open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי

**האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי** (בספרדית: **Estadio Olímpico Universitario** - **אסטאדיו אולימפיקו אוניברסיטאריו**) הוא אצטדיון הממוקם בקריית האוניברסיטה של מקסיקו סיטי בירת מקסיקו. בניית האצטדיון החלה ב-7 באוגוסט 1950 והסתיימה ב-20 בנובמבר 1952. באצטדיון 75,849 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 נעשה באצטדיון שימוש לתחרויות פוטבול בין קבוצות שתי האוניברסיטאות הציבוריות הגדולות במקסיקו: האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) והמכון הפוליטכני הלאומי (IPN). 

בשנת 1968 שימש האצטדיון כאצטדיון העיקרי של אולימפיאדת מקסיקו סיטי ובו נערכו תחרויות האתלטיקה, תחרויות הריצה וחלק ממשחקי הכדורגל. 

בשנת 1986 התקיימו באצטדיון כמה ממשחקי גביע העולם בכדורגל (המונדיאל).

כיום משמש האצטדיון את קבוצת הכדורגל אוניברסידד נסיונל ("פומאס דה לה UNAM") ואת קבוצת הפוטבול פומאס CU.

## קישורים חיצוניים

* תצלום לוויין של האצטדיון
* האצטדיון ב-WorldStadiums

קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט אולימפיים
קטגוריה:מקסיקו סיטי: מבנים
אולימפיקו אוניברסיטאריו
קטגוריה:אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:מקסיקו סיטי: ספורט
קטגוריה:אוניברסידד נסיונל
קטגוריה:מקסיקו סיטי: כדורגל
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאלים
קטגוריה:מונדיאל 1986
ישראל לוטן

**ישראל לוטן** (6 בנובמבר 1913 – 3 באוקטובר 1997) היה אדריכל ישראלי.

## ביוגרפיה
לוטן נולד ב-1913 באזור שבילדותו היה לחלק מברית המועצות. בשנת 1935, בגיל 22, עלה לארץ ישראל, ושנה לאחר מכן החל לימודי ארכיטקטורה בטכניון שבחיפה. בשל מלחמת העולם השנייה התעכב בהשלמת לימודיו האקדמיים, שאותם סיים בשנת 1945. לאחר לימודיו ביקש לשמש כמתמחה במשרדו של האדריכל לה קורבוזיה בפריז, אך בשל מלחמת העצמאות, שפרצה בזמן שיועד לנסיעתו, בוטלו תוכניותיו והוא נותר בארץ.

את תחילת דרכו המקצועית החל באגף התכנון של משרד ראש הממשלה, תחת ניהולו של אדריכל אריה שרון. בשנת 1952 החל לשמש כיועץ למשרד השיכון באגף בניין ערים, ולאחר שנת השתלמות בחוץ לארץ, החל את דרכו העצמאית בישראל.

בין עבודותיו הנבחרות – בית יד לבנים בתל אביב, בית החייל בחיפה, היכל יהדות ווהלין בגבעתים, שכונות קיראון ורימון בקריית אונו, כיכר המדינה בתל אביב בשיתוף האדריכלים אוסקר נימאייר ואבא אלחנני ועוד.

לוטן היה נשוי לבלה ברעם (1918–2006), שדרנית רדיו, במאית וסופרת ילדים, ואב לשניים. בנו האדריכל רמי לוטן ממשיך את עבודתו במשרד האדריכלים שייסד אביו.

נפטר ב-1997. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

## פרויקטים נבחרים
ארכיון ישראל לוטן זמין דיגיטלית באדיבות המשפחה ובמסגרת שיתוף פעולה בין משרד המורשת, הספרייה הלאומית של ישראל, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב וחטיבת היודאיקה בספריית הרווארד מכיל שרטוטים, רישומים אדריכליים, שקופיות, תצלומים וקטעי עיתונות.

*בית טוקטאלי, בית פרטי, רחוב סמילנסקי 16, תל אביב.
*בית רוזובסקי, בית פרטי, רחוב קרן היסוד 11, הרצליה.
*קיראון, שכונת מגורים, קריית אונו, שנות ה-60.
*רימון, שכונת מגורים, מרכז מסחרי ומרפאה, קריית אונו.
*מגדלי קלרין, רחוב פנקס פינת דרך נמיר, תל אביב.
*מבני מגורים מדורגים, רחוב פעמוני, שכונת בבלי, תל אביב.
*כיכר המדינה (בשיתוף אוסקר נימאייר ואבא אלחנני).
*שכונת נורדיה (לא נבנה, כיום דיזנגוף סנטר) (בשיתוף אוסקר נימאייר ואבא אלחנני).
*טרמינל תחנה מרכזית, רמלה (נהרס).
*בית החייל, 1976, חיפה (בשיתוף עם גבריאל לוי וישעיהו איל).
*בית כנסת איחוד שיבת ציון, תל אביב.
*בית יד לבנים בשיתוף האדריכל צבי תורן, 1960, תל אביב.
*היכל יהדות ווהלין, גבעתיים.
*בית מגורים פרטי ברחוב הגלגל פינת רחוב מטה אהרון, רמת גן.


קובץ:CAישראל-לוטןE.jpg|בית יד לבנים, רח' פנקס, תל אביב, 1960
קובץ:ISRAELOTAN.jpg|מגדלי קלרין - מגדלי מגורים ברחוב פינקס בתל אביב, שנות ה-80, 03/07
קובץ:KIRON.jpg|שכונת קיראון, מבט מפארק רייספלד, קריית אונו, 2008


## קישורים חיצוניים
* 
* 
* "לוטן, ישראל", בתוך: אליעזר פרנקל, **כרונולוגיה: תולדות האמנות: אדריכלות, עיצוב, פיסול, ציור**, תל אביב: הסדנא לעיצוב ואדריכלות, 1993, עמ' 720, באתר sadnafrenkel
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית מלווה בתמונות של בית יד לבנים בתל אביב בתכנון לוטן, באתר 'חלון אחורי', 10/09.
* 
* מיכאל יעקובסון: 40 שנה לשכונת קיראון: תולדות וקורות השכונה, 5.8.12, Xnet
* מיכאל יעקובסון: בית יהדות ווהלין בגבעתיים באתר 'חלון אחורי', 11.3.13
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הכנסת שבכפר הנוער כפר סילבר, באתר 'חלון אחורי', 6.2.23

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
The Beatles' Second Album

**The Beatles' Second Album** הוא אלבומה השלישי של להקת הביטלס. האלבום יצא בארצות הברית ב-10 באפריל 1964 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. המפיק של השירים הכלולים באלבום היה ג'ורג' מרטין והם הוקלטו באולפני אבי רוד, אך התקליט עבר עריכת סאונד מחודשת על ידי מפיק חברת קפיטול, דייב דקסטר, אשר שינה את האיזון בין ערוצי הסטראו, הוסיף אפקטים של riverb ו-echo ושינה את הצליל של מרטין במטרה להתאימו ל"טעם הקהל האמריקאי". בשנת 2004 יצא האלבום בתור התקליטור The Capitol Albums, Volume 1.

## רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם זה ג'ורג' האריסון.

**צד ראשון**
# Roll Over Beethoven (צ'אק ברי)
# Thank You Girl
# You Really Got a Hold on Me (סמוקי רובינסון)
# Devil in Her Heart (ריצ'רד דרקין)
# (Money (That's What I Want (ג'ני ברדפורד, ברי גורדי ג'וניור)
# You Can't Do That

**צד שני**
# Long Tall Sally (רוברט בלוול וריצ'רד הקטן)
# I Call Your Name
# Please Mr. Postman (בריאן הולנד)
# I'll Get You
# She Loves You

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
האצטדיון האולימפי (מינכן)

**האצטדיון האולימפי** (בגרמנית: **אולימפיהשטאדיון** **Olympiastadion**) המצוי בלב אולימפיהפארק מינכן (הפארק האולימפי של מינכן) במינכן שבגרמניה, היה האתר המרכזי של אולימפיאדת מינכן שנערכה בשנת 1972. באצטדיון היו 80,000 מושבים בעת הקמתו, וכיום מצויים בו 69,250 מושבים. כמו כן האצטדיון אירח את משחק הגמר של גביע העולם בכדורגל בשנת 1974 ומשחק גמר אליפות אירופה בכדורגל בשנת 1988. האצטדיון אירח גם את אליפות אירופה באתלטיקה ב-2002 וב-2022.

## תיאור המבנה
האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל הגרמני גונתר בניש והאדריכל והמהנדס פריי אוטו. המבנה, שתכנונו נחשב מהפכני וייחודי בעת הקמתו, נבנה מיריעות העשויות זכוכית אקרילית ונמתחות בכבלי פלדה. מבנה זה נועד להוות ניגוד לאצטדיון האולימפי של ברלין בו נערכה אולימפיאדת ברלין בשנת 1936 על ידי השלטונות הנאציים, ולצורך זה נבחר תכנון המעורר הרגשה של חופשיות וזרימה - במטרה לסמל את גרמניה החדשה והדמוקרטית. 

לאחר סיום האולימפיאדה, הפך האצטדיון לאצטדיון הבית של הקבוצות באיירן מינכן והחל משנות ה-90 של המאה ה-20 גם של קבוצת מינכן 1860 היריבה. קבוצות אלה השתמשו באצטדיון עד שנת 2005 עת עברו לאליאנץ ארנה.

ב-31 בדצמבר 2006 התקיימה באצטדיון תחרות הטור דה סקי הראשונה.
כמו כן שימש האצטדיון אתר לקונצרטים והופעות, בהן הופעות של מייקל ג'קסון, AC/DC, בון ג'ובי, רובי ויליאמס, מטאליקה והרולינג סטונז. 

בשנת 1975 שימש האצטדיון כאתר הצילום של הסרט רולרבול, במטרה לדמות מבנה עתידני.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור הפארק האולימפי
* תצלום פנורמי של הפארק האולימפי
* תצלום לוויין של האצטדיון
* האצטדיון ב-World Stadiums 

קטגוריה:אולימפיאדת מינכן (1972)
מינכן
קטגוריה:מינכן: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:מינכן: ספורט
קטגוריה:מינכן 1860
קטגוריה:מינכן: כדורגל
קטגוריה:אצטדיוני גמר ליגת האלופות
דוראל גולן

**דוראל גולן**  היא פסנתרנית, ילידת ישראל. נמנית עם הבולטים והמצטיינים בקרב הדור הצעיר של צמרת הפסנתרנים הישראלים אשר רכשו לעצמם מוניטין בינלאומיים. 

מנגנת בקביעות על במות חשובות בישראל וברחבי העולם וזוכה לשבחי הביקורת.

גולן סיימה בהצטיינות יתרה את לימודי התואר הראשון והשני בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בכיתתו של פרופ' אריה ורדי.

זכתה בקביעות במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל מאז 1992 וכן זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות לאומיות ובינלאומיות רבות, בהן ברמן, מרסלה, רובין, כץ, קלרמונט ועוד.

ניגנה עם תזמורות רבות בישראל, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, וכסולנית עם תזמורות תחת שרביטם של מנצחים ידועים ביותר מ-50 מדינות באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית והדרומית, אפריקה והמזרח התיכון. בין היתר ניגנה עם הפילהרמונית בברלין, הקונצרטחבאו באמסטרדם, המוזיקפראיין בווינה, והבולשוי תיאטר במוסקבה.

הופיעה לצד אמנים נודעים כמו מרתה ארחריץ', דניאל בארנבוים, מאוריציו פוליני וולדימיר אשכנזי בפסטיבלים בינלאומיים מהחשובים בעולם,  בהם פסטיבל גנט בבלגיה, פסטיבל הרוהר בגרמניה ופסטיבל גרגייב ברוטרדם, וכן הופיעה במשכן הכנסת ובבית הנשיא.

ניגנה והקליטה לתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות ברחבי העולם.

דוראל היא נכדתו של ממציא ויצרן תכשירים קוסמטיים ישראלי זיסקה חלבין, יליד ריגה ודודתה של נציגת ישראל באירוויזיון 2024 עדן גולן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:תלמידי אריה ורדי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
Blue (Da Ba Dee)

**"Blue (Da Ba Dee)"** הוא השיר המצליח ביותר של הרכב הדאנס האיטלקי אייפל 65. השיר יצא בשנת 1998 באלבום Europop. הקולות הוקלטו דרך מכשיר שנקרא ווקודר, ונערכו במחשב ליצירת אפקט של קול רובוטי וממוחשב, בדומה לשיר "Believe" של הזמרת שר. השיר שהה שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הלהיטים של בריטניה ובמרבית ההמצעדים השבועיים בהם השתתף (ובמצעדים השנתיים הגיע כמעט בכל המדינות למעל המקום העשירי), זכה בתוארי זהב ופלטיניום במדינות רבות (נוסף לזכייה בתואר יהלום בצרפת).

## השיר
השיר עוסק באדם שצבעו כחול, שעצב מקיף אותו (פירוש המילה "Blue" הוא עצוב). יש לו מכונית "כחולה", חברה "כחולה" והוא גר בבית "כחול". האווירה של השיר קצבית תזזיתית, והוא הפך ללהיט מועדונים במדינות רבות.

## גרסאות כיסוי

* ביולי 2022, סופטסט הארד וטי פיין שחררו רמיקס של השיר
* באוגוסט 2022, הדי ג'יי דייוויד גטה הוציא גרסת דאנס מעודכנת שהתבססה על השיר המקורי
* בשנת 2023, ליל עוזי ורט סימפל את השיר בשיר "Endless Fashion" עם ניקי מינאז'

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1998
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1998
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים מונפשים
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירי יורודאנס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
קבוצת הכדורגל של המאה

**קבוצת הכדורגל של המאה** הוא פרויקט שערכה פיפ"א בסוף המאה העשרים במטרה לקבוע מי היו 11 הכדורגלנים הגדולים של המאה.

רשימת השחקנים נבחרה בהצבעת רוב על ידי 250 עיתונאי ספורט מרחבי העולם, והוצגה בזמן טקס הפתיחה של מונדיאל 1998 שנערך בפריז.

## ראו גם

* פיפ"א 100
* פרסי היובל של אופ"א
* כדורגלן השנה בעולם

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגל
ג'ק ויליאמסון

שמאל|ממוזער|150px|מאי 1937
**ג'ק ויליאמסון** (באנגלית: **Jack Williamson**, שם מקורי: **John Stewart Williamson**, כתב גם בשמות עט נוספים;
29 באפריל 1908 - 10 בנובמבר 2006) היה סופר מדע בדיוני, אשר כתיבתו משתרעת על פני 77 שנה. ב-1976 היה הסופר השני שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים המחולק לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.

## קורות חיים
במהלך חייו פרסם ויליאמסון מגוון רחב של ספרים וסיפורים קצרים החל מספרות קומיקס ואופרת חלל ועד לספרי מדע בדיוני רציניים המשתייכים לסוגת הגרעין הקשה של המדע הבדיוני. ספרו הנחשב ביותר האנושואידים פורסם ב-1948 ועוסק ביחסים המורכבים בין האדם ליצירי הטכנולוגיה שלו ובשאלות חברתיות ופילוסופיות הנוגעות ביחסים אלה. בכך הוא הקדים במספר שנים את אייזק אסימוב שנושא הרובוטים הפך כמעט לתחומו הבלעדי.

## כתביו (מדגם)
*The Metal Man (1928)
*The Humanoid Touch (1980) (ספר המשך ל"אנושואידים")

#### טרילוגיה
*Undersea Quest (1954), ביחד עם פרדריק פול
*Undersea Fleet (1956), ביחד עם פרדריק פול
*Undersea City (1958), ביחד עם פרדריק פול

#### טרילוגיה ביחד עם פרדריק פול
*The Reefs of Space (1964)
*Starchild (1965)
*Rogue Star (1969)

#### עם פרדריק פול
*Farthest Star (1975)
*Wall Around A Star (1983)
*Land's End (1988)
*The Singers of Time (1991
*האנושואידים (הוצאת לדורי, 1981)

## פרסים ואותו הוקרה
ויליאמסון זכה במספר רב של פרסים, בינם פרס הוגו ופרס נבולה.

האסטרואיד 5516 Jawilliamson, שהתגלה על ידי אלינור הלין, נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|150px|כריכת מגזין מדע בדיוני מיוני 1934. איור השער מתייחס לסיפור של ג'ק ויליאמסון
* אלי אשד, ג'ק ויליאמסון: איש יובל השבעים ושמונה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אריזונה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס דיימון נייט
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס נבולה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח ניו מקסיקו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולורדו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
דארן ארונופסקי

**דארן ארונופסקי** (באנגלית: **Darren Aronofsky**; נולד ב-12 בפברואר 1969) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סרטים יהודי-אמריקאי.

## קורות חייו
דארן ארונופסקי נולד בברוקלין שבניו יורק. הוריו היו מורים בבית ספר ציבורי ונהגו לחשוף אותו ליצירות אמנות בגיל צעיר. עוד בצעירותו גילה נטיות אמנותיות ונמשך לצילום וצילם תמונות בשחור לבן. באותה תקופה הושפע מהבמאי ספייק לי, אהב סרטים קלאסיים ואף עסק באומנות גרפיטי. עם סיום לימודיו התיכוניים, יצא לטיול תרמילאים שנמשך 6 חודשים במזרח התיכון, באירופה ובגואטמלה. עם שובו החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד בה לקח קורסים באנתרופולוגיה, קולנוע ואנימציה. בשנת 1991 סיים את לימודיו במוסד בהצטיינות. לאחר מכן, למד ב-"AFI Conservatory" (מוסד ללימודי הקולנוע האמריקאי) ממנו קיבל את תוארו המתקדם באמנות בשנת 1992.

ב-1998, לאחר מספר סרטי סטודנטים שיצר, ביים ארונופסקי את הסרט "פאי - π" (נהגה פאי). הופעת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת פסטיבל סאנדנס בו היה מועמד לקטגוריית חביב הקהל. על הבימוי בסרט זכה ארונופסקי בפסטיבל בפרס הבמאי הטוב ביותר.

ארונופסקי נודע בעיקר על סרטיו "רקוויאם לחלום" (2000), המתאבק (2008) עליו זכה בפרס אריה הזהב וברבור שחור (2010).

בשנת 2025 הוא הפיק את  הסרט התיעודי "Holding Liat" העוקב אחר ליאת אצילי שנחטפה מקיבוצה בטבח שבעה באוקטובר. באותה שנה ביים והפיק את קומדיית האקשן "נתפסו על חם" על שחקן בייסבול לשעבר נשאב לעולם הפשע בניו יורק של שנות ה-90.

## חיים אישיים
ארונופסקי היה מאורס לשחקנית הבריטית-יהודייה רייצ'ל וייס אך הם נפרדו בנובמבר 2010. לשניים יש ילד משותף בשם הנרי צ'אנס שנולד ב-2006. בשנים 2016–2017 הוא היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית ג'ניפר לורנס.

תקופה מסוימת בחייו למד קבלה בישיבה בישראל. בסרטו "המעיין" משנת 2006, נשזרו רעיונות שלמד מתוך הקבלה, בעיקר קבלת האר"י.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
בניין סיגראם

**בניין סיגראם** (באנגלית**'': ''Seagram Building**) הוא גורד שחקים בשדרה הרביעית מס' 375 במידטאון מנהטן שבניו יורק, השוכן בשדרת פארק בין רחוב 52 לרחוב 53. הבניין תוכנן על ידי לודוויג מיס ון דר רוהה, פיליפ ג'ונסון,  ו. גובהו של הבניין הוא 157 מטר והוא בעל 38 קומות. הבניין הושלם ב-1958 והוא תוכנן בסגנון הבין-לאומי. הבניין שימש בתחילה כמטה של החברה הקנדית סיגראם, העוסקת בזיקוק.

, בתו של מנכ"ל סיגראם, , השפיעה רבות על תכנון הבניין. קיר מסך מזכוכית עם עמודים אנכיים של ברונזה ורצועות אופקיות עשויות מתכת מונץ מהווים את המבנה החיצוני. רחבת הגרניט הוורודה הפונה לשדרה הרביעית מכילה שתי מזרקות. מאחורי הרחבה לובי מעליות גבוה בעיצוב דומה לרחבה. הקומות הנמוכות ביותר הכילו במקור את מסעדות ארבע העונות והבראסרי, שהוחלפו בהתאמה במסעדת הגריל והבריכה ובמועדון הלובסטרים. הקומות העליונות מכילות חללי משרדים בבנייה מודולרית.

חברה סיגראם חשפה את תוכניותיה לבניין ביולי 1954. אז היא הודעיה על בניית משרדי המטה שלה בתוך הבניין. עם זאת, סיגראם התחרט והחליט במקום זאת לבנות את הבניין בהתבסס על תוכנית אחרת. בניית הבניין החלה ב-1955 ונסתיימה ב-1958, אך הוא נחנך רשמית רק ב-1959. קבוצה אחרת רכשה את הבניין ב-1979. עם זאת, חברת סיגראם הותירה בבניין את משרדיה עד שנת 2001. הקבוצה שרכשה את הבניין מכרה את הבעלות עליו שוב ב-2000 לחברה אחרת, בבעלותו של איש העסקים אבי רוזן. הלה עדיין מחזיק בבניין, נכון ל-2023.

עם חנוכת הבניין, הוא זכה לשבחים רבים בזכות האדריכלות שלו. הבניין תואר בניו יורק טיימס כאחד מהבניינים המועתקים ביותר בניו יורק. הבניין היווה השראה לתכנון מבנים אחרים ברחבי העולם. בתוך העיר ניו יורק, בניין סיגראם השפיע על ההחלטות האזוריות משנת 1961. ב-1989, הוועדה לשימור ציוני דרך של העיר ניו יורק ייעדה את החלק החיצוני של בניין סיגראם, הלובי ומסעדה בבניין כנקודות ציון רשמיות של העיר. הבניין התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-2006.

## הקמה
הבניין תוכנן על ידי האדריכל הגרמני-אמריקאי לודוויג מיס ואן דר רוהה ובשיתוף פעולה עם האדריכל האמריקאי פיליפ ג'ונסון כמעצב פנים, ונועד לשמש משרד ראשי של חברת המשקאות החריפים סיגראם של משפחת ברונפמן.

ראשית תכנונו מבוסס של קונספט בלתי-ממומש משנת 1921 של האדריכל ואן דר רוהה בעבור גורד שחקים של פלדה וזכוכית בכיכר פוטסדאם בברלין, אשר עבר התאמה כיאה למקום ולרוח הזמן.
גורד השחקים הנועז הוא השלישי שנבנה בניו-יורק ברוח האדריכלות המודרנית, והראשון בקנה מידה גדול. קדמו לו בית ליוור של גורדון בנשפט ובניין מזכירות האו"ם של אוסקר נימאייר ולה קורבוזיה.
הבניין נבנה באופן פונקציונליסטי לחלוטין ותכנונו הוא מינימליסטי. כגורד השחקים הראשון שנעזר בקירות מסך והציג חזית זכוכית המנותקת לגמרי משלד הבניין, מה שמכונה "קופסת זכוכית", הפך לאב טיפוס של גורד השחקים המודרני ופתח את הדרך לאינספור מגדלי פלדה וזכוכית שנבנו בארצות הברית ובשאר העולם.

על תכנון הבניין אמר האדריכל:

## בתרבות הפופולרית
* הבניין והרחבה שלפניו מופיעים ברקע לאחת הסצנות האחרונות בסרט "ארוחת בוקר בטיפאני".

## ראו גם
* בניין IBM

## קישורים חיצוניים
* 

* בניין סיגראם באתר Architectuul
* בניין סיגראם באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* 

## הערות שוליים

סיגראם, בניין
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
סיגראם
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
ועידת אפסוס

**ועידת אפסוס** היא הוועידה האקומנית השלישית, אשר כונסה בשנת 431 באפסוס שבאסיה הקטנה בהוראת הקיסר המזרחי תאודוסיוס השני. הוועידה עסקה במינות הנסטוריאנית והפלאגיאנית. 
[שמאל|ממוזער|350px|אצטלת נסטוריוס (למטה, במרכז) נקרעת מעליו בעת הדחתו: הוא ותומכיו (מימין) חסרים [הילה (דת)|הילת קדוש כדי לציין את כפירתם. פרסקו מאת דיוניסי, 1502, במנזר פראפונטוב.]]
נסטוריוס, באותה תקופה פטריארך קונסטנטינופול, טען כי מריה הבתולה היא **יולדת המשיח** ולא **יולדת האל**, שכן היא ילדה רק את התגלמותו הגשמית-אנושית של ישו, ולא את הלוגוס האלוהי שבו. בכך, ובטיעונים אחרים שלו, כגון זה שעל הצלב סבל רק חלקו האנושי של ישו, נסטוריוס ביקש ליצור הפרדה ברורה יותר בין המהות האלוהית של ישו למהותו האנושית. 

לגישה תאולוגית זו התנגד קירילוס האלכסנדרוני, פטריארך אלכסנדריה. על-מנת ליישב את המחלוקת, הורה הקיסר תאודוסיוס ה-2 לכנס ועידה אקומנית. הוועידה כונסה ב-22 ביוני 431 בנוכחות 200 בישופים, רובם מהמזרח, וקירילוס האלכסנדוני ישב בראשה ושימש בו-בזמן כנציגו של האפיפיור. תחת הנהגתו של קירילוס, ובהיעדר רבים מתומכיו של נסטוריוס בראשותו של יוחנן מאנטיוכיה אשר בוששו לבוא, הוועידה גינתה את הדוקטרינה של נסטוריוס וקבעה כי ישו היה אל ואדם באישיות (persona) אחת, בעל שתי מהויות - כלומר בעל טבע אלוהי וטבע אנושי באותה אישיות; כמו כן היא גזרה אנאתמה (חרם מהמעלה העליונה) על כל מי שיסרב לקבל על עצמו הכרעה זו. 

בנוסף לכך, הוועידה אסרה על כל שינוי בקרדו כפי שנקבע בשנת 381 בוועידת קונסטנטינופול הראשונה על בסיס הקרדו של ניקיאה.  

בנוסף, ועדת אפסוס הכריזה על ההשקפה הפלאגיאנית, לפיה האדם יכול להיות טוב גם ללא עזרת האל, וכופרת בכך שהחטא הקדמון טימא את הנפש האנושית לעולם ועד - כעל מינות וככפירה. 

נסטוריוס עצמו סירב לקבל את החלטת הוועידה ופרש מהכנסייה. גם יוחנן מאנטיוכיה סירב תחילה לקבל את דעתו של קירילוס האלכסנדוני, ואף החרים אותו לאחר הוועידה אך כעבור שנתיים, בשנת 433, התפייס עמו והסכים לנוסחת פשרה. למרות זאת, פשרה זו לא סתמה את הגולל על הוויכוחים התאולוגיים. כעבור שנים ספורות, מתוך החלטות הוועידה עצמה שהגדירו את טבעו של ישו כשתי מהויות - אנושית ואלוהית - באישיות אחת, צמחה המינות המונופיזיטית אשר פירשה בצורה שונה את הדוקטרינה התאולוגית שנקבעה לגבי מהותו של ישו בוועידת אפסוס ואשר נדונה בוועידת כלקדון עשרים שנה מאוחר יותר. 

## קישורים חיצוניים

* 

אפסוס
קטגוריה:כריסטולוגיה
ריף

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בטבע
אקדח קפצונים

שמאל|ממוזער|250px|תצוגה של אקדחי קפצונים
ממוזער|טבעות של פיקות לאקדח קפצונים

**אקדח קַפְּצוֹנִים** או **אקדח פיקות** הוא אקדח צעצוע שמייצר קול ועשן אשר מדמים יריית אקדח כאשר ההדק נלחץ.

אקדחי הקפצונים קיבלו את שמם על שם הקפצונים - סלילי נייר שעליהם מודבקים חומרים נפיצים אשר מספקים את הרעש ואת העשן. הפיקות הן דיסקיות קטנות עם חומרים נפיצים, רובן מסודרות בטבעות פלסטיק של שש, שבע, או שמונה ולפעמים גם תשע פיקות. אקדחי הפיקות לרוב מעוצבים בצורת אקדח תופי, שבו תוף התחמושת משמש לטעינת הפיקות עצמן.

אקדחי הקפצונים נהיו פופולריים במיוחד בעקבות הצלחת המערבונים בקולנוע ובטלוויזיה. תקופת תור הזהב של אקדחי הקפצונים הייתה לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר הטלוויזיה נהייתה פופולרית וחברות מסחריות עשו מיליונים ממכירת אקדחי קפצונים. מסוף המלחמה ועד אמצע שנות השישים, ילדים מכל העולם חיקו את הגיבורים שלהם, אספו ושיחקו באקדחי הקפצונים. אולם, כאשר תוכניות המערב הפרוע החלו להיעלם וגיבוריהם פרשו, הפופולריות של אקדחי הקפצונים ירדה ולבסוף כל היצרנים המפורסמים של אקדחי הצעצוע פשטו את הרגל או עברו לייצור של צעצועים אחרים.

יצרני אקדחי הצעצוע כיום מחויבים לייצר את האקדחים עם פקקי פלסטיק בצבעים בהירים של כתום, אדום או צהוב המכסים את הקנה של האקדח, או את כל גוף האקדח. חוקים אלו נוצרו בעקבות אירועים שקרו בהם אזרחים תמימים, בדרך כלל ילדים או נערים, נורו על ידי שוטרים אשר חשבו שהם נשאו נשק אמיתי.

בישראל אקדחי קפצונים פופולריים במיוחד כאביזר לתחפושות פורים.

אקדחי הקפצונים טומנים בחובם גם סכנה, פעמים רבות נפגעו ילדים מהאקדח. הפגיעות התרחשו לעיתים קרובות מירייה על היד או בתוך הכיס וגרמו לכוויות. התערובת הפירוטכנית הנפוצה עבור אקדחי קפצונים היא תערובת ארמסטרונג, שבעקבות הנפיצות הרבה שלה, והסכנות הטמונות בה, משתמשים רק ב-10 מ"ג ממנה ליצירת הפיצוץ של הקפצונים.

## ראו גם
* רובה צעצוע

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:צעצועים
לקשאדוויפ

**לקשאדוויפ** (באנגלית: Lakshadweep ; במלאיאלאם: **ലക്ഷദ്വീപ്**) היא טריטוריית האיחוד הקטנה מבין מדינות וטריטוריות הודו. בירת הטריטוריה היא קאוואראטי. מקור שמה הוא מהכינוי "לקשאדוויפה" שמשמעותו בסנסקריט: **לקה**=מאה אלף, **דוויפ**=איים, כלומר "מאה אלף איים".

זהו ארכיפלג המונה 36 איים ששטחם הכולל כ-32 קמ"ר, הנמצאים באוקיינוס ההודי 200-300 ק"מ ממערב למדינת קרלה.
כתריסר מהאיים הם אטולי אלמוגים, שלושה - שוניות אלמוגים, והשאר איים בגדלים שונים.

## דמוגרפיה
רק 11 מהאיים מיושבים במהלך כל השנה. כ 60 אלף התושבים, שרובם מוסלמים, מדברים בעיקר במלאיאלאם, הנפוצה גם בקרלה הסמוכה. האוכלוסייה מחולקת לשלושה מעמדות סוציו-חברתיים (קאסטות) - ימאים, בעלי אדמה ואיכרים.

## גאוגרפיה
הארכיפלג מחולק לשתי קבוצות איים ואי שאינו שייך לאף אחת מהקבוצות:
* קבוצת איי אמיני: כוללת את אמיני, קדמט, קילטאן, צ'טלאט וביטרה.
*קבוצת איי לאקדיוו: כוללת את אגאטי (בו נמצא שדה התעופה היחיד), אנדרוט, באנגאראם, קלפני וקאוואראטי (בו שוכנת עיר הבירה של הטריטוריה).
* מיניקוי: אי בודד, הדרומי מבין כל האיים. תושביו מדברים בשפת מאהאל, הדומה לשפת דיבהי המדוברת באיים המלדיביים הסמוכים.

## כלכלה
תושבי האיים מתפרנסים בעיקר מדיג, מעט מחקלאות, תיירות (בעיקר צלילה) ושזירת חבלים מסיבי קוקוס.

## היסטוריה
המערבי הראשון שהגיע לאיים אלו היה ככל הנראה ואסקו דה גאמה. בעקבותיו הגיעו הפורטוגזים, שהשתלטו על האיים, הקימו נמל והשליטו משטר דיכוי. ב-1787 השתלט על האיים שליט מייסור, הסולטאן חיידר עלי באמצעות בנו טיפו סולטאן, אולם כעבור זמן קצר איבד את השליטה לבריטים, כחלק מתוצאות מלחמת אנגלו-מייסור השלישית (1789–1792). 

לאחר השתלטות הבריטים על האיים והכללתם בהודו הבריטית, נכללו האיים בנשיאות מדראס, שעם כניסת חוקת הודו לתוקף בינואר 1950 הפכה למדינת מדראס. ב-1956 בוצעה רפורמה מקיפה בגבולות מדינות הודו תחת חוק ארגון מחדש של המדינות, והאיים הופרדו ממדראס והפכו לטריטוריית איחוד עצמאית בשם .איי לקדייב, מיניקוי ואמינדיבי בנובמבר 1973 שונה שם הטריטוריה ללקשאדוויפ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: מדינות וטריטוריות איחוד
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:הודו: טריטוריות איחוד
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1956
שדות גולדברג

"**שדות גולדברג**" (ידוע גם בשם "**ילדתי שלי**", על פי מילותיו הראשונות) הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מאיר אריאל. השיר יצא לאור בשנת 1984. ונכלל באלבומו השני, "...וגלוי עיניים".

הדובר בשיר הוא אדם המזהיר את ילדתו מפני סכנות העומדות בפתח, מפני פיתויים המופיעים סביבה ומפני מקסמי שווא העלולים לאכזבה.

השיר מתכתב עם שירה של לאה גולדברג "האומנם".

## ההשוואה בין שיר "האומנם" לשיר "שדות גולדברג"
השיר נקרא "שדות גולדברג", כשם משפחתה של המשוררת לאה גולדברג. הוא מתכתב עם שירה "האמנם" שפורסם לראשונה בשנת 1943 בתקופת השואה.
מאיר אריאל פירש את השיר "האמנם" כקריאה לנערה לצאת אל המרחב, ובשירו הוא מזהיר את הנמענת מפני הסכנות.

בשיר של גולדברג נכתב "את תלכי בשדה לבדך" בעוד בשירו של אריאל נכתב "אל תלכי לבדך בשדה".

בשיר של גולדברג נכתב "שלפי שיבולים ידקרוך" ואצל אריאל נכתב "לבך נמרט נשרט".

בעוד גולדברג כתבה על "עלי אספסת", מאיר אריאל כתב על "עלי בננה".

בשיר של גולדברג נכתב "בשדה הרטוב וירחב" ו"ראי השלולית הזהוב" ובשירו של אריאל נכתב "מרחב השדה המוזהב".

בשיר של גולדברג נכתב "מטר ישיגך" ובשירו של אריאל נכתב "מטר רץ".

## בתרבות
* השיר שימש בתור שיר הנושא והפתיח של הסדרה הישראלית תמרות עשן. הפתיח כלל עיבוד גיטרה למנגינת השיר, בביצוע אבי בללי.

## קישורים חיצוניים
* ביצוע מוקלט של שדות גולדברג בצירוף מילות השר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה

**חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה** הוקמה בקיץ של שנת 1881, במוינשט, רומניה, על ידי קבוצה של 50 משפחות מיהודי המקום לשם פתרון בעיית יהודי רומניה על ידי ארגון עלייה לארץ ישראל.

בראש האגודה עמד מנדל גרינברג ומזכירה היה דוד שוב. האגודה שיגרה לארץ ישראל את דוד שוב כשליחה ובשנת 1882 יצאה אל ארץ ישראל קבוצה ראשונה של 22 משפחות מבני מוינשט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:ציונות ברומניה
האנשים (להקה)

**האנשים** היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה על ידי המלחין והמפיק דרור שוסטק. הלהקה יוצרת מוזיקה מלנכולית שמתאפיינת בווקאליות עשירה ומשלבת כלי נשיפה ונגיעות אלקטרוניות.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה בתחילת שנות ה-2000 על ידי דרור שוסטק. במהלך הזמן ההרכב התחלף, והתגבש ההרכב הנוכחי, שעובד יחד מזה מספר שנים.

הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "מוזיקה מהמרתף", במסגרת פרויקט נקסט בשנת 2002. מתוכו בלטו השירים"לייט בלומר" "בואי לאילת" (גרסת כיסוי לשיר שהתפרסם בביצועו של ליאור ייני) והשיר "ברזילרה", שהושמעו ברדיו לא מעט. הדיסק נבחר על ידי בועז כהן שדרן רדיו ומבקר מוזיקה במעריב לאחד מאלבומי העשור.

במהלך שלוש השנים הבאות הופיעה הלהקה במקומות שונים בתל אביב (בעיקר תיאטרון תמונע), ביצעה שירים מהאלבום הראשון, וגם שירים חדשים.

במהלך שנת 2005 הוציאה הלהקה את הסינגל "אור השמש". 

לאחר הפוגה ארוכה, ב-2007, יצא האלבום השני ששמו "עוץ" (על ידי חברת התקליטים התו השמיני) ובעקבותיו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף. בין היתר, הופיעה הלהקה בפסטיבל ישראל 2007. 

במהלך 2014 הלהקה עבדה על אלבום חדש בניהולו האומנותי של עמיר לב.

## חברי הלהקה
דרור שוסטק הוא סולן הלהקה, ובתחילת הדרך היה יחד עם איתו נירי דמסקי, גל בר-עם, נועה שטרקמן ושירז פלד. בהמשך התחלף ההרכב; נשארו שוסטק, דמסקי ובר-עם, ואליהם הצטרפו ערן נתנס, דייב יוסף, גיא אלפונטה וניצן אדטו. בהמשך עזב אדטו את הלהקה.

אלו חברי הלהקה הנוכחיים:
***דרור שוסטק **- סולן, היוצר המרכזי.
***נירי דמסקי **- זמרת.
***גל בר-עם **- מתופף.
***ערן נתנס **- בס ושירה.
***דייב יוסף **- גיטרה ומפוחית.
***גיא אלפונטה **- חצוצרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
הוקי אוויר

שמאל|ממוזער|250px|שולחן הוקי אוויר
שמאל|ממוזער|100px|ידית הוקי אוויר
שמאל|ממוזער|100px|דיסקית הוקי אוויר
**הוקי אוויר** הוא משחק שולחן המיועד לשני שחקנים המתחרים זה בזה כאשר מטרתם להבקיע כמות גדולה יותר של גולים בשער היריב בדומה למשחק הוקי קרח.

המשחק נערך על גבי שולחן מוארך בגודל 3X1.5 מטרים, כשבשתי קצוות השולחן ישנם שני שערים. 
על השולחן מפוזרים חורים רבים שמתוכם יוצא זרם אוויר אחיד אשר מוריד מרמת החיכוך שבין השולחן לדיסקית. 

המשחק נערך לפי זמן קצוב ו/או לפי ניקוד מקסימלי, בדרך כלל עד 7 שערים, אם המשחק מתנהל בזריזות.

שולחן המשחק נוצר לראשונה בשנת 1972, לאור הפופולריות שלו החל משנת 1978 נערכות תחרויות בינלאומיות.
ניתן למצוא את המשחק בעיקר במשחקיות וידאו (בגרסתו המקצועית יותר) או בכאלה שמאורגנות בימי-הולדת ובאירועים דומים, כאשר שם ניתן למצוא לרוב גרסה קטנה יותר של המשחק, ולעיתים גם פחות מוגדרת.

## חוקים
מטרת המשחק היא להכניס את הדיסקית אל השער של היריב בעזרת ידית עשויה פלסטיק, כאשר יש להשתמש רק בה ולא בחלקי גוף על מנת לעצור ו/או להכות בדיסקית.

פסילה תתרחש כאשר:
* שער נבלם שלא על ידי ידית המשחק.
* שחקן דוחף את דיסקית המשחק לכיוונו כדי להחישה.
* שחקן שולף את דיסקית המשחק משערו רגע לפני שהיא נכנסת אליו. במקרה שבו הדיסקית נמצאת בדיוק על קו החצי, נהוג לתת לגורם שלישי להזיזה.
בגרסאות מסוימות, הידית מחויבת להיות תמיד על השולחן, והרמה שלה מובילה לפסילה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הוקי
קטגוריה:משחקי מחבט
אדלארד מבאת'

ממוזער|'''כריכת הספר "יסודות" של אוקלידוס, תורגם על ידי אדלארד מבאת''''
**אדלארד מבאת**' (אנגלית: Adelard of Bath, לטינית: Adelardus Bathensis) היה מלומד אנגלי שחי במאות ה-11 וה-12.

אדלארד מבאת' נודע בעיקר בשל תרגומיו מערבית ללטינית של ספרי אסטרולוגיה, אסטרונומיה, פילוסופיה ומתמטיקה, כולל טקסטים יוונים עתיקים שהיו ידועים בשפה הערבית בלבד. במשך שבע שנים ערך מסעות בספרד, צפון אפריקה, מצרים, אסיה הקטנה ויוון, ולמד בעיר טור (כיום בחבל סאנטר-עמק הלואר שבצרפת). עם שובו לאנגליה נתבקש על ידי אחיינו וחבריו לגלות להם את אשר למד בארצות האסלאם. בספרו "בעיות הטבע", המהווה דיאלוג בינו לבין אחיינו, הוא מציג מחשבה מקורית ומעלה בין היתר את שאלות צורת כדור הארץ (הוא חשב כי צורה זו עגולה), מהירות האור והקול, שימור החומר שביקום, לחץ אטמוספירי וכוח המשיכה של כדור הארץ.

אדלארד תרגם מערבית ללטינית את יצירתו של המתמטיקאי היווני אוקלידוס "יסודות" העוסקת בגאומטריה ובתורת המספרים, ואת הטבלאות האסטרונומיות של האסטרונום הפרסי אבו ג'עפר מחמד אל ח'ואריזמי.

יצירותיו של אדלארד מהוות עדות להתעוררות המחשבה באירופה של המאה ה-12. הוא העדיף את המדע המוסלמי על המדע הנוצרי שעשה שימוש בעיקר בסכולסטיקה. לדעתו דבר אינו ודאי כמו הבינה ודבר אינו מטעה כמו החושים. הוא היה מלא התלהבות מן האפשרויות הטמונות במדע לתועלת המין האנושי.

בין תלמידיו של אדלארד נמנו עשרים קרדינלים וחמישים בישופים וארכיבישופים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מתרגמים אנגלים
קטגוריה:מתרגמים ללטינית
קטגוריה:מתרגמים מערבית
קולטריין צ'יינג'ס

**קולטריין צ'יינג'ס** (Coltrane Changes), כלומר, שינויי (האקורדים) של קולטריין, הוא מהלך הרמוני מיוחד אשר בו השתמש ג'ון קולטריין ביצירתו, החל מתקליטו Giant Steps משנת 1959 בחברת Atlantic.

בהפשטה, ניתן לומר כי המהלך מבוסס על מעבר בין טוניקות במרווחים של טרצות גדולות, והוא מוצג בצורה הטובה ביותר בשיר הנושא מתוך התקליט Giant Steps, אשר בו המהלך ההרמוני עובר בין טוניקות במרווחים של טרצות גדולות, בהתחלה כלפי מטה ולאחר מכן כלפי מעלה. השיר (וכן התקליט) היה פורץ דרך בזמנו. רבים מוצאים את השיר קשה לנגינה.

קולטריין המשיך לפתח את מערכת הקולטריין צ'יינג'ס ומצא דרכים נוספות ליישמה ולהחילה אף על שירים קיימים. דוגמה טובה לכך היא השיר Countdown אשר מופיע בתקליטו Coltrane's Sound. השיר הוא למעשה עיבוד של השיר המקורי Tune Up, עם הוספה של הקולטריין צ'יינג'ס.

ההשראה למהלך הקולטריין צ'יינג'ס הגיעה מתוך הספר Thesaurus Of Scales And Melodic Patterns, מאת ניקולס סלומינסקי (Nicolas Slonimski), אשר מציג דרכים רבות ושונות לחלק את האוקטבה.

קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:ג'ון קולטריין
פרקט

230px|ממוזער|שמאל|ריצוף פרקט קלאסי בטירה בבמברג
ממוזער|230px|אריחי פרקט אמיתי
[שמאל|ממוזער|230px|ריצוף [סקאומורפיזם|סקאומורפי דמוי עץ]]
**פרקט** (בצרפתית: **Parquet**) הוא שם של רצפה עשויה עץ. תחליף זול יותר ובעל מראה דומה נקרא פרקט למינציה. פרקט משמש בבתים פרטיים, מוסדות ציבוריים, שטחי מסחר, ארמונות ואולמות ספורט.

לפרקט מספר שימושים: ריצוף בסגנון פרקט היה מקובל בבתי מלוכה ובארמונות באירופה החל מן המאה ה-17, ואחת הדוגמאות המוקדמות לריצוף בפרקט הוא ארמון ורסאי. הוא ידוע עד היום כמשווה מראה רך, טבעי ועמוק לחללים.

ריצוף פרקט עשוי לעיתים עץ מלא, לעיתים עץ רבוד ולעיתים חומר במראה דמוי עץ. ריצוף זה נחשב קל להקמה, נוח לתחזוקה ובעל יתרונות רבים על פני ריצוף באבן – החומר רך יותר, קל לניקוי ביחס לשטיח, קל לתחזוקה בבתים עם ילדים קטנים או עם חיות מחמד, שומר היטב על טמפרטורה נוחה ומסייע בבידוד החדר, ועוד.
באולמות ספורט המשמשים למשחקי כדורסל מקצועני, רצפת הפרקט נבנית על גבי מתקן מיוחד שתפקידו לספוג ולשכך חלק מהמאמצים המופעלים נגד שלד השחקן.
בעשרים השנים האחרונות חלה עליה בפופולריות ריצוף הפרקט גם בבתים פרטיים, ובמבנים ציבוריים (כמו אולמות ספורט, ספריות, אולמות אירועים, ועוד). בשל עמידותו, יופיו, והנוחות שבתחזוקה, הפופולריות של ריצוף פרקט נמצאת בעליה מתמדת.

ישנם כמה סוגים עיקריים של פרקטים:
***פרקט עץ מלא** – הפרקט המסורתי, עשוי קורות עץ אציל.
***פרקט עץ שכבתי (רבוד)** – פרקט העשוי שיכבה עד שתיים מעץ לבן, OSB או HDF ושיכבה עליונה של עץ אציל. הפרקט השכבתי נועד להוזיל עלויות ועם זאת לשמר את הטקסטורה והתחושה הטבעית של העץ האציל.
***פרקט סינתטי ([[למינציה]])** – עשוי מתשתית של HDF, עליו שכבה דקה וקשיחה של הדפס עץ אציל ושכבת מגן שקופה (ומכאן שמו). ניתן לרכישה גם בתוספת שכבת בידוד אקוסטי מתחת למצע הבסיסי. פרקט הלמינציה זול מפרקטי העץ למיניהם משום שאין משתמשים בעץ אציל שהוא המרכיב היקר בפרקט. מראהו ותחושתו נופלים מפרקט העץ, אולם מחירו הזול ודרישות האחזקה הנמוכות שלו, כמו גם נוחות ההתקנה והטכנולוגיה ההולכת ומשתפרת של ייצורו מציבים אותו כאלטרנטיבה טובה לפרקטי העץ.
***פרקט פולימרי עמיד במים** – בשנים האחרונות עם התפתחות הטכנולוגיה נוצר סוג חדש של פרקטים סינתטיים שהם אינם פרקט למינציה אלא פרקט פולימרי עמיד במים ורטיבות ב-100%. הפרקט הפולימרי מגיע בלוחות בעובי 3 מ"מ עד 8 מ"מ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:העץ בשירות האדם
קטגוריה:רצפות
In This Skin

**In This Skin** הוא האלבום השלישי של זמרת הפופ האמריקאית, ג'סיקה סימפסון.

זהו אלבומה הנמכר ביותר של הזמרת שמכירתו עומדת על סך 7 מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום קיבל אלבום פלטינה מרובע בארצות הברית. האלבום יצא לחנויות המוזיקה בסוף 2004 וצולמו לו ארבעה קליפים.
בשנת 2004 קיבל האלבום את תואר "האלבום השני הטוב ביותר בעולם לשנת 2004" ואת תואר "האלבום השלישי הטוב ביותר באינטרנט לשנת 2004". הצלחת האלבום נבעה מהצלחתה של תוכנית המציאות בה השתתפה ג'סיקה ובעלה לשעבר, ניק לאשיי. מסע ההופעות של האלבום- Reality Tour הוצג מול מיליון בני אדם באמריקה בלבד. בעקבות הופעות אלו שבהן הרעיון המרכזי היה שימוש בסאונד לייב חזק במיוחד מצדה קיבלה הזמרת ליקוי גרוני לאחר 160 הופעות. דבר זה לא אפשר לה להמשיך לשיר בין השנים 2005-2008. האלבום הביא לאור את הלהיט "With You" שהפך להמנון מוזיקה מיוחד במינו בקרב נשים רבות וזכה במקומות ראשונים במצעדים רבים ברחבי העולם. השיר נכתב על ידי ג'סיקה עצמה כמו שירים רבים אחרים מהאלבום.

## קליפים
# Sweetest Sin - הסינגל הראשי של האלבום שהפך ללהיט גדול באמריקה. שיר אהבה מרגש באירוח של הזמר ניק לאשיי.
# Take My Breath Away - שיר של "ברלין" - זמרת אמריקאית, שחידשה ג'סיקה סימפסון. הפך לסינגל הנמכר ביותר באותה השנה.
# Angels - חידוש לשיר המפורסם של רובי ויליאמס. נרשם במקום השישי ברשימת הסינגלים הלוהטים ב-2004 ובהפגנת הקולניות והלייב הכי טובה ב-2004.
# With You - השיר המפורסם ביותר של ג'סיקה סימפסון. נרשם במקום ה-14 בשירים הכי לוהטים של אמריקה והפך להמנון ראשי של נשים רבות בעולם. השיר נכתב על ידי ג'סיקה עצמה וכך גם הקליפ שצולם באחוזתה בלוס אנג'לס, שיר זה הפך את ג'סיקה לאחת מזמרות הפופ המפורסמות ובעלות המשמעות ביותר בעולם-הסינגל מכר מעל מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.

## רשימת רצועות
# Angels.
# With You.
# Take My Breath Away.
# My Way Home.
# Sweetest Sin.
# I Have Loved You.
# Forbidden Fruit.
# Everyday See You.
# Underneath.
# You Don't Have to Let Go.
# Loving You.
# In This Skin.
# Be.

## ראו גם
* ג'סיקה סימפסון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי ג'סיקה סימפסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני דוראן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק וייק
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
עגבניות ירוקות מטוגנות

**עגבניות ירוקות מטוגנות** הן מאכל פופולרי ומסורתי בדרום ארצות הברית. המנה מורכבת מפרוסות עגבנייה לא בשלה, ירוקה (אם כי גם עגבנייה אדומה אפשרית), המצופות בקמח תירס ומטוגנות בשמן רדוד.
ישנן וריאציות שונות למאכל עם שינויים קלים ביניהן. לעיתים משתמשים בקמח חיטה או בפירורי לחם (או בשניהם ביחד) במקום בקמח תירס. כמו כן, יש הנוהגים לטבול את הפרוסות במטבל כלשהו, כמו ביצה טרופה, קודם לטיגונן. עוד מתכון פופולרי, שהומצא במסעדת ה-Upperline בניו אורלינס, הן עגבניות ירוקות מטוגנות בתוספת חסילונים ברוטב רמולד (רוטב על בסיס מיונז וחרדל, עם צלפים, מלפפונים חמוצים ואנשובי).

## בתרבות
עלילת הרומן רב המכר "עגבניות ירוקות מטוגנות", מאת פאני פלאג, מתרחשת על רקע תרבות דרום ארצות הברית. בשנת 1991 עובד הספר לסרט קולנוע "עגבניות ירוקות מטוגנות" בכיכובה של קתי בייטס, שהיה מועמד לפרס האוסקר.

## קישורים חיצוניים

*מתכון באתר רדיו קול רגע

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מאכלי עגבניות
אובר-דאבינג

שמאל|ממוזער|250px|מיקרופון באולפן הקלטה
**אובר-דאבינג** (מאנגלית: Overdubbing) היא טכניקת הקלטה המיושמת על ידי מפיקים מוזיקליים וטכנאי קול, ונהוגה במוזיקה הפופולרית מאז שנות ה-60 המוקדמות. מכונה גם "טכניקת העלאות".

תהליך האובר-דאבינג משמש לאיחודן של מספר הקלטות אודיו נפרדות לכדי הקלטה אחידה.

לרוב נוהגים תחילה להקליט את מחלקת הקצב (כלים כגון גיטרה בס ותופים), לאחר מכן להוסיף באובר-דאבינג את תפקידי הסולו של כלים כגון גיטרה ופסנתר ולבסוף להקליט את תפקידי השירה ולאחדם עם שאר ההקלטות בתהליך המיקס.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מונחים מוזיקליים
מונותליטיזם

**מונותליטיזם** היא אחת ההשקפות הכריסטולוגיות שהכנסייה הכריזה עליהן כעל מינות לפיה אף-על-פי שלישו היו שתי מהויות, אלוהית ואנושית, היה לו רק רצון אחד.

גישה זו פותחה והופצה על ידי  בשנת 630 לערך בהוראת הקיסר הרקליוס ופטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון כניסיון לפשר בין הדוקטרינה ה**[[מונופיזיטיזם|מונופיזיטית]]** וה**[[דיופיזיטיות|דיופיזיטית]]** (אורתודוקסית), שכן קרע זה שיסע את האימפריה הביזנטית מבפנים. לדידם של הקיסר ושל סרגיוס, המונופיזיטים יכלו לקבל את שתי המהויות של ישו אם יובטח שרצונו אחד, ואילו הדיופיזיטים יכלו לקבל את אחדות הרצון של ישו לו הובטח להם שמהויותיו שתיים. המונותליטיות הייתה נפוצה ברחבי העולם הנוצרי ואף זכתה לתקופת-מה לתמיכת קיסרי ביזנטיון ואף לתמיכת האפיפיור הונוריוס.

השקפה זו נדחתה על ידי האפיפיור מרטינוס הראשון בשנת 641 ולבסוף גונתה כמינות בוועידת קונסטנטינופול השלישית בשנת 681, אשר קבעה כי לישו היו שני רצונות נפרדים, אלוהי ואנושי, אשר תמיד היו בהסכמה מלאה האחד עם השני, דוקטרינה הנקראת גם דיאותליטיזם (דיאו-תליטיות - שני רצונות, לעומת מונו-תליטיות - רצון אחד). 

כיום אין כנסיות המחזיקות בגישה המונותליטית, אף שיש המאשימים את הקהילה המרונית במונותליטיות. ברם, המרונים עצמם טוענים כי הם מעולם לא ניתקו את הקשר התאולוגי עם הכנסייה הקתולית.

## ראו גם
* המינות המונופיזיטית
## קישורים חיצוניים
* מונותליטיות באנציקלופדיה הקתולית
* 

קטגוריה:כריסטולוגיה
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: דת
כיסא מקסימיאנוס

ממוזער|שמאל|250px
ממוזער|שמאל|200px
"**כיסא מקסימיאנוס**" הוא כס הבישופות של מקסימיאנוס (Maximianus), בישוף העיר רוונה במאה ה-6. הכיסא, אשר הוצב בבזיליקה של סן ויטאלה, מוצג כיום במוזיאון הארכיבישופי (Museo Arcivescovile) ברוונה.

הכיסא עשוי עץ ועליו תבליטי שנהב מגולפים. סגנון התבליטים, הדומים לתבליטים שנעשו בתקופה זו בעיר קונסטנטינופול, עשוי להעיד כי הכיסא נשלח לרוונה על ידי יוסטיניאנוס הראשון, כמתנה לחנוכת הבזיליקה של סן ויטאלה, בה נמצא פסיפס עם דיוקנו של הקיסר לצד דיוקנו של מקסימיאנוס. פער באיכות העבודה בין פנלים שונים עשוי להעיד, לדעת החוקרים, על מספר אמנים אשר עבדו במקביל על ייצור תבליטי הכיסא.

בחזית הכיסא מוקמו חמישה תבליטים מוארכים הממוסגרים בעזרת תבליטים אופקיים. התבליטים מציגים את דמותו של יוחנן המטביל ואת ארבעת האוונגליסטים, כותבי הבשורות ואילו נושאי התבליטים שבשוליים הוא דגם המכיל בעלי חיים כגון טווסים הממוקמים בתוך דגם מופשט של שריגי גפן. בין השריגים, בחלק אשר מופיע במרכז החזית העליונה של הכיסא מופיעה מונוגרמה של מקסימיאנוס. תיאורים נוספים המופיעים על הכיסא הם תיאור בריחתה של מריה, אם ישו למצרים, לצד תיאורים של סיפורי יוסף. השילוב בין שני סיפורים אלו הוא שילוב במסורת פרשנות פרה פיגורטיבית נוצרית של התנ"ך והברית החדשה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
 

קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:פסלים (יצירות)
מקסימיאנוס
קטגוריה:פיסול ביזנטי
קטגוריה:רוונה
ביטליס (נפה)

**נפת ביטליס** (טורקית **Bitlis ili**; כורדית **Bedlîs**) היא נפה במזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר ביטליס והיא נחלקת ל-7 יחידות אדמיניסטרטיביות. שמה של הנפה בא משמו של בדליס, מפקד בצבאו של אלכסנדר מוקדון, אשר בנה מצודה בעיר ביטליס.

## גאוגרפיה
נפת ביטליס שוכנת לחופה המערבי של ימת ואן. הנפה גובלת בנפת ואן ממזרח, בנפת סיאירט מדרום, בנפת בטמאן ממערב ובנפת מוש ונפת אארי מצפון. שטחה של הנפה הוא 8,413 קמ"ר, מהם 1,876 ק"מ בשטח הימה. כ-70% משטח הנפה הוא הררי ויתרתה רמה בגובה של כ-2,000 מטרים. ההרים הגבוהים בתחומי הנפה הם הר סופהאן (4,434 מטרים), הר הגעש נמרוט (3,050 מטרים) והר זיארט (2,540 מטרים). חלקה המזרחי של הנפה מנוקז אל ימת ואן, ימה ללא מוצא בגובה של 1,719 מטרים, וחלקה המערבי מנוקז על ידי יובליו של נהר מוראט, אחד ממקורותיו העיקריים של נהר הפרת.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית הנפה מנתה 350,994 תושבים בשנת 2020, רובם כורדים. קבוצות אתניות אחרות הן הטורקים והזאזא. לפני מלחמת העולם הראשונה מנתה האוכלוסייה בנפה 437,500 תושבים, כרבע מהם ארמנים.

## היסטוריה
נראה כי האזור היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית, אם כי לא נמצאו ממצאים התומכים בכך בתחומי הנפה עצמה. האזור היה מיושב על ידי שבטי נאירי באלף ה-2 לפנה"ס, ובתקופת אוררטו, במחצית הראשונה של האלף ה-1 לפנה"ס, שכן בלב הממלכה. עם נפילת אוררטו במאה ה-6 לפנה"ס, נכבש האזור על ידי מדי ולאחר מכן נשלט על ידי הפרסים. בשנת 331 לפנה"ס כבש אלכסנדר מוקדון את האזור, ובדליס, מפקד בצבאו, הקים מצודה בעיר ביטליס והעניק לה את שמו.
תחת הקיסר טראיאנוס כבשו הרומאים את האזור בשנת 113 לספירה. עם חלוקת האימפריה הרומית נותרה הנפה בשליטת האימפריה הביזנטית עד סוף המאה ה-5, אז נכבשה בידי הסאסאנים. במאה ה-7 לספירה החזיקה האימפריה הביזנטית באזור למשך פרק זמן קצר ושבה לשלוט בו שוב במאה ה-10 לספירה, לאחר שהוחזק על ידי הערבים והסג'ידים מאזרבייג'ן.

בשנת 1182 לספירה הקימו בני שבט רוג'אקי הכורדי את נסיכות בדליס שמרכזה שכן בעיר ביטליס. הנסיכות השתרעה על שטחה של הנפה ובאזור ססון בצפונה של נפת בטמאן שממערב לה. הנסיכות נכבשה על ידי האק קויונלו בין השנים 1467 ו-1495 ועל ידי הספווים מ-1507 עד 1514, אך הצליחה לשמור על מידה מסוימת של עצמאות גם לאחר שנכבשה בידי העות'מאנים בשנת 1514, ועד 1847.

לאחר כיבוש קצר בידי רוסיה במהלך מלחמת העולם הראשונה, חזר האזור לשליטת הטורקים והיה לחלק מהרפובליקה הטורקית.

## ראו גם
* ימת ואן

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של נפת ביטליס
* תמונות מהעיר ביטליס וסביבותיה

ביטליס (נפת)
קטגוריה:כורדיסטן הטורקית
קטגוריה:כורדיסטן: גאוגרפיה
האצטדיון האולימפי (מונטריאול)

שמאל|ממוזער|250px|פנים האצטדיון.
שמאל|ממוזער|250px|חזית האצטדיון. 
**ה[[אצטדיון אולימפי|אצטדיון האולימפי]]** של מונטריאול (באנגלית: **Olympic Stadium**, בצרפתית: **Le Stade Olympique**) שימש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת מונטריאול שנערכה בשנת 1976. האצטדיון נמצא במונטריאול שבפרובינציית קוויבק שבקנדה. באצטדיון 43,739 מושבים (במשחקי בייסבול), או 56,245 (במשחקי פוטבול) והוא משמש כיום למטרות שונות.

## היסטוריה
האצטדיון הוקם על פי תוכניות האדריכל הצרפתי רוז'ר טייליבר. בעת הקמתו היו תוכניות המבנה חדשניות וייחודיות. לאצטדיון תוכנן גג נפתח המונע באמצעות מגדל שגובהו 175 מטרים (המגדל הנטוי הגבוה בעולם, והמגדל השישי בגובהו במונטריאול).  האצטדיון כולל מתקני ספורט רבים, ומתחת למגדל בנויה בריכת השחייה האולימפית. המבנה נבנה עבור המשחקים האולימפיים במטרה שייערכו בו טקסי הפתיחה והסיום, תחרויות האתלטיקה, משחקי הכדורגל ותחרויות השחייה.

### הקמת המבנה
עבודות הקמת המבנה החלו ב-28 באפריל 1973. בשל שביתה נגרמו עיכובים רבים לבניית המגדל, ובעת פתיחת האצטדיון, ב-17 ביולי 1976 טרם הושלמה בנייתו. הגג הנפתח לא הותקן עד שנת 1982, ורק בשנת 1988 הסתיימה בנייתו וניתן היה לפתחו. לבסוף לא נעשה שימוש בפונקציה זו בשל הנזקים הרבים שנגרמו לגג בשל הרוחות העזות באזור כאשר פתחו אותו.

### מימון הקמת המבנה
עלות הקמת המבנה הוערכה בשנת 1970 בעלות של 120 מיליון דולרים קנדיים. בשל השביתות הרבות והעיכובים בבנייה, בעת שנפתח המבנה (בטרם הושלמו המגדל והגג הנפתח) הגיעו עלויות המבנה ל-250 מיליון דולרים קנדיים. ממשלת קוויבק נאלצה להטיל מס מיוחד על טבק במאי 1976 על מנת לממן את העלויות. רק בדצמבר 2006 הצליחה ממשלת הפרובינציה לסיים את התשלומים על הבנייה, ועלותה הכוללת הגיע ל-1.47 מיליארד דולרים קנדיים.

### שימושים נוספים
כאצטדיון אולימפי הכיל האצטדיון עד 73,000 מושבים. בשנת 1991 שופץ האצטדיון והוסרו 12,000 מושבים על מנת לאפשר את קיומם של משחקי מונטריאול אקספוז - משחקים שלבסוף קוימו במקום אחר בשל התמוטטות של קורת בטון במשקל 55 טונות ב-8 בספטמבר באותה שנה.

בשל הבעיות בהפעלת הגג הנפתח הוחלט בשנת 1992 כי הגג יוחלף בגג קבוע חדש. גג חדש זה התמוטט בחלקו בינואר 1999. הגג שופץ באותה שנה אולם אירועי תחרויות המרוצים שתוכננו לאצטדיון הועברו למקום אחר. גם בגג חדש זה נפערו חורים בחודשי החורף הבאים בשל משקל הקרח והשלג שהצטברו עליו, ובשל כך לא נערכים באצטדיון פעילויות בחודשי החורף מחשש לקריסת הגג.

## קישורים חיצוניים

* 
* Baseball Library
* המתקנים האולימפיים באתר ממשלת קבק
* מידע ותמונות על האצטדיון
* ריאיון עם הארכיטקט על המבנה, ברשת CBC 
* ההיסטוריה של המבנה - כתבה של רשת CBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מונטריאול
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:קנדה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:קנדה: אתלטיקה
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים
האצטדיון האולימפי (סיאול)

**האצטדיון האולימפי ג'סמיל** (בקוריאנית בכתיב הנגול: 서울종합운동장, בכתיב הנג'ה: 서울綜合運動場) הנמצא בסיאול, בירת קוריאה הדרומית, ושימש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת סיאול בשנת 1988. האצטדיון נמצא במרכז הספורט ג'סמיל באזור סונגפה-גו של העיר, דרומית לנהר האן.

האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל קים סו-גאון, ועיצובו נועד לדמות כד בסגנון שושלת ג'סאון. האצטדיון מקורה כולו. הכיסאות מצויים בשתי קומות המבנה. במהלך האולימפיאדה היו בו 100,000 מושבים, אולם כיום באצטדיון 69,841 מושבים.

כיום האצטדיון הוא הגדול ביותר בקוריאה. בניית האצטדיון החלה בשנת 1977 במטרה שהאצטדיון יארח את משחקי אסיה בשנת 1982 אולם כאשר נקבע בספטמבר 1981 שסיאול תארח את האולימפיאדה של 1988 שונה האצטדיון במטרה לארח את המשחקים האולימפיים.

האצטדיון נפתח ב-29 בספטמבר 1984. בשנת 1986 נערכו בו משחקי אסיה העשיריים. לאחר האולימפיאדה כמעט לא נעשה שימוש באצטדיון והוא הוזנח. מסיבה זו לא נערכו בו משחקים במסגרת מונדיאל 2002.

## קישורים חיצוניים

* האצטדיון ב-World Stadiums

סיאול
קטגוריה:סיאול: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקוריאה הדרומית
קטגוריה:אולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
אבא שטולצנברג

**אַבָּא שְׁטוֹלְצֶנְבֵּרְג** (בכתיב יידי: **אַבא שטאָלצענבערג**; באנגלית: **Aba (Abo) Stolzenberg** או **Shtoltsenberg**; 1 באוקטובר 1905 –1941) היה משורר יידי אמריקני.

## חייו
אבא שטולצנברג נולד בהליניאני (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה) והיגר לארצות הברית.
התגורר בניו יורק ונמנה עם חוג משוררי היידיש של זישה לנדוי. השתייך לזרם המודרניזם בספרות היידיש ולמה שמקובל להגדיר בחקר ספרות היידיש, "הדור השלישי של משוררי היידיש באמריקה", לצד משוררים כוויינשטיין, השלס, פרייל, טלר, שטיקר, כ"ץ, צייטלין וגראדה. שירתו תוארה על ידי אברהם נוברשטרן כ"ביטוי הבולט ביותר בשירת יידיש בארצות הברית בשאיפה למזג בין האימפרסיוניזם של 'די יונגע' לבין המודרניזם של האינזיכיסטים".

קטע משירו "נודנע טעג" (ימים מטרידים):

בין השירים שכתב:

* Bolsheviks (הבולשביקים)
* Boring Days (ימים משעממים)
* Dream Canaan 
* Galician Winter (חורף גאליציאני)
* Wolf Bezberider 
* Young Ukrainians (אוקראינים צעירים)


## ספרו בבית הספרים
בבית הספרים הלאומי בירושלים מצוי ספר שירים שלו:
***לידער**, שירים, ניו יורק, 1941.

## לקריאה נוספת

* Seth L. Wolitz, **Abo Shtoltsenberg: A Poet and His Personae**, Yiddish, Vol. 7, No. 1, 1987, pp. 15-26.
* Abraham Ber Tabatshnik, **Aba Shtoltsenberg**, Fun Haverim, New York, 1951.
* Irving Howe, Ruth R. Wisse and Khome Shmeruk (eds.), **The Penguin Book of Modern Yiddish Verse**, Penguin Books, 1988.
* Seth L. Wolitz, **Personnae in Aba Shtoltsenberg's Poetry.**, Annual YIVO Conference, New York, October, 1985.


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לארצות הברית
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס

**האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס** (בקטלאנית: **Estadi Olímpic Lluís Companys**), המכונה גם **אצטדיון מונז'ואיק** (בקטלאנית: **Estadi de Montjuïc** בעברית: **אצטדיון הר היהודים**), הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בעיר ברצלונה, בקטלוניה שבספרד, ושימש בעבר בתור מגרשה הביתי הזמני של קבוצת ברצלונה, עד לחזרתה לקאמפ נואו. האצטדיון מכיל 60,713 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון החמישי בגודלו בספרד.

## היסטוריה
האצטדיון הוקם בשנת 1927 עבור התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). בשנת 1989 עבר האצטדיון שיפוץ נרחב על מנת לשמש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת ברצלונה שנערכה בשנת 1992.

האצטדיון, הקרוי על שם הפוליטיקאי הקטלאני ליואיס קומפאניס, ממוקם על פסגת גבעת המונז'ואיק הנמצאת בדרום-מערב העיר, וצופה אל נמל ברצלונה. בשנת 1940 הוצא קומפאניס להורג במצודת מונז'ואיק המצויה בקרבת המקום בו נמצא כיום האצטדיון, על ידי "הפרנקיסטים", תומכי פרנסיסקו פרנקו, בשל תמיכתו של קומפאניס בעצמאותה של קטלוניה מספרד.

באצטדיון 60,713 מושבים, והוא שימש את קבוצת אספניול מאז שנת 1998 ועד 2009. עד שנת 2003 האצטדיון שימש גם את קבוצת הפוטבול דרקוני ברצלונה, אולם הקבוצה הפסיקה להשתמש בו מאחר שהאצטדיון קצר בכשלושה מטרים מהנדרש על פי תקנות הפוטבול האמריקאי. החל משנת 2009 משמש אצטדיון קורנליה-לה פראט כמגרשה הביתי של קבוצת אספניול.

בשנת 2010 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה.

מעונת 2023/24 מארחת ברצלונה את משחקי הבית שלה באצטדיון זה עקב שיפוצים של אצטדיון הקאמפ נואו.

## קישורים חיצוניים

* 
 
* האצטדיון ב-Stadium Guide
* האצטדיון ב-World Stadiums

ברצלונה
קטגוריה:ברצלונה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בספרד
קטגוריה:אולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
קטגוריה:אספניול
קטגוריה:ברצלונה (כדורגל)