open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נס רשות המכס האוסטרלית

**נס רשות המכס האוסטרלית** הוא דגל ימי אשר מונף על ספינות רשות המכס האוסטרלית ולעיתים על בנייני הרשות. כל ספינה אשר משמשת בתפקיד רשמי מטעם רשות המכס האוסטרלית חייבת להניף נס זה. הגרסה הנוכחית היא למעשה הדגל הלאומי של אוסטרליה בצירוף המילה "CUSTOMS" (באנגלית: "מכס") באותיות בולטות בין כוכב חבר העמים לצלב הדרומי. העיצוב הנוכחי נמצא בשימוש הרשות מאז 1988.

## ההיסטוריה של הדגל
### דגל המכס הקולוניאלי
דרישות החוק הבריטי כי על ספינות רשות המכס יונף דגל ייחודי מוכרות עוד משנת 1784. התיעוד הראשוני להנפת דגל מכס באוסטרליה היה דגל בית המכס של ניו סאות' ויילס ברשימות משרד הרשם והדואר של ניו סאות' ויילס משנת 1832. הדגל היה נס בריטי אדום מושחת בכתר זהב והאותיות **"CH"** על הארכית.

דגל מאוחר יותר של בית המכס של ניו סאות' ויילס תואר בהנחיות ממשלת המושבה

### דגל המכס בחבר העמים של אוסטרליה
חוק המכס 1901 הועבר מיד לאחר איחוד אוסטרליה וכמו חקיקות בריטיות וקולוניאליות רבות דרש שימוש בדגל מכס. הדגל הראשון אשר הונף תחת החוק החדש תואר בכתב העת של חבר העמים של אוסטרליה

דבר המלך במועצה מ-16 ביוני 1904 שינה את החקיקה והוריד את המילה "אוסטרליה" מהדגל.

השינוי לגרסה הנוכחית של הדגל הושג בתיקון מס SR297 17 בדצמבר 1987 ויושם ב-1 בינואר 1988.

## מקורות

*P. Chinn & K. Hannan, Flying the Customs flag, *Manifest* Winter 2005, Australian Customs Service ISSN 1329-7961. Page 27
.

## קישורים חיצוניים
* 

מכס

אוסטרליה, נס רשות המכס
קטגוריה:דגלים בצבע אדום-כחול-לבן
פורטיטודו בולוניה

**פורטיטודו פלקנסטרו בולוניה 103** הוא מועדון כדורסל איטלקי מהעיר בולוניה המתמודד בסרייה A2.

## היסטוריה
עד אמצע שנות ה-90 הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ומדי פעם העפילה לליגה הבכירה, ללא הצלחה יתרה. 
בעונת 1967/68 הגיעה לגמר הגביע האיטלקי והפסידה לפרטנופה נאפולי.
בעונת 1976/77 הגיעה הקבוצה לגמר גביע קוראץ' והפסידה לקבוצת ק.ק ספליט.

לאחר שג'יורג'יו סראניולי התמנה לנשיא המועדון בשנת 1993, המועדון החל לצבור תאוצה בסוף שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21 ותוך שנים מספר הפך המועדון לאחד המועדונים הבכירים באיטליה ובאירופה. בין הישגיו אפשר למנות פעמיים זכייה באליפות איטליה, את הזכייה בגביע האיטלקי ואת הישגו המרשים באירופה עד היום, כשהגיע לגמר היורוליג בשנת 2004, בו לבסוף הובס על ידי מכבי תל אביב.

בשנת 2007 ספונסר המועדון היה רשת חנויות הכלבו אופים.

בשנת 2009 הורדה הקבוצה לליגה הרביעית עקב בעיות כלכליות. ובשנת 2010 זכתה בגביע הליגות הנמוכות כשניצחה בגמר את קבוצת פולגר ליברטס פורלי. מאז עלתה הקבוצה  בחזרה במערכת הליגות עד שחזרה לליגה הראשונה ב-2019.

לקבוצה יריבות עירונית קשה ורבת שנים עם וירטוס בולוניה.

אולם הבית של המועדון הוא היכל פלאדוצה המכיל כ-5,800 מקומות ישיבה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל האיטלקית בכדורסל|ליגת העל האיטלקית]]:**
**אליפות (2): 2000, 2005
**מקום שני: 1996, 1997, 1998
***[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]:**
**זכייה (1): 1998
**גמר: 1968
***הסופרקאפ האיטלקי:**
**זכייה (2): 1998, 2005
***[[יורוליג]]:**
**גמר: 2004
***[[גביע קוראץ']]**:
**גמר: 1977

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:בולוניה: ספורט
רוזנטל

**רוזנטל** (גרמנית: Rosenthal, יידיש: רויזנטאָל) הוא שם משפחה יהודי שמקורו בגרמנית, ופירושו המילולי 'עמק שושנים'.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
בזייה

**בזייה** (בצרפתית: **Béziers**; בספרות העברית הביניימית **בדרש**), עיר בחבל אוקסיטניה בדרום צרפת בקרבת חוף הים התיכון.

בזייה שוכנת על צוק מעל נחל אורב וב-2007 נאמדה אוכלוסייתה ב-76,000 תושבים. שמה נחרט בהיסטוריה בגלל הטבח שנערך בתושביה הקתולים והקתרים במהלך מסע הצלב האלביגנזי.

בבזייה חיו בימי הביניים הרבנים משולם בן משה מבדרש, ידעיה הפניני ואביו, המשורר רבי אברהם בדרשי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קנבס

שמאל|ממוזער|250px|פינה של מסגרת עץ ועליה מתוח קנבס לציור
**קַנְבָס** (בעברית: **בד ציור**) הוא בד הארוג בצורה גסה ומשמש ליצירת מפרשים, אוהלים, לציפוי סירות קאנו וכדומה. הבד גם פופולרי כמשטח לציור.

מקור המילה "קנבס" במאה ה-13, במילה "canevaz" שבאנגלית עתיקה, או במילה "canevas" שבצרפתית עתיקה. שתיהן נובעות, כנראה, מן המילה "cannapaceus" שפירושה בלטינית וולגארית הוא "עשוי מקנבוס". בד הקנבס המודרני עשוי מכותנה או מפשתן ושונה מבדים כגון ג'ינס באופן האריגה הפשוט שלו (Plain weave). בארצות הברית מקובל לדרג בדי קנבס באחת משתי דרכים: על פי משקלם (אונקיות ליארד רבוע), על פי מספר דירוג כך שככל שהמספר גבוה יותר כך הבד קל יותר.

## קנבס כבד ציור
החל מן המאה ה-14 הפך הקנבס למשטח ציור נפוץ לציור בצבע שמן. עד לשימוש בקנבס, היה מקובל להשתמש בלוחות עץ, שעליהם היה נהוג לצייר בעיקר בצבעי טמפרה. עד המאה ה-16 וה-17 קיבל הקנבס מעמד בכורה באיטליה ובצפון אירופה. בין האמנים המובילים בשימוש בקנבס היו הציירים הוונציאנים כגון אנדראה מנטניה (Andrea Mantegna), שהבד היה זמין עבורם בשל היות העיר מעצמה ימית.

לפני הציור נהוג למתוח את בד הקנבס על גבי מסגרת עץ ולמרוח אותו בשכבה של ג'סו. תפקיד הג'סו הוא למנוע מן הצבע לחלחל אל תוך סיבי הבד, דבר העלול לגרום לריקבון שלהם.

## ראו גם
* הדפסה על קנבס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קטגוריה:בדים
קטגוריה:סיבים
פול וולפוביץ

**פול וולפוביץ** (באנגלית: **Paul Dundes Wolfowitz**; נולד ב-22 בדצמבר 1943) הוא דיפלומט ואיש ממשל יהודי-אמריקני אשר כיהן גם כנשיא הבנק העולמי. לפני תפקידו האחרון, הוא כיהן כשגריר ארצות הברית באינדונזיה וכסגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית. כיום הוא מכהן כחוקר במכון המחקר השמרני American Enterprise Institute (AEI), אשר בו הוא עוסק בנושאים של כלכלה בינלאומית, אפריקה ושותפויות ציבוריות-פרטיות.

כסגן שר ההגנה האמריקני, הוא היה מההוגים הבולטים של "דוקטרינת בוש" הקובעת כי על ארצות הברית להתמודד עם איומים חיצוניים לפני התממשותם, על ידי נקיטה, במידת הצורך, במכת מנע (preemption) ועל ידי קידום הדמוקרטיה במזרח התיכון, כדי למנוע מארגוני טרור את הבסיס לתמיכה בהם. עם תום הכהונה הראשונה של ממשל בוש, וולפוביץ מונה לתפקיד נשיא הבנק העולמי. לאחר שכיהן בתפקיד זה כשנתיים הוא התפטר בעקבות הגילוי כי סייע לקידומה של בת זוגו בבנק העולמי. הוא דובר אנגלית, ערבית, צרפתית, גרמנית, עברית ואינדונזית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קצרמר דיפלומטים
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים באינדונזיה
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:נאו-קונסרבטיבים
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:חברי AEI
קטגוריה:נשיאי הבנק העולמי
קטגוריה:משנים למזכיר ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:חברי ועד השלישייה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
פתחה נגשת

**פתחה נגשת** (בגעז: ፍትሐ ነገሥት, בעברית: "חוק המלכים") הוא ספר אשר נכתב במצרים במהלך 1240 על ידי הסופר הקופטי אבו אלפאדל אבן אלעסאל ('Abul Fada'il Ibn al-'Assal) בשפה הערבית שיותר מאוחר תורגם לשפת הגעז ונהפך לחוקה הרשמית של האימפריה האתיופית.

## תוכן
החלק הראשון של הספר עוסק בעיקר בענייני כמורה ודת בנוסף למבנה של הכנסייה. בנוסף לכך מוזכרים גם פסוקים וחלקים מהתנ"ך וכתבי קדושים נוצרים שונים כמו כן נכלל בה גם החלטות ועידת ניקיאה וועידת אנטיוכיה.

בחלק השני הספר עוסק בענייני משפחה, מנהל מקומי. בהמשך ישנם את החובות והזכויות של השליט חלק זה מכונה בשם "קאנון המלכים" חלק זה הוא למעשה אוסף מכמה ספרים של ימי הביניים, הספרים הם:

*פרוצירוס נומוס ("Procheiros Nomos") - קודקס חוקים שנקבעו על יד הקיסר הביזנטי בסיליוס הראשון.
*הגרסה הערבית של ספר החוקים הסורי-רומאי ("The Syro-Roman Law Book") משנת 480.
*הגרסה הערבית של אקלוגה ("Ecloga") ספר חוקים ביזנטי נוסף שפורסם על ידי הקיסר לאו השלישי ב-726.
*ספר נוסף מצוות ספר התנ"ך ("Precepts of the Old Testament") הכולל בתוכו מצוות וציווים מהתורה עם פירוש נוצרי.

נוסף על כך הספר מושפע גם מהמשפט הרומי של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון בתחילה ספר זה היה ידוע כ"אוסף הקאנונים" ובגרסתו הערבית בשם "הנומוכאנון של איבן א-עסל" הכוונה המקורית הייתה שהספר יהווה מדריך לנוצרים קופטים.

## כחוקה

האזכורים הראשונים של הספר בשפת הגעז היה בשנת 1450 תחת שלטונו של הקיסר זרע יעקב. אך הספר נהפך לחוקה רק כאשר עלה לשלטון הקיסר סרצה דנגל ב-1563. הגרסה האתיופית של הספר אינה כוללת בתוכה את הערות של הסופר המקורי יחד עם זאת נוספו לו הגרסאות האתיופיות של הספרים שממנו הוא נלקח וכך זכה לשמו "חוק המלכים" חוקה כתובה ראשונה לאימפריה האתיופית. הפתחה נגשת במהלך שנות שלטונו של יורש העצר טפרי מקונן ב-1921 כונה על ידו כספר אכזרי וחסר תועלת, טפרי ניסה לשנותו והוסיף לו תיקונים מודרניים אך בגלל ההתנגדות הוא לא ביטל אותו, ב-1931 כאשר הומלך בשם היילה סלאסי הוא ביטל אותו לגמרי וחוקק חוקה מודרנית חדשה.

## לקריאה נוספת
*אבא פאולוס צדוה ופטר ל. סטרוסס, **פתחה נגשת: חוק המלכים**, (אנגלית)

קטגוריה:אתיופיה: פוליטיקה
קטגוריה:ספרות געז
קטגוריה:אתיופיה: חוקות
אתיופית, האימפריה ה-
שעונית מבאישה

**שְעוֹנִית מַבְאִישָׁה** (שם מדעי: *Passiflora foetida*, מוכרת גם בשם **מרקוזה פראית**) היא מטפס זוחל בעלת פרי אכיל ועלים בעלי ריח דוחה. היא מקומית לאמריקה הדרומית ולאיים הקריביים, וניתן למצוא אותה גם במדינות דרום מזרח אסיה כגון וייטנאם והוואי.

## תיאור
ימין|ממוזער|160px|עלי שעונית מבאישה
הגבעולים דקים ומכוסים בשערות דביקות בצבע צהוב. העלים בעלי שלוש או חמש אונות, שעירים ודביקים. הם משחררים ריח דוחה בעת מעיכה. הפרחים לבנים עד קרם בקוטר 5–6 ס"מ. הפרי עגול בקוטר 2–3 ס"מ, צהוב-כתום עד אדום בהבשלה ומכיל מספר זרעים שחורים קבועים בציפה. הפרי נאכל והזרעים מופצים על ידי ציפורים.

החפים של צמח זה משמשים כמלכודת לחרקים, אך עדיין לא ידוע האם הצמח מעכל וניזון מהם או שמא זהו רק מנגנון להגנה על הפרחים והפרי.

שעונית זו מסוגלת לסבול קרקע יבשה, אך משגשגת בקרקע לחה. במקומות מסוימים, מין זה נחשב מין פולש.

## שימושים
לפרי השעונית המבאישה יש קליפה אדומה דקה, המקיפה ציפה לבנה סמוקה בטעם מתקתק עדין, וגודלו הוא בערך כגודלו של כדור פינג פונג. מלבד הפרי, גם העלים הצעירים והאמירים הם אכילים.

ברפואה המסורתית בווייטנאם, משמשת חליטת עלי הצמח המיובשים כאמצעי נגד נדודי שינה.

## גלריה

תמונה:P foetida fruit.jpg|פירות
תמונה:P foetida bracts.jpg|חפים
תמונה:Passiflora foetida - DSCF2778.JPG|עלווה ופרח
תמונה:Passiflora foetida - DSCF2691.JPG|שחלה לאחר הפריה
תמונה:Passiflora foetida MHNT.BOT.2009.13.9.jpg


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
פטיש אוויר

[שמאל|ממוזער|240px|שימוש בפטיש אוויר בעבודות בניית [סכר של רשות עמק טנסי, שנת 1942]]
שמאל|ממוזער|240px|עבודות בינוי עירוניות באמצעות פטיש אוויר (המדחס נראה ברקע)
[שמאל|ממוזער|240px|פטיש הידראולי המותקן על [מחפר בעת ביצוע עבודות תשתית]]
**פטיש אוויר** (מוכר בסלנג עברי גם כ"**קונגו**" או "**קנגו**") הוא כלי עבודה פנאומטי (המופעל על ידי לחץ אוויר) נייד, המשמש לחציבה באמצעות תנועות חוזרות ונשנות של הקשה. שימושיו העיקריים של הכלי הם חציבה בסלע ושבירת מדרכות במסגרת עבודות בינוי עירוניות. בשפה האנגלית במדינות צפון אמריקה ובאוסטרליה הוא מכונה Jackhammer.

## מנגנון הפעולה
טכניקת הקידוח של הכלי דומה להפעלת פטיש או אזמל, והוא מבצע את מלאכת החציבה תוך נעיצה של הלהב שלו בחומר הנחצב - בניגוד לתנועה הסיבובית של כלים כגון מקדחה. 

טכניקת החציבה של פטיש האוויר מסתמכת על משקלו הרב של הכלי, אשר מקל על חדירת הלהב אל תוך החומר הנחצב. תחת השפעת הכבידה, משקלו של הכלי מכה במשטח פעם אחר פעם, עם כל מחזור של הקשה. יתר על כן, מפעיל הכלי משתמש לעיתים גם במשקל גופו על מנת להפעיל לחץ על המכשיר ולהקל בחדירתו למשטח הנחצב. בשל כך, השימוש בכלי לחציבה בקירות או במשטחים משופעים בתלילות אינו יעיל. 

לחץ האוויר לפטיש האוויר מסופק בדרך כלל על ידי מדחס אוויר (נפוץ בכינויו בישראל "קומפרסור", שמו של המדחס בשפות לועזיות [Kompresor]) נייד. כיום נפוץ השימוש במדחסים בורגיים המונעים במנוע דיזל. אך בעבר היו נפוצים גם מדחסי בוכנה. המדחס ממוקם בדרך כלל על עגלה נגררת, עליה מותקן גם גנרטור חשמלי לטובת הפעלת כלים חשמליים אחרים ואספקת אור.

## כלים נוספים המשמשים למטרות דומות
* **פטיש הידראולי** - משתמש בכוח של דחיסת נוזל על מנת לבצע את פעולתו. זהו כלי גדול משמעותית מפטיש האוויר, ומוצמד לעיתים לכלי צמ"ה כגון מחפרים ומחפרונים. הכלי ההידראולי משמש לעבודות בינוי, חציבה, כרייה או הריסת מבנים.
* **פטישון** - כלי חשמלי, קטן יותר מפטיש האוויר הסטנדרטי, אשר מדמה באמצעים אלקטרו-מכניים את פעולת ההקשה. כלי זה מיועד בדרך כלל למשימות בינוי פשוטות (ולעיתים אף למלאכות שיפוץ ביתיות), או למקומות שאינם נגישים לציוד כבד ולעגלת המדחס.

## סכנות לבריאות
הרעש שמפיק פטיש האוויר בהקשותיו, בשילוב עם רעש מדחס האוויר, יכולים להגיע עד לרמה מסוכנת של 100 דציבל במרחק של 2 מטרים מנקודת ההפעלה. רעש זה עלול לגרום לנזקי שמיעה (בעיקר לטיניטוס), ועל כן מפעילי הכלי מחויבים ברוב המקרים בחבישת כיסוי אוזניים. פטישי אוויר חדישים כוללים משתיק קול המורכב בצורה גלילית על הכלי (בדומה לפעולתו של משתיק קול המורכב על כלי ירייה).

סכנה נוספת לבריאות נובעת מחשיפה ממושכת לויברציה שמייצר המכשיר. ויברציה זו עלולה לגרום לכשלים בזרימת הדם באצבעות המפעיל - תופעה המכונה "אצבע לבנה". הוויברציה עלולה אף לגרום לנזק בעצב התווך בשורש כף היד.

## פטיש האוויר בתרבות הישראלית
בסרט תעלת בלאומילך של אפרים קישון משנת 1969, הדמות המרכזית היא אדם משוגע אשר מפגין גילויי אהבה לפטיש האוויר שלו - ומשתמש בו על מנת לחצוב תעלה לאורך רחוב אלנבי בתל אביב. עלילת הסרט עוסקת ברעש הרב שמלאכת הקדיחה מייצרת, תוך הפרעה לרווחת התושבים במקום, ובסצנות מסוימות בסרט לא ניתן לשמוע דבר פרט לרעש הקדיחה הבלתי פוסק.

בסלנג הישראלי, הכינוי "פטיש אוויר" שימש בעבר כהרחבה לכינוי "פטיש", והוא מהווה כינוי מחמיא לגבר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
אוויר
קטגוריה:כלי עבודה פנאומטיים
שעונית חיקית

**שעונית חיקית** (שם מדעי: *Passiflora alata*) המכונה גם **שעונית בעלת גבעול דמוי כנף**, היא מטפס הנושא פרי אכיל. היא מקומית לאמזוניה אשר בברזיל. המקומיים אשר חיים באזורים שבהם צמח זה משגשג מכנים אותו אאוּוָקה, אשר משמעותו כוכב אדום בשל מראה הפרח.
הפרי גם כן מאוד מוערך על ידי המקומיים ונאמר שהוא טעים.

## תיאור
העלים אובליים או מוארכים, באורך 10-15 ס"מ ו 1-10 ס"מ רוחב. הפרח ריחני וקוטרו 7-10 ס"מ. לרוב פורח בסוף הקיץ או תחילת הסתיו, זקוק לשמש מלאה. מין זה מושך דבורים, פרפרים וציפורים ומתאים לגידול בבית.

הפרי מזכיר ביצה בצורתו, צבעו צהוב עד כתום בהיר, אורכו 8-15 ס"מ ורוחבו 5-10 ס"מ. משקלו מ-90 ועד 300 גרם. הפרי מטופח במספר אזורים בברזיל ומאוד מוערך שם בגלל מספרם המועט של פרחיו.

## גלריה

Passiflora alata - DSCF2703.jpg|עלווה
Passiflora alata1.jpg|מבט צידי
Passiflora alata2.jpg|גבעול עם פרחים
Passiflora alata4.jpg|מבט מלמעלה
Passiflora alata flower.jpg|פרח


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם קרטיס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
ילדה

ממוזער|ילדה בת 3
ממוזער|200px|ילדה בכפר אפיווטקה שבברזיל
**ילדה** היא נקבה אנושית צעירה בתקופה שמהלידה ועד גיל ההתבגרות. 

המונח משמש לעיתים קרובות גם כמילה נרדפת ל"בת". עם זאת המונח "בת" יכול לתאר גם יחס שארות הקושר נקבה אל הוריה (המושג המקביל לזכר הוא ילד). כמו כן ההבחנה בן או בת יכולה לחול על אישה בכל הגילים. החל מגיל ההתבגרות מכונה האישה "נערה".

היחס והמעמד של בנות בכל חברה קשור בדרך כלל במעמדן של הנשים באותה התרבות. בתרבויות בהן לנשים יש מעמד חברתי נמוך, בנות עשויות להיות לא רצויות על ידי הוריהן, והמדינה עלולה להשקיע פחות משאבים במתן שירותים הנחוצים לבנות.

## דמוגרפיה
בדרך כלל נולדים מעט יותר בנים מבנות (בארצות הברית לדוגמה נולדים כ-105 בנים לכל 100 בנות), אך אצל בנות יש מעט פחות סיכויים למות בילדות.

בשנת 2011 היו בהודו 91 בנות מתחת לגיל 6 לכל 100 בנים. מפקד האוכלוסין של 2011 הראה כי שיעור הבנות בהשוואה לבנים מתחת לגיל 6 ירד גם בעשור האחרון מ-927 בנות עבור כל 1,000 בנים בשנת 2001 ל-918 בנות עבור כל 1,000 בנים בשנת 2011. בסין שיעור הבנות בהשוואה לבנים הוא 794 בנות עבור כל 1,000 בנים באזורים כפריים. באזרבייג'ן שיעור הבנות בהשוואה לבנים הוא כ-862 בנות לכל 1,000 בנים בממוצע בשנה.

סטיבן מושר, נשיא המכון לחקר אוכלוסין בוושינגטון, ציין בעבר: "עשרים וחמישה מיליון גברים בסין לא יכולים למצוא כלות כי יש מחסור בנשים צעירות ... ולכן יצטרכו לנסוע לחו"ל על מנת למצוא כלות." אחת הסיבות לחוסר האיזון המגדרי באזורים הללו הוא הגידול סחר בבני אדם לתעשיית המין. דו"ח האו"ם משנת 2005 קבע כי במסגרת הסחר בבני אדם בסין עד 800,000 אנשים עברו מסין למדינות שונות כאשר כ-80% הם נשים ונערות.

## ראו גם
* ילדות
* נערה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדות
קטגוריה:מגדר
קטגוריה:מעגל החיים
קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:מונחים לנשים
קטגוריה:אדם
קרקסון

**קרקסון** (בצרפתית: **Carcassonne**) היא עיר מבוצרת בחבל אוקסיטניה בדרום־מערב צרפת, בקרבת הגבול עם ספרד.

## גאוגרפיה
קרקסון ממוקמת על הדרך הקדומה המחברת בין הים התיכון ובין האוקיינוס האטלנטי, במרחק כ-80 קילומטרים מטולוז. ב-1999 התגוררו בעיר 43,950 תושבים.

בעיר קתדרלה הבנויה בסגנון גותי, אך היא ידועה בעיקר בזכות ביצוריה המרשימים, הכוללים חומת עיר כפולה ובה משובצים צריחים ומגדלי שמירה. הביצורים שוקמו במאה ה-19 על ידי האדריכל והמשמר הצרפתי אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק. העיר מהווה את אחת התחנות של תעלת מידי.

ב-1997 הוכרזה העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון כאתר מורשת עולמית.

קיימות עדויות על נוכחות יהודים בעיר עוד במהלך המאה ה-9, כמו גם עדויות שאבותיו היהודים של נוסטרדמוס מוצאם מעיר זו. בהמשך הם גורשו מהעיר מספר פעמים וקיבלו אישור לחזור. בתקופת מלחמת העולם השנייה, האזור היה תחת שליטה של משטר וישי ופליטים יהודים רבים הגיעו לעיר. המצב החמיר לאחר שהאזור נכבש על ידי הנאצים. אלבר גו, כומר מקומי פעל להצלת יהודים ועל פעילתו הוכר כחסיד אומות העולם.

## גלריה

Carcassonne - Cathédrale St-Michel.jpg|חזית קתדרלת סן מישל בקרקסון
Carcassonne - la Cité.jpg|חומות העיר
Tour Pinte.JPG|חומות העיר והמצודה
Cite carca nuit.jpg|החומה הכפולה ומגדלי שמירה בלילה


File:Ciudadela, Carcasona, Francia, 2023-01-07, DD 216-218 HDR.jpg|צילום פנורמי של חומות העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון בלילה


## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* קהילת יהודי קארקאסון באתר אנו – מוזיאון העם היהודי
* 

קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
שעונית רפואית

**שעונית רפואית** (שם מדעי: *Passiflora incarnata*) המכונה **מייפופ** או **שעונית סגולה** היא מטפס רב שנתי מהיר צמיחה בעל גבעולים נכרכים או מטפסים, פרחים גדולים ומורכבים, ועלי ואבקנים בולטים. זהו אחד מצמחי השעונית העמידים ביותר לקור. זהו צמח בר נפוץ בדרום ארצות הברית.

## תיאור
הגבעולים חלקים או שעירים, ארוכים ונכרכים ובעלי מספר רב של קנוקנות. העלים מנוגדים ובעלי שלוש אונות באורך 6–15 ס"מ. הם בעלי שתי בלוטות מאפיינות בבסיס להב הפטוטרת. הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת כחולים-לבנים. העטרה לבנה וסגולה היא תוספת עדינה בין עלי הכותרת לכותרת הפרח. הפרח הגדול מסודר לרוב בטבעת מסביב לעלי הכותרת והגביע. הם מואבקים על ידי חרקים כגון דבורת עץ, ובעלי אי התאם עצמי.

הפרי הבשרני, הנקרא פסיפלורה, הוא ענבה צהבהבה בגודלה של ביצת תרנגולת. צבעה הירוק משתנה לכתום בהבשלה. הפרי מתוק ואכיל, אך בעל זרעים רבים ולרוב משמש לחיות בר. הפרי אהוב על זחלים של פרפרים מסוימים.

## שימוש וגידול
באופן מסורתי הצמח בצורתו הטרייה או המיובשת שימש כצמח מרפא לטיפול בהתקפי חרדה ונדודי שינה. בצורתו הטחונה שימש באירופה לחליטת תה. גומי לעיסה בעל השפעה מרגיעה מיוצר מהצמח.

ה**מייפופ** גדלה בבתי גידול מופרעים, אזורים סבוכים, שדות מרעה פרועים, צידי דרכים וליד מסילות רכבת. היא משגשגת במקומות עם הרבה אור שמש, ואינה גדלה במקומות מיוערים היכן שאור השמש נחסם על ידי העצים.

## גלריה

תמונה:Passiflora fruit 8043.jpg|פרי באמצע הקיץ
תמונה:Photos-photos 1088121309 BeelyBee.jpg|האבקה על ידי דבורת עץ
תמונה:OQ Passion flower.jpg|מבט מלמעלה
תמונה:Passiflora incarnata1Hunda.jpg|פרחים ועלווה
תמונה:Passiflora incarnata flower.jpg|פרח המייפופ
תמונה:Passiflora incarnata fruit.jpg|פרי בתקריב


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
Death Magnetic

**Death Magnetic** (מאנגלית: **מוות מגנטי**) הוא האלבום התשיעי של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור ב-12 בספטמבר בשנת 2008. זהו אלבומה הראשון של הלהקה שבו משתתף הבאסיסט רוברט טרוחיו, ואלבומה הראשון שהופק על ידי ריק רובין.

## הפקה
### תהליך הכתיבה
בתחילת שנת 2004, סולן וגיטריסט מטאליקה ג'יימס הטפילד הודיע שהלהקה מנגנת חומר חדש באולפן, אך לא הזכיר אפשרות של הקלטת אלבום חדש. זמן קצר לאחר מכן, מתופף מטאליקה לארס אולריך חשף שבינואר של אותה השנה הלהקה מתכננת לחזור לאולפן. באוקטובר של אותה השנה הלהקה כבר כתבה והקליטה כ-50 שעות של חומרים, הכוללים מאות ריפים ואקורדים. ב-30 בספטמבר של אותה השנה נחשף ריאיון עם ג'יימס הטפילד שבו נאמר שהלהקה תחזור לאולפן באביב של שנת 2005 ותקליט את אלבומה התשיעי.

ב-10 במרץ של שנת 2006 נודע כי הלהקה מתכננת לנצל את ששת החודשים הבאים לכתיבת חומרים חדשים לאלבום, בנוסף לחודשיים שכבר ניצלו לאותה המטרה.
ב-20 במאי של אותה השנה חשף הגיטריסט קירק האמט שהלהקה סיימה לכתוב ולהלחין 15 שירים.

### תהליך ההקלטה

ב-1 בינואר של שנת 2007 מתופף מטאליקה לארס אולריך הסביר בריאיון למגזין ריבולבר שהלהקה מתכננת ליצור את האלבום החדש כפי שיצרה את האלבומים הקודמים: כתיבת שירים רבים ולאחר מכן הקלטתם באולפן.

ב-5 במרץ חשף אולריך שהלהקה הצרה את רשימת השירים הפוטנציאליים מ-25 ל-14, ושהקלטת 14 השירים הללו תחל בשבועות הקרובים.

### כותרת האלבום
ב-16 ביולי 2008, הטפילד העיר על כותרת האלבום:

### הוצאה לאור
[ממוזער|שמאל|250px|[קירק האמט מופיע בשנת 2007]]
בינואר של שנת 2008, מגזין *[[Stereo Warning]]* דיווח שהוצאת האלבום לאור תדחה עד לספטמבר של אותה השנה. האלבום, שיצירתו הסתיימה ב-10 באוגוסט של שנת 2008, יצא לאור ב-12 בספטמבר 2008, בארצות הברית.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת מטאליקה.

## מבצעים
**מטאליקה**
*ג'יימס הטפילד - גיטרה, שירה
*קירק האמט - גיטרה, קולות רקע
*רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע
*לארס אולריך - תופים, כלי הקשה

**מוזיקאים אורחים**
*דייוויד קמפבל - ניצוח

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני שנגרי-לה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
Summertime

"**Summertime**" (בעברית: "**תקופת הקיץ**") היא אריה מתוך האופרה פורגי ובס מאת האחים איירה וג'ורג' גרשווין. ג'ורג' הלחין ואיירה כתב את המילים יחד עם הזוג דובוס ודורותי הייוורד. אריה זו היא המוכרת ביותר מהאופרה, והפכה במהרה לאחד הסטנדרטים המפורסמים ביותר והמנוגנים ביותר בג'אז.

Summertime הוא שיר ערש המופיע בכל אחת משלוש המערכות של האופרה. פעמיים על ידי קלרה, ופעם אחת על ידי בס. גרשווין החל להלחין את היצירה בדצמבר 1933 ויש הטוענים שהוא הושפע משיר ערש אוקראיני ששמע בניו יורק, אך השפעת הפולק האפרו-אמריקאי של התקופה ניכרת בסגנון הקטע. יש הרואים בשיר עיבוד לספיריטואל האפרו-אמריקני "Sometimes I Feel Like a Motherless Child".

ישנם ביצועים רבים ל-Summertime החל בביצועי ג'אז, דוגמת הדואט של אלה פיצג'ראלד ולואי ארמסטרונג, או הביצוע של רביעיית הג'אז המודרני, וכלה בביצועים של מוזיקה פופולרית ומוזיקת רוק כגון הביצוע של ג'ניס ג'ופלין.

## קישורים חיצוניים

* אתר המעיד על כך שידועים לו כ-25 אלף ביצועים לקטע 

קטגוריה:שירי 1935
קטגוריה:סינגלים מ-1936
קטגוריה:סינגלים מ-1966
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:גרשווין
קטגוריה:שירי שרה ברייטמן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על הקיץ
קטגוריה:שירים על ילדות
קטגוריה:שירי ערש
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
שעונית מרובעת

**שעונית מרובעת** (שם מדעי: *Passiflora quadrangularis*) המכונה גם **שעונית ענקית** או **בא'אדי**, היא בעלת הפרי הגדול ביותר מבין השעוניות. הצמח מקומי לאזור האמזוניה בברזיל.

## תיאור
בעלת עלים חלקים, דמויי לב, אובליים או מחודדים, הפטוטרת נישאת מ-4-6 בלוטות, שורש בעל השפעה נרקוטית, עלים ריחניים, ופרי גדול ומאורך המכיל מספר זרעים משובצים בציפה חמצמצה ואכילה.

## גידול ושימושים
שעונית זו לעיתים מגודלת בחממות. המיץ משמש למשקאות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1759
היפוקרטס מכיוס

**היפוקרטס מכיוס** היה מתמטיקאי ואסטרונום יווני שחי באי כיוס במאה החמישית לפני הספירה בין 470 לפנה"ס ועד 410 לפנה"ס. הוא התמחה בעיקר בגאומטריה. הוא עסק בבעיות הגאומטריות של ימי קדם, וכן ידע על מספר משפטים חשובים, למשל שצלע משושה משוכלל החסום במעגל שווה לרדיוס המעגל, שזווית החסומה בחצי עיגול היא זווית ישרה ושהיחס בין מעגלים שווה ליחס בין ריבועים הבנויים על קוטריהם. הוא הראשון שחישב מתמטית שטח של צורה, הסהרון של היפוקרטס, שגבולותיה אינם מורכבים מקווים ישרים בלבד. הוא כנראה ידע להוכיח בצורה ריגורזית, פחות או יותר, לפחות חלק ממשפטיו. ככל הנראה הוא כתב ספר "יסודות", במבנה דומה לזה שבספרו המפורסם של אוקלידס כמאה שנים אחריו, אך הספר לא השתמר. 

בתחום האסטרונומיה הוא ניסה להסביר את תופעת השביט ושביל החלב.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
תצורת שורק

[שמאל|ממוזער|250px|סלעים מתצורת שורק מהתערוכה באולם הכניסה של [המכון למדעי כדור הארץ]]
[שמאל|ממוזער|250px|סלעי תצורת כסלון ב[נחל חלילים]]
**תצורת שורק** (Kus - במפות הגאולוגיות) היא תצורה גאולוגית בחבורת יהודה. היא נחשבת לשכבה שממנה נובעים מעיינות עם שפיעה נמוכה כמו : עין חמד ועין סטף. התצורה בנויה לסירוגין משכבות של אבני דולומיט ושכבות חוואר, צהבהב האטום למים, מהן נובעות מי המעיינות. בתקרה של התצורה מצויות אבני צור, בחלקן חלולות, המכונות כדורי אליהו. העובי המשוער של השכבה הוא 180 מטר.

## אפיוני התצורה
התצורה נמצאת מעל תצורת גבעת יערים ומתחת לתצורת כסלון. (ליד בית זית, נמצאו מוטבעים בסלע רצף של עקבות דינוזאורים (ראו בתמונה).

חלק מהטרסות החקלאיות, האופייניות להרי ירושלים, מנצלות את ה"מדרגות" של תצורת שורק. מדרגות המכילות קרקע פורייה, בעיקר טרה רוסה. אלו מהווים את השטחים הפוריים של הרי יהודה הודות לשפע המים שבתוכם וטיבה של האדמה.

מחשופים משכבה זו מצויים באזור שער הגיא, אבו גוש, בית זית ושמורת טבע נחל חלילים וגן לאומי עינות תלם מערבית ממבשרת ציון

הגיל המשוער של התצורה הוא קנומן בתקופת הקרטיקון עליון.

## מבנה האקוויפר
על האקוויפר של תצורות הרי יהודה דן חיים גבירצמן בספרו "משאבי מים בישראל" המובא בקישור של רשות המים. הוא מציין כי האקוויפר-ההר הנובע מתצורת שורק שייך לתת-האקוויפר התחתונה של הרי יהודה. . הוא מציין במאמרו כי "יש הטוענים שתצורת שורק היא אקוויטרד (Aquitard), דהיינו שכבה המוליכה מים באיטיות רבה – שכבה מוליכה למחצה או שכבה דולפת. מכאן גם נובעת שיפעת מי המעיינות הנמוכה בתצורת שורק. רק שתי התצורות מתחתיה : גבעת יערים וכפירה מהוות את התת-האקוויפר הנמוך (תצורת כיסלון היא דקה יחסית ולא נכללת).

## איכות מי מעיינות התצורה
מחקרם של א. סטרינסקי, ז. גרינברג, א. כץ בנושא פרמטרים כימיים מיקרוביאליים במעיינות בהרי יהודה של המשרד להגנת הסביבה מגיע למסקנות הבאות:
* "מבחינת הרכב המלחים המומסים שנבדקו, המים, ברוב נקודות הדגימה, מתאימים לשתייה. באחד המקורות (חאביס) נמצאו ריכוזים גבוהים יחסית של חומר לא רצוי.
* "התוצאות הבקטריאליות מראות כי ב-86% מהדגימות, המים אינם עומדים בקריטריון של מספר חיידקי קוליפורם שנקבעו לגבי מי שתייה או בריכות שחייה. חיידקי קולי צואתי נמצאו בכ-76% מהדגימות. בדגימות רבות נמצאו חיידקי פסאודומונס או טפילוקוקים. חריגה מהממדים של החיידקים האינדיקטוריים (קוליפורם וקולי צואתי) פוסלת את המים לשימוש כמי שתייה. רוב הבדיקות הראו חריגה ביותר מאינדיקטור אחד.
**הממצאים מצביעים על סכנה האורבת לבריאותם של המבקרים במעיינות, השותים את המים או המשתמשים בהם לבישול. הרחצה או אף הטבילה במים עלולות אף הן להיות מקור לתחלואה, עקב הימצאות חיידקים פתוגניים או מחוללי מחלה אחרים כדוגמת פטריות או נגיפים שלא נבדקו במחקר הנוכחי.**

ניתוח הנתונים לפי נקודות הדיגום השונות הראה שככל שנקודת הדיגום הייתה קרובה יותר למקור הנביעה, איכות המים הייתה טובה יותר. המים באיכות הגבוהה ביותר היו המים שנדגמו במקור עצמו, אך יש לזכור שבמרבית הנביעות לא ניתן היה להגיע למקור עצמו. איכות המים יורדת ככל שמתרחקים מהמקור לתעלות המובילות ולבריכות האגירה."

## הערות שוליים

שורק, תצורה
רישיקש

**רישיקש** (בדוואנגרי: **ऋषिकेश**) היא עיר ומועצה אזורית (municipal board) במחוז דהראדון במדינת אוטראקהאנד שבצפון הודו, 25 קילומטר צפונית לעיר הארידוואר. היא עיר קדושה להינדואיזם ומרכז עלייה לרגל. מאמינים הינדואים באים אליה כדי לטבול בנהר הגנגס. כמו כן היא הפכה למרכז מדיטציה ויוגה ומושכת אליה תיירים רבים.

במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2011 עמדה אוכלוסיית רישיקש על 102,138 תושבים, מהם 53% גברים ו-47% נשים. מהם 89% יודעי קרוא וכתוב, אחוז הגבוה מהממוצע בהודו.

## אטימולוגיה
רישיקשה (Hṛṣīkeśa) הוא אחד מכינויי האל וישנו ומשמעותו הוא "ריבון החושים".

## גאוגרפיה
רישיקש שוכנת למרגלות הרי ההימאליה והיא אחד משערי הכניסה אליהם ונקודת הפתיחה במסלול עלייה לרגל אל מרכזי עלייה לרגל הקדושים להינדואיזם ואל מקורות הגנגס. רישיקש היא מקום המפגש של נהר הגנגס ונהר צַ'נְדְרַבְּהָאגָה. בצדו המזרחי של הנהר שוכנת העיר ההודית רישיקש ובה רחובות שתי-וערב ובהם אזור המגורים והמסחר של תושבי העיר, בניגוד לאזור הרוחני והתיירותי שמאכלס לרוב אשראמים וכן אכסניות ושירותים שונים לתיירים במקום.

## תיירות
התיירות ברישיקש מתרכזת בשני אזורים סמוכים: לאקשמן-גְ'הוּלָה וראם-ג'הולה הנקראים על שם שני הגשרים התלויים (ג'הולה - झूला - גשר תלוי בהינדי) המחברים את שתי גדות הנהר (ועל שם שני האחים מהאפוס ראמאיאנה: ראמה ולאקשמן). ראם-ג'הולה הוא האזור בו מתרכזים מרב האשראמים והטקסים הדתיים השונים, בהם טקס התפילה "פוג'ה אארטי" המתקיים מדי ערב אל מול צלמו של שיווה, הממוקם על גדת נהר הגנגס.

תיירים מערביים נדרשים גם הם לכבד את קדושת המקום בדגש על צניעות ברחצה בנהר ואיסור רחצת נשים בביקיני. מוסדות דת שאינם הינדואים ממוקמים מחוץ לאזור המקדשים.

בסביבות העיר ישנן מספר אטרקציות למטיילים ובהם שמורות טבע הכוללות מפלים וכפרים. מהעיר ניתן לצאת גם צפונה למספר טרקים למקורות הגנגס (כגון טרק הגאנגוטרי וטרק עמק הפרחים).

בסביבה יערות וצמחייה עבותה, כמו כן מספר מסלולי רפטינג בנהר הגנגס, באורכים שונים.

רישיקש התפרסמה במערב כמקום בו להקת הביטלס ביקרה את המאהרישי מהש יוגי. ג'ון לנון הקליט במקום שיר בשם "The Happy Rishikesh Song", והלהקה הלחינה 48 שירים נוספים במהלך שהייתם באשראם של המאהרישי, וחלקם הופיעו באלבום הלבן. אמנים רבים נוספים כמו הלהקה The Beach Boys, הזמר דונובן והשחקנית קייט וינסלט ביקרו ברישיקש כדי למדוט וליצור. האשראם לא מאוכלס וניתן להיכנס אליו בתשלום שוחד ("בקשיש"). מתצפית מחלק מהמבנים ניתן לראות את נוף העיר רישיקש עד העיר הארידוואר.

לישראלים, המקום משמש חלק משביל החומוס.

## קישורים חיצוניים
* 

* רישיקש באתר הרשמי של מחוז דהראדון
* תמונות של ראם ג'הולה
* רישיקש בוויקיטראבל
* קטע וידאו על רישיקש

[מרכז|ממוזער|650px|[צילום פנורמי של מתחם ראם-ג'הולה ברישיקש]]

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:אוטראקהאנד
קטגוריה:שביל החומוס בהודו
מה השתבש?

**מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון** (באנגלית: **What Went Wrong?: Western Impact and Middle Eastern Response**) הוא ספר עיון קצר, המיועד לקהל הרחב, שנכתב על ידי המזרחן ברנרד לואיס. הספר נכתב מעט לפני פיגועי 11 בספטמבר, אולם יצא לאור מאוחר יותר (2002). הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית, וזכה להצלחה מסחרית.

## הרעיונות המובאים בספר

בספר מועלה הטענה שלאורך ההיסטוריה, בעיקר לאחר כישלון האימפריה העות'מאנית בקרב וינה בשנת 1683, לא ספג עולם האסלאם את תמורות המודרניזציה ולא הדביק את קצב ההתקדמות של העולם המערבי. הספר מתאר את התגובות השונות בעולם האסלאמי לשינוי שחל ביחסי הכוחות בינו לבין המערב, לאחר שבמשך מאות שנים הייתה הציוויליזציה המוסלמית מתקדמת בהרבה מזו האירופית. לואיס סוקר את ההסברים השונים שנתנו הוגי-דעות מוסלמים לשינוי (קרי, התשובות שנתנו המוסלמים לשאלה "מה השתבש") ואת ההצעות לפתרון שהעלו.

הספר מפרט רבים מכשלי הבאת המודרניזציה לעולם האסלאמי, ובסיומו מעלה בקצרה סיבות אפשריות לשיבוש שחל בעולם המוסלמי. בין האפשרויות, שלואיס נמנע מלהכריע ביניהן: ההתנגדות האיסלאמית לבנות שעונים ציבוריים, העדר סטנדרטים למדידות ליניאריות, המשטר האוטוקרטי, מעמדן הנמוך של הנשים, או גם האפשרות שהשאלה הנכונה אינה "מה השתבש אצל המוסלמים" אלא "מה גרם להצלחתם של האירופים".

## המהדורה העברית
* **מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון** / ברנרד לואיס (מאנגלית: מנשה ארבל; עריכה מדעית: גיא מעיין), אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תשס"ד-2004.

## קישורים חיצוניים
*עיקרי הספר, כפי שהובאו באתר כתב העת אטלנטיק  (- הדף לא קיים!)
*תיאור 

קטגוריה:מזרחנות
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
שלומית עמיחי

**שלומית עמיחי** (נולדה ב-1944) היא אשת חינוך, מנכ"לית משרד החינוך לשעבר.

## ביוגרפיה
עמיחי נולדה בקיבוץ קריית ענבים ובגיל 7 עברה משפחתה להתגורר בירושלים. היא למדה בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. בנעוריה הייתה עמיחי חניכה ומדריכה בתנועת "הנוער העובד והלומד" ובשירותה הצבאי הייתה מפקדת בבה"ד 12. בתום שירותה הצבאי היא נישאה, בשנת 1965, לרפי עמיחי ובמהלך השנים היא למדה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית ולימודי תואר שני במינהל החינוך מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1977 החלה עמיחי לעבוד באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך והתרבות. לאורך השנים היא החזיקה בתפקידים ניהוליים שונים: מנהלת מחלקה באגף התקציבים, מנהלת אגף הבחינות, ממונה ליישום דו"ח הררי לקידום המדע והטכנולוגיה, סגנית מנהל המינהל הפדגוגי, סמנכ"לית המשרד לענייני אמרכלות, ומנהלת המינהל להדרכה והשתלמות עובדי הוראה. כמו כן הייתה עמיחי חברה בוועדות מקצועיות שונות ועמדה בראש ועדת המכרזים של המשרד.

בשנים 1999–2001 כיהנה עמיחי כמנכ"לית משרד החינוך תחת השר יוסי שריד. בתקופת כהונתה החלו לפעול בחינות המיצ"ב. עם תחילת כהונתה של לימור לבנת במשרד, העבירה אותה מתפקידה ומינתה במקומה את רונית תירוש. עמיחי הגישה תביעת לבית הדין לעבודה לאחר שהופסקה עבודתה כמנכ"לית המשרד. היא טענה כי לבנת הפרה עמה חוזה. בית המשפט קבע שלא הייתה הפרת חוזה אך הבהיר ששרת החינוך, לימור לבנת, הדיחה את עמיחי, באופן לא ראוי, תוך זלזול בכבודה ובמעמדה.

עמיחי עברה לשמש מנכ"לית באלכ"א הג'וינט ומנהלת אגף ההתנדבות והפילנתרופיה בג'וינט. בשנת 2007 שבה לכהן כמנכ"ל משרד החינוך, תחת השרה יולי תמיר, לאחר ששמואל אבואב התפטר מתפקידו. תמיר אמרה שעמיחי היא מהמנכ"לים הטובים והמוערכים ביותר שהובילו את המשרד. ב-20 באפריל 2009, החליף אותה בתפקיד ד"ר שמשון שושני, כמינוי של השר גדעון סער.

מאז אוגוסט 2009, כיהנה עמיחי כיו"ר "חותם" - מיזם הכשרת סטודנטים מצטיינים להוראה שהוא שותפות בין הג'וינט, משרד החינוך, תנועת "הכל חינוך" ופילנתרופים פרטיים.

עמיחי אם לארבעה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:מנכ"לי משרד החינוך
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אהרן אברמוביץ'

**אהרן אברמוביץ**' (נולד ב-4 באוגוסט 1951) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית בשנים 1999–2001, מנכ"ל משרד המשפטים בשנים 2001–2006, ומנכ"ל משרד החוץ בשנים 2006–2009.

## ביוגרפיה
אברמוביץ' נולד בשכונת שמואל הנביא שבירושלים. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה במשרד המשפטים.

כעורך דין החל לעבוד בלשכת הייעוץ המשפטי של הסוכנות היהודית (1979–1985). הוא היה בשליחות הסוכנות בטורונטו שבקנדה (1985–1987) ובשובו לישראל מונה לסגן היועץ המשפטי של הסוכנות (1987–1995) וליועץ המשפטי של הסוכנות היהודית, הארגון הציוני העולמי, קרן היסוד והארגון היהודי להחזרת רכוש איל"ר (1995–1999).

בשנת 1999 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בשנת 2001 פרש מהסוכנות היהודית ועבר לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים, בו כיהן תחת השרים מאיר שטרית, יוסף לפיד וציפי לבני. בשנת 2006 הודיע על פרישתו מהמשרד, אך נענה לבקשתה של לבני ועבר עמה לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד החוץ. ב-2008 פרש גם מתפקידו במשרד זה. ב-2009 החל לעבוד כעורך דין, ובמקביל בין השנים 2011–2018 היה שותף מייסד של קרן הון סיכון גלילות קפיטל פרטנרס.

במהלך השנים הוא כיהן כדירקטור במינהל מקרקעי ישראל, באל על, במוזיאון ישראל, בספרייה הלאומית ובוועד המנהל של עמותת טבקה לצדק ושוויון ליוצאי אתיופיה. כיהן בתפקידי יו"ר דירקטוריון ארגון מסע, יו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית הדסה בירושלים, סגן יושב ראש קרן פרס בראשית ויו"ר דירקטוריון קופת הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית. בשנת 2017 מונה לדירקטור חיצוני בבנק דיסקונט.

אברמוביץ' שירת בצה"ל בחיל התותחנים בשנים 1969–1972. במלחמת ההתשה השתתף בלחימה במעוז פליקן ובמעוז טמפו, כלוחם בגדוד 403. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד 55. בשירות המילואים במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין בגדוד 412 ולחם בגזרת רמת הגולן. השתתף במשימת הפגזת דמשק על ידי תותחי צה"ל. במלחמת לבנון הראשונה שימש סמג"ד בגדוד 412 ולחם בקרבות על ביירות, וב-1988 מונה למפקד הגדוד. סיים את שירות המילואים כתפקיד סגן מפקד אגד ארטילרי 209 בדרגת סגן-אלוף.

נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:מנכ"לי משרד המשפטים
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:מנכ"לי הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:מפקדי גדודים בחיל התותחנים
קטגוריה:שמואל הנביא (שכונה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
יהודה בן מאיר הכהן

**רבי יהודה בן רבי מאיר הכהן** (980 (?) - 1050 (?)), נכדו של רבנו יהודה הכהן ליאונטין, היה רב אשכנזי יליד גרמניה במגנצא בתחילת המאה ה-11. רבי יהודה היה תלמידו של רבינו גרשום מאור הגולה (הרגמ"ה), מעמיתיו להנהגת הישיבה בעיר, ומראשי הישיבה לאחר מותו של רבינו גרשום. נקרא גם ר' יהודה ממגנצא.

בספרו "ספר הדינים" הוא כתב על מסעותיו ועל יהודי מזרח אירופה. הספר הוא הספר הרבני הראשון באירופה שחלקיו נשתיירו. הוא מכיל שו"ת ממרחבי יהדות אשכנז, כגון הונגריה, פולין ואוקראינה. הספר מציין את קייב ופשמישל כתחנות מסחר על דרך המסחר של סוחרים יהודים "הולכי רוסיה" שעסקו בסחר עבדים בארצות הסלאבים. אולי מדובר ברדהנים.

נשתמרו יותר מ-40 שאלות ותשובות שלו, רבות מהן בענייני מסחר ודיני כספים סבוכים. ידוע על שו"ת שכתב יחד עם רב אליעזר הגדול בן יצחק, חברו להנהגת הישיבה במגנצא, לקהילה היהודית בטרוייש (טרואה).

הספר זוהה בידי החוקר יום-טוב ליפמן צונץ בתוך כתב יד עם תשובות המהר"ם מרוטנברג. אך פרופסור אברהם גרוסמן שליקט בשנת תשל"ז את כל הידוע בשמו עד ה'תשל"ז, אמר שמעט מהתשובות שזוהו בידי צונץ, אינן מרבי יהודה בן מאיר הכהן.

בנו, רבנו שמואל בן יהודה הכהן, הוא מחבר הפיוט "מלאכי רחמים משרתי עליון" הנאמר בסליחות. בן נוסף, רבי אברהם הכהן, נודע אף הוא כפייטן. ידוע גם על בן בשם מאיר, שיש המזהים אותו עם רבי מאיר הכהן שנרצח בשנת ד'תתמ"ה בדרכו מוורמייזא למגנצא.

## לקריאה נוספת
*ספרו **[https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?188765& ספר הדינים]**, תשובותיו מלוקטות ממקורות שונים, בהוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, תשל"ז, באתר אוצר החכמה
*אשר פרישמן, **האשכנזים הראשונים - תלדות היהודים באירופה הצפונית מראשית התיישבותם עד פרעות תתנ"ו**, הוצאת הקיבוץ המאוחד- ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, 2008.
* אברהם גרוסמן, **חכמי אשכנז הראשונים**, ירושלים תשמ"א

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:נפטרים ב-1050
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-11
אולימפיאדת השחמט 1978

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-23** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בבואנוס איירס, שבארגנטינה, בין ה-25 באוקטובר ל-12 בנובמבר 1978.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* רומן ג'ינג'יחאשווילי (2550) 6+,5=,3-
* ולדימיר ליברזון (2555) 1+,6=,2-
* שמעון כגן (2465) 3+,2=,4-
* יעקב בליימן (2440) 3+,3=,1-
* נתן בירנבוים (2465) 4+,4=,0-
* יהודה גרינפלד (2330) 2+,7=0-

הנבחרת סיימה במקום 5.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד אקוודור 0:4 - ניצחון
** נגד ברזיל 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד ספרד 3:1 - הפסד
** נגד קנדה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד הפיליפינים 2:2 - תיקו
** נגד צרפת 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד רומניה 2:2 - תיקו
** נגד פינלנד 1:3 - ניצחון
** נגד פולין 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד ברית המועצות 2:2 - תיקו
** נגד קובה 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד ארצות הברית 2.5:1.5 - הפסד
** נגד הונגריה 2.5:1.5 - הפסד
** נגד גרמניה 2:2 - תיקו

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-8 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו נבחרת ישראל לא השתתפה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1978
קטגוריה:תחרויות שחמט בארגנטינה
קטגוריה:בואנוס איירס: תחרויות ספורט
קטגוריה:1978 בארגנטינה
אביגדור אוחנה

**אביגדור אוחנה**, מנכ"ל המשרד לשירותי דת לשעבר ופעיל מפלגת ש"ס.
כיום, משמש כמנכ״ל רשת בני יוסף, מעיין החינוך התורני.

אוחנה, בעל תואר ראשון במינהל עסקים מהקריה האקדמית קריית אונו ותואר שני במינהל עסקים מטורו קולג'
, הוסמך לרבנות בבית המדרש הגבוה להוראה שבירושלים. הוא החל לפעול בתנועת ש"ס בשנים הראשונות לקיומה, בהיותו המנכ"ל המייסד של ארגון "בני חיל" של אל המעיין בראשית שנות התשעים להפצת שיעורי תורה בקרב ילדים ונוער.

אוחנה שימש מאוחר יותר סמנכ"ל תנועת ש"ס, יועץ ליו"ר התנועה אלי ישי, עוזר פרלמנטרי, וכן יועץ לראש המועצה המקומית אלעד צביקה כהן. בבחירות לכנסת ה-17 מוקם אוחנה במקום ה-15 ברשימת מועמדי ש"ס לכנסת. בשנים 2006–2008 היה אוחנה יועץ בכיר לשר יצחק כהן שהופקד על המועצה לשירותי דת במשרד ראש הממשלה. לאחר הקמתו של המשרד לשירותי דת, בשנת 2008, מונה אוחנה למנכ"ל המשרד וסיים את תפקידו לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה.

אוחנה נשוי ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד הדתות
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: מנהל עסקים
קטגוריה:פעילי ש"ס
גלריית טייט

[ממוזער|שמאל|ה[לוגו של גלריית טייט. לכל אחת מארבע הגלריות לוגו זהה בצורתו ובגופניו, אולם צבע הלוגו שונה מגלריה לגלריה. התמונה מוצג לוגו הטייט מודרן.]]
**גלריית טייט** היא המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לאמנות מודרנית ולאמנות בריטית.

לגלריה ארבעה סניפים ברחבי הממלכה המאוחדת:
* טייט בריטניה (נפתח בשנת 1897 וקיבל את שמו הנוכחי בשנת 2000);
* טייט ליברפול (1988);
* טייט סנט אייווס (1993);
* טייט מודרן (2000).

## היסטוריה
[ממוזער|שמאל|250px|גלריית טייט המקורית. כיום [מוזיאון טייט בריטניה.]]
[ממוזער|שמאל|250px|[מוזיאון טייט ליברפול נפתח בשנת 1988.]]
[ממוזער|250px|שמאל|[מוזיאון טייט סנט אייווס, נפתח בשנת 1993.]]
[ממוזער|שמאל|250px|[מוזיאון טייט מודרן נפתח בשנת 2000.]]
הרעיון להקמת גלריה לאומית לאמנות הוצע לראשונה בממלכה המאוחדת בשנות ה-20 של המאה ה-19 על יד סר ג'ון לסטר, ברון דה טאבליי. בשנת 1847 תרם רוברט ורנון את אוספיו לגלריה הלאומית ומספר שנים לאחר מכן ג'ון שפסהאנקס תרם את אוספיו למוזיאון דרום קנזינגטון (לימים, מוזיאון ויקטוריה ואלברט). רק בשלהי המאה ה-19 הושג המימון להקמת גלריה לאמנות בריטית - במימונו של הנרי טייט. הגלריה הוקמה במילבנק, בפימליקו שברובע וסטמינסטר, על גדת נהר התמזה. טייט אף תרם לגלריה את אוספיו הנרחבים, בתנאי שאוצר המדינה ישלם את עלויות רכישת האתר. הגלריה נוסדה בשנת 1897 בשם "הגלריה הלאומית לאמנות בריטית" (**National Gallery of British Art**), ועד שנת 1954 נוהל המוזיאון והאוסף על ידי הגלריה הלאומית.
בשנת 1915 תרם יו ליין את אוספיו שכללו אמנות מודרנית אירופאית למוזיאון, ובשנים 1926 ו-1937 אספן האמנות ג'וסף דוין מימן את הרחבת מבנה המוזיאון.

מאז שנת 1954 ובמשך שלהי שנות ה-50 ושנות ה-60 ניהלה מחלקת האמנות החזותית של מועצת האמנות של בריטניה הגדולה את המוזיאון, וארגנה את התערוכות בו, כגון התערוכה הרטרוספקטיבית של מרסל דושאן בשנת 1966.

בשנת 1987 הוקם אגף קלור על מנת להציג את תרומת טרנר למוזיאון, וכן הוקם אודיטוריום בין 200 מושבים.

בשנת 1988 נפתח סניף טייט ליברפול של הגלריה בעיר ליברפול. בסניף הוצגו תערוכות זמניות ומוצגים מתחלפים שהובאו מהגלריה בלונדון.

בשנת 1993 הוקם סניף סנט אייווס של המוזיאון, המציג אמנות בריטית מודרנית ובעיקר אמנות של אסכולת סנט אייווס.

בשנת 2000 חולק אוסף המוזיאון בין ארבעה מוזיאונים: מוזיאון טייט בריטניה הממוקם במבנה המקורי של הגלריה - מציג אמנות בריטית משנת 1500 ועד ימינו; מוזיאון טייט מודרן - מציג אמנות בריטית ואמנות בינלאומית מודרנית שנוצרה משנת 1900 ואילך; מוזיאון טייט ליברפול - מציג אמנות מודרנית משנת 1900 ואילך; מוזיאון סנט אייווס - מציג אמנות מודרנית בדגש על אמנות מקומית; כמו כן מנהל המוזיאון את מוזיאון ברבר הפסוורת' שנפתח בשנת 1980.

בשנת פעולתו הראשונה ביקרו במוזיאון טייט מודרן שבאזור בנקסייד (בגדה הדרומית של נהר התמזה) למעלה מ-5.25 מיליון מבקרים.

