open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גטה (כדורגל)

**גטו-אויטרוטרפלאה** (בפארואזית: **Gøtu Ítróttarfelag** או בקיצור **GÍ**) היה מועדון כדורגל באיי פארו שהוקם בשנת 1926. בסיסו של המועדון היה בכפר הקטן נוראגטה (המוכר גם בשם המקוצר "גטה") שבאי אסטורוי, אחד האיים המרכיבים את איי פארו. המועדון היה אחד המועדונים היותר מעוטרים במדינה הקטנה ולזכותו שש אליפויות ושישה גביעי איי פארו. 

בשנת 2008 המועדון התמזג עם מועדון אחר באיי פארו, ליירביק, ונוצר מועדון חדש בשם ויקינגור גטה המשחק בליגת העל של איי פארו ומייצג את שניהם כיום.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-29 באוקטובר 1926. לאחר 57 שנים, בשנת 1983, היא זכתה באליפות הליגה של איי פארו. הקבוצה החלה את הופעותיה האירופיות במוקדמות גביע אופ"א בעונת 1994/1995, כשהליגה של איי פארו הפכה להיות מקצועית וחברה באופ"א, לאחר שזכתה פעם נוספת באליפות הליגה. היא הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת טרלבורגס אף-אף משוודיה והפסידה בשני המשחקים ולכן הודחה מהמפעל. הקבוצה חזרה למוקדמות בעונה שלאחר מכן, לאחר שזכתה באליפות נוספת, אז הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת ראית' רוברס מסקוטלנד, אך הפסידה לה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל. גם בעונה שלאחר מכן, עונת 1996/1997, אז הוגרלה בשלב המוקדם נגד קבוצת פ.צ. ג'אז מפינלנד היא הפסידה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל.

בעונת 1997/1998 הקבוצה זכתה באליפות והשתתפה במוקדמות ליגת האלופות, אז הוגרלה בשלב המוקדם הראשון מול קבוצת גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד והפסידה לה בתוצאות 0–6 ו-0–5 והודחה מהמפעל. בעונה שלאחר מכן, עונת 1998/1999, שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע המחזיקות, לאחר שזכתה בגביע, אז הוגרלה בשלב המוקדם מול קבוצת אמ-טה-קה מהונגריה, הפסידה לה בתוצאות 1–3 ו-0–7 והודחה מהמפעל.

הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2000/1999, אז הוגרלה בשלב הראשון מול קבוצת ידינסטבו ביחאץ' מבוסניה והרצגובינה והפסידה לה בסיכום שני המשחקים. היא חזרה למוקדמות גביע אופ"א בעונת 2000/2001, לאחר שזכתה בגביע, הוגרלה בשלב המוקדם מול קבוצת נורשפין משוודיה והפסידה לה בסיכום המשחקים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2001/2002, הוגרלה מול קבוצת אוביליץ בלגרד מסרביה ומונטנגרו (מאוחר יותר, עם התפלגות סרביה ומונטנגרו לסרביה ומונטנגרו שיחקה הקבוצה בליגת העל הסרבית בשל מיקומה הגאוגרפי בסרביה), הקבוצה הפסידה בסיכום שני המשחקים גם הפעם. בעונה שלאחר מכן, עונת 2002/2003, רשמה הקבוצה תבוסה נוספת כשהפסידה בשלב המוקדם לקבוצת היידוק ספליט מקרואטיה והפסידה בשני המשחקים 0–3 ו-0–8.

הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בשנת 2003, אז הוגרלה בשלב הראשון מול קבוצת דאצ'יה קישינב ממולדובה והפסידה לה בסיכום המשחקים. ההופעה האחרונה של הקבוצה במפעלים האירופיים הייתה במוקדמות גביע אופ"א בעונת 2006/2007, אז הוגרלה מול קבוצת ונטספילס מלטביה אך הפסידה לה בסיכום המשחקים ביניהן. מאז עונה זו, הקבוצה לא השתתפה במפעלים אירופאים, ולא זכתה יותר בשום תואר.

בשנת 2008 המועדון התמזג עם מועדון ליירביק ונוצר מועדון חדש בשם ויקינגור גטה המשחק מאז בליגת העל של איי פארו במקומו.

## תארים
***אליפויות [[ליגת העל של איי פארו|הפרמייר ליג של איי פארו]]** (6): 1983, 1986, 1993, 1994, 1995, 1996
***[[הגביע של איי פארו]]** (6):1983, 1985, 1996, 1997, 2000, 2005

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל מאיי פארו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1926
I Shot the Sheriff

**I Shot the Sheriff** הוא שיר שנכתב ובוצע לראשונה על ידי זמר הרגאיי בוב מארלי ולהקת הוויילרס, ונחשב לאחד משירי המחאה המפורסמים של מארלי. מארלי נודע בתמיכתו באהבה ובשלום ובקריאותיו נגד אלימות פוליטית. השיר פורסם על רקע קריאותיו של בוב מארלי לשלום, לשוויון ולצדק ודן בצדק שלא נעשה, בחפות מפשע ובמאבקו חסר הסיכוי של אדם אחד כנגד הממסד. השיר קורא תיגר כנגד החברה הצבועה והמקפחת, חסרת הסובלנות ובעלת הדעות הקדומות. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. הצלחתו של השיר סייעה גם להתפשטות ולפופולריות של סגנון הרגאיי בארצות הברית ובאנגליה.

השיר יצא בשנת 1973 יצא הרביעי של הוויילרס, "Burnin", אולם זכה לפרסום נרחב רק לאחר גרסת הכיסוי של אריק קלפטון. בשנת 1974 הוציא קלפטון האלבום "461 Ocean Boulevard"  שכלל את השיר. קלפטון התוודע לשיר ולסגנון לאחר שגיטריסט להקתו, ג'ורג' טרי , הביא את האלבום "Burnin" אל האולפן בו עבדו קלפטון ולהקתו, ושכנע את קלפטון להקליטו וצרפו לאלבום. מאז נעשו לו נעשו גרסאות כיסוי רבות. אחת מהן בוצעה על ידי הראפר וורן ג'י בשנת 1997. גרסה זו ספגה ביקורת, משום שעיקרה, לדעת המבקרים, את השיר מתוכנו. היא הציגה אותו כתומך באלימות, בניגוד לערכים שבוב מארלי ייצג במקור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:שירים על שוטרים
קטגוריה:שירי רגאיי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
סמל אקוודור

**[[סמל]] [[אקוודור]]** הנוכחי נוצר בשנת 1900 והוא מבוסס על הסמל הישן יותר משנת 1845. הוא מורכב ממספר חלקים בעלי משמעויות שונות - במרכז הסמל שוכן המגן ועליו ציור עם סמלי המדינה, עליו יושב הקונדור פרוש הכנפיים, מאחורה ארבעה דגלי אקוודור כשביניהם עלים ובתחתית נמצא הפסקס.

המגן בצורת האליפסה שנמצא במרכז הסמל מכיל ציור עם הסמלים הלאומיים של המדינה ביניהם נהר גואייס הגדול, המתחיל מהר צ'ימבורסו ועליו שטה אוניית קיטור. ההר צ'ימבורסו הוא ההר הגבוה ביותר במדינה, ויחד עם הנהר הם באים לסמל את היופי הטבעי והעושר של אקוודור. הסירה ששטה בנהר, קרויה "גואייס" גם כן. היא נבנתה בשנת 1841 בעיר גואיקיל והייתה לאוניית הקיטור הראשונה שנבנתה בחוף המערבי של אמריקה הדרומית. לאוניה אין תורן, במקומו מופיע מטה הרמס, המסמל סחר וכלכלה.

הקונדור שיושב על המגן, פורש לרווחה את כנפיו הגדולות. הבחירה בציפור לא מקרית, באזור הרי האנדים חי קונדור האנדים, הגדול שבעופות הדורסים. והצבתו בראש הסמל באה לסמל את הכוח, העוצמה והגדולה של אקוודור.

את המגן עוטפים ארבע דגלי אקוודור. לצידם נמצאים מספר סמלים נוספים שבאים להאדיר את המדינה. בצד ימין אלה עלי דפנה המיצגים את תהילת הרפובליקה, ובצד שמאל עלי התמר המיצגים את השלום. למטה, מתחת למגן שוכב לו הפסקס ומטרתו לסמל את כבוד הרפובליקה.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של סמל אקוודור 

קטגוריה:אקוודור: סמלים לאומיים
אקוודור

אקוודור
קטגוריה:קונדוראים בתרבות
הלבירינת של סטרה

שמאל|ממוזער|250px|הווילה עם הפארק והבריכה הארוכה
שמאל|ממוזער|250px|המגדל הגבוה במרכז בו מראים את היציאה מהלבירינת לאלה שהגיעו למסקנה שהם תועים בו
שמאל|ממוזער|250px|הלבירינת של סטרה
שמאל|ממוזער|250px|הלבירינת של סטרה
שמאל|ממוזער|250px|הלבירינת של סטרה
שמאל|ממוזער|250px|פנים הלבירינת של סטרה
ה**לבירינת של סטרה** (באיטלקית: **Il labirinto di Strà**), או בשמו האחר: "לבירינת האהבה", נמצא בווילה פיזאני (Villa Pisani) הבנויה על שפת התעלה המלאכותית, תעלת ברנטה, המובילה מהעיר פדובה ללגונה של ונציה, באיטליה.

הווילה שוכנת בתוך פארק רחב ידיים, הכולל בין השאר את הלבירינת של סטרה, שהוא אחד משלושת היחידים מסוגו באיטליה. משנת 1822 הווילה והפארק הם מוזיאון ציבורי.

הלבירינת של סטרה, קרוב לוודאי, שימש השראה לרמח"ל, בבואו לתאר את הזהירות הנדרשת מהאדם במבוך החיים בספרו מסילת ישרים.

## היסטוריה
במאה ה-16 הפך חלקו האחרון במישור של נהר ברנטה (Il Brenta, או בניב המקומי la Brenta), הזורם מהרי האלפים לחוף האדריאטי, לתעלת ברנטה (Naviglio del Brenta), בה שטו ספינות בין ונציה לבין פדובה. על גדות התעלה בנו משפחות האצולה מוונציה ארמונות עם גנים מפוארים ובריכות מים. האזור כונה ריביירה דל ברנטה (riviera dell brenta). כך יכלו אצילי ונציה ליהנות משהייה בתחומי היבשת כאשר ביקשו להתרחק מהלגונה של ונציה.

הגדול שבארמונות הוא וילה פיזני המכונה גם וילה נציונלה. היא נבנתה בשנת 1721 בהזמנת שליט ונציה, הדוצ'ה אלוויסה פיזני (Alvise Pisani) ואחיו אלמורה פיזני (Almorò Pisani). בווילה 114 חדרים; במקרה או לא, הדוצ'ה פיזני היה הדוצ'ה ה-114 של ונציה. בוילה התארחו נפוליאון בונפרטה, הצאר הרוסי, מלך איטליה וכן התקיים בו בשנת 1934 מפגש בין היטלר ומוסוליני.

בפארק של וילה פיזני מצויה בריכת מים ארוכת ממדים ששימשה לביצוע ניסויים הידראוליים של אוניברסיטת פדובה. כמו כן, בוצעו בה גם אימונים צבאיים בטורפדו ימי.

## מבנה הלבירינת
הלבירינת, או המבוך, הוא מסלול יחיד בעל כניסה ויציאה ללא התפצלויות או חלקים ללא מוצא. המסלול עובר בין שיחים גבוהים ואין המהלך בהם יכול להבחין בדרכים המובילות אל מרכזו וממנו אל היציאה מהמבוך. המהלך בו הולך בפיתולים, מגיע לפרשות דרכים וכל זה במטרה להגיע אל המרכז וממנו ליציאה. ככל שהמבוך מורכב יותר כן יקשה על המבקר למצוא את היציאה.

בלבירינת של סטרה מקבל כל מבקר דגל ארוך וכאשר הוא מתייאש מהאפשרות למצוא את הדרך למרכז או ליציאה הוא מניף את הדגל. במרכז המבוך יש מגדל גבוה וממנו ניתן לצפות במניף הדגל, הזקוק לעזרה. מניף הדגל מקבל מהעומד בראש המגדל הוראות איך לצאת מן המבוך.

## גן המבוכה של הרמח"ל
סביר להניח שהרמח"ל, אשר נולד בפדובה והיה נוסע לוונציה, הכיר את הלבירינת של סטרה. יש מעריכים שהוא נעזר בו על מנת להמחיש את הדרך לפיה על האדם לכלכל את התנהגותו בזהירות. בספרו מסילת ישרים, אשר הפך ליסוד המרכזי והבסיסי בפעילות תנועת המוסר ומשפיע על עולם הישיבות עד היום, הוא מתאר את תפקידו של המבוך - לבירינת, או בלשונו, ** גן המבוכה**: 

## קישורים חיצוניים

* 
* וילה פיזני, באתר האגודה לקידום התיירות של ונציה

## ביאורים

קטגוריה:איטליה: ארמונות מלכותיים
קטגוריה:איטליה: מבנים
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים
קטגוריה:מבוכים
קטגוריה:איטליה: וילות
קובי (לוויין)

שמאל|ממוזער|250px|סמל משימת הלוויין קובי
**קובי** (באנגלית: **COBE**, ראשי תיבות של **Co**smic **B**ackground **E**xplorer) הוא לוויין מחקר ששוגר ב־18 בנובמבר 1989 לחלל על ידי נאס"א כדי לחקור את קרינת הרקע הקוסמית. הלוויין היה מצויד במצלמות רגישות מאוד והיה לו מערך מחשבים מתוחכם, שאפשר לו לזהות הבדלים דקים בקרינת הרקע ממקומות שונים בחלל. מחקר זה לא היה אפשרי עד לשיגורו, ולא ניתן היה לזהות הבדלים אלה בקרינת הרקע, מכיוון שההבדלים היו זעירים מכדי שניתן יהיה לאתרם בטכנולוגיה הקיימת.

הבדלים אלה הסבירו במידה רבה את מבנהו הנוכחי של היקום, הגלקסיות המסודרות בצבירי גלקסיות וצבירי גלקסיות המסודרים בצבירי־על. 

תגובתו של הפיזיקאי הנודע סטיבן הוקינג על הממצאים של COBE הייתה שזוהי "התגלית הגדולה ביותר של המאה העשרים".

הלוויין שוגר על גבי משגר דלתא 5000 מ־SLC-2W בבסיס חיל האוויר וונדנברג.

## ראו גם
* לוויין המחקר WMAP

## לקריאה נוספת
* סיימון סינג, "המפץ הגדול", ידיעות ספרים, 2007.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
*  הרצאות וידאו בנושא קוסמולוגיה וקרינת הרקע הקוסמית, באתר  המועדון האסטרונומי
* 

קטגוריה:קוסמולוגיה
קטגוריה:אסטרופיזיקה
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
כרם חמד

[שמאל|ממוזער|200px|"כרם חמד", כרך ה', פראג [1841]]
"**כֶּרֶם חֶמֶד**" היה כתב עת עברי של תנועת ההשכלה ואנשי חכמת ישראל, שיצא לאור בשנים תקצ"ג–תרט"ז (1833–1857).

כתב העת נוסד ב-1833 על ידי שמואל ליב גולדנברג, ונועד להיות המשכו של השנתון "ביכורי העתים", שחדל לצאת ב-1832. כוונתו של גולדנברג הייתה להוציא כתב עת יותר "מדעי", במובן של מדעי היהדות. שני הכרכים הראשונים יצאו בשנים תקצ"ג (1833) ותקצ"ו (1836) בווינה, וחמשת הכרכים ג'-ז' יצאו בשנים תקצ"ח-תר"ג (1838–1843) בפראג. בין המשתתפים בכרכים אלו היו שלמה יהודה רפפורט (שי"ר) (שהייתה לו השפעה רבה על גולדנברג, ובמידה מסוימת יכול להיחשב כעורך-בפועל של כתב העת), שד"ל, רנ"ק, אברהם גייגר ואחרים, שפרסמו בו את יצירותיהם החלוציות בתחום חכמת ישראל. לצד זה פורסמו בו יצירות ספרותיות של יצחק ארטר, מאיר הלוי לטריס ואחרים, ומאמרים פובליציסטיים-מדעיים של שמשון בלוך, יהודה ליב מיזס, יעקב שמואל ביק ואחרים. המאמרים ב"כרם חמד" פורסמו בצורה ספרותית של מכתבים, אולי בשל החשש מצנזורה או מטעמים ספרותיים.

לאחר הפסקה של אחת-עשרה שנים, שבמהלכן גם נפטר גולדנברג (1846), יצאו שני כרכים נוספים של "כרם חמד" בברלין על ידי שניאור זק"ש – כרך ח' בתרי"ד (1854) וכרך ט' בתרט"ז (1856). בכרכים אלה הופיעו מאמרים של זק"ש עצמו וכן של זכריה פרנקל, יהושע השל שור, אהרן ילינק, יצחק אייזיק בן-יעקב, אד"ם הכהן, משה שטיינשניידר, יצחק מרדכי יוסט, אליעזר צווייפל ואחרים. אחרי שני כרכים אלה פסק "כרם חמד" להופיע.

"כרם חמד" היה הבמה המרכזית של מדעי היהדות ותנועת חכמת ישראל בראשיתה. בעקבותיו יצאו לאור בהמשך המאה ה-19 כתבי עת נוספים שעסקו בחכמת ישראל, ובהם "אוצר נחמד" בעריכת יצחק בלומנפלד (1855–1863), "בית המדרש" בעריכת אייזיק הירש וייס (1865–1867) ו"ישורון" בעריכת יוסף יצחק קובאק (1856–1878).

## לקריאה נוספת
* משה פלאי, **כרם חמד – חכמת ישראל: היא יבנה החדשה**: מפתח מוער לכרם חמד, כתב-העת העברי של ההשכלה בגליציה ובאיטליה (תקצ"ג-תרט"ז), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ט-2009.
* יוסף קלוזנר, **היסטוריה של הספרות העברית החדשה**, כרך ב, ירושלים: אחיאסף, תשי"ב, עמ' 37–39.

## קישורים חיצוניים
* 

* גליונות כרם חמד באתר גוגל ספרים: גליונות 1-2; גיליון 3; גיליון 4; גליונות 5-6; גיליון 7; גיליון 8; גיליון 9.

* .

קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
המנון איחוד האמירויות הערביות

**חֲיִי ארצי** (בערבית: **عيشي بلادي**, עִישִׁי בִּלַאדִי) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[איחוד האמירויות הערביות]]**. לחן ההמנון נכתב על ידי מוחמד עבד אל-והאב והוא אומץ רשמית בשנת 1971, ואילו המילים נכתבו על ידי עארף א-שייח' והן התקבלו רשמית בשנת 1986.

## מילות השיר

## מדיה

## ראו גם
* דגל איחוד האמירויות הערביות
* סמל איחוד האמירויות הערביות

## קישורים חיצוניים

* גרסה אינסטרומנטלית להאזנה

קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: סמלים לאומיים
איחוד האמירויות הערביות
שוקולטה

[ממוזער|שמאל|250px|"שוקולטה קון [צ'ורוס" בחנות שוקולד]]
**שוֹקוֹלַטֶה** (בספרדית: **Chocolate**) או **צ'וקולטה** הוא משקה שוקולד חם, סמיך מאוד.  מתכון בסיסי לשוקולטה כולל המסת קוביות שוקולד בכוס חלב חם.

בארגנטינה ובאורוגוואי מוכר המשקה בשם "סובמארינו"  ("צוללת" בספרדית) ומכאן הוא לעיתים מכונה גם בעברית בשם "צוללת".

ניתן להשתמש בשוקולד מריר או בשוקולד חלב. תוספות אפשריות הן סוכר, קינמון, וניל. לקבלת שוקולטה אלכוהולית ניתן להוסיף ליקר מסוגים שונים.

בספרד ובארגנטינה, לאחר בילוי לילי, מקובלת ארוחת הבוקר "שוקולטה קון צ'ורוס" () של שוקולטה וצ'ורוס. 

בטורינו, מולדת השוקולד המוצק, מייצרים שוקולטה מיוחדת המכונה ג'יאנדויה (Gianduja, על שם מחזה מפורסם בסגנון קומדיה דל'ארטה), המכילה אבקת אגוזי לוז.

## הכנה

תמונה:Submarino (bebida) - 1.jpg|הכנת "צוללת" ארגנטינאית, שלב ראשון
תמונה:Submarino (bebida) - 2.jpg|שלב שני
תמונה:Submarino (bebida) - 3.jpg|שלב שלישי
תמונה:Submarino (bebida) - 4.jpg|שלב רביעי


## ראו גם
* שוקו

## קישורים חיצוניים

* שי-לי ליפא, שוקולטה משוקולד לבן וחלב קוקוס, מאתר "על השולחן"
* 

קטגוריה:משקאות חלב
קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
קטגוריה:מאכלי חג המולד
ונקובר (אי)

ממוזער|שמאל|הר רוסו, אחד משרשרת ההרים במרכז האי ונקובר
**ונקובר** (באנגלית: **Vancouver**) הוא אי בדרום־מערב קנדה באוקיינוס השקט, צמוד לחוף המערבי של קנדה. האי ונקובר הוא הגדול ביותר במערב קנדה וה-42 בגודלו בעולם, עם שטח של 32,134 קילומטרים רבועים. האי משתייך לפרובינציית קולומביה הבריטית של קנדה. אוכלוסייתו היא השנייה בגודלה בין איי קנדה.

האי נקרא על שם האדמירל ג'ורג' ונקובר אשר חקר את חופי האוקיינוס השקט בין השנים 1791–1794. בצידו המזרחי נמצא אי התגליות שגם הוא התגלה באותו מסע.

## גאוגרפיה
אורכו של האי ונקובר הוא 460 קילומטר, רוחבו 100 קילומטר ושטחו 32,134 קילומטר רבוע. החוף המערבי של האי טרשי, רצוף מפרצים, פיורדים ומצוקים. חופו המזרחי, לעומת זאת, שטוח יותר. באי אגמים ונחלים רבים.

במרכז האי נמצא פארק סטראטקונה, המשתרע על שטח של כ-2,500 קמ"ר. בתוכו נמצאת שרשרת הרים המכוסים קרח בכל השנה, ובהם הפסגה הגבוהה ביותר באי, שמגיעה לשיא של 2,195 מטר מעל גובה פני הים.

## אקלים
החוף המערבי של האי הוא בעל כמות המשקעים הממוצעת הגבוהה ביותר בצפון אמריקה, כ-6,650 מילימטרים בשנה. לעומת זאת, בשל שרשרת ההרים במרכז האי, כמות המשקעים בחוף המזרחי נמוכה בהרבה, ומגיעה ל-635 מילימטר בשנה בסביבות העיר ויקטוריה, בדרום מזרח האי. עיקר המשקעים יורדים בסתו ובחורף. שלג נדיר באזורים הנמוכים, אבל שכיח בפסגות ההרים. הטמפרטורות באי הן ממוזגות עם ממוצע שנתי של C° 10.

## אקולוגיה
הפאונה באי דומה לזו שבחוף המערבי של היבשת עם הבדלים קלים. למשל, דוב גריזלי, אייל קורא, בואש, קיפוד וזאב ערבות אינם נמצאים באי אף על פי שהם שכיחים ביבשת. אחד המינים במשפחת הסנאיים, המרמוט של האי ונקובר, אנדמי לאי. תת-המין רוזוולט של האייל הקנדי נמצא בקנדה רק באי ונקובר. באי גם אוכלוסייה גדולה של הפומה. באי שכיחים הדגים טרוטה וסלמון.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית האי מוערכת בשנת 2021 ב-864,864 נפש. קרוב למחציתה מתגוררת בוויקטוריה רבתי, הממוקמת בקצה הדרום מזרחי של האי. ערים נוספות באי הן נניימו, פורט אלברני, פארקסביל, קורטניי וקמפבל ריבר.

קיימת מפלגה בשם מפלגת האי ונקובר שדוגלת ליצירת אוטונומיה לאי.

## חינוך
באי שלוש אוניברסיטאות: אוניברסיטת ויקטוריה (UVic), אוניברסיטת האי ונקובר (VIU), ואוניברסיטת רויאל רודס (RRU). בנוסף פועלים בה מספר קולג'ים ועשרות בתי ספר פרטיים וציבוריים.

## קישורים חיצוניים

* 

* Cheadle, Chris (2008). Portrait of Vancouver Island. Heritage House Pub.
*  History and Heritage of Vancouver Island, British Columbia


*
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:קולומביה הבריטית: איים
מטבוליזם של חומצת הטבוריתיים

[ממוזער|שמאל|300px|[קרסולה]]

**CAM photosynthesis** (ראשי תיבות של **Crassulacean acid metabolism**, "מטבוליזם של חומצת הטבוריתיים") הוא מנגנון פוטוסינתזה מיוחד שמייעל את קליטת הפחמן הדו-חמצני וקיבועו בתנאים של חום, יובש ועוצמות קרינה גבוהות תוך כדי אובדן מזערי של מים.

תהליך פוטוסינתזה רגיל מורכב משני שלבים עוקבים: שלב ראשון – קליטת האור בכלורופיל, פירוק מולקולת מים לחמצן ומימן והמרת אנרגיית האור לאנרגיה כימית במולקולת ATP. שלב שני – קליטה של CO2 דרך פתחי הפיוניות, וקיבועו אל תוך תרכובות אורגניות. במהלך קליטת פחמן דו-חמצני ישנה עלייה בקצב איבוד המים, ועל כל מולקולת CO2 שנכנסת עשויות לצאת כאלף מולקולות מים. בנוסף, בתנאים של חום ויובש פוחת ריכוז ה-CO2 משתי סיבות: האחת – בטמפרטורות גבוהות יורדת מסיסותו בכלורופלסט וזמינותו לתהליך ההטמעה נפגעת. השנייה – במצב של עקת יובש מוגבלת כניסת ה-CO2 אל העלה דרך הפיוניות, שנסגרות כדי לצמצם את התנדפות המים. 

כמו במרבית הסוגים במשפחה, העלים סוקולנטיים ותהליך הפוטוסינתזה שלהם הוא באמצעות המטבוליזם של משפחת הטבוריתיים (CAM): במינים אלה קליטת פחמן דו-חמצני בעלים מתרחשת בחושך וקיבועו לסוכרים מתקיים בשעות היום כאשר הפיוניות סגורות. מנגנון זה הוא התאמה לתנאי יובש. 

בצמחי CAM נפתחות הפיוניות לקליטת ה-CO2 ולאגירתו בחושך, **במהלך הלילה**, וקיבועו במעגל קלווין אל תוך תרכובות אורגניות (סוכרים) מתבצע **במהלך היום** כאשר הפיוניות סגורות. הכיצד? הפחמן הדו-חמצני נקשר למולקולה תלת-פחמנית (C3) ומקובע באופן מיידי בחומצה מאלית (אספרטית, C4), שריכוזה עולה במהלך הלילה בחלולית התא, ולכן היא אינה גורמת שינויים מזיקים בחומציות הציטופלזמה. במהלך היום משתחררת החומצה המאלית מהחלולית ומתפרקת חזרה ל-C3 ול-CO2 שמשתלב במעגל קלווין בכלורופלסט, בייצור הפחמימות. אף על פי שלצמחי CAM כמו לצמחי C-4 יש מנגנון המאפשר הפרדה בין קליטת ה-CO2 לתהליך הקיבוע הסופי שלו לפחמימות, הם נחשבים לצמחים בעלי ייצור נמוך יותר וכמעט אין ביניהם צמחים בעלי חשיבות כלכלית (מלבד אננס).

התהליך נקרא באנגלית Crassulacean acid metabolism על שם משפחת הטבוריתיים (באנגלית: Crassulacea) בסדרת הבקעצוראים, שכל נציגיה מטמיעים במסלול זה, אך התהליך קיים גם בסוגים רבים אחרים הצומחים באזורים יבשים כמו מיני קקטוסים ואננס.

## מקורות
* אבינעם דנין, "אנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל".
* אורה כהנא, פוטוסינתזה והזנה מינרלית בצמח, האוניברסיטה העברית ומשרד החינוך, ירושלים, התשס"ב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
קטגוריה:מטבוליזם
טאהא מוחמד עלי

**טאהא מוחמד עלי** (בערבית: **طه محمد علي**; תעתיק מדויק של שמו: טה מחמד עלי; 1931 – 2 באוקטובר 2011) היה משורר פלסטיני אזרח ישראל, שחי בנצרת.

## ביוגרפיה

עלי נולד וגדל בעיירה ספוּרִיֶה בגליל, ובגיל שבע עשרה, במהלך מלחמת העצמאות, ברח עם משפחתו ללבנון. אחרי המלחמה לא הורשו לחזור לכפר, והמשפחה חזרה והתיישבה בנצרת, שם גר עלי עד מותו. בשנות החמישים פתח חנות מזכרות לצליינים נוצרים בשוק אלקזנובה שבמרכז העיר, והתחיל בלימודי ערב בשירה. את שירתו נהג לכתוב בזמנים בהם לא הגיעו קונים לחנות.

עלי היה אוטודידקט. בבית ספר למד רק ארבע שנים. כך הוא גם מסביר מדוע כתיבתו חיכתה לנבוע ממנו רק כשהגיע לגיל 41. במגירות שבחנותו המתינו במשך שנים סיפוריו ושיריו, עד שאזר אומץ והחליט לפרסמם.

עלי היה חבר מק"י ורק"ח וכיהן בוועד המרכזי של המפלגה. בשנת 1990 פרש ממנה בעקבות מחלוקת על דרכה האידאולוגית של המפלגה, שהמשיכה לדבוק בלניניזם.

הוא כתב על ימי ילדותו בגעגועים, ועל מה שחווה כגירוש מאדמתו עם משפחתו והרס חיי הכפר השלווים. במהלך השנים הוציא חמישה ספרי שירה וקובץ סיפורים קצרים בשפה הערבית. כתביו תורגמו לתשע שפות, בהן סינית, רוסית, ספרדית, צרפתית ואיטלקית, ופורסמו בעשרות כתבי עת בעולם.

חתן פרס טבע לשירה 2005.

הוא מת בביתו בנצרת ב-2 באוקטובר 2011 והותיר אחריו רעיה, שני בנים ובת.

## מספריו
* **שירים**, תרגם אנטון שמאס, הוצאת אנדלוס, 2006
* **היונה שעזבה ברכבת החורף**, תרגם אהוד הורביץ, הוצאת קשב לשירה, 2021

## קישורים חיצוניים

* 
*
* טאהא מוחמד עלי, היכן, בתרגום ששון סומך
* סלמאן מצאלחה, אין נביא בעירו (על קינת צפוריה של טאהא מוחמד עלי), קשת החדשה, גיליון 17, סתיו 2006
*  - ביקורת על "שירים"
* 
* 
* האיש שזכר: טהא מוחמד עלי, אתר תנועת התחברות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ערבים ישראלים
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:אוטודידקטים ישראלים
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
האופרה המלכותית השוודית

שמאל|ממוזער|250px|האופרה המלכותית השוודית במבט מדרום מערב
**האופרה המלכותית השוודית** (בשוודית: **Kungliga Operan**) היא הבימה הלאומית לאופרה בשוודיה. הבניין נמצא במרכז סטוקהולם, בצדו המזרחי של ארמון גוסטב אדולף. את להקת האופרה ייסד המלך גוסטב השלישי והופעתה הראשונה הייתה ב-18 בינואר 1773, אך בית האופרה הראשון נפתח רק בשנת 1782 והיה בשימוש במשך מאה שנה, עד שהוחלף בסוף המאה ה-19. שני בתי האופרה נקראו באופן רשמי "האופרה המלכותית", אם כי המונחים "האופרה של גוסטב" ו"האופרה של אוסקר", או האופרה "הישנה" ו"החדשה" משמשים כשנדרשת הבחנה.

## האופרה של גוסטב
בית האופרה המקורי של סטוקהולם, יצירתו של האדריכל **קרל פרדריק אדלקרנץ**, נבנה לפי הזמנתו של המלך גוסטב השלישי, תומך נלהב באידיאל של אבסולוטיזם נאור וככזה, פטרון גדול של האמנויות. הבנייה החלה בשנת 1775 והתיאטרון נחנך ב-30 בספטמבר 1782 בהצגת "קורה ואלונזו" של המלחין הגרמני יוהאן גוטליב נאומן.

הבניין היה מרשים מאוד באכסדרת הכניסה המרכזית שלו בסגנון הקורינתי, שארבעת עמודיו תומכים בארבעה פסלים ובראשו הכתר המלכותי. האולם בעל ארבעת היציעים היה סגלגל בצורתו והצטיין הן באקוסטיקה והן באפשרויות הצפייה שלו. הפואייה המפואר הכיל מדליונים ופילסטרים נאו-קלאסיים.

בפואייה של האופרה פגש המלך את גורלו: בנשף מסכות ב-16 במרץ 1792 ירה יעקב יוהאן אנקרסטרום במלך, שמת כעבור ימים אחדים. (אירוע זה נתן השראה לאחר זמן לורדי לכתיבת האופרה "נשף המסכות".) לאחר ההתנקשות, נסגר בית האופרה עד 1812.

## האופרה של אוסקר
האופרה הישנה נהרסה בשנת 1892 כדי לפנות מקום לאופרה החדשה, שבנה אקסל יוהאן אנדרברג ובנייתה הושלמה כעבור שבע שנים. את האופרה החדשה חנך המלך אוסקר השני בהפקת אופרה שוודית (מסורת שהשתרשה היטב במהלך המאה ה-19), "אסטרלה דה סוריה" של פרנץ ברוואלד.

הבניין החדש נושא את האותיות Kungl Teatern, מילולית "תיאטרון מלכותי" (ומשום כך ראה התיאטרון הדרמטי המלכותי, שנוסד אחריו, מקום להוסיף את האבחנה המייחדת "דרמטי" לשמו), ועכשיו הוא קרוי פשוט "האופרה", או 
Operan
זהו בניין מלכותי בסגנון נאו-קלאסי, ולו פואייה מוזהב מרהיב ומדרגות שיש מפוארות ואלגנטיות, המובילות אל אולם תלת-יציעים, קטן במשהו מן התיאטרון הישן. כיום יש בו 1,200 מקומות ישיבה.

## מקורות
:
* Beauvert, Thierry, Opera Houses of the World, The Vendome Press, New York, 1995. 

## ראו גם
* ג'ני לינד
* יוהאן גוטליב נאומן

## קישורים חיצוניים

* 

שוודיה
אופרה מלכותית
קטגוריה:סטוקהולם: תרבות
יום כדור הארץ

**יום כדור הארץ**, המצוין ב-22 באפריל, הוכרז באו"ם ב-2009, כיום בין-לאומי, המציין מודעות להגנת הסביבה של כדור הארץ. בנוסף, לטיפול מיידי במשבר האקלים העולמי.

## מטרת היום
מטרת היום היא להעלות את המודעות לאיומים על הסביבה ועל עתיד כדור הארץ, ומולם את יכולתו של כל אדם להשפיע באמצעות התנהלות יום-יומית המתחשבת באיכות הסביבה, על גורלנו ועל גורל הדורות הבאים. כמו כן המטרה היא להראות כי צריכת משאבים יעילה משפיעה על כל המערכת האקולוגית, ועל כך שעלינו גם לטפל במיידיות במשבר האקלים העולמי.

## היסטוריה
בשנת 1970 קרא הסנאטור האמריקאי, גיילורד נלסון, ליום של למידה ומחאה ב-22 באפריל, בתגובה למה, שלדעתו, היה הרס סביבתי נרחב. מעל 20 מיליון איש השתתפו באותו יום בהפגנות שקטות, להעלאת המודעות לאיכות הסביבה ברחבי ארצות הברית.

ב-2009 התאריך הוכרז על ידי האו"ם כיום בינלאומי הנקרא "יום אמא אדמה", והוא מצוין בכל רחבי העולם, הן על ידי ממשלות והן על ידי פרטים, קבוצות וארגונים.

ב-2021, למרות אילוצי מגפת הקורונה, התקיימה ביום כדור הארץ ועידת אקלים מקוונת, בראשות ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית. ביידן קרא לפעול באופן מיידי תוך איחוד כוחות בינלאומי, כדי לעצור את התחממות כדור הארץ. מנהיגי מדינות נוספים שהשתתפו בוועידה הביעו גם הם נכונות לפעולה.

## יום כדור הארץ בישראל
בישראל מרכזים את אירועי "יום כדור הארץ" עמותת חיים וסביבה – ארגון הגג של ארגוני הסביבה וארגון מגמה ירוקה, המוביל אקטיביזם סביבתי בישראל. ארגוני הסביבה והאקדמיה מקיימים פעילויות ציבוריות, הרצאות וימי עיון. בחלק מהשנים התקיימו ביום זה גם אירועים סביבתיים מרכזיים נוספים, ובהם טקס הגלובוס הירוק ואירועי "שעת כדור הארץ", שכללו פעילות של רשויות עירוניות שונות להעלאת המודעות לחיסכון בחשמל ובמשאבי הטבע, ובכלל זה – גם כיבוי אורות סמלי לשעה אחת.

במערכת החינוך בישראל מציינים את יום כדור הארץ בקיום שיעורים ופעילויות חינוכיות שמגבירים את המודעות להגנת הסביבה, שימוש באנרגיה מתחדשת, שינויי אקלים וקידום קיימות מקומית.

בשנת 2021 התגבש סביב יום כדור הארץ מיזם לאומי שמטרתו לנקות את השטחים הפתוחים ברחבי ישראל. בין היוזמים: רשות הטבע והגנים, מפעל הפיס, קרן קיימת לישראל, הרשויות המקומיות, המועצות האזוריות והחברה להגנת הטבע.

## ראו גם
* משבר האקלים העולמי (ההתחממות הגלובלית היא רק חלק ממנו)
* הגנת הטבע והסביבה
* שעת כדור הארץ
* יום איכות הסביבה העולמי
* סביבתנות

## קישורים חיצוניים

*
* Danielle Ziri, Kindergartens to mark Earth Day, The Jerusalem Post, April 21st 2013
*יום כדור הארץ, ביוספרה י"ט, ביוספרה - ירחון המשרד להגנת הסביבה, 7 באפריל 1994
*אירועי יום כדור הארץ, 23 באפריל 2009, באתר החברה להגנת הטבע.
*יום איכות הסביבה העולמי באתר מטח
* יום כדור הארץ 2014 באתר המשרד להגנת הסביבה
*האתר הרשמי של "שעת כדור הארץ" EARTH HOUR
*חמישים שנה ליום כדור הארץ: 
* 
*יום כדור הארץ, באתר סוכנות החלל הישראלית
* יום כדור הארץ, בפורטל עובדי ההוראה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:שמירת טבע
כדור הארץ
כדור הארץ, יום
קטגוריה:אירועים בחודש אפריל
קאק

ממוזער|ראש של קאק
**קָאָק מצוי** (שם מדעי: *Coloeus monedula*), ידוע גם בשמות האנגליים **Eurasian jackdaw**, **European jackdaw**, **western jackdaw,** הוא מין ציפור שיר ממשפחת העורביים הדומה לסוג עורב ובעבר היה שייך אליו. מצוי באירופה, אסיה וצפון אפריקה.

## מאפיינים
הקאק הוא עורב קטן: אורכו-כ-39 -35 ס"מ ומשקלו כ-250 גרם. רוב גופו שחור, עורפו אפור-כסוף, וגחונו שחרחר-אפרפר. בבגרותו ראשו, כנפיו וזנבו מקבלים ברק מתכתי. צבע קשתית העין: לבנבן-תכול. מקורו קצר ומגושם. אורך הזנב בינוני.

אין כמעט הבדלים בין זכר ונקבה. אך בדרך כלל לזכרים הגוון הכסוף שבערפם בהיר יותר משל הנקבות.

הקאק הוא עוף אינטליגנטי, חברותי הנוהג להתלהק. נצפה שהוא מסוגל להשתמש בכלים.
זכרים ונקבות יוצרים זוגות כבר בשנת חייהם הראשונה, אך מזדווגים רק שנה מאוחר יותר. הזוגיות נשמרת לאורך כל חיי הפרט ומהווה יחידת חיים יציבה בתוך המושבות והלהקות, באוכלוסיות יציבות ונודדות. בני הזוג נראים תכופות צמודים זה לזה כ"זוג מאוהב". שיחור המזון נעשה בלהקות גדולות (בעיקר בסתיו ובחורף) המונות מאות ואף אלפי פריטים ובערבים מתקבצים ללינה על העצים. בלהקות יש מבנה היררכי ברור הכולל מנהיג להקה. לעיתים, מותקפת ציפור פצועה או חולה על ידי חבריה בלהקה עד אשר מתה.

הקאק הוא אוכל-כול המשחר אחר מזונו בקרקע. הוא ניזון מזרעים ובלוטים, פירות, חרקים ולרוות (זחלים ורימות), בעלי חיים קטנים ועוד.

זהו עורב זריז, פעלתן ומעופף מוכשר, להקות נצפו מבצעות מפגני ראווה אווירובטיים הכוללים התהפכויות וצלילות.

הקאק נחשב ציפור אינטליגנטית. חוקר הטבע קונראד לורנץ תיאר בספרו טבעת המלך שלמה כיצד יצר קשר עם להקת קאקים על גג ביתו בגרמניה בעת מלחמת העולם השנייה. מהתבוננות ארוכה בהתנהגותם הגיע למצב, שהחל להבין חלקים מהתקשורת שלהם, כולל שמות שהם ייחדו לכל פרט. 

## בישראל

להקות גדולות של קאקים חיים בארץ בחבל עדולם ובאזור שפלת יהודה. בחורף אלו עוברים לאזור מדבר יהודה. להקות נוספות נצפו בגליל. הקאקים מתכנסים בשעות הערב וחונים במקום קבוע בדרך כלל מספר עצים וגגות, וחוזרים אל מקום החניה שנה אחרי שנה. במתחם החניה אין עופות מסוג אחר, אך בדרך כלל בסמיכות קיים "מחנה" של ציפורים אחרות - בעיקר זרזירים ואנפות, אשר גם לכל אחד מהם מתחם מוגדר. עם התפתחות הערים לתוך שטחי החקלאות מאז 1989 נצפות להקות בתוך הערים רחובות, רמלה, לוד, בית שמש, קריית גת, ירושלים, מעלה אדומים ועוד.

## בספרות היהודית
חוקר יהודי קדום כתב על הקאק בשמו הערבי, אלקאק:
::**עורב** - רבינו סעדיה הגאון מתרגם "אלגראביב" והערביים קוראים אותו "אלקאק". והוא Robe הידוע.
::ונמצא עוד מין עורב קטן מ"קאק" וקוראים אותו "אלזארזור" והוא הנקרא בדברי חכמינו זכרם לברכה זרזיר
::ככתוב בבראשית רבה (פרשה ס"ה)
:::זרזיר מין עורב - לא על חנם הולך זרזיר אצל העורב לפי שהוא מינו.

בעקבות זאת חוקר הטבע ישראל אהרוני נתן לקאק את שמו העברי.

## ראו גם
* בור הקאקים

## קישורים חיצוניים

* 

* קאק באתר הרשימה האדומה של IUCN
* הקאק - צפור החודש באתר המשרד להגנת הסביבה
* הקאק באתר 'ציפורי החצר בישראל'. (כולל צילום תקריב)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:עורביים
קטגוריה:ארץ ישראל: עורביים
קטגוריה:לטביה: עופות
קטגוריה:גאורגיה: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מבזק

200px|שמאל|ממוזער|התמונה העליונה מראה תמונה עם פלאש חלש, והתחתונה מראה תמונה עם פלאש מספיק
**מבזק** או **פלאש** (באנגלית: **Flash**) הוא התקן, בדרך כלל אלקטרוני, המשמש ליצירת הבזק תאורה קצר לצורך צילום.

מבזקים יוצרים בדרך כלל הבזקי תאורה קצרים מאוד - כאלפית שנייה, בטמפרטורת צבע של כ-5,500 מעלות קלווין. ניתן להשתמש בפלאש במצבים בהם האור הזמין בסצנה המצולמת חלש מדי, או כדי לאפשר צילום במהירות תריס גבוהה יותר, למשל בעת צילום עצמים הנעים במהירות.

במקור השתמשו לצורך זה במגש מתכתי עם אבקה דליקה שהייתה ניצתת בעת הצילום, אולם כיום כל המבזקים הם אלקטרוניים.

## צילום בחושך בעזרת מבזק
האור המגיע מהמבזק ומוחזר מהעצמים המצולמים נחלש במהירות ככל שמרחיקים את העצם מהמצלמה. טווח פעולה אופייני של מבזק הוא 3 עד 5 מטרים. במרחקים גדולים מזה, למשל בצילום נוף, לא תורגש השפעת המבזק והצילום יהיה דומה מאוד לצילום ללא מבזק.

קובץ:Canon speedlite 430ex.jpg|מבזק אלקטרוני
קובץ:Michael Melgar LiquidArt resize droplet.jpg|דוגמה ל"הקפאת" עצמים זזים בצילום, בעזרת מבזק
קובץ:avikedmi106.jpg|צילום בלילה עם שימוש במבזק
קובץ:Image taken without flash.jpg|צילום בלילה ללא שימוש במבזק. ניתן להבחין בשוני באיזון לבן ובטשטוש הנובע ממהירות תריס נמוכה.

## ראו גם
* אפקט עיניים אדומות
* TTL

## קישורים חיצוניים

* רועי גליץ, מאמר בנושא פלאש
* תומר אלמקייס, פלאש למצלמה: המדריך המלא לצילום עם פלאש (מבזק), בית הספר לצילום נקודת מבט

קטגוריה:מקורות אור
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד צילום
יוהאן גוטליב נאומן

**יוהאן גוטליב נאומן** (בגרמנית: **Johann Gottlieb Naumann**; 17 באפריל 1741 – 23 באוקטובר 1801) היה מלחין, מנצח וקאפלמייסטר גרמני.

## ביוגרפיה

יוהאן גוטליב נאומן קיבל את ראשית השכלתו המוזיקלית ממורי בית הספר בעיר הולדתו, שלימדו אותו נגינה בפסנתר ובעוגב. הוא המשיך את לימודיו בבית הספר של הכנסייה בדרזדן, שם גם השתתף במקהלה. מורו לעוגב בדרזדן היה נגן העוגב ומנצח מקהלת בית הספר, גוטפריד אוגוסט הומיליוס, תלמידו של באך. במאי 1757 נסע לאיטליה עם הכנר השוודי אנדרס וסטרום. המלחין ג'וזפה טרטיני התוודע אל נאומן ואל יצירותיו בשנת 1762 וגילה בהן עניין. בהמשך אותה שנה נודע לראשונה כמלחין אופרה בוונציה, בהצגת הבכורה של האופרה שלו, Il tesoro insidiato. בעקבות הצלחת האופרה Li creduti spiriti בשנת 1764 נשכר נאומן כמלחין כנסייה שני בחצר של דרזדן, בהמלצת המלחין יוהאן אדולף האסה.

בשנת 1777, כתוצאה ממשא ומתן עם הדיפלומט השוודי הרוזן לוונהלם, נקרא נאומן להכניס שיפורים בתזמורת החצר של סטוקהולם ולסייע למלך גוסטב השלישי בתוכניותיו לייסוד אופרה. עבודתו בשוודיה הגיעה לשיאה בשנת 1782, כשהפקת האופרה שלו, "קורה ואלונזו", חנכה את בית האופרה החדש בסטוקהולם ובהפקה משנת 1786 של "גוסטב ואזה", שהתבססה על רעיון של המלך לאופרה שוודית לאומית. אחרי תקופה קצרה כמלחין אורח בקופנהגן (1785-6) חזר נאומן לדרזדן, שם התמנה לקאפלמייסטר ראשי. בשנת 1792 נשא לאישה את קטרינה פון גרודטסשילינג, בתו של תת-אדמירל דני.

## מבחר מיצירותיו
### אופרות
* ארמידה (1773)
* אליזה (1781)
* גוסטב ואזה (1786)
* אורפיאוס ואאורידיקה (1786, דנית; 1787, גרמנית)
* אקיס וגלתיאה (1801)

### יצירות כנסייתיות
* מיסה סולנה ב-לה במול מז'ור (1804)
* עשרים מיסות קטנות יותר
* שתים-עשרה אורטוריות:
:* ייסורי ישו הצלוב (1767)
:* מות הבל (1790)
:* איל פלגריני אל ספולקרו (1798)
:* בטוליה ליבראטה (1805) 
* תהילים ס"ט, ק"ג וקמ"ט

## יצירות אינסטרומנטליות
* שתים עשרה סימפונות (1766 - 1777)
* שש רביעיות לצ'מבלו, חליל, כינור וקונטרבס
* שש סונאטות לפסנתר או הרמוניקת זכוכית (1786 - 1792)

## לקריאה נוספת
* Dieter Härtwig and Laurie Ongley: "Johann Gottlieb Naumann," Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed 12 December 2006) (subscription access).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1741
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1801
זינגשפיל

**זינגשפיל** (מגרמנית: **Singspiel**; מילולית: "משחק-שיר") הוא צורה של דרמה מוזיקלית בגרמנית, הנחשבת למין אופרטה או אופרה. את הזינגשפיל מאפיין דיאלוג מדובר, המבוצע לפעמים על רקע מוזיקלי ומשובץ בהרכבי שירה, שירים פופולריים, באלאדות ואריות (הנושאות לעיתים קרובות אופי עממי ופזמוני).

הזינגשפילה הראשונים תורגמו כנראה מאופרות בלדה אנגליות משלהי המאה ה-18. גם אופרות קומיות צרפתיות (אופרה קומיק) הועברו לעיתים קרובות לגרמנית. הזינגשפיל נחשב לבידור קל ועממי, לרוב בביצוע להקות נודדות בניגוד ללהקות קבע מבוססות במרכזים מטרופוליטניים.

עלילות הזינגשפיל קומיות או רומנטיות בטבען, בדרך כלל, ולעיתים קרובות יש בהן יסודות של קסם וכשפים, יצירי דמיון ומאפיינים מוגזמים קומית של טוב ורע. אף כי מוטיבים טראגיים היו שכיחים פחות, רוב הזינגשפילה שתופסים עדיין מקום ברפרטואר האופרה המודרני החשוב, הם אלה שנכתבו על נושאים רציניים יותר, כמו "פידליו" של בטהובן או "הקלע החופשי" של ובר.

מוצרט נגע בסוגה, על פי הזמנה קיסרית לתיאטרון הלאומי החדש בווינה, ביצירתו "החטיפה מן ההרמון" משנת 1782. הוא המשיך לכתוב בסוגה זו יצירות כמו "מנהל התיאטרון"
ו"חליל הקסם", אם כי יש טוענים שזו האחרונה ממזגת בה מספר ניכר של יסודות מסוגות שונות, מוזיקליות ודרמטיות, ומשום כך אי אפשר להגדיר אותה באופן ברור ומובהק.

הזינגשפיל נחשב למבשר האופרה הגרמנית הרומנטית, ורבים ממלחיני הסוגה, כמו בטהובן וובר, סללו את הדרך לסגנון האופראי המורכב יותר, הנקשר עם וגנר, ריכרד שטראוס ואחרים. אלא שכתוצאה מהתפתחות זו התיישן הזינגשפיל עצמו, ביסודו של דבר, ונעלם עד סוף המאה ה-19. פרט לקומץ יצירות, רוב הסוגה איננה נחשבת עוד, על פי רוב, לחלק מן הקאנון הקלאסי המודרני.

## מקור

* Barbara Russano Hanning, Donald Jay Grout: Concise History of Western Music, W.W. Norton & Company, 1998.

## קישורים חיצוניים

* 

זינגשפיל
ידינסטבו ביחאץ'

**NK ידינסטבו ביחאץ**' (בבוסנית: **Nogometni Klub Jedinstvo**) הוא מועדון כדורגל מבוסניה והרצגובינה מהעיר ביחאץ' שבמערב בוסניה והרצגובינה. הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות הפרמייר-ליג של בוסניה והרצגובינה ולא זכתה בגביע של בוסניה והרצגובינה. הקבוצה החלה את דרכה בליגה הבכירה של בוסניה והרצגובינה עם הקמתה בשנת 1997 אך בעונת 2003/04 הקבוצה נשרה לליגת המשנה וחזרה אליה רק בעונה שלאחר מכן, בעונת 2004/05 עם הזכייה במקום הראשון בליגת המשנה. בסוף עונת 2007/2008 נשרה הקבוצה שוב לליגה השנייה. הקבוצה משחקת בליגה השנייה ברציפות מעונת 2008/2009.

## הופעות באירופה
הקבוצה שיחקה רק עונה אחת במפעל אירופי, בעונת 1999 הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו. בשלב הראשון הוגרלה הקבוצה מול קבוצת GI גוטה מאיי פארו וגברה עליה בסיכום שני המשחקים. בסיבוב השני הוגרלה הקבוצה מול קבוצת סהאלאול פיאטרה נמץ מרומניה והפסידה לה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1919
קרלוס ביאנצ'י

**קרלוס ארססיו ביאנצ'י** (בספרדית: **Carlos Arcecio Bianchi**; נולד ב-26 באפריל 1949 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא מאמן כדורגל ארגנטינאי. ביאנצ'י נחשב לאחד מגדולי המאמנים בארגנטינה ובדרום אמריקה. ככדורגלן שיחק כחלוץ וכבש 385 שערים ב-544 משחקים.

## קריירה
### קריירה ככדורגלן
ביאנצ'י החל את הקריירה בקבוצת ולס סרספילד איתה הוא זכה באליפות ב-1968. הוא שיחק בקבוצה מ-1967 ועד 1973 בטרם עבר לאירופה וכבש 121 שערים ב-165 משחקים. ב-1980 חזר ביאנצ'י ל-4 שנים נוספות בקבוצה במהלכן כבש 85 שערים ב-150 משחקים. בסה"כ הוא כבש עבור ולס 206 שערים ב-324 משחקים.
הוא סיים כמלך השערים של הליגה בשנים 1970 (18 שערים ב-20 משחקים), 1971 (36 שערים ב-36 משחקים) וב-1981 (15 שערים ב-17 משחקים).

ב-1973 עבר ביאנצ'י לשחק בקבוצת סטאד ריימס הצרפתית, הוא סיים כמלך השערים של הליגה הצרפתית כבר בעונתו הראשונה עם 30 שערים ב-33 משחקים וסיים כמלך שערים גם בשנים 76-1975 (34 שערים ב-38 משחקים) וב 1976/77 (28 שערים ב-37 שמחקים). הוא שיחק בקבוצה 4 שנים במהלכן כבש 107 שערים ב-124 משחקים.
ב-1977 עבר ביאנצ'י לשחק בקבוצת פריז סן-ז'רמן וסיים כמלך שערי הליגה בשנתיים בהן הוא שיחק בקבוצה, בעונת 78-1977 עם 37 שערים ב-38 משחקים ובעונת 1978/79 עם 27 שערים ב-36 משחקים.
ב-1978 עבר ביאנצ'י לשטרסבורג לעונה אחת, הוא כבש באותה עונה 8 שערים ב-22 משחקים.

ביאנצ'י שיחק בסך הכול 7 שנים בצרפת וכבש 179 שערים ב-220 משחקים, הוא סיים כמלך השערים של הליגה הצרפתית 5 פעמים.

### קריירה כמאמן
כמאמן זכה ביאנצ'י ב-7 אליפויות וב-8 תארים בינלאומיים:
*ולס סרספילד - **אליפות** (קלאוסורה 1993, אפרטורה 1995, קלאוסורה 1996), גביע ליברטדורס (1994), הגביע הביניבשתי (1994), גביע אינטראמריקנה (1996).
*בוקה ג'וניורס - **אליפות** (אפרטורה 1998, קלאוסורה 1999, אפרטורה 2000, אפרטורה 2003), **גביע ליברטדורס** (2000, 2001, 2003), **הגביע הביניבשתי** (2000, 2003). 

ביאנצ'י, יחד עם אנחל לברונה ורמון דיאס, הם המאמנים עם מספר הזכיות הגדול ביותר בליגת העל הארגנטינאית, 7. 

ביאנצ'י זכה 5 פעמים בתואר מאמן השנה בדרום אמריקה (1994, 1998, 2000, 2001, 2003).

ביאנצ'י אימן בנוסף את:
*סטאד ריימס (צרפת) - 1988-1984
*ניס (צרפת) - 1990-1989
*פריז סן-ז'רמן (צרפת) - 1991-1990
*רומא (איטליה) - 1997-1996
*אתלטיקו מדריד (ספרד) - 2006-2005

ביאנצ'י דחה מספר פעמים הצעות לשמש כמאמן נבחרת ארגנטינה בעיקר בשל ריב אישי עם יו"ר ההתאחדות הארגנטינאית, חוליו גרונדונה.

בשנת 2013 חזר לקדנציה נוספת בבוקה ג'וניורס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני ניס
קטגוריה:מאמני ולס סארספילד
קטגוריה:מאמני רומא
קטגוריה:מאמני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:מאמני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1949
חוליו קרוס

**חוליו ריקרדו קרוס** (בספרדית: **Julio Ricardo Cruz**; נולד ב-10 באוקטובר 1974 בסנטיאגו דל אסטרו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. קרוס שיחק כחלוץ וכונה **אל חַרדינרו** (El Jardinero) - "הגנן".

## קריירה
קרוס התחיל את הקריירה בקבוצת באנפילד ב-1993. לאחר שנה בלבד בקבוצה הבוגרת, ניסה קרוס את מזלו באברטון האנגלית ללא הצלחה ושב לבאנפילד. הוא שיחק שנתיים נוספות בטרם עבר לריבר פלייט. קרוס שיחק בסך הכול 29 משחקים במדי ריבר בהם כבש 17 שערים ועבר לשחק בפיינורד ההולנדית ב-1997. הוא זכה עם הקבוצה באליפות הולנד ובסופר קאפ ההולנדי בשנת 1999. בשלוש השנים בהולנד כבש קרוס 44 שערים ב-86 משחקים.

בשנת 2000 עבר קרוס לבולוניה האיטלקית, בשורותיה שיחק במשך שלוש שנים וכבש 27 שערים ב-88 משחקים. בשנת 2003 עבר לאינטר מילאנו והצטרף לחבריו הארגנטינאיים הרבים בקבוצה. למרות מעמדו בקבוצה כמחליף, הפך קרוס לאחד החלוצים הבולטים של הקבוצה כשכבש 44 שערים ב-101 משחקים. עונת השיא שלו הייתה ב-2005/2006, בה כבש 15 שערים.

במדי אינטר זכה קרוס בארבע אליפויות רצופות מ-2006 ועד 2009, בשני גביעים ובשני סופר קאפ בשנים 2005 ו-2006. בקיץ 2009 חתם בלאציו.

עם תום עונת 2009/2010 סיים קרוס את דרכו בלאציו בשל פציעה, והודיע על פרישה מכדורגל ב-7 בספטמבר 2010, לאחר שדחה הצעות מנאפולי ומגרוסטו.

## נבחרת ארגנטינה
קרוס היה בסגל נבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. הוא נכנס כמחליף במשחק רבע הגמר מול גרמניה וכבש את השער הראשון בשלב בעיטות ההכרעה, בסיומן הודחה ארגנטינה. למרות הצלחותיו במדי אינטר, קרוס לא זכה לקרדיט רב ממאמני הנבחרת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1997
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1974
מסיבות ביטחוניות

שמאל|ממוזער|250px|מסיבות בטחוניות - צד אחד - נובמבר 2004
**מסיבות בטחוניות** הוא ידיעון משוכפל שבועי, שיצא בירושלים בשנים 2002–2006, והביא לידיעת הציבור אירועי תרבות המתרחשים בירושלים.

בשנים 2002–2004 הופץ בסיוע הזירה הבין תחומית, מוסד תרבות ירושלמי המקיים את פעילויותיו, בעשור השני של המאה ה-21, במתחם החאן הירושלמי.

משנת 2004 הופץ באופן עצמאי עם סיוע מעסקים מקומיים. ומשנת 2006 הוא פועל בתמיכת עמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום.

בשנת 2005 עלה לרשת אתר אינטרנט בעל שם ומטרה זהים. האתר מעודכן על ידי הגולשים ובעלי עסקים בירושלים כדי ליידע את הציבור בדבר אירועי תרבות המתרחשים ברחבי העיר.

בשנת 2016 עלה אתר מחודש לאוויר, לאחר מכן הפסיק את פעילותו.

## ראו גם
* אף (מגזין)

## קישורים חיצוניים
* מסיבות בטחוניות - אתר האינטרנט החדש (2016)
* מסיבות בטחוניות - אתר האינטרנט הישן (2005–2011)
* מסיבות בטחוניות - דוגמאות מהמהדורה המודפסת (2002–2006)
* ראיון עם נועם כוזר, מקים ומוציא מסיבות בטחוניות, ואשתו ושותפתו לפעילות לידיה מלטין

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
חלבן

[שמאל|ממוזער|250px|חלבן במעברת [תל מונד, שנות ה־50]]
[ממוזער|שמאל|250px|"קרון חלב" נושא בקבוקי חלב, ב[ליברפול, אנגליה (צולם ב-2005)]]
[ממוזער|שמאל|250px|בקבוקי חלב מ[זכוכית, המיועדים לשימוש חוזר, בסלסלה ששימשה להבאתם לבתים]]
**חלבן** הוא אדם שמלאכתו היא הובלת וחלוקת חלב ומוצרי חלב שונים ישירות לבתי מגורים. 

הצורך בהובלת חלב לבתים על בסיס יומיומי נבע מכך שמערכות הקירור לשימור מזון היו לא-מפותחות ולא-נפוצות, וכתוצאה מכך מוצרי חלב התקלקלו במהירות. החל מאמצע המאה ה-20, שכיחותם הגבוהה של מקררים בבתים במדינות המפותחות הפחיתה באופן משמעותי את הצורך בהובלת חלב טרי מדי יום, וגרמה לכך שהמקצוע כמעט ונעלם במדינות רבות ונעלם לגמרי באחרות. אולם, המקצוע עדיין נפוץ בממלכה המאוחדת ובאירלנד.

בעבר, חלבנים באירופה נהגו לנסוע במהלך עבודתם בכלי רכב חשמלי המכונה "Milk float" (בתרגום חופשי: קרון-חלב). באוסטרליה, כלי התחבורה בו עשו שימוש החלבנים היה בדרך כלל משאית שמונעת על מנוע בנזין או דיזל אשר כללה מגש לחלב.

במדינות מסוימות ובהן בישראל, היה נהוג להשאיר עבור החלבן את בקבוקי החלב הריקים בפתח הבית, והוא החליפם במלאים.

## טריוויה

*באזור אוגנדה, התואר "Omukama" המשמש לעיתים קרובות כתואר למלכים, משמעותו "מספק חלב/חלבן עליון". התואר מתייחס לתפקידו של המנהיג לספק מזון לציבור, ובנוסף - לכך שבעבר בכמה מהממלכות האוגנדיות המעמד העליון היה שייך לשושלת שבט ההימה, שאליו השתייכו בעלי-בקר.

## קישורים חיצוניים

* החלבן חי ומת בשביל החלב - ההיסטוריה של החלבן בישראל ב-5 פרקים מאת שלומי רוזנפלד

[ממוזער|ימין|250px|מוכרי חלב ב[קלן, סוף המאה ה-19, תמונת פוטוכרום]]

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:חלב
קטגוריה:נותני שירות
ג'ינגיס חאן (להקה)

**ג'ינגיס חאן** (בגרמנית: **Dschinghis Khan**) היא להקת דיסקו גרמנית, שהוקמה בשנת 1979.

## היסטוריה
הלהקה השתתפה באירוויזיון 1979 שהתקיים בירושלים עם השיר "Dschinghis Khan" באורך 2:54 דקות, שנכתב על ידי ברנד מנונגר והולחן על ידי ראלף זיגל. שמה של הלהקה – מקורו באותו שיר.

לאחר הופעתה באירוויזיון, הלהקה התפרסמה מאוד, ובשנות ה-80 הייתה ידועה בכל רחבי אירופה, ובעיקר בגרמניה, ברית המועצות ויפן, ואף זכו להכרה בארצות הברית. השירים שלהם היו תמיד על אישיות עבר ידועה, תרבויות ומקומות.

אף על פי שהלהקה התפרקה באמצע שנות ה-80, השירים שלה המשיכו להיות פופולריים.

בישראל נחשב הלהיט "ג'ינגיס חאן" לאחד השירים המוכרים ביותר מתחרות הזמר של האירוויזיון שלא יצגו את ישראל. והופעתה הססגונית של הלהקה בעת ביצוע השיר באירוויזיון 1979 היא מהזכורות בתחרות. כך תעיד העובדה שהשיר והמופע הנלווה אליו השתלבו בעלילת הקומדיה זוכת פרס האקדמיה הישראלית הללויה, והרקדן הראשי של הלהקה המחופש כ"ג'ינגיס חאן" אף מופיע כדמות בסרט בגילומו של השחקן הישראלי הראל נוף.

ממוזער|לסלי מנדוקי, מתופף העבר של הלהקה, 2016|333x333 פיקסלים
חברי הלהקה המקוריים הם:
* סטיב בנדר (1946 – 2006)
* וולפגנג הייצ'ל
* הנרייטה סטרובל
* לזלי מנדוקי
* אדינה פופ
* לואיס הנדריק פוטרגיטר (1951 – 1993)

הלהקה הוקמה מחדש בשנת 2005, כאשר סטפן טרק החליף את מקומו של לואיס פוטרגיטר (הרקדן הראשי בלהקה שבין היתר גילם את דמותו של "ג'ינגיס חאן") שנפטר מאיידס. הם הופיעו פעם אחת מאז החידוש, במוסקבה באצטדיון אולימפיסקי ב-17 באוקטובר 2005. כחצי שנה לאחר מכן, ב-7 במאי 2006, נפטר סטיב בנדר מסרטן.

הלהקה, שידועה כעת בשם "מורשתו של ג'ינגיס חאן", יצאה לסיבוב הופעות מחורף 2006 עד לסתיו 2007. הם תכננו גם סיבוב הופעות בגרמניה ביוני 2007, שבנוסף לו יצא גם דיסק DVD חדש. הדיסק יצא לאור לאחר 8 שנים שלא הוציאו אף דיסק.
בנוסף יצא גם אלבום "Seven Leben" המכיל 15 שירים חציים חידושים ללהיטי העבר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* ג'ינגיס חאן (1979)
* רום (1980)
* ויווה (1980) – חידוש של האלבום "רום", ללא תוספות
* כולנו יושבים באותה סירה (1981) – Wir sitzen alle im selben Boot
* גיבורים, נוכלים והדואלמוסר (1982) – Helden, Schurken & der Dudelmoser
* לחימה בשוורים (1983) – Corrida
* הוא הא ג'ינגיס חאן (1993) – Huh Hah Dschinghis Khan – Ihre Grössten Erfolge
* Die Großen Erfolge
* Seven Leben – יצא ב-11 במאי 2007 וכולל 15 רצועות. חציו של האלבום הוא חידוש לשירים הפופולריים כמו: ג'ינגיס חאן, מוסקבה ועוד. האלבום יצא בחברת Koch Universal Music.

### סינגלים
(הוצאו אך ורק בגרמניה)
* ג'ינגיס חאן (1979)
* מוסקבה (1979)
* האג'י האלף עומאר (1979)
* רום (1980)
* פיסטולרו (1981)
* לורלי (1981)
* ויר זיטזן אלה אים זלבן בוט (1981) – Wir sitzen alle im selben Boot
* קאבולדרמאן (1982) – Klabautermann
* דר דודלמוזר (1982) – Der Dudelmoser
* הימלאיה (1983)
* אולה אולה (1984)
* מקסיקו (1985)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1979
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1979
קוואנטס

[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A330|איירבוס A330-300 בנמל התעופה של פרת']]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 747-400 בנמל התעופה של סידני]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 767-300 בנמל התעופה של סידני]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 747 בנחיתה בנמל התעופה של סידני]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A380 של קוואנטס בנמל התעופה של סידני]]
**קוואנטס** (באנגלית: **Qantas Airways Limited**) היא חברת התעופה הלאומית של אוסטרליה, בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של סידני.

החברה נמצאת במקום ה-11 ברשימת חברות התעופה הגדולות בעולם והיא נחשבת לחברת התעופה הבטיחותית ביותר בעולם. בשנת 2019 זכתה החברה במקום השמיני בתואר 'חברות התעופה הטובות ביותר'. ב-2020 הוציאה החברה משימוש את מטוס הבואינג 747 האחרון שלה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-16 בנובמבר 1920 בעיר וינטון שבקווינסלנד, בשם "Queensland and Northern Territory Aerial Services" ("השירות האווירי של קווינסלנד והטריטוריה הצפונית"), והשם Qantas הוא ראשי תיבות של שם זה. מטוסה הראשון של החברה היה AVRO-504K.

בשנת 1998 הקימה החברה יחד עם חברות נוספות את ברית חברות התעופה Oneworld.

מקום מושבה של החברה כיום בסידני שבניו סאות' ויילס והיא חברת התעופה האוסטרלית הגדולה ביותר. היא נסחרת בבורסה האוסטרלית תחת קוד החברה QAN.

בפברואר 2017 התחילה החברה במגעים לחתום על הסכם שותפות קוד יחד עם אל על הצפוי להחתם באמצע 2017

בשנת 2018 התחילה לטוס מאוסטרליה לבריטניה בטיסה ישירה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:

## הסכמי שותפות קוד
מלבד לחברותה בברית חברות התעופה Oneworld, לקוואנטס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:

## תקריות ותאונות
בין השנים 1927–1945 היו לחברה שמונה תאונות קטלניות בהם נהרגו 63 איש, מחציתן התרחשו בשנות מלחמת העולם השנייה, כאשר מטוסי קוואנטס פעלו מטעם בעלות הברית.

* ב-16 ביולי 1951 התרסק מטוס דה הבילנד אוסטרליה DHA-3 Drover מול חופי גינאה החדשה, לאחר שמדחפי המטוס כבו, בתאונה זו נהרגו הטייס וששת הנוסעים.
* ב-24 באוגוסט 1960 התרסק מטוס סופר קונסטליישן בעת ההמראה ממאוריציוס בדרכו לאיי קוקוס, בתאונה זו לא היו הרוגים.
* ב-23 בספטמבר 1999 החליק מטוס בואינג 747 של החברה על מסלול הנחיתה בבנגקוק. 38 מתוך 410 הנוסעים ואנשי הצוות נפצעו.
* ב-25 ביולי 2008 נחת מטוס בואינג 747 שהיה בטיסה 30 מהיתרו למלבורן נחיתת חירום במנילה עקב ירידת הלחץ במטוס. איש מבין 365 הנוסעים ואנשי הצוות לא נפגע.
* ב-7 באוקטובר 2008 נחת מטוס איירבוס A330 בטיסה 72 מסינגפור לפרת' נחיתת חירום עקב תקלה במערכת הטייס האוטומטי. 115 מתוך 315 הנוסעים ואנשי הצוות נפצעו.
* ב-4 בנובמבר 2010 ארעה תקלה במנוע מטוס איירבוס A380 של החברה בטיסה 32 מסינגפור לסידני. המטוס אולץ לחזור לסינגפור, להיפטר מעודפי דלק ולנחות. בעת התקלה היו במטוס מעל ארבע מאות נוסעים ואיש מהם לא נפגע. ככל הנראה, חלקים ממעטפת אחד מארבעת המנועים, מתוצרת רולס-רויס, התפרקו ונפלו אל עבר האי האינדונזי בטאם. קוואנטס, חברת התעופה האוסטרלית הודיעה בהודעתה הרשמית, מספר שעות לאחר התקרית, כי כל ששת מטוסי ה-A380 שברשותה יקורקעו עד לחקירת התקרית.

## חברות בת
* קוואנטס לינק
* ג'ט סטאר
* ג'ט-קונקט
* ג'טסטאר איירווייז
* קוואנטס מטענים
* קוואנטס לויאלטי
* קוואנטס הולידייס
* אקספרס גראונד הנדלינג

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מדיה וקבצים בנושא קוואנטס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות תעופה אוסטרליות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:Oneworld