Help(2)

***Help(2)*** (מסוגנן כ-***HELP(2)***) הוא אלבום אוסף מוזיקלי למטרות צדקה שבוצע על ידי קולקטיב של אמנים שונים ויצא לאור ב-6 במרץ 2026. האלבום מהווה אלבום המשך לפרויקט הצדקה המצליח *[[Help (אלבום)|Help]]* משנת 1995, וכל הכנסותיו מוקדשות לארגון "וור צ'יילד בריטניה" , המספק סיוע, חינוך ותמיכה נפשית לילדים הנפגעים מאזורי עימות ומלחמה ברחבי העולם.

האלבום הופק על ידי המפיק המוזיקלי הבריטי ג'יימס פורד, ששימש כמפיק בפועל. מבחינה סגנונית, האלבום משתייך למספר ז'אנרים מוזיקליים, ובראשם אינדי רוק, רוק אלטרנטיבי, פוסט-פאנק ופופ. מרבית שירי האלבום הוקלטו במהלך שבוע מרוכז אחד בחודש נובמבר 2025 באולפני אבי רוד שבלונדון. הפרויקט מאגד אוסף רחב של אמנים והרכבים מהשורה הראשונה בעולם המוזיקה, ביניהם ארקטיק מאנקיז, דיימון אלברן, פאלפ, אואזיס, פונטיינס די. סי., דפש מוד ואוליביה רודריגו.

## רקע והפקה
האלבום הופק על רקע החרפה עולמית במצבם של ילדים באזורי עימות ומלחמה, והוא נולד כאלבום המשך רוחני ל-*[[Help (אלבום)|Help]]*, פרויקט הצדקה המצליח משנת 1995 שגייס כספים לילדים במלחמת בוסניה. על פי נתוני ארגון "וור צ'יילד" , מספר הילדים המושפעים מסכסוכים אלימים הוכפל מאז צאת האלבום המקורי – מכ-10% ל-1 מכל 5 ילדים בעולם, קרי כ-520 מיליון ילדים (הנתון הגבוה ביותר מאז מלחמת העולם השנייה). האלבום נוצר בצל משברים הומניטריים עכשוויים ומלחמות ממושכות במוקדים שונים, בהם מלחמת האזרחים הסודאנית השלישית, מלחמת חרבות ברזל, מלחמת אוקראינה–רוסיה, מלחמת האזרחים בסוריה, מלחמת האזרחים בתימן והקונפליקטים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. למרות המטרה ההומניטרית, המפיק ג'יימס פורד ציין כי מספר אמנים שאליהם פנו סירבו להשתתף בפרויקט, בטענה שהוא נתפס כ"פוליטי מדי" עבורם. ברמה האישית ומאחורי הקלעים, הפקת האלבום לוותה בהתמודדות רפואית קשה של המפיק בפועל, ג'יימס פורד. ארגון "וור צ'יילד" פנה לפורד במקור לקראת ציון 30 שנה לאלבום, אך בסוף שנת 2024 הוא אובחן כחולה בלוקמיה חריפה. למרות אשפוזו בטיפול נמרץ וקבלת עירויי דם, העבודה לא עצרה; מפיקים חיצוניים גויסו לסייע, ופורד המשיך לפקח על ההקלטות והמיקסים מרחוק באמצעות שיחות זום ממיטת חוליו.

רוב רובו של האלבום הוקלט במהלך שבוע אחד מרוכז בחודש נובמבר 2025. ההקלטות התקיימו באולפני אבי רוד המפורסמים שבלונדון. התהליך התאפיין בספונטניות, פתיחות ושיתופי פעולה לא מתוכננים בין אמנים ששהו באולפנים סמוכים באותו הזמן. שירים בודדים הוקלטו או הושלמו מרחוק באולפנים אחרים, כגון תרומתם של ארוג' עפטאב ובק שהוקלטה בלוס אנג'לס, והשיר של סמפה שהוקלט באולפנו האישי.

הפרויקט נחשף והוכרז רשמית ב-22 בינואר 2026. יחד עם ההכרזה, שוחרר כטיזר הסינגל המוביל "Opening Night" בביצוע להקת ארקטיק מאנקיז – שהיה לשיר החדש הראשון של הלהקה מאז אלבומם מ-2022. בנוסף, יחד עם ההכרזה על הפרויקט פורסם קדימון מיוחד, שהורכב בחלקו מקטעי הווידאו שצולמו על ידי הילדים באולפני ההקלטות, ובחלקו מתיעוד שצולם על ידי ילדים החיים באזורי עימות שונים בעולם. לקראת צאת האלבום המלא ב-6 במרץ 2026, שוחררו בהדרגה מספר סינגלים נוספים שנועדו לבנות ציפייה: ב-12 בפברואר יצא השיר "Flags" בביצוע דיימון אלברן, גריאן צ'טן וקיי טמפסט; ב-19 בפברואר יצא "Begging For Change" של להקת פאלפ; וב-26 בפברואר ראה אור הסינגל "Helicopters" של אזרה קולקטיב בשיתוף גרינטי פנג.

## הרכב מוזיקלי ותוכן
האלבום מאופיין ברב-גוניות סגנונית, ומשלב בתוכו בעיקר אלמנטים של אינדי רוק, רוק אלטרנטיבי ופופ. עם זאת, בהתאם למגוון הרחב של האמנים המשתתפים בו, האלבום חובק סגנונות מוזיקליים נוספים, כגון פוסט-פאנק, מוזיקה אלקטרונית תעשייתית ודיסטופית (כפי שמתבטא בגרסת הכיסוי של דפש מוד), פולק-רוק נסיוני (כדוגמת השיר של Black Country, New Road), וכן מקצבים של דאב ורגאיי (בשיתוף הפעולה של ההרכב אזרה קולקטיב וגרינטי פנג).

הנושא המרכזי העומד בלב האלבום קשור במישרין למטרת הצדקה שלשמה נוצר: השפעות המלחמה והקונפליקטים ברחבי העולם, תוך התמקדות בחוויותיהם ובסבלם של ילדים באזורי פליטות ולחימה. הקונספט החזותי והאמנותי שליווה את ההפקה, בהובלת הבמאי ג'ונתן גלייזר, הוגדר תחת הכותרת "על ידי ילדים, למען ילדים". מבחינה טקסטואלית ותמטית, שירי האלבום עוסקים בנושאים כגון התנגדות, חוסן נפשי, סולידריות חברתית, וביקורת נוקבת על מלחמות, כוחניות שלטונית ומעמדות. השירים נעים בין אווירה קודרת, רצינית ומועקה לנוכח המצב העולמי – כדוגמת השיר הקינה כבד-הראש של Foals על סיומן של מלחמות, או שירה של באט פור לאשס הבוחן את כאב האימהות בזמן מלחמה – לבין מסרים של כוח קהילתי ותקווה. האלבום תוכנן כך שיסתיים בנימה עדינה ומנחמת, והוא נחתם בגרסת כיסוי לשיר "The Book of Love" בביצוע אוליביה רודריגו, שנועדה להדגיש את כוחה הבונה והגואל של האהבה.

ההפקה המוזיקלית של האלבום, בניצוחו של המפיק ג'יימס פורד, מתאפיינת באווירה חיה, קהילתית, ובמקרים רבים גם ספונטנית ומשוחררת, פועל יוצא של ריכוז האמנים יחד באולפני אבי רוד. בין המאפיינים הבולטים באלבום ניתן למנות שימוש בולט וחזרתי במקהלת ילדים (המונה כ-43 קולות). המקהלה משמשת לא רק לשירה אלא גם לקריאות פרימליות וזעקות (כפי שביקש סולן להקת פאלפ בשיר "Begging For Change") כדי להדגיש את נקודת המבט הילדית והמחאתית. בנוסף, האלבום משלב סקציות מיתרים בולטות המוסיפות משקל דרמטי לשירים. כך למשל בחידוש של להקת פונטיינס די. סי. בו נעשה שימוש במיתרים בסגנון ה"וולווט אנדרגראונד", ובביצוע הקולי של אוליביה רודריגו שהוקלט חי באולפן בליווי נגני מיתר ופסנתר.

תהליך ההקלטה באולפני אבי רוד הוביל למספר חסר תקדים של שיתופי פעולה מוזיקליים ומפגשים בין-דוריים לא מתוכננים. למשל – שיתוף פעולה בולט בין דיימון אלברן, גריאן צ'טן (סולן פונטיינס די. סי.) והמשוררת קיי טמפסט בשיר "Flags". את ההרכב ליוותה נבחרת של נגנים ובהם ג'וני מאר (הסמית'ס) בגיטרה, אדריאן אוטלי (פורטיסהד), סיי אדלקן (גורילז) ופמי קולאוסו (אזרה קולקטיב). כמו כן, גויסה מקהלת אולפן שכללה בין היתר את ג'רוויס קוקר, קארל באראט ודקלן מקנה. בסינגל "Begging For Change" של להקת פאלפ הצטרפו להקלטות הפזמון וקולות הרקע מוזיקאים ששהו באולפן הסמוך, בהם דיימון אלברן, גריאן צ'טן, קיי טמפסט וקארל באראט. לביצועה של אוליביה רודריגו, "The Book of Love", הצטרפו הגיטריסט גראהם קוקסון (להקת בלר) שניגן בגיטרה אקוסטית, ואד הארקורט על הפסנתר. קוקסון התארח כאמן מבצע גם בשירה של להקת אינגליש טיצ'ר. "Sunday Light", יצירה משותפת של אנה קלווי יחד עם נילופר יאניה ודאב אליס, שאליהן חברה אלי ראוסל מלהקת וולף אליס, אשר קפצה לאולפן באופן ספונטני ותרמה קולות. בצוות ההפקה והסאונד, לצד המפיק הראשי פורד – שנאלץ לפקח על חלק מההקלטות והמיקסים מבית החולים – נטלו חלק גם מפיקים שותפים כגון טובי אל, מרתה סלוגני, ואנימש רבאל, שתרמו רבות להשלמת הפרויקט בתנאים המורכבים.

### קריאייטיב
במאי הקולנוע הבריטי זוכה פרס האוסקר, ג'ונתן גלייזר, שימש כמנהל הקריאייטיב של הפרויקט כולו, והוא שהיה אמון על צילום עטיפת האלבום ועל יצירת הקדימון שליווה את יציאתו. עבודתו של גלייזר הונחתה תחת קונספט מרכזי אחד: "על ידי ילדים, למען ילדים". במסגרת חזון זה, גלייזר נמנע משימוש בצלמים מבוגרים, ותחת זאת חילק מצלמות וידאו קטנות לילדים כדי שיסתובבו באולפני אבי רוד ויתעדו את האמנים והמוזיקאים בשעת ההקלטות באופן חופשי לחלוטין וללא כל הגבלות. בנוסף לכך, צוותו של גלייזר נעזר באנשי קשר מקומיים וביוצרי קולנוע על מנת לאסוף חומרי גלם שצולמו בשטח על ידי ילדים החיים באזורי מלחמה ועימות פעילים. מטרת הקו החזותי הייתה להציג לעולם את המציאות מבעד לעיניהם של הילדים עצמם.

## יציאה וקידום
לקראת השקת הפרויקט יצאו מספר סינגלים כחלק ממסע הקידום: "Opening Night" בביצוע ארקטיק מאנקיז: שוחרר כסינגל המוביל ב-22 בינואר 2026 יחד עם ההכרזה הרשמית על האלבום. "Flags" בביצוע דיימון אלברן, גריאן צ'טן וקיי טמפסט: שוחרר ב-12 בפברואר 2026. "Let's Do It Again!" בביצוע The Last Dinner Party שוחרר ב-17 בפברואר 2026. "Begging For Change" בביצוע פאלפ שוחרר ב-19 בפברואר 2026. "Helicopters" בביצוע אזרה קולקטיב וגרינטי פנג שוחרר ב-26 בפברואר 2026.

האלבום הופץ בפלטפורמות הסטרימינג ובמקביל זכה למספר מהדורות פיזיות, הכוללות גרסאות תקליטור כפול ותקליט ויניל כפול נפתח. במסגרת המהדורות הפיזיות שולבה הפתעה מיוחדת: להקת אואזיס, שהתאחדה ב-2025 ולקחה חלק גם באלבום *[[Help (אלבום)|Help]]* המקורי ב-1995, תרמה לפרויקט ביצוע חי של שירה "Acquiesce", שהוקלט בהופעתה באצטדיון ומבלי ב-28 בספטמבר 2025. רצועה זו לא נכללה ברשימת השירים הרגילה, אלא צורפה כרצועה נסתרת בגרסת התקליטורים, וכתקליט 7 אינץ' עצמאי ובלעדי שצורף בתוך עטיפת מהדורת הוויניל. כדי למקסם את הרווחים המועברים לארגון "וור צ'יילד", חברות התקליטים ומפעלי הדפסת התקליטים תרמו את שירותיהם בחינם, מה שאפשר את תמחור הוויניל הכפול במחיר נמוך יחסית.

## קבלה ביקורתית

עם צאתו במרץ 2026, זכה האלבום לשבחים יוצאי דופן בקרב מבקרי המוזיקה ומגזיני התרבות ברחבי העולם. . קונצנזוס המבקרים הצביע על כך שמעבר למטרה שלשמה נוצר הפרויקט, מדובר ביצירה מוזיקלית חזקה, מגוונת ומגובשת העומדת בפני עצמה. מספר מבקרים הדגישו לטובה את העובדה שהאמנים המשתתפים לקחו את הפרויקט ברצינות, ותרמו שירים חדשים שהושלמו במיוחד עבורו או גרסאות כיסוי מושקעות, ולא הסתפקו ב"שאריות" אולפן נחותות.

מגזין *[[Hotpress]]* העניק לאלבום את הציון המרבי של 10/10. המבקר ויל ראסל תיאר אותו כ"אלבום שיתופי על סטרואידים", ושיבח את האסופה המרהיבה של אמנים מהשורה הראשונה שהתאגדה למען מטרה קריטית. מגזין רולינג סטון ראה באלבום ממשיך דרך ראוי ומוצלח לאלבום *Help*. המבקר ג'ונתן ברנשטיין תיאר אותו כאלבום שהוא בו זמנית "הרפתקני וקונבנציונלי בצורה נעימה", וציין כי זוהי מתנה לשמוע אמנים בשיא הקריירה שלהם חוקרים צלילים וסיפורים חדשים על גבי אלבום צדקה. היצירה הוגדרה כעקבית ובעלת מסר מהודק, על אף ריבוי הז'אנרים והדורות שבה. המגזין *Our Culture* נכתב כי האלבום היה נחשב לאלבום טוב רק בזכות תמיכתו במשימה של הארגון, אך בפועל מדובר באלבום שזור היטב שהוא "באמת ובתמים נהדר". המבקרת פיונה שפרד מהעיתון *The Scotsman* ציינה כי הפרויקט מצליח להוציא שם טוב ואיכותי למושג "אלבום צדקה" בזכות ליינאפ נפלא של אמנים שמציעים חומרים מקוריים וקאברים מעולים. מגזין *Flood* קבע כי האלבום "לא יכול היה להגיע בזמן מתאים יותר" לנוכח המשברים העולמיים, והגדיר את היצירות שבו כמרפאות, מעוררות השראה וכמוכיחות שרוח שיתוף הפעולה של שנות התשעים לא אבדה.

מרבית המבקרים ציינו מספר נקודות שיא באלבום שהתבלטו מבחינה אמנותית. מבקרי המגזין וראייטי ואתר *[[Americana Highways]]* החמיאו, בין היתר, לגרסת הכיסוי מלאת הכבוד והזעם הכבוש של להקת פונטיינס די. סי. לשירה של שינייד או'קונור "Black Boys on Mopeds". בנוסף, צוינו לטובה השיר השקט "Obvious" של להקת וט לג, הביצוע קורע-הלב של באט פור לאשס החוקר אימהות בזמן מלחמה, וגרסת הכיסוי המפתיעה של ארוג' עפטאב ובק לשיר "Lilac Wine". שיר המחאה המקורי של הרכב ההיפ-הופ הסקוטי יאנג פאת'רס, "Don't Fight the Young", זכה לשבחים יוצאי דופן; ב-*The Scotsman* נכתב כי הוא מביא עמו "נשמת פאנק בוערת", וברולינג סטון צוין כי הדחיפות של השיר כה מתאימה למטרה עד שהוא מרגיש כמו שיר הנושא הבלתי רשמי של האלבום כולו. כמו כן, הרצועה הסוגרת של האלבום, קאבר של אוליביה רודריגו לשיר "The Book of Love" זכתה להסכמה גורפת כסיום מושלם. הביצוע תואר בוראייטי כ"יפהפה וחרישי" באופן שמזכיר את להיטה "Drivers License", וב-*Our Culture* כביצוע "פשוט ומהמם" שסוגר את האלבום בנימה הולמת. שיתוף הפעולה בשיר "Flags" זכה אף הוא לשבחים בשל הליריקה והאווירה שלו, שתוארה כבעלת מסר פוסט-קפיטליסטי חזק. הסינגל הפותח, "Opening Night" של ארקטיק מאנקיז, צוין על ידי מבקרים כשיר אפל וכבד-ראש המהווה חזרה עוצמתית של הלהקה לאחר מספר שנות שתיקה.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2026
קטגוריה:אלבומי צדקה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
קטגוריה:אלבומי אינדי רוק
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי פוסט פאנק
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל בתרבות