אלרגיה לשומשום

**אלרגיה לזרעי שומשום** נפוצה בשכיחות של 0.1%–0.2% מהאוכלוסייה הכללית. השכיחות לאלרגיה זו גבוהה יותר בארצות המזרח התיכון ובמדינות בהן זרעי השומשום משמשים במזונות מסורתיים. הדיווח על אלרגיה לזרעי שומשום גדל במאה ה-21, בין אם עקב עלייה אמיתית כתוצאה מחשיפה ליותר מזונות המכילים זרעים אלה, ובין אם עקב עלייה במודעות. שיעורי העלייה של האלרגיה הובילו מדינות רבות להסדיר את הצורך במניעת האלרגיה על ידי חקיקה מתאימה שמטרתה להעביר את המידע הרלוונטי לכלל הציבור וליצרני המזון.

תגובה אלרגית היא רגישות יתר חיסונית לחלבונים וחלבונים ליפופיליים מזרעי שומשום ובמזונות המיוצרים עם שומשום, כולל שמן שומשום המיועד למזון. התסמינים יכולים להופיע במהירות או בהדרגה, תוך דקות עד ימים מעת החשיפה. תגובה אלרגית מהירה עשויה לכלול אנפילקסיס, מצב שעלול לסכן חיים הדורש טיפול באפינפרין הניתן בהזרקה לתוך השריר. תופעות אחרות, איטיות יותר, עשויות לכלול אטופיק דרמטיטיס או דלקת בוושט. עבור דרישות תיוג מזון שנקבעו במדינות רבות, נדרש תיוג השומשום בנוסף לשמונה אלרגנים למזון הנפוצים ביותר, האחראים ל-90% מהתגובות האלרגיות למזונות והם: חלב פרה, ביצים, חיטה, פירות ים, בוטנים, אגוזי עץ, דגים, ופולי סויה.

## גורמים
אלרגיה לשומשום נובעת בדרך כלל מאכילת מזונות המכילים שומשום, או שימוש בקמח שומשום להכנת מוצרים שונים, ושימוש בשמן שומשום. מערכת החיסון מגיבה יתר על המידה לחלבונים המצויים במזונות אלה. לאחר התרחשות של תגובה אלרגית, נותרת רגישות לכל החיים עבור 70-80% מהאנשים.

### חלבוני תשמורת
קיימים מספר חלבוני תשמורת בזרעי השומשום הנחשבים לאלרגנים:
* (**Ses i 1 עד Ses i 8**). **Ses i 1 ו-Ses i 2** שייכים לאלבומינים **2S**, הם חולקים חלקית רצף ומבנה חומצות אמינו עם אלבומינים **2S** מצמחים אחרים, וסביר להניח שהם החלבונים האחראים לתגובות אלרגיות צולבות לבוטנים ואגוזי עץ מסוימים, במיוחד שקדים ו-אגוזי לוז.
* **Ses i 3** הוא גלובולין דמוי ויצילין 
* **Ses i 4 ו-Ses i 5** הם אולאוזינים , מדובר על חלבונים הקשורים למיצלות של שמן הנפוצות בזרעים עשירים בשמן. האולאוזינים תורמים לתגובתיות צולבת לשמני אגוזי לוז ובוטנים.
* **Ses i 6 ו-Ses i 7** הם גלובולינים
* **Ses i 8** הוא פרופילין 

חלבוני האלבומין **2S** בזרעי שומשום חולקים חלקית רצף ומבנה חומצות אמינו עם חלבוני אלבומין **2S** מצמחים אחרים. אלו הם ככל הנראה החלבונים האחראים לתגובות אלרגיות צולבות לבוטנים, שקדים ואגוזי לוז. תגובות אלרגיות לאולאוזינים  משמני לוז ובוטנים אושרו כבעלי תגובתיות צולבות לשמן שומשום. חקר חלבונים מצביע על כך שאלרגיה לזרעי צ'יה עשויה להגיב בצורה צולבת עם אלרגיה לשומשום.

## חשיפה צולבת
חשיפה למגע צולב, המכונה גם זיהום צולב, מתרחשת כתוצאה מעיבוד מזונות במפעלים או באתרים של שווק מזון, או במהלך הכנה לבישול במסעדות ובמטבחים ביתיים. החלבונים האלרגניים מועברים בשוגג ממזון אחד למשנהו, כגון מאפיות, שעלולות להיות אתרים של חשיפה למגע צולב מכיוון שזרעי שומשום משמשים כמרכיבים במאפים שונים. הערכה של מוצרי מזון שנרכשו מחנויות מכולת ומאפיות מזרח תיכוניות במונטריאול, קנדה, מצאה כי 16% מהמוצרים הארוזים עם תווית אלרגנים עשויים להכיל שומשום. ממצא זה מצביע על כך שמוצרים יכולים להכיל תכולת שומשום מדידה, מה שגורם לזיהום צולב בשוגג חשיפה לאבק שומשום בשאיפה על ידי עובדי מאפייה, עלולה לגרום לאלרגיה לשומשום בסביבה תעסוקתית.

### תגובתיות צולבת למזונות צמחיים אחרים
חלבוני האלבומין 2S בזרעי שומשום חולקים חלקית רצף ומבנה חומצות אמינו עם חלבוני אלבומין 2S מצמחים אחרים. אלו הם ככל הנראה החלבונים האחראים לתגובות אלרגיות צולבות לבוטנים, שקדים ואגוזי לוז. תגובות אלרגיות לליפופרוטאינים המכונים אולאוזינים  הם הגורמים לאלרגיה לשומשום.

## פעולות מנע
### הימנעות ממוצרי מזון המכילים מרכיבי שומשום
מגוון רחב של מזונות עשוי להכיל שומשום מלא, זרעים טחונים לקמח, או שמן. השמן בדרגה המותרת כמזון מכיל בדרך כלל תכולת חלבון מספקת כדי לעורר תגובות אלרגיות. מתכוני אוכל מסורתיים מהמזרח התיכון ומאסיה, כולל טחינה, בקלאווה, חומוס, באבא גנוש וחלווה, בנוסף לחטיפי גרנולה, מכילים לעיתים קרובות שומשום. מאפים כמו בייגל ובורקס עשויים לכלול שומשום מלא כתוספת. ביפן, סוכריות קשות וחטיפים מכילים לעיתים קרובות שומשום מלא. מומלץ לאנשים עם אלרגיה ידועה. להבהיר מידע זה לצוות בעת סעודה במסעדות. בנוסף, מוצרי קוסמטיקה, תוספי תזונה ותרופות עשויים להכיל שמן שומשום, אם כי האחרון נוטה להשתמש בשמן מטוהר שסביר להניח שלא יכיל תכולת חלבון מספקת כדי לגרום לתגובות אלרגיות.

### הימנעות מחשיפה לסביבת עבודה עתירה בזרעים, קמחים ושמן שומשום
סקירות של אלרגנים למזון באופן כללי קבעו כי הכנסת מזונות מוצקים לתינוקות בגילאי 4–6 חודשים עשויה לגרום לסיכון הנמוך ביותר לאלרגיה עתידית לאקזמה, נזלת אלרגית ותגובות חמורות יותר, כאשר הראיות הטובות ביותר הן לגבי בוטנים וביצי תרנגולת. נכון למרץ 2022, ניסוי קליני אחד ניסה לקבוע האם הכנסת שומשום לתזונה של תינוקות מוקדם או דחייתו לגיל מבוגר יותר תשפיע על הסיכון לאלרגיה עתידית, אך היו מעט מדי נבדקים מאושרים עם אלרגיה עתידית לשומשום בקבוצות הבדיקה או הביקורת כדי לאפשר ביצוע ניתוח סטטיסטי.

## טיפול
הטיפול בבליעת מוצרי שומשום על ידי אנשים אלרגיים משתנה בהתאם לחומרת התסמינים. עבור תסמינים פחות חמורים, ניתן לרשום אנטי-היסטמין כמו דיפנהידרמין. לעיתים יינתן פרדניזון כדי למנוע תגובת רגישות יתר מטיפוס I  בשלב מאוחר. תגובות אלרגיות קשות כגון אנפילקסיס עשויות לחייב טיפול בעט אפינפרין, שהוא מכשיר הזרקה המיועד לשימוש על ידי איש מקצוע שאינו רפואי, כאשר נדרש טיפול חירום. בניגוד לאלרגיה לביצים, עבורה קיים מחקר פעיל על ניסיון אימונותרפיה על ידי הזנה oral immunotherapy, כדי להפחית רגישות אנשים לאלרגנים של ביצים, אימונותרפיה פומית לאלרגיה לשומשום טרם הגיעה לאיכות ראיות מספקת כדי להצדיק את השימוש בה כטיפול רפואי.

בניגוד לאלרגיות לחלב וביצים, אשר יותר ממחציתן נעלמות עד גיל ההתבגרות, 70-80% ממקרי האלרגיה לשומשום נמשכים גם בבגרות. גורמים מנבאים חזקים להימשכות האלרגיה בבגרות הם אנפילקסיס, רמות גבוהות של IgE ספציפי לשומשום ותגובה חזקה לבדיקת דקירת העור. תוצאות סקר שדווחו במחקר אחד קבעו כי בקרב אנשים עם אלרגיה מאושרת לשומשום בתיווך IgE, כשליש חוו בעבר תגובה אלרגית חמורה לשומשום המחייבת שימוש באפינפרין כטיפול.

## שכיחות
שכיחות מבוטאת כמספר המקרים החיים, שניתן לבטא אותם כמקרים קיימים לכל מיליון איש במהלך תקופה מסוימת. שכיחות אלרגיה לשומשום היא בטווח של 0.1-0.2% בארצות הברית ובמערב אירופה, ומאומתת עד 0.8-0.9% במזרח התיכון ובמדינות אחרות בהן זרעי שומשום משמשים במזונות מסורתיים. שכיחות אלרגיה בדיווח עצמי תמיד גבוהה יותר מאלרגיה שאושרה לאחר שימוש המזון. סקירה אחת של סקר גדול שנערך בארצות הברית דיווחה על 0.49% עבור דיווח עצמי לעומת 0.23% עבור דיווח לאחר שהאלרגיה אושרה במבחנים המתאימים.

## חקיקה
בארצות הברית, שומשום הפך לאלרגן המזון התשיעי, עם חובת תיוג החל מ-1 בינואר 2023. המודעות לאלרגיה למזון גברה, עם השפעות על איכות חייהם של ילדים, הוריהם ומטפליהם המיידיים. בארצות הברית, החוק Food Allergen Labeling and Consumer Protection Act (FALCPA)  משנת 2004, נועד להעביר לאוכלוסייה תזכורת לבעיות אלרגיה בכל פעם שהם מטפלים באריזות מזון. אף על פי שאינו מוסדר תחת FALCPA, חלק מהמסעדות הוסיפו אזהרות אלרגנים לתפריטים. המכון הקולינרי של אמריקה הנחשב לבית ספר מוביל להכשרת שפים, מציע קורסים בבישול ללא אלרגנים ומטבח הוראה נפרד. בחלק ממערכות החינוך יש פרוטוקולים לגבי אילו מזונות ניתן להכניס לבית הספר. למרות כל אמצעי הזהירות הללו, אנשים עם אלרגיות חמורות מודעים לכך שחשיפה מקרית יכולה להתרחש בקלות בבתים של אנשים אחרים, בבתי ספר או במסעדות. שומשום נמצא ברשימת אלרגנים בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלרגיות למזון
קטגוריה:שומשום