שונן נייף

**שונן נייף** (באנגלית: **Shonen Knife**) היא להקת פופ-פאנק יפנית שהוקמה באוסקה בשנת 1981. סגנון הלהקה מושפע מלהקות בנות משנות ה-60 של המאה ה-20, הביץ' בויז ולהקות פאנק רוק (Punk rock), בעיקר הראמונס. הלהקה שרה באנגלית וביפנית, וחלק ניכר משיריה מוגדרים כ"מטופשים" ועוסקים בעוגיות, סושי, סוכריות ג'לי וצ'יפס בננה.

הסולנית והגיטריסטית נאוקו יאמאנו היא החברה היחידה הקבועה בלהקה. הלהקה הוציאה 24 אלבומי אולפן מ-1981 עד 2023.

## הקמת הלהקה והשנים הראשונות
להקת שונן נייף הוקמה בדצמבר 1981 באוסקה, יפן, על ידי נאוקו יאמאנו (גיטרה ושירה), חברתה מיצ'י נקטאני (גיטרה בס, קלידים ושירה), ואחותה של נאוקו, שהייתה אז בת 17, אטסוקו יאמאנו (תופים). נאוקו ומיצ'י עבדו בעבודות משרדיות, ואילו אטסוקו עסקה בעיצוב אופנה ויצרה רבים מתלבושות הבמה של הלהקה. הלהקה נקראה על שם מותג של אולר שנמכר אז ביפן.

הלהקה הייתה חריגה בנוף המוזיקלי של יפן באותה עת, הן בהיותה להקת בנות שמנגנת מוזיקת רוק, והן באופי השירים, שהיו מבוססים על מנגינות קליטות ואופטימיות ומילים פשוטות ונטולות דאגות. נקטאני אמרה בראיון: "תמיד נהנינו לכתוב שירים על דברים יומיומיים. חוץ מזה, יש כבר מספיק להקות ששרות על זיהום הסביבה, מלחמה ועוני. למרות שכולנו מאוד דואגים לדברים האלה, אנחנו גם מרגישים שמוזיקה צריכה להיות מהנה."

ההופעה הראשונה של הלהקה הייתה באוסקה במרץ 1982, ולאחריה הם הוציאו באופן עצמאי את האלבום Minna Tanoshiku, שראה אור רק בקלטת שמע. אלבום האולפן הראשון "Burning Farm" יצא בשנת 1983, ואחריו "Yama-no Attchan" בשנת 1984. בשנת 1985 החלה חברת התקליטים K Records להדפיס ולהפיץ את אלבומיהם בארצות הברית.

בשנת 1987 הוזמנה הלהקה לנגן כמופע חימום עבור סוניק יות' שהופיעו באוסקה, ולאחר מכן הופיעו איתם גם בארצות הברית. הלהקה זכתה לפופולריות רבה בקרב מוזיקאים אמריקאים, ובשנת 1991 ראה אור אלבום המחווה "Every Band Has a Shonen Knife Who Loves Them" ובו אמנים אמריקאים מבצעים גרסאות כיסוי לשירי הלהקה.

## הצלחה בין-לאומית
לאחר הוצאת האלבום "712" בשנת 1991 זכתה שונן נייף להצלחה בין-לאומית, וקורט קוביין, שחיבב את הלהקה, הציע להן לפתוח את מופעי נירוונה במסע הופעות באירופה. במהלך המסע נאוקו יאמאנו לימדה את קוביין לנגן את השיר "Twist Barbie" של שונן נייף, ונירוונה ביצעה גרסת כיסוי לשיר מספר פעמים במהלך ההופעות.

בשנת 1992 חתמה הלהקה חוזה עם חברת התקליטים קפיטול רקורדס ולאחר מכן הוציאה אלבומים רבים והופיעה ברחבי העולם, בין השאר בפסטיבלי לולהפלוזה. אחד משיריהם הושמע בתוכנית הטלוויזיה ביוויס ובאטהד.

## שינויים בהרכב הלהקה
שונן נייף עברה את שינוי ההרכב הראשון שלה בשנת 1999, כאשר מיצ'י נקטאני עזבה את הלהקה ופרשה מעולם המוזיקה. אטסוקו יאמאנו נשארה בלהקה עד 2006, אז התחתנה ועברה לגור בארצות הברית. במהלך השנים מוזיקאיות רבות ניגנו בלהקה, לצד הסולנית והגיטריסטית הקבועה נאוקו יאמאנו. אטסוקו יאמאנו חזרה לנגן בלהקה בשנת 2016.

באלבומים שהוציאו ניכר הסגנון הקליל המאפיין את שירי הלהקה. בין החריגים הבולטים נמנים "Osaka Ramones" (2011), אלבום מחווה לראמונס, והאלבום "Adventure" שהושפע מסגנון הרוק הקלאסי של שנות ה-70 של המאה ה-20.

## חברות הלהקה
נכון לשנת 2025, חברות הלהקה הן:
* נאוקו יאמאנו – סולנית וגיטרה (1981 עד היום)
* אטסוקו יאמאנו – תופים וקולות רקע (1981 עד 2006, 2016 עד היום)
* ריסה קוואנו – תופים וקולות רקע, שירה ראשית מדי פעם (2015 עד היום)

מספר מוזיקאיות היו חברות בלהקה בעבר, הבולטות שבהן הן:
* מיצ'י נקטאני – בס, קולות רקע, קלידים (1981 עד 1999)
* מאנה נישורה – תופים (2001 עד 2005), נהרגה בתאונת דרכים בארצות הברית ב-2005.

## דיסקוגרפיה
**Minna Tanoshiku* (1982)
**Burning Farm* (1983)
**Yama-no Attchan* (1984)
**Pretty Little Baka Guy* (1986)
*
**Let's Knife* (1992)
**Rock Animals* (1993)
**The Birds & the B-Sides* (1996)
**Brand New Knife* (1997)
**Happy Hour* (1998)
**Strawberry Sound* (2000)
**Heavy Songs* (2002)
**Candy Rock* (2003)
**Genki Shock!* (2006)
**Fun! Fun! Fun!* (2007)
**Super Group* (2008)
**Free Time* (2010)
**Osaka Ramones* (2011)
**Pop Tune* (2012)
**Overdrive* (2014)
**Adventure* (2016)
**Alive! In Osaka* (2018)
**Sweet Candy Power* (2019)
**Our Best Place* (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בנות יפניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1981