open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חסימת וריד הרשתית המרכזי

**[[וריד הרשתית המרכזי]]** הוא הוריד המקביל לעורק הרשתית המרכזי, וכמו בכלי הדם, הוא עלול לסבול מחסימה (חסימת וריד רשתית מרכזי נקרא גם CRV). המחלה דומה לזו שנראתה בתסמונת עינית איסכמית, בה אין מספיק אספקת דם וחמצן לעין. מאחר שעורק הרשתית המרכזי והווריד הוא המקור הבלעדי של אספקת דם וניקוז לרשתית, חסימה כזו יכולה להוביל לנזק חמור לרשתית ולעיוורון, בשל איסכמיה (הגבלה באספקת דם) ובצקת (נפיחות). מצב זה יכול גם לגרום לגלאוקומה.

CRVO לא- איסכמי הוא הצורה המתונה יותר של המחלה, אולם מצב זה עשוי להתקדם לסוג איסכמי החמור יותר.

## טיפול
הטיפול כולל תרופות נוגדות VEGF כמו אווסטין (ללא קשר להתוויתו גם כנגד סרטן), Lucentis (לוסנטיס, רניביזומאב) ואפליברספט או שתל סטרואידי לזגוגית (Ozurdex, אוזורדקס) וטיפול פוטוקואגולציה בלייזר.
יש CRVO ללא מצב איסכמי שהפרוגנוזה שלו טובה יותר מאשר מצב איסכמי.

## מחקרים
מטרת מחקר GALILEO היה להעריך את היעילות ובטיחות של זריקות אפליברספט (אייליה) לטיפול בבצקת משנית לחסימת וריד רשתית מרכזית (CRVO). זהו מחקר אקראי בשלב 3 שכלל 177 חולים שטופלו ב-2 מ"ג זריקות אפליברספט לזגוגית או זריקות דמה כל 4 שבועות ל-20 שבועות. משבוע 24 הטיפול ניתן לפי הצורך וקבוצת הביקורת המשיכה לקבל זריקות דמה.

תוצאות: לאחר 52 שבועות נמצא שיפור בראייה של 15 אותיות ב-60.2% מהמטופלים שקיבלו אפליברספט בהשוואה ל-32.4% בקבוצת הביקורת. באופן משמעותי נמצא שיפור גבוה יותר במדד ראייה BCVA (שיפור ב-16.9 אותיות בקב' אפליברספט לעומת 3.8 אותיות בקב' ביקורת) וכן נמצאה ירידה בעובי הרשתית המרכזי (423.5 מ"מ לעומת 219.3 מ"מ בהתאמה ) תופעות הלוואי העיניות שנצפו בקבוצת אפליברספט היו קשורות להליך ההזרקה או למחלה עצמה בצקת מקולרית ( 33.7%), הגדלת לחץ תוך עיני (17.3%) וכאבי עיניים (14.4%).

מטרת מחקר COPERNICUS הייתה להעריך את זריקות אפליברספט (אייליה)

לחולים עם בצקת מקולרית משנית במחלת חסימת וריד הרשתית המרכזי. זהו מחקר רב מרכזי בו טופלו באופן אקראי 189 חולים ב-6 זריקות חודשיות של 2 מ"ג אפליברספט או בטיפול דמה. משבוע 24 ועד שבוע 52, כל החולים קיבלו 2 מ"ג אפליברספט לתוך הזגוגית לפי הצורך ועל פי קריטריונים לטיפול חוזר.
תוצאות: בשבוע 24, 56.1% מהחולים שטופלו באפליברספט שיפרו את הראייה ב-15 אותיות מנקודת ההתחלה, לעומת 12.3% בקבוצת הביקורת.

בשבוע 52, 55.3% מהמטופלים שיפרו את הראייה ב-15 אותיות לעומת 30.1% בקבוצה השנייה שטופלה מאוחר יותר באפליברספט. בשבוע 52, החולים שיפרו ראייה בממוצע של 16.2 אותיות, לעומת שיפור רק ב-3.8 אותיות, בקבוצה שטופלה מאוחר יותר. תופעות לוואי הנפוצות ביותר עבור שתי הקבוצות היו דימום של הלחמית, כאבי עיניים, צמצם בחדות ראייה, והגברת הלחץ התוך עיני.

## קישורים חיצוניים
* Central Retinal Vein Occlusion
* Information for Patients With Macular Edema Following CRVO
* For the treatment of Macular Edema following CRVO

קטגוריה:הפרעות בראייה ועיוורון
סומבור

שמאל|ממוזער|250px|בית העלמין היהודי בסומבור.
**סוֹמְבּוֹר** (בסרבית: **Сомбор**, בהונגרית: **Zombor**) היא עיר ורשות מקומית השוכנת בצפון פרובינציית וויבודינה אשר בסרביה.

## היסטוריה
תיעוד בכתובים ליישוב במקום מצוי מאמצע המאה ה-14, עת נשלטה העיר על ידי ממלכת הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1687 עברה העיר לחזקת ממלכת הבסבורג ובהמשך נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, הוכנעה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ואזור באצ'קה סופח להונגריה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח יוגוסלביה ולאחר פירוק יוגוסלביה עברה לחזקת סרביה.

## הקהילה היהודית
הקהילה היהודית בעיר נוסדה ככל הנראה בשלהי המאה ה-18. בעיר הוקמו בית כנסת ובית עלמין יהודיים. ב-1880 מנתה הקהילה 637 נפשות וב-1940 1,620 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית הועבר אזור באצ'קה ובכלל זה העיר סומבור לחזקת הונגריה והוחל ברדיפת יהודי החבל. מקצת מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, גורשו יהודי סומבור
אל מחנות ההשמדה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו כ-200 יהודים להתגורר בסומבור. ב-1948, עם הקמת מדינת ישראל עלו חלקם לישראל. ב-1952 נמנו בסומבור 52 יהודים.

לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר רִיגִ'יצָה. קהילה קמה שם בשלהי המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1900 נחנך בית כנסת. אחרי מלחמת העולם הראשונה לעיר היגרו חלק מיהודי סטאנישיץ' הסמוכה. הקהילה חרבה בשואה. מבנה בית הכנסת נהרס ב-1948. נכון ל-2002 עמד בית העלמין היהודי על תילו והיה במצב תחזוקתי סביר. כמו כן יהודי הכפר בָּאצְ'קִי ברסטואבץ . קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית הכנסת ובית עלמין יהודי. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת. נכון ל-2010 עמד על תילו בית העלמין היהודי. הוא לא היה מגודר ולא מתוחזק.

## ילידי המקום
* **[[שנדור גומבוש|שאנדור גומבוש]]** (בהונגרית: **Gombos Sándor**; 4 בדצמבר 1895 - 27 בינואר 1968) היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי ואלוף עולם בעל 4 מדליות זהב.
* **[[ניקולה יוקיץ']]** - כדורסלן.

## ערים תאומות
לסובוטיצה ארבע ערים תאומות:
* 
* 
* 

בנוסף לעיר הסכמי שיתוף פעולה עם:
* 

## לקריאה נוספת
* סומבור, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 156. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרביה: ערים
סומבור
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
יעקב לויטן

**יעקב לויטן** (נולד ב-1947) הוא פיזיקאי ישראלי, ייסד את המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת אריאל בשומרון. עוסק בתורת היחסות, מכניקה קוונטית וכאוס.

## קורות חיים
יעקב לויטן נולד בקופנהגן, בירת דנמרק. גדל בבית יהודי ציוני, היה חבר בהנהלת תנועת בני עקיבא בסקנדינביה. והיה פעיל במועדון היהודים בדנמרק בשם "מועדון דוד" (David club). בצעירותו היה לויטן שחקן בנבחרת מכבי קופנהגן בשם "הכוח" בכדורגל, טניס שולחן ובדמינטון. השתתף שלוש פעמים במכביה: בשנת 1969 בכדורגל, בשנת 1977 בטניס שולחן ובשנת 1981 בחצי מרתון.

בוגר תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה ותואר שני בפיזיקה מטעם אוניברסיטת קופנהגן.

עלה לארץ ישראל בשנת 1982 והחל לעבוד בתור מתרגל במעבדה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1988 סיים לימודי דוקטורט בהצטיינות באוניברסיטת בר-אילן.

עבד כמרצה באוניברסיטת בר-אילן בין השנים 1988 - 1990. בשנים 1990–1992 שימש כפרופסור ב ובמכון "סולווה" (Solvay) שבבריסל. הוזמן לאוניברסיטת טקסס באוסטין כפרופסור אורח במאי 1991, 1992.

בשנת 1993 ייסד את המחלקה לפיזיקה במכללת אריאל, וכיהן בה כראש המחלקה משנת 1993 ועד 2003.
משנת 1992 ועד היום משמש כפרופסור באריאל.

## תרומתו המקצועית
לויטן הקים חברה בתחום הקרדיולוגיה בשם "לב-אל" העוסקת באבחון מחלות לב. בעל שני פטנטים בקרדיולוגיה, ושותף בשני פטנטים בחקר הסרטן יחד עם עוד שלושה חוקרים מאוניברסיטת אריאל. זכה בפרסים מטעם "קרן פרנקל" (מדנמרק) על מחקרו בקרדיולוגיה ובחקר הסרטן. מחקרו בנושא מציאת סימנים מוקדמים למוות פתאומי (יחד עם שני רופאים מבי"ח תל השומר) זכה מטעם "בית החולים תל השומר" להיות בין השלושה הטובים ביותר מתוך 170 מחקרים. כתבות אודות תגליותיו המדעיות בתחום הקרדיולוגיה פורסמו בעיתונות הישראלית ובעיתונות הדנית.

פיתח שיטה אשר על ידי בדיקה של קצב לב פשוטה ניתן לזהות בעיות הנובעות בין היתר מבעיות קרדיולוגיות. הפיתוח הוא פרי מחקרם שלו רופ' מאיר לבקוביץ אשר פיתחו טכניקה המבוססת על תיאורית ה"כאוס" הידועה בתחומי הפיזיקה והמתמטיקה. מדובר בשיטה הבודקת את מערכת העצבים האוטונומית.

## קישורים חיצוניים

* יעקב לויטן, באתר אוניברסיטת אריאל
* ניבוי מחלות עתידיות וגילוי בעיות בתפקוד הלב - באתר הידען, 25 באוגוסט 2005
* 
* 
* חוקרי תל השומר מציגים: מכשיר לגילוי מחלות לב בתוך שעה - כתבה על הפטנט בקרדיולוגיה, יוסי חסיד, 19 באפריל 2013
* 
* כתבה על המחקר בסרטן בו משתתף יעקב לויטן
* תקציר על הפטנטים של יעקב לויטן
* אתר הבית של חברת "לב-אל"

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי הטבע
קטגוריה:פעילים ציונים בדנמרק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי דנמרק
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
ויקוניה

**ויקוניה** (שם מדעי: *Vicugna*) הוא סוג גמליים דרום-אמריקאים קטנים. בסוג שני מינים: הויקוניה המצויה חיה בטבע באזורי ההרים של האנדים בעוד האלפקה בויתה ומשמשת כבהמת משא ולעיתים גם למאכל.

## מינים
הסוג כולל שני מינים: 
*ויקוניה מצויה (*Vicugna vicugna*) 
*אלפקה (*Vicugna pacos*) אשר בויתה ממנה.

### גלריה

קובץ:Unshorn alpaca grazing.jpg|אלפקה
קובץ:Vicugna vicugna in Liberec ZOO in Liberec, Liberec District.jpg|ויקוניה
קובץ:Chungara Lake and Volcan Sajama Chile Luca Galuzzi 2006.jpg|עדר ויקוניות בפארק Lauca National


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:גמליים
אקרנאס

**אקרנאס** (ליטאית: **FK Ekranas**) הוא מועדון כדורגל ליטאי מהעיר פוניבז'. המועדון נוסד בשנת 1964. במהלך ההיסטוריה זכה המועדון ב-8 אליפויות הליגה הליטאית בשנים: 1985 (ליטא הסובייטית), 1993, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011 ו-2012, נוסף לכך זכה המועדון חמש פעמים בגביע הליטאי בשנים: 1985, 1998, 2000, 2010 ו-2011, כמו כן גם בסופרקאפ הליטאי בשנים: 1998, 2006, 2010, 2011 ו-2012.

ב-5 בנובמבר 2004, לפני ההפסד במשחק האליפות נגד קובנה, המועדון הורחק מהליגה הראשונה בהחלטה שנויה במחלוקת של ההתאחדות לכדורגל בליטא לליגה השנייה עקב מכירת משחקים, אך יום למחרת הוחלט להחזיר את הקבוצה לליגת העל.

בשנת  הופסקה הפעילות של המועדון, שחודשה בשנת  מועדון אחר שפועל בעיר רכש את הסמל המסחרי של "אקרנס". כיום הוא משחק בליגה הליטאית השנייה.

## תארים
***[[ליגת העל הליטאית בכדורגל|ליגת העל הליטאית]]**: **7**
**1993, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012
***[[הגביע הליטאי]]**: **5** 
**1985, 1998, 2000, 2010, 2011
***הסופרקאפ הליטאי**: **4**
**1998, 2006, 2010, 2011
* **ליגת העל הליטאית (תקופת ברית המועצות)**: **1** 1985

## שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה
*  אדגראס צ'סנאוסקיס
*  דושאן מאטוביץ'

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ליטאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1964
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2020
אצטדיון מצ'רום

**אצטדיון מצ'רום** (בריסביין רוד) הוא אצטדיון כדורגל אנגלי הממוקם בלייטון, מזרח לונדון, אנגליה. במקור נקרא אצטדיון זה "אוזבורן רוד", וכיום הוא נקרא "אצטדיון מצ'רום", מסיבות פרסומיות. האצטדיון נבנה בשנת 1937 ומאז הוא משמש כאצטדיונה של לייטון אוריינט וקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספור.

שיא הצופים באצטדיון נקבע בשנת ב-1964, כאשר ווסטהאם יונייטד הגיעה להתארח בו כחלק מהגביע האנגלי, במשחק בו נכחו 34,345 צופים.

## קישורים חיצוניים

* The Matchroom Stadium באתר Stadium Guide

מצ'רום
קטגוריה:קצרמר לונדון
נוגה שגב

[ממוזער|שמאל|נבחרת ישראל במחנה אימונים, 1959.מימין לשמאל: [שושנה ריבנר, נוגה הררי, תמר זליג, דורית שרצר, גבריאל גינטר נסט ועוזי בק|250px]]
250px|ממוזער|שמאל|הזמנה לנוגה הררי להשתתף במחנה אימונים של נבחרת ישראל בשחייה, מרץ 1959
**נֹגה הררי שגב** (נולדה ב-22 באוגוסט 1943) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה 3 שנים ברציפות (1958 - 1960) במשחה ל-100 מטר גב.

## ביוגרפיה
שגב נולדה וגדלה בקיבוץ אפיקים בת לפרץ ופניה ואחות למרים. היא התאמנה בשחייה בקבוצה של הקיבוץ בהדרכת שמריהו נאבל.

### 1957
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1957 זכתה הררי במדליית כסף בצוותא עם ברנר מברית מכבים עתיד בתוצאה של 1:31.7 דקות, אחרי ירדנה שאל מהפועל גוש זבולון	1:28.1 דקות.	

### 1958
#### אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1958 זכתה הררי במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:28.5 דקות, לפני ירדנה שאל (1:28.8 דקות) ותלמה נויפלד מברית מכבים עתיד (1:33.2 דקות).

### 1959
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים באוקטובר 1959 הגנה הררי על תוארה וזכתה במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:27.5 דקות, לפני רמה קורין מהפועל. עמק הירדן (1:32.2 דקות) וקפילבסקי (1:37.1 דקות)..

### 1960
באליפות הפועל בשחייה ה-17 שנערכה בקבוצת שילר בספטמבר 1960, זכתה הררי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:25.6 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה באותה שנה היא זכתה בפעם השלישית במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:26.1 דקות.

### 1961
בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם חיותה מרצביאק, גלי להב וקורין בשיא ישראלי חדש של 5:47.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 5:09.8 דקות ודרום אפריקה (5:31.7 דקות) וסיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:31.6 דקות.

## חייה האישיים
ב-12 באוקטובר 1962 היא נישאה לצביקה שגב ולזוג נולדו בן ושתי בנות. במשך שנים רבות עבדה כאחות בקיבוץ ועזבה את אפיקים ב-1986, לכפר סבא. לאחר מכן עבדה כמיילדת בבית חולים השרון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אחיות ישראליות
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:מיילדות
קטגוריה:מיילדות ישראליות
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
שמריהו נאבל

**שמריהו נאבל** (1919 - 4 ביוני 2018) היה מאמן שחייה, כדורסל וכדורעף ישראלי.

נאבל היה מיוזמי ומארגני צליחת הכנרת וצעדת הכנרת וממארגני כינוסי הפועל השישי, השביעי והשמיני.

בשנת 1982 הוענק לנאבל עיטור "לאיש כפועלו" מהפועל ובשנת 2010 זכה נאבל בעיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה

## ביוגרפיה
נאבל נולד בקרקוב שבפולין ובשנת 1939 עלה לישראל.

בשנת 1943 יזם וארגן נאבל את הצליחה הראשונה של הכנרת בהשתתפות 19 גברים ו-4 נשים. הוא התגורר כשנה בקיבוץ אשדות יעקב ואחר כך כ-12 שנים בקיבוץ אפיקים ועבד כמורה להתעמלות בעמק הירדן, כמאמן שחייה וכרכז מקצועי של "הפועל" בעמק הירדן. בצבא שימש כקצין אימון גופני של הנח"ל, הגדנ"ע וגולני.

בשנת 1961 עזב נאבל את קיבוץ אפיקים, ועבר להתגורר במושב אביחיל.

בשנת 1963 נשלח מטעם משרד החוץ לצ'אד שבאפריקה ושימש כיועץ לשר הספורט והנוער. בין היתר עזר לארגן את מפגן יום עצמאות בצ'ד ושימש כמאמן הלאומי של נבחרת הכדורעף והאתלטיקה הקלה למשחקי אפריקה הראשונים שנערכו בשנת 1965 בקונגו.

בשנת 1974 הקים נאבל את אגודת "הפועל" נתניה שחייה. הוא הדריך את הקורס הראשון של מאמני השחייה במכון וינגייט ובמשך 25 שנים, נמנה עם סגל ההוראה של המכללה.

בשנת 1983 שימש נאבל בתפקיד במאי ומנהל טקס הנעילה של כינוס הפועל ה-12, שנערך בחיפה במעמד ראש הממשלה מנחם בגין.

בשנת 2003 בהגיעו לגיל 84 פרש נאבל מאימון שחייה.

רבים משחייניו זכו באליפויות ישראל בשחייה ביניהם, יואב צרי, חנה קול, נוגה הררי, יהודית לוזיה, שרון אקסלרוד, אליאב טל, סימון דוידסון, זוהר גלילי ועוד. מבין שחייניו הרבים היו הרמטכ"לים דוד אלעזר ודן שומרון ומפקד חיל האוויר מוטי הוד.

נפטר ב-4 ביוני 2018, והובא למנוחות בבית העלמין של אביחיל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יואש אלרואי TVblog
* 
* משה איבגי מראיין , יוטיוב (17:23 דק')

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:שחיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מאמני שחייה ישראלים
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אישים הקבורים באביחיל
איג'יפטסאט 2

**איג'יפטסאט 2** (EgyptSat 2) הוא הלוויין המצרי השני שייעודו חישה מרחוק. הלוויין תוכנן ונבנה ברוסיה (על ידי חברת אנרגיה. הלוויין שוגר בתאריך 16 באפריל 2014 בעזרת משגר סויוז U.

## משימת הלווין
הלווין נועד לטוס במסלול LEO מעגלי מעל כדור הארץ בגובה של כ - 700 ק"מ ולהעביר את הנתונים לתחנת קרקע שנבנתה במצרים. ללוויין רזולוציה של מטר אחד בגווני אפור, וארבעה מטרים לצילום בתחום התת-אדום. מצלמת הלוויין פותחה ויוצרה על ידי חברת "פלנג" מבלארוס. רוחב העקבה הקרקעית של המצלמה (ה-SWATH) הוא 1400 ק"מ.

## מבנה הלווין
הלוויין מבוסס על מרכב מיוחד שפותח בחברת אנרגיה על בסיס הניסיון בפיתוח לווייני תקשורת מסוג YAMAL-100, והוא הראשון מסוגו שנמכר ללקוח כלשהו. הגוף המפעיל את הלוויין הוא הארגון המצרי לחישה מרחוק, גוף ממשלתי מצרי שאחראי גם על פיתוח טכנולוגיות החלל המצריות - ומהווה מעין סוכנות חלל. 

הלווין שוקל 1050 ק"ג ותוכנן ל-11 שנה. ללווין הנעה חשמלית מבוססת גז קסנון.

## תקלה והשבתת הלוויין
בסוף אפריל 2015, שנה בלבד לאחר שיגורו לחלל, חדל הלוויין לתפקד, וכל הניסיונות לחדש עמו את הקשר לא צלחו. הסיבה לתקלה בלוויין לא פורסמה רשמית על ידי מצרים או רוסיה, אך דיווחים שונים מעלים אפשרויות שונות לרבות תפעול לא נכון של הלוויין, כשל במחשב או במערכת החשמל. ביולי 2016 נודע כי ייבנה לוויין חלופי, בשם איג'יפטסאט A.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים
קטגוריה:תוכנית החלל המצרית
קטגוריה:2014 במדע
קטגוריה:2014 במצרים
גיל אגמון

**גיל חיים אגמון** (נולד ב-17 באוקטובר 1961) הוא בעל השליטה בחברת דלק מערכות רכב.

## ביוגרפיה
אגמון נולד בשכונת קריית שמואל בירושלים, הוא בנו של אברהם אגמון שכיהן כמנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל חברת דלק. בוגר הפנימיה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי. ב-1979 התגייס לצה"ל שירת כקצין בחיל השריון ונפצע במלחמת לבנון הראשונה, השתחרר בדרגת סגן-אלוף. בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב.

החל לעבוד ב-1987 בחברת דלק רכב, שימש כסוכן מכירות, כסמנכ"ל ומנהל השיווק של חברת הבת דלק מוטורס. ב-1998 מונה למנכ"ל דלק מוטורס וב-2003 למנכ"ל דלק רכב. בשנת 2007 נעצר בחשד ששיחד מהנדס תכנון כדי לקבל היתר בניה למרכז הלוגיסטי של חברתו בניר צבי. המשטרה סגרה את התיק אחרי חקירה ממושכת. באוקטובר 2010 רכש 22% מהון המניות של חברת דלק רכב מחברת דלק השקעות בתמורה לסך של כ-1 מיליארד ש"ח, ובכך הפך לבעל השליטה עם 38% מהון המניות. בין נכסי החברה, זיכיון היבוא וההפצה בישראל של יצרניות הרכב מאזדה ופורד ומדצמבר 2011 גם של BMW ומיני. בנוסף הוביל אגמון את החברה להשקעות בחברות הזנק בתחום הרכב, ובהן מובילאיי.

בפרסום ברשת 13 ב-2 באפריל 2023 נחשף כי אגמון התבטא בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק נגד ממשלת הימין והרפורמה המשפטית שקודמה על ידה, כשכתב "אין קו עליבות שחברי הקואליציה לא חצו, מעולם לא התביישתי כך בממשלת ישראל".

גיל אגמון נמצא ברשימת 100 האנשים העשירים בישראל, של עיתון דה מרקר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:קבוצת דלק
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים בתחום יבוא כלי רכב
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קיקינדה

[שמאל|ממוזער|250px|מבנה בית הכנסת שהיה קיים בעיר מ-1880 ועד ראשית [שנות ה-50 של המאה ה-20|שנות ה-50]]
**קִיקִינְדָה** (בסרבית: **Кикинда**, בהונגרית: **Nagykikinda**) היא עיר ורשות מקומית השוכנת בפרובינציית וויבודינה אשר בסרביה, בירת מחוז באנאט הצפוני, בסמוך לגבול רומניה. יש לה אוכלוסייה של בערך 40,000 איש, רובם סרבים.

## היסטוריה
בתקופת שלטונה של הקיסרית מריה תרזה ועד שנת 1774 הוקם מחוז קיקינדה. תושביה באותה תקופה נהנו מפריבילגיות כלכליות ופוליטיות בתוך האימפריה האוסטרית. בסוף המאה ה-18 הייתה קיקינדה אחת היישובים המאוכלסים ביותר במחוז טורונטאל, ובשנת 1857 נבנתה מסילת הרכבת בין סגד, קיקינדה וטימישוארה. העיר נוסדה באמצע המאה ה-18 עת נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך עברה לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה סופח האזור ובכלל זה העיר קיקינדה לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את הממלכה תוך ימים אחדים. אזור קיקינדה זכה למעמד מינהלי מיוחד ונוהל על ידי נציגי המיעוט הגרמני במקום. ב-1944 שוחררה העיר ונכללה בהמשך בשטחי יוגוסלביה. לאחר פירוק יוגוסלביה נותרה קיקינדה בחזקת סרביה.

## הקהילה היהודית
הקהילה היהודית בעיר נוסדה בראשית המאה ה-19. ב-1824 נמנו בעיר 198 יהודים שהיוו 1.6 אחוזים מאוכלוסיית העיר. יהודי העיר עסקו במסחר ומקצתם היו רופאים ורוקחים. ב-1880 נמנו בקיקינדה 658 יהודים ובעיר הוקמו בית כנסת לקהילה ובית עלמין. ב-1921 מנתה הקהילה 551 נפשות וב-1940 התגוררו בקיקינדה 512 יהודים.

לקהילת קיקינדה השתייכו מספר משפחות מכפרי הסביבה. בכפר מוֹקְרִין נוסדה קהילה יהודית באמצע המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1876 הוקם בית כנסת. ב-1940 נמנו בכפר 38 יהודים. יהודי הכפר נרצחו כולם בשואה. ב-1948 נהרס מבנה בית הכנסת. עד 1935 קהילת נובי קנז'באץ נסמכה על קהילת קיקינדה. כמו כן יהודי טוֹרְדָה ובָּאשֶייד. בטורדה נמנו בפרוץ מלחמת העולם השנייה 10 יהודים ובבאשייד מספר דומה. בבָּאנָאטְסְקוֹ אָרָאנְגֶ'לוֹבוֹ, נוסדה קהילה באמצע המאה ה-19. בית כנסת הוקם ב-1880. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 נהרס מבנה בית הכנסת. גם יהודי הכפר פָּאדֶיי השתייכו לקהילת קיקינדה. קהילה שם נוסדה במאה ה-19. בית הכנסת הוקם ב-1880. בפרוץ מלחמת העולם השנייה, נמנו שם 28 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1947 נהרס מבנה בית הכנסת. יהודי צ'וֹקָה השתייכו לקהילת קיקינדה. בצ'וקה הוקם בית כנסת ב-1900. יהודי הכפר נרצחו בשואה. ב-1941 נהרס מבנה בית הכנסת.

ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית, התגוררו בקיקינדה 299 יהודים. בהמשך, גורשו בני הקהילה, רובם למחנה הריכוז סיימישטה, ורק 16 מהם ניצלו. ב-1947 הוקם בעיר גלעד לזכר יהודי העיר שנרצחו בשואה. בראשית שנות ה-50 הרסו הרשויות את מבנה בית הכנסת. ב-2003 חודשה הפעילות הקהילתית, עת התגוררו בעיר כ-20 יהודים ונערכו פעילויות תרבותיות שחלקן עסקו בהנצחת הנספים בשואה.

## ילידי המקום
* **[[אישטוואן זאדור]]**, בשמו הקודם **אישטוואן וייס** (בהונגרית: **Zádor István**; קיקינדה, 15 בינואר 1882 – בודפשט, 24 במאי 1963) היה גרפיקאי, צייר, צייר דיוקנאות יהודי-הונגרי, ניצול שואה. זוכה פרס קושוט.

## ערים תאומות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרביה: ערים
קיקינדה
רזי יהל

**רזיאל (רזי) יהל** (נולד ב-21 באוגוסט 1949) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, בעל עיטור המופת ממלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
יהל גדל במושב מולדת. עם גיוסו לצה"ל התנדב לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במלחמת יום הכיפורים היה יהל מפקד מחלקה וסגן מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 890, עליו פיקד יצחק מרדכי, ולחם בקרב בראס סודר ובקרב החווה הסינית. על גבורתו במלחמה עוטר יהל בעיטור המופת. בשירות המילואים שימש יהל כמפקד פלוגה וכמפקד גדוד. יהל שב למספר שנים לשירות קבע ובשנים 1992–1990 פיקד על חטיבת אלכסנדרוני.

יהל מתגורר בקיבוץ שדה בוקר ושימש כמנכ"ל חברת "גד"ש חלוצה". בעברו כיהן כראש תחום החקלאות באגף הכלכלה בתנועה הקיבוצית.

## לקריאה נוספת
* מעוזיה סגל, **עדויות מגובה החול – קרב הצנחנים בחווה הסינית**, הוצאת מודן, 2007.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:שדה בוקר: אישים
קטגוריה:מולדת (מושב): אישים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
אלפא גרופ

**אלפא גרופ** (רוסית: **Альфа-Групп**) היא חברת פרטית מהגדולות ברוסיה. 

החברה הוקמה בשנת 1989 על ידי מיכאיל פרידמן. תחילה עסקה החברה בעיקר בסחר סחורות. בשנת 1990 הוקם אלפא-בנק שהתפתח לבנק פרטי הגדול ברוסיה.

החברה נשלטת על ידי חברת החזקות שרשומה בגיברלטר. כ-40% מחברה זו שייכות למיכאיל פרידמן וחלקים גדולים של המניות נמצאים בידי גרמן חאן (כ-23%) ואלכסיי קוזמיצ'ב (כ-18%). שלושתם למדו ביחד במוסקבה במכון למתכות וסגסוגות במהלך שנות ה-80.

במהלך קיומה אלפא גרופ השתתפה במספר מלחמות על שליטה בחברות שונות עם חברות רוסיות וגם עם חברות מערביות.

תקופה ארוכה בבעלות החברה היו 25% של מניות בחברת נפט וגז רוסית TNK-BP. בשנת 2013 כול המניות נמכרו לרוסנפט וגרמן חאן עזב את תפקידי ניהול בחברה. בעקבות כך, הקבוצה מקימה זרוע חדשה לפעילות בתחום נפט וגז ובראשה יעמוד גרמן חאן.

## הרכב הקבוצה
בבעלות החברה נמצאות מספר חברות:
* אלפא-בנק, בנק פרטי הגדול ברוסיה
* אלטימו  - חברת תקשורת שמפעילה תקשורת סלולרית ברוסיה ומדינות נוספות, (ומחזיקה ב 47.9% מחברת VEON , השולטת בוימפל קום, קייבסטאר וWind Telecom ).
* אלפא-סטרחובניה  - חברת ביטוח
* אלפא-זדורוביה - חברת מרכזים רפואיים
* A1 גרופ - חברת החזקות הפועלת בתחומים שונים
* רוסוודוקנאל - חברת לאספקת מים לערים
* X5 Retail Group - חברה שבבעלותה נמצאות מספר רשתות שיווק. אלפא גרופ שולטת ב-47.8% של מניות החברה
* נזביסימוסט  (עצמאות) - חברת למכירת מכוניות. אלפא גרופ שולטת ב-49.95% של מניות החברה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות רוסיות
*
פרידריך אדלר (פוליטיקאי)

**פרידריך וולפגנג אדלר** (בגרמנית: **Friedrich Wolfgang Adler**; 9 ביולי 1879 - 2 בינואר 1960) היה פוליטיקאי יהודי-אוסטרי ומהפכן סוציאליסטי. ב-1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, התנקש בראש ממשלת אוסטריה הרוזן קרל פון שטירגק (Stürgkh).

## תולדות חייו
אדלר היה בנו של המנהיג הסוציאל-דמוקרטי ויקטור אדלר. למד כימיה, פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת ציריך והתיידד עם אלברט איינשטיין. בשנת 1897 הצטרף כחבר למפלגתו של אביו, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית. החל משנת 1907 ערך את ביטאון המפלגה, "המאבק" (*Der Kampf*). במכתב שכתב לאביו ב-1908 נמצא אחד הדיוקנאות המוקדמים של איינשטיין. בשנת 1909, התמודד על משרת פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה מול איינשטיין וזכה, אולם ויתר על המשרה לידידו. בשנת 1911 נטש את עיסוקיו המדעיים והיה לפוליטיקאי במשרה מלאה, כאשר הפך ליו"ר המפלגה בווינה.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה ממתנגדיה החריפים, מתוך תפיסה שאל לפועלים מלאומים שונים להילחם אלו באלו בפקודת מנהיגיהם הנצלנים. עם התגברות הרעב באוסטריה, עם התמשכות המלחמה, יצא קצפו נגד ראשי הממשל, שהמשיכו לנהל אורח חיים תקין ואף נהנתני.

באוקטובר 1916 ירה אדלר למוות בראש ממשלת אוסטריה, הרוזן קרל פון שטירגק, בעת שהלה אכל צהריים במסעדה במלון במרכז וינה. הוא נימק זאת בכך ששטירק היה אחראי בעיניו להמשך המלחמה ולניטרול הפרלמנט. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית גינתה את מעשהו כפעולת טרור אינדיבידואלי, זרה לחלוטין לאידאולוגיה המרקסיסטית העומדת ביסוד מצעהּ. בבית המשפט ניסה לשווא אביו, ויקטור אדלר, הפסיכיאטר בהכשרתו, לשכנע את השופטים שבנו פעל כנראה ברגע של אי-שפיות, בהתחשב בתורשתו: אמו, אֶמָה (אשתו של ויקטור), סבלה מהפרעות פסיכיאטריות, ואחותו של ויקטור הייתה מאושפזת בבית החולים לחולי נפש "אם שטיינהוף" בווינה. ואולם פרידריך אדלר נשפט על ידי בית משפט מיוחד ונידון למוות. אחרי מות הקיסר פרנץ יוזף ב-22 בנובמבר 1916, המתיק הקיסר החדש, קרל, את העונש לשמונה-עשרה שנות מאסר. בסופו של דבר, פרידריך אדלר שהה בבית סוהר שנה בלבד ושוחרר עקב חנינה שקיבל עם תום המלחמה בשנת 1918.

עם שחרורו מהכלא מילא תפקידי מפתח בהנהגת מועצות הפועלים של אוסטריה (*Arbeiterräte*). מאמצע שנות העשרים כיהן כמזכ"ל האינטרנציונל הסוציאליסטי במשך 15 שנה.

מיד לאחר האנשלוס נמלט לארצות הברית. ב-1946 פרש מפוליטיקה פעילה והחל לערוך את כתבי אביו, בהם התכתבויותיו עם אוגוסט בבל וקרל קאוטסקי.

ב-1937 כתב לאון טרוצקי:

## לקריאה נוספת
* לואיס ס. פויר, **איינשטיין ובני דורו**, ספרית אפקים 81, עם עובד 1979 עמ' 19–32. 
*פרידריך אדלר, **במישרין ובעקיפין**, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2012. 

## קישורים חיצוניים

* על מעשה ההתנקשות באתר ההיסטוריה של וינה
* אירוע ההתנקשות ונאומו של אדלר בבית המשפט, באתר "Workers Liberty"
* Political Trials: Gordian Knots in the Law By Ron Christenson p. 163-165
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוציאליסטים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים יהודים
קטגוריה:אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:מקבלי חנינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1960
עשהאל צוקרמן

[עשהאל צוקרמן (מימין) מושל צבאי במגדל (כיום אשקלון) ו[מיכאל הנגבי (מושל)|מיכאל הנגבי (משמאל) מושל צבאי של באר-שבע. 1950|שמאל|ממוזער|250px]]
**עשהאל צוקרמן** (23 במרץ 1898 - 1 באוקטובר 1970) היה בן לאנשי ביל"ו שהיו מייסדי המושבה גדרה. אחיינו של יהושע חנקין. ממתנדבי הגדודים העבריים ופעיל בארגון ההגנה. פעיל בכיבוש העבודה העברית בארץ ובגאולת קרקעות בדרום הארץ. התגייס לצה"ל במלחמת העצמאות ובמהלכה מונה למושל הצבאי הראשון. לאחר שחרורו המשיך לעסוק בחקלאות במשקו בגדרה.

## קורות חייו
עשהאל נולד ב-1898 בגדרה לשלמה זלמן צוקרמן (יליד סמרגון) ורבקה לבית חנקין (אחותו של יהושע חנקין וילידת קרמנצ'וג). אביו, שעלה לארץ ב-1883, התקבל כחבר בביל"ו והיה ממייסדי גדרה ב-1884. 

עשהאל סיים בית ספר יסודי בגדרה ואת המחזור הראשון בבית הספר הריאלי בחיפה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרף לגדודים העבריים ועסק בתחום הביטחון ביישובו. לאחר פירוק הגדודים הצטרף להגנה והיה פעיל באזור הדרום. 

בתקופה שלאחר המלחמה (בערך ב-1927) הצטרף לפעילות לכיבוש העבודה העברית בארץ מידי הערבים ועסק בחקלאות באזור השרון. ב-1930 עבד עשהאל כמנהל עבודה במשקו של נחום שיפר שהיה ממייסדי כפר הדר בהוד השרון (נקרא "משק שפר").

לאחר מאורעות תרפ"ט (1929) החל עשהאל לעסוק ברכישת קרקעות באזור הדרום מטעם קק"ל . בולטת במיוחד הרכישה, ב-1936, של אדמות "אבו זבורה" שעליהן הוקם, ב-1943, מצפה גבולות (בהמשך הוקם במקום קיבוץ גבולות). גם אדמות קיבוץ נגבה נרכשו על ידי האחים צוקרמן.

בתקופת מלחמת העצמאות שירת עשהאל כקצין אפסנאות במחוז השפלה ובנובמבר 1948 מונה למושל הצבאי הראשון כשאחריותו על אזור הדרום. בהמשך מונה למושל מגדל-אשקלון. בתקופה זו גר בקומה העליונה של בית המרקחת של זכריאס הערבי הנוצרי בכיכר גולומב. לאחר סיום תפקידו הוחלף על ידי מיכאל הנגבי.

ב-1949 השתחרר מצה"ל והתיישב במשק שרכש בגדרה.

## חייו האישיים
ב-1922 נישא ליעל הנקין (שהוריה גם הם ממייסדי גדרה). נפטר בגדרה ב-1970. השאיר אחריו בת ובן שממשיך את דרכו ומעבד את המשק בגדרה.

## לקריאה נוספת
* חיה צוקרמן בראלי, **עשהאל איש גדרה**, קויק קופי, 2002

## קישורים חיצוניים
* עשהאל צוקרמן באתר "אלבום המשפחות - עדת ראשון לציון"
* 
* 
* 
* 
* נחום שיפר באתר "ראשונים" של הוד השרון (אורכב)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלים צבאיים ישראלים
קטגוריה:גדרה: אישים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:אישים הקבורים בגדרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
חיים צבי טייטלבוים (ירושלים)

הרב **חיים צבי טייטלבוים** (מכונה: **חיים הערש**, נולד ב-תשל"ג, 1973) הוא רב קהילת סאטמר בירושלים ורב דקהילת סאטמאר בקריית יואל ובנו הבכור של רבי זלמן לייב טייטלבוים, אחד משני אדמו"רי סאטמר.
250px|ממוזער|שמאל|בנאום

## ביוגרפיה
נולד בוויליאמסבורג לרבי זלמן לייב ולחיה שרה בת הרב משה שפיץ, אב בית דין ביסטריץ. נקרא על שם אביו של סבו, רבי חיים צבי טייטלבוים מסיגט. למד בישיבת סאטמר במונסי, בישיבת סאטמר בוויליאמסבורג שם היה תלמידו של רב אברהם אטיק ובישיבת סאטמר בירושלים אצל הרב משה אריה פריינד שסמך אותו לרבנות.

בשנת תשנ"א נשא את בת דודו רבי אפרים למברגר, גאב"ד מאקווא בורו פארק (חתן סבו הרב שפיץ).

בשנת תשנ"ז התמנה אביו לרב קהילת סאטמר בירושלים עקב פטירתו של הרב משה אריה פריינד, והרב חיים צבי ירש את מקומו בתואר אב בית דין סיגט בוויליאמסבורג, תואר ותפקיד שהיה לסבו רבי משה, עד מינויו לאדמו"ר. בשנת תשנ"ט חזר אביו לארצות הברית לכהן כרב קהילת סאטמר בוויליאמסבורג, ורבי חיים צבי קיבל את תפקידו ברבנות קהילת סאטמר בירושלים. את תפקידו כאב בית דין סיגט קיבל אחיו הצעיר רבי יעקב דב. במעמד הכתרתו נכחו ראשי העדה החרדית בירושלים ואביו.

בשבט תשע"ג חיתן את בתו הבכורה, עם בנו של רבי ישעיה לבין, האדמו"ר מזידיטשוב. סמוך לחג הפסח ה'תשע"ז שב להתגורר בוויליאמסבורג קרוב לאביו.

ביוני 2023 הוכרז כרב קריית יואל בידי אביו.

במשך השנים התחיל לעמוד לימין אביו, לשאת בעול הנהגת הקהילה והמוסדות בעיר קריית יואל, ובנו לו ביהמ"ד גדול וענק, עם כל צורכי ביהמ"ד הצריכין לקהילה נאה וחסידות, ובשנת תשפ"ה התחיל לשבות מדי שבת בקריית יואל.

## עמדותיו
הרב חיים צבי הוא מהסמנים הקיצוניים בעדה החרדית בירושלים, לצד הרב חיים רבינוביץ' האדמו"ר ממשכנות הרועים והרב אברהם שמחה חנון האדמו"ר מקהל חסידי ירושלים (לעומת חצרות תולדות אהרן ודושינסקי המתונות יותר). בדרשותיו הוא מרבה לדבר על חובת ההתבדלות מהציונים ואגודת ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות סאטמר
חיים צבי (ירושלים)
קטגוריה:משפחת טברסקי: ענף צ'רקס-שניאורסון
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:בני אדמו"רים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אצטדיון מקס מורלוק

**אצטדיון מקס מורלוק** (בגרמנית: **Max-Morlock-Stadion**) הוא אצטדיון בנירנברג שבגרמניה, אשר נפתח בשנת 1928.

## היסטוריה
מאז שנת 1966 האצטדיון משמש בית עבור קבוצת הבונדסליגה הגרמנית נירנברג. באולימפיאדת מינכן בשנת 1972, אירח האצטדיון שישה משחקים. בשנת 1967, אירח את גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בין באיירן מינכן וגלאזגו ריינג'רס, באיירן מינכן ניצחה 0–1.

האצטדיון היה ידוע בכינויו Städtisches Stadion (בעברית: "אצטדיון עירוני") עד 1991, אז קיבל את השם פרנקנשטדיון. ב-14 במרץ 2006 האצטדיון נקרא מחדש בשם EasyCredit-Stadion ("איזיקרדיט-שטדיון") למשך שש שנים אחרי עסקת חסות עם הבנק הגרמני DZ Bank. בין השנים 2013–2016 נקרא האצטדיון Grundig Stadion ("אצטדיון גרונדיג"), עקב הסכם חסות עם חברת גרונדיג. בין השנים 2016-2017 נקרא האצטדיון "אצטדיון נירנברג". בשנת 2017, לאחר בקשות רבות מצד אוהדי הקבוצה, נקבע שמו הנוכחי של האצטדיון, שנקרא על שמו של מקס מורלוק, גדול כדורגלני נירנברג בכל הזמנים וסמל בקבוצה.

כמו כן, האצטדיון אירח חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006, כולל המשחק המפורסם בין פורטוגל והולנד אשר נקרא "קרב נירנברג" עקב 4 הכרטיסים האדומים ו-16 הכרטיסים הצהובים שהוצאו על ידי השופט הרוסי ולנטין איבאנוב, מספר הכרטיסים הגדול ביותר שהוצא בטורניר בין-לאומי של פיפ"א.

## מתקנים
המתקנים באצטדיון כוללים שני חדרי הלבשה עבור שחקנים, מאמנים ושופטים. קיימים גם חדרי טיפול ופיזיותרפיסטים. אזור בגודל של 300 מטרים רבועים עבור מדיה ותקשורת ואזור עבור מסיבות עיתונאים. באצטדיון קיים גם חדר VIP בגודל של 1,200 מטרים רבועים אשר מסוגל להכיל 800 אורחים. עקב הכמות הגדולה של מקומות הישיבה באצטדיון, מחוץ לאצטדיון יש כ-15,000 מקומות חניה.

באצטדיון יש גם מתקני אתלטיקה ברמת תקן בין-לאומית, מערכת ממטרות שלמה, שמזינה את הדשא במי גשם. המגרש מואר על ידי מערכת הארה. בתוך האצטדיון קיימים שני קירות בגודל של 60 מטרים רבועים אשר מספקים שידור וידאו לאוהדים. 250px|שמאל|ממוזער|פרנקנשטדיון (2006)

## מונדיאל 2006
אצטדיון זה הוא אחד ממספר אצטדיונים אשר אירחו את מונדיאל 2006.

במהלך המונדיאל אירח האצטדיון חמישה משחקים:
*  **3 - 1** , שלב הבתים
*  **2 - 0** , שלב הבתים
*  **0 - 0** , שלב הבתים
*  **2 - 1** , שלב הבתים
*  **1 - 0** , שמינית גמר

## קישורים חיצוניים

* 
* אצטדיון נירנברג באתר הרשמי של נירנברג
* אצטדיון נירנברג באתר Stadium Guide
* פרנקנשטדיון באתר World Stadiums

מקס מורלוק
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:נירנברג: ספורט
מקס מורלוק
קטגוריה:נירנברג (כדורגל)
מרכז אקספו של אוקראינה

ממוזער|250px|שמאל|מפת מרכז התערוכות
**מרכז אקספו של אוקראינה** (באוקראינית: **Національний експоцентр України**) הוא מרכז ירידים ותערוכות בינלאומי בקייב, בירת אוקראינה. המרכז שוכן בפארק ברובע הולוסייב, שהייתה בעבר כפר סמוך לקייב. מרכז התערוכות תוכנן לפי החלטה של ממשלת ברית המועצות בשנת 1949 ותוכנן על פי המודל הסובייטי של מרכז התערוכה של כל רוסיה במוסקבה. המרכז נפתח בשנת 1958 תחת השם **תערוכת ההישגים של הכלכלה הלאומית של אוקראינה (Виставка досягнень народного господарства (ВДНГ - УРСР)**. 

לאחר נפילת נפילת מסך הברזל וקבלת העצמאות של אוקראינה קיבל המרכז את שמו הנוכחי והפך למרכז תערוכות וירידים בינלאומי.

## גלריה

תמונה:Експоцентр.jpg|
תמונה:Украина, Киев - ВДНХ - Павильон 10 'Зерновые культуры' 08.jpg|
תמונה:Украина, Киев - ВДНХ - Павильон 3 'Металлургия' 01.jpg|
תמונה:Украина, Киев - ВДНХ - Павильон 2 'Животноводство' 01.jpg|


## ראו גם
* תחנת ויסטבקובי צנטר

## קישורים חיצוניים

* 
* מרכז אקספו של אוקראינה

קטגוריה:קייב: מבנים
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
אקספו, אוקראינה
יצחק הולץ

**יצחק (ג'ק) הולץ** (כ"ו בכסלו תרפ"ו, 13 בדצמבר 1925 – י"ג בטבת תשע"ט, 21 בדצמבר 2018) היה צייר ישראלי יליד פולין, שצייר יצירות ז'אנר על חיי היהודים בישראל ובארצות הברית.

## קורות חיים
יצחק הולץ נולד בפולין בעיירה סקרנביץ בשנת 1925, בשנת 1935 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנת 1945 החל ללמוד ב"בצלאל החדש". ב-1950 עבר להתגורר בניו יורק, ארצות הברית, שם למד ציור בארט סטודנטס ליג אצל רוברט ברקמן ובאקדמיה הלאומית לעיצוב תחת רוברט פיליפ.
בשנת 1960 החל לשהות בקביעות בישראל. יצירתו של הולץ מתארת לרוב את חיי היום יום היהודיים בארץ ישראל וארצות הברית בסגנון ריאליסטי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
ג'וזף אדוארד שיגלי

**יוסף אדוארד שיגלי** (באנגלית: **Joseph Edward Shigley**; 10 באפריל 1909 - 19 במאי 1994) היה מהנדס אמריקאי אשר ידוע כאחד התורמים הגדולים ביותר לאקדמיה בתחום התכן המכני.

## ביוגרפיה
שיגלי סיים את לימודי תואר בהנדסת מכונות וחשמל באוניברסיטת פרדו ולימודי תואר שני באוניברסיטה של מישיגן, ובהמשך עבד באוניברסיטת קלמסון בשנים 1936-1954. בשנת 1956 הוא התמנה לפרופסור בהנדסת מכונות מאוניברסיטת מישיגן, שם הוא נשאר עד פרישתו ב-1978. במהלך הקריירה שלו היה חבר של באגודת מהנדסי המכונות בארצות הברית בשנת 1968. שיגלי היה בין מחברי הספר רב המכר אשר מקיף את מרבית תחום התכון המכני בהנדסת מכונות וניכר בתחומו.

במהלך חייו שיגלי חיבר או חיבר במשותף שמונה ספרים, ובהם התאוריה של מכונות ומנגנונים, ומכניקה יישומית של חומרים. הוא היה משנה למחבר הראשי של מדריך התקן הידוע של תכן מכני. הוא החל בכתיבת תכן מכני ככותב בודד, ספרו היווה דוגמה ושלד לספרים דומים בתחום. הוא תרם לכתיבת חמש המהדורות הראשונות של ספר זה, יחד עם המחברים לארי מיטשל וצ'ארלס מישקה.

## פרסים
* מדליית ורנר 1977
* פרס תכון מכני 1985

## ספרים

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה קצרה 
* תיאור חייו

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:מהנדסים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
צורף (פירושונים)

**[[צורף]]** הוא בעל מלאכה שמקצועו הוא **צורפות**, כלומר עיבוד מתכות אצילות (כסף, זהב, ופלטינה) לשם ייצור תכשיטים, לרוב תוך שיבוץ אבנים יקרות. המילה משמשת כשם משפחה, על פי רוב נגזר מהעיסוק במקצוע הצורפות. שם המשפחה צורף בעברית הוא תרגום, לעיתים, של השמות זלוטניק (פולנית), זרגר (פרסית), פלאטירו (ספרדית), קויומג'י (טורקית), אסייג וצאייג (ערבית), וכן אמזלג (תכשיטן בערבית מרוקאית).

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
Legacoop

**לגה-קואופ** (**Legacoop**) הוא הארגון הקואופרטיבי הוותיק ביותר באיטליה. הוא ארגון גג של כ 15,000 קואופרטיבים בתחומים שונים וחברים בו מעל 7 מיליון בני אדם. הארגון מקדם את התפתחות הקואופרציה, שיתוף, פיתוח כלכלי וסולידריות בקרב 'קואופרטיבים חברים' והפצת עקרונות הקואופרציה. הוא פעיל בכל האזורים והמגזרים באיטליה. הארגון מייצג את הקואופרטיבים החברים וקובע אסטרטגיה מול הממשל והפרלמנט. הקואופרטיב פועל גם בקרב הרשויות אזוריות. הארגון מעודד יוזמות לקידום ופיתוח פרויקטים נוספים ומקיים קשרים בינלאומיים.

## היסטוריה
הארגון נוסד בשנת 1886. ההיסטוריה של הארגון כוללת משברים ופילוגים בתקופות קשות, אך לאחר התאוששות הארגון החל לפתח קואופרטיבים חברתיים - לעזרה עצמית של מוגבלים, בצד פיתוח עסקים קואופרטיביים חדשים.

## פעילות
### פעילות סקטוריאלית
# קרן משותפת - השקעה בפיתוח וביזמות, תמיכה בקואופרטיבים חברתיים ועסקיים.
# בנייה (קו-האוזינג) - 3,000 קואופרטיבים ב-300,000 אתרים, 40,000 חברים - פרויקטים לזוגות צעירים (מכירה/השכרה), לקשישים, מהגרים, סטודנטים. בנייה אקולוגית, רגישות לסביבה.
# קואופרטיב צרכנות - יוזמה של התנועה הקואופרטיבית בשנת 1973 לשמירה על הצרכנים, על הסביבה ועל הסולידריות החברתית. שילוב של הצלחה עסקית בשוק תחרותי עם שקיפות ופתיחות, שמירה על ערכים, השתתפות דמוקרטית, איכות, מחיר נמוך אפשרי, תעסוקה, ביטחון לצרכן.
# רשת הפצה קמעונאית (לרבות מזון) – 1973, היפרים וסופרמרקטים בגדלים שונים, המשווקים את מוצרי הקואופרטיבים. בשת"פ עם צרפת ועם תאגידים אירופיים.
# סקטור הייצור - מפעלי תעשייה, חומרי בנייה, תכנון, עיצוב.
# קואופרטיבים של שירותים ותיירות - 1990.
# חקלאות, אגרו-מזון ופיתוח אזורים כפריים 1957. שמירה על איכות המוצרים, חיבור לקואופרטיבים חקלאיים באירופה. מספקים עבודה למוגבלים ושומרים על איכות הסביבה.
# קואופרטיבים לדיג. (בנוי על ברית היסטורית של סקטור הדיג) פיתוח תיירות דיג.
# קואופרטיבים של תקשורת - עיתונאים, מו"לים. כולל הוצאות לאור, חנויות ספרים, הדפסה, פרסום, שירותים למדיה, עלונים, סרטים, וידאו. סיוע לעיתונות ללא רווח. תמיכה בחופש מידע, הזדמנות שווה, טיפוח הדמוקרטיה.
# פדרציה להדדיות (שותפות) וולונטרית ולעזרה הדדית בתחומי: בריאות, נופש תרבות. ביטוח בריאות במחיר מוזל לחברי הקואופרטיבים, מרפאות מומחים, מרפאות שיניים וכיוצא בזה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קואופרטיבים
קירוב בוסינסק (ציפה)

במכניקת הזורמים, **קירוב בוסינסק** (על שם המתמטיקאי והפיזיקאי הצרפתי, ז'וזף ולנטן בוסינסק , 1842–1929) משמש בשדה של זורם המונע על ידי ציפה (מונח הידוע גם כקונבקציה טבעית). לפי קירוב זה, הפרשי הצפיפויות קטנים מספיק כדי שיהיה אפשר להזניחם, מלבד במקרים שהם חלק מביטוי המוכפל ב-g, תאוצת הכובד. ההפרש בהתמדה הוא זניח, אך תאוצת הכובד מספיק גדולה, כדי להפוך את ההפרש במשקל הסגולי לניכר. גלי הקול זניחים כאשר נעשה שימוש בקירוב בוסינסק, מאחר שאלה נעים ומשנים צפיפויות.

זורמי בוסינסק נפוצים בטבע (למשל חזיתות אטמוספיריות, זרמי ים, רוחות קטבטיות), בתעשייה (נפיצת גז צפוף, ונטילציית קולט אדים) ובסביבה הבנויה (ונטילציה טבעית, חימום מרכזי). הקירוב מדויק למדי בקרב זורמים רבים, ומקל על המתמטיקה והפיזיקה.

הקירוב מקל מאוד על החישוב, משום שכאשר עוסקים בשני זורמים בצפיפויות \rho_1 ו-\rho_2, וההפרש \Delta\rho= \rho_1-\rho_2 הוא זניח, ניתן להשתמש פשוט בצפיפות \rho מאותו סדר גודל. אנליזת ממדים מראה כי תחת נסיבות אלה, המקרה היחיד שבו הגרביטציה g תיכנס לתוך המשוואות היא בגרביטציה המצומצמת g', כאשר:

:g' = g{\Delta\rho\over \rho} = g{\rho_1-\rho_2\over \rho}.

המספר חסר הממדים הנפוץ ביותר הוא מספר ריצ'רדסון ומספר ריילי.

המתמטיקה של הזורם היא אפוא פשוטה יותר משום שיחס הצפיפות (\rho_1/\rho_2, מספר חסר ממדים) לא משפיע על הזורם. קירוב בוסינסק משליט את ההנחה שיחס זה הוא בדיוק אחד.

## היפוכים
מאפיין של זורם בוסינסק הוא שהוא נראה זהה כאשר נצפה במצב הפוך, וזהויות הזורם מתהפכות.

לדוגמה, נדמיין חלון פתוח בחדר חמים. האוויר החמים בפנים קל יותר מהאוויר הקר בחוץ, אשר זורם אל החדר מטה לכיוון הרצפה. עתה נדמיין את המצב ההפוך: החדר קריר והאוויר בחוץ חמים. במצב זה האוויר זורם פנימה לעבר התקרה. אם הזורם הוא בוסינסקי (והחדר סימטרי), אז מבט אל החדר הקר מכיוון הפוך הוא בדיוק כמו אל החדר החם, מכיוון ישר. זאת משום שהדרך היחידה שהצפיפות נכנסת לתוך הבעיה היא באמצעות הגרביטציה המצומצמת g', שתורמת רק שינוי סימן כאשר משנים את המצב מחדר חם לקר.

דוגמה לזורם לא-בוסינסקי היא בועות העולות במים. התנהגות של בועות אוויר העולות במים שונה מאוד מהתנהגות מים היורדים באוויר: במקרה הראשון, בועות עולות נוטות ליצור קליפות המיספריות, בעוד מים היורדים באוויר מתפצלים לטיפות גשם (בסקלות קטנות, מתח פנים נכנס לבעיה ומקשה על הסוגיה).

## לקריאה נוספת

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:הידרודינמיקה
קטגוריה:ציפה
חובי

**חוֹבּי** (בגאורגית: **ხობი**) היא עיירה בחבל סמגרלו שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת חובי שבמחוז סמגרלו וסוואנתי עילית.

חובי ממוקמת במישור קולכתי, על גדת הנהר חובי, בגובה 25 מ' מעל פני הים; העיירה נמצאת במסלול קו הרכבת טביליסי-זוגדידי ויש בה תחנת רכבת. חובי מקושרת לטביליסי גם על ידי הכביש ס-1 (ს-1), שנכנס לעיירה מדרום-מזרח ונמשך ממנה צפונה עד רוסיה (הוא ידוע גם ככביש טביליסי-סנקי-לסלידזה).

בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית חובי מנתה 4,242 נפש; בעיירה פועלים מפעל לעיבוד תה ובית חרושת לשימורים. חובי היא מקום מושב הבישוף של הדיוקסיה פותי-חובי.

במרחק שני קילומטרים מחובי, בשטחו של הכפר נוג'יחווי, השתמר מנזר נשים, שנבנה במאות ה-14-13.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית
קטגוריה:סמגרלו
מייבאך אקסלרו

**מייבאך אקסלרו** (בגרמנית: **Maybach Exelero**) היא מכונית ספורט תוצרת חברת מייבאך שיוצרה במהדורה מוגבלת של יחידה אחת בלבד, שמחירה כ-8 מיליון דולר - היקרה ביותר בהיסטוריה.

דגם ה"מייבאך אקסלרו" הוצג לראשונה בברלין בשנת 2005.

## מפרט
המכונית בעלת 700 כ"ס, מגיעה ל-351 קמ"ש ומאיצה מ-0 ל-100 ב-4.4 שניות.

## מחיר ויוקרה
מייבאך אקסלרו, במחיר 8 מיליון דולר, היא המכונית היקרה ביותר אחרי פאגאני זונדה HP ברצ'טה שמחירה 16 מיליון דולר, יותר מ"קוניגסג" ccxr Trevita במקום השלישי, במחיר 4.8 מיליון דולר, "למבורגיני וננו" במקום הרביעי, לייקאן הייפר-ספורט" במחיר 3.4 מיליון דולר, שממנה יוצרו 7 יחידות, ו"בוגאטי ויירון סופר-ספורט" במחיר 2.6 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפרט טכני
## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
אקסלרו
המנורה (הוצאת ספרים)

שמאל|ממוזער|250px|לוגו הוצאת "המנורה"
שמאל|220px|ממוזער|מרדכי זונשיין
**המנורה** (לעיתים: **מנורה**; ביידיש: **פארלאג מנורה/המנורה**) הייתה הוצאת ספרים פרטית מיסודו של מרדכי זונשיין, שפעלה בישראל מסוף שנות ה-50 ועד סוף שנות ה-70. הייתה זו הוצאת הספרים היידית השנייה בארץ. מרבית הספרים שהופיעו בה היו ספרי שירה ופרוזה ביידיש (ותרגומים לעברית מיידיש), וחלק ניכר מהספרים היו בנושא השואה.

מרדכי (מוֹטְל) זוֹנְשַיין (ביידיש: זאָנשיין) (1905–1980), יליד חמיילניק (Chmielnik) שבפולין, התגורר בבגרותו בסטאשוב. הוא ואשתו לאה (1903–1965) שרדו את השואה, אך איבדו בה את בנם היחיד, ירחמיאל בן ה-13. זונשיין היה פעיל ציבור בקהילה היהודית לפני המלחמה, במהלכה ואחריה. ב-1944 היה ממייסדי הוועד היהודי המרכזי של יהודי פולין, הגוף שדאג לשארית הפליטה מיהדות פולין עד 1950, ושימש כגזברו.

בהמשך עלה לישראל עם אשתו. בארץ כיהן כיו"ר ארגון יוצאי חמיילניק.
בסוף שנות ה-50 ייסד את הוצאת "המנורה", שפעלה מביתו שברח' זנגביל 24 בתל אביב, ושימש כמנהלה ועורכה. ההוצאה, כפי שנכתב בקטלוג הכללי של התאחדות הוצאות הספרים בישראל ב-1969, "שמה לה למטרה להוסיף נדבכים אחדים למפעל שיקום חורבנה של שפת יידיש וספרותה לאחר השואה". הייתה זו הוצאת הספרים היידית השנייה שקמה בישראל, אחרי הוצאת י"ל פרץ (שנוסדה ב-1956).

במרוצת שני העשורים שפעלה בהם ראו בה אור כ-400 ספרים, מרביתם ביידיש. ההוצאה הקפידה להוציא רק ספרי יידיש מובחרים, ורכשה לעצמה שם בעולם התרבות היידית.
חלק מכריע מהספרים שהוציאה הם בנושא השואה (ביידיש, בעברית ובאנגלית) ויהדות מזרח אירופה.
כך, שני הספרים הראשונים שראו אור בהוצאה, בשנת תשי"ח-1958, היו "יומנה של אנה פרנק" בתרגום ליידיש מאת יהושע שילוני (שליין) (כחמש שנים לאחר הופעת היומן בתרגום עברי) ו"יומן גטו לודז'" של כרוניקן הגטו שלמה פרנק (פרנקל) (מהדורה שנייה של היומן, שהופיע לראשונה מוקדם יותר באותה שנה בבואנוס איירס בהוצאת הוועד המרכזי של יהודי פולין בארגנטינה).

בנוסף, הוציאה "המנורה" ספרות יפה (שירה ופרוזה) מקורית ביידיש וכן תרגומים מיידיש לעברית.

[ממוזער|200px|[עמוד שער|שער יומנה של אנה פרנק בתרגום ליידיש בהוצאת מנורה]]
בין הספרים החשובים שראו אור בהוצאת "המנורה":
מחקרו של אברהם יהושע השל על חסידות קוצק ("קאָצק אין געראנגל פאר אמתדיקייט", תשל"ג).

בשנת 1967 הפיקה ההוצאה מהדורה אלבומית תלת-לשונית (יידיש, עברית ואנגלית) של ספרו של ק. צטניק (יחיאל די-נור) "כוכב האפר", עם ליטוגרפיות מאת גרשון קניספל (שזכתה בפרס לעיצוב המוצר מטעם משרד המסחר והתעשייה).
בשנת 1969 התפרסמו בהוצאה סיפוריו של ש"י עגנון בתרגום ליידיש מאת אליעזר רובינשטיין, עם איורים מאת יוסל ברגנר.

בשל מחלתו הקשה של המו"ל זונשיין, ההוצאה חדלה לתפקד כמעט לחלוטין בשנת 1977. היא פעלה במידה מועטה עד סוף שנות ה-70, ובשנות ה-80 המוקדמות ראו אור כותרים בודדים נוספים.

## קישורים חיצוניים

רשימה מאת מרדכי זונשיין על קורותיו במלחמה:
* מאָטל זאָנשיין, 'מיטן טויט פּנים אל פּנים', בתוך: **פנקס כמיעלניק**, תל אביב: ארגון יוצאי חמילניק בישראל ביי דער מיטהילף פון כמיעלניקער לאנדסמאנשאפטן (דפוס ישראל), תשכ"א 1960, עמודות 791–808 (, תמונות 396–404) 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:הוצאות ספרים ביידיש
דוד שובל

**דוד שובל** (נולד ב-1947) שירת כתת-אלוף בצה"ל, בין היתר כמפקד חטיבה 14, ושימש כראש סיב"ט.

## שירות צבאי
עם גיוסו לצבא ב-1964 שובץ בחיל השריון. בשריון עבר שובל הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. שובל לחם כמפקד פלוגה במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. 

בספטמבר 1973 מונה למפקד גדוד 46 בחטיבה 401, הוא פיקד על הגדוד עד מאי 1974. במלחמת יום הכיפורים פיקד על הגדוד בחזית הדרום, בין היתר בקרב על מעוז "ליטוף" ובקרב ואדי מבעוק. ביומה העשירי של המלחמה נפצע קשה מפגיעת טיל סאגר בטנק שלו.

בשנים 1975-1974 שימש קצין האג"ם של אוגדה 252, בשנים 1976 נשלח לקורס קציני שריון מתקדם של צבא ארצות הברית. ב-1977 מונה למפקד ענף אימון מתקדם בבית הספר לשריון, שימש ראש מחלקת תורת חיל השריון ובמינוי משני שימש מפקד חטיבה 280. בשנים 1979-1980 למד במכללה לביטחון לאומי, המשיך להדריך בה במקביל לפיקוד על חטיבה 265.
 
במלחמת לבנון הראשונה פיקד על חטיבה 14. לאחר המלחמה שימש כמפקד חטיבה 454. בשנים 1985–1988 שובל שירת כנספח צה"ל במערב גרמניה וסיים את שירותו הצבאי בדרגת תא"ל.

לאחר שחרורו מצה"ל עבד שובל במשרד הביטחון, שימש כעוזר שר הביטחון לענייני תעשייה ובשנים 1998-1990 כיהן כראש סיב"ט. בשנת 2004 שימש כראש משלחת משרד הביטחון בגרמניה

## לקריאה נוספת
* רון פונדק, "**ציר סקרנות, צומת ודאות**", כנרת-זב"ם-דביר, 2013.
* גיורא איילנד, **[[לא נרדם בלילות]]**, ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2018, עמ' 117–118

## קישורים חיצוניים
* 
* סרטון בן מתאר שובל את פציעתו במלחמת יום הכיפורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבה 14
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בגרמניה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 401
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ראשי סיב"ט
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מצר סאניקוב

**מצר סאניקוב** (ברוסית: **Пролив Санникова**; *Proliv Sannikova*) הוא מצר ים ברוסיה (ברפובליקת סאחה) בין האי מאלי ליאחובסקי (האי השני בגודלו מבין איי ליאחובסקי) מדרומו לבין האי קוטֶלני (הגדול באיי אנז'ו) מצפונו. המצר מקשר בין ים לאפטב שמערבה לו לבין ים סיביר המזרחי שמזרחית לו.

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 50 ק"מ, עומקו 24 מ' ואורכו – 100 ק"מ.
מצר סאניקוב הוא אחד המעברים ב"נתיב הימי הצפוני" (Се́верный морско́й путь).

הוא קרוי על שמו של מגלה ארצות רוסי בשם יאקוב סאניקוב .

## הערות שוליים

סאניקוב
סאניקוב
קטגוריה:סאחה: גאוגרפיה
אוניברסיאדת טוקיו (1967)

**[[אוניברסיאדה|אוניברסיאדת הקיץ החמישית]]** נערכה בטוקיו, יפן ב-1967, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו האצטדיון האולימפי. במשחקים השתתפו 1,729 ספורטאים.

באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה. 

בשל מחלוקת סביב קוריאה הצפונית מדינות הגוש הסובייטי לא השתתפו במשחקים.

סך הכול הוענקו 257 מדליות, מתוכן 58 לארצות הברית.

## טבלת המדליות (חלקית)

## קישורים חיצוניים

1967
קטגוריה:1967 בספורט
קטגוריה:טוקיו: תחרויות ספורט
גנאדי קרנס

**גנאדי משה קרנס** (באוקראינית: **Геннадій Адольфович Кернес**, בתעתיק עברי: הנאדי אדולפוביץ' קֶרְנֶס; 27 ביוני 1959 – 17 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי יהודי-אוקראיני, ששימש כראש העיר של חרקוב משנת 2010 ועד למותו.

## קורות חיים
קרנס נולד לאדולף ואנה בחרקוב (אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית שבברית המועצות, כיום באוקראינה). הוא סיים לימודי משפטים באקדמיה למשפטים על שם ירוסלב הנבון, ולימודי שירות ציבורי באוניברסיטה הלאומית הכלכלית של חרקוב.

בשנת 1998 נבחר לראשונה למועצת העיר. משנת 2005 הוא חבר במפלגת המחוזות של ויקטור ינוקוביץ'. משנה זו הוא נחשב גם כבעל בריתו של מיכאיל דובקין, שנבחר מאוחר יותר לראש עיריית חרקוב ומושל מחוז חרקוב.

בשנת 2008 נימול קרנס וקיבל את השם היהודי משה. הוא נהג לפקוד באופן קבוע את בית הכנסת ולתרום לבית הכנסת ולקהילה של חסידות חב"ד בעיר. בשנת 2010 נבחר לראשות העיר.

ב-28 באפריל 2014 נורה בגבו על ידי צלף במהלך ניסיון התנקשות ונפצע קשה. הוא נותח בחרקוב, ומשם הועבר לטיפול בישראל, תחילה בבית חולים אלישע, ואחר כך בבית החולים רמב"ם והתאושש מפציעתו.

קרנס נראה לאחרונה בציבור באוגוסט 2020, בעקבות העובדה שחלה במחלת נגיף קורונה 2019 במגפת הקורונה באוקראינה; הוא אושפז בבית החולים שאריטה בברלין שבגרמניה, שם נפטר מסיבוכי המחלה ב-17 בדצמבר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ראשי עיריות באוקראינה
קטגוריה:נפגעי התנקשויות
קטגוריה:פוליטיקאים נכים
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1959
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2020
אוניברסיאדת טורינו (1970)

**[[אוניברסיאדה|אוניברסיאדת הקיץ השישית]]** נערכה בטורינו, איטליה ב-1970, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האולימפי בטורינו. במשחקים השתתפו 2,084 ספורטאים. במקור המשחקים היו צריכים להתקיים בליסבון בשנת 1969, אך בשל סירובה של ליסבון לקיים את המשחקים הם נדחו בשנה והועברו לטורינו.

באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה.

סך הכול הוענקו 242 מדליות, מתוכן 58 לברית המועצות.

## טבלת המדליות (חלקית)

## קישורים חיצוניים

1970
קטגוריה:טורינו: תחרויות ספורט
קטגוריה:1970 בספורט