open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Across the Universe

"**Across the Universe**" (בעברית: "**מעבר ליקום**") הוא שיר של הביטלס שנכתב על ידי ג'ון לנון, ושהקרדיט עליו נרשם על שם לנון-מקרטני. השיר הופיע לראשונה באלבום אוסף לצדקה של אמנים שונים, "No One's Gonna Change Our World", ("אף אחד לא הולך לשנות את עולמנו", שם הדומה מאוד לשורה מהפזמון "שום דבר לא ישנה את העולם שלי".) בדצמבר 1969, ומאוחר יותר באלבום Let It Be.

הגרסה המקורית נכללה בשני אלבומים שונים שנשאו את השם *[[Rarities (אלבום של הביטלס)|Rarities]]*: מהדורה בריטית משנת 1978 ומהדורה אמריקאית משנת 1980. בנוסף, השיר נכלל באלבום *Past Masters, Volume Two* משנת 1988.

השיר זכה לביצועים מחודשים רבים, בהם ביצוע של דייוויד בואי באלבומו משנת 1975 *[[Young Americans]]*, שבו השתתף גם ג׳ון לנון.

## יצירה
לילה אחד בשנת 1967 עלה במוחו של ג׳ון לנון המשפט "words are flowing out like endless rain into a paper cup", לאחר שהאזין לקולה של אשתו דאז, סינתיה. לדבריו, הוא שכב לידה במיטה כשהוא מוטרד, שמע אותה מדברת ללא הפסקה, נרדמת, והוא המשיך לשמוע את המילים האלה כמו זרם אינסופי, ירד למטה והדבר התפתח לשיר קוסמי.

אופיו של השיר הושפע מאוד מהעניין של לנון ושל הביטלס במדיטציה טרנסצנדנטלית באותה תקופה, ובעקבות זאת נוספה לו המנטרה "Jai guru deva om" (בסנסקריט), המשמשת כמעבר לפזמון ומהווה מחווה למורו הרוחני של מהארישי מהש יוגי, ומשמעותה היא "כל התהילה לגורו דב".

השיר כולל מבנה החוזר על עצמו שלוש פעמים: בית, השורה "Jai guru deva om" והשורה "Nothing’s gonna change my world" החוזרת ארבע פעמים. הביטוי "across the universe" מופיע בסופי שורות כמעין סיום שאינו נסגר מוזיקלית, אלא נותר פתוח ועולה, ומסתיים בטון מוביל. 

בריאיון ל־Rolling Stone משנת 1970 אמר לנון שזה אולי הטקסט הטוב והפיוטי ביותר שכתב אי פעם, שיר שניתן פשוט לקרוא ועומד כטקסט בפני עצמו גם בלי מנגינה.

## קבלה והשפעה תרבותית
מבקר המוזיקה ריצ׳י אונטרברגר מאתר AllMusic אמר שהשיר הוא "אחת הבלדות העדינות והקוסמיות ביותר של הלהקה” ו"אחד משיאיו של האלבום Let It Be". ניל פין, מהלהקות Crowded House ו־Split Enz, ציין את השיר כאולי השיר האהוב עליו אי פעם.

ב-2007 יצא סרט בעל אותו שם, המלווה בשירים של הלהקה.

ב-4 בפברואר 2008, 40 שנה לאחר הקלטת השיר, שודר השיר על ידי נאס"א לכיוון כוכב הצפון.

באפריל 2011 סיקר עיתון ה-Independent את הדמיון בין השיר Echoes של להקת פינק פלויד לבין Across the Universe. מעריצים ומבקרים רבים טענו כי פינק פלויד "העתיקו" או "חיקו" את Across the Universe שיצא ב-1969, כאשר השיר Echoes יצא שנתיים לאחר מכן, ב-1971. מעולם לא התקבל אישור רשמי לכך שפינק פלויד העתיקו או חיקו את השיר או רק סימפלו אותו.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:בלדות פולק
קטגוריה:שירים פסיכדליים
אימוניטאס

**אימוניטאס** (לטינית: immunitas, בריבוי: immunitates, אנגלית: immunities) היא זכות חסינות שהייתה מקובלת בימי הביניים ומשמעותה העיקרית הייתה פטור ממסים או הזכות לשמור את המיסים שנאספו.

אימוניטאס היה המכשיר המשפטי שבעזרתו זכתה הסניורה (כלומר אריסטוקרט בעל אדמות, כנסייה או מנזר) בחסינות מהתערבותן של הרשויות השונות (הן הרשות הסֵקוּלָרִית ת והן הרשות הדתית) במה שנעשה ביחידת שטח מסוימת, לרוב ביחידת קרקע שהוענקה לגוף דתי. במקרים נדירים ויתר המעניק גם על כל חובת שירות ציבורי שהיו חייבים לו.

חסינות זו גובתה במסמך מתאים, לרוב מסמך ההענקה עצמו, למשל 

חסינות זו הוענקה "לנצח", או לפחות ללא מגבלת זמן. במקומות מסוימים העניקו המלכים לאריסטוקרטים, בנוסף על הפטור ממס, גם זכויות שיפוט על אדמותיהם ועל האנשים שחיו בהן, אפילו כאשר אנשים אלו היו מוגדרים אנשים חופשיים, במובן המשפטי.

מבחינה מעשית, האימוניטאס אפשר לבעל הסניורה למנוע כניסת פקידים לאחוזתו ומנע מפקידים אלו לגבות מיסים או לבצע פעולות משפטיות באחוזה שבבעלותו. 

קטגוריה:פיאודליזם
1989 בישראל

**[[1989]] ב[[ישראל]]** (ה'תשמ"ט–ה'תש"ן) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 41 שנים להקמתה.

## הנהגה

## אירועים בולטים

* ב-29 בינואר – תאומי המבחנה הראשונים בישראל נולדים.
* 26 בפברואר – סיום בוררות טאבה וחתימה על הסכם המסדיר את נסיגת ישראל מטאבה.
* 1 במרץ – נערכות בחירות לרשויות המקומיות, לאחר שנדחו ממועדן המקורי ב-1988.
* ביולי – המכביה ה-13.
* ב-11 באוקטובר ערק לישראל הטייס הסורי בסאם עאדל עם מטוסו מדגם מיג 23 ונחת במנחת מגידו.

### פיגועי טרור פלסטינים בולטים
פיגועי טרור פלסטינים בולטים שבוצעו נגד מטרות ישראליות במהלך 1989:
* 16 בפברואר – נחטף ונרצח החיל אבי סספורטס לאחר שעלה לטרמפ בצומת הודיה. תמורת שחרורו נדרש שחרורם של 1,500 מחבלים. גופתו נמצאה לאחר שלושה חודשים.
* 3 במאי – חייל צה"ל, רב-טוראי אילן סעדון, נחטף ונרצח על ידי אנשי חמאס.
* 22 ביוני – פרופסור מנחם שטרן, מומחה עולמי לתולדות עם ישראל נדקר למוות בידי מחבל בעמק המצלבה בירושלים.
* 6 ביולי – הפיגוע בקו 405: מחבל מדרדר את אוטובוס אגד קו 405, לתהום ליד קריית יערים. 16 הרוגים.
* 13 ביולי – מחבל משליך רימון לרחבת הכותל המערבי במהלך טקס סיום המכביה ה-13. 31 איש נפצעו.
* 20 באוקטובר – רצח השבעה - גופות של חמש נשים ושני גברים מתגלות בשתי דירות בדרום תל אביב וביפו. כעבור כמה שבועות נתפס המחבל, מוחמד חלבי, עזתי ששימש כמשתף פעולה של השב"כ ובגד בו וביצע את הפיגוע.

### תאריכים לא ידועים
* נוסד הקיבוץ נאות סמדר.
* נערכו הבחירות לוועידה ה-16 של ההסתדרות הכללית של העובדים בישראל

## נולדו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989]])**
* 3 בפברואר – ישי ריבו, זמר-יוצר ישראלי
* 4 באפריל – בניה ברבי, זמר-יוצר ישראלי
* 17 באפריל – מאור אדרי, זמר ישראלי
* 26 במאי – עמית פרקש, שחקנית וזמרת ישראלית ילידת קנדה
* 8 ביולי – ירדן ג'רבי, ג'ודוקא עבר ישראלית
* 22 ביולי – יון תומרקין, שחקן ישראלי
* 10 באוגוסט – בן סהר, כדורגלן ישראלי
* 16 באוגוסט – רן בוקר, עיתונאי ישראלי
* 3 בספטמבר – מאור שוויצר, שחקן ישראלי
* 12 בספטמבר – תמר אריאל, נווטת הקרב הדתיה הראשונה בחיל האוויר הישראלי (נהרגה ב-2014 בסופת השלגים בנפאל)
* 8 באוקטובר – חגית יאסו, זמרת ישראלית
* 20 באוקטובר – בריו חקשור, זמר ישראלי
* 28 באוקטובר – שיר אלמליח, דוגמנית ישראלית
* 16 בדצמבר – לי בירן, שחקן ישראלי
* 26 בדצמבר – נגה ארז, זמרת ישראלית

## נפטרו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989]])**
160px|ממוזער|דן בן אמוץ
* 4 בינואר – דבורה נצר, חברת הכנסת מטעם מפא"י (נולדה ב-1897)
* 21 בפברואר – משה אונא, מראשי הקיבוץ הדתי וחבר הכנסת מטעם המפד"ל (נולד ב-1902)
* 9 באפריל – משה ציפר, פסל ישראלי (נולד ב-1902)
* 20 באוקטובר – דן בן אמוץ, סופר ישראלי (נולד ב-1924)
* 2 בנובמבר – רוני רוזין, כירורג ישראלי (נולד ב-1931)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
ישראל
ישראל
קרוודי

**קרוודי** (באנגלית: **Crowdie**) היא גבינת שמנת סקוטית בה נעשה שימוש במאכלים מסורתיים במטבח הסקוטי, כגון בהכנת קראנאכאן. 

הגבינה רכה ומתפוררת, וטעמה חמוץ. בגבינה זו אחוזי שומן נמוכים ביותר, משום שהיא מיוצרת מחלב דל שומן.

ייצור הגבינה החל בסקוטלנד במהלך ימי הביניים וסוברים כי היא הכנתה בסקוטלנד החלה במאה השמינית בהשפעת הפלישה הוויקינגית.

## קישורים חיצוניים
*תיאור הגבינה באתר Cheese.com

קטגוריה:גבינות רכות
קטגוריה:המטבח הסקוטי
מרסל דאסו

**מרסל דאסו** (בצרפתית: **Marcel Dassault**; נולד בשם **מרסל בלוך**, 22 בינואר 1892 – 17 באפריל 1986) היה תעשיין מטוסים יהודי צרפתי ומייסד חברת דאסו תעופה. אחיו היה פול בלוך דאסו, גנרל צרפתי.

## קורות חיים
מרסל בלוך נולד להורים יהודים ב-1892 בפריז. לאחר שסיים את לימודיו במוסדות האקדמיים lycée Condorcet, Breguet School ו-Supaero, המציא בלוך דגם של מדחף מטוסים אשר שימש את הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה וייסד את החברה Société des Avions Marcel Bloch ("בלוך מטוסים"). לאחר הלאמת החברה בשנת 1936 על ידי ממשלת החזית העממית (צרפתית: Front populaire) השמאלית בראשות לאון בלום, המשיך בלוך לכָּהֵן בחברה בתפקיד דירקטור. במהלך מלחמת העולם השנייה גרמניה הנאצית אשר כבשה את צרפת, התעניינה בידע של בלוך לקידום תעשיית התעופה הגרמנית. בלוך סירב לשתף פעולה עם התעשייה הגרמנית ונעצר בשנת 1940 עם אשתו ושני בניו, קלוד וסרג'. באוגוסט 1944 גורש למחנה הריכוז בוכנוואלד בשל היותו יהודי ועדיין הופעל עליו לחץ כבד לשתף את הידע שלו עם שוביו. קבוצה מאסירי המחנה הצליחה להגן עליו כאשר קברה את אחד מנספי המחנה על שמו של בלוך, ואת בלוך המקורי הסתירו בזהות בדויה עד לשחרור המחנה ב-1945. בשנת 1949 שינה בלוך את שמו לבלוך-דאסו. דאסו היה הפסוודונים של אחיו דריוס פול בלוך ברזיסטנס (המחתרת הצרפתית) ופירושו "לתקיפה", שמקורו מ-char d'assaut - המילה הצרפתית לטנק. מרסל דאסו המיר את דתו לנצרות קתולית בשנת 1950. לאחר המלחמה, דאסו הקים את יצרנית מטוסי הלחימה המתקדמת ביותר של צרפת, Avions Marcel Dassault.

החברה החדשה שאותה ייסד, דאסו תעופה ייצרה את מטוסי הקרב הסילוניים הראשונים בשרות חיל האוויר הצרפתי והידועים שבהם: אוראגן (1949), המיסטר (1954), הסופר מיסטר (1955), המיראז' ועוד.

בשנת 1967, לאחר הטלת האמברגו הצרפתי על ישראל, אפשר דאסו את הברחתם של תוכניות הייצור וחלקים של מטוס המיראז' 5 לארץ, יחד עם כ-50 מנועים, אשר שימשו בסיס להקמת קו הייצור למטוס הנשר בתעשייה האווירית. בנוסף ערך סיור לילי בקו הייצור של המיראז' לאל שווימר, שלום אריאב ומשה קרת (השלושה כולם שימשו בתפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית).

מרסל דאסו נפטר בשנת 1986 בניי-סיר-סן, פרבר של פריז. גופתו נטמנה בבית העלמין פאסיי (Passy Cemetery) אשר ממוקם ברובע ה-16 של פריז.
את מקומו כראש החברה ירש בנו, סרג' דאסו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים בשואה: צרפת
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:חברי הסנאט (צרפת)
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הצרפתי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של פאסי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1892
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1986
1998 בישראל

**[[1998]] ב[[ישראל]]** (ה'תשנ"ח-ה'תשנ"ט) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 50 שנים להקמתה.

## הנהגה

## אירועים בולטים

* חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל
[ממוזער|250px|[מטוס קרב|מטוסי הקרב F-15I ("רעם") בתצוגה עם חימוש להפצצה]]
* 19 בינואר – מטוסי הקרב F-15I נוחתים לראשונה בישראל, בבסיס חצרים.
* 22 בינואר – נכשל שיגורו של הלוויין "אופק 4".
* 10 במרץ – חיילים במחסום תרקומיא פותחים באש אל רכב מסחרי והורגים שלושה פועלים פלסטינים שחזרו מיום עבודה בישראל.
* 1 באפריל – קומפלקס גורדי שחקים מרכז עזריאלי נפתח רשמית והופך לבניין הגבוה ביותר בישראל (גובה המגדל העגול הוא 187 מטר).
* 2 במאי – משחק השרוכים מעורר המחלוקת בעולם הכדורגל הישראלי
* 8 במאי – תשעה פועלי בניין זרים נופלים אל מותם מקצה ארובת תחנת הכוח רוטנברג. זוהי תאונת העבודה הקטלנית בתולדות המדינה.
* 9 במאי – דנה אינטרנשיונל זוכה בתחרות האירוויזיון עם השיר "דיווה".
* 22 במאי – אירועי ויגסטוק בגן העצמאות (תל אביב) מסתיימים בתגרה בין המשתתפים לבין שוטרי משטרת ישראל.
* 26 ביוני – מצעד הגאווה הראשון נערך בישראל ברחובות תל אביב-יפו.
* 9 ביולי – שאול מופז מתמנה לרמטכ"ל ה-16 של צה"ל.
* 14 באוגוסט – רכבת נוסעים אחרונה עוזבת את תחנת הרכבת ירושלים, והתחנה נסגרת.
* 23 באוקטובר – בנימין נתניהו ויאסר ערפאת חותמים על הסכם ואי.
* 26 בנובמבר – מלכת היופי, לינור אברג'יל, זוכה בתואר מיס עולם לשנת 1998.
* 29 בנובמבר – מפעל מלמ של התעשייה האווירית מוסר את הטיל "חץ 2" הסדרתי הראשון לידי צה"ל.

File:Dana International 2008 Eurovision.jpg|דנה אינטרנשיונל זוכה בתחרות האירוויזיון עם השיר "דיווה".
File:Azriely Center.jpg|קומפלקס גורדי שחקים מרכז עזריאלי נפתח רשמית והופך לבניין הגבוה ביותר בישראל
File:Houghton house Netanyahu Albright Arafat.jpg|בנימין נתניהו ויאסר ערפאת חותמים על הסכם ואי.


## נולדו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998]])**
* 8 במרץ – שי המבר - זמרת ישראלית 
* 19 ביוני – רז הרשקו, ג'ודוקא ישראלית 
* 23 ביולי – דיאנה ויסמן - אתלטית ישראלית
* 26 ביולי – נופר סלמאן - זמרת ושחקנית ישראלית
* 7 בספטמבר – נונו - זמרת ישראלית 
* 2 בנובמבר – נדב גדג' - זמר ישראלי 
* 18 בנובמבר – יובל שמלא - מטפס מקצועי ישראלי וזוכה תוכנית הריאליטי "נינג'ה ישראל"
* 15 בדצמבר – אושר כהן, זמר-יוצר ישראלי 

## נפטרו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998]])**
[שמאל|ממוזער|120px|[יצחק מודעי]]
* 20 בינואר – זבולון המר, יו"ר המפד"ל, חבר הכנסת ושר החינוך והתרבות (נולד ב-1936)
* 15 בפברואר – חיים בר און, מו"ל עיתונות ישראלי (נולד ב-1944)
* 10 במרץ – הרב חיים דוד הלוי, רבה הראשי של תל אביב (נולד ב-1924)
* 14 במאי – יצחק מודעי, מדינאי ישראלי, כיהן כשר בממשלת ישראל (נולד ב-1926)
* 16 במאי – אידוב כהן, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1909)
* 20 במאי – יעקב כ"ץ, היסטוריון ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-1904)
* 13 ביוני – נסים אלוני, מחזאי ומתרגם ישראלי (נולד ב-1926)

## קישורים חיצוניים

* 1998, באתר הכנסת

## הערות שוליים

*
ישראל
ישראל
אליזבת מקגאוורן

**אליזבת מקגאוורן** (באנגלית: **Elizabeth McGovern**; נולדה ב-18 ביולי 1961) היא שחקנית אמריקאית, שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב בשנת 1981 על תפקידה בסרטו של מילוש פורמן "רגטיים".

## ביוגרפיה
נולדה באוונסטון, אילינוי, בתם של קת'רין וולקוט, מורה בבית ספר תיכון ושל פרופסור ויליאם מונטגומרי מקגאוורן. אחותה היא הסופרת קאמי מקגאוורן. משפחתה עברה להתגורר בלוס אנג'לס לאחר קבלתו של אביה לעבודה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
החלה לשחק ב"תיכון צפון הוליווד" בו למדה, שם בעת הופעה במחזה "צבע השיניים שלנו" צדה את עינייה של הסוכנת ג'ואן סקוט שהתרשמה ממשחקה והמליצה לה ללמוד משחק באופן מקצועי. מקגאוורן שעתה לעצתה ולמדה משחק בבית הספר ג'וליארד ובתיאטרון הקונסרבטוריון שבסן פרנסיסקו, את לימודיה במוסדות אלה סיימה בהצלחה ב-1982.

בזמן לימודיה בג'וליארד קיבלה הצעה לשחק בסרטו של רוברט רדפורד "אנשים פשוטים", בו גילמה בתפקיד הבכורה שלה את ג'נין פראט, חברתו של הנער הבעייתי קונראד ג'ארט (טימותי האטון).
בשנה שלאחר מכן הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לפריצת השנה על הופעתה בתור הדוגמנית האמריקאית אוולין נסביט, בסרטו של מילוש פורמן "רגטיים".
גילמה את דמותה של דבורה גלי הנאנסת בידי המאפיונר היהודי דייוויד "נודלס" אהרונסון (רוברט דה נירו) בדרמת הפשע התקופתית של סרג'ו לאונה "היו זמנים באמריקה".
בשנות ה-90 שיחקה לסבית בשם מויירה בדרמה הבדיונית ספרותית "מעשיית עוזרת הבית" ובתור סוזן סטרינגהאם, חברתה למסע של מילי ט'ייל בדרמה הספרותית מאת הנרי ג'יימס "כנפי היונה". בשנת 2001 שיחקה בקומדיה הצבאית "חייל מצטיין" כאשתו של קולונל ברמן (אד האריס). ב-2010 הופיעה בשוברי הקופות "התנגשות הטיטאנים" בתור מרמרה, אמו המאמצת של פרסאוס (סם וורת'ינגטון) וב"קיק אס" בתור גברת ליזווסקי.

בספטמבר 2024, פורסם כי מקגאוורן לוהקה לסדרה של רשת AMC, "The Talamasca", שתהיה חלק מיקום "אימורטל" המבוסס על ספרי אן רייס. הסדרה מתמקדת בארגון סודי, הטלמסקה, המופיע במספר מספריה של אן רייס. הארגון אחראי על מעקב ואיתור של מכשפות, ערפדים ויצורים אחרים ברחבי העולם. מקגאוורן תגלם את דמותה של הלן, הוותיקה והמנוסה בארגון הטלמסקה ומנהיגת סניף ניו יורק.

מקגאוורן הייתה מאורסת לשחקן הקולנוע שון פן. ב-1992 התחתנה עם המפיק האנגלי סיימון קרטיס. לזוג נולדו שתי בנות.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה
*אם לא בשבילך (1995) - בתפקיד: ג'סי קנט
*The Flamingo Rising (2001) – סרט טלוויזיה של CBS - בתפקיד: עדנה לי
*האחווה של פולין, ניו המפשייר (2003) - בתפקיד: הלן שואו
*Three Moons Over Milford (2006) - בתפקיד: לאורה דייוויס
*קיפאון (2007) - בתפקיד: אליזבט
* אחוזת דאונטון (2010–2015) - בתפקיד: קורה קראולי,  הרוזנת של גרנטהאם
*מלחמת העולמות (2019–2021) - בתפקיד: הלן בראון
*The Talamasca (יפורסם בהמשך) - בתפקיד: הלן ( טרום הפקה ) .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אוונסטון (אילינוי): אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
1986 בישראל

**[[1986]] ב[[ישראל]]** (ה'תשמ"ו-ה'תשמ"ז) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 38 שנים להקמתה.

## הנהגה

[ממוזער|הנשיא [חיים הרצוג בביקור ביד יערי, 1986]]

## אירועים בולטים

[200px|ממוזער|ביקור הרמטכ"ל לוי בביתו של גנרל [אנטואן לאחד מפקד צד"ל 1986]]
[ממוזער|[יצחק שמיר ושמעון פרס, 1986]]
שמאל|ממוזער|150px|פולארד מודה בריגול עבור ישראל
* 1 בינואר – השקל יוצא משימוש ומוחלף בשקל החדש
* 11 בפברואר – פעיל זכויות האזרח, נתן שרנסקי מגיע לישראל לאחר תקופת מאסר של כ-9 שנים בברית המועצות
* 17 באפריל – אנשי הבידוק של אל על מגלים חומר נפץ שהושתל בתחתית מזוודתה של אן מרי מרפי, נוסעת תמימה, ומכשילים את ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון שיזמה סוריה
* 4 ביוני – יונתן פולארד מודה בבית המשפט שריגל עבור מדינת ישראל
* 30 בספטמבר – מרדכי ואנונו מתפתה לבוא לרומא על ידי הסוכנת "סינדי", ונחטף משם על ידי סוכני המוסד
* 5 באוקטובר – העיתון הבריטי "סאנדיי טיימס" מפרסם מאמר על סודות הגרעין של מדינת ישראל בעקבות המידע שמסר מרדכי ואנונו לעיתונאי פיטר הונאם
* 16 באוקטובר – רון ארד, נווט קרב בחיל האוויר הישראלי, נופל בשבי ארגון "אמל" בלבנון לאחר שמופל מטוסו. גורלו לא נודע עד היום
* 20 באוקטובר – רוטציה בראשות הממשלה: יצחק שמיר מציג את הממשלה העשרים ושתים (ממשלת האחדות הלאומית חלק ב'), ומתחיל את כהונתו השנייה כראש ממשלת ישראל
* 23 באוקטובר – תחילת השידורים הניסיוניים של ערוץ 2
* 10 בדצמבר – אלי ויזל מקבל את פרס נובל לשלום
*המרכז העולמי לתורה וחסידות של בעלזא מתחיל להבנות, לימים יהיה אחד מבתי הכנסת הגדולים ביותר במדינת ישראל
*4 בספטמבר - ביטול השקל הישן

## נולדו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986]])**
* 7 בינואר – דפני ליף, פעילה חברתית ישראלית, מיוזמי ומנהיגי מחאת האוהלים.
* 8 בפברואר – אגם רודברג, שחקנית ודוגמנית ישראלית
* 3 במרץ – מיכאל מושונוב, שחקן, זמר, מוזיקאי ומנחה טלוויזיה ישראלי
* 10 במרץ – רוני דואני, זמרת פופ, דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית בעברה
* 20 באפריל – תום אבני, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
* 22 במאי – רן בכור, שחקן ישראלי.
* 28 במאי – אליה גרינפלד, תסריטאי ויוצר תוכן
* 11 ביוני – ניקול ראידמן, אשת עסקים ישראלית ילידת-אוקראינה הסובייטית
* 6 ביולי – עומרי קנדה, כדורגלן ישראלי 
* 6 באוגוסט – נתן גושן, זמר ישראלי.
* 28 באוגוסט – גלעד שליט, חטוף ישראלי שהוחזק בידי החמאס עד סוכות 2011, תשע"ב.
* 1 בספטמבר – שחר צוברי, גולש ישראלי וזוכה מדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג.
* 10 בספטמבר – מגי אזרזר, שחקנית ישראלית
* 18 באוקטובר – עידן יניב, זמר ישראלי.
* 19 בנובמבר – חובי סטאר, זמר ישראלי, נציג ישראל לאירוויזיון 2016

## נפטרו

**([[:קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986]])**
* 8 בפברואר – ישראל גלילי, ראש המפקדה הארצית של "ההגנה" ושר בממשלת ישראל (נולד ב-1911)
* 29 ביוני – דן פגיס, משורר ומתרגם עברי וחוקר של שירת ימי הביניים היהודית (נולד ב-1930)

## קישורים חיצוניים

*
מאג'ד פרג'

**מאג'ד פרג**' (בערבית: **ماجد فرج**; נולד ב-1962) הידוע בשם **אבו בשאר**, הוא איש ביטחון פלסטיני, המשמש כראש מנגנון המודיעין הכללי הפלסטיני וקצין בדרגת לִוָאא', המקבילה לדרגת אלוף.

## ביוגרפיה
פרג' נולד וגדל במחנה הפליטים דהיישה שמדרום לבית לחם, למשפחה שהגיעה מהכפר ראס אבו עמאר שבהרי ירושלים. בילדותו למד בבתי הספר של אונר"א במחנה. בשנת 1977, בהיותו בן 15 בלבד, נעצר פרג' לראשונה על ידי כוחות הביטחון של ישראל ונשא עונש מאסר של שנה וחצי בכלא הישראלי. זאת, לאחר שהפך לאחד ממנהיגי פת"ח במהלך האינתיפאדה הראשונה. באותה תקופה היה פרג' ממייסדי ועדות הנוער של פת"ח, אשר פעלו במסגרת האינתיפאדה. מאוחר יותר נעצר פרג' לפחות 14 פעמים נוספות ונשא כשש שנות מאסר בסך הכול בכלא ובבתי המעצר בישראל. בתקופת מאסרו השלים פרג' תואר ראשון במינהל באוניברסיטת אל-קודס הפתוחה. אביו של פרג', עלי, נהרג במהלך פעילות צה"ל בבית לחם בשנת 2002.

## שירותו במנגנוני הביטחון הפלסטיניים
עם הקמת הרשות הפלסטינית בשנת 1994, במסגרת הסכמי אוסלו, הצטרף פרג' לשורות מנגנון הביטחון המסכל. במהלך שירותו במנגנון עמד פרג' בראשו במספר מחוזות בגדה המערבית. בין היתר, שירת כראש הביטחון המסכל בכפר דורא שליד חברון ובבית לחם. בשנת 2002 הותר לפרסום כי פרג' פעל במסגרת שירותו במנגנון, תחת ראש המנגנון דאז ג'יבריל רג'וב, בניסיון לגייס חיילות ישראליות כמקורות. במכתב ששלח לרג'וב בשנת 1999, ושפורסם בעקבות משפטם של שני פעילים במנגנון, כתב פרג' אודות "תוכנית גיוס של ישראלית כדי שתעבוד בשביל המנגנון".

בשנת 2006 קודם פרג' ומונה לראש מנגנון המודיעין הצבאי בגדה כולה. במסגרת תפקיד זה פעל פרג' לקידום המנגנון, והיה בין האחראים לשיפור המשמעותי שחל במצב הביטחוני בגדה באותה התקופה. כמו כן, השתתף פרג' בשיחות הפיוס בין פתח לחמאס בקהיר.

בספטמבר 2009 מונה פרג' לראש מנגנון המודיעין הכללי ברשות הפלסטינית. פרג' החליף בתפקיד את מוחמד מנצור, שכיהן בו חודשים בודדים לאחר התפטרותו של תאופיק טיראווי מראשות המנגנון. הוא מכהן בתפקיד מאז ועד היום.
באפריל 2012, היה פרג' חבר במשלחת פלסטינית אשר נפגשה במעון ראש הממשלה בירושלים עם ראש הממשלה הישראלי בנימין נתניהו.

בנובמבר 2013 קיבל פרג' אות כבוד מארצות הברית על מידע שהעביר ל-CIA וסייע ללכידת איש אל-קאעידה נזיה עבד אל-רחמאן נביה רוקאעווי, הידוע כאבו אנס אל-ליבי.

באוגוסט 2014, היה פרג' אחר מנציגי הרשות הפלסטינית במשלחת הפלסטינית למשא ומתן בדבר הפסקת האש במבצע "צוק איתן" אשר נערך בקהיר.

באוגוסט 2017, דווח כי פרג' צפוי להחליף את סאיב עריקאת בתפקיד ראש צוות המשא ומתן הפלסטיני, בשל מחלתו של האחרון, ובמקביל לתפקידו כראש מנגנון המודיעין הכללי.

מאג'ד פרג' מוזכר לעיתים קרובות כאיש סודו של מחמוד עבאס וכמועמד להחליפו בתפקיד נשיא הרשות הפלסטינית.

## חייו האישיים
פרג' הוא גיסו של איברהים רמדאן, מושל שכם.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופיל של מאג'ד פרג', באתר שירות המודיעין הפלסטיני 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:ראשי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1962
מיתה עושה ניפול

בהלכה היהודית, **מיתה עושה ניפול** היא סברא בהלכות אבר מן החי. כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא אבר המדולדל. אבר כזה, למרות שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, מכיוון שמיעוט ממנו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, שהרי הוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו. כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - "מיתה עושה ניפול".
## הסבר הגיוני
רבי יעקב יצחק רבינוביץ מסביר, כי בכל התורה כולה קיים כלל כי הרוב מכריע, אם כי למרות זאת, לא ניתן ללכת אחרי הרוב, כאשר רוב האבר התנתק מחיותו - מגוף האדם, שכן אבר שעדיין מחובר במקצת לגוף האדם, אינו נחשב לאבר מת, ובהכרח שהמיעוט - המחובר לגוף האדם יכריע את האבר כאבר חי. אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.

## שחיטה עושה ניפול
בשחיטה, לעומת זאת, הפסק הוא כי "שחיטה אין עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר איסור אבר מן החי בכל האבר.

רבא, מביא פסוק כראיה לכך, שמיתה עושה ניפול, ואין שחיטה עושה ניפול. בחומש ויקרא כתוב: כתוב: . המילה "במותם", לכאורה מיותרת; ברור שהפסוק מדבר על המצב של מות בעל החיים, שהרי כתוב בפסוק קודם לכן כי מדובר בנבלת בעל חיים. לכן, מפרש רבא את הפסוק בצורה כזו: "כל אשר יפול מהם - במותם", המיתה מפלת איברים מבעלי החיים ומחשיבה אותם כתלושים ונפולים לגמרי ממקום חיבורם, - איברים המדולדלים.
## האיסור לבן נח
הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שדין זה שמיתה עושה ניפול, הוא רק לישראל ולא לבן נח. מכיוון שדין זה שמיתה עושה ניפול נלמד מפסוק "וכל אשר יפול", פסוק שנאמר לישראל ולא לאומות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבר מן החי
אבר המדולדל

בהלכה היהודית, **אבר המדולדל** הוא אבר של בעל חיים, שרובו מנותק ורק חלק קטן ממנו עדיין מחובר לגוף בעל החיים.

כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא "אבר המדולדל". אבר כזה, אף על פי שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, אך מכיוון שמיעוט שלו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, מכיוון שהוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו.

כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - מיתה עושה ניפול.

רבי יעקב יצחק רבינוביץ מסביר, כי בכל התורה כולו קיים כלל כי הרוב מכריע, אם כי למרות זאת, לא ניתן ללכת אחרי הרוב, כאשר רוב האבר התנתק מחיותו - מגוף האדם, שכן אבר שעדיין מחובר במקצת לגוף האדם, אינו נחשב לאבר מת, ובהכרח שהמיעוט - המחובר לגוף האדם יכריע את האבר כאבר חי. אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.

## אבר המדולדל שנשחט
במקרה שבעל חיים, שאליו היה מחובר אבר מדולדל, נשחט, נחלקו חכמי הגמרא האם "שחיטה עושה ניפול" או לא. לפי שיטת ריש לקיש, שאלה זו תלויה גם במחלוקת הלכתית אחרת בין רבי מאיר לחכמים.

רבי מאיר וחכמים נחלקו, האם שחיטה של בעל חיים, מתירה באכילה אבר של עובר בן פקועה, שהוציא את ידו לפני הלידה. לפי רבי מאיר, דווקא העובר עצמו ניתר בשחיטת אמו כדין בן פקועה, מכיוון שהיה בגופה, אבל ידו או רגלו של העובר, אותו הוציא לפני הלידה ולא היה בגופה, אינו ניתר יותר בשחיטתה. לפי חכמים, אף על פי שהם מודים בעיקרון לשיטתו של רבי מאיר שאין שחיטה זו מועילה לעובר להתיר את היד או הרגל באכילה, סוברים חכמים שהשחיטה תועילה לאבר להצילו לכל הפחות מדין טומאת נבלה. כשם ששחיטת בהמה טרפה, מתירה אותה ומטהרת אותה מלטמא את הנוגע בה בטומאת נבלה, כך גם ניתן להסיק באופן דומה, שהשחיטה תתיר את האבר, המחובר לגופה באופן עקיף (דרך העובר) מלמטמא טומאת נבלה.

במחלוקת זו, חלוקים רבי יוחנן וריש לקיש. לפי שיטת האמורא ריש לקיש, הסבר המחלוקת בין רבי מאיר לחכמים היא גם האם שחיטה של בעלי חיים, מתירה באכילה אבר המדולדל. אין שחיטה יכולה להתיר גוף שאינו מגוף הבעל חיים עצמו, ולכן כשם שלפי רבי מאיר לא ניתן להתיר אבר של עובר, על ידי שחיטת הבעל חיים הנושא אותה, כך גם לא מועילה השחיטה לאבר המחובר לה באופן חלוש "אבר המדולדל".

לעומת זאת לפי רבי יוחנן, הפסק הוא כי "אין שחיטה עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר אבר מן החי בכולו.

למרות זאת, מדרבנן אסור לאכול אבר המדולדל שנשחט. תקנת חכמים זו, הוסמכה על הפסוק  לרבות האבר והבשר המדודלדין בבהמה ושחטן.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבר מן החי
מיכאיל סמיונוביץ' שויפט

**מיכאל סמיונוביץ' שויפט** (ברוסית: **Михаил Семёнович Шойфет**; 26 באוגוסט 1947 - 22 באוקטובר 2013) היה היפנותרפיסט, עיתונאי וסופר רוסי. שויפט יצר את שיטת הוויסות העצמי הפסיכופיזית בתחום ההיפנותרפיה. היה חבר איגוד העיתונאים של מוסקבה ושל רוסיה. חיבר מספר ספרים בתחום ההיפנוזה. שויפט השתמש בהיפנוזה גם על בימות התיאטרון ברוסיה; הוא התפרסם בשנות ה-80 בעקבות הופעותיו עם תוכניתו "תיאטרון ההיפנוזה".

## ביוגרפיה
שויפט נולד בווינה בירת אוסטריה. שם המשפחה "שויפט" מקורו מהתואר שופט, שהפך ל"שויפט" מסיבות פונטיות, לאחר תעתוק ליידיש או לרוסית.

ב-1980 יצר את "תיאטרון ההיפנוזה". הופעותיו המוזיקליות והתיאטרליות היו ראשונות מסוגן בברית המועצות, והן זכו לפופולריות. בשנים 1985–1992 הופיע במופע זה מטעם הפילהרמוניה המחוזית של מוסקבה (Московской областной филармонии). המופע נרשם בלשכת LLP (Limited liability partnership) במוסקבה ב-21 בספטמבר 1994, בשם "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית של מיכאל שויפט". 

בסוף שנות ה-90 הרצה שויפט במכון הפסיכולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנים 2001–2003 כתב טור שבועי בשם "תלמדו לשלוט בעצמכם" בעיתון הבריאות "Arguments and Facts".

שויפט כתב מספר ספרים: "אימון של ויסות עצמי פסיכופיזי" (2003), "מאה הרופאים הגדולים" (2004, יצא במספר מהדורות נוספות), "הסודות הנסתרים של ההיפנוזה" (2006), "היפנוזה: עבריינים וקורבנות" (2010), ו"ויסות עצמי פסיכופיזי, הפרקטיקום המודרני הגדול" (2010). כן הוציא מספר פרסומים אודות ההיסטוריה של ההיפנוזה ושיטות הטיפול המעשיות בתחום זה, ופרקים בנושא הפיזיולוגיה של פעילות מערכת העצבים.

## תיאטרון ההיפנוזה
שויפט השתמש בהיפנוזה במסגרת מופע תיאטרלי שיצר, במהלכו התנדבו צופים מהקהל לעלות לבמה, הופנטו על ידי שויפט, ותחת השפעת ההיפנוזה הונחו לבצע משימות שונות, לחקות אנשים מפורסמים ועוד. מספר המשתתפים היה מגיע אף ל-300 איש וההופעה נמשכה עד 5 שעות. בסוף ההופעה ענה שויפט על שאלות הקהל ונתן כלים להיפנוזה עצמית ולטכניקות שונות לשיפור יכולות פיזיות ומנטליות. 

שמאל|ממוזער|250px|מתוך "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית", מועדון מאי, 1989

כלי תקשורת רבים ברוסיה סיקרו את הופעותיו של שויפט, וחלקם טענו, תוך התבססות על סקרים ומשאלים, כי למופעים הייתה השפעה חיובית על המשתתפים - הם דיווחו על יכולת לשחרור עצמי, העלאת הביטחון העצמי ועוד.

סגן נשיא מכון הפסיכולוגיה באקדמיה הרוסית למדעים, פרופ' דרוז'ינין (V. N. Druzhinin), הביע הערכה לשויפט על הגברת הפופולריות של ההיפנוזה בקרב הציבור, ואף קרא לו "האמן הקלאסי של ההיפנוזה הרוסית". לצד זאת, השימוש בהיפנוזה כאמצעי להופעות ובידור הקהל שנוי במחלוקת כיום, וסופג ביקורת רבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:מהפנטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2013
המפלגה הליברל-דמוקרטית של רוסיה

**המפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה** (ברוסית: **Либерально-демократическая партия России, ЛДПР**) היא מפלגה פטריוטית לאומנית. המפלגה מציגה את עצמה כמפלגת ימין, וכמפלגה דמוקרטית הדוגלת ברפורמות. מצע החברה הוא אנטי-קפיטליסטי, אנטי-קומוניסטי, ופופוליסטי ימני. יש המחשיבים את המפלגה לאומנית-אימפריליסטית. היא רואה צורך באיחוד מחודש של רוסיה ויתר מדינות ברית המועצות לשעבר. המפלגה מגנה את היחס המפלה לטענתה לתושבים ממוצא רוסי במדינות הבלטיות.

יריבותיה הרשמיות הן מפלגת יאבלוקו והמפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. המפלגה מחשיבה את עצמה למפלגת אופוזיציה המתנגדת לממשל פוטין. המפלגה הגיעה לשיא כוחה בעת הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1993. נוסף לכך המפלגה רואה בארצות הברית ובעולם המערבי את האיום הגדול ביותר על רוסיה.

## תולדות המפלגה
בסוף שנות ה-80 שליט ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב החל לבצע רפורמות המאפשרות מערכת פוליטית רב-מפלגתית. המפלגה נוסדה ב-13 בדצמבר 1989 על ידי ולדימיר וולפוביץ' ז'ירינובסקי ובכך הייתה למפלגה השנייה במדינה. שנוסדה בשם המפלגה הליברל דמוקרטית של ברית המועצות. ז'ירינובסקי אף התמודד לנשיאות המדינה, אך קיבל 8% בלבד מהקולות.

חבר הפוליטביורו הסובייטי לשעבר, אלכסנדר ניקולאייביץ' יאקובלב טען שהמפלגה הייתה פרויקט משותף של מנהיגות המפלגה הקומוניסטית והקג"ב, יאקובלב כתב בזיכרונותיו שמנהל הקג"ב ולדימיר קריוצ'קוב הציג את הפרויקט של המפלגה הליברל-דמוקרטית כמפלגת בובות בעת פגישתו עם מיכאיל גורבצ'וב ויידע אותו אודות בחירת ראשי המפלגה. על פי יאקובלב, שם המפלגה היה רעיון של גנרל הקג"ב פיליפ בובקוב. בכל מקרה, בובקוב אמר שהוא היה נגד ייסוד דמוי-מפלגה בשליטת הקג"ב.

## מצע
המפלגה תומכת ברפורמה והענקת עצמאות למערכת המשפט הרוסית, איסור פעולותיהן של כתות דת קיצוניות ולא מסורתיות, בעלות של המדינה על מגזרים אסטרטגיים בכלכלה, בפרט משאבי טבע, אלכוהול, טבק וחקלאות. מיסוי נמוך ליצרנים רוסיים, איחוד בין רוסיה לבלארוס, הזכות לעבוד, רפורמה רדיקלית של מערכת הביטוח הסוציאלי, התמיכה בטכנולוגיות מדעיות וחקלאות, מאבק בשחיתות הציבורית, הגנה וריבונות הכלכלה הרוסית, פיקוח על כל האדמות החקלאיות בידי המדינה.

המפלגה מתנגדת לקומוניזם ולנאו-ליברליזם ותומכת במודל כלכלי מעורב.

## תוצאות אלקטוראליות
### בחירות לנשיאות

### בחירות לפרלמנט

## הנהגת המפלגה
### יושבי ראש המפלגה

## מפלגות אחיות
* המפלגה הליברל-דמוקרטית של בלארוס
* המפלגה הליברל דמוקרטית של טרנסניסטריה
* מפלגה מתקדמת ליברלית דמוקרטית בישראל

## ראו גם
* פוליטיקה של רוסיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ליברל דמוקרטית
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
רפי מלניק

**רפי מלניק** (נולד ב-24 במרץ 1947 בסנטיאגו דה צ'ילה בצ'ילה) הוא כלכלן ישראלי. פרופסור בבית הספר לכלכלה ובבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן, נשיאה לשעבר של האוניברסיטה. הוא פיתח את "מדד מלניק" להערכת מצב המשק הישראלי, המאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות ואת התפניות בפעילות המשקית בישראל.

## קורות חיים
מלניק הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית, תואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית ותואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

בשנים 1991–1998 שימש כמשנה למנהל מחלקת המחקר בבנק ישראל. במקביל היה מרצה באוניברסיטה העברית, ומרצה אורח באוניברסיטאות בוסטון וקליפורניה בדייוויס.

ב-1998 לאחר שעזב את בנק ישראל, הצטרף מלניק לסגל האקדמי הקבוע כמרצה בבית הספר לכלכה, ובבית הספר אריסון למנהל עסקים, במרכז הבינתחומי הרצליה, לימים אוניברסיטת רייכמן. שם קודם לדרגת פרופסור. באוניברסיטה מילא תפקידים כדיקן בית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה, משנה לנשיא לעניינים אקדמיים, ונשיא האוניברסיטה.

באוגוסט 2011 מונה לחבר בוועדת טרכטנברג שקמה בעקבות מחאת האוהלים, במטרה לבחון ולהציע פתרונות למצוקת יוקר המחיה במדינת ישראל.

מלניק היה חבר בוועדה המייעצת למועצה הכלכלית-חברתית במשרד ראש הממשלה וחבר בוועדה מייעצת לשר האוצר. מאוקטובר 2011 עד לאוקטובר 2014 היה חבר בוועדה המוניטרית של בנק ישראל, שקובעת את הריבית במשק.

כיהן כיו"ר ועדת ההשקעות של חברת הביטוח "מגדל". כמו כן היה יועץ לבנק לאומי, וכחבר דירקטוריון של חברת "פסגות אופק" וחבר בוועדת ההשקעות שלה, והיה חבר ועדת השקעות של "המגן חברת ביטוח" ועמית מחקר במרכז ללימודי מחקר למדיניות חברתית בישראל.

מחקריו עוסקים בכלכלה מוניטרית, כלכלת ישראל, אקונומטריקה יישומית וכלכלת טרור.

הוא פיתח את מדד מלניק - מדד למצב המשק הישראלי. המדד מאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות והתפניות בפעילות המשקית בישראל. המדד מורכב מנתונים שמתפרסמים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, והוא פותח בשיתוף יהודית גולן, בהיותו עובד במחלקת המחקר בבנק ישראל. המחקר פורסם בסקר בנק ישראל ב-1992.

בנוסף, פרסם מלניק ספר, כאב ראש, בהוצאת שוקן.

## לקריאה נוספת
* אתר מדד מלניק
* 
* 
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* האתר האישי של פרופ' מלניק, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי צ'ילה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: כלכלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: כלכלה
קטגוריה:חברי הוועדה המוניטרית של בנק ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
המפלגה הדמוקרטית של רוסיה

ממוזער|סמל המפלגה עד שנת 2008
**ה[[מפלגה]] [[דמוקרטיה|הדמוקרטית]] של [[רוסיה]]** (ברוסית: **Демократическая партия России**) היא תנועה פוליטית בפדרציה הרוסית שהוקמה ב-26 במאי 1990 כאלטרנטיבה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשיא כוחה, בינואר 2007 מנתה המפלגה כ-82,183 חברים. ב-15 בנובמבר 2008 בכנס של המפלגה הוכרז על פירוק התנועה וב-31 בדצמבר אותה שנה חדלה רשמית מלהתקיים, כאשר אוחדה עם תנועה דמוקרטית חדשה בשם "המעשה הנכון" (Правое дело).

המפלגה הוקמה על ידי ניקולאי טראווקין כתנועה דמוקרטית, שביקשה לשבור את המונופול של המפלגה הקומוניסטית על הפרלמנט. בבחירות לדומה שהתקיימו בשנת 1993 למפלגה תמכו כ-5.5% מהבוחרים. ביוני 1991 המועמד לנשיאות רוסיה שנתמך על ידה, בוריס ילצין, נבחר ברוב קולות והיה לנשיא המדינה הראשון של רוסיה. אחד מנציגי המפלגה הבכירים היה מיכאיל קיסליוק, מושל מחוז קמרובו בשנים 1993—1997.

באביב 2012 המפלגה הוקמה מחדש ובראשה הועמד אנדריי בוגדנוב, שהוחלף בהמשך על ידי בנו לאחר עזיבתו. המפלגה השתתפה במערכות הבחירות לרשויות המקומיות אך לא הצליחה להשיג יותר מ-2% בבחירות למועצות המקומיות ולפרלמנטים המחוזיים.
## מנהיגי המפלגה
* ניקולאי טראווקין (1990-1994)
* סרגיי גלאזייב (1994-1997)
* ויקטור פטרוב (1997-1998)
* ויטאלי נאסדקין (1998)
* גאורגי חאצנקוב (1998-2000)
* דניס קוזמיו (2000-2001)
* מיכאיל פרוסאק (2002-2003)
* ויאצ'סלב ז'ידיליאייב (2003)
* ולדימיר פודופריגורה (2003-2005)
* אנדריי בוגדנוב (2005-2008; 2012-2014) - אנדריי בוגדנוב היה מועמד מטעם המפלגה לבחירות הנשיאותיות ברוסיה במרץ 2008. מבין ארבעת המועמדים הוא סיים במקום האחרון והיה מהמועמדים הזניחים ביותר בקמפיין הבחירות.
* טימור בוגדנוב (2014 ואילך)

## ראו גם
* פוליטיקה של רוסיה

## קישורים חיצוניים

* 

דמוקרטית
קטגוריה:רוסיה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1990
הרצליה מדיקל סנטר

ממוזער|250px|חזית בית החולים ורחבת הכניסה
**הרצליה מדיקל סנטר** הוא בית חולים פרטי בהרצליה פיתוח שנחנך בשנת 1982. בית חולים בשותפות חלקית של שירותי בריאות כללית.

## היסטוריה
הקמת בית החולים החלה בשנת 1979 ביוזמת אנשי עסקים יהודים מדרום אפריקה, במטרה לאפשר לתושבי מדינת ישראל ולתיירי מרפא מארצות אחרות, שידם משגת, לקבל שרותי רפואה פרטית ברמה גבוהה. הקמת בית החולים הושלמה בדצמבר 1982. המנכ"ל הראשון של בית החולים היה ד"ר אוברי יופה.

בספטמבר 2006, רכש את בית החולים איש העסקים יגאל אהובי תמורת כ-40 מיליון דולר.

בפברואר 2009 מכר אהובי את בית החולים לשירותי בריאות כללית, שרכשה נתח של 40%, וביולי מכר למשפחתו של אלי לנדאו, ראש עיריית הרצליה לשעבר, שהחזיקה עד אז חלק קטן מהמניות, את שאר המניות שהחזיק. בהמשך רכשה חברת כלל ביטוח 10% מהמניות. לאחר הרכישה עבר בית החולים שיפוץ מקיף בהשקעה של 40 מיליון שקל.

באוגוסט 2016, מונה דני אנגל, שהיה קודם סמנכ"ל אסותא, לתפקיד מנכ"ל הרצליה מדיקל סנטר.

בסוף 2019 ניהלה חברת הביטוח מגדל משא ומתן לרכישת נתח ממניות בית החולים, לפי שווי של כ-800 מיליון שקל. ביולי 2021, פורסם כי שירותי בריאות כללית תרכוש 11% מהמניות, לפי שווי של 780 מיליון שקל, כך שתגיע להחזקה של 51% ממניות בית החולים.

באוגוסט 2021 אירעה דליפת מידע של כ-50 אלף מטופלים, ממערכת חדשה לזימון תורים, שהקימה עבור בית החולים חברת וואן טכנולוגיות. באותו מועד הוערך ששווי בית החולים הוא 1.5 מיליארד ש"ח.

## פעילות
בבית החולים תשעה חדרי ניתוח, חמש מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ, התאוששות, מכון לב, מכון גסטרואנטרולוגי, מכון דימות (רנטגן), מכון דימות שד, יחידה להפריה חוץ גופית וגנטיקה. למעלה מ–18,000 ניתוחים בשנה מבוצעים במוסד. רבים מרופאי בית החולים מועסקים בבתי חולים ציבורים, ופעילותם ב"הרצליה מדיקל סנטר" היא עבודה נוספת. באגף המרפאות פועלות כ-120 מרפאות העומדות לרשות המטופלים לייעוצים, אבחונים וטיפולים בשטחי הרפואה השונים.

בית החולים מעניק זה שנים רבות שירותי רפואה לתושבי חוץ השוהים בישראל, ומטופלים המגיעים במיוחד־ממדינות זרות במסגרת תיירות מרפא. בנוסף, משרת
בית החולים גם את אזרחי ישראל באופן פרטי או במסגרת הסכמים עם הביטוחים המשלימים של קופות החולים ובמסגרת ביטוחי הבריאות של חברות הביטוח.

### מחלקות מדיקל סנטר
בבית החולים פועלים מספר מחלקות בתחומי רפואה שונים:
* **כירורגיה כללית**: בין הניתוחים השכיחים מצויים ניתוחי בקע, ניתוחי טחורים, פיסורה, ניתוחי כיס המרה, ניתוחים בריאטרים (ניתוחי הרזיה, לטיפול בהשמנת יתר). במרכז מבצעים גם ניתוחים מורכבים יותר כגון ניתוחי כלי דם של הבטן, ניתוחי קיבה, ושט, כבד ולבלב.
* **כירורגיה אונקולוגית**: ניתוחי סרטן המעי הגס והרקטום, ניתוחי ושט וקיבה וכן ניתוחי כבד וניתוחי לבלב.
* **ניתוחי לב**: ניתוחי מעקפים, ניתוחים משולבים של לב ועורקי הצוואר, החלפת ותיקון מסתמים, תיקון מומים מולדים אצל מבוגרים, ניתוחי ריאות ובית החזה.
* **צנתורי לב**: צנתורים, צנתור טיפולי, אבחנתי ווירטואלי. כמו כן מבוצעים ניתוחים לטיפול במומי לב.
* **אורתופדיה**: ניתוחי מפרק ירך, ניתוח מפרק ברך, ניתוח ברך בהתאמה אישית וניתוחי עמוד שדרה.

המרכז מפעיל שלוחה לרפואה פרטית בבית חולים נצרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: בתי חולים
קטגוריה:רפואה פרטית בישראל
קטגוריה:הרצליה: חברות
קטגוריה:הרצליה פיתוח
גילברט הרברט

**גילברט הרברט** (22 ביוני 1924 – יולי 2017) היה מחלוצי וחשובי ההיסטוריונים של האדריכלות בישראל.

הרברט נולד ב-1924 ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. למד לתואר ראשון ושני בארכיטקטורה בעיר הולדתו, ולתואר שלישי בבירה פרטוריה. היה חבר סגל באוניברסיטאות בדרום אפריקה ובאוסטרליה. בשנת 1968 הגיע הרברט עם משפחתו לישראל והשתקע בחיפה. הוא חקר ולימד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, והפך פרופסור מן המניין. כמו כן שימש כדיקן הפקולטה והקים בה מרכז מחקר למורשת הארכיטקטורה. הרברט פרש לגמלאות בשנת 1992 ונפטר ביולי 2017.

## מספריו
* **ראשית האדריכלות המודרנית בארץ ישראל: תחנות-הכוח הראשונות 1921-1932** (עם איטה היינצה-גרינברג). חיפה: חברת החשמל, 1997.  
* **בשאיפה למצוינות באדריכלות: מבנים ופרויקטים של מפעל החשמל בארץ ישראל 1921-1942** (יחד עם איטה היינצה-גרינברג וסילבינה סוסנובסקי). חיפה: מרכז מחקר למורשת הארכיטקטורה, הטכניון, 2003.

* *The Dream of the Factory-Made House: Walter Gropius and Konrad Wachsmann*. Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 1984.  .
* *The Garden City as Paradigm: Planning on the Carmel, 1919-1923* (with Silvina Sosnovsky). Haifa: Technion, Documentation Unit of Architecture, 1986.
* *Bauhaus on the Carmel and the Crossroads of Empire: Architecture and planning in Haifa during the British mandate* (with Silvina Sosnovsky). Jerusalem: Yad Izhak Ben-Zvi, 1993. .


## קישורים חיצוניים

* הדף הרשמי באתר הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון
* 
* 

קטגוריה:קצרמר אדריכלות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות בדרום אפריקה
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
שועלי הפלדה מגניטוגורסק

**מועדון ה[[הוקי קרח]] שועלי הפלדה מ[[מגניטוגורסק]]** (ברוסית: Стальные Лисы Магнитогорск, פירוש השם הוא "שועלי הפלדה") הוא מועדון הוקי קרח רוסי המתמודד בליגת ההוקי קרח הצעירה ברוסיה.
## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-2009 ושנה לאחר מכן הייתה לאלופת רוסיה בקרב קבוצות הנוער. הקבוצה מהווה קבוצת נוער של מועדון מטאלורג מגניטוגורסק המשחק בליגה העליונה של רוסיה. 

בעונת 2011 העפילה לגמר הליגה אך הודחה  על ידי קבוצת הבת של צסק"א, הצבא האדום מוסקבה.

## תארים
***[[אליפות רוסיה בהוקי קרח לנוער]]**: 2010
## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:קבוצות MHL
קטגוריה:מגניטוגורסק: מועדוני ספורט
ירושלים, שער החבשים

"**ירושלים, שער החבשים**" הוא כינויו של ציור מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור, עשוי בטכניקה של צבעי מים. תאריך עשייתו המשוער הוא 1923, אולם הוא נושא חתימה ותאריך משנת 1927.

הציור מתאר מבנה של שער בחומה ברחוב אתיופיה בירושלים. זריצקי יצר את התיאור בעזרת כתמי צבע היוצרים יחסים מורכבים בין מישור קדמי לאחורי. התיאור שייך לתקופה מוקדמת ביצירתו ה"ארץ-ישראלית" של זריצקי, בעיקר בהצמדות אל התיאור הפיזי הדקדקני של השער.

רפרודוקציה של הציור הופיע כעמוד הראשון בספר "סיפורה של אמנות ישראל" (1980). באותה עת הייתה היצירה מצויה באוסף שעיה יריב, בעליה של "גלריה גורדון". 

מרדכי עומר פירש בשנת 1984 את הציור כביטוי ארס-פואטי לאמנות הציור: 

הציור היה בבעלות עמי בראון, שרכש אותו מגלריה גורדון. כיום נמצא הציור באוסף חברת הפניקס הישראלי.
## הערות שוליים

קטגוריה:יוסף זריצקי
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורים בצבעי מים
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ירושלים באמנות
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
נא'בית

ה**נא'בית** היא שפה מתוכננת של החוצנים הדמיוניים הנקראים "נא'בים" מהסרט "אווטאר" של ג'יימס קמרון. את השפה יצר פרופסור פול פרומר . הנא'בית נוצרה אמנם עבור הסרט, אולם היא ממשיכה להתפתח, ופרומר ממשיך לפרסם מילים חדשות.

הגם שבתחילה רק יוצר השפה הבין את הדקדוק שלה, ניתן למצוא אתרים עם מדריכים ללימוד השפה. לנא'בית אין כתב משלה, ומשתמשים עבורה בכתב לטיני.

## פיתוח
פיתוח השפה הנא'בית החל ב-2005 למטרות הסרט. השפה פותחה כך שהשחקנים יוכלו להבינה וללמוד אותה. ג'יימס קמרון ביקש שהשפה תישמע "חוצנית" אולם שעדיין תהיה נעימה לשמיעה.  פרומר, יוצר השפה, היה בצילומים ועזר לשחקנים לדבר באופן נכון ואף נתן עצות כיצד להגות את המילים בשפה הנא'בית במצבי רוח שונים (ברגעי לחץ, שמחה וכדומה). 

פרומר המשיך לפתח את השפה עבור המשחק "אווטאר" שיצא בדצמבר 2009. במשחק מופיעות מילים חדשות שנוצרו כדי להעשיר את המשחק. בנוסף, פרומר אף תרגם לשפה הנא'בית מספר שירים שקמרון ביקש ממנו לתרגם. שירים אלה מופיעים בפסקול של הסרט.

אוצר המילים של הנא'בית כלל 1,000 מילים, כאשר 30 מתוכן הומצאו על ידי קמרון עצמו בהשראת שפות כמו אמהרית ומאורית.

## ראו גם
* קלינגונית
* סינדארין
* קווניה
* שיחדש
* דות'ראקית

## קישורים חיצוניים

*אתר ללימוד השפה הנא'בית 
* ספר דקדוק לנא'בית בוויקיספר

קטגוריה:שפות שתוכננו לצרכים ספרותיים או קולנועיים
השקפה (כתב עת)

שמאל|ממוזער|250px|כתב העת "השקפה"
**השקפה** היה כתב עת שיצא לאור על ידי אליעזר בן-יהודה בין השנים 1896–1908 (עם הפסקה של שנה וחצי בין אמצע 1900 ועד 1902). עיתון זה היה קשור לעיתונו העיקרי של בן יהודה "הצבי".

בין השנים 1896 ועד אמצע 1900 שימש ההשקפה כמוסף שנשלח ליהודי התפוצות וכלל בתוכו מאמרים מעיתון הצבי. כל גיליון כלל בין 8 ל-16 עמודים והוא הופץ אחת לשבוע או שבועיים. בין משתתפי העיתון היה הפובליציסט ראובן בריינין.

בשנת 1902 נסגר העיתון הצבי וההשקפה החליפו כעיתונו של בן-יהודה. בתקופה זו שונה אופיו של כתב העת, הוספו מאמרים פוליטיים שנכתבו על ידי בן יהודה והורחב החלק הספרותי. מינואר 1902 עד מאי 1904 הופיע כתב העת בתדירות של פעם בשבוע. מיוני 1904 ועד ספטמבר 1908 הפך לדו-שבועון. בתקופה זו גודל כתב העת נע בין 8 ל-12 עמודים.

בשנת 1907 (תרס"ח) הוציאה לאור חמדה בן יהודה תוספת לילדים בשם "העברי הקטן", אולם לאחר 3 גיליונות סגרה את העיתון. במקביל לעיתון הילדים, הפיקה מערכת העיתון תוספת שבועית לענייני חינוך בשם "בית הספר", אולם בשל חוסר היענות מצד המורים, שנקראו ליטול חלק בכתיבתו, גם תוספת זו לא האריכה ימים. כעבור מספר חודשים, פתחה חמדה בן יהודה מדורים חדשים, ובהם "מכתלי הישיבות" ו"במה חופשית", שבה "תנתן הרשות לכל אחד בין שהוא מן העולבים ובין שהוא מן הנעלבים" להתבטא בדפי העיתון.

ב-28 בספטמבר 1908 חזר בן-יהודה להוציא לאור את עיתון "הצבי" וכתב העת "השקפה" הפסיק את פעילותו.

כתב העת פרסם יצירות של חמדה בן יהודה ושל איתמר בן-אב"י והרבה לעסוק בהרחבת השימוש בשפה העברית ובתופעת הירידה מארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים

* "השקפה" באתר הספרייה הלאומית
* "השקפה" באתר עיתונות יהודית היסטורית. גרסה בה ניתן לחפש טקסט בכל העיתון
* הצבי / האור/ השקפה, בתוך: מנוחה גלבוע, לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה
* עוזי אלידע, **העולם בצהוב - לידת עיתונות ההמון הארץ-ישראלית (מ'הצבי' ל'האור' 1884–1914),** הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:אליעזר בן-יהודה
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:תרבות ביישוב
גבינת דאנלופ

**גבינת דאנלופ** (באנגלית: **Dunlop**) היא גבינה שמקורה בדאנלופ באיירשייר שבסקוטלנד. הגבינה דומה במרקמה לגבינת צ'דר אולם טעמה עדין יותר. הגבינה מוגשת במטבח הסקוטי כמתאבן לצד ויסקי.

## היסטוריה
ראשיתה של גבינת דאנלופ בגבינה אשר יוצרה על ידי ברברה גילמור בשנת 1688 באזור זה של סקוטלנד. גילמור יצרה גבינה שונה מזו שיוצרה קודם לכן בסקוטלנד, והיא למעשה הביאה לאזור את שיטת עשיית גבינה זו. הגבינה זכתה לפופולריות רבה, ולביקוש רב, ושכניה החלו לייצר את הגבינה באותו אופן. לימים כונתה הגבינה בשם "גבינת דאנלופ". הפופולריות של הגבינה פשטה בכל רחבי סקוטלנד בשל טעמה המתוק ומרקמה הרך. 

הגבינה יוצרה מחלב מלא מתוק, ויושנה במשך שישה עד שנים עשר חודשים. בכך יצרה הגבינה מענה לחלב עודף שנותר באזור דאנלופ, ולא ניתן היה להשתמש בו בשל העדר יכולת להעבירו למרחקים גדולים. עם התפתחות אמצעי הקירור והתחבורה, פחתו כמויות החלב העודף, וכן פחת ייצור הגבינה.

ייצור הגבינה פסק בשנת 1940 בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה. ייצור מועט חודש לאחר המלחמה.

## קישורים חיצוניים
*ההיסטוריה של הכפר דאנלופ 
*ההיסטוריה של הגבינה

דאנלופ
קטגוריה:המטבח הסקוטי
G3

[שמאל|ממוזער|250px|ג'ו סטריאני, סטיב ואי ו[ג'ון פטרוצ'י בהופעה במלבורן, אוסטרליה, דצמבר 2006]]
**G3** הוא קונצרט הופעות חיות שארגן לראשונה גיטריסט הרוק האינסטרומנטלי ג'ו סטריאני, שאיתו מנגנים שני גיטריסטים נוספים. מאז הקמת ההרכב בשנת 1996, הקונצרט נערך מדי שנה וכולל הופעות של גיטריסטים רבים בהשתתפותם של נגנים אורחים.

## 1996

סיבוב ההופעות הראשון נערך מ-11 באוקטובר 1996 ועד 8 בנובמבר 1996, בהשתתפותם של ג'ו סטריאני, סטיב ואי ואריק ג'ונסון, עם הופעות חימום של קני ויין שפרד ואדריאן לג. במספר הופעות השתתפו גם נגנים אורחים כניל שון, גארי הואי, כריס דוארטה, ג'ורג' לינץ' ואנדי טימונס.

## 1997
ההרכב ערך את סיבוב ההופעות של שנת 1997 באמריקה הצפונית ובאירופה.

## 1998
ההרכב ערך סיבוב הופעות באירופה בשנת 1998. אולי ג'ון רות' החליף את פטריק רונדט בהופעות בצרפת.

## 2000
ההרכב ערך סיבוב הופעות בפסטיבל אסיה בקואלה לומפור, מלזיה, עם הופעת חימום של גיטריסט הבלוז רוק אריק סרדינאס.

## 2001-2002
סבב ההופעות של שנים 2001–2002 כלל את ג'ו סטריאני, סטיב ואי ואת ג'ון פטרוצ'י מלהקת דרים תיאטר, שכתב סט שירים חדש לכבוד האירוע.

## 2003

ההרכב ערך את סיבוב ההופעות של שנת 2003 באמריקה הצפונית.

## 2004
ההרכב, שכלל את ג'ו סטריאני, סטיב ואי ורוברט פריפ, ערך את סיבוב ההופעות באירופה, מקסיקו ואמריקה הדרומית.

## 2005

בשנת 2005, ההרכב ערך סיבוב הופעות ביפן ובארצות הברית. חברי ההרכב - ג'ו סטריאני, סטיב ואי וג'ון פטרוצ'י.

## 2006
סבב ההופעות הראשון של שנת 2006 נמשך מ-16 באוקטובר ועד 29 באוקטובר ברחבי אמריקה הלטינית וכלל את ג'ו סטריאני, אריק ג'ונסון וג'ון פטרוצ'י. סבב ההופעות השני נמשך מ-29 באוקטובר עד 8 בדצמבר באוסטרליה וכלל את ג'ו סטריאני, סטיב ואי וג'ון פטרוצ'י.

## 2007
בסבב ההופעות שנמשך מ-14 במרץ עד 14 באפריל 2007, חברי ההרכב היו ג'ו סטריאני, פול גילברט וג'ון פטרוצ'י. במהלך ההופעה המשולבת השתתף גיטריסט הבלוז והג'אז ג'וני איי.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי להרכב G3

קטגוריה:פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1996
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1997
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1998
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2000
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2001
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2002
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2003
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2004
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2005
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2006
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2007
מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי

**מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי** היא עמותה שהוקמה ב-2001 ונמחקה ב-2024, שהוקמה בשנת 2001 על ידי יוצאי השירות הציבורי ואנשי אקדמיה, לשם קידום מדיניות של צדק חברתי, שוויון ושילוב כלל הקבוצות בחברה ובכלכלה הישראלית.

## פעילות וצוותים
המרכז פועל במסגרת צוותי עבודה בנושאים: גלובליזציה, חינוך, יעדים חברתיים, הדרה החברתית, מיסוי, מעקב אחר עבודת מטה הממשלה וצוות תעסוקה.

הצוותים מחברים דוחות וניירות עמדה, אשר בין החשובים שבהם ניתן למנות את דוחות המעקב אחר יישום האג'נדה החברתית של ממשלת ישראל
הצעה להקמת מועצה כלכלית חברתית ממלכתית
ומסמכי מדיניות בתחומי המדיניות החברתית צמצום העוני וקידום תעסוקה

אנשי המרכז עומדים בקשר עם משרדי הממשלה ובכירים בשירות הציבורי וועדות הכנסת וגורמי ביצוע שונים במטרה לקדם מדיניות חברתית, הן בתגובה על תהליכי קבלת החלטות וחקיקה והן באופן יזום, המרכז הוא שותף מרכזי בקידום היום הבינלאומי למיגור העוני בישראל, יום ציון בינלאומי מיזמת ארגון האומות המאוחדות החל כל שנה ב-17 באוקטובר ופעיל בציונו בכנסת ובדיונים בוועדותיה השונות

בין הרעיונות שקידם המרכז בהצלחה: הקמת מועצה ממלכתית לכלכלה וחברה, אימוץ יעדים חברתיים של ממשלת ישראל בתחום הרחבת התעסוקה וצמצום העוני, תוכנית ממשלתית מפורטת לקידום תעסוקה במגזרים בשיעור השתתפות נמוך ופרסום שנתי של דוח "פני החברה בישראל" המודד עוני והדרה חברתית על פי 20 המדדים המקובלים במדינות האיחוד האירופי

## ועד מנהל
עם חברי המרכז נמנים חיים רוט - מייסד המרכז, כלכלן ויזם חברתי ויוזם מפעל "לכל איש יש שם" של "יד ושם", חגית חובב - המכהנת כיו"ר המרכז, ניהלה במשך 25 שנה את תוכנית שיקום שכונות הממשלתית, ד"ר ברוך עובדיה - היו"ר הראשון של המרכז, ומנהל התוכנית לטיפול בילדים וצעירים ללא עורף משפחתי וכחבר הנהלת הפורום למדיניות חברתית, סמדר אלחנני שכיהנה כיועצת ועדת הכספים בכנסת, פרופ' יונה רוזנפלד חתן פרס ישראל וממובילי הטיפול באנשים החיים בעוני, פרופ' מוחמד חאג'-יחיא, פרופ' עזיז חיידר, הכלכלן והמשפטן פרופ' מאיר חת, רימון לביא, ח"כ לשעבר ד"ר ענת מאור, פרופ' משה סיקרון - לשעבר ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, פרופ' בן-עמי צוקרמן, הרב פרופ' נפתלי רוטנברג ורבים נוספים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: עמותות