open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ורה מיילס

**ורה מיילס** (באנגלית: **Vera Miles**; נולדה ב-23 באוגוסט 1929) היא שחקנית אמריקאית, שעבדה בשיתוף פעולה הדוק עם הבמאי אלפרד היצ'קוק. מוכרת בזכות תפקידה כלילה קריין ב"פסיכו" וב"פסיכו 2".

## ביוגרפיה
מיילס נולדה כ**ורה ג'וּן רלסטון** באוקלהומה סיטי לתומאס ובארניס ויריק־רלסטון. היו לה שלושה אחים גדולים. היא גדלה והתגוררה בקנזס. בתום לימודיה התיכוניים ב־1947, עבדה בין היתר כקלדנית. ב־1948 הוכתרה כמיס קנזס וכסגנית שלישית למיס אמריקה. ב־1950 עברה ללוס אנג'לס, השתתפה בתפקידים משניים בקולנוע ובטלוויזיה, ושנה לאחר מכן, ב־1951, הוחתמה על ידי חברת האחים וורנר. בשנת 1956 הוחתמה על ידי חברת ההפקות של אלפרד היצ'קוק כשחקנית, ונתפרסמה בתקשורת כמלוהקת פוטנציאלית לתפקידים הנשיים בסרטיו, במקום גרייס קלי שלוהקה עד כה. באתה שנה שיחקה בסרט "הנאשם" בבימויו של היצ'קוק, לצידו של הנרי פונדה.

ב-1956 השתתפה במערבון "המחפשים", ב-1959 השתתפה בסרט "סיפורה של בולשת" לצדו של ג'יימס סטיוארט וב-1961 השתתפה בסרט "רחוב אחורי" לצדו של ג'ון גאווין.

היא השתתפה בפרק הפיילוט של "אלפרד היצ'קוק מציג" וזכתה לשבחים על משחקה. היצ'קוק כפה על מיילס להסתרק ולהתלבש לפי הוראותיו. היא הייתה אמורה להשתתף כדמות הנשית הראשית ב"ורטיגו" (1958), אך הריונה הביא להדחתה ולליהוקה של קים נובאק במקומה. היצ'קוק התראיין כעבור שנים לפרנסואה טריפו וסיפר שנטר טינה למיילס. למרות המשבר ביניהם, לוהקה מיילס לתפקיד לילה קריין ב"פסיכו" והוסיפה להשתתף ב"אלפרד היצ'קוק מציג". כמו כן לוהקה לסדרה הקלאסית "אזור הדמדומים".

ב-1964 השתתפה בסרטים "זהירות, נמר בעיר" ו"משפחת האמיצים" לצידו של בריאן קית'.

מאז ועד 1995 עבדה רק בסרטי טלוויזיה. היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כמו "באק רוג'רס במאה ה-25" ובוננזה".

## חייה האישיים
מיילס נישאה שלוש פעמים; בעלה מאז 1948 עד 1954 היה בוב מיילס, ממנו נולדו לה שתי בנות, דברה וקלי. בעלה השני היה גורדון סקוט. הם היו נשואים מ־1954 עד 1959 וממנו נולד לה בן אחד, מייקל. בעלה השלישי היה השחקן קית לארסן, הם היו נשואים מ־1960 עד 1971, גם ממנו נולד לה בן יחיד, אריק.

מיילס היא כיום גמלאית, ומתגוררת בקליפורניה. היא ממעטת להתראיין או להופיע בפומבי. עם זאת, בשנת 2012 קיימה קשר עם השחקנית ג'סיקה בייל, כהכנה לגילום דמותה בסרט "היצ'קוק".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אמריקה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
בראן (מונטנגרו)

**בראן** (במונטנגרית: **Беране**) היא העיר השמינית בגודלה במונטנגרו, ובירת מחוז בראן שבמזרח המדינה. העיר שוכנת על גדת נהר לים (Lim), בתחומי הסנג'ק ההיסטורי של נובי פאזאר.

## היסטוריה
בימי הביניים נקראה שטחה של בראן המודרנית בודימליה. בעיקר גרו כאן סרבים, נתיני מדינת ראסקה. מאז אותה תקופה שרדו כאן כמה מתחמי מנזר, בתי המגורים לשעבר של הבישופים והמטרופולינים. בשנת 1455 כבשו כוחות האימפריה העות'מאנית את היישובים העיקריים באזור וכללו אדמות אלה בסנג'אק של נובופאזאר. בשנת 1682 הקימו הטורקים את העיר בראן. צריפים הוקמו על גדה אחת של הנהר, ובניינים אזרחיים עם הרמזים בצד השני, ולכן חלק מהעיר המודרנית עדיין שומר על תוויו המזרחיים ונקרא הרמה. סרבים ומונטנגרים לא אהבו את השלטון הטורקי - הם ניהלו מאבק ארוך ועקשן עם הכובשים. בקרבות, התקוממויות וקרבות לעצמאות חלפו כמעט כל המאה ה-19. במלחמת הבלקן הראשונה, באוקטובר 1912 תקפו כוחות מונטנגרו את העיר בירי תותחים והטילו עליה מצור.

בין השנים 1949–1992 נקראה העיר איוואנגרד, על שם איוואן מילוטינוביץ'; מנהיג פרטיזנים במלחמת העולם השנייה.

## ערים תאומות
לבראן ארבע ערים תאומות:
*  (ממאי, 1985)
*  (מיולי, 1985)
*  (מאפריל, 1998)
*  (מדצמבר, 2005)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונטנגרו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1862
פלאש איירליינס

**פלאש איירליינס** (**Flash Airlines**) הייתה חברת שכר מצרית שהפעילה טיסות למרכז ומערב אירופה. בסיסה היה נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח', ומטה ההנהלה שלה בקהיר.

## תולדות החברה
החברה הוקמה בשנת 1995 בשם **הליופוליס איירליינס**, ובשנת 1996 היא קיבלה את אישור הרשויות. בתחילת דרכה הפעילה החברה מטוסי איירבוס A310, בואינג 737-3Q8, ומקדונל דאגלס MD-83. בשנת 2000 נרכשה הליופוליס איירליינס על יד קבוצת התיירות פלאש, שמכרה את מטוסי האיירבוס והמקדונל דאגלס, ונשארה עם מטוס בואינג 737-300 אחד. בשנת 2002 היא רכשה מטוס נוסף מדגם זה.

בשנת 2002 ערך המשרד הפדרלי לתעופה אזרחית השווייצרי ביקורת פתע במטוס החברה בעל הרישום SU-ZCF. בבדיקה התגלה כי אין מסכות חמצן בתא הטייס, וכי מכלי הדלק ורכיבים בקוקפיט אינם תקינים. מספר ימים לאחר מכן, נאסר על החברה לטוס בשמי שווייץ ופולין. החברות הנורווגיות עימם הייתה בקשרי מסחר, ביטלו את החוזים עם פלאש.

בשנת 2004 התרסקה טיסה 604 של החברה. הטיסה בוצעה במטוס בעל הרישום SU-ZCF, בו ערכו השווייצרים שנתיים קודם לכן בדיקות. התקרית החמורה בה נהרגו כל 148 נוסעים ואנשי הצוות, גרמה לחברה לפשוט את הרגל מספר חודשים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברות תעופה מצריות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
ליפורד

**ליפורד** (באירית: **Leifear** לשעבר **Liffer**, באנגלית: **Lifford**) היא עיירה בצפון אירלנד, ובירת מחוז דניגול.
העיירה משמשת כמקום מושבה של המועצה המחוזית, אם כי לעיתים קרובות משמשת בתפקיד זה העיר הסמוכה לטרקני (Letterkenny).

## היסטוריה
העיירה נבנתה סביב טירה שבנה השליט האירי, מאנוס או-דומנול במאה ה-16. הטירה הפכה ברבות השנים למפקדת חיל המצב הבריטי, עד להקמתה של מדינת אירלנד החופשית בשנת 1922.

העיירה שוכנת בנקודה בה מתחברים הנהרות פין (Finn) ומורן (Mourne), ויוצרים את נהר פויל.
על גדת הנהר שמול לעיר, שוכנת העיר הצפון-אירית סטראבן, בין הערים מחבר גשר ליפורד שנבנה לראשונה בשנת 1730.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירלנד: יישובים
קטגוריה:גבול אירלנד – הממלכה המאוחדת
רוז מארי

**רוז מארי** (באנגלית: **Rose Marie**; 15 באוגוסט 1923 - 28 בדצמבר 2017) הייתה שחקנית וזמרת אמריקאית.

## ביוגרפיה
מארי נולדה בניו יורק סיטי במדינת ניו יורק, היא החלה להופיע בתיאטרון בגיל שלוש, והשתתפה בתסכיתי רדיו ובסרטי קולנוע. בנוסף מארי הופיעה גם בטלוויזיה ובמועדני לילה, שנחשבו לאתרי בילוי מכובדים. בין היתר שיתפה פעולה עם סרטי פרמאונט והאחים וורנר.

## קריירה
בשנת 2000 הופיעה בסרט הפרודיה "*Shriek If You Know What I Did Last Friday the 13th".*

גם בעשור השני של המאה ה-21, היא הופיעה בתיאטרון.

### מותה
נפטרה ב-28 בדצמבר 2017.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם רוז מארי, מרץ 2011
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
רוברט בלוך

**רוברט אלברט בלוך** (5 באפריל 1917 - 23 בספטמבר 1994) היה סופר ותסריטאי יהודי אמריקאי פורה בסוגת המתח, האימה, הפנטזיה והמדע הבדיוני. הוא ידוע בעיקר כמחבר "פסיכו", ששימש בסיס לסרטו של אלפרד היצ'קוק באותו השם, ולרימייק של גאס ואן סנט באותו השם.

## קורות חיים
בלוך נולד בשיקגו לרפאל "ריי" בלוך, פקיד בנק, ולסטלה לואב, עבודת סוציאלית. מוצא שני הוריו היה מיהדות גרמניה. הוא התחנך כנוצרי, על אף שורשיו היהודיים. 

כבר בילדותו התעניין בכתיבה, ובייחוד בז'אנר האימה והפנטזיה. הוא כתב מאות סיפורים קצרים ויותר מ־30 רומנים. בהיותו סטודנט צעיר לספרות, כתב סיפורי פשע וזוועה בהזמנתם של מגזינים זולים. רבות מעבודותיו עובדו למדיה הקולנועית והטלוויזיונית. הוא קיבל פרסים רבים על כתיבתו, וכבוד רב מעמיתיו לעבודה.

בלוך מפורסם בזכות האימרה: "למרות המוניטין הדוחה שלי, יש לי לב של ילד קטן. אני שומר אותו בצנצנת על השולחן שלי". סטיבן קינג שאל ממנו את הציטוט הזה, ולעיתים הוא מיוחס לו בטעות. חיבתו של בלוך למשחקי מילים באה לידי ביטוי בחלק מהשמות שנתן לספריו.

הוא נפטר ב־1994, בגיל 77, מסרטן בלוס אנג'לס, בתום שישים שנות כתיבה ונקבר לצד אשתו.

## "פסיכו"
את "פסיכו" כתב בלוך לאחר לימודים מפרכים והתמקצעות ממושכת בתחום הכתיבה. הספר שאב השראה מסיפור שכתב בפברואר 1957 ואת דמות הגיבור הראשי הוא ביסס על אד גין, חולה נפש מוויסקונסין, שנודע כשודד קברים.

את זכויות ההסרטה ל"פסיכו" הוא מכר להיצ'קוק במחיר של 9,500 דולר, ולא זכה לתמלוגים בגין הכנסותיו הרבות של הסרט, הנחשב כיום כאחד מגדולי סרטי המתח של כל הזמנים. 

לבלוך הייתה מעורבות קטנה בלבד בעיבוד הקולנועי שעשו אלפרד היצ'קוק וג'וזף סטפנו ל"פסיכו", אבל לאחר צאתו לאקרנים של הסרט, הוא זכה לפרסום רב, בין השאר כסופר העושה שימוש יעיל באלמנטים אורבניים ופסיכולוגיים ביצירתו.

רק סרטו של היצ'קוק היה מבוסס על ספרו של בלוך. לסרטים הבאים בסדרה, "פסיכו 2", "פסיכו 3" ו"פסיכו 4: ההתחלה", לא היה כל קשר לספרו של בלוך. בלוך הציע לסרטי יוניברסל תסריט פרי עטו ל"פסיכו 2", ולאחר שסירבו, נקם בתעשיית הסרטים ההוליוודית בספרו "פסיכו 2", שבו הוא מותח ביקורת על שעבוד היצירה הספרותית על ידי הוליווד לטובת המדיום הקולנועי.

## קישורים חיצוניים

* יצירותיו של רוברט בלוך, באתר פרויקט גוטנברג 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרי פנטזיה יהודים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
הורדה

ממוזער|סמליל אופייני, המסמל קובץ להורדה
בתקשורת נתונים, **הורדה** פירושה קבלת נתונים למערכת מקומית ממערכת מרוחקת. דוגמאות למערכות מרוחקות הן: שרתי וב, שרתי FTP, שרתי דואר אלקטרוני, ומערכות אחרות דומות. אין לבלבל בין הורדה להתקנה: הורדה מתייחסת לעצם העברת הנתונים ממערכת מסוימת לחברתה, ללא כל התייחסות לפעולה שתתבצע על הקבצים בהמשך.

## הורדה והזרמה
ההורדה נבדלת ממונח קרוב הנקרא הזרמה, בכך שבהזרמה המידע המתקבל בא לידי שימוש מיד, או קרוב מאוד לזמן קבלתו, ובדרך כלל עוד בזמן תעבורת הנתונים. בנוסף, המידע אינו מאוחסן במערכת המקבלת לטווח ארוך, ואילו בתהליך ההורדה המידע אינו שמיש בדרך כלל עד להורדת הנתונים המלאה, והמידע נשמר לטווח שאינו מוגבל, על התקן האחסון שבמערכת המקומית. בשל כך, אתרים המאפשרים הזרמת מדיה כדוגמת YouTube ו-Vimeo אינם מאפשרים מבחינה טכנית הורדה של התכנים המופיעים בהם .

קצב ההורדה נמדד על ידי מספר תוכנות. המצב העולמי בתחום ניתן לראות באתר חברת Speedtest.net

## אופני ההורדה
400px|ממוזער|גרף המציג היסטוריית העלאת והורדת נתונים מהרשת
הורדת נתונים מתאפשרת באמצעות דפדפנים אשר מכילים אפשרות מובנית לכך או באמצעות תוכנה ייחודית, היכולה בחלק מהמקרים לנהל את ההורדות בצורה יעילה יותר, ואף להאיץ את קצב קבלת הנתונים. במהלך הורדה נשלחים נתונים בהתאם לפרוטוקול שבשימוש, הנותנים מידע למערכת השולחת על מצב ההורדה. בעת הורדת נתונים, הלקוח תמיד יישתמש בפרוטוקול TCP, לעומת הזרמת מדיה שמשתמש בפרוטוקול UDP.

## יתרונות וחסרונות בהורדה
הורדת סרטונים, או כל מידע אלקטרוני אחר, כגון קובצי אודיו (מוזיקה), קבצים בפורמט PDF, תמונות בפורמטים שונים (למשל: JPG, GIF) ועוד- מאפשרת למשתמש לצרוך מידע אלקטרוני זה- ללא צורך בחיבור כלשהו לרשת האינטרנט, ל- Wi-Fi וכדומה. עובדה זו מהווה יתרון משמעותי, כיוון שלעיתים אין מקור אינטרנטי, המספק אפשרות גלישה נוחה, או שהוא חלש מדי (סיטואציה הידועה בקרב הציבור בביטוי: "אין (לי) קליטה" (לרשת האינטרנט, למשל)). כמו כן, התקשרות ("התחברות") לרשת אינטרנטית כלשהי- לשם צריכת מידע כלשהו (במקרה זה: צפייה בסרטוני יוטיוב)- דורשת, ברוב המקרים, שימוש באמצעים בקנה מידה רחב יותר (למשל, התקנת תשתית מתאימה, כגון ראוטר)- מאשר צריכת מידע זה- כאשר הוא כבר הורד, ונמצא כבר במחשבו האישי (או בכל כלי תקשורת אחר) של המשתמש. זהו, אם כן, יתרון נוסף בשימוש במידע שהורד מרשת האינטרנט- גישה מהירה וקלה יותר למידע שהורד- מאשר גישה לאותו מידע בדיוק, אך הנמצא ברשת האינטרנט (ולא הורד).למרות היתרונות הטמונים בהורדת קבצים, היא טומנת בחובה גם חסרון בולט, במיוחד בהורדה של קבצים גדולים, המכילים מידע רב (ביניהם: סרטי וידאו, קליפים מוזיקליים, קובצי שמע (אודיו), תמונות בעלות איכות (רזולוציה) גבוהה ועוד). חסרון זה מתבטא בנפח הגדול של זיכרון המחשב (מסוג ROM) אשר מוקצה להם. על מנת להימנע מבעיות הקשורות להפרעה לתפקודן התקין של מערכות המחשב השונות- בעקבות "הורדות יתר" (אשר גוזלות זיכרון חיוני, המוקצה לתפקוד מערכות המחשב השונות)- נהוג להשתמש באמצעי אחסון מידע חיצוניים, המכילים זיכרון נפרד המובנה בהם, ואשר אינו שייך לזיכרון הפנימי המוגבל- המובנה במחשב. על פתרונות (אמצעי) אחסון אלו נמנים: תקליטור, Blu-ray, דיסק קשיח חיצוני, דיסק און קי ובשנים האחרונות גם טכנולוגיית אחסון ענן, אשר מהווה חלק משירותי טכנולוגיית הענן באינטרנט.

## ראו גם
*העלאה
*רוחב פס

## הערות שוליים

קטגוריה:אינטרנט
ריסים מלאכותיים

ממוזער|שמאל

**ריסים מלאכותיים** הם אביזרים המודבקים על ריסי האדם, כדי לשוות להם צורה ארוכה יותר או עבה יותר. ניתן להשוות את השימוש בהם לשימוש בתוספות שיער. השימוש בריסים מלאכותיים עשוי להיות זמני או קבוע, בהתאם לטעמו האישי של האדם שמרכיב אותם. הריסים המלאכותיים עשויים לשמש כתחליף לשינוי צורת הריס באמצעים פלסטיים. השימוש בריסים מלאכותיים החל ב־1916 בסרטי קולנוע. הריסים הללו יוצרו מקווצות של פאות.

ישנם טכנאים המתמחים בריסים מלאכותיים, ומוסמכים בבתי ספר מיוחדים.

## דרכי שימוש בריסים מלאכותיים

לעיתים הריסים עשויים משיער אדם אמיתי, ולעיתים מחומרים סינתטיים. החומרים הסינתטיים האיכותיים ביותר עשוי להקנות תחושה של ריסים אותנטיים. יש להסיר את הריסים המלאכותיים בעת מקלחת, שחייה או שינה. הדבק של הריסים המלאכותיים מהונדס מראש לפי השימוש בהם, אם זמני אם קבוע. אל לריסים המלאכותיים לגעת בעפעפיים, בגלל הדבק המהווה חלק בלתי נפרד מהם. הריסים המלאכותיים עלולים לנשור במהירות אם המרכיב אותם משתמש באופן קבוע במסיר איפור או משפשף עיניים באופן קבוע.

הריסים המלאכותיים נמכרים בצבעים, אורכים ועוביים שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:ריס
אנריקה סרסו

שמאל|ממוזער|250px|אנריקה סרסו
**אֶנְרִיקֵה סֵרֵסוֹ טוֹרֶס** (נולד ב-27 בפברואר 1948 במדריד שבספרד) הוא נשיאהּ הנוכחי של אתלטיקו מדריד, מאז שנבחר לתפקיד בשנת 2003. בנוסף הוא גם מפיק סרטים ואיש עסקים, והבעלים של ערוץ הטלוויזיה 8מדריד.

## נשיא אתלטיקו מדריד
משנת 1987, מרגע בחירתו של חסוס חיל לנשיאות אתלטיקו מדריד, נבחר סרסו לסגן הנשיא. ב-30 במאי 2003, לאחר קנסות ודוחות רבים שצבר חיל, הוא הודיע על התפטרותו מהמועדון. לאחר התפטרותו של חיל, נערכו בחירות לנשיאות המועדון. בבחירות אלו ניצח סרסו ונבחר לנשיא אתלטיקו.

בתחילת כהונתו של סרסו נבחר בנו של חסוס חיל, מיגל אנחל חיל, למנכ"ל המועדון. בחירה זו עוררה ביקורות רבות, בעיקר משום שמשפחתו של חיל היא בעלת המניות העיקרית במועדון.

בשנת 2007, לאחר שנים רבות שלא שיחקה הקבוצה בזירה האירופית, החליט סרסו על הוצאת כספים רבים בשביל לחזור לאירופה. בשנת 2006 נרכש סרחיו אגוארו, ובשנת 2007, לאחר מכירתו של פרננדו טורס, קיבלה הקבוצה כספים רבים שאפשרו לה לרכוש שחקנים חדשים, ביניהם, דייגו פורלאן, סימאו וחוסה אנטוניו רייס.

בעונת , לאחר 10 שנים שלא שיחקה במפעל זה, העפילה אתלטיקו לליגת האלופות, בהדרכת המאמן חאבייר אגירה. בעונת  זכתה הקבוצה בליגה האירופית, לאחר שניצחה 1-2 את פולהאם בגמר. זה היה התואר הראשון של המועדון מאז שנת . לאחר הזכייה בליגה האירופית שיחקה הקבוצה נגד אינטר מילאנו במסגרת הסופר קאפ האירופי, בו ניצחה אתלטיקו 0-2, משערים של רייס ואגוארו.

בעונת  זכתה אתלטיקו פעם נוספת בליגה האירופית, לאחר ניצחון 0-3 על אתלטיק בילבאו בגמר. מי שסייע לקבוצה לזכות במפעל זה היה רדאמל פלקאו, שנרכש בעונה שלפניה ב-40 מיליון יורו, והוא השחקן היקר ביותר שנרכש על ידי המועדון. לאחר זכייה זו שיחקה הקבוצה שוב בסופר קאפ האירופי, בו ניצחה 1-4 את צ'לסי.

בעונת , ניצחה אתלטיקו את ריאל מדריד 1-2 בגמר גביע המלך, במשחק מתוח, שיצאו בו 2 כרטיסים אדומים, אחד לכל קבוצה. היה זה הניצחון הראשון של אתלטיקו על ריאל מזה 14 שנים.

בעונת  זכה עם אתלטיקו באליפות ספרד ראשונה כנשיא. כמו כן, העפילה הקבוצה לגמר ליגת האלופות בו הפסידה 4-1 ליריבתה העירונית ריאל.

### תארים עם אתלטיקו מדריד כנשיא
* אליפות ספרד - , 2020/2021
* גביע המלך הספרדי - 
* הליגה האירופית - , , 
* הסופר קאפ האירופי - , 
* הסופר קאפ הספרדי - 
* גביע האינטרטוטו - 

## קריירה קולנועית
סרסו החל את הקריירה הקולנועית שלו בשנת 1971, כעוזר צלם בסרט הקולנועי "בוא לגרמניה, פפה". שלוש שנים לאחר מכן ביים את סרטו היחיד כבמאי עד היום, "אלמריה".

החל משנות ה-90 החל סרסו להפיק סרטים שונים. עד אז בעיקר היווה עוזר צלם בסטים של סרטים שונים.

החל משנת 1998 משמש סרסו כנשיא EGEDA, ארגון המפגיש יוצרי סרטים מספרד וממספר מדינות באמריקה הלטינית.

בחודש נובמבר 2010 זכה סרסו בפרס למפיק הסרט הטוב ביותר, בפסטיבל הסרטים בהואלבה, לסרט "נקמה של איירה נצלן" (בספרדית:"La venganza de Ira Vamp").

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מפיקי קולנוע ספרדים
קטגוריה:אנשי עסקים ספרדים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:עסקני ספורט ספרדים
קטגוריה:אתלטיקו מדריד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1947
תאילנד במשחקים הפאראלימפיים

**[[תאילנד]]** השתתפה לראשונה ב בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) כששלחה משלחת של ארבעה ספורטאים, גברים בלבד, למשחקים. במשחקי החורף לא נטלה תאילנד חלק מעולם.

## היסטוריה
המשלחת הראשונה אותה שלחה תאילנד למשחקים הפאראלימפיים חזרה למולדתה בידיים ריקות. במדליה הפאראלימפית הראשונה, זכתה תאילנד ב כשהאתלט סאקול קומטן זכה במדליית הכסף בתחרות הטלת הכידון עם תוצאה של 33.52 מטרים, ונכנע רק הוברט בורשגנס הגרמני שקבע שיא עולם של 39.68 מטרים.

המשלחת התאילנדית לא הצליחה לזכות במדליית זהב פאראלימפית עד המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) בה קטפה מדליות בחמישה מקצים: ארבעה באתלטיקה ואחת בשחייה. 

הספורטאי המצליח ביותר בתולדות המשלחת התאילנדית למשחקים הפאראלימפיים הוא האתלט פראוואט ואהורם שזכה ב-16 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. הסייפת סייסוני ג'אנה היא האישה הראשונה בתולדות המשלחת התאילנדית שזכתה במדליית זהב וסך הכל ב-6 מדליות פאראלימפיות.

## מדליות לפי אולימפיאדה

## ראו גם
* תאילנד במשחקים האולימפיים
* תאילנד במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים
* תאילנד באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:תאילנד: ספורט
העלאה

בתקשורת נתונים, **העלאה** (באנגלית: **Upload**) פירושה שליחת נתונים (כמו קובץ, בסיס בינארי) ממערכת מקומית אל מערכת מרוחקת באמצעות פרוטוקולי תקשורת כמו IPv4,IPv6 מהנפוצים שבניהם או אחרים, על מנת שתתאפשר תקשורת תקינה בין מערכות בפרוטוקולים מסוימים מבניהם הנפוצים ביותר IPv4,IPv6, חובה שתהיה היכולת של שתי המערכות להוריד ולהעלאות מכיוון שיצירת קישור כגון TCP מחויבת במענה של המערכת בצד האחר שאומרת אם היא מקבלת או מסרבת את ליצירת הקישור.

צרכים נפוצים להעלאת נתונים הם:
*העלאת נתונים למטרות שיתוף
*העלאת נתונים למטרות גיבוי
*העלאת נתונים של Metadata בפרוטוקולי תקשורת שונים, המספקים מידע על מצבם הנוכחי של תוכן מורד.

## העלאה מרוחקת
400px|ממוזער|גרף המציג היסטוריית העלאת והורדת נתונים מהרשת
כשמעבירים נתונים ממערכת מרוחקת אחת למערכת מרוחקת אחרת הדבר נקרא "העלאה מרוחקת". הפעולה נפוצה באתרים המספקים שירותי אירוח קבצים. ללא העלאה מרוחקת יצטרך המשתמש ראשית להוריד את הנתונים אל המערכת המקומית השייכת לו, ולאחר מכן להעלותם שוב אל המערכת המרוחקת הרצויה לו.

## ראו גם
*רוחב פס
*הורדה
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אינטרנט
ווסחוד (משגר)

משגר ה**ווסחוד** (ברוסית: **Восход**, באנגלית: **Voskhod**, תרגום: זריחה) היה שדרוג של הטיל הבליסטי R-7. הוא שימש לשיגור למסלול של חללית הווסחוד כחלק מתוכנית ווסחוד (התוכנית המאוישת השנייה של ברית המועצות) ולשיגור לווייני הריגול זניט. בסך הכול בוצעו כ-300 שיגורים, האחרון בוצע בשנת 1976.

בעקבות הגדלת ממדים של לווין צבאי מדגם "זניט-2" היה צורך בפיתוח משגר חדש במקום משגר ווסטוק. הבסיס לפיתוח המשגר היה משגר מדגם "מולניה" בו בוצעו שינויים נדרשים. משגר כלל שלושה שלבים. השיגור הראשון בוצע בשנת 1963. ברוב השיגורים, המשגר נוצל לחלליות צילום צבאיות.

המשגרים היו נבנים במרכז הטילים והחלל פרוגרס. כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום פלסצק (כן שיגור 41) ומקוסמודרום בייקונור (כני שיגור 1,31).

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia Astronautica Voskhod (אנגלית)
* רשימת שיגורים

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:משגרים סובייטיים
סמל אוסטריה תחתית

**סמל אוסטריה תחתית** הוא סמלה הרשמי של מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.
## עיצוב
הסמל מעוצב כמגן כחול שבו מוטענים חמישה עיטי זהב שראשי ארבעה מהם פונים אחד לשני וראשו של החמישי, התחתון פונה ימינה. מעל המגן, כתר מוראלי זהב שבו שלושה צריחים.

הסמל היה בשימוש כבר ב-1335 על ידי דוכס אוסטריה, ליאופולד השני. בסביבות 1360 קבע יורשו, רודולף הרביעי, את הסמל כסמלה של דוכסות אוסטריה. הסמל מופיע בויטראז' מהמאה ה-14 במנזר בקלוסטרנויבורג (Klosterneuburg). בעבר היו גרסאות שונות למינם של העופות בסמל, כאשר היו שסברו שאלו עפרוניים שהיו סמלם של הלגיון הרומי ששלט באזור או תוכיים. במהלך השנים נעשו שינויים בצבעי הסמל, בסדר שבו מוצגים העיטים וגם בצורת המגן. עיצובו של המגן הנוכחי נקבעה ב-1920.

## קישורים חיצוניים

* הסמל באתר המדינה 
* הסמל באתר סמלי העולם

אוסטריה תחתית
קטגוריה:אוסטריה תחתית
לערבי בן בארכ

**לערבי בן בארכ** (בערבית: ** لعربي بن مبارك**; 6 ביוני 1917 – 16 בספטמבר 1992) היה כדורגלן ומאמן כדורגל מרוקאי-צרפתי. נחשב אחד מגדולי הכדורגלנים האפריקאים, והיה לשחקן האפריקאי הראשון שהצליח באירופה. בעקבות כך זכה לכינוי **"הפנינה השחורה"**. בן בארכ זכה לרוב תהילתו, בתקופות ששיחק בצרפת ובספרד.

## קריירה
בן בארכ התחיל את הקריירה בקבוצה של עיר הולדתו - אידיאל קלאב קזבלנקה. בשנת 1938, בהיותו בן 20, עבר בן בארכ לקבוצת אולימפיק מרסיי הצרפתית, והיה הכדורגלן האפריקאי הראשון שזכה להצלחה באירופה. מה שאפשר לו לעשות את המעבר הזה הייתה העובדה שהוא היה אזרח צרפתי, משום שבאותם ימים מרוקו הייתה מושבה צרפתית באפריקה. בצרפת זכה בן בארכ לכינוי "הפנינה השחורה". הצלחתו של בן בארכ הייתה מיידית - הוא הפך לחביב האוהדים, בשל כישרונו הרב ויכולותיו הטכניות. פלה אמר עליו: "אם אני המלך של הכדורגל, אז לערבי בן בארכ הוא אלוהי הכדורגל".

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר בן בארכ למרוקו. עם סיום המלחמה, חתם בסטאד פרנסיס פריז. לאחר 3 עונות במדי הקבוצה, חתם בן בארכ באתלטיקו מדריד מהליגה הספרדית. הכינוי שנתנו לו אוהדי אתלטיקו היה "רגל האלוהים", מכיוון שהיה מלך השערים של הקבוצה בעונות ששיחק בה. בן בארכ סייע לאתלטיקו לזכות באליפות ספרד פעמיים ברציפות, בעונות 1949/1950 ו-1950/1951. בשנת 1953 חזר בן בארכ לאולימפיק מרסיי, ובשנת 1955 עבר לבל אבאס האלג'יראית, שם סיים את קריירת המשחק שלו.

בן בארכ נחשב לאחד הכדורגלנים הטובים ביותר ששיחקו בנבחרת צרפת, וזאת אף על פי ששיחק רק 19 משחקים במדיה. לזכות בן בארכ 3 שערים בנבחרת צרפת.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו של בן בארכ ממשחק פעיל, מונה לתפקיד מאמן נבחרת מרוקו, והיה למאמן הראשון של נבחרת זו, משהוקמה בשנת 1957. בשנת 1960 מונה למאמן הזמני של מרוקו.

בן בארכ נפטר ב-16 בספטמבר 1992, בעיר הולדתו קזבלנקה. 6 שנים לאחר מותו זכה בן בארכ בתואר המצוינות של פיפ"א על תרומתו לכדורגל. פרס זה הוא הפרס בעל החשיבות הגבוהה ביותר שמעניק הארגון.

## תארים
;מרוקאין
* 3 אליפויות מרוקו

;אתלטיקו מדריד
* 2 אליפויות ספרד - 1949/1950, 1950/1951

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קזבלנקה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:מאמני כדורגל צרפתים
קטגוריה:מאמני כדורגל מרוקאים
קטגוריה:מאמני נבחרת מרוקו בכדורגל
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1917
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1992
המפלגה הליברלית של גיברלטר

ממוזער|ג'וזף גרסיה
**המפלגה הליברלית של גיברלטר** (באנגלית: **Liberal Party of Gibraltar**, בקיצור **GLP** או **Libs**) היא מפלגה ליברלית בגיברלטר. היא הוקמה בשנת 1991 בשם **המפלגה הלאומית של גיברלטר** (Gibraltar National Party, בקיצור - GNP), והעומד בראשה הוא ד"ר ג'וזף גרסיה. המפלגה הליברלית של גיברלטר היא חברה של האינטרנציונל הליברלי.

## מצע

המפלגה מאמינה ב"חופש, אחריות, סובלנות, צדק חברתי ושוויון הזדמנויות: אלו הערכים המרכזיים של הליברליזם, והם נותרו העקרונות על פיהם החברה החופשית חייבת להיבנות. עקרונות אלו דורשים מאזן כוחות זהיר בין המעמדות האזרחיות החזקות, ממשלה דמוקרטית, שווקים חופשיים והתאחדות בינלאומית".

המצע של המפלגה הליברלית של גיברלטר כולל את הסעיפים הבאים:

* המפלגה מחויבת לשמור על הדה-קולוניזציה של גיברלטר, על פי השאיפות של תושבי גיברלטר למימוש זכותם להגדרה עצמית.
* המפלגה מחויבת להתנגד לטענות הטריטוריאליות של ספרד בנוגע לגיברלטר, לדחות אותן ולהתכחש לכך שהרעיון כלל אפשרי.
* המפלגה תגן ותקדם את המטרות של גיברלטר בכל פורום בינלאומי שתוכל להיכנס אליו; המפלגה מחויבת להביא את גיברלטר לאירופה, ולהביא את אירופה לגיברלטר. 

עמדתה של המפלגה הליברלית בנוגע למדיניות כלכלית היא ש"חברות חופשיות צריכות שווקים חופשיים. חברה ליברלית, חופשית וסבלנית דורשת כלכלת שוק. חופש פוליטי וחופש כלכלי כרוכים האחד בשני".

## בחירות

בבחירות הכלליות לאספה המחוקקת של גיברלטר בשנת 1991, קיבלה המפלגה (אז עוד "המפלגה הלאומית של גיברלטר") 4.7% מהקולות, ולא קיבלה מושבים בכלל בפרלמנט.

בבחירות הכלליות לאספה המחוקקת של גיברלטר בשנת 1996, קיבלה המפלגה 4.68% מהקולות, ולא קיבלה מושבים בכלל בפרלמנט.

בבחירות הביניים לאספה המחוקקת של גיברלטר בשנת 1999, שהתקיימו לאחר מותו של חבר הפרלמנט רוברט מור ממפלגת העבודה הסוציאליסטית של גיברלטר (GSLP), זכתה המפלגה הליברלית בראשותו של ד"ר ג'וזף גרסיה ב-51.46% מהקולות ובמושב.

בבחירות הכלליות לאספה המחוקקת של גיברלטר בשנת 2000, זכתה המפלגה (ברשימה מאוחדת עם ה-GSLP) ב-40% מהקולות, ובשני מושבים בפרלמנט.

בבחירות הכלליות לאספה המחוקקת של גיברלטר בשנת 2003, זכתה המפלגה (ברשימה מאוחדת עם ה-GSLP) ב-39.7% מהקולות, ובשני מושבים בפרלמנט.

בבחירות הכלליות לפרלמנט של גיברלטר בשנת 2007, זכתה המפלגה (ברשימה מאוחדת עם ה-GSLP) ב-45.49% מהקולות, וב-3 מושבים בפרלמנט.

בבחירות הכלליות לפרלמנט של גיברלטר בשנת 2011, זכתה המפלגה (ברשימה מאוחדת עם ה-GSLP) ב-48.88% מהקולות. המפלגה הליברלית וה-GSLP זכו במרבית הקולות, והן הרכיבו את הממשלה, כאשר למפלגה הליברלית יש 3 מושבים בפרלמנט (ואילו ל-GSLP יש 7 מושבים).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיברלטר: פוליטיקה
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קטגוריה:תנועות בדלניות
קארי (עץ)

שמאל|ממוזער|250px|פרחי עץ הקארי
**עץ הקארי** (שם מדעי: *Murraya koenigii*) הוא עץ טרופי עד סובטרופי ממשפחת הפיגמיים, הנפוץ בהודו ובסרי-לנקה. עלי העץ משמשים במאכלים רבים בהודו ובשכנותיה. בשימוש במאכלי קארי מכונים העלים ברוב השפות ההודיות "עלי קארי" או "עלי אזדרכת מתוקים". בדרום הודו נקרא "וופאלה" vepala. שמו המדעי של העץ נקרא על שמם של הבוטנאים יוהאן אנדריאס מוריי ויוהאן קוניג.

## תיאור
גובה העץ 4–6 מטר וגזעו בקוטר עד 40 ס"מ. עליו מנוצים, עם 11–21 עלונים באורך 2–4 ס"מ ורוחב 1–2 ס"מ כל אחד. הפרחים קטנים, לבנים וריחניים. לעץ פירות ענבתיים שחורים ומבריקים.

## שימושים
### בבישול
עלי העץ נפוצים מאוד בתבשילים בדרום הודו, בחופה המערבי ובסרי לנקה, במיוחד בתבשילי קארי. בדרך כלל העלים מטוגנים עם בצל קצוץ בשלב הבישול הראשון. לעלים טריים חיי מדף קצרים, והם אינם נשמרים טוב בקירור. העלים נמכרים גם מיובשים אם כי לאלו ארומה נחותה.
### ברפואה
ברפואה האיור ודית מייחסים לעלים תכונות אנטי סוכרתיות.

## הרבייה
על מנת להיזרע על הפירות להיות בשלים וטריים. פירות יבשים או מצומקים אינם בני קיימא. ניתן לשתול את הפרי שלם, אך עדיף להסיר את הציפה ולשתול בתערובת שתילה לחה אך לא רטובה.

ניתן גם להרבות את העץ על ידי יחור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קורט פוליקרפ יואכים ספרנגל
קטגוריה:פיגמיים
קטגוריה:הודו: עצים
קטגוריה:גידולים חקלאיים
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של תת-היבשת ההודית
עופר ורטה

**עופר ורטה** (נולד ב-23 במאי 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירה
ורטה נולד באשדוד והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. לקראת עונת 2010/2011 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, וב-30 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל עכו. כבר בעונתו הראשונה הפך ורטה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וב-17 באוקטובר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, שער השוויון בתוספת הזמן במשחק מול הפועל באר שבע שהסתיים בתיקו 3–3, אך עקב התפרעות אוהדי אשדוד נקבע בבית הדין כי היא תספוג הפסד טכני, והשער שכבש ורטה בוטל. את שערו הרשמי הראשון הבקיע בעונה שלאחר מכן, ב-11 בפברואר 2012, בניצחון 3–2 על הפועל חיפה. בסך הכל שיחק ורטה חמש עונות במועדון ספורט אשדוד, ובתום עונת 2014/2015 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.

ב-1 ביולי 2015 חתם ורטה בקבוצת הפועל תל אביב. ב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק דרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו, ובסך הכל ערך 34 הופעות בכל המסגרות בעונת 2015/2016. ב-21 בינואר 2017 כבש את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 1–0 על הפועל אשקלון. בהמשך עונת 2016/2017 איבד את מקומו בהרכב לאחר הצטרפותו של אייל משומר לסגל הקבוצה, אשר בתום העונה ירדה לליגה הלאומית.

ב-8 בספטמבר 2017 חתם ורטה לשנתיים בבית"ר ירושלים, ולאחר עונה אחת שוחרר מהקבוצה. ב-25 בדצמבר 2018 חתם ורטה בהפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. ב-27 ביוני 2019 חתם בהפועל רמת גן.

ב-31 באוגוסט 2020 חתם ורטה בהפועל אדומים אשדוד.

ב-25 ביולי 2022 שב להפועל רמת גן, וחתם לעונה אחת. לאחר 8 משחקים בלבד, ורטה עזב את הפועל רמת גן וחתם במכבי הרצליה מליגה א' דרום.

### נבחרת ישראל
ב-27 במאי 2011 ערך ורטה את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות נגד . לקראת אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013 זומן ורטה לסגל הנבחרת, ושיחק במשחק האחרון נגד אנגליה, שהסתיים בניצחון 1–0. בסך הכל ערך ורטה 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

## סטטיסטיקה
; נכון ל-1 ביוני 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
עזרת ישראל (רחבת מתפללים)

טקסט=רחבת עזרת ישראל בגן הארכאולוגי ירושלים בסמוך לקשת רובינסון|ממוזער|250x250 פיקסלים|רחבת עזרת ישראל בגן הארכאולוגי ירושלים בסמוך לקשת רובינסון
שמאל|ממוזער|האתר הארכאולוגי בו נמצאת הרחבה|250px
ממוזער|עזרת ישראל במהלך עלייה לתורה לכבוד בר ובת מצווה, 20 באוגוסט 2018
**עזרת ישראל** היא רחבת תפילה מעורבת הבנויה מעל חלקו הצפוני של הגן הארכאולוגי ירושלים במרחק קצר מהכותל המערבי, מדרום לגשר המוגרבים אשר חוצץ בינה לבין רחבת הכותל.

## היסטוריה

בעקבות פרשת "נשות הכותל" המתנהלת מאז שנות ה-80, הוגשו עתירות לבג"ץ והוקמו ועדות לשם מציאת פתרון. הוועדה האחרונה הייתה בראשות מזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט. באוגוסט 2013 הודיע שר הדתות והשר לענייני ירושלים והתפוצות נפתלי בנט על הקמת רחבת תפילה חדשה.

ארגון נשות הכותל דחה את יוזמת בנט והאשים אותו כי הוא "מיישר קו עם תפיסת עולמם הקיצונית של רב הכותל והרבנים הראשיים", ואת הרחבה כינה "מרפסת שיזוף המשקיפה מרחוק על הכותל המערבי". גם התנועה הרפורמית בארצות הברית דחתה את היוזמה באומרה ש"הכותל צריך להיות פתוח ונגיש לכל היהודים והיחס לנשים ולגברים חייב להיות שווה". מהצד השני תקף את ההחלטה ממלא מקום ראש עיריית ירושלים מטעם יהדות התורה יוסף דייטש, שכינה אותה "צלם בהיכל".

ב-23 ביולי 2018 קרסה אבן הרודיאנית מהכותל על הרחבה. אישה אחת נכחה במקום ולא נפגעה. בעקבות האירוע הוציא מהנדס העיר צו מבנה מסוכן לחלק הרחבה הצמוד לכותל.

## כיום
"עזרת ישראל" נמצאת דרומית לשער המוגרבים וצפונית לקשת רובינסון, בשטח של כ-450 מ"ר. הרחבה היא מעין המשך של רחבת הכותל הגדולה היותר, אך אינה מחוברת אליה. היא בנויה מעל חלקו הצפוני של הגן הארכאולוגי ירושלים, אתר תיירות הכולל גם את מרכז דוידסון. הכניסה לעזרה נמצאת כעשרים מטרים אחרי שער האשפות.

הרחבה פתוחה תמיד וללא תשלום, מעורבת לגברים ולנשים. היא מיועדת לתפילה בלבד ומצוידת בתשמישי קדושה. המקום תחת אחריות החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי.

#### ניסיונות להפרדה מגדרית
בערב תשעה באב 2021 הגיעו פעילים לרחבה והציבו בה מחיצה, מה שהוביל לעימותים במקום. בתגובה קרא הרב אליעזר מלמד לאפשר לזרמים השונים להתפלל כמנהגם בכותל, וכצעד מפייס אף אירח בביתו את מנכ"לית התנועה המסורתית, רקפת גינסברג.

התרחשות דומה אירעה בחול המועד פסח 2022. בעקבות המקרה התראיינה רקפת גינסברג וקראה למנהיגי הציונות הדתית להשמיע קול. בהמשך השבוע התבטא הרב יעקב מדן: "הכותל המערבי נועד להרבות אהבה, כבוד ותחושת אחדות בין יהודים. גם הקונסרבטיבים והרפורמים הם יהודים, ועם כל ההתנגדות לדעותיהם, אנו חייבים בכבודם".

## ראו גם
*מתווה הכותל
*הכותל הדרומי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הכותל המערבי
קווין מקארתי (שחקן)

**קווין מקארתי** (באנגלית: **Kevin McCarthy**; 15 בפברואר 1914 – 11 בספטמבר 2010) היה שחקן קולנוע אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1951 על הופעתו בסרט "מותו של סוכן".

## ביוגרפיה
מקארתי ממייסדי בית הספר "אולפן השחקנים" נולד בסיאטל, בנם של מרתה תרזה, יהודיה אמריקאית ורוי וויינפילד מקארתי, אמריקאי ממוצא אירי. מקארתי התייתם מהוריו בגיל ארבע וגדל אצל קרובי משפחה, למקארתי שני אחים ואחות הסופרת מרי מקארתי.
למד ב"אוניברסיטת מינסוטה" שם התנסה לראשונה במשחק על במה. במקביל לקריירת המשחק שהחל לפתח לעצמו הופיע מקארתי בתקופת מלחמת העולם השנייה עבור חיל האוויר האמריקאי בסרטי אימונים.

## קריירת משחק
מקארתי פרץ לתודעה בשנת 1951 לאחר שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו הקולנועי הראשון בקריירה בתור ביף לומן בעיבודו הקולנועי של לאזלו בנדק למחזה "מותו של סוכן". בשנת 1956 התפרסם מקארתי בזכות תפקיד ד"ר מיילס בנל בסרט האימה המדע בדיוני של דון סיגל "פלישת חוטפי הגופות".

בשנות ה-60 הופיע במותחן הריגול של מארק רובסון "הפרס" בתור ד"ר ג'ון גארט ובדרמות "התקבצות נשרים" של דלברט מאן בתפקיד מייג'ור גנרל קירבי ו"האיש הטוב ביותר" של פרנקלין שייפר בתפקיד דיק ג'נסן מנהל הקמפיין של ויליאם ראסל (הנרי פונדה). ב-1976 שיחק במערבון של רוברט אלטמן "באפלו ביל" בתפקיד מייג'ור בורק. ב-1978 הופיע בקומדיית האימה "פיראנה" בתור ד"ר רוברט הואק.

בשנות ה-80 שיתף מקארתי פעולה עם הבמאי ג'ו דנטה בסרטיו "יום במלכודת" בתפקיד ויקטור סקרימשואו, "היללה" ובעיבוד הקולנועי לסדרה הפופולרית "אזור הדמדומים" בתפקיד משני בעלילת הפרק "It's a Good Life" . בנוסף שיחק בקומדיית הפולחן "תחנת שידור לקריינים מתחילים" לצידם של הקומיקאי וירד אל ינקוביק והמוזיקאי דייוויד בואי בתפקיד ר. ג'יי פלטשר.

בשנותיו האחרונות כשחקן קולנוע הופיע בקומדיות של ג'ונתן לין "הג'נטלמן המכובד" ו"חמדן" ופעם נוספות עבור ג'ו דנטה בקומדיה "לוני טונס: חוזרים לאקשן".

## חיים אישיים

למק'ארתי נולדו חמישה ילדים: שלושה מאשתו הראשונה השחקנית אוגוסטה דבני לה הוא היה נשוי במשך כ-20 שנה ושני ילדים מאשתו השנייה קייט קריין לה היה נשוי עד למותו.

מק'ארתי נפטר ב-11 בספטמבר 2010 ממחלת ריאות כשהוא בן 96.

## פילמוגרפיה
* מותו של סוכן (1951)
* פלישת חוטפי הגופות (1956)
* סיוט (1956)
* המיספיסט (1961)
* צרור של צרות (1962)
* התקבצות נשרים (1963)
* הפרס (1963)
* האיש הטוב ביותר (1964)
* מיראז' (1965)
* יד גדולה לאישה הקטנה (1966)
* בית מלון (1967)
* *Kansas City Bomber* (1972)
* באפלו ביל (1976)
* פיראניה (1978)
*גיבור בגדול (1980)
* היללה (1981)
* אזור הדמדומים: הסרט (1983)
* מורה ל...  (1983)
* הפלישה לגיהנום (1984)
* יום במלכודת (1987)
* תחנת שידור לקריינים מתחילים (1989)
* הג'נטלמן המכובד (1992)
* חמדן (1994)
* סיבה מוצדקת (1995)
* משפחת אדמס: המפגש (1995)
* לוני טונס: חוזרים לאקשן (2003)
* מלאכים נופלים (2006)
* לאהוב את אנאבל (2006)
* ווסלי (2009)

### טלוויזיה

* *The High Chaparral*   (1968)
* הוואי חמש-אפס (1968), (1976)
* מלחמת האזרחים השנייה (1997) - סרט טלוויזיה של HBO
* *The Weird Al Show* (1997)

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: כוכב השנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
ג'אנגג'יאג'יה

**גָ'אנְגְגְ'יָאגְ'יֵה** (בסינית מפושטת: **张家界**; בסינית מסורתית: **張家界**; בפין-יין: **Zhāngjiājiè**) היא נציבות עירונית במחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ־1.517 מיליון תושבים, מתוכם 578,452 בשני רבעים. בג'אנגג'אג'יה אוכלוסיות מיעוטים משמעותיות, שמהוות מעל 75% מאוכלוסיית העיר. המיעוטים הבולטים הם ,  ומְיָאוֹ.

בעיר נמצא אזור הנוף ווּלִינְגְיְוֵּ'אן, אשר מאז 1992 מכיר בו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בעקבות ההכרזה, הרשויות בסין החליטו לחזק את מעמדה של העיר ובין היתר שינו את שמה לג'אנגג'יאג'יה. ניתן לתרגם את השם כ"מולדת משפחת ג'אנג". העיר נקראה בעבר **דָאיוֹנְג** (大庸), והוזכרה בכתב כבר בשנת 221 לפנה"ס.

## גאוגרפיה ואקלים
שמאל|ממוזער|250px|תצלום לוויין של ג'אנגג'יאג'יה
הנציבות העירונית משתרעת על פני 9,540 קמ"ר בצפון־מערב מחוז חונאן וגובלת בנציבויות העירוניות צָ'אנְגְדֶה ו ממזרח ומדרום בהתאמה, בנציבות האוטונומית  של הטוג'יה והמיאו ממערב ובמחוז חוביי מצפון. העיר שוכנת על גדת הנהר לִישְׁווֵי, כ־260 ק"מ צפון־מערבית לבירת המחוז צָ'אנְגְשָׁה. האקלים בעיר סובטרופי גשום עם ארבע עונות וכ־1,400 שעות שמש בשנה. הטמפרטורה הממוצעת היא 16 מעלות צלזיוס, ויורדים 1,400 מ"מ גשם בשנה.

## תיירות
ב-2016 נפתח בפארק היער הלאומי ג'אנגג'יאג'יה מיזם תיירותי בצורת גשר הולכי רגל באורך של כ-430 מטרים, המחבר בין שני מצוקים הסוגרים על קניון מחורץ בעומק של 300 מטרים. האדריכל הישראלי חיים דותן שתכנן את הגשר, תכנן אותו עם רצפת זכוכית שקופה המאפשרת מבט אל עומק הקניון.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית ג'אנגג'יאג'יה מחולקת לשני רבעים ושתי נפות:

## ערים תאומות
הערים התאומות של ג'אנגג'יאג'יה הן:
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:חונאן: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
העם (רוסיה)

ממוזער|200px|שמאל|לוגו העיתון
ממוזער|שמאל|200px|העם. גיליון ראשון, עמוד ראשון 
**הָעָם** היה שבועון ויומון עברי שראה אור במוסקבה בין השנים 1916–1918. הוצאת העיתון חידשה את הופעת העיתונות העברית ברוסיה לאחר שזו נאסרה ב-1915 ברחבי האימפריה הרוסית.

## ההוצאה לאור
הוצאת עיתון "העם" הייתה יוזמתו של בן-ציון כ"ץ במסגרת המרכז העברי במוסקבה. בתחילה הדפיס כ"ץ בפטרוגרד ארבעה גיליונות ולאחר שהדבר נאסר הצליח לקבל רישיון להדפסת השבועון במוסקבה. האישור ניתן לאשתו שהייתה רופאה ובעלת רישיון ישיבה במוסקבה.

עם קבלת הרישיון העביר אותו כ"ץ למרכז ההסתדרות הציונית ברוסיה, שמינתה את אליעזר צ'ריקובר כמוציא לאור הרשמי של העיתון. חברי מערכת העיתון הראשונים היו, מלבד כ"ץ: משה גליקסון, יצחק גרינבוים, משה קליינמן (1870–1948) וחיים גרינברג (1889–1953). כתבו בו רבים מראשי התנועה הציונית ברוסיה ואישים מרכזיים ומפורסמים מקרב תומכי התנועה. במדור הספרותי התפרסמו יצירותיהם של גדולי עולם הספרות היהודי ברוסיה.

העיתון שהוקם בתקופת האימפריה הרוסית פעל גם בתקופת הביניים של הרפובליקה הרוסית וזמן מה גם תחת שלטונות רוסיה הסובייטית. ביולי 1917 הפך העיתון ליומון, והשבועון המשיך להופיע מפעם לפעם כמוסף ליומון. בתקופת המהפכה הבולשביקית פסקה הופעת העיתון וחודשה מיד לאחריה. בתקופת הופעתו של העיתון הוא הרבה לדווח על הפוגרומים ביהודים, נושא שהעיתונות הרוסית הכללית כמעט התעלמה ממנו, וכן על אירועים יהודיים וציוניים שונים שהיו בערי רוסיה, בעיקר במוסקבה. .   

העיתון חדל להתקיים בסוף מאי 1918, לדברי העורך בשל קנס כספי גדול שהושת עליו, שלא היה מסוגל לעמוד בתשלומו. ניסיונות לחדש את הופעתו לא צלחו, וכ"ץ וחברים נוספים במערכת העיתון עברו לעבוד בעיתון "הארץ".

## קישורים חיצוניים
* על "העם" באתר עיתונות יהודית היסטורית
* גיליונות "העם" (חסרים אחדים) לעיון מקוון באתר עיתונות יהודית היסטורית

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ציונות: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: עיתונים
המודיע (פולטבה)

[שמאל|ממוזער|250px|שער הגיליון הראשון ביידיש, 23 באוקטובר 1914 (לפי [הלוח היוליאני)]]
[שמאל|ממוזער|250px|קול קורא למען המודיע מבכירי הרבנים בפולין וליטא, פורסם בהמודיע 16.6.1911 (מתוך האתר [עיתונות יהודית היסטורית על ידי הספרייה הלאומית ואוניברסיטת ת"א)]]
**המודיע** היה שבועון חרדי בעברית שיצא לאור בעיר פולטבה, באימפריה הרוסית בין השנים ה'תר"ע–ה'תרע"ה (1910–1915). עורך ראשי ומו"ל העיתון היה הרב אליהו עקיבא רבינוביץ'. העיתון היה מכוון לציבור האורתודוקסי, בעיקר בעיר פולטבה ומחוזה. הגיליון האחרון בעברית יצא לאור באוגוסט 1914, ובחודש אוקטובר, לאחר הפסקה של כחודשיים, החל לצאת לאור ביידיש. נסגר עקב אילוצים כלכליים ובעקבות המלחמה העולמית שפרצה.

שמו של השבועון ניתן בשנת 1950 לעיתון החרדי "המודיע", היוצא לאור עד היום.

## היסטוריה
'המודיע' הופץ תחילה כשבועון במטרה להגביר את תדירותו ולהופכו לעיתון יומי אולם בסופו של דבר התכנית לא יצאה לפועל מחוסר תקציב. העיתון היה ממשיכו של הירחון הפלס (1900–1905) שגם הוא נוסד ויצא לאור על ידי הרב רבינוביץ. כאשר התעוררו קשיים כלכליים להפעלת 'המודיע' התחייבו רבי אברהם מרדכי אלתר, רבי חיים מבריסק והרב חיים עוזר גרודזנסקי מווילנה להשיג מימון להפעלתו. העיתון קיבל את תמיכת גדולי הרבנים באותה תקופה והיה הבמה המרכזית להפצת הרעיון של התארגנות החרדים, לקראת כינון תנועת 'אגודת ישראל'.

## תוכן ומדורי העיתון
גליונות העיתון בדרך כלל נפתחו על ידי מאמרים מפרי עטו של הרב רבינוביץ עצמו, ורובם היו בני 12 עד 16 עמודים. פרט למאמר הפתיחה שנחתם בשמו, שאר מאמריו נחתמו על ידי "העורך", שם בדוי כלשהו, או ללא חתימה.

בעיתון היו המדורים הבאים:
***[[מאמר דעה|מאמרי דעה]] ו[[פולמוס]]**: עסק בנושאים דתיים פנימיים, מגמות חברתיות, התפלמסות עם עיתוני התקופה והציונות, מצב היהודים באימפריה הרוסית מנקודת מבט דתית, ועוד.
***[[חדשות (תקשורת)|חדשות]] העם היהודי**: במדור הופיעו גם דיווחים מארץ ישראל.
***[[מכתבים למערכת]]**: המכתבים היו בעיקר בנושאים דתיים מקומיים, שאלות הלכתיות, וביקורת בענייני דת.
***[[פרסומות]]**: הופיע בעמוד האחרון, ברובו פורסמו ספרי רבנים שיצאו לאור בבית הדפוס של רבינוביץ.

עימוד העיתון היה מבולבל, כאשר תוכן העניינים בראש הגיליון לא כלל מספרי עמודים, ולפעמים לא היה ברור שהמאמר הסתיים והתחיל מאמר אחר, או היכן המשך המאמר. כמו כן, פרט למאמר הראשון שתמיד נכתב  בכתב מרובע, שאר המדורים נכתבו לעיתים קרובות בכתב רש"י, אך ספק האם בחר העורך את סוג הכתב על פי קריטריונים כלשהם או באופן שרירותי.

## צוות העיתון
המייסד הרב רבינוביץ היה העורך הראשי, בנו אברהם בנימין רבינוביץ שימש כעוזרו. מזכירי המערכת היו יעקב ליפשיץ ויצחק מאיר לוין. בכתיבת העיתון השתתפו כל הסופרים החרדים הידועים מאותה תקופה וביניהם יצחק צבי ברודצקי, נחום לייב ויינגארט וטוביה יהודה טביומי. 

## קישורים חיצוניים

* המודיע, באתר הספרייה הלאומית בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים ביידיש
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:עיתונות חרדית
קטגוריה:שנות ה-1910 ברוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: עיתונים
הרצח

**הרצח**  (אנגלית: **The Murder**) היא יצירה מוזיקלית מאת ברנרד הרמן שנכללה בפסקול הסרט "פסיכו" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. "הרצח" נחשבת לאחת היצירות המוזיקליות המפורסמות ביותר שהולחנו לקולנוע. במקור נכתבה היצירה לתזמורת של כלי מיתר. "הרצח" מנוגנת במהלך "סצנת המקלחת" המפורסמת ב"פסיכו", שבה מריון קריין, המגולמת בידי ג'נט לי, נדקרת למוות בעת מקלחת ובטוויסט המפתיע שבו נחשף כי הרוצח הוא נורמן בייטס עצמו, לבוש בבגדי אמו. היצ'קוק רצה במקור שהסרט "פסיכו" לא ילווה במוזיקה, אולם משראה שהמוזיקה מגבירה את אפקט האימה, שקל בחיוב להכפיל את משכורתו של הרמן.

## השימוש ב"הרצח" ב"פסיכו"
"הרצח" מורכבת מצליל מסולסל, קצוב וחורק לפרקים, בלא זרימה מלודית ישירה. ג'ון ויליאמס עשה שימוש בטכניקה זו כעבור 15 שנה בפסקול "מלתעות" של סטיבן ספילברג. כינור ראשון נותן את האות להגברת הצלילים הצווחניים והצורמניים, ואליו מצטרפים שאר כלי המיתר. דפוס זה חוזר על עצמו כמה פעמים, בשימוש מחושב מאוד באלתורים שיבואו בין המעברים. לקראת הסיום, התזמורת יורדת לאקורד הנמוך ביותר. צ'לו וקונטרבס משמיעים צלילים קצובים, ארוכים וחורקים, שדועכים בהדרגה, ונותנים את האות לתום הרצח.

## בתרבות
ה"רצח" הפך לחלק בלתי נפרד מהתרבות האמריקאית, ובסרטים ובסדרות טלוויזיה נעשה בו שימוש לעיתים קרובות, אם בצורה פארודית, אם כמחווה. בין היתר, נעשה שימוש במוזיקה ב"משפחת סימפסון", ב"מוצאים את נמו", ב"לוני טונס: חוזרים לאקשן", וב"מומיות".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנגינות
יוסי כהן (עורך דין)

**יוסי כהן** (נולד בשנת 1949) הוא עורך דין ישראלי המתמחה במשפט מסחרי.

## ביוגרפיה
כהן נולד בשכונת נוה צדק שבתל אביב למשפחה דלת אמצעים, להורים מקהילת יהודי חלב. אביו היה מזכיר בבית המשפט המחוזי בתל אביב ואמו עבדה במשך שנים רבות כמוכרנית.

הוא נפצע קשה במהלך שירותו הצבאי בחטיבת הצנחנים, בעת מבצע חילוץ בבקעת הירדן במהלך מלחמת ההתשה. כתוצאה מהפציעה שקע בתרדמת ואיבד את רגלו.

בשנת 1986 קיבל תואר ראשון במשפטים ובשנת 1992 השלים תואר שני במשפטים, שניהם באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן החל שם את לימודיו לתואר דוקטור, אך לטענתו לא סיים את עבודת המחקר הנדרשת, על אף שבפועל מעולם לא התקבל ללימודי דוקטורט באוניברסיטת תל אביב. את התואר השלישי קיבל, לכאורה, בשנת 2004 מאוניברסיטת ניופורט, שתאריה האקדמיים אינם מוכרים בישראל או במדינות אחרות, ואף ידועה בכך שהיא מאפשרת לקנות תארים אקדמיים ללא שלבי למידה מסודרים ובמהירות גבוהה בשיטת בית חרושת לתארים.

כהן הוא בעל משרד עצמאי, מרצה למשפטים בפורומים שונים ומנחה, לצד שותפו עו"ד רן רייכמן, את התוכנית "שאלה משפטית" בערוץ 2.
הוא מחברו של הספר "דיני חברות" (בארבעה כרכים). כמו כן, כתב רומן סמי-אוטוביוגרפי בשם "תיבת הכסף", שאף תורגם לגרמנית.

בנוסף לעיסוקו במשפט מסחרי, כהן הוא פרקליטה של שרה נתניהו, ומייצג אותה בין היתר בפרשת מעונות ראש הממשלה ובתביעות בעניין התנהלותה של נתניהו כלפי העובדים במעון ראש הממשלה. לעיתים קרובות משמש כדוברה של משפחת נתניהו בנושאים שונים. ב-1 ביוני 2016, בעקבות ההשתלחות של כהן בנשיאת בית הדין האזורי לעבודה בירושלים, דיתה פרוז'ינין, פרסמה הנהלת בתי המשפט הודעה שהביעה סלידה מהדברים והגישה תלונה ללשכת עורכי הדין. במקביל פרסמה לשכת עורכי הדין הסתייגות מן ההשמצה וההסתה כלפי שופטת בישראל. בהמשך התנצל כהן על דבריו.

בעקבות פיטורים של עובדת בהיריון, בניגוד לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה ולחוק עבודת נשים וללא שימוע, נדרש כהן לשלם לה 180 אלף ש"ח.

באוגוסט 2021 פסק בית המשפט השלום בהרצליה שכהן ישלם פיצויים בסך 90,000 שקלים למני נפתלי בגין הוצאת לשון הרע בפוסט בפייסבוק.

ב-10 בינואר 2023 בית משפט המחוזי בתל אביב קיבל את ערעור הליכוד ועו"ד יוסי כהן בנוגע לפרסום בפייסבוק על נפתלי לגבי הוצאות מעון ראש הממשלה. ביטל את קביעת בית משפט השלום בהרצליה בעניינם של כהן והליכוד וקבע שדבריהם אינם לשון הרע, והורה לנפתלי לשלם לליכוד הוצאות בגובה 10,000 ש"ח.

## חיים פרטיים
היה נשוי לשופטת איריס לושי-עבודי. נשוי בשלישית לרננה ואב לחמש בנות. מתגורר ברשפון.

## קישורים חיצוניים

* יוסי כהן משרד עורכי דין
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:רשפון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
סאוועטיש היימלאנד

ממוזער|אחד הגיליונות, 1965
**סאָוועטיש הײמלאַנד** ("סוֹבייטיש הֵיימלַנד"; יידיש: 'המולדת הסובייטית'; ברוסית: *Советская родина*) היה כתב עת ביידיש שיצא לאור בברית המועצות בשנים 1961–1991. לאורך כל שנות קיומו היה עורכו הראשי אהרון וורגליס. עד 1965 יצא כתב העת לאור אחת לחודשיים, וב-1965 הפך לירחון.

בכתב העת פורסמו חיבורים ספרותיים, פולקלור יהודי, תולדות השפה וספרות היידיש. לאחר מלחמת ששת הימים החלו להתפרסם ביקורות על מדיניות ישראל. במערכת כתב העת השתתפו סופרים יהודים סובייטים נודעים, כגון: נתן לוריא, הירש אושרוביץ', יחיאל שרייבמן, יוסף רבין, משה טייף, חיים ביידר, חלקם עלו לארץ בשנות השבעים. בכתב העת פורסמו שיעורים ביידיש שהיו מיועדים לדוברי רוסית.

תפוצתו של כתב העת הייתה כל הזמן בירידה, שנבעה כתוצאה מירידה מתמדת במספר דוברי יידיש (כשם שקרה בישראל, בארצות הברית ובמדינות אמריקה הלטינית). בעוד בשנת 1961 הגיעה התפוצה לכדי 25 אלף עותקים, בשנת 1991 היא ירדה ל-2,000 עותקים בלבד.

בשנת 2024 ביוזמת גריגורי רויטברג בוצע דיגיטציה של כול המהדורות של הירחון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
קטגוריה:יהדות ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
נאג'י ג'מיל

**נאג'י ג'מיל** היה מפקד חיל האוויר הסורי במהלך מלחמת יום הכיפורים, בהמשך היה גם סגן שר הביטחון וראש מועצת הביטחון לאומי עד לשנת 1978 כאשר פוטר מתפקידיו על ידי חאפז אל-אסד כחלק משמירה על יציבות השלטון שלו. ג'מיל השתתף בקורס טיס לצד אל-אסד, אותו החליף בתפקיד מפקד חיל האוויר כאשר זה עלה לשלטון בשנת 1970.

ג'מיל היה מהתומכים של אל-אסד במהלך מהפכת התיקונים בסוריה בשנת 1970. בתמורה קיבל את הפיקוד על חיל האוויר. מלבד הפיקוד במהלך מלחמת יום הכיפורים, היה ג'מיל בתפקיד ביטחוני גבוה גם במהלך המעורבות הסורית בלבנון, שם עמד בראש צוות לניהול מגעים בין הפלגים במהלך מלחמת האזרחים שם.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא סורים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיל האוויר הסורי
מוחמד כליבאת

**מוחמד כליבאת** (בערבית: **محمد كليبات**; נולד ב-15 ביוני 1990) הוא כדורגלן עבר בדואי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי .

## קריירת מועדונים
כליבאת נולד ביישוב הבדואי בסמת טבעון, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית, ובשנת 2009 עלה לבוגרים. בינואר 2010 עבר למכבי חיפה, וב-17 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מועדון ספורט אשדוד.

לקראת עונת 2010/2011 הושאל להפועל עכו, במדיה כבש חמישה שערי ליגה וסייע לה להגיע לפלייאוף האמצעי. ביולי 2011 הושאל למכבי נתניה. תחת הדרכתו של ראובן עטר הבקיע שלושה שערים ב-29 הופעות בעונת 2011/2012, וסייע לה לסיים במקום הרביעי שהוביל למשחקי מוקדמות הליגה האירופית.

בקיץ 2012 הושאל לבני סכנין, ובעונת 2012/2013 כבש חמישה שערי ליגה. בסיום העונה האריך את חוזהו במכבי חיפה בשלוש שנים, והושאל לסכנין לעונה נוספת. את עונת 2013/2014 סיים עם בני סכנין לפלייאוף העליון, כשכבש 11 שערי ליגה והיה מלך השערים של הקבוצה.

לקראת עונת 2014/2015 חזר כליבאת לסגל מכבי חיפה, ושותף בשבעה משחקי ליגה, אך בינואר 2015 הושאל שוב לבני סכנין. לקראת עונת 2015/2016 הושאל לקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה כבש ארבעה שערים בעונה זו, וביוני 2016 חתם על חוזה לעונה נוספת במועדון. ב-29 בינואר 2017 הושאל כליבאת להפועל רעננה, ובמדיה כבש שני שערים ב-11 הופעות עד תום עונת 2016/2017.

ב-28 ביוני 2017 חתם כליבאת לשנתיים בבני סכנין, אך בינואר 2018 הושאל שוב להפועל רעננה, וכבש שני שערים ב-13 הופעות עד תום עונת 2017/2018. לקראת עונת 2018/2019 חזר כליבאת לבני סכנין וכבש שלושה שערי ליגה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-18 באוגוסט 2019 חתם כליבאת בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית. ב-22 בינואר 2020 חתם כליבאת בהפועל אום אל-פחם עד לסוף העונה. ב-13 בינואר 2021 חתם כליבאת בהפועל אכסאל.

ב-27 באוגוסט 2021 חתם במ.ס. כפר קאסם מהליגה הלאומית.

ב-30 ביולי 2023 חתם בצעירי כפר כנא מליגה א' צפון.ב-24 בפברואר 2024 פרש ממשחק פעיל.

## קריירת בינלאומית
לזכותו של כליבאת 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, בהן כבש ארבעה שערים. ביוני 2013 נכלל בסגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל.

## חיים אישיים
כליבאת נולד בכפר הבדואי, בַּסְמֶת טַבְּעוּן, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית.

בוגר תואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט ב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:בסמת טבעון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990