open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nutanix

**נוטניקס** (באנגלית: **Nutanix**) היא חברת תוכנה אמריקאית, המספקת שירותי מחשוב ענן, אחסון מוגדר תוכנה ותוכניות התאוששות מאסון לארגונים.

החברה מעסיקה כ-6,100 עובדים ומספקת שירותים ללקוחות ברחבי העולם. משרדיה הראשיים נמצאים בקליפורניה, ארצות הברית.

## היסטוריה
נוטניקס הוקמה בתאריך 2009, על ידי דהירג' פנדיי (Dheeraj Pandey), מוהיט ארון (Mohit Aron) ואג'יט סינג (Ajeet Singh).

בשנת 2014, גייסה כ-140 מיליון דולר בסבב גיוס מסדרה E הונה של החברה הוערך בכ-2 מיליארד דולר.

בחודש אוגוסט 2016, רכשה נוטניקס את חברות קאלם (Calm.io) ופרניקס דאטה (PernixData) תמורת סכום שלא פורסם.

בתאריך 30 בספטמבר 2016, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק תחת השם NTNX, בזכות הנפקה זו גייסה החברה כ-230 מיליון דולר.

בחודש מרץ 2018, רכשה נוטניקס את חברות מינג'אר (Minjar) ונטסיל (Netsil).

בחודש אוגוסט 2018, רכשה את חברת הסטארטאפ מיינפריים2 (MainFrame2).

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של נוטניקס ישראל
* מניית נוטניקס זינקה ביותר מ-30% לאחר הכרזת התוצאות הרבעוניות וקבלת השקעה של 750 מיליון דולר, באתר ITNews
* נוטניקס מרחיבה את יכולות ההגנה מפני מתקפות כופרה בפלטפורמת הענן שלה, באתר Tech-Il
* חברת Nutanix מכריזה על הרחבת האינטגרציה עם ServiceNow, באתר Tech-Il
* חברת Nutanix מציגה - כנס NEXT on tour בהשתתפות דהירג' פאנדי, באתר טלנירי
* סיפור לקוח - יישום פתרונות Nutanix בחברת השילוח UPS בישראל, באתר YouTube
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
My Number One

"**My Number One**" (בעברית: "**מספר אחד שלי**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת היוונייה-שוודית הלנה פפאריזו. את השיר כתבה נטליה גרמאנו לצד מאנוס פסלטקיס וכריסטוס דאנטיס, שגם הפיק את השיר. לאחר זכייתו באירוויזיון 2005, שנערך בעיר קייב, אוקראינה, הפך השיר ללהיט ברחבי אירופה.

"My Number One" היה השיר היווני הראשון שניצח בתחרות הזמר של האירוויזיון. את השיר אפיינו מספר רב של סגנונות מוזיקליים, המזוהים עם המוזיקה היוונית. עיבוד השיר כולל צלילי בוזוקי ולירה. מילות השיר מחזקות את הקשר הרומנטי של הזמרת יחד עם בחיר לבה, תוך שמכנה אותו כ"מספר האחד שלי" ו"האוצר היחיד בבעלותי".

## רקע
"My Number One" נכתב על ידי מאנוס פסלטקיס, נטליה גרמאנו וכריסטוס דאנטיס, שגם הפיק את השיר. תחילה, קיבל דאנטיס את זכויות היוצרים על הפקת השיר. אולם ב-2013, תבע פסלטקיס את דאנטיס, וזכויות היוצרים הועברו לפסלטקיס.

אחר יציאת השיר בגרסה האנגלית, הקליטה פפאריזו גרסה שוודית לשיר. השיר נכלל בגרסה המחודשת של אלבום הבכורה שלה, *Protereotita*. עם מכירות של למעלה מ-90,000 עותקים ברחבי המדינה, העניק איגוד תעשיית ההקלטות היווני לשיר תואר פלטינה כפולה.

בתחילת 2006, יחד עם "", יצא השיר לאור בארצות הברית. ב-22 באוגוסט פרסמה פפאריזו תקליטור הכולל את "My Number One" ועשרה רמיקסים שונים. ב-4 ביוני יצא התקליטור גם להורדה דיגיטלית.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### תהליך בחירת השיר
בשנת 2005 הכריז תאגיד השידור היווני כי פפאריזו נבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון הקרוב. לאחר חשיפת הנציג, נשלחו מאות שירים אל התאגיד. ועדה שהואמנה על ניפוי השירים בחרה ארבעה שירים ("My Number One", "OK", "Let's Get Wild" ו-"The Light in Our Soul"), אותם תבצע פפאריזו בקדם לבחירת השיר היווני לאירוויזיון. השיר "The Light in Our Soul" נפסל כיוון שהודלף ברחבי האינטרנט כמה ימים לפני הקדם.

ב-2 במרץ 2005 זכה "My Number One" בקדם עם 66.47 אחוזי הצבעה, ונבחר לייצג את יוון באירוויזיון. קליפ השיר צולם תוך יום אחד במוזיאון המדע והטכנולוגיה של סלוניקי.

### באירוויזיון
מכיוון שבאירוויזיון 2004 סיימה יוון במקום השלישי, פפאריזו העפילה לגמר האירוויזיון העוקב באופן אוטומטי. השיר שובץ במקום ה-19 בסדר ההופעות, לפני רוסיה ואחרי קרואטיה. במהלך הופעתה ביצעה פפאריזו מספר צעדי ריקוד יוונים מסורתיים, לצד ארבעה רקדנים. בפזמון השני של השיר ארבעת הרקדנים השתטחו על רצפת הבמה בצורה של הספרה 1. לאחר ההצבעה, הוכרז השיר כזוכה עם 230 נקודות. עם ההכרזה, יצאו המונים אל רחובות אתונה ורקדו לצלילי השיר.

לאחר התחרות, הגיע השיר בתחרות היובל של האירוויזיון למקום הרביעי.

## הצלחה מסחרית
קדם לתחרות האירוויזיון, הצליח השיר ביוון ובמדינות הסמוכות לה. לאחר ניצחונו בתחרות, ניצב השיר במקום הראשון במצעדי הסינגלים של יוון ושל שוודיה, ואף הוענק לו תואר זהב בשתי המדינות. הצלחת הסינגל שלובה בגרסת הרמיקס של כריס פנאגי, שהפך ללהיט מועדונים ברחבי אירופה. בארצות הברית, הגיע השיר למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ולמקום ה-25 במצעד שירי הדאנס של הבילבורד.

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2005
קטגוריה:שירי יוון באירוויזיון
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
פריצ'אל (מודול)

שמאל|ממוזער|200Px|מודול "פריצ'אל" מחובר לתחנת החלל
**מודול הניוד האוניברסלי פריצ'אל** הוא אחד המודולים של החלק מהמודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית, המיוצר על ידי חברת אנרגיה. מודול "פריצ'אל" תוכנן לעגון על מודול "נאוקה".  שיגור "פריצ'אל" לתחנת החלל הבינלאומית בוצע ב-24 בנובמבר 2021.
## היסטוריה
עיצוב עקרוני של המודול אושרו בישיבת ב-13 בינואר 2011. הוחלט כי הפריצ'אל ישוגר למסלולו על ידי משגר החלליות "סויוז-2.1b" מנמל החלל בייקונור. 

במהלך 2014, תאגיד החלל אנרגיה ביצע הרכבה ובדיקות בקרת מפעל מוצלחות של המודול. מאז 17 בנובמבר 2014, הפריצ'אל היה מאוחסן במפעל של תאגיד אנרגיה, זאת עד למסירתו לידי רוסקוסמוס לצורך שיגורו בפועל.. השיגור נדחה מספר פעמים עקב דחיות של שיגור מודול "נאוקה" שהיה צורך לשגר לפני מודול "פריצ'אל".

שיגור המודול בוצע בנובמבר 2021 והוא חובר למודול "נאוקה". בהמשך חברי משלחת מס' 66 לתחנת החלל הבין-לאומית ביצעו פעולות לשילוב המודול במערכות תחנת החלל. ב-18 במרץ 2022 בוצע עגינה מבצעית ראשונה לומדול החדש על ידי חללית מאוישת סויוז MS-21.

## מאפיינים
* משקל שיגור: 4,750 ק"ג
* משקל (כחלק מתחנת החלל הבינלאומית): 3,890 ק"ג
* משקל (הטענה): 700 ק"ג
* קוטר (כדורי): 3.3 מ '
* נפח הרמטי: 19 מטר מעוקב
* מספר נקודות העגינה: 6

תאי עגינה של המודול מתאימות לקבלת חלליות מאוישות מדגם "סויוז MS" וחלליות מטען מדגם "פרוגרס MS". אורך חיים מתוכנן של המודול הוא כ-30 שנים.

## קישורים חיצוניים

* [תיאור המודול באתר [רוסקוסמוס]]
* תיאור המודול
* מודול פריצ'אל // כתבת תסקיר של אולפן רוסקוסמוס עבור רשת "רוסיה 24". 26 באוקטובר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:רכיבי תחנת החלל הבין-לאומית
סויוז MS-18

**סויוז MS-18** (ברוסית:**Союз МС-18**) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-9 באפריל 2021 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-17 באוקטובר 2021. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 65 לתחנת החלל הבין-לאומית.
 
החללית המאוישת קיבלה את השם "יו. א. גגארין", לכבוד הקוסמונאוט הראשון וטייס החלל הראשון בהיסטוריה יורי אלכסייביץ' גגארין. השם רשום על פני השטח של הבידוד התרמי של תא השירות של החללית.

## צוות
בנובמבר 2020 הוחלט בצוות יהיו קוסמונאטוים רוסים בלבד. 

ב-10 במרץ 2021 הודיעה רוסקוסמוס על החזרת טיסות של אסטרונאוטים החלליות "סויוז".. במקום הקוסמונאוט הרוסי סרגיי קורסקוב נכלל האסטרונאוט מטעם נאס"א מארק וונדה היי לצוות הראשי כשאן מקליין נכללה בצוות הגיבוי במקום הקוסמונאוט דמיטרי פטלין

בצוות נחיתה נכללו חברי צוות סרט "האתגר" שהיו מתוכננים להגיע לחלל בחללית סויוז MS-19.

*  אולג נוביצקי - מפקד
*  פיוטר דוברוב - מהנדס טיסה (בהמראהבלבד)
*  מארק ואנדה היי - מהנדס טיסה (בהמראה בלבד)
*  קלים שיפנקו -  חבר צוות צילומים של סרט "האתגר" (בנחיתה בלבד)
*  יוליה פרסילד - שחקנית בסרט "האתגר"  (בנחיתה בלבד)

### צוות גיבוי
*  אנטון שקאפלרוב - מפקד
*  אולג ארטמייב - מהנדס טיסה
*  אן מקליין - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
חללית "סויוז MS-18" שוגרה ב-9 באפריל 2021 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-3 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 64 בפיקוד סרגיי ריז'יקוב.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 65 טיחק גם למשלחת מס' 66

"סויוז MS-18" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. 

ב-28 בספטמבר חללית התנתקה מתחנת החלל ותוך זמן קצר התחברה מחדש למודול "נאוקה" החדש.

ב-5 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז MS-19 עם חברי צוות סרט "האתגר" שהחלו בצילומים.

ב-15 באוקטובר בזמן בדיקות מנועים של חללית "סויוז MS-18" התרחש שינוי מצב תחנת החלל. לאחר כחצי שעה במצב חזר למצב המתוכנן.

ב-17 באוקטובר 2021 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אולג נוביצקי, קלים שיפנקו ויוליה פרסילד. הנחיתה עברה ללא בעיות.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 66 לתחנת החלל הבין-לאומית בה נכללו דוברוב וחיי.

## קישורים חיצוניים

* סויוז MS-18
* תיאור המשימה

## הערות שוליים

קטגוריה:2021 ברוסיה
קטגוריה:תוכנית סויוז
נאוקה (מודול)

ימין|ממוזער|200px|מראה המודול
**מודול המעבדה הרב-תכליתית "נאוקה"** הוא מודול המהווה חלק מהמודול הרוסי של תחנת החלל הבינלאומית, מיועד ליישום תוכנית רוסית למחקר מדעי ויישומי וניסויים בתחום החלל. המודול נוצר על ידי מרכז חרוניצ'ב ועל בסיס גיבוי מודול "זאריה", בהוראת רוסקוסמוס. הוא מורכב מתא הרמטי ומתאם הרמטי כדורי, המופרדים במחיצה אטומה עם פתח. הנפח הפנימי של המודול הוא 70 m³. זהו המודול הרוסי הראשון בתחנת החלל הבינלאומית מזה 11 שנים.

"נאוקה" מתוכננת לשרת את תחנת החלל עד סוף שנת 2027, אך במידת הצורך ניתן להאריך את שהותה עד שנת 2030.

השיגור בוצע ב-21 ביולי 2021 בעזרת משגר מדגם פרוטון . העגינה לתחנת החלל הבינלאומית התקיימה ב-29 ביולי 2021, כשמודול נאוקה עגנה בהצלחה לצד מודול זבזדה. בכך הסתיימה תקופת דחיות שיגור שהמועד המקורי היה 2007.

חלק מציוד ששייך למודול החדש הגיע לתחנת החלל כחלק של מודול "ראסווט". היה צורך להעבירו למודל החדש בהתאם ליעוד. בהתאם לתוכנית שהוכנה ב"רוסקוסמוס" להפעלת המודול החדש ושילובו במערכות תחנת החלל נדרשת מספר רב של פעילויות חוץ-רכביות. חלק מהם בוצעו עוד לפני הגעת המודול. פעילות מס' 15 ואחרונה נערכה ב-9 באוגוסט 2023.

מודול "נאוקה" כולל מספר יחידות, מדחפים, מכלי דלק ופאנלים סולאריים בשטח 56 מ"ר (בתוך המודול הותקנו סוללות מצברים. בתוך המודול הותקנו שירותים, יחידה לאספקת חמצן ל-6 אשנים, מתקן ליצור מים ותא מגורים של איש צוות שלישי. בנוסף לכך קיים חלון בתצפית על חלק החיצוני של תחנת החלל.

על המודול הותקנו 3 סוגים של מדחפים כמו במודול "זאריה" המקורי.

בתוך המודול קיימות עמדות עבודה שבין היתר מאפשרות שליטה על זרוע רובוטית ERA שנבנה על ידי סוכנות החלל האירופית.

מודול מצויד ב-3 תאי עגינה: מודול "זניט" (מחובר למודול "זבזדה", מודול "נדיר" מחובר למודול "פריצ'אל מודול קדמי שפנוי לעדינה חלליות מטען או חלליות מאוישות.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המודול באתר רוסקוסמוס
* תיאור המודול באתר היצרן
* 
* תיאור המודול 

## הערות שוליים

קטגוריה:רכיבי תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:2021 ברוסיה
רוברט כריסטגאו

**רוברט תומאס כריסטגאו** (באנגלית: **Robert Thomas Christgau**; נולד ב-18 באפריל 1942) הוא עיתונאי וסופר אמריקאי. כריסטגאו נמנה בין מבקרי המוזיקה המוכרים, הנערצים והמשפיעים ביותר.
## ביוגרפיה
כריסטגאו החל את הקריירה שלו בסוף שנות השישים כאחד מראשוני העיתונאים שהתמקצעו בביקורת מוזיקת רוק, ובהמשך היה לאחד ממבשרי מוזיקת הפופ, הריוט גירל ועוד. כריסטגאו בילה 37 שנים כמבקר המוזיקה הראשי והעורך הבכיר של מגזין הווילג' ווייס, ובמהלכן יצר ופיקח על רשימת הביקורות "Pazz & Jop" שפורסמה בעיתון. בנוסף, הוא פרסם ביקורות מוזיקה במגזינים רבים, בהם אסקווייר, פלייבוי, רולינג סטון, בילבורד, NPR, ו-MSN, ועבד כפרופסור אורח לאומנויות באוניברסיטת ניו יורק. הכתב המוערך מרשת CNN, ג'יימי אלן, כינה את כריסטגאו "א.פ. האטון  של עולם המוזיקה - כשהוא מדבר, אנשים מקשיבים".

במהלך כל קריירת הביקורות שלו שמר כריסטגאו על סגנון כתיבה פרוזאי ייחודי שאין שני לו, בעל שנינות חריפה, בדיחות רעננות, סטויות פוליטיות ואנקדוטות הנעות החל ממושגי יסוד ועד ידע אזוטרי. בין השנים 1969 ל-2006, ביקורות שפרסם בווילג' ווייס נאגדו לשלושה ספרים: "Christgau's Record Guide: Rock Albums of the Seventies", "Christgau's Record Guide: The '80s", ו-"Christgau's Consumer Guide: Albums of the '90s"*.* חלק ממאמריו אוגדו גם כן לאוגדנים עבי כרס ואתר שנפתח על שמו בשנת 2001 מפרסם באופן קבוע ביקורות שכתב בעבר.

בשנת 2006, פוטר כריסטגאו ממערכת וילג' ווייס לאחר שזאת נרכשה על ידי חברת ניו טיימס מדיה. הוא המשיך לכתוב ביקורות בפורמט "מדריך לצרכן" עבור מגזינים שונים, בהם MSN music, Cuepoint ו-Vice, שם הן פורסמו בטור "עד מומחה" שלו עד יולי 2019. בספטמבר אותה שנה, השיק כריסטגאו ניוזלטר עם מנוי בתשלום בשם And It Don't Stop, שפורסם בפלטפורמת הניוזלטר של דוא"ל Substack ומספק טור חודשי בשם "המדריך לצרכן", לצד מאמרים אחרים פרי עטו.

## קישורים חיצוניים

* 

* "'I'm a Good Writer' - Robert Christgau on the Life and Legacy of Robert Christgau" באתר Noisey (מבית "Vice")

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:מסאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
בית כנסת הרמב"ן (קטמון)

**בית כנסת הרמב"ן** הוא בית כנסת אשכנזי הממוקם ברחוב אמציה בשכונת קטמון שבירושלים. בית הכנסת נבנה על-ידי קבוצת עולים מאירופה ונכון ל-2021 הקהילה מונה כ-300 משפחות. בנוסף על התפילות הקבועות, בבית הכנסת מתקיימים שיעורים ואירועים קהילתיים. נכון ל-2021, רב הקהילה הוא הרב איתיאל אורון.

במשך 30 שנה שימש כרב בית הכנסת הרב דב בער אליעזרוב, רב השכונה. בשנים 2000–2018 כיהן הרב בני לאו כרב הקהילה, ובתקופת כהונתו התחזק הממד הקהילתי של בית הכנסת בנוסף להיבטים הדתיים בפעילותו. בשנת 2016 הוחלט לצרף את הרבנית כרמית פיינטוך להנהגה הרוחנית של בית הכנסת בשיתוף עם הרב לאו. בית הכנסת הרמב"ן הוא בית הכנסת האורתודוקסי הראשון בישראל שבו כיהנה אישה בתפקיד זה. המינוי עורר מחלוקת רבה, עם התנגדותו של הרב שלמה אבינר ותמיכתו של הרב שלמה ריסקין. פיינטוך סיימה את תפקידה ביולי 2019 לאחר שלא הצליחה להשיג את הרוב הדרוש (66%) להמשך העסקתה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

הרמב"ן (קטמון)
קטגוריה:קטמון
הרמב"ן (קטמון)
תחנת הכוח הגרעינית סמולנסק

**תחנת הכוח הגרעינית סמולנסק** היא תחנת כוח גרעינית ברוסיה, הממוקמת במחוז סמולנסק, כמאה ק"מ מהעיר סמולנסק, 115 קילומטר מבריאנסק ו-320 קילומטרים ממוסקבה. תחנת הכוח הגרעינית סמולנסק היא תחנת הכת הגרעינית הגדולה ביותר באזור ודומה בעיצובה לתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.

בתחנה שלושה כורים מדגם RBMK -1000 (עם הספק של 1,000 MW על בסיס גרפיט). התחנה הייתה אמור להכיל ארבע יחידות אך בניית הכור הרביעי הופסקה בשנת 1993 בעקבות אסון צ'רנוביל. כל היחידות מצוידות במערכות תגובת חירום, שיכולות למנוע שחרור של חומר רדיואקטיבי לסביבה גם במקרה של תאונה קשה; למשל שבירה של צינורות במעגל הקירור של הכור. מעגל הקירור של הכור שוכן בקופסאות בטון מזוין הרמטי שיכולות לעמוד בכוח של 4.5kgf/cm2.

## ראו גם
* אנרגיה גרעינית ברוסיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
סמולנסק
סמולנסק
קטגוריה:מחוז סמולנסק
רכס פלגהאם

**רכס פלגהאם** או **מצוק פלגהאם** (באנגלית: **Fulgham Ridge**) הוא רכס מצוקי צר שאינו מכוסה קרח, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

אורכו של המצוק 7 קילומטרים.

המצוק מהווה את הגדה הדרומית- מזרחית של קרחון בווין.

גובהו של הרכס 1,734 מטרים מעל פני הים; הרכס הוא האתר ה-2,350 בגובהו באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרכס נקרא על שמו של נגד אווירייה ימי (Aviation Boatswain's Mate) דונלד ר. פלגהאם (Donald R. Fulgham), מכוחות הסיוע האנטארקטיים של צי ארצות הברית, אשר השתתף במבצע דיפ פריז בשנת 1964.

## קישורים חיצוניים
* רכס פלגהאם באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס פלגהאם באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רכס פלגהאם באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור רכס פלגהאם

## הערות שוליים

פלגהאם
פלגהאם
בלפסט (סרט)

**בלפסט** (באנגלית: **Belfast**) הוא סרט התבגרות דרמטי בריטי משנת 2021, שנכתב ובוים על ידי קנת בראנה. מככבים בו ג'ודי דנץ', קטרינה באלף, ג'יימי דורנן, קירן היינדס וג'וד היל.

הסרט, שבראנה תיאר בתור "הסרט האישי ביותר שלי", מתמקד בילדותו בתוך המהומה של בלפסט, צפון אירלנד של שנות השישים של המאה ה-20. ומתרחש בחודשים האחרונים של שנת 1969, אחרי הנחיתה על הירח. הסרט מצולם בשחור-לבן ובצבע לסירוגין ולכל אורכו נשמעים בו שירים של ואן מוריסון - גם הוא יליד בלפסט.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של טליורייד בספטמבר 2021. הוא יצא לאקרנים בבתי הקולנוע של הממלכה המאוחדת ב-21 בינואר 2022. הסרט זכה לביקורות חיוביות ולשלל פרסים מעת יציאתו לאקרנים.

הסרט קיבל 7 מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-79; לפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר, לבימוי הטוב ביותר, לתסריט הטוב ביותר, לשיר המקורי הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (באלף), ופעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (דורנן & היינדס). בנוסף, הסרט זכה ל-7 מועמדויות בטקס פרסי האוסקר ה-94; פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס האוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, פרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ופרס האוסקר למיקס סאונד הטוב ביותר.

## שחקנים ודמויות
* ג'וד היל בתפקיד באדי.
* קטרינה באלף בתפקיד "מא", אימו של באדי.
* ג'יימי דורנן בתפקיד "פא", אביו של באדי.
* קירן הינדס בתפקיד סבו של באדי.
* ג'וד דנץ' בתפקיד סבתא של באדי.
* לואיס מקאסקי בתפקיד וויל, אחיו של באדי.
* קולין מורגן בתפקיד בילי קלנטון.
* לארה מקדונל בתפקיד מוירה.

## הפקה
ביולי 2020 הכריז קנת בראנה כי יכתוב ויביים את הסרט. בספטמבר 2020, ג'ודי דנץ', קטרינה באלף, ג'יימי דורנן, קירן היינדס וג'וד היל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. הצילומים העיקריים החלו בספטמבר 2020 ונערכו בתחילה בלונדון ובסביבתה, לפני שעברו לבלפסט, שבצפון אירלנד. ההפקה הושלמה עד אוקטובר 2020.

## הפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בספטמבר 2021 ויצא לאקרנים ב-12 בנובמבר 2021 בהפצת Focus Features בארצות הברית ועל ידי Universal Pictures ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

#### ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קנת בראנה
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים איריים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לאנסמבל המשחק הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
יחסי גאנה – קוריאה הצפונית

**יחסי גאנה – קוריאה הצפונית** הם יחסי החוץ בין גאנה וקוריאה הצפונית.

בעבר הייתה שגרירות של קוריאה הצפונית בגאנה עד שהיא נסגרה בשנת 1998. קיימת איגוד הידידות של קוריאה-גאנה לחילופי תרבות.

## היסטוריה
בעקבות מלחמת קוריאה, קוריאה הדרומית קיבלה מעמד של משקיפה באו"ם, בעוד קוריאה הצפונית לא קיבלה את המעמד. מסוף שנות החמישים ועד שנות השמונים בלוק של מדינות העולם השלישי, כולל גאנה, התגייסו לגנות את ההכרה החד צדדית. בשנת 1973, צפון קוריאה התקבלה לאו"ם כמשקיפה.

סיור של גורמים רשמיים בצפון קוריאה כדי לחתום על הסכמי סחר עם כמה מדינות מערב אפריקה, כולל גאנה, התקיים בקיץ 1961. זה היה לפני כינון יחסים רשמיים ברמת שגרירות, שאירע ב-28 בדצמבר 1964.

בשנות ה-60 של המאה ה-20, המדיניות של הבידוד של צפון קוריאה זכתה ליחס אוהד בגאנה שסבלה ממצב דומה. לקים איל-סונג, המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, היה הרבה במשותף עם קוואמה נקרומה מגאנה מבחינה פוליטית, למרות שהאחרון מעולם לא הרחיק לכת מבחינת השליטה הממלכתית בכלכלה, בחברה ובתרבות של המדינה שלו. ביולי 1966, לאחר הפלת ממשל נקרומה, גאנה ניתקה זמנית את היחסים עם צפון קוריאה כשגילתה כי צפון קוריאה מאמנת לוחמי גרילה נגד הממשלה בגאנה. מקרים דיפלומטיים דומים בהם היו מעורבים צפון קוריאה התרחשו גם במדינות אפריקה אחרות עם תוצאות דומות.

בשנת 1968 צפון קוריאה הביעה שוב תמיכה בגאנה. ביולי השיק קים את הסיסמה: "כריתת איברי האימפריאליזם האמריקאי בכל מקום" במטרה להתבסס כמנהיג התנועה הקומוניסטית העולמית. קים דמיין שמדינות אמריקה הלטינית יכולות לנתק "זרוע" אחת של ארצות הברית, בעוד שמדינות אפריקאיות כמו גאנה ינתקו את השנייה.

בשנת 1983 יזמה צפון קוריאה פרויקט חקלאי בגאנה כסיוע חוץ. בערך באותה תקופה, מועצת ההגנה הלאומית הזמנית של גאנה חיפשה באופן פעיל סיוע ממדינות סוציאליסטיות כדי להפחית את התלות שלה במעצמות מערביות. הסכם על חילופי תרבות נחתם בשנים 1993–1995.

כאשר גאנה כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם קוריאה הדרומית בשנת 1977, היא הפכה לאחת ממספר מדינות מצומצמות שיש להן יחסים עם צפון ודרום קוריאה.

בעבר הייתה קיימת שגרירות של קוריאה הצפונית בגאנה עד שהיא נסגרה בשנת 1998.

בשנת 2006, גאנה הצביעה כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות בעד החלטה 1718 שלה שהטילה סנקציות נגד קוריאה הצפונית. בשנת 2018 הביעה גאנה את תמיכתה בתהליך הפוליטי לשיפור היחסים בין צפון ודרום קוריאה בעיצומו של משבר צפון קוריאה בשנים 2017–2018.

## יחסי סחר
גאנה היא מקור למטבע זר עבור צפון קוריאה. בשנת 2015, צפון קוריאה הייתה שותפת הסחר ה-77 של גאנה עם 6.8 מיליון דולר במסחר. גאנה מייבאת בעיקר צמנט מצפון קוריאה. היא מייצאת בעיקר קקאו, אבני חן ופנינים, אך גם מתכות יקרות.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי גינאה ביסאו – קוריאה הצפונית

**יחסי גינאה ביסאו–קוריאה הצפונית** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[גינאה ביסאו|רפובליקת גינאה ביסאו]]** לבין **[[קוריאה הצפונית|הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה]]**.

## היסטוריה
במהלך המלחמה הקרה סיפקה צפון קוריאה - כמו מדינות רבות אחרות שהיו בברית עם ברית המועצות, או שהחזיקו בהתנגדות כללית לקולוניאליזם - סיוע צבאי, פוליטי ודיפלומטי למפלגת PAIGC. התנועה לחמה בפורטוגל במלחמת העצמאות של גינאה-ביסאו. לפני העצמאות, אמילקר קברל וחברים אחרים ב-PAIGC נסעו לצפון קוריאה, סין ויפן ונפגשו עם קים איל-סונג בצפון קוריאה. לאחר העצמאות, גינאה-ביסאו ביססה יחסים דיפלומטיים עם צפון קוריאה ב-16 במרץ 1974. גינאה-ביסאו הייתה אחת ממדינות אפריקה רבות שהכירו בצפון קוריאה אך נמנעו מהכרה בקוריאה הדרומית באמצע שנות השבעים. בעבר, צפון קוריאה החזיקה בשגרירות בביסאו.

בשנת 1977, כמה שנים לפני הפלתו, ביקר נשיא גינאה ביסאו, לואיס קברל בפיונגיאנג, ופגש את קים איל-סונג יחד עם אשתו. עשור לאחר מכן, ביום הולדתו ה-70, בשנת 1982, זכה קים איל-סונג במסדר אמילקר קברל על ידי ממשלת גינאה ביסאו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בית הכנסת יקר (ירושלים)

**בית הכנסת יקר** הוא בית כנסת אורתודוקסי אשכנזי ברחוב הל"ה בשכונת קטמון שבירושלים.
## היסטוריה
בית הכנסת נוסד על ידי הרב שמואל מאיר (מיקי) רוזן בלונדון בשנת 1978 ועבר לירושלים בשנת 1992. הבניין היה לשעבר מקומו של בית החולים משגב לדך. בבית הכנסת ישנו ריכוז גבוה של מתפללים אנגלו-סקסיים. בעבר בית הכנסת נחשב למרכז משמעותי של "הביצה הירושלמית".

רב בית הכנסת ומנהל הקהילה הוא הרב ד"ר שלמה דב רוזן. רבנים נוספים הפועלים בקהילה הם שאול (של) בסל, מנחם קאלוש, חיים קורנברג, חיים ברובנדר והרבנית גילה רוזן.

בערב שבת יש בבית הכנסת שני מניינים – מניין בוגר ומניין של אוכלוסייה צעירה יותר. שני המניינים פרוסים בשתי קומותיו של בית הכנסת.

קיים גם בית המדרש בו פועלות תוכניות לימוד שונות. הרב שלמה קרליבך למד באחרית ימיו במקום. בתקופת הקורונה החל לפעול "בית מדרש שישי" - חבורות לימוד וניגונים לצעירים על ידי תלמידי הרב עדין אבן ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קטמון
יקר (ירושלים)
יקר (ירושלים)
יחסי גינאה ביסאו – סין

**יחסי גינאה ביסאו–סין** הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה העממית של סין ובין גינאה-ביסאו. היחסים כוננו במרץ 1974, מספר חודשים לפני עצמאות גינאה ביסאו בספטמבר 1974. בשנים 1990–1998, גינאה-ביסאו שמרה על יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית (טאיוואן) ולא עם הרפובליקה העממית. היחסים כוננו מחדש בשנת 1998 ונשמרו מאז.

## היסטוריה
סין הייתה אחת מהתומכות של תנועת PAIGC במהלך 12 השנים (1963–1974) של המאבק לעצמאות. כאשר הוביל ה-PAIGC את המדינה לעצמאות בשנת 1974, היא שמרה על יחסים הדוקים עם המפלגה הקומוניסטית של סין עד לניתוק היחסים בשנת 1990 לטובת טאיוואן.

## זכויות אדם
ביוני 2020, גינאה-ביסאו הייתה אחת מ-53 המדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם.

## ביקורים רשמיים
הביקור הדו-צדדי הראשון התרחש ביולי 1975, כאשר שר החוץ הראשון של גינאה ביסאו, ויקטור סאודה מריה, ביקר בסין. נשיאי גינאה ביסאו ז'ואאו ברנארדו ויאיירה (1982) וקומבה יאלה (2002) ביקרו גם הם בסין.

## כלכלה, מסחר וסיוע
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כלכליים דו-צדדיים בין השנים 1974–1990; סין בנתה אצטדיון, בית חולים ומתקנים טכנולוגיים אחרים. לאחר חידוש היחסים בשנת 1998, סין התמקדה בשיפור הייצור החקלאי, הדיור, הדיג וייצור החשמל. מאז הפורום הראשון לשיתוף פעולה סין-אפריקה בשנת 2000, סין העבירה 113 מיליון דולר בסיוע פיתוח רשמי לגינאה-ביסאו. פרויקטי פיתוח מרכזיים במימון רשמי בגינאה ביסאו כוללים:
* 48.5 מיליון דולר למודרניזציה של רשת הטלפונים של גינאה ביסאו
* 18 מיליון דולר להקמת בניין פרלמנטרי בשנת 2003
* ביטול החוב של גינאה ביסאו לסין ב-5.8 מיליון דולר בשנת 2001

החל משנת 2002 ייבאה גינאה-ביסאו סחורות סיניות בכ-4.5 מיליון דולר. בשנת 2010 הכריזה סין על קרן של מיליארד דולר שנועדה להגדיל את הסחר בין סין למדינות דוברות פורטוגזית.

בשנת 2017 הודיעה סין כי בכוונתה להשקיע 184 מיליון דולר להקמת תחנת כוח ביומסה.

## תרבות
מספר סטודנטים מגינאה ביסאו למדו בסין; בשנת 1998 למדו בסין שלושה עשר ביסאו-גינאים. סין שלחה גם אנשי רפואה לגינאה-ביסאו, כש-7 עובדים בביסאו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בוריס שצ'רבינה

**בוריס יבדוקימוביץ' שצ'רבינה** (באוקראינית: **Борис Євдокимович Щербина**; 5 באוקטובר 1919 – 22 באוגוסט 1990) היה פוליטיקאי סובייטי-אוקראיני, ששימש כסגן יו"ר מועצת השרים של ברית המועצות בשנים 1984 עד 1989. במהלך תקופה זו הוא פיקח על ניהול משברים סובייטיים בשני אסונות גדולים: אסון צ'רנוביל בשנת 1986 ורעידת האדמה בארמניה בשנת 1988. הוא עוטר בעיטור גיבור העמל הסוציאליסטי.

## ביוגרפיה
שצ'רבינה נולד בדבלצבה, אוקראינה (כיום דבלצבה, מחוז דונייצק, אוקראינה) ב-5 באוקטובר 1919 למשפחתו של עובד רכבת אוקראיני. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1939 והתנדב לשירות צבאי במהלך מלחמת החורף נגד פינלנד. הוא היה נשוי לראיסה פאבלובנה ולשניים היה בן אחד, יורי בוריסוביץ'.

שצ'רבינה ייסד את תעשיית הנפט והגז במערב סיביר בעת ששימש כמזכיר הראשון של המפלגה במחוז טיומן (תפקיד המקביל למשרת מושל מחוז טיומן כיום) ולאחר מכן במסגרת תפקידו כשר לבינוי תעשיית הנפט והגז (1973–1984). בשנת 1976, מונה לחבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

בשנת 1984, הוא הפך לסגן יו"ר מועצת השרים וככזה היה אחראי על ההתמודדות עם התוצאה של אסון צ'רנוביל בשנת 1986. שצ'רבינה שימש בתפקיד דומה לאחר רעידת האדמה בארמניה ב-1988. הוא הציע להזמין כוחות הצלה בינלאומיים – מאוסטריה וצ'כוסלובקיה, שעמדו לרשותם אמצעים תרמיים וכלבים מאומנים במיוחד לחיפוש אנשים חיים.

בשנת 1990 התנגד לבחירתו של בוריס ילצין לראשות הסובייט העליון, והגדיר אותו כ"איש בעל תכונות מוסריות נמוכות", שבחירתו "תסלול את הדרך לתקופה האפלה ביותר בתולדות ארצנו". עם זאת, ילצין נבחר והפך לנשיא הראשון של הפדרציה הרוסית לאחר קריסת ברית המועצות שנה לאחר מכן.

### מותו
שצ'רבינה מת במוסקבה בשנת 1990, בגיל 70. לא ברור אם מותו קשור לקרינה מאחר שצו שעליו חתם בשנת 1988, מנע מרופאים לציין קרינה כסיבת מוות או מחלה.

## בתרבות הפופולרית
שצ'רבינה גולם על ידי ורנון דובטצ'ף בדוקודרמה "אסון הישרדות" בהפקת ה-BBC משנת 2006 ועל ידי סטלאן סקושגורד במיני-סדרה מבית Sky/HBO צ'רנוביל משנת 2019.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת ברית המועצות
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
אלכסנדר אקימוב

**אלכסנדר פיודורוביץ' אקימוב** (ברוסית: **Александр Фёдорович Акимов**; 6 במאי 1953 – 11 במאי 1986) היה מהנדס סובייטי, שהיה המפקח על המשמרת שפעלה ביחידת הכור של תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל בליל אסון צ'רנוביל, 26 באפריל 1986.

## ביוגרפיה
אלכסנדר אקימוב נולד ב-6 במאי 1953 בעיר נובוסיבירסק, שברוסיה.

בשנת 1976 סיים אקימוב את לימודיו במכון להנדסת חשמל במוסקבה, בעל תואר מומחה בהנדסה ואוטומציה של תהליכי חום וכוח. הוא החל את הקריירה שלו בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל בספטמבר 1979. במהלך שנותיו הראשונות בצ'רנוביל מילא תפקידים כמהנדס בכיר בניהול טורבינות ומפקח משמרות באולם הטורבינות. ב-10 ביולי 1984 מונה אקימוב לתפקיד מפקח משמרות ביחידת כור מספר 4.

## אסון צ'רנוביל
בליל 26 באפריל 1986 שימש אקימוב כמפקח המשמרת ביחידת הכוח הרביעית. רמת הכוח של הכור הופחתה והצוות התכונן לבדיקת בטיחות מתוכננת. אקימוב סירב לבצע את הבדיקה בשל מצבה הנמוך והבלתי יציב אך סירובו נדחה על ידי סגן המהנדס הראשי של תחנת הכוח, אנטולי דיאטלוב. עם זאת, הפחתת הכח הייתה פתאומית מדי, מה שהכניס את הכור למצב בלתי הפיך של הצטברות של קסנון-135, הגורם להפחתה בפעילותו. על מנת להתגבר על השפעות הקסנון ולבצע את הבדיקה, הצוות הוציא את מרבית מוטות הבקרה של הכור ממקומם. העלאת הכוח לאחר נקודה זו הכניסה את הכור למצב שעלול להיות מסוכן, ללא ידיעת המפעילים. הטורבינה נסגרה, הבדיקה הושלמה וכפתור AZ-5 (כפתור החירום) נלחץ כדי לסגור את הכור, על ידי החזרת מוטות הבקרה פנימה. מוטות הבקרה היו עשויים בורון אשר מפחית את התגובה הגרעינית, אך קצותיהם היו מצופים גרפיט המאיץ את התגובה. בזמן החדרת המוטות, קצות הגרפיט של המוטות האיצו את התגובה ויצרו שטף נייטרונים בתחתית הליבה. עלייה נוספת זו בהספק גרמה לכור להתפוצץ, וגג הכור במשקל של טונות התרומם ונחת על צדו בתוך הכור. רשתות התקשורת הוצפו לפתע בשיחות ומידע. אקימוב שמע דיווחים על נזק מאסיבי לכור, אך לא האמין בכך, וכתוצאה מכך העביר מידע כוזב אודות מצב הכור במשך שעות לאחר מכן.

אקימוב עבד עם הצוות שלו בבניין הכור לאחר שנודע לו על היקף האסון. הם ניסו לשאוב מים לתוך ליבת הכור החשוף עד שעות הבוקר של 27 באפריל. אקימוב לא ידע שהוא נחשף במהלך עבודתו למינון קטלני של 15 גריי של קרינה. בשלב מסוים הוא נתן הודאות ערש דווי וקבע שוב ושוב: "עשיתי הכל נכון. אני לא מבין למה זה קרה". אקימוב מת מתסמונת קרינה חריפה שבועיים לאחר האסון, והוא בן 33.

## הכרה
בשנת 2008 הוענק לאקימוב לאחר מותו מסדר האומץ מדרגה שלישית על ידי ויקטור יושצ'נקו, נשיא אוקראינה.

הוא גולם על ידי השחקן אלכסנדר חורושקו בסדרת הטלוויזיה "שעת אפס" (2004), על ידי אלכס לאו בהפקה של ה-BBC, "Surviving Disaster: Chernobyl Naster Gas" (2006) ועל ידי סם טרוטון במיני-סדרה של HBO, "צ'רנוביל" (2019).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1953
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1986
ולרי חודמצ'וק

**ולרי איליץ' חודמצ'וק** (24 במרץ 1951 – 26 באפריל 1986) היה מהנדס סובייטי, שהיה מפעיל המשאבה במשמרת הלילה בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל והיה הקורבן הראשון של אסון צ'רנוביל.

## ביוגרפיה
ולרי חודמצ'וק נולד ב-24 במרץ 1951 בקרופיווניה שבנפת איוואנקיב, מחוז קייב. הוא החל את דרכו בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל בספטמבר 1973. בשנים הראשונות שלו בצ'רנוביל מילא תפקידים כמהנדס הדודים, המהנדס הבכיר של דודי סדנת התקשורת התרמית והתת קרקעית, מפעיל הקבוצה הששית, המפעיל הבכיר של קבוצה 7 במשאבת המחזור הראשית של יחידת הכור הרביעית במפעל הכורים.

בלילה של 26 באפריל 1986, חודמצ'וק שהה באחד מחדרי המנוע של משאבת המחזור הראשית בבניין כור 4. הוא נשלח לחדר המנועים כדי לדווח למפעילים על תוצאות בדיקת הבטיחות. בסביבות השעה 01:23 (שעון מוסקבה) התרחשו שורה של פיצוצים חזקים בכור ארבע. הפיצוצים קרעו את מעטפת הכור והבניין שמסביב, כולל אולמות משאבות המחזור הראשי. ולרי חודמצ'וק היה האדם הראשון שמת באסון צ'רנוביל מכיוון שסבורים כי הוא נהרג מיד כאשר התפוצץ כור מספר 4.
טקסט=Cross shaped monument with Russian text and flowers|ממוזער|אנדרטה לזכר חודמצ'וק בבניין הכור 4.
גופתו מעולם לא נמצאה ויש להניח כי הוא קבור מתחת לשרידי המשאבות. אנדרטה לחודמצ'וק נבנתה ממש מחוץ לחדר הבקרה של כור 4, המושבת.

## הכרה
בשנת 2008 הוענק לחודמצ'וק לאחר מותו מסדר האומץ מדרגה שלישית על ידי ויקטור יושצ'נקו, נשיא אוקראינה.

הוא גולם על ידי השחקן קיראן או'בראיין במיני-סדרה מבית HBO "צ'רנוביל".

## ראו גם
* אלכסנדר אקימוב
* ואלרי לגאסוב

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:אישים שנעלמו
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1951
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1986
ניקולאי פומין

**ניקולאי מקסימוביץ' פומין** (נולד ב-1937 בנובוקונומיצ'נה, מחוז דונייצק, אוקראינה) הוא מהנדס אוקראיני. הוא היה המהנדס הראשי של תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל משנת 1981 ועד אסון צ'רנוביל בשנת 1986.

## ביוגרפיה
ניקולאי פומין היה חבר במפלגה הקומוניסטית, אך סולק משורותיה לאחר אסון צ'רנוביל. הוא החל את הקריירה שלו בתחנת הכוח הגרעינית זפוריז'יה. בשנת 1972 החל לעבוד בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל. כמהנדס ראשי אישר את הניסוי הידוע לשמצה שהוביל לפיצוץ הכור. עם זאת, סגן המהנדס הראשי אנטולי דיאטלוב היה למעשה האחראי העיקרי על הניסוי.

לפומין נודע על התאונה בסביבות ארבע לפנות בוקר ב-26 באפריל 1986, ולאחר מכן השתתף בעבודות הניקוי. לאחר מכן הוא נעצר יחד עם מנהל המפעל ויקטור בריוחאנוב. תחילת המשפט, שתוכנן במקור ליום 24 במרץ 1987, נאלץ להידחות מספר פעמים עקב ניסיונות ההתאבדות של פומין. בסופו של דבר נגזרו עליו ועל בריוחאנוב עשר שנות מאסר.

בהיותו בכלא, קיבל פומין טיפול פסיכיאטרי מספר פעמים. מסיבות בריאותיות הוא שוחרר מוקדם מהכלא והועבר לבית חולים פסיכיאטרי. לאחר שחרורו מבית החולים עבד בתחנת הכוח הגרעינית קלינין בעיר אודומליה, שבמחוז טבר. מאז פרישתו באמצע שנת 2000 התגורר שם עם אשתו, ילדיו ונכדיו.

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הטלוויזיה צ'רנוביל הוא גולם על ידי אדריאן רולינס.

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים אוקראינים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1937
יחסי מרוקו–פינלנד

**יחסי מרוקו–פינלנד** הם יחסי החוץ בין מרוקו ופינלנד.

## סקירה כללית
פינלנד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-8 ביוני 1956, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 ביולי 1959. במאי 2016 נפגשו יו"ר בית הנבחרים המרוקאי (הבית התחתון), ראחיד טלבי עלמי, ויו"ר הפרלמנט הפיני, מריה לוהלה, וסיכמו על חיזוק היחסים בין המדינות.

## יחסי סחר
היצוא של פינלנד למרוקו הסתכם ב-167.655 מיליון דולר בשנת 2019, והוא כלל דלקים וחומרי סיכה (43.3%), כמו גם ציוד תעשייתי, בעוד היצוא המרוקאי לפינלנד הגיע ל-7.73 מיליון דולר במהלך אותה שנה, והוא כלל מזון ומשקאות, ציוד תעשייתי, ציוד תחבורה ומוצרי צריכה. בשנת 2020, עסקים פינים פתחו משרד בקזבלנקה במרוקו כדי לבחון הזדמנויות השקעה במדינה הצפון אפריקאית.

## נציגויות דיפלומטיות
* מרוקו מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
* פינלנד מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט, קונסוליה כללית בקזבלנקה, ו-5 קונסוליות כבוד באגאדיר, אל-קניטרה, מרקש, אספי, וטנג'יר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
תמונת ראי

[250px|ממוזער|שמאל|[הר הוד שבמדינת אורגון ותמונת ראי שלו המשתקפת באגם שלמרגלותיו.]]
[שמאל|ממוזער|300px|דוגמה לשתי [מולקולה|מולקולות כיראליות, אמנם שתי המולקולות הן תמונת ראי אחת של השנייה, אך תפקודן יכול להיות שונה לחלוטין.]]
**תמונת ראי** של חפץ היא חפץ זהה לו בצורתו, אך הפוך, בדומה להשתקפות בראי של החפץ המקורי.

ממוזער|שמאל|200px|ציור של פרפר בעל סימטריית מראה: חלקו הימני של הפרפר הוא תמונת ראי של חלקו השמאלי
תמונת ראי של חפץ סימטרי, שנלקחת במקביל לציר הסימטריה שלו, תיתן עותק זהה לחלוטין לחפץ המקורי, אך תמונת ראי של חפץ שאינו סימטרי (או של חפץ סימטרי שנלקחת לא במקביל לציר הסימטריה שלו) נותנת עותק שונה מהעותק המקורי, אם כי דומה לו.

היחס "תמונת ראי" הוא יחס סימטרי, כלומר אם עצם a הוא תמונת ראי של עצם b, אז עצם b הוא תמונת ראי של עצם a.

בגוף האדם ישנם איברים אחדים המהווים תמונת ראי זה של זה, למשל הידיים (ובפרט כפות הידיים והרגליים (ובפרט כפות הרגליים).

בגאומטריה, משולש ותמונת הראי שלו הם משולשים חופפים (ובהכללה: מצולע ותמונת הראי שלו הם מצולעים חופפים). הפעולה של יצירת תמונת ראי של מישור ביחס לישר קרויה שיקוף. אפשר להגדיר גם שיקוף של מרחבים מממד גדול יותר. השיקוף היא פעולה הופכת אוריינטציה.

בכימיה, שתי מולקולות שהן תמונת ראי זו של זו קרויות אננטיומרים. לאננטיומרים, בניגוד לאיזומרים אחרים, תכונות פיזיקליות זהות: הם רותחים וניתכים באותה הטמפרטורה, יש להם צפיפות זהה, וכן הלאה. מצב זה נובע מכך שהגורמים הקובעים את התכונות הפיזיקליות, כמו הקשרים הכימיים בין אטומי האננטיומרים, מיקום האטומים, אורכי הקשרים, הזוויות וכן הלאה, זהים לגמרי. הבדל בין אננטיומרים מתקיים בהשפעתם על אור מקוטב, תופעה המכונה פעילות אופטית. כאשר מקרינים תמיסה של אננטיומר נקי באור מקוטב מישורית (אור שעובר דרך מסנן אופטי מיוחד המאפשר רק לקרניים במישור מסוים לעבור), המרכזים הכיראליים במולקולות מסיטים את האור לכיוון מסוים. שני אננטיומרים שונים מסיטים את האור באותה הזווית בדיוק, אך בכיוון ההפוך.

תוכנה לעיבוד תמונה, כולל "צייר" הבסיסית, כוללות פונקציות ליצירת תמונת ראי אופקית ותמונת ראי אנכית של התמונה המקורית, למשל לקחת תמונה של אדם המביט ימינה ולהפוך אותה לתמונה שבה הוא מביט שמאלה. הפעלה כפולה של הפונקציה תמונת ראי אופקית על תמונה נתונה מחזירה את התמונה למצבה המקורי, כלומר פונקציה זו היא פונקציה הופכית של עצמה. היכול ליצור ראי של תמונה שימושית, למשל, ליצרני רכב, כך שתמונה של מכונית שבה ההגה בצד שמאל תשמש, לאחר יצירת תמונת ראי שלה, כאילו זו מכונית שבה ההגה בצד ימין, ובכך נחסך הצורך לצלם סט כפול של תמונות. 

שמאל|ממוזער|250px|כתב ראי על אמבולנס
בחזית רכבי חירום, כגון אמבולנס או רכב כיבוי אש נכתב לעיתים מאפיין זה של הרכב בכתב ראי, כדי שנהג הנוסע לפני רכב החירום ורואה אותו בראי שבמכוניתו יקרא אותו ככתב רגיל ויפנה את הדרך.

## קישורים חיצוניים


*Andrew Carson, Why do mirrors reverse images left to right? Why not up and down?
*Fun With Mirror Images, amoeba crunch / blog, 25 April 2008
*Why do mirrors flip horizontally (but not vertically)?
*Michael C. Corballis, Much ado about mirrors, Psychonomic Bulletin & Review volume 7, pages 163–169 (2000)


## הערות שוליים

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:מראות
יחסי ליטא–מלזיה

**יחסי ליטא–מלזיה** הם יחסי החוץ בין ליטא למלזיה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין ליטא ומלזיה כוננו בשנת 1994, ומלזיה ביקשה בימים אלו לחזק את היחסים הדו-צדדיים עם ליטא, בעיקר בכלכלה, במסחר ובהשקעות.

## יחסים כלכליים
שתי המדינות מבקשות לשפר את שיתוף הפעולה במיוחד בתחום ההשקעות, התחבורה והלוגיסטיקה, תעשיית המזון, אנרגיה מתחדשת וטכנולוגיות גבוהות, ויש אף כמה ליטאים שהקימו עסק במלזיה. ליטא הזמינה גם את חברת הנפט והגז המלזית להציע חוזה לאספקת גז טבעי נוזלי למסוף Klaipėda LNG FSRU שלה בנמל קלייפדה וחברות מלזיות נוספות להרחבת מזון חלאל במדינה. בתעופה, המדינה מקבלת גם מטענים אוויריים ממלזיה.

## יחסי חינוך
בחינוך נחתם מזכר הבנות לפיתוח שותפות בין שתי האוניברסיטאות במדינה בין אוניברסיטת מיקולס רומריס לאוניברסיטת מלזיה פרליס.

## נציגויות דיפלומטיות
* ליטא מחזיקה במלזיה קונסולית כבוד בקואלה לומפור.
* מלזיה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בסטוקהולם שבשוודיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי איסלנד–מלזיה

**יחסי איסלנד–מלזיה** הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד לבין מלזיה.

## סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1999. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם, אולם כמעט ולא מתקיים קשר ישיר בין המדינות.

## נציגויות דיפלומטיות
* איסלנד מחזיקה במלזיה קונסוליית כבוד בקואלה לומפור.
* מלזיה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד ברייקיאוויק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אריתריאה–טורקיה

[ממוזער|שגרירות טורקיה ב[אסמרה, בירת אריתריאה]]
**יחסי אריתריאה–טורקיה** הם היחסים הדו-צדדיים בין '''מדינת אריתריאה''' לבין **[[הרפובליקה הטורקית]]**.

## סקירה כללית
לטורקיה יש שגרירות באסמרה, בירת אריתריאה, מאז 2013, בעוד לאריתריאה אין שגרירות בטורקיה, אך שגרירות טורקיה בדוחה שבקטר מייצגת את אריתריאה. טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של אריתריאה בשנת 1993, ושתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן באותה שנה.

עוסמאן סאלח מוחמד, שר החוץ של אריתריאה, ביקר בטורקיה בחודש דצמבר 2011. לאחר מכן, אהמט דבוטאולו, שר החוץ של טורקיה, ביקר באריתריאה בחודש נובמבר 2012.

## יחסים כלכליים
בשנת 2016 ייצאה טורקיה לאריתריאה סחורות בשווי 15.6 מיליון דולרים, בעוד בכיוון ההפוך עשו את דרכן סחורות בשווי 2.3 מיליון דולרים.

## ראו גם
* יחסי החוץ של טורקיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי ברזיל–קובה

[שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| [נשיא קובה פידל קסטרו ונשיא ברזיל לשעבר לואיז אינסיו דה סילבה משוחחים בספטמבר 2003]]
**יחסי ברזיל–קובה** הם יחסי החוץ בין ברזיל וקובה.

## סקירה כללית
היחסים סווגו כ"מצוינים" במאי 2008 לאחר פגישת שרי החוץ. לאחר ההפיכה ב-1964 ניתק המשטר הצבאי את היחסים הדיפלומטיים עם קובה, שהתחדשו רק לאחר הדמוקרטיזציה מחדש בשנת 1986. במהלך ביקור מדיני ביולי 2008 בקובה של נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה, הביע המנהיג הברזילאי את רצונו שמדינתו תהיה "השותפה מספר אחת" של קובה.

מאז בחירתו של ז'איר בולסונארו בבחירות הכלליות בברזיל 2018 היחסים בין קובה לברזיל החמירו, ובין השאר התבטאו בהפסקת התוכנית שהסכימו ממשלות דילמה רוסף וראול קסטרו לרופאים קובנים להעניק טיפול רפואי לעשרות מיליוני ברזילאים עניים וילידים. הנשיא בולסונארו עצר את התוכנית Mais Medicos (עוד רופאים), ואלפי רופאים קובנים עזבו את ברזיל.

בנובמבר 2019 הצביעה ברזיל לראשונה נגד החלטה שנתית של האו"ם וקראה להפסיק את האמברגו הכלכלי של ארצות הברית על קובה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ג'יימס ו' פרידמן

**ג'יימס ו' פרידמן** (שם עברי: חיים זאב; 25 בספטמבר 1935, ערב יום הכיפורים ה'תרצ"ז – 17 בפברואר 2016, ח' באדר ה'תשע"ו) היה כלכלן יהודי-אמריקאי.

## קורות חייו
נולד בקליבלנד שבאוהיו, ארצות הברית, לתיאודור וגרטרוד. גדל בעיר ביי סיטי (עיר המפרץ) במדינת מישיגן. הוא סיים תואר ראשון ושני באוניברסיטת מישיגן, ואת התואר השלישי קיבל מאוניברסיטת ייל בשנת 1963.

הוא לימד בייל וצורף לצוות ההוראה של הטכניון בווירג'יניה ואוניברסיטת רוצ'סטר. בשנת 1977 נבחר כחבר החברה האקונומטרית. בשנת 1985 עבר לאוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל, והוכתר כפרופסור לכלכלה בקבוצת כנען (קיינן) שם. הוא פרש לגמלאות בשנת 2001.

חוקר תורת המשחקים הנודע רוברט אקסלרוד קרא לאסטרטגיית המשחק הבלתי סלחנית "ההדק העגום" בשם "פרידמן", עקב מאמר שפרידמן כתב על כך בשנת 1971. ההדק העגום הוא שיטה בו נוקט שחקן במשחק לא שיתופי לפיו ינקום לעד במי שבגד בו פעם אחת ו"לחץ על ההדק" בבגידתו.

## ספרים
* Game Theory with Applications to Economics, תורת המשחקים וישומה בכלכלה (בכרטסת ספריית אוניברסיטת בן-גוריון)
* רשימת ספרי ג'יימס פרידמן, באתר כרטסת הספרייה העולמית WorldCat. כולם ספרי לימוד אקדמיים בתחום הכלכלה ותורת המשחקים, שיצאו במהדורות רבות, וחלקם תורגם גם לספרדית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
יחסי איי בהאמה – קובה

**יחסי איי בהאמה–קובה** הם היחסים הדו-צדדיים בין '''קהיליית איי בהאמה''' ל'''רפובליקה של קובה'''.

## סקירה כללית
לאיי בהאמה יש שגרירות בהוואנה, בירת קובה, ולקובה יש שגרירות בנסאו, בירת איי בהאמה.

איי בהאמה וקובה חולקות גבול ימי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
דנילו אספרייה

**דנילו מורנו אספרייה** (בספרדית: **Danilo Moreno Asprilla**; נולד ב-12 בינואר 1989) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקיצוני באל-צפא מהליגה הסעודית השנייה.

## קריירת מועדונים
אספרייה החל את קריירת המשחק שלו בז'ובנטודה הברזילאית, בה שיחק עונה אחת. בינואר 2009 עבר לשחק באל-שחנייה מליגת העל הקטרית, ובמדיה כבש שבעה שערים ב-26 הופעות.

ב-10 בפברואר 2010 חתם בדפורטיבו פריירה וכבש תשעה שערים ב-29 משחקים. ב-10 באפריל 2011 חתם ברמפלה ג'וניורס מאורוגוואי, במדיה שיחק שנה וחצי וכבש שישה שערים ב-27 משחקים. ב-12 בספטמבר 2012 חתם אספרייה באינדפנדיינטה סנטה פה, עמה זכה בסופרליגה 2013. ב-1 ביולי 2013 חתם בפטריוטאס בויאקה, בה כבש ארבעה שערים ב-15 משחקים.

ב-20 בדצמבר 2013 חתם בליטקס לובץ' מליגת העל הבולגרית. בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, ב-23 בפברואר 2014, הוא כבש צמד, ובמהלך השנתיים בהן שיחק בקבוצה כבש 25 שערים ב-73 משחקים, ובישל 16 נוספים.

ב-4 בינואר 2016 עבר לאל-עין. בהופעת הבכורה שלו, ב-8 בינואר, הוא כבש שער ניצחון בדקה ה-93. ב-28 ביולי 2017 הושאל לאל פייחה מליגת העל הסעודית, במדיה הצטיין וכבש 25 שערים ב-57 משחקים, כשהוא מבשל שישה נוספים. ב-1 ביולי 2019 עבר לא-שבאב מהבירה ריאד וכבש שבעה שערים ב-30 הופעות. ב-4 באוקטובר 2020 עבר לאל-קאדסיה, גם היא מליגת העל הסעודית, במדיה כבש שבעה שערים ב-18 הופעות.

ב-2 באוגוסט 2021 חתם לשתי עונות בהפועל באר שבע.

ב-15 ביולי 2022 חתם בבית"ר ירושלים לעונה באותה עונה כבש אספריה כ-17 שערים בליגת העל וכבש עוד שניים בגביע המדינה.

ביולי 2023 חתם בצסק"א סופיה.

בספטמבר 2024 חתם באל-צפא מהליגה הסעודית השנייה.

## תארים
**[[הפועל באר שבע]]**
* גביע המדינה: 2021/2022

;בית"ר ירושלים
* גביע המדינה: 2022/2023

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני ז'ובנטודה
קטגוריה:כדורגלני א-שחאניה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו פריירה
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני ליטקס לובץ'
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני א-שבאב (ריאד)
קטגוריה:כדורגלני אל-קאדסיה
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:ספורטאים זרים באורוגוואי
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1992
דביון מיטשל

**דביון ד'מונטה ארל מיטשל** (באנגלית: **Davion De'Monte Earl Mitchell**; נולד ב-5 בספטמבר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק במיאמי היט בליגת ה-NBA. הוא שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ביילור.

## ביוגרפיה
### קריירה בתיכון
מיטשל למד בתיכון ליברטי קאונטי בהיינסוויל, ג'ורג'יה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, העמיד מיטשל ממוצעים של 23.8 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-5.2 אסיסטים למשחק.

### קריירה בקולג'
בשנתו הראשונה כסטודנט באוניברסיטת אובורן, מיטשל העמיד ממוצעים של 3.7 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק כרכז מחליף לג'ארד הרפר. לאחר העונה, הוא עבר לאוניברסיטת ביילור. בעונת 2020/2021 רשם מיטשל ממוצעים של 14.1 נקודות ו-5.5 אסיסטים למשחק, ועזר לביילור לזכות באליפות ליגת המכללות, עם 15 נקודות, 6 ריבאונדים ו-5 אסיסטים במשחק הגמר מול אוניברסיטת גונזגה.

ב-13 באפריל, הוא הכריז על כניסתו לדראפט ה-NBA לשנת 2021.

### קריירה מקצועית
מיטשל נבחר בבבחירה התשיעית בדראפט ה-NBA 2021, על ידי סקרמנטו קינגס. הוא עזר 

לקינגס לזכות בליגת הקיץ ואף נבחר ל-MVP.

ביוני 2024 עבר בטרייד לטורונטו ראפטורס. 

בינואר 2025 עבר לשחק במדי מיאמי היט. 

מיטשל, שידוע במשחק ההגנה שלו, מתאים מאוד ל-"Heat Culture" של מיאמי. 

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:בחירות דראפט של סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
יחסי אנגולה–קוסובו

**יחסי אנגולה–קוסובו** הם היחסים הבילטרליים שבין '''רפובליקת אנגולה''' ל'''רפובליקת קוסובו'''.

## סקירה כללית
קשרים הדוקים ושיתוף פעולה בין אנגולה לסרביה נמשכו במהלך פירוק יוגוסלביה, ואנגולה הביעה את תמיכתה האיתנה בסרביה נגד עצמאות קוסובו.

ב-23 ביוני 2008, מספר חודשים לאחר הכרזת העצמאות של קוסובו, שלח נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש איגרת לעמיתו הסרבי, בוריס טאדיץ', בה הדגיש את הסולידריות שלו ושל מדינתו כלפי סרביה בנוגע לשמירה על ריבונותה ושלמותה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
המדינה ההלנית (1941–1944)

**המדינה ההלנית** (ביוונית: **Ελληνική Πολιτεία**) הייתה מדינת בובה של גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית שהוקמה במהלך הכיבוש של יוון על ידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
לאחר נפילת יוון מונה הגנרל גאורגיוס צוקולוגלו לראש ממשלת יוון החדשה ב-30 באפריל 1941. מכיוון שגאורגיוס השני, מלך היוונים עזב את המדינה ונחשב לראש הממשל היווני הגולה (והלגיטימי), המשטר החדש נמנע מכל התייחסות למלוכה היוונית והשתמש בשם המדינה ההלנית כשמה הרשמי של המדינה. צולאקוגלו, קצין רפובליקני ואנטי-מונרכיסטי, ראה בכיבוש של יוון על ידי מדינות הציר הזדמנות לבטל את המלוכה היוונית, והודיע על סיום המונרכיה עם כניסתו לתפקיד כראש המדינה ההלנית. קיומו של שלטון יווני "עצמאי" היה נחשב הכרחי על ידי מדינות הציר, על מנת לתת מראה כלשהו של לגיטימציה לכיבושם, אם כי מעולם לא ניתן לו יותר מתפקיד ייצוגי.

התשתיות המרכזיות במדינה נהרסו במהלך המלחמה. חומרי גלם ומצרכי מזון הופקעו, והממשלה נאלצה לשלם את עלות הכיבוש, מה שגרם לאינפלציה, שהוחמרה עוד יותר על ידי "הלוואת מלחמה" שיוון נאלצה להעניק לגרמניה הנאצית. דרישות, יחד עם המצור של בעלות הברית על יוון, הביאו במהלך חורף 1941–1942 ל"הרעב הגדול", שגרמה למותם של כ-300 אלף בני אדם.

המדינה ההלנית נחשבה לנטולת כל לגיטימציה פוליטית בקרב בני עמה, שראו בה ממשלת בובות. צוקולוגלו ביקש מהנאצים עצמאות פוליטית נרחבת יותר אך סורב פעם אחר פעם ועד מהרה איים להתפטר. ההחלטה על הקמת גוף שירות עבודה חובה שבמסגרתו היו אמורים יוונים להישלח לעבודות כפייה בגרמניה הייתה מאוד לא פופולרית במיוחד והאיצה את נפילת צוקולוגלו: ב-17 בנובמבר 1942 הוא פוטר והוחלף על ידי סגנו, קונסטנטינוס לוגוטטופולוס. הממשלה החדשה הודיעה כי כ-80,000 אזרחים יוונים ישלחו לגרמניה. הדבר הוביל להפגנות ולשביתות נרחבות, ובסופו של דבר ההחלטה בוטלה. לוגוטטופולוס, שהביע מחאה נגד האמצעים שנקטו שלטונות הכיבוש, פוטר בעצמו ב-6 באפריל 1943. כנגד רצונם של האיטלקים, שהעדיפו את שר האוצר סוטיריוס גוטסמאניס, החליף אותו יואניס ראליס, פוליטיקאי מונרכיסטי. ראליס נבהל מצמיחת ההתנגדות היוונית, שהונהגה על ידי המפלגה הקומוניסטית של יוון קיבל מהגרמנים להקים את גדודי הביטחון, שהיו יחידות חמושות שתקפו פרטיזנים.

המדינה ההלנית חדלה מלהתקיים לאחר נסיגת הכוחות הגרמניים ושחרור המדינה באוקטובר 1944 ובעקבות כך נאסרו מאות משתפי פעולה. הממשלה המחודשת פתחה בהליכים משפטיים נגד משתפי פעולה אך היא לא עשתה מאמצים גדולים להעניש אותם: הדבר תרם להסלמת האיבה הפוליטית ביוון, אשר בתורו היה חלק מהסיבות לפרוץ מלחמת האזרחים ביוון ולשחרור יוון על ידי בעלות הברית.

### ממשלת שיתוף פעולה גולה
לאחר שחרור יוון, הוקמה בווינה, במהלך ספטמבר 1944, ממשלה משתפת פעולה חדשה, שהוקמה על ידי שרי משתפי פעולה לשעבר. בראשה עמד השר לשעבר אקטור צירוניקוס. במהלך 1945, צירוניקוס נשפט על ידי בית משפט מיוחד למשתפי פעולה ונידון למוות. ב-10 במאי 1945 הוא נעצר בווינה על ידי כוחות בעלות הברית ונשלח ליוון, שם נכלא.

משתפי הפעולה בראשות ראליס הקים גדודי ביטחון, יחידות חיילים שלקחו חלק בסיוע לצבא הגרמני בלחימה בהתנגדות הפרטיזנית. עם זאת, הם ידועים בביצוע זוועות נגד האוכלוסייה האזרחית. קצין בשם גאורגיוס באקוס כיהן כשר הביטחון הלאומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

יוון
קטגוריה:יוון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1941
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1944
כיכר רבוליוציי (צ'ליאבינסק)

**כיכר רבוליוציי** (ברוסית: **Площадь Революции**) היא הכיכר הראשית בצ'ליאבינסק, שברוסיה.

כיכר רבוליוציי ממוקמת במרכז העיר צ'ליאבינסק, ונחשבת למתחם אדריכלי.

## גלריה

קובץ:Chelyabinsk State Art Museum 2008-08.JPG|בניין מוזיאון אומנות 
קובץ:Челябинский государственный академический ТЕАТР ДРАМЫ им. Наума Орлова.JPG|תיאטרון הדרמה 
קובץ:Пр-т Ленина 56 - Кирова 114 (Челябинск) f001.jpg|בניין האספה המחוקקת המחוזית
קובץ:Пр-т Ленина 52 (Челябинск) f002.jpg|בניין מגורים, מלון יוז'ני אורל
קובץ:Пл. Революции 5 (Челябинск) f010.jpg|בניין צ'ליאבאנרגו
קובץ:Chelyabinsk-2021 - 28.jpeg|בניין נארודני 
קובץ:Пл. Революции 3 (Челябинск) f001.jpg|בניין הנהלת רכבת אוראל הדרומית 
קובץ:Пр-т Ленина 54 - Кирова 177 - Цвиллинга 36 (Челябинск) f002.jpg|בניין אובליספולקום 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'ליאבינסק
קטגוריה:רוסיה: כיכרות