open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יצחק מנינוה

**יצחק איש נינוה**, או **יצחק הסורי** (סורית: **ܡܪܝ ܐܝܣܚܩ ܕܢܝܢܘܐ** – מרי איסחק דנינוא, "מר יצחק מנינוה", יוונית: **Ἰσαὰκ Σύρος** – אִיסַאַק סִירוֹס, "יצחק הסורי"; ? – ~700?) היה נזיר, מיסטיקן והוגה נוצרי בן המאה השביעית. מוכר כקדוש בכנסייה האשורית, בכנסיות האוריינטליות ובכנסייה האורתודוקסית.

## חייו
מעט ידוע בוודאות על חיי יצחק. לפי הרשומות, הוא נולד בקטר של ימינו, אזור שהשתייך לכנסייה המזרחית (הנסטוריאנית). נכנס כצעיר למנזר מר מתי, מצפון למוסול. סביב 670 נמשח על ידי הקתוליקוס גיווארגיס לבישוף נינוה. הוא החזיק במשרה רק חמישה חודשים ואז פרש; שמועות בלתי-מאומתות גרסו שהתגלע חיכוך עקב התקרבותו היתרה לתפישה האורתודוקסית אודות טבע ישו. הוא נפנה לתקופת התבודדות על הר מאטוט בח'וזסתאן דהיום ולאחריה הסתגר במנזר ראבן שאבור שליד נינוה, שם מת.

הוא התפרסם עקב חיבוריו אודות המיסטיקה, האסקטיקה, חיי הנזירות ודעת האל. הנושא העיקרי בכתיבתו, כפי שציין חוקר עבודותיו הבישוף הילריון אלפייב, הוא אהבתו האינסופית והגמורה של אלוהים. יצחק מנינוה הרבה להדגיש כי היא אינה יודעת מגבלות, שעצם הבריאה נבע מאהבה זו ושלא רק החוטאים אלא אפילו שדי הגיהנום, המלאכים שנפלו, עודם נאהבים על ידי יוצרם. מאחר שהרעיון של גיהנום נצחי לא התיישב עם דעה זו, קבע יצחק כי אף ברייה לא תידון להיענש לעד. כולם יעברו ייסורים מזככים בפורגטוריום לפי דרגתם, יכירו ברשעם ויתקבלו שוב על ידי האל, כולל השטן, העירין ויתר המלאכים הפושעים. כדי לשוב ולהתחבר לצלם אלוהים הטבוע בו על האדם לחוש חמלה ואהבה אינסופיות באותה מידה כלפי כל יצור חי, בני-אנוש וחיות כאחד.

יצחק הרבה לטעון כי רק התנתקות סגפנית מחיי העולם הזה יכולה להביא את האדם לצלילות ולבהירות הנדרשות כדי למצוא את הקשר האמיתי לאל. עבורו פרישה כזו לא הייתה במהותה נטישת העולם הזה, אלא דווקא מעשה של התחברות וחיפוש אחר אחדות עם הבורא. כתביו עסקו רבות במאבקיו של הנזיר ובתחושות הייאוש והבדידות שחש וכיצד התגבר עליהן חליפות. כמו כן הדגיש את חשיבות התפילה הנלהבת דווקא במחוות חיצוניות בולטות כמו השתחוות לפני הצלב, גם מתוך פולמוס עם כת המסליאנים שרוממו את התפילה לבדה וכפרו בסמכות הכנסייה.

למרות שהשתייך לכנסייה המזרחית הקרובה לנסטוריוס, השפעתו חרגה בהרבה מעבר לה והגיעה גם לכנסיות האורתודוקסיות השונות. סביב שנת 800 תורגמו כתביו מסורית ליוונית על ידי נזירים ממנזר מר סבא, ומשפה זו לסלאבונית במאה ה-14 וללטינית במאה ה-15. לספריו הייתה השפעה אדירה על הוגים נזיריים בולטים, במיוחד במזרח, מניל סורסקי ועד תאופנס הפרוש, והם עודם בין הנקראים ביותר בהר אתוס. היוקרה שזכה לה הייתה כה גדולה עד שעל אף רקעו הנסטוריאני, הוא הוכרז כקדוש בכנסייה האורתודוקסית הרוסית. פיודור דוסטויבסקי השתמש בהם כמקור השראה לדמותו של האב זוסימה ב"אחים קרמזוב". אפילו תחיית הנזורה הקופטית בשנות ה-60 שאבה רבות מרעיונותיו.

## לקריאה נוספת

* Hilarion Alfeyev, **Isaac the Syrian**, בתוך: William M. Johnston, **Encyclopedia of Monasticism**, Taylor & Francis, 2000. עמ' 665–667.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בישופים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
הפארק האולימפי בארה

**הפארק האולימפי בארה** (בפורטוגזית: **Parque Olímpico da Barra**) הוא מתחם ספורט הממוקם בשכונת בארה דה טיז'וקה הממוקמת בעיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. חלק ממתקני המתחם היו מתקנים זמניים.

## אתרי ספורט
**[[מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו]]**

3 אולמות המחוברים זה לזה אולם 1 - אירח את תחרויות הכדורסל והרוגבי נכים (16,000 מקומות לאחר המשחקים מכיל 5,000) אולם 2 - אולם זמני אירח את תחרויות הג'ודו היאבקות והבוצ'יה (10,000 מקומות) אולם 3 - גם אולם זמני אירח את תחרויות הסייף טאקוונדו והג'ודו נכים (10,000 מקומות)

**[[ארנה דו פוטורו]]**

אולם זמני שאירח את תחרויות הכדוריד והכדורשער. לאחר המשחקים חלקים מהאולם התמחזרו לבניית 4 בתי ספר בריו דה ז'ניירו (12,000 מקומות)

**[[פארק הגולף בשדרת האמריקות]]**

פארק גולף שבמהלך המשחקים האולימפיים אירח את תחרויות הגולף ולכבוד המשחקים האולימפיים נבנו 20,000 מקומות זמניים

**[[ולודרום בארה]]**

ולודרום שנבנה לכבוד המשחקים הפאן-אמריקאיים. ב-2007 נהרס ונבנה מחדש. במהלך המשחקים האולימפיים אירח את תחרויות האופני מסלול באולימפיאדה ובמשחקים הפארולימפיים (5,000 מקומות)

'''מרכז הטניס האולימפי'''

מרכז טניס שנבנה עבור המשחקים האולימפיים אירח את תחרויות הטניס והכדורגל נכים 5 שחקנים (18,000 מקומות)

**[[מרכז ספורט המים מריה לנק]]**

נבנה לכבוד המשחקים הפאן-אמריקאיים אירח את תחרויות הצלילה והכדורמים (5,000)

'''אצטדיון ספורט המים האולימפי'''

אצטדיון שחייה אשר אירח את תחרויות השחייה והכדורמים (15,000 מקומות)

'''אולימפיק ארנה ריו'''

אירח את תחרויות ההתעמלות וכדורסל הנכים (12,000 מקומות)

'''מרכז הכנסים ריוסנטרו'''

ארבעה אולמות הצמודים זה לזה אירחו את תחרויות הרמת מהשקולות (6,500 מקומות), בדמינטון (6,500 מקומות), טניס שולחן (7,000 מקומות) אגרוף (9,000 מקומות)

**[[כפר אולימפי]]**

גם הכפר האולימפי המשמש למגורי ספורטאים ומאמנים הוקם סמוך למרכז הכנסים ריוסנטרו הסמוך לקומפלקס הספורט. גם מרכז התקשורת הוקם בשולי קומפלקס הספורט בריוסנטרו. רכבת תחתית חדשה וכן כבישים מחברים את קומפלקס הספורט לחלקים אחרים בעיר.

## גלריה

קובץ:Arenas Cariocas (2).jpg|מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו
קובץ:Arena do Futuro Rio 2016.jpg|ארנה דו פוטורו
קובץ:Maria Lenk Aquatic Center.jpg|מרכז ספורט המים מריה לנק
קובץ:Esportes Aquáticos Rio 2016.jpg|אצטדיון ספורט המים האולימפי
קובץ:Rio2016 julho ParqueOlimpico Barra 006 8280 -c-2016 GabrielHeusi HeusiAction.jpg|מרכז הטניס האולימפי
קובץ:Arena Olímpica do Rio.jpg|ריו אולימפיק ארנה
קובץ:Rio2016 julho ParqueOlimpico Barra 012 8301 -c-2016 GabrielHeusi HeusiAction.jpg|ולודרום בארה
קובץ:Golfe Rio 2016.jpg|פארק הגולף בשדרה האמריקאית


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
אביעד גליקמן

**אביעד גליקמן** (נולד ב-7 באוקטובר 1978) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב לענייני משפט בחדשות 13.

## ראשית חייו
אביעד גליקמן נולד בירושלים למשפחה דתית. את שירותו בצה"ל עשה בגדוד צבר של חטיבת גבעתי. במהלך השירות הצבאי יצא בשאלה. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בתקשורת ובסוציולוגיה. לאחר שחרורו מהצבא עבד כמאבטח במשמר בתי המשפט במשך כ-5 שנים.

## קריירה
ב-2006 החל לעבוד בתקשורת במקומון ידיעות ירושלים מרשת מקומוני ידיעות אחרונות, שם שימש כתב פלילי ומשפט. בשנת 2007 השתתף בתפקיד אורח כניצב פעיל בסדרה האלופה וגילם כתב פורץ לחדר המתנה. עם הקמת העיתון "כלכליסט" בתחילת 2008, עבר גליקמן לשמש בעיתון ככתב המשפט והפלילים. ביוני אותה שנה עבר ל-ynet, שם שימש כתב המשפט המרכזי של האתר במשך כארבע שנים וחצי.

ב-2012 מונה לכתב לענייני משפט של חדשות 10 בערוץ 10. גם לאחר מיזוג הערוץ עם "רשת" המשיך בתפקידו בחדשות 13. בין הישגיו ניתן למנות את חשיפת ההקלטות בין שולה זקן לראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, את חשיפת תיעוד השחזור של רצח הנער מוחמד אבו חדיר, את חקירת המשטרה בעניינה של שרה נתניהו בעניין המטפלת הסיעודית של אביה.

ב-2023 קבע בית המשפט כי גליקמן הוציא את דיבתו של אסף דעבול, המשנה לראש עיריית ראשון לציון וחייב אותו בפיצוי, לאחר ש"מסר דיווח עיתונאי שהוא רחוק מדי מהמציאות ועל כן חוטא לאמת".

## חייו האישיים
גליקמן, המתגורר במודיעין, נשוי לעו"ד עדי שמחוביץ גליקמן. אשתו שימשה עוזרת-דובר משרד המשפטים, ולכן, חתמה על הסדר ניגוד עניינים על רקע עבודתו.

לזוג שלושה ילדים.

## פרסים
זכה באות אביר איכות השלטון לשנת 2020 בקטגוריית תקשורת מטעם התנועה לאיכות השלטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* אביעד גליקמן, באתר חדשות 13
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
ג'ק בניאל

**ג'ק בניאל** (נולד ב-1956) הוא פרופסור לאורולוגיה, מנהל האגף האורולוגי וסגן מנהל מרכז דוידוף לטיפול בסרטן בבית החולים בילינסון, מהמנתחים בישראל באמצעות רובוטיקה רפואית, על ידי מערכת כירורגית דה וינצ'י, וניתוחים זעירים פולשניים של הערמונית בטכנולוגית -ננו נייף

## ביוגרפיה
ג'ק בניאל נולד בישראל. ב-1974 החל לימודי רפואה בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת העתודה האקדמית. את הסטאז' עשה בבית החולים בילינסון. שירת בצה"ל כרופא צבאי בחטיבת הצנחנים ובמחקר ופיתוח רפואי.

לאחר סיום השירות הצבאי ב-1985 התמחה באורולוגיה בבית חולים בילינסון. באמצע ההתמחות יצא לשנה וחצי מההתמחות באוניברסיטת ויטווטרסראנד שביוהנסבורג. עם סיום ההתמחות בישראל נסע שוב לאוניברסיטת אינדיאנה, שם השתלם בכירורגיה אורו-אונקולוגית מתקדמת לסרטן בדרכי השתן עם דגש מיוחד לכירורגיה של סרטן האשכים ושיחזור דרכי השתן.
ב-1994 שב כמומחה והקים את היחידה לאורו-אונקולוגיה בבית החולים בילינסון. ב-1997 מונה למנהל האגף האורולוגי בבילינסון.
בשנת 2001 התמנה לפרופסור חבר קליני בכירורגיה אורולוגית באוניברסיטת תל אביב ובהמשך לפרופסור מן המנין.

מתלמידיו: פרופ' עופר יוספוביץ, פרופ' דוד מרגל

בניאל נשוי ואב לארבעה ילדים.

## ממחקריו
בניאל מעורב בטיפול ניסיוני לסרטן הערמונית, אשר פותח במכון ויצמן למדע על ידי הפרופסורים אביגדור שרץ ויורם סלומון. באמצעות סיבים אופטיים ניתן להאיר את אזור הגידול הסרטני, זאת לאחר שמזריקים לווריד של החולה חומר שנקרא "טוקד", חומר שאינו רעיל לרקמות שסביב הנגע, אך חושף אותו לאור של הסיבים האופטיים. ההארה המדויקת הזו עשויה לעורר תגובת שרשרת שבסופה מחוסל כליל הגידול כולו בלי שום פגיעה בסביבה שלו.

היה מעורב בפרסום יותר מ-100 מאמרים בספרות הרפואית, כולל בעיתונים המובילים בעולם בתחומם ופרקים בספרי אורולוגיה. משמש כסוקר ברוב העיתונים המובילים באורולוגיה בעולם. שותף במספר מחקרים במדע בסיסי באוניברסיטת תל אביב ובמכון ויצמן למדע. חבר באגודות מחקר וועדות בינלאומיות למחקר קליני באורולוגיה אונקולוגית.

## עבודה קלינית
בניאל ערך לטענתו מאות ניתוחי כריתה של שלפוחית השתן ושיחזור על ידי מעי.

בניאל מטפל בכריתה של גידולים מורכבים בכליה, בטיפול בסרטן האשכים, כולל כריתה של בלוטות הלימפה בבטן ובאגן בכריתה רדיקלית של הערמונית.

בניאל עוסק גם בניתוחי שיחזור דרכי השתן אחרי ניתוחים קודמים או מומים מולדים במבוגרים.

## ראו גם
* מערכת כירורגית דה וינצ'י
* כירורגיה רובוטית

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* בלינסון - ניתוח רובוט על ידי ג'ק בניאל  (8:07 דקות) יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
סם אורבאום

**סָמוּאֶל "סַאם" אוֹרְבָּאוּם** (אנגלית: **Samuel "Sam" Orbaum**; 22 במאי 1956 - 9 בדצמבר 2002) היה עיתונאי ישראלי ובעל טור ב"ג'רוזלם פוסט", הומוריסט ומחברם של ספרים ומאמרים. הוא ידוע גם בקהילת השבץ נא בישראל ובעולם כשחקן מקצועי וכמקימו של מועדון הסקראבל הירושלמי.

## ביוגרפיה
סאם אורבאום נולד באנגליה אך בילה את ילדותו במונטריאול, קנדה. בשנת 1981 עלה לישראל, ובשנת 1989 נישא לוונדי אלימן. לזוג נולדה שלישיית בנות. אורבאום נפטר בירושלים ממחלת הסרטן בשנת 2002, בגיל 46.

## עבודתו העיתונאית והספרותית
ב-1983 החל אורבאום לעבוד בג'רוזלם פוסט, תחילה במחלקת המודעות ואחר כך כעיתונאי, עורך וכותב טור. הוא החזיק במשרה זו עד יום מותו. סגנון הכתיבה השנון וההומוריסטי שלו קנה לו במהרה קוראים רבים. כלב בן דוד, עורך הג'רוזלם פוסט, אמר עליו: "סאם אורבאום ביטא בעזרת הומור את התלאות שעוברים עולים מארצות דוברות אנגלית, ובה בעת גם את המחויבות הציונית שלהם. הוא היה מרצה מבוקש בכל אירוע או טקס של קהילה זו". בעקבות מותו הפתאומי של אורבאום הוצף הג'רוזלם פוסט במכתבי קוראים שביקשו להביע את רגשותיהם ואת הערכתם. מקצת ממכתבים אלה נכללו במוסף מיוחד שהעיתון הקדיש לזכרו של אורבאום בשנת פטירתו.

## ספריו

* ISRAEL-NEVER A DULL MOMENT : The Amusing, Poignant and Memorable Stories Behind the Headlines (with David Rubinger) 1988
* But Seriously: a Selection of "the Jerusalem post" column 1998
* Eskimos of Jerusalem and Other Extraordinary Israelis 2001


## מועדון השבץ נא הירושלמי
כאשר הגיע סאם אורבאום לישראל הוא היה כבר שחקן שבץ נא מקצועי בעל דירוג בינלאומי. כשגילה שאין בישראל מועדוני שבץ נא, ארגן בשנת 1983 את טורניר השבץ נא הראשון של ישראל, ובעקבותיו קמו 11 מועדונים ברחבי המדינה. אורבאום עצמו שיחק במועדון הירושלמי, הטוען מאז ועד היום לתואר מועדון השבץ נא הגדול בעולם. לאחר מותו של אורבאום הוסב שם המועדון הירושלמי ל"מועדון הסקראבל הירושלמי על שם סאם אורבאום". מדי שנה נערך בישראל טורניר שבץ נא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* מועדון הסקראבל הירושלמי ע"ש סאם אורבאום

מבחר מכתבותיו:
* What’s in a Word?
* The Absolutely True Story of Hanukka
* Right On Time, A Day Late
* I'd Rather Live in Israel
* The Fifth Columnists

קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
אסף בן דב

**אסף בן דב** (נולד ב-14 ביולי 1968) הוא מנכ"ל יקב רמת הגולן. שימש בעבר כמנכ"ל המשביר לצרכן ומועדון הכדורגל מכבי חיפה.

## ביוגרפיה
בן דב נולד בארצות הברית. אביו למד באוניברסיטת קולומביה ואמו עבדה בשגרירות. כשהיה בן שנתיים חזרו הוריו לישראל. תחילה התגוררו בירושלים אך עד מהרה שבו לגור בקריות ואת לימודי התיכון סיים בן דב באורט קריית ביאליק. את עיקר שירותו הצבאי עשה כקצין במנהל האזרחי בנפת ג'נין. לאחר שחרורו עבר לשב"כ שם עבד כרכז.

את דרכו במגזר העסקי החל ב-1996 כסגן מנהל סניף חדרה במשביר לצרכן, לאחר מכן מונה למנהל הסניף והתקדם עד לעמדת סמנכ"ל סחר ושיווק של הרשת. לאחר שסייע במכירת רשת המשביר לרמי שביט, עבר בן דב לנהל את חטיבת מוצרי היוקרה של חברת לוריאל בישראל. לאחר ארבע שנים בתפקיד, בשנת 2007, שב בן דב למשביר לצרכן כשמונה על ידי שביט למנכ"ל הרשת.

בסוף שנת 2015 סיים בן דב את תפקידו במשביר לצרכן וסוכם כי ימשיך לשמש יועץ חיצוני לרשת.

במאי 2016 החליף את איתמר צ'יזיק בתפקיד מנכ"ל מועדון הכדורגל מכבי חיפה. בחודשים הראשונים לכהונתו בוצעו שינויים מקצועיים משמעותיים במועדון: לראשונה מונה מנהל ספורטיבי, טור-כריסטיאן קרלסן; בסמוך לפתיחת העונה פוטר מאמן הקבוצה רוני לוי ובמקומו מונה צוות מקצועי זר הכולל מאמן ראשי, עוזר מאמן ומאמן כושר. עם זאת, חוסר ההצלחה הוביל לפיטוריו של קרלסן ומאוחר יותר גם לפיטוריו של מחליפו, המנהל הספורטיבי ההולנדי מו אלאך. בדצמבר 2021 הודיע על כוונתו לסיים את תפקידו בקבוצה בסיום העונה.

במרץ 2022 מונה למנכ"ל יקב רמת הגולן.

בן דב נשוי לעידית והשניים מתגוררים עם שלושת ילדיהם בבנימינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:מכבי חיפה: בעלי תפקידים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:עובדי המשביר לצרכן
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בנימינה-גבעת עדה: אישים
קטגוריה:רמת הגולן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
700-709 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 709 - 700 לפנה"ס**

## אירועים ומגמות
* 708 לפנה"ס - מורחבים המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה, כך שכעת הם אינם כוללים רק תחרויות ריצה שונות, אלא גם תחרות היאבקות, תחרויות קפיצה, הטלת כידון וזריקת דיסקוס.
*708 לפנה"ס - תאריך מסורתי לייסוד העיר קרוטונה על ידי מתיישבים מאכאיה.
* 707 לפנה"ס - תאריך מסורתי לייסוד העיר טאראנטו בדרום איטליה על ידי מתיישבים ספרטנים.
* 707 לפנה"ס - סרגון השני מלך אשור מת.
* 705 לפנה"ס - סנחריב מחליף את אביו, סרגון השני ומתמנה למלך אשור.
* 704 לפנה"ס - סנחריב מעביר את בירת אשור לעיר נינוה.
* 701 לפנה"ס -מסע סנחריב בלבנט - מסע עונשין של האימפריה האשורית החדשה בראשות סנחריב לארץ חֿתי (הלבנט) נגד קואליציה של מדינות כולל צידון, אשקלון, עקרון וערי יהודה בראשות המלך חזיקהו מדינות אלה בגיבוי ממלכת כוש, מרדו נגד סנחריב מלך אשור. סנחריב בוזז ערים ישראליות (וייתכן גם כמה מערי יהודה), אך נכשל בניסיון כיבוש ירושלים.
* 700 לפנה"ס - הסקיתים מתחילים להתיישב באזורים קימרים, מחליפים בהדרגתיות את התושבים המקומיים.
* 700 לפנה"ס - האופנישדות, טקסט הינדי קדוש נכתבים סביב זמן זה.
* 700 לפנה"ס - תקופת האגרטלים הגאומטרים מסתיימת ביוון העתיקה.
* 700 לפנה"ס - הסיודוס כותב את "תאוגוניה" (מוערך).
* 700 לפנה"ס - 509 לפנה"ס - תקופת עליונות האטרוסקים בצפון איטליה מתחילה.
* 700 לפנה"ס - אחרי שנה זו, ערים החלו שוב להיראות בתת-היבשת ההודית, בייחוד בצפונה.

## אנשים משמעותיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
אנה צ'אנדי

**אנה צ'אנדי** (באנגלית: **Anna Chandy**; 4 במאי 1905–20 ביולי 1996) הייתה השופטת הראשונה בהודו הבריטית ובטרוונקור, ושימשה כשופטת בבית המשפט העליון של קרלה.

## ביוגרפיה
אנה צ'אנדי נולדה ב-4 במאי 1905, למשפחה נוצרית-סורית, וגדלה בטריוונדרום. כשסיימה תואר שני ב-1926, הייתה לאישה הראשונה בטרוונקור עם תואר במשפטים. החל מ-1929 הועסקה כעורכת דין, וייזמה וערכה כתב עת פמיניסטי לקידום זכויות נשים עובדות, בשם "שרימאטי" (*Shrimati)*.

צ'אנדי אשר נחשבת לדור הראשון של פמיניסטיות הודיות, התמודדה בבחירות לרשות מקומית ב-1931. היא ספגה עוינות ותגובות מזלזלות מיריביה ומהעיתונות, ולמרות זאת נבחרה ושירתה בין השנים 1932–1934.

ראש ממשלת טרוונקור ראמסוואמי אייר מינה את צ'אנדי לשופטת מקומית (מונסיף) בשנת 1937, והייתה השופטת הראשונה בהודו הבריטית. ב-1948 היא מונתה לשופטת מחוזית, וב-9 בפברואר 1959 היא מונתה לבית המשפט העליון של קרלה, השופטת הראשונה בבית משפט גבוה בהודו. היא נשארה בתפקיד זה עד 1967.

לאחר פרישתה, צ'אנדי ישבה בוועדת המשפט של הודו וכתבה אוטוביוגרפיה בשם *Atmakatha* (1973).

צ'אנדי נפטרה ב-1996.

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות הודיות
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1905
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:טרוונקור
ללא כותרת (מגן דוד שחור)

**ללא כותרת** או **מגן דוד שחור** (1992) הוא הדפס מאת האמן הישראלי משה גרשוני.

## תיאור
בשנת 1992 יצר גרשוני הדפס ובו ארבע מגיני דוד שחורים הממוקמים הארבעת קצוותיו של גיליון נייר בצבע צהוב. סביב מגיני הדוד מופיעה מעין הילה או אזור כהה יותר, שנוצר בתהליך ההדפסה. הרקע הצהוב הודפס בטכניקה של אקווטינטה, המעניק לו תחושה גרגירית, ואילו ארבעת מגיני הדוד נעשו בעזרת עפרון חשמלי, הצורב את הפלטת ההדפס, ומעניק לדימוי תחושה חומרית. העבודה הודפסה בידי שרון פוליאקין על נייר בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ ובמהדורה של 12 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים. היא הוצגה במספר תערוכות ביניהן תערוכת היחיד של גרשוני (1993) במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן, בתערוכה "חותם הדפס: 20 שנה לסדנת ההדפס ירושלים" (1995) שהוצגה במוזיאון ישראל ובתערוכת היחיד של גרשוני "ימי חיינו" בסדנת ההדפס ירושלים (2015). במקביל להדפס זה יצר האמן שני הדפסים נוספים של אותו דימוי. בראשון (T.1657) הודפס הדימוי על גיליון נייר בגובה 44 ס"מ וברוחב 63 ס"מ. בעבודה הנוספת הודפס הדימוי על פורמט גדול ממדים שצורף מארבעה גליונות נפרדים בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ כ"א. בשנת 2011 הודפס תצלום ההדפס הקטן יותר בקטלוג התערוכה הרטרוספקטיבית של גרשוני במוזיאון תל אביב לאמנות.

ההדפס מבוסס על מוטיב שהופיע כבר ביצירתו המוקדמת של גרשוני. בשנת 1970 יצר האמן עבודה ובה הדביק ארבעה כוכבים מתוך ערכת לטרסט בארבע פינותיו של דף נייר. באותה עת נתפסה עבודה זו, ועבודות דומות לה, כפעולה פוסט-מושגית העוסקת בסימון גבולות הפורמט.

בהדפס זה בחר גרשוני ליצור את ההדפס על רקע צהוב, האופייני ליצירתו בהדפס באותה עת. הצבע הצהוב מהווה היפוך של מגמה זו לטובת ביטוי אקספרסיבי. הוא מאזכר את צבעו של הטלאי הצהוב בתקופת השואה, אולם גם מתייחס לחוויה דתית וביטוייה ביצירות אמנות דתיות בעלות רקע מוזהב.

## הערות שוליים

קטגוריה:משה גרשוני: הדפסים
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:תצריבים
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1992
שיבה (שיר)

שמאל|ממוזער|150px|המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
"**שִׁיבָה**" הוא אחת מארבע הטיוטות שכתבה רחל המשוררת.

## מבנה השיר ותכניו
השיר משולב בחריזה והוא בנוי מפתיח ושלושה בתים.

כפי שנהגה רחל בעוד משיריה, היא פותחת את השיר בציטוט מהתנ"ך. בשיר היא מוצאת לומר כי אף על פי שהלב עושה טעויות רבות, האדם יחזור בתשובה. רחל אומרת שטוב לה כשמצב רוחה נרגע בחושך. הלב מחפש ורוצה להיות רגוע. הלב הוא הפכפך. פעם אחת הוא מקשיב לרעיון ופעם אחרת הוא בוגד. פעם הוא רוצה להמריא ופעם אחרת הוא רוצה ליפול. תחושתה היא כי טוב לה לשהות בחדר אפל, שבו אף אחד לא ישים לב לבכי השקט שלה. בסופו של דבר, היא מבינה כי הלב ההפכפך שלה לא נדיר.

את השם "שִׁיבָה" בחרה רחל משום שלטעמה אחרי שהלב עושה טעות, האדם ישוב למצב הקודם לו. המשוררת בחרה דווקא לקשר את הפסוק ממגילת קהלת כי כמו שהלב הוא הפכפך וחוזר על עצמו, כך גם הרוח.

## קישורים חיצוניים

* רחל המשוררת, שיבה, באתר פרויקט בן-יהודה

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:מגילת קהלת
אורלי מרקמן

**אורלי מרקמן** (נולדה ב-1969) היא קצינת צה"ל בדרגת אלוף, המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים ומפקדת יחידת בתי הדין הצבאיים. בפברואר 2022 הועלתה לדרגת אלוף והיא האישה השלישית שקיבלה את הדרגה בתולדות צה"ל במינוי קבע, אחרי אורנה ברביבאי ויפעת תומר-ירושלמי, והראשונה המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.

## ביוגרפיה
מרקמן נולדה בישראל. גדלה בשכונה ב' בבאר שבע, למדה בבתי הספר "יעלים" ו"נתיבות יורם" ובתיכון מקיף ד' בעיר.

התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וב-1991 סיימה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993, הוסמכה כעורכת דין לאחר שסיימה התמחות בפרקליטות הצבאית. ב-1999 סיימה בהצטיינות תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. מרקמן היא בוגרת תוכנית קרן וקסנר.

## קריירה מקצועית
מרקמן שירתה כתובעת צבאית באזור רצועת עזה, עוזרת הסנגור הצבאי הראשי, סנגורית חיל האוויר וחיל הים, ועוזרת בכירה לתובע הצבאי הראשי.

[שמאל|ממוזער|200px|קבלת דרגת אלוף ומינויה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים ב[משכן הנשיא]]
בשנת 2000 מונתה לשופטת בבית הדין הצבאי המחוזי של פיקוד הדרום וזרוע היבשה. ב-2009 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה לנשיאת בית הדין. ב-2010 מונתה לנשיאת בית הדין הצבאי המחוזי מטכ"ל ועורף. ב-2013 מונתה בנוסף לנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד שדן בקצינים בכירים ובכתבי אישום שדינם מוות. בנובמבר 2016 הועלתה לדרגת תא"ל ובינואר 2017, לאחר מספר חודשים שבהם כיהנה במינוי בפועל, מונתה לשופטת ולמשנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים.

בפברואר 2022 הועלתה בדרגה לדרגת אלוף ומונתה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים. בקבלת הדרגה הייתה לאלופה השלישית בתולדות צ"ל.

### משפטים שבהם שפטה
* משפטו של חייל שאנס חיילת במחנה 80, נידון לארבע שנות מאסר ותשלום פיצוי בסך 20,000 ש"ח לנאנסת.
* כנשיאת בית הדין הצבאי של פיקוד הדרום בקסטינה:
** משפטם של שני חיילי חטיבת גבעתי שבמבצע עופרת יצוקה לקחו ילד פלסטיני ל"נוהל שכן". השניים הורשעו בחריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים ובהתנהגות שאינה הולמת חייל, נידונו לשלושה חודשי מאסר על תנאי והורדה בדרגה מסמ"ר לסמל.
* כנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד בקריה:
** משפטו של מפקד גדוד צבר של חטיבת גבעתי, סא"ל לירן חג'בי, שהורשע בהתנהגות שאינה הולמת כלפי שתי חיילות ששירתו תחת פיקודו, ונידון להורדה לדרגת רב-סרן ותשלום פיצוי בסך 5,000 ש"ח למתלוננת נגדו.
** משפטו של תא"ל אופק בוכריס.
ממוזער|250 פיקסלים|מינויה של אורלי מרקמן לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים, והעלאתה בדרגה לדרגת אלוף

## חיים אישיים
מרקמן נשואה לגלעד מרקמן, עורך דין ומורה למדעי המחשב, ולהם ארבעה ילדים. מתגוררת ברחובות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת אלוף
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:שופטי בית הדין הצבאי לערעורים
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:נשיאי בית הדין הצבאי לערעורים
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:שופטות בתי הדין הצבאיים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ד' (באר שבע)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יחסי קטר–שוודיה

היחסים שבין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]]** לבין **[[שוודיה|ממלכת שוודיה]]** הם יחסים המבוססים על מסחר וכלכלה.

שוודיה מיוצגת בקטר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברובע וסט ביי בעיר הבירה דוחה, השגרירות נפתחה ב-14 במאי 2014. קטר מיוצגת בשוודיה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה סטוקהולם, שגריר קטר בשוודיה הוא חמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה.

היחסים הכלכליים בין קטר לשוודיה הם יחסים המתבססים על שיתוף פעולה בין חברות שוודיות ציבוריות לבין חברות קטריות גדולות ופרטיות, בעיקר במגזר הנפט, האנרגיה, והגז הטבעי.

## קישורים חיצוניים
* קרן הידידות שוודיה-קטר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אורוואשי בוטאליה

**אורוואשי בוטאליה **(בפנג'אבי: **ਉਰਵਸ਼ੀ ਬੁਟਾਲੀਆ**, באנגלית: **Urvashi Butalia**; נולדה ב-1952) היא פמיניסטית ומו"לית הודית. יחד עם ריטו מנון, היא ממייסדות Kali for Women (קאלי לנשים), חברת הוצאת הספרים הפמיניסטית הראשונה של הודו, בשנת 1984. ב-2003, בעקבות סגירתה של קאלי לנשים, היא יסדה חברה נוספת, Zubaan Books.

## ראשית דרכה
בוטאליה נולדה באמבאלה, הריאנה, למשפחה עשירה, פרוגרסיבית ואתאיסטית ממוצא פנג'אבי. היא השלישית מבין ארבעת ילדיהם של ג'וגינדר סינג בוטאליה ואשתו סובהאדרה, שהייתה פמיניסטית פעילה אשר ניהלה מרכז ייעוץ לנשים. אחיה פנקאג' הוא יוצר סרטים דוקומנטריים, הידוע מביניהם סרט תיעודי על התנאים של אלמנות מוורינדאוואן.

לבוטאליה תואר ראשון בספרות (1971), ותואר שני בספרות (1973) מאוניברסיטת דלהי, וכן תואר שני בלימודי דרום אסיה מאוניברסיטת לונדון (1977).

## קריירה
בוטאליה התחילה את הקריירה שלה כשעבדה בהוצאה לאור של אוניברסיטת אוקספורד בדלהי, ואחר כך שנה במטה החברה באוקספורד. ב-1982 היא עבדה כעורכת עבור זד ספרים בלונדון. לאחר מכן היא חזרה להודו, ויחד עם ריטו מנון, הקימה בית הוצאה לאור פמיניסטי, קאלי לנשים, ב-1984.

תחומי העניין העיקריים של בוטאליה הם החלוקה של הודו והיסטוריה שבעל פה מפרספקטיבה פמיניסטית. היא כותבת על מגדר, קומונליזם, פונדמנטליזם ותקשורת. כתביה הופיעו במגוון עיתונים וכתבי עת, כולל *[[הגרדיאן|הגארדיאן]]*, New Internationalist, The Statesman, *[[הטיימס של הודו]],* *Outlook* ו-*India Today*. יש לה טורים קבועים בעיתון השמאל *Tehelka* וב-Indian Printer and publisher - כתב עת של תעשיית הפרסום וההוצאה לאור.

בוטאליה היא יועצת עבור אוקספם הודו, ובנוסף, היא חברת סגל בפקולטה ללימודים מקצועיים באוניברסיטת דלהי.
ממוזער|אורוואשי בוטאליה באוקטובר 2016

### הוצאה לאור פמיניסטית
קאלי לנשים, בית ההוצאה לאור הפמיניסטי הראשון בהודו באופן, הוקם בשנת 1984 על ידי בוטאליה וריטו מנון כדי להגדיל את גוף הידע על נשים בעולם השלישי, לתת קול לידע שכבר קיים, ולספק פורום לסופרות, יוצרות, ונשות אקדמיה.

ב-2003, נפרדו דרכן של מייסדות קאלי לנשים, ובוטאליה יסדה את זובאן ספרים, אשר מלבד ספרים פמיניסטיים, מפרסמת גם ספרות, אקטואליה וספרי ילדים.

ב-2011, בוטאליה ומנון היו זכו ביחד בפרס פאדמה שרי, אחד הפרסים האזרחיים הגבוהים ביותר שניתנים על ידי ממשלת הודו.

### The Other Side of Silence
מלבד מאמריה וטוריה בעיתונים בנושאים פמיניסטים, בוטאליה גם חיברה, בעצמה או במשותף, שבעה ספרים. מתוך אלה, *The Other Side of Silence* (1998) זכה לפרסום הרב ביותר, והוא נמצא בשימוש בקורסים במספר אוניברסיטאות הודיות. הספר כולל יותר משבעים ראיונות שבוטאליה ערכה עם נשים ששרדו את חלוקת הודו, בדגש מיוחד על התפקיד של אלימות נגד נשים על החוויה הקולקטיבית של האירוע הקשה.

על פי בוטאליה, החלוקה, כמו השואה, היא עדיין "היסטוריה חיה", במובן שניצולים רבים עדיין בחיים ושניתן לתעד את סיפוריהם. אך שבניגוד לפרויקטים הרבים שבאו לתעד את ההיסטוריה שבעל פה של השואה, רק מספר קטן של יוזמות דומות נערכו בהודו, וספר זה הוא אחד מהם.

## ביבליוגרפיה

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים


* Zubaan Books, website
* Biography as a member of the 2006 Lettre Ulysses Award jury
* Interview by Anupama Arora and Sandrine Sanos, ''Journal of Feminist Scholarship'' 6 (Spring 2014) 

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות הודיות
קטגוריה:מקבלי עיטור פאדמה שרי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלהי
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1952
המומיה מהרי סן פדרו

300px|ממוזער|שמאל|תמונות של המומיה וצילום רנטגן

**המומיה מהרי סן פדרו** (וגם "המומיה הקטנה מוויאומינג") היא מומיה שנמצאה במחוז קרבון שבוויאומינג באוקטובר 1932. שני חוצבים בשם ססיל מיין ופרנק קאר הטמינו מטעני נפץ באזור הרי סן פדרו בסלע שחסם את הערך לעבר עורק זהב. לאחר שמהטענים הופעלו הם גילו חדר קטן בגובה של כ-1.2 מטרים, רוחב זהה ועומק של כ-4.5 מטרים. בתוך חדרון זה הם מצאו מומיה של אדם ננס.

מומחים בחנו את המומיה הזעירה וצילומי רנטגן העלו כי מדובר באנאנצפלוס (עובר שנולד ללא מוח) והמום בגולגולתו הוא שהקנה לו מראה של "אדם בוגר מינאטורי". מומיה נוספת שנמצאה בחדר נבחנה באוניברסיטת וויאומינג על ידי האנתרופולוג ג'ורג' גיל ובית החולים לילדים על שם דנבר בשנת 1990, גם היא נמצאה כגופה של אנאנצפלוס. מבדיקות DNA נמצא שהמומיות הן ממוצא אינדיאני ותיארוך רדיואקטיבי גילה ששנת לידתם נעה סביב שנת 1700. 

כתבה שהופיעה בעיתון המקומי של קספר וויאומינג ביום 7 ביולי 1979 עוררה הדים, ובעקבותיה החלו ויכוחים בשאלה האם מדובר במתיחה, גופת תינוק או אדם-ננס אגדי. המומיה הועברה לעיר מיטיס והוצגה בבית מרקחת במשך מספר שנים, עד שנקנתה על ידי איוון ט. גודמן, איש עסקים מקספר. בהמשך המומיה הועברה לליאונרד ודלר, איש עסקים ניו-יורקי ומשם אבדו עקבותיה. על מנת להוכיח שתורת האבולוציה שגויה, הוצע במקומון של קספר פרס למוצא של המומיה בסך 10,000 דולרים.

קטגוריה:ויומינג: היסטוריה
קטגוריה:חנוטים
קטגוריה:ארצות הברית: ארכאולוגיה
דניאל שרמן

**דניאל אנדרו שרמן** (; נולד ב-25 באפריל 1986) הוא שחקן אנגלי ממוצא יהודי, אשר התפרסם בשל תפקידו בתור אייזיק לייהי בסדרה "זאב צעיר" ברשת MTV, בתור טרוי אוטו בעונה השלישית של הסדרה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC, בתור לורנצו דה מדיצ'י בסדרה ההיסטורית האיטלקית "מדיצ'י" ובשל הופעת בתור הנזיר הבוכה / לנסלוט בסדרת הפנטזיה "מכשפת" בנטפליקס.

## ביוגרפיה
שרמן נולד ברובע האקני, לונדון שבאנגליה. 

שרמן התחיל לשחק בגיל תשע כשנבחן לקבוצת התיאטרון הלהקה השייקספירית המלכותית והתקבל מבין מאות ילדים אחרים. כילד, שיחק שרמן בין היתר במחזות "*The Park*", "הנרי השישי" ו"מקבת'". שרמן למד בבית הספר מיל היל וגם בבית הספר לחינוך ואמנויות, שניהם בלונדון. במהלך שנות לימודיו, שיחק במחזה "Kvetch" שעלה באדינבורו פרינג' פסטיבל. הוא גם שיחק במחזה "*The Winslow Boy*" ב-2002 בגיל 16.

במשך שלוש שנים, מ-2004 עד 2007, למד שרמן ב, שם סיים תואר ראשון במשחק וסיים בהצטיינות. אחר מכן, הופיע בהפקות תיאטרון רבות בלונדון ובאירופה.

## קריירה
לאחר מספר תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה הוא המשיך בקריירת המשחק שלו ושיחק לראשונה בסרט הקולנוע "הימים האחרונים של אדגר הרדינג" ב-2011, בהמשך אותה השנה המשיך להופיע בסרט הפנטזיה של טרסם סינג "בני אלמוות" לצדם של לוק אוונס ומיקי רורק. בסרט הוא גילם את אל המלחמה היווני ארס, תפקידו בסרט התקבל היטב על ידי הקהל והמבקרים. 

בשנת 2012, הצטרף שרמן לעונה השנייה של סדרת הדרמה העל-טבעית "זאב צעיר" ברשת MTV,שם גילם את התפקיד של איש הזאב אייזק לייהי. במרץ 2014, לאחר סיום העונה השלישית, הוכרז כי שרמן יעזוב את הסדרה בטענה שהוא רוצה לחקור הזדמנויות אחרות. גם בשנת 2014 לוהק לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המקוריים", בתפקיד של קול מייקלסון, תפקיד אליו לא שב לעונה שאחריה. 

בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בעונה השלישית של הסדרה הפוסט-אפוקליפטית "אימת המתים המהלכים" של רשת AMC, בתפקיד טרוי אוטו, בנו הצעיר של ג'רמיה ואחיו החורג של ג'ק. 

בשנת 2020 שיחק בסדרה "מכשפת" מבית נטפליקס בתפקיד סר לנסלוט דו לאק.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1986
כל המפרשים מעלה!

**כל המפרשים מעלה!** (ברומנית: **!Toate pînzele sus**) הוא ספר, שכתב הסופר הרומני ראדו טודוראן ב-1954. הספר נכתב כרומן לבני נוער, אך לאחר הופעתו הפך במהרה לרב-מכר לבני כל הגילים וזכה למהדורות נוספות רבות. הספר נכתב בהשפעת ספרו של ג'ושוע סלוקום, על מסעו סביב העולם ובהשפעת הרפתקאותיו של יוליוס פופר.

בשנת 1976 הפיקה הטלוויזיה הרומנית סדרת טלוויזיה עלילתית לפי הספר ולשם כך גם נבנתה ספינת מפרשים לפי התיאור המקורי. ב-1986 הופק, על בסיס הסדרה הטלוויזיונית, סרט קולנוע, שנשא את אותו שם.

## עלילה
הספר עוסק בבנייתה של הסקונר Speranța (התקווה) והפלגותיה סביב לעולם ובהרפתקאות צוותה בראשות אנטון לופאן.

לופאן, יחד עם חברו ושותפו, פייר ואיין, תכנן מסע סביב העולם במסלולו של צ'ארלס דרווין, אך ספינתם, L'Esperance (התקווה), בהפלגה המסחרית הראשונה שלה, בפיקודו של ואיין, נחטפה על ידי שודדי ים ונשרפה חלקית – ואיין נלקח בשבי. לופאן, שלא הצטרף להפלגה ולא ידע מה קרה, חיפש את הספינה ואת חברו במשך שנים. כעבור חמש שנים, במקרה, גילה את הספינה השרופה חלקית. הוא גייס צוות ויחד איתו שיפץ את הספינה ויצא איתה להפלגות.

## הדמויות
צוות האוניה כלל שישה גברים, אישה אחת וכלב אחד. בנוסף לצוות מוזכרות הדמויות של פייר ואיין, ספנו (שודד הים) והנוסע האמריקאי מרטין סטריקלנד.
* **אנטון לופאן** (ברומנית: **Anton Lupan**) הוא מהנדס רומני, שהיה שותף עם חברו, המהנדס הצרפתי פייר ואיין, בבעלות על אונייה, L'Esperance (התקווה). הספינה בפיקודו של ואיין אבדה יחד עם ואיין. אנטון לופאן, שמצא את שרידי הספינה, משקם אותה, מגייס צוות ויוצא לאותן הפלגות שתכנן לעשות עם חברו האבוד.
* **פייר ואיין** (בצרפתית: **Pierre Vaillant**) הוא מהנדס צרפתי, נכדו של שודד ים צרפתי, שהיה הגאי בספינתו של צ'ארלס דרווין. ואיין הוא חברו של לופאן ושותפו בבעלות על האוניה L'Esperance, שיצאה בפיקודו להוביל מטען ונחטפה על ידי שודדי ים.
* **קריסטאה בוסויוק** (ברומנית: **Cristea Busuioc**) הוא שייט רפסודות על ביסטריצה וקיבל הזמנה מלופאן לספק לו גזעי עצים עבור תרני ספינתו. במקום לשלוח את גזעי העצים בהובלה יבשתית יצר בוסויוק רפסודה מגזעי העצים והפליג בה עד הים השחור. הוא הצטרף לצוות של לופאן.
* **ירמיה** (ברומנית: **Iermia**) הוא קלע מומחה, בעל ניסיון כנגר באוניה.
* **האראלמביה** (ברומנית: **Haralambie**) הוא בן דודו של ירמיה, צעיר נאה הכרוך אחר נשים.
* **ישמעיל** (ברומנית: **Ismail**) הטבח הטורקי, מוסלמי המדבר רומנית משובשת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1954
קטגוריה:ספרים רומניים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרות ימית
סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית

**סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית** הוא סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, מדינה לא מוכרת בצפון-מערב אפריקה, שהכריזה על עצמאותה בשנת 1976.

## כותרת
הסמל מורכב מזוג רובים מוצלבים, מכל אחד מהם יוצא דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית. לצדי הרובים תומכים זוג עלי זית מוזהבים. המוטו של הסמל, הנמצא מתחת לרובים ולעלים הוא: "**حرية ديمقراطية وحدة"**, חירות, דמוקרטיה, אחדות. מעל הסמל מוצבים כוכב וסהר אדומים.

## ראו גם
* דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
2016 11
קטגוריה:אפריקה
סהרה המערבית
עונת 1961 בגביע ליברטדורס

**עונת 1961 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה השנייה של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-2 באפריל 1961 והעונה הסתיימה ב-11 ביוני 1961. בתחרות השתתפו 9 קבוצות (התווספו נציגי פרו ואקוודור).

התחרות הסתיימה בניצחון של פניארול, אלופת אורוגוואי בפעם השנייה ברציפות.

## מתכונת התחרות
לתחרות הוזמנו 10 קבוצות אך רק 9 השתתפו בתחרות. לאור כך נערך משחק מוקדם לקביעת 8 קבוצות שימשיכו בתחרות. כתוצאה מכך, ברצלונה ספורטינג קלוב מאקוודור הודחה.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. במידה ולאף קבוצה לא היה יתרון בנקודות או בשערים לצורך ההכרעה הן היו נפגשות פעם נוספת. למרות תקנה זו, כאשר היה צורך בעריכת משחק ההכרעה, CONMEBOL החליט על קידום הקבוצה ללא משחק הכרעה.

## מהלך התחרות
### שלבי הגמר

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* פרטים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1961
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
מדינות אדומות וכחולות (ארצות הברית)

ממוזער|359x359 פיקסלים|''''''

מקרא צבעים:
**מדינות כחולות** ו**מדינות אדומות** הם מונחים בפוליטיקה האמריקאית, המתייחסים להזדהות מדינות ארצות הברית עם המפלגה הדמוקרטית (כחול) או עם המפלגה הרפובליקנית (אדום). 40 מתוך 50 מדינות הצביעו לאותה מפלגה בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנים 2000, 2004, 2008, 2012, 2016, 2020 ו־2024.

## תולדות המושג
לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000, קוד הצבעים המסורתי היה כחול לרפובליקנים ואדום לדמוקרטים, בדומה לשאר העולם, בו אדום משמש צבע של תנועות השמאל וכחול משמש צבע של תנועות הימין.
[ממוזער|תרשים המציין את ההצבעות של [מדינות ארצות הברית במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. בצד הכחול המדינות שהצביעו לברק אובמה ובצד האדום מדינות שהצביעו לג'ון מקיין.]]
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984, הציגה חברת החדשות האמריקאית CBS נוצר השימוש הראשון בפרדיגמת הצבעים כחול לדמוקרטים ואדום לרפובליקנים. במערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנים 1980 ו-1984 הציגה חברת החדשות ABC את המפלגה הדמוקרטית בצבע כחול ואת המפלגה הרפובליקנית בצבע אדום. אף אחת מן המפלגות לא ייחסה את הצבעים שיוחסו לה כצבעה הרשמי עד לבחירות 2000 לנשיאות ארצות הברית. בנוסף לצבעי הכחול והאדום המיוחסים לשתי המפלגות הגדולות, הצבע הצהוב מיוחס למפלגה נוספת שמתמודדת בבחירות או למועמד עצמאי. לדוגמה המפלגה הליברטריאנית מזוהה עם הצבע הצהוב, המפלגה הירוקה מזוהה עם הצבע הירוק ומפלגת החוקה מזוהה עם הצבע הסגול.

## מדינות ואזורים המזוהים עם צבעים
רוב המדינות מזוהות באופן מסורתי עם צבע אדום או כחול מבחינה פוליטית. לדוגמה, אזור ניו אינגלנד מזוהה עם המפלגה הדמוקרטית ועם הצבע הכחול, ודרום ארצות הברית מזוהה עם המפלגה הרפובליקנית והצבע האדום וכך גם מדינות המישור ומדינות ההר. מדינות כמו יוטה, ויומינג, טקסס, אלבמה, קנזס, אוקלהומה הן מדינות אדומות, ומדינות כמו קליפורניה, אורגון, וושינגטון הן מדינות כחולות (ואפילו מכונות בשל כך "החוף השמאלי") מלבדן, גם מרילנד, הוואי, ניו יורק ומחוז קולומביה הן מדינות כחולות.

## ראו גם
* דמוקרטים דרומיים
* אמריקה הסגולה
*מפלגת הירוקים של ארצות הברית
* המפלגה הרפובליקנית
* המפלגה הדמוקרטית
*הבחירות לנשיאות ארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:טרמינולוגיה של הבחירות לנשיאות ארצות הברית
עונת 1962 בגביע ליברטדורס

**עונת 1962 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה השלישית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-7 בפברואר 1962 ותחרות הסתיימה ב-30 באוגוסט 1962. בתחרות השתתפו 10 קבוצות.

התחרות הסתיימה בניצחון של סנטוס, אלופת ברזיל בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 10 קבוצות. החל משנה זו, מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות משלב חצי הגמר. הקבוצות חולקו ל-3 בתים ומנצחת כל בית הייתה עולה למשחקי חצי הגמר. אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. בהתאם לכך, לראשונה בתולדות התחרות היה צורך במשחק נוסף בסדרת הגמר, שנערך במגרש נייטרלי.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## מהלך התחרות
### שלבי הגמר

### סדרת הגמר

בהתאם לתקנון נערך משחק נוסף

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1962
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
גאבור מרטון

**גאבור מרטון** (בהונגרית: **Márton Gábor**; נולד ב-15 בספטמבר 1966) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.

## קריירה כשחקן
מרטון החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית בעיר הולדתו פץ', וב-1985 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה זכה בגביע ההונגרי בעונת 1989/1990. לאחר הזכייה בגביע הוחתם מרטון בקבוצת ראסינג גנק מליגת העל הבלגית, ולאחר שנה וחצי בבלגיה חזר להונגריה וחתם בקבוצת בודפשט הונבד, עמה זכה באליפות הונגריה בעונת 1992/1993. לאחר הזכייה באליפות חתם מרטון בקבוצת קאן, ובמדיה ערך 17 הופעות בליגת העל הצרפתית. לאחר עונה אחת בצרפת חזר שוב לקבוצת נעוריו פץ' ובמדיה שיחק בעונת 1994/1995.
 
בקיץ 1995 הגיע מרטון לישראל וחתם בקבוצת הפועל כפר סבא מליגת העל, במדיה שיחק שנה וחצי וכבש חמישה שערים ב-38 הופעות בליגה. בינואר 1997 חתם בקבוצת הפועל פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים וכבש חמישה שערים ב-56 משחקי ליגה. בינואר 1999 חתם בקבוצת הפועל תל אביב, ואת שער הליגה היחיד שלו במועדון כבש בניצחון 2–0 בדרבי מול מכבי תל אביב. בנוסף כבש מרטון שני שערים בגביע המדינה, בו זכה עם הפועל תל אביב לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונתו האחרונה בישראל שיחק מרטון בקבוצת עירוני ראשון לציון.

בקיץ 2000 חזר מרטון לקבוצת נעוריו פץ', ושיחק במדיה ארבע עונות נוספות. בשנת 2004 עבר למועדון האוסטרי SV גיסינג, ולאחר עונה אחת חזר להונגריה וחתם בקבוצת בארץ'. בשנת 2007 פרש מרטון ממשחק פעיל בגיל 38.

לזכותו של מרטון שער אחד ב-21 הופעות במדי נבחרת הונגריה.

## קריירה כמאמן
לאחר הפרישה מונה מרטון למאמן קבוצת קוזארמישלני מהליגה השנייה בהונגריה, ולאחר מכן מונה למאמן קבוצת הנוער של פץ', וכן שימש לתקופה קצרה כמאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2010 חזר לתפקיד מאמן קוזארמישלני למשך שנתיים וחצי. בינואר 2013 חזר לתפקיד מאמן פץ' בליגה הבכירה, וביולי 2014 מונה למאמן קבוצת קאפושווארי ראקוצי מהליגה השנייה. בשנת 2015 חזר לאמן את קבוצת פץ', לאחר שהורדה לליגה הרביעית עקב עבירות רישוי, ובנה את סגל הקבוצה מחדש. בשנת 2018 סיים את תפקידו במועדון, ובשנת 2019 שימש כמאמן שיופוק מהליגה השנייה.

## תארים
;בודפשט הונבד
* אליפות הונגריה: 1992/1993

;פץ'
* הגביע ההונגרי: 1989/1990

;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 1998/1999

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:פץ': כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פצ'י
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הונגרים באוסטריה
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1966
אן אסטין

**אן מארי אסטין** (**Anne Marie Astin**) (נולדה ב-1973) היא ביוכימאית אוסטרלית ומומחית לזיהוי פלילי. נוספה ל ב-2010, וקיבלה את  (PSM) בשנת 2011. ראויה לציון עקב תרומתה לפיתוח מחלבות וחקיקת תקני בטיחות מזון.

## השכלה
אסטין נולדה בדרהאם, וסיימה בהצטיינות תואר בוגר במדעים בכימיה ובביוכימיה בשנת 1973. את הדוקטורט בביוכימיה סיימה בהצטיינות ב-1976, כולם באוניברסיטת ליברפול. מאוחר יותר קיבלה הסמכה של  עבור ניהול המגזר הציבורי.

## קריירה מוקדמת
החלה את הקריירה שלה בתחום בעזרת תמיכתה של אמה, אשר דחפה אותה לאייש תפקידים שלא נתפסו כמתאימים לנשים בעיני החברה באותה התקופה. היא החלה ללמד באוניברסיטת מונאש. לאחר מכן, היא הפכה מומחית לזיהוי פלילי במשטרה, ומאוחר יותר הצטרפה לתעשיית החלב. בשנת 2013 היא התמנתה למנכ"לית הרשות לבטיחות מזון חלב ומוצריו, בסמכות ממשלת ויקטוריה. היא כיהנה בתפקיד זה עד שלנת 2016.

בשנת 2020 היא התקבלה למסדר אוסטרליה.

אסטין היא נשיאת  (AIFST).

## קישורים חיצוניים
* תיאור פעילותה של אן אוסטין

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימאים אוסטרלים
קטגוריה:מדעניות אוסטרליות
קטגוריה:ביוכימאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ליברפול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליברפול
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1973
55 יום בפקינג

**55 יום בפקינג** (באנגלית: **55 Days at Peking**) הוא סרט מלחמה אפי אמריקאי משנת 1963 בהפקתו של סמואל ברונסטון ובבימוי של ניקולאס ריי, עם דייוויד ניבן, אווה גרדנר וצ'רלטון הסטון בתפקידים הראשיים.

הסרט מתאר את המצור שהוטל על רובע הצירות בבייג'ינג (אז, השם תועתק כפקינג) בעת מרד הבוקסרים בסין בשנת 1900 במשך 55 יום (20 ביוני 1900 - 14 באוגוסט 1900).

הבמאי ניקולס ריי מופיע בתפקיד קטן של ציר ארצות הברית בפקינג. 

הסרט צולם בעיר לאס רוזאס ליד מדריד בשיטת טכניקולור ויש בו סצנות רבות של מלחמה, הרוגים, פצועים, פיצוצים, שריפות ופירוטכניקה.

המלחין דימיטרי טיומקין היה מועמד לפרס אוסקר על המוזיקה לסרט ועל השיר המקורי "So Little Time" ,אך השיר "55 יום בפקין" בביצוע ארבעת האחים התפרסם יותר.

## תקציר העלילה
ברובע הדיפלומטי בפקינג ב-1900 היו צירויות של 11 מדינות. כל צירות כללה את הציר ומשפחתו, אנשי הצירות וחיילי הגנה. סה"כ היו כאלף חיילים ואזרחים ברובע. הרובע היה מוקף בחומה ובשער. בכל בוקר הונפו דגלי המדינות בזה אחר זה כשתזמורת מנגנת את ההמנונים.

בתחילת הסרט נכנס לרובע מייג'ור מאט לואיס (צ'רלטון הסטון) רכוב על סוסו בראש פלוגת חיילי מארינס. הוא נפגש עם הציר הבריטי סיר ארתור רובינסון (דייוויד ניבן) ועם ברונית רוסית יפהפייה אלמנה בשם נטליה איבנוב (אווה גרדנר). בין לואיס והברונית מתפתח קשר רומנטי ובנשף הכללי של הצירויות כולם מתבוננים בזוג החדש והיפה.

כאשר הציר הגרמני נרצח על ידי הבוקסרים, מגיעים לואיס ורובינסון לארמון המלכותי בעיר האסורה ומתלוננים בפני הקיסרית האלמנה צה שי (פלורה רובסון) משושלת צ'ינג התומכת בחשאי בבוקסרים. היא מייעצת להם לפנות את הרובע בהקדם. בשובם נערכת הצבעה ורוב הצירים מצביעים על פינוי פרט לבריטי. לבסוף כולם "מתיישרים" ומחליטים להישאר ולהגן על המקום עד שיגיע צבאו הבינלאומי של גנרל סידני וישחרר אותם.

הם מבצרים את הרובע ומתכוננים להתקפה. אלפי סינים חמושים ברובים ונשק קל תוקפים את הרובע אך מגיניו עושים בהם שמות בעזרת רובים, תותח מיושן ומכונת ירייה. הסינים מנסים לעלות על החומה בחבלים אך המגינים מעלים אותם באש.

הברונית הופכת לאחות ועוזרת לרופא המטפל בפצועים הרבים. המצור מתארך בגלל קושי של הצבא לפרוץ את הדרך לפקינג. יש מחסור בתחמושת, אוכל וציוד רפואי. הברונית מצליחה לצאת מהרובע, למכור את הענק היקר שלה ובכסף לקנות את המצרכים החיוניים אך בכניסה לרובע היא נורית, נפצעת קשה ומתה.

לואיס ורובינסון מיואשים. לואיס מציע לפשוט על מחסן התחמושת של הסינים. דרך תעלות הביוב הם מצליחים לצאת מהרובע, להגיע למחסן ולפוצץ אותו. הפיצוץ נשמע בכל פקינג לחרדתם של הסינים והקיסרית.

המצור וההתקפות נמשכים עד לבואו של צבאו של גנרל סידני ב-14 באוגוסט 1900 המסלק את התוקפים ומסיר את המצור.

בסוף רואים את הארמון השומם ובו משוטטת הקיסרית ואומרת "השושלת גמורה".

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון לסרט 55 יום בפקינג, באתר יוטיוב
* השיר 55" יום בפקינג" בביצוע ארבעת האחים, באתר יוטיוב
* השיר "כל כך קצת זמן" מהסרט 55 יום בפקינג, בביצוע אנדי ויליאמס

קטגוריה:סרטי 1963
קטגוריה:סרטי מלחמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמה אפיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:מרד הבוקסרים
רונאן ראפטרי

**רונן ראפטרי **(באנגלית: **Ronan Raftery**; נולד ב-9 בדצמבר 1990) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אירי.

## ביוגרפיה
נולד בדבלין, אירלנד ב-9 בדצמבר 1990. ב-2009, הוא סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון.

כיום הוא מתגורר בלונדון.

## קריירה
בשנת 2010 קיבל ראפטרי את תפקידו הראשון בגיל 19, כאשר ביצע הופעת אורח בסדרת הדרמה הרפואית ארוכת הימים "Doctors" בתור קארל לדבייטר. שנה לאחר מכן, שיחק את ג'ף בסרט הדרמה "Death of a Superhero" המבוסס על הרומן הניו זילנדי באותו שם. שיחק גם בתפקיד קטן בסרט גיבורי העל של מארוול קומיקס, "קפטן אמריקה" שביים ג'ו ג'ונסטון. 

בשנת 2012, שיחק בתפקיד חוזר בסדרה הדרמה-קומית "Fresh Meat" בערוץ 4 מהיוצרים של הסדרה "פיפ שואו". באותה שנה החל לשחק בסיטקום "Moone Boy" שיצר וכתב כריס או'דאוד עבור ערוץ הטלוויזיה הבריטי "Sky One" (אנ'). 

בשנת 2014, לאחר שהשתתף במספר הפקות במה מקומיות, לוהק ראפטרי לגלם את בילי בחידוש של המחזה "הדבר האמיתי (אנ') מאת המחזאי היהודי-בריטי טום סטופארד שעלה בתיאטרון טוד היימס (אנ') בברודוויי.

בשנת 2016, שיחק ראפטרי בסרט המלחמה "מצור ג'דוטוויל" בהפקה אירית-דרום אפריקאית ועלילתה מגוללת את עמידתה של פלוגה אירית מכוח השלום של האו"ם בקטנגה נגד התקפות של כוחות עודפים ליד העיר ג'דוטוויל, בספטמבר 1961 כחלק ממשבר קונגו. שיחק גם בהמשך בסרט הפנטזיה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן" המהווה סרט פריקוול לסדרת סרטי "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג, בהפקת אולפני האחים וורנר. את הסרט ביים דייוויד ייטס. 

בשנת 2018, גילם ראפטרי את ביוויס רוד בסרט הפוסט-אפוקליפטי "ערי טרף". בהמשך אותה שנה, הוא שיחק בסדרת האימה העל-טבעית "האימה" בערוץ AMC.

בשנת 2019, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "הגשר" של רשת השידור האמריקאית "Starz" בתור רוברט גסטאלט.

בשנת 2022, ביצע הופעת אורח בסדרת מותחן הפשע "כנופיות לונדון" של "Sky Atlantic" (אנ').

בשנת 2023 שיחק בסרט הטלוויזיה "Royal Rendezvous" שנעשה בהפקה משותפת של NBC ו-. 

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1990
מוד בוני

[ממוזער|250px|מוד בוני על מטוסה, [11 באפריל 1933]]
**מוד רוז "לורס" בוני** (באנגלית: **Maude Rose "Lores" Bonney**;  20 בנובמבר 1897 – 24 בפברואר 1994) הייתה הטייסת האוסטרלית והאישה הראשונה שטסה טיסת סולו מאוסטרליה לאנגליה, וכן האישה הראשונה אשר הקיפה את אוסטרליה בטיסה. בוני היא חברת מסדר האימפריה הבריטית, וחברת מסדר אוסטרליה.

## קורות חיים
מוד רוז רובנס נולדה בפרטוריה שבדרום אפריקה. לימים אימצה את השם "לורס". משפחתה עברה קודם לאנגליה ולאחר מכן לאוסטרליה. התחנכה במלבורן, ולאחר מכן למדה בבית ספר לנימוסים והליכות בגרמניה, שם פגשה והתחתנה עם הארי ברינגטון בוני, יצרן מוצרי עור, בשנת 1917. לאחר נישואיהם הזוג עבר לבריסביין, שבקווינסלנד, אוסטרליה.

### קריירת הטיסה
בשנת 1928 פגשה בוני את ברט הינקלר, בן דודו של בעלה, הארי בוני, שהיה הטייס הראשון שטס טיסת סולו בין אנגליה ואוסטרליה. בוני, שהתלהבה מהישגיו של הינקלר החליטה ללמוד טיס. את שיעורי הטיסה הראשונים עשתה בסתר, אך לאחר שסיפרה עליהם לבעלה הוא קנה לה מטוס מדגם דה האבילנד DH.60 שכונה "עש צועני" עמו החלה בשבירת שיאי טיסות:

פרוץ מלחמת העולם השנייה שם קץ לתוכניתה לטוס מסביב העולם, דרך יפן, אלסקה וארצות הברית. מטוסה נהרס בשריפה בשנת 1939, עת שחנה בהאנגר מטוסים, לאחר שעוקל על ידי ממשלת אוסטרליה לטובת המאמץ המלחמתי.

בוני נפטרה בביתה במיאמי שבקווינסלנד ב-1994, בגיל 96.

## תוארי כבוד
בשל טיסתה מאוסטרליה לאנגליה זכתה בוני בתואר חברת מסדר האימפריה הבריטית מאת המלך ג'ורג' החמישי.

איגוד טייסות אוסטרליה יסד פרס על שמה של בוני.

בוני התקבלה כחברה באיגוד "תשעים ותשע", האגודה האמריקנית של נשים טייסות שהיו חלוצות בתחום התעופה. ושמה של בוני מוצג על קיר הכבוד בקליפורניה, בקפלת הטייסים, לצד שמם של צ'ארלס לינדברג, צ'ארלס קינגספורד סמית', ואמיליה ארהארט.

אוניברסיטת גריפית שבקווינסלנד, העניקה לבוני תואר דוקטור לשם כבוד בשל הישגיה בתחום התעופה.

## פרסים אותות הוקרה
* 1934 - חברה במסדר האימפריה הבריטית
* 1991 - חברה במסדר אוסטרליה
* בשנת 2019, גוגל עשתה דודל מיוחד לציון 122 שנה מהולדתה של מוד בוני



## ראו גם
* יעל רום, הטייסת הראשונה שעברה קורס טיס צבאי מלא במסגרת חיל האוויר הישראלי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות (נשים)
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:ילידות 1897
קטגוריה:חלוצות התעופה
קטגוריה:נפטרות ב-1994