שפות רומאניות

שמאל|ממוזער|300px|השפות הרומאנית באירופה
שמאל|ממוזער|300px|הדיאלקטים של השפות הרומאניות באירופה
[שמאל|ממוזער|300px|חמש השפות הרומאניות העיקריות בעולם: אדום – [רומנית, צהוב – איטלקית, כחול – צרפתית, ירוק – ספרדית, כתום – פורטוגזית]]
שמאל|ממוזער|300px|אירופה הלטינית
שמאל|ממוזער|300px|שפות נאו-לטיניות
שמאל|ממוזער|300px|שפות רומאניות
שמאל|ממוזער|300px|הניבים של השפות הרומאנית
[שמאל|ממוזער|300px|קו [לה ספציה–רימיני ]]
שמאל|ממוזער|300px|מפה עולמית של הלשונות הרומאניות
**השפות הרומאניות** הן קבוצת שפות מתוך משפחת השפות ההודו-אירופיות שהתפתחו מהשפה הלטינית הוולגרית או בשמה האחר – הרומית, תוך השפעות שפות נוספות. השפות הרומאניות המדוברות ביותר הן איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית ורומנית. השפות הרומאניות מדוברות בעולם כולו על ידי יותר מ-800 מיליון בני אדם, בעיקר באירופה ובאמריקה הלטינית.

השפות ה"רומאניות" התפתחו מהלטינית המדוברת, המכונה "לטינית וולגרית" (מלטינית: vulgus – "עם"), שדוברה בפי החיילים הרומאים, נציגי השלטון הרומי ומתיישבים אחרים, שבאמצעותם היא התפשטה בפרובינקיות הרומיות. בכל אזור עברה הלטינית המדוברת מגוון נרחב של שינויים לאורך השנים והושפעה רבות מהשפות המקומיות שדוברו באותם האזורים לפני כן (מה שנקרא "תשתית" (סובסטרט) במינוח הבלשני). שפות התשתית השונות אומנם כמעט ולא השאירו את חותמן בלקסיקון השפות הרומאניות המודרניות, אך השפעתן ניכרת בתחומי הדקדוק השונים. חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות מתבססת על אזורי שפות תשתית אלו, המתלכדים עם התפוצה הלשונית הגאוגרפית.

למרות השפעות אחרות (למשל, השפעות משפות התשתית ומשפות הסופרסטרט (superstrate) מפלישות גרמאניות או סלאביות מאוחרות יותר), הפונולוגיה, המורפולוגיה והלקסיקון של כל השפות הרומאניות מורכבות בעיקר מצורות מפותחות של לטינית וולגרית.

## אטימולוגיה
הגיזרון "רומאני" מקורו בשפה הלטינית הוולגרית Romanicus, ובעברית: "בשפה הרומאית".

## חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות
שמאל|ממוזער|370px|חלוקת השפות הרומאניות

### שפות גאלו-רומאניות
שפות אלה מדוברות באזורים בהם דוברו שפות קלטיות לפני הגעת השפה הלטינית
* צרפתית
* מונגאסקית
* ארפיטנית
* ולונית

### אוקסיטנית וקטלאנית
* אוקסיטנית
** גסקונית
*** אראנית
** פרובנסאלית
* קטלאנית

### שפות איברו-רומאניות
השפות שמקורן בחצי-האי האיברי, להן תשתית איברית וקלטית.
* ספרדית
** לאדינו
*** חכיתיה
* גליסית-פורטוגזית
** פורטוגזית
** גליסית
* אסטור-לאונית
** אסטורית
** לאונית
** מירנדזית

### שפות איטלו-רומאניות
* איטלקית
** קורסיקאית
** נפוליטנית
** סיציליאנית
* סרדינית
* איסטרית

### שפות רטו-רומאניות
שפות בעלות תשתית של רטית, שפה בלתי-משויכת, אשר דוברה באזור האלפים הדרומײם. עם זאת, מדובר באיחוד שפות טריטוריאלי ולא גנטי.
* השפות הדמוי-איטליות
** פריאולית
** לדינית (אין לבלבל עם לאדינו)
* השפות הדמוי-פרנקיות
** רומאנש

### שפות דלמטיות
* דלמטית

### שפות בלקנו-רומאניות
* רומנית
** מולדבית (מולדובנית)
* ארומנית
* איסטרו-רומנית
* מגלנו-רומנית

החלוקה לעיל אינה אחידה בקרב החוקרים. כך יש המשייכים את השפה הדלמטית ואפילו את השפות הרטיות לשפות איטלו-רומאניות. כמו כן, יש המחלקים את השפות כולן לשלושה ענפים: הענף המזרחי הכולל את השפות הבלקנו-רומאניות, הענף המערבי הכולל את כל שאר השפות פרט לסרדינית, הממוינת לבד לענף הדרומי, זאת בגלל היותה השמרנית ביותר מבין השפות הרומאניות ובעלת תשתית פלאו-סרדיני מיוחדת – שפות עתיקות, אשר דוברו בסרדיניה בעת העתיקה ותכונותיהן ושיוכן אינו ברור.

משלושת המינים (זכר, נקבה, נייטרלי) שהיו קיימים בשפה הלטינית, נותרו בשפות הרומאניות (פרט לרומנית) שני מינים, זכר ונקבה. כמו כן, ממערכת הנטייה השמנית (היחסות) הקיימת בלטינית בצרפתית עתיקה ואוקסיטנית נשארה מערכת של שתי יחסות בלבד – הישירה והעקיפה. בשפות המודרניות אין כלל נטייה שמנית (פרט לרומנית, אשר לה קיימת מערכת דמוית-יחסות, שהיא תוצאה של השפעת השפות הסלאביות השכנות ולא התפתחות מערכת הנטייה הלטינית).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
רומאניות