open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סוניה גראף

**סוזנה** "**סוניה**" **גראף** (בגרמנית ובאנגלית: **Susanna "Sonja" Graf**; 16 בדצמבר 1908 – 6 במרץ 1965) הייתה שחמטאית גרמנית-אמריקאית, שהוכתרה כסגנית אלופת העולם לנשים ופעמיים אלופת ארצות הברית לנשים. בשנת 2016 הוכנסה להיכל התהילה העולמי של השחמט.

## ביוגרפיה
סוזנה נולדה במינכן, בתם של יוזף גראף וסוזנה צימרמן, שניהם גרמנים מהוולגה מאזור סמרה, שעברו למינכן בספטמבר 1906. אביה היה במקור כומר ברוסיה, אך עבר למינכן כדי לעסוק בציור. מאוחר יותר כתבה שלמרות הסבל שספגה מידי אביה, היא הייתה אסירת תודה על כך שהוא לימד אותה את משחק השחמט כשהייתה עדיין ילדה.

השחמט הפך לאמצעי הבריחה שלה, נפשית ופיזית, והיא החלה לבלות את כל זמנה בבתי קפה לשחמט במינכן. בהמשך הפכה לחניכתו של המאסטר הגרמני זיגברט טאראש. בגיל עשרים ושלוש, היא ניצחה פעמיים את רודולף שפילמן בתחרות סימולטנית והפכה למקצוענית בשחמט. היא החלה לנסוע ברחבי אירופה, הן לשם החוויה והן כדי להתרחק מהתנועה הנאצית המאיימת שהייתה מבוססת במינכן.

בעשורים הראשונים של המאה ה-20, שחמטאיות היו נדירות וסוניה גראף נהנתה מהפופולריות ומתשומת הלב שהביאה לה תהילתה הפתאומית. ב-1934 היא שיחקה נגד אלופת הנשים השנייה של התקופה, ורה מנצ'יק, במשחק לא רשמי באמסטרדם, ולאחר מכן במשחק אליפות העולם הרשמי של 1937 בזמרינג, אוסטריה. היא הפסידה בשני המשחקים, אך הוזמנה, יחד עם מנצ'יק, להשתתף בטורניר גברים בלעדי שנערך באותה שנה בפראג. היא לא ניצחה אף אחד מהאלופים, והתוצאה הטובה ביותר שלה הייתה תיקו עם המאסטר האסטוני פאול קרס.

### בארגנטינה ובארצות הברית
בשנת 1939, גראף נסעה לבואנוס איירס, ארגנטינה, כדי להשתתף באליפות העולם בשחמט לנשים שנערכה במקביל לאולימפיאדת השחמט 1939. כתוצאה מהתנגדותה החריפה להיטלר, היא הוסרה מרשימת המשתתפים הגרמנים ושיחקה תחת דגל "Libre". בספטמבר, כאשר הטורניר עדיין נמשך, גרמניה פלשה לפולין, פתחה במלחמת העולם השנייה וגרמה לאנדרלמוסיה בתחרות. חלק מהקבוצות פרשו, אחרות סירבו לשחק מול קבוצות ממדינות מסוימות. גם גראף וגם מנצ'יק שיחקו את כל הטורניר. גראף ניצחה 16 משחקים, הפסידה 3 וסיימה במקום השני. לאחר פרוץ המלחמה, גראף החליטה להישאר בארגנטינה. היא למדה במהירות את השפה הספרדית המקומית, נטמעה בתרבות וכתבה את הספרים Así juega una mujer (כך אישה משחקת), המתאר את חוויותיה כשחמטאית, ו-Yo Soy Susann (אני סוזאן), המתאר את ההתעללות הפיזית והנפשית שסבלה בילדותה. היא גם פגשה את איש צי הסוחר האמריקאי ורנון סטיבנסון, לו נישאה ב-1947.

הזוג הטרי עבר לדרום קליפורניה והתיישב בהוליווד, שם גראף החלה לשחק תחת השם סוניה גראף-סטיבנסון. היא פרשה משחמט כדי ללדת ולגדל את בנה אלכסנדר, אך לאחר מכן חזרה לזכות יחד עם ג'יזלה קאהן גרסר ב בשנת 1957. בהמשך, היא ומשפחתה עברו לגריניץ' וילג' בניו יורק, שם נתנה שיעורי שחמט. ב-1964 זכתה בניצחונה השני באליפות ארצות הברית לנשים, אך באותה תקופה כבר סבלה ממחלת כבד שגבתה את חייה בשנה שלאחר מכן.

סוניה גראף נפטרה בניו יורק חודשיים לאחר יום הולדתה ה-56.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים לנשים
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
יהודית מילוא

**יהודית אורנייה מילוא** (נולדה ב-3 באוגוסט 1950) היא שחקנית עבר ישראלית.

## ביוגרפיה
מילוא התחנכה במוסדות חינוך דתיים, הן בבית-הספר היסודי והן בתיכון. הוריה הם ילידי תוניס, ואמה משתייכת לשושלת משפחתית שמקורה במסורת של מקובלים.

מילוא למדה משחק בבית צבי.

היא עוסקת בהוראה רוחנית ובתקשור ומטפלת בשיטה טיפולית שפיתחה המכונה ניאופסיכולוגיה.

מילוא הייתה נשואה לשחקן רפי מילוא ולשניים שלושה ילדים, בן ושתי בנות. אחת מבנותיה היא שחקנית ותסריטאית, ואילו בת נוספת עוסקת בפיתוח שיטת הטיפול שיצרה מילוא.

בשנת 2016 נחקרה מילוא באזהרה בחשד לאי־דיווח על הכנסות. על פי בקשה שהגישה רשות המיסים לבית המשפט, נטען כי בן זוגה, רפי מילוא, שימש כמנהל יומנה והיה אחראי להעברת דיווחיה לרשויות המס. מחומרי החקירה עלה כי במשך תקופה ממושכת סיפקה מילוא שירותי ייעוץ לגורמים שונים, בהם גם ידוענים, וגבתה תשלום של כ-500 עד 800 שקלים לכל מפגש.

עוד נטען כי למילוא לא היה תיק במע״מ, וכי היא לא דיווחה על פעילות עסקית שכללה, בין היתר, אימון אישי (קואוצ׳ינג), הדרכות, ייעוץ, העברת סדנאות והכשרת מטפלים. על פי הערכת רשות המיסים, היקף ההכנסות שלא דווחו עשוי להגיע למאות אלפי שקלים, והחשד היה כי אי־הדיווח נועד להתחמק מתשלום מס.

במהלך הדיון טען עורך דינם של השניים כי אינו מוצא בתיק זה את אמות המידה של הגינות ושיקול דעת ענייני המאפיינות, לדבריו, את עבודת הרשות בדרך כלל. לדבריו, החקירה התבססה על מדגם מצומצם של יומן עבודה לעומת חשבוניות, אשר הוביל לחישוב של כ-8% מהמחזור בלבד.

בהחלטתו קבע השופט הישאם אבו שחאדה כי לא הוצגה תשתית מספקת לביסוס ההערכה בדבר היקף הכנסות של מאות אלפי שקלים, בין אם לעניין מס עסקאות ובין אם ביחס להכנסות הכוללות. עוד נקבע כי אין חשש לשיבוש הליכי חקירה, ועל כן נדחתה בקשת רשות המיסים להטלת ערבות עצמית בסך 300 אלף שקלים. בית המשפט הורה על הפקדת ערבות בסכום של 5,000 שקלים בלבד.

## פילמוגרפיה
### בתיאטרון

### בטלוויזיה ובקולנוע

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
גוגל פורמס

**גוגל פורמס** (באנגלית: **Google Forms**) היא תוכנת ניהול סקרים, הנכללת כחלק מחבילת יישומי האינטרנט החינמית Google Docs Editors שמציעה גוגל. החבילה כוללת גם את Google Docs, Google Sheets, Google Slides, Google Drawings, Google Sites ו-Google Keep. גוגל פורמס זמין רק בתור יישום רשת. היישום מאפשר למשתמשים ליצור ולערוך סקרים באופן מקוון, תוך שיתוף פעולה בזמן אמת עם משתמשים נוספים. הנתונים שנאספים יכולים להיקלט באופן אוטומטי לגיליון אלקטרוני לצורך עיבוד הסקר.

גוגל פורמס הוצג לראשונה בשנת 2008 כחלק מחבילת Google Docs, ומאז עודכן מספר פעמים והורחב בפונקציות נוספות בהתאם לצורכי המשתמשים המתפתחים.

## מאפיינים
שירות גוגל פורמס עבר לאורך השנים מספר עדכונים. בין התכונות הכלולות בו (ברשימה שאינה מלאה): חיפוש בתפריטים, ערבוב אקראי של שאלות, הגבלת המענה לפעם אחת לאדם, קישורים מקוצרים, ערכות נושא מותאמות אישית, יצירת הצעות לתשובות באופן אוטומטי בעת בניית טופס, ואפשרות "העלאת קובץ" עבור משיבים הנדרשים לשתף תוכן או קבצים מהמחשב שלהם או מגוגל דרייב.

באוקטובר 2014 הוסיפה גוגל תוספים (add-ons) לגוגל פורמס, המאפשרים למפתחי צד שלישי להוסיף יכולות חדשות לטפסים ולסקרים, וביולי 2017 עודכן השירות שוב עם מספר תכונות חדשות. תכונת "אימות תשובות חכם" (Intelligent response validation) מסוגלת לזהות את סוג הטקסט שמוזן בשדות ולהתריע למשתמש במקרה של הזנה שגויה. בהתאם להגדרות שיתוף הקבצים בגוגל דרייב, ניתן לבקש מהמשיבים להעלות קבצים גם ממשתמשים מחוץ לדומיין. בנוסף, במסך ההגדרות ניתן להגדיר ברירות מחדל לכל טופס חדש, כגון איסוף כתובות דואר אלקטרוני באופן אוטומטי.

משתמשים יכולים לנתח את התשובות לטופס באמצעות כלי הניתוח המובנים או לייצא אותן לגיליון עבודה חדש או קיים ב-Google Sheets, המתעדכן בזמן אמת עם כל מענה חדש. כלי הניתוח המובנים מאפשרים לצפות בתשובות לפי משיב יחיד או כסיכום כולל. לחלופין, ניתן להוריד את התשובות כקובץ CSV. גוגל פורמס יכול גם להיעזר בג'מיני כדי לסכם תשובות באמצעות בינה מלאכותית.

גוגל פורמס כולל את כל יכולות השיתוף והעבודה המשותפת הקיימות גם ב-Docs, Sheets, Slides, Drawings ו-Sites, כגון עריכה משותפת בזמן אמת, היסטוריית גרסאות והרשאות שיתוף גמישות.

## ראו גם
* Microsoft Forms

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גוגל: תוכנה
תרשים תזמון ספרתי

**תרשים תזמון ספרתי** הוא תרשים המציג מספר אותות לאורך זמן. התרשימים כוללים בדרך כלל מספר שורות, כאשר אחת מהן היא בדרך כלל אות השעון. תרשימי תזמון נפוצים באלקטרוניקה ספרתית, בדיקת חומרה ותקשורת ספרתית. בנוסף להצגת הקשרים בזמן בין האותות, הם מסייעים בזיהוי ובטיפול בבעיות לוגיקה ספרתית.

## מוסכמות
רוב תרשימי התזמון משתמשים במוסכמות הבאות:
* ערך גבוה מייצג לוגיקה 1
* ערך נמוך מייצג לוגיקה 0
* משבצת זמן שבה הערך גבוה ונמוך בו זמנית – מייצג מצב מורכב יותר שבו הערך הוא לא בהכרח גבוה או נמוך (לדוגמה, בקו נתונים)
* "Z" מציין עכבה גבוהה (High Impedance)
* משבצת זמן עם גוון אפור מציינת מצב לא חשוב או בלתי מוגדר

## דוגמה: תזמון אפיק SPI
ממוזער|400px|תרשים תזמון עבור אפיק SPI

תרשים התזמון בצד מציג את אפיק ה־SPI . ב־SPI השולטים יכולים בדרך כלל לקבוע את קוטביות השעון (CPOL) ואת פאזת השעון (CPHA) ביחס לנתונים. התרשים מראה את השעון עבור שני ערכי CPOL ואת שתי שורות הנתונים (MISO ו־MOSI) עבור כל הגדרת CPHA. כאשר CPHA = 1, שידור הנתונים מעוכב בחצי מחזור שעון.

שלבי פעולה של SPI:
* השולט בוחר ערכי CPOL ו-CPHA מתאימים
* השולט מושך את קו הבחירה של הנשלט (SS) למצב נמוך עבור המכשיר הנשלט המתאים
* השולט מניע את אות השעון (SCK) בתדר מוגדר
* במהלך כל אחד משמונה מחזורי השעון, ההעברה היא דו-כיוונית מלאה:
** השולט כותב ל־MOSI וקורא מ־MISO
** הנשלט כותב ל־MISO וקורא מ־MOSI
* בסיום השידור, השולט יכול להעביר עוד בית או להחזיר את SS למצב גבוה על מנת לסיים את ההעברה
* כאשר קו SS של הנשלט גבוה, קווי MISO ו-MOSI שלו חייבים להיות במצב עכבה גבוהה כדי לא להפריע להעברות אחרות. לפני שה-SS נמשך למטה, MISO ו־MOSI מסומנים ב-"Z", כלומר עכבה גבוהה. כמו כן, השורה "cycle #" מוצגת באפור לפני שה-SS נמשך למטה.

עבור CPHA = 1, קווי MISO ו־MOSI אינם מוגדרים עד לאחר עליית השעון הראשונה ומוצגים באפור לפני כן.

תרשים תזמון טיפוסי בדרך כלל מכיל שעון יחיד וריבוי קווי נתונים.

## תוכנה
תוכנות הבאות מאפשרות יצירת תרשימי תזמון:
* PlantUML
* Timing Diagrammer
* Wavedrom – עורך מקוון עם אפשרות יצוא לא מקוון

קטגוריה:מעגלים ספרתיים
קטגוריה:לוגיקה
אבנר לייקוק

**אבנר לייקוק** (באנגלית: **Abner Lacock**; 9 ביולי 1770 – 12 באפריל 1837) היה פוליטיקאי אמריקאי מפנסילבניה, אשר כיהן בשני בתי המחוקקים של המדינה וייצג את פנסילבניה הן בבית הנבחרים של ארצות הברית והן בסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
אבנר לייקוק נולד ב־7 ביולי 1770 סמוך לאלכסנדריה שבמושבת וירג'יניה. בצעירותו עבר עם הוריו למחוז וושינגטון שבפנסילבניה, ובשנת 1796 עבר לביבר שבפנסילבניה. באותה שנה שימש כשופט שלום, וכן עבד כבעל פונדק.

בשנים 1801–1803 כיהן בבית הנבחרים של פנסילבניה. בשנים 1803–1804 היה שופט משנה בבית המשפט של מחוז ביבר. לאחר מכן שב לכהן בבית המחוקקים של המדינה בשנים 1804–1808. לייקוק היה חבר במיליציה של פנסילבניה, ובשנת 1807 שימש בה בדרגת בריגדיר גנרל. בשנים 1808–1810 כיהן כחבר הסנאט של פנסילבניה.

לייקוק נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־12. הוא נבחר מחדש לקונגרס ה־13, אך התפטר לפני תחילת כהונתו לאחר שנבחר לסנאט. בשנת 1812 נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. במהלך כהונתו עמד בראש ועדת הפנסיות של הסנאט בקונגרס ה־15.

לאחר שעזב את הקונגרס מונה בשנת 1825 לנציב מדינתי שתפקידו היה לסקור נתיבים לתעלות ולמסילות ברזל בפנסילבניה. הוא שב לכהן בבית המחוקקים של המדינה בשנים 1832–1835. בשנת 1836 מונה לפקח על מדידה והקמה של תעלת פנסילבניה–אוהיו. הוא נפטר סמוך לפרידום שבפנסילבניה ב-12 באפריל 1837, ונקבר בבית הקברות לייקוק ברוצ'סטר שבפנסילבניה.

אבנר לייקוק כונה לעיתים קרובות "הגנרל לייקוק", בעקבות שירותו כבריגדיר גנרל במיליציה של המדינה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אלכסנדריה (וירג'יניה): אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1770
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1837
ניצחון גלתיאה (ג'אקווינטו)

**ניצחונה של גלתיאה** (באיטלקית: **Il Trionfo di Galatea**) הוא ציור שמן מאת האמן האיטלקי קוראדו ג'אקווינטו, שנוצר בשנת 1733. היצירה מבוססת על סיפור מהמיתולוגיה היוונית ומתארת את הנראיד גלתיאה, אחת מאלות הים, לאחר האובדן הטרגי של אהובה אקיס. הציור נמצא כיום באוסף מוזיאון האמנות של מילווקי ומוצג בגלריה S107.

היצירה מהווה זוג סמלי עם ציור נוסף מאת אותו האמן, "חטיפתה של אירופה", כאשר שני הסיפורים נבחרו לעיתים קרובות בתקופת המאה השמונה עשרה כדי ליצור "פואמה חזותית". הבחירה בדמויות נשיות מיתולוגיות אפשרה לאמן להציג יופי נשי אידיאלי בקומפוזיציות דינמיות ומושכות, לצד רמזים לתכנים מוסריים עמוקים.

## תיאור היצירה
הציור מציג את גלתיאה כשהיא רוכבת בים על מרכבה הנמשכת על ידי דולפינים, כשהיא מוקפת במלוות ומלווים מהים. זהו תיאור של רגע מיתי שאינו מתמקד באלימות עצמה אלא בתחושת התרוממות רוח וניצחון לאחר אובדן. על פי הסיפור, לאחר שפוליפמוס הרג את אהובה של גלתיאה, היא הפכה אותו לנהר כדי לשמר את נוכחותו בעולם. תיאור זה היה פופולרי באמנות האירופית, ושיקף תפיסה של עוצמה נשית והישרדות רוחנית אל מול טרגדיה.

## פרשנות

גלתיאה הייתה נראידה, דמות אלוהית מהים שחיה בסיציליה, והתאהבה באקיס, עלם אנושי. פוליפמוס, קיקלופ ענק שהתאהב בגלתיאה, ניסה לכבוש את ליבה באמצעות שירה. כאשר הבינה אהבתה לאקיס, פוליפמוס השליך עליו סלע והרג אותו. מתוך כאב, הפכה גלתיאה את אקיס לנהר שיזרום לנצח.

במאה השמונה עשרה, סיפור זה זכה לפרשנות כפולה: מחד היה זה נושא קישוטי המאפשר לאמן להציג דמויות נשיות בעירום חלקי בתנועה רומנטית ודינמית. מאידך, הוא נתפס גם כמשל מוסרי. בתקופת ימי הביניים והרנסאנס, מיתולוגיה קלאסית נתפסה כסיכון דתי בשל מקורה הפגאני. אך סיפורים אלה לא נעלמו, אלא עברו הסתגלות תרבותית. רבים מהם קיבלו פירושים נוצריים או "חינוכיים", שלפיהם דמויות מיתולוגיות ייצגו ערכים כמו נאמנות, אובדן, גאולה או טרנספורמציה. לכן ציור כמו ניצחונה של גלתיאה יכול היה להיות מקובל גם בביתו של פטרון נוצרי משכיל, לא רק בשל יופיו, אלא בזכות עומקו הרעיוני.

## תולדות הבעלות

הציור הוזמן בשנת 1733 מהאמן קוראדו ג'אקווינטו על ידי קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה. לאחר מכן היה ככל הנראה בבעלות בית המכירות גספריני שברומא. בשנת 1966 כבר היה ברשותם של מיירון לסקין ואשתו אליזבת לסקין, תושבי מילווקי. בשנת 1970 נתרם הציור למרכז האמנות של מילווקי, שכיום נקרא מוזיאון האמנות של מילווקי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ציורים של קופידון
קטגוריה:ציורי עירום
דייוויד ריד

**דייוויד אייקן ריד** (באנגלית: **David Aiken Reed**; 21 בדצמבר 1880 – 10 בפברואר 1953) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר ייצג את פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית בשנים 1922–1935.

הוא היה אחד ממחברי חוק ההגירה של 1924, הידוע גם בשם חוק ג'ונסון–ריד.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
דייוויד אייקן ריד נולד ב־21 בדצמבר 1880 בפיטסבורג שבפנסילבניה, לג'יימס היי ריד, עורך דין ושופט פדרלי, ולקתרין ג'ונס (אייקן) ריד. בשנת 1896 השלים את לימודיו באקדמיית שיידי סייד, בית ספר תיכון יוקרתי בפיטסבורג.

לאחר מכן למד באוניברסיטת פרינסטון, שם קיבל תואר ראשון בשנת 1900. הוא השלים תואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פיטסבורג בשנת 1903, ובאותה שנה הוסמך כעורך דין.

### קריירה משפטית ושירות צבאי
בשנים 1903–1917 עסק ריד בעריכת דין בפיטסבורג, ובמקביל שימש כיו"ר הוועדה לפגיעות תעשייתיות של פנסילבניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כמייג'ור ביחידת ארטילריית שדה עד שנת 1919, ולאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין.

במהלך שירותו הצבאי עוטר במדליית הניצחון, במדליית השירות המצוין ובצלב האבירים של לגיון הכבוד הצרפתי.

### הסנאט של ארצות הברית
ריד, חבר המפלגה הרפובליקנית, מונה לסנאט של ארצות הברית ב־8 באוגוסט 1922 כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של הסנאטור ויליאם קרואו. ב־7 בנובמבר 1922 נבחר לכהן את יתרת כהונתו של קרואו וכן לכהונה מלאה של שש שנים מטעמו, שהחלה במרץ 1923.

יחד עם חבר הקונגרס  היה ריד ממחברי חוק ההגירה של 1924, שמטרתו הייתה להגביל את ההגירה ממזרח ומדרום אירופה לארצות הברית ולאסור לחלוטין הגירה מאסיה.

במהלך כהונתו שימש כיו"ר הוועדה להוצאות במחלקות המבצעות וכיו"ר ועדת העניינים הצבאיים. הוא נבחר מחדש בשנת 1928, אך נכשל בניסיון להיבחר מחדש בשנת 1934. מתוך תסכול מחוסר המעש של הקונגרס נוכח השפל הגדול, אמר ריד בנאום בסנאט ב־1 ביולי 1932:

ריד היה גם חבר בליגת החירות האמריקאית. כהונתו בסנאט הסתיימה עם תום תקופתו ב־3 בינואר 1935.

### בערוב ימיו
לאחר שעזב את הסנאט חזר ריד לעסוק בעריכת דין בפיטסבורג עד מותו ב־10 בפברואר 1953 בסרסוטה שבפלורידה. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון במחוז ארלינגטון, וירג'יניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
פרס שר התרבות לשימור ולטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון

**פרס שר התרבות והספורט לשימור ולטיפוח תרבויות ישראל ע"ש יצחק נבון** הוא פרס ממשלתי המוענק על ידי משרד התרבות והספורט ליוצרות וליוצרים בתחומי התרבות והאמנות, שיצירתם תורמת לשימור, להפצה ולטיפוח של תרבויות ישראל.

הפרס נוסד בשנת 2018 ונקרא על שמו של יצחק נבון, נשיאה החמישי של מדינת ישראל.

## מבנה הפרס
הפרס מוענק במספר מסלולים, ובהם פרס מפעל חיים ("היה נבון"), פרסי עידוד היצירה ופרסים ליוצרים בראשית דרכם.
הפרסים מוענקים בתחומי יצירה שונים, ובהם מחול, תיאטרון, מוזיקה, ספרות, קולנוע ואמנות ועיצוב.

## זוכי הפרס

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים ישראליים לאמנות
קטגוריה:משרד התרבות והספורט
קטגוריה:יצחק נבון
*
טופס S-1

**טופס S-1** הוא מסמך שמגישה חברה לוועדה לניירות ערך ובורסות של ארצות הברית (SEC) כאשר היא מתכננת לצאת להנפקה ראשונה לציבור, ובו היא רושמת את ניירות הערך שהיא מבקשת להציע לציבור במסגרת "הצהרת רישום" לפי חוק ניירות ערך האמריקאי משנת 1933. הטופס כולל מידע בסיסי על פעילות החברה ועל מצבה הכספי ביחס להנפקה המסוימת, ומשמש בסיס לתשקיף - אחד המסמכים המרכזיים שמשקיעים משתמשים בהם כדי לבחון את כדאיות ההנפקה ולקבל החלטת השקעה מושכלת לפני הנפקה ראשונה לציבור (IPO). לצד S-1 קיימים טפסי רישום אחרים ומצומצמים יותר, כגון S-3, המיועדים למצבים ולסוגי רישום מסוימים.

מסמכי S-1 מוגשים ל-SEC באמצעות EDGAR, מערכת ההגשה האלקטרונית של הרשות. חלק ניכר מן ההגשות מתבצע באמצעות הטופס S-1/A, המשמש להגשת תיקונים ועדכונים לטופס S-1 שהוגש קודם לכן, בין היתר בעקבות הערות ה-SEC או שינויים בפרטי ההנפקה.

ל-S-1 משויך מספר בקרה של ה-OMB (3234-0065), והטופס המקוון עצמו קצר יחסית (כ-8 עמודים). עם זאת, לפי אומדן ה-OMB, הנטל הממוצע להכנת ההגשה עומד על כ-972 שעות עבודה, כאשר עיקר הזמן מושקע באיסוף מידע על החברה ועל ההנפקה, באימותו ובעריכתו להצגה בהתאם לדרישות הגילוי הנאות של ה-SEC.

המסמך מחייב את החברה למסור מידע רחב על פעילותה ועל ההנפקה המוצעת, לרבות תיאור העסק והענף, הנהלה ובעלי שליטה, גורמי סיכון, נתונים כספיים ותנאי ההצעה לציבור. דרישות הגילוי והמבנה של המידע נקבעות לפי מערכת תקנות וכללים של ה-SEC, ובהן Regulation C וכן התקנות Regulation S-K ו-Regulation S-X, המסדירות בין היתר את תוכן הגילוי ואת דרישות הדיווח החשבונאי והדוחות הכספיים.

בעקבות חוק JOBS, החל מאפריל 2012, חברות שמוגדרות "חברות צמיחה מתפתחות" (Emerging Growth Companies) רשאיות להגיש ל-SEC טיוטת טופס S-1 באופן חסוי. בהליך זה המסמכים אינם מתפרסמים לציבור בשלב הראשוני, והחברה נדרשת לפרסם את החומרים לציבור לפחות 21 יום לפני תחילת מסע ההצגה למשקיעים (Roadshow) של ההנפקה.

## קישורים חיצוניים
* מסמך ה-PDF של טופס S-1
* ההגשות האחרונות של טפסי S-1

קטגוריה:שוק ההון האמריקאי
היי אייג'יי!

**היי אייג'יי!** (באנגלית: **!.Hey A.J**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מונפשת שנוצרה על ידי מרטלוס בנט ומופקת על ידי Silver Creek Falls Entertainment בשיתוף עם Surfing Giant Studios. הסדרה צפויה להיות משודרת ב-13 בינואר 2026 בערוץ דיסני ג'וניור בארצות הברית, ויום למחרת תעלה לשירות הסטרימינג "דיסני+".

## תקציר העלילה
הסדרה היא בהשראת משפחתו של מרטלוס בנט, לשעבר שחקן פרו בול, אלוף סופרבול וסופר ספרי ילדים. הסדרה מספרת על ילדה בת 7 סקרנית ובעלת דמיון מפותח במיוחד בשם "אייג'יי". גם אם היא מדמיינת נסיעה ארוכה ברכב בטיסה בחללית, וגם אם היא הופכת תור בסופר למסיבת ריקודים, אייג'יי משתמשת בדמיון הגדול שלה כדי להפוך כל סיטואציה לכיפית ומרגשת יותר.

## דמויות
### דמויות ראשיות
* **אייג'יי** – ילדה בת 7 סקרנית ובעלת דמיון מפותח, שהופכת דברים לכיפים יותר.
* **מרטי** – אבא של אייג'יי.
* **סיגי** – אמא של אייג'יי.
* **ג'סי** – החברה הטובה ביותר של אייג'יי.
* **ג'אז** – ילד שכל הזמן מצטרף לאייג'יי וג'סי בהרפתקאות.

## מדבבים

## שידור

 
## פרקים
### עונה 1

## הפקה
הסדרה הוכרזה רשמית באפריל 2022 במהלך אירוע "Disney Junior Fun Fest" בהרפתקה הקליפורנית של דיסני. באוגוסט 2025 הוכרזו המדבבים הראשיים ובמהלך "!Let's Play", דיסני ג'וניור הראו לראשונה איך הסדרה תיראה.

## שידור
בדצמבר 2025 כל התכנים שקשורים לסדרה הופצו, כולל שיר הנושא של הסדרה. הסדרה צפויה להיות משודרת ב-13 בינואר 2026 בערוץ דיסני ג'וניור בארצות הברית, ויום למחרת תעלה לשירות הסטרימינג "דיסני+".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסני ג'וניור: סדרות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
הכתרת הבתולה (רובנס)

**הכתרת הבתולה** הוא ציור מאת פטר פאול רובנס, שנוצר בסביבות השנים 1613–1620. היצירה נמנית עם קבוצת סקיצות שמן שצוירו כהכנה לציורי תקרה רחבי היקף, ומאופיינת בביצוע חופשי ובפורמט המותאם לצפייה מלמטה. הציור מצוי כיום באוסף גלריית קורטולד בלונדון.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת סצנה מן הברית החדשה שבה ישו מכתיר את אמו מרים כמלכת השמים בעת עלייתה השמיימה. הסצנה מהווה את החלק הימני של צמד אפיזודות מחיי ישו, אשר נכללו יחד באותו מכלול רעיוני.

## הקשר רעיוני וייעוד היצירה

הסקיצות שימשו בסיס ליצירת ציורים סופיים שבוצעו בידי עוזריו של רובנס. ציורים אלה נכללו בסדרה רחבה של שלושים ותשעה ציורי קנבס גדולים, אשר עיטרו את תקרת כנסיית איגנטיוס הקדוש בלובויולה שבאנטוורפן. הסדרה הושלמה בשנת 1621, אך נהרסה כליל כעבור כמאה שנה, לאחר שברק פגע בכנסייה וגרם לשריפה. היצירה נחשבת לחשובה בשל השתייכותה למכלול זה, אשר אבד ואינו קיים עוד.

## תולדות הבעלות
הציור היה בבעלותו של הבנקאי היהודי הגרמני הרברט גוטמן, בנו של אויגן גוטמן, מייסד בנק דרזדנר. גוטמן היה אספן פעיל של אמנות אסלאמית ושל ציורי אמני עבר אירופיים, וכיהן כדירקטור בבנק דרזדנר לאחר מות אביו. בעקבות המשבר הבנקאי בגרמניה בשנת 1931 נאלץ לפרוש מתפקידו, ובשנת 1934 מכר את אוסף האמנות שלו במכירה פומבית בברלין.

לאחר המכירה הגיע הציור לבריטניה, כאשר נרכש במכירה פומבית בבית סותבי'ס בידי הרוזן אנטואן זיילרן, אספן אמנות ידוע. זיילרן החזיק באוסף נרחב של יצירות מאת רובנס, וראה חשיבות מיוחדת ברכישת סקיצות כהכנה לשחזור פרויקטים ציוריים שאבדו. היצירה נכללה באוספו עד שהועברה למכון קורטולד במסגרת עיזבון בשנת 1978.

בשלהי המאה העשרים ובראשית המאה העשרים ואחת העלו צאצאיו של הרברט גוטמן תביעה להשבת היצירה, בטענה כי מכירתה בשנת 1934 נעשתה בכפייה על רקע רדיפה אנטישמית מצד המשטר הנאצי. נטען כי גוטמן נאלץ למכור את אוסף האמנות שלו בטרם יוחרם בידי הנאצים, ולכן היה על מכון קורטולד להשיב את היצירה למשפחה.

הדיון בתביעה התקיים בפני ועדת הייעוץ להשבת נכסים תרבותיים של הפרלמנט הבריטי. במהלך הדיון הוצגו ראיות לכך שבנק דרזדנר עבר תהליך נאציפיקציה וכי הופעלו לחצים כלפי עובדים יהודים, אך במקביל נשמעו עדויות שלפיהן גוטמן צבר חובות כבדים בעקבות השקעות כושלות, ובהן מסחר עתידי בכותנה מצרית, אשר פגעו במצבו הכלכלי. הוועדה קבעה כי אין די בראיות כדי להוכיח שמכירת היצירה בוצעה כתוצאה ישירה של רדיפה אנטישמית, וכי עוצמת הטענה המוסרית של התובעים אינה מספקת להמלצה על השבת היצירה או על פיצוי כספי. לפיכך הוחלט כי היצירה תישאר בבעלות מכון קורטולד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים
מפלגת סאאדט

**מפלגת סאאדט** (בטורקית: Saadet Partisi, **SAADET**) היא מפלגה פוליטית טורקית אסלאמיסטית. נוסדה ב-20 ביולי 2001, והיא נתמכת בעיקר על ידי מוסלמים שמרנים בטורקיה.

המפלגה נוסדה לאחר ש (FP) נאסרה על ידי בית המשפט החוקתי. בעוד הזרוע הרפורמיסטית של המפלגה הקימה את מפלגת הצדק והפיתוח (AKP), הקיצוניים ייסדו את מפלגת סאאדט. הצלחתה של מפלגת הצדק דחקה את מפלגת סאאדט והחלישה את תומכיה. המפלגה גינתה את שאיפתה של ממשלת טורקיה להצטרף לאיחוד האירופי, ואת יחסיה עם ישראל וארצות הברית. היא טענה שטורקיה חייבת להתאים את עמדתה הצבאית ואת מדיניות החוץ שלה כדי להתמודד עם מה שהיא מתארת כאיום גובר המגיע מהמערב לכל המדינות האסלאמיות. הפלטפורמה של המפלגה מבוססת על רעיונותיו של נג'מטין ארבקאן, הידועים בשם .

## היסטוריה
המפלגה לא הצליחה בבחירות הכלליות ב-2002, וקיבלה רק 2.5% מהקולות, ובכך לא עברה את רף ה-10% הדרוש לייצוג באספה הלאומית הגדולה של טורקיה. בבחירות המקומיות ב-29 במרץ 2004 היא עלתה במעט וקיבלה 4.1% מהקולות וכמה תפקידים. בבחירות 2011 היא הידרדרה ל-1.24% מהקולות. במהלך תקופה זו,  (20 ביולי 2001 – 11 במאי 2003 ושוב 30 בינואר 2004 – 29 במרץ 2008), נג'מטין ארבקאן (11 במאי 2003 – 30 בינואר 2004 ושוב מ-17 באוקטובר 2010 ועד מותו ב-27 בפברואר 2011) ו (26 באוקטובר 2008 – 1 באוקטובר 2010) היו מנהיגי המפלגה. בבחירות ביוני 2015 התאוששה המפלגה במעט וקיבלה 2.06% מהקולות.

### הברית הלאומית
בהכנות לבחירות הכלליות ביוני 2015, הצהירה המפלגה כי היא פתוחה לנהל משא ומתן על ריצה משותפת עם מפלגות אחרות כדי להתמודד עם אחוז החסימה. בסופו של דבר היא רצה יחד עם  (BBP) תחת השם 'הברית הלאומית'. לפי הסיכום, בכל מקום הוצב בראש הרשימה מועמד של המפלגה שהגיע בעבר לתוצאה הטובה יותר באותו מקום. מנהיג ה-SP  נבחר כמועמד הראשון למחוז הבחירות הראשון של איסטנבול, בעוד מנהיג BBP  נבחר כמועמד הראשון למחוז הבחירה השני של אנקרה.

### ברית האומה
המפלגה השתתפה ב בבחירות הכלליות של 2018 יחד עם מפלגת העם הרפובליקאית (CHP),  (İYİ) ו (DP).

בשנת 2022, המפלגה השתתפה בהקמת ברית פוליטית שזכתה לכינוי שולחן השישה. המפלגה קיבלה 10 צירים מרשימת ה-CHP בבחירות לפרלמנט של 2023, ותמכה במועמדותו של כמאל קיליצ'דראולו בבחירות לנשיאות ב-2023.

### מאז 2023
ב-6 ביולי 2023, SP ו הקימו קבוצה פרלמנטרית, והתמודדו בבחירות המקומיות של 2024 במסגרת ברית אלקטורלית.

## עמדות ומחאות
המפלגה פועלת הן כמפלגה פוליטית והן כארגון חברתי. יש לה סניפים מפלגתיים כמעט בכל מחוז, עיירה ועיר קטנה במדינה.

בעבר, היא ארגנה הפגנות בנושאים מגוונים, לעיתים עם עשרות אלפי משתתפים. למשל בעקבות פרשת קריקטורות מוחמד או במהלך מבצע עופרת יצוקה. SP גם ביקרה את ממשל טראמפ על התקפות נגד כוחות איראנים, וגינתה הן את רצח ג'מאל ח'אשוקג'י והן את התקיפה בנמל התעופה הבין-לאומי בבגדאד ב-2020, במסגרתה חוסל קאסם סולימאני.

SP הואשמה על ידי פרשנים ערבים ותומכי הממשלה בטורקיה בכך שהיא נוקטת בדעות פרו-איראניות.

## ייצוג בפרלמנט ותוצאות הבחירות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות אסלאמיות
קטגוריה:טורקיה: פוליטיקה
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2001
אלוג'י

**אלוג'י** (**ALUG**) היא חברה ישראלית לפיתוח וייצור מערכות אלומיניום וזכוכית למעטפת הבניין. החברה משמשת כמותג המערכות של **קבוצת אלום גולד** ועוסקת בתכנון מערכות למגדלי מגורים ומשרדים (High-Rise), לבנייה פרטית. ולבניה ירוקה.

**היסטוריה ומבנה ארגוני** החברה הוקמה כזרוע הפיתוח והמערכות של קבוצת אלום גולד, שנוסדה בשנת 1971 ועוסקת ביבוא ושיווק אלומיניום. הקבוצה נחשבת לאחת מיבואניות האלומיניום הגדולות בישראל ובעלת נפח פעילות משמעותי בענף הבנייה. פעילות החברה מתבססת על מודל "בית מערכות" (System House) הכוללת סינרגיה עם חברות הבת הנוספות בקבוצה: המערך הלוגיסטי ("אור אלום"https://www.or-alum.co.il/, "כלבו אלומיניום"https://www.k-aluminium.co.il/) חברת הפרזול "טכניקה" https://technica.co.il/ וחברת הזכוכית הוותיקה פניציה https://www.phoenicia-ltd.com/HEB/Home. מודל זה מאפשר לחברה שליטה בשרשרת האספקה, משלב חומר הגלם ועד למוצר המוגמר.

**טכנולוגיה ופעילות** ALUG מתמחה בפיתוח סדרות אלומיניום המותאמות לתקנים ישראליים ובינלאומיים. קווי המוצרים העיקריים כוללים:

* **מערכות מינימל (Minimal):** פרופילים דקים למפתחים רחבים, המיועדים לווילות ומגדלי יוקרה.
* **בנייה ירוקה:** מערכות המשלבות טכנולוגיית "נתק תרמי" (Thermal Break) לבידוד טמפרטורה וחיסכון אנרגטי.
* **שיתופי פעולה טכנולוגיים:** החברה משלבת במערכותיה פתרונות זכוכית מתקדמים (בשיתוף יצרניות כגון פניציה) ומנגנוני פרזול אירופאיים.

ממוזער|אלוג'י מגדלי הצעירים**פרויקטים נבחרים וסימני דרך:** מעורבותה של ALUG בכמה מהפרויקטים ההנבחרים בישראל :
* מגדלי LYFE **(בני ברק):** מתחם העסקים הגדול של קבוצת אשטרום ודן נדל"ן. ALUG לקחה חלק בפתרונות האלומיניום בפרויקט.
* מגדלי הצעירים **(תל אביב):** צמד המגדלים המאופיינים במבנה גאומטרי אמורפי. הביצוע דרש פתרונות מעטפת ייחודיים להתמודדות עם עומסי רוח וגובה, תוך שמירה על רצף ויזואלי של זכוכית ואלומיניום.

* **BBC מגדל (בני ברק):** מגדל משרדים השביעי בגובהו בארץ, הממוקם בלב בני ברק. המאופיין במבנה גאומטרי. ובעל פתרונות מעטפת ייחודיים להתמודדות עם עומסי רוח וגובה.
* **בנייה פרטית ויוקרתית:** החברה מובילה את סגמנט הווילות ובתי היוקרה בישראל, תוך שיתוף פעולה צמוד עם משרדי אדריכלים מובילים ליישום מערכות מינימליסטיות ומפתחים רחבים במיוחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות
עצים בוכים לגשם (סרט)

**עצים בוכים לגשם: מסע ספרדי** (באנגלית: **Trees Cry for Rain: A Sephardic Journey**) הוא סרט תיעודי קצר מאת יוצרת הסרטים הדוקומנטריים האמריקאית בוני בורט. הסרט עוקב אחר רייצ'ל אמדו בורטניק, שכונתה "אלופת האינטרנט של הלאדינו באמריקה", אשר חוקרת את מורשתה היהודית טורקית ואת העולם ההולך ונעלם של תרבות היהודים הספרדים ושפת הלאדינו.

הסרט יצא רשמית בשנת 1989, אך משך תשומת לב ציבורית בשנת 1992 בעקבות הקרנות במספר פסטיבלי קולנוע יהודיים ברחבי העולם, ובהם פסטיבל הקולנוע היהודי בסן פרנסיסקו ופסטיבל הקולנוע היהודי במדריד ("Festival de Cine Judio"). לאחר מכן הוקרן הסרט בהקרנה ציבורית בלינקולן סנטר לאמנויות הבמה בניו יורק, ושודר בערוץ The Jewish Channel.

הסרט חזר למסך כעבור עשר שנים במסגרת פסטיבל הקולנוע היהודי של לאס וגאס בשנת 2002. בשנת 2011 הוצג שוב בהקרנה מיוחדת במסגרת פסטיבל הקולנוע היהודי השנתי ה-15 של סיאטל, 22 שנים לאחר הופעת הבכורה שלו.

הסרט משמש בחומר לימוד אקדמי בלימודי המזרח התיכון, לימודי יהדות והיסטוריה עולמית, באוניברסיטאות ותיכונים.

## עלילה
פחות מ-25,000 יהודים עדיין חיים בטורקיה, ובניגוד לאבותיהם, הם רואים עצמם יותר טורקים מאשר יהודים. Trees Cry for Rain: A Sephardic Journey משתמש בזיכרונות ילדותה של אישה אחת כדי לשחזר כיצד נראו חייהם של יהודים ספרדים בטורקיה לפני שהחלה התבוללות מודרנית.

יהודים הוצאו להורג או אולצו להתנצר תחת שלטון נוצרי בספרד, ולבסוף גורשו מן המדינה. רבים נמלטו לטורקיה הסמוכה, ושם במשך מאות שנים הצליחו לשמר את מסורותיהם ולהעבירן מדור לדור. Trees Cry for Rain מציג ריאיון אינטימי עם רייצ'ל אמדו בורטניק, ילידת טורקיה שעזבה בבגרותה הצעירה, בליווי ציורים ואיורים מפורטים של טורקיה, כדי להחיות את התרבות העשירה לשעבר של יהדות טורקיה הספרדית. הסרט בוחן את מאכליהם הייחודיים, שיריהם ומסורותיהם, ומדגיש לצופה את חשיבות שימורה של שפתם הייחודית – היהודית־ספרדית.

השיר "אילנות בוכים לגשם" (לאדינו: **Arvoles Yoran Por Luvias**) אשר כתיבתו מיוחסת לחיים מנחם בכר היה נפוץ מאוד ומושר בקרב יהודי הבלקן.

התרבות הספרדית מוסיפה להיות מאוימת על ידי התבוללות, ושפת הלאדינו מצויה בסכנת היעלמות מוחלטת. "הדור שלי היה האחרון שדיבר את השפה באופן שוטף", מסבירה רייצ'ל. אולם, למרבה המזל, המוזיקה היפה של התרבות עוררה עניין מחודש בלשון הייחודית. הזמרת הספרדית ג'ודי פרנקל מתרגלת את הגייתה עם רייצ'ל, בזמן שהיא שרה: "העצים בוכים לגשם וההרים לרוח; כך עיניי בוכות לך, אהובי היקר".

רייצ'ל מאזינה בקשב ומתוודה כי פזמון השיר מזכיר לה את מצבה שלה: "אני פונה ואומרת – מה יהיה עליי? אמות בארץ זרה".

## קישורים חיצוניים
* ביקורת בערוץ The Jewish Channel
* ''Trees Cry for Rain'' באתר של בוני בורט
* סיור וירטואלי בהיסטוריה היהודית של טורקיה
* מודעת פטירה של הזמרת הספרדית ג'ודי פרנקל

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות טורקיה
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
שקיעת השמש (פרנסואה בושה)

**שקיעת השמש** (בצרפתית: **Le Couché du Soleil**, באנגלית: **The Setting of the Sun**) הוא ציור שמן גדול ממדים מאת האמן הצרפתי פרנסואה בושה. היצירה נוצרה בשנת 1752 והוזמנה בידי מאדאם דה פומפדור כמודל בגודל מלא לאריג שטיחי גובלן. היצירה היא אחת משתי עבודות משלימות, לצד זריחת השמש, ויחד הן נועדו לקשט את חדר השינה המלכותי בארמון בלוו שבין פריז לוורסאי. כיום הציור מוצג בגרם המדרגות הראשי של אוסף וולאס שבלונדון.

[250px|ממוזער|שמאל|[זריחת השמש (פרנסואה בושה)|זריחת השמש, ציור שהוא פנדנט לציור שקיעת השמש]]
### תיאור היצירה
הציור מתאר את אפולו, אל השמש במיתולוגיה הרומית, כאשר הוא חוזר ממסעו היומי בשמים. הנימפה תטיס מקבלת את פניו על סף הים, ברגע מלא הוד שבו השמש שוקעת ומאירה את המים, העננים והדמויות באור רך. הקומפוזיציה משלבת באופן הרמוני דמויות אנושיות, גלים, עננים ואור. בושה יוצר באמצעות תנועה, צבע ואור תחושת התרוממות ואלגוריה עזה של טבע, כוח ואלוהות.

### פרשנות
שקיעת השמש היא יצירה שנושאת מטען פוליטי סימבולי משמעותי. מאדאם דה פומפדור, פטרונית האמנות ורעייתו הלא רשמית של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, הזמינה את הציור והציבה אותו כחלק מתפאורת היוקרה של ארמון בלוו. באותה תקופה שימשה פומפדור לא רק כפילגש, אלא גם כיועצת וכמעצבת מדיניות. ביצירה זו רמז בושה, בין השאר, להשוואה בין שלטון לואי החמישה עשר לבין זה של לואי הארבעה עשר. הצבת דמות אפולו, המסיים את מסעו היומי, שימשה כמטפורה לשלטון מאיר, מסודר ורציונלי.

הקבלה זו מתחזקת באמצעות התייחסויות סגנוניות לאמנים צרפתים בני המאה השבע עשרה, בהם הפסל ז'יררדון והצייר ז'ובנה, וכן להשוואה בין פומפדור עצמה לבין מאדאם דה מנטנון, המאהבת והאישה הסודית של לואי הארבעה עשר. בכך הציור אינו רק ייצוג מיתי של תנועה קוסמית, אלא גם מסר פוליטי מעודן של המשכיות, סדר והדר.

### השוואה
היצירה מוצגת יחד עם זריחת השמש כזוג אלגורי. על פי תחריט בן התקופה מאת גבריאל דה סן אובין, הציור זריחת השמש הוצג בצד שמאל, ושקיעת השמש בצד ימין. שניהם נחשבו לציורים יוצאי דופן באיכויותיהם. הקומפוזיציות מצטיינות בשילוב טבעי של אור, מים ודמויות מיתולוגיות, ומהוות דוגמה מובהקת לסגנון הרוקוקו בצרפת במאה השמונה עשרה. בכך הציור משתלב בדיאלוג אמנותי עם אמני התקופה ועם תפיסות ביקורת האמנות של רוז'ה דה פייל, שראה ברושם הראשוני את אחד המרכיבים החשובים בציור.

### תולדות הבעלות
הציור שקיעת השמש נרכש בתחילה על ידי מאדאם דה פומפדור, שהזמינה אותו ישירות מבושה. לאחר מותה נמכר הציור בפריז ב־28 באפריל 1766 (מספר 14 בקטלוג המכירה). לאחר מכן עבר לאוסף של ד'אנרי, ובהמשך נרכש על ידי לואי פייר סילבן מרשל דה סינסי, וב־1771 כבר היה ברשותו. לאחר מכן עבר לרשותו של לואי רוז'ה מרשל דה סינסי, ובמכירה שנערכה בפריז ב־29 באפריל 1789 (מספר 15 בקטלוג) נמכר הלאה. בשלב מאוחר יותר נרכש על ידי הברון דה קומאי, שהציע אותו למכירה בפריז ב־2 באוגוסט 1855. לבסוף התקבל לאוספו של ריצ'רד סימור קונווי, המרקיז הרביעי מהרטפורד, אשר אוסף האמנות שלו מהווה את הבסיס למוזיאון וולאס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף וולאס
קטגוריה:פרנסואה בושה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:אפולו
קטגוריה:רחצה באמנות
ילדות נשכחת

**ילדות נשכחת** הוא סינגל שהקליטה הזמרת הישראלית נורית גלרון. השיר פורסם לראשונה ב-1982 והוא נכלל כרצועה השמינית באלבומה של גלרון, "אני ראיתי יופי".

## רקע
השיר נכתב על ידי יעקב גלעד והולחן על ידי יהודית רביץ. הוא עוסק בזיכרונות ילדות, בגעגוע לעבר ובתחושת אובדן של תמימות ושל מקומות ותחושות מתקופת הילדות. לדברי מחבר המילים גלעד, השיר, שהולחן בראשיתו על ידי רביץ, נועד במקור לסרט של מיכל בת אדם שלא יצא לבסוף לאקרנים. גלעד ביקש מרביץ רשות לכתוב מילים לאותו הלחן, והיא נעתרה לבקשתו.

## גרסאות כיסוי
ב-2012 הוציא עמיר בניון גרסה ל"ילדות נשכחת" שנכללה כרצועה השלישית באלבומו, "שירי ארץ אהבה".

ב-2024 הוציאה מלחינת השיר, יהודית רביץ, גרסה לשיר שנכללה כרצועה החמישית באלבומה, "אני משם".

באותה שנה, בטקס הזיכרון הלאומי של משפחות 7 באוקטובר, ביצעו את השיר מירי מסיקה וקרן פלס.

ב-2025 ביצעו קרן פלס ומשה פרץ את השיר בטקס "זוכרים, שרים ומספרים", שהתקיים בבריכת הסולטן ביום הזיכרון לחללי צה"ל.

## קישורים חיצוניים
* ילדות נשכחת, באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר "ילדות נשכחת", באתר Tab4u

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי נורית גלרון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב גלעד
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יהודית רביץ
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
ויליאם קרואו

**ויליאם אוונס קרואו** (באנגלית: **William Evans Crow**; 10 במרץ 1870 – 2 באוגוסט 1922) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר הסנאט של פנסילבניה משנת 1907 ועד 1921, ובשנת 1911 אף כיהן כנשיא הזמני של הסנאט המדינתי. בשנת 1921 מונה לסנאט של ארצות הברית לאחר מותו של הסנאטור פילאנדר נוקס במהלך כהונתו. קרואו עצמו נפטר בעת כהונתו, פחות משנה לאחר מינויו.

## ביוגרפיה
ויליאם אוונס קרואו נולד ב־10 במרץ 1870 בעיירה ג'רמן, מחוז פייט, פנסילבניה. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים והמשיך ללימודים במוסד להכשרת מורים Southwestern State Normal School, שם סיים את לימודיו בשנת 1890. כמו כן למד במכללת ויינסבורג.

לאחר סיום לימודיו עבד שלוש שנים בתחום הוצאת עיתונים, ולאחר מכן למד משפטים והוסמך לעריכת דין בשנת 1895. הוא עסק בעריכת דין ביוניונטאון, פנסילבניה, עד שמונה בשנת 1896 לעוזר התובע המחוזי, תפקיד שבו כיהן עד שנבחר בשנת 1898 לתובע המחוזי. לאחר שלוש שנות כהונה בתפקיד זה, נבחר לסנאט של פנסילבניה, שבו כיהן משנת 1907 ועד 1921. בשנת 1913 נבחר ליו"ר הוועדה הרפובליקנית המדינתית של פנסילבניה.

ב־17 באוקטובר 1921 מונה קרואו לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של פילאנדר נוקס. בעקבות המינוי התפטר מתפקידו בסנאט של פנסילבניה והחל לכהן בסנאט, שם כיהן עד מותו ב־2 באוגוסט 1922 בביתו סמוך ליוניונטאון שבפנסילבניה. הוא נקבר בבית הקברות של יוניונטאון.

קרואו היה אביו של חבר הקונגרס .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1922
רועים ליד מזרקה

**רועים ליד מזרקה** (באנגלית: **Pastoral with a Couple near a Fountain**) הוא ציור שמן מאת האמן הצרפתי פרנסואה בושה, המתוארך לשנת 1749. זהו ציור פסטורלי רחב ממדים אשר מהווה חלק מזוג ציורים, שנחשב לאחת מהיצירות השאפתניות ביותר של בושה בז’אנר הפסטורלי. הציור מוצג כיום באוסף וולאס בלונדון, וממוקם באזור גרם המדרגות.

### תיאור היצירה
היצירה מתארת סצנה פסטורלית אידיאלית שבה זוג רועים יושב בקרבת מזרקה בלב נוף כפרי שופע. בושה, שממשיך את המסורת של סצנות החן (fêtes galantes) אשר מזוהות עם אנטואן ואטו, עוסק כאן ביצירת עולם מדומיין הרחק מן המציאות העירונית של זמנו. בניגוד לואטו, אשר צייר פריזאים בני התקופה בתמונות קטנות, בושה העדיף להחליף את הדמויות העירוניות בדמויות אידיאליות של רועים ורועות בסביבה איטלקית מדומיינת. כך ניתק את העלילה מהקשרים ריאליסטיים והכניס את הצופה לעולם אוטופי מלא רוך והרמוניה.

הסצנה הפסטורלית עשירה בפרטים, ומשלבת תיאטרליות עם אידיאליזציה של הטבע, הדמויות והתפאורה. בושה לא הסתפק במיניאטורות, אלא הפך את הסגנון הפסטורלי לבסיס לקישוטים מונומנטליים של חדרים, כפי שניתן לראות ביצירה זו.

### רקע והקשר תרבותי
הציור הושפע מעולם הבמה והתיאטרון, ובפרט מהפנטומימות של שארל־סימון פאוואר, מחזאי ידוע וחבר קרוב של בושה. הסצנה המצוירת מתארת את התמונה השישית מתוך הפנטומימה "הבציר בעמק טמפה" (Les Vendanges de Tempé), שהועלתה לראשונה בשנת 1745 באופרה הקומית. העלילה משלבת אידיאליזציה ארקדית עם תיאטרון פופולרי: הרועה מאכיל את ליזט בענבים, והצופה מהצד הוא רועה נוסף שנלקח מדמות בתחריט של רמברנדט. בכך מצטרפת היצירה לשיח בין־תחומי רחב, הכולל תיאטרון, דפוס וציור, תוך שהיא שואבת מהאמנות ההולנדית והצרפתית כאחד.

### תולדות הבעלות
היצירה הייתה חלק מאוספו של דניאל־שארל טרודן, ששימש כמושל אזור אוברן בצרפת ולאחר מכן הופקד על תחום הדרכים והגשרים במדינה. בתפקידו הציבורי יזם טרודן את הכנתו של אטלס דרכים חדש לצרפת החל משנת 1745. שני הציורים הפסטורליים של בושה נתלו בסלון הגדול בקומת הקרקע של טירתו במוניני־לנקו, סמוך לפונטנבלו, ושימשו חלק מהעיצוב הפנימי של בית האצולה.

### השפעה ועיבודים נוספים
בושה סיפק רישום של קבוצת הדמויות המרכזית במטרה לשמש דגם למפעל הפורצלן של סוור. דגם זה שימש ליצירת פסלון פורצלן אשר שעתק את סצנת ההאכלה של ליזט בענבים. בכך הפכה הקומפוזיציה המצוירת גם למקור השראה ביצירה תעשייתית־קישוטית ונכנסה לשימוש במרחב הביתי של האצולה בצרפת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף וולאס
קטגוריה:פרנסואה בושה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:כלבים באמנות
ברברה אוניל

**ברברה אוניל** (באנגלית: **Barbara O'Neil**; 17 ביולי 1910 – 3 בספטמבר 1980) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית. שיחקה בסרט "חלף עם הרוח" והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1940 על תפקידה בסרט "".

## ביוגרפיה
אוניל נולדה בסנט לואיס לאם סופרג'יסטית ולאב משורר ואיש עסקים. את מרבית שנות ילדותה העבירה באירופה וסיימה את לימודיה בשרה לורנס קולג'. לאוניל היה אח בכור שנפטר בטרם היוולדה.

הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה בשנת 1930, במחזה "Saint’s Parade". בשנת 1937 נסעה להוליווד, שם הופיעה לראשונה על המסך בסרט "סטלה דאלאס". היא חתמה על חוזה עם אולפני יוניברסל ובשנת 1939 כיכבה בסרטה הידוע ביותר, "חלף עם הרוח", בו גילמה את אלן רובילארד, אימה של הדמות הראשית סקרלט או'הרה. שנה לאחר מכן, ב-1940 שיחקה בסרט "", עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

באותה השנה נישאה לג'ושוע לוגאן. ב-1942 הם התגרשו.

בהמשך שיחקה, בין היתר, בסרטים "כזאת הייתה אמא" ו"סיפורה של נזירה". תפקידה הקולנועי האחרון היה ב-1970, בסרט "Lions of St. Petersburg".

אוניל נפטרה בביתה שבקונטיקט בגיל 70, לאחר שעברה התקף לב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
פלסטין 36

**פלסטין 36** הוא סרט דרמה היסטורי משנת 2025, שנכתב ובוים על ידי אן-מרי ג'אסיר. הסרט מתאר את המרד הערבי בין השנים 1936–1939 נגד השלטון הקולוניאלי הבריטי בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. מככבים בו: היאם עבאס, כמל אל באשה, יסמין אל-מסרי, ג'לאל אלטאוויל, רוברט אראמאיו וסאלח בכרי.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית במסגרת אירועי הגאלה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2025 ב-5 בספטמבר, וזכה לתשואות בעמידה במשך 20 דקות. הוא נבחר כמועמד הקולנוע פלסטיני לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-98.

## עלילה

## שחקנים
* היאם עבאס - בתפקיד חנן
* כמל אל באשה - בתפקיד אבו רבאב
* יסמין אל-מסרי - בתור חולוד עאטף
* ג'לאל אלטוויל - בתור האב בולוס
* רוברט אראמאיו - כקפטן אורד וינגייט
* סאלח בכרי - בתפקיד חאלד
* יפה בכרי - בתפקיד רבב
* כרים דאוד - אנאיה בתפקיד יוסף
* ורדי עילבוני - בתפקיד אפרה
* וורד הלו - בתור כרים
* מומין סוואיטאט - בתור סאמה
* בילי האוול - בתפקיד תומאס הופקינס
* דאפר לאבידין - בתפקיד אמיר
* ליאם קנינגהם - בתפקיד צ'ארלס טגארט
* ג'רמי איירונס - בתפקיד הנציב העליון ארתור ווקופ
* יומנה מרואן - בתור אום כרים
* סם הואר - בתפקיד דיפלומט צ'ארלס
* כריסטופר וילרס - בתור שדרן רדיו
* סם פיס - בתור חייל בריטי

## הפקה
הצילומים העיקריים החלו ב-2023 בשטחי הרשות הפלסטינית, אולם בעקבות מלחמת חרבות ברזל נדחתה הפקת הסרט. מאוחר יותר הצליחה ההפקה לחזור ולסיים את צילומי הסרט בירדן.

## הפצה
הסרט הוצג בבכורה עולמית במסגרת אירועי גאלה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-5 בספטמבר 2025. הסרט זכה בבכורה אירופאית כחלק מהבחירה הרשמית של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי של לונדון 2025. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-31 באוקטובר 2025, בהפצת חברת הסרטים Curzon Film . הוא זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי של טוקיו בנובמבר 2025.

הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר לשנת 2025. לפניו היו שני סרטים על ההיסטוריה של הפלסטינים שהיו מועמדים לפרס זה – "כל מה שנותר ממך"  ו"קולה של הינד רג'ב".

הסרט נרכש להפצה בצרפת ובארצות הברית.

## ביקורות
"הגרדיאן" נתן לסרט 3 כוכבים ותיאר אותו כ"דרמה מרגשת [העוקבת] אחר שנה של סכסוך אכזרי במזרח התיכון, עם צוות דמויות עצום שנלכד בסערה. [...] זהו סרט נוגע ללב, אם כי בקצב מעט אדיש ולפעמים מועבר בצורה פדגוגית. צוות השחקנים כולל שחקנים פלסטינים בולטים כמו היאם עבאס וסאלח בכרי בתור מורדים נלהבים. ג'רמי איירונס מגלם את הנציב העליון סר ארתור ווקופ, המנהל בשאננות סתמית את המשבר. שאר הקולוניאליסטים מחולקים, בסגנון המסורתי, ל"בריטים טובים" - בילי האוול כעובד מדינה בעייתי וחסר תועלת פרו-ערבי - ו"בריטים רעים" - רוברט ארמאיו בתור קפטן אורד וינגייט האכזרי, אשר מגלם כאן את היהירות והאכזריות של הקולוניאליסטים, יורה באזרחים בדם קר ומורה על ענישה קולקטיבית של כפרים שלמים".

מגזין "וראייטי" כתב: ...ההופעות מצוינות באופן אחיד ותואמות זו את זו - עבודת אנסמבל אמיתית שבה כל שחקן משלים את שותפיו למסך. הערה אחת היא רוברט אראמאיו, בתור הקפטן הנבל בצבא הבריטי, שחסר לו רק שפם, אך האופן שבו הדמות נכתבה ומוצגת היא כקריקטורה".

"הפייננשל טיימס" תיאר את הסרט כ"אפוס היסטורי מרגש המתעד את לידתה הכושלת של אומה, ואת הדיכוי האכזרי של מורדים המבקשים להתנגד לעקירת הערבים שהושפעה מההגירה היהודית הגוברת במהירות", וציטט את ג'סיר באומרו: "זוהי נקודת המבט הפלסטינית של אותה תקופה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:המרד הערבי הגדול
PDF/A

**PDF/A** הוא תת־תקן של PDF, שאושר על ידי ISO, ונועד לשימוש בארכוב ולשימור דיגיטלי ארוך־טווח של מסמכים אלקטרוניים. התקן PDF/A שונה מ־PDF רגיל בכך שהוא אוסר שימוש במאפיינים שאינם מתאימים לשימור ארוך־טווח, כגון קישור לגופנים חיצוניים (במקום הטמעת גופנים) והצפנה. דרישות התקן לצופי PDF/A כוללות הנחיות לניהול צבע, תמיכה בגופנים מוטמעים וממשק לקריאת הערות מוטמעות.

## רמות תאימות וגרסאות
### PDF/A-1
החלק הראשון של התקן פורסם ב־28 בספטמבר 2005, והוא מגדיר שתי רמות תאימות:
* **PDF/A-1b** – רמת תאימות B (בסיסית)
* **PDF/A-1a** – רמת תאימות A (נגישות)

רמת B מחייבת עמידה בדרישות הנחוצות לשחזור מהימן של המראה החזותי של המסמך. רמת A כוללת את כל דרישות רמת B וכן דרישות נוספות שמטרתן לשפר את הנגישות הדיגיטלית של המסמך.

דרישות נוספות ברמת A כוללות:
* ציון שפת המסמך
* מבנה היררכי של המסמך
* תיוג טקסט ותיאורים עבור תמונות וסמלים
* מיפוי תווים ל־Unicode

רמת תאימות A נועדה להקל על שימוש במסמכים באמצעות תוכנות מסייעות, כגון קוראי מסך. בהמשך פותח התקן PDF/UA, שנועד לתת מענה מפורט יותר להיבטי נגישות, תוך החלפת חלק מההנחיות הכלליות של PDF/A במפרטים טכניים מדויקים יותר.

### PDF/A-2
החלק השני של התקן פורסם ב־20 ביוני 2011, והוא מבוסס על PDF 1.7 (ISO 32000-1). תקן זה אינו תואם בהכרח לאחור ל־PDF/A-1.

החידושים העיקריים כוללים:
* דחיסת תמונות JPEG 2000
* תמיכה בשקיפויות ושכבות
* הטמעת גופני OpenType
* תמיכה בחתימות דיגיטליות בהתאם לתקן PAdES
* אפשרות להטמעת קובצי PDF/A בתוך קובץ אחד לצורכי ארכוב

התקן מגדיר שלוש רמות תאימות: PDF/A-2a, PDF/A-2b ו־PDF/A-2u, כאשר האחרונה מחייבת מיפוי Unicode מלא לכל הטקסט במסמך.

### PDF/A-3
החלק השלישי של התקן פורסם ב־15 באוקטובר 2012, והוא מאפשר, לראשונה, הטמעה של קובצי מידע בפורמטים שרירותיים (כגון XML, CSV או מסמכי Office) בתוך מסמכי PDF/A תואמים.

### PDF/A-4
החלק הרביעי של התקן, המבוסס על PDF 2.0, פורסם בסוף שנת 2020.

התקן מגדיר שתי רמות תאימות נוספות:
* **PDF/A-4f** – הטמעת קבצים שרירותיים
* **PDF/A-4e** – תאימות הנדסית, הכוללת תמיכה ב־3D, RichMedia ו־JavaScript

PDF/A-4e מחליף את PDF/E כפורמט הארכוב למסמכים הנדסיים המבוססים על PDF 2.0.

## הערות שוליים

קטגוריה:שימור דיגיטלי
קטגוריה:תקני ISO
רועה מחזירה את הכבשים

**רועה מחזירה את הכבשים** (בצרפתית: **Bergère rentrant des moutons**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן האימפרסיוניסטי הצרפתי קאמי פיסארו, אשר נוצר בשנת 1886. היצירה מציגה סצנה כפרית שקטה ובה רועָה מחזירה עדר כבשים, תוך הדגשה של רגע יומיומי מתוך חיי הכפר.

הציור נחשב לדוגמה מובהקת לסגנון האימפרסיוניזם, ובולט בו השימוש באור, בצבע ובמשיחות מכחול רכות היוצרות תחושת תנועה ואווירה. כיום שוכן הציור באוסף של מוזיאון האמנות על שם פרד ג'ונס ג'וניור באוניברסיטת אוקלהומה, נורמן, ארצות הברית.

## תיאור היצירה
הציור מתאר רועָה צעירה המחזירה עדר כבשים לעבר מבנים כפריים, ככל הנראה בסוף היום. דמות הרועָה ממוקמת בחזית הקומפוזיציה, וקרבתה אל הצופה יוצרת תחושת נוכחות חזקה. ברקע ניתן להבחין בבתים ובצמחייה ירוקה, המייצרים אווירה כפרית שלווה.

משיחות המכחול החופשיות והגוונים המשתנים של אור וצל יוצרים תחושת תנועה וטבעיות, תוך שמירה על ההרמוניה והאיזון שבין הדמויות לנוף. הפשטות הנרטיבית, יחד עם הדגש על הרגע החולף, מדגישים את השאיפה האימפרסיוניסטית לתפוס את תחושת הרגע החולף ואת יופיו של היומיום.

## בעלות ומחלוקת משפטית
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה היצירה בבעלותו של ראול מאייר , סוחר, חבר פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית, יהודי בפריז. במהלך הכיבוש הנאצי של צרפת הוחרמה היצירה בידי הנאצים. 

לאחר המלחמה, ניסה מאייר להשיב את הציור בתביעה שהגיש בשווייץ נגד סוחר האמנות כריסטוף ברנולי, אך בית המשפט דחה את התביעה בטענה שפג מועד ההתיישנות. עשורים לאחר מכן, בתו של מאייר, לאון-נואל מאייר, פתחה בהליך משפטי נוסף נגד אוניברסיטת אוקלהומה, אשר החזיקה ביצירה מאז שהתקבלה כתרומה ממשפחת וייצנהופר בשנת 2000. האוניברסיטה התנגדה להחזרת הציור, תוך שהיא מסתמכת על פסק הדין השווייצרי כבסיס חוקי להחזקת היצירה. הפרשה עוררה דיון ציבורי ומשפטי נרחב, והובילה להמשך הליכים בבתי המשפט בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:קאמי פיסארו: ציורים
בקעת ייט"ב

**בקעת ייט"ב** היא בקעה בשיפולים המזרחיים של הרי בנימין, גב ההר, מעל דרום בקעת הירדן. ממזרח לה רכס גבעות המפריד אותה מהבקעה. גובהה 100 מטרים מתחת לפני הים. מפלס דרכו בבקעה לנהר הירדן נחל ייט"ב.

בבקעה נמצאות ההתנחלויות ייט"ב, מבואות יריחו ועינות קדם. כמו כן מתוכנת ההקצה של ייט"ב מערב ותמרה.

באזור מתגוררות כ-85 קהילות כפריות, בעיקר של בדואים וקהילות של רועי צאן פלסטינים. במשך מספר שנים התגלעו סכסוכים בין תושבי ההתנחלויות לבין התושבים הפלסטינים, ורבים מהם עזבו אותו. בינואר 2026 עזבו האחרונים מתושבי הכפר ראס עין אל-עוג'א, ובאזור בקעת ייט"ב נותרו התנחלויות יהודיות בלבד.

## אתרים
* **[[אנדרטת הנ"ד]]** – אנדרטה בדמות אותיות "נד" לזכרם של 54 חיילי גדוד 890 "אפעה" של חטיבת הצנחנים ו-10 אנשי צוות אוויר שנהרגו כאן באסון הנ"ד – התרסקות מסוק במהלך תרגיל עוצבתי משולב בשנת 1977.
* **שמורת ייט"ב** – המקיפה את הקטע הקניוני של נחל ייט"ב (ואדי אל-עוג'א), הכוללת בתחומה מערות, מצוקים, שרידי אמות מים ומעיין גדול (עין אל-עוג'א).

## גלריה

קובץ:IHM גבעת הצוות.jpeg|עינות קדם, בבקעה
קובץ:IHM מגלשת העוג'ה.jpeg|מגלשת נחל ייט"ב, בבקעה
קובץ:IHM מגלשת נחל ייטב.jpeg|נחל ייט"ב במגלשת נחל ייט"ב
קובץ:שלט הכניסה לישוב ייטב.jpg|הכניסה לייט"ב


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בקעת הירדן
ייט"ב
Google Drawings

**Google Drawings** היא תוכנת דיאגרמות, הנכללת כחלק מחבילת יישומי האינטרנט החינמיים Google Docs Editors שמציעה גוגל. החבילה כוללת גם את Google Docs, גוגל שיטס, Google Forms, Google Sites וגוגל קיפ. התוכנה Google Drawings זמינה כיישום רשת וכיישום מחשב ב-Chrome OS של גוגל. האפליקציה מאפשרת ליצור ולערוך באינטרנט תרשים זרימה, תרשים ארגון, שרטוט מסכים, מפת חשיבה, מפת מושגים וסוגים נוספים של תרשים, תוך שיתוף פעולה בזמן אמת עם משתמשים נוספים.

ניתן לייבא תמונות מהמחשב או מן האינטרנט, וכן להוסיף צורות, חצים, שרטוטים חופשיים וטקסט מתבניות מוגדרות מראש. ניתן להזיז עצמים, לשנות את גודלם ולסובב אותם. התוכנה מאפשרת גם פעולות עריכה בסיסיות בתמונות, ובהן חיתוך, החלת מסיכות והוספת מסגרות. בין היתר, הכלי תומך ביישור מדויק של רכיבים באמצעות קווי יישור, הצמדה לרשת (Snap to grid) וחלוקה אוטומטית שווה של אובייקטים. בשונה מחלק מהיישומים האחרים בחבילת Google Docs Editors, ל-Google Drawings אין דף בית ייעודי; ביקור בכתובת של Google Drawings יוצר מסמך חדש באופן ישיר.

ניתן לשלב שרטוטים שנוצרו ב-Google Drawings בתוך מסמכים, גיליונות או מצגות של גוגל. ניתן גם לפרסם אותם ברשת כתמונות או להורידם בפורמטים סטנדרטיים כגון JPEG, SVG, PNG או PDF.

## היסטוריה
Google Drawings הוצגה לראשונה ב-12 באפריל 2010 בשם "Google Docs Drawings".

ב-1 באוגוסט 2011 הודיעה גוגל שמשתמשים יוכלו להעתיק ולהדביק רכיבים גרפיים בין שרטוטים שונים ב-Google Drawings.

ב-7 בינואר 2019 הוסיפה גוגל אפשרות להטמיע קובצי Google Drawings בתוך מסמכי גוגל דוקס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2010
קטגוריה:גוגל: תוכנה