מאיורי

**מאיו֗רִי** (באיטלקית: **Maiori,** בשפה המקומית קמפנית מבוטא מאיוּרֶה ונכתב Majùrë) היא עיירה קטנה וקומונה בדרומה של איטליה. העיירה מוכרת על-ידיי אונסק"ו החל משנת 1997 כאתר מורשת עולמית, ביחד עם 15 יישובים של החוף האמאלפיטני, ולא בנפרד מהם. שמה של מאיורי מוזכר בפירוט נימוקי החלטת ההכרה של אונסק"ו, כ"רגינה מאיור" (Reginna Maior), לפי קריטריונים 2, 4 ו-5. מניין תושבי העיירה הוערך ב-1 בינואר 2025 ב-5,217. מספר התושבים המאומת והמוסכם היה 5,397 בתאריך 31 בדצמבר 2021, ונמצא בהתמעטות מתמשכת. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 הצטמצמה האוכלוסייה בעיירה בשיעור של כ-15%.

## מקור השם
אין וודאות ביחס לשמה של העיירה. בעבר נקראה מאיורי "רגינה מאיור", שם זה נועד להבחין בינה לבין מינורי השכנה הקרובה, שנקראה "רגינה מינור". אפשר ש"רגינה" מציין את שמו של מייסד העיירה לוקומונה רגינה (Lucumone Reghinna), לוקמונה במובן של מנהיג. רגינה (Regina) יכול להיגזר גם מהשפה הלטינית, במשמעות של מלכה. מאיור (Maior) היה שם אשר נועד להבחין בין העיירה, לעיירה השכנה הקטנה יותר שנקראה רגינה מינור (Reghinna Minor). גרסה אחרת טוענת שמקים העיירה הוא נסיך סלרנו בשם סיקארד (Sicard/Sicardo). בעיירות זורמים שני נחלים, האחד גדול והשני קטן יותר, שיכולים להיות מקור לשמות מאיורי ומינורי (במשמעות גדול יותר, בדומה ל-Major באנגלית וקטן יותר, דוגמת Minor באנגלית). מדי פעם זורמים בערוצים מי שיטפונות. תושבי המקום קוראים לעצמם "מאיורזים" (maioresi). במשך הדורות הושמטה הקידומת רגינה, ולמילה מאיור נוספה תנועת "אִי" והשם התקבע על מאיורי, ובאיטלקית "Maiori".

## היסטוריה
במידה רבה למדי יש ליישובי החוף האמאלפיטני קווי דמיון היסטוריים רבים. עקב הקרבה הגאוגרפית הרבה, ההיסטוריה של מאיורי קשורה קשר הדוק להיסטוריה של העיירה אמאלפי, שבעבר הייתה מעצמה מקומית. מאיורי הוקמה במאה ה-9 על ידי סיקארד נסיך סלרנו (Sicard/Sicardo). בשנת 1268 נבזזה מאיורי על ידי לוחמי פיזה, שהייתה אויבתה של רפובליקת אמאלפי, העיר המובילה והחזקה באזור. טירת סן ניקולה (castello di San Nicola) נבנתה על גבעה מעל העיירה ב-1468. בשנת 1528 התרחש קרב ימי מול העיירה, בין הצי הצרפתי לזה של ספרד. הצי הצרפתי ניצח, והמפקד הספרדי נהרג. ב-1656 נפגע המקום ממגפה, שדיללה את האוכלוסייה עד ל-700 תושבים בלבד, אך ב-1662 המלך הספרדי פיליפ הרביעי הכריז על מאיורי כעיר מלכותית, ובשנת 1852 כבר היו בעיר 4,891 תושבים. בשנת 1861 התרחש תהליך איחוד איטליה, וגם מאיורי אוחדה תחת המלכות של המלך ויטוריו אמנואלה השני. בשנת 1943 בימי מלחמת העולם השנייה, "מבצע מפולת שלגים" הביא את פלישת בעלות הברית לאיטליה, במרחק קילומטרים ספורים ממאיורי, בחוף סלרנו. בעיירה הוקמה אנדרטה לזכר חללי יחידת עילית של ארצות הברית שלחמה בקרב. בשנת 1954 אירעה מפולת בוץ בקטעים של החוף האמאלפיטני, וגם במאיורי. השיטפון וגם הבוץ גרמו לנפגעים רבים.
שמאל|ממוזער|314px|מיקומה של מאיורי (באדום) בנפת סלרנו. בתמונה הקטנה מיקום נפת סלרנו באדום, במחוז קמפניה
## גאוגרפיה ואקלים
### גאוגרפיה
מאיורי נמצאת בדרום איטליה, במחוז קמפניה, נפת סלרנו. העיירה בנויה בין מורדות הרי לטארי (Monti Lattari), לבין חוף הים הטירני ומפרץ סלרנו, בעמק טרמונטי (Tramonti). העיירה היא חלק מרצועת החוף האמאלפיטני, שזכתה עם 15 יישובים, בהכרת אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. מונטי לטארי הם שלוחה של הרי האפנינים (האפנינים הקמפניים). ההר הגבוה באזור העיירה הוא מונטה פאיטו המגיע ל-1,103 מטר ואילו הפסגה הגבוהה ברכס היא מונטה טרֶה פִּיצִי, בגובה 1,443 מטר. נהר רגינה מאיור (Reginna Major) חוצה את העיירה, אך מנקודה הסמוכה לרחוב רומא בעיירה הוא מכוסה בתעלה מבטון, עד כ-100 מטר לפני שפת הים. השכנה הקרובה ביותר של מאיורי היא מינורי, במרחק הליכה רגלית. יישובים קרובים אחרים הם אטרני, אמאלפי, צ'טארה (Cetara), וייטרי סול מארה ו-רוולו. מרחק הנסיעה לעיר הנפה סלרנו מסתכם בכ-20 ק"מ, ואל נאפולי בירת המחוז כ-55 ק"מ. גובהה הממוצע של מאיור מעל פני הים הוא 277 מטר (909 רגל), כשהנקודה הנמוכה היא גובה פני הים (יש מערות מתחת לפני הים) והנקודה הגבוהה של היישוב נמצאת בגובה 996 מטר (3,268 רגל).

### אקלים
אקלימה של מאיורי ים תיכוני. תקופות הקיץ חמות, ותקופת החורף קרירה, אך לא קפואה. טווח הטמפרטורות בעיירה נע בדרך כלל בין 31 מעלות צלזיוס ל-6 מעלות. נדיר שהטמפרטורה עולה ל-34 מעלות, או יורדת אל מתחת לאפס. בכל חודשי השנה לרבות בחורף, העננות מעל העיירה פחותה מ-50%. הרוחות באזור העיירה מתונות, מהירות הרוח השנתית הממוצעת היא 12.88 קמ"ש. כמות הגשם הממוצעת בשנה עומדת על 598.1 מ"מ. מספר ימי הגשם שנה ממוצעת מסתכם ב-75. עקב מיקומה בדרום איטליה, כמעט שלא יורד שלג במקום, אך בשנים 2012, וב-2018 ירדו כמויות מזעריות של שלג, מתחת לסנטימטר בודד בכל אחת מהשנים.

## אתרים ונושאי עניין
### בעיר
העיירה בנויה בצורה מודרנית, ויש בה פחות נושאי עניין מאשר בעייריות אחרות באזור, הבנויות בפורמט עיר עתיקה.

**ארמון מֵצַאקׇאפּּּו֗:** הארמון פאלאצו מצאקאפו (Palazzo Mezzacapo) בנוי בסגנון הרנסאנס, משמש את עיריית מאיורי כספרייה, ארכיב ולמטרות נוספות. היה בבעלות משפחת מצאקאפו, יש בו גרמי מדרגות מרווחים, תקרות מעוטרות, ציורי פרסקו ואולמות. ניתן לבקר ולסייר במקום. לארמון גנים צבעוניים, המסודרים בצורת צלב מלטזי.

**כנסיות:** בעיירה מספר כנסיות. הכנסייה הידועה ביותר היא קולגיאטה די סנטה מריה א'מארה (Collegiata di S. Maria a Mare) מהמאה ה-13. הכנסייה בנויה במעלה גבעה, והעלייה אליה כרוכה בטיפוס במדרגות. בכנסייה פסל עץ של מריה, וכיפות בסגנון המזרח. הכנסייה משמשת גם מוזיאון לאומנות קודש.

**אנדרטת חללי ארצות הברית:** בעיירה הוקמה אנדרטה לזכר חללי יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית, שנפלו בקרבת מקום לעיירה, בעת פלישת בעלות הברית לאיטליה במלחמת העולם השנייה, במפרץ סלרנו, במבצע "מפולת שלגים".

**חוף ים:** למאיור שני חופי רחצה מוסדרים. חוף הים של העיירה הוא הארוך ביותר, בין חופי עיירות החוף האמאלפיטני.

### מחוץ לעיר
**שביל הלימונים:** אורכו של שביל הלימונים (Il Sentiero dei Limoni) הוא כ-2.5 ק"מ, והוא מחבר את מאיורי עם ההעיירה השכנה הצמודה מינורי. אפשר לטייל רגלית בשיביל בשני הכיוונים. בשביל יש נקודת תצפית נופית לכיוון החוף האמאלפיטני, הנקראת "בלוודרה דלה מורטלה" (Belvedere della Mortella).

**כֵּף ראש הדוב:** הכף (קאפו ד'אורסו-Capo d'Orso) הוא אזור גבוה של טבע, המהווה בית גידול לבעלי חיים רבים, דוגמת שועלים, סמורים, וגיריות, המתקיימים במקום למרות שריפות וכריתת יערות שאירעו בעבר. בחלק העליון של קאפו ד'אורסו יש עצי ערמונים. מהצוק יורד שביל אל העמק, בו קיימים שרידי טחנות נייר שהשתמשו במי הנחל לפעולתן, ושרידים תעשייתיים אחרים. בראש הצוק יש בית מלון ומסעדה, ותצפית פנרמית אל החוף האמאלפיטני והים הטירני, בו התקיים ב-1528 קרב ימי מול הצוק, בין הציים של צרפת וספרד. במתחם מצויה גם מערת האדם וסוסו (Grotta dell'Uomo a Cavallo).

**הרי לטארי:** העיירה בנויה על מורדות הרי לטארי (Monti Lattari), רכס עם פסגות בגובה שמעל ל-1,000 מטרים. בהרים יערות, שבילי הליכה לכל המשפחה וגם שבילים מאתגרים יותר (טרֵקִים), נופים מפסגות, חי וצומח מגוונים. ההרים הם פארק אזורי, שבתוכו בנוי גם מקדש עורך הדין (Santuario dell'Avvocata).

**רוולו:** העיירה רוולו קרובה מאוד למאיורי. היא בנויה גבוה על גב ההר, ולה וילות ידועות. וילה רופולו, אשר בה יצר המלחין ריכרד וגנר ו-וילה צ'ימברונה, לשתי הווילות יש מרפסות תצפית נופית אל החוף האמאלפיטני. רוולו מכונה "עיר המוזיקה", ובה נבנה אודיטוריום בסגנון מודרניסטי, בתכנונו של האדריכל הברזילאי אוסקר נימאייר.

**דרך אמאלפי:** "דרך אמאלפי" הוא כביש צר מאוד ונופי SS163 (Strada Statale Amalfitana). לאורכה של דרך אמאלפי פזורות כל עיירות החוף האמאלפיטני. אונסק"ו הכיר בחוף ובישובים הבנויים בתחומיו, כאתר מורשת עולמית. בחודשי הקיץ יולי ואוגוסט גדלה הצפיפות התיירותית בעיירות. בחודשים אלו דרך אמאלפי עמוסה, והתנועה לאורכה מתנהלת באיטיות רבה. העיירות הפזורות לאורך הכביש המהוות מוקדי עניין הן אמאלפי, מינורי, פראיאנו, פוזיטנו, קונקה דיי מריני, וייטרי סול מארה הידועה באומנות מיוליקה, ומערת האזמרגד (grotta dello Smeraldo).

## אירועים ופעילויות
**קרנבל מאיורי:** הקרנבל נערך באמצע חודש פברואר, במשך שלושה ימים לא רצופים. בפברואר 2026 התקיים הקרנבל ה-52. נושא הקרנבל משתנה מדי שנה, ונושא הקרנבל ב-2026 היה "חלום". מיקום האירוע על חוף הים, והוא כולל תחפושות, מסיכות, מוזיקה, ריקודים דוכנים, קונפטי וכדומה.

**פסטיבל סרטים:** פסטיבל סרטים נערך בעיירה בכל חודש נובמבר. הפסטיבל נושא את שם הבמאי רוברטו רוסליני שיצר בעיירה מספר סרטים.

**שוק מקומי:** השוק המקומי מתקיים בימי שישי לפני הצהריים ונקרא "מֶר֧קׇטו֗" (mercato). השוק נערך בכיכר השוק, פיאצה מרקטו (Piazza Mercato). בשוק משווקים ירקות ופירות טריים, פריטי לבוש מגוונים, כלי בית ומטבח וכדומה.

## השיטפון ומפולות הבוץ בשנת 1954
בחודש אוקטובר 1954 היה מזג אוויר סוער באזור העיירה. ב-25 בחודש, מזג האוויר הסוער גרם לשיטפונות ולמפולות בוץ בחלקים מהחוף האמאלפיטני, ובמיוחד ב-וייטרי סול מארה ובמאיורי. השיטפונות גרמו ללמעלה מ-300 מקרי מוות (34 מהם במאיורי), להרס גדול בעיירה, למבנים, לתשתיות ולאתרים. בנוסף, נגרמו נזקים משמעותיים לחקלאות שסביב העיירה, לשדות ומטעים על מורדות ההרים. כהפקת לקחים מאירועי השיטפון, שלטונות העיירה כיסו בבטון את רוב הערוץ של נהר רגינה מאיור, החוצה את מאיורי. שיקום העיירה והאזור ארך שנים רבות. בינואר 2026 אירעה שוב מפולת בוץ, שחצתה את החוף האמאלפיטני ל-2 וחסמב את המעבר.

## טעמים, תרבות ואומנות
**טעמים:** מאיורי חולקת מאכלים אופייניים עם העיירות בחוף האמאלפיטני. עם מינורי השכנה הקרובה היא חולקת את ה"נדודרי"(ndunderi), מאכל של בצקניות דמויי ניוקי. מאכל אחר הוא אוכל רחוב, והוא תערובת של מאכלי ים (Paranza) מטוגנים ומצופים, הנמכרים בגביעי נייר. מנה אחרונה מקובלת היא מעדן לימון, "דליציה אל לימונה" (Delizia al limone), עוגת ספוג מצופה קרם בצורת חצי כדור, בטעם מתוק ולימוני. מוצר לימוני אחר הוא לימונצ'לו (Limoncello), משקה ליקר אלכוהולי המבוסס על לימונים טריים, סוכר ואלכוהול, מיץ לימון וקליפות לימון מגוררות.

א**תר הסרטה:** הבמאי רוברטו רוסליני בחר במאיורי כאתר להסרטת חלקים ממספר סרטים שיצר. בינהים פאיזה (1946), האהבה (L'Amore-1946), המכונה ההורגת את הרעים (1952-La macchina ammazzacattivi), ו-מסע לאיטליה (1954). בכל שנה מכבדת העיירה את זכרו של רוסליני באמצעות קיום פסטיבל סרטים על שמו.

שחקנית הקולנוע אינגריד ברגמן שהייתה נשואה לרוברטו רוסליני וגם הופיעה בחלק מסרטיו, ביקרה ושהתה במאיורי.

## כלכלה
מאיורי אינה העיירה המתויירת ביותר בחוף האמאלפיטני, יש באזור הקרוב עיירות המציעות יותר אטרקציות תיירותיות. מסיבה זו מחירי התיירות בעיירה זולים יותר ונחשבים למתאימים גם למשפחות במחיר סביר, עובדה המושכת לעיירה תיירים שבתוכניתם לבקר באתרים אחרים בחוף האמאלפיטני. גם חופי הים הארוכים של העיירה מושכים תיירים, והופכים את התיירות לענף כלכלי חשוב בעיירה, ביחד עם פסטיבל הסרטים השנתי המושך אליו מבקרים רבים. גידול ושיווק לימונים וזיתים, וייצור מוצרי לימונים דוגמת לימונצ'לו, הוא אחד מעמודי התווך של כלכלת המקום. שביל הלימונים המחבר את מאיורי עם מינורי הוא הדגמה של גידול הלימונים באזור. הגידולים המקומיים משמשים גם בסיס למנות המוגשות במסעדות ובבתי המלון בעיירה.

## יהדות
בעבר התקיימה קהילה יהודית במאיורי, באזור קאזאלה דיי צ'יצ'ראלי (Casale dei Cicerali). במקום בו עמד בית הכנסת ששימש את הקהילה, עומדת כנסייה הנקראת קפלה מדונה אדורולאטה (Cappella Madonna Addolorata). היהודים עסקו בחייטות, ברפואה, בבנקאות ובמימון. בין היתר מימנו מסעות של ספינות, בתקופה בה אמאלפי הייתה מעצמה ימית. בשנת 1998 קבעה עיריית מאיורי לוח זיכרון במקום שעמד בית הכנסת, לזכר הקהילה היהודית. בראש לוח הזיכרון נכתב בעברית "ועשי לי מקדש ושכנתי בתוכם". בלוח הזיכרון מאוזכת הקהילה שחיה פעם בעיירה. בחג החנוכה בדצמבר 2022, התקיים במקום טקס מתועד של הדלקת נר שלישי של חנוכה, בהשתתפות נציגי העיר והעירייה המקומיים, ורב מישראל.

## תחבורה
**כבישים:** כביש SS163 המכונה גם "דרך אמאלפי" או "הדרך האמאלפיטנית", חוצה את העיירה בסמוך לקו חוף הים. כביש SP2/A עולה מתוך העיירה להרי לטארי, מתפתל ומתחבר עם כביש SP1, העולה גם הוא מדרך אמאלפי ממינורי ו-רוולו, ולאחר האיחוד מגיע הכביש לאוטוסטרדה **A3**. נתיב נוח יותר ומפותל פחות להגיע לאוטוסטרדה A3, היא נסיעה בכביש SS163 עד וייטרי סול מארה.

**אוטובוסים:** אוטובוס מספר 5120 המחבר את אמאלפי עם סלרנו עובר ועוצר גם במרכז מאיורי. לכיוון הנגדי, לעיירות החוף האמאלפיטני ולכיוון נאפולי נוסע אוטובוס קו 5080, לכיוון סורנטו קו 5070, לנאפולי אוטובוס מספר 5020, קו אוטובוס מעגלי מס' 5110 עולה לסקאלה ולרוולו ובחזרה. מסלרנו יוצא שירות אוטובוס מהיר מס' 5000, דרך אוטוסטרדה A3.

**רכבת:** לחוף האמלפיטאני כולו אין מסילת רכבת או תחנת רכבת. תחנת הרכבת הקרובה ביותר למאיורי נמצאת בסלרנו, מרחק נסיעה של כ-19 ק"מ. מסלרנו יוצאות רכבות של חברת טרנאיטליה לנאפולי, העיר הראשית של האזור ולכל כיוון אחר באיטליה או באירופה.

**תעופה:** נמל התעופה הקרוב ביותר למאיורי הוא זה של סלרנו (QSR), אך נמל תעופה זה מוגבל מאוד ביעדים בין-לאומיים. נמל התעופה הבין-לאומי המציע טיסות ליעדים רבים הוא נמל התעופה נאפולי (NAP), במרחק של 58–74 ק"מ, בהתאם לכביש שבוחרים.

**שיט/הפלגה:** במאיורי קיים מעגן למעבורות. לקו המעבורות המפליג מאמאלפי לסלרנו יש תחנה גם בעיירה, להפלגה ישירה עד סלרנו.

## גלריה

קובץ:Ravello BW 2013-05-15 12-31-34 DxO.jpg|מאיורי והים הטירני מכיוון רוולו.
קובץ:Maiori San Nicola di Thoro Plano 20051009.JPG|החומות השלמות של המבצר החרב סן ניקולה די טורו.
קובץ:20051216 Maiori Corso Reginna.JPG|הרחוב המרכזי קורסו רגינה.
קובץ:AMERICAN RANGERS MOUNUMENT MAIORI ITALY.jpg|אנדרטה לזכר חללי יחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית במלחמת העולם ה-2.
קובץ:20051204 1616 Maiori Colleggiata S Maria a Mare.JPG|כנסיית סנטה מריה א'מארה.
קובץ:Maiori, beach - panoramio.jpg|חוף רחצה בעיירה, שורות של כיסאות נוח וצלונים.


## ראו גם
* קסטלמארה די סטביה
* פומפיי
* פאיסטום

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: ערי חוף
קטגוריה:קמפניה: ערים
קטגוריה:החוף האמאלפיטני
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה