהקה לוק קלי.

להיטה הראשון של הלהקה היה Seven Drunken Nights.

הלהקה עברה מספר שינויים במשך השנים, רוני דרו עזב את הלהקה ב-1970, והוחלף על ידי ג'ים מקאן. קיארן בורק התמוטט על הבמה ב 1974, ומאז לא נרפא (הוא מת ב-1988). לוק קלי מת ב-1984. בורק וקלי הוחלפו בשין קאנון, ובאמון קמפבל.

הדבלינרס הקליטו עשרות אלבומים במשך השנים. הם הקליטו שירים עם מוזיקאים רבים, במיוחד הפוגס.

## דיסקוגרפיה (רשימה חלקית)

* The Dubliners and Luke Kelly
* In Concert
* Finnegan Wakes
* Seven Drunken Nights (a.k.a. A drop of the Hard Stuff)
* Seven Deadly Sins (a.k.a. Drinking and Courting)
* More of the Hard Stuff
* Whiskey on a Sunday (a.k.a. At it Again)
* Live at the Royal Albert Hall
* At Home with The Dubliners
* Revolution
* A Parcel of Rogues
* Home, Boys, Home
* 15 Years On
* Together Again
* Prodigal Sons
* Live at Carre
* 21 Years On
* 25 Years Celebration
* Dubliner's Dublin
* 30 Years A-Greying
* Further Along
* Alive Alive-O
*40 Year Celebration
* Live at the Gaiety


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות איריות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1962
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2012
אנדרטת קליתאה

**אנדרטת קליתאה** היא קבר של משפחה (ניקרטוס ובנו פוליקסנוס) מאיסטרה (חצי אי גדול בחלקה הצפון-מערבי של קרואטיה), שהתגלה בקליתאה, שהיא חלק מאתונה, יוון. גילה של האנדרטה משוער ל-320 לפנה"ס לערך, והיא מוצגת במוזיאון הארכאולוגי של פיראוס.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתונה העתיקה
קטגוריה:קבורה
פרנץ דיאק

שמאל|ממוזער|250px|פרנץ דיאק
**פרנץ דיאק** (בהונגרית: **Deák Ferenc**; 17 באוקטובר 1803 - 28 בינואר 1876) היה מדינאי הונגרי. ידוע בהונגריה כ"איש החכם באומה".

## חייו
דיאק נכנס בראשונה לפוליטיקה בשנת 1833 כאשר החליף את אחיו באספה בברטיסלאבה (כיום בירת סלובקיה, ובתקופה ההיא הייתה עיר בהונגריה שנקראה פוז'ון (Pozsony, בגרמנית: פרסבורג). הייתה זו תחילתה של קריירה שהביאה את דיאק למעמד חשוב בפוליטיקה ההונגרית בשנות ה-40 של המאה ה-19. שמו התפרסם במיוחד כאשר היה מעורב בתביעה משפטית שמטרתה הייתה להצהיר כי לפרלמנט ההונגרי זכות לחוקק חוקים.

הונגריה באותה התקופה הייתה חלק מממלכת אוסטריה, תחת שלטון בית הבסבורג. גישתם של שליטי הבסבורג באותה התקופה, שהתבטאה במדיניותו השמרנית של הנסיך מטרניך, הייתה כי אין לתת פתחון פה לעמדות ליברליות, ולמיעוטים לאומיים. גישה זו נאכפה בחוזק יד תוך שימוש במשטרה חשאית ובצנזורה.

בשנת 1836 כתב דיאק והפיץ מסמך בדבר עמדותיו, מבלי לקבל לכך את אישור הצנזורה. על אף שמסמך זה הוחרם, הייתה תפוצתו רבה, והדבר הביא לדיאק פרסום רב בחוגים נרחבים. לאחר מות אחיו בשנת 1842, הוא שחרר את הצמיתים באחוזותיו, ועל אף מוצאו האציל שילם את מסיו, על מנת להראות כי הוא נאמן לגישתו הליברלית הלכה למעשה.

בשנת 1846 פרסם תחת שמו קול קורא להתנגדות לשלטון הבסבורג, על אף שכותב המניפסט היה לאיוש קושוט. במהלך אירועי שנת 1848, בהם מרדו ההונגרים בבית הבסבורג וייסדו רפובליקה נפרדת בהנהגת קושוט, נותר דיאק בהתנגדותו לאלימות. הוא קיבל משרה בממשל החדש, בעת שלאיוש בתיאני שימש כראש ממשלה, על מנת לחזק את בתיאני.

לאחר כישלון המרידה, מותו של בתיאני ויציאת קושוט לגלות, נותר דיאק בשנת 1849 מנהיגה של ההתנגדות הפסיבית לבית הבסבורג. בעזרתו של אישטוון סצ'ני המשיך להנהיג את הפוליטיקה ההונגרית.

[שמאל|ממוזער|250px|פסל של פרנץ דיאק ב[סגד]]
לאחר שהקיסר פרנץ יוזף הגיע למסקנה כי על מנת לחזק את האימפריה שבה שלט, עליו להיעזר בעם ההונגרי, ולשם כך יש לספק לעם זה את דרישותיו הלאומיות, היה דיאק בין מנסחי הסדר הפשרה (ה-Ausgleich) אשר הביא ליצירת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867, לאחר משא ומתן שנמשך שנים. בהשפעתו של דיאק נוצר הסדר לפיו פרנץ יוזף ישלוט בשתי ממלכות - אוסטריה והונגריה, אשר לכל אחת מהן מוסדות משלה, אך השלטון המרכזי בענייני הצבא, החוץ והאוצר, יישאר בידי בית הבסבורג. איש מפלגתו של דיאק, דיולה אנדראשי, נבחר לכהן כראש הממשלה הראשון של הונגריה לאחר קבלת הפשרה, אך דיאק נותר בעל השפעה רבה בממשלה החדשה.

משנת 1839 נבחר לאקדמיה ההונגרית למדעים ומאוחר יותר היה יושב הראש שלה.

לאחר שנת 1867 הלכה בריאותו והתרופפה. רבים מרעיונותיו לרפורמה נדחו על ידי הפרלמנט, והפשרה אליה דחף הביאה להפניית עלבונות אישיים כלפיו.

הוא מת ב-28 בינואר 1876. הפרלמנט חוקק חוק כי לזכר השירות הנאמן ששירת את האומה ההונגרית, יוקם לזכרו פסל מכספי האומה. כיום מצויה בבודפשט כיכר מרכזית הקרויה על שמו, ובה נפגשים שלושה מקווי הרכבת התחתית של העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: פוליטיקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף הונגרים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1803
קטגוריה:נפטרים ב-1876
סמל גמביה

**[[סמל]] [[גמביה]]** מציג שני אריות אשר מחזיקים מגן שעליו מצוירים שני גרזנים מוצלבים.

בראש המגן נמצא קישוט עם קסדה של האביר ומעליו דקל. בתחתית הסמל קיימת כרזה ועליה כתוב המוטו הלאומי של המדינה "קידמה, שלום, שגשוג".

מטרתם של האריות היא לסמל את ההיסטוריה הקולוניאלית של גמביה כחלק מהאימפריה הבריטית, הגרזנים המוצלבים והקישוט מסמלים את חשיבות החקלאות למדינה וכן לסמל את שתי הקבוצות האתניות הגדולות במדינה: המנדינקה והפולאני. הדקל בראש הסמל הוא גם עץ לאומי חשוב.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גמביה: סמלים לאומיים
גמביה, סמל

גמביה
קטגוריה:אריות בסמלי מדינות
ג'ון דאלמיאן

**ג'ון ויליאם דאלמיאן** (באנגלית: **John William Dolmayan**; נולד ב-15 ביולי 1972) הוא מתופף אמריקאי אשר מוכר בעיקר כמתופף להקת הנו-מטאל סיסטם אוף אה דאון.

## ביוגרפיה
דאלמיאן נולד בביירות, לבנון ב-15 ביולי 1972 להורים ארמנים. במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית, עזבה משפחתו את לבנון והשתקעה בלוס אנג'לס, קליפורניה.

דאלמיאן התעניין לראשונה בתופים בגיל שנתיים. אביו ניגן בסקסופון. כאשר אמו הייתה לוקחת אותו לראות את אביו מנגן, הוא היה מחקה את המתופף של אביו. את מערכת התופים הראשונה שלו הוא קיבל מהוריו כשהיה בן 14.

ב-2006, זכה דאלמיאן בתואר "מתופף השנה" מטעם מגזין "DRUM!".

במרץ 2008 הקים עם חברו דארון מאלכיאן שהיה הגיטריסט בלהקה לשעבר של דאלמיאן, "סיסטם אוף אה דאון", את הלהקה "Scars on Broadway", ביחד עם עוד שלושה חברים: פרנקי פרז, ודני שאמון דומיניק סיפרלי.

הלהקה הוציאה אלבום בשם "Scars on Broadway" וביולי 2010 הוציאה סינגל בשם "Fu*king" אותו פרסמה בחינם לרשת.

ב-29 בנובמבר 2010, הודיעה הלהקה על חזרתה, ועל סיבוב הופעות חדש המתחיל בקיץ 2011 באירופה.

ציוד הנגינה שבו משתמש דאלמיאן הוא תופים של טאמא, מצילות של פאיסטי ועורות של אבנס.

## דיסקוגרפיה
;סיסטם אוף אה דאון
* סיסטם אוף אה דאון (1998)
* טוקסיסיטי (2001)
* סטיל דיס אלבום! (2002)
* מזמוריז (2005)
* היפנוטיז (2005)

;סרג' טנקיאן
* אלקט דה דאד (2007)
;Scars on Broadway
* סקארס און ברודוויי (אלבום) (2008)

;Axis of Justice
* אקסיס אוף ג'אסטיס-סדרת קונצרטים ערך 1 (2004)

;Scum of the Earth
* בלה..בלה..בלה..שיר אהבה למילניום החדש. (מתופף אורח.) (2004)

;סולו
* ד'יס גריי מן (2020)
(אלבום קאברים בשיתוף אומנים אורחים דוגמת סרג' טקיאן, טום מורלו ועוד)

## קישורים חיצוניים

* 

* ג'ון דולומיאן, באתר Drummerworld

קטגוריה:System of a Down
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ארמני
קטגוריה:מהגרים מלבנון לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:ביירות: אישים
סמל דרום אפריקה

**[[סמל]] [[דרום אפריקה]]** הראשון היה בשימוש רשמי מאז שנת 1910. הסמל הוחלף בעיצוב חדש ביום החופש ב-27 באפריל 2000. המוטו על הסמל, **ǃke e: ǀxarra ǁke** בשפת הסן פירושו: "עמים שונים התאחדו".

תהליך עיצובו של הסמל החל בשנת 1999 כאשר משרד האמנות, התרבות המדע והטכנולוגיה פנה אל הציבור בבקשות לרעיונות עבור סמל חדש למדינה. שפע הרעיונות אשר הגיעו למשרד לצד תגובות מהקבינט היוו את הבסיס לעיצוב הסמל. עשרה עיצובים שונים הוצגו בפני הקבינט ולבסוף נבחר עיצובו של איאן בקר.

בסמל מופיע הכיתוב בשפת סן "עמים שונים התאחדו" על רקע ירוק, ושני חטי פילים עולים ממנו בכל אחד מצדדיו. ביניהם מופיעים שיבולת חיטה ומגן מוזהב שבו נראות שתי דמויות בני אדם המברכות זו את זו, ואשר מקורן באומנות הסלע הבושמנית. מעל למגן מופיעים כידון ואלה, פרח פרוטאה, ציפור לבלר ושמש.

## סמל דרום אפריקה הישן
ימין|ממוזער|200px|סמל דרום אפריקה בין השנים 1910 - 2000
סמל דרום אפריקה הישן היה בשימוש משנת 1910 ועד שנת 2000. הסמל היה למעשה שילוב של אלמנטים משלטי ארבע המדינות והמושבות אשר שולבו באיחודה של דרום אפריקה. הרבע הראשון מכיל את גברת התקווה הטובה מתוך סמל מושבת הכף. שני הגנואים הכחולים ברבע השני לקוחים מתוך סמל מושבת נטאל. ברבע השלישי מופיע מוטיב עץ מתוך סמל מדינת אורנג' החופשית וברבע הרביעי מופיעה העגלה מתוך סמל טראסנוול. התומכים (ראם הצבי והדלגן) לקוחים מתוך סמל מושבת הכף וסמל מושבת נהר אורנג'. האריה אשר בציצה אוחז בארבעה מטות קשורים יחדיו כסמל לאחדותן של ארבע המושבות והמדינות לשעבר. המוטו בתחתית השלט כתוב בלטינית: *Ex Unitate Vires* ומשמעותו "כוח באמצעות אחדות".

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של סמל דרום אפריקה
* הסבר על הסמל החדש ועל שלט האצולה הישן

קטגוריה:דרום אפריקה: סמלים לאומיים
דרום אפריקה, סמל

דרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקה: סמלים
קטגוריה:עופות דורסים בתרבות
ג'ון סקופס

**ג'ון תומאס סקופס** (באנגלית: **John Thomas Scopes**; 3 באוגוסט 1900 - 21 באוקטובר 1970) היה מורה לביולוגיה בעיר דייטון שבמדינת טנסי. סקופס הואשם ב-25 במאי 1925 בכך שהפר את החוק האוסר על לימוד תורת האבולוציה של דרווין בבתי הספר בטנסי, במשפט אשר נודע כ"משפט הקופים".

## ביוגרפיה
סקופס נולד וגדל בקנטקי אך כנער למד באילינוי, שם גם לימד לראשונה בטרם עבר ללמד בדייטון. אחרי שקיבל תואר מאוניברסיטת קנטקי, עבר סקופס לעבוד כמאמן פוטבול בבית ספר תיכון בדייטון ומדי פעם לימד שם כמורה מחליף. הסתבכותו של סקופס עם החוק, והעמדתו לדין במשפט הקופים קרו אחרי שהאיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות הודיע שהוא יממן מקרה מבחן שיאתגר את החוקתיות של החוק, אם ימצאו מורה שיסכים למלא את תפקיד הנאשם.

סקופס עצמו לא נחקר במשפט, שכן החלק העובדתי בו לא היה שנוי במחלוקת. אסטרטגיית ההגנה התבססה על ניסיון להוכיח שהחוק המדובר אינו חוקתי ודינו להתבטל. בסופו של דבר, הורשע סקופס ונקנס ב-100 דולר, אולם לאחר שהוגש ערעור בפני ערכאה גבוהה יותר זוכה סקופס בשל סיבה טכנית מהתשלום, ונפטר מן הקנס. הוא אמנם הורשע בדין, אולם המטרה העיקרית של ההגנה, הצגת תאוריית האבולוציה וביזוי החוק נגד לימוד האבולוציה, הושגה.

אחרי המשפט, עזב את ההוראה, למד גאולוגיה באוניברסיטת שיקגו והחל לעבוד בתעשיית הנפט. הוא חקר שדות גז ביוסטון שבטקסס ובשריבפורט שבלואיזיאנה עד שפרש בשנת 1963.

הוא נישא למילדרד אליזבת' ווקר (1905–1990), ולבני הזוג היו שני ילדים. הוא מת מסרטן בשנת 1970 בעיר שריבפורט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:מורים לביולוגיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
שלוש

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:3 (מספר)
משחק קווים וריבועים

שמאל|150px|משחק קווים וריבועים
**משחק הקווים וריבועים** הוא משחק עט ונייר אסטרטגי לשני שחקנים לפחות. מטרתו של כל שחקן היא ליצור כמה שיותר ריבועים מן הצבע שלו עד סוף המשחק. הוגה המשחק הוא המתמטיקאי הצרפתי אדוארד לוקאס.

## מהלך המשחק
המשחק מתנהל על לוח משובץ שעליו מסומנות נקודות הסריג. מקובל לשחק בלוח שגודלו 10 על 10. כל שחקן בתורו מצייר קו אחד, אופקי או אנכי, המחבר 2 נקודות סמוכות. אם השחקן מצליח בתורו לסגור ריבוע אחד או יותר אז הוא מסמן את הריבוע או ריבועים בצבעו, וכן הוא זוכה בתור נוסף.

המשחק מסתיים כאשר אין אפשרות לחבר 2 נקודות סמוכות בקו אופקי או אנכי. המנצח הוא השחקן שהצליח ליצור את מספר הריבועים הגדול ביותר.

## קישורים חיצוניים

* 

קווים וריבועים
קווים וריבועים