open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנוגו ריינג'רס

**אנוגו ריינג'רס אינטרנשיונל** היא קבוצת כדורגל מהעיר אנוגו, שבניגריה. הקבוצה היא אחת הקבוצות הוותיקות והמצליחות בניגריה ובעלת שמונה תוארי אליפות, שישה גביעי ניגריה, גביע סופר קאפ מקומי אחד, ובנוסף בעלת הופעות מכובדות במפעלים האפריקאים הבכירים.

## הופעות באפריקה
לקבוצה תואר "סגנית מחזיקת גביע אפריקה למחזיקות גביע" משנת 1975 כאשר הפסידה בגמר לקבוצת האפיה קונאקרי מגינאה. הקבוצה גם זכתה בגביע אפריקה למחזיקות גביע בעונת 1977 כאשר גברה במשחק הגמר על קבוצת קאנון יאונדה הקמרונית.

הקבוצה השתתפה לאחרונה במפעלים האפריקאים בעונת 2006 כאשר השתתפה בליגת האלופות האפריקאית, שם גברה בסיבוב המוקדם על קבוצת פוליס XI מבוטסואנה אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת אל-הילאל אומדורמן מסודאן והודחה מהמפעל.

## שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה
* ג'יי ג'יי אוקוצ'ה
* ג'ון אוטוקה
* אלוקה אסוקו
* כריסטיאן צ'וקוו
* טריבו ווסט
* קינגסלי אוביקוו
* דונלד איגוובויקה
* מיכאל אמנאלו
* ג'וזף אנקרהירה
* דניאל אולרום

## תארים
;בניגריה
***אליפות [[ליגת העל הניגרית|הפרמייר ליג הניגרי]]** **(8)**: 1974, 1975, 1977, 1981, 1982, 1984, 2016, 2024
***[[הגביע הניגרי]]** **(6)**: 1974, 1975, 1976, 1981, 1983, 2018
***[[הסופר קאפ הניגרי]]** **(1)**: 2004

;באפריקה
***[[גביע אפריקה למחזיקות גביע]]**: 1977
**סגנית אלופת גביע אפריקה למחזיקות גביע: 1975

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ניגריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1970
הגדלה שפירה של הערמונית

שמאל|ממוזער|250px|איור של ערמונית מוגדלת (ימין) לעומת ערמונית נורמלית (שמאל)
[שמאל|ממוזער|250px|[שלפוחית שתן (במתאר פרפר שחור) וערמונית מוגדלת בהדמיית אולטרה סאונד]]
**הגדלה שפירה של הערמונית** (או **שגשוג שפיר של הערמונית**) היא אחת הבעיות הרפואיות הנפוצות ביותר אצל גברים מבוגרים. הגדלת הערמונית נצפית בכ-40% מהגברים בשנות ה-50 לחייהם, וכ-70% בשנות ה-60.

בלוטת הערמונית מייצרת אצל גברים את נוזל הזרע. היא ממוקמת בצוואר שלפוחית השתן ועוטפת את השופכה. הגדלה שפירה של הערמונית גורמת ללחץ על השופכה, ולתסמינים הנובעים מחסימת מוצא השלפוחית.

## תסמינים
* תכיפות במתן שתן (הטלת שתן בתדירות גבוהה).
* דחיפות במתן שתן (צורך מיידי להטלת שתן ללא יכולת להתאפק).
* הטלת שתן תכופה בשעות הלילה (נוקטוריה).
* זרם שתן חלש.
* תחושת חוסר התרוקנות של השלפוחית.
* אי נקיטת שתן (חוסר שליטה על מתן שתן).
* כאבים בעת מתן השתן (דיסוריה).

## מהלך המחלה
התקדמות המחלה יכולה להתבטא בהידרדרות התסמינים, אצירת שתן, זיהומים בדרכי השתן ופגיעה בכליות.

## טיפולים
### טיפול תרופתי
התרופות בהן ניתן לטפל הן חוסמי אלפא ומעכבי האנזים 5-אלפא רדוקטאז.

חוסמי אלפא (Doxazosin (למשל קדקס), Alfozosin, Tamsulosin, Terazosin) מקלים על התסמינים באמצעות הרפיית השרירים סביב השופכה.

מעכבי האנזים 5 אלפא רדוקטז (Finasteride, Dutasteride), ההופך טסטוסטרון לדיהידרוטסטוסטרון (DHT) מקטינים בטווח הארוך את גודל הערמונית ובכך מגיעים לתוצאות טובות בשיפור הסימפטומים. שיא פעולת התרופות (הקטנת הבלוטה והשיפור בתסמינים) הוא כעבור מספר חודשים מתחילת הטיפול.

הטיפול המשולב בחוסמי אלפא ומעכבי 5 אלפא רדוקטז משלב את יתרונות שתי הקבוצות, ומוריד את שיעורי התקדמות המחלה בגברים בעלי ערמוניות גדולות.

### טיפול חודרני
הטיפול הניתוחי המקובל ביותר הוא כריתת הערמונית דרך השופכה. כאשר הערמונית גדולה במיוחד יש לעיתים צורך בניתוח פתוח. לניתוח הקונבנציונלי תופעות לוואי העלולות להיות בלתי הפיכות כמו פגיעה בתפקוד המיני ופגיעה בשליטה על מתן שתן.

בשנת 2009 הודיע ירחון האורולוגים האירופאי (European Urological Review) על זיהוי סיבת הגדלת הערמונית ופיתוח שיטת טיפול חדשה לפתרון בעיית הערמונית המוגדלת. הטיפול, פרי פיתוח של צמד רופאים ישראלים (גת וגורן), מבוסס על צנתור דו-צדדי המוביל להקטנה משמעותית של הערמונית וכתוצאה מכך לנסיגה בסימפטומים. זאת ללא תופעות הלוואי הידועות של הניתוח הרגיל.

### טיפול לייזר
קיימים מספר טיפולי לייזר לטיפול בבעיית הגידול השפיר של הערמונית . טיפול HoLEP (Holmium Laser Enucleation of the Prostate) הוא אחד מהם. טיפול HoLEP הוא היחיד המאושר על ידי איגוד האורולוגים האמריקאי. בניתוח HoLEP מסירים את הרקמה העודפת של הערמונית שחוסמת את השופכה, ובעזרת מכשיר נוסף חותכים את הרקמה לחתיכות קטנות, המפונות מחוץ לגוף בקלות.

### ניתוח אקוובלציה

בטיפול זה מזינים לזרוע רובוטית את מבנה הערמונית וגבולות הכריתה והיא כורתת את החלק החוסם בעזרת סילון מים בלחץ גבוה. לאחר מכן צורבים את צוואר השלפוחית במכשיר חשמלי כדי למנוע דימומים. מדובר בטיפול מהיר שמתאים במיוחד לערמוניות גדולות.
מאפשר שמירה על תפקוד מיני והסיכוי לדליפת שתן לאחר הניתוח נמוך מאוד ביחס לשיטות האחרות.

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוס נאמן, ערמונית: הבלוטה הגברית שגדלה עם הגיל, באתר של "שירותי בריאות כללית"
* דר' שלום כץ - מידע מורחב אודות ערמונית, ערמונית מוגדלת, דרכי הטיפול השונות בערמונית מוגדלת

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות גניטליה גברית
מדד טריינור

**מדד טריינור** הוא מדד כלכלי אשר פותח על ידי ג'ק ל. טריינור, ומודד את רמת הסיכון של תיק השקעות באמצעות בדיקת תשואת נייר הערך מעבר לתשואתו של נכס חסר סיכון, וזאת כפונקציה של הבטא של התיק.

הנחת היסוד של המדד היא תיק השקעה שאינו מפוזר בצורה מספיקה.
ככל שהתוצאה של המדד גבוהה יותר כך הקרן טובה יותר.

## הגדרה מתמטית
:T = \frac{r_p - r_f}{\beta} 

כאשר:
*T הוא מדד טריינור
*r_p היא תשואת התיק
*r_f היא ריבית חסרת סיכון
*\beta היא הבטא של התיק

## מגבלות
כמו מדד שארפ, מדד טריינור (T) אינו מכמת את הערך המוסף, אם בכלל, של ניהול תיקים פעילים. 
זהו קריטריון הדירוג בלבד. דירוג של תיקים על בסיס מדד טריינור שימושי רק בהנחה שהתיקים הם תתי תיקים שמהווים חלק מתיק רחב ומגוון ביותר.

אם זה אינו המקרה, תיקים עם סיכון שיטתי זהה, אך בעלי סיכון כולל שונה יהיו מדורגים בדירוג דומה, 
כלומר לתיק פחות מגוון בעל אותו מדד טריינור יהיה סיכון כולל גבוה יותר, הנובע מסיכון לא-שיטתי גבוה אשר אינו מתומחר בשוק.

שיטה נוספת של לדירוג תיקים הוא אלפא של ג'נסן, אשר מכמת את התשואה העודפת מעל ממוצע שוק המניות לפי המודל לתמחור נכסי הון הידוע כCAPM.
כיוון ששתי שיטות הדירוג מבוססות על סיכון שיטתי בלבד, הן ידרגו תיקים באופן זהה.

## ראו גם
*התאוריה המודרנית של תיקי השקעות
*מדד שארפ

קטגוריה:שוק ההון
טריינור
כביש הנפט

**כביש הנפט** (באנגלית: **Petroleum Road**, מכונה גם **ציר הנפט**) הוא כביש אספלט אורכי משובש ברמת הגולן בבעלות פרטית באורך של 47 ק"מ, הנמשך מהגבול הסורי סמוך להר פרס במזרח הגולן המרכזי, ועד גבול לבנון בצפונו של הגולן, סמוך לע'ג'ר. שמו של הכביש נגזר מקו צינור הנפט "טראנס־אראביאן פייפליין" (Trans-Arabian Pipeline Company, "צינור הנפט הטרנס־ערבי") שלאורכו הוקם. כביש זה הוא חלק קטן מציר רצוף המלווה את צינור הנפט לכל אורכו.

## צינור הנפט הטרנס־ערבי

צינור הנפט הטרנס־ערבי הוקם במסגרת יוזמה משותפת של מספר חברות אמריקאיות, והוא נמתח לאורך 1,214 ק"מ מקייסוימה שבערב הסעודית ועד נמל צידון בלבנון. במלחמת ששת הימים השתלטה ישראל על קטע באורך של 47 ק"מ מהצינור, אך אפשרה את המשך פעולתו. עם זאת, בשל בעיות שונות הצינור יצא מכלל שימוש.

במאי 1969 חדרו מחבלים מלבנון ופוצצו את הצינור באזור הכפר ע'ג'ר. 8,000 טון נפט נשפכו לנחל שיאון ומשם זרמו דרך הבניאס והירדן לכנרת. בעקבות זאת נסללה וגודרה דרך העפר שלאורך הצינור. בספטמבר 1969 פגע טרקטור של מקורות בצינור באזור קיבוץ שמיר.

ב־1976 הופסקה הפעלתו של הצינור ברמת הגולן. כיום נעשה שימוש בצינור כדי להעביר מים מקידוחים שונים בגולן.

## הכביש
כביש הנפט נסלל ככביש שירות לאורכו של הצינור. אורכו של הכביש המלווה את צינור הנפט בתחומי ישראל הוא 45 ק"מ. 2 הק"מ בקצהו הדרומי נהרסו בהקמת מערכת הקו הראשון בגבול עם סוריה. בנוסף, קטע בן 4 ק"מ בקצהו הצפוני של הכביש אינו נחשב בדרך כלל כחלק מ"כביש הנפט", והוא מוכר כחלק מכביש 999 (כביש הר דב). מאחר שציר הנפט הוא כביש פרטי שאינו מתוחזק על ידי החברה הלאומית לדרכים בישראל, לא הוצמד לו מספר.

במפת הקוד רענן של צה"ל, אשר שימשה במלחמת יום הכיפורים, נקרא הכביש "ציר מחזה".

הקטע שבין צומת קשת וצומת רוויה עובר בשטח אש ולכן יש לתאם עם רשויות הצבא טרם הנסיעה בו.

בשנת 2015 הסתיימו עבודות שיפוץ הכביש על ידי רשות הטבע והגנים. קטע הכביש שבין צומת רוויה לצומת בניאס שופץ והוא היה בטוח לנסיעה לכל סוגי הרכבים. במסגרת העבודות הוקמו ארבעה מצפורים לאורך הקטע. כמו כן הוסרו גדרות בחלק מן התוואי כדי לפתוח מסדרון אקולוגי לאורך הגולן.

### צמתים לאורך הכביש

### אתרים לאורך הכביש
* גבעת אורחה
* חורבת פרג
* בית ספר שדה קשת יהונתן
* אנדרטת חטיבה 188
* מחנה נפח
* נחל עורבים
* מצפה גולני (תל פאחר) – לזכר קרב תל פאחר שנהלה חטיבת גולני לכיבוש התל.
* בניאס

## גלריה

קובץ:Petroleum Road south of Nafach camp.jpg|כביש הנפט מדרום למחנה נפח
קובץ:מצפור חלונות שמיר.jpg|שלט במצפור חלונות שמיר בקטע הכביש הצפוני המשוקם
קובץ:PikiWiki Israel 42901 Geography of Israel.JPG
קובץ:Tap line valve house.png|מבנה המכיל מגוף של צינור הנפט, בצד הכביש ובסמוך לחצייה של ערוץ נחל זוויתן


## ראו גם
* קרב תל פאחר
* כביש הנפט (נגב)

## קישורים חיצוניים

* TAPLINE
* שלמה מן, סיור מודרך בציר הנפט בבלוג "נעמוש"
* שלמה מן, פוסט עדכני על מצבו של כביש הנפט, אוקטובר 2022, בבלוג "נעמוש"
* 

## הערות שוליים

הנפט, כביש
קטגוריה:החזית הסורית במלחמת ששת הימים
קטגוריה:החזית הסורית במלחמת יום הכיפורים
כביש הנפט
קטגוריה:נפט בישראל
האדמו"ר מגור

**האדמו"ר מגור** הוא תוארם של אדמו"רי חסידות גור. כינוייהם המוצגים במירכאות הם שמות ספריהם בתוספת ה"א הידיעה.

קטגוריה:פירושון אדמו"רים
ערוץ

שמאל|ממוזער|250px|איור הממחיש את סדרי הגודל השונים של ערוצי הנחל.
**עָרוּץ נַחַל** (או **עָרוּץ** בסתמיות) הוא צורת נוף גאוגרפית הנוצרת על ידי זרימה של מים על פני השטח, בדרך כלל על גבעה. הערוץ משמש אפיק לנחל או לנהר. בנוסף, המושג ערוץ משמש גם לכינוי מסלול עמוק של מים, אם טבעי, או אם מעשה ידי האדם שנוצר דרך שונית אלמוגים, שרטון, מפרץ או כל מאגר מים רדודים אחר.

היווצרות ערוצים או סחיפת ערוצים הוא שם התהליך בו נוצרים ערוצים. ערוצים נוטים להיווצר על גבעות חסרות צמחייה, בשל כריתת יערות, רעיית יתר או מסיבות אחרות. המים הזורמים, בדרך כלל עקב סופות גשמים קצרות ואינטנסיביות, סוחפים את הקרקע המפוררת בקלות. ערוצים מפחיתים את תוצרת האדמה החקלאית, שבה הם חורצים בקעים ושברים. בעקבות זאת, מושקעים מאמצים רבים בחקר הערוצים במרחב הגאומורפולוגיה, במניעת סחיפת ערוצים ובשיקום סביבתם.

## סדרי גודל
ערוצי נחל ניתנים לחלוקה לסדרי גודל שונים לפי שיטת שטראלר-הורטון. הערוצים הקטנים ביותר נקראים ערוצי נחל ראשוניים, והם בעצם הנקודה בה מתחילה זרימת המים, ובה בעצם נוצר ערוץ הנחל. כאשר מספר ערוצי נחל ראשוניים נפגשים ומתלכדים, הערוץ הופך להיות ערוץ נחל שניוני. כאשר מספר ערוצי נחל שניוניים מתלכדים, הם יוצרים ערוץ נחל שלישוני וכך הלאה. לפי שיטה זו ערוצי הנחלים בעולם מוגדרים מסדר ראשון עד לסדר שנים עשר (במורד נהר האמזונאס). כ-80% מהערוצים בעולם הם ראשוניים ושניוניים.

## ראו גם
* ואדי
* גיא
* אפיק (גאוגרפיה)
* קניון (גאולוגיה)
* נחל
* ערוצון

## קישורים חיצוניים

* וכטמן דינה, לרון יונתן, יצירה והתפתחות של ערוץ נחל תוך ירידה ממושכת של בסיס סחיפה, בהדגמה על ערוצי עין פשחה, ים המלח, המחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאומורפולוגיה
סבסטיאן רוזנטל

**סבסטיאן רוזנטל איגואלט** (בספרדית: **Sebastián Rozental Igualt**; נולד ב-1 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן עבר צ'ילאני ממוצא יהודי, אשר שיחק בעמדת החלוץ בנבחרת צ'ילה.

## קריירה
רוזנטל החל את הקריירה המקצוענית בשנת 1992 בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה ממולדתו, ובשנת 1996 עבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, שם היה לשחקן הראשון מאמריקה הדרומית שמשחק במועדון. עם מעברו לריינג'רס נחשב רוזנטל לשחקן היהודי הטוב בעולם. במהלך שהותו בקבוצה סבל ממספר פציעות שהשביתו אותו ממשחק לתקופות ממושכות, עד שעזב את המועדון וחזר לצ'ילה. בשנים לאחר מכן הספיק לשחק למשך תקופה קצרה במועדון גראסהופרס משווייץ, שם זכה באליפות, אך ללא הצלחה אישית יתרה כאשר ב-22 הופעות כבש שער בודד. בשנת 2006 חתם השחקן בקבוצת קולומבוס קרו מליגת ה-MLS האמריקאית. בקבוצה זו שיחק רוזנטל 20 משחקים וכבש 3 שערים.

בינואר 2007 הגיע רוזנטל לישראל, בה קיבל אזרחות עקב היותו יהודי, וחתם בקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה שיחק עד תום עונת 2006/2007, ולאחר מכן עבר למכבי נתניה. ב-27 באוקטובר 2007 כבש את שערו היחידי בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה, ובתום עונת 2007/2008 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל.

בנבחרת צ'ילה ערך רוזנטל 27 הופעות, בהן כבש שני שערים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים יהודים צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1976
אני אוהב את אחותי הקטנה

**אני אוהב את אחותי הקטנה** (ביפנית 僕は妹に恋をする - Boku wa Imouto ni Koi wo Suru, ידוע גם כ-BokuImo ובאנגלית כ "I'm In Love With My Little Sister"), הוא כותר מאנגה יפני בעשרה כרכים, מאת האמן אאוקי טוקומי. הסיפור מגולל את סיפורה של אהבה אסורה בין אחים תאומים. הרגישות והמורכבות בה טוקומי דן בטאבו זכתה לתשבחות מצד המבקרים ולהצלחה בקהל. הסיפור עובד למשחק מחשב בשם "קאנה, אחותי הקטנה". בנוסף, מבוססים על הסיפור שני סרטים: במאי 2005 יצא לאקרנים סרט אנימה המבוסס עליו וב-20 בינואר 2007, עלה למסכים עיבוד נוסף של הסיפור לקולנוע, בגילומם של שחקנים חיים.

## תקציר העלילה
יורי (Yuri) ואיקו (Iku) הם אחים תאומים הקשורים זה לזה מילדותם בקשר קרוב. כאשר האח והאחות התבגרו גילה יורי כי הוא הולך ומתאהב באחותו ומתוך רגשות אשם, נמנע מקרבתה. כדי להדחיק את רגשותיו מנסה יורי לקיים יחסים עם בנות אחרות ואף להתקבל לבית ספר מרוחק. אך כאשר הוא מגלה שאחותו מתחילה להתעניין בבנים אחרים, הוא נתקף בקנאה. יורי מתוודה בפני איקו על רגשותיו אליה ומגלה כי גם איקו נקרעת בדילמה דומה. הסיפור ממשיך ומגולל באופן רגיש את הסיטואציה האסורה וההתמודדות עמה.

## הדמויות הראשיות
* **יורי** - תלמיד מחונן, שתקן וקר רוח, הלומד באותה כיתה עם אחותו התאומה איקו, למרות שיורי ואיקו די שונים בהתנהגותם וגישתם יורי התאהב בה עוד כשהיו ילדים קטנים.
* **איקו** - נערה מפוזרת ושמחה ולא מחוננת כמו אחיה, כאשר יורי מתוודה בפניה על אהבתו היא מתחילה להרגיש רגשות דומים למרות הזעזוע הראשוני.
* **הארוקה** - חברו הטוב ביותר של יורי, יורי לרוב מתוודה לגבי חייו ורגשותיו בפני הארוקה, ואף מספר לו על מערכת היחסים החדשה שלו עם איקו. הארוקה הוא אדם בוגר נפשית והידיעה על רגשותיו של יורי לאחותו לא מפתיעה אותו.
* **טומוקו** - חברתה הטובה ביותר של איקו המחבבת את יורי. יורי נכנס איתה למערכת יחסים (ועם עוד כמה נשים) כדי לנסות לדכא את רגשותיו כלפי איקו. אך כאשר העלילה מתקדמת ויורי ואיקו מתקרבים, יורי מתרחק מטומוקו.

## קישורים חיצוניים
* על המשחק
* האתר הראשי של סרט האנימציה **(ב[[יפנית]])**
* האתר הרשמי של הלייב אקשן **(ב[[יפנית]])**
* המאנגה והאנימה באתר חדשות האנימה
*

קטגוריה:שוג'ו
קטגוריה:סדרות מאנגה
ים הפיליפינים

שמאל|ממוזער|250px|מפת ים הפיליפינים
**ים הפיליפינים** (בטאגאלוג: **Dagat Pilipinas**; בסינית: **菲律宾海**; ביפנית: **フィリピン海**) הוא ים שולי במערב האוקיינוס השקט התחום על ידי הפיליפינים וטאיוואן ממערב, יפן מצפון, איי מריאנה ממזרח ופלאו מדרום. הים שוכן על הלוח הפיליפיני, לוח טקטוני הגובל בלוח האירו-אסיאתי, וביניהם נמצא "שקע הפיליפינים" (או גם "תהום הפיליפינים" – Philippine Trench), שקע אוקייני שעומקו המרבי הוא 10,540 מטר. בים התרחש ב-1944 קרב ים הפיליפינים, קרב ימי ואווירי בין יפן וארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
מצר מוזמביק

**מצר מוזמביק** (בפורטוגזית **Canal de Moçambique**; בצרפתית **Canal de Mozambique**) הוא מצר ים השייך לאוקיינוס ההודי, ומשתרע בין קווי הרוחב 12° דרום ו-26° דרום לאורך כ-1,600 ק"מ.

המצר מפריד בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה, ורוחבו המינימלי, בין אנגוצ'ה שבמוזמביק לבין טמבוהורנו במדגסקר, עומד על 460 ק"מ. בחצי הדרך בין שני גופי היבשה מגיע המצר לעומק מרבי של 3,292 מטר. דרך המצר זורם זרם מים חמים החובר לזרם אגוליאס שמדרום לו. במצר שוכנת מדינת האיים קומורו וכן מספר איים השייכים לצרפת, מיוט ואיי אפארסה.

## קישורים חיצוניים

* 

מוזמביק
מוזמביק
קטגוריה:מוזמביק: מצרי ים
קטגוריה:מדגסקר: מצרי ים
קטגוריה:מיוט: גופי מים
קטגוריה:מערב האינדו-פסיפי
וולטה (נהר)

**נהר וולטה** הוא נהר באפריקה המערבית בתחומן של גאנה ובורקינה פאסו. הנהר ניזון משלושה יובלים - הוולטה האדום, הוולטה השחור והוולטה הלבן. לאחר איחודו, זורם הנהר אל אגם וולטה, מאגר המים המלאכותי הגדול בעולם שנוצר לאחר הקמת סכר אקוסומבו. אורכו של האגם 520 ק"מ, והוא משמש לייצור חשמל, לתחבורה וכמקור למי השקיה. נהר וולטה נשפך אל מפרץ גינאה, והוא המקור לשמה הקודם של בורקינה פאסו (וולטה עילית).

## קישורים חיצוניים

* רשות נהר וולטה (חברה ממשלתית בגאנה)
* 

ימין|ממוזער|250px|אחת מזרועות הדלתה בשפך הנהר. מבט מהנהר לאוקיינוס

קטגוריה:גאנה: גאוגרפיה
קטגוריה:בורקינה פאסו: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
נהר וולטה
כופר נפש

**כופר** או **כופר נפש** הוא דרישה לתשלום עבור חייו או חירותו של אדם.

הביטוי מוזכר בתורה: "ואם שור נוגח הוא וכו' והמית איש או אישה, השור יסקל וגם בעליו יומת. אם **כופר** יושת עליו, ונתן **פדיון נפשו** ככל אשר יושת עליו". בהשאלה, גם אדם יכול להוות כופר עבור אדם אחר אם הוא נענש במקומו. "**כופר** לצדיק – רשע, ותחת ישרים – בוגד"

בהקשר המודרני, מדובר גם על דרישות שאינן דווקא כספיות, כגון דרישת שחרור אסירים ושבויים עבור שבויי צה"ל.

בחברה הערבית לכופר נפש (דייה) יש גם משמעות של תשלום פיצוי לקרובי משפחה של נרצח.

## כופר נפש בהיסטוריה

בתקופות קדומות שבויים היו נחשבים כרכוש השובה, אשר היה יכול לעשות איתם כרצונו – להורגם או להופכם לעבדים. בהקשר הזה, אפשר היה לפדות את השבוי על ידי קנייתו, כמו כל עבד אחר, אולם זאת לא הייתה מטרת השבייה. בהמשך, ככל שאנשים היו מוכנים לשלם עבור חייהם או חירותם, שלהם או של אחרים, התפתח המנהג לחטוף בני ערובה על מנת לדרוש כופר נפש בהמשך.

מנהג השבי הביא להתפתחות מצוות פדיון שבויים בהלכה. עקב מספר השבויים הרב במרד הגדול ובמרד בר כוכבא ניסחו חז"ל כללים ברורים לפדיון שבויים במשנה: "אין פודין את השבויים יתר על כדי דמיהן, מפני תיקון עולם".

נכונות היהודים לשלם כופר נפש הביאה לכך שרבנים ופרנסי קהילה נלקחו כבני ערובה. במאה ה-13 המהר"ם מרוטנברג נכלא על ידי הקיסר רודולף הראשון בדרישה לכופר נפש. המהר"ם סירב לתת לתלמידיו לפדותו עקב הכלל המובא במשנה והחשש שפדייתו תביא לחטיפת רבנים חשובים אחרים והתרוששות הקהילה היהודית. עקב כך הוא נשאר בכלא שבע שנים עד מותו. רק ארבע עשרה שנה לאחר מכן גופתו נפדתה.

לעומת זאת, עבור האבירים האירופאים אשר היו נלקחים בשבי בקרב היו משלמים כופר נפש רק עבור החזרתם בחיים. נוהג זה עודד את התפתחות שלטי הגיבורים שנועדו ליידע את היריב את מי בשדה הקרב עדיף לשבות במקום להרוג, כדי לאפשר דרישת כופר נפש בשוך הקרב.

עד המאה ה-19, בעלי חוב היו נכלאים עד ששילמו את חובם. חוקים אלו אפשרו דרישת כופר נפש על ידי בדיית חוב, או דרישת ריבית קצוצה שמנעה מהחייב לשלם את חובו. ההלכה היהודית אינה מבדילה בין אנשים שנכלאו למטרת סחיטה ובין אנשים שנכלאו בגין חוב אמיתי.

## ראו גם
*פדיון שבויים
*שבוי
*חטיפה
*בן ערובה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ערובה
*
ויקטור קראפט

**ויקטור קראפט** (בגרמנית: **Victor Kraft**; ) פילוסוף אוסטרי חבר החוג הווינאי.

## ביוגרפיה
קראפט, יליד וינה, למד פילוסופיה, היסטוריה וגאוגרפיה באוניברסיטת וינה, ונהג להשתתף בכנסי הפילוסופיה של האוניברסיטה, כמו גם במפגשים פרטיים (בפרט עם אוטו ויינינגר ואותמר ספאן).

ב-1912 החל לעבוד למחייתו באוניברסיטת וינה כספרן, ובמקביל המשיך לעסוק במחקר פילוסופי. קראפט משתתף קבוע בדיוני החוג הווינאי, מיסודו ועד התפרקותו. בנוסף היה חבר גם בחוג גומפרץ והתדיין עם "הפריפריה" של החוג הווינאי (למשל, קרל פופר).
קראפט זכה לתואר של פרופסור חבר בפילוסופיה תאורטית ב-1924, וב-1930 לתואר דוקטור על עבודתו בנושא "הידע על העולם החיצוני". לאחר מכן המשיך את לימודיו בברלין תחת גאורג זימל, וילהלם דילתיי ואחרים.

לאחר האנשלוס קראפט פרש ממשרתו כספרן בגלל מוצאה היהודי של אשתו. כך איבד גם את מעמדו כמרצה באוניברסיטה. קראפט המשיך את מחקרו תחת השלטון הנאצי במעמד של "מהגר פנימי" ובתנאים קשים. ב-1945 מונה מחדש לספרן. שנתיים אחר כך הפך ל"ספרן לאומי" (Generalstaatsbibliothekar) והוחזרה לו משרתו כפרופסור חבר. ב-1950 הפך לפרופסור מן המניין ושותף להנהלת בית הספר לפילוסופיה עד לפרישתו, כעבור שנתיים. ספרו "מקורות הנאו-פוזיטיביזם" נאסר לפרסום ב-1950. קראפט המשיך במחקר ובפרסום מאמרים עד למותו בווינה, ב-1975.

## עבודתו
קראפט היה יוצא דופן בין הפוזיטיביסטים הלוגיים בכך שתמך באמפיריציזם שאינו מתבסס על רשמי החושים ובעל מבנה דדוקטיבי. לפני מלחמת העולם הראשונה (ואחריה, יחד עם חברי החוג הווינאי), הקדיש חלק גדול מהרצאותיו ומאמריו לקידום פילוסופיה מדעית. בנוסף תרם לביסוס האתיקה כמדע, ועסק בתאוריה של הגאוגרפיה ובפילוסופיה של ההיסטוריה.

## לקריאה נוספת

*Stadler, Friedrich: The Vienna Circle. Studies in the Origins, Development, and Influence of Logical Empiricism


קטגוריה:פילוסופים אוסטרים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1975
מלוכיה

**מַלּוּכְיָה** (שם מדעי: *Corchorus*) היא סוג של עשב או שיח הכולל כ-77 מינים. הסוג מלוכיה משויך למשפחת החלמיתיים, בעבר הוא שויך *למִשְׁפַּחַת הַטִּילְיָתִיִּים* (Tiliaceae). מלוכיה צומחת באקלימים טרופיים וסובטרופיים ברחבי העולם כולל אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, אמריקה הצפונית, אסיה, אפריקה הטרופית, אוסטרליה ואיי האוקיינוס השקט, בנוסף שני מינים צומחים בר בישראל, האחד מלוכיה נאכלת והשנייה מלוכיה משולשת. ובנוסף גדל בארץ צמח תרבות, שמוצאו מהודו ומשמש שם כצמח סיבים - מלוכיית ההלקטים (*Corchorus capsularis*).

נראה כי מקור שמה העברי של המלוכיה מהמילה הערבית "מלוח'י" (ملوخي). ביוונית עתיקה נקרא הצמח מוֹלוֹכֶה ושמו המדעי הוא ***Corchorus*** שפירושו "רירי", שכן חלקי הצמח עשירים בריר הניכר בעת בישולו. המלוכיה מכונה בשמות נוספים בהקשרים שונים, כגון "יוטה", המתאר את הבד הנארג מסיבי הצמח, או "מלוח'יה", המתאר מאכל המורכב מעלי הצמח. לצמח שמות וכינויים נוספים ברחבי העולם, אחד מהם הוא "חוביזת היהודים" (או "חלמית היהודים", מאנגלית: Jew's Mallow).

לצמח, שעל פי רוב הוא חד-שנתי, גבעולים פשוטים היכולים להגיע לגובה של שניים עד ארבעה מטרים. עליו ארוכי פטוטרת, מסורגים ומשוננים, אורכם חמישה עד חמישה עשר סנטימטרים. לצמח פרחים קטנים וצהובים עם חמישה עלי כותרת ופירות דמויי תרמיל הנפתחים ל־3-6 קשוות.

## שימושים
צמחים מסוג מלוכיה מהווים את המקור הצמחי השני בחשיבותו ובהיקפו אחרי כותנה לייצור סיבים בעולם. באזור הדלתה של הגאנגס מעובדים כ־85 אחוזים מהיוטה בעולם. המדינות הודו, בנגלדש וסין הן המפיקות העיקריות של סיב היוטה, והודו היא גם הצרכנית הגדולה בעולם למוצרי יוטה (בעיקר כחומר אריזה).

שימוש נוסף בצמח נעשה בחלקיו האכילים. מלוכיה ובעיקר מָלוּכְיָה נֶאֱכֶלֶת משמשת כמזון פופולרי במיוחד במצרים (ויש שיאמרו כי המלוח'יה היא המאכל הלאומי של מצרים), וכן בישראל ובשטחים (במטבח הפלסטיני ובמטבחים של יהודים יוצאי מספר ארצות מזרח-תיכוניות), לבנון, סוריה, ירדן וקפריסין. המין Corchorus capsularis משמש למאכל ביפן, בסין ובפיליפינים.

עלי הצמח משמשים להתקנת מרק בעל מרקם רירי, זרעיו טובים לתיבול, ומעליו המיובשים מכינים תה צמחים.

## לקריאה נוספת
* נסים קריספיל, **ילקוט הצמחים**, יערה, עמ' 660–667, 1988
* מיכאל זהרי, **מגדיר חדש לצמחי ישראל**, מהדורה שנייה מורחבת, עם עובד, עמ' 299, 1988

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חלמיתיים
אדולף וינדאוס

שמאל|ממוזער|190px|מצבה של אדולף וינדאוס ומשפחתו
**אדולף אוטו ריינהולד וינדאוס** (בגרמנית: **Adolf Otto Reinhold Windaus**; 25 בדצמבר 1876 - 9 ביוני 1959) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1928, "על עבודתו בתחום הסטרולים והקשר שלהם לויטמינים".

## חייו
וינדאוס החל את לימודיו ב"Französisches Gymnasium" הנודע בברלין, שם התמקד בלימודי ספרות. לאחר סיום לימודיו ב-1895, המשיך ללימודי רפואה בפרייבורג ובברלין, ועבר את הבחינות הראשוניות ("Physikum") ב-1897.

במהלך לימודיו התעניין במיוחד בהרצאותיו של הרמן אמיל פישר, ולכן החל ללמוד כימיה בפרייבורג, אצל קיליאני, במקביל ללימודי הרפואה. בחורף 1899–1900 קיבל תואר דוקטור. עבודת התזה שלו עסקה בהתמודדות עם רעלים של צמח הדיגיטליס הפוגעים בלב.

לאחר סיום לימודיו בפרייבורג חזר לברלין, שם עבד עם פישר, ושם גם פגש לראשונה את אוטו דיאלס, והשניים היו לחברים לשארית חייהם. וינדאוס חזר לפרייבורג ב-1901 והחל לעסוק בתחום הכולסטרול וסטרולים קרובים; החלטתו לעסוק בתחום נבעה מהחוסר המוחלט בידע אודות מבנה הכולסטרול באותה תקופה. מתחילת עבודתו האמין, בצדק, כי הסטרולים (אותם ניתן למצוא בכל תא) הם חומרי מוצא לקבוצות אחרות של חומרי טבע. וינדאוס קיבל משרת מרצה ב-1903, בזכות מחקריו אלה (תחת השם "על כולסטרול"). ב-1919 הצליח להפוך כולסטרול לחומצה כולית, חומר שבודד בעבר מחומצות מרה על ידי וילנד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1927. כך הוכיח וינדאוס כי חומצות מרה קשורות לסטרולים.

וינדאוס עסק רבות גם בתחום נגזרות האימידזול, בשיתוף פעולה עם קנופ. במסגרת העבודה הוכיח כי היסטידין, חומצת אמינו המשמשת לבניית חלבונים, היא אלאנין אימידזול, וגילה גם את ההיסטמין, הורמון רב חשיבות.

וינדאוס התמנה לפרופסור חבר ב-1906 ולפרופסור לכימיה רפואית יישומית ב-1913 באוניברסיטת אינסברוק. ב-1915 עבר לגטינגן כפרופסור לכימיה, יורשו של אוטו וולך, שם פעל עד פרישתו ב-1944 כראש המעבדה לכימיה כללית. בין תלמידיו נמנה אדולף בוטנאנדט, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הורמוני המין, הקרובים לסטרולים.

בזכות מומחיותו הנודעת הוזמן ב-1925 לעבוד עם הפיזיולוג האמריקני אלפרד הס בניו יורק על הוויטמין שכונה "antirachitic", הידוע כיום בשם ויטמין D.

במחקרים אחרים חקר בעיות סטריאוכימיות של מערכות טבעות ציס וטרנס, שעברו הידרוגנציה. במחקרים אלה פעל באופן אינדוקטיבי, על סמך תצפיות ניסיוניות, ולא הסקה תאורטית. בשנותיו האחרונות בחן גם את האפשרות של כימותרפיה בחקר מחלת הסרטן.

על עבודתו בתחום הרכב הסטרולים והקשר שלהם לוויטמינים זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1928. וינדאוס זכה בפרסים נוספים, ביניהם מדליית פסטר (1938), ומדליית גתה (1941).

וינדאוס נשא לאישה את אליזבת' רסאו ב-1915, ולזוג נולדו שלושה ילדים, גונתר (1916), גוסטאב (1918) ומרגרט (1921).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינסברוק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
ארט טייטום

**ארט טייטום** (באנגלית: **Art Tatum**; 13 באוקטובר 1909 - 5 בנובמבר 1956) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי וירטואוז, שנודע ביכולתו הטכנית הגבוהה וכישורי האלתור שלו בנגינה בפסנתר.

## ביוגרפיה
טייטום נולד ב-1909 בטולדו, אוהיו, למשפחה מוזיקלית. מילדותו סבל מקטרקטים שגרמו לעיוורון בעינו האחת ולראייה קלושה בעינו השנייה. למרות ניסיון לשקם את ראייתו בניתוח, הוא נכשל בכך לאחר אירוע תקיפה ב-1930, כאשר היה בן 21.

טייטום היה ילד פלא מוזיקלי. בגיל שלוש הוא לימד את עצמו לנגן משמיעה תוך האזנה לקטעי נגינה של סרט מנוקב בפסנתר אוטומטי. בראיון רדיופוני שהעניק הוא הכחיש כי למד את שני החלקים של יצירות לארבע ידיים על ידי מגע בקלידים הלחוצים בעת שהפסנתר האוטומטי ניגן. הוא ניגן יצירות שנכתבו במקור כדואטים ולא היה מודע לכך שאלו נכתבו עבור שני נגנים. בדרך זו הוא פיתח סגנון נגינה מהיר במיוחד ללא פשרות בדיוק. כבר בתור ילד הוא היה רגיש מאוד לאינטונציה של הפסנתר ודרש שיכוון לעיתים קרובות.

שמאל|ממוזער|250px|ארט טייטום

טייטום החל את לימודיו הקלאסיים בגיל צעיר מאוד, ואז ניגן במועדונים וברדיו. הוא הגיע לניו יורק ב-1932 והקליט כעבור שנה ארבעה קטעי סולו, כולל "רג הנמר" הבלתי נשכח, שאנשים סברו כי נוגן על ידי שני פסנתרנים. הוא היה הסולן הראשון ב"מועדון אוניקס" שברחוב 52 בשעות שאחרי המופעים, לפני שהופיע במועדונים רבים בכל ארצות הברית. הוא הקים, יחד עם נגן הקונטרבאס סלאם סטיוארט ועם נגן הגיטרה טייני גריימס, שלישייה שנחשבה למעולה. בשנים 1953–1955 הוא הקליט 120 קטעי סולו לפסנתר, בארבעה סשנים (מפגשים מוזיקליים) עליהם פיקח נורמן גראנץ, וגם ארגן סשנים עם בן ובסטר (סקסופון), ליונל המפטון, בני קרטר, באדי ריץ' (תופים) ופילי ג'ו ג'ונס (תופים). קונצרט הסולו האחרון שלו נערך ב-1955, והוא המשיך להקליט עד מותו בלוס אנג'לס בקיץ 1956.

## סגנון נגינתו
פסנתרנים רבים מעריכים מאוד את טייטום ואת נגינתו. ולדימיר הורוביץ הביע תדהמה על סגנונו. סאמסון פרנסואה הצהיר כי "הוא באמת היה גאון בדרכו להלחין אגב אלתור". בייסי כינה אותו הפלא השמיני של העולם, אוסקר פיטרסון אמר כי הוא נגן הג'אז הגדול ביותר בכל הזמנים, בעוד הרבי הנקוק הודה שאיש אינו יכול להשתוות לו. בהיותו יורש בו-זמני למסורת הסטרייד פיאנו ולהמצאותיו של ארל היינס, הוא הצליח לשוות חשיבות זהה לשתי ידיו. כל אחת מידיו יכולה הייתה לנגן במקצב שונה, אגב חוש מזוקק להרמוניה, שאפשר לו לבצע שינויי קצב ופרסטיסימו מרשימים ביותר. א-טמפו היו הפרלודים לנושאים (של מלחינים כמו גרשווין, קרן, דבוז'ק, או מסנה), רוחשים בארפג'י, ציטוטים וערבסקות - שפע אלמנטים עד שלעיתים נדמה שהם מציפים את הלחן.

## ביוגרפיות

* James Lester (1994) *Too Marvelous for Words: The Life and Genius of Art Tatum*, Oxford University Press, 


## לקריאה נוספת
* ז'ראל ארנו וז'אק שנל, **ג'אז**, הוצאת ספרי "לדורי", 2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:טולידו (אוהיו): אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1956
כריזופראס

**כריזופראס** הוא אבן חן, אחת מצורות המינרל כלקדון (סוג של קוורץ), המכיל כמויות קורט של ניקל. הכריזופראס שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתו הכימית SiO2. צבעו של הכריזופראס הוא בדרך כלל ירוק תפוח, אבל הגוון של האבן משתנה לעיתים גם לגוון ירוק עמוק. כמו בכל צורות הכלקדון, הגבישים של המינרל קטנים עד כדי כך שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד (קריפטוקריסטלים - גבישים סמויים). תכונה זו מבדלת את הכריזופראס מקוורץ שקוף, אחלמה (אמטיסט), סיטרין, וסוגים נוספים של קוורץ גבישי שהם בדרך כלל שקופים ויוצרים גבישים בעלי שש פאות הניתנים לזיהוי בקלות. סוגים נוספים של קוורץ בעל גבישים זעירים כוללים את האגט, הקרנליאן והשוהם (אוניקס). שלא כמו בסוגים רבים אחרים של אבני חן מקוורץ בלתי שקוף, שבהם האבן נחשקת בשל תבניות של פסים בגוונים שונים על האבן, הכריזופראס הפך לאבן חן נדרשת בשל צבעו הירוק בלבד. מקור השם כריזופראס מיוונית, "כריסוס" פירושו זהב ו"פראסון" פירושו כרישה.

הכריזופראס הוא אחת מאבני החן מקוורץ היקרות ביותר משום שהכריזופראס הוא סוג נדיר יחסית של כלקדון ובשל צבעו הירוק הנעים. מחירו עולה ככל שצבעו עמוק יותר ואחיד והוא חסר פגימות כדוגמת סדקים, נקבים, כלאים (זיהום בחומר זר) וכדומה. אבני כריזופראס מאיכות גבוהה עולות לעיתים במחירן על אבני ירקן (אבן שלעיתים טועים בינה לבין הכריזופראס) מקבילות באיכות גבוהה. את הכריזופראס קל לעבד ובליטוש הוא מקבל ברק. נוהגים ללטש אותו בצורת קבושון (cabochon - צורת טיפה שתחתיתה שטוחה), חרוזים, צמידים או מגלפים ממנו תכשיטים.

בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הכריזופראס הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש מאי.

שלא כמו באיזמרגד, שצבעו הירוק מקורו בנוכחות של כרום, מקור צבעו של הכריזופראס בכמות קטנה של ניקל. בחינת האבן שביצעו שני חוקרים ב-1996 גילתה שהניקל מרוכז באבן בלוחיות זעירות של המינרל דמוי הטלק, ויליאמסיט. כריזופראס הוא תוצאה של בליה ממושכת או לטריטיזציה של סלעי סרפנטיניט עשירים בניקל ובברזל או של סלעי אופיוליט אולטרה-מאפיים.

מרבצי הכריזופראס באוסטרליה מצויים בעורקים ובגושים קטנים המעורבים בגתיט חום ובתחמוצות ברזל אחרות, בספרוליט העשיר במגנזיט מתחת לכיפות הסיליקה והברזל. הכרייה מבוצעת במכרה פתוח. בתהליך הכרייה מסלק בולדוזר את כיפת הסיליקה והברזל, שעוביה עשוי להגיע עד 40 מטרים, וכך נחשפת בהדרגה שכבת הספרוליט שמתחתיה, שבה מצוי הכריזופראס בעורקים ובגושים. את העורקים שבהם מצוי הכריזופראס מפנה מחפרון, ואת הכריזופראס שבו אוספים ידנית ושוטפים, ממיינים ואורזים.

המקורות הידועים ביותר לכריזופראס הם קווינסלנד שבאוסטרליה המערבית, גרמניה, פולין, רוסיה, אריזונה, קליפורניה וברזיל.

## קישורים חיצוניים

* Mindat.org
*אתר ממשלת קווינסלנד
*

קטגוריה:קוורץ
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
יוני בן-מנחם

**יהונתן (יוני) בן-מנחם** (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי שכיהן כמנכ"ל רשות השידור בשנים 2011–2014. בשנים 2003–2008 כיהן כמנהל "קול ישראל". היה ממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, עורך ראשי של קול ישראל, כתב ופרשן מדיני, וחבר בנשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. משמש כחוקר ב, מזרחן, יועץ אסטרטגי בנושא המזרח התיכון, ומרצה.

## ביוגרפיה
[ממוזער|שמאל|באולפן [הערביסטים, יוני בן מנחם, צבי יחזקאלי, רות וסרמן-לנדה ואדי כהן, מאי 2025]]

בן-מנחם נולד בשם **יהונתן בצ'ייב** לרחל ויצחק בצ'ייב. גדל בירושלים בשכונת בקעה למשפחה יוצאת בוכרה, שירת בחיל המודיעין והשתחרר בדרגת סרן. לאחר שחרורו למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית ולתואר שני בלימודי מזרח אסיה (בן-מנחם דובר ערבית שוטפת במספר ניבים). את דרכו בתקשורת החל בשנת 1981 כמפיק בסניף הישראלי של ערוץ הטלוויזיה הממלכתית של יפן. הוא עבר קורס כתבים ברשות השידור בשנת 1983, ומילא שורה של תפקידים עיתונאיים ובהם כתב לענייני שטחים בערוץ הראשון וב"קול ישראל", כמו כן הועסק ככתב בטלוויזיה הישראלית בשפה הערבית.

בספטמבר 1993 היה שליח רשות השידור לתוניסיה והכתב הישראלי הראשון שראיין את יאסר ערפאת לפני החתימה על הסכמי אוסלו. בתקופה זו ערך והפיק כ-15 סרטים תיעודיים על נושאים פוליטיים בחברה הפלסטינית ועל גישתה כלפי ישראל. כל הסרטים הוקרנו בטלוויזיה הישראלית. בן-מנחם שימש גם ככתב ופרשן מדיני של "קול ישראל" במשך 8 שנים וסיקר, בין היתר, את המגעים המדיניים של ישראל עם הפלסטינים ועם סוריה (הסכם ואי, ועידת קמפ דייוויד, ועידת שפרדסטאון ועוד).

בין השנים 2003–2008 היה מנהל ועורך ראשי של תחנות הרדיו של קול ישראל ובמקביל לתפקידו זה שימש משך כחמש שנים כחבר נשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. לאחר מכן שימש במשך שנתיים כממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל. בן מנחם שימש בתפקיד עד לשנת 2008. לאחר מכן עבר לערוך ולהגיש את התוכנית "מגזין המזרח התיכון" ברשת ב', תוכנית שעסקה בענייני העולם הערבי, וכן כפרשן בכיר של קול ישראל לענייני העולם הערבי, וזאת עד לבחירתו לתפקיד מנכ"ל רשות השידור בספטמבר 2011.

בן-מנחם הוא מגשר מוסמך על ידי משרד המשפטים ועמית מחקר במכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור בהרצליה.

החל מהרבעון השלישי של 2024 הוא משתתף קבוע בפאנל התוכנית "הערביסטים" המשודרת בערוץ I24NEWS, בהנחייתו של צבי יחזקאלי.

### מנכ"ל רשות השידור

ביולי 2011 המליצה ועדת האיתור לבחירת מנכ"ל רשות השידור פה אחד על מועמדותו של יוני בן-מנחם לתפקיד, ובספטמבר 2011 אישרה הממשלה את המינוי. אגודת העיתונאים בתל אביב התנגדה למינוי, בטענה שבן-מנחם מקורב לראש הממשלה ומדובר במינוי פוליטי, ואף עתרה לבג"ץ נגד המינוי, אך בג"ץ דחה את העתירה. באוגוסט 2014 הוא פוטר על ידי כונס הנכסים שמונה לרשות השידור על ידי הממשלה.

משמש כחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, כיועץ אסטרטגי, כפרשן בכיר בערוצי הטלוויזיה הערביים במזרח התיכון, וכמרצה בתחום המזרח התיכון והתקשורת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי רשות השידור
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:הערביסטים (תוכנית טלוויזיה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
מיירון שולס

**מיירון שולס** (באנגלית: **Myron Samuel Scholes**; נולד ב-1 ביולי 1941) הוא כלכלן יהודי קנדי זוכה פרס נובל לכלכלה, ואחד ממפתחי מודל בלאק ושולס, יחד עם המתמטיקאי פישר בלאק.
המודל שפיתחו השניים בשנות השבעים הוא נוסחה לתמחורן של אופציות על פי פרמטרים שונים. המודל נעשה דה-פאקטו לתקן בין-לאומי בשווקים הפיננסיים, בהם נסחרות אופציות על מגוון מניות, סחורות ונכסים פיננסיים אחרים בסכומים של טריליוני דולרים מדי שנה.

שולס הוא בוגר אוניברסיטת מקמאסטר בהמילטון, אונטריו, קנדה בכלכלה.
ב-1964 קיבל תואר MBA מאוניברסיטת שיקגו, ואת הדוקטורט ב-1969.
כיום משמש שולס כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד וכן ב-MIT.

## מודל בלאק-שולס לתימחור אופציות

בתחילת שנות השבעים עבד על פיתוח המודל יחד עם עמיתו בלאק, ואליהם הצטרף בשלב מאוחר יותר רוברט סי. מרטון שאף טבע את שם המודל "בלאק ושולס".
המודל של בלאק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות וסחורות, התנהגות מחיריהן לאורך זמן, שער הרבית במשק ועוד.
על המודל שלהם קיבלו שולס ומרטון פרס נובל ב-1997 (בלאק, שהיה מועמד ודאי לפרס, לא זכה בו עקב מותו בטרם עת בשנת 1995).

## פרשת LTCM

בשנת 1994 הקימו שולס, מרטון ואחרים את קרן הגידור "לונג טרם קפיטל מנג'מנט" הידועה יותר בראשי התיבות
LTCM. מנהל הקרן היה ג'ון מריווט'ר (John Meriwether), שולס ומרטון שימשו כדירקטורים. בשנים הראשונות הפליאה הקרן לעשות וצברה תשואות מדהימות (כ-40% לשנה). השניים, שהיו ממילא מוערכים בקהיליה הפיננסית והאקדמית, נתפסו לא רק כתאורטיקנים אלא גם כמי שיודעים לנהל כספים.

1998 הייתה שנת משבר בשווקים הבין-לאומיים, שהגיע לשיאו באוגוסט-אוקטובר. הקרן הפסידה 4.6 מיליארד דולר אמריקאי תוך חודשים ספורים, וקריסתה **איימה על יציבות השווקים הפיננסיים**. הפרשה הסתיימה בהתערבות הבנק הפדרלי של ניו יורק והקרן נסגרה בשנת 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

* סופה של פרשת LTCM
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים קנדים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקמסטר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1941
קטגוריה:סגל בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו
ג'ון גליאנו

**ג'ון צ'ארלס גליאנו** (באנגלית: **John Charles Galliano**; נולד ב-28 בנובמבר 1960) הוא מעצב אופנה בריטי יליד-גיברלטר, הנחשב מבכירי מעצבי האופנה בעולם, מעצב הבית לשעבר של כריסטיאן דיור, עד שפוטר מתפקידו במרץ 2011 – עקב התבטאויות גזעניות ואנטישמיות.

## ביוגרפיה
גליאנו נולד בגיברלטר (טריטוריה של הממלכה המאוחדת), למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי וספרדי. לו שתי אחיות. בהיותו בן שש, משפחתו עברה להתגורר בדרום לונדון, אנגליה, שם גדל בשכונת עוני. העניין שלו באופנה החל כבר בגיל צעיר, ובעידודה של אמו. בהיותו בן שש עשרה נרשם ללימודי עיצוב והדפס טקסטיל במכללה מקומית. לאחר מכן הצטרף לבית הספר לאופנה של סיינט מרטין, המוסד היוקרתי ללימוד עיצוב אופנה בלונדון. בשנת 1983 הציג את קולקציית הגמר שלו, שנושאה היה "המהפכה הצרפתית". לקולקציה זו קשרו כתרים רבים בעיתונות העולמית והיא אף הוצגה בחלון הראווה של חנות האופנה הלונדונית היוקרתית בראונס.

בשנת 1984 השיק ג'ון גליאנו קו הנושא את שמו בלונדון ועיצב בגדים ששילבו השפעות היסטוריות ובגדים עכשוויים. בעשר השנים שלאחר מכן עיצב גליאנו בגדים בלונדון. ב-1996 התמנה למעצב הבית של ז'יבנשי, להם עיצב שתי קולקציות. ב-1997 נעשה המעצב הראשי של כריסטיאן דיור.

בפברואר 2011 הושעה גליאנו ממשרתו בשל התבטאויות בעלות אופי אנטישמי וגזעני, לאחר חשיפת הפרשה, פורסם סרטון בו צולם מתבטא בשבח היטלר והשואה. עקב הפרסום, הודיע בית האופנה "דיור" על פיטוריו של גליאנו נוכח התנהגותו . ובמקומו מונה המעצב הצרפתי הדי סלימאן. באפריל 2011 פוטר גם מבית האופנה הנושא את שמו. ב-8 בספטמבר 2011 הורשע על-ידי בית משפט בצרפת בהתנהגות אנטישמית, ונגזר עליו קנס של 6,000 יורו. באוגוסט 2012 החליט נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, בצעד יוצא דופן – לשלול מגליאנו את אות לגיון הכבוד שהוענק לו ב-2010 – בעקבות התבטאויותיו האנטישמיות של גליאנו.

המאפיין הבולט ביותר בדגמיו של גליאנו היה במשך שנים רבות היסוד הדרמטי-הזוי, על גבול הדקדנס, המשדר עושר וזוהר מתריסים. ברם, הקולקציות האחרונות שלו היו יותר בורגניות ופחות ראוותניות.

## קישורים חיצוניים

* ארכיון האופנה והטקסטיל ע"ש רוז, שנקר, אוסף ג'ון גליאנו, באתר ארכיון האופנה והטקסטיל ע"ש רוז בשנקר

* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבי אופנה בריטים
קטגוריה:מעצבים בריטים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
פרש בלי סוס

**פרש בלי סוס** (בערבית: **فارس بلا جواد**, פַארִס בִּלַא גַ'וַאד) הייתה סדרת טלוויזיה בת 30 פרקים ששודרה בטלוויזיה הממלכתית של מצרים בשנת 2002. הסדרה מבוססת על "הפרוטוקולים של זקני ציון", מסמך אנטישמי שנוצר על ידי המשטרה החשאית של האימפריה הרוסית ופורסם בשנת 1905. הסדרה שודרה בחודש הרמדאן, משום שהרייטינג גבוה מאוד בחודש זה, שכן מרבית מקומות הבילוי סגורים ואנשים נוהגים לנוח בביתם עם תום הצום בערבים. הסדרה הופקה במימונו של ארגון חזבאללה בסך שמונה מיליון לירות מצריות ביוזמתו של השחקן הערבי מוחמד סובחי .

## תוכן הסדרה
העלילה מתרחשת בשנת 1932 במצרים. 15 שנה לפני כן הכריז שר החוץ של בריטניה לורד ארתור ג'יימס בלפור על זכותם של היהודים לבית לאומי בארץ ישראל. כתוצאה מכך מתחיל גל הגירה גדול של אלפי יהודים לארץ ישראל. לידיו של עיתונאי מצרי בשם מוחמד חאפז מגיע עותק של הפרוטוקולים שנתמך על ידי האימפריאליסטים הבריטים, הצרפתים ואף העות'מאנים. חאפז גם מגלה שחמישה אנשים שגילו את הפרוטוקולים וניסו לחשוף אותו נרצחו על ידי היהודים. הבריטים, שמגלים שחפאז יודע על הפרוטוקולים, רודפים אותו ומאלצים אותו לרדת למחתרת.

## תגובות
### ישראל
סגן שר החוץ מיכאל מלכיאור טען שיש להחזיר את השגריר הישראלי מקהיר, כצעד מחאה דיפלומטי חריף. חבר הכנסת אביגדור ליברמן קרא לנתק את הקשר בין שתי המדינות.

### ארצות הברית
מחלקת המדינה של ארצות הברית קראה לממשלת מצרים למנוע את שידור הסדרה, אולם שר התרבות המצרי דחה את הדרישה.

### בעולם הערבי
לנוכח המחאה מצד ישראל וארצות הברית, ביטלו ערוצי טלוויזיה במדינות ערביות אחרות את שידור הסדרה.
בנוסף, עיתונאים ומבקרים ערבים שחיים מחוץ למצרים ביקרו את העיסוק בחומר אנטישמי.

### תגובת המפיקים
מפיקי הסדרה טענו שהסדרה איננה אנטישמית כלל אלא היסטורית-דמיונית.

## קישורים חיצוניים


* ‘Protocols’ Appear in Plot As Egyptian TV Series Continues, Anti-Defamation League
* Daniel J. Wakin, Anti-Semitic 'Elders of Zion' Gets New Life on Egypt TV, *[[הניו יורק טיימס]]*, October 26, 2002

* 

* Egypt criticised for 'anti-Semitic' film, BBC News, 1 November, 2002
* Egypt airs 'anti-Semitic' series, BBC News, 7 November, 2002
* Amira Howeidy, Protocols, politics and Palestine, *[[אל-אהראם|Al-Ahram]]* 611 (7-13 November 2002)
* Marwan Naamani, 'Knight without a Horse' starts off with big yawn, Middle East Online, 11 November 2002

* הוויכוח על שידור סדרת הטלוויזיה המצרית האנטישמית "פרש בלי סוס", ממרי, 8 בנובמבר 2002
* הוויכוח בעיתונות הערבית על שידור סדרת הטלוויזיה המצרית האנטישמית "פרש בלי סוס" (ב), ממרי, 14 בנובמבר 2002
* 
* 

קטגוריה:מצרים: תרבות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:אנטישמיות
הפלך

שמאל|ממוזער|250px|מעון בג, באתר הצילומים של הפלך
**הפלך** (באנגלית: **The Shire**) הוא מקום בארץ התיכונה, העולם הדמיוני שהמציא ג'.ר.ר. טולקין ("שר הטבעות"). הפלך הוא מקום מושבם של רוב ההוביטים, השוכן באזור ארידור שבמערב הארץ התיכונה.

## יסודו של הפלך
ראשית ישובו של הפלך הייתה בשנת 1601 לעידן השלישי, כאשר האחים מרצ'ו ובלנקו מבני פלוהיד עזבו את אזור ברי (שם גרו הוביטים רבים באותו זמן) וחצו את נהר הברנדוין מערבה בראש קבוצה גדולה של הוביטים (משנה זו מתחיל מניין השנים של ההוביטים). ארגלב השני מלך ארנור העניק להם את כל האדמות של האזור ההוא (שממערב לברנדוין) והם קראו לארצם החדשה הפלך. בשנים שלאחר מכן הצטרפו אליהם רוב ההוביטים.

## הגאוגרפיה של הפלך
גבולותיו של הפלך הם: בצפון הרמות הצפוניות, במערב השפלות הרחוקות, בדרום אזור הביצות ובמזרח נהר הברדוין (אם כי מחוז בקלנד שיוּשב על ידי בני ברנדיבאק נמצא ממזרח לו) והיער העתיק.

הפלך מתחלק ל־4 נפות: צפונית, דרומית, מערבית ומזרחית. ממזרח לפלך, בין נהר הברדוין לבין היער העתיק, נמצא מחוז בקלנד, שיושב בערך בשנת 740 למניין הפלך (2340 לעידן השלישי) על ידי גוֹרְהֶנדַד אולדבק איש מריש (אזור בנפה המזרחית), ששינה את שם משפחתו לברנדיבאק. בימי מלכותו של אראגורן נוסף לפלך מחוז המערב, השוכן בין השפלות הרחוקות לבין גבעות הצריח. בירת הפלך היא העיר מיקל דלבינג שבשפלות הלבנות בנפה המערבית.

## סדרי השלטון בפלך
מאז חורבן ממלכת ארנור (ב־1974 לעידן השלישי) הפלך היה פחות או יותר מחוסר ממשל. להלכה מינו ההוביטים נגיד שינהיג אותם, אבל סמכותו הייתה בעיקר בימי מלחמה, ומכיוון שבפלך כמעט שלא היו עיתות מלחמה זה היה תפקיד של כבוד בלבד. הנגיד הראשון היה בקה איש מריש וממנו יצאו בני אולדבק. מאוחר יותר עברה משרת הנגיד למשפחת טוק. בעל הסמכות הממשית היחיד בפלך היה ראש עיריית מיקל דלבינג (או ראש עיריית הפלך). הוא היה אחראי לניצוח על הנשפים המתקיימים בעיר, ומלבד זאת היה ממונה על דואר הפלך, על שוטרי הפלך (הם היו מעטים מאוד ועסקו בטיפול בבעיות שוליות כמו בהמות טועות, מכיוון שבעיות חמורות יותר לא היו בנמצא) ועל שומרי הגבול.

## קישורים חיצוניים

* הפלך באנציקלופדיה של ארדה

[250px|שמאל|ממוזער|בתמונה מופיעה ה[תפאורה ששימשה לצילום הפלך בטרילוגיית שר הטבעות וטרילוגיית ההוביט של פיטר ג'קסון שצולמו בניו זילנד]]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה
קטגוריה:ערים ויישובים בארץ התיכונה
1038

## אירועים
* ממלכת שיה המערבית מכריזה עצמאות מסין
* תחילת מלחמה ממושכת בין הממלכות המוריות של גרנדה וסביליה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
מפרץ תאילנד

**מפרץ תאילנד** (בתאית: **อ่าวไทย**, בווייטנאמית: **Vịnh Thái Lan**, בקמרית: **ឈូងសមុទ្រសៀម**, בעבר "מפרץ סיאם") הוא מפרץ בדרום-מזרח אסיה, המהווה שלוחה של ים סין הדרומי, שכשלעצמו הוא שלוחה של האוקיינוס השקט. המפרץ מוקף ביבשה משלושת צדדיו על ידי מלזיה מדרום, תאילנד מדרום, מערב וצפון, ועל ידי קמבודיה ווייטנאם ממזרח, והוא חוצץ בין חצי האי המלאי לבין הודו-סין.

## גאוגרפיה ואקולוגיה
אורך קו החוף המקיף את המפרץ הוא כ-2,600 ק"מ, שטחו כ-320,000 קמ"ר וגבולו הימי עם ים סין הדרומי מוגדר כקו המקשר את כף ביי בונג בווייטנאם ואת העיר קוטה ברו במלזיה. במפרץ איים רבים שהגדולים שבהם הם סמוי, פהנגן, צ'אנג וקוט בתאילנד, ופו קווק בווייטנאם. מפרץ תאילנד רדוד למדי - עומקו הממוצע הוא 45 מטר ועומקו המרבי הוא 80 מטר. בשל כך תחלופת המים בו איטית, וזרימת המים החזקה מהנהרות הנשפכים אליו מקטינה את מליחותו העומדת על 3.05%-3.25%. רק בחלקו הקרוב אל ים סין הדרומי, עולה אחוז מליחות המים עד 3.4% כתוצאה מהשפעת מי הים, וגם זאת רק בעומק של למעלה מ-50 מטר. 

הנהרות העיקריים הנשפכים אל המפרץ הם הצ'או פהריה והמה קלונג, הנשפכים שניהם אל מפרץ בנגקוק בקצהו הצפוני של מפרץ תאילנד. בשפכי הנהרות שוקעים מטעני הסחף הנישאים על ידיהם, ואלה מביאים להתקדמותו של קו החוף אל תוך תחומי המפרץ. בשל היותו כה רדוד, לא היה המפרץ קיים בשיאו של עידן הקרח, אלא היווה את המשכו של עמק הנהר צ'או פהריה.

## כלכלה
במימי המפרץ החמים שוניות אלמוגים וסביבן קמו אתרי צלילה וקייט. ענף התיירות הוא ענף הכלכלה העיקרי במספר אזורים לאורך חופי המפרץ ובאייו (בעיקר בתאילנד), וידועים במיוחד הם חוף פטייה דרומית מזרחית לבנגקוק, אזור קו סאמט בקרבת הבירה והאיים סמוי ופהנגן. חלק מאתרים אלה חוו פיתוח יתר והשלטונות התאילנדים מנסים למתן את התופעה באתרים שטרם נפגעו. מעבר לתיירות נשענת כלכלת האזור גם על דייג, ובמימי המפרץ מצויים מאגרי נפט ובעיקר גז טבעי.

## גלריה

תמונה:Koh Samui Lipa Noi2.jpg|שקיעה באי סמוי
תמונה:Koh Tao Mae Haad boats.jpg|סירות דייגים סמוך לאי טאו
תמונה:Koh Phangan Faehre1.jpg|מראה באי פהנגן


## קישורים חיצוניים

* 

תאילנד
קטגוריה:תאילנד: גאוגרפיה
קטגוריה:קמבודיה: גאוגרפיה
תאילנד
קטגוריה:מלזיה: גופי מים
תאילנד
קו שתי העוג'ות

שמאל|ממוזער|150px|קו שתי העוג'ות
שמאל|ממוזער|150px|זירת ארץ ישראל ב-1917/18 - קו שתי העוג'ות באדום
[ימין|ממוזער|150px|חלקו המערבי של קו שתי העוג'ות נכון ל-30 בדצמבר 1917. לאחר כיבוש ירושלים ולפני [כיבוש יריחו (1918)|כיבוש יריחו והשלמת הקו עד הירדן (יצא לפועל רק בפברואר 1918)]]
**קו שתי העוג'ות** הוא קו החזית שחצץ בין חיל המשלוח המצרי והצבא העות'מאני עד ספטמבר 1918 במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. מדובר בקו חזית כללי שנמתח לרוחבה של ארץ ישראל, פחות או יותר בין העוג'א המערבית היא נחל הירקון, לבין העוג'א המזרחית היא הכפר הערבי עוג'ה א-תחתא בסמוך לנחל ייט"ב מצפון לעיר יריחו.

הגזרה המערבית של הקו התייצבה בשתי פעימות: 
* ב-23 בדצמבר 1917 עת חיל המשלוח השלים את משימת צליחת הירקון וכוח החוד הבריטי הרחיב אחיזתו בגיזרת החוף עד צפונית לשפיים.
* במהלך פברואר ומרץ 1918 כשבסדרה של קרבות שיפרו הבריטים את עמדותיהם והסיגו צפונה את קו המגע שלהם עם הטורקים בכ-10 ק"מ:
** כיבוש יריחו ודרום בקעת הירדן בפברואר 1918.
** כיבוש ראס אל עין (ליד תל אפק) ומג'דל יאבא במזרח הגזרה המערבית ב-12 במרץ 1918.
** כיבוש הר בעל חצור בגזרה המרכזית ב-8 במרץ 1918.

עד ספטמבר 1918, מועד פתיחת מתקפת מגידו של הגנרל אלנבי לא נרשמו תזוזות משמעותיות לאורך הקו. לעומת הסטטוס קוו ששרר ממערב לנהר הירדן ועד לים, יזם אלנבי שתי פשיטות אל מעבר לגדה המזרחית של הנהר, במרץ-מאי 1918, שנכשלו, וסופן בנסיגת הכוחות הפושטים לעמדות המוצא בערבות יריחו. 

עם התקדמותם משערי עזה צפונה ומזרחה למרכז הארץ, ובמהלך ההפוגה המשיכו מהנדסי 'הרכבת הצבאית לארץ ישראל' (באנגלית: **Palestine Military Railways**, ר"ת **P.M.R**), אשר שרתה את חיל המשלוח המצרי בתכנון קווי רכבת כצירים לוגיסטיים לתמיכה בכוחות שבקו המגע עם הכוחות הטורקיים - קו שתי העוג'ות, תכנון שגדודי העבודה המצריים, שנלוו לחיל המשלוח, הוציאו לפועל.

ב-19 בספטמבר 1918 נפרץ הקו כאשר הכוחות הבריטיים הסתערו על הקווים העות'מאנים בחלק המערבי (אזור רעננה של ימינו) במסגרת קרב מגידו. בהמשך הקרב כבשו כוחותיו של אלנבי את החלק הצפוני של ארץ ישראל והשלימו את כיבושה מידי העות'מאנים.

## מסעפי מסילות הברזל בגזרה

ראו 'הרכבת הצבאית לארץ ישראל' (PMR) הבריטית

## לקריאה נוספת
* זאב וילנאי, **[[מדריך ארץ ישראל]] - תל אביב, השרון, השפלה והנגב**, הוצאת "תוּר"' ירושלים, 1941; מהדורה שלישית - 1950
* צבי אילן, **בקעת הירדן ו[[מדבר שומרון]]**, עם עובד – תרבות וחינוך, תל אביב, 1973.
* לואיל תומאס וקנת בראון קולינגס, ** עם אלנבי בכיבוש הארץ**, הוצאת מצפה, תל אביב, 1938; תדפיס מחודש בהוצאת אריאל, ירושלים, 2001
* **תל אביב ואתריה**, הוצאת אריאל, ירושלים, חוברת מספר 48–49, מרץ 1987

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נחל הירקון
E1 (תקן)

**E1** הוא תקן לריבוב סינכרוני של נתונים, בקצב 2.048 מגה ביט בשנייה, שהוגדר על ידי חטיבת מערכות התקשורת של איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU-T) ומשמש לתקשורת דיגיטלית. E1 נפוץ ברוב העולם מלבד ארצות הברית ויפן (שם משתמשים בתקן T1).

ה-E1 משתמש בריבוב TDM, כלומר בחלוקת זמן, שבה לכל אחד מ-32 האפיקים מוקצית פרוסת זמן משלו. חלוקת הזמנים היא:
* 30 אפיקים משמשים עבור טלפוניה/נתונים
* 2  אפיקים משמשים אפיקי סנכרון, מסגרת ואיתותי טלפוניה.

על פי חוק נייקוויסט יש לדגום כל אות בקצב דגימה שהוא לפחות כפליים מרוחב הפס שלו, ולכן אפיקי השמע ב-E1 (שרוחבם 4 קה"צ) נדגמים בקצב של 8 קה"צ. הרזולוציה היא 8 ביט, לכן הקצב הכולל הוא 8*8*32=2.048MBPS.

כאשר תקן  משמש לטלפוניה והעברת קול, E1 הופך אותות השמע האנלוגיים עוברים קידוד PCM ונשלחים בצורה דיגיטליית על גבי הקו. תקן העכבה האופיינית לכבלים המעבירים E1 הוא 75 אוהם לכבלים קואקסיאליים או 120 אוהם לזוגות שזורים. ישנה גם אפשרות העברת E1 על גבי כבלי CAT5 תקניים (כבלי רשת) בארבעה גידים (שני זוגות שזורים).

## סוגי ריבוב E1

#PCM-30: בעל מסגרות סנכרון (Frame) ואיתותים (לצורך שיחות טלפון): ערוץ המכיל 30 אפיקים שרוחב הסרט של כל אחד מהם הוא 64 קילו ביט לשנייה, בנוסף לאפיק סינכרון (אפיק 0) ולאפיק איתותים (אפיק 15) (בסך הכול 32 אפיקים).
#PCM-31: בעל מסגרת סנכרון בלבד. מכיל 31 אפיקים להעברת מידע. יכול לשמש להעברת מידע שאינו טלפוניה.
#PCM-32: חסר מסגרת (לצורך תקשורת נתונים) ברוחב סרט של 2.048Mbps. משמש גם לחיבור צרכני קצה לרשת האינטרנט (בשונה מטכנולוגיות ADSL או אינטרנט בכבלים, E1 מבטיח תקשורת בקצב קבוע של 2.048Mbps (ללא אפיקים).

## ראו גם
*SDH

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:ריבוב