open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תמיר נמרודי

**תמיר נמרודי** (15 בנובמבר 2004 – 9 באוקטובר 2023) היה חייל צה"ל שנחטף ממנהלת תיאום וקישור לעזה במהלך קרב מת"ק עזה ב-7 באוקטובר 2023. עוד באותו היום פרסם חמאס תיעוד מהחטיפה, שבו הוא נראה כשהוא מובל על ידי המחבלים ללא סימני פציעה. אולם, במשך שנתיים הוגדר תמיר כחטוף שגורלו אינו ידוע, תקופה שבה ניהלה משפחתו מאבק ציבורי ממושך. מצבו התברר רק עם השבת גופתו לישראל ב-14 באוקטובר 2025. לאחר בדיקות מקיפות, העריך צה"ל כי הוא נהרג בשבי חמאס סמוך למועד חטיפתו.

## החטיפה והשבי
במהלך מתקפת הטרור של חמאס על יישובי עוטף עזה, פלשו עשרות מחבלים למנהלת התיאום והקישור לעזה (המת"ק), בו שירת נמרודי כמש"ק חינוך. החטיפה התרחשה בשלב מוקדם מאוד של הבוקר, כאשר עשרות מחבלי נוח'בה פשטו על בסיס המת"ק הסמוך למעבר ארז. שלושת החיילים, ששירתו בתפקידים עורפיים ובעלי פרופיל רפואי נמוך (תמיר כמש"ק חינוך, רון וניק בתפקידי מטה), שהו יחד במיגונית. רוב החיילים במפקידה הוכשרו לרמת רובאי מינימלית, וחלקם אף לא צוידו בנשק, תנאים אשר הקשו על הגנת הבסיס מפני מספרם הרב של המחבלים. בסרטון שפרסם חמאס בשידור חי בשעה 07:20, הם נראו מובלים יחפים ובפיג'מות לעבר רכב שהמתין להם, כשהם מבוהלים אך ללא פציעות נראות לעין. רון שרמן אף הספיק לשלוח הודעת פרידה לאמו דקות ספורות לפני שנלקח.

## השבי
לאחר החטיפה לרצועת עזה הופרד נמרודי מבייזר ושרמן, ומרגע זה נותק עמו הקשר ולא התקבל ממנו אות חיים. באוקטובר 2023 טען ארגון חמאס כי נמרודי נהרג כתוצאה מהפצצות חיל האוויר, אולם ידיעה זו לא אומתה. בדצמבר 2023, במהלך פעילות מבצעית בג'באליה, חילצו כוחות צה"ל את גופותיהם של רון שרמן, ניק בייזר ואזרח נוסף, אליה טולדנו, מתוך רשת מנהרות. תחקיר צה"ל שפורסם בספטמבר 2024 העלה כי השלושה נהרגו בסבירות גבוהה כתוצאה מהפצצת חיל האוויר בנובמבר 2023, שבה חוסל מפקד החטיבה הצפונית של חמאס, אחמד ע'נדור. לפי הממצאים, הם נהרגו מתוצרי לוואי של התקיפה, ככל הנראה שאיפת גזים רעילים בתוך המנהרה, מבלי שהיה לצבא מידע מוקדם על הימצאותם שם.

במשך כשנתיים לא התקבל אות חיים מתמיר, ומשפחתו ניהלה מאבק ממושך להשבתו תחת חוסר ודאות כבד. בחודש מאי 2025, בעקבות הערכת מצב של אגף המודיעין, הודיעה משפחתו כי קיים חשש כבד לחייו, וביום 14 באוקטובר 2025 הושבה גופתו לקבורה בישראל במסגרת עסקת החטופים השלישית. עם השבת גופתו פורסם כי נמרודי נהרג כבר ב-9 באוקטובר 2023 כתוצאה מהפצצות צה"ל, יומיים בלבד לאחר שנחטף.

## חיים אישיים
נמרודי היה בנם של אלון וחירות. יש לו שתי אחיות. המשפחה מתגוררת בנירית.

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:שבויי צה"ל
קטגוריה:נעדרי צה"ל שגופותיהם אותרו
קטגוריה:חטופים ישראלים שנרצחו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בכפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
סילביה פון הארדן

**סילביה פון הארדן** (בגרמנית: **Sylvia von Harden**; נולדה ב־28 במרץ 1894 – נפטרה ב־4 ביוני 1963), הידועה גם בשם סילביה פון האלה, הייתה עיתונאית ומשוררת גרמנייה. במהלך הקריירה שלה כעיתונאית כתבה עבור עיתונים רבים בגרמניה ובאנגליה. היא מוכרת במיוחד כמי שהונצחה בדיוקן מפורסם של אוטו דיקס.

## ביוגרפיה
סילביה פון הארדן נולדה בשם סילביה פון האלה בהמבורג. היא אימצה את השם פון הארדן כשם עט בעל ניחוח אריסטוקרטי. בין השנים 1918–1920 כתבה טור ספרותי במגזין החודשי Das junge Deutschland ("גרמניה הצעירה"), ובין 1919–1923 כתבה גם עבור כתב העת Die Rote Erde ("האדמה האדומה"). בתקופה זו התגוררה עם הסופר פרדיננד הארדקופ, ממנו נולד לה בן.

במהלך שנות ה־20 התגוררה בברלין ופרסמה שני קובצי שירה, האחד בשנת 1920 והשני ב־1927.

היא נודעה בעיקר בשל דיוקנה בציורו של האמן אוטו דיקס, שכותרתו "דיוקן העיתונאית סילביה פון הארדן". הציור מציג דימוי אמביוולנטי של "האישה החדשה": פון הארדן מופיעה בו עם שיער קצוץ, מונוקל, סיגריה ביד וקוקטייל על השולחן שלפניה. ציור זה שוחזר בסצנות הפתיחה והסיום של הסרט "קברט" משנת 1972.

בשנת 1959 פרסמה פון הארדן מאמר בשם Erinnerungen an Otto Dix ("זיכרונות מאוטו דיקס"), שבו תיארה את נסיבות היווצרות הדיוקן. לפי דבריה, דיקס ניגש אליה ברחוב ואמר:"אני מוכרח לצייר אותך! את מייצגת תקופה שלמה!"

"אתה רוצה לצייר את עיניי הכהות, את אוזניי המקושטות, את אפי הארוך, את שפתי הדקות; אתה רוצה לצייר את ידיי הארוכות, את רגליי הקצרות, את כפות רגליי הגדולות - דברים שרק מרתיעים אנשים ולא מהנים איש?"

"תיארת את עצמך באופן מבריק, וכל זה יוביל לדיוקן שמייצג תקופה שאינה עוסקת ביופי החיצוני של האישה, אלא במצבה הנפשי."הציור נחשב לדוגמה מובהקת של זרם "האובייקטיביות החדשה" באמנות, והוא מוצג כיום במוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז.

בשנת 1933 עזבה פון הארדן את גרמניה ויצאה לגלות עצמית באנגליה, שם המשיכה לכתוב, אך הצלחתה הייתה מועטה יותר. באפריל 1943 פרסמה מאמר בעיתון הגולים Die Zeitung, שבו תיארה את עבודתה במשמרות במפעל, תוך שימוש בטון נלהב שהיה אופייני לפרסומים בעיתות מלחמה, וציינה כי חשה חלק ממשפחת העובדים שם.

פון הארדן נפטרה בשנת 1963.

קטגוריה:עיתונאיות גרמניות
קטגוריה:משוררות גרמניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
מגאיאנס (פרובינציה)

**פרובינציית מגאיאנס** (בספרדית: **Provincia de Magallanes**) היא אחת מארבע פרובינציות בדרום צ'ילה, במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה. הפרובינציות הן: אנטארקטיקה צ'ילנה, טיירה דל פואגו, מגאיאנס ואולטימה אספרנסה.

בירת המחוז היא העיר פונטה ארנס.

## גאוגרפיה
חלקה המזרחי של הפרובינציה ממוקם לאורך החוף הצפוני של מצר מגלן, וחלקו המערבי משתרע על פני המצר משני צידי הקטע הצפון-מערבי שלו לכיוון האוקיינוס השקט. היא גובלת בפרובינציית אולטימה אספרנסה מצפון ובפרובינציית טיירה דל פואגו מדרום.

בפרובינציה נמצאת נקודת הכניסה היבשתית והאווירית העיקרית לאזור הדרומי ביותר בצ'ילה. אפשרות נוספת היא להגיע מארגנטינה, דרך ריו גז'גוס ברכב, או בטיסה, לשדה התעופה הבינלאומי קרלוס איבנייז דל קמפו .

## דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של המכון הלאומי לסטטיסטיקה משנת 2017, שטחה הוא 36,400 קילומטרים רבועים. אוכלוסייתה מנתה 133,282 תושבים בשנת 2017.

#### קומונות

לפי מפקד האוכלוסין של 2017.

## מינהל
כפרובינציה, מגאיאנס היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה, בראשות מושל הממונה על ידי הנשיא. היא מורכבת מארבע קומונות (בספרדית: comunas) כל אחת מהן מנוהלת על ידי עירייה המורכבת מאלקלדה ומועצה עירונית.

מאז 2021, בפרובינציית מגאיאנס אין נציג נשיאותי מחוזי. על פי חוק הביזור החדש, מושלי הבירה האזורית והמושלים האזוריים מתבטלים, וכתוצאה מכך צוותיהם מתמזגים לתוך המשלחת הנשיאותית האזורית, בראשות הנציג הנשיאותי האזורי של מגלאנס ואנטארקטיקה הצ'יליאנית. לכן, אין משלחת נשיאותית מחוזית למגלנס.

## תיירות
בפרובינציה ישנם מספר מקומות תיירותיים, כמו פורט פאמין  ופוארטה בולנס , שתי מושבות פינגווינים והפארק הימי הראשון במדינה.

## קישורים חיצוניים
* 

* הפארק הימי באי קרלוס השלישי

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מגאיאנס ואנטארקטיקה הצ'יליאנית
משה אהרן שצקס

**מֹשֶׁה אַהֲרֹן שַׁצְקֶס** (1825 בקרלין בבלארוס – 24 באוגוסט 1899 בקייב באוקראינה) היה סופר עברי, איש תנועת ההשכלה היהודית.

משה שצקס נולד ב-1825 בקרלין (כיום חלק מפינסק) בבלארוס למד בישיבות בליטא והצטרף לתנועת ההשכלה הוא התפרסם בספר "המפתח" שיצא לאור בשני חלקים בוורשה בשנים 1865–1869 (ה'תרכ"ו–ה'תר"ל) שבו פירש את אגדות חז"ל לפי תפיסת ההשכלה, החל מההנחה שהם אינם אלא אלגוריות אתיות, שאין לקחתן פשוטו כמשמעו. תאוריה זו, שהייתה מקובלת על המתונים בתנועת ההשכלה, הייתה בגדר תועבה עבור היהודים האורתודוקסים, שניסו למנוע את פרסום הספר, ובחלק מהעיירות אף שרפו עותקים שלו. שצקס פרסם עוד מאמרים בנושאי מקרא ותלמוד בכתבי העת "הבוקר אור", "האסיף", "אוצר הספרות" ועוד. שצקס כתב גם ביידיש בעילום שם את הספר הסאטירי "דער יודישער פאר פסח" ("ההכנות לפסח") שבו תקף מנהגים ואמונות תפלות הקשורים לחג הפסח.

בעשרים השנים האחרונות לחייו התגורר בדוחק ובדלות בקייב שבאוקראינה. בקייב הייתה מחלוקת חריפה כנגד ספריו, והסופר אברהם דוב דובזביץ' הוציא לאור בשנת 1890 את ספרו "לא דובים ולא יער" בברדיצ'ב, שבו מתח ביקורת על הספר "המפתח" של משה אהרן שצקס ויצא להגנתו של אליעזר צבי צווייפל נגד ביקורתו של שצקס, בספרו טען כי שצקס העתיק את תוכן הספר מחצקל סלוצקר.

משה אהרן שצקס נפטר ב-24 באוגוסט 1899 (י"ח באלול ה'תרנ"ט) בקייב.

## קישורים חיצוניים

* צילום דיוקנו של משה אהרן שצקס – הספרייה הלאומית
* עותק של החלק השני של המפתח – הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משכילים
קטגוריה:פובליציסטים כותבי עברית
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:ילידי 1825
קטגוריה:נפטרים ב-1899
אשר אלואיל

**אשר אלואיל** (20 באוגוסט 1909, לבוב – 6 באוקטובר 1994, תל אביב) היה מהנדס ישראלי, עובד בכיר במשרד השיכון ומרצה וחוקר במכון הלאומי לחקר הבנייה בטכניון.

## ביוגרפיה
אלואיל נולד ב-1909 בעיירה וויניצ'קי ליד לבוב (כיום באוקראינה) ובבגרותו למרות "נומרוס קלאוזוס" שהונהג בפולין התקבל לפוליטכניון של לבוב. בשנת 1934 סיים את לימודיו וקיבל דיפלומה אינגינר בהנדסת מכונות (מקביל לתואר MSC). זמן קצר לאחר מכן היגר לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. מאחר שלא מצא תעסוקה בתחום מקצועו עבד תחילה כבעל מלאכה כדי לפרנס את עצמו, ותוך כדי כך עשה הסבה מקצועית להנדסת בניין. כעבור שלוש שנים פורסם ספרו הראשון "הבניין מבטון מזוין" שהיה לספר חלוצי בתחומו בשפה העברית.

בחלוף השנים קנה לעצמו מוניטין בתחומו ומילא תפקידים שונים בתכנון ובביצוע. בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד אלואיל כמהנדס ביצוע בחברה שביצעה עבודות עבור הצבא הבריטי, ביניהן גשר ושדה תעופה ליד העיר חאלב בסוריה. לאחר הקמת המדינה היה בין מקימי אגף ההנדסה במשרד העבודה ואחר כך במשרד הבינוי והשיכון כמהנדס ראשי, כסמנכ"ל לענייני הנדסה וראש היחידה לבקרה ומחקר הבניה במשך כשלושים שנים. כן יזם והקים את "מרכז הבנייה הישראלי" ששימש ככלי לאומי להפצת המידע ההנדסי בתחום הבניה, ועמד בראשו קרוב לעשר שנים.

אלואיל שילב ידע עיוני מעמיק עם יכולת הנדסית מרשימה. תרומתו הגדולה ביותר לענף הבנייה הייתה פרסום ספרו השני "כלכלה הנדסית בבנייה" (1967), שעסק בשילוב הראייה הכלכלית בעשייה ההנדסית וסייע למקבלי ההחלטות בתכנון ובביצוע. ספר זה זיכה אותו בפרס "ארנן" מטעם אגודת האינג'נירים והארכיטקטים בישראל. אלואיל היה מחלוצי העיסוק בתחום כלכלת הבנייה; הוא יזם את שילוב הנושא בלימודי ההנדסה בטכניון וגם לימד אותו כמרצה בכיר במשך חצי יובל שנים בפקולטה להנדסה אזרחית ובפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים. במקביל לספריו פרסם כשלושים מאמרים ודו"חות בתחומים של חומרי בניין, קונסטרוקציות, שיטות בנייה, בידוד טרמי, חסכון באנרגיה ואחזקת מבנים. כן פרסם מאמרים על שיטות בנייה בעיתונות מקצועית בחו"ל. בשנת 1988 הוענקה לאלואיל תעודת הוקרה מטעם האגודה להנדסה אזרחית על פועליו הרבים בתחום המחקרים ההנדסיים ויישומם בפועל.

### חיים אישיים
אלואיל היה נשוי לעליזה (1912–2006) לבית יהלום ולבני הזוג נולדו שני ילדים – האדריכל אברהם אלואיל (1939–2014) ומירה בל (נולדה ב-1944). בן דודו היה הצייר אריה אלואיל.

## ספריו
# גאלדבערג, א, אלואיל, אשר. **הבניין מבטון מזוין: דיאגרמות וטבלאות עבור קביעת המדות והזיון של חלקי בנין נושאים**, תל אביב: הנדסה, תרצ"ח, 1938 (מהדורה שנייה, 1941).
# אלואיל, אשר. **כלכלה הנדסית בבניה: סקרים ומחקרים**, תל אביב: משרד השיכון, 1967.
# **New Development Directions and innovatons in Building Reseach in Israel, **The Standards Institution of Israel, sponserd by U.S. National Bureau of Standards, April 1972

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים אזרחיים ישראלים
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
הילאס ונימפות המים

**הילאס ונימפות המים** (באנגלית: **Hylas and the Water Nymphs**) הוא ציור שמן על קנבס מאת הציירת הבריטית הנרייטה ריי, שהוצג לראשונה בשנת 1910 באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. היצירה מציגה את הסצנה המיתולוגית הידועה מסיפור מסעו של יאסון והארגונאוטים, ובה הילאס, משרתו ובן לווייתו של הרקולס, נמשך אל מותו בידי נימפות מים.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הרגע הדרמטי שבו הילאס מוקף על ידי נימפות מים בנוף טבעי עשיר. גופו העירום של הילאס בוהק תחת אור רך, בעוד מספר נימפות - גם הן בעירום חלקי - נראות מושכות אותו לתוך המים. הקומפוזיציה בנויה בתנועה סיבובית, שבה גופן של הנימפות יוצר קשת סביב דמותו של הילאס, תוך שימת דגש על האינטראקציה הגופנית והחזותית ביניהם. הצמחייה הסבוכה ברקע והמים הצלולים מוסיפים עומק דרמטי וסביבה מפתה למפגש. גוון הצבעים נע בין ירוקים עדינים לגוני עור ורדרדים וזהובים, תוך שילוב של טכניקות אקדמיות ורכיבים בעלי אופי אימפרסיוניסטי.

בנוסף לאיכות הפיגורטיבית, הציור מאופיין בקנה מידה מרשים: 142.3 על 222.8 ס"מ. הוא חתום בידי האמנית בפינה הימנית התחתונה, וכולל גם תווית בגב המסגרת עם כתובתה ושם היצירה. ריי שאבה השראה ממסורת ציורי העירום הקלאסיים בתקופה הוויקטוריאנית, והדגישה ביצירה זו את הגוף הנשי כאידיאל חזותי מרכזי.

[200px|ממוזער|ימין|[מצולות הים (אדוארד ברן-ג'ונס)|מצולות הים, אדוארד ברן-ג'ונס]]
## נושא היצירה
הילאס היה נער יפה תואר ואחד מהמלווים של הרקולס במסעו של יאסון והארגונאוטים להשגת גיזת הזהב. באחד הלילות נשלח להביא מים, הגיע למעיין, ושם נלכד על ידי נימפות אשר נשבו ביופיו וגררו אותו אל המים - והוא לא נראה עוד לעולם. הסיפור מופיע אצל תיאוקריטוס. ריי הציגה את הסצנה ברוח קלאסית, עם דגש על קומפוזיציה מורכבת, עירום נשי אידיאלי וסיפור דרמטי מיתולוגי שנדמה כלקוח מהמסורת הוויקטוריאנית המאוחרת.

[230px|ממוזער|שמאל|[הילאס והנימפות (ג'ון ויליאם ווטרהאוס)|הילאס והנימפות, ג'ון ויליאם ווטרהאוס]]

## השוואות והשפעות
ריי הכירה את ציורו המפורסם של ג'ון ויליאם ווטרהאוס "הילאס והנימפות", שהוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1897, וקיימים דמיון צורני ונושאי בין היצירות. עם זאת, ריי בחרה בקנבס גדול יותר ובעיצוב חזותי מורכב יותר. ייתכן שגם הושפעה מיצירתו של אדוארד ברן-ג'ונס, מצולות הים משנת 1886, שבה בת ים גוררת גבר צעיר אל מצולות. אף שזו אינה עוסקת באותו סיפור מיתולוגי, היא מוסיפה הקשר איקונוגרפי משלים לדיון ביצירה.

## תולדות הבעלות והתצוגה
הציור הוצג לראשונה באקדמיה המלכותית בלונדון בשנת 1910, כאשר האמנית הייתה בת חמישים. הוא נרכש ישירות ממנה על ידי סר אלפרד ניוטון ורעייתו, והוצב באחוזתם הכפרית בוייקרופט הול שבמחוז דבון. סביר כי ריי הכירה את בני הזוג דרך פרויקט ציורי הקיר בבניין הבורסה המלכותית בלונדון, בו השתתפה, ושבו שימש סר אלפרד כלורד ראש העיר. בהמשך הוצגו דיוקנאות של בני המשפחה בגלריות שונות. הציור נותר במשפחת ניוטון עד שנמכר במכירה פומבית באוקטובר 1988, והיה הפריט המרכזי באותה מכירה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:רחצה באמנות
משה זאב מזוזה

ממוזער|שער הספר
רבי **משה זאב מזוזה** (תק"ץ – כ"ד בשבט תרע"א) היה מרבני לבוב מחבר ספר חידושי רמ"ז.

## ביוגרפיה
נולד לרבי ישראל יחיאל מיכל מרבני לבוב. התעוור בצעירותו. לימד תורה לרבים, תלמיד בולט שלו הוא רבי ראובן מרגליות אשר כותב שהוא היווה כתובת לשאלות הלכתיות מצד רבני העיר. בתרמ"ד נתמנה לפקח על פעולת ארגון מחזיקי הדת בלבוב.

התכתב עם רבני דורו ושמועות ומכתבים ממנו נדפסו בספריהם, ביניהם: רבי גרשון קורצר, רבי יוסף שאול נתנזון רבי שמואל ראבין, רבי אברהם יצחק שפרלינג ועוד.

חיבורו "חידושי רמ"ז" נדפס על ידי תלמידו הרב ראובן מרגליות ונדפס בבילגוריה תרצ"א.

בספר חידושי ש"ס, שו"ע ורמב"ם, חידושים ודרושים על התורה בסגנון חסידי. החל מדף קכו בספר חליפת מכתבים בינו לבין רבי שלמה קלוגר, המכתבים נכתבו בסגנון שאלה אך למעשה מדובר בהשגות על ספרו נדרי זרוזין.

המחבר, שהיה עיוור הכתיב את חידושיו לתלמידיו. למרות עיוורונו, החיבור כתוב בבקיאות יוצאת דופן ובפלפול מורכב, פרופסור שמואל גליק כותב על כך: "פלפוליו ארוכים ומסובכים וכמעט שלא ניתן להאמין שמחבר זה לא ראה מאורות במשך עשרות שנים".

במשך חייו נמנע מלפרסם את חידושיו, קרוב לפטירתו ביקש מבניו לאספם ולפרסמם. נפטר בכ"ד בשבט תרע"א. ההדפסה התעכבה בשל מלחמת העולם הראשונה.

## לקריאה נוספת
* מאיר וונדר, **אנציקלופדיה לחכמי גליציה**, חלק ג, ירושלים תשמ"ו, עמ' 780
* אברהם יערי, **מחקרי ספר**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשי"ח, עמ' 151

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:חסידי בעלז
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:נפטרים ב-1911
הסירנות (הנרייטה ריי)

**הסירנות** (באנגלית: **The Sirens**) הוא ציור שמן על בד מאת הציירת הבריטית הנרייטה ריי, שצויר בשנת 1903. היצירה מציגה שלוש סירנות מיתולוגיות העירומות למחצה, ישובות על סלעים מעל לים, ומביטות קדימה באופן המזמין את הצופה להשתתף במבטן המפתה. מידות הבד הן 114.3×254 ס"מ, והוא חתום ומתוארך "H. Rae 1903" בפינה הימנית התחתונה.

הציור משלב יסודות מסורתיים של הציור האקדמי הבריטי, כגון קומפוזיציה מוקפדת ודגש על ייצוג הגוף הנשי, עם רקע טבעי מלא גוני צבע שבורים, המושפע מהשהות של ריי בעיירת האמנים גרז שבצרפת. הרקע לציור צויר באתר הנופש דינאר שבברטאן, אשר היה מזוהה באותה תקופה עם פעילותם של ציירים אימפרסיוניסטים. על פי מבקר האמנות מ.ה. שפילמן, הציור "מורכב בחן, מעוצב בקפידה יוצאת דופן, וכולל פני צבע בגוונים שבורים". שילוב זה בין מסורת לבין טבעיות עכשווית הדגיש את התפתחות סגנונה של ריי לעומת יצירותיה הקודמות.

## נושא מיתולוגי
הציור מתבסס על סיפור הסירנות מהמיתולוגיה היוונית, כפי שתועד באודיסיאה מאת הומרוס. הסירנות, במקור שתיים אך מאוחר יותר שלוש, היו יצורים מפתים אשר חיו באי מערבי בין אי הקוסמת קירקה לסלעי המפלצת סקילה. הן משכו מלחים אל מותם באמצעות שירתן הקסומה. אודיסאוס, במסעו חזרה מטרויה, הצליח להימלט מקסמן בכך שנקשר לתורן ספינתו, בעוד צוותו אטם את אוזניו בדונג. על פי הביוגרף ארתור פיש, רעיון הציור נולד מהצעה של הלורד דאפרין, שאת דיוקנו ציירה ריי בשנת 1901. נושא זה אפשר לריי להפגין את כישוריה המוכרים בציור גוף נשי, כפי שעשתה בעבר ביצירה "Summer" מ־1896, שהוצגה אף היא באקדמיה המלכותית. מאחורי הסירנות עומדת מסורת חזותית רחבה – החל באודליסקות של אנגר, דרך הולדת ונוס של אלכסנדר קבנל ו־"Actaea, the Nymph of the Shore" של לייטון. באותה שנה הוצג גם "Cave of the Storm Nymphs של א.ג'. פוינטר", אחת הדוגמאות השאפתניות באמנות הבריטית לנושא נימפות וסירנות, וב־1909 הוצג אוליסס והסירנות של ה.ג'. דרייפר. לפיכך, הציור של ריי משתלב במסורת חזותית רחבה שהשתמשה בדמויות נשיות מיתולוגיות לשם הצגת מיומנות אקדמית בציור עירום.

## תולדות הבעלות
הציור "הסירנות" הוצג לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1903, תחת מספר קטלוגי 472, וזכה למיקום בולט במיוחד. בשנת 1904 הוצג בתערוכה העולמית בעיר סנט לואיס. במהלך התערוכה נרכש הציור על ידי גב' ג'יי. אר. קארדזה (J.R. Cardeza) מפילדלפיה. בהמשך עבר הציור לאוספו של ג'יי. הווארד לנון.

## ביקורת ותיעוד אמנותי
הציור תועד במספר פרסומים בני התקופה, ביניהם Academy Notes שראה אור בלונדון בשנת 1903, כתבת ביקורת מאת מ.ה. שפילמן במגזין Magazine of Art מאותה שנה (שכללה גם איור של היצירה), וכן בביוגרפיה "Henrietta Rae" מאת ארתור פיש שפורסמה בשנת 1905, שם הופיעה היצירה באיור מול עמוד 106. שפילמן ציין בביקורתו כי הציור מהווה התקדמות ניכרת ביצירתה של ריי מבחינת משטחי הצבע וטיפול בגוף האנושי.

## מיקום ומעמד בתערוכה
על פי הביוגרף ארתור פיש, הציור זכה למקום של כבוד בתערוכת האקדמיה המלכותית של 1903, והוצב במרכז הקיר ("on the line"). הוא תיאר את הציור כ"תוצאה של הצעה שהועלתה בפני האמנית על ידי הלורד דאפרין". בביקורת שפורסמה ב־Magazine of Art תואר הציור כ"בד גדול, מורכב בחן, מעוצב בקפידה יוצאת דופן", וצוין כי פני הצבע שלו בנויים מגוונים שבורים ומהווים "התקדמות גדולה" בהשוואה ליצירותיה הקודמות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
הלודג'

**הלודג**' (באנגלית: **The Lodge**) הוא מעונו הרשמי של ראש ממשלת אוסטרליה, השוכן בעיר הבירה קנברה. המבנה, שנבנה בין השנים 1925–1927. אף שנועד במקור לשמש כמעון זמני בלבד, הוא משמש מאז 1927 כמעונם של מרבית ראשי ממשלת אוסטרליה.

## היסטוריה
העבודות על הלודג' החלו בדצמבר 1925, זמן קצר לפני העברת הפרלמנט הפדרלי ממלבורן לקנברה. הבית נבנה כמבנה זמני, מתוך כוונה שיהפוך בהמשך למעון אחר של הנשיא הסנאט או יושב ראש בית הנבחרים. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים ממלבורן אוקלי ופארקס נוסח ג'ורג'יאני־קולוניאלי. עלות הבנייה עמדת על כ־28,319 ליש"ט, כולל ריהוט, גינון, מגרש טניס ודשא לקרוקט.

דייריו הראשונים של הבית היו ראש הממשלה סטנלי ברוס ורעייתו את'ל, שהייתה אחראית גם לשינויים בתכנון הבית בנייה. ב-1929 סירב מחליפו, ג'יימס סקולין, להתגורר במקום בטענה שהוא מפואר מדי, אך הבית שימש שוב למגורי ראש הממשלה החל מ-1931 עם כניסתו של ג'וזף ליונס ומשפחתו.
ממוזער|הלודג' ,1927
הבניין של הלודג', שנבנה בין השנים 1925–1927, שיקף את קנה המידה והסגנון של בתי המגורים הרשמיים שנבנו בדאנטרון עבור קצינים בכירים בצבא. הן הבית והן הגן עוצבו בהתאם לסגנון שתאם את רוח התקופה בראשית ימיה של קנברה, הידוע גם בשם "סגנון הבירה הפדרלית" .

האדריכל דסברו אנאיר סייע בתכנון הרהיטים. עץ אוסטרלי שימש לחיפויי עץ, מעל קמינים, ורהיטים יוקרתיים. הנחיית ועדת בירת הפדרציה לרכישת מצעים, כלי כסף, חרסינה וכלי זכוכית ללודג' הייתה "בריטיים ובאיכות מעולה לכל אורכו".

ב-1968, הוקם מגרש הטניס, הותקנה בריכת שחייה מחוממת, נבנתה חניה כפולה והותאמו סוככים ותריסים חדשים לחזית החיצונית. ג'ון גורטון השתמש בלודג' לפגישות קבינט ופגישות רשמיות אחרות. רעייתו, בטינה גורטון תכננה גן אוסטרלי בפינה הצפונית המרוחקת, הידוע כיום כ"גן הצמחים המקומיים של בטינה גורטון".

בשנת 1978 הורחב חדר האוכל. האדריכל גילפורד בל שיפץ את אגף השירות, המרתפים, המטבח וחדר האוכל, ועיצב מחדש את החדרים הראשיים בצבעים וסגנונות קלאסיים.

שטח הגנים של הלודג' התפתח עם השנים משדה פתוח לגן מעוצב הכולל מדשאות, ערוגות שיחים, מגרש טניס ומגרש קרוקט, בשטח של כ-2.8 הקטרים. הגנים שיקפו את הסגנון העכשווי של התקופה, עם שטחים מובחנים של מדשאות מוקפות עצים וגדרות חיות, תוך שמירה על עצי האקליפטוס המקוריים באתר. הגנים פותחו במהירות עם כמויות גדולות של ורדים וצמחים אחרים. בשנת 1950 הגנים השתנו מעט. החלק הדרומי של השטח כלל לול, חבל כביסה, סככה ובוסתן קטן.

## גלריה

קובץ:The Lodge, Canberra 2011.jpg|בריכת השחייה של הלודג'
קובץ:File-The Lodge, Canberra 2011 - grounds.jpg|מדשאות הלודג'
קובץ:The Lodge Canberra.jpg|חזית הלודג'


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מעונות רשמיים
קטגוריה:ראש ממשלת אוסטרליה
קטגוריה:קנברה: מבנים
תורבה

[ממוזער|תורבה מ[המאה ה-13. בעיר Divriği בפרובינציה Sivas, במרכז מזרח טורקיה]] 
**תּוֹרְבֶּה** הוא מבנה של קבר או מאוזוליאום, מוסלמי, לרוב באזורים דוברי טורקית, ששימש לקבורת סולטנים, אצילים ואישים בולטים, בתקופה העות'מאנית. תורבה טיפוסי ממוקם בשטח של מסגד או קומפלקס דתי.

רבים ממבני התורבה הם קטנים יחסית, לרוב בעלי כיפה ובצורה משושה או מתומנת, המכילים חדר או תא אחד. חלונות קטנים, או חרכים סגורים בדרך כלל, אם כי לפעמים ניתן להציץ לחלקם הפנימי. המבנה עשוי אבן, לעיתים מחופה בחלקו, או כולו באריחי קרמיקה צבעוניים.

גופות הנפטרים מוטמנים בסרקופגים פשוטים ולעיתים עם כתובת פשוטה והם מכוסים בווילונות בד עשירים.
ממוזער|קבר מאלכ
מהעת העתיקה יותר, נשארו מבני תורבה בני שתי קומות, או אף יותר, כמו המבנה  ששרד מימי השושלת האילח'אנית בכרמאנשאה, איראן.

## אטימולוגיה
המקור הוא מילה בערבית **تُرْبَة** (תעתיק לעברית: תֹּרְבֶּה) שפירושה אדמה, עפר, קרקע.

## מבני תורבה מפורסמים
### איסטנבול
ממוזער|230x230 פיקסלים|התורבה של סולטן הורם במסגד סולימאנייה באיסטנבול
איסטנבול הייתה ביתם של רוב הסולטנים העות'מאנים, וזירים גדולים ואישים בעלי שם וכן ולים (קדושים) סופים ויש בה מספר רב של מבני תורבה. בקומפלקס מסגד סולימאנייה ניצבים כמה ממבני תורבה המפורסמים ביותר, כמו זו של סולימאן הראשון עצמו (1566-1494) ושל אשתו הורם סולטאן (מתה ב-1558), המחופים באריחי קרמיקה יפים במיוחד. קרוב למתחם ניצבת התורבה של האדריכל המפורסם מימר סינאן, (1588-1494) על אדמת גינתו.

### קוניה
בקוניה, בשטח  מהמאה ה-12 נמצאים שני מבני תורבה בעלי גג חרוטי, שבהם מונחים שרידיהם של בני שושלת סולטנות רום. בקוניה נמצא גם מתחם הקבר עם תורבה של ג'לאל א-דין רומי, שהוא מקום עלייה לרגל.

### בורסה
ממוזער|התורבה הירוק
ממוזער|הסרקופג במסגד הירוק
בבורסה, בירת העות'מאנים לפני כיבוש קונסטנטינופול בשנת 1453, נמצאים מבני תורבה של הסולטנים הקודמים, כולל עות'מאן הראשון ובנו, אורהן הראשון, וכן התורבה שבה שרידיו של מוראט השני וכמה נסיכים. בנוסף, נמצא הסרקופג המעוטר של מהמט הראשון במבנה , מגדל גדול בן שלוש קומות בשטח  (שמחופה באריחים כחולים, על אף ששם הקבר מרמז על צבעם הירוק).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:טורקיה: אנדרטאות
קטגוריה:מאוזוליאומים
שרוואל

[שמאל|ממוזער|250px|ילדים ב[אפגניסטן לבושים בשרוואלים]]
ה**שַׁרְוָואל** הוא סוג של מכנסיים רחבים ורפויים העשויים לרוב מבד אוורירי ונושם. בלבוש הדרוזי המסורתי הוא נלבש בתוספת שק – בד רחב באזור המפשעה. בשל נוחותו, הוא נפוץ למדי גם בקרב אנשים שאינם דרוזים.

## מקור השם
מקור שמו של השרוואל הוא ככל הנראה המילה הפרסית "שַׁלְוָאר (شلوار)", שמשמעה מכנסיים, בשיכול עיצורים.

## סוגים
שמאל|ממוזער|250px|אנשים לבושים במכנסי פילים
בשונה מהשרוואל המסורתי, החלק לרוב, ישנם דגמים מודרניים רבים עם דוגמאות בשלל סגנונות.

סוג נפוץ של שרוואלים הוא **מכנסי פילים** - שרוואלים עם דוגמאות פילים הנמכרים לתיירים בדרום מזרח אסיה והשימוש בהם במערב שכיח.
דוגמאות נפוצות נוספות הן גראס ופניו של בוב מארלי.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכנסיים
קטיה ריימן

**קטיה ריימן** (בגרמנית: **Katja Riemann**; נולדה ב-1 בנובמבר 1963) היא שחקנית גרמנייה.

## ביוגרפיה
ריימן נולדה בסקסוניה התחתונה כבתם של זוג מורים, אחרי התיכון היא הלכה ללמוד מוזיקה ותיאטרון בהמבורג.

ב-1992 שיחקה במיני סדרה "Regina auf den Stufen" המבוססת על ספר, ב-1994 שיחקה את חברתו של טיל שווייגר בסרט "Der bewegte Mann", ב-1995 שיחקה בסרט הקומדייה השחורה "Nur über meine Leiche". ב-1997 הופיעה בסרט "Comedian Harmonists" העוסק בהרכב המוזיקלי קומדיאן הרמוניסטס.

ב-2000 שיחקה בסרט הקנדי-גרמני "Desire", על תפקידה הייתה מועמדת לפרס ג'יני, ב-2002 שיחקה בסרט הילדים "בבי הקוסמת הצעירה" את אמה של בבי, ב-2003 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט רוזנשטראסה העוסק במחאת רוזנשטראסה, ב-2007 שיחקה בסרט דם ושוקולד את אסטריד, דודתה של הגיבורה ויויאן המחזיקה בחנות שוקולד, ב-2011 שיחקה בסרט השווייצרי "Der Verdingbub".

בשנת 2023 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "Stella. A Life." בתור טוני, אימה של סטלה גולדשלאג.

בדיבוב לגרמנית של הסרט "8 נשים" היא דיבבה את דמותה של אוגוסטין בגילומה של איזבל הופר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מדבבות גרמניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1963
משה לייטר

רבי **משה לייטר** (אפריל 1894, כ"א בניסן תרנ"ד – אוגוסט 1984, כ' באב תשמ"ד) היה רב ומחבר ספרים.

## ביוגרפיה
נולד בדוניוב  לר' יחיאל מיכל ולצביה. בתרע"א נסמך לרבנות על ידי המהרש"ם. פרסם מאמרים בעיתונות האורתודוקסית.

החל מתרע"ג השתתף בפעילות המזרחי בגליציה, שימש כרבה של זוולוב , הרבנות פטרה אותו מגיוס חובה לצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, במלחמה שהה בווינה. בתרע"ו היגר לשווייץ. בציריך ייסד אגודה לפליטים וחברת ש"ס.

בעקבות ועידה אורתודוקסית שהתקיימה בתר"ף בשווייץ פרש מאגודת ישראל זאת בשל עמדתם הפסיבית בנוגע לארץ ישראל.

בתרפ"ג היגר לארצות הברית שם אביו כבר שימש כרב. החל לשמש כרב באחת הקהילות למשך מספר שנים, אך לא הסתדר עם אופי המקום. בתרפ"ה עלה לארץ ישראל אך חזר לוינה לאחר מספר חודשים. גר בווינה עד תרצ"ח, אז ברח מאימת הנאצים לשווייץ וממנה לארצות הברית. שם התמנה לרב ביהכ"נ אהבת רעים.

נפטר בניו יורק ב-1981. הותיר אחריו את בתו צביה ואת בנו נתן צבי. בן בנו הוא שגריר ישראל בארצות הברית יחיאל לייטר שנקרא על שם אבי סבו.

## פעילות ספרותית
בספריו פיתח דרך עצמאית וייחודית, נקודה בולטת בכתביו היא השילוב של הברקות מקוריות עם בקיאות בספרות התורנית.
חיבוריו:
* **בין תקוה ויאוש** - פרשבורג תרע"ו, חוברת קצרה שנועדה להפיץ רעיון של הקמת הסתדרות קהילות אחידה, הספר נכתב מתוך סברה שגרמניה תנצח.
* **הירדן**, ירחון לספרות, ארץ ישראל וענייני יהדות, תרע"ט-תרפ"ה.
* **מלה רצינית בשעה רצינית**, דפוס קפ־טנר, ציריך תרע"ט, מכתב על נחיצות אגו"י.
* **זוטו של ים**, בילגוריה תרצ"ב, מחקרים תלמודיים.
* **מוסר אבות**, ניו יורק תש"ה, ביאור מדעי על מסכת אבות, דרשות שנשא בשבתות הקיץ.
* **דרש דרש משה**, ניו יורק תשי"א, דרשות על חומש בראשית ושמות.
* **ניב והגות**, ניו יורק תשי"ז, עיונים וביאורים על התורה ודרשות לעיתים שונות.
* **בשולי גיליוני**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ז, הערות לבבלי ולירושלמי.
* **משברי ים**, תשל"ט, באורים וחידושים לתלמוד בבלי.
פרסם מאמרים רבים בכתבי עת ובעיתונות, בעיקר בכתב העת הדרום.

## לקריאה נוספת
*מאיר וונדר, **אנציקלופדיה לחכמי גליציה**, חלק ג, ירושלים תשמ"ו, עמ' 489 והלאה
*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציריך: רבנים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:משפחת לייטר
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
תוכנית מעברון

**תוכנית מעברון** נקראת לפעמים **סדרת מעברון** או בקיצור **מעברון** היא תוכנית קצרה או סרטון (לרוב-) למטרות בידור של מספר דקות, ובדומה למעברון רגיל או חסות משמשת מעבר בין שתי תוכניות רדיו או טלוויזיה שונות, או לפני פינות בתוכנית.

עקב אורך הזמן המוקדש למעברון, בדרך כלל תוכניות אלו לא יכילו קו עלילתי המחולק למספר פרקים כסדרה. אלה יהיו תוכניות מז'אנרים של: קומי, חינוכי – המעביר מסר, שעשועון – עם מספר שאלות או משימות מועט הנועד למתחרה יחיד או צמד, ועוד.

בין השימושים הנוספים של תוכניות מעברון יהיו מטרות קידום כגון: שידור ניסיוני קצר לתכנים חדשים, שידור תכנים על בסיס תוכניות מצליחות (שהותאם למעברון) כדי לשמר קהל ולמשוך קהל חדש, שידור של תוכן מבדר עם פרסומת סמויה.

דוגמה לתוכנית מעברון:
* J – Squad (בעברית נקרא "ג'וניור בקטנה") – תוכנית מעברון מסוגת הומור, ששודרה בין התוכניות של ערוץ ג'וניור.
* חוגגים לי יום – תוכנית שעשועון קצרה ששודרה בין התוכניות של ערוץ הילדים, ואפשרה לעלות על קו הטלפון בשידור ילדים שחוגגים יום הולדת, בשביל לענות על מספר שאלות ולקבל פרסים.
* Doodlez
* מר קו – סדרת סרטוני הנפשה קצרים
* קלאקי, עוף הערפד – תוכניתן מעברון בערוץ ניקלודיאון ששימשה גם כפיילוט כושל לפני שידורי פרקים באורך מלא.
* VitaminX – תוכנית מעברון חינוכית בנושא תזונה ששודרה גם בהופ.

## ראו גם
*  (פירושונים)
* סדרת קולנוע

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
ג'ודה ג'ורג' מורקוס

**ג'ודה ג'ורג' ג'ודה מורקוס** (בערבית: **جودة مرقص**; נולד ב-22 במרץ 1959) הוא פוליטיקאי נוצרי-פלסטיני שכיהן כשר התיירות בממשלת הנייה הראשונה בין 27 במרץ 2006 ל-17 במרץ 2007.

## ביוגרפיה
מורקוס נולד ב-1959 בבית לחם. הוא סיים לימודי הנדסה בתואר דוקטור, ועבד כמהנדס אזרחי בעיריית בית לחם משנת 1982.

עם הקמת ממשלתו הראשונה של אסמאעיל הנייה, נבחר בתחילה טנאס אבו עיטה לכהן כשר התיירות, אולם הוא סירב לקבל את התפקיד מסיבות רפואיות, ולפי טענות שונות בגלל לחץ משפחתי וחשש שחברות בממשלה בהובלת ארגון הטרור חמאס תפגע בעסקי משפחתו, ומורקוס נבחר במקומו כמועמד עצמאי.

במהלך כהונתו כשר, מנעה ישראל ממורקוס את הכניסה לירושלים. ביוני 2006 הודיע על התפטרותו מהתפקיד, לטענת יו"ר המועצה המחוקקת הפלסטינית עשה זאת בגלל איומים על חייו, אולם בהמשך השלים את כהונתו.

בפברואר 2007 תקף את ישראל על עבודות חפירה שנערכו סמוך למסגד אל-אקצא וטען כי: "החפירות מנוגדות לאמנת ז'נבה הרביעית בדבר מבני דת וציבור, לאמנת האג להגנה על נכסי תרבות במהלך סכסוך משנת 1954 ולהמלצות הבינלאומיות משנת 1956 על חפירות ארכאולוגיות". כמו כן, האשים את ישראל כי היא "מחבלת בתיירות הפלסטינית".

מורקוס נשוי ואב לשני ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: תיירות
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1959
עונת 1950 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1950 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-59 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

בהתאם לתוצאות של עונת 1949 בליגת העל הארגנטינאית לנוס עזבה את הליגה. קילמס אתלטיקו קלוב עלו מליגת משנה. 

משחקי הליגה החלו ב-2 באפריל והסתיימו ב-10 בדצמבר 1950. הליגה כללה 18 קבוצות, מהם 16 מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 34 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו פעמיים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. בסוף העונה קבוצות שסיימו אותה במקום ה-17–18 עזבו את הליגה. 

ראסינג קלוב זכתה באליפות. זה היה התואר ה-11 של הקבוצה.

טיגה ורוסאריו סנטראל סיימו את העונה בתחתית הטבלה וירדו לליגת משנה.

מריו פאפה מסן לורנסו כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1950
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:1950 בארגנטינה
עונת 1951 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1951 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-60 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

בהתאם לתוצאות של עונת 1950 בליגת העל הארגנטינאית טיגרה ורוסאריו סנטראל עזבו את הליגה. לנוס עלתה מליגת משנה. 

משחקי הליגה החלו ב-15 באפריל והסתיימו ב-5 בדצמבר 1951. הליגה כללה 17 קבוצות, מהם 16 מפרובינציית בואנוס איירס. משחקי הליגה כללו 32 סיבובים (כל הקבוצות נפגשו פעמיים). על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. בסוף העונה קבוצות שסיימו אותה במקום ה-16–17 עזבו את הליגה. 

בסוף העונב ראסינג קלוב ובאנפילד זכו במספר נקודות זהה. בהתאם לתקנון נערכה סדרת משחקים לקביעת האלופה. המשחק הראשון הסתיים בתיקו 0:0. במשחק השני "ראסינג קלוב" ניצחה עם התוצאה 1:0 וזכתה באליפות. זה היה התואר ה-12 של הקבוצה וניצחון השלישי ברציפות.

קילמס אתלטיקו קלוב וחימנסיה לה פלאטה סיימו את העונה בתחתית הטבלה וירדו לליגת משנה.

סנטיאגו ורנצה (ריבר פלייט) כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* תיאור התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1951
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
שושלת ג'ין המאוחרת (1616–1636)

**שושלת ג'ין המאוחרת (הואו ג'ין)** המכונה רשמית ג'ין או **ג'ין הגדולה** (דאי ג'ין) הייתה שושלת מלכותית וחאנות שהוקמה במנצ'וריה ב-1616 על ידי הקלאן איסין-גיורו והיוותה בסיס לימים לשושולת צ'ינג שעלתה לשלטון בסין.
מייסדה היה המנהיג הג'ורצ'ני נורהאצ'י שאיחד מחדש את השבטים הג'ורצ'נים ושמה נגזר משם שושלת ג'ין המוקדמת מיסודות של הקלאן וניאן ששלטה בצפון סין במאות ה-12-13.

ב-1635 שושלת יואנג הצפונית הנחלשת תחת אג'יי חאן נכנעה לג'ין המאוחרת. בשנה הבאה הונג טאיג'י, בנו של נואהאצ'י, הכריז על ממלכתו החדשה כ"ג'ינג הגדולה" (דאי צ'ינג), אירוע שהיווה ציון התחלת השושלת צ'ינג. השם צ'ינג החליף, את השם "ג'ין המאוחרת".
בעת תקופת מעבר מינג-צ'ינג הביסה שושלת צ'ינג החדשה את שושלת שון של לי זי צ'נג וכוחות של טוענים אחרים ממינג הדרומית ושל נאמני מינג. על ידי כך היא הקימה אימפרה שכללה את סין כולה ואת בטיבט, מנצ'וריה, מונגוליה, צפון שינג'יאנג וטאיוואן והתקיימה עד למהפכת 1911 שהקימה את רפובליקת סין.

## השם
אין תמימות דעים באם השם הסיני הרשמי של השושלת והמדינה
היה ג'ין (金), ג'ין המאוחרת (後金 - הואו ג'ין) או שניהם גם יחד.
השושלת ה ייתה המשך או יורשת של השושלת ג'ין הג'ורצ'נית שהוקמה על ידי הלקאן ואניאן ב-1115.השם המנצ'ורי היה אייסין גורון ᠠᡳ᠌ᠰᡳᠨ ᡤᡠᡵᡠᠨ שמשמעותו "מדינת הזהב"

## היסטוריה
### עליית כוחם של הג'ורצ'נים ג'יאנג'ואו
הג'ורצ'נים חיו בשטח מנצ'וריה של ימינו והיו מחולקים לשלושה שבטים, בתקופת שושלת מינג, החזק ביותר מביניהם היו אלה המכונים ג'יאנג'ואו שחיו מסביב להרי צ'אנגבאי. על מנת לתקוף ולחסל את שושלת יואנג הצפונית שלח הקיסר הונגוו יחידות צבאיות שנועדו להשתלט על שבטי הג'ורצ'נים במנצ'וריה.
הממשל מינג חילק את הג'ורצ'נים ג'יאנגג'ואו לשלוש יחידת הקרויות "ויי" \ שנודעו כ"שלוש הוויי של ג'יאנגג'ואו". מנהיגי השבטים שימשו כמפקדים של אותן היחידות "ויי".
השבט הצפוני "הג'ורצ'נים הפראים" שהתחזקו באותה תקופה תקפו את הג'ורצ'נים ג'יאנ'ואו. מפקדם של "ג'יאנג'ואו ויי", מנגטמו, נהרג. הג'ורצ'נים ג'יאנג'ואו נהדפו דרומה והתיישבו לבסוף בהטו-אלה.

### הקמת החאנות
בהתחלת המאה ה-17 נורהאצ'י, מנהיג חדש של הג'ורצ'נים ג'יאנג'ואו שהיה בן חסות של שושלת מינג וראה את עצמו כשומר סבול האימפריה וכנציג מקומי של השלטון מינג
קידם את איחודם של כל הג'ורצ'נים במנצ'וריה הוא ארגן חלחדןץ צבאיות-חברתיות בשם "שמונת הדגלים" שכללו ג'ורצ'נים, בני האן סינים ומונגולים. הוא איחד את הקלאנים הג'ורצ'נים לעם אחד שקיבל ב-1635 את השם "מנצ'ו" ) - מנצ'ורים והכריז ב-1616 על הקמת שושלת חדשה שנקראה "ג'ין" או ג'ין הגדולה" כאשר הוא החאן שלה. בכך הוא כינן את שושלת ג'ין המאוחרת.

## הערות שוליים

## לקריאה נוספת
***Chi Min-tung An Outline History of China*, Foreign Languages Press, Beijing 1958

קטגוריה:שושלות סין הקיסרית
קטגוריה:ח'אנויות מונגוליות
קטגוריה:שושלת צ'ינג
מורצ'אנו די רומאניה

**מורצ'אנו די רומאניה** (באיטלקית: **Morciano di Romagna**) היא קומונה בפרובינציית רימיני שבחבל אמיליה-רומאניה בצפון איטליה. היישוב נמצא 120 ק"מ דרום־מזרחית לבולוניה, ו-15 ק"מ דרום־מזרחית לרימיני. נהר הקונקה זורם בסמוך לעיירה.

## היסטוריה
מאז ימי הביניים שימשה מורצ'אנו די רומאניה כמרכז המסחר של עמק נהר הקונקה. אף על פי שהיה לה תפקיד חשוב מקומית, היא הייתה כפופה מבחינה פוליטית לקוריאנו, ונחשבה בתור , קומונה עצמאית למחצה: הייתה לה סמכות מנהלית על שטחה והיא יכלה לגבות מיסים, אך היא הייתה תלויה בשלטון מוניציפלי אחר.

בשנת 1816 מנתה מורצ'אנו כ־1,000 תושבים. בשנת 1828 היא הועברה מהקומונה של מונטיפיורי קונקה לאחריות הקומונה של סן קלמנטה. רק בשנת 1857 קיבלה עצמאות מוניציפלית, בצו של האפיפיור פיוס התשיעי. בשנת 1861 כבר חיו בה 1,503 תושבים.

לאחר מלחמת העולם השנייה ביססה מורצ'אנו את מעמדה כבירת הכלכלה של עמק הקונקה, בין היתר הודות לאזור תעשייה קטן שפעל בתחומה. העיירה צמחה באופן ניכר במהלך שנות ה־50 וה־60: בשנת 1951 התגוררו בה 4,806 תושבים, ובשנת 1971 כבר מנתה 5,509.

ב־1 בינואר 1996 הצטרפה מורצ'אנו לג'מנו, מונטפִיורה קונקה, סלודציו, מונדאינו, מונטגרידולפו, מונטסקודו, מונטה קולומבו וסן קלמנטה, כדי להקים את איחוד ואלקונקה, שמטרתו הייתה לשלב שירותים מוניציפליים בין הרשויות השונות. סעיף שנועד לקדם איחוד רשמי בין הקומונות בוטל בשנת 2009.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיריות
קטגוריה:אמיליה-רומאניה: ערים
קטגוריה:איטליה: ערים
הפרלמנט של פיג'י

**הפרלמנט של הרפובליקה של פיג'י** הוא הרשות המחוקקת החד-ביתית של הרפובליקה של פיג'י. הוא מורכב מ-55 חברים הנבחרים בכל 4 שנים באמצעות ייצוג יחסי בשיטה של רשימה פתוחה במחוז בחירה ארצי אחד.

## היסטוריה
### הקמה
הפרלמנט הפיג'י נוסד ב-10 באוקטובר 1970, כאשר פיג'י קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת. הפרלמנט החליף את הגוף המחוקק הקולוניאלי לשעבר, , שהתקיים בצורות שונות לאורך כל התקופה הקולוניאלית.  בחוקת 1970, שאומץ עם קבלת העצמאות, קבע כי המועצה המחוקקת הישנה תשנה את שמה לבית הנבחרים ותישאר בתפקידה, עד לעריכת , הבחירות הראשונות לאחר העצמאות.

### הפיכות והפסקת פעילות
מאז קבלת העצמאות, הפרלמנט הופסק שלוש פעמים. ההפסקה הראשונה הייתה מ-1987 עד 1992, עקב  שיזם לוטננט קולונל . ההפסקה השנייה התרחשה כאשר  של  הפכה את המערכת הפרלמנטרית לבלתי מעשית והביאה לפיזור הפרלמנט.  החזירו את המערכת הדמוקרטית לתפקוד. בפעם השלישית, הכוחות הצבאיים של רפובליקת פיג'י בהנהגתו של  הובילו את . הפרלמנט חזר לתפקד אחרי .

### הרכב
הרכב הפרלמנט השתנה במהלך השנים. בין השנים 1972 ל-1987 היו 52 נציגים ו-22 סנאטורים. ב-1992 הורחב הפרלמנט ל-70 נציגים ו-34 סנאטורים, מספר ששונה ב-1999 כדי לכלול 71 נציגים ו-32 סנאטורים. מתוך הנציגים, 25 נבחרו בבחירות כלליות, ואילו 46 הנותרים היו שמורים לקהילות האתניות של פיג'י ונבחרו מתוך רשימות בוחרים קהילתיות: 23 , 19 , נציג רוטומנים  אחד ו-3  (שייצגו אירופאים, סינים ומיעוטים אחרים). הבית העליון של הפרלמנט, , מנה 32 חברים, שמונו רשמית על ידי הנשיא על פי המלצות של  (14), ראש הממשלה (9),  (8) ומועצת איי רוטומה (1).

הסנאט היה מוגבל יותר מבית הנבחרים. הוא לא היה יכול ליזום חקיקה, אבל היה יכול לדחות או לתקן אותה. סמכויותיו של הסנאט על הצעות חוק פיננסיות היו מוגבלות יותר: הוא היה יכול להטיל עליהן וטו כמות שהן, אך לא היה יכול לתקן אותן. בית הנבחרים יכול היה לעקוף וטו של הסנאט על ידי העברת החוק בפעם השנייה במושב הפרלמנט הנערך מיד לאחר זה שבו הוא נדחה על ידי הסנאט, לאחר תקופה מינימלית של שישה חודשים. תיקונים לחוקה הוחרגו ובהם הוטו של הסנאט היה מוחלט. לאחר אישור הצעת חוק על ידי בית הנבחרים, לסנאט היו 21 ימים (7 ימים במקרה של הצעת חוק המסווגת כ"דחופה") לאשר, לתקן או לדחות אותה. אם בתום תקופה זו הסנאט לא עשה דבר בנידון, הדבר נחשב כאילו הוא העביר את הצעת החוק. כתוצאה מכך שלבניין הפרלמנט היה רק חדר דיונים אחד, הסנאט ובית הנבחרים השתמשו באותו חדר בזמנים שונים.

### מערכת חד-ביתית
 שפורסמה על ידי הממשלה הזמנית הנתמכת על ידי הצבא ביטלה את הסנאט ואת בית הנבחרים, והקימה במקומם פרלמנט בן 50 חברים. סעיף 54(2) לחוקה מחייב את ועדת הבחירות של פיג'י לבחון את הרכב הפרלמנט לפחות שנה לפני הבחירות הכלליות והיא רשאית, במידת הצורך, להגדיל או להקטין את המספר הכולל של החברים. בביקורתה, הוועדה תבטיח כי היחס בין החברים לאוכלוסייה יהיה זהה ליחס במועד הבחירות הכלליות הראשונות שנערכו על פי חוקה זו. יתר על כן, הוועדה נדרשת לשקול את מפקד האוכלוסין האחרון, את פנקס הבוחרים או כל מידע רשמי אחר הזמין בעת ביצוע בדיקתה. בהתאם לכך, לפרלמנט היו 50 מושבים בבחירות ב, 51 ב ו-55 ב.

## מבנה נוכחי
הפרלמנט של פיג'י מורכב מ-55 חברים (בתוספת יושב ראש) ומונהג על ידי ראש הממשלה, שהוא מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בממשלה. הפרלמנט הנוכחי נבחר בבחירות 2022, כאשר קואליציה של ,  (NFP) ו (SODELPA) מחזיקה ברוב של 29 מושבים.  מחזיקה ב-26 מושבים והיא מפלגת האופוזיציה היחידה. ראש הממשלה הנוכחי הוא סיטיבני רבוקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פיג'י
קטגוריה:פיג'י: פוליטיקה
אילן קופר

**אילן קופר** הוא כלכלן ישראלי, פרופסור מן המניין לכלכלה באוניברסיטת חיפה. מהחוקרים הכלכלנים הבולטים בעולם.

## קורות חיים
אילן קופר הוא ישראלי בעל תואר דוקטור מבית הספר לעסקים בות׳ מאוניברסיטת שיקגו בארצות הברית, משנת 2003.

לפני נסיעתו ללימודי תואר דוקטור בארצות הברית, היה קופר חוקר במחלקת המחקר של בנק ישראל. לאחר קבלת תואר דוקטור הצטרף לאוניברסיטת חיפה כמרצה בחוג לכלכלה. שם התקדם לדרגת פרופסור מן המניין.

מחקריו עוסקים בתחום שבין תמחור נכסים והשקעות ריאליות בתנאי אי ודאות. מחקר מרכזי בחן את הקשר שבין החלטות כלכליות ריאליות בנוגע לגיוס עובדים והשקעות בהון פיזי לדינמיקה של תשואות נכסים.

על פי IDEAS/RePEc ביוני 2025, קופר נכלל ברשימת 5% הכלכלנים המובילים, על פי קריטריונים שונים המתייחסים למספר ציטוטים ומספר דפים בכתבי עת.

קופר הוא אחד המרצים בכלכלה וניהול שחתמו על ״גילוי דעת על הנזק הצפוי לכלכלת ישראל כתוצאה מיישום הרפורמות המתוכננות במערכת המשפט״.

## פרסומים נבחרים

* Cooper Ilan &  Richard Priestley. Time-varying risk premiums and the output gap, The Review of Financial Studies 22 (7), 2801-2833, 2009
*Cooper Ilan, Asset pricing implications of nonconvex adjustment costs and irreversibility of investment, The Journal of Finance 61 (1), 139-170, 2006
*Cooper Ilan & Richard Priestley, Real investment and risk dynamics, Journal of Financial Economics 101 (1), 182-205, 2011


## קישורים חיצוניים

* Prof. Ilan Cooper, האתר האישי באוניברסיטת חיפה
* Ilan Cooper, באתר RePEc
* Ilan Cooper, באתר גוגל סקולר

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: כלכלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
היה טוב

"**היה טוב**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2025 לאור חברת התקליטים  כרצועה הראשונה מתוך אלבומו התשיעי של אדם, "תסמינים של פרידה".

## רקע
"תסמינים של פרידה" הוא אלבום האולפן התשיעי של אדם, שיצא לאור ב-10 ביוני 2025 בהוצאת חברת . האלבום כולל עשר רצועות אשר עוסקות בנושאים של פרידה, כאב רגשי, געגוע ואהבה בלתי ממומשת. האלבום מתאפיין בגוון אישי ואינטרוספקטיבי יותר בהשוואה לאלבומיו הקודמים של אדם, וזכה להתייחסות רחבה בתקשורת הישראלית עם צאתו.

השיר "היה טוב" של אדם עוסק בפרידה ממערכת יחסים משמעותית. הוא מתאר את הקושי להיפרד למרות רגשות עזים, את האכזבה מחלום שלא התגשם, ואת הפגיעוּת שנחשפת כשאדם מודה שרכש טבעת אך נאלץ לעזוב. זהו שיר על כאב, השלמה ואהבה שלא הגיעה ליעדה.

## ביקורות
"היה טוב" זכה לתשומת לב מצד מבקרי המוזיקה הישראליים, שראו בו אחד השירים המרכזיים והחושפניים ביותר בפרויקט. עומר טסל מ-ynet ציין כי כבר מהרגעים הראשונים של האלבום ניתן לחוש תחושת מוכרות מנחמת, כאשר "היה טוב" מציג את "הצד שלו" בסיפור של פרידה רומנטית. הוא מתאר שברון לב באחריות אישית, מגולל תהליך של קבלת החלטות כואבת, ומעביר מסר כי למרות החלומות שנגוזו והעתיד שצייר, הבחירה לעזוב הייתה בלתי נמנעת. טסל אף מציין כי המנגינה מזכירה את השיר "יהיה טוב" של יסמין מועלם.

ענבר מלכא מאתר "סרוגים" הדגישה את הפן האישי והמפתיע שבשיר, במיוחד את השורה "קניתי לה טבעת", פרט שגרר השערות על תוכניות נישואין שהסתיימו בכאב. גם גיל משעלי מ"מאקו" עמד על כך שהשיר נושא בתוכו מטען רגשי חזק, במיוחד כאשר הוא מתכתב עם שירים נוספים באלבום, כמו "תגידי לי", ומציג את אדם כגבר פגוע, מלא כאב, שממשיך לאהוב גם כשאין הדדיות. לטענת משעלי, "היה טוב" שופע תמצית של גבריות פגיעה, דיבור עממי ולחן נגיש, ובכך מצליח לגעת בקהל הרחב תוך שמירה על אינטימיות נדירה בפופ הישראלי.

## הצלחה מסחרית
מיד לאחר יציאתו שובץ השיר במקום השישי במצעד "היטליסט" של אתר "מאקו", לצד שירים נוספים מהאלבום שנכנסו לעשירייה הפותחת, כמו "השיר שאת אהבת" ו"מלכת הדור". בשבוע שלאחר מכן עלה למקום הרביעי, ונכנסו לעשירייה שירים נוספים מתוך האלבום, כמו "תגידי לי", "שושו" ו"איפה שתגידי".

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:שירים על כאב לב
מלכת הדור

"**מלכת הדור**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-10 ביוני 2025 חברת התקליטים  כרצועה העשירית והאחרונה מתוך אלבומו התשיעי של אדם, "תסמינים של פרידה".

## רקע
"תסמינים של פרידה" הוא אלבום האולפן התשיעי של אדם, שיצא לאור ב-10 ביוני 2025 בהוצאת חברת . האלבום כולל עשר רצועות אשר עוסקות בנושאים של פרידה, כאב רגשי, געגוע ואהבה בלתי ממומשת. האלבום מתאפיין בגוון אישי ואינטרוספקטיבי יותר בהשוואה לאלבומיו הקודמים של אדם, וזכה להתייחסות רחבה בתקשורת הישראלית עם צאתו.

"מלכת הדור" עוסק בגבר שמנסה להתמודד עם פרידה כואבת מאישה שמעולם לא באמת אהבה אותו. הוא מגולל סיפור של אהבה לא הדדית, תקווה שהתנפצה, וכאב שלא עוזב. בין שורות שמביעות אכזבה, געגוע וביקורת, נחשף דיוקן של לב שבור שממשיך להיאחז בזיכרון.

## הצלחה מסחרית
מיד לאחר יציאתו שובץ השיר במקום השלישי במצעד "היטליסט" של אתר "מאקו", לצד שירים נוספים מהאלבום שנכנסו לעשירייה הפותחת, כמו "השיר שאת אהבת" ו"היה טוב". בשבוע שלאחר מכן עלה למקום הראשון, ונכנסו לעשירייה שירים נוספים מתוך האלבום, כמו "תגידי לי", "שושו" ו"איפה שתגידי".

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

בנוסף, על פי האלבום הרשמי של ספוטיפיי "השירים המושמעים בישראל 2025" השיר הגיע למקום הראשון לשנת 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אודיה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אודיה
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
שושו (שיר)

"**שושו**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם בהשתתפות הזמרת אודיה. את השיר הוציאה ב-10 ביוני 2025 לאור חברת התקליטים  כרצועה השביעית מתוך אלבומו התשיעי של אדם, "תסמינים של פרידה".

## רקע
"תסמינים של פרידה" הוא אלבום האולפן התשיעי של אדם, שיצא לאור ב-10 ביוני 2025 בהוצאת חברת . האלבום כולל עשרה רצועות אשר עוסקות בנושאים של פרידה, כאב רגשי, געגוע ואהבה בלתי ממומשת. האלבום מתאפיין בגוון אישי ואינטרוספקטיבי יותר בהשוואה לאלבומיו הקודמים של אדם, וזכה להתייחסות רחבה בתקשורת הישראלית עם צאתו.

"שושו" הוא דואט בביצוע אדם ואודיה, המתאר מערכת יחסים סודית המתנהלת תוך שמירה על דיסקרטיות וזהות אנונימית. השיר עושה שימוש בדימויים מעולם הפשע, תוך הדגשת נאמנות הדדית והצורך בהגנה רגשית משני הצדדים. מילות השיר עוסקות בשני בני זוג שמוצאים נחמה זה בזו על רקע טראומות עבר, כאשר הקשר ביניהם מתקיים "בשושו" – במוסתר, מחוץ לעין הציבורית. לצד שפה יומיומית, השיר כולל אלמנטים של הומור, תעוזה ואינטימיות, ומשלב סגנון מוזיקלי עכשווי עם השפעות ים תיכוניות.

## הצלחה מסחרית
מיד לאחר יציאתו שובץ השיר במקום ה-15 במצעד "היטליסט" של אתר "מאקו", לצד שירים נוספים מהאלבום שנכנסו לעשירייה הפותחת, כמו "השיר שאת אהבת", "מלכת הדור" ו"היה טוב". בשבוע שלאחר מכן עלה למקום השביעי, ונכנס לעשירייה עם שירים נוספים מתוך האלבום, כמו "תגידי לי" ו"איפה שתגידי". מאז עלה למקום הרביעי, שיאו במצעד הנוכחי.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אודיה
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אודיה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שרק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אודיה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עומר אדם
יעקב ליברמן

**יעקב (יאנה) ליברמן** (10 במרץ 1923 - 27 באוגוסט 2015) היה פוליטיקאי וסופר ציוני סיני-ישראלי. בשנת 1948 עלה לישראל.

ליברמן נולד בעיר חרבין בסין למשפחה יהודית עשירה ממוצא רוסי. אביו, סמיון ליברמן, היה יליד סבסטופול ואמו, גיסיה זובורבה, הגיעה מניקולאייבסק-און-אמור. לליברמן היו שלושה אחים.

הוא היה ממנהיגי התנועה הציונית בשאנגחאי, וכתב שני ספרים: **My China: Jewish Life in the Orient: 1900–1950** ו-**Tears of Zion: Divided We Stand**.

הלך לעולמו ב-27 באוגוסט 2015, בסן דייגו שבארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:פעילים ציונים בסין
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:יהדות שאנגחאי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
דן איתן (חייל)

**דן איתן** הוא חייל במילואים בדרגת רס"ל, אשר הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל על פעילותו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
איתן גדל בקיבוץ עמיר והתגייס לצה"ל בנובמבר 1970, לאחר מעבר גיבוש שובץ בשייטת 13 ועבר הכשרה בבסיס עתלית.

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים נשלח איתן לשארם א-שייח' במטרה לבצע מארבים לשיירות מצריות ולפגוע בכלים ימיים של מצרים. בלילה שבין 21 ל-22 באוקטובר 1973, יצא לדרך מבצע מגבית 16 וצוות של לוחמי שייט 13 וביניהם איתן, במטרה לפגוע בספינות טילים מצריות אשר היו במעגן ע'רדקה. הצוות נע על גבי סנוניות ואיתן שהיה חמוש בטיל לאו הצליח לפגוע ולהשמיד ספינת טילים מסוג קומאר.

על מעשה זה הוענק לו בספטמבר 1975 צל"ש הרמטכ"ל:

כיום איתן הוא בעלים של מסעדת ים 7 בהרצליה.

## קישורים חיצוניים
* דן איתן, באתר גבורה
* 

קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:עמיר (קיבוץ): אישים
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
האספה הלאומית (מאוריציוס)

**האספה הלאומית** (בצרפתית: **Assemblée nationale**) היא הרשות המחוקקת החד-ביתית של מאוריציוס, שנקראה  משנת 1968 עד 1992, כאשר המדינה הפכה לרפובליקה. לפני 1968 ותחת  היא הייתה ידועה בשם המועצה המחוקקת.  קובעת שהפרלמנט של מאוריציוס יהיה מורכב מהנשיא ומהאספה הלאומית. הפרלמנט מעוצב על פי שיטת וסטמינסטר של דמוקרטיה פרלמנטרית, בה חברי הפרלמנט נבחרים בבחירות כלליות רגילות. שפת העבודה של האספה הלאומית היא אנגלית.

האספה מורכבת מ-66 חברים, 62 מהם נבחרים ישירות לתקופה של חמש שנים במחוזות בחירה מרובי חברים ו-4 חברים נוספים, הנבחרים לפי , מונו על ידי הוועדה לפיקוח על הבחירות כדי להבטיח שהמיעוטים האתניים והדתיים יהיו מיוצגים באופן שוויוני. הממשלה אחראית בראש ובראשונה כלפי האספה הלאומית וראש הממשלה נשאר בתפקידו כשהוא מקבל את אמון רוב חבריה.

## תפקיד חוקתי
האספה הלאומית קובעת את תפקודם של מוסדות חוקתיים שונים במדינה.

### נשיא
נשיא מאוריציוס ו נבחרים שניהם על ידי האספה לתקופת כהונה של חמש שנים.

### ממשלה
האספה הלאומית חיונית כדי לקבוע איזו מפלגה תרכיב את הממשלה וממילא תנהל את הרשות המבצעת של המדינה. על פי החוקה, ראש הממשלה אחראי וחייב לשמור על תמיכת האספה בו. לפיכך, בכל פעם שמשרת ראש הממשלה מתפנה, הנשיא ממנה לתפקיד את האדם שזוכה לתמיכת בית הנבחרים, או שסביר להניח שיזכה לתמיכת הבית - בדרך כלל מנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה.

### אופוזיציה
המפלגה הפוליטית או הברית שיש לה את הרוב השני בגודלו, יוצרת את האופוזיציה הרשמית, ומנהיגה מועמד בדרך כלל על ידי נשיא הרפובליקה לתפקיד .

## הרכב
האספה מורכבת מ-70 חברים, מתוכם 62 נבחרים ישירות ב-21 מחוזות בחירה. האי מאוריציוס מחולק ל-20 מחוזות בחירה השולחים לאספה שלושה חברים כל אחד, ומחוז רודריגז הוא מחוז בחירה אחד השולח שני חברים. לאחר קיומן של בחירות כלליות, ועדת הפיקוח על הבחירות רשאית למנות עד 8 חברים נוספים לכל היותר בהתאם לסעיף 5 של התוספת הראשונה של החוקה, במטרה לתקן חוסר איזון בייצוג של קהילות בפרלמנט. שיטה זו של מינוי חברים נקראת בדרך כלל שיטת המפסיד הטוב ביותר. אחת לעשר שנים, מעדכנת ועדת גבולות הבחירות את גבולות מחוזות הבחירה, אלא אם כן היא רואה צורך לבצע מפקד רשמי של אוכלוסיית מאוריציוס.

המפלגה הפוליטית או הברית המפלגתית הזוכה ברוב המושבים באספה מרכיבה את הממשלה ומנהיגה הופך בדרך כלל לראש הממשלה. ראש הממשלה הוא זה שבוחר את חברי הממשלה מבין חברי האספה הנבחרים, למעט היועץ המשפטי לממשלה, שאינו יכול להיות חבר נבחר באספה.

## נהלים
לאחר בחירת אספה חדשה, רשאי הנשיא, בהכרזה, לפתוח את המושב החדש ולקבוע את התאריך והשעה של הישיבה. הודעת הממשלה (המחליפה את נאום הכתר) נקראת על ידי הנשיא. האספה יושבת בדרך כלל בימי שלישי החל מהשעה 11:30 בבוקר כאשר היא מתכנסת. הנשיא הפועל על פי עצת ראש הממשלה רשאי בכל עת לדחות או לפזר את האספה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מאוריציוס
קטגוריה:מאוריציוס: פוליטיקה