open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הנפת הדגל בגראונד זירו

שמאל|ממוזער|250px|הנפת הדגל בגראונד זירו, צילם: '''תומאס פרנקלין'''.מימין לשמאל: '''בילי אייזנגריין''', '''דן מקויליאמס''' ו'''ג'ורג' ג'ונסון'''
**הנפת הדגל בגראונד זירו** הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי תומאס פרנקלין, בו נראים שלושה כבאים אמריקאים המניפים את דגל ארצות הברית על הריסות מרכז הסחר העולמי (אזור המכונה גראונד זירו), לאחר פיגועי 11 בספטמבר. התצלום פורסם בעיתון האמריקאי "the Bergen Record" ב-12 בספטמבר 2001, ולאחר כמה ימים הופץ ופורסם במספר רב של עיתונים ברחבי העולם. שמו הרשמי של התצלום הוא "**הרוח של גראונד זירו**" (Ground Zero Spirit). פרנקלין העיד מאוחר יותר כי ברגע בו צילם את התמונה הוא ראה את הדמיון בינה לבין תצלום הנפת הדגל באיוו ג'ימה.

כחצי שנה לאחר צילום התמונה, ב-11 במרץ 2002, יצא בול המבוסס עליה הנקרא "גיבורים 2001" (Heroes 2001). הבול נחשף בסיומו של טקס חגיגי, בו נפגשו תומאס פרנקלין ושלושת הכבאים שבתמונה יחד עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.

הנפת הדגל בגראונד זירו לא תועדה רק בתצלום אחד. הצלם האמריקאי ריקי פלורס צילם אותה גם הוא, אם כי מזווית שונה מזו של פרנקלין.

## קישורים חיצוניים
* הנפת הדגל בגראונד זירו, מתוך "מגזין התמונות המפורסמות" 
* ריאיון עם שלושת הכבאים שבתצלום 

## הערות שוליים

[300px|ממוזער|ימין|חשיפת הבול שהונפק לפי התצלום. הכבאים עומדים לצד נשיא ארצות הברית, צלם התמונה, [המנהל הכללי של דואר ארצות הברית ג'ון פוטר וחבר הקונגרס גארי אקרמן, שייצג את המחוז החמישי של ניו יורק]]

קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר בתרבות
קטגוריה:ארצות הברית: דגלים היסטוריים
קטגוריה:מגדלי התאומים
קטגוריה:כיבוי אש בארצות הברית
קטגוריה:מנהטן תחתית
טייט סנט אייווס

**טייט סנט אייווס** (באנגלית: Tate St Ives) היא גלריה לאמנות הממוקמת בסנט אייווס בקורנוול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט ומציגה אמנות מודרנית תוך מתן דגש להצגת יצירות אמנים מקומיים (יצירות אסכולת סנט אייווס). 

הגלריה, שנפתחה בשנת 1993 ממוקמת בבניין בסגנון אר דקו שתוכנן על ידי האדריכלים אוואנס ושאלף, בסמוך לחוף פורת'מאור (Porthmeor Beach).


St Ives, Cornwall, Porthmeor Beach.jpg|
Tate_St_Ives_staircase.jpg|מדרגות בסגנון אר דקו
TateStIves3.jpg|מבקרים בגלריה הראשית


## ראו גם
* מוזיאון ברברה הפוורת'

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סנט אייווס
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
קטגוריה:קורנוול
גרנד פרי

**גרנד פרי** הוא ביטוי מצרפתית: **Grand Prix**, שמשמעותו בעברית היא **פרס גדול**.

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
משאללה אבן את'רי

**משאללה אבן את'רי** (בערבית: ما شاء الله ابن أثرى; 740–815 בערך) היה אסטרולוג ואסטרונום יהודי-פרסי שפעל במאה השמינית לספירה. מכתש משאללה על הירח נקרא על שמו.

## חייו
משאללה היה אסטרולוג ואסטרונום פרסי-יהודי, שפעל בעיר בצרה. הוא היה בין האסטרולוגים הבולטים של סוף המאה השמינית לספירה בזמן הח'ליפים אל-מנסור עד אל-מאמון. תרגום השם משאללה הוא  "מה שאלוהים רצה" או "כך רצה אלוהים". בלטינית שמו נכתב "מסלה" (Messala) והמכתש Messala שבירח נקרא על שמו.    

יחד עם א-נאובח'ת הפרסי היה משאללה בין האסטרולוגים המובילים שבחרו, בשנת 762 לספירה, את היום המתאים ביותר (מבחינה אסטרולוגית) לייסוד העיר בגדאד. ההיסטוריון השיעי מהמאה העשירית אבן א-נדים מייחס לו 21 ספרים, רובם באסטרולוגיה, אבל חלקם גם על אסטרונומיה, וספריו מלמדים אותנו מה היה ידוע במאה השמינית אודות האסטרונומיה של היוונים, הפרסים והסורים. חלק מספריו של משאללה ידועים לנו רק מתרגומים ללטינית, והמקור אבד. ספריו הפכו עם הזמן לספרי יסוד בכל המזרח התיכון, ולאחר תרגומם ללטינית במאה ה-12 - גם באירופה.  

ההיסטוריון אבן א-נדים כתב ששמו היה מישה, ולכן משערים ששמו העברי היה מנשה או יתרו.

## ספריו
עם ספריו נמנים:

*הספר "De scientia motus orbis" (על המדע של תנועת הגלגלים) שנודע לנו דרך תרגומו הלטיני. הספר כולל מבוא לאסטרונומיה ולפיזיקה של אריסטו, שניהם מבוססים על מקורות בשפה הסורית. הוא מזכיר בו את תלמי ותיאון מאלכסנדריה, אבל המודלים שהוא משתמש בהם עבור תנועות כוכבי הלכת הם מלפני תלמי, ודומים לאלו שנמצאים בכתבים בשפת סנסקריט מהמאה החמישית לפני הספירה.

*הספר: "כִּתאב פי אל-קִראנאת ואל-אַדיאן ואל-מִלַל" (ספר על התקבצויות, דתות ועדות) שבונה היסטוריה אסטרולוגית של האנושות ומנסה להסביר כל שינוי גדול כתוצאה של  התקבצות של שבתאי וצדק

*ספר בנושא ליקויי מאורות, שנשמר בתרגומו ללטינית על ידי יוחנן מסביליה ותרגומו לעברית על ידי רבי אברהם אבן עזרא

*ספר על הספירה הארמילרית.

## ראו גם
*משאללה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונומים פרסים
קטגוריה:אסטרולוגים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:יהודים במאה ה-8
קטגוריה:ילידי 740
קטגוריה:נפטרים ב-815
קטגוריה:יהודים במאה ה-9
חיימה לסקאנו

**חיימה לסקאנו אסקולה** (בספרדית: **Jaime Lazcano Escolá**; 30 בדצמבר 1909 - 1 ביוני 1983) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הקשר.
## קריירה
לסקאנו היה מזוהה בעיקר עם קבוצת ריאל מדריד, במדיה שיחק 7 שנים מעונת 1928/29 עד לעונת 1934/35. ב-10 בפברואר 1929 הוא כבש את שער הליגה הראשון בתולדות המועדון. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ספרד בעונות 1931/32 ו-1932/33, ובגביע המלך הספרדי בעונת 1993/34. במשך שנותיו במועדון הוא כבש 31 שערים. בעונת 1935/36 הוא עבר ליריבה העירונית אתלטיקו מדריד, ובשנת 1936 פרש מכדורגל.

לסקאנו היה חבר גם בנבחרת ספרד, אך שיחק בה במשך שנתיים בלבד וערך 5 הופעות במדיה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר Futbol Factory

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:פמפלונה: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1983
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 54 לפנה"ס)

**אפיוס קלאודיוס פולכר** (בלטינית: Appius Claudius Pulcher; ? - 48 לפנה"ס), היה פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.

## תולדות חייו
פולכר נולד ברומא בתחילת המאה הראשונה לפני הספירה לערך והיה בן למשפחת הקלאודיים רבת ההשפעה. אביו אפיוס קלאודיוס פולכר כיהן כקונסול בשנת 79 לפנה"ס.

את תחילת הקריירה שלו עשה פולכר בשנת 70 לפנה"ס יחד עם אחיו פובליוס קלודיוס פולכר בצבאו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס שהיה נשוי לאחותו. באותו הזמן היה הצבא מוצב באסיה ועסוק במלחמה כנגד מיתרידטס השישי, מלך פונטוס וטיגרנס השני מלך ארמניה. לוקולוס שלח אותו אל טיגרנס עם הדרישה שיסגיר לידי הרומאים את מיתרידטס.

פולכר שהה ביוון בשנת 61 לפנה"ס למטרת איסוף חפצי אמנות שישמשו אותו במשחקים שהוא התכוון לעלות כשיבחר כאיידיל, אולם תודות להשפעתו של הקונסול של שנת 58 לפנה"ס, לוקיוס קלפורניוס פיסו, הוא נבחר לפראיטור של שנת 57 לפנה"ס מבלי לכהן קודם כאיידיל כפי שנדרש במסלול המשרות.

כפראיטור פיקח על משפטי הסחיטה שהתנהלו כנגד מושלי הפרובינקיות. כמו כן תמך באחיו קלודיוס שכיהן באותה שנה כטריבון הפלבס ושכר בשבילו גלדיאטורים שישמשו אותו בקרבות הרחוב שהוא ניהל בעיר. הוא התנגד להחזרתו של קיקרו, שיצא לגלות שנה קודם לכן, כתוצאה מחוק שחוקק אחיו. לאחר תום כהונתו הוא כיהן כמושל סרדיניה עד שנת 55 לפנה"ס.

פולכר נבחר לכהן כקונסול של שנת 54 לפנה"ס לצדו של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, הוא היה זה שהאשים את אולוס גביניוס בקבלת שוחד של 10,000 טאלנטים מידיו של תלמי השנים עשר בתמורה לסיוע שהוא נתן לו להחזיר את כס המלוכה במצרים. הוא גם תמך בהענקת טריומף לגאיוס פומפטינוס. לפי קיקרו המניע שלו לפעולות אלו היה רצונו לרווח כספי תמורת תמיכתו.

לאחר סיום כהונתו הוא מונה למושל קיליקיה. התנהלותו בזמן תקופת שלטונו הייתה רודנית והוא נהג לעשוק את תושבי הפרובינקיה. פולכר ניהל מערכה צבאית באזור אמנוס כנגד התושבים המקומיים. כאשר חזר לרומא הוא הואשם בניהול רודני של הפרובינקיה שלו ובכך שהוא שיחד מצביעים במהלך מסע הבחירות שלו לקנסורה ורק תודות להתערבות של פומפיוס, קיקרו, מרקוס יוניוס ברוטוס והורטנסיוס הוא זוכה.

פולכר נבחר לכהן כקנסור בשנת 50 לפנה"ס יחד עם פיסו. כקנסור נהג בחומרה יתרה וכשערך את רשימת הסנאט (lectio senatus) סילק מספר חברים שלדעתו לא היו ראויים להיכלל בין חברי המוסד.

פולכר היה מקורבו של פומפיוס וכשמלחמת האזרחים פרצה בשנת 49 לפנה"ס בינו לבין יוליוס קיסר הוא תמך בפומפיוס והלך אחריו ליוון. הוא מת בשנת 48 לפנה"ס, לפני שיכל היה לחזות במפלה הרפובליקאית בקרב פארסאלוס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:קלאודיים
נחל אצל

250px|ממוזער|ואדי יצול - מבט מלמעלה
250px|ממוזער|נחל אצל ויער השלום

[250px|ממוזער|[ערוץ נחל אצל זורם מדרום לשכונת אבו תור אל עבר נחל קדרון]]

**נַחַל אָצַל** (בערבית: **ואדי יצול**) הוא אחד מיובליו של נחל קדרון בדרום מזרח ירושלים, בין הר אצל (רכס ארמון הנציב) לגבעת אבו תור, בתוך יער השלום.

## מקור השם
מקור שמו בנבואת אחרית הימים של הנביא זכריה: . השם המקראי דומה לכינוי הערבי של הנחל: **וָאדִי יָאצוּל**.

את זיהוי ואדי יאצול כאצל המקראית הציע הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו ב-1874, לאחר חפירות שערך במקום. ב-1955 אימצה ועדת השמות הממשלתית את זיהויו של קלרמון-גנו, והעניקה רשמית לוואדי את השם העברי נחל אצל. מאוחר יותר, ב-1990, העניקה ועדת השמות את השם הר אצל לרכס ארמון הנציב התוחם את הנחל מדרום.

בשנים שאחרי מלחמת העצמאות, האזור כולו היה בשטח ההפקר בין ישראל לירדן. לאחר מלחמת ששת הימים, קק"ל נטעה בראש העמק של נחל אצל את יער השלום. כיום, שכונת ג'בל מוכבר הערבית בנויה בחלקה בתוואי הנחל.

## ארכאולוגיה
הנחל הוא אתר ארכאולוגי גדול בשולי המרקם האורבני של ירושלים. במעלה הנחל התגלו שרידים של אמת המים התחתונה מימי בית שני, שהובילה מים ממעיינות גוש עציון לירושלים. האמה מגיעה מבית לחם, חוצה במנהרה את הר אצל (רכס ארמון הנציב-ג'בל מוכבר) ויוצאת למעלה נחל אצל. משם האמה עוברת בגבעת חנניה ונכנסת לעיר העתיקה דרך הר ציון. בחלקים בה האמה חשופה, ניתן לראות גם צינור חרס עות'מאני, שהונח בתוואי האמה. האמה הייתה בשימוש עד תקופת המנדט הבריטי בה החלו להוביל מים לירושלים מאזור ראש העין.

על דופן מצוק הנחל נחצבו מערות קבורה רבות המתוארכות לתקופה ההרודיאנית. המערות בנויות כאשכולות של חדרים החצובים בסלע. בדפנות החדרים חצובים כוכים ששימשו להצבת גלוסקמאות. חלק מהמערות נחצבו עם חצר פנימית ועל חלקן נחצבה קשת מעל הכניסה למערה. ריכוז המערות יוצר מתחם קבורה מוגדר והן מהוות מדגם מיצג של תרבות וטכנולוגית קבורה של התקופה ההרודינית. בחפירות שנערכו באתר על ידי רשות העתיקות, נתגלו גלוסקמאות מעוטרות ועליהן כתובות בעברית. על אחת הגלוסקמאות פוענחה הכתובת: "יהוסף בן קיפא", הלא הוא הכהן הגדול קיפא, מסיפורי הברית החדשה, ועל אחרות המילה "שלום".

## ראו גם
*אספקת המים לירושלים

## לקריאה נוספת
*גרינהוט חדשות ארכאולוגיות 97 רשות העתיקות
*גרינהוט קדמוניות 100 רשות העתיקות

## קישורים חיצוניים
* קברים בנחל אצל, ד"וח באתר רשות העתיקות

## הערות שוליים

אצל
קטגוריה:אבו תור
קטגוריה:רכס ארמון הנציב
קטגוריה:יהודה: נחלים
כובע סמט

[ממוזער|איש מבוגר ליד [הכותל המערבי|הכותל חבוש מגבעת "סופר"]]
**כובע סַמֶט** (בכתיב יידישאי - **סאמֶעט**) הוא כובע שחור, שטוח (הנקרא **כובע סופר**) או מוגבה (**הויכער**), עשוי לבד מפרוות בונים, ארנבות או מחומרים סינתטיים, שאותו חובשים בחלק ניכר מהחצרות החסידיות. מקור השם ביידיש, שבה "סאמעט הוט" (נהגה: samet hit) משמעותו כובע **קטיפה**. נקרא גם "ביבער הוט", דהיינו כובע מפרוות בונים.

## מקור הכובע
כובע הסמט לסוגיו היה מקובל בקרב יהודי אירופה במאות ה-18 וה-19. כמה מקורות דרשו שהמילה סמע"ט היא ראשי תיבות: **ס**ור **מ**רע **ע**שה **ט**וב.

## סוגים

לכובע שני סוגים עיקריים: גבוה ("הויעכער"), ונמוך או שטוח ("פלאטשיגער" - הנקרא גם כובע "סוּפֶּר").

### "א הויעכער סאמעט/ביבער הוט" - הסאמעט הגבוה
הוא כובע בעל תיתורה עגולה שקצותיה מוגבהים ומצופים סרט מבד ריפס. כיפת הכובע היא עגולה וגבוהה וישרה בחלקה העליון, כשחלקה התחתון מצופה בסרט רחב מבד ריפס עם דיגום בצורת עניבת פרפר. רוב חסידויות הונגריה וגליציה, חובשים כובע זה בימי החול וצעירים רווקים חובשים אותו גם בשבתות וחגי ישראל.

אצל רוב החסידויות נמצא דיגום הפרפר שעל הסרט שסביב כיפת הכובע (המכונה "שלייף") בצד שמאל, ואילו אצל חסידי ויז'ניץ הפרפר נמצא מצד ימין. על פי גרסה אחת, הסיבה לכך נובעת מכך שרבי מנחם מנדל הגר (צמח צדיק) פגש כומר שחבש כובע זהה, וכדי שלא להתדמות לו סובב את כובעו משום "בחוקותיהם לא תלכו". על פי גרסה אחרת הסיבה היא קבלית ובאה להגביר את הימין על השמאל.

על פי רוב, התיתורה של הכובע היא צרה, אולם רבנים ואדמו"רים נוהגים ללכת עם תיתורה רחבה יותר כשהשלייף בנוי בצורת פסים ולא בצורת פרפר. כובע זה מכונה גם **"א רעבישע הוט"** - כובע רבנים.

### "א סופר קאפלוטש" - כובע סופר
[ממוזער|אברך חבוש מגבעת "סופר" בוחן [אתרוג]]
מכונה גם **"א ברייטע ביבער הוט"** (ביידיש: כובע קטיפת בונים רחב) על שם התיתורה הרחבה שלו, או **"סוּפֶּר"** על שם חברת גראנד סופריור הצ'כית שייצרה את הכובע במאה העשרים. זהו כובע קטיפה, אולם הוא נמוך מאוד ורחב שוליים, והשלייף שלו מורכב תמיד מפסים ולא מפרפר.

במאות ה-18, ה-19 ותחילת המאה ה-20 היה זה הכובע האופייני ליהודים בגליציה והונגריה. כיום הוא מאפיין גם את חסידויות ירושלים ובני היישוב הישן והעדה החרדית. חלק מחסידי סאטמר ושאר החסידיות יוצאות הונגריה בברוקלין, בניו יורק רבתי ובאירופה, חובשים אף הם כובע זה ויש צעירים לא נשואים החובשים הומבורג בימי החול, וסופר בשבתות וחגים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לבוש חרדי
סמט
קטגוריה:בגדי גברים
קנת פרנץ'

**קנת רונלד פרנץ**' (באנגלית: **Kenneth Ronald French**; נולד ב-10 במאי 1954) הוא כלכלן אמריקאי ופרופסור בדארטמות' קולג'. פרנץ' התפרסם בתרומתו לתורת המימון, בזכות מחקרים שפרסמו הוא ועמיתו יוג'ין פאמה בתחום הערכות שווי ניירות ערך.

## השכלה וקריירה באקדמיה
פרנץ' סיים ב-1975 תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת ליהיי שבפנסילבניה ועבד שנתיים כמהנדס בחברת איסטמן קודאק. הוא סיים ב-1978 תואר MBA באוניברסיטת רוצ'סטר, תואר M.S באקונומטריקה ומימון ב-1981, ודוקטורט במימון ב-1983.

לאחר סיום הדוקטורט עבר פרנץ' לאוניברסיטת שיקגו ומ-1989 כיהן כראש המרכז למחקר מחירי ניירות ערך, בבית הספר למנהל עסקים. בשנת 1993 ביחד עם יוג'ין פאמה הוא פרסם מאמר על השקעות מונחות פקטורים.

בין השנים 1994 ל-1998 שימש כראש המרכז הבינלאומי למימון בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ייל ומ-1998 עד 2001 במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מאז 2001 משמש כפרופסור בבית ספר למימון של דארטמות' קולג'.

בשנים 2006 ו-2007 כיהן פרנץ' כנשיא האגודה האמריקאית למימון, הוא משמש כעמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER), עורך ויועץ של כתבי עת מובילים בכלכלה ומימון, וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2007.

## עבודתו
עיקר פרסומו של פרנץ' נובע ממחקריו המשותפים עם עמיתו לאוניברסיטת שיקגו יוג'ין פאמה, השניים מצאו כי המודל המקובל להערכת שווי ניירות ערך, ה-CAPM, אינו מדויק. ב-1992 פרסמו פאמה ופרנץ' את מחקרם על סיכון ותשואה בו בחנו את ביצועיהן של אלפי מניות משנות ה-60 ועד תחילת שנות ה-90. הם הראו כי הבטא במודל ה-CAPM אינה מהווה מדד מספק לקביעת התשואה הנדרשת על מחיר המניות וכי קיימים גורמים משפיעים נוספים, אותם הביאו לידי ביטוי במודל חדש שבנו המכונה Fama-French three-factor model.

## חייו הפרטיים
פרנץ' נשוי ואב לשלושה ילדים, הוא משמש כדירקטור בחברת ניהול ההשקעות Dimensional Fund Advisors בה משמש גם כיועץ בתחום בניית אסטרטגיות השקעה.

## קישורים חיצוניים

* עמוד הבית של קנת פרנץ' באתר דארטמות' קולג'

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל דארטמות' קולג'
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
שעונית צהובה

**שעונית צהובה** (שם מדעי: *Passiflora edulis var. flavicarpa* או בקיצור *Passiflora flavicarpa*) היא שעונית מקומית לאמריקה הטרופית, בעלת פרי צהוב ואכיל. זהו מין שונה מהשעונית הנאכלת.

## תיאור
העלים מנוגדים, מסולסלים, בעלי שלוש אונות עמוקות. הצמח מטפס על ידי קנוקנות הנמצאות בכל מפרק עלה. הפרחים לבנים בקוטר 5-8 ס"מ ומאופיינים על ידי זירים ארוכים, לבנים או לבנים-סגולים. הפרי עגול או אליפטי בקוטר 5 ס"מ, וצבעו משתנה מירוק לצהוב בהבשלה. תוך הפרי מלא בזרעים קטנים הניתנים בציפה ונוזל צהוב ארומטי וסמיך המשמש כתוספת לשרבט ולהכנת ריבות וג'לי.

## שימוש וגידול
הפרי משומש לגידול ביתי ועם פוטנציאל לשוק המסחרי. פרי השעונית הסגולה (שעונית נאכלת) בעל טעם המתעלה באיכותו על הסוג הצהוב. השעונית מצליחה בקרקעות מנוקזות ועשירות ברקבובית. את הצמח כדאי להדלות על כבלים או גדרות, והוא פורח בשנה השנייה לשתילה, ומניב ברציפות מיוני ועד נובמבר.

מין זה אינו מגודל בפוארטו ריקו בגלל מחלה אשר הורגת את הצמחים, וייתכן שנגרמת על ידי מין של פוסריום. 

מחקרים בהוואי הראו שהחרק המוצלח ביותר להאבקה הוא דבורת העץ מהמין *Xylocopa varipuncta*. מספר מינים של דבורה זו נמצאים באזורים הטרופיים. כדאי לעודד את הימצאותן כמאביקים טבעיים. הצמח מניב לשנים רבות וזקוק למעט השגחה, מלבד גיזום ודישון מדי פעם.

הציפה נאכלת גם בצורתה הטריה ישירות מהפרי לאחר תוספת קטנה של סוכר. השימוש הנפוץ ביותר הוא במשקה מרענן המוכן על ידי ערבוב של הציפה עם קרח, מים, סוכר וסודה לשתייה.

זן ישראלי בשם Passion Dream) **P.D**) נוצר מהכלאה של **שעונית צהובה** ושעונית נאכלת.

בפרי ישנה כמות רבה של ויטמין C.

ישנם גם זנים מתוקים לפרי.

## גלריה

תמונה:Maracuyá.jpg|פרי פתוח
תמונה:Passionfruit comparison.jpg|פסיפלורה סגולה וצהובה זה לצד זה
תמונה:Maracuyá stand.jpg|פסיפלורה צהובה למכירה בשוק


קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
אבי ישראלי

**אברהם (אבי) ישראלי** (נולד ב-1953) הוא רופא פנימאי. היה מנכ"ל המרכז הרפואי הדסה, ומנכ"ל משרד הבריאות.

## ביוגרפיה
אבי ישראלי נולד ב-1953.

הוא סיים לימודי רפואה ב-1978 בבית ספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה ברפואה פנימית ובניהול רפואי. הוא מוסמך בבריאות הציבור מהאוניברסיטה העברית ומוסמך במנהל עסקים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

ישראלי היה מנהל המחלקה למינהל בריאות וכלכלת בריאות בבית-הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, תפקיד שלו מונה ב-1996. הוא כיהן בתפקיד מנכ"ל המרכז הרפואי הדסה מ-1998 ועד 2001. כמו כן כיהן כיו"ר הוועדה להרחבת סל הבריאות.

בשנת 2003 מונה לתפקיד מנכ"ל משרד הבריאות על ידי שר הבריאות, דני נוה. הוא פרש מתפקיד זה בשנת 2009.

בשנת 2010 מונה ליושב ראש חברת הביומד "בריינסטורם".

החל ממחצית 2011 הוא מכהן גם כמדען הראשי של משרד הבריאות.

נכון לדצמבר 2025 ישראלי גם יו"ר חבר הנאמנים של המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות.

ישראלי פעיל גם בתחום האקדמי. הוא מרצה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא התקדם לדרגת פרופסור. באוניברסיטה ובהדסה הוא עומד בראש הקתדרה על שם ד"ר ג'וליאן רוזן לרפואת משפחה וקידום בריאות.

הוא פרסם מעל 130 מחקרים. כמו כן הוא מייסד ועורך ראשי בכתב העת Israel Journal of Health Policy Research.

## חיים אישיים
אבי ישראלי נשוי לעו"ד נורית ישראלי, לשעבר היועצת המשפטית במשרד מבקר המדינה.

## קישורים חיצוניים
* פרופ' אברהם (אבי) ישראלי, באתר המכון הלאומי לחקר שירותי הבריאות ומדיניות הבריאות (ע”ר)
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד הבריאות
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
הסופר קלאסיקו

שמאל|ממוזער|300px|אוהדי ריבר פלייט
שמאל|ממוזער|300px|אוהדי בוקה ג'וניורס
**הסופר קלאסיקו של הכדורגל הארגנטינאי** (בספרדית: **Superclásico del fútbol argentino**), או בקיצור **הסופר קלאסיקו**, הוא משחק הדרבי של העיר בואנוס איירס, בירת ארגנטינה, בין בוקה ג'וניורס לבין ריבר פלייט. המשחקים בין שתי הקבוצות, שהן המצליחות ביותר ובין הפופולריות ביותר בכדורגל הארגנטינאי, מושכים קהל רב, וזוכים לאחוזי צפייה גבוהים בטלוויזיה.

הסופר קלאסיקו ידוע ברחבי העולם כאחד ממשחקי הדרבי החשובים והמרתקים ביותר. באפריל 2004 דירג העיתון האנגלי "האובזרבר" את המשחק בראש רשימת "50 דברי הספורט שתרצה לעשות לפני מותך", וטען כי "יום הדרבי בבואנוס איירס גורם לאולד פירם להיראות כמו משחק בין בתי ספר יסודיים".

היריבות בין שני המועדונים היא מהמפורסמות בעולם והמשחקים ביניהם רווי רגשות בשני הצדדים, על רקע חברתי ופוליטי: כאשר ריבר מזוהה עם העשירים ואילו בוקה מזוהה עם העניים.

משחק הסופר קלאסיקו הארגנטינאי הראשון נערך ב-24 באוגוסט 1913, ובו ניצחה ריבר 2–1 באצטדיונה של ראסינג קלוב. סופרקלאסיקו בולט נערך ב-9 בדצמבר 2018 במסגרת צמד משחקי גמר גביע ליברטדורס 2018, באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, זאת לאחר שמשחק הגומלין נדחה כבר פעמיים (בשל התפרעות אוהדים) והיה אמור להיערך במקור באצטדיון המונומנטל של ריבר פלייט. המשחק הסתיים בניצחון ריבר 1–3. השניים נפגשו שוב בשלב חצי גמר ליברטדורס באוקטובר 2019 בצמד משחקים שבהם ריבר גברה על בוקה.

## סטטיסטיקות
נכון ל-2 בספטמבר 2019:

:מקור:סטטיסטיקות באתר RSSSF
### הכי הרבה הופעות

### המבקיעים המצטיינים

ב-15 באפריל 2007 כבש פבלו לדסמה מול ריבר פלייט שער לאחר 50 שניות מהפתיחה, שער שנחשב למהיר בתולדות משחקי הדרבי בין שתי הקבוצות.

## משחקים בולטים
### הניצחונות בהפרש הגבוה ביותר
* 19 באוקטובר 1941: ריבר מנצחת את בוקה 5 - 1 בדרך לאליפות ארגנטינה.
* 19 ביולי 1942: ריבר מנצחת את בוקה בתוצאה 4 - 0.
* 17 באוגוסט 1955: בוקה מנצחת את ריבר בתוצאה 4 - 0.
* 19 במאי 1959: בוקה מנצחת את ריבר 5 - 1 עם שני שערים של חוסה יודיקה, וגומלת לה על ההפסד מ-1941.
* 7 במרץ 1982: בוקה מנצחת את ריבר 5 - 1 במונומנטל, וזוכה בניצחון החוץ הגדול ביותר עד כה.

### הכי הרבה שערים
* 15 באוקטובר 1972: ריבר חזרה מפיגור 2 - 4 לניצחון 5 - 4 בסיום. במשחק זה הובקעו הכי הרבה שערים בתולדות הסופר קלאסיקו.
* 24 בנובמבר 1957: ריבר מנצחת את בוקה בתוצאה 5 - 3.
* 27 ביוני 1973: בוקה מנצחת בתוצאה 5 - 2.
* 3 בפברואר 1974: ניצחון נוסף לבוקה בתוצאה 5 -2. קרלוס גרסיה קמבון מבקיע ארבעה שערים, וקובע שיא לשחקן בסופר קלאסיקו.
* 2 במרץ 1980: ריבר מנצחת בתוצאה 5 -2.
### גמר ליברטדורס
הקבוצות נפגשו ביניהן לראשונה במשחק גמר של מפעל יבשתי בעונת 2018 בגביע ליברטדורס. המשחק הראשון התקיים ב-10 בנובמבר 2018 והסתיים בשוויון. משחק הגומלין נערך ב-9 בדצמבר 2018 והסתיים בניצחון 1–3 של ריבר, שזכתה בתואר.

## שחקנים ששיחקו בשני המועדונים
על אף היריבות בין שני המועדונים, מספר שחקנים עברו בין שניהם או שיחקו בשניהם:

## תארים

## ראו גם
* הקלאסיקו הספרדי

## קישורים חיצוניים

* Crossing the Superclasico divide, באתר פיפ"א
* סטטיסטיקות באתר ESPNdeportes 
* 
* 

## הערות שוליים

סופר קלאסיקו, ארגנטינה
סופר קלאסיקו
סופר קלאסיקו
סופר קלאסיקו
יום שישי השחור (1978)

[ממוזער|הפגנה ב-8 בספטמבר 1978. הכיתוב על הכרזה: "אנחנו רוצים ממשלה איסלמית בראשות האימאם [רוחאללה ח'ומייני|ח'ומייני]]
**יום שישי השחור** הוא הכינוי שניתן לתאריך 8 בספטמבר 1978 (על פי לוח השנה הפרסי: 17 בחודש שהריוור, 1357), במהלכו נורו מפגינים על ידי כוחות ביטחון איראניים בכיכר ז'אלה שבטהראן, בירת איראן. יום זה הוגדר ברבות השנים כאירוע מכונן במהפכה האיראנית, והוריד לטמיון כל תקווה לפשרה בין תנועות המחאה לבין משטר השאה.

## מאורעות היום
עם החרפת ההתנגדות לשלטון השאה באיראן במהלך 1978, הכריזה ממשלת איראן על משטר צבאי בשטח המדינה. ב-8 בספטמבר באותה השנה נערכה הפגנת ענק בעיר הבירה טהראן. על פי עדויות של גורמים אנטי-ממשלתיים, צבא איראן עשה שימוש בכוח רב, שכלל טנקים ומסוקי קרב, על מנת לפזר את קהל המפגינים. גורמי אופוזיציה ועיתונאים מערביים דיווחו כי צבא איראן ביצע טבח במפגינים, והדיווחים אודות מניין ההרוגים נעו בין 95 ל-3,000 נפש. ההנהגה הדתית, מצדה, דיווחה בעקבות האירוע כי "אלפים נטבחו בידי כוחות ציוניים" (רמז להיותו של השאה נתון להשפעות חיצוניות).

## השלכות
התגובה האלימה של הממשל האיראני עוררה התנגדות רבה בקרב העם האיראני, כמו גם בקרב גורמים מחוץ לאיראן - בכללם גורמים שזוהו כתומכי השאה. למשל, הזמר מוחמד רזא שג'ריאן פרסם מכתב בכתב ידו שבו הודיע כי לא יופיע עוד ברדיו ובטלוויזיה הממלכתיים.

ההפגנות באיראן נמשכו כ-4 חודשים לאחר יום שישי השחור, במהלכן הוכרזה שביתה כללית בחודש אוקטובר. השביתה כללה בין היתר השבתה של תעשיית הנפט באיראן, שהייתה חשובה מאוד להישרדות מוסדות השלטון. הפגיעה במעמדו של השאה בעקבות הטבח, הן פנימית והן בינלאומית, הייתה בבחינת הכנת השטח לקראת המהפכה האיראנית, ואכן בתוך פחות משנה התרחשה המהפכה האיראנית והאייתוללה רוחאללה ח'ומייני תפס את השלטון.

## לאחר המהפכה
עם סיום המהפכה שונה שם הכיכר בה התרחש האירוע ל"כיכר השאהידים" (میدان شهداء). בדוחות רשמיים שפורסמו לאחר סיום המהפכה נכתב כי ביום שישי השחור נהרגו ונפצעו 15,000 איש. עם זאת, על פי מחקרים שנערכו על ידי מכוני מחקר, עולה כי בכיכר עצמה נהרגו 64 איש בלבד, וברחבי העיר נהרגו באותו היום 24 איש נוספים בהתנגשויות עם כוחות הביטחון.

## ראו גם
* המהפכה האיראנית

## קישורים חיצוניים

* כתבה אודות "יום שישי השחור" ב-BBC  (בפרסית) 

## הערות שוליים

קטגוריה:1978 באיראן
קטגוריה:איראן בימי שלטון שושלת פהלווי
קטגוריה:טהראן: היסטוריה
קטגוריה:מעשי טבח במפגינים
קטגוריה:הפגנות באסיה
קטגוריה:המהפכה האיראנית
אלמגסט

[שמאל|ממוזער|170px|עמוד מתוך התרגום ל[לטינית של האלמגסט.]]
**אַלְמַגֶסְט** הוא השם המקובל היום לספרו של האסטרונום היווני תלמי, שהתפרסם במהלך המאה ה-2 לספירה. הספר, בן 13 הכרכים, נחשב ליצירת הפאר של האסטרונומיה היוונית, והוא מציג גרסה משוכללת של המודל הגאוצנטרי לפיו כוכבי הלכת נעים סביב כדור-הארץ לפי אפיציקלים - מודל שהיה מקובל על הקהילה המדעית עד לעבודותיו של יוהאנס קפלר במאה ה-16. משום כך נחשב ספר זה לאחד הספרים החשובים והמשפיעים בתולדות המדע.

הספר נקרא בתחילה ביוונית Μαθηματικἠ Σύνταξις (*Mathematikē Sýntaxis*, "חיבור מתמטי"), ובמהדורות מאוחרות יותר כונה Ἡ Μεγάλη Σύνταξις  (*Hē Megálē Sýntaxis*, "החיבור הגדול") ואחר כך Ἡ μεγίστη (*Hē Megistē*, "הגדול ביותר"). הוא תורגם פעמיים לשפה הערבית במאה ה-9 (אחת מהן במימונו וחסותו של הח'ליף אל-מאמון). בגרסה הערבית הפך שם הספר ל- الكتاب المجسطي (אלכתאב אלמג'סטי, "הספר הגדול"), ומשם זה נגזר כינויו בלשונות אירופה, ה"אלמגסט". הספר תורגם לראשונה מן המקור היווני ללטינית בסביבתו של הנרי אריסטיפוס  (בשנת 1160 לערך), אך התרגום הלטיני (הפעם מן הערבית) המשפיע יותר נעשה מעט מאוחר יותר, בידי ג'רארדו דה קרמונה בשנת 1175. גם הערבים שבו ותרגמו את המקור היווני לערבית (הפעם היה זה נסיר א-דין א-טוסי בשנת 1273). הספר השתמר אצל הערבים ורק במהלך המאה ה-16 התגלה מחדש לאירופים. גילויו היה בין הגורמים שעכבו את קבלת המודל ההליוצנטרי.

ספרו שונה מזה של אריסטו בכך שהספר מתמקד בחישובים של מקומם של גרמי השמיים לצורך מסעות ימיים וגם מתאר את המכשירים הנדרשים לצורך חישובים אלו, בעוד אריסטו מתמקד בתיאור המכני של פעולות הגלגלים.

## ראו גם
* מ"ח צורות הגלגל

## קישורים חיצוניים

* מסמך המראה את ההנפשות שאפשר היה להפעיל בטרם הוסרה תוכנת האדובי פלאש. 
* המקור ביוונית בוויקיטקסט ההלני
* הדגם של תלמי (באנגלית)  סרטון באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: מדע ומתמטיקה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:ספרי המאה ה-1
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
המהפכה הקופרניקאית
אמנות הסלע באלטה

**אמנות הסלע באלטה** (בנורווגית **Helleristningene i Alta**) היא חלק מאתר ארכאולוגי הנמצא סמוך לעיירה אלטה אשר במחוז הצפוני ביותר בנורווגיה, פינמרק. גילופי אלטה הם האוסף הגדול ביותר של גילופי סלע עם מוטיבי ציד בצפון אירופה. ב-1972 נמצא הפטרוגליף הראשון באתר, ומאז נמצאו יותר מ-5000 תגליפים הנמצאים באזורים הסובבים את אלטה. באתר המרכזי, הממוקם כ-4 ק"מ דרומית לאלטה, מצויים כ-3000 תגליפים, והוא הפך למוזיאון בשנת 1991. החל מה-3 בספטמבר 1985 נכלל האתר כחלק מרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בנימוקי ההחלטה נכתב כי "אלפי הציורים והתגליפים מוסיפים להבנתנו על הפעילות האנושית בצפון הרחוק בתקופה הפרה-היסטורית".

התגליפים המוקדמים ביותר באזור מתוארכים לסביבות 4200 לפנה"ס; התגליפים המאוחרים יותר מתוארכים לסביבות 500 לפנה"ס. בציורים נראים חייהם של הציידים-לקטים באזור, תוך תיאור מעשי הצייד וכן פולחנים שמאניים. אולם, מלבד המתואר בציורים כמעט ואין יודעים דבר על התרבות שייצרה אותם, על אף כמה השערות בנושא.

גילופי אלטה מגולפים במשטחי של סלע המורכב מאבן חול אפורה ומוצקה. המוטיבים הנפוצים ביותר הם איילים ודובים, אך מתוארים גם ציפורים ודגים. המוטיבים משקפים את עולם החי באזור מהאביב לסתיו. דמויות בעלי החיים מצוירות באופן טבעי. הדמויות האנושיות, לעומת זאת, מופיעות באופן סכמטי.

## קישורים חיצוניים

* אתר מוזיאון אלטה

## הערות שוליים

קטגוריה:נורווגיה: גאוגרפיה
ציפורים מתות בסתר

**ציפורים מתות בסתר** ("The Thorn Birds") הוא רומן מאת הסופרת האוסטרלית קולין מקאלוג, שראה אור בשנת 1977. הספר הפך לרב-מכר עם מכירות של למעלה מ-10 מיליון עותקים. הספר עובד לתוכנית טלוויזיה בעלת אותו שם בכיכובו של ריצ'רד צ'מברלין בשנת 1983, שהפכה למיני סדרה השנייה הנצפית ביותר, לאחר "שורשים", וכן לסדרת המשך בשם "ציפורים מתות בסתר: השנים הנעלמות". שתי הסדרות הופקו על ידי דוד ל. וולפר. ב-2009 עובד גם למחזמר.

## עלילה
הרומן מתמקד במשפחת קלירי ובחייה באחוזת דרוגדה המבודדת, מקום דמיוני באוסטרליה ובו נחלה לעדרי כבשים. העלילה מתפרשת על פני יבשות ונמתחת על פני כ-60 שנים, החל משנת 1915 ועד 1969. הסאגה המשפחתית מחולקת לשבעה חלקים, כאשר כל חלק סובב סביב אחת הדמויות הראשיות בפרק זמן מסוים ומתואר מנקודות תצפית שונות.

## דמויות
* מגהן "מֶגִי" קְלִירִי - הדמות הראשית, הבת היחידה במשפחה גדולה של בנים. הרומן מלווה אותה החל מילדותה המוקדמת ועד לזיקנה.
* האב (בהמשך קרדינל) ראלף דה-בריקאסאר - כומר קתולי אירי נאה, אהובה של מגי. אבי דיין.
* פדריק "פאדי" קלירי - אביה של מגי, פועל פשוט מניו זילנד (אירי במקור), אחיה של מרי קארסון. נהרג בשריפת ענק.
* פיאונה "פי" ארמסטרונג קלירי - אשתו של פאדי ואמה של מגי, אישה ממשפחה אריסטוקרטית ניו זילנדית, שירדה אל מעמד הפועלים עם נישואיה לפאדי קלירי.
* פרנק ארמסטרונג קלירי - הבן הבכור במשפחה, הבן הראשון והלא-חוקי של פי.
* מֶרי קארסון - אחותו המבוגרת והעשירה של פאדי. בעלת דרוגדה. כוח מניע ומעצב של עלילת הספר. היא אשר משנה את גורל המשפחה בהביאה אותם מעוני בניו זילנד לחיות ולעבוד בדרוגדה מתוך כוונה שיירשו אותה. היא משנה את חיי ראלף בהורישה לו את הונה.
* בוב, ג'ק ויואי קלירי - אחיה הגדולים של מגי הדומים לפאדי. גרים כל חייהם בדרוגדה, לא נשואים.
* לוּק אוֹ'ניל - בעלה של מגי ואביה של ג'אסטין.
* דיין או'ניל - בנם (הסודי) של מגי וראלף, מקור השמחה והגאווה של אמו. גדל כבנו של לוק או'ניל. הופך לכומר, ומת מטביעה בים בגיל 26.
* ג'אסטין או'ניל - בתם העצמאית והאינטליגנטית של מגי ולוק. בסוף הספר היא הנכדה החיה היחידה של פאדי ופי קלירי.
* סטיוארט "סטיו" קלירי - אחיה הצעיר והשקט של מגי שדומה לאמם. נהרג בגיל צעיר על ידי חזיר בר, מיד לאחר מות אביו בשרפה.
* הארולד "האל" קלירי - אחיה הצעיר של מגי, ובן טיפוחיה. נפטר בגיל ארבע.
* ג'יימס ופאטריק "ג'יימס ופאטסי" קלירי - אחים תאומים, הבנים הצעירים לבית קלירי. שירתו כחיילים בכוח האוסטרלי במלחמת העולם השנייה.
* רַיינר "ריין" מרלינג הארטהיים - חבר של ראלף ודיין. חבר בפרלמנט של מערב-גרמניה. בתום הספר - בעלה של ג'אסטין.
* ארכיבישוף (בהמשך קרדינל) די קונטיני-וֶרקזה - מעסיקו של ראלף. חבר לראלף, לריינר ולדיין.

## קישורים חיצוניים
* 
* תמונות המהדורה הראשונה של "ציפורים מתות בסתר" באנגלית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרים אוסטרליים
קטגוריה:ספרות אנגלית
קטגוריה:ספרי 1977
סמנאן

**סמנאן** (בפרסית: **سمنان**) היא עיר באיראן, בירת הפרובינציה סמנאן, בצפון איראן. אומדן אוכלוסיית העיר הוא כ-119,778 תושבים (2005).

סמנאן נמצאת בגובה של 1,130 מטר מעל פני הים בחלק הדרומי של הר אלבורז.

העיר שימשה באופן מסורתי תחנה חשובה בנתיבי המסחר בין טהראן (220 ק"מ) ומשהד (685 ק"מ), והיא מקושרת היום עם שתי הערים על ידי רכבת וכביש.

## השכלה גבוהה
* אוניברסיטת טהראן סמנאן
* סמנאן אוניברסיטה למדעי הרפואה

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
קטגוריה:אלבורז
קטגוריה:פרובינציית סמנאן
גלריה דביר

**גלריה דביר** היא גלריה לאמנות שהוקמה בשנת 1982 במבנה "מעונות עובדים" ח' בתל אביב-יפו. בשנות ה-2000 פתחה הגלריה חללים נוספים ביפו ובנמל יפו. החל משנת בשנת 2013 עברה הגלריה למבנה אחד בדרום תל אביב.
## פעילות
הגלריה מתאפיינת בהצגת אמנים ישראלים ובינלאומיים, כגון אלי פטל, נלי אגסי, מירי סגל ואורנה ברומברג, אשר לעיתים קרובות מוזמנים ליצור עבודות ופרויקטים ייחודיים לשטח הגלריה. עבודות של רבים מאמנים אלו מאופיינות בגישה וברוח מינימליסטית ומושגית.
 
הזמנת האמנים הזרים לשהות בארץ בזמן העבודה על תערוכותיהם מאפשרת היכרות בלתי אמצעית ודיאלוג בין עולם האמנות המקומי לבינלאומי.

הגלריה הוציאה לאור, בין השנים 1997 ועד 2004 את כתב העת "המעורר", בעריכת דביר אינטרטור וארז שוייצר וקיימה, בין השנים 2004-2002, מכירות פומביות לאמנות ישראלית.

ב-2016, הרחיבה גלריה דביר את פעילותה ופתחה סניף בבריסל, בלגיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

דביר
קטגוריה:הצפון הישן
קוהורטה

**קוֹהוֹרְטָה** (מלטינית: cohors, ברבים: cohortes) הייתה יחידה צבאית בצבא הרומאי.

הקוהורטה הופיעה לראשונה בזמן המלחמה הפונית השנייה כצירוף של שלושה מניפולים, אחד מכל סוג. לאחר מכן, התקיימה הקוהורטה כיחידת משנה נפרדת בת 480 חיילים, עם שש קנטוריות, בנות שמונים חיילים כל אחת. לאור השינוי שעבר על הצבא בעקבות התבוסות במלחמה הפונית השנייה, החלה הטקטיקה של הלגיון להתבסס על הקוהורטה, כתחליף למניפול.

הקוהורטה נערכה לקרב עם שלוש קנטוריות מלפנים ושלוש מאחור. היא הייתה יכולה לבצע תפניות בקלות, ולהתגונן מפני התקפות מאחור ומהאגף. הלגיון כולו כבר לא היה כבול לתוכנית הקרב המוכתבת ממערך בן שלושה קווים, עם סוג חיילים שונה בכל קו. בזכות היחידה ההומוגנית החדשה, יכול היה הלגיון להיערך במספר קווים משתנה (לרוב בין אחד לשלושה), בהתאם לתנאי הקרקע ותוכנית הקרב. הלגיון כולו היה מורכב מ-10 קוהורטות ובסך הכל מנה כ-5,000 חיילים. טריבון צבאי פקד על כל קוהורטה.

חילות העזר היו מאורגנים במבנה של קוהורטה, כאשר היו שלושה סוגים של חילות עזר: חיל רגלים, חיל פרשים ויחידות מעורבות שכללו גם חיל רגלים וגם פרשים, השירות כפרש נחשב ליוקרתי ביותר. הקוהורטה הייתה בגודל של קוויגנרי (כ-480 חיילים) שחולק לשש קנטוריות או בגודל מיליארי (כ-800 חיילים) שחולקו לשמונה קנטוריות. קוהורטת פרשים קוויגנרי מנתה 512 חיילים שחולקו ל-16 תת-יחידות, ומיליארי מנתה 768 חיילים שחולקו ל-32 תת-יחידות. הקוהורטה המעורבת כללה מספר חיילים כמו קוהורטת חיל הרגלים בתוספת 120 או 240 פרשים בהתאם לגודלה. מפקד הקוהורטה היה בן למעמד הפרשים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות בצבא הרומי
סונצ'ינו

**סונצ'ינו** (באיטלקית: **Soncino**) היא עיר קטנה במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, בעלת מספר מרשים של אתרים עתיקים.

אוכלוסיית העיר היא כ-8,000 נפש.

בעיר זו הודפס בשנת 1488 התנ"ך (היהודי) הראשון בעולם, על ידי גרשון נתן שונצינו.
בית משפחת שונצינו, מראשוני המדפיסים בעברית במאות ה-15 וה-16, הוא אתר תיירותי בעיר, נקרא "בית המדפיס", ובו מוזיאון לנושא הדפוס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לומברדיה: ערים
נחל פצאל

שמאל|ממוזער|250px|אחד המעיינות, נקודת נביעה ותחילת הזרימה בנחל
**[[נחל]] פצאל** זורם בבקעת הירדן ואורכו 11 ק"מ. במוצאו אל מישור הבקעה מתחבר אליו ואדי רשאש, בסמוך לעינות פצאל. אגן הניקוז של שני הוואדיות הוא כ-32 קמ"ר. בוואדי רשאש נובע עין רשאש.

## תיאור הנחל

בתוך הנחל נובעים שני מעיינות הנקראים **עינות פצאל** הנובעים בתחילת אפיק הנחל. שפיעת המעיינות משתנה בין עונות השנה ונעה בין 30 מ"ק ל-150 מ"ק בשעה. ליד המעיינות יש חורשת עצי שיזף מצוי, וסביבם צמחייה אופיינית לבתי גידול לחים, כגון שנית גדולה, פלגית שיחנית, טיון דביק, שיח-אברהם מצוי ונענה משובלת. אזור הנחל מהווה גם בית גידול לחוגלת סלעים.

## מערכת המים

מאזור הנביעה יוצאת אמת מים מתקופת הורדוס שהובילה את המים לבריכת אגירה ליד תל שייח ד'יאב. בריכת האגירה מתוארכת לפחות לתקופת בית אומיה ויש השערות שנבנתה כבר בתקופת הורדוס. בתחתית בריכת האגירה נמצאו אבנים הרודייניות התומכות בהשערה זו. בנחל פצאל, באמצע הדרך בין המעיינות לבריכת האגירה, ליד האמה עומדת טחנת קמח עתיקה בשם טאחונת אלפצאל, שפעלה באמצעות מי האמה. כיום, צינור מתכת מוביל את המים אל בריכה, המשמשת את תושבי הכפר אלפצאל הסמוך.

## שרידים ארכאולוגיים
כבר בתקופה הכלקוליתית הייתה התיישבות באזור בקעת פצאל. המעיינות והאדמה הפורייה באזור אפשרו התיישבות וחקלאות. בסקר ארכאולוגי נמצאו באזור שבין פצאל של היום לכניסה לנחל כ-8 אתרים של התיישבות מהתקופה הכלקוליתית, בהם האתרים פצאל 2, שייח' דיאב 2, פצאל 7 ועוד. באתרים אלה נמצאו שרידי מבנה עם חצר גדולה מאוד. בפצאל 7 נמצא מבנה עם חצר בגודל של כ-570 מ"ר, ולידו חצר גדולה נוספת וביחד גודל שטח המתחם מגיע לדונם לערך. באזור היציאה מהנחל לבקעה נמצא תל שייח' דיאב המתוארך לתקופת הברזל. התיישבות נוספת הייתה בתקופת הורדוס, אז הוקם היישוב פצאליס על שם פצאל, אחיו של הורדוס. שרידי פצאליס נמצאים מתחת לכפר אלפצאל.

## שמורת פצאל
בנחל פצאל ויובליו הוכרזה בשנת 1993 שמורת טבע בשטח 8,000 דונם, המאופיינת בנוף צומח ערבתי במדרונות.

## גלריית תמונות

קובץ:Fatzael Springs and water system 025.JPG|מראה כללי של הנחל, משמאל מתקן שאיבת מים מודרני בנחל
קובץ:Fatzael Springs and water system 030.JPG|בריכת אגירת המים ליד תל שייח' דיאב
קובץ:Fatzael Springs and water system 038.JPG|טחנת הקמח מהתקופה העות'מאנית
קובץ:Fatzael Springs and water system 033.JPG|אמת המים על צלע ההר אשר הובילה את המים בתקופה העתיקה מהמעיינות ליישובים מחוץ לוואדי


## ראו גם
שמאל|ממוזער|250px|אזור נחל פצאל באביב
* פצאל
* פצאל 2
* שייח' דיאב 2

## לקריאה נוספת
*דניאל אלדד ויוסף ירושלמי, **ההר הטוב הזה - מסלולים ואתרים בדרום השומרון** הוצאת בית אל ירושלים תשס"ט 2009 עמודים 61,95
***מפת טיולים וסימון שבילים 5–6: בקעת הירדן ומזרח השומרון.** בהוצאת "הוועדה לשבילי ישראל".
* שמורת פצאל - באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".

## קישורים חיצוניים

* "עינות פצאל", באתר "מסלולים"

קטגוריה:השומרון: שמורות טבע
קטגוריה:השומרון: מעיינות
קטגוריה:בקעת הירדן: נחלים
קטגוריה:פצאל
מוזיאון ברברה הפוורת'

**מוזיאון ברברה הפוורת**' וגן הפסלים הסמוך (באנגלית: **The Barbara Hepworth Museum and Sculpture Garden**) הם מוזיאון הממוקם בסנט אייווס, בקורנוול שבאנגליה. המוזיאון ממוקם בחדר העבודה של הפסלת ברברה הפוורת'. המבנה נרכש על ידה בשנת 1949 והוא בנוי בסגנון הטיפוסי לאזור. במוזיאון מוצג חדר המגורים של האמנית וחדר העבודה שלה, ובגן המבנה מוצגים פסליה. הפוורת' עבדה במבנה עד מותה בשריפה בשנת 1975 בהיותה בת 72. חדר העבודה נותר כפי שהיה ביום מותה, ומוצגות בו עבודות בלתי גמורות וכן חומרי גלם לעבודות עתידיות. המוזיאון מנוהל על ידי גלריית טייט.

## גלריה

Hepworth tools.jpg|כלי העבודה של האמנית
Hepworth workshop.jpg|חדר העבודה של האמנית


## ראו גם
* הפוורת' וייקפילד

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:קורנוול
ברברה
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
הפוורת'
קטגוריה:מקומות ואתרים בבריטניה: נשים
פארק העמקים

שמאל|ממוזער|200px|נחל קישון בפארק
**פארק העמקים** הוא פארק הסמוך לנחל קישון ליד צומת העמקים וקיבוץ שער העמקים.  נחנך ב-16 בפברואר 2004.
## היסטוריה
הפארק הוקם על האדמות שנרכשו על ידי קרן קיימת לישראל בשנת 1935 עליהן הוקם גם קיבוץ שער העמקים. אדמות אלה היו בעבר ביצתיות ולא ראויות לעיבוד. הם נקראו בפי הערבים "חרתיה" (ח'יראת-חורש). ליד הפארק תל מְעַמֵר - תל ארכאולוגי.

הפארק נמצא  על גדות נחל קישון, משני צידי כביש 75. בפארק גשר הרכבת הטורקי בנוי אבן בעל שש קשתות שתוכנן על ידי מהנדס הרכבות הגרמני היינריך אוגוסט מייסנר. הגשר נבנה ב-1905 והעביר את רכבת העמק מעל נחל הקישון. גשר מקביל אליו הוא גשר הכביש הבריטי. לאורך הנחל מסלול אורכי של כשני ק"מ המקביל לכביש 70 ועובר בין גבעות האלונים של קריית טבעון מצד אחד ורכס הכרמל מצידו השני. לאורך הגדה צמחייה מקומית הכוללת פטל, חנק מחודד, הרדוף הנחלים ועצים כגון זית ואקליפטוס. מי הקישון לרוב אינם מזוהמים בקטע זה מאחר שהמפעלים המזהמים נמצאים במורד הנחל אך לעיתים תקלות נקודתיות של היישובים בסביבה גורמות לגלישת הביוב לתוכו.

בשטח הפארק נסללה דרך עפר לכיוון צפון מערב, העוברת לאורך גדות הנחל ומשמשת להליכה ורכיבה על אופניים. אורך המסלול כ-3-4 ק"מ ומגיע עד ל"אי האקליפטוס", אי קטן באמצע הנחל. באזור שבקרבת הגשר יש גישה נוחה לנחל המאפשר גם דיג בנחל.

לפארק יש גישה משני מקומות. הגישה המערבית מכביש 7213 המוביל לשכונת אלרואי שבקריית טבעון, מסעף לדרך עפר ימינה מוביל למגרש חניה ולגשר הטורקי. הגישה המזרחית היא מכביש 75 בסמוך לצומת.

## ראו גם
*מעיין אלרואי
*נחל קישון

## קישורים חיצוניים

* מעיין אלרואי ופארק העמקים באתר טבע ונופים בישראל.
* 
עמקים, פארק ה-
קטגוריה:מחוז חיפה
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:נחל קישון
קטגוריה:שער העמקים
שיבולת (פסל)

[ממוזער|שמאל|250px|היצירה "שיבולת" מוצגת באולם הטורבינה ב[מוזיאון טייט מודרן שבלונדון.]]
**שיבולת** (באנגלית: **Shibboleth**) היא שמה של יצירה פיסולית מעשה ידי הפסלת הקולומביאנית דוריס סלסדו שהוצגה באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור.

## תיאור היצירה
היצירה הוקמה בעלות של 300,000 ליש"ט באולם הטורבינה של המוזיאון, והייתה השמינית מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת "סדרת יוניליבר".
היצירה היא סדק שאורכו 167 מטרים ברצפת האולם. בראשיתו הסדק דק כשערה, אולם בהמשך הוא מתרחב ומגיע לעומק של כ-60 ס"מ.

לדברי האמנית:

כמו כן היצירה מייצגת שבר - בחברה, בתרבות או במשפחה. 

אוצר המוזיאון, סר ניקולס סרוטה מציין כי לאחר שהיצירה תוסר תישאר צלקת ברצפת המבנה אשר תזכיר את היצירה. 

היצירה הוצגה בין ה-9 באוקטובר 2007 ל-6 באפריל 2008.

צוות המוזיאון חשש לשלום המבקרים במוזיאון העלולים למעוד על היצירה. לאור כוונת האמנית שהמבקרים יתקרבו אל היצירה, לא ניתן היה לגדור אותה, ועל אף אזהרות שחולקו למבקרים, מספר מבקרים מעדו ונפלו בשל היצירה.

## ראו גם
*שיבולת (אמצעי זיהוי)

## קישורים חיצוניים

* 
* חגית פלג רותם, '''שיבולת בשדה הטייט מודרן''', גלובס, 4 בדצמבר 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:סדרת יוניליבר
אקסל הארוול

**אקסל הארוול** (בצרפתית: **Axel Hervelle**; נולד ב-12 במאי 1983 בלייז' שבבלגיה) הוא כדורסלן בלגי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בספירו שרלרואה ובנבחרת בלגיה.

הארוול החל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 17 במועדון ורווייה-פפינסטר בו שיחק במשך ארבע עונות, בעונתו האחרונה התמנה לקפטן הקבוצה וסייע לקבוצה להגיע עד לגמר אליפות הליגה הבלגית. 

בקיץ 2005 נבחר בדראפט ה-NBA על ידי הדנוור נאגטס בסיבוב השני, והפך לשחקן הבלגי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA. הארוול לא הוחתם על חוזה על ידי הנאגטס, והצטרף למועדון הכדורסל הספרדי ריאל מדריד. יחד עם מדריד זכה בגביע יול"ב ב-2007.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל בדראפט ה-NBA

קטגוריה:כדורסלנים בלגים
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:בחירות דראפט של דנוור נאגטס
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1983
דוריס סלסדו

[ממוזער|250px|שמאל|"[שיבולת (פסל)|שיבולת" במוזיאון טייט מודרן.]]
**דוריס סלסדו** (בספרדית: **Doris Salcedo**; נולדה ב-1958) היא פסלת קולומביאנית המפסלת בסגנון מודרני. זוכת פרס רולף שוק לשנת 2017, וזוכת פרס פרמיום אימפריאלה לשנת 2024.

## ביוגרפיה
סלסדו סיימה לימודי תואר באמנות באוניברסיטת חורחה טאדאו לוסאנו בשנת 1980. לאחר סיום לימודיה עברה לעיר ניו יורק שבארצות הברית וקיבלה תואר מוסמך באמנות מאוניברסיטת ניו יורק.

עם סיום לימודי בניו יורק שבה לבוגוטה והחלה ללמד באוניברסיטה הלאומית של קולומביה.

בשנת 2007 הוזמנה להציג את היצירה השמינית ב"סדרת יוניליוור" עבור אולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון. היצירה שהוצגה הייתה היצירה "שיבולת" - סדק שאורכו 167 מטרים על רצפת האולם.

בשנת 2017 זכתה בפרס רולף שוק לאומנות חזותית.

## קישורים חיצוניים

* תיאור יצירות האמנית באתר White Cube
* ביוגרפיה של האמנית
* "שיבולת" באתר מוזיאון טייט
* https://web.archive.org/web/20080509045349/http://www.tate.org.uk/tateetc/issue11/invisible.htm מידע על האמנית]

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנות חזותית
קטגוריה:פסלים קולומביאנים
קטגוריה:פסלות
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה לפיסול
קטגוריה:ילידות 1958
פינגווין שחור-רגל

**פינגווין שחור־רגל** (שם מדעי: *Spheniscus demersus*) הידוע גם כ**פינגווין אפריקני** (ובעבר כ**פינגווין חמורי**, על שם קריאותיהם, המזכירות במידה רבה נעירות חמור) הוא מין פינגווין הנמצא בחופי דרום־מערב אפריקה וחי במושבות ב־24 איים בין נמיביה לבין מפרץ אלגואה, סמוך לפורט אליזבת, דרום אפריקה.

## תיאור
אורכו של הפינגווין כ־68–70 ס"מ, ומשקלו בין 2 ל־5 ק"ג. גופו של הפינגווין צבוע בשחור ולבן, ויש לו עור חשוף בצבע ורוד מסביב לעין. כאשר הפינגווין מתחמם, מגיע יותר דם לבלוטות אלו, כך שיתקרר באוויר הסובב את הבלוטות, ובמצב זה הבלוטות מקבלות צבע ורוד יותר. הזכרים גדולים יותר מהנקבות ובעלי חוטם גדול יותר. צבעיהם של הפינגווינים שחורי הרגל משמשים להסוואה – צבע לבן, שמסווה את הפינגווינים מעיני טורפים תת־מימיים, ושחור, עבור טורפים שמסתכלים על הפינגווינים כשהם שוחים מלמעלה.

במהלך שנות ה־80 של המאה ה־20 החלו הפינגווינים להתיישב בחוף בולדרס שבדרום אפריקה. החוף מהווה אתר משיכה לתיירים, והפינגווינים נותנים לבני אדם להתקרב אליהם עד למרחק של מטר.

בשנת 1994 פינגווינים רבים מתו כתוצאה מזיהום ים אחרי טביעת אוניית "ים אפולו".

בשנת 2000 התבקעה מול חופי קייפטאון מכלית נפט שגרמה לפגיעה קשה באוכלוסיית הפינגווינים שחורי הרגל באזור. 35 אלף פינגווינים חולצו מהאזור המזוהם.

נכון ל־2022 מצב השימור של מין זה הוא בסכנת הכחדה.

## התנהגות
אין לפינגווינים עונת רבייה מוגדרת, אך עונת הרבייה העיקרית מתחילה בפברואר. הנקבה מטילה שתי ביצים, ודוגרת עליהן במשך כ־38–42 ימים. הגוזלים בוקעים כשהם מכוסים פלומה, וההורים מתחלקים בטיפול באפרוחים שנמשך כשמונה שבועות.

## תזונה
הפינגווינים ניזונים מדגים, דיונונים וסרטנים. בחיפושיהם אחר מזון הם עשויים להרחיק למרחק של כ־50 קילומטרים מהחוף.

## גלריה

תמונה:African.penguin.bristol.750pix (Pingstone).jpg
תמונה:African Penguin Spheniscus Demersus.jpg
תמונה:Pingvin3.png
תמונה:A pair of African penguins, Boulders Beach, South Africa.jpg
תמונה:Black-footed Penguins.jpg|פינגווינים בגן החיות התנ"כי
תמונה:Manchot 2.jpg
תמונה:Cape Town 2012 05 16 0068 (7179925949).jpg
תמונה:Spheniscus demersus Smit.jpg|איור של פינגווין אפריקאי
Spheniscus demersus MHNT.ZOO.2010.11.43.13.jpg |Museum specimen


## קישורים חיצוניים

* 

* פינגווין שחור-רגל, באתר גן החיות התנ"כי

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים ימיים באפריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
פליפה רייס

**פליפה רייס קבאנאס** (ספרדית: ** Felipe Reyes Cabanas**; נולד ב-16 במרץ 1980 בקורדובה באנדלוסיה שבספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בריאל מדריד ובנבחרת ספרד. אחיו, אלפונסו, כדורסלן עבר גם הוא.

## קריירה
רייס החל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל אסטודיאנטס בו שיחק בכל מסגרות הגילאים. בהגיעו לגיל 18 רייס הוקפץ לקבוצת הבוגרים. רייס כבר בגילו הצעיר נחשב לכדורסלן המבטיח הבא כשהרשים בכל נבחרות העתודה והקדטים של ספרד וכן בעתיד בנבחרת ספרד הבוגרת.

לאחר 6 עונות באסטודיאנטס עבר למועדון הפאר ריאל מדריד בו הוא שיחק עד לפרישה. פליפה נחשב לאחד השחקנים היציבים והטובים של המועדון. בשנת 2001 זומן לראשונה לנבחרת ספרד הבוגרת שנטלה חלק באליפות אירופה בטורקיה. מאז רייס הופיע עם נבחרתו בכל קמפייני אליפויות אירופה, אליפויות העולם והאולימפיאדות.

ביוני 2021 הודיע רייס על פרישה ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
פרויקט מזג האוויר

**פרויקט מזג האוויר** (באנגלית: **The Weather Project**) הוא פסל מעשה ידי הפסל דני-איסלנדי אולאפור אליאסון. היצירה הוצגה בשנת 2003 באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון והייתה היצירה הרביעית שהוצגה במסגרת "סדרת יוניליוור" במימון חברת יוניליוור.

היצירה נתלתה על תקרת אולם הטורבינה וכללה אלמנטים המייצגים את השמש ואת השמים. כשני מיליון מבקרים צפו ביצירה.

## תיאור היצירה
היצירה כללה מאיידים אשר פיזרו ערפל בחלל אולם הטורבינה. במרכז אולם הטורבינה נתלתה דיסקית חצי מעגלית העשויה מנורות צהובות. תקרת האולם כוסתה במראה רחבת ידיים, בה יכלו המבקרים לצפות בעצמם ובחלקה העליון של ה"שמש" מבעד לערפל. 

מבקרים רבים העדיפו לצפות ביצירה בשכיבה על הגב על רצפת אולם הטורבינה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור היצירה באתר מוזיאון טייט

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:סדרת יוניליבר
אתר ניסוי (פסל)

**אתר ניסוי** (באנגלית: **Test Site**) הוא פסל מעשה ידי הפסל קרסטן הלר, אשר הוצג באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון שבממלכת המאוחדת בין אוקטובר 2006 וה-9 באפריל 2007. פסל זה היה השביעי מבין הפסלים של "סדרת יוניליוור" שהוכנו עבור אולם זה במימון חברת יוניליוור.

## תיאור היצירה
היצירה כללה חמש מגלשות מתכת ופיברגלס שקוף – שתי מגלשות מהקומה השנייה של המוזיאון, אחת מהקומה השלישית, אחת מהרביעית ואחת מהחמישית. המגלשות המתפתלות אפשרו למבקרים לגלוש במורדן עד לאולם הטורבינה הנמצא בקומת הקרקע של המוזיאון.

היצירה היוותה למעשה יצירה המשלבת את הצופה עם המתקן – הצופה המביט ביצירה חווה למעשה את היצירה כיצירה דינמית – הכוללת כאחד המרכיבים בה את הגולשים מחד, או כיצירה רגשית – ההנאה של הגלישה ביצירה (תוך שהצופה מהווה אחד ממרכיבי היצירה).

## קישורים חיצוניים
*תיאור היצירה באתר מוזיאון טייט

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרת יוניליבר
קטגוריה:פסלים (יצירות)
רציף (פסל)

**רציף** (באנגלית: **Embankment**) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסלת רייצ'ל וייטריד אשר הוצגה בשנת 2004 באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון שבממלכה המאוחדת. היצירה הוצגה כחלק מ"סדרת יוניליוור" במימון חברת יוניליוור. 

היצירה הוצגה מה-10 באוקטובר 2004 ועד ה-1 במאי 2005.

## תיאור היצירה
היצירה כללה כ-14,000 קופסאות פוליאתילן לבן (שנוצרו על ידי יציקת פוליאתילן לתוך ארגזי קרטון). הארגזים נערמו לגובה האולם על מנת ליצור מעין הרים וגבעות אשר המבקרים עברו ביניהן. 

היצירה נועדה להזכיר את סצנת הסיום של הסרט "שודדי התיבה האבודה" וכן סצנה מהסרט "האזרח קיין". היצירה נוצרה זמן מה לאחר מות אמהּ של הפסלת, ובעקבות העובדה שהפסלת נאלצה לארוז את חפציה של אמהּ בקופסאות קרטון, והסערה הנפשית שקופסאות אלה גרמו לה. מרכיב נוסף שהיווה השראה לפסלת היה מסעה לאזור ארקטיקה. 

צורת הקופסה נועדה לעורר תחושה של מסתורין - הן בקרב הצופה ההולך במבוך הקופסאות והן בשל הסקרנות בדבר תוכן הקופסאות.

## קישורים חיצוניים
* אתר רשמי - תיאור היצירה באתר מוזיאון טייט מודרן
* אדריאן סירל, תיאור היצירה, הגארדיאן, אוקטובר 2005

קטגוריה:סדרת יוניליבר
קטגוריה:פסלים (יצירות)
מירקו ג'נארי

**מירקו ג'נארי** (באיטלקית: **Mirco Gennari**; נולד ב-29 במרץ 1966 בסן מרינו) הוא כדורגלן עבר סן מרינזי ששיחק בעמדת המגן.

## קריירה
ג'נארי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סן מרינו ב-19 בפברואר 1992, במשחק ידידות שבו הפסידה סן מרינו לנבחרת איטליה בתוצאה 0 - 4. את הופעתו האחרונה הוא ערך ב-6 בספטמבר 2003, במשחק שבו סן מרינו הפסידה לנבחרת שוודיה בתוצאה 0 - 5. ג'נארי הופיע בסך הכל ב-48 משחקים במדי נבחרות (שיא ההופעות לשחקן), שבהם הנבחרת הפסידה ב-47 משחקים וסיימה בתיקו באחד, במשחק נגד נבחרת טורקיה ב-10 במרץ 1993. 3 מהמשחקים היו משחקי ידידות, 20 במוקדמות המונדיאל ו-25 במוקדמות אליפות אירופה. ג'נארי לא הצליח להבקיע במשחקים הללו.

המועדון האחרון בו שיחק ג'נארי הוא פיטאנו (Faetano), ובעבר הוא שיחק עבור ג.ס. דוגאנה, דומאגנאנו, ס.ס. קוסמוס, וא.ס חובנס/דוגאנה.

## קישורים חיצוניים

* מידע על ג'נארי באתר RSSSF.

קטגוריה:כדורגלנים סן מרינזים
קטגוריה:מגני כדורגל
קטגוריה:ילידי 1966
MP-448

**האקדח MP-448** הוא אקדח חצי אוטומטי תוצרת רוסיה, שפותח על ידי דימיטרי בוגדנוב במפעל הנשקים בעיר איז'בסק בשנת 1990. הוא יוצר כגרסה משופרת של האקדח מקארוב PM משנות החמישים. 

## מאפיינים
משקל-650 גרם

אורך- 162 מ"מ

אורך קנה- 94 מ"מ

רוחב- 32 מ"מ

גובה-132 מ"מ 

קליבר-9x18 מילימטר מקארוב

קיבולת מחסנית- 12 כדורים 

## גרסאות
**MP-448 סקייף-** האקדח הרגיל

**MP-448S-**   גרסה מיוחדת של האקדח, נועדה לחברות הגנה ואבטחה

**MP448-MINI** גרסה קומפקטית וקטנה של האקדח, עם קליבר 9x17

## שימוש
 בלארוס- בשימוש באימונים
 
 קזחסטן- בשימוש בחברות פרטיות, מאז 2003. 

## קישורים חיצוניים

* קישור לנושא על ה-Skyph באתר World.guns.ru כולל תמונות

קטגוריה:אקדחים רוסיים וסובייטיים
כוחלה (כפר)

**כוחלה** (בערבית: **كحله**) הוא יישוב בדואי, הנמצא בבקעת ערד בשטחה של המועצה אזורית אל קסום במחוז הדרום. עד נובמבר 2012 נכלל היישוב בתחומי המועצה האזורית אבו בסמה שפורקה לשתי מועצות אזוריות.

## גאוגרפיה
הכפר כוחלה נמצא מדרום להר עמשא שבדרום הר חברון, בין חורה לכסייפה, מערבית לכפר דריג'את, 25 ק"מ מזרחית לבאר שבע. 

כל תושבי הכפר הם מוסלמים ושייכים לשתי משפחות: אבו רביעה (أبو ربيعة) ואבו עיאדה. בתוך הכפר נמצא מסגד, ובית ספר יסודי הקרוי "כוחלה אבו רביעה" (בערבית: مدرسة كحلة الابتدائية). בקרבת הכפר קיימת מחצבה. בכפר אין כבישים סלולים, אין בו מרפאה ותשתיות.

תושבי הכפר מתפרנסים מרעיית צאן ומגידול בעלי חיים אחרים, מהמחצבה בכפר, ומבתי ספר בסביבה, שבהם עובדים משכילי הכפר. בתוך כוחלה שוכן "מרכז אבו רביעה". כיום נעשים מגעים בין תושבי הכפר לבין הרשויות להסדירו תכנונית. אין בשכונה תשתיות כלשהן. תושביו כולם משבט אבו רביעה, אשר חיו והתפרנסו לדורותיהם מחקלאות.

בבוקר טבח שבעה באוקטובר נהרגו 6 מתושבי בכפר מפגיעות ישירות של רקטות, בהם 5 ילדים, 2 מתוכם אחים.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:בקעת ערד