open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרקו בוריילו

**מרקו בוריילו** (באיטלקית: **Marco Borriello**; נולד ב-18 ביוני 1982) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו של בוריילו 7 הופעות במדי נבחרת איטליה.

## קריירת המועדונים

ב-2002 הוא עבר למילאן לאחר ששיחק בטרייסטינה ובטרוויזו. לאחר שנתיים, שבהן הוא לא הצליח לכבוש אף שער, בהנהלת מילאן החליטו להשאיל אותו לרג'ינה. אחרי שסיים את תקופת השאלתו, חזר למילאן, אך שוב הוחלט להשאילו- הפעם לסמפדוריה. בוריילו, שסיים גם את תקופת ההשאלה לסמפדוריה הושאל שוב, הפעם לקבוצה הקודמת שלו, טרוויזו. בקיץ 2006, הוחלט להשאיר את החלוץ האיטלקי, בעקבות עזיבתו של אנדריי שבצ'נקו. 

ב-21 בדצמבר 2006 התבצעה בדיקת סמים שגרתית, שבה נמצאו בגופו חומרים אסורים, והשחקן הורחק מיידית מהמגרשים. הסיפור התברר רק לאחר מכן כאשר ארוסתו, סיפרה שהדביקה אותו במחלה ונתנה לו להשתמש במשחה שהכילה את החומרים האסורים כדי להקל על הכאב.

ב-2007 עבר בוריילו לגנואה, שם הפך לסיפור הצלחה. השער הראשון שלו בקבוצה, היה השער הראשון שלה בעונת . שבועיים לאחר מכן בוריילו כבש שלושער מול אודינזה. החלוץ סיים את העונה במקום השלישי בטבלת המבקיעים, מיד אחרי אלסנדרו דל פיירו ודויד טרזגה. 

ב-2008 הוחתם שוב במילאן עד 2013, ושכר של 3.2 מיליון אירו לעונה. בסוף ינואר 2014 הושאל לווסטהאם יונייטד לשארית העונה. 
ב-2 בפברואר 2015 חתם בגנואה. בקיץ 2015 חתם בעולה החדשה לסרייה א' קארפי. ב-29 בינואר 2016 חתם באטאלנטה. ב-4 באוגוסט 2016 חתם בקליארי. ב-17 באוגוסט 2017 חתם בספאל.

## נבחרת לאומית
בוריילו זומן בפעם הראשונה למשחק של איטליה נגד פורטוגל, שהתקיים ב-6 בפברואר 2008. הוא החליף את לוקה טוני בעשרים דקות האחרונות. הוא שיחק בעוד שני משחקי ידידות, ובשניהם החליף את טוני. בוריילו הצטרף לנבחרתו במשחקי היורו 2008, אבל לא שיחק.

## חיים אישיים
מרקו בוריילו גדל בנאפולי. הוא התייתם מאביו עוד בהיותו בן 15 וגדל יחד עם אחיו פאביו ואמו מרגריטה. הוא היה מאורס לדוגמנית הארגנטינאית בלין רודריגז.

## תארים
***[[מילאן]]
**[[סרייה א'|אליפות הסרייה א']]:2004
**[[הסופר קאפ האירופי]]:2003
**[[ליגת האלופות]]:2007
***יובנטוס'''
** אליפות איטליה: 2011/2012

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני טריאסטינה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני רג'ינה קלצ'ו
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני טרוויזו
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני קארפי
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:נאפולי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:נאפולי: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1982
האגודה האמריקאית לצפרות

**האגודה ה[[ארצות הברית|אמריקאית]] לצפרות** (**ABA**) הוא ארגון ללא כוונת רווח המיועד לאנשים המעוניינים לצפות בציפורים בצורה מאורגנת. החברות באגודה פתוחה לכל, אך בפועל רוב חברי האגודה, הם חוקרים, המתמחים בזיהוי מיני ציפורים נדירות, המפרסמים, את ממצאיהם באמצעות האגודה.

בשנים האחרונות החלה האגודה לעסוק גם בשימור.

האגודה תומכת בצפרות תחרותית, בכך שהיא מעודדת את חבריה, להציג את מספר המינים שהם צפו בהם במהלך חייהם, במשך שנה אחת וביום אחד. האגודה מפרסמת את התוצאות בטבלאות על פי האזורים השונים.

## מפרסומי האגודה
* *Birding* - דו-ירחון.
* *North American Birds* - כתב עת עונתי המציג עדויות של צפרים, על חיי ציפורים בצפון אמריקה.
* *Winging It* - ידיעון דו-חודשי בענייני צפרות.
* *A Bird's-Eye View* - ידיעון בענייני צפרות, המיועד לבני נוער.

ABA ניסחה את "קוד האתיקה של הצפרות" להגנה על ציפורים, על הסביבה ועל שטחים פרטיים ובעליהם, מלהיטות יתר של צפרים. בהתאם לקוד זה מציעה האגודה תוכניות חונכות לצפרים, המיועדות לצעירים ומבוגרים כאחד.

כדי לממן את פעולותיה ההתנדבותיות, הקימה האגודה חברת בת בשם **ABA Sales**, ובאמצעותה היא מוכרת לציבור ציוד צפרות כגון ספרי הדרכה, משקפות ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר חברת הבת, **ABA Sales**

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:סיירות
קטגוריה:צפרות
רוי היינס

**רוי היינס** (באנגלית: **Roy Haynes**; 
) היה אחד ממתופפי הג'אז המוקלטים ביותר בהיסטוריה. במהלך הקריירה שלו, שנפרסה על יותר משישה עשורים, הוא ניגן במגוון רחב של סגנונות, בין סווינג, ביבופ, הארד בופ ועד אוונגרד. היה לו צליל מאוד אקספרסיבי, ולרוב עדין ודינמי.

היינס פרץ לתודעה הציבורית כמתופף של נגן הסקסופון לסטר יאנג ב-1945. בסוף אותו העשור ובראשית שנות החמישים הוא תופף בחמישייה של צ'ארלי פארקר, במקביל ניגן בהרכבו של הפסנתרן באד פאוול, של הסקסופוניסט סטן גץ וכן של הסקסופוניסט ורדל גריי. אחר כך עבר לנגן עם כמה מפורצי הדרך של הג'אז החופשי, ביניהם הסקסופוניסטים ג'ון קולטריין ואריק דולפי והפסנתרנים צ'יק קוריאה ואנדרו היל.

היינס ניגן עם רוב המוזיקאים הגדולים של הג'אז בתקופתו. בין היתר ניתן למנות את מיילס דייוויס, דיזי גילספי, ת'לוניוס מונק, ג'רי מאליגן, סאני רולינס, ארט פפר ופט מתיני.

כמו כן היינס הוביל הרכבים כבר עשרות שנים. הוא הקליט אלבומים רבים כמוביל, והופיע ברחבי העולם. בשנת 2009 ביקר בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
לואיס

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ולשיים
אהמט דבוטאולו

**אַהמֶט דָבוּטאוֹלוּ** (; נולד ב-26 בפברואר 1959, בקוניה, טורקיה) הוא פרופסור למדעי המדינה אשר כיהן כראש ממשלת טורקיה בין אוגוסט 2014 למאי 2016. ב-5 במאי 2016 הודיע על התפטרותו מראשות הממשלה, על רקע עימותים עם הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן. לפני מינויו לראשות הממשלה כיהן כשר החוץ של טורקיה (מאז 1 במאי 2009 עד אוגוסט 2014) וכיועץ ראשי לראש ממשלת טורקיה ארדואן.

## ביוגרפיה
דבוטאולו סיים את בית הספר התיכון הבינלאומי "איסטנבול ארקק ליססי" (İstanbul Erkek Lisesi) והוסמך בכלכלה ובמדעי המדינה מטעם אוניברסיטת בואזיצ'י במולדתו. יש לו תואר שני במינהל ציבורי ודוקטורט במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים ודוקטורט, גם הם מאוניברסיטה זו. 

בין השנים 1993–1999 הוא עבד באוניברסיטת מרמרה שבאיסטנבול והיה בה לפרופסור מרצה בשנת 1999. בנוסף, כיהן גם כראש המחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת בייקנט שבאיסטנבול.

הוא זכה לתואר "שגריר", בהחלטה משותפת של נשיא טורקיה אהמט נג'דט סזר וראש ממשלתה עבדוללה גול, ב-17 בינואר 2003. הוא היה אחד השחקנים המובילים מטעם ממשלת טורקיה ב"דיפלומטיית הדילוגים" במהלך מבצע עופרת יצוקה בשנת 2008.

באוגוסט 2014 מפלגת השלטון בטורקיה, מפלגת הצדק והפיתוח (AKP), הודיעה על תמיכתה בשר החוץ דבוטאולו כמועמד המפלגה לראשות הממשלה תחת הנשיא ארדואן, ובסופו של דבר הוא מונה לראש הממשלה הראשון תחת נשיאותו של ארדואן.

בינואר 2015 האשים דבוטאולו את ישראל ואת ראש ממשלתה, בנימין נתניהו, בטרור בהתייחסו להשתלטות על המרמרה, בפשעים נגד האנושות במהלך צוק איתן, ובתוקפנות באל-אקצה. הוא הוסיף כי פתרון הבעיה הפלסטינית הכרחי לשם השכנת שלום במזרח התיכון ומיגור הכוחות הקיצוניים.

הוא דובר טורקית, אנגלית, גרמנית, ערבית ומלאית.

## פרסומיו

* Alternative Paradigms: The Impact of Islamic ve Western Weltanschauungs on Political Theory. University Press of America, 1993
* Civilizational Transformation and the Muslim World. K.L., Quill, 1994
* Tarih idraki oluşumunda metodolojinin rolü: Medeniyetlerarası etkileşim açısından dünya tarihi ve Osmanlı. Divan Dergisi, 1999/2
* Rewriting of Muslim Politics in the 20th Century: A Retrospective. Border Crossings (ed. Fred Dallmayr, Lexington, 2000, 91-112)
* Stratejik derinlik: Türkiye'nin uluslararası konumu. Küre Yayınları, 2001
* Küresel Bunalım. Küre, 2002
*Osmanlı Medeniyeti: Siyaset İktisat Sanat. Klasik, 2005


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת טורקיה
קטגוריה:פוליטיקאים טורקים
קטגוריה:ראשי מפלגות
קטגוריה:שרי החוץ של טורקיה
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה
קטגוריה:שגרירי טורקיה
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה
קטגוריה:טורקים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בואזיצ'י
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מוסלמים טורקים
קטגוריה:מוסלמים סונים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1959
אנטיתרומבין

**אנטיתרומבין** הוא מולקולה חלבונית קטנה אשר מעכבת את פעילותם של מספר אנזימים במערכת קרישת הדם. אנטיתרומבין הוא גליקופרוטאין המיוצר בכבד ומורכב מ-432 חומצות אמינו. יש בו שלושה קשרים דיסולפידיים וארבעה אתרי גליקוזילציה אפשריים. α-אנטיתרומבין היא הצורה הנפוצה של אנטיתרומבין בפלזמת הדם, ובו כל אחד מאתרי הגליקוזילציה מאוכלס על ידי אוליגו-סוכר. β-אנטיתרומבין, שהיא צורתו השנייה של האנטיתרומבין, יש אתר גליקוזילציה שאינו מאוכלס.

בשל תכונותיו כנוגד קרישה, אנטיתרומבין משמש לעיתים כתרופה במצבים של פקקת. ניתן להפיקו מחלב עזים שעברו הנדסה גנטית, כדוגמת התרופה ATryn.

זמן מחצית החיים של האנטיתרומבין בפלזמת הדם הוא כ-3 ימים. הריכוז הנורמלי של אנטיתרומבין בפלזמת הדם באדם הוא גבוה ועומד על כ-0.12 מ"ג למ"ל, שהוא שקול לריכוז מולרי של 2.3μM. אנטיתרומבין בודד מפלזמה של מספר רב של מינים נוסף לאדם. על סמך ריצוף החלבון וריצוף cDNA, נמצא כי אנטיתרומבינים של פרות, כבשים, ארנבות ועכברים כולם בעלי אורך זהה של 433 חומצות אמינו, ומורכבים מחומצת אמינו אחת יותר מאשר אנטיתרומבין III אנושי. חומצת האמינו הנוספת היא ככל הנראה חומצת האמינו במקום ה-6. אנטיתרומבינים של פרות, כבשים, ארנבות, עכברים ובני אדם הם בעלי רצף דומה עד כדי 84%-89%. שלושת הקשרים הדיסולפידיים במולקולה נוצרים משש מחומצות האמינו: Cys8-Cys128, Cys21-Cys95 ו-Cys248-Cys430. בשיירים 96, 135, 155 ו-192, שבהם נמצאת חומצת האמינו אספרגין, יש אתרי N-גליקוזילציה פוטנציאליים. בצורה הנפוצה של אנטיתרומבין אנושי, α-אנטיתרומבין, כל האתרים האלו מאוכלסים על ידי אוליגו-סוכר הקשור קוולנטית, ולכן משקלה המולקולרי של צורה זו הוא 58,200. בצורה הפחות נפוצה של אנטיתרומבין (כ-10%), β-אנטירומבין, אתר הגליקוזילציה הפוטנציאלי באספרגין 135 לא מאוכלס.

[ממוזער|'''תרשים 1.''' מיקומם של ארבעת אתרי הגליקוזילציה הפוטנציאליים ב[מבנה שלישוני|מבנה השלישוני של מונומר אנטיתרומבין, על פי קובץ מ-Protein Data Bank 2ANT. במבנה זה רק Asn 155 עבר גליקוזילציה על ידי הוספת הוספת שייר יחיד של ''N''-אצטילגלוקוזאמין.|מרכז|500px]]

באמצעות תאים שהודבקו בנגיף Baculovirus וקווי תאים של יונקים שגודלו בתרביות תאים הופקו אנטיתרומבינים רקומביננטים עם תכונות דומות לאלו של אנטיתרומבין אנושי רגיל. אנטיתרומבינים אלו הם בעלי תבניות גליקוזילציה שונות משל אנטיטרומבין רגיל, ומשמשים במחקר מבנה האנטיתרומבין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים




קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:מערכת הדם
פרס קראפורד

**פרס קראפורד** (באנגלית: The **Crafoord Prize**) הוא פרס מדעי בין־לאומי הניתן אחת לשנה.

## היסטוריה
הפרס ניתן החל משנת 1982 על ידי , שנוסדה על ידי התעשיין השוודי הולגר קראפורד ורעייתו , והוא מנוהל על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. מטרת הפרס היא לקדם את המחקר הבסיסי בתחומי: אסטרונומיה, מתמטיקה, מדעי כדור הארץ, מדעי החיים (בדגש מיוחד על אקולוגיה), ודלקת מפרקים שגרונית (Polyarthritis). התחומים שנבחרו לפרס הם אלה, שלא מצאו ביטוי בפרס נובל, פרט למחלת דלקת הפרקים השגרונית שבה חלה תורם הפרס.

בכל שנה ניתן פרס בנושא אחד. הנושא נקבע בסבב בין התחומים: אסטרונומיה / מתמטיקה, מדעי כדור הארץ ומדעי החיים. הפרס בתחום דלקת פרקים שגרונית ניתן בלי קשר לסבב, רק כאשר נעשה מחקר פורץ דרך בנושא זה. זוכי הפרס מוכרזים כל שנה באמצע ינואר, והפרס ניתן ב"יום קראפורד" באמצע אפריל על ידי מלך שוודיה, שהוא גם זה שמעניק את פרס נובל. נכון לשנת 2026, סכום הפרס הוא 8,000,000 קרונה שוודית שהם כ־886,000 דולר ארצות הברית.
אנדראה גז היא האשה הראשונה שזכתה בפרס (יחד עם ריינהרד גנצל לשנת 2012 בתחום האסטרונומיה).

## זוכי הפרס

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר רשמי של האקדמיה השוודית למדעים.

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קראפורד
קראפורד
קראפורד
קראפורד
קראפורד
פילפלה

[שמאל|ממוזער|250px|פילפלה ופילפולטה כפי שהם נראים מצוקי דינגלי בדרום האי [מלטה (אי)|מלטה]]
**פילפלה** (מלטית **Filfla**) הוא אי קטן וצחיח, השוכן כחמישה קילומטרים מדרום לאי מלטה. שטחו של פילפלה הוא ששים דונם בלבד והוא אינו מיושב. סמוך ממערב לו שוכן איון קטן וסלעי המכונה פילפולטה (Filfoletta). האי עשוי מצוקי אבן גיר תלולים המתנשאים לגובה של 60 מטרים מעל פני הים ומסתיימים במשטח שטוח. האי משמש בית גידול בעיקר לשלושה מינים של עופות ימיים, וכן מצויים בו שני מינים אנדמיים - האחד של לטאה (*Podarcis filfolensis*) והאחר של חילזון (*Lampedusa imitatrix gattoi*).

שמם של שני האיים בא ככל הנראה מהמילה "פלפל" בערבית. בעבר שכנה באי קפלה שהוקמה בשנת 1352 בתוך מערה, אך היא חרבה ברעידת אדמה ב-1856, ובמהלכה קרס גם חלק מהאי אל הים. עד שנת 1970 שימש האי כמטרת אימונים לחיל האוויר ולחיל הים של בריטניה, אך אז הפך לשמורת טבע. ב-1987 נאסר הדיג בטווח של מיל ימי אחד מחופי פילפלה, אך הסיבה העיקרית לכך היא חשש למיקוש ימי. האיסור בוטל בשנת 1990. ב-1988 נחקק חוק שנועד להבטיח את הגנתו של האי (Filfla Natural Reserve Act), והגביל את הגישה אליו למטרות מחקר וחינוך, וזאת באישור מיוחד.

## קישורים חיצוניים

* Filfla Natural Reserve Act 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי מלטה
אביגדור מוסקוביץ'

**אביגדור מוסקוביץ**' (נולד ב-4 בפברואר 1953) הוא כדורסלן עבר ישראלי. גובהו 1.81 מטרים. הוא שיחק בתפקיד הרכז.

## ביוגרפיה
מוסקוביץ' שגדל בקיבוץ גבעת ברנר, היה רכז מהיר מאוד שאוהב את המגרש הפתוח. עם קליעה מצוינת מכל הטווחים. את מרבית הקריירה שלו עשה בקבוצת הפועל גבעת ברנר, שבה החל לשחק בעונת 1968/69.

בעונת 1976/77 עבר לשחק בהפועל תל אביב לעונה אחת, בה הגיע לגמר גביע המדינה, והפסיד למכבי תל אביב 78-77. לאחר מכן חזר להפועל גבעת ברנר, איתה ירד לליגה השנייה.

את ימיו הגדולים ביותר ידע בהפועל רמת גן, בה שיחק במשך שמונה שנים, הגיע עמה לחמישה גמרי גביע, וסיים איתה מספר דומה של פעמים במקום השני.

זכה עם נבחרת ישראל במדליית זהב במשחקי אסיה 1974 בטהראן, ובמדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל 1979 בטורינו.

זכה למשחק פרידה בקיבוצו במשחק בין הפועל תל אביב למכבי ראשון לציון בתחילת שנות התשעים. למוסקוביץ' 419 נקודות ב-131 הופעות במדי הנבחרת, ו-4,511 נקודות בליגה הראשונה.

אחיו הוא רוני מוסקוביץ', שוער כדורגל בעבר, ששיחק בליגה העליונה במדי הפועל באר שבע וזכה בשתי אליפויות בשנות ה-70.

## קישורים חיצוניים

*אביגדור מוסקוביץ', אתר קיבוץ גבעת ברנר

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורסלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קבוצת יסודות 11

**קבוצת יסודות 11** היא הקבוצה של היסודות הכימיים בטבלה המחזורית שהם: נחושת (Cu), כסף (Ag), זהב (Au) ורנטגניום (Rg). אלו מתכות בעלות עמידות גבוהה לחימצון וקורוזיה, ומוליכות חשמלית גבוהה, ושייכות לקבוצת מתכות המעבר. מלבד רנטגניום (שהוא יסוד טרנס-אורני), המתכות נמצאות בטבע בצורתן המתכתית, מוכרות ונמצאות בשימוש מימי קדם.


קובץ:Cu-Scheibe.JPG|נחושת
קובץ:Silver_crystal.jpg|גבישי כסף
קובץ:Gold-crystals.jpg|גבישי זהב


## ראו גם

* קבוצה (כימיה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתכות
קטגוריה:קבוצת יסודות
רופי

שמאל|ממוזער|מדינות המשתמשות ברופי|350px
ה**רופי** או ה**רופיה** הוא שם כולל הניתן למטבעות הרשמיים של המדינות הודו, פקיסטן, סרי לנקה, בורמה (עד 1952), נפאל, אינדונזיה, מאוריציוס, האיים המלדיביים וסיישל. בכל המדינות אלה נקרא המטבע בשם "רופי" חוץ מבאינדונזיה שם הוא נקרא "רופּיה" ובאיים המלדיביים "רופייה".

להלן רשימת המטבעות הנקראים בשם זה:
* : רופי הודי (INR)
* : רופי מאוריצי (MUR)
* : רופי נפאלי (NPR)
* : רופי פקיסטני (PKR)
* : רופי סיישלי (SCR)
* : רופי סרי לנקי (LKR)
* : רוּפייה מלדיבית (MVR)
* : רוּפּיה אינדונזית (IDR)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות
גאוגרפיה פיזית

[ממוזער|שמאל|[מפה פיזית|350px]]
**גאוגרפיה פיזית** היא תחום מחקר בגאוגרפיה העוסקת בחקירת תופעות הטבע והנוף בכדור הארץ – משכבות האטמוספירה דרך פני כדור הארץ ועד לגרעין כדור הארץ. כל זאת, מבלי לעסוק בפעילות האדם והשפעתו אך לתחום זה השפעה נרחבת על הגאוגרפיה האנושית מחיי הפרט ועד לחברה כולה. הגאוגרפיה הפיזית היא נגזרת של מדע של הטבע ושל כדור הארץ. ענף מחקרי זה עושה שימוש במתמטיקה, בכימיה, בפיזיקה על מנת להבין את תנועת כדור הארץ, את מערכת היחסים שלו עם גופים אחרים במערכת השמש, את מרכיבי הנוף הטבעיים, את דרך עיצובו של הנוף הקרקעות והמסלע (גאומורפולוגיה), פני השטח (הטופוגרפיה), מחקר גופי המים (הידרולוגיה) והאקלים (קלימטולוגיה).

ענף זה הוא אחד משני תת־הענפים העיקריים של המחקר הגאוגרפי; הענף האחר הקרוי גאוגרפיה אנושית, והוא מתמקד בחקר הממדים המרחביים של פעילות האדם, השפעות הסביבה על האדם והשפעותיו של האדם על הסביבה.

## תחומים
ענף הגאוגרפיה הפיזית כוללת מגוון תחומים, ביניהם:
### [[טופוגרפיה]]
התחום העוסק בחקר תצורות פני השטח של כדור הארץ, תיאורן ומיפויים;
### [[גאומורפולוגיה]]
מדע העוסק בחקר היווצרות צורות הנוף;
### [[הידרולוגיה]]
מדע הבוחן את התפלגות והתנהגות זרמי וגופי מים;
### [[אוקיינוגרפיה]]
מדע האוקיינוסים והימים;
### [[קלימטולוגיה]]
מדע החוקר את האקלים המקומי והעולמי הבוחן מגמות לטווח הקצר והארוך;
### [[גלציולוגיה]]
מדע המנתח את דינמיקת הקרחונים;
### [[פדולוגיה]]
מדע העוסק בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית;
### [[ביוגאוגרפיה]]
תחום העוסק בלימוד הפיזור הגאוגרפי של מינים ביולוגיים במרחב ובזמן;
### [[פלאוגאוגרפיה]]
המדע העוסק בחקר הגאוגרפיה הפיזית של העבר.

## ראו גם
* גאוגרפיה פיזית – מונחים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחומים בגאוגרפיה
קטגוריה:גאוגרפיה פיזית
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
איי סנט פול

שמאל|ממוזער|250px|פסלו של פאולוס הקדוש על האי המערבי מבין השניים
**איי סנט פול** (מלטית **Il-Gżejjer ta' San Pawl**; אנגלית **St Paul's Islands**) הם שני איים קטנים וחשופים, השוכנים סמוך למוצאו של מפרץ סנט פול שבצפון-מערב האי מלטה. שטחם של האיים הוא 0.1 קמ"ר והם מרוחקים מרחק 100 מטרים בלבד מחופי האי מלטה. שני האיים אינם נושבים מאז שהחקלאי האחרון שהתגורר בהם עזב את המקום במאה ה-20.

בשנת 59 שלח פסטוס, הנציב הרומי של יהודה, את פאולוס הקדוש מקיסריה לרומא כדי לעמוד למשפט בפני הקיסר נירון. תחת שמירה נשלחו פאולוס, לוקאס המבשר ואחרים לרומא, אך ספינתם נטרפה ליד "מליטי", היא מלטה:

המקום בו נטרפה הספינה מזוהה לפי המסורת עם איי סנט פול, אם כי הדבר נתון במחלוקת עובדתית. בשנת 1845 הוקם על האי המערבי והגדול בין השניים פסל של הקדוש, הנישא לגובה של 12 מטרים; ומדי שנה, ביום חגם של פאולוס ופטרוס הקדושים, החל ב-29 ביוני, נערכת למרגלותיו מיסה.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של איי סנט פול

קטגוריה:איי מלטה
קטגוריה:מלטה: דת
בדם ליבי

**בדם ליבי** הוא מיצב מאת האמן הישראלי משה גרשוני. המיצב נתפש בהיסטוריה של תולדות האמנות כנקודת מפנה ביחס של האמנות הישראלית אל השואה.

ב-1977 הוצגה גרסה ראשונית של המיצב בבית האמנים בתל אביב. בין ה-3 במאי ועד ה-17 במאי 1980 הוצג המיצב במוזיאון תל אביב לאמנות, באצירתה של שרה ברייטברג-סמל. במיצב הוצבו על הרצפה 150 צלחות פורצלן לבנות המוכתמות בכתמי צבע זכוכית אדום-בוהק ובדרגות כהות שונות. השימוש בצבעי הזכוכית הבוהקים, ושאינם נטמעים בחומר, נועד, לדברי גרשוני, "להגיע לאמון מחודש בעוצמה של כתם הצבע וביכולתו של הכתם לבטא רגשות".

הצלחות סודרו בצורה המזכירה צלב קרס. השימוש בצבע אדום הופיע בסדרה של ניירות משובצים שיצר גרשוני בשנות השבעים של המאה ה-20. על ניירות אלו יצר גרשוני מילוי או "הכתמה" של ריבועים שיצרו טקסטים כגון "יד ענוגה" "בדם ליבי" (1977) ואחרים.

באותה שנה הוצג המיצב במתכונת מצומצמת יותר בתערוכה "מפגש אמנות בת זמננו" בתל חי. במסגרת התצוגה הוצב במרכזו של אולם כן ציור ועליו לוח זכוכית שקוף ובו טקסט בשפה הגרמנית: "Mein Purpur ist teures Blut" (בעברית: "הארגמן שלי הוא דמו היקר"). טקסט זה הופיע כבר בעבודות קודמות של גרשוני משנת 1979 ומ-1980. הטקסט לקוח מן הלברית של קנטטה מס' 175 ("Die Elenden sollen essen") מאת יוהאן סבסטיאן באך. בראיון מאוחר קשר גרשוני בין התפארת וההדר הנוצרית, שמקורה בהקרבתו של ישו, לבין מעשה האמנות "שהיופי, התפארת, זה בעצם הדם של האחרים, שלנו, של כולנו, שלי". גרשוני טען כי הושפע בהכנת העבודה גם מציור "מזבח אייזנהיים" מאת מתיאס גרינוואלד ומן המחזה "ממלא המקום" (1963) מאת רולף הוכהוט.

"הצבע האדום, המכתים צלחות שתפקידן היומיומי הוא להכיל מזון", תיארה את העבודה אירית סגולי, "מסמן עימות חזיתי בין החיים לבין האמנות. האמן [...] מופיע בתערוכה בשתי עמדות קיצוניות: האני של האמן כמקור הדימום והפאתוס ("בדם ליבי"), והאמן כחקיין וכזייפן, שאמנותו היא סוג של טפילות המחקה ממשות ("האדום שלי...").

לקראת חמש שנים לציון מותו של האמן נמצאו בעיזבונו כ-140 צלחות מתוך המיצב. מהן, כ-100 במצב תקין. צלחות אלו הוצגו בשנת 2022 בשחזור המיצב, שנעשה על ידי אודי צ'רקה, בתערוכה "משה גרשוני: מִי יוֹדֵעַ ר(וח בְּנֵי הָאָדָם)" בגלריה גבעון בתל אביב-יפו. שלוש צלחות נוספות נמצאות כיום באוסף בנו כלב, והוצגו בתערוכה "קיר פרטי: אמנות ישראלית, מבחר מאוסף בנו כלב" (2000) במוזיאון תל אביב לאמנות.
## גלריה

בדם ליבי .jpg|"**בדם ליבי** (1980), מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו
Bedam libi 1977.jpg|"בדם ליבי" (1980)תל חי 80: מפגש אמנות בת זמננו, תל חי
2022 bedam libi.jpg|"בדם ליבי" (2022/1980), מראה הצבה בגלריה גבעון, תל אביב-יפו


## ראו גם
* אטימה אדומה: תיאטרון

## הערות שוליים

קטגוריה:משה גרשוני: פסלים
קטגוריה:יצירות משנת 1980
קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: תערוכות
איסטוויק (סדרת טלוויזיה)

**איסטוויק** (באנגלית: **Eastwick**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג קומדיה ודרמה ששודרה במקור ברשת ABC בין ה-23 בספטמבר 2009 ל-30 בדצמבר 2009. הסדרה מבוססת באופן רופף על ספרו של ג'ון אפדייק "המכשפות מאיסטוויק"  ועל סרט באותו השם משנת 1987. הסדרה נוצרה על ידי מגי פרידמן.

## תקציר העלילה
ג'ואנה פרנקל, קתרין גרנדר ורוקסן טורקולטי גרות בעיירה הציורית איסטוויק בניו אינגלנד. כולן מייחלות באופן נואש לשינוי בחייהן. בקשתן מתגשמת כשמגיע לעיירה גבר מסתורי בשם דריל ואן הורן,  שמחזר אחר כל אחת מהן בנפרד. בהמשך מסביר דריל לשלוש הנשים שלכל אחת מהן יש יכולות קסם של מכשפות והוא מעודד אותן לחקור את יכולותיהן הייחודיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2009
ציון מרילי

**ציון מרילי** (נולד ב-11 בפברואר 1957 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצות הפועל ירושלים ומכבי חיפה.

## קריירה
מרילי החל את דרכו בכדורגל במחלקת הנוער של מועדון הפועל ירושלים. ב-1974, בהיותו בן 17 בלבד, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של ירושלים, ושיחק בה יחד עם אחיו, יצחק. אולם, בשל העובדה שאחיו שיחק גם הוא כמגן שמאלי, מרילי לא קיבל דקות משחק רבות. לאחר פציעה קשה שעבר אחיו של מרילי שהכריחה אותו לפרוש מכדורגל, הוא קיבל דקות משחק רבות יותר מהמאמן אמציה לבקוביץ'.

מרילי שיחק בהפועל ירושלים במשך כעשר שנים, והיה משחקני ההגנה הבולטים של הקבוצה. הוא כיהן כקפטן של הפועל ירושלים מאז שנת 1978. בעקבות יכולתו הטובה היה מרילי מועמד למעבר למספר מהקבוצות הבכירות בכדורגל הישראלי.

באמצע עונת 1983/1984 עבר מרילי למכבי חיפה. הגעתו של מרילי לחיפה הכניסה תנופה בקבוצה, והוא לקח חלק חשוב בזכייתה באליפות ישראל הראשונה בתולדותיה. הוא אף בישל בבעיטת קרן את שער הניצחון של משה סלקטר במשחק האחרון מול מכבי רמת עמידר, שהעניק לקבוצה את האליפות. בעונת 1984/1985 הוא זכה באליפות שנייה ברציפות. תחת המאמן שלמה שרף, היה מרילי אחד ממנהיגי הקבוצה במכבי חיפה, והיה בועט העונשין הקבוע שלה.

למרות זאת, החמצת בעיטת עונשין של מרילי מול הפועל פתח תקווה התבררה לבסוף כקריטית באובדן האליפות של חיפה ב-1986. באותה שנה עמד מרילי בפני עזיבה לקבוצת הפועל תל אביב, אך לבסוף נשאר במכבי חיפה. בעונת 1988/1989 זכה מרילי עם קבוצתו באליפות השלישית בקריירה, תוך שכבש לזכותה חמישה שערים במהלך העונה. ב-1990, לאחר שבע שנות משחק במכבי חיפה, החליט שלמה שרף לשחרר את מרילי מהקבוצה בשל גילו המבוגר, ובכך שם סוף לקריירה שלו.

בעונת 1993-1992 אימן בהפועל אשדוד.

בנבחרת הלאומית של ישראל שיחק מרילי בין השנים 1985 ו-1987. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר מוקדמות מונדיאל 1986, ובסך הכול ערך 6 הופעות במדי הנבחרת וכבש שער אחד.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר מכבי חיפה

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:מאמני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:יקירי מכבי חיפה
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
PPAD

**PPAD** (**Polynomial Parity Arguments on Directed graphs**) היא מחלקת סיבוכיות המהווה תת-מחלקה של מחלקת הסיבוכיות TFNP. יחס בינארי שייך ל-PPAD אם ניתן להראות שהוא שייך ל-TFNP באמצעות הוכחה על דרגות הצמתים בגרף מכוון.  המחלקה הוצגה לראשונה על ידי פרופסור קריסטוס פאפאדימיטריו מאוניברסיטת ברקלי בשנת 1994. חשיבותה של המחלקה נובעת מכך שניתן להראות שבעיית חישוב שיווי משקל נאש (אפילו לשני שחקנים) שלמה תחת מחלקה זו.

## הגדרת הבעיה
יהי G(V,E) גרף מכוון. נאמר ש-v \in V הוא צומת לא מאוזן אם מספר הקשתות הנכנסות שונה ממספר הקשתות היוצאות. **טיעון הזוגיות** מראה כי בגרף מסוג זה מספר הצמתים הלא-מאוזנים הוא זוגי. בעיית החיפוש המתאימה מקבלת גרף מכוון G וצומת לא-מאוזן v ומחזירה צומת לא מאוזן v' כך ש-v\neq v'. 

## לקריאה נוספת

* The Complexity of Computing a Nash Equilibrium. Constantinos Daskalakis, Paul W. Goldberg, Christos H. Papadimitriou, 
* Algorithmic Game Theory. Edited by Noam Nisan, Tim Roughgarden, Eva Tardos, Vijay V. Vazirani, Cambridge University Press

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 


קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:מחלקות סיבוכיות
נורפוק (מחוז)

[שמאל|ממוזער|220px|[נהר ונסום ליד נוריץ']]
**נורפוק** (באנגלית: **Norfolk**) הוא מחוז במזרח אנגליה. המחוז גובל בלינקולנשייר במערב, בקיימברידג'שייר במערב ובדרום-מערב ובסאפוק בדרום. הגבול הצפוני והגבול המזרחי של נורפוק הם חופי הים הצפוני. נורפוק הוא המחוז הטקסי החמישי בגודלו באנגליה, ושטחו הוא 5,371 קילומטרים רבועים.

מבין 34 המחוזות הלא-מטרופוליטניים באנגליה, נורפוק הוא השביעי מבחינת גודל האוכלוסייה, העומדת על כ-850,000 תושבים, נכון לאמצע 2008. אולם, צפיפות האוכלוסין במחוז נמוכה כיוון שרוב אוכלוסייתו כפרית. 38% מתושבי המחוז מתגוררים בשלושה אזורים עיקריים והם נוריץ' (209,500), גרייט ירמות' (71,700) וקינגס לין (43,100).

הברודס (The Broads) היא רשת של נהרות ואגמים השוכנת בחוף המזרחי ליד סאפוק. האזור הוכרז כפארק לאומי ומנוהל על ידי רשות הברודס. תיירות המחוז מבוססת בין השאר גם על אתרים היסטוריים, כגון מרכז העיר נוריץ'.

## קישורים חיצוניים

* 
* מועצת מחוז נורפוק
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנגליה: מחוזות
קטגוריה:ממלכת מזרח אנגליה
שליו-שיחים מניפורי

**שליו-שיחים מניפורי** (שם מדעי: *Perdicula manipurensis*) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: *[[שליו#סוג Perdicula|Perdicula)]]*, החי באזורים של עשביה גבוהה. שליו זה נצפה בעבר בהודו, מערב בנגל, אסאם, מניפור, נאגאלנד ומגהלאיה. לא התקבל אישור על צפייה במין זה משנת 1932 עד 2006, והוא כלול ברשימת המינים בסיכון של IUCN.

בית גידולו של שליו הבוש המניפורי, קטן יחסית והוא קטן והולך, עקב פעילות קיטוע קרקע מתמשכת.
משנת 1932 לא נרשמו תצפיות על שליו זה וביוני 2006 דיווח לראשונה לאחר 74 שנים החוקר אנווארודין צַ'אוּדְהָרִי כי ראה אותו ב"אסאם". בחדשות ה-BBC צוטט Rahul Kaul מנהל ארגון **Wildlife Trust of India**, כמי שאמר: "היצור הזה חזר מן השאול."

## קישורים חיצוניים

* American Birding Association, MANIPUR BUSH-QUAIL, BIRDBASE
* Manipur Bush Quails, AvianWeb.com

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלן אוקטביאן יום
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
מנואל (אי)

שמאל|ממוזער|250px|הרחבה במרכזה של מצודת מנואל
[שמאל|ממוזער|250px|שחזור במצודה של [תותח נ"מ|תותחי הנ"מ במלחמת העולם השנייה (2009)]]
שמאל|ממוזער|250px|נמל מרסמשט ממצודת מנואל
**מנואל** (במלטית ובאנגלית: **Manoel**) הוא אי קטן בשטח של 0.3 קמ"ר השוכן בנמל מרסמשט בצפון-מזרח מלטה. בדרך כלל מכנים תושבי האזור את האי בכינוי "איל-גזירה" (II-Gżira - "האי"), וכינוי זה היה לשמה של העיר גזירה (Gżira) שבשטחה שוכן האי. אורכו של האי ממזרח למערב הוא כ-1,050 מטרים ורוחבו המרבי מדרום לצפון עומד על כ-450 מטרים. מצפון לאי הוא מופרד מהאי מלטה באמצעות ערוץ סלימה (Sliema Creek) ומדרום לו באמצעות ערוץ לצרטו (Lazzaretto Creek). האי מחובר אל יתר שטחו של האי מלטה באמצעות גשר קטן בקצהו המערבי.

## היסטוריה
במקור נקרא האי בשם "אי הבישוף" (איטלקית "l'Isola del Vescovo"; מלטזית "il-Gżira tal-Isqof"). בשנת 1643 הקימו בו האבירים ההוספיטלרים את בית החולים "לצרטו די סאן רוקו" (Lazzaretto di San Rocco) ששימש כמחנה הסגר, במטרה למנוע חדירת מגפות דבר וכולרה אל מלטה. ספינות שהגיעו מאזורים נגועים נאלצו לעגון משך מספר ימים לאורך חופו הדרומי של האי כדי להסיר חשש לזיהום. שרידי בית החולים שוכנים עדיין בצידו הדרומי של האי. 

ב-1723 הקים הגראנד מאסטר מנואל דה ויליינה (Manoel de Vilhena) מצודה על האי עבור כ-500 לוחמים, והמצודה כמו גם האי, נקראו על שמו. המצודה הוקמה בצידו המזרחי של האי, הצופה לעבר בירת מלטה, ולטה, והקמתה הסתיימה ב-1755. למצודה תבנית של כוכב בעל ארבעה קודקודים ובמרכזה רחבה גדולה, המוקפת בארקדה בת שתי קומות. חלקים מהמבנה ומהחפירים שבו נחצבו בסלע הבסיס של האי. עוד שכנה במצודה קפלה שהוקמה בסגנון אדריכלות הבארוק והייתה מוקדשת לאנטוניוס מפאדובה.    

במלחמת העולם הראשונה וכן בשנת 1936, שוב פעל בית החולים באי כתחנת הסגר. במלחמת העולם השנייה שימשו האי והמצודה את חיל הים המלכותי וסוללת תותחי נ"מ פרסה סביב המצודה. האי ספג הפצצות כבדות של מטוסי הלופטוואפה, המצודה ניזוקה באורח קשה, ובאחת ההפצצות בחודש מרץ 1942 הקפלה נהרסה לחלוטין. לאחר המלחמה שכנה באי מעין שמורת טבע לא רשמית לעופות מים, אשר תוחזקה על ידי מתנדבים מקומיים ומומנה מכספי תרומות.

## האי כיום
המצודה מוקפת ברצועת גן משלושת עבריה שאינם פונים אל הנמל. לאורך חופו הדרומי של האי מעגן יאכטות, ובחלקו המערבי מבנים ומגרשי אחסנה לסירות. עוד שוכן באי "מועדון היאכטות המלכותי של מלטה" (Royal Malta Yacht Club). בסוף שנת 2006 החל שיפוצה של המצודה והוא אמור להסתיים בשנת 2010. קיימות תוכניות שנויות במחלוקת להקמת בתי מגורים בשטחו של האי וכן מתחם למסחר ולתיירות.

## קישורים חיצוניים

* אודות המצודה
* תמונות מהאי

מרכז|ממוזער|650px|ולטה מהאי מנואל

## הערות שוליים

קטגוריה:איי מלטה
קטגוריה:מלטה: היסטוריה
קטגוריה:מלטה: מבנים שנפגעו במלחמת העולם השנייה
מאורו קאמורנזי

**מאורו חרמן קאמורנזי סרה** (באיטלקית: **Mauro Germán Camoranesi Serra**; נולד ב-4 באוקטובר 1976) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדת הקשר ומאמן כדורגל בהווה. לזכותו 55 הופעות במדי נבחרת איטליה.

## קריירה
קאמורנזי החל לשחק כדורגל בגיל צעיר, בקבוצת הילדים של אלדוסיבי, בה גם החל את קריירת הבוגרים שלו. את הקריירה המקצוענית כשחקן התחיל קאמורנזי כשעבר לשחק בקבוצה המקסיקנית סנטוס לגונה. עוד בעונתו הראשונה, זכה עם קבוצתו באליפות לראשונה בהיסטוריה. שנה לאחר מכן חזר לארץ הולדתו וחתם בבאנפילד. באותה עונה הוא הוכיח את כישרונו בתור קשר כנף בעל יכולות התקפיות טובות. בסיום העונה עבר לשחק בקרוס אסול המקסיקנית.

ב-2000 עבר להלאס ורונה האיטלקית תמורת 7 מיליון אירו. למרות הכושר הטוב שלו, העברתו של קאמורנזי לא הועילה בסופו של דבר ו-ורונה הייתה מועמדת לרדת לסרייה ב'. מועדונים רבים באיטליה התעניינו בשחקן, ולבסוף הייתה זו יובנטוס שקנתה אותו.

ב-2002 עבר ליובנטוס תמורת 5.7 מיליון אירו. בעונתו הראשונה ביובנטוס, הוא זכה באליפות הסרייה א', ובסופר קאפ האיטלקי. קאמורנזי זכה באליפות הסרייה א' עם יובנטוס גם ב-2005 ו-2006, אך האליפויות האלו נשללו עקב פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי. קאמורנזי הבקיע שערים חשובים כאשר יובנטוס שיחקה בסרייה ב' לאחר הירידה.

עם סיום חוזהו ביובנטוס בשנת 2010, הודיעה הקבוצה לקאמורנזי כי אין בכוונתה לחדש עמו את ההתקשרות, מה שהוביל את קאמורנזי ב-31 באוגוסט 2010 לחתום על חוזה לשנה אחת בקבוצת שטוטגרט הגרמנית.

לאחר חצי עונה בגרמניה, שוחרר קאמורנזי משטוטגרט. לאחר חצי שנה בה לא מצא קבוצה שתקלוטו, חזר קאמורנזי לסיים את הקריירה בארץ מולדתו, ארגנטינה, כששיחק בעבור לנוס וראסינג קלוב.
בסוף עונת  פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת איטליה

קאמורנזי הוא איטלקי ארגנטינאי. הזהות הכפולה שלו גרמה לו להיות זכאי לשחק בנבחרת הראשונה שתזמן אותו. ב-12 בפברואר 2003, הוא עשה את הבכורה הלאומית שלו במשחק ידידות נגד פורטוגל, שבו איטליה ניצחה 0:1.

קאמורנזי שיחק עם איטליה ביורו 2004 והיה שותף לזכייתה במונדיאל 2006 תחת הדרכתו של מרצ'לו ליפי. כשראיינו אותו בקשר לזהותו הכפולה אמר:  קאמורנזי בוחר גם שלא לשיר את המנון איטליה לפני משחקים (לפי טענתו הוא לא זוכר את המילים).

## תארים
* **[[סנטוס לגונה]]**
** ליגת העל המקסיקנית: 1996
***[[יובנטוס]]**
** הסופר-קאפ האיטלקי: 2002, 2003
** אליפות הסרייה א': 2002-03
** אליפות הסרייה ב': 2007
* **[[נבחרת איטליה בכדורגל|איטליה]]**
** מונדיאל: 2006

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן ביובה-טיימס.

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אלדוסיבי
קטגוריה:כדורגלני סנטוס לגונה
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני קרוס אסול
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני לנוס
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני טיגרה
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1976
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
רוסה (מחוז)

**מחוז ([[אובלסט]]) רוסה** (בבולגרית, **Област Русе**) הוא אחד מ 28 מחוזות בולגריה, הממוקם בצפונה של המדינה ליד גבול רומניה. עיר הבירה של המחוז היא העיר רוסה.

## היסטוריה
התיישבות מאורגנת במחוז, החלה בתום עידן הממלכה התראקית וראשית התקופה ההלניסטית ובהמשך הפך לחלק מפרובינציית מואסיה של האימפריה הרומית. מאוחר יותר נשלט האזור, על ידי האימפריה הביזנטית, עבר לחזקת האימפריה הבולגרית השנייה, בה שימש כמרכז פולחן חשוב. ב-1388 נכבש שטחי המחוז על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, ובפברואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית. לאחר המלחמה צורפו שטחי המחוז לנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

## כלכלה
מחוז רוסה הוא צומת דרכים חשוב המקשר את בולגריה לרומניה דרך נהר הדנובה. דרך המחוז עוברים שני עורקי תחבורה של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. האחד מקשר בין הים הבלטי לים הצפוני והשני בין הים התיכון לים השחור. ציר רוסה וארנה, העובר דרך העיר רוסה, מקשר בין נהר הדנובה לים השחור ולעיר האוקראינית רני.

מבחינת התוצר המקומי הגולמי, 60% מגיעים ממגזר השירותים, 21% מחקלאות ו 19% מתעשייה. תוצר מקומי גולמי לנפש עמד בשנת 2003, על 3,902 אירו.

## תיירות
הערים רוסה, איבנובו ודווה מוגילי, הן הערים המתוירות במחוז ובסמיכות אליהן ממוקמות כנסיות ומנזרים, שחלקם מתוארכים לאימפריה הביזנטית והאימפריה הבולגרית השנייה, מביניהן ניתן למנות את מנזר **Basarbovo** והכנסיות החצובות בסלע של איבאנובו, שהן אתר מורשת עולמית. כמו כן ברחבי המחוז פארקים ושמורות טבע ומגוון אתרים ארכאולוגיים. לאורך תוואי נהר הדנובה, הוקמו בעשור הראשון של המאה ה-21 האחרונות גם בתי מלון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

רוסה
שומן (מחוז)

**מחוז ([[אובלסט]]) שׁוּמֶן** (בבולגרית: **Област Шумен**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, ממוקם בדרום-מזרח המדינה, ועיר הבירה שלו היא העיר שומן. בנוסף לעיר שומן בעלת ההיסטוריה העשירה, מפורסם המחוז ביער שומן, במסגד טומבול על שם השריף ח'ליל פאשה, ובכנסיות שובות עין, כגון כנסיית **Tri Svetiteli**, והכנסייה הארמנית **Saint Asvizazin**. כל האזור בעל מורשת היסטורית חשובה לבולגרים, שכן היה מרכזה של האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. בשטח המחוז ליד הכפר מדרה נמצא תבליט הרוכב ממדרה, אשר הוכרז כאתר מורשת עולמית. המחוז ממוקם על אם הדרך בין סופיה לווארנה ובעל תשתית תחבורתית ענפה של רכבות ואוטובוסים ובכלל זה קו מסילת ברזל לאיסטנבול.

## כלכלת המחוז
ייצור מזון מהווה 40 אחוזים מכלל התוצרת התעשייתית במחוז וכולל, בין השאר, מחלבות, מפעלים לעיבוד בשר ומוצריו ומפעלי שימורים. כמו כן קיימים מפעלים לעיבוד מתכות, זכוכית ועץ. במחוז קיימת מבשלת בירה המייצרת את המותג **שומנסקו** שנפוץ בבולגריה וכן מפעל לעיבוד טבק. אדמת המחוז פורייה ומאפשרת את שגשוגו של ענף החקלאות. הגידולים הנפוצים בו הם: חיטה, שעורה, תירס, חמניות וענבי יין. כמו כן מופק מספוא לבהמות המשמש לתצרוכת פנימית ולייצוא.

## היסטוריה
האזור היה פרובינציה ביזנטית, עבר לחזקת האימפריה הבולגרית הראשונה, ובתקופה זו היווה מרכז תרבותי ודתי, שמרכזו העיר שומן עצמה. ב-1388 נכבשו שטחי המחוז על ידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית והוא הפך את העיר שומן (שומלה) לעיר מבצר עות'מאנית מרכזית. בעקבות עליית חשיבותה של העיר, חלה התפתחות משמעותית בכל החבל. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך בהמשך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
שומן
פיתון הודי

**פיתון הודי** (שם מדעי: *Python molurus*) הוא נחש מסוג פיתון המצוי בדרום אסיה. פיתון זה ידוע גם בשמות **פיתון שחור-זנב** ו**פיתון סלעים הודי**. הפיתון ההודי הוא נחש ארוך ואורכו הממוצע כשלושה מטרים הפרט הארוך ביותר שנמדד נתגלה בפקיסטן, והגיע לאורך של 4.6 מטרים.

הפיתון ההודי מצוי בהודו, פקיסטן, דרום נפאל, סרי לנקה, בנגלדש, מיאנמר ודרום סין.

## מקום מחיה
מין זה מצוי במגוון רחב של מקומות הכוללים: ביצות, אזורי חורש, אזורי עשב, מדרונות גבעות, ג'ונגלים, עמקי נחלים. ניתן למצוא אותם לפעמים במאורות של חיות אחרות, גזעים חלולים ומנגרוב.

הפיתונים נעים באיטיות גם באזורי המחיה הטבעית שלהם, הם כמעט ולא מהווים איום ולעיתים נדירות בורחים גם כשהם מותקפים. הם שחיינים מצוינים ומסוגלים לשהות מתחת למים במשך מספר דקות, אם כי הם מעדיפים להישאר לאורך גדות המים.

## תזונה
הפיתון ניזון מיונקים, עופות וזוחלים ללא הבחנה, אך מעדיף יונקים. הוא נכרך סביב טרף חי עד שהחיה נחנקת ומתה ובולע אותו בשלמותו, ראש קודם. הטרף אינו מסוגל להשתחרר הודות לסידור שיניו המשמשות כמו מסור. הוא מסוגל לטרוף טרף הגדול ממידות גופו מכיוון שעצמות הלסת שלו אינן מחוברות. לא ידוע על מקרים בהם טרף בני-אדם.

## רבייה
עד ל-100 ביצים מוטלות, והנקבה דוגרת ושומרת עליהן. אורך הנחשים הקטנים לאחר בקיעתם 45–60 ס"מ והם גדלים בקצב מהיר.

## הפיתון ההודי בתרבות
בספרו של רודיארד קיפלינג "ספר הג'ונגל" מופיעה דמות של פיתון הודי בשם קא, שהוא אחד ממוריו הרוחניים של מוגלי גור האדם. בעיבודים אחרים של הספר הפך קא לאויבו של מוגלי.

## תמונות

קובץ:Python molurus pimbura.jpg
קובץ:Tigerphyton.1500.jpg
קובץ:MNP Python at Moyer.jpg|פיתון טורף אייל נקוד
קובץ:Python, IIT Bombay.JPG
קובץ:2008-Indian-Rock-Python.jpg
קובץ:Pratik jain dahod python.JPG
קובץ:Pitón de la India (Python molurus), Zoo de Ciudad Ho Chi Minh, Vietnam, 2013-08-14, DD 08.JPG|פיתון לבקן
קובץ:Pitón de la India (Python molurus), Zoo de Ciudad Ho Chi Minh, Vietnam, 2013-08-14, DD 01.JPG|פיתון לבקן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:הודו: זוחלים
קטגוריה:סין: זוחלים
קטגוריה:בנגלדש: זוחלים
קטגוריה:נפאל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של תת-היבשת ההודית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
גנוס (טופולוגיה)

שמאל|ממוזער|150px|פני הבייגלה הם משטח מכוון בעל גנוס 3
בטופולוגיה ותחומים מתמטיים אחרים, ה**גֵּנוּס** של משטח הוא מספר טבעי, המאפיין את היריעה מבחינה טופולוגית. הגנוס סופר, במובן מסוים, כמה "חורים" יש למשטח. לדוגמה, פני הכדור (הספירה הדו-ממדית) הם המשטח הניתן לכיוון היחיד בעל גנוס 0. לטורוס יש גנוס 1.

הגנוס הוא תכונה יסודית של משטחים מכוונים, ויותר מזה: כל שני משטחים קומפקטים מכוונים עם אותו גנוס הומיאומורפיים זה לזה.

## הגנוס של משטח מכוון

מבחינה טופולוגית, **משטח** הוא יריעה דו-ממדית, שכמותה אפשר לתפור ולחבר מיריעות עור. היריעה צריכה להיות סגורה ונטולת שפה, כמו פני כדור או טורוס. המשטח **ניתן לכיוון** אם יש לו שני צדדים - כמו פני הכדור, ושלא כמו בקבוק קליין. 

הגנוס g של משטח מכוון מוגדר כמספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח לאורך מסילות סגורות שאינן נפגשות, בלי לנתק אותו. במקרה כזה, המספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח בלי לנתק אותו, כאשר אין אוסרים על המסילות להיפגש, הוא 2g. המספר האחרון שווה למספר בטי הראשון של המשטח, \ \beta_1(X) = 2g. החבורה היסודית של משטח מכוון מגנוס g היא "חבורת המשטח" \ \langle x_1,y_1,\dots,x_g,y_g \,|\, [x_1,y_1]\cdots[x_g,y_g]=1\rangle. 


Image:Sphere-wireframe.png|גנוס 0
Image:Torus illustration.png|גנוס 1
Image:Double torus illustration.png|גנוס 2
Image:Triple torus illustration.png|גנוס 3


הגנוס קשור למאפיין אוילר באמצעות היחס \,\chi = 2(1-g). את המיון של משטחים מכוונים סגורים על-פי הגנוס שלהם הוכיח קאמי ז'ורדן ב-1866.

### משטחי רימן

על משטח סגור מכוון אפשר להגדיר מבנה אנליטי ההופך אותו למשטח רימן, ומתייחסים לגנוס של משטח רימן, גם כשהכוונה היא לגנוס של המשטח מבחינה טופולוגית. בהקשר זה, הגנוס סופר כמה דיפרנציאלים שלמים בלתי תלויים מוגדרים על המשטח. אחד המשפטים המרכזיים בתאוריה של משטחי רימן, אי-שוויון רימן, קובע את קיומן של פונקציות מרומורפיות לא קבועות על המשטח, בכפוף להנחות מוגדרות מראש. פונקציות כאלה קיימות בתנאי שמספר ההנחות עולה על הגנוס, ולכן אפשר לומר שככל שיש למשטח גנוס גבוה יותר, "קשה יותר" לבנות עבורו פונקציות לא קבועות.

למרחב טייכמילר, הממיין את יריעות רימן מגנוס g, יש ממד \ 6(g-1).

## הכללות

### משטחים עם שפה

אפשר להגדיר גנוס גם למשטח עם שפה. אם למשטח יש b מרכיבי שפה (לדוגמה, לפני כוס יש מרכיב שפה אחד, ולצינור - שניים), אז מאפיין אוילר והגנוס קשורים על ידי היחס \,\chi = 2(1-g)-b. לכן לעיגול יש גנוס 0.

### משטחים לא מכוונים

עבור משטח סגור לא מכוון, הגנוס מייצג את מספר טבעות מביוס שאפשר "לקלף" ממנו עד שמתקבלת ספירה. גם כאן יש קשר קבוע למאפיין אוילר: \,\chi = 2-g. לדוגמה, למישור הפרויקטיבי גנוס 1, ולבקבוק קליין גנוס 2.

אפשר למיין את כל המשטחים הסגורים באופן מלא על ידי מאפיין אוילר שלהם, או לחלופין על ידי הכיווניות (או היעדרה) והגנוס.

## ראו גם

* גנוס (גאומטריה אלגברית)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טופולוגיה
ארטמיזיה ג'נטילסקי

**ארטמיזיה ג'נטילסקי** (באיטלקית: **Artemisia Gentileschi **; 1593 – 1653 לערך) הייתה ציירת איטלקייה, מהציירות הבולטות של איטליה בתקופת הבארוק. 

## ביוגרפיה
ארטמיזיה נולדה בעיר רומא. אביה, אורציו ג'נטילסקי, היה אמן פורה בתקופת הבארוק שיצירתו הושפעה רבות מקאראווג'ו. ארטמיזיה למדה אמנות מאביה והגיעה להישגים אמנותיים מרשימים כבר בגיל צעיר (את ציורה "שושנה והזקנים" ציירה כבר בגיל 17). את ציוריה ייחדה העובדה שהרבתה לתעד נשים, תחום שציירים אחרים בני אותה התקופה כמעט ולא תיעדו.

לאחר שנדחתה על ידי מספר אקדמיות לאמנות, ביקש אביה מאגוסטינו טאסי, חברו ושותפו למספר יצירות, לשמש לה למורה. על פי פרוטוקולים משפטיים, בשנת 1612 הגיש אורציו תביעה נגד טאסי על גנבה אמנותית ועל אונס בתו ארטמיזיה. טאסי, שהתבקש לשאת את ארטמיזיה לאחר שחילל את תומתה, סירב.

המשפט עורר סנסציה באיטליה של אותו הזמן, וישנן לא מעט עדויות מהמשפט. כך, לדוגמה, נשמרו עדותן של עובדות משק הבית שהעידו נגד טאסי והצהירו כי ג'נטילסקי הייתה במחזור בזמן האונס.

בסופו של דבר הוכחה במשפט עובדת האונס של ג'נטילסקי בתקופה בה היה קושי לא מועט להגיע להוכחות ולהרשעה במשפט באשמת אונס.

עם תום המשפט השיא אורציו את ארטמיזיה לפייר-אנטוניו סטיאטזי, עמו עקרה לפירנצה, שם הייתה לאישה הראשונה שהתקבלה כחברה באקדמיה הפיורנטינית לאמנויות הציור. לארטמיזיה וסטיאטזי נולדו שתי בנות - האחת נפטרה בגיל צעיר, ואילו השנייה המשיכה לתחום האמנות בעקבות אמה.

ארטמיזיה, בדומה לאביה, הושפעה רבות מיצירתו של קאראווג'ו. יצירתה מאופיינת בדרמה ועזות רבה, שימוש עשיר באור וצל לצד גישה אישית מתוך נקודת מבט נשית. במהלך "המהפכה הנשית" של שנות ה-60 של המאה ה-20 אומצה דמותה של ארטמיזיה כסמל לכוח נשי, וסיפורה לצד אמנותה "התגלו מחדש". 

מחקרים פמיניסטיים רבים חוקרים את יצירתה בהקשר של האונס שחוותה, ואכן, ניתן לראות ביצירתה התייחסות רבה לנשים חזקות כגון קלאופטרה ויהודית העורפת את ראשו של הולופרנס (סצנה אותה תיארה בשני ציורים טנבריסטים, הראשון בנאפולי והשני בפירנצה) לצד דמויות נשים המופיעות במקורות כאובייקט המאוים מתשוקתם של גברים, כגון שושנה, לוקרציה, ופילומלה.

ארטמיזיה ג'נטילסקי מתה, ככל הנראה, ב-1653 לאחר קריירה פורייה כאמנית שבעשייתה האמנותית הייתה פורצת דרך לאמניות רבות שבאו בעקבותיה.

## גלריה

קובץ:Esther before Ahasuerus (Artemisia Gentileschi).jpg|אסתר אסתר ניצבת בפני אחשוורוש במוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
קובץ:Procne e Filomela mostrano a Tereo la testa del figlio Iti - Artemisia Gentileschi.jpg|פילומלה ופרוקנה מראות לטראוס את ראש בנו, איטיס
קובץ:Self-portrait as the Allegory of Painting (La Pittura) - Artemisia GentileschiFXD.jpg|דיוקן עצמי כאלגוריה של הציור, סביבות 1639, האוסף המלכותי 
קובץ:Artemisia Gentileschi - Autoritratto come suonatrice di liuto (ca. 1615-18).jpg|דיוקן עצמי כנגנית לאוטה


## ראו גם
* 'ייסורי ארטמיסיה' - רומן היסטורי מאת סוזן ורילנד

## לקריאה נוספת

* Garrard, Mary D., **Artemisia Gentileschi**, Princeton University Press; Reprint edition, 1991.  
* Locker, Jesse M., **Artemisia Gentileschi: The Language of Painting**, Yale University Press, 2021.  


## קישורים חיצוניים

* 
* .
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציירות איטלקיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-17
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-17
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ציירות המאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1593
קטגוריה:נפטרים ב-1653
קטגוריה:קאראווג'יסטים
קומינוטו

**קומינוטו** או **קומינטו** (**Cominotto** או **Cominetto**; מלטית: **Kemmunett**, "קמונט") הוא אי בלתי מיושב בשטח של 0.25 קמ"ר השוכן בארכיפלג איי מלטה. האי ממוקם מאה מטרים ממערב לאי קומינו, וביניהם חוצצת "הלגונה הכחולה" (אנגלית - "the Blue Lagoon"; מלטזית "Bejn il-Kmiemen" - מילולית: בין (שני איי) קומינו), לגונה שעל קרקעיתה חול לבן, המקנה למים גוון תכלת. הלגונה היא יעד פופולרי בקרב תיירים, בעיקר חובבי שנירקול וצוללים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי מלטה
קטגוריה:איים לא מיושבים
יונה פוגל

**יונה פוגל** (נולד ב-26 במרץ 1954) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנהל הכללי של קבוצת "פז", יו"ר דירקטוריון פז בית זיקוק אשדוד ויו"ר דירקטוריון פז תעשיות, מאז אוקטובר 2007 ועד סוף 2019.

## ביוגרפיה
פוגל נולד ברחובות. בעל תואר שני בפסיכולוגיה, התמחות בייעוץ ארגוני.
סיים את שירותו הצבאי כפסיכולוג חיילי בדרגת רב-סרן. עד שנת 2007 מילא שורה של תפקידים בבנק לאומי: חבר הנהלת בנק לאומי, ראש החטיבה הבנקאית, סמנכ"ל בכיר וראש מערך שיווק ופיתוח אסטרטגי, אחראי על אי-ביזנס ו-E-VENTURING בבנק, יו"ר דירקטוריון לאומי קארד.

באוקטובר 2007 מונה למנהל הכללי של קבוצת פז. עם כניסתו לתפקידו בפז ביצע שינוי ארגוני למבנה של קבוצה המבוססת על שלוש חטיבות הממוקדות בפלחי שוק שונים. במהלך התקופה מאז נכנס לתפקיד, הכפיל את שווי החברה, והחברה נכנסה למדד ת"א 25 של הבורסה, הוקמה פז סולאר, זרוע האנרגיה החלופית של פז  והחברה גייסה אג"ח בהיקף של כמיליארד ש"ח וחילקה דיבידנדים בסך של כ-2 מיליארד ש״ח. שימש כיו"ר פורום עסקים מקדמי נגישות לנכים ובעלי מוגבלות. בסוף 2019 פוגל הוחלף על ידי ניר שטרן.

מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
ויינרייך

**ויינרייך** או **ויינריך** (Weinreich) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
גבר הולך לאיבוד (אלבום)

"**גבר הולך לאיבוד**" הוא אלבום האולפן ה-11 של המוזיקאי והזמר שלמה ארצי. האלבום יצא לאור בשנת 1978.

האלבום נחשב לאלבום ההתבגרות של ארצי והראשון בטרילוגיה האישית שכללה גם את "דרכים" (1979) ו"חצות" (1981). 

ב-1978, לאחר ארבעה אלבומים רצופים שנכשלו מסחרית, ביקש ארצי מחברת התקליטים אשר עבד איתה (הד ארצי) הזדמנות נוספת ואחרונה בתנאי שהפעם הוא יהיה זה שמחליט באופן בלעדי על הסגנון והחומרים. יאיר שרגאי מונה למפיק המוזיקלי והמעבד, והתוצאה הייתה אלבום בוגר, רציני ושקט עם שירים אישיים של ארצי: "גבר הולך לאיבוד", "אל תוך העיר", "בלילות אני מתגעגע" ו"את מספרת". כמו כן נכללו באלבום ארבעה שירי משוררים. שלושה מאת המשורר נתן יונתן ("רק עלֶה", "כמו ציפור" ו"האיש ההוא") ואחד של שאול טשרנחובסקי: "את אינך יודעת".

שיר הנושא של האלבום היה הסמל לשינוי אותו הציג ארצי, מפתיחת הפסנתר הארוכה (של משה לוי) ועד מילות השיר המפותלות. הסגנון השונה והעמוק יותר של ארצי התקבל באהדה רבה ופתח לו דרך חדשה. לימים הפכה שורת הפתיחה של השיר למטבע לשון בשפה העברית: "גבר הולך לאיבוד דרך מרפסת". בשנת 1992 סיפר ארצי בריאיון לשמואל וילוז'ני שאת מילות השיר כתב באמצע הלילה על חוף הים של תל אביב.

שיר נוסף שהפך לסמל - "האיש ההוא", שיר שכתב המשורר נתן יונתן כבלדה אוטוביוגרפית על עצמו. השיר נוכס במהלך השנים לאישים שונים שהלכו לעולמם, בהם יצחק שדה ויגאל אלון. לאחר רצח רבין הקדיש נתן יונתן את השיר לזכרו. ביצוע של ארצי בעצרת שנערכה שבוע לאחר הרצח הפך למזוהה עם ימי האבל, ומושמע עד היום בימי הזיכרון ליצחק רבין.

בשנת 1993 הוציא ארצי את האוסף המשולש בו נאספים שירים מהאלבום "גבר הולך לאיבוד" והלאה, ובכך "הגדיר" את הדיסקוגרפיה שלו מחדש - התעלמות מכל האלבומים שהקדימו את "גבר הולך לאיבוד".

בשנת 1995 הוציא ארצי גרסה מחודשת וקצבית לשיר "גבר הולך לאיבוד". בשנת 2000 התפרסמה באלבומו של ארצי "אהבתיהם" גרסה נוספת לשיר בשם "גברים הולכים לאיבוד". לצורך הקלטה זו גייס ארצי את דני סנדרסון, מיכה שטרית, קובי אוז, אריק סיני ודודו טופז, אשר מקריאים את מילות השיר על רקע מנגינת הפסנתר של משה לוי מהשיר המקורי.

בשנת 2013, שוחרר האלבום בהוצאה מחודשת על גבי תקליטור כחלק ממארז מרובע בשם "אלבומי המופת", הכולל את אלבום זה, "דרכים", "חצות" ואלבום ההופעה "שלמה ארצי ואצ'י בהופעה חיה בצוותא".

## רשימת רצועות

## משתתפים
* שלמה ארצי - שירה, קולות, לחנים (פרט ל"בלילות אני מתגעגע")
* יאיר שרגאי - גיטרה אקוסטית, קולות, עיבודים והפקה מוזיקלית (פרט ל"את אינך יודעת" - עיבוד וניצוח: אילן גלבוע)
* גרי אקשטיין - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית וקולות
* משה לוי - פסנתר, קלווינט
* דורי לובלינר ויוסי מנחם - גיטרה בס
* שלמה חממי - תופים
* נגני נשיפה, כלי קשת ומיתר מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית

## משתתפים נוספים
* יורם עמיהוד - קולות
* אילן גלבוע - עיבוד ל(6) - "את אינך יודעת"

*הוקלט באולפני "טריטון" 1977
*טכנאי קול: יעקב מורנו, טומי פרידמן, יורם אלמדון

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי