open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
W.I.T.C.H

**W.I.T.C.H** (**מ.כ.ש.פ.ה**) הייתה קבוצה של תאים פמיניסטיים קשורים אך בלתי תלויים שפעלו בארצות הברית בשנים 1968–1969, והיו לאבן דרך בהתפתחות הפמיניזם הסוציאליסטי. ראשי התיבות W.I.T.C.H שימשו שמות שונים בידי תאים שונים, והמוכר בהם הוא "**Women's International Terrorist Conspiracy from Hell**" (בתרגום חופשי: **הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום**). חלק מפעילות הקבוצה המשיכו מאוחר יותר לפעול בארגוני שמאל רדיקליים אחרים, ביניהם מחתרת מזג האוויר.

## רקע
בשנות השישים המאוחרות הייתה מחלוקת בתוך התנועה הפמיניסטית בין פמיניסטיות סוציאליסטיות שייחסו את דיכויין של נשים לקפיטליזם ושאפו ליצור בריתות פוליטיות עם קבוצות שמאל נוספות, כמו השמאל החדש, תנועת הכח השחור, תנועת הסטודנטים, התנועה האנטי מלחמתית ואחרות, מתוך רצון לחבור לקואליציה שתביא לשינוי מהפכני. מנגד, עמדו פמיניסטיות רדיקליות שראו את דיכוי האישה כסוגיה נפרדת שיש להשאירה בלתי תלויה בתנועות השמאל.

נשות W.I.T.C.H היו ברובן פמיניסטיות סוציאליסטיות, שחלקו על מקומן המרכזי של הקבוצות להעלאת המודעות שהיו פופולריות באותה תקופה בתנועה הפמיניסטית, ותיעדפו פעולה חברתית-פוליטית על פני פעולה אישית. בין מייסדות W.I.T.C.H אפשר למנות את רובין מורגן, פלוריקה רמטייר, פגי דובינס ואחרות.

W.I.T.C.H הוקמה בעיר ניו יורק בערב ליל כל הקדושים בשנת 1968 תחת השם "הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום". שמה של הקבוצה השתנה תכופות לפי מטרות פעולותיה, אך תמיד שמר על ראשי התיבות W.I.T.C.H.

## פעילות
מרבית פעולות הקבוצה כללו תיאטרות רחוב ומיצגים במסגרתם היו חברות הקבוצה לבושות כמכשפות. בליל כל הקדושים, 1968, התלבשו נשות W.I.T.C.H כמכשפות וצעדו לאורך רחוב וול סטריט במטרה להטיל "קללה" על האזור המסחרי בעיר ניו-יורק. רובין מורגן ציינה מאוחר יותר שמדד דאו ג'ונס צנח בחדות ביום שלאחר מכן. באחת מפעולותיהן נכנסו נשות W.I.T.C.H למסעדה המפורסמת "קנזס סיטי של מקס", חילקו לבאי המקום שיני שום וקלפים עליהם נכתב המוטו "אנחנו מ.כ.ש.פ.ה, אנחנו נשים, אנחנו שחרור, אנחנו עצמנו" וקראו "תשעה מיליון נשים נשרפו כמכשפות".

בינואר 1969 אורגנה בידי ארגונים פמיניסטיים רבים הפגנה בוושינגטון די. סי. אל מול טקס ההשבעה של ריצ'רד ניקסון לנשיא ארצות הברית. נשות W.I.T.C.H הגיעו להפגנה כשהן נושאות באנרים עליהם נכתב "מכשפה". הן תכננו להפריע לנאום של שולמית פיירסטון מתוך התנגדות לביקורת שלה למה שכינתה "השמאל הגברי". אחרי ההפגנה, שלחה הקבוצה מכתב פומבי לשבועון הקומוניסטי הגרדיאן, בו מחו נגד קריאותיה של פיירסטון לתנועה לשחרור האישה להתנתק מקבוצות השמאל הפועלות בארצות הברית. במכתבן, הן תיארו את התנועה לשחרור האישה כ"חלק ממאבק כללי; אנו חיוניות למאבק בדיוק כפי שהמאבק חיוני עבורנו". בנוסף, המכתב יצא נגד התקפותיה של פיירסטון כנגד הגברים בשמאל בטענה ש"כיוונה של המחאה שלנו כנגד גברים רק מחזק את הדפוס הדכאני לפיו נשים מגדירות עצמן באמצעות גברים".

בפברואר 1969, נשות W.I.T.C.H ארגנו מיצג מחאה אל מול "יריד הנישואין" במדיסון סקוור גארדן, במסגרתו לבשו הינומות שחורות ושרו "here comes the slaves/off to their graves" וחילקו סטיקרים עליהם נכתב "התעמתו עם יוצרי הזונות", פרפרזה על סיסמת השמאל שהייתה בשימוש באותה התקופה "התעמתו עם יוצרי המלחמה".

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות פוליטיות
קטגוריה:ארגונים פמיניסטיים בארצות הברית
איי זובייר

**איי זובייר** (בערבית: **مجموعة جزر الزبير**; "קבוצת איי זובייר"; תעתיק מדויק: **מג'מועת ג'זר אלזביר**; או בפשטות: **جزر الزبير**; "איי זובייר"; תעתיק מדויק: **ג'זר אלזביר**) הם קבוצה של עשרה איים געשיים עיקריים, איונים וגושי סלעים הממוקמים על חרוט מגן הנמצא בים האדום, מכסים שטח של כ-258 קמ"ר ומגיעים לגובה 191 מטרים בנקודה הגבוהה ביותר. איים אלה משתייכים לתימן ושוכנים כ-74 ק"מ צפונית-מערבית מחופה.

## האיים
הגדול באיי הקבוצה ואחד הצעירים שבהם מבחינה גאולוגית הוא האי זובייר. איים צעירים אחרים הם סנטר פיק (Centre Peak), סאבא (Saba), הייקוק (Haycock) וסאדל (Saddle), כאשר האחרון ידוע בפעילותו הגעשית במהלך ההיסטוריה.

האיים בנויים על בקע בכיוון צפון-צפון-מערב-דרום-דרום-מזרח שהחל בתקופה של התפרצויות געשיות, תקופת שקט בה התרחשה בליה חופית ולאחריהן תקופת התפרצויות מחודשת וזרימת לבה אשר יצרה את קבוצת האיים החשופים הקיימת בימינו.

## התפרצויות אחרונות
התפרצות געשית בינונית (VEI2) עם רמה נמוכה של פעילות ארעה ב-1824 באי סאדל. התפרצות נוספת ולא מאומתת ארעה באותו אי ב-14 באוגוסט 1846. 

ב-19 בדצמבר 2011 ארעה התפרצות געשית מקרקעית הים. תצלום לוויין הראה ענן עשן באזור שבין האיים ראגד (Rugged) והייקוק, כאשר דייגים מקומיים דיווחו על מזרקת לבה בגובה 30 מטרים מעל פני הים. ההתפרצות התת-ימית יצרה אי חדש כחצי קילומטר צפון-צפון-מזרחית מהאי ראגד ומים שחדרו לסדקים הביאו להתפרצות סירטסיינית אשר התבטאה בפליטת קיטור ועשן.

ב-12 בינואר 2012 גדל האי החדש לסביבות 530 על 710 מטרים וזרימת הלבה המשיכה. האי כונה "פרינסיפאטו די סן ברנרדינו" (Principato di San Bernardino). תצלומי לוויין מה-15 בינואר 2012 הראו שהפעילות הגעשית פסקה והותירה במקומו את האי החדש.

ב-28 בספטמבר 2013 החלה התפרצות געשית תת-ימית חדשה דרומית מערבית מאזור ההתפרצות ב-2011 שהתבטאה בשינוי צבע המים ובענני עשן וקיטור. מדענים העריכו כי ההתפרצות החלה בעומק של פחות מ-100 מטרים מתחת לפני הים כאשר ישנה אפשרות להתפרצות סירטסיינית חדשה. הפעילות באתר החדש נמשכה לתוך אוקטובר וענני העשן הגדולים תועדו הן בתצלומי לוויין והן על ידי התושבים המקומיים. בסוף אוקטובר הופיע אי חדש נוסף מתוך הים.

האי החדש נקרא ג'אדיד, כאשר האי שנוצר לפניו ב-2011 נקרא שולאן (Sholan).

## תיירות
צלילה, שיט, ותצפיות על הרי הגעש הן פעילויות פופולריות לתיירים ומבקרים. האיים עצמם אינם מיושבים.

## לקריאה נוספת

*Wenbin Xu, Joël Ruch, Sigurjón Jónsson. (26 May 2015) **[http://www.nature.com/ncomms/2015/150526/ncomms8104/full/ncomms8104.html Birth of two volcanic islands in the southern Red Sea]**. *Nature Communications * 6, Article number: 7104


## הערות שוליים

זובייר
קטגוריה:תימן: גאולוגיה
קטגוריה:אסיה: הרי געש
זובייר
זובייר
כמיל אבו רוקון

**כַּמִיל אַבּוּ רוּקוּן** (בערבית: **كميل ابو ركن**, תעתיק מדויק: כמיל אבו רכן; נולד ב-13 בספטמבר 1958) הוא קצין בצה"ל בדימוס בדרגת אלוף. כיהן כמתאם פעולות הממשלה בשטחים.

## קורות חיים
אבו רוקון נולד וגדל בעספיא, בן למשפחה דרוזית-ישראלית של רסלאן וזכייה אבו רוקון. אביו היה ראש מועצת עספיא בין השנים 1988-1965.

בנעוריו למד בבית ספר בזק לטכנאי אלקטרוניקה ותקשורת.

בנובמבר 1977 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת טלגרפיה. סיים קורס קציני אג"ם והוכשר כקצין ממשל צבאי. שירת במנהל האזרחי ביהודה ושומרון, ושימש סגן המושל הצבאי בג'נין ובטולכרם. לאחר הסכם עזה ויריחו מונה להקים את מערך הסיורים המשותפים ברצועת עזה עם כוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית. בתפקידו הבא שירת כמושל הצבאי של טולכרם. בשנת 1998 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לראש מנהלת התיאום והקישור במנהל האזרחי באזור עזה. במהלך תפקידו הוקם אזור התעשייה במעבר קרני, נפתח מעבר רפיח לתנועת אזרחים ונפתח שדה התעופה בדהנייה. לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה הועלה לדרגת תא"ל ומונה לסגן מתאם הפעולות בשטחים. באוגוסט 2005 מונה לראש המנהל האזרחי, תפקיד בו שירת עד ינואר 2007. לאחר מכן השתחרר.

לאחר שחרורו בשנת 2007, מונה לסגן מנהל "מינהלת השלום" במשרד החוץ. במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה שוב לסגן מתאם הפעולות בשטחים באופן זמני. בשנת 2009 מונה לראש מנהלת המעברים היבשתיים במשרד הביטחון ולאחר מכן לראש רשות מעברים יבשתיים.

ב-29 במרץ 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-1 במאי נכנס לתפקידו כמתאם פעולות הממשלה בשטחים, בכך היה לקצין הדרוזי השני בדרגת אלוף בצה"ל, קדם לו יוסף מישלב, שהיה מפקד פיקוד העורף ומאוחר יותר מתאם פעולות הממשלה בשטחים. ב-6 באפריל 2021 סיים את תפקידו ואת שירותו בצה"ל והוחלף על ידי רסאן עליאן, דרוזי אף הוא.

אבו רוקון הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.

## חיים אישיים
אבו רוקון מתגורר בעספיא, נשוי ואב לשלושה ילדים. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאמי פעולות הממשלה בשטחים
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:קצינים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ראשי המנהל האזרחי
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
יחסי הממלכה המאוחדת – קטר

**יחסי הממלכה המאוחדת – קטר** הם היחסים הדיפלומטים, הרשמיים והמלאים שבין **[[הממלכה המאוחדת|הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד]]** לבין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]].** המדינות משתפות פעולה בנושאים רבים.

## היסטוריה
בשנת 1868 לוטננט גנרל סר לואיס פלי הגיע לבחריין כדי להגן על האינטרסים הבריטיים בחצי האי קטר והאי בחריין. פלי הגיע לבחריין עקב פשיטות של שבטים רבים מחצי האי קטר אל בחריין והתמרדות בשלטון בית ח'ליפה, נחתם הסכם הפסקת אש כששבט בנו תמים שהפך לימים לבית ת'אני, שולט בחצי האי קטר תחת חסות בריטית. מוחמד בן ת'אני שהיה בתקופה ההיא מנהיג שבט בנו תמים, הוא זה שחתם על ההסכם, ניצחונם של בית ת'אני במלחמה נגד בית ח'ליפה, היה הסממן הראשון לכך שקטר היא מדינה עצמאית ונפרדת מבחריין, קצת לאחר חתימת ההסכם, הממלכה המאוחדת הכירה בעצמאותה של קטר.

בהמשך, העות'מאנים כבשו את קטר והם זכו להתמרדויות רבות מצד תושבי המקום ואמיר קטר הראשון, ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני. בתקופת מלוכתו של בנו מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני שהיה דווקא אוהד העות'מאנים, הם ויתרו על השלטון והעבירו אותו לבריטים. יש לציין שלאחר העברת שלטון קטר לבריטים גם מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני, שהיה באותו הזמן האמיר, ויתר על תוארו והעבירו לאחיו, עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני. השליט החדש חתם על הסכם מנדטורי עם הבריטים, שלא כמו עם ישראל, בסופו של דבר קיימו הבטחותיהם והמנדט הבריטי נגמר כצפוי.

בתחילת השלטון הבריטי בקטר הבריטים נתנו לקטרים שלטון עצמי ואוטונומיה מורחבת מבלי לערב עצמם בענייני המדינה. עם זאת, כאשר נמצא נפט בקטר בשנת 1930, חברת הנפט האנגלו-פרסית החלה לחפור באזור ולגזול מקטר את משאביה הטבעיים. אותו המקרה קרה גם עם הנפט שהתגלה בשנת 1938.

## נציגויות ונציגים
היחסים הבילטראליים בין שתי המדינות כוננו עם פתיחת שגרירות בריטניה בדוחה בשנת 1949 שהייתה הראשונה שנפתחה בדוחה ובקטר בכלל אי פעם, השגריר הראשון לקטר היה סר ג'ון וולטון. השגרירות נפתחה כדי לתחזק את היחסים בין המשטר לעם, לשם היו ניגשים אנשים שרוצים לשנות משהו במשטר או בכלכלת המדינה, לשם היו ניגשים אנשים שהיו מרגישים בטוח, או לא בטוח במדינה ומסבירים למה, המשטר היה מקבל את תמונת המצב והיה פועל כדי לשנותה. השגריר הנוכחי של הממלכה המאוחדת בקטר הוא ניקולס הופטון.

## ביקורים רשמיים חשובים
ממוזער
באוקטובר בשנת 2010 אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, נסע לביקור רשמי בן שלושה ימים בממלכה המאוחדת עם אשתו שייח'ה מוזה, ובתגובה ראש ממשלת בריטניה דאז, דייוויד קמרון, ביקר בקטר בשנת 2011.

בשנת 2013, צ'ארלס, נסיך ויילס ביקר בקטר בביקור רשמי.

אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר בבריטניה בשנת 2014.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הסכמה שבשתיקה

**הסכמה שבשתיקה** היא טענה שאדם או גוף הסכימו לאמירה או פעולה מסוימת שנאמרה או נעשתה על ידי אחר, בכך שידעו עליה ולא מחו נגדה. הטענה עולה במקומות בהם נטען שהאדם או הגוף השותק אחראים לפעולה של אחר, או במקום שבו נטען שהם הסכימו לה ועתה אינם יכולים לחזור בהם. 

הסכמה שבשתיקה עולה פעמים רבות ביחסים בין מדינות, כאשר בגלל אילוצים שונים מבית ומחוץ מדינה אינה יכולה להצהיר על הסכמה למעשה מסוים, אך היא נמנעת מלפעול נגדו. 

## ויתור על זכות
במשפט המקובל, כאשר צד אחד פועל או מצהיר על זכות מסוימת והצד השני נמנע מלתקוף זכות זאת תוך זמן מסוים, הצד השני מאבד מזכותו מכיוון שרואים אותו כמי שוויתר על הזכות והוא מנוע אחר כך מלהעלות טענה נגדית. "הסכמה שבשתיקה" שונה מ"שיהוי" בכך שהסכמה שבשתיקה נחשבת לוויתור מדעת, בעוד השיהוי יכול לנבוע ממחדל של אי עשייה. 

מקרה מפורסם של הפעלת עקרון ההסכמה שבשתיקה נפסק בשנת 1990 כאשר בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע שמדינת ג'ורג'יה ויתרה לדרום קרוליינה על אי בנהר סוואנה, שנקבע שישתייך אליה בחוזה משנת 1789, מאחר שהיא עמדה מנגד כאשר דרום קרוליינה ספחה את האי לשטחה וגבתה מתושביו מס רכוש. בית המשפט קבע ששתיקתה של ג'ורג'יה הייתה הסכמה שבשתיקה שהיא אינה יכולה לחזור בה ממנה.

בישראל, מכירים בתי המשפט בזכות של מסיג גבול להשתמש במקרקעין, הנובעת משתיקה מתמשכת של בעל המקרקעין. הזכות אינה מקנה למסיג הגבול זכות להמשיך להחזיק בנכס ובעל המקרקעין רשאי לדרוש את פינויו, אולם בתי המשפט הקנו למסיג הגבול ארכה לפנות את הנכס וכן פיצוי על השקעה במקרקעין.

גם במשפט העברי יש מקרים בהם מתקבלת הטענה שאדם שהביע הסכמה בשתיקה שוב אינו יכול למחות נגד אותה פעולה. הנימוק הוא שהאדם הסביר לא היה שותק על מעשה כזה אילולא הסכים לו. 

מקרה פרטי של הסכמה שבשתיקה הוא על פי הכלל שתיקה כהודאה הקובע שמי שאינו מצהיר מפורשות על התנגדות להאשמות נגדו בכתב תביעה, מסכים לאמיתות הטענות. 

יש חברות השולחות ללקוחות דו"חות תוך ציון שאם לא יתקבל מחאה על הדו"ח ייחשב הדבר להודאה בנכונותו.

## אשרור

לעיתים נקבע הליך אישור של הסכם באופן שבו הסכמה שבשתיקה נחשבת להסכמה. למשל, באירלנד ובהולנד הליך אשרור אמנות בינלאומיות קובע שהממשלה מניחה את האמנה בפני הפרלמנט להליך אשרור ואם הפרלמנט לא מתנגד לאמנה באופן אקטיבי, האמנה מאושררת.

בהלכה, אישה יכולה להסכים בשתיקה לקידושין והקידושין חלים.

## אחריות בנזיקין
ככלל, בחוק הישראלי, אין לראות בהסכמה שבשתיקה משום הרשאה או אשרור לביצוע עוולה נזיקית. עם זאת, היו מקרים שבהם בית המשפט ראה בהסכמה שבשתיקה משום היתר לביצוע עוולה וזאת בהתקיים נסיבות מיוחדות שהצדיקו הטלת אחריות מוגברת על המזמין.

## לקריאה נוספת
* פרופ' נחום רקובר, **ההגנה על צנעת הפרט**, הסכמה שבשתיקה לפגיעה בפרטיות, 282. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשס"ו-2006.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:הסכמה
M98

**M98** (נקראת גם **NGC 4192**) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-50 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי. גלקסיה זו שייכת לצביר הבתולה ונמצאת בחלקו הצפוני, שגולש לתחומי הקבוצה השכנה – שערות ברניקי.

## היסטוריה
M98 התגלתה ב-15 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שבאותו לילה גילה גם את M99 ואת M100 הסמוכות. מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בהן ב-13 באפריל וצירף אותן לקטלוג מסיה. M98 תוארה על ידיו כ"ערפילית ללא כוכבים, שאורה חלש מאוד, מעל הכנף הצפונית של הבתולה ליד הכוכב 6 בשערות ברניקי".ויליאם הרשל צפה ב-M98 ב-30 בדצמבר 1783 וציין שבניגוד לתיאור של מסיה, הערפילית גדולה ומאורכת מאוד, יש לה גרעין בהיר וניתן להבחין בתוכה במספר כוכבים. בשנת 1826 צפה בה גם ג'ון הרשל וציין שהיא בהירה, מאוד מאורכת – כ-10 דקות קשת בכיוון דרום-מזרח – צפון-מערב, ושמרכזה בהיר יותר משוליה.

## תצפית
M98 נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הבהירות שבו. עם דרגת בהירות נראית 10.1 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים וקל לאתרה כחצי מעלה ממערב לכוכב 6 בשערות ברניקי, שבהירותו הנראית היא מדרגה 5, וכ-6 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה. M99 נמצאת כ-1.3 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לה, M100 כ-2.4 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה ו-NGC 4350 כ-3 מעלות מצפון-מזרח לה. כ-3.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4293 וכ-4.3 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאות M85 ו-NGC 4394 הסמוכות זו לזו. כ-3.5 מעלות מדרום-מזרח ל-M98 נמצאות זוג הגלקסיות M84 ו-M86 ובאותו הכיוון במרחק של כ-4.8 מעלות נמצאת M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

## תכונות
מישור הדיסקה של M98 נטוי רק ב-16 מעלות ביחס לקו הראייה אליה כך שהיא נראית מאוד אליפטית עם רוחב זוויתי של כ-3 דקות קשת ואורך זוויתי של כמעט 10 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-140,000 שנות אור. מכיוון שהיא מפנה את צידה לכיוון כדור הארץ, ניתן למדוד בקלות את מהירות הסיבוב של החומר בקצה הגלקסיה שעומדת על 245 קילומטר לשנייה, ומשילוב מהירות הסיבוב ורדיוס הסיבוב ניתן לקבל את מסת הגלקסיה שמוערכת בכ- מסות שמש (כמחצית ממסת שביל החלב). מתוך מסה זו מהווים הכוכבים כרבע ( מסות שמש). זרועותיה של הגלקסיה הדוקות למדי וניתן להבחין בתוכן באזורים של אבק בין כוכבי וכן באזורים של יצירת כוכבים חדשים. M98 נעה במהירות של כ-142 קילומטר בשנייה בכיוון מערכת השמש בעוד שצביר הבתולה נע במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה בכיוון ההפוך, כך שהיא למעשה נעה במהירות של כ-1,250 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שאליו היא שייכת, ככל הנראה בהשפעת המסה העצומה של הצביר. M99 שנראית סמוכה ל-M98 מתרחקת ממערכת השמש במהירות של כ-2,400 קילומטר בשנייה כך שהפרש המהירויות ביניהן הוא למעלה מ-2,500 קילומטר בשנייה.

## קישורים חיצוניים

* M98 בדפי מסיה של SEDS
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים שערות ברניקי
98
98
קטגוריה:צביר הבתולה
נתן זוכובסקי

הרב **נתן צבי זוכובסקי** (נולד בכ"ח בכסלו תרצ"ח, 2 בדצמבר 1937) הוא ראש ישיבות גאון יעקב וחכמה ודעת, יו"ר ועדת הרבנים של דגל התורה ורב העיתון החרדי יתד נאמן.
## ביוגרפיה
נולד בבית החולים בקובנה (התגוררו בסלבודקה) לרב דב זוכובסקי שכיהן כמשגיח בישיבת סלובודקה (קובנה) ובישיבת לומז'ה בפתח תקווה ולרבקה בתו של הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין. בהיותו ילד עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר פתח תקווה.

בגיל 12 נכנס ללמוד בישיבת חפץ חיים בכפר סבא בראשות הרב אהרן לייב שטינמן שהכין עמו את דרשת בר המצווה לאחר שאביו חלה במחלה קשה עד לפטירתו. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ונכנס ללמוד בכולל חזון איש.

לאחר מכן נקרא על ידי הרב משה שמואל שפירא לשמש כר"מ בישיבת באר יעקב. כשהוקמה ישיבת גאון יעקב בבני ברק מונה לר"מ בישיבה. בשנת תשס"ב (2002) מונה לשמש כראש ישיבה בישיבת חכמה ודעת ברחובות ומאז מכונה גם "ראש ישיבת גאון יעקב". בשנות ה-90 מונה לרב קהילת חניכי ישיבת חברון בבני ברק.

נשוי לחנה, בתו של הרב יוסף צבי גורביץ, אב לחמישה ילדים. חתנו, הרב שלמה כץ ראש ישיבה קטנה בבני ברק. בתו, צפורה רוטלוי היא סמנכלי"ת השיווק ביתד נאמן.

## פעילותו הציבורית
בתחילת דרכו היה הרב זוכובסקי חבר סיעת צעירי אגודת ישראל שהייתה קרובה לרב שך ולרב יעקב ישראל קניבסקי. בעת הקמת העיתון יתד נאמן בשנת תשמ"ה (1985) מונה לחבר הוועדה הרוחנית של העיתון, בנוסף להיותו חבר העמותה הראשונה של העיתון. בשנת תשמ"ט בימים שלפני הקמת תנועת דגל התורה הורה לו הרב שך לכנס עשרות ראשי ישיבות וכוללים גדולים בעזרת נשים של ישיבת פוניבז' לגולל בפניהם את הדין ודברים מול אגודת ישראל, באספה זו נאם הרב שך בפני ראשי הישיבות וביקש את תמיכתם בהקמת מפלגה חדשה לציבור הליטאי.

כשהוקמה מפלגת דגל התורה מונה הרב זוכובסקי לשמש כחבר ועדת הרבנים של התנועה לצד הרבנים יוסף חיים קופשיץ, שלמה זלמן אולמן וברוך שמואל דויטש. מטבע הדברים, עובדת היותו של זוכובסקי בוגר ישיבת כפר סבא, והיותו נושא משרה בישיבת גאון יעקב, קירבה אותו לרב שטינמן ולאורך שנות פעילותו ביתד נאמן ובדגל התורה שמר לו אמונים במקרים שרבני דגל התורה צידדו בדעות שונות. לאחר הדחתם של הרבנים שמואל דויטש וצבי פרידמן מהנהגת דגל התורה, משמש היום זוכובסקי כשריד אחרון לחברי ועדת הרבנים שמונתה בידי הרב שך להנחות את פעילות התנועה.

## חיבוריו
הרב זוכובסקי חיבר מספר חיבורים תורניים, בהם ביאורים וחידושים על מסכתות בש"ס, שיעורים שמסר בישיבות ודברי אגדה, על ספרו דביר הקודש זכה ב"פרס בני ברק לספרות תורנית". בנוסף, פורסמו רשימות תורניות שלו בקובצי "הנאמן" - ביטאון חניכי הישיבות שהיה יוצא לאור בשנות התש"כ, וכן בגיליון "הבאר" - שיצא לאור על ידי ישיבת באר יעקב שפרסם חיבורים תורניים של צוות הישיבה בשנות השמונים.

* **דביר הקודש** - על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא.
* **דביר הקודש-** על מסכתות נדרים, סוטה
* **דביר הקודש** - על מסכת זבחים.
* **דביר הקודש** - ביאורי אגדה בענייני תפילה.
* **שיעורים על [[מסכת קידושין]]** מישיבת גאון יעקב.
* **שיעורי רבי פסח מקוברין** - ב' חלקים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:חברי הוועדה הרוחנית של יתד נאמן
קטגוריה:חברי ועדת הרבנים של דגל התורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת חפץ חיים (כפר סבא)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
ג'יהאד קבלאן

**ג'יהאד קבלאן** (נולד ב-1967) הוא קצין בדימוס במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, שירת כמפקד מרחב מג"ב ירושלים.

## ביוגרפיה
קבלאן גדל בעספיא, בנו של איסמעיל קבלאן, הקצין הדרוזי הראשון בצה"ל וממקימי יחידת המיעוטים. בצה"ל שירת כלוחם, מפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד חרב וקצין מבצעים בחטיבת הערבה.

לאחר שירותו הצבאי עבר לשרת במשמר הגבול ושימש מפקד פלוגה. הוא יצא ללימודי תואר ראשון ובפברואר 1994 שימש מחליף למפקד פלוגת משמר הגבול בחברון. באותה עת אירע טבח מערת המכפלה ולאחריה נשאר קבלאן בשירות במרחב במשך שנתיים. בהמשך שירותו שימש מפקד מג"ב חברון ומפקד יחידת אבטחת מתקנים במחוז הצפון. ב-2001 מונה למפקד מג"ב צפון וב-2004 מונה למפקד מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב. השתחרר ב-2005.

קבלאן נשוי ואב לארבעה. בנו הוא נווט הקרב הדרוזי הראשון בחיל האוויר. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה, בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

## קישורים חיצוניים

* ״קצין כפול״ - סיפורו של איסמעיל קבלאן בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
ארנסט-אנטון פון קרוזיק

**ארנסט-אנטון פון קרוסיג** (בגרמנית: **Ernst-Anton von Krosigk**; 5 במרץ 1898 – 16 במרץ 1945) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון קרוסיג נולד ב-5 במרץ 1898 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס פון קרוסיג לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד היגר של המשמר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון קרוסיג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1936 הועלה פון קרוסיג לדרגת מיור, וב-6 באוקטובר 1936 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-28 בברסלאו. ב-1 באוגוסט 1938 מונה פון קרוסיג כמדריך באקדמיה הצבאית, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לקצין אג"ם של המחוז הצבאי השמיני בברסלאו.

### מלחמת העולם השנייה
ב-10 בספטמבר 1939 מונה פון קרוסיג לקצין אג"ם פלגת הארמייה A, שהייתה מוצבת בחזית המערבית, ולאחר פירוקה של פלגת הארמייה ב-25 באוקטובר 1939 כקצין אג"ם פיקוד הדרום בקרקוב. וב-1 בדצמבר 1939, מונה לקצין אג"ם של הקורפוס הממונע ה-22, והשתתף עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-16 במרץ 1941 מונה פון קרוסיג לראש מטה אזור האבטחה האחורי ה-103, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט. ב-26 בדצמבר 1941 מונה לראש מטה הקורפוס ה-1, וב-9 באוגוסט 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-10 בפברואר 1943 מונה פון קרוסיג למפקד הדיוויזיה ה-24, שהייתה חלק מהקורפוס ה-50 במסגרת הארמייה ה-18, וב-1 ביולי 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, שהייתה חלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה ה-18. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל מיור, וב-12 בפברואר 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ופעלה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-54. ב-1 במאי 1944 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל לוטננט, וב-17 בדצמבר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-16, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-30 בינואר 1945 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-10 במרץ 1945 מונה למפקד הארמייה ה-16 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד. ב-16 במרץ 1945 נהרג פון קרוסיג בקרב על יד קאנדן, ולאחר מותו קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

## קישורים חיצוניים
* ארנסט-אנטון פון קרוסיג באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
המדינה החופשית אולדנבורג

**המדינה החופשית אולדנבורג** (בגרמנית: **Freistaat Oldenburg**) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר אולדנבורג.

## היסטוריה
ב-11 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.

בחוקת המדינה נקבע כי היא מהווה חלק עצמאי של הרייך הגרמני, כל אזרחיה שווים על פי החוק, אין שום מגבלה על חופש ההתאגדות, נכסי האזרחים ניתנים לביטול או להגבלה רק לטובת הכלל על פי חוק נגד פיצוי הוגן, ולכל התושבים יש חופש מלא של אמונה ומצפון.

לאחר מלחמת העולם השנייה מוזג החבל המרכזי של אולדנבורג במדינת סקסוניה התחתונה, ואילו המובלעות שלה צורפו לשלזוויג-הולשטיין ולריינלנד-פאלץ.

## קישורים חיצוניים

* המדינה החופשית אולדנבורג 
*חוקת המדינה החופשית אולדנבורג.

קטגוריה:סקסוניה התחתונה
קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ
אולדנבורג
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1946
שרלוטה פריץ

**שרלוטה פריץ** (בגרמנית: **Charlotte Fritz**; נולדה ב-4 ביולי 1918 בבאדן  – 23 בספטמבר 2003, וינה) היא חסידת אומות העולם מאוסטריה.

## ביוגרפיה

### לפני המלחמה
שרלוטה פריץ נולדה למשפחת בכר (Becher). בתקופת האנשלוס, בשנת 1938, הייתה שרלוטה מאורסת לפרידריך קונץ (Kunz), חייל בצבא אוסטריה. אחותה אדלטרוד הייתה מאוהבת בוולטר פוסילס (Posiles), יהודי צ'כי. פוסילס ברח מווינה לפראג ואדלטרוד נותרה עמו בקשר בעזרת אחותה שרלוטה ואף הצליחה להיפגש עמו.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
במהלך גירוש יהודי צ'כיה למחנות ריכוז בשנת 1942, ברח שוב ולטר, הפעם לווינה, עם שני אחיו, האנס ולודוויג. שרלוטה ואדלטרוד שיכנו את השלושה בעליית הגג בביתו של פרידריך קונץ. הדירה הייתה פנויה רוב הזמן, כי קונץ היה בצבא. כאשר היה קונץ מגיע לחופשות, הבריחו האחיות את היהודים המסתתרים למקומות מחבוא אחרים. ולטר הוסתר באחד החדרים בדירה שאותו השכירה שרלוטה לאדלטרוד, ולכן לא נכנס אליו פרידריך. שרלוטה לא סיפרה לפרידריך שביתו מהווה מקום מסתור ליהודים, מכיוון שחששה שהוא עלול להסגיר את היהודים לשלטונות הנאציים.

האחיות הביאו למסתתרים אספקה וטיפלו בוולטר כשזה חלה בדלקת ריאות שסיכנה את חייו. כשחלתה אדלטרוד עצמה ואושפזה בבית חולים, הוטל כל נטל מעשה ההצלה על כתפיה של שרלוטה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נישאו ולטר ואדלטרוד. השניים התגרשו בשנת 1962. שניהם המשיכו לחיות באוסטריה.

ב-1978 הכיר יד ושם בשרלוטה פריץ כחסידת אומות העולם. לימים הוכרה גם אחותה אדלטרוד בתור חסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:ילידות 1918
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1918
קטגוריה:נפטרות ב-2003
קטגוריה:נפטרים ב-2003
ולדמר לנלה

**ולדמר לנלה** (בשוודית: **Valdemar Langlet**; 1872, לרבו (Lerbo), שוודיה – 1960, סטוקהולם) היה מוציא לאור, מפעילי הפצת שפת האספרנטו, דיפלומט וחסיד אומות העולם משוודיה.

## קורות חיים
לנלה למד באוניברסיטאות בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. הוא עבד בתור מהנדס, עיתונאי ועורך במספר עיתונים בשוודיה. הוא כתב מספר ספרים על נושאי אקטואליה וכן על מסעותיו ברוסיה ובהונגריה. בשנת 1890 למד אספרנטו והיה ממייסדי מועדון האספרנטו של אופסלה ב-1891, שהיה מועדון האספרנטו השני בעולם. שנים רבות היה לנלה נשיאו של המועדון. בשנת 1906 נוסדה פדרציית האספרנטו השוודית, ולנלה היה נשיאה עד 1909.

בשנת 1899 נישא לנלה לסיניה בלומבר (Signe Blomberg), אספרנטיסטית מטורקו שבפינלנד. היא הלכה לעולמה ב-1921. לנלה הכיר את נינה בורובקו (Nina Borovko), בתו של אספרנטיסט מרוסיה, ונישא לה ב-1925.

משנת 1932 היה לנלה מרצה לשוודית באוניברסיטה בבודפשט. באותה תקופה עבד בתור נספח לענייני תרבות בשגרירות שוודיה בבודפשט.

### פעילותו למען יהודים בתקופת השלטון הנאצי
בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל לנלה למען נרדפים יהודים ולא יהודים של המשטר הפשיסטי בהונגריה. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 מונה לנלה לתפקיד יושב ראש סניף הצלב האדום השוודי בהונגריה. בתפקידו זה העניק ליהודים רבים תעודות חסות שוודיות בהן נקבע כי יהודים אלה מועמדים לקבלת אזרחות שוודית. כך ניצלו יהודים אלה מגורלם של רבים מיהודי בודפשט, שנורו או גורשו בצעדות מוות לכיוון גבול אוסטריה. לנלה קיבל לידיו בתים מאזרחים שעזבו את בודפשט עקב המלחמה, ופעל להכרה בבתים אלה בתור בתים הנמצאים תחת חסות השגרירות השוודית. כך היו היהודים ששיכן בבתים אלה מוגנים מפני גירוש. בנוסף לפעילותו זו של לנלה, סייע לו עוזרו אנטל לוקאץ' (Lukács) לפרוש את חסות הצלב האדום על יהודים רבים וכך להציל את חייהם. לוקאץ', שפעל בעיקר ברובע אויפשט, הוכר לימים גם הוא בתור חסיד אומות העולם.

### לאחר המלחמה
בשנת 1945 שבו בני הזוג לנלה לשוודיה. הם התפרנסו מכתיבתו העיתונאית של ולדמר ומשיעורי נגינה בפסנתר שנתנה נינה. ב-1955 עברו השניים לסטוקהולם.

## הכרה
בשנת 1946 קיבל לנלה מדליית הוקרה מהצלב האדום השוודי. כמו כן קיבל את אות מסדר כוכב הקוטב .

בשנת 1965 הכיר יד ושם בוולדמר לנלה בתור חסיד אומות העולם.

ציור דיוקנו של לנלה תלוי בטירת גריפסהולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:דיפלומטים שוודים
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1872
קטגוריה:נפטרים ב-1960
פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך

**פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך** (בגרמנית: **Friedrich-Jobst Volckamer von Kirchensittenbach**; 16 באפריל 1894 – 3 באפריל 1989) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון קירכנזיטנבאך נולד ב-16 באפריל 1894 באוברסטדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס פון קירכנזיטנבאך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-19 (ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון קירכנזיטנבאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1937 הועלה פון קירכנזיטנבאך לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 ביולי 1938 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-7.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה פון קירכנזיטנבאך לקצין מטה במחוז הצבאי ה-7, וב-1 בפברואר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי 1940 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד רגימנט היגר ההררי ה-141, שהיה חלק מהדיוויזיה ההררית ה-6, ולחם עמו במערכה בבלקן. ב-19 באפריל 1941 מונה פון קירכנזיטנבאך לראש מטה אגף החינוך בOKH, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-2 בדצמבר 1942 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד דיוויזיית היגר ה-8, שהייתה חלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-16, וב-1 בספטמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-3 בנובמבר 1943 קיבל פון קירכנזיטנבאך את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-26 במרץ 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוס ה-38, ובמאי הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השמינית כחלק מהקורפוס ה-17. ב-25 באוקטובר 1944 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הקורפוס ה-50, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 בינואר 1945 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים. ב-17 במרץ 1945 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הארמייה ה-16, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד, ובסוף המלחמה נכנע בראש כוחותיו והלך לשבי הרוסי.

### לאחר המלחמה
פון קירכנזיטנבאך שוחרר מהשבי בשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פון קירכנזיטנבאך במינכן, וב-3 באפריל 1989 מת, והוא בן 95 שנים.

## קישורים חיצוניים
* פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1989
תחרות העל בבילבאו 2012

**תחרות העל החמישית בסדרת ה"גרנד-סלאם מאסטרס" ב[[שחמט]]** התקיימה בסאו פאולו ובבילבאו מ-24 בספטמבר עד 13 באוקטובר 2012. 

התחרות, בה השתתפו שישה שחמטאים, התנהלה בשיטת ליגה בסיבוב כפול: כל שחמטאי שיחק מול יתר השחקנים פעמיים: פעם אחת בצבע לבן ופעם נוספת בצבע שחור, כך שנערכו עשרה סיבובים. ניצחון נחשב כשלוש נקודות ותיקו כנקודה אחת.

בתחרות סיימו במקום הראשון המשותף, עם 17 נקודות מגנוס קרלסן ופביאנו קרואנה. קרלסן הוכרז הזוכה לאחר שניצח בדו-קרב ביניהם 0–2. 

## הדירוג הראשוני של משתתפי התחרות (נכון לאוקטובר 2012)

## משחקי התחרות

## תוצאות התחרות

קרלסן הוכרז הזוכה לאחר שניצח בדו-קרב את קרואנה 0–2. 

## קישורים חיצוניים
* טקס הפתיחה של התחרות, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב הראשון, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב השני, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב השלישי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב הרביעי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב החמישי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב השישי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב השביעי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב השמיני, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב התשיעי, באתר theweekinchess 
* דווח על הסיבוב האחרון, באתר theweekinchess 

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2012
2012
קטגוריה:2012 בספרד
קטגוריה:2012 באמריקה הדרומית
אל אטנאו גרנד ספלנדיד

250px|ממוזער|חזית מבנה התיאטרון שבו ממוקמת החנות
**אל אטנאו גרנד ספלנדיד** () היא חנות ספרים מפורסמת בשכונת רקולטה בבואנוס איירס בירת ארגנטינה. החנות הוכתרה בידי הגארדיאן הבריטי ב-2008 כחנות הספרים השנייה ביופייה בעולם.

## סקירה כללית
הבניין שבו ממוקמת חנות הספרים נבנה ותוכנן עבור תיאטרון בשם "גרנד ספלנדיד", שנפתח במאי 1919. המבנה מפואר וכיפתו מעוטרת מתוכה בציורי קיר. התיאטרון, שהכיל למעלה מ-1,000 מקומות ישיבה, העלה הופעות ומחזות של אמנים נחשבים. בשנות ה-20 המאוחרות הוא הוסב לשמש אולם קולנוע, וב-1929 הוקרן בו הסרט המדבר הראשון שהוקרן בארגנטינה.

בפברואר 2000 הוחכר הבניין לקבוצת אילסה, המחזיקה בכמה רשתות למכירת ספרים וכן בהוצאת הספרים "אל אטנאו". הבניין שופץ והוסב לחנות ספרים, מושבי הקולנוע הוסרו ובמקומם הותקנו מדפי ספרים. יתר התפאורה המצועצעת, גילופים ועיטורים, פרטים אדריכליים רבים, וילונות הארגמן ותאורת האולם וכן התקרה המעוטרת נשארו כדי לשמר את תחושת התיאטרון הגדול. החנות, על 2000 המטרים הרבועים שלה, הפכה לחנות הדגל של קבוצת אילסה, ולפי פרסומים של הקבוצה, נמכרו בה בשנת 2007 למעלה מ-700,000 ספרים. באותה שנה ביקרו בחנות, שהפכה לאטרקציה תיירותית, למעלה ממיליון בני אדם.

על במת התיאטרון, העטויה וילונות קטיפה כבדים, הוצבו שולחנות בית קפה העומד לשירות הלקוחות.

ה"גארדיאן" הבריטי הכתיר את החנות במקום השני ברשימת חנויות הספרים היפות בעולם לשנת 2008.

## גלריה

קובץ:El Ateneo Bookstore.jpg|
קובץ:El Ateneo bookstore (5460005854).jpg|
קובץ:Ateneo Grand Splendid-interior 02-TM.jpg|
קובץ:El_Ateneo_Grand_Splendid_Bookshop,_Recoleta,_Buenos_Aires,_Argentina,_28th._Dec._2010_-_Flickr_-_PhillipC.jpg|
קובץ:Buenos Aires - Recoleta - El Ateneo ex Grand Splendid 1.JPG|
קובץ:Buenos Aires - Recoleta - El Ateneo ex Grand Splendid 2.JPG|
קובץ:El Ateneo bookstore (5459424377).jpg|
קובץ:El Ateneo bookstore (5459414085).jpg|
קובץ:El Ateneo bookstore (5459417727).jpg|
קובץ:El Ateneo bookstore (5459992642).jpg|



## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חנויות ספרים
קטגוריה:בואנוס איירס: מבנים
ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית

ממוזער|טנק פאנצר מתפוצץ
**ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית**, היה אחד השמות שניתנו לכוח הגרמני-איטלקי שלחם בזירת המלחמה של צפון אפריקה בתקופת מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-1 באוקטובר 1942 שונה שמה של ארמיית הפאנצר אפריקה לארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית. ב-23 באוקטובר 1942 פתחו הבריטים במתקפה גדולה על כוחות מדינות הציר, ולמחרת מת מפקד ארמיית הפאנצר גנרל גאורג שטומה מהתקף לב, ווילהלם פון תומה מונה למפקד הארמייה למשך יומיים עד שארווין רומל חזר מגרמניה ונטל את הפיקוד על הארמייה.

נחיתת כוחות בעלות הברית באלג'יריה ומרוקו בנובמבר 1942, במסגרת מבצע לפיד, אילצה את הפיקוד הגרמני לשלוח תגבורות חזקות לתוניסיה, כדי למנוע השתלטות של בעלות הברית על החוף הצפון-אפריקני והאגן הדרומי של הים התיכון, החלטה שהביאה לפתיחת המערכה בתוניסיה. הגידול הניכר בסדר הכוחות של הציר בצפון אפריקה חייב עריכת שינוי נוסף במבנה הפיקוד של כוחות הציר בזירה זו. ב-23 בפברואר 1943 הועבר הכוח הגרמני-איטלקי בפיקודו של רומל תחת פיקוד איטלקי, וקיבל את השם הארמייה האיטלקית הראשונה. רומל עצמו מונה למפקד קבוצת ארמיות חדשה בשם קבוצת ארמיות אפריקה, שכללה את הארמייה האיטלקית הראשונה ואת ארמיית הפאנצר החמישית בפיקוד גנרל הנס-יירגן פון ארנים.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב אל-עלמיין
אריאל מורטמן

**אריאל מורטמן** (נולדה ב-6 בפברואר 1994) היא שחקנית אמריקאית ישראלית.

## ביוגרפיה
מורטמן נולדה בארצות הברית לאם אדריכלית ואבא עורך דין וגדלה בניו ג'רזי ועלתה לישראל בגיל 10 יחד עם משפחתה לזיכרון יעקב. היא בוגרת תיכון "אורט בנימינה" במגמת תיאטרון. היא בוגרת סדנאות משחק בתיאטרון הקאמרי ובסטודיו למשחק ניסן נתיב. למדה משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.

## קריירה
בשנים 2014–2016 שיחקה בתפקיד הראשי בשתי העונות של סדרת הנעורים "כוכב הצפון", בה גילמה את דמותה של מאיה. בשנת 2014 שיחקה בסרט קצר "להתמסר לרגע" לצידו של מיכאל אלוני. בשנת 2015 גילמה את דמותה של תמר בסרטו של שי כנות "איביזה".

בשנת 2017 החלה לשחק את הדמות הראשית בסדרת הנעורים האמריקאית "אקדמיית החממה" המופקת על ידי נטפליקס, שהיא הגרסה האמריקאית של "החממה". היא מגלמת בה את היילי וודס, דמות מקבילה של אלה-לי (ללי) רשף, אותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית גאיה שליטא-כץ. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "נפלת חזק" בערוץ עשר בכיכובו של מיקי גבע.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט השומרון
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
פול סינגר (איש עסקים)

**פול סינגר** (; נולד ב-22 באוגוסט 1944) הוא איש עסקים ומיליארדר יהודי-אמריקאי. מייסד קרן הגידור "אליוט מנג'מנט קורפוריישן"  והבעלים שלה. מגדולי התורמים של המפלגה הרפובליקנית בארצות הברית.

## ביוגרפיה
נולד למשפחה יהודית בניו יורק סיטי, בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת רוצ'סטר ותואר במשפטים מבית הספר למשפטים בהרווארד. לאחר שהשלים את לימודיו עבד במשרדי בנק ההשקעות Donaldson, Lufkin & Jenrette (DLJ)  בוול סטריט.

ב-1977 הקים את קרן הגידור "אליוט מנג'מנט קורפוריישן" ומאז הוא עומד בראשה. הוא מתגורר בסנטרל פארק וסט במנהטן והונו מוערך ב-2 מיליארד דולרים. הוא מזוהה עם הימין והשמרנים בפוליטיקה האמריקנית ותומך גם בארגוני ימין בישראל. סינגר נחשב גם כתורם גדול לפעילות למען זכויות הקהילה הלהט"בית בארצות הברית, אליה נחשף בעקבות השתייכות בנו לקהילה.

בשנת 2012 הקים את הארגון Startup Nation Central שהוקם בעקבות הספר Startup Nation, והוא מוסד ללא כוונת רווח, שמטרתה לקדם את ה- Israeli innovation ecosystem.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
פאול זינגר (פוליטיקאי)

**פאול זינגר** (; 16 בינואר 1844 - 31 בינואר 1911) היה פוליטיקאי גרמני מרקסיסט מוביל, איש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה במחצית השנייה של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, ויושב ראש המפלגה המאוחדת במשותף עם אוגוסט בבל מ-1890 ועד מותו בשנת 1911.

## ביוגרפיה
זינגר, נולד ולמד בברלין, ילד התשיעי של סוחר יהודי בשם יעקב זינגר (נפטר ב-21 בדצמבר 1848) וקרוליין לבית לוי (נפטרה ב-1867). עד 1869 עבד זינגר כפקיד בברלין. ובין השנים 1869–1887 היה שותף עם אחיו הנרי זינגר (1841–1920) בבעלות על פירמה משפחתית.

מבחינה פוליטית בא זינגר מן התנועה הדמוקרטית הבורגנית, הוא השתייך מאז 1862 למפלגת הקדמה הגרמנית, והיה תחת השפעת יוהאן יעקובי לדמוקרט רדיקלי. בשנת 1868 יצר לראשונה קשר עם אוגוסט בבל ווילהלם ליבקנכט. באותה שנה היה זינגר אחד ממייסדי ארגון העובדים הדמוקרטי וחבר באיגוד עובדי ברלין. ב-1878 הצליח אוטו פון ביסמרק להעביר ברייכסטאג שורת חוקים אנטי סוציאליסטים, שאסרו על פעולת המפלגה. מנהיגי המפלגה נאסרו או יצאו לגלות. עיתוני המפלגה נסגרו, ורבים מהפעילים נאסרו אף הם. זינגר היה בתקופה זו בין אלה ששמרו על קשר בין הנהגת המפלגה הסוציאליסטית בגרמניה לבין קרל מרקס ופרידריך אנגלס בלונדון. בשנת 1879 השתתף בייסוד עיתון התנועה הסוציאל-דמוקרטית, עיתון זה היה הבסיס להקמת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ה-SPD, כאשר ב-1890 עם עלייתו של וילהלם השני לשלטון והתפטרות ביסמרק, התאפשר חידוש פעולת המפלגה.

בשנת 1884 נבחר זינגר לראשונה כחבר מועצת העיר ברלין ובאותה שנה נבחר כחבר הרייכסטאג, תפקיד בו החזיק עד יום מותו.

מ-1890 ועד מותו בשנת 1911 עמד בראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה במשותף עם אוגוסט בבל. כדמות השלישית בחשיבותה במפלגה אחרי ליבקנכט ובבל, היה זינגר כיהודי דמות חשובה במאבק נגד האנטישמיות בגרמניה.

[ממוזער|שמאל|250px|קברו של זינגר באתר ההנצחה של גדולי הסוציאליסטים ב[בית הקברות המרכזי פרידריכספלדה]]
זינגר נפטר בברלין ב-31 בינואר 1911. בהלווייתו שנערכה ב-5 בפברואר השתתפו מיליון בני אדם, במפגן אבל שכמותו לא ראתה ברלין מעולם. הוא נקבר בבית הקברות המרכזי פרידריכספלדה, את קברו עיצב הארכיטקט הנודע לודוויג הופמן  ונקבעה בו מדליה מיוחדת מעשה ידי קוסטנטין סטארק .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרידריכספלדה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1844
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1911
יוהאן פון צווהל

**יוהאן "הנס" פון צווהל** (בגרמנית: **Johann "Hans" von Zwehl**; 27 ביולי 1851 – 28 במאי 1926), היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון צווהל נולד ב-27 ביולי 1851, באוסטרודה על ההארץ שהשתייכה לממלכת הנובר. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-14 (פומרניה ה-3 - הגראף שוורין), ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1900 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-73 (הנובר - גנרלפלדמרשל אלברכט, נסיך פרוסיה). בשנת 1902 הועלה פון צווהל לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד החטיבה ה-30. בשנת 1906 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-13. בשנת 1909 הועבר פון צווהל לעתודת המילואים של צבא האימפריה הגרמנית.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון צווהל למפקד קורפוס המילואים ה-7 שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, והשתתף לאחר מכן במצור על מובז'. פון צווהל לחם עם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 השתתף עמו בקרב ורדן. ב-17 בדצמבר 1916 מונה פון צווהל למושל הצבאי של אנטוורפן, תפקיד אותו מילא עד סוף המלחמה, וב-25 בנובמבר 1918 פרש פון צווהל לביתו.

פון צווהל נפטר בברלין ב-28 במאי 1926 והוא בן 75 שנים.

## ראו גם
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1851
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
מרכז ספורט המים דאודורו

250px|ממוזער|שמאל
**מרכז ספורט המים דאודורו** הוא שמה של בריכת שחייה אולימפית שהוקמה במתחם **דאודורו מיליטרי קלאב** (מועדון הספורט הצבאי דאודורו) בשכונת דאודורו שבעיר ריו דה ז'ניירו לצד מתקני ספורט נוספים לאימונים ותחרויות בשכונת דאודורו בעיר ומשמש כבריכת שחייה ציבורית מקומית. הבריכה נבנתה ב-2007 לקראת המשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה ריו דה ז'ניירו ב-2007. במשחקים אירחה הבריכה את תחרות השחייה ל-200 מטרים בסגנון חופשי במסגרת תחרות הקרב חמש מודרני של אותם משחקים ולצורך כך הוקם בה יציע קטן לכמה מאות צופים שפורק לאחר הטורניר. הבריכה אינה מקורה.

במסגרת אירוח אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) עברה הבריכה שיפוץ ניכר שכלל בין השאר החלפת כל אריחי החיפוי שבתוכה ושיפוץ המלתחות והוקם בה יציע זמני ל-2,000 צופים. במסגרת האולימפיאדה תארח שוב הבריכה את תחרות השחייה במסגרת הקרב חמש של האולימפיאדה בעוד שאר התחרויות יתקיימו במתקנים הסמוכים לה כחלק מה**פארק לקרב חמש**. ארנה דאודורו שהוקמה בקרבתה תארח את תחרויות הסיף של הקרב חמש ואצטדיון דאודורו יארח את שאר התחרויות של הקרב חמש. המרחק בין שלושת המתקנים הוא כ-300 מטרים בלבד. לאחר המשחקים תשוב הבריכה לשמש כבריכת שחייה ציבורית.

המתקן האולימפי הסמוך ביותר לבריכה הוא מרכז ההוקי האולימפי ומעברה השני מצוי בקרבת מקום ההיפודרום האולימפי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
חלוצי רוצ'דייל

קואופרטיב "**אגודת חלוצי רוצ'דייל הישרים**" (באנגלית: **Rochdale Society of Equitable Pioneers**) שהוקם בשנת 1844 ברוצ'דייל (Rochdale) שביורקשייר, אנגליה, נחשב לאבי התנועה הקואופרטיבית. על אף שלהקמתו קדמו קואופרטיבים אחרים, קואופרטיב רוצ'דייל היווה את הבסיס להקמת התנועה הקואופרטיבית המודרנית, ו"עשרת עקרונות רוצ'דייל" נחשבים למשפיעים עליה עד היום.

## התפתחות
הקואופרטיב הוקם ב-1844, בהובלת פועלים חסידי רעיונותיו של רוברט אואן. בעת הקמתו מנה הקואופרטיב 28 חברים. בתחילה מכר הקואופרטיב מוצרי מזון בסיסיים בלבד, והופעל בהתנדבות על ידי חבריו. בהמשך הצטרפו חברים נוספים לקואופרטיב, והוקמה מאפיה בבעלותו שסיפקה לחם לחברים. ב-1950 הוקמה טחנת קמח של הקואופרטיב, שהיוותה את התפתחותו לתחום התעשייה. ב-1960 הוקמה מטוויה. עם השנים מספר החברים גדל ובנוסף על החנות המקורית הוקמו חנויות נוספות וכן מחלקה סיטונאית אשר סיפקה את הסחורה לחנויות הקואופרטיב השונות.

בהמשך הקים הקואופרטיב לחבריו קופות גמל, קרן ביטוח, בתי ספר, קרן מלגות לילדי חברים ועוד שירותים נוספים לחבריו.

## עקרונות רוצ'דייל
# הצטרפות חופשית לאגודה
# מבנה דמוקרטי – לכל אחד קול אחד
# החזרת הרווח לחברי האגודה בהתאם למכסת הקניות
# ריבית מוגבלת על ההון המושקע
# נייטרליות פוליטית ודתית
# מכירה במזומן (לא באשראי\בהקפה)
# פיתוח החינוך בעזרת ניכוי מסוים מהרווח נטו
# מכירה במחירי השוק (הפרשות לקרן שמורה)
# דמי מניה נמוכים (אפשרות לקניה בתשלומים)
# סחורה נקייה ומשקל נכון.

## השפעה
הניסיון הקואופרטיבי ברוצ'דייל מוזכר בספרו של בנימין זאב הרצל אלטנוילנד כאחד ממקורות ההשראה למערכת הקואופרטיבית של 'החברה החדשה' היהודית בארץ ישראל, ובאופן ספציפי להתיישבות הכפרית בה המכונה 'כפר חדש'.

## ראו גם
* קומונת רלהיין
* אלטנוילנד

## קישורים חיצוניים

אביגיל ישעיהו-פז, הקואופרציה בעולם: רקע היסטורי ועקרונות רוצ'דייל 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קואופרטיבים
ג'ואן רובינסון

**ג'ואן רובינסון** (באנגלית: **Joan Robinson**; 31 באוקטובר 1903 - 5 באוגוסט 1983) הייתה כלכלנית בריטית פוסט-קיינסיאנית שהייתה ידועה בזכות עבודתה על כלכלה מוניטרית ועל תרומתה הרחבה לתאוריה הכלכלית. היא הייתה ביתו של הגנרל פרדריק ברטון מוריס (Sir Frederick Barton Maurice) ואשתו של הכלכלן אוסטין רובינסון (Austin Robinson).

בשנת 1956 פרסמה רובינסון את ספרה "הצטברות ההון" (The Accumulation of Capital) אשר הרחיב את התאוריה הקיינסיאנית לטווח הארוך. בשנת 1962 פרסמה רובניסון את הספר "מאמרים על צמיחה כלכלית" שעסק בצמיחה כלכלית ולאחר מכן פיתחה את תאוריית הצמיחה של קיימברידג' (Cambridge growth theory) יחד עם ניקולס קלדור. בשנת 1964 היא נבחרה כחברת חוץ לשם כבוד באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים. בשנות ה-60 רובינסון הייתה אחת המשתתפות העיקריות במחלוקת קיימברידג' על ההון לצידו של פיירו סראפה.

לרובינסון ציטוט מפורסם לגבי הקפיטליזם: **"ישנו דבר אחד גרוע מלהיות מנוצל על ידי הקפיטליזם, והוא לא להיות מנוצל על ידי הקפיטליזם."**משמעות המשפט היא כפולה - ביקורת השיטה הקפיטליסטית, ובמקביל ראיית היתרון בעצם ההשתייכות לכלכלת השוק המודרנית. בהקשר אחר היא אמרה: ""אידאולוגיה היא כמו ריח גוף; אתה לא יכול להריח את של עצמך".

## ראו גם
* כלכלה פוסט-קיינסיאנית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלניות בריטיות
קטגוריה:כלכלנים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1983
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1983
האצטדיון האייקוני לוסייל

**האצטדיון האייקוני לוסייל** (בערבית: **ملعب لوسيل الدولي**; תעתיק מדויק: **מלעבּ לוסיל אלדולי**; תעתיק חופשי: **מלעבּ לוסייל א-דַּוּלי**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר לוסייל שבקטר, ואירח את גמר מונדיאל 2022. האצטדיון תוכנן על ידי משרד האדריכלים של האדריכל הבריטי נורמן פוסטר.

## מבנה
מבנה האצטדיון תוכנן להיות עגול כמעט לגמרי, והוא מחולק לשתי טבעות מושבים, בתכולה כוללת של 86,250 מושבים. האצטדיון מוקף מבחוץ בבריכת השתקפות, שמעליה שישה גשרים. את התעלה והאצטדיון מקיפים מגרשי חנייה ורחבה להולכי רגל שמובילה למערך בניינים המשמשים את האצטדיון, שכולל בתוכו בית מלון ואת משרדי האצטדיון. גג האצטדיון הוא בעל צורת אוכף, ובעל יכולת לפתיחה וסגירה מלאה בהתאם לתנאי האקלים. העבודות להקמת האצטדיון החלו באפריל 2017. התכנית של עיצוב האצטדיון פורסמה בדצמבר 2018. האצטדיון נפתח בנובמבר 2021.

לאחר גביע העולם מספר מקומות הישיבה באצטדיון יוקטן לכ-20,000 מושבים.

במהלך בניית האצטדיון אנשים רבים מתו ממחלות הנגרמות מחומרים מסוכנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* lusail stadium, באתר stadiumguide 

לוסייל
לוסייל
אצטדיון
מכון בנין שלם

**מכון בנין שלם** הוא מכון העוסק בנושאי זוגיות, בניין המשפחה, ייעוץ, הדרכת כלות, הורות וחינוך ילדים.

## היסטוריה ותחומי פעילות
המכון נוסד בשנת תשנ"ח על ידי הרב אוהד תירוש ואשתו הרבנית דנה תירוש, שעומדים בראשו.
מקיים במהלך השנה אירועים וימי עיון וכן כנסי קיץ. רבני המכון מחתנים זוגות. בנוסף מקיים המכון פעילויות פרטניות כגון הדרכת כלות וייעוץ זוגי. בשנת תשע"ו החל המכון להעביר ימי עיון למורים בחמ"ד.
משרדי המכון נמצאים בשכונת קריית משה ופעילותו מפוזרת בכל הארץ ובפרט במדרשת הרובע.

## כנס קיץ "בנין שלם"
המכון מקיים כנס קיץ לנשים המתקיים מדי שנה במשך שלושה ימים בבנייני האומה בנושאי זוגיות, בניין המשפחה, ייעוץ, הדרכת כלות, הורות וחינוך ילדים.
בכנס משתתפות בכל שנה כ-6000 נשים. מרצים בו רבנים, רבניות, אנשי ציבור ואנשי חינוך. הכנס מתקיים החל משנת תשנ"ח (1998), וממשיך להתקיים מדי קיץ מאז ועד היום (נכון ל-2023). במקביל נערך כנס לגברים בו משתתפים כמה מאות גברים.
בכנס משתתפות נשים דתיות, מסורתיות וחילוניות.

## מסלולי לימוד במכון
* **הדרכת כלות** - הכנה הלכתית, רעיונית ומעשית לקראת החתונה וחיי הנישואין, עם מדריכת כלות.
* **ייעוץ** - מוקד טלפוני של ייעוץ, זוגי ומשפחתי.
* **מרקם** - עריכת חופות לזוגות מהמגזר החילוני.
* **בוקר לימוד לנשים נשואות** - העשרה זוגית, חינוך ילדים ומתבגרים, העצמה נשית.
* קורסי ערב בנושא חינוך ילדים.
* תוכנית דו שנתית לנשות מקצוע בתחום הנפש ולסטודנטיות במקצועות טיפוליים.

## מרצים
* ד"ר מיכאל אבולעפיה
* הרב אוהד תירוש
* הרבנית עידית איצקוביץ
* הרבנית דנה תירוש, ראש מכון בנין שלם.
* הרבנית דנה סליי, ראש מדרשת הרובע
* הרבנית אסתר לבנון - אשת הרב אליקים לבנון
* הרבנית קתי מנדלביץ - אשת הרב יוסף מנדלביץ, מרצה ומדריכת כלות במכון פוע"ה
* הרבנית אסתי ארנד

## קישורים חיצוניים
* 

* שיעורי כנס בניין שלם בשנת תשס"ה, באתר ערוץ מאיר
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מדרשות לנשים
חנות הספרים האחרונה

ממוזער|'''The Last Bookstore'''
**חנות הספרים האחרונה** (באנגלית: **The Last Bookstore**) היא חנות ספרים עצמאית מהגדולות בעולם ולפי פרסומי בעליה, הגדולה ביותר בקליפורניה. היא ממוקמת ברחוב ספרינג 453 בדאון טאון של לוס אנג'לס.

## היסטוריה
החנות הוקמה על ידי ג'וש ספנסר ב-2005, כחנות שמכרה ספרים משומשים, תקליטי ויניל ופריטים נוספים ברשת האינטרנט בלבד. בהמשך התמקד העסק בספרים ותקליטים פיזיים, שם החנות רומז למחאה על חדירת המדיה הווירטואלית ודחיקת רגלי המדיה הישנה, ספרים ותקליטים.

משכנה הנוכחי של החנות הוא במגדל ספרינג לאמנויות, בדאון טאון לוס אנג'לס. היא מכילה 22,000 מטרים רבועים של תצוגת ספרים באולם ענק ובו עמודים הנמתחים לגובה 25 מטרים, בהם מוצגים 250,000 ספרים חדשים ומשומשים, מדור ספרים נדירים, עשרות אלפי רומנים גרפיים ועשרות אלפי תקליטי ויניל.

התצוגה שימשה תפאורה לצילומי אופנה של המגזין "אסקווייר".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בן הוף, Inside “The Last Bookstore” in Downtown Los Angeles, 2 בדצמבר 2013, באתר "Untapped Cities" 
* קרולין קלוג, Downtown L.A.'s the Last Bookstore defies trends, 15 ביוני 2011, באתר ה"לוס אנג'לס טיימס"

קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
קטגוריה:לוס אנג'לס: תרבות
קטגוריה:חנויות ספרים
אצטדיון עיר החינוך

**אצטדיון עיר החינוך** (בערבית: **ملعب مدينة التعليم**; תעתיק מדויק: **מלעבּ מדינת אלתעלים**; תעתיק חופשי: מלעבּ מדינת א-תעלים) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר החינוך שבא-ריאן, קטר. האצטדיון שימש למשחקים שהתקיימו במסגרת מונדיאל 2022.

מבנה האצטדיון תוכנן בצורה של יהלום משונן, נוצץ ביום וזוהר בלילה. האצטדיון, עם 45,350 מקומות ישיבה, הוקם על יד הקמפוסים והאוניברסיטאות בעיר החינוך. לאחר סיום המונדיאל, כ-20,000 מושבים מהאצטדיון יפורקו, ויישארו בו 25,000 מקומות; הוא ימשיך לשמש לתחרויות ספורט של האוניברסיטאות והקמפוסים השונים.

## קישורים חיצוניים

* בנייתו של אצטדיון עיר החינוך
* אצטדיון עיר החינוך, באתר Infowat

עיר החינוך
עיר החינוך
קטגוריה:דוחה: ספורט