open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בלז

**בֵּלְז** (באוקראינית: **Белз**) היא עיירה בחבל לבוב, שבאוקראינה, בחבל גליציה ההיסטורי. העיירה התפרסמה בעולם היהודי הודות לחסידות בעלז, שנוסדה בה. ב-2021 אוכלוסיית העיירה מנתה 2,229 תושבים, שמתפרנסים בעיקר מחקלאות.

## היסטוריה
העיר נזכרת לראשונה במאה ה-10. היא הייתה חלק מרוס של קייב ולאחר פירוקה מנסיכות גליציה-ווהלין. בסוף המאה ה-14 התחיל השלטון הפולני, מ-1462 הייתה בירת מחוז (וויבודסטבו) בלז. השלטון הפולני הסתיים ב-1772, בחלוקת פולין הראשונה, אז העיירה עברה לאוסטרו-הונגריה. העיר ירדה אדמיניסטרטיבית משמעותית בתקופה זו, מרכז המחוז עבר לסמבור. ב-1918 עם שאר גליציה צורפה לפולין העצמאית. מ-1939 עד 1944 בכיבוש גרמני, שבמהלכו נרצחו מרבית יהודי העיירה. מ-1944 עד 1951 חלק מפולין. וב-1951, לאחר מספר חילופי גבול בין פולין לברית המועצות, צורפה לרפובליקה האוקראינית הסובייטית. מ-1991 באוקראינה העצמאית.

## יהודי בלז

בהיות העיירה מרכז חבל בלז נודעה לה חשיבות רבה, פוליטית ומסחרית, בשנים 1462 – 1772. הקהילה היהודית גדלה משמעותית, ברבנותה כיהנו אנשים כמו הב"ח, ורבנים אחרונים אחרים. החסידות זכתה בעיר להתפשטות ניכרת כשבשנת 1817 התיישב בה ר' שלום רוקח, שביוזמתו הקים את בית הכנסת הגדול. שנחנך ב-1834 ונבנה בסגנון האדריכלות הנאו-מורית. היו בו למעלה מ-5000 מקומות. הנאצים פוצצו את המבנה ב-1942.
האוכלוסייה בעיר הייתה כמחציתה יהודית.

אדמו"רי בלז ישבו בעיירה עד שנת 1939, כשר' אהרון רוקח ברח מהעיר לפני פלישת הנאצים. בתחילת הכיבוש הגרמני ב-1939, ברחו רוב יהודי העיר לפנים ברית המועצות. ב-2 ביוני 1942 אלף מיהודי בעלז והעיירות הסמוכות נשלחו לסוביבור, ובספטמבר 1943, נשלחו לשם כ-500. כמעט כולם הושמדו שם. לאחר המלחמה חזרו לעיר יהודים בודדים, והקהילה היהודית לא השתקמה.

חסידי בעלז הקימו בניין המשמש כאכסניה לאורחים, בסמוך לקבריהם של אדמו"רי בעלז, הטמונים בבית העלמין. הבניין המכיל חדרי לינה, חדר אוכל, מקווה ובית מדרש. ומאכלס קבוצות חסידים מרחבי תבל המגיעים במהלך השנה לבקר בעיר ולהתפלל על קברי האדמו"רים.

### רבני העיר
* רבי יהושע פלק כץ - הסמ"ע
* רבי יואל סירקיש - הב"ח
* רבי אברהם חיים שור - מחבר "תורת חיים" ו"צאן קדשים"
* רבי צבי הירש מייזליש
* רבי זכריה מנדל בן אריה לייב - מחבר "באר היטב"
* רבי אשר ב"ר צבי הירש קלויזנר
* רבי משה הכהן - מחבר "מראה כהן" ו"קרן אור"
* האדמו"ר רבי שלום רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי יהושע רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי ישכר דוב רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז

## גלריית תמונות


קובץ:Belz memorial.JPG|אנדרטה לזכר יהודי בלז בבית העלמין בחולון
קובץ:Belz Iszre Lew.jpg|ביתו של הגבאי של אדמו"רי בעלז, רבי אהרן יהושע לנדא
קובץ:Belz Jewish cemetery.jpg|בית העלמין היהודי בבלז
קובץ:Belz Jewish hostel.jpg|אכסניית חסידות בעלז בעיירה


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ספר זיכרון בלז - תוכן העניינים (באנגלית)
* ספר זיכרון בלז - הספר המלא, באתר הספרייה הציבורית בניו יורק
* 
* בלז באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קטגוריה:חסידות בעלז
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
ימת קונסטנץ

ממוזער|זריחה על ימת קונסטנץ
[שמאל|ממוזער|מבט על העיר [ברגנץ שעל חוף ימת קונסטנץ, ממרומי הר פפנדר]]
**ימת קונסטנץ** (בגרמנית: **Bodensee**) היא ימה גדולה על נהר הריין, לרגלי האלפים, בגבולות אוסטריה, גרמניה ושווייץ, המחולקת לשתי ימות, אחת גדולה ואחת קטנה.

## גאוגרפיה
ימת קונסטנץ היא הימה השלישית בגודלה במרכז אירופה, לאחר אגם בלטון ואגם ז'נבה. אורך הימה הוא 63 קילומטר, ורוחבה המרבי הוא 14 ק"מ. שטח הימה משתרע על כ 539 קמ"ר. עומקה המרבי הוא 252 מטר, במרכזה (הימה העליונה).

הריין נשפך לימה בכיוון דרום-מזרח דרך הימה העליונה, נכנס לימה התחתונה, ויוצא ליד הכפר שטיין אם ריין בשווייץ. הימה מספקת מים מתוקים לערים רבות בדרום גרמניה. 

הימה נוצרה על ידי קרחון ריין במהלך עידן הקרח. הנהרות ריין, ברגנצר אכה ודורבינר אכה נושאים אדמת סחף מהרי האלפים לימה, וכך גורמים בהדרגה להפחתת עומק הימה בדרום-מזרח.

בימה שוכנים שלושה איים: מאינאו (אי הפרחים), רייכנאו ולינדאו.

בצד השווייצרי, בחלקו הדרומי של האגם, מצויה העיר **[[סנט גאלן (קנטון)|סנט גאלן]]**, בתוך עמק צר ובגובה של שבע מאות מטרים מעל פני הים.

ב-2001 נידוגו כ-1,000 טונות של דגה בימה בידי 150 דייגים מקצועיים. דג הטרוטה שבימה כמעט נכחד, אך הודות לפעולות שימור הוא שורד ומתרבה בצורה משמעותית. 

בימה פועלות מעבורות המחברות בין העיירה רומאנסהורן ורורשאך בשווייץ לעיירה פרידריכסהאפן בגרמניה, ובין הערים קונסטנץ ומרסבורג בגרמניה.

## היסטוריה
הימה הוזכרה בפעם ראשונה בסביבות שנת 43 לפנה"ס על ידי הגאוגרף הרומי פומפוניוס מלה. פומפוניוס ציין כי הנהר ריין עובר דרך שתי ימות, ונתן להן את השמות הלטינים "לאכוס ונטוס" (הימה העליונה) ו"לאכוס אכרוניוס" (הימה התחתונה). פליניוס הזקן כינה את הימות "לאכוס בריגאניטוס" על שם העיר בריגאניטוס שהייתה במקום (כיום העיר ברגנץ שבאוסטריה). הימה נודעת גם בשם "הים השוובי" (das Schwäbische Meer).

## קישורים חיצוניים

* תמונות של הימה
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:גרמניה: ימות ואגמים
קטגוריה:אוסטריה: ימות ואגמים
קטגוריה:שווייץ: ימות ואגמים
קטגוריה:באדן-וירטמברג: גאוגרפיה
קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
קטגוריה:תורגאו
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:גבול אוסטריה–גרמניה
קטגוריה:גבול אוסטריה–שווייץ
קטגוריה:גבול גרמניה–שווייץ
אסטבן גוטפריד

**אסטבן גוטפריד** (נולד ב-31 במרץ 1965) הוא במאי תיאטרון, תסריטאי, מחזאי ושחקן ישראלי.

## קורות חייו
אסטבן גוטפריד נולד וגדל בבואנוס איירס בירת ארגנטינה בשנת 1965. בשנת 1983 עלה לישראל. לאחר עלייתו לארץ החל ללמוד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, וסיים לימודיו בהצלחה ב-1988. באותה שנה שיחק בהצגה "לא סמים עליכם" שכתב פיני עדן וביימה אורני זקס. לאחר לימודיו פנה לקריירת בימוי וכתיבת מחזות תיאטרון, ב-1990 כתב וביים את "הבשורה על פי קריסטין" שהעלתה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, ב-1991 כתב וביים את ההצגה "ציונה לא תשאלי" וזכה בפרס הבימוי המצטיין בפסטיבל עכו. ב-1992 כתב וביים את "מלחמת מגן ביצים" ב וב-1997 כתב וביים את "לאלו", בכיכובם של אודיה קורן, אביגיל אריאלי, ערן איוניר ודוד קיגלר. ההצגה עלתה בפסטיבל עכו והוצגה לאחר מכן ברפרטואר התיאטרון הלאומי הבימה באותה שנה.

בשנת 1993 כתב את התסריט של סרט הקולנוע המצליח "נקמתו של איציק פינקלשטיין" יחד עם במאי הסרט, אנריקה רוטנברג. בנוסף, גוטפריד גם שיחק בסרט לצד משה איבגי, דבורה קידר ושמיל בן ארי. הסרט נחל הצלחה, ובטקס פרסי אופיר לאותה שנה גרף שבעה פרסים, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר. גוטפריד זכה בשני פרסים, בקטגוריית התסריטאות ובקטגוריית המשחק המשני. בשנת 1995 המשיך גוטפריד לכתוב תסריטים, בעיקר לסדרות הטלוויזיה "בת ים-ניו יורק" בשנת 1995, ול"המוסד", סדרת הטלוויזיה בכיכובו של גיל פרנק. לאחר מכן כתב תסריטים ל"שולחן ארוך", "פריים טיים", "קפיצה קטנה לסופר" ולתוכניות הבידור "מרגול" ו"חנה לסלאו".

בשנת 2002 ביים את הערב הרב תחומי "קהלת -הקאמבק", ובשנת 2004 כתב את סדרת הטלוויזיה ללימוד ספרדית "ויוה אל אספניול", לערוץ "ויוה".

גוטפריד לא זנח את קריירת המשחק שלו ושיחק בהצגות "הבן של לוי", "המתלבט", "סקסודוס", "אולפן למתחילים", "סינדרלה" ו"רואים עולם" בקאמרי, בתיאטרון חיפה, בפסטיבל עכו ובתיאטרון הסימטה. כמו כן, שיחק בהצגה "מלחמת מגן ביצים" אותה גם כתב וביים.

ב-1996 שחק ב"סוכרייה מאיש זר", ובמהלך השנים שחק ב"שולחן ארוך", בסדרת המערכונים "זהו זה!", ב"המוסד", "מרגול" וב"אנטונלה בישראל". בשנת 2004 שחק בסדרת הטלוויזיה "צימרים".

בנוסף שיחק בסרטים "חלומו של הנרי" של איתן גרין, "בני בני ילד רע", ובשנת 2005 שיחק בסרט הטלוויזיה "כמו דג בלי מים".

ב-2004 היה בין מקימי בית תפילה ישראלי, הקהילה היהודית הליברלית הראשונה בתל אביב שאינה משתייכת לזרם כלשהו ומשלבת בין תרבות ישראלית ומסורת יהודית.

ב-2022 שיחק בסדרה "המפקדת" את אביה של נועה (אלונה סער).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: תסריטאים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
ספרטה פראג

**ספרטה פראג** (בצ'כית: **AC Sparta Praha**) היא קבוצת כדורגל צ'כית מהעיר פראג, המשחקת בליגת העל הצ'כית.

ספרטה פראג היא מהבכירות בליגה הצ'כית. זכתה ב-33 אליפויות, מתוכן 21 אליפויות בליגת העל הצ'כוסלובקית ו-14 אליפויות בצ'כיה. בנוסף זכתה ב-12 גביעי צ'כוסלובקיה וב-8 גביעי צ'כיה.

במהלך הניסיון הכושל להשתחרר מהמשטר הקומוניסטי באביב של פראג השתתפו חלק משחקני ספרטה פראג בהפגנות. חלקם נעצרו ונכלאו או אף נורו למוות.

בעונת 1972/1973 הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 2003/2004 הקבוצה הגיעה לשלב שמינית הגמר בליגת האלופות. בשנת 2014 הקבוצה זכתה בדאבל.

## תארים
* **[[גביע מיטרופה]] (3):** 1927, 1935, 1964
* **[[ליגת העל הצ'כית|אלופת צ'כיה]] (14):** 1994, 1995 ,1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2007, 2010, 2014, 2023, 2024
* **[[ליגת העל הצ'כוסלובקית|אלופת צ'כוסלובקיה]] (21):** 1991,1993, 1990, 1989, 1988, 1987, 1985, 1984, 1967, 1965, 1954, 1952, 1948, 1946, 1944, 1939, 1938, 1936, 1932, 1927, 1926
* **[[הגביע הצ'כי בכדורגל|הגביע הצ'כי]] (8):** 1996, 2004, 2006, 2007, 2008, 2014, 2020, 2024
* **[[הגביע הצ'כוסלובקי]] (12):** 1992, 1989, 1988, 1984, 1980, 1976, 1972, 1964, 1946, 1944, 1943, 1909

## שחקנים
### סגל נוכחי
; נכון ב-13 באוקטובר 2025

 (בהשאלה מאייאקס)

 (קפטן)

 

### שחקנים מפורסמים
*  קארל פובורסקי
*  פטר צ'ך
* ווילפריד בוני
*  יארומיר בלאזק
*  פאבל נדבד
*  תומאש רוזיצקי
*  ריימונד בראיין
*  יאן קולר
*  איוון האשק
*  תומאש רפקה
*  אולדז'יך ניידלי
*  אנדריי קבאשנאק
*  דויד ביצ'יק

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:פראג: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1893
מזואה אנסומבו

**מזואה אנסומבו** (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

## קריירה
מזואה אנסומבו החל לשחק כדורגל במועדון קונגולזי קטן בשם טולה מפאקה, משם עבר לויטה קלאב, אחד המועדונים הגדולים בקונגו. לאחר עזיבתו ניסה להתקבל למועדוני כדורגל בכירים בבלגיה ביחד עם חברו מקבוצת ויטה קלאב, ג'ף טוטואנה, אך השניים לא עברו את מבחני הקבלה במועדונים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם על ידי סוכן המקושר לליגת העל לעבור ביחד עם עוד שחקן קונגולזי בשם פטי נימבה לקבוצה מישראל.

בעונת 2002/2003 חתם בקבוצת הפועל חיפה יחד עם נימבה וטוטאנה, ושם שיחק שנתיים. בעונת 2005/2006 עבר ביחד עם טוטואנה לקבוצת בית"ר ירושלים בה הציג יכולת משחק טובה לאורך כל העונה, והיה השחקן הזר היחיד שלא שוחרר מבית"ר במהלך העונה. בעונת 2006/2007 חתם אנסומבו על חוזה שמוערך בכ-150,000 דולרים בקבוצת מכבי נתניה והיה חלק ממסע הרכש של דניאל יאמר, בעלי הקבוצה.

לקראת עונת 2007/2008 הוחתם אנסומבו בהפועל תל אביב על ידי המאמן גיא לוזון, אך הקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה והבטיחה את הישארותה בליגת העל רק לאחר שלוזון הוחלף באלי גוטמן, שהמשיך לתת לאנסומבו מקום קבוע בהרכב ואף רצה להשאירו בקבוצה בעונה שלאחר מכן, אך עקב מחלוקות כספיות אנסומבו שוחרר מהמועדון לאחר עונה אחת. ביולי 2008 חתם בבני סכנין.

בחלון העברות של ינואר 2009 עבר אנסומבו לקוצ'אליספור הטורקית, אך לא מצא שם את מקומו ועבר לאיסטנבול BB, שם שיחק עד שנת 2011. בקיץ 2012 חתם בסמסונספור, אך לאחר חצי עונה עזב את המועדון.

בשנת 2013 חתם בקבוצת פ.ל.ד.ה. יונייטד ממלזיה. בשנת 2015 חזר אנסומבו לקונגו וחתם בקבוצת מוטמה פמבה.

### נבחרת לאומית
לזכותו של אנסומבו רשומות 31 הופעות במדי נבחרת קונגו. בשנת 2002 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, ובמדיה כבש שער אחד במהלך הקריירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני ויטה קלאב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני סמסונספור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים במלזיה
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1982
אולליה מברצלונה

**אֶוּלליה מברצלונה** (**Eulalia**) היא הקדושה של העיר ברצלונה.

## קורות חיים
אולליה חיה בעיר ברצלונה במהלך התקופה הרומית. בהיותה בת 13 הייתה נוצרייה אדוקה; מאחר שסירבה לעזוב את דתה כפי שנצטוו הנוצרים ברחבי האימפריה הרומית על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס, הפשיטו אותה חיילים רומיים והעמידו אותה בכיכר העיר. על פי האמונה הנוצרית, על אף היום החם החל לפתע לרדת שלג וכיסה את מערומיה (בברצלונה יש אקלים ים-תיכוני וירידת שלג בברצלונה היא אירוע נדיר). נס זה הכעיס את החיילים הרומיים אשר הכניסו אותה לחבית שבדפנותיה היו נעוצות סכינים, וגלגלו את החבית במורד הרחוב הקרוי כיום על שם האירוע 'Baixada de Santa Eulalia'. בהמשך צלבו אותה החיילים ולבסוף כרתו את ראשה. על פי האמונה, יונה עפה מצווארה לאחר שראשה נכרת.

ישנה מחלוקת אם אולליה מברצלונה ואולליה ממרידה הן למעשה אותה דמות.
אולליה נקברה בכנסיית סנטה מרינה דה לז ארנס (מריה הקדושה של החולות - כיום כנסיית סנטה מריה דל מאר). ארונה הוחבא בשנת 713 על מנת להגן עליו בעת הכיבוש המורי של העיר, והושב לכנסייה בשנת 878. בשנת 1339 הועברה גופת יולליה לארון בהט שהונח בקתדרלת אולליה הקדושה שברובע העתיק של ברצלונה.

אולליה מוזכרת במספר רב של רחובות ופסלים ברחבי ברצלונה.

חגה של אולליה נחוג בברצלונה מדי שנה ב-12 בפברואר.

## קישורים חיצוניים

* הערך על אולליה באנציקלופדיה הקתולית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד הרומית
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 290
קטגוריה:נפטרים ב-303
קתדרלת אולליה הקדושה

**קתדרלת אֶוּלָליה הקדושה** (בספרדית: **Catedral de Santa Eulalia**) או **הקתדרלה של ברצלונה** (המכונה גם "**לה סאו**" - *La Seu*) היא קתדרלה בברצלונה שבספרד שהיא מקום מושבו של הארכיבישוף של העיר. בנויה ברובה בסגנון גותי.

## הקמת המבנה
במקום בו עמדה הקתדרלה ניצבו כנסיות מהמאה החמישית לספירה בתקופה הרומית של העיר ברצלונה. מבנה הקתדרלה הנוכחי נבנה בין 1298 עד למאה ה-15 על יסודותיה של כנסייה ויזיגוטית שעמדה במקום. החזית הנאו-גותית של הכנסייה הוקמה במאה ה-19 וכוללת שער עם גמלון צר וגבוה ושלושה צריחי תחרה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בוצעו עבודות שיפוצים נרחבות בקתדרלה. ב-2012 הוסרו הפיגומים מהחזית הנאו-גותית.http://www.flickr.com/photos/dave_cleghorn/7979651663/in/photostream/

הכנסייה מוקדשת לאולליה מברצלונה - הקדושה המגינה על העיר ברצלונה (שעל פי האגדה הוצאה להורג ברחבה שליד הקתדרלה), הקבורה על פי האמונה המקומית בקריפטה של הכנסייה.

מבנה הקתדרלה מורכב מ-28 קפלות שונות המחולקים לחמישה אגפים שונים שווי גובה ככנסיית אולם, כאשר שני האגפים החיצוניים הם קפלות המופרדות בקירות. קירות אלה תומכים בקמרונות הספינה הראשית. האפסיס מסתיים בשווה וסביבו אמבולטוריום עם 9 קפלות קורנות. המזבח הראשי מוגבה על מנת לאפשר מבט אל תוך הקריפטה.

בקתדרלה יש העתק מוגדל של פסל המדונה השחורה - הדומה לפסל השמור במונטסראט. אחת האטרקציות החביבות על התיירים הבאים לבקר בכנסייה היא מערכת מושבי העץ הייחודיים של המקהלה.

לצד הכנסייה מצוי קלויסטר גותי, בו שמורים 13 אווזים לבנים המסמלים את היותה של אולליה בת 13 בעת הירצחה על ידי החיילים הרומיים על רקע אמונתה הנוצרית.

## גלריה

Image:Barcelona Cathedral Interior - Ceiling and choir.jpg|מבט על מקום המצלב בתוך הקתדרלה
תמונה:Cathedralgeesebarcelona.JPG|אווזי הקתדרלה
תמונה:Barcelona Cathedral Interior - carved choir stalls.jpg|מושבי המקהלה
תמונה:BlackMadonna06390011.JPG|מדונה שחורה בקתדרלה
תמונה:Garden06390019.JPG|גן הקתדרלה
Image:Barcelona catedral coro pilastri.jpg|פנים הקתדרלה
Image:Catedral Barcelona a1.JPG|מבט מבחוץ
Image:Barcelona catedral retro.jpg|מבט על האפסיס מבחוץ
קובץ:Cathedral of the Holy Cross and Saint Eulalia edited.jpg|החזית הנאו-גותית


## ראו גם
* כנסיית סנטה מריה דל מאר (ברצלונה)
* כנסיית סנטה מריה דל פי

## קישורים חיצוניים

* 
* גלריית תמונות, באתר structurae.de
* דף מידע בעברית על קתדרלת אולליה הקדושה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: כנסיות
אולליה הקדושה, קתדרלת
קידוש בכורות

ביהדות, מצוות **קידוש הבכורות** היא מצווה שניתנה לבני ישראל ביציאת מצרים ועיקרה הוא הקדשת בכורות האדם והבהמה לאל.
המקור למצווה הוא : "קדש לי כל בכור פטר כל רחם בבני ישראל, באדם ובבהמה, לי הוא".

## משמעות ההקדשה
משמעות ההקדשה משתנה בין הבכורות השונים:
*בכור בהמה טהורה מובא לבית המקדש כקורבן, ובשרו נאכל על ידי הכהן.  אם הוא בעל מום - הוא ניתן לכהן ונאכל בכל מקום.
*בכורי האדם יועדו לעבודת המקדש, אך כיוון שחטאו בחטא העגל זכות זו הועברה לשבט לוי. למעשה, מאז חטא העגל הבכורות נפדים מההקדשה הזו על ידי פדיון הבן.
*בכור החמור (פטר חמור) שאינו יכול להיות קורבן, נפדה בשה, ואם בעליו אינם פודים אותו - הם צריכים לערוף אותו.

## מדיני המצווה
### מדיני בכור בהמה טהורה

כיוון שמעיקר המצווה בכור הבהמה צריך לעלות לקורבן בבית המקדש, מה שלא ניתן לביצוע בימינו, מצווה זו נוהגת כעת באופן שונה. יש אומרים שצריך לסלק את בכור הבהמה מהבית משעה שהוא יכול להעלות כקורבן (30 ימים בבהמה דקה ו50 ימים בבהמה גסה), ויש אומרים שהבכור יישאר בבית הבעלים וימתין לבניין המקדש, ואז יעלה לקורבן.

### מדיני בכור אדם

### מדיני בכור חמור

## טעמי המצווה
שורשי המצווה לפי ספר החינוך הם לחזק את ההבנה של האדם שכל רכושו שייך לקב"ה, ולכן דווקא את הבכור שבו מושקעת הכי הרבה עבודה צריך החקלאי להקדיש לקורבן לה'.
הסבר נוסף (בהתאם למיקום הציווי) הוא שמצווה זו באה להזכיר לנו את נס מכת בכורות בפרט ואת יציאת מצרים בכלל.

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מתנות כהונה
קטגוריה:בכורה
קטגוריה:פרשת בא
לאו שה

**לָאוֹ שֶׁה** (בסינית: 老舍; 3 בפברואר 1899 – 24 באוגוסט 1966) היה סופר סיני ממוצא מנצ'ורי.

## מהלך חייו
לאו שה נולד ולמד בבייג'ינג, בירת סין. בין השנים 1924–1929 חי בלונדון ולימד שם סינית.

בקיץ 1929 עבר לסינגפור ולימד שם בבית הספר הסיני הגבוה. בשנת 1949 שב לסין והיה לסגן נשיא איגוד הסופרים הסיני.

### מהפכת התרבות
בניגוד לסופר סיני אחר, שן צונג-ון, שהפסיק לעסוק בספרות על כל גווניה עם ראשית מהפכת התרבות, התמיד לאו שה בשליחותו הספרותית.

במהלכה של מהפכת התרבות הותקף לאו שה בידי המשמרות האדומים שראו בו מתנגד למהפכה. הוא הובל ברחובות והוכה בפומבי.
ב-23 באוגוסט 1966 הגיעו קבוצות של משמרות אדומים בגיל העשרה, רבות מהם בנות, לחצר אגודת הסופרים של בייג'ינג. הם הצליפו בחגורותיהם בעלות אבזם הנחושת הכבד בכמה מהסופרים המפורסמים ביותר בסין, שעל צוואריהם נתלו בחוטי ברזל שלטי עץ מעליבים. אחד הסופרים היה לאו שה, שעד אז הילל אותו המשטר וכינה אותו "אמן העם". לאחר מכן הוסעו הקורבנות אל מקדש עתיק שבו שכנה הספרייה החשובה ביותר של בייג'ינג, שם אולצו הקורבנות לכרוע מול מדורה, תוך שהם מוכים בבעיטות, אגרופים, מקלות וחגורות.
על פי הרישומים הרשמיים, בעקבות ההשפלה הפיזית והנפשית, הוא התאבד למחרת בטביעה באגם טאיפינג שבבייג'ינג, אך ישנם גם טיעונים לנסיבות אחרות.

קרוביו הואשמו במעורבות בפשעיו, אך המשיכו להציל את כתביו על ידי החבאתם בערימות פחם ובארובה, ותוך שהם מעבירים אותם מבית לבית.

### טיהור שמו לאחר מותו
בשנת 1976 חזרו כתביו להתפרסם, ובשנת 1979 טוהר שמו על ידי המפלגה הקומוניסטית. כמה מיצירותיו אף עובדו לסרטים.

החל משנת 2000 מוענק פרס על שמו מטעם "הקרן לספרות על שם לאו שה".

לאו שה היה נשוי לציירת חוּ שְׂיֵה-צִ'ינְג, והיו להם שלוש בנות ובן.

## יצירותיו
לאו שה כתב מחזות, רומנים, סיפורים קצרים וגם שירה.

הספר הידוע ביותר של לאו שה הוא "ריקשה" שתורגם לעברית מסינית על ידי אמירה כץ והופיע בשנת 1985 בהוצאת כתר.

### רשימה חלקית של יצירותיו
* 1926 老張的哲學 "הפילוסופיה של ג'אנג הזקן"
* 1932 離婚 "גירושין"
* 猫城记 – "רשומות עיר החתול" (או "ארץ החתולים"), רומן מדע בדיוני שנכתב בזמן הכיבוש היפני.
* 1945 四世同堂 "ארבעה דורות תחת גג אחד"
* 1956 茶館 "בית התה", מחזה תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* תולדות חייו  
* ההקדמה והפרק הראשון של "רשומות עיר החתולים", בתרגום מסינית של עופר ולדמן.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:מחזאים סינים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סופרים סינים
קטגוריה:בייג'ינג: אישים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-1966
סמל פולין

ממוזער|שמאל|200px|סמל פולין כיום
שמאל|200px|ממוזער|דגל פולין שעליו הסמל
**[[סמל]] [[פולין]]** הוא סמל אדום, בצורת מגן שעליו מצויר עיט לבן. לראשו של העיט כתר, וציפורניו ומקורו מוזהבים.

בפולין מכונה הסמל "העיט הלבן" (בפולנית: Orzeł Biały).

## מקור הסמל
מקורו של הסמל באגדה, לפיה מייסד פולין לך ראה קן של עיט לבן על רקע שמש אדומה שוקעת, שגרמה לו לראות את פלומת הראש של העיט בצורת כתר מוזהב.

היסטוריונים משייכים את הסמל לנס הלגיון הרומאי וכן לסמל האימפריה הרומית הקדושה, שהיה מבוסס על עיט שחור (עיט הרייך).

## היסטוריה
סמל העיט הלבן, המופיע כבר על מטבעות מתקופת מלכותו של המלך בולסלאב הראשון, היה סמל שלט האצולה של משפחת המלוכה.

המלך פשמישל השני הפך את הסמל לסמלה של ממלכת פולין.

הסמל הנוכחי מקורו בתיקון של החוקה שנערך בשנת 1927. בשנת 1945 הוריד השלטון הקומוניסטי את הכתר מראשו של העיט, והחליף את הרוזטות על כנפי העיט בכוכבים (המזכירים את הסמל הקומוניסטי). בשנת 1990 הושב הסמל לצורתו המקורית משנת 1927.

## סמלי צבא פולין

תמונה:POL Wojska Lądowe.svg|סמל צבא פולין
תמונה:POL Marynarka Wojenna.svg|סמל צי פולין
תמונה:POL Wojska Lotnicze.svg|סמל חיל האוויר הפולני


## התפתחות היסטורית

תמונה:Orzeł Zygmunta Starego.JPG|סמל המלך זיגמונט סטארי
תמונה:OrzelekPoniatowski.jpg|סמל המלך סטניסלב אוגוסט פוניאטובסקי
תמונה:Coat of arms of Poland2 1919-1927.svg|סמל הרפובליקה הפולנית השנייה (1919-1927)
תמונה:Herb PRL.svg|סמל הרפובליקה העממית של פולין (1945-1989) 


## ראו גם

## קישורים חיצוניים

פולין
קטגוריה:פולין: סמלים לאומיים
פולין
קטגוריה:עיט בתרבות
חיים חורי

שמאל|ממוזער|הרב חורי בעת הגיעו לישראל, 1954
הרב **חיים חורי** (ה'תרמ"ה, 1885 - כ"ה באייר ה'תשי"ז, 26 במאי 1957) היה רב העיר גאבס. מהבולטים ברבני יהדות תוניסיה במאה ה-20.

## ביוגרפיה
נולד ברובע דיג'ת (חארה צגירה), הרובע הקטן שבאי ג'רבה לאברהם-זקן ומבירכה. היה בן יחיד להוריו. בצעירותו למד אצל הרב משה זקן מאזוז ורבי פראג'י עלוש, ובמקביל עבד בדפוס. בגיל 18 הוסמך לרבנות והתמנה למורה ושליח ציבור בקהילת גאבס, בדרום תוניסיה. בהמשך חזר לדיג'ת והחל לכהן כרב וכדיין עם חברו הרב מכלוף עידאן. בשנת 1926 בעקבות מינויו של רבי יצחק חי בוכובזה רב קהילת גאבס לרבה הראשי ואב"ד של לוב נקרא הוא למלא את מקומו.

הרב חורי הקים בגאבס את ישיבת "תורה וחיים" ומוסדות צדקה וחסד, עסק בחינוך ובהדפסת ספרים והפצתם, כאשר את חלקם תרגם בעצמו לערבית יהודית. היה ידוע באהבתו לארץ ישראל, לחכמיה ולשליחיה. בשנת 1917 היה ממייסדי אגודת "עטרת ציון" שעסקה בלימוד השפה העברית ובעבודת אדמה כהכנה לקראת עלייה לארץ ישראל. הוא עודד את עליית יהודי תוניסיה לארץ ישראל ואף נקט בפעולות מעשיות שונות כדי לסייע בידי יהודים שעלו לארץ ישראל.

בשנת ה'תשי"ד (1954), בגיל 70, עלה לישראל והתגורר בבאר שבע עד לפטירתו בשנת 1957. נקבר בבית הקברות הישן בבאר שבע ועל קברו הוקם אוהל גדול. את מקומו בגאבס כרב וכדיין מילא תלמידו הרב שמעון מימון.

הרב חיים חורי היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שתי בנות, ומאשתו השנייה נולדו לו שבעה בנים וארבע בנות שחלקם נפטרו בגיל צעיר מאוד. בין חתניו היה הרב פרץ מימון, בעל בתו הבכורה נינה, ורב מושב גילת ואזור מרחבים. בנו הרב ינון חורי היה מרבני ישיבת כיסא רחמים.

## הנצחתו ומורשתו
ה"עמותה להנצחת הרב חיים חורי" עוסקת בהקמת בתי כנסת על שמו ומסייעת במימון ספרי תורה עבור הרבנות הצבאית. בשנת 1981 הוקמה בבאר שבע ישיבת "רבנו חיים חורי". על שמו רחובות באשדוד, לוד, אופקים, צפת ונתיבות. על קברו בבית העלמין בבאר שבע הוקם אוהל ומתפללים רבים פוקדים אותו במשך כל השנה ובמיוחד ביום ההילולה שלו, אז מגיעים למקום אלפי אנשים.

הרב כדיר שלמה עטון, ואחרים, בנו את בית הכנסת "תורה וחיים" על שמו בבאר שבע.

## ספריו
תרגם ספרים רבים ביניהם 'ציפורן שמיר' של החיד"א.

כמו כן חיבר ארבעה ספרים:
* "**דרך חיים**" - על התורה והש"ס.
* "**חסד ואמת**" - דרושים וביאורים לזכר חכמים שונים.
* "**נפלאות גדולות**".
* "**מצא חיים**" - דרשות, חידושים על התלמוד ושו"ת.

## לקריאה נוספת
* שושן חורי (נכדו), **חיי חיים** - חייו ופועלו של סבא קדישא אדמו"ר חיים חורי זצ"ל.

## קישורים חיצוניים

**ספריו**
* 
* 
* 
* 

**אודותיו**
* רבי חיים חורי, אתר MytZadik
* "האתר הרשמי של יהדות תוניסיה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:גאבס: רבנים
קטגוריה:מתרגמים לערבית יהודית
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1957
אשמורות הלילה

**אשמורות הלילה** כלשון המקרא, או **משמרות הלילה** כלשון המשנה, הן חטיבות זמן אליהן מתחלק הלילה על פי היהדות. אשמורה אחת היא כשיעור זמן עמידתם של אנשי משמרת לילה עד בוא המשמרת הבאה. להלכה הלילה נחלק ל-3 אשמורות שוות.

## משמעות המושג
רבי חזקיה בר מנוח מחבר ספר החזקוני סובר כי השם **אשמורה** מקורו מלשון ציפייה והמתנה, שכן בלילה ישנן משמרות מלאכים האומרים שירה לפני האלוהים על פי חלוקת משמרות, כשכל משמר מצפה ומייחל לבוא תורו.

## חלוקת הלילה לאשמורות
ישנן דעות בהלכה הסוברות כי ראשיתן של האשמורות בשקיעת החמה וסופן בהנץ החמה, אולם רש"י ותוספות סוברים כי ראשיתן בצאת הכוכבים וסופן בעלות השחר. בספר הזוהר נכתב כי משכן של שלוש האשמורות בכל ימות השנה שווה - 12 שעות שוות, וישנן דעות שונות להבנת דברי הזוהר.

בתלמוד בבלי, מסכת ברכות (ג, א) נאמר:

לאחר מכן מובאת ברייתא בה מוצגת דעתו של רבי שהלילה נחלק לארבע אשמורות, וכן דעתו של רבי נתן שהלילה נחלק לשלוש אשמורות. החוקר חיים יחיאל בורנשטיין מציין כי הבבלים חילקו את הלילה ל-3 בעוד שאצל היוונים והרומים חילקו את הלילה ל-4. בורנשטיין אף שיער שרבי, שחי בארץ ישראל בתקופה שזו הייתה תחת שלטון רומי, מתאר את החלוקה הרווחת בסביבתו, בעוד שרבי נתן, שחי בבבל, תיאר מצידו את החלוקה הרווחת בסביבתו.

הלכה למעשה נקבעה חלוקת הלילה ל-3 אשמורות שוות. כך למשל, בהקשר למשנה ב, , פוסק הרמב"ם: 

## ראו גם
* חצות הלילה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמני היום בהלכה
סימטריה גבישית

בקריסטלוגרפיה, **סימטריה גבישית** (או "סימטריה בגבישים") היא אוסף הפעולות שניתן לבצע לתא היחידה של הגביש, כך שלא יהיה ניתן להבחין בין המצב התחילי למצב הסופי. דוגמאות מובהקות לפעולות שתא יחידה עשוי להיות סימטרי תחתיהן הן שיקוף, סיבוב והזזה. 

לסימטריה של גביש שני היבטים: סימטריה נקודתית וסימטריה מרחבית. סימטריה נקודתית משאירה נקודה מסוימת בתא היחידה אִינווַריאַנטית, כלומר אותה נקודה לא משתנה בכלל עקב פעולת הסימטריה. עם פעולות הסימטריה הנקודתית נמנות שיקוף (רפלקציה, reflection), סיבוב (רוטציה, rotation) וצירופיהן. 
סימטריה מרחבית של גביש מחזורי כוללת הזזה (טרנסלציה, translation) וצירופיה עם הפעולות הנזכרות לעיל.  כלל הסימטריות מהווה חבורה. לפיכך, גביש מסוים מאופיין על ידי חבורת הסימטריות הנקודתית והחבורות הסימטריות המרחביות שלו. בדיבור מכלילים ומדברים על "סימטריית הגביש", כאשר הכוונה היא לכלל הסימטריות. אין זה מטעה, כי הכוונה תמיד ברורה מן ההקשר.

קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
קטגוריה:סימטריה בגבישים
מכבי רחובות (כדורגל)

**מכבי רחובות** הוא מועדון כדורגל מהעיר רחובות. המועדון הוקם ב-1912 ונמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בישראל. בתקופה שלפני קום המדינה, ובשנות החמישים לקח המועדון חלק בליגה הבכירה, כאשר הישג השיא שלו הוא לסיים כסגנית אלופת המדינה בעונת 1943/1944, אולם הקבוצה התדרדרה לליגות הנמוכות והתפרקה ב-2017. בשנת 2020 הוקמה הקבוצה מחדש, וכיום היא משחקת בליגה ג', הליגה הנמוכה בישראל

## היסטוריה
מכבי רחובות נוסדה בשנת 1912, והיא הקבוצה הרביעית הוותיקה בישראל אחרי מכבי פתח תקווה, מכבי ירושלים ומכבי תל אביב.

ימי השיא של הקבוצה היו לפני קום המדינה, בהם הקבוצה הייתה חברה קבועה בצמרת הליגה. מיקום השיא של הקבוצה הוא המקום השני בעונת 1943/1944, אחרי האלופה הפועל תל אביב.

מכבי רחובות הייתה אחת משלוש עשרה הקבוצות שייסדו את הליגה הבכירה בכדורגל, בעונת 1949/1950. בעונת 1953/1954 הקבוצה סיימה במקום החמישי מתוך שלוש עשרה קבוצות, שזהו מיקום השיא שלה בליגה הבכירה שלאחר קום המדינה. סה"כ שיחקה בליגה שלאחר קום המדינה חמש עונות (שתי עונות התבטלו). עונתה האחרונה של מכבי רחובות בליגה הבכירה הייתה עונת 1955/1956 בה ירדה לליגת המשנה בישראל, אליה מעולם לא חזרה. באותן שנים בלט בקבוצה בלם נבחרת ישראל, משה (מוזיק) ליטבק.

שנה לאחר שירדה מכבי רחובות לליגה השנייה, הייתה קרובה לעלות חזרה לליגה הראשונה. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה השנייה, מיקום שהיה אמור להקנות לה כרטיס עלייה לליגה הבכירה, אולם תוצאות אסטרונומיות שהושגו במחזור הלפני האחרון בליגה א' (הליגה השנייה באותם ימים) גרמו להקמת "ועדת לם", בה הוחלט על משחקי פלייאוף בין חמש הקבוצות הראשונות לקביעת שתי העולות לליגה הראשונה. מכבי רחובות לא הצליחה במשחקי הפלייאוף, ונשארה בליגה השנייה (אלמלא נערך אותו הפלייאוף, הייתה מכבי רחובות עולה חזרה לליגה הבכירה).

בשנת 1960 נשרה מכבי רחובות לליגה השלישית. בעקבות התדרדרותה נוהלו מגעים עם ראשי המועדון המתחרה מרחובות, קבוצת **[[מכבי שעריים]]**, ושתי הקבוצות התאחדו. הקבוצה המאוחדת נקראה **מכבי שעריים-רחובות** ושיחקה בליגה א' אולם האיחוד לא עלה יפה וכעבור שנתיים בלבד פורק האיחוד, וכל קבוצה המשיכה לשחק בנפרד. מכבי רחובות המשיכה לשחק בליגות הנמוכות, ואילו מכבי שעריים עלתה לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה).

הקבוצה לא הצליחה לשפר את מיקומה, ונותרה בליגות הנמוכות ובאמצע שנות התשעים נשרה לליגה ג' בה היא שיחקה עד שב-2017 התפרקה.

ב-2020 הקבוצה הוקמה מחדש ונרשמה לליגה ג'.

## הישגים
**[[ליגת ארץ ישראל בכדורגל|ליגת ארץ ישראל]]**:
* סגנות (1): 1943/1944
* אלופת מחוז דרום ב של ליגת העל הישראלית :  1939

## ראו גם
* מרדכי קינד

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1912
קטגוריה:רחובות: מועדוני ספורט
רחובות
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
אילן נוב

**אילן נוב** (נולד ב-16 בפברואר 1954) הוא תסריטאי, יוצר ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה

### קריירה
כתב את "שברי אופק: קטע מהסרט הגדול" (ספריית בית אל, תשנ"ד), ספר המתאר את התלבטויותיו של אמוץ, מוזיקאי חוזר בתשובה, וחייו בעולם החילוני והדתי. במהלך הספר שומע הגיבור מתוך ווקמן קולות של התבוננות ותובנות מהחיים. התובנות הללו נכתבו בהשראת הרב יצחק גינזבורג. כתב מאמר לספר של אשתו: "כנפי רוח: פרקים בזהות, יצירה ויחסי גוף-נפש-רוח" (סיהרא, תשס"ד), ספר העוסק בשאלות הנוגעות ביצירה הדתית ובגבולותיה, תוך התבוננות בהיבטים הקשורים לחסידות.

שיחק בסרטי הסטודנטים "טופו" ו"אל הציפור" (שעליו זכה בפרס שחקן השנה בשנת 1997 מטעם המכון הישראלי לקולנוע). בנוסף, העלה על בימות שונות מחזה-קריאה המבוסס על "שברי אופק", והופיע בהזדמנויות שונות אחרות.  

ב-2002 התארח בעונה השלישית של סדרת הנוער ״החבר'ה הטובים״ ששודרה בערוץ הילדים, גילם את הרב בישיבה של שלומי (תומר בן-דוד). ב-2006 שיחק בסדרת הדרמה החרדית "העיתון", בבימויו של יהודה גרובייס. ב-2015 שיחק בסרט הטלוויזיה "ההפך" ששודר בערוץ הראשון. באותה השנה שיחק גם בסדרת הדרמה ״שטיסל״ ששודרה בYes Oh, בה גילם קבצן חירש ואילם. 

נוב מלמד ולימד חסידות ארצישראלית, מחשבת תקשורת, יצירה ותסריטאות במוסדות שונים המשתייכים לזרם הציונות הדתית, כגון מעלה, ישיבת כפר הרואה, מכון שובה, ישיבת אמי"ת נחשון ועוד. כמו כן לימד את תורתו של א.ד. גורדון במכינת מיתרים-לכיש, מכינה קדם צבאית מעורבת הממוקמת בקיבוץ בית גוברין ובנוסף לימד את מגמת תקשורת באולפנת נוה דקלים השוכנת בניצן.

באפריל 2022, שיחק בסרט רשב"י - עיבוד קולנועי לסיפורו של שמעון בר יוחאי מאת יהודה גרובייס.

### חיים אישיים
היה נשוי לדבורה. 

עד 2013 התגורר בבת עין, ב-2013 עבר לאמירים. 

בנו הוא הזמר פורת נוב.

## קישורים חיצוניים

*
*תיבת נח (מארכיון האינטרנט) סרטון פנטומימה מתוך הסדרה "אתנ"ךתא" על פי הנחייתו של אילן נוב. בסוף הסרטון קטע קצר ובו אילן מדבר עם בנו.
* – מאמר של אילן נוב באתר "ויהי אור"

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון לחינוך סביבתי במדרשת שדה בוקר
קטגוריה:אמירים: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קרינת צ'רנקוב

[שמאל|ממוזער|250px|קרינת צ'רנקוב הנפלטת מליבה של [כור גרעיני מחקרי]][שמאל|ממוזער|250px|קרינת צ'רנקוב בכור המחקר [:en:Reed Research Reactor|Reed]]  
**קרינת צ'רנקוב** היא הקרינה הנפלטת כאשר חלקיק נע מהר יותר ממהירות הפאזה של אור בתווך כלשהו.

לפי תורת היחסות אף גוף בעל מסה אינו יכול לעבור את מהירות האור בריק, אולם ייתכן תווך בו האור מואט, בעוד שחלקיקים אחרים שומרים על מהירותם הרגילה ובכך עוברים את מהירות האור באותו תווך. למעשה, קרינת צ'רנקוב היא המקבילה של האור לבום על קולי ומהווה מעין "בום על אורי". ספקטרום הקרינה אמנם רציף, אבל רובה נמצא בתחום העל-סגול, כאשר עוצמתה ליחידת תדירות נמצאת ביחס ישר לתדירות. מכאן שבתחום הנראה, הקרינה הנפלטת אמורה להיראות בעיקר סגולה, אבל למעשה, היא נראית כחולה בהירה, בשל רגישות פחותה לסגול של העין האנושית.

ניתן לצפות בקרינה בין היתר בכורים גרעיניים. קרינה זו נוצרת במים השומרים על טמפרטורת מוטות הדלק. הנייטרונים הנפלטים ממוטות הדלק נעים במהירות גבוהה יותר ממהירות הפאזה של האור במים.

קיומה של הקרינה שוער לראשונה על ידי אוליבר הביסייד באנגליה במאמרים שפרסם ב-1888 וב-1889. היא נצפתה לראשונה בניסוי של פאבל צ'רנקוב מרוסיה בשנת 1934. עבודה זו של צ'רנקוב גם זיכתה אותו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1958, יחד עם איגור תם ואיליה פרנק, אשר חישבו את נוסחת תם-פרנק  המתארת אותה.

כיום הקרינה משמשת לגילוי עקיף של חלקיקים מסוימים באמצעות גלאי צ'רנקוב, למשל לגילוי נויטרינו כמו במצפה Sudbury Neutrino Observatory .

בתרבות הפופולרית, הבוהק האופייני לקרינת צ'רנקוב משמש לאפיון רדיואקטיביות, כגון בקומיקס וסרט השומרים, משפחת סימפסון, ועוד.

## קישורים חיצוניים

* מצגת על קרינת צ'רנקוב 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיה גרעינית
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
קטגוריה:מקורות אור
יהודה בן דורתאי

רבי **יהודה בן דורתאי** היה תנא בדור הרביעי של תקופת הזוגות, דורם של שמעיה ואבטליון.

על פי המתואר בתלמוד הבבלי, פרש עם בנו והלך לגור בדרום, בשל מחלוקת בינו ובין חכמים, על השאלה אם הקרבת קורבן חגיגה דוחה את השבת:

תנא זה אינו ידוע ממקור אחר. בתלמוד הירושלמי () הוזכר תנא בשם רבי יודן בן דורתי, ולאור חילופי יודן-יהודה יש שזיהה אותו, כנראה, עם יהודה בן דורתאי. ברם, אפשר לפרש את הכתוב בירושלמי כמסירה של רבי יודן בשם רבי שמעון בר יוחאי אשר חי בתקופת מרד בר כוכבא, ומאוחר בהרבה לתקופת הזוגות. ובאופן קריאה זה רבי יודן בן דורתי המוזכר בירושלמי אינו יהודה בן דורתאי שבתלמוד הבבלי.

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:הזוגות
עזיז עלי אל-מסרי

[ממוזער|[שלט רחוב על שמו של הגנרל עזיז אל-מסרי בקהיר (מאוחר יותר רחוב ג'סר א-סויס – شارع جسر السويس).]]
**עזיז עלי אל-מסרי** (בערבית: **عزيز علي المصري**; תעתיק מדויק: **עזיז עלי אלמצרי**) (1879 – 15 ביוני 1965) היה קצין ופוליטיקאי טורקי עות'מאני.

## ביוגרפיה
הוא סיים בית ספר צבאי עות'מאני בשנת 1904 ובהמשך שירת בצבא במקדוניה. אותה שעה הייתה שעת ההתאחדות של "מועצת האיחוד והקידמה" (İttihad ve Terakki Cemiyeti), איחוד שמטרתו הצבאית הייתה להפיל את הסולטאן עבדול חמיד השני בשנת 1908. השתתף במערכה בתימן בשנת 1910 ובאזור טריפוליטניה שבלוב בשנים 1911–1912 והוחלף בשנת 1914. לאחר מכן הגיע למצרים והצטרף למרד של השריף חוסיין בחג'אז נגד האימפריה העות'מאנית בשנת 1916. לאחר מלחמת העולם הראשונה חזר למצרים והמשיך בקריירה צבאית. בשנת 1940 קודם על ידי עלי מאהר לתפקיד של ראש הצבא המצרי אך במהרה הוחלף בלחץ הבריטים. ניסה להימלט ב-1941 בטיסה למדבר הלובי, במטרה להצטרף לכוחות הגרמנים, אך נעצר ונשפט.

בשנת 1953 הוא מונה לשגריר מצרים בברית המועצות, אך התפטר בשנת 1954 והפסיק כל פעילות פוליטית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר מצרים
קטגוריה:אנשי צבא עות'מאנים
קטגוריה:אנשי צבא טורקים
קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:טורקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ערבים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:שגרירים בברית המועצות
קטגוריה:שגרירי מצרים
קטגוריה:חברי מועצת האיחוד והקידמה
קטגוריה:אנשי צבא מצרים
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1965
אדוארד היגינס וייט

**אדוארד היגינס "אד" וייט השני** (באנגלית: **Edward Higgins White, II**; 14 בנובמבר 1930 – 27 בינואר 1967) היה אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו. נולד בסן אנטוניו, טקסס. היה האמריקאי הראשון שביצע "הליכה בחלל", (במשימת ג'מיני 4). נהרג בשריפה שפרצה בעת בדיקה לפני שיגור אפולו 1.

## השכלה
בתום לימודיו התיכוניים התקבל למכללה הצבאית וסט פוינט. במקביל ללימודים, עסק בפעילות ספורטיבית, וכמעט התקבל למשלחת האולימפית האמריקאית בשנת 1952. בווסט פוינט גם פגש את אשתו, פטרישיה. בוגר במדעים מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, 1952. מוסמך במדעים בהנדסה אווירונאוטית מאוניברסיטת מישיגן, 1959.

## שירות צבאי
בתום לימודיו בווסט פוינט, למד בקורס טיסה בטקסס ובפלורידה. לאחר מכן שירת במשך שלוש שנים וחצי בטייסת הקרב ה־22 בגרמניה, שם הטיס מטוסי F-86 סייבר ו־F-100 סופר סייבר. בשנת 1959, לאחר לימודיו לתואר מוסמך, למד בבית הספר לטייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה כדי להגדיל את סיכויו להתקבל לנאס"א. לאחר מכן הוצב בבסיס רייט-פטרסון, שם היה טייס ניסוי במחלקת מערכות אווירונאוטיות. בתפקיד זה הטיס אסטרונאוטים של תוכנית מרקורי במטוסי מטען, בתמרונים שהביאו אותם למצב חוסר משקל למשך מספר שניות. ביניהם היה גם ג'ון גלן. לאחר שחזר ממשימת ג'מיני 4, הנשיא ג'ונסון קידם אותו לדרגת לוטננט קולונל.

## שירות בנאס"א
שמאל|ממוזער|250px|וייט מרחף בחלל
היה חלק מהקבוצה השנייה שנבחרה על ידי נאס"א ב־1962. בין 3 ביוני ו־7 ביוני 1965 היה טייס במשימת ג'מיני 4, שהקיפה את כדור הארץ 66 פעמים. במשימה זו היה האמריקאי הראשון שביצע פעילות חוץ רכבית. הוא שהה 21 דקות מחוץ לחללית, והיה הראשון שנהג את עצמו בעזרת אקדח סילון שהחזיק בידו.

ב־27 בינואר 1967 נהרג בשריפה על כן השיגור של אפולו 1. הוא נקבר בבית הקברות וסט פוינט.

## אותות ועיטורים
* לאחר מותו קיבל את מדליית הכבוד של הקונגרס בתחום החלל.
* דוקטור לשם כבוד באסטרונאוטיקה מאוניברסיטת מישיגן
* מדליית השירות יוצא הדופן, כנפי אסטרונאוט בכיר, נאס"א.
ועוד עיטורים מארגונים אחרים.

## הנצחה
שמאל|ממוזער|שמות צוות אפולו 1 במראת הזיכרון במרכז החלל קנדי

צוות אפולו 1 הונצח במגוון דרכים:
* בנמל החלל קייפ קנוורל, בכן שיגור L-34, שנטוש נכון ל-2018, נמצאים שני לוחות זיכרון לזכר צוות אפולו 1.
* באנדרטת מראת החלל  שבמרכז המבקרים במרכז החלל קנדי, מונצחים שמות אנשי צוות אפולו 1.
* מספר גבעות על מאדים נקראו על שמות הצוות, מרחק 14.3 בכיוון דרום-דרום מערב מאתר הנחיתה של ספיריט, אזור הנקרא "גבעות אפולו 1".

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה מורחבת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרוגים בטיסה לחלל
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:הלכי חלל אמריקאים
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות וסט פוינט
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:הרוגי שרפות
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
הכח לשחות

**הכח לשחות** הוא סרט תיעודי משנת 2004 בבימויו של ירון זילברמן, שמציג את סיפורן של נשות קבוצת השחייה של "הכח וינה" במהלך תקומת הפשיזם באוסטריה של שנות ה-30. הסרט מציג את הצלחותיהן של השחייניות באוסטריה עד לתקופת האנשלוס. אז היגרו גיבורות הסרט מארצן לארץ ישראל, אנגליה וארצות הברית. בסופו של הסרט, חלק מהשחייניות חוזרות לווינה 65 שנים לאחר מכן, להתאחד בבריכת השחייה שלהן מתחילת המאה ה-20.

אחת הנשים שמוצגות בסרט, יהודית הספל, הייתה בעלת שיאים אוסטריים בשחייה חופשית, והיא נבחרה לייצג את אוסטריה בתחרויות אולימפיאדת ברלין, שנערכו בשנת 1936. הספל סירבה להשתתף באולימפיאדה, ובעקבות כך נלקחו ממנה שיאיה והיא לא הורשתה להתחרות עוד. שיאיה הוחזרו באופן רשמי לספרי השיאים האוסטריים בשנת 1995.

## קישורים חיצוניים
* 

* הכח לשחות באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2004
קטגוריה:וינה בקולנוע
לנגדוק-רוסיון

**לנגדוק-רוסיון** (בצרפתית: **Languedoc-Roussillon**, באוקסיטנית: **Lengadòc-Rosselhon**, בקטלאנית: **Llenguadoc-Rosselló**) היה אחד מ-26 חבלי הארץ (régions) של צרפת על פי החלוקה המנהלית שנהגה בה עד לסוף 2015. משנת 2016 הוא כלול בחבל החדש אוקסיטניה.

חבל ארץ זה מורכב מחמשה מחוזות (départements), והוא גובל במדינות ספרד, אנדורה, ובמפרץ של הים התיכון, אשר נקרא "מפרץ האריה" (Golfe du Lion).

לנגדוק-רוסיון גובל בחבלי הארץ הבאים: פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, אוברן-רון-אלפ ודרום פירנאים. כמו כן גובל חבל הארץ בהרי הפירנאים.

68.7% משטח לנגדוק-רוסיון הוא שטחה המקורי של חבל לנגדוק.

השפות המדוברות בחבל ארץ זה בנוספות לצרפתית הן אוקסיטנית וקטלאנית.

מקור השם לנגדוק הוא בכינוי אשר הודבק לאוקסיטנית ולדובריה "lenga d'òc" - שפת ה"אוק", שזוהי המילה "כן" בשפה הזאת.

## גאוגרפיה
הגאוגרפיה של חבל ארץ לנגדוק-רוסיון מאוד מגוונת. מצד אחד יש את האזורים ההרריים לפנים הארץ, ומצד שני שפלת החוף המורכבת מחופים חוליים ארוכים המגנים על אגמים נרחבים, כשהאגם הגדול יותר הוא "אגם תו", Étang de Thau.
לנגדוק-רוסיון מתאפיין באופן כללי באקלים ים תיכוני, אולם ישנם חלקים בחבל בהם החורף קשה יותר ואף יכול לכלול סופות שלג.

## ערים
עיר הבירה של החבל במהלך קיומו העצמאי הייתה מונפלייה. ערים חשובות אחרות: נים, קרקסון, בזייה.

## כלכלה
הכלכלה של לנגדוק-רוסיון מבוססת על אלמנט בסיסי, השמש, המשרתת את שני המגזרים החיוניים - התיירות והחקלאות.

חבל ארץ זה נגוע קשות באבטלה - שיעור האבטלה בו הוא מן הגבוהים בצרפת, 12.6%.

## פוליטיקה
בבחירות המקומיות שנערכו בשנת 2004, כבש ראש העיר של מונפלייה, **ז'ורז' פרש** (Georges Frêche) הסוציאליסט, את נשיאות האזור כשהוא מביס את הנשיא המרכזי-ימני הקודם, ז'אק בלאן (1986-2004). פרש המשיך לכהן כנשיא החבל עד למותו באוקטובר 2010.

## ראו גם
*לנגדוק (חבל ארץ)
*אוקסיטניה (חבל מנהלי)
*אוקסיטניה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי)
אליהו הזקן

**רבי אליהו הזקן בן מנחם ממאנש** (Le Mans), פוסק הלכה ופייטן ממנהיגי יהדות צרפת הצפונית בתקופתו. חי ופעל לערך בין השנים ד'תש"מ (980)–ד'תת"כ (1060). התואר "הזקן" הוצמד אליו כבר בחייו וכמה סדרות טורים באזהרת "אמת יהגה חכי" שחיבר נושאות אקרוסטיכון "אליהו הזקן". אין להניח שהיה זה שם משפחתו שכן אחיו לא כונה הזקן.

הידע עליו אינו רחב. האזהרה שחיבר "אמת יהגה חכי" זכתה לתפוצה רחבה ולדיון בספרות ההלכה החל מרבינו תם ועד למחקר המודרני. האזהרה זכתה למספר מהדורות מדעיות ומוערות. היא מעוררת שאלות מחקריות רבות כגון: הצופן הגלום באקרוסטיכון, 
היחס בין הפיוט להלכה ועוד.

## קשריו עם בבל
מסורת מהמאה ה-13 בשם "סדר היחס", אשר פורסמה במאה ה-15 בשו"ת מהרש"ל, קובעת כי רבי אליהו הזקן היה בעל אחותו של רב האי גאון. צונץ פיקפק במסורת זו, ובעקבותיו חוקרים רבים דחו אותה כאגדה, משום שלא סביר שחכם צרפתי לא נודע במיוחד ישא את אחותו של הגאון הבבלי. גם מבחינה כרונולוגית היא קשה שכן רבי אליהו הזקן חי דור שלם לאחר רב האי גאון.

אולם, עזרא פליישר מצא בסוף האקרוסטיכון של אזהרות רבי אליהו את הכינוי "אלוף". התואר "אלוף" היה תואר כבוד בבלי, שמעניקיו היו ראשי הישיבות והגאונים שבבבל. בכך ראה פליישר הוכחה שרבי אליהו היה בעל זיקה חזקה לישיבות בבל ואולי אף נסע ללמוד בה, ולכן הציע שניתן לקיים את המסורת שהוא נישא לאחות רב האי גאון. אברהם גרוסמן צירף לכך תוספת למדרש קהלת רבה שנמצאה בכתב יד בידי מנחם הירשמן, שנכתבה בידי חכם בשם אליהו בן מנחם המתאר את עלייתו לירושלים בשלושת הרגלים. בניגוד למגלה התוספת הירשמן, גרוסמן טען שהמדובר כאן ברבי אליהו בן מנחם מצרפת, והביא מכאן ראיה נוספת לשהייתו של רבי אליהו בארצות המזרח. על כך הוסיפו פליישר וגרוסמן ראיות שונות לזיקה של רבי אליהו למורשת בבל, בין השאר במניין המצוות באזהרותיו, ובנכונותו לדון בשאלת היתר אמירת קרובות בתפילה. את הקושי הכרונולגי הציע גרוסמן לתרץ בכך שמדובר על קרובת משפחה רחוקה יותר של רב האי גאון, ואולי מדובר בבת אחותו ולא באחותו עצמה.

יונה פרנקל התייחס לשיטת גרוסמן ופליישר, ודחה אותה. לדבריו, מציאת התואר "אלוף" בחתימת האזהרות היא מלאכותית ומאולצת. גם את הידיעה על עלייתו לרגל של חכם בשם רבי אליהו בן מנחם אין כל סיבה לפרש כמתייחסת לחכם הצרפתי, וסביר יותר לדעתו שהיא עוסקת בחכם בשם זהה מארצות המזרח. פרנקל סבור כי בלתי סביר כלל לטעון שרבי אליהו נסע לבבל או לארץ ישראל, כי אילו היה נוסע היה לבטח מכיר שם את אזהרותיו של רב סעדיה גאון שהיו נפוצות בארצות אלה, והיה מושפע מהן בכתיבת אזהרותיו. מאחר שאין רואים כל השפעה של רס"ג על רבי אליהו (אלא רק השפעה של אתה הנחלת, הלכות גדולות ורבי בנימין בן שמואל), לא ייתכן שרבי אליהו בקר בבבל. את המסורת על נישואיו על משפחת רב האי גאון הוא דוחה כאגדה.

## לקריאה נוספת
*אברהם גרוסמן, **חכמי צרפת הראשונים** (קורותיהם, דרכם בהנהגת הציבור, יצירתם הרוחנית), הוצאת מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים תשנ"ה
* אברהם גרוסמן, **שקיעת בבל ועליית המרכזים היהודים החדשים באירופה במאה הי"א: אגדה ומציאות**; בתוך "דברי האקדמיה הלאומית הישראלית", כרך ח', ירושלים תשנ"ט, עמ' 159–185

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:דור הביניים בין הגאונים לראשונים
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:יהודים במאה ה-10
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-11
אודינזה

**אודינזה קאלצ'ו** (באיטלקית: , או בקצרה **אודינזה**) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר אודינה (מחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבצפון איטליה) שמשתתף בסרייה א'. תלבושת הבית המסורתית של הקבוצה היא בפסי שחור ולבן, מכאן הכינויים ה*ביאנקונרי* (לבנים-שחורים) ו*הזברטה* (הזברות הקטנות, בניגוד ליובנטוס - הזברות הגדולות). הקבוצה משחקת באצטדיון פריולי, בעל 25,144 מקומות.

## היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1896 כחלק מהאגודה להתעמלות וסיוף של אודינה. בשנים הראשונות הקבוצה השתתפה בעיקר בטורנירים מקומיים ורק בשנת 1912 הצטרפה רשמית לסרייה A.
ברוב שנות המועדון לא נרשמו הישגים בולטים והקבוצה ירדה ועלתה ליגה מספר פעמים רב. בשנת 1922 הצליחה אודינזה להגיע לגמר הגביע האיטלקי אבל הפסידה 1:0 לקבוצת FC Vado משער בהארכה.

הנדנדה בין הליגות נמשכה לאורך שנות ה-30 וה-40 כשבשנת 1955 נרשם הישג השיא של הקבוצה, שסיימה במקום השני בליגה, אחרי מילאן. אולם לאחר ההצלחה הגיעה תקופה ארוכה של דעיכה בשנות ה-60 וה-70 כשהמועדון בילה 15 עונות רצופות בליגה השלישית.

רק בשנת 1978 הצליחה הקבוצה לעלות שוב לליגה השנייה ובעונה שאחריה טיפסה חזרה לסרייה A. בשנות השמונים אודינזה הייתה בעיקר קבוצת תחתית, אף על פי שבשורותיה הופיע אז זיקו האגדי מנבחרת ברזיל.

בסוף עונת 86–1985 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, בעקבות עונש הורדת נקודות על מעורבות בהימורים. שוב החלה הנדנדה בין הליגות עד לעונת 96–1995, שבה הקבוצה הצליחה סוף סוף להתבסס בסרייה A.
בעונת 97–1996 אודינזה העפילה לראשונה לגביע אופ"א ובעונה שאחריה סיימה במקום השלישי המפתיע, רק אחרי יובנטוס ואינטר, הרבה הודות ל-27 השערים של החלוץ הגרמני אוליבר בירהוף.

בשנים הבאות אודינזה הייתה בעיקר במרכז הטבלה. למרות תחלופה גבוהה בעמדת המאמן, הצליחה הקבוצה להתקדם בהדרגה ונהנתה מהצלחות כמו העפלה נוספת לגביע אופ"א ב-2003, מקום רביעי בליגה ב-2005, והעפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות ב-2006.

אודינזה ידועה בשנים האחרונות כקבוצה שנוהגת לגלות שחקנים צעירים ולא מוכרים, להשביח אותם ולמכור אותם במחיר גבוה כדי להמשיך לקיים את המועדון. בשנת 2011, לדוגמה, עזבו את הקבוצה שחקנים כמו אלכסיס סאנצ'ס (לברצלונה תמורת 26 מיליון אירו) וגוקהאן אינלר (לנאפולי תמורת 13 מיליון אירו).

## סגל הקבוצה
נכון ל-3 בפברואר 2026
 

 (בהשאלה ממץ)
 
 
 (בהשאלה מגלאטסראיי)

 

 

 
 
 

 
 
 

 (בהשאלה מנאפולי)
  

## שחקנים מפורסמים

## מאמנים מפורסמים




## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
כללי טיסת מכשירים

[שמאל|ממוזער|500px|מפה המיועדת לטיסת מכשירים באזור [נמל התעופה בן-גוריון. נתיבי הטיסה מסומנים בשחור וכוללים את ציון גובה הטיסה בנתיב. הקווים הירוקים מציינים את גבולות אזור בקרת TMA של השדה.]]
טיסה לפי **כללי טיסת מכשירים** (בראשי תיבות: **כט"מ**; באנגלית: **Instrument flight rules**; בראשי תיבות: **IFR**) היא טיסה שבה הטייסים לא צריכים להסתמך על תנאי הראות, והם יכולים לנהל את הטיסה גם מבלי לראות את פני השטח כלל.

בזמן טיסת המכשירים הטייסים מסתמכים על מכשור המטוס כדי לנווט. מכשור זה כולל בדרך כלל מקלטי VOR, NDB ו־GPS. בזמן הנחיתה הוא יכול להשתמש גם במערכת נחיתת מכשירים (ILS).

על מנת לטוס טיסת מכשירים הטייסים חייבים לעבור הכשרה מיוחדת, ולהחזיק ברישיון מסוג "הגדר מכשירים". כמו כן המטוס גם חייב להיות מצויד במכשור המתאים.

בישראל מוגדרים כללי טיסת מכשירים כחלק מתקנות הטיס.

## ראו גם
*כללי טיסת ראייה
*מערכת נחיתת מכשירים
*רום טיסה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בקרה אווירית
בתו של ריאן

**בתו של ריאן** (באנגלית: **Ryan's Daughter**) הוא סרטו של הבמאי דייוויד לין משנת 1970. אישה אירית צעירה ונשואה מנהלת רומן עם חייל אנגלי בתקופת מלחמת העולם הראשונה למורת רוחם של שכניה ובני עמה.

## תקציר עלילה
רוזי ריאן, צעירה יפה ומפונקת, היא בתו של בעל הפאב בעיירה אירית קטנה השוכנת לחוף הים. היא מתאהבת במורה המבוגר ממנה בשנים רבות, ועל אף חוסר ההתאמה ביניהם הם מתחתנים. כשמגיע לעיירה קצין בריטי יפה תואר ופצוע מלחמה, רוזי נשבית בקסמיו ומנהלת איתו רומן. השנאה של התושבים האירים הלאומניים אל הכיבוש הבריטי, מופנית עתה אל רוזי. במקביל אנשי מחתרת ובראשם טים או'לירי מנסים להבריח דרך הים נשק ותחמושת, כל אנשי המקום באים לעזרתם אך הם נתפסים על ידי החיילים הבריטים. התושבים חושדים ברוזי והיא מואשמת בבגידה, לצידה עומדים רק בעלה, הכומר, האב קולינס, ושוטה הכפר האילם, מייקל.

## ביקורת
מבקרי הקולנוע ביקרו את הסרט על כך שהדמויות מתגמדות בבימוי המוגזם של דייוויד לין. ייתכן שהביקורות המחמירות נבעו מהציפיות הגבוהות מדי מהסרט, אחרי שלושת הסרטים האפיים הקודמים שביים לין שהיו שוברי קופות. התגובות לסרט גרמו ללין להימנע מעשיית סרטים במשך יותר מעשר שנים.

## צוות השחקנים
* שרה מיילס - רוזי ריאן
* רוברט מיצ'ם - צ'ארלס שונסי
* טרוור הווארד - האב קולינס
* כריסטופר ג'ונס - רנדולף דוריאן
* ג'ון מילס - מייקל
* ליאו מק'קרן - תומאס ריאן
* בארי פוסטר - טים או'לירי

## פרסים
הסרט זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, וג'ון מילס זכה בפרס בקטגוריית שחקן המשנה על תפקידו כשוטה הכפר.
שרה מיילס הייתה מועמדת לאוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, והסרט היה מועמד על עריכת סאונד.

## קישורים חיצוניים

* בתו של ריאן  באתר British Film Institute
* 
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי דייוויד לין
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים על מוגבלות
סאסקי בסקוניה

ממוזער|ההיכל הביתי פרננדו בואסה
**מועדון הספורט סאסקי בסקוניה** (בספרדית: **Club Deportivo Saski-Baskonia S.A.D**), הנקראת בקיצור **בסקוניה**, ומטעמי חסות מוצגת בשם **Bitci Baskonia Vitoria-Gasteiz**, היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר ויטוריה השוכנת בחבל הבסקים, המתמודדת בליגת העל הספרדית וביורוליג. המועדון נקרא בעבר במספר שמות עקב חסויות מסחריות, אולם כיום הקבוצה נקראת בשמה המקורי.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1959 כחלק מאגודת דפורטיבו וסקוניה, ושיחקה בליגות הנמוכות בכדורסל בספרד עד שעלתה לליגה הבכירה בעונת 1970/71. המועדון תחילה נחשב למועדון חלש יחסית ותפס תאוצה רק בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, אז תפס מקום קבע בצמרת הספרדית.

ב העפילה הקבוצה חמש פעמים לפיינל פור היורוליג, מתוכן פעמיים העפילה לגמר, אך מעולם לא זכתה בתואר.

## שמות הקבוצה לאורך השנים
בסקוניה שינתה את שמה מספר רב של פעמים. להלן טבלה של שמות הקבוצה מהקמתה עד עונת :

### שמות רשמיים

### שמות עקב חסויות מסחריות

## סגל השחקנים לעונת

## שחקני עבר מפורסמים

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הספרדית בכדורסל|הליגה הספרדית]]:**
****אליפות (4):** 2002, 2008, 2010, 2020
**מקום שני: 2005, 2006, 2009, 2018
***[[גביע המלך הספרדי בכדורסל|הגביע הספרדי]]:**
****זכייה (7):** 1995, 1999, 2002, 2004, 2006, 2009, 2026
**גמר: 2008
***[[הסופרקופה הספרדי בכדורסל|הסופרקופה הספרדי]]**:
****זכייה (4):** 2005, 2006, 2007, 2008
**גמר: 2011, 2018
***[[גביע ספורטה]]:**
****זכייה (1):** 
***[[יורוליג]]**:
**גמר: 2001, 2005
**חצי גמר: 2006, 2007, 2008
**רבע גמר: 2010, 2011

## קישורים חיצוניים

*דף הקבוצה באתר היורוליג

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל ספרדיות
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:ויטוריה: ספורט
פארק ולנטיינז

**פארק ואלנטיינז** (באנגלית: **Valentines Park**) הוא הגדול בשטחים הירוקים המצויים ברובע רדברידג' של העיר לונדון באנגליה. הפארק נמצא בין השכונות אילפורד וגאנטס היל.

## הקמת הפארק
הפארק הוקם בשטחי אחוזת ולנטיינז שהייתה קיימת במקום החל משנות ה-90 של המאה ה-17. בסוף המאה ה-17 נבנה במקום בית האחוזה. 

השטחים הפרטיים נתרמו לרובע בשנת 1898 ושטחים נוספים נרכשו עד שנות ה-20 של המאה ה-20, העיקריים שבהם - שטחי אחוזת קרנברוק (Cranbrook Estate) המצוייה מערבית לאחוזת ולנטיינז, אשר בשנת 1899 הוצעה למכירה במטרה שיבנו עליה שכונות מגורים, ועיריית אילפורד רכשה את השטח במטרה להפוך אותו לפארק ציבורי לאוכלוסיית הרובע.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של פארק ולנטיינז

ולנטיינז
קטגוריה:רדברידג'