open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אמור (שיר)

"**אמור**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1977 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבום הבכורה של הזמרת, לאהוב אותך. ב-13 באוקטובר נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-17. ב-17 בנובמבר עלה למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר שהגיע. לבסוף, ב-19 בינואר 1978 יצא מדירוג לאחר ארבעה-עשר שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שייקה פייקוב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שייקה פייקוב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אדון השבת

**אדון השבת** הוא משל המיוחס לישו ומופיע ב בכל שלוש הבשורות הסינופטיות: מתי, מרקוס ולוקאס.

## תוכן
בכל שלוש גרסאותיו של המשל הפרושים מתלוננים כי תלמידיו הרעבים של ישו החלו לקטוף מלילות, סוג של שיבולים, במהלך יום השבת, מה שעובר על הציווי המקראי . ישו אומר להם כי דוד המלך בבורחו משאול התחבא בנוב, שם הוא רעב ואכל מלחם הפנים, שאכילתו הייתה מותרת לכוהנים בלבד: . משום כך, מותר היה לתלמידיו לחלל את השבת למטרה זו כיוון שהיו רעבים, כשם שדוד עבר על החוק כיוון שהיה רעב.

## גרסאות
כך בא המשל לידי ביטוי אצל מתי:

מתי מצטט את הביטוי  מתוך . הוא אף מוסיף כי גם הכוהנים חיללו את השבת בבית המקדש ולא נענשו על כך.

כך בא המשל לידי ביטוי אצל מרקוס:

כך בא המשל לידי ביטוי אצל לוקאס:

לוקאס מציין את התאריך שבו נערך האירוע: יום השבת השני לספירת העומר.

המשל הוא כנראה אחד הרכיבים הקדומים והאותנטיים ביותר בברית החדשה, וניתן לייחסו בסבירות גבוהה לישו ההיסטורי (בניגוד לרוב האמירות המובאות בשמו). הטקסט במרקוס, המוקדם מבין כתבי הבשורה שלוקאס ומתי התבססו עליו, הוא כנראה תרגום משובש מארמית ליוונית: "הַשַּׁבָּת נִתְּנָה בַּעֲבוּר **הָאָדָם** וְלֹא **הָאָדָם** בַּעֲבוּר הַשַּׁבָּת, לָכֵן אָדוֹן **בֶּן־הָאָדָם** גַּם לַשַּׁבָּת" קשה להבנה, אך מתבהר אם לוקחים בחשבון כי הן "אדם" במשמעות איש והן "בֶּן־הָאָדָם" כתוארו המשיחי (המאוחר) של ישו שניהם "בר אנש" בארמית. לפיכך, ההערכה היא שבמקור כיוון המשל לכך שאנשים רשאים לעשות ביום כחפצם, ולא לכך שישו הוא אדון לשבת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משלים בנצרות
לילה במדבר

"**'לילה במדבר**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1981 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבומה השלישי של הזמרת, זינוק. נכתב והולחן על ידי שמרית אור וקובי אשרת בהתאמה. ב-3 בדצמבר 1981 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-15. מיקום השיא אליו הגיע בדירוג הוא המקום החמישי. לבסוף, ב-11 בפברואר 1982 יצא מהדירוג לאחר חמישה-עשר שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שמרית אור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קובי אשרת
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירים על מקומות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
פיקוד החלל של גרמניה

**פיקוד החלל של גרמניה**, רשמית **פיקוד החלל של הצבא הפדרלי** (בגרמנית: **Weltraumkommando der Bundeswehr**, בראשי תיבות: **WRKdoBw**) הוא גוף פיקודי של הלופטוואפה שבסיסו באודם וכפוף לפיקוד חיל האוויר. הקמתו הושלמה באפריל 2023 והוא פועל בצמוד למרכז למבצעי אוויר וחלל של הבונדסוור.

הפיקוד נועד לאגד את כל הפעילויות הקשורות לחלל של הבונדסוור, מתוך כוונה לתכנן ולבצע פעולות הגנה בחלל. המשימה העיקרית היא לנטר ולהגן על שבעת הלוויינים של הצבא לצורך תקשורת וסיור (כולל מערכות כמו SATCOMBw או SAR-Lupe; מאז 2022 SARah) מפני נזק שנגרם על ידי פסולת חלל או כלי נשק. בין היתר משמש מכ"ם תצפית החלל TIRA של הצבא הגרמני למטרה זו.

## היסטוריה
הצו להקמת הפיקוד נחתם ב-13 ביולי 2021 על ידי שרת ההגנה הפדרלית, אנגרט קראמפ-קארנבאואר. הוא נוצר מתוך המרכז למבצעי אוויר וחלל, שהוקם רק ב-21 בספטמבר 2020.

העבודות להקמת הפיקוד החלו בשנת 2022 ובסוף שנת 2022 מצבת כח האדם עמדה על 90 איש. עד שנת 2027 צפוי מספר זה לעלות ל-220. בפיקוד מתקיים שיתוף פעולה הדוק עם מרחב הסייבר והמידע וכן עם המרכז הגרמני לתעופה וחלל ומרכז המודעות למצב החלל, שבעבר היה חלק מהמרכז למבצעי אוויר וחלל שולב בתוך הפיקוד החדש.

טקס חניכת מטה הארגון בפאולסברג, אודם, נערך ב-5 באפריל 2023.
## ראו גם
* המרכז הגרמני לחקר החלל
* פיקוד החלל של חיל האוויר של ארצות הברית
* חיל החלל של ארצות הברית
* חיל החלל הרוסי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: צבא וביטחון
קטגוריה:גופי לוחמת חלל
אור בקצה המנהרה

"**אור בקצה המנהרה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1985 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הפותחת באלבום האולפן הרביעי של הזמרת, רגעים. הוא נכתב והולחן על ידי יורם טהרלב ואביטל עצמה – אחת מהרצועות היחידות בכל הדיסקוגרפיה שלה שהולחנה על ידה. ב-1 במרץ 1985 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-16. ב-1 באפריל עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-22 באפריל יצא מהדירוג לאחר חמישה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים על אור
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
ירושלם (שיר)

"**ירושלם**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1983 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום האולפן הרביעי של הזמרת, רגעים. הוא נכתב והולחן על ידי שמרית אור והנרי בראטר. ב-12 במאי 1983 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-13. ב-7 ביולי עלה למקום השני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-11 באוגוסט יצא מהדירוג לאחר שנים-עשר שבועות צעידה רצופה. זהו שיר הלל לירושלים, בירת מדינת ישראל.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שמרית אור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי הנרי ברטר
קטגוריה:שירים על ירושלים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
פפין הראשון, מלך אקוויטניה

ממוזער| דינר של פפין הראשון מאקוויטניה (817 – 838). בכתובת כתוב ''Pippinus rex''.
**פפין הראשון** או **פפין הראשון מאקוויטניה** (בצרפתית: **Pépin**; 797 – 13 בדצמבר 838) היה מלך אקוויטניה ודוכס מיין.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פפין היה בנו השני של הקיסר לואי החסיד ואשתו הראשונה, ארמנגרדה מהסבייה. כאשר אביו הקצה לכל אחד מבניו ממלכה (בתוך האימפריה) באוגוסט 817, הוא קיבל את אקוויטניה, שהייתה תת-הממלכה של לואי עצמו בתקופת שלטונו של אביו קרל הגדול. ארמולדוס נייגלוס היה משורר החצר שלו וליווה אותו במסע לברטאן ב-824.

### מרידות
פפין מרד בשנת 830 בהתעקשותו של יועצו של אחיו לותאר, וואלה. הוא לקח עמו צבא של גסקונים וצעד כל הדרך לפריז, בתמיכת הנויסטרים. אביו צעד בחזרה ממערכה בברטאן עד קומפיין, שם כיתר פפין את כוחותיו ושבה אותו. המרד, לעומת זאת, התפרק.

בשנת 832, פפין מרד שוב ואחיו לודוויג הגרמני בא בעקבותיו. לואי האדוק היה באקוויטניה כדי להכניע כל מרד, אך נפנה אל ההתקוממות הבווארית של לודוויג הצעיר. פפין כבש את לימוז' וטריטוריות אימפריאליות אחרות. בשנה שלאחר מכן הצטרף לותאר למרד ובסיועו של אבו, הארכיבישוף של ריימס, הבנים המורדים הדיחו את אביהם ב-833. התנהגותו המאוחרת של לותאר הרחיקה את פפין, והאחרון היה לצד אביו כאשר לואי החסיד הוחזר לתפקידו ב-1 במרץ 834. פפין הוחזר למעמדו הקודם.

### מותו
פפין נפטר בקושי ארבע שנים לאחר שהוחזר למעמדו הקודם, הוא נקבר בכנסיית סנט רדגונדה בפואטייה.

## משפחתו
בשנת 822 נישא פפין לאינגלטרוד, בתו של תיאודוברט, רוזן מדרי, ממנה נולדו לו שני בנים: פפין השני (823-אחרי 864), ושארל (825-830 - 4 ביוני 863), שהפך לארכיבישוף של מיינץ.

שניהם היו קטינים כשפפין מת, אז לואי האדוק העניק את אקוויטניה לבנו הצעיר שלו, אחיו למחצה של פפין, קרל הקירח. לעומת זאת, האקוויטאנים בחרו בבנו של פפין כפפין השני. גם אחיו שארל תבע לזמן קצר את הממלכה. שניהם מתו ללא ילדים. לפפין היו גם שתי בנות, אחת מהן נישאה לז'ראר, רוזן אוברן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-838
קטגוריה:ילידי 797
מושבת דלאוור

**מושבת דלאוור** הייתה אחת משלוש עשרה המושבות בצפון אמריקה שפרשו מממלכת בריטניה הגדולה בהכרזת העצמאות של ארצות הברית ב-1776.

## היסטוריה

בשנת 1664, רגע לפני תחילת מלחמת הולנד–אנגליה השנייה, נכבשה המושבה ההולנדית ניו אמסטרדם על ידי הבריטים. בהסכם ברדה ב-1667 ויתרה הולנד גם על מה שיהפוך לימים למושבת דלאוור לאנגליה. הסכם וסטמינסטר ב-1674 העניק לבסוף את האזור לכתר הבריטי. משנת 1681 אזור מושבת דלאוור לעתיד היה חלק מפרובינציית פנסילבניה. תושבי דלאוור השיגו שלטון עצמי בתוך פרובינציית פנסילבניה, שבסיסה בניו קאסל, בשנת 1702. שלושת המחוזות של דלאוור לא הכריזו על עצמם כעצמאיים עד חודשיים לאחר הכרזת העצמאות של 1776. הבירה הראשונה הייתה ניו קאסל עד שהועברה לדובר ב-1777.

## קישורים חיצוניים

דלאוור
סוכנות הידיעות תסנים

**סוכנות הידיעות תסנים** (בפרסית: **خبرگزاری تسنیم**) היא סוכנות ידיעות רשמית-למחצה באיראן, המקושרת עם משמרות המהפכה האסלאמית. הסוכנות הוקמה בשנת 2012, על מנת לסקר את אירועי האביב הערבי. היא מסקרת מגוון נושאים פוליטיים, חברתיים, כלכליים ובינלאומיים, לצד תחומים נוספים.

מנכ"ל הסוכנות מאז יום הקמתה הוא מג'יד קוליזאדה (Majid Qolizadeh).

## אידאולוגיה
מטרותיה המוצהרות של הסוכנות הן "להגן על הרפובליקה האסלאמית מפני מסע תעמולה שלילי בתקשורת ולספק לקוראינו את המציאות בשטח על איראן ועל האסלאם".

נכון לשנת 2014, המטה הראשי של סוכנות תסנים שוכן בבירת איראן, טהראן, בעוד כתבים הפרוסים ברחבי המדינה והאזור שולחים דיווחים שוטפים.

לתסנים יש קשרים חזקים עם משמרות המהפכה האסלאמית. ב-10 באפריל 2013 ביקר ראש משמרות המהפכה, מוחמד עלי ג'עפרי, במטה תסנים וצוטט על ידי סוכנות הידיעות באומרו כי "לתקשורת הנאמנה והמהפכנית יש היום חובה כבדה מאוד בהתמודדות עם מזימות אנטי-אסלאמיות ואנטי-אנושיות של המדכאים".

## נושאי חדשות
כל נושאי החדשות של חדשות תסנים הם בתחומים כמו "התעוררות אסלאמית", פוליטיקה, תרבות, חברה, כלכלה, חדשות בינלאומיות, ספורט, תמונות, גרפיקה, סרטים, אודיו ועוד.

## חדשות תסנים באנגלית
סוכנות הידיעות תסנים מחזיקה מחלקה של דוברי אנגלית ופרסית, אשר מתרגמת חלק ממאמרי הסוכנות לאנגלית.

## חדשות תסנים בעברית
חדשות תסנים בעברית החלה רשמית לפרסם חדשות ב-3 בינואר 2022, ביום השנה השני לחיסולו של קאסם סולימאני. החדשות זמינות באתר הרשת.

## מגפת הקורונה
על פי דיווח הליגה נגד השמצה, תסנים טענה בסדרת מאמרים כי מגפת הקורונה היא חלק מ"מזימה אמריקאית ויהודית לשליטה עולמית באמצעות שליטה באוכלוסייה" שרקם הנרי קיסינג'ר, המתואר כ"החוקר היהודי הייחודי ואסטרטג אמריקאי" ו"שולט ממשל ומימון בינלאומי".

## קישורים חיצוניים

*  (בפרסית)

## הערות שוליים

קטגוריה:משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:איראן: תקשורת
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:תעמולה
1996 באסטרונאוטיקה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1996 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.

## אירועים בולטים
שמאל|ממוזער|200px|שיגור מארס גלובל סרוויור
במהלך הנשה בוצעו 77 שיגורים מהם 33 (43%) על ידי ארצות הברית.
* 17 בפברואר – שיגור הגשושית NEAR Shoemaker לכיוון האסטרואיד ארוס. NEAR נחתה על ארוס בהצלחה בשנת 2001.
* 7 בנובמבר – ארצות הברית שיגרה חללית לכיוון מאדים - מארס גלובל סרוויור
* 4 בדצמבר – ארצות הברית שיגרה חללית לכיוון מאדים - מארס פאת'פיינדר

## שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק.

### שיגורים מאוישים

### חקר גרמי שמיים

## סיכומים שנתיים
### לפי מדינה

### לפי אתר שיגור

## קישורים חיצוניים

* ריכוז נתונים על שיגורים

## הערות שוליים

אסטרונאוטיקה
מול היערות (סרט טלוויזיה)

**מול היערות** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999 שהופק במסגרת המיזם "סרטים מכאן" של חברות הכבלים בבימויו של דניאל וקסמן, עם גל זייד וישראל פוליאקוב בתפקידים הראשיים.

התסריט של דניאל וקסמן ודני ורטה הוא עיבוד חפשי בהשראת הסיפור "מול היערות" של א.ב. יהושע משנת 1968.

## תקציר העלילה
אלכס הררי (גל זייד) הוא היסטוריון צעיר שעובד על עבודת הדוקטורט שלו בנושא "הלוגיסטיקה של הצלבנים" בארץ ישראל. הוא מחפש מקום עבודה שיוכל להתבודד בו בשקט ונענה להצעת עבודה כצופה יערות.

מנהל היער מר זקס (ישראל פוליאקוב) מסביר לו על עבודתו ומוביל אותו למגדל תצפית על היער. משימתו היא מניעת שריפות ביער והוא התקבל לעבודה לאחר שהצופה הקודם דוד, נעלם בלי שהשאיר כל הודעה.

אלכס מתמקם במגדל שם יוכל גם להמשיך במחקרו. הוא מתוודע לאהרון (עובד זיתוני) בנו של זקס שחזר בתשובה ומקבל אותו בחשדנות וגם לפועל הערבי סעיד (סעיד והיב) שאינו מוציא מילה מהפה.

יום אחד הוא מוצא גופה ביער. הוא מזעיק משטרה אך כשהשוטרים מגיעים הם אינם מוצאים גופה וזקס ואהרון מתכחשים לכל זאת ומאשימים את דמיונו של אלכס. אלכס מוצא במקום מטבע עתיקה ועליה דמות שהוא מזהה לפי ספריו כצלבני אדוארדו הגדול אשר לפי הספרים נשבה בקרב חיטין וראשו הותז. על המטבע חקוק השם "נאסראללה". ייתכן שאדוארדו לא נהרג אלא התאסלם והפך לנאסראללה?.

אלכס מזמין את פרופ' קליימן (אריה בובר) ואת ידידתו אריאלה (עדי שמואלי) ומסביר לו על התגלית והם מתלהבים. הוא מתחיל לחפור בחורבות הכפר הערבי שהיה שם אך מוברח על ידי אהרון וחבריו שמנסים גם לדרסו.

הוא נפצע ואז יושב עם סעיד ומראה לו את המטבע. סעיד פותח לראשונה את פיו ומגלה לו את המפעל הקטן ליצירת המטבעות המזויפים. הוא נפגש עם זקס שמציע לו "עסקה" לשיווק המטבעות. אלכס מסרב וחוזר למגדל שם נמצאת אריאלה (תמרה דיין) מזכירתו של זקס. היא מגלה לו שהיא מטעם רשות העתיקות חוקרת על זיוף המטבעות וכי לדעתה הצופה הקודם דוד נרצח לאחר שגילה זו.

זקס ממהר למגדל התצפית, נועל את הדלת, שופך דלק ומצית את המגדל. אלכס ואריאלה מצליחים להינצל ברגע האחרון וסעיד מזעיק את השוטרים שעוצרים את זקס ובנו.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* מול היערות, באתר קרן הקולנוע הישראלי

קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על פי ספרי אברהם ב. יהושע
קטגוריה:סרטי דניאל וקסמן
איסקנדר קבב

**איסקנדר קבב** (בטורקית :**iskender kebabı;** באזרית: **Iskəndər Kabab**) הוא מאכל טורקי העשוי מבשר בקר או מבשר כבש, מקורו בטורקיה ונחשב לנפוץ במדינות הקווקז ומרכז אסיה.

המאכל מורכב מבשר בקר או כבש המעורבבים יחד עם שומן ונצלים על רוטיסרי אנכי.

נהוג להגיש את המאכל חם כשהוא בליווי רוטב עגבניות, פלפל חריף, לחם פידה ויוגורט.

למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הטורקית, קיימת גרסאות שונות נפוצות בעיקר באזרבייג'ן, גאורגיה, ארמניה, בולגריה, קזחסטן וקירגיזסטן.

## היסטוריה
המאכל הוזכר לראשונה במאה ה-19 לאחר שנוצר על ידי השף איסקנדר אפנדי, בהשראת המנה הטורקית והמסורתית דונר קבב.

אפנדי שהתגורר בעיר בורסה, שאף ליצור גרסה מקומית של הקבב ויצר את האיסקנדר קבב כשהוא מורכב מפרוסות של בשר שהושרו במרינדה, נצלו יחד עם פיתות על רוטיסרי והוגשו בליווי רוטב עגבניות, יוגורט וחמאה מומסת.

כיום, ה-"Kebapçı İskender" הוא סימן מסחרי של יבוז איסקנדרוגלו, שמשפחתו עדיין מנהלת את המסעדה בבורסה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מתכון להכנת איסקנדר קבב, באתר Taste

## הערות שוליים

קטגוריה:אוכל רחוב
קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:כריכים
קטגוריה:מזון מהיר
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח האזרי
הפיגוע בקו 38 בירושלים

**הפיגוע בקו 38** היה פיגוע תופת שבוצע ביום שלישי, ז' באדר א' ה'תשל"ח 14 בפברואר 1978 באוטובוס קו 38 בירושלים בו נרצחו 2 יהודים תושבי ירושלים ונפצעו 41 אנשים.

## הפיגוע
בערב יום שלישי, ז' באדר א' ה'תשל"ח 14 בפברואר 1978 יצא אוטובוס אגד קו 38 משכונת רמות אלון שבצפון ירושלים לעבר מרכז העיר. מעט אחרי השעה 21:00 כאשר עבר ברחוב צפניה בשכונת הבוכרים התפוצץ מטען חבלה שהוטמן באוטובוס מתחת למושב האחרון. כתוצאה מהפיצוץ נפצעו 41 מהנוסעים ושניים נרצחו, כתריאל בלומנפלד ויוסף דב ויסמן.

משטרת ירושלים עצרה מספר אנשים בתגובה לפיגוע.

## ראו גם
* הפיגוע בקו 12 (1978)

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:פיגועים באוטובוסי אגד בירושלים
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1978
רגעים (שיר של אילנה אביטל)

"**רגעים**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1984 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השלישית והמובילה באלבום האולפן הרביעי של הזמרת, רגעים. השיר נכתב על ידי חמוטל בן זאב והולחן על ידי הנרי ברטר. ב-2 בפברואר 1984 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-27. מיקום השיא אליו הגיע בדירוג הוא המקום השישי. לבסוף, ב-12 באפריל יצא מהדירוג לאחר שמונה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
בזכות ימים כאלה

"**בזכות ימים כאלה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראליים אילנה אביטל ויזהר כהן. את השיר הוציאה לאור בשנת 1984 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום האולפן הרביעי של הזמרת, "רגעים". הוא נכתב והולחן על ידי אהוד מנור, מיטש הילר והנרי ברטר. ב-13 בספטמבר 1984 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-29. מיקום השיא אליו הגיע בדירוג הוא המקום השביעי. לבסוף, ב-11 בדצמבר יצא מהדירוג לאחר אחד-עשר שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירי יזהר כהן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי הנרי ברטר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
היינריך החמישי, רוזן לוקסמבורג

**היינריך החמישי הבלונדי** (1216 – 24 בדצמבר 1281), שנקרא **הגדול**, היה הרוזן של ארלון מ-1226 ועד מותו, אדון ליני מ-1240 ועד מותו, רוזן לוקסמבורג ולה רוש מ-1247 ועד מותו, ומרקיז נאמור בין 1256 ל-1264 בתור **אנרי השלישי**.

## ביוגרפיה
היינריך נולד ב-1216 והיה בנם ויורשו של ולראן השלישי, דוכס לימבורג ושל ארמסינדה, רוזנת לוקסמבורג. 

בשנת 1226, בעקבות מות אביו ולראן השלישי, ירש היינריך את רוזנות ארלון.

בשנת 1240 התחתן הנרי עם מרגרט,  בתם של אנרי השני, רוזן באר ופיליפה מדרו. נישואיו של היינריך למרגרט הביאו לו את ליני-אן-בארואה כנדוניה שלה,  אם כי, לפי סעיף בחוזה הנישואין, היא נשארה תחת השליטה הפיאודלית של רוזנות באר. בזלזול לכך, היינריך נשבע אמונים בשנת 1256 לתאובלד השני, מלך נווארה בתפקידו של האחרון כרוזן שמפאן. גיסו של היינריך תאובלד השני, רוזן באר ניצל את הסכסוך שהתחולל אז בין פרידריך השלישי, דוכס לורן והבישופים של מץ. היינריך החמישי היה לצידו של הדוכס ולכן תאובלד לקח את הצד של הבישוף. היינריך נלכד בקרב ב-Preny ב-14 בספטמבר 1266.  ב-8 בספטמבר 1268, לואי התשיעי, מלך צרפת ברר בין שני הרוזנים והיינריך שוחרר וחזר לשלוט בליני, אך תחת שליטה של באר. 

היינריך ירש את לוקסמבורג ואת לה רוש לאחר מותה של אמו, ארמסינדה, בשנת 1247.  בשנת 1256, תפס היינריך את נאמור בזמן שהמרקיז השולט, בולדווין השני, היה גם קיסר בקונסטנטינופול. בולדווין מכר את זכויותיו בנאמור לגי, רוזן פלנדריה, אשר כבש את המרקיזות מאת היינריך. שני הצדדים ערכו שלום וגי התחתן עם בתו של היינריך, איזבל.

לאחר שקיבל 15,000 ליברות מהאפיפיור, הצטרף הנרי לאדוארד מאנגליה במסע הצלב התשיעי.  הוא חזר עם שומריו הנותרים לאחר שהצלבנים השיגו שביתת נשק עם הסולטנות הממלוכית. 

## משפחתו
מנישואיו עם מרגרט מבאר היו לו הילדים הבאים:
* היינריך השישי (נפטר ב-1288), רוזן לוקסמבורג 
* ולראן הראשון (נפטר ב-1288), רוזן ליני ורוסי. הוא המייסד של מה שהפך לענף הצרפתי של בית לוקסמבורג, מה שנקרא בית לוקסמבורג-ליני.
* איזבל (1247–1298), התחתנה עם גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה  
* פיליפה (1252–1311), התחתנה עם יוהאן השני, רוזן הולנד
* מרגריט (שליטת מאכרן), חיה ב-1302
* פליסיטאס
* ז'אן (מתה ב-1310), אם מנזר קליירפונטין

היו לו גם לפחות שני בנים לא חוקיים,  כולל:
* היינריך, ממזר מלוקסמבורג (נפטר ב-1288),  נישא לאיזבל מהופליז, יורשת הופליז.
* בולדווין 

כל בניו נספו בקרב וורינגן ב-1288.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית לוקסמבורג
קטגוריה:ילידי 1216
קטגוריה:נפטרים ב-1281
אתה המלך

"**אתה המלך**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1987 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום האולפן החמישי של הזמרת, בלי בושה. הוא נכתב והולחן על ידי חיים קינן ואביטל עצמה – אחת מהרצועות היחידות בכל הדיסקוגרפיה שלה שהולחנה על ידה. ב-4 ביולי 1987 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג'. בשבוע לאחר מכן נכנס אל המצעד במקום ה-14. מיקום השיא אליו הגיע הוא העשירי. לבסוף, ב-8 באוגוסט יצא מהדירוג לאחר ארבעה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים על מלכים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
היינריך השישי, רוזן לוקסמבורג

**היינריך השישי, רוזן לוקסמבורג** (1240 – 5 ביוני 1288) היה רוזן לוקסמבורג וארלון ממותו של אביו, היינריך החמישי הבלונדיני, בשנת 1281 עד מותו שלו בקרב וורינגן,  שבע שנים מאוחר יותר, כאשר ירש אותו בנו, היינריך השביעי.

## ביוגרפיה
היינריך נולד ב-1240 והיה בנם של היינריך החמישי הבלונדיני ומרגרט מבאר. אביו השתתף במסע הצלב של לואי התשיעי, מלך צרפת נגד תוניס והוא המשיך במלחמה זו, ונהרג לצד שלושה מאחיו בקרב וורינגן על ידי אביר של יוהאן הראשון, דוכס בראבנט.

## משפחתו
היינריך התחתן עם ביאטריס ד'אווסנס  בתו של בולדווין ונכדתו של בוכארד הרביעי מאווסנס בסביבות 1260 ונולדו להם שלושה בנים, שניים מהם זכו לכבוד ולמצוינות הגבוהה ביותר:
* היינריך השביעי,  שנבחר למלך הרומאים ב-1308 ולקיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1309
* וולרם, לורד דורלר, תירימון וקונסור, מת במצור על ברשיה ב-1311 
* מרגרט, הנזירה הראשית של מרינטל 
* פליסיטאס, הגברת מגיסבק 
* בולדווין, ארכיבישוף-הבוחר של טריר 

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית לוקסמבורג
קטגוריה:ילידי 1240
קטגוריה:נפטרים ב-1288
ג'יימס פאד

**ג'יימס פאד** (באנגלית: **James Faed**; 4 באפריל 1821 – 23 בספטמבר 1911) היה אמן סקוטי מפורסם.

## ביוגרפיה
ג'יימס היה בנו השני מבין ששת ילדיו של ג'יימס פאד, ומרי לבית מקג'וך. שניים מאחיו, ג'ון פאד ותומאס פאד ובנו ג'יימס פאד, ג'וניור. גם הפכו לאמנים.

בשנותיו הראשונות אביו שעסק בבנייה חשב שלג'יימס יש כישרון ניכר להנדסה. כשהיה בן שש עשרה הוא בנה סירה במשך שנה. בגיל שבע עשרה הוא נסע למריפורט עם אביו ואחיו ג'ון. בזמן שג'ון צייר מיניאטורות, ג'יימס עשה את אותה עבודה כמו אנשי אביו.

### יצירה
עם זאת, עם מות אביו ב-1842 הצטרף ג'יימס לשני אחיו, ג'ון ותומס, שהתגוררו באדינבורו. ג'יימס החל לצייר נופים, מיניאטורות ודיוקנאות בשמנים ובצבעי מים והפך למציג קבוע באקדמיה הסקוטית המלכותית במשך עשרים שנה. סצנת החוף שלו בצבעי מים בחוף קולונד נמצאת בגלריה לאמנות אברדין. שתיים מהמיניאטורות שלו, "איזבלה לוקהרט" "רוברטסון ומיס מרי דאנקן" משובחות במיוחד.

ג'יימס, שהוצג בפני חרט המצוטינט, ג'ון בונר, התעניין בשיפור התהליך להכנת הלוח עבור החרט - ייתכן עקב העניין ההנדסי בו הבחין אביו. הוא גם פיתח עניין עז במצוטינט, והקריירה שלו עד מהרה החלה להתמקד באמנות זו וכחרט בכלל. בתור חרט הוא יצר במשך למעלה מחמישים שנה. הוא זכה לשבחים בימיו על ידי החרט הדגול סמואל קאזינס (1801–1887). כמה מיצירותיו של פאד הוזמנו על ידי האגודה המלכותית לקידום האמנויות היפות בסקוטלנד.

בערך ב-1871 נסע ג'יימס לאוסטרליה על מנת לבקר את אחיו ויליאם, שהיגר, ושהה בסטוני פארק, ברונסוויק, ביתו של תיאודוטוס ג'ון סאמנר. הבית נהרס מאוחר יותר בשריפה, ואיתם אבדו חריטות רבות של החיים שהיו שם מאת ג'יימס פאד. אך אלה ששרדו נתלו בחדר האוכל של הבית שנבנה מחדש.

חריטות הדיוקנאות שלו זכו לביקוש נרחב והפטרון הראשון שלו היה ג'ון ווטסון גורדון שב-1850 הפך לנשיא האקדמיה הסקוטית המלכותית. פאד חרט לפחות מאה שלושים ושלושה לוחות, אחד מהם היה עבור הוועדה המלכותית לציור של המלכה ויקטוריה והנסיך ארתור. ההזמנה האחרונה שלו הייתה דיוקן של הרוזנת מסיפילד שנתלה באקדמיה המלכותית בשנת 1877.

התחריט האחרון שעשה ג'יימס פאד, בגיל שמונים, היה דיוקנו של רוזן הבית, אביו של ראש הממשלה לעתיד, סר אלק דאגלס-הום. הוא הוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1899.

### מוות
הוא מת בפתאומיות בזמן שאכל את ארוחת הצהריים באדינבורו, בשנתו התשעים ואחת.

אשתו מרי קוטון נפטרה ב-1887 בגיל שישים. הם קבורים עם בניהם, ד"ר סטיוארט פאד (1869-1898) ופרנסיס גרנט פאד (1867–1914) בבית הקברות דין.
## גלריה

 File:A family scene with a mother holding a sleeping baby and bei Wellcome V0038762.jpg|אם וילדיה
File:Character sketches of romance, fiction and the drama (1892) (14784778302).jpg|סצנה אהבה בתיאטרון
File:James Faed - Shakespeare in His Study - B1976.1.134 - Yale Center for British Art.jpg|שקספיר בחדר עבודתו


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1821
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1911
וילם הראשון, רוזן אנו

**וילם הטוב** ( בהולנדית: **Willem I van Henegouwen**; בצרפתית: **Guillaume Ier de Hainaut**; 1286 – 7 ביוני 1337) היה רוזן אנו (כווילם הראשון), אווסנס, הולנד (כווילם השלישי) וזיילנד (כווילם השני) מ-1304 ועד מותו.

## ביוגרפיה
וילם, נולד ב-1286, והיה בנם של יוהאן השני, רוזן אנו, ופיליפה מלוקסמבורג, בתו של היינריך החמישי, רוזן לוקסמבורג. הוא היה אח של יוהאן מבומון ואליס מאנו.

וילם לא היה צפוי להיות רוזן במקור. לאחר מותם של אחיו הגדולים, יוהאן (נהרג בקורטרייק ב-1302) והיינריך (נפטר ב-1303), הוא הפך ליורש של מחוזות אביו.

לפני שנהפך לרוזן, הוא הובס על ידי גי מנאמור בקרב באי דויבלנד ב-1304. גי ויוהאן השני, דוכס בראבנט כבשו אז את רוב זיילנד והולנד, אך השטחים הללו התאוששו שוב כאשר וילם הפך לרוזן החדש באותה שנה. וילם המשיך במלחמה עם פלנדריה עד לשלום פריז ב-1323, שבמהלכו התנער רוזן פלנדריה מכל התביעות על זיילנד. וילם, בתורו, הרוויח את כל זיילנד אך הסכים לוותר על כל התביעות על פלנדריה הקיסרית. וילם כבש את רוב בישופות אוטרכט וניסה לכבוש את פריסלנד אך נהדף על ידי הסל מרטנה. עם מותו של דודו, גי ד'אווסנס, הבישוף של אוטרכט, לקח וילם את הפייף של אמסטרדם וסיפח אותו להולנד.

רבות מבנותיו נישאו עם שליטים חשובים באירופה; אדוארד השלישי, מלך אנגליה ולודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה היו נשואים לבנותיו, ואילו הוא היה נשוי לאחותו של פיליפ השישי, מלך צרפת.  עם הבריתות החשובות הללו זכה וילם להשפעה וכבוד ניכרים, שבהם השתמש כדי לקדם את האינטרסים של מחוזותיו.

## משפחתו
ממוזער| חותמת של וילם הראשון
ב-19 במאי 1305 התחתן ויליאם עם ז'אן מוולואה, אחותו של פיליפ השישי, מלך צרפת,  ונולדו לו הילדים הבאים:
* וילם השני, רוזן אנו (1307–1345)
* יוהאן (נפטר ב-1316)
* מרגרט השנייה, רוזנת אנו (1311–1356), התחתנה עם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
* פיליפה מאנו (בערך 1313–1369), התחתנה עם אדוארד השלישי, מלך אנגליה
* אגנס (מתה ב-1327)
* יוהאנה מאנו (1315–1374), התחתנה עם וילהלם החמישי, דוכס ייליך
* איזבל מאנו (1323–1361), התחתנה עם רוברט מנאמור
* לואי (1325–1328)
* יאן אלמאן (1320–1389) בן לא חוקי ואביר

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1286
קטגוריה:נפטרים ב-1337
הגדת מנטובה

[250px|ממוזער|[בצאת ישראל, מתוך הגדת מנטובה, 1560]]
[150px|ממוזער|[רבי עקיבא בהגדת מנטובה]]
**הגדת מנטובה** היא הגדה של פסח מאוירת שנוצרה בשנת 1560 במנטובה שבאיטליה. היא נחשבת להגדה המאוירת המודפסת הראשונה על אדמת איטליה. למרות מיקום הדפסתה - ההגדה היא בנוסח אשכנז, היות שבמאה ה-16 היו במנטובה יהודים אשכנזים רבים. בעמוד האחרון אף צורף תרגום ליידיש של הפיוט "אדיר הוא".

## מבנה וסגנון
הגדת מנטובה הודפסה על ידי ג'אקומו רופינלי. בית הדפוס לא היה יהודי, אולם הסידור היה בהשגחתו של יצחק בן סולומון, מנהל בית הכנסת במנטובה. כבר מהעמוד הראשון ניתן להבחין בהשפעתה של הגדת פראג, הוא זהה לה מבחינה טיפוגרפית על אף הוספת איורים חדשים ועיטורים בשוליים. בעוד שבהגדת פראג רק שלושה עמודים עם גבולות, כל דפי הגדת מנטובה מוקפים בגבולות.

בהגדת מנטובה ניכרת השפעת אמנות הרנסאנס האיטלקית. לדוגמה: אברהם חוצה את נהר הפרת בדרכו לכנען מתואר במהדורה כמי שמפליג בגונדולה. 'הבן החכם' הוא העתק של הנביא ירמיהו בציורו של מיכאלאנג'לו בקפלה הסיסטינית בותיקן. 'הבן הרשע' מתואר כקונדוטייר (ראש צבא שכיר) איטלקי. 'התם' מזכיר את הדמות מהאילוסטרציות של הנס הולביין על הפסוק בספר תהילים "אמר נבל בליבו". הסדר של ליל הפסח מזכיר תמונה נוצרית של משתה חתונה באחד הבשורות.

המיזוג בין הסגנונות משלב רקעים פרחוניים בסגנון איטלקי וחיתוכי עץ של הגדת פראג. בנוסף, בהגדה איורים של מלאכים וכרובים מזמרים, ראשי אריות עם טבעת בפה המזכירים מזרקות באיטליה, שימוש בסגנון גותי, באותיות גדולות, בצמחים ואשכולות ענבים, כולם מזוהים עם האמנות האיטלקית.

יחד עם אמנות הרנסאנס משתלבים איורים של נושאים יהודיים כדוגמת: דוד המלך, אליהו הנביא, אפיית מצות, משה ואהרן ועבודת הפרך של בני ישראל במצרים.

## קישורים חיצוניים
*הגדת מנטובה סרוקה במלואה באתר אוסף בראגינסקי
*
*אגדות מאויירות 

## הערות שוליים

קטגוריה:הגדות של פסח
קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
קטגוריה:מנטובה
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:ספרי 1560
ברוך כהנא

[250px|ממוזער|שמאל|כתובת חקוקה בכניסה לכפר הנוער בן שמן: '''ברוך כהנא מ[פלוישתי רומניה הקדיש הונו בסך ששת אלפים ל"מ לקרן הקימת לישראל בשנת תר"ע ולאחריה לשם בנין המושב בן-שמן. הדירקטוריון של הקק"ל הציב ציון זה לזכר המפעל**]]

**ברוך כהנא''' (1835–1927) נדבן ציוני שהוריש עוד בחייו את רוב הונו לקרן הקיימת. בכספו נבנו מבני כפר הנוער בן שמן ועל שמו כפר ברוך.

## קורות חיים
כהנא נולד במוהילוב והתייתם מהוריו בגיל 10. כדי להמלט מגזירת הקנטוניסטים נמלט ליאשי. בעקבות קריאת "מדינת היהודים" של הרצל חיסל את עסקיו ברומניה ועבר לווינה כדי להיות בקרבת הרצל. בשנת 1896 הוא הרים תרומה נכבדה לחובבי ציון. בשנת 1909 הוא תרם את רוב חסכונותיו לקרן הקיימת לצורך בניין ארץ ישראל. בכספו נבנו מבני כפר הנוער בן שמן ובשנות ה-20 הושקעו תרומותיו בקניית קרקעות.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רומנים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:ילידי 1835
קטגוריה:נפטרים ב-1927
בוא אל החגיגה

**בוא אל החגיגה** הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל.
## הפקה
את השיר הוציאה לאור בשנת 1985 חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב והולחן על ידי שמרית אור ואביטל עצמה – אחת מהרצועות היחידות בדיסקוגרפיה שלה שהולחנו על ידה – והשתתף בפסטיגל 1985, שם הגיע למקום השלישי. ב-13 בינואר 1986 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-25. הוא רשם את מיקום השיא שלו במצעד כשדורג שני. סך הכל צעד השיר אחד-עשר שבועות רצופים במצעד.

## מיקומי שיא

## גרסאות כיסוי
*בשנת 2011 ביצע הזמר אבי ביטר את השיר במסגרת התכנית "היכל התהילה".
*בשנת 2020 ביצעו הזמרים שירי מימון, רן דנקר ואילנה אביטל במסגרת המופע "My פסטיגל".
*בשנת 2024 ביצעו כוכבי הילדים מני ממטרה, מיקי מוכתר, דוד חיים, רוי בוי ומיכאל ושירן ממשפחת ספיר כחלק מהמופע "ג'מבו מותק".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירי שירי מימון
קטגוריה:שירי פסטיגל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שמרית אור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
וילם השני, רוזן אנו

**וילם השני, רוזן אנו** (1307 – 26 בספטמבר 1345) היה רוזן אנו משנת 1337 ועד מותו. הוא היה גם רוזן הולנד (כ**ווילם הרביעי** ) ורוזן זיילנד. הוא ירש את אביו, וילם הראשון, רוזן אנו. תוך כדי לחימה בפרוסיה, התקוממו הפריזים. וילם חזר הביתה ונהרג בקרב וורנס.

## ביוגרפיה
וילם נולד בשנת 1307, והיה בנם של וילם הראשון, רוזן אנו וז'אן מוולואה.  בשנת 1334, הוא נישא ליוהאנה, דוכסית בראבנט, בתו ויורשתו של יוהאן השלישי, דוכס בראבנט, אך לא היו לו ילדים.  הוא לחם בצרפת כבעל ברית של האנגלים (הוא היה גיסו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה). בשנת 1339 השתתף וילם במצור על קמברה (1339).  בשנת 1345 חודשיים לפני מותו, הוא הטיל מצור וכבש את אוטרכט, משום שהבישוף, יאן ואן ארקל, ניסה להחזיר את עצמאותה ההיסטורית של הבישופות מהולנד.

וילם נלחם נגד הסרצנים, ויצא למסע צלב עם המסדר הטווטוני בפרוסיה.  הוא נהרג ליד סטבורן, במהלך אחד מקרבות ווארנס נגד הפריזים ב-1345. 

את וילם ירשה אחותו, מרגרט מאנו, שהייתה נשואה ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אנו, הולנד וזיילנד הפכו לחלק מתחומי הכתר הקיסרי.

## אילן יוחסין

## לקריאה נוספת
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1307
קטגוריה:נפטרים ב-1345
מדינת סבויה

**מדינת סבויה** היא ציון קולקטיבי של כל המדינות שנשלטו על ידי הרוזנים והדוכסים של סבויה מימי הביניים ועד להקמת ממלכת איטליה. בסוף המאה ה-17 מנתה אוכלוסייתה כ-1.4 מיליון.  

## היסטוריה
ההיסטוריה רבת-השנים של סבויה כללה את התקופה שלפני רוזנות סבויה, לאחר מכן את רוזנות סבויה, דוכסות סבויה, התקופה מסבויה לסיציליה וסרדיניה לפני איחוד איטליה, ולאחר מכן.

מימי הביניים, המדינה כללה את דוכסות סבויה, נסיכות פיימונטה, דוכסות אאוסטה ורוזנות ניס, שכולן היו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה באופן רשמי. עם זאת, הסבוירים פעלו לעיתים קרובות נגד הקיסר, וצידדו שוב ושוב בצרפתים במהלך מלחמות צרפת-הבסבורג. משנת 1708 היא כללה את דוכסות מונפראט, ולאחר מכן את ממלכת סיציליה מ-1713 עד 1720, את ממלכת סרדיניה מ-1720 ואת דוכסות ג'נובה מ-1815. הטריטוריות הללו יצרו מדינה מורכבת תחת בית סבויה עד לאיחוד ההיתוך המושלם ב-1847. עד 1861, מדינה מאוחדת זו רכשה את רוב המדינות האחרות בחצי האי האיטלקי ויצרה את ממלכת איטליה, בעוד ששטחיה מצפון וממערב לאלפים (כולל סבויה עצמה) הפכו לחלק מצרפת.

המעשה הסופי של קונגרס וינה משנת 1815 מתייחס אליהם כ**"מדינות הוד מלכותו מלך סרדיניה"**. בקרב בני זמננו, "ממלכת סרדיניה" ו"סרדיניה" שימשו כצורות קצרות נפוצות, למרות שהן התבלבלו עם האי. גם "פיימונטה", "סאבוי-פיימונטה" ו"פיימונטה-סרדיניה" משמשות לעיתים כדי להדגיש שהמרכז הכלכלי והפוליטי של מדינת סבויה היה פיימונטה מאז סוף ימי הביניים. מושב השליטים היה בטורינו. לכל מדינה היו מוסדות וחוקים משלה.

## טריטוריות

File:Pagi rhônalpins.png|סבויה במהלך האימפריה הקרולינגית
File:Savoie 12 13e siecles.GIF|רוזנות סבויה במהלך המאה ה-12
File:Savoie 15e siecle.GIF|דוכסות סבויה במאה ה-15
File:Italy 1843.svg|חצי האי האפניני ב-1843
File:Pays de Savoie relief location map.jpg|סבויה בימינו
File:Map of region of Piedmont, Italy, with provinces-it.svg|המינהל של פיימונטה באיטליה כיום


## דגלים

File:Königsbanner_14Jh.svg|alt=The first counts used the Holy Roman Empire banner as proof of their loyalty to the Emperor|הרוזנים הראשונים השתמשו בדגל האימפריה הרומית הקדושה כהוכחה לנאמנותם לקיסר
File:Savoie_flag.svg|alt=Flag of the County of Savoy and Duchy of Savoy (until 1783)|דגל רוזנות סבויה ודוכסות סבויה (עד 1783)
File:Flag_of_the_Kingdom_of_Sardinia.svg|alt=Flag of the Kingdom of Sardinia used in the late 18th (1783-1802)|דגל ממלכת סרדיניה בשימוש בסוף ה-18 (1783–1802)
File:Flag_of_Kingdom_of_Sardinia_(1848).svg|alt=Flag of the Kingdom of Sardinia (1832-1848), obtained by merging the flag of Savoy, Sardinia and Genoa|דגל ממלכת סרדיניה (1832–1848), הושג על ידי מיזוג דגל סבויה, סרדיניה וג'נובה
File:Flag_of_Italy_(1861-1946).svg|alt=Flag of Kingdom of Sardinia (1848–1861)|דגל ממלכת סרדיניה (1848–1861)


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות לשעבר באירופה
ג'ון פאד

**ג'ון פאד** (באנגלית: **John Faed**; 31 באוגוסט 1819 – 22 באוקטובר 1902) היה צייר סקוטי.

## ביוגרפיה
ג'ון היה בנם הבכור מבין ששת ילדיהם של ג'יימס פאד, ומרי פאד, לבית מקג'וך. שני בנים נוספים, תומאס פאד וג'יימס פאד, הפכו גם הם לאמנים, וכך גם אחותו סוזן פאד.

ג'ון החל לצייר מיניאטורות של אנשים מקומיים כשהיה רק בן תשע.

העיתון "המבקר השבועי של טירת דאגלס" ב-19 באוגוסט 1831 ציין כי בבחינה של בית הספר ג'ירטון "הוצג לקהל ספר מפות יפה ומדויק שבוצע על ידי ג'ון פאד, כדוגמה לרישומים רבים ומגוונים שלו, אשר לעיתים קרובות עוררו את הערצתם של כל מי שראה אותם".

הוא עבר לאדינבורו ב-1840 וב-1841 הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הסקוטית המלכותית. בשנת 1848 הוא רשום כצייר מיניאטורות באדינבורו.

פאד צייר בעיקר סצנות דתיות, ספרותיות והיסטוריות. הוא הציג באקדמיה הסקוטית המלכותית ובאקדמיה המלכותית כמעט ללא הרף. כשהיה נשיא איגוד האמנות היפה של קירקודברייטשייר ב-1899, דיוקנו של סר אייזק ניוטון הוצג בתערוכה שהתקיימה ביולי ואוגוסט באותה שנה. לפאד היו קהל עוקבים גם בארצות הברית. דיוקנו של ג'ורג' וושינגטון היה הבסיס לחריטת פסל דיוקן של ויליאם הול הצעיר ששימש להמחשת מאמר על וושינגטון במגזין ההיסטוריה האמריקאית ב-1880. ציורו המצליח ביותר "שייקספיר וחבריו בטברנת בת הים" נמכר לאמריקאי ב-1851.

את ציוריו, הפופולריים בבריטניה הוויקטוריאנית, ניתן למצוא היום באוספים פרטיים וציבוריים, כולל הגלריה הלאומית של סקוטלנד.

ב-1859 הוא עזר לג'וזף נואל פאטון להקים את חיל המתנדבים הראשון של אדינבורו מבין האמנים בעיר ושימש כסגן שלו.  הוא היה חבר פעיל בקהילה שבה הקים לבסוף את ביתו. הוא עזר להגות ולפתח מספר פרויקטים קהילתיים בניין העירייה שנפתח באוגוסט 1885 על ידי אחיו תומאס פאד, אז אקדמאי מפורסם.

פאד חלה במחלה קשה בקיץ 1902. הוא עבר התגורר עם אחותו סוזן פאד ומת שם ב-22 באוקטובר בגיל 83. הוא נקבר לצד אשתו, ג'יין מקדונלד (נפטרה 1897), בחצר הכנסייה של קהילת גירטון. סוזן נקברה לידו ב-1909.

סה"כ יצירותיו הידועות הוא 278 פריטים. מתוכם, 241 הוצגו באקדמיה המלכותית הסקוטית, עשרים מהם הוצגו באקדמיה המלכותית, ותשעה עשר הוצגו באקדמיה המלכותית בלבד, הרשימה נחשבת לא שלמה.
## גלריה

 File:Faed, Expulsion of Adam and Eve.jpg|גירוש אדם וחווה
File:Shakespeare and His Contemporaries.jpg|שקספיר וחבריו בטברנה
File:Portrait-of-george-washington-taking-the-salute-at-trenton-john-faed.jpg|ג'ורג' וושינגטון בטנטון


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1819
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1902
הסכם יפן–קוריאה (1907)

**הסכם יפן–קוריאה** נחתם על ידי האימפריה היפנית והאימפריה הקוריאנית ב-24 ביולי 1907.

## רקע
ההסכם קבע כי על קוריאה לפעול בהתאם להנחיות מהמושל היפני במדינה. המשמעות המעשית הייתה שהממשל הפנימי בקוריאה הועבר גם הוא לידי יפן, אחרי שב-1905 זו השתלטה על מדיניות החוץ של קוריאה.

ב-1905, קוריאה הפכה למדינת חסות של יפן והפסיקה לקיים מדיניות חוץ עצמאית. ב-1907, שלח הקיסר הקוריאני קוג'ונג, שליח חשאי לוועידה לשלום שהתכנסה בהאג כדי למחות על ההתנהלות היפנית. בתגובה, ב-18 ביולי אותה שנה אילצה יפן את קוג'ונג לוותר על הכתר לטובת בנו, סאנג'ונג. 

שישה ימים אחר כך, נכפה על ממשלת קוריאה לחתום על הסכם חדש. ההסכם העניק למושל היפני את הסמכות למנות ולהדיח פקידים בכירים, וקבע כי כל הפקידים הבכירים בממשלת קוריאה חייבים להיות יפנים, מה שהפך את ממשלת קוריאה לתלויה לחלוטין ביפן. בנספח סודי הועבר הפיקוד על הצבא הקוריאני לידיים יפניות, וכן הועברו סמכויות שיפוטיות ומדיניות.

## תרגום ההסכם
"ממשלות יפן וקוריאה, בחזון להגשמה של שגשוג ועוצמה בקוריאה והקידום המהיר של רווחת חייהם של הקוריאנים, הסכימו על הצעדים הבאים:

# ממשלת קוריאה תפעל בהתאם להוראות המושל בכל הקשור לרפורמה במנהל.
# קוריאה לא תחוקק כל חוק או פקודה ולא תפעיל כל אמצעי מנהלי אלא אם כן יש לה אישור מוקדם מהמושל.
# ענייני המשפט של קוריאה יהיו נפרדים מהמנהל.
# לא ימונו או יפוטרו פקידים בדרג גבוה ללא הסכמת המושל.
# קוריאה תמנה לתפקידים רשמיים אלה יפנים שקיבלו את המלצת המושל.
# קוריאה לא תעסיק אף זר ללא הסכמת המושל.
# הסעיף הראשון בהסכם בין יפן וקוריאה מ-22 באוגוסט 1904 מבוטל."

### נספח דיפלומטי (חשאי)
הנספח החשאי קבע כי יוקמו בתי משפט שיורכבו מיפנים וקוריאנים.
*הוקם בית משפט עליון, כשהנשיא, היועץ המשפטי, שניים מהשופטים וחמישה מהמזכירים יהיו יפנים. 
*שלושה בתי משפט לערעורים כששניים מהשופטים, חמישה מזכירים ועורך דין אחד יהיו יפנים. 
*שמונה בתי משפט מחוזיים כש-32 מעורכי הדין ו-80 מהמזכירים יהיו יפנים, בהתאם לצורך.

בנוסף, הוקמו תשעה בתי כלא, ונקבע כי המושל יהיה יפני, וכן חצי מסגל הסוהרים יהיו יפנים.

בכל הקשור לצבא:
*הגדוד הראשון שהיה אחראי על ההגנה על הקיסר פורק.
*קצינים בעלי השכלה יועברו לצבא היפני, למעט במקרים מסוימים בהם יש צורך בהישארותם.
*יפן קבעה את ההוראות להכשרת קצינים קוריאניים.
*כל היועצים וחסרי המועצות הפרלמנטריות בקוריאה פוטרו.

בנוסף, נקבעו מינויים של יפנים לתפקידים שונים בממשלה, דוגמת ראשי המשטרה המחוזית, מפכ"ל המשטרה וסגנו וסגני שרים בכל מחלקה.

## ראו גם
*הסכם יפן–קוריאה (1905)

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*

קטגוריה:יחסי יפן – קוריאה הדרומית
קטגוריה:האימפריה היפנית: יחסי חוץ
קטגוריה:קוריאה: היסטוריה
קטגוריה:יפן: אמנות והסכמים
קטגוריה:1907
תומאס פאד

**תומאס פאד** (באנגלית: **Thomas Faed**; 8 ביוני 1826 – 17 באוגוסט 1900) היה צייר סקוטי.

## ביוגרפיה
פאד נולד ב-8 ביוני 1826, והיה אח של האמנים ג'יימס פאד, ג'ון פאד וסוזן פאד.

הוא קיבל את השכלתו האמנותית בבית הספר לעיצוב, אדינבורו ונבחר למקורב של האקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1849. הוא נסע ללונדון שלוש שנים מאוחר יותר, נבחר למקורב של האקדמיה המלכותית ב-1861 וקיבל תואר "אקדמאי" ב-1864. הוא פרש לגמלאות ב-1893. הוא זכה להצלחה רבה כצייר של ז'אנר מקומי, והיה לו יכולת ביצוע ניכרת.

בשנת 1850 הוא התגורר בצפון אדינבורו עם אחיו ג'יימס פאד שהיה חרט. באדינבורו הוא היה חבר במועדון ציירים לצד ויליאם פטס דאגלס.

שלוש מהתמונות שלו, The Silken Gown, Faults on Both Sides, ו-The Highland Mother נמצאות בגלריית טייט ושתיים נוספות, היילנד מרי ו-The Reaper תלויות בגלריה לאמנות אברדין. The Last of the Clan, שהושלם ב-1865 וללא ספק עבודתו הידועה ביותר, נמצא בגלריה קלווינגרוב בגלאזגו.

הוא נפטר בלונדון ב-17 באוגוסט 1900.

## גלריה

File:Faed, Faults on Both Sides.jpg|עצב בזוגיות
File:A Seaside Toilet - Thomas Faed - ABDAG002195.jpg|ליד הים
File:Thomas Faed (1825-1826-1900) - Boy with a Hound - GLAHA-45036 - Hunterian Museum and Art Gallery.jpg|נער עם כלב
File:Thomas Faed (1825-1826-1900) - Sir Walter Scott and his Friends at Abbotsford - PG 825 - National Galleries of Scotland.jpg|ולטר סקוט וחברים


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1826
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1900
הפיגוע בצומת גוש עציון (2016)

220px|ממוזער|רס"ן אליאב גלמן
**הפיגוע בצומת גוש עציון** הוא פיגוע שאירע בט"ו באדר א' ה'תשע"ו בצומת גוש עציון, ובו ניסה מחבל לדקור אזרחים שעמדו בתחנת אוטובוס. בפיגוע נהרג קצין צה"ל, רב-סרן , שנורה בשוגג בעת ניטרול המחבל.

## רקע

החל מספטמבר 2015 החלה הסלמה בתקריות האלימות ובפיגועי הטרור כחלק מגל טרור שכונה גם "אינתיפאדת הבודדים", שאופיין בפיגועי דריסה ודקירה רבים על ידי מחבלים בודדים, ולא כחלק מארגון טרור. בינואר 2016 החלה ירידה הדרגתית במספר הפיגועים.

בשלושת החודשים שקדמו לפיגוע, אירעו בצומת הגוש יותר מעשרה פיגועי דריסה, דקירה וירי.

## הפיגוע
ביום רביעי בצהריים, ט"ו באדר א' ה'תשע"ו, סמוך לשעה 12:00, הגיע המחבל, ממדוח עמרו, בן 26, תושב הכפר דורא שבנפת חברון אל תחנת האוטובוס הדרומית שבצומת גוש עציון, חמוש בסכין. החיילים שהבחינו במחבל קראו לו לעצור, אך המחבל עקף את עמדת החיילים ופתח בריצה לעבר האזרחים ששהו בתחנה, ביניהם קצין צה"ל, רס"ן , ששהה בתחנה לאחר שירות מילואים. גלמן שלף את אקדחו האישי, הסתער לעבר המחבל, ואף הצליח לפגוע בו ולפוצעו, אך נפגע ונהרג מכדור תועה שנורה בשוגג על ידי החיילים.

## משפט המחבל

שלוש שנים לאחר הפיגוע, החליט בית המשפט הצבאי ביהודה ברוב של שניים, לזכות את המחבל מעבירת רצח, ולהרשיעו בהריגה בלבד. בית המשפט נימק את הזיכוי בכך שלא ניתן לקבוע כי המחבל אכן הגיע למקום על מנת לרצוח, ולכן לא ניתן לבסס את היסוד הנפשי הנדרש בכדי להרשיעו בעבירת גרימת מוות בכוונה. בית המשפט גזר על המחבל 30 שנות מאסר ומתן פיצוי כספי למשפחתו של אליאב.

פסק הדין המיקל עורר סערה. שר הביטחון דאז אביגדור ליברמן תקף את החלטת השופטים וטען כי אין כל היגיון בפסיקה וכי המחבל אמור להיות מורשע ברצח. יושבת ראש מפלגת הבית היהודי, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי תקפה אף היא את החלטת בית המשפט, וטענה כי "ערבי שרץ עם סכין לעבר יהודי עושה זאת במטרה אחת - לרצוח". ארגון אלמגור פנה לפרקליט הצבאי הראשי בבקשה לערער על הזיכוי, ולאחר זמן אכן הודיעה הפרקליטות הצבאית כי בכוונתה לערער על פסק הדין.

בט"ו בתמוז ה'תשפ"ב התקיים דיון הערעור על פסק הדין בעניין המחבל. נשיא בית הדין הצבאי לערעורים תא"ל נתנאל בנישו קיבל את הערעור והרשיע את המחבל בעבירת רצח. בנימוקו לפסק הדין, ציין השופט כי .

## הנצחה
220px|ממוזער| מצפה אליאב
כחלק מהנצחת אליאב, הוציאה לזכרו המשפחה סידורי ילדים, ופאוצ'ים לנשיאת ספרי קודש במהלך השירות הצבאי.

בשנת 2016, בנו בני נוער מהישוב כרמי צור את "מצפה אליאב" לזכרו.

בשנת 2023, יצאה המדרשה לידע המקדש בפרויקט 'הוד אליאב', הכולל סיור וירטואלי בעזרת משקפי מציאות מדומה בבית המקדש.

## ראו גם
* ירי דו-צדדי
* צומת גוש עציון
* הפיגוע בצומת גוש עציון (2005)
* הפיגוע המשולב בכניסה לאלון שבות

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* פסה"ד "תביעה הצבאית נ' ממדוח יוסף מוחמד עמרו"
* ["פסה"ד "ערעור על פסק דינו של ביהמ"ש הצבאי יהודה"](https://cdn-media.web-view.net/i/ww3xwccasc/______________(1)_(2)_(3).pdf)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טרור פלסטיני
צומת גוש עציון
צומת גוש עציון
קטגוריה:טרור ערבי בישראל
קטגוריה:תקריות ירי דו צדדי
צומת גוש עציון
Second Emotion

**Second Emotion** (בעברית: **רגש שני**) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר בהשתתפות הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר , מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, *[[Changes (אלבום של ג'סטין ביבר)|Changes]]*.

## רקע
ב-1 במרץ 2020 פורסם כי מתוכנן שיתוף פעולה בין הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר לבין הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר , מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, *[[Changes (אלבום של ג'סטין ביבר)|Changes]]*.

## וידאו קליפ
בוידאו קליפ של השיר, אשר בוים בידי ניק דהמורה, נראים הרקדנים ג'וני ארסמה, מיקל ווילסון, סי. ג'יי. סלבדור, קודי וויגינס, ג'וש פרייס, דריל קית', נטלי בבקו, שרה איזבל קפיטול, שאק ריד, ג'ושוע טייוואן וויליאמס, טוני צר וחליל מקניל כשהם רוקדים בחניון ולבושים בבגדים שחורים. הקליפ הופק בידי אנדרו סנדלר ויצא לאור ב-11 במרץ 2020.

## ניתוח מוזיקלי
השיר הוא באורך של 3:22 ומשלב סגנונות מוזיקה כמו אר אנד בי, פופ ראפ וטראפ. מבקר הבילבורד טיילור וות'רבי כתב כי הפזמון המתגבר הוא אחד הייחודיים ביותר ב-*Changes*, וציין כי הוא מזכיר את Headlines של הראפר האמריקאי דרייק. אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן כתב כי הרצועה "מעוררת כראוי", עמוסת אפקטים ובעלת גוון פסיכדלי.

## קבלה
מבקר הבילבורד טיילור וות'רבי דירג את השיר במקום העשירי מתוך 17 רצועות האלבום. קרל ווילסון מהמגזין האינטרנטי סלייט כתב כי הנוכחות של טראוויס הייתה מינורית.קורטני לרוקה, מ-Insider Inc.  לא אהבה את קצב השיר וקלי אהלגרים אמרה כי זוהי הרצועה האהובה עליה ביותר אך ציינה כי ההקשבה לשיר גרמה לה לרצות לשמוע *[[Astroworld]]* של סקוט, במקום *Changes*.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי טראוויס סקוט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים על רגשות
לאלי סוקולוב

**לודוויג לאלי** או **לאלה סוקולוב** במקור: **אייזנברג** (28 באוקטובר 1916 - 31 באוקטובר 2006), היה איש עסקים אוסטרלי יליד אוסטרו-הונגריה סלובקי-אוסטרלי, ניצול שואה.

## ביוגרפיה
לאלי סוקולוב נולד כלודוויג אייזנברג ב-28 באוקטובר 1916 בקורומפה, ממלכת הונגריה (כיום קרומפכי, סלובקיה). הוא הצטרף למפלגת העם הסלובקית הפשיסטית בניסיון להימלט מההסלמה ברדיפת האוכלוסייה היהודית. באפריל 1942 גורש לאושוויץ כחלק מהשתתפות ממשלת סלובקיה בשואה . עם הגעתו למחנה ההשמדה הוא קועקע במספר 32407. הוא הופנה לעבודה בבנייה למחנה המתרחב, אך עד מהרה חלה בטיפוס . לאחר שהחלים, הוא הוצב כאחד מהמקעקעים של המחנה. ככזה, הוא היה חלק מהמחלקה המדינית (Politische Abteilung), כפוף לקצין אס-אס. משמעות תפקידו הייתה שהוא היה "כפסע רחוק יותר מהמוות משאר האסירים", והוא קיבל מספר הטבות, כגון חדר בודד, מנות נוספות, וזמן פנוי לאחר סיום עבודתו.

בזמן שהותו במחנה, פגש סוקולוב את אשתו לעתיד גיזלה "גיטה" פוהרמנובה. הוא היה מעורב בסחר בסחורות עם אסירים, קציני אס אס ומקומיים.

שמונה ימים לפני שחרור אושוויץ על ידי כוחות סובייטים ב-27 בינואר 1945, הועבר סוקולוב למחנה הריכוז מאוטהאוזן-גוזן. במאוטהאוזן, זהותו היהודית לא הייתה ידועה. כאשר אסיר עמית הלשין עליו שהוא יהודי, הוא הכחיש בהצלחה את הגילוי והסית שני בעלי ברית לרצוח את המלשין בגליל של מפעל הפלדה. הוא נמלט מאותו מחנה ריכוז וחזר למקום הולדתו, אז חלק מצ'כוסלובקיה. הוא נסע לברטיסלבה, נקודת הכניסה העיקרית לניצולים חוזרים, כדי לחפש את גיטה פוהרמנובה, כאשר המידע היחידי שהיה לו לגביה הוא שמה. בני הזוג נישאו מאוחר יותר ב-1945, והוא שינה את שם משפחתו מאייזנברג לסוקולוב בעל הצליל הרוסי יותר. לאחר נישואיו פתח מפעל בברטיסלבה. בתקופה זו עסק באיסוף כספים למען הקמת מדינת ישראל. פעילות זו והלאמת התעשייה על ידי הממשלה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה דאז, הביאו לכליאתו ועסקיו הולאמו על ידי המדינה. לאחר מכן הוא שוחרר ובני הזוג היגרו לאוסטרליה ב-1948.

באוסטרליה התיישבו סוקולוב ואשתו במלבורן ופתחו מפעל בגדים. בנם היחיד, גארי, נולד בשנת 1961. למרות שאשתו ביקרה באירופה מספר פעמים, סוקולוב מעולם לא חזר למולדתו. לאחר מותה של גיטה ב-2003, הוא סוף סוף הרגיש שהוא מסוגל לדבר על חוויית המלחמה שלו ללא חשש שמא ייתפס כמשתף פעולה.

הוא התראיין לעיתונאית הת'ר מוריס במהלך שלוש השנים הבאות, והיא כתבה את סיפורו שהיה לרב-המכר, "המקעקע מאושוויץ" בשנת 2018. הספר הוגדר כסיפורת היסטורית, אך יצר מחלוקת בגלל תפיסה שהשיווק והתוכן שלו מרמזים על דיוק היסטורי למרות חריגות משמעותיות מהאמת והצגת עיבוד הגיוגרפי של ביוגרפיה מסובכת. סוקולוב נפטר ב-2006, והותיר אחריו את בנו.

ב-2024 יצאה סדרת הטלוויזיה "המקעקע מאושוויץ" עם הארווי קייטל כלאלי סוקולוב וג'ונה האוור-קינג בתור לאלי סוקולוב הצעיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים אוסטרלים
קטגוריה:ניצולי השואה באירופה לאחר השואה
קטגוריה:ניצולי השואה: סלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2006
סוזן פאד

**סוזן בל פאד** (באנגלית: **Susan Bell Faed**; 8 ביוני 1827 – 19 במאי 1909) הייתה אמנית סקוטית, ואחותם של שלושה אמנים ידועים: תומאס פאד, ג'ון פאד וג'יימס פאד. היא הייתה מדגמנת עבור כל שלושת האחים.

## ביוגרפיה
סוזן נולדה ב-8 ביוני 1827 כבת היחידה מבין ששת ילדיו של ג'יימס פאד (1777–1842), חקלאי חוכר, בבארלי היל, ג'ירטון בגלוואי, ואשתו מרי מק'ג'וך (1790–1866).

לאחר מות אביה ב-1842, עברו סוזן ואמה, ואחיה הצעיר ג'ורג', לאדינבורו. מכיוון שהם אינם מופיעים ברישומים עצמאיים, הגיוני להניח שהם חיו עם האח הבכור, ג'ון פאד. הוא גר בבית ג'ורג'יאני גדול מאוד ברובע סטוקברידג'. הם מופיעים במפקד האוכלוסין של 1851 לאחר מותו של ג'ורג' ב-1852, היא חזרה עם אמה לביתם הקודם. כנראה כדי לגור עם הדוד שלה.

היא הייתה אמנית מוכשרת שהציגה באקדמיה המלכותית הסקוטית מ-1867 עד 1899.

ב-1868 הצטרפה לאחיה תומאס בלונדון כנראה בעקבות מות אמה (1866).

היא הייתה נשואה רק לזמן קצר. ב-1887 בגיל 59 היא נישאה לאלמן מסטוקפורט, היא גרה איתו שנתיים לפני מותו. לא היו להם ילדים.

מקיץ 1902 ועד מותו של אחיה ג'ון באוקטובר אותה שנה היא טיפלה בו והוא נקבר בחצר הכנסייה של ג'ירטון.

סוזן נפטרה בארדמור ב-19 במאי 1909 והיא קבורה בחצר הכנסייה של ג'ירטון ליד אחיה ג'ון.

בית משפחת האמנים פאד בג'ירטון שרד והוא מבנה לשימור.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1827
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1827
קטגוריה:נפטרות ב-1909
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1909
ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים

**ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים** היא ועדה שהייתה פעילה בתקופת הכנסת ה-24. הוועדה הופקדה על קידום מערכות תשתית בעלות חשיבות לאומית מיוחדת, כגון הרכבת התחתית של גוש דן וכן על שירותי דת יהודיים.

בראש הוועדה עמדה חברת הכנסת יוליה מלינובסקי מישראל ביתנו.

## ראשי הוועדה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ועדות הכנסת