open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליצור חולון (כדורסל נשים)

**אליצור חולון** היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר חולון, המתמודדת בליגת העל.

## היסטוריה
בעונת 1990/1991 התאחדה הקבוצה עם אליצור תל אביב, ושמה שונה ל"**אליצור תל אביב/חולון**" אז זכתה באליפות ובגביע הראשונים שלה בתור הקבוצה המאוחדת והשלימה דאבל היסטורי. שנה לאחר מכן שונה השם חזרה ל"**אליצור חולון**", והקבוצה לקחה עוד ארבע אליפויות רצופות.

בעונת 1996/1997 איבדה אליצור חולון את האליפות לטובת אליצור רמלה. שנה מאוחר יותר זכתה הקבוצה באליפות נוספת. הקבוצה זכתה בכל אותה תקופה מעונת 1990/1991 ועד 1997/1998 ב-8 גביעי מדינה רצופים, כאשר בשישה מתוכם היא משלימה דאבל בישראל.

השחקנית הבולטת ביותר בכל הזמנים ששיחקה בקבוצה היא ענת דרייגור שנחשבת לאחת השחקניות הטובות ביותר בכל הזמנים בכדורסל נשים בישראל.
שחקניות בולטות נוספות ששיחקו באליצור חולון הן: אורלי גרוסמן, לימור מזרחי ואלומה גורן.

לאחר מכן הידרדרה הקבוצה וחדלה להיות קבוצת צמרת. בשנת 2003 אמורה הייתה לרדת לליגה השנייה, אך בסופו של דבר נשארה בליגה הראשונה מכיוון שמספר קבוצות ויתרו על עלייתן. בשנה הבאה (2004) ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה, וחזרה לליגה הראשונה בחלוף שנה אחת. אך לא הצליחה לשחזר את ההישג משנות ה-90.

בשנת 2007 אומצה הקבוצה בידי רפי בנימין מנכ"ל חברת "ב.ב קשרים לשיווק עגלות מקלארן" ונקראה הקבוצה: **אליצור "מקלארן" חולון**.

בשנת 2008 פורק האיחוד הוותיק לאחר 18 שנה כאשר אליצור חולון המשיכה עם הקבוצה המאוחדת, וקבוצת אליצור תל אביב הקימה את עצמה מחדש מהליגות הנמוכות וחזרה לשחק בתל אביב. כיום אליצור תל אביב משחקת בליגה הלאומית.
בשנת 2017, חולון הגיעה לגמר גביע המדינה אך הפסידה לרמת חן. בשנת 2018, שינתה הקבוצה את צבעה לצהוב סגול, מהלך זה נעשה על מנת להעלות את ההתעניינות של אוהדי קבוצת הגברים של הפועל חולון בקבוצה ואכן עזר לה לאחד סביבה את אוהדי הקבוצות מחולון והעלה את כמות האוהדים שבאים לצפות במשחקים. באותה השנה, חולון הגיעה לגמר גביע המדינה בפעם השנייה ברציפות אך כמו בפעם הקודמת, היא הפסידה למכבי אשדוד בתוצאה 55:78.

בפברואר 2019 עברה הקבוצה לשחק באולם שרון הממוקם בבית הספר היסודי אריאל שרון בשכונת ח' 300, המכיל 500 מקומות ישיבה

בעונת 2025/26 הקבוצה החלה לארח את משחקיה הביתיים בהיכל טוטו חולון, והתמנתה למאמנת הקבוצה לימור פלג. בהמשך העונה פלג התפטרה, ובמקומה מונה רועי לזר.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל בכדורסל נשים|ליגת העל]]**:
**אליפות (6): (בתור "אליצור חולון/תל אביב": 1990/1991), 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1996/1997
**סגנית (2): 1995/1996, 1997/1998

***[[גביע המדינה בכדורסל נשים|גביע המדינה]]**:
**זכייה (8): (בתור "אליצור חולון/תל אביב": 1990/1991), 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998
**סגנית (2): 2016/2017, 2017/2018

## שחקניות בולטות בעבר

## מאמני עבר בולטים

## קישורים חיצוניים
* פרופיל הקבוצה באתר מנהלת הליגה

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים ישראליות
חולון
חולון
קטגוריה:חולון: מועדוני ספורט
BSD

שמאל|ממוזער|250px|מערכות מבוססות UNIX לאורך ההיסטוריה
**Berkeley Software Distribution**, או בקיצור **BSD**, היא מערכת הפעלה נגזרת של מערכת ההפעלה UNIX, שנוצרה ותוחזקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי מאז שנות ה-70 עד לאמצע שנות התשעים של המאה העשרים.

המערכת המקורית אומצה עוד בשנות ה-80 על ידי ארגונים רבים כמערכת הפעלה לתחנות העבודה שלהם, בעיקר כגרסאות מסחריות של המערכת דוגמת SunOS של סאן מיקרוסיסטמס (שבהמשך השתנתה לסולאריס). עד אמצע שנות ה-90 גרסאות אלו נזנחו לטובת מערכות יוניקס אחרות, מה שהביא להפסקת פיתוחה של המערכת. אולם קוד המקור של התוכנה היווה בסיס טוב למספר מערכות הפעלה בקוד פתוח דוגמת  FreeBSD, NetBSD, OpenBSD, TrueOS ו-Darwin (שעל בסיסה נבנו מערכות ההפעלה המודרניות של אפל - macOS ו-iOS, שמופצות תחת רישיון מסחרי), DragonFly BSD ועוד, וכיום המונח "BSD" מתייחס למערכות שצמחו מתוך הקוד המקורי של BSD (דוגמת המערכות שצוינו לעיל).

## הסמל
שמאל|ממוזער|250px|הסמל של FreeBSD
הסמל שמזוהה עם גרסאות BSD שונות הוא דמות של שד או שטן נושא קלשון אשר מכונה **Daemon** (הכיתוב משובש במתכוון) או **Beastie**.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:מערכות הפעלה דמויות יוניקס
קטגוריה:יוניקס
הפדרציה הבין-לאומית לטניס

**הפדרציה הבין־לאומית לטניס** (באנגלית: **International Tennis Federation**; בראשי תיבות: **ITF**) היא הפדרציה הבין־לאומית המנהלת את ענף הטניס בעולם. היא מאגדת התאחדויות טניס של 211 מדינות. נוסדה ב-1913 בפריז ונקראה במקור (עד 1977) "פדרציית טניס-דשא בין־לאומית" (ILTF) מכיוון שבאותם ימים טניס שוחק כמעט רק על מגרש דשא. משרדיה נמצאים בלונדון ונשיאה הנוכחי הוא דייוויד האגרטי מארצות הברית.

התחרויות העיקריות ליחידים המאורגנות על ידי ה-ITF הן הגראנד סלאם שנחשב לטורניר היוקרתי בעולם, המיועד לשחקנים ברמה הגבוהה ביותר, וטורניר הנקרא סבב הטניס העולמי של ה-ITF (נקרא גם "טורנירי הפיוצ'ר") המיועד לשחקנים ברמה הנמוכה ביותר שמקבלים את נקודות הדירוג הראשונות שלהם בקריירה.

התחרויות העיקריות לנבחרות המאורגנות על ידי ה-ITF הן גביע דייוויס (טורניר הטניס העולמי העיקרי לנבחרות גברים), גביע הפדרציה (המקביל לגביע דייוויס לנבחרות נשים) והטורניר האולימפי בטניס (מגוון טורנירי הטניס של המשחקים האולימפיים לדורותיהם).

## אגודות לאומיות ואזוריות
אגודות אזוריות נוצרו ביולי 1975 כשש "אגודות על-לאומיות" (אירופה, אסיה, אפריקה, אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואוסטרליה) במטרה לצמצם את הפער בין ה-ILTF לבין האגודות הלאומיות. אלה התפתחו לאגודות האזוריות הנוכחיות:
* 
* 
* 
* 
* 
*  (בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, טניס אירופה השעתה מחברות הן את פדרציית הטניס הרוסית והן את פדרציית הטניס של בלארוס).
* 

[500px|ממוזער|ימין|מפת העולם [דה פקטו (מאז הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022) המציגה מדינות שאיגוד הטניס הלאומי שלהן חברות ב-ITF. צבעים מציינים את שש האגודות האזוריות.]]

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טניס
טניס, הפדרציה הבין-לאומית
טניס במשחקים האולימפיים

שמאל|150px

[שמאל|ממוזער|250px|משחק גמר טורניר הנשים ב[אולימפיאדת לונדון (1908)]]
**טורניר ה[[טניס]] במסגרת ה[[אולימפיאדה|משחקים האולימפיים]]** הוא אחת התחרויות החשובות של הענף, אך בניגוד לענפים אולימפיים אחרים הוא אינו הראשון בחשיבותו, כי ארבעת טורנירי הגרנד סלאם נחשבים יותר ממנו אפילו בשנה אולימפית.

טניס נכלל במשחקים האולימפיים מתחילתם ב-1896 עד 1924, אך לאחר מכן הוצא מהתוכנית האולימפית והוחזר אליה רק ב-1988, וזאת לאחר שהותר למקצוענים להשתתף באולימפיאדות, דבר שאפשר את השתתפותם של הטניסאים שלא יכלו להשתתף קודם לכן מסיבה זו (באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היה טורניר ראווה בלתי רשמי).

ישנם מספר דברים המבדילים את הטורניר האולימפי משאר הטורנירים בענף.
הראשון הוא שאין בו פרסים כספיים, אלא רק מדליות לזוכים בשלושת המקומות הראשונים ותעודות למדורגים 4–8 כמו בשאר התחרויות האולימפיות. כדי לקבוע את הזוכה במדליית ארד מתקיים משחק בין המפסידים בחצי הגמר.
השני הוא שמספר המשתתפים ממדינה אחת מוגבל (המכסה המקסימלית למדינה היא 4 שחקני יחידים ושני זוגות, ו-6 שחקנים סה"כ, ומספר זהה לנשים), ולכן לא משתתפים כל הטניסאים הטובים ביותר. כך למשל לא יכלה מריה שרפובה לשחק באולימפיאדת אתונה (2004) מכיוון שבתאריך הקובע (שהיה לפני זכייתה בטורניר וימבלדון באותה שנה) היא לא הייתה בין 4 הרוסיות הראשונות. בנוסף לכך, הוועדים האולימפיים הלאומיים יכולים למנוע מטניסאים שהשיגו את הקריטריון של פדרציית הטניס הבינלאומית (ITF) להשתתף בטורניר מכיוון שלא השיגו את הקריטריון הלאומי. מקרים כאלה היו למשל ב-2004 וה"קורבנות" היו 2 טניסאיות גרמניות, טניסאי הולנדי ודודי סלע מישראל, דבר שהכעיס מאוד את מנהלי הסבב העולמי לגברים (ATP) והסבב העולמי לנשים (WTA), שטענו שהוסכם עם ITF שכל השחקנים הזכאים יוכלו להשתתף בטורניר. מגבלה נוספת על ההשתתפות בטורניר האולימפי היא ששחקנים צריכים להיות מוכנים לשחק בגביע דייוויס או בגביע הפדרציה כדי להשתתף בטורניר. שחקני הזוגות חייבים להיות מאותה מדינה. כמו כן, בטורניר האולימפי אין מוקדמות.

בטורניר האולימפי משתתפים 64 שחקנים/יות בתחרויות היחידים, 32 זוגות של נשים וגברים ו-16 זוגות מעורבים. תחרויות זוגות מעורבים התקיימו באולימפיאדת פריז (1900), ובין 1912 ל-1924, והוחזרו לתוכנית המשחקים באולימפיאדת לונדון (2012). מכסת המשתתפים הכוללת שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי היא 86 שחקנים מכל מין.

בין אולימפיאדות אתונה 2004 ללונדון 2012, למשתתפים בטורניר האולימפי (יחידים, לא זוגות) ניתנו נקודות דירוג שנכללו בדירוג העולמי של סבבי ה-ATP ו-WTA. הניקוד בטורניר האולימפי היה שווה פחות מהטורנירים הגדולים של הסבבים האלה, סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP אצל הגברים וטורנירי הפרמייר של WTA אצל הנשים. אף על פי שהטורניר האולימפי נערך רק פעם ב-4 שנים, נקודות הדירוג נמחקו אחרי שנה כנהוג בשאר הטורנירים. החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא ניתנות נקודות דירוג כלל.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
אולימפיאדה
סמל בהוטן

**סמל בהוטן** הוא סמלה הרשמי של בהוטן, הוא מוצג כצורה מעגלית, ובה מתוארים שני רעמים, מעל פרח לוטוס, שעליו אבן חן ומצדדיו שני דרקונים. הרעמים מסמלים את הרמוניה בין הדת והחילוניות; הלוטוס מסמל טוהר; היהלום מסמל את כוחו של הריבון, ושני הדרקונים - האחד זכר והשנייה נקבה, מסמלים את המדינה, שהם מכריזים עליה בקולם - המסומל על ידי הרעמים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בהוטן: סמלים לאומיים
בהוטן

בהוטן
איי הסערה

**איי הסערה** הוא עולם מערכה עברי מקורי, מאת דניאל רוזנברג בהוצאת הפונדק הוצאה לאור המיועד לשימוש עם המשחק מבוכים ודרקונים. מדובר בעולם דמיוני, המשמש כרקע למשחק תפקידים. ספר העולם יצא לאור ב-2004.
ניתן לסווג את עולם המערכה כעולם פנטזיה קסום המזכיר עולמות אחרים המשמשים למבוכים ודרקונים, אך נחשב ריאליסטי יותר בהשוואה לרומח הדרקון. סיפור הרקע של העולם הוא שהוא עבר אירוע בשם *הקריעה* שהגיע בתום מלחמת התוהו - זוג אירועים שהפרו את הסדר בעולם, והפכו אותו למסוכן במיוחד - מה שהופך אותו למשחק מעניין. עקרונות הבסיס של העולם הם:
* עת של גיבורים.
* מפלצות אורבות בצללים.
* עולם מלא בפלאים.
* מזימות אפלות ותככים.

## ספרים שיצאו לאור
לאיי הסערה יצאו עד היום חמישה ספרי משחק שהם:
* איי הסערה, הרשומון - סקירה גאוגרפית של עולם המערכה, הכוללת מידע אודות המדינות, הערים והאלים.הספר יצא לאור במקור בשנת 2004, ועבר הדפסה שנייה שהרחיבה את התוכן בשנת 2012.

* מגילות העוצמה - הרפתקה מוכנה שמרחיבה גם על פריהולד - אחת מהערים בעולם המערכה. מהדורה חדשה של ההרפתקה יצאה לאור באפריל 2015, תואמת למשחק התפקידים פאת'פיינדר. ההרפתקה מיועדת לדרגות 2–3.
* מתוך האפלה - אוגדן מפלצות מקורי בעברית, שמכיל קרוב ל-120 מפלצות חדשות. הספר גם כולל פרק בונוס ובו שבעה ארגונים מרושעים.
* אלופי האור - הרפתקה שנייה לאיי הסערה, שמיועדת לשימוש עם פאת'פיינדר, ובה הגיבורים מצילים את העיר פריהולד מאיום שטני. ההרפתקה מיועדת לדרגות 4–5, וניתן לשחק בה כהמשך למגילות העוצמה.
* גיבורי הסערה - ספר הרחבה לשחקנים, המכיל מקצועות חדשים, גזעים, חפצי קסם ועוד, לשימוש עם השיטה פאת'פיינדר.

כל הספרים עומדים בפני עצמם וניתנים לשימוש גם בעולמות מערכה אחרים.

## צוות הסערה
צוות הסערה הוא פרויקט משחק תפקידים בכנסים, שמתפקד החל משנת 2009. מדובר בפרויקט שדומה למיזם ה-RPGA או Pathfinder Society בחו"ל, שבו שחקנים בונים דמויות ומשחקים עמם מכנס לכנס, או בחנויות השונות ברחבי הארץ. צוות הסערה מורכב ממנחים ומכותבים מתנדבים, שמריצים הרפתקאות מתוך מאגר מוגדר - כאשר השחקנים יכולים לעלות בדרגות בין ההרפתקאות. 
צוות הסערה מתבסס על מבוכים ודרקונים מהדורה חמישית, כאשר יש שלושה אירועים מרכזיים בשנה בהם הוא מתקיים - כנס ביגור בפסח, כנס דרקוניקון בקיץ, וכנס אייקון בסוכות. אלו הם שלושת אירועי משחקי התפקידים המובילים בישראל.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הפונדק הוצאה לאור.
* סקירה לעולם המערכה איי הסערה
## הערות שוליים

קטגוריה:מבוכים ודרקונים
קטגוריה:משחקי תפקידים
משפט ראו-בלקוול

**משפט ראו-בלקוול** הוא משפט יסודי בתורת האמידה. בהינתן אומד חסר הטיה, גרוע ככל שיהיה, המשפט מאפשר לבנות אומד עדיף, שהוא לעיתים קרובות האומד הטוב ביותר האפשרי.

המשפט נקרא על שם מגליו: קליאמפודי ראדאקרישנה ראו ודויד בלאקוול

## רקע

תורת האמידה עוסקת בהתפלגות 'סודית', שהידע עליה חסר: ידוע שהיא שייכת למשפחה מוכרת של התפלגויות (כגון התפלגות מעריכית או התפלגות בינומית), אבל הפרמטרים הקובעים את ההתפלגות הפרטית (התוחלת במקרה הראשון, הסתברות ההצלחה בכל ניסוי במקרה השני) אינם ידועים. המטרה המרכזית של הסטטיסטיקאי היא לאמוד את הפרמטרים, באמצעות מדגם שהוגרל מן ההתפלגות הסודית.

משימה זו דורשת הפעלת **אומד**, שהוא פונקציה ניתנת לחישוב של המדגם. לאומד אסור להיות תלוי בפרמטרים, שהרי אלו אינם ידועים. כמעט בכל מקרה מחפשים אומד שיהיה **[[אומד חסר הטיה|חסר הטיה]]**: התוחלת של האומד צריכה להיות שווה לערכו של הפרמטר שמבקשים לאמוד. ההשוואה בין אומדים שונים נעשית על-פי השונות שלהם: ככל שהשונות קטנה יותר, האומד מוצלח יותר (משום שהוא יציב יותר, ופחות תלוי בגורמים אקראיים).

להרחבה, ראו תורת האמידה.

## סטטיסטי מספיק

דגימה מתוך התפלגות שאינה ידועה מערבת שני גורמי אי-ודאות: הפרמטר שאינו ידוע, והאקראיות המובנית בפונקציות ההתפלגות. לפעמים אפשר לפצל את חוסר הוודאות הזה באמצעות **סטטיסטי**, שהוא (בדיוק כמו אומד) פונקציה ניתנת לחישוב של המדגם. אם ההתפלגות המותנית של המדגם, בהינתן ערכו של הסטטיסטי, אינה תלויה עוד בפרמטר הלא-ידוע, אז הסטטיסטי נקרא **[[סטטיסטי מספיק]]**.

**דוגמה**. מספר שגיאות הכתיב בעמוד מודפס הוא משתנה מקרי בעל התפלגות פואסון. ההתפלגות המדויקת תלויה בפרמטר \ \lambda, השווה לתוחלת ההתפלגות. ערכו של הפרמטר תלוי כמובן במידת ההקפדה של הסופר ושל העורך, ובטיב ההגהה וההדפסה. אם דוגמים עשרה עמודים בספר וסופרים את השגיאות בכל אחד מהם, אפשר לנסות ולאמוד את \ \lambda מתוך עשרת המספרים שהתקבלו. במקרה זה, מתברר כי מספר השגיאות **הכולל** S מהווה סטטיסטי מספיק. כאשר מבקשים לחשב את הסיכוי לתופעה מסוימת במדגם (למשל, לכך שבעמוד השלישי יהיו שתי שגיאות), אפשר להסתפק בידיעת S; ערכו המדויק של הפרמטר לא יוסיף שום מידע לחישוב. גם ההפך נכון: את כל שאפשר להסיק על \ \lambda מתוך עשרת מספרי השגיאות, אפשר להסיק כבר מן הסכום S.

## משפט ראו-בלקוול

נניח ש- S הוא סטטיסטי מספיק, ו- T הוא אומד חסר הטיה עבור הפרמטר שמבקשים לאמוד. נגדיר משתנה חדש, השווה לתוחלת המותנית \ T'=E(T|S). אז:
# המשתנה \ T' גם הוא חסר הטיה.
# \ T' תלוי ב- S ותו לא.
# לכל ערך של הפרמטר, השונויות מקיימות \ V(T')\leq V(T).
# אם \ T' אינו שווה ל- T בהסתברות 1, אז \ V(T') לפחות עבור ערכים מסוימים של הפרמטר.
הווה אומר, המקרה היחיד שבו המשתנה החדש אינו **טוב יותר**, הוא כאשר המשתנה החדש שווה לישן, ובפרט, כאשר המשתנה T תלוי במדגם רק דרך S.

לעובדה שמשפט ראו-בלקוול מייצר אומד חסר-הטיה התלוי רק בסטטיסטי המספיק S יש חשיבות מיוחדת. אם הסטטיסטי S הוא, בנוסף להיות מספיק, גם סטטיסטי שלם, אז משפט להמן-שפה מבטיח שהאומד \ T' הוא בעל שונות מינימלית מבין כל האומדים חסרי ההטיה, וזאת באופן אחיד (על-פני כל ערכי הפרמטר).

## הוכחת המשפט

עם כל חשיבותו של המשפט, ההוכחה פשוטה למדי, ומבוססת על מה שמכונה 'הפירוק האורתוגונלי' של השונות: 
:\ V(T) = V(E(T|S))+E(V(T|S)) = V(T') + E(V(T|S)) \geq V(T'). 

ראו-בלקוול
השמינייה (מפלגת העבודה)

**השמינייה** היו שמונה חברי מפלגת העבודה שנחשבו כממשיכי חוג הכפר הירוק, פעלו בשיתוף פעולה וסימנו את הדור הבא במפלגת העבודה אחרי שמעון פרס ויצחק רבין. הצפי היה שחיים רמון יתפוס את ראשות המפלגה כאשר האחרים יעמדו מאחוריו, אך הוא לא התממש. החברים הנוספים היו אברהם בורג, עמיר פרץ, יעל דיין, יוסי ביילין, נוואף מסאלחה, חגי מרום וניסים זווילי.

תחילת השימוש במושג לקראת הבחירות לכנסת ה-12, בה שימשו כח"כים מטעם העבודה. באותה תקופה השמינייה היוותה את הסמן השמאלי של המפלגה ודעותיהם היו מקובלות ודומיננטיות במיוחד לקראת הבחירות לכנסת ה-12, ב-1988, ולקראת הבחירות לכנסת ה-13, בשנת 1992. אחת הסיבות העיקריות להתפתחותה של השמינייה הייתה המעבר של בחירת הנציגים לכנסת במפלגת העבודה מוועדה מסדרת לבחירות פנימיות במרכז המפלגה. שיטה זו גיבשה את השמינייה לעבוד יחדיו ולנסות לייצג את הדור הצעיר במפלגה. על אף שההערכות היו שחיים רמון יתפוס את ראשות המפלגה, היו גם שטענו כי דווקא בורג הוא שיעמוד בראשות העבודה, אך ככל הנראה רמון ובורג החליטו שלא להתמודד זה נגד זה, במקרה שיאלצו לכך. ברבות הימים היה זה דווקא עמיר פרץ שכיהן כיו"ר המפלגה, בין השנים 2006–2007 ושוב בין השנים 2019–2021.

## חברי השמינייה

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגת העבודה: קבוצות וארגונים
פרוספר מרימה

**פרוספר מרימה** (בצרפתית: **Prosper Mérimée**; 28 בספטמבר 1803 - 23 בספטמבר 1870) היה סופר צרפתי.

## חייו
פרוספר מרימה נולד בפריז ולמד משפטים, יוונית, ספרדית, אנגלית ורוסית. הוא אהב היסטוריה, מסתורין והעל-טבעי, והושפע מן הסופר שארל נודייה, מן הסיפור ההיסטורי של וולטר סקוט ומן הדרמה הפסיכולוגית של אלכסנדר פושקין. כבר בגיל 22 כתב את סיפורו הראשון. הוא כתב רומנים היסטוריים, דרמות, סיפורים ומסות. כתיבתו הייתה בסגנון הריאליסטי. רבים מסיפורי המסתורין שלו מתרחשים בספרד וברוסיה, ארצות שמהן שאב את השראתו. הוא תרגם לצרפתית חלק ניכר הספרות הרוסית, וגם שירי עם ספרדים וסלביים.

פרוספר מרימה, שהיה גם היסטוריון וארכאולוג נודע, נתמנה ב-1834 למפקח על העתיקות בצרפת (משרה שבה החזיק עד 1860). הייתה בו מזיגה של בלשנות, למדנות ואהבת ההיסטוריה והאמנות, מה שאיפשר לו לכתוב מאמרים בענייני עתיקות, שחלק מהם באו על ביטויים גם בספריו. הוא כתב על הצורך בשחזור של אתרים היסטוריים והיה אחד מראשי התחייה הגותית בצרפת.

ב-1840 הוציא לאור את הנובלה המפורסמת שלו "קולומבה", וב-1844 נבחר לאקדמיה הצרפתית. ב-1845 פרסם את הנובלה "כרמן", שמאוחר יותר עובדה לאופרה המפורסמת כרמן של המלחין ז'ורז' ביזה. ב-1853, עקב היכרותו עם נפוליון השלישי, נבחר לחבר הסנאט.

פרוספר מרימה נפטר בעיר קאן שבדרום צרפת ב-1870.

## ספריו בתרגום לעברית

* **[[כרמן]]**; תורגם על ידי א. חרמוני עבור הוצאת שוקן ומהדורה נוספת הופיעה בשנת 1966 בספרית תרמיל. (*Carmen*)
* **קולומבה**; תורגם על ידי שאול גורדון והופיע בשנת 1964 בספרית תרמיל. (*Colomba*)
* **שלֹשה ספורים: (מתיאו פלקונה, טמנגו, שחוק הטריק-טרק)**; עברית: ח' אברבאיה, תל אביב: מחברות לספרות, תשי"ב. ("Mateo Falcone", "Tamango", "La Partie de trictrac")
* **ונוס מאיל**; תרגם ראובן מירן, הוצאת נהר ספרים, 2009.
* **המשגה הכפול**; תרגם מצרפתית מיכה פרנקל, הוצאת נהר ספרים, 2009.

## קישורים חיצוניים
שמאל|ממוזער|פרוספר מרימה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1803
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1870
עזריהו

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
התפוצצות לווייתן

**התפוצצות לווייתן** היא תופעה שבה גופתו של לווייתן מתפוצצת כתוצאה מהצטברות גזים והתגברות הלחץ הפנימי בתוכו.

המקרה הנודע ביותר של התפוצצות לווייתן התרחש בשנת 2004 בטאיוואן, כאשר לווייתן התפוצץ באזור מאוכלס, באמצע העברתו על גבי משאית לאזור אחר מהמזח שהושאר בו. עובדי הנמל הואשמו לאחר האירוע שלא הזדרזו לפעול ולהעבירו במהירות, לפני שיצטברו בתוכו מספיק גזים שיגרמו להתפוצצותו.

## ראו גם
* החפת לווייתנים
* פיצוץ לווייתן

## קישורים חיצוניים
* פיצוץ ליוויתן באתר יוטיוב
* תמונות מהתפוצצות לווייתן

* Thar She Blows! Dead whale explodes (29.1.2004). *MSNBC*
* Whale explodes in Taiwanese city (29.1.2004). *BBC News*


קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
בוננזה

שמאל|ממוזער|לוגו הסדרה, על רקע מפת זירת ההתרחשות
**בוננזה** (באנגלית: **Bonanza**) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית בסוגת מערבון, ששודרה ברשת NBC מספטמבר 1959 עד ינואר 1973, והייתה סדרת הטלוויזיה הראשונה שצולמה בצבע. זירת ההתרחשות שלה היא המערב הפרוע, בשנות ה-60 של המאה ה-19. היוצר והמפיק המקורי של הסדרה היה דייוויד דורטורט. במשך 14 עונות הסדרה הופקו 430 פרקים.

גיבורי הסדרה הם בני משפחת קרטרייט, שמנהלים חווה גדולה בשם הפונדרוסה בנבדה, בסמוך לאגם טאהו - האב האלמן בן (לורן גרין), והבנים (מאמהות נפרדות) אדם (פרנל רוברטס), הוס (דן בלוקר) וג'ו (מייקל לנדון). העיר הקרובה ביותר לחוותם היא וירג'יניה סיטי.

בשנים 1967-1964 זכתה הסדרה לרייטינג הגבוה ביותר בארצות הברית, ובשנת 1965 השחקן פרנל רוברטס עזב לטובת הקולנוע ולצוות נוספו שחקנים חדשים. השחקן מייקל לנדון כתב וביים חלק מהפרקים בעונות האחרונות. במאי 1972 מת השחקן דן בלוקר, ובינואר 1973 הסדרה בוטלה.

לסדרה הופקו מספר סרטי המשך לטלוויזיה: "בוננזה: הסרט" (1988), "בחזרה לבוננזה" (1993), "בוננזה: השיבה" (1993), בוננזה: מתקפה" (1995) ו"בוננזה: הדור הבא" (1995). בשנת 2001 צולמו באוסטרליה 20 פרקים של סדרת המשך בשם "פונדרוסה".

אחד מפרקי הסדרה זכה בפרס פרש הברונזה בשנת 1970.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1959
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בסוגת מערבון
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: פסקול לסדרה
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
יצחק אבידב

**יצחק (פשה) אבידב (רייכמן)** (1917–2004) היה פרטיזן ופעיל ציוני.

## קורות חיים
נולד בפולין. בתקופת השואה היה חבר בקבוצת פרטיזנים ביערות באוקראינה ביחד עם אשתו דורה אבידב (דורה גולדרייך) (1915, פולין - 2007, ישראל). לאחר מכן היה (ביחד עם אשתו דורה) ממקימי תנועת הבריחה להברחת יהודים ממזרח אירופה למערבה ומשם-לארץ ישראל וממקימי תנועת "הנקם" (יחד עם אבא קובנר), שביצעה פעולות נקם בנאצים שהיו אחראים להרג יהודים.

נפטר בישראל בשנת 2004, ונקבר בבית העלמין הר המנוחות בירושלים .

## קישורים חיצוניים
* מידע נוסף ואילן יוחסין ראו באתר משפחת רייכמן
* עוד מידע ניתן לקרוא כאן אתר ההתנגדות היהודית בשואה
* סיפורו של יצחק שלחם יחד עם אשתו דורה בפלוגות הפרטיזנים באזור ווהלין
* 

קטגוריה:יהודים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מאוקראינה
קטגוריה:חברי קבוצות הנוקמים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
פדרציית ספורט בין-לאומית

**פדרציית ספורט בין־לאומית** (באנגלית: **International Federation**; בראשי תיבות: **IF**) היא הגוף העליון של ענף ספורט בעולם, והיא מאגדת את התאחדויות הספורט הלאומיות של אותו ענף במדינות השונות, ואת הפדרציות האזוריות, אם יש כאלה.

תפקידיה העיקריים של פדרציית ספורט בין־לאומית הם לארגן את התחרויות העולמיות בענף, לקבוע את החוקים של הענף, ולדאוג לפיתוח הענף בעולם.

מקורות המימון העיקריים של הפדרציות הם הכנסות מחסויות וזכויות שידור של התחרויות שהן מארגנות, וחלקן בהכנסות של המשחקים האולימפיים (אם הן פדרציות של ספורט אולימפי). מטבע הדברים, הפדרציות של הענפים הפופולריים זוכות להכנסות גדולות יותר מאלה של הענפים הקטנים.

לכל ענף ספורט המוכר על ידי הוועד האולימפי הבין־לאומי (כל הענפים האולימפיים ועוד מספר ענפים שאינם אולימפיים) יש פדרציית ספורט בין־לאומית. קיומה של פדרציה כזו הוא תנאי הכרחי להכרת הוועד האולימפי הבין־לאומי בענף, ולמעשה הוועד האולימפי הבין־לאומי מגדיר ענף ספורט כסוג של ספורט שיש לו פדרציית ספורט בין־לאומית מוכרת, ובמניין של הענפים על־פי הוועד האולימפי הבין־לאומי כל מה ששייך לפדרציית ספורט בין־לאומית אחת נחשב לענף ספורט אחד.

פדרציות הספורט הבין־לאומיות היו מאוגדות עד שנת 2023, במסגרת האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבין־לאומיות (GAISF).

דוגמאות לפדרציות ספורט בין־לאומיות:
* התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית (IAAF)
* הפדרציה הבין־לאומית לטניס (ITF)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל (FIFA)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורסל (FIBA)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורעף (FIVB)
* הפדרציה הבין־לאומית לסקי (FIS) שהיא גם הגוף העליון של ענפי גלישת השלג (סנובורד)
* פדרציית השחייה הבין־לאומית (FINA) שהיא גם הגוף העליון של הקפיצה למים והכדורמים
* האיגוד הבין־לאומי לאופניים (UCI)
* פדרציית ההוקי קרח הבין־לאומית (IIHF) שהיא גם הגוף העליון של ההוקי רולר
* פדרציית החתירה הבין־לאומית (FISA)

האותיות **I** ו־**F** מופיעות בראשי תיבות של רוב הפדרציות מכיוון שהן קיצור של המלים International ו־Federation. פדרציות ששמן הוא בצרפתית האותיות FI מופיעות לפני שם הענף, לפי הפורמט *Federation Internationale de (sport)*. אלה ששמן באנגלית שם הענף מופיע באמצע כשלפניו I ואחריו F, בפורמט *International (sport) Federation*. יש כמה פדרציות שבשם שלהן מופיע **U** (מהמילה Union) במקום **F**, כמו UCI, ויש כמה ש־**W** (מהמילה World) מחליפה את **I** (למשל BWF, הפדרציה העולמית לבדמינטון, או WTF, הפדרציה העולמית לטאקוונדו).

*
סנט לורנס (נהר)

**נהר סנט לורנס** (באנגלית: **Saint Lawrence River**, בצרפתית: **fleuve Saint-Laurent**) הוא נהר גדול ביבשת אמריקה הצפונית הזורם מהימות הגדולות לצפון האוקיינוס האטלנטי.

תחילתו בימת אונטריו בין מדינת ניו יורק בארצות הברית לפרובינציית אונטריו בקנדה, הוא חוצה את פרובינציית קוויבק שבקנדה דרך העיר מונטריאול, ובסופו נשפך למפרץ סנט לורנס סמוך לעיר קוויבק. אורכו מימת אונטריו עד מפרץ סנט לורנס הוא 1,197 ק"מ, אך אורכו מהיובל הרחוק ביותר עד השפך מגיע ל-3,058 ק"מ.

מימת אונטריו ועד האוקיינוס האטלנטי מהווה נהר הסנט לורנס נתיב תחבורה ימי חשוב.

נופיו המרהיבים הם מוקד תיירותי, וחלק גדול מהנהר מוכר כשמורת טבע.

## קישורים חיצוניים

* "מניו יורק למנטריאול ולקוויבק סיטי – על נהר הסנט לורנס", (אנגלית וצרפתית)
* 
* 

ימין|250px|ממוזער|נהר סנט לורנס

קטגוריה:מדינת ניו יורק: נהרות
קטגוריה:אונטריו: נהרות
קטגוריה:קוויבק: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול ארצות הברית – קנדה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארצות הברית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של קנדה
אורתודוקסים

**אורתודוקסיה** היא מילה המורכבת מהמילים ביוונית "אורתוס" (όρθος, נכון או ישר) ו"דוקסה" (δόξα, דעה). פירוש המונח הוא הדעה הישרה או הנכונה. המילה נכנסה לשימוש בהקשר הפולמוס הנוצרי לגבי מהותו של האל, השילוש הקדוש וכיוצא בזה. בהקשר היהודי נכנסה המילה הזו לשימוש בראשית המאה ה-19, על רקע האמנציפציה והתגובות לה.

בסוציולוגיה נהוג להשתמש במונח "דוקסה" לתיאור מכלול החוקים הבלתי כתובים הנלקחים בתור "מובן מאליו", ה"אורתודוקסיה" היא השיח וההגדרות המצדיקים באופן גלוי את שליטתם של המחזיקים בדעה זו, ואילו "הטרודוקסיה" מהווה שיח חדש המבקר את הדוקסה ומערער על השליטה בהגדרותיה או מייצג את הטוענים להיות המחזיקים האותנטיים של העמדה הנכונה או הישרה (לדוגמה: הנצרות הפרוטסטנטית כפרה בסמכות הכנסייה הקתולית ואנשיה טענו שהם הנוצרים האותנטיים ולא שהם כופרים בנצרות עצמה).
קריטריון אולימפי

**קריטריון אולימפי** הוא הישג או הישגים בתחרויות לפני אולימפיאדה שספורטאי נדרש להשיג כדי להיכלל במשלחת האולימפית.

מבחינים בין 2 סוגים של קריטריונים אולימפיים:
* קריטריון בינלאומי - שנקבע על ידי פדרציית הספורט הבינלאומית של הענף כדי לעמוד במכסת המשתתפים שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי.
* קריטריון לאומי - שנקבע על ידי ועד אולימפי לאומי במטרה שספורטאים שמייצגים את המדינה באולימפיאדה יהיו ברמה יותר טובה מהמינימום שנדרש כדי להשתתף באולימפיאדה. כל ועד אולימפי לאומי רשאי לקבוע את הקריטריונים הלאומיים של אותה מדינה, במסגרת סמכותו הבלעדית לקבוע את הרכב המשלחת האולימפית. הוועד יכול גם לא לקבוע כלל קריטריונים ולשלוח לאולימפיאדה את כל אלה שעברו את הקריטריון הבינלאומי. 

## קריטריונים אולימפיים בישראל
בישראל נוהג החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוועד האולימפי בישראל במדיניות של קריטריונים ישראליים, האמורים להקשות על הספורטאים להגיע לאולימפיאדה ועל ידי כך להעלות את רמת הספורטאים כדי שלא יסיימו בתחתית הדירוג. מדיניות זו, לטענת ראשי הוועד, הביאה מאז תחילת שנות ה-90 להישגים טובים בהרבה לעומת התקופה הקודמת, ובראשם עשר מדליות בשבע האולימפיאדות האחרונות עד שנת 2021.
הקריטריונים המפורטים לכל ענף נקבעים על ידי היחידה לספורט הישגי המפקחת על ההכנות המקצועיות לאולימפיאדה כשנתיים לפניה, והספורטאים נדרשים בדרך כלל להשיג אותם בתחרויות מטרה (כגון אליפות העולם או אליפות אירופה) הנקבעות מראש במהלך שנת האולימפיאדה והשנה שלפניה. יכולים להיות גם קריטריונים המבוססים על דירוג בעולם או באירופה בתאריך מסוים, הזהה לתאריך הקובע של הקריטריון הבינלאומי.

החל מ-2008 הוחלט לאפשר לספורטאים צעירים להשתתף באולימפיאדה אף שלא עברו את הקריטריון הישראלי.

הוועד האולימפי עשוי לשלוח לאולימפיאדה גם ספורטאים שלא עמדו בקריטריון אך השיגו הישגים יוצאי דופן בתחרויות אחרות.

## קישורים חיצוניים
*קריטריונים לאולימפיאדת לונדון 2012

קטגוריה:אולימפיאדה
גמר ה-WTA

**גמר ה-WTA** (נקרא בעבר **אליפות סבב ה-WTA**) הוא הטורניר החשוב ביותר בסבב העולמי לנשים בטניס, והיוקרתי ביותר לאחר ארבעת טורנירי הגרנד סלאם. האליפות מקבילה לגביע המאסטרס בסבב הגברים, וכמוהו היא נערכת בסוף כל שנה (בדרך כלל בשבוע השני של נובמבר). סך הפרסים באליפות גבוה ועומד נכון לשנת 2009 על 4,550,000 דולרים.

## מהלך הטורניר
בטורניר זכאיות להשתתף 8 הטניסאיות ו-4 הזוגות הראשונים בדירוג העולמי השנתי (כלומר, הטניסאיות והזוגות שצברו את מספר הנקודות הרב ביותר בשנה החולפת), אם כי ל-WTA יש במקרים מיוחדים את האפשרות לשתף שחקנית אחרת במקום זו שדורגה במקום ה-8.

בכל הנוגע למשחקי היחידות מבנה הטורניר זהה לזה של גביע המאסטרס. בשלב הראשון שמונה הטניסאיות מוגרלות לשני בתים. כל טניסאית משחקת מול שלוש הטניסאיות האחרות שהוגרלו איתה לאותו הבית. שתי הראשונות מכל בית עולות לשלב חצי הגמר, ובו הטניסאית שסיימה ראשונה בכל בית מתמודדת עם הטניסאית שסיימה שנייה בבית המקביל. שתי המנצחות עולות למשחק הגמר. תחרות הזוגות, לעומת זאת, מתחילה הישר משלב חצי הגמר, זאת בניגוד לגביע המאסטרס, שם מתחרים 8 זוגות באותה המתכונת של משחקי היחידים.

## היסטוריה
האליפות נערכה לראשונה בעיר יוסטון שבמדינת טקסס, ארצות הברית באוקטובר 1972 כחלק מסדרת טורנירים בחסות מותג הסיגריות וירג'יניה סלימס. באוקטובר 1973 האליפות נערכה בעיר בוקה רטון שבמדינת פלורידה. בין השנים 1974–1976 נערכה האליפות בעיר לוס אנג'לס ולאחר מכן נערכה עד שנת 2000 באצטדיון מדיסון סקוור גארדן שבניו יורק (למעט שנת 1978, אז נערכה האליפות בעיר אוקלנד). ב-2001 האליפות נערכה במינכן ובין השנים 2002–2005 חזרה ללוס אנג'לס. בשנים 2006 ו-2007 היא נערכה במדריד. בין 2008 ל-2010 נערכה התחרות בעיר דוחה שבקטר ובין 2011 ל-2013 תיערך באיסטנבול.

בין השנים 1972–1974 האליפות נערכה בחודש אוקטובר, ומ-1975 עד לשנת 1986 היא נערכה בחודש אפריל. כאשר הוחלט בשנת 1986 שעונת המשחקים בסבב ה-WTA תיערך בין החודשים ינואר לנובמבר הועברה אליפות הסבב לנובמבר, ומאז האליפות היא האירוע האחרון בסבב בכל עונה. כתוצאה מההעברה לסוף העונה נערכו בשנת 1986 שתי אליפויות סבב. כמו כן, בין השנים 1984–1988 נערך משחק הגמר האליפות בשיטה של "הטובה מחמש מערכות", ובכך היה למשחק הטניס היחידי בסבב הנשים שמשוחקות בו חמש מערכות לכל היותר (במקום שלוש לכל היותר, כמקובל).

### ערים מארחות לאורך השנים
} שנג'ן, סין
|2019
|מרכז הספורט שנג'ן ביי
|קשה (פ)
| 12,000
|-
|align=right| גוודלחרה, מקסיקו
|2021
|מרכז הטניס הפאן-אמריקני
|קשה
|6,639
|-
|align=right| פורט וורת', ארצות הברית
|2022
|הדיקיס ארנה
|קשה (פ)
|14,000
|}

## נקודות דירוג וסכומי זכייה לזוכים

* כספי הפרסים לזוגות הם לכל קבוצה.
* אלוף בלתי מנוצח ירוויח את המקסימום של 1,500 נקודות, ו-$1,680,000 ביחידים או 360,000$ בזוגות.
* מאז 2014, הזוכים ביחידים ובזוגות בטורניר מקבלים את גביע בילי ג'ין קינג, ואת גביע מרטינה נברטילובה, בהתאמה.

## אלופות הטורניר

## מספר זכיות בטורניר לאורך השנים
### לפי שחקנים
כתיב **מודגש** מסמן שחקניות פעילות

## ראו גם
*גביע המאסטרס

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
חבר פבר

**חבֵר פַּבֶר** (ביידיש: **כאוור-פאוור**; באנגלית: **Chaver-Paver**) הוא שם העט של **גרשון אַינְבִּינְדֶר** (באנגלית: **Gershon Einbinder**; 1900, בֶּרשַׁאד, בסרביה – 1964, לוס אנג'לס), סופר יידיש, משורר וסופר ילדים בולט, שהיה ממייסדי ספרות הילדים ביידיש בארצות הברית.
## ביוגרפיה
גרשון אינבינדר נולד במשפחה של סוחרי יערות, זכה לחינוך דתי מסורתי. כשהיה בן 17 יצא לאודסה, להשלים לימודיו בישיבה גבוהה. עם פרוץ המהפכה באוקראינה ועם מלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, נמלט לרומניה. לאחר זמן קצר, בשנת 1923, היגר לאמריקה, והשתקע בניו יורק. שנים רבות ישב בניו יורק ושם פרחה כתיבתו לילדים ביידיש. היה מורה ומחנך בבתי ספר יהודיים ביידיש, ועבר ללוס אנג'לס.

מראשית כתיבתו אימץ לו את שם העט ההומוריסטי "חבר פבר", הלקוח מזמר יידיש עממי במזרח אירופה, השם הוא משחק מילים המושך את האוזן של הקוראים הצעירים. סיפוריו הקצרים נדפסו ברוב עיתוני היידיש לצעירים, באמריקה, במזרח אירופה ובארגנטינה. הוא כתב שירה וסיפורת לילדי הגיל הרך, בד בבד עם רומנים למבוגרים, שאחדים מהם תורגמו לאנגלית. כמו הרומן "ברונזוויל" (Brownsville), לוס אנג'לס, 1976.

חבר פבר פרסם כחמישה עשר כרכי שירה וסיפורת לילדים. שירים בודדים משלו תורגמו לעברית בידי לוין קיפניס. אך אף אחד מספריו לא תורגם לעברית.

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:סופרים אמריקאים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
מגדים (כתב עת)

**מגדים** הוא ביטאון לענייני מקרא היוצא לאור על ידי הוצאת תבונות של המכללה האקדמית הרצוג. כתב-העת, הרואה אור פעם-פעמיים בשנה, הוא אחד מכתבי-העת העבריים הפעילים הבודדים שמוקדשים רובם ככולם למאמרים העוסקים בהיבטים שונים של התנ"ך (יחד עם "בית מקרא" ו"שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום").

"מגדים" התחיל לצאת לאור בשנת 1986, ועד לשנת 2016 הופיעו חמישים וששה גיליונות ובהם 359 מאמרים. העורך הראשי (נכון לשנת תשע"ו) הוא ד"ר יושי פרג'ון, ולצידו עורכים הרב ד"ר אברהם שמאע והרב יובל שרלו. עם חברי המערכת הרחבה נמנים פרופ' יוסף עופר מן המחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן; פרופ' יהונתן יעקבס, פרופ' אליהו עסיס, דיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן; הרב יעקב מדן ראש ישיבת הר עציון; הרב ד"ר יואל בן נון, ואישים אחרים מהציונות הדתית. בין הכותבים ל"מגדים" - חוקרי מקרא, מרצי המכללות וסטודנטים מתקדמים, בעיקר מישיבת הר עציון, ממכללת הרצוג ומשלוחותיה.

הקו המנחה של "מגדים" הוא שמירה על האיזון בין רמה אקדמית נאותה מחד ופניה לציבור אמוני משכיל מאידך. אי-לכך, הנושאים הפופולריים ביותר של מאמרי כתב-העת הם ניתוח ספרותי של התנ"ך והפרשנות היהודית למקרא, המאפשרים אימוץ גישות מחקריות ללא הצורך להתמודד עם סוגיות טעונות כמו תורת התעודות. המאמרים המתפרסמים ב"מגדים" עוברים ביקורת עמיתים ועריכה קפדניות, שנועדו לשמור על הרמה הגבוהה של כתב העת. כתב העת מוכר ככתב עת שפיט.

רובם הגדול של מאמרי מגדים (52 הגיליונות הראשונים), הועלו לאתר של הוצאת תבונות והם זמינים לקריאה ללא תשלום.

## ביקורת
על אף המאמץ להימנע מסוגיות מחקריות הסותרות את עיקרי האמונה הדתית, הפך כתב-העת (לצד המכללה והישיבה שהוא מייצג) למטרת התקפתם של אישים מן הציבור החרדי לאומי ("חרד"לי"). אחד משיאי המחלוקת אירע בשנת תשס"ב, בוויכוח שזכה לכינוי "תנ"ך בגובה העיניים".

ביקורת נוספת שהובעה נגד כתב-העת נוגעת להסתמכות מצומצמת מדי של חלק מכותביו על ספרות מחקר לועזית.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:התנ"ך בישראל
קטגוריה:פרשנות המקרא
קטגוריה:חיבורים בחקר המקרא
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:ספרי הוצאת תבונות
פני

[ממוזער|3 פני בריטי מ-[1962]]
שמאל|ממוזער|פני ויקטוריאני 
שמאל|ממוזער|פני Maundy ויקטוריאני מכסף 
**פני (Penny)** הוא מטבע קטן בערכו הקיים (או שהיה קיים בעבר) במספר מדינות דוברות אנגלית. ל**פני** שתי צורות ריבוי הנבדלות במשמעותן. "פנס" (Pence) היא צורת הריבוי הכללית, בעוד ש"פניז" (Pennies) הוא צורת הרבים של מטבע הפני עצמו. לדוגמה, חמישה פניז הם בהכרח חמישה מטבעות בני פני אחד, בעוד שחמישה פנס מבטאים אותו שווי כספי, אך ללא תלות בסוג המטבע או באופן התשלום (למשל מטבע בודד של חמישה פנס, או המחאה בשווי זהה). על הפני הבריטי בן זמננו מופיעה דיוקן המלכה אליזבת השנייה ומצדו האחורי שער מתרומם - סמל ארמון וסטמינסטר והפרלמנט הבריטי. 

בממלכה המאוחדת פני הוא כיום החלק המאה של ליש"ט, או חמישית של שילינג, אך לפני המעבר לשיטה העשרונית ב-1971 פני היה החלק ה-12 של שילינג והחלק ה-240 של ליש"ט. עד סוף המאה ה-18 הפני היה עשוי מסגסוגת של כסף. מ-1797 ואילך הפני עשוי ארד, אך במהלך השנים הונפקו סטים במהדורות מיוחדות (Maundy Sets) אשר כללו פני מכסף סטרלינג. המהדורות הללו שימשו בטקס דתי שנערך מדי שנה.

מ-1993 עשוי הפני הבריטי פלדה מצופה ארד. השינוי בסוג הסגסוגת נועד להבטיח שאוטומטים מופעלי מטבעות יוכלו לזהות את המגנטיות של המטבע.
פני הוא כיום ההילך החוקי בעל הערך הנמוך ביותר, אך בעבר היו מטבעות של חצי פני (חצי הפני העשרוני בוטל כהילך חוקי ב-1984. חצי הפני הקדם-עשרוני בוטל עוד ב-1969) ושל פרד'ינג שערכו היה רבע פני (הנפקתו הופסקה ב-1956, הוא בוטל כהילך חוקי ב- 1960). בימי ויקטוריה הוכנסו למחזור מטבעות בעריכים נמוכים אף יותר: חצי פרד'ינג, שליש פרד'ינג, ובמלטה, שהייתה מושבת חסות בריטית באותה תקופה, הונהג אף מטבע בשווי רבע פרד'ינג, כלומר החלק ה-3840 של ליש"ט. 
## פני במדינות שונות
בארצות הברית ובקנדה פני הוא כינוי עממי למטבע של סנט אחד. הפני האמריקני הוא המטבע הראשון שהוטבע בארצות הברית והמטבע שמוטבע בכמות הרבה ביותר במדינה, בעוד שבקנדה הוצא המטבע הזה במאי 2012 מהמחזור. בארצות הברית המטבע עשוי מאבץ מצופה נחושת.

באירלנד פני היה החלק ה-100 של הלירה האירית (פונט), והיה בשימוש עד המעבר לאירו ב-2002. כמו בממלכה המאוחדת, פני היה החלק ה-240 של הפונט לפני המעבר לשיטה העשרונית.

גם באוסטרליה, ניו זילנד ודרום-אפריקה היו מטבעות של פני לפני החלפת הליש"ט במטבעות לאומיים עצמאיים שהותאמו לשיטה העשרונית, תהליך שראשיתו בדרום אפריקה ב-1960.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כלכלה
גרגורי אדמוב

**גרגורי בוריסוביץ' אדמוב** (שם אמיתי - **אברם בורוכוביץ' גיבס**, ברוסית: **Абрам Борухович Гибс**, 18 במאי 1886 - 14 ביוני 1945) היה סופר מדע בדיוני יהודי סובייטי.

## קורות חיים
נולד בעיר חרסון (אף כי יש גם מקורות הטוענים שנולד בז'יטומיר), בשם אברם גיבס, הילד השביעי למשפחת פועלים יהודית עניה. הוא אף גורש מבית הספר שנה לפני הסיום, משום שהוריו לא יכלו לממן את גמר לימודיו. החל מגיל 15 הצטרף לפעילות מהפכנית במסגרת המפלגה הקומוניסטית הבולשביקית וב-1906, בן עשרים, הוגלה בשל כך לארכנגלסק שבצפון רוסיה.

גיבס לא נשאר במקום גלותו זמן רב. הוא ברח משם לסנקט פטרבורג, המשיך בה בפעילותו המהפכנית ואחר כך חזר לחצי האי קרים, לסבסטופול, שם נשפט ונידון שוב על ידי שלטונות הצאר בשל פעילותו במפלגה הקומוניסטית, הפעם לשלוש שנות מאסר.

כשהשתחרר מהכלא ב-1911 כבר היה בן 25 והפנה את מרצו לפעילות עיתונאית, אף כי גם היא הייתה בשלב זה בעלת אוריינטציה מהפכנית במידה מסוימת. הוא החל לכתוב לעיתון סוציאל-דמוקרטי בשם *יוג* (דרום), שיצא לאור בחרסון מחוז הולדתו ומהר מאוד הפך לעורך העיתון. הקריירה העיתונאית הזו נמשכה גם לאחר מהפכת אוקטובר.

סיפורים קצרים החל גרגורי אדמוב לפרסם החל משנת 1930, בשמו הספרותי, והבמה הספרותית הראשונה שלו הייתה המגזין "ידע הוא כוח" (*Znanie-Sila*). כעבור שנים אחדות החל לכתוב גם ספרים. מרבית יצירתו הייתה של סיפורי מדע בדיוני ריאליסטיים וטכנולוגיים של העתיד הקרוב.

הוא נפטר במוסקבה ביוני 1945. בנו, ארקדי אדמוב (1920–1991) היה סופר, נודע בזכות עצמו בברית המועצות, בעיקר בשל ספרי הבלשים והמתח, אשר כתב.

## מיצירותיו
* **מנצחי המעמקים** הופיע בשנת 1937 בברית המועצות.
* **סודם של שני אוקיינוסים** הופיע בשנת 1939 בברית המועצות וב-1956 אף נעשה על בסיסו סרט קולנוע.
* **גירוש האדון** פורסם בשנת 1946 בברית המועצות. ספר זה יצאה לאור לאחר מות המחבר.

## קישורים חיצוניים
* [יצירות של אדמוב (ב[רוסית])]

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרים רוסים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים סובייטים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
מרכז סיטיספייר

**מרכז סיטיספייר** (באנגלית: **CitySpire Center**) הוא גורד שחקים בעיר ניו יורק, המשמש לעירוב שימושים. גובהו של בניין זה, הממוקם במרכז (מידטאון) האי מנהטן הוא 248 מטרים והוא בן 75 קומות. בנייתו הסתיימה בשנת 1987.

## מבנה
הבניין תוכנן על ידי האדריכל הלמוט יאן, והוא הבניין ה-36 בגובהו בעיר ניו יורק, ה-82 בגובהו בארצות הברית, ה-92 בגובהו באמריקה הצפונית וה-739 בגובהו בעולם, נכון לשנת 2025. עם השלמתו, סיטיספיר היה מגדל הבטון השני בגובהו בארצות הברית אחרי מגדל סירס. לגורד השחקים תוכנית מתומנת עם כיפה בהשראת בניין מרכז העיר ניו יורק למוזיקה ודרמה. החזית מחופה באבן עם חלונות זכוכית, והוא מכיל נסיגה בקומות ה-46 וה-62. לבניין יש כניסות ברחובות 56 ו-55, המחוברות באמצעות מעבר המהווה חלק משדרה 6½. 22 הקומות התחתונות של הבניין מיועדות לשימוש מסחרי, ויתרת הקומות מהוות דירות פאר.

## היסטוריה
לאחר סיום בניית הבניין התלוננו דיירי הסביבה על רעשי שריקת הרוח שנוצרו בשל משבי רוח שעברו בכיפת הבניין. כיפת הבניין תוקנה וכעת אינה שורקת.
כמו כן, לאחר סיום הבנייה התברר כי הייתה חריגת בנייה של 4 מטרים בגובהו של הבניין. מקימי הבניין פיצו את העירייה על ידי הקמת סטודיו לריקוד בבניין סמוך.

## קישורים חיצוניים

* מרכז סיטיספייר באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* מרכז סיטיספייר באתר Buildings DB
* מרכז סיטיספייר באתר משרד האדריכלים הנסון אדריכלות
* מרכז סיטיספייר באתר קבלן הבנייה טישמן ספייר
סיטיספייר
בניין קונדה נאסט

**בניין קונדה נאסט** (באנגלית: **Condé Nast Building**), או, בשמו הרשמי **כיכר טיימס מס' 4** (**Four Times Square**) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר טיימס שבאי מנהטן, בעיר ניו יורק.
המבנה מצוי במפגש הרחובות ברודוויי, רחוב 42 ורחוב 43, ובנייתו הסתיימה בשנת 1999. גובה המבנה 247 מטרים ובו 48 קומות. נכון לשנת 2025, הבניין הוא המבנה ה-38 בגובהו בעיר ניו יורק, ה-85 בגובהו בארצות הברית וה-96 בגובהו באמריקה הצפונית.

הבניין מצוי בבעלות ארגון דורסט ובבניין שכנו עד שנת 2015, משרדי תאגיד העיתונאות קונדה נאסט  ומשרד עורכי-הדין העשיר בארצות הברית, סקאדן, ארפס, סלייט, מיגר אנד פלום. לאחר מכן, שטחי המשרדים שלהם נתפסו על ידי מגוון חברות. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים פוקס ופוול. שטחי המשרדים בבניין עולים על 150,000 מ"ר.

אתר נאסד"ק הממוקם בצידו הצפון מזרחי של הבניין, מציג את נתוני המסחר בבורסה של ניו יורק, וכן מידע כלכלי נוסף.

בשנת 2002 הוצבו בראש המגדל, נוסף על אנטנות הרדיו, גם אנטנות טלוויזיה (על מנת להחליף אנטנות שבעבר היו ממוקמות על מרכז הסחר העולמי). בשל שינוי זה מגיע גובהו של הבניין ל-348 מטרים, והוא המבנה השני בגובהו בעיר ניו יורק – אחרי בניין אמפייר סטייט.

הבניין מהווה דוגמה לארכיטקטורה ירוקה – במבנה יש מערכות בידוד מתוחכמות וכן צילונים המאפשרים לבניין לפעול במרבית ימי השנה בלי קירור או חימום. כמו כן מרבית רהיטי הבניין עשויים מחומרים ממוחזרים ומחומרים בלתי רעילים. מערכת האוורור בבניין מחדירה לחדריו 50% יותר אוויר נקי מהנדרש בתקנים, וכן מערכות איסוף האשפה של הבניין כוללות פירי אשפה המיועדים למחזור אשפה. המבנה היה הפרויקט הראשון בארצות הברית בסדר גודל כזה הבנוי בארכיטקטורה ירוקה, ומתכנניו זכו בפרס מאת המכון האמריקאי לאדריכלים (AIA) ומהמכון האמריקאי לאדריכלים של מדינת ניו יורק בשל כך.

## קישורים חיצוניים

* 
* כיכר טיימס 4 באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* טיימס מס' 4 באתר Buildings DB
* 4 כיכר טיימס

קונדה נאסט
קטגוריה:רחוב ברודוויי
קריאה קרה

**קריאה קרה** (מאנגלית: **Cold Reading**) היא טכניקה המשמשת מניפולטורים מקצועיים כדי לגרום לאדם להתנהג בדרך מסוימת או לחשוב שהמניפולטור מחזיק ביכולת על טבעית, המאפשרת לו לדעת דברים על האדם שמולו, למרות שלא סיפר לו אותם. המניפולטור עושה זאת דרך קריאה של שפת הגוף והסקת מסקנות סבירות על הנקרא. (לדוגמה, מגדת עתידות שרואה שלאישה היושבת מולה יש סימן שיזוף היכן שהייתה טבעת נישואין, ויכולה להסיק מכך שהיא איבדה לאחרונה אדם הקרוב אליה).  

הקריאה הקרה חורגת מכלל הכלים הרגילים והמוכרים של מניפולציה, כמו השׁאה (סוגסטיה) וחנופה. בקריאה קרה מסתמכים מניפולטורים כמו אנשי מכירות, פרסומאים, מרפאים-באמונה, נוכלים וחלק מהמרפאים בתרפיה על נטייתם של בני־אדם מסוימים לנסות למצוא במצבים מסוימים, משמעות רבה יותר משיש בהם בפועל.

המניפולטור יודע כי גם אם הדברים שיאמר יהיו נטולי היגיון או משמעות, קורבנו ייטה לנסות לחפש בהם משמעות. הוא יודע גם כי אנשים נוטים להיות מרוכזים בעצמם ונוטים להחזיק בהשקפות לא מציאותיות ביחס לעצמם, ולכן ייטו לקבל כנכונים גם תיאורים המשקפים לא את מה שהם יודעים או חושבים על עצמם, אלא את מה שהיו רוצים שיהיה נכון לגבי עצמם. המניפולטור יודע עוד כי על כל כמה הכרזות שהקורבן ידחה כבלתי מדויקות, תהיה אחת שתזכה לאישורו וכי מנגנון החשיבה הסלקטיבית יגרום לכך שהקורבן יזכור רק את ה"פגיעות" וישכח את ה"פספוסים".

## ראו גם
* אפקט פורר
* קריאה חמה

## קישורים חיצוניים
* דוגמה לשימוש בקריאה קרה מתוך הבלוג "חשיבה חדה"
* רן ברכה, קריאה קרה – שיטות העבודה של קוראי עתידות, הסבר על שיטות העבודה של מגידי עתידות.

## הערות שוליים

קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:ספקנות מדעית
אלכסנדר בלייב

**אלכסנדר רומנוביץ' בלייב** (ברוסית: **Алекса́ндр Рома́нович Беля́ев**; 4 במרץ 1884 - 6 בינואר 1942) היה סופר מדע בדיוני סובייטי.

## קורות חיים
בלייב נולד בעיר סמולנסק, במשפחתו של כומר. בשנת 1895 החל ללמוד באקדמיה דתית. עם סיומה לא החל בקריירה דתית, והעדיף ללמוד משפטים ובו-זמנית לקח קורסים בקונסרבטוריון למוזיקה, עבד בתיאטרון וכתב מאמרים. הפרקטיקה המשפטית אפשרה לו לצאת לסיורים לאירופה ולאחר שנת 1914 הוא עזב אותה בכלל והתמסר לספרות ותיאטרון. בסביבות שנת 1920 הוא חלה קשה והבריא רק לאחר מספר שנים. עם הבראתו הוא היה יועץ משפטי במשרד החינוך, לאחר מכן ספרן, מחנך בפנימייה של ילדים ואפילו מפקח במשטרה. עיסוקיו המגוונים העשירו את ידיעותיו, ידיעות ששימשו אותו בכתיבת ספריו. 

בסוף שנות ה-20 הוא עבר למוסקבה וכתב לשני עיתונים במקביל לכתיבת ספרים. בשנת 1929 עבר ללנינגרד ומשם, בשנת 1931, לעיר הקרובה פושקין. במהלך שנת 1941 נכבשה העיירה על ידי הנאצים, ובחורף 1942 הוא נפטר מרעב.

## עבודתו הספרותית
בין השנים 1925–1930 הוא פרסם יותר מארבעים יצירות מדע בדיוני, בהן רומנים, נובלות וסיפורים. הוא חיבר גם תסכיתים לרדיו, תסריט, דרמה וסיפורי הרפתקאות.

## ספריו
* **ראשו של פרופסור דאוול** (Голова профессора Доуэля), 1925
* **האיש האחרון מאטלנטיס** (Последний человек из Атлантиды), 1926
* **אי הספינות האבודות** (Остров погибших кораблей), 1926
* **לא חיים ולא מות** (Ни жизнь, ни смерть), 1926
* **הבעלים של העולם** (Властелин мира), 1926
* **האיש שאינו ישן** (Человек, который не спит), 1926
* **מעל לאין סוף** (Над бездной), 1927
* **הלחם הנצחי** (Вечный хлеб), 1928
* **[[האדם האמפיבי]] (ידוע גם בשם "שד הים")** (Человек-амфибия),  1928
* **סוחר האוויר** (Продавец воздуха), 1929
* **האיש שאיבד את פניו** (Человек, потерявший лицо),  1929
* **הכיוון מערב!** (Держи на Запад!), 1929
* **עולם שלא מתכלה** (Нетленный мир), 1929
* **החקלאים התת-ימיים** (Подводные земледельцы), 1930
* **האדמה בוערת** (Земля горит),  1931
* **קפיצה באין סוף** (Прыжок в ничто), 1933
* **ספינת האוויר** (Воздушный корабль), 1934
* **העין הקסומה** (Чудесное око), 1934
* **טיסה איוורת** (Слепой полёт), 1934
* **הכוכב ק"ץ** (Звезда КЭЦ), 1934
* **המצאותיו של פרופסור וגנר** (Изобретения профессора Вагнера)  (1926-1936)
* **המעבדה W**  (Лаборатория Дубльвэ), 1938
* **תחת השמים הארקטיים** (Под небом Арктики), 1938
* **הממותה בעלת הקרניים** (Рогатый мамонт), 1938
* **הלשכה המרכזית לגשם מלאכותי**
* **מות האור**
* **האי האבוד**
* **יקום בלתי נראה**
* **מיסטר ריס**

## רשימת יצירותיו שיצאו לאור בעברית
* "האדם האמפיבי" - תרגם אמין קולייב, הוצאת ספרות יפה, 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני רוסים
קטגוריה:עיתונאים סובייטים
קטגוריה:משפטנים רוסים
קטגוריה:סמולנסק: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1884
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1942
רמת דקאן

ממוזער|שמאל|250px|רמת דקאן משתרעת על פני חלקים במרכז ובדרום הודו
**רמת הדקאן** (באנגלית: **Deccan Plateau**) היא רמה גבוהה ונרחבת שגובה כ-600 מטר מעל לפני הים ומכסה חלק נרחב במרכז ודרום הודו.

את הרמה חוצים נהרות רבים, ולצידיה משתרעים שני רכסי הרים: הרי גהט המזרחיים והמערביים. חלקה הדרומי של הרמה הוא מישור גשום ועשיר בצמחייה. רמת דקאן נמצאת מדרום למישור אינדו גנגטי. הרמה נמצאת בשטחן של 8 מדינות בהודו.

רוב תושבי רמת הדקאן חיים במישורים שלאורך חופי הים ועוסקים בחקלאות.

מקורה שמה של הרמה מהמילה dakkhin בפרקריט, שמקורה מהמילה dákṣiṇa (דרום) בסנסקריט.

## קישורים חיצוניים

* 

דקאן
דקאן
סנט (מטבע)

ממוזער|חצי סנט אנגלי
**סנט** (באנגלית: **Cent**) הוא יחידת מטבע שערכה הוא החלק המאה (מאית) של יחידת המטבע הבסיסית. המונח סנט מתייחס גם לסכום שערכו הוא חלק המאה של המטבע וגם למטבע בעל אותו ערך.

מקור השם הוא במילה הלטינית סנטום (Centum), שפרושה מאה.

השם סנט נהוג בעיקר במדינות דוברות אנגלית. בשפות אחרות יש שמות מאותו מקור: סנטאבו בספרדית (וגם סנטימו או סנטיסימו), סנטים בצרפתית, צ'נטזימו באיטלקית ועוד.

בעשור השני של המאה ה-21 עלתה עלות ייצורו של סנט אמריקאי בצורה חדה, עד כדי ספקות בכדאיות הייצור.

## ראו גם
* סנט (מטבע אמריקני)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות
הסכם גואדלופה אידלגו

[שמאל|ממוזער|240px|שטחים שעברו לארצות הברית ב[מלחמת ארצות הברית–מקסיקו (אדום), וברכישת גדסדן ב-1853 (כתום)]]
שמאל|ממוזער|240px|דף החתימות בהסכם. ההסכם נכתב באנגלית (שמאל) ובספרדית (ימין) (ספריית הקונגרס)
**הסכם גואדלופה אידלגו** (באנגלית: **Treaty of Guadalupe Hidalgo**, בספרדית: **Tratado de Guadalupe Hidalgo**) היה הסכם שלום שנחתם בין ארצות הברית למקסיקו ב-2 בפברואר 1848, לאחר ניצחונה של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו.

בהסכם ויתרה מקסיקו על שטחה הצפוני, כ-1.36 מיליון קמ"ר, שהיווה מעל שליש משטחה עד אותו זמן, תמורת פיצוי שהעבירה אליה ארצות הברית בגובה של כ-18 מיליון דולר. ארצות הברית סיפחה שטחים שכללו (לפי הגבולות של היום) את המדינות קליפורניה, נבדה, יוטה, וחלקים מאריזונה, ויומינג, קולורדו, וניו מקסיקו.

בהסכם נקבע בנוסף, שנהר הריו גראנדה יהיה נתיב הגבול שבין טקסס שבארצות הברית למקסיקו, הובטחה הגנה לתושבים ולרכוש המקסיקני בשטחים שעברו לשליטת ארצות הברית, הגנה משטרתית אמריקנית לאורך כל אזור הגבול, ובוררות חובה בכל סכסוך גבול עתידי בין שתי המדינות.

ההסכם נחתם בעיר גואדלופה אידלגו (צפונית למקסיקו סיטי), אליה נמלטה הממשלה המקסיקנית בעקבות התבוסות בשדה הקרב. ניקולס טריסט, מזכיר במחלקת המדינה האמריקאית שהיה נציגו הדיפלומטי האישי של הנשיא ג'יימס פולק ונלווה לגנרל וינפילד סקוט, ניסה פעמיים להגיע לחתימת ההסכם עם הנשיא המקסיקני אנטוניו לופס דה סנטה אנה, אך ללא הצלחה. כתוצאה, החליטו סקוט וטריסט לכפות משא ומתן, כצבא מנצח וכובש, על נציגי הממשלה המקסיקנית המובסת. בסופו של דבר נוהל משא ומתן, וההסכם נחתם על ידי ניקולס טריסט מצד ארצות הברית, ומהצד המקסיקני על ידי ועדה שייצגה את הממשלה המקסיקנית המובסת וכללה את דון ברנרדו קואוטו, דון מיגל אטריסטיין, ודון לואיס גונזגה קואבאס. ההסכם אושר בסנאט האמריקאי ב-10 במרץ 1848. מיד לאחר האישור בסנאט יצאו הכוחות האמריקאים מהבירה מקסיקו סיטי, ויושמו שאר סעיפי ההסכם.

## ראו גם
*רכישת גדסדן

## קישורים חיצוניים

*הסכם גואדלופה אידלגו וקישורים נוספים מספריית הקונגרס
*נוסח ההסכם
* 

גואדלופ אידלגו
קטגוריה:מקסיקו: היסטוריה
גואדלופ אידלגו
קטגוריה:1848
קטגוריה:קליפורניה: היסטוריה
קטגוריה:נבדה: היסטוריה
קטגוריה:יוטה: היסטוריה
קטגוריה:אריזונה: היסטוריה
קטגוריה:ויומינג: היסטוריה
קטגוריה:קולורדו: היסטוריה
קטגוריה:ניו מקסיקו: היסטוריה
קטגוריה:1848 בארצות הברית
קטגוריה:מקסיקו: יחסי חוץ
גואדלופה אידלגו
קטגוריה:מלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:ריו גראנדה
קטגוריה:גבול ארצות הברית – מקסיקו
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – מקסיקו
קטגוריה:נשיאות ג'יימס פולק
קטגוריה:קצרמר ארצות הברית
קטגוריה:קצרמר מקסיקו
התלכדות עיצורים

**התלכדות עיצורים** או **הבלעה** הם מונחים המקובלים בדקדוק הלשון העברית הנלמד בבתי הספר בהתייחסות לדגש המשלים, שהוא סוג של דגש חזק.

דגש חזק מייצג מכפל, קרי רצף של שני עיצורים זהים. המכפל איננו מתקיים בעברית החדשה, להוציא מקרים שוליים, אך הוראת הלשון מבוססת בדרך כלל על המורפולוגיה והפונולוגיה של העברית הקלאסית, המשתקפות בכללי הניקוד. כאשר המכפל איננו נובע מהכפלה תבניתית של עיצור שורשי (דגש תבניתי), אלא מהידמות מלאה או כפועל יוצא מתצורת המילה, נהוג לסווג את הדגש כדגש משלים.

משיקולים של בהירות ההרצאה, כשדנים בדגש מסוג זה מקובל להתייחס לשלב מוקדם היפותטי שבו רצף העיצורים  הזהים מיוצג בשתי אותיות נפרדות, הראשונה סוגרת הברה והשנייה פותחת את ההברה הבאה (להוציא את המקרה של דגש חזק בסוף מילה). לאחר שלב זה מתרחש כביכול תהליך של התלכדות שני העיצורים לעיצור יחיד, המסומן בדגש. לדוגמה, את תצורת המילה נָחַתִּי, המורכבת מצירוף הבסיס נָחַת וסיומת מדבר בזמן עבר -תִּי, מקובל לתאר כך: *נָחַתְתִּי (נָחַת+תִּי) > נָחַתִּי (התלכדות עיצורים). 

לאמיתו של דבר אין לתהליך המתואר כל אחיזה במציאות הלשונית או האורתוגרפית של העברית הקלאסית: רצף העיצורים הזהים נשמר ולא "התלכד", והמכפל הוא המימוש הפונטי שלו. שני ה"שלבים" שתוארו אינם באמת שלבי התפתחות עוקבים, אלא שתי דרכים שוות ערך לייצג את המכפל. הדרך הראשונה היא היפותטית ואיננה משקפת מציאות היסטורית, ואילו השנייה תואמת את מוסכמות הכתיב והניקוד הקובעות כי מכפל יסומן בדגש באות בודדת, אחת היא מה מקורו.

קטגוריה:דקדוק עברי