open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארמדיל שעיר הררי

**ארמדיל שעיר הררי** (שם מדעי: *Chaetophractus villosus*), ידוע גם בשמות **ארמדיל גדול** (לא לבלבל עם ארמדיל ענק) ו**ארמדיל שעיר גדול** הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי, והוא אחד ממיני הארמדילים הגדולים ביותר. 
הארמדיל נפוץ מצפון פרגוואי ודרום בוליביה ועד לדרום ארגנטינה. בית גידולו במדבריות למחצה ובשטחים פתוחים, כגון הפמפס. 
אורך גופו של הארמדיל נע בין 22 ל-40 סנטימטר, והוא שוקל 2 קילוגרם. זנבו מגיע לאורך של 17-9 סנטימטר. על גבו של הארמדיל מצויה שכבה כפולה המורכבת מחומר קרני ועצמות המשמשת להגנה. היא מגנה על הכתפיים, הגב וצידי הגוף מפני טורפים ופגיעות גוף. שכבה זו מחולקת ללוחיות ו"חגורות" המוקפות בעור גמיש. ישנן 18 "חגורות", שמתוכן 8-7 "חגורות" ניידות, המאפשרות תזוזה וכיפוף. לארמדיל גם שריון קטן על הראש שמגן על אזור האוזניים ועל העורף. אזור הבטן מכוסה בעור רך ובפרווה דלילה. צבע פרוותו נע בין אפור-חום ללבן. גם על הזנב יש טבעות שריון שמגינות עליו.

המבנה החברתי הוא יחידאי. ההריון של הנקבה נמשך בין 75-65 יום והוולד בלידתו שוקל כ-155 גרם. הוא נולד עירום, עם עור רך וורוד ההולך ומתקשח עם הזמן. בהמלטה ישנם בין 3-1 ולדות. הוולד פוקח עיניו רק לאחר כשלושה שבועות. 

הארמדיל הוא אוכל כל, וניזון מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים, מכרסמים, זוחלים, נבלות ומזון צמחי. הוא נוהג להתחפר מתחת לנבלות כדי להשיג רימות וזחלים, המשמשים כתוספת חלבונים. התחפרות היא הפעילות הדומיננטית אצל הארמדיל. 
בעזרת טפרים ארוכים וחזקים הוא מתחפר בכל סוג של אדמה על מנת לברוח מטורפים, כדי לחפש מזון וכדי לצנן את טמפרטורת גופו בימים חמים במיוחד. יכולתו להתחפר מסייעת לו להימלט מטורפים. כאשר הוא חש מאוים הוא מכניס את רגליו מתחת לשריון ומשתטח על האדמה כך שרק שריונו נשאר חשוף. תוחלת חייו של הארמדיל בשבי מגיעה ל-30 שנים.

הארמדיל יכול להזיק לגידולים חקלאיים וניצוד למזון על ידי האדם, ועל כן הוא בסיכון קל במרבית אזורי תפוצתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
דובי נמלים גדולים

**דובי נמלים גדולים** (שם מדעי: Myrmecophagidae) היא משפחה של דובי נמלים שחיים במרכז ודרום אמריקה, מדרום מקסיקו עד צפון ארגנטינה.

## מיון
המשפחה כוללת שני סוגים ושלושה מינים:
*סוג ומין יחיד דוב נמלים ענק (*Myrmecophaga tridactyla*)
*סוג טמנדואה (*Tamandua*)
**דוב נמלים מקסיקני (*Tamandua mexicana*)
**דוב נמלים בינוני (*Tamandua tetradactyla*)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דובי נמלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
צ'וקה אומונה

**צ'וקה הריסון אומונה** (באנגלית: **Chuka Harrison Umunna**; נולד ב-17 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי בריטי. כיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז סטריטהאם מלונדון רבתי.

## ביוגרפיה
אומונה נולד לבנט ופלישיה אומונה, ברובע למבת' בדרום לונדון. אביו היה ניגרי שהיגר לבריטניה באמצע שנות השישים, החל לעבוד כשוטף כלים ומכוניות והפך לאיש עסקים מצליח. ב-1992, כשהיה בן 13, נהרג אביו של אומונה בתאונת דרכים בניגריה. אמו ממוצא אירי-אנגלי שאביה, סר הלנוס מילמו, שירת כקצין מנהלת המבצעים המיוחדים במלחמת העולם השנייה, היה חוקרו של קים פילבי, תובע במשפטי נירנברג ושופט בבית המשפט העליון.

אומונה סיים בשנת 2001 לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת מנצ'סטר, במהלך התואר למד שנה באוניברסיטת בורגון בצרפת. ב-2002 סיים תואר שני בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט. בתום לימודיו החל לעבוד כעורך דין בפירמת הרברט-סמית' בלונדון. ב-2006 הצטרף לפירמת רוקמן-לנדאו המתמחה בתחום דיני עבודה.

במקביל לעבודתו היה פעיל במפלגת הלייבור, כתב מאמרי דעה, הופיע כפרשן פוליטי באמצעי התקשורת השונים והיה עמית בכיר בצוות החשיבה קומפאס המזוהה עם המפלגה. ב-2008 נבחר לייצג את המפלגה לקראת הבחירות למושב מחוז סטריטהאם בבית הנבחרים. הוא ניצח בבחירות הכלליות ב-2010 לאחר שזכה בכ-42.8% מקולות המצביעים לעומת 35.8% למועמד המפלגה הליברל-דמוקרטית ו-18.3% למועמד המפלגה השמרנית. בתחילת דרכו הפרלמנטרית הוא כיהן כחבר ועדת הכספים של בית הנבחרים. במאי 2011 מונה לשר צללים לענייני עסקים קטנים ובינוניים, באוקטובר 2011 מונה לשר העסקים והחדשנות בקבינט הצללים של אד מיליבנד. ב-2015 נבחר פעם נוספת לפרלמנט לאחר שזכה ב-53% מקולות המצביעים.

בעקבות תבוסת מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות בבריטניה ב-2015, ניתח אומונה את התוצאות במאמר שפרסם בהגרדיאן, וציין כי המפלגה התמקדה יתר על המידה בגרעין הקשה של בוחריה ולא פנתה למעמד הביניים שמהווה את רוב הציבור ושהיא יצרה את הרושם שהיא אינה לצידם של עסקים מצליחים. הוא קרה לנסח חזון לבריטניה בהשתלבותה בעולם הגלובלי המשתנה, לנצל את עוצמותייה שהן מוסדות ההשכלה הגבוהה, התעשייה, היזמות, האוכלוסייה המגוונת והבריתות שלה על מנת להביא לשגשוג, וכן להתמודד עם מציאת פתרונות לבעיות שהובילו לאווירה בציבור נגד ההגירה, כגון משבר הדיור.

במאי 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות להנהגת מפלגת הלייבור, אך כעבור שלושה ימים נסוג מכך. לאחר בחירתו של ג'רמי קורבין למנהיג הלייבור עזב אומונה את תפקידו בממשלת הצללים של המפלגה.

בפברואר 2019 פרש אומונה ממפלגת הלייבור יחד עם עוד שישה מחברי בית הנבחרים, על רקע משבר אמון במנהיגותו של קורבין, והתגברות האנטישמיות מצד חברי המפלגה. הפורשים הקימו סיעה עצמאית בשם The Independent Group, והוא נבחר לדובר הרשמי של הקבוצה. ביוני 2019