open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ולי פאוול

**ג'ולי פאוול** (באנגלית: **Julie Powell**; 20 באפריל 1973 - 26 באוקטובר 2022) הייתה סופרת אמריקאית שהתפרסמה במיוחד בזכות ספרה "ג'ולי וג'וליה: 365 ימים, 524 מתכונים ומטבח אחד קטן".

## חיים מוקדמים
פאוול נולדה וגדלה באוסטין, טקסס. היא למדה באמרהסט קולג', וסיימה את לימודיה ב-1995, עם תואר ראשון בתיאטרון וכתיבה יוצרת.

## פרסומים
### ג'ולי וג'וליה
פאוול עבדה בחברת Lower Manhattan Development Corporation שהוקמה לאחר פיגועי 11 בספטמבר כדי לפתח מחדש את האזור. במסגרת עבודה זו, היא ענתה, לדבריה לשיחות טלפון רבות מאנשים שנפגעו בדרכים שונות בפיגוע – עבודה שלדבריה הייתה קשה ומתסכלת. בתוך כך, באוגוסט 2002 החלה פאוול את הפרויקט ג'ולי/ג'וליה, בלוג באתר סלון שתיעד את ניסיונה לבשל את כל 524 המתכונים בספרה של ג'וליה צ'יילד "אמנות המטבח הצרפתי: חלק ראשון" (Mastering the Art of French Cooking) בשנה אחת בלבד. הבלוג זכה במהרה להצלחה רבה והפך למודל לבלוגים אחרים בנושא בישול. ב-2005, הבלוג של פאוול הפך לרב מכר בשם: ג'ולי וג'וליה: 365 ימים, 524 מתכונים, 1 מטבח זעיר בדירה (Julie & Julia: 365 Days, 524 Recipes, 1 Tiny Apartment Kitchen). המהדורה בכריכה הרכה שינתה את שמה ל"ג'ולי וג'וליה: השנה בה בישלתי מסוכן" (Julie and Julia: My Year of Cooking Dangerously).

הביקורת לספר היו מעורבות. ג'וליה צ'יילד שספר המתוכנים שלה שימש בסיס לבלוג, לא התרשמה מהבלוג של פאוול, והאמינה שנחישותה לבשל כל מתכון מספרה "אמנות הבישול הצרפתי" היה תעלול פרסומי.

### הסרט
העיבוד לסרט של ספרה הראשון, התבסס גם על האוטוביוגרפיה של ג'וליה צ'יילד, "חיי בצרפת" (My Life in France), בבימויה של נורה אפרון ונקרא ג'ולי וג'וליה, יצא לבתי הקולנוע ב-7 באוגוסט 2009. איימי אדמס מגלמת את דמותה של פאוול ומריל סטריפ את ג'וליה צ'יילד.

פאוול נפטרה מדום לב ב-26 באוקטובר 2022.

### סיפור על נישואים, בשר ואובססיה
ספרה השני, Cleaving: a Story of Marriage, Meat, and Obsession, מתאר את השפעת הרומן שקיימה על נישואיה, לאחר פרסום ספרה הראשון, כמו גם את ניסיונה ללמוד קצבות, פורסם ב-30 בנובמבר 2009.

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג הרשמי
* "פגוש את הסופרת: ביוגרפיה של ג'ולי פאוול", אתר בארנס אנד נובל
* "ביוגרפיה של ג'ולי פאוול", אתר ההוצאה לאור האצ'ט
* "ג'וליה צ'יילד חשבה שהפרויקט ג'ולי/ג'וליה היה 'תעלול פרסומי'", Eat Me Daily, 20 ביולי 2009
* "סקירות ספרים: Cleaving", , The Spectator

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אוסטין: אישים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
עוברת על דת משה ויהודית

**עוברת על דת** הוא מונח הלכתי המגדיר אישה נשואה שהתנהגותה או הופעתה אינה עולה בקנה אחד עם ההלכות שמכונות **"דת משה"** או **"דת יהודית"**. המוגדרת ככזו מפסידה את דמי כתובתה.
## במשנה

## בספרות ההלכה
על פי ההלכה, אדם שמגרש את אשתו מכיוון שהוא חפץ בכך מכל סיבה שהיא, חייב לתת לה כתובה. אך במקרה בו האישה הייתה אשמה בגירושין באופן מוחלט, והתנהגותה הסוררת גרמה לכך שלבעל יהיה אסור להתגורר עימה על פי הפסוק האומר "ומצא בה ערוות דבר ושלחה מביתה" - במקרה שהאישה אינה נוהגת כראוי בצניעות, או אם היא מכשילה אותו באיסורים, ואסור לו לסמוך עליה במגוון הלכות, כגון נדה ואיסור והיתר. במצב עניינים זה אין הבעל חייב לתת לה את דמי כתובתה, והוא יכול לגרשה בגט ללא כתובה. אופן אחר שעליו דנה המשנה במקום אחר, הוא כאשר האישה חולה גופנית או נפשית ברמה גבוהה (המפורטת במשנה) והסתירה זאת מבעלה לפני נישואיהם (להוציא מומים חיצוניים שיכל לגלות בכוחות עצמו), שגם אז היא הגורם לגירושין והבעל פטור מלתת לה את דמי כתובתה.

נשים אלו, שהבעל חייב לגרשן עקב סיבה הלכתית, נקראות "עוברת על דת". אישה שעברה על דת משה - כלומר עברה על ההלכה; עלולה להכשיל את הבעל באיסורי נדה, מעשר או חלה; או לחלופין עלולה להיות נודרת ואינה מקיימת, ועל פי חכמים בכך גורמת לבניה למות טרם זמנם ("כל הנודר ואינו מקיים בניו מתים") נקראת "עוברת על דת משה", שכן היא עברה על הכתוב בתורה שבכתב שנכתבה על ידי משה רבנו. אישה שעברה על כללי הצניעות שאינם כתובים בתורה בפירוש, כמו: כיסוי ראש באופן אגבי (השערות מכוסות ב"קלתה" סל שהנוהג היה לשאת אותו על הראש וגם היה עשוי בצורה מיוחדת שתתאים לכך), טוויה בשוק שיש בה שתי משמעויות: גילוי הזרועות במקום ציבורי, או שלשול חוט תפירה אדום בין רגליה, מנהג פריצות גויי ידוע (בתקופת המשנה), דיבורי קלות ראש ושחוק עם בחורים זרים, קללות באופן של עזות פנים (מקללת את חמיה בפני בעלה או נכדיו) ודיבורים קולניים בענייני יחסי אישות, באופן הנשמע לשכנים.

בקרב חכמי בבל התקיים דיון האם אישה המורדת על דת משה ויהודית צריכה התראה, או שמא מפסידה את כתובתה ללא התראה. רבי חנינא מסורא הביא ראיה מפורשת מברייתא שבה כתוב שגם נשים אלו אינן מפסידות את כתובתן ללא התראה.

בתלמוד מובא כי נשים כאלו מפסידות לא רק את כתובותיהן אלא גם את תוספת הכתובה שהבעל הוסיף על דעת עצמו.

## ראו גם
* מעמד האישה ביהדות
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
חיים גלובינסקי

**חיים גלובינסקי** (13 במרץ 1902 – 20 באוגוסט 1986) היה מעסקני הספורט הבכירים בארץ ישראל המנדטורית ולאחר מכן בישראל.

## חייו
במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב גלובינסקי לצבא הבריטי לחיל החפרים. הוא נפל בשבי הגרמני במהלך הקרב על יוון ב־29 באפריל 1941 על חופי העיר קלמטה. יחד עם יוסף אלמוגי עמד בראש ההתארגנות של החיילים היהודיים במחנה השבויים "למסדורף" (סטלאג VIII-B). במסגרת תפקידו היה אחראי על חלוקת המזון. במהלך השהות במחנה ארגן קבוצות ספורט תחת דגל ישראל.

גלובינסקי היה ממייסדי אגודת "הפועל" ועמד בראשה. בין השנים 1954–1956 כיהן כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל, וכן שימש חבר הנהלת ההתאחדות לספורט בישראל – ויו"ר ועדת הכדורסל בהתאחדות זו, ולאחר מכן גם כיושב ראש הראשון של איגוד הכדורסל. משך שנים רבות כיהן כמזכיר הוועד האולימפי, ואף היה חבר במשלחות ישראל לכמה אולימפיאדות, ובהן אולימפיאדת מלבורן (1956), אולימפיאדת רומא (1960), אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), ואולימפיאדת מינכן (1972). כמו כן כיהן כחבר המועצה להסדר ההימורים בספורט. גלובינסקי אף נטל חלק בהקמת ממסד הספורט השיקומי למען נכי צה"ל, פעילות שממנה התפתחו מוסדות ספורט הנכים בישראל.

בשנת 1966 קיבל את עיטור "לאיש כפעלו" מטעם דירקטוריון הפועל. בשנת 1982 קיבל מטעם אותו הארגון את תואר "עמית כבוד לעד" שניתן רק לשמונה אנשים עד היום.
כמו כן זכה בתואר יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת תשל"ז–1977, והוא אחד מהישראלים הבודדים שזכו באות המסדר האולימפי על תרומתם לתנועה האולימפית ולרעיון האולימפי.

## לקריאה נוספת
* ישראל פז ואוריאל זמרי, חיים לגבורות: חברים מספרים על חיים גלובינסקי במלאת לו 80 שנה (1982)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יושבי ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1977
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
יוסף אבו ראשיד

**יוסף (פפו) אבו ראשיד** (26 באוגוסט 1926 - 24 בספטמבר 2011) היה שחקן ומאמן כדורסל ישראלי. אימן קבוצות כדורסל מהליגה הלאומית משנות ה-50 ועד שנות ה-70.

## ביוגרפיה
נולד בשכונת הליופוליס שבקהיר, מצרים. אביו אליהו היה ממוצא ספרדי ואמו לונה ממוצא טורקי. התחנך בבית ספר צרפתי. כאשר עלה לישראל עיברת את שמו ל"אבראשי", אך כינויו נותר "אבו ראשיד" או "פפו".

### סיפור עלייתו לישראל
אבו ראשיד עלה לישראל פעמיים. לראשונה עלה לישראל בשנת 1946 - עת שיחק בקבוצת הכדורסל היהודית-מצרית, "הכח" קהיר. בעת סבב המשחקים, בו שיחקה הקבוצה בין השאר בלבנון, בסוריה ובישראל, ירד אבו ראשיד מהרכבת בה נסעה הקבוצה באחת מן התחנות, וכך הפך לבלתי לגאלי בישראל. 

בשנת 1947 שמע כי אביו, אליהו, חולה, ועל כן חזר למצרים. כשרצה לעלות חזרה לישראל, הגבולות היו סגורים בפניו בגלל מלחמת העצמאות.

ב-22 בפברואר 1950 עלה אבו ראשיד רשמית וקבע את מקום מגוריו בחיפה.

### משפחתו
אבו ראשיד נישא למרגלית לבית לוקר בשנת 1958 ולהם שתי בנות.

## כספורטאי
ב-1950 שיחק בנבחרת ישראל למכביה בכדורסל. שיחק ככדורסלן בשנות החמישים במסגרת מועדון הפועל חיפה.

### כמאמן
לצד עבודתו כמנהל בנק בחיפה, אימן פפו קבוצות כדורסל באזור הצפון במשך 18 שנה, במסגרת הליגה הראשונה בכדורסל. כמו כן אימן את נבחרת צה"ל בעת שירותו הצבאי. הוא אימן את הפועל חיפה במשך שבע שנים רצופות, במהלכן גילה וחינך את השחקנים אלברט חמו, חיים קסטן, יצחק מזרחי ויואב כץ (שהפך עשרות שנים אחר כך לבעלים של המועדון). כמו כן אימן את קבוצת הנשים של הפועל חיפה. 

בנוסף אימן את מכבי חיפה, הפועל בית אלפא, הפועל משמר העמק, מכבי קריית מוצקין והפועל קריית חיים.

## קישורים חיצוניים

* דורון בן דור, אבו רשיד, המאמן המיתולוגי נפטר בגיל 85, 24 בספטמבר 2011, באתר ONE

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני הפועל חיפה בכדורסל
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:מאמני מכבי חיפה בכדורסל
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
של יוהנסון

[שמאל|ממוזער|250px|של יוהנסון נושא את [האנס אלסר, שותפו לתוארי אליפות העולם בזוגות ב-1967 ו-1969]]
שמאל|ממוזער|250px|של יוהנסון משחק, עם פניו למצלמה
**של גונאר יוהנסון** (בשוודית: **Kjell Gunnar Johansson**; 5 באוקטובר 1946 – 24 באוקטובר 2011) היה שחקן טניס שולחן שוודי.

## חייו
יוהנסון, שכונה "הפטיש" ("Hammaren") בשל הנחתותיו החזקות, היה מפורצי הדרך (יחד עם האנס אלסר שנהרג בתאונה אווירית ב-1977) שהביאו את טניס השולחן השוודי לצמרת האירופית והעולמית בשנות ה-60 וה-70 ובכך סלל דרך לטניסאי שולחן שוודיים נוספים דוגמת: סטלאן בנגטסון (Stellan Bengtsson), אולף בנגטסון (Ulf Bengtsson), מיקאל אפלגרן (Mikael Appelgren), יורגן פרסון (Jürgen Persson), יאן אובה ולדנר ופטר קארלסון. יוהנסון, יליד העיר אסקילסטונה, זכה להישגים רבים באליפות העולם בטניס שולחן ובאליפות אירופה בטניס שולחן, במיוחד בתחרויות הזוגות.

ב-1965 זכה יוהנסון בפרס מדליית הזהב של סוונסקה דאגבלאדט (Svenska Dagbladets guldmedalj) - פרס המוענק מדי שנה על ידי היומון השוודי סוונסקה דאגבלאדט לספורטאי השוודי בעל ההישג הספורטיבי הבולט באותה שנה. יוהנסון נודע בהגינותו הרבה. באליפות העולם בסטוקהולם ב-1967 פיגר יוהנסון מול הסובייטי סטניסלאב גומוזקוב במערכה השלישית והמכריעה 20:19. בכדור שלאחר מכן פסק השופט לטובת יוהנסון שהישווה ל-20:20 והשחקן הסובייטי לא מחה. יוהנסון ניגש לשופט ואמר לו שהכדור של גומוזקוב פגע בשולחן. השופט הפך את החלטתו וכך ניצח גומוזקוב במערכה ובמשחק כולו. על מעשהו זה זכה יוהנסון בגביע ההגינות בספורט של יוניצף. באותה אליפות הוא זכה לראשונה למדליית זהב בתחרות זוגות לצד האנס אלסר.

ב-1970 נוצח יוהנסון על ידי הישראלי יוסף שיפמן במסגרת התמודדות בין נבחרות שוודיה וישראל שנערכה בישראל. נבחרת שוודיה שהייתה אז אלופת אירופה ניצחה 1:5. ניצחונו של שיפמן על יוהנסון, שהיה באותה עת אלוף שוודיה ושותף לתואר העולמי בזוגות גברים, זכה לכותרות בישראל.

נפטר באקשה (Eksjö) בגיל 65 כתוצאה ממחלת מיאלומה נפוצה. לדברי בני משפחתו, אימוניו הארוכים והמפרכים בזמן היותו ספורטאי פעיל פגעו בבריאותו והביאו לכך שמפרישתו ב-1977 ועד מותו סבל מכאבים.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקת ההישגים של יוהנסון, אתר התאחדות הטניס שולחן הבינלאומית 
* Kjell Johansson 1946-2011, אתר התאחדות הטניס שולחן הבינלאומית 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני טניס שולחן שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1946
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2011
בולבול ההימלאיה

**בּוּלְבּוּל ההימלאיה** (שם מדעי: *Pycnonotus leucogenys*) הוא ציפור שיר מסוג בולבול.

## תיאור
אורך גופו 18 ס"מ, מוטת כנפיו 25–28 ס"מ ומשקלו כ-30 גרם. ראש הציפור, גרונה וכרבולתה בצבעי שחור לבן. גבו וזנבו חום, תחתיתו צהובה. לשני הזוויגים מראה דומה. שריקתו היפה מלודית וגבוהה מחולקת ל-4 חלקים, דומה מאוד לשריקת הזהבן.

## גידול
בולבול זה נפוץ ביערות, בנוסף הוא נפוץ מאוד בגינות שבשולי הדרכים. לעיתים ניתן גם למצוא אותו בגנים ובפארקים בהם מבקרים בני אדם, המשאירים אוכל. דבר זה מזמין זבובים ושאר חרקים אחרים, שהם המאכל העיקרי שלו. הוא מצוי, בין השאר, באפגניסטן, בהוטן, הודו, נפאל, פקיסטן וטג'יקיסטן.

## רבייה
בולבול זה מכין קן בצורת כוס קטנה, העשוי מעשבים, שורשים וענפים דקים. הקן נבנה בדרך כלל על עץ או על ענף של עץ נמוך. הנקבה מטילה בדרך כלל שלוש ביצים, המודגרות במשך 12 יום. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר 9–11 ימים. ההטלות מוערכות כשניים או שלושה במהלך הקיץ. במהלך הרבייה ציפור זו לוחמנית מאוד כלפי שאר הציפורים.

## תזונה
בולבול זה ניזון מחרקים וחסרי חוליות קטנים אחרים, גרגרי יער, פירות, ירקות, זרעים, צוף וביצה חיה של ציפורים אחרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בולבוליים
קטגוריה:בהוטן: עופות
קטגוריה:פקיסטן: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:אפגניסטן: עופות
מרילין רובינסון

**מרילין סאמרס רובינסון** (באנגלית: **Marilynne Summers Robinson**; נולדה ב-26 בנובמבר 1943) היא סופרת אמריקאית.

## קורות חיים
רובינסון נולדה וגדלה בסנדפוינט, ארצות הברית. את התואר ראשון שלה קיבלה מפמברוק קולג', קולג' הנשים הראשון באוניברסיטת בראון וקיבלה את הדוקטורט שלה מאוניברסיטת וושינגטון ב-1977. היא התחנכה כפרסביטריאנית, אך בבגרותה המירה את דתה לקונגרגציונליזם. הקלוויניזם שלה השפיע עמוקות על עבודתה, ובמיוחד על ספרה "גלעד".

רובינסון כתבה שלושה ספרים שבזכותם התפרסמה: **משמרת בית** (1980), **גלעד** (2004) ו**בית** (2008). משמרת בית עלה לגמר לפרס פוליצר לפרוזה, גלעד זכה בפוליצר ובית קיבל את פרס אורנג'. בית מהווה למעשה המשך לספר גלעד המתארים שניהם את משפחת ברואטון באותה תקופה.

רובינסון משמשת כפרופסור אורח באוניברסיטאות רבות ביניהן קנט, אמהרסט ובתוכנית לתואר שני באומנות לסופרים ומשוררים של אוניברסיטת מסצ'וסטס. ב-10 באפריל 2010 היא נבחרה כעמיתה באקדמיה האמריקאית לאמניות ולמדעים. כיום היא מלמדת בסדנת הכתיבה של אוניברסיטת איווה שבאיווה סיטי.

בשנת 2016 הוענק לה פרס דייטון לספרות שלום.

## ספריה
*גלעד
*בית
*משמרת בית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכות פרס לסיפורת מאת נשים
קטגוריה:זוכי פרסים לספרות
קטגוריה:זוכי פרס גרומאייר: דת
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת איווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:זוכות פרס פוליצר: סיפורת
קטגוריה:זוכי פרס דייטון לספרות שלום
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
דן ורד

**דן ורד** (נולד ב-28 במרץ 1944) הוא יהודי ישראלי שהורשע בריגול למען סוריה.

## ביוגרפיה
דן ורד נולד בתל אביב-יפו ב-1944 בשם דן רוזנפלד לבתיה ואברהם רוזנפלד. ב-1961 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה גאולה, וב-1970 סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת מיאמי. במהלך שהותו בארצות הברית, החל להזדהות עם המוחים כנגד מלחמת וייטנאם ועם המאבק של האפרו-אמריקאים והפורטוריקנים לשוויון זכויות, והצטרף לארגון הסטודנטים הסוציאליסטי "סטודנטים למען חברה דמוקרטית". עם חזרתו לארץ, התיישב ברמת גן ועסק בהוראת מתמטיקה. במקביל לעיסוקו בהוראה, הצטרף ורד לארגון השמאל "מצפן". בספטמבר 1970 פרש מהארגון יחד עם חבריו, בהם אודי אדיב ורמי ליבנה, ויחד עם אחרים הם הקימו את "הברית הקומוניסטית המהפכנית", ופרסמו את ביטאונה בשם "מאבק". בין ורד וחברי ההתארגנות התגלעו חילוקי דעות אידאולוגיים ובאוקטובר 1971 פרש ממנה, ויחד עם חברים, ביניהם אדיב, הקימו את "החזית האדומה", שפרסמה ביטאון משלה בשם זה. בסך הכול יצאו שלושה גליונות, האחרון בהם באפריל 1972. 

ביוזמת שותפים מה"חזית האדומה", יהודים וערבים, יצר אודי אדיב קשר עם סוכן פלסטיני-סורי בשם חביב קהוואג'י, שהיה חבר באש"ף. אדיב וחבריו ובהם דן ורד נסעו לדמשק, שם עברו אימונים בתורת החבלה. לאחר מכן שבו לישראל. על פי התוכנית, הסורים היו אמורים לשדר דרך הרדיו מסרים מוצפנים, ובאמצעותם להפעיל את חברי החוליה שגייסו בביצוע פעולות חבלה. 

תוכניותיהם של חברי הקבוצה לא יצאו לפועל, שכן השב"כ, שהיה במעקב צמוד אחרי המגויסים ומודע לכל תוכניותיהם, מיהר לעצור אותם. ב-8 בדצמבר 1972 נעצרו חברי הקבוצה, שכללה 20 ערבים (ביניהם ראש הרשת דאוד תורכי) וארבעה יהודים - אודי אדיב, דן ורד, יחזקאל כהן ודוד קופר. מעצרם של חברי הקבוצה עורר סערה ציבורית עזה. מעשה הבגידה של יהודים במדינתם נתפס אז בעיני הציבור בתדהמה, במיוחד על רקע האווירה הפטריוטית הגורפת ששררה בישראל בתקופה שבין מלחמת ששת הימים לבין מלחמת יום הכיפורים. 

ב-25 במרץ 1973 נגזר דינם של חברי החוליה: ראש הרשת תורכי, ואדיב, שלא הביע חרטה על מעשיו, נידונו ל-17 שנות מאסר, ודן ורד אשר הביע חרטה על מעשיו, נידון ל-10 שנות מאסר. חברים אחרים בפרשה נידונו אף הם לתקופות מאסר שונות, קצרות יותר. בית המשפט ציין בין הסיבות להקלה בעונשו של ורד כי לידיעות שמסר לא היה ערך ביטחוני, וכי בשל העובדה שנסע ראשון לדמשק, לפני אודי אדיב, לא ידע ורד עם מי הוא עומד להיפגש ומה צפוי לו בדמשק.

ורד שוחרר מהכלא באוגוסט 1979, לאחר ריצוי שני שלישים מתקופת מאסרו. עם שחרורו הוא התגרש מאשתו הראשונה לה נישא בשנת 1972 טרם מעצרו. בשנת 1983 נישא בשנית, ובשנת 1984 נולד בנו - בן. הוא שב לעסוק בהוראת מתמטיקה, שבה עסק לפני מאסרו, ולימד במספר בתי ספר בתל אביב, האחרון שבהם תיכון עירוני ד'. במאי 1980 ביקש הרמטכ"ל, רפאל איתן, למנוע את העסקתו כמורה, אולם הדבר לא עלה בידו, כי ורד עבד בבית הספר הפרטי אנקורי.

## קישורים חיצוניים
* האתר של דן ורד

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים שריגלו למען סוריה
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:מרגלים יהודים
קטגוריה:חברי מצפן
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:מורים למתמטיקה בישראל
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
החדר של מרי

[200px|ממוזער|האם מרי יודעת מהו [אדום?]]
**החדר של מרי** הוא ניסוי מחשבתי פילוסופי שניסח פרנק ג'קסון  במאמרו "קווליה אפיפנומנלית" (Epiphenomenal Qualia) ולאחר מכן הורחב במאמרו "מה מרי לא ידעה". ניסוי המחשבה משמש כטיעון על סמך ידע נגד פיזיקליזם – הגישה כי העולם, כולל העולם המנטלי, הוא כולו פיזיקלי. הוויכוח שהתעורר בעקבות ניסוי המחשבה הביא להוצאת הספר "יש משהו בנוגע למרי" (There is Something About Mary, 2004) שכלל את תגובותיהם של דניאל דנט, דייוויד לואיס ופול צ'רצ'לנד.

## רקע
"חדרה של מרי" הוא ניסוי מחשבתי שמטרתו היא להראות כי קיימות תכונות לא פיזיקליות וידע הניתן להשגה רק על בסיס ניסיון תודעתי. הניסוי מנסה להפריך את התאוריות הקובעות שכל מה שניתן לידיעה הוא ידע פיזיקלי. הניסוי הוא חלק מדיון פילוסופי מהעשורים האחרונים בפילוסופיה של הנפש. בכל הנוגע לבעיית גוף-נפש, מתמקד הדיון הפילוסופי בשנים האחרונות בעצם האפשרות של העמדה (רדוקציה) של כל סוג של הסבר, ידע ותופעה, לרמה הפיזיקלית. חלק מהמטריאליסטים תומכים באפשרות לרדוקציה מסוג זה. מנגד, פילוסופים כמו פרנק ג'קסון ותומאס נייגל (במאמרו "איך זה להיות עטלף?"), העלו את הבעייתיות שנובעת מתהליך רדוקציוני זה. חדרה של מרי הוא דוגמה מרכזית לבעייתיות זו.

## ניסוי המחשבה
ניסוי המחשבה הוצע במקור על ידי פרנק ג'קסון כך:

במילים אחרות, מרי היא מדענית **שיודעת** כל מה שניתן מדעית לדעת על צבעים, אבל היא מעולם לא **חוותה** ראיית צבעים. השאלה שמעלה ג'קסון היא: ברגע שהיא תראה לראשונה צבע, האם היא תלמד משהו חדש?

אונטולוגית, הטיעון הבא מוכל בניסוי המחשבה:
# כל פיסת מידע פיזיקלית בנוגע לתפיסת הצבע האנושית נרכשה על ידי מרי, לפני היציאה מהחדר השחור לבן. יש לה את כל הידע הפיזיקלי בנושא.
# בצאתה מהחדר ובחוויה הראשונה של ראיית צבע, היא רוכשת ידע חדש (כלשהו).
לכן: היה ידע כלשהו בנוגע לתפיסת הצבע האנושית שמרי לא הכירה לפני יציאתה מהחדר. לפיכך, לא כל ידע הוא ידע פיזיקלי.

רוב הכותבים מתמקדים בדוגמה זו של ג'קסון על מרי, אך ג'קסון השתמש בדוגמה נוספת במאמרו: אדם כלשהו בשם פרד מסוגל לראות צבע שלא מוכר לאנשים רגילים. ייתכן ונרצה לדעת איזה צבע חווה פרד כשהוא מתבונן באובייקט בעל צבע מיוחד זה. הטענה היא שללא תלות בכמות הידע שנצבור לגבי תפיסת הצבעים של פרד, לעולם לא נוכל לדעת איזה צבע הוא חווה, בדומה למרי, שלא ידעה את חוויית ראיית האדום עצמה. בשני המקרים, לסובייקט אפיסטמולוגי א' אין גישה לידע מסוים של סובייקט ב': א' לא יכול לדעת אם ב' חווה תכונה תפיסתית ת' במקרים מסוימים. הידע הזה על סובייקט ב' חסום בפני א', מפני ש-א' לא חווה את תכונה ת' בעצמו.

## ראו גם
* אפיפנומנליזם
* פיזיקליזם
* קווליה
* פילוסופיה של הנפש

## לקריאה נוספת

*
*
*
*
*


## קישורים חיצוניים

* פרנק ג'קסון משוחח על הניסוי בפודקאסט 
* 
* The Knowledge Argument Against Physicalism, באנציקלופדיית האינטרנט לפילוסופיה 

קטגוריה:תורת ההכרה
קטגוריה:פילוסופיה של הנפש
קטגוריה:ניסויים מחשבתיים
Israel Law Review

**Israel Law Review** הוא כתב עת משפטי ישראלי של האוניברסיטה העברית בירושלים, הוותיק ביותר בישראל שיוצא לאור בשפה האנגלית.

## היסטוריה
כתב העת נוסד בינואר 1966 בידי Israeli Law Review Association בחסותם של חברי סגל בכירים מהפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. בעת היווסדו היה זה כתב העת השני למשפטים שראה אור בישראל (הראשון היה "הפרקליט", שהוצא לאור בידי לשכת עורכי הדין בישראל ופרסם מאמרים פרקטיים קצרים בשפה העברית). במקור שקלו להוציאו בצרפתית, אולם לבסוף הוחלט לפרסמו באנגלית.

העורך הראשון של כתב העת היה פרופ' אביגדור לבונטין. בשנים 1996–2001, עורכתו הראשית הייתה פרופ' פרנסס רדאי. מאז 2008 כתב העת מנוהל על ידי מרכז מינרבה לזכויות אדם בפקולטה למשפטים בירושלים. עורכיו הראשיים שם סר פרופ' נייג'ל רודלי מאוניברסיטת אסקס ופרופ' יובל שני מהפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, והעורכת האקדמית היא פרופ' יעל רונן. מאז 2012 כתב העת מוצא לאור על ידי Cambridge University Press.

מאז היווסדו השיפוט בכתב העת מבוסס על ביקורת עמיתים.

באנציקלופדיית Great American Lawyers, an Encyclopaedia, התייחסו לכתב העת בשנת 2001 כאל "אחד מכתבי העת האקדמיים היוקרתיים ביותר".

## נושאים
עד 2008 התמקד כתב העת במשפט הישראלי ובסוגיות הרלוונטיות לחברה הישראלית.
מאז 2008, כאשר ניהול כתב העת עבר למרכז מינרבה לזכויות אדם, הוא מתמקד בזכויות אדם, משפט ציבורי ומשפט בינלאומי פומבי. הוא בוחן את השלכותיהן של הנורמות המשפטיות במצבי קונפליקט ואי-ודאות פוליטית.

## תמצית ומפתח העניינים
מפתח העניינים של כתב העת מתפרסם בלקסיס נקסיס
,
Hein

ו-EBSCO
.

## מאמרים ידועים
ב-1969 פרסם חיים כהן, שופט בית המשפט העליון, מאמר בכתב העת, עליו דווח ב-Associated Press וזכה לפרסום נרחב בעיתונות, שבו הוא טוען שההנהגה היהודית ניסתה להציל את ישו מידי עונש המוות שהוטל עליו בידי השלטונות הרומאיים, אולם ישו מיאן לשתף פעולה.

אלן דרשוביץ (מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד) פרסם גם הוא בכתב העת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת משפטיים
ראיין אגולד

**ראיין ג'יימס אגולד** (באנגלית: **Ryan James Eggold**; נולד ב-10 באוגוסט 1984) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי יהודי, הנודע בעיקר בזכות תפקידיו הטלוויזיוניים, בתור המורה ראיין מת'יוס בדרמת הנעורים "90210" (2008–2011), בתור המרגל טום קין בדרמת הפשע "הרשימה השחורה" (2013–2017), ובשל כיכובו בתור ד"ר מקס גודווין בדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" (2018–2023).

## ביוגרפיה
אגולד נולד בעיר לייקווד , קליפורניה שבארצות הברית, בנם של קארן (לבית בניק) וג'יימס פרדריק אגולד. הוא ממוצא אוסטרי-יהודי (סבתו מצד אמו), גרמני וקרואטי. אגולד סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקתולי סנטה מרגריטה  במחוז אורנג' בשנת 2002, שם השתתף בהצגות תיאטרון רבות בבתי ספר, ולאחר מכן למד בחוג לאמנויות התיאטרון של אוניברסיטת דרום קליפורניה אותם סיים בשנת 2006.

## קריירה
בשנת 2006, מיד לאחר סיום לימודיו, קיבל אגולד את תפקידיו הראשונים בסדרות הטלוויזיה "אחים ואחיות", "ורוניקה מארס", "טירוף בבית" ו"קרובות".

בהמשך, היו לאגולד תפקידים מינוריים באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" ברשת CBS, בסדרה הדרמה-קומית "הפמליה" ברשת HBO, בסיטקום "Out of Jimmy's Head" של Cartoon Network, עד שקיבל תפקיד קבוע בסדרה "צה!ב".

במקביל לעבודתו בטלוויזיה, אגולד הופיע לראשונה על בימת התיאטרון בהצגה "Dead End" בבימויו של ניק מרטין. מאז הופיע בהפקות "Leipzig" ו"Marat/Sade".

בשנת 2008, הוא החל לגלם את המורה האנגלית ראיין מת'יוס בסדרה "90210" ברשת The CW, ספין-אוף של הסדרה המצליחה "בוורלי הילס 90210",, למרות העובדה שהוא קרוב במציאות לגילם של השחקנים שמגלמים את תלמידיו, ואף צעיר מהשחקנים מאט לנטר, מייקל סטגר וטרבור דונובן.

בשנים 2014–2017 השתתף בסדרה "הרשימה השחורה", בה גילם את טום קין, בן זוגה של אליזבת' (ליז). ב-2017 גילם את אותה דמות בתפקיד ראשי בסדרה הבת "הרשימה השחורה: גאולה".

מאז 2018, אגולד גילם את ד"ר מקס גודווין בסדרת הדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" של רשת הטלוויזיה "NBC". הסדרה בוטלה לאחר חמש עונות מצליחות ב-2023.

באפריל 2025 פורסם כי אגולד מצטרף לצוות השחקנים הקבוע של פיילוט הדרמה *Seven Sisters* של רשת FX. הסדרה עוקבת אחר משפחה גדולה ומלוכדת שמתחילה להתפרק כאשר אדריאן (בגילומה של אליזבת אולסן) מתחילה לתקשר עם קול שרק היא שומעת, מה שמוביל לחשיפת סודות משפחתיים ישנים. אגלד יגלם את בעלה של אדריאן, מכור לשעבר שמדבר על עברו באופן גלוי בפודקאסט פופולרי.

## חיים אישיים
היה בעבר בזוגיות עם השחקנית והדוגמנית אשלי גרין.

אגולד כותב ומלחין מוזיקה, מנגן בגיטרה ופסנתר, ושר בלהקת Eleanor Avenue.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:קליפורניה: שחקנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קרואטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
בילבאו ארנה

**בילבאו ארנה** (ספרדית: **Bilbao Arena**) הוא אולם ספורט רב תכליתי השוכן בעיר בילבאו מחבל הבסקים שבספרד, באזור מיריבילה (Miribilla).
## היסטוריה
האולם נחנך בספטמבר 2010 ותכולתו עומדת על כ-10,014 מקומות ישיבה. האולם, מאז נפתח, משמש המגרש המרכזי כביתה של קבוצת הכדורסל המקומית, בילבאו באסקט אשר משתתפת בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות בכדורסל, עם 8,500 מושבים. לארנה יש את היכולת להתחלק לשלושה מגרשים קטנים יותר לאירועי ספורט רב-תכליתיים, כמו כדורסל וכדורגל קטנים יותר. סך הכל 25,985 מ"ר. שטח הפנים מכיל חדרי הלבשה לספורטאים מקצועיים ואירועים רחבי היקף, יחד עם אזור בדיקת מרפאה וסמים, שטח אחסון ומתקני שירות אחרים. המתקנים זמינים לכל סוגי האירועים.

פרט למשחקי כדורסל, משמש האולם למופעי תרבות ואירועי ספורט נוספים ומאכלס בריכת שחייה וגימנסיה.

במטרה לשלב את זירת הספורט בילבאו באזור מיריבילה, נבנתה הארנה על פי הסביבה הטבעית שמסביב. משימוש בחומרים כמו אלמנטים מאבן, והזכירו את אחד הסלעים שהוצאו מאזור זה, ועד לעמודי הפלדה המספקים תמיכה לכל הבניין וכן אלמנטים חיצוניים המחקים את העצים. שנמצא בשכונה זו בבילבאו, העיצוב והבנייה הם בהרמוניה מושלמת עם הסביבה שלו.

## קישורים חיצוניים

*עיריית בילבאו -בילבאו ארנה
*בילבאו באסקט - האתר הרשמי
*אתר האדריכל- ACXT
## הערות שוליים

קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:בילבאו באסקט
קטגוריה:בילבאו: מבנים
סמארטלינקס איירליינס

[ממוזער|250px|שמאל|[איירבוס A320|איירבוס A320-200 של החברה]]
**סמארטלינקס איירליינס** (בלטבית: **SmartLynx**) הייתה חברת תעופה לטבית שהוקמה בשנת 1992, והפעילה טיסות שכר בעבור חברות תעופה אחרות.

בשנת 2025 פשטה את הרגל לאחר קשיים כלכליים.

## חברות בת
* **סמארטלינקס איירליינס אסטוניה** - הוקמה בשנת 2012 ופעלה מנמל התעופה של טאלין. קוד היאט"א של החברה היה 6Y, קוד ה-ICAO  MYX ואות הקריאה היה TALLINN CAT.

## פעילות החברה בישראל
החברה החכירה בעבר 3 מטוסי איירבוס A320 לישראייר:
* **YL-LCB** ששירת בישראייר החל מפברואר 2007 ועד אוקטובר 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABD. המטוס הוצא משירות החברה.
* **YL-LCA** ששירת בישראייר החל מפברואר 2007 ועד מאי 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABC. המטוס הוצא משירות החברה.
* **YL-LCH** ששירת בישראייר החל מיוני 2010 ועד דצמבר 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABH. מטוס זה הוחכר גם לארקיע בקיץ 2011 וטס תחת אות הקריאה הלטבי (**YL-LCH**).

בשנת 2017 החכירה החברה מטוס לחברת אל על. המטוס ביצע טיסות ליעדי UP הקרובים כמו בודפשט ולרנקה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא SmartLynx Airlines, באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: תעופה
קטגוריה:חברות לטביות
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
מייקל סטגר

**מייקל מתאוס סטגר** (באנגלית: **Michael Mateus Steger**; נולד ב-27 במאי 1980) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור נאביד שירזי בסדרת הנעורים "90210" (2008–2013).

## ביוגרפיה
סטגר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, השלישי מבין ארבעה בנים למנהלת חשבונות.

ב-1998 סיים את לימודיו בבית הספר תיכון אפלנד (אנ') בעיר אפלנד (אנ'), מחוז סן ברנרדינו, קליפורניה. לאחר מכן, המשיך ללמוד בפוליטכניון של מדינת קליפורניה (אנ') בפומונה, קליפורניה וסיים את לימודיו ב-2003 עם תואר ראשון בתיאטרון עם התמחות בחוג לספרדית.

כשהיה ילד למד אמנויות לחימה, ובגיל 18 קיבל חגורה שחורה בטאקוונדו. 

בראיון, סטגר גילה שהוא עבר בריונות במהלך ילדותו בכיתה ד' עד כיתה ו'. מאוחר יותר הוא הועבר לבית ספר אחר כשהבריונות נעשתה חמורה מדי.

## קריירה
הקריירה שלו החלה בצילום לפרסומות שונות, וב-1994 הוא התארח בסדרה "VR Troopers". 

בשנת 2005 הוא שיחק בסרט הבוליוודי העצמאי "3 Girls and the Golden Cocoon", וגילם צלף ב-"NCIS". ב-2007 היו לו תפקיד משני בסדרה "רוצה להיות ווינר". הוא לוהק על ידי טים ברטון לקליפ של הקילרס "Bones" ב-2006.

בשנת 2007, הוא הופיע בכמה הפקות של ערוץ דיסני. הוא שיחק באחד מפרקי הסדרה "האנה מונטנה" ו"קורי בבית הלבן", ובשנת 2008 כיכב בסרט המקורי של ערוץ דיסני "*The Cheetah Girls: One World*" שיצא לאקרנים ב-22 באוגוסט 2008. הוא ביצע גם תפקיד אורח בסדרה "מחשבות פליליות".

בשנים 2008–2013 הוא גילם את דמותו של נאביד שיראזי בסדרת הנעורים "90210" מבית רשת CW. דמותו היא ממוצא פרסי-יהודי שלומד בווסט בוורלי, המנהל את משדרי החדשות הבית ספריים.

## חיים אישיים
ב-15 בנובמבר 2008 נישא לשחקנית והתסריטאית ברנדי טאקר-סטגר, אותה הוא מכיר עוד מגיל 12; הם אף למדו יחד בתיכון ובאוניברסיטה. 

ב-21 באפריל 2016, שטגר הודיע בטוויטר שהוא וברנדי קיבלו בברכה תינוקת בשם לואיז סטגר. ב-10 בינואר 2020, מייקל וברנדי קיבלו בברכה ילד שני, מוצרט לי סטגר.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אקוודורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
היכל סן פבלו

**סן פבלו** (בשמו המלא: **Palacio Municipal de Deportes San Pablo**) הוא אולם ספורט השוכן בעיר סביליה מאנדלוסיה שבספרד. האולם נפתח ב-1988 ומשמש בעיקר למשחקי כדורסל. בשנת 1996 בעולם נערכו משחקי הגמר של אליפות אירופה בכדוריד.

תכולת האולם עומדת על כ-10,200 מקומות ישיבה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ריאל בטיס מליגת העל הספרדית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:סביליה: מבנים
קטגוריה:סביליה: ספורט
סמל אלבמה

**החותם הגדול של מדינת [[אלבמה]]** שמו של חותם המדינה של מדינת אלבמה בארצות הברית.
## הסמל ב-1817
הסמל עוצב לראשונה ב-1817 על ידי ויליאם וויט ביב, מושלה הראשון של הטריטוריה אלבמה ומושלה הראשון כמדינה. כשאלבמה הפכה למדינה בשנת 1819, מחוקק המדינה אימץ את הסמל כסמל הרשמי של אלבמה. 
בסמל נראים נהר ועץ, מהמשאבים העיקריים ביותר של אלבמה אז.

## הסמל ב-1868
הסמל הוחלף ב-29 בדצמבר 1868 לסמל דמוי עיט אשר החזיק בפיו סרט בו כתוב: "כאן אנו נחים". עיצוב זה עדיין בשימוש על ידי משרד העבודה של אלבמה.

## הסמל ב-1939
ב-1939, לבקשתו של המושל המכהן, הרעיון של עיצוב מפה הוחזר. הסמל הוחלף בטקס חגיגי שנערך על ידי המושל. 
## ראו גם
* דגל אלבמה

קטגוריה:אלבמה: סמלים
אלבמה
קטגוריה:עיט בתרבות
ברית שלום (ארצות הברית)

**Independent Order Brith Sholom** הייתה תנועה יהודית, שהייתה פעילה במיוחד בראשית המאה העשרים. היא נוסדה ב-1905 כתנועת אחווה בפילדלפיה, פנסילבניה. לפי "מרשם הקהילה היהודית בעיר ניו יורק 1918-1917", תנועת 'ברית שלום' הקיפה 378 לשכות ברחבי המדינה ומנתה 52,596 חברים. 88 מלשכותיה היו בניו יורק לבדה, בה היו רשומים 15,000 חברים. דמי החבר השנתיים היו בממוצע $16.

ב-1940, מנו חברי התנועה 15,000 איש.

## לקריאה נוספת

* Schmidt, Alvin J. and Babchuk, Nicolas. *Fraternal Organizations*. Published 1980. Greenwood Press. Friendly societies. 410 pages. 
* Oscar Isaiah Janowsky. *The American Jew: A Composite Portrait*, p. 146


## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
פיליפין דה רוטשילד

הברונית **פיליפין מתילד קאמיל דה רוטשילד** (בצרפתית: **Philippine Mathilde Camille de Rothschild**; 22 בנובמבר 1933 – 23 באוגוסט 2014) הייתה שחקנית תיאטרון צרפתיה ממוצא יהודי, חלק ממשפחת רוטשילד הידועה. בעלת יקב שאטו מוטון רוטשילד. שיחקה בתיאטרון תחת שם הבמה פיליפין פסקל.

## קורות חיים
פיליפין נולדה בבולון-ביאנקור שלייד פריז בירת צרפת לאב יהודי ולאם קתולית אליזבת דה רוטשילד. היא הייתה בתו היחידה של סוחר היינות הברון פיליפ דה רוטשילד ונצר לשושלת הבנקאות של משפחת רוטשילד. בזמן לידתה, אמה, אליזבת פלטייה דה שאמביר, הייתה אשתו של היונקר מארק דה בקר-רמי, אציל בלגי. נישואיהם לא צלחו והזוג התגרש ב-1934, אחרי ריב משפטי שכלל איומים של היונקר לחטוף את בתה של אשתו.

בעת היותה בת עשר, היא הייתה עדה לכך שהגסטאפו עצר את אימה, אליזבת דה רוטשילד, שלימים נספתה במחנה הריכוז ראוונסבריק.

ב-1958 היא סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה בפריז ושיחקה בקומדי פראנסז ביחד עם קתרין דנב. היא גילמה את אחד התפקידים הראשיים בהרולד ומוד, ביחד עם מאדלן רנו בשנים 1980-1973.

היא הכירה את במאי התיאטרון הצרפתי ז'אק סרס (Sereys), והם נישאו בשנת 1961. הם גידלו שלושה ילדים, קאמיל, שנולדה ב-1961; פיליפ, שנולד ב-1963 וז'וליין, שנולד ב-1971; הם השתמשו בשם המשפחה סרס דה רוטשילד. לימים הזוג התגרש, אולם ז'אק סרס נותר במועצת המנהלים של חברת "הברון פיליפ דה רוטשילד". לאחר מכן נישאה פיליפין דה רוטשילד לז'אן-פייר דה בומארשה, סופר וחוקר.

פיליפין דה רוטשילד נכנסה לעסקי היין של אביה בשנות השבעים. כשפיליפ הלך לעולמו ב-1988, ירשה ממנו פיליפין שלוש אחוזות בבורדו: שאטו מוטון רוטשילד (אותו רכש סב-סבה נתניאל דה רוטשילד ב-1853), שאטו ד'ארמאיאק ושאטו קלר-מילון. היא גם התמנתה ליושב ראש ובעלת השליטה בחברת "הברון פיליפ דה רוטשילד". בעת פטירתו של אביה, מכרה החברה 1.3 מיליון ארגזי יין בשנה. בשנת 2000, המכירות כמעט הוכפלו לסך של 2.1 מיליון ארגזים. בה-1999, העפילו המכירות לסביבות ה-155 מיליון דולר.

אחזקות היין שלה כללו את שאטו מוטון רוטשילד, שאטו ד'ארמאיאק, שאטו קלר-מילון, דומן דה לאמבר, ברון ארק, ברון פיליפ דה רוטשילד, מוטון קאדה, אופוס וואן ווינה אלמאויוה.

הונה הפרטי נאמד בזמנו ב-190 מיליון אירו, על פי העיתון לה נובל אקונומיסט. כמו כן, הייתה אבירת לגיון הכבוד.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת "הברון פיליפ דה רוטשילד"

פיליפין
קטגוריה:יינות צרפתיים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צרפתיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים צרפתים
קטגוריה:ניצולות השואה: צרפת
קטגוריה:ילדים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1933
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1933
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2014
Jerusalem Review of Legal Studies

[130px|ממוזער|שמאל|עטיפת כתב העת ב7 ב[יוני 2013]]
**The Jerusalem Review of Legal Studies** הוא כתב עת משפטי היוצא לאור בהוצאת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ומוקדש לסקירת ספרים ומחקרים בתאוריה המשפטית. הוא מבוסס על סימפוזיונים שבהם מוזמנים מחברי ספרים ומחקרים להשיב למגיבים על הספר או על המחקר. התגובות ומענה המחבר כמו גם לקחים מהדיון החי בסימפוזיון מפורסמים בכתב העת. כתב העת מתפרסם גם בהוצאת אוקספורד.

סימפוזיונים קודמים שפורסמו בו כוללים את ספרו של דאג הוסאק על הפללה, ספרו של ויל קימליקה על רב תרבותיות, ריי לאנגטון על פורנוגרפיה ודייוויד רבן על ההיסטוריה של המשפט האמריקני. כתב העת נוסד על ידי דוד אנוך ואלון הראל.

## קישורים חיצוניים
* 
*אתר כתב העת, באוניברסיטה העברית
*באתר SSRN

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת משפטיים
The One That Got Away

"**The One That Got Away**" (בעברית: **האחד שהסתלק**) הוא סינגל של זמרת ופזמונאית הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השלישי של פרי Teenage Dream, ב-28 בספטמבר 2011. הסינגל נכתב על ידי פרי, ד"ר לוק ומקס מרטין.

הקליפ לשיר זכה להצלחה רבה ובו קייטי מחופשת בצורה טובה ביותר לאישה הזקנה, האישה הזו היא בעצם קייטי בעתיד אשר מדוכאת בגלל טעות עבר אשר קייטי עשתה לחבר שלה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי פלוריה סיגיסמונדי
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
בית (ספר)

**בית** הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית זוכת פרס פוליצר מרילין רובינסון. הספר יצא לאור בשנת 2008 והוא ספרה השלישי של הסופרת. קדמו לו הספרים משק בית שיצא בשנת 1980 וגלעד שיצא ב-2004.

הרומן זכה באחד מפרסי לוס אנג'לס טיימס, בפרס פוליצר לפרוזה ב-2009 ועלה לגמר של פרס הספר הלאומי לפרוזה.

בית נמנה עם אחד מרשימת 100 הרומנים של השנה על ידי הניו יורק טיימס, ונכלל ברשימת הספרים הטובים של 2008 על ידי הוושינגטון פוסט, לוס אנג'לס טיימס, סן פרנסיסקו כרוניקל וכן ברשימת 10 הספרים הטובים של השנה של מבקר הספרות ג'יימס ווד בניו יורקר.

## עלילה
גלורי בת ה-38 חוזרת לבית נעוריה כדי לטפל באביה, כומר מזדקן של קהילה כפרית. חזרתו של אחיה הגדול ג'ק המופיע לבית לראשונה מזה 20 שנה, הכבשה השחורה של המשפחה ואלכוהוליסט בגמילה הופך את הבית לזירה של רגשות שעד כה הודחקו.

ג'ק מאז ומעולם לא הצליח להשתלב בין אחיו ולא הצליח לסיים את הלימודים או למצוא עבודה. חייו נראים כהחמצה במיוחד לאור העובדה שבמהלך הספר מתברר שלמרות אישיותו השנויה במחלוקת ג'ק הוא אדם טוב לב ומצפוני, מלא כוונות טובות. הוא נלחם בעיית השתייה שלו ומנסה להשתקם מתוצאות של טעויות שעשה בעבר. אולם למרות כל זאת עדיין הוא סובל מדימוי עצמי נמוך עקב היותו אלכוהוליסט בגמילה יחד עם תווית של נער בעייתי שתמיד הודבקה לו בעבר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
הוגו מייזל

**הוגו מייזל** (בגרמנית: **Hugo Meisl**; 16 בנובמבר 1881, בוהמיה – 17 בפברואר 1937) היה מאמן כדורגל יהודי-אוסטרי שהתפרסם בזכות אימון "נבחרת הפלא האוסטרית" בשנות ה-30 וכשופט. ב-1981 הוכנס שמו של מייזל ל"יד לאיש הספורט היהודי". ב-1928 היה בין האישים שסייעו לקבלת ההתאחדות לכדורגל כחברה בפיפ"א.

## ביוגרפיה
מייזל נולד למשפחה יהודית בבוהמיה, ולאחר שעבר לווינה ב-1893 עבד כפקיד בנק. תוך זמן קצר החל להתעניין בכדורגל, ובתחילת שנות ה-40 לחייו החל בקריירה בהתאחדות הכדורגל האוסטרית, ששיאה היה במינויו למזכיר הכללי של ההתאחדות. ב-10 ביוני 1908 שפט במשחק הבינלאומי הראשון בין נבחרת  לנבחרת , שהסתיים בניצחון האנגלים בתוצאה 7 - 0. באולימפיאדת סטוקהולם שנערכה ב-1912 זכה מייזל לשמש כשופט בטורניר הכדורגל האולימפי.

התעניינותו של מייזל בכדורגל ורצונו ליצור חיבורים בינלאומיים שונים הובילו אותו ליזום את הקמתו של הטורניר הכלל-אירופאי הראשון למועדונים: גביע מיטרופה, הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי והקמת ליגת כדורגל מקצוענית באוסטריה ב-1924. הוא אף טיפח קשרים עם מאמנים ידועים באותה עת, בהם ויטוריו פוצו מאיטליה והרברט צ'פמן מאנגליה. ביחד עם המאמן האנגלי ג'ימי הוגאן, שעבד גם כן בווינה, פיתח מייזל שיטה ששמה דגש על הימנעות ממסירת הכדור במסירה דרך האוויר ובמקום זאת למסור אותו על הקרקע.

ב-1913 מונה מייזל למאמן הנבחרת האוסטרית ביחד עם היינריך רטשורי, וב-1919 החל לכהן לבדו בתפקיד. מייזל הוביל את הנבחרת לשיא כוחה בשלהי שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30. בין 12 באפריל 1931 ל-7 בדצמבר 1932 קבעה הנבחרת שיא של 14 משחקים ללא הפסד כולל ניצחונות על מספר יריבות אירופאיות משמעותיות, ובזכות כך נודעה הנבחרת כאחת הטובות ביותר בעולם וזכתה לכינוי "נבחרת הפלא". הרצף שאליו הוביל מייזל נקטע על ידי  ב-1932. ב-11 בפברואר 1934 אימן מייזל את הנבחרת האוסטרית בניצחון 4 - 2 על  בטורינו במסגרת הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי, שסימן את הפיכתה של אוסטריה לאחת המועמדות לזכות במונדיאל 1934.

מייזל המשיך לאמן את הנבחרת גם במונדיאל עצמו. בשלב הראשון הדיחה אוסטריה את  לאחר ניצחון בהארכה בתוצאה 3 - 2, ובשלב הבא פגשה פעם נוספת בתולדותיה את הונגריה, במשחק שבו הורחק שחקן, הוענק פנדל להונגריה והכוכב האוסטרי יוהאן הורוואט נפצע ולא היה יכול להשתתף בחצי הגמר מול איטליה, שבו הפסידה אוסטריה לאחר שער יחיד של אנריקה גואיטה. אוסטריה ואיטליה חזרו ונפגשו בגמר טורניר הכדורגל האולימפי באולימפיאדת 1936 בברלין, וגם הפעם איטליה ניצחה, בתוצאה 2 - 1. הייתה זו הפעם היחידה שבה מייזל הצליח להוביל את נבחרתו להעפלה למשחק גמר של טורניר בינלאומי חשוב.

מייזל נפטר ב-1937 לאחר שלקה בהתקף לב, ושנה לאחר מכן פירקו הנאצים את הנבחרת האוסטרית בעקבות האנשלוס.

## קישורים חיצוניים

* הוגו מייזל באתר "יד לאיש הספורט היהודי"
* 

קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:מאמני כדורגל אוסטרים
קטגוריה:שופטי כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוסטריה בכדורגל
קטגוריה:מאמני אוסטריה וינה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אוסטרים
קטגוריה:מאמני כדורגל יהודים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:אוסטריה: אישים בספורט
קטגוריה:מאמני מונדיאל 1934
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1881
קטגוריה:נפטרים ב-1937
לאון גוסנס

**לאון גוסנס** (באנגלית: **Léon Goossens**  12 ביוני 1897 - 13 בפברואר 1988) היה אבובן בריטי.

## חייו
גוסנס נולד בליברפול ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. אביו היה הכנר והמנצח הבלגי אז'ן גוסנס הבן, בנו של המנצח אז'ן גוסנס האב; אחיו היה המנצח והמלחין יוג'ין גוסנס ואחותו הייתה הנבלנית סידוני גוסנס.

במחציתה הראשונה של המאה ה-20 נחשב גוסנס לאחד מחשובי האבובנים בעולם. הוא הצטרף לתזמורת קווינ'ס הול (בניצוח הנרי ווד) בגיל 15 ובשנת 1932 הביא אותו סר תומאס ביצ'ם אל התזמורת הפילהרמונית של לונדון שאך זה נוסדה, אך במקביל פיתח גם קריירה עשירה של נגינת סולו ומוזיקה קאמרית. אבובני העבר נטו להתחלק בין האסכולה הצרפתית (אלגנטית אך בעלת גון צליל דק וצפצפני) לגרמנית (מלאה ומעוגלת אך מגושמת למדי, כמעט ללא ויבראטו), אבל גוסנס השכיל לשלב את מיטב הסגולות של שני הסגנונות גם יחד.

גוסנס הזמין יצירות רבות לאבוב אצל מלחינים ידועי-שם כמו אדוארד אלגר, ראלף ווהן-ויליאמס וראטלנד בוטון והרבה לעבוד עם סולנים חשובים, בהם יהודי מנוחין. בין תלמידיו הרבים היו האבובנים אוולין ברבירולי, ג'וי בוטון (בתו של ראטלנד בוטון) ופיטר גרם, האבובן של הרכב מלוס.

בשנת 1950 קיבל גוסנס את אות מסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1962 היה לחבר בוועד המנהל של הקולג' המלכותי למוזיקה.

## יצירות שהוזמנו על ידי לאון גוסנס או הוקדשו לו
* קונצ'רטו בלה מינור לאבוב וכלי מיתר מאת ראלף ווהן-ויליאמס
* קונצ'רטו מס' 2 בסול מז'ור לאבוב וכלי מיתר מאת ראטלנד בוטון
* "רביעיית פנטזיה" לאבוב וכלי מיתר מאת בנג'מין בריטן
* קונצ'רטו אופוס 45 מאת יוג'ין גוסנס, אחיו של לאון
* סונאטה לאבוב ופסנתר מאת ארנולד באקס
* חמישייה לאבוב וכלי מיתר מאת ארנולד באקס
* חמישייה לאבוב וכלי מיתר מאת ארתור בליס

## קישורים חיצוניים


* From Oboe Classics
* International Double Reed Society Article
* British Double Reed Society 


קטגוריה:אבובנים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:משפחת גוסנס
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1988
תחום פריקות יחידה

בתורת החוגים, **תחום פריקות יחידה** (באנגלית נקרא בקיצור: UFD, ראשי תיבות של Unique Factorization Domain) הוא תחום שלמות, שבו לכל איבר שונה מאפס שאינו הפיך יש פירוק יחיד לגורמים אי-פריקים, כלומר מתקיים בו משפט אנלוגי למשפט היסודי של האריתמטיקה. כל תחום ראשי הוא תחום פריקות יחידה, אבל ההפך אינו נכון.

תחום אטומי שבו לכל שני פירוקים של אותו איבר לגורמים אי-פריקים יש אותו אורך, נקרא **תחום פריקות למחצה** (Half-factorial domain); כל תחום פריקות יחידה הוא בפרט תחום פריקות למחצה. קארליץ הראה שחוג שלמים של שדה מספרים הוא תחום פריקות למחצה אם ורק אם חבורת המחלקות שלו בת שני איברים לכל היותר. למשל, \mathbb{Z}[\sqrt{-5}] הוא תחום פריקות למחצה, שאינו תחום פריקות יחידה.

## דוגמאות

* כל תחום ראשי, ובפרט כל חוג אוקלידי (חוג שיש בו חילוק לפי אלגוריתם אוקלידס) הוא תחום פריקות יחידה.
* אם R הוא תחום פריקות יחידה, אז גם חוג הפולינומים R[x] הוא תחום פריקות יחידה.
* כמסקנה מהדוגמה הקודמת, אם *<math>R</math>* הוא תחום פריקות יחידה אזי גם R[x_1,...,x_n] הוא תחום פריקות יחידה.
* חוג של טורי חזקות פורמליים מעל שדה.
* כל תחום שלמות רגולרי נתרי הוא תחום פריקות יחידה (Auslander-Buchsbaum, 1959).

## קישורים חיצוניים
* 

פריקות יחידה
קטגוריה:תחומי שלמות
גמלוסט

**גמלוסט** (בנורווגית: **Gamalost**) היא גבינה כחולה נורווגית מסורתית שפירוש שמה הוא 'גבינה ישנה'. הגמלוסט הייתה בעבר מרכיב עיקרי בתזונה הנורווגית. בדומה למאכלים נורווגים מסורתיים רבים, כמו לחם שטוח נורווגי ובשרים מלוחים יבשים, גם את הגמלוסט ניתן לאחסן במשך פרקי זמן ארוכים ללא קירור.

## ייצור
במקור יוצרה הגבינה בתקופת הקיץ על ידי רועות עיזים שהיו מנצלות את שאריות החלב לגיבון. את הגבינה הן היו מכינות בזמן שהן שהו בהרים, בקיץ, ומורידות אותה לכפריהן כשחזרו עם העיזים לקראת החורף, וכך היא הייתה מתיישנת.

ישנן שתי שיטות עיקריות לייצור הגמלוסט, התלויות באזור הייצור שלה. בשיטה הראשונה לוקחים חלב רזה שהחמיץ במשך יומיים בטמפרטורת החדר, מחממים אותו ל-63 מעלות ומשאירים אותו כך במשך חצי שעה. לאחר מכן מכניסים את הגבן לשק בד וסוחטים אותו. לאחר הסחיטה מוציאים אותו מהשק, מפוררים ומעבירים את הגבן לשקים אחרים, קטנים יותר, אותם מניחים בתבניות. בסופו של התהליך מרתיחים את הגבינה במשך שלוש וחצי שעות, במי גבן. לאחר לילה מוציאים את הגבינה מהתבניות, מניחים אותה במקום חמים ודוקרים אותה על ידי מחטים שמכילות נבגים של עובש כחול ומעבירים להבחלה. במהלך ההבחלה הופכים אותה מדי יום כדי לפזר את השומנים בצורה אחידה ובנוסף משפשפים אותה בעובשים מגבינות ישנות יותר, כדי לקבל את ציפוי העובש האופייני. התהליך כולו לוקח בערך כחודש. ההבדל בין השיטה הראשונה לשנייה הוא בשלבי החימום והזריעה בנבגים.

## מרקם וטעם
התוצר הסופי הוא גבינה בצבע חום צהוב עם 'ורידים כחולים' הפזורים בה בצורה לא סדירה. לגבינה יש טעם וארומה עשירים ובולטים כמו הקממבר והרוקפור. המרקם שלה הוא לח, גס וגרגירי. הגבינה רזה יחסית, כחצי אחוז עד אחוז אחד של שומן ועם תכולת חלבון גבוהה - קרוב ל-50 אחוז. מכל 25 ליטר חלב מתקבל 1 ק"ג של גבינה.

## פסטיבל גמלוסט
"פסטיבל גמלוסט" הוא אירוע חד שנתי בנערך בויק, עיירת מחוז של סונג, נורווגיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גבינות כחולות
קטגוריה:גבינות סקנדינביות
גושה קוצנקו

**גושה קוצנקו** (Го́ша Куце́нко) או בשמו המלא **יורי גיאורגייביץ' קוצנקו** (Ю́рий Гео́ргиевич Куце́нко; נולד ב-20 במאי 1967) הוא זמר ושחקן קולנוע רוסי.

## ביוגרפיה
גושה קוצנקו נולד בזפוריז'יה, ברית המועצות (כיום באוקראינה) במאי 1967 לגאורגי פאבלוביץ' קוצנקו, שעבד במשרד הממשלתי לתעשיית הרדיו ולסבטלנה ואסילייבנה קוצנקו שעבדה כטכנאית רנטגן בבית החולים המקומי. סבתו מצד האב הייתה זמרת אופרה.

מאוחר יותר משפחתו עברה ללבוב, שם סיים את בית הספר מס' 56 בעיר והתקבל ללימודים בטכניון של לבוב (בשמו הפולני "פוליטכניקה לבובסקה"), אך לא הספיק להשלים את לימודיו וגויס לצבא הסובייטי.

ב-1988 עבר למוסקבה ולמד במכון הממלכתי של מוסקבה לאלקטרוניקה, טכנולוגיית רדיו ומכשור אוטומטי. שנתיים לאחר מכן למד בבית הספר-סטודיו של התיאטרון המוסקבאי האומנותי אותו סיים ב-1992. עבד בתיאטרון ע"ש מוססובייט ושיחק מאז בעשרות סרטי קולנוע רוסיים ובסרטים זרים בודדים.

חבר מפלגת השלטון ברוסיה, רוסיה המאוחדת.

## חייו האישיים
בת מנישואיו הקודמים למריה מיכאילובנה פורושינה, שמה פולינה קוצנקו (ילידת 1996). בשנים 2001–2009 היה נשוי לדוגמנית אירינה מיכאילובנה סקריניצ'נקו.

קוצנקו היה סולן להקת הרוק בראנינה-97 (Баранина-97) וב-2004 הקים את להקת "Гоша Куценко & Anatomy of Soul" (גושה קוצנקו ואנטומיית הנשמה). ב-2010 הוציא את הדיסק הראשון שלו: «Май Ворлд» ("עולמי", באנגלית בתעתיק רוסי). גושה הוא אוהד מושבע של להקת מיוז.

## פילמוגרפיה

### בתפקיד עצמו
* 2004: הסרט התיעודי "איך נעשה משמר הלילה"
* 2009: הסרט התיעודי "השיבה הביתה. גושה קוצנקו בלבוב"

## קישורים חיצוניים

* 

* הערוץ של גושה קוצנקו ביוטיוב
* העמוד של קוצנקו בפייסבוק
* חשבון הטוויטר של קוצנקו

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:רוסים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1967
רב הונא (הכהן)

**רב הונא** (השני) היה אמורא שחי בדור השלישי והרביעי לאמוראי בבל. הוא היה כהן, בניגוד לרב הונא הידוע שהיה "ישראל".

רב הונא נולד למשה בר עצרי העשיר שהתגורר בבבל. הוא למד בישיבתו של רב הונא (האמורא הידוע רבו של רב חסדא). התגורר בבבל, ועלה לארץ ישראל שם קיבל תורה מפי גדולי החכמים – רבי אלעזר רבי אמי רבי אבהו ורבי חייא בר אבא.

הוא למד גם אצל רב הונא בר חיננא. מסופר כי בצעירותו בתקופת שהותו בבבל, הוא היה עני מאוד. אביי יעץ שיגרש את אשתו ויגבה מאביו – שהיה עשיר מופלג והיה הערב – את כתובתה, ואחרי זה יחזירנה. אף על פי שבמשנה מובא כי המגרש את אשתו בבית דין במקרה כזה שכתובתה על אחרים, צריך לידור ממנה הנאה כדי שלא יחזירנה לאחר הגירושין, וזאת מפני חשש שמא מערים הוא לגרש אותה כדי שתגבה את כתובתה ותתעשר, נענה אביי שיכול הוא לגרש את אשתו בצנעא ללא התערבות בית דין וממילא לא יכריחוהו לעשות כך. לבסוף התברר שהוא כהן ואינו יכול לגרש את אשתו כי אז יהיה אסור לו להחזיר אותה. אמר על כך אביי: ""בתר ענייא אזלא עניותא" – אחרי עני הולכת העניות אף על פי שהיה עני ואף על פי שהותר לו לאכול מעשר – בתור כהן, הוא סירב לאכול מעשר שני.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רב הונא
קטגוריה:תלמידי רבי אלעזר בן פדת
קטגוריה:תלמידי רבי אמי
קטגוריה:תלמידי רבי אבהו
חכם בלילה

**חכם בלילה** הייתה תוכנית אירוח לילית (לייט נייט) בהגשת רון לוינטל ששודרה בערוץ 2 הניסיוני בשנים 1992–1993.

התוכנית שודרה בישראל בסוף ימי ערוץ 2 הניסיוני, טרום בחירת הזכייניות, כשתוכניות מקור רבות הופקו בערוץ מתוך תקווה להשתלב בערוץ המסחרי כשתחל פעולתו. בערוץ 2 המסחרי שודרו כמה וכמה תוכניות לייט נייט, אך "חכם בלילה" הקדימה את כולן והייתה למעשה חלוצת הסוגה בישראל. התוכנית שודרה פעם בשבוע מאולפני גבע בגבעתיים והאולפן עוצב כאולפן רדיו עם מיקרופון שדרים שהיה מונח לפני רון לוינטל. היא כללה ראיונות, מערכונים סאטיריים ופארודיות. נגן הבית של התוכנית היה המוזיקאי צליל בירן.

## רגעים זכורים בתוכנית
* דנה אינטרנשיונל (כמלכת דראג, זמן קצר לפני היציאה מהארון כטרנסג'נדרית) קיימה את הופעתה הטלוויזיונית הראשונה בתוכנית ששודרה בינואר 1993.
* אניטה פללי מתראיינת ושרה את השיר "כבר אחרי חצות".
* לאחר שבקדם אירוויזיון 1992 טענה ענת עצמון שדפנה דקל זכתה בזכות העבודה ששירה היה ארוך ב-17 שניות מהמותר (3 דקות), ב-27 במרץ 1993 העלה לוינטל את שרה'לה שרון שהתמודדה בתחרות הקדם אירוויזיון של אותה שנה לשיחת טלפון באורך 17 שניות כדי לבדוק האם התאוריה נכונה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1992 
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות