open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שפת סימון

[שמאל|ממוזער|500px|דוגמה ל[ספר מתכונים אשר נכתב בשפת סימון. הקוד ניתן להמרה ל-HTML, או PDF או RTF באמצעות שפת תכנות או XSL]]
**שפת סימון** (באנגלית: **Markup language**) היא שפת מחשב המשמשת לתיאור מידע נלווה לטקסט, תמונות או מידע חזותי אחר.
המידע הנלווה יכול לציין, למשל, את דרך התצוגה של המידע החזותי, למשל, צבע, גופן וגודל של טקסט. בנוסף, המידע הנלווה יכול לציין סוגי שדות של המידע החזותי, ואת המבנה ההיררכי שלו. למשל, שפת סימון יכולה לציין למילים, את סוג המידע אליו הן מתייחסות (שמות אנשים, מקומות, שמות עצם, וכו') ולמשפטים את סוג המשפט (שאלה, תשובה, אמת, שקר, מנגינה, הטעמה). לרוב מופיע המידע הנלווה של שפת הסימון בתוך אותו קובץ של המידע החזותי עצמו, משולב בתוכו.

## היסטוריה
שפות סימון שימשו בתחום הדפוס במשך מאות שנים. עורכים סימנו על גבי כתבי יד את סוגי הפונטים, גדליהם, ושאר פרמטרי העיצוב של כתב היד. האדם שהיה מסדר את אותיות הדפוס היה פועל על פי ההנחיות בשפת הסימון.

בעידן המוקדם של המחשב שימשו שפות סימון, דוגמת LaTeX, כותבי מסמכים בעיצוב המסמכים שלהם. עם השנים, פותחו ממשקים חזותיים שאפשרו למשתמשים לציין את העיצוב שהם מעוניינים בו בלא לדעת את ההוראות בשפת הסימון המשמשות לציון העיצוב. בעידן האינטרנט, מועבר מידע חזותי במקרים רבים בליווי מידע נלווה בשפת הסימון המסייע לתוכנות במחשב המקבל את המידע להשתמש בו. למשל, שפת הסימון HTML מורה למחשב של הגולש באינטרנט, כיצד להציג את המידע החזותי הנשלח אליו לתוך הדפדפן בו הוא נמצא (גודל, מיקום הטקסט יחד עם שאר האלמנטים וכו'). שפת הסימון RSS מציינת למקבל המידע את זמן עדכונו על מנת שיוכל להבדיל בין מידע ישן לחדש.

שפת סימון איננה מוגבלת לתיאור מידע טקסטואלי בלבד, ויכולה לתאר גם תמונות (SVG) או מידע גאוגרפי (כדוגמת GML או GEORSS).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מעבר הרים

שמאל|ממוזער|250px|בתרשים זה, הנקודה האדומה מסמנת את מרכז האוכף, והקו הירוק – את המעבר בעל הגובה הנמוך ביותר שבו כדאי לחצות את הרכס
**מַעבר הרים** (או **מעבר**; מכונה גם **פּס**, מאנגלית: **pass**) הוא נקודה נמוכה יחסית ברכס הרים, בדרך כלל גיא או אוכף, המאפשרת מעבר קל יחסית של הרכס. מעבר הֶהרים הוא נקודה נמוכה ביחס לסביבתה, אך בדרך העוברת באותה נקודה, הוא הנקודה הגבוהה ביותר. כיוון שהמעבר הוא הנקודה הנוחה לחציית הרכס, פעמים רבות יעברו בו מסלולים ומסילות ברזל. ברכסים גבוהים, המעבר עשוי להיות גדול יחסית, ולכן יהיו בו חלקים מישוריים המאפשרים בנייה. לרוב מדובר בתחנות מנוחה למטיילים, מגורי פקחים או תחנות מכס ומעבר גבולות.

## ראו גם
*מעבְרי האלפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:גאוגרפיה
אריה ביבי

**אריה ביבי** (נולד ב-28 באפריל 1943) היה מנכ"ל הרשות לשיקום האסיר, בעבר כיהן כנציב בתי הסוהר וחבר הכנסת בכנסת ה-18 מטעם סיעת קדימה.

## ביוגרפיה
נולד בבגדאד בירת עיראק, לנזימה ולג'ורג'י ביבי. בשנת 1950 עלתה משפחתו לישראל ויושבה במעברת "עמישב" שבפתח תקווה. החל את שירותו בצה"ל בחטיבת הצנחנים, והמשיך בתפקידים מגוונים.

לאחר שחרורו הצטרף למשטרת ישראל ושירת במשמר הגבול, כקצין אג"ם במשטרת נמל התעופה בן-גוריון, ומפקד נפת עזה וצפון סיני. מתוקף תפקידו זה פיקד בשנת 1982 על הכוח המשטרתי במהלך פינוי ימית. בינואר 1984 מונה למפקד משטרת נתב"ג, וסמוך לאחר מכן הועלה לדרגת ניצב משנה. ביולי 1985 נתמנה למפקד מרחב ירקון וב-1989 מונה למפקד מחוז ירושלים בדרגת תת-ניצב. בתקופת כהונתו אירעו מהומות הר הבית בשנת 1990, בהם נהרגו 17 ערבים בעת שכוח משטרתי פרץ להר הבית. בהמשך הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף כוח אדם. בשנת 1993 מונה לנציב בתי הסוהר, ושירת בתפקיד זה עד שנת 1997.

לאחר מכן כיהן כיו"ר הרשות למלחמה בסמים ויו"ר הוועדה הקרואה בלוד, שכיהנה ממאי 2000 עד מאי 2002. בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בדימוס בתוכנית ההתנתקות, הקובע שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.

בשנת 2009 נבחר לכנסת ה-18 מטעם קדימה. בראשית כהונתו הקים את השדולה למען השוטרים והסוהרים ומשפחותיהם. היה חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות וכן שימש ממלא מקום בוועדת החוץ והביטחון. במהלך כהונתו בכנסת יזם תיקון לחוק הביטוח הלאומי לפיו חייל משוחרר שעבד בעבודה מועדפת ונקרא לשירות מילואים במהלך תקופת עבודתו לא יידרש להשלים ימים אלה כדי לקבל מענק.

באוקטובר 2012 עזב את המפלגה והצטרף לליכוד במסגרת מהלך לפילוג קדימה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה התמודד בפריימריס של הליכוד, ונבחר למקום לא ריאלי, כשהוצב במקום ה-59 ברשימת הליכוד-ביתנו ולא נבחר לכנסת.

ב-29 במאי 2017 מונה על ידי שר העבודה והרווחה חיים כץ למנכ"ל הרשות לשיקום האסיר והוא שימש בתפקיד עד סוף 2024. זוכה בתואר "יקיר העיר פתח תקווה" לשנת 2020.

## חיים אישיים
ביבי מתגורר בפתח תקווה, נשוי להלנה ביבי, קצינה בכירה לשעבר במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר, ואב לשניים. בתו לימור ביבי היא שופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב.

בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## עמדותיו הפוליטיות
במהלך כהונתו יזם ביבי מספר חוקים ותיקוני חוקים, ובהם:
*חוק איסור הכנסת טלפון סלולרי לכיתות, שנדחה על ידי הכנסת.
*הצעת חוק p/18/2390 - חובת גילוי לצרכן על מכר של חמץ בימי חג הפסח, אך לא הביא אותה כלל להצבעה בקריאה טרומית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אריה ביבי, ברשת החברתית פייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי תיכון עמל א' (פתח תקווה)
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קדימה
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:נציבי בתי הסוהר
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל בכירים בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:ראשי אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:ראשי עיריית לוד
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
בתי הורנשטיין

[שמאל|ממוזער|250px|ידיעה על חנוכת השכונה, [החבצלת 1910]]
שמאל|ממוזער|250px|חצר בתי הורנשטיין
**בתי הורנשטיין** (כתיב אחר מקובל "בתי אורנשטיין") היא שכונת חצר חרדית בירושלים, בין שכונת אחווה וזיכרון משה, ליד כיכר השבת.
## היסטוריה
השכונה נוסדה בשנת ה'תרס"ח (1908). היא נקראת על שם הרב דובער הכהן הורנשטיין (נפטר ב-1918), חסיד בויאן מהעיר רדומישל, שתרם את הכסף לשכונה עבור חסידים עניים מכולל ווהלין. הוא לא היה אדם עשיר ולמעשה תרם את כל הונו למטרת קניית המגרש והקמת השכונה. 

השכונה משתרעת על שטח של "9000 אמה", שנרכש על ידי ממוני כולל ווהלין, ר' דוד פיינשטיין ור' נחום יפה. היא מורכבת משלושים בתים הבנויים בשתי חצרות, "הגבוהה" בדרום-מזרח ו"הנמוכה" בצפון-מערב. הכניסה אל השכונה היא דרך שער בכיכר השבת הפונה אל "החצר הגבוהה" התחומה מדרום על ידי המבנה הגדול של הישיבה ובית המדרש של חסידות בויאן וחסידות באבוב ודרך סמטת-מדרגות בין בניין הישיבה לבין שכונת אחוה. החצר הנמוכה גובלת בבניין ישיבת חיי עולם המהווה את גבול שכונת אחווה. החצרות רחבות-ידיים יחסית, גדלים סביבן מספר עצים ושיחים (כהגנה על צנעת הפרט) והבתים שסביבן חד-קומתיים ומקנים תחושה כפרית, מראה יוצא דופן בצפיפות השוררת בסמוך, בריכוזים החרדיים במרכז ירושלים.

הבתים והקרקע הם נכס השייך לכולל, כל הדיירים הם חסידים חברי הכולל ומשלמים שכר דירה. ההכנסות משכר הדירה מוקדשות בחלקן לתחזוקה שוטפת של הנכסים ובחלקן לקרן עבור כלות וחתנים עניים.

בשכונה קיים מראשיתה מקוה גדול שהיה למקוה המרכזי לסביבה, הכולל גם מקוה לטבילת כלים. הרב משה צבי נריה סיפר שהחזן המפורסם יוסל'ה רוזנבלט טבל במקוה זה בביקורו בארץ.

בשכונה גרו, בין היתר, צאצאי ניסן ב"ק ובהם האמן יצחק ב"ק, בני משפחת טפרברג (מיקבי אפרת) וחכמים רבים.

## לקריאה נוספת
* שבתי זכריה, **שכונות בירושלים : א. שכונת "אחוה", ב. [http://www.jerusalem-stories.com/pub-9.htm "בתי הורנשטיין" של "כולל ווהלין"]**, ירושלים, תשס"ד 2004
* יהושע בן אריה, **ירושלים מחוץ לחומות, העיר החדשה**, ירושלים תשמ"ח עמוד 297
* יצחק שפירא, **ירושלים מחוץ לחומות** ירושלים תש"ח עמוד 85
* דוד קרויאנקר, **אדריכלות בירושלים תקופות וסגנונות - שכונות ומבני ציבור יהודיים מחוץ לחומות 1860 - 1914**, ירושלים 1983 עמודים 19, 27, 30

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:שכונות חרדיות בירושלים
סטיב בולד

**סטיבן אנדרו בולד** (באנגלית: **Stephen Andrew Bould**; נולד ב-16 בנובמבר 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

## קריירה
בולד נולד בסטוק-און-טרנט, והחל לשחק כסטוק סיטי המקומית בשנת 1978 כאשר היה תלמיד בית ספר, והפך למקצוען בנובמבר 1980. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבלם בהפסד 2 - 3 למידלסברו בספטמבר 1981. בולד לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב המועדון, והושאל לטורקי יונייטד באוקטובר 1982, שם שיחק בתשעה משחקים תחת המאמן ברוס ריוק.

לאחר תקופת ההשאלה בטורקי הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב של סטוק סיטי, ועבר לשחק בעמדת הבלם. בשנת 1987 הוא סבל מפציעה שכמעט וגרמה לסיום הקריירה שלו, אך הוא החלים ממנה לאחר מספר ניתוחים. הוא עבר לארסנל ב-1988, והפך לאחד מרביעיית שחקני ההגנה של המועדון, ביחד עם טוני אדמס, נייג'ל וינטרברן ולי דיקסון ששיחק איתו בסטוק סיטי. בולד זכה עם ארסנל באליפות הליגה בעונת 1988/1989 ובעונת 1990/1991; אולם, הוא נעדר ממשחקי הגמר של גביע הליגה וגביע ה-FA בעונת 1992/1993, שבשניהם ניצח המועדון.

בולד לא זכה להצלחה רבה במדי ארסנל לאחר הזכייה בגביע המחזיקות בעונת 1993/1994, ולאחר הגעתו של המאמן הצרפתי ארסן ונגר נפוצו שמועות כי בולד המבוגר יעזוב את ארסנל, בעיקר כיוון שוונגר העדיף על פניו את מרטין קיאון; למשך תקופה קצרה הפגין בולד יכולת משחק גבוהה מהרגיל, והיה חלק מההרכב שזכה בדאבל בעונת 1997/1998, שבה בישל שער לטוני אדמס במשחק שהכריע את גורל אליפות הפרמייר ליג. שבועיים לאחר מכן זכה המועדון בגביע ה-FA.

בולד כבר היה שחקן מבוגר, ולאחר עונתו האחרונה באצטדיון הייבורי הוא עבר ביולי 1999 לשחק במדי העולה החדשה סנדרלנד תמורת חצי מיליון לירות שטרלינג. מאמן סנדרלנד פיטר ריד מינה את בול לתפקיד הקפטן של הקבוצה בעקבות עזיבת הקפטן קווין בול, והוא היה אחד משחקני המפתח של המועדון שסיים במקום השביעי. בולד נותר באצטדיון האור עד ספטמבר 2000, אז נאלץ לפרוש ממשחק פעיל כתוצאה מדלקת מפרקים. בסך הכל הוא הופיע במדי סנדרלנד ב-21 משחקי פרמייר ליג בלבד.

למרות היותו אחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בשלהי שנות ה-80 ותחילת עד אמצע שנות ה-90, בולד שיחק רק פעמיים במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו רק בגיל 31.

לאחר פרישתו הוא החל ללמוד לצורך קבלת תג אימון מאופ"א, וביוני 2001 חזר לארסנל והחל לעבוד כמאמן קבוצות הנוער. תפקידו הנוכחי הוא מאמן הקבוצה עד גיל 18 באקדמיית הכדורגל של ארסנל.

## קישורים חיצוניים

* תמונות וסטטיסטיקות באתר sporting-heroes.net

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני טורקי יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1962
חומת מגן כלכלית

**חומת מגן כלכלית** הוא כינוי שטבע שר האוצר בממשלת שרון הראשונה, סילבן שלום, למדיניות הכלכלית של משרד האוצר, זמן קצר לאחר מבצע חומת מגן. בהגשמת התוכנית עסק השר שלום עצמו בשנת 2002, והמשיך בה מחליפו בתפקיד בממשלת שרון השנייה, בנימין נתניהו, בשנים 2003–2005.

התוכנית הגיעה בתגובה למיתון הכלכלי בישראל לאחר ההאטה בכלכלה העולמית בשנת 2001, משבר התעשיות הטכנולוגיה והחמרה במצב הביטחוני ב-2002 כתוצאה מהאינתיפאדה השנייה. התוכנית עזרה בהפחתת הגרעון הציבורי ועזרה בקבלת חלק מהערבויות שממשלת ישראל ביקשה מארצות הברית לצורך יציאה מהמיתון. היא אוששה את הפעילות העסקית במשק, הקטינה את המעורבות הממשלתית, כך שכלל הפרמטרים הראו התאוששות כלכלית רחבה בהם חידוש הצמיחה, צמצום האבטלה, החזרת השקעות-חוץ בישראל ורמת אינפלציה כמעט אפסית.

## חקיקה
למימוש התוכנית שימשו שלושה חוקי הסדרים, שלוו בצעדי חקיקה נוספים. ראשית מימושה של התוכנית בחוק תוכנית החירום הכלכלית, שאושר בכנסת ביוני 2002, והמשכה בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002 ובחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

## השינויים שהונהגו במסגרת התוכנית
### שינויים בתקציב המדינה
* קיצוץ בשכר במגזר הציבורי
* קיצוץ של 4% ברבות מהקצבאות והגמלאות של המוסד לביטוח לאומי
* קיצוצים חדים ביותר בקצבאות הילדים

### רפורמה במס הכנסה
בעקבות המלצותיה של "ועדת רבינוביץ'", נחקק תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, שמרכיביו העיקריים:
* תחילתו של תהליך להורדת שיעורי המס (סעיף 121 לפקודת מס הכנסה).
* חיוב במס הכנסה של רווחים ריאליים מהכנסות מריבית ומשוק ההון.
* מעבר ממיסוי טריטוריאלי למיסוי פרסונלי, שהביא להרחבה מהותית בחיוב במס הכנסה של ישראלים השוהים בחו"ל.
* רפורמה במיסוי הקצאת מניות לעובדים (סעיף 102 לפקודת מס הכנסה).

### רפורמות מבניות במשק
* רפורמת בכר להקטנת הריכוזיות בשוק ההון
* הלאמת קרנות הפנסיה הגרעוניות
* העלאת גיל הפרישה לגברים מגיל 65 לגיל 67, ולנשים מגיל 60 לגיל 62.

### הפרטות
*אל על הונפקה לבורסה ב-2003
*צים נמכרה לאחים עופר ב-2004
*גרעין השליטה בבנק דיסקונט נמכר ב-2005 לקבוצת משקיעים בראשות איש העסקים מתיו ברונפמן
*גרעין השליטה בבזק נמכר לקבוצת משקיעים בראשות חיים סבן.

## ביקורת
התוכנית הצטיירה כמדיניות כלכלית אנטי-חברתית הפוגעת בשכבות חלשות ומגדילה את אי-השוויון במשק ובמהלכה הייתה עליה חדה במדדי העוני היחסי והפערים החברתיים הורחבו. כמו כן רווחות האשמות שנתניהו "מכר בזול" נכסי ציבור לאילי הון, ובכך העשיר בודדים על חשבון כלל אזרחי ישראל. חלק מהמתנגדים לתוכנית מכנים את המדיניות "גזרות ביבי". בעיתונות החרדית כונתה התוכנית "גזרות תשס"ג".

## קישורים חיצוניים
*התוכנית הכלכלית 2002–2003 של משרד האוצר, באתר משרד האוצר 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: היסטוריה כלכלית
אלף בייקר

**אלפרד בייקר** (אנגלית: **Alfred Baker**; 27 באפריל 1898 – אפריל 1955) היה כדורגלן אנגלי.

## חייו
בייקר נולד באיקלסטון שבדרבישייר, ובצעירותו עבד ככורה ושיחק במספר מועדוני חובבים בדרבישייר. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוא הופיע עבור צ'סטרפילד, קריסטל פאלאס והאדרספילד טאון, אך הופעות אלו לא נכללות במניין ההופעות הרשמיות. הוא הפך לשחקן מקצועני ב-1919, וחתם בארסנל; לאחר חתימתו של בייקר נפוצו שמועות על כך שלזלי נייטון, מאמן המועדון, החתים אותו במכרה שבו עבד, ובכך הקדים אחרים שהמתינו לבייקר בביתו.

בייקר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל במשחק נגד ניוקאסל יונייטד שנערך ב-13 באוגוסט 1919, שהיה המשחק הראשון שנערך באצטדיון הייבורי במסגרת הליגה הבכירה. באותה עונה בייקר שיחק ב-17 משחקים, ובעונת 1920/1921 הפך לשחקן הרכב קבוע; הוא זומן למבחנים בנבחרת אנגליה, אך רק כעבור שבע שנים ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה.

בייקר שיחק בעמדות רבות במדי ארסנל, כולל שוער במספר מקרים, ובדרך כלל הוא שיחק כשחקן כנף מרכזי. בייקר התמנה לקפטן המועדון ב-1924. כאשר המאמן הרברט צ'פמן הגיע למועדון בסוף עונת 1924/1925 (בה זכה המועדון במגן הצדקה) הוא העניק את תפקיד הקפטן לצ'ארלי באקן; בייקר המשיך לשחק במדי ארסנל במשך חמש שנים נוספות.

ב-1927 השתתף בייקר בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בעקבות טעות של השוער דן לואיס. בעונה שלאחר מכן הוא זומן לנבחרת האנגלית, ושיחק נגד נבחרת ויילס ב-28 בנובמבר 1927; אנגליה הפסידה במשחק בתוצאה 1- 2. הייתה זו הופעתו היחידה של בייקר במדים הלאומיים.

בייקר זכה בתוארו הראשון בקריירה לאחר הניצחון של ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של 1930; בזמן זכייתו הוא כבר היה בשלהי הקריירה שלו. לאחר הגמר הוא שיחק בעוד משחק אחד בלבד (גם כן נגד האדרספילד טאון), לפני שפרש בקיץ 1931 בגיל 33. בסך הכל  הופיע במדי ארסנל ב-351 משחקים, בהם הבקיע 26 שערים. ג'ים בייקר, אחיו של אלף, היה שחקן ידוע בלידס יונייטד בשנות ה-20.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא עבד כמאתר כישרונות עבור ארסנל.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. . 
* Soar, Phil & Tyler, Martin (2005). The Official Illustrated History of Arsenal, Hamlyn. .


## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות באתר Englandstats

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1898
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1955
אל-כרמל (כתב עת)

שמאל|ממוזער|150px|עטיפת כתב העת אל-כרמל
**אל-כרמל - מחקרים בשפה ובספרות הערבית** (בערבית: الكرمل – أبحاث في اللغة والأدب) הוא כתב עת היוצא לאור פעם בשנה מטעם החוג לשפה וספרות ערבית של אוניברסיטת חיפה מאז 1980.

כתב העת עוסק בספרות הערבית לתקופותיה, החל מהקלאסית של ימי הביניים וכלה במודרנית של המאה העשרים. זהו כתב העת המדעי היחידי בישראל היוצא לאור בשפה הערבית ואחד הבודדים בעולם שמחוץ למדינות ערב. במקביל לכתב העת יוצאת סדרת ספרים באותו התחום. עד כה ראו אור בסדרה זו כתשעה ספרים.

המייסד הוא פרופסור ג'ורג' קנאזע בשיתוף עם פרופסור דוד צמח ששימש כעורך הראשי שלו מיום היווסדו ועד לשנת 1989. העורך הראשי של כתב עת זה כיום היא דוקטור ערין סלאמה-קודסי מהחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטת חיפה, ואיתה יושבים במערכת הפרופסורים ראובן שניר ועלי חוסיין.

## קישורים חיצוניים
* אתר כתב העת

קטגוריה:אוניברסיטת חיפה: כתבי עת
קטגוריה:מזרחנות
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
שבת הואיל והותרה הותרה

**שבת הואיל והותרה - הותרה** הוא כלל הלכתי בהלכות ערובין, ולפיו הזמן הקובע לגבי מצב מסוים בכל משך השבת הוא זמן כניסת שבת, ואם המצב השתנה לאחר מכן במהלך השבת - אין לשינוי משמעות, ואנו רואים כאילו המצב עומד באותו אופן בו עמד בשעת כניסת שבת. כך שאם בכניסת שבת דבר מסוים היה מותר - הוא נשאר בהיתרו לכל משך השבת, ואם היה אסור בכניסת השבת - נשאר באיסורו לכל השבת.

כלל זה נאמר רק במקרים בהם ישנם שינויים משניים במחיצות המקיפה את רשות היחיד, או שיש שינוי בדברים שאינם נוגעים לעצם המחיצות. אולם כאשר יש שינוי משמעותי במצב המחיצה, כגון עירוב שנקרע או כותל ששימש למחיצה בין רשות היחיד לכרמלית או לרשות הרבים ונפל - אין אומרים את כלל זה.

כלל זה בתוקף רק לגבי אותה השבת שבעת כניסתה היה המצב מתוקן, אולם לא לגבי שבתות אחרות, ולא לגבי שינויים שאירעו בימות החול.

## דוגמאות ליישום כלל זה
* עירוב חצרות, שמשמש לשיתוף רשויות היחיד בבעלות שונה על מנת להתיר את טלטול החפצים ביניהם, שנאכל באמצע השבת - מותר להמשיך ולטלטל במקום מכח כלל זה, כאילו היה העירוב קיים. (ואף מותר לכתחילה לאוכלו באמצע השבת)
* כותל בין שתי חצרות, שלא עירבו ביניהם עירוב חצרות, ונפל באמצע השבת, כך שעכשיו נוצרה חצר אחת גדולה ומשותפת שלא השתתפו בה בעירוב חצרות - מותר לטלטל בה אף שלא השתתפו בעירוב חצרות, מכח כלל זה, ומכיוון שמחיצה שנפלה הפרידה בין שתי רשויות מאותו סוג (שתי רשויות היחיד) ולא בין רשויות נפרדות.

## דוגמאות למקרים בהם אין אומרים כלל זה
* עירוב המקיף שטח עירוני והופך אותו לרשות היחיד אחת גדולה, שנקרע במהלך השבת - השטח המוקף אינו נחשב יותר רשות היחיד, היות שזו מחיצה גמורה שהפרידה בין רשות היחיד לכרמלית.
* לחי המשמש להתיר מבוי בטלטול (תיקון חצרות ומבואות), שנפל באמצע השבת - נאסר לטלטל במבוי לאחר נפילת הלחי, היות שהלחי נחשב כמחיצה. דין זה הוא גם במקרה וניטלה הקורה, המשמשת לאותה מטרה כמו הלחי.
* פסי ביראות שהוקמו סביב באר מים שיבשה באמצע השבת - המחיצות שנעשו סביבה בטלו, היות שזה היתר מיוחד רק לצורך שאיבת מים מהבאר. (וכן במקרה ההפוך, באר יבשה ששפעה מים באמצע השבת - מותר לשאוב ממנה מים, אם הייתה מוקפת בפסי ביראות)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכות עירובין
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכות שבת
היברננסיס

ממוזער|שמאל|250px|קטע מתוך ההיברננסיס
**היברננסיס** (Collectio canonum Hibernensis) הוא קובץ החוקים הנוצרי המקיף המוקדם ביותר במערב הלאטיני. זהו קובץ סיסטמטי המחולק לספרים (libri) ולפרקים (capitula) הערוכים לפי נושאים. הנושאים שהטקסט עוסק בהם רבים ומגוונים, ובהם: ההיררכיה הכנסייתית, דיני אישות, קבורה, ארגון מדיני, עשיית צדק, ואף מגבלות על אכילת מזונות מסוימים. מחבריו הם ככל הנראה רובן (Ruben) מדראיניש (Dairinis) וקו כוכבני (Cú Chuimne) מאיונה (Iona). לפי הכרוניקה של אלסטר, הראשון מת בשנת 725 והאחרון בשנת 747. הטקסט אמנם כתוב בלטינית, אך כולל מספר מונחים משפטיים איריים ואזכורים של דמויות מן ההיסטוריה האירית, כגון פטריק הקדוש.

ההיברננסיס השתמר בכתבי יד מיבשת אירופה בלבד: שבעה מתוכם משמרים את הטקסט בשלמותו, אך בנוסף עליהם ישנם מעל מאה עותקים חלקיים ופרגמנטים, המעידים על תפוצתו הנרחבת של הטקסט. בעותקים השלמים הטקסט מחולק ל-65, 68 או 69 ספרים. להיברננסיס נודעה השפעה רבה על התגבשות החוק הכנסייתי בימי הביניים ביבשת אירופה. מובאות מן הטקסט ניתן למצוא בקובצי חוקים רבים, והוא מצוטט בין השאר על ידי סדוליוס סקוטוס (Sedulius Scottus) ואינטלקטואלים בחצר הקרולינגית כגון אלקווין (Alcuin) וקטוולף (Cathwulf).

מדובר בטקסט הראשון שעשה שימוש שיטתי בתנ"ך ובברית החדשה למטרות חקיקה, והוא מעיד על מעמדו המרכזי של התנ"ך בעולמם הרוחני של מלומדים איריים בני התקופה. לשם כך היה על מחברי הטקסט להצדיק את השימוש בתנ"ך בהקשר נוצרי והם עשו זאת תוך הסתמכות על ציטוטים מאבות הכנסייה (רובם הוצאו מהקשרם) ועל חיבוריהם של מלומדים איריים. הסעיפים מהם מורכב ההיברננסיס הם למעשה ציטוטים המקובצים תחת ראשי פרקים, כאשר כל ראש פרק מציג כלל מסוים. לדוגמה: בספר "על אודות אכילת בשרים" (De carnibus edendis) ניתן למצוא פרקים כגון "מדוע כל בעל חיים שהומת ללא הקזת דם הוא נבלה" (De eo quod omne animal mortuum sine effusione sanguinis morticinum est), או "על אודות האיסור על אכילת סוסים" (De esu equorum illicito), והמקורות המצוטטים בפרקים אלה הם ספר ויקרא, תאודורוס (Theodorus) מקנטרברי (Canterbury), והירונימוס (Hieronymus). בסך הכל מצטט ההיברננסיס מכתביהם של למעלה מ-60 מחברים שונים, והודות לכך הוא המפתח המקיף ביותר הקיים להיכרותנו עם ספרים שהיו קיימים באירלנד לפני הגעת הוויקינגים לאי בסוף המאה השמינית.

## לקריאה נוספת

* הרמן ווסרשליבן 1966 *Die irische Kanonensammlung*, ed. F.W.H. Wasserschleben, Leipzig 1885, reprinted
* ארנסט דומלר E. Dümmler, ed. *Cathwulfi epistulae*, Monumenta Germaniae Historica, Epist. IV, 1895, pp. 501-5
* דין סימפסון D. Simpson, ed., *Sedulius Scottus, Collectaneum miscellaneum*, Corpus Christianorum Continuatio Mediaevalis, 1988
* פרגוס קלי F. Kelly, *A Guide to Early Irish Law*, Dublin 1988
* תומאס צ'ארלס אדוורדס T.M. Charles-Edwards, *The Early Medieval Gaelic Lawyer*, Quiggen Pamphlet 4, Cambridge 1999
* לוטה קרי L. Kéry, *Canonical Collections of the Early Middle Ages (ca. 400-1140)*, Washington D.C. 1999, pp. 73-8
* תומאס צ'ארלס אדוורדס T.M. Charles-Edwards, "Early Irish Law", in *A New History of Ireland I*, Oxford 2005, pp. 331-70
* רואי פלכנר R. F|echner, "*Libelli et commentarii aliorum*: The *Hibernensis* and the Breton Bishops", in K. Ritari and A. Bergholm, eds., *Approaches to Religion and Mythology in Celtic Studies*, Cambridge 2008, pp. 100–119


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:ספרי המאה ה-8
ג'יימסון

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
אמדה ג'יבו

**אמדה ג'יבו** (בצרפתית: **Amédée (Aimé) Gibaud**; 5 במרץ 1885 – 18 באוגוסט 1957) היה שחמטאי צרפתי.

## קריירה
ג'יבו היה ארבע פעמים אלוף צרפת לשחמט בשנים 1928, 1930, 1935 ו-1940. שלוש פעמים זכה באליפות צרפת בשחמט בהתכתבות, בשנים 1929, 1931 ו-1932. למרות כל הישגיו הגדיר את עצמו כחובב שחמט ובמקצועו היה דוור.

ג'יבו חלק מקום 4–5 בתחרות רמסגייט בשנת 1929 (ניצח: ויליאם גיבסון).

ג'יבו ייצג את נבחרת צרפת בשתי אולימפיאדות:

באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). השיג 3.5 נקודות מ-8 משחקים.

באולימפיאדת השחמט 1936, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936). ג'יבו שיחק בלוח השני והשיג 3.5 נקודות מ-17 משחקים.

## לבן: אמדה ג'יבו שחור: [[פרדריק לאזאר]]

המשחק מטה נחשב למשחק הקצר ביותר שאי פעם התקיים בין שני אמני שחמט, כאן הלבן מתעלם מעקרונות פתיחה בסיסיים ונענש מיידית על כך.

בפרסומים מאוחרים יותר נטענו טענות שונות, שהמשחק ארך חמישה מסעים ולא ארבעה, שהמשחק היה משחק ידידותי בין השניים לאחר ארוחת צהרים דשנה, שהשחקן בלבן לא היה אמדה ג'יבו אלא אחר וכדומה.

## קישורים חיצוניים

* משחקים של ג'יבו

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים צרפתים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי צרפת בשחמט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1885
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1957
1421 (ספר)

**1421: השנה בה סין גילתה את העולם** הוא ספר המציג תאוריה היסטורית שלא מקובלת על רוב הקהילה המדעית שיצא בשנת 2002 מאת הסופר גאווין מנזיס , מפקד צוללת לשעבר בצי המלכותי הבריטי. בספר נטען כי הסינים יצאו למסעות תגלית לפני עידן התגליות האירופי.

מנזיס טוען כי בין השנים 1421 ו-1423 יצאו אניות סיור סיניות לתור בעולם, בראשותו של האדמירל ז'נג חה, במצוות הקיסר ז'ו די/יונג לה.

לפי טענותיו של מנזיס, האניות הגיעו לכף התקווה הטובה לפני ברתולומיאו דיאס, לאמריקה לפני כריסטופר קולומבוס, למצר מגלן לפני פרדיננד מגלן, ולאוסטרליה לפני ג'יימס קוק, והשלימו את הקפת כדור הארץ כמאה שנה לפני שעשו זאת האירופים. בדרכם, למדו הימאים הסיניים לחשב קווי רוחב עשרות שנים לפני האירופים, וכן לחשב קווי אורך מאות שנים לפניהם.

עם השנים החל מנזיס, לאחר שפיתח אתר אינטרנט, להביע גישות היסטוריות הולכות ומקצינות, שנדחו אחת לאחת, וקמו נגדו מספר מתנגדים בולטים, רובם ככולם מבין המצוטטים בספרו כמקורות לדבריו.

הוא שיתף פעולה עם יוצרי סרט של ארגון "היסטוריית זבל" (*Junk History*) אשר הציגו את גישתו וטענותיו, ולאחר מכן עימתו אותו עם מידע אשר דחה את רעיונותיו. רוב הדחיות התקבלו על ידו, אך הוא נשען בכל פעם על מידע אחר. הוא הודה שהיה ידוע לו שרבות מן המפות באותה תקופה נועדו לקישוט ולא לניווט, שהמגדל בניו פאונדלנד היה פשוט טחנת קמח. שילידי ניו יורק נראו עם "עור דומה לזה של המזרח וסין", אך מעולם לא נטען שהם סינים. שהוא הגזים לגבי גודלן של הספינות, ושמדענים שעל פיהם הסתמך הסבירו שאי אפשר היה לבנות אוניות בגודל זה מעץ. שמחקר באיי הבהאמה הוכיח שלא מדובר במבנה תת-ימי מעשה ידי אדם, אלא תוצאה טבעית בעקבות חוף קדום, שהיה במקום זה. שהאיים שצוירו אינם מופיעים בסדר הנכון או בכיוון הנכון. שמפקד הצי הסיני ג'נג חה נקרא לשוב מן המסע, וקברו נמצא. שהכתובת המועתקת כ-3,000 מדינות נמצאה בחקיקת אבן, ושם רשום 30 מדינות. שפירוש הכיתוב על המפות, במפורש הוגדר בידי המומחים על פיהם ציטט, אחרת ממה שכתב. שאין שום זכר לתיעוד או עדות לגבי צי, לא בכתבי הנוסע האיטלקי, ביקור הצי בתחנות בהמשך הדרך, או במפות (שבהן מצוירת אונייה בודדת). שהגדרות ומונחים של ניווט ימי הוצגו על ידו באופן שגוי ומוטעה לחלוטין. שהוא היה אחראי לתאונה קשה בין הצוללת שלו לשולת מוקשים אמריקנית. ושהוא לא נולד בסין.

מאוחר יותר, בעקבות אנשים שהצטרפו לרעיונותיו, טען גם שניו זילנד נתגלתה על ידי הסינים, ושהמאורים הם למעשה סינים.

ראש ממשלת סין אף קרא לניו זילנדים לתמוך בתפיסתו זו.

בשנת 2006 הוחל במסגרת האתר "Junk History" לבחון את טענותיו, ואת התייחסותו לביקורת. כותבי האתר הגיעו למסקנה בלתי תלויה שפרסומי מנזיס, אשר נכתבו בעזרת כותבי צללים, פורסמו בעבור כסף, מתוך ידיעה ברורה שאינם נכונים.

## הספר 1421 במבט [[היסטוריוגרפיה|היסטוריוגרפי]]
ספרו של מנזיס תורם לסדר היום המדעי, מבט נוסף לגבי מעמדה של ההיסטוריה בעולם הפוסט-מודרני. ספר זה יכול להוות ייצוג למגמה, שבה ההיסטוריה מקבלת מחדש מעמד של מיתוס. הצגת מחקר מדעי שקרי שסוחף את קהל הקוראים ויוצר 'אמת' חדשה הוא בעל ערך משל עצמו. מנזיס מצוטט בסיום הדיון על המחקר שלו במילים הבאות: "הציבור הרחב איתי, וזה מה שחשוב". מקריאתו של ראש ממשלת סין לניו זילנדים אפשר ללמוד על מעמדה של ההיסטוריה בהבניית תודעה פוליטית וקהילה דמיונית בקרב המונים.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הספר
* הסרט על הספר 1421 - המציג את הטענות של מנזיס, והטענות נגדו
* אתר המוקדש כולו לדחיית הרעיונות המובעים בספר, ורעיונות נוספים של כותב הספר ורעיו

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי היסטוריה
בילי בליית'

**ויליאם נייסמית' "בילי" בליית**' (אנגלית: **William Naismith "Billy" Blyth**; 17 ביוני 1895 - 1 ביולי 1968, וורת'ינג שבמערב סאסקס, אנגליה) היה כדורגלן סקוטי.

## חייו
בליית' נולד בדלקית' שבמידלות'יאן, וכנער שיחק בקבוצת הנערים של ומייס אתלטיק. הוא השתייך למשך תקופה קצרה למנצ'סטר סיטי, אך לבסוף עבר לארסנל במאי 1914. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה השנייה נגד האדרספילד טאון ב-21 בנובמבר 1914. המשחק הסתיים בהפסד של ארסנל בתוצאה 0 - 3. בליית' שיחק ב-12 משחקים בעונת 1914/1915, אך בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה התגייס לכוחות המזוינים הבריטיים, ושירת בצרפת. 

לאחר חידוש משחקי הכדורגל ב-1919 בליית' חזר לארסנל והפך לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בדרך כלל בצד השמאלי של מרכז המגרש, כקיצוני שמאלי או כחלוץ פנימי. בליית' שיחק בלמעלה מ-300 משחקים לאורך עשר עונות, והתמנה לקפטן המועדון ב-1925. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בתוצאה 0 - 1. לאורך הקריירה שלו בארסנל הוא השתתף ב-343 משחקים בסך הכל, בהם הבקיע 51 שערים.

בליית' עבר לברמינגהאם סיטי במאי 1929, ושיחק את משחקו האחרון בספטמבר 1930, לפני פרישתו ממשחק פעיל בסוף עונת 1930/1931. ב-1930 בליית' הופיע בסרט "The Great Game", והיה לאחד מהכדורגלנים הראשונים שעשו זאת. לאחר פרישתו הוא חזר להתגורר בסקוטלנד, וניהל פאב בפורט סיטון.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. . 
*Matthews, Tony (1995). Birmingham City: A Complete Record. Derby: Breedon Books. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1968
מנדוסה (פירושונים)

מנדוסה (ספרדית: **Mendoza**, בסקית: **Mendotza**, מנדוצה) הוא שם משפחה וטופונים ממוצא בסקי. פירוש השם "הר קר".

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה בסקיים
תהילה (סדרת טלוויזיה)

**תהילה** (באנגלית: **Fame**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, ששודרה בין השנים 1982–1987 ברשת NBC. הסדרה התבססה על סרט קולנוע בעל שם זהה אשר הוקרן בשנת 1980 ומתאר את קורותיהם של תלמידים ומורים ב"תיכון לאומנויות הבמה" בניו יורק של שנות השבעים. הסדרה זכתה בשלושה "פרסי גלובוס הזהב" ובתשעה "פרסי אמי".

## עלילה
הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקה "MGM Television" (מיסודה של MGM), ושודרה לראשונה ברשת הטלוויזיה NBC בארצות הברית, בערוץ BBC בבריטניה ובערוץ 7 באוסטרליה. למרות הביקורות האוהדות, הסדרה זכתה לאחוזי צפייה נמוכים ושידורה ב-NBC הופסק לאחר שתי עונות. אך בזכות הסדר עם חברת ההפקות "LBS Communications", התוכנית המשיכה ל-4 עונות נוספות.

לאחר ביטול הסדרה, בשידורים החוזרים, שודרו פרקי הסדרה בשתי גרסאות שונות: הראשונה כללה את הפרקים המקוריים שנמשכו כשעה והתמקדו בעלילה עיקרית, עלילה משנית ושני קטעים מוזיקליים או יותר; הגרסה השנייה נמשכה כחצי שעה וכללה רק את קו העלילה העיקרי, ללא עלילה משנית או קטעים מוזיקליים.

שיר הפתיחה של התוכנית היה להיט פופ שהתפרסם בביצועה של הזמרת איירין קארה, ששרה אותו עבור פסקול הסרט עליו התבססה הסדרה. עבור הסדרה הוקלטה גרסה מחודשת של השיר בביצועה של אריקה גימפל, שגילמה בסדרה את דמותה של קוקו הרננדז. אף על פי שגימפל עזבה את הסדרה בעונה השלישית (1983), שיר הפתיחה בביצועה המשיך ללוות את הסדרה לשתי עונות נוספות. גרסה מעודכנת של השיר, בסגנון רוק כבד, שודרה בסתיו 1985, ובוצעה על ידי שחקנית חדשה בסדרה באותה תקופה, לורטה צ'נדלר (דאסטי). גרסה זו שודרה בשתי העונות האחרונות של הסדרה.

השיר "I Still Believe In Me" מתוך פרק מתוך הסדרה שכותרתו "Passing Grade", היה מועמד לפרס אמי לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר בוצע על ידי אריקה גימפל ודבי אלן ואחד מכותביו היה גארי פורטנוי (שכתב בהמשך את שיר הנושא של הסיטקום "חופשי על הבר"). שני סינגלים מתוך הסדרה, "Hi-Fidelity" ו-"Starmaker", נכנסו לצמרת מצעד הפזמונים בבריטניה.

חברת סוני, שהחזיקה בזכויות ההפצה של כל סדרות הטלוויזיה של MGM משנת 1985 עד 2006, הפיצה את העונה הראשונה של "תהילה" בגרסת DVD ב-1 בנובמבר 2005. הפצות עתידיות של עונות נוספות של הסדרה הועברו לידי חברת "פוקס המאה ה-20", בעסקה שנערכה על ידי MGM.

הסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב לסדרת הקומדיה או לסדרה המוזיקלית הטובה ביותר בשנים 1982 ו-1983. דבי אלן, שגילמה את המורה למחול לידיה גרנט, זכתה בפרס "גלובוס הזהב" כשחקנית הטובה ביותר לשנת 1982. בנוסף הייתה הסדרה בעלת עשרות מועמדויות לפרס אמי ואף זכתה תשע פעמים.

## שחקנים
### מורים
* דבי אלן - לידיה גרנט
* אלברט האג - ד"ר בנג'מין שורופסקי
* קרול מאיו ג'נקינס - אליזבת שרווד
* אן נלסון - גברת ברג
* קן סוויפורד - מורלוק

### תלמידים
* ג'ין אנתוני ריי - לירוי ג'ונסון
* ואלרי לנדסברג - דוריס שוורץ
* לי קוררי - ברונו מרטלי
* אריקה גימפל - קוקו הרננדז
* לורי סינגר - ג'ולי מילר
* סינתיה גיב - הולי לארד
* פייג' האנה - קייט ריילי
* פי-אר פול - מונטגומרי מק'ניל
* קרלו אימפרטו - דני אמטולו
* מורגן סטיבנס - דייוויד רדרם
* בילי האפסי - כריסטופר דונלון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: בימוי דרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: כוריאוגרפיה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:מטרו גולדווין מאייר: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1982
ג'ימי בריין

**ג'יימס "ג'ימי" בריין** (באנגלית: **James "Jimmy" Brain**; 11 בספטמבר 1900–1971) היה כדורגלן אנגלי.

## קריירה
בריין נולד בבריסטול, והחל את הקריירה באופן לא מוצלח בקארדיף סיטי הוולשית, לפני שהפך לשחקן הרכב קבוע במועדון הוולשי טון פנטרה. בריין עבר לשחק בארסנל ב-1923, ובשמונה שנותיו במדי התותחנים הוא הפך לאחר ממבקיעי השערים הטובים ביותר בהיסטוריה של המועדון. בעונתו הראשונה בארסנל הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וכבש את שער הניצחון בהופעת הבכורה שלו נגד טוטנהאם הוטספר ב-25 באוקטובר 1924.

בריין היה חלוץ מצטיין לאורך כל הקריירה שלו, והיה המבקיע המצטיין של ארסנל במשך ארבע עונות רצופות (1924/1925–1928/1929), כולל 39 שערים בעונת 1925/1926, שבה הבקיע ארבע פעמים שלושער. שיא זה הוא שני רק ל-45 השערים של טד דרייק בעונת 1934/1935. בעונת 1926/1927 הוא הבקיע 34 שערים, מתוכם שתי רביעיות נגד שפילד ונסדיי וברנלי. המועדון הצליח להעפיל לגמר גביע ה-FA בעונת 1926/1927 בזכות שעריו של בריין, אך בגמר הפסיד לקארדיף סיטי כתוצאה מטעותו של השוער דן לואיס.

בריין לא שיחק היטב בעונת 1929/1930, והודח מההרכב הראשון לטובת שחקני ההתקפה ג'ק למברט, דייוויד ג'ק ודייב הולידיי, כאשר בסך הכל הוא משתתף בשישה משחקים באותה עונה. בריין החמיץ את ניצחון ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA, כיוון שהמאמן העדיף את למברט. אולם, בעונת 1930/1931 הוא שיחק ב-16 משחקים והבקיע ארבעה שערים, ובסיום העונה זכה המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו. הופעתו האחרונה של בריין במדי ארסנל הייתה בניצחון 2 - 0 נגד שפילד ונסדיי ב-21 במרץ 1931.

לקראת סוף דרכו בארסנל הוא כבר היה מבוגר, ואת מקומו כמבקיע השערים המוביל תפסו למברט וג'ק. בספטמבר 1931 הוא עבר לטוטנהאם הוטספר תמורת 2,500 £, והיה לאחד השחקנים הבודדים שעברו באופן ישיר בין שני המועדונים היריבים. בעונותיו בארסנל הוא הבקיע 139 שערים ב-232 משחקים, מספר המציב אותו במקום החמישי בטבלת כובשי השערים של המועדון, והוא גם היה לשחקן הראשון בארסנל שמבקיע למעלה מ-100 שערים. למרות זאת בריין מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות שזומן לאימוני הנבחרת.

בריין היה בשנות ה-30 לחייו כאשר הצטרף לטוטנהאם, והבקיע במדי המועדון 10 שערים ב-47 משחקים. ב-1934 הוא עזב את טוטנהאם, ובשלהי הקריירה שלו שיחק בסוונסי טאון ובבריסטול סיטי. לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא אימן את קינגס לין ואת צ'לטנהאם טאון מ-1939 עד 1948, ולאחר מכן פרש לחלוטין מכדורגל.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני סוונזי סיטי
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:בריסטול: כדורגלנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1971
אייר אסטנה

[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A320 |איירבוס A320-200 של אייר אסטנה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 757|בואינג 200–757 של אייר אסטנה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 767-300ER של החברה]]
**אייר אסטנה** (בקזחית: **Эйр Астана**) היא חברת התעופה הלאומית של קזחסטן. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי נורסולטן נזרבייב.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בספטמבר 2001 והחלה את פעילותה במאי 2002 כשחכרה שלושה מטוסי בואינג 737.

בשנת 2004 הפכה לחברת התעופה הלאומית של קזחסטן לאחר שהממשלה סגרה את אייר קזחסטן. בעקבות כך עברו כל קוויה של אייר קזחסטן לידי אייר אסטנה.

כיום מפעילה החברה כ-26 מטוסים בקווים לכ-54 ערים.

דירוג החברה הוא כ-4 כוכבים מתוך 5 כוכבים, לפי סקר שערך אתר skytrax, דבר שמציב את החברה לצד חברות כגון לופטהנזה, סוויס, קוריאן אייר, בריטיש איירווייז, טורקיש איירליינס, אול ניפון איירווייז ועוד.

### פעילות החברה בישראל
החל מ-7 בספטמבר 2023 צפויה החברה להפעיל 2 טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון אל נמל התעופה אלמטי.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון למאי 2020:

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא אייר אסטנה באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:קזחסטן: תעופה
קטגוריה:חברות קזחיות
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
מספר זהות

**מספר זהות** הוא מספר (אך לעיתים כולל גם אות או אותיות) שממשלות במדינות רבות משתמשות בו על מנת לזהות כל אחד מאזרחיהן ותושביהן, זאת למטרות שונות כמו עבודה, מיסוי, בנקאות והטבות. המספרים מהווים מזהה ייחודי המקושר במסד נתונים מה שמפחית ומונע את הסיכוי לזיהוי שגוי של אדם, מספר זה בדרך כלל מופיע בתעודת הזהות של האדם.

מספר מדינות העניקו לכל אזרח מספר אישי למטרה מסוימת אך בפועל מספר זה נהייה למספר זהות, לדוגמת ארצות הברית שפיתחה מערכת מספר ביטוח לאומי כאמצעי לארגון חלוקת קצבת רווחה.

במדינות רבות מספר הזהות כולל גם ספרת ביקורת, לשם איתור טעות בהקלדתו. 

מספר הזהות הוא ביסודו מספר חסר משמעות, אך לעיתים ניתנת משמעות לחלק מספרותיו, למשל לזיהוי המחוז שבו ניתן מספר זה. כיוון שאדם נדרש להציג את מספר הזהות שלו בפני גורמים רבים, מתן משמעות לספרות במספר הזהות עלול להיחשב לפגיעה בפרטיות. 

## בישראל

בישראל לכל אדם מוענק מספר זהות מיד לאחר לידתו או עלייתו לישראל או הפיכתו לתושב קבע בה. בשנות המדינה הראשונות מספרי זהות שהונפקו היו בני ארבע, חמש ושש ספרות. בתחילת שנות השישים, הונפקו מספרי זהות בני שבע ספרות ולמספרי הזהות הקצרים נוספה קידומת בת אות אחת מהאותיות א' עד ה' ו-ז' (מימין למספר). במרוצת הזמן, עם הנהגת מיכון משרדי בישראל, חדלו מנוהל זה ומספרי הזהות בתעודות לא כללו יותר אותיות (האות הומרה בערכה הגימטרי משמאל למספר, לדוגמה: המספר ה/1234 הוחלף למספר 05001234).

בתחילת שנות השבעים, כשהבשיל עידן המחשוב, הורחבו מספרי הזהות למספרים בני תשע ספרות, כאשר הספרה האחרונה (מימין) היא ספרת ביקורת, ואילו משמאל הוספו אפסים במידת הצורך על-מנת להשלים את מספר הספרות לתשע. הטמעתה של ספרת הביקורת נמשכה שנים רבות, ונכון ל-2023 עדיין ישנם מקרים אשר אדם מוסר את מספר הזהות שלו, והוא נשאל, כדי להסיר ספק, האם המספר כולל את ספרת הביקורת.

## קישורים חיצוניים
* National identity number - מספר זהות בנורווגיה
* Processing of the national identification number, GDPR

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:קודי זיהוי
ג'יימס סטיינברג

**ג'יימס בי סטיינברג** (בשם מלא באנגלית: **James Braidy "Jim" Steinberg**; נולד ב-5 ביולי 1953) הוא יועץ פוליטי ואקדמי יהודי-אמריקאי, שכיהן כמשנה למזכירת המדינה האמריקאית הילרי קלינטון (במקביל לג'ייקוב לו האחראי על התחום התקציבי), האחראי על תחום המדיניות. בנוסף הוא משמש כדיקן של בית הספר למדיניות ציבורית ע"ש הנשיא לינדון ג'ונסון באוניברסיטת טקסס, שבעיר אוסטין. שימש בעבר כסגן היועץ לביטחון לאומי בממשל קלינטון, כיועץ לקמפיין של הנשיא ברק אובמה ובין מנהלי צוות המעבר שלו.

## קורות חיים
סטיינברג בעל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד (1973) ותואר שני מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל (1978). היה חבר בכיר במכון המחקר הבריטי "המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים" (1985-1987), אנליסט בכיר במכון מחקר "תאגיד ראנד" (1989-1993), מנהל תכנון מדיניות (1994-1996), וסגן היועץ לביטחון לאומי בבית הלבן (1997-2001). הוא מכהן כיום גם כחבר בכיר במכון ברוקינגס.

סטיינברג היה גם מבין צוות היהודים, דניס רוס ודן קרצר, שהכינו את נאומו של ברק אובמה כמועמד לנשיאות, בפני השדולה היהודית למען ישראל בוושינגטון, איפ"ק, ביוני 2008, זמן קצר לפני הבחירות לנשיאות. נאום זה נחשב לאחד הנאומים המפורטים ביותר עד אז של אובמה בנושאים בינלאומיים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת טקסס באוסטין

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:יועצים פוליטיים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:משנים למזכיר המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי ועד השלישייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
שושנת לנקסטר האדומה

[שמאל|ממוזער|150px|השושנה האדומה של לנקסטר. סמל [בית לנקסטר.]]
**השושנה האדומה של לנקסטר**  היא הפרח המסמל את מחוז לנקשייר.

הסמל מבוסס על פרח מהסוג ורד שמינו המדויק אינו ידוע, אולם מניחים כי זהו זן תרבותי של המין ורד גאליה (*Rosa Gallica*) .

שושנה בצבע גולס",הופיעה לראשונה כסמל בית לנקסטר בקרב בוסוורת' בשנת 1485.

## הפרח
שמאל|ממוזער|100px|ורד גאליה
ורד גאליה נחשב לאחד ממיני הוורד הראשונים שתורבתו. הוא גדל בר ברחבי דרום אירופה ומרכז אסיה וטופח על ידי הפרסים, המצרים והיוונים הקדמונים. מאוחר יותר הביאו אותו הרומאים לגאליה (צרפת של ימינו), ומכאן שמו - "ורד גאליה". שושנת לנקסטר האדומה היא כנראה אחד מזני המכלוא שפותחו ממין זה.

## הסמל
שמאל|ממוזער|200px|סמלי בית לנקסטר מצוירים בפארק ויליאמסון, לנקשייר
השושנה האדומה שימשה כסיכתם של בני בית לנקסטר במהלך מלחמת השושנים. עם עלייתו של הנרי טיודור לכס ממלכת אנגליה אוחדו השושנה האדומה עם השושנה הלבנה של יורק ליצירת שושנת טיודור.

[ימין|ממוזער|150px|[שושנת טיודור]]
השושנה אינה מופיעה על שלט האצולה של דוכסות לנקסטר אך הפכה להיות סמל מחוז לנקשייר ועקב כך שולבה בסמלי הרשויות המקומיות. מאז 1974 מספר רבעים במנצ'סטר רבתי ובמרזיסייד שילבו את השושנה בסמליהם על מנת לסמל את עובדת יסודם מחלקי לנקשייר.

## הסמל כסמל צבאי
מאז המאה ה-19 השושנה האדומה הייתה חלק מסמלי מספר יחידות בצבא בריטניה אשר גויסו במחוז. במלחמת העולם הראשונה השושנה נישאה בידי הדיוויזיה הבריטית ה-55 (מערב לנקשייר) במהלך המערכה בבלגיה; המוטו שלהם היה "מנצחים או מתים, אלו אשר לובשים את שושנת לנקסטר". סמל הכומתה של הרגימנט של דוכס לנקסטר אשר נוסד בשנת 2006 מציג את השושנה.

חיל הרגלים הקל של הצבא הקנדי נושא גם הוא את השושנה כחלק מתג הכומתה שלהם עקב הברית בינו לבין הרגימנט של יורק ולנקסטר של הצבא הבריטי.

## דגל לנקשייר
דגל לנקשייר המסורתי, דגל לבן עם שושנה אדומה, מעולם לא אושר בידי מכון הדגלים וכאשר הוצג בפניו נודע כי הוא רשום על שם העיר מונטרוז, סקוטלנד. משום שלא ניתן לרשום שני דגלים בעלי אותו עיצוב, הדגל הרשמי של לנקשייר כיום הוא דגל צהוב עם שושנה אדומה במרכזו.

## גלריה

תמונה:Flag of Lancashire.png|דגל לנקשייר  שושנת לנקסטר על דגל צהוב
תמונה:Merseyside CoA.svg|סמל מרזיסייד  השושנים האדומות מופיעות כחלק מהציצה וכמו כן על התומך הדקסטרי 



## ראו גם
* מלחמת השושנים
* שושנת יורק הלבנה
* שושנת טיודור

## קישורים חיצוניים


*Lancashire villages homepage concerning the rose
*55th (West Lancashire) Territorial

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:בית לנקסטר
קטגוריה:הרלדיקה אנגלית
איתיחאד איירווייז

[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 787|בואינג 787-9 של החברה ממריא מנמל התעופה בציריך]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A340-600 של החברה (בצביעה הישנה) בנמל התעופה הבינלאומי מלבורן]]
**איתיחאד איירווייז** (בערבית: **الاتحاد للطيران** (אל-אתִחאד לטיָראן), באנגלית: **Etihad Airways**; בתרגום לעברית: **נתיבי אוויר מאוחדים**) היא חברת התעופה הלאומית של אמירות אבו דאבי. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבין-לאומי זאיד שבעיר אבו דאבי. בשנת 2018 זכתה החברה בתואר "מחלקה הראשונה הטובה ביותר".

## תולדות החברה
איתיחאד איירוויז נוסדה ביולי 2003, טיסתה הראשונה התקיימה ב-5 בנובמבר אותה שנה בקו לאל-עין. טיסתה הבינלאומית הראשונה התקיימה שבוע לאחר מכן בקו לביירות. בשנת 2013 איתיחאד איירוויז זכתה במקום השביעי מבין חברות התעופה בעולם, ובשנת 2016 זכתה במקום הראשון בטקס פרסי World Travel, ובשנת 2017 זכתה במקום השמיני בטקס פרסי סקייטראקס. בנוסף המחלקה הראשונה של החברה נחשבת כטובה בעולם.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2025

## פעילות החברה בישראל
עד 2020 נמנעה החברה מלטוס אל מדינת ישראל, או אף מלהיכנס אל שטחה האווירי, וזאת בשל אי קיום יחסים עמה מצד איחוד האמירויות. עם זאת, החברה התירה לאזרחי ישראל לטוס עמה כמו אזרחי מדינות אחרות (גם ללא דרכון זר) ואף לשהות בשטח נמל התעופה באבו דאבי - זאת בתנאי שלא יעברו ביקורת דרכונים וייכנסו לשטח איחוד האמירויות, אלא ייצאו מנמל התעופה בטיסת המשך למדינה אחרת.

באמצע שנת 2020, בשל משבר הקורונה, חרגה החברה ממנהגה ושלחה שני מטוסים אל נמל התעופה בן-גוריון, עמוסים ציוד רפואי והומניטרי המיועד לרשות הפלסטינית. המטוס הראשון נחת בשטח ישראל כשהוא צבוע בלבן, ללא סמלים המשייכים אותו לאיתיחאד איירווייז ולאיחוד האמירויות, אך המטוס השני (שנחת בישראל לאחר כשלושה שבועות) הגיע כשהוא מעוטר בסמלי החברה והמדינה, למרות הנתק הדיפלומטי בין המדינות.

עם חתימת הסכמי אברהם, ב-19 באוקטובר 2020 נחת בישראל מטוס ה-"Greenliner" של החברה, לראשונה בטיסת נוסעים. יום לאחר מכן נחת בישראל מטוס נוסף של החברה, ועליו משלחת שרים בממשלת איחוד האמירויות, זאת במסגרת טקס חתימה על שורת הסכמים בין ישראל לאיחוד האמירויות שהתרחש בנתב"ג.

בנובמבר 2020 הודיעה החברה על פתיחת קו בין נמל התעופה הבינלאומי אבו דאבי לנמל התעופה בן-גוריון, הקו החל לפעול ב-6 באפריל 2021 בתדירות של שתי טיסות שבועיות, ומופעל במטוסי הבואינג 787-9 של החברה.
ב-10 באפריל הוכרז שאיתיאחד איירוויז תעבור להפעיל טיסות יומיות לישראל בשני שלבים בעקבות הביקושים הרבים לטיסותיה. בשלב הראשון, החל מ-26 באפריל, איתיאחד הפעילה 2 טיסות שבועיות בשלישי ובשישי, והחל מה-1.6, החברה מפעילה טיסה יומית לישראל וממנה. החברה מפעילה מטבח כשר באבו דאבי ומספקת מנות כשרות בהשגחת ארגון EAKC של הרב לוי דוכמן.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, החברה המשיכה להפעיל ארבע טיסות שבועיות בקו אבו דאבי-תל אביב, בניגוד לרוב חברות התעופה הזרות שהפסיקו זמנית את הטיסות לישראל וממנה, בהמשך הגדילה את התדירות ונכון לאפריל 2025 היא מפעילה 19 טיסות שבועיות לנתב"ג.

בדצמבר 2025 הודיעה החברה שתפעיל 6 טיסות יומית (42 טיסות שבועיות) לנתב"ג מאבו דאבי מקיץ 2026, וזה הופך את ישראל ליעד הראשי שלה.

## ראו גם
* אמירטס - חברת התעופה הלאומית של איחוד האמירויות הערביות

## קישורים חיצוניים

*  

*  מדיה וקבצים בנושא איתיחאד איירווייז, באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: תעופה
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: חברות
קטגוריה:אבו דאבי (אמירות)
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
אייל אלמושנינו

**אייל אלמושנינו** (נולד ב-10 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והבלם.

## קריירה
את הקריירה החל אלמושנינו במחלקת הנוער של עירוני אשדוד, ואת רוב הקריירה שיחק בקבוצה המקומית (שהפכה לאחר האיחוד ב-1999 למועדון ספורט אשדוד). לאחר 8 עונות באשדוד עבר אלמושנינו למכבי חיפה, שם זכה עם הקבוצה באליפות והיה שותף להופעת הקבוצה בליגת האלופות בעונת 2002/03. בינואר של אותה עונה חזר לאשדוד, כיוון שמיעט לשחק בחיפה.

לאחר עונת השאלה בהפועל כפר סבא ועוד 3 עונות במדי מ.ס. אשדוד, עבר אלמושנינו בינואר 2008 לקבוצת בני לוד מהליגה הלאומית. לאחר שנה וחצי בלוד, עבר בקיץ 2009 לקבוצת מכבי באר שבע, אך לאחר מספר חודשים עזב את הקבוצה וחתם בעירוני קריית מלאכי, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2010.

לאלמושנינו הופעה אחת בנבחרת ישראל, במשחק ההפסד לנבחרת הונגריה ביוני 2000.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית מלאכי
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קוראים לי אף אחד

**קוראים לי אף אחד** (אנגלית: **My Name is Nobody**) הוא מערבון וקומדיה שבויים על ידי טונינו ואלרי ובכיכובם של הנרי פונדה וטרנס היל. 
הסרט שייך לסוגת סרטי המערבונים המבשרים את סיומה של תקופת המערבונים, בדומה לסרט בלתי נסלח.

## עלילה
בסרט שני טיפוסים של אקדוחנים במערב. מצד אחד ג'ק בוגארד (פונדה) הוא אקדוחן קלאסי מזדקן. הוא ידוע כשולף המהיר ביותר, אך מעדיף לברוח מהתמודדות ומצרות, ומשתמש בכישרונו רק בלית ברירה. בוגארד עומד לפרוש ממקצועו ולעזוב את המערב. מצד שני "אף אחד" הוא אקדוחן מודרני, חסר פרוטה, שולף מהיר לא פחות, שמסכן את עצמו שוב ושוב, ובוטח בכישוריו. הוא מעריץ את בוגארד המפורסם בכך שהצליח פעם אחר פעם לגבור על מספר אקדוחנים. מטרתו היא להפוך את בוגארד לאגדה, על ידי שיגרום לו להתמודד כנגד 150 אקדוחנים בטרם יפרוש.

אף שהסרט ממשיך את המסורת של המערבונים להציג אקדוחנים המפגינים ביצועים על טבעיים בכלי הנשק שלהם, הסרט מלגלג על מיתוס האקדוחן מן המערב הפרוע שהפך ל"אגדה" - תפקיד שלוהק פעמים רבות על ידי פונדה בעצמו. כנגד זה, מציג הסרט אקדוחן שבמהלך חלקים גדולים מן הסרט נאבק באמצעים אחרים ללא אקדח. בסוף הסרט מדובר במפורש על פער הדורות שבין הגיבורים, על המערב הפרוע שהשתנה, ועל אופי הפשיעה שהשתנה גם הוא.

"קוראים לי אף אחד" הוא "מערבון" מסוג אחר המתרחק מן המערבון הקלאסי האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

נעימת הפתיחה לסרט

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי הנרי פונדה
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אניו מוריקונה
סנדי ברגר

**סמואל ריצ'רד "סנדי" ברגר** (בשם מלא באנגלית: **Samuel Richard "Sandy" Berger**; 28 באוקטובר 1945 – 2 בדצמבר 2015) היה איש ממשל יהודי-אמריקאי שכיהן כיועץ לביטחון לאומי ה-19 של ארצות הברית, תחת ממשלו של נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון בשנים 1997–2001, היהודי השלישי בתפקיד זה. נחשב לאחד ממעצבי מדיניות החוץ הבולטים בתקופת ממשל קלינטון.

במהלך כהונתו בבית הלבן תחת קלינטון, בלט בייעוץ לנשיא בנושאי פיגוע הטרור במגדלי חובאר שבסעודיה (1996), "מבצע שועל המדבר" להפגזת סדאם חוסיין (דצמבר 1998), מבצע כוח מאוחד כנגד יוגוסלביה (1999), תגובת ארצות הברית כנגד מתקפת הטרור על השגרירויות האמריקאיות בקניה וטנזניה (1998), ועיצוב מדיניות החוץ האמריקאית כלפי סין. כמו כן, מילא תפקיד מרכזי בוועידת קמפ דייוויד, בהשתתפות אהוד ברק ויאסר ערפאת.

לפני הצטרפותו לממשל קלינטון, עבד ברגר כעורך דין המתמחה בסחר בינלאומי. בשנותיו האחרונות כיהן כיושב ראש חברת ייעוץ לעניינים בינלאומיים ויושב ראש מועצה להשקעות בינלאומיות.

באפריל 2005 הודה ברגר בסעיף אישום משני בדבר נטילה בלתי מוסמכת ואחזקה של חומר מסווג מהארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון. על פי התובע הראשי בתיק זה, נטל ברגר רק העתקים של מסמכים בעלי מידע מסווג, ושום חומר מקורי לא הושמד. הרקע לפרשת נטילת המסמכים הייתה לפני עדותו בוועדה לחקר אירועי ה-11 בספטמבר, על דרך התנהלות ממשל קלינטון כנגד תכנוני מתקפות טרור משולבות של ארגון אל-קאעידה לפתיחת המילניום בשנת 2000, שאחת מהן נתגלתה בטעות.

בשנת 2008 שימש כיועץ מדיניות חוץ לקמפיין הבחירות המקדימות לנשיאות 2008 של הילרי קלינטון.

התגורר בשכונת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי.. היה נשוי לסוזן ברגר, ולזוג נולדו שלושה ילדים. ברגר נפטר מסרטן בביתו שבוושינגטון ב-2 בדצמבר 2015, והוא בן 70, כשנה לאחר האבחון הראשוני.

[ימין|ממוזער|250px|סנדי ברגר (במרכז) יחד עם הנשיא [ביל קלינטון ושרת החוץ מדליין אולברייט]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:היועצים לביטחון לאומי של ארצות הברית
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:שדלנים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
מסלול עקלתון

שמאל|ממוזער|250px|גולש במסלול עקלתון
**מסלול עֲקַלָּתוֹן**, או **סְלאלוֹם** (בנורווגית: **Slalåm**), הוא מסלול נסיעה או החלקה שבו מבוצע זיגזוג בין אובייקטים נייחים. מקורו של המונח, והשימוש הנפוץ בו, הם בענף הסקי, עם זאת מסלולי עקלתון נמצאים בשימוש בענפי ספורט אתגרי נוספים והם:
* סקי מים
* שיט בקאנו או בקיאק
* החלקה על גלגיליות
* סקייטבורדינג
* החלקה על הקרח
* גלישת רוח
* גלישת שלג

## סקי

בענף הסקי האלפיני נהוגים ארבעה סוגי מסלולים, כולם מסלולי עקלתון הנבדלים זה מזה בצפיפות הדגלים שביניהם הגולש נדרש לזגזג: סללום; סללום ענק; סופר G (קיצור של "סופר ג'יאנט סללום"), וגלישה במורד ("דאון היל").

קטגוריה:ספורט אתגרי
קטגוריה:סקי