פיטירים סורוקין

**פיטירים אלכסנדרוביץ' סורוקין** (ברוסית: **Питири́м Алекса́ндрович Соро́кин**; 23 בינואר 1889 – 10 בפברואר 1968) היה סוציולוג ופעיל פוליטי רוסי-אמריקאי, מהמייסדים של תאוריית ריבוד חברתי וניידות חברתית שתרם לפיתוח הלימוד של תאוריות המחזורים החברתיים.

סורוקין היה פרופסור באוניברסיטה הקיסרית של סנט פטרסבורג, הוא נכלא שלוש פעמים על ידי המשטר בשל "פעילות מהפכנית" בתקופת שלטון הצאר. בהמשך, מעשיו והתנגדותו לשלטון בתקופת הבולשביקים הובילו שוב למעצרו. הפעם, נגזר עליו עונש מוות שהומר לגירוש, בגלל התערבותם של חבריו, ביניהם תומאס מסריק ואדוארד בנש, ובהמשך ברח סורוקין לצ'כוסלובקיה ואחר כך היגר לארצות הברית, שם התמנה כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת מינסוטה בשנת 1924, ובשנת 1930 הצטרף למחלקה החדשה לסוציולוגיה באוניברסיטת הרווארד והתמנה לעמוד בראשה.

## רקע ביוגרפי
פיטירים אלכסנדרוביץ' סורוקין נולד באימפריה הרוסית בכפר טוריה, אזור רפובליקת קומי ברוסיה, בן שני לאב נווד ממוצא רוסי ואם מקומית. אביו, אלכסנדר פרוקופייביץ' היה אמן נודד שהתמחה בזהב וכסף. אמו, פילאגיה וסיליבנה, הייתה ילידת ז'שראט והשתייכה למשפחת איכרים. וסילי, אחיו הבכור, נולד בשנת 1885, ואחיו הצעיר, פרוקופי, נולד בשנת 1893. אמו של סורוקין נפטרה ב-7 במרץ 1894, בכפר קוקביצה. לאחר מותה סורוקין ואחיו הבכור וסילי נשארו בחזקת האב, ביחד הם נדדו מעיר לעיר בחיפוש אחר עבודה. במקביל, אחיו פרוקופי עבר לחזקת דודתו, אניסיה וסיליבנה רימסקי, היא התגוררה עם בעלה, וסילי איבנוביץ', בכפר רימיה. ילדותו של סורוקין עם הילידים בקומי הייתה מורכבת, אך הועשרה בחינוך דתי ומוסרי, שהושפע מן הנצרות, שרווחה לפני הקומוניזם. חינוך זה עזר לו לגבש את דעותיו והשפיע על כתיבתו הסוציולוגית, בהמשך חייו מחוץ לברית המועצות, בה קרא להתגבר על משבר המודרניות.

אביו כנראה סבל מאלכוהוליזם וחרדה כלכלית בשל היותו נווד, מה שהוביל לפעמים לחוסר שליטה, עד לכדי התעללות פיזית בבניו שהותירה צלקת על שפתו העליונה של פיטירים. בגיל אחת עשרה בלבד, הוא כבר בחר בדרך של עצמאות והחליט לעזוב את החיים במחיצת אביו. סורוקין נעצר לראשונה בגיל 17, כי התנגד לשלטון הצאר בקיסרות הרוסית, בהמשך נעצר שוב פעמיים בשל פעילות אנטי-ממסדית..

[ימין|ממוזער|סורוקין (מימין) [רפובליקת קומי|בקומי, 1911]]
בשנים הראשונות של המאה ה-20 התפרנס סורוקין  כאומן ופקיד, הוא גם למד באוניברסיטה הקיסרית של סנט פטרסבורג, שם השלים תואר שלישי בקרימינולוגיה והפך לפרופסור.

סורוקין היה אנטי-קומוניסט. במהלך המהפכה הרוסית הוא היה חבר במפלגה הסוציאליסטית-מהפכנית, ציר באספה המכוננת הרוסית, תמך בתנועה הלבנה, והיה מזכירו של ראש הממשלה אלכסנדר קרנסקי. לאחר מהפכת אוקטובר, סורוקין המשיך בפעילות נגד מנהיגים קומוניסטים ונעצר על ידי המשטר מספר פעמים ונשפט, עד שלבסוף נידון למוות. לאחר שישה שבועות בכלא, סורוקין שוחרר וחזר ללמד באוניברסיטת סנט פטרסבורג, וייסד את המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטה. מכיוון שהיה מנהיג בקרב המהפכנים-הדמוקרטים, הוא הפך מבוקש על ידי כוחותיו  הקומוניסטים של ולדימיר לנין, לאחר שהמנהיג הרוסי ביסס את כוחו.

הדיווחים על פעילותו של סורוקין בשנת 1922 נחלקים. ייתכן שסורוקין נעצר והוגלה על ידי הממשלה הסובייטית, או שבילה חודשים במחבוא לפני שנמלט מהמדינה. לאחר שעזב את רוסיה, היגר לארצות הברית, שם הוא התאזרח בשנת 1930. סורוקין התבקש באופן אישי לקבל משרה באוניברסיטת הרווארד, ושם הוא ייסד את המחלקה לסוציולוגיה.

סורוקין היה מתנגד נלהב לקומוניזם וראה את מה שקורה ברוסיה כבר לפני הקמת ברית המועצות כ"מטרד האדם". אנשים ראו בו מנהיג, אך היו גם כאלה שזיהו אותו כמנודה, וזו יכולה להיות אחת הסיבות לגלותו. באותה תקופה אנשים לא הבינו את רעיונותיו שדגלו בשחרור ושינוי, והתיאוריות שקידם על עצמאות ודמוקרטיה התקבלו לעתים בביקורתיות.

סורוקין היה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת מינסוטה בין השנים 1924 ל-1929, ואז הוא קיבל הצעה מנשיא אוניברסיטת הרווארד להצטרף לסגל של הרווארד, שם המשיך לעבוד עד שנת 1959. אחת מתלמידותיו הייתה הסוציולוגית והסופרת הקומוניסטית מירה פייג'.

## השראה
מותו של הסופר הרוסי הגדול לב טולסטוי בשנת 1910 גרם לזעזוע בעולמו הפנימי של סורוקין הצעיר, זה ניכר במאמרו "טולסטוי כפילוסוף" (1912), בו הוא ביצע שחזור של תורתו הדתית והמוסרית של טולסטוי, אותה ראה כייצוג פילוסופי של מערכת הרמונית ולוגית. תורתו של טולסטוי חרגה מגבולותיה המקובלים של הפילוסופיה המסורתית והתפתחה לסוג של פילוסופיה מוסרית, שמשכה את סורוקין רבות. הוא סימן את מבנה תורתו של טולסטוי בכך שהתבססה על "מסורתן של ארבע בעיות פילוסופיות גדולות: מהות העולם, טבע האגו, בעיית הקוגניציה וסוגיית הערכים". לדברי טולסטוי, אלוהים הוא בסיס קיומנו ואהבה היא הדרך אליו. סורוקין ניסח את העקרונות המרכזיים המהווים את הבסיס לאתיקה הנוצרית של טולסטוי: עקרון האהבה, עקרון ההתנגדות הלא-אלימה לרוע ועקרון אי-עשיית הרשע.

## תחומי כתיבתו
ממוזער|עטיפת הספר של אחד מספריו המפורסמים של סורוקין
סורוקין החל את דרכו הפוליטית בפברואר 1917, שם עמד בחזית הקמת ממשלה זמנית, אותה ראה מתפרקת ומאבדת את כוחה לבולשביקים במהפכה שלטונית. בספרו *"עלים של יומן רוסי"* משנת 1924 מובאים דיווחים יומיים, ואף לפי שעות, של המהפכה הרוסית. בשנת 1950, פרסם נספח לספר בשם *"שלושים השנים שאחרי", בו הוא מתאר את* המהפכה ואת גלותו באופן אישי וכנה.

כתביו האקדמיים של סורוקין הם רבי היקף, הוא כתב 37 ספרים ויותר מ-400 מאמרים. התיאוריות השנויות במחלוקת שלו על תהליכים חברתיים והטיפולוגיה ההיסטורית של תרבויות מתוארות בספרו *"דינמיקה חברתית ותרבותית"* (בארבעה כרכים), לצד עבודות רבות אחרות. הוא התעניין בריבוד חברתי, בהיסטוריה של התיאוריה הסוציולוגית ובהתנהגות אלטרואיסטית (זולתנית).

עבודתו של סורוקין לאורך השנים חובקת נושאים חברתיים רבים, החל מתקופה מוקדמת של כתבים בנושאים מגוונים, דינמיקה סוציו-תרבותית וביקורת חברתית, ולאחר מכן אלטרואיזם. הוא האמין שיש תמיכה מדעית לנטייה של האדם לאלטרואיזם (זולתנות). לאחר שעבר להרווארד בשנת 1930, סורוקין מצא את ייעודו והחל במחקרו המפורסם על הציוויליזציה העולמית, שהוביל לעבודה שפרסמה אותו, *"דינמיקה חברתית ותרבותית".* עבודה זו קבעה את הטון לגינוי התרבות של חיפוש ריגושים המאפיינת את החברה המודרנית; נושא הבולט בכל כתביו של סורוקין מאז 1937. משום שאנשים לא היו מוכנים לקבל את השינוי שהציע, הוא התמודד עם אתגרים וגינוי הרעיון של לקיחת אחריות מעשית. מחקרו רחב ההיקף גרם לו להאמין שהציוויליזציה שלנו חומרנית יתר על המידה, לא מאורגנת ונמצאת בסכנת קריסה קרובה. הוא בילה את תריסר השנים הבאות באזהרת הציבור מפני הסכנה ובחיפוש אחר דרך לשינוי החברה.

אחד מספריו, *"רוסיה וארצות הברית*" (1944), נחשב לתעמולה למען השלום בזמן מלחמה. סורוקין טוען כי לתרבויות של רוסים ואמריקאים יש הרבה במשותף, עד כי לשתי האומות הללו, שנועדו להיות מרכזי הכוח המובילים לאחר המלחמה, יהיה בסיס בטוח לידידות. שתי האומות מדגימות אחדות בגיוון. תרבויותיהן מעדיפות רוחב ראייה, קוסמופוליטיות והערכה עצמית בריאה המרוכזת בסובלנות כלפי חברות אחרות.

עבודותיו הצליחו לפתוח תחומי מחקר חדשים ולפנות דרך לדרכי חשיבה חדשניות לתקופתו. עבודותיו כיסו מגוון רחב של נושאים, החל מסוציולוגיה כפרית, מלחמה, מהפכה, ניידות חברתית ושינוי חברתי. הוא נשאר נאמן לעבודותיו, וחלק מהסיבה שהצליח להילחם למען כל כך הרבה שינוי ורפורמה הייתה מחויבותו לדתו. הוא היה ממוצא קומי, ובני תרבות זו נחשבו לאנשים מאוד חרוצים ודתיים בהשוואה לבני תרבויות אחרות באירופה.

בתחום הגלובליזציה, סורוקין היה אחד החותמים על ההסכם לכינוס ועידה לניסוח חוקה עולמית. כתוצאה מכך, בפעם הראשונה בהיסטוריה האנושית, התכנסה אספה מכוננת עולמית כדי לנסח ולאמץ את החוקה לפדרציה של כדור הארץ.

### בידול חברתי, ריבוד חברתי וקונפליקט
עבודתו של סורוקין עסקה בשלוש תיאוריות משמעותיות הנוגעות לבידול חברתי , ריבוד חברתי  וקונפליקט חברתי. רעיון הבידול החברתי מתאר שלושה סוגים של יחסים חברתיים. הראשון הוא משפחתי, שהוא הסוג שאליו אנו שואפים בדרך כלל. זהו הקשר שיש בו את הסולידריות הרבה ביותר, הערכים של כל המעורבים נלקחים בחשבון, ויש בו אינטראקציה רבה.

ריבוד חברתי מתייחס לעובדה שכל החברות מחולקות באופן היררכי, עם שכבות עליונות ותחתונות וחלוקה לא שוויונית של עושר, כוח והשפעה בין שכבות אלו. תמיד קיימת ניידות מסוימת בין שכבות אלו. אנשים או קבוצות עשויים לנוע למעלה או למטה בהיררכיה, לרכוש או לאבד את כוחם והשפעתם.

קונפליקט חברתי מתייחס לתורת המלחמה של סורוקין. בין אם שלום פנימי של מדינה או בינלאומי, שלום מבוסס על דמיון ערכים בין חלקים שונים במדינה או בין אומות שונות. למלחמה יש שלב הרסני שבו ערכים נהרסים ושלב דעיכת הלחימה, שבו חלק מהערכים משוחזרים. סורוקין חשב שמספר המלחמות יקטן עם עלייה בסולידריות וירידה באנטגוניזם. אם ערכי החברה ידגישו אלטרואיזם במקום אגואיזם, שכיחות המלחמות בין בני האדם תפחת.

### שלושה סוגים עיקריים של אינטגרציה תרבותית
יצירתו הגדולה של סורוקין נחשבת על ידי רבים ל"דינמיקה חברתית ותרבותית". הוא מסווג חברות לפי "המנטליות התרבותית" שלהן. זו יכולה להיות "אידאולוגית" (המציאות היא רוחנית ולא חומרית), "חושית" (האמת היא חומרית וכל הדברים נמצאים בשינוי), או "אידיאליסטית" (סינתזה של השניים).

הוא הציע שציוויליזציות משמעותיות מתפתחות ממנטליות מושגית לאידיאליסטית, ובסופו של דבר למנטליות חושית. כל אחד משלבי ההתפתחות התרבותית הללו לא רק מבקש לתאר את טבע המציאות, אלא גם קובע את טבע הצרכים והמטרות האנושיות שיש לספק, את המידה שבה יש לספק אותן ואת שיטות הסיפוק. סורוקין פירש את הציוויליזציה המערבית בת זמננו כציוויליזציה חושית, המסורה לקידמה טכנולוגית, וניבא את נפילתה לדקדנס ואת הופעתה של תקופה רעיונית או אידיאליסטית חדשה. בספרו *"אופנות וחולשות"*, הוא מבקר את מחקרו של לואיס טרמן "מחקרים גנטיים של גאונות", ומראה שקבוצת הילדים שבחר עם מנת משכל גבוהה הצליחה בערך כמו קבוצה אקראית של ילדים שנבחרו מרקע משפחתי דומה.

### חמישה ממדים של אהבה
על פי סורוקין, שהיה חלוץ במחקר מאוזן בזולתנות, לאנרגיית האהבה יש לפחות חמישה ממדים: עוצמה, היקף, משך הזמן, טוהר והלימות ביטויה בפעולות אובייקטיביות, ביחס למטרתה הפנימית. בממד עוצמה, האהבה נעה בין אפס לנקודה הגבוהה ביותר האפשרית, המסומנת באופן שרירותי כאינסוף. בממד ההיקף, האהבה נעה מנקודת האפס של אהבה עצמית בלבד, ועד לאהבת האנושות בשלמות עם כל היצורים החיים וכל היקום. בממד משך הזמן, האהבה יכולה לנוע מהרגע הקצר ביותר האפשרי ועד שנים או לאורך כל חייו של אדם או קבוצה. בממד הטוהר, האהבה נעה בין אהבה המונעת על ידי אהבה בלבד – ללא רמז של "מניע מלכלך" של תועלת, הנאה, יתרון או רווח, ועד ל"אהבה מלוכלכת" שבה אהבה היא רק אמצעי להשגת מטרה תועלתנית, נהנתנית או אחרת, שבה אהבה היא רק טפטוף ראשוני ביותר בזרם בוצי של שאיפות ומטרות אנוכיות. בממד הלימות האהבה, היא מבוססת על הציפייה מכל אדם להראות אהבה, להיות נחמד ולהבין את ההשלכות של מעשיו.

בעבודתו על אהבה, "אהבה אלטרואיסטית", סורוקין ניסה לעשות את הצעדים הראשונים לקראת גילוי אילו סוגי אנשים עשויים להפוך לנבחרי ציבור מוכרים או קדושים, ובסופו של דבר הוא רצה להניח את היסודות לייצור אנשים נוספים התואמים לפרופיל זה לשיפור החברה. הוא עשה זאת על ידי לימוד חייהם של קדושים, שכנים ואנשים אחרים על סמך מינם, מגדרם, גזעם והסטטוס החברתי-כלכלי שלהם.

## פוליטיקה
סורוקין היה מעורב פוליטית, חקר את הלגיטימיות של העוצמה, את הדמוקרטיה  ברוסיה, וגם את האופן שבו השאלה הלאומית והמבנה הדמוקרטי שלובים זה בזה. הוא ידע לזהות תקופה של התחדשות עבור רוסיה שלאחר הקומוניזם, וכי מתוך המשבר הכרוך בכך, העולם יוכל לאמץ אהבה אלטרואיסטית, נושא מרכזי במחקרו המאוחר יותר.

סורוקין ייסד את המרכז לחקר האלטרואיזם היצירתי בהרווארד, שם פיתח מחקר כמותי ואיכותני על אתיקה של אהבה וסולידריות חברתית. באמצעות בחינת תרבויות ומסורות דתיות שונות, המרכז דגל בהתגברות על קונפליקטים אנושיים באמצעות טיפוח אהבה אלטרואיסטית.

## מעורבותו עם סוציולוגים אחרים
בעזרתו הכספית של אלי לילי, חברו של סורוקין, שהיה יורש של חברת תרופות, הוא הצליח לערוך מחקר נוסף בתחום האלטרואיזם היצירתי. בעקבות מחקר זה הוא צבר פופולריות רבה וזכה לכבוד רב מצד סוציולוגים אחרים. הוא כונה "מייסד הסוציולוגיה של האלטרואיזם". לכן, הוא הורשה להקים את "מרכז המחקר של אוניברסיטת הרווארד לאלטרואיזם יצירתי" בשנת 1949, ותחתיו התמנו שני מרצים, אלפרדו גוטסקי וטלקוט פרסונס.

אף על פי שסורוקין  ופרסונס עבדו יחד כעמיתים, מתח סורוקין ביקורת קשה על עבודותיו של פרסונס בשל דעותיהם המנוגדות. סורוקין לא אהב את דרכי הציוויליזציה של אמריקה וחש שהיא בדעיכה, מה שיצר מתח ביניהם. המוצא הרוסי של סורוקין והמוצא האמריקני של פרסונס גרמו לראייה שונה של המציאות בת זמנם בתקופה שלפני המלחמה הקרה. הקרע ביניהם עמד למבחן כאשר אוניברסיטת הרווארד והקהילה הסוציולוגית האמריקאית תמכו בהשקפותיו של פרסונס, מה שהוביל לכך שסורוקין הועבר מתפקידו במחלקה לסוציולוגיה בהרווארד.

מחקרו של סורוקין התמקד גם בחברה הכפרית, מה שהפך את המידע שלו על רוסיה לנגיש יותר וניתן להתייחסות על ידי שמרנים מוסריים אחרים. מה שהוביל לשיתוף פעולה שלו עם קרל צימרמן, ויחד הם הרחיבו את נקודת המבט של הסוציולוגיה על ה"דיכוטומיה כפר-עיר". הם האמינו שאורח החיים הכפרי נוצר מהמאפיינים הבאים: משפחה שמרנית ומסורתית, כלכלה המבוססת על עבודת כפיים או על עסק משפחתי וביתי והקשר שלהם אליו, בין אם מבחינה סוציולוגית, דמוגרפית או כלכלית.

## האגודה הסוציולוגית האמריקאית
סורוקין כיהן כנשיא ה-55 של האגודה הסוציולוגית האמריקנית. הוא לא קיבל בקלות עמדה זו, ורבים מעמיתיו סברו שהיה צריך להיבחר עוד קודם לכן. ב-1952 סורוקין הפסיד בבחירות לאגודה הסוציולוגית האמריקאית ל, ולא קיבל גם מועמדות שנייה לנשיא האגודה, כמקובל, לאחר שזאנייצקי סיים את כהונתו. רק בשנת 1963, לאחר תמיכתם של תלמידיו לשעבר וסוציולוגים בכירים אחרים, הוא נבחר לתפקיד נשיא האגודה עם 65% מהקולות.

נאומו לנשיאות האגודה זכה לפופולריות, תחת הכותרת "הסוציולוגיה של אתמול, היום ומחר", שבו סורוקין הרחיב על השינוי של הסוציולוגיה מגילוי לחקירה. סוציולוגים רבים באותה תקופה החלו לחדד תיאוריות ועבודות ישנות יותר, תוך כדי הסתגלות לצמיחה בחברה. סורוקין עצמו עבד כדי לאמת את שיטותיהם של סוציולוגים קודמים, תוך שהוא מנסה לזהות את עתיד הסוציולוגיה דרך היבטים מהם התחום היה מושפע עד אז. הוא הצליח להבין שהסוציולוגיה כבר נתפסת כתחום של המציאות. כמה מהשפעות הסוציולוגיה שסורוקין בחן היו מערכות תרבותיות, מערכות חברתיות ויחידים שיוצרים, מממשים ועוסקים בחליפין.

## השפעתו על אישים אחרים
סורוקין השפיע על ההיסטוריון אלן קרלסון. הוא הסכים עם סורוקין ועם התנגדותו לקומוניזם. קרלסון גם ראה את עצמו כתומך בערכי המשפחה והסכים עם דעותיו של סורוקין על כך שהסביבה האידיאלית ביותר למשפחה היא מגורים בעיירות קטנות ואינטימיות, שבהן מתקיים אורח חיים כפרי.

סורוקין השפיע גם על סגן הנשיא ה-48, מייקל פנס, שציטט אותו בעת שהגן על החלטת בית הנבחרים הכושלת שלו, תיקון הגנת הנישואין בשנת 2006, כאשר התקיימו דיונים על נישואים חד-מיניים. פנס הצהיר כי "נישואין חשובים לדברי החוקרים. הסוציולוג מהרווארד פיטירים סורוקין מצא שלאורך ההיסטוריה, הקריסה החברתית תמיד התרחשה בעקבות ההידרדרות של הנישואין והמשפחה".

בשנת 1942, ראשטון קולבורן והסוציולוג האמריקני-אפריקני ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויס שיבחו את סורוקין, ותיארו אותו כאחד מגדולי מדעני החברה בני זמנם.

סורוקין כתב לנשיא ג'ון פ. קנדי בשנת 1961, כאשר ארצות הברית הייתה בשיא החיכוך עם רוסיה. במכתבו, סורוקין התבטא כבעל ידע באינטראקציה עם מנהיגים קומוניסטים. הוא גם ניסה לקרוא להימנעות ממלחמה, שכן האמין שאף אחת מהבעיות הבסיסיות לא תיפתר עד ש"יחסים הדדיים יוחלפו ביחסים ידידותיים אמיתיים". הוא גם קורא לקנדי להתייחס לעבודתו הסוציולוגית "הִתְדַמוּת הדדית של ארצות הברית וברית המועצות לטיפוס סוציו-תרבותי מעורב" כדי לסייע לו בהחלטה לגבי מלחמה ומה לעשות עם היחסים בין ארצות הברית לרוסיה.
ממוזער|פיטירים סורוקין, אשתו ושני בניהם (1934).

## חייו האישיים ומותו
סורוקין נישא לד"ר הלן ברטינסקיה, נולדו להם שני בנים, פיטר וסרגיי. בנו, פיטר פ. סורוקין, היה שותף להמצאת לייזר הצבע (Dye Laser) .

סורוקין סבל ממחלה קשה, ולאחר שנתיים של מאבק במחלה, נפטר ב-10 בפברואר 1968, בגיל 79, בווינצ'סטר, מסצ'וסטס. טקס רוסי אורתודוקסי נערך בבית למשפחה, ולאחריו טקס ציבורי בכנסיית הזיכרון של אוניברסיטת הרווארד.

אוניברסיטת ססקצ'ואן מחזיקה את עזבונו המדעי של סורוקין בססקטון, קנדה, שם הוא זמין לציבור. במרץ 2009 הוקם מרכז המחקר סורוקין באוניברסיטת מדינת סיקטיבקר בסיקטיבקר, רפובליקת קומי, למטרות מחקר ופרסום של חומרי ארכיון, בעיקר מהאוסף באוניברסיטת ססקצ'ואן. פרויקט המחקר הראשון, "התכתבות נבחרת של פיטירים סורוקין: מדען מקומי בשירות האנושות" יצא לאור ב-2009 ברוסית.

## עבודותיו העיקריות

* Leaves from a Russian Diary (1924), New York, E. P. Dutton
* The Sociology of Revolution (1925), New York, J. B. Lippincott
* Social Mobility (1927), New York, Harper
* *Contemporary Sociological Theories* (1928), New York: Harper.online free
* *Principles of Rural-Urban Sociology* (1929, with Carle C. Zimmerman) New York: H. Holt. Preface: "a summary of Source book in rural sociology," in three volumes, prepared under the auspices of the U.S. Dept. of Agriculture and the University of Minnesota, to be published in 1930 or 1931"
* **' (1935) OCLC 84193425. FReprint, H. Fertig, 1967.
* ''Social and Cultural Dynamics'' (1937–1941), Cincinnati: American Book Company, 1937–1941. 4 vols.
* ''The Crisis of Our Age'' (1941), New York: Dutton, 1941 "Based upon four volumes of the author's Social and cultural dynamics."
* ''Man and Society in Calamity: The Effects of War, Revolution, Famine, Pestilence upon the Human Mind, Behavior, Social Organization and Cultural Life'', E.P. Dutton and Company, Inc., 1942
* ''Russia and the United States'' (1944)
* ''Society, Culture, and Personality: Their Structure and Dynamics, A System of General Sociology'' (1947), Harper & Brothers Publishers:, New York & London. (723 double columned pages plus an 11 triple coumned page Index and a 7 triple columned page Index of Names)
* With Geyl, Pieter and Toynbee, Arnold J.  (Boston: Becon, 1949)
* ''Social Philosophies of an Age of Crisis'' (1950)
* ''Altruistic Love: A Study of American "good Neighbors" and Christian Saints'' (1950)
* **' (1950), Boston: Beacon Press. OCLC 1476438
*  (with introduction by Stephen G. Post in 2002 edition) (552 pages)
* *Fads and Foibles in Modern Sociology and Related Sciences* (1956), Chicago:, H. Regnery Co. OCoLC 609427839. Reprinted by Greenwood Publishing Group, 1976, .
* *The American Sex Revolution* (1956), Boston: Porter Sargent Publishers
* 
* (with Lunden, W. A.), *Power and Morality: Who Shall Guard The Guardians?* (1959), Boston, MA: Porter Sargent Publishers.
* *A Long Journey: the Autobiography of Pitirim A. Sorokin* (1963) College and University Press, LC 426641.
* 
* *Sociology of Yesterday, Today, and Tomorrow* (1963)
* 
* **' (1975), University Presses of Florida.
</div>

=== תרגום לעברית ===

* פיטירים סורוקין, "כוחות האהבה היצירתית הבלתי אנוכית", בספר: [[סיני אוקו]] ו[[מרדכי אריאלי (איש חינוך)|מרדכי אריאלי]] (עורכים), **עיונים בערכים אנושיים**, הוצאת דגה, 195?.

== לקריאה נוספת ==

* שלום סלומון ואלד, **עלייתן ושקיעתן של ציביליזציות: לקחים לעם היהודי*' (תרגם מאנגלית: [[עמנואל לוטם]], הקדמה: [[שמעון פרס]]), [[המכון למדיניות העם היהודי]] ו[[הוצאת ידיעות אחרונות]]/ספרי חמד, 2013. חלק ב': היסטוריונים של עלייה ושקיעה, פרק 15: פיטירים סורוקין, עמ' 111-114.

== מקורות ==
<div class="mw-content-ltr">
* Cuzzort, R. P. and King, E. W. (1995), *Twentieth-Century social thought* (5th ed.). New York, NY: Harcourt Brace College Publishers.
* Gambescia, C. (2002), *Invito alla lettura di Sorokin*. Rome, Italy: Edizioni Settimo Sigillo.
* Johnston, B.V (1995). *Pitirim A. Sorokin an Intellectual Biography*. Lawrence, KS: University Press of Kansas.
* 
* Yuri Doykov (2008–2009), *Pitirim Sorokin: The Man Out of Season – A Biography* (in Russian).
** Vol. 1 (Archangelsk, 2008. 432 pages)
** Vol. 2 (Archangelsk, 2009. 488 pages)
* Doykov Yuri (2009), *Pitirim Sorokin in Prague*, Archangelsk. 146 pages (in Russian).
* Doykov Yuri (2009), *Pitirim Sorokin'', Minneapolis (Minnesota) – Archangelsk. 184 pages (in Russian).
* Doykov, Yuri (2023). "Why was Pitirim Sorokin silent? From the Lubyanka to Harvard (1918-1930)" – Achangelsk. 91 pages (in Russian).
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* קרן פיטירים א. סורוקין (ארה"ב)
* קרן פיטירים א. סורוקין (ברוסית)
* קרן פיטירים א. סורוקין ב-LiveJournal (ברוסית)
* קהילה ב-LiveJournal (ברוסית)
* דף האגודה הסוציולוגית האמריקאית
* אוסף פיטירים סורוקין בקנדה
* תרבות במשבר: התיאוריות לגבי העתיד של פיטירים סורוקין 
* פיטירים סורוקין וולטר א. לונדן, כוח ומוסר – קטעים (1959)
* הסוציולוגיה האינטגרלית של פיטירים סורוקין (בגאורגית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:מהגרים מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:מתנגדי משטר בברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקאית לסוציולוגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי
קטגוריה:סוציולוגים
קטגוריה:סוציולוגים רוסים
קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:רוסים
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1968