open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מקל גשם

ממוזער|240x240px|מקל גשם|טקסט=
**מקל גשם** הוא כלי נגינה בצורת צינור חלול וארוך העשוי בדרך כלל מעץ ואשר לתוך חללו מזדקרים קוצים, קיסמים או חומרים דומים שננעצו דרך גוף העץ. הצינור מלא בחלוקי נחל קטנטנים או שעועית יבשה. כאשר הופכים את המקל זזים העצמים הקטנים, פוגעים בקוצים לאורכו ומשמיעים קול המזכיר גשם.

## מבנה המקל
ממוזער|קטע קול של מקל גשם|240x240pxגוף המקל הוא גליל ארוך הסגור משני צדדיו. גופו של מקל גשם עשוי מסוגים שונים של עץ או מכמה מינים של קקטוסים כגון Eulychnia acida ו-Echinopsis pachanoi. בגוף הגליל נמצא מבנה בצורת סליל הבנוי ממקלות או מחטים, וחפצים קטנים כגון שעועית יבשה או אבנים קטנות וכאשר הופכים את המקל החפצים מתנגשים בסליל ובדפנות העץ ויוצרים רעש של גשם. הקקטוסים, שהם חלולים, מיובשים בשמש. הקוצים מוסרים ומוחדרים לתוך הקקטוס כמו מסמרים ליצירת סליל, נוספים חלוקי נחל או חפצים קטנים אחרים, והקצוות נאטמים. כאשר מקל הגשם משתנה למיקום אנכי נשמע צליל עדין הדומה למטר גשם.

## היסטוריה וגאוגרפיה
מאמינים כי מקל הגשם הומצא על ידי שבט המפוצ'ה והוא שימש כמשחק מתוך אמונה שהוא יכול לגרום לסופות גשם. הוא נמצא גם בחופי צ'ילה, אם כי לא בטוח אם הוא נוצר על ידי בני האינקה. ניתן למצוא מכשירים דומים גם בדרום מזרח אסיה, אוסטרליה ואפריקה, שם הוא מיוצר לרוב באמצעות במבוק ולא בקקטוס מיובש. ולעיתים קרובות הם נמכרים לתיירים המבקרים בחלקים של אמריקה הלטינית וגם בדרום מערב ארצות הברית (שיש לה היסטוריה של ספרדית והשפעה תרבותית מקסיקנית).

## לקריאה נוספת
* מוזלי, כריסטין וכרמן פיס. "Rainsticks: Integrating Culture, Folklore, and the Physics of Sound." פעילויות מדע 44.1 (2007): 2-5. ראש הממשלה בחיפוש אקדמי. EBSCO. אינטרנט. 27 בספטמבר 2011.
* נוג'נט, ג'ף. "Permaculture Plants, agaves and cacti" SARI ספטמבר 2011

## קישורים חיצוניים

* הכנת מקל גשם, באתר xnet
* הוראות להכנת מקל גשם, באתר exploratorium 

## הערות שוליים

קטגוריה:רעשנים
ליטל קיימן

**ליטל קיימן** (באנגלית: **Little Cayman**; "קיימן הקטן") הוא הקטן בגודלו ובמספר תושביו מבין שלושת איי קיימן שהם טריטוריה שמעבר לים של הממלכה המאוחדת.

## גאוגרפיה
האי נמצא בים הקריבי כ-140 ק"מ צפונית מזרחית לאי גרנד קיימן וכ-8 ק"מ מערבית לאי קיימן בראק. אורכו כ-16 ק"מ, רוחבו כ-1.6 ק"מ, ומתגוררים בו כ-170 תושבים.

האי שטוח, וגובהו מטרים ספורים מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא 12 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
האי התגלה לראשונה על ידי כריסטופר קולומבוס ב-10 במאי 1503, במסעו הרביעי והאחרון לאיי הודו המערבית. האי התגלה לאחר שרוחות עזות הסיטו את ספינתו ממסלולה. קולומבוס קרא לו ולאי קיימן בראק בשם "לאס טורטוגוס" בשל הצבים הרבים שהיו בהם. בשנת 1585 הגיע לאי סר פרנסיס דרייק אשר קרא לאי בשם "לאס קיימאנאס", שמשמעה תמסח בשפת הקריב, וזאת בשל מספר רב של איגואנות שראה על האי ואשר זוהו בטעות כתמסחים (ראו קיימן שחור וקיימן גמדי של שניידר).

האי יושב לראשונה במאה ה-17, על ידי דייגי צבי ים שבנו באי מחנות. בעקבות תקיפה של שודדי ים ספרדיים בשנת 1671 ננטשו המחנות. האי יושב בשנית בשנת 1833, והוקם בו כפר בשם "כפר בלוסום" ("כפר הניחוח" - **Blossom Village**).

## כלכלה
בראשית המאה ה-20 התבססה עיקר כלכלת האי על יצוא פוספטים, גידול אגוזי קוקוס ויצירת חבלים.

כיום עיקר כלכלת האי מבוססת על תיירות. האי ידוע באתרי הצלילה הסמוכים אליו. 

חברת התעופה קיימן איירוויז מקיימת טיסות סדירות מקיימן בראק ומגרנד קיימן לשדה התעופה אדוארד בודן שבאי.

באי נמצאת כנסייה אחת וסניף דואר אחד, וכן מרכז מבקרים המציג את בעלי החיים הייחודים של האי, ובהם ציפורי סולה אדומת-רגל (*Sula sula*) המקננים באי, האיגואנה הייחודית (*Cyclura nubila caymanensis*), וכן ברווזי הודו המערבית (*Dendrocygna arborea*) וצבי הים (*Eretmochelys imbricata*) המצויים בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי קיימן: איים
ז'אן מולינה

**ז'אן מוֹלִינֵה** (בצרפתית: **Jean Molinet**; 1435 – 23 באוגוסט 1507) היה כרוניקן, משורר ומלחין בחצר שארל האמיץ, דוכס בורגונדיה.

## קורות חייו
נולד בעיר דוור (Desvres, כיום בצרפת) ולמד בפריז. בשנת 1463 היה למזכירו של כרוניקן החצר, ז'ורז' שסטלן. ב-1464 כתב את ספרו *La complainte de Grèce* (קינת יוון), המתאר את הפוליטיקה של זמנו מנקודת המבט של החצר הבורגונדית. עם מותו של שסטלן ב-1475 ירש את משרתו כהיסטוריון החצר. הכרוניקות שלו מכסות את התקופה שבין 1474 ו-1504, והן נערכו והודפסו לראשונה בעריכתו של ז'אן אלכסנדר בּוּשׁוֹן (Buchon) ב-1825. הכרוניקות שלו אינן מצטיינות בערכן ההיסטורי כמו אלו של שסטלן, והן כתובות בשפה מליצית וספרותית יותר.

כמשורר היה מולינה לאחד מראשי זרם ה"רטוריקנים הגדולים" (Grands Rhétoriqueurs), ששירתם הצטיינה במבנים פורמליים ובריבוי לשון נופל על לשון. הוא אחראי על עיבוד היצירה "רומן הוורד" לפרוזה מן המקור השירי. 

מולינה היה גם מלחין, בן הדור השני-שלישי של האסכולה הפרנקו-פלמית. למרות שרק יצירה אחת, הרונדו *Tart ara mon cueur sa plaisance* היא שלו כמעט בוודאות, המלחין ז'וסקן דה פרה, שהיה תלמידו של המלחין יוהנס אוקכם, כתב קינה על מות אוקכם, נימפות היער, למילים מאת מולינה. הרונדו, שיר בארבעה קולות, היה פופולרי ביותר בתקופתו ועדות לכך היא מספר העותקים הרב מיצירה זו, כמו כן מוכר מוטט Salva Regina לחמישה קולות שניתן לייחס לו במידה גבוהה של ודאות.

ב-1501 נבחר לכהן כקאנון (משרת כמורה) בכנסיית נוטרדם בעיר ואלנסיין. כמו כן כיהן כספרן של מרגרטה לבית הבסבורג.

## לקריאה נוספת

* Noël Dupiré, *Jean Molinet*, 1932  


## קישורים חיצוניים

* כרך 3 מתוך כל כתבי ז'אן מולינה בעריכת בושון, סרוק ב-Google Books 
* תווים למוזיקה של מולינה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:מלחינים פרנקו-פלמים
קטגוריה:כמרים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1435
קטגוריה:נפטרים ב-1507
מעברת עמק חפר

**מעברת עמק חפר** התקיימה בשנות ה-50 בסמוך למושב חיבת ציון בעמק חפר.

## היסטוריה
המעברה הוקמה כשכונת אוהלים ביולי 1950 בסמיכות לאלישיב. בהמשך הועברו התושבים לבדונים שהוצבו בין גבעת חיים וחיבת ציון, אך כ-20 משפחות סירבו לעבור ונותרו באוהלים ליד אלישיב. אוהלים אלו קרסו במטרות הגשם של דצמבר 1951. לקראת סוף שנת 1951 הוצע להקים צריפים פיניים עבור תושבי המעברה בתור שיכון הקבע שלהם, אך תושבי המעברה סירבו לקבל צריפים אלו ודרשו מגורי קבע בבלוקים. בסוף 1951 התגוררו במעברה 100 משפחות מעיראק ו-300 משפחות מתימן ונוצרו במעברה סכסוכים בין העדות. תושבי המעברה עבדו במשקי הסביבה ולא חסר להם עבודה. באוקטובר 1952 התגוררו במעברה 330 משפחות מעולי תימן, 100 משפחות יוצאי עיראק ו-40 משפחות מאיראן.

על היחסים בין תושבי המעברה לחקלאי הסביבה העיבו טענות על סחיבת פרי בכמויות גדולות על ידי תושבי המעברה. ב-25 באוקטובר 1952 התפתח עימות בין תושבי המעברה לשומר של פרדסי הסביבה. לטענת השומר הוא הותקף על ידי תושבי המעברה וסוסו נשדד ממנו בגלל שמנע מתושבי המעברה לגנוב פירות מהעצים. לעומת זאת, תושבי המעברה טענו שהשומר היה מבצע חיפושים בלתי חוקיים בכליהם ומשסה בהם את כלבו. כוח משטרה שהגיע למעברה הותקף על ידי תושבי המעברה וגם תגבורת שהגיעה למקום גורשה. בעקבות זאת פשטה המשטרה על המעברה למחרת לפנות בוקר עם כוח של 200 שוטרים ועצרה מעל 100 מתושבי המעברה. בעקבות תלונות של תושבי המעברה על חד צדדיות של המשטרה והפעלת כוח מוגזם שלח ראש הממשלה דוד בן-גוריון את ישראל ישעיהו ונחמיה ארגוב כוועדת בדיקה לבחון את האירועים. ישעיהו טען שהמשטרה שגתה בפשיטה על המעברה וגם ראש מועצת עמק חפר האשים את המשטרה בפשיטה מיותרת במקום לפנות למועצה ולמנהל המעברה.

כבר בשנת 1951 הוקצה שטח לבניית מבני קבע ועובדה תוכנית מפורטת לשיכון. על פי התכנית, כל יחידת דיור תהיה על שטח של 2 דונם לצורך משק עזר. המועצה האזורית קיבלה על עצמה להקים מכון מים לשכונה. בסוף פברואר 1953 דווח על התחלת בניית מבני קבע באליכין עבור תושבי המעברה. חלק מתושבי המעברה, יוצאי תימן, היו בין מקימי מושב תנובות.

## הערות שוליים

קטגוריה:עמק חפר
קטגוריה:מעברות
קטגוריה:חיבת ציון (מושב)
קטגוריה:אליכין
קיימן בראק

שמאל|ממוזער|250px|מיקום קיימן
**קיימן בראק** (באנגלית: **Cayman Brac**) הוא אי בצפון מזרח איי קיימן שבים הקריבי.

האי ממוקם 143 ק"מ צפונית מזרחית לאי גראנד קיימן (הגדול באיי קיימן).

באי מתגוררים כ-2,100 תושבים (נכון ל-2010).

## גאוגרפיה
אורכו של האי 19 ק"מ ורוחבו הממוצע 2 ק"מ. שטחו של האי כ-38 קמ"ר. פני האי גבוהים משני איי קיימן האחרים. במרכז האי גבעת אבן גיר, שמדרונותיה מתונים, וגובהה המרבי 43 מטרים מעל פני הים.

האי קרוי על שם גבעה זו - "בראק" בגאלית היא "סלע בולט".

## היסטוריה
האי קיימן בראק, כמו גם האי הסמוך קיימן הקטן, התגלו על ידי כריסטופר קולומבוס במהלך מסעו הרביעי והאחרון, בשנת 1503, בעקבות רוחות עזות אשר סחפו את ספינתו מנתיבה המתוכנן. הספינה, שהפליגה מהיספניולה לפנמה נסחפה והגיעה לאיי קיימן. קולומבוס קרא לאיים בשם "לאס טורטוגס" ("Las Tortugas") בשל מספר הצבים הרב שראה על חופי האי.

בשנת 1585 הגיע אל האי סר פרנסיס דרייק אשר קרא לאי בשם "קיימנס" (מילה בשפת הקריב שמשמעה תמסח) וזאת בשל מספר רב של איגואנות שראה על האי ואשר זוהו בטעות כתמסחים.

במהלך המאה ה-16 וה-17 שימשו האיים כאתר עצירה לשודדי ים אשר נהגו להשתמש במימי בארות האי, ולצוד בו מזון.

## כלכלה
עיקר כלכלת האי מתבססת כיום על התיירות. האי מרכז צלילה פופולרי, וסביבו אתרי צלילה רבים ובהם אתר טביעה של פריגטה רוסית מסוג קוני אשר הועברה לצי הקובני, בשנת 1984, ובשנת 1996 נרכשה על ידי ממשלת איי קיימן ובספטמבר באותה שנה הוטבעה בסמוך לאי על מנת לשמש כאתר תיירות. ספינה זו ייחודית בכך שהיא הספינה הסובייטית היחידה אשר ניתן להגיע אליה בצלילת חופים. באי מסלולי הליכה לתיירים וכן אתרי טיפוס מצוקים. כמו כן משמש האי לתיירות דיג.

## השכלה
באי פועלים שני בתי ספר יסודיים, ובית ספר תיכוני אחד.
## גלריה

Cave with bats at Cayman Brac.jpg|"מערת העטלפים" שבאי
Beach on the south shore at Cayman Brac.jpg|חוף רחצה באי
Pink vase sponge at Cayman Brac.jpg|אלמוגים בשונית לחופי האי
Southeast shore at Cayman Brac.jpg|החוף הדרומי מזרחי של האי
 

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי קיימן: איים
ג'קלין וילסון

**ג'קלין וילסון** (באנגלית: **Jacqueline Wilson**, נולדה ב-17 בדצמבר 1945) היא סופרת אנגליה שהתפרסמה בעיקר בספרות ילדים. ספריה ידועים בכך שנוגעים בנושאים כגון אימוץ וגירושים, באופן שנגיש לקוראים הצעירים. מאז שפרסמה את ספרה הראשון בשנת 1969, הוציאה לאור מעל למאה ספרים.

## ביוגרפיה
וילסון נולדה בעיר באת', אנגליה והחלה לכתוב סיפורים בגיל שש. הספר הראשון שלה היה פרויקט בית ספרי ושמו היה "התולעים", שהיא כתבה בגיל תשע. היא פרסמה מספר סיפורים, שלא הצליחו במיוחד עד שב-1991 היא כתבה את "הסיפור של טרייסי ביקר" שאיתו היא התפרסמה בכל רחבי העולם, ספר זה הפך גם בהמשך לסדרת טלוויזיה.

ספריה של וילסון עוסקים בנושאים רגישים כגון אימוץ, גירושים, חברות, זהות, בריונות, סוגיות חברתיות והפרעות נפשיות. וילסון חוקרת מבנים משפחתיים מגוונים כמו משפחות חד הוריות, משפחות מעורבות ואומנה. היא לא נרתעת מלדבר על מריבות בין הורים, גירושין ובעיות של בריאות הנפש. בכמה מספריתה עולות בעיות של זהות, הערכה עצמית, שייכות והתמודדות עם גיל ההתבגרות.

ב-2003 סקר שערך ה-BBC מצא כי ארבעה מתוך מאה הספרים הפופולריים בבריטניה נכתבו על ידי וילסון, וארבעה עשר מתוך מאתיים הספרים הנפוצים ביותר פרי עטה. בשנת 2008 הפכה לחברה במסדר האימפריה הבריטי, בדרגת מפקדת. הייתה מועמדת לפרס אנדרסן לשנת 2014. כמה מספריה של וילסון הפכו לסדרות בטלוויזיה הבריטית.

ב-1965 התחתנה עם הצייר מילאר וילסון. לזוג ילדה משותפת. בשנת 2004 הודיעה כי נישואיהם הסתיימו. באפריל 2020, הודיעה כי נמצאת במערכת יחסים עם בעלת חנות ספרים בשם טריש, לה אף הקדישה ספר. בהמשך חשפה כי היא וטריש התגוררו יחדיו משנת 2002. הזוג מתגורר באלפריסטון, מזרח סאסקס.

## רשימת ספריה שתורגמו לעברית
* **סודות.** תרגמה: גילי בר-הלל-סמו. איורים: ניק שרת. הוצאת משכל, תל אביב 2004
* **[[חברות בפיג'מה]]**. מאנגלית: גילי בר-הלל-סמו. איורים: ניק שרת. משכל, תל אביב. 2005 (הספר עוסק בחייהן של חמש בנות ובחברות המתפתחת ביניהן דרך מפגשי לינה הנערכים בבתיהן ומשלב נושאים כמו חברות, קבלה חברתית, משפחה ומעלה את כוחה של תמיכה הדדית במערכות יחסים).
* **בחצות הלילה.** מאנגלית: גילי בר-הלל-סמו. איורים: ניק שרת. משכל. תל אביב. 2005.
* **מופע זוגי**. מאנגלית: גילי בר-הלל-סמו. משכל. תל אביב, 2006. (סיפורן של זוג תאומות, זהות, שאמן נפטרה ודברים רבים בחייהן משתנים).
* **הספור של טרייסי ביקר**. מאנגלית: סיגל גפן. משכל. תל אביב, 2007 (טרייסי בת העשר חיה בפנימייה ומשתוקקת למצוא בית חם ואוהב ומקווה שאמה תבוא לבקר אותה).
* **ילדות רעות.** מאנגלית: איטה ישראלי. איורים: ניק שרת. משכל, תל אביב. 2009.
* **נערות בלחץ**. תרגמה: מיכל גרסטנר. משכל. 2010 (הספר עוסק בבעיות של דימוי גוף בקרב נערות ובהפרעות כגון אנורקסיה ובולימיה).
* **מתוקות קטנות: שתי ילדות שונות מאוד – ידידות יוצאת דופן אחת.** תרגמה: סיגל גפן. משכל, תל אביב 2014

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:חברות האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:סופרות להט"ביות בריטיות
קטגוריה:להט"ביות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
פרובידנסיה

**פרובידנסיה** (בספרדית: **Providencia**) הוא אחד מהאיים הקריביים הנמצא מזרחית לניקרגואה. על אף שהוא ממוקם קרוב יותר לניקרגואה וקוסטה ריקה, האי משתייך, מסיבות היסטוריות, למחוז סן אנדרס ופרובידנסיה של קולומביה.

## גאוגרפיה
אורכו של פרובידנסיה כ-7 קילומטר ורוחבו כ-4 קילומטר. האי הררי ומקורו געשי. ההר הגבוה ביותר מתנשא לגובה של 320 מטר מעל פני הים.

## היסטוריה
האי פרובידנסיה יושב בשנת 1630 על ידי פוריטנים אנגלים. הם הקימו במקום מושבת עבדים וגם ניהלו פריבטיר, דבר שהביא לכיבוש האי על ידי הספרדים ב-1641. ניסיונות של אנגליה לכבוש חזרה את האי לא צלחו עד שלקראת סוף שנת 1665 הוביל הנרי מורגן כח של פיראטים אנגלים שכבש את האי פרובידנסיה ביחד עם סנטה קטלינה, אי לווין שלו. כח הפיראטים הרס את רוב המבצרים הספרדים שנבנו באי והקים בפרובידנסיה עיירה פיראטית. פרובידנסיה חזרה במהרה לשליטה של הספרדים אולם נכבשה שוב על ידי הנרי מורגן ב-15 בדצמבר 1670 ונשארה בשליטה של הפיראטים האנגלים עד 1689, אז הועברה לידי הספרדים וגורלה נקשר עם זה של האי סן אנדרס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:קולומביה: גאוגרפיה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של קולומביה
עדות מוקדמת

**עדות מוקדמת** היא עדות הנמסרת בפני בית המשפט לפני פתיחת המשפט ואף בטרם הוגש כתב אישום. 

סעיף 117(א) לחוק סדר הדין הפלילי מתיר לקיים עדות מוקדמת כאשר יש יסוד סביר להניח שלא ניתן יהיה לגבות את העדויות במהלך המשפט, למשל כאשר עד מתכוון לעזוב את המדינה ולא בטוח שיהיה מוכן לחזור, או כאשר יש חשש שהעד לא יסכים בעתיד להעיד בגלל פחד או טובת הנאה. דרישה לעדות מוקדמת יכולה לבוא מצד התובע, מצד נאשם או מצד אדם העשוי להיות נאשם. אם במהלך המשפט יש אפשרות להזמין שוב את העד להעיד, הדבר ייעשה אם לנאשם לא הייתה הזדמנות לחקור את העד בחקירתו המוקדמת, לנאשם לא היה הזדמנות סבירה למנות סניגור לקראת העדות המוקדמת או בית המשפט סובר שהדבר נדרש לצורך עשיית צדק. 

גביית עדות מוקדמת אינה חפה מבעיות, שכן לא תמיד הסתיימה החקירה ולעולם אין בידי החשוד חומר הראיות באופן שיאפשר לו לערוך חקירה נגדית באופן מיטבי. לעיתים מתקיימת עדות מוקדמת עוד לפני שאותר חשוד במקרה, ובמקרה זה הסנגוריה הציבורית מייצגת חשוד עתידי אפשרי. החוק מכיר בבעיה זאת וקובע שבית המשפט ישקול במתן פסק הדין את האפשרות של הנאשם לבצע חקירה נגדית ויתייחס לעדות המוקדמת בהתאם. 

מקרה ידוע של גביית עדות מוקדמת היה זימונו של העד משה טלנסקי לעדות מוקדמת בפרשת מעטפות הכסף.

## קישורים חיצוניים
* 
*חוק סדר הדין הפלילי, אתר ויקיטקסט, סעיפים 116-122

קטגוריה:סדר דין פלילי
יוכבד דוסטרובסקי

**יוכבד דוסטרובסקי-קופרניק** (8 בספטמבר 1910 - 31 באוגוסט 2008, ירושלים) הייתה מוזיקאית ומורה למוזיקה, מנהלת מייסדת של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

## ביוגרפיה
נולדה בשנת 1910 באוקראינה. ב-1919, בהיותה בת תשע, עלתה עם משפחתה לארץ ישראל, באונייה "רוסלאן". יחד עימה עלו ההיסטוריון יוסף קלוזנר, הצייר יצחק פרנקל, רחל המשוררת, האדריכל זאב רכטר ואחרים. אביה, ד"ר אריה דוסטרובסקי, היה רופא עור ומין, ממייסדי בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ובית החולים הדסה. בצעירותה הייתה מפקדת בארגון ההגנה.

ב-1935 הייתה בין חברי הסגל הראשונים של "הקונסרבטוריון הארץ-ישראלי למוזיקה", מייסודם של אמיל האוזר ואשתו הלנה כגן, והייתה בו מורה לפסנתר. ב-1947, על רקע תביעות לקבלת תנאים סוציאליים נאותים, הובילה דוסטרובסקי קבוצת מורים מתוך המוסד והקימה איתם את "הקונסרבטוריון הירושלמי החדש והאקדמיה למוזיקה". בין המורים שעמדו לצדה בפילוג היו המלחין יוסף טל והוויולן חנוך (היינריך) יעקבי. בראש הקונסרבטוריון עמדה מהקמתו ועד 1979 ובראשותה הונחו בו היסודות להתפתחותו לאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. במסגרת זו ייסדה בין השאר אוסף של מאות כלי נגינה המוצג כיום בקומת המסד של הקונסרבטוריון.

כן עסקה בהגשת תוכניות מוזיקה ברדיו.

הוועד המנהל של האקדמיה למוסיקה ולמחול הקים לזכרה את "פורום דוסטרובסקי לחינוך והוראת המוזיקה והמחול".

נפטרה ב-31 באוגוסט 2008 בירושלים בגיל 97, והובאה לקבורה בהר המנוחות . אחיה הצעיר היה הכימאי ישראל דוסטרובסקי. בן דודה היה הרמטכ"ל הראשון של צה"ל, יעקב דורי.

## קישורים חיצוניים
* יוסי שיפמן, יוכבד דוסטרובסקי (2008-1910), באתר "הבמה"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:משפחת דוסטרובסקי
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:לוחמות ההגנה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
Chelsea Girl

**Chelsea Girl** הוא אלבום הבכורה של ניקו. האלבום יצא באוקטובר 1967 על ידי וורב רקורדס שהוציאה גם את אלבומי מחתרת הקטיפה. שם האלבום מתייחס לסרטו של אנדי וורהול משנת 1966 שנקרא "Chelsea Girls", בו שיחקה ניקו בתפקיד הראשי, ומחצית משירי האלבום מתייחסים לדמויות המאכלסות את מלון צ'לסי שבניו יורק שזכה לאכלס בין השאר שלל מוזיקאים ידועים באותה העת.

במרבית שירי האלבום ניגנו חברי להקת "מחתרת הקטיפה", בה הייתה ניקו חברה קודם להוצאת האלבום. כמו כן נטלו חברי הלהקה חלק בכתיבת השירים לאלבום. השיר "I'll Keep it With Mine" ניכתב על ידי בוב דילן, כמו כן כולל האלבום שלושה שירים מאת ג'קסון בראון שאף ניגן בגיטרה בשירי האלבום.

## רצועות האלבום
# The Fairest of the Seasons
# These Days
# Little Sister
# Winter Song
# It Was a Pleasure Then
# Chelsea Girls 
# I'll Keep It with Mine
# Somewhere There's a Feather
# Wrap Your Troubles in Dreams
# Eulogy to Lenny Bruce

## השתתפו בהקלטות
* ניקו - שירה וקולות
* ג'קסון בראון - גיטרה חשמלית
* לו ריד - גיטרה חשמלית
* ג'ון קייל: ויולה, אורגן, גיטרות
* סטרלינג מוריסון: גיטרה חשמלית
* תום וילסון: מפיק
* לארי פאלון: עיבודים לכלי מיתר וחלילים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1967
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:הוולווט אנדרגראונד
סטומאה

שמאל|ממוזער|250px|דגל סטומאה**ארץ הסטו** או **סטומאה** (אסטונית: **Setumaa**, שפת וורו: **Setomaa**) היא חבל ארץ היסטורי שבו מתגוררים בני מיעוט הסטו. חבל ארץ זה משתרע בדרום-מזרח אסטוניה במחוזות וורו ופילבה וצפון-מערב רוסיה בנפת פצ'ורסקי של מחוז פסקוב.

## תיחומו הגאוגרפי של ארץ הסטו
### נפות אסטוניה המרכיבות את ארץ הסטו
* **במחוז וורו:**
** נפת מרמאה (*Meremäe vald*)
** מפת מיסו (*Misso vald*)
* **במחוז פילבה:**
** נפת מיקיטמאה (*Mikitamäe vald*)
** נפת ורסקה (*Värska vald*)

רשויות מקומיות הנ"ל מאורגנות באיגוד נפות ארץ הסטו.

### אזורי ארץ הסטו בתחומי רוסיה
ישנם שני אזורים גאוגרפיים עיקריים שנמצאים בנפת פצ'ורסקי של מחוז פסקוב, בהם מתגוררים בני הסטו:
* האזור הצפוני:
** מערב אזור קרופסקי (יחידה מנהלית) על גבול אסטוניה
* האזור העיקרי:
** אזור פניקובסקי (יחידה מנהלית) על גבול אסטוניה
** המשולש פניקוביצ'י-פצ'ורי-איזבורסק (בין הכבישים פסקוב-ריגה ואיזבורסק-פצ'ורי)
** המשולש פצ'ורי-איזבורסק-נובואיזבורסק (עד מסילת הרכבת פסקוב-פצ'ורי)

## קישורים חיצוניים

* פורטל התיירות של ארץ הסטו 

קטגוריה:אסטוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז פסקוב: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
קטגוריה:אזורים
ברטון צוויבאך

**ברטון צוויבאך** (נולד ב-4 באוקטובר 1954) הוא פיזיקאי, מומחה בתורת המיתרים, ופרופסור ב-MIT.

## קורות חיים

צוויבאך נולד בלימה, בירת פרו למשפחה יהודית. הוא למד הנדסת חשמל באוניברסיטה הלאומית להנדסה בלימה, וסיים את לימודיו ב-1977. למד פיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, והשלים דוקטורט בשנת 1983 בהנחיית מארי גל-מאן. את לימודי הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובMIT, שם שימש כמרצה בכיר בשנת 1987 וכפרופסור חבר החל משנת 1994.

צוויבאך חיבר את הספר "קורס ראשון בתורת המיתרים" שיצא בשנת 2004 ומיועד למסיימי תואר ראשון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:יהודים פרואנים
קטגוריה:מהגרים מפרו לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
גרוסיה

ה**גרוסיה** (ביוונית: γερουσία) הייתה מועצת הזקנים של ספרטה, אשר נוצרה במאה ה-7 לפנה"ס על ידי ליקורגוס.

הגרוסיה הייתה מורכבת מ-28 תושבי ספרטה מעל גיל 60, ומשני המלכים של אותה תקופה. חברי הגרוסיה (מלבד המלכים) נבחרו מתוך האצולה הספרטנית לכל יתרת חייהם. הבחירות התבצעו במהלך אספת העם, באמצעות הערכת עוצמת צעקות העידוד לאדם מסוים. בניגוד לגופים אחרים, גוף זה לא היה מחויב לדווח על פעילותו, והוא היחיד בספרטה שהיה בעל סמכות שיפוטית גם על המלכים עצמם. תפקידה העיקרי של האספה היה הכנת וכינון סדר יום לאספת העם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרטה
מריאן ז'אן-בפטיסט

**מריאן רייג'יפסיאן ז'אן-בפטיסט** (באנגלית: **Marianne Raigipcien Jean-Baptiste**; נולדה ב-26 באפריל 1967) היא שחקנית קולנוע אנגלייה, מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשנת 1996 על משחקה בסרט "סודות ושקרים".

## ביוגרפיה
בפטיסט נולדה בלונדון להורים מאנטיגואה וברבודה ומסנט לוסיה. בפטיסט למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה והופיעה בתיאטרון המלכותי הלאומי.

בשנת 1996 הופיעה בפטיסט לראשונה על מסך הקולנוע כשהשתתפה בתפקיד ראשי בדרמה הבריטית של מייק לי "סודות ושקרים". בסרט גילמה בפטיסט את דמותה של הורטנס קאמברבאטץ', בחורה שחורה היוצאת לחפש את הוריה הביולוגים לאחר מות אמהּ המאמצת. הורטנס מגלה שאמה האמיתית היא לבנה ענייה המגדלת את בתה המרדנית. במהלך הסרט חושפת הורטנס סודות נוספים מחיי אמהּ ודודה הביולוגיים. על תפקידה בסרט הייתה בפטיסט מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרסים נוספים.

בשנת 1998 שיחקה בסרט הקומדיה העצמאי "How to Make the Cruelest Month", לצידם של קליאה דובאל, איימי סמארט וגבריאל מאן.

בשנת 2000 שיחקה בפסטיסט במותחן הפסיכולוגי "תא קטלני", בסרט הופיעה בפטיסט בתפקיד ד"ר מרים קנת, בנוסף הופיעה בפטיסט בדרמה "28 ימים".

ב-2001 השתתפה בפטיסט במותחן הריגול של טוני סקוט "משחקי ריגול".
כמו כן גילמה את דמותה סוכנת ה־FBI ויויאן ג'ונסון בסדרת הפשע זוכת פרס גלובוס הזהב ופרס אמי "ללא עקבות".

בשנת 2005 גילמה את טינה בסרט הדרמה "Welcome to California".

בשנת 2008 הופיעה בפטיסט בהפקתו של טום הנקס "עיר הגחלת".

בשנת 2017 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "יום אימונים מסוכן" ברשת CBS, אשר מבוססת על הסרט באותו שם משנת 2001.

בשנת 2019 כיכבה בסדרת הדרמה המוזיקלית של נטפליקס "פסקול", בתור אנט סנדס, דודתו של סם אשר מנהלת מסעדה.

בשנת 2020 שיחקה בסרט "*Fatman"* לצד מל גיבסון.

בשנת 2022 גילמה את האנה הפסיכולוגית בסדרת המותחן "*Surface"* בסטרימינג של אפל TV פלוס. באותה שנה דיבבה את דמותה של שרה שארפ בסרט ההנפשה "המפלצת מהים".

בשנת 2023 כיכבה בדרמת הפשע של ה-BBC One, "מבוסס על ערימת שקרים"  בדמותה של שריל הארקר.

בנוסף לכישרון המשחק שלה בפטיסט היא גם זמרת ויוצרת, הקליטה אלבום המורכב בעיקר משירי בלוז בשנת 1997 לכבוד הסרט "ילדות קריירה".

בפטיסט נשואה לרקדן הבלט הבריטי אבן ויליאמס ולהם שתי בנות.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1967
ורב רקורדס

**ורב רקורדס** (באנגלית: **Verve Records**) היא חברת תקליטים אמריקאית המתמחה במוזיקת ג'אז ובבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ. החברה הוקמה על ידי המפיק נורמן גרנץ בשנת 1956. בין האמנים שהוציאו את אלבומיהם בחברה: קנונבול אדרלי, צ'ט בייקר, דונלד בירד, ביל אוונס, גיל אוונס, סטן גץ, אסטרוד ז'ילברטו, קרוואן, אנטוניו קרלוס ז'ובים, ארט טייטום, הרבי מאן וכן הוולווט אנדרגראונד וניקו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקליטים
קלייר הולינגוורת'

**קלייר הולינגוורת**' (באנגלית: **Clare Hollingworth**; 10 באוקטובר 1911 - 10 בינואר 2017) הייתה עיתונאית בריטית וכתבת צבאית. זכורה כעיתונאית הראשונה שסיקרה את תחילתה של מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
באוגוסט 1939 מונתה הולינגוורת לכתבת של העיתון הבריטי "דיילי טלגרף". כמה ימים לאחר מכן היא יצאה מהעיר קטוביץ שבפולין במכונית דיפלומטית עם דגל בריטניה שקיבלה מהשגרירות בעיר, ונסעה לעבר הגבול הגרמני. היא הבחינה בכוחות הגרמניים הרבים שהתקבצו על הגבול. ב"דיילי טלגרף" דיווחו כי הגרמנים מרכזים כוחות בגבול, ומלחמה עומדת לפרוץ בכל רגע. כעבור כמה ימים, ב-1 בספטמבר, פלשה גרמניה הנאצית לפולין. באותו בוקר דיווחה הולינגוורת לשגרירות בריטניה בוורשה על הפלישה. כדי לשכנע את אנשי השגרירות הספקנים, היא הוציאה את הטלפון אל מחוץ לחלון חדרה, כדי שהם ישמעו את הקולות של תנועת הכוחות הנאציים.

היא המשיכה בקריירה ככתבת צבאית וסיקרה זירות רבות, בהן אלג'יריה, סין, וייטנאם ועדן.

היא הייתה כתבת צבאית בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, והייתה בין הניצולים מן הפיצוץ במלון המלך דוד שביצעו כוחות האצ"ל ביולי 1946.

הולינגוורת' סייעה לאלפי אנשים להיחלץ מהנאצים באמצעות ארגון אשרות כניסה לבריטניה.

הולינגוורת' נישאה פעמיים. בשנת 1936 נישאה לוונדלר רובינסון, והם התגרשו בשנת 1951. היא נישאה בשנית לג'פרי הואר בשנת 1952, ונשארה נשואה לו עד מותו בשנת 1966. יש לה בת מאומצת מנישואיה השניים.

בתחילת שנות השמונים עברה להתגורר בהונג קונג. בשנת 2006 תבעה את טד תומאס, איש עסקים, בטענה שמעל בכספיה בסך 300,000 דולר.

היא נפטרה ב-10 בינואר 2017.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיתונאיות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:כתבות צבאיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1911
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
נפת צפת

**נפת צפת** היא נפה במחוז הצפון של מדינת ישראל. הנפה משתרעת על מזרח הגליל העליון ועמק החולה, ובירתה היא העיר צפת. שטח הנפה הוא 670 קמ"ר.

הנפה מחולקת לארבעה אזורים טבעיים: עמק החולה (211), גליל עליון מזרחי (212), אזור חצור (213) וגליל תחתון מרכזי (214).

נפת צפת הוקמה בהחלטת ממשלת ישראל בשנות ה-50, על בסיס נפת צפת של המנדט הבריטי.

## רשויות מקומיות

## דמוגרפיה

אוכלוסיית הנפה נכון ל-2022 היא 129,300 איש, בצפיפות של כ-193 נפשות בקמ"ר.

התפלגות תושבי הנפה לפי דת היא:
* 84% יהודים.
* 8% מוסלמים. רובם בדואים מטובא-זנגרייה, אך גם תושבי ריחאניה (שרובם צ'רקסים) ועכברה הם מוסלמים.
* 2.7% נוצרים, רובם מרונים מג'ש.
* 0.9% דרוזים, מהכפר עין אל-אסד.
* 4.4% אחרים, חסרי דת.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז הצפון
קטגוריה:ישראל: נפות
נוער שוחר מדע

[ממוזער|160x160 פיקסלים|סדנת עריכה בוויקיפדיה לתלמידי נוער שוחר מדע, תוכנית [מרכז מדעני העתיד#אלפא|אלפא, באוניברסיטת תל אביב 2015. ויקיפדיה העברית]]
**נוער שוחר מדע** היא מסגרת של פעילויות העשרה לבני נוער בתחומים אקדמיים בשיתוף עם האוניברסיטאות ומוסדות אקדמיים אחרים בישראל. הפרויקט כולל קורסים וחוגים לנוער בנושאים מדעיים שונים, ביניהם: פיזיקה ואסטרונומיה, מתמטיקה, ביולוגיה ועוד.

## היסטוריה
פרויקט "נוער שוחר מדע" החל ביוזמת מכון ויצמן למדע בשנת 1964, כמחנה קיץ לנוער בעל מוטיבציה לימודית מרחבי הארץ. משרד החינוך נרתם לתמוך ביוזמה ולממן את התשלום עבור מחנה הקיץ לחסרי אמצעים.

בשנת 1966 הצטרפו למיזם המרכז למחקר גרעיני שורק, שערך מחנה קיץ בן שבוע, ואוניברסיטת בר-אילן שערכה מחנה קיץ לנוער שוחר מדע דתי. במקביל החל בית ספר בסמ"ת והטכניון להפעיל חוג "נוער שוחר מדע" בשעות אחר הצהריים. תלמידי החוג שיגרו, באפריל 1968, טיל דו-שלבי. הטיל התרומם לגובה של שישה ק"מ וזאת לאחר שלושה ניסיונות כושלים. שנה אחר כך שיגרו את הטיל "בסמ"ת - 2", ובאוגוסט 1969, שיגרו בהצלחה הטיל "בסמת 3" לגובה של שלושים ק"מ.

בקיץ 1968, נשלחה לראשונה קבוצה של 6 בני נוער למפגש בינלאומי של נוער שוחר מדע בלונדון. בנוסף נערך לראשונה קורס למרכזי חוגי נוער שוחר מדע בטכניון.

עד שנת 1994 הייתה התמיכה בפעילות נוער שוחר מדע תחת אחריותו של המינהל הפדגוגי במשרד החינוך, ובשנת 1994 האחריות הועברה למינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך.

בשנת 2014 נוער שוחר מדע הפך לאחד המפעילים של התוכנית נבחרות ישראל במדעים, ואחראי על המיונים לתוכנית זו עם אוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2016 החלה הקריה למחקר גרעיני – נגב גם להפעיל חוג נוער שוחר מדע.

באוגוסט 2020, הודיע ממשלת ישראל כי לא תתקצב יותר את מסגרת "נוער שוחר מדע", בעקבות היעדר תקציב.
## מוסדות המפעילים חוגי נוער שוחר מדע
נכון לשנת 2004 המוסדות המפעילים מסגרות נוער שוחר מדע הם: מכון ויצמן למדע, המרכז למחקר גרעיני - שורק, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב, הטכניון, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת בן-גוריון, מרכז ידע גליל עליון, מכון וולקני, מכללת אורנים, מכון לב, מכון וינגייט, המכון לחקר ימים ואגמים, המכללה האקדמית כנרת, אוניברסיטת אריאל, מכללת אורט בראודה, אגודת הגליל ומרכז מדעני העתיד.

בשנת 2001 השתתפו בפעילויות נוער שוחר מדע כ-59,503 תלמידים.

## קישורים חיצוניים
* נוער שוחר מדע, מכללת אורנים
* נוער שוחר מדע, באתר מינהל המדע והטכנולוגיה במשרד החינוך
* נוער שוחר מדע, באוניברסיטת תל אביב
* נוער שוחר מדע, בטכניון
* נוער שוחר מדע, באוניברסיטה העברית
* נוער שוחר מדע, באוניברסיטת בר-אילן
* נוער שוחר מדע, במכון וולקני
* נוער שוחר מדע, באוניברסיטת אריאל

## הערות שוליים

קטגוריה:נוער בישראל
קטגוריה:ישראל: מדע וטכנולוגיה
נפת רמת הגולן

**נפת רמת הגולן** (או **נפת גולן**) היא נפה במחוז הצפון של מדינת ישראל. שטח הנפה הוא כ-1,154 קמ"ר, והיא מתפרשת על מרבית חבל רמת הגולן, לרבות חלקו הישראלי של הר חרמון. הנפה מחולקת לארבעה אזורים טבעיים: אזור החרמון (291), גולן צפוני (292), גולן תיכון (293) וגולן דרומי (294).

שטח הנפה היה חלק מסוריה עד מלחמת ששת הימים, אז הוא נכבש בידי צה"ל. ממשלת ישראל יצרה את נפת רמת הגולן ב-22 בדצמבר 1981, שמונה ימים לאחר שהכנסת חוקקה את חוק רמת הגולן.

## רשויות מקומיות

## דמוגרפיה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2023, בנפת רמת הגולן יש כ-56,200 תושבים ישראלים, כך שהיא הקטנה ביותר באוכלוסייתה מכל נפות ישראל. מתוך תושבי רמת הגולן:
* כ-27,000 (48% מכלל האוכלוסייה) הם יהודים
* כ-24,600 (43.8%) הם דרוזים
* כ-2,800 (5%) הם עלווים, הרשומים במרשם האוכלוסין כמוסלמים
* כ-1,800 (3.2%) אחרים, רובם חסרי סיווג דתי
בשנת 2022 היהודים הפכו, לראשונה, לרוב תושבי הנפה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רמת הגולן
קטגוריה:ישראל: נפות
Femme Fatale

**Femme Fatale** (בצרפתית), ובתעתיק עברי **פָאם פָאטָאל֫**, הוא מונח שמשמעותו המילולית היא "אישה קטלנית".
אלכסה (אתר אינטרנט)

**אלכסה אינטרנט בע"מ** הייתה חברה אמריקנית המספקת נתוני תעבורת אינטרנט מסחריים. אלכסה היא חברה בת של חברת אמזון. השירות הופסק במאי 2022.

## היסטוריה
אלכסה הוקמה בשנת 1996 על ידי ברוסטר קייל וברוס ג'יליאט. שם החברה, אלכסה, נבחר כמחווה וכדמיון לספרייה של אלכסנדריה, בה נאצר הידע של העולם העתיק. ב-1999 נרכשה אלכסה על ידי חברת האינטרנט "אמזון" תמורת 250 מיליון דולר.

אלכסה הייתה ידועה בזכות סרגל הכלים ואתר האינטרנט שלה. סרגל הכלים אסף מידע על הרגלי הגלישה של המשתמש והעביר אותו לאתר החברה, שם היה נשמר ונבחן על מנת להוות בסיס למדד תעבורת הרשת שמפרסמת החברה.

סרגל הכלים שהוצע על ידי החברה העניק למשתמשים המלצות לגלישה על פי ניתוח אופי גלישתם והשוואה לגולשים אחרים בעלי אפיוני גלישה דומים. אלכסה הציעה גם מידע על האתרים השונים: מספר דפי האתר, האתרים המקושרים אליו, תדירות העדכון שלו ושייכותו.

## מתחרים עיקריים בשוק
* סימילרווב (Similarweb)
* ComScore
* מדד נילסן
* Google Analytics

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:אתרי דירוג
אמנמחת הראשון

שמאל|ממוזער|250px|הפירמידה ההרוסה של אמנמחת הראשון בסביבות הכפר א-לישט
**אמנמחת הראשון** היה שליט מצרים בשנים 1963–1934 לפנה"ס. ייסד את השושלת השתים עשרה, המסמנת את תחילת הממלכה התיכונה במצרים העתיקה.

אמנמחת היה ממוצא לא מלכותי, הדיח את מלך תבאי ותפס את השלטון. 

ישנם כתבים מצריים שנכתבו בתקופתו וזמן קצר לאחר מותו, אשר מתארים את פועלו למען מצרים. בטקסט שנקרא "נבואת נפרתי" מתואר אמנמחת כמושיע של מצרים, שיביס את האסיאתים שבאים מהמזרח בחרב, ואת הלובים במערב באש. 

בטקסט שנקרא "הוראותיו של אמנמחת" ישנן הנחיות לבנו סנוסרת הראשון (ססוסתריס הראשון), בהן מפורט כיצד מלך טוב אמור לנהוג. ישנם גם תיאורי הגבורה שלו שבהם הוא מכניע ומתגבר על אריות ותנינים, ורודף ומכניע את הנובים והאסיאתים. באסטלה של נסומנתו מתואר מסע צבאי בתקופתו נגד "הקשתים הפראיים מעבר לשוכני החולות". לא ברור אם המסע נערך בארץ ישראל או במדבר סיני.

אמנמחת בנה את "חומות השליט". לדעת החוקרים מדובר בשורה של מצודות במזרח הדלתה, שנועדו כנראה לעצור את ההגירה הלא מבוקרת של אסיאתים לתוך מצרים. הוא בנה תחנת סחר בקרמה שבנוביה. במהלך שלטונו העביר את הבירה מתבאי (מצרים) למרכז מצרים, וקרא לעיר איטיטאווי (שליט שתי הארצות). לקראת סוף שלטונו הוא מינה את בנו סנוסרת הראשון כשותף לשלטון. אמנמחת הראשון כנראה נרצח בשנת 1934 לפנה"ס ונקבר באל-לישט, בפירמידה (כיום הרוסה) שנבנתה לכבודו.

על הרצח של אמנמחת הראשון מסופר בטקסט "סיפורו של שאנהת" – סיפורו של איש המינהל הצבאי המצרי שהשתתף במסע צבאי לארץ לוב בראשותו של יורש העצר, הנסיך, בנו של אמנמחת הראשון. במהלך המסע שנהאת שומע בסתר על הירצחו של המלך והוא מיד בורח לארץ רצ'נו (כנען) מתוך פחד ואיבוד עשתונות, בשעה שיורש העצר שקיבל את ההודעה ממהר לחזור לארמון המלך. 

## קישורים חיצוניים

* Amenemhat (I) Sehetepibre (1976-1947 BC), באתר Digital Egypt for Universities 
* 

* Jimmy Dunn, Amenemhet I, 1st King of the 12th Dynasty


קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-12
אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד

שמאל|ממוזער|250px|אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד
אדמירל הצי **אדוארד ראסל, הרוזן הראשון מאורפורד** (אנגלית: **Fleet Edward Russell, 1st Earl of Orford**; 1653 - 26 בנובמבר 1727) היה אציל ואיש צבא אנגלי שכיהן בתפקיד הלורד הראשון של הימייה תחת המלך ויליאם השלישי.

## ביוגרפיה
אדוארד היה בנו של אדוארד ראסל, שהיה בנו הצעיר של הרוזן הרביעי מבדפורד ואחיו הקטן של הרוזן החמישי. הוא נישא לבת דודתו ליידי מרגרט ראסל, בתו הצעירה של הרוזן החמישי, ולא נולדו להם ילדים.

ראסל היה אחד מהקצינים הראשונים של הצי המלכותי ששהו בקביעות בים. ב-1671 הוענקה לו דרגת לפטננט, וכעבור שנה הוענקה לו דרגת קפטן. במלחמת הולנד–אנגליה השלישית הוא שירת בים הצפוני ב-1672 וב-1673. בין 1676 ל-1682 שירת בים התיכון במבצעים לבלימת שודדי הים הברברים, ביחד עם סר ג'ון נארבורו וארתור הרברט. ב-1683 הוא שוחרר מהצי, וכל בני משפחת ראסל איבדו את מעמדם בעיני המלך לאחר שנחשף הקשר בין לורד ראסל למזימת בית ריי.

ב-1688 היה ראסל חלק מקבוצה של שבעה אצילים אנגלים ששלחה את ההזמנה לוויליאם, שהיה המסמך בו ביקשו מוויליאם מאוראנז' להדיח את ג'יימס השני. בפברואר של אותה שנה (או השנה שלאחר מכן) הושבע לחבר במועצה המלכותית. במלחמת תשע השנים שנערכה לאחר מכן שירת ראסל בים, ושימש כמפקד הצי החל מ-1690. ב-1689 נבחר לכהן בפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה לונסטון, וכיהן גם מטעם פורטסמות' (1690–1695) וקיימברידג'שייר (1695 - 1697). בשתי שנותיו הראשונות בפרלמנט הוא כיהן גם בתפקיד אחראי התקציבים הראשי של הצי המלכותי.

ב-1692 היה המפקד העליון של הכוח האנגלו-הולנדי שהביס את צבא צרפת בבארפלור, והשמיד את רובו בסן-ואס-לה-הוג שבנורמנדי. ניצחון זה היה הגדול ביותר שהושג בקרב ימי במלחמה זו. ראסל מונה ללורד הראשון של האדמירליות ב-1694, כיהן בתפקיד זה עד 1699, והחל ממינויו ועד 1695 שירת בים התיכון. לאחר מכן כיהן פעמיים נוספות בתפקיד הלורד הראשון, בין 1709 ל-1710 ובין 1714 ל-1717.

ב-1697 הוענקו לו התארים ברון שינגיי, ויקונט בארפלור ורוזן אורפורד. תארים אלה התבטלו לאחר מותו כיוון שלא היו לו ילדים. מלבד התארים הללו הוא כיהן גם בתפקידים הטקסיים של שומר המגילות (Custos Rotulorum) במחוזות קירנרבונשייר (1689 - 1700) וקיימברידג'שייר (1689 - 1727), וכלורד לוטננט של קיימברידג'שייר בין 1715 ל-1727).

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר thepeerage.com 
* 

קטגוריה:אדמירלים בריטים
קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:חברי הפרלמנט של אנגליה (לפני 1707)
קטגוריה:הלורד הראשון של האדמירליות
קטגוריה:ילידי 1653
קטגוריה:נפטרים ב-1727
משפט דיני

**משפט דיני** הוא משפט מתמטי בתחום האנליזה המתמטית, העוסק בהתכנסות נקודתית של סדרה מונוטונית של פונקציות, או של טור פונקציות אי-שליליות. המשפט נקרא על שמו של אוליסה דיני , מתמטיקאי ופוליטיקאי איטלקי שחי במאה ה-19 ובמאה ה-20. משפט זה הוא דוגמה טובה למקרה בו התכנסות נקודתית, תכונה חלשה יחסית, גוררת התכנסות במידה שווה, שהיא תכונה חזקה הרבה יותר. התכונה נגררת עקב המונוטוניות של סדרת הפונקציות.

## ניסוח המשפט
* עבור סדרת פונקציות:

:תהי \ \lbrace f_n \rbrace \rightarrow f סדרה מונוטונית של פונקציות  (כלומר, לכל n\in \mathbb{N} מתקיים \forall x\in X:\ f_n(x) \le f_{n+1}(x) או \forall x\in X:\ f_n(x) \ge f_{n+1}(x)) המוגדרות בקטע סגור X, רציפות המתכנסות נקודתית ל-\ f, שגם היא רציפה בקטע. אזי ההתכנסות היא במידה שווה.
 
* עבור טורי פונקציות:

:תהי \ f_n(x) \ge 0 סדרת פונקציות רציפות אי שליליות, והטור \sum_{n=1}^\infty f_n(x) מתכנס נקודתית לסכום \ S(x) שגם הוא פונקציה רציפה, אז ההתכנסות היא במידה שווה.

יש לשים לב כי דרישת הרציפות של הפונקציות וכן של פונקציית הגבול, הכרחית. על מנת להדגים את הכרחיות הדרישה כי פונקציית הגבול תהייה רציפה, ניתן להסתכל על סדרת הפונקציות \ f_n(x) = x^n  בקטע \ [0,1]. בסדרה זו מתקיים 
\forall x, אך בנקודת הקצה הגבול הוא \lim_{n\to\infty}f_n(1)=1
ולכן פונקציית הגבול אינה רציפה, וקל לראות שההתכנסות איננה התכנסות במידה שווה.
## הוכחת המשפט
יהי \varepsilon>0, ונניח ללא הגבלת הכלליות כי הסדרה f_{n}\left(x\right) יורדת לכל x\in X. אזי f\left(x\right) \leq f_{n}\left(x\right) לכל n \in \mathbb{N}, ולכן מספיק להראות כי קיים N\in \mathbb{N} כך שלכל n>N ולכל x\in X מתקיים: f_{n}\left(x\right). נתון כי מתקיימת התכנסות נקודתית, כלומר f_{n}\left(x\right)\rightarrow f\left(x\right), ולכן לכל x\in X קיים N\left(x\right) עבורו מתקיים f_{N\left(x\right)}\left(x\right). אבל f_{N\left(x\right)}\left(x\right) רציפה, ולכן קיימת סביבה פתוחה כלשהי של x, U\left(x\right)\subseteq X, כך  שאי השוויון הנ"ל מתקיים בכל הסביבה. וממונוטוניות הסדרה נסיק כי לכל n\geq N\left(x\right) ולכל y\in U\left(x\right) מתקיים:0\leq f_{n}\left(y\right)-f\left(y\right)\leq f_{N\left(x\right)}\left(y\right)-f\left(y\right) ברור כי X\subseteq \bigcup_{x\in X}U\left(x\right), שכן לכל x\in X מתקיים בפרט x\in U\left(x\right), אבל ממשפט היינה-בורל X הוא קומפקטי, ולכן לכיסוי זה קיים תת-כיסוי סופי. כלומר, קיימים x_{1},...,x_{k}\in X כך ש-X\subseteq\bigcup_{i=1}^{k}U\left(x_{i}\right). ולכן אם נבחר N=\max\left\{N\left(x_{1}\right),...,N\left(x_{k}\right)\right\}  יתקיים לכל n\geq N ולכל x\in X:0 \leq f_{n}(x)-f(x)
## קישורים חיצוניים
* 

דיני
קטגוריה:סדרות מתמטיות
סחיפת קרקע

שמאל|ממוזער|250px|סחיפת קרקע באמצעות מים זורמים
**סחיפת קרקע** (באנגלית **Soil erosion**) היא תהליך של הזזת וסחיפת שכבת הקרקע העליונה באמצעות זרימת מים על פני השטח ורוחות, או על ידי כוח הגרביטציה במורד מדרון משופע. זהו תהליך טבעי אך עשוי להיות מוגבר עקב פעילות האדם כגון שימוש בפרקטיקות חקלאיות לא תקינות, בירוא יערות, רעיית יתר ועיור מואץ. 

סחיפת קרקע נבדלת מבּלָיָה רגילה, שהיא שבירתם של סלעים שלא באמצעות תנועה. שני תהליכים אלה, סחיפת קרקע ובליה, עשויים להתרחש במקביל.

קרקעות חקלאיות בדרך כלל סובלות מסחיפה יותר מאשר קרקעות בעלות צמחייה טבעית או קרקעות המצויות בשימוש בחקלאות בת קיימא. הגורמים לסחיפת קרקע מואצת הם הרס מבנה הקרקע על ידי חשיפתה לכוחות כמו מים, רוח וקרח ושבירת תלכידים על ידי חריש. כל אלה גורמים להפרדת חלקיקי הקרקע וגורמים לאיבוד שכבת הקרקע העליונה. מחקר ברמת מנשה שבדק את עומק הקרקע בשטחי פלחה, מצא שב-1952 עומק הקרקע הממוצע היה 32 ס"מ ואילו ב-2002 הוא עמד על 20 ס"מ, דהיינו סחיפת קרקע בשיעור ממוצע של 12 ס"מ.  

לסחיפת קרקע מואצת ישנן השלכות חמורות: ירידה בתוצרת החקלאית, צמצום שטחי מרעה ושינוי אקלים. לאחרון ישנה חשיבות מכיוון שקרקע סחופה קולטת פחות פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה ולפיכך תהליכים אלו עשויים להגביר את אפקט החממה.

## ראו גם
*עיבוד משמר

## קישורים חיצוניים

*  עקיבא לונדון, 
* Ecology of Soil Erosion in Ecosystems (אקולוגיה של סחף קרקע במערכות אקולוגיות) דוד פימנטל ונדיה קונאנג 

קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:פדולוגיה
גראנד קיימן

[שמאל|ממוזער|250px|[איגואנת גרנד קיימן (*Cyclura lewisi*) - איגואנה הייחודית לאי.]]
**גראנד קיימן** (באנגלית: **Grand Cayman**, "קיימן הגדול") הוא הגדול מבין שלושת איי קיימן. שטחו 197 קמ"ר, ומתגוררים בו כ-53,000 תושבים (2010). הגדולה בערי האי היא ג'ורג' טאון, בה מתגוררים כ-20,636 תושבים (1999). צפיפות האוכלוסין באי היא 224.6 נפשות לקמ"ר.

עיקר כלכלת האי מתבססת על התיירות ועל שירותי בנקאות הניתנים לחברות חוץ. באי אתרי צלילה ודיג רבים, המושכים תיירים רבים.

## גאוגרפיה
האי גראנד קיימן מישורי ברובו. הנקודה הגבוה באי מגיעה לגובה של 24 מטרים מעל פני הים. באי אין מקורות מים מתוקים טבעיים, ואספקת מי השתייה של האי מתבססת על איסוף מי גשמים ועל התפלת מי ים.

## תחבורה
באי פועל שדה התעופה הבינלאומי אוון רוברטס המשמש את הטיסות הבינלאומיות המגיעות אל האי. שדה תעופה זה משמש כמרכזה של חברת התעופה קיימן איירוויז. 

## השכלה
באי שמונה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים אחת ושני בתי ספר תיכוניים המנוהלים על ידי ממשלת האי. בנוסף באי חמישה בתי ספר פרטיים.

באי פועלות שלוש אוניברסיטאות: אוניברסיטת סנט מתיוס היא אוניברסיטה פרטית המלמדת רפואה; וכן פועלות שתי אוניברסיטאות ציבוריות: המכללה האוניברסיטאית של איי קיימן (University College of the Cayman Islands, ובקיצור: UCCI), והמכללה הבינלאומית של איי קיימן (International College of the Cayman Islands ובקיצור: ICCI).

## האי בתרבות
חלק מעלילת ספרו של ג'ון גרישם "הפירמה" (וכן עלילת הסרט שצולם על בסיס הספר) מתרחשת באי. גם עלילת סרטו של פרנק אי. פלוורז "הייבן" בכיכובו של אורלנדו בלום מתרחשת באי.

## קישורים חיצוניים

* ספר הנתונים של ה-CIA

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי קיימן: איים
פיליפ חביב

**פיליפ חביב** (באנגלית: **Philip Charles Habib**; 25 בפברואר 1920 - 25 במאי 1992) היה דיפלומט אמריקאי ממוצא לבנוני אשר נודע בזכות שליחויותיו הדיפלומטיות בווייטנאם, קוריאה הדרומית, והמזרח התיכון. במאמר שהתפרסם לאחר שנודע על מותו, הוא תואר בניו יורק טיימס כ"דיפלומט המקצועי הבולט ביותר בדורו בארצות הברית".

## חייו
חביב נולד בברוקלין וגדל בשכונת בנסונהורסט למשפחה לבנונית, מרונית. הוא עבד כפקיד משלוחים בטרם החל בלימודי תואר ראשון בפקולטה למדעי יערנות באוניברסיטת איידהו, אותם סיים בשנת 1942. עם סיום לימודיו הוא התגייס לצבא ארצות הברית ושירת עד לשנת 1946. הוא השתחרר בדרגת קפטן. לאחר שחרורו סיים בשנת 1952 דוקטורט בכלכלת חקלאות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. עוד במהלך לימודיו, לאחר שקרא באקראי מודעה באשר לבחינות הכניסה לשירות במחלקת המדינה של ארצות הברית ניגש לבחינה ועמד בה.

בשנת 1949 החל בעבודתו בשרות החוץ של מחלקת המדינה ונשלח, בין השאר, לקנדה, ניו זילנד, קוריאה הדרומית, סומליה, ודרום וייטנאם. בין השנים 1967–1969 שימש כסגן עוזר מזכיר המדינה לענייני מזרח אסיה והאוקיינוס השקט והיה חבר במשלחת האמריקאית לשיחות השלום עם וייטנאם בשנת 1968. בין השנים 1971–1974 שימש כשגריר ארצות הברית בקוריאה הדרומית. בין השנים 1974–1976 שימש כעוזר מזכיר המדינה לענייני מזרח אסיה והאוקיינוס השקט, ובין השנים 1976–1978 כתת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים, אותה עת שימש כמתווך הראשי בשיחות השלום בין ישראל למצרים אשר נחתמו בהסכמי קמפ דייוויד.

בשנת 1978 פרש חביב משירות החוץ לאחר שסבל מהתקף לב שלישי וקיבל משרת הוראה באוניברסיטת מישיגן, אולם שב לפעילות דיפלומטית בשנת 1979, תחילה כיועץ מיוחד, ובשנת 1981, כשליח מיוחד של הנשיא רונלד רייגן בניסיון לפתור את משבר מלחמת האזרחים בלבנון. חביב תיווך בהשגת ההסכם מיום 12 באוגוסט 1982, שאיפשר את נסיגת אנשי הארגון לשחרור פלסטין מביירות, בעיצומה של מלחמת לבנון הראשונה. על מאמציו בלבנון הוענקה לו בשנת 1982 מדליית החירות הנשיאותית.

בתחילת 1986 נשלח חביב לפיליפינים כדי לשכנע את פרדיננד מרקוס לוותר על השלטון. בחודש מרץ 1986 מינה אותו הנשיא רייגן כשליח מיוחד למרכז אמריקה במטרה לקדם אינטרסים אמריקאים במאבק בניקרגואה.[ממוזער|פיליפ חביב צועד עם הנשיא [רונלד רייגן בבית הלבן, 1982|366x366 פיקסלים]]
241x241px|ממוזער|שמאל|פיליפ חביב בחברת אחיינובשנת 1992, בעודו נופש בצרפת, הוא סבל התקף לב נוסף ונפטר. בשנת 2002 התפרסמה ביוגרפיה על חביב המתמקדת במאמצי התיווך שלו בתקופת מלחמת לבנון הראשונה. בשנת 2006 הונצח חביב על בול דואר אמריקאי, בסדרה המנציחה דיפלומטים אמריקאים. בית שגריר ארצות הברית בקוריאה הדרומית, שאת בנייתו יזם, נקרא "בית חביב".

## לקריאה נוספת

* John Boykin, **Cursed is the Peacemaker: The American Diplomat versus the Israeli General**, Beirut 1982. Applegate Press 2002. 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:סגל מחלקת המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:תתי מזכיר המדינה לעניינים מדיניים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איידהו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
מושב בטיחות

שמאל|ממוזער|250px|ילדים במושבי בטיחות
**מושב בטיחות** הוא מתקן המשמש להושבת תינוק בכלי רכב כדי למנוע תזוזה בעת תאונת דרכים או עצירה פתאומית.

את מושב הבטיחות ניתן להתקין במושב האחורי או הקדמי, כשהוא מופנה לכיוון הנסיעה (לחזית הרכב) או לאחור. לפי ארגון בטרם, מומלץ להושיב תינוקות במושב בטיחות כשפניהם לאחור (כנגד כיוון נסיעה) עד גיל שנתיים. כמו כן, אין להתקין את מושב הבטיחות במושב הקדמי אם מותקנת בו כרית אוויר, אלא אם כן נותק המנגנון להפעלתה.

החוק הראשון במדינה של ארצות הברית שחייב שימוש במושב בטיחות חוקק בטנסי בשנת 1978 ועד 1985 אומצו חוקים כאלו בכל מדינות ארצות הברית. מאז אימוץ החוקים ירד מספר הילדים הקטנים שנהרגו בתאונות דרכים במעל 50%. עם זאת, מחקרים הראו שרוב ההורים אינם משתמשים במושבי הבטיחות באופן נכון. כן נמצא שילדים רבים נפגעו בעת שנישאו במושב בטיחות מחוץ לרכב. בשנים 1990–1997 נהרגו שלושה תינוקות מנפילה ממושב בטיחות שהונח במקום גבוה ו-15 תינוקות נהרגו מחנק לאחר שמושב הבטיחות בו הונחו התהפך על משטח רך.

## החוק במדינת ישראל
על-פי  לתקנות התעבורה, התשכ"א–1961, חלה חובת הושבת ילד עד גיל 3 במושב בטיחות תקני, וילד עד גיל 8 במושב בטיחות או מושב מגביה ("בוסטר"). עד גיל שנה על גב מושב הבטיחות להיות מופנה נגד כיוון הנסיעה (הפנים של הילד פונות לאחורי הרכב).

במונית, מותר להושיב עד שני ילדים על ברכי מבוגרים במושב האחורי ללא מושב בטיחות, ובתנאי שהילדים מתחת לגיל חמש. במקרה זה על המבוגר להיות חגור ואין לחגור את הילד כלל. כמו כן, גם באוטובוס ובאופנוע אין חובה לחגור ילד במושב בטיחות.

## ראו גם
* סל קל

## קישורים חיצוניים

* אתר ארגון "בטרם"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בטיחות בתחבורה
קטגוריה:בטיחות ילדים
קטגוריה:מוצרי תינוקות
ליטל טובגו

250px|שמאל|ממוזער|קן ציפור טרופית אדומת מקור.
[250px|שמאל|ממוזער|מבט על האי ליטל טובגו מהאי [טובגו]]
**ליטל טובגו** (באנגלית: **Little Tobago** – טובגו הקטן) המכונה גם **אי ציפור גן העדן** (**Bird of Paradise Island**) הוא אי קטן הממוקם צפונית מזרחית לאי טובגו ומהווה חלק מרפובליקת טרינידד וטובגו.

שטחו של האי 1 קמ"ר, והוא ממוקם כ-2.4 ק"מ מספייסייד שבטובגו. גובה הנקודה הגבוהה באי - 137 מטרים מעל פני הים. הים בין האי ליטל טובגו לאי טובגו רדוד, ובשל כך מהווה אתר תיירות שכן ניתן לצפות בשוניות האלמוגים באמצעות סירות זכוכית.

## חי וצומח
באי גדל יער יבש המשמש כאתר קינון ורבייה לציפורים מקומיות רבות כגון פתון ים-סוף, יסעור גמדי, סולה לבנת-בטן, שחפית כהה ושחפית רסן.

בשנת 1909 יזם סר ויליאם אינגרם תוכנית להפוך את האי לבית גידול לציפור גן עדן (*Paradisaea apoda*), שהייתה אז בסכנת הכחדה בשל הציד הרב של הציפור בעבור נוצותיה. במסגרת התוכנית נרכש האי על ידי אינגרם והובאו לאי 45 ציפורים. לאחר מותו של אינגרם בשנת 1924 הורישו צאצאיו של אינגרם את האי לממשלת טרינידד וטובגו והורו שהאי ישמש כשמורת טבע. צוות של המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק תיעד את הציפורים בשנת 1958 אולם ככל הנראה כל ציפורי גן העדן מתו במהלך הוריקן פלורה בשנת 1963.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טרינידד וטובגו: גאוגרפיה
קטגוריה:איים לא מיושבים
סנוסרת הראשון

**סנוסרת הראשון** נקרא גם **ססוסתריס הראשון** היה מלך מצרים בשנים 1898-1943 לפנה"ס. סנוסרת ירש את אביו אמנמחת הראשון לאחר הירצחו. בזמן שלטונו הוא כבש את נוביה התחתונה והקים שם מצודות על מנת להבטיח את השלטון המצרי, ואת כריית הזהב והאבנים הטובות בנוביה.

סנוסרת הראשון בנה הרבה מקדשים שהידוע מביניהם הוא הקפלה הלבנה. הקפלה עשויה מאבן גיר. 

ישנם שני טקסטים מצריים המיוחסים לתקופתו, הראשון זה "הוראותיו של אמנמחת", שבו ישנן הנחיות כיצד להיות מלך אידיאלי. הטקסט השני הוא "סיפורו של שאנהת", סיפור על פקיד מצרי שבורח ממצרים לארץ רצנו, ובערוב ימיו חוזר למצרים. לאחר מותו של סנוסרת ירש אותו בנו אמנמחת השני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משפחות מלוכה שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-12
אוריון (מיתולוגיה)

[ממוזער|[אוריון (קבוצת כוכבים)|קבוצת הכוכבים אוריון, עם דמותו של אוריון, ציור של יוהנס הווליוס.]]
**אוריון** הוא דמות צייד מהמיתולוגיה היוונית. יש מספר גרסאות סותרות על סיפורו.

לפי המיתולוגיה היוונית, אוריון התאהב במרופה, אך אחיה, אוינופיון, התנגד לשידוך. אוריון אנס את מרופה וכנקמה השקה אותו אוינופיון לשוכרה וניקר את עיניו. האל הפייסטוס ריחם על אוריון ונתן לו נער מלווה בשם סדאליון ועיניים חדשות. אוריון זמם להרוג את אוינופיון, אך הפייסטוס התערב פעם נוספת ובנה לאוינופיון מבצר תת-קרקעי. לאחר שאוריון לא הצליח למצוא את אויבו, יצא אל דלוס, שם פגש את אהובתו הבאה, את אאוס.

בסיפור אחר מסופר שסלנה אלת הירח התאהבה באוריון וחדלה להאיר בלילה. אפולון פיתה אותה להרוג אותו. בהתאבלה על מותו היא שיבצה אותו בין כוכבי השמים.

לפי סיפור אחד, אוריון הכריז על עצמו כצייד הגדול ביותר בתבל. הרה, אשת זאוס, שמעה זאת והחליטה להמיתו. לצורך כך היא משלחת את העקרב לרצחו, ואוריון אכן נעקץ למוות על ידי העקרב. רחמיו של זאוס נכמרו על אוריון, והוא מחליט לשימו בכיפת השמיים. הרה, מצדה, שמה בשמים את העקרב, כקבוצת הכוכבים עקרב, אך עומדת בתנאי שמציב זאוס, והוא ששני היריבים לא ייפגשו לעולם. ובאמת, כאשר אחת משתי קבוצות הכוכבים הללו זורחת, השנייה כבר שקעה - וכך שני היריבים לעולם אינם נפגשים.

סיפור אחר מספר שהאלה ארטמיס התאהבה באוריון עד כדי כך שהיא שכחה מחובותיה כאלת הירח. אפולו, אחיה, לא אהב זאת ולכן החליט לעשות מעשה. הוא גרם לה לשלוח את אחד מחציה נושאי-המוות אל אוריון מבלי שתדע. אוריון מת, ולאחר שנודע לה הדבר, ארטמיס העבירה אותו לשמים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* ״כתוב בכוכבים״ - סיפורם של אוריון ומערכת הכוכבים בפודקאסט ״מינהר הזמן״, תאגיד השידור הישראלי, ״כאן״

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציידים בדיוניים