open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מיכאל גולן

**מיכאל גולן** (נולד בשנת 1978) הוא איש עסקים ישראלי-צרפתי, מייסד חברת התקשורת הסלולרית "גולן טלקום" ומנכ"לה הראשון. החברה נמכרה בחודש אפריל 2017 לקבוצת "אלקטרה".

## ביוגרפיה
נולד כ**מיכאל בוקובזה** (בצרפתית: **Michaël Boukobza**) בפריז ב-1978 להורים יהודים שהיגרו לצרפת מתוניסיה. בעל תואר שני בניהול וכלכלה מאוניברסיטאות דופין (Dauphine) ו-ESCP Europe בפריז.

בראשית דרכו המקצועית שימש בנקאי השקעות בבנק רוטשילד בפריז, ובהמשך בבנק מורגן סטנלי בלונדון. בינואר 2000 החל לעבוד עבור איל התקשורת הצרפתי קסבייה ניאל, כסמנכ"ל הכספים בחברה Iliad שהקים ניאל, בעלת מותג התקשורת Free.בהמשך מונה לתפקיד מנהל פעילות החברה, וב-2002 החל לכהן כמנכ"ל. החברה עסקה בשיווק חבילות תקשורת מסוג "טריפל" (טלפון, אינטרנט וטלוויזיה רב-ערוצית), ובתקופת ניהולו של גולן, גדל היקף מכירותיה מ-20 מיליון אירו ל-1.2 מיליארד יורו.

ב-2007 עלה לישראל מטעמים ציוניים, ועברת את שם משפחתו ל"גולן". כמו כן, עם בואו לישראל, פנה אליו איש העסקים הצרפתי פטריק דרהי, בבקשה לייצגו בישראל. במשך שנתיים למד גולן את שוק התקשורת בישראל, והכין את הקרקע לרכישת חברת "HOT" בידי דרהי. עם הרכישה מונה לנציגו של דרהי בדירקטוריון החברה, ובהמשך אף מונה בה לתפקיד יועץ למנכ"ל. לאחר התפטרותו מ"הוט" שב לעבוד עם קסבייה ניאל, תחילה מונה לאחראי על ביצוע הרפורמה בעיתון "לה מונד" שרכש ניאל.

ב-2010 הקים יחד עם ניאל את קבוצת התקשורת "גולן טלקום". החברה זכתה ביולי 2011 ברישיון להיות המפעילה הסלולרית החמישית בישראל, לאחר מכרז התדרים הסלולריים שיזם משרד התקשורת. גולן החזיק בשליטה בקבוצה, עם 50% ממניותיה. לאור מעורבותו בעבר של גולן בענייני חברת "מירס", בבעלות דרהי, ביקשה חברת "מירס" שהשתתפה אף היא במכרז, בינואר 2011, להוציא צו מניעה למניעת השתתפותו של מיכאל גולן במכרז התדרים הסלולריים, אך תביעה זו נדחתה בבית המשפט בפברואר 2011.

בשנת 2011 נישא בישראל לדבורה וייל, היורשת של בית האופנה "וייל".

בנובמבר 2015, הודיע שהוא מוכר את גולן טלקום לחברת סלקום תמורת 1.17 מיליארד שקלים חדשים. ב-12 באפריל 2016 רשות ההגבלים העסקיים דחתה רשמית את עסקת המיזוג בין החברות בטענה לכך שהמיזוג יפגע בתחרות ויוביל לעליית מחירים.

בינואר 2017 נחתם הסכם לרכישת גולן טלקום על ידי חברת אלקטרה צריכה תמורת הסכום הנמוך משמעותית של 350 מיליון ש"ח. באפריל 2017 הושלמה הרכישה.

## ראו גם
* תקשורת סלולרית בישראל

## קישורים חיצוניים
* אתר חברת "גולן טלקום"
* 
* גאדג'טי משדר: פרק 5 (14.5.12) – ריאיון עם מיכאל גולן, מנכ"ל גולן-טלקום, באתר גאדג'טי, 15 במאי 2012
* 
* 
* 
*  
* 
*  
* מובילים במשק, מיכאל גולן, באתר מובילים במשק, 20 מרץ 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים בתחום התקשורת
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים צרפתים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-תוניסאי
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
טושיהירו טקדה

**טושיהירו טקדה** (ביפנית: **高田 稔浩**; נולד ב-9 בספטמבר 1965) הוא ספורטאי נכה יפני שזכה בעבור המשלחת היפנית בשבע מדליות פאראלימפיות, מהן שלוש מדליות זהב, במשחקים הפאראלימפיים.

## קריירה
טקדה החל להתאמן במרוצים בכיסאות גלגלים כשהיה בן 30 והשתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים כשהיה בן 39, בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). הוא זכה במדליית זהב במרוץ ל-400 מטר כשקבע שיא פאראלימפי (קטגוריה T52) של 1:00.92 דקות, במדליית זהב עם שיא פאראלימפי נוסף של 13:10.86 דקות במרוץ ל-5,000 מטרים, ובמדליית זהב שלישית בתחרות המרתון עם תוצאה של 2:00:02 שעות.

באתונה התחרה טקדה גם במרוץ ל-1,500 מטרים בו זכה במדליית הארד כשסיים את המסלול בזמן של 3:49.76 דקות. (ניצח תומאס גיירשפיכלר שאותו טקדה הקדים בתחרויות אחרות).

טקדה היה לחלק מהמשלחת היפנית גם ל. הוא זכה בשתי מדליות כסף, האחת במרוץ ל-800 מטרים עם תוצאה של 1:53.67 דקות והשנייה במירוץ ל-400 מטרים עם תוצאה של 1:00.32 דקות, שני רק לבן ארצו טומויה איטו שקבע שיא פאראלימפי של 57.25 שניות. הוא זכה בתחרויות גם במדליית ארד אחת, כשסיים את מרוץ המרתון בתוצאה של 1:40.20 שעות, אחרי היפני הירוקזו אויונבארו שזכה במדליית הכסף עם 1:40.10 שעות ותומאס גיירספיצ'לר האוסטרלי שקבע שיא עולם של 1:40.07 שעות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי ספורט נכים 
קטגוריה:אלופים פאראלימפיים יפנים
קטגוריה:אתלטים יפנים
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1965
בני לאונרד

**בני לאונרד** (באנגלית: **Benny Leonard**, נולד: **בנימין ליינר** **Benjamin Leiner**, בעברית: **דוב בער בן אברהם גרשון**; 17 באפריל 1896 – 18 באפריל 1947) היה מתאגרף מקצועני יהודי-אמריקני ואלוף העולם במשקל קל. לאונרד דורג על ידי מגזין האגרוף הזירה במקום השמיני מבין המתאגרפים הטובים ביותר ב-80 השנים האחרונות, ובמקום השני בהיסטוריה מבין המתאגרפים במשקל קל. ערוץ הספורט ESPN דרג את לאונרד במקום ה-7 מבין 50 המתאגרפים הגדולים של כל הזמנים. הארגון הבינלאומי למחקר האגרוף קבע בשנת 2005 כי לאונרד הוא המתאגרף הטוב בהיסטוריה במשקל קל.

## קורות חיים
בני לאונרד נולד וגדל באזור הגטו היהודי של לואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. את הקריירה המקצוענית שלו כמתאגרף התחיל בגיל 15.

לאונרד התפרסם בשל מהירותו הרבה וטכניקת האגרוף המצוינת שלו. במהלך הקריירה המקצוענית שלו השיג 183 ניצחונות כאשר 70 מתוכם בנוק אאוט, הפסיד 24 פעמים וסיים בשוויון ב-8 קרבות.

לאחר פרישתו מאגרוף מקצועני שימש כבעלים לכאורה (איש קש) של קבוצת בייסבול אשר נרכשה על ידי קבוצה יריבה ולאחר מכן נמכרה ופורקה.

בשנים לאחר מכן שימש לאונרד כשופט זירה בקרבות אגרוף. ב-18 באפריל 1947 במהלך קרב אותו ניהל כשופט, לקה בהתקף לב ומת מייד בעודו בתוך הזירה בגיל 51.

בני לאונרד הונצח בהיכל התהילה של האגרוף, בהיכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים וביד לאיש הספורט היהודי בישראל.

## קריירת אגרוף
הקרב הראשון שלו כמקצוען התקיים בשנת 1911 ובו הפסיד בשלושה סיבובים, אולם ב-18 הקרבות הבאים השיג 12 ניצחונות. בשנת 1915 הפסיד בקרב על אליפות העולם במשקל נוצה לאלוף המכהן ג'וני קילביין.

לאחר סדרה של 15 ניצחונות רצופים התמודד בשנת 1916 מול אלוף העולם פרדי וולש בקרב שלא הוכרע על אליפות העולם במשקל קל, ובקרב חוזר ביניהם שנערך 4 חודשים מאוחר יותר, הפסיד.

בשנת 1917 ולאחר סדרה של 17 ניצחונות נוספים, נפגש לאונרד בפעם השלישית מול וולש בקרב על אליפות העולם במשקל קל. הפעם, ובגיל 21 ניצח לאונרד בנוק אאוט והוכתר כאלוף העולם. במשך 8 השנים הבאות הגן לאונרד על תוארו ב-7 קרבות נוספים שבכולם ניצח.

בשנת 1922 התמודד לאונרד בקרב מול אלוף העולם במשקל קל-בינוני וניצח אך נפסל מכיוון שהכה את האלוף לאחר שהפיל אותו לקרשים.

בשנת 1925 הודיע לאונרד על פרישה מאגרוף מקצועני בעודו מחזיק בתואר אלוף העולם, לטענתו פרישתו באה לבקשת אימו.

בשנת 1931 ולאחר שהפסיד את הונו במפולת הבורסה של 1929 חזר ליאונרד לזירה וניצח ב-23 קרבות. בשנת 1932 התמודד בקרב על התואר מול אלוף העולם ג'ימי מקלרנין והפסיד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:מתאגרפים אמריקאים
קטגוריה:מתאגרפים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:אלופי עולם באגרוף - משקל קל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
זאו וו קי

**זאו וו קי** (סינית מסורתית: 趙無極; 13 בפברואר 1921 – 9 באפריל 2013) היה אמן סיני-צרפתי.

## ביוגרפיה
זאו נולד למשפחה משכילה בבייג'ינג. כשהיה בן חצי שנה, עזבה המשפחה לעיר נאנטונג, אשר צפונית לשנגחאי. הוא למד קליגרפיה בנעוריו, בין השנים 1935 ל-1941 בבית ספר לאמנות בהאנגג'ואו ואחר כך לימד שם. בשנת 1948 עבר לחיות עם אשתו המלחינה לאן-לאן בפריז, שם התאזרח וזכה לתמיכתם של ז'ואן מירו ופבלו פיקאסו. בשנת 1951 נסע לשווייץ, שם נחשף ליצירותיו של פאול קלה אשר הותירו השפעה על סגנונו.

הוא התגרש מאשתו באמצע שנות החמישים וב-1957 נסע לארצות הברית והתגורר בניו יורק. הוא התיידד עם האמן והמשורר אנרי מישו. ב-1983 חזר לראשונה לסין, כאשר תערוכה שלו הוצגה במוזיאון לאמנות יפה של בייג'ינג.

יצירתו התאפיינה בשילוב של ציור מופשט מערבי, יחד עם מסורת קליגרפית סינית. רבים מציוריו אופיינו בצבעים בהירים ומלאי אור.

זוכה פרס הפרמיום אימפריאלה לשנת 1994.

נפטר בניון שבשווייץ בגיל 92.

## לקריאה נוספת
* Zao Wou-Ki: works, writings, interviews, José Frèches

## קישורים חיצוניים

* ציורים של זאו וו קי
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים סינים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לציור
גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה

**גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה** (גרמנית: **Georg Friedrich, Prinz von Preussen**; נולד ב-10 ביוני 1976), הוא יורש העצר של בית המלוכה הוהנצולרן, השושלת אשר שלטה בממלכת פרוסיה ובקיסרות הגרמנית.

## ביוגרפיה
גאורג פרידריך נולד ב-10 ביוני 1976 בברמן, ללואי פרדיננד, נסיך פרוסיה ודונאטה, רוזנת קסטל-רידנהאוזן, בתם של זיגפריד, נסיך קסטל-רידנהאוזן ואירנה, רוזנת זולמס-לאובך. הוא נצר לווילהלם השני, אשר היה הקיסר האחרון בגרמניה, וגלה עם סיום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918.

בילדותו למד גאורג פרידריך באולדנבורג ובברמן שבגרמניה. אחר כך למד בגלאלמונד קולג' (Glenalmond College) שבסקוטלנד. לאחר מכן שירת שנתיים בצבא הגרמני ולמד כלכלה בפרייברג. כיום הוא עובד בחברה אשר עוזרת לאוניברסיטאות למסחר פיתוחים טכנולוגים.

לאחר מות סבו לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה בשנת 1994, מונה גאורג פרידריך לראש בית הוהנצולרן. אולם, דודיו פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה ומיכאל, נסיך פרוסיה עתרו נגד המינוי לבית המשפט בגרמניה, בטענה שהדחתם מראשות הבית, משום שנשאו נשים פשוטות עם, אינה שוויונית, מפלה ואינה חוקתית. בית המשפט המחוזי בשטוטגרט קיבל את טענותיהם, אולם בשנת 2005 פסק בית המשפט האזורי הגבוה, לטובת גאורג פרידריך, והוא אף היורש של נכסי המשפחה.

## משפחתו
בשנת 2011 התחתן גאורג פרידריך עם חברתו סופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרנץ-אלכסנדר, נסיך איזנבורג וכריסטינה פון זאומה-יטש, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* קרל פרידריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
* לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
* אמה מריה, נסיכת פרוסיה (נולדה ב-2015)
* היינריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2016)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של בית הוהנצולרן
* No Titles, No Subjects, No Problem: Germans Join Royal Wedding Craze

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1976
חטיבת ההפעלה המבצעית

**חטיבת ההפעלה המבצעית** (**חט"ה**) היא יחידה האמונה על הפעלת יחידות אגף המודיעין השונות בצה"ל, קביעת משימותיהן על פי הצורך המטכ"לי ותכלולן.

בנוסף היחידה אחראית על בניית בנק המטרות של אמ"ן, סנכרון בין אמ"ן לשאר אגפי המטה הכללי ולקהיליית המודיעין הישראלית ומוכנות אגף המודיעין למצבי חירום או מלחמה.

היחידה שוכנת במגדל המטכ"ל שבמחנה רבין בתל אביב, ובראשה עומד קצין בדרגת תת-אלוף.

## היסטוריה

### הקמה וייעוד
החטיבה הוקמה בשנת 2007 בהחלטת ראש אמ"ן, האלוף עמוס ידלין, בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה. היחידה מהווה גוף מטה לתכלול ותעדוף משימות אגף המודיעין בצה"ל ואחראית על סנכרון בין אמ"ן לקהיליית המודיעין הישראלית ובין אמ"ן לאגפי המטה הכללי. בנוסף, אמונה על קביעת מדיניות אמ"ן וצי"ח, משימות מבצעיות ומוכנות אמ"ן למצבי חירום או מלחמה וכן על בניית בנק המטרות של אמ"ן. בשל ייעודה כונתה החטיבה על ידי ידלין בתור "חטיבת השילוביות".

במהלך שנת 2014 חוזקה החטיבה בגופי מחקר, וראש אמ"ן אביב כוכבי, קבע כי הקמתה של החטיבה הוכיחה את עצמה.

בשנת 2019 הוקמה ביחידה מנהלת המטרות המטכ"לית אשר אמונה על בניית מאגר מטרות האיכות של אמ"ן.

### מלחמת חרבות ברזל
כשלושה חדשים לפני טבח שבעה באוקטובר התכנס דיון בפורום סגור אצל ראש חטיבת ההפעלה באמ"ן, תא"ל ג'. באותו הדיון הוא קבע "אין לישראל מודיעין אינטימי בקרב מקבלי ההחלטות בחמאס. וראוי שהמפקדים בשטח ייערכו בהתאם".

כחלק ממבצע עם כלביא הוקם ביחידה צוות מיוחד בשיתוף חטיבת המחקר ויחידה 8200 שמשימתו חיסול ההנהגה הצבאית של המשטר האיראני בו זמנית.

בנובמבר 2025 הודיע הרמטכ"ל אייל זמיר על כך שתא"ל ג', ששימש ראש חטיבת ההפעלה בעת טבח שבעה באוקטובר, יפרוש מצה"ל, אך יוכל להמשיך לשרת במילואים..

## מבנה

## ראשי חטיבת ההפעלה המבצעית
[ממוזער|מפקדי חטיבת ההפעלה [גבי פורטנוי (משמאל) ויוסי שריאל (מימין) בטקס חילוף ראש החטיבה בראשות ראש אמ"ן תמיר הימן (במרכז), אוגוסט 2019]]

## אותות הערכה
ב-24 ביוני 2020 העניק ראש אמ"ן תמיר הימן צל"ש אלוף לחטיבת ההפעלה ואמר: .

ב-27 בדצמבר 2021 הוענק למחלקה לשיתוף פעולה בין לאומי בחטיבת ההפעלה אות הערכה מטעם הרמטכ"ל אביב כוכבי על מבצע בשיתוף פעולה עם סיירת מטכ״ל ויחידה 504.

ב-14 בנובמבר 2022 הוענק ליחידה אות הערכה מטעם הרמטכ"ל כוכבי על  לדבריו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 8f
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגף המודיעין
קטגוריה:יחידות צה"ל שעוטרו בצל"ש אלוף
רביעיית תל אביב

**רביעיית תל אביב** הייתה רביעיית מיתרים, שייסד הכנר חיים טאוב בשנת 1960. חבריה המקוריים היו: חיים טאוב - כינור ראשון, עופר כרמי - כינור שני, דניאל בנימיני - ויולה ועוזי ויזל - צ'לו. כל נגני הרביעייה היו תושבי תל אביב ומכאן שמה. זמן קצר לאחר הקמת הרביעייה החליף מנחם ברוייאר את כרמי בתפקיד הכינור השני, ולאחר מכן החליף אורי פיאנקה את ברוייאר. ארבעה מהם - טאוב, כרמי, בנימיני ופיאנקה - היו נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הרביעייה פעלה למעלה מ-30 שנה, בישראל ומחוצה לה, וזכתה להצלחה רבה הן בארץ והן בעולם.

## היסטוריה
ההופעה הראשונה של הרביעייה הייתה במוזיאון תל אביב הישן, בשדרות רוטשילד 16, במאי 1960. בתוכנית היו רביעייה ברה מז'ור של מוצרט, ק. 575, רביעיית "הנבל" של בטהובן אופוס 74, וחמישיית הקלרינט של ברהמס, עם הקלרינטן יונה אטלינגר, שהיה גם הוא חבר התזמורת הפילהרמונית.

רביעיית תל אביב הוזמנה לסיור קונצרטים באוסטרליה, במסגרת פסטיבל בטהובן שנערך שם. הדעות בתזמורת הפילהרמונית נחלקו בשאלה, אם התזמורת מסכימה עקרונית ליציאת גוף קאמרי מבין חבריה לחו"ל, אך בהצבעה חשאית אושרה הנסיעה, ובסופו של דבר צמחה ממנה הזמנה גם לתזמורת עצמה.}

חיים טאוב מתאר את קשיי הנגינה ברביעיית מיתרים:

אך חיים טאוב מדגיש גם את ההנאה שמפיק נגן מנגינת מוזיקה קאמרית, אם לעצמו ואם לכמה מאות ידידים.

רביעיית תל אביב המשיכה לפעול עד שנות ה-90'. הוויולן דניאל בנימיני נפטר ב-1993.

בשנת 1997 קמה רביעיית מיתרים חדשה באותו שם אך בהרכב נגנים שונה.

## הקלטות

מהקלטותיו של אטלינגר ידועה במיוחד ההקלטה של חמישית הקלרינט של ברהמס עם רביעיית תל אביב, שהופיעה בשנות ה-60 בתקליט של חברת Decca, ונחשבת על ידי מבקרים לאחד משיאי הביצוע בהקלטות היצירה.
ההקלטה יצאה מחדש בשנות ה-80 על תקליטור בתפוצה מוגבלת של חברת סוני, יחד עם חמישית הקלרינט של מוצרט, גם היא בביצוע עם רביעית תל אביב.
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* מודעה להופעת הרביעייה באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:רביעיות מיתרים ישראליות
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו

**מרכז האימונים האולימפי** (בפורטוגזית: **Centro de Treinamento Olímpico**) הוא קומפלקס אולמות ספורט גדול שנבנה ב"בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה שבריו דה ז'ניירו, לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). מרכז האימונים האולימפי אירח גם טורנירים במשחקים הפאראלימפיים. קומפלקס האולמות הוקם לצד מתקני ספורט אחרים שהוקמו במתחם בשנים האחרונות ובעתיד ישמש כמרכז אימונים אולימפי לספורטאים הברזילאים. על פי התכנון המקורי הקומפלקס נועד להכיל ארבעה אולמות שאותם ניתן יהיה לחבר את האולמות בעת הצורך לחלל משותף אם כי תוכנית זאת שונתה עם הזמן. לאחר האולימפיאדה ישמש המתחם כמרכז האימונים המרכזי של הספורטאים בברזיל המשתתפים באולימפיאדות ואירועי ספורט נוספים ולאימונים ב-12 מקצועות שונים כשבאולם במרכז עצמו ובאולמות הסמוכים בקריית הספורט ניתן אף לקיים תחרות שונות.

את קומפלקס האולמות תכנן משרד האדריכלים המקומי "ויגלייקה" כשלוש טבעות אובליות העולות אחת על השנייה והביתנים מחופים מבחוץ בזכוכית וקורות עץ אנכיות המעוצבות כגל במחווה ליצירות אדריכליות מודרניסטיות מפורסמות מהעבר בברזיל.

מרכז ההדרכה כולל שלושה אולמות הממוקמים בשורה במבנה אחד: כולם מכונים קריוקה ארנה וממוספרים מאחד עד שלוש:
* אולם 1 מכיל 16,000 מקומות ויארח את טורניר הכדורסל האולימפי ואת טורנירי הכדורסל נכים והרוגבי נכים במשחקים הפאראלימפיים. על פי הפרסומים לאחר המשחקים תוקטן קיבולת האולם ל-6,000 מקומות בלבד (חלקם זמניים) ויתווספו בו חדרי אימונים לספורטאים.
* אולם 2 מכיל 10,000 מקומות ויארח את טורנירי הג'ודו והטאקוונדו האולימפיים ותחרויות כדוריד נכים וג'ודו לנכים במשחקים הפאראלימפיים. לאחר האולימפיאדה יוסרו המושבים ויחד עם אולם 1 ישמש המתחם כמרכז אימונים הכולל מספר חדרי אימונים לספורטאים.
* אולם 3 מכיל אף הוא 10,000 מקומות ויארח באולימפיאדה את תחרויות ההיאבקות והטאקוונדו והסיף ולאחר מכן את טורניר כדורעף הנכים. לאחר האולימפיאדה יפורקו היציעים והמבנה יוסב לבית ספר לספורטאים.

בנוסף יפעל לצד המתחם מלון ייעודי לספורטאים ומרכז לרפואת ספורט.

ארנה קריוקה 1 נבחרה לארח את אליפות העולם בהתעמלות אמנותית ב-2025.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
אשת כהן

במונח התורה וההלכה, ל**אשת כהן** (או **כהנת**) ניתן חשיבות מיוחדת כולל דינים שונים משאר נשי ישראל. התורה מזכה אותה באכילת קדשים קלים וחלקים משאר מתנות כהונה. במקרה שנאנסה היא אסורה לבעלה.

## היטמאות כהן לאשתו
בפרשת אמור התורה מתירה היטמאות כהן לקרוביו ואילו אשתו איננה מוזכרת בין הנמנים וכמו כן בספר יחזקאל; . חז"ל קבעו כי לומדים מהמילה "לשארו" שרשאי הכהן לטמא לאשתו -ויש סוברים שאף חובה. ואילו יש סוברים שאין הכרח מהכתוב שמחייב בעלה הכהן ליטמא לה

ואילו בתלמוד ירושלמי מסופר אודות כהן שסירב להיטמא לאשתו; 

## בחיי הנישואין

לפי ההלכה, אשת כהן שאמרה לבעלה נאנסתי ואף במקרה שיש עד אחד לדבר - אינה אסורה עליו. ואילו במקרה שהיא מורדת בבעלה היא רשאית לאכול בתרומה כל עוד שבעלה לא גירשה.

### נאנסה

על אף שאשת כהן שנאנסה אסורה לחזור לחיות עם בעלה, יש לבעלה כהן לפרוע את כתובתה.

## פרטי דינים
לאשת כהן יש בזכותה לאכול קודשים (קלים). גם דיניה שונים מבנות ישראל בטבילתה לטהרה. ואילו במקרה שאשת כהן סוטה מבעלה התורה קובעת מנחת סוטה מיוחדת כי אינה נאכלת לכהנים ובמקרה שנאנסה של לרצונה, מונעתה מלחזור לחיי נישואין עם בעלה הכהן.

יש דעה שניתן לפדות בכור מאת אשת כהן ויש חולקים ואומרים שפודים רק מזכרי כהונה בלבד

## בזמן בית המקדש

בתלמוד מסופר כי נשי הכהנים היו רגילות לטוות בגדי כהונה לבניהם הכהנים.

## ראו גם
* בת כהן
* הסרט אשת כהן עוסק באשת כהן שנאנסה

## לקריאה נוספת
* אנציקלופדיה תלמודית, הערך **אשת כהן**

## הערות שוליים

קטגוריה:כהונה
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:מונחים לנשים
אמדאוס (מחזה)

**אמדאוס** (באנגלית: **Amadeus**) הוא מחזה מאת פיטר שאפר, המציג ביוגרפיה בדיונית של המלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט, תוך התמקדות ביריבות בין מוצרט לבין מלחין החצר אנטוניו סליירי. המחזה שימש השראה לסרט אמדאוס מאת מילוש פורמן משנת 1984, שגם עבורו כתב שאפר את התסריט. ההצגה עצמה, שעלתה לראשונה בשנת 1979, נוצרה בהשראת הטרגדיה הקצרה של פושקין: מוצרט וסליירי.

במחזה נעשה שימוש רב במוזיקה של מוצרט, סליירי ומלחינים אחרים בני התקופה. העלילה מתמקדת ביחסי הטינה בין מוצרט לבין סליירי המבוגר והמתקנא בכישרונו המתפרץ של מוצרט הגאון, מאבק שמוביל לאובדן השפיות, רצח והתאבדות. בסצנות המפתח של המחזה מופיעים הצגות הבכורה של האופרות של מוצרט: החטיפה מן ההרמון, נישואי פיגארו, דון ג'ובאני וחליל הקסם.

המחזה הועלה בארץ ארבע פעמים:
בתיאטרון "הקאמרי" בשנת 1982, בתרגום דן מירון ובבימוי היי קילוס, בכיכובם של מיכאל ורשביאק בתפקיד מוצרט ועודד תאומי בתפקיד סליירי;
בתיאטרון הבימה בשנת 1994, בתרגום של גדי רול, בבימויו של מיכאל גורביץ' ובכיכובם של משה בקר ואלון אופיר; ב-2008 בתיאטרון הקאמרי בתרגום של דורי פרנס, בבימויו של עמרי ניצן, עם איתי טיראן בתפקיד מוצרט ויצחק חזקיה בתפקיד סליירי; וב-2025 בתיאטרון בית ליסין, גם בתרגומו של דורי פרנס, בבימויה של רוני ברודצקי, בכיכובם של טל גרושקה בתפקיד מוצרט וליאור אשכנזי בתפקיד סליירי.

## עיבודים

### רדיו
בשנת 1983, רדיו BBC 3 שידר גרסת אודיו בבימויו של סר פיטר הול שבה כיכב צוות השחקנים המקורי של הפקת התיאטרון הלאומי שלו. צוות השחקנים כלל:

* פול סקופילד בתור אנטוניו סאליירי
* סיימון קאלו בתור וולפגנג אמדאוס מוצרט
* פליסיטי קנדל בתור קונסטנצה מוצרט
* ג'ון נורמינגטון בתפקיד יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
* ניקולס סלבי בתור גוטפריד ואן סוויטן
* ווילובי גודארד בתור הרוזן פרנץ אורסיני רוזנברג
* בזיל הנסון בתפקיד יוהאן קיליאן פון סטראק
* דונלד גי, דרמוט קראולי בתור וניצ'לי
* נייג'ל בליירס, סוזן גילמור, פגי מרשל, רובין מרדית', אן סדג'וויק, וויליאם סלייג', גלן וויליאמס כאזרחי וינה

הפקת רדיו זו שודרה מחדש ב-2 בינואר 2011 כחלק מהעונה של רדיו 3 Genius of Mozart. כדי לחגוג את יום הולדתו ה-250 של מוצרט בשנת 2006, שידר BBC Radio 2 עיבוד של נוויל טלר למחזהו של שאפר בשמונה פרקים בני חמש עשרה דקות בבימויו של פיטר לסלי ויילד ובקריינותו של פ. מארי אברהם בתור סאליירי. גרסה זו שודרה מחדש ב-24 במאי - 2 ביוני 2010 ב-BBC Radio.

### סרט

העיבוד הקולנועי משנת 1984 זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, ובסך הכל זכה הסרט בשמונה פרסי אוסקר. כיכבו בו פ. מארי אברהם בתפקיד סליירי (זכייה באוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו), טום הולס בתפקיד מוצרט (גם מועמד לשחקן הטוב ביותר) ואליזבת ברידג' בתור קונסטנצה. המחזה עובד מחדש ביסודיות על ידי שאפר ובמאי הסרט, מילוש פורמן, עם סצנות ודמויות שלא נמצאו בהצגה. בעוד שהמיקוד של המחזה הוא בעיקר בסליירי, הסרט ממשיך בפיתוח הדמויות של שני המלחינים.

### סדרת טלוויזיה
בנובמבר 2022, הוכרז שג'ו בארטון יעבד את אמדאוס לסדרת טלוויזיה עבור סקיי ניוז, ואותה יביימו ג'וליאן פארינו ואליס סיברייט. ב-20 בפברואר 2024, הוכרז שוויל שארפ יגלם את מוצרט, עם פול בטני שהוכרז כסליירי, וגבריאל קריבי כקונסטנצה.

## קישורים חיצוניים

* ההצגה "אמדיאוס" במלואה, בבימויו של מיכאל גורביץ', בתיאטרון הבימה, 1 ינואר 1994, מצויה ביו טיוב
* תוכנית ההצגה, באתר של מיכאל גורביץ'

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות אנגליים
קטגוריה:מחזות 1979
קטגוריה:מחזות זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזה הטוב ביותר
אריה זסלני

**אריה זַסְלַנִי** (1911 – 25 באוגוסט 1968) היה פסיכיאטר ירושלמי. לזכרו הקימה אלמנתו את ארגון ער"ן.

## ביוגרפיה
זסלני נולד בירושלים, בנו של הרב אהרן יצחק זסלנסקי ואחיו הצעיר של ראובן זסלנסקי (לימים שילוח, מראשי שירותי הביטחון במדינת ישראל).

באמצע שנות ה-30 יצא זסלני לפירנצה ולמד שם רפואה. שם פגש את אשתו, מריה ברטה זסלני ונישא לה. לזוג לא נולדו ילדים, שכן מריה הייתה עקרה, בשל מחלת הפוליו שבה לקתה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס זסלני לצבא הבריטי. בתחילה שירת תחת פיקודו של אורד וינגייט במערכה במזרח אפריקה בלחימה לשחרור אתיופיה, כחלק מקבוצת רופאים יהודים, בהם אף משה וולמן, שנשלחו לחזית זו. עם תום הלחימה בחזית זו, ב-1941 שירת בחזית המדבר המערבי כרופא צבאי, ולצדו רעייתו מריה ברטה.

לאחר המלחמה שבו בני הזוג זסלני לירושלים. זסלני שימש במשך כ-18 שנים כמנהל שירותי בריאות הנפש של בתי הספר בירושלים, וכן כיועץ פסיכיאטרי בעיריית ירושלים. הוא התמחה בטיפול באנשים אובדניים, והצליח להניא רבים מלהתאבד.
זסלני נפטר בשנת 1968 מהתקף לב, והוא בן 57. נטמן לצד אחיו ראובן שילוח בבית העלמין סנהדריה בירושלים.

לאחר מותו, בשנת 1971, ייסדה רעייתו מריה ברטה את ארגון ער"ן המתמחה במתן עזרה נפשית בטלפון לאנשים במצוקה, על מנת להנציח את זכרו של בעלה, כדרכו של זסלני בחייו. הארגון, שסניפו הראשון שכן בביתה של זסלני, הפך לארגון ארצי ולו רשת של מתנדבים בכל רחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אוריה באר, 40 שנה לער"ן או – זוג המייסדים זסלני שנשכח
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכיאטרים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פירנצה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
סמל המבורג

**סמל המבורג** (בגרמנית: **Landeswappen Hamburgs**) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית המבורג והוא קיים בשלוש גרסאות, גדולה, קטנה וימית. הופעתו הראשונה בעיצוב הנוכחי, נמצאה בחותם מ-1245.

## תיאור
הסמל מורכב ממגן אדום שעליו טירה לבנה בעלת שלושה צריחים. מעל הצריחים הצדדיים מוצגים כוכבים משושים ואילו הצריח האמצעי הוא בעל כיפה שעליה צלב והוא מסמל את קתדרלת המבורג ואת היותה עיר בישופות. הצריחים המבוצרים והשער הסגור מסמלים את נחישות העיר להגן על עצמה. משני צידי המגן תומכים בו אריות זהובים העומדים זקופים. הציצה היא קסדה בעלת שלוש נוצות טווס ושישה מעטים לבנים.
הסמל הקטן מורכב מהמגן לבדו ובסמל הימי נוסף עוגן כחול מאחורי הטירה.

## היסטוריה
המוטיב המרכזי בסמל - הטירה, הכוכבים והצלב הופיעו בסמלים החל מהמאה ה-12 כשמידי פעם נערכו שינויים קטנים בעיצובם. שער הטירה מתואר פתוח או סגור ולעיתים כשער מתרומם. כמו כן, עד 1752 היו צבעי המגן הפוכים: טירה אדומה על רקע לבן. ב-1952 נקבע הסמל בחוקת המבורג.
ב-1623 הוקמה בהמבורג מועצת ימייה כדי להגן על הנמל ועל המים הטריטוריאליים של העיר וב-1642 נקבע הסמל הימי. הסמל יצא משימוש בתקופת הכיבוש הצרפתי ב-1811 ומועצת הימייה פורקה ב-1814 וכיום הוא משמש כסמל ייצוגי בלבד.


Seal City of Hamburg 1241 replica.jpg|החותם מ-1241, ניתן לראות את השער פתוח
Hamburg coat of arms 1605.png|הסמל ב-1605
Coat of Arms of Hamburg.svg|הסמל בזמן האימפריה הגרמנית 1871–1918
Hamburg Wappen NS.jpg|הסמל בזמן שלטון הנאצים 1933–1945


## ראו גם
* דגל המבורג

## קישורים חיצוניים

* תיאור הסמל (אנגלית).html)

## הערות שוליים

קטגוריה:המבורג
המבורג
ליל קים

**קימברלי דניס ג'ונס** (באנגלית: **Kimberly Denise Jones**; נולדה ב-11 ביולי 1974), הידועה בשם הבמה שלה **ליל קים** (**Lil' Kim**), היא ראפרית ושחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בברוקלין, ניו יורק. ברוב שנותיה כמתבגרת גדלה ברחובות העיר לאחר שגורשה מביתה. היא עסקה בראפ כתחביב והושפעה מראפריות ידועות מסוף שנות השמונים, בהן MC Lyte ו-The Lady of Rage. הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. התרשם מיכולותיה וצירף אותה ב-1995 ללהקת הראפ Junior M.A.F.I.A שהקים. באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Conspiracy", שזכה להצלחה והניב מספר להיטים.

הצלחת הלהקה הזניקה את קריירת הסולו של ליל קים, שהוציאה אלבום בכורה בשם "Hard Core" ב-1996. האלבום הגיע במכירות לאלבום פלטינה כפול, ומתוכו דורגו במצעדי הראפ במקום הראשון שלושה להיטים: "No Time", "Not Tonight (Ladies Night remix)" ו-"Crush on You". גם אלבומיה הבאים, The Notorious K.I.M. (2000) ו-La Bella Mafia (2003) זכו למעמד אלבומי פלטינה לאחר הצלחתם במכירות; בכך הייתה ליל קים לראפרית היחידה מלבד מיסי אליוט שזכתה לשלושה אלבומי פלטינה.

הקריירה שלה זכתה לחיזוק גם לאחר שהשתתפה בחידוש המצליח ללהיט "Lady Marmalade", לצד כריסטינה אגילרה, פינק ומאיה; הסינגל יצא כחלק מפסקול הסרט "מולין רוז'", ושהה שבעה שבועות בראש מצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. ליל קים הייתה מועמדת מספר פעמים לאורך השנים לפרס גראמי, ועד כה זכתה בפרס רק ב-2002, לאחר הצלחת שיר זה, בקטגוריית הרכב הפופ הווקלי הטוב ביותר.

לאורך השנים השתתפה ליל קים במספר סרטים אמריקאים בתפקידי משנה ותפקידי אורח, בהם "יש לה את זה" (1999), "זולנדר" (2001) ו"סופרהירו" (2008), וכן בתפקיד ראשי במערבון "Gang of Roses" (2003) ובקומדיה השחורה "Lil' Pimp" (2005). היא השתתפה בתפקידים קטנים גם במספר סדרות טלוויזיה.

ב-2005 הואשמה ליל קים בעדות שקר בפני בית המשפט, כאשר שיקרה לגבי מעורבותם של חבריה בירי שהתרחש ארבע שנים לפני כן. היא נכלאה וישבה במאסר בבית כלא בפנסילבניה, במשך עשרה חודשים. ב-2006 יצאה סדרת טלוויזיה בכיכובה, "Lil' Kim: Countdown to Lockdown", המתעדת את השבועיים האחרונים של ליל קים לפני כניסתה לכלא; הסדרה שודרה ברשת BET האמריקאית וזכתה להצלחה.

במהלך תקופת מאסרה יצא אלבומה הרביעי, *The Naked Truth*; האלבום זכה לשבחים מהמבקרים, אך לא הצליח במכירות. ב-2009 חזרה לתודעה הציבורית כאשר כיכבה בעונה השמינית של הגרסה האמריקאית לתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והגיעה למקום החמישי, יחד עם הרקדן דרק האף. במקביל החלה להוציא מספר סינגלים. אלבומה החמישי יצא בשנת 2019.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 1995: *Conspiracy (עם Junior M.A.F.I.A.)*
* 1996: *[[Hard Core]]*
* 2000: **'
* 2003: ''[[La Bella Mafia]]''
* 2005: ''[[The Naked Truth]]''
* 2019: ''[[9 (אלבום)|9]]''

=== מיקסטייפים ===
* 2008: **'
* 2011: *[[Black Friday (מיקסטייפ)|Black Friday]]*
* 2014: *[[Hard Core (מיקסטייפ)|Hard Core 2k14]]*
* 2016: *[[Lil Kim Season]]*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:ראפריות אמריקאיות
קטגוריה:אמניות אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
רביעיית תלמוס

**רביעיית תלמוס** היא רביעייה קולית ירושלמית אשר מורכבת מהזמרים: שלי ברלינסקי, נעמה נצרתי, יגאל קמינקא ועודד שומרוני. 
## היסטוריה
הרביעייה הוקמה בשנת 2002, עם זמר הקונטרה טנור דורון שלייפר. בשנת 2010 החליף את דורון שלייפר הזמר יעקב הלפרין והחל משנת 2016 יגאל קמינקא משמש בתפקיד זמר הטנור של הרביעייה. 

ההרכב הופיע לראשונה בחורף 2002. מאז הוא מרבה להופיע בקונצרטים שונים באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, במרכז למוזיקה במשכנות שאננים, בפסטיבל יחיעם, בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, בפסטיבל אבו גוש, באוניברסיטה העברית, בטלוויזיה הישראלית, ב"קול המוסיקה", ובמקומות רבים נוספים.

## רפרטואר
הרביעייה שרה בעיקר מוזיקת א-קפלה, ומתמחה בביצוע מדריגלים מתקופת הרנסאנס, ובמוזיקה ישראלית חדישה, תוך שימת דגש על ביצוע יצירות ועיבודים מקוריים של מלחינים ישראלים צעירים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:להקות א-קפלה ישראליות
קטגוריה:רביעיות ווקאליות
ג'ודי שכטר

**ג'ודי דויד שכטר** (באנגלית: **Jody David Scheckter**; נולד ב-29 בינואר 1950 בדרום אפריקה) הוא נהג מרוצים יהודי אשר היה אלוף העולם למכוניות מרוץ מדגם פורמולה 1 בשנת 1979.

## חייו
שכטר נולד באיסט לונדון והתחנך בסלבורן קולג'. בשנת 1970 עבר לבריטניה והחל להתקדם במהירות בדרגות השונות של נהגי המרוצים.

שכטר נודע בסגנון נהיגה אגרסיבי במיוחד והיה מעורב בתאונות רבות לאורך הקריירה שלו. אלוף העולם אמרסון פיטיפלדי אף הגדיר אותו כ"נהג המסוכן לעצמו ולסביבתו אשר אינו ראוי להתחרות בסבב".

לאחר פרישתו מנהיגת מרוצים הקים שכטר חברה העוסקת בבניית סימולטורים לכלי ירייה לצורכי אימון עבור כוחות הביטחון.

מאז העשור הראשון של המאה ה-21 התגורר שכטר בחווה בבריטניה, ועסק בחקלאות אורגנית. שכטר נשוי בפעם השנייה ולו 6 ילדים.

ג'ודי שכטר זכה להנצחה ביד לאיש הספורט היהודי.

## קריירה בפורמולה 1
התחרות הראשונה של שכטר כנהג פורמולה 1 התקיימה בשנת 1972 כאשר נהג עבור קבוצת מקלארן. בשלב מסוים במירוץ דורג במקום השלישי אך לבסוף סיים במקום התשיעי. בשנת 1973 התחרה ב-5 מרוצים ובמקביל נהג גם במכוניות מרוץ מדגם פורמולה 5000 וזכה באליפות. במהלך מרוץ בבריטניה היה מעורב שכטר בגרימת תאונה של 12 מכוניות. התאחדות נהגי המירוץ דרשה להשעותו מיידית וקבוצתו נענשה בביטול השתתפותה בארבעת המרוצים הבאים.

בשנת 1974 עבר לנהוג בקבוצת "טירל" כנהג הבכיר. בעונה זו זכה בניצחונות במרוצים שהתקיימו בשוודיה ובבריטניה ובמקום השלישי הכללי בתום העונה. בשנת 1975 לא התחרה אך בשנה שלאחריה חזר להתחרות ולנהוג עבור קבוצת טירל וזכה שוב במקום השלישי באליפות הנהגים.

בשנת 1977 עבר לנהוג עבור הקבוצה החדשה של "וולטר וולף". הוא זכה בניצחונות בשני מרוצים וסיים את העונה כולה במקום השני באליפות הנהגים אחרי ניקי לאודה. בשנת 1978 סיים את העונה במקום השביעי הכללי ועבר לנהוג עבור קבוצת פרארי ביחד עם ז'יל וילאנייב. מבקרים טענו כי אופיו וסגנונו של שכטר לא יתאימו להתנהלותה של קבוצת פרארי אך בשנת 1979 זכה בשלושה ניצחונות במרוצים ובתואר אלוף העולם. קבוצת פרארי עצמה זכתה באותה העונה גם באליפות היצרנים.

בשנת 1980 פרש שכטר מנהיגת מרוצים ומקבוצת פרארי אשר נאלצה להמתין 21 שנים עד שמיכאל שומאכר זכה באליפות כאשר הוא נוהג ברכב של הקבוצה.

## קישורים חיצוניים
* https://www.motorsportmagazine.com/archive/article/february-2013/66/jody-scheckter-and-he-walked-away/
* https://www.independent.co.uk/climate-change/news/jody-scheckter-from-formula-one-to-life-in-the-slow-lane-2070839.html

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ בריטים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:ספורטאים דרום אפריקאים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ יהודים
קטגוריה:נהגי פורמולה 1
קטגוריה:נהגי קבוצת פרארי
קטגוריה:נהגי קבוצת מקלארן
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפדרציה הבין-לאומית לרכב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1950
אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (2004)

**[[אולימפיאדת אתונה (2004)]]** נערכה בפעם השנייה באתונה, יוון. הפעם הראשונה הייתה לפני 108 שנים באולימפיאדה הראשונה שנערכה בשנת 1896. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-18 באוגוסט לבין ה-28 באוגוסט 2004. נערכו 46 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (22 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,995 משתתפים (916 נשים ו-1,079 גברים) מ-196 מדינות.

## אירועים בולטים
**[[ארצות הברית במשחקים האולימפיים (1992 ואילך)|ארצות הברית]]** () זכתה שוב במקום הראשון עם 7 מדליות זהב ו-25 מדליות בסך הכל. אל המקום השני הגיעה רוסיה () גם היא עם 7 מדליות זהב ו-20 מדליות בסך הכל.

### שיאי עולם
שני שיאי עולם (1 לנשים ו-1 לגברים) נקבעו במשחקים אלו באתלטיקה. ילנה איסינבייבה () קבעה שיא עולם בקפיצה במוט וליו שיאנג ( סין) השווה את שיא העולם בריצת 110 מטר משוכות והיה לאתלט גבר סיני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.

### האתלטיות הבולטות
ורוניקה קמפבל-בראון () שזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר ו-1 ארד בריצת 100 מטר, קלי הולמס () שזכתה בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר.

### האתלטים הבולטים
הישאם אל גרוז' () בריצת 1500 מטר ובריצת 5000 מטר וג'רמי וורינר () בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר שזכו כל אחד בשתי מדליות זהב. ג'סטין גאטלין () שזכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. הוא זכה במדליית זהב בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר.

רוברט קוז'ניובסקי () זכה בפעם השלישית ברציפות בתחרות הליכה ל-50 ק"מ.

וירגיליוס אלקנה () שהגן על תוארו בזריקת דיסקוס.

### פסילת ארבעה מזוכי מדליות בשל שימוש בחומרים אסורים
שמונה שנים אחרי סיום התחרויות, בדצמבר 2012, החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול את המדליות מארבעה זוכים בתחרויות בשל שימוש בחומרים אסורים. הארבעה הם יורי בילונוג (), שזכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל, איוואן ציחאן (), שזכה במדליית כסף ביידוי פטיש, אירינה יצ'נקו (), שזכתה במדליית ארד בזריקת דיסקוס וסבטלנה קריבליובה (), שזכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל.

## טבלת המדליות
;מקרא

הטבלה נכונה לאחר העדכון בשנת 2012 שבה נפסלו אתלטים בשל שימוש בחומרים אסורים.

## הזוכים במדליות
### נשים
#### מקצועות המסלול

#### מקצועות השדה

### גברים
#### מקצועות המסלול

#### מקצועות השדה

## קישורים חיצוניים

* אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (2004), באתר Sports Reference 

## הערות שוליים

*
2004
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:2004 בספורט
תירוש (משקה)

**תירוש** הוא נוזל שמופק מפרי המכיל את המים, הסוכרים, החומצות האורגניות, המינרלים וחומרים נוספים שנמצאים בפרי, נטול שומנים המצויים בפרי מהם מופק שמן.
## שימושים
השימוש העיקרי במונח תירוש הוא עבור נוזלים המיועדים להתססה להכנת משקאות אלכוהוליים. כאשר תירוש משמש לשתייה כמות שהוא או לאחר הליך פסטור, הוא נקרא מיץ.

## הכנה
### סחיטה
הדרך הנפוצה להכנת תירוש היא באמצעות סחיטה (מיצוי). בעת העתיקה נסחטו ענבים ליין על ידי דריכת ענבים.

### בישול
כאשר חומר הגלם להכנת התירוש דל בנוזלים (למשל דגנים) הפקת התירוש מתבצעת על ידי בישול החומר במים.
### סינון
לאחר הסחיטה או הבישול, מסונן לעיתים התירוש מחלק מהחומרים ששימשו להכנתו או מכולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:מיצים
צבי עזריה

הרב ד"ר **צבי עזריה (הלפגוט)** (8 בספטמבר 1913 – 22 במאי 2002) היה חבר הנהלת יד ושם, רב ביוגוסלביה ובגרמניה ורבּהּ הראשון של סביון.

## קורותיו
עזריה נולד בחבל וויבודינה שבסרביה, אז חלק מממלכת הונגריה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, בשם **הרמן הלפגוט**, לקלמן וחנה רחל הלפגוט. ב-1932 החל את לימודיו בסמינר התאולוגי היהודי בסרייבו בהנהלת מוריץ לוי, ובהמשך בבית המדרש לרבנים בווינה. כמו כן, בשנים 1934–1938 למד מזרחנות שמית באוניברסיטת וינה. בשנת 1938, בעקבות איחוד אוסטריה עם גרמניה הנאצית, נמלט מווינה והמשיך את לימודיו בבודפשט. הוסמך כרב והשלים תואר דוקטור לפילוסופיה.

לאחר סיום לימודיו, כיהן כרב בקהילת וליקי-בצ'קרק (אז פטרובגרד, ולימים זרניאנין) שביוגוסלביה. במלחמת העולם השנייה, שירת כרב צבאי בצבא היוגוסלבי, נפל בשבי הגרמני, וישב בו ארבע שנים במחנות שבויים בשטרסבורג, נירנברג ובפומרניה, אחר כך במחנה לקצינים שבויים Oflag VI C באוסנבריק. במהלך השבי היה פעיל בחיי הדת, הרוח והתרבות של השבויים היהודים . עם שחרורו מהשבי, ב-1945, הגיע למחנה העקורים ברגן-בלזן, שם סייע לניצולי שואה. לאחר מכן התמנה כרב הראשי לקהילות באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה ופעל לגיוס לוחמים ל"הגנה" מקרב ניצולי השואה.

בשנת 1948 עלה לישראל, עבד בבית רוטנברג בחיפה ושירת בצה"ל. בתפקידו האחרון היה קצין הסעד הראשי של חיל הרפואה. בשנות החמישים נשלח לגרמניה המערבית, שם היה רבה של קלן. הוא ארגן עלייה וטיפח את הקשרים בין ישראל לגרמניה.

בשנת 1961 שב לישראל והחל לכהן (בהתנדבות) כרבה של סביון. בשנים 1966–1970 שימש גם כרב הראשי של יהודי מדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה המערבית.
פעל להנצחת זכר השואה. הוא היה ממקימי ארגון "שארית הפליטה", יו"ר ארגון הלוחמים היוגוסלביים בארץ וחבר בהנהלה ובמועצה של יד ושם.

פרסם שורה של ספרים העוסקים בתולדות עם ישראל, בתקופת השואה ובפילוסופיה.

היה נשוי למלכה לבית בודנר. נפטר בשנת 2002.

## לקריאה נוספת
* **מבט לאחור: קובץ ליובלו של ד"ר צבי עזריה**, תל אביב: אל"ף הוצאה לאור, 1963
* צבי עזריה, **עדים אנחנו**, תל אביב: יבנה, 1970

## קישורים חיצוניים
* מערך שיעור בנושא דמותו ופועלו של הרב ד"ר צבי עזריה הרמן-הלפגוט, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני יישובים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:יוגוסלבים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא יוגוסלבים
קטגוריה:יוגוסלבים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
קורי מגטי

**קורי אנטואן מגטי** (באנגלית: **Corey Antoine Maggette**; נולד ב-12 בנובמבר 1979) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 14 עונות בליגת ה-NBA. מגטי, ששיחק מעמדת הסמול פורוורד, העביר את עונות השיא של הקריירה בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס (-).

## קריירת NBA
בשנת 1999 קורי מגטי הגיש מועמדות לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-13 על ידי סיאטל סופרסוניקס, אך זמן קצר לאחר מכן הוא הועבר לאורלנדו מג'יק בטרייד בין שתי הקבוצות. מגטי שיחק עונה אחת בלבד באורלנדו שבסיומה הוא הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, במדיה שיחק לאורך 8 עונות רצופות. בשנת 2001 הוא השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA. לאחר עונותיו המוצלחות בקליפרס הוא חתם על חוזה ל-5 עונות בגולדן סטייט ווריורס תמורת 50 מיליון דולר.

לאחר שתי עונות בגולדן סטייט, עבר מגטי למילווקי באקס בתמורה לדן גדזוריץ' וצ'רלי בל, ולאחר שתי עונות במילווקי הוא חתם בשארלוט בובקאטס. את עונת  העביר בדטרויט פיסטונס, ובסיומה הודיע על פרישתו ממשחק.

## שיאים בקריירה
*נקודות: 39 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (12 באפריל 2007)
*קליעות מהעונשין: 19 - (פעמיים)
*זריקות עונשין: 24 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (12 באפריל 2007)
*ריבאונדים: 19 - נגד דטרויט פיסטונס (8 בנובמבר 2004)
*ריבאונדים בהתקפה: 8 - נגד יוסטון רוקטס (8 במרץ 2001)
*ריבאונדים בהגנה: 17 - נגד דטרויט פיסטונס (8 בנובמבר 2004)
*אסיסטים: 9 - (פעמיים)
*חטיפות: 6 - נגד לוס אנג'לס לייקרס (16 דצמבר 2007)
*חסימות: 2 - (11 פעמים)
*דקות משחק: 49 - (פעמיים)

## חייו האישיים
מחוץ למגרש, מגטי עבד עם ילדים כשחקן הקליפרס ונהג לתרום לבתי חולים. בשנת 1999 מגטי ארגן את "טיסת ה-50" שהיא טיסה של 50 ילדים (כמו מספר חולצתו) למחנה אימונים אותו מימן מגטי בעצמו. לאחר כעשור מגטי מימן בעצמו טיסה של כ-600 ילדים לאותו מחנה אימונים, שזכה בתואר "מחנה האימונים הטוב ביותר של שחקן NBA".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט בובקאטס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-BIG3
קטגוריה:אילינוי: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
כלי אבידוס

[250px|ממוזער|שמאל|קנקן ממשפחת כלי אבידוס, נמצא ב[תל בית ירח, תצוגה בית גורדון בקיבוץ דגניה א']]
**כלי אבידוס** (באנגלית: Abydos Ware) היא קבוצת כלי קרמיקה ייחודית מתחילת האלף ה-3 לפנה"ס. הקבוצה כוללת בעיקר פכים, פכיות ומיעוט קנקנים מטיפוס מסוים. כלים מקבוצה זו נמצאו באתרים בארץ ישראל בשכבות ארכאולוגיות מתקופת הברונזה הקדומה ב' וג' במצרים באתרים מהשושלת הראשונה, כלים ממשפחה זו נמצאו גם באתרי סוריה. מקור שמה של קבוצת הכלים נלקח מהאתר הארכאולוגי בו נמצאו לראשונה, אבידוס במצרים העליונה. הכלים משמשים מאובן מנחה לתקופה זו באתרים הארכאולוגים בארץ ישראל. משפחת הכלים אינה קיימת בתקופה אחרת, ומציאתה באתר ארכאולוגי מהווה אינדיקציה לשייכות השכבה בה נמצאו כלים ממשפחה זו לתקופה זו.

הכלים התגלו לראשונה בתוך קברים של מלכים ושרים מהשושלת הראשונה. החופרים באתר זיהו כבר בעת החפירות שמשפחת הכלים מקורה לא במצרים, במחקר עלה שהכלים שימשו כמכלים למשלוח תוצרת נוזלית כגון, תמרוקים, שמנים ריחניים או רפואה. מוצרים אלה שימשו את המעמד השליט במצרים והם הונחו בתוך קברי השליטים כדי שישמשו אותם אחר המוות.

הכלים החלו להופיע במכלולי קרמיקה בתקופת מלכותו של המלך המצרי צ'ר, המלך השלישי בשושלת הראשונה (2900/2950 לפנה"ס). השערת החוקרים לגבי ארץ המוצא של הכלים היא שהם יוצרו בארץ ישראל. בדיקות כימיות של הרכב הטין מהם יוצרו כלי המשפחה שנמצאו במצרים ובארץ ישראל מצביעות על זהות כמעט מוחלטת.

## מאפייני משפחת הכלים
המשפחה כוללת את טיפוסי הכלים: פכים, פכיות וקנקנים מטיפוס מסוים. הכלים בעלי עצוב אלגנטי ונאה, שהוכנו מטין שהוכן היטב. חלקם עשויים באובניים וחלקם עבודת יד, הכלים עברו צריפה באיכות מעולה. רוב הכלים מחופים בחיפוי אדום ממורק, מיעוטם מעוטרים בחלקו העליון של הכלי בדגמים של נקודות, קשתות משולשים וחצאי עיגולים שנעשו בעזרת צבע אדום כששגוף הכלי עצמו בהיר.

אחד הכלים הנפוצים במשפחה זו הוא פך אבידוס, כלי קטן גובהו בין 32-24 ס"מ, רוחב בטן 16-10 ס"מ, מראה אלגנטי, בעל בסיס שטוח, עם דופן עגולה עם קער בתחתית לפני התחלת הבטן, בעל צוואר צר מאוד באורך 4-3 ס"מ, לרוב בעל ידית אוזן אחת המחוברת משפת הכלי לכתף הכלי (דופן העליונה של גוף הכלי), לעיתים בעל שתי ידיות. לפעמים בנוסף לידית האוזן הגדולה יש גם שתי ידיות אוזן קטנות על בטן הכלי.

## תפוצת המשפחה
כלים ממשפחה זו נמצאו בארץ ישראל באתרים שונים בהם תל ערד שהוא אתר חשוב בחקר משפחת הכלים הזאת. כלים אלה נעדרו לחלוטין משכבה IV (תקופת הברונזה הקדומה א') בערד שהיא השכבה הקדומה להקמת העיר, ואילו בשכבה III השייכת לתקופת הברונזה הקדומה ב', התקופה בה ערד הופכת לעיר, נמצאו כלים רבים ממשפחה זו. בנוסף נמצאו הכלים בתל לכיש, תל גזר, תל אל-פארעה (צפון), תל מגידו תל בית ירח, תל בית שאן, תל יריחו, העי, תל א-נצבה, בית סחור. במצרים נמצאו כלים ממשפחה זו באבידוס שבמצרים העליונה, להון, סקארה, טרח'אן, אבו סיר כולם במצרים התחתונה. בנוסף מצאו כלים אלה בבאב א-דראע שבעבר הירדן, גבל בסוריה ואתרים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* צילום של פך אבידוס עם חיפוי אדום וידית אוזן אחת

קטגוריה:קדרות בארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:משפחות קרמיות בעת העתיקה
קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה
קטגוריה:אבידוס
אדל בת הבעל שם טוב

**אדל אשכנזי** (קרי: **אוּדְל** או **אִידְל**; ה'ת"ף – ה'תקמ"ז) הייתה בתו של הבעל שם טוב, אבי תנועת החסידות. מעט ידוע בוודאות על קורות חייה, אך היא הפכה לדמות חשובה באגדות החסידים.

בשבחי הבעש"ט מסופר כי לפני פטירתו, אמר אביה ש.

## סיפורים על אודותיה
מספרים, כי פעם בילדותה, בראש השנה לפני התקיעות, הבחינו כי אדל נעלמה מעזרת הנשים. אביה, הבעל שם טוב, עצר את התפילה וכולם התחילו לחפשה. הוא עצמו הלך לביתו ומצא אותה ישנה במיטתה. הוא העיר אותה ואמר לה: "אינך יודעת כי אסור לישון בראש השנה?" אך היא ענתה לו: "אמא אומרת, ילד שישן, משאירים לו את החלק הטוב ביותר". הבעש"ט הניח לה להמשיך לישון, חזר לבית הכנסת והורה להתחיל את התקיעות.

בסיפור אחר, על ניסיונו של הבעש"ט לעלות לארץ ישראל, מופיעה אדל כמי שהתלוותה אליו לנסיעה ביחד עם רבי צבי הסופר. במהלך הנסיעה אירעו מאורעות רבים שמנעו מהם להגיע לארץ ובאחד מהם, נפלה אדל מן הספינה בה הפליגו, אל הים הסוער וניצלה בנס ברגע האחרון.

כמו כן מסופר שבמוצאי שבת אחד, שאל הבעל שם טוב את תלמידיו - איזה שער משערי השמיים הוא החשוב ביותר מבין השערים המוזכרים בתפילת יהי רצון של מוצאי שבת. כל אחד מן התלמידים ציין שער אחר והבעש"ט לא קיבל את תשובותיהם. אדל שנכחה במקום, ענתה: "שערי סייעתא דשמייא" (עזרה משמים). אביה אישר את דבריה ואמר שזה אכן השער החשוב מכולם.

## משפחתה

אדל נישאה לרבי יחיאל מיכל אשכנזי ולהם נולדו שלושה ילדים:
* רבי משה חיים אפרים מסדילקוב, בעל "דגל מחנה אפרים"
* רבי ברוך ממז'יבוז'
* פייגה, אמו של רבי נחמן מברסלב ושל רבי ישראל, המכונה "דער טויטער" (המת)

## אזכורים בתרבות הישראלית
בשנת 2018 פרסמה הסופרת יוכי ברנדס ספר בשם "אדל". הספר מגולל את סיפורו של הבעל שם טוב מנקודת מבטה של אדל, בהסתמך על סיפורים ששמעה הסופרת.

## קישורים חיצוניים
* Odel בלקסיקון הוצאת ויילי-בלקוול
* דינה לוין, גאולה מתחדשת בכל יום, באתר דעת
* דינה לוין, על תבונה ועל רגישות, באתר דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת הבעל שם טוב
קטגוריה:נשים בתנועת החסידות
שרה רמירז

**שרה רמירז** (באנגלית: **Sara Ramirez**, נולד/ה ב-31 באוגוסט 1975) הוא/היא אישיות אמריקאית העוסקת במשחק, בשירה וכתיבת שירים וידוע/ה בעיקר בשל תפקיד המשחק בתור הדמות ד"ר קאלי טורס (אנ') בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי" (2006–2016).

## ביוגרפיה
מקום הלידה של רמירז הוא במסטלאן שבמדינת סינלואה במקסיקו. בלידה הוגדר/ה כבת. אבא של רמירז ממוצא מקסיקני ואמא של רמירז ממוצא מקסיקני ואירי. בגיל 8 רמירז עבר/ה עם אמא ממקסיקו לסן דייגו, קליפורניה, לאחר גירושי ההורים. רמירז למד/ה בבית הספר סן דייגו לאומנות יצירה וביצוע. לאחר מכן למד/ה דרמה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק.

## קריירה
ב-1998 שיחק/ה בסרט "יש לך הודעה" בתור רוז. בשנת 2000 הופיע/ה בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד ליסה פרז. ב-2002 הופיע/ה בסרטים "ספיידרמן" ו"שיקגו". בשנת 2004 הופיע/ה בסדרה "NYPD Blue" של רשת ABC.

החל משנת 2006 ועד 2016 השתתף/השתתפה בקביעות בדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" של רשת ABC, שם רמירז גילם/גילמה את ד"ר קאלי טורס.

ב-2012 החל/ה לדבב את המלכה מירנדה קורדובה בסדרה "הנסיכה סופיה הראשונה" וב-2016 דיבב/ה גם בסרט "אלנה והסוד של אוולור" - סרט מקורי של ערוץ דיסני.

ב-9 בדצמבר 2021 עלתה לאוויר סדרת הספין אוף ל"סקס והעיר הגדולה", "פשוט ככה" בה משתתף/ת רמירז בתפקיד צ'ה דיאז.

## חיים אישיים
ביוני 2011, התארס/ה רמירז לראיין דבולט. הזוג נישא ב-4 ביולי 2012. ב-6 ביולי 2021, הודיע/ה רמירז בהודעה באינסטגרם כי הם נפרדו.
ממוזער|שרה רמירז על הסט של צילומי הסדרה "האנטומיה של גריי"
ב-8 באוקטובר 2016 רמירז יצא/ה מהארון ואמר/ה כי מזדהה כביסקסואלי/ת. באוגוסט 2020 רמירז יצא/ה מהארון כג'נדרקוויר ומשתמש/ת בכינוי הגוף singular they.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2011: **

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:מהגרות ממקסיקו לארצות הברית
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
1846 במדע

## אסטרונומיה
* 20 בפברואר – פרנצ'סקוט דה ויקו גילה כוכב שביט 122P/de Vico
* 26 בפברואר – תאודור ברורסן גילה כוכב שביט 5D/Brorsen
* 1 ביוני – אורבן לה-ורייה ביצע חישוב של מיקום נפטון על בסיס שינויים במסלול אורנוס
* 8 באוגוסט – אסטרונום בריטי ג'יימס צ'אליס צפה בנפטון אך לא הבין שמדובר בכוכב לכת חדש
* 31 באוגוסט – אורבן לה-ורייה פרסם תוצאות נוספות של חישוביו בהקשר למסלול נפטון
* 23 בספטמבר – גילוי נפטון על ידי יוהאן גאלה
* 10 באוקטובר – גילוי טריטון על ידי ויליאם לאסל

## כימיה
* 17 במרץ – גילוי תהליך לייצור קרוסין על ידי אברהם גסנר
* גילוי חוק גרהם הקשור לאפוזיה של גזים

## טכנולוגיה
* 13 בינואר – להפעלת מסילת רכבת נבנה גשר המקשר את ונציה עם היבשת
* 28 ביוני – המצאת הסקסופון על ידי אדולף סאקס
* בניית העגורן ההידראולי הראשון

## רפואה
* 21 בדצמבר – רוברט ליסטון, מנתח סקוטי מבצע ניתוח ראשון באירופה תוך שימוש בהרדמה

## נולדו
* 12 בדצמבר – אוגן באומן, כימאי גרמני (נפטר ב-1896)

## נפטרו
* 17 במרץ – פרידריך בסל, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1784)

## קישורים חיצוניים

*
מרכז הטניס האולימפי של ריו דה ז'ניירו

**מרכז הטניס האולימפי ב[[ריו דה ז'ניירו]]** (בפורטוגזית: **Centro Olímpico de Tênis**) הוא מתחם טניס, שנבנה לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. בנייתו החלה בשנת 2013. קומפלקס הטניס מתפרש על שטח של כ-10 דונם בלבו של "בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה, בו נבנים רבים ממתקני הספורט לאולימפיאדה ולמשחקים הפאראלימפיים.

מתחם הטניס כולל 16 מגרשים, שחלקם יכללו יציעים זמניים שיפורקו לאחר האולימפיאדה. האצטדיון המרכזי הקבוע מכיל כ-10,000 מקומות ישיבה. האצטדיון המשני מכיל כ-5,000 מקומות זמניים שיקיפו אותו, האצטדיון השלישי מכיל כ-3,000 מקומות ביציעים זמניים שמקיפים אותו, ועוד 7 מגרשים מכילים כל אחד 250 מקומות ב-2 יציעים. שאר המגרשים משמשים בתור מגרשי אימונים. לאחר האולימפיאדה יארח המתחם גם את טורניר הטניס נכים במשחקים הפאראלימפיים. לאחר המשחקים ישמש המרכז לאימונים ותחרויות טניס מקומיות, לאומיות ובינלאומיות. משטחי הטניס בקומפלקס הם מסוג המשטחים הקשים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצטדיוני טניס
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
תכול המטפחת

[ממוזער|150px|דיוקנה של הזמרת [קלבדיה שולז'נקו על גבי בול רוסי משנת 1999]]
"**תכול המטפחת**" (ברוסית: "**Синий платочек**") הוא שיר אהבה שלחנו חובר בידי המלחין היהודי-פולני יז'י פטרסבורסקי (Petersburski), בעת שהותו בברית המועצות.
## היסטוריה
גרסתו הראשונה חוברה על ידי המשורר יאקוב (קובה) גאליצקי (Галицкий) בשנת 1940, בראשית מלחמת העולם השנייה. על פי חוקר הזמר אורי יעקבוביץ', "באביב 1942 לייטנאנט מיכאיל מקסימוב כתב מילים חדשות למנגינת השיר ופגישה מקרית בין הזמרת קלבדיה שולז'נקו לבין מקסימוב אפשרה לה להיות המבצעת הראשונה של הוואריאנט המלחמתי".

את הנוסח העברי המחורז יצר המשורר אברהם שלונסקי בשם "מטפחת כחולה" לתוכנית "המטאטא" "שי לחייל" מ-1944, ובוצע שם לראשונה על ידי טובה פירון.
בשנת 1945 הקליטה פירון את השיר תחת השם "תכול המטפחת", והכניסה אליו מספר שינויים ביחס לביצוע הראשוני.
השיר זכה להצלחה רבה ביישוב. הוא זכה לעיבודים וביצועים בידי זמרים רבים בהם עליזה גבאי, אריק איינשטיין, שוקולד מנטה מסטיק ואריק סיני.

נושא השיר הוא האהבה בין שני בני זוג. הדובר בשיר ואהובתו, שיש בה זכות ואף נשגבות הבאים לידי ביטוי במילים: "טֹהַר וּתְכוֹל הַמִּטְפַּחַת". בהמשך מוזכרת גם התכלת, צבעם של השמים המסמלת ערכים רוחניים, וכן בא לידי ביטוי בשיר מגע גופני מלא רגש: "לֶטֶף וְרֹךְ שֶׁל הַיָּד", לצד תחושת "חֲלוֹם".

המשורר מספר על הפרידה מאהובתו, אשר אירעה שלא ברצונם, ועל הנאמנות ההדדית, בהתאם למילות השבועה בפגישתם האחרונה: "אַתְּ אָז אָמַרְתְּ לִי: / לֹא, לֹא אֶשְׁכַּח עוֹד / אֶת פְּגִישָׁתֵנוּ לָעַד". איתני הטבע ועונות השנה המוזכרים בשיר, הם ביטוי מטפורי למצבי הנפש של בני הזוג; וכך, "הַקֹּר וְהַדֶּלֶף" הם סבל הפרדה והגעגועים, המהווים מבחן לנאמנות הזוגית. לעומתם, באים לידי ביטוי העליזות, ההתלהבות והשמחה בפגישה המחודשת, בחריזה ההפוכה: "תְּכֵלֶת וָאוֹר" ו"בֹּקֶר וָשֶׁמֶשׁ / לַיְלָה וְאֶלֶף אֶלֶף כּוֹכְבֵי הָאָבִיב".

השיר תורגם ליידיש בשם " דאס בלויע טיכל" בידי ד"ר יניב גולדברג ובוצע על ידי ליא קניג ב-2023.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

#### ביצועים בעברית
* 
* 
* 
* 
* 

#### ביצועים ביידיש
* 

###### ביצועים ברוסית

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שנות ה-1940
קטגוריה:שירי טובה פירון
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי שוקולד מנטה מסטיק
קטגוריה:שירי אריק סיני
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים סובייטים
קטגוריה:ואלסים