open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משוגע (להקה)

**משוגע** (**Meshuggah**) היא להקת פרוגרסיב מטאל שנוסדה ב-1987 בשוודיה. הלהקה ידועה בשימוש הרב שהיא עושה בפוליריתמיקה וריבוי משקלים, במקצבים מסובכים ולא-שיגרתיים ובאקורדים דיסוננטיים. כמו כן, רוב שירי הלהקה אינם בנויים במבנה בית-פזמון מסורתי.

## סגנון
הסולן קידמן בחר את שם הלהקה, "משוגע", כשמצא את המילה במילון לעגת רחוב אמריקנית (אליה נשאלה מן העברית על דרך היידיש).

בשנותיה הראשונות של הלהקה, היא ניגנה בעיקר גרוב מטאל ות'ראש מטאל עם אלמנטים של פרוגרסיב מטאל ודגש על טכניקה וביצועים מורכבים. בהמשך, הלהקה עברה לנגן בסגנון מסוים של פרוגרסיב מטאל, אותו היא למעשה המציאה; וייקרא מאוחר יותר דג'נט.

הלהקות מטאליקה, דרים ת'יאטר, טול, דילינג'ר אסקייפ פלאן, Lamb of God, Haken, God Forbid, דפטונז ואחרות ציינו את **משוגע** כמקור השפעה עליהן.

חברי הלהקה עצמם ציינו את מטאליקה, דת', סיניק, סלייר ומגאדת' כמקור השראה עבורם, אך גם את טורי איימוס, ביורק, סטילי דן, אדמה, רוח ואש, מייק אולדפילד, ראש, פריימוס ונירוונה.

ב -1 בינואר 1991 הוציאה הלהקה את הוא אלבום הבכורה Contradictions Collapse (בעברית סתירות קורסות). האלבום יצא על ידי Nuclear Blast. האלבום נוטה יותר לעבר טראש מטאל וצליל מטאלי אלטרנטיבי מאשר ביצירותיו המאוחרות של הלהקה,  הכוללות ריפים כבדים והשפעות של היפ הופ וריקוד תעשייתי בתבניות התוף.  הוא שוחרר מחדש דיגיטלי עם גרסה לא שלמה של ה- EP השני של משוגע בשם *[[None]]*, בשנת 1998,  ללא כל תווים או מילות מילים נכללות בחוברת.

## דיסקוגרפיה
### [[אלבום מוזיקה|אלבומים]]
* 1991 - Contradictions Collapse
* 1995 - Destroy Erase Improve
* 1998 - Chaosphere
* 2002 - Nothing
* 2005 - Catch Thirtythree
* 2008 - obZen
* 2012 - Koloss
* 2019 - The Violent Sleep of Reason
* 2022 - Immutable

### [[EP]]
* 1989 -Psykisk Testbild
* 1994 - None
* 1995 - Selfcaged
* 1997 - The True Human Design
* 2004 – I סינגל של 21 דקות

### [[אלבום אוסף|אוספים]]
* 2001 - Rare Trax

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פרוגרסיב מטאל
קטגוריה:להקות מטאל שוודיות
קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות גרוב מטאל
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
הנס לנגסדורף

**הנס וילהלם לנגסדורף** (בגרמנית: **Hans Wilhelm Langsdorff**; 20 במרץ 1894 – 19 בדצמבר 1939) היה קצין ים גרמני שנודע בשל פיקודו על אוניית מערכה זוטא אדמירל גרף שפה והטבעתה במכוון בקרב נהר לה פלטה במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה

לנגסדורף נולד בברגן שעל האי ריגן כבן הבכור. ב-1898 עקרה משפחתו לדיסלדורף והיו שכניו של מקסימיליאן פון שפה, לימים אדמירל וגיבור מלחמה גרמני. לנגסדורף הושפע משכניו והצטרף ב-1912 לצי הגרמני למרות מחאות הוריו. שירת כלוטננט במלחמת העולם הראשונה ואף זכה בצלב הברזל דרגה שנייה על תפקודו בקרב יוטלנד ב-1916. מאוחר יותר קיבל את צלב הברזל דרגה ראשונה.

לאחר המלחמה הוצב כקצין תיאום בדרזדן וב-1930 קיבל פיקוד על שייטת טרפדות קטנות. עם עליית הנאצים לשלטון ביקש לחזור ולשרת בים אך הוצב במשרד הפנים. ב-1936 הוצב על הגרף שפה ובאוקטובר 1938 קיבל את הפיקוד עליה. בחודשיים הראשונים לביצוע המשימה שלו באוקיינוס האטלנטי זכה להצלחה מסחררת והטביע 9 אוניות, בהדחק כולל של 50,000 טון, ללא אף הרוג בצוותו. לנגסדורף היה עוצר את אוניות הסוחר ומעלה את נוסעיהן לאונייתו, לפני טיבוען. לאחר שהבריטים הבינו את גודל הסכנה של הגרף שפה על התעבורה הימית הם דלקו אחריו והתפתח קרב נהר לה פלטה. 

לאחר שהגרף שפה נפגעה היא נאלצה להיכנס לנמל במונטווידאו לתיקונים ושם גם נערך טקס הקבורה למלחים שנהרגו בקרב. עדות מהלווית המלחים טוענת שלנגסדורף היה היחיד שהצדיע בהצדעה הימית המסורתית ולא בהינף מועל היד הנאצי. כשהבין שאין לו סיכוי מול הכוח הימי הבריטי העדיף העומד מולו, החליט לנגסדורף להטביע את הגרף שפה ולהתאבד, על מנת למנוע טענות על פחדנות. לנגסדורף שוכנע להימנע מהתאבדות על ידי אנשי צוותו, אך יומיים אחר כך, כאשר הבין כי הכוח הבריטי מולו הורכב מסיירות קלות, כך שהתמודדות עמו הייתה אפשרית, התאבד ביריה תוך שהוא נשען על סמל הגרף שפה, כמעשה סימבולי לטביעת אונייתו.

לנגסדורף השאיר מכתב למשפחתו ומפקדיו.
.

לנגסדורף נקבר בחלקה הגרמנית בבית הקברות בבואנוס איירס ובהלוויתו חלקו לו כבוד קצינים וימאים מכוחות שני הצדדים שלחמו בקרב נהר לה פלטה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי הקריגסמרינה
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ימאי הצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
מרית (כלי עבודה)

שמאל|ממוזער|200px|מרית (שפכטל)
[שמאל|ממוזער|200px|[בנייה בגבס|תקרת גבס לאחר שטויחה בחלקה בעזרת שפכטל]]
**מָרִית**, מוכרת גם כ**שְפַּכְטֶל** (בגרמנית: **Spachtel**), היא כלי עבודה המשמש בעיקר בעבודות בנייה, בין השאר לטיוח.

המרית עשויה מידית אחיזה מעוגלת, ולוח מתכת או פלסטיק דק וגמיש המתרחב מן הידית ומסתיים בשטח חתך ישר. השימוש העיקרי במרית הוא בתחום הבנייה והשיפוץ והיא משמשת למריחה ומילוי של חומרי טיח מסוגים שונים. הבנאי משתמש בה לטיוח קירות ותקרות, סתימת חורים (בעזרת חומר הקרוי מֶרֶק) ויישור של אלמנטים שונים, בפנים הבניין ומחוצה לו.

## מקור השם
מקור המילה "שפכטל" הוא בגרמנית והיא שימושית בעברית, בדומה למילים גרמניות רבות שחדרו ללכסיקון הבנייה הישראלי, בשל העובדה כי רבים מאנשי הבנייה בתקופת היישוב, אז החלה תנופת הבנייה בישראל, היו ממוצא מרכז-אירופאי ובייחוד מהעלייה מגרמניה. לגרמנית הגיעה המילה מן המילה הלטינית spathe, שפירושה "חרב רחבה".

## שימוש לניקוי
המרית משמשת גם לניקוי משטחים מחומרי בניין שנדבקו אליהם. המרית מגיעה במגוון צורות וגדלים המתאימים לשימושים השונים. ידיות האחיזה עשויה לרוב מעץ או מפלסטיק.

## צורת שימוש במילוי מרק
צורת השימוש השכיחה למילוי במרק היא באמצעות שתי מריות המוחזקות בשתי הידיים. מרית אחת מוחזקת אפקית ומשמשת להערמת מנת מרק והמרית השנייה משמשת לאיסוף חלק מהמרק שבמרית הראשונה ומריחתו על גבי המשטח. השימוש בשתי מריות מאפשר העברת המרק בתנועה אופיינית ממרית למרית ובכך לערבוב מתמשך שלו ובכך לשמור המרקם הנימוח שלו ומניעת התקשות ויצירת גושים.

## אטימולוגיה
המילה "שפכטל" מתייחסת לכלי העבודה אולם היא הפכה נפוצה מאוד גם בהתייחסות לחומר עצמו הנמרח בעזרת הכלי. נהוג לקרוא לסוג הטיח הנמרח, לרוב טיח גבס לקירות פנים, "שפכטל". מילה זו השתרשה בעגת הבנייה עד כדי כך שהיא לעיתים מודפסת על אריזת המוצר של חומר הטיוח עצמו.

## בתחומים נוספים
מרית משמשת גם למגוון בעלי מקצוע אחרים כגון אמנים, המשתמשים בו למריחת צבע וערבוב חומרים שונים. טבחים משתמשים במרית לניקוי משטחי העבודה, לגריפה והוצאת תכולה מקערות ותבניות, להיפוך מזונות בשעת טיגון או להחלקה של קרמים - למשל בציפוי עוגה. מרית במטבח היא חלק מכלי 'ששת'.

מרית היא גם כלי עבודה בשימוש רופאי שיניים לשם מילוי חורים בשן וערבוב, איסוף והוצאה של חומרי הסתימה או תרופות, בתהליך דומה לעבודת הטיח, וטכנאי שיניים בתהליך בניית שיניים תותבות. הכימאי משתמש במרית להעברה וערבוב של אבקות לשם שקילה למשל. בשני תחומים אלה מקובל יותר השם ספטולה (spatula) וצורתה המקובלת היא לוח צר וארוך מעוגל בקצוות ולרוב דו צדדי (ידית אחיזה במרכז ושני לוחות בקצוות) המתאימה לעבודה עדינה עם כמויות קטנות.

## ראו גם
* דבק שפכטל
* מרית (כלי)
* מרית (כלי מטבח)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:בנייה: כלי עבודה
רחוב 34

[ממוזער|שמאל|[בניין האמפייר סטייט.]]
**רחוב 34** הוא רחוב ראשי ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הרחוב חוצה את האי מנהטן ממזרח למערב, ומקשר בין מנהרת לינקולן (המובילה לניו ג'רזי) במערב האי לבין מנהרת קווינס מידטאון (המובילה לרובע קווינס) במזרח האי.

## אתרים בעלי חשיבות
בקצהו המערבי של הרחוב, לגדת נהר ההדסון ממוקם מרכז הכנסים ג'ייקוב ק. ג'אוויטס. בהמשך הרחוב לכיוון מזרח, עובר הרחוב דרך שכונת "מטבח הגיהנום" שנודעה בעבר לשמצה. במפגש הרחוב עם השדרה השמינית ממוקמת תחנת פן, בצידו הדרומי של הרחוב, המשמשת אחת משתי תחנות הרכבת העיקריות של ניו יורק, ולמולה נמצא המדיסון סקוור גארדן.

בהמשך הרחוב, בין ברודוויי והשדרה השביעית ישנן מספר חנויות כולבו גדולות ובהן מייסיס, הנחשבת לאחת החנויות הגדולות בעולם. חנות זו הונצחה בסרט "נס ברחוב 34" המתאר אותה, ומוקרן מידי חג המולד בתחנות טלוויזיה רבות, ונעשו לו גרסאות רבות, ואף הוצג כמחזמר. הסרט מציג, בין היתר, את תהלוכת יום ההודייה של מייסיס - תהלוכה שנתית המסתיימת ברחוב 34, בסמוך לחנות.

בהמשכו, מזרחה, עובר הרחוב דרך כיכר הראלד, ודרך השכונות קיפס ביי ומריי היל. במפגש הרחוב עם השדרה החמישית ניצב האמפייר סטייט בילדינג - המבנה הגבוה ביותר בניו יורק (עד לבנייתו של מגדל החירות). כמו כן נמצאת לצד הרחוב קתדרלת וארטאן הקדוש.

הרחוב מסתיים במזרח האי מנהטן, לגדת איסט ריבר, במפגש הרחוב עם דרך FDR.

## קישורים חיצוניים

* 

34
פסיכולוגיה תרבותית

גישה בפסיכולוגיה חברתית החוקרת תרבויות מבפנים בעזרת מערכת המושגים שלהם. פסיכולוגיה תרבותית היא יותר "פסיכולוגיה של עמים", להבדיל מפסיכולוגיה כלל עולמית.

גישה זו דוגלת ביחסיות תרבותית. הפסיכולוגים התרבותיים טוענים כי אנשים תופסים את העולם לפי מערכת המושגים בה הם משתמשים, וכיוון שכל תרבות פיתחה לעצמה את מערכת המושגים שלה, הרי שלא ניתן להשוות בין תרבויות שונות.

לפי הפסיכולוגיה התרבותית, השוואה בין תרבויות על ידי שאלונים אחידים אשר בדרך כלל חוברו במערב, גורמת להטייה תרבותית ותוצאותיה מעוותות ואינן משקפות את המציאות.

הפסיכולוגיה התרבותית חוקרת כל תרבות בעזרת מושגיה הפנימיים, ומגיעה למסקנות אודות היחסים, האמונות והערכים הקיימים באותה תרבות, ובכך היא דומה גם לאנתרופולוגיה.

## קישורים חיצוניים
* דליה וירצברג-רופא, פסיכולוגיה תרבותית: תפיסת התרבות, אתר אימגו
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
אארולינאס ארחנטינס

ממוזער|250px|מטוס איירבוס A330-200 של החברה
**אָאֵרוֹלִינֵאָס אַרְחֶנְטִינָס** (בספרדית: **Aerolíneas Argentinas**) היא חברת התעופה הלאומית של ארגנטינה והחברה הגדולה ביותר במדינה זו. אארולינאס ארחנטינס הוקמה על ידי משרד התחבורה הארגנטינאי ב-7 בדצמבר 1950. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי מיניסטרו פיסטריני שבבואנוס איירס. החברה מפעילה רשת נרחבת של שירותי נוסעים ומטען סדירים ליעדים בכל העולם.

אארולינאס ארחנטינס מנהלת את חברת התעופה אאוסטרל, את חברות המטענים אארולינאס ארחנטינס קרגו ו-Jet Paq, את החברה לשירותי הרמפה Aerohandling ואת החברה לשירותי תיירות Optar. החברה מפעילה טיסות לאוסטרליה, איטליה, ספרד, ארצות הברית ועוד.

## תולדות החברה
החברה נוסדה במאי 1949, בעקבות איחוד בין כמה חברות תעופה קטנות. החברה המאוחדת החלה את פעילותה בדצמבר 1950. בשנותיה הראשונות, השתמשה החברה במטוסי דאגלס: DC-4, DC-6 ו-DC-3. בשנות ה-70 רכשה החברה לראשונה מטוסי סילון מחברת בואינג מדגמי 727, 737, ו-747.

בשנת 1989 הפריטה ממשלת ארגנטינה את החברה.

בתחילת שנות ה-2000 נקלעה החברה לקשיים רבים שכמעט הובילו לקריסתה, אך לבסוף החברה נרכשה מחדש על ידי ממשלת ארגנטינה.

החברה הצטרפה בשנת 2012 לברית חברות התעופה סקאיי טים.

בשנים האחרונות החברה שמה דגש על חידוש המטוסים והחלפת מטוסים ישנים בחדשים. החברה מכרה את כל מטוסי הבואינג 200–737 ו-500–737 של החברה. המטוסים הוחלפו במטוסי בואינג 737 חדישים.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא אארולינאס ארחנטינס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות תעופה ארגנטינאיות
דולר ליברי

[שמאל|ממוזער|250px|דולר ליברי מ[המאה ה-19]]

ה**דולר** (LRD) הוא ההילך החוקי של ליבריה מאז שנת 1943. בין השנים 1847 ל-1907 היה הדולר מטבע רשמי. סימונו של הדולר הליברי הוא סימן הדולר $, אך ניתן לסמן אותו כך L$ כדי להבדיל בין הדולר הליברי לשאר הדולרים. הדולר הליברי מורכב מ-100 יחידות קטנות יותר הנקראות סנט.

## הדולר הראשון
הדולר הליברי הראשון הוטבע בשנת 1847. הוא היה שווה ערך לדולר האמריקאי והופץ לצידו עד 1907, כאשר ליבריה אימצה את הפאונד המערב אפריקאי אשר הוצמד ללירה שטרלינג.

### מטבעות
בשנת 1847, הוטבעו מטבעות נחושת של 1 ו-2 סנט אשר היו המטבעות היחידים של ליבריה עד לשנת 1896, כאשר הוטבעה סדרת מטבעות של 1, 2, 10, 10, 25, ו-50 סנט. המהדורה האחרונה הוטבעה בשנת 1906.

### שטרות
משרד האוצר הליברי הדפיס שטרות בין השנים 1857 ל-1880 בערכים של 10 ו-50 סנט, 3, 5 ו-10 דולר.

## הדולר השני
הדולר האמריקאי החליף את הפאונד המערב אפריקאי הבריטי בליבריה בשנת 1935. החל משנת 1937 טבעה ליבריה מטבעות משלה אשר הופצו לצדו של המטבע האמריקאי.

הברחה של מזוודות עמוסות בדולרים בהתמוטטות הכלכלית ב-12 באפריל 1980 יצרה חוסר במטבעות, אשר רק הוחמר כאשר הממשלה החלה לטבוע מטבעות של חמישה דולרים. המטבע בעל ה-7 צדדים היה באותו משקל ובאותו גודל כמו המטבע של ה-1 דולר, והדמיון בין שני המטבעות נוצל לעיתים קרובות להונאה על ידי סוחרים, אשר היו מחזירים עודף במטבע של דולר אחד במקום מטבע של 5 דולר.

בשלהי שנות השמונים הוחלפו המטבעות בשטרות בעיצוב חדש שעוצבו לפי השטר האמריקאי (שטרות ג'וזף ג'נקינס רוברטס). העיצוב שונה במהלך מלחמת האזרחים (1990–2004) כדי להחרים שטרות שנגנבו מהבנק המרכזי של ליבריה. דבר זה יצר למעשה שני אזורי מטבע - השטרות ה"חופשיים" שהיו הילך חוקי באזורים שהמדינה החזיקה בהם (בין השטחים שהמדינה החזיקה הייתה עיר הבירה מונרוביה), ואילו השטרות הישנים היו הילך חוקי באזורים שהמדינה לא שלטה בהם. כל שטר היה לא חוקי בטריטוריה השנייה.

בבחירות לממשלה של צ'ארלס טיילור בשנת 1997 הוכנסה לשימוש סדרה חדשה של שטרות.

### מטבעות
בשנת 1937, הוטבעו מטבעות בערכים של ½, 1 ו-2 סנט. למטבעות אלו נוספו בשנת 1960 מטבעות בערכים של 1, 5, 10, 25, 50 סנט, ו-1 דולר. מטבעות 5 דולר הוטבעו בשנת 1982 ו-1985.

### שטרות
שטרות של 5 דולר הוכנסו לראשונה לשימוש בשנת 1989, נשאו את הדיוקן של ג'וזף ג'נקינס רוברטס אשר היה הנשיא הראשון של ליבריה, שטרות אלו כונו בשם "שטרות ג'זף ג'נקינס רוברטס". בשנת 1991 הודפסו שטרות דומים לאלו אך במקום דיוקנו של רוברטס הודפס "Liberia's arms". שטרות אלו כונו "השטרות החופשיים". בשנת 1997 הודפסו שטרות חדשים בערכים של 5, 10, 20, 50 ו-100 דולר.

## קישורים חיצוניים

* גלריית שטרות של ליבריה
* גלריית מטבעות של ליבריה

קטגוריה:ליבריה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אפריקה
קטגוריה:מטבעות
פריץ רימן

**פריץ רימן** (בגרמנית: **Fritz Riemann**; 2 בינואר 1859, פולין - 25 בנובמבר 1932, גרמניה) היה שחמטאי גרמני.

## קריירה
רימן היה תלמידו של אדולף אנדרסן בעיר ורוצלב. בשנת 1876 ניצח בדו-קרב את ארנולד שוטלנדר 5-0.

בשנת 1879 הגיע רימן למקום החמישי בלייפציג (אליפות גרמניה הראשונה, ניצח: ברטולד אינגליש), והגיע למקום השני בתחרות וסלבורן. בשנת 1880 הגיע למקום השני, אחרי לואיס פאולסן בתחרות בראונשויג, ובברלין סיים בתיקו דו-קרב עם אמיל שאלופ  +2 -2 =2 (+ ניצחונות –הפסדים = תוצאות תיקו).
  
בשנת 1881 חלק מקום 13-14 בתחרות ברלין (אליפות גרמניה השנייה, ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן).
בשנת 1883 חלק מקום 6-7 בתחרות נירנברג (האליפות השלישית, ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור).
בשנת 1885 חלק רימן מקום 8-9 בתחרות המבורג (האליפות הרביעית, ניצח: איזידור גונסברג), ובאותה שנה סיים בתיקו דו-קרב עם ארנסט פלשיג  +5 -5 =0) בעיר ורוצלב. בשנת 1888 חלק מקום ראשון עם קורט פון ברדלבן בתחרות לייפציג.
 
כתב ספר:

Riemann, Fritz: Schach-Erinnerungen des jüngsten Anderssen-Schülers. Mit vielen Diagrammen im Text und einem Bildnis des Verfassers. de Gruyter, Berlin und Leipzig 1925.



## ממשחקיו

### לבן: [[זיגברט טאראש]], [[קורט פון ברדלבן]], [[ארנולד שוטלנדר]], [[תיאודור פון שבה]]  שחור: [[ז'אק מיזס]],  פריץ רימן, [[וילפריד פאולסן]], [[הרמן פון גוטשאל]] לייפציג 1888
משחק זה היה משחק בהתייעצות, כאשר השחקנים שוחחו ביניהם מהו המסע המועדף בכל פעם. 

במשחק זה נעשה שימוש יפה בטורים הפתוחים, ב' ו-ג' ושתילת הצריח ב-ב-7. משחק שעיקרו באגף המלכה הניב רגלי מסוכן בצידו השני של הלוח ולבסוף הפרש השחור שמצא עצמו כלוא ב-ב8 והמלך השחור שאיננו מצליח להתמודד עם כל האיומים.

משחק בהתייעצות משנת 1888, יוטיוב

## קישורים חיצוניים

* [משחק התקפה מבריק של רימן מול [זיגברט טאראש]]
* מידע כללי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1859
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1932
סוסה (מחוז)

**מחוז סוסה** (ערבית: **ولاية سوسة**) הוא אחד מ-24 מחוזות תוניסיה. המחוז הוקם ב-21 ביוני 1956. המחוז ממוקם בצפון-מזרח המדינה. שטח המחוז הוא כ-2,621 קמ"ר (כאחוז אחד משטח המדינה), ומתגוררים בו כ-544,000 תושבים, נכון לשנת 2004. בירת המחוז היא סוסה.

המחוז ממוקם על מישור החוף התוניסאי. הוא תחום במחוז נאבל בצפון, זאג'ואן וקירואן במערב ובמונסתיר ומחדיה בדרום. המחוז מחולק ל-16 נציגויות כפריות, 16 מחוזות, 9 מועצות, ו-104 אימאדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוניסיה: מחוזות
וגיניזמוס

**וגיניזמוס** או **וגיניזם** (באנגלית: **Vaginismus**) הוא התכווצות בלתי רצונית ומתמשכת של שריר פתח הנרתיק, הפוגע באפשרות של נשים לקיים יחסי מין בחדירה, להשתמש בטמפונים ולעבור בדיקה גינקולוגית נרתיקית. ההתכווצויות עשויות להופיע גם בכל ניסיון למגע באזור הפות. ההתכווצות עלולה לגרום לכאבי מחזור מוגברים. הסיבות לכך יכולות להיות פיזיות או נפשיות. ההפרעה נוטה לגרום מצוקה רבה לנשים הסובלות ממנה ולבני/בנות זוגן, אך עם טיפול מתאים ניתן לטפל ברוב המקרים.

## הסיבות האפשריות
וגיניזמוס יכול להיגרם על רקע פיזיולוגי או על רקע פסיכולוגי. הסיבות הפיזיולוגיות העיקריות הן בעיה מבנית בנרתיק או בקרום הבתולים, דלקות בנרתיק ודלקת של בלוטות הסיכה בפתח הנרתיק. במקרים אלו, התכווצות הבלתי רצונית בנרתיק היא למעשה תגובה רפלקסיבית לכאב בזמן חדירה. במקרה כזה יש לאבחן ולטפל קודם בגורמי הכאב ולאחר טיפול במקור הפיזי, צריך לטפל בהורדת הפחד הנגרם כתוצאה מהכאב. וגיניזמוס יכול לנבוע גם מסיבה נפשית ואז הוא מאובחן כבעיה פסיכוסומטית. הסיבות הנפשיות יכולות להיות תגובת חרדה שנקשרה לטראומה מינית מהעבר, ניסיון לתקיפה מינית, אונס, גילוי עריות או ניסיון כפוי לקיים יחסי מין בהיעדר בשלות מינית ובחירה. סיבות נוספות הן חששות עמוקים מפני הריון ולידה, חוסר אמון בשותף/ה למין או בושה ממנו/ה או התנגדות עמוקה ליחסי מין מטעמים משפחתיים ותרבותיים השוללים מין והמשתמע ממנו.

## האבחנה
לא קיימת אבחנה על בסיס תוצאות מעבדתית לווגיניזמוס. בדרך כלל האבחנה נעשית על סמך תגובה בזמן ניסיון לביצוע בדיקה גינקולוגית, או על סמך דיווח של האישה. בנוסף, על מנת לאבחן וגיניזמוס יש לשלול את קיומה של מחלות נרתיקיות אחרות היכולות לגרום להפרעה בחדירה נרתיקית. אם רואים כיווץ לא רצוני של הנרתיק בזמן ניסיון בדיקה, ישנו אישור לאבחנה.

## הטיפול
הטיפול לרוב משולב וכולל טיפול ברמה התנהגותית ופיזית, שילוב זה מאפשר לטפל בבעיה על כל דרגותיה השונות עם סיכויי הצלחה טובים יותר. השלב ראשון הוא הדרכה מינית הכוללת היכרות מחודשת עם המבנה והחלקים של מערכת המין הנקבית, תוך התמקדות בנרתיק, התמודדות עם עמדות ודעות קדומות ביחס ליחסי מין. בהמשך הטיפול הכולל שימוש בהחדרת מרחיבים נרתיקיים בקטרים עולים. בגמר השימוש במרחיבים מאפשרים לבני/בנות הזוג קיום יחסי מין כאשר ישנה העדפה בתחילה לתנוחה שתאפשר שליטה של המטופלת בחדירה.

## שיטות הטיפול
לתופעה שיטות טיפול מגוונות אשר הבחירה בהן תלויה בסיבות לתופעה אצל המטופלת. לעיתים נעשה שילוב של יותר משיטת טיפול אחת. כאשר מדובר בטאבו משפחתי או חינוכי נהוג להשתמש בסוגסטיה (השאה) פשוטה, אך כאשר הבעיה עמוקה יותר, נהוג להיעזר בפסיכותרפיה בעלת זיקה פסיכואנליטית. לעיתים הטיפול כולל את שני בני/בנות הזוג, בעיקר במקרים שבהם התופעה מתרחשת או מתחזקת בגלל התנהגות בן/ת הזוג.

שיטת טיפול נוספת היא פיזיותרפיה בשיקום אורו-גינקולוגי, ובמהלכה לומדת המטופלת לשלוט בהתכווצויות ובכאבים. במקרים קיצוניים ניתן לבצע ניתוח כירורגי.

## ראו גם
* וולוודיניה
* וסטיבוליטיס

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* גילה ברונר, וגיניזמוס, באתר המרכז לרפואה מינית בבית חולים שיבא
* 
* טל תמיר (עורכת), נשים לגופן: בריאות, גוף, מיניות יחסים. מודן 2011: עמ' 313, 711
* 
* 

קטגוריה:הפרעות לא דלקתיות של מערכת המין הנשית
קטגוריה:נרתיק
קטגוריה:הפרעות בתפקוד המיני
סמל טרינידד וטובגו

סמל **[[טרינידד וטובגו]]** אומץ רשמית ב-9 באוגוסט 1962 למדינה שעתידה הייתה לקום בסוף אוגוסט. הסמל התקבל שלושה שבועות ויום לפני ההכרזה על עצמאות המדינה.

הסמל עוצב על ידי ועדה, שקמה בשנת 1962, ומשימתה הייתה לבחור את הסמלים המתאימים לייצג את אנשי טרינידד וטובגו. בוועדה היו חברים האמן קרליס צ'נג והמעצב ג'ורג' ביילי. המגן נושא את צבעי דגל המדינה (שחור אדום ולבן). האדום מסמל את "נדיבות האנשים ואור השמש", הלבן מסמל את "השוויון והים" והשחור מסמל את "הדבקות באחדות העם".

הספינות הזהובות מסמלות את שלוש הספינות, שבהן השתמש כריסטופר קולומבוס במסעותיו לעולם החדש: סנטה מריה, נינה ופינטה. שתי הציפורים, הזהובות הקטנות, המצוירות על המגן הן ממשפחת הקוליבריים. במקרים מסוימים יש התייחסות לטרינידד כ"ארץ הקוליברי" משום שבאי זה נצפו לפחות 16 סוגים של הציפור.

שתי הציפורים הגדולות משני צדי המגן הן:
*משמאל - מגלן שני, הציפור הלאומית של טרינידד.
*מימין - צ'צ'לקה אדמונית, הציפור הלאומית של טובגו. 
מתחת להן כתוב המוטו של המדינה: "יחדיו אנו שואפים, יחדיו אנו משיגים" (באנגלית: "Together We Aspire, Together We Achieve").

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טרינידד וטובגו: סמלים לאומיים
טרינידד וטובגו
טרינידד וטובגו
קטגוריה:בעלי כנף בתרבות
קטגוריה:טרינידד וטובגו: עופות
יוחנן הנדבן

**יוחנן הנדבן** (550-619, או Johannes Eleemosynarius) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית כמו גם בכנסייה האורתודוקסית. הוא היה הפטריארך של אלכסנדריה בתחילת המאה ה-7, מ-606 ועד 616. יוחנן היה בנו של אפיפניוס מושל קפריסין וצאצא למשפחת אצולה קפריסאית. בתחילת חייו הבוגרים נישא ואף נולדו לו ילדים, אך לאחר שהתאלמן ואיבד את ילדיו, החליט להקדיש את עצמו לעבודת האל.

במסגרת כהונתו כפטריארך אלכסנדריה זכור במיוחד תפקידו המרכזי באיסוף הכספים לשיקום כנסיית הקבר בירושלים, אשר נפגעה ב-614 במהלך מסע כיבוש פרסי. פעילות זו הקנתה לו את כינויו. במאה ה-11 הקים מסדר אבירים מנזר ובית מחסה לטיפול בעניי ירושלים אשר נקרא על שמו, ולאחר מכן על שם יוחנן המטביל, שכמוהו אומץ כפטרון מסדר ההוספיטלרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 550
קטגוריה:נפטרים ב-619
עמק הפחד

**עמק הפחד** (אנגלית: **The Valley of Fear**) הוא הרומן הארוך האחרון על שרלוק הולמס מאת סר ארתור קונאן דויל. הסיפור פורסם לראשונה בסטרנד בין ספטמבר 1914 למאי 1915. מהדורת הספר הראשונה פורסמה בניו יורק ב-27 בפברואר 1915.

לרומן זה יש מאפיינים דומים לרומן הראשון על הולמס, חקירה בשני. בשני הסיפורים יש פלשבק ארוך לאמריקה, ובשניהם מסופר על אנשים הנוסעים ברחבי העולם כדי להתחמק מנקמה על מעשיהם.

בתרגומו הראשון לעברית, הספר נקרא "גיא צלמוות".
## עלילה
עלילת הרומן מבוססת באופן רופף על הפעילות האמיתית של מולי מגווייר ובייחוד על זאת של ג'יימס מק'פרלנד מסוכנות פינקרטון.

הרומן מחולק לשלושה חלקים:
* בחלק הראשון הולמס חוקר רצח לכאורה ומגלה שהגופה שייכת לגבר אחר. בחלק זה מגיעים הולמס ווטסון אל הטירה שבה התגורר הנרצח, אך הם מגלים סימנים מחשידים שגורמים להם לפקפק בזהותו של הנרצח. לבסוף הולמס מצליח להערים על בעל הבית ולגרום לו לצאת ממחבואו. בעל הבית מתוודה ומספר כי הוא ירה באדם שאת גופתו גילו כיוון שזה ביקש לרצוח אותו.
* בחלק השני מתברר סיפור חייו האמיתי של האיש שנחשב למת. ברדי אדוארדס, סוכן של פינקרטון, מתחזה לפושע שנמלט מפני החוק ומגיע למקום בשם עמק ורמיסה. כשהוא מגיע לשם הוא מתחבר עם חבורת פושעים מקומיים ומתאהב בבתו של בעל פונדק מקומי. אדוארדס אוסף ראיות נגד החבורה ובסופו של דבר מצליח לגרום ללכידתם. כמעט כל הפושעים נשפטים ומוצאים להורג או נכלאים לתקופות זמן ארוכות, אך כמה מהם מצליחים להתחמק ממאסר ונשבעים לנקום באדוארדס.
* בחלק השלישי, האפילוג, מתברר כי אדוארדס נענה להצעתו של הולמס לברוח מבריטניה. הולמס מקבל מכתב שבו מדווח לו כי אדוארדס נהרג כתוצאה מנפילה מהאונייה שבה הוא הפליג. הולמס בטוח כי האחראי לכך הוא אדם בשם פרופסור מוריארטי.

## פרופסור מוריארטי
עמק הפחד התפרסם גם בשל מעורבותו של פרופסור מוריארטי, דבר המהווה ניגוד לקו הזמן של סיפורי הולמס. בסיפור "הבעיה הסופית" דוקטור ווטסון התוודע לראשונה לקיומו של פרופסור מוריארטי באמצעות הולמס. באותו סיפור מוריארטי נהרג בעימות עם הולמס, כפי שמוסבר ב"תעלומת הבית הריק", מה שלא מותיר זמן בין שני האירועים להתרחשותו של סיפור נוסף הקשור לפרופסור. אולם, בסיפור עמק הפחד מוריארטי מוזכר על ידי הולמס, ונראה כי ווטסון יודע על פעילויותיו הפליליות, ועל כך שהולמס הוא אחד היחידים שמודע למכלול מעשיו של מוריארטי. קיימת האפשרות שדויל משתמש כאן בשיטה הספרותית בה הוא מערער על נאמנות מחבר הסיפור, ווטסון לכאורה, כמו שעשה במספר פעמים בהם הולמס העיר לווטסון שכתיבתו ציורית וספרותית מדי. ניתן להסביר את הסתירה בכך שווטסון ידע על מוריארטי לפני "הבעיה הסופית", אך הכניס לסיפור זה את החלק בו הולמס מסביר לו מיהו מוריארטי פשוט כדי שהקורא יבין על מי מדובר.

## עיבודים
בכמה סרטי קולנוע וטלוויזיה יש אזכורים לפרופסור מוריארטי. בין הסרטים הללו ניתן למנות את הגרסה הבריטית בשם "ניצחונו של שרלוק הולמס" (The Triumph of Sherlock Holmes), בכיכובו של ארתור וונטנר כהולמס ואיאן פלמינג כווטסון, והגרסה המאוירת משנת 1984 שבה פיטר או'טול מגלם את תפקידו של הולמס.

## בעברית
הספר תורגם לעברית בשם "גיא צלמוות" (הוצאת לדורי, בתרגום שירה טמיר).

## קישורים חיצוניים

* עמק הפחד באתר פרויקט גוטנברג
* עמק הפחד באתר ויקיטקסט באנגלית

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:ספרי 1915
נמל התעופה לונדון גטוויק

**נמל התעופה לונדון גטוויק** (באנגלית: **London Gatwick Airport**) הוא נמל תעופה הממוקם כ-45 קילומטר דרומית ללונדון. זהו הנמל השני העמוס ביותר בבריטניה אחרי נמל התעופה לונדון הית'רו, ונמל התעופה החד מסלולי העמוס ביותר בעולם. הוא נחנך בשנת 1928, וקיבל את שמו ממסלול מרוצי הסוסים שנבנה במקום ב-1891.

בנמל שני טרמינלים - צפוני ודרומי. רכבת קלה באורך של 1.2 קילומטר מקשרת ביניהם לאורך כל שעות היממה, מדי שתי דקות, ללא עלות לנוסעים.

גטוויק משמש כנמל הבית של חברת התעופה הזולה איזי ג'ט. בשנת 2009 הוגדר גטוויק כשני בגודלו בין נמלי התעופה בבריטניה. בנמל נגבים מסי נמל נמוכים ועל כן חברות תעופה מוזלות רבות נוחתות בנמל.

## תחבורה מהנמל ללונדון
* האופציה היקרה ביותר היא רכבת אקספרס של חברת Gatwick Express המגיעה ישירות ללא עצירות לתחנת ויקטוריה שבמרכז לונדון. הקו פועל 24 שעות ביממה וזמן הנסיעה הממוצע הוא 30 דקות. מחיר כרטיס בכיוון אחד הוא כ 15 פאונד ולמחלקה ראשונה 22 פאונד.
* האופציה הזולה ביותר היא המיניבוסים של חברת easybus מקבוצת easygroup שמפעילה בין היתר את חברת התעופה הזולה easyjet מחיר כרטיס בכיוון אחד מתחנת West Brompton מתחיל מ-2 פאונד וההזמנה היא כמו בטיסות - רק דרך האינטרנט. בפועל המחירים הם בין 4 פאונד ל 8 פאונד. זמן הנסיעה הוא כשעה וחמש דקות.
* אופציה נוספת היא רכבת של חברת Thameslink העוברת ביותר תחנות בלונדון. משך הנסיעה ארוך יותר כ-50 דקות והמחיר 8.5 פאונד
* אוטובוס של חברת האוטובוסים האירופאית National Express המגיע לתחנת ויקטוריה. זמן הנסיעה הוא כשעה וחצי ומחיר הנסיעה 7.5 פאונד.
* מונית של חברת המוניות של שדה התעופה Checker Cars. במחיר ממוצע של כ-35 פאונד.
* רכבת נוסעים רגילה National Rail, המתופעלת על ידי שתי חברות (First Capital Connect ו - Southern) היוצאות ממגוון תחנות בלונדון כגון: ויקטוריה, לונדון ברידג', פארינגטון, קלפהאם, סנט פאנקרס, בלקפיירס.... זמן הנסיעה בין 30 ל-50 דקות תלוי בקו. המחיר בין 8 ל - 10 פאונד לנסיעה.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר Gatwick Express
* אתר Easy bus
*  שדה התעופה גטוויק נחנך במעמד אליזבת השנייה, 1958, ארכיון הסרטונים של AP

גטוויק
מלאכי הקדוש

ממוזער
**מלאכי הקדוש** (1094 – 2 בנובמבר 1148) הוא קדוש נוצרי מאירלנד. שמו באירית הוא Máel Máedóc Ua Morgair, או Maelmhaedhoc Ó Morgair (באירית מודרנית). מלאכי היה הארכיבישוף של ארמה (כיום בצפון אירלנד). מספר ניסים מיוחסים לו, ובנוסף מיוחסת לו נבואה אפוקליפטית אשר חוזה את זהותם של 112 האפיפיורים האחרונים אחרי סלסטינוס השני, הקרויה **[[נבואת האפיפיורים]]**. כיום מטילים היסטוריונים ספק, אם מלאכי הקדוש הוא אכן מחבר "נבואת האפיפיורים" ורואים בו חיבור אפוקריפי מן המאה ה-16.

מלאכי הקדוש היה מיודד עם ברנאר מקלרבו ומת במנזר קלרבו שבצרפת של ימינו. האפיפיור אינוקנטיוס השלישי הכריז עליו כקדוש ב-6 ביולי 1199 ובכך הוא הפך לאירי הראשון אשר הוכרז כקדוש. יום החג שלו הוא ה-3 בנובמבר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1094
קטגוריה:נפטרים ב-1148
אנגלברג

**אנגלברג** (בגרמנית: **Engelberg**) היא עיירת נופש בקנטון אובוולדן בשווייץ, השוכנת למרגלות הר טיטליס. בימי הביניים שכן באנגלברג מנזר בנדיקטיני והוא שימש כמרכז חינוך. במאה ה-19 יצא לאנגלברג שם בינלאומי כעיירת נופש, מרפא ורוגע. באנגלברג חיים כיום 3,500 תושבים.

באנגלברג אתר סקי והיא התחרתה על אירוח אולימפיאדת החורף של 1928, אולם המשחקים התקיימו בסופו של דבר בסנט מוריץ שבשווייץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר לשכת התיירות העירוני
* 
* 

קטגוריה:אובוולדן: ערים
גלריה לאמנות

[ממוזער|260px|גלריה ב[ארמיטאז', בסנקט פטרבורג שברוסיה]]
ממוזער|200px|הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון
**גלריה לאמנות** היא חלל להצגת יצירות אמנות, במיוחד אוספי ציור או פיסול. מקור המונח במונח האדריכלי "גלריה", המתייחס למרפסת של כנסייה. כיום נעשה שימוש במונח להבחנה בין מוזיאונים לחללים פרטיים או מסחריים, או קטנים יותר. עם זאת, ההבחנה בין מוזיאון לאמנות וגלריה מטושטשת: קיימות גלריות ציבוריות או לא-מסחריות; וקיימים מוזיאונים קטנים ופרטיים.

במקרים רבים מתרכזות גלריות לאמנות עכשווית, המוכרות עבודות של אמנים בני זמננו, באזורים מסוימים בערים גדולות: למשל אזור הרחובות בן-יהודה וגורדון, נווה צדק או אזור קריית המלאכה בתל אביב, אזור צ'לסי בניו יורק, או אזור מיטֶה בברלין.

נהוג שאמנים מיוצגים על ידי גלריה, ובכך משמשת הגלריה לא רק כחלל תצוגה אלא כמעין סוכנות. גלריות מסחריות מתקיימות כלכלית באמצעות עמלות שאותן הן גובות על מכירה של יצירות המוצגות בהן או של יצירות של אמנים המיוצגים על ידיהן. על מנת לקיים תערוכות איכותיות, שוכרות גלריות רבות את שירותיהם של אוצרים.

במונח "גלריה" נעשה שימוש לתיאור ספרייה של קובצי תמונות השמורה באינטרנט. לעיתים קרויה גלריה כזו "גלריה מקוונת".

גלריה גם מתארת את החלק העליון בחלוקה של קומה לשתי קומות כאשר גובה התקרה מאפשר זאת על ידי הוספת קונסטרוקציה. מקובל לעשות זאת כתוספת במבנים עתיקים ובמבני תעשייה שהוסבו למגורים הנקראים לופט, מקור השם בשנות ה-80 של המאה ה-20 כאשר כתוצאה מצפיפות ומחסור בדירות אמנים צעירים עברו להתגורר במבני תעשייה בערים הגדולות, אמנים אלו נהגו לאחסן את עבודותיהם בחלק מהחלל שהוגבה לשם כך לשם חיסכון במקום ובעצם שימש כגלריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות
קרב אראס (1654)

**קרב אראס**, התרחש ב-23 באוגוסט 1654 - 25 באוגוסט 1654. הקרב נערך בקרבת העיירה אראס. הקרב הסתיים בניצחון מוחץ של הצבא הצרפתי בפיקודו של אנרי דה לה טור ד'אוברן, רוזן טורן, על הצבא הספרדי בפיקודו של לואי השני, נסיך דה קונדה ולאופולד וילהלם, ארכידוכס אוסטריה.

## קישורים חיצוניים

אראס, קרב
קטגוריה:המאה ה-17
חלוקה מנהלית של אנגליה

שמאל|ממוזער|250px|חלוקת אנגליה למחוזות טקסיים
שמאל|ממוזער|250px|מפת החלוקה המנהלית של אנגליה למחוזות ולרבעי לונדון (בוורוד) ולרשויות יוניטריות (בצהוב)
**החלוקה המנהלית של [[אנגליה]]** (באנגלית: **Subdivisions of England**) היא בחלקה למטרות אדמיניסטרטיביות ובחלקה למטרות טקסיות. אנגליה כולה מחולקת ל-9 אזורים ול-48 מחוזות טקסיים. אזורי אנגליה מחולקים ל-34 מחוזות, ל-55 רשויות יוניטריות בנוסף ללונדון ולאיי סילי שלהם מעמד מיוחד.

## אזור משרדי ממשלתי

אזור משרדי ממשלתי (באנגלית: Government Office Region) הוא הדרגה הגבוהה ביותר של הממשל המקומי באנגליה. באפריל 1994, ממשלתו של ג'ון מייג'ור הקימה עשרה "אזורי משרד ממשלתיים" באנגליה, במטרה לתאם בין שירותי הממשל הניתנים לציבור בכל אזור ואזור בצורה יותר יעילה.
בשנת 1998 הוקמו אסיפות אזוריות לאזורי אנגליה, פרט ללונדון רבתי, אשר גם מחולקת לרבעים בשונה מהחלוקה המחוזית ביתר אזורי אנגליה.
כיום קיימים 9 אזורים לאחר שאזור מרזיסייד אוחד ב-1998 לתוך אזור צפון מערב אנגליה.

## מחוזות אנגליה

למטרות שאינן אדמיניסטרטיביות אנגליה מחולקת ל-48 מחוזות טקסיים (באנגלית: Ceremonial County). בראש כל מחוז ממונה לורד משנה, אשר נחשב למשנה למלך אך לא כמושל כללי. למטרות חלוקה של שלטון מקומי אנגליה מחולקת לאזורים עם שני שלבי ממשל – מחוזות (counties) ונפות (districts) או לרשות יוניטרית עם שלטון מקומי אחד. ישנם 34 מחוזות משני סוגים – 6 מטרופוליניים ו-28 מחוזות לא מטרופוליניים, ו-55 רשויות יוניטריות. מעמד מיוחד יש ללונדון ולאיי סילי.

### מחוז מטרופוליני
בשנת 1974 הוקמו באנגליה 6 מחוזות מטרופוליניים (באנגלית: Metropolitan County) אשר הוקמו לפי דוגמת אזור לונדון רבתי (אשר לא נחשב מחוז מטרופולין).
בשנת 1986 בעקבות ויכוחים על גובה המסים בין המועצות המחוזיות של מחוזות אלה, אשר היו בעיקר בשליטת מפלגת הלייבור, לבין הממשל השמרני בראשות מרגרט תאצ'ר, הוחלט על ביטול מחוזות אלה.

כיום לעיתים מתייחסים למחוזות אלה כ"מחוזות מטרופוליניים לשעבר" אך למרות שהמועצות בוטלו מחוזות אלה עדיין קיימים אך משמשים כמחוזות טקסיים.

ששת המחוזות המטרופוליניים ותתי-המחוזות:

### מחוז לא מטרופוליני
**מחוז לא מטרופוליני**, המכונה גם **מחוז שייר** (באנגלית: Shire County, "שייר קאונטי") הוא ישות מחוזית שאינה מטרופולין. השימוש במונח "מחוז שייר" אינו רשמי והוא בא מהשמות ההיסטוריים של מחוזות אלה עם הסיומת שייר (לדוגמה: יורקשייר), חלק מהמחוזות שינו את שמם והשמיטו את הסיומת "שייר". המילה "שייר" באה מאנגלית עתיקה ומשמעותה מחוז. כיום באנגליה 28 מחוזות שייר.

### רשות יוניטרית
**רשות יוניטרית** (Unitary Authority) הן בעצם ערים מספיק גדולות אשר יכולות להתקיים באופן עצמאי מחוץ למחוז, שהמועצות שלהן הן היחידות באזוריהן.
למעשה רשויות אלה לא לגמרי עצמאיות, ומבצעות את סמכויותיהן בשיתוף עם רשויות שונות. בנוסף בחלק מרשויות אלה קימות קהילות שלהן מועצות משלהן.

## תת מחוזות
המחוזות שהוזכרו קודם מחולקים לתת מחוזות:
***נפה (District)** – המחוזות הלא מטרופוליניים מחולקים לנפות שלהם מועצת מחוז. ישנן 201 נפות כאלו.
***רובע (Borough)** – המחוזות המטרופוליניים מחולקים לערים/רבעים. ישנם 36 כאלו.
***רובעי לונדון (London boroughs)** – לונדון מחולקת ל-32 רבעים ולסיטי של לונדון יש מעמד מיוחד.

## קישורים חיצוניים

* רשימה מלאה של כל המחוזות והערים בבריטניה

*
יחזקאל שושני

**יחזקאל שושני** (באנגלית: **Jeheskel Shoshani**; 1943 – 20 במאי 2008) היה חוקר פילים ישראלי, מהבולטים בעולם, שנרצח בפיגוע באתיופיה, בה לימד וחקר בשנותיו האחרונות.

## ביוגרפיה
שושני גדל בשכונת התקווה בתל אביב, והתעניין בפילים כבר בצעירותו. שירת בצה"ל בנח"ל המוצנח. למד זואולוגיה במישיגן שבארצות הברית ונסע לחקור פילים במקומות שונים בעולם, כמו סרי לנקה וקניה. שושני לימד כ-25 שנה באוניברסיטת ויין סטייט בדטרויט שבמישיגן. הוא גם הקים עמותה של חובבי פילים בארצות הברית.

מ-1999 חי באריתריאה שבמזרח אפריקה, לימד באוניברסיטת אסמרה, וחקר פילים באזור הגבול עם אתיופיה. בעקבות הלחימה באזור, עבר בשנת 2007 לחקור פילים באתיופיה עצמה. בנוסף לימד באוניברסיטת אדיס אבבה.

שושני עסק באנטומיה ובהתפתחות האבולוציונית של פילים, השפעת השינויים האקולוגיים על אורח חייהם, גנטיקה של פילים, סיבת הנדידה שלהם, וכן הקשר בין הפיל לחיות קרובות אליו כמו שפן הסלע והתחש. הוא פעל לשימור אוכלוסייתם בפארק קפטא שירארו בגבול אתיופיה-אריתריאה, והתנגד לציד פילים, שעלול לטענתו להכחיד אותם בהדרגה ולגרום לקריסה של המערכת האקולוגית.

ב-20 במאי 2008 נרצח שושני בעת פיצוץ מיניבוס בו נסע באדיס אבבה.

## ספריו
* Elephants: Majestic Creatures of the Wild (עם פרנק נייט)
* Elephants
* The Proboscidea: Evolution and Palaeoecology of Elephants and Their Relatives (עם פסקל טסי)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זואולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:שכונת התקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנרצחו בחו"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
אן, הנסיכה המלכותית

**אן, הנסיכה המלכותית** (באנגלית: **Anne, Princess Royal**; נולדה ב-15 באוגוסט 1950) היא בתה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, אחותו של המלך צ'ארלס השלישי והנסיכה השביעית שנושאת בתואר "נסיכה מלכותית". הנסיכה הייתה הראשונה מבית המלוכה הבריטי שהשתתפה בתחרויות האולימפיאדה.

## ביוגרפיה
הנסיכה **אן אליזבת אליס לואיז** נולדה בבית קלרנס שבלונדון. לנסיכה אליזבת, הדוכסית מאדינבורו ופיליפ דוכס אדינבורו ונכדתם של ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת ואליזבת, המלכה האם, מצד אמה, ושל אנדראס, נסיך יוון ודנמרק, ואליס, נסיכת באטנברג, מצד אביה. בעת לידתה היא הייתה השלישית בסדר הירושה לכתר הבריטי (לאחר אמה, שהייתה אז יורשת העצר, ואחיה הבכור, הנסיך צ'ארלס, דוכס קורנוול). נכון ל-2025 היא ה-18 בסדר הירושה.

אן התחנכה בארמון בקינגהאם ולאחר מכן נשלחה לבית ספר ציבורי בקנט, שם התחברה עם הנסיכה בסמה מירדן. בנעוריה היא החלה לקחת חלק במחויבות הממלכתיות שהוטלו על אמה. בשנת 1981, לאחר פרישת סבתה אליזבת מהתפקיד, נבחרה אן לרקטור אוניברסיטת לונדון. בשנת 1987 הוענק לאן תואר נסיכה מלכותית, תואר המוענק באופן מסורתי לבתו הבכורה של מלך אנגליה. בשנת 1996 מונתה על ידי אמה לשמש כבאת כוחה בראש אספת הכנסייה של סקוטלנד. בתפקיד זה הייתה אן חברת משפחת המלוכה הבריטית בעלת החשיבות הגבוהה ביותר בסקוטלנד (לאחר הוריה, ראשי המדינה). בשנת 1974 הצליחה הנסיכה לחמוק מניסיון חטיפה בעת שנסעה ברחובות לונדון (שומר ראשה ואחרים נפצעו בתקרית).

הנסיכה אן היא בת משפחת המלוכה המבצעת נכון ל-2011 את מרב עבודות הצדקה שבחסות בית המלוכה. אן מחזיקה בתפקידים רשמיים ביותר מ-200 ארגוני צדקה ורווחה. משנת 1970 היא עומדת בראש ארגון ארצי למען ילדים, ובשנת 1991 נוסדה על ידה קרן למטרות סיוע. פעילות מטעמה מבוצעת גם מחוץ לממלכה, בין היתר בטיפול במדינות העולם השלישי. בשנת 1994 היא הוכתרה על ידי אמה כחברת מסדר הבירית.

אן מעורבת באופן ניכר בתחום הספורט. היא התחרתה ברכיבה על סוסים באליפות אירופה בשנים 1971 ו-1975, ובאולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976. היא שימשה ומשמשת נציגת בריטניה בוועד האולימפי הבין-לאומי ונשיאת ארגוני ספורט שונים.

אן נישאה פעמיים. מנישואיה הראשונים למארק פיליפס נולדו שני ילדיה: פיטר פיליפס וזארה טינדל. נישואיהם התקיימו בין השנים 1973–1992. לאחריהם נישאה בשנית לטימותי לורנס. פיליפס ולורנס שירתו כקצינים בצבא הבריטי בזמן הכרותם עם הנסיכה.

ב-30 בדצמבר 2010 נולדה נכדתה הראשונה של הנסיכה אן, סוואנה פיליפס (בת בכורה לפיטר פיליפס), שהיא גם הנינה הראשונה של המלכה אליזבת השנייה.

## אילן יוחסין

## סדר הירושה לכתר הבריטי

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:נסיכות מלכותיות
קטגוריה:בית וינדזור: אישים
קטגוריה:אבירים וגבירות של מסדר הדרדר
קטגוריה:עמיתות החברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים בני המלוכה של החברה המלכותית
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר שירות המלכה
קטגוריה:רוכבות סוסים בריטיות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות בריטיות
קטגוריה:עסקני ספורט בריטים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:רוכבי סוסים אולימפיים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1950
סיבוכיות קוד

**סיבוכיות קוד** היא ערך המייצג מורכבות של תוכנת המחשב. היא נבדלת מסיבוכיות זמן וסיבוכיות מקום בכך שאינה מעריכה ביצוע אלגוריתם אבסטרקטי בערכי פונקציות של גודל הקלט, אלא קוד מסוים המממש אלגוריתם כלשהו. מימושים שונים של אלגוריתמים זהים יכולים להיות בסיבוכיות קוד שונה, וזה אף נדרש כאחד מהקריטריונים של שימושיות מדד סיבוכיות קוד.

## מדדי סיבוכיות קוד
ישנם מספר מדדים שמשמשים להערכת סיבוכיות קוד, כשכל מדד תוקף את בעיית ההערכה מזווית אחרת. הסיבה היא שאין ממש הגדרה ברורה למושג **מורכבות הקוד**, ולכן עצם ההערכה של סיבוכיות הקוד, או מורכבותו, תלויה קודם כל במה נתפס כ"מורכב".

המדדים היותר נפוצים הם:
* **שורות קוד** - המדד הזה בודק את סיבוכיות הקוד מההיבט הפשוט של גודל הקוד. לעיתים, עצם בדיקת אורך הקוד נותנת מושג סביר לגבי מורכבותו. למשל, לפי תקני קוד המקובלים בתעשייה, נהוג שאורך שגרת קוד בודדת לא יעלה על כ-200 שורות קוד.

* **[[סיבוכיות ציקלומטית]]** (Cyclomatic Complexity) - זהו למעשה המדד הראשון לסיבוכיות קוד, שבו משתמשים החל מפרסומו ב-1976, ועד היום. למדד הזה קוראים, לפעמים, **סיבוכיות מקקייב** (McCabe's Complexity) או **ערך הסיבוכיות הציקלומטית** (Cyclomatic Complexity Number - CCN). הערך מייצג את מספר מסלולי הבקרה הנפרדים בקוד (code branching). בדרך כלל, יתכוונו לסיבוכיות ציקלומטית כשמדברים על סיבוכיות קוד באופן כללי. ישנו קשר ישיר בין ערך הסיבוכיות הציקלומטית של הקוד, לבין מספר תסריטי בדיקה הנפרדים הנדרשים לבדוק את הקוד, מה שמוסיף לערכו של המדד הזה, ומשתמשים בו על מנת לבדוק **היתכנות בדיקה** (testability) של הקוד. ככל שערכי הCCN גבוהים יותר, כך נדרשים יותר תסריטי בדיקה **ייחודיים** על מנת לבדוק את כל מסלולי הבקרה האפשריים של התוכנה הנבדקת. על בסיס וכהרחבה לסיבוכיות ציקלומטית, פותחה בישראל נוסחה לחישוב סיבוכיות סנכרון המעריכה את הסיבוכיות הנוספת של תוכנות מקביליות הנגרמת על ידי פקודות סנכרון בקוד.

* **מדד קישוריות** (Coupling Measure) - המדד הזה נותן ערך מספרי לקישורים הדדים בין מודולי תוכנה שונים. ככל שמודולים קשורים יותר אחד לשני (פונים אחד לשני ומשתמשים בנתונים אחד של השני) כך הערך הזה יהיה גבוה יותר. בתכנות מונחה עצמים, ערך גבוה של מדד הקישוריות מסמן ניתוח מערכת לוקה בחסר, שהביא להפרדה של מודולים שקשורים ברמה הלוגית.

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבוכיות
קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:תכנות
זלמן יוסף הלוי סולובייצ'יק

**זלמן יוסף הלוי סולובייצ'יק** (ה'תרל"ה, 1874 - ל' בסיון ה'תש"ב, 15 ביוני 1942) היה רוקח ועסקן ציבור ביישוב הישן בירושלים, שימש מנהל הוועד הכללי של ארגון "כנסת ישראל" ונשיא אגודת אחווה.

## חייו ופועלו
נולד בעיר העתיקה בירושלים, בחול המועד סוכות ה'תרל"ה לחנה ביילה ושמחה ('לונדונר') סולובייצ'יק, בנו של אליהו צבי סולובייצ'יק, אשר היה נכדו של רבי חיים מוולוז'ין, מייסד ישיבת וולוז'ין, ובן דודו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק.

הוא נחשב כ"רופא לא מדופלם" והיה ידוע בכינוי "זלמן אופטייקר" (ביידיש משמעו "הרוקח"), משום שבגיל העשרה המאוחר הוא נסע ללונדון ללמוד רוקחות.

וכמה שנים אחרי ששב לארץ, כשהיה בן עשרים, הוא פתח בית מרקחת בשכונת מאה שערים עם שותפיו יעקב מלומד ומנדל קרמר.

לימודיו ובקיאותו ברוקחות הקנו לו מוניטין בקרב הרופאים ואנשי הקהילה בירושלים; רבים מהם היו מחכים לאישורו לפני שהיו עוקבים אחרי עצות רופאיהם. לעיתים קרובות הוא התבקש להשתתף בהתייעצויות הרופאים שהתלבטו בדרך הטיפול בחולים במצב חמור.

כשהיה בן שמונה עשרה נשא לאשה את חיה רייזה בת משה צבי לוינזון ממייסדי שכונת מאה שערים ומראשוני פתח תקווה. חיה הייתה ידועה בעבודת הקהילה שלה. היא נפטרה בי"ט בסיוון ה'תרפ"ו בירושלים.

בית המרקחת שפתח היה רק אחד מפועליו לצדקה ותרומות לנזקקים. בזמן מלחמת העולם הראשונה, כשהיה גזבר ועד העזרה של הג'וינט בירושלים, פעל למען הנזקקים לעזרה, החל מביקורי חולים (למרות סכנת הנפילה בידי משמרות הצבא הטורקי שמשירות בו הוא השתמט), וכלה בנתינת תרופות בחינם לכל מי שנצרך להם.

בנוסף לפעילויות הצדקה תרם בחזונו ובמעשיו לבניית הקהילה ולהתרחבותה. כמנהל הוועד הכללי של כנסת ישראל הוא גישר את היישוב החדש עם היישוב הישן כאשר השכיל לשזור את אמונות העבר בפעולות תנועת התחייה החדשה ויזם שיטות חדשות כדי לייעל את פעולות הוועד הכולל. כמו כן שימש כנשיא אגודת אחווה.

סולובייצ'יק הגה מספר רעיונות שהוגשמו, חלקם בחייו וחלקם לאחר מותו. בין השאר, היה מיוזמי שכונת קריית שמואל בירושלים (שנוסד על ידי "אוצר החסד קרן שמואל" בשנת ה'תרפ"ה) ובית הכנסת אוהל רבקה שבמרכזה (מנדבה של רבקה רוטברג). 

אף על פי שהיה בין הראשונים לצאת מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים, יזם להגדיל את מספר היהודים בעיר העתיקה. הוא ארגן את הקמת אגודת "ש.י.ל.ה" - "שובה ישראל לעיר העתיקה" ושיתף ברעיונו את פנחס רוטנברג (יושב ראש הוועד הלאומי), ומנחם אוסישקין (נשיא הקרן הקיימת לישראל) שתמכו והמשיכו בפועלו זה לאחר מותו ממחלה בל' בסיון ה'תש"ב, 15 ביוני 1942.

## משפחתו
אחותו חיה שרה נישאה לרב מרדכי יהושע קרויזר, מאבות משפחת קרויזר. בנו, חיים, היה מראשי פקידי בנק אפ"ק, בנו יצחק ליב היה אביו של פרופסור רונלד סאלווי. בנו הוא פיטר סאלווי  נשיא אוניברסיטת ייל. נכדו אסף שלוי, בנו של חיים, היה ממייסדי קיבוץ בארי. נינתו מעיין בר ובעלה יובל נרצחו בטבח בקיבוץ בארי ב-7 באוקטובר.

## קישורים חיצוניים
* 
* מתוך ספר הראשון לשושלת בריסק, בהערה שם

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
זלמן יוסף הלוי סולובייצ'יק
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:רוקחים ביישוב
קטגוריה:חברי אגודת אחוה
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
יום הזיכרון (ארצות הברית)

שמאל|ממוזער|250px|בית קברות אמריקאי במהלך יום הזיכרון בארצות הברית
בארצות הברית, **יום הזיכרון** (באנגלית: **Memorial Day**) הוא יום זיכרון לאומי ללוחמי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנהרגו בעת מילוי תפקידם. יום זה מצוין מדי שנה ביום שני האחרון בחודש מאי.

יום זיכרון זה נקבע בשנת 1868 על מנת לכבד את זכרם של חיילי צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית, אך לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך ליום זיכרון לאומי לכל נפגעי המלחמות או כל המבצעים הצבאיים שבהם השתתפו הכוחות המזוינים של ארצות הברית. 

ביום זה נערכים טקסי זיכרון בבתי הקברות בארצות הברית ודגלי ארצות הברית מורדים לחצי התורן. בנוסף מתנדבים מקשטים את כל קברי החיילים בבתי הקברות הלאומיים בדגלים קטנים.

על מנת לאפשר לכלל הציבור האמריקאי להשתתף ללא קושי בטקסי יום הזיכרון, נקבע יום הזיכרון האמריקאי כיום חופשה רשמי בו העובדים רשאים להיעדר מהעבודה לפי החוק. משום כך יום זה מציין לאמריקאים את תחילת עונת הקיץ משום שזהו יום החופשה הרשמי הראשון של עונת הקיץ. לפיכך, אמריקאים רבים מציינים יום זה בעריכת פיקניקים בפארקים הציבוריים יחד עם משפחותיהם, קניות (ישנם מבצעים רבים בחנויות ביום זה), בטיולים או בהשתתפות באירועי ספורט. בנוסף, בריכות שחייה רבות נוהגות להיפתח לציבור ביום זה.

## ראו גם
*יום הזיכרון (הממלכה המאוחדת)
*יום הזיכרון לשואה ולגבורה
*יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל

## קישורים חיצוניים

*  
* 

קטגוריה:חגים אמריקאיים
ארצות הברית
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות הנצחה
קטגוריה:יום שני
רחוב 59

ממוזער|מבט מערבה מהקצה המזרחי של רחוב 59
**רחוב 59** (באנגלית: **59th Street**) הוא רחוב המשתרע ממזרח למערב ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. 

## מהלך השדרה
הרחוב הוא אחד הרחובות החוצים (ממערב למזרח) המרכזיים של העיר - ובמרביתו הוא רחוב דו סטרי (למעט מקטע שבין השדרה התשיעית והשדרה העשירית בו הרחוב חד סטרי לכיוון מערב). 

בשדרה השנייה מתקשר הרחוב עם גשר קווינסבורו המכונה בשל כך בכינוי "גשר רחוב 59" (**59th Street Bridge**).

בחלקו האמצעי, בין השדרה החמישית וכיכר קולומבוס נקרא הרחוב בכינוי "סנטרל פארק דרום" (Central Park South) בשל היותו הגבול הדרומי של סנטרל פארק.

הרחוב מהווה את הגבול בין אזור מידטאון מנהטן ואזור מנהטן העליונה (אפר מנהטן). הרחוב מהווה למעשה נקודת סיום של שדרות מנהטן (אף שבפועל השדרות ממשיכות) ושמות השדרות משתנים ברחוב 59: השדרה השמינית (כפי שהיא נקראת דרומית לרחוב) משנה את שמה ל"סנטרל פארק מערב" (צפונית לרחוב 59), השדרה התשיעית משנה את שמה ל"שדרת קולומבוס" צפונית לרחוב זה, השדרה העשירית מכונה "שדרת אמסטרדם" צפונית לרחוב, והשדרה ה-11 מכונה "שדרת וסט אנד" צפונית לרחוב 59.

## אתרים בעלי חשיבות
במפגש הרחוב עם שדרת לקסינגטון נמצא סניף הדגל של רשת חנויות הכולבו הידועות בלומינגדיילס; במפגש הרחוב עם השדרה החמישית ממוקם סניף מלון פלאזה של העיר ניו יורק. 
בין השדרה החמישית וכיכר קולומבוס הרחוב מהווה את הגבול הדרומי של סנטרל פארק. במפגש הרחוב עם כיכר קולומבוס נמצאים המלון הבינלאומי טראמפ, מרכז טיים וורנר ובניין כיכר קולומבוס 2. במפגש הרחוב עם השדרה העשירית נמצא בית החולים סנט לוק'ס - רוזוולט. במפגש הרחוב עם השדרה השנייה ומעט לכיוון רחוב 60, ממוקמת תחנת הרכבל לאי רוזוולט.

פארק נהר ההדסון המשתרע לאורך גדת נהר ההדסון מפארק באטרי שבדרום האי מנהטן, מסתיים ברחוב 59.

## קישורים חיצוניים

59
רחוב 57

[ממוזער|250px|מבט מכיוון נהר ה[הדסון (נהר)|הדסון לעבר הרחוב.]]
**רחוב 57** (באנגלית: **57th Street**) הוא רחוב המשתרע ממזרח למערב ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. 

הרחוב משתרע ממערב למזרח ומקשר בין נהר ההדסון והכביש המהיר של הווסט סייד במערב האי מנהטן, לבין דרך FDR ואיסט ריבר במזרח האי.

הרחוב דו סיטרי, ורוחבו 30 מטרים, וזאת בהתאם לתוכנית חברי הוועדה (1811) אשר קבעה את הרחוב כעורק תחבורה חוצה ראשי.

הרחוב ידוע בגלריות הרבות שבו.

הרחוב מהווה נקודת התחלה של מצעד ההצדעה לישראל השנתי.
## אתרים בעלי חשיבות
ברחוב מבנים אתרים ידועים רבים ובהם מלון ארבע העונות (Four Seasons) (בגוש הבניינים שבין שדרת מדיסון ושדרת פארק; בניין פולר (במפגש הרחוב עם שדרת מדיסון) ובו גלריות רבות לאמנות; חנות הדגל של טיפני (במפגש הרחוב עם השדרה החמישית) בו צולמה סצנה מתוך הסרט "ארוחת בוקר בטיפאני"; קרנגי הול (במפגש הרחוב עם השדרה השביעית) ובסמוך לו חדר התה הרוסי; מגדל הרסט (במפגש הרחוב עם השדרה השמינית), ומרכז השידור של רשת CBS (בגוש הבניינים שבין השדרה העשירית והשדרה ה-11).

## קישורים חיצוניים

* חנויות עיקריות לאורך הרחוב

57
ריבוי אזרחויות

שמאל|ממוזער|250px|המדינות אשר מסומנות בצבע ירוק הן המדינות בהן מותר להחזיק בריבוי אזרחויות והמדינות אשר אינן מתירות להחזיק באזרחות מסומנות בצבע אדום. המדינות המסומנות בצבע אפור הן המדינות לגביהן אין מידע. במדינות רבות המצב יותר מסובך מ"כן" או "לא" חד-משמעי.
**ריבוי אזרחויות** או **אזרחות כפולה** היא מצב שבו יש לאדם אזרחות בשתי מדינות או יותר.

לכל מדינה חוקים משלה לפיהם מוענקת האזרחות. חלק מהמדינות מעניקות אזרחות באופן אוטומטי בלידה לאנשים שאחד מהוריהם הוא אזרח באותה מדינה (אזרחות מתוקף לידה), או לאנשים שנולדו בתחום המדינה, או דרך נישואים לאזרח המדינה. מדינות אחרות (כמו אוסטרליה) מגבילות את ההענקה של האזרחות לילדיהם של אזרחי המדינה לפי תנאים מוגדרים. בנוסף אזרחות מוענקת בתהליך אזרוח - במצב זה מדינות רבות שומרות את הזכות לפסול את האזרחות של אותם התושבים אם יראו לנכון לעשות כן.

רוב המדינות המאפשרות לתושביהן להחזיק באזרחות כפולה אינן מכירות בכך שתושביהן הם רב-לאומיים, כלומר הן מחשיבות את אזרחיהן כאזרחי מדינתם בלבד. פירוש הדבר לדוגמה הוא כי אדם בעל אזרחות כפולה אינו יכול להסתמך על השימוש באזרחות הנוספת כמסמך פורמלי מזהה בפני הרשויות במדינה הנוספת שבה הוא אזרח. מדינות אחרות, כמו איראן או מקסיקו, מסרבות באופן עקרוני לתת שירותים קונסולריים לאזרחיהן כאשר הם מתגוררים כאזרחים במדינה בה הקונסוליה ממוקמת.

קיימות גם מדינות רבות אשר אינן מעוניינות שאזרחיהן יחזיקו כלל באזרחות כפולה, ומשום כך הן נוקטות בצעדים מחמירים כדי למנוע התפשטות תופעה זו. לעיתים עצם הבקשה של אזרחות נוספת עלולה להוביל לפסילה אוטומטית של האזרחות אם האזרחות האחרת הושגה באופן פעיל בשליטתו של המבקש (לדוגמה, בדנמרק, יפן, סינגפור והודו) או אף גוררת עונש על פשיעה בשל השגת אזרחות נוספת (בערב הסעודית). במדינות אחרות לעיתים ירשו להחזיק מספר לא מוגבל של אזרחויות. אף על פי כן, משום שכל מדינה מחליטה לעצמה מי הם האזרחים שלה, בהתבסס אך ורק על החוקים שלה ובדרך כלל בלי להתחשב בחוקים של המדינות האחרות, ייתכן מצב שבו אדם יהיה אזרח בשתי מדינות או יותר, אף שבחלק מהמדינות או בכולן חל איסור על החזקה באזרחות כפולה.

במדינות רבות האזרחות הכפולה אף נחשבת רצויה בעיני השלטון משום שהיא מגבירה את ההזדמנויות של אזרחיהן לתחרות ולבניית קשרים גלובליים. מדינות אחדות אף נקטו בצעדים אקטיביים כאשר החלו לאשר לאזרחיהן להחזיק באזרחות כפולה (כמו אוסטרליה, מאז 4 באפריל 2002).

בישראל אדם רשאי להחזיק בריבוי אזרחויות. חריג לכלל זה נקבע בתיקון לחוק יסוד: הכנסת משנת ה'תשנ"ו (סעיף 16א) ולפיו חבר הכנסת לא רשאי להצהיר אמונים אלא אם פעל להסרת אזרחותו הנוספת, אם הדבר אפשרי לפי חוקי אותה מדינה. סעיפים דומים קיימים בחוק יסוד: הממשלה (סעיף קטן 6(ד)) בנוגע למינוי לשר בממשלת ישראל וכן בחוק בתי המשפט, חוק הקאדים, חוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים וחוק הדיינים לגבי שופטים, קאדים, קאדים-מד'הב ודיינים בבתי דין-רבניים בהתאמה. על פי חוק האזרחות אדם המתאזרח שלא מכוח חוק השבות חייב לוותר על אזרחות קודמת.

## לקריאה נוספת
* בן הרצוג, **אזרחות כפולה בישראל - בין אידאולוגיה לפרגמטיזם**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2025.

## קישורים חיצוניים

* , בספר החוקים הפתוח

קטגוריה:הגירה
קטגוריה:משפט בין-לאומי
קטגוריה:אזרחות