open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טמבור (כלי נגינה)

שמאל|ממוזער|250px|מנגן בחליל שלושה נקבים וטמבור, איור בכתב יד Luttrell, 1320-1340 בקירוב
**טַמְבּוּר** או **טַנְבּוּר** (בצרפתית: **tambour**; באיטלקית: **tamburo**) הוא תוף מיטלטל שמנגנים בו ביד אחת. הוא משמש להצעדת חיילים בסך או ככלי ליווי בתהלוכות ומצעדים.

לטמבור מסגרת עץ צילינדרית, שתי יריעות עור המתוחות באמצעות חבל, רצועת עור ומיתר-תוף מתכוונן (snare). לכל אחד מן הטמבורים טווח צלילים של אוקטבה בקירוב: ככל שהטמבור גדול יותר, גובה הצליל שלו נמוך יותר. מנגנים בו באמצעות מקל הקשה יחיד, המכה על ראש התוף בעל המיתר. הטמבור תלוי ברצועה הכרוכה על הזרוע בין המרפק לפרק היד, ובשעת הנגינה הוא מוחזק במקביל לקרקע.

הטמבור ידוע בעיקר ככלי ליווי לחליל שלושה נקבים (pipe) ולחלילים קטנים אחרים, והוא מפורסם מאוד ככלי ההקשה בלהקת חליל וטמבור של איש אחד ().

## ראו גם
*תוף מרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי הקשה
נחמן קסטרו

**נחמן קסטרו** (נולד ב-23 בינואר 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הפועל תל אביב.

## קריירה
קסטרו נולד בטורקיה למשפחה יהודית מצאצאי מגורשי ספרד, ובגיל צעיר עלה לישראל עם משפחתו, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בשנת 1966 זכה עם קבוצת הנוער באליפות, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ומייד לאחר מכן עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, יחד עם חברו מקבוצת הנוער, הבלם קיקו רחמינוביץ'. ב-25 בנובמבר 1967 כבש את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 3–0 על שמשון תל אביב באצטדיון בלומפילד, ובאותה שנה זכה עם הקבוצה באליפות אסיה לקבוצות.

בשנת 1969 זכה קסטרו עם הפועל תל אביב באליפות, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, מאמנו מקבוצת הנוער, וכשלצידו מככבים רוני קלדרון, יחזקאל חזום, ג'ורג' בורבה ושייע פייגנבוים. שנה לאחר מכן הגיע עם הקבוצה לגמר אליפות אסיה, ובשנת 1972 זכה עמה בגביע המדינה.

במהלך שנות ה-70 היה קסטרו המגן השמאלי הקבוע של הפועל תל אביב, לצידו של המגן הימני שים בן יהונתן, ובמדי הקבוצה כבש בסך הכל שני שערים.

לזכותו של קסטרו 4 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-15 בספטמבר 1968 במשחק ידידות מול ארצות הברית שנערך בניו יורק. לאחר מכן השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מקסיקו סיטי ב-1968, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-17 ביולי 1971, במשחק ידידות מול נבחרת איטליה.

לאחר הפרישה הכיר את סוזי יהודייה ממוצא מקסיקני. לאחר החתונה, עבר לגור במקסיקו.

## תארים
;הפועל תל אביב
* אליפות: 1968/1969
* גביע המדינה: 1971/1972
* אליפות אסיה לקבוצות: 1967

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מרובע משיקים

ממוזער|מרובע משיקים ומעגל החסום בו
בגאומטרייה, **מרובע משיקים** הוא מרובע שאפשר לחסום בו מעגל, כלומר, כזה שקיים מעגל כך שכל צלעות המרובע משיקות לו. כל הדלתונים (ולכן גם המעוינים והריבועים) הם מרובעי משיקים.

במרובע חוסם מעגל סכום האורכים של זוג אחד של צלעות נגדיות שווה לסכום האורכים של הזוג השני. הוכחה: כל נקודת השקה מחלקת את הצלע לשני חלקים. שני משיקים שיוצאים מאותה נקודה שווים זה לזה. לכן, זוג צלעות נגדיות מורכב מארבעה קטעים, שמהם מורכב גם הזוג השני, ומכאן שהסכומים שווים. גם ההפך נכון: אם במרובע סכום האורכים של צלעות נגדיות שווה לסכום האורכים של הזוג השני, הוא מרובע משיקים.

בין כל המרובעים החוסמים מעגל נתון, הקטן ביותר בשטחו הוא הריבוע.

## ראו גם
* מרובע ציקלי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מרובעים
קטגוריה:מעגל
ניתוח לשיעורין

במדעי המחשב, **ניתוח לשיעורין** (**Amortized analysis**) היא שיטה לניתוח אלגוריתמים המתחשבת בסך הפעולות של התוכנית. השיטה מאפשרת חישוב חסם ביצועי אלגוריתם עבור התרחיש הגרוע ביותר ללא התחשבות בקלטים תוך בחינת כלל הפעולות המבוצעות. השיטה מבוססת על-כך שבעוד שחלק מן הפעולות המבוצעות עלולות לצרוך משאבים רבים לעיתים הן אינן מתרחשות בתדירות גבוהה מספיק כדי להחשיב את האלגוריתם כלא יעיל. זאת מכיוון שבטווח הארוך מספר הפעולות הצורכות משאבים מועטים יכול להיות גדול בהרבה ממספר הפעולות הצורכות משאבים רבים.

השיטה שימושית במיוחד מכיוון שהיא מבטיחה חישובי ביצועים לתרחיש הגרוע ביותר ללא ביצוע הנחות על מצב התוכנית.

## היסטוריה
שיטת הניתוח לשיעורין פותחה על בסיס שיטת הצבירה אשר עכשיו היא חלק מניתוח לשיעורין. עם זאת, הטכניקה הוצגה רשמית לראשונה על ידי רוברט טרג'אן במאמרו "Amortized Computational Complexity" (סיבוכיות חישובית לשיעורין) אשר התייחס לצורך במציאת שיטה מועילה יותר לניתוח אלגוריתמים מאשר השיטות ההסתברותיות הנפוצות שהיו בשימוש. בתחילה, השיטה הייתה בשימוש עבור סוגים מאוד מסוימים של אלגוריתמים, במיוחד כאלה הכוללים שימוש בעצים בינאריים ופעולות איחוד. לעומת זאת, היום השיטה נפוצה מאוד ונמצאת בשימוש גם בניתוח סוגי אלגוריתמים רבים אחרים.

## שיטה
כדי להשתמש בשיטה נדרש לדעת אילו סדרות של פעולות הן אפשריות. זה נפוץ במיוחד במבני נתונים אשר להם מצב הנשמר בין הפעולות השונות המבוצעות עליהם. הרעיון הבסיסי הוא שפעולה בתרחיש הגרוע ביותר יכולה לשנות את המצב באופן כזה שהתרחיש לא יחזור על עצמו זמן רב. בכך, העלויות הכוללות של הפעולה פוחתות. באופן כללי, יש שלוש שיטות לביצוע ניתוח לשיעורין:
# שיטת הצבירה - מחשבים את החסם העליון T(n) לעלות הכוללת של סדרה של n פעולות ואז מגדירים את העלות לשיעורין כ-\frac{T(n)}{n}.
# שיטת החיובים - מחשבים את העלות של כל פעולה נפרדת ומשלבים את העלות המיידית של זמן הריצה שלה עם ההשפעה שלה על זמן הריצה של פעולות עתידיות. לרוב, פעולות רבות הרצות בזמן קצר צוברות "חוב" בתוספות קטנות בעוד שפעולות נדירות הרצות זמן רב מורידות אותו משמעותית.
# שיטת הפוטנציאל - שיטה זו דומה לשיטת החיובים אך "מחייבת" פעולות בשלב מוקדם במחיר גדול מעלותן כדי לפצות על "חיובים" בשלב מאוחר יותר שיהיו נמוכים יותר מהעלות של הפעולות.

שלוש השיטות מספקות תוצאות זהות וההבדל בשימוש בהן הוא לרוב נסיבתי או תלוי-העדפה אישית.

## שימוש נפוץ
* בשימוש השכיח, "אלגוריתם לשיעורין" הוא אלגוריתם שניתוח לשיעורין הראה שביצועיו טובים.
* בניתוח אלגוריתמים מקוונים נעשה שימוש רב בניתוח לשיעורין.

## לקריאה נוספת
* 

קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:מדעי המחשב
קטגוריה:סיבוכיות חישובית
חליל שלושה נקבים

שמאל|ממוזער|250px|המלך דוד מנגן בחליל שלושה נקבים ובפעמון בעודו פוקח עין על עדר כבשים באחו. איור בתנ"ך מורגן, 1240-1260
**חליל שלושה נקבים** או **חליל טמבורין** (באנגלית: **Tabor pipe**, בצרפתית: **flûte de tambourin**, בספרדית: **Flauta de tres agujeros**) הוא חליל עממי שמנגנים בו ביד אחת, כך שהיד השנייה חופשית לנגן בטמבור, פעמון, פסלטריום או "תוף מיתרים" (*tambourin à cordes*), עצמותיים (bones), משולש או כלי ליווי אחר. 

לחליל שני נקבי אצבעות ונקב אגודל אחד. לפי מסורת הנגינה באנגליה מפיקים שלושה נקבים אלה את אותם הצלילים שמפיקים שלושת הנקבים התחתיים של חלילית אירית, או טון שלם, טון וחצי טון. חלילי שלושה נקבים אחרים, כמו הגאלובה (galoubet) הצרפתי, חליל פיקו, הטשיסטו (txistu) והשירולה (xirula) הבסקים, הצ'יפלו (chiflo) האראגוני והפיטו רוקיירו (pito rociero) האנדלוסי מכוונים בצורה שונה.

חליל שלושה נקבים מתוחכם וגדול הרבה יותר הוא הפויארה (fujara) הסלובקי, שאורכו בדרך כלל בין 150 ל-170 ס"מ והוא בנוי מ**שני קנים** מקבילים (ארוך וקצר). אין לבלבל בינו לבין החליל הפולני המיושן בעל הקנה האחד הקטן הרבה יותר (עד 40 ס"מ לכל היותר) המיוצר מקליפת עץ ערבה (בפולנית: fujara, fujarka) ומצוי גם בגרסאות מודרניות מקומיות.

חליל שלושת הנקבים והטמבור היו נפוצים בימי הביניים בכל רחבי אירופה ונותרו פופולריים גם כיום בחלקים אחדים באירופה ואמריקה. באנגליה הלכה והתמעטה הפופולריות של הרכב כלים זה, אך הוא זכה לעדנה מחודשת בתחילת המאה ה-20 בידיהם של נגני ריקוד המוריס העממי.

חלילי שלושת הנקבים עשויים לפי המסורת מקנה, עצם, שנהב או עץ, אך כיום מייצרים אותם גם ממתכת או פלסטיק.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי נשיפה
אנך עומק

[שמאל|ממוזער|250px|משמאל: מלח באונייה מודד את עומק המים לקראת הורדת העוגן. תחריט עץ בספרו של [אולאוס מגנוס, 1555]]
**אנך עומק** (באנגלית: **sounding line or lead line**) הוא מכשיר למדידה ידנית של עומק המים בהם שטה ספינה ולזיהוי סוג הקרקעית. הוא נחשב לעזר הניווט הקדום ביותר הידוע לנו, שראשית הופעתו בים התיכון במאה ה-6 לפנה"ס ואולי אף קודם לכן. האנך בנוי ממשקולת עופרת בצורת חרוט קטום – עגול או מתומן – הקשור לקצה חבל ארוך. בתחתית המשקולת שקע, בתוכו מורחים מנה גדושה של חֵלֶב (tallow), אליו תידבק דגימה מן הקרקעית כשהמשקולת תפגע בה. החבל מסומן במרחקים שווים באמצעות קשרים ופיסות אריג, כדי להקל על המדידה. משקלו של האנך הפשוט נע בין 3 ל-5 ק"ג בקירוב, ואורך החבל כ-20 פאדום (30 מטרים), בעוד משקל האנכים למים עמוקים נע בין 13 ל-25 ק"ג ואורך החבל שלהם 100-200 פאדום (180-360 מטרים).

עומק מים הנופל מ-100 פאדום מציין בדרך כלל את קרבתה של יבשה, ואונייה שגיששה את דרכה באפילה יכולה הייתה על ידי מדידה חוזרת ונשנית של עומק המים לנווט את דרכה אל החוף. המדידה הבטיחה גם שהספינה בהתקרבה למים רדודים לא תפגע בקרקעית ותינזק. סוג הקרקעית (בוץ, חול, צרורות חצץ, סלעים ועוד) היה גם הוא סימן עזר לניווט, וידיעתו הייתה נחוצה כדי להבטיח שהעוגן שיוטל המיימה ייאחז היטב בקרקעית. אנך העומק מילא את שלושת התפקידים הללו מאז ירד האדם לים ועד תחילת המאה העשרים, אז הוחלף במדי עומק חדישים ומשוכללים פי כמה, וכיום הוא נותר בשימושם של כלי שיט קטנים בעיקר.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ימאות
קטגוריה:ניווט
שדה אריג הזהב

[שמאל|ממוזער|250px|"שדה אריג הזהב", הדפס צבעוני מ-1774 מאת [ג'יימס בסייר על פי ציור שמן מן המאה ה-16 באוסף המלכותי הבריטי]]
**שדה אריג הזהב** (בצרפתית: **Camp du Drap d'Or**, קַאן דִי דְרָא דְ'אוֹר; באנגלית: **Field of the Cloth of Gold**) הוא הכינוי שניתן למקום בבלינגם, בין גווין לארדרה שבצרפת, לא הרחק מקאלה, שם נפגשו הנרי השמיני מלך אנגליה ופרנסואה הראשון מלך צרפת בין ה-7 ל-24 ביוני 1520.

הפגישה הוסדרה כדי לחזק את קשרי הידידות בין שני המלכים לאחר חתימת החוזה ב-1514 בין אנגליה לצרפת, אשר הביא לקץ את העוינות בין שתי הממלכות במהלך מלחמת ליגת קמברה והשיא בין לואי השנים עשר לבין מרי, אחותו הצעירה של הנרי השמיני. הביטוי "Field of Cloth of Gold" מצוי בשימוש בשפה האנגלית מאז המאה ה-18 לפחות. פגישה נוספת בין השניים התקיימה ב-1532, כדי להסדיר את תמיכתו של פרנסואה בהפעלת לחץ על האפיפיור קלמנס השביעי, כך שיכריז על נישואיו הראשונים של הנרי כבלתי חוקיים.

השיחות נוהלו בניצוחו של הקרדינל האנגלי תומאס וולזי, ובמהלכן ניסו שתי המדינות החשובות של אירופה להסכים לחדול לתמיד ממלחמות ביניהן. ההיסטוריון הבריטי גארט מטינגלי, שחקר את גורמי המלחמות בתקופה זו, כותב כי כוחם של חוזי אי־התקפה שכאלו לעולם לא יכול היה להיות גדול יותר מכוח צבאות השליטים שחתמו עליהם. כאשר כוחות אלה היו שווים, גרמו החוזים בדרך כלל להתרחבות הסכסוך. במילים אחרות, הדיפלומטיה יכולה הייתה לעכב לעיתים מלחמה, אך לא יכלה למנוע מלחמות שהתלקחו בשל אינטרסים ושאיפות מנוגדים. מטינגלי מסכם ואומר, כי חסרה אז מעצמה נייטרלית שהצדדים הנצים יקבלו את דעתה, בין בשל היותה חסרת פניות ובין בשל כוחה העדיף.

שני המלכים ניסו להרשים איש את רעהו באוהלים ובבגדים נוצצים, משתאות ענק, מוזיקה, תחרויות אבירים ומשחקים. המקום נקרא על שום שפע אריגי הזהב, אותו בד יקר ערך שנטווה מחוטי משי וזהב, מהם נתפרו האוהלים והמלבושים המרהיבים.

שלט הנצחה בכביש D231 (Route de Marquis) מציין את המקום ההיסטורי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:הנרי השמיני
התרבות האולדובאית

[שמאל|ממוזער|200px|[מקצץ מסותת מאבן בזלת מערוץ אולדובאי, מוצג במוזאון הבריטי.]]
**התרבות האולדובאית** (אנגלית: Oldowan, לעיתים מאוית גם Olduwan או Oldawan) היא מסורת סיתות כלי אבן פרהיסטורית, אתרים ארכאולוגים שבהן התגלתה מתוארכים לתקופה הפלאוליתית התחתונה (השלב הקדום של תקופת האבן הקדומה), מתקופה של לפחות 2.6 מיליון שנה ועד כמיליון שנה לפני זמננו. נחשבה כתרבות סיתות כלי האבן הקדומה ביותר עד לגילוי כלי אבן בני 3.3 מיליון שנה בקניה באתר לומקווי. כלי אבן אולדובאים כוללים בעיקר מקצצים ומקרצפים, שבהם שפה חדה נוצרה על ידי הקשה באבן אחרת. 

בתרבות האולדובאית עשו שימוש המינים הראשונים של סוג האדם - הומו הביליס, הומו רודולפנסיס והומו גאורגיקוס, וייתכן שעוד לפניהם אף מיני אוסטרלופיתקוס. היא קרויה על שם ערוץ אולדובאי, שם הוגדרה לראשונה. 

## מחקר והגדרה

התרבות האולדובאית הוגדרה לראשונה על ידי  הפלאואנתרופולוג לואיס ליקי בשנת 1931, בעבודות החפירה והמחקר שלו בערוץ אולדובאי. לאחר מכן חקרה אותה בעיקר אשתו השנייה, הפלאואנתרופולוגית והארכאולוגית מרי ליקי. על בסיס כלי האבן העתיקים שהתגלו באולדובאי, התמידו לואיס ומרי ליקי בארגון המשלחות שלהם לערוץ במשך שנים רבות, עד שבתחילת שנות ה-60 גילו לבסוף את מאובני האדם שסיתתו, ככל הנראה, את הכלים. לואיס ליקי הגדיר אותם בשם הומו הביליס, שפירושו "האדם המיומן" ומתייחס ליכולתם לסתת כלי אבן.

## אתרים אולדובאים עיקריים
[שמאל|ממוזער|200px|[מקצץ|מקצצים מאתר מלקא קונטרה באתיופיה, המתוארך לגיל של 1.7 מיליון שנה לפני זמננו]]
[שמאל|ממוזער|200px|כלי אבן בסגנון אולדובאי מאתר דמאניסי (מימין), בהשוואה ל[אבן יד אשלית (משמאל)]]
* **[[ערוץ אולדובאי]]**, טנזניה: על שמו נקראה התרבות.
* **גונא** (Gona), אתיופיה: אתר באוואש התיכון, בו נמצאו כלי האבן העתיקים בעולם, בגיל של 2.6 עד 2.5 מיליון שנה. הם מקושרים עם מאובנים המסווגים כאוסטרלופיתקוס גרהי.
* **קאנג'רה דרום** (Kanjera South), קניה: אחד האתרים האולדובאים העתיקים והמפורטים ביותר. בנוסף לכלי אבן נמצאו בו עצמות מאובנות רבות של חיות עם סימני חיתוך מכלי אבן ומשיני טורפים ואוכלי נבלות קדומים.
* **[[דמניסי]]**, גאורגיה: האתר ההומינידי העתיק ביותר מחוץ לאפריקה, מתוארך לכ-1.8 מיליון שנים לפני זמננו.
* **קובי פורה** (Koobi Fora), קניה: אתר לחופי אגם טורקאנה.
* **מלקא קונטורה** (Melka Kontouré ), אתיופיה: קבוצת אתרים סמוכים בשטח פתוח, כ-50 ק"מ דרומה לאדיס אבבה, מתוארכים לגילים של עד 1.7 מיליון שנים בתיארוך רדיומטרי אשלגן-ארגון, וכן בשיטות פלאומגנטיות ופלאוביולוגיות. כלי האבן מקושרים עם מאובני אדם חלקיים מן המין ארקטוס ואולי גם מינים קדומים יותר, ומאובני חיות קדומות רבות.
* **[[ביצת רוחמה]]** בצפון הנגב, ישראל, עתיק מ-780 אלף שנה. באתר זה התגלו לאחרונה כלים "דמויי-אולדובאי"

## ראו גם
*אבולוציה של האדם
*מקצץ 

## קישורים חיצוניים

* מקצץ מערוץ אולדובאי, באתר מוזאון הסמיתסוניאן. 
* כלים אולדובאים מאתר לוקלאליי בקניה, באתר מוזאון הסמיתסוניאן. 
* על עדויות לציידים אולדובאים באתר קאנג'רה, בבלוג של הפלאואנתרופולוג ג'ון הוקס. 
* אתר המוזיאון במלקא קונטורה. 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אבולוציית האדם
Super Paper Mario

**Super Paper Mario** (בתרגום ישיר: **סופר מריו נייר**) הוא משחק וידאו שיצא ב-2007. המשחק פותח על ידי חברת "אינטלג'נט סיסטמס" והופץ על ידי נינטנדו עבור קונסולת ה-Wii, המשחק הוא המשחק השלישי בסדרת Paper Mario שמבוססת על סופר מריו, והראשון מבניהם ששוחרר עבור Wii.

## עלילה
הנסיכה פיץ' נחטפה וכשנודע הדבר למריו ולואיג'י הם מתעמתים עם אויבם המושבע, באוזר. מתברר לצמד האחים שרשע אחר בשם קאונט בלק (Count Black) חטף את הנסיכה כדי להגשים הנבואה הכתובה בספר הנבואות האפל - הרס כל העולמות. להגשמת מטרה זו הוא חיתן את באוזר והנסיכה פיץ' (בניגוד לרצונה של פיץ') בניצול כוחות ההיפנוזה של המזכירה של בלק, נסטסיה, שמאוהבת בבלק. כדי לזמן את לב הכאוס שאיתו הוא יוכל להשמיד את כל העולמות דרך יצירת חור שחור. לאחר שהתגלה כי בלק חטף את פיץ', בלק חוטף גם את באוזר ,עוזריו של באזור, ואת לואיג'י . רק מריו נשאר במקום. לאחר מכן פוגש פיקסלית (pixl) (יצורים קסומים בעלי כוחות שונים ויעילים) בשם טיפי (tippi) שמשגרת אותו לאזור בין ממדי בשם פליפסיד (flipside) ופשם הם פוגשים את מרלון (merlon) המסביר מדוע נוצר החור השחור ומה הדרך לעצור את החשכת 8 הלבבות הטהורים ומביא למריו את הלב הטהור הראשון שנמצא ברשותו. במהלך המשחק השחקן יכול מוצא פיקסלים אחרים בעזרת טיפי. בגרסאות מאוחרות ניתן לשחק בדו מימד ובתלת מימד, ולשחק גם עם דמותם של באוזר ופיץ'. ובנוסף משחק זה הופק על הסרט סופר מריו המקורי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:משחקי Wii
קטגוריה:מריו (זיכיון): משחקי ספין-אוף
קטגוריה:משחקי פלטפורמות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פעולה-תפקידים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
נחל הדר

ממוזער|נחל הדר זורם לאחר גשמי סתיו, לרקע הר הזבל הישן, בדרום הוד השרון
**נַחַל הָדָר** הוא נחל אכזב (נחל עונתי) ואחד מיובלי נחל הירקון, ראשיתו של הנחל באזור מושב גבעת חן דרומית לרעננה, עיקרו בתחום הוד השרון והוא נשפך לירקון באזור תל קנה מול שפך נחל שילה, מקור השם נחל הדר הוא בפרדסים הרבים שהיו בסביבה.

## תוואי
ממוזער|הוד השרון ושדותיה הדרומיים ביום סתווי בסמוך לנחל הדר
[שמאל|ממוזער|220px|גשר הברזל ליד טחנת פרוחיה שפוצצו העות'מאנים כאמצעי מנע לקראת [קרב צליחת מעברות הירקון]]
ממוזער|נחל הדר חוזר לפני האדמה
ממוזער|נחל הדר באזור המיועד לפתוח
תחילתו של הנחל באזור גבעת חן שדרומית לרעננה, ומערבית להוד השרון, בקטע זה הוא אינו יותר מתעלת ניקוז פתוחה, הנחל עובר את כביש ארבע וממשיך באזור גני צבי והדר, מתחת לפארק ארבע העונות הוכנס הנחל לתעלה תת-קרקעית ובה הוא זורם מתחת לרמות הדר כשמעליו גינה, דרומית לרמות הדר יוצא הנחל מהמחתרת ומתחומה הבנוי של הוד השרון ועובר בשדותיה ליד הר הזבל, האחו הלח שבו ממוחזרים מי כפר סבא והוד השרון בשיטת האגנים הירוקים ותל קנה. עיריית הוד השרון מתכננת להפוך קטע זה לקטע שבו יזרמו מים כל השנה. הנחל נשפך לירקון מול שפך נחל שילה - פרדס 'בחר-יה' שנקנה על ידי אנשי היישוב העברי בהנהגת יצחק רוקח מאלפרד רוק ב-1904.

## חי וצומח
בעבר היה האזור שמצפון לירקון יער פארק של אלון התבור נראה שגם נחל הדר זרם בנוף זה, עדות מצויה במפת PEF שם קרוי אזור גני צבי שיח' בלוטה (בלוט הוא שמו הערבי של האלון) ועצי אלון תבור בודדים נמצאים עדיין בשכונותיה של הוד השרון.

כיום צומחים בחלקו העליון של הנחל עד לאזור הר הזבל בעיקר צמחי מעזבות ומאזור זה ועד לשפך הנחל לירקון צומחים באפיק הנחל שיחי עב קנה ולאורך גדותיו שתולים עצי אקליפטוס.

בעלי החיים הבולטים בנחל הם הציפורים החיות בקרבת מגורי אדם כגון מיינה מצויה, דררה מצויה, ודרור הבית וכן ציפורים החיות בנופים פתוחים כגון עפרוני מצויץ.

## ארכאולוגיה ושרידי אדם
[ממוזער|אזור נחל הדר בסוף המאה ה-19 מעובד ממפת ה PEF שבאתר http://amudanan.co.il/ עמוד ענן]
בראשית המאה העשרים היה פרדס בחר-יה, בסמוך לשפך נחל הדר לירקון, לפרדס הגדול ביותר שהיה בבעלות יהודית בארץ, ולהבדיל ממיזמים חקלאיים אחרים הצליח כלכלית, שימש מקור פרנסה לעשרות פועלים וכן שימש כתחנת ניסיונות ואקלום זנים חדשים. שריד מהפרדס עץ אגוז גדול.

תל קנה נמצא בקרבת שפך נחל הדר לירקון ובו וסביבו שרידי יישוב מתקופות הברונזה, הברזל, הפרסית וההלניסטית.

תחנת פרוחיה נמצאת בירקון ממזרח לשפך נחל קנה לירקון, באתר היו טחנת קמח ובסמוך לו גשר ברזל, שני רק לגשר שרונה, שהעביר את דרך יפו-שכם מעל לירקון. התחנה הופעלה על ידי תושבי הכפר פרוחיה עבדיו למחצה של שייח' אבו כישכ ששלט באזור עד לקום המדינה.

## חשיבות אקולוגית
מי הגשמים העוברים בנחל מזינים את החלק המרכזי של הירקון ותורמים לטיהור האקולוגי שמתבצע על ידי שיטפונות החורף, בעתיד מתכננת עיריית הוד השרון להזרים בערוץ באופן קבוע שישמשו בית גידול לח לבעלי חיים וישפרו את איכות המים הזורמת בקטע המרכזי של הירקון.

קטע הנחל העובר בשכונת רמות השרון בין הרחובות דוכיפת וחוחית משמש כגן עירוני.

## מסלולי טיול
דרך עפר עוברת לאורך מרבית חלקו התחתון של הנחל ומצטלבת עם דרך עפר המסומנת בכחול המגיעה מאזור הוד השרון.

## קישורים חיצוניים

* מסלול טיול, באתר Inature
* 
* 

## הערות שוליים

הדר
קטגוריה:השרון: גאוגרפיה
קטגוריה:הוד השרון: גאוגרפיה
הדר
פנינה בת-צבי

**פנינה בת צבי** (נולדה בשם **פנינה ליפמן** ב-13 ביולי 1952) היא שדרנית רדיו ואשת תקשורת ישראלית.

## ביוגרפיה
בגיל 16 הייתה חברה בפאנל התוכנית "רדיו עשרה" בקול ישראל. בהמשך הגישה יחד עם שלמה ארצי את התוכנית "חמים וטעים" בגלי צה"ל. כמו כן, שימשה במאית בתוכנית "מבט שני" בערוץ הראשון, במאית כתבות תחקיר בתוכנית "עובדה" ומגישת התוכנית "פוקחים עין" בגלי צה"ל. מגישה מאז שנת 2000 את תוכנית הבוקר "הבוקר טוב" ב-רדיו 103FM בה היא מרכזת ידיעות חשובות עבור מאזיני ומאזינות התוכנית.

ב-1991 יצא לאור בהוצאת משרד הביטחון ספרה "חיילים, אנשים צעירים", שעוסק בשירות ביחידות קרביות מובחרות.

אם חד הורית לשני ילדים. משמשת מרצה לתקשורת במכללה למינהל. כיום מתגוררת ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים

* פנינה בת-צבי, באתר רדיו 103FM
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
עלילות טייני טון - כיף של חופשה

**עלילות טייני טון - כיף של חופשה** (באנגלית: **Tiny Toon Adventures: How I Spent My Vacation**) הוא סרט מונפש שהופץ למכירה ישירות בקלטות וידאו בשנת 1992. הסרט הופק על ידי האחים וורנר הנפשה ואמבלין אנטרטיינמנט, והוא מבוסס על סדרת הטלוויזיה המונפשת "עלילות טייני טון". הסרט מתאר את קורותיהם של דמויות הסדרה במהלך חופשת הקיץ. 

## עלילה
גיבורי הטייני טון מסיימים את הלוניברסיטה ויוצאים לחופשת הקיץ שלהם. באסטר ובאבי מנהלים קרב אקדחי מים אשר גרם להצפתו של "עמק אקמי". הארנבים, יחד עם ביירון הכלב, שטו מעבר לדרום ארצות הברית, שם הם ניסו להתחמק שהיצורים ששכנו שם ורצו לאכול אותם.

פלאקי דאק מצטרף לשמנתון החזיר ולמשפחתו לנסיעה ללונה פארק בשם "העולם השמח". הטיול היה ארוך וכאוב עבור פלאקי, אשר הוטרד מתחביבי המשפחה של שמנתון ואפילו כמעט נהרג על ידי רוצח פסיכופת שנסע בטרמפ במכונית.

בינתיים, מירה השתגעה כי היא איבדה את החתול שלה פרווני. כאשר היא ומשפחתה נסעו לשמורת טבע היא יצאה מהמכונית והטרידה את חיות השמורה. פיפי לה-פיום בזבזה את זמנה עם השחקן ג'וני פיו, אשר לא מעוניין בפיפי. תרנקול ושירלי דה-לון ראו את הסרט "בואשופוביה" בקולנוע וגם פיפי וג'וני הלכו לשם. בקולנוע תרנקול דיבר במשך כל הסרט והפריע לשירלי ולצופים ונזרק מהקולנוע על ידי משתתפי הסרט, כאשר בואשת ורודה מגיעה לקולנוע ג'וני נתן לה חתימה, בגלל זה פיפי נורא כעסה וזרקה את ג'וני מהקולנוע. מירה תפסה את ג'וני פיו וקראה לו "חתלתול".

אחרי שהבינו כי הלובי של האוניה הוא חדר מופעים, באסטר ובאבי ברחו בעזרתו של ביירון. הם נרדפו על ידי היצורים שרצו לאכול אותם, למרבה המזל הם ניצלו על ידי האופוסום הידידותי שבאסטר פגש במהלך המסע. באסטר, באבי, ביירון והאופוסום ברחו לעגלת המכרה ונופלים לחור השחור דרך וואקילנד ועד עמק אקמי.

הסרט מסתיים כאשר באסטר, באבי וכל כוכבי הסדרה מתכוננים לשנת לימודים חדשה בלוניברסיטת אקמי.

## פארודיות
בסרט ישנם פארודיות על סרטים שונים כמו: סופרמן ובת הים הקטנה. קריקטורות של סלבריטים כגון: אופרה וינפרי, ברברה וולטרס, ג'וני קרסון, ארסיניו הול, ג'יי לנו, שר, רוזאן בר, סילבסטר סטאלון וכו'. "העולם השמח" מבוסס על דיסניוורלד, והפרסומת בקולנוע מבוססת על הפרסומת "THX".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי לוני טונס
קטגוריה:עלילות טייני טון
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם באגס באני
קטגוריה:סרטים שמופיעים בהם וייל אי. קויוטי ורוד ראנר
קטגוריה:סרטים על ארנבים
קטגוריה:סרטים על ברווזים
קטגוריה:סרטים על חזירים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סרטים
הפעמון הגדול של בורדו

ממוזער|הפעמון הגדול של בורדו
**הפעמון הגדול של בורדו** (בצרפתית: **Grosse cloche de Bordeaux**) הוא מגדל פעמונים בעיר בורדו שבצרפת, שהיה בעבר חלק מבניין העירייה. המגדל היה לאחד האלמנטים המזוהים עם העיר, והוא מופיע בסמל העיר.

## היסטוריה
המגדל נבנה במאה ה-15 על הריסותיו של שער העיר סנט-אלואה שהוקם במאה ה-13. 

הפעמון שהוצב בו שימש את פרנסי העיר שצלצלו בו כדי להודיע על תחילת הקציר, אך גם כדי להתריע מפני שרפות. הוא התחבב כל כך על תושבי העיר, עד כי לאחר שהתקוממו נגד המלך אנרי השני ב-1548, הדרך בה בחר להענישם הייתה ליטול את הפעמון. הפעמון הוחזר רק ב-1561.

ב-1567 נוסף שעון מעל לשער שבתחתית המגדל. הוא הוחלף בשעון חדש ב-1759, הניצב בו גם כיום.

בשל משקלו הכבד של הפעמון, והחשש שתנודות רבות מדי עלולות להביא לקריסתו, כיום מצלצלים בו רק באירועים מיוחדים. מדי שנה מצלצלים בו ב-11 בנובמבר, בשעה 11:00 בבוקר, לציון המועד בו הסתיימה מלחמת העולם הראשונה. בנוסף, צלצלו בפעמון יום הניצחון במלחמת העולם השנייה, ב-8 במאי 1945 ובעת ביקורו בעיר של שארל דה גול ב-10 באפריל 1961.

## מבנה
המגדל כולל שני צריחים מעוגלים המתנשאים לגובה של 40 מטרים, המחוברים ביניהם בצריח מרכזי שבראשו אריה. מזהב. בתחילה כלל המבנה ארבעה צריחים, אך רק שניים מהם נותרו. בסמל העיר בורדו מופיעים כל ארבעת הצריחים. הפעמון הנוכחי הותקן ב-1775. גובהו והיקפו 2 מטרים, ומשקלו 7,800 ק"ג. הוא ניצב מעל מרפסת ובה מעקה ברזל מעוטר, ומעליו שני גרגוילים. 

## קישורים חיצוניים

* סרטון אודות הפעמון הגדול של בורדו 

קטגוריה:פעמונים
קטגוריה:מגדלי פעמונים
קטגוריה:בורדו: מבנים
גבירגסייגר

[220px|ממוזער|[ברגמיצה|בֶּרגמִיצֶה (Bergmütze), "כומתת ההרים" האפורה של חיילי 'הגבירגסייגר' ועליה סמל האדלווייס.]]
**גבירגסייגר** (בגרמנית: **Gebirgsjäger**; הלחם של המילים Gebirge, "הרים", ו-Jäger, "צייד") הם חיילים המאומנים בלוחמה הררית בהיסטוריה המודרנית של גרמניה ואוסטריה.

חיילי הגבירגסייגר מזוהים עם מסורות וסמלים שונים, בהם סמל האדלווייס (פרח הגדל בחלקים הגבוהים של הרי האלפים), כובע ה"ברגמיצה", ומדים ונעליים מיוחדות. בצבא הגרמני יחידות הגבירסייגר, לצד יחידות הפאלשירמייגר, נחשבות ליחידות עילית, והשירות בהן יוקרתי במיוחד.

## היסטוריה
[270px|ממוזער|חיילי 'גבירסייגר' [וורמאכט|גרמנים בהרי הקווקז, 1942.]] 
[270px|ממוזער|חיילים אוסטרים מדיוויזיית גבירסייגר השנייה, [1940.]]
מקורן של יחידות הגבירגסייגר בשלושה רגימנטים של לוחמה הררית בצבא האוסטרו-הונגרי שהוקמו בשנת 1870 ונקראו "קייזרשיצן" (Kaiserschützen). בתוך רגימנטים אלו, שאורגנו בדומה ללוחמי האלפיני האיטלקיים, היו חטיבות הלנדסשיצן (Landesschützen), שאומנו כיחידות רגליות ללוחמה הררית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגבשה הזהות הייחודית של חיילי הגבירסייגר כאשר יחידות 'קורפוס האלפים' (Alpenkorps) של הצבא הגרמני נלחמו לצד יחידות הלנדסשיצן האוסטריות בקרבות נגד הצבא האיטלקי בהרי האלפים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו בגרמניה הנאצית יחידות הרריות רבות לשירות בעיקר בהרי הקווקז, בגבול הצפוני בסקנדינביה, ובאלפים. אלה הוקמו גם במסגרת הוורמאכט והוואפן אס אס בעיקר כדיוויזיות הרריות של יחידות גבירגסייגר.

## יחידות גבירגסייגר כיום
היחידות ההרריות בצבא המודרני הגרמני (הבונדסוור) מרוכזות לכדי 'חטיבת הגבירסייגר ה-23' (Gebirgsjägerbrigade 23), זאת לצד מתקני אימונים ויחידות סיוע הרריות.

היחידות ההרריות בצבא המודרני של אוסטריה מרוכזות ב-'חטיבת הייגר השישית' (6th Jägerbrigade) היושבת באינסברוק, מערב אוסטריה. חטיבה זו מחולקת לשלושה גדודים; הגדוד ה-23, הגדוד ה-24 והגדוד ה-26. המסורות השונות המזוהות עם חיילי הגבירסייגר הגרמנים שותפים גם לאלו האוסטרים, כמו סמל האדלווייס, הכובע הייחודי ואף מוזיקת הצעידה בטקסים.

## בתרבות
* הסרט הגרמני "Nordwand" (הצד הצפוני) משנת 2008 מתאר זוג מטפסי הרים המנסים לכבוש את הדופן הצפוני של הר האייגר, באלפים. שני המטפסים משרתים כגבירסייגרים בחטיבה האלפינית של הוורמאכט בתקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
* במיני סדרה אחים לנשק משנת 2001, ישנו אזכור לפרח האדלווייס (סמל הגבירגסייגר) אשר נענד על ידי חיילי פאלשירמייגר גרמנים. הפרח מתואר כסימן לגבורה, שכן חייל העונד אותו טיפס כביכול לקו הגובה בו הוא צומח.

## ראו גם
* יגר - חיל רגלים קל שעל בסיס שמו נקראו הגבירגסייגר
* פאלשירמייגר - כוחות הצנחנים הגרמניים
* שאסור אלפאן - יחידות צרפתיות מקבילות
* אלפיני- יחידות איטלקיות מקבילות

## קישורים חיצוניים

* אתר אודות לוחמי ההרים הגרמנים.
* דו"ח שנכתב בשנת 1944 לגבי יכולות הלחימה ההרריות של גרמניה הנאצית.

קטגוריה:גרמניה: צבא וביטחון
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יחידות הרריות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחידות הרריות
היה שם ארמון

**היה שם ארמון** הוא ספר ילדים ישראלי שנכתב על ידי אריאלה קלוריה-פרידמן, ויצא לאור בשנת תשע"א (2011) על ידי הוצאה לאור "גוונים", בסיוע המכון הפולני בישראל, ואויר על ידי מריה גיבנר.

הספר משמש ככלי עזר לאנשי הוראה והורים ומותאם לחשיפה ראשונה של ילדים ונוער לנושא השואה.

המחברת ואמה חנה, אשר קורותיה מפורטים בספר, עורכות מפגשי "סופר-עדות" בבתי ספר ברחבי הארץ ומספרות על שנותיה של חנה בתקופת השואה.
המפגש מותאם לתלמידי תיכון העומדים לפני המסע לפולין.
"היה שם ארמון" משמש סטודנטים במוסדות להוראת השואה המבקשים להנגיש את נושא "הנידוי וההשפלה" או "אז איך להסביר לילד?".

## ראו גם
* תערוכת "לאסוף את השברים" ביד-ושם אודות משפחתה של גיבורת הספר, חנה.

## קישורים חיצוניים
* היה שם ארמון, באתר גוגל-ספרים.
* היה שם ארמון , קטלוג הוצאה לאור גוונים.

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:ספרי הוצאת גוונים
רגל חפירות

**רגל חפירות** (באנגלית: trench foot) היא כינוי לבעיה רפואית שהייתה נפוצה במלחמת החפירות, אשר היוותה את עיקרה, מבחינת משך הזמן, של החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הגורמים לה הם חשיפת הרגליים לקור ולרטיבות מתמשכים, יחד עם תנאים היגייניים ירודים.

## גורמים ומאפיינים
להבדיל מכוויית קור, תופעת 'רגל חפירות' עלולה להיגרם גם במצבים שאינם מתאפיינים בקור עז. הבעיה עשויה להתפתח בטמפרטורות הנמוכות מ-16 מעלות, אם החשיפה לתנאים אלה ממושכת דיה: 13 שעות ויותר. אם כי התהליך אינו מובן במלואו, נראה כי הזעת יתר תורמת אף היא להתפתחות התופעה. מאפייני 'רגל חפירות' הם חוסר תחושה באיבר, המלווה באדמומית או אף בהכחלה, כתוצאה מהפחתה באספקת הדם אליו. בהמשך האיבר מדיף ריח של ריקבון כתוצאה מתחילתו של תהליך נקרוזה. עם החמרת המצב, הרגל מתנפחת, לעיתים קרובות נוצרות עליה שלפוחיות והיא מתכסה בפצעים פתוחים. אלה מצידם עלולים לגרום לזיהום פטרייתי. הזנחת הרגל עלולה לגרום לנמק, המחייב כריתת האיבר. לעומת זאת, טיפול כהלכה מביא לרוב להחלמה מלאה, אם כי חזרת התחושה לרגל מלווה בכאבים. אדם שלקה ב'רגל חפירות' בעבר הופך לפגיע יותר לבעיה זו בעתיד.

## מניעה
ניתן למנוע את התפתחות התופעה על ידי מניעת חשיפה ממושכת של הרגל לקור ולרטיבות, לדוגמה: הקפדה על הסרת הנעליים והגרביים לפני השינה, על מנת שהרגליים יתייבשו. במלחמת העולם הראשונה "רגל חפירות" הייתה לבעיה נפוצה. בדיקת החיילים, בין אם על ידי הקצינים, בין אם חלוקת החיילים לזוגות בהם שני בני הזוג בודקים זה את זה, תרמה רבות להפחתתה.

## רקע היסטורי
"רגל חפירות" תוארה לראשונה על ידי דומיניק ז'אן לארה בעת נסיגת צבא נפוליאון מרוסיה ב-1812. הבעיה הייתה נפוצה במיוחד בחורפים של מלחמת החפירות בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, עת קיבלה את כינויה, ושבה והופיעה במלחמת העולם השנייה, מלחמת וייטנאם ומלחמת פוקלנד. מקרים דומים הופיעו גם אצל אזרחים אשר שהו בתנאי קור ורטיבות ממושכים.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תוצאות גורמים חיצוניים
קטגוריה:בעיות רפואיות בכף הרגל
המכון הלאומי לחקר הגנום האנושי

[שמאל|ממוזער|240px|[לוגו|סמליל המכון הלאומי לחקר גנום האדם]]** המכון הלאומי לחקר גנום האדם** (באנגלית: **National Human Genome Research Institute**, בראשי תיבות: **NHGRI**), עוסק בחקר גנום האדם, ונמנה עם המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית. המכון ממוקם בעיר בת'סדה שבמרילנד, ארצות הברית.

## היסטוריה
המכון הוקם בשנת 1989 בשם **המרכז הלאומי לחקר גנום האדם** (באנגלית: National Center for Human Genome Research ,NCHGR),
ותפקידו היה להוציא אל הפועל את פרויקט גנום האדם מטעם המכונים הלאומיים לבריאות.
המרכז החל בפענוח גנום האדם בשנת 1990 בשיתוף עם מחלקת האנרגיה של ארצות הברית.
בשנת 1993 הרחיב המרכז את פעולתו בקמפוס שבמרילנד, תוך כוונה ליישם טכנולוגיות גנומיות במחקר של מחלות שונות.
מאוחר יותר, בשנת 1996, השתתף המרכז יחד עם עוד שבעה מכונים ומרכזים אחרים בהקמת המרכז לחקר מחלות תורשתיות (Center for Inherited Disease Research ,CIDR), אשר שם לו למטרה לחקור את הרכיב הגנטי של מחלות ולקויות מורכבות.

בהחלטה של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית משנת 1997, הוכרז המרכז באופן רשמי כמכון, וכיום הוא מהווה אחד מתוך עשרים ושבעה המכונים של המכונים הלאומיים לבריאות.

מאז שהושלם פרויקט גנום האדם, בשנת 2003, מאפשר המכון גישה מלאה וחופשית למאגר המידע המכיל את רצף הגנום, ולדבר חשיבות מכרעת בהתפתחות המחקר הביולוגי ברחבי העולם בכלל, והמחקר הביו-רפואי, בפרט.

## מטרות המכון כיום
בשנת 2011 פרסם המכון תוכנית אסטרטגית רב-שנתית

שעיקריה הם:
#הבנת המבנה של גנומים.
#הבנת הביולוגיה של גנומים.
#הבנת הביולוגיה של מחלות.
#קידום מדע הרפואה.
#שיפור יעילות הטיפול הרפואי.

עיקרי התוכנית מהווים נדבכים המתבססים האחד על קודמו, תוך עשיית שימוש בידע הנצבר וזה שיצבר
בתחומים השונים במהלך השנים. השגת מטרות הללו מבוצעת על ידי קיום ומימון מחקרים מדעיים בתחומים אלו.

כמו כן, מקדיש המכון 5% מתקציבו השנתי לבחינה ומחקר של השלכות אתיות, חוקיות וחברתיות הנובעות מהמחקר הגנומי.
מחקרים אלו מבוצעים כחלק מתוכנית, אשר יצאה לדרכה בשנת 2004, ובמסגרתה הוקמו מספר מרכזי מצוינות, במוסדות אקדמיים
שונים בארצות הברית.

## ראו גם
* המכונים הלאומיים לבריאות
* פרויקט גנום האדם
* גנומיקה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
המכונים הלאומיים לבריאות
קטגוריה:מכוני מחקר רפואי
קטגוריה:מרילנד
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:גנומיקה
חיים האוזמן

**חיים (פרד) האוזמן **(1921–2006) היה מאייר ופרסומאי.

## ביוגרפיה
נולד בשם פריץ זיגמונד האוזמן בבינגן על הריין בגרמניה, עלה לארץ ישראל טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה והתחנך בכפר הנוער בן שמן. הוא בחר לעברת את שמו ל"חיים" על שם חיים ארלוזורוב . עם תום לימודיו החל לעבוד כמאייר. ככל הנראה עבודתו הראשונה הייתה איור הספר "אנטומיה ומורפולוגיה של הצמח" מאת ד"ר זכריהו גוטליב, שהיה מורה בבן שמן.
ב-1941 התגייס לצבא הבריטי שם שירת בפלוגת ההובלה 462 וניצל מטביעת האוניה ארינפורה. האוזמן זכה במדליית ההתנהגות המצוינת (DCM) שהיא האות הגבוה ביותר שזכה בו חייל מתנדב מארץ ישראל. במהלך שירותו אייר הגדה של פסח שהוצאה לטובת החיילים היהודים ששירתו בצבא הבריטי על אדמת איטליה. כשהשתחרר ב-1946 היה למאייר ומעצב ראשי של הוצאת הקיבוץ המאוחד (בין היתר עיצב את עטיפת ספרו של ניקולאי אוסטרובסקי "כיצד נתחשלה הפלדה"). במהלך שנה זו הוא אייר את סיפרה של פניה ברגשטין "ויהי ערב" (עיבוד מחורז לסיפור על פי אנדרסן)". נתברר כי הציורים היו למורת רוחה של המשוררת שהעדיפה את ידידתה המאיירת אילזה קנטור. יש שביקרו את איוריו ב'אי התאמה' לרוח הקיבוץ של אותם הימים ותוארו כגלותיים ואף כבעלי חזות שאינה יהודית.

שנה טרם קום המדינה היגר האוזמן לארצות הברית, שם למד ציור וגרפיקה והיה לגרפיקאי מצליח בתעשיית הפרסום והשיווק תחת השם פרד האוזמן. בתחילה הוא עבד כשוליה במשרד פרסום ואחרי זמן קצר עבר לעבוד בשביל חנות הכלבו המפורסמת "מייסיס". הוא עיצב פוסטרים לכמה סרטים ידועים בהם דוקטור ז'יוואגו ופרפר.

באמצע שנות השישים הציג האוזמן שתי תערוכות יחיד תחת השם "הדפוס האנושי" והוציא שני קטלוגים. היה פעיל בארגונים אנטי מלחמתיים ובמאבק לזכויות בעלי חיים.

לקראת סוף חייו בחר לאייר ספר לימוד ספרדית גדול ממדים שנכתב על ידי ז'ניה זקס דה סילבה.

האוזמן נפטר בגיל 85 בניו יורק בשנת 2006.

זהותו של מאייר "ויהי ערב" הייתה במשך שנים רבות תעלומה. זו הייתה עבודתו היחידה המוכרת של מאייר ששהה בישראל תקופה קצרה וינק בעיקר ממקורות השראה זרים. מחקר מקיף שערכה חוקרת ספרות הילדים הקיבוצית עינת אמיתי בשנים 2010–2011 חיבר את פרטי המידע השונים וזיהה בין הגרפיקאי והפרסומאי האמריקאי למאייר העלום של "ויהי ערב". בהמשך למחקרה של אמיתי היא איתרה ויצרה קשר עם בנו אריק יוסטון. הבן שהתרשם מהמחקר המעמיק פתח בעצמו במחקר אודות חיי אביו. המחקר התמקד בחלקו של האוזמן בלחימה בצבא הבריטי. את עבודתו סיכם בספר שהוציא בשם The Lost Artist. הספר מתמקד במדליה שהוענקה לו, ונגנבה במרמה ובמאבק להשיבה שלא צלח. בעלילת משנה משולבת בסיפור דמות אשה מישראל שמנסה להתחקות אחר המאייר הנעלם של ספר הילדות האהוב עליה.

## קישורים חיצוניים
* ציון לשבח (Distinguished Conduct Medal) שהוענק ב-1944 ל-Hausmann,Fritz Sigmund
* מאמרים על חיים האוזמן, יומן מסע לחקר 100 שנות תרבות לילדים בקיבוצים
* עינת אמיתי, חיים האוזמן (1921-2006)
* עינת אמיתי, פגישה מצולמת עם חיים האוזמן
* עינת אמיתי, עוד קצת על חיים האוזמן
* 
*דף הספר The Lost Artist באתר אמזון
*דף זיכרון באתר בעיר סטמפורד שבה התגורר
* 

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מהגרים מארץ-ישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
נפת צאלנג'יחה

**נפת צָאלֶנגִ'יחָה** (בגאורגית: **წალენჯიხის მუნიციპალიტეტი**, מילולית: צָאלֶנגִ'יחִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת מסטיה, ממזרח ודרום-מזרח בנפת צ'חורוצקו, מדרום-מערב בנפת זוגדידי וממערב בנפת גאלי שבאבחזיה.

הנפה מאוכלסת ב-26,158 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 40.4 איש לקמ"ר. בנפה שתי ערים: צאלנג'יחה, המהווה המרכז המנהלתי של הנפה וג'ווארי. כמו כן ישנן 11 תמי.

בנפה זורמים הנהרות: אנגורי וצ'אניסצקאלי.

בנפה תחנת טלוויזיה מקומית בשם ג'יחה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית
האונה העורפית

**האונה העורפית** או **האונה האוקסיפיטלית** (TA: Lobus occipitalis) היא אזור בקליפת המוח, הממוקם בצדו האחורי של הראש. אזור זה הוא מרכז העיבוד החזותי במוח של יונקים, והוא מכסה את מרבית שטחה של קליפת הראייה.

## אנטומיה
האונה העורפית ממוקמת באחורי הגולגולת, מתחת לעצם העורף שממנה נגזר שמה.

זוהי אחת מארבע אונות שמרכיבות את הניאוקורטקס - החלק החיצוני של קליפת המוח, שהוא גם החלק החדש יותר במוח מבחינה אבולוציונית.

בחלקה הפנימי, חריץ בשם מענית הפריש חוצה את האונה העורפית לאורכה ומחלק אותה לאזור עליון ותחתון. את האזור הסמוך לחריץ ניתן לזהות בעזרת "הפס של ג'נארי" (Stria of Gennari), שהוא פס לבן של אקסונים עטופים במיאלין. בשל כך, אזור זה מכונה לעיתים "הקליפה המפוספסת" (Striate Cortex).

אונה זו מקבלת את אספקת הדם שלה בעיקר מהענף הדורבני שבעורק המוח האחורי.

## תפקוד

האונה העורפית מטפלת בחלק ניכר של עיבוד המידע החושי שמגיע ממערכת הראייה.

מרכז העיבוד החזותי העיקרי במוח האדם ממוקם על פני הקליפה המפוספסת, בחלקה הפנימי של האונה העורפית (אזור ברודמן 17). אזור זה מכונה V1 (באנגלית Visual one), ובו מתבצע עיבוד בסיסי יחסית של הקלט הראייתי.

בהמשך, המידע מועבר לאזורי הראייה המשניים בקליפת הראייה (V2, V3 וכו'), שבהם מתבצע עיבוד מתקדם יותר של הגירוי החזותי. כל אזור שכזה מתמחה במאפיינים מסוימים של הגירוי (ניגודיות צבעים, תפיסת תנועה, זיהוי עצמים וכו').

## ראו גם
* מערכת הראייה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קליפת המוח
קטגוריה:ראש-צוואר
אחונאי כהנא בן פפא גאון

רב **אחונאי בן פפא הכהן** - היה הגאון ה-12 בשלשלת הגאונים אשר כיהנו בישיבת סורא שבבבל.

לפי שינויי הגרסאות של אגרת רב שרירא גאון, יש סוברים ששמו הוא יהודאי בן אחונאי בן הונא ואביו הוא רב אחונאי בן הונא, ששימש אחריו בגאונות ישיבת סורא.

## תיארוך
רב אחונאי הכהן שימש כגאון למשך שמונה שנים משנת ד'תקכ"א עד שנת ד'תקכ"ט (761-769).

## ראו גם
* ספר ההיסטוריה בישראל, הרב א. כהנא דף ק"ח
* אגרת רש"ג דף ריס מהדורת רב משה וויינשטאק
* סדר הדורות שנת דתקי"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוני סורא
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-8
To Our Children's Children's Children

**To Our Children's Children's Children** (לילדי, ילדי, ילדינו) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, המודי בלוז. האלבום יצא לראשונה ב-1969, וזהו האלבום הראשון של הלהקה שיצא תחת חברת התקליטים, Threshold Records שהלהקה ייסדה. שם חברת התקליטים קרוי על שמו של האלבום הקודם של הלהקה, On the Threshold of a Dream.

האלבום הושפע ממשימתה של אפולו 11, וכל השירים עוסקים בנושאים שיגור לחלל וילדים, עם צליל מינורי וטונאלי תחת השפעות פסיכדליות.

זהו האלבום הרביעי ברשימת שבעת האלבומים המופתיים של הלהקה שיצאו בין השנים 1967–1972 בקריירה שלהם. כשהסינגל של הלהקה Watching and Waiting הפך לכישלון מסחרי, *To Our Children's Children's Children* הפך להצלחה גדולה כשהגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום ה-14 במצעד האמריקאי. הלהקה גילתה שרוב שירי האלבום היו בלתי אפשריים לביצוע בהופעות בשל שימוש גדול בתזמורים והרבה אוברדאבינג. כתוצאה מכך, האלבום הבא של הלהקה A Question of Balance, התאפיין יותר בצלילים "רוקיים" והתמקד יותר בכלים החשמליים מאשר התזמורתיים. אך לאחר *Question*, האלבום אחריו Every Good Boy Deserves Favour סימן את החזרה של הלהקה אל הצליל התזמורתי שלה.

ב-2006, האלבום יצא שוב בגרסת רימסטר של SACD כאלבום כפול.

ב-2008, האלבום עבר רימסטר שוב אך רק עם דיסק אחד ובו רצועות בונוס.

השיר "Out and In" נכתב במקור על ידי קלידן הלהקה מייק פינדר והבסיסט שלה ג'ון לודג', שיתוף הפעולה היחיד של השניים בהיסטוריה של הלהקה. אך בגרסת הדיסק לאלבום בשנת 1997, לודג' נשמט מהקרדיט על השיר.

## רשימת רצועות
#"Higher and Higher" (גריים אדג') - 4:07
#"Eyes of a Child I" (ג'ון לודג') - 3:24
#"Floating" (ריי תומאס) - 3:02
#"Eyes of a Child II" (לודג') - 1:20
#"I Never Thought I'd Live to be a Hundred" (ג'סטין הייווארד) - 1:06
#"Beyond" (אדג') - 2:59
#"Out and In" (מייק פינדר, לודג') - 3:50
#"Gypsy (Of a Strange and Distant Time)" (הייווארד) - 3:33
#"Eternity Road" (תומאס) - 4:19
#"Candle of Life" (לודג') - 4:15
#"Sun Is Still Shining" (פינדר) - 3:40
#"I Never Thought I'd Live to be a Million (היווארד) - 0:34
#"Watching and Waiting" (הייווארד, תומאס) - 4:16

## ביצוע
*ג'סטין הייווארד - זמר, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, סיטאר
*ג'ון לודג' - גיטרת בס, זמר
*ריי תומאס - זמר, חליל צד, תוף מרים
*גריים אדג' - תופים, כלי הקשה
*מייק פינדר - זמר, מלוטרון, פסנתר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קונספט
הורסט בוכהולץ

[250px|ממוזער|שמאל|הורסט בוכהולץ ולסלי קארון בסרט "פאני" (1961), עטיפת "[עולם הקולנוע"]]
**הורסְט ורנר בוכהולץ** (בגרמנית: **Horst Werner Buchholz**; 4 בדצמבר 1933 – 3 במרץ 2003) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני.

## ביוגרפיה וקריירה
הוא נולד בברלין לאם ממוצא דני שנישאה בשנית ב-1938 לסנדלר הוגו בוכהולץ. במלחמת העולם השנייה פונה לשלזיה ואחר כך לצ'כוסלובקיה. הוא חזר לברלין המזרחית ובגיל צעיר עבר לברלין המערבית והחל להופיע בתפקידים קטנים בתיאטרון ובתפקידי דיבוב לסרטים.

משנת 1952 החל להופיע בסרטים גרמניים ועד מהרה התפרסם בגרמניה וכונה שם "ג'יימס דין הגרמני". הוא הופיע בשני סרטים עם רומי שניידר, שאיתה ניהל מערכת יחסים קצרה.

ב-1958 הופיע בסרט "התחייה" (Auferstehung) לפי ספרו של טולסטוי, ביחד עם אשתו, השחקנית הצרפתייה מרים ברו.

הוא שאף לפרוץ את המסגרת של שחקן גרמני. הזדמנות כזאת נקרתה בדרכו ב-1959 כאשר כיכב בתפקיד ראשי בסרט "עד ראייה" (Tiger Bay), לצדם של היילי מילס ואביה, השחקן ג'ון מילס. הצלחת הסרט הקנתה לו תפקידים ראשיים במספר סרטים שהעלו אותו לדרג כוכב-על באירופה ובארצות הברית, בהם "שבעת המופלאים" (1960) בתפקיד צ'יקו - צעיר המופלאים, "אחת, שתיים, שלוש" (1961), לצדו של ג'יימס קאגני ובבימויו של בילי ווילדר, "פאני" (1961), לפי הטרילוגיה של מרסל פניול, לצדם של לסלי קארון ומוריס שבלייה, "תשע שעות לראמה" (1963), בתפקיד הראשי של המתנקש בגנדי.

בשנות ה-70 חלה ירידה בפופולריות שלו. הוא הופיע בסרטים חשובים פחות, והתרכז בתפקידים בטלוויזיה. ב-1983 הופיע בסרטו של מנחם גולן **סהרה**, לצדה של ברוק שילדס. ב-1988 הופיע בתפקיד ראשי בסרטו של אלכסנדר רמתי **והכינורות חדלו לנגן**. ב-1997 הופיע בתפקיד קטן של רופא נאצי בסרטו של רוברטו בניני "החיים יפים".

## חיים אישיים
אף שלא נהג לשתף הרבה מחייו הפרטיים, בראיון משנת 2000 עבור המגזין הגרמני "Bunte" יצא מהארון וסיפר כי הוא ביסקסואל. בראיון אמר, "כן, אני אוהב גברים. בסופו של דבר, אני ביסקסואל. ...תמיד נהגתי לחיות את חיי בדרך בה רציתי". הוא הסביר כי לו ולאשתו מזה 42 שנה היה הסדר מתמשך לפיו מרכז חייה היה בפריז ואילו מרכז חייו היה בברלין, העיר אותה אהב. בנו, כריסטופר בוכהולץ, שחקן אף הוא, שהפיק בשנת 2005 סרט דוקומנטרי אודות הורסט בוכהולץ בשם "אבא שלי", הודה באופן פומבי בנטייתו המינית של אביו. 

הוא נפטר באופן פתאומי בגיל 69 מדלקת ריאות בה לקה לאחר שעבר ניתוח לתיקון שבר בצוואר הירך. הוא נקבר בברלין, בבית הקברות הרשטראסה (Friedhof Heerstraße).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בברלין
קטגוריה:ביסקסואלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1933
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2003
הרציף המערבי

**הרציף המערבי** (בצרפתית: **Quai ouest**) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. 

## אודות המחזה
"הרציף המערבי" נכתב לפי הזמנת ה"קומדי פרנסז" ב-1985. 

המחזה הועלה לראשונה ב- Théâtre Nanterre-Amandiersבין ה-24 באפריל 1986 ל-29 ביוני 1986 בבימויו של פטריק שרו. שיחקו בו בין השאר מריה קזרס, ז'אן מארק טיבו, ז'אן פול רוסיון, קתרין ייגל ואיזק דה בנקולה.

## תקציר העלילה
המחזה מתרחש בהאנגר שיצא מכלל שימוש בנמל הישן, שבינו לבין מרכז-העיר חוצץ נהר, ברובע נטוש של עיר נמל מערבית גדולה.

מוריס קוך בן הששים נוסע להאנגר במכוניתו ביחד עם אשתו מוניק פונס בת הארבעים ושתיים. מוריס עוזב את אשתו לבדה באוטו, אומר לה לחזור לביתה ויוצא לכיוון הנהר, במטרה לשים קיץ לחייו, ואומר שהוא יחזור מאוחר יותר הבייתה.  הסיבה לכך היא שהוא ניהל פיקדון כספי של נזירות והכסף נעלם מבלי שהוא יודע להיכן, מה שמטיל כתם על שמו הטוב ומבייש אותו. 

בהגיעו לשם הוא פוגש את שארל בן העשרים ושמונה ואת עבאד שחור העור בן השלושים. מוריס מנסה לשכנע את שארל ועבאד, חברים ומהגרים שעובדים ביחד, שיעזרו לו להתאבד. מוניק נשארת במקום כי היא חוששת לבעלה, שאינו יודע להסתדר לבדו. להאנגר מגיעים אנשים נוספים הגרים ברובע: קלייר, בת הארבע עשרה אחותו של שארל; פאק בן העשרים ושתיים שמעוניין להשכיב את קלייר; ססיל, בת הששים אמם של שארל וקלייר, שמנסה לנצל את האנשים האמידים שנקרו בדרכה לתועלתה; רודולף בן החמישים ושמונה, אביהם של שארל וקלייר ובעלה של ססיל, שמאז המלחמה חרב עליו עולמו והוא בקושי מתפקד.

## הרציף המערבי בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי
**[[תיאטרון באר שבע]] – [[הצגת בכורה]]: 28 ביולי  1996**
* יוצרים: מתרגם – דורון תבורי, במאי – גדי רול, מעצב תפאורה - איתן לוי, מעצבת תלבושות - ברברה הניצקה, מלחין - אלדד לידור, מעצב תאורה - ז'אן לוק שאנונה.
* שחקנים: חנה מרון, אלון אבוטבול, ח'ליפה נאטור, גדליה בסר, לאורה ריבלין, לונה יקר, שבתאי קונורטי, דורון תבורי – עבאד.

**[[בית צבי]] - [[הצגת בכורה]]: 4 בפברואר 2018**

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של ברנאר-מארי קולטס

קטגוריה:מחזות ברנאר-מארי קולטס
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
Barbra Live

**ברברה Live** (ברברה בהופעה חיה) הוא סיבוב ההופעות השישי של האמנית האמריקאית ברברה סטרייסנד. סיבוב ההופעות התקיים בצפון אמריקה ובאירופה, והוא הסיבוב הראשון של סטרייסנד מאז 2006. ברברה Live היה סיבוב ההופעות במקום ה-22 בעולם מבחינת מכירות ב-2012, הניב רווחים של 40.7$ מיליון דולר, ונמכרו 154,287 כרטיסים.

באפריל 2013 הוכרז רשמית כי סטרייסנד תמשיך את הסיבוב לאירופה במהלך קיץ 2013.

## רקע
תוכנן בתחילה כ-2 הופעות תוך כדי פתיחת ברקליס סנטר החדש בברוקלין, והוצג כמופע חזרה הביתה של ברברה, מאחר שהיא מעולם לא הופיעה בברוקלין. כל הכרטיסים נמכרו במהירות, ולא נוספו תאריכים נוספים. ב-9 באוגוסט 2012 הוכרז רשמית כי ברברה תמשיך את סדרת ההופעות שמתחילה בפילדלפיה ב-8 באוקטובר 2012. ב-14 בספטמבר נוספו 3 תאריכים באמריקה. אחד מהתאריכים הוא עבור ההוליווד בול המפורסם, בו הופיעה ברברה בעבר בסיבוב ההופעות שלה ב-1967, "ערב עם ברברה סטרייסנד", ושברה בזמנו את שיא כמות הקהל, כשהגיעו 17,256 מאזינים.

## תאריכי הופעות

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2012
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2013
סלומוניקו

**סלומוניקו** הוא סרט קולנוע דרמטי-קומי מז'אנר סרטי הבורקס בכיכובו של ראובן בר יותם. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1972, זכה להצלחה קופתית גדולה ומכר 690,000 כרטיסים בבתי-הקולנוע בישראל. סרט ההמשך בשם "יהיה טוב סלומוניקו", מכר 549,000 כרטיסים. במאי הסרט הוא אלפרד שטיינהרדט.

## עלילה
סלומון (סלומוניקו) קרקסטיקה הוא עובד הנמל. קשה יום, אך אוהב את החיים, שלא מוכן מוותר על זהותו הסלוניקאית ועל ביתו שבנה במו ידיו בשכונת פלורנטין, וחי באושר עם אשתו וילדיו, וכן עם שכניו, כשרובם אינם בעלי ההווי היווני. רבים מחבריו ושכניו הוותיקים עוברים לשכונות חדשות הנבנות בצפון תל אביב, וחלומו של סלומוניקו לעבור גם הוא ולעזוב את השכונה הישנה. כאשר עובר סלומוניקו לבית חדש במטרה לתת לילדיו חינוך טוב יותר וחיים נוחים בצפון תל אביב הוא מבין שהוא לא בדיוק רצוי בשכונה החדשה, בעוד בתו נכנסת להיריון לא רצוי, המוביל את עלילת הסרט לדרמה מרגשת ונוגעת ללב.

## שחקנים

## השפעות
בסדרת ההומור הסאטירית, "הרצועה", מופיעה דמות המבוססת על דמותו של סלומוניקו, וידועה בשם **קפטן סלומוניקו ה-3**, איל ספנות ישראלי ששט בירקון (בגילומו של יובל סמו).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטים בלאדינו
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:פלורנטין
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1972
קטגוריה:סרטי אלפרד שטיינהרדט
המוזיאון הפתוח של הולנד

**המוזיאון הפתוח של הולנד** (בהולנדית: Nederlands Openluchtmuseum) הוא מוזיאון פתוח ופארק בקרבת ארנהם, במחוז חלדרלנד בהולנד. זהו מוזיאון לאומי, שנועד לשמר את המסורת התרבותית ואת חיי היום-יום של העם ההולנדי. המוזיאון מציג בתים, חוות ומפעלים מאזורים שונים של הולנד, כפי שהתקיימו במאות הקודמות.

## היסטוריה
המוזיאון הפתוח נוסד ב-1912 על בסיס אחוזת ואטרברך. ב-1918 נפתח לציבור.

ב-1987 עמד המוזיאון בסכנת סגירה. בזכות תמיכת הציבור, החל מ-1991 "קרן המוזיאון הפתוח של הולנד" היא האחראית על תחזוקתו המתמשכת של המוזיאון, בעוד נכסי המוזיאון שייכים למדינה. הממשלה מסבסדת את המוזיאון.

ב-2005 הוכתר בתואר "המוזיאון האירופאי של השנה".

## תכנים
המוזיאון פרוש על שטחים נרחבים, בשטחו ישנם אגמים, תעלות, מפלי מים, חוות, כנסיות, טחנות רוח, בתי מלאכה וחנויות וכן בתי מגורים מטיפוסים שונים. המבנים הובאו מאזורי המדינה השונים ונועדו להציג את מגוון המורשת ההולנדית. 

במוזיאון נערכות הדגמות של עיסוקים שונים, באופן בו נעשו בעבר, ביניהם כביסה, מבשלת בירה, טווית פשתן. מוצרים המיוצרים בהדגמות אלו נמכרים בחנות המזכרות של המוזיאון.

במוזיאון פעיל קו חשמליות עתיקות מאמסטרדם, ארנהם, רוטרדם והאג.

בין אוספי המוזיאון - תלבושות מסורתיות, צעצועים ותכשיטים.

## גלריה

Nederlands Openluchtmuseum854.JPG|
Arnhem - Nederlands Openluchtmuseum - Weidemolen I in de herfst.jpg|
Blauwetram arnhem1.JPG|
Bakfiets openluchtmuseum.jpg|
Kaas op planken.jpg|
Verpleging Groene Kruis NederlandsOpenluchtmuseum.JPG|
Openma04.JPG|


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הולנד
קטגוריה:הולנד: מוזיאונים
קטגוריה:ארנהם
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
וילהלם מונקה

**וילהלם מונקה** (בגרמנית: **Wilhelm Mohnke**; 15 במרץ 1911 – 6 באוגוסט 2001) היה קצין בוואפן אס אס במהלך מלחמת העולם השנייה ופושע מלחמה נאצי.

מונקה התפרסם עקב פיקודו על הכוחות שהגנו על הבונקר של היטלר בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה.

הכוחות תחת פיקודו של מונקה ביצעו פשעי מלחמה החל מימיה הראשונים של מלחמת העולם השנייה בחזית צרפת (שעליהם לא נתן את הדין), בהמשכה בחזית המזרחית (שבהם הורשע אך שוחרר שחרור מוקדם) ולקראת סיומה שוב בצרפת כנגד שבויים מצבא ארצות הברית (שעליהם שוב לא נתן את הדין).

## ביוגרפיה
מונקה נולד בליבק ב-15 במרץ 1911, ובשנת 1931 הצטרף למפלגה הנאצית, והיה מבין 120 החברים ב"משמר המטה" (Stabswache) של האס אס שהוקם בשנת 1933. בהמשך הוא פיקד בין היתר על דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה ועל כוחות ההגנה של "המבצר" בברלין (לשכת קנצלר הרייך והפיהררבונקר) בימי המלחמה האחרונים.

אישורו של מונקה להיטלר כי "המבצר" עומד ליפול בידי הכוחות הסובייטים היה הדבר הסופי שדחף את היטלר להתאבדותו.

לאחר המלחמה ריצה מונקה עשר שנים בכלא בברית המועצות. כנגד מונקה היו מספר האשמות בגין פשעי מלחמה מצד בריטניה וקנדה אך הוא מעולם לא הועמד לדין. הוא נפטר בשנת 2001 בגיל 90 בביתו בהמבורג.

## קישורים חיצוניים

* וילהלם מונקה

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2001