open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
התפוצצות מכלית הדלק בסאנגה

**התפוצצות מכלית הדלק בסאנגה** היא אסון שאירע ב-2 ביולי 2010 בעיר סאנגה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, השוכנת סמוך לגבול עם בורונדי. בפיצוץ מכלית דלק ובשרפה שפרצה בעקבותיו נספו לפחות 230 אנשים, ונפצעו כ-200 נוספים.

נהג מכלית הדלק איבד שליטה על המכלית לאחר שנהג במהירות מופרזת וניסה לעקוף אוטובוס. המכלית התהפכה, וההתהפכות גרמה לדליפת דלק.

נהג המכלית ביקש מהמקומיים להתרחק והזהיר אותם מהבאות, אך אלו התקרבו למכלית והחלו לשאוב ולגנוב דלק. על פי הדיווחים, בין הבוזזים היו גם חיילים קונגולזים.

כפי הנראה, השרפה פרצה בעקבות סיגריה שהדליק אחד התושבים בזירת ההתהפכות. השרפה שפרצה הציתה בקלות את בקתות הקש ובתי הבוץ שבזירת ההתהפכות, ופגעה בעיקר בהמון שהתאסף לשאוב את הדלק, אך גם בקהל שהתאסף בבתים לצפות במשחק רבע גמר המונדיאל בין נבחרות הכדורגל של  ו.

בהרוגים היו 36 נשים ו-61 ילדים. הפצועים פונו לבתי החולים כשבגדיהם דבוקים לעורם, אך ברוב בתי החולים המקומיים לא היו אמצעים לטפל בפצועים קשה.

משלחת האו"ם והממשלה המקומית דיווחו על 230 הרוגים ו-196 פצועים, אך על פי חלק מהדיווחים, מספר ההרוגים עלה על 300. קורבנות הפיצוץ והשריפה נקברו ב-3 ביולי בקברי אחים במרחק של קילומטרים ספורים מהעיר בסיוע הצלב האדום.

ב-4 ביולי הכריז נשיא המדינה, ז'וזף קבילה, על שני ימי אבל לאומיים לזכר קרבנות האסון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות ב-2010
קטגוריה:התפוצצויות מכליות דלק
קטגוריה:אסונות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:2010 באפריקה
יחסי אינדונזיה–טורקמניסטן

**יחסי אינדונזיה–טורקמניסטן** הם היחסים הדו-צדדיים בין **[[אינדונזיה|רפובליקת אינדונזיה]]** לבין **[[טורקמניסטן]]**.

## היסטוריה
אינדונזיה הכירה בעצמאותה של טורקמניסטן ב-28 בדצמבר 1991 יחד עם ההכרה בעשר מדינות אחרות החברות בחבר המדינות ואשר היו חלק מברית המועצות לשעבר. אינדונזיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם טורקמניסטן באמצעות החתימה על הקומוניקט המשותף ב-10 בדצמבר 1992 במוסקבה. בהתבסס על הצו הנשיאותי של 1993, שגריר אינדונזיה בטשקנט הוסמך במקביל גם עבור הרפובליקה של טורקמניסטן. מאוחר יותר יוצגה אינדונזיה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, וכיום היא מיוצגת באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן.

נשיא טורקמניסטן, ספרמורט ניאזוב, ערך ביקור ממלכתי באינדונזיה ב-1–3 ביוני 1994. טורקמניסטן מקווה לפתח שיתוף פעולה דו-צדדי ורב-צדדי בתחומי הכלכלה והמסחר. במהלך הביקור נחתמו מספר מסמכים, ביניהם הסכם שיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני וכן הסכם הגנה וקידום השקעות. מצד שני, במהלך ביקורו של הנשיא סוהרטו בטורקמניסטן ב-10–12 באפריל 1995, נחתם הטקסט של הצהרת שיתוף הפעולה על עקרונות היחסים ושיתוף הפעולה בין אינדונזיה לטורקמניסטן.

היחסים הבילטרליים בין אינדונזיה לטורקמניסטן בתחום הפוליטי מתנהלים בצורה טובה יחסית. ניתן לראות זאת מתמיכה הדדית של עמדות ומינויים של שתי המדינות בפורומים/ארגונים בינלאומיים שונים.

## יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים ושיתוף הפעולה המסחרי בין אינדונזיה-טורקמניסטן עדיין לא הראו ערך משמעותי. בפברואר 1993 שר תעשיית חומרי הבניין של טורקמניסטן, חלמאוחמד אורזחטוב חתם על הסכם הבנות עם PT. Wijaya Karya ו-PT. פרומה קומקסינדו תקים מפעל אדני בטון לרכבת, מפעל לעמודי חשמל ומפעל למוצרי אנרגיה סולארית. בניית מסילת הברזל המתוכננת בטורקמניסטן היא באורך 2,000 ק"מ. בתמורה, טורקמניסטן מתכוונת לשלם עם כותנה ומוצרי סחורה אחרים אך זה לא מומש.

## תחום חברתי-תרבותי
בתחום החברתי-תרבותי, לשתי המדינות אין עדיין הסכם שיתוף פעולה בתחום החברתי-תרבותי והתיירותי. עם רקע תרבותי ודתי ניתן לממש אפשרות לשיתוף פעולה אינטנסיבי. מסיבה זו, יש צורך לבחון אפשרויות שונות של שיתוף פעולה חברתי-תרבותי על מנת לעודד מגעים מוגברים של יחסי שיתוף פעולה, הן בין ממשלות והן בין עמי שתי המדינות.

## נציגויות דיפלומטיות
* אינדונזיה מיוצגת בטורקמניסטן באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן.
* טורקמניסטן מיוצגת באינדונזיה באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קארל גלוסמן

**קארל גלוסמן** (באנגלית: **Karl Glusman**; נולד ב-3 בינואר 1988) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
גלוסמן נולד בברונקס, ניו יורק, לאב ממוצא גרמני-יהודי ואם ממוצא אירי-קתולי. משפחתו עברה לפורטלנד, אורגון, כשהיה בן שישה חודשים. הוא למד בבית הספר התיכון "לייק אוסוויגו" שבעיר לייק אוסוויגו  הסמוכה לפורטלנד, ולאחר מכן נרשם לאוניברסיטת המדינה בפורטלנד , אך נשר לאחר שנה. בזמן לימודיו בקולג', הוא למד קורסי משחק בקונסרבטוריון לשחקנים של פורטלנד. בשאיפה להיות שחקן, הוא למד מאוחר יותר בסטודיו למשחק של ויליאם אספר  בניו יורק.

## קריירה
לאחר שצילם פרסומת בטלוויזיה עבור אדידס, עבר גלוסמן לצרפת. שם במאי הקולנוע הארגנטינאי-צרפתי, גספר נואה, ליהק את גלוסמן לסרטו השערורייתי "אהבה" (אנ'). הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן 2015. ההקרנה קבעה שיא לפסטיבל, וכל 2,200 המושבים בארמון הפסטיבלים והקונגרס נמכרו.

בקאן, פגש גלוסמן את במאי הקולנוע ומעצב האופנה טום פורד, שליהק אותו לסרט "יצורים ליליים" משנת 2016. באותה שנה, הופיע במותחן "דוגמניות ושדים" של הבמאי הדני ניקולס ווינדינג רפן.

בשנת 2020 הוא הופיע לצד טום הנקס בסרט "גרייהאונד" של הבמאי אהרון שניידר.

## חיים אישיים
בשנת 2016, החל גלוסמן מערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית-יהודייה זואי קרביץ. קרביץ חשפה בראיון שפורסם באוקטובר 2018 כי התארסה בפברואר אותה שנה. הם נישאו ב-29 ביוני 2019 בפריז, צרפת, מקום מגוריו של אביה של קרביץ, המוזיקאי לני קרביץ. קרביץ הגישה תביעת גירושין ב-23 בדצמבר 2020, לאחר 18 חודשי נישואים.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
ניקולאי קרזין

**ניקולאי ניקולאביץ' קרזין** (ברוסית: **Николай Николаевич Каразин**; 27 בנובמבר 1908 – 19 בצדמבר 1842) היה קצין צבא, צייר וסופר רוסי. הוא ידוע בעיקר בציוריו המתארים מלחמות ומקומות אקזוטיים.

## ביוגרפיה
ניקולאי קרזין נולד למשפחה של אנשים משכילים. אביו סבו וסילי קרזין היה אינטלקטואל נאור רוסי יליד יוון-בולגריה, ממציא ומייסד אוניברסיטת חרקוב. אביו ניקולאי ואסילבך קרזין היה ממציא שניסה לשווק עשן נוזלי ל"עישון מיידי" של בשר.

ניקולאי קרזין סיים את לימודיו בבית הספר לצוערים במוסקבה בשנת 1862. בשנים 1865–1867 למד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג אצל בוגדן וילוולדה.

כקצין צבא השתתף במערכה נגד מרד ינואר בפולין (1864), ובמסעות הצבאיים בטורקסטאן (1864–1870). בשנת 1871 פרש מהשירות הצבאי אך המשיך להשתתף ככתב צבאי ומאייר במלחמת רוסיה-טורקיה, 1877–1878 עם צבאות סרביה ורוסיה. על שירותו הצבאי הוענק לו מסדר ולדימיר הקדוש וחרב זהב. בשנים 1874–1879 הוא עבד עם משלחת מדעית שחקרה את מרכז אסיה. בשנים 1885–1886 נסע קרזין להודו יחד עם איבן מינייב. הוא גם נסע למצרים, איטליה, שווייץ ומקומות אקזוטיים רבים אחרים.

לאחר פרישתו מהשירות הצבאי, כתב קארזין סיפורים ורומנים רבים.

הפופולרי ביותר היה ספר הילדים שלו, "עגורים עפים דרומה", המספר את סיפורו של עגור שנדד מביצות אוסטשקוב לנילוס העליון. הספר שילב סיפור מעניין, תיאורים גאוגרפיים של המקומות בהם עף העגור ואיורים של המחבר.

מאוחר יותר התפרסם קרזין בעיקר כצייר ומאייר. הוא צייר בדים גדולים רבים שהוקדשו לקרבות ובעיקר לפעולות צבאיות בטורקסטאן. הוא היה מאייר ספרים פורה ואחד המחברים הבולטים של גלויות.

ב-1902 השתתף בפרויקט הראשון (שנדחה על ידי הממשלה) של המטרו של מוסקבה והפיק ציורים רבים המציגים את חזונו לגבי הפרויקט. בשנת 1904 קראזין הפך לאקדמאי של האקדמיה הקיסרית לאמנויות.

## גלריה

File:Karazin - Entry of Russian troops into Samarkand 1868.jpg
File:KarazinNN PereprTurkOtrARTM.jpg
File:Karazin Metro 2.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1842
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1908
זג'ווסאנטו

**זג'ווסאנטו** (בהונגרית: **Zagyvaszántó**) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בזג'ווסאנטו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,981 תושבים ובשנת 2021 רק 1,984 תושבים.

באזור נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה ומאז הוא מיושב לסירוגין. שמו הוזכר לראשונה בתעודות משנת 1299.

## יהודי זג'ווסאנטו
יהודים חיו בזג'ווסאנטו במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טטיאנה בקלצ׳וק

**טטיאנה ולדימירובנה קים** (ברוסית: **Татьяна Владимировна Ким**; נולדה ב-16 באוקטובר 1975) היא אשת עסקים רוסייה, מייסדת ומנכ"לית Wildberries , חנות מקוונת רוסית בינלאומית של ביגוד, הנעלה, מוצרי בית ומוצרים אחרים.

לפי פורבס, נכון לאוגוסט 2021, טטיאנה בקלצ׳וק הייתה האישה העשירה ביותר ברוסיה עם הון של 13 מיליארד דולר. נכון ליולי 2024 הונה הוערך ב-8.1 מיליארד דולר, לפי מדד המיליארדרים של בלומברג, בהתבסס על בעלותה על 99% ממניות ויילדבריז (Wildberries).

טטיאנה בקלצ׳וק נולדה למשפחה של קוריאנים סובייטים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות עסקים רוסיות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
אדן גאטי

**אדן גאטי** (במקור **גרוסמן**, בהונגרית: **Gáti Ödön**; שאטוראליאויהיי, 14 אוגוסט 1913 – בודפשט, 4 באפריל 1978) היה במקצועו המקורי אופה יהודי-הונגרי, לאחר מכן פוליטיקאי קומוניסטי. הוא השתתף במחתרת הקומוניסטית הקטנה בהונגריה במלחמת העולם השנייה. נלקח לפלוגת ענישה כבית סוהר, ממנה ברח. לאחר לכידתו נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. גאטי היה אחד ממארגני ומנהיגי מרד בוכנוולד שהציל את חייהם של מאות ילדים עצורים, בהם אימרה קרטס ואלי ויזל.

## קורות חיים
אדן גרוסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסנדלר אדולף גרוסמן ושל סבינה רוסט. הוא היה חבר באיגוד הלאומי של עובדי המזון מאז 1932. ב-1937 נסע לספרד והשתתף במלחמת האזרחים כמפקד מחלקה ונלחם בצד הרפובליקנים נגד הכוחות של הגנרל פרנסיסקו פרנקו. מפברואר 1939 היה אסיר במחנות המעצר צרפתי, משם ברח חזרה לבודפשט דרך גרמניה.

### במחנה הריכוז בוכנוולד
גאטי היה מעורב בתנועת המחתרת הקומוניסטית (האנטי-פשיסטית) הקטנה בהונגריה. הוא נעצר במאי 1942 ונידון לשבע שנות מאסר. הוא נלקח לחזית המזרחית עם פלוגת העונשים שלו (מאי 1944), אך נמלט בדרך. אחרי שנתפס, נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. כסגן מפקד הצריפים ניהל את הטיפול ב-800 ילדים שהופקדו לטיפולו. במחנה הריכוז בוכנוולד ארגן טקס לילדים היהודים ב-15 במרץ, שבו נכתבו מהזיכרון שירי מהפכת 1848 בהונגריה והוזמנו גם ילדים יהודים אסירים פולנים, סלובקים ורומנים.

גאטי היה מראשי תנועת ההתנגדות בבוכנוולד. כלי הנשק שנגנבו מהאס אס פורקו לחלקים ואוחסנו בבור בעומק 1.5 מ' * 1 מ' * 1.5 מ' מתחת לרצפת צריף 6 והוכנו לשחרור בהקדם האפשרי. כאשר האס אס כבר ידעו שהחיילים האנגלים והאמריקאים יגיעו למחנה תוך ימים, הם הורו לילדים ללכת לככר אפל כי הם "מועברים". אז החליטו לאסלו קרו ואדן גאטי לא לאפשר העברת הילדים למוות כמעט וודאי וההתקוממות במחנה החלה. בין הילדים העצורים היו חתני פרס נובל (לימים) לספרות אימרה קרטס וחתן פרס נובל לשלום אלי ויזל.

### אחרי המלחמה
לאחר שחרור המחנה חזר גאטי הביתה לבודפשט במאי 1945. הוא לקח חלק פעיל בהלאמה שלאחר המלחמה. הוא היה קומוניסט מושבע בעל הכרה עמוקה. אף על פי כן עזר להרבה "חברי תנועת ההתנגדות האנטי פשיסטית" שלא היו חברי המפלגה. במשך תקופה ארוכה היה נשיא אגודת ההתנגדות של האנטיפשיסטים ההונגרים. באמצעות קשריו הבינלאומיים עזר ליהודים רבים לעזוב את הונגריה כחלק מתוכנית איחוד המשפחות של הצלב האדום.

הוא היה חבר בהנהלה המרכזית של איגוד עובדי המזון. משנת 1949 היה מנהל בית הבראה ולאחר מכן ראש המחלקה הכלכלית של לשכת הספורט הלאומית. בין 1957 לבין 1978 היה ראש המחלקה לכלכלה עסקית של הרדיו ההונגרי. הוא היה אחד מעורכי האנתולוגיה "ממנטו הונגריה 1944" (בודפשט, 1975).

גאטי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. בעיר הולדתו הרחוב הקרוי על שמו שומר על זכרו.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967
* ארכיון הרדיו ההונגרי
* מאגר מידע של האגודה ההונגרית להתנגדות ואנטי-פשיסטים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:יהודים בצבא ההונגרי
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1913
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1978
התפוצצות מכלית הדלק במולו

**התפוצצות מכלית הדלק במולו** הוא אסון שאירע ב-31 בינואר 2009 במולו שבקניה. פיצוץ מכלית דלק והשרפה שפרצה בעקבותיו, הרגו לפחות 113 אנשים, ולמעלה מ-200 נוספים נפצעו.

התהפכות מכלית הדלק בשל תאונת דרכים יצרה דליפת דלק, שהביאה למקום מאות מקומיים כשבידיהם ג'ריקנים ומכלים ובכוונתם לבזוז את הדלק.

כוחות ההצלה שיערו כי השרפה פרצה בשל חשמל סטטי או בשל סיגריה שנזרקה בטעות.

הפצועים נשלחו לבתי חולים מקומיים, וחלקם הוטסו לעיר הבירה, ניירובי. גופות שנשרפו ללא היכר היו מוטלות על הכביש בימים שלאחר הפיצוץ, בשל מחסור בשקים לאריזת גופות.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות ב-2009
קטגוריה:התפוצצויות מכליות דלק
קטגוריה:קניה: היסטוריה
קטגוריה:2009 באפריקה
הר הול (שטח חסות רוס)

**הר הול** (באנגלית: **Mount Hall** ) הוא הר המתנשא מעל הקצה הדרומי של רכס לילי, לרגלי הרי הנסיך אולף, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

פסגת ההר סלעית.

גובהו של ההר 2,430 מטרים מעל פני הים; הר הול הוא ההר ה-1,204 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר ממוקם 3 קילומטרים דרומית - מערבית מהר דניאל.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה על ידי משלחת חציית מדף הקרח רוס האמריקאית (U.S. Ross Ice Shelf Traverse Party), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957 – 1958, בפיקודו של אלברט פ. קרארי (Albert P. Crary).

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי אלברט פ. קרארי.

ההר נקרא על שם לוטננט קומנדר ריי אי. הול (Ray E. Hall), מצי ארצות הברית, שהיה טייס בטייסת צי ארצות הברית VX-6, במהלך מבצע קיפאון עמוק (מבצע דיפ פריז).

## קישורים חיצוניים
* הר הול באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר הול באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר הול באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)

## הערות שוליים

הול
הול
הול
אווה קלארק

**אווה אולגה קלארק** BEM  ( באנגלית: **Eva Clarke** לבית נתנובה; נולדה ב-29 באפריל 1945) היא ניצולת השואה בריטית-צ'כית ומנהלת קולג' לשעבר, הידועה בשל לידתה במחנה הריכוז מאוטהאוזן (לאימה, אנקה ברגמן). היא דוברת קרן הוראת השואה. במסגרת פעילותה היא נלחמת בגזענות, אנטישמיות ודעות קדומות באמצעות שיתוף בחוויות משפחתה בשואה.

## ראשית חייה
[ממוזער| קלארק ואמה ב[מאוטהאוזן ב-11 במאי 1945]]
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, ב-29 באפריל 1945, לאחר שלוש שנים בגטו טרזינשטט, שישה חודשי עבודת כפייה בבית חרושת לחימוש בפרייבורג, גרמניה הנאצית, ונסיעה ברכבת בת 17 יום בקרון פחם פתוח, הגיעה אנקה ברגמן לשערי מחנה הריכוז מאוטהאוזן. היא ילדה את בתה, אווה אולגה קלארק, על עגלה שם. נתנובה שקלה פחות מ-36 קילו והצליחה להסתיר את ההריון מספיק זמן כדי לשמור על ילדה שטרם נולדה מפני תאי הגזים במחנה. האב נשלח לאושוויץ בסוף שנת 1944. אמה התנדבה להתלוות אליו לאחר יום, כי לא ידעה לאן נשלח. כשהגיעו לאושוויץ, שאל רופא האס אס, יוזף מנגלה, את נתנובה, שהסתירה את הילדה, האם היא הייתה בהיריון? היא שיקרה והשיבה בשלילה.

האמריקנים הגיעו כעבור שישה ימים, וצלם הצבא צילם את הניצולים כעדות לזוועות הנאצים. הוא צילם גם את נתנובה עם התינוקת שלה. אביה של קלארק ברנד נתן, אדריכל יהודי-גרמני, נורה למוות ב-18 בינואר 1945, זמן קצר לפני שחרור אושוויץ. אחיה דן (ג'ורג') נולד בשנת 1944 בגטו טרזינשטט ונפטר מדלקת ריאות בגיל חודשיים.

המשפחה עברה לפראג והתגוררה אצל בן דודה של האם. בפברואר 1948 אמה של קלארק התחתנה עם מכרה הוותיק, קרל ברגמן, יהודי צ'כי שנמלט לבריטניה בשנת 1939 וחזר כמתרגם בשירות חיל האוויר המלכותי .  ברגמן אימץ את קלארק והמשפחה עזבה את פראג בספטמבר 1948. ברגמן מצא עבודה בפונטיפריד .  המשפחה עברה להתגורר בקארדיף ובהמשך לסינקוד. קלארק למדה בבית הספר היסודי ברידיפנאו ובבית הספר של המנזר "גבירתנו".

## קריירה ופעילות נגד אנטישמיות ודעות קדומות
קלארק הייתה מנהלת בקולג' באזורי בקיימברידג' במשך 20 שנה. בשנת 2000 היא החלה לספר בפומבי על חוויות משפחתה בתקופת השואה. קלארק מתנדבת כנואמת מטעם קרן הוראת השואה. כמו כן, היא תומכת בקרן אנה פרנק ובמרכז השואה בבית שלום. בשנת 2010 השתתפה באירוע מלאת 65 שנה לשחרור מחנה הריכוז מאוטהאוזן. היא שבה לאוסטריה במאי 2013 כאחת מ-20 הניצולים שהוזמנו על ידי ממשלת אוסטריה להשתתף בפתיחת תערוכה חדשה. היא אחת משלושת האישים נושאי הספר משנת *Born Survivors"* 2015" מאת הסופרת הבריטית וונדי הולדן. בשנת 2020 הוצגה תעודת הלידה של קלארק במוזיאון המלחמה האימפריאלי. באמצעות עדותה היא מקווה שאנשים ילמדו מהשואה ויילחמו במקרים של גזענות ודעות קדומות.

## חיים אישיים
קלארק התגוררה בקרדיף עד גיל 18. בשנות השישים היא פגשה והתחתנה עם מלקום קלארק, עורך דין מאברגבני, ונולדו להם שני בנים. חותנו של קלארק, קנת קלארק, היה נווט בחיל האוויר המלכותי שהשתתף בהפצצת דרזדן בזמן שאמה, אנקה נתנובה, הסתתרה עם אסירים אחרים.  משנת 2017, קלארק מתגוררת בקיימברידג' .

## פרסים וכבוד
בשנת 2019 הייתה אחת מארבעה ניצולי שואה שזכו באות האימפריה הבריטית  על מאמציהם לחלוק עדויות על חוויותיהם לדורות הבאים. 

## קישורים חיצוניים

*  החיים כנגד כל הסיכויים, סרטון באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות בריטיות
קטגוריה:יהודיות צ'כיות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולות השואה: צ'כיה
קטגוריה:ניצולות השואה: אוסטריה
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-צ'כי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1945
FM 957

**FM 957** או **FM** היא תחנת רדיו איסלנדית בבעלות חברת Sýn. התחנה משדרת בתדר 95.7 מגה-הרץ, ומנגנת את השירים העדכניים שיצאו מסוגת מוזיקת פופ.

המנהל המוזיקלי של התחנה, מאז 2020, הוא ריקי ג'י.

בסקרי חשיפה של מכון גאלופ המקומי לשנת 2021, התחנה נעה בין מקום 5 למקום 7, עם האזנה באוכלוסייה הכללית (גילאי 12 עד 80) של עד 3.9%.

## ראו גם
* Íslenski listinn - "הרשימה האיסלנדית" - מצעד המוזיקה המוביל באיסלנד

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: תחנות רדיו
אוסוולד קדוק

**אוסוולד קדוק** (בגרמנית: **Oswald Kaduk**; 26 באוגוסט 1906 – 31 במאי 1997) היה איש אס אס בתקופת גרמניה הנאצית. הוא שימש כ"רפורטפורר" במחנה הריכוז אושוויץ.

## ביוגרפיה
קאדוק נולד לנפח בקוניגשוט שבשלזיה עילית. לאחר שסיים את חינוך החובה הגרמני  הוא הוכשר כקצב. כמו גם עובד בבית המטבחיים המקומי. קדוק גם מילא תפקידים בשירותי הכבאות  העירוניים בחוז'וב ובמפעל כימי.

### מלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הצטרף לאלגמיינה אס אס ובשנת 1940 גויס לוואפן אס אס. הוא נשלח לחזית המזרחית, אך בשל מחלות שונות שסבל מהם ובשל שהותו בבתי חולים צבאיים הוא נשלח למחנה אושוויץ בשנת 1941. תחילה הוטל עליו האחראיות על מגדל השמירה בשנת 1942, ולאחר מכן הוא הפך ל"בלוקפורר" ולבסוף ל"רפורטפורר". אחד האסירים דיווח שיש לו חולשה לשנאפס.

קאדוק נחשב לאחד מאנשי האס אס האכזריים והוולגריים ביותר.
"במסדר שנערך בערב אחד של סוף קיץ 1944, אסיר אחד נעדר. כל האסירים נאלצו להמתין עד שהאסיר הנעדר יטופל. קדוק הכה את האסיר עד שנפל על הרצפה מספר פעמים. בסופו של דבר האסיר נשאר על הארץ שוכב על גבו אך עדיין בחיים. בשימוש בכל כוחו, דרך קאדוק צלעות האסיר עם עקבי מגפיו עד שנסדקו. הן לא פסקו [...] עד שהאסיר מת."
ההיסטוריון אנדרו רוברטס בספרו "סערת המלחמה" סיפר על הנוהג של קאדוק למסור לילדים יהודים בלונים רגע לפני שנרצחו בזריקת פנול ללב בקצב של עשרה ילדים לדקה. 

קדוק היה עד לרצח המוני של אנשים בתאי גזים, ותיאר את עמיתיו לאס אס שהכניסו את הציקלון בה. הוא אמר כי:
"קשה לי לומר. אבל אני אישית ראיתי את זה. רק הרופאים נתנו את הפקודות להחדיר את הגז. ראיתי אפילו אנשי אס. אס. שהיו אמורים להיות מעורבים בפעולות הגזים בוכים". הרופא דאז, יוזף מנגלה אמר להם, 'אתם חייבים לעשות את זה'. אני זוכר היטב את , היה בן ארצי, היה איש צעיר. והוא אמר: 'אתה צריך לעשות את זה'. הוא עשה את זה, עם דמעות בעיניים. הוא הכניס אותו וסגר מיד את הצוהר. הייתי שם."

קאדוק ידוע גם בעקבות קריאת מגדל זעיר בין צריפי המחנה הראשי של אושוויץ על שמו: "קפלת קאדוק".

### הרשעות פליליות
לאחר כניעת גרמניה הנאצית, עבד קאדוק במפעל סוכר בלובאו. בדצמבר 1946 הוא זוהה על ידי אסיר לשעבר ובעקבות כך נעצר על ידי סיירת צבאית ברית המועצות. בשנת 1947 גזר עליו בית דין צבאי סובייטי 25 שנות עבודת עונשין, אך הוא שוחרר באפריל 1956.

לאחר מכן נסע קאדוק לברלין המערבית, ועבד בבית חולים במקצוע הסיעוד. למרות המוניטין האלים שלו באושוויץ, הוא כונה "אבא קאדוק" בקרב החולים.

ביולי 1959 שוב נעצר קאדוק והופיע במשפט אושוויץ השני, שם היה אחד הנאשמים העיקריים. ב-19 באוגוסט 1965 גזר עליו בית המשפט מאסר עולם בגין רצח בעשרה מקרים, ורצח משותף באלף מקרים לפחות. בגלל חומרת המעשים של קאדוק, דחה ה"ספרוקקאממר" האחראי בקשות שונות לחנינה.

בהיותו בכלא התראיין קאדוק כחלק מסרט תיעודי בטלוויזיה על אנשי אס. אס. שהוצבו באושוויץ (). כשנשאל על הכחשת השואה, אומר קאדוק: "היום יש הרבה אנשים שאומרים שאושוויץ היה שקר, שאף אחד בכלל לא הומת בגז. אני חייב לומר, אני לא מחשיב את האנשים האלה נורמליים. עלינו להיצמד לאמת. יש אנשים שמכחישים את זה, אבל מה שקרה קרה, וזה לא נתון למחלוקת"
לאחר ההעברה לשנת 1984 בכלא הפתוח  (אופר וולצוג), שוחרר קאדוק מכלא שוואלמשטאט בשנת 1989 בשל סיבות בריאותיות ("האפטונפאהגקייט"). הוא מת בלנגלהיים שבהרי ההארץ כגמלאי בשנת 1997, בגיל 90.

## קישורים חיצוניים

* אוסוולד קדוק, באתר הספרייה הלאומית של גרמניה

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מחנות אושוויץ
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1997
אנקה ברגמן

**אנקה ברגמן** לבית **קאודרובה** (בצ'כית: **Anka Bergman**; 20 באפריל 1917 – 17 ביולי 2013) הייתה ניצולת שואה יהודיה-צ'כית, שילדה את בתה אווה קלארק בזמן שהייתה כלואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

## קורות חיים
ממוזער| תמונת החתונה של ברגמן וברנד נתן במאי 1940.
אנה קאודרובה  נולדה וגדלה בעיירה טז'בצ'וביץ, בצ'כיה של ימינו. ילדי המשפחה גודלו כיהודים חילוניים. לאחר שלמדה בפנימייה, היא למדה משפטים באוניברסיטת קארל בפראג. כשהנאצים השתלטו על צ'כיה בשנת 1939, הם סגרו אוניברסיטאות וברגמן התקבלה לעבודה בייצור כובעים. במהלך מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי צ'כיה ב-15 במאי 1940 היא נישאה לברנד נתן, אדריכל שזכה באות צלב הברזל במהלך מלחמת העולם הראשונה. נתן עבר לפראג מגרמניה כשהנאצים עלו לשלטון. ההגבלות על היהודים גדלו והם נאלצו לענוד טלאי צהוב.

## בשואה
[ממוזער| ברגמן ובתה, [אווה קלארק, במאוטהאוזן ב-11 במאי 1945]]
בנובמבר 1941 הם נצטוו להגיע לאולם ששימש כמחסן ליד תחנת הולסוביץ בפראג. אנקה וברנד הופרדו, ואנקה נשלחה לטרזינשטט. היא קיבלה שם עבודה בחנות מזון כדי שתוכל לעזור להאכיל את 15 בני משפחתה המורחבת שהובלו לאותו גטו. לאחר זמן מה אנקה הצליחה למצוא את בעלה, וללדת תינוק בשנת 1944, ג'ורג' (דן). הגסטפו אילץ אותה לחתום על מסמך שאם בנה ייוולד הוא ייהרג, אבל הוא נפטר בגיל חודשיים מדלקת ריאות במחנה.

בספטמבר 1944 נשלח ברנד לאושוויץ-בירקנאו. אנקה הייתה שוב בהריון, ומבלי שהכירה את המחנה, התנדבה להצטרף אליו. עם הגעתה באוקטובר, היא שוב הופרדה מברנד, שלימים נורה בבצעדת מוות על ידי הנאצים ב-18 בינואר 1945. אנקה, שסבלה מתת תזונה ושמרה את הריונה בסוד, נבחרה לעבודת כפייה במפעל לכלי נשק ליד דרזדן. היא סבלה מתת תזונה לאחר שפונתה למאוטהאוזן. לימים סיפרה כי איכר הציע לה כוס חלב בדרך למחנה. היא הייתה אמורה להישלח לתאי הגזים אך הם הופצצו. כאן היא ילדה את בתה אווה קלארק. שלושה ימים לאחר מכן שוחרר המחנה על ידי כוחות אמריקאים.

## לאחר המלחמה
ברגמן חזרה לפראג והתגוררה אצל בן דודה. בעלה, הוריה ושתי אחיותיה ניספו באושוויץ. ב-1948 היא נישאה לקארל ברגמן, מתורגמן לצ'כית בצבא הבריטי, בקארדיף, ויילס, ולעיתים קרובות הייתה מספרת על חוויותיה במהלך השואה.

אנקה ברגמן נפטרה ב-17 ביולי 2013. בתה, אווה קלארק, מספרת את סיפורם באופן קבוע עבור קרן הוראת השואה.

## קישורים חיצוניים

* תוכנית BBC1 על אנקה, "התינוק שנולד במחנה הריכוז"
* "שורדים נולדים", ספר מאת וונדי הולדן על אנקה ושתי נשים נוספות בעלות גורל דומה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולות השואה: צ'כיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:יהודיות צ'כיות
קטגוריה:יהודיות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1917
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2013
Ъ

**טְבְיוֹרְדִּי זְנַאק** (סימן קשיח) (ברוסית: **Твёрдый Знак**) היא אות באלפבית הקירילי, המסוגלת להקשות עיצור הנמצא אחריה (לרוב נמצאת בתחילת מילה).

צורתה דומה לאות Ь גדולה וקטנה באלפבית הקירילי. ברוסית היא מרככת חלק מהמילים בשפה בתחילת מילה ובסוף מילה.

בשפה הבולגרית נקראת האות אֶר גוליאַם (ер голям, אר גדולה) והיא מייצגת את התנועה /ɤ/, הדומה לתנועת שווא.

האות אינה משומשת באוקראינית ובבלארוסית ובמקומה משתמשים באפוסטרוף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
הד קולך

**הד קולךָ** היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה מוזיקלית, אשר משודרת בערוץ כאן 11.

## תקציר העלילה
הסדרה מספרת על שלושה דורות של מוזיקאים, בעוד ארי שמר (שאול לוריא), סולן להקת "שני המנשה", היה אליל הרוק הבלתי מעורער של שנות ה-70 של המאה ה-20, בנו קובי שמר (איתמר רוטשילד) מנסה לשחזר את הצלחת אביו אך הקהל נותר אדיש כלפיו. הנכד, לני שמר (אור עמרמי ברוקמן) בן ה-17, עולה על גל ההצלחה בעקבות זימונו לתוכנית מציאות והוא הופך לכוכב באופן מיידי.

## פסקול הסדרה
המוזיקאים שלומי שבן ושוזין (יונתן לוין, הידוע גם כעוזי נבון) כתבו את כל השירים בסדרה, כאשר בכל פרק מותאם השיר לרוח התקופה שעליה הפרק מדבר. 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* The Echo Of Your Voice, באתר TVDB 
* 'The Echo of Your Voice', באתר Backstage 
* 
* 
* פסקול הסדרה, באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
יחסי אל סלוודור – ארגנטינה

[250px|ממוזער|נשיאת ארגנטינה [כריסטינה פרננדס דה קירשנר יחד עם נשיא אל סלוודור סלוודור סאנצ'ס סרן בפסגה בינלאומית בסנטה קרוס דה לה סיירה שבבוליביה, 2014]]
**יחסי אל סלוודור–ארגנטינה** הם היחסים הבילטרליים שבין **[[אל סלוודור|רפובליקת אֶל סַלְוָדוֹר]]** לבין **[[ארגנטינה|הרפובליקה הארגנטינאית]]**. לאל סלוודור שגרירות בבואנוס איירס, בירת ארגנטינה, ואילו לארגנטינה שגרירות בסן סלוודור, בירת אל סלוודור.

## היסטוריה
אל סלוודור וארגנטינה חולקות שתיהן היסטוריה משותפת, בהיותן מדינות שקיבלו עצמאות מהאימפריה הספרדית במאה ה-19. במהלך התקופה הקולוניאלית הספרדית, ארגנטינה הייתה חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, שבירתה הייתה בבואנוס איירס במשך רוב תקופת קיומה, ולעומתה אל סלוודור הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה. בשנת 1816 הכריזה ארגנטינה על עצמאותה מספרד, ובשנת 1824 הכריזו הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה על עצמאות כשאל סלוודור חלק מהן, וב-1841 גם זו הכריזה על עצמאות מלאה. ב-1940 ארגנטינה ואל סלוודור כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן.

באמצע שנות ה-70, בתקופת המלחמה המלוכלכת והמשטר הצבאי בארגנטינה, ארגנטינה התעניינה במרכז אמריקה, ויזמה בה את מבצע צ'רלי, בו לפי הנטען, ארגנטינה סייעה בחשאי לארגוני ימין-קיצוני במדינות מרכז אמריקה. במסגרת המבצע ארגנטינה סייעה לפי החשד לממשלת אל סלוודור שנאבקה במורדים מהשמאל, באמצעות כסף, אימונים צבאיים ונשק. בנוסף, התקיימו פגישות בדרג גבוה לתיאום תוכניות צבאיות במהלך מלחמת האזרחים באל סלוודור שפרצה ב-1979, וסיוע זה נמשך עד 1982, זמן קצר לפני נפילת המשטר הצבאי בארגנטינה. שנים מאוחר יותר, אחרי סיום מלחמת האזרחים, צוות פורנזי מארגנטינה סייע בקבורת שרידי קורבנות מלחמת האזרחים באל סלוודור.

באפריל 1982 פרצה מלחמת פוקלנד בין ארגנטינה ובריטניה, אחרי שארגנטינה כבשה את האיים שבשליטת הבריטים. ממשלת אל סלוודור הכירה בריבונות ארגנטינה על האיים וממשיכה לעשות כן גם היום. בשנת 1986 קיבלה ארגנטינה 400 משפחות מאל סלוודור שנעקרו מבתיהן והן יושבו מחדש בצפון ארגנטינה.

מאז שנגמרו המלחמות בשתי המדינות היחסים נותרו חזקים. לאורך השנים נערכו גם כמה פגישות רמות דרג. בשנת 2017 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-50 מיליון דולרים. היו גם מספר ביקורים של אנשי עסקים ארגנטינאים באל סלוודור כדי לחזק את יחסי המסחר בין המדינות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
עורך קוד מקור

[ממוזער|[צילום מסך של שימוש ב- לעריכת קוד XML.]]
**עורך קוד מקור** הוא עורך טקסט שתוכנן במיוחד לעריכת קוד מקור של תוכניות מחשב. הוא יכול להיות תוכנה עצמאית, או יכולת המובנית בסביבת פיתוח משולבת (IDE) או בדפדפן. כתיבה ועריכת קוד הן בסיס עבודת המתכנת, ולפיכך עורך קוד מקור נחשב לכלי תכנות בסיסי.

## תכונות
לעורכי קוד מאפיינים שנועדו מראש להפוך את כתיבת הקוד לקלה יותר ומהירה יותר, תכונות כמו הדגשת תחביר, סידור הזחות והשלמה אוטומטית. עורכי קוד המקור מספקים דרך נוחה להרצת מהדר, מפרש, מנפה שגיאות ותכונות נוספות הקשורות לתהליך פיתוח התוכנה. עורכי קוד מקור יכולים גם לבדוק תחביר בזמן כתיבת הקוד ולהצביע על בעיות תחביר. עורכי טקסט רבים, לדוגמה notepad, יכולים לשמש לעריכת קוד מקור, אך אינם נחשבים עורכי קוד מקור בגלל החוסר בתכונות אלו.

## מוצרים המשלבים עורכי קוד מקור
* 
* ויז'ואל סטודיו קוד
* Atom
* אדובי בראקטס
* Emacs
* gedit
* NetBeans
* סאבליים טקסט
* Vim

## ראו גם
* סביבת פיתוח משולבת

## קישורים חיצוניים

* Troy Holmes, What is a Source Code Editor?, EasyTechJunkie
* source code editor, PCMag
* Matthew Martin, 15 Best FREE Code Editor Software for Windows & Mac (2021), Guru99


קטגוריה:יישומי מחשב
קטגוריה:כלי תכנות
Ц

[ממוזער|175x175px|צורת [כתב יד (כתב)|כתב היד של האות]]
**צֵה** היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור מכתשי, מחוכך שורק, אטום /t͡s/ אשר דומה לצליל "Ts" באנגלית או "צ" בעברית. זו האות ה-23 בבולגרית, ה-25 בבלארוסית, ה-24 ברוסית וה-27 באוקראינית. באלפבית הקירילי המוקדם היא נקראה **צִי** (**Ци**) וערכה המספרי היה 900. לאות זו הייתה גם גרסת ראי (Ꙡ) אשר שימשה בדיאלקט הישן של שפת רפובליקת נובגורוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
גדעון עבאס

**גדעון (ג'דעאן) עבאס** (נולד ב-21 בפברואר 1938) הוא קצין צה"ל דרוזי-ישראלי במילואים בדרגת אלוף-משנה. פיקד על חטיבה 406.
## ביוגרפיה
עבאס נולד וגדל בפקיעין, בנם של נג'יב ותמימה. הוא היה מראשוני הצופים הדרוזים והדריך בתנועה. סיים את לימודי התיכון בראמה ואחר כך למד בסמינר למורים ביפו.

במאי 1960 התגייס לצה"ל, לאחר טירונות בבה"ד 4 שובץ ביחידה 299 בגוש באר שבע. יצא לקורס מ"כים ושירת בגדוד 17 (גדוד אריות הגולן) של חטיבת גולני, לאחר מכן עבר קורס סיירים וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד יחידת הסיורים של יחידה 299. שימש מדריך, קצין הדרכה וסגן מפקד בסיס האימונים גבעת אולגה. ב-1967 מונה למפקד קורס מ"כים בבה"ד 4, ב-1968 מונה למפקד פלוגת סיור בערבה. ב-1969 מונה לקצין הדרכה בחטיבה 300 וב-1971 למפקד הסיירת הדרוזית בחצי האי סיני. ב-1973 מונה לקצין אג"ם של חטיבה 300. לאחר מכן פיקד על גדוד המילואים של החטיבה. פיקד על בא"פ אליקים של פיקוד הצפון. ב-1978 מונה לסגן מפקד עוצבת חירם. ב-1979 מונה לסגן מפקד חטיבה 422. בשנים 1982 עד 1985 פיקד על חטיבה 406.

עבאס היה הדרוזי הראשון שסיים לימודים ב ובקורס מח"טים.

עבאס למד מינהל ושיווק בטכניון. לאחר שחרורו מונה ב-1986 ליועצו לענייני המגזר הדרוזי והערבי של שר העבודה והרווחה משה קצב, הוא המשיך כיועץ במשרד במשך 18 שנים.

לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה ב-1988 התמודד בבחירות המקדימות של מרכז הליכוד, אך לא נבחר לרשימה. כמו כן, שימש דובר עמותת הקצינים הדרוזים.

גם בנו, ענאן, הגיע לדרגת אלוף-משנה. בנו של ענאן, רב-סרן , נהרג במלחמת חרבות ברזל בצפון רצועת עזה בעת שהיה מ"פ בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים.

## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים
*אל"ם במיל' גדעון עבאס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פקיעין: אישים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:מפקדי חטיבת הערבה
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:עובדי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
פאול צאפּ

**פאול יוהנס צאפ** (בגרמנית: **Paul Johannes Zapp**; 18 באפריל 1904 - 4 בפברואר 1999) היה אובר-שטורמבאנפיהרר, מפקד זונדרקומנדו 11A, שהיה חלק מאיינזצגרופן D, חבר באס אס ואחראי לרצח המונים של יהודים בשטחי ברית המועצות (מולדובה, אוקראינה וחצי האי קרים) במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה

צאפ נולד בהספלד (הסה) כבן ליצרן. הוא בילה את נעוריו בקאסל. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, סיים התמחות בדויטשה בנק ולאחר מכן עבד בעבודה מסחרית עבור חברות שונות. לפני שמצא עצמו מובטל ב-1931, עבד כסגן ראש המחלקה במזכירות א. בורוויג לוקומוטיבנוורקה בברלין. בתקופת ההבטלה למד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת ברלין במשך כמה סמסטרים. בקיץ 1933, כשהיה מזכירו הפרטי של יעקב וילהלם האואר, לקח על עצמו את ניהול תנועת האמונה הגרמנית בטיבינגן, שנוסדה על ידי האואר. ב-1934, בהשפעתו של האואר, צאפ עזב את הכנסייה והצטרף לאס.אס ולאס.די. בשנת 1937 הצטרף ל-SD בברנאו שליד ברלין, צאפ שימש כמדריך והיה מעורב בהכשרה אידאולוגית של אנשי SD עד תחילת המלחמה.

עם תחילת המלחמה נגד ברית המועצות השתלט צאפ על ההנהגה של זונדרקומנדו 11א בתוך איינזצגרופה D. מאפריל 1944 צאפ היה המנהיג האחרון של ה-SD בדרזדן.

אוטו אולנדורף, מפקד איינזצגרופה D, הורה לפאול צאפ להוציא להורג את ראשי היהודים בגטו. ב-1 באוגוסט 1941 בא למפקדת הגטו פאול צאפ, ותבע לקבל תוך שעות ספורות 250 גברים ו-200 נשים לצורכי עבודה. החיילים הרומנים אספו כאלפיים המועמדים שמוינו על ידי צאפ, כשהגרמני מעדיף גברים אינטלקטואליים ונשים יפות ולבסוף יצאו בליווי שלושה חיילים. צאפ הבטיח ליהודים, שהם נחוצים לעבודה. היהודים הסעו במשאיות למקום, שנבחר על ידי צאפ ובו כבר נחפרו מראש שני בורות עגולים ועמוקים. ההוצאות להורג בוצעו על ידי ארבע כיתות ובכל כיתה שישה עד שמונה חיילים - אחת הכיתות הייתה מורכבת מרומנים. לפי בקשתו של צאפ, על ההוצאות להורג פיקד סגן ברנהרד.

בערבו של אותו יום שבו 39 מהמבוגרים יותר מבין הגברים וסיפרו שכל היתר נורו ליד ויסטרניצ'ן, הוטלו לתוך תעלה נגד טנקים של הסובייטים והם כיסו אותם באדמה ונשלחו להודיע על כך. למחרת הגיע גם הסגן ואישר זאת. נשיא הקהילה עם עשרים יהודים יצאו למקום, שם כיסו היטב את הגופות באדמה. באירוע זה נרצח גם הרומני יון כרמן, שהגיע לגטו בליווי רעייתו היהודייה.

מידע זה התגלה במהלך משפטם של מפקדי האינזצקומנדו 11A פאול צאפ, לאו קרל אאוגן, הרוזן פון דר רקה, נואה קרל היינריך ומוהלמאייר גאורג הרמן במינכן, בפברואר 1970.

בשנת 1967 נעצר צאפ – שחי בעבר תחת השם פרידריך בוהם בעיירה בברה, נשפט ונידון למאסר עולם על ידי בית המשפט המחוזי של מינכן ב-26 בפברואר 1970. בבית המשפט הסביר צאפ כי דאגתו הייתה להקל ככל האפשר על הקורבנות – שכן הם יצטרכו למות. "לרגל הוצאה להורג גדולה בניקולייב, הוא ניסה לירות ביהודי שקפץ לבור ללא השפעה, אבל זה לא היה מתוך שנאה גזענית, אלא מתוך רחמים. הוא רצה לחוס על האדם שנחנק בצורה אומללה מתחת להרי הגופות."

פאול צאפ שוחרר מהכלא ב-27 בינואר 1986 וחי בעיירה בברה עד מותה של אשתו השנייה, מריאן בראון, בשנת 1988. עד מותו בשנת 1999 הוא חי בבאד ארולזן ורודן, הוא נקבר בנידרולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:איינזצגרופן
קטגוריה:שואת יהודי ברית המועצות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1999
יאנוש רטמן

**יאנוש רטמן** (בהונגרית: **Rathmann János**; שארבוגארד, 13 בפברואר 1934 – 25 באפריל 2018) היה פילוסוף יהודי-הונגרי, גרמניסט ודוקטור למדעי הרוח וחבר באקדמיה ההונגרית למדעים. רטמן היה פרופסור אמריטוס.

## ביוגרפיה
מעט ידוע על ילדותו, על קורותיו ועל הוריו בתקופת השואה.

### לימודיו
בין 1953 לבין 1958 למד פילוסופיה, גרמנית ורוסית, תחילה באוניברסיטת סגד, ולאחר מכן בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד. ב-1958 השיג תואר ותעודת הוראה בפילוסופיה ותואר בשפה וספרות גרמנית ב--1959 באוניברסיטת אטווש לוראנד, שניהם בהצטיינות. הוא השיג את התואר שלו במדעים (CSc/PhD) ב-1972, וב-1989 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה (DSc).

### יצירתו
יאנוש רטמן היה חוקר בעל שם בינלאומי של ההיסטוריה הרוחנית של תקופת ההשכלה, ההשפעה ההונגרית-גרמנית של התקופה. הוא התמחה בדמותם וביצירתם של יוהאן גיאורג האמאן ושל יוהאן גוטפריד הרדר. רטמן חקר ביסודיות את דמותו של הרדר לגבי ההונגריות. משנות התשעים ואילך התעניינותו פנתה לנושאי הנאורות האוסטרו-הונגרית. הוא חקר את המורים הפילוסופים הלותרנים דוברי הגרמנית בהרי ספש (Spiš), בעיקר יוהאן גנריש, כריסטיאן גנריש ואת הצעיר יותר יוהאן טופרצר ואת תפקידם בקבלת הפילוסופיה של עמנואל קאנט בזמנו בהונגריה.

יאנוש רטמן לימד גם בבית המדרש לרבנים בבודפשט (האוניברסיטה היהודית) וגם כתב מחקרים בנושאי יהודים ויהדות:
* 2004 - בית המדרש לרבנים בבודפשט המחלקה לתולדות התרבות היהודית: פילוסופיה של תרבות, תרבות אירופית במאה ה-20 ולאחר מכן (מ-2009) ההיסטוריה של הפילוסופיה האוניברסלית - הרנסאנס והתרבות היהודית, תולדות הפילוסופיה האוניברסלית - נאורות ותרבות יהודית.
* 2005 - בית המדרש לרבנים בבודפשט, בית הספר לדוקטורט: קריאת טקסטים של הוגים יהודים דוברי גרמנית
* 2010 - יאנוש רטמן: ירושלים, או על הכוח הדתי והאמונה היהודית / משה מנדלסון; ISBN 978-963-7052
* 2010 - János Rathmann: Hamann und Moses Mendelssohn, Periods, Trends, Oeuvres, MTA — ORZSE Jewish Cultural Studies Research Group., ISBN 978 - 963-88644-3-7
* 2009 - יאנוש רטמן: גתה על פילוסופיה והיסטוריה, פורסם בקלוז'-נאפוקה,

## עבודותיו העיקריות

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## פרסים והוקרה

* Gottlob Frege-Medaille (Friedrich-Schiller-Universität Jena 1983)
* Georg Forster-Medaille (Friedrich-Schiller-Universität Jena 1987)
* - צלב כבוד של הרפובליקה של הונגריה דרגת זהב (2004)
* Ehrenurkunde von der Deutsch-Ungarische Gesellschaft für Philosophie (2005)
* "Living Legend" (International Biographical Center, Cambridge 2005)


## קישורים חיצוניים

* Rathmann János (HTML). Kortárs magyar írók. Magyar Elektronikus Könyvtár
* Kiss Endre: Rathmann János köszöntése (HTML). pointernet.pds.hu.


## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים הונגרים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1934
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2018
סוחוי סופרג'ט ניו

**סוחוי סופרג'ט ניו** (רוסית: **Сухой Суперджет Нью**; משווק באנגלית בשם: *Sukhoi Superjet New*) הוא מטוס צר גוף רוסי לטווח קצר, גרסה חדשה של סוחוי סופרג'ט 100 עם החלפת רכיבים זרים מיובאים ברכיבים מתוצרת רוסית.
## היסטוריה
בשנת 2018 הוכרז על פיתוח גרסה חדשה של ה־SSJ-100 — מטוס הנוסעים Sukhoi Superjet 100R. במקור תוכנן כי חלקם של רכיבים רוסיים במטוס זה יוגדל ב-10-15%. אבל ב-6 בינואר 2019, רשת RBC, צוטטה הצהרות של מזכיר איגוד התעופה האיראני, מקסול סמאני, פרסם מידע לפיו החוזה לאספקת מטוסי SSJ100 לחברות תעופה איראניות נמצא בסכנה בשל העובדה שמחלקת האוצר האמריקאית הטילה איסור על ייצוא טכנולוגיות לאיראן. זאת כיוון שמספר רכיבי הייצור האמריקאי בגרסה הנוכחית של המטוס עולה על 10%. בהקשר זה התקבלה באפריל 2019 החלטה על החלפת רכיבים ומערכות הסוחוי סופרג'ט (תוך החלפת 97% מהרכיבים הזרים במקבילות רוסיות). הפרויקט קיבל את השם Sukhoi Superjet New או בקיצור SSJ-New. תאגיד KRET הציע להשתמש במתחמי אוויוניקה מאוחדים עבור SSJ-New ו־MS-21, המבוססים על רכיבים בעיצוב רוסי; באוגוסט אמר המעצב הראשי של הלשכה לעיצוב מכשירים (חלק מ־KRET) אלכסנדר אבגנוב כי מתחם האוויוניקה פותח ונמצא בשלב הסופי של מבחני רישוי, המרכיבים העיקריים שלו אושרו על ידי גופי רישוי תעופה, ומערכת התצוגה והבקרה עברו מבחני טיסה במסגרת מטוס ה־MS-21. ביולי 2020 החלו בדיקות טיסה של מערכת הניווט האינרציאלי SINS-2015, שפותחה על ידי המכון לאלקטרומכניקה ואוטומציה של מוסקבה. ב-3 בדצמבר 2020, הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית קיבלה בקשה לאישור שינויים בעיצוב הסטנדרטי של ה-SSJ-100.

## פיתוח
בשנים 2020–2022 מתוכנן להשלים את הפיתוח של רכיבי מערכת הבקרה המשולבת. מערכת הניווט האינרטי המפותחת בתאגיד KRET אמורה להסתיים עד 2022, ולאחר מכן יחלו בדיקות, כשהסמכת המערכת מתוכננת לשנת 2022. על פי ההערכות, הפיתוח של SSJ-New אמור להסתיים במלואו עד 2023 ויעלה 120–130 מיליארד רובל, כולל יצירת מנוע PD-8 חדש, שלצורך פיתוחו הוקצה כמחצית מהסכום הכולל קבלת תעודת רישוי צפויה בשנת 2023.. בשנת 2024 בוצע טיסה ראשונה ובדיקות מתוכננות להמשך בשנת 2025.

## הזמנות

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים רוסיים
סופרג'ט ניו
קטגוריה:מוצרים עתידיים
קטגוריה:מטוסים רוסיים
איוואן קזקוב

**איוואן סמיונוביץ' קזקוב** (ברוסית: **Иван Семёнович Казаков**; 1 בפברואר 1873 – 16 באוקטובר 1935) היה צייר וגרפיקאי רוסי; תושב הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית.

## ביוגרפיה
הוא נולד למשפחת חקלאים. בשנים 1888–1894 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא המשיך באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל ולדימיר מאקובסקי וקיבל את התואר "אמן" ב-1898.

התואר שלו כלל מלגה ללימודים באירופה ולכן, ב-1899 - 1900, הוא נסע לאיטליה, צרפת וגרמניה.  עם שובו, התיישב בסנט פטרבורג. בעשור לאחר מכן הוא הציג תדיר שם ובמוסקבה.

בשנת 1906 הוא ביקש וקיבל תפקיד כמורה לרישום וקליגרפיה בטשקנט, בו החזיק עד 1910. בהיותו שם צייר נופים אדריכליים בסמרקנד ובבוכרה וכן בטשקנט. הוא גם יצר סדרה של סקיצות אתנוגרפיות.

מאוחר יותר לימד בבית ספר לאמנות אזורי וב-1921 הקים סטודיו משלו. בכמה הזדמנויות הוא עזר בארגון ועיצוב חגיגות מהפכניות. במהלך תקופה זו, הוא הציג בתערוכה הלאומית החופשית הראשונה לאמנות בסנט פטרבורג, התערוכה ה-47 של פרדוויז'ניקי במוסקבה (1922), והתערוכה הראשונה של סניף טשקנט של האקדמיה הרוסית לאמנויות, שהיה אחד ממייסדיה (1928). מ-1926 עד 1930, הוא היה חבר מארגן בסניף טשקנט של איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית ועמד בראש הסטודיו שלהם.

בשנת 1930 הופיע בעיתון "פראבדה ווסטוקה" כתבה על קזקוב וחברו ירמי בורצב (1894–1942). שהאשימה אותם בכך שתלמידיהם ציירו דמויות של ישו וסנט פול, והציע לחקור את סניף איגוד האמנים בטשקנט על ידי המנהל הכללי לחינוך מקצועי. בתום החקירה האמנים הואשמו בפעילות אנטי-סובייטית. נגזר עליהם שלוש שנות גלות בסטלינאבאד. 

גלותו של בורצב הוארכה מאוחר יותר.

קזקוב חזר ב-1933 ובילה את שנותיו האחרונות בהוראה במכון הפוליטכני בטשקנט.

## גלריה

File:Kazakov -Priakhi- 1899.jpg

File:Kazakov-Mausoleum.jpg

File:Kazakov-Portal.jpg

File:Kazakov-Boy.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:גרפיקאים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1873
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1935
אלה שדו שכטמן

**אלה שדו שכטמן** (נולדה בערך בשנת 1978) היא קצינת צה"ל בדרגת תת-אלוף שכיהנה כיועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר (יוהל"ם) ומפקדת מערך מגל.

## ביוגרפיה
שדו שכטמן נולדה וגדלה בעפולה. התגייסה לצה"ל בשנת 1996 ושובצה כמפקדת כיתה בבט"ר דותן (מחנה 80).

את מרבית שירותה בצה"ל ביצעה במערך מגל במסלול הפיקוד.

במרוצת השנים התקדמה במסלול הפיקוד. ביצעה תפקיד מפקדת פלוגת טירונים, מ"פ קורס מכ"ים ומ"פ קורס קצינים.

בין השנים 2011-2009 שירתה כראש לשכת המזכיר הצבאי של ראש הממשלה בתקופת כהונתם של ראשי הממשלה אהוד אולמרט ובנימין נתניהו.

בשנת 2012 הועלתה לדרגת סגן אלוף ושירתה כראש ענף ההדרכה של זרוע היבשה.

בשנת 2014 מונתה למפקדת בסיס הטירונים ניצנים ובשנת 2016 מונתה למפקדת בית הספר לפיקוד של מערך מגל האחראי על הכשרות הפיקוד של המערך ממ"כ ועד מ"פ.

בשנת 2019 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה למפקדת מערך מגל עליו פיקדה כשלוש שנים.

בתקופתה הוטמעה תפיסה העוסקת בהסתגלות חיילים תומכי הלחימה בצה"ל שמהותה הגדרת המדיניות, העקרונות, הכללים להכשרתם בטירונות וזאת כדי לסגלם למערכת הצבאית בצורה מיטבית.

שירתה בתפקיד, בין היתר, במהלך התפרצות מגפת הקורונה, כאשר מערך מגל תחת פיקודה סייע למד"א בשותפות עם פיקוד העורף בביצוע בדיקות הקורונה הראשונות במדינת ישראל מביתם של אזרחים באמצעות צוותי מפקדים שהוכשרו לכך.

בנובמבר 2021 הועלתה לדרגת תת-אלוף, ומונתה ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר. בתקופתה נכתבו ופורסמו תפיסות ומסמכים שתכליתם שיפור עוצמתו של צה"ל על ידי מיצוי המשאב האנושי ובתוכו ההון הנשי בצה"ל, ויצירת מוגנות מגדרית באמצעות שפה משותפת בתחום והגדרת השיטה והפעילות הנדרשות למימושה. בתוך כך, פותחו מענים ייחודיים לטיפול בנפגעות והורחבו הכלים למיצוי התהליכים כנגד פוגעים לכאורה. בקדנציה שלה קידמה את מרכז "מצפים" - מרכז צה"לי שהוקם בשנת 2020, שעוסק בסוגיה של הורות בשירות.

באוגוסט 2025 סיימה את תפקידה כיוהל"ם.

**מלחמת חרבות ברזל**

עם תחילתה של מלחמת חרבות ברזל ובמסגרת הערכות מצב והבנת היקף הנפגעים והנרצחים חסר התקדים הוחלט על חיזוק מערך הנפגעים האזרחי ומתן סיוע למשטרת ישראל. לשם כך הוקם לראשונה בצה"ל, ביחידת יוהל"ם חמ"ל 'למענם' - גוף צבאי שתפקידו מסירת הודעות למשפחות האזרחים שנרצחו בשבעה לאוקטובר. חמ"ל זה הוקם מחדש עם תחילת מבצע "עם כלביא".

טקסט=אלה בתפקידה כמפקדת מגל בביקור טירוניות בשטח|ממוזער|אלה בתפקידה כמפקדת מגל בביקור  בקורס מ״כים בשטח|353x353px
## חיים אישיים
שדו שכטמן נשואה לנאור ואם לארבעה. מתגוררת בעפולה.

שדו שכטמן בעלת תואר ראשון בסוציולוגיה ארגונית, תואר שני בייעוץ ארגוני מאוניברסיטת בר-אילן ובעלת תואר שני נוסף במנהל עסקים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יועצות הרמטכ"ל לענייני מגדר
קטגוריה:עפולה: אישים
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
הפלישה האיראנית לאי אבו מוסא ולאיי טונב

**הפלישה האיראנית לאי אבו מוסא ולאיי טונב** התרחשה ב-30 בנובמבר 1971, זמן קצר לאחר הנסיגה של הכוחות הבריטיים מן האיים. איראן בהנהגת מוחמד רזא שאה פהלווי טענה לריבונות על האי אבו מוסא ועל איי טונב, שהיו חלק מהאמירויות שארג'ה וראס אל-ח'ימה.

לאחר תפיסת האיים על ידי איראן, האמירויות שארג'ה וראס אל-ח'ימה הצטרפו לאיחוד האמירויות הערביות ב-2 בדצמבר 1971 וב-10 בפברואר 1972, בהתאמה, מה שגרם לאיחוד האמירויות הערביות לרשת את הסכסוך הטריטוריאלי עם איראן על האיים. נכון לשנת 2022, האיים נותרו במחלוקת בין איחוד האמירויות הערביות והרפובליקה האסלאמית של איראן. 

בשטח, איראן שמרה על שליטתה באיים מאז תפיסתם ב-1971, בעוד איחוד האמירויות הערביות עשתה מספר ניסיונות בערוצים בינלאומיים להחזיר לעצמה את השליטה הריבונית באיים.

## ראו גם
* חוף שביתת הנשק
* יחסי איחוד האמירויות הערביות–איראן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן בימי שלטון שושלת פהלווי
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: היסטוריה
קטגוריה:איראן: היסטוריה צבאית
קטגוריה:1971
פולה צ'ודס

**פולה צ'ודס** (ברוסית: **Поле чудес**, שדה הפלאים) הוא משחק טלוויזיה סובייטי ורוסי, המשודר מדי יום שישי בערב בערוץ הראשון. מ-1990 ועד 2021, התוכנית הייתה אנלוגית לא-רשמית לתוכנית האמריקאית "גלגל המזל" והופקה ללא הסכם מול בעלי הזכויות המקוריים. מאז ינואר 2022, מהווה גרסה רוסית רשמית לתוכנית הטלוויזיה האמריקאית. .

מנהל אמנותי ומגיש התוכנית הוא ליאוניד יעקובוביץ' .

התוכנית משודרת בערוץ הראשון בימי שישי בשעה 19:45.

מפיק התוכנית משנת 1990 עד סוף 2021 הייתה חברת הטלוויזיה "VIDgital" . בשנת 2021 היה נודע שהערוץ הראשון הפסיק את התקשרותו עם VIDgital משיקולים כלכליים, ובחר לרכוש את הזכויות המלאות לתוכנית האמריקאית. בהתחלה חשבו לשנות את שם התוכנית ל-"נאשה פולה צ'ודס" מ-1 בינואר 2022 ולאמץ את הפורמט האמריקאי המקורי, אך בסוף הוחלט רק להעביר את ההפקה לידי מחלקת ההפקות הפנימית של הערוץ. ארכיון התוכנית גם הוא יעבור לידי הערוץ הראשון. יעקובוביץ' ענה לשאלת העיתונאים לגבי המעבר להפקה פנימית והכריז שהכל יישאר כמו שהוא. למרות האמירה הזו, עדיין לא ידוע האם יהיו שינויים וכמה.

## קישורים חיצוניים

*

* התוכנית "פולה צ'ודס" באתר הרשמי של הערוץ הראשון

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: טלוויזיה
קטגוריה:רוסיה: טלוויזיה
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
דקוטה (זמרת)

**סופי אלטון** (באנגלית: **Sophie Elton**), הידועה בשם הבמה שלה, **דקוטה** (**Dakota**), היא זמרת-יוצרת בריטית. היא ידועה בעיקר בזכות גרסת הכיסוי שביצע יחד עם ג'ונאס בלו לסינגל "Fast Car" של טרייסי צ'פמן.

## קריירה
ב-4 בדצמבר 2015, היא השתתפה בגרסת הכיסוי של ג'ונאס כחול לסינגל "Fast Car" של טרייסי צ'פמן. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, למקום השני במצעד הסינגלים האירי, ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.

ב-2016, היא הוציאה את הסינגל "Long Hot Summer".

ב-2017, היא הוציאה, בשיתוף עם אלכס רוס וטי-פיין, בגרסת הכיסוי לסינגל "Dreams" של גבריאלה . גרסת הכיסוי הגיעה למקום ה-19 במצעד ה-Hitseekers האוסטרלי.

ב-20 ביולי 2018, דקוטה הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Call Me When You Get This*.

ב-2018, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם Not3s , את הסינגל "Sober". בהמשך השנה, היא הוציאה את הסינגל "Hate Loving You" ו-"Hey Mamma".

ב-2021, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם אלכס גאודינו , את הסינגל "All I think of is You".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:פזמונאיות בריטיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו במאה ה-20
קאטו (מוזיקאי)

ממוזער|קאטו (משמאל) וג'ון נורגורד באפריל 2010
**תומאס קאטו ויטרופ** (בדנית: **Thomas Kato Vittrup**; נולד ב-13 בספטמבר 1981), הידוע בשם הבמה **קאטו** (**Kato**), הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי דני.

## קריירה מוזיקלית
קאטו התחיל לתקלט במועדוני לילה ב-2005. מאז 2008, הוא מתקלט באופן עצמאי. פריצת הדרך שלו הגיעה עם ההצלחה המסחרית של הסינגל "Turn the Lights Off", שבו היה שיתוף פעולה עם ג'ון נורגורד , שיצא ב-1 בינואר 2010, שקיבל תואר פלטינה על מכירת 30,000 עותקים. הרצועה, היא גרסת כיסוי ללהיט קודם של די ג'יי חוזה מ-2007.

ב-1 במרץ 2010, הוא הוציא את אלבומו הראשון, *Discolized*. האלבום הגיע, בשיאו, למקום השישי במצעד האלבומים הדני.

הסינגל השני מהאלבום, "Hey Shorty (Yeah Yeah Pt. II)", בהשתתפות הראפרים U$O וג'ונסון יצא ב-26 באפריל 2010. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הדני. הסינגל קיבל תואר פלטינה על מכירת 30,000 עותקים. בהמשך השנה, הוא הוציא את הסינגל השלישי של האלבום, "Desert Walk", שבו היה שיתוף פעולה עם להקת הראפ Outlandish. הסינל הגיע, בשיאו, למקום הרביעי במצעד הסינלים הדני. הסינגל קיבל תואר זהב על מכירת 15,000 עותקים.

ב-15 ביולי 2010, הוחתם בחברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ.

ב-27 בדצמבר 2011, הוציא קאטו את הסינגל "Sjus" בהשתתפות אידה קור, קמיל ג'ונס וג'ונסון. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הסינגלים הדני. הסינגל קיבל תואר פלטינה על מכירת 30,000 עותקים.

באביב 2011, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, *Discolized 2.0*. האלבום הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד האלבומים הדני.

ב-2013, הוא הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, *Behind Closed Doors*. האלבום הגיע, בשיאו, למקום הרביעי במצעד האלבומים הדני.

ב-2015, הוא הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, *Now*. האלבום הגיע, בשיאו, למקום החמישי במצעד האלבומים הדני.

ב-24 בפברואר 2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סיגלה והיילי סטיינפלד, את הסינגל "Show You Love".

## דיסקוגרפיה
* 2010: *Discolized*
* 2011: *Discolized 2.0*
* 2013: *Behind Closed Doors*
* 2015: *Now*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקליטנים
קטגוריה:מלחינים דנים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים דנים
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1981
ערטוף

**ערטוף** (בערבית: **عرتوف**) היה כפר ערבי בהרי ירושלים בגבול שפלת יהודה, שהיה ממוקם 21.5 ק"מ ממערב לירושלים על רמה, מוקפת במישורים מדרום, ממזרח, וממערב. הכפר היה על כביש המשני שחיבר בין באב אל ואד לבית ג'יברין (היום כביש 38). הכפר נכבש במסגרת מבצע דני ביום 18 ביולי 1948, עם כיבוש האזור הכפר ננטש.

## היסטוריה
בכפר וסביבתו נערכו מספר רב של חפירות ארכאולוגיות ונחשפו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד ל. ההתיישבות האנושית במקום נמשכה פחות ויותר ברציפות, מאז ועד הריסת הכפר ב-1948. במקום בו עמד הכפר שרד ריכוז גדול של מחצבות, מתקנים חצובים, בורות מים וקברים עתיקים. בשולי הכפר קיים אתר ארכאולוגי נוסף, "חרבת מרמיתא", בו נחשפה מפחמה (כבשן לייצור פחמי עץ)

### בתקופה העות'מאנית
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע ערטוף עם 110 תושבים, חלק ה"נחיה" (תת-מחוז באימפריה העות'מאנית) של רמלה במחוז עזה. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, זיתים וגפנים, עיזים ועל כוורת דבורים לייצור דבש.

בשנת 1870, ביקר הארכאולוג והגאוגרף הצרפתי ויקטור גרן בכפר, וכתב:.

אלברט סוצין מצא ברישום כפרים עות'מאניים רשמי משנת 1870 לערך, שבערטוף היו 14 בתים ואוכלוסייה של 40, אם כי ספירת האוכלוסייה כללה גברים בלבד.

בשנת 1883, בסקר ארץ ישראל המערבית תואר כ: כ"כפר קטן הבנוי על גבעה נמוכה, עם עמק פתוח ממערב. יש בריכה בעמק, שממנה הכפר שואב את מימיו. עצי זית נטועים מסביב למקום".

בשנת 1883 רכשה קבוצת מיסיונרים אנגלים אדמות בערטוף כדי להקים מושבה חקלאית, בשם הר-טוב, עבור יהודים שקיוו להמיר את דתם לנצרות. כשהמתיישבים סירבו להתנצר, הפרויקט נזנח. הוא יושב מחדש ב-1895, אך נהרס במאורעות תרפ"ט.

בשנת 1891 נבנתה מדרום לכפר תחנת רכבת בתוואי מסילת הרכבת יפו–ירושלים.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בערטוף הייתה אוכלוסייה של 181 נפש, כולם מוסלמים. לפי מפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל התגוררו 252 תושבים, כולם מוסלמים.

בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 350 תושבים מוסלמים. שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 460 דונם.

לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי ירושלים: יישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות