האסלאם הוא הפתרון

שמאל|ממוזער|סיסמת האחים המוסלמים – "האסלאם הוא הפתרון"
"**האסלאם הוא הפתרון**" (בערבית: **الإسلام هو الحل**; תעתיק: **אַל-אִסְלָאם הוּאַ אל-חַל**) היא סיסמה פוליטית אסלאמיסטית. היא מזוהה עם תנועת האחים המוסלמים במצרים, והחל משנות ה-80 של המאה ה-20 אומצה על ידי תנועות ומפלגות אסלאמיות נוספות ברחבי העולם הערבי. הצהרה זו מבטאת תפיסת עולם כוללנית, שלפיה יישום מקיף של השריעה והמוסר האסלאמי בכל רובדי החיים, במדינה, בחברה ובכלכלה, ומהווה את המענה הבלעדי והאולטימטיבי למשברים הפוליטיים, החברתיים והזהותיים הפוקדים את החברות המוסלמיות המודרניות.

## רקע רעיוני ואידאולוגי
[ממוזער|326x326 פיקסלים|[חסן אל-בנא, מייסד "האחים המוסלמים"]]שורשיה הרעיוניים של הסיסמה נטועים במשנתו של חסן אל-בנא, מייסד "האחים המוסלמים" (1928), שהטיף להפיכת האסלאם ממסגרת של פולחן דתי פרטי, למערכת חיים טוטאלית הכוללת חקיקה, מוסר וסדר ציבורי. על פי גישה זו, המודלים המערביים של מדינה, לאומיות וכלכלה נתפסים כזרים וכושלים לזהות המוסלמית. ההתפוררות הפוליטית והחברתית בעולם הערבי מוסברת כתוצאה ישירה של נטישת עקרונות האסלאם לטובת חילון והשפעות קולוניאליסטיות-מערביות אחרות. באופן זה, היא מציעה מסגרת זהותית ואידאולוגית המאחדת בין דת, לאום ופוליטיקה תחת קריאה לחזרה לערכי המקור של האסלאם, וליישום השריעה בחקיקה ובמדיניות הציבורית.

## מקור ותפוצה
במחקר ובספרות הפוליטית מתוארת הסיסמה כ"סיסמת הדגל" המוכרת ביותר של האחים המוסלמים וכסיסמה סטנדרטית של התנועה. מקורות שונים מציינים כי הסיסמה עוצבה והופצה במסגרת התחדשות הפעילות הפוליטית של האחים המוסלמים במצרים בשנות ה־70 וה־80, וכי היא שימשה רכיב מרכזי בקמפיינים של התנועה ובמסרים הפנימיים שלה. על פי ניתוחים היסטוריים, הביטוי הערבי "אל־אסלאם הוא אל־חל" צבר אמינות וצידוק ציבורי ככל שהתחזקה התחושה כי פרויקטים לאומיים וחילוניים – סוציאליסטיים, לאומיים או ליברליים – לא הצליחו לפתור בעיות עומק של שחיתות, אי־שוויון ודיכוי פוליטי. מן הזירה המצרית התפשט השימוש בסיסמה לתנועות וארגונים אסלאמיים במדינות ערב נוספות, בהן גופים שהושפעו רעיונית מתנועת האחים המוסלמים וראו בה מודל למדינה ולחברה אסלאמית מודרנית.

### שימוש במצרים
במצרים נקטו האחים המוסלמים והמסגרות הפוליטיות המקורבות אליהם בסיסמה "האסלאם הוא הפתרון", כסיסמת בחירות רשמית החל משנות ה־80 של המאה ה־20. במסגרת הבחירות בשנת 2005, למשל, עשו מועמדים המזוהים עם האחים שימוש נרחב בסיסמה על כרזות ובתעמולה, אף שהוצגו רשמית כמועמדים עצמאיים, נוכח הוצאת התנועה אל מחוץ לחוק. השימוש בה עמד במוקד מחלוקת משפטית וציבורית סביב השאלה האם מדובר בסיסמה דתית האסורה בחוקי הבחירות המצריים. בשנת 2005 קבע בית הדין לעניינים מנהליים במצרים כי השימוש בסיסמה מותר, וכי היא משקפת את סעיף 2 בחוקה הקובע שהאסלאם הוא דת המדינה והשריעה היא מקור מרכזי לחקיקה. עם זאת, לקראת הבחירות שלאחר מהפכת 2011 גבר הלחץ הציבורי והמפלגתי להגביל סיסמאות דתיות, וחלק מהמפלגות האסלאמיות בחרו בסיסמאות בעלות אופי אזרחי יותר.

## אימוץ הסיסמה בתנועות אסלאמיות אחרות
הסיסמה אומצה גם בידי תנועות ומפלגות אסלאמיות במדינות ערב נוספות, בהן מפלגות השראה איסלאמיסטית שראו באחים המוסלמים מקור רעיוני וארגוני. בספרות העוסקת בתנועות אסלאמיות מודרניות מתוארת "האסלאם הוא הפתרון" כסוג של "מותג" אידאולוגי רחב, המצביע על שאיפה למדינה ולחברה המבוססות על השריעה, לצד פעילות חינוכית וחברתית ברמת הקהילה.

במדינות שונות נעשה שימוש בסיסמה בהקשרים שונים, החל מסיסמה אלקטורלית רשמית ועד סיסמת-על רטורית בהפגנות, דרשות ומאמרי דעה. אופני היישום המעשיים שנגזרו ממנה נבדלו ממדינה למדינה, בין פרשנות שמרנית־פוליטית לבין פרויקטים חברתיים, כלכליים וקהילתיים, בהתאם להקשרים הפוליטיים והדתיים המקומיים.

בישראל, הסיסמה תפסה מקום מרכזי במשנתו של השייח' עבדאללה נימר דרוויש, מייסד התנועה האסלאמית בישראל. היא אף שימשה כותרת לקובץ דרשותיו משנות ה-90 שיצא לאור בשנת 2021. הספר, "האסלאם הוא הפתרון", משקף את הזיקה הרעיונית לתנועת האם של האחים המוסלמים העולמית, ואת הצגת הדת כחלופה ערכית וכוללת לאידאולוגיות המערביות, הקפיטליסטיות והקומוניסטיות, שנתפסו כחומרניות. עם זאת, פרשנותו של דרויש לסיסמה זו ייצגה תפנית ייחודית ברוח זרם ה"וסטייה" (דרך האמצע), אשר ביקש להתאים את החזון האסלאמי למציאות המורכבת של המיעוט הערבי במדינת ישראל. תחת כותרת זו, קידם דרויש תפיסה המשלבת בין "דעוה" (הטפה דתית) לבין פרגמטיות פוליטית וארגון מעשי, תוך הצהרה חוזרת על מחויבות להליך הדמוקרטי, פעולה בלתי-אלימה במסגרת החוק, ושיתוף פעולה בין הכוחות הפוליטיים בחברה הערבית. בניגוד לפרשנויות רדיקליות במקומות אחרים, "האסלאם הוא הפתרון" בגרסתו של דרויש, המזוהה עם הפלג הדרומי והרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם), כלל גם קריאה לדיאלוג עם הרוב היהודי ותמיכה בתהליכי שלום מדיניים, מתוך שאיפה להשגת שלום בר-קיימא וקידום האינטרסים האזרחיים של הציבור הערבי.

## פרשנות במחקר האקדמי
בספרות המחקרית על האסלאמיזם מוצגת הסיסמה "האסלאם הוא הפתרון" כנגזרת ישירה מהאידאולוגיה של האחים המוסלמים, המעמידה את "יישום האסלאם" כפרויקט פוליטי כולל וכחזון תנועתי ארוך טווח. חוקרים מציינים שהסיסמה שילבה בין פנייה מוסרית־דתית לבין הבטחה לרפורמה חברתית וכלכלית, ובכך תרמה לפופולריות התנועה בשכבות רחבות של החברה.

מחקרים עדכניים מצביעים על כך שבשנות ה־2010 ואילך נחלשה היעילות הפוליטית של הסיסמה, בין היתר בשל אכזבה ציבורית מתפקודן של תנועות אסלאמיות בשלטון, והופעת סיסמאות חדשות סביב דרישות לחירות, צדק חברתי ושלטון החוק. חלק מהניתוחים רואים בכך ביטוי למעבר מדגש על זהות דתית־סיסמתית לסדרי יום אזרחיים יותר, גם בקרב חלק מהזרמים האסלאמיסטיים.

## ביקורת
ממוזער|202x202 פיקסלים|"האסלאם אינו הפתרון" סיסמה נגד האחים המסלומים
מבקרי הסיסמה טוענים כי היא מציגה הבטחה פוליטית כוללנית ועמומה, שאינה מפרטת מודל מוסדי, כלכלי או משפטי ברור מעבר לקריאה כללית ל"יישום האסלאם". לטענתם, שימוש בסיסמה בהקשר אלקטורלי עשוי להעניק יתרון למפלגות המציגות עצמן כמייצגות את "האסלאם", ולהקשות על תחרות פוליטית שוויונית בין כוחות דתיים וחילוניים.

קולות ליברליים וחילוניים בעולם הערבי מבקרים את השימוש בסיסמאות דתיות בבחירות כגורם המעמיק קיטוב, מגביר מתחים בין רוב מוסלמי למיעוטים דתיים, ועלול להצדיק הגבלת חירויות בשם "יישום השריעה". מנגד טוענים תומכי הסיסמה כי היא מבטאת זהות תרבותית-דתית לגיטימית, וכי אין בה כשלעצמה קריאה להפרת עקרונות דמוקרטיים, אלא דרישה לעגן את החקיקה בערכי האסלאם ובתפיסת הצדק.

## קישורים חיצוניים

* Council on Foreign Relations – Muslim Brotherhood and Egypt's Parliamentary Elections
* Pew Research Center – Muslim Brotherhood and Jama'at-i Islami
* Hafryat – "أين ذهب شعار الإسلام هو الحل؟"

## הערות שוליים

קטגוריה:האחים המוסלמים
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
קטגוריה:סיסמאות
קטגוריה:תנועות אסלאמיות