open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פחמן-11

ממוזער|שמאל|מערך הדעיכה של <sup>11</sup>C

**פחמן-11** או **<sup>11</sup>C** הוא איזוטופ רדיואקטיבי של פחמן שגרעינו מכיל 6 פרוטונים ו-5 נייטרונים. האיזוטופ התגלה בשנת 1934. 

פחמן-11 הוא איזוטופ רדיואקטיבי שדועך לבור-11. ב-99.77% עד 99.81% מהמקרים עובר דעיכת לפי התגובה הבאה:

^{11}_{6}C \to ^{11}_{5}B \ + \ e^+ \ + \ v_e + 0.96MeV

וב-0.19% עד 0.23% מהמקרים יעבור לכידת אלקטרון לפי התגובה הבאה: 

^{11}_{6}C+e^{-} \to ^{11}_{5}B + e^{+} +1.98MeV 

פחמן-11 נוצר בתהליך האצת פרוטונים בציקלוטרון אל תוך חנקן-14 לפי התגובה הבאה: 

^{14}_{7}N +^{1}_{1}H \to ^{11}_{6}C+^{4}_{2}He 

השימוש בפחמן-11 כרדיו-איזוטופ להדבקה רדיואקטיבית של מולקולות ב-PET נפוץ מאוד.

## ראו גם
*איזוטופ
*פחמן
*פחמן-12
*פחמן-13
*פחמן-14

## הערות שוליים

קטגוריה:איזוטופים של פחמן
קטגוריה:יסודות רדיואקטיביים
המנון קטר

**א-סלאם אל-אמירי** הוא ההמנון הלאומי של קטר. הוא נכתב על ידי שייח' מובארכ בין סייף אאל ת'אני.

## קישורים חיצוניים

*משחקי אסיה 2006 - המנון קטר מושמע במשחקי אסיה 2006.

קטר
קטגוריה:קטר: סמלים לאומיים
האסיר X

**"האסיר X"** הוא כינוי לאסיר שזהותו אסורה לפרסום ולכן אינה ידועה לציבור הרחב, ולעיתים אף לא לסוהרים במתקן הכליאה בו הוא מוחזק.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים ששמם אסור לפרסום
הסיטי של מלבורן

רובע **הסיטי של מלבורן** (**City of Melbourne**) הוא רשות מקומית במרכז מטרופולין מלבורן במדינת ויקטוריה באוסטרליה. שטחו 36 קילומטרים רבועים, אוכלוסייתו 149,615 נפשות (על פי המפקד של 2021)  והוא כולל 15 פרוורים, בכללם קרלטון (), קנזינגטון (), מזרח מלבורן (), מערב מלבורן (), צפון מלבורן () ודוקלנדס ().

ראש העירייה מאז 2008 ועד פברואר 2018 היה רוברט דויל. ראש העיר הנוכחי הוא ניקולס ריס, שהחליף את סאלי קאפ ב-2 ביולי 2024. משרדי מועצת העיר ממוקמים בבניין עיריית מלבורן.

## היסטוריה
מלבורן נוסדה בשנת 1835, במהלך שלטונו של מלך בריטניה, ויליאם הרביעי.
שלא כמו ערי בירה אוסטרליות אחרות, מלבורן לא נוסדה תחת חסות רשמית אלא על ידי מתיישבים מטסמניה.

בתחילה מלבורן תפקדה ונוהלה כיישוב תחת מושבת ניו סאות' ויילס. עם גדילת המושבה צמחה הדרישה לעצמאות גדולה יותר לענייניהם. ב-12 באוגוסט 1842 מלבורן הוגדרה כ"עיירה" (town) וחמש שנים מאוחר יותר – ב-25 ביוני 1847 – הועלתה למעמד של עיר (וב-3 באוגוסט 1849 בחקיקה).

ב-1851 הופרדה מושבת ויקטוריה מניו סאות' ויילס ומלבורן הפכה לבירת המושבה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלבורן: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1842
אברהם מן ההר

רבי **אברהם בן יצחק מן ההר** (נפטר ה'ע"ה, 1315) היה מחכמי מונטפלייר (מבוטא מוֹנְפֶּלְיֶה) שבחבל פרובאנס שבדרום צרפת. בסוף ימיו עבר לקארפינטראץ (קרפנטרה, Carpentras) ושימש כחבר בבית דינו של רבי מרדכי בן יהוספה מחבר הספר שערי נדרים.

## תולדותיו וחיבוריו
היה חברו של המאירי, המתייחס אליו בכבוד רב וכותב לו באיגרת: "וסוף הדברים אני אומר לך שהכל תלוי בדעתך הנקיה והזכה אשר רחבה ונסבה למעלה, כי מה אדם שיבוא אחר המלך, את אשר כבר הורה זקן שקנה חכמה, אנת מלכא מלכך ישפר עלנא, אחרי דבריך לא נשנה...".

חיבר פירוש על התלמוד הבבלי. מתוכו נדפס הפירוש על כמה מסכתות, לעיתים תחת שם של מחבר אחר. פירושו למסכת קידושין נדפס בתוך דפוס וילנא בשולי הדף, בשם השגוי "תוספות ר"י הזקן". פירושו למסכתות יבמות נדרים ונזיר, נדפס על שמו, על ידי הרב משה יהודה בלוי, ניו יורק תשכ"ב, ובהקדמה הרחיב על ייחוס הפירוש לשאר המסכתות אליו. כתב היד הוא בין כתבי היד הבודדים ששרדו ונכתבו על ידי המחבר עצמו, כפי שמעידות המחיקות והתיקונים הרבים בגוף כתב היד. נדפסו גם חידושיו למסכת ראש השנה, סוכה ומגילה. פירושו על מסכת חולין עומד לצאת לאור על ידי מכון אופק.

בחידושיו נאמן רבי אברהם לפסקיו ולפירושיו של הרמב"ם, ומתוך ספריו בולטת הערצתו אליו. הוא מהראשונים המצטטים את הרמב"ם בפירוש המשנה ובספר המצוות, שנכתבו במקור בערבית.

בפירושיו הוא מפרש תחילה את סוגיית הגמרא, ובסוף כל סוגיה הוא מוציא ממנה את פסק ההלכה למעשה.

לפני רבי אברהם היה פירושו המקורי של רש"י למסכת נדרים, והוא מרבה לצטט ממנו (לפנינו מודפס פירוש אחר תחת שמו של רש"י).

תשובות בודדות שלו נדפסו: תשובה אחת בעניין הפולמוס על לימוד הפילוסופיה שהיה בזמנו בשנים ה'ס"ג–ה'ס"ו (1303–1306) נדפסה בתוך ספר "מנחת סוטה" סימן צ"ב. תשובה נוספת נדפסה בתוך שו"ת לר' יצחק מלאטאש (וינה תר"כ) עמ' 41, ועוד שתי תשובות בתוך הספר "תשובות חכמי פרובינציה", ירושלים תשכ"ז (1967).

## ספריו
* **חידושי רבי אברהם מן ההר** על מסכתות הש"ס. מסכת יבמות, מסכת כתובות, מסכת נדרים, מסכת נזיר, מסכת גיטין, מסכת יומא, מסכת סוכה, מסכת ראש השנה, מסכת מגילה, מסכת חגיגה. באתר hebrewbooks
* תשובה חלקית. באתר hebrewbooks

## לקריאה נוספת
* הקדמת הרב משה בלוי ל**חידושי רבי אברהם מן ההר**, באתר hebrewbooks

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

אברהם מן ההר
קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:מונפלייה
קטגוריה:נפטרים ב-1315
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-13
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-14
ריפ קרל

**ריפ קרל** (**Rip Curl**) היא יצרנית אוסטרלית גדולה לציוד גלישת גלים. החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי דאג וורבריק ובריאן סינגר בטורקי, ויקטוריה, אוסטרליה וייצרה תחילה גלשנים.

בשנת 1970 התחילו לייצר חליפות גלישה, עם דגש על הפיכת טכנולוגיית צלילה לחליפות המתאימות לגלישה.

כיום ריפ קרל מייצרת לא רק ציוד גלישה אלא גם הלבשה כללית, הלבשת טיפוס הרים, משקפיים, שעונים, הנעלה, תיקים ומוצרים שונים.

ריפ קרל הפכה לאחד ממותגי הגלישה הגדולים ביותר באוסטרליה, אירופה ודרום אמריקה.

ניקי ואן דייק גולשת תחת חסות החברה.

## חנויות ריפ קרל
בנוסף למכירה לאלפי מפיצים עצמאיים מסביב לעולם, ריפ קרל מפעילה חנויות באוסטרליה, צרפת, ארצות הברית, קנדה, אנגליה וישראל.

בישראל חנות ריפ קרל משותפת עם חברת גולף ולא פועלת לבדה.

## קישורים חיצוניים

* 

* אירועי ריפ קרל
* ריפ קרל לוגו

קטגוריה:חברות אופנה אוסטרליות
הרמן ברוך

שמאל|ממוזער|250px|הרמן ברוך על גבי כריכת ספר ביוגרפיה אודותיו
**הרמן בְּרוֹך** (**Hermann Broch**; 1886–1951) היה סופר יהודי-אוסטרי, הנחשב לאחד מגדולי המודרניזם ספרותי. בצעירותו המיר את דתו לנצרות קתולית, אך לעת זקנתו התחרט על כך.

## ביוגרפיה
ברוך נולד ב-1 בנובמבר 1886 ליוהנה ויוזף ברוך, משפחה וינאית יהודייה אמידה. בתחילה התחנך ברוך באופן פרטי ולאחר מכן למד במספר בתי ספר, כשבמקביל עבד במפעל הטקסטיל המשפחתי ואף ניהל אותו במשך 20 שנה, בין השנים 1907 ו-1927. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת בצלב האדום האוסטרי.

בשנת 1927 החליט לנטוש את עבודתו הישנה, ולהתמסר לכתיבה. ברוך מכר את המפעל, למד במשך 4 שנים מתמטיקה, פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת וינה ואף התנצר. במשך שנות לימודיו התוודע לסופרים אוסטרים מהשורה הראשונה, ביניהם רוברט מוזיל, ריינר מריה רילקה, אליאס קאנטי ופרנץ בליי, ואלה השפיעו עמוקות על כתיבתו. בווינה פגש גם בעיתונאית אה פון אלש (Ea von Allesch), ולטובתה התגרש מאשתו הראשונה. הודות לסיוע של פון אלש זכה ברוך במשרת מבקר בעיתון "מודרנה ולט" ("עולם מודרני"). בשנת 1932, בהיותו בן 45, פרסם את ספרו הראשון, "הסהרורים".

באותה שנה בה פרסם את ספרו הראשון, עם התפשטות הפשיזם באוסטריה (האוסטרופשיזם), עצר ברוך את עבודתו הספרותית ולחם נגד הפשיזם. עם סיפוח אוסטריה לגרמניה על ידי הנאצים בשנת 1938 נעצר ברוך, אך הודות לסיועם של ידידיו, ובהם ג'יימס ג'ויס, השתחרר והיגר לבריטניה, משם לסקוטלנד ולאחר מכן לארצות הברית.

ברוך נפטר ב-30 במאי 1951 מהתקף לב בניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית, מעט לפני שתכנן לבקר באירופה. על אף שבצעירותו המיר את דתו, תכנן לפני מותו לשוב ליהדותו.

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הספר "הסהרורים"

## יצירות נבחרות
מיצירותיו הנבחרות של ברוך:
*הסהרורים (Die Schlafwandler) - יצא לאור בשנת 1932
*מותו של ורגיליוס (Der Tod des Vergil) - יצא בשנת 1945

## ספריו של ברוך בעברית
*"מות וירגיל", תרגמו עזריאל אוכמני ויעקב גוטשלק, תל אביב 1984.
*"הסהרורים", תרגם גבריאל צורן, תל אביב 1988.

## לקריאה נוספת
*"ספרות על תקופה וספרות על ספרות" : הרמן ברוך, ולדימיר נאבוקוב ושאול טשרניחובסקי, מאת אורי אלטר, הספרות ג' 1971.
*"המסך" מאת מילן קונדרה. יצא בעברית בהוצאת כנרת-זמורה-ביתן, 2007.

## קישורים חיצוניים

* עינת יקיר, כתבה על הרמן ברוך, מקור ראשון
* מידע על הרמן ברוך 
* הרמן ברוך באתר aeiou (בגרמנית)
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1951
איסור עשיית פסל

[ממוזער|[מזרקה|מזרקות (מודגשות בתאורה) מימי בית המקדש השני שנמצאו בחפירות מתחת לגשר וילסון בירושלים. המאפיין הבולט ביותר בהן -בניגוד לנהוג במזרקות אחרות - היעדר מוחלט של צורות ופסלים (בשל האיסור)]]
**איסור עשיית פסל** ביהדות כולל שתי מצוות לא תעשה מהתורה: איסור עשייה או קניה של פסל עבור עצמו, ואיסור עשיית פסל בידיו, אפילו עבור אחרים. האיסור הראשון הוא הדיבר השני בעשרת הדיברות. מטרת איסורים אלו להרחיק את האדם מעבודת אלילים.

מלבד איסורים אלו, מצווה התורה גם שלא להשתחוות לפסלים ולא להרשות את קיומם בארץ ישראל.

עם זאת, במשנה קיימת הבחנה בין עשיית פסלים ובין החזקתם, כאשר יש המאשרים להחחזיק בפסלים שאינם קשורים לעבודה זרה, ואפילו תמונות של גרמי השמים לצרכים לימודיים, כל עוד לא מדובר בפסל תל ממדי שלם של דמות אדם.

## מקור המצוות

המצווה הראשונה נלמדת מהפסוק בספר שמות: . איסור זה מופיע מיד לאחר האיסור הראשון במקרא על עבודה זרה בכללותה. חכמים הבינו איסור זה כאיסור עשייה של פסל עבור עצמו, ואפילו כשהעשייה נעשית על ידי אדם אחר. לאחר איסור עשיית פסל, מופיע איסור השתחוויה לעבודה זרה ואיסור השתתפות במנהגי עבודה זרה.

המצווה השנייה נלמדת מהפסוק בספר ויקרא: . חכמים הסבירו שאיסור זה כולל עשיית פסל בידיו, ואפילו עבור אחרים.

## דיני המצווה
העבירה נעשית עוד במהלך בניית הפסל, אף-על-פי שהוא עדיין אינו פסל של עבודה זרה. מכיוון שכך, הראשונים סוברים שעל כל פעולה של בניית הפסל אדם צריך לקבל עונש מלקות בנפרד.

לפי הרמב"ם הטור והשולחן ערוך, אסור לאדם לבנות פסל, הן לעצמו והן לאחרים.

מחלוקת נוספת היא, האם יש ללמוד מפסוק זה רק איסור עשיית פסל או גם איסור קניית פסל.

## האיסור על עשיית תמונה
לצד האיסור על עשיית פסל, הדיבר השני אוסר גם "וְכָל תְּמוּנָה".  חז"ל הבחינו בין צורה תלת־ממדית, היינו פסל, ובין צורה דו־ממדית, היינו ציור.  לפי חלק מהפרשנים, תמונה אסורה היא תבליט, ואילו ציור דו-ממדי מותר, ויש בין הראשונים שקבעו שרק ציורים שנועדו לעבודה זרה אסורים. ואכן, בכ-120 בתי כנסת מהמאות הראשונות לספירה, כגון זה שבבית אלפא,  זה שבנערן, זה שבציפורי ואחרים, התגלו פסיפסים המכילים ציורים של בעלי חיים, בני אדם, גלגל המזלות ודמויות של אלים יווניים כגון דיוניסוס והליוס, לצד סמלים יהודיים כגון שופר, לולב ומנורת שבעת הקנים, ולעיתים לצד שמותיהם של שלושת האבות. על פי התלמוד הירושלמי, חכמים התפשרו עם התופעה של ציורים ופסיפסים, ולא התנגדו אלא לציורים של השמש, הירח ו"צורת הדרקון".

## פסלים בבית המקדש הראשון
על פי המקרא, הוצבו בתקופות שונות מספר פסלים בבית המקדש הראשון. בתיאור המקראי של מקדש שלמה נכתב כי בקודש הקודשים של המקדש הוצבו שני כרובים, פסלי זהב גדולים של מלאכים או של יצורים מכונפים, שתמונתם הייתה מפותחת על דלתות ההיכל ועל קירות המקדש. לפי המתואר בספר שמות, פסלי כרובים ניצבו גם על מכסה הזהב של ארון הקודש, ותמונתם הייתה רקומה על הפרוכת.

בספר מלכים ב' מסופר כי המלך חזקיהו, במסגרת הרפורמה הדתית שלו, הרס את פסל נחש הנחושת שהכין משה רבנו במדבר, ואשר בני ישראל המשיכו לסגוד לו במשך דורות רבים. בנו של חזקיהו, המלך מנשה, הכניס את פסל האשרה לבית המקדש ובנה בחצרותיו מזבחות של עבודה זרה. בהמשך מסופר כי נכדו של מנשה, המלך יאשיהו, הוציא את הפסל וניתץ את המזבחות במסגרת הרפורמה הדתית שלו.

## ראו גם
* איקונוקלאזם
* לא תעשון אתי

## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
יהיה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת יתרו
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
קטגוריה:פרשת קדושים
קטגוריה:פרשת בהר
טייסת 131

שמאל|ממוזער|250px|מטוס הרקולס של טייסת 131 משתמש ברקטות האצה (JATO) לצורך המראה קצרה
**טייסת 131**, המכונה גם "**טייסת אבירי הציפור הצהובה**" (כונתה בעבר: "**טייסת הציפור הצהובה**") היא טייסת תובלה בחיל האוויר הישראלי. הטייסת מפעילה מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף") מבסיס נבטים.

## היסטוריה
הטייסת הוקמה במהלך מלחמת יום הכיפורים, ב-14 באוקטובר 1973 בבסיס לוד, בעקבות קליטת 12 מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף"), שהוצאו מסדר הכוחות של חיל האוויר האמריקאי ונמסרו לרשות חיל-האוויר הישראלי כסיוע מלחמתי. 12 המטוסים הנ"ל הצטרפו אל שני "קרנפים" שהופעלו קודם למלחמה על ידי טייסת 120 ("טייסת הבינלאומית") של חיל האוויר. מפקדה הראשון של הטייסת היה סא"ל דוד פורת. הקרנפים נכנסו מיד למעגל הלחימה. בשלב ראשון ביצעו "רכבת אווירית" להעברת נגמ"שים לסיני ההטסה החלה בליל ה-15 באוקטובר והסתיימה בבוקר ה-16 באוקטובר. הצוותים ביצעו 26 גיחות בפרק זמן קצר, בתוכן משימות תובלת כוח אדם וציוד, ופינוי נפגעים.

ב-25 בנובמבר 1975, במהלך תרגיל שיתוף פעולה עם כח חי"ר, פגע קרנף מס' 203 בפסגת ג'בל הילאל שבסיני כשהוא עמוס בנגמ"ש, 11 לוחמים ו-9 אנשי-צוות. כל נוסעיו והצוות נספו (ראו התרסקות ההרקולס בג'בל חלאל).

בחודש יולי 1976 השתתפו ארבעה מטוסי הרקולס של הטייסת במבצע אנטבה. את מבנה המטוסים הוביל מפקד הטייסת, סא"ל יהושע שני.

משנת 1982 השתתפה הטייסת במבצעים חשאיים (מבצע אחים) להעלאת יהודי אתיופיה מסודאן.

עקב רעידת אדמה ב-7 בדצמבר 1988 בארמניה, החליטה ממשלת ישראל להעניק סיוע הומניטרי לנפגעי הרעש. שתי טייסות הקרנף הוזנקו לסייע במשלוח צוותי חילוץ ורפואה. ב-16 באפריל 1991 המריא קרנף עם צוות משותף מטייסת 131 וטייסת 103 ("טייסת הפילים") לדיארבקיר שבטורקיה, כשבבטן המטוס משלוח הכולל ציוד רפואי עבור הפליטים הכורדים.

בימים 25-24 במאי 1991 השתתפה הטייסת במבצע שלמה להעלאת יהדות אתיופיה לישראל. ב-9 גיחות שביצעה הטייסת הובאו 1,482 עולים, מעל 10% מכ-14,500 עולים שהובאו במבצע. אחד מקרנפי הטייסת המריא מהשדה באדיס אבבה עם שלושה מנועים בלבד, עקב תקלת מנוע שארעה בעת ניסיון ההמראה הראשון.

מבצע הומניטרי נוסף שהטייסת השתתפה בו הוא הטסת עזרה רפואית ומזון לפליטים בגבול רואנדה-זאיר, בין 24 ביולי ל-2 בספטמבר 1994, בעקבות רצח העם ברואנדה. במסגרת המבצע טסו טייסות הקרנף 16 גיחות במהלכן הוטסו 160 טון מטען.

ב-25 באוגוסט 2008 עברה הטייסת לבסיס נבטים שבנגב כחלק מהעברת בסיס לוד לבסיס לנבטים.

ב-18 ביולי 2012 הוזנקה הטייסת לחילוץ הפצועים הישראלים לאחר הפיגוע בבורגס שבבולגריה.

באוגוסט 2013, קלטה הטייסת את צוותי הטיסה ומטוסי טייסת הפילים, לאחר שזו הודממה זמנית.

ב-2015 החל צה"ל, בשיתוף התעשייה האווירית לישראל, בהשבחת ממטוסי ה"קרנף" לדגם משופר: "**קרנף אוויוני**". ההשבחה כוללת קוקפיט (תא טייס) חדש, הותקנו מנועים משופרים, נוספו מערכות שליטה ובקרה מתקדמות, נוספה תצוגת קסדה עילית, שודרגו המערכות בעלות היכולות המיוחדות והוחלפו מערכות נוספות, ביניהן מערכת הניווט והטייס האוטומטי.

בין מפקדי הטייסת:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

1- 022
קטגוריה:בסיס נבטים
סמלים אנרכיסטיים

ישנם **[[סמל]]ים** המייחדים את האידאולוגיה האנרכיסטית. חלק מהסמלים שותפים לרוב הקבוצות והפלגים בתוכה, וחלק מהם ייחודיים רק לחלקם.

## Circle-A
ימין|ממוזער|150px|Circle-A
Circle-A הוא ככל הנראה הסמל המפורסם ביותר כיום המתאר אנרכיזם. הסמל מורכב ממונוגרמה של האות A אשר מוקפת באות O. האות A נגזרת מהאות הראשונה במילה "אנרכיזם" (Anarchism) או "אנרכיה" (Anarchy) ברוב השפות האירופאיות, בלטינית ובאלפבית הקירילי. ה-O נגזר מ"סדר" (Order) וביחד זה יוצר את המשפט "אנרכיה זה סדר", המיוחס לפייר-ז'וזף פרודון.

### היסטוריית הסמל
ימין|ממוזער|150px|הסמל שנראה באינטרנציונל הראשון על ידי הבונים החופשיים
הפעם הראשונה שפורסמה האות A מוקפת בעיגול הייתה בשנת 1615 בספר של סטפן מישלפשר (Stephan Michelspacher) "Spiegel der Kunst und Natur" (המראה של האמנות והטבע). זהו ספר אלכימיה שהושפע באופן בולט מהשקפת העולם של היינריך קורנליוס אגריפה בנוגע לקבלה.

### היסטוריית הסמל בהקשר לאנרכיזם
הפעם הראשונה בה נעשה שימוש בסמל זה בהקשר לאנרכיזם הייתה בשנת 1868 כחלק מהאינטרנציונל הראשון על ידי "המועצה הפדרלית של ספרד", שנוסדה על ידי גיאספה פנלי (Giuseppe Fanelli) מארגון הבונים החופשיים. 

הסמל שימש קבוצה אנרכיסטית במלחמת האזרחים בספרד (1936-1939) ישנה תמונה בה נראה בבירור הסמל מצויר על קסדה של אחד מחברי מיליציה.

לקראת סוף שנות השבעים הסמל נמצא בשימוש רחב בקרב קבוצות אנרכו-פאנק (זרם בתוך הפאנק (Punk)), ואף בקרב אנשים שלא מגדירים עצמם פאנקיסטים.

## דגל שחור
שמאל|ממוזער|150px|דגל שחור
דגל שחור, והצבע שחור באופן כללי מקושרים לאנרכיה משנות השמונים של המאה ה-19, הרבה אנרכיסטים הוסיפו לשם שלהם את המילה black (שחור), ויצאו מספר עלונים בשם "דגל שחור".

ישנן מספר סברות כיצד הצבע השחור התחבר לאנרכיזם:
*רוב דגלי הלאום צבעוניים. הצבע השחור האחיד מסמל את ההתנגדות ללאומיות ולעריצות. 
*ניגוד לדגל לבן המסמל כניעה. 
*הצבע מסמל אבל עבור כל אלו שנהרגו במאבק לחופש.
גם הפשיסטים (בעיקר באיטליה הפשיסטית) וגם המוסלמים השיעים השתמשו בדגל שחור.

## סמלים נוספים
250px|ממוזער|שמאל|הדגלים והכוכבים הנהוגים בזרמים השונים של אנרכיזם
### דגל שחור-אדום
דגל שחור-אדום בדרך כלל מיוחס לאנרכו-סינדיקליזם ולאנרכו-קומוניזם. האנרכו-סינדיקליזם, אשר מהווה חלק מאיגוד מקצועי, שאב את האידאולוגיות מן האנרכיזם ומן הסוציאליזם, יותר מהרבה קבוצות אנטי-קפיטליסטיות אנרכיסטיות אחרות. לאור זה, השחור בדגל לקוח מהאנרכיזם, והאדום מהסוציאליזם. ישנו שוויון בין השחור והאדום בדגל, והם מחולקים על ידי קו אלכסוני המפריד ביניהם. הדגל מסמל את הדו-קיום שקיים בין האנרכיזם לסוציאליזם, ומראה את זה שאין סתירה בין שתי הגישות.

### דגל שחור ירוק
דגל שחור ירוק הוא שינוי של הדגל השחור-אדום האנרכיסטי. דגל זה משמש את האקולוגים חברתיים, אקו-אנרכיסטים, אנרכיסטים המתנגדים לציוויליזציה ופרימיטיביסטים. הצבע הירוק מסמל חזון אנרכיסטי שמתמקד בהגדרה העצמית של כל צורות החיים (בעלי חיים, בני אדם, ויצורים חיים בכלל) ולא רק בזו של בני האדם, והוא יכול לסמל גם חזון לחברה אנרכיסטית מקיימת. 

### חתול שחור
ימין|ממוזער|150px
"חתול שחור" / "חתול פראי", בדרך כלל עם גב מקומר ועם ציפורניים ושיניים חשופות, גם מסמל אנרכיזם, ובדרך כלל אנרכו-סינדיקליזם. הסמל עוצב על ידי ראלף צ'פלין.

## קישורים חיצוניים

*מתיו ריס מדריך לפלגי האנרכיזם ודגליהם**(באנגלית)**,examiner.com

קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:סמלים
לרוויק

**לרוויק** (באנגלית: **Lerwick**, בגאלית סקוטית: **Liùrabhaig**) היא העיר היחידה והנמל העיקרי של איי שטלנד שבסקוטלנד.

## גאוגרפיה
בעיר מתגוררים כ- 7,500 תושבים, והיא העיר הצפונית ביותר בסקוטלנד בפרט, ובממלכה המאוחדת בכלל.

העיר מצויה 338 ק"מ מאברדין שבסקוטלנד, ו-370 ק"מ מברגן שבנורווגיה וטורסהאבן שבאיי פארו.

העיר, השוכנת לחופו המזרחי של האי מיינלנד, נוסדה במאה ה-17 כעיר נמל. כיום כלכלת העיר מתבססת על דיג המליחים ועל סיוע לקידוחי הנפט שבים הצפוני.

מהנמל מפליגות מעבורות לקירקוול שבאיי אורקני, אברדין, פייר אייל, ברגן שבנורווגיה, טורסהאבן באיי פארו וכן לאיי אאוט סקריז ובריסיי.

האירוע התרבותי המרכזי שנערך בעיר הוא פסטיבל האש השנתי אפ הלי אה.

בעיר מצויים מספר מבנים היסטוריים ובהם מצודת שרלוט, בית העירייה וקליקימין ברוץ'.

בעיר פועלת תחנת רדיו מקומית (SIBC). כמו כן פועלת בעיר מכללת שטלנד, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת ההילנדס והאיים (UHI).

מקור שמה של העיר בנורדית עתיקה ומשמעו "נמל החימר".

לעיר ברית ערים תאומות עם העיר מאלוי שבנורווגיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איי שטלנד
קטגוריה:סקוטלנד: ערים
קטגוריה:סקוטלנד: ערי נמל
קטגוריה:הים הצפוני: ערי נמל
תקופת בין המלכים

שמאל|ממוזער|250px|הדגל העות'מאני בתקופת בין המלכים
**תקופת בין המלכים** (בטורקית: **Fetret Devri**) או **האינטרגנום העות'מאני** (אנגלית **Ottoman Interregnum**) הוא שמה של תקופת אינטרגנום שהחלה לאחר קרב אנקרה שהתחולל ב-1402, ואשר בה לא היה סולטאן עות'מאני בפועל. בקרב אנקרה הובס צבאו של באיזיט הראשון בידי הטימורים בפיקודו של טימור לנג.

הנסיכים העות'מאנים נהפכו לווסאלים של המונגולים, לאור שיטת השלטון המונגולית שהייתה עקיפה. כתוצאה מכך, במשך תקופה של 11 שנים (עד 1413) לא הייתה סולטנות עות'מאנית בפועל. לאחר מותו של טימור לנג בשנת 1405 החל מאבק ירושה ארוך בין שלושת בניו של ביאזיט, שבסופו עלה לשלטון מהמט הראשון. הוא הקים מחדש את המדינה העות'מאנית.

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
קטגוריה:היסטוריה לפי תקופה
קטגוריה:המאה ה-15
אינפוטיינמנט

בתחום תקשורת ההמונים, המונח **אינפוטיינמנט** מתייחס באופן ביקורתי לתופעה של הטיית התוכן במהדורות החדשות לכיוון בידורי.

אמצעי תקשורת ההמונים, מטבעם, לא יכולים לספק תמונה שלמה ומורכבת של המציאות לכל פרטיה ופניה. גם כאשר עיתונאים ועורכי חדשות שואפים לאובייקטיביות מרבית, בחירת חלקי המציאות שיוצגו בתקשורת ואופן הצגתם משקפים סדר יום ותפיסה חברתית-פוליטית מסוימת. כך, במשטרים או בתקופות שבהם התקשורת נשלטה על ידי הממשלה, תמונת המציאות שהוצגה בחדשות לעיתים קרובות הייתה מוטה או אף מגויסת לטובת סדר היום והאינטרס של הממשלה.

גם תקשורת ההמונים הפרטית-מסחרית, מנגד, אינה חופשייה מהטיות, שהעיקרית שבהן היא ההטיה להעדפת תוכן שיבדר וישעשע את צרכני התקשורת. בערוצי תקשורת שקיומם תלוי בהכנסות מפרסום, קיים לחץ על מערכות החדשות לספק מידע שצפוי להגביר את אחוזי הצפייה ומכאן את החשיפה לפרסומות. על מנת להשיג נתוני מדרוג ("רייטינג") גבוהים יותר, אמצעי תקשורת רבים בוחרים להציג במהדורות החדשות את ה"מעניין" על פני ה"חשוב", את מה שיתפוס את הרגשות ותשומת הלב של מרב הקוראים או הצופים על פני מה שיסייע להם להכיר ולהבין את המציאות בה הם חיים, על מורכבותה. דוגמה לכך בעיתונות הכתובה היא הצהובונים, המאופיינים בכותרות ענק ובתמונות רבות, המגרות ומעצימות יצרים של מציצנות, רכילות זולה ופחדים קולקטיביים.
אלו חדשות שמטרתן האמיתית היא לבדר.

במקביל לאופי הבידורי שמקבלות תוכניות החדשות, תוכניות בידור וסאטירה מרכזיות מקבלות צביון "חדשותי" (כדוגמת "החרצופים" ו"ארץ נהדרת"). הדברים מגיעים לידי כך, שהחשיפה התקשורתית לה זוכות הדמויות הסאטיריות של פוליטיקאים ואישי ציבור היא לעיתים גדולה יותר מהחשיפה לה זוכות דמויותיהם האמיתיות.

המונח הלועזי "אינפוטיינמנט" הוא הלחם של המילים Informaition (מידע) ו-Entertainment (בידור).

## קישורים חיצוניים

* משה רונן, אתיקה עיתונאית, העיתונות כאמצעי בידור
*אבשלום בן צבי, עמדת תצפית, כלב השמירה של ההון – כשלים מובנים בתקשורת מסחרית בבעלות פרטית
*הילה בניוביץ' הופמן, ואן דר גראף אחותך, הזכות להישרף, לדמם ולמות -על האופן שבו ז'אנר ה"ריאליטי" בתקשורת מסתיר את ה*מציאות* הפוליטית הקשה.
* 
* 

קטגוריה:תקשורת המונים
בריסיי

שמאל|ממוזער|250px|מגדלור בריסיי
**בריסיי** (באנגלית: **Bressay**) הוא אחד מאיי שטלנד, בצפונה של סקוטלנד. בבריסיי, ששטחו 28.5 קמ"ר (החמישי בגודלו מבין האיים) מתגוררים כ-400 תושבים.

מרבית תושבי האי מתגוררים בחופו המערבי של האי - הפונה לעבר האי מיינלנד, בכפרים גלבה (Glebe), פולבורן (Fullaburn) ומריפילד (Maryfield). האי מקושר ללרוויק במעבורת.

במריפילד נמצא מרכז תרבותי וכן בית אחוזה שנבנה בשנת 1724.

באי נמצא מרכז התמסורת המרכזי של איי שטלנד, המאפשר קליטת שידורי רדיו וטלוויזיה באי. תחנת המימסור ממוקמת בראש הפסגה הגבוהה באי - פסגת שומר ברסיי (the Ward of Bressay) שגובהה 226 מטרים מעל פני הים, והיא כוללת שתי אנטנות תקשורת שגובהן 50 מטרים.

## קישורים חיצוניים

* האי באתר Shetlopedia.com
* גלריית תמונות של אנטנת המימסור שבאי

קטגוריה:איי שטלנד
שחטר קראגנדי

**שחטֶר קראגנדי** (בקזחית: **футбол клубы «Шахтер»**) הוא מועדון כדורגל מהעיר קראגנדי שבקזחסטן. עם הקמתו ב-1958, השתייך המועדון לסבב הליגות הסובייטיות ואף הגיע לליגת העל הסובייטית, ונחשב לאחד ממועדוני הכדורגל החזקים בקזחסטן שהיוותה חלק מברית המועצות. נכון לעונת 2025 משחק המועדון בליגת המשנה הקזחית.

## הליגה הקזחית
שחטר זכתה ב-2 אליפויות בליגה הקזחית בעונות  ו-.

## במסגרות אירופאיות
הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, אז פגשה בקבוצת פרטיזן מינסק מבלארוס, אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהטורניר.

הישג השיא של הקבוצה הוא בעונת 2013/2014 כשהגיע לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות כשניצחה את סלטיק בקראגנדי 0-2, והפסידו ב-סלטיק פארק 0-3 כשאת השער האחרון שהעלה את הסקוטים נכבש בדקה ה-90.

בעונת 2013/2014 הוגרלה הקבוצה עם מכבי חיפה בשלב הבתים של הליגה האירופית שם הקבוצות סיימו בתיקו 2-2 בקראגנדי והפסידה 1–2 במפגש בישראל ב-אצטדיון סמי עופר.

בעונת 22\2021 הוגרלה הקבוצה עם מכבי תל אביב בפליאוף של הקונפרנס ליג שם הקבוצה סיימה בהפסד 2-1 בקראגנדי והפסידה 2-0 במפגש בישראל באצטדיון בלומפילד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קזחיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1958
שלמה בן ערבי

הרב **יעקב שלמה בן אראווי** ("Iacob Salomo ben Aravi" או "Shlomo ibn Arvay", המכונה גם "Solomon ben Aroio", 1549–1629) היה הרב הראשון של יהודי יאשי, אז בנסיכות מולדובה.

## קורות חיים
בן ערבי נולד כנראה בתימן, הגיע ליאשי בשנת 1589 וכיהן בה במשך 40 שנים. לפי מקורות אחרים מוצאו ממשפחת **ארביב** מסלוניקי ומוצא המשפחה מעורב, איטלקי וצפון אפריקאי. בן ערבי אף עסק ברפואה ולפי דעתם של היסטוריונים מסוימים היה רופאו של נסיך מולדובה. הוא עסק בלימודי הקבלה והיה בקי בפילוסופיה של אבן רושד. שמו נודע הודות לתלמידו רבי יוסף שלמה דלמדיגו (Josef S. Del Medigo), שביקר אצלו בסביבות שנת 1619, התרשם מידיעותיו ונשאר ללמוד אצלו רפואה וקבלה במשך 11 שנים.
תלמידו של הרב דלמדיגו כתב עליו כך: "איש אלקים קדוש הרופא כמה"ר שלמה ן' ארואי, שהוא היה עסוק בחכמת הקבלה יותר ממ' שנה וחיבר ספרים בה".

בן ערבי כתב ספרים על הקבלה ובזקנתו עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. אף אחד מכתביו לא שרד.

## לקריאה נוספת
* Evreii din România în texte istoriografice "יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים", הוצאת הספר, בוקרשט, 2004. 
* Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație "תרומת יהודי רומניה לתרבות וציוויליזציה", הפרק על הרפואה שנכתב על ידי פרופסור גאורגה ברטסקו, הוצאת הספר, בוקרשט, 2004. 
* Prezențe rabinice în perimetrul românesc "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", מאת ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. 

## קישורים חיצוניים
* פנקסי קהילות: יאשי 
* אתר הקהילה היהודית הרומנית 

## הערות שוליים

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:רופאים יהודים רומנים
קטגוריה:רופאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:רופאים ארץ-ישראלים
קטגוריה:יאשי: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1549
קטגוריה:נפטרים ב-1629
טורקי (אוסטרליה)

**טוֹרְקִי** (באנגלית: **Torquay**) היא עיירה במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה.
## גאוגרפיה
טורקי נמצאת 21 ק"מ דרומית לג'ילונג ומהווה שער לדרך האוקיינוס הגדולה. בגבולה המערבי זורם נהר הספרינג קריק (Spring Creek) וחופיה כוללים את פויינט דיינג'ר ומפרץ זילי.

אזור טורקי מפורסם בחופי הגלישה, בייחוד חוף בלס הממוקם דרומית מזרחית לעיר.

רבות מחברות הגלישה המפורסמות בעולם פועלות מטורקי - ריפ קורל, פיפינג הוט וקוויקסילבר – כולן נמצאות בכיכר חוף הגלישה, המספקת שירותי קניות והסעדה ובה נמצא מוזיאון הגלישה העולמי.

אוכלוסיית טורקי בדרך כלל גדלה פי שלושה בין ינואר לסוף פברואר, כאשר חופשת בתי הספר מסתיימת.

## קישורים חיצוניים

*מועדון הצלת גלישה של טורקי
*פארק ההרפתקאות העולמי טייגר מוט'

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): יישובים
פנחס צינוביץ

**פנחס צינוביץ** (13 בספטמבר 1943 – 27 בפברואר 2007) היה צייר ישראלי.

## חייו
צינוביץ נולד בקיבוץ דפנה בגליל העליון ב-13 בספטמבר 1943. בוגר בצלאל (1967 - 1970), ב-1967 למד עיצוב גרפי באולפן בתל חי, ב-1989 זכה בפרס בנק דיסקונט לאמן ישראלי מטעם מוזיאון ישראל בירושלים, וב-2002 זכה בפרס שר התרבות לאמן ישראלי.

בשנת 1965, בזמן שירותו הצבאי נפגע קשה. פציעתו השפיעה על דרך חיו ויצירתו, תוך כדי השיקום הגופני והנפשי חזר לצייר והחליט להפוך את התחביב למקצוע. שלוש שנים אחר כך עבר להתגורר בקיבוץ צובה בהרי ירושלים והקים שם סטודיו לציור. בין השנים 1972–1979 עסק בעיקר בתחריט והדפס אמנותי ובין השנים 1979 עד 1993  צייר בצבעי שמן על דיקט ובד ובצבעי מים על נייר.

צינוביץ השתתף והציג בתערוכות רבות בעיקר בארץ. בין תערוכותיו החשובות: ב-1993 הציג תערוכת יחיד גדולה במוזיאון תל אביב, ב-2005 הציג  את התערוכה "ציור בורא" במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד, וכן תערוכות רבות בגלריה שלוש בתל אביב, בגלריה בתל חי, בגלריה גבעת חביבה, בגלריה לאמנות תל אביב, ובגלריה בקיבוץ כברי.

צינוביץ צייר בסגנון מופשט. ציוריו הם מסוג אקספרסיוניזם עדין ומופשט. ציוריו היו מלאי המצאות וחידושים ציוריים.

נפטר ב-27 בפברואר 2007, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ צובה .

## לקריאה נוספת
*** הגדה של פסח**, בנוסח קיבוץ צובה, מערכת - רות קרן ואחרים, איורים - פנחס צינוביץ, קיבוץ צובה, תשס"ג 2003.
*** פנחס צינוביץ’ - ציור בורא**, קטלוג לתערוכה, עריכת טקסט עברית - עינת עדי, אוצר התערוכה ועורך הקטלוג - יניב שפירא, המשכן לאמנות עין חרוד, 2005.

## קישורים חיצוניים
*
* סדנא בכברי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמני הדפס ישראלים
קטגוריה:דפנה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:צובה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:זוכי פרס בנק דיסקונט
אריה הנדלר

הרב **אליהו אריה הנדלר** (נולד בי"א באייר ה'תשי"ט – 19 במאי 1959) הוא ראש ישיבת ההסדר ברמלה, אותה הקים בשנת ה'תשע"ה. לפני כן היה סגן ראש ישיבת שעלבים. הוא מתמחה בתחום החסידות, ובנוסף בתלמוד, מדרש, קבלה ומחשבת ישראל ומנחה מסעות לפולין.

## קורות חיים
נולד בתל אביב, למד בישיבת היישוב החדש, ולאחר לימודיו התיכוניים עבר לישיבת ההסדר שעלבים. שירת בחיל השריון ולחם במלחמת לבנון הראשונה. עד שנת ה'תשע"ג היה ר"מ בישיבת הסדר שעלבים, ומשך מספר שנים כיהן גם כסגן ראש הישיבה. בשנת ה'תשע"ה הקים את ישיבת ההסדר רמלה ומאז עומד בראשה. בנוסף הוא מרצה במדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן מאז שנת ה'תשס"ב (2002) ומדריך מסעות בני נוער לפולין.

התמחותו של הרב היא בתחום החסידות, ובעיקר ספרו של הרב יהודה אריה לייב אלתר, בעל ה"שפת אמת". נושא שעליו הוא מעביר שיעור שבועי. הרב כתב ספר המלקט בתוכו מאמרים לפרשת השבוע של השפת אמת, הנקרא "שפת הגן" – על נ"ג פרשיות השבוע. כתב ספר בשם **חן מקום**, וכן ספר דרשות השפת אמת על שבת הגדול, יום הכיפורים ועוד. בנוסף הוא מעביר שיעורים והרצאות בסיפורי מעשיות משנים קדמוניות של ר' נחמן מברסלב ועוד. ספרו **מרחוק** הוא ספר העוסק בנושאי אמונה אשר נכתב בעקבות שאלות שונות שהופנו אליו, בעיקר על ידי בני נוער, בעת מסעותיו לפולין.

בעבר שידר פינה שבועית של סיפורי חסידים בערוץ שבע, וכתב מדור באותו נושא בעיתון בשבע.

## חיים אישיים
נשוי לד"ר חנה הנדלר, מרצה לספרות באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת אורות, בתו של הרבחיים ישעיהו הדרי ראש ומייסד ישיבת הכותל. לבני הזוג עשרה ילדים. מהם:

* אלקנה - נפטר בי"ד בתמוז ה'תשפ"ב בגיל 22 לאחר שעבר אירוע לב.
* יהודה - נשוי לסופרת מעיין הנדלר, בתו של הרב יהושע שפירא, משמש כמנכ"ל עריית עמנואל.

## ספריו
* **שפת הג"ן** – על השפת אמת
* **מרחוק – פרקי אמונה במבחן משבר**, תשע"א – התמודדות אמונית עם השואה
* **חן מקום** – מקומות ואתרים בספרות חז"ל ובמקורות
* **אשיחה**: שיחות על פרשיות השבוע מבית מדרשה של ישיבת ההסדר שעלבים / מאת: הרב יחזקאל יעקבסון והרב אריה הנדלר

## קישורים חיצוניים
* אתר שיעורי הרב הנדלר
* מאמרי הרב הנדלר באתר "ישיבה" (כולל המדור "סיפורי חסידים" מהעיתון בשבע).
* שאלות ותשובות לרב הנדלר באתר "מוריה"
* שיעורי הרב הנדלר באתר ישיבת שעלבים
* 
* 
* 
* 
* כל הכתבות על הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:משפחת רקובר
קטגוריה:רמלה: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:רבני ישיבת שעלבים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר שעלבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
בחישה

שמאל|ממוזער|250px|בחישה בכלי
**בחישה** היא תהליך בו יוצרים תנועה בנוזל הנמצא במכל, הקבוע במקומו.

מכל בחישה הוא בדרך כלל מכל גלילי אשר בו מורכב הבוחש (Impeller).
הבוחש מחובר באמצעות ציר אל מנוע, המספק את האנרגיה הדרושה לסיבוב. הבחישה נוצרת כתוצאה מתנע המועבר לנוזל על ידי הבוחש. חיכוך הנוזל עם הבוחש יוצר התנגדות לתנועה, וכדי שהבוחש ימשיך להסתובב באותה מהירות נדרש המנוע לספק כוח קבוע אל הבוחש.

בתהליך הבחישה ניתן לאפיין שלושה קווי זרימה עיקריים:
# זרימה רדיאלית (radial) - הנוזל נע ממרכז המכל לכיוון הדפנות.
# זרימה משיקית (tangential) - הנוזל נע בתנועה המשיקה לכיוון הרדיאלי.
# זרימה צירית (axial) - הנוזל נע בתנועה אנכית במקביל לציר הבוחש- בכיוון מעלה באזור דפנות המכל ובכיוון מטה באזור ציר הבוחש.

הכוחות הפועלים על הבוחש הם ציפה, כבידה והציר.

סוגי הבוחשים- מגוון הבוחשים הוא עצום. צורת הבוחש נגזרת ישירות משימושו. הבוחשים המסורתיים הם משוט, טורבינה ופרופלור. הבוחשים נבדלים זה מזה בצורתם, וכתוצאה מכך באופי הזרימה שהם יוצרים. קווי הזרימה של הבוחשים המסורתיים הם פשוטים יחסית וניתנים לתיאור על ידי קווי הזרימה שתוארו לעיל.

**בוחש משוט** זהו בוחש הבנוי משניים או ארבעה משוטים על ציר אנכי, המקביל לציר הבוחש. הבוחש משמש לבעיות ערבוב פשוטות כמו פיזור חום הנפלט מגוף חימום בנוזל. בוחש המשוט מונע בדרך כלל במהירויות נמוכות, והמשוטים יוצרים קווי זרימה רדיאליים ומשיקיים, כך שהזרימה מתבצעת במעגלים שהולכים ומתרחקים מהמרכז.

**בוחש טורבינה** זהו בוחש הדומה במבנהו לבוחש המשוט, אלא שהלהבים קצרים יותר ומספרם גדול יותר- ארבעה עד שישה. הלהבים יכולים להיות ישרים או מאונקלים, אנכיים או אופקיים והבוחש עצמו יכול להיות פתוח או מכוסה. הטורבינות יוצרות בעיקר קווי זרימה רדיאליים ומשיקיים אך גם קווי זרימה ציריים. הנוזל שנתקל בדופן המכל מתחלק לשני זרמים אנכיים - אחד למעלה ואחד למטה, שלאחר הסיבוב במכל חוזרים לבוחש. בוחשי הטורבינה יעילים לטווח רחב של צמיגויות נוזלים.

ב**בוחש מדחף** הלהבים הם בעלי משטח עקמומי ונמצאים בניצב לציר הבוחש. המדחף יוצר בעיקר קווי זרימה ציריים - הנוזל נע מהבוחש אל תחתית המכל, משם הוא זורם בצורה רדיאלית אל הדפנות, עולה למעלה לאורך הדפנות עד גובה פני הנוזל וחוזר אל הבוחש. בוחש המדחף משמש בעיקר לבחישת נוזלים בעלי צמיגות נמוכה ולהרחפת מוצקים בנוזל.

בבחישה קיימת גם תופעת המערבולת (vortex) - זהו מצב בו המהירות המשיקית הנוצרת בבחישה היא גבוהה עד כדי כך שהכח הצנטריפוגלי גובר על כח הכובד. במצב זה הנוזל נזרק לכיוון דפנות המכל, מפלס הנוזל במרכז יורד ואילו בסמוך לדופן מפלסו עולה. במצב של ערבול (vortex) אין בחישה של הנוזל - כל הנוזל נע כגוף אחד בתנועה משיקית סביב הציר ואין ערבוב של שכבות אפקיות של הנוזל לאורך הציר. בנוסף, ירידת מפלס הנוזל במרכז עלולה לחשוף את הבוחש לאוויר ולהחדיר בועות למערכת, דבר שעשוי להפריע לבחישה ותופעות שליליות נוספות.

במהירות נתונה המערבולת קטנה ככל שצמיגות הנוזל עולה, כיוון שחלק גדול מאנרגיית הסיבוב דרוש על מנת להתגבר על החיכוך בין שכבות הנוזל.

ניתן למנוע היווצרות המערבולת במספר דרכים:
* הזזת הבוחש מציר הסימטריה של המכל או הצבתו בזווית לציר הסימטריה ובכך למנוע את הסימטריה הגלילית, דבר המקטין את הזרימה המשיקית במכל.
* הוספת מחציות (baffles) - במקביל לציר הבוחש, אשר מפריעות לזרימה המשיקית ומקטינות אותה.
* שימוש בבוחש מדחף בו הזרימה המשיקית משנית ולכן המערבולת נוצרת במהירויות בחישה גבוהות יחסית לבוחש הטורבינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
המנון כווית

**ההמנון הלאומי** (בערבית: **النشيد الوطني**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[כווית]]**. מילותיו נכתבו על ידי אחמד אל-עדוואני, ואילו המנגינה הולחנה על ידי איבראהים א-סולה ועובדה על ידי אחמד עלי. ההמנון אומץ רשמית ב-25 בפברואר 1978.

לפני חיבורו של ההמנון הנוכחי נעשה שימוש בשיר "המנון האמיר" (ערבית: السلام الأميري), שהולחן על ידי יוסף עדיס בשנת 1951, כהמנון הלאומי. בנוסף, שש התיבות הראשונות של ההמנון הנוכחי לקוחות ממנגינת "המנון האמיר".

ההמנון הלאומי חובר במסגרת תחרות לכתיבת ההמנון הלאומי, אשר נוהלה בידי ועדה מטעם ממשלת כווית בראשות  ראש הממשלה ויורש העצר דאז, שיח' ג'אבר אל-אחמד א-סבאח. 

המנון כווית כמעט אינו בשימוש בכווית, והשימוש בו נשמר לאירועים מיוחדים בלבד. לכן רוב הכוויתים כלל לא משתמשים בהמנון.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* חדשות הבי.בי.סי - גרסה אינסטרומנטלית של ההמנון, להאזנה.

## הערות שוליים

כווית
קטגוריה:כווית: סמלים לאומיים
קטגוריה:תכביר
ולדימיר סטפניה

**ולדימיר סטפניה** (נולד ב-8 במאי 1976 בטביליסי, גאורגיה הסובייטית - כיום גאורגיה) הוא כדורסלן עבר גאורגי אשר שיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA, ביורוליג ובנבחרת גאורגיה.

## קריירה
סטפניה החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורסל הגאורגית דינמו טביליסי ושיחק בה עד שנת 1993. לאחר מכן חתם בקבוצה הסלובנית סלובן ליובליאנה בה שיחק במשך עונה אחת, שלאחריה חתם באולימפיה ליובליאנה, ולצדו של אריאל מקדונלד, השתתף ביורוליג. בעונתו השנייה, 1997/98, רשם ממוצע של 10 נקודות למשחק ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בשנת 1998 נבחר בדראפט בסיבוב הראשון על ידי סיאטל סופרסוניקס, אולם בגלל השבתת הליגה המשיך לשחק באולימפיה ליובליאנה עד לאמצע עונת 1998/99 ורק אז עבר ל-NBA. 

סטפניה שיחק בתפקיד הסנטר בליגת ה-NBA במשך שש שנים בקבוצות סיאטל סופרסוניקס, ניו ג'רזי נטס, מיאמי היט ופורטלנד טרייל בלייזרס.
העונה הטובה ביותר שלו הייתה עונת  עם מיאמי היט, בה ממוצעיו למשחק עמדו על 5.6 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק. הוא קלע במהלך קריירת ה-NBA שלו 1,118 נקודות. המשחק בו קלע את מספר הנקודות הגבוה ביותר היה 19 נקודות ב-16 בנובמבר 2001 במשחק נגד השרלוט הורנטס, ובמשחק זה גם קבע את שיא חסימות אישי בקריירה, 7 במספר. ב-19 בנובמבר 2002 במשחק נגד מילווקי באקס נזקפו לזכותו 15 ריבאונדים.

## קישורים חיצוניים

* ולדימיר סטפניה באתר ה-NBA (www.nba.com) 
* שירלי בר דיין, ברזילי יציע לסטפניה להיכנס כשותף בעסקיו בגרוּזיה, עיתון תל אביב ספורט 22.7.2005, 
* ירון ארבל, ולדימיר סטפניה נוחת בספליט, סלניוז, 14.10.2003

קטגוריה:כדורסלנים גאורגים
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בחירות דראפט של סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1976
קרלו אלברטו קסטיליאנו

**קרלו אלברטו קסטיליאנו** (איטלקית: **Carlo Alberto Castigliano**; 9 בנובמבר 1847 - 25 באוקטובר 1884) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס איטלקי.
## חייו
קסטיליאנו נולד בקאסטי בצפון מערב איטליה. למד במכון הטכני של טרני משנת 1866 ועבד כמורה במשך ארבע שנים אחריהם עבר ללמוד בפוליטכניון של טורינו בשנת 1870. בשנת 1873, לאחר שלוש שנים בהן הכין עבודת מחקר בשם Intorno ai sistemi elastici במטרה שתשמש חומר עזר למהנדסים, עבודה שהפכה אותו לימים למפורסם ובה כתב את התאוריה שלו הידועה כיום כחוקי קסטיליאנו.

העבודה פורסמה בספר בשנת 1875 אבל לא זכתה מיד להערכה רבה על ידי המהנדסים. בפרסום נוסף בשנת 1879 שכלל הוכחה מלאה זכתה השיטה של קסטיליאנו להכרה. הספר נערך מחדש על ידי קולניטי ותורגם לאנגלית בשנת 1919 על ידי אי אס אנדרוס. עם סיום הלימודים בטורין עבד בחברת מסילת הברזל של צפון איטליה והיה אחראי לעבודות אומנות, אחזקה ושירותים שם עבד עד יום מותו בגיל צעיר במילאנו.

קסטיליאנו ידוע בשל תרומתו לחוזק החומרים ותורת המבנים. הוא פיתח את חוקי קסטיליאנו העוסקים בתזוזות ובכוחות של מבנים המתנהגים באופן אלסטי ליניארי. חוקי קסטיליאנו עוסקים בנגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות של מבנים. קסטיליאנו השתמש בשיטתו כדי לפתור בעיות של מבנים ובעיקר לפתרון מסבכים בהם הכוחות פועלים בצמתים המחברים את המוטות.

קסטיליאנו פיתח בעזרת החוק הראשון שלו את עקרון העבודה המועטה (באנגלית Least Work Principle) בעזרתו ניתן לפתור מסבכים מורכבים. קסטיליאנו הכליל את השיטה לפתרון של גופים אלסטיים כלליים כדי לפתור בעיות בלתי מסוימות סטטית. בעיות בלתי מסוימות סטטית הן כאלה שאינן ניתנות לפתרון רק באמצעות
משוואות שווי משקל וזקוקים למשוואה נוספת כי יש יותר נעלמים מאשר משוואות. קסטיליאנו הוכיח את עקרון העבודה המועטה שפורסמה לראשונה על ידי Menabrea שלא הצליח להוכיחה כראוי.

## לקריאה נוספת

* Stephen P. Timoshenko, **History of Strength of Materials**, Dover 1983. pp 288 - 293
* Castigliano, Carlo Aberto, **Théorie de l'équilibre des systèmes élastiques et ses applications**. Nero, Turin 1879


## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו
* הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו
* אלברטו קסטיליאנו מהנדס מסילות ברזל, חייו וזמנו

קטגוריה:פיזיקאים איטלקים
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1847
קטגוריה:נפטרים ב-1884
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-19
גופיף צהוב

[ממוזער|שמאל|200px|חתך ב[שחלה - הגופיף הצהוב מסומן במספר 10]]
**הגופיף הצהוב** (בלטינית: **Corpus Luteum**, גוף צהוב) הוא בלוטה אנדוקרינית הנוצרת מהזקיק השחלתי לאחר הביוץ .

הגופיף הצהוב מכיל  תאי גרנולוזה  ותאי טקה (Theca interna) שעברו התמיינות (לוטאיניזציה), תאים אלו אחראים להפרשת הורמונים סטאואידים כגון פרוגסטרון ואסטרדיול. בנוסף מכיל הגופיף הצהוב תאים נוספים כגון תאים חיסונים ותאי אנדותל המדפנים את כלי הדם הרבים בבלוטה זו.

הטריגר ההורמונלי להמשך קיומו של הגופיף הצהוב הוא ההורמון המופרש מבלוטת יותרת המוח (ההיפופיזה), LH (Leutinizing Hormone). הורמון זה משרה ייצור מוגבר של פרוגסטרון על ידי תאי הגרנולוזה של הגופיף הצהוב הנמצא בשחלה ובכך מונע ביוצים נוספים. בנוסף, LH יגרום לתאי הטקה להפריש אנדרוגנים שיהפכו באמצעות האנזים ארומטז לאסטרוגן שחלתי. הפרוגסטרון בעצמו ידכא המשך הפרשת LH כך שזהו מעגל של משוב שלילי שעתיד להסתיים כעבור 14 ימים - בתחילת הדימום המחזורי.
תפקיד נוסף של הגופיף הצהוב הוא לשלוח הורמונים לרחם שגורמים להתעבות דופן הרחם וגורמים להיריון תקין.

כאשר מתרחשת הפריה הגופיף הצהוב מקבל סיגנל הורמונלי שונה שגורם לו להמשיך להתקיים ולתפקד - וזהו ה-HCG - Human Chorionic Gonadotropin שמיוצר בעיקרו על ידי השליה. טריגר הורמונלי זה נמשך לאורך ההריון וגורם לגופיף הצהוב להמשיך ולהפריש פרוגסטרון הנחוץ לקיומו ומהלכו התקין של ההריון. בנוסף יפריש הגופיף הצהוב חומר נוסף הקרוי רלקסין (Relaxin), שיגרום להתרככות רצועות ומפרקים בגוף, כגון המפרק הסחוסי הנמצא בקדמת האגן - מאחה עצמות החיק (symphysis pubic), ובכך יקל על מהלך הלידה מבחינה מכנית.

אם גופיף צהוב מוסר עד השבוע ה-12 להריון, הדבר יגרום להפלה של העובר. עם זאת, הגופיף הצהוב יתנוון בעצמו במהלך השבוע ה-13 עד השבוע ה-17 של ההיריון, ויֵיהָפֵךְ בסופו של דבר לרקמת צלקת לבנה או גופיף לבן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבייה
נאנשאן

**נָאנְשָׁאן** (בסינית: **南山**; בפין-יין: **Nánshān**) הוא רובע בתת-המחוז העירוני שֶׁנְגֶ'ן בדרום מחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. הרובע משתרע על פני 185.5 קמ"ר בדרום-מערב שנג'ן ועל פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בו כ-1.796 מיליון תושבים. הרובע ממוקם בחלק הדרומי של  וגובל ברבעים בָּאוֹ'אָן, לוֹנְגְחְווָה, פֿוּטְייֵן מצפון-מערב, מצפון-מזרח ומדרום-מזרח בהתאמה ובים סין הדרומי מדרום. בנאנשאן גרים רוב הזרים של שנג'ן, ככל הנראה בשל העובדה שממוקמים שם שלושה בתי ספר בינלאומיים.

## חלוקה מנהלית
רובע נאנשאן מחולק לשמונה תתי-רבעים (街道/Jiēdào):

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שנג'ן: רבעים
מפרץ קוריו

ממוזער|180px|שמאל|מפרץ קוריו מגילונג
[ממוזער|180px|שמאל|צילום לווין של אזור [גילונג ומפרץ קוריו]]
**מפרץ קוריו** (**Corio**) הוא אחד ממספר מפרצים בפינה הדרום מערבית של מפרץ פורט פיליפ, שבמדינת ויקטוריה, אוסטרליה. העיר גילונג שוכנת במפרץ. המפרץ מהווה בית עבור מועדון היאכטות גילונג רויאל.

כאשר המילטון הומי וויליאם הובל הגיעו לראשונה למפרץ בשנת 1824, פגשו את אנשי הוואט'אורונג המקומיים הקוראים למקום "ג'ילונג" ולאדמה המקיפה "קוראיו", אבל עד שהאזור נחקר בסוף 1830, נשכחו השמות האיבורגינים. כמו כן גם השמות "ג'ילונג" ו"קוראיו" שונו ל"קוריו" ו"גילונג".

## קישורים חיצוניים

קוריו
קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): גאוגרפיה
פטלאר

שמאל|ממוזער|250px|מבנה ביובי
**פטלאר** (באנגלית: **Fetlar**) הוא אי בשרשרת איי נורת', באיי שטלנד, שבסקוטלנד.
## גאוגרפיה
שטחו של האי 41 קמ"ר (האי הרביעי בגודלו באיי שטלנד) ומתגוררים בו כ-60 תושבים, מרביתם בכפר יובי (Hubie) שבחופו הדרומי של האי.

חלקו הצפוני של האי מהווה שמורת טבע ובו מושבות קינון של לציפורי ים (ובהם ה-Arctic Skua, ה-Whimbrel וה-Red-necked Phalarope). 

מעבורת מקשרת בין נמל האמראז נס שבאי לנמל גוטצ'ר באי יל ולנמל בלמונט באי אונסט.

סר ויליאם ווטסון שאיין אשר נולד באי היה פרופסור לרפואה בקינגס קולג' לונדון ומראשוני השימוש בחומרי חיטוי בניתוחים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי שטלנד
המוזיאון האוסטרלי הלאומי לגלישה

**מוזיאון הגלישה הלאומי של אוסטרליה** (באנגלית: The **Australian National Surfing Museum**) הוא מוזיאון בעיירה טורקי, אוסטרליה, הנחשב למוזיאון הגלישה, תרבות החוף והיכל התהילה האוסטרלי של הגלישה. המוזיאון נפתח בדצמבר 1993 ובשנת 1994 זכה להכרה מטעם איגוד הגלישה הבינלאומי (ISA) כאחד ממרכזי מורשת הגלישה החשובים בעולם.

## קישורים חיצוניים
*  

גלישה
קטגוריה:אוסטרליה: מוזיאונים
יל

**יֶל** (באנגלית: **Yell**) הוא אי בשרשרת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד.

## גאוגרפיה
באי, ששטחו 212 קמ"ר (השני בגודלו מבין איי שטלנד), מתגוררים 966 תושבים (2013).

מעבורות מקשרות את נמל אולסטה (Ulsta) שעל האי לאי טופט, ואת נמל גוטצ'ר (Gutcher) לנמל בלמונט באי אונסט ונמל אודסטא באי פטלאר.

לאורך חופי האי מקננות ציפורי ים רבות.

באי התגלו שרידים רבים מתקופת הברזל ובהם שרידי מצודה, בבורגי גאוס (Burgi Geos).

## קישורים חיצוניים

* 
* האי יל באתר Shetlopedia.com

קטגוריה:איי שטלנד
לווחו

**לְווֹחוּ** (בסינית מפושטת: **罗湖**; בסינית מסורתית: **羅湖**; בפין-יין: **Luóhú**) הוא רובע בתת-המחוז העירוני שֶׁנְגֶ'ן בדרום מחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו ברובע כ-1.14 מיליון תושבים. הרובע הוא מרכז מסחרי ופיננסי.

## גאוגרפיה
הרובע משתרע על פני 78.75 קמ"ר וגובל ברבעים לוֹנְגְגָאנְג מצפון, יֵנְטְייֵן ממזרח, לוֹנְגְחְווָה מצפון-מערב ופֿוּטְייֵן מדרום-מערב. מדרום לעיר נמצאים האזור המנהלי המיוחד הונג קונג ונהר סם צ'אן (נהר שנג'ן). מן העבר האחר של הנהר, מעבר לגבול עם הונג קונג, שוכן אזור לווחו של הונג קונג. 

הרובע ממוקם בלבו של , ורובו של התחום הררי. מעבר הגבול עם הונג קונג ממוקם מעל לנהר סם צ'אן, והוא הפעיל ביותר מבין ארבעת מעברי הגבול של שנג'ן.

## היסטוריה
רובע לווחו הוקם באוקטובר 1979, והוא הרובע הראשון שהוקם בשנג'ן. לצורך בנייתו היה צורך ליישר כמה גבעות. תחילה היה רובע אחד עם ינטיין, אולם עד מהרה, בנובמבר אותה שנה, הופרד ינטיין והפך לרובע עצמאי.

## חלוקה מנהלית
רובע לווחו מחולק לעשרה תתי-רבעים (街道/Jiēdào):

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שנג'ן: רבעים
קטגוריה:ערים חצויות
הודל גריד

שמאל|ממוזער|מפת מרכז מלבורן
**ההודל גריד** (באנגלית: **Hoddle Grid**) היא רשת הכבישים של מרכז העסקים הראשי של מלבורן. הרשת קרויה על שמו של מתכננה רוברט הודל, היא הוקמה ב-1837, ומאוחר יותר הורחבה. הרשת מכסה את האזור מרחוב פלינדרס לשוק המלכה ויקטוריה, ומרחוב ספנסר לרחוב ספרינג.

## היסטוריה
הרחובות הראשיים הרחבים נבנו להתמודד עם תחבורה רבה העוברת במרכז העיר. על מנת למנוע פקקים כתוצאה מפניות ימינה נבנו הרחובות רחבים ככל שניתן.

בשנת 1860, האזור הורחב, כדי להכיל את האזור של הרחובות החיצוניים, רחוב ויקטוריה, רחוב דאדלי ושוק המלכה ויקטוריה.

## מפרט
כל הרחובות הראשיים הם ברוחב של 30 מטר, כאשר כל הבלוקים בגודל 10 אקרים. אורך 1.61 על 0.8 ק"מ, מונחה על ידי הציר האורכי בזווית של 28 מעלות בניגוד לכיוון השעון של כיוון מזרח מערב, כדי להתיישר לאורך נהר הירה.

Image:HOD1.png|תוכנית סכמטית של חלקות ההודל של מלבורן, מרץ, 1837
Image:Hoddle's allotment block illustration 3.png|כל 'בלוק' חולק מאוחר יותר לעשרים חלקות


### רחובות מזרח מערב
במקביל לנהר הירה
* רחוב פלינדרס
* נתיב פלינדרס
* רחוב קולינס
* רחוב ליטל קולינס
* רחוב בורק
* רחוב ליטל בורק
* רחוב לונסדייל
* רחוב ליטל לונסדייל
* רחוב לה טרוב
* רחוב ליטל לה טרוב
* רחוב מקנזי
* רחוב אבקאט
* רחוב פרנקלין
* רחוב ט'ארי

### רחובות צפון דרום
אנכית לנהר הירה
* רחוב ספרינג
* רחוב אקסיבישן
* רחוב ראסל
* רחוב סוואנסטון
* רחוב אליזבת
* רחוב קווין
* רחוב מרקט
* רחוב ויליאם
* רחוב קינג
* רחוב ספנסר

## סמטאות מלבורן
אף על פי שאינן חלק מתוכנית ההודל גריד, מלבורן הפכה סמטאות מסוימות למדרחוב. סמטאות אלו ידועות תחת השם ליין – נתיב.

חלק מסמטאות אלו משמשות למטרות מסחריות, חלקן כוסו בקשתות. סמטאות מסוימות נעלמו כתוצאה מאיחוד בלוקים ופיתוח כמו מגדלי ריאלטו. אחרות נלכדו במובלעות בניינים היסטוריים בין הרחובות הראשיים.

בין סמטאות מדרחוב מלבורן הן בנק פלייס, מובלעת קטנה של בניינים עתיקים. בלוק פלייס, רחוב דגרייבס וסנטר פלייס פופולריים בגלל תרבות בתי הקפה.
הרדוור פלייס ורחוב מק'קילופ לכיוון האזור הפיננסי מאוכלסים על ידי עובדי משרדים וסמטת פנץ' היא אחת מהסמטאות הפופולריות ביותר בקצה המזרחי של העיר. סמטת ACDC נקראה לאחרונה על שם הלהקה. אחרות ידועות בגלל אמנות הגרפיטי וציורי הקיר. מועצת העיר מלבורן הכריזה על מספר אומנויות במספר סמטאות.


Image:King st melbourne CBD.jpg|עצים המוקפים על ידי בניינים ברחוב קינג במלבורן
Image:Bank place melbourne 1.jpg|רחוב בנק פלייס, צופה לכיוון צפון
Image:Royal arcade melbourne.jpg|רויאל ארקייד


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלבורן: גאוגרפיה
קטגוריה:אוסטרליה: תחבורה
איי נורת'

שמאל|ממוזער|180px|איי שטלנד. איי נורת' מסומנים באדום
**איי נורת**' (באנגלית: **North Isles** - "איי הצפון") הם קבוצת איים בצפונם של איי שטלנד ששייכים לסקוטלנד.

האיים המרכזיים בקבוצת איים זו הם האיים יל, אונסט ופטלאר וכן ישנם גם בנוסף איים קטנים בלתי מיושבים נוספים: מאקל פלוגה, אוייאה, אאוט סטאק, בלטה, הוניי והאף גרוניי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי שטלנד
אאוט סטאק

שמאל|ממוזער|250px|אאוט סטאק, הנקודה הצפונית ביותר באיים הבריטיים
**אָאוּט סְטָאק** (באנגלית: **Out Stack**), או **אוּטְסְטָה** (**Ootsta**), הוא איון בלתי מיושב המצוי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי הוא הנקודה הצפונית ביותר בממלכה המאוחדת בפרט ובאיים הבריטיים בכלל. האי נמצא צפונית לאי מאקל פלוגה וכ-3 ק"מ צפונית לאי אונסט. למעשה, בכיוון צפון, לא קיימת יותר כל נקודת קרקע מוצקה בין האי ועד הקוטב הצפוני.

האי צוקי וסלעי, ומהווה חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness).

בשנות ה-50 של המאה ה-19 הגיעה לאי ליידי ג'יין פרנקלין בחיפוש אחר בעלה, החוקר הארקטי סר ג'ון פרנקלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איי שטלנד: איים לא מיושבים
אונסט

**אונסט** (באנגלית: **Unst**) הוא אי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד.

## גאוגרפיה
אונסט הוא האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים, והאי השלישי בגודלו באיי שטלנד (אחרי האיים מיינלנד ויל). שטחו של האי 121 קמ"ר.

האי מישורי, חופי האי צוקיים, והאי מכוסה ברובו בערבת דשא. היישוב העיקרי באי הוא הכפר בלטסאונד (Baltasound). כפר דייגים זה היה בעבר נמל דיג המליחים השני בגודלו באיים הבריטים. כיום עיקר כלכלת הכפר מתבססת על התיירות.

יישובים נוספים באי הם הכפר אויאסאונד (Uyeasound) בו נמצאת טירת מיונס (Muness Castle) שנבנתה בשנת 1598, והכפר הארולדסוויק (Haroldswick) בו מצוי מוזיאון ימי ומרכז תרבות.

באיים אונסט ופטלאר מתגוררים כ-806 תושבים (2001). כ-100 מהתושבים הועסקו בתחנת המכ"ם של חיל האוויר המלכותי שהייתה ממוקמת באי. סגירת התחנה בשנת 2006 הביאה לגידול משמעותי באבטלה באי.

הכפר סקוו (Skaw) הנמצא בצפון מזרח האי הוא היישוב הצפוני ביותר של הממלכה המאוחדת (אף שהמגדלור באי מאקל פלוגה צפוני יותר).

באי נמצא חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness) בשל המספר רב של מושבות ציפורי הים באזור.

ממוזער|שמאל|תחנת אוטובוס מאובזרת באי אונסט.

מעבורות מקשרות את נמל בלמונט שבאי לנמל גוצ'ר באי יל ולנמל אודסטא באי פטלאר.

תחנת האוטובוס הייחודית שבאי נודעה בשל נוחיות ההמתנה בה. בתחנה הותקנו ספה, טלוויזיה, ומחשב לנוחות הממתינים.

בינואר 2007 פקדה את האי רעידת אדמה בעוצמה של 4.9 בסולם ריכטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* תחנת האוטובוס על האי
* האי אונסט באתר Shetlopedia.com 

קטגוריה:איי שטלנד
מוטת כנפיים

__ללא_תוכן_עניינים__

**מוטת כנפיים** הוא המרחק בין קצה כנף אחת לקצה הכנף שנייה, ומשמש בעולם התעופה וחקר עולם החי.

## תעופה: מוטת הכנפיים של מטוס
בתעופה, מוטת הכנפיים של מטוס נמדדת בקו ישר, מקצה כנף אחד לשני, ללא תלות בצורת הכנף או בזווית שבה היא משוכה. לדוגמה, מוטת הכנפיים של מטוס בואינג מדגם 777 היא 60 מטר. המונח נמצא בשימוש גם בתעשיית טילים.

### המשמעות בתכנון מטוסים
מטוסים בעלי מוטת כנפיים ארוכה הם לרוב יעילים יותר, מפני שהם סובלים פחות מהתנגדות מושרית והמערבולות בקצות כנפיהם משפיעות פחות על הכנף. עם זאת, כנפיים ארוכות משמען שלמטוס יש מומנט התמדה גדול יותר בציר האורך שלו ולכן הוא אינו יכול לפנות ולתמרן במהירות. לפיכך, למטוסי קרב ולמטוסי אירובטיקה יש מוטת כנפיים קצרה יחסית וזאת במטרה לשפר את יכולת התמרון.

מאחר שכוח העילוי שכנף מייצרת פרופורציוני לשטח הכנף, במטוסים בעלי כנפיים קצרות נדרש רוחב הכנף להיות גדול יותר. יחס אורך הכנפיים של מטוס לרוחבן חשוב מאוד בקביעת מאפייני טיסתו. מהנדסי תעופה מכנים ערך זה "יחס אורך-רוחב של הכנף".

## בעלי חיים
בעולם החי, בדרך כלל נעשה שימוש במונח עבור עופות, עטלפים או פרפראים. כדי למדוד את מוטת הכנפיים של עוף, העוף מונח על גבו, כנפיו נתפסות במפרק כף היד והמרחק נמדד בין הקצוות של הנוצות הארוכות ביותר בכל כנף. בעל החיים הקיים בעל מוטת הכנפיים הגדולה ביותר הוא האלבטרוס הנודד (*Diomedea exulans*), שמוטת כנפיו יכולה להגיע ליותר מ-.

בעבר חיו הפטרוזאורים, זוחלים מעופפים מעידן המזוזואיקון, שלגדולים שבהם הייתה מוטת כנפיים גדולה יותר. למעשה, הגדולים מביניהם היו בעלי החיים המעופפים הגדולים ביותר שהתקיימו מעולם, ואלו הם הקוואצלקואטלוס (*Quetzalcoatlus*) ודומיו הענקיים לא פחות ההטצגופטריקס (*Hatzegopteryx*) והארמבורג'ניה (*Arambourgiania philadelphiae*). מוטת הכנפיים של שלושתם מוערכת בכ-10 עד 12 מטרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בתעופה
קטגוריה:זואוטומיה