בשנת 1998 החל לפעול אתר האינטרנט של המוזיאון "טייט אונליין" (Tate Online) בו מוצג מידע על כל הגלריות ועל היצירות המוצגות בגלריות.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מגזין גלריית טייט 
* אוספי טרנר המוצגים בגלריית טייט
* תעודות היסטוריות של גלריית טייט 

*
קטגוריה:מוזיאונים לאמנות מודרנית
שעונית התות

**שעונית התות** (שם מדעי: *Passiflora morifolia*) המכונה גם **שעונית היער**, היא מין פולש הגדל בישראל, בעל צימוח מהיר, עשב שוטה במטעים ופרדסים. מקורה בדרום אמריקה, במדינות כגון בוליביה, ארגנטינה, פרגוואי וברזיל.

## תיאור
צמח פוליגמי (פרחים דו-מיניים וחד-מיניים על אותו הצמח). הפרחים קטנים, בקוטר 3–4 ס"מ, מזכירים בצורתם כוכב, לבנים עם פסים סגולים. הפרי קישוטי סגול וקטן, מזכיר בצורתו תמר, בעל צורה אובלית חרוטית, אינו אכיל, הציפה אדומה ומכילה זרעים דביקים בצבע כתום. הצמח בעל האבקה עצמית ומיד חונט פרי. הצמח לעיתים מתייבש לאחר הבשלת הפרי, ולכן משמש כחד שנתי.

## גלריה

תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7209.jpg|הפרח
תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7207.JPG|מבט צד
תמונה:Passiflora morifolia - D7-12-5083.jpg|פירות לפני הבשלה
תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7202.jpg|עלים בוגרים
תמונה:Passiflora morifolia - D7-11-4679.jpg|עלים צעירים
תמונה:Passiflora morifolia - DSCF2712.jpg|שתיל צעיר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים מטפסים
קראפט

[140px|מסגרת|שמאל|[סמלילה של קראפט בין השנים 1995 ל-2009]]
**תאגיד המזון קראפט** (באנגלית: **.Kraft Foods Inc**) הייתה אחת משתי חברות המזון והמשקאות הגדולות בארצות הברית, ובין הגדולות בעולם. מטה החברה שכן בנורת'פילד שבאילינוי, פרבר של שיקגו.

במרץ 2015 רכשו חברת ברקשייר האת'וויי וקרן השקעות פרטיות ברזילאית את קראפט ומיזגו אותה עם חברת היינץ, אותה רכשו שנתיים קודם. החברה הממוזגת פועלת מאז בשם "קראפט היינץ".

## היסטוריה
החברה החלה את דרכה בשנת 1903 בשיקגו, כעסק למכירה קמעונית של גבינה של הקנדי ג'יימס ל. קראפט, אולם בשנתו הראשונה לא צלחו עסקיו והפסיד 3,000 דולר. העסק התייצב ובשנת 1909 חברו אל קראפט ארבעת אחיו וביחד הקימו את "חברת ג'י.ל. קראפט ואחיו". בשנת 1912 נפתח מטה החברה בניו יורק. בשנת 1914 מכרה החברה 31 סוגים שונים של גבינות בארצות הברית.

ב-1915 החברה פיתחה תהליך פסטור ייחודי לגבינה שמאפשר לשמר אותה ללא קירור למשך זמן רב. שנה לאחר מכן נרשם על התהליך פטנט, והחברה החלה למכור גבינה לחיילי צבא ארצות הברית המשתתפים במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1924 שונה שם החברה ל"חברת הגבינה קראפט", וב-1945, כשהחל גיוון בסוגי המזון שהחברה מוכרת, שונה השם למתכונתו הנוכחית, "תאגיד המזון קראפט".

בשנת 1988 רכשה חברת פיליפ מוריס את קראפט תמורת 12.9 מיליארד דולר. שנה לאחר מכן מוזגה עם חברת "ג'נרל פודס" שבבעלות פיליפ מוריס. בשנת 2000 רכשה פיליפ מוריס את חברת המזון "נביסקו", תמורת 14.58 מיליארד דולר, ונטלה על עצמה חובות של נביסקו בסך כ-4 מיליארד דולר. פעילות נביסקו מוזגה עם קראפט. שנה קודם נביסקו עצמה רכשה את "יונייטד ביסקוויטס" הבריטית תמורת 1.8 מיליארד דולר 

ביוני 2001 ביצעה הנפקה ראשונה לציבור, כאשר פיליפ מוריס, החברה האם של קראפט הנפיקה נתח של 16% ממנה. היא גייסה בהנפקה 8.7 מיליארד דולר, שהייתה ההנפקה השנייה בגודלה בארצות הברית עד אז. ב-2007 מכרה פיליפ מוריס את החזקותיה בקראפט.

בתחילת 2004 רווחי קראפט צנחו ב-33%, והיא הודיעה על פיטורי 6,000 עובדים וסגירת 20 מפעלים.

בספטמבר 2008 החליפה החברה את תאגיד הביטוח AIG במדד דאו ג'ונס. ב-2010 רכשה החברה, בראשות המנכ"לית איירין רוזנפלד, את חברת הממתקים הבריטית "קדבורי", במהלך של השתלטות עוינת. לאחר חודשים של מאבק נגד הנהלת של קדבורי, שהתנגדה למכירה.

ב-1 באוקטובר 2012 פוצלה החברה, וחטיבת החטיפים הפכה לחברה נפרדת בשם "מונדלז אינטרנשיונל".

במהלך 2015, בעקבות המיזוג עם היינץ, נסגרו 7 מפעלים של קראפט, פוטרו כ-2,600 עובדים ומטה החברה נסגר. עובדי ההנהלה הנותרים עברו למטה חדש משותף עם חברת היינץ.

## פעילות בישראל
קראפט נכנסה לפעילות ישירה בשוק הישראלי בשנת 1997, בשותפות עם חברת עלית, שהחלה בשיווק המותג "ג'ייקובס" (Jacobs), קפה באיכות פרימיום. שנה אחר כך החלה תנובה לשווק את גבינות "פילדלפיה" של קראפט, זו הייתה הפעם הראשונה בתולדותיה שתנובה ייבא לישראל מוצרי חלב. את מותגי הממתקים והעוגיות של קראפט שיווקה חברת "סידס" אולם ב-2009 הזיכיון לשיווק המוצרים עבר לחברת דיפלומט אחזקות. בנוסף הוקמה חברת בת בישראל בשם "קראפט פודס ישראל" שניהלה את פעילות הפרסום וקידום המכירות של החברה. קראפט אף השיקה קפה שחור תחת המותג "ג'ייקובס", שופתח במיוחד לשוק הישראלי.  
## מותגים בולטים
* שוקולד מילקה
* Chips Ahoi!
* Côte d'Or
* טובלרון
* עוגיות אוריאו
* Jell-o
* Kool-Aid
* גבינות "פילדלפיה"
* Ritz
* טרידנט
* ולויטה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:יצרני מוצרי חלב
קטגוריה:פיליפ מוריס
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1920
טייט ליברפול

**טייט ליברפול** (אנגלית: Tate Liverpool) היא גלריה לאמנות הממוקמת בליברפול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט.
## היסטוריה
המוזיאון הוקם ביוזמת "רשות הפיתוח של מריסייסייד", ומטרתו להציג יצירות מאוספי גלריית טייט, וכן להציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון ממוקם ברציף אלברט, במבנה מחסן סחורות מהתקופה הוויקטוריאנית שהוסב למוזיאון על פי תוכניות האדריכל ג'יימס סטרלינג. המבנה שוקם ושופץ בשנים 1996 - 1998. הקמת הגלריה הייתה חלק מפרויקט רחב של התחדשות עירונית ושימור אזור הנמל הישן של העיר, שלמרות מיקמו המרכזי היה נטוש מאז שנות ה-70. בעת חנוכת המוזיאון, בשנת 1998, היה המוזיאון לאמנות מודרנית הגדול ביותר ברחבי הממלכה המאוחדת, מחוץ לעיר לונדון. "טייט ליברפול" זכה להצלחה רבה ומושך כ-500,000 מבקרים בשנה, ומאז 1999 מארגן בשיתוף עם עיריית ליברפול ביאנלה לאמנות. 

בשנת 2005 נערכה במוזיאון התערוכה "Summer of Love”, אוצר התערוכה היה כריסטוף גרוננברג (Christoph Grunenberg). התערוכה עסקה בהשפעת הפסיכדליה על האמנות.

בשנת 2007 שופצה מבואת המוזיאון על מנת להגדיל את שטחי השירותים למבקרים.

בשנת 2008, כחלק מאירועי בירת התרבות של אירופה בליברפול, נערכה בגלריה תערוכה מקיפה של יצירות האמן גוסטב קלימט. בה הוצגו 270 יצירות שיש להן קשר לקלימט, בהן 26 ציורים ו-29 רישומים שלו שהושאלו ממספר מוזיאונים.

בשנת 2011 נערכה בגלריה תערוכה של יצירות אומנות בהשראת לואיס קרול, מחבר "אליס בארץ הפלאות".
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליברפול: תרבות
ליברפול
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים