open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
וידן

**וידן** (בגרמנית: **Wieden**) הוא רובע בעיר וינה.

הרובע ממוקם במרכז וינה ומשתרע על פני 	1.8 קמ"ר. נכון לשנת 2020 הכיל הרובע 33,212 תושבים.

סטודנטים רבים גרים ברובע משום שאוניברסיטת וינה לטכנולוגיה ממוקמת ברובע וידן.

הרובע נוצר במקור בשנת 1850 כתוצאה ממיזוג של מספר רשויות פרבריות. 

## גלריית תמונות

Karlskirche_Church_of_St_Charles_01.jpg|קארלסקירכה
Technische_Universität_Wien_mainbuilding_mainentrance_northview.jpg|אוניברסיטת וינה לטכנולוגיה
Wien_(Vogelperspektive)_(cropped).jpg|וידן


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וינה: רבעים
אלדאר רני

ד"ר **אלדאר רני** (במקור **רוזנפלד**, בהונגרית: **Rényi Aladár**; קלוז', 9 בספטמבר 1885 – ???, 15 במאי 1944)  היה מלחין ועורך דין יהודי-הונגרי, כותב אופרטות שנספה בשואת יהודי הונגריה.

## ביוגרפיה
אלדאר רוזנפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של בעל הקרקעות יוז'ף רוזנפלד ושל רוזה אדלר. הוא סיים בית ספר תיכון בעיר הולדתו, אחר כך למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (ששמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). לצד לימודי המשפטים למד קומפוזיציה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט וקיבל דיפלומה כפסנתרן וכמורה ב-1908. מוריו היו אישטוואן תומאן ויאנוש קוסלר. ב-1909 הוא זכה בקטגוריית ההלחנה של "פרס יובל ההכתרה של יוזף פרנץ" (פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומלך הונגריה). הוא עסק בעריכת דין בבודפשט משנת 1910.

האופרטה שלו "הרוזן הקטן" (A kis gróf) זכתה להצלחה, שם הושמעה תחת השם "סוסי" (Susi). הוא משך תשומת לב רצינית עם רביעיית המיתרים, חמישיית הפסנתר והשירים שלו. ב-1944 הועבר מהגטו שהוקם בכפר בקאשמגייר למקום לא ידוע ונעלם.

## יצירותיו
### אופרטות
* הרוזן הקטן (לברית: פרנץ מארטוש, בכורה: בודפשט 1911)
* פרח נהר הטיסה (לברית: אישטוואן ברודי, לאסלו ויידה, בכורה: בודפשט 1915)
* העלמה ואנדרגולד (לברית: שאנדור הבשי, ז'ולט הרשאני, בכורה: בודפשט 1917)
* קיטי וקאטי (לברית: פרנץ מארטוש, בכורה: בודפשט 1926)

### יצירות אחרות
* רביעיית מיתרים
* חמישיית פסנתר
* שירים

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי, 1929, עורך פטר אויווארי, גישה מקוונת
* ספר המוזיקה ההונגרית (1928,עורך אימרה מולנר), עמ' 470. גישה מקוונת
* הלקסיקון הגדול של רוואי. אנציקלופדיה של ידע. מהדורה זהה, 1994. Babits Publishing House. XVI. כרך 168. 
* לקסיקון לאמנויות הבמה ההונגריות (1929-1931, עורך. אלאדאר שופפלין)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחיני אופרטה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:קלוז'-נאפוקה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1885
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
ניר הכהן

**ניר הכהן** (נולד ב-1961) הוא איש חינוך ומנהל ישראלי המכהן כמנכ"ל עמותת אתגרים. הכהן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי ופיקד על בית הספר לטיסה.

## ביוגרפיה
הכהן שירת כטייס קרב בחיל האוויר ובין השנים 1995 ו-1998 פיקד על טייסת 119, טייסת מטוסי קורנס 2000. בשנים 2002 עד 2005 פיקד על בית הספר לטיסה. הוא השתחרר בדרגת אלוף-משנה ובשירות המילואים שירת כמדריך טיסה וקודם לדרגת תת-אלוף.

ב-2006 מונה לסמנכ"ל תוכנית עתידים. ב-2008 מונה למנכ"ל המרכז הישראלי למצוינות בחינוך. ב-2012 מונה למנכ"ל המכללה האקדמית בית ברל, תפקיד בו כיהן במשך כעשור. במרץ 2022 מונה למנכ"ל עמותת אתגרים.

הכהן בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה וניהול (1995) ותואר שני במדיניות ציבורית (2006), שניהם מאוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים
*ניר הכהן באתר מעוז
## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בית הספר לטיסה של חיל האוויר
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מנהלי מוסדות אקדמיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
שלומי קונפורטי

**שלומי קונפורטי** הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי מאוגוסט 2022.

## ביוגרפיה
קונפורטי התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וסיים לימודי הנדסה. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל, תואר שני במנהל עסקים ותואר שני במדעי המדינה. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

## קריירה צבאית
קונפורטי שירת במגוון תפקידים במערך הטכני של חיל האוויר. תחילה שירת כקצין מנועי מסוקים ובהמשך שימש כראש מדור מנועי מסוקים במחלקת מטוסים. שימש מפקד גף מנועים בבסיס פלמחים.

יצא לשליחות בארצות הברית כקצין קישור לחיל האוויר האמריקאי ועם חזרתו שימש כראש מדור קרב א' שעוסק במטוסי הסופה, הרעם והעיט. ובהמשך שימש כראש ענף מערכות כלי טיס במחלקה הנדסת כלי טיס וכראש ענף הנעה במחלקת מטוסים במטה הטכנולוגי של חיל האוויר. בדרגת אל"ם שימש כראש מחלקת כטמ"ם מודיעין ול"א בלהק ציוד וכראש מחלקת מטוסים.

ביולי 2022 קודם לדרגת תת-אלוף וב-2 באוגוסט 2022 קיבל את הפיקוד על להק הציוד. פיקד על להק הציוד במהלך מלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי להק הציוד
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:כפר יונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קופנהגן בולקלוב

**קופנהגן בולקלוב** (בדנית: **Kjøbenhavns Boldklub** פירושו: **מועדון הכדורגל קופנהגן**) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בעיר קופנהגן. הקבוצה הייתה ועודנה הקבוצה המעוטרת ביותר בליגת העל הדנית כאשר זכתה ב-15 תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1913 ועד 1980), עד למיזוגה עם קבוצת כדורגל אחרת בליגה, בולקלובן 1903 בשנת 1991, והפיכתם לפ.צ. קופנהגן, שהפכה לקבוצה העיקרית של העיר קופנהגן כיום. מועדון הספורט על אותו השם מחזיק במחלקות לענפים: טניס, בדמינטון, שחייה, פטאנק וקריקט.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1876, אולם מחלקת הכדורגל של המועדון קופנהגן בולקלוב נוסדה בשנת 1878, מה שהפך את הקבוצה למועדון הכדורגל העתיק ביותר בעולם מחוץ לממלכה המאוחדת. המשחקים הרשמיים הראשונים של המועדון תועדו במסגרת משחקי אימון לצבא, והתקיימו בסמוך לארמון רוזנבורג, בינואר 1879. המשחק הרשמי הראשון לעיני קהל התרחש ב-7 בספטמבר 1879, מה שהפך את קופנהגן בולקלוב למועדון הכדורגל העתיק ביותר ביבשת אירופה מחוץ לאי הבריטי. הקבוצה זכתה ב-4 אליפויות בין השנים 1912 ועד 1918, לאחר מכן עוד 2 אליפויות בשנות ה-20, ו-2 אליפויות בשנות ה-30. בשנות ה-40 ובתחילת שנות ה-50 הקבוצה השלימה כבר 12 אליפויות באמתחתה, בשנות ה-60 וה-70 זכתה באליפות אחת לכל עשור, ובשנת 1980 זכתה באליפות ה-15 והאחרונה שלה עד להתפרקותה בשנת 1991 ומיזוג משאביה עם מועדון הכדורגל בולקלובן 1903, ליצירת מועדון הכדורגל פ.צ. קופנהגן שמאז שהוקם שולט באופן יחסי בכדורגל הדני.

מועדון הכדורגל קיים כיום באופן חובבני, בליגות האזוריות הנמוכות של קופנהגן, שמהווה את הליגה החמישית בכדורגל הדני.

## תארים
* **[[ליגת העל הדנית]]**: **15 אליפויות (שיא מדינה)**
: 1912/1913, 1913/1914, 1916/1917, 1917/1918, 1921/1922, 1924/1925, 1931/1932, 1939/1940, 1947/1948, 1948/1949, 1949/1950, 1952/1953, 1968, 1974, 1980
:* סגנית האלופה (13 פעמים): 1915/1916, 1928/1929, 1930/1931, 1938/1939, 1942/1943, 1945/1946, 1946/1947, 1953/1954, 1959, 1960, 1961, 1969, 1979
* **[[הגביע הדני]] (זכייה אחת)**: 1968/1969
:* סגנית מחזיקת הגביע (5 פעמים): 1957/1958, 1960/1961, 1964/1965, 1965/1966, 1983/1984

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל דניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1876
קטגוריה:קופנהגן: ספורט
אימרה שרלאי

**אימרה שרלאי** (במקור **שטרק**, בהונגרית: **Sarlai Imre**; בודפשט, 14 בנובמבר 1904 – בודפשט, 16 בפברואר 1983) היה שחקן תיאטרון, חבר מייסד של תיאטרון בודפשט קטונה יוז'ף .

## ביוגרפיה
אימרה שטרק נולד בבודפשט כבנם של ירמיהו שטרק, עוזר סנדלר, ושל יוליה גוטפרוינד. כבר בגיל 16 הופיע בלהקה בקישפשט (כיום רובע 19 של בודפשט). הוא החל את הקריירה שלו ב-1918 (גיל 14) כנער מקהילה בלהקות שחקנים נודדות.

ב-1930 חתם על חוזה עם "התיאטרון החדש" (Új Színház), ולאחר מכן עבד עבור להקות כפריות, בין השאר כבמאי. בגלל החוקים האנטי יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) לא הורשה לעלות לבמה בשל יהדותו בין השנים 1939–1945, הוא נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא הצליח לשרוד את שואת יהודי הונגריה ובפברואר 1945 התחתן עם השחקנית מרגיט צֵרֶה בסגד. אז קיבל חוזה בתיאטרון הלאומי של סגד, ולאחר מכן הופיע על הבמות בטרנסילבניה.

בין 1953 לבין 1961, היה חבר בתיאטרון טרגו מורש ולימד במכון התיאטרון המקומי. בשנים 1961–1970 עבד בתיאטרון צ'וקונאי בדברצן, פרש ב-1965. בשנים 1974–1979 שיחק בסולנוק. בשנת 1979 הוחתם על ידי התיאטרון הלאומי של בודפשט, ומ-1982 ועד מותו היה חבר בתיאטרון קטונה יוז'ף בבודפשט. משנת 1933 הופיע בקביעות בהצגות הקיץ הפתוחות של סגד.

## תחנותיו בקריירה
* אויפשט (1923); פץ' (1927–1929); "תיאטרון חדש" (1929–1930)
* תיאטרון מרכז העיר (1930); תיאטרון קיראי (1935); הלהקה של מיהאי ארדאי
* (1936–1937); הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך (1940–1944); סגד (1945–1946)
* תיאטרון האופרטה של בודפשט (1947); נאג'ווארד (1947–1948); קלוז' (1948–1951)
* טרגו מורש (1951–1961); תיאטרון צ'וקונאי בדברצן (1961–1971); תיאטרון יוקאי במחוז בקש
* (1972–1973); תיאטרון סיגליגט בסולנוק (1974–1979)
* בשנת 1979, הוא קיבל חוזה על ידי התיאטרון הלאומי וקיבל את ההזדמנות להופיע בתיאטרון הקומדיה וכן ב"תיאטרון הרוק" ובתיאטרון ההצגה.

הוא שיחק בתפקידי אופי ותפקידים אפיזודיים, אבל גם ביים. הפקותיו העיקריות: איבסן : פר גינט; סמטנה : הכלה המכורה; יוהאן שטראוס : ברון הצוענים.

בין השנים 1951 לבין 1955, לימד משחק במכון לתיאטרון אישטוואן סנטג'רג'י בטרגו מורש.

בשנת 1982 היה חבר מייסד של תיאטרון קטונה יוז'ף בבודפשט כנשיא משותף. עם זאת לא הורשה יותר לשחק בבכורות חדשות בשל גילו, הקריירה שלו בת יותר משישה עשורים הסתיימה ב-1983.

## מתפקידיו
מספר הופעות הבכורה שלו הרשום במאגר התיאטרון : **74**



## פרסים
* פרס האמן המצטיין (1979)

## לקריאה נוספת
* תיאטרון קטונה יוז'ף 1982–2002. הוצאת בלשי. 2002. 
* הבכורות של תיאטרון קטונה יוז'ף 1982-
* Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון אומנות הבמה ההונגרי) 
* טיבור מיקלוש. מחזמר!. הוצאת נובלה, עמ' 367. (2002).ISBN 963-9442-04-6
* מאגר התיאטרון. המוזיאון והמכון לתולדות התיאטרון הלאומי.

## קישורים חיצוניים

* HMDB
* אימרה שרלאי באתר PORT.hu

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1983
קופה אמריקה נשים 2022

**קופה אמריקה נשים 2022** (בספרדית: **2022 Copa América Femenina**) הוא הטורניר התשיעי של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL. הטורניר נערך בקולומביה והתקיים מ-8 ביולי עד ה-30 ביולי 2022. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2023, שנערך שנה לאחר מכן באוסטרליה וניו זילנד. 

לראשונה מאז הטורניר של 1998, נערכה האליפות בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. שתי הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב חצי הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה שנייה בבית המקביל וההפך. במשחק הגמר נפגשו המארחת קולומביה וברזיל - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך בבוקרמנגה מול 28,000 צופים, ניצחה ברזיל 0-1 וזכתה בטורניר בפעם הרביעית ברציפות. 

בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו ברזיל, קולומביה וארגנטינה ישירות לגביע העולם כנציגות CONMEBOL, ואילו פרגוואי וצ'ילה שסיימו במקומות הרביעי והחמישי (בהתאמה) נשלחו לפלייאוף הבין-יבשתי על כרטיס נוסף לטורניר. 

## אצטדיונים
הטורניר שוחק בשלושה אצטדיונים בשלוש ערים שונות:

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

## שלב הנוק-אאוט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופה אמריקה נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקולומביה
קטגוריה:2022 באמריקה הדרומית
נייט גריימס

**נייט גריימס** (באנגלית: **Nate Grimes**; נולד ב-1 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל אילת.

## קריירה
גריימס שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו בשנים 2016–2020. ב-25 בינואר 2020 הושעה בשל התנהגות מזיקה לקבוצה. ב-16 במרץ 2020 נעצר והואשם בפגיעה גופנית בבת זוגו.

לאחר שלא נבחר בדראפט 2020 ב-NBA, ב-24 בספטמבר 2020 חתם גריימס בקובראט מליגת העל הפינית. הוא העמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 12.6 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.

ב-30 ביוני 2021 חתם בקנגורוז מכלן הבלגית, ורשם ממוצעים של 18 נקודות, 11.9 ריבאונדים, 1.4 חטיפות וחסימה אחת למשחק בשמונת המשחקים ששיחק במדיה.

ב-19 בפברואר 2022 חתם בגטינגן מהבונדסליגה הגרמנית.

ב-2 באוגוסט 2022 חתם בהפועל אילת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נבדה
קטגוריה:לאס וגאס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:נבדה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו
קטגוריה:כדורסלני גטינגן
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
אנדרטת ולדימיר הגדול

**אנדרטת ולדימיר הגדול** (באוקראינית: **Пам'ятник Володимиру Великому**) היא האנדרטה הפיסולית העתיקה ביותר בקייב שבאוקראינה, שנבנתה ב-1853. אחד הסמלים הבלתי רשמיים של העיר. הוא מתנשא על הגדה התלולה של הדנייפר בפארק וולודימירסקאיה גורקה .

האנדרטה לולדימיר הגדול היא אחת הבודדות בקייב ששרדו לאחר 1917. הבולשביקים ניסו להסיר את כל האביזרים הדתיים מהאנדרטה. עד יום השנה ה-100, בוצע שיקום גדול (1953–1954). לאחר השיקום, האנדרטה לא השתנתה באופן משמעותי. הוא הפך למעין כרטיס ביקור של קייב, ובשנת 1988 הוא אף עלה על מטבע הזיכרון הסובייטי לרגל יום השנה ה-1000 לטבילת רוסיה.

פסל ברונזה באורך 4.4 מטר של המטביל של רוסיה, מתואר בגלימה עם צלב גדול בידו הימנית וכובע גדול דוכסי בידו השמאלית, מתנוסס על כן באורך 16 מטר, בעל קו מתאר של מתומן קפלה בסגנון אדריכלות נאו-ביזנטית על סטילובטה מרובעת. הדום הלבנים והסטילובט מצופים בלוחות ברזל יצוק. גובהה הכולל של האנדרטה הוא 20.4 מ'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קייב: אנדרטאות
דמיאן קודזיור

**דמיאן קודזיור** (בפולנית: **Damian Kądzior;** נולד ב-16 ביוני 1992) הוא כדורגלן פולני, המשחק בעמדת המגן והקיצוני בקבוצת פיאסט גליביצה.

## קריירה
קודזיור נולד בביאליסטוק, פולין, שם הצטרף לאקדמיית הנוער של יגילוניה ביאליסטוק. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של יגלוניה ב-2012, ורשם 3 הופעות בטרם הושאל למוטור לובלין, בה כבש שמונה שערים ב-46 הופעות במשך שתי עונות. בינואר 2015 הושאל לדולצ'ן זאבקי, בה רשם 33 הופעות, וכבש 8 שערים.

ב-29 בפברואר 2016 הושאל קודזיור לויגרי סובלקי לעונה אחת. הוא כבש 4 שערים ב-14 הופעות במועדון. הוא עבר אליה בהעברה קבועה ב-1 ביולי 2016 וכבש 14 שערי ליגה ב-33 הופעות.

ב-4 ביולי 2017 חתם בגורניק זאבז'ה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 ביולי, בניצחון 3–1 על לגיה ורשה. הוא כבש את שערו הראשון ב-10 בספטמבר, בניצחון 2–1 על ל.ק.ס. נצצ'ה.

ב-18 ביוני 2018 חתם בדינמו זאגרב. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 איסטרה פולה. ב-23 בספטמבר כבש שער בכורה בניצחון 3–5 על אינטר זפרשיץ'.

ב-29 באוגוסט 2020 חתם קודזיור לשלוש שנים באייבר מהלה ליגה. ב-12 בספטמבר ערך הופעת בכורה בתיקו 0-0 עם סלטה ויגו.

ב-19 בינואר 2021 עבר לאלניהספור מהליגה הטורקית בהשאלה עד תום העונה. יומיים לאחר מכן ערך הופעת בכורה בתיקו 1-1 עם ארזורומספור.

ב-19 ביולי 2021 חתם בפיאסט גליביצה מהליגה הפולנית. ב-25 ביולי ערך הופעת בכורה בהפסד 2–3 לראקוב צ'נסטוחובה. ב-27 בספטמבר כבש שער בכורה בקבוצה בהפסד 2–4 לקרקוביה קרקוב.

### נבחרת פולין
קודזיור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין ב-11 בספטמבר 2018 במשחק ידידות נגד אירלנד. את השער הראשון שלו כבש ב-10 ביוני 2019 נגד נבחרת ישראל במוקדמות יורו 2020, משחק אותו ניצחה נבחרת פולין 0–4.

## תארים
**דינמו זאגרב**
* אליפות קרואטיה: 2019/2019, 2019/2020
* הסופר קאפ הקרואטי: 2019

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:מגני כדורגל פולנים
קטגוריה:ביאליסטוק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יגלוניה ביאליסטוק
קטגוריה:כדורגלני פיאסט גליביצה
קטגוריה:כדורגלני אייבר
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני גורניק זאבז'ה
קטגוריה:כדורגלני אלניהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני מוטור לובלין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1992
נויבאו

**נויבאו** (בגרמנית: **Neubau**) הוא רובע בעיר וינה.

הרובע ממוקם במרכז וינה ומשתרע על פני 1.61 קמ"ר. נכון לשנת 2020 הכיל הרובע 31,961 תושבים.

הרובע נוצר במקור בשנת 1850 כתוצאה ממיזוג של מספר רשויות פרבריות.

## אתרים בולטים
מוקדי עניין בולטים בתחום הרובע:
* מוזיאון לאופולד
* המוזיאון לאמנות מודרנית
* המוזיאון הלאומי לארכיטקטורה
* תיאטרון הוולקסתיאטר

## גלריית תמונות

Wien-Neubau_MuQa.jpg|רובע המוזיאונים
MUMOK_Vienna_June_2006_249.jpg|המוזיאון לאמנות מודרנית
Wien_Volkstheater_Nov2006.jpg|תיאטרון הוולקסתיאטר
Neubaugasse_Flohmarkt_Sept2007.jpg|שוק הפשפשים של נובאוגאסה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וינה: רבעים
אוניברסיטת ג'קסונוויל

**אוניברסיטת ג'קסונוויל** (באנגלית: **Jacksonville University**; בראשי תיבות: **JU**) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר ג'קסונוויל במדינת פלורידה שבארצות הברית. האוניברסיטה הוקמה כמכללה דו-שנתית (מכללה זוטרה) בשנת 1934, בשם ג'קסונוויל ג'וניור קולג'. ב-1956 הוקמה גם אפשרות לתואר ארבע-שנתי ובשנת 1958 היא הוכרזה כאוניברסיטה. היא חברה באגודת המכללות ובאוניברסיטאות הפרטיות בפלורידה ומוסמכת על ידי האגודה הדרומית למכללות ובתי ספר (SACS) והאגודה לקידום בתי ספר קולגיים לעסקים (AACSB).

באוניברסיטה לומדים סטודנטים המגיעים ממעל ל-40 מדינות בארצות הברית ומעל ל-45 מדינות ברחבי העולם. באוניברסיטה ישנן 18 קבוצות אתלטיקה.

## היסטוריה
המוסד נוסד בשנת 1934 על ידי ויליאם ג'יי פורטר. וכונה במקור אוניברסיטת ויליאם ג'יי פורטר. הממוסד התחיל כמכללה פרטית של תארים דו-שנתיים. מאחר שטרם נרכש מקום קבוע, השיעורים התקיימו באודיטוריום בקומה השלישית של בניין החינוך של הכנסייה הבפטיסטית, במרכז העיר ג'קסונוויל. 60 סטודנטים נרשמו בשנה הראשונה.

בשנת 1935, שינתה המכללה את שמה לג'קסונוויל ג'וניור קולג'. המוסד עבר שלוש פעמים במהלך חמש עשרה השנים הבאות, כולל תקופה בבניין תיאטרון פלורידה, אך עקב ריבוי תלמידים לאחר מלחמת העולם השנייה, הצריך מקום קבוע. בשנת 1947 נרכשה קרקע בשכונת ארלינגטון בג'קסונוויל שעליה הוקם הקמפוס הנוכחי. הבניין הראשון הושלם ב-1950 והשיעורים החלו באופן רשמי. באותה שנה קיבל המוסד הסמכה מלאה כמכללה דו שנתית מהאגודה הדרומית למכללות ובתי ספר.

בשנת 1958 התאחד ג'קסונוויל ג'וניור קולג' עם מכללת ג'קסונוויל למוזיקה, והשם החדש של המוסד היה אוניברסיטת ג'קסונוויל. בשנת 1959 סיים המחזור הראשון, שכלל 100 תלמידים, את התואר הארבע-שנתי. בשנת 1961 קיבלה האוניברסיטה הסמכה מלאה כבית ספר ארבע שנתי מהאגודה הדרומית למכללות ובתי ספר. בשנות ה-60 של המאה ה-20 האוניברסיטה גדלה באופן משמעותי. עקב כך, נבנו מעונות, שני מתחמים חדשים הוקמו ונבנה אצטדיון באוניברסיטה. מעונות הסטודנטים הראשונים נפתחו בסמסטר הסתיו של 1965 בחלק הדרומי של הקמפוס, בסכום כולל של 2.4 מיליון דולר. המעון השישי נפתח בשנת 1968.

בשנת 1970, השתתפה לראשונה נבחרת הכדורסל של האוניברסיטה באליפות NCAA.

לאחר פתיחת אוניברסיטת צפון פלורידה  בשנת 1972, כמות הנרשמים לאוניברסיטה ירדה, בנוסף למצב הכלכלי הקשה אליו נקלעה האוניברסיטה, לאחר הסרת המימון הציבורי שלה והעברתו לאוניברסיטת צפון פלורידה. בשנות ה-90 אוניברסיטת ג'קסונוויל הגדירה את עצמה מחדש, כמכללה לאמנויות ליברליות ופתחה במסע גיוס כספים משמעותי, שסיפק מימון לבניית מבנים חדשים ועודכנה של תוכנית האב של הקמפוס.

בשנת 1997 נבנתה קפיטריה חדשה, נפתח אגף לאמנות חזותית, ודירות הכפרים בקמפוס סיימו את בנייתו ונפתחו לסטודנטים בחלק הצפוני של הקמפוס. שניים ממעונות הסטודנטים נהרסו ב-2007 על לפנות מקום למתחם מעונות מודרני בן 500 מיטות, וחניון חדש.

## לימודים
באוניברסיטה יש מעל ל-100 קורסים ומגמות לתואר ראשון ו-23 לתואר שני ודוקטורט. האוניברסיטה מחולקת לארבע מכללות ושני מכונים: המכללה לאמנויות ומדעים, מכללת דייוויס לעסקים, המכללה לאמנויות, המכללה למדעי הבריאות, מכון המחקר למדעי הים והמכון למדיניות ציבורית.

הלימודים במכללה לאמנויות ומדעים כוללים את בית הספר לחינוך, בית ספר למדעים ומתמטיקה, לימודי מדעי החברה, מדעי הרוח, וחיל ההכשרה לקציני מילואים של הצי. לאוניברסיטה יש את תוכנית ההדרכה של קציני מילואים מהצי השנייה בגודלה במדינה והתוכנית הארוכה ביותר בפלורידה.

## קישורים חיצוניים

ג'קסונוויל
צ'ונג או-יונג

**צ'ונג או-יונג** (בקוריאנית: **鄭優營**; נולד ב-20 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק כחלוץ או קשר התקפי באוניון ברלין מהבונדסליגה ובנבחרת קוריאה הדרומית.

## קריירה
ב-30 ביוני 2017, חתם צ'ונג בבאיירן מינכן, אליה הגיע מהמועדון הדרום קוריאני אינצ'און יונייטד.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של באיירן מינכן במסגרת ליגת האלופות ב-27 בנובמבר 2018 מול בנפיקה ליסבון. ב-2 במרץ 2019 ערך הופעת בכורה בבונדסליגה בניצחון 1–5 על בורוסיה מנשנגלדבאך.

ב-19 ביוני 2019 חתם בפרייבורג.

ב-10 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרייבורג נגד מגדבורג בגביע הגרמני. עם זאת, הוא לא הופיע לאחר הופעת הבכורה שלו, וחזר לבאיירן מינכן בהשאלה, והיה שותף לתואר האליפות של קבוצת המילואים של המועדון.

ב-19 בספטמבר 2020 ערך הופעת בכורה בפרייבורג בבונדסליגה בניצחון 2–3 על שטוטגרט. ב-12 בדצמבר 2020 כבש את שערו הראשון בבונדסליגה, בניצחון 0–2 על ארמיניה בילפלד.

ב-11 ביולי 2023 חתם לשלוש שנים בשטוטגרט. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2023/24, צ'ונג ערך 26 הופעות והבקיע שני שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני המפתיע.

באוגוסט 2024 הושאל צ'ונג לעונה אחת לאוניון ברלין מהבונדסליגה.

### נבחרת קוריאה הדרומית
צ'ונג ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית ב-25 במרץ 2021 במשחק ידידות נגד יפן, משחק אותו הפסידה נבחרתו 0–3. ב-16 בנובמבר 2021 צ'ונג הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במוקדמות מונדיאל 2022 בניצחון 0–3 על עיראק.

נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר גביע אסיה 2023.

## תארים
**באיירן מינכן**
* אליפות גרמניה: 2018/2019
* גביע גרמני: 2018/2019

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:אולסן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1999
נער המחרשה

**נער המחרשה** (באנגלית: **The Plowboy**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929, כחלק מסדרת הסרטים הקצרים של מיקי מאוס. זה היה הסרט הקצר השמיני של מיקי מאוס שהופק והחמישי באותה שנה.

## תקציר העלילה
כפי שכותרת הסרט מרמזת, מיקי מתואר כחוואי לצד מיני מאוס. מיקי נראה לראשונה עם סוסו כשהוא חורש בשדה לצד שאר חיות החווה, כשמיני באה יחד עם הפרה שלה. היא מבקשת ממיקי לחלוב את הפרה בשבילה והאחרון נעתר בשמחה. בעודו חולב, הפרה מתחילה ללקק אותו בסימן ברור של חיבה ומיקי, שלא נראה מרוצה מכך, קושר את לשונה סביב פיה כמו זמם.

בסופו של דבר מיקי מצליח להגיש למיני את הדלי מלא בחלב וניגש לנשק אותה בכוח. תשובתה של מיני לסימן החיבה הזה היא דפיקת ראשו עם הדלי חלב. סוסו של מיקי מתחיל לצחוק עליו עד שבשלב מסוים הוא נעקץ על ידי דבורה, נכנס לפאניקה ומתחיל לדהור. עד שהסוס נרגע שוב, המחרשה כבר נשברה לחלוטין, ומיקי האובד עצות נעזר בחזיר בתור מחרשה.

## השפעה
באופן מוזר, סרט קצר זה נחשב לבולט בעיקר אודות חיות החווה שהוא הציג. הפרה של מיני נחשבת לקלרבל הפרה שמציינת את הופעתה השנייה, וסוס המחרשה של מיקי נחשב להוראס הורסקולר שעורך את הופעת הבכורה שלו. שתי הדמויות הפכו למואנשות לחלוטין בסרט הקצר החגיגה משנת 1930, שם מתייחסים אליהן כאל החברים של מיקי ומיני ולא כאל חיות משק. בנוסף, זה גם הפעם הראשונה שמיני מאוס נראית לובשת את הכפפות שלה.

## ביקורת
ב-28 ביולי 1929, עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" פרסם: "נפלא. אולפני דיסני ממשיכים בצורה הנכונה עם סדרת הסרטים המצוירים של מיקי מאוס. האנימציה לא רק חכמה, אלא גם מכילה רעיון. הרפתקאותיו של מיקי אינן חשובות במיוחד, אבל הן מצחיקות. נושא משובח, גדוש בכיף וצחוקים."

גם מגזין וראייטי ב-27 בנובמבר 1929 הקדיש טור אשר החמיא על הרעיון והאפקטים הקוליים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
פסטיבל וודסטוק 1999

**פסטיבל וודסטוק 1999** (באנגלית: **Woodstock 1999**) היה פסטיבל מוזיקה שנערך ביולי 1999 בעיר רומא בצפון מדינת ניו יורק שבארצות הברית בשטח של בסיס חיל האוויר של ארצות הברית לשעבר. באירוע השתתפו מעל 250 אלף איש.

הפסטיבל נערך בסימן 30 שנה לפסטיבל וודסטוק 1969 שהיה אירוע גדול ומשמעותי בו השתתפו כ-400 אלף איש והייתה לו השפעה עצומה על הרוק בפרט ועל דור הנניטיז בכלל, פסטיבל וודסטוק 1999 נועד להיות גרסת המילניום שלו.

הפסטיבל התפתח לאירועי אלימות חמורים ביותר, בין היתר תגרות אלימות בין המשתתפים, ביזה של דוכני האוכל וציוד, ונדליזם והצתות של כלי רכב ציוד הגברה ומבנים, הטרדות מיניות רבות ומעשה אונס.

## משתתפים
באירוע השתתפו כל כוכבי ולהקות הרוק של אותה התקופה כמו הרולינג סטונז, Rage Against the Machine, רד הוט צ'ילי פפרז, שריל קרואו, קורן, לימפ ביזקיט. ג'יימס בראון, קיד רוק ועוד.

## טענות להתססה מצד האומנים
לאחר האירועים נשמעו טענות רבות על התססת ההמון על ידי האומנים שהופיעו בפסטיבל. בין היתר נטען כי וייקליף ז'אן הורה למעריצים לזרוק בקבוקי פלסטיק על הבמה, וגרם להשלכה מופרעת של אלפי בקבוקים על הבמה, וכן שבר גיטרה על הבמה.

גם סולן להקת לימפ ביזקיט – פרד דרסט, התסיס את הקהל, התנהג בפראות ואף עודד לשבור דברים ואמר "כשהשיר הזה יתחיל אני רוצה שתתחילו לבעוט".

## בתרבות
מספר סרטים דוקומנטריים עוסקים באירועי וודסטוק 99:
* **וודסטוק 99: שלום, אהבה וזעם** (Woodstock 99: Peace, Love, and Rage) סיפורו של פסטיבל וודסטוק 99, יצא לאור במסגרת סדרת סרטי הדוקו "מיוזיק בוקס" שיצר ביל סימונס עבור HBO.
* **קטסטרופה מוחלטת: וודסטוק 99.** היא מיני סדרה דוקומנטרית בת 3 פרקים שיצאה בשנת 2022 על ידי נטפליקס ועוסקת באירועי פסטיבל וודסטוק 99, ראיונות עם מארגני הפסטיבל ופרשניות של מומחים על הגורמים למהומות, בסדרה משולבים שחזורים של האירועים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

וודסטוק 1999
קטגוריה:1999 בארצות הברית
קטגוריה:אלימות
מפרץ קולבוקורסס

**מפרץ קולבוקורסס** (באנגלית: **Colvocoresses Bay**) הוא מפרץ בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.

המפרץ ממוקם בשפכו של קרחון ויליאמסון, היוצרת זווית ישרה החודרת אל תוך היבשת.

רוחב מפתחו (שפכו אל הים) של המפרץ 56 קילומטרים.

במפרץ מצויים לשונות קרחוניים ושברי קרחונים צפים שמקורם בקרחון ויליאמסון ובקרחון ויטל.

## היסטוריה
### מיפוי המפרץ

המפרץ מופה לראשונה בשנת 1955 על ידי ג'י. די. בלודג'ט (G.D. Blodgett), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע היי ג'אמפ (מבצע קפיצה לגובה), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1946–1947.

### מקור השם

שמו של המפרץ ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (Advisory Committee on Antarctic Names ;בראשי תיבות: US-ACAN), של ארצות הברית.

המפרץ נקרא על שם ג'ורג' קולבוקורסס (George Colvocoresses), ששירת כפרח קצונה (מידשיפמן (Midshipman)) על הסלופ ונסנס (Vincennes ), במהלך מסעה כחלק ממשלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.

קולבוקורסס, שלימים קיבל דרגת קפטן, פרסם בין השנים 1852–1855 את חוויותיו במהלך משלחת החקר, בספרו: "ארבע שנים במשלחת החקר מטעם ממשלת ארצות הברית, בפיקודו של קפטן וילקס" ("Four Years in the Government Exploring Expedition Commanded by Captain Wilkes").

קולבוקורסס
חביב אבו שהלא

**חַבִּיבּ סַלִים אַבּוּ שַׁהְלַא** (בערבית **حبيب سليم أبو شهلا**; 1902–22 במרץ 1957) היה מדינאי ומשפטן לבנוני, יושב ראש הפרלמנט הלבנוני וסגן ראש ממשלת לבנון ושר בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב וריאד א-סולח.

## חייו
אבו שהלא נולד בביירות בשנת 1902 למשפחה נוצרית אורתודוקסית. הוא למד משפטים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ואת הדוקטורט שלו קיבל מהסורבון בשנת 1924.

בשנת 1925 פתח משרד עורכי דין בביירות, ובשנת 1928 נבחר לחבר מועצת העיר, תפקיד שבו כיהן במשך שלוש שנים.
הוא נבחר לראשונה לפרלמנט ב-1937 כנציג של מחוז הבחירה ביירות מטעם החזית הלאומית הלבנונית, אז גם כיהן כשר במספר משרדים בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב. ב-1943 נבחר בשנית לפרלמנט, ובמהלך כהונה זו, שמיש סגן ראש ממשלת לבנון, שר החינוך ושר המשפטים בממשלתו הראשונה של ריאד א-סולח בתקופת נשיאותו של בשארה אל-ח'ורי. הייתה זו ממשלת לבנון הראשונה לאחר הכרזת העצמאות הלבנונית, אשר כוננה ב-25 בספטמבר 1943 וסופה ב-3 ביולי 1944. אבו שהלא המשיך בתפקידיו אלו בממשלתו השנייה של ריאד א-סולח עד ל-9 בינואר 1945. במשך 12 יום, מ-11 בנובמבר עד 22 בנובמבר, כיהן כנשיא לבנון וכראש הממשלה בפועל של ממשלת המרי, עד לשחרורם ממעצר של הנשיא וחברי הממשלה, אשר נעצרו על ידי שלטונות המנדט הצרפתי לאחר אשרור החוקה אשר קבעה ניתוק של לבנון מהשפעה צרפתית.

ב-22 באוקטובר 1946 נבחר לתפקיד יושב ראש הפרלמנט, אף על פי שהיה נוצרי אורתודוקסי, ולא מוסלמי שיעי כפי שקובעים תנאי האמנה הלאומית. בעקבות זאת פרצו הפגנות סוערת במחוז הבחירה של סברי חמאדה השיעי, קודמו בתפקיד שהתמודד מולו. בהמשך התרחבו ההפגנות, שהיו לעימותים אלימים, גם למחוזות אחרים שבהם ריכוזי אוכלוסייה שיעית. בעקבות משבר זה התפטר אבו שהלא מתפקידו וחדל לכהן ב-7 באפריל 1947. במושב הפרלמנט הבא נבחר שנית חמאדה ליושב ראש הפרלמנט.

אבו שהלא נפטר בשנת 1957 בביירות מאוטם שריר הלב. לא נישא ולא הוליד ילדים. פסל בדמותו מוצב בביירות ורחוב על שמו נקרא בעיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:נוצרים אורתודוקסים
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:שרי המשפטים של לבנון
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1902
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-1957
בורנה סוסה

**בורנה סוסה** (בקרואטית: **Borna Sosa**; נולד ב-21 בינואר 1998 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת קריסטל פאלאס ובנבחרת קרואטיה.

## קריירת מועדונים
סוסה גדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. בסך הכל ערך 32 הופעות בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקרואטית, וזכה בשלוש אליפויות קרואטיה וארבע פעמים בגביע הקרואטי.

ב-14 במאי 2018 חתם סוסה על חוזה לחמש עונות בשטוטגרט מהבונדסליגה.

ב-1 בספטמבר 2023 חתם באייאקס.

ב-17 באוגוסט 2024 הושאל לטורינו.

ב-11 ביולי 2025 חתם ל-3 שנים בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג.

## קריירה בינלאומית
ב-1 בספטמבר 2021 ערך סוסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת רוסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.

## תארים
;דינמו זאגרב
* אליפות קרואטיה (3): 2014/2015, 2015/2016, 2017/2018
* הגביע הקרואטי (4): 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
**קריסטל פאלאס**

* מגן הקהילה: 2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:זאגרב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים קרואטים באיטליה
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1998
קוונטין גריימס

**קוונטין מרשל גריימס** (באנגלית: **Quentin Marshall Grimes**; נולד ב-8 במאי 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בפילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.

## קריירה
### ניו יורק ניקס
גריימס החל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס. במשחקו הראשון קלע 21 נקודות, מתוכן שש שלשות. בתום עונתו הראשונה בקולג'ים הכריז על מועמדות לדראפט 2019 ב-NBA, אך ויתר ועבר לאוניברסיטת יוסטון. ב-25 בפברואר 2021 קלע שיא קריירה של 33 נקודות, מתוכן שמונה שלשות.

גריימס נבחר בבחירה ה-25 בדראפט 2021 ב-NBA על ידי לוס אנג'לס קליפרס, ומיד הועבר בטרייד לניו יורק ניקס. ב-6 באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצה. במשחקו הראשון בחמישייה קלע 27 נקודות, מתוכן שבע שלשות, והוסיף שלושה ריבאונדים ושלושה אסיסטים. בסך הכל רשם גריימס בעונת הבכורה שלו בליגה 46 משחקים, בהם רשם ממוצעים של 6 נקודות, אסיסט ושני ריבאונדים למשחק ב-17.1 דקות משחק.

בקיץ 2022 הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, הוביל את הקבוצה בנקודות עד שהגיעו למשחק גמר הטורניר, בו הפסידו לפורטלנד טרייל בלייזרס, ואף נבחר לחמישיית העונה של הטורניר. בעונת 2022/2023 ב-NBA שיחק גריימס 71 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים ב-29.9 דקות למשחק.

### דטרויט פיסטונס
ב-8 בפברואר 2024, גריימס הועבר בעסקת טרייד לדטרויט פיסטונס.

## סטטיסטיקות קריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:בחירות דראפט של לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
העדות של ניירה

**העדות של ניירה** הייתה עדות שקר שניתנה בפני ועידת זכויות האדם של קונגרס ארצות הברית ב-10 באוקטובר 1990, על ידי נערה בת 15 שזוהתה בעתו בפומבי רק בשמה הפרטי, ניירה. העדות זכתה לפרסום רב, צוטטה פעמים רבות על ידי סנאטורים אמריקאיים והנשיא בזמנו, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ושימשה כתמריץ עבורם לתמוך בכווית במלחמת המפרץ.

## העדות והשפעתה
בעדותה טענה ניירה כי לאחר הפלישה לכווית, היא ראתה חיילים של צבא עיראק מבצעים רצח המוני בתינוקות כוויתים כאשר הם היו מוציאים תינוקות ופגים מאינקובטורים בבית חולים כוויתי, לוקחים את האינקובטורים ומשאירים את התינוקות למות.באותו לילה שחלקים מהעדות שודרו בתוכנית לייט נייט של ABC וב-NBC Nightly News משוער שבין 35 ל-53 מיליון אמריקאים צפו בתוכנית. שבעה סנאטורים ציטטו את עדותה של ניירה בנאומיהם המגבים את השימוש בכוח נגד עיראק.הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש חזר על הסיפור לפחות עשר פעמים בשבועות הבאים. התיאור שלה על הזוועות עזר להטות את הדעה של הציבור האמריקני לטובת השתתפות במלחמת המפרץ.

## חשיפה
הסיפור שלה אושר בהתחלה על ידי אמנסטי אינטרנשיונל, ארגון חוץ-ממשלתי בריטי, שפרסם כמה דיווחים עצמאיים על הרציחות ועדויות נוספות של אנשים אחרים שהופנו מכווית כתוצאה מהמלחמה.

בדצמבר 1992 בתוכנית של CBC-TV בשם To Sell a War נחשף כי שם משפחתה של ניירה היה אל-סבאח (בערבית: نيّرة الصباح) וניירה התגלתה כבתו של סעוד אל-סבאח, שגריר כווית בארצות הברית. הסיפור שניירה נתנה נחשף כהמצאה כשלמעשה היא לא ראתה את "הזוועות" שהיא תיארה שהתרחשו. יתרה מכך, נחשף כי עדותה אורגנה כחלק מקמפיין של "אזרחים למען כווית חופשית", ארגון שהוקם על ידי ממשלת כווית כדי לשכנע את הציבור האמריקני להסתכל בחיוב על פעולה צבאית של ארצות הברית במפרץ הפרסי, שנוהל על ידי חברת יחסי הציבור האמריקאית היל אנד נולטון (Hill & Knowlton) עבור ממשלת כווית. בעקבות זאת, עדותה של אל-סבאח נחשבה כדוגמה קלאסית לתעמולת זוועה מודרנית, שהיא הפצת מידע על הפשעים שבוצעו על ידי אויב, שיכול להיות מסתמך על עובדות, אך לרוב כולל או מציג מידע פיקטיבי או הגזמות מכוונות..

## תחקירים ואחרי החשיפה
אחר שחרור כווית, הורשתה לכתבים כניסה למדינה. דיווח של ABC מצא כי "חולים, כולל פגים, אכן מתו, כאשר רבים מהאחיות והרופאים של כווית... ברחו" אך חיילים עיראקים "כמעט ודאי לא גנבו חממיות של בתי חולים והותירו מאות תינוקות כוויתים למות."

בשנת 1992 פרסם ארגון זכויות האדם Middle East Watch, חטיבה של Human Rights Watch, את תוצאות חקירתם על סיפור האינקובטורים. מנהלו, אנדרו וויטלי, הצהיר כי, "אמנם זה נכון שהעיראקים תקפו בתי חולים, אין אמת בהאשמה שהייתה מרכזית במאמץ התעמולה המלחמתית שהם גנבו אינקובטורים והוציאו תינוקות באכזריות ואפשרו להם למות על הרצפה. הסיפורים יוצרו מחיידקי אמת על ידי אנשים מחוץ למדינה שהיו צריכים לדעת טוב יותר. "חוקר אחד, עזיז אבו חמד, ראיין רופאים בבית החולים שבו ניירה טענה כי ראתה חיילים עיראקים מושכים 15 תינוקות מאינקובטורים ומשאירים אותם למות. ה"אינדיפנדנט" דיווח, "הרופאים אמרו לו שבמחלקת יולדות יש 25 עד 30 אינקובטורים. אף אחד לא נלקח על ידי העיראקים, ולא נלקחו מהם תינוקות."

אמנסטי אינטרנשיונל הגיבה בהוצאת תיקון, כאשר המנכ"ל דאז, ג'ון היילי, האשים לאחר מכן את ממשל בוש ב"מניפולציה אופורטוניסטית של תנועת זכויות האדם הבינלאומית".

## הערות שוליים

קטגוריה:הקונגרס של ארצות הברית: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת המפרץ
קטגוריה:1990 בארצות הברית
אביבית שקד

**אביבית שקד** (נולדה ב-21 ביוני 1981) היא במאית תיאטרון ישראלית המתמחה בתיאטרון תיעודי להנצחת השואה בישראל בשילוב נוער, ניצולי שואה ובני הדור השני.

## קורות חיים
שקד השלימה בשנת 2006 תואר ראשון בתיאטרון קהילתי בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב, ובמקביל סיימה לימודים לתעודת הוראה ורישיון הוראה, גם כן באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה הנחתה קבוצות תיאטרון קהילתי לבני נוער יוצאי חבר העמים ואתיופיה בראשון לציון בשיטת מייקל צ'כוב, שיטת משחק פסיכופיזית.

בשנת 2008 סיימה שקד תואר שני בבימוי באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 2010–2013 הנחתה קבוצות במסגרת תיאטרון תיעודי בנושא השואה המשלב בני נוער וניצולי שואה בקריית אונו, כפר יונה וראשון לציון, וקבוצה לתיאטרון קהילתי לנערות במצוקה בנס ציונה.

בשנים 2012–2016 יזמה והייתה המנהלת האומנותית של Insted-Israel, תוכנית ישראלית בה לקחו חלק במאי תיאטרון מרחבי העולם.

בשנת 2015 סיימה לימודי ניהול תרבות ואומנות בבית הספר לניהול באוניברסיטת תל אביב. בנוסף למדה גם בבית הספר לתיאטרון בובות בחולון, לימודי תיאור קולי של אומנות לעיוורים בספרייה לעיוורים ולימודי גרונטולוגיה וטראומה במסגרת תוכנית הכשרה למנחי קבוצות.

נכון ל-2022, משמשת שקד חברת ועד מנהל באיגוד הבמאים הארצי (ב.ת.י.)

## הצגות ומופעים שביימה
* **פולילוגים** - מחזה מקורי פרי עטה של שקד (פסטיבל Smallbama, 2006)
* **אונס/עונש** - (פסטיבל אישה, 2007)
* **כפיונת שטיינברג** - מאת לי הול (צוותא, 2008 ופסטיבל תיאטרונטו, 2009)
* **מר סליק ומחלת היבשה** - מאת ליליאן אטלן (צוותא, 2010)
* **דרייפוס** - מאת ז’אן קלוד גרומברג (אספקלריא - ירושלים 2011)
* **חלום של גבר** - מאת רותם ברוכין (פסטיבל תיאטרון קריאה צוותא - 2011)
* **כיפה עקומה** - מחזה מקורי של שקד (בימת הנוער, 2012)
* **שקופה** - הצגת יחיד של השחקנית דנה עופר, במסגרת פסטיבל מונודרמות מעולם אחר (מרכז הבמה, 2013)
* **ז’אן לואי מתאבד** - הפקה בימתית ראשונה למחזה של רמי ירושלמי, 35 שנים לאחר שנכתב (תיאטרון צוותא 2015, פסטיבל אביב 2015)
* **Build a wall/Cary Pepper** - The Stage Festival, 2016
* **ימצפאי** - מופע אומנותי סביבתי רב תחומי, העוסק בהשפעת הפלסטיק על הים ועל העולם כולו (אינטימידבר 2018)

## חיים אישיים
שקד נמצאת בזוגיות עם הצלם דני מכליס. השניים מתגוררים בבאר שבע והורים לבת. במקביל להריונה פרסמה שקד ב-2021 את ספרה הראשון, **חרוז אחד חיפש לו בית**.

## קישורים חיצוניים

* 

* אביבית שקד באתר איגוד במאי התיאטרון בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
חריסטוס ארדיזוגלו

**חריסטוס ארדיזוגלו** (ביוונית: **Χρήστος Αρδίζογλου**; נולד ב-25 במרץ 1953) הוא כדורגלן עבר יווני יליד ירושלים ששיחק בעמדת הקיצוני. שחקן נבחרת יוון לשעבר.

## קריירת מועדונים
ארדיזגלו נולד בירושלים, למשפחת פליטים יוונית-נוצרית שנמלטה לישראל במהלך מלחמת יוון–טורקיה, וכשהיה בן 5 היגר בחזרה עם משפחתו ליוון. שם גדל בשכונות העוני של עיר הבירה אתונה, שיחק כדורגל עם חבריו לשכונה בשעות הפנאי, עד שיום אחד צד את עיניהם של אנשי מועדון הכדורגל אפולון אתונה.

בגיל 13 הצטרף לקבוצת הנערים של המועדון, ובגיל 18 הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו השנייה במועדון, ארדיזוגלו הפך לשחקן הרכבב במועדון והוסט מעמדת המגן השמאלי לעמדת הקיצוני. בעונה זו, היה מהמצטיינים בקבוצה וסייע לה לעלות לליגת העל.

ביולי  ניהל משא ומתן עם פנאתינאיקוס, אך לבסוף חתם בא.א.ק. אתונה תמורת 5 מיליון דרכמה ושחקן שעשה את הדרך ההפוכה. ארידוזגלו שיחק במדי א.א.ק. 11 עונות וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעים, כאשר בעונת  זכה עם המועדון בדאבל. בקיץ  חזר לעונה אחת באפולון אתונה ואחרי עבר לעונת פרישה באטרומיטוס.

### קריירת אימון
בין לבין שימש כמאמן אפולון אתונה היוונית, בעונת  וסיים את תפקידו בתחילת העונה שאחריה.

## נבחרת יוון
ב-24 בספטמבר 1975 ארדיזוגלו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון בתיקו 1–1 נגד . ב-29 באוקטובר 1978 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 4–1 נגד .

## חיים אישיים
אחרי פרישתו הצטרף למשטרת יוון בה שירת עד שנת 2017.

## תארים
; א.א.ק אתונה
*ליגת העל היוונית: , 
*הגביע היווני: , 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוונים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:אתונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אפולון סמירניס
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני אטרומיטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:מאמני כדורגל יוונים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1980
קטגוריה:ילידי 1953
ג'וזף מ. פרוסקאואר

**ג'וזף מאייר פרוסקאואר** (באנגלית: **Joseph Meyer Proskauer**  6 באוגוסט 1877 - 10 בספטמבר 1971) היה עורך דין, שופט, פילנתרופ ופעיל פוליטי יהודי אמריקאי, שותף במשרד עורכי הדין פרוסקאואר רוז. 

## קורות חיים
פרוסקאואר נולד במובייל, אלבמה למשפחה יהודית בשנת 1877. הוריו היו אלפרד ורבקה פרוסקאואר. בגיל 15, הוא הגיע למנהטן, ניו יורק, כדי ללמוד באוניברסיטת קולומביה וקיבל תואר ראשון מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה ב-1896 ותואר שני בשנת 1899.  הוא התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה. מאוחר יותר הוענקו לו תוארי כבוד מאוניברסיטאות היברו יוניון קולג', דארטמות', ברנדייס, ניו יורק ופורדהאם .

פרוסקאואר התחתן עם אליס נאומבורג ב-14 באוקטובר 1903, ונולדו להם שלושה ילדים: פרנסס, רות וריצ'רד.

לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, פרוסקאואר וחבר הקימו משרד עורכי דין, שב-1902 התמזג עם "ג'יימס, של ואלקוס" כדי ליצור משרד שלימים הפך ל-"אלקוס, גליסון ופרוסקאואר".

בתחילת הקריירה שלו, פרוסקאואר הפך לידידו של מושל ניו יורק אל סמית' ושימש כיועץ הקמפיין שלו וככותב נאומים. ביוני 1923, סמית' מינה אותו לשופט בבית המשפט העליון בניו יורק כדי למלא את כהונתו שטרם פגה של שופט אחר. בנובמבר 1923 הוא נבחר לכהונה מלאה. ב-1927 הוא מונה לשופט בבית משפט לערעורים וכיהן בתפקיד זה עד שפרש מכס השיפוט ב-1930. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין והצטרף למשרד "Rose & Paskus", שלימים הפך ל- "פרוסקאואר רוז" , ועבד בו במשך 40 שנה עד לפרישתו לגמלאות.

מ-1951 עד 1953, הוא עמד בראש ועדת הפשע של מדינת ניו יורק שחקרה את הפשע המאורגן בעיר ניו יורק, והוא היה מעורב בהקמת ועדת ווטרפרונט .

פרוסקאואר נפטר בשנת 1971 בגיל 94. 

## אקטיביזם פוליטי
פרוסקאואר היה פעיל בארגונים אזרחיים וצדקה רבים. הוא עמד בראש מספר ארגוני תרבות וצדקה יהודים, כולל רחוב 92 Y, והיה נשיא הוועד היהודי האמריקאי (AJC) מ-1943 עד 1949. הוא המשיך לכהן כנשיא כבוד לאחר תום כהונתו. בשנת 1946 הוא העיד בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל מטעם ההוועד היהודי-האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מוביל (אלבמה): אישים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שופטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
סמירה בנת מוחמד אל-מוסא

**סמירה בנת מוחמד אל-מוסא** (בערבית: **سميرة بنت محمد الموسى**). היא פוליטיקאית עומאנית, שגרירת עומאן לאונסק"ו.

## קריירה
בנת מוחמד אל-מוסא היא בעלת דוקטורט בחינוך ילדים מאוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1994. במסגרת הדוקטורט שלה עסקה במחקרים בתחום הילדות המוקדמת.

עבדה מספר שנים באוניברסיטת סולטאן קאבוס  ושימשה כחברת קונסוליה בעומאן בין השנים 2003–2011. בשנת 2009 ייצגה את עומאן בוועידה ביפן.

מובילה בתחום הטיפול בגיל הרך בעומאן ובעלת שם בין-לאומי בתחום. הייתה שותפה בהובלת קווים מנחים בין-לאומיים לטיפול וחינוך ילדים בגיל הרך.

ניהלה את המרכז לחינוך הגיל הרך בקמפוס באוניברסיטת סולטאן קאבוס, והייתה שותפה בחקיקת חוקים המגינים על זכויות ילדים בעומאן.

אל-מוסא היא יו"ר הוועד של הספרייה המרכזית לילדים במסקט. בשנת 2007 החליטו 40 אזרחים בעומאן להקים את הספרייה הראשונה המיועדת לילדים. בראשות הארגון עמדה ד"ר מונא בנת פהד בן מחמוד אאל סעיד. אל-מוסא מונתה כיו"ר ועד הארגון, תפקיד שבו היא משמשת גם כיום. הספרייה נפתחה לקהל הרחב בשנת 2011 במבנה שהתקבל כמתנה מהיית'ם בן טארק אאל סעיד, שהיה אז שר המורשת והתרבות, ומתרומות מהמגזר הפרטי. הספרייה יושבת במסקט, עיר הבירה של עומאן, ומיועדת לילדים ולמשפחות.

### פעילותה באונסק"ו
סמירה בנת מוחמד אל-מוסא מונתה לשגרירת עומאן באונסק"ו ב־29 בספטמבר 2011 ומשמשת כצירה קבועה בארגון. בשנים 2015–2019 שימשה כנציגת עומאן מול הוועד הנבחר ועמדה בראש שתי ועידות של אונסק"ו: הוועדה המיוחדת 2015–2017, וועדת קשרי חוץ 2017–2019.

בשנת 2012 היא השתתפה בוועידה בפריס העוסקת בתרומת עומאן לספרות הבין-לאומית מטעם אונסק"ו.

ניהלה את הוועידה המרכזית של המועמדים בוועידה הכללית של אונסק"ו ב־2017.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עומאנים
קטגוריה:נשים עומאניות
קטגוריה:נשים מוסלמיות
קטגוריה:שגרירות
קטגוריה:שגרירים באונסק"ו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:עומאנים שנולדו במאה ה-20
אלכסיי סטפנוב

**אלכסיי סטפנוב** (ברוסית: **Алексей Степанов**; 6 במאי 1858 – 5 באוקטובר 1923) היה צייר ז'אנר, מאייר ומורה לאמנות רוסי. הוא היה חבר בנודדים ומייסד "איגוד האמנים הרוסים".

## ביוגרפיה
אביו, שהיה ממשפחת אצולה, שירת כקצין במלחמת קרים. אמו נפטרה זמן לא רב לאחר לידתו, ואביו טיפל בו עד-1863, אז הוא נלקח לבית יתומים במוסקבה שהיה מיועד לילדי משפחות צבאיות  שהיה ממוקם באחוזה שהייתה בעבר בבעלות הרוזן אלכסיי רזומובסקי.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר הממלכתי, סטפאנוב נכנס למכון המדידות של קונסטנטין וסיים את לימודיו כמודד רשמי בשנת 1879. בין השנים 1880 ל-1883, הוא לקח שיעורים שניתנו על ידי אילריון פריאנישניקוב ויבגרף סורוקין בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. בהיותו שם, הוא ערך היכרות עם ליאוניד סבנייב, שערך את כתב העת Природа и Охота ("טבע וציד"), שעבורו סיפק סטפנוב למעלה ממאה רישומים מ-1883 עד 1895.

בשנת 1888, הוא החל להציג עם הנודדים, ובשנה שלאחר מכן, ציורו "עדר איילים" נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב. באותה תקופה הוא הפך למרצה ב"בית הספר לאמנויות יפות" שהופעל על ידי האדריכל אנטולי גונסט. זמן קצר לאחר מכן, ולנטין סרוב הזמין אותו ללמד בבית הספר לציור במוסקבה. מאוחר יותר הוא קיבל תואר פרופסור ונשאר שם עד 1918. בין תלמידיו הבולטים היו סרגיי גרסימוב, בוריס איוגנסון, פאבל קורין ולאונרד טורז'נסקי.

ב-1894 ליווה את אספן האמנות ניקולאי מדינצב (1841–1904) ואת משפחתו למסע באירופה, בביקור בגרמניה, בצפון איטליה ובצרפת, שם הושפע מהאימפרסיוניסטים. בשנה שלאחר מכן נשא לאישה את בתו של מדינצב, לודמילה. ב-1903 הוא היה חלק מהקבוצה שעזבה את הנודדים כדי ליצור את "איחוד האמנים הרוסים". שנתיים לאחר מכן קיבל את התואר "אקדמי" מהאקדמיה הקיסרית לאמנויות על ציורו "ברכות בוקר". מ-1906 עד 1914, הוא בילה את הקיץ שלו באחוזתו בנפת טבר.

לאחר 1920 חלה במחלה קשה, אך המשיך לעבוד.

אחד מציוריו האחרונים ״התנופה״ נרכש על ידי מוזיאון קרנגי של פיטסבורג.

## גלריה

File:Алексей С. Степанов - Деревенские качели.jpg|הנדנדה
File:Stepanov 008.jpg|Moose Herd|עדר איילים
File:Stepanov 004.jpg|Morning Greetings|ברכות הבוקר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1858
קטגוריה:נפטרים ב-1923
מנחם מקובר

הרב **מנחם מקובר** (נולד ב-1957) הוא רב ישראלי, מחבר ספרים בנושא המקדש ותורת הקבלה. משמש כרב מכללת אמונה, ראש המדרשה לידע המקדש וארגון "והראנו בבניינו" ומרצה במכללת מורשת יעקב. בעבר ניהל את מכון המקדש.

## ביוגרפיה
נולד ליחיאל ודורה מקובר, ניצולי השואה, וגדל ברמת גן. למד בתיכון עירוני ט' בתל אביב ובחוג למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן, בה למד אצל המתמטיקאי הדתי יצחק ציקוני, ובגיל 17 החל לשמור מצוות בהשפעתו. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב ובכולל בעיר העתיקה, דרכו התחבר למכון המקדש.

בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים החל הרב מקובר לעסוק בלימוד, הוראה וכתיבה בנושאי המקדש. במשך עשר שנים ניהל את מכון המקדש. מעודד עלייה להר הבית, בנה את הדגם הגדול בעולם של בית המקדש השלישי והציב דגם שלו במיני ישראל.

עוסק גם בקבלה, אותה למד בין היתר מהרב יצחק גינזבורג, הרב מאיר יהודה גץ והרב רפאל משה לוריא, מעביר שיעורים וכותב ספרים בנושא.

שימש כעורך הראשי של כתב העת "שמעתין", מ־2009 ועד לסגירתו ב־2013.

במקביל לעבודתו במכללת אורות ישראל, למד בה לתואר שני. לתואר שלישי למד במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בר-אילן ובמחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל, וב־2022 השלים בה את עבודת הדוקטורט בנושא "היחס למקדש ועבודתו במשנת חסידות איז'ביצא ראדזין", בהנחיית פרופ' לאה בורנשטיין-מקובצקי ופרופ' אורה ויסקינד-אלפר. ב־2025 פרסם את הספר "ארי של אש" בנושא זה.

## חיים אישיים
הרב מקובר מתגורר בשילה.

## ספריו
;בנושא המקדש
* **אורו של מקדש: עולם המחשבה של המקדש**, 2 כרכים, ירושלים: מכון המקדש, תשס"ג–תשס"ה (2003–2005)
* **בית הבחירה**, ביאור על הלכות בית הבחירה במשנה תורה, מסכת מידות וספר יחזקאל פרקים מ'–מ"ג, כפר חב"ד: מטה משיח ומכון המקדש, תשס"ד (2004)
* **אוצר תורת המקדש**, סדרה אלבומית בהוצאת דני ספרים ועמותת והראנו בבניינו; בסדרה יצאו לאור (תאריך הוצאה ראשונה): אוצר המשכן (2007), אוצר הבית הראשון (2008), אוצר הבית השלישי (2010), אוצר תורת הקרבנות (2011) ואוצר הבית השני (2013)
* **ארי של אש: פנימיות עולם המקדש ועבודתו במשנת חסידות איז'ביצא-ראדזין**, קריית גת: דני ספרים, תשפ"ה (2025)

;מבואות לתורת הקבלה
* **בסוד פרדס הרימונים: מבואות לתורת הסוד של הרמ"ק**, 2 כרכים, קריית גת: דני ספרים, תש"פ–תשפ"ב (2020–2022)
* **בסוד עץ החיים: תורת האריז"ל בהתבוננות פנימית**, קריית גת: דני ספרים, תשפ"א (2021)
* **בסוד תורת הלשם: מבואות לתורת הסוד של בעל הלשם שבו ואחלמה**, קריית גת: דני ספרים, תשפ"ג (2023)

;ספרי קבלה בעריכתו
* **[[לשם שבו ואחלמה]] הערוך והמבואר: ספר הקדמות ושערים**, ירושלים: יריד הספרים, תשע"א (2010)
* **[[שמעון לביא#חיבוריו|ספר כתם פז]] על זוהר בראשית**, 4 כרכים, בת ים: משפחת המחבר ועמותת אור שלום, תשע"ד–תשע"ו (2014–2016)
כתבי רמח"ל:
* **[[קל"ח פתחי חכמה]] הערוך והמבואר: 138 פרקים מבוארים לתורת הקבלה**, קריית גת: דני ספרים, תשע"ה (2015)
* **[[אדיר במרום]] – ביאור לאדרא רבא – הערוך והמבואר**, קריית גת: דני ספרים, תש"פ (2020)
* **קנאת ד' צבאות הערוך והמבואר**, קריית גת: דני ספרים, תשפ"ד (2024)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* כל הכתבות על הרב מנחם מקובר, באתר ערוץ 7
;ראיונות
* 
* לחיות מקדש, באתר כתב העת "שערים" (מבית ישיבת רועה ישראל), תמוז תש"פ (2020)

## הערות שוליים

קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ט' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרב יצחק גינזבורג
קטגוריה:שילה: אישים
קטגוריה:סגל מכללת אורות ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
מנשה טרם

**מנשה טרם** (נולד ב-4 בדצמבר 1950) הוא מנהל ויזם היי-טק ישראלי, כיהן כמשנה למנכ"ל אל על. שירת כקצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת התקציבים של חיל האוויר.

## ביוגרפיה
טרם עשה את שירותו הצבאי כטייס תובלה בחיל האוויר. בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה פיקד על טייסת 192. בשנים 1983 עד 1985 פיקד על טייסת 120. בשנים 1991 עד 1993 פיקד על בסיס לוד. כמו כן שימש ראש מחלקת תכנון כח אדם וראש מחלקת תקציבים וכלכלה במטה החיל.

לאחר שחרורו היה וחבר הנהלת חברת ערוצי זהב. במרץ 1997 מונה למשנה למנכ"ל וסמנכ"ל המבצעים של חברת אל על. הוא סיים את תפקידו בתחילת 2001. ב-2009 עמד בראש הוועדה הציבורית לבחינת ענף הובלת המטענים האווירית בישראל.

טרם כיהן כמנכ"ל חברת המכשור הרפואי, קומון סנס, כמנכ"ל חברת טרילוג'יקל וב-2014 הקים את חברת BreatheVision בתחום הניטור הרפואי.

טרם בעל תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה שימושית, תואר שני במינהל ציבורי ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס לוד
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950