יורמלה

**יורמלה** (בלטבית: **Jūrmala**) היא העיר החמישית בגודלה בלטביה. יורמלה משמשת כעיר נופש ונמתחת לקו חוף של 32 ק"מ בין מפרץ ריגה לנהר הליילופה. פירוש שמה, צד הים.

למעשה ראשיתה מכמה אתרי נופש קטנים, שהחלו לצבור מוניטין בסוף המאה ה-18, ונכון ל-2025, היא מאכלסת כ-50,000 איש. יורמלה מהווה את עיר הנופש עיקרית בלטביה ומושכת אליה תיירות רבה לבתי המלון, מכוני הספא וחוף הים שלה ומהווה אזור חופשות עיקרי לציבור הלטבי.

העיר כוללת מספר מקומות ספא המפוזרים ממערב למזרח לאורך מסילת הברזל מריגה.

## היסטוריה
מוניטין האזור הוא כמקום מרפא ידוע עוד מהמאה ה-18. תנופת הפיתוח החלה עם פתיחת מסילת הברזל בשנת 1877 לכיוון ריגה. כיום לאורך מסילת ברזל זו בתחום העיר פועלות 14 תחנות.

בשנת 1920 הוחלט על יצירת עיר חדשה על בסיס היישובים, בשם ריגה יורמלה (חוף הים של ריגה). בשנת 1946 העיר סופחה לריגה. בשנת 1959 הוחלט מחדש על הקמת העיר והיא קיבלה את השם הנוכחי.

קבוצת הכדורגל של העיר, FK יורמאלה משחקת בליגה העליונה של המדינה.

בשנים 2002–2014 בעיר התקיימה תחרות בינלאומית שנתית של שירה בשם "נובאיה וולנה" ("הגל החדש") וזאת ביוזמת המלחינים ריימונד פאולס ואיגור קרוטוי.

### הקהילה היהודית
הקהילה היהודית ביורמלה (בעיקר באזור בולדורי, דובולטי ומאייורי) החלה להתגבש בסוף המאה ה־19. בתחילה, הורשו יהודים לשהות במקום רק אם היו בעלי מעמד סוציאלי גבוה — סוחרי הגילדה הראשונה, חיילי ניקולאי משוחררים או אזרחים "נכבדים", וזאת בשל תקנות מקומיות ומגבלות אנטישמיות. בשל כך, יהודים מעטים שהו באזור, ובימי שבת וחג קיימו תפילות בבתים פרטיים, לעיתים בסתר.

בשנת 1904 נוסדה קהילה יהודית מסודרת בבולדורי, וב־1906 הוקם בית הכנסת הראשון, ביוזמתו של הסנדלר מורדכי לֶזִ'יק ובסיוע סוחרים מריגה. במרוצת השנים, ובמיוחד לאחר ביטול תקנות מגבילות עם הקמת לטביה העצמאית, גדלה האוכלוסייה היהודית ביורמלה, ובקיץ הגיעו למעלה מ־13,000 נופשים, מתוכם רבים יהודים. בבולדורי ובאזור החוף פעלו לפחות חמישה בתי כנסת, בהם בית כנסת בסגנון מזרחי שנבנה במאייורי שלושה שבועות בלבד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.

בית הכנסת המרכזי בבולדורי שופץ והורחב, וב־14 באוגוסט 1938 נחנך מבנה חדש ומפואר בתכנון האדריכל בוריס קליאווינש. המבנה נבנה בסגנון מודרני והזכיר את בית הכנסת הגדול בתל אביב. בטקס חנוכת הבית השתתפו רבנים, אישי ציבור ונציגי ממשל, בהם הרב הראשי של ריגה, מיכאל זק, ויו"ר הקהילה היהודית, מרדכי דובין.

ב־21 ביולי 1941, כחודש לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות, הוצת בית הכנסת בבולדורי על ידי משתפי פעולה לאומנים לטבים, בעת שהיו בו שומר בית הכנסת מיכלסון, אשתו, ילדיהם ואזרח נוסף – כולם נספו. האירוע תועד בעדויות ניצולים, ובהן עדותה של האזרחית הבריטית לוסי אדיסון ששהתה במקום. השריפה נחשבת לאחד המקרים הראשונים בלטביה שבהם נשרף בית כנסת על יושביו עוד לפני הפעולות הידועות בריגה.

בשנות ה־2000 הועלו יוזמות ציבוריות להקמת אנדרטה לזכר הקורבנות. בשנת 2012 אישרה עיריית יורמלה תוכנית להקים סמל זיכרון במקום שבו ניצב בית הכנסת, בעיצובו של הפסל מריס אבילב, ואף הוקצה שטח לצורך כך. עם זאת, התוכנית **לא מומשה בפועל** בשל קשיים תקציביים וחילוקי דעות בנוגע למיקום האנדרטה.

בסוף אוגוסט 2018 נחנך בית הכנסת "בית ישראל" בשכונת בולדורי בעיר על ידי איש העסקים עמנואל גרינשפון. זהו בית הכנסת הפעיל היחידי בעיר, והראשון מאז מלחמת העולם השנייה. שם מכהן כרב וכן כיו"ר הקהילה המקומית אלכסנדר שלום קפלן.

## דמוגרפיה
על פי נתונים משנת 2017, 48.5% מאוכלוסיית העיר הם לטבים, 36.5% הם רוסים, 3.6% הם בלארוסים, 2.6% הם אוקראינים, 1.5% הם פולנים והשאר, 7.2%, הם אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:לטביה: ערי חוף
קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:מפרץ ריגה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1785