open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צל של ספק

**צל של ספק** (באנגלית: **Shadow of a Doubt**) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי בבימויו של אלפרד היצ'קוק. בסרט משחקים תרזה רייט וג'וזף קוטן. תסריט הסרט נכתב על ידי תורנטון ויילדר, סאלי בנסון ועלמה רוויל. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. ב-1991 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.

## עלילה
שרלוט "צ'ארלי" ניוטון (תרזה רייט) היא נערה מתבגרת מסנטה רוזה המתלוננת על חייה הריקנים. להפתעתה דודה, צ'ארלי אוקלי (ג'וזף קוטן), מגיע לבקר את משפחתה באופן לא צפוי.

במהלך ביקורו של צ'ארלי מגיעים שני כתבים ממגזין משפחתי כדי לתעד את המשפחה. בהמשך הם מתגלים כבלשים והם מספרים לשרלוט שצ'ארלי הוא רוצח סדרתי הרוצח אלמנות עשירות כדי להשיג את כספם. שרלוט מסרבת בהתחלה לשתף איתם פעולה, אך לבסוף היא משתכנעת לעזור להם. היא מתחילה לחשוד בדודה לאחר שהיא רואה שהוא מתנהג מוזר ולאחר שבארוחה משפחתית הוא משווה נשים אלמנות עשירות לחזירים.

ערב אחד צ'רלי מתוודה בפני שרלוט על מעשיו. שרלוט מנסה לגרום לצ'ארלי לעזוב את סנטה רוזה כדי שהסיפור לא יצא ויטיל כתם על משפחתם, אך ללא הצלחה. יום אחד הם שומעים שאחד החשודים ברציחות נהרג במהלך מרדף משטרתי וכולם בטוחים שהוא היה הרוצח. צ'ארלי שמח שלא חושדים בו אבל כשהוא נזכר ששרלוט יודעת את האמת עליו הוא מנסה לרצוח גם אותה כמה פעמים על ידי שבירת המדרגות בבית או כליאתה בגרז'.

שרלוט לוחצת עליו ולבסוף כאשר צ'ארלי עוזב הוא כולא את שרלוט על הרכבת ומנסה להשליך אותה ממנה. במהלך המאבק שרלוט מצליחה להתגבר על צ'ארלי ולהפילו מהרכבת. שרלוט מספרת לבלש גראהם על כך שידעה את האמת והם יחד מחליטים לשמור על הסיפור הזה בסוד.

## צוות שחקנים
* תרזה רייט - שרלוט "צ'ארלי" ניוטון
* ג'וזף קוטן - צ'ארלי אוקלי
* הנרי טרברס - ג'וזף ניוטון
* פטרישיה קולינג' - אמה ניוטון
* מקדונלד קארי - ג'ק גרהאם
* וולס פורד - פרד סאנדרס
* יום קרונין - הרבי הוקינס

### הופעת הקמע של היצ'קוק
כמו סרטים רבים של היצ'קוק, הוא מופיע בהופעת קמע במהלך הסרט. היצ'קוק הופיע בערך בדקה ה-15 על הרכבת לסנטה רוזה שבו עובר צ'ארלי אוקלי (ג'וזף קוטן).

## ביקורות והשפעה
בצאת הסרט, רבים מהמבקרים מהמגזינים כמו "הניו יורק טיימס", "טיים מגזין" ו"וראייטי" נתנו ביקורות חיוביות לסרט. בראיונות רבים היצ'קוק הגדיר את הסרט כטוב ביותר שהוא עשה וכסרט האהוב ביותר עליו.

כיום הסרט נחשב ליצירת מופת. מבקרים כמו דייב קר ודייוויד מאמט שיבחו את הסרט. הסרט קיבל ציון מרבי של 100% באתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 30 ביקורות. ב-1991 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.

לסרט נעשו מספר אתחולים ברדיו. בשנת 1958, הבמאי הארי קלר עשה אתחול לסרט בשם "Step Down to Terror".

אמני מוזיקה כמו ווקס טיילור וסקיני פאפי השתמשו בקטעים מהסרט ביצירותיהם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סרטי 1943
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אלפרד היצ'קוק
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
זיכרון מרומז

**זיכרון מרומז** (נקרא גם **זיכרון לא-מוצהר** או **זיכרון לא-דֶקלֶרָטיבי**, וכן **זיכרון אימפליציטי**, מאנגלית: **Implicit memory**) הוא מאגר זיכרון המכיל ידע שלא בהכרח יוכל לבוא לידי ביטוי באופן מילולי. הוא מכיל בין היתר ידע הנוגע למיומנויות מוטוריות וקוגניטיביות שונות.

הזיכרון המרומז הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך והוא כולל בין היתר את הזיכרון הנוהלי.

## מאפיינים
הזיכרון המרומז משפיע על ההתנהגות באופן בלתי מודע והוא אינו מצריך הפעלה של מאמץ מנטלי כדי להיזכר במידע המאוחסן בו. למעשה, אחד מהמאפיינים המרכזיים של הזיכרון המרומז הוא חוסר היכולת של האדם לזכור את ההתנסויות הקודמות אשר הובילו לרכישתו.

הזיכרון המרומז בא לידי ביטוי כאשר חוויות מהעבר משפרות את רמת הביצוע של פעולה מסוימת, אשר אינה מצריכה היזכרות מודעת או מכוונת של חוויות אלו.

### הבחנה בין זיכרון מרומז למפורש
הזיכרון המפורש גם הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך, אך הוא שונה מהזיכרון המרומז בכך שאת הידע המאוחסן בו ניתן לתאר בקלות במילים. בעוד שהזיכרון המפורש מתייחס ל"מה", הזיכרון המרומז מתייחס ל"איך".

## ידע ותהליכים המעורבים בזיכרון המרומז
הזיכרון המרומז מתייחס למספר תופעות בעלות מאפיינים שונים. הוא כולל:
* **ידע פרוצדורלי** הנמצא בזיכרון הנוהלי. ידע זה מאפשר רכישה של מיומנויות. בחיי היום יום אנשים מסתמכים על הזיכרון המרומז שלהם באמצעות הזיכרון נוהלי, אשר מתייחס לידע הקשור לאופן הביצוע של פעולות.
* **[[הטרמה]] על ידי חזרה**. ההטרמה מובילה להפעלה חלקית של ייצוגים או אסוציאציות בזיכרון, לפני ביצוע פעולה או משימה. אפקט זה מיוחס למערכת הפרוצדורלית.
* **למידת [[התניה קלאסית|התניות]]**.
* **תהליכי [[הביטואציה]]**.

הזיכרון המרומז מוביל לאשליה שיכולה לגרום לאדם להאמין לאמירות ששמע או חווה בעבר, ללא קשר לאמיתות הדברים.

## היסטוריה ומחקר
בעקבות טבעו הסמוי, הזיכרון המרומז לא זכה להתייחסות מחקרית עד שנת 1960. בשנה זו המחקר אודות אמנזיה העלה שזיכרון זה לא נפגע במצבים אלו.

כאמור, הידע הנמצא בזיכרון המרומז לא תמיד יכול לבוא לידי ביטוי באופן מילולי. על כן, ניתן להביע אותו דרך ביצוע ולאו דווקא על ידי היזכרות מודעת.
בהתאם לכך, הלמידה המערבת את הזיכרון המרומז מתייחסת לשינוי בהתנהגות הנצפית.
בעקבות זאת, מטלות לבדיקת הזיכרון המרומז מתבססות על שינויים בהתנהגות וברמת הביצוע של מטלות בעקבות תהליכים שונים של הטרמה.

## קישורים חיצוניים
* זיכרון מפורש וזיכרון מרומז, באתר infomind
* Measuring Implicit Memory 
* The development of implicit and explicit memory

## הערות שוליים

קטגוריה:זיכרון
תקרית צ'ספיק-ליאופרד

שמאל|ממוזער|250 px|ההתנגשות המזוינת בין אה"מ "ליאופרד" לפריגטה האמריקנית "צ'ספיק". רישום מאת פרד ס' קוזנס, 1897.
**תקרית צ'ספיק-ליאופרד** (באנגלית: **Chesapeake-Leopard Affair**) הייתה התנגשות ימית מזוינת שהתרחשה ב-22 ביוני 1807 בחופי נורפוק (וירג'יניה) בין אוניית המלחמה הבריטית "ליאופרד" והפריגטה האמריקנית "צ'ספיק". הלחימה בין השתיים ארעה לאחר שהאונייה הבריטית רדפה אחר הפריגטה האמריקנית, ירתה לעברה מתותחיה והעלתה בכוח צוות השתלטות אל סיפונה כדי לחפש אחר מלחים שערקו מן הצי המלכותי. "צ'ספיק" נתפסה בלתי מוכנה, ולאחר כמה מטחי דופן מתותחי "הליאופרד", שנענו מצידם של המלחים האמריקנים בירי כדור תותח אחד בלבד, החליט קומודור ג'יימס ברון, מפקד ה"צ'ספיק", להיכנע. הבריטים הורידו ארבעה אנשי צוות מהאונייה האמריקנית והעמידו אותם למשפט באשמת עריקה; על אחד מהם נגזר דין מוות בתלייה. לאחר החיפוש שוחררה "צ'ספיק" ושבה לנמל. קומודור ברון נשפט בבית דין צבאי ונענש בשלילת הפיקוד לחמש שנים ללא קבלת משכורת.

תקרית צ'ספיק-ליאופרד עוררה תרעומת רבה בקרב האמריקנים שיצאו בקריאות רמות לא להבליג על העלבון ולהכריז מלחמה על בריטניה, אך הזעם הציבורי שכך עד מהרה. הנשיא תומאס ג'פרסון ניסה תחילה לנצל את חרחורי המלחמה הללו כדי לאיים דיפלומטית על הממשלה הבריטית ולאלצה ליישב את העניין. הקונגרס נסוג מתמיכה בסכסוך מזוין כאשר הנציגים הבריטיים לא הביעו כל חרטה על שערוריית צ'ספיק והציגו הודעות רשמיות המאשררות את תקפותו של הגיוס הכפוי לצי המלכותי. סירובה של בריטניה לחדול מפגיעה בנייטרליות של ארצות הברית נענה בהשפעת ג'פרסון בלוחמה כלכלית - חוק האמברגו של 1807.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחמת 1812
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי: קרבות במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:1807 בארצות הברית
ארגון שחקני הכדורסל בישראל

**ארגון שחקני הכדורסל בישראל** הוא ארגון העוסק בזכויותיהם של שחקני הכדורסל הישראלים בישראל. הארגון הוא חלק מההסתדרות הכללית. נכון לשנת 2013, רשומים בארגון כ-400 שחקנים ושחקניות. 
## היסטוריה
הארגון נוסד כגוף עצמאי בשנת 1989 על ידי הכדורסלן ועורך הדין שמואל זיסמן, לאחר שפרש ממשחק פעיל. זיסמן גם עמד בראש הארגון בשנותיו הראשונות. בשנת 2000 הצטרף לאיגוד שחקן הכדורסל ניר אלון, שעמד בראש הארגון עד שנת 2020. אלון, לצד שחקנים נוספים פעל להכניס את האיגוד אל תוך ההסתדרות הכללית על מנת שיוכל לחתום הסכמים קיבוציים ולהגן על זכויות השחקנים כעובדים. כיום מכהן אלון גם כיו"ר חטיבת הספורט וחטיבת מוסדות חינוך חקלאיים ופנימייתים בהסתדרות המעו"ף.

מטרות הארגון הן שמירה על זכויותיהם של שחקני הכדורסל הישראלים בכל הקשור לתנאים, תקנוני משמעת, שכר, מעבר בין קבוצות, ענישת שחקן, הגנה וייצוג משפטי של שחקני הכדורסל בסכסוכים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

כדורסל
קטגוריה:ישראל: כדורסל
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
אנאמורפוזה

**אנאמורפוזה** (Anamorphosis) היא טכניקה אמנותית המציגה אשליה על ידי פרספקטיבה מעוותת המחייבת את הצופה להשתמש בהתקנים מסוימים או בנקודת מבט שונה כדי לראות אלמנט המוסתר ביצירה כשמביטים בה בנקודת מבט חזיתית. המילה אנאמורפוזיס נגזרת מיוונית כשמשמעותה של אנא היא בחזרה או שוב, ומורפה היא צורה או אופן. 

## היסטוריה

יצירתו של לאונרדו דה וינצ'י "עינו של לאונרדו" משנת 1485, היא הדוגמה המוקדמת המובהקת והידועה של שימוש באנאמורפוזיס בעידן המודרני. גם ציורי המערות הפרהיסטוריים בלסקו מחזיקים בטכניקה בשל הזוויות האלכסוניות של המערה שאילצו את הציורים להיות בזוויות מסוימות כדי שלא יהיו מעוותים מנקודת מבטו של הצופה.

הצייר האנס הולביין הבן התפרסם בעיקר בציורו השגרירים כשהטמין בחלקה התחתון של התמונה צורה מעוותת שבזווית חדה מהצד הופכת לדמות של גולגולת. 

במהלך המאה ה-17 יצירות בסגנון הבארוק שנועדו להטעות את העין, השתמשו לעיתים בטכניקה כדי לשלב אלמנטים אדריכליים עם אשליה. כך בעמידה בנקודה מסוימת הארכיטקטורה הייתה משתלבת עם הציור הדקורטיבי. בדרך זו כיפת כנסיית סנט איגנטיוס ברומא, שצוירה על ידי אנדריאה פוזו, מייצרת את שיאה של האשליה כיוון שבשל תלונות על חסימת האור לשכונות שבסמוך לכנסייה, פוזו הוזמן לצייר את התקרה כדי שתראה כמו חלקה הפנימי של כיפה, במקום שיבנו חלק כזה, עם זאת, התקרה שטוחה ויש רק נקודה מסוימת בה האשליה מושלמת ונראית אמיתית.

במאות ה-18 וה-19 יצירות אנאמורפיות שימשו יותר כחלק ממשחקי ילדים, מאשר אלמנט אמנותי. במאה ה-20 אמנים מסוימים ניסו לחדש את הטכניקה, כדוגמת מרסל דושאן שבחלק ממוצגיו הייתה נגיעה של אנאמורפוזה, כדוגמת הזכוכית הגדולה. אמן נוסף הוא סלבדור דאלי שהטכניקה השפיעה על מספר מציוריו. בשלהי המאה ה-20 הטכניקה תפסה תאוצה בעיקר בצעצועים ומשחקי ילדים.


קובץ:Sant'Ignazio - affresco soffitto -antmoose.jpg|הכיפה המצוירת על התקרה השטוחה בכנסיית סנט איגנטיוס ברומא
קובץ:Anamorphic art toy by OOZ & OZ.jpg|משחק ילדים בו בעזרת מראה בצורת כוס מתקבל הציור שנראה במבט ראשון כמו קשקוש


## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של אנאמורפוזה 
*Descriptive Geometry and anamorphoses 
*אמנות אנאמורפית 
* 
* 

קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:גאומטריה פרויקטיבית
טקס פרסי אוסקר ה-81

**טקס פרסי אוסקר ה-81** (באנגלית: **81th Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2008 הטקס נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-22 בפברואר 2009 השחקן והמפיק יו ג'קמן הנחה את הטקס. לוארנס מארק וביל קונדון הפיקו את הטקס. האקדמיה החליפה מפיקים כדי לרענן את השורות, דבר שעורר ביקורות חיוביות ומדרוג גבוה.

הסרט "נער החידות ממומביי" זכה בשמונה פרסים, כולל הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר עבור דני בויל. הסרט "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן" זכה בשלושה פרסים. הסרטים "האביר האפל" ו"מילק" זכו כל אחד מהם שני פרסים.

הית' לדג'ר זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר וכך הפך לשחקן השני שמקבל פרס אוסקר בקטגוריית משחק לאחר מותו. הראשון היה פיטר פינץ' על תפקידו בסרט "רשת שידור" (1976).

## זוכים ומועמדים
[ממוזער|שמאל|150px|[דני בויל, הבמאי הטוב ביותר]]
[ממוזער|שמאל|150px|[שון פן, השחקן הטוב ביותר]]
[ממוזער|שמאל|150px|[קייט וינסלט, השחקנית הטובה ביותר|alt=A young woman with blonde hair, pulled back from her face wears diamond earrings and formal gown. She looks to her right and waves and smiles.]]
[ממוזער|שמאל|150px|[הית' לדג'ר, שחקן המשנה הטוב ביותר]]
[ממוזער|שמאל|150px|alt=In the photo, a Hispanic female wearing a white sleeveless dress that has beaded designs with a white pearl neckless and white earrings can be seen. The female has medium brown hair with side bangs, the rest of her hair is clipped behind her head and she is waving with her left hand while tilting her head to her right. |[פנלופה קרוז, שחקנית המשנה הטובה ביותר]]
[שמאל|150px|ממוזער| [דסטין לאנס בלאק, התסריט המקורי הטוב ביותר]]
[שמאל|150px|ממוזער| [א. ר. רחמן, הפסקול והשיר המקורי הטובים ביותר]]

המועמדויות לטקס פרסי האוסקר ה-81 הוכרזו ב-22 בינואר 2009 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס על ידי נשיא האקדמיה סיד גניס והשחקן פורסט ויטאקר.

הסרט עם מרב המועמדויות היה "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן" עם 13 מועמדויות. אחריו היה הסרט "נער החידות ממומביי" עם 10 מועמדויות. הזוכים הוכרזו בטקס מיוחד שנערך ב-22 בפברואר 2009.

### זוכים
הזוכים מודגשים ונמצאים בראש הרשימה.

## סרטים עם מרב פרסים ומועמדויות

## פרסים מיוחדים
### [[פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית]]
* ג'רי לואיס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2009 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: כוריאוגרפיה
רשת עולם קטן

**רשת עולם קטן** היא סוג של גרף מתמטי מענף המתמטיקה של תורת הגרפים ומוגדרת כמקרה פרטי של רשת מורכבת. בו מרבית הצמתים אינם שכנים אך ניתן להגיע אליהם מכל אחד מהצמתים האחרים על ידי מספר מעברים קטן.
בהגדרה מתמטית רשת עולם קטן מוגדרת כרשת בה המרחק (L) בין שני צמתים שנבחרו באופן אקראי (המרחק בין הצמתים בכמות צעדים) גדל באופן פרופורציונלי כלוגריתם של מספר הצמתים ברשת (N) ומתקבל:
L \propto \log N

בהקשר של רשת חברתית, רשת עולם קטן מייצרת תופעה של עולם קטן בה זרים מקושרים באמצעות מכרים משותפים, נושא שזוכה להתייחסות מחקרית בעבר ואף הוגדר על ידי סטנלי מילגרם בשש דרגות של הפרדה.

כמו כן רשת עולם קטן נוטה להכיל תתי רשתות המכילות קשרים כמעט עם כל הצמתים שבהן. מבנה זה נגזר ממאפיין של רשתות עולם קטן שהוא מקדם התקבצות גבוה. בנוסף רוב זוגות הצמתים בתת-הרשת יהיו מקושרים באמצעות דרך קצרה אחת לפחות, מאפיין הנובע מההגדרה שהחציון של הדרכים הקצרות יהיה קצר בעצמו. 
לרוב ברשת עולם קטן ישנה רוויה של מרכזיות- צמתים ברשת בעלות מספר קשרים רב. המרכזיות הללו משרתות כקשר משותף המתווך כדי ליצור את הדרך הקצרה ביותר בין קצוות ברשת.
כתוצאה מתופעת המרכזיות ותתי הרשתות נוצרת חולשה מערכתית מסוימת ברשתות הללו שכאשר ישנה פגיעה או הסרה של אחת מהמרכזיות הללו נוצרת פגיעה משמעותית יותר ברשת מאשר הסרה אקראית של קשר מרשת אקראית שאיננה מאופיינת כרשת עולם קטן.

### דוגמאות לרשתות שאינן רשת עולם קטן
התיאוריה המפורסמת של "שש דרגות של הפרדה" בין אנשים מניחה בשתיקה שתחום השיח הוא קבוצת האנשים החיים בכל זמן נתון. מספר דרגות ההפרדה בין אלברט איינשטיין ואלכסנדר מוקדון גדול כמעט בוודאות מ-30 ולרשת הזו אין את המאפיינים של רשת עולם קטן. דוגמה נוספת תהיה רשת "הלכת לבית הספר עם": אם שני אנשים למדו באותה מכללה עשר שנים זה מזה, אין זה סביר שיש להם מכרים משותפים בקרב ציבור הסטודנטים.

באופן דומה, מספר תחנות הממסר שדרכן חייבת לעבור הודעה לא תמיד היה קטן. בימים שבהם ההודעה עברה ביד או רכוב על סוס, מספר הפעמים שמכתב החליף ידיים בין מקורו ליעד היה גדול בהרבה ממה שהוא היום. מספר הפעמים שהודעה החליפה ידיים בימי הטלגרף החזותי (בערך 1800–1850) נקבע על ידי הדרישה ששתי תחנות יחוברו בקו ראייה.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:מדע הרשתות
עלמה רוויל

**עלמה רוויל** (באנגלית: **Alma Reville**; 14 באוגוסט 1899 – 6 ביולי 1982) הייתה תסריטאית ועורכת תסריט ממוצא בריטי, אשר הייתה אשתו של הבמאי אלפרד היצ'קוק ותרמה רבות ליצירה של סרטיו.

## קריירה וחיים אישיים
עלמה רוויל נולדה בנוטינגהאם, אנגליה. היא בתם השנייה של מת'יו אדוארד ולוסי רוויל.

רוויל התפרסמה בעיקר בשיתוף פעולה ארוך שנים עם בעלה סר אלפרד היצ'קוק, איתו נפגשה לראשונה באולפני "סרטי פרמאונט" בלונדון, בתחילת שנות ה-20. היא שיתפה פעולה גם עם הבמאים הבריטים רטולד ירטל ומוריס אלבי, אף שרוב עבודתה התמקדה בסרטי היצ'קוק. היא עברה לקתוליות לפני נישואיה, לבקשת אם בעלה.

רוויל והיצ'קוק נישאו ב-2 בדצמבר 1926 בכנסיית ברומפטון שבלונדון. בתם פטרישיה היצ'קוק נולדה ב-7 ביולי 1928. רוויל נודעה בחדות עיניה ובשמיעתה הטובה. היא זו שהבחינה במהלך צילומי הסרט "פסיכו" (1960) שהשחקנית ג'נט לי בלעה רוק במהלך סצנה שבה היא הייתה אמורה להיות מתה.

רוויל נפטרה ב-6 ביולי 1982 מסיבות טבעיות, כשנתיים לאחר מות בעלה. בשנותיה האחרונות היא לקתה בסרטן השד.

ב-2012 הלן מירן גילמה את דמותה של רוויל בסרטו של סצ'ה גרבסי היצ'קוק, על הפקת הסרט "פסיכו". מירן קיבלה ביקורות חיוביות על גילום דמותה של רוויל ואף הייתה מועמדת לגלובוס הזהב ולפרס גילדת שחקני המסך. באותה שנה אימלדה סטאונטון גילמה את דמותה בסדרת טלוויזיה של רשת HBO: "הנערה של היצ'קוק", על יחסיהם של היצ'קוק (טובי ג'ונס) והשחקנית טיפי הדרן (סיינה מילר).

## פילמוגרפיה חלקית כתסריטאית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תסריטאי קולנוע בריטים
קטגוריה:עורכי קולנוע בריטים
קטגוריה:תסריטאיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1982
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1982
213 (להקה)

**213** הייתה להקת היפ הופ מלונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית. הלהקה כללה את הראפרים: וורן ג'י, נייט דוג וסנופ דוג.שם הלהקה "213" בא מהקידומת הטלפונית של לוס אנג'לס.

ההופעה הראשונה שלהם כלהקה בריש גלי היה באלבום של ד"ר דרה The Chronic, עם השיר "Deeez Nuuuts". וורן ג'י וסנופ דוג אחראיים על הבתים המרכזיים בשיר ונייט דוג אחראי על פתיחת השיר, הפזמון וסיום השיר. הפעם הראשונה שבה הופיעו שלושת הראפרים ביחד (לפני שהקימו את הלהקה) היה עם השיר "Ain't No Fun" מהאלבום של סנופ דוג Doggystyle, שכלל גם את הראפר קורופט מהלהקה דה דוג פאונד.

ב-2004 הלהקה הוציאה לאור את האלבום The Hard Way, שהגיע למקום 4 במצעד בילבורד 200 שכלל את הסינגלים ,"Groupie Luv" ו-"So Fly".

ב-15 במרץ 2011, נייט דוג נפטר בלונג ביץ', קליפורניה מסיבוכים של שבץ מוחי.

## דיסקוגרפיה
* 2004 - The Hard Way

### הופעות בשירים שמחוץ לאלבום

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
קטגוריה:סנופ דוג
קטגוריה:קליפורניה: להקות
סעיד מוראע'ה

**סעיד מוסא מוראע'ה** (בערבית: **سعيد موسى مُراغة**; 1927 – 29 בינואר 2013), הידוע בכינוי **אבו מוסא**, היה קצין צבא וטרוריסט פלסטיני.

## תולדות חייו
מוראע'ה נולד בשנת 1927 בכפר סילואן. בשנת 1948 החל בקריירה בצבא ירדן, שבמהלכה נשלח לאימונים באקדמיה הצבאית המלכותית סנדהרסט. בשנת 1969 מונה למפקד גדוד תותחנים. שנה לאחר מכן באוקטובר, לאחר העימותים בין תנועת פת"ח לצבא ירדן במסגרת מאורעות ספטמבר השחור, התפטר מוראע'ה מתפקידו, ובשנת 1971 הצטרף כחבר בארגון פת"ח, שם הגיע לדרגת עקיד (מקבילה לקולונל). הוא היה מפקד גדוד "ירמוכ" בדרום לבנון בין השנים 1972–1977. בתקופה זו לחם נגד צבא סוריה בלקחו חלק במלחמת האזרחים בלבנון ב-1976. בשנת 1978 ניצל מניסיון סורי להתנקש בחייו. משנת 1977 עד שנת 1982 שימש עוזר לגנרל סעד סאיל (אבו וליד), בזמן המצור שנערך על העיר ביירות בידי כוחות צה"ל. בפברואר 1983 נבחר למועצה הלאומית הפלסטינית.

במאי של אותה שנה הסתכסך מוראע'ה עם יאסר ערפאת, שאותו האשים בשחיתות ובנפוטיזם ובכך שהוא מקדם אנשים בלתי מתאימים רק על סמך נאמנותם אליו. לביקורתו זו הצטרפה גם התנגדותו של מוראע'ה למדיניות יאסר ערפאת בנושא הסגת כוחותיו מלבנון, וכן התנגדותו לכל משא ומתן עם ישראל והמשך המאבק המזוין. בנובמבר באותה שנה הוא סולק מהפיקוד הצבאי והקים את תנועת פתח אל-אינתיפאדה יחד עם מוסא מחמוד אל-עמלה (אבו ח'אלד אל-עמלה) ונימר סאלח (אבו סאלח) כאופוזיציה תקיפה לתנועת פת"ח.

מכאן ואילך החל מוראע'ה לתמוך במדיניותה של סוריה, זכה לתמיכה כלכלית ואף העביר את מפקדתו לדמשק. עזרה כספית נוספת הגיעה לארגונו מאיראן ובמידה פחותה גם מלוב. בשנת 1985 הוא הצטרף ל"חזית ההצלה הלאומית הפלסטינית", גוף שאיחד את כל התנועות המתנגדות ליאסר ערפאת. בשנת 1989 חל פילוג בתנועת "פתח אל-אינתיפאדה", שאכר אל-עבסי, ביחד עם אבו ח'אלד אל-עמלה, שהיה סגנו של אבו מוסא, הדיחו אותו מהתפקיד ואל-עבסי מינה את עצמו ליושב ראש הארגון.

משנת 1993 עד מותו ישב מוראע'ה בדמשק ולא היה פעיל פוליטית. הוא נפטר בבית חולים בדמשק לאחר מחלה קשה וממושכת.

## קישורים חיצוניים
* Abu Musa: Hard-line Palestinian commander, The Independent, 30 January 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:טרוריסטים מוסלמים
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1927
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2013
משמר החיים

רגימנט **משמר החיים** (באנגלית: **Life Guards**; בראשי תיבות: **LG**) הוא רגימנט פרשים (חיל שריון) בצבא הבריטי. הרגימנט ממוקם במקום הראשון בסדר הבכירות של הפרשים בצבא, ויחד עם רגימנט הכחולים והמלכותיים הוא מרכיב את משמר הפרשים. הרגימנט משמש יחידת סיור משוריינת לצד משימות ייצוגיות ומשמר המלוכה הבריטית והוא נחשב לקטן יחסית לרגימנטים אחרים בצבא עם ארבע מחלקות בלבד.

## היסטוריה
ההיסטוריה של רגימנט משמר החיים התחילה עם כוח פרשים ששימשו שומרי הראש של המלך צ'ארלס עוד בגלותו בהולנד ב-1658. עם חזרתו ושיקום המלוכה באנגליה לאחר מלחמת האזרחים האנגלית, גוף שומרי הראש שלו הפך לגרעין של הצבא האנגלי החדש.

הרגימנט במתקונתו הנוכחית הוקם בשנת 1922 על ידי איחוד שני הרגימנטים של משמר החיים (הראשון והשני). מאז הקמתו שירת הרגימנט בין היתר במלחמת העולם השנייה שם נלחם בחזית באירופה, המערכה בצפון אפריקה והמערכה בסוריה ולבנון. לאחר המלחמה הוצב ושירת במספר מוקדים סביב העולם והשתתף בין היתר במלחמת המפרץ ומלחמת עיראק.

### הרגימנט הראשון של משמר החיים
'הרגימנט הראשון של משמר החיים' (באנגלית: 1st Regiment of Life Guards) או בקיצור 'משמר החיים הראשון', הוקם בשנת 1788 על ידי איחוד "מחלקת משמר הפרשים הראשונה" ו-"מחלקת משמר הגרנדירים הרכובים הראשונה".

### הרגימנט השני של משמר החיים
'הרגימנט השני של משמר החיים' (באנגלית: 2nd Regiment of Life Guards) או 'משמר החיים השני', הוקם גם הוא בשנת 1788 על ידי איחוד "מחלקת משמר הפרשים השנייה" ו-"מחלקת משמר הגרנדירים הרכובים השנייה (הסקוטים)".

## מסורת
* **מדים יצוגיים:** חיילי הרגימנט לובשים מדים יצוגיים בצבע אדום ולעיתים לובשים גם קיראס (שריון חזה). בדומה לחיילי הכחולים והמלכותיים, גם אלו של משמר החיים עושים שימוש בקסדות "שירות בית" (Home Service helmet), קסדה שהייתה נהוגה ברחבי הצבא בסוף המאה ה-19. סממנים נוספים המייחדים את הרגימנט הם נוצת מצנפת בצבע לבן הגולשת כלפי מטה מראש הקסדה וצבע צווארון שחור.
* **סייסי הרגימנט:** הרגימנט מכיל מספר סייסים (חיילים האמונים על טיפול בסוסים), אשר מוכנים תמיד לטפל במקרי חירום וסיוע לסוסים של הרגימנט. חיילי הרגימנט נמצאים בסביבת הסוסים באימוני מסדרים ותרגילי סדר כמו משימות ייצוגיות ותהלוכות באזור מחנה הרגימנט בלב לונדון, כאשר איתם נמצאים סייסי הרגימנט. במדים יצוגיים הסייסים עונדים גרזן במקום חרב ובהצדעה כשנשלפת החרב הסייס אוחז בגרזן מול פניו.

## מבנה
שני הרגימנטים של משמר הפרשים אינם משמשים רגימנטים משוריינים מלאים, אך בכל זאת בעלי יכולת להישלח למוקדים שונים ולהשתתף בפעילות מבצעית.

רגימנט משמר החיים מורכב משלוש פלוגות (squadron), שניים שמשמשים פלוגות סיור משוריינות המבוססות על רק"מי סיור שונים כגון הווריור. הפלוגה השלישית משמשת פלוגת פרשים ייצוגית אשר מוצבת דרך קבע בלונדון וחייליה שומרים באופן ייצוגי במספר מוקדים מרכזיים בעיר ובאתרי המלוכה הבריטית.

## תמונות

קובץ:Life guards - Whitehall (London).JPG|חיילי המשמר במדי חורף יצוגיים.
קובץ:Garter 2008 Life Guards.JPG|חיילי המשמר במדים יצוגיים.
קובץ:Lifeguard Buckingham.jpg|חיילי המשמר רכובים מחוץ לארמון בקינגהאם.
קובץ:Household cavalry Hyde Park.jpg|חיילי המשמר במדים יצוגיים לצד רק"ם סיור.
קובץ:Ceremony.lifeguard.london.arp.new.jpg|חיילי הרגימנט במשימת שמירה ייצוגית.


## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד הרגימנט באתר משרד הביטחון הבריטי.
* אתר אודות הרגימנט.
* עמוד על ההיסטוריה של הרגימנט באתר 'רגימנטל ארט'.

קטגוריה:הצבא הבריטי: רגימנטים
קטגוריה:יחידות שריון בריטיות
סאר

**סאר** (גרמנית: **Saar**) הוא נהר הזורם בצפון מזרח צרפת ומערב גרמניה ומהווה אחד מיובליו של נהר המוזל. הנהר מתחיל ברכס הרי הווז' שבצרפת, בגבול אלזס-לורן ומתמזג לתוך המוזל בסמוך לטריר. הנהר מקבל את עיקר מימיו משני יובלים מרכזיים הנובעים בסמיכות למון דונון (Mont Donon), שבהרי הווז'. לאחר 246 ק"מ (126 בצרפת והשאר בגרמניה) הוא מתחבר למוזל בסמיכות לעיר קונץ שבריינלנד-פפאלץ, בין טריר לגבול עם לוקסמבורג.

אגן הניקוז של הנהר הוא 7,431 קמ"ר, וספיקתו היא 75 קוב לשנייה.

הנהר הוא מרכיב חיוני בתעשיית הפחם, ברזל והפלדה של חבל הסאר בגרמניה. על גבי הנהר מובלים חומרי גלם ומוצרים מוכנים אל חבל הרוהר ולנמל רוטרדם.

## קישורים חיצוניים

* מידע על הנהר מאתר sandre - השירות ההידראולי הלאומי של צרפת
* 

קטגוריה:חבל הסאר
קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:גרמניה: נהרות
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: נהרות
קטגוריה:גבול גרמניה–צרפת
תיה

[שמאל|ממוזער|200px|פסל של המלכה תיה שהתגלה בעמרנה ומוצג כיום ב[המוזיאון החדש (ברלין)|מוזיאון החדש בברלין.]]
[200px|ממוזער|שמאל|ה[מומיה של תיה]]
**תֶיַה** (נכתב במקור  תֶיַ) הייתה מלכת מצרים שחיה כנראה בין השנים 1398–1338 לפנה"ס. היא נולדה לפקיד הגבוה יויא ולאשתו תויה, והפכה לאשתו הראשית של מלך מצרים אמנחותפ השלישי. אביה יויא היה בעל אדמות עשיר מהעיר אחמין שבמצרים העליונה, ואימה תויה הייתה כוהנת דת, וכנראה הייתה חלק ממשפחת המלוכה. לתי היה אח שנקרא אנן, והוא שירת ככוהן השני לאל אמון. תיה נישאה לאמנחותפ השלישי בשנה השנייה למלכותו, ולהם נולדו לפחות שבעה ילדים. היא אמו של אמנחותפ הרביעי שידוע יותר בשם אחנתון.

נישואיה לאמנחותפ השלישי עוד בנעוריו היו, ככל הנראה, יוזמה של אמו מותמויא.

בעלה אמנחותפ השלישי הקדיש לה מספר מקדשים במצרים ובנוביה, וגם בנה אגם מלאכותי לכבודה בשנה ה-12 למלכותו. שמה מופיע לצד שם בעלה בהרבה חפצים קטנים שהתגלו בחפירות, כמו תכשיטים, כלי אגירה וחרפושיות. מכל הממצאים הללו ניתן ללמוד שהייתה לה השפעה רבה בחצר המלוכה בזמן מלכותם של בעלה אמנחותפ השלישי ובנה אחנתון. ישנן עדויות למלכים זרים כגון מלך מיתני ומלך בבל שיצרו איתה קשרים ישירים, אם זה לצורכי שידוך עם בנות משושלת המלוכה או לצורכי מסחר. לאחר מות בעלה היא המשיכה ליעץ לבנה אחנתון, היא ממשיכה להיות מוזכרת במכתבי אל עמרנה ובכתובות מלכותיות. ממכתבי אל עמרנה ניתן ללמוד גם שהיה לה בית בעמרנה, מהכתובות המלכותיות ניתן ללמוד שהיא כנראה המשיכה לחיות לפחות עד השנה ה-12 למלכותו של אחנתון.

תיה כנראה נקברה במקור בעמרנה. ארון הקבורה שלה התגלה בקבר KV55. בשנת 2010 פורסמו תוצאות בדיקת סמני DNA שקבעו שמומיה שהתגלתה בקבר KV35 בעמק המלכים, שנבנה עבור אמנחותפ השני, היא המלכה תיה. המומיה התגלתה כבר בשנת 1898 בקבר KV35 יחד עם עוד מומיות מלכותיות, ביניהן אמנחותפ השלישי. לקחו שיער שנמצא בקבר של תות ענח' אמון, בתוך תיבה שרשום עליה שמה של תיה. את הדנ"א בשיער השוו לדנ"א בשיניים של המומיה, ונמצאה התאמה מושלמת.

## לקריאה נוספת
* זאהי הוואס, **סודות במשפחת המלוכה של המלך תות**, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 148, ספטמבר 2010

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אל-עמארנה
קטגוריה:חנוטי מצרים העתיקה
קטגוריה:מלכות במצרים העתיקה
דורנבירן (מחוז)

**מחוז דורנבירן** (בגרמנית: **Bezirk Dornbirn**) הוא מחוז באוסטריה, במדינת פורארלברג. בירתו היא העיר דורנבירן, שהעניקה למחוז את שמו.

המחוז חולק ממחוז פלדקירך בשנת 1969. שטח המחוז הוא 172.37 קמ"ר ואוכלוסייתו 83,358 נפשות (נכון ל-2012). המחוז מחולק לשלוש מועצות מקומיות, שניים מהן - ערים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פורארלברג
כאן (קבוצת תקשורת)

**כאן** הייתה קבוצת תקשורת אשר התמודדה במכרז ערוץ 2 בשנת 2005 אך לא נבחרה.

## על החברה
בשנת 2005 התקיים מכרז לקבלת זיכיון לשידור בערוץ 2 בעשר השנים הבאות. לצורך המכרז, נדרשו המתמודדים להגיש לרשות השנייה מצע שידורים עתידי וכן, סכומי כסף משוערים שישולמו כדמי הזיכיון. למכרז ניגשו שלוש זכייניות ערוץ 2 (קשת, רשת וטלעד) ובנוסף אליהן, קבוצת "כאן" שהוקמה לצורך מכרז זה, ואשר לא שידרה בעבר. מבין הארבע נבחרו ב-13 באפריל 2005 "קשת" ו"רשת" להוביל את שידורי הערוץ לעשור העוקב.

במכרז עצמו הציעה כאן לוח שידורים המתיימר להיות שונה ואיכותי יותר מהתוכניות שקדמו לו בערוץ 2. בלוח נכללו הצעות להפקות מקור מסוג דרמה ודוקומנטרי.
בין השאר הוצעה סדרה היסטורית בשם "לטרון" על פי ספרו של רם אורן, ראש חטיבת התוכן על פי קרב לטרון, דרמת טלוויזיה המבוססת על סיפור פשוט של הסופר ש"י עגנון, דרמות ספרותיות על פי סייד קשוע, שי גולדן ושהרה בלאו, סדרת מתח מאת דוד אופק ויוסי מדמוני, ועוד.
הקבוצה הציעה גם: תוכנית ריאליטי המדמה את ארץ ישראל בשנות ה-20, תוכנית הכישרונות "מלך ההיפ הופ" דומה לכוכב נולד, תוכנית סאטירה בדומה ל ותוכנית שידוכים בשם "יש מדינה לאהבה", תוכנית תחקירים שבועית שערוך ויגיש העיתונאי רונן ברגמן.
## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ביוני 2004, ביוזמת עמי גניגר, יושב ראש תיא תקשורת, שהחזיקה בבעלות חלקית על אולפני הרצליה והאולפנים המאוחדים ובבעלות מלאה על נגה תקשורת. חודש אחר כך הצטרף לקבוצה העיתונאי והסופר רם אורן כסמנכ"ל התוכן.

באוגוסט 2004, מונה אורן מוסט ליו"ר הקבוצה וקיבל את האחריות לגיבוש אסטרטגיית המכרז והתוכנית העסקית של הקבוצה. זמן קצר אחר כך הוחלט כי תתמודד במכרז תחת השם "כאן".

באוקטובר 2004, הודיעה קבוצת "כאן" על איוש תקפידי המפתח שלה לקראת המכרז: במאית הדוקו אורנה בן דור מונתה למנהלת מחלקת התעודה, רן תלם כאחראי לתחום הבידור, הבמאי והתסריטאי אבי כהן כאחראי ללוח התוכניות. בנוסף, העיתונאי ג'קי לוי הצטרף כאחראי על הגיוון החברתי-תרבותי וכמגיש תוכנית תחקירים.

בנובמבר 2004, היזם ואיש העסקים מוטי זיסר הצטרף לבעלות קבוצת "כאן", באמצעות חברת אלביט הדמיה והחברה הבת שלה אלסינט, שרכש 50% מהמניות של הקבוצה תמורת הזרמת מחצית מהסכום הדרוש להתמודדותה במכרז.

בינואר 2005 הצטרף משה שלונסקי סמנכ"ל התוכניות, אך עזב אחרי ארבעה חודשים.

באפריל 2005, פורסם כי הקבוצה לא זכתה במכרז.

ביוני 2005, נחשפו קטעים מהדיונים של ועדת המרכז בהם קבעו יועצי התוכן כי "לוח השידורים שהציעה קבוצת "כאן" ניסיוני מדי, שיש לה בעיה בהגדרת קהלי יעד ושלמנכ"ל חסר ניסיון טלוויזיוני".

ביולי 2005, דיווחה חברת "תיא תקשורת" כי ההשתתפות בהליך המכרז גרמה להוצאה כוללת של 4.6 מיליון שקל.

## לאחר המכרז
בשנת 2007 פנתה "כאן", יחד עם קשת ל בבקשה לקיום מכרז חוזר. בעקבות דחיית הפנייה והחלטת ראשי החברה שלא להרחיב את תחומי פעילות החברה, החברה פורקה בסוף שנת 2007.

## קישורים חיצוניים
*  - פרופיל החברה
* קובץ תמלול התשאול של "כאן" במהלך שלב הראיונות במכרז, מתוך אתר הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ 2
קטגוריה:חברות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
מונעם אל-עאבד

**מונעם אל-עאבד** (בערבית: **منعم العابد**) הוא אתלט פאראלימפי תוניסאי.

הוא היה התוניסאי הראשון שהשתתף במשחקים הפאראלימפיים, כשב-1988 הוא זכה בשתי מדליות ארד.

## ראו גם
*תוניסיה במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:ספורטאים תוניסאים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ילידי 1950
אלטמינסטר

**אלטמינסטר** (בגרמנית: **Altmünster**) היא עיירת שוק הממוקמת 3 קילומטרים מגמונדן שבמחוז גמונדן שבמדינת אוסטריה עילית.

העיירה ממוקמת על החוף המערבי של אגם טראונזה. הכלכלה המקומית מבוססת על תיירות, תעשייה קלה ואירוח של עובדים בערים הגדולות הסמוכות, כמו גמונדן ופקלאברוק.

## פוליטיקה
ראש העיר של אלטמינסטר היא אליזבת פייכטינגר ממפלגת SPÖ, בבחירות לראשות העיר בשנת 2015 היא קיבלה 60% מהקולות. הוגו שובה (ÖVP) היה ראש העירייה שכיהן הכי הרבה זמן כראש העיר של אלטמינסטר, 28 שנים (1961–1989).

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
אגם טראונזה

**אגם טראונזה** (בגרמנית: **Traunsee**) הוא אגם בזאלצקמרגוט, אוסטריה. שטחו 24.5 קמ"ר ועומקו המרבי הוא 191 מטרים, כך שהוא האגם העמוק ביותר באוסטריה והשני בגודלו (אחרי האטרזה). האגם מהווה מוקד תיירותי פופולרי, ואחת האטרקציות בו הוא השלוס אורט, מבצר ביניימי.

מצפון לאגם נמצאת העיר גמונדן, והעיירה אלטמינסטר על חופו המערבי. האגם מוקף בהרים, ביניהם הטראונשטיין.

## קישורים חיצוניים

טראונזה
קטגוריה:אוסטריה עילית: גאוגרפיה
מועאז אל-ח'טיב

**מועאז אל-ח'טיב** (ערבית: ** أحمد معاذ الخطيب الحسني**, בתעתיק מדויק: אחמד מעאד' אלח'טיב אלחסני; נולד ב-1960) הוא נשיא הקואליציה הסורית הלאומית של האופוזיציה והכוחות מהפכניים ולשעבר אימאם המסגד האומיי בדמשק.   

ח'טיב למד בצעירותו גיאופיזיקה שימושית, ועבד כמהנדס ומנהל במספר חברות נפט גדולות. בין השאר עבד בסניף הסורי של "Royal Dutch Shell", במשך שש שנים. הוא חבר החברה הגאולוגית הסורית והאגודה הסורית למדע פסיכולוגי. כיהן בעבר כנשיא ונשאר נשיא כבוד של האגודה האסלאמית לאורבניות.

ב-11 בנובמבר 2012 נבחר ח'טיב לנשיא הקואליציה הסורית, שהיא חלק מכוחות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: אישים
קטגוריה:אנשי דת סורים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1960
אנדי רובין

**אנדרו (אנדי) אי. רוּבין** (באנגלית: **Andrew E. "Andy" Rubin**, נולד ב-1962) הוא מהנדס אמריקאי יהודי, מייסד ומנכ"ל החברות Danger ו-Android (שנקנתה על ידי גוגל ומוכרת כמערכת ההפעלה אנדרואיד). כיהן כסגן נשיא מערכת הנייד הדיגיטלית של חברת "גוגל" ובמהלך 2013 מונה על ידי פייג' לנהל את מחלקת הרובוטיקה בגוגל הכוללת חברות שנרכשו לשם כך כגון בוסטון דיינמיקס. רובין פיקח על פיתוח מערכת אנדרואיד, מערכת הפעלה של קוד פתוח למכשירי טלפון מתקדמים, עד שהוחלף על ידי סונדאר פיצ'אי. על שמו רשומים שבעה עשר פטנטים, והוא בעל הון מוערך בכ-100 מיליון דולר.

## קורות חיים
רובין גדל בעיר קטנה במחזור ווסטצ'טר במדינת ניו יורק שבארצות הברית. אביו הוא פסיכולוג שהקים חברה לשיווק ישיר משלו. רובין הפעיל מערכת מחשב מסוג BBS בילדותו. בבגרותו סיים תואר במדעי המחשב בקולג' יוטיקה במרכז מדינת ניו יורק, ב-1986. מסיום לימודיו ועד 1989 עבד כמהנדס רובוטיקה, ובין השנים 1989 ל-1992 עבד כמהנדס ייצור לחברת אפל. אחר כך עזב לטובת ספין-אוף שהתמקד במערכות הפעלה וממשק של אפל, עד עזיבתו ב-1995. הוא עבר לעבוד כמהנדס עבור חברה שנרכשה על ידי מיקרוסופט. ב-1999 הקים את חברת Danger יחד עם שותף נוסף, פרויקט עליו עבדו במשך 3 שנים. 

בשנת 2003 ייסד רובין את חברת "אנדרואיד", שפיתחה תוכנה לטלפונים ניידים. ב-2005 נמכרה החברה ל"גוגל", ורובין התמנה לסגן נשיא בכיר, האחראי על פיתוח מערכת אנדרואיד בגוגל.

ב-2013 נבחר לנהל את חטיבת הרובוטיקה בגוגל, תחום אליו נכנסה גוגל כשחקן חדש ואותתה נכונות להעמיד חטיבה יוקרתית עם רכישות מאסיביות בענף, כגון חברת בוסטון דיינמיקס.

באוקטובר 2014, לאחר 9 שנים, עזב את גוגל כדי להקים "חממה" לקידום חברות הזנק בתחום החומרה. על פי תחקיר הניו יורק טיימס, הרקע לעזיבתו את החברה היה תלונה של עובדת בגוגל על הטרדה מינית כלפיה מצידו של רובין.

## קישורים חיצוניים

* פטנטים שיצר רובין: פטנט 1, פטנט 2, פטנט 3, פטנט 4
* אנדי רובין: 900,000 מכשירי אנדרואיד מופעלים מדי יום, באתר "The gadget spot"
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:עובדי אפל
קטגוריה:מתכנתים יהודים
קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קומוץ'

**קומוץ**' (ברוסית: **Комуч,Комитет членов Всероссийского Учредительного собрания**) - ממשלה שהוקמה בסמרה ב-8 ביוני 1918 על ידי חברי האספה המכוננת הרוסית ולא הכירה בפיזור האספה שבוצע ב-6 בינואר 1918 על ידי השלטון הסובייטי. הקמת הממשלה בסמרה התאפשרה בעקבות מרד הלגיון הצ'כי והפסקת השלטון הסובייטי באזור. הממשל פוזר בסוף 1918 בעקבות הפיכה שלטונית שבוצע על ידי אלכסנדר קולצ'ק.
שמאל|ממוזער|חמש חברי של קומוץ' בהקמתו

## הקמה והרחבת השלטון
הוועדה תחילה כללה רק 5 חברי האספה המכוננת מטעם המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית בראשות ולדימיר וולסקי. הם הכריזו על היותם השלטון העליון ברוסיה עד לכינון האספה מחדש. לקראת ספטמבר 1918 בסמרה התווספו כבר 97 חברים של האספה המכוננת. 

כבר ביום הקמתה, קומוץ' החל בהקמת צבא העם. בראש הצבא הועמד תת-קולונל ולדימיר קאפל. במהלך קיץ 1918 למרות נחיתות מספרית הוא הצליח להביס כוחות הצבא האדום באזור. הצבא בפיקוד קאפל כבש מספר ערים לאורך נהר הוולגה. ב-21 ביולי הוא הגיע עד לאוליאנובסק וכבש אותה. ב-7 באוגוסט, למרות התנגדות חזקה של הצבא האדום קאפל הצליח לכבוש את העיר קאזאן תוך לקיחת מחסני נשק, תחמושת וזהב ממשלתי שאוחסן בעיר עוד בתקופת האימפריה הרוסית. בעקבות הצלחות בשדה הקרב, שלטון קומוץ' התרחב לשטחי מחוז סמרה, בשקיריה, טטרסטן, מחוז אוליאנובסק ומחוז סרטוב. אזורים שהיו מאוכלסים על ידי הקוזאקים באזור אורנבורג והרי אורל הכירו בשלטון קומוץ'.

על שטח שבשליטתו, קומוץ' ביטל כל ההנחיות של הסובייטי, החזיר שליטה על מפעלים ובנקים לבעלים הקודמים, והחזיר את האדמות לבעלים הקודמים.

את ההצלחות בשדה הקרב, קומוץ' לא הצליח לתרגם לבסיס שלטוני לאורך זמן. ניסיונות לגיוס חובה לא הצליחו. הפועלים והאיכרים שגויסו ערקו משורות הצבא. יחידות שלמות סירבו לצאת לחזית. לעומת זאת, הממשל הסובייטי שלח לאזור תגבורות והצבא האדום החל מתקפת נגד. במהלך ספטמבר 1918 החלה נסיגה כללית של צבא העם של קומוץ'.

ב-23 בספטמבר 1918 באופה הוקמה ממשלה זמנית חדשה שאיחדה את קומוץ' וממשלה הזמנית הסיבירית. בעקבות כך, ב-23 בספטמבר 1918 יחידות צבא העם של קומוץ' הפכו לחלק של צבא הממשלה הזמנית החדשה.

לאחר שב-18 בנובמבר 1918 אדמירל אלכסנדר קולצ'ק ביצע הפיכה שלטונית, גם הממשלה הזמנית שהוקמה הפסיקה לתפקד.
## גורל חברי קומוץ'
חלק מחברי קומוץ' שהחלו בתעמולה נגד השלטון החדש של קולצ'ק הוצאו להורג. רוב חברי הארגון שנשרו בתחומי ברית המועצות נהרגו במהלך הטיהורים הגדולים. 

להלן גורל 5 חברי של קומוץ' שהקימו אותה:

* ולדימיר וולסקי - במהלך הטיהורים הגדולים נעצר והוצא להורג בשנת 1937. בשנת 1991 טוהר מכל אשמה.
* בוריס פורטונטוב - לאחר נפילת קומוץ' הצטרף לשורות הצבא האדום. בשנות ה-30 נעצר ושוחרר בשנת 1936. שנת פטירתו לא ידוע. בשנת 1957 טוהר מכל אשמה. 
* איוון ברושביט - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות, נשפט ונפטר בכלא בשנת 1946. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.
* פרוקופי קלימושקין - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות ונשפט ל-10 שנות מעצר. לאחר ריצוי תקופת המעצר חזר לצ'כוסלובקיה ונפטר לאחר מספר שנים. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.
* איוואן נסטרוב - נמלט לצ'כוסלובקיה. בשנת 1945 גורש לברית המועצות ונשפט ל-10 שנות מעצר. לאחר ריצוי תקופת המעצר חזר לצ'כוסלובקיה ונפטר לאחר מספר שנים. בשנת 1992 טוהר מכל אשמה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור מפורט של פעילות קומוץ' 

קטגוריה:1918 ברוסיה
קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
אייל וינקלר

**אייל וינקלר** (נולד ב-1960) הוא רופא מומחה לכירורגיה פלסטית, מנהל מחלקה לכירורגיה פלסטית, חוקר רפואה פלסטית ופרופסור בחוג לכירורגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
וינקלר סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא בעל רישיון מומחה בכירורגיה פלסטית וניתוחים קוסמטיים. השתלם במיקרוכירורגיה בבית החולים של אוניברסיטת ניו יורק ובניתוחים קוסמטיים בארצות הברית ובקנדה.

שימש כיו"ר איגוד הפלסטיקאים בישראל משנת 2005 ועד 2009. משנת 2011 משמש מנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא. שימש גם מנהל מרפאת קלאס קליניק הפועלת בבית החולים, והושעה מתפקיד זה במאי 2014, לאחר שהועלה חשד שערך ניתוחים רבים במסגרת זו בשעות הבוקר.

בשנת 2012 יצא לאור ספרו "כל האמת בפנים", הפונה אל הציבור הרחב.

בשנת 2013 הועלה לדרגת פרופסור בחוג לכירורגיה של אוניברסיטת תל אביב.

וינקלר עמד בראש 15 משלחות הומניטריות בעשרים השנים האחרונות, במהלכן טיפל בהתנדבות בעשרות נפגעי כוויות בלימה, פרו, ובאוובירה שבקונגו. כמו כן ניתח עשרות ילדים שסועי שפתיים בנפאל, וייטנאם, הרי האנדים והג'ונגלים של פרו.

החל מ-1 בדצמבר 2014 הושעה וינקלר מתפקידו בבית החולים שיבא, עד לסיום ההליך המשמעתי המתבצע בעניינו. ההליך עסק בניתוחים פרטיים שביצע במרפאתו ללא אישור מהנהלת בית החולים ובנוסף הואשם בקבלת שכר כפול: פרטי וציבורי על ניתוחים שביצע. במאי 2016 נקבע בהסדר טיעון שווינקלר יפוטר משירות המדינה, יורחק משירות המדינה ל-4 שנים ולא יוכל למלא תפקיד במשרד הבריאות במשך 5 שנים.

## קישורים חיצוניים
* 

* אייל וינקלר, באתר מרכז הרפואי שיבא, תל השומר
* מאמרים מחקריים שפרסם וינקלר בכתבי עת מדעיים עם ביקורת עמיתים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כירורגים פלסטיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
T-10

**T-10** (נודע גם בשם **Object 730**) היה טנק סובייטי כבד שפותח במהלך המלחמה הקרה, השלב האחרון בפיתוחן של סדרת טנקי ה-KV והסטלין. הוא אושר לייצור ב-1952 תחת השם IS-8 (ראשי תיבות ברוסית לשם יוסיף סטלין), אך באקלים הפוליטי שלאחר מות סטלין ב-1953, שונה שמו של הטנק ל-T-10.

הטנק נבדל מקודמו, ה-IS-3, בשלדה מוארכת יותר, שבעה גלגלי מרכוב בכל צד במקום שישה, צריח גדול יותר שהכיל תותח חדש עם מפנה גזים, מנוע דיזל חדש ומיגון משופר. הביצועים הכללים של הטנקים היו זהים, אולם ה-T-10 יכול היה לשאת יותר תחמושת.

היחידה העיקרית של טנקי ה-T-10 (בדומה לטנקי ה-IS אותם החליפו) הייתה רגימנט שריון עצמאי הכפוף לארמיות, וגדוד שריון עצמאי הכפוף לדיוויזיות. יחידות אלו היו יכולות להסתפח ליחידות ממוכנות, לספק אש מסייעת לחיל הרגלים או לשמש כיחידות הבקעה.

## דעיכת הטנקים הסובייטים הכבדים
חשיבות הניידות בלוחמת שריון במלחמת העולם השנייה הדגישה את מגרעות הטנקים הכבדים והאיטיים. בדחיפה האחרונה לעבר ברלין, דיוויזיות ממוכנות נהיו מפוצלות במדה רבה כאשר טנקים כבדים השתרכו מאחור והתקשו להדביק את טנקי ה-T-34 הניידים. הסובייטים המשיכו לייצר טנקים כבדים למשך מספר שנים כחלק ממרוץ החימוש במלחמה הקרה, אולם באותו זמן כבר הופיעו טנקים כגון ה-T-54 וה-T-62 אשר היו ניידים יותר והשתוו מבחינת כוח אש ומיגון ל-T-10.

בשנות ה-60 הסובייטים אימצו את הקונספט של טנק מערכה, בכך שהחליפו את הטנקים הכבדים בטנקים בינוניים וניידים. בשלהי שנות ה-60 צוידו גדודי השריון העצמאיים בטנק המתקדם T-64 שהחליף את הטנקים הכבדים, בעוד יחידות ממוכנות ויחידות שריון רגילות צוידו ב-T-55 הבסיסי יותר. ייצורו של ה-T-10 הופסק ב-1966, ופרויקטים אחרים לטנקים כבדים בוטלו, דוגמת ה-Obiekt 770 החמוש בתותח 130 מילימטר ובעל מערכת טעינה אוטומטית.

באותה תקופה החל השימוש הנרחב בטילים מונחים נגד טנקים, שהתבררו כמחליפים יעילים לכוח האש רחוק הטווח של טנקים כבדים. הסובייטים עשו שימוש בטילי הנ"ט לראשונה בנגמ"ש הלחימה מדגם BMP-1, ומאוחר יותר בטנקי מערכה כגון T-64. לבסוף, השריון ריאקטיבי הקל והמתוחכם סיפק תוספת מיגון לטנקי המערכה מבלי להכביד על משקלם.

לפי ההיסטוריון בריאן פרט (Bryan Perret), "הקרבות במלחמת ששת הימים, במיוחד אלו ברפיח, רק הדגישו את שידע הצבא הסובייטי, שחלף זמנו של הטנק הכבד".

## היסטוריית שירות
[ממוזער|T-10 במוזיאון ב[קייב, אוקראינה.]]
T-10 שירת בצבא הסובייטי אך ככל הנראה לא סופק למדינות ברית ורשה, על אף שיחידות שריון סובייטיות שהוצבו במדינות אלו אפשרי כי צוידו בהם. בנוסף, T-10 יוצאו למצרים וסוריה והשתתפו במלחמת יום הכיפורים, שם הם סיפקו לרוב אש מסייעת לטווח ארוך לטנקי T-55 ו-T-62, בהצלחה מועטה. הסובייטים הוציאו את הטנקים הכבדים משירות בקו החזית ב-1967, וב-1993 אלו הוסרו סופית משירות. שלדות טנקים רבות הוסבו לנשיאת טילים.

### דגמים
(בסוגריים: שנת ייצור)
* **T-10** -  (1952)
* **T-10A** -  (1956) בדגם זה נערכו מספר שינויים, נוספה מערכת חד מישורית לייצוב התותח.
* **T-10B** -  (1957) נוספה מערכת דו-מישורית לייצוב התותח.
* **T-10M** -  (1957) דגם משופר עם תותח מדגם M-62-T2 באורך של 43 קליברים, המקלעים הוחלפו במקלע כבד מדגם KVPT בקוטר 14.5 מילימטר, נוספו מערכת תת אדום ומערכת אב"כ. אורך כולל של הטנק הגיע ל-10.29 מטר.
**1963 - T-10M אשר צוידו במערכת צליחה עמוקה מדגם OPVT.
**1967 - T-10M להם נוספה תחמושת מסוג APDS (חודר שריון עם מנעל מתפרק) ומטען חלול (HEAT).

## קישורים חיצוניים

*טנקים כבדים ואב טיפוסים סובייטים באתר battlefield.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:טנקים כבדים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1953
זיכרונות אחרי מותי

**זיכרונות אחרי מותי: סיפורו של [[יוסף (טומי) לפיד]]** הוא ספר מאת יאיר לפיד שיצא לאור בהוצאת כתר בשנת 2010.

## תוכן
ספרו של יאיר לפיד מבוסס, לדבריו, על הקלטות של אביו. יאיר לפיד כותב בגוף ראשון על חיי אביו מנקודת מבט אישית, המזכירה במידה מסוימת את תוכנית הרדיו של לפיד האב, "השבוע שלי", ברשת ב'. תחילת הספר במלחמת העולם השנייה אז היה ילד שאביו נרצח וחי חיי פחד מתמיד, ועד עלייתו לארץ והיבחרו לתפקיד שר וסגן ראש ממשלת ישראל.

הספר מתאר בהומור את חייו הדמוקרטיים בישראל, מול חיי הפחד בשעות הנוראות בעת המלחמה. לפיד הבן מתאר כיצד, כאשר הצליחו הוא (לפיד האב) ואימו לברוח מידי הגרמנים, איימו הסרבים לרצוח אותם או להסגירם... וכאשר ברחו מהסרבים, תפסו אותם ההונגרים, כאשר השתחררו בכישרון מידי ההונגרים, החלו הפצצות הקומוניסטים והיה עליהם לברוח ולהיחבא, ולאחר מכן הפציצו בעלות הברית האחרות... אולי נס, אולי מקריות כיצד הצליח לפיד לחמוק מכל מכשולי המוות.

עוד מתואר בספר בפרטי השתלבותו בישראל, שירותו בצה"ל, ועד תחילת תפקידו ככתב בעיתון ההונגרי Ui-Kelet (מזרח חדש). לאחר מכן תפקידיו השונים בעיתון מעריב והקמת הירחון את. יחסיו הענפים במדינות שונות, בין השאר חזרתו לאותן ארצות בהן נרצחה משפחתו. כמו כן כתיבת ספריו, על הצלחותיו וכישלונותיו וכן עבודתו הענפה עם המיליארדר ההונגרי רוברט מקסוול.

הספר משולב בביקורת עצמית חדה, כמה הערות לתיקון ואף כמה בקשות סליחה. ניתן ללמוד כיצד ניהל את רשות השידור והיריבים שהתפקיד הקנה לו. כן מתבררים כמה אירועים אישיים עם שמות שונים ידועי שם. קטע מרכזי בספר הוא פופוליטיקה תוכנית הטלוויזיה הפופולרית בערוץ 1 שארכה כשש שנים, שמעט היו אדישים אליה בישראל.

כמו כן חייו הפרטיים והאבל הכבד שנפל על המשפחה עם מותה טרם עת של מיכל, בתו, בתאונת דרכים. גירושיהם של ילדיו מנישואיהם הראשונים ונישואיהם השניים ובספר מתואר בצורה רומנטית סיפורי האהבה הראשונים, התמימים והצעירים של לפיד, לפני נישואיו וחייו עם אשתו הסופרת והמחזאית שולמית לפיד. כניסתו לפוליטיקה, היבחרו לחבר כנסת של מפלגת שינוי ועוד.

## פוליטיקה של אב ובנו
הספר מדגיש את בחירות 1999, כאשר יוסף לפיד מוביל את מפלגת שינוי לניצחון ומביא שישה חברי כנסת בכנסת ה-15, ונותן פחות מקום לניצחון הגדול של האב לפיד בכנסת ה-16, בה עמד בראש רשימה של 15 חברי כנסת. וכך אנו למדים מהי תפיסת עולמו הפוליטיות המגובשות של האב. להלן דברי טומי לפיד לקראת הבחירות לכנסת ה-16:

## קישורים חיצוניים
* 
* "זיכרונות אחרי מותי" – על יוסף לפיד, יאיר והספר שביניהם, באתר "קפה דהמרקר", 22 בפברואר 2012
* אדיר בנימיני, "זיכרון פוליטי מן העבר/ בעקבות ספר “זיכרונות אחרי מותי” באתר "כאן ישראל", 27 בפברואר 2010

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:ספרי יאיר לפיד
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
הפרויקט הירוק

**הפרויקט הירוק** היא תוכנית טלוויזיה קומית ישראלית, שיצר איל B בהשתתפות קומיקאים נוספים. התוכנית שודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל.

## מבנה התוכנית
התוכנית מצולמת על רקע מסך ירוק, ומציגה מערכונים פרועים במקומות לא שגרתיים שמתווספים כרקע אקטיבי לאחר הצילום. התוכנית נוצרה על ידי איל B ונכתבה על ידיו יחד עם ליאור פריד, אבי בוזגלו, מני אסייג, נמרוד אלדאה ועודד סמו. המפיק יואב גרוס ומנכ"ל ערוץ קומדי סנטרל אוהד אשכנזי יצרו את הפורמט שהצליח ונמכר למספר מדינות בעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2011
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדי סנטרל: תוכניות וסדרות
תסמונת אלכוהול עוברית

**תסמונת אלכוהול עוברית** (באנגלית: **Fetal Alcohol Syndrome**; בראשי תיבות: **FAS**) היא אוסף מוכר של פגמים נפשיים ופיזיים העלולים להתפתח בעובר הנחשף  לאלכוהול במהלך ההריון. 

האלכוהול חודר את מחסום השליה ועלול להאט התפתחות עוברית, לגרום פיגור גדילה תוך-רחמי, ליצור תווי פנים ייחודיים, לגרום לנזק עצבי ולנזק למבנה המוח, ולנזקים גופניים נוספים. הביטוי הבולט של תסמונת אלכוהול עוברית הוא נזק בלתי הפיך למערכת העצבים המרכזית, בעיקר נזק מוחי. חשיפה לאלכוהול בשלבי ההתפתחות העוברית עלולה לגרום להתפתחות פגומה של תאי המוח, עובדה המוצאת ביטויה בקשת רחבה של נכויות קוגניטיביות ותפקודיות (כולל בעיות בזיכרון, בעיות קשב וריכוז, התנהגות אימפולסיבית, ומהלך חשיבה לקוי) כמו גם נכויות משניות (לדוגמה, סיכון גבוה יותר למחלות נפש ולהתמכרויות). הסיכון לנזק מוחי בעובר כתוצאה מחשיפה לאלכוהול קיים לאורך כל ההריון כיוון שהתפתחות המוח נמשכת לאורך ההיריון כולו. ככל שצריכת האלכוהול בזמן ההריון מוגברת, כך גם עולה הסיכון להתרחשות התסמונת.

חשיפה עוברית לאלכוהול היא הגורם המוביל למוגבלות שכלית התפתחותית (פיגור שכלי) בעולם המערבי. שכיחות תסמונת אלכוהול עוברית משתנה בין תרבויות ומדינות שונות בעולם. שכיחות התסמונת בארצות הברית מוערכת ב-1% מכלל לידות חי, ואילו בדרום אפריקה בקהילות בהן קיימת צריכת אלכוהול רבה נמצא כי 4–5% מכלל ילדי כיתה א' בבתי ספר של החינוך הרגיל סובלים מן התסמונת. על פי הערכות בארצות הברית העלות החברתית והרפואית בטיפול בתינוק שנולד עם תסמונת אלכוהול עוברית מוערכת בכשני מיליון דולר לאורך חייו. בסקרים שנערכו בארצות הברית 10–15% מן הנשים ההרות דיווחו על שתייה לשוכרה, ועד 30% דיווחו על שתיית אלכוהול במהלך ההריון. ראשי מערכת הבריאות הממשלתית במדינות רבות בעולם המערבי ממליצים שלא לשתות אלכוהול כלל בתקופת ההריון, כך למשל בארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וישראל.

## טיפול
למרות שאין למחלה תרופה זמינה, טיפול יכול להקל על התסמינים ולשפר את תפקוד המטופלים. מאחר שנזק למערכת העצבים המרכזית, התסמינים, המוגבלויות המשניות והצרכים משתנים מאוד בין חולים, תוכנית הטיפול מותאמת באופן אישי, וכוללת לרוב הדרכה ותמיכה הורית, טיפולים פסיכולוגיים וטיפול תרופתי.

## ראו גם

* אלכוהול בהיריון

## קישורים חיצוניים

* 
* תסמונת האלכוהול העוברית, באתר משרד הבריאות
* יהודה סנצקי, נטע ויס, דבר ענבר ואבינועם שופר, קשת נזקי האלכוהול בעובר, באתר ויקירפואה של איגוד רופאי המשפחה בישראל
* 

## הערות שוליים

אלכוהול עוברית
קטגוריה:מומים מולדים ומחלות כרומוזומליות
קטגוריה:מוגבלות שכלית התפתחותית
קטגוריה:היריון
הדייר

**הדייר** (באנגלית: **The Lodger**) הוא סרט מתח בריטי משנת 1927 בבימויו של אלפרד היצ'קוק. הסרט יצא לאקרנים בלונדון ב-4 בפברואר 1927.

## עלילה
הסרט נפתח ברצח שביצע רוצח סדרתי הנוהג לרצוח נשים בלונדיניות. דייזי וחברותיה הדוגמניות הבלונדיניות מכסות את שיערן בפאות. דייזי צוחקת עליהן וחוזרת הביתה אל הוריה ובעלה השוטר ג'ו. מגיע דייר לבית המשפחה ומשכירים לו את החדר, הוא קצת חשאי ומתבודד מה שמדאיג את האישה אבל הוא משלם ומבקש שיעזבו אותו בשקט. כשהיא עולה להביא לו אוכל היא רואה שהוא הפך את כל התמונות של הנשים הבלונדיניות שהיו על הקיר ומבקש להוריד אותן. כשדייזי עולה לחדרו נוצר ביניהם חיבור. במהלך השבוע הקשר ביניהם מתהדק וג'ו, שמונה לחקור את פרשיית "הנוקם" לא אוהב את זה. באחד הלילות גברת באנטינג מתעוררת כי שומעת את הדייר יוצא. היא חושדת בו ובודקת בחדרו, מוצאת ארון נעול. יום למחרת מתברר ש"הנוקם" תקף שוב ואישה בלונדינית נרצחה ממש ליד ביתם. היא ובעלה מתחילים לחשוד שהדייר הוא "הנוקם". ערב אחד הדייר ודייזי מצליחים לחמוק לדייט לילי, ג'ו עוקב אחריהם, תופס אותם ודייזי ואמרת לו שזה נגמר בינם. ג'ו חוזר עצוב הביתה, מהרהר באירועים האחרונים ומשכנע את עצמו שהדייר הוא "הנוקם". הוא מוציא צו חיפוש ומוצא בארון של הדייר אקדח, מפה של כל הרציחות של "הנוקם" ותמונה של בחורה בלונדינית שהוא משער שזו הרציחה הראשונה שלו. הוא עוצר אותו אבל הדייר מצליח לברוח, דייזי מוצאת אותו והוא מסביר לה שהבחורה בתמונה זו אחותו שנרצחה והוא הבטיח לאמו שיחפש את "הנוקם". היא לוקחת אותו לפאב אבל הקהל חושד בהם ומתחילים להרביץ לדייר, בינתיים "הנוקם" האמיתי נתפס וג'ו מגיע כדי לעזור. נער עיתונים מבשר לכולם על החדשות ועוזבים אותו, הוא נופל אל זרועותיה של דייזי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי אלפרד היצ'קוק
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 1927