open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נמסיס

[250px|ממוזער|שמאל|[הצדק והנקמה האלוהית רודפים אחר הפשע]]
[ממוזער|שמאל|200px|''נמסיס'', ציור של [אלפרד רתל, 1837]]
[ממוזער|שמאל|200px|''נמסיס'', בפסל של [ברטל תורוואלסן בכניסה לפרלמנט הדני]]
[ממוזער|שמאל|200px|''נמסיס'', בפסל של אנטוניו טארזיה  ב[גן הקיץ, סנקט פטרבורג, 1717]]
**נמסיס** (ביוונית: **Νέμεσις**), או **רמנוסיה**, היא אלת הנקם והשילם במיתולוגיה היוונית. משמעות שמה הוא "להשיב כגמול", לחלק מזל, במידתיות וללא קביעה ערכית של טוב או רע.⁦

## משפחתה
קיימות כמה גרסאות, לא שלמות, באשר למוצאה. לפי אחת הגרסאות, היא בתם של זאוס ואננקה. גרסה אחרת מציגה אותה כבת של ניקס, וגרסה שלישית, שבה היא מופיעה כ"רמנוסיה" (האלה של העיר רמנוס  באטיקה), מציגה אותה כבתו של אוקיינוס. על פי המיתולוגיה, השליך זאוס את נמסיס מהאולימפוס לאחר שנפל קורבן לאחת ממזימותיה.

## תיאורה
נמסיס מתוארת כנושאת פרגול, חרב ורסן, ולעיתים אוחזת שעון חול ביד שמאל. יש תיאורים שבהם היא נוהגת במרכבה הרתומה לגריפונים. בין סמני ההיכר שבהם היא מאופיינית נמנים גם מוט מדידה (מקל ספירה) ומאזניים, לסמן את מהותה כאלה המענישה על פשעים לפי מידתם. נמסיס מופיעה רבות כעיוורת, או עם כיסוי על עיניה, לסמל העדר משוא פנים. נמסיס הטילה את קללתה על מי שזכה בברכות רבות מדי והענישה על יהירות ועל התנשאות. היא הענישה את נרקיסוס היפהפה והשחצן על שזלזל באהבתה של אכו ושבר את לבה. נמסיס פיתתה אותו להגיע לבריכה, שם ראה את דמותו משתקפת במים, התאהב בבבואתו ולא היה יכול להתיק את מבטו ממנה, עד שמת. 

## נמסיס בתרבות
הרעיון של אלת הנקמה שימש השראה לאמנים בתחומים שונים - ציירים, פסלים, מחזאים וסופרים. בנוסף יש עוגת שוקולד צרפתית בשם "נמסיס" שהפכה להיות חלק מהמטבח הבינ"ל.

המילה "נמסיס" בשפה האנגלית (Nemesis) מתארת נקמה, ומיוחסת אף ליריב מושבע ונקמני של דמות כלשהי. כך, לדוגמה, מוגדר לקס לות'ר כ"נמסיס" של סופרמן.

### ספרות
סופרים רבים קראו לספרם "נמסיס":
* ספר מתח מאת אגאתה כריסטי שיצא לאור בשנת 1971.
* "נמסיס", ספר מדע בדיוני מאת אייזק אסימוב שיצא לאור בשנת 1989 (יצא לאור בעברית בהוצאת כתר, בתרגומו של עמנואל לוטם).
* ספר מתח מאת יו נסבו שיצא לאור בשנת 2002 (יצא לאור בעברית בהוצאת בבל, בתרגומה של דנה כספי).
* ספר על פי סדרת הטלוויזיה "אנג'ל", שיצא לאור בארצות הברית בשנת 2004.
* רומן היסטורי מאת לינדזי דייוויס שיצא לאור בשנת 2010
* רומן מאת פיליפ רות שיצא לאור בשנת 2010 (יצא לאור בעברית בהוצאת זמורה ביתן, בתרגומו של אמיר צוקרמן).
* ההיסטוריון הבריטי איאן קרשו קרא לחלק השני בביוגרפיה של אדולף היטלר "נמסיס" (החלק הראשון נקרא אף הוא במונח מהמיתולוגיה היוונית: "היבריס").
* "נמסיס רפואי", ספר ביקורתי על נזקי הרפואה המערבית המודרנית, מאת איוון איליץ'.
* ״נמסיס״, ספר מתח מאת גרג הורביץ מסדרת האיש משומקם  

### טלוויזיה
דמותה של נמסיס הופיעה בסדרת הטלוויזיה "הרקולס: המסעות המופלאים", ששודרה ב-1995–1999.
דמותה הוזכרה גם בסדרה "כפולה" בשנת 2018.

### משחקי מחשב
הדמות "נמסיס" הופיעה במספר משחקי מחשב:
* במשחק ההישרדות-אימה Resident Evil 3:Nemesis נמסיס משמש כאנטגוניסט הראשי. נמסיס הוא 'נשק ביו אורגני', מפלצת שתוכנתה לחסל את , דמותו של השחקן.
* במשחק הסימולציה Black & White נמסיס משמש כאנטגוניסט הראשי. נמסיס הוא אל שרוצה להשתלט על העולם. מטרתו של השחקן, שמגלם גם הוא אל, היא להביס אותו.
* במשחק הרשת Smite, משחק אשר סובב אלים משלל פנתאונים שונים, נמסיס מופיעה כדמות לבחירת השחקן.

## ראו גם
* ספקולציית נמסיס
* נרקיסוס (על הקללה שהטילה עליו נמסיס)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
מעורב ירושלמי

שמאל|ממוזער|250px|מעורב ירושלמי
**מְעֹרָב יְרוּשַׁלְמִי** הוא מאכל העשוי מנתחי בשר מטוגנים במחבת או על משטח צלייה (פלנצ'ה). נהוג להכינו בעיקר מאיברים פנימיים של עופות כגון כבד, טחול ולבבות וכן מחזה עוף והודו, המטוגן עם בצל ותבלינים כמו כמון, כורכום ועוד.

מסופר כי המאכל הורכב בסוף שנות ה-60 באחת הסטייקיות שברחוב אגריפס בירושלים, סמוך לשוק מחנה יהודה (יש כמה סטייקיות הטוענות לזכות הראשונים עליו). במהלך השנים החלו להכין אותו במסעדות ברחבי הארץ, וכן לייצרו באופן תעשייתי.

המושג "מעורב ירושלמי" הפך עם השנים לכותרת לתכנים שונים הקשורים לירושלים והמורכבות שבה. קיימים קורס, אתר אינטרנט, ספר בשם זה של הסופרת ליאת רוטנר וכן סדרת טלוויזיה הקרויים בשם זה.

## קישורים חיצוניים

* מתכון ל"מעורב ירושלמי", באתר 2eat
* 

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי עוף
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ישראל: אוכל רחוב
קטגוריה:חלקי פנים
קטגוריה:המטבח הירושלמי
קרן גשר לקולנוע רב תרבותי

**קרן גשר לקולנוע רב תרבותי** הוקמה בשנת 1999 ביוזמת משרד החינוך והתרבות בעקבות חקיקת חוק הקולנוע, במטרה לפתח יצירות קולנועיות וטלוויזיוניות, דוקומנטריות ועלילתיות שיחשפו את המציאות בחיי הפריפריה ואת המגוון הרב-תרבותי של החברה בישראל. הקרן פועלת כעמותה הנתמכת מתוקף חוק הקולנוע על ידי משרד התרבות ומועצת הקולנוע.

בין הסרטים והסדרות הבולטות שהופקו בשנים האחרונות בסיועה של הקרן ניתן למנות את הדרמה זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה "מעורב ירושלמי", העוסקת במשפחה דתית-מזרחית מירושלים; "עבודה ערבית", סדרה קומית שזכתה לשבחים רבים, המתארת את חייה של משפחה ערבית המנסה, לא תמיד בהצלחה, להיכנס ללב הישראליות; סדרת המתח "תמרות עשן", המגוללת את תעלומת היעלמותו של יישוב ברמת הגולן על כל יושביו; ואת סרטם העלילתי של גידי דר ושולי רנד "האושפיזין".

בין הפרויקטים הבולטים של הקרן ניתן למנות את "פתיחת מסך", במסגרתו מופעלות "חממות" וסדנאות לפיתוח בכל רחבי הארץ ליוצרים בראשית דרכם וליוצרים מהפריפריה; המיזם "תעודה ותהודה", העוסק בקהילת יוצאי אתיופיה בישראל; המיזם "שווים" לעיסוק בנושאים של שוויון וצדק חברתי; "קולנוע לשם שינוי", פרויקט קולנועי החותר לשינוי פני המציאות החברתית בישראל; והמיזם "ירוק" בנושא איכות הסביבה.

מנכ"לית הקרן מאז 2005 היא זיו נווה, שהחלה את דרכה כיוצרת סרטי תעודה ששודרו בערוצי הטלוויזיה השונים בישראל ובעולם.

בשנת 2016 השיקה הקרן, בשיתוף עיתון "הארץ" ובית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה את "תחרות התסריט הקצר".

באוקטובר 2019, הודיעה קרן גשר כי תתמוך ב"קרן הקולנוע האזורית ביהודה ושומרון", שיזמה שרת התרבות מירי רגב. אולם חודשיים אחר כך, חזרה בה והודיעה שלא תתמוך בקרן ביהודה ושומרון, מאחר שהיא מתכננת להעניק תמיכה ליהודים בלבד, והביקורות של יוצרים כי מדובר במיזם גזעני.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

גשר לקולנוע רב תרבותי
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:גשר מפעלים חינוכיים
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
יחס דחף-משקל

**יחס דחף־משקל** הוא היחס שבין הדחף של המנוע ובין המשקל (על פני כדור הארץ) של המנוע או הרכב. יחס דחף־משקל משמש לאפיון מנועים רקטיים, מנועי סילון וכלי רכב המונעים על ידי מנועים כאלה. שתי תכונות אלה (דחף ומשקל) נמדדות באותן יחידות מידה, ולכן היחס ביניהן הוא מספר חסר ממד.

לנסיקה אנכית היחס צריך להיות גדול מ־1.

ישנם גורמים רבים המשפיעים על יחס דחף־משקל, ולצורך השוואה נאותה יש למדוד את הדחף בתנאים תקניים – לחץ של אטמוספירה אחת וטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס. הגורמים שמשפיעים על הדחף כוללים את הטמפרטורה, הלחץ, הצפיפות והרכב האוויר. המשקל יכול להיות מושפע מצריכת הדלק ההדרגתית, כוח העילוי, הגרר ועוצמת שדה הכבידה.

מבחינה טכנית לא ניתן למדוד בצורה מדויקת יחס דחף־משקל של כלי רכב, ונתון זה משוער בלבד, על פי ביצועי הרכב בפועל.

## דוגמאות
* מנוע מטוס הסופה הוא בעל דחף מקסימלי של 13,095 ק"ג, ומשקלו 1,680 ק"ג, כך שיחס הדחף-משקל שלו עומד על כ-8:1.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנועים
קטגוריה:מנועים רקטיים
קטגוריה:מנועי סילון
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:יחסים הנדסיים
פאקו דה לוסיה

**פרנסיסקו סנצ'ס גומס** (בספרדית: **Francisco Sánchez Gomes**; 21 בדצמבר 1947, אלחסירס, ספרד – 25 בפברואר 2014, קנקון, מקסיקו), שנודע בשם הבמה **פאקו דה לוסיה** (**Paco de Lucía**) או **פאקו**, היה יוצר וגיטריסט ספרדי, הוכר ברחבי העולם כאמן פלמנקו מוערך. דה לוסיה הוביל קו של סגנון פלמנקו מודרני, והיה לאחד מנגני הפלמנקו הבודדים שהצליחו גם בסגנונות אחרים, כמו ג'אז, מוזיקה קלאסית ומוזיקת עולם.

שיתוף הפעולה החדשני של פאקו עם זמר הפלמנקו המצליח קאמארון דה לה איסלה היה לחלק ממהפכת הפלמנקו המודרני. פאקו שיתף פעולה גם עם אמני הפיוז'ן אל דימיולה וג'ון מקלפלין, ושלושתם הוציאו יחד אלבום בשם "Friday Night In San Francisco", שהתחבב על אוהבי הפיוז'ן. פאקו דה לוסיה העריך מאוד את סאביקאס איתו נפגש מספר פעמים ודה לוסיה הדגיש לו את מיצירותיו.

בתחום הקלאסי - פרשנותו ל"קונסיירטו דה ארנחואס", יצירתו הידועה של חואקין רודריגו, זכתה לשבחים רבים.

לקהל הרחב, דה לוסיה נודע בעקבות הופעתו בקליפ של בריאן אדמס לשיר "?Have You Ever Really Loved a Woman".
זכה בפרס נסיך אסטוריאס לשנת 2004 בקטגוריית אמנויות.

מת מדום לב כששהה במקסיקו, בגיל 66.

## דיסקוגרפיה
ממוזער|150px|פאקו דה לוסיה, 1972
ימין|ממוזער|250px|פאקו דה לוסיה, 1982
ימין|ממוזער|פאקו דה לוסיה, 2007

* *[[Dos Guitarras Flamencas]]* (1965) עם ריקרדו מודרגו
* *[[12 Canciones de García Lorca para Guitarra]]* (1965) עם ריקרדו מודרגו
* *[[Dos Guitarras Flamencas en América Latina]]* (1967) with Ramón de Algeciras
* *[[La Fabulosa Guitarra de Paco de Lucía]]* (1967)
* *[[Hispanoamérica (album)|Hispanoamérica]]* (1969)
* *[[Fantasía Flamenca de Paco de Lucía]]* (1969)
* *[[Recital de Guitarra]]* (1971)
* *[[El Duende Flamenco de Paco de Lucía]]* (1972)
* *[[Fuente y Caudal]]* (1973)
* *[[En Vivo Desde el Teatro Real]]* (1975)
* *[[Almoraima]]* (1976)
* *[[Interpreta a Manuel de Falla]]* (1978)
* *[[Castro Marín]]* (1981)
* *[[Friday Night in San Francisco]]* (1981) ג'ון מקלפלין, ואל דימיולה
* *[[Sólo Quiero Caminar]]* (1981) The Paco de Lucía Sextet
* *[[Entre Dos Aguas]]* (1981) compilation
* *[[Passion, Grace and Fire]]* (1983) עם אל דמיולה
* *[[Live... One Summer Night]]* (1984) The Paco de Lucía Sextet
* *[[Siroco (album)|Siroco]]* (1987)
* *[[Zyryab]]* (1990)
* *[[Concierto de Aranjuez (Paco de Lucía album)|Concierto de Aranjuez]]* (1991)
* *[[Live in América]]* (1993) שישיית דה לוסיה
* *[[The Guitar Trio]]* (1996) עם ג'ון מקלפלין ואל דמיולה
* *[[Luzia]]* (1998)
* *[[Cositas Buenas]]* (2004)


## קישורים חיצוניים

* 

* פאקו דה לוסיה - ביוגרפיה ודיסקוגרפיה
*  - על הופעתו בארץ ב-2007
* 
* 
;**עם מותו**
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מוזיקאים ספרדים
קטגוריה:גיטריסטים ספרדים
קטגוריה:פלמנקו
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2014
פנדר טלקסטר

ממוזער|401x401px|שמאל|Fender Telecaster
**פנדר טלקסטר** (Fender Telecaster), המכונה גם **Tele**, היא גיטרה חשמלית עם שני פיקאפים וגוף מוצק (שאינו חלול), שתוכננה ומיוצרת על ידי חברת פנדר. העיצוב שלה פשוט, יעיל, וייחודי בצלילו, והשפיע עמוקות על תחום הגיטרות החשמליות ועל המוזיקה הפופולרית בכלל. היא הושקה לראשונה תחת השם Broadcaster בסתיו 1950, והייתה הגיטרה הראשונה מסוגה שיוצרה בייצור סדרתי נרחב. ייצור הטלקסטר נמשך עד היום עם מגוון רחב של דגמים ותתי-דגמים, מה שהפך אותה לאחת הגיטרות החשמליות המזוהות והמבוקשות ביותר בעולם.

## צליל

הטלקסטר ידועה בצליל הבהיר, החותך והישיר שלה. עיקר ייחודו של הצליל טמון בפיקאפ הגשר, המלופף ביותר חוטי נחושת בהשוואה לפיקאפ הצוואר, מה שמעניק לו תפוקה גבוהה יותר, לעיתים כמעט כפולה. הפיקאפ ממוקם בזווית ומותקן על גשר מתכתי עם לוחית עבה, המחדדת את התדרים הגבוהים ומוסיפה "ברק" וחדות לצליל. הגוף המוצק, בדרך כלל מעצים צפופים כמו אשור, הדר או פרוסות עץ ייחודיות, תורם להולכה טובה ולתגובה עקבית של המיתרים, ומאפשר צליל יציב ומדויק גם בעוצמות גבוהות.

המבנה הפשוט והקשיח של הטלקסטר הפך אותה לכלי עמיד ואמין מאוד להופעות ולהקלטות, והפשטות המכנית שלה הפכה אותה לבחירה טבעית עבור נגנים שמעריכים תגובה ישירה ללא מניפולציות מיותרות. הצליל הייחודי והברור מזוהה אמנם בעיקר עם מוזיקת קאנטרי, אך הטלקסטר הוכיחה את עצמה גם בז'אנרים רבים נוספים – כולל בלוז, רוק קלאסי, ג'אז, אינדי ורוק אלטרנטיבי.

## נגנים המזוהים עם הטלקסטר
* **[[ג'יימס ברטון]]** – אמן קאנטרי, נחשב מאבות סגנון ה-chicken picking.
* פול מקרטני - הישתמש בטלקסטר באלבום של הביטלס Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.
* **[[ברוס ספרינגסטין]]** – זמר אמריקאי שהטלקסטר היא חלק מהדימוי הבימתי והצליל הייחודי שלו.
* **[[ג'ף בק]]** – השתמש בטלקסטר בתחילת דרכו ב"יארדז".
* ג'ורג' האריסון - השתמש בטלקסטר באלבום Let It Be של הביטלס.
* **[[ג'ימי פייג']]** – הקליט עם טלקסטר חלק ניכר מהאלבום הראשון של לד זפלין.
* **אלברט קולינס** – "מאסטר הטלקסטר" בבלוז, עם סאונד ייחודי וקורן.
* **[[קית' ריצ'רדס]]** – הרולינג סטונס, שילוב של רוק, גרוב וצליל פתוח אופייני לכלי הזה.
* דני סנדרסון - מישתמש בטלקסטר הלהקות גזוז ודודה ובאלבומי הסולו שלו.
* **ג'ו סטראמר** – The Clash, סמל בסצנת הפאנק והפוליטיקה החברתית של סוף שנות ה-70.
* **[[גראהם קוקסון]]** – Blur, הראה כיצד הטלקסטר משתלבת גם באינדי ובבריטפופ.
* יהלי סובול - מישתמש משנת 1998 וגם בלהקת מוניקה סקס.

## ראו גם
*פנדר סטראטוקסטר
*פנדר פרסישן בס
*פנדר ג'אז בס

## קישורים חיצוניים

* 

*האתר הרשמי של חברת פנדר

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיטרה
טלקסטר
דרק ג'יטר

**דֶרֶק סַנְדֶרסון גִ'יטֶר** (באנגלית: **Derek Sanderson Jeter**; נולד ב-26 ביוני 1974) הוא שחקן בייסבול לשעבר אמריקאי ששיחק בעמדת עוצר הביניים בליגת ה-MLB. ג'יטר שיחק בקבוצת הניו יורק יאנקיז והיה קפטן הקבוצה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל קבוצת המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.

ב-2020 נבחר להיכל התהילה של הבייסבול.

## ביוגרפיה

במאי 1995 החל לשחק בליגה הבכירה ושותף ב-15 משחקים בטרם נשלח חזרה לליגת המשנה. בעונתו השנייה זכה ג'יטר בתואר רוקי השנה של האמריקן ליג (שחקן העונה הראשונה המצטיין, ג'יטר היה זכאי להכלל במועמדים לתואר כיוון ששותף בעונה קודמת רק ב-15 משחקים). בהמשך הקריירה הוביל את היאנקיז לזכייה ב-5 אליפויות וורלד סיריס. בשנת 2000 אף זכה בתואר ה-MVP של אליפות המייג'ור ליג בייסבול. במהלך הקריירה שלו נכלל ג'יטר 14 פעמים בסגל האמריקן ליג למשחק האולסטאר של ה-MLB, הוא זכה 5 פעמים בפרס כפפת הזהב (שחקן ההגנה של השנה) ו-5 פעמים בפרס מחבט הכסף (שחקן ההתקפה של השנה). ב-2009 זכה בתואר ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד.

ב-2003 הופיע בתפקיד אורח בסרט סדנה לעצבים

ב-13 בספטמבר 2009 שבר את שיאו של לו גריג מ-1939, למספר החבטות המוצלחות של שחקן היאנקיז, כשהשיג את החבטה ה-2,722 בקריירה שלו. ב-9 ביולי 2011 השיג את החבטה ה-3,000 בקריירה, כשחבט להום ראן במשחק נגד טמפה ביי רייז.

ב-2010 הופיע הופעת אורח בתפקיד עצמו בסרט החבר'ה האחרים.

פרש בתום עונת 2014. במהלך הקריירה המקצוענית השיג 3,465 חבטות מוצלחות בממוצע של 0.310, 260 הום ראן ו-1,311 רצים שהובאו הביתה (RBI).

לאחר פרישתו ממשחק פעיל הפך למנהל המיאמי מארלינס ולאחד מבעלי הקבוצה.

ב-2017, מספר חולצתו, 2, הוצאה לגמלאות ביאנקיס.

## חיים אישיים
במשך הקרירה הארוכה שלו היה ג'יטר מופיע במדורי הרכילות וצהובונים פעמים רבות בזכות מערכות היחסים שלו ובזכות היותו חובב מסיבות ידוע, גם לפני משחקים חשובים ועליהם ננזף פעמים רבות על ידי הקבוצה שלו. 

בין השנים 1997-1998, היה במערכת יחסים עם הזמרת מריה קארי והיא אף כתבה שיר על הנשיקה הראשונה שלהם The Roof (Back in Time). לאחר פרידתן, יצא עם נשים רבות, רובן דוגמניות ושחקניות, בין היתר: ונסה לאשיי, ג'ורדנה ברוסטר, ג'סיקה בייל ומינקה קלי.

החל משנת 2012, ג'יטר החל לצאת עם הדוגמנית האנה דייוויס, הם התארסו ב-2015 והתחתנו ב-2016. לזוג 4 ילדים: 3 בנות שנולדו באוגוסט 2017, ינואר 2019 ודצמבר 2021 ובן שנולד במאי 2023.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני בייסבול אפרו-אמריקאים
קטגוריה:עוצרי ביניים
קטגוריה:שחקני ניו יורק יאנקיז
קטגוריה:מיאמי מארלינס
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של הוורלד סיריס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הבייסבול
קטגוריה:ניו ג'רזי: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
פליסטר

ממוזער|האצטדיון הביתי '''טומבה קאפה'''
**מועדון הכדורגל פליסטר** (במקדונית: **фудбалски клуб Пелистер**), הוא מועדון כדורגל מקדוני מהעיר ביטולה, המתמודד בליגת העל המקדונית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1945 ושיחקה מספר שנים בסבב הליגות של יוגוסלביה עת שמקדוניה הייתה חלק מיוגוסלביה. כמו כן, זכתה הקבוצה 4 פעמים באליפות הליגה המקדונית הרפובליקאית ופעם אחת בגביע המקדוני (1989/90) בתקופה שלפני פירוק יוגוסלביה. הליגה המקדונית הרפובליקאית שבה זכתה הקבוצה ב-4 אליפויות הייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה ולאחר הזכייה באליפות הקבוצה עלתה לליגה השנייה של יוגוסלביה. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה (מאז ההתנתקות מהליגה היוגוסלבית) הוא הזכייה בגביע המקדוני בעונת 2000/01, שבזכותו הקבוצה הופיעה לראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א. היריבה הגדולה ביותר של הקבוצה היא קבוצת וארדאר סקופיה.

## הופעות באירופה
הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה בעונת 2000, אז השתתפה בגביע האינטרטוטו.  בסיבוב הראשון עברה הקבוצה את הקבוצה הלוקסמבורגית פ.צ. הובשייד ועלתה לסיבוב השני, שם עברה את קבוצת ווסטרה פראולונדה משוודיה ועלתה לסיבוב השלישי, בו הפסידה לקבוצת סלטה ויגו מספרד.

הקבוצה השתתפה בגביע אופ"א בעונת 2001/02, בו הפסידה כבר בסיבוב המוקדם לקבוצת סנט גאלן משווייץ 4-3 בסיכום שני מפגשים, והודחה מהמפעל. ההופעה השנייה בגביע אופ"א הייתה בעונת , כשהודחה בשלב הראשון על ידי קבוצת אפואל ניקוסיה מקפריסין 1-0 בסיכום שני מפגשים.

מאז שנת 1985, ארגון האוהדים של המועדון הנקרא "צ'קמבארי" (Чкембари), מרעיש את האצטדיון בכל משחק בתוספת פירוטכניקה. כמו כן, מפגין הארגון נוכחות מאסיבית במשחקי כל הענפים של המועדון.

## הישגים ותארים
***הליגה המקדונית הרפובליקאית** (ליגה אזורית כחלק מיוגוסלביה):
**אליפות (4): 1960, 1961, 1975, 1982
***[[הגביע המקדוני]]**:
**זכייה (2): 1990, 2001
**גמר: 1993, 1994

## ראו גם
* מועדון הכדורסל פליסטר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקדוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1945
קטגוריה:ביטולה
שמש חצות

שמאל|ממוזער|250px|שמש חצות בנורווגיה
**שמש חצות** היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל. בראות טובה, ניתן יהיה לראות את השמש באזורי הקטבים ברציפות כ-24 שעות ביממה. מספר הימים בשנה בהם תתקיים שמש חצות במקום כלשהו, תלויה במידת הקרבה לקטבים, וגדלה בהתאמה. האנשים החווים תופעה זו דרומית לחוג ה**אנטארקטי** (**דרומי**) הם הנמצאים בתחנות מחקר, ובחוג ה**ארקטי** (**צפוני**) ישנם האזורים והמדינות: קנדה (יוקון, הטריטוריות הצפון-מערביות ונונווט), דנמרק (גרינלנד), פינלנד, לפלנד, רוסיה, נורווגיה (ארץ שקיבלה את הכינוי שלה מהתופעה: "ארץ שמש החצות"), שוודיה, אלסקה וצפון איסלנד. התופעה ההפוכה היא ליל קוטב, המתרחש במהלך החורף באותם אזורים כאשר השמש נמצאת במהלך שעות היממה מתחת לקו האופק.

## לילות לבנים
שמאל|ממוזער|250px

אזורים מעבר לקו רוחב 60 מעלות, שהם דרומית לחוג הארקטי או צפונית לחוג האנטארקטי חווים תופעה דומה בשם דמדומי חצות. התופעה מוסברת בזווית של כ-6 מעלות הנוצרת בין קו האופק לשמש, ועוצמת האור מספקת לקריאה למשל במידה שהשמיים לא מעוננים. 
לילות לבנים הפכו להיות סמל מוכר בסנקט פטרבורג רוסיה ובמדינות רבות, ומתרחשים כל שנה בין ה-11 ביוני ל-2 ביולי, כאשר עשרת הימים האחרונים של יוני נחגגים באירועים תרבותיים ופסטיבלים, כאשר הידוע בהם הוא פסטיבל הלילות הלבנים.

## השפעות אנושיות
רבים מהתושבים המקומיים במקומות אלו מתקשים להתנהל במציאות זו, בתקופות בהן השמש אינה שוקעת. ברם, דיירים חדשים כמו גם תיירים מושפעים רבות מהיעדר החושך, שינה ואיזון בין שעות היום, ונטען כי יש לכך קשר עקיף להיפומאניה. 
תופעה זו מציבה אתגרים רבים בפני דתות המקיימות את פולחניהן על פי סדר יום מחזורי בעל זמני זריחה ושקיעה בטווח סביר. ביהדות לדוגמה, קיום תפילת השחרית נקבע לפי הנץ החמה, ותפילת הערבית לפי צאת הכוכבים. מסיבה זו, הקהילה היהודית שהיגרה לסקנדינביה ולאזוריה הצפוניים במאה ה-18, שקדה על קיום כללי הלכה יהודיים לאזורי הקטבים .

## ראו גם
* חוג הקוטב
* זוהר הקוטב
* ליל קוטב

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:כדור הארץ
קטגוריה:קיץ
קטגוריה:השמש
קטגוריה:חצות
חלומי

**חָלוּמִי** (מיוונית: **Χαλλούμι**; בטורקית: **Hellim**) היא סוג של גבינה חצי קשה (כ-30% שומן) שמקורה בקפריסין. מסורתית מיוצרת מחלב צאן ואולם כיום היא מיוצרת בעיקר מחלב פרות. צבע הגבינה לבן ולמרקמה שכבות אופייניות בדומה למוצרלה. בתהליך היצור מוטבלת הגבינה במשרה של מי מלח. בעולם נהוג לעטוף את הגבינה בעלי מנטה שמעניקים לה תוספת טעם וארומה, וכן אמורים לשמש כחומר אנטי מיקרוביאלי ממקור טבעי.

אחד המאפיינים העיקריים של גבינה זו הוא היכולת לטגן או לאפות אותה עד להשחמה, אך ללא התכתה - גם בטמפרטורות גבוהות; לכן גבינה זו משמשת רבות לצלייה או לטיגון. הסיבה לכך שהגבינה איננה ניתכת היא העובדה שמדובר בגבינה ללא תוספת של חיידקים לקטיים.

## תהליך הייצור
גבינה זו, בדומה לשאר הגבינות החצי קשות, עוברת הגבנה על ידי אנזים הגבנה. הייחוד שלה היא שהיא מיוצרת ללא מחמצת לקטית כך שאין תהליך החמצה במהלך הייצור: הגבן נחתך ומופרד ממי הגבינה, נכבש (בייצור מסורתי על ידי המשקל העצמי של הגבן ואילו בייצור תעשייתי על ידי מכבש גבינה), נחתך לקוביות ומועבר למים רותחים שם הוא מבושל כחצי שעה. לאחר מכן הוא מועבר לתמלחת עד לקבלת אחוז המלח הרצוי.

## קישורים חיצוניים

* 
* חלומי, אתר מועצת הכבשים

קטגוריה:גבינות מלוחות
קטגוריה:המטבח הקפריסאי
גוסלי

ה**גוסלי** (רוסית: гу́сли) הוא כלי מיתר סלאבי עתיק, אשר נפוץ במיוחד ברוסיה.

שמאל|250px

## היסטורית הכלי
בתקופת נסיכות קייב, תיארה המילה גוסלי כל כלי מיתר ולבסוף יוחדה לתיאור הגוסלי הטרפזי (אשר ייתכן כי מקורו בביזנטיון). במאה ה-19 פותח גם קלוויקורד-גוסלי, אשר הונח על מעמד. הכלי לבש מגוון צורות במדינות שונות, לדוגמה, בצ'כיה קיים כינור ההוסלה (housle) ובבלקן כינור חד-מיתר הנקרא גוסלה (gusle). במערב אוקראינה ובבלארוס המילה הוסלי מתייחסת לכינור עממי או אפילו לחליל קנה. כלי נגינה נוסף בעל יחוס לגוסלי הוא הצימבלום. באוקראינה, השפיע הגוסלי על התפתחות הבנדורה.

לגוסלי היו בין 11 ל-36 מיתרי מעי או מתכת, אשר כוונו דיאטונית. לכלי היו שתי צורות עיקריות: צורת קסדה וצורת כנף.

שמאל|שלמווידניה גוסלי
### שלמווידניה גוסלי (Шлемовидные гусли)
הנגן החזיק כלי זה על ברכיו כך שהמיתרים היו מסודרים אופקית יחסית אליו. טכניקת הנגינה הייתה חסימת מיתרים מסוימים ביד שמאל ופריטה רציפה על שאר המיתרים ביד ימין, ליצירת אקורדים. כלי זה היה נפוץ במערב ומזרח נסיכות קייב.

שמאל|קרילווידניה גוסלי
### קרילווידניה גוסלי (Крыловидные гусли)
כלי זה היה קטן יותר, בעל דמיון לנבל הסקנדינבי והוחזק בדומה לגיטרה. יד שמאל חסמה גם בכלי זה מיתרים מסוימים אולם הדבר נעשה דרך פתח מיוחד באחורי הגוף.
צורה זו של הגוסלי הייתה נפוצה יותר בחלקיה הצפוניים של רוסיה, במיוחד בנובגורוד ופסקוב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי פריטה
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
לחם מטוגן

**לחם מטוגן** (באנגלית: **Fried bread**) הוא פרוסת לחם שטוגנה בשומן כלשהו. הוא משמש כתחליף לקלי במנות או בארוחות שונות.

## מאפיינים
ניתן להשתמש לטיגון בלחם בשמנים שונים, חמאה, שומן חזיר, נטיפי בייקון או גהי ועוד. טבחים מסוימים עשויים לבחור לטגן במקום קלי כדי להימנע מהצורך לתת מקום או מקום אחסון לטוסטר. התומכים בטיגון ולא בקלייה מצביעים על הטעם הנוסף והפריכות שניתן להשיג על ידי טיגון בשומן שאינם מושגים בקלייה יבשה.

פרנץ' טוסט הוא סוג של פרוסות לחם מטוגן שמושרות בבלילת ביצים וחלב לפני הטיגון.

## ערך תזונתי
פרוסה קטנה (35 גרם) של לחם מטוגן מכילה 174 קלוריות.

## מסביב לעולם
מאכלים מרובים כוללים מנה העשויה עם טיגון של לחם פרוס.

### ברזיל
רבנאדה הוא מאכל מיובא מפורטוגל ופופולרי בברזיל כמנת חג המולד. היא למעשה פרנץ' טוסט.

### הרפובליקה הצ'כית
טופינקי או טופינקה (ביחיד) הוא מאכל צ'כי של לחם מטוגן במחבת המשמש למניעת בזבוז לחם מיושן.
ממוזער| טופינקי

### בריטניה ואירלנד
ארוחת בוקר אנגלית מלאה תכלול לרוב לחם מטוגן בשמן, חמאה, שומן חזיר או נטיפי בייקון. בצפון אירלנד, טיגון באלסטר עשוי לכלול לחם סודה מטוגן.

### איטליה
Pane fritto (פירושו לחם מטוגן) הוא מנת לחם מטוגן איטלקי המשמש לעיתים קרובות כדי למנוע בזבוז לחם ישן. נהוג לטבול אותו על פי רוב בחלב לפני הטיגון.

### ארצות הברית
בארצות הברית טוסט הרבה יותר פופולרי בארוחת הבוקר. עם זאת, לחם מטוגן עדיין נאכל, במיוחד בצורת פרנץ' טוסט, אבל לפעמים פשוט פרוסת לחם מטוגנת בחמאה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלים מטוגנים
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח האירי
קטגוריה:לחם
בית ריטפלד שרדר

ממוזער|250px|דגם הבית
**בית ריטפלד שרדר** (הולנדית **Rietveld Schröderhuis**) נבנה באוטרכט ב-1924 על ידי האדריכל ההולנדי חריט ריטפלד עבור לקוחה בשם טרוס שרדר (Truus Schröder), שהזמינה את הבית עבורה ועבור ילדיה. היא ביקשה שהבית יהיה במידת האפשר ללא קירות פנימיים. בניין זה הוא אחת הדוגמאות המוכרות ביותר של אדריכלות דה סטייל, ונטען כי הוא הבניין היחיד המשתייך לחלוטין לסגנון זה.
## המבנה
גם בחיצוניותו וגם בעיצובו הפנימי מהווה בית ריטפלד שרדר מהפך רדיקלי ביחס לאדריכלות שקדמה לו. הבניין בן שתי הקומות בנוי בסופו של טור בתים, ללא כל ניסיון להשתלב או להתכתב עם אדריכלות המבנים שסביבו.

ימין|ממוזער|200px|מראה הבית
בתוך הבניין, במקום אוסף סטאטי של חדרים יש חלל פתוח, דינמי ומשתנה. את קומת הקרקע ניתן עדיין לראות כ"מסורתית" - מטבח ושלושה חדרי שינה המסודרים סביב גרם מדרגות מרכזי. אזור המגורים שבקומה השנייה, שנקרא בתוכניות "עליית גג" כדי שלא לעבור על חוקי הבנייה, הוא חלל פתוח גדול, שהאזור היחיד בו המוקף קיר הוא חדר האמבטיה והשירותים. אף כי ריטפלד התכוון להשאיר את הקומה העליונה במצבה המפולש, התעקשה שרדר שתהיה גם אפשרות לחלק אותה. למטרה זו הוקמה מערכת של לוחות נעים ומסתובבים. כאשר כל המחיצות סגורות מתקבלת קומה ובה שלושה חדרי שינה, חדר רחצה וסלון. בין מצב זה לבין המצב הפתוח לחלוטין ישנם צירופי מחיצות שונים רבים מאוד, שלכל אחד מהם חוויית חלל שונה.

חזית המבנה היא קולאז' של מישורים דו־ממדיים וקווים חד־ממדיים המנותקים בכוונה זה מזה ונראים כגולשים זה על פני זה - המטרה היא למנוע תחושה של מסה תלת־ממדית במבנה, ולהגדיר גם את חללי הפנים בעזרת המישורים והקווים בלבד. לכל רכיב כזה, בהתאם למאפייני "דה סטייל", צורה, צבע ומיקום מדויק משלו. כתוצאה מכך התאפשרה יצירתן של כמה מרפסות. הצבעים נבחרו במטרה לחזק את תחושת הפלסטיות של החזיתות - משטחים בלבן ואפור, משקופים ומסגרות בשחור ואלמנטים קוויים שונים בצבעי יסוד.

על אף איכותו האדריכלית של הבית הוא זכה לביקורות נוקבות על יחסו של המבנה עם סביבתו; הבית נבנה במרכז שכונה צנועה עם בתים בסגנון מסורתי ואחיד וחלקו האחורי של צמוד בקיר משותף לאחד מבתים אלו https://web.archive.org/web/20070621113535/http://www.rietveldschroderhuis.nl/img/rsh2005.jpg. צורתו של הבית משתלבת באופן חסר הרמוניה ואף צורם, על פי מבקרים רבים, עם השכונה.

טרוס שרדר חיה בבית עד יום מותה ב-1985. הבית עבר שיקום ושימור בידי האדריכל ברטוס מולדר, וכיום משמש כמוזיאון. משנת 2000 אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

## ראו גם
* כיסא אדום וכחול

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוטרכט: מבנים
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:דה סטייל
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
קטגוריה:הולנד: בתי מגורים
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
פרסי נסיך אסטוריאס

ממוזער|סמל קרן נסיך אסטוריאס
**פרסי נסיכת אסטוריאס** (בספרדית: **Premios Princesa de Asturias**, באסטורית: **Premios Princesa d'Asturies**) הם פרסים המוענקים מדי שנה על ידי **קרן נסיכת אסטוריאס** בהנהגת נסיך אסטוריאס, ונחשבים ליוקרתיים ביותר בספרד. הפרסים מוענקים, מאז שנת 1981, לאנשים, ארגונים או מוסדות מרחבי העולם אשר בלטו בתרומתם ובהישגים יוצאי דופן במספר קטגוריות.

הקטגוריות בהן מוענק הפרס הן: אמנויות, ספרות, מדעי החברה, תקשורת ומדעי הרוח, שיתוף פעולה בינלאומי, הבנה הדדית (concordia), מחקר מדעי וטכני וספורט. בנוסף לפרסים אלו מוענק גם עיטור מופת לאדם או קבוצת אנשים אשר תרמו תרומה משמעותית לאסטוריאס. לכל קטגוריה יש חבר שופטים המתכנס לדיונים בין חודש מאי לספטמבר, ובסופם מכריז על הזוכים בפרס. בחודש אוקטובר מתקיים טקס הענקת הפרסים באוביידו, עיר הבירה של נסיכות אסטוריאס שבצפון ספרד. בראש הטקס עומד יורש העצר הספרדי, שתוארו "נסיך אסטוריאס". לזוכי הפרסים מוענקים מענק כספי בסך 50 אלף אירו ופסלון שעוצב על ידי ז'ואן מירו.

בין הזוכים הבולטים בפרסי נסיכת אסטוריאס: ברברה הנדריקס (אמנויות, 2000), פדרו אלמודובר (אמנויות, 2006), נשיונל ג'יאוגרפיק (תקשורת ומדעי הרוח, 2006), נלסון מנדלה ופרדריק וילם דה קלרק (שיתוף פעולה בינלאומי, 1992), גינטר גראס (ספרות, 1999), דוריס לסינג (ספרות, 2001), ארתור מילר (ספרות, 2002) וסוזן סונטג (ספרות, 2003), טור דה פראנס (ספורט, 2003), סטיבן הוקינג (הבנה הדדית, 1989), תמרה רוחו (אמנות 2005) יוניצ"ף (הבנה הדדית, 2006), פול אוסטר (ספרות, 2006), אל גור (שיתוף פעולה בינלאומי, 2007), בוב דילן (מוזיקה, 2007), פאקו דה לוסיה (אמנות, 2004) ומיכאל שומאכר (ספורט, 2007) מרי בירד (מדעי החברה, 2016). ב-1991 העניקה קרן נסיך אסטוריאס את פרס האמנויות ל"דור הזמרים הספרדים הליריים" - ויקטוריה דה לוס אנחלס, תרזה ברגנצה, מונסראט קאבאייה, חוסה קאררס, פלאסידו דומינגו, אלפרדו קראוס ופילאר לורנגאר.

ארבעה אישים ישראלים זכו עד כה בפרסי נסיך אסטוריאס: יצחק רבין (שיתוף פעולה בינלאומי, 1994, במשותף עם יאסר ערפאת), דניאל בארנבוים (הבנה הדדית, 2002, במשותף עם אדוארד סעיד) ועמוס עוז (ספרות, 2007). מוסד יד ושם זכה בפרס על הבנה הדדית ב-2007. זוכים יהודים נוספים הם קהילות יהדות ספרד (הבנה הדדית, 1990), ויהודי מנוחין (הבנה הדדית, 1997, במשותף עם מסטיסלב רוסטרופוביץ') ופרופ' ברוך מינקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010 על מחקריו על תעלות הכאב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
נסיך אסטוריאס
הפארק הלאומי אבל טסמן

שמאל|ממוזער|250px|מנופי הפארק
[שמאל|ממוזער|250px|[פרושיים|פרוש מצוי בפארק]]
**הפארק הלאומי אבל טסמן** (באנגלית: **Abel Tasman National Park**) הוא פארק לאומי המשתרע על פני 225 קמ"ר בקצהו הצפוני של האי הדרומי של ניו זילנד, והוא הקטן שבפארקים הלאומיים במדינה. הפארק הוקם ב-1942, במלאת 300 שנה להגעתו של האירופי הראשון לניו זילנד, מגלה הארצות אבל טסמן.

נופו של הפארק משלב בין גבעות מיוערות ביער גשם ממוזג, לבין חוף הים, והוא מהווה את משכנן של עופות רבים, לרבות ציפורי שיר ועופות מים. באי הזעיר טונגה, הסמוך לחופי הפארק, חיה מושבה של כלבי ים. מיני יונקים אחרים כמו חתולים, פוסומים, חזירים ואיילים התפראו באי.

בפארק מספר מסלולי טיול, והפופולרי שבהם הוא המסלול שלאורך קו החוף. מספר חברות משכירות קיאקים, שמהווים אופציה נוספת לטיול בפארק. בנוסף, פועלות בפארק מספר חברות המפעילות מוניות שירות ימיות, המעלות ומורידות נוסעים בכמה מהחופים.

## קישורים חיצוניים

* הפארק הלאומי אבל טסמן באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד
* 
* 

## הערות שוליים

אבל טסמן
קטגוריה:האי הדרומי
יהודה אריה קלוזנר

**יהודה אריה קלוזנר** (ה' בסיוון תר"ע, 12 ביוני 1910 – 11 באוקטובר 1970) היה דוקטור לספרות, חוקר הספרות העברית, ספרן, עורך אסופות ומבקר.

## ביוגרפיה
יהודה אריה קלוזנר נולד בקיץ 1910 בעיר אודסה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), אחד משני בניו של אלכסנדר זיסקינד קלוזנר (בנם של יהודה לייב קלוזנר וראשה-קיילה בת אלכסנדר זיסקינד ברא"ז, ואחיהם של פרופ' יוסף קלוזנר ובצלאל אליצדק).

בשנת 1921 יצא לעיר וילנה לשם השלמת לימודיו. לאחר שסיים את הגימנסיה העברית בעיר, המשיך בלימודיו באוניברסיטת וילנה. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל.

בשנת 1936 הצטרף קלוזנר לצוות בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי (לימים הספרייה הלאומית), עבד בו שנים רבות ובין היתר גם במפעל הביבליוגרפיה העברית. מסוף שנות ה-30 פרסם מאמרים ומחקרי ספרות רבים, שאותם כינס מאוחר יותר בספריו.

בשנת 1942 סיים תואר מוסמך בספרות משווה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנות ה-50 עבר ללונדון להמשך לימודים בבית הספר ללימודים אוריינטליים ואפריקאיים (SOAS) של אוניברסיטת לונדון, וב-1958 הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שעסקה בכתב יד של י"ל פרץ.

## חיים אישיים
היה נשוי לפַניה מוסמן, בשנת 1939 נולד בנם עמוס עוז. בשנת 1952 התאבדה פַניה מוסמן. בהמשך נישא ללידה, בתקופת מגוריהם בלונדון נולדו לזוג שני ילדים, מרגניתה ודוד.

קלוזנר נפטר בירושלים בשנת 1970, בגיל 60.

## כתביו
* **תולדות הספרות הכללית**; בעריכתו של יוסף קלוזנר, תל אביב: מצפה, תש"ד. (כרך א (היחידי): "התקופה העתיקה")
** מהדורה שנייה, 2 כרכים: תל אביב: מ' ניומן, תשי"א–תשי"ב. (כרך א: "התקופה העתיקה", תשי"א; כרך ב: "ימי הביניים", תשי"ב)
* **הנובילה בספרות העברית: מראשיתה עד סוף תקופת-ההשכלה**, תל אביב: הוצאת יהושע צ'צ'יק, תש"ז. – זוכה פרס (יוסף) קלוזנר של עיריית תל אביב
* **פרקי קריאה לתולדות הספרות הכללית**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תשי"ג–תשי"ד.
* **שקספיר: חייו ויצירותיו**, תל אביב: י' צ'צ'יק, תשכ"ה 1965.

ממאמריו:
* **'זאמושץ’, עירו של [[י. ל. פרץ]]**', העבר, י"ג, תשכ"ו-1966.
* **'שיר-הקדשה ותיקון בקובץ שיריו של [[מיכאל גורדון]]**', קריית ספר, מ"ה, תש"ל-1970.
* **'פרטים אחדים על משפחתו של [[י"ל מיזס]]**', קריית ספר, מ"ה, תש"ל-1970.
* **'עוד הקדשה של [[ח"נ ביאליק]] ל[[יוסף קלוזנר]]**', קריית ספר, מ"ה, תש"ל-1970.
* **'"ספורים בשיר ושירים שונים" של [[י. ל. פרץ]] ו[[ג.י. ליכטנפלד]]: הספר ובעיותיו**', הקונגרס העולמי למדעי היהדות, תשכ"ט-1969.
* **'מתי נולד [[י. ל. פרץ]]?**', תרביץ, ל"ו, תשכ"ז-1967.
* **'[[י. ל. פרץ]] ו[[יעקב רייפמן]]**', העבר, ט"ז, תשכ"ט-1969.

### ארכיון
בשנת 1978 הופקד חלק מן הארכיון של קלוזנר בספרייה הלאומית על ידי אלמנתו (רעייתו השנייה, לידה), ושאר הארכיון הופקד בספריה הלאומית בשנת 1989 על ידי ד"ר דוד קלוזנר (בנו מאשתו השנייה).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
יהודה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילנה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:משפחת ברא"ז
קטגוריה:כרם אברהם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
עובדה

**עובדה** (מארמית: **עובדא** – מעשה) היא נתון נטול פרשנות הניתן לאימות בכלים מדעיים.

## בפילוסופיה
בקשר שבין משפטים לא טריוויאליים (כלומר כאלה שאינם הגדרה או טאוטולוגיה) עוסק ענף הפילוסופיה הקרוי אפיסטמולוגיה.

כל משפט לא טריוויאלי על אודות המציאות הוא בהכרח הפשטה שמורכבת מעצמים ותכונות שלהם או יחסים ביניהם. דוגמה: מהעובדה המשתקפת במשפט האמיתי "פריז היא עיר הבירה של צרפת" נובע כי:
* יש מקום ששמו פריז.
* יש מקום ששמו צרפת.
* לצרפת יש ממשלה.
* ממשלת צרפת היא ממשלה חוקית, ויש לה סמכות להכריז על עיר הבירה שלה.
* ממשלת צרפת בחרה את פריז לעיר הבירה שלה.
* יש עצמים הקרויים "מקום" ו"ממשלה".
האמיתוּת של כל הקביעות הללו, כלומר היותן עובדות, עשויה להוביל לעובדה שפריז היא עיר הבירה של צרפת. המצב מסתבך בקביעות שיש בהן שלילה או אמירה מוסרית.

## במדע
במדע, עובדה היא תצפית אובייקטיבית הניתנת לאימות, להבדיל מתאוריה, המהווה מסגרת מאגדת עבור העובדות, מתארת ומסבירה את יחסי הגומלין ביניהן. פילוסופים של המדע עוסקים בשאלה האם עובדות מדעיות הן אכן אובייקטיביות, או שתמיד עומדת תאוריה כלשהי מאחוריהן. תומאס קון ואחרים הצביעו על כך שההחלטה אילו עובדות ראוי למדוד, ואיך למדוד אותן, מצריכה הנחות מוקדמות כלשהן ("פרדיגמה").

## בבית המשפט
מרכיב מרכזי בדיון הנערך בבית המשפט הוא בירור העובדות הנוגעות לדיון זה. לאחר בירור העובדות, המובאות בפני בית המשפט על ידי בעלי הדין באמצעות עדים וראיות, על בית המשפט לגבש דעתו ביחס לעובדות אלה. בירור העובדות הוא בדרך כלל נחלתה של הערכאה הראשונה, ובערעור המוגש לערכאה נוספת, בדרך כלל נדונה משמעותן של העובדות, ולא נעשה בירור נוסף של העובדות עצמן.

## ראו גם
*ידיעה
* הצהרה (חוק)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת ההכרה
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:מושגים בתורת ההכרה
סערה גאומגנטית

[ממוזער|שמאל|410px|חלקיקי [רוח השמש מגיעים מהשמש (בצד שמאל של התרשים) ופוגעים במגנטוספירה של כדור הארץ (בצד ימין של התרשים).התרשים איננו בקנה מידה]]
[ממוזער|שמאל|256px|[זוהר הקוטב מעל וירג'יניה במהלך סערה מגנטית שארעה ב-5 בנובמבר 2002]]
**סערה גאומגנטית** או **סערה מגנטית** היא הפרעה זמנית במגנטוספירה של כדור הארץ, הנגרמת משתי סיבות שונות:
#פליטה מסיבית של חלקיקי רוח השמש מעטרת השמש (Coronal mass ejection), עקב התפרצות סולארית. גל הלם של אותם חלקיקים פוגעים במגנטוספירה של כדור הארץ כ-24 עד 36 שעות לאחר האירוע בשמש.
#איחוי מגנטי (Magnetic reconnection) תקופתי מקרי בין השדה המגנטי של השמש לבין השדה המגנטי של כדור הארץ, הגורם לחלקיקי רוח השמש לחדור ישירות לתוך המגנטוספירה.

בשני המקרים, החלקיקים הרבים של רוח השמש משפיעים על השדה המגנטי של המגנטוספירה ועל הזרמים החשמליים ביונוספירה, ועל השדה המגנטי במקומות רבים על פני כדור הארץ.

סערות מגנטיות גורמות לתופעת זוהר הקוטב, ובמקרים קיצוניים - להפרעות ללוויינים, לשידורי רדיו, לקווי מתח גבוה ועוד. השפעותיהן הבריאותיות מוגבלות בדרך כלל.

בסערה שהתרחשה באוקטובר 2003 נגרמו הפסקות חשמל בשוודיה ונזק לשנאים בדרום אפריקה.

סערות גאומגנטיות נמשכות בדרך כלל בין 24 ועד 48 שעות, אך יש כאלה שעלולות להימשך מספר ימים.

## הסערה המגנטית של מאי 2024
סערה מגנטית זו הייתה בעלת עוצמה מרבית, 5G בסולם G1-G5. מקורה של הסערה הייתה בקבוצה של כתמי שמש המסומנת AR3664. בראשית מאי רוחבו של כתם זה היה כמעט 200,000 ק"מ, כלומר פי 15 מרוחב כדור הארץ. צבר זה היה אחד הגדולים והפעילים מבין כתמי השמש במחזור הסולארי הנוכחי. במסגרת התפרצות סולרית זו נצפתה סדרה של התפרצויות של פלסמה ושדות מגנטיים, כאשר לפחות חמישה מהם פנו ישירות אל כדור הארץ.

בשל העוצמה יוצאת הדופן של הסערה, מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית (NOAA) פרסם אזהרה בעניין. עוצמתה הגבוהה של סערה המגנטית זו גרמה לזהר צפוני אשר נראה באזורים דרומיים, אשר לא חווים בדרך כלל זהר קוטב.

## נזקי קרינה
חלקיקי רוח השמש המגיעים לפני כדור הארץ, עלולים לגרום ליצורים החיים נזקי קרינה מועטים בלבד, בזכות הגנת המגנטוספירה והאטמוספירה, אולם אסטרונאוט בחלל ללא מיגון מתאים עלול להחשף לקרינה בכמות קטלנית. באוקטובר 1989 התחוללה סערה מגנטית חזקה, אשר אם הייתה פוגעת באסטרונאוט על הירח הלבוש בחליפת חלל בלבד - הייתה יכולה לגרום למותו.

אסטרונאוטים השוהים תקופות ממושכות בחלל, כגון אלו בתחנות חלל, עלולים לספוג כמויות גדולות של קרינה בזמנים של סערות מגנטיות רבות עוצמה, ולכן באירועים כאלה הם עוברים לאותו חלק של החללית המוגן יותר.

באירועים בהם נפלטים פרוטונים רבים מהשמש, קרינה ברמה נמוכה יכולה להשפיע גם על הנוסעים במטוסים בגובה רב.

## ראו גם
*אירוע קרינגטון
*רוח השמש
*השדה המגנטי של כדור הארץ
*מגנטוספירה
*יונוספירה
*חגורות ואן אלן
*זוהר הקוטב
*סערות השמש של ליל כל הקדושים (2003)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השדה המגנטי של כדור הארץ
קטגוריה:סערות גאומגנטיות
Skid Row

**Skid Row** (סקיד רו) היא להקת הבי מטאל שהוקמה ב-1986 בניו ג'רזי.

פרסומה הגדול של הלהקה החל כאשר הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כלהקת החימום של בון ג'ובי, מה שהיטיב ללהקה והקל על פריצתה לסצנת הרוק האמריקאית. השירים המוכרים של הלהקה הם "I Remember You", "Youth Gone Wild" ו"18 And Life". הם אלו שהביאו את הלהקה לפרסום ולמכירת של למעלה מ-5 מיליון עותקים של אלבום הבכורה שלהם.

סולן הלהקה סבסטיאן באך יצר כמה פרובוקציות במהלך שנותיו בלהקה בשל הלך רוחו הפרוע. עם עליית הפופולריות של הגראנג' בתחילת שנות ה-90, סבלה הלהקה מפופולריות נמוכה יותר. אומנם אלבומה השני הצליח מבחינה מסחרית, אך לאחריו דעכה הצלחת הלהקה. בשנת 1998 עזב באך מן הלהקה לטובת קריירת סולו, והוחלף בסולן חדש בשם ג'וני סולינג.

ימין|ממוזער|320px|הלהקה בהופעה עם סבסטיאן באך ב-1989

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות גלאם מטאל
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1986
אווליה צ'לבי

שמאל|ממוזער|250px|"ספר המסעות" מאת אווליה צ'לבי
**אווליה צ'לבי** (בטורקית עות'מאנית: **اوليا چلبي**, בטורקית מודרנית: **Evliya Çelebi**; 25 במרץ 1611 – 1682), הידוע גם בשם **דרויש מהמד זילי** הוא הנוסע העות'מאני המפורסם ביותר. סייר ברחבי האימפריה העות'מאנית והמדינות השכנות לאורך תקופה של 40 שנה.

## קורות חייו ופועלו
אווליה צ'לבי נולד באיסטנבול כבנו של עבד אבחזי (או אולי אבזי), אשר היה צורף בחצר הסולטאן. קיבל בילדותו חינוך מעולה ויש המשערים כי השתייך לטריקה  הצופית גולשני (Gülşenî), זאת בהתבסס על הידע המעמיק שהפגין בהכרת משכנם בקהיר וכתובת שייחס לעצמו ובה נכתב "אווליה הגולשני" (Evliya-yı Gülşenî).

בשנת 1640, לאחר שסייר באיסטנבול וכתב את רשמיו על בנייניה, שווקיה, מנהגיה ואורחות חייה, החל אוויליה צ'לבי במסעו הראשון מחוץ לעיר. אוסף הרשומות אשר כתב במסעיו, מקובץ לכדי 10 כרכים ונקרא "סיאחת נאמה" (Seyâhatnâme, سياحت نامه, ספר המסעות). על אף שתאורי אווליה צ'לבי מוגזמים בדרך כלל, מהווה הספר מקור בעל ערך רב להכרת אורחות החיים והתרבות של האימפריה במאה ה-17. אווליה צ'לבי ביקר בארץ ישראל פעמיים – ב-1649 וב-1670–1671. פרקי כתביו הנוגעים לארץ ישראל תורגמו מטורקית לאנגלית ופורסמו בהמשכים ברבעון מחלקת העתיקות המנדטורית. הפרקים המתורגמים קובצו וראו אור בירושלים ב-1942 (בכותר "Evliya Tshelebi's travels in Palestine"), וב-1980 פורסמה מהדורה בהוצאת אריאל (בכותר "ארץ ישראל במאה השבע-עשרה ב של  צ'לבי") ובה קטעים נבחרים מתורגמים לעברית.

הכרך הראשון של כתבי אווליה צ'לבי עוסק אך ורק באיסטנבול והאחרון בקהיר. עבודתו בעלת ערך בל יתואר בכל הקשור לתרבות הטורקית והארצות בהן הוא סייר. אולם, יש להתייחס בספקנות לתאוריו. כפי שניתן להיווכח, מגזים אווליה צ'לבי לפעמים בתיאוריו ורושם עובדות אשר אין להן בסיס. לדוגמה, בסיוריו בצפת, מעיד אווליה צ'לבי כי גרים בה בין 70,000 ל-80,000 יהודים, זאת בתקופה שבכל ארץ ישראל גרו פחות מ-10,000 יהודים. חלק מהחוקרים מייחסים את הגזמותיו לחוש ההומור שלו.

אווליה צ'לבי ידוע גם כמי שאסף דוגמאות לשוניות מכל אזור שסייר בו. בספרו מקובצים כ-30 ניבים טורקיים וכ-30 שפות אחרות. אווליה עמד על הקשר שבין מספר מילים בגרמנית ופרסית, אולם הוא לא ייחס זאת לשייכותם למשפחת הלשונות ההודו-אירופיות. רשימותיו על השפה הכורדית בצפון אנטוליה זוכות להערכה רבה בקרב בלשנים. ספרו כולל גם תעתיקים ראשוניים של שפות קווקזיות, ניבים של טסקונית  וגם השריד היחיד בכתב של אוביחית מחוץ לספרות הבלשנית.

אווליה צ'לבי מת זמן מה לאחר שנת 1682. לא ידוע אם היה זה באיסטנבול או בקהיר.

## מספריו
*  צ'לבי, **ארץ ישראל במאה השבע-עשרה ב של  צ'לבי**, הפקה מחודשת של תרגום לאנגלית מהמקור בטורקית עות'מאנית (על ידי סטפאן חנא סטפאן ממחלקת העתיקות המנדטורית בשיתוף עם ליאו אריה מאיר), כולל הקדמה ולקט קטעים מתורגמים לעברית בעריכת אלי שילר, הוצאת אריאל, 1980.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מגלי ארצות טורקים
קטגוריה:אבחזים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים
קטגוריה:ילידי 1611
קטגוריה:נפטרים ב-1682
ראוף יקטה ביי

**ראוף יקטה ביי** (**Rauf Yekta Bey**; 27 במרץ 1871–8 בינואר 1935) היה מוזיקאי ומוזיקולוג טורקי, שהיה אחד ממפתחי   התיווי הטורקי המודרני. ביי כתב את ההתייחסות המודרנית הראשונה למוזיקה הקלאסית הטורקית בשפה מערבית בשנת 1913.

## ביוגרפיה
ראוף יקטה נולד באזור אקסראי\פאתיח (אנ') באיסטנבול שבטורקיה לאחמד אריף ביי. הוא נקרא מוחמד ראוף אך אימץ את השם ראוף יקטה כשם עט. ראוף יקטה דבר שלוש שפות: צרפתית, ערבית ופרסית. הוא היה פקיד ממשלתי כלשהו במועצה האימפריאלית. ראוף יקטה ביי נישא לזליחה האן ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.

ראוף יקטה היה בין הראשונים שכתבו תאוריית מוזיקה מיקרוטונאלית. פריצת הדרך הופיעה כשכתב מאמר שכותרתו "מוזיקה טורקית".

## פטירה והנצחה
[ממוזער|ראוף יקטה ביי. תמונה זו צולמה ממהדורה מיוחדת של מגזין בשם "Resimli Gazete" (עיתון התמונות) שפורסם             ב[איסטנבול בשנת 1899.]]
ראוף יקטה ביי נפטר בשנת 1935 עקב מחלת טיפואיד. לאחר מותו, רחוב נקרא על שמו. כמה שמועות מספרות שהוא היה עצוב מאוד שהמוזיקה הטורקית הוסרה מהרדיו בטורקיה בסוף שנת 1934 ומחלתו הוחמרה מסיבה זו.

## קישורים חיצוניים
מידע על ראוף יקטה ביי באנציקלופדיה האיסלאמית- מידע מורחב על ראוף יקטה ביי. (בטורקית)

ספר על ראוף יקטה ביי בשפה הטורקית (קישור לרכישת הספר).

ביצוע ככל הנראה של יצירה מאת ראוף יקטה ביי.
ממוזער|ראוף יקטה ביי

## הערות שוליים

קטגוריה:אתנומוזיקולוגים
קטגוריה:טורקים
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1935
טוויסטד סיסטר

**טוויסטד סיסטר** (באנגלית: **Twisted Sister**; בתרגום חופשי לעברית: **אחות מעוותת**) הייתה להקת הבי מטאל מניו יורק, שהתפרסמה בעיקר בזכות שני להיטיה "We're Not Gonna Take It" ו-"I Wanna Rock". הלהקה מוכרת בסגנון הגלאם שלה, המאופיין באיפור רב ובתלבושות פרובוקטיביות.
## היסטוריה
הלהקה הוקמה בתחילת שנות ה-70, אך הפריצה שלהם החלה בשנות ה-80, אחרי מאבק ממושך בניסיון להגדיר את עצמם ואת אופי הלהקה.

בתחילת שנות ה-80 פרצה הלהקה לתודעת הציבור האמריקאי דרך MTV בעזרת שירים כמו "We're Not Gonna Take it" ו-"You Can't Stop Rock & Roll". עד אז הוציאה הלהקה שני אלבומים, אך לא זכתה לתהילה.

אלבומם השלישי שיצא ב-1984 "Stay Hungry" מכר כ-5 מיליון עותקים, מה שהביא את הלהקה לגדולה, ולהופעות חוזרות ונשנות של הקליפים שלהם בטלוויזיה. שירה המפורסם "I Wanna Rock" הפך לשיר קאלט באותה תקופה. בתקופה זו נושא עיקרי בשירי הלהקה היה קונפליקטים בין הורים לילדים, וכן ביקורת על מערכת החינוך.

שנה לאחר מכן הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי שנחל כישלון. הפופולריות של הלהקה ירדה, ושיריהם לא הושמעו כבעבר בשל תוכנם הלא חינוכי. אך למרות זאת הלהקה הצליחה בזכות שני הלהיטים שלה "I Wanna Rock" ו-"We're Not Gonna Take It" והמשיכה להופיע ברחבי העולם יחד עם שירים מוצלחים חדשים שהוציאו באלבומים הבאים שלהם ושירה שוב ושוב של אותם להיטים והצליחה בזכות זה עד שלבסוף ב-2016 היא התפרקה עקב מותו של המתופף איי ג'יי פרו .

## דיסקוגרפיה
[שמאל|ממוזער|200px|טוויסטד סיסטר מופיעה ב[מנצ'סטר, 2006]]
* 1982 – Under the Blade
* 1983 – You Can't Stop Rock 'n' Roll
* 1984 – Stay Hungry
* 1985 – Come Out and Play
* 1987 – Love Is For Suckers
* 1992 – Big Hits and Nasty Cuts
* 1994 – Live At Hammersmith
* 1999 – Club Daze Volume 1: The Studio Sessions
* 2001 – Club Daze Volume 2: Live In The Bars
* 2002 – The Essentials
* 2004 – Still Hungry
* 2005 – Live At Wacken: The Reunion
* 2006 – A Twisted Christmas

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות גלאם מטאל
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1972
קלאמפ

[ממוזער|250px|הקבוצה ב-2006 '''שם ביפנית:''' クランプ '''סוג:''' סטודיו מנגה '''שנת הקמה:''' [1987 in comics|1987 **ארץ מקור:** יפן **חברות פעילות:**Nanase Ohkawa Mokona Tsubaki Nekoi Satsuki Igarashi **חברות לשעבר:** O-Kyon Sei Nanao Tamayo Akiyama Leeza Sei Sōshi Hishika Kazue Nakamori Shinya Ōmi **אתר:** https://clamp-net.com/
]]
**קלאמפ** היא קבוצת כותבות ומאיירות מאנגה יפניות המורכבת כולה מנשים. חלק מסדרות המאנגה אשר יצרו עובדו לסדרות אנימה מצליחות. חברות הקבוצה הן ננסה אוקווה (Nanase Ohkawa), מוקון (Mokon), צובאקי (Tsubaki) ואיגרשי סצוקי (Igarashi Satsuki).

קלאמפ מכרו מעל ל-100 מיליון עותקי מאנגה נכון לאוקטובר 2007.

הקבוצה החלה לפעול באמצע שנות השמונים, ביצירת דוג'ינשי, תחת השם "קלאמפ קלאסטר" ומנתה 11 חברות. ב-1987 החלו לכתוב את המאנגה המקורית הראשונה שלהן, RG Veda, ועד ששוחררה לאור בשנת 1989 הקבוצה כבר ירדה ל-7 חברות. בשנת 1993 שלוש חברות נוספות עזבו, ונותרו רק ארבע החברות המרכיבות אותה כיום.

## עבודות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מאנגה
קטגוריה:ציירים יפנים
תעלת סן מרטן

שמאל|ממוזער|250px|תעלת סן-מרטן
[ימין|ממוזער|250px|"[מראה אל תעלת סן מרטן" (*Vue du canal Saint-Martin à Paris* ), 1870, מאת הצייר אלפרד סיסלי]]
שמאל|ממוזער|250px|גשר הולכי רגל מעל תעלת סן-מרטן, ברובע העשירי של פריז

**תעלת סן-מרטן** (בצרפתית: **Canal Saint-Martin**; נהגה **קאנאל סן מרטן**) היא תעלת מים בפריז בירת צרפת, שאורכה 4.5 ק"מ. התעלה מקשרת בין אגן לה וילט (bassin de la Villette) ואת תעלת אורק (canal de l'Ourcq) שמעליה, ובין אגן דה ל'ארסנל (bassin de l'Arsenal), שמשמש כמעגן לסירות קיט, ומתחבר לנהר הסן.

תעלת סן-מרטן, יחד עם תעלת אורק, אגן דה לה וילט ותעלת סן-דני, מהווה את רשת התעלות הפריזאיות, שאורכה 130 קילומטר.

## היסטוריה
תעלת סן-מרטן, שנחנכה בשנת 1825, מורכבת מתשע דלתות סכר (écluses) ומשני גשרים מסתובבים בשל חוסר איזון והבדלי גובה של 25 מטרים בין חלקיה השונים. זו תעלה קטנה שיועדה במקור להוסיף מקורות מים לעיר פריז.

בזמן המשטר הישן, לפריזאים הייתה אספקת מים חלושה, ולעיתים קרובות היו המים מזוהמים, וזאת למרות שבעיר היו בארות מים ואקוודוקטים.

בשנת 1802 החליט נפוליאון בונפרטה לתקן מצב זה, בעיקר כדי למנוע מגפות חדשות שנבעו מתנאי ההיגיינה הירודים בעיר (בעיקר מגפות דיזנטריה וכולרה). שפטל (Chaptal), מושל העיר פריז, הציע לפיכך לחזור ולבצע את מיזם ההתחברות לתעלת אורק, שמקורותיה כמאה קילומטר מצפון-מזרח לפריז, רעיון שהועלה כבר במאה ה-16. החפירות החלו במהירות יחסית, בעזרת הכסף שנכנס לקופת הקיסרות בשל מיסים חדשים שהוטלו על היין, בין השנים 1802 ל-1825.

עידן הזהב של התעלה היה במאה ה-19 ועד אמצע המאה ה-20, אז התנועה בה הייתה אינטנסיבית מאוד: שכן תעלת סן מרטן לא הביאה לפריז רק מים, אלא גם סחורות, אספקה (של דגנים) וחומרי בנייה שהגיעו דרכה עד לב העיר. שני הנמלים הנגישים העיקריים במסלול התעלה הם **נמל דה ל'ארסנל** ו**אגן דה לה וילט**.

התחרות על דרכי המסחר, ופיתוח מסילות הרכבת פגעו והחלישו את התחבורה בנהרות מאז שנות השישים של המאה ה-19, וגרמו לירידה בתנועה בתעלות העיר, וכתוצאה מכך, להעלמות מפעלים, מחסנים ובתי מלאכה, ובעקבות זאת גם של אוכלוסיית הפועלים, לאורך תעלת סן-מרטן.

בשנות השישים של המאה ה-20 תכנן נשיא צרפת, ז'ורז' פומפידו, לסלול כביש במסלול התעלה, אך לנוכח התנגדות תושבי פריז, נאלץ לזנוח את תוכניתו.

חלקים מנתיב תעלת סן-מרטן כוסו, באזור כיכר הבסטיליה, באזור **שדרות רישאר-לנואר** שבין כיכר הבסטיליה ו**שדרות דה לה רפובליק** (כוסו בשנת 1862), וב**שדרות ז'ול-פרי** (בשנת 1907). מספר פתחים נפערו באזורים המכוסים, כדי לאפשר למעט אור לחדור לאזורים אלו.

באחד האזורים המכוסים נמצא **אוטל די נור** (hôtel du Nord) המפורסם, שמוכר הודות לסרטו של מרסל קרנה (Marcel Carné) משנת 1938, בעל אותו השם. התעלה נראית גם בסרט אמלי של הבמאי ז'אן פייר ז'ונה, שם נהנית אמלי פולאן להקפיץ אבנים על פני המים בתעלה. התעלה שמשה כנושא במספר ציורים של האמן האימפרסיוניסטי אלפרד סיסלי בהם "מראה של תעלת סן-מרטן בפריז" (Vue du canal Saint-Martin à Paris) משנת 1872 המוצג כיום במוזיאון אורסיי.

## התעלה כיום
תעלת סן-מרטן משרתת כיום בעיקר נוסעים בסיורים תיירותיים וכמעט ואינה משמשת להעברת סחורות. היא פתוחה כ-363 ימים בשנה, ופריזאים רבים נהנים לטייל לאורך גדותיה, שמהווים כיום אזור בילוי אופנתי.

## קישורים חיצוניים

* מפת תעלת סן-מרטן 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פריז: תחבורה
סן מרטן
קטגוריה:הרובע העשירי של פריז
קטגוריה:פריז: גאוגרפיה
העתקה מקבילה

שמאל|ממוזער|200px|העתקה מקבילה של וקטור לאורך לולאה סגורה (מ-''A'' ל-''N'' ל-''B'' ובחזרה ל-''A'') על כדור. הזווית שבה הכיוון שלו משתנה יחסית למרחב העקום, <math>\alpha</math>, פרופורציונלית לשטח הלולאה.
**העתקה מקבילה** או **הובלה מקבילה** (באנגלית: Parallel transport)(לעיתים מכונה גם בשם **הזזה מקבילית** או **טרנספורט מקבילי**) הוא מושג בגאומטריה המתאר פעולה של גרירה של וקטור לאורך עקומה ללא שינוי אורכו או כיוונו יחסית למרחב. במרחב שטוח, הווקטור המובל יישאר זהה בגודלו וכיוונו לווקטור המקורי, בכל נקודה לאורך המסלול. במרחב עקום התוצאה עשויה להיות שונה, כתלות בעקמומיות המקומית. הזזה מקבילית משמשת על כן כאחת השיטות למדידת עקמומיות של מרחב.

באופן פורמלי, אם x^\mu (\lambda) עקומה על יריעה חלקה ו-\vec{V} = V^{\mu} \hat{e}_\mu וקטור, אזי אנו דורשים ש-V יישאר קבוע, כלומר: הנגזרת הקו-ואריאנטית שלו תהייה שווה לאפס. במשוואה:
:\forall \nu \ : \ \nabla_{\vec{dx^\mu} / d \lambda} \vec{V} = 0
או ברכיבים
:\forall \nu \ : \ \frac{d V^\nu}{d \lambda} = \frac{d x^\mu}{d \lambda} \nabla_\mu V^\nu

במרחב עקום, אם נבצע הזזה מקבילית של וקטור לאורך לולאה סגורה לא נקבל בסוף בהכרח את אותו וקטור שהתחלנו איתו. למעשה, ההפרש בין 2 הווקטורים נובע מעקמומיות המרחב ועבור לולאה אינפיניטסימלית הוא פרופורציונלי לטנזור העקמומיות של רימן המתאר את העקמומיות בנקודה שבתוך הלולאה. העתקות אלו יוצרות את חבורת ההולונומיה של המרחב בנקודה בה מתחילה ונגמרת הלולאה.

עקומה המבצעת הזזה מקבילית לווקטור המשיק של עצמה נקראת גאודזה.

## קישורים חיצוניים

* 

## לקריאה נוספת
* Carmo, Manfredo Perdigão do., **Differential** **geometry of curves and surfaces**. United Kingdom: Prentice-Hall, 1976. (p. 238)

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית