open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משה אשכנזי (ראש מועצה)

**משה אשכנזי** (13 ביולי 1903 – 14 בינואר 1985) היה ראש המועצה האזורית יזרעאל (לפני האיחוד עם מועצה אזורית קישון שיצר את מועצה אזורית עמק יזרעאל) בין השנים 1968–1974.

## ביוגרפיה
נולד בבולגריה ב-13 ביולי 1903 להוריו אברהם ובוקה. עלה עם הוריו בשנת 1929, והתיישבו בקיבוץ מרחביה. ב-1932 נסע לאזור הבלקן לצורך עידוד העלייה. הוא הקים סניף של השומר הצעיר בביטולה (מונסטיר) וכן ייסד שם הכשרה לקראת עלייה לארץ. הוא ארגן עלייה חלוצית של בני המקום והכווין אותם לקיבוצי השומר הצעיר.

ב-26 באוקטובר 1951 נבחר כסגן ראש המועצה האזורית יזרעאל. ב-17 במאי 1968 נבחר לכהן כראש המועצה. ב-1977 התפטר מתפקידו, במחאה על עיכוב מערכת הבחירות למועצה (שנגרם כתוצאה מהמגעים לאיחודה עם מועצה אזורית הקישון).

נפטר ב-14 בינואר 1985 (כ"א בטבת ה'תשמ"ה), ונטמן בבית הקברות במרחביה.

## חיים אישיים
היה נשוי לפנינה ואב לשלושה ילדים.
ב-1969 נפטר בנו רב-סרן אפרים אשכנזי, טייס חיל האוויר וחתן פרס ביטחון ישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית עמק יזרעאל
קטגוריה:פעילי עלייה
קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במרחביה
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
שבי בן נחש

**שבי ה[[עמון|עמוני]]** הוא דמות מקראית, בנו של נחש העמוני. בתקופת דוד מלך ישראל אחיו חנון בן נחש ירש מאביו נחש העמוני את מלכותו על ממלכת בני עמון שבעבר הירדן המזרחי. בימיו נכבשה ממלכת בני עמון על ידי ממלכת ישראל המאוחדת.

## הקשר בין שבי למשפחת המלוכה העמונית

### הסבר הפסוק בספרות בתר־מקראית
ייתכן ש**שבי בן נחש** הוא בנו של נחש העמוני ואחיו של חנון בן נחש, והוא מלך ממשפחת המלוכה הנאמן לדוד, שדוד הציב בעמון כשכבשה, כמו שפרעה המליך את צדקיהו; אך גם ייתכן שנחש העמוני אביו של **שבי בן נחש** אינו "נחש העמוני", ושלשבי אין כל קשר למשפחת המלוכה העמונית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אישים מבני עמון
קטגוריה:מלכי הגויים בתנ"ך
מוחמד נג'יבוללה

**מוחמד נג'יבוללה אחמדזאי**, המכונה גם "ד"ר נג'יב" (בפשטו ודארי:**محمد نجیب‌الله احمدزی**, 6 באוגוסט 1947 - 27 בספטמבר 1996) היה פוליטיקאי קומוניסטי אפגני ממוצא פשטוני, שכיהן כמזכיר כללי של המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן, שליט של אפגניסטן בשנים 1992-1986, בין 1987 ל־1992 כנשיא רפובליקת אפגניסטן.
התפטר באפריל 1992, זמן קצר לפני שכוחות המג'חידין כבשו את הבירה קאבול.
אחרי כישלון ניסיונו להימלט להודו, נשאר נג'יבוללה בקאבול ומצא מפלט במטה נציגות האו"ם בעיר עד שנתפס על ידי הטליבן, עונה ונרצח. היה רופא בהכשרתו, אם כי לא עבד כרופא אחרי סיום לימודיו.

אחרי שסיים את לימודיו באוניברסיטת קאבול, פעל נג'יבוללה במסגרת מוסדות המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן. אחרי מהפכת "סור" (מהפכת אפריל באפגניסטן) והקמת הרפובליקה הדמוקרטית של אפגניסטן הוא כיהן בתפקידים פקידותיים בממסד. בעקבות עלייתו לשלטון של חפיזוללה אמין נשלח כשגריר ארצו באיראן, אחר כך ביוגוסלביה. הוא חזר לאפגניסטן אחרי שהפלישה הסובייטית הדיחה מהשלטון את חפיזוללה אמין והעלתה את בברק קארמל בראש המדינה, המפלגה והממשלה. בימי שלטונו של קארמל שימש נג'יבוללה כראש שירותי הביטחון במדינה.
הוא היה חבר בסיעת פרצ'אם שבראשות קרמאל. בהנהגתו הצתיינה הבולשת ביעילותה ואלימותה. על כן זכה נג'יבוללה להערכת המנהיגים הסובייטים יורי אנדרופוב, דמיטרי אוסטינוב ובוריס פונומריוב. ב-1981 נבחר נג'יבוללה כחבר בפוליטביורו של המפלגה השלטת. ב-1985 הודח מראשות הבולשת. והתמנה כחבר מזכירות המפלגה.
ב-1986 החליט מנהיג ברית המועצות האחרון, מיכאיל גורבצ'וב לתמוך בהחלפתו של בברק קארמל בנג'יבוללה כמזכיר כללי של המפלגה הדמוקרטית העממית של אפגניסטן.
למשך מספר חדשים התנהל מאבק כוחות בין נג'יבוללה לבברק קרמאל ששמר את התפקיד של יושב ראש המועצה המהפכנית. נג'יבוללה האשים את קארמל בחבלת מאמציו להשיג פיוס לאומי ולסיים את המלחמה.

בעת תקופתו כמנהיג אפגניסטן, התחילה נסיגת הצבא הסובייטי ובשנים 1992-1989 ניסתה ממשלתו לסיים את מלחמת האזרחים ללא סיוע סובייטי ישיר. גם אחרי נסיגת הצבא הסובייטי, המשיכה ברית המועצות לתמוך בממשל נג'יבוללה מבחינה כלכלית וצבאית, בעוד שארצות הברית ופקיסטן תמכו בכוחות האסלאמיסטים "מוג'חידין". נג'יבוללה עשה מאמצים להשיג יותר תמיכה בעם בדרך מדיניות "פיוס לאומי" כשביטל את השלטון החד-מפלגתי, התרחק מהצביון הסוציאליסטי של המשטר ואימץ במקומו גישה לאומית אפגנית, אישר את הצטרפותם של אישים לא קומוניסטים לממשלה. הוא פתח בדו-שיח עם האיסלמיסטים וקבוצות פוליטיות נוספות, הכריז על האסלאם כדת רשמית והזמין אנשי עסקים לחזור מהגלות ולקחת בחזרה לידיהם את נכסיהם שהופקעו.
נגיבוללה אימץ ב-1990 חוקה חדשה שמחקה את כל הרמזים על האידאולוגיה הקומוניסטית וציינה כי האסלאם היא דת הרשמית במדינה. בעקבות ההפיכה באוגוסט 1991 במוסקבה והתפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991, נג'יבוללה נשאר ללא עזרה מבחוץ. משטרו של נגיבוללה קרס עקב סכסוכים פנימיים, במיוחד אחרי עזיבתו של הגנרל עבדול ראשיד דוסטום ובאפריל 1992 הוא התפטר.
ב-1996 נעצר על ידי הטליבן, עונה ונרצח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פוליטיקאים אפגנים
קטגוריה:נשיאי אפגניסטן
קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:שגרירים באיראן
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות
קטגוריה:שליטי ארצות שהוצאו להורג
קטגוריה:פשטונים
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
Sirius (שיר)

"**Sirius**" הוא קטע אינסטרומנטלי של להקת הרוק הבריטית The Alan Parsons Project, שהוקלט עבור אלבום האולפן השישי שלהם, Eye in the Sky משנת 1982. אורכו כמעט שתי דקות, והוא משתלב בשיר "Eye in the Sky" בהקלטה המקורית. משנות ה-90 ואילך, "Sirius" הפך למרכיב עיקרי באירועי ספורט מכללות ומקצוענים רבים ברחבי צפון אמריקה, בעיקר משחקי שיקגו בולס.

## סקירה כללית
באלבום, "Sirius" משתלב עם "Eye in the Sky". הראשון בדרך כלל מלווה את האחרון בהשמעות, אם כי לא תמיד בהופעות חיות. בקונצרט החירות העולמי Sirius נוגן כהקדמה ל-"Breakaway" (מתוך אלבום הסולו של אלן פרסונס Try Anything Once), עם קנדי דולפר בסקסופון.

## רקע
ההתחלה של "Sirius" החלה כאשר אלן פרסונס רצה שהשיר הראשון באלבום יהיה "Eye in the Sky", אבל הרגיש שצריכה להיות הקדמה שתוביל אליו. בזמן שהוא עבד על רעיונות בבית על Fairlight CMI שלו, הוא כתב ריף שהוא אהב, שבסופו של דבר הפך ל-"Sirius". ריף זה נוגן באמצעות דגימת קלאבינט עם דיליי. במקור, "Sirius" לא נכתב באותו מפתח כמו "Eye in the Sky", אלא הוקלט מחדש באולפן ברגע שהלהקה הבינה שהוא יוביל ל-"Eye in the Sky" היטב.

## משתתפים
* איאן בירנסון - גיטרות חשמליות
* סטיוארט אליוט - תופים, כלי הקשה
* אלן פרסונס – קלאבינט, Fairlight CMI, דיליי
* דייוויד פייטון - גיטרה בס
* אנדרו פאוול - עיבוד תזמורתי, מנצח תזמורת
* אריק וולפסון - קלידים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו בולס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
שיחין (לבנון)

**שִׁיחִ֫ין** () היא עיירה בלבנון, ששייכת לנפת צור במחוז הדרום בלבנון. המרחק ממנה לבירת המחוז, צידון, הוא כ-49 קילומטרים בקו אווירי.

## היסטוריה
בשנת 1875, החוקר ויקטור גרן ביקר בעיירה שיחין ודיווח על קיומם של כ-200 מתואלים. גרן תיאר את המקום כ"בנוי על גבעה שמוקפת מתחם הבנוי מאבנים גדולות מסותתות, במידות שונות. בנקודה הגבוהה ביותר בגבעה ניתן להבחין בשרידי מבצר הבנוי מאבנים באותו סגנון, שהחלק הפנימי שלו עבר הסבה לבתים פרטיים, שגם הם הרוסים למחצה. כמו כן, נצפו שברי סרקופגים, בורות מים, גת חצובה בסלע ואגן לאיסוף מי גשמים".

לאחר מכן, בשנת 1881, מפת הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את שיחין כ"כפר בנוי מאבן ובוץ, המכיל 150 מתואלים, עם עקבות של חורבות עתיקות [...], ממוקם על רכס גבעות ובו תאנים, זיתים, וקרקעות עיבוד חקלאיות. יש כאן גם בריכה גדולה ושנים עשר בורות מים".

הם ציינו גם: "אבנים גדולות מסותתות היטב ויסודות של מבנים עתיקים; עמוד אחד ואבן מפוסלת שבורה; כנראה מקום שהיה בעל חשיבות בימי קדם".

במהלך מבצע דין וחשבון ביולי 1993, שיחין הייתה אחת מהעיירות שנפגעו קשות מהארטילריה הישראלית. ב-19 באוגוסט, תשעה עשר ימים לאחר שהושגה הפסקת האש, שמונה חיילים ישראלים נהרגו במארב של חזבאללה בקרבת הכפר.

בחודש מרץ 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, תקף צה"ל מתחם חזבאללה בשיחין. התקיפה בוצעה לאחר שנורה טיל נגד טנקים על היישוב מרגליות, שגרם למותו של פועל זר ולפציעתם של שבעה אנשים נוספים. בתגובה, ירה צה"ל על אתר השיגור שממנו בוצעה התקיפה.

בחודש נובמבר 2024, במהלך התמרון הקרקעי של צה"ל בגזרה המערבית בדרום לבנון, נכבש הכפר שיחין על ידי כוחות צה"ל, לצד הכפרים השכנים טיר חרפא ואל-ג'יביין. 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
גוב סולסברי

**גוב סולבסברי** (באנגלית: **Gove Saulsbury**; ) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר הסנאט של דלאוור בשנים 1863–1865, ולאחר מכן ועד 1871 כמושל דלאוור ה-41. הוא הוביל את ההתנגדות למתן זכויות האזרח לאפרו-אמריקאים בדלאוור.
## ביוגרפיה
גוב סולסברי נולד במחוז קנט שבדלאוור, כבנם של ויליאם ומרגרט אן סמית' סולסברי. אביו היה צאצא למשפחת סולסברי  מוויילס, אך שינה את איות שם המשפחה מ-Sa**lu**sbury ל-Sa**ul**sbury לאחר המהפכה האמריקאית בשל תחושות האהדה הלויאליסטיות של המשפחה. הוא היה אחיהם הבכור של הסנאטורים וילארד סולסברי האב ואלי סולסברי ודודו של הסנאטור וילארד סולסברי הבן. גוב סולסברי למד בדלאוור קולג' שבעיר ניוארק, וב-1842 סיים לימודים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה. הוא נשא לאישה את רוזינה ג'יין סמית', ולשניים נולדו חמישה ילדים. סוסלברי היה רופא, וב-1861 היה לנשיא האגודה הרפואית של דלאוור. ב-1873 הוא היה אחד ממייסדי וסלי קולג' בדובר.

### קריירה פוליטית
סולסברי נבחר כחבר הסנאט של דלאוור, וכיהן בו החל מ-1863. במושב הסנאט של 1865 הוא כיהן כיושב הראש שלו, ומתוקף תפקידו הושבע כמושל דלאוור כאשר ב-1 במרץ אותה שנה נפטר בעת כהונתו המושל המכהן ויליאם קאנון. ב-1866 הוא נבחר לתקופת כהונה מלאה כמושל בזכות עצמו לאחר שהביס בבחירות את ג'יימס רידל, וכיהן בתפקיד עד 17 בינואר 1871. ב-1876 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית.

עם בחירתו של סולסברי כמושל, השיבה המפלגה הדמוקרטית לעצמה את השליטה המוחלטת בדלאוור. הוא התנגד בתקיפות לאשרור התיקון ה-13, התיקון ה-14 והתיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית. הוא ועמיתיו למפלגה בדלאוור נקטו בכל צעד אפשרי כדי לסכל את יישומם, והתכחשו לזכויות האזרח החדשות שניתנו לאפרו-אמריקאים. בין אלו נכללה הצעה שאפרו-אמריקאים שהורשעו בפשעים מסוימים יימכרו מחדש לעבדות. הצעה מעוררת פחד זו הצליחה כל כך עד שאף רפובליקני לא נבחר לאספה הכללית של דלאוור ב-1868, ובשנים שלאחר מכן כמעט ולא נבחר אף אחד מהם.

עם תום תקופת כהונתו כמושל, ביקש סוסלברי לאייש את  המושב בסנאט של ארצות הברית שאויש על ידי אחיו, וילארד סולסברי. וילארד הסתבך בבעיה ידועה של שתייה, ורבים ביקשו שהוא יוחלף. לרוע מזלו של גוב סולסברי, האח השלישי, אלי סולסברי, ביקש גם הוא להיבחר למושב זה. לאחר בחירות ממושכות באספה הכללית, נעשה ברור לווילארד סולסברי שהוא לא יוכל להיבחר, והעביר את התמיכה בו לאחיו אלי, שבסופו של דבר נבחר. גוב סולסברי שב לעיסוקו במשרה מלאה ברפואה.

### מותו
גוב סולסברי נפטר ב-31 ביולי 1881 בדובר, ונטמן בבית הקברות של הכנסייה המתודיסטית וסלי שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 229-230.


## קישורים חיצוניים
* גוב סולסברי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* גוב סולסוברי באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי מדינות האיחוד
קטגוריה:חברי האספה הכללית של דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1881
מג'דל זון

**מג'דל זון** (בערבית: **مجدل زون**) היא עיירה בנפת צור שבמחוז דרום לבנון.

העיירה נמצאת בגובה של כ-440 מטרים מעל פני הים. מג'דל זון מתפרשת על שטח של כ-1,086 הקטארים. במועצת העירייה של מג'דל זון יש 15 חברים, אשר נבחרים לתקופה של שש שנים בבחירות ישירות.

## היסטוריה
מיקומה של העיירה, לא הרחק מגבול ישראל–לבנון, הביא לפעילות צבאית של פת"ח בעיירה בימי פתחלנד.

לאחר הפיגוע במעלות ביצעה סיירת גולני, בפיקוד מודי בן ש"ך, פשיטה מוסקת בכפר, שבמהלכה שבו את האדם שמביתו יצאו המחבלים לביצוע הפיגוע.

כוחות צה"ל מגדוד 202 תפסו את העיירה ללא קרב ביום השני למבצע ליטאני, 15 במרץ 1978.

ב-2018 הותקף כוח של יוניפי"ל בעיירה.

### מלחמת חרבות ברזל
כחלק מזירת לבנון במלחמת חרבות ברזל, הותקפו מטרות חזבאללה במג'דל זון על ידי חיל האוויר הישראלי וחיל התותחנים.

ב-16 בנובמבר 2024, כחלק מהתמרון הקרקעי בלבנון, צה"ל כבש חלק גדול מהעיירה. ב-18 בנובמבר 2024, צה"ל השלים את כיבוש העיירה והתחיל להתקדם ממנה צפונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
ח'אן ארנבה

**ח'אן ארנבה** () היא עיירה בדרום סוריה, חלק מנהלית ממחוז קוניטרה בגולן הסורי. העיירה ממוקמת מחוץ לאזור בו יושב כוח הפיקוח על ההפרדה של האומות המאוחדות. היישובים הסמוכים כוללים את סאסא' מצפון מזרח, קוניטרה מדרום מערב, ג'ובטה אל-ח'שאב מצפון מערב, וכן הכפרים הצ'רקסים ביר אל-עג'ם ובריקה מדרום. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה, חאן ארנבה מנתה כ-7,375 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004 (טרום מלחמת האזרחים בסוריה).

## היסטוריה
### קרב ח'אן ארנבה במלחמת יום הכיפורים
ב-11 באוקטובר 1973, כחלק ממלחמת יום הכיפורים ולאחר בלימת הצבא הסורי ברמת הגולן, הוחלט בצה"ל להעביר את הלחימה לשטח סוריה. אוגדה 210, בפיקודו של אלוף דן לנר, תקפה מאזור קוניטרה מזרחה, ויועדה לכבוש את ח'אן ארנבה.

התכנית דרשה מאוגדה 210 לנוע במהירות ולפרוץ דרך ההגנות הסוריות. ההתקפה החלה בשעה 13:00, וכללה ריכוך ארטילרי מקדים. הכוחות הישראליים נתקלו בהתנגדות עזה באזור ח'אן ארנבה. הסורים הפעילו אש ארטילרית כבדה, טנקים שירו מעמדות חפורות וחוליות נ"ט ניידות, שהפכו את התקדמות צה"ל לאתגר גדול.

חטיבה 179 בפיקוד אל"ם רן שריג, שהובילה את ההתקפה, נתקלה במתחם מבוצר ומוכן היטב. החטיבה ספגה אש כבדה ואיבדה את מרבית הטנקים שלה, אך טנקים בודדים הצליחו להגיע לח'אן ארנבה. בשעה 15:00 הוטלה למערכה חטיבה 679 תחת פיקודו של אל"ם אורי אור. יחד עם חטיבה 679 הצליחו הכוחות להשתלט על אזור ח'אן ארנבה עד הערב ולכבוש אותו. טיהור האזור ופינוי הפצועים נמשך בלילה על ידי גדוד צנחנים מחטיבה 317.

ב-12 במרץ 2024 כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל פרסם דובר צה"ל תקיפת אווירית של תשתיות צבאיות של צבא סוריה אשר היו בשימוש ארגון הטרור חזבאללה בח'אן ארנבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:החורן: יישובים
ג'יימס פונדר

**ג'יימס פונדר** (באנגלית: **James Ponder**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של דלאוור בשנים 1857–1859, כחבר הסנאט של דלאוור בשנים 1865–1869, וכמושל דלאוור ה-42 בשנים 1871–1875.
## ראשית חייו
ג'יימס פונדר נולד ליד מילטון שבדלאוור, כבנם של ג'ון והסטר מילבי פונדר. ב-1851 הוא נשא לאישה את סאלי וופלס, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. פונדר ירש את עסקי אביו והרחיב אותם לעסקי בניית ספינות, חקלאות ובנקאות.
## קריירה פוליטית
פונדר נבחר לבית הנבחרים של דלאוור, וכיהן בו בשנים 1856–1859. בשנים 1865–1869 הוא כיהן כחבר הסנאט של דלאוור, ובמושב האחרון לכהונתו בסנאט הוא היה יושב ראש הבית. ב-1870 הוא נבחר כמושל דלאוור לאחר שהביס את המועמד הרפובליקני תומאס בון קורסי, וכיהן בתפקיד מ-17 בינואר 1871 ועד 19 בינואר 1875.

בחירות 1870 היו ההזדמנות הראשונה של האפרו-אמריקאים להצביע בבחירות בדלאוור, ותקופת כהונתו של פונדר עמדה בצילה של תגובה מתמשכת לשינוי זה. פונדר עצמו לא תמך בשום פנים ואופן בשינוי, באומרו לאספה הכללית של המדינה שהממשלה הפדרלית שגתה כאשר הרחיבה את זכות הבחירה ל"כושים הבלתי מחונכים". במערכת הבחירות הוצגו רשימות בוחרים מזויפות אשר למעשה שללו את זכות ההצבעה מרוב האפרו-אמריקאים, וכתוצאה מהן לכל המושבים באספה הכללית נבחרו נציגי המפלגה הדמוקרטית. בתגובה, שלח שנתיים לאחר מכן נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט כוחות פדרליים לבצע פעולות שיטור במהלך הבחירות, ובכך עלה בידם של רפובליקנים אחדים להיבחר, אך ללא ספק הוא הגביר את המרירות של תושבי דלאוור כלפי הממשלה הפדרלית וכלפי תומכי הרפובליקנים במדינה. התוצאה המיידית של הטלת מס הגולגולת ושל "חוק ההערכה " (Assessment Act) של 1873, שלמעשה אפשר לגובי המס את היכולת להוציא אנשים מרשימת המצביעים, לכאורה על כך שלא שילמו את מיסיהם, והפך עבור אלו שהוצאו מהרשימה את משימת החזרתם אליה לכמעט בלתי אפשרית.

תקופת כהונתו של פונדר כמושל עמדה גם בסימן ההרחבה של משרדי הממשלה למה שכיום ידוע כ"בית המדינה הישן", ושיפוץ יסודי שלו שכלל את ההתקנה הראשונה בו של מערכת חימום ומנורות גז. הצעד השנוי ביותר במחלוקת במהלך תקופת כהונתו הייתה מינויו של גיסו, הסנאטור לשעבר וילארד סולסברי כנשיא בית המשפט העליון של היושר. סולסברי עזב את הסנאט בחרפה לאחר שהסתבך בבעיות שתייה, הבטיח לפונדר שישנה את דרכיו אם ימונה לתפקיד, ועמד במילתו.
## מותו
ג'יימס פונדר נפטר במילטון ב-5 בנובמבר 1897. הוא נטמן בבית הקברות המתודיסטי אפיסקופלי שבעיר.

ביתו שבמילטון הוכנס ב-1973 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 230.


## קישורים חיצוניים
* ג'יימס פונדר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'יימס פונדר באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של דלאוור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1897
נפת בעלבכ

**נפת בעלבכ** (בערבית: **قضاء بعلبك**) היא נפה מנהלית במחוז בעלבק-הרמל במזרח לבנון, ובה שוכנת בירת המחוז, העיר בעלבכ.

## שטח
נפת בעלבכ היא הנפה הגדולה ביותר בשטחה, מבין הנפות בלבנון, בשטח כולל של 2,319 קמ"ר, 22.3% מכלל שטחה של לבנון (10,400 קמ"ר).

## אוכלוסייה
ב-31 דצמבר 2017 חיו בנפה 387,935 איש, שהם כ-7% מכלל האוכלוסייה בלבנון (5,416,225 נפש).

מספר זה מהווה 84.7% מתוך כלל אוכלוסיית מחוז בעלבכ-הרמל (457,932 נפש).

ממוזער|נפת בעלבכ

## יישובים במחוז

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בעלבכ
סך מוצקים מומסים

**סך מוצקים מומסים** הוא מדד של איכות מים המייצג את הסך הכולל של חומרים אורגניים ותרכובת אי-אורגנית במים, בצורה מולקולרית, מיוננת או מיקרו-גרגירית. מכיוון שסך המוצקים המומסים כולל את כלל החומרים הזרים במים, בין אם הם גורמים הפוגעים בבריאות האדם ובין אם לאו, סך המוצקים המומסים הוא מדד אורגנולפטי של המים ולא מדד בריאותי. על כן, בישראל, מדידת סך מוצקים מומסים של מקורות מים נדרשת בישראל רק פעם בחמש שנים.

## חומרים עיקריים
סך המוצקים המומסים מודד בעיקר מלחים אי-אורגניים, מבוססי סידן, מגנזיום, נתרן ואשלגן, וכן קרבונט, מימן קרבונט, אניוני כלוריד, סולפט וחנקה. כן כלולים בסך המוצקים המומסים חומרים אורגניים שלרוב מהווים מיעוט בסך הכולל.

## סולם ערכים
מאמרים שונים ממשתמשים ברמות שונות, כמו 1,000 ו-1500 מ"ג לליטר, של סך מוצקים מומסים כסף של תקינות מים. טיוטת תקן ישראלי למערכות מים מגדיר ערכים של 200–1500 מ"ג לליטר כסבירים.

מסמך של ארגון הבריאות העולמי משנת 1996 קבע את הציונים הבאים לערכי סך מוצקים מומסים של מים, בעקבות מבחני טעימה:
*מצוין - עד 300 מ"ג לליטר
* טוב - בין 300–600 מ"ג לליטר
* סביר - בין 600–900 מ"ג לליטר
* ירוד - בין 900–1200 מ"ג לליטר
* פסול - מעל 1200 מ"ג לליטר

## מדידה
השיטה העיקרית המשמשת למדידת סך המוצקים המומסים היא על ידי מדידת מוליכות חשמלית והמרת הערכים לערכי סך מוצקים מומסים בעזרת טבלת המרה המבוססת על סוג המים. שיטה נוספת למדידת סך המוצקים המומסים היא על ידי מדידת כל חומר בנפרד וחיבור כלל הערכים הנמדדים.

## שינוי
ניתן להוריד את סך המוצקים המומסים במים בשיטות שונות של התפלה. אפשר להשיג מים ברמה רצוייה של סך מוצקים מומסים על ידי מיהול של מים ברמות שונות של סך מוצקים מומסים. שיטות לריכוך מים קשים אינן מורידות את סך המוצקים המומסים במים אלא רק משנות את סוג המוצקים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדיקטורים
קטגוריה:זיהום מים
מפרץ המרגלים

**מפרץ המרגלים** (בפולנית: **Zatoka szpiegów**) היא סדרת טלוויזיה פולנית מסוגת הדרמה ההיסטורית ששודרה בטלוויזיה הפולנית בינואר 2024. הסדרה שודרה במשך 2 עונות.
## תקציר עלילת הסדרה
בשנות ה-40 של המאה ה-20, קצין אבווהר נאצי מגלה את מוצאו הפולני ומחליט להפוך למרגל לטובת בעלות הברית. מוטלת עליו המשימה להשיג מידע מודיעיני על הקריגסמרינה במהלך הקרב המתמשך על האוקיינוס האטלנטי.

## שחקנים ודמויות
*ברטוש גלנר - פרנץ ניומן
*קרולינה קומינק - גרטה
* מריוש בונשבסקי - המפקד קסלר
* ויקטוריה סופרין - אילזה
*מיכאל באליקי - אנגל
*מריה שווילפה - אנה
*אנה רדוואן - רוזה, אמו של פרנץ
*קרול ביסקופ - סטאז'ק
*קרול פוצ'ק - יוהאן
*אנה קרשצ'מרזי'ק
## הפקה
צילומים הסדרה נערכו ב-5 במאי 2023 בגדנסק ולאחר מכן עברו לגדיניה ולסופוט. הצילומים הושלמו עד יוני 2023.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הריגול בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה פולניות
טאראס קומפניצ'נקו

**טאראס קומפניצ'נקו** (באוקראינית: **Тарас Компаніченко**; נולד 14 בנובמבר 1969 בקייב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית) הוא אמן הקלטות אוקראיני, ומנגן בכלי נגינה מסורתיים כמו קובזה, בנדורה ולירה (אנ), מלחין וזמר-יוצר.  הוא חבר פעיל בארגון Kobzarskyi Tsekh (איגוד אמני הקובזה) וכן בלהקות המוזיקה הקדומה "Chorea Kozacka" ו"Sarmatica". הוא השתתף באופן פעיל במהפכה הכתומה שהתרחשה באוקראינה מנובמבר 2004 עד ינואר 2005 וכן ביברומאידאן בשנים 2013–2014. הוא קיבל את תואר אמן מוערך של אוקראינה(אנ) וחתן פרס ואסיל סטוס  .

במקור קומפניצ'נקו למד ציור ותולדות האמנות, אך הוא ויתר על קרירה זאת לטובת המוזיקה. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הוא התגייס והצטרף לחטיבת ההגנה הטריטוריאלית ה-241 של צבא אוקראינה. 

## קישורים חיצוניים

* Спадкоємець українських мудреців – інтерв'ю
* Інтерв`ю s Тарасом Компаніченком про перспективи традиційного музикування в автентичних sпівоценких

## הערות שוליים

קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מלחינים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1969
פרס המוזיקה הבריטית לאלבום השנה הבריטי

**[[פרסי המוזיקה הבריטית|פרס המוזיקה הבריטית]] לאלבום השנה הבריטי** הוא פרס מוזיקה המוענק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI). מוזיקאים בריטים מהווים אחד מכל שמונה אלבומים שנרכשו ברחבי העולם, נכון ל-2015. החברות ב-BPI כוללת למעלה מ-300 חברות מוזיקה עצמאיות וחברות תקליטים גדולות כמו יוניברסל מיוזיק, סוני מיוזיק ווורנר מיוזיק.

## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות ומועמדויות

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים בריטיים
Hakucho

**Hakuchō** (ידוע גם כ-** Cosmic Radiation Satellite (CORSA-b**)) היה טלסקופ שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל יפני ראשון בתחום זה. הוא היה זהה לוויין CORSA ששיגורו נכשל בשנת 1976 עקב בעיה במשגר. הלווין קיבל את שמו (שפירושו ביפנית "ברבור") לאחר שיגורו).

הלוויין פעל כ-4 שנים. מספר שנים הוא פעל במקביל לטלסקופ החלל איינשטיין האמריקאי ו-Tenma היפני.

## משימה
הטלסקופ שוגר ב-21 בפברואר 1979 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזר משגר M-3C. הוא פותח על ידי מכון החלל ומדעי אווירונאוטיקה שהיה חלק של אוניברסיטת טוקיו. הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.

על המכשיר הותקנו 3 מכשירים שכללו 11 רגשים:
* VSX (Very Soft eXperiment) כלל 4 רגשים בתחום kEv  1-  eV  0.1 בשטח 77 סמ"ר כל אחד.
* SFX (SoFt x-ray eXperiment) כלל 6 רגשים בתחום kEv  30-  eV  1.5 בשטח 69 סמ"ר כל אחד.
* HDX (HarD X-ray experiment) כלל רגש בתחום kEv  100-  eV  10 בשטח 49 סמ"ר.

בזמן פעילותו התגלו מקורות קרני רנטגן חדשים, בוצע תצפית ארוך טווח של כוכבים ניטרוניים והתגלו מקורות של התפרצויות קרני רנטגן.

## קישורים חיצוניים

* תיאור פעילות
* נתונים מאתר נאס"א

קטגוריה:טלסקופי חלל בחלקים הבלתי נראים של הספקטרום
קטגוריה:לוויינים יפניים
גלעד כהן (עיתונאי)

**גלעד כהן** (נולד ב-30 באוקטובר 1986) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב לענייני ירושלים בידיעות אחרונות ובאתר ynet.

## ביוגרפיה
נולד במושב תקומה בעוטף עזה, למשפחה דתית. אביו, ציון, הוא חקלאי ואיש עסקים, לשעבר בעלים של חברת תומטק, ואימו טובה, עבדה במשך שנים כמורה-מחנכת.

למד בבית ספר דע"ת בקיבוץ סעד ולאחר מכן בישיבה תיכונית לאומנויות 'דביר' בירושלים, לאחריה למד במשך שנה וחצי במכינה הקדם צבאית בבית יתיר.

בשנת 2006, התגייס כהן לפלחה"ן גבעתי והשתתף במספר מבצעים ברצועת עזה, בהם מבצע עופרת יצוקה וצוק איתן.

## קריירה
לאחר סיום לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטה העברית במדע המדינה ובלימודי האסלאם והמזרח התיכון ב-2016, החל לעבוד בחדר החדשות של רשת ב' כעורך דיגיטל וברדיו ירושלים כעורך תוכנית הבוקר שהגיש אבי רצון ובהמשך, כעורך התכנית שמגיש עופר חדד. בשנת 2017, החל כהן לשמש ככתב חדשות באתר 'כיפה'. שם חשף כי רוצח מיכל סלה, אלירן מלול, קרא לעזרה כמה ימים לפני הרצח.

בשנת 2019, החל כהן לשמש ככתב לענייני משטרה בירושלים של ynet וידיעות אחרונות, ובשנת 2022, מונה לכתב ירושלים ומשפט. בין חשיפותיו, יחד עם הכתב חיים גולדיטש, ניתן למנות את פרשת הבדיקות הפיראטיות של מד"א בתקופת הקורונה, התכנית הפלסטינית לירושלים, הסכנה מגשר המוגרבים ברחבת הכותל המערבי, והחשש לשחיתות בכפר חב"ד.

כהן פרסם עוד שורה של כתבות ביניהם, המסמכים הראשונים של שוק מחנה יהודה, סודו של מואיז הקטן, קיום ראיון עם יונתן פולארד אחרי מות אשתו, ואת תוכנית הבניה של מעון ראש הממשלה בבלפור שהוצגו ברשת.

כהן סיקר בין היתר אירועים חשובים כמו משפט נתניהו, הפגנות בלפור וההפגנות בעקבות מותו של אהוביה סנדק.

## קריירה מוזיקלית
כהן הופיע תחת השם 'גילו כהן'.

בשנת 2011, הוציא אלבום מוזיקה בשם 'יורה' עם שירים שכתב והלחין ומספר שירים בהם 'צלילה חופשית', 'ארץ לא זרועה', ו'ילד בגן מחייך' אשר הושמעו ברשתות ישראליות שונות. בשנת 2023, בעת שירותו במילואים הוציא כהן את השיר 'נקצור ברינה' שזכה להשמעה בגלגלצ.

## חיים אישיים
מתגורר בשכונת גוננים בירושלים, נשוי ואב לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:קטמונים: אישים
קטגוריה:תקומה: אישים
קטגוריה:בוגרי מכינות קדם-צבאיות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
שלום הכהן (רב תוניסאי)

רבי **שלום דניאל יהודה הכהן** (ב' באייר התקצ"ה, 1835 - י"ח בתשרי התרפ"ו, 6 באוקטובר 1925) היה רב ופוסק באי ג'רבה ורבה הראשון של העיר זרזיס. בן לשושלת כהן אברי"ש, ואביו של רבי כלפון משה הכהן.

## קורות חייו
נולד לאביו רבי משה הכהן בנו של רבי שאול הכהן. בילדותו למד תורה מפי רבי כליפה עידאן, ומפי אחיו הגדול רבי דוד הכהן, ואף הספיק ללמוד מפי סבו רבי שאול הכהן בעל הלחם ביכורים, שהתגורר באותה עת ברובע הקטן ("חארה צג'ירה"). נשא לאשה את תראכי בתו של רבי יוסף הכהן אב"ד ג'רבה. רבי שלום היה בקי בכל מקצועות התורה, וגם במחקר ובמדעים כפי שהעיד נחום סלושץ על מפגשם, בספרו "האי פליא": .

### עסקיו במסחר
כמו רוב תלמידי החכמים באותה תקופה סירב להתפרנס מלימוד התורה, ועסק במסחר לפרנסתו. עסקיו הצליחו והוא הפך לאחד מעשירי ג'רבה ובעל קרקעות רבות גם מחוץ לאי. בעקבות הצלחתו הקפיד לפרנס רבנים אחרים. בין הרבנים שהחזיק ניתן למנות את רבי יעקב הכהן גדישא ואת רבי דוד הכהן גישא, האחרון גם קרא לספרו "שלום דוד" כהכרת הטוב.

בשנת התרכ"ה (1864) סבלו יהודי האי מפרעות חוזרות ונשנות מערביי המקום בהנהגת שודד מקומי בשם "אבו אלגול", הפרעות פסקו רק לאחר התערבותו של הביי, באחד מהפרעות האלו איבד רבי שלום את רוב רכושו וירד מנכסיו.

### הרבנות בזרזיס
גם לאחר ירידתו מנכסיו המשיך להתגורר בג'רבה, ולאחר מכן עבר לעיר גאבס למספר שנים, עד שנת התרנ"ב (1891). בשנה זו נוסדה העיר זרזיס והיהודים שעברו לשם ביקשו מרבי שלום לכהן כרבם, והוא נעתר להם. כמו כן באותה עת מונה בנו לשוחט ובודק בעיר בגיל 17, אך לאחר בקשת רבני האי ג'רבה ובראשם רבי משה עידאן, שב בחזרה לאי כדי להמשיך בלימודיו. בכהונה זו שימש רבי שלום ברציפות עד שנת התרפ"ג (1923)

### עלייה לארץ ישראל וההתיישבות בטבריה
בחודש סיוון התרפ"ג החל את מסע עלייתו לארץ ישראל, והתיישב בעיר טבריה בה התגורר עד י"ח בתשרי התרפ"ו ה-6 באוקטובר 1925, יום פטירתו, הוא נקבר בבית הקברות היהודי העתיק שבטבריה.ממוזער|בית העלמין העתיק בטבריה
## ספריו
רבי שלום חיבר מספר רב של חיבורים בשלל המקצועות התורניים, על סגנון חיבוריו כתב הרב מאיר מזוז: .
* **ברכה ושלום** ספר מוסר על מדות והנהגות, נדפס לאחר מותו.
* **צדק ושלום** ספר דרושים ומוסר.
* **חיים ושלום** דברי מוסר ומדות. נדפס בג'רבה בשנת התרפ"ד.
* **חפץ יקר** ביאור מצוות התורה השייכים לזמן הזה. נדפס בג'רבא בשנת תרע"ז.
* **נהר שלום** חידושים על התורה, נדפס יחד עם הספר "יד שאול" לרבי שאול הכהן סבו.
* **ברית שלום** ארבעה חלקים הכוללים קיצורי דינים ומנהגים בשולחן ערוך.
* **שערי שלום**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ג'רבאים
קטגוריה:משפחת כהן אברי"ש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1925
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
דומיניק סקוט קיי

**דומיניק סקוט קיי** (באנגלית: **Dominic Scott Kay**; נולד ב-6 במאי 1996) הוא שחקן, במאי, איש עסקים וזמר אמריקאי.

## קריירה
בשנת 2002 שיחק בסרטו של סטיבן ספילברג, דו"ח מיוחד.

בשנת 2006 דיבב את קולו של ווילבר בסרט האנימציה חוות הקסמים, ובסצנת הפוסט-קרדיטים של שודדי הקאריביים: סוף העולם בתור הנרי טרנר, בנם של ויל טרנר (אורלנדו בלום) ואליזבת סוואן (קירה נייטלי). בשנת 2008 דיבב את קולו של אדם בסרט האנימציה חברים בשלג.

הוא גם הופיע בעונה החמישית של המהדורה האמריקאית של תוכנית המציאות *[[The Voice (ארצות הברית)|The Voice]]*.

קיי ביים וכתב סרט קצר בכיכובו של קווין בייקון בשם *Saving Angelo*, סיפור המבוסס על האירועים האמיתיים של כלב נטוש שנותר למוות בצד הדרך שהוא ומשפחתו הצילו ב-2003. הוא גם כתב וביים סרט קצר נוסף, *הבקתה של סבא.*

בשנת 2021 שיחק במותחן "Red Stone".

## יזמות
קיי הוא יזם, בעל מספר חברות בידור.  הוא ידוע כחובב בעלי חיים, והוא שגריר StarPower של קרן Starlight Children . 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:במאים אמריקאים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
מוחייביב

**מוּחַיְיבִּיבּ** (; בתעתיק מדויק: **מחיביב**, בהגייה לבנונית: **מְחַיְבִּ֫יבּ**) הוא כפר קטן בנפת מרג' עיון בדרום לבנון השוכן קרוב לגבול ישראל–לבנון במרחק של כ-5 ק"מ מקיבוץ יפתח וכ-6 ק"מ מקיבוץ מלכיה. אדוארד הנרי פאלמר ציין כי מקור השם ב"נבי מוחייביב", במשמעות הנביא מוחייביב, קרי הנביא אהוב, בהתייחס אולי למקאם בנימין. רוב בתי הכפר הושמדו במסגרת התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל.

## היסטוריה
בשנת 1881 תיארה מפת הקרן לחקר ארץ ישראל את הכפר כ"כפר קטן מסביב לאבן בשם 'נבי', שבו כשבעים מוסלמים, ואשר ממוקם על ראש הרכס, עם זיתים ואדמה לעיבוד; יש שני בורות מים בכפר".

בשנת 2024, במסגרת התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל, התרחש בכפר קרב מוחייביב, ובמסגרתו חטיבת הזקן (חטיבה 8) פוצצה את בתי הכפר שבהם היו אמצעי לחימה רבים. לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-53% מהמבנים בכפר (211 מבנים מתוך 395), וכ-1% נהרסו חלקית (5 מבנים).

## קישורים חיצוניים
* סקר פלסטין המערבית, מפה 4: IAA, Wikimedia Commons

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:רצועת הביטחון
ספירל

**ספירל**, באנגלית: **Spiral**, היה קולקטיב של אמנים אפרו-אמריקאים שהוקם בתחילה על ידי רומרה בירדן, צ'ארלס אלסטון, נורמן לואיס והייל וודרוף ב-5 ביולי 1963. מאז הוא הפך לשם של תערוכה, ״ספירלה: פרספקטיבות על קולקטיב אפרו-אמריקאי״ .

## היסטוריה
ממוזער|451x451 פיקסלים|תערוכת ספירל, 1965
הקבוצה הייתה פעילה מקיץ 1963 עד 1965. האמנים נפגשו מדי שבוע כדי לדון בתפקידם של אמנים אפרו-אמריקאים בפוליטיקה ובתנועה לזכויות האזרח, כמו גם בעולם האמנות הרחב יותר, וארגנה תערוכה קבוצתית אחת. הקבוצה דנה גם בנושאים כמו החוויה האפרו-אמריקאית והתדמית האפרו-אמריקאית באמנות. 

הקבוצה הוקמה לאחר שהאמנים רומרה בירדן והייל וודרוף הזמינו אמנים אחרים לדיונים בלופט של בירדן. בתחילה עסקה הקבוצה בסוגיות לוגיסטיות, כמו השגת אוטובוסים כדי לנסוע למצעד בוושינגטון בקיץ 1963. זמן קצר לאחר מכן, מאמציהם פנו לדאגות אסתטיות, כולל מה שהסופר ראלף אליסון כינה "סדר חזותי חדש"  חברי הקבוצה היו בשלבים שונים בקריירה שלהם כשהחלו להיפגש לראשונה. הם אמנם הסכימו שמקומם, כאמנים, בתנועת זכויות האזרח חשוב, אבל היו להם דעות שונות לגבי העתיד. האמנים בקבוצה שמחו להתכנס ולדון במעורבות שלהם במאבק למען זכויות האזרח, אף שכל אחד מהם מצא מעורבות בדרך אחרת. הקולקטיב אפשר תגובה משותפת לאומץ הלב שהגדיר את המאבק לזכויות האזרח. 
ממוזער|451x451 פיקסלים|תערוכת ספירל, 1965
בשנים שקדמו להיווצרות ספירל, רוב האמנים עסקו ביצירה פיגורטיבית. כמה מהם התחילו להתנסות בהפשטה כשהם התפתחו כאמנים והחלו לעבוד ביחד. בירדן הביע את הרצון לשתף פעולה בקולאז'. אבל מכיוון שהקבוצה השתמשה בטכניקות ובמדיומים שונים בעבודותיה, הם החליטו שיהיו דרכים אחרות להשפיע על התנועה. למרות שהקבוצה הייתה פעילה רק לזמן קצר, ספירל התגלתה כיוזמה היסטורית, והייתה אחת מקבוצות האמנים הראשונות שקראו למעורבות הקהילה התרבותית בשינוי חברתי.

התערוכה היחידה של הקבוצה הייתה מ-14 במאי עד 5 ביוני 1965, שכותרתה הצגת קבוצה ראשונה: עבודות בשחור-לבן. התערוכה הייתה בחלקה תגובה למגמה של מוסדות אמנות גדולים להתעלם מעבודותיהם של אמנים אפרו-אמריקאים. בירדן הציע את נושא השחור-לבן של התערוכה משום שהוא כלל ייצוגים סוציו-פוליטיים ופורמליות כאחד.

קבוצת הספירל זכתה להתעלמות יחסית בתולדות האמנות המסורתיות מאז היעלמותה.  אבל העניין בקבוצה התעורר מחדש בעקבות תערוכה קבוצתית של הקולקטיב בברמינגהם ובניו יורק בשנים 2010–2011, והקטלוגים הנלווים לכך. התערוכה בוחנת את האופן שבו קולקטיב הספירל בא לידי ביטוי בתקופה של היסטוריה אמריקאית עשירה באי שקט, והתגובות החזותיות המגוונות של אמנים אפרו-אמריקאים.

### אמנים
צ'ארלס אלסטון - צייר, פסל, מאייר ומורה

אמה עמוס - ציירת, מדיה מעורבת

רומרה בירדן - קולאז'ים, צבעי מים, שמנים והדפסים

ארנסט קריצ'לו - צייר, מאייר

קלווין דאגלס - צייר

פרי פרגוסון - צייר

רג'ינלד גמון - צבעי שמן, צבעי מים, רישומים והדפסים

פלרת' היינס - אקספרסיוניזם מופשט

אלווין הולינגסוורת' - קומיקס, צייר

נורמן לואיס - צייר

ויליאם מייג'ור - ציור, ציור, קולאז'ים מנייר, קנבסים תלת־ממדיים

ריצ'רד מאיו - צייר

ארל מילר - ציור, רישומי עיפרון

מרטון סימפסון - ציורים מופשטים

הייל וודרוף - ציורי קיר, ציורים, הדפסים

ג'יימס יארגנס - צייר

### שֵׁם הקבוצה
וודרוף הציע את השם "ספירל" בהתייחס לספירלה הארכימדית ש"נעה החוצה וחובקת את כל הכיוונים, ונעה ללא הרף כלפי מעלה". השם גם ייצג את מגוון הסגנונות והאינטרסים המיוצגים על ידי עבודתם של החברים כאשר הם "שאפו להתקדם לעבר מטרות משותפות כאמנים בודדים וכאנשים אפרו-אמריקאים".

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
ויליאם אנסטסי

**ויליאם אנסטסי** (אנגלית: William Anastasi; 11 באוגוסט 1933 - 27 בנובמבר 2023) היה אמן חזותי אמריקאי שעבד במגוון רחב של מדיה כולל רישום, ציור, פיסול, עבודות צילום וטקסט. הוא חי ופעל בעיר ניו יורק מתחילת שנות ה-60 ונודע כ"אחד האמנים הקונספטואליים המוערכים ביותר בדורו".

## ביוגרפיה
ויליאם אנסטסי נולד בפילדלפיה, פנסילבניה.

תערוכת היחיד הראשונה שלו התקיימה ב-1964 בגלריה בטי פרסונס בעקבות פגישה מקרית עם פיליפ גוסטון שהמליץ על עבודתו לפרסונס. בעקבות זאת הציג מספר תערוכות בגלריה דואן בין השנים 1965 עד 1970.

עבודתו הייתה מופשטת ומושגית בעיקרה. עבודות מוקדמות שלו כמו Relief (1961) ו־Issue (1966) משלבות שימוש בחומרי תעשייה ובנייה. יצירותיו מוחזקות על ידי מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, המוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון גוגנהיים, מוזיאון וויטני, מרכז ווקר לאמנות, הגלריה הלאומית לאמנות והמכון לאמנות של שיקגו. בשנת 2010 הוענק לאנסטסי בקרן לאמנויות עכשוויות, פרס ג'ון קייג', מענק בלתי מוגבל המוענק פעם בשנתיים. 

עבודות המוצגות כעת של אנסטסי כוללות את "תשע תצלומי פולארויד של מראה" במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. בשנת 2007, הוא לקח חלק בהופעה האמנותית "בליינד דייט" בגלריה ווייט בוקס בניו יורק. בהופעה, הוא ועמיתו האמן לוסיו פוצי ציירו שניהם עשרות יצירות אמנותיות בעי ניים מכוסות, בדו-קרב אמנותי בן 8 שעות. 

בתחילת הקריירה שלו, אנסטסי הושפע במידה רבה ממרסל דושאן, שהיווה השראה לתצוגות שלו בגלריה דואן מ-1965 עד 1970. 

אנסטסי היה חבר קרוב של המלחין ג'ון קייג' אותו פגש לראשונה בשנת 1965 כאשר קייג' שמע כי אנסטסי מכין תערוכה בשם 'אובייקטים קוליים' והתעניין במידע נוסף בשנת 1977 החלו קייג' ואנסטסי לשחק שחמט מדי יום אנסטסי כתב את ספר הזיכרונות The Cage Dialogues על ידידותם.

ויליאם אנסטסי הלך לעולמו ב-27 בנובמבר 2023, בגיל 90. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
חדשות אל-עהד

**חדשות אל-עהד** (, בתעתיק מדויק: **אלעהד ניוז**) הוא עיתון חדשות לבנוני בערבית בבעלות ארגון הטרור חזבאללה, ומהווה אחד מגופי התעמולה שלו. העיתון הוקם במטרה להציג את הנרטיבים ונקודות המבט של חזבאללה בקרב הציבור הלבנוני והערבי. הוא עוסק במגוון נושאים ובהם חדשות, פרשנויות, ראיונות ותוכניות תיעודיות, עם התמקדות בנושאים הקשורים למדיניות החוץ של לבנון, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, פעילות חזבאללה וההתרחשויות ב.

העיתון יצא לאור לראשונה ב-18 ביוני 1984, כעיתון שבועי בשם "אל-עהד", וב-5 בנובמבר 1999 הושקה הגרסה האינטרנטית שלו, הפועלת באותה מתכונת עד היום.

כחלק מתאגיד התקשורת של חזבאללה, אתר חדשות אל-עהד מושפע מסדר היום הפוליטי והאידאולוגי של התנועה. אשר על כן, מופנית כלפיו ביקורת ככזה המשמש כלי תעמולה לטובת חזבאללה ומציג פרספקטיבה חד-צדדית על המתרחש באזור.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: עיתונים
קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:חזבאללה
עייתרון

**עייתרון** (, בתעתיק מדויק: **עיתרון**) הוא כפר לבנוני בנפת בינת ג'בייל, במרחק כ-125 ק"מ מביירות. הכפר ממוקם קרוב לגבול ישראל-לבנון, ומשקיף על היישובים אביבים ומלכיה. הגידולים החקלאיים באזור כוללים: גפן, עצי רימון, תאנים, תפוחים, סומאק, וגרגרי בר שונים.

מקור שמו של הכפר הוא איטרומה, שפירושו "הריח היפה".

## היסטוריה
בשנת 1596, המקום הופיע ברישומי המס העות'מאניים ככפר בשם עייתרון, ששייך לתת-המחוז (נאחייה) תִּבְּנִין במחוז (ליוואא) צפת, עם אוכלוסייה של 91 משפחות ו-15 רווקים, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה, עיזים וכוורות, בנוסף ל"הכנסות מזדמנות" וסכום קבוע; סך של 14,570 אקצ'ה.

ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1875 ותיאר אותו ככפר עם 200 מתואלים.

בשנת 1881 תיארה מפת הקרן לחקר ארץ ישראל "כפר גדול, בנוי מאבן, המכיל 400 מוסלמים, הממוקם ליד ואדי, עם זיתים, גנים ואדמות עיבוד. מים מבריכה גדולה ומבורות מים".

### המערכה ברצועת הביטחון
במהלך המערכה ברצועת הביטחון בשנים 1985–2000 היה הכפר חלק מרצועת הביטחון בדרום לבנון. כ-20 חיילי צבא דרום לבנון נחטפו על ידי חזבאללה בשנה האחרונה של המלחמה.

### מלחמת לבנון השנייה
במהלך מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, ב-16 ביולי, נהרגו 12 אזרחים ממשפחת אַ֫חְ'רַס, בהם 7 אזרחים קנדים, כאשר ביתם נהרס בתקיפות אוויריות ישראליות. ב-18 ביולי נהרגו 9 אזרחים ממשפחת עוואדה לאחר תקיפות אוויריות של ישראל על בתיהם. ב-19 ביולי נהרגו 6 אזרחים ו-8 נפצעו מפגיעות ישראליות, בזמן שניסו להימלט מעייתרון. בסך הכול איבד הכפר 41 תושבים במלחמה.

### מלחמת חרבות ברזל
בשנת 2024 התחוללו קרבות בכפר במסגרת התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל. לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-11% מהמבנים בכפר (145 מבנים מתוך 1,312), וכ-5% נהרסו חלקית (71 מבנים).

בין ה-20 ל-21 באוקטובר 2024 נכנסו חטיבה 226 וחטיבת אלון לטהר את מרחב הכפר. ביום השביעי והאחרון ללחימה בכפר נכנס גדוד 8207 לקרב קשה בו נפצעו כ-15 לוחמים ונהרגו 6. 

## אוכלוסייה
אוכלוסיית הכפר הוערכה ב-20,000 בשנת 2002. עם זאת, מספר התושבים בפועל נחשב כיום גבוה משמעותית. כ-45% מהאוכלוסייה מתחת לגיל 30 וגודל המשפחה הממוצע הוא 6–7 נפשות.

## כלכלה
רוב המשפחות תלויות בחקלאות כמקור ההכנסה העיקרי שלהן. במהלך השנים 1978 עד 2000, הכפר קיבל תזרים מזומנים משמעותי מגיוס כספים לצבא דרום לבנון.

## דיור ותשתיות
בעייתרון מתגוררים התושבים בכ-1,300 בתים. התשתיות החיוניות של הכפר, כולל רשתות החשמל והתקשורת, החלו להתפתח באופן משמעותי בשנת 1964. השיפורים בתקשורת נמשכו עם הקמת מרכזיית טלפון בשנת 2005, שמספקת קישוריות לרשת הטלפונים הראשית של לבנון. למרות הנזקים שנגרמו לתשתיות אלה במהלך מלחמת לבנון השנייה, הן שוחזרו במלואן.

בתקופת הכיבוש הישראלי בלבנון, התושבים זכו לאספקת מים ראויים לשתייה דרך בארות מים שנקדחו על ידי ישראל. כיום, מקור המים העיקרי בכפר הוא איסוף מי גשמים, הנאגרים במאגרים פרטיים וציבוריים.

## שירותים ממשלתיים וחברתיים
בכפר יש חמישה בתי ספר, שניים ציבוריים ושלושה פרטיים. בתי הספר הציבוריים כוללים בית ספר יסודי וחטיבת ביניים, לומדים בהם 250 תלמידים, ויש בהם אחוז גבוה יותר של תלמידות, במיוחד בחטיבת הביניים. בתי הספר הפרטיים בכפר כוללים בית ספר יסודי ושתי חטיבות ביניים, ולומדים בהם 570 תלמידים. בכפר יש מרכז בריאות אחד, המופעל על ידי משרד הרווחה. מועצת העירייה של הכפר הוקמה בשנת 1961.

## צמחייה
האזור עשיר בעשבי בר, פרחים ופטריות. נפוצים במיוחד הם פרח הפרג האדום, צלפי בר וגדילן.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
בית הכנסת נובי סאד

**בית הכנסת נובי סאד** (בסרבית: **Новосадска синагога**, **Novosadska sinagoga**) הוא אחד ממוסדות תרבות רבים בנובי סאד, מחוז וויבודינה בסרביה. בית הכנסת ממוקם ברחוב היהודים (Jevrejska Street) במרכז העיר. בית הכנסת שירת בעבר את הקהילה הנאולוגית המקומית ומוכר כנקודת ציון היסטורית.

בית הכנסת החדש, שבנייתו החלה ב-1905 והסתיימה ב-1909, היה החמישי שהוקם באותו מקום מאז המאה ה-18 והוא הפך למקום מרכזי לכל הקהילה היהודית של נובי סאד. הוא תוכנן על ידי האדריכל ההונגרי באומהורן ליפוט, והוא היה חלק ממכלול מבנים גדול יותר שכלל משני צידי בית הכנסת שני בניינים המעוטרים בתבנית דומה: בניין אחד שימש כבית הספר היהודי והשני כמשרדים של הקהילה היהודית. בית הכנסת בנוי בסגנון אר נובו.

יותר מ-4,000 יהודים חיו בנובי סאד לפני מלחמת העולם השנייה, מתוך אוכלוסייה כוללת של 80,000. רק כ-1,000 מהם שרדו את השואה שבאה בעקבות פלישת גרמניה ליוגוסלביה ב-1941 וסיפוח אזור באצ'ה על ידי הונגריה. רבים עברו לישראל לאחר המלחמה. כיום חיים בנובי סאד כ-400 יהודים. כיום, בעוד שבית הכנסת אינו משמש לטקסים דתיים, הוא משמש לקונצרטים ולאירועי תרבות רבים.

בשנת 1991 נוסף בית הכנסת נובי סאד לרשימת בנייני תרבות-היסטוריות בעלי חשיבות רבה, והוא מוגן על ידי הרפובליקה של סרביה.

## גלריה

Novi Sad Synagogue 02.jpg| כיפת בית הכנסת מבחוץ
Novi Sad Synagogue 04.jpg|בית הכנסת מבחוץ
Novi Sad Synagogue 12.jpg|חלק מהכניסה הראשית
Новосадска синагога.JPG|הכניסה הראשית לבית הכנסת
Novi Sad Synagogue 08.jpg|הכניסה לבית הכנסת
Novi Sad Synagogue - Aron HaKodesh.jpg|בית הכנסת מבפנים


## ראו גם
* יהודים בסרביה
* בית הכנסת בלגרד
* בית הכנסת סובוטיקה

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת של נובי סאד, סרביה - מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות

## הערות שוליים

נובי סאד
נובי סאד
קטגוריה:נובי סאד
קטגוריה:אר נובו
פול אלכסנדר

**פול ריצ'רד אלכסנדר** (; 30 בינואר 1946 - 11 במרץ 2024) אשר נודע בכינוי **"פוליו פול"** היה עורך דין אמריקאי ניצול פוליו. הוא שבר שיא גינס כאדם שחי הכי הרבה זמן בתוך ריאת ברזל ונפטר בגיל 78 לאחר שחלה בפוליו ב-1952 בגיל שש. אלכסנדר קיבל תואר ראשון ודוקטור למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין. הוא הוציא לאור ספר זיכרונות ב-2020.

## ביוגרפיה
אלכסנדר חלה בפוליו בגיל שש והיה משותק כל חייו, מסוגל להזיז רק את ראשו, צווארו ופיו.

בתחילת שנות ה-50, תקופה שבה נרשמה התפרצות גדולה של פוליו בארצות הברית, מאות ילדים מדאלאס, טקסס, נלקחו לטיפול בבית החולים פארקלנד. בין המטופלים היה אלכסנדר, אשר הועבר למחלקת ריאות הברזל לאחר שכמעט איבד את חייו עקב אי זיהוי מוקדם של מצבו הרפואי החמור. החל מ-1954, אלכסנדר פיתח שיטת נשימה גלוסו-לועית, המאפשרת לו לשהות מחוץ למכשיר הריאות הברזל לתקופות הולכות ומתארכות. אלכסנדר נהיה אחד מהתלמידים החלוצים במחוז בית הספר העצמאי של דאלאס שקיבלו חינוך ביתי, תוך שינון במקום כתיבת סיכומים. בשנת 1967, בגיל 21, הוא סיים את לימודיו בתיכון, והיה לאדם הראשון בדאלאס שהשלים את לימודיו התיכוניים ללא השתתפות פיזית בכיתות.

אלכסנדר קיבל מלגה לאוניברסיטת סאות'רן מתודיסטית. הוא עבר לאוניברסיטת טקסס באוסטין, שם קיבל תואר ראשון ב-1978, ותואר משפטי נוסף ב-1984. הוא קיבל עבודה בהוראת טרמינולוגיה משפטית לסטנוגרפים בבית המשפט בבית ספר למסחר באוסטין לפני שהתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1986.

אלכסנדר שבר *[[גינס שיאי עולם|שיא גינס]]* כאדם שבילה את פרק הזמן הארוך ביותר בחייו בריאת ברזל.

הוא מת מזיהום שנגרם על ידי COVID-19 ב-11 במרץ 2024, בגיל 78.

## ספרו
אלכסנדר פרסם בעצמו את ספר הזיכרונות שלו, *Three Minutes for a Dog: My Life in an Iron Lung*, באפריל 2020. לפי "הגרדיאן", "לקח לו יותר משמונה שנים לכתוב את זה, באמצעות מקל הפלסטיק והעט כדי להקיש את הסיפור שלו על המקלדת, או להכתיב את המילים לחברו".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
מאת'רבנק

300px|ממוזער|מצר סולנט. מאת'רבנק משתרע בין רַייד לקָאוּז
**מאת'רבנק** (באנגלית: **Motherbank**) הוא מקום עגינה רדוד מעל שרטון חול במצר סוֹלֶנט, בדרום-מזרח אנגליה. הוא משתרע בין קָאוּז  לרַייד , בחופו הצפון-מזרחי של האי וַייט.

סמוך לו נמצאים נמלים ומעגנות היסטוריים חשובים כמו פורטסמות', ספיטהד, סאות'המפטון ומפרץ סנט הלן, והוא עצמו שימש לעגינת אוניות סוחר מאות בשנים וכתחנת קרנטינה לאוניות.

הצי המלכותי הבריטי השתמש במאת'רבנק כמקום עגינה לאוניות מלחמה ישנות שהוצאו משימוש והמתינו לסופן. הן עגנו במקום מכמה שבועות ועד כמה שנים קודם שנמכרו, נגרטו או שימשו מטרה לתותחים והוטבעו.

## הערות שוליים

קטגוריה:האי וייט (תעלת למאנש)
פרארי 340

**פרארי 340 מקסיקו** (באיטלקית: **Ferrari 340 Messico**) היא מכונית ספורט של חברת פרארי משנת 1952 שיוצרה עבור מרוצי ה־Carrera Panamericana.

נהגי המרוצים צ'ינטי (Chinetti) ולוקאס ( Lucas) סיימו את המירוץ בברלינטה במקום השלישי.

## מפרט טכני
פרארי 340 בעלת מנוע 4.1 ל' Lampredi V12 המפיק כ-280 PS (206 קילו-ואט) ב-6600 סל"ד, ומאיץ למהירות מרבית של 280 קמ"ש, המכונית כולה עוצבה בידי מעצב מכוניות הספורט ג'ובאני מיקלוטי (Giovanni Michelotti)

בסיס הגלגלים של המכונית הוא 2,600 מ"מ (102.4 אינץ'). רק ארבע יחידות יוצרו: שלושה Vignale Berlinettas ו־Vignale Spyder אחד.

## דגמי המשך
**פרארי 340 mm** (גם בעיצובו של ג'ובאני מיקלוטי) היא מודל המשך של ה־340 מקסיקו עם בסיס גלגלים קצר יותר- 2,500 מ"מ (98.4 אינץ'). ה-MM השתמשה באותו מנוע 4.1 ל' Lampredi V12 עם שלושה קרבורטורים דומים של Weber 40DCF שעזרו לה להשיג 280 PS (206 קילוואט) ב-6600 סל"ד ומהירות מרבית של 282 קמ"ש.

כעשר יחידות יוצרו, בהם- ארבע Pinin Farina Berlinettas, שתי Touring Spyders ו-ארבע Vignale Spyders.
ממוזער|פרארי 340 mm

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרארי
דם ושוקולד

**דם ושוקולד** (באנגלית:Blood & Chocolate) הוא סרט פנטזיה-אימה מ-2007. הוא מבוסס על רומן באותו שם מאת הסופרת הבריטית אנט קרטיס קלאוס.

הסרט מהווה הפקת קופרודוקציה בינלאומית אמריקאית, גרמנית, רומנית ובריטית.

## עלילה
ויויאן היא בחורת זאב שנולדה בבוקרשט להורים שהיגרו לאמריקה. כשהייתה בת תשע הוריה ושני אחיה נרצחו, היא מתגוררת בעיר שנולדה ביחד עם דודתה אסטריד המחזיקה חנות שוקולד בבעלותה. אסטריד היא חברתו לשעבר של גבריאל, מנהיג קבוצת אנשי זאב, שבהתאם לחוקי קבוצתו, עזב אותה לאחר שבע שנים עבור בת זוג חדשה. גבריאל רואה בויויאן כבת זוגו החדשה ומאמין שהיא תהיה האישה שתביא לקבוצתו עידן חדש של תקווה.

ויויאן מתחילה לנהל מערכת יחסים רומנטית עם איידן שחוקר אנשי זאב אך לא מגלה על היותה אחת כזאת.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים רומניים
קטגוריה:אנשי זאב בתרבות ובאמנות

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים בריטיים
אליזבת יו

**אליזבת יו** (באנגלית: **Elizabeth Yu** ; נולדה ב-6 באוקטובר 2002) היא שחקנית אמריקאית. מוכר בעיקר מתפקידה בתור הנסיכה אזולה (אנ') בסדרה "אווטאר: כשף האוויר האחרון" משנת 2024. 

## ביוגרפיה
יו נולדה בניו ג'רזי לאב קוריאני ולאם אמריקאית ממוצא גרמני, אירי ופולני.

מאז 2018, יו נמצא במערכת יחסים עם השחקן גאטן מאטרצו, כוכב הסדרה "דברים מוזרים". 

## קריירה
בדצמבר 2021 לוהקה יו לתפקיד הנסיכה אזולה (אנ') בסדרת הטלוויזיה "אווטאר: כשף האוויר האחרון". הסדרה עלתה לשידור בשירות נטפליקס במהלך 2024. 

הקרדיט הראשון של יו היה בסרט מ-2022 "איפשהו בקווינס" (אנ') שביים וכתב ריי רומנו.

בינואר 2023, לוהקה יו לסרט "הצצה ליחסים", קומדיה שחורה בבימויו של טוד היינס.  במרץ אותה שנה לוהקה לתפקיד מגי הצעירה בפיילוט לטלוויזיה של ערוץ NBC שיצרו ג'נה באנס וביל קרבס. דמותה היא "חנון ספרי תעלומות רצח גדול" שבסופו של דבר נרצחת.

בשנת 2024, יו גילמה את הסטודנטית רובי בסרט ההתבגרות *"Year One"*, בבימויה של לורן לוזברג. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דרום קוריאני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2002
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
בתי כנסת בבוקרשט

**בתי הכנסת בבוקרשט** מהווים עדות לחיי הדת של האוכלוסייה היהודית של בוקרשט.

## הקהילה היהודית
הנוכחות היהודית בבוקרשט מוזכרת לראשונה באמצע המאה ה-16. יהודים אלה הגיעו מטורקיה ומארצות הבלקן והיו בעיקר סוחרים ומלווי כספים.
ממוזער|בתי כנסת פעילים בבוקרשט בשנת 1970
בית הכנסת הראשון בבוקרשט הוקם בתקופת קונסטנטין ברנקוביאנו (1688 – 1714) בפרוור של בוקרשט בשם Mahalaua Popescului. הוא נהרס בשנת 1715, כאשר השליט החדש שרבן קנטקוזינו אסר על קיום טקסי דת יהודיים.

באופן כללי האוכלוסייה המקומית והשלטונות היו עוינים לאוכלוסייה היהודית ולא אפשרו הקמת בתי כנסת, ניהול חיים יהודיים או התבססות קהילות.

במאה ה-18 היהודים היו מרוכזים במספר שכונות. השכונה המרכזית הייתה שכונת פופסקולוי (Mahalaua Popescului) בה היו שני בתי כנסת שנבנו בשנת 1760. בנוסף לכך התפתחו גם שכונת סטֶלֶאָה וראָזבָן (Stelea si Razvan) בה התגוררו בעלי מלאכה, שכונת סְפָנְטָה וִינֶרִי (Sfanta Vineri) בה התגוררו בעיקר סוחרים, שכונת קוּרטֶאָה וֶקֶה (Curtea Veche) בה רחובות נפרדים לכל בעל מקצוע - חייטים, כובענים וסנדלרים, ושכונת הקדוש יואן החדש (Sf. Ioan Nou). במרוצת השנים שכונות אלה אוחדו כדי ליצור את הרובע היהודי (Cartierul Evreiesc).

היהודים המשיכו להתגורר ברובע היהודי גם במאות הבאות, אך גם באזורים אחרים של העיר. רוב היהודים היו סוחרים ובעלי מלאכה והדבר משתקף בשמות הרחובות ובתי הכנסת ברובע, כגון רחוב הרוכלים (Mamulari), רחוב העובדים בזכוכית (Sticlari), בית כנסת הנגרים. הנוכחות היהודית הונצחה גם בשמות רחובות כגון רחוב בית הכנסת, (strada Sinagogii), רחוב היהודים (strada Israelită), הרחוב הספרדי (strada Spaniolă).
סבורים שבשנות ה-30 של המאה ה-20 פעלו בבוקרשט 120 בתי כנסת. בשנת 1970 פעלו בבוקרשט 21 בתי כנסת. בשנת 2024 פעילים בבוקרשט שלושה בתי כנסת בלבד.

שישים בתי כנסת נהרסו במסגרת תוכנית בניין העיר (Urban Systematization) שבוצעה בין השנים 1984–1987 במטרה לתת מענה לגידול המסיבי באוכלוסיית העיר. בתי כנסת אחרים נהרסו, או הוסבו ליעודים אחרים, לפני או אחרי תקופה זאת.

החל משנות ה-50 של המאה ה-20 השלטון הקומוניסטי "לא ראה בעין יפה" את ההשתתפות בטקסים דתיים, לא רק בבתי כנסת אלא גם בכנסיות, ובמקביל לכך התחילה ירידה הדרגתית במספר היהודים שהתגוררו בבוקרשט בפרט וברומניה בכלל, כתוצאה מעלייתם לארץ או מהגירתם לקנדה, ארצות הברית, צרפת וארצות אחרות. על פי סטטיסטיקות שונות, בבוקרשט התגוררו בשנת 1940 כ-102,000 יהודים. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2022 נמצאו בבוקרשט 864 יהודים בלבד.

בבוקרשט לא ייחסו מעולם חשיבות למורשת התרבותית של בתי הכנסת. התיעוד שנשמר לגביהם מועט ביותר ומסתכם לעיתים קרובות בעדויות של תושבים או בתמונות שפורסמו במקומות שונים.

בכל שנה, לקראת ראש השנה מתקיים בבוקרשט אירוע "ליל בית הכנסת הפתוח" בו נערכים ביקורים בבית הכנסת קורל, בית הכנסת הגדול, בית הכנסת האיחוד הקדוש ובית הכנסת ישועה טובה.

ערך זה מתייחס רק לאותם בתי כנסת שנבנו ברובע היהודי, לגביהם נותר תיעוד כלשהו.

## בתי כנסת קיימים

## בתי כנסת שהוסבו למוזיאונים

## בתי כנסת שנהרסו

## קישורים חיצוניים
Coduri vizuale. Evreii din Bucuresti (1881 – 1941)

## הערות שוליים

*
Old and Wise

"**Old and Wise**" היא בלדה של להקת הרוק הבריטית The Alan Parsons Project שיצא כסינגל מתוך אלבום האולפן השישי שלהם, Eye in the Sky, בדצמבר 1982. השיר הגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד האמריקאי בתחילת 1983 ולמקום ה-74 בבריטניה, הראשון מבין הסינגלים של הלהקה שהגיע למצעד במדינה זו.

## הקלטה
הקול המוביל בהוצאה המקורית של "Old and Wise" בוצע על ידי סולן הזומביס לשעבר קולין בלונסטון. בלונסטון הופיע מספר פעמים באלבומים של Alan Parsons Project, אך "Old and Wise" היה הסינגל היחיד עם בלונסטון כסולן שזכה להשמעות. מאוחר יותר הקליט בלונסטון מחדש את השיר עבור שני הדיסקים שלו Best Of אלבום, שנקרא Old and Wise, שיצא בשנת 2003.

עם זאת, גרסה מוקדמת (ללא תזמור או סולו סקסופון) מציגה את אריק וולפסון שר שירה מובילה. השיר נכלל כאחת מרצועות הבונוס במהדורה המחודשת של Eye in the Sky משנת 2007.

## משתתפים
**מוזיקאים**
* קולין בלונסטון - שירה
* אריק וולפסון - פסנתר, עוגב
* מל קולינס - סולו סקסופון
* איאן בירנסון - גיטרות
* סטיוארט אליוט - תופים
* דייוויד פייטון - בס חשמלי
* אנדרו פאוול - תזמורת כלי נשיפה, עיבודים תזמורתיים, מנצח

**צוות טכני**
* אלן פרסונס - מפיק, טכנאי קול
* אריק וולפסון - מפיק בפועל
* טוני ריצ'רדס - עוזר מהנדס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על זקנה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:שירי אלן פרסונס פרוג'קט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלן פרסונס