open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איטליה הקטנה

**איטליה הקטנה** או **ליטל איטלי** (באנגלית: **Little Italy**) היא שכונה באזור מנהטן תחתית בחלק הדרומי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית.

האזור נקרא בשם זה בשל האוכלוסייה הגדולה של מהגרים מאיטליה שהתגוררה בעבר בשכונה זו. במהלך השנים עזבו התושבים ממוצא איטלקי את מרבית השכונה ועברו להתגורר באזורים אחרים של מנהטן (שכונה בשם "איטליה הקטנה" קיימת גם ברובע הברונקס), ובשכונה התיישבו מהגרים מסין ומזרח אסיה בשל מחסור במגורים בשכונת צ'יינה טאון הסמוכה, אולם בשכונה עדיין נותרו מאפיינים רבים של אוכלוסייה איטלקית זו - בעיקר מסעדות איטלקיות ומכולות המוכרות מוצרים מיובאים מאיטליה.

## גבולות
גבולות השכונה השתנו עם השנים וכעת היא כוללת חמישה בלוקים בלבד ברחוב מאלברי מצפון לרחוב קאנאל.

היא גובלת במערב בשכונות טרייבקה וסוהו, בדרום בצ'יינה טאון, במזרח בבוארי ולואר איסט סייד, ובצפון בנוליטה.

## אירועים
מדי שנה נערך בשכונה פסטיבל סן ג'נארו הנמשך 11 ימים בחודש ספטמבר, ונחוג בעיקר ברחוב מאלברי, בין הרחובות האוסטון וקאנאל.

## בתרבות
במשפחת סימפסון קיים רובע בשם זה בעיירה ספרינגפילד בו מתרכזת המאפיה המקומית ויש בו גם תעלה ונצייאלית עם גונדולה.

## קישורים חיצוניים

* איגוד שכונת איטליה הקטנה
* מפת השכונה
* תמונות השכונה

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהטן תחתית
קטגוריה:מנהטן: שכונות
A Black Box

***A Black Box*** הוא אלבום משנת 1980 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.

באלבום זה מתחיל האמיל את עיסוקו בשפה, בו הוא ממשיך עד עצם היום הזה. שני שירים מוקדשים לכך - Losing Faith in Words (מאבד אמונה במילים) ו-The Jargon King (מלך הז'רגון). באחרון מתאר האמיל כיצד בעצם יצירת מונחים של שפה יכול אדם לשלוט, ולו רעיונית, באחרים.

בצליל האלבום בולט ניסיון להמשיך את קו הסימפולים התעשייתיים, בהם החל באלבומים קודמים, בשירים The Jargon King, The Wipe ו-The White Cane Fandango. באלבום זה מדובר בקקפוניות של ממש, ולמרבה המזל האמיל לא המשיך את נסיונותיו אלו.

כל חציו השני של האלבום משולב ליצירה אחת בשם "טיסה" (Flight) ומציג אחידות סגנונית ורעיונית, למעט "ריקוד המטה הלבן" (The White Cane Fandango). ביצירה משווה האמיל את חיי האדם לטיסה בה אחד לאחר השני חדלים לתפקד כל מכשירי הנחיית המטוס. היצירה נחתמת בשיר הנושא, בו לאחר התחבטות בשאלה האם כל שאנו מקודד ב-DNA האמיל מסיק שמוטב להניח לשאלה ולעסוק במקומה בבעיות ההווה.

## רשימת שירים

# "Golden Promises"
# "Losing Faith in Words"
# "The Jargon King"
# "Fogwalking"
# "The Spirit"
# "In Slow Time" (Hammill, David Ferguson)
# "The Wipe"
* "Flight"
# Flying Blind
# The White Cane Fandango
# Control
# Cockpit
# Silk Worm Wing
# Nothing Is Nothing
# A Black Box

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
Backbeat

**Backbeat** הוא סרט קולנוע בריטי שיצא לאקרנים בשנת 1994, ומגולל את סיפורה של להקת הביטלס בימיה הראשונים, בעיקר בהופעותיה בעיר המבורג, גרמניה, בשנים 1960–1961. הסרט מתמקד בסיפור מערכת היחסים בין סטיוארט סאטקליף לבין ג'ון לנון, וכן ביחסיו עם חברתו הגרמניה אסטריד קירשהר. הסרט מבוסס על הספר "The Real Life Story Behind Backbeat - Stuart Sutcliffe: The Lost Beatle" (בעברית: "הסיפור האמיתי מאחורי Backbeat - סטיוארט סאטקליף: החיפושית האבודה").

לאחר יציאת הסרט הביע פול מקרטני את התנגדותו לאופן בו הוצגו בו חברי הלהקה, וטען כי דמותו בסרט לא מבטאת את ה"רוקנרוליות" שלו. הוא אף הדגיש כי בניגוד למתואר בסרט, ג'ון לנון מעולם לא ביצע בהופעות של הביטלס את השיר "Long Tall Sally" (המזוהה עם תרבות הרוקנרול), והביע את מורת רוחו על כך שהסרט מקבע בקרב ציבור הצופים סיפור שקרי על הביטלס.

## הפסקול
פסקול הסרט לא כולל שירים שנכתבו על ידי חברי הביטלס עצמם, אלא את השירים להם ביצעו חברי הביטלס גרסאות כיסוי כאשר הופיעו בהמבורג. הפסקול הוקלט על ידי מוזיקאים אמריקאים מוכרים, כולם חברים בלהקות רוק מפורסמות:

* דייב פירנר (סול אסיילם) - שירה
* גרג דולי (The Afghan Whigs) - שירה
* ת'רסטון מור (סוניק יות') - גיטרה
* דון פלמינג (גאמבול) - גיטרה
* מייק מילס (אר.אי.אם.) - גיטרה בס
* דייב גרוהל (נירוונה) - תופים

## השחקנים

איאן הארט שיחק את דמותו של לנון גם בסרט "The Hours and Times", שיצא לאקרנים 3 שנים מוקדם יותר. גם גארי בייקוול וסקוט ויליאמס שיחקו את דמויותיהם של מקרטני ושל בסט בסרטי טלוויזיה שונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הביטלס בתרבות
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי איאן סופטלי
חבורה היפרבולית

בתורת החבורות, **חבורה היפרבולית** היא חבורה נוצרת סופית, שגרף קיילי שלה הוא היפרבולי. כיוון שהחלפת קבוצת היוצרים נותנת גרף קיילי קוואזי-איזומטרי לקודם, ומכיוון שהיפרבוליות נשמרת תחת קוואזי-איזומטריה, ההגדרה אינה תלויה בבחירת קבוצת היוצרים של החבורה.

את תכונת ההיפרבוליות של חבורה אפשר לנסח בדרכים שקולות רבות - בעיקר מתחום תורת החבורות הקומבינטורית והפעולה של חבורות על מרחבים מטריים. לדוגמה, החבורה היסודית של כל משטח רימן קומפקטי מגנוס גדול מ-1 היא היפרבולית.

את המושג הגדיר מיכאיל גרומוב ב-1978.

## תנאים על ההצגה

הצגה של חבורה נקראת **הצגת דן** (על-שם מקס דן), אם היחסים הם כולם מהצורה a_i = b_i, כאשר האורך של b_i (במונחי היוצרים) קטן משל a_i, וכל מילה שאינה מכילה אף a_i אינה מייצגת את האיבר הטריוויאלי של החבורה. בחבורה כזו, ההצגה נותנת אלגוריתם כמעט מפורש לבעיית המילה: החלף כל הופעה של a_i ב-b_i, עד שאין יותר תת-מילים מהצורה a_i; האיבר הוא טריוויאלי אם ורק אם התהליך הסתיים במילה הריקה. בחבורה עם הצגה כזו, גם בעיית הצמידות פתירה.

חבורה נוצרת סופית היא היפרבולית אם ורק אם יש לה הצגת דן סופית. בפרט, חבורה היפרבולית היא חבורה מוצגת סופית. בעיית האיזומורפיזם פתירה עבור חבורות היפרבוליות לא מפותלות.

חבורה נוצרת סופית המקיימת את תנאי הצמצום הזעיר C'(1/6), או את התנאים C'(1/4) ו-T(4), היא היפרבולית.

במובן סטטיסטי מסוים, כמעט כל חבורה נוצרת סופית היא היפרבולית.

## תנאים על פעולה

מרחב מטרי נקרא "הגון" (proper), אם כל הכדורים הסגורים הם קומפקטיים.
חבורה היא היפרבולית אם ורק אם היא פועלת נאמנה, כחבורה של איזומטריות, על מרחב מטרי הגון, כך שמרחב המנה ביחס לפעולה הוא קומפקטי. בפרט, החבורה היסודית של כל יריעת רימן קומפקטית מעקמומיות שלילית היא היפרבולית.

## תכונות קלאסיות

כל החבורות הסופיות הן היפרבוליות. חבורה מפותלת יכולה להיות היפרבולית רק אם היא סופית.

בחבורה היפרבולית יש מספר סופי של מחלקות צמידות של תת-חבורות סופיות.

כל תת-חבורה ציקלית אינסופית של חבורה היפרבולית היא בעלת אינדקס סופי בנורמליזטור שלה. בפרט, לחבורה היפרבולית לא יכולה להיות תת-חבורה מהצורה \mathbb{Z}^2.

כל תת-חבורה של חבורה היפרבולית, שאינה מכילה תת-חבורה חופשית לא אבלית, היא דמוי-ציקלית (כלומר, יש לה תת-חבורה ציקלית מאינדקס סופי).

המכפלה הישרה של חבורה היפרבולית בחבורה סופית היא היפרבולית, אבל המכפלה הישרה של שתי חבורות היפרבוליות אינסופיות אינה היפרבולית. מאידך, המכפלה החופשית של שתי חבורות היפרבוליות היא היפרבולית.

תת-חבורה נוצרת סופית H של חבורה היפרבולית חסרת פיתול מקיימת את תכונת Hopf: כל אפימורפיזם H \rightarrow H הוא איזומורפיזם. השפה של חבורה היפרבולית (במובן של מרחבים היפרבוליים) איזומורפית למעגל S^1, אם ורק אם החבורה פוקסיאנית.

טור הילברט H_S(t) = \sum_{n=0}^{\infty} a_n t^n של חבורה היפרבולית (a_n הוא מספר האיברים מאורך n בחבורה, ביחס לקבוצת יוצרים S) הוא פונקציה רציונלית במשתנה t.

משערים שכל חבורה היפרבולית היא residually finite, אבל הדבר אינו ידוע לאשורו.

## תכונות הומולוגיות

אם G היפרבולית, כל חבורות ההומולוגיה H_n(G,\mathbb{Z}) הן נוצרות סופית, וכמעט כל החבורות H_n(G,\mathbb{Q}) טריוויאליות. אם G חסרת פיתול, אז גם כמעט כל החבורות H_n(G,\mathbb{Z}) הן טריוויאליות.

## מקורות
* Survey on geometric group theory, Wolfgang Luck, 2008.

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת החבורות
קטגוריה:תורת החבורות הגאומטרית
ג'יימס מיי

שמאל|ממוזער|200px|ג'יימס מיי
**ג'יימס דניאל מיי** (אנגלית: **James Daniel May**; נולד ב-16 בינואר 1963) הוא מנחה טלוויזיה ועיתונאי בריטי. ידוע בעיקר כשותף להנחיית תוכנית הרכב טופ גיר של BBC לצד ג'רמי קלארקסון וריצ'רד המונד. בנוסף, כותב מיי טור אישי במוסף הרכב השבועי של העיתון הבריטי דיילי טלגרף. 

מיי וקלארקסון הם האנשים הראשונים שהגיעו לקוטב הצפוני באמצעות מכונית. הם עשו זאת ביחד עם צוות איסלנדי, על גבי טויוטה היילקס, במסגרת תוכנית מיוחדת של טופ גיר.

## קריירת עיתונאית
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שימש מיי כעורך משנה במגזין "אינג'ניר" הבריטי. המגזין התמקד בחדשות בנושאים טכנולוגיה, מדע וכלכלה. מאוחר יותר עבר לתפקיד דומה במגזין הרכב "אוטוקאר". הוא פוטר ממנו ב-1992 לאחר שחמד לצון ושילב בתוך עמודי מוסף סקירת דגמים מסר נסתר שהורכב מהאות הראשונה בכל סקירה. בהמשך הוא עבר לכתוב במגזין "טופ גיר" וטור שבועי בעיתון "דיילי טלגרף". בשנת 2000 הוא קיבל פרס של אגודת עיתונאי הרכב בקטגוריה "עיתונאי הרכב של השנה".

## קריירת טלוויזיה
בשנים 1998–1999 הנחה מיי את תוכנית 'דרייב' בערוץ 4 הבריטי, שהייתה המתחרה הגדולה ביותר של "טופ גיר". ב-1999 עבר מיי אל המתחרה 'טופ גיר' (בפורמט הראשון שלה), והחליף בין השאר את ג'רמי קלארקסון שעזב, אך הירידה ברייטינג הובילה את BBC לביטול התוכנית ב-2001.

בנוסף הנחה מיי תוכניות רבות במגוון נושאים, בהם: 'הצעצועים האהובים על ג'יימס מיי', תוכנית בה חקר את הצעצועים שהוא אהב בילדותו ותוכנית המשך 'הצעצועים האהובים על אחותי', 'מבט על כרישים רצחנים', 'המאה ה-20 של מיי', 'הרפתקת היין הגדולה של אוז וג'יימס', במהלכה ערך ביחד עם אוז קלארק טעימות יין ברחבי צרפת ועוד מגוון תוכניות.

מיי הצטרף לתוכנית טופ גיר בפורמט החדש החל מעונתה השנייה ב-2003 ביחד עם קלארקסון והמונד. הוא מכונה שם "קפטן איטיות" ("Captain Slow") על שם הנהיגה הזהירה והאיטית שלו. עם זאת, אין הכינוי משקף את העובדה שהוא בין האנשים היחידים שתועדו בנסיעה בבוגאטי ויירון במהירותה המקסימלית, 407.9 קילומטר לשעה. ובבוגאטי ויירון סופר-ספורט עם 414 קילומטר לשעה, שיא עולמי לדקות אחדות עד שנהג המבחן של פולקסווגן שבר את השיא עם 431 קילומטר לשעה. הוא אף טס במטוס יורופייטר טייפון במהירות 1320 קילומטר לשעה בתוכניתו 'המאה ה-20 של מיי'.

## חייו האישיים
מיי נולד בבריסטול, אנגליה, כאחד מארבעה אחים. בילדותו גר בעיירה רוטראהם שבדרום יורקשייר, אותה עיירה בה עמיתו לתוכנית 'טופ גיר', ג'רמי קלארקסון, החל את הקריירה העיתונאית שלו. הוא למד מוזיקה באוניברסיטת לנקסטר ויודע לנגן על פסנתר וחליל. 

באוקטובר 2006 קיבל מיי רישיון טיס למטוס קל. כיום הוא גר בלונדון. בת זוגו לחיים מאז שנת 2000 היא העיתונאית שרה פראטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
בוריס יפימוב

**בוריס יפימוביץ' יֶפימוב** (ברוסית: **Борис Ефимович Ефимов**, שם המשפחה המקורי - **פרידלנד**; 28 בספטמבר 1900 – 1 באוקטובר 2008) היה קריקטוריסט יהודי-רוסי. נפטר בגיל 108.

## ביוגרפיה
בוריס פרידלנד (יפימוב) נולד בקייב. במהלך מלחמת העולם הראשונה משפחתו נדדה בין מספר ערים. עיתונאי מיכאיל קולצוב היה אחיו. לאחר סיום הלימודים הוא החל לעבוד בעיתונות. זמן קצר גם עבד בתיאטרון בובות לילדים במוסקבה. בשנת 1922 הוא עבר למוסקבה והחל לשתף פעולה עם עיתונים ארציים כמו פראבדה ואיזבסטיה.

בוריס יפימוב החל את חייו המקצועיים כקריקטוריסט של סטלין, וליווה את הפוליטיקה הסובייטית ובהמשך את המהפך בממשל הרוסי במשך רוב המאה העשרים. בכל יום היה מתייצב אצל סטלין ומגיש לו את ציוריו לביקורת. הציורים שלו גרמו להעלאת המורל של חיילי הצבא האדום בזמן מלחמת העולם השנייה, עד כדי כך שהיטלר עצמו הוציא עליו גזר דין מוות.

כקריקטוריסט מוערך, אולץ בוריס יפימוב לצייר קריקטורות בעלות אופי אנטי-ישראלי מובהק. בריאיון לעיתון "וסטי" הוא הצטער על כך ומנה שורה של אמנים סובייטיים ממוצא יהודי שהמשטר דרש מהם להשתתף בעצרות אנטי-ציונית ולגנות את ישראל, למורת רוחם.

בוריס יפימוב או בשמו היהודי ברוך פרידלנדר, החל להניח תפילין בהשפעת הרב ברל לזר, רבה הראשי של רוסיה, שאותו פגש כשמסר לידיו מחזור ליום הכיפורים שמצא במחנה המוות מיידנק. מאז, תפילת 'כל נדרי' שאומר הרב בבית הכנסת שלו, נאמרת מתוך המחזור הזה לא לפני שהרב לזר מספר את סיפורו של המחזור בפני אלפי המתפללים בבית הכנסת המרכזי במוסקבה.

בריאיון לעיתון "וסטי" יפימוב סיפר את קורות חייו: מוצאו מקייב, משפחתו השתייכה לפלג הליטאי. בילדותו למד ב"חיידר" ואף ציטט באוזני העיתונאי את "מה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות".

עבור עבודתו הוא זכה בתואר צייר העם, בעיטורים ופעמיים בפרס המדינה (בשנת 1950 ו-1951).

## קישורים חיצוניים

* 
* ריצ'רד באלמפורת, כשסטלין אמר לי "צייר לי ציור" עיתון הארץ, נכתב בשנת 2004
* 1998 Interview for Red Files, a PBS Documentary
* "סטלין העניק לו חיים במתנה", עיתון "וסטי" בשפה הרוסית, 29.02.2008

מיצירותיו:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רוסים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ציירים יהודים רוסים
קטגוריה:אמנים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1900
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2008
קאפלה (כוכב)

**קאפלה** (בלועזית: **Capella** - או **α בעגלון**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עגלון והשישי בבהירותו בשמים. כמו כן הוא הכוכב עם דרגת בהירות נראית מתחת ל-1 הקרוב ביותר לקוטב השמימי הצפוני.

קאפלה הוא למעשה מערכת בת ארבעה כוכבים במרחק של כ-42 שנות אור, המורכבת מזוג ענקים צהובים וזוג ננסים אדומים הקשורים כבידתית זה לזה.

## תכונות
זוג הענקים הצהובים (קאפלה B/A) הם כוכבים בעלי כ-2.5 מסות שמש, שהיו בעבר מסיווג ספקטרלי A, דומים לסיריוס, אך עזבו את הסדרה הראשית כאשר כילו להתיך את המימן שבליבתם להליום וכיום מתיכים הליום לפחמן. שני הכוכבים נמצאים בתהליך בן מספר מיליוני שנים של הפיכה לענקים אדומים. הזוג מקיף זה את זה במרחק של כשני שלישי יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של כ-104 יום. אף על־פי שבהירותם הנראית המשותפת של הזוג דומה לבהירותו של אלפא קנטאורי, הם נמצאים במרחק גדול פי 10 ממנו ולמעשה עוצמת הארתם המשותפת גדולה ביותר מפי 100. רדיוסם של הענקים הוא בערך פי 10 מהשמש (כ-0.04 יחידות אסטרונומיות) והוא צפוי לגדול עוד במהלך הפיכתם לענקים אדומים.

זוג הננסים האדומים (קאפלה D/C) הם כוכבי הסדרה הראשית שמאסתם נמוכה - כרבע ועשירית בלבד ממסת השמש, ולכן גם בהירותם קטנה והם עמומים מאוד. הזוג מקיף זה את זה במרחק של כ-48 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-388 שנים והשנים מקיפים יחד את זוג הענקים במרחק של כ-11,000 יחידות אסטרונומיות (0.17 שנות אור).

## היסטוריה
הקבוצה כולה זוהתה כעגלון עוד בבבל העתיקה וכן ביוון העתיקה ובסין. הכוכב מציין את כתפו של העגלון, אך במיתולוגיה היוונית תואר הכוכב כעז אותה נושא העגלון על כתפיו, וזה מקור השם קאפלה - עז קטנה בלטינית. העז זוהתה עם אמלתאה - העז שהניקה את זאוס בינקותו וקרנה שנשברה על ידו היא קרן השפע. שלושת הכוכבים הסמוכים לקאפלה (ε בעגלון, ζ בעגלון ו-η בעגלון) מכונים הגדיים. קאפלה הוא גם הקודקוד הצפון־מערבי של משושה החורף.

בסוף המאה ה-19 התגלה קאפלה C והתברר ממדידות ספקטרוסקופיות שקאפלה מכיל זוג ענקים צהובים. בתחילת המאה ה-20 התגלה שגם קאפלה C הוא בעצמו למעשה זוג ננסים אדומים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ענקים מסוג G
קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עגלון
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
חלבי

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
Sitting Targets

**Sitting Targets** הוא אלבום משנת 1981 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.

באלבום זה, לראשונה בקריירה שלו, לא נושא פיטר האמיל בשורה מוזיקלית חדשה. למרות שקיימת הסכמה רחבה הן בקרב המבקרים והן בקרב אוהדיו שזהו אלבום טוב ומגוון, לראשונה האמיל חדל להוביל למחוזות לא מוכרים. בכך התנתק מלמעלה מעשור של יצירה שבה הגדיר גבולות חדשים עשרות פעמים.

חומרי האלבום מגוונים. ברובו זהו אלבום קליט מוזיקלית, אך ללא התחנחנות. תוכן השירים נותר "האמילי" כתמיד: שיר על אהבה (Empress's Clothes), שיר קינה (Ophelia), חרטה ובדידות (Glue, Hesitation, Stranger Still ו־What I Did הפאנקיסטי).

## רשימת שירים

# "Breakthrough"
# "My Experience"
# "Ophelia"
# "Empress's Clothes"
# "Glue"
# "Hesitation"
# "Sitting Targets"
# "Stranger Still"
# "Sign"
# "What I Did"
# "Central Hotel"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
Enter K

**Enter K** הוא אלבום משנת 1981 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.
## הפקה
ארבעת השירים הראשונים עוסקים בקיום האנושי ובשורשי מניעי האדם. Paradox Drive מעלה את השאלה כיצד כל אדם, יתחבט בשאלות אלו ככל שיתחבט, מוּנע מתוקף סתירות מהותיות בקיומו. The Unconscious Life הפסימי מתאר את האדם כנשלט על ידי כוחות פנימיים שהוא כלל אינו מודע לקיומם, ושליטתו בחייו היא כשל שליטת נער הסיפון בספינה - כלומר, כלל לא קיימת. Accidents הוא שיר אנרגטי ותוקפני לפיו האקראי-כביכול הוא ששולט בנו, ומציג את האדם כמערכת שאינה מתמסרת למודע ולחושב. The Great Experiment מתאר אדם ברגע השיא של חייו, עומד לגעת במופלא. הפרשנות הנפוצה היא שמדובר על התאבדות כאקט של שחרור המודע והחושב.

בהמשך ישנו שיר אהבה, Don't Tell Me מספר על נטישה, ושיר הפופ She Wraps It Up. האלבום נחתם ב-Happy Hour המלאנכולי והמיואש. בשיר זה, לראשונה ביצירתו שפורסמה, עושה האמיל שימוש בנגינה בסגנון פלמנקו על גבי גיטרה אקוסטית - מאפיין שמופיע פה ושם ביצירותיו עד היום.

## רשימת שירים

# "Paradox Drive"
# "The Unconscious Life"
# "Accidents"
# "The Great Experiment"
# "Don't Tell Me"
# "She Wraps It Up"
# "Happy Hour"


הוצאה מחודשת כוללת שיר נוסף:

# "Seven Wonders"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
חם, שטוח וצפוף

**חם, שטוח וצפוף: מדוע אנו זקוקים למהפכה הירוקה ואיך היא תחדש את אמריקה** (באנגלית: **Hot, Flat, and Crowded: Why We Need a Green Revolution: And How It Can Renew America**), הוא ספר שיצא לאור ב-9 בספטמבר 2008, מאת תומאס פרידמן.

## תוכן הספר
במקביל לספר המודפס, יצאו לאור שתי מהדורות קוליות, אחת מקוצרת ואחת שלמה. עטיפת הספר כוללת קטעים מהיצירה "גן התענוגות הארציים" של הירונימוס בוש.

פרידמן מציע שהפתרון להתחממות כדור הארץ והמהפכה הירוקה הדרושה לעולמנו יהיו פרויקט לאומי של ארצות הברית שיציל את העולם ויציל את הכלכלה ואת הפוליטיקה של ארצות הברית ויעמיד שוב את ארצות הברית כמנהיגת העולם. פרידמן מתלונן על ארצות הברית שאיבדה את האופטימיות והביטחון שלה, את המטרות הלאומיות ואת המנהיגות העולמית מאז פיגועי 11 בספטמבר שנת 2001.

הספר עוסק בנושא איכות הסביבה וגלובליזציה. חם, שטוח וצפוף בשם הספר - החום בא מהתחממות כדור הארץ כתוצאה מזיהום ומפליטת גזי חממה כמו פחמן דו-חמצני. השטוח מסמל את הגלובליזציה כפי שהציג אותה בספרו הקודם העולם הוא שטוח. הצפוף מציין את העובדה שהעולם צפוף והולך להיות צפוף יותר עקב הגידול של אוכלוסיית העולם ובעיקר עקב הגידול של אוכלוסיית שכבות הביניים המבוססות הצורכות אנרגיה רבה ומשאבים במתכונת החיים הטובים של אזרחי ארצות הברית. בעיות האנרגיה ואיכות הסביבה דורשים התייחסות מידית.

ארצות הברית צריכה לדעתו של פרידמן להוביל את המהפכה הירוקה על ידי החלפת הבזבוז וחוסר היעילות בניצול האנרגיה באסטרטגיה של אנרגיה נקייה. הוא חושש שאם לא יעשו צעדים משמעותיים שינוי אקלים כדור הארץ יהיה בלתי ניתן לשליטה בעתיד הקרוב כמו שנת 2050. המהפכה הירוקה היא שאפתנית יותר מכל פרויקט לאומי קודם והיא מתוארת על ידי פרידמן כפרויקט שיבנה את האומה האמריקאית מחדש.

המשבר הכלכלי בארצות הברית ובעולם מוצג במונחים של גלובליזציה ובהקשרים שונים אחרים כמו התייקרות הדלק וחומרי הגלם. גם אירועים אחרים מוצגים מנקודת ראות מיוחדת זו של גלובליזציה מצד אחד והתייקרות מחיר הדלק מצד שני. הוא כותב על חוסר השוויון העולמי בין המדינות המפותחות לבין המדינות המתפתחות ועוני האנרגיה המאפיין מאוד את ארצות אפריקה. פרידמן דן בהשפעת הפיתוח על הפגיעה בסביבה ועל הצורך להכיר בעובדה זו. המהפכה הירוקה הכרחית להבנתו ויש להכיר בצורך בה. פרידמן רואה מעבר מתקופת המלחמה הקרה שהסתיימה באופן סמלי עם נפילת חומת ברלין לתקופת האקלים והאנרגיה.

חמש הנקודות המציינות את בעיות העולם הן: הגידול בביקוש לאנרגיה וחומרי גלם, מעבר העושר לדיקטטורי הנפט, שינויי אקלים הרסניים, מדינות עניות הנשארות מאחור ואובדן מואץ של מגוון צורות חיים ביקום. את הדעות שלו בספר החל פרידמן מפתח במאמרים שכתב בניו יורק טיימס בזכות האנרגיה הירוקה תוך שימוש במושג הפטרו פוליטיקה.

תומאס פרידמן כתב 17 פרקים בספרו ומאתגר את הקוראים להעלות רעיונות ונושאים חדשים לפרק ה-18 שייכתב על סמך רעיונות מהקוראים. את הרעיונות המעניינים האחרונים שכבר קיבל הוא מציג באתר שלו.

## ראו גם
*סוחרי הספק

## לקריאה נוספת

* Thomas L. Friedman, **Hot, Flat, and Crowded** 1st edition, Farrar, Straus and Giroux, 2008, 

* תומאס ל' פרידמן. **חם, שטוח וצפוף**, תרגמה מאנגלית: עדי הירש, הוצאת אריה ניר, 2009.

## קישורים חיצוניים
* אודות הספר באנגלית באתר calcars
* אתר האינטרנט של תומאס פרידמן, באנגלית
* קטע ראשון מתוך הספר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרי אריה ניר הוצאה לאור
קטגוריה:ספרי תומאס פרידמן
פאניוניוס (כדורסל)

**מועדון הכדורסל פאניוניוס אתונה** (ביוונית: **Πανιώνιος KAE**) היא קבוצת כדורסל יווני מעיר הבירה, אתונה. המתמודדת בליגת העל היוונית.
 
## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1890 כמועדון אתלטיקה ומוזיקה בעיר איזמיר, בטורקיה של ימינו (אז באימפריה העות'מאנית). באותה עת שכנה באיזמיר אוכלוסייה יוונית גדולה. מחלקת הכדורסל של המועדון נפתחה ב-1919. ב-1922, במסגרת חילופי אוכלוסין נרחבים בין יוון לטורקיה, עקרו תושבי איזמיר היוונים לתחומי יוון של ימינו, והמועדון העתיק את פעולתו לפרבר סמירני באתונה שבו התרכזו רבים מגולי איזמיר. המועדון החל להתחרות במסגרת מסודרת כשהליגה היוונית הוקמה, ב-1929. אך המועדון לא נחל הצלחה רבה בליגה כשעד היום הוא מחזיק בתואר יווני אחד - הגביע היווני של שנת 1991, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת פאוק סלוניקי 62-74.

בעונת  המועדון הגיע עד לחצי גמר הפלייאוף ביוון, אך הפסיד לפנאתיניקוס. בקרב על המקום השלישי המבטיח השתתפות במפעל היורוליג היוקרתי ניצח את מארוסי 3-2 בסדרה של הטוב מחמש לאחר פיגור 2-0 בסדרה. בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום החמישי והגיעה עד לסדרת חצי גמר הפלייאוף, בו נוצחה על ידי קבוצת אולימפיאקוס 3-0. בסדרה על המקום השלישי ניצחה את קבוצת קולוסוס רודוס 2-3. בעונת 2012/13 משתתפת הקבוצה במסגרת היורוקאפ.

בעונת 2024/2025 הקבוצה עלתה לליגה הבכירה.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל היוונית בכדורסל|הליגה היוונית]]:**
** מקום שני: 1929, 1987
**חצי גמר: 2005, 2007, 2008, 2012
* **[[הגביע היווני בכדורסל|הגביע היווני]]:**
**זכייה (1): 1991
**גמר: 1977, 1995
**חצי גמר: 2009

## שחקנים מפורסמים
*  תאופאניס כריסטודולו
*  תיאודורוס פאפאלוקאס
*  פנאיוטיס יאנאקיס
*  גיאורגיוס דיאמנטופולוס
*  ננאד מרקוביץ'

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל יווניות
קטגוריה:אתונה: מועדוני ספורט
לאומיות אינטגרלית

**לאומיות אינטגרלית** היא לאומיות המציבה עצמה מעל כל שאר הערכים ושמה דגש על אחדות וציות כערך עליון. הדבר נובע מתוך אמונה כי החברה היא יחידה אורגנית ומשום היותה אורגנית כל שדרות העם מהוות חלק ממנה וזאת מבלי לפגוע בהיררכיה המוצגת לפעמים כמקודשת. על אף קדושת ההיררכיה הלאומיות האינטגרלית מציגה תוואי של שיתוף פעולה בין המעמדות החברתיים השונים, אשר בולט בשירות הצבאי או בבחירות כאשר מגייסים תומכים מכל שדרות העם.

הלאומיות האינטגרלית היא לאומיות שהשייכות אליה היא מלידה והיא ערך המלכד סביבו את החברה באותה המדינה. אזרחי המדינה חייבים לשרת את האינטרסים של המדינה ואת מטרותיה, ומכאן שהם מחויבים בצייתנות מוחלטת. הלאומיות האינטגרלית מתבססת על ערכי כוח שנועדו לכפות את מטרותיה של המדינה הן על מתנגדים מבחוץ והן על הפרט בתוך המדינה. הזהות הלאומית מתגבשת תוך הזדהות מוחלטת של הציבור עם מוסדות המדינה ופעולותיהם, אם מרצון ואם מכפייה.

הלאומיות האינטגרלית שונה מהלאומיות הליברלית היות שהאחרונה רואה את הלאומיות והמדינה כאמצעי הגשמה המבטיח שמירה על זכויות הפרט. בעיני הליברל המדינה מהווה התאגדות של פרטים אוטונומיים למען עתיד טוב יותר. כלומר, הפרט הוא במרכז, השמירה על הזכויות שלו הן המטרה וערך, והלאומיות והמדינה הן אמצעי מרכזי להבטחתם. בלאומיות האינטרגלית הלאום הוא במרכז. לא זו בלבד שהלאומיות מהווה ערך בפני עצמה, אלא שהיא הופכת להיות הערך הראשי הדוחק את כל הערכים האחרים. כך לדוגמה, התנועות הלאומיות בגרמניה ובאיטליה נוטשות את המאבק למען הערכים של חירות ושוויון לטובת המאבק הלאומי.

זוהי לאומיות ריאקציונית, שיש בה אתנוצנטריות גדולה מאוד, שאיפה לאחידות כדימוי לאחדות, ושנאה לזר. השם אינטגרלי מגיע מהשאיפה לאחדות אתנית/דתית ומיגור הזר והשונה. בשל אופייה הקיצוני, הלאומנות האינטגרלית מובילה לרוב ליצירת משטרים קיצוניים כגון הפשיזם. היא בולטת בארצות עם אתוס צבאי מרכזי, שבדרך כלל שולב בתקופת המאבק לעצמאות, אך נותר בעוצמתו.

אף על פי כן, הלאומיות האינטגרלית שונה מגזענות כיוון שהיא מאפשרת לפרט שאינו בעל אותו מוצא אתני להצטרף ללאום ובתנאי שיאמץ את ערכיו, תרבותו ומורשת הלאום. בהקשר זה כדאי לצטט את היינריך פון טרייצ'קה שמוכר כמי שאמר "היהודים הם אסוננו" אולם טען שעל היהודים להתנצר ולהפסיק להיות שונים. ממשיכיו הגזענים לא יאפשרו אפילו את הסדק הצר הזה ואפילו דמות כגון היינריך היינה שהמיר את דתו נפסלה על ידם. עבור גזענים התהום בין הגזעים עמוקה מדי וכל גזע הוא בעל מאפיינים תרבותיים שונים.

## ראו גם

* שארל מוראס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לאומיות
בית אג'ימן

**בית אג'ימן** היה חאן יהודי ביפו שנקרא על שם הגביר ישעיהו אג'ימן מאיסטנבול שמימן את רכישתו בשנת 1825.

## היסטוריה
ישעיהו אג'ימן היה יהודי אמיד מטורקיה. הוא עבד כשלם של הסולטאן מחמוד השני, והיה גזבר ראש יחידות היניצ'רים בצבא העות'מאני. אג'ימן נחטף למען כופר בקפריסין, ובעת חטיפתו, נדר נדר לפיו אם יינצל, יתרום 150 לירות למען ארץ ישראל. אג'ימן ניצל בסופו של דבר וב-1820 רכש בסכום זה מגרש במורד הצפוני מהכנסייה הפרנסיסקנית, שעליו עמד בית דו קומתי, והפכו לאכסניה ליהודים שהגיעו ליפו.. בסופו של דבר הוצא להורג אג'ימן בשנת 1826 על ידי חניקה בפקודת הסולטאן מחמוט השני שטבח באותה שנה בכוח היניצ'רים. בו זמנית הוצא להורג גם איש העסקים צ'לבי בכור קרמונה.

האכסניה החלה לפעול, ככל הנראה בשנת 1825. הבית הפך למרכזם של מוסדות היישוב היהודי הקטן ביפו וקיבל את השם **דאר אל-יהוד** - בית היהודים. במקום היו חדרי אירוח ובית כנסת. ישעיהו אג'ימאן נהרג שש שנים מאוחר יותר, יחד עם היניצ'רים.

הבית נהרס ב-1965, בעת פינוי "השטח הגדול". סמוך לבית אג'ימן שהריסותיו נמצאות בגן הפסגה, עומדת היום מצבת זיכרון לראשוני קהילת יפו.

יש לציין כי כבר ב-1764 מספר הנוסע ר' שמחה מזאלזיץ שהנדבן ר' יעקב בן דוד זונאנה בקושטא בנה ביפו חומה ובית אכסניה עבור עולי רגל יהודים שבו יוכלו לנוח לפני הטלטלם שוב בדרכים. אכסניה שהשתלטו עליה בהדרגה הערבים תושבי המקום.

## לקריאה נוספת
* אברהם יערי, מבוא, פרק 19, בתוך: **[[מסעות ארץ ישראל]]**, תל אביב: הוצאת מסדה, תש"ו 1946.
* יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר (עורכים), **[[לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799]]**, הערך: "ישעיהו אג'ימאן", הוצאת עם עובד, 1983.

## הערות שוליים

קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:יפו: היסטוריה
קטגוריה:יפו העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
אנטול טשפורנוף

**אנטול טשפורנוף** (בפינית: **Anatol (Anatoly) Tschepurnoff (Tchepurnoff, Chepurnov, Czepurnow)**; 19 בדצמבר 1871, לוביזה – 29 באפריל 1942, הלסינקי) היה שחמטאי פיני שניצח באליפות פינלנד בשחמט בשנת 1922.

## ביוגרפיה
לפני מלחמת העולם הראשונה שיחק טשפורנוף בתחרויות רבות בסנקט פטרסבורג. בשנת 1903 הגיע למקום החמישי, בשנת 1904 הגיע למקום התשיעי (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי), בתחרות אחרת הגיע למקום השני (ניצח: הלבך), בתחרות אחרת חלק מקום 4-5 (ניצח: קוילוביץ'). בשנת 1908 חלק מקום 7-8 (ניצחו: סרגיי פון פריימן  ורוזנקרנץ). בשנת 1909 הגיע למקום ה-14 (ניצח: אלכסנדר אלכין), חלק מקום 7-8 (ניצח: גריגורי לבנפיש). בשנת 1911 הגיע למקום השמיני (ניצחו: אז'ן זנוסקו-בורובסקי ופיודור דוס-חוטימירסקי), חלק מקום 5-6 (ניצחו: איליה רבינוביץ ופלאץ). בשנת 1913 הגיע למקום השלישי.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ניצח טשפורנוף באליפות פינלנד הראשונה שהתקיימה בשנת 1922.

## השתתפות באולימפיאדות

טשפורנוף שיחק בנבחרתה האולימפית של פינלנד בשתי אולימפיאדות:

* באולימפיאדת השחמט 1924, באולימפיאדה הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה בפריז, חלק מקום 4-6 באופן אישי (ניצח: הרמניס מטיסונס) ; נבחרת פינלנד הגיעה למקום ה-13 אך טשפורנוף ניצח בבית 7 במשחקי המוקדמות.
* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון,  בלוח הראשון השיג תוצאה של +4 -7 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) נבחרת פינלנד הגיעה למקום ה-14.

טשפורנוף היה אחד מבין 15 המייסדים של ארגון פיד"ה שנוסד ב-20 ביולי 1924.

## תחרויות נוספות
בשנת 1926 הגיע למקום השלישי בתחרות בודפשט. בשנת 1928 חלק מקום 12-14 בתחרות האג (אליפות העולם השנייה לחובבים, ניצח : מקס אויבה).
בשנת 1929 הגיע למקום השביעי בתחרות גטבורג (האליפות ה-14 של ארצות הצפון, ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1930 הגיע למקום השלישי התחרות סטוקהולם (האליפות ה-15 של ארצות הצפון, ניצח: אריק אנדרסן). באותה שנה חלק מקום 2-4 בתחרות הלסינקי (ניצח: אירו בוק). בשנת 1931 הפסיד בדו-קרב לאירו בוק 4.5-5.5.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים פינים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי פינלנד בשחמט
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1942
פסטיבל סן ג'נארו

[ממוזער|שמאל|250px|[רחוב מאלבורי בשנת 2006, במהלך הפסטיבל.]]
ממוזער|שמאל|250px|דוכני מכירת מזון במהלך הפסטיבל.
**פסטיבל סן ג'נארו** (באנגלית: **Feast of San Gennaro**; באיטלקית: **Festa di San Gennaro**) הוא פסטיבל רחוב המתרחש מדי שנה בשכונת איטליה הקטנה, ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הפסטיבל נמשך 11 ימים, שתחילתם ביום חמישי השני של חודש ספטמבר. הפסטיבל מהווה אירוע בו מוצגת תרבות איטליה ותרבות המהגרים האיטלקיים שהגיעו לאמריקה. הפסטיבל נערך באזור רחוב מאלבורי, ונערכת במסגרתו תהלוכה ברחוב הסגור לתנועה.

## היסטוריה
ראשיתו של הפסטיבל בתהלוכה דתית שנערכה ביום ג'נארו הקדוש (הוא הקדוש של העיר נאפולי) - ב-19 בספטמבר מדי שנה. התהלוכה הראשונה התקיימה בשנת 1926 ביוזמת מהגרים רבים מאיטליה שהתגוררו בשכונת איטליה הקטנה. תהלוכה זו יוצאת מכנסיית הדם היקר ביותר בשעה 14:00, לאחר טקס מיסה שנערך בכנסייה. זוהי תהלוכה נוצרית קתולית שבה נושאים נרות, כאשר בראש התהלוכה מובל מנשא ועליו פסלו של הקדוש.

עם יציאת האוכלוסייה האיטלקית מאזור שכונת איטליה הקטנה ומעבר האוכלוסייה לשכונות אחרות, החלו להיערך באותן שכונת תהלוכות וטקסים דומים, וכיום הפסטיבל נחוג גם באזורים נוספים בהם מתגוררת אוכלוסייה איטלקית, כגון באזור פורדהאם ברובע הברונקס.

## אזכורים תרבותיים
פסטיבל סן ג'נארו מוזכר בסרטים מסדרת הסנדק. ב"הסנדק חלק שני" מנצל ויטו קורליאונה את הפסטיבל על מנת לרצוח את ראש המאפיה המקומית דון פאנוצ'י, וכך הופך בעצמו לראש משפחת מאפיה. ב"הסנדק חלק שלישי" רוצח ויני מאנסיני קורליאונה את ג'ואי זאזה במהלך הפסטיבל, ועושה זאת בחוסר דיסקרטיות שגורמת לפאניקה בין באי הפסטיבל.

הפסטיבל שימש רקע לאחת הסצנות בסרט "רחובות זועמים" משנת 1973 וכן לאחד מפרקי הסדרה: "".


תמונה:06SanGennaroFestival.jpg|דוכני ממכר מזון.
תמונה:MostPreciousBloodChurch.JPG|כנסיית הדם היקר ביותר במהלך הפסטיבל. במת הקדוש משמאל התמונה.
תמונה:SanGennaroShrine.JPG|במת פסל הקדוש בחצר הכנסייה.


## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:מנהטן
סן ג'נארו
אברהם יששכר בער רבינוביץ

רבי **אברהם יששכר בֵּר** (יידיש: בער) **רבינוביץ** (תר"ג - תרנ"ב, 1843–1892), היה האדמו"ר השני לשושלת חסידות ראדומסק.

## חייו
נולד בעיר ראדומסק שבפולין לאביו האדמו"ר מחסידות רדומסק רבי שלמה הכהן רבינוביץ' (ה"תפארת שלמה"). 

בשנת ה'תרכ"ו (לאחר פטירת אביו) נתמנה לממלא מקום אביו כאדמו"ר בראדומסק, למרות היותו צעיר הבנים.אחיו קיבלו את מרותו ואלפי חסידים נהרו לראדומסק שהייתה מן השושלות החשובות ביותר בפולין.
היה חסיד של רבי חיים מצאנז אך נסע גם לרבי אברהם מצ'כנוב ולמגיד מטוריסק. 

דברי תורתו נדפסו בספר **חסד לאברהם** על התורה (פיטרקוב, תרנ"ג) ובספר **חסד לאברהם** על מועדים, תנ"ך ומאמרי חז"ל (פיעטריקוב, תרנ"ז).

רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאטש הספידו בספר "מאמר זיכרון הצדיקים".

לאחר הסתלקותו בי"ג באלול תרנ"ב, נקרא בנו, רבי יחזקאל רבינוביץ למלא את מקומו. רבי יחזקאל רצה שאחיו הצעיר רבי יעקב יוסף ישמש כממשיך אך האחרון התנגד. לבסוף הוכרע העניין על ידי רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.
שמאל|ממוזער|250px|צילום שער מהמהדורה הראשונה של הספר חסד לאברהם

## בניו
* רבי יחזקאל רבינוביץ מחבר "כנסת יחזקאל", האדמו"ר השלישי לשושלת ראדומסק.
* רבי נתן נחום רבינוביץ האדמו"ר מקרימילוב.
* רבי שלמה רבינוביץ מעלקוש.
* רבי יעקב יוסף רבינוביץ מקלאבוצק מחבר "אמת ליעקב".
* הרב משה אלימלך הכהן. חותנם של אחיינו רבי שלמה חנוך מרדומסק, ושל רבי ירחמיאל משה רפפורט מראווה.
* חתנו רבי מנחם מנדל אלתר, בנו של השפת אמת ורבה של פאבניץ.
* חתנו רבי אברהם קאליש, בנו של רבי מנחם מאמשינוב.
* חתנו רבי מרדכי מנדל מאוטבוצק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1892
קטגוריה:חסידות ראדומסק
רחוב קאנאל

[ממוזער|שמאל|רחוב קנאל, מפגש האזורים [איטליה הקטנה וצ'יינה טאון.]]
ממוזער|שמאל|250px|בעבר מבנה בנק "סיטיזנס סייבינג"
**רחוב קאנאל** (באנגלית: **Canal Street**) הוא רחוב ראשי בדרום רובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הרחוב חוצה את מנהטן ממזרח למערב ומקשר בין גשר מנהטן ורובע ברוקלין של העיר ניו יורק מצד מזרח למנהרת הולנד המובילה לניו ג'רזי ולדרך בינמדינתית 78 ממערב.

הרחוב מהווה את הרחוב הראשי של שכונת צ'יינה טאון, את הגבול הדרומי של השכונות איטליה הקטנה וסוהו, ואת הגבול הצפוני של שכונת טרייבקה.

## היסטוריה
הרחוב נקרא על שם תעלה (באנגלית: קאנאל) שעברה במקום בראשית המאה ה-19. התעלה נחפרה על מנת לנקז את מימי הביצות ומימי אגם קולקט. האגם מולא בשנת 1811 והתעלה יובשה והפכה לרחוב בשנת 1820, כאשר הרחוב עובר במסלול האלכסוני בו עברה התעלה.

ייבוש האגם הביא, בניגוד למצופה, להגברת הביצתיות של האזור, מאחר שהאגם ניקז את מימי המעיינות שבאזור, ובתי השכונה החלו לשקוע. בעקבות מצב הבניינים הרעוע הפך האזור שכונה אז שכונת פייב פוינטס לשכונת עוני הידועה בפשיעה הרבה שבה.

בראשית המאה ה-20 התפתח במפגש הרחובות קאנאל ובאורי מסחר ביהלומים (שעבר לימים למחוז היהלומים שברחוב 47). בשנות ה-20 של המאה ה-20 נבנה ברחוב הבניין של הנהלת בנק סיטיזנס סייבינגס (Citizens Savings Bank) - המבנה המרשים בעל הכיפה הוא המבנה הבולט ברחוב גם כיום.

כיום מהווה הרחוב חלק מצ'יינטאון, ולאורכו של הרחוב חנויות רבות המוכרות מוצרים מזויפים באיכות נמוכה ובמחירים נמוכים.

## קישורים חיצוניים

*מפת רחובות ובה מיקום הרחוב
*תצלומי חזיתות הבתים לאורך הרחוב

קאנאל
קטגוריה:מנהטן תחתית
גן של צללים

**"גן של צללים"** הוא הרומן החמישי בסדרת הפרחים (הידועה גם בשם סדרת דולנגיינג'ר) פרי עטה של הסופרת האמריקאית ו. ס. אנדרוז. הספר פורסם לראשונה ב-1987, שנה לאחר מותה של הסופרת. מכיוון שאנדרוז הלכה לעולמה ב-1986,  לא ברור אם היא עצמה השלימה את כתיבת הרומן או שסופר הצללים אנדרו ניידרמן הוא זה שכתב אותו לפי רשומותיה. הספר נכתב בהשראת ארבעת הרומנים שקדמו לו – פרחים בעליית הגג, עלי כותרת עפים ברוח, פרחים הצמיחו קוצים ופרחים נבלו קמלו, ואף על פי שהוא האחרון שיצא לאור בסדרה זו, הוא משמש כקדימון, מאחר שעלילתו מתרחשת טרם עלילת הספר הראשון בסדרה, "פרחים בעליית הגג".

## עלילה
עלילת "גן של צללים" מתמקדת בסיפורה של אוליביה ווינפילד פוקסוורת', הסבתא מ"פרחים בעליית הגג", ומביאה את סיפור חייה החל מנערותה כצעירה אמידה ועד זקנותה. הספר מתאר את  סיפור היכרותה עם מלקולם פוקסוורת', נישואיהם והחיים לצידו, ומגלה מהם הגורמים להפיכתה לאישה אכזרית וקרת רוח כפי שהיא מצטיירת בשאר הרומנים. בין אותם גורמים – בגידותיו התכופות של מלקולם ואכזריותו כלפיה. מלקולם מכריח אותה לגדל את בתו מחוץ לנישואין, קורין, שנולדה כתוצאה מיחסיו עם אליסה, אשתו הצעירה של אביו. העובדה שקורין בעצם אינה בתה הביולוגית של אוליביה מתגלה רק בספר זה ושופכת אור על  מעשיה של אוליביה ב"פרחים בעליית הגג". למרות שהספר מציג את אוליביה באור חיובי יותר ומעורר הזדהות עם דמותה בקרב הקוראים, הספר מסתיים כאשר אוליביה הזקנה כולאת את ארבעת נכדיה, ילדיה של קורין מאחיה למחצה, כריסטופר.

## ספרים נוספים בסדרה
*פרחים בעליית הגג
*עלי כותרת עפים ברוח
* פרחים הצמיחו קוצים
* פרחים נבלו קמלו

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי ו. ס. אנדרוז
שמואל ארנפלד

הרב **שמואל ארנפלד (עהרנפעלד)** (ידוע בכינויו **חתן סופר** על שם ספרו; ה'תקצ"ה, 1835, א' באב ה'תרמ"ג, אוגוסט 1883) היה רב ותלמיד חכם, מגדולי רבני הונגריה. נכדו של החת"ם סופר.

## חייו
נולד בפרסבורג (כיום ברטיסלבה בסלובקיה). אביו, הרב דוד צבי ארנפלד, היה חתנו הראשון של החת"ם סופר. למד אצל אביו וכן למד בישיבת פרסבורג אצל דודו הרב אברהם שמואל בנימין סופר, בעל ה"כתב סופר". בתחילה עסק במסחר, אך לא ראה בו ברכה. בשנת ה'תרכ"ו (1866) התמנה לרב בעיירה בעטלען שבטרנסילבניה. בשנת ה'תרכ"ח (1868) עבר לשמש ברבנות סיקסו, בה הייתה ישיבה גדולה, והוא מסר בה שיעורים.

בשנת ה'תרל"ז (1877) התמנה לרבה של מטרסדורף. הקדיש את כל זמנו להנהגת הקהילה ולחיזוק הישיבה שם. בישיבתו הרביץ תורה בדרכו המיוחדת, ששאפה להבנה בהירה של התלמוד ולמיצוי ההלכות שבו.

נפטר בשנת ה'תרמ"ג, בגיל 48.

## צאצאיו
את מקומו ברבנות מטרסדורף מילא בנו הרב שמחה בונים ארנפלד, בעל "מענה שמחה" (נפטר בז' באב ה'תרפ"ו). חתנו של הרב שמחה בונים היה הרב מנחם סופר, בעל שו"ת "מנחם משיב" (נספה בשואה). נכדו הרב שמואל ארנפלד היגר ממטרסדורף לניו יורק בה'תרצ"ח (1938), וייסד שם את ישיבת "חתן סופר" מטרסדורף ומוסדות המסונפים לה. בשנת ה'תשי"ח (1958) ייסד בירושלים את השכונה החרדית קריית מטרסדורף.

## ספריו
* **חתן סופר** על שולחן ערוך, אורח חיים (מונקאטש, ה'תרל"ח)
* **חתן סופר** על שולחן ערוך, חושן משפט (ניו יורק ה'תש"ז)
* שו"ת **חתן סופר** על ארבעה חלקי השולחן ערוך (פאקש, ה'תרע"ב)
* פירוש על הגדה של פסח, נדפס ביחד עם פירוש החת"ם סופר בווינה, 1884
* **חתן סופר** - **עטרת הבחורים** - על עניינים שונים בעיקר בדיני ממונות (אונגוואר, ה'תרל"ד)

## קישורים חיצוניים

* 
;ספרו
* ספר "חתן סופר" באתר Hebrewbooks.org
* 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:משפחת סופר
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
קטגוריה:תלמידי הכתב סופר
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:מטרסבורג: רבנים
קטגוריה:ילידי 1835
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1883
And Close As This

***And Close As This*** הוא אלבום משנת 1986 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.

למרות שהדבר לא הובן בזמנו, אלבום זה מבשר על דרכו הנוכחית של האמיל: ריבוי שירים אישיים מאוד, בליווי גיטרה אקוסטית או פסנתר, עם שימוש בכלי MIDI להעמקת הצליל. שילוב זה יוצר באלבום זה ורבים ממשיכיו צליל שקרוב לצליל של הופעה חיה, או אף של ביצוע פרונטלי ואישי.

שירי האלבום הוקלטו בביצוע בודד. כלומר, האמיל לא שר ולא ניגן שיר יותר מפעם אחת בודדת.

## רשימת שירים

# "Too Many Of My Yesterdays"
# "Faith"
# "Empire Of Delight" (Hammill/קית' אמרסון)
# "Silver"
# "Beside The One You Love"
# "Other Old Clichés"
# "Confidence"
# "Sleep Now"


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
In a Foreign Town

**בעיר זרה** הוא אלבום משנת 1988 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.

כמעט כל האלבום מבוצע בצליל של שנות ה-80, שהיה גם זר להאמיל, וגם מיושן עם צאת האלבום. שילוב זה גרם לכך שהאלבום לא התקבל באהדה. האמיל טוען שבאלבום זה המשיך את הכרותו עם טכניקות שונות של MIDI, ושמדובר באבן דרך חשובה בהתפתחותו המוזיקלית.

האלבום כולל מספר שירים פוליטיים: Vote Brand X תוקף את זילות ההליך הדמוקרטי בשיווק מועמדים "**כמו היו אבקת כביסה**". Sun City Nightlife (כמו A Motor-bike in Afrika מהאלבום The Future Now) מדבר על משטר האפרטהייד. Hemlock (צמח הרוש הרעיל) על פוליטיקה כלל עולמית.

Time To Burn הוא שיר קינה על מותו של טוני סטראטון-סמית, שהיה עסקן מוזיקלי מקורב להאמיל.

## רשימת שירים

# "Hemlock"
# "Invisible Ink"
# "Sci-Finance (Revisited)"
# "This Book"
# "Time to Burn"
# "Auto"
# "Vote Brand X"
# "Sun City Nightlife"
# "The Play's the Thing"
# "Under Cover Names"


הוצאות מחודשות כוללות את "Smile" או ביצוע אינסטרומנטלי ל-*Time to Burn*
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
המנזר המלכותי של סנטה מריה דה גואדלופה

שמאל|ממוזער|250px
**המנזר המלכותי של סנטה מריה דה גואדלופה** (ספרדית: **Real Monasterio de Nuestra Señora de Guadalupe**) הוא מתחם מנזרי השוכן ברשות המוניציפלית גואדלופה שבנפת קסרס, הנמצאת בקהילה האוטונומית הספרדית אקסטרמדורה. המנזר היה אחד מהחשובים ביותר בספרד במשך כארבע מאות שנים, ובשנת 1993 הוא הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
מקורו של המנזר הוא בשלהי המאה ה-13, לאחר שרועה צאן מקסרס גילה על גדת נהר הגואדלופה פסל של המדונה, שככל הנראה הוחבא על ידי התושבים המקומיים מפני הפולשים המורים בשנת 714. באתר שבו התגלה הפסל נבנתה קפלה. הקפלה הפכה לכנסייה מספר שנים לאחר הקמתה, והיא הורחבה פעם נוספת על ידי המלך אלפונסו ה-11, שביקר בקפלה מספר פעמים. אלפונסו עשה זאת כהוקרה על ניצחונו בקרב ריו סלדו, אותו ייחס להתערבותה של המדונה. הוא הכריז על הכנסייה בגואדלופה כאתר קדוש מלכותי, והחל לבצע את תוכניתו לבנות את המקום מחדש.

הנזירים ההיירונימיטים תפסו את השליטה על המנזר ב-1389 והפכו אותו לאתר המרכזי של פעילותם. עבודות הבנייה נמשכו תחת חסותו של ראש המסדר הראשון, וב-1474 נקבר במקום אנריקה הרביעי לצד אמו.

אקסטרמדורה הייתה המקום הראשון שאליו כריסטופר קולומבוס עלה לרגל כדי להודות לאלוהים על שגילה את יבשת אמריקה. המנזר מכיל חפצים רבים הקשורים לעולם החדש, ומבנים רבים הוקמו שם לכבוד הבתולה מגואדלופה, בהם בזיליקת גואדלופה המקסיקנית.

החסות המלכותית נותרה על כנה גם לאחר שנזירים מגואדלופה הקימו את מנזר אל אסקוריאל המפורסם, שהיה קרוב יותר לעיר הבירה המלכותית מדריד. המנזר נחשב לאחד הקלויסטרים החשובים ביותר בספרד עד לחילון המנזרים ב-1835. בעקבות חילון המנזרים הועבר המנזר לבעלותה של ארכידיוקסיית טולדו, שהעבירה אותו ב-1908 לבעלותו של המסדר הפרנציסקני. במהלך המאה ה-20 שוקם המנזר על ידי המסדר, והאפיפיור פיוס ה-12 העניק לו מעמד של "בזיליקה אפיפיורית קטנה" ב-1955.

מחוץ למנזר, במזרקה שבמורד המדרגות, הוטבל לנצרות אברהם שניור קורונל, שר האוצר של המלכים הקתולים בשנת 1492, אחיו ושלושה יהודים נוספים. הסנדקים בטקס היו המלכים הקתולים.

## תיאור
הכנסייה הראשית (Templo mayor), שנבנתה על ידי אלפונסו ה-11 ויורשיו במאה ה-14 והמאה ה-15, היא המבנה הבולט ביותר בכנסייה, שהאדריכלות שלה השתנתה והתפתחה לאורך השנים. הכנסייה ידועה בזכות דלתותיה, המקושטות באלמנטי ברונזה מהמאה ה-14. פנים הכנסייה כולל ספינה ושביל מזבח עם קמרונות. הקפלה המרובעת של קטלינה הקדושה (Santa Catalina) 
מתוארכת אף היא למאה ה-15, והיא ידועה בשל קבוצת קברים מקושטים מהמאה ה-16. קפלת השרידים הקדושים מהמאה ה-16 מחברת את קפלת קטלינה עם חדר תשמישי הקדושה (1638–1647), המקושט בציורים רבים מאת פרנסיסקו דה סורבראן.

מאחורי הבזיליקה נמצא הקמרין דה לה וירחן (Camarin de la Virgen), שהוא מבנה בארוק מתומן שנבנה בין 1687 ל-1696 עם חדר הבתולה הסטוקואי, ותשעה ציורים של הצייר לוקה ג'ורדנו. האלמנט החשוב ביותר בחדר זה הוא כס המלכות שעליו נמצא פסל המדונה, שעל שמו נקרא המנזר.

מבנים ידועים נוספים כוללים את הקלויסטר בסגנון מודחאר, שנבנה בין 1389 ל-1405, הידוע בזכות השער הפלטרסקי שלו; הקלויסטר הגותי, שנבנה בין 1531 ל-1533, והכנסייה החדשה, שנבנתה ב-1730 לפי הוראה של אחד מצאצאי קולומבוס וכוללת שלוש ספינות. בשנת 1856 נהרס הארמון של איזבלה הראשונה מקסטיליה, שנבנה בין 1487 ל-1491.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרד: מבני דת
קטגוריה:אקסטרמדורה
הוצאת אמנות

[250px|ממוזער|שמאל|בית הוצאת אמנות ברחוב שינקין בתל אביב (שהפך אחר כך לבית עיתון "[דבר (עיתון)|דבר")]]
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון על "בית אמנות" ברחוב פרוג 6 בחולון]]
**הוצאת אמנות** הייתה הוצאת ספרים עברית שנוסדה ב-1917 והתקיימה עד שנות הארבעים. ההוצאה נודעה בתרגום ספרי ילדים ונוער מפורסמים לעברית.

ההוצאה נוסדה ב-1917 על ידי שושנה פרסיץ בעיר מוסקבה עם סניף באודסה. ב-1920, עקב המהפכה הבולשביקית, עברה לפרנקפורט שבגרמניה, ובסוף 1925 עברה לארץ ישראל וקבעה את משרדה הראשי בבית לב בשדרות רוטשילד בתל אביב. במרץ 1927 עברו משרדי ההוצאה לרחוב יהודה הלוי ולאחר מספר שנים עברה לבניין משלה ברחוב שינקין. ההוצאה פעלה ללא כוונות רווח, ופעילותה הייתה מסובסדת ועל כן לא נפגעה מהמשבר בענף הספרים בסוף שנות ה-20 בארץ ישראל. בשנת 1937 בקשה ההוצאה לעבור לבית לודז'יה. לאחר מכן עברו לחולון למבנה תעשייתי הנמצא כיום ברחוב פרוג 6 בשכונת אגרובנק, אך לאחר שנים מעטות אולצה לעזוב את הבניין לאחר שהופקע לצבא הבריטי ולבסוף נמכר.

עד שנת 1942 הוציאה ההוצאה כ-500 ספרי קריאה. היא העסיקה מתרגמי בית שכללו את משה בן-אליעזר, יצחק ליב ברוך, שמעון הלקין, שלמה הרברג, מנחם זלמן וולפובסקי, יוסף ליכטנבום, יצחק למדן, אביגדור המאירי, אמיל פוירשטיין, יעקב פיכמן, ישורון קשת, מנחם קפליוק ויעקב שטיינברג.

ההוצאה נודעה בעיקר ב"סדרת עלומים" בה תורגמה מיטב הספרות העולמית לילדים ולנוער לעברית על ידי מתרגמים כיצחק למדן וישראל דושמן. הסדרה נערכה ברוב שנותיה על ידי אריה ליב סמיאטיצקי ובין הספרים שתורגמו במסגרתה היו "עלובי החיים", "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", "הרפתקאותיו של האקלברי פין", "פינוקיו", וספריהם של ויקטור הוגו, הנריק סנקביץ', ז'ול ורן וצ'ארלס דיקנס.

בנוסף התפרסמה בהוצאה ספרייה ראשונה בעברית שיועדה לגיל הרך בשם "גמליאל" ובה סיפורים קצרים, בעיקר ממקור רוסי, שאוירו באיורים המקוריים של האמנים הרוסים שכונו בכל חוברות גמליאל "חבורת ציירים, אפטר, מוצלמכר, קרבצוב וחיגר". בין השאר ראה אור בסדרה זו סיפורו של חיים נחמן ביאליק, "התרנגולים והשועל".

תחום נוסף בו התמחתה ההוצאה היה עיבוד ספרים בחוכמת ישראל לבתי הספר, בהם ספרי הרמב"ם, יהודה הלוי ושירת ימי הביניים שיצאו ביוזמת מחלקת החינוך בארץ ישראל בחוברות שכונו "מגילות" וסדרת ספרים בהיסטוריה של עם ישראל בעריכת ר' בנימין וש. בן-ציון.

ההוצאה התייחדה בכך שהיא ניקדה את כל ספריה, גם אלו המיועדים למבוגרים, מתוך אמונה ש"הנקוד עיקר חשוב, חובה ראשונה, בעבודתינו לתחיית הלשון ותקנתה". כן כללה ההוצאה בחלק מספריה מילון בסוף הספר.

ההוצאה הציעה מינויים על ספריה במסגרת "ספריית לכֹּל" וכדי לעודד הצטרפות קיימה הגרלה של פרסים כספיים בין החותמים. שושנה פרסיץ החזיקה מספר שנים ברשת חנויות ספרים בשם "הכל לנוער", בהן יכלו בני נוער לרכוש מספרי ההוצאה ולהחליף ספרים שנקראו, בדומה לספרייה.

## לקריאה נוספת
* איילה גורדון, **איורים עבריים, הספר העברי המאויר לילדים, העידן הבינלאומי 1900–1925**, הוצאת מוזיאון נחום גוטמן, 2005. פרקים 7 ו-8 דנים בהוצאת אמנות ובספריית "גמליאל".

## קישורים חיצוניים
;מספרי ההוצאה
* פרנק סטיבנס, בממלכת הנמלים, לעברית: א. אפשטין. בהוצאת אמנות, פרנקפורט
* סוון הדין, בדרך היבשה אל הודו, לעברית: ל. חזן. בהוצאת אמנות, פרנקפורט
* הקטור מלו, באין משפחה, לעברית: י. ח. רבניצקי. בהוצאת אמנות, פרנקפורט
*ויקטור הוגו, בוג י'רגל, לעברית: אברהם שלונסקי. בהוצאת אמנות.
* 
* 

## הערות שוליים

אמנות
קטגוריה:תרבות ביישוב
אמנות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1917
Out of Water

**Out of Water** הוא אלבום משנת 1990 של היוצר הבריטי פיטר האמיל.

סגנון האלבום מעורב. ישנם שירים ממשפחת Skin ו-In a Foreign Town שצלילם אופייני לשנות ה-80 אך לא להאמיל: שיר הפתיחה Evidently Goldfish ו-Green Fingers. ישנם המזכירים את עבודתו של האמיל בשנות ה-80 המוקדמות, כמו Not The Man, אך רוב האלבום שייך בבירור לתקופה החדשה של יצירתו, למשל On The Surface ו-A Way Out. 

## רשימת שירים

# "Evidently Goldfish"
# "Not the Man"
# "No Moon in the Water"
# "Our Oyster"
# "Something about Ysabel's Dance"
# "Green Fingers"
# "On the Surface"
# "A Way Out"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
ישראל גלילי (בלשניקוב)

**ישראל גלילי** (**בלשניקוב**; 1923 – 9 במרץ 1995) היה מפתח כלי נשק ישראלי, שהמפורסם בפיתוחיו הוא רובה הגליל.

גלילי, יליד ארץ ישראל, היה מראשוני התעשייה הצבאית, ועבד בה במשך 44 שנים. גדל במשמר הירדן.

במהלך שנות עבודתו היה שותף לפיתוח רובי הדרור והעוזי. במשותף עם יעקב ליאור, פותח על ידו ב-1968 רובה הגליל, שנקרא על שמו, ונכנס לשימוש סדיר ביחידות צה"ל בשנת 1974. עבור פיתוח הגליל זכו גלילי וליאור בפרס ביטחון ישראל לשנת 1973.

שנים רבות עמד גלילי בראש מחלקת הפיתוח, הרכבה וניסויים במפעלי הנשק של התעשייה הצבאית.

נפטר במרץ 1995.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי התעשייה הצבאית
קטגוריה:סגל התעשייה הצבאית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
The Fall of the House of Usher

**The Fall of the House of Usher** (באנגלית: **מפלת בית אשר**) הוא אלבום משנת 1991 של היוצר הבריטי פיטר האמיל, ובו עיבוד אופראי לסיפור הקצר בשם זה של אדגר אלן פו.

ההיסטוריה של האלבום ארוכה ופתלתלה. כבר ב-1973 הגו האמיל וכריס ג'אדג' סמית את הרעיון לאופרת רוק לפי הסיפור. במשך כמעט 20 שנה עבדו שניהם, לפרקים, על היצירה. ג'אדג'-סמית כתב את רוב הליברית ואילו האמיל את העיבוד המוזיקלי.

ג'אדג'-סמית נטל לעצמו חירויות מוגבלות בבואו לעבד את הסיפור. למספר, שבמקור הוא נטול שם, הוא שאל את השם מונטרסור (מתוך הסיפור חבית האמונטילאדו). כמו כן הוא נתן לבית אשר (לבניין עצמו) קול ממשי, לעומת הסיפור בה מהותו החולה של הבית רק מרומזת. אחרון - הוא רמז לניצוצות של קשר רומנטי בין מונטרסור למדלין אשר. על מנת לעבות את התחושה הגותית הוא הוסיף שימוש בשתי פואמות מאת פו, שמושרות כביכול בפי רודריק אשר.

בתחילת שנות ה-90 החל האמיל להפיק את הביצוע עצמו. ההפקה הסתבכה, והרעיון לבצע את האופרה על הבמה ממש ננטש. האלבום יצא בגרסה מוגבלת.

ב-1999 האמיל, שלא היה מרוצה מהתוצאה, עיבד מחדש את האלבום כולו. הוא סילק לגמרי את כלי ההקשה, עיבה את נגינת הכינור על ידי הכנר דייוויד סטיוארט גורד והרחיב את תפקיד הגיטרות. התוצאה נטולת כל רמז ל"אופרת רוק", ובמקומה נוצרה אופרה גותית ומורבידית בעלת אופי מעיק וקודר, שהאמיל רואה כמתאימה הרבה יותר לאופי הסיפור.

בביצוע עצמו האמיל מנצל את יכולתו הקולית המרשימה עד תומה. החלק השלישי של המערכה הראשונה הוא מקהלת קנון מורכבת, ללא כל ליווי מוזיקלי, מפיו של הבית עצמו. חלק זה יוצר את האווירה הקודרת שתשלוט ביצירה להבא. פרט לתפקיד הבית האמיל גם מבצע את תפקידו של רודריק אשר. גם בתפקיד זה - ובפרט בפרקים The Lady Sleeps, I shun the light ו-The Haunted Palace - הוא משתמש באופן מרשים בקולו.

היצירה כולה מעולם לא בוצעה על הבמה. פיטר האמיל משלב, מדי פעם, קטע בודד זה או אחר מתוכה בהופעותיו, אך בביצוע מוזיקלי בלבד, ללא משחק.

## רשימת השירים

* מערכה ראשונה: הדרך לבית אשר
# "An unenviable role" (The Chorus)
# "That must be the House" (Montresor)
* מערכה שנייה: בתוך בית אשר
# "Architecture" (The Voices of the House)
# "The Sleeper" (Usher, פואמה מאת א.א. פו)
# "One thing at a time" (Usher / Montresor)
# "I shun the light" (Usher)
# "Leave this House" (Usher / Montresor / Chorus / House)
* מערכה שלישית: ומייד לאחר מכן
# "Dreaming" (Madeline)
# "A chronic catalepsy" (Usher / Montresor)
# "The Herbalist" (Herbalist / Montresor)
# "The evil that is done" (Montresor / Chorus / House)
* מערכה רביעית: בבוקר שאחרי
# "Five years ago" (Madeline / Montresor)
# "It's over now" (Madeline / Montresor)
# "An influence" (Usher / Montresor)
# "No rot" (Usher / Montresor / House)
* מערכה חמישית: בשחר שאחרי
# "She is dead" (Chorus / Usher / Montresor / Herbalist)
* מערכה ששית: שלושה ימים לאחר מכן
# "Beating of the heart" (Chorus / Usher / Montresor / House)
# "The Haunted Palace" (Usher / Montresor, פואמה מאת א.א. פו)
# "I dared not speak" (Usher)
# "She comes towards the door" (Usher / Montresor / Chorus / Madeline / House)
# "The Fall" (House)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פיטר האמיל
קטגוריה:אופרות באנגלית
היאטוס

**היאטוס** (מלטינית hiatus: רווח, פתח; בעברית: **מִפְעָר**) הוא מושג בפונטיקה המתאר רצף של שתי תנועות נפרדות (או יותר) ללא עיצור החוצץ בינן. הרצף יכול להתקיים בתוך מילה אחת, כמו במילה הצרפתית naïve, או בין שתי מילים (האחת מסתיימת בתנועה והשנייה מתחילה בתנועה).

יש להבחין בין היאטוס לבין דו-תנועה (דיפתונג), שהוא שתי תנועות מחוברות (על פי רוב התנועה השנייה היא תנועה למחצה) בהברה אחת.

ברישום פונטי ניתן לציין את ההיאטוס על ידי הפרדה של שתי התנועות באמצעות נקודה, כמו במילה הרומנית aer, הנרשמת פונטית כ-[a.er']. או באמצעות סימן הטעם (אם ההברה השנייה מוטעמת), כמו במילה "היאטוס" ברומנית, [hi'at].

שפות מסוימות נמנעות מיצירת היאטוס על ידי הוספת עיצור עזר בין שתי התנועות או קיצור שתי התנועות לתנועה אחת.

בעברית ההיאטוס אינו נפוץ בתוך מילים כיוון שהאות א' אמורה לשמש כעיצור מפריד בין התנועות, למשל במילה מֵאָה (בהגייה מוקפדת). היאטוס מופיע במילים המסתיימות בפתח גנובה כגון יוֹ**דֵעַ**, גָּ**בוֹהַ**, אֲבַ**טִיחַ**. היאטוס יכול גם להיווצר בין מילים, למשל בצירוף "מי ייתן". בהגיית העברית הישראלית נוצר לעיתים היאטוס כאשר האות א' אינה מבוטאת כעיצור, למשל בהגיית המילה מֵאָה במהירות (וכן מָאתַיִּים בפי דוברים מסוימים).

היאטוס מופיע במילים לועזיות רבות שאומצו לעברית כגון אאוגניקה, דאודורנט, אסטרואיד, וכן המילה "היאטוס".

## ראו גם
* היאטוס (רומנית)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:פונטיקה