אתרי הזיכרון של קמבודיה

**אתרי הזיכרון הקמבודיים: ממרכזי דיכוי למקומות של שלום והרהור** (באנגלית: **Cambodian Memorial Sites: From centres of repression to places of peace and reflection**) הם אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בקמבודיה, שכוללים את בית הכלא לשעבר M-13 (שלב הדיכוי המוקדם), את מוזיאון רצח העם בטואול סלנג (בית הכלא S-21 לשעבר) ואת מרכז רצח העם צ'ונג אק (אתר הוצאות להורג לשעבר של S-21). אתרים אלו נשמרו והפכו לאתרי זיכרון מאז נפילת שלטון הקמר רוז' בשנת 1979. הם משמשים כעדות לזוועות שבוצעו על ידי השלטון הקומוניסטי של הקמר רוז' בין השנים 1975 ל-1979. המקומות, ששימשו בעבר כאתרי מעצר המוני, עינויים והוצאות להורג, הפכו למרחבי זיכרון ולמידה. כיום, הם משמשים כאנדרטאות לחללי אחד ממעשי רצח העם הטרגיים ביותר של המאה ה-20 ומאפשרים להתייחד עם הזיכרון, להחלים ולפעול למען השלום. ההכרה של אונסק"ו באנדרטאות אלו מהווה צעד משמעותי בשמירה על ההיסטוריה הכאובה של קמבודיה, הוקרת כבוד לחוסן של תושביה והעלאת המודעות העולמית להשפעות ההרסניות של טוטליטריזם ומעשי אלימות נרחבים.

## היסטוריה
בין 1975 ל-1979, קמבודיה נשלטה על ידי הקמר רוז', משטר מאואיסטי רדיקלי שהונהג על ידי פול פוט. מתוך חזון ליצור חברה אגררית ונטולת מעמדות, פתח המשטר במסע חברתי חסר רחמים, שהביא למותם של כ-1.7 עד 2 מיליון בני אדם – כרבע מאוכלוסיית המדינה.

הקמר רוז' ביקש לפרק את כל ההיבטים של החברה המסורתית, כולל כסף, רכוש פרטי, דת וחינוך. ערים רוקנו, ואוכלוסיות שלמות הועברו בכפייה למחנות עבודה כפריים. אינטלקטואלים, בעלי מקצועות חופשיים, מנהיגים דתיים ואפילו ילדים שנחשדו בחוסר נאמנות, נעצרו, עונו והוצאו להורג. רשת עצומה של בתי כלא ושדות הרג הפכה לכלי לדיכוי שיטתי וטרור בחסות המדינה.

אחד האתרים הידועים לשמצה ביותר היה S-21, שנודע לימים כמוזיאון רצח העם בטואול סלנג, שם אלפים עברו עינויים כדי להוציא מהם הודאות שקריות, לפני שהוצאו להורג בשדות קטל סמוכים כמו צ'ונג אק. אתרים אחרים, כמו כלא M-13, היו מרכזיים בשלבי ביסוס כוחו המוקדמים של המשטר ושימשו מודל למרכזי מעצר עתידיים.

מקומות אלו מהווים עדות חדה לשליטה הברוטאלית של הקמר רוז', וחושפים את אופן פעולתו של משטר שניזון מאידאולוגיה ופחד. לאחר נפילת המשטר ב-1979, ניצולים וקהילות מקומיות פעלו לשמר את האתרים הללו – לא רק כמקומות זיכרון וחינוך, אלא גם כאזהרות מתמשכות מפני הסכנות שמציבים קיצוניות, סמכותנות ודה-הומניזציה.

### אתרי ההנצחה
### בית הכלא לשעבר M-13
בית הכלא לשעבר M-13 (בקמרית: អតីតមន្ទីរឃុំឃាំង ម-១៣) ממוקם כיום בכפר פריי צ'רוב, בקומונת קבאל טואק, שבנפת טואק פוס, במחוז , על גבול כפר תמה קוב, בקומונת אמליאנג, שבנפת תפונג, במחוז . הוא ממוקם באזור כפרי במרכז מחוז קמפונג צ'נאנג, ושימש בעבר כאחד מבתי הכלא המשמעותיים ביותר בעידן הקמר רוז' המוקדם, אך כיום הוא נותר כמגרש מוזנח ומלא בצמחייה פראית. נכון ל-25 בפברואר 2025, המקום הוגדר באופן רשמי כאתר מוגן על ידי משרד התרבות והאמנות של קמבודיה וכיום הוא מוכר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

### מוזיאון רצח העם טואול סלנג

מוזיאון רצח העם טואול סלנג (כלא S-21 לשעבר) (בקמרית: សារមន្ទីរឧក្រិដ្ឋកម្មប្រល័យពូជសាសន៍ទួលស្លែង (មន្ទីរស-២១)) הוא מוזיאון המוקדש לתיעוד ולשימור היסטוריית רצח העם בקמבודיה. המקום, שנמצא בבואנג קנג קנג, בפנום פן, שימש במקורו כבית ספר תיכון, לפני שהוסב על ידי משטר הקמר רוז' לכלא ביטחוני 21, שפעל משנת 1975 ועד לנפילת המשטר בשנת 1979. בין השנים 1976 ל-1979, כ-20,000 בני אדם נעצרו בטואול סלנג, שהפך לאחד מכ-150 עד 196 מרכזי עינויים והוצאות להורג, שנוהלו על ידי הקמר רוז' והמשטרה החשאית שלהם.

### מרכז רצח העם צ'ונג אק

מרכז רצח העם צ'ונג אק (בקמרית: មជ្ឈមណ្ឌលប្រល័យពូជសាសន៍ជើងឯក) ממוקם בדנגקאו שבפנום פן. אתר זה הפך לאחד משדות הקטל הידועים לשמצה של הקמר רוז' בין השנים 1975 ל-1979, ושימש לביצוע רצח העם הקמבודי. האתר, הממוקם כ-17 קילומטרים מדרום למרכז העיר, היה מקושר ישירות למרכז המעצר טואול סלנג. לאחר נפילת המשטר, נחשפו מקברים המוניים שרידיהם של 8,895 קורבנות, שרבים מהם הוצאו להורג באמצעות כלים גסים כמו מעדרים, על מנת לחסוך בקליעים.

## אתר המורשת העולמית
ב-11 ביולי 2025, נרשמו "אתרי הזיכרון הקמבודיים: ממרכזי דיכוי למקומות של שלום והרהור" רשמית ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, במהלך המושב ה-47 של ועדת המורשת העולמית. הכרה ציון דרך זו מסמנת את אתר המורשת העולמית החמישי של קמבודיה, והראשון שמוקדש ספציפית להיסטוריה המודרנית של רצח העם והדיכוי הפוליטי במדינה.

אתרים אלו הוגדרו תחת קריטריון 6 של אונסק"ו בשל עדותם העמוקה לאירועים היסטוריים עדכניים וערכם האוניברסלי כמרחבים לזיכרון, חינוך והרהור. המועמדות שיקפה את המחויבות הלאומית החזקה של קמבודיה לשימור השרידים הפיזיים של תקופת הקמר רוז' וקידום השלום באמצעות זיכרון.

בהערכתה הדגישה אונסק"ו את השינוי העוצמתי של אתרים אלו, שבעבר היו מוקדי אלימות שיטתית, וכיום הם מהווים ציוני דרך לחינוך והנצחה. הכללתם ברשימת אתרי המורשת העולמית מדגישה את חשיבותם לא רק בהיסטוריה של קמבודיה, אלא גם בהקשר הרחב יותר של מורשת עולמית. הם ניצבים כסמלים מתמשכים לחוסנם של בני העם הקמבודי וכאזהרות חמורות מפני ההשלכות של שלטון טוטליטרי, רצח עם ואלימות בחסות המדינה.

הרישום מדגיש גם את החשיבות הגלובלית של הנצחה ופיוס לאחר קונפליקט, ומתיישר עם מאמצים בין-לאומיים רחבים יותר להגן על אתרים המעודדים החלמה, מקדמים הבנה היסטורית ומבטיחים שזוועות כאלו לא יחזרו על עצמן.

אתר המורשת העולמית כולל שלושה אתרים נפרדים, ששטחם הכולל 39 דונם. אזורי החיץ המקיפים את האתרים הנפרדים הם בשטח כולל של 219 דונם.

## קישורים חיצוניים
* אתרי הזיכרון הקמבודיים: ממרכזי דיכוי למקומות של שלום והרהור באתר אונסק"ו 

## הערות שוליים

קטגוריה:רצח העם בקמבודיה