7.62x51 מ"מ נאט"ו

[ממוזער|250px|[תחמושת נאט"ו, משמאל לימין: 7.62 מ"מ, 5.56 מ"מ, 9 מ"מ.]]
**7.62x51 מ"מ נאט"ו** היא תחמושת צבאית מסוג כדור סנטרפייר המיועדת לנשק קל, מקלעים ורובי צלפים. התחמושת מורכבת מקליע בקוטר  ותרמיל באורך 51 מ"מ, אחרי שהקליע נדחס לקנה ונורה קוטרו . תחמושת זו חזקה יותר מה-5.56x45 מ"מ נאט"ו המשמשת רובי סער, ולה גם טווח ארוך יותר: 800 מטר (לעומת כ-500 מטר של ה-5.56 מ"מ). המקבילה האזרחית לתחמושת זו היא ה-0.308 וינצ'סטר, וניתן לירות בשני סוגי הכדורים הללו לחלופין באותו רובה (למרות זאת, שני הכדורים הללו לא זהים: ה-0.308 וינצ'סטר מפעיל לחץ גבוה יותר, ולכן יש הממליצים להימנע מכך).

## היסטוריה

פיתוח תחמושת ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו בא בעקבות הניסיון של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה עם תחמושת ה-30-06. ספרינגפילד. הפיתוח הואץ בעקבות כניסת רובי השירות החצי-אוטומטיים וב-1954 הושלם פיתוח התחמושת, על בסיס ה-0.308 וינצ'סטר וה-0.300 סאבאג'. תחמושת ה-7.62 מ"מ נאט"ו נכנסה לשירות בצבא ארצות הברית במקביל להצטיידות ברובה ה-M14 ומקלע ה-M60. רובי M14 עם תחמושת זו שירתו במלחמת וייטנאם וקיבלו ביקורת מעורבת: מצד אחד הם היו חזקים, בעלי כושר חדירה ועצירה גבוהים, וטווח ירי ארוך; מצד שני, התחמושת הייתה כבדה והרתע הקשה על ירי אוטומטי שלא על גבי חצובה או דורגל. באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 רובה ה-M14 הוחלף ברובה ה-M16 בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו. אחרי שנפתרו "בעיות הילדות" ב-M16 הוא הפך לנשק המועדף על לוחמי צבא ארצות הברית וכתוצאה מכך דחקה תחמושת ה-5.56 מ"מ את ה-7.62 מ"מ כתחמושת של רובי הסער ורובי השירות של הלוחמים. עם זאת, בשל יתרונותיה על ה-5.56 מ"מ בעוצמה, בטווח (800 מטר) ובדיוק - תחמושת ה-7.62 מ"מ נשארה בשימוש מקלעים ורובי צלפים. בתחילת המאה ה-21 החלו צבאות לשים דגש על צליפה ארוכת-טווח ולשם כך נדרשה תחמושת חדשה וכבדה יותר, כגון כדורי ה-0.300 וינצ'סטר מגנום, ה-6.5 מ"מ קרידמור וה-0.338 לפואה מגנום, שלהן טווחים של , ואלה החלו להיות נפוצים יותר אך לא החליפו את ה-7.62 מ"מ מפני שהם יקרים יותר וזמינים פחות (רובה צלפים 7.62 מ"מ יכול לירות גם תחמושת של מאג, אף על פי שביצועיו יהיו טובים פחות בגלל איכות התחמושת).

## דגמים

לתחמושת ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו יש מספר דגמים, להלן רשימה חלקית של מספר דגמים מפורסמים:
* **M59** - הדגם הראשון במשקל של 150.5 גריין, תוצרת ארצות הברית.
* **M80** - דגם משופר במשקל 147 גריין, תוצרת ארצות הברית.
* **M118** - דגם משופר במשקל 173 גריין, למטרות קליעה מדויקת. רובה צלפים M24 מקבץ איתה בדיוק של 1 דקת קשת.
* **M118 Special Ball** - שיפור של ה-M118 למטרות צליפה. רובה צלפים M24 מקבץ איתה בדיוק של למטה מ-1 דקת קשת.
* **M118LR** - שיפור של ה-M118 Special Ball למטרות צליפה ארוכת-טווח, זוהי תחמושת הקרובה ל-Match Grade באיכותה. רובה צלפים M24 מקבץ איתה בדיוק של 0.6–0.5 דקת קשת.
* **IMI 7.62x51 mm Long Range Match 175 gr** - תוצרת ישראל, תחמושת צליפה איכותית במשקל 175 גריין המבוססת על ה-M118LR, פותחה ומיוצרת על ידי התעשייה הצבאית/IMI עבור רובי הצלפים שבשירות מערכת הביטחון הישראלית. רובה צלפים M24 מקבץ איתה בדיוק של 0.5 דקת קשת.

## כלי נשק מפורסמים בקליבר 7.62 מ"מ נאט"ו

כלי נשק מפורסמים המשתמשים בתחמושת 7.62x51 מ"מ נאט"ו:
* רובי שירות וקרב:
**  רובה M14
**  FN FAL
**  תבור 7
**  ערד 7
* מקלעים:
**  M134 מיניגאן
**  מקלע M60
**  FN MAG
**  נגב NG7
* רובי צלפים:
**  שטייר SSG 69
**  PSG-1
**  אקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר L96
**  גליל צלפים
**  מאוזר 86SR
**  רמינגטון מודל 700 ונגזרותיו: רובה M40 ורוב"צ M24
**  Tactical Operations טנגו 51 (בעל דיוק של 0.25 דקת קשת)
**  PGM Ultima Ratio
**  SR-25 ונגזרותיו (כולל M110 SASS)
**  בארט REC10 (רובה קלעים ורובה צלפים חצי-אוטומטי)
**  בארט MRAD ורמינגטון MSR (תומכים בקליברים נוספים להחלפה מהירה)

## ראו גם
* תחמושת נאט"ו נוספת:
** 5.56x45 מ"מ נאט"ו
** 9x19 מ"מ נאט"ו (9 מ"מ פרבלום)
** 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.50 BMG)
* תחמושת מקבילה:
** 0.308 וינצ'סטר (תחמושת אזרחית מקבילה)
** 7.62x54R מ"מ (תחמושת הגוש המזרחי ומדינות ברית המועצות לשעבר)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחמושת לנשק קל לפי קליבר