open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שרה שילה

**שרה שילה** (נולדה ב-1958) היא סופרת ישראלית, מחברת רב המכר **"[[שום גמדים לא יבואו]]"**, זוכה פרס ספיר 2007.

## ביוגרפיה
שרה שילה נולדה תחת השם שרה בבלי בירושלים. בבעלותו של אביה היו מסעדות ועסקי קייטרינג. השיפור המתמיד במצב הכלכלי הוביל את משפחתה לעבור משכונה לשכונה ברחבי ירושלים. שילה נתקלה בגזענות כלפי מוצאה המזרחי כבר בבית הספר, "ששם השאלה הראשונה שהיו שואלים אותי בחצר האספלט הייתה מאיזו עדה את והייתה איזו אי נוחות כשהייתי אומרת את האמת".

בשנת 1976 הגיעה שילה במסגרת גרעין נח"ל למעלות. מנחה הגרעין היה יגאל שוורץ, לימים פרופסור לספרות, אך הוא לא זיהה בה כישרון כתיבה. שילה טענה שהיא סבלה מהפרעות קשב וריכוז, אך ההפרעה לא אובחנה בשל היעדרה של מודעות לתופעה באותה תקופה.

שילה אהבה את מעלות, והחליטה לגור בה דרך קבע. היא החלה לעבוד במעון לילדים. באותה תקופה גם פגשה את בעלה לעתיד, אבנר שילה. שרה ואבנר החליטו להקים את ביתם במעלות, שם נולדו שלושת ילדיהם הראשונים. במשך שנותיה במעלות ביצעה שילה פעילויות קהילתיות רבות בעיר, ביניהן הקמת הפעוטון הפרטי הראשון, המרכז לגיל הרך במתנ"ס, ולקיחת חלק בהקמת בית הספר הניסויי בתפן. כמו כן, עסקה שילה בקליטת עולים חדשים, ניהלה גלריה והפעילה תיאטרון בובות. ב-1989 פורסם ספרה הראשון, ספר הילדים "מעשה בחושך". בשנת 1991 עברה עם משפחתה לכפר ורדים, שם נולדה בתם הרביעית, ושם היא כתבה את "שום גמדים לא יבואו". אחר כך עברה להתגורר עם משפחתה בקריית טבעון. בין היתר היא מלמדת כתיבה יוצרת וספרות באוניברסיטת חיפה. ב-2017 השתתפה בכתיבת התסריט לסרט התיעודי "ארץ אהובה שלי" בהפקתם של אנשי הקולנוע יעל קיפר ורונן זרצקי, שצולם במעלות, ומתרכז בסיפורם של מהגרים שהגיעו לעיר בעשרים השנים האחרונות מהודו, לבנון וברית המועצות לשעבר. הסרט הוצג בפסטיבל דוקאביב ב-2017, וב-2018 הוקרן בערוץ 8.

ב-2022 יצא לאור הרומן השני שלה, "משפט אהבה", בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

## תהליך כתיבת "שום גמדים לא יבואו"
[שמאל|ממוזער|200px|שרה שילה בחגיגה של [עם עובד לרגל זכייתה בפרס ספיר, שבוע הספר, יולי 2008]]
ב-1998 החליטה שילה להתמסר לכתיבת הספר "שום גמדים לא יבואו" - סדרת מונולוגים של בני משפחה בצל הקטיושות. היא עזבה את עבודתה והקדישה את עצמה לספר:

לאחר תהליך כתיבה ממושך היא הגישה את הספר להוצאת עם עובד, שפרסמה אותו ב-2005 בשיתוף מפעל קסת לספרות ביכורים. ספר זה זכה להצלחה מסחרית, לביקורות משבחות ולמספר פרסים, בהם פרס ספיר.

## ספריה
***מעשה בחושך** (הוצאת כתר, תשמ"ט 1989), איורים מאת מיכל אפרת
***קדימה עוברים למטת ההורים** (כפר ורדים: אנדומלה, תשנ"ד 1993), איורים מאת מיקי צדיק
***הקפיצה** (כפר ורדים: אנדולמה, תשנ"ד 1993), איורים מאת גידי קייך
***שום גמדים לא יבואו** (עם עובד, תשס"ו 2005), ערך יובל שמעוני
***משפט אהבה** (הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים, תשפ"ב 2022), ערך יואב יואב רוזן

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
*  - ריאיון
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אסתי אדיבי שושן, "צל הורים כהורים" על משפט אהבה, פנס מוסף לביקורת ספרות, דצמבר 2022
*  - ריאיון

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס ספיר
קטגוריה:זוכי פרס ספיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:כפר ורדים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
מתאו דה טורו סמברנו

**מתאו דה טורו סמברנו אי אורטה**, ולעיתים גם **דה טורו אי סמברנו** (בספרדית: **de Toro Zambrano y Ureta** או **de Toro y Zambrano**; סנטיאגו דה צ'ילה, 20 בספטמבר 1727 - 25 בפברואר 1811), **[[ויקונט]] הסיור** הראשון (I vizconde de la Descubierta), **[[רוזן]] הכיבוש** הראשון (I conde de la Conquista), מושל צ'ילה בין השנים 1810–1811, איש צבא קריאולי צ'יליאני ונשיא חונטת השלטון הלאומית הראשונה.
## ביוגרפיה
הוריו של מתאו דה טורו סמברנו, דון קרלוס חוסה דה טורו סמברנו אי אסקובר (de Toro Zambrano y Escobar) ודונייה חרונימה דה אורטה אי פראדו (de Ureta y Prado), השתייכו למשפחות מבוססות מבחינה כלכלית וחברתית בעיר סנטיאגו דה צ'ילה. הוא הוטבל בשם מתאו, כשם אחיו הגדול ממנו, מתאו פרנסיסקו, שנולד ב-9 באוקטובר 1726 ואשר נפטר בטרם מלאה לו שנה. ב-3 במאי 1751 נשא לאישה את דונייה מריה ניקולאסה דה ולדס אי דה לה קררה (de Valdés y de la Carrera) ומנישואיו אלו נולדו לו 10 ילדים.

החל מאמצע המאה ה-18 החל לשאת טורו סמברנו במגוון של תפקידים ציבוריים בעיר. הוא היה חבר מועצת העיר של סנטיאגו (regidor del cabildo) ונשא במגוון תפקידים בניהול העיר והמושבה הספרדית, בהם כעוזרו של מושל צ'ילה, עד לסוף שנות ה-70. תחושת החובה שליוותה אותו במעשיו הביאה אותו, לא אחת, לממן מכיסו מפעלים שהקופה הציבורית לא הספיקה למימונם. על אלו ניתן למנות את מערכת הסכרים על נהר הביו ביו ומימונה של פלוגת פרשים בת 50 איש תחת פיקודו של בנו, חוסה גרגוריו, שהופקדה על ביטחון המעבר באחד הרכסים הקרובים לסנטיאגו.

ב-16 ביולי 1810, לאחר הדחתו של פרנסיסקו אנטוניו גרסיה קרסקו, ובהיותו איש הצבא הבכיר בקפיטניה-חנרל של צ'ילה, התמנה טורו סמברנו לממלא מקומו של מושל צ'ילה. בתוקף תפקידו זה, ולנוכח משבר המלוכה הספרדית, קראטורו סמברנו לכינוסה של אספת אזרחים (cabildo abierto) לבחירתה של חונטה לשלטון עצמי ב-18 בספטמבר אותה השנה. בבחירות אלו נבחר טורו סמברנו בן ה-83 להיות נשיאה הראשון של חונטת השלטון הלאומית הראשונה של צ'ילה, והוא נפטר בעודו מכהן בתפקידו חודשים ספורים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'ילה: היסטוריה
קטגוריה:פוליטיקאים צ'יליאנים
קטגוריה:מלחמות העצמאות של אמריקה הלטינית
קטגוריה:ויקונטים
קטגוריה:ילידי 1727
קטגוריה:נפטרים ב-1811
נהרא נהרא ופשטיה

**נַהֲרָא נַהֲרָא וּפְֿשָׁטֵיהּ** הוא ביטוי שבא להעניק לגיטימציה למנהגים שונים בהלכה היהודית. הביטוי מגיע מארמית בבלית ותרגומו הוא "נהר נהר ומסלולו", כלומר כשם שלכל נהר מסלול זרימה משלו ואין בכך הפרעה למסלול זרימתו של הנהר האחר, כך יש מקום לשני מנהגים שונים במקביל, ואין בכך כל פסול.

בתלמוד הבבלי מופיע ביטוי זה פעמיים, ביחס להלכות שחיטה וביחס להלכות טרפות.

בעוד שבתלמוד מובא הביטוי ביחס להלכה, הפוסקים משתמשים בו בדרך כלל ביחס לשינויי מנהגים שאינם מחלוקות הלכתיות ממש. ה"משנה ברורה" למשל מתבטא בסגנון זה, ביחס לשאלה עד אימתי מוסיפים "ולכפרת פשע" בתפילת מוסף של ראש חודש בשנה מעוברת. ישנם האומרים זאת בכל ראשי החדשים שבשנה זו, וישנם שאומרים אותו רק עד ראש חודש אדר השני. המשנה ברורה קובע: "ובכל אלה נהרא נהרא ופשטיה, וכל אחד יעשה כמנהג המקום".

כיום משתמשים בביטוי בצורה כוללנית, כאשר באים לבטא את זכותה של כל עדה וכל חוג או חסידות, לנהוג בדרך המקובלת אצלו, מבלי שיהיה עליו לבטל את דעתו כלפי עדות וחוגים אחרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולמוסים הלכתיים
קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
דינאמיזם של כלבלב ברצועה

"**דינאמיזם של כלבלב ברצועה**" (באיטלקית: Dinamismo di un cane al guinzaglio) הוא ציור מאת הצייר הפוטוריסטי האיטלקי ג'אקומו באלה (Giacomo Balla).

הציור מציג כלבלב שחור הקשור ברצועה, ההולך לצידה של דמות נשית הלובשת שמלה שחורה. הקומפוזיציה של הציור נבנתה על ידי אימוץ נקודת מבט חלקית. באלה בוחר לקטוע את הדמות הנשית ולהציג רק את שולי שמלתה. במרכז עניינו עומד הניסיון לתיאור תנועה, בהשפעתו של צילום הסינמטוגרפיה בידי אטיין-ז'ול מארה. תנועות הכלב, תנועת הרצועה והשמלה מתוארים בצורה סימולטאנית.
[200px|ממוזער|ימין|"[דינאמיזם של שחקן כדורגל" מאת אומברטו בוצ'וני (1913), מפרק את דמות השחקן למערך מופשט של קווים וצבעים בתנועה, בדומה ל"דינאמיזם של כלבלב ברצועה" מאת ג'אקומו באלה (1912), שבו תנועת רגלי האישה והכלבלב נלכדת באמצעות חזרתיות קצבית המדגישה את רעיון התנועה הרציפה בפוטוריזם.]]
ניתן לנחש כי זהו חלל של רחוב עירוני, אולם באלה בוחר לסלק כל ממד מזוהה ממנו. לעומת זאת הוא מתאר את המדרכה או הכביש על ידי פסי אור, המרמזים על כיוון ההליכה של הדמויות והופכים את המרחב לשותף מלא בתנועת הדמויות.

## קישורים חיצוניים
* "דינאמיזם של כלבלב ברצועה", אתר גלריית אלברייט-נוקס לאמנות 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'אקומו באלה
קטגוריה:ציור פוטוריסטי
קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:כלבים באמנות
קתדרלת סמבה

**קתדרלת השילוש הקדוש** טביליסי (בגאורגית: **წმიდა სამების საკათედრო ტაძარი**) הידועה גם בשם **סַמֶבָּה** (בגאורגית: **სამება**) שפירושה השילוש הקדוש, היא הקתדרלה הראשית של הכנסייה הגאורגית האפוסטלית-אורתודוקסית ומקום מושבו של הפטריארך הגאורגי, הממוקמת בטביליסי בירת גאורגיה. הקתדרלה נבנתה בין השנים 1995 ו-2004, והוא המבנה הדתי הגדול ביותר בגאורגיה ובכל עבר הקווקז, ונמנית בין הכנסיות האורתודוקסיות הגדולות בעולם.

## היסטוריה
הרעיון לבנות קתדרלה המנציחה 1,500 שנה של לאוטוקפליה של הכנסייה הגאורגית האותודוקסית ואלפיים שנה מיום הולדתו של ישו, הופיע בשנת 1989, שנה קריטית לתחייה הלאומית של הרפובליקה הסובייטית של גאורגיה, על ידי איש העסקים הגאורגי בידזינה איוואנישווילי. במאי 1989, הודיעו, הפטריארכיה של הכנסייה הגאורגית ורשויות העיר טביליסי, על תחרות בינלאומית לפרויקט "קתדרלת השילוש הקדוש". אף על פי שהוגשו מאות הצעות לא נבחר אף זוכה בסיבוב הראשון. בסופו של דבר זכה פרויקט של הארכיטקט, ארצ'יל מינדיאשווילי. השנים הסוערות שבאו לאחר מכן, תקופת מלחמת האזרחים הגאורגית, הביאו לדחיית הפרויקט בשש שנים, ורק ב-23 בנובמבר 1995, הונח בסופו של דבר הבסיס של הקתדרלה.

מבנה הקתדרלה כ"סמל התחייה הרוחנית של העם הגאורגי" ממומן מתרומות של אנשי עסקים אנונימיים בעיקר ותושבים אחרים. ב-23 בנובמבר 2004, ביום גיאורגי הקדוש, קודשה הקתדרלה על ידי הפטריארך הקתולי של גאורגיה, איליה השני ונציג רם מעלה מהכנסייה האורתודוקסית. בטקס נכחו גם מנהיגי כל הדתות וכתות נוצריות אחרות בגאורגיה, וכן גם מנהיגים פוליטיים.

## ארכיטקטורה
קתדרלת סמבה נבנתה על תל אליהו, שנמצא על הגדה השמאלית של נהר הקורה על יד הרובע ההיסטורי אוואלברי שבטביליסי העתיקה, והיא בולטת על פני השטח בגובה ובשטח שהמתחם שלה מכסה. הארכיטקטורה שלה מייצגת את המיזוג בין הסגנון האדריכלי המסורתי של הכנסיות הגאורגיות משנים שונות ומספר חידושים.

קתדרלת סמבה היא כנסייה דמוית צלב ובראשה כיפה מצולבת, התלויה על שמונה עמודים ויוצרת את המרכז. באותו הזמן, חלקים של הכיפה חופשיים מהאפסיס, המקנים לכיפה ולמבנה בכלל מראה מונומנטלי יותר. על הכיפה ניצב צלב מצופה זהב בגובה 7.5 מטר.
1200px|ממוזער|מרכז
תשע הקפלות המרכיבות את הקתדרלה הם: קפלת המלאך הראשי, קפלת יוחנן המטביל, קפלת נינו הקדושה, קפלת גאורגיוס הקדוש, קפלת ניקולאוס הקדוש, קפלת שנים עשר השליחים וקפלת כל הקדושים. חמש מתוך הקפלות ממוקמות באולמות תת-קרקעיים רחבים. השטח הכולל של הקתדרלה, כולל אכסדרת הכנסייה, הוא 5,000 מ"ר ונפחה 137 מ"ק. ההיקף הפנימי של הקתדרלה הוא 56 X 44 מטר. גובה הקתדרלה מהקרקע ועד לנקודה הגבוה ביותר הוא 84 מטר (77 מטר ללא הצלב המוזהב בראש). עומק החלק התת-קרקעי שלה הוא 13 מטר שיטחו 70 X 64 מטר.

רצפת הקתדרלה בנויה ממרצפות אבן דמויות שיש. והמזבח מעוטר אף הוא בפסיפס. הפרסקאות צוירו בידי קבותה ציירים בראשות אמירן גוגולידזה.

קומפלקס קתדרלת סמבה, שבנייתו טרם נסתיימה, כולל את הכנסייה הראשית, מבנה נפרד של מגדל פעמונים, מקום מושבו של הפטריארך, מנזר, סמינר קלירקלי ואקדמיה תאולוגית, מספר בתי מלאכה, מקומות מנוחה ועוד.

### גלריה

Sameba 16.jpg|איקונה
Sameba 19.jpg|איקונה
Sameba 18.jpg|איקונה
Sameba 13.jpg|איקונה
Sameba 14.jpg|איקונה
Sameba 15.jpg|איקונה
קובץ:Sameba cathedral, iconostasis 01.jpg|פנים הקתדרלה
קובץ:SAMEBA TBILISI.MODEL OF JERUSALM.דגם ירושלים בקתדרלת סמבה.jpg|דגם של ירושלים שהוצב בקתדרלה.
קובץ:SAINTS SAMEBA CATHEDRAL TBILISI.קדושים קתדרלת סמבה טביליסי.jpg|לוח ציורי קדושים נוצריים.




## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טביליסי: מבני דת
סמבה
סמבה
אדולף שטנד

[ממוזער|שטנד (עומד) עם [מנחם אוסישקין]]
250px|ממוזער|שמאל|קבר אדולף שטנד בבית הקברות טרומפלדור
**אברהם (אדולף) שְׁטַנְד** (בגרמנית: **Abraham (Adolf) Stand**; 21 במאי 1870 – 19 בדצמבר 1919, ווינה, אוסטריה) היה מנהיג ציוני ופוליטיקאי באוסטרו-הונגריה, ממנהיגיה הבולטים של התנועה הציונית באוסטריה. חבר הסיים הגליציאני.

## קורות חיים
שטנד נולד בכ' באייר תר"ל ליוסף ומרים לבית שפרינגר בעיר למברג, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא סיים את הגימנסיה בלבוב והמשיך בלימודי משפטים באוניברסיטת לבוב, אותם לא סיים.
ממנהיגי התנועה הציונית בגליציה, שימש כציר לקונגרס הציוני הראשון בבזל בשנת 1897. בהיותו נואם מעולה, עסק בגיוס כספים לגאולת אדמות. כן פעל לקידום האמנות בארץ ישראל, היה מיודד עם בוריס שץ ועזר בקידום "בצלאל".

שטנד כיהן כנשיא הציונים הגליציאנים, וב-1907 היה בין שלושת המועמדים הציוניים (מתוך עשרים שהתמודדו כל אחד במחוז אחר בגליציה) שנבחרו כחברי הסיים הגליציאני (הפרלמנט המקומי תחת האימפריה האוסטרו-הונגרית). שטנד, שנבחר מטעם מחוז ברודי, פעל במסגרת זו רבות למען היהודים והעניין הציוני בארץ ישראל. ואולם ב-1911 נאלץ להתפטר עקב לחץ ממשלתי ומניפולציות פוליטיות שיזם המתבולל היינריך קולישר (Kolischer).

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט כיהודים רבים אחרים מאימת הכיבוש הרוסי לווינה ואף הצטרף להנהגה הציונית באוסטריה. עם תום המלחמה מונה ליו"ר כוח המשימה היהודי למזרח גליציה בווינה.
ערך מספר עיתונים ציוניים בשפה הפולנית: הדו-שבועון *Przyszłość* ("עתיד"), השבועון *Wschód* ("מזרח"), שהופיע החל משנת 1900 והאלמנך הציוני החשוב *Rocznik Żydowski* ("האלמנך היהודי").

אדולף שטנד נפטר בכ"ח בכסלו תר"פ ונקבר בווינה.
ב-1972 הובאו עצמותיו ארצה וב-11 במאי 1972 הובא לקבורה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.

בשנת 1942 יצא לאור בעברית מבחר מכתביו, בתרגום ובעריכת דב סדן (שטוק).
לאחר מלחמת העולם השנייה התגלו מכתבים מהרצל לשטנד, שהועברו לארכיון הציוני בירושלים.
שטנד מונצח בקרית שטנד, שכונה בקריית אתא, וברחובות בנתניה ובתל אביב.

## כתביו
***כתבי שטאנד: מאמרים, נאומים, אגרות** (ערך ותרגם: דב שטוק), תל אביב: דפוס הפועל המזרחי, תש"ג-1942.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:יהודים חברי פרלמנטים
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1919
פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים

ממוזער
**פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים** (באנגלית: **Polycyclic aromatic hydrocarbons**, ובראשי תיבות: **PAH**s) הם תרכובות כימיות המורכבות מטבעות ארומטיות מחוברות שאינן מכילות הטרו-אטומים (הטרו-אטום הוא כל אטום שאיננו פחמן) או מתמיר כלשהו. התרכובות הללו יכולות לשמש כסמן לזיהום הסביבה, והן מזהם נפוץ בטבע.

חלק מהפחמימנים הללו נחשבים לקרצינוגנים, והם קשורים לבעיות בריאות אחרות. פחמימנים אלו נוצרים על ידי בעירה חלקית של דלקים מבוססי פחמן, כגון עץ, פחם, זפת, דיזל, שומן, טבק או קטורת. כיוון שהציוויליזציה האנושית נשענת במידה רבה על האנרגיה המופקת מבעירה, פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים קשורים בהכרח לתהליך הפקת האנרגיה. ניתן להתייחס אליהם כאל סמנים מולקולריים כיוון ששכיחותם עומדת ביחס ישר לתהליך הבעירה, ולכן הם קשורים לאיכות האוויר.

בסוגים שונים של בעירה נוצרות כמויות שונות של פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים, הן מבחינת הכמות והן מבחינת סוגי האיזומרים. לכן, הפחמימנים המופקים בשריפת פחם שונים מאלה המופקים בשריפת דלק המיועד לכלי רכב, ואלה שונים מהפחמימנים המופקים בשריפת יערות. ישנם פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים מסוימים הנמצאים בשמן, והם נוצרים כתוצאה מהמרה כימית של מולקולות תוצרים נייטרליות, כגון סטרואידים, לפחמימנים ארומטיים.

הפחמימנים הארומטיים הרב-טבעתיים מצויים גם בחומר הבין-כוכבי, בשביטים ובמטאוריטים.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פחמימנים
מדרשת שיל"ת

שמאל|ממוזער|250px|תלמידות בבית המדרש
שמאל|ממוזער|250px| אכסניית התלמידות
**מדרשת שיל"ת** (ראשי תיבות – "שיויתי ה' לנגדי תמיד") היא מדרשה תורנית לבנות.

המדרשה הוקמה באלול תשס"א (2001) וממוקמת במאחז אלוני שילה סמוך לקרני שומרון. בשנת 2006 למדו במדרשה כ-100 בנות מכל רחבי הארץ. מספרן של הבוגרות הוא 400 בקירוב. בראש המדרשה עומד הרב שי גרין. בראש בית המדרש עומדת הרבנית עידית שילה אשתו של עמנואל שילה.

השם של המדרשה, "שילת", נובע גם משמו של היישוב בו היא ממוקמת: אלוני שילה. מגמת היישוב, אשר תושביו בעלי רקע תורני, כי יהיה בו מוסד חינוכי. כך מתקיים השילוב המיוחד בין המתיישבים לבין המדרשה התורנית לבנות. צוות המחנכים גר בסמיכות למדרשה ומלווה בצמידות את התלמידיות בסיוע, בעזרה, הכוונה, ייעוץ והדרכה.

## תוכנית ההוראה
תוכנית ההוראה של מדרשת שיל"ת כוללת לימודי מקצועות תורניים, השתתפות בסדנאות ולמידה עצמית ובחברותא.

הלימודים במכללה כוללים את התחומים הבאים:
# לימודים תורניים במשנה, סוגיות נבחרות בתלמוד ומבחר מספרות הראשונים, האחרונים עד לחכמי ימינו.
# לימודי המקרא הכולל סיורים באתרים הקשורים לתולדות עם ישראל ברחבי הארץ.
# לימודי הלכה, ובעיקר התמקדות בנושאים ההלכתיים הקשורים לעולמה של האישה היהודית כגון: שבת, צניעות, כשרות, תפילה, ברכות ועוד.
# לימודים המביאים לידי התחזקות באמונה כמו לימוד בספר הכוזרי.
# לימוד חסידות, כמו חב"ד ושל תנועת המוסר.
# הדרכה ממוקדת ומעשית בנושאי תפילה, עבודת מידות, ובעיקר בכל הקשור לעיצוב האישיות ופיתוח מודעות עצמית לנערה דתית לאומית.
# הדרכה והכנה להקמת המשפחה והבית היהודי באמצעות סדנאות המבקשות להקנות כלים להכרה עצמית ובעקבותיה - בחירת בן זוג ופיתוח הזוגיות.

## שילוב בלימודים
המדרשה מקיימת תוכניות, לפיהן במקביל ללימודים התורניים, ניתן גם לרכוש השכלה אקדמית בתחומים שונים בשיתוף עם המוסדות הבאים:
*מכללת אורות ישראל: תוכנית הוראה, המאפשרת שילוב של מדרשה עם לימוד לתואר חינוך B.E.D ותעודת הסמכה. תחומי הלימוד: גיל הרך, חינוך מיוחד, ייעוץ חינוכי, היסטוריה, תנ"ך, תושב"ע ועוד.
* אוניברסיטת בר-אילן: לימודי הוראה בצירוף כל מקצוע נוסף הנלמד באוניברסיטה.
* אוניברסיטת אריאל: תוכנית "יחדיו" - המשלבת לימודי קודש ולימודי מקצוע.

## שרות לאומי
המדרשה מציעה לבוגרות האולפנות תוכנית לימודים בשילוב עם שירות לאומי בקרני שומרון והסביבה. במהלך הבוקר הבנות פועלות באתרי הפעילות של האגודה, בעיקר בתי ספר במסגרת האגודה להתנדבות. בשעות אחה"צ, יומיים בשבוע, ובשעות הערב הן לומדות לימודיים תורניים ואחרים במדרשה.

## לימוד לנשים
המדרשה מקיימת יום לימוד שבועי לנשים. ביום לימוד זה משתתפות קרוב למאה נשים מכל רחבי השומרון: קרני שומרון רבתי, קדומים, צופים, יקיר, רבבה, פדואל, וכו'. ביום זה מלמדים רבניות ורבנים מכל רחבי הארץ: הרב ברוך סליי, הרב מיכי יוספי, הרבנית עידית איצקוביץ ועוד. כמו כן לימד שם הרב אלישע וישליצקי לפני פטירתו.

## קישורים חיצוניים

*תוכנית ההוראה של מדרשת שילת באתר פורום המדרשות התורניות לבנות
* דף הפייסבוק של מדרשת שיל"ת

## הערות שוליים

קטגוריה:השומרון: חינוך
שילת
שיל"ת
קטגוריה:קרני שומרון
קרייגנור

**קרייגנור** (באנגלית: **Craignure**, בגאלית סקוטית: **Creag an lubhair**) הוא כפר על האי מאל אשר באיים ההברידיים בסקוטלנד. הוא ממוקם בקצהו המזרחי של האי ובו נמצא נמל המעבורות הראשי של האי. אוכלוסייתו מונה כ-200 אנשים.

תכיפות המעבורות אל האי היא כל שעתיים, כאשר בחורף יוצאות 5 הפלגות ביום ובקיץ 6 הפלגות בין העיירה אובן, (**Oban**) לבין קרייגנור.

אתרים תיירותיים בסביבות קרייגנור כוללים שתי טירות (טירת דיוארט וטירת טורוסאי) וקו רכבת קיטור מיניאטורית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האיים ההברידיים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כפרים
סילביניו

**סילביו מנדז קמפוס ז'וניור** (בפורטוגזית: **Sylvio Mendes Campos Junior**; נולד ב-12 באפריל 1974 בסאו פאולו), הידוע בקיצור כ**סילביניו**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי וכקיצוני אחורי, וכיום מאמנה של נבחרת אלבניה.

## קריירה
סילביניו החל את הקריירה שלו בקורינתיאנס, בה שיחק בין 1994 לבין 1999. בתקופתו עמה זכה בארבע אליפויות ובגביע הברזילאי. בשנת 1999 הוא עבר למועדון האנגלי ארסנל, שם שיחק במשך שנתיים. בארסנל השתלב היטב ושותף ברוב משחקי הקבוצה. אולם, לאחר הצטרפותו של אשלי קול, שמשחק בעמדה זהה לסילביניו, הוא עבר לסלטה ויגו ב-2001. בסלטה ויגו שיחק שלוש שנים, בהן עזר לקבוצה להעפיל לליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדותיה בעונת 2003/04.

בשנת 2004 עבר סילביניו לברצלונה בתמורה לשני מיליון אירו. בעונתו הראשונה קרע את רצועת הברך ומשום כך הושבת לשלושה חודשים. בתום עונתו הראשונה בקבוצה הופיע 21 פעמים בליגה. בעונות שלאחר מכן נאלץ לחלוק את זמנו במגרש עם ג'ובאני ואן ברונקהורסט ההולנדי ואריק אבידל הצרפתי שמשחקים כמגנים שמאליים, בדומה לסילביניו. עם ברצלונה זכה בשתי אליפויות ב-2005 וב-2006, ובליגת האלופות ב-2006, בנוסף לזכייה בטרבל (אליפות, ליגת האלופות וגביע המלך הספרדי) ב-2009. לאחר חמש שנים במועדון הקטלאני, סיים סילביניו את חוזהו ועבר למנצ'סטר סיטי האנגלית.

ב-7 ביולי 2010 הודיע על פרישתו ממשחק פעיל. ב-27 בספטמבר 2010 מונה לעוזר המאמן של קרוזיירו. במאי 2019 מונה למאמנה של אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, והוא פוטר ב-7 באוקטובר, בעקבות רצף הפסדים של הקבוצה. ב-23 במאי 2021 מונה למאמן קבוצת נעוריו, קורינתיאנס. ב-9 בינואר 2023 מונה למאמן נבחרת אלבניה.

סילביניו שיחק בנבחרת ברזיל שש פעמים, בשנים 2000–2001. סילביניו מחזיק בדרכון ספרדי שהוענק לו ב-2004 לאחר ששהה במדינה שלוש שנים, דבר שאפשר לו לעקוף את הגבלת מספר השחקנים הלא-אירופאיים בליגה הספרדית.

## קישורים חיצוניים

* סילביניו ב-PUB, אתר שעוסק בברצלונה באופן אקסקלוסיבי
* פרופיל השחקן, באתר הרשמי של ברצלונה

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מגני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בספרד
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני אולימפיק ליון
קטגוריה:מאמני קורינתיאנס
קטגוריה:מאמני נבחרת אלבניה בכדורגל
קטגוריה:מאמני יורו 2024
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1974
טירת דיוארט

**טירת דיוארט** (באנגלית: **Duart Castle**, בגאלית סקוטית: **Caisteal Dhubairt**) היא טירה על האי מל (Mull) לחופה המערבי של סקוטלנד בתחום השיפוט של ארגייל וביוט (Argyll and Bute) בקרבת הכפר קרייגנור.
## היסטוריה
בניית הטירה מתוארכת למאה ה-13 והייתה מרכז מושבו של שבט מקליין .

ב-1647 הותקפה טירת דיוארט על ידי כוחות נאמני ממשלת ארגייל משבט קמפבל (Clan Campbell) והוטל על הטירה מצור. המתקיפים לבסוף נוצחו על ידי חיילי שבט מקליין נאמני המלוכה. בספטמבר 1653 עגן לצד הטירה צי של 6 ספינות שנשלחו על ידי אוליבר קרומוול על מנת להכניע את בני שבט מקליין אולם אלה נסו כבר לאי טיירי (Tiree). סופה שהתחוללה ב-13 בספטמבר גרמה לטביעתן של שלוש ספינות במימי המפרץ עליו חולשת הטירה.

ב-1678 פלש ארצ'יבלד קמפבל, הרוזן ה-9 של ארגייל, לשטחיהם של שבט מקליין באי מאל והציב חיל-מצב בטירת דיוארט. ב-1691 טירת דיוארט נכנעה שוב לארצ'יבלד קמפבל, הדוכס הראשון של ארגייל וראש שבט קמפבל.

הטירה ננטשה בשנת 1751, אולם נקנתה על ידי דונלד מקליין בשנת 1911 ומאז עברה שיקום ונפתחה לקהל המבקרים. בקצה הטירה הדרומי-מזרחי הוקם עוד ב-1900 מגדלור לזכרו של הסופר ויליאם בלאק. הטירה הופיעה בסרט מילכוד שיצא בשנת 1999 בכיכובם של שון קונרי וקתרין זיטה ג'ונס.

## קישורים חיצוניים

* 

ממוזער|240px|ימין
ממוזער|240px|טירת דיוארט בציור מ-1887|מרכז

דיוארט
קטגוריה:ארגייל וביוט
רות מוריץ

שמאל|ממוזער|250px| לוח הנצחה בקיר המסגד ביהוד לרות מוריץ ולמרים אהרוני
**רות מוריץ** (**"דבורה"**; 29 בינואר 1930 – 11 ביוני 1948, כ"ט בטבת ה'תר"צ – ד' בסיוון ה'תש"ח) הייתה חיילת ומפקדת באצ"ל שנהרגה לאחר שלא הסכימה להפקיר חיילת בשטח עוין.

## ביוגרפיה
רות נולדה במלבורן, אוסטרליה ובגיל 5 עלתה עם משפחתה לארץ בשנת 1935. גדלה בתל אביב וחונכה חינוך ציוני על ידי הוריה. לקחה חלק בפעילות תנועת הצופים ובגיל 15 הצטרפה לשורות ההגנה הייתה תלמידה מצטיינת בגימנסיה "שלווה", באזור גיל 16, 17 ומסיבה שלא ידועה ב-100 אחוז עברה לאצ"ל וסולקה לאחר שגם הידרדרה בלימודים.

פעילותה באצ"ל הלכה וגברה - היא מלאה תפקידים רבים ושונים, החל מגיוס, דרך קשר ועזרה ראשונה ועד שמירה. לאחר שהוכיחה עצמה, יצאה גם לקורס המפקדים של הארגון. כשסיימה את הקורס, קבלה את הכינוי "דבורה". ב-29 באפריל 1948 נהרג חברה של רות, , מפגז בריטי בהתקפת האצ"ל על יפו.

רות לקחה חלק בפעולת האצ"ל בכפר יהודייה. עם התקדמות הלגיון הערבי קיבלה, יחד עם יתר חבריה לפעילות, את פקודת הנסיגה. כשהייתה כבר על רכב הפינוי, הבינה רות ש, חיילת בכוח שלה, נמצאת עדיין בעמדת התצפית בצריח המסגד (כיום ביהוד). רות ירדה מהרכב ורצה לכוון המסגד. רכב הפינוי המתין עוד מספר דקות, אך כאשר בוששה לחזור המשיך בדרכו.

לא ידוע בדיוק מה עלה בגורלן של שתי הלוחמות והמאמצים לברר זאת, גם בסיוע הצלב האדום, עלו בתוהו. ארבע שנים מאוחר יותר, ב-6 במאי 1952 הובאו למנוחות בקבר אחים בבית העלמין הצבאי קריית שאול עצמות שנטען כי הן עצמותיהן. אחד הסיפורים המפורסמים יותר על הדקות האחרונות בחייהן של השתיים, הוא שהן צפו בכוח הלגיון המתקרב למגדל וסוגר עליהן וקפצו אל מותן.

בשנת 1969 הוענק לה על ידי ברית חיילי האצ"ל "עיטור הקרב" המציין את השתתפותה בלחימה.
לזכרה הוקם, מול משק הוריה במושב משגב דב, בית העם של המושב שנקרא על שמה, "בית רות".

## קישורים חיצוניים

* לוחמות האצ"ל בתש"ח - סיפור גבורתן ונפילתן של רות מוריץ ומרים אהרוני, באתר יוטיוב
* עדות אישית - פוצ'ו (ישראל ויסלר): ליבה של לוחמת - רות מוריץ, באתר יוטיוב
* 
* 
* הנשים של תש"ח - סיפורן של שלוש נשים לוחמות שנפלו במלחמת העצמאות, פודקאסט באתר גלי צה"ל
* רות מוריץ  באתר מוזיאון האצ"ל בתש"ח
* רות מוריץ  באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב
* סיפורה של רות  באתר ההנצחה של האצ"ל
* 
* כתבה אודות רות במקומון גל-גפן אונו
* על רות מוריץ בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה

## הערות שוליים
 

קטגוריה:ישראליות ילידות אוסטרליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטרליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:לוחמות האצ"ל
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:חללות המחתרות
קטגוריה:חללי אצ"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בקבר אחים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948
גלונית הסלעים

**גַּלּוֹנִית הַסְּלָעִים** (*Ballota saxatilis Sieber ex C.Presl*, שם עברי קודם **בלוטת הסלעים**), בן-שיח ים-תיכוני ממשפחת השפתניים. הוא צמח סלעים אופייני, שגדל על מחשופים של סלעים קשים ומפיק מהם מים גם בקיץ. ניתן לזהותו גם ללא פרחים, לפי הגביע היבש.

## מאפייני המין
בן שיח נמוך, מסועף וגובהו נע בין 30 ל-60 ס"מ. הצמח נשיר חלקית - עלוותו מתחדשת בעוצמה באמצע נובמבר וניכרת עד סוף יולי, ואז במהלך הקיץ והסתיו מרבית עליו נושרים, אך הוא ממשיך להטמיע בעלים המעטים הנותרים. הוא אינו ריחני. לפי הגביע היבש קל לזהות את הצמח גם כשהוא ללא פרחים.

הגבעולים רבועים גדלים ללא כיוון מסוים. הפטוטרת קיימת וללא לוואים.

העלים נגדיים, פשוטים, רכים עבים ושעירים. הטרף מעוגל עד דמוי ביצה, בסיסו דמוי לב ושפתו חרוקה (שיניים מעוגלות) ואינה גלונית. העירוק מרושת. העורקים בולטים ומנוצים.

התפרחות חיקיות (יוצאות מחיק עלה) מסוג מסוימת ודו-בדית. הפרחים ערוכים דורים דורים הרחוקים זה מזה לאורך גבעול התפרחת. בכל דור פרחים צפופים. עלי התפרחות ארוכים מדור הפרחים.

הפרחים דו מיניים, בעלי עטיף כפול ודו-שפתניים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ), מוארכים וצבעם סגול בהיר.

הגביע, שאורכו 6 עד 8 מ"מ, דמוי משפך שפתחו צר ובעל 10 עורקים. הוא מאוחה עלים עד שפתו ומסתיים ב-10 שיניים ברורות. בגלונית מצויה יש 10 שיניים ואילו בגלונית פלשתית ובגלונית מבאישה רק 5 שיניים. השיניים משולשות, חדות ומסתיימות בחוד דוקרני קצר והן כמעט שוות וערוכות לסירוגין, שן ארוכה ושן קצרה. הגביע היבש משתייר ועוטף את הפרודות (הזרעים) ושיניו נעשות קוצניות במקצת.

הכותרת, שאורכה 12 מ"מ, צבעה סגול בהיר. צינור הכותרת חבוי כולו בתוך הגביע. השפה העליונה של הכותרת זקופה וקמורה. השפה התחתונה פרושה ואונתה האמצעית מפורצת.

האבקנים, שמספרם 4 מעורים ביצור הכותרת וחבויים מתחת לשפה העליונה.

הפרי הוא מפרדת ופרודותיו קהות.

## בית גידול
גלונית הסלעים היא צמח סלעים שמוגבל לבתי גידול טבעיים והרריים. הוא גדל על סלעים חשופים ובסדקי סלעים ובמצוקים בשל סלע גיר קשה בחבל הים-תיכוני ובחבלי המדבר וספר-המדבר של ישראל. הוא שורד במרומי הרים של דרום סיני על סלעי גרניט וגיר קשה ושל החרמון.

## תפוצה בישראל ובעולם
תפוצתה העולמית של גלונית הסלעים משתרעת בארצות מזרח הים התיכון וגם לאזור האירנו-טורני. מין זה מצוי בחרמון, בגליל התחתון, בכרמל, בעמק יזרעאל, בשומרון, בשפלה, בהרי יהודה, בגלעד, בעמון ובאדום; נדיר בגולן ונדיר מאוד במדבר שומרון. פורח בסוף החורף וראשית הקיץ, מסוף מרץ ועד אמצע ספטמבר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפתניים
גרם שמיים עמוק

[ממוזער|250px|שמאל|ה[פליאדות (צביר כוכבים)|פליאדות - צביר פתוח ובו דומיננטיות של כוכבים כחולים המוקפים בערפיליות החזרה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[ערפילית עין החתול (NGC 6543) - ערפילית פלנטרית]]
[שמאל|ממוזער|250px|הגלקסיה הספירלית [NGC 1300]]
**גרם שמיים עמוק** (מאנגלית **Deep sky object** בראשי תיבות: **DSO**) הוא כינוי המשמש חובבי אסטרונומיה לתיאור עצמים עמומים הנמצאים מחוץ למערכת השמש, אשר מרחקם נמדד בעשרות עד מיליארדי שנות אור מן השמש. פעמים רבות עצמים אלו מורכבים מכוכבים רבים, דוגמת גלקסיות או ערפיליות, אולם עקב מרחקם הרב מתייחסים אליהם בגוף יחיד.

סוגים שונים של גרמי שמיים עמוקים הם:
* צבירי כוכבים
** צבירים פתוחים
** צבירים כדוריים
* ערפיליות
** ערפיליות פליטה
** ערפיליות החזרה
** ערפיליות בליעה
** ערפיליות פלנטריות
** שאריות סופרנובה
* גלקסיות
** גלקסיות ספירליות (לולייניות)
** גלקסיות אליפטיות
** גלקסיות לא-סדורות
** גלקסיות ננסיות
** גלקסיות עדשה
** גלקסיות אפלות

## ראו גם

* גרם שמיים

## קישורים חיצוניים

*
סרטן (קבוצת כוכבים)

**סרטן** הוא המזל הרביעי בגלגל המזלות, בין תאומים לאריה. סמלו הוא ♋︎. זהו אחד המזלות המוכרים העתיקים ביותר, למרות שקבוצת הכוכבים עצמה עמומה למדי ואין בה כוכבים בהירים כלל.

מאחר שהיפוך הקיץ ביוני אירע בעת העתיקה בעת שהשמש הייתה במזל סרטן, מכונה עד היום קו הרוחב בחצי הכדור הצפוני בו השמש יכולה להיראות ישירות מעל ראשו של הצופה חוג הסרטן. כיום בזמן היפוך הקיץ נמצאת השמש בקבוצת תאומים.

## כוכבים מעניינים
* **[[אלפא בסרטן|α בסרטן (Acubens)]]** הוא כוכב כחול במרחק של כ-174 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 4.3. יש לו בן זוג חלש עוד יותר עם דרגת בהירות 11.
* **β בסרטן** הוא ענק כתום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 3.5. הוא למעשה הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. יש לו בן זוג חלש מאוד מדרגת בהירות 14.
* **δ בסרטן (Asellus Australis)** הוא ענק כתום במרחק של 136 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 3.9.
* **ι בסרטן** הוא כוכב זוגי במרחק של כ-300 שנות אור ושמורכב מענק צהוב עם בהירות מדרגה 4 ובן זוג מדרגת בהירות 7 שניתן להפריד בטלסקופ קטן.
* **[[55 בסרטן]]** הוא כוכב כפול המורכב מכוכב הסדרה הראשית צהוב ומננס אדום, כאשר את הראשון מקיפים לפחות חמישה כוכבי לכת.

## גרמי שמיים מעניינים אחרים
M44 הוא צביר כוכבים המכונה "צביר הכוורת" ומכיל כ-75 כוכבים מדרגות בהירות 6 ו-7 הניתנים לצפייה במשקפת. הצביר נראה בעין ככתם מטושטש וקוטרו הוא כשלוש פעמים הירח המלא.

M67 הוא צביר כוכבים המכיל כ-500 כוכבים במרחק של כ-2700 שנות אור. דרוש טלסקופ על מנת להבחין בכוכבים שבו.

## מיתולוגיה ודתות
* במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה עם סרטן אשר נשלח על ידי הרה להפריע להרקולס במשימתו השנייה להילחם בהידרה (מיוצגת על ידי הקבוצה נחש מים), אך נמעך למוות על ידי הגיבור המיתולוגי וכפיצוי קיבל מהרה מקום בשמיים לצד ההידרה.
*בהינדואיזם, הפיקוס הקדוש ממופה לכוכבים γ, δ ו-θ בקבוצה.

## בתרבות
* בגרסה חלופית של השיר "מאפס לנכס" שמופיע במשחק המבוסס על הסרט "הרקולס" של חברת "וולט דיסני" מופיע סבסטיאן מ"בת הים הקטנה" כמזל סרטן (הקבוצה בסרט היא מזל בתולה המעוצבת כמרילין מונרו).

## ראו גם
* מזל סרטן

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:סרטנאים בתרבות
מכללת אמונה

**המכללה האקדמית 'אמונה' לאמנויות ועיצוב** היא מכללה אקדמית דתית המכשירה יוצרים ויוצרות בתחומי האמנויות והעיצוב (אמנות, תקשורת חזותית, עיצוב בינתחומי, אמנות משקמת, חינוך אלטרנטיבי בשילוב אמנויות, תיאטרון) ומעניקה תואר ראשון באמנויות, לצד תעודת הוראה רב גילאית. המכללה שוכנת ברחוב דרך בית לחם שבשכונת בקעה בירושלים והיא המכללה הדתית היחידה בישראל לאמנויות ועיצוב כבר למעלה מ-50 שנה.

## היסטוריה
המכללה הוקמה בראשית שנות השבעים על ידי נשות אמונה ארצות הברית וישראל, במטרה להקים מוסד שיאפשר לנשים דתיות לרכוש מקצוע ולבטא את כשרונן האמנותי. בשנת 2009 התאחדה המכללה עם המכללה הסמוכה, מכללת אפרתה, וכיום שתיהן פועלות בשני קמפוסים. בחצר המכללה פועלת גלריה לאמנות עכשווית 'הוילה' המארחת תערוכות אמנות ועיצוב. לדוגמה ביוני 2024 נפתחה התערוכה "50 שנות עיצוב ישראלי" בה הוצגו עבודותיו של המעצב מאיר אשל ששימש שנים רבות במכללה, ב-2025 הוצגה תערוכה בנושא הרב והרבנית הרצוג בהשתתפות נשיא המדינה מר יצחק הרצוג.

בשנת 2023 פתחה המכללה תוכנית ראשונה מסוגה לתואר ראשון באמנויות, עיצוב ותיאטרון לגברים דתיים, ראש המסלול הוא הרב ד"ר בני ר

למכללה גם תוכנית להסבת אקדמיים, להשלמת תעודת הוראה, מכינה אקדמית להשלמת בגרויות, תוכנית "רום" למצוינות, תוכנית לנוער ירושלמי בשיתוף עיריית ירושלים - הקולג' הירושלמי, "תוכנית 300" להכנה ללימודי תרפיה באמנויות ובית ספר ללימודי תעודה. המכללה משתתפת גם בתוכנית סמסטר ראשון באקדמיה של משרד החינוך.

ראשת המכללה היא המעצבת ד"ר אפרת גרוסמן, חוקרת הטיפוגרפיה העברית ובוגרת המכללה. רב המכללה הוא הרב ד"ר מנחם מקובר. פרופ' שמואל סנדלר מכהן בתפקיד נשיא וליאורה מינקה כיו"ר הוועד המנהל.

מייסד המכללה היה דוב סילבצקי ז"ל

ממוזער|שער הכניסה לבניין התיאטרון במכללה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* אתר תערוכת תיקון חצות, יום האשה הבינלאומי 2021 https://metoo2021.com/
* תערוכת בוגרות המחלקה לתקשורת חזותית
* משכן לילה על ההצגה "תופרות" של סטודנטיות לתיאטרון
* לראשונה מופע ספוקן וורד של המחלקה לתיאטרון בכנסת

## הערות שוליים

*
אמונה
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לאמנות
קטגוריה:בקעה
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית
קטגוריה:ישראל: מכללות להוראה
חוליו ססאר בניטס

**חוליו ססאר בניטס אמודאו** (בספרדית: **Julio César Benítez Amuedo**; 1 באוקטובר 1940 במונטווידאו – 6 באפריל 1968 בברצלונה) היה כדורגלן אורוגוואיי שנודע בשל תקופתו בברצלונה, בין 1961 עד מותו המפתיע ב-1968.

בניטס היה שחקן הגנה שהוערך בזכות כוחו הפיזי, הטכניקה שלו עם הכדור והבעיטה החזקה שלו. היריבות שלו עם פרנסיסקו חנטו, שחקן ריאל מדריד, תרמה להערכת אוהדיה של ברצלונה כלפיו.

## קריירה
בניטס החל את קריירת הכדורגל שלו כשהיה רק בן 16, בראסינג מונטווידאו, ששיחקה אז בליגה הראשונה באורוגוואי. ב-1959 שיחק בריאל ואיאדוליד, ושנה לאחר מכן חתם בריאל סרגוסה, ובתקופתו בקבוצות אלו ביסס את מעמדו כשחקן בכיר. הוא עבר לברצלונה באוגוסט 1961. בברצלונה, שיחק במספר תפקידים בקישור ואפילו בהתקפה, אך התקבע כמגן צד לאחר תקופה קצרה בקבוצה. עם ברצלונה זכה בגביע הגנרל בשנת 1963, ובגביע ערי הירידים בשנת 1966.

פטירתו הייתה ב-6 באפריל 1968 בברצלונה, שלושה ימים לפני משחק ליגה מכריע בקאמפ נואו של ברצלונה כנגד ריאל מדריד. הגורם למוות היה אכילת מאכל ים מקולקל, שהובילה להרעלתו של בניטס, ולבסוף מותו. מותו משך תשומת לב אדירה לכדורגל הספרדי בכלל ולברצלונה בפרט. 150,000 אוהדים של ברצלונה נכחו בהלווייתו שנערכה בקאמפ נואו, יומיים לפני המשחק. בניטס נקבר בבית קברות הסמוך לקאמפ נואו ב-8 באפריל. התאחדות הכדורגל הספרדית החליטה לא לבטל את המשחק, אלא רק לדחות אותו ביומיים. מילותיו האחרונות של בניטס היו: "קדימה חברים! בואו ננצח את מדריד 0–2", אולם חבריו לקבוצה לא הצליחו להתמודד פסיכולוגית עם פטירתו ולהקדיש לכבודו את הניצחון במשחק, והמשחק הסתיים בתיקו 1–1, ובכך ריאל מדריד זכתה באליפות. אף על פי כן, ב-11 ביולי 1968 ניצחה ברצלונה את ריאל מדריד בגמר הגביע שנערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, והקדישה לזכרו של בניטס את הזכייה. הזכייה בגביע הוכנסה לרשימת התארים בהם זכה בניטס, כהוקרה לשחקן על פעילותו בברצלונה.

## תארים
;ברצלונה
* הגביע הספרדי (2): 1962/1963, 1967/1968
* גביע ערי הירידים: 1965/1966

## קישורים חיצוניים

* חוליו ססאר בניטס באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
* כתבה לציון 40 שנה למותו  באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:מגני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:מונטווידאו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג מונטווידאו
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אורוגוואים שנפטרו ב-1968
אגרטל בורגזה

**אגרטל בורגזה** הוא אגרטל מיוון העתיקה העשוי שיש לבן, שפוסל במחצית השנייה של המאה הראשונה לפנה"ס כאגרטל שנועד לעטר גן או מבנה. האגרטל התגלה בווילה לודוויסי, שניצבת במקום בו עמדו בעת העתיקה גני סאלוסטיוס.

## תיאור הכד
גובהו של האגרטל 1.72 מטרים וקוטרו 1.35 מטרים. בצידו החיצוני של האגרטל מצוים תגליפים רבים המתארים בכחנליה - תהלוכה דתית לכבוד האל היווני דיוניסוס, אולם הסאטירים שעל האגרטל שונים מהתיאורים המקובלים בעת העתיקה - אין להם רגלי עז. לפי אחת הסברות מתוארת על האגרטל הצלתו של סילנוס על ידי האל אפולון.

## גילוי הכד
האגרטל התגלה בגני סאלוסטיוס בשנת 1566 ונרכשו על ידי משפחת בורגזה. נפוליאון בונפרטה רכש את האגרטל בשנת 1808 מקמילו בורגזה, הנסיך השישי מסולמונה , בעלה של פולין בונפרטה, ומאז 1811 מוצג האגרטל במוזיאון הלובר.

הכד, שהפך לסמל היצירה הקלאסית, נעשה מודל לחיקוי, והעתקים רבים שלו נוצרו במהלך השנים שלאחר הצגתו, שלושה מהם הוצבו בארמון ורסיי, שנים נוספים עשויים שיש ניצבים בבית הוטון  שבנורפוק, והעתק עשוי ברונזה ניצב בפארק אוסטרלי במידלסקס . העתק מוקטן של הכד, עשוי כסף, יוצר על ידי הצורף פול סטור  וניתן במתנה לג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. ג'וזאיה ודג'ווד עיצב תבליטים וכלים בהשראת אגרטל בורגזה. העתקים מוקטנים רבים של האגרטל נוצרו משיש, ברונזה או פורצלן ונמכרו ברחבי אירופה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור באתר הלובר 
*תצלומי הכד

קטגוריה:קדרות יוון העתיקה
בורגזה
הגאלי המתאבד

ממוזער|שמאל|הגאלי המתאבד
**הגאלי המתאבד** המכונה גם **הגאלי ההורג את עצמו ואת אשתו** או **גאלי לודוויסי** הוא פסל שיש רומי המתאר אדם המתאבד בתקיעת חרבו לתוך חזהו, בעודו אוחז בידו את אשתו הגוססת. גובהו של הפסל 2.11 מטרים.

הפסל שהתגלה בוילה לודוויסי במקום בו עמדו בעבר גני סאלוסטיוס הוא העתק רומי מהמאה השנייה של פסל הלניסטי משנת 230 או 220 לפנה"ס לערך, שפוסל בברונזה על ידי פסל יווני עבור אטאלוס הראשון לאחר שזה ניצח את הגאלים. פסל נוסף שהוזמן באותה סדרת פסלים לרגל אותו ניצחון הוא פסל "הגאלי הגוסס".

הפסל התגלה מחדש במאה ה-17 והוצג לראשונה ב-2 בפברואר 1623. הפסל, שזכה לפרסום רב, שימש השראה לאמנים רבים. בין היתר השמש שימש השראה לניקולא פוסן ליצירתו "חטיפת הסבינות" (המוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות).

הפסל מוצגם כיום בפלאצו אלטמפס - אגף המוזיאון הלאומי של רומא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיסול יווני
לוגנדה

**לוּגַנְדַה**, לעיתים מוכרת כ"גַנְדַה", היא אחת השפות העיקריות של אוגנדה. למעלה משלושה מיליון אזרחים באוגנדה דוברים את השפה, בעיקר אלו החיים בממלכה המסורתית בוגנדה הכוללת את עיר הבירה האוגנדית קמפלה. הלוגנדה משתייכת לשפות הבנטו שהן ענף ממשפחת השפות של ניז'ר-קונגו.

עם 100,000 דוברים אותה כשפה שנייה, הלוגנדה היא השפה השנייה במספר דובריה באוגנדה אחרי האנגלית. בתי ספר עממײם באזור בוגנדה משתמשים בשפה לפני שהילדים לומדים אנגלית.

השפה היא שפה טונאלית, בדומה לרוב שפות הבנטו. בלוגנדה קיימת הבחנה בין טון גבוה לטון נמוך ובין תנועות קצרות וארוכות, אך הבחנה זו לא מתבטאת בכתיבה.

## [[פונולוגיה|הגיית השפה]] וכתיבתה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוגנדה: דמוגרפיה
קטגוריה:שפות בנטו
מט עזר

**מט עזר** הוא סוג של בעיית שחמט שבה שני הצדדים משתפים פעולה על מנת להנחית מט על השחור. במט עזר ב-n מסעים, השחור נע תחילה, ואז הלבן, ושני הצדדים נעים n מסעים, על מנת שבמסע ה-nי של הלבן הוא ינחית מט על השחור. בבעיית מט-עזר בשני מסעים, לדוגמה, השחור משחק, הלבן משחק, השחור משחק והלבן מנחית מט. אף על פי שהשחקן שולט בשני הצדדים, כל המסעים חייבים להיות חוקיים. בבעיות שחמט מסמנים את מספר הבעיות כ- H#n, כאשר n הוא מספר המסעים.

## וריאציות של מט עזר
### בעיה עם מספר פתרונות

להבדיל מבעיית שחמט רגילה, שבה על הפותר לבדוק כל אפשרות תגובה של השחור, במט עזר הפותר שולט על שניהם, ולכן בעיות עם יותר מפתרון אחד נפוצות יותר. בדרך כלל יהיו שניים, ולעיתים יהיה ביניהם קשר. לדוגמה בבעיה משמאל שני הפתרונות הם: 1.ר:ב8 רד5 2.פג7 ר:ז5 ו- 1.צד:ד8 רג6 2.פד7 צ:ב-3. כפי שניתן לראות, שני הפתרונות דומים מאוד: בתחילה, השחור מכה כלי (זה שנותן את המט בפתרון השני). לאחר מכן, הלבן מזיז את הרץ כדי שהשחור לא יאיים בשח בתורו הבא, והשחור מזיז כלי כדי לסגור את השורה שתאפשר ללבן להנחית מט.

### דופלקס

וריאציה נוספת היא "**דופלקס**". בדופלקס ישנם שני פתרונות, שבאחד מהם הלבן מנחית מט לשחור ובשני השחור מנחית מט ללבן. בדוגמה מימין התשובות הן: כשלבן מנצח, 1.פז6 ו8=מה 2.פה5 ד8=פ#. כששחור מנצח, 1.ו8=צ פו7 2.ד8=ר פד#6. יש קשר בין הפתרונות: שני הרגלים של הלבן מוכתרים כדי למנוע בריחה של המלך השחור או הלבן, בהתאמה. בעיה זו היא מז'אנר ה"אלומוואנדלאנג" (מגרמנית, הכתרה מלאה) כי רגלים מוכתרים בה לכל ארבע האפשרויות: מלכה, צריח, רץ ופרש.

## קישורים חיצוניים
* אלומוואנדלאנג, chessproblem

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעיות שחמט
עזר
חוויאג'

ממוזער|חוויאג'
**חוויאג**' (בערבית: **حوائج**, "מצרכים") הן שתי תערובות תבלינים תימניות מסורתיות, המשמשות האחת לתיבול מרק ומנות עיקריות (כמו בשר וקציצות), והשנייה לתיבול קפה. בדרך כלל יכיל החוויאג' כורכום, כמון, פלפל לבן, כוסברה, ציפורן, חילבה ועלי דפנה.

בנוסף ישנו גם תבלין עיראקי הנקרא "חוויאג' לעוגיות" המשמש בעיקר לאפייה.

## חוויאג' לקפה
תערובת תבלינים המיועדת לתיבול קפה שחור, קפה גישר (משקה תימני מבוסס על קליפות הקפה) או תה. מקובל לערבב את החוויאג' עם אבקת הקפה לפני ההכנה. הכמות המקובלת היא כ-5% חוויאג' יחסית לקפה. תערובת טיפוסית מכילה:
* כפית הל טחון
* כפית קינמון טחון
* כפית ציפורן טחונה
* כפית זנגביל
* כפית אגוז מוסקט

ניתן לשנות ולהוסיף מרכיבים אחרים, כגון קימל טחון.

כיוון שלחלק מהמרכיבים יש טעם דומיננטי (בעיקר לציפורן ולאגוז המוסקט) כדאי להתאים את הכמויות והפרופורציות ולשנות לפי הטעם, לדוגמה:
* שתי כפות (לא כפיות) זנגביל
* כפית או שתיים הל
* חצי כפית עד כפית קינמון
* רבע כפית ציפורן
* רבע כפית אגוז מוסקט

## חוויאג' למרק
חוויאג' למרק, משמש בעיקר לתיבול מרקי בשר וירקות, אך יכול לשמש גם לתיבול מאכלים נוספים כגון אורז. תערובת טיפוסית מכילה:
* 2 כפיות כורכום טחון
* 3 כפיות גרעיני כוסברה טחונים
* 1 כפית הל טחון
* 3 כפיות כמון טחון
* 2 כפיות פלפל שחור טחון
* באזורים שונים בתימן הוסיפו גם כף גרגירי חילבה. בישראל חלק מחברות התבלינים מוסיפות חילבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הערבי: תערובות תבלינים
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:קפה
קטגוריה:אבקות מזון
דייגו פלסנטה

**דייגו רודולפו פלסנטה** (בספרדית: **Diego Rodolfo Placente**; נולד ב-24 באפריל 1977 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.

## קריירה
פלסנטה גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. הוא ערך הופעת בכורה במדי הקבוצה בליגה ב-31 במרץ 1996 ושיחק בשורותיה שנה אחת בטרם הוחתם על ידי קבוצת הפאר הארגנטינאית ריבר פלייט בשנת 1997.

במדי ריבר ביסס פלסנטה את מעמדו כאחד המגנים השמאליים הטובים במדינה, הוא היה שותף לזכייה בשלוש אליפויות ובסופרקופה סודאמריקנה, וערך 110 הופעות במדי הקבוצה בהן כבש 5 שערים, בין היתר. יכולתו לא נעלמה גם מעיניהם של מועדונים באירופה ובשנת 2001 חתם פלסנטה בקבוצה הגרמנית באייר לברקוזן מצמרת הבונדסליגה באותן שנים.

במדי לברקוזן פלסנטה היה שותף בעונתו הראשונה להגעתה של הקבוצה לגמר ליגת האלופות, גמר הגביע הגרמני ולמקום השני בליגה. פלסנטה היה משחקניה הבכירים של הקבוצה ושיחק בשורותיה עד גמר חוזהו ב-2005. במהלך 4 עונותיו ערך 133 הופעות בליגה במדי הקבוצה.

עם תום חוזהו, בחר פלסנטה לעבור לסלטה ויגו למרות הצעות מצידן של קבוצות אנגליות. פלסנטה המשיך לשחק בקבוצה גם לאחר ירידתה לליגה השנייה. בינואר 2008 ביקש פלסנטה לחזור לארגנטינה, למרות התעניינות מצידה של ריבר פלייט, בחר פלסנטה בסן לורנסו, בעיקר בשל יחסיו החמים עם רמון דיאס, מאמן הקבוצה ומאמנו בשנים בהן שיחק בריבר פלייט. עם פיטוריו של דיאס מהקבוצה, החליט פלסנטה לעזוב גם כן והצטרף לבורדו מצמרת הליגה הצרפתית.

לקראת עונת 2012/2013 חתם פלסנטה בארחנטינוס ג'וניורס, קבוצת נעוריו, במאי 2013 עזב את הקבוצה.

## במדי הנבחרת
פלסנטה היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער בשנת 1997 ובאליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 גם כן באותה שנה.

הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הארגנטינאית בדצמבר 2000. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 2002 וערך בשורותיה 22 הופעות.

## תארים
**[[ריבר פלייט]]**
* אליפות ארגנטינה - 3 (אפרטורה 1997, אפרטורה 1999, קלאוסורה 2000)
* סופרקופה סודאמריקנה - 1 (1997)

**[[נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20|נבחרת ארגנטינה הצעירה]]**
* מונדיאל הנוער - 1 (1997)
* אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 - 1 (1997)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1977
ג'ינו סווריני

**ג'ינו סווריני** (באיטלקית: **Gino Severini**; ) היה צייר איטלקי, מראשי תנועת הפוטוריזם.

## ביוגרפיה
ג'ינו סווריני נולד בקורטונה שבטוסקנה, איטליה ולמד ב-"Scuola Tecnica" בעיר. בשנת 1899 עבר סווריני לעיר רומא, שם השתתף בשיעורי אמנות שהתקיימו ב"וילה מדיצ'י" (Villa Medici). בשנת 1901 פגש באומברטו בוצ'וני, שהגיע לעיר באותה עת. בוצ'וני הכיר לסווריני את ג'אקומו באלה, אשר הדריך אותו בסגנון ה"דוויזיוניזם" (Divisionism). 

בשנת 1906 השתקע סווריני בפריז, שם התוודע אל פול סיניאק ואל טכניקת הציור האימפרסיוניסטית ולטכניקות הפוסט אימפרסיוניסטיות. בשנת 1910 היה סווריני שותף לייסוד התנועה הפוטוריסטית באיטליה ואף הציג, בשנת 1911, לחברי הקבוצה את סגנון ה"קוביזם", אותו אימצו חברי התנועה וארגן את התערוכה השנייה של הקבוצה בפברואר 1912 בפריז.

החל משנות העשרים של המאה ה-20 החל נוטש את האמנות המופשטת ואת אוונגרד האמנותי והתמקד ביצירה עבודות פיגורטיביות בהתאם ליחס הזהב. בשנת 1921 פרסם ספר בשם "Du Cubisme au Classicisme". בשנותיו המאוחרות עסק גם בציורי קיר וביצירת פסיפסים.

סווריני נפטר בשנת 1966 בפריז ונקבר בעיירה בה נולד.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמנים פוטוריסטים
קטגוריה:אמני פסיפס
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1883
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1966
סמל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין

**[[סמל]] [[הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין]]** הוא שלט אצולה המבוסס על סמל קפריסין. ההבדלים בין הסמלים: בסמל הרפובליקה הטורקית לא מופיעה השנה "1960" (שנת עצמאות קפריסין) ובמקומה מופיעה השנה 1983 – שנת הכרזת העצמאות של המדינה; מעל היונה מופיעים כוכב וחצי סהר, המסמלים את טורקיה – היונה פונה אליהם, ולא לצד ימין, כמו בסמל קפריסין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צפון קפריסין: סמלים לאומיים
קפריסין הצפונית
קפריסין הצפונית
קטגוריה:יוניים בתרבות
פבלו קבאז'רו

**אוסקר פבלו קבאז'רו רודריגס** (בספרדית: **Óscar Pablo Cavallero Rodríguez**; נולד ב-13 באפריל 1974 בלומאס דה זמורה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) המוכר יותר בשם **פבלו קבאז'רו** הוא כדורגלן עבר ששיחק כשוער.

## קריירה
קבאז'רו החל את הקריירה בקבוצת ולס סארספילד, מצמרת הליגה הארגנטינאית בשנות ה-90. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-1995 ושיחק בשורותיה עד 1998. הוא היה בסגל הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 1998. עבר לשחק באוניון דה סנטה פה לעונה אחת ועבר לאספניול מהליגה הספרדית.

קבאז'רו שיחק באספניול עונה אחת במהלכה רשם 26 הופעות, בקיץ 2000 הוא עבר לסלטה ויגו במדיה הפך לאחד השוערים הבכירים בליגה. בעונת 2002/2003 זכה קבאז'רו בתואר הזאמורה המוענק לשוער המצטיין של הליגה, וזאת לאחר שספג רק 27 שערים ב-36 משחקיו בליגה. עונה לאחר מכן  ספג 53 שערים ב-32 משחקים, חלקם באשמתו הישירה. בתום העונה ירדה סלטה ויגו ליגה ואילו קבאז'רו עבר ללבאנטה.

למרות שהיה אחד מהגורמים לעלייתה של לבאנטה לליגה הראשונה (ספג 32 שערים ב-38 משחקים), הפך קבאז'רו בעונתו השנייה לשוער השני. בתחילת עונת 2007/08 הסתכסך קבאז'רו עם הקבוצה והכריז על פרישה ממשחק. ב-2008 חזר בו מפרישתו והצטרף לפניארול, מקבוצות הצמרת באורוגוואי שם שיחק עד שנת 2009 בה החליט לפרוש ממשחק פעיל.

## במדי הנבחרת
קבאז'רו היה שותף לזכייתה של הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית הכסף באולימפיאדת אטלנטה (1996). את הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ערך באוקטובר 1996 במשחק מול נבחרת ונצואלה.
הוא שימש כשוער מחליף בסגל ארגנטינה למונדיאל 1998 ובמונדיאל 2002 שימש כשוער הראשון של הנבחרת, קבאז'רו הואשם בין היתר בכך שהיה יכול למנוע את השער שספג במשחק האחרון בשלב הבתים מול שוודיה, קבאז'רו ספג שער מבעיטת עונשין ממרחק של כ-25 מ', ארגנטינה אמנם סיימה בתיקו את המשחק אך הודחה מהמשך המשחקים.

## תארים
**[[נבחרת ארגנטינה בכדורגל|נבחרת ארגנטינה האולימפית]]**
* **[[מדליית כסף]]** - 1 (אולימפיאדת אטלנטה (1996)

**[[ולס סארספילד]]**
* אליפות ארגנטינה - 1 (קלאוסורה 1998)

**[[אספניול]]**
* גביע המלך הספרדי - 1 (1999/00)

**[[סלטה ויגו]]**
* **[[פרס ריקרדו זאמורה]]** - 1 (2002/03)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:שוערי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:כדורגלני אוניון (סנטה פה)
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באורוגוואי
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1974
בנימין קלאר

**בנימין מנחם קלאר** (ט' בשבט ה'תרס"א, 29 בינואר 1901 – ד' בניסן ה'תש"ח, 13 באפריל 1948) היה חוקר הלשון והספרות העברית, מהדיר ומתרגם. מחללי שיירת הדסה.
## ביוגרפיה
נולד לשרה ושלמה בכפר הליניצה (Hlinitza) בחבל בוקובינה שברומניה (כיום באוקראינה) וקיבל חינוך מסורתי. ב-1916 עבר לווינה ולמד באוניברסיטת וינה שפות שמיות, בדגש על השפה הערבית וספרות ימי-הביניים. במקביל למד בבית המדרש לרבנים שם. הוסמך לרבנות בידי אביגדור אפטוביצר ולימד בגימנסיה הראלית ובסמינר העברי בווינה.
ב-1936 עלה לארץ ישראל והחל ללמד בבית המדרש למורים "מזרחי" בירושלים (היום מכללת ליפשיץ). בהמשך החל ללמד באוניברסיטה העברית והחליף את פרופ' דוד ילין.
באמצע שנת 1947 יזמו מנהלי האוניברסיטה את העלאתו לדרגת מרצה.

תחומי מחקרו של קלאר היו השפה העברית ודקדוקה, בפרט בתקופת הביניים, וכן הספרות והשירה העברית. הוא ערך והוציא לאור מכתביהם של ר' חיים בן עטר, של רמח"ל ושל שד"ל. כן הכין מהדורה מדעית של "מגילת אחימעץ" (הכינוי שהעניק קלאר לחיבור "ספר היוחסין" לרבי אחימעץ בן פלטיאל), תעודה היסטורית חשובה מאיטליה של המאה ה-11, ושל "ספר השהם", ספר דקדוק של ר' משה בן יצחק הנשיא מאנגלטירא (אנגליה). תרגם מגרמנית שירים של גתה, כתבים של צונץ וספר ילדים בשם "ליז ולנה" (בתרגומו: רות ורנה - גרסת בנות של הולדה פון לפצוב "מקס ומוריץ" מאת וילהלם בוש), ומערבית יהודית איגרת של רבי מימון אבי הרמב"ם. הוא פרסם בגרמנית ביוגרפיה של חיים נחמן ביאליק;
באפריל 1948 היה בין העולים להר הצופים בשיירת הדסה ונהרג בהתקפה על השיירה. הותיר אחריו את רעייתו מרגלית (נפטרה ב-1994).

אוספו האישי שמור בספרייה הלאומית.

מחקריו של קלאר בלשון ובספרות נאספו לאחר מותו בידי אברהם מאיר הברמן ופורסמו בשנת תשי"ד בסיועו של הסופר והמו"ל ישראל זמורה תחת השם "בנימין קלאר, מחקרים ועיונים בלשון, בשירה ובספרות", בהוצאת מחברות לספרות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*  (על התרגום של "ליז ולנה")
* 
* 
* בנימין קלאר , באתר האקדמיה ללשון העברית
* בנימין קלאר, באתר האקדמיה ללשון העברית, אפריל 2022

*  אבשלום קור, באופן מילולי: בנימין קלאר והשיירה להר הצופים תש"ח, גלי צה"ל, 22 במרץ 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשוני האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לשון עברית ולשונות היהודים
קטגוריה:סגל מכללת ליפשיץ
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:מגילת אחימעץ
קטגוריה:חללי שיירת הדסה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1948
קטגוריה:מתרגמי יוהאן וולפגנג פון גתה