open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אקאקי דוואדזה

**אַקַאקִי דֶווַאדזֶה** (בגאורגית: **აკაკი დევაძე**; נולד ב-28 בנובמבר 1971 בטביליסי) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירת משחק
דוואדזה התחיל את  הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1989 בקבוצת דילה גורי מליגת העל הגאורגית. בעונת 1989–1990 שיחק בקבוצת דינמו טביליסי וזכה איתה באליפות. בעונת 1993–1994 סיים עם קבוצת קולחתי 1913 פותי כסגנית האלופה. בשנת 1995 זכה דוואדזה בתואר "כדורגלן השנה הגאורגי", בזמן ששיחק בקבוצת רוסטוב מהליגה הרוסית.

בעונת 1996–1997 הגיע דוואדזה לישראל וחתם לעונה אחת בקבוצת הפועל טייבה מהליגה הלאומית. הוא שיחק בה עונה אחת, ובסיומה ירדה הקבוצה לליגה הארצית. בעונות 1997–1999 שיחק במכבי עירוני אשדוד כשוער ראשון. בעונה הראשונה הקבוצה הייתה רחוקה ממאבקי התחתית, ובגביע המדינה הגיעה עד לשלב חצי הגמר. בעונה השנייה נקלעה הקבוצה למאבקי התחתית לקראת סוף העונה, והבטיחה את מקומה בליגה במחזור האחרון.

בשנת 2000 חזר למולדתו ושיחק במספר קבוצות בעיר טביליסי. קבוצתו האחרונה הייתה "מגלבי" מהעיר זוגדידי. לאחר מכן פרש ממשחק, בגיל 37.

## תארים
***[[ליגת העל הגאורגית|אליפות הליגה הגאורגית]]**: (1) 1990
***כדורגלן השנה הגאורגי**: 1995

## קישורים חיצוניים

* אקאקי דוואדזה, באתר national-football
* אקאקי דוואדזה בנתוני נבחרת גאורגיה

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:שוערי כדורגל גאורגים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דילה גורי
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני הפועל טייבה
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים בישראל
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1971
גוף השקרים

**גוף השקרים** (באנגלית: **Body of Lies**) הוא סרט מותחן פעולה אמריקאי משנת 2008 שביים והופק על ידי רידלי סקוט ונכתב על ידי ויליאם מונהאן. מככבים בו לאונרדו דיקפריו, ראסל קרואו, ואת מארק סטרונג את התפקידים הראשיים. שוכן במזרח התיכון, זה עוקב אחר ניסיונות ה- CIA והמודיעין הירדני לתפוס את "אל-סאלם", טרוריסט. מתוסכלים בגלל החמקמקנות של היעד שלהם, ההבדלים בגישותיהם מעצבים את היחסים בין פעיל CIA, הממונה עליו, וראש המודיעין הירדני.

## עלילה
רוג'ר פריס (לאונרדו דיקפריו) הוא איש ללא זהות מלבד זו האחרונה שהסתתר מאחוריה והוא תולה את חייו בקול קר הרוח שנשמע מעברו השני של קו טלפון מאובטח. יוצא ה CIA אד הופמן (ראסל קרואו) מנהל מלחמה מהלפטופ שלו בסלון שבפרברים, מכתיב את מהלכיו של פריס גם כשהוא בדיוק מתחמק מכדורים שנורים לעברו. טרוריסט חדש בשטח שאחראי לפיגועים גלובליים מצליח להתחמק ממערכת המודיעין המתוחכמת בעולם. כדי לפתות אותו לצאת החוצה, על פריס לחדור לעולם אפל של קדושים מעונים נואשים וליצור ברית לא יציבה עם גורם מהכוחות הירדניים. המסע שלו לוקח אותו לעיראק, ירדן, וושינגטון ודובאי.

## קישורים חיצוניים
* 

#### ביקורות
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי מתח אמריקאים
קטגוריה:סרטים שצולמו במרילנד
מוחמד שאה, סולטאן מלאקה

**מוּחָמָד שָאָה אִיבְּן אֵל-מָרְהוּם מֵגָאט אִיסְקֵנְדָר שָאָה** או **רָגָ'א טָאנְג** (נפטר ב-1444) היה הסולטאן השלישי של סולטנות מלאקה. הוא בנו של מגאט איסקנדר שאה, ומשל אחריו במלאקה בין השנים 1424–1444, עת ירש אותו אבו שהיד שאה, סולטאן מלאקה. ידוע כי הוא התאסלם במהלך חייו. היו לו שני ילדים, רג'א קאסים ורג'א אברהים. 
 
## דתו
קיימת מחלוקת בנוגע לתאריך התאסלמותם של שליטי מלאקה. לפי "סג'אראה מלאיו" (תולדות המלאים) תהליך ההתאסלמות החל בימי שלטונו של מוחמד שאה, עליו מסופר שחלם חלום בו הופיע הנביא מוחמד שהורה לו לחזור אחריו ולומר "אני מעיד כי אין אלוהּ מלבד אללה (האל), וכי מוחמד הוא שליח אללה." אחרי כן נאמר לו כי שמו מעתה הוא מוחמד וכן ש"מחר, כשיגיע הזמן לתפילת ט'הר תגיע ספינה מג'דה, ממנה יירד אדם שעליך לעשות כל מה שהוא אומר." 
 
לפי האמונה, בבוקר המחרת התעורר מוחמד שאה שהבחין בכך שהוא נימול והחל לדקלם בערבית את השהאדה. אחד משריו שאל אותו לפשר המעשה שלו, ולפי המקורות כשהספינה מג'דה אכן עגנה בנמל מלאקה רג'א טאנג התאסלם ושינה את שמו למוחמד שאה. יחד עמו החל תהליך התאסלמות כללי בסולטנות.
 
### התנגדות לאסלאם
ניתן לשער כי יורשו, שנקרא גם סרי פרמסווארה דאו שאה, שהשתמש בתואר הינדי, ייצג את תגובת הנגד להתאסלמות הממלכה. הוא הספיק לשלוט למשך 17 חודשים בלבד לפני שנרצח. כך או כך, התאסלמותו של מוחמד שאה מהווה נקודת מפנה בסולטנות מלאקה בה ההינדואיזם איבד את מקומו לטובת האסלאם. 

## בג'ו מלאיו
ממוזער|סטודנטים מלזים לובשים את הבג'ו מלאיו
למוחמד שאה מיוחסת המצאת הבגד המסורתי המלאי בג'ו מלאיו או בג'ו קורונג.

## קישורים חיצוניים
* 
* The Ship from Juddah, The Coming of Islam

קטגוריה:סולטנות מלאקה
קטגוריה:סולטאנים מלזים
קטגוריה:נפטרים ב-1444
אהבה קצרה

"**אהבה קצרה**" הוא סינגל של מאיר בנאי מתוך אלבומו "וביניהם" שיצא לאור בשנת 1992.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי מאיר בנאי ועובד על ידי משה לוי. השיר נכתב על סטוץ.

במצעד השבועי צעד השיר 43 שבועות, מתוכם שלושה שבועות במקום הראשון. הישג קרוב לזה של "הקיץ האחרון" (שצעד תשעה שבועות יותר משיר זה).

במצעד השנתי הגיע השיר למקום הראשון.

## מיקומי שיא

## גרסאות כיסוי
### הגרסה של מאיר בנאי וארקדי דוכין

בשנת 1999 הקליטו מאיר בנאי וארקדי דוכין גרסת כיסוי לשיר למיני-אלבום המשותף שלהם "דומינו". הם גם היו האחראים לעיבוד של השיר בגרסה זו.

במצעד השנתי הגיע השיר למקום ה-38.

### גרסאות כיסוי נוספות
*בשנת 2004 הוציא הזמר הראל מויאל גרסת כיסוי של השיר במסגרת פרק האודישנים של התכנית "כוכב נולד" (עד היום מויאל שר את השיר בהופעות יחד עם שירו "סימנים").

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* אהבה קצרה, באתר Discogs
* אהבה קצרה, באתר נגנו
* אהבה קצרה, באתר נגינה

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי מאיר בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאיר בנאי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
זרם הקרח פוקס

**זרם הקרח פוֹקס** (באנגלית: **Fox Ice Stream**) הוא זרם קרח ארוך, בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.  

אורכו של זרם הקרח 11 קילומטרים.  

זרם הקרח נשפך אל מפרץ אלטאנין, דרומית מערבית לחצי האי וירת'.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של זרם הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

זרם הקרח נקרא על שמו של אדריאן פוקס (Adrian Fox), איש הסקר האנטארקטי הבריטי, אשר, במסגרת שיתוף פעולה בריטי - אמריקאי, עבד על הכנת מפות קרחונים, ומיפוי שינויי קו החוף בחצי האי האנטארקטי, מתחילת שנות ה-90 ואילך.

## לקריאה נוספת

• Christie, F. D. W., R. G. Bingham, N. Gourmelen, S. F. B. Tett, and A. Muto (2016), **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1002/2016GL068972 Four-decade record of pervasive grounding line retreat along the Bellingshausen margin of West Antarctica]**, Geophys. Res. Lett., 43, 5741–5749, doi:10.1002/2016GL068972

• Frazer D. W. Christie, Robert G. Bingham, Noel Gourmelen, Simon F. B. Tett, Atsuhiro Muto, **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/full/10.1002/2016GL068972 Four‐decade record of pervasive grounding line retreat along the Bellingshausen margin of West Antarctica]**, https://doi.org/10.1002/2016GL068972

## קישורים חיצוניים

* זרם הקרח פוקס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* זרם הקרח פוקס באתר גאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* נסיגת הקרח של זרם הקרח פוקס וזרם הקרח פריגנו במפרץ אלטאנין 

## הערות שוליים

פוקס
עבד א-רחמן בן אבי בכר

**עבד א-רחמן בן אבי בכר** (בערבית: **عبد الرحمن بن أبي بكر**) היה הבן בכור של אבו בכר, ואחיה של עאישה.

שנת הלידה שלו אינה ידועה, אך היסטוריונים מעריכים כי הוא נולד בין השנים 595–600.

בניגוד לאביו ואחותו, שנכנסו לאסלאם בשלבים המוקדמים, עבד א-רחמן לא קיבל את האסלאם לפני הסכם חודיבייה.

## השתתפות בקרבות
לפני כניסתו לאסלאם, השתתף עבד א-רחמן בקרב בדר וקרב אוחוד לצידם של שבט קורייש נגד המוסלמים.

בקרב בדר, הייתה לו הזדמנות להרוג את אביו, אבו בכר, אך הוא העדיף לוותר על זה ולפנות לכיוון אחר. שנים לאחר מכן, אחרי שהוא כבר התאסלם, הוא סיפר על כך לאביו. אביו השיב "אם הייתה לי הזדמנות כזאת, לא הייתי חס עליך".

בקרב אוחוד, לפני שהקרב החל, הוא הזמין את אביו לדו-קרב, ואבו בכר הסכים, אך מוחמד הורה לו להימנע מכך.

בקרב הירמוך, התייצב עבד א-רחמן לדו-קרב נגד חמישה לוחמים של האימפריה הביזנטית, וגבר עליהם, זה אחר זה.

בקרב הגמל, שהתרחש לאחר התאסלמותו, נלחם עבד א-רחמן לצד עלי בן אבי טאלב.

## פטירה
עבד א-רחמן נפטר בשנת 675, ונקבר במכה.

## ראו גם
* צחאבה

## הערות שוליים

קטגוריה:צחאבה
קטגוריה:מתאסלמים
קטגוריה:נפטרים ב-675
יאנוש קוטאני

**יאנוש קוטאני** (במקור **יעקב קוֹיֶטַיינֶר**, בהונגרית: **Kotányi János**; סגד, 18 במאי 1858 – 29 באפריל 1928) היה בעל מפעל לפפריקה ולתבלינים יהודי-הונגרי, מייסד חברת התבלינים קוטאני שהתפתחה עם השנים לחברת תבלינים בינלאומית גדולה ומפורסמת מאז ייסודה בשנת 1881.

## קורות חיים
קוטאני נולד בסגד כבנם של הירש וולף קויטיינר (1812–1904) ושל קטלין גולדברגר. מאוחר יותר, שם היילוד תועד בכתב יד על תעודת הלידה כיאנוש, אך מספר ההיתר לשינוי שם לא צוין. (נראה שלא היה שינוי שם רשמי כזה). במשפחה היו עשרה - ואולי יותר - ילדים. לפי הסדר: אמה ( 1848-1920), מיכאל, פרל, מרדכי, טרז, איזידור ומטילד (תאומים), עמליה, יהושוע (1863). בשנת 1862 הירש וולף שינה את שם המשפחה להונגרי, לקוטאני. שם ראש המשפחה הופיע במספר צורות: הירש פרקש (פרקש=זאב בהונגרית), בזמן שבתעודת הפטירה הופיע וילמוש. סבו וסבתו של יאנוש מצד האב היו" מוזס קויטיינר (נפטר ב-1862) ואלה אסינגר. יאנוש קוטאני נשא לאישה את ז'ופיה זוננפלד, בתם של דוד זוננפלד ורגינה גראף, ב־16 באוקטובר 1887 בעיר דיור.

מעט ידוע על תחילת דרכו של קוטאני בעולם העסקים, אך כנראה הלך בעקבות בן עירו ובן תקופתו מרק פיק (המבוגר ממנו ב-15 שנים) תעשיין וייצרן הנקניקים המפורסם והמצליח כבר אז. ככל שידוע הילד העני יאנוש יצא לדרך **ברגל** מעיר הולדתו סגד לווינה, מרחק של כ-250–300 ק"מ, כי כסף לנסיעה לא היה. בווינה התחיל לעבוד כשוליה אצל טוחן תבלינים וקפה. הפפריקה ההונגרית לא הייתה ידועה אז מחוץ לגבולות הונגריה, אך הנער סבר שבוודאי ניתן לייצא אותו מהונגריה אם מייצאים, פלפל שחור, קפה ותה.

## הפירמה קוטאני
בשנת 1881 החל להפעיל טחנת פפריקה בעיר הולדתו סגד בה הכין את הפפריקה (פלפלים אדומים) שגודלו על אדמתו ובשיטת הערבוב והערבול על פי מתכון שלו. בשנת 1884 חזר לווינה והקים את העסק הראשון שלו מחוץ להונגריה, בדבלינג, היום פרוור של וינה ב- Billrothstrasse בווינה הקים קוטאני את "טחנת הפפריקה הראשונה באוסטריה" (Erste Österreichische Paprikamühle) שפעלה בהובלת ובמכירת של פפריקה (שהוא ייצר בהונגריה) תזקיקי יין, תזקיקי שזיפים, חומץ יין ושזיפים מיובשים. הודות לטעמו של אבקת הפפריקה קוטאני, החברה הפכה לספקית של החצר הקיסרית והמלכותית. הצמיחה והשגשוג הכלכלי המהיר סייעו לעסק להתפתח במהירות ובקנה מידה מדהים. יאנוש קוטאני השקיע עוד השקעה חכמה שצפתה את פני העתיד: הוא שדרג את טחנת הפפריקה המפורסמת שלו בסגד לטחנת תבלינים בכלל מסוגים רבים, והעתיק את הרעיון שלו למטרופולינים כמו בודפשט, ברלין, מינכן, בוסטון וניו יורק. סחר פפריקה קוטאני פעל ברחוב קאראס במרכז העיר בודפשט מתחילת 1900.החברה הפכה לחברת מניות ציבורית בשנת 1923. יאנוש קוטאני הבן נרשם כשותף.

## לקריאה נוספת
* תולדות התפתחות הפירמה קוטאני עד ימינו. (באנגלית)

*ספרית מחוז שומודי
*קוטאני - היסטוריה
*לקסיקון יהודי הונגרי - יאנוש קוטאני
*נתונים חדשים על תולדות משפחת קוטאני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:תעשיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:סגד: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1858
קטגוריה:הונגרים שנפטרו במאה ה-20
הקרנבל הגדול

**הקרנבל הגדול** (באנגלית: **The Big Carnival** או **Ace in the Hole**) הוא סרט אפל אמריקאי משנת 1951 בהפקתו ובבימויו של בילי ויילדר שגם השתתף בכתיבת התסריט, עם קירק דאגלס וג'ן סטרלינג בתפקידים הראשיים.

הסרט הוא סאטירה נוקבת על העיתונות ועל הדרכים שבהן היא נוקטת כדי להשפיע על הקהל ולהגדיל בכך את תפוצת העיתון. התסריט מבוסס על מקרה אמיתי של פלויד קולינס , חוקר מערות שנקבר בתוך מערה ועיתונאי שתיאר את הפרשה זכה בפרסום ובפרס פוליצר. המקרה הזה מוזכר בסרט.

ג'ן סטרלינג זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר ב-National Board of Review Awards.

בילי ויילרר זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

הסרט זכה בזמנו לביקורות שליליות ולא הצליח מבחינה כלכלית. רק אחרי שנים רבות הוכר ערכו וב-2017 הוא נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.

## תקציר העלילה
צ'אק טאטום (קירק דאגלס) הוא עיתונאי שנזרק מכמה עיתונים בניו יורק בגלל התנהגות פרועה. כעת כדי להתפרס הוא מגיע לאלבקרקי בניו מקסיקו ומבקש ממנהל עיתון מקומי "אלבוקרקי סאן" לקבלו לעבודה. המנהל בוט (פרטר האל) מסכים לקבלו תמורת 60 דולר לשבוע וטאטום מסכים מחוסר ברירה.

בשנה הראשונה הוא משועמם ומתוסכל ומחכה להזדמנות בה יוכל להתפרסם שוב. יום אחד הוא מקבל משימה לסקר צייד עכסנים. בחוסר רצון הוא יוצא למשימה עם צלם העיתון, הרבי קוק (רוברט ארתור). בדרך הם עוצרים בתחנת דלק עם מסעדה באמצע של שום מקום. מקבלת אותם לוריין מינוסה (ג'ן סטרלינג). היא מספרת להם שבעלה ליאו (ריצ'רד בנדיקט) יצא לחפור עתיקות אינדיאניות במערה ולא חזר עדיין. טאטום מבין שיש לו כאן "סקופ" רציני.

הוא מגיע למערה, נכנס עם מצלמה ומצליח בקושי להגיע לקרבת ליאו, לעודד ולצלם אותו. תוך זמן קצר מתפרסמת הידיעה בעיתון ותפוצתו מכפילה את עצמה פי שמונה. אנשים מרחבי הארץ באים למקום המערה כדי לחזות בתהליך ההצלה.

טאטום עושה "דיל" עם השריף המקומי (ריי טיל) שעיקרה פרסום השריף באור חיובי כדי שייבחר בשנית תמורת זאת מתחייב השריף לא לאפשר לעיתונאים אחרים להיכנס למערה ולדווח.

כדי להאריך את משך ההצלה משכנע טאטום את השריף להורות להפסיק את החבירה מפתח המערה ולהתחיל לקדוח מלמעלה למרות שהוא יודע שזה יארך יותר זמן. בינתיים אלפי אנשים גודשים את המקום, מקימים אוהלים, מתקני שעשועים קרוסלה וגלגל ענק והכל נראה כמו קרנבל גדול וכל זאת כשליאו נמק במערה. אנשים גודשים את המסעדה לוריין מרוויחה הרבה ומתחילה לחשוב על נטישת בעלה והמקום.

טאטום השיכור מתהילה, מתפטר מההעיתון המקומי ומתקבל לעבודה בעיתון בניו יורק ממנו פוטר לפני כן.

מצבו של ליאו הולך ורע ואז מבין טאטום את המשמעות המרה של התנהגותו. הוא מכניס למערה כומר לווידוי וכאשר ליאו מת הוא עולה לראש ההר ומכריז כי ליאו מת ועליהם להתפזר. הוא חוזר למסעדה וכועס על לוריין שלא מראה סימני צער ורוצה לברוח. הוא תוקף אותה והיא דוקרת אותו. לבסוף הוא חוזר לעיתון באלבקרקי, מתפרץ למערכת ואומר לבוט שהוא מוכן כעת לעבוד בחינם, קורס ומת.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לקרנבל הגדול, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1951
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:עיתונות בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי בילי ויילדר
קטגוריה:סרטי קירק דאגלס
רון אלמוג

**רון אלמוג** (נולד ב-18 בנובמבר 1979) הוא מוזיקאי, מלחין, מתופף, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.

## ביוגרפיה

רון אלמוג למד בבית הספר תלמה ילין במגמת הג'אז, לשם התקבל בתור נגן גיטרה.

בעת לימודיו התבלט אלמוג בשמירה על קצב, ומאחר שהיו מעט מתופפים בשכבתו, הועבר רון ללמידת תופים.

בשנת 1999, בזמן שכבר התחיל לעבוד עם להקת הבילויים, הצטרף ללהקת הדורבנים, בה היו חברים איתי גלוסקא, עידו אופק, גיא מזיג ואייל מזיג. הלהקה הוציאה שלושה אלבומים מצליחים, בהם עזר אלמוג לעבד חלק מהשירים, ואף הלחין את השירים "סמבה סתיו" ו"רוצה לרקוד". אלבומם הראשון של הדורבנים, "קובי", הגיע למעמד של אלבום זהב.

בשנת 2003 הצטרף להרכב בסגנון ביג בנד – האורקסטרה של אבי לייבוביץ', הרכב בו חבר אלמוג עד היום. משנת 2014 מפיק אלמוג ביחד עם יאיר סלוצקי את ההרכב, בנוסף לכתיבת קטעים רבים.

בשנת 2006 זכה עם הדורבנים בתואר "הרכב השנה" בגלגלצ. הלהקה התפרקה בשנת 2009 לאחר שהוציאה את אלבומה השלישי, "אחד אחרי השני".

מאז פירוק הלהקה, עבד אלמוג עם אמנים כמו שלמה גרוניך, יוני רכטר, אלון אולארצ'יק, אסף אמדורסקי, שם טוב-לוי ואלי מגן.

בשנת 2005 כתב עם גיא מזיג את שיר הפתיחה לתוכנית הטלוויזיה "המאסטרו".

בשנת 2013, עזר להפיק, בשיתוף פעולה עם אייל מזיג וגיא מזיג את האלבום "אחרי הכל" של שלמה גרוניך, שממנו יצאו הסינגלים "בנאליה לפני השקיעה" ו"במקום שהם בנו", ובנוסף, ניגן בהופעות שליוו את האלבום, יחד עם אייל מזיג (באס), איתמר גרוס (קלידים) ועומרי אגמון (גיטרה חשמלית).

בנוסף באותה שנה, ניגן באלבום "מדבר אל עצמי", אלבום הסולו של שותפו ללהקת הדורבנים עידו אופק.

בשנת 2016 ניגן באלבומו של חנן בן ארי "איזון", יחד עם איתמר גרוס בהפקתו של אייל מזיג.

בנוסף באותה שנה, ניגן בסינגל "פשוט להיות" של זמרת הדיסקו הישראלית חדווה עמרני, גם הוא בהפקתו של אייל מזיג.

## דיסקוגרפיה
### עם [[הדורבנים]]
* קובי (2003)
* לוי (2006)
* אחד אחרי השני (2009)

### עם [[תזמורת הג'אז הישראלית]]
* Groove Collage (2009)
* Volcano (2013)
* The Songs Of Yankale Rotblit (2014)
* בחברה טובה (בשיתוף שם טוב לוי) (2015)
* Nine Tales One Story (2018)
* חיבורים (בשיתוף עם אמנים כגון: חוה אלברשטיין, יוני רכטר, איתי פרל) (2022)

### עם [[שלמה גרוניך]]
* אחרי הכל (2013)

### עם [[עידו אופק|עידו (זיגו) אופק]]
* מדבר אל עצמי (2013)

## קישורים חיצוניים

* רון אלמוג באתר פזמונט

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מתופפים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
דיוקן עצמי של ואן גוך (1889)

הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך מזרם הפוסט-אימפרסיוניזם צייר דיוקן עצמי באמצעות צבע שמן בספטמבר 1889. היצירה נעשתה זמן קצר לפני עזיבת ואן גוך את סן רמי דה פרובאנס שבדרום צרפת, וייתכן כי זהו הדיוקן העצמי האחרון שנוצר על ידו. כיום, היצירה מוצגת במוזיאון ד'אורסה שבפריז.

## היצירה
דיוקן עצמי זה היה חלק מ-30 כאלו שיצר ואן גוך בתקופה של כ-10 שנים. הדיוקנים נעשו מפני שלואן גוך לא היה מספיק כסף כדי לשלם לדוגמנים ליצירת דיוקנים של דמויות אחרות. ואן גוך לקח עמו את הדיוקנים לאובר-סור-אוּאז והראה אותם לחברו, ד"ר פול גאשה. ואן גוך גם שלח את הדיוקן לאחיו, תיאו. במכתבו לאחיו, לאור אשפוזו במוסד לבריאות נפש, הוא ציין כי הדיוקן מראה שהבעת פניו שלויה יותר אף על פי שעיניו עדיין חסרות ביטחון. בניגוד למה שכתב ואן גוך, מספר היסטוריוניים סוברים שהיצירה מסמלת אדם הנמצא תחת לחץ וסערת רגשות.

היסטוריונים חלוקים האם זהו הדיוקן האחרון שצייר ואן גוך או שמא דיוקן עצמי של ואן גוך ללא זקן הוא האחרון. יש הסבורים כי דיוקן זה צויר בארל אחרי אשפוזו של ואן גוך בבית החולים לאחר כריתת אוזנו.

מוזיאון ד'אורסה מציג את הדיוקן מאז שנת 1986.

### דיוקן עצמי מאוסלו (1889)
[שמאל|ממוזער|200px|דיוקן עצמי, מוזיאון Nasjonalmuseet שב[נורווגיה, 1889]]
דיוקן עצמי נוסף נוצר על ידי ואן גוך באותה שנה. הוא נקרא כך מכיוון שהוא שייך למוזיאון בנורווגיה. ב-2020, מוזיאון ואן גוך אימת שיצירה זו נעשתה על ידי ואן גוך. ההערכות הן שדיוקן זה נוצר בעת שהותו של ואן גוך במוסד בסן רמי בין אוגוסט לספטמבר 1889. בדיוקן זה ניכר אדם אשר נמצא במצב נפשי מעורער.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
לסלו באקי

**לסלו באקי** (בהונגרית: **Baky László**, 13 בספטמבר 1898 בבודפשט – 29 במרץ 1946) שימש כתת-שר הפנים של הונגריה בממשלת הבובות שמונתה על ידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה. היה בעל תפקיד מרכזי בגרוש יהודי הונגריה להשמדה. לאחר סיום המלחמה נידון למוות בגין ביצוע פשעי מלחמה.

לסלו הוא בוגר האקדמיה הצבאית, הוא עלה לגדולה בעיר סגד בשנת 1919 בגלל עבודתו האלימה הוא עלה בדרגות והפך לאחד מבעלי הדרגה המובילים בז'נדרמריה.

לאחר הפלישה והכיבוש של הנאצים בהונגריה במרץ 1944, הפך באקי למזכיר המדינה במשרד הפנים, תחת פיקודו של אנדור יארוש. יחד עם עמיתו מזכיר המדינה, לסלו אנדרה, קיבל באקי בשקיקה את האחריות לגירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. זמן קצר לאחר עלייתו, הוא כתב מכתב יארוש, "ממשלת הונגריה המלכותית תיכף תטהר את המדינה מיהודים. אני מורה כי הטיהור יבוצע על ידי אזורים. כתוצאה מהטיהור מועברים היהודים - ללא קשר למין או לגילם - למחנות ריכוז שהוקצו להם."

באקי הורחק מתפקידיו בקיץ 1944 ואז נעצר לאחר שנסה לקשור קשר, ללא הצלחה וניסיון להוביל מהפיכה נגד מיקלוש הורטי, שהורה גם לאדמונד וסנמאייר להפסיק את גירוש היהודים. בתחילת 1946 נשפטו באקי ויארוש, ושניהם נמצאו אשמים בפשעים נגד המדינה ונידונו למוות. באקי נתלה ב־29 במרץ 1946.

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי הונגריה
קטגוריה:אנשי צבא הונגרים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגרים משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1898
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1946
זרם הקרח לידקה

**זרם הקרח לידקה** (באנגלית: **Lidke Ice Stream**) הוא זרם קרח ארוך, בחוף אינגליש בארץ פאלמר, שבאנטארקטיקה.

אורכו של זרם הקרח 50 קילומטרים.

זרם הקרח זורם לכיוון צפון, ונשפך אל מפרצון סטיינג', ממזרח להר בנקרט.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי זרם הקרח

זרם הקרח מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1966.

הסקר הראשון על הקרקע נערך על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בינואר (הקיץ האוסטרלי) 1985.

### מקור השם

שמו של זרם הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

זרם הקרח נקרא על שמו של דייוויד ג'יי. לידקה (David J. Lidke), גאולוג של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, אשר השתתף במשלחות סקר קרקעי (field party) של הסקר הגאולוגי.

## לקריאה נוספת

• Christie, F. D. W., R. G. Bingham, N. Gourmelen, S. F. B. Tett, and A. Muto (2016), **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1002/2016GL068972 Four-decade record of pervasive grounding line retreat along the Bellingshausen margin of West Antarctica]**, Geophys. Res. Lett., 43, 5741–5749, doi:10.1002/2016GL068972

## קישורים חיצוניים
* זרם הקרח לידקה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* זרם הקרח לידקה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* זרם הקרח לידקה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

לידקה
לידקה
מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין

**מקסימיליאן ניקולס מריה, נסיך ליכטנשטיין ורוזן ריטברג** (בגרמנית: **Maximilian Nikolaus Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Graf zu Rietberg**; נולד ב-16 במאי 1969), הוא בנו השני של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין והשלישי בתור לסדר הירושה של נסיכות ליכטנשטיין.

## ביוגרפיה
מקסימיליאן נולד בעיר סנט גאלן שבשווייץ ב-16 במאי 1969. אביו הוא הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ואמו היא מריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. אחיו הגדול הוא אלויס, עוצר ליכטנשטיין ויש לו אח צעיר בשם קונסטנטין ואחות צעירה בשם טטיאנה. הוא למד בבית ספר יסודי בוואדוץ ולאחר מכן בבית הספר האירופי לעסקים באוסטריש-וינקל, גרמניה. הוא סיים את לימודיו ב-1993, וב-1998 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד.

הוא עבד בבנק צ'ייס בניו יורק, ולאחר מכן בחברת Industrie Kapital. ב-2003 החל לנהל את הסניף הגרמני של חברת JP Morgan Partners, ומאז 2006 הוא משמש גם כמנכ"ל קבוצת LGT הנמצאת בבעלות משפחת המלוכה של ליכטנשטיין.

## משפחתו
ב-21 בינואר 2000 הוא נישא בטקס אזרחי לאנגלה ג'יזל בראון. הטקס הדתי נערך בניו יורק ב-29 בינואר. ב-18 במאי 2001 נולד בלונדון בנם הראשון הנסיך אלפונס.
## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין  באתר חברת LGT 
* Max von Liechtenstein: «Corona Separates Wheat from Chaff» 

קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:ילידי 1969
מועצת המחקר של הרייך

**מועצת המחקר של הרייך** (בגרמנית: **Reichsforschungsrat**; בראשי תיבות: **RFR**) הוקמה בגרמניה בשנת 1936 תחת משרד החינוך לצורך תכנון מרכזי של כל המחקר הבסיסי והיישומי, למעט המחקר האווירי. היא נסגרה והוקמה מחדש בשנת 1942 והוכפפה למשרד החימוש.

## הקמה
מועצת המחקר הוקמה ב-16 במרץ 1937 על ידי שר הרייך ברנהרד רוסט ממשרד המדע, חינוך ותרבות של הרייך. ה-RFR הוקמה כדי לרכז את התכנון לכל המחקר הבסיסי והיישומי בגרמניה, למעט המחקר האווירי, שהיה אז בפיקוחו של מרשל הרייך הרמן גרינג.

## הקמה מחדש
ב־9 ביוני 1942 הוציא אדולף היטלר צו להקמה מחדש של ה-RFR. הארגון הוקם מחדש ביוזמת אלברט שפר שהיה אז שר הרייך לחימוש ותחמושת.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית
קטגוריה:גרמניה הנאצית: מחקר ופיתוח
קטגוריה:היסטוריה של החינוך
קטגוריה:הוקמו ב-1937
נפת צידון

**נפת צידון** (בערבית: **قضاء صيدا**) היא נפה מנהלתית במחוז דרום לבנון. עיר בירת המחוז היא צידון.

את המחוז מייצגים שני נציגים, מוסלמים סונים, בפרלמנט הלבנוני.

המחוז כולל:

## ערים ועיירות

* 
* אנסאריה
* ע'אזיה
* מע'דושה
* מג'דליון
* מיה מיה
* קנארית
* 
* סרפנד (לבנון)
* צידון – בירת המחוז
* 
* זראריה
* 

## כפרים

## אוכלוסייה
נכון לשנת 2014, היו בנפת צידון 61,237 בעלי זכות בחירה, מהם:
* 51,962 (84.22%) – סונים
* 5,647 (9.15%) – שיעים
* 3,935 (6.38%) – נוצרים, מעדות שונות
* 125 (0.20%) – מיעוטים שונים
* 28 (0.05%) – דרוזים

## אישים מנפת צידון

* ריאד א-סולח – ראש הממשלה הראשון של לבנון (1894–1951)
*  – לשעבר, ראש ממשלת לבנון (1908–1988)

* פואד סניורה – לשעבר, ראש ממשלת לבנון (1943–)
* רפיק אל חרירי – לשעבר, ראש ממשלת לבנון (1944–2005)
*  עורך דין, איש עסקים פוליטיקאי ושר לשעבר (1942)
* ד"ר  (שמה האמיתי: חכּמת אל-מג'ד'וב א-סבאע'; حكمت المجذوب الصباغ) – פרופסור לספרות וסופרת.

## כלכלה
בנפת צידון נמצא קצה הצינור הטרנס-ערבי בים התיכון, צינור שאורכו 1,720 ק"מ, והוא מתחיל בשדות הנפט ליד  בסעודיה. לצינור היה תפקיד חשוב בסחר העולמי בנפט – סיוע בפיתוח הכלכלי של לבנון – כמו גם ביחסים הפוליטיים של אמריקה והמזרח התיכון. בעת בנייתו ב-1947, הפרויקט נחשב לפורץ דרך וחדשני עם קיבולת מקסימלית של כ-500,000 חביות ליום. לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 ובשל סכסוך מתמיד בין ערב הסעודית לסוריה ולבנון על אגרות המעבר, וכן בשל הופעת מכליות נפט הגדולות, הצינור פועל כיום בהספק נמוך מאוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

צידון
קטגוריה:מחוז דרום לבנון
ולרי שייטנוב

גנרל מייג'ור **ולרי אלברטוביץ' שייטנוב** (באוקראינית: **Валерій Альбертович Шайтанов**; נולד ב-21 באוקטובר 1963, בכפר סמודד במחוז ארכנגלסק ברוסיה הסובייטית, שבברית המועצות) הוא איש צבא ובכיר שירות הביטחון של אוקראינה, ששימש כמשנה לראש המרכז למלחמה בטרור של שירות הביטחון האוקראיני (Антитерористичний центр СБУ) מ-23 באוגוסט 2015 עד 14 באפריל 2020, עת נעצר על ידי רשויות החקירה באוקראינה בחשד לריגול לטובת רוסיה ושירות הביטחון הפדרלי שלה.

הוא שירת ביחידת אלפא בתקופת ברית המועצות והיה ממייסדי המקבילה האוקראינית שלה. בפברואר 2014 נכלל בכוחות שדיכאו את ההפגנות נגד הממשלה בקייב. הוא נשלח לאחר מכן להילחם במלחמת האזרחים באוקראינה בדונבאס וניהל מגעים עם נציגי הרפובליקה העממית של דונצק.

באוגוסט 2015 קודם לתפקיד סגן ראשון (המשנה) של ראש המרכז למבצעים מיוחדים למלחמה בטרור של שירות הביטחון ועמד בראש מחלקה 8 של מרכז זה. ב-23 באוגוסט קודם לדרגת גנרל מייג'ור. ב-31 באוקטובר 2015 ניהל את מבצע מאסרו של גנאדי קורבאן, סגן מושל מחוז דנייפרופטרובסק לשעבר ומנהיג מפלגת UKROP.

ב-14 באפריל 2020 נעצר על ידי סוכני שירות הביטחון של אוקראינה באשמת בגידה במדינה. על פי חוקריו בשירות בשנת 2014, הוא גויס על ידי שירות הביטחון הרוסי לרגל לטובתם. לטענתם, הוא סיפק לרוסיה מידע על מיקומי יחידות הכוחות המזוינים של אוקראינה ונתונים על מבצעים חשאיים של השירות בדונבאס, על שיתוף הפעולה הבינלאומי של השירות עם ארגונים מקבילים, על פעילות המחלקה לסיכול ריגול ויחידות המבצעים של השירות, על גופי ביון אוקראינים אחרים ועל קציני ביון אוקראיניים. את המידע שאסף העביר למפעילו הרוסי, איגור יגורוב, סוכן שירות הביטחון הפדרלי הרוסי, יליד 26 במאי 1962, שקיבל ממנו את המידע.

## קישורים חיצוניים
*אייל פינקו, ראש יחידת המבצעים המיוחדים של הביון האוקראיני ריגל עבור רוסיה, israeldefense.co.il

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים אוקראינים
קטגוריה:אנשי שירות הביטחון האוקראיני
קטגוריה:מרגלים שריגלו למען רוסיה
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1963
שיגהירו האגיסאקי

**שיגהירו האגיסאקי** (ביפנית: **萩嵜 繁博**; נולד ב-1962 בקיוטו, יפן) הוא לוטננט קומנדר לשעבר בצי היפני, שהואשם כמרגל שהעביר סודות צבאיים לרוסיה.

הגיסאקי עבד במכון הלאומי לחקר ההגנה ונעצר ב-8 בספטמבר 2000 בזמן שנפגש עם הנספח הצבאי הרוסי, סרן ויקטור בוגטנקוב, במסעדה בטוקיו. לאחר מכן הודה האגיסאקי בהעברת מידע סודי לבוגטנקוב. בוגטנקוב עצמו עזב את יפן זמן קצר לאחר בחסות חסינותו הדיפלומטית. על פי גורמים ביפן, האגיסאקי נפגש עם בוגטנקוב או סוכנים רוסים אחרים לפחות בעשר הזדמנויות ומסר להם מידע על תוכניות הגנה, תקשורת ופעילות צבאית של ארצות הברית ביפן. המעצר הגיע זמן קצר לאחר ביקורו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, זמן קצר לאחר מכן ובמהלכו דיברו פוליטיקאים רוסים ויפנים על יחסים חמים בין המדינות &#x2014; ככאלה, הגילויים גרמו לתרעומת ציבורית רבה.

כשנשאל מדוע הוא סייע לבוגטנקוב, אמר האגיסאקי כי בוגטנקוב רמז שהוא יכול לסייע בטיפול בבנו החולה של האגיסאקי. האגיסאקי אמר גם כי בוגטנקוב הבטיח סיוע בהשגת מידע היסטורי על חיל הים הסובייטי שהאיגסאקי היה זקוק לפרויקט מחקר והבין את עמדותיו הדתיות החזקות של האגיסאקי.

האגיסאקי ערער על פסק דינו ב-27 בנובמבר 2000. בשנה שלאחר מכן ניתן עונש מאסר של 10 חודשים. באוקטובר הוא כבר השתחרר.

## קישורים חיצוניים
* דיווח באתר ה-BBC
* דיווח באתר קיודו

קטגוריה:מרגלים שריגלו למען רוסיה
קטגוריה:אנשי צבא יפנים
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1962
חצי האי וירת'

**חצי האי וירת**' (באנגלית: **Wirth Peninsula**) הוא חצי אי רחב המכוסה בקרח בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.

אורכו של חצי האי 37 קילומטרים.

חצי האי ממוקם בין מפרץ אלטאנין ומפרץ פלאדרר.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי חצי האי

חצי האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בין השנים 1961–1966.

### מקור השם

שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

חצי האי נקרא על שמו של קפטן לורנס וירת' (Laurence Wirth), מפקד אוניית צי ארצות הברית אלטאנין, אשר הפליגה לאנטארקטיקה בין ספטמבר 1966 ונובמבר 1967.

## ראו גם
* מפרץ אלטאנין
* מפרץ פלאדרר

## לקריאה נוספת

• J. Turner T. A. Lachlan‐Cope G. J. Marshall E. M. Morris R. Mulvaney W. Winter, **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1029/2001JD000755 Spatial variability of Antarctic Peninsula net surface mass balance]**, https://doi.org/10.1029/2001JD000755

## קישורים חיצוניים
* חצי האי וירת' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חצי האי וירת' באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חצי האי וירת' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום חצי האי וירת' באתר נאס"א
* חצי האי וירת' באתר marineregions
* זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים בחצי האי וירת'
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בחצי האי וירת'
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור חצי האי וירת'
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור חצי האי וירת'

## הערות שוליים

וירת'
אמוניוס בן הרמיאס

**אמוניוס בן הרמיאס** (ביוונית: **Ἀμμώνιος ὁ Ἑρμείου**, מילולית: אמוניוס של הרמיאס; 440 – 520 לערך) היה פילוסוף יווני, ובנם של הפילוסופים הנאופלאטוניים הרמיאס ואיידסיה. הוא היה תלמידו של פרוקלוס באתונה, לימד באלכסנדריה במשך מרבית חייו, וכתב פרשנויות על אפלטון, אריסטו ופילוסופים אחרים.

## חייו
אביו של אמוניוס, הרמיאס, נפטר כשהיה ילד, ואמו איידסיה גידלה אותו ואת אחיו, הליודורוס, באלכסנדריה. כשהגיעו לבגרות, ליוותה איידסיה את בניה לאתונה, שם למדו תחת פרוקלוס. בסופו של דבר הם חזרו לאלכסנדריה, שם אמוניוס, כראש בית הספר הנאופלאטוניסטי באלכסנדריה, הרצה על אפלטון ואריסטו עד סוף ימיו. על פי דמאסקיוס, במהלך רדיפת הפגנים באלכסנדריה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-5, עשה אמוניוס ויתורים לרשויות הנוצריות כדי שיוכל להמשיך בהרצאותיו. דמאסקיוס, שנוזף באמוניוס על ההסכם שעשה, לא אומר מה היו הוויתורים, אך ייתכן שהיה זה כרוך במגבלות על התורות שיכול היה ללמד או לקדם. ידוע כי הוא עדיין לימד בשנת 515, משום שאולימפיודורוס הצעיר שמע אותו באותה שנה מרצה על "גורגיאס" של אפלטון.
הוא גם לימד את אסקלפיוס מטראלס , יואנס פילופונוס, דמאסקיוס וסימפליקיוס.
הוא היה גם אסטרונום מומחה; הוא הרצה על תלמי וידוע שהוא כתב מסה על האצטרולב.

## כתביו
שמאל|ממוזער|העמוד הראשון במהדורה הראשונה של פירוש ל"איסגוגה", ונציה 1500
מתוך כתביו הרבים, כפי שנאמר עליו, רק פירושו על "על הפרשנות"  של אריסטו שרד בשלמותו. פירושו על איסגוגה  מאת פורפיריוס גם עשוי להיות שלו, אולם הוא מעט משובש ומכיל תוספות מאוחרות.

ב"על הפרשנות", אמוניוס טוען כי הידיעה מראש האלוהית מבטלת את המקרי. כמו בואתיוס בפרשנותו השנייה וב"נחמת הפילוסופיה" , טיעון זה שומר על יעילות התפילה. אמוניוס מצטט את יאמבליכוס, שאמר: "הידע נמצא באמצע בין היודע ובין הידוע, מכיוון שזו פעילותו של היודע לגבי הידוע".

בנוסף, שרדו גם כמה הערות להרצאותיו של אמוניוס, שנכתבו על ידי סטודנטים שונים:
* על "הקטגוריות" של אריסטו (סופר אנונימי)
* על "האנליטיקה שמלכתחילה" של אריסטו (סופר אנונימי)
* על "מטאפיזיקה" 1–7 של אריסטו (נכתב על ידי אסקלפיוס)
* על "מבוא לאריתמטיקה" של ניקומכוס  (נכתב על ידי אסקלפיוס)
* על "אנליטיקה מוקדמת" של אריסטו (נכתב על ידי יואנס פילופונוס)
* על "אנליטיקה מאוחרת"  של אריסטו (נכתב על ידי יואנס פילופונוס)
* על "על יצירה וריקבון"  של אריסטו (נכתב על ידי יואנס פילופונוס)
* על "על הנפש"  של אריסטו (נכתב על ידי יואנס פילופונוס)

ישנו חיבור בשפה היוונית בשם "חיי אריסטו", שמיוחס בדרך כלל לאמוניוס, אך סביר יותר שנכתב על ידי יואנס פילופונוס, תלמידו של אמוניוס, שלו מיוחס החיבור בכמה מכתבי היד.

## קישורים חיצוניים
* Ammonius, באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים רומאים
קטגוריה:בוגרי אתונה בעידן הרומאי
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אסטרונומים יוונים
קטגוריה:סופרים ביזנטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6
יצחק בצרי

הרב **יצחק בצרי** (נולד בי' תשרי ה'תשכ"ט, 2 באוקטובר 1968) הוא ממקימי ישיבת המקובלים "השלום" בירושלים.

## ביוגרפיה
יצחק נולד בירושלים לרב דוד בצרי והרבנית ציפורה בתו של הרב סלמאן מוצפי.

שורשיה של משפחת בצרי במגורשי ספרד שברחו לצפת, משם ירדה המשפחה לדמשק. בדמשק למד הרב יהודה נאווי עם רבי שמואל ויטאל, ובין צאצאיו נמנה גם זקן זקנו של הרב יצחק מצד אמו – הרב יהודה פתיה מבגדאד.

במאה ה־18 היה שם משפחתו מצד אביו גבאי, ובהמשך הוחלף לבצרי (ראשי תיבות של "בצל רועו יחסה") לסימן טוב. המשפחה חיה בעיראק ומשם היא עברה לטורקיה. לבסוף עברה המשפחה לירושלים.

הרב יצחק למד בישיבת אוהל יעקב בראשות הרב יצחק וסרמן ובישיבת בית התלמוד. נישא לבת הרב חיים אלחדד – רב שכונת סנהדריה המורחבת בירושלים, ולמד לרבנות בכולל באר אברהם. במקביל שימש רב בית כנסת "יהושע זיקרי" בירושלים במשך כעשור. בהמשך הקים עם אביו את ישיבת המקובלים "השלום". לומד בחברותא עם המקובל הרב יעקב עדס.ממוזער|ישיבת השלום ברחוב תחכמוני בירושלים
בצעירותו, פנה אליו דודו מצד אביו, המקובל רבי ששון בצרי, וביקש ללמוד איתו שיעור בקבלה בחברותא. בסיום כששאל את דודו מדוע רצה לחשוף אותו לסודות הקבלה על אף צעירותו הוא השיב "אני רוצה שיבוא יום בו תכתבו ביאור על הש"ס לפי הקבלה". ואכן לאחר מותו של רבי ששון בצרי, חיבר רבי יצחק לעילוי נשמתו את ספרו הראשון 'פרדס יצחק' - ביאור על הש"ס, על פי האר"י הקדוש.

בתחילתו של משבר מגפת הקורונה ב־2020 קרא לרשויות המדינה לדאוג למקומות תפילה מיוחדים למי שמצוי בבידוד לקראת שבת 'זכור' ופורים, בדומה לקלפיות המיוחדות שהוקמו ביום הבחירות. בפתחו של הגל השני של מגפת הקורונה באותה השנה, קרא הרב בצרי שלא לסגור את בתי הכנסת בשל נחיצותם הנפשית והרוחנית. לדבריו, תפילה בבית הכנסת אינה שונה מנסיעה בתחבורה ציבורית או ביקור בתיאטרון במסגרת המגבלות וההנחיות.

הרב בצרי הוא מרבני ערוץ הידברות, מגיש תוכנית רדיו כאן מורשת בימי חמישי ומגיש פינה קבועה בימי שישי רדיו ירושלים על פרשת השבוע.

## ספריו

## לקריאה נוספת
* 
* הרב ישראל קוטלר, "חשבו שהמגפות שייכות להיסטוריה; יש הרבה מה להתפלל בראש השנה", **במה** 103, 20 באוגוסט 2020

## קישורים חיצוניים

* הרב יצחק בצרי, באתר הידברות
* 
* 
* כל הכתבות על הרב יצחק בצרי, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:סגל ערוץ הידברות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
יחידה 10003

**יחידה 10003** (ברוסית: **Войскова́я ча́сть № 10003 ,в/ч 10003**) הייתה יחידה צבאית רוסית, שהוקמה במשרד ההגנה של ברית המועצות (והמשיכה לפעול גם כחלק ממשרד ההגנה הרוסי), כדי לחקור אפשרויות לשימוש צבאי בתופעות על-טבעיות.

היחידה הייתה קיימה משנת 1989 עד 2003. בשנים 1997 – 2003 היא פעלה כמחלקה של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית בשם **המחלקה האנליטית-מומחית לכישורים אנושיים בלתי רגילים ולכלי נשק מיוחדים** (ברוסית: **Экспертно-аналитическое управление по необычным возможностям человека и особым видам вооружений, בקיצור ЭАУ ГШ ВС России**).

## היסטוריה
ימין|ממוזער|183x183 פיקסלים|תג חזה.
בסוף שנות השמונים פנו מספר מתקשרים שהציעו את עזרתם לשר ההגנה של ברית המועצות המרשל יאזוב. הם הבטיחו לסייע לאתר בקלות צוללות אויב, לאתר אוניות ואנשים, לאבחן ולטפל במחלות. המטה הכללי של הכוחות המזוינים של ברית המועצות קיבל את המשימה לנתח את ההצעות הלא-שגרתיות של הפונים ולבחון את האפשרות ליישם את "יכולותיהם העל-טבעיות" הלכה למעשה. לצורך זה בשנת 1989 הוקמה היחידה הצבאית מספר 10003 בהנחיית ראש המטה הכללי של כוחות צבא ברית המועצות, גנרל הצבא מיכאיל מויסייב.

למפקד היחידה מונה קולונל אלכסיי יורייביץ' סאבין, שעד אז ערך באופן עצמאי סדרת מחקרים בתחום. אנשיו של סאבין העריכו את רמת היכולות הפנומנליות של הנפש האנושית על בסיס הישגיו של האקדמאי יורי גוליאייב, פרופסור אדוארד גודיקה והאקדמאי ניקולאי דביאטקוב. לאלכסיי סאבין, בתחילת שנות התשעים התקבל מידע ממדיומים על פיצוץ גרעיני אפשרי באזור העיר הסקוטית גלאזגו, שדווח לרשויות הבריטיות, אם כי ממצא זה לא אושר ורבים ספקנים באשר לתועלתה של היחידה ואנשיה. אלכסיי סאבין אף טען גם כי במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, פקודיו גילו שדות מוקשים של לוחמים צ'צ'נים, קבעו את מיקום עמדות הפיקוד שלהם ואת מטרות הפיגועים.

בשנת 1990 הושקעו רק 5 מיליון רובל ובחסות הוועדה הממלכתית למדע וטכנולוגיה של ברית המועצות, היחידה סייעה ביצירת מתקן בשם VENT שנועד לחקור שדות טורסיוניים שאינם קיימים בטבע ומהווה חלק ממחקר בתחום התאוסופיה.

בשנת 1997 קיבלה היחידה מעמד של אגף במטה הכללי, הוקם צוות שמורכב משני אלופים ושמונה קולונלים, ששלטו בפעילותם של יותר מ-120 ארגונים ומחלקות שונות וסאבין קודם לדרגת לוטננט גנרל.

בשנת 2000 מנתה המחלקה יותר מחמישים איש, מחציתם אזרחים. בראשית שנות האלפיים נמתחה ביקורת חריפה על פעילויות הממשל מצדו של אדוארד קרוגליאקוב, יו"ר הוועדה למאבק זיוף מחקר מדעי ומספר מדענים נוספים, שהביאו לפירוק היחידה בסוף שנת 2003.

מחקרים דומים ערכו מחלקת ההגנה של ארצות הברית וה-CIA במסגרת Stargate Project בשנים 1972–1995, בהתאמה, וגם הם הופסקו בשל חוסר התועלת בהם. המחקרים האמריקאים תועדו בספר גברים שבוהים בעיזים משנת 2004 ובעיבוד הקולנועי שלו משנת 2009.

## לקריאה נוספת
* *Савин А., Ратников Б.* Пси-войны. Запад и Восток. История в свидетельствах очевидцев. — М.: Постум, 2016. — 530 с. — .
* *Соколов Д.* Мистика и философия спецслужб. — М.-Королёв-Удельная: Академия управления, 2010. — (Хроники реального мира). — 1,000 экз. — .
* Соколов Д. С. **Мистика и философия спецслужб. Спецоперации в непознанном.** Изд. второе, исправл. и дополн. – М.: Белые альвы, 2013. – 288 с.: ил.
## קישורים חיצוניים
* סוד צבאי 10003 / תסקיר באתר paranormal-news.ru 
* יחידה 10003: מיקום, טכניקות סודיות, עובדים ואנשי צבא 
## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות צבא רוסיות
משה יפה

**משה (לייב) יפה** (נרצח ב-28 ביולי 1942) היה ראש היודנראט בגטו מינסק בין פברואר 1942 ועד למותו. ידוע בכך ששיתף פעולה עם המחתרת המקומית בתקופת השואה בבלארוס.

## קורות חיים
לפני מלחמת העולם השנייה והשואה, היה מנהל בית חרושת בוילנה, שהייתה אז תחת שלטון פולין. בשנת 1940, לאחר פלישת ברית המועצות לפולין וסיפוח וילנה לברית המועצות, הועבר על ידי שלטונות ברית המועצות למינסק. ב-28 ביוני 1941 נכבשה מינסק במסגרת מבצע ברברוסה, והיהודים רוכזו בגטו מינסק. לאחר כינון היודנראט, התמנה לסגנו של היו"ר, אליהו מושקין. הקו שנקטה הנהגת היודנראט היה של שיתוף פעולה עם המחתרת היהודית, והיא אף הפרישה סכומי כסף מהכספים שגבתה עבור מימון פעילות המחתרת. לאחר שמושקין נתלה בפברואר 1942, התמנה יפה למחליפו, והמשיך את קו ההנהגה של מושקין: אי שיתוף פעולה עם הגרמנים ושיתוף פעולה עם המחתרת. עם זאת, בתקופתו חדרו ליודנראט גורמים שכונו "הקבוצה האופרטיבית" ששיתפו פעולה עם הגרמנים. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, תבעו ממנו הגרמנים להסגיר לידיהם את אחד ממנהיגי המחתרת, הרש סמולר, אך בהוראתו הציגו אנשי היודנראט את תעודת הזהות של סמולר מגואלת בדם (של יהודי אחר שנרצח באקציה), כהוכחה לכאורה לכך שסמולר נהרג באחת האקציות, וכך ניצל סמולר.

ביולי 1942 נערכה האקציה המשמעותית האחרונה בגטו. ב-28 ביולי כונסו כל היהודים שאינם כשירים לעבודה. הגרמנים הכריחו את יפה לומר להם דברי הרגעה, ואכן הוא החל בכך, אך במהלך דבריו הבחין בהגעתן של משאיות הגז, וקרא: "יהודים, הרוצחים הארורים רימו אתכם. נוסו לכול עבר!". מהומה נוצרה במקום, וסדר הושלט על ידי ירי במכונת ירייה. יפה נהרג במקום, לא לפני שהספיק לדחוף הצדה את בנו זליג בן ה-15 ולהצילו (זליג הצטרף לפרטיזנים, ולימים עלה לישראל). היהודים שנותרו מהאקציה עטפו את גופתו בטלית, כאות הערכה לפועלו, והוא נקבר בקבר האחים הגדול של חללי האקציה, סמוך לבית הקברות היהודי במינסק.

## לקריאה נוספת
* שלמה אבן-שושן (עורך), **מינסק: עיר ואם בישראל**, כרך ב, תל אביב ה'תשמ"ה.
* דן זייץ, גטו מינסק ותולדותיו לאור התיעוד החדש, בתוך: **שלשה מליון: השואה בברית המועצות**, "משואה" כ"ט, עמ' 221–250
* דן זייץ, **גיטו מינסק ותולדותיו לאור התיעוד החדש**, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2000.
* שלום חולבסקי, **מינסק במאבקה וכליונה**, תל אביב 1074.
* שלום חולבסקי, **על נהרות הניימן והדנייפר**, תל אבי 1982.
* שלום חולבסקי, **בסופת הכליון: יהדות ביילורוסיה המזרחית במלחמת-העולם השנייה**, ירושלים 1988.
* ברברה אפשטיין, **The Minsk Ghetto 1941-1943: Jewish Resistance and Soviet Internationalism**,  2008 (באנגלית).

## קישורים חיצוניים
* משה יפה במאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה, יד ושם.
* 
* מינסק, מרכז המידע אודות השואה, יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:מינסק: אישים
קטגוריה:נספים בגטו מינסק
קטגוריה:פעילים פוליטיים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: בלארוס
קטגוריה:מצילים בשואה: בלארוס
קטגוריה:אישים הקבורים בקבר אחים
קטגוריה:נפטרים ב-1942
טטיאנה, נסיכת ליכטנשטיין

**טטיאנה נורה מריה, נסיכת ליכטנשטיין ורוזנת ריטברג** (בגרמנית: **Tatjana Nora Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg**; נולדה ב-10 באפריל 1973), היא בתו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין.

## ביוגרפיה
טטיאנה נולדה בעיר סנט גאלן שבשווייץ ב-10 באפריל 1973. אביה הוא הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ואמה היא מריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. שלושת אחיה הגדולים הם אלויס, מקסימיליאן וקונסטנטין. היא למדה בבית ספר יסודי בוואדוץ וב-1983 נכנסה ללימודים בגימנסיית ליכטנשטיין. היא סיימה את לימודיה ב-1992 והחלה ללמוד בבית הספר האירופי לעסקים במדריד. היא דוברת גרמנית, אנגלית, צרפתית וספרדית.

## משפחתה
בזמנו היא נחשבה כמועמדת לנישואים לפליפה השישי, מלך ספרד אולם בסופו של דבר ב-5 ביוני 1999 היא נישאה בוואדוץ לפיליפ פון לאטורף (נולד בגראץ ב-25 במרץ 1968) יש להם שבעה ילדים:
* לוקאס מריה פון לאטורף (נולד ב-13 במאי 2000, ויסבאדן)
* אליזבת מריה אנגלה טטיאנה פון לאטורף (נולדה ב-25 בינואר 2002, גראבס)
* מריה תרזה פון לאטורף (נולד ב-18 בינואר 2004, גראבס)
* קמילה מריה קתרינה פון לאטורף (נולדה ב-4 בנובמבר 2005, מונצה)
* אנה פיה תרזה מריה פון לאטורף (נולדה ב-3 באוגוסט 2007, גולדגבן)
* סופיה קתרינה מריה פון לאטורף (30 באוקטובר 2009, גולדגבן)
* מקסימיליאן מריה פון לאטורף (17 בדצמבר 2011, גולדגבן)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* Das Fürstenhaus von Liechtenstein 
* Tatiana de Liechtenstein, una novia para el Príncipe 

קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:ילידות 1973
קונסטנטין, נסיך ליכטנשטיין

**קונסטנטין פרדיננד מריה, נסיך ליכטנשטיין ורוזן ריטברג** (בגרמנית: **Maximilian Nikolaus Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Graf zu Rietberg**; 15 במאי 1972 – 5 בדצמבר 2023), היה נסיך ליכטנשטייני, בנו השלישי של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין.

## ביוגרפיה
קונסטנטין נולד בסנט גאלן שבשווייץ להנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ולמריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. שני אחיו הגדולים הם אלויס ומקסימיליאן ואחותו הצעירה היא טטיאנה. הוא למד בבית ספר יסודי בוואדוץ וב-1983 נכנס ללימודים בגימנסיית ליכטנשטיין. הוא סיים את לימודיו ב-1992 והחל ללמוד באוניברסיטת זלצבורג. הוא סיים תואר שני במשפטים ב-1997. לאחר מכן עבד בחברת Raiffeisen Private Equity Management AG (RPEM) ואז בבנק ההשקעות האמריקני Brown Brothers Harriman. עד 2011 הוא היה מנהל שותף בחברה הגרמנית Grünwald Equity Beteiligungs-GmbH. מאז 2012 ועד מותו הוא שימש כמנכ"ל וכיו"ר הדירקטוריון של קרן נסיך ליכטנשטיין. כמו כן הוא עבד בתפקידי ניהול בחברות נוספות והיה חבר במועצת אוסטריה למטרות לפיתוח בר קיימא.

## חיים אישיים
ב-14 במאי 1999 הוא נשא לאישה בטקס אזרחי בוואדוץ את הרוזנת מריה גבריאלה פרנצ'סקה קלנוקי דה קרוספטאק (נולדה ב-16 ביולי 1975). הטקס הדתי נערך בצ'יצ'וב שבסלובקיה ב-29 בינואר 2000. יש להם שלושה ילדים:
* מוריץ עמנואל מריה, נסיך ליכטנשטיין ורוזן ריטברג (נולד ב-27 במאי 2003, ניו יורק)
* גאורגינה מקסימיליאנה טטיאנה מריה, נסיכת ליכטנשטיין (נולד ב-23 ביולי 2005, וינה)
* בנדיקט פרדיננד הוברטוס מריה, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-18 במאי 2008, וינה)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* Das Fürstenhaus von Liechtenstein 
* אתר קרן נסיך ליכטנשטיין 

קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:ילידי 1972
קטגוריה:ליכטנשטיינים שנפטרו ב-2023
קוויבי

**קוויבי** (באנגלית: **Quibi**) היה שירות הזרמת מדיה אמריקאי, שמושבה בלוס אנג'לס, קליפורניה. קוויבי הוקמה באוגוסט 2018 על ידי ג'פרי קצנברג. השירות היה פעיל מאפריל עד אוקטובר 2020.

השירות פעל כספק שירותי הזרמת מדיה לטלפון חכם והתמקד בהפקת סדרות טלוויזיה שאורך כל פרק לא עולה על רבע שעה, אלא שתזמון השקת השירות, בזמן מגפת הקורונה, פגעה בו מאוד, כאשר מרבית אוכלוסיית העולם נאלצה להסתגר בבתים והשימוש במחשבים הביתיים עלה על חשבון השימוש בנייד ובכך ירדה כדאיות השימוש בקוויבי. לאור זאת, באוקטובר 2020 הוכרז על סגירת השירות.

## קישורים חיצוניים
* 

* יוליה אלכסנדר, אחת-עשרה סיבות מדוע קוויבי התרסק ונשרף תוך פחות משנה, באתר theverge.com  

## הערות שוליים

קטגוריה:שירותי הזרמת מדיה
קטגוריה:וידאו באינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
אנגלה, נסיכת ליכטנשטיין

**אנגלה, נסיכת ליכטנשטיין ורוזנת ריטברג** (בגרמנית: **Angela Prinz von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg**; נולדה במקור בשם **אנחלה חיסלה בראון** ב-3 בפברואר 1958), היא מעצבת אופנה פנמית הנשואה למקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **אנחלה חיסלה בראון** (בספרדית: **Angela Gisela Brown**) בבוקאס דל טורו, פנמה ב-10 באפריל 1973. הוריה הם חאוויר פרנסיסקו בראון וסילביה מריצקה בורקי. בילדותה עברה המשפחה לעיר ניו יורק, ולאחר שסיימה את לימודי התיכון, למדה אנגלה בבית ספר פרסונס לעיצוב, וזכתה בפרס על שם אוסקר דה לה רנטה. לאחר סיום לימודיה היא הקימה חברת אופנה משלה בשם "א. בראון" וכן שימשה כמנהלת של מותג האופנה "אדריאן ויטאדיני".

ב-1997 היא נפגשה במסיבה בניו יורק עם מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין הצעיר ממנה ב-12 שנים. ב-1999 הם הודיעו על אירוסיהם. ב-21 בינואר 2000 הם נישאו בטקס אזרחי בוואדוץ. הטקס הדתי נערך בניו יורק ב-29 בינואר. אנגלה היא האישה האפרו-אמריקנית הראשונה שנישאה לבן של משפחת מלוכה אירופאית מכהנת. ב-18 במאי 2001 נולד בלונדון בנם הראשון הנסיך אלפונס. הזוג מתגורר כיום בגרמניה. אנגלה מופיעה לעיתים עם בעלה ובנה בטקסים של משפחת המלוכה הליכטנשטיינית.

## קישורים חיצוניים
* Love Story of Princess Angela and Prince Maximilian of Liechtenstein

קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:מעצבות אופנה
קטגוריה:בוגרות בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:בוגרי בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:ילידי 1958
O Ewigkeit, du Donnerwort, רי"ב 20

**O Ewigkeit, du Donnerwort** (בעברית: הו נצח, מלת רעם), רי"ב 20, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש, 11 ביוני 1724.

## היסטוריה
באך החל את עבודתו במאי 1723 וקנטטה מס' 75 היא הקנטטה הראשונה אותה ביצע במסגרת תפקידו בעיר, לכבוד יום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש.
במשך חייו הוא הלחין קנטטה עבור כל יום ראשון או חג בשנה, ומכיוון שבמועד זה הוא השלים שנה בעבודתו בלייפציג, מקובל להחשיב את קנטטה מס' 20 לקנטטה הראשונה במחזור הקנטטות השני.

מעבר לציון השנה הקלנדרי, בולטת קנטטה זו בשינוי הבסיס ללברית. עד כה התבססו הקנטטות על הפסוקים מכתבי הקודש שנקראו באותו מועד בכנסייה, אולם קנטטה זו ועוד כ-40 שהולחנו אחריה, התבססו על מזמורים לותרניים שנקראים גם כוראלים. הכוראלים היו מוכרים לקהל המתפללים בלייפציג ואפשרו לו לקחת חלק בתפילה, בשירה משותפת של הכוראל. בקנטטות החדשות, הכוראל היווה בסיס הן מבחינה טקסטאולית והן מבחינה מוזיקלית, כאשר מטרת השינוי הייתה לאחד את הקהל המשתתף בתפילה עם המוזיקה שכתב.

ב-1852 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 2 של פרסומיה.

## מילים ומוזיקה
סדר הקריאה ליום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש כולל פסוקים מאיגרת יוחנן הראשונה ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס בהם מתואר משל האיש העשיר ואלעזר המלמד שכל עושר העולם הזה לא יתקיים בעולם הבא.
לברית הקנטטה מבוססת על מזמור של יוהאן פון ריסט  כאשר חלק מהפסוקים מצוטטים כפי שהם וחלק עברו עריכה חלקית ותוספות. המזמור שעוסק במוות ובנצחיות שבו, תואם גם את משל האיש העשיר שמתאר את מותו ואת הגיהנום. מלודיית הכוראל נכתבה במקור על ידי יוהאן שופ , מלחין גרמני מהמאה ה-17.

הקנטטה כתובה בהרכב חגיגי ונועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שלושה אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. היא בוצעה בשני חלקים, אחד לפני טקס המיסה ואחד אחריו, ומורכבת מ-11 פרקים:
;חלק ראשון
# כורל (מקהלה): *O Ewigkeit, du Donnerwort* (הו נצח, מלת רעם)
# רצ'יטטיב לטנור: *Kein Unglück ist in aller Welt zu finden* (שום חוסר מזל בעולם)
# אריה לטנור: *Ewigkeit, du machst mir bange* (נצח, אתה מפחידני)
# רצ'יטטיב לבס: *Gesetzt, es dau'rte der Verdammten Qual* (נניח, כי המקוללים ייוסרו)
# אריה לבס: *Gott ist gerecht in seinen Werken* (האדון בכל מעשיו)
# אריה לאלט: *O Mensch, errette deine Seele* (הו אדם, הצילה את נשמתך)
# כורל: *Solang ein Gott im Himmel lebt* (כל עוד אלהים שוכן בשמיים)

;חלק שני
# אריה לבס: *Wacht auf, wacht auf, verlornen Schafe* (עורו, עורו, צאן אובד)
# רצ'יטטיב לאלט: *Verlaß, o Mensch, die Wollust dieser Welt* (נטוש, הו אדם, את מנעמי העולם)
# אריה בדואט לאלט ולטנור: *O Menschenkind, hör auf geschwind* (הו בן אדם, חדל מיד)
# כורל: *O Ewigkeit, du Donnerwort* (הו נצח, מלת רעם)

## הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה כ-16 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1970), טון קופמן (ב-1998), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2002).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך