שיקגו (מחזמר)

**שיקגו** הוא מחזמר שעלילתו מתרחשת בשיקגו של תקופת היובש. המחזמר מבוסס על מחזה באותו השם מאת הכתבת מורין דלאס ווטקינס, המספר אודות פשעים אמיתיים שעליהם דיווחה. עלילת המחזמר היא סאטירה על שחיתות שלטונית בניהול משפטים פליליים ועל הרעיון של "פושע מפורסם".

ההפקה הראשונה של המחזמר עלתה בברודוויי בשנת 1975 והוצגה 936 פעמים עד שנת 1977. בוב פוסי היה הכוריאוגרף של ההפקה וסגנונו המיוחד מאפיין אותה עד היום. בשנת 1979 עלתה הגרסה הלונדונית של המחזמר בווסט אנד ל-600 הצגות. לאחר מכן חודשה ההפקה בברודוויי בשנת 1996 ושנה מאוחר מכן חודשה בווסט אנד.

המחזמר נמצא במקום השלישי ברשימת מחזות הזמר שהוצגו מספר הפעמים הרב ביותר בברודוויי עם למעלה מ-6,700 הצגות לאורך השנים. ההפקה הלונדונית רצה במשך קרוב ל-15 שנה והפכה למחזמר האמריקאי שהוצג מספר הפעמים הרב ביותר בלונדון. לאור ההצלחה, בשנת 2002 יצאה לאור גרסת הסרט של המחזמר בבימויו של הבמאי רוב מרשל, ובהשתתפות רנה זלווגר, קתרין זיטה ג'ונס, ריצ'רד גיר וקווין לאטיפה. הסרט זכה לפרסים רבים.

## עלילה
### מערכה I
אמצע שנות ה-20 בשיקגו, ולמה קלי היא נערת וודוויל שרצחה את בעלה ואחותה כשתפסה אותם יחד במיטה. היא מברכת לשלום את הקהל של ההופעה הערב ("כל הג'אז הזה"). באותו הזמן, אנו שומעים על נערת מקהלה, רוקסי (קיצור לרוקסן) הארט, שרצחה את המאהב שלה, פרד קייסלי.

רוקסי משכנעת את בעלה איימוס שהנרצח היה פורץ, ואיימוס ברצון לוקח על עצמו את האשמה. רוקסי מבטאת את הערכתה לטיפשות של בעלה ("פוצי מוצי").
כשהשוטר מכריז על שמו של הנרצח, איימוס מחבר אחד ועוד אחד ומבין את התרמית. רוקסי נעצרת ונשלחת לאגף הנשים בכלא של מחוז קוק, המאוכלס בסוהרת הראשית, מאמא מורטון, ושאר האסירות ("טנגו אגף הנשים"). על האגף שולטת ביד רמה מאמא מורטון, שנוהגת בשיטה של עזרה הדדית המתאימה ללקוחותיה ("מי שטוב למאמא"). מאמא עזרה לוולמה להפוך לרוצחת מספר 1 של השבוע בתקשורת ומתנהגת כסוכנת של ולמה לקראת חזרתה לבמות.

ולמה לא מרוצה לראות את רוקסי, שגונבת לה את אור הזרקורים, יחד עם עורך הדין שלה - בילי פלין. רוקסי משכנעת את בעלה איימוס להשיג לה את הכסף הדרוש בשביל עורך הדין ("ריקוד סטפס"). בילי שר את ההמנון שלו, מלווה בחבורת רקדניות-מעריצות ("תנו לי אהבה עכשיו"). בילי לוקח על עצמו את הייצוג של רוקסי ומארגן מחדש את העובדות בסיפורה, בעזרתה של כתבת טור רכילות אוהדת - מרי סאנשיין ("טיפ טיפה של טוב").
מסיבת העיתונאים של רוקסי הופכת למופע פיתום כשבילי מספר את הגרסה החדשה של האמת ורוקסי מניעה את שפתיה ("יד שלחנו לאקדח").

רוקסי הופכת לכוכבת החדשה של שיקגו והיא מכריזה על כך בזמן תכנון הקריירה העתידית שלה בוודוויל ("רוקסי"). ככל שהתהילה של רוקסי גוברת, כוכבה של ולמה דועך. ב"אקט של נואשות", היא מנסה לשכנע את רוקסי לחדש איתה את הקטע שלה ושל אחותה ("קשה לי לבד") אבל רוקסי מסרבת ומגלה שהכותרות הראשיות מספרות עכשיו על רוצחת אחרת ולא עליה. ולמה ורוקסי מבינות שאין אף אחד שהן יכולות לסמוך עליו אלא על עצמן ("יש לי רק אותי").
אחרי מחשבה מאומצת, רוקסי מחליטה שהיריון בכלא יחזיר אותה לכותרות.

### מערכה II
ולמה מברכת את הקהל לשלום ומודיעה על המשך המזל הטוב של רוקסי ("ישנה אחת"), למרות השקרים הברורים שלה ("יופי של בייבי"). מעט מבויש מהמעמד, איימוס מכריז בגאווה כי הוא האבא, אך עדיין אף אחד לא מבחין בו ("מר צלופן"). ולמה מנסה להראות לבילי את הטריקים שהיא הכינה למשפט שלה ("כשוולמה מול שופט").
עם אגו הולך ומתפתח, רוקסי רבה עם בילי ומפטרת אותו. היא חוזרת למציאות כשמגלה על הוצאה להורג של חברתה לתא.

יום המשפט הגיע ובילי מרגיע את רוקסי, הוא אומר לה שכל זה רק קרקס אחד גדול ("הוקוס פוקוס"). בילי מייעץ לרוקסי להשתמש בכל הטריקים של ולמה, לתדהמתן של ולמה ומאמא שמאזינות למשפט ברדיו ("קלאס"). בילי מצליח לזכות את רוקסי כמובטח, אך ברגע התהילה שלה מגיעה ידיעה על רוצחת מסעירה חדשה וכל עיני העיתונות נישאות לעברה. רוקסי מבינה ש-15 דקות התהילה שלה הסתיימו. בילי נוטש את רוקסי לבד, איימוס מופיע ומבטיח שהוא לא יעזוב אותה. אך כשרוקסי מתוודה שלא היה בכלל שום תינוק, איימוס עוזב אותה לתמיד. בודדה לגמרי, רוקסי נזכרת בהנאות החיים הקטנות ("כיום").
היא מצטרפת לוולמה למופע חדש בו הן מופיעות ורוקדות יחדיו ("דבש חם ראג") ולבסוף מצטרפת אליהן כל הלהקה ("פינאלה").

## המחזמר בברודוויי
המחזה "שיקגו" עלה לראשונה בברודוויי בשנת 1926 והוצג 172 פעמים.

גרסת המחזמר עלתה בברודוויי ב-3 ביוני 1975 בתיאטרון רחוב 46 בכיכובם של גוון ורדון בתפקיד רוקסי הארט, צ'יטה ריברה בתפקיד ולמה קלי, ג'רי אורבך בתפקיד העו"ד בילי פליין ובארני מרטין בתפקיד איימוס הארט. המחזמר היה מועמד ב-10 קטגוריות לפרס טוני אך לא זכה בשום פרס (רוב הפרסים באותה השנה נקטפו על ידי "שורת המקהלה"). ההפקה רצה עד ה-22 באוגוסט 1977 ובמהלך הריצה השתתפו גם לייזה מינלי ואן ריינקינג בתפקיד רוקסי.

החידוש למחזמר עלה ב-14 בנובמבר 1996 בתיאטרון ריצ'רד רוג'רס בבימויו של וולטר בובי בכיכובם של אן ריינקינג בתפקיד רוקסי הארט, ביבי ניווירת' בתפקיד ולמה קלי, ג'יימס ניוטון בתפקיד בילי פליין וג'ואל גריי בתפקיד איימוס הארט. המחזמר זכה בשישה פרס טוני (שיא זכיות למחזמר שעלה בהפקה מחודשת). בשנים 1997–2003 המחזמר הופיע בתיאטרון שוברט ומשנת 2003 ועד היום המחזמר מופיע בתיאטרון אמבדסור.

מפורסמים רבים הופיעו במחזמר במהלך השנים כאוטה למפר (ולמה). רותי הנשל, מרילו הנר, שרלוט ד'אמבוזי, סנדי דאנקן, איימי ספנגר, מלאני גריפית, ברוק שילדס, שירי מימון (רוקסי הארט). סופיה ורגרה (מאמא מורטון). פטריק סווייזי, מייקל האל, גרגורי האריסון, נרום לואיס, טום וופאט, אשר, בילי סיירוס, כריסטופר סיבר (בילי פליין).

## המחזמר בווסט-אנד לונדון
המחזמר עלה בלונדון לראשונה ב-10 באפריל 1979 בתיאטרון קיימברידג' בכיכובם של ג'ני לוגן בתפקיד רוקסי הארט ואנטוניה אליס בתפקיד ולמה קלי ורץ כ-600 פעמים.

החידוש למחזמר עלה ב-18 בנובמבר 1997 בתיאטרון אדלפי בכיכובם של רותי הנשל בתפקיד רוקסי הארט, אוטה למפר בתפקיד ולמה קלי והנרי גודמן בתפקיד בילי פליין. המחזמר רץ כ-15 שנה ונסגר בתאריך ה-1 בספטמבר 2012. המחזמר הופיע בתיאטרון אדלפי בשנים 1997–2006, בתיאטרון קיימברידג' בשנים 2006–2011 ובתיאטרון גאריק בשנים 2011–2012.

במהלך הריצה השתתפו גם צ'יטה ריברה (ולמה קלי מההפקה המקורית בברודוויי), ברוק שילדס, פרנסס ראלף (אפונין מההפקה המקורית של "עלובי החיים"), בוני לנגפורד ואמריקה פררה בתפקיד רוקסי הארט.

## המחזמר בישראל
המחזמר עלה לראשונה בישראל בהפקת תלמידי בית הספר למשחק "בית צבי" בשנת 1992, בתרגומה של רבקה משולח, בבימוי לארי סמית ובכיכובן של התלמידות שרית וינו-אלעד ושרון שחל.

בשנת 2004 עלה המחזמר בהפקה משותפת של תיאטרון בית ליסין והאופרה הישראלית בתרגומו של אהוד מנור, בבימוי וכוריאוגרפיה של קן אולדפילד ובניהולו המוזיקלי של אלדד שרים.

בשנת 2012, 20 שנה לאחר שעלה לראשונה בארץ, חודש המחזמר ב"בית צבי", בהשתתפות תלמידי השנה השלישית, בבימויו של דניאל אפרת, כוריאוגרפיה של עוז מורג ובניהולו המוזיקלי של ליאור רונן. 

בשנת 2014 הועלה המחזמר בבימת הנוער ברחובות (באולם הקאמרי) בהשתתפות 22 חניכים בכיתות י-יב, כאשר הכוריאוגרפיה, הבימוי והניהול המוזיקלי נעשו כולם על ידי מיכאל פלד.

ההפקה המקורית של ברודוויי הגיעה להיכל התרבות בתל אביב למספר הופעות, בתאריכים ה-7–16 במרץ 2019, בכיכובה של שירי מימון.

בשנת 2023 עלה המחזמר במרכז ענב לתרבות בתרגום עמית מינסטר ואסף לוי ובבימוי שחר פרץ ואבישי בן-גל.

המחזמר עלה בתיאטרון הארצי ב-2025 בכיכובם של רונה-לי שמעון, רוני דלומי, רן דנקר, מירי מסיקה ואנה ארונוב/לינוי אשרם. הגרסה הזו מבוססת על תרגומו הישן של מנור והבמאי הוא אלדר גוהר גרויסמן. המחזמר מלווה בתזמורת חיה בת 14 נגנים, והוא מוצג במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב למספר מופעים מוגבל.

### שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות זמר מבוססי מחזות
קטגוריה:מחזות זמר זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:זוכי פרס טוני לחידוש הטוב ביותר למחזמר
קטגוריה:מחזות זמר