עקרון ההכלה וההפרדה

**עֶקְרוֹן הַהֲכָלָה וְהַהַפְרָדָה** או **עֶקְרוֹן הַהֲכָלָה וְהַהֲדָחָה** הוא עיקרון קומבינטורי שלפיו, כדי לספור עצמים בקבוצה, אפשר לכלול ולהוציא את אותו עצם שוב ושוב, כל עוד בסוף ההליך נספר כל עצם פעם אחת. עיקרון זה מתורגם לנוסחה שיש לה שימושים וגרסאות רבות בכל ענפי הקומבינטוריקה. 

כוחו של עקרון ההכלה וההדחה בכך שהוא מאפשר להמיר בעיה קומבינטורית מסובכת הדורשת ניתוח של האינטראקציות בין כל הקבוצות בבת-אחת, בבעיות קלות יותר שבהן מספיק לספור את האיברים השייכים לקבוצות מסוימות, בלי שיהיה צורך לבדוק את מעמדם של האיברים האלה ביחס לשאר הקבוצות.

## ניסוח העיקרון

תהיינה A_1,\dots,A_n קבוצות סופיות. אז גודל האיחוד |A_1 \cup \cdots \cup A_n| שווה לסכום המתחלף \sum_i |A_i| - \sum_{i, כלומר: \ |\cup A_i| = \sum_{k=1}^{n} (-1)^{k-1} \sum_{1\leq i_1. אם מסכימים שחיתוך אפס קבוצות שווה למרחב כולו, אפשר לקבל נוסחה אלגנטית למספר האיברים שמחוץ לאיחוד: |\Omega - \cup A_i| = \sum_{k=0}^{n} (-1)^{k} \sum_{1\leq i_1.

במקרים רבים גודל החיתוך של כל k קבוצות הוא קבוע, ואז מתקבלת נוסחה פשוטה יותר, |\Omega - \cup A_i| = \sum_{k=0}^{n} (-1)^{k} \binom{n}{k}|A_1\cap \cdots \cap A_{k}|.

## דוגמאות

המקרה הפשוט ביותר מתייחס לספירת עצמים המקיימים אחת משתי תכונות, למשל: גדול או אדום.

# מספר העצמים שהם גדולים או אדומים, שווה למספר העצמים הגדולים ועוד מספר העצמים האדומים.
# פחות מספר העצמים שהם גם גדולים וגם אדומים.

האיברים בשלב השני נספרו פעמיים בשלב הראשון (פעם ראשונה כאדומים, פעם שנייה כגדולים) לכן יש להחסיר אותם. 

באופן פורמלי, אם A היא קבוצת העצמים האדומים, ו-B היא קבוצת העצמים הגדולים, אז הגודל של האיחוד בניהן יְחוּשַּׁב כך: |A\cup B| = |A|+|B|-|A\cap B|.

במקרה הכללי, העיקרון קובע שגודל האיחוד של כמה קבוצות שווה לסכום מתחלף: סכום הגדלים של כל הקבוצות, פחות סכום הגדלים של חיתוכים של שתי קבוצות, ועוד סכום הגדלים של חיתוכים של שלוש קבוצות, פחות סכום הגדלים של חיתוכים של ארבע קבוצות, וכן הלאה.

נוסחת ההכלה וההפרדה לגודל האיחוד של שלוש קבוצות היא |A\cup B \cup C| = |A|+|B|+|C| - |A\cap B| - |A \cap C| - |B \cap C| + | A \cap B \cap C|.

נראה כיצד ניתן לחשב את מספר התמורות על \ n איברים שבהן אף איבר אינו נשאר במקומו. כדי להפעיל את עקרון ההכלה וההדחה, נסמן ב-\ A_i את קבוצת התמורות שבהן האיבר ה-i דווקא נשאר במקומו. השאלה היא כמה תמורות נמצאות מחוץ לכל הקבוצות, ומכיוון שמספר התמורות הכללי הוא \ n!, די לספור כמה תמורות שייכות לקבוצה אחת לפחות; כלומר, לחשב את |A_1 \cup \cdots \cup A_n|. בחיתוך של k קבוצות נמצאות התמורות שמשאירות את k האיברים המתאימים במקומם, בלי קשר לשאלה מה הן עושות בשאר האיברים. לכן גודל החיתוך הוא |A_{i_1}\cap \cdots \cap A_{i_k}| = (n-k)!, וזאת לכל אחת מ- \frac{n!}{k!(n-k)!} הבחירות של האיברים השונים i_1. לפי עקרון ההכלה וההדחה, n!-|A_1 \cup \cdots \cup A_n| = \sum_{k=0}^{n} (-1)^{k}\frac{n!}{k!(n-k)!}|A_{1}\cap \cdots \cap A_{k}| = \sum_{k=0}^{n}(-1)^{k}\frac{n!}{k!} = n!\sum_{k=0}^{n}\frac{(-1)^{k}}{k!}=\left \lfloor \frac{n!}{e} \right \rceil. הסיכוי שתמורה אקראית תהיה שייכת לקבוצה הזאת הוא \sum_{k=0}^{n}\frac{(-1)^k}{k!}, שהוא קירוב טוב מאוד למספר e^{-1}.

## הוכחת העיקרון

כדי להוכיח את השוויון |\Omega - \cup A_i| = \sum_{k=0}^{n} (-1)^{k} \sum_{1\leq i_1, נבדוק כמה פעמים נספר איבר x בשני האגפים. אם x אינו שייך לאף קבוצה, אז הוא נספר פעם אחת באגף שמאל, ופעם אחת (במסגרת החיתוך הריק, עבור k=0) באגף ימין. אחרת, נניח שהוא שייך בדיוק ל-m קבוצות, ומטעמי סימטריה אפשר להניח שאלו הן הקבוצות A_1, \cdots,A_m; בפרט, x אינו שייך לקבוצות A_{m+1},\dots,A_n. במקרה כזה האיבר נספר באגף ימין בדיוק \sum_{k=0}^{n}(-1)^{k}\sum_{1\leq i_1 פעמים לפי נוסחת הבינום של ניוטון, בדיוק כמו באגף שמאל.

## ראו גם
* עקרון החיבור

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפטים בקומבינטוריקה