ישנוניות לאחר הארוחה

**ישנוניות לאחר הארוחה** (באנגלית: **Postprandial somnolence**) היא מצב של עייפות, ירידה בערנות ותחושת כבדות המופיעים בדקות עד שעות שלאחר אכילה, ונחשבים לרוב לתגובה פיזיולוגית נפוצה ולא-פתולוגית, כל עוד אינם גורמים לפגיעה תפקודית משמעותית. במקרים מסוימים, במיוחד כאשר העייפות חזקה או מופרזת, היא עלולה להעיד על הפרעה מטבולית או שינה הדורשת בירור רפואי.

## הגדרה ומינוח
ישנוניות לאחר הארוחה מתוארת בספרות גם כ-postprandial somnolence, postprandial sleepiness ולעיתים בשפה יומיומית כ-"food coma".

היא מוגדרת כעלייה זמנית בישנוניות, עייפות או תחושת "כבדות" לאחר אכילה, ללא תלות בשעת היום, אך לעיתים מודגשת לאחר ארוחות גדולות ועשירות.

כאשר התסמין איננו רק תחושה חולפת אלא מתבטא ב-excessive daytime sleepiness (EDS) החוזרת בעקביות אחרי ארוחות, יש המתייחסים לכך כישנוניות פוסט-פרנדיאלית מופרזת.

## אפידמיולוגיה והשכיחות
ישנוניות לאחר הארוחה היא תופעה שכיחה באוכלוסייה הכללית, אם כי מחקרים מדויקים על שיעורי שכיחות מגוונים בממצאיהם.

מחקרי שדה בהקשר של בטיחות בעבודה מצאו כי מזון והרכב הארוחה הם גורם המשפיע על ישנוניות בשעות העבודה, כחלק מגורמי סיכון לעייפות ותאונות.

מחקר התערבות בדיאטה מבוססת מזון מלא מהצומח (whole-food plant-based diet) מצא שיפור מובהק בדיווחי ישנוניות לאחר הארוחה בתוך 21 ימים, דבר המרמז על שכיחות מספקת כדי לזהות שינוי תוך התערבות תזונתית קצרה.

## מנגנונים פיזיולוגיים
#### מערכת העצבים האוטונומית וזרימת הדם
אכילה מפעילה את מערכת העצבים הפאראסימפתטית ("rest and digest"), המגבירה זרימת דם למערכת העיכול ומפחיתה באופן יחסי את הטונוס הסימפתטי והעוררות.

שינוי זה בחלוקת זרימת הדם ובטונוס העצבי נקשר בירידה סובייקטיבית באנרגיה ובערנות לאחר הארוחה.

#### גלוקוז, אינסולין ומטבוליזם
לאחר ארוחה, רמות הגלוקוז בדם עולות במידה משתנה, וגוררות עלייה ברמות אינסולין לצורך ספיגת הגלוקוז ברקמות.

בחלק מהאנשים, דפוסים לא תקינים של תגובת אינסולין וגלוקוז (כגון עמידות לאינסולין או "היפר-אינסולינמיה" מאוחרת במבחן העמסת גלוקוז) נקשרו להופעת ישנוניות משמעותית לאחר הארוחה, ובחלק מהמקרים שיפור בעזרת תרופות סוכרתיות הפחית את הישנוניות.

חלק מהמחברים מציעים כי תנודות חדות בגלוקוז (היפרגליקמיה ולאחריה נפילת סוכר יחסית) עלולות לתרום לעייפות וירידה בערנות, אם כי המנגנון המדויק עדיין אינו ברור לחלוטין.

#### חומצות אמינו, סרוטונין ומלטונין
אינסולין מגביר את קליטת חומצות האמינו המסועפות (ולין, לאוצין, איזולאוצין) בשריר, אך לא את קליטת הטריפטופן, וכך גדל היחס של טריפטופן ליתר החומצות האמינו בדם.

כתוצאה מכך, יותר טריפטופן עובר את מחסום הדם-מוח, שם הוא מומר לסרוטונין וממנו למלטונין, נוירו הורמונים המעודדים שינה וישנוניות.

עלייה זו ברמות סרוטונין ומלטונין במוח הוצעה כהסבר חלקי לתחושת העייפות לאחר ארוחות עשירות בפחמימות.

#### אדנוזין, אורקסין והורמוני ערות
עלייה ברמות גלוקוז יכולה להשפיע על נוירונים בהיפותלמוס דרך אדנוזין, נוירומודולטור המצטבר בזמן ערות ומקדם שינה, ובכך לתרום לעייפות לאחר הארוחה.

נוירוני אורקסין (הקרויים גם היפוקריטין) בהיפותלמוס מעורבים באופן מרכזי בוויסות ערות, תיאבון ומטבוליזם; עיכוב פעילותם בתגובה לעליית גלוקוז תואר כהשערה למנגנון המפחית ערנות אחרי אכילה.

סקירות חדשות על תפקיד האורקסין מדגישות את השילוב בין ויסות שינה-ערות, תיאבון ומאזן אנרגטי, ואת האפשרות ששינויים בפעילות אורקסינרגית יתווכו חלק מהקשר בין אכילה לישנוניות.

#### הורמונים נוספים (למשל CCK, גרלין)
כולציסטוקינין (CCK), המשתחרר במיוחד אחרי ארוחות עתירות שומן, נקשר לעלייה בתחושת שובע וישנוניות לאחר האוכל, כחלק מאינטראקציה בין מערכת העיכול למרכזי שינה-ערות.

גרלין, הורמון רעב המושפע מצריכת מזון, מעורב גם בוויסות שינה-ערות ובאינטראקציה עם נוירוני אורקסין, אם כי הדיכוי הפוסט-פרנדיאלי של גרלין עצמו נשמר גם במצבים של חסר אורקסין והקשר המדויק לישנוניות אחרי אוכל עדיין נחקר.

## גורמים משפיעים
#### גודל והרכב הארוחה
ארוחות גדולות, עתירות קלוריות ומכילות הרבה פחמימות פשוטות ושומנים זוהו באופן עקבי כמעוררות יותר ישנוניות לאחר האכילה.

תזונה המבוססת על מזון מלא מן הצומח נקשרה בירידה בדיווחי ישנוניות לאחר האוכל, ייתכן בשל השפעה מיטיבה על רמות גלוקוז, משקל גוף ודלקת כרונית.

חלק מהמומחים ממליצים על שילוב חלבון עם פחמימות, הפחתת עומס גליקמי וצריכת מנות קטנות יותר כדרך לצמצום תנודות חדות בגלוקוז ותחושת עייפות.

#### שינה, שעון צירקדי וגורמים התנהגותיים
ישנוניות לאחר הארוחה מושפעת גם ממחסור שינה קודם, איכות שינה ירודה והגורם הצירקדי של התגברות שינה טבעית בשעות אחר הצהריים.

מחקרים על שינה ומטבוליזם מצביעים על כך שחסך שינה ותבניות שינה מקוטעות מחמירים עמידות לאינסולין, משבשים בקרה הורמונלית על רעב ושובע ועלולים להעצים ישנוניות ביום, כולל אחרי ארוחות.

#### אבחנה והיבטים קליניים
ברוב המקרים, ישנוניות קלה לאחר הארוחה אינה נחשבת למחלה אלא לתגובה פיזיולוגית, במיוחד אם היא קצרה ואינה פוגעת בתפקוד.

כאשר ישנוניות לאחר הארוחה חזקה, מלווה בהירדמות בלתי-רצונית, פוגעת בבטיחות (למשל נהיגה) או מלווה בתסמינים נוספים כמו סחרחורת, הזעה, רעד או בחילה, מומלץ בירור רפואי להפרעות מטבוליות (כגון עמידות לאינסולין, סוכרת) או להפרעות שינה מרכזיות.

תיאורי מקרה הראו כי אצל חלק מהחולים עם ישנוניות יום מופרזת שמוחמרת לאחר ארוחה, מבחן העמסת גלוקוז ממושך עם מדידת אינסולין אפשר לזהות דפוס של עמידות לאינסולין, וטיפול בתרופות סוכרתיות הוביל להיעלמות הישנוניות.

## מניעה וטיפול
עקרונות התערבות כוללים: אכילת מנות קטנות יותר, חלוקת הצריכה הקלורית ליותר ארוחות ביום, שילוב חלבון וסיבים, והפחתת פחמימות פשוטות ושומן רווי.

שינוי כללי בדפוס התזונתי, כמו אימוץ דיאטה מבוססת מזון מלא מהצומח, נמצא במחקר אחד כקשור להפחתה משמעותית בישנוניות לאחר הארוחה ובישנוניות יומית כוללנית.

במקרים שבהם מאובחנת עמידות לאינסולין או הפרעה מטבולית אחרת כגורם לישנוניות פוסט-פרנדיאלית מופרזת, טיפול תרופתי נוגד-סוכרת ושינוי אורח חיים עשויים להפחית את התסמינים.

## ראו גם
ממוזער|ניצול זמן פנוי לתנומה
* שינה
* אינסולין
* גלוקוז
* מערכת העצבים האוטונומית
* דיאטה
* היפרגליקמיה
* הפרעת שינה

## קישורים חיצוניים
* sleepfoundation אתר ,Abhinav Singh, Sleep Deprivation, 10/09/2025
* שינה ומקצבים ביולוגים
* ההשפעה הנפשית של רמות הסוכר בדם לאחר שנת לילה גרועה
* Feeling sleepy after eating as a sign of diabetes: Other causes and how to prevent sleepiness after eating

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:אכילה