open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אונוריס

[ממוזער|אונוריס תואר לרוב כחובש [פאה נכרית|פיאה ובעל שתיים עד ארבע נוצות ארוכות על ראשו (אין להתבלבל אם דמותו של שו שמתוארת בקברו של סתי הראשון בעמק המלכים -kv17).]]
**אונוריס** (אפשר גם: **אונאריס**; במצרית עתיקה: **אן-חור**, בקופטית: **ⲁⲛϩⲟⲩⲣⲉ**, ביוונית: **Ὀνούρις**, נקרא גם **אן-חר**, **אינחורת**, **חן-חר** ו**אינחרת**) הוא אל המלחמה והצייד במיתולוגיה המצרית שנסגד באזור אבידוס, במיוחד בתיניס. חלק מפעילותו מתרחשת בים.

## שמו ותיאורו
פירוש שמו של אנחור הוא "[זה אשר] מוביל את הרחוק" (או: הרחוקה). ישנם כמה טקסטים המזכירים את המיתוס לפיו הוא איתר את האלה מח'ית בעלת ראש הלביאה בנוביה, הביא אותה למצרים, והפך אותה לאשתו ועמיתתו לציד. וזהו כנראה מקורו של השם. שמו השני, "קוטל האויבים", מצביע על תפקידו כלוחם.

אונוריס מתואר כגבר מזוקן, לבוש בחצאית (אשר בחלק מהתיאורים דומה יותר לקילט), חבוש בכתר נוצות ומחזיק בחנית או רומח. בצורתו האנתרופומורפית, אונוריס הוא אל בעל ראש אריה שמסמל כוח ועוצמה.

## תפקידיו
לפי מעמדו כאל המלחמה הוא היה פטרונם של הצבא המצרי והלוחמים המלכותיים. לבטח, בפסטיבלים לכבודו, נערכו קרבות לעג. במהלך התקופה הרומאית במצרים, הקיסר טיבריוס נחקק על קירות המקדשים המצריים אם המאפיין המיוחד של אונוריס - כתר ארבע הנוצות.

היוונים השוו את אונוריס לארס - אל המלחמה במיתולוגיה היוונית. לפי האגדה האולימפית בה בורחים האלים מטיפון ומתגלגלים לצורת חיות, ארס הופך לדג, כמו אונוריס (או בשמו היווני **לפידוטוס**).

משמעות שמו של אנח'ור היא גם "נושא השמיים", וביחד עם הכתר התואם. לעיתים קרובות, היו שהתבלבלו בינו לבין אל האוויר שו, עד שבתקופה מאוחרת יותר הם התחברו לאל אחד: "אנחור-שו". כאשר הם בצורתם המשותפת, אנוריס הוא בנם של האלים רע ובסתת.

## הכוהנים הגדולים של אנחור
* אמנחותפ - מתקופת שלטונו של תחותמס הרביעי. אשתו, חנות, הייתה כותבת שירים לאנחור, ובניו האט וקנא היו לוחמי המרכבה של האל. ידוע מאסטלה שמאוחסנת במוזיאון הבריטי (EA 902).
* נבווננף - היה הכהן הגדול של אונוריס בזמנו של סתי הראשון. מונה לכהן הגדול של אמון בתקופת מלכותו של רעמסס השני.
* חורי.
* מינמוסה - בנם של הכהן הגדול חורי ואשתו אינטי. גם משלטונו של רעמסס השני.
* אנחורמוסה - מתקופתו של מרנפתח.
* סישפסת - משנות מלכותו של רעמסס השלישי.
* חרסיס - מוזכר באוסטרקון מאבידוס.

## בתרבות
אנחור הוא דמות משחק בזירת הקרב מרובת המשתתפים, SMITE. הוא נושא את התואר "קוטל האויבים" ומוצג בתור אריה השומר על מאפייניו האנושיים כמו זקנו, חצאיתו וכתרו בעל הנוצות.

אונוריס הוא גם אל כאוטי במשחק המחשב *[[NetHack]]*/*[[Slash'EM]].*

יש לו גם תפקיד מזערי בספר הפנטזיה משנת 2012 שנכתב על ידי ריק ריירדן; "צל הנחש", בו הוא אל הנחשב מת וחוזר לחיים במטרה להשמיד את אל הכאוס, אפופיס.

## לקריאה נוספת
[ממוזער|[קיר המקדש בכרנך. משמאל לימין: אמון-רע, רעמסס השני, אנחור, רעמסס השני ושישת.]]
* האיקונוגרפיה של אנחור
* http://www.ancientegyptonline.co.uk/anhur.html
* http://forgottenrealms.wikia.com/wiki/Anhur
* http://www.crystalinks.com/anhur.html

## קישורים חיצוניים

* Anhur, באתר World History Edu (**באנגלית**)
* Anhur, באתר Ancient Egypt Online  (**באנגלית**)

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה מצרית
קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:אלי מלחמה
אחוזת מקסימוס

**אחוזת מקסימוס **(ביוונית: **Μέγαρο Μαξίμου**) היא מעונו רשמי של ראש ממשלת יוון מאז 1982. האחוזה ממוקמת במרכז בירת יוון, אתונה, סמוך לכיכר סינטגמה. האחוזה משמשת כמקום מגוריו הרשמי של ראש הממשלה.

הארמון נמצא ברחוב הרודוטו אטיקוּ, שבו נמצא גם ארמון הנשיאות של נשיא יוון, סמוך למשכן הפרלמנט ההלני והגנים הלאומיים.

## היסטוריה
הבניין נבנה במקור בשנת 1912 על ידי אלכסנדרוס מיכאלינוס. לפני בניית האחוזה היה האתר גן הארמון המלכותי.

דימיטריוס מקסימוס, לימים ראש ממשלת יוון (בשנת 1947), השלים את הבנייה והשתקע שם עם משפחתו בתחילת 1920. בין השנים 1944-1941, במהלך כיבושם של הנאצים ביוון, האחוזה שימשה כבית המגורים של האדמירל הגרמני המפקד על הצי הנאצי בים האגאי.

לאחר מלחמת העולם השנייה שימש המבנה לתקופה קצרה כבית המגורים של שגריר ארצות הברית באתונה.

מאז אמצע שנות החמישים עד 1982, האחוזה שימשה מעין חוות אירוח חשובה לנכבדים זרים המבקרים ביוון. בין המתארחים הידועים באחוזה נמנים המרשל של יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו, שהתארח באחוזה ב-1955, וראשת ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ב-1980.

ב-1982, ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו החליט להעביר את משרד ראש הממשלה לאחוזה (לפני כן, משרד ראש הממשלה היה ממוקם בתוך בניין הפרלמנט ההלני).

## ראו גם
* ארמון הנשיאות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתונה: מבנים
קטגוריה:יוון: מעונות רשמיים
Riseup

**Riseup** הוא קולקטיב ללא מטרת רווח, שנוסד בסיאטל בשנת 1999. הארגון מספק שירותי: דואר אלקטרוני, מסרים מיידיים, VPN, רשומות דיוור אלקטרוני, ושירותים נוספים. הארגון רשום כעמותה ללא מטרת רווח בקוד מס ההכנסה האמריקאי .

מטרת הארגון היא לספק אמצעי תקשורת מאובטחים עבור אנשים וקבוצות שעובדים על שינוי חברתי. הקולקטיב מגדיר את עצמו כגוף עצמאי ובלתי תלוי שחזונו הוא יצירת חברה חופשית: "עולם עם חופש מרצון וחופש ביטוי, עולם ללא דיכוי או היררכיה, שבו הכוח משותף בשוויון". הדרך נעשית על ידי מתן אמצעי תקשורת מאובטחים ומידע טכנולוגי עבור אנשים וקבוצות בעלי עקרונות והשקפת עולם הזהה לזו של הקולקטיב.

נכון לשנת 2016 ישנם כ-7.2 מיליון אנשים שרשומים ל-14,000 רשומות הדיוור האלקטרוני של Riseup, ו-150,000 אנשים בעלי חשבון דואר אלקטרוני ב-Riseup.

חלק מן הפרויקטים של הארגון כוללים את stopwatching.us, עצומה נגד פרשת הציתותים בארצות הברית שנחשפה על ידי אדוארד סנודן.

בינואר 2015 קרן החזית האלקטרונית מתחה ביקורת על מעצרם של שני אנרכיסטים בספרד שלפי הדיווחים נקטו: "אמצעי אבטחה קיצוניים", בשל השימוש בשירותים של Riseup.

## שירותים
ארגון Riseup מספק שירותים שנועדו לאפשר דרכי תקשורת מאובטחים, זאת לדוגמה על ידי מתן גישה באמצעות רשת השירותים הנסתרים של Tor, הצפנה מקצה-לקצה (למשל OTR על גבי פרוטוקול XMPP), ונקיטת מדיניות של שמירת מידע מינימלית. שני השירותים הפופולרים ביותר של Riseup הם חשבונות הדואר האלקטרוני ורשומות הדיוור האלקטרוני.

שירות הדואר האלקטרוני זמין באמצעות: IMAP, POP3 או דרך הדפדפן על ידי תוכנות דואר מבוססות רשת כגון: Roundcube , ו-SquirrelMail .

## תקריות עם הרשויות
ב-18 באפריל 2012 לאחר צו חיפוש שהוצא נגד ארגון May First/People Link , נציגים מטעם ה-FBI לקחו שרת שהיה בבעלות ארגון May First ונמצא באותו מתקן שבו מאוחסנים השרתים של Riseup, בעקבות איומים על פצצה שנשלחו לאוניברסיטת פיטסבורג דרך השרת. ג'יימי מקלנד, חבר בארגון May First אמר כי: "לקיחת השרת היא לא רק מתקפה כלפינו, אלא מתקפה כלפי כל המשתמשים שצריכים להשתמש באמצעי תקשורת אנונימים.

במהלך נובמבר 2016 ה-FBI הוציא שני צווי חיפוש אשר הוטל עליהם צו איסור פרסום נגד ארגון Riseup, הראשון בשל כתובת ששימשה עבור סחיטה באיומים של התקפת מניעת שירות והשני בשל כתובת ששימשה לסחיטת כסף על ידי תוכנת כופר. בעקבות כך דף הקנרית  של ארגון Riseup לא התעדכן במשך מספר חודשים וגרם לרבים להאמין שנגד הארגון הוצא צו חיפוש שאוסר על ארגון Riseup ליידע את המשתמשים על עצם קיומו. בפברואר 2017 לאחר שתם תוקפו של צו איסור הפרסום, ארגון Riseup טען שהסיבה שלא עודכן דף הקנרית אכן הייתה בשל צו חיפוש שהוצא נגד הארגון ונמנע מן הקולקטיב להודיע על עצם קיומו. בארגון טענו שבחרו לקבל את צווי החיפוש מכיוון שהצווים היו מכוונים ספציפית כלפי שני משתמשים שהפרו את תנאי השימוש בשירות ואף אחד משאר המשתמשים לא נפגע כתוצאה מצווי החיפוש, אם לא היו משתפים פעולה עם הרשויות חלק מחברי הקולקטיב היו עלולים להיכנס לכלא.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיאטל
קערה טיבטית

290px|ממוזער|שמאל|קערות שונות מסוגי מתכת וגדלים שונים
[220px|ממוזער|שמאל|קערה ב[מקדש#.D7.91.D7.95.D7.93.D7.94.D7.99.D7.96.D7.9D|מקדש בודהיסטי בקיוטו, יפן]]

**קערה טיבטית** או **קערה מזמרת** (באנגלית: **Singing Bowl**) היא סוג של פעמון הפוך, כלומר פעמון העומד על כרית (או כף היד) במקום להיות תלוי מלמעלה. לרוב מפיקים צליל מפעמוני קערה באמצעות הקשה בפטיש או מוט עץ, אך ניתן גם לנגן עליהם על ידי חיכוך העץ בתנועה מעגלית סביב פתחן.

קערות פעמון משמשות בתרגולים בודהיסטים רבים בכל רחבי מזרח אסיה, ובמיוחד בהימלאיה, בסין וביפן, ומשמשות למדיטציה, מוזיקה, רפואה אלטרנטיבית והרגעה. הן קשורות באופן הדוק לפעמונים דקורטיביים אשר נוצרו לאורך דרך המשי מהמזרח הקרוב ועד למערב אסיה .
כיום הן מיוצרות בעיקר בנפאל, הודו, יפן, סין וקוריאה. 

## אופי הצליל
צליל הקערה מושפע מ:
* החומר ממנו עשוי המוט (מתכת, עץ או עץ עטוף בקטיפה)
* החומר ממנו עשויה הקערה
* ממדי הקערה
* טכניקת הצלצול

### טכניקות צלצול
את צליל הקערה ניתן להפיק הן **ב[[הקשה]]** והן באמצעות **סיבוב של מוט** על שפתי הקערה.

### דוגמאות לצלילים שונים

## ראו גם
* רפואה אלטרנטיבית
* גונג

## קישורים חיצוניים

* וידאו לימוד טכניקת סיבוב המוט בקערה הטיבטית ב-YouTube 

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
קטגוריה:מדיטציה
קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:מוזיקת העידן החדש
טיבטית
מכבי חדרה (כדורגל)

שמאל|ממוזער|300px|חורבות מגרש הכדורגל של מכבי חדרה
**מכבי חדרה** הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר חדרה, שהייתה קיימת בין השנים 1914–2004. הקבוצה שיחקה בתחילה בליגות מחוזיות של ארץ ישראל בזמן תקופת המנדט הבריטי, ולאחר מכן השתלבה בליגות הנמוכות בישראל עד לפירוקה בשנות האלפיים המוקדמות. הקבוצה הגיעה לשיאה בשנת 1986 כאשר העפילה לחצי גמר גביע המדינה, ובכך הפכה לקבוצה הראשונה מהליגה השלישית שעולה לחצי גמר גביע המדינה. בהמשך ירד מעמדה של הקבוצה שהתדרדרה לליגות הנמוכות, ב-2004 התפרקה הקבוצה הבוגרת, וב-2006 התאחדה הקבוצה עם היריבה העירונית ומספר קבוצות נוספות ליצירת קבוצת הפועל חדרה, שמשחקת כיום בליגה הלאומית.

## היסטוריה
מכבי חדרה הוקמה בשנת 1914 והיה לאחד ממועדוני הכדורגל העבריים הראשונים בארץ ישראל. הקבוצה השתתפה לראשונה בגביע הארץ-ישראלי ב-1929 שם הודחה בסיבוב הראשון על ידי מכבי חשמונאי ירושלים. הישג השיא שלה בתקופת המנדט הבריטי הייתה העפלה לחצי גמר הגביע לעונת 1937, בה היא הפסידה להפועל תל אביב שזכתה בגביע באותה עונה. במסגרת הליגה שיחקה בליגות המחוזיות בדרג ב' של הליגות לפני קום המדינה. ב1939 שיחקה במחוז שומרון של הליגה הבכירה שלמעשה לא הגיעה לסיומה.

לאחר הקמת מדינת ישראל שיחקה בליגות המשנה לדורותיהם, החל מעונת 1951/1952 בליגה ב', ודשדשה במרכז ותחתית הטבלה בליגות אלו. בעונת 1975/1976 סיימה מכבי חדרה במקום הרביעי שהקנה לקבוצה את הכרטיס לליגה הארצית החדשה שהוקמה באותה שנה (שהפכה לליגה השנייה). בעונה שלאחר מכן, 1976/1977, סיימה חדרה במקום האחרון בליגה, ירדה לליגה השלישית (ליגה א') ולא חזרה עוד לליגה השנייה.

במהלך שנות ה-80 הייתה קרובה מכבי חדרה פעמיים לעלות לליגה הארצית (ליגת המשנה) אך כשלה במשחקי המבחן. בעונת 1985/1986 חוללה הקבוצה סנסציה כאשר העפילה לחצי גמר גביע המדינה ובכך הפכה לקבוצה הראשונה שעולה לחצי הגמר בעודה משחקת בליגה השלישית. בדרכה לחצי הגמר היא ניצחה שלוש קבוצות מהליגה הראשונה: מכבי שעריים, הפועל פתח תקווה והפועל כפר סבא, ובחצי הגמר היא נוצחה בידי שמשון תל אביב.

בשנות ה-90 ירדה מכבי חדרה פעמיים לליגה ב', אך בשני המקרים שבה לליגה א' כעבור עונה אחת. בסוף שנות ה-90 חל שינוי במבנה הליגות כאשר הוקמה ליגת העל, וליגה א' בה שיחקה מכבי חדרה הפכה להיות הליגה הרביעית בישראל.

בסיום עונת 2003/2004 העפילה מכבי חדרה לליגה הארצית (הליגה השלישית) אך לא הצליחה לאשר את התקציב לקראת עונת המשחקים החדשה והורדה חזרה לליגה א'. בסיום אותה עונה התפרקה עקב חובות ונעלמה ממפת הכדורגל הישראלי.

בשנת 2006, שנתיים לאחר שפורקה הקבוצה הבוגרת, נוצר שיתוף פעולה עם כל הקבוצות מאזור חדרה: הפועל חדרה, הפועל בית אליעזר והפועל נחליאל, בכך שאיחדה עמם את פעילות מחלקת הנוער שלה ומשאביה המועטים, ובעיר הוקמה קבוצה מאוחדת אחת, בשם **הפועל ערן חדרה**, שמספר שנים לאחר מכן אוחדה גם עם עוד קבוצה מהאזור, מ.ס. גבעת אולגה, ושמה המלא הפך ל**הפועל חדרה גבעת אולגה**, קבוצה אחת המייצגת את העיר חדרה.

מגרש הכדורגל ששימש את הקבוצה בעבר כיום נבנים עליו בנייני מגורים.

## ראו גם
* מכבי חדרה (כדורסל)
* מכבי כישרונות חדרה (כדורגל נשים)

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
קטגוריה:חדרה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1914
חדרה (כדורגל)
Sunway TaihuLight

**Sunway TaihuLight** (בסינית 神威·太湖之光) הוא מחשב-על סיני, ועד 2018 דורג במקום הראשון ברשימת טופ500 כ**מחשב העל המהיר ביותר בעולם**, מהירות החישוב המרבית שלו עומדת על 93 פטהפלופס (עם מהירות תאורטית של 125 פטהפלופס). זוהי מהירות חישוב הגדולה כמעט פי שלושה לעומת מחשב-העל השני ברשימה באותה העת, טיאנחה-2 הסיני בעל כ-34 פטה-פלופס. הוא מחשב העל היעיל ביותר מבחינת צריכת האנרגיה שלו שעומדת על 6,051.30 מיליון פלופס לוואט. מחשב זה ממוקם בוושי במרכז הבינלאומי למחשוב-על, מחוז ג'יאנגסו, סין. ב-2018 תפס את מקומו ה-Sierra כמחשב העל המהיר ביותר בעולם.

## מידע נוסף
למחשב זה 40,960 מעבדי RISC מרובי-ליבות של 64 ביט. כל מעבד מכיל 256 ליבות עיבוד ו-4 ליבות נוספות, כך שמערך המעבדים המרכיב את מחשב העל כולל 10,649,600 ליבות עיבוד. המחשב יכול לאחסן 20 פטה-בייט של זיכרון. עלותו הכוללת נאמדת ב-1.8 מיליארד יואן (כ-273 מיליון דולר אמריקאי).

מערכת ההפעלה של המחשב נקראת Sunway RaiseOS 2.0.5 והיא מבוססת על מערכת לינוקס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחשבי-על
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מדע וטכנולוגיה
פי (חלקיק)

**מזון פי** (****) הוא מֶזון חסר טעם המכיל קוארק מוזר ואנטיקוארק מוזר.

החלקיק התגלה על ידי פ.ל. קונולי ואחרים מהמעבדה הלאומית ברוקהייבן, בגלאי תא הבועות של מאיץ החלקיקים AGS. הדיווח על גילויו פורסם בגיליון אפריל 1963 של כתב העת Physical Review Letters.

## ראו גם
*קוארקוניום, השם הכולל למזונים המורכבים מקוארק ואנטיקוארק בעלי אותו טעם
*J/psi, מצב דומה עבור קוארקי קסום
*אופסילון, מצב דומה עבור קוארקי תחתון

## קישורים חיצוניים
*מזון  ב-Particle Data Group 2016 Review

קטגוריה:מזונים
ואסיליקי תאנו-כריסטופילו

**ואסיליקי תאנו-כריסטופילו** (ביוונית: **Βασιλική Θάνου-Χριστοφίλου**; נולדה ב-1950), הידועה בשמה המקוצר **ואסיליקי תאנו**, היא משפטנית ושופטת יוונייה, שכיהנה כנשיאת בבית המשפט העליון של יוון. היא כיהנה במשך תקופה קצרה כראש ממשלת יוון כחודש מ-27 באוגוסט עד 21 בספטמבר 2015. היא מונתה לתפקיד זה על ידי הפרלמנט ההלני לאחר שאלכסיס ציפראס, ראש ממשלת יוון התפטר מתפקידו ויוון יצאה לבחירות. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה בתולדות יוון.

ת'אנו כיהנה כנשיאת בית המשפט לערעורים, והיא אחת משלושת השופטים בבית המשפט העליון של יוון מאז 2015, וכיום היא הבכירה בשופטי יוון. היא מלמדת משפט אזרחי בבית הספר הלאומי של שופטי יוון מאז 2012.

## ראשית חייה
תאנו נולדה בבירת האי אביה, כלקיס. היא למדה משפטים באוניברסיטת אתונה והיא למדה את החוק האירופאי באוניברסיטת פנתאון-אסאס.

## קריירה משפטית מוקדמת
ת'אנו נכנסה למערכת המשפט ביוון לראשונה ב-1975. היא הייתה שופטת לענייני ערעורים ב-1996 ולאחר מכן היא כיהנה כנשיאת בית המשפט לערעורים ב-2005.

מאז 2009, ת'אנו מלמדת משפט אזרחי בבית הספר הלאומי של השופטים ביוון. ת'אנו מוסיפה לכהן כנשיאת איגוד השופטים ותובעים של יוון.

ב-1 ביולי 2015, היא נבחרה לנשיאות בית המשפט לערעורים, בעקבות פרישתו של הנשיא בית המשפט לשעבר.

## ראש ממשלת יוון
ב 20-באוגוסט 2015, אלכסיס ציפראס, ראש הממשלה של יוון מאז ינואר 2015, התפטר וביקש לכונן ממשלת מעבר עד הבחירות בספטמבר אותה שנה. על פי סעיף 37 של חוקת יוון, אחד משלושת שופטי בית המשפט העליון של יוון חייב לכהן כראש ממשלת יוון בפועל, ות'אנו הייתה צריכה עקב היותה נשיאת בית המשפט העליון.

ב-27 באוגוסט, נשיא יוון פרוקופיס פבלופולוס הודיע רשמית כי תאנו תכהן כראש הממשלה בפועל, לאחר שהמשא ומתן עם מפלגות האופוזיציה נכשל.

אחד הנושאים העיקריים שתאנו נאלצה להתמודד כראש ממשלה היה משבר ההגירה באירופה. כהונתה הסתיימה ב-21 בספטמבר, לאחר שציפראס נבחר לראשות הממשלה שוב. היא נכחה בהשבעתו של ציפראס בפרלמנט הלני החדש ב-3 אוקטובר 2015 לצד מכובדים אחרים.

מבחינה פוליטית, ת'אנו תומכת במדיניות אנטי-צנע ומתנגדת לקיצוצי שכר לשופטים ולגורמי משפט רשמיים.

## חיים אישיים
תאנו נשואה ולה שלושה ילדים. היא מדברת יוונית, צרפתית ואנגלית באופן שוטף.

## ראו גם
* הבחירות הפרלמנטריות ביוון בינואר 2015

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:פוליטיקאיות יווניות
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ראשי ממשלת יוון
קטגוריה:שופטות
קטגוריה:יווניות שנולדו ב-1950
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1950
ירחמיאל גרשון אדלשטיין (בן אריה)

הרב **ירחמיאל גרשון אדלשטיין** (תרכ"ב, 1862 - ז' בניסן תרע"ט, 7 באפריל 1919) היה רבה של שומיאץ שבאימפריה הרוסית ומחבר הספר "חידושי בן אריה".

## ביוגרפיה
נולד בקמניץ שבליטא לרב צבי אריה וגיטל אדלשטיין. בצעירותו למד עם רבה של קמניץ הרב יהושע הכהן בלומנטל וסיים את הש"ס לפני בר המצווה.

נשא את רייזל בת הרב פסח מקמניץ. לאחר נישואיו עבר ללמוד בישיבת וולוז'ין. בשנת תרמ"ז (1886) נבחר על ידי הנצי"ב מוולוז'ין להימנות על קבוצת האברכים הראשונה של כולל ברודסקי בישיבה. הנצי"ב מוולוז'ין היה זה שסמך אותו לרבנות ומינהו לאחר מספר שנים לרב שכונה בוולוז'ין. בלומדו בוולוז'ין היה קשור גם לרב חיים סולובייצ'יק המשנה לראש הישיבה.

בהמלצת הנצי"ב התמנה הרב אדלשטיין לרבה של העיירה חטוביץ. לאחר תקופה התמנה לרבה של שומיאץ. בעת רבנותו הוציא לאור את ספרו חידושי בן אריה.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה נדדה ישיבת ראדין ועמה החפץ חיים ממקומה ושהתה בשומיאץ במשך כשנתיים. בתקופה זו נוצר קשר בין החפץ חיים לרב אדלשטיין.

נפטר בז' בניסן תרע"ט (7.4.1919) ונקבר בבית העלמין היהודי שבשומיאץ. לאחר פטירתו מונה בנו הרב צבי יהודה אדלשטיין לרב העיירה במקומו.

בשנת תשע"ז (2017) אותר קברו על ידי החוקר ישראל מאיר גבאי, לאחר שבית העלמין חולל מספר פעמים.

## חיים אישיים
היה נשוי לרייזל. ילדיהם:
* הרב צבי יהודה אדלשטיין - ממלא מקום אביו כרבה של שומיאץ, ובארץ ישראל של רמת השרון. אביהם של הרבנים גרשון ויעקב.
* הרב בנימין חיים - רב העיירה שאמוב ברוסיה ובארץ ישראל רב שכונת מכבי ביפו. (נפטר בליל הסדר תש"ו). חותנו של הרב נחום גולדשמיד ראש ישיבת חפץ חיים (כפר סבא).
* הרב ברוך - רבה של סטרשליה, רוסיה, נספה עם משפחתו בשואה. אשתו רייזל עלתה לארץ ישראל והתגוררה ברמת השרון.

## חיבורו
חיבר את חלקו הראשון של ספרו חידושי בן אריה בימי כהונתו בשומיאץ. בשנת תשמ"א הוציאו נכדיו את הספר במהדורה חדשה והוסיפו חלק שני לספר הכולל חידושים שלו ומכתבים מכתב יד והערות שרשם על ספריו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הרב אדלשטיין, בבלוג תולדות ושורשים

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת אדלשטיין
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1919
הממלכה המאוחדת (סרט)

**הממלכה המאוחדת** (באנגלית: **A United Kingdom**) הוא סרט דרמה-רומנטית ביוגרפי אנגלי משנת 2016 בבימויה של אמה אסנטה (Asante), נכתב על ידי גאי היברט, ומבוסס על הרומן בין סרטסה קחאמה ואשתו רות ויליאמס קאחמה. בסרט מככבים דייוויד אוילאו ורוזמונד פייק בהתאמה.

הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2016, והיה סרט הפתיחה בפסטיבל הסרטים השישים במספר של לונדון.

## עלילה
הסרט מבוסס על סיפור אמיתי. סרטסה קחאמה (דייוויד אוילאו) הוא הנסיך (כהה העור) של בוצ'ואנלנד (היום בוטסואנה). ב-1948 הוא פוגש בלונדון פקידה (לבנה) בשם רות ויליאמס (רוזמונד פייק) ומתאהב בה. אך משפחותיהם, הממשל הבריטי והממשל בדרום אפריקה לא מרוצים מהקשר הבין-גזעי ביניהם והם מגורשים מחוץ למדינה. סרטסה ורות אינם נכנעים למשפחתם, לאפרטהייד ולאימפריה הבריטית ולבסוף חוזרים מגלותם לממלכה באפריקה, וחיים ביחד לאחר שובם מהגלות.

## צוות השחקנים
* דייוויד אוילאו, בתור סרטסה קחאמה
* רוזמונד פייק, בתור רות ויליאמס קחאמה
* טרי פטו, בתור נאלדי קחאמה, אחותו הצעירה של סרטסה
* ווסי קונן, בתור טסקחמי קחאמה, דודו של סרטסה ויורש העצר של הממלכה בנגווטו
* אבנה אייבור, בתור אלה קחאמה, אשתו של טסקחמי ודודה של סרטסה
* ג'ק דוונפורט, בתור אליסטר קנינג, נציגה של הממשלה הבריטית בדרום אפריקה
* ג'ק לאודן, בתור טוני בן, סופר בריטי וחבר פרלמנט
* דונלד מולוסי, בתור קאבלו
* טום פלטון, בתור רופוס לנקסטר
* שרלוט הופ, בתור אוליביה לנקסטר
* ניקולס לינדהרסט, בתור ג'ורג' ויליאמס, אביה של רות.
* אנסטסיה הייל, בתור דוט ויליאמס, אמה של רות
* לורה קרמייקל, בתור מיוריאל ויליאמס-סנדרסון, אחותה של רות.
* ג'סיקה אוילאו, בתור הגברת לילי קנינג

## הפקה
פייק הצטרפה לצוות השחקנים במאי 2015, עם הבמאית שהצטרפה גם היא זמן קצר לאחר מכן.

צילום הסרט התחלק בין בוטסואנה ולונדון, חלק מהסצנות צולמו סביב הייד פארק וגני קנזינגטון.
באוקטובר 2015 השחקנים ג'ק דוונפורט וטום פלטון הצטרפו לצוות השחקנים.

## הפצה והקרנות
הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-9 בספטמבר 2016. כמו כן, הוא הוקרן בפתיחת פסטיבל הסרטים של לונדון ב-6 באוקטובר 2016.
זמן קצר לאחר מכן, פוקס המאה העשרים רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.

## ביקורות
בביקורות באתר Rotten Tomatoes, הסרט זכה בדירוג של 85%, עם דירוג ממוצע של 6.8/10. באתר נכתב: "הסרט מוצג טוב, בעל מבנה יציב, ובסופו של דבר, הממלכה המאוחדת מציג מבט מרתק וייחודי בסיפור אהבה שהתרחש במציאות." באתר Metacritic יש ציון של 66 מתוך 100, ציון שמציין בדרך כלל ביקורות חיוביות.

## קישורים חיצוניים
* 

* "הממלכה המאוחדת", באתר plus paper

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזע ומוצא אתני
קטגוריה:בוטסואנה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הבריטית בתרבות
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
סטלינגרד (סרט, 2013)

**סטלינגרד** (ברוסית: **Сталингра́д**) הוא סרט מלחמה רוסי משנת 2013 בבימויו של פיודור בונדרצ'וק והוא הסרט הרוסי הראשון שצולם בתלת מימד IMAX ואחד הסרטים הרווחיים בתולדות הקולנוע הרוסי. הסרט מגולל את קורות קרב סטלינגרד בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה ובעיקר את נחישותם של שישה חיילי הצבא האדום בהגנתם על בית שהוגדר כחשוב מבחינה אסטרטגית. האירועים מתרחשים בנובמבר 1942 בסטלינגרד הכבושה על ידי הנאצים.

בסרט מככבים פיוטר פיודורוב, אלכסיי בראבש, אנדריי סמוליאקוב ותומאס קרצ'מן והוא יצא לאקרנים ב-10 באוקטובר 2013. הסרט הפך לשובר קופות והפך לסרט המכניס ביותר בתולדות הקולנוע הרוסי משהכניס יותר ממיליארד רובל (68 מיליון דולר) וצבר את ההכנסות הגבוהות ביותר לסרט קולנוע רוסי, עד לצאת הבוגאטיר האחרון בשנת 2017. הסרט אומנם ספג ביקורות מעורבות אך היה להצלחה קופתית מרשימה ואף היה מועמד רוסיה לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר אך לא נכנס לרשימת המועמדים הסופית.

## תקציר עלילת הסרט
הסרט נפתח בשנת 2011 ביפן, על רקע מאורעות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי. כשצוות חילוץ רוסי מהמשרד למצבי חירום מגיע לאזור אסון, הם מגלים תיירים גרמנים קבורים תחת להריסות בניין, בעודם מנסים לחלצם משם, אחד מאנשי החילוץ, סרגיי, מדבר אל אחת הניצולות על מנת להרגיעה. הוא מספר לה על משפחתו בעוד הבחורה מספרת כי סבה מת, הוא מספר שהיו לו חמישה אבות וכולם מתו. כשהיא שואלת כיצד אירע הדבר הוא מגולל את שאירע 70 שנה קודם לכן על גדות נהר הוולגה.

סתיו 1942. הצבא האדום מנסה להגן על העיר סטלינגרד מפני כוחות הוורמאכט הנאצי, אך נדחק בהדרגה עד למרחק קצר מהגדה המערבית של נהר הוולגה. במהלך הלחימה הנואשת מוצאים עצמם חמישה חיילים סובייטיים - קפטן המודיעין גרומוב, צ'וואנוב הצלף, ניקיפורוב שהיה זמר אופרה לפני פרוץ המלחמה, איש הארטילריה פוליאקוב והחייל סרגיי אסטאחוב הידוע בכינוי "טוטיה" - מנותקים ומבודדים בשטח. על החיילים הוטלה המשימה להגן על בית השוכן על גדת הנהר ולא לאפשר לנאצים לכבוש את המבנה. בבית נתקלים החיילים באישה שלא הספיקה להימלט מהעיר ונותרה בקו החזית.

## צוות שחקנים ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## ראו גם
* בית פבלוב

## קישורים חיצוניים

* 

* סטלינגרד באתר ערוץ רוסיה-1

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
ס
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב סטלינגרד
קטגוריה:סרטי VGTRK
יצחק כהן (שופט בית המשפט המחוזי בנצרת)

**יצחק כהן** (נולד ב-1952) הוא שופט בדימוס אשר כיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. בנובמבר 2014 אולץ לפרוש מתפקידו לאחר שנחשד בהטרדה מינית של עובדת בבית המשפט ולאחר מכן עמד לדין, הודה והורשע בכך.

## ביוגרפיה
כהן נולד ב-1952 בטבריה לשמעון ומונירה כהן. למד בתיכון הגליל שבטבריה. ב-1974 סיים את שירותו הצבאי, לאחר שנפצע במלחמת יום הכיפורים. כיהן כאב בית דין צפון במילואים בדרגת רס"ן.

בשנת 1977 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והחל בהתמחות במשרד עורכי דין עד להסמכתו ב-1979 כעורך דין. הוא עסק בעריכת דין עד שנות ה-90, אז מונה לשופט של בית משפט השלום שבו כיהן עד 1996, עת מינויו כסגן נשיא של בתי משפט השלום במחוז הצפון. שנה לאחר מכן מונה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בנצרת לתקופה של כשנה. ביולי 1998 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בנצרת. בפברואר 2006 מונה לכהונת סגן נשיא בית המשפט המחוזי נצרת.

כהן ישב בראש הרכב השופטים שניהל את ההליכים המשפטיים שבגינם הורשע רומן זדורוב ברצח תאיר ראדה. ההליכים כללו משפט, ולאחר הערעור בבית המשפט העליון הוחזר התיק לשמיעת עדויות נוספות. לימים הוחלט על משפט חוזר על ידי השופט חנן מלצר.

בספטמבר 2012 מונה כיו"ר הוועדה ליישום שכר טרחה מומחים. בינואר 2013 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי נצרת.

בנובמבר 2014 הודיע על פרישה מתפקידו כנשיא בית המשפט המחוזי בנצרת, לאחר שנחשד בהטרדה מינית של עובדת בבית המשפט. בדצמבר 2016 הודה, במסגרת הסדר טיעון, בהטרדה מינית. ב-8 במאי 2017 הורשע בהטרדה מינית, בניגוד לעסקת הטיעון, אך בהתאם לעסקת הטיעון נגזרו עליו עבודות לתועלת הציבור ותשלום פיצוי בסך 2,500 שקל למתלוננת נגדו.

### השתלמויות
***ארצות הברית - "חוקה וחוקי יסוד"** - אוניברסיטת ונדרבילט ומיאמי.
***ניו זילנד, אוסטרליה - "זכויות מיעוט"** אוניברסיטת אוקלנד, אוניברסיטת אדלייד.
*ברזיל- אוניברסיטת סאו פאולו וטריבונל דו ג'סטיקה-חוקה וזכויות מיעוטים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון הגליל (טבריה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:מופללים שנענשו בשעות לתועלת הציבור
קטגוריה:מורשעים בעבירות מין בישראל
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
לני (סרט)

**לני** (באנגלית: **Lenny**) הוא סרט ביוגרפי משנת 1974 על הבדרן האמריקאי לני ברוס בבימויו של בוב פוסי.

התסריט נכתב על ידי ג'וליאן בארי והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם.

הסרט צולם בשחור-לבן עם דסטין הופמן וולרי פרין בתפקידים הראשיים.

הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר - הסרט הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (דסטין הופמן) והשחקנית הטובה ביותר (ולרי פרין). פרין זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס באפט"א.

הסרט ערוך בצורת פלשבק כאשר אשתו (ולרי פרין), אימו (ג'אן מיינר) ואמרגנו (גארי מורטון) של לני מדברים עליו לתוך רשמקול סלילים ועונים לשאלותיו של המראיין (בוב פוסי, הנשמע בקולו ואינו נראה). בין קטעי הראיון מופיעים קטעים על הופעותיו וחייו של לני.

## תקציר העלילה
בתחילת הסרט מופיע לני במועדון לילה כבדרן לא מוצלח. הוא נראה פתטי ומנסה להצחיק את הקהל בבדיחות קרש כמו: "אחד נכנס לחנות נעליים ומבקש נעלי אליגטור, והמוכר שואל אותו איזה מספר נעליים נועל האליגטור". הקהל לא צוחק ולני מנסה להוסיף חיקויי חיות אך ללא הועיל.

במועדון מופיעה גם החשפנית היפהפייה האני (ולרי פרין), המתפשטת תוך כדי ריקוד ארוטי כמעט עד הסוף. לני פוגש אותה לאחר מכן במסעדה ועד מהרה מתפתח ביניהם רומן סוער. הוא מציג את ה"שיקסע" שלו לפני אימו ולאחר שהמבחן עובר בהצלחה הם מתחתנים ונוסעים להופעות בהרי הקטסקיל. לני לא נשמע לבקשות להימנע מניבולי פה והם נזרקים משם בגשם שוטף ונפצעים בתאונת דרכים.

לאחר השיקום הם עוברים ללוס אנג'לס ונולדת להם בת - קיטי. האני מתדרדרת לסמים ונאסרת ולני מגדל בעצמו את בתו. הוא מחליט שבדיחות קלילות ופאנצ'ים בלתי מזיקים לא עושים אותו מאושר ולא מעניינים את הקהל ולכן הוא מסיר את עניבת הפרפר, משחרר את הצווארון ואומר מה שבא לו. הוא תוקף את הצביעות של האנשים, העיתונים והממשל ולא חוסך במילים שהיו אז בגדר ניבולי פה כמו "ציצים ו"תחת" (tits and ass). כאשר הוא מובא למשפט בסן פרנסיסקו לאחר שהשתמש בהופעותיו במילה "Cocksucker", הוא מעלה לעדות שוטר שמודה שזו מילה נפוצה אצל השוטרים. לשופט הוא אומר כי "אילו היה העולם מושלם וכולם היו אוהבים את כולם, הוא היה מובטל".

הוא מדבר בסאטירה נוקבת על יחסי כושים ("ניגרס"), יהודים והומוסקסואלים לדבריו: "יהודי, על פי המילון, הוא צאצא של השבטים העתיקים של יהודה, או מי שנחשב צאצא של שבט זה. אמנם זה מה שכתוב במילון, אבל אני ואתם יודעים שיהודי הוא בסך הכל מי שהרג את ישו..."

לדבריו: "כל גבר רוצה שאשתו תהיה שילוב בין מורה ב"סנדיי סקול" וזונה הדורשת 500 דולר ללילה".

הוא מתדרדר לסמים קשים ובהופעתו האחרונה הוא מופיע מבולבל, יחף ברגל אחת, מפנה גבו לקהל ומדבר לעצמו עם הפסקות ארוכות כשחלק מהאנשים עוזבים.

הסרט מסתיים בתמונת גופתו העירומה של לני עם מזרק סמים לידו.

## קישורים חיצוניים

* קדימון לסרט לני, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:יצירות על צנזורה
סיטרואן m35

**סיטרואן m35** (בצרפתית: **Citroën M35**) היא מכונית קופה, בעלת מנוע ונקל, הגוף מבוסס על דגם סיטרואן אמי (גרסת דגם 8 אמי), מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית **[[סיטרואן]]** אשר יוצרו בין השנים 1969–1971.

יוצרו 267 יחידות, מהן 212 יחידות בשנת 1970.

המנוע פותח בשנת 1967 על ידי חברת Comotor אשר הוקמה על ידי חברת סיטרואן ויצרנית הרכב הגרמנית NSU, במטרה לפתח מנועי ונקל.

מנוע הונקל של הסיטרואן m35 היה זהה למנוע הונקל של הNSU Ro 80 הגרמני.

## תמונות

קובץ:Citroën M35small.jpg| סיטרואן m35
קובץ:Citroën M35 No473 pic2.JPG| סיטרואן m35
קובץ:1970 Citroën M35 pic2.JPG| סיטרואן m35
קובץ:M35-513.jpg| מנוע ונקל - סיטרואן m35
| למטה: סיטרואן m35 למעלה: Citroën GS Birotor בעלת מנוע ונקל


## ראו גם
* סיטרואן
* סיטרואן אמי
* סיטרואן GS בי רוטור
* NSU Ro 80
* מנוע ונקל
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קופה
m35
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1971
קטגוריה:מכוניות בעלות מנוע ונקל
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
מוסר אדונים ומוסר עבדים

**מוסר אדונים ומוסר עבדים** (בגרמנית:  **Herren-Moral und Sklaven-Moral**) הוא נושא מרכזי בספריו של פרידריך ניטשה, בפרט בספרים מעבר לטוב ולרוע ולגנאלוגיה של המוסר. ניטשה טען כי ישנם שני סוגים בסיסיים של מוסר: מוסר אדונים ומוסר עבדים. ערכי מוסר העבדים הם נדיבות, ענווה, אהדה, ואילו ערכי מוסר האדונים הם גאווה, כוח, ואצילות. מוסר האדונים שוקל את פעולותיו בקנה מידה של תוצאות טובות או רעות, בניגוד למוסר העבדים אשר שוקל פעולות בקנה מידה של כוונות טובות או רעות.

## היסטוריה
לדברי ניטשה מוסר העבדים התעצב ברומא העתיקה, כאשר הנצרות שהייתה כת חסרת כוח נדרסה ונוצלה על ידי בעלי כוח, ואזי כוח, עוצמה, ואומץ, נחשבו כטוב והעדרם כרע. הנוצרים המושפלים פיתחו אלטרנטיבה, והפכו את המושגים באופן לשוני. וטענו שהטוב הוא הכנוע, העניו, והחלש. ואילו החצוף, הדורס, הפוגע, הוא רע – מתוך תודעה פסיכולוגית אותה ניטשה מכנה "רסנטימנט", צורה מיוחדת של טינה וקנאה של חסר האונים כלפי החזק. במרוצת הזמן החלו האדונים לאמץ את זווית הראייה של העבדים, ומשכך שוב לא יכלו לשלוט בהם, ובכך הדיח מוסר העבדים את מוסר האדונים.

## על המושג
לטענתו של ניטשה היכולת של האדם לחיות חיים טובים, מבוססת על היותו אותנטי - חי את החיים בצורה זורמת, עם חיבור לרצונותיו, ומעל הכל הרצון החזק ביותר לדברי ניטשה, הרצון לעוצמה. ניטשה ראה את רגש העוצמה כדבר העיקרי היכול לתת לאדם הרגשה טובה:

מוסר עבדים פוגע בדרישה זאת, בכך שהתלוי ברחמי האחרים, חי בצורה מושפלת וחסרת עוצמה, ובכך הוא חי בצורה מזויפת שאינה תואמת לרצונו הבסיסי של האדם. ובנוסף לכך חברה המבוססת על מוסר עבדים, מדכאת את רצונו הטבעי של האדם. אדם החייב לחמול, להיות נדיב וענו, אינו יכול לבטא את רצונותיו הוא, והוא חי בצורה מזויפת ושקרית. בשונה מכך מוסר אדונים הוא יותר קרוב לטבעו של האדם, בכך שהמוסר הזה דורש אומץ, כח, בצורה המתאימה יותר לרצון האותנטי של האדם.

## קישורים חיצוניים
* מוסר עבדים ואדונים בתוך מדריך למורה, מעבר לטוב ולרוע, באתר פילוסופיה של משרד החינוך.

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:הבחנות מושגיות
סיטרואן GS בי רוטור

**סיטרואן GS בי רוטור** (בצרפתית: **Citroën GS Birotor**) היא מכונית משפחתית יוקרתית, מצוידת במנוע ונקל, מסדרת מכוניות סיטרואן GS, תוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, שיוצרה בין השנים 1973–1975.

יוצרו 847 יחידות. הדגם היה נקרא "סיטרואן GZ".

המנוע פותח בשנת 1967 על ידי חברת "Comotor" אשר הוקמה על ידי חברת סיטרואן וחברת NSU, במטרה לפתח מנועי ונקל.

דגם ה-NSU Ro 80 הגרמני יוצר עם מנוע ונקל זהה.

## נתונים טכניים
* מתלים הידרופנאומטיים (hydropneumatique Suspensions)
* מאייד קרבורטור Solex 32 DDITS 2
* בלמי דיסק - 4 גלגלים (מאוורר)
* מקדם גרר - 361
* קיבולת מטען - 456 ליטר

## תמונות

1975CitroenGSBirotor-interior.jpg| סיטרואן GS בי רוטור - מבט לתא הנהג
Citroen GS Birotor (16298072970).jpg| סיטרואן GS בי רוטור
Citroën GS Birotor (rear).jpg| סיטרואן GS בי רוטור
Citroën GS Birotor (front).jpg| סיטרואן GS בי רוטור (משמאל)
Citroën GS Birotor (logo).jpg| לוגו סיטרואן GS בי רוטור


## ראו גם
* סיטרואן
* סיטרואן אמי
* סיטרואן GS
* NSU Ro 80
* סיטרואן m35
* מנוע ונקל

## קישורים חיצוניים

* סיטרואן GS בי רוטור 
* 

GS בי רוטור
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1973
קטגוריה:מכוניות בעלות מנוע ונקל
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
מחברת הזהב

**מחברת הזהב** (באנגלית: **The Golden Notebook**) הוא ספרה הידוע ביותר של זוכת פרס נובל לספרות, דוריס לסינג, ראה אור ב-1962 ותורגם לשפות רבות. ב-1976 זכה בצרפת בפרס מדיסיס לסופר זר. זהו רומן מקיף ורב-רבדים המגולל פרק בחייה של אנה וולף, סופרת בריטית המתמודדת עם שלל בעיות: בעיות בחייה הפרטיים, ביחסיה עם גברים ונשים, ובגיבוש השקפת עולמה המוסרית והפוליטית. הוא מתרחש על רקע המאורעות המסעירים של שנות הארבעים והחמישים. הרומן נחשב בעיני חוקרים רבים לספר פמיניסטי קלאסי, אבל לא בעיני הסופרת עצמה, שלא רצתה להיות מוגדרת כסופרת פמיניסטית.

ב-2005, הרומן נבחר על ידי מגזין טיים כאחד מ-100 הרומנים בשפה האנגלית הטובים ביותר מאז 1923.

## על הספר
מבנה הספר הוא כזה: ישנו רומן מרכזי בן ארבעה פרקים, בשם נשים משוחררות. בין פרק לפרק מפרידים קטעים של ארבע המחברות, שהם יומניה של אנה ווּלף הכותבת ארבעה יומנים בו זמנית, המַחברת השחורה, זכרונותיה של אנה ברודזיה במהלך מלחמת העולם השנייה. האדומה, חוויותיה של אנה בתור חברת המפלגה הקומוניסטית. הצהובה, רומן מתמשך אשר נכתב על בסיס הסיום הכואב של יחסי אנה עם מייקל, והכחולה, יומנה האישי של אנה שם היא רושמת את זכרונותיה, חלומותיה, ורגשותיה. כשמסכמת את כולם בסוף הספר "מחברת הזהב".

## תוכן הספר
### נשים משוחררות
הספר נפתח בתיאור ביקורה של אנה אצל חברתה מולי ג'ייקובס בקיץ 1957, לאחר חזרתה של מולי מטיול באירופה, תוך כדי פגישתן מצטרפים אליהן בעלה לשעבר של מולי, ריצ'רד, ובנה תומי. ריצ'רד הוא איל הון בשעה שמולי ואנה הן פעילות חברתיות, בעלות אג'נדה אנטי קפיטליסטית. ריצ'רד מנסה להציע לתומי עבודה באחד ממפעליו, ותומי דוחה את ההצעה, בטענה שזה מנוגד לחינוך שקיבל אצל אמו.
* **המחברת השחורה** – יומן המתאר את חייה של אנה ברודזיה ואת פעילותה הסוציאליסטית ביחד עם עוד כמה חברים וילי, פול, ג'ימי, טד, ומרירוז. ביומן מתוארים הניגודים בין האידיאלים שאליהם החבורה מטיפה, לבין המציאות של חיי היום יום. בסוף היומן מתארת אנה איך מנהלת המלון, גברת בותבי. מפטרת את ג'קסון, הטבח השחור.
* **המחברת האדומה** – חייה של אנה בבריטניה בין השנים 1950–1952, מתאר איך למרות שאינה חפצה בכך, אנה מוצאת עצמה מצטרפת למפלגה הקומוניסטית. את התלבטותה בעניין, כשמצד אחד היא רוצה באידיאלים מסוימים, אך מצד שני, היא אינה יכולה לקבל את התנהגות המפלגה הקומוניסטית ברוסיה. בנוסף לכך מוזכרים ביומן יחסיה של אנה עם מייקל.
* **המחברת הצהובה** – רומן הנכתב על ידי אנה בשם 'צלה של השלישית' ברומן מסופר על אלה, גרושה ואם לבן יחיד, ועל תחילת יחסיה עם פול, לאחר מכן הסיפור מדלג חמש שנים קדימה ומספר על התרסקות יחסיהם. הרומן נכתב על בסיס חייה של אנה, כאשר דמותה של אלה מבוססת על אנה, מייקל בנה של אלה מבוסס על ג'אנט בתה של אנה, ג'וליה חברתה על מולי ג'ייקובס, ופול על מייקל.
* **המחברת הכחולה**

## קישורים חיצוניים
* עינת יקיר, על "מחברת הזהב" , בלוג באתר "בננות", 22 ביוני 2008
* 
* 
* נעמה כרמי, על הספר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
בן-ציון כרמל

**בן-ציון "בנץ" כרמל** (1935–1997) היה פוליטיקאי ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בקזחסטן, מזכיר מועצת הפועלים בבאר שבע, וסגן ראש העיר באר שבע. כמחזיק תיק התרבות בעיר קידם את הקמתם של מועדון השחמט העירוני, בת-דור באר שבע, תיאטרון באר שבע והסינפונייטה הישראלית באר שבע. בשנת 1997 זכה באות יקיר באר שבע.

## ביוגרפיה
כרמל נולד וגדל בתל אביב. בוגר הגימנסיה הרצליה במגמת חקלאות והיה חבר בתנועת הצופים. בשנים 1959–1965 מונה על אגף התעסוקה והקליטה במשרד העבודה במחוז הדרום.

בקיץ 1972 בהיותו יו"ר האגודה לתרבות וחברה בבאר שבע יזם כרמל פרויקטים רבים. ביחד עם השחקניות נעמי בלומנטל, מרגלית סטנדר וזכריה לירז, את הקמת "בימת באר שבע", שלימים הפכה לתיאטרון באר שבע. בשנת 1973 יזם את הקמת התזמורת הקאמרית (לימים הסינפונייטה הישראלית באר שבע), את מועדון השחמט באר שבע ביחד עם אליהו לבנט ואת בת-דור באר שבע ביחד עם עליזה וולף.

בבחירות לרשות עיריית באר שבע בנובמבר 1978 התמודד כרמל לראשות העיר כנציג מפלגת המערך והפסיד לראש העיר המכהן אליהו נאווי. הוא קיבל 7472 קולות (20.99ֵ%) והרשימה שלו קיבלה 5 מנדטים במועצת העיר. נאווי שחבר לרשימת "לתמורה" הבלתי מפלגתית קיבל 14888 קולות (41.82%) ורשימתו זכתה ב-9 מנדטים.

כמזכיר מועצת הפועלים בבאר שבע העביר כרמל את ניהול מפעל "חסין אש" לידי העובדים.

בבחירות לרשות עיריית באר שבע בתחילת 1989, התמודד כרמל לראשות העירייה כנציג מפלגת המערך, וקיבל 8999 קולות שהם 24.0% מהקולות. הרשימה שלו קיבלה 8211 קולות, שהקנו לו 5 מנדטים במועצת העיר. הוא הפסיד ליצחק רגר מהליכוד שזכה בראשות העיר עם 22,648 קולות (60.3%).

שר החוץ שמעון פרס מינה אותו ב-1993 לשגריר ישראל בקזחסטן הראשון.

בשנת 1997 הוענק לכרמל עיטור יקיר באר שבע.

## הנצחה
שדרות בנ"ץ כרמל, הן קטע הדרך ממחלף חטיבת הנגב המוביל לאנדרטת הנגב, לבית הלוחם באר שבע ולשכונת רמות. הן מסתיימות בצומת שדרות אורי צבי ודרך אביטל אביגדור.

## קישורים חיצוניים
* בנ"ץ כרמל איש רב פעלים, בבלוג של יוסי רגב, 4 באוגוסט 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:חברי מועצת העיר באר שבע
קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:שגרירי ישראל בקזחסטן
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
מאזדה RX-8

**מאזדה RX-8** היא מכונית ספורט בתצורת 4 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית **[[מאזדה]]** אשר יוצרה בין השנים 2003–2012.
## ממאפייני "מאזדה RX-8"
ה"מאזדה RX-8" מאופיינת ב**[[מנוע ונקל]]** רוטורי.

מאזדה הציגה בארצות הברית מנוע רוטורי בשנת 1971. הדגם הראשון של מאזדה שיוצר עם מנוע ונקל היה המאזדה קוסמו אשר יוצרה בין השנים 1967-1995. המנוע אופיין על ידי 2 רוטור מסוג RENESIS (מנוע ונקל של חברת מאזדה).

לוחות גוף ה-RX-8 היו עשויות מאלומיניום ופלסטיק אשר שולבו במארז הגוף שהיה עשוי מפלדה.

בשנת 2004 התחילה חברת מאזדה בשיווק הדגם RX-8 בצפון אמריקה.

בשנת 2004 דגם "מאזדה RX-8" עלה לשלב הגמר בתחרות מכונית השנה בצפון אמריקה בדירוג "רכב השנה".

## דורות "מאזדה RX-8"
* דור ראשון - (SE3P), (יוצר בין השנים 2003-2008)
* דור שני - נוקשות גוף הרכב שופרה על ידי חיזוקים מבניים, (יוצר בין השנים 2009-2012),

## גלריה

קובץ:Mazda RX 8 titan front left.jpg| מאזדה RX-8
קובץ:044 - Mazda RX-8 - Flickr - Price-Photography.jpg| מאזדה RX-8
קובץ:2003-2007 Mazda RX-8 02.JPG|מאזדה RX-8, שנת 2007
קובץ:2005 Mazda RX-8 Renesis engine.JPG| מנוע הוונקל מאזדה RX-8
קובץ:Mazda RX-8 - 031.jpg|מאזדה RX-8, מבט לתא הנהג
קובץ:RX-8 SE3P-BACKDOOR.jpg| הדלת האחורית במאזדה RX-8
קובץ:Mazda RX-8 Titangrau Heck.JPG| מאזדה RX-8
קובץ:Mazda RX8.jpg| מאזדה RX-8

## ראו גם
* מאזדה
* מנוע ונקל
* מאזדה פארקוויי
* מאזדה רוד פייסר AP

## קישורים חיצוניים

RX-8
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2003
קטגוריה:מכוניות בעלות מנוע ונקל
קטגוריה:כלי רכב יפניים
גדרות (סרט)

**גדרות** (באנגלית: **Fences**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2016, מסוגת דרמה בבימויו של דנזל וושינגטון. התסריט לסרט נכתב על ידי אוגוסט וילסון ומבוסס על המחזה "גדרות" פרי עטו.

הסרט צולם בפיטסבורג, פנסילבניה החל מ-25 באפריל 2016 ועד אמצע יוני 2016. הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-16 בדצמבר 2016 והופץ על ידי חברת "פראמאונט". הסרט נבחר על ידי המכון האמריקני לקולנוע כאחד עשר הסרטים המובילים של 2016, והוא מועמד לפרסים נוספים, בהם ארבע מועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-89 ושתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב, השחקן הטוב ביותר בסרט דרמה על משחקו של דנזל וושינגטון ושחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט על משחקה של ויולה דייוויס.

## עלילה

## שחקנים ודמויות
* **טרוי מקסון** (דנזל וושינגטון)
* **רוז לי מקסון** (ויולה דייוויס) - אשתו של טרוי.
* **ג'ים בונו** (סטפן הנדרסון) - חברו של טרוי.
* **קורי מקסון** (ג'ובן אדפו) - בנם של טרוי ורוז.
* **ליונס מקסון** (ראסל הורנסבי) - בנו של טרוי ממערכת יחסים קודמת.
* **גבריאל מקסון** (מיקלטי ויליאמסון) - אחיו של טרוי.
* **ריינל מקסון** (סנייה סידני) - בתו של טרוי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי פרמאונט
לין מורלי מרטין

**לין מורלי מרטין** (באנגלית: **Lynn Morley Martin**; נולדה ב-26 בדצמבר 1939) היא אשת עסקים ופוליטיקאית לשעבר שכיהנה כמזכירת העבודה של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
[ימין|ממוזער|222x222 פיקסלים|[דיוקן|דיוקנה הרשמי של מורלי מרטין, 1991]]
לין מורלי מרטין נולדה ב-26 בדצמבר 1939 בעיר אוונסטון שבאילינוי. מורלי מרטין היא בוגרת אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.

מורלי מרטין הייתה חברה בבית הנבחרים של אילינוי מטעם מחוז וינהבגו (1977-1979) וחברה בסנאט של אילינוי (1979–1980). ב-3 בינואר 1981 מורלי מרטין נבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-16 של אילינוי. היא סיימה את כהונתה כחברה בבית הנבחרים האמריקאי ב-3 בינואר 1991 כאשר נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש בחר בה לתפקיד מזכירת העבודה של ארצות הברית.

מורלי מרטין נחשבה לנאמנה לממשלו של רונלד רייגן וסייעה לסגן נשיא ארצות הברית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, להיבחר שנית למועמדות סגן הנשיא בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984. בוש שיבח אותה ואמר כי ייתכן מצב שהיא תהיה המועמדת שלו לסגנות נשיאות ארצות הברית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988, אך לבסוף בוש בחר בסנאטור מאינדיאנה דן קווייל.

ג'ורג' הרברט ווקר בוש בחר בה לתפקיד מזכירת העבודה של ארצות הברית בממשלתו כאשר אליזבת דול התפטרה מהתפקיד על מנת לכהן כנשיאת הצלב האדום האמריקאי. בשנת 1995, היא שקלה את האפשרות להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית, אך לבסוף היא החליטה שלא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:מזכירות העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
מערת היונים

**מערת היונים** או **מערות היונים** הן מערות קרסטיות בגדה הימנית של נחל יצהר ב ואתר ארכאולוגי-פרהיסטורי חשוב. המערה אוכלסה לסירוגין החל מסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני יותר מ-250,000 שנים, ועד ל, 15,000–11,700 שנים לפני זמננו. בחזית המערה ישנן מספר טרסות חקלאיות המעובדות כיום, בהן טמונים שרידים פרהיסטוריים הן מהתרבות הנאטופית והן מהתרבות הכבארית הגאומטרית.

במערה היו לפחות חמישה אולמות, בימינו נותרו שלושה אולמות, כיוון שהשניים הנותרים קרסו. באולם המזרחי נערכו חפירות משנת 1965 בהנהלתם של עופר בר יוסף ואיתן צ'רנוב מן האוניברסיטה העברית בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב. חפירות נוספות נוהלו בשנים 1974–1975 בידי דונלד הנרי מאוניברסיטת טלסה באוקלהומה, וב-1980 – בידי פ' וַאלַא מהמשלחת הארכאולוגית הצרפתית בישראל.

באתר נחשפו קברים ובהם שלדי אדם. הקדומים בהם הם על פי רוב קברים קיבוציים. בטֶרַסָה שבחזית המערה נחשפו שתי קבורות משותפות של אדם וכלב. בנוסף נמצאו בקברים חרוזים, תליונים, כלי צור, כלי עצם וכלי אבן.

בשנת 2022 החלו חפירות מחודשות במערת היונים בידי אראלה חוברס מן המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, הנתמכות על ידי הקרן הלאומית למדע.

## לקריאה נוספת
* עופר בר-יוסף, ברוך ארנסבורג, איתן צ'רנוב, **מערת היונים. בית קברות ושרידי יישוב נאטופי**, במערבו של גליל, החוג האזורי לידיעת הארץ, המועצות האזוריות "סולם צור" ו"געתון", 1974
* ע' בן-יוסף, "יונים, מערת", **[[האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל]]** (עורך ראשי: אפרים שטרן) בהוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1992, כרך 2, עמ' 577–579
* מדריך ישראל החדש, אנציקלופדיה ומסלולי טיול (עורך ראשי: ספי בן-יוסף), כרך 4: **הגליל העליון וחופו** (2001), עמ' 8–123

## קישורים חיצוניים

* שמורת טבע הר גמל - גמל דו-דבשתי, מערות יונים ואדם קדמון נפגשים בגליל באתר רשות הטבע והגנים
* 

קטגוריה:התרבות המוסטרית
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:התרבות הנאטופית
היונים, מערה
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
היונים
אנטילים ליווארד

שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|אנטילים ליווארד
**אנטילים ליווארד** (בהולנדית: **Benedenwindse Eilanden**) הם חלק מהאנטילים ההולנדיים, החלק הדרומי ביותר באיי האנטילים הקטנים, שרשרת איים באזור הדרומי ביותר של הקריביים.

האיים יוצרים קשת איים והם שוכנים אל מול חופי ונצואלה.

## האיים
האיים המרכיבים את האנטילים ליווארד
* איי ABC, בריבונות הולנד:
* 
* 
* 
* איים נוספים בריבונות ונצואלה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:האנטילים ההולנדיים
קטגוריה:האנטילים הקטנים
אגם בראטש

**אגם בראטש** (ברומנית: **Lacul Brateș**) הוא אגם מים מתוקים, שנוצר באזור שפך נהר הפרוט לדנובה, במחוז גאלאץ, צפונית-מזרחית לעיר גאלאץ, בחבל מולדובה, במזרח רומניה. אל האגם זורם נחל קינז'ה.

שם האגם נגזר כנראה מהשם הקדום של נהר הפרוט, ברוטוס. האגם מכונה גם "הבלטון של רומניה", ברמז לאגם בלטון ההונגרי.
## גאוגרפיה
גודלו של האגם השתנה במהלך הזמן, בהתאם להתערבות השלטונות, שהיו מעוניינים בקרקע חקלאית לעיבוד. ב-1932 שטח האגם היה 7,428 הקטרים, אגם בראטש, יחד עם אגם קובורלוי הסמוך ועם הביצות המקומיות, יצרו דלתה בת 18,000 הקטרים. האזור היה עשיר מאוד בדגה ומסופר שפטרו רארש, צי שהיה לשליט נסיכות מולדובה, לפני עלייתו לשלטון עסק באיסוף דגה באגם זה והדגה אפשרו לו לספק את צורכי החצר הנסיכית בסוצ'אבה וצורכי הערים טיגינה, אקרמן וקיליה.

החל מ-1948 התחילו עבודות לייבוש הקרקע והאגם צומצם ל-24 קילומטרים רבועים וביתר השטח התחיל עיבוד חקלאי, שהפיק תנובה טובה מאוד בשנים הראשונות, אך האיכות הלכה ופחתה עם הזמן. במקום פותח חוף לנופשים וגם המשיכו בטיפוח הדגה. חוף הנופשים זכה לריצוף והיה למקום מבוקש מאוד בתחילת דרכו. בהמשך, במיוחד לאחר המהפכה הרומנית (1989) המקום נזנח והפך מושך רק עבור דייגים לא מורשים.

לאחר שנת 2000 המקום עבר לידיים פרטיות, שניסו לשקם את המקום. מהנדס, שבעבר עבד בחברה לניצול דגת האגם, הקים שותפות וקיבל זיכיון לניצול הדגה במקום והחל בעבודות לשיקום מפעל הדגה.

## קישורים חיצוניים

* GALAŢI: Lacul Brateş
* "Balatonul Romaniei", distrus de agricultura socialista 
* [מפת אגם ברטש](http://ro.getamap.net/harti/romania/romania_(general)/_brates_lacul/) המפה נמצאת בתחתית העמוד.
* Monografia Comunei Tulucești 

בראטש
קטגוריה:גאלאץ
קטגוריה:דנובה
ספר מבוא

**ספר מבוא** הוא ספר המספק הצגה ראשונית של נושא, תוך הימנעות מירידה לפרטים. הספר שואף לספק את כל המידע הבסיסי על נושאו.

ספר מסוג זה עשוי לפנות לקהל יעד רחב ביותר, ובהתאם לכך אינו דורש כל הכרות של הקורא עם הנושא, ועשוי גם לפנות לקהל יעד מצומצם יותר, ובהתאם לכך קיימת דרישות יסוד מסוימות מצד הקורא. בספר מסוג זה בדרך כלל לא יוצגו חידושים מהותיים; ייחודו בהצגת ידע קיים בדרך מקורית.

ספרי מבוא אמורים להנגיש את הקורא אל למידת הנושא בצורה מעמיקה יותר ומאפשרת לו מעבר לקריאה בספרים פרטניים ומקצועיים שבתחום. ספר מבוא מובחר מספק גישה רחבה וקלה למתחילים ומאידך מקדם אותם אל השלב העמוק יותר של למידת התחום.

קיימים מספר ספרי מבוא מפורסמים, אחד מהעתיקים שבהם הוא ספר יסודות מהמאה השלישית לפנה"ס, שעוסק בגאומטריה, אלגברה ועוד. בספריית האוניברסיטה הפתוחה קיימים ספרים כמבוא לפסיכולוגיה, מבוא לסטטיסטיקה וכדומה.

מבוא
קטגוריה:סוגות ספרותיות
אלכסיס הרמן

ממוזער|דיוקנה הרשמי של הרמן כמזכירת העבודה|202x202 פיקסלים
**אלכסיס מרגרט הרמן** (באנגלית: **Alexis Margaret Herman**; ) הייתה פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כמזכירת העבודה של ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית במהלך כהונתו השנייה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.

## ביוגרפיה
אלכסיס מרגרט הרמן נולדה ב-16 ביולי 1947 במוביל שבאלבמה. אביה, אלכס הרמן היה גם כן פוליטיקאי אזורי, ואמה, גלוריה לבית קפוניס הייתה מורה. הרמן גדלה בבית קתולי. בשנת 1965 היא סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון וקיבלה תעודת בגרות. היא למדה בקולג' אדג'ווד במדיסון ובקולג' ספירנג היל במוביל, עבר לאוניברסיטת זייבייר של לואיזיאנה שם סיימה את לימודיה הגבוהים בשנת 1969, לאחר שהשלימה לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה.

לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', הרמן עבדה עבור צדקה קתולית. לאחר ניצחונו של ג'ימי קרטר בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976, קרטר ביקש ממנה לכהן כמנהלת המדור לענייני נשים במחלקת העבודה של ארצות הברית. בגיל 29, היא הייתה האדם הצעיר אי פעם לכהן בתפקיד הזה.

אחרי ניצחונו של ביל קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992, הרמן נתמנתה לתפקיד עוזרת אישית של הנשיא ולאחר מכן כמנהלת יחסי הציבור בבית הלבן.

במהלך כהונתו השנייה של ביל קלינטון, הרמן נקראה לכהן כמזכירת העבודה של ארצות הברית. היא הייתה האפרו-אמריקאית הראשונה לכהן בתפקיד זה, והאישה החמישית בתפקיד. הרמן נחקרה בחשד לקבלת שוחד בעת שעבדה בבית הלבן. בשנת 2000 החוקרים הגיעו למסקנה כי הרמן לא לקחה חלק בקבלת השוחד ושמה טוהר.

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000, איליין צ'או החליפה אותה בתפקיד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מוביל (אלבמה): אישים
קטגוריה:מזכירות העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:סוציולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:עובדות סוציאליות אמריקאיות
קטגוריה:אפרו-אמריקאים חברי הקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2025
סמואל בודמן

[ממוזער|[ראש ממשלת אוסטרליה ג'ון הווארד עם בודמן, 2006]]
**סמואל רייט בודמן השלישי** (באנגלית: **Samuel Wright Bodman III**; 26 בנובמבר 1938 – 7 בספטמבר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר האנרגיה של ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. לפני שהיה מזכיר האנרגיה, בודמן היה סגן מזכיר המסחר של ארצות הברית וסגן מזכיר האוצר.

## ביוגרפיה
סמואל בודמן נולד ב-26 בנובמבר 1938 בפרוורי שיקגו שבאילינוי.

בודמן השלים את לימודיו הגבוהים בשנת 1961 לאחר שקיבל תואר ראשון בהנדסת כימיה מאוניברסיטת קורנל. בשנת 1965, הוא השלים את הדוקטורט שלו במדעים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במשך שש שנים הוא שימש כפרופסור להנדסת כימיה. הוא המנהל לשעבר של בית הספר להנדסה כימית ב-M.I.T. וחבר לשעבר במועצת ההנהלה של M.I.T. הוא גם כיהן כחבר ההנהלה בוועדות ההשקעה ב-M.I.T., חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וכן הנאמן של  ושל . כמו כן הוא גם היה חבר בדירקטוריון של דופונט.

בינואר 2001 מונה בודמן לתפקיד תת-מזכיר המסחר של ארצות הברית. בנובמבר 2003 נבחר על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לתפקיד תת-מזכיר האוצר של ארצות הברית ג'ון ויליאם סנו, ונכנס לתפקיד בדצמבר אותה שנה.

ב-10 בדצמבר 2004, בודמן היה מועמדו של הנשיא בוש להחליף את מזכיר האנרגיה של ארצות הברית ספנסר אברהם. מועמדותו אושרה פה אחד על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-31 בינואר 2005, שנכנס יום למחרת לתפקיד באופן רשמי.

הוא הוביל את מחלקת האנרגיה של ארצות הברית עם תקציב של מעל 23 מיליארד דולר ולמעלה מ-100,000 קבלנים פדרליים. בחודש פברואר 2007, בודמן העיד בפני ועדת המשנה לכוחות המזוינים של ארצות הברית בנוגע לבעיות אבטחה במעבדה הלאומית לוס אלמוס. הוא הצהיר כי "לב הבעיה היא בעיה תרבותית בלוס אלמוס." הוא קבע "כי בעיות האבטחה נובעות מהיהירות של כימאים, פיזיקאים ומהנדסים שעובדים בלוס אלמוס וחושבים שהם מעל כל זה."

בודמן נישא לדיאן בודמן. ולזוג שלושה ילדים ביולוגיים, שני ילדים חורגים ושמונה נכדים הוא נפטר ב-7 בספטמבר 2018.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מזכירי האנרגיה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:משנים למזכירי מחלקות בקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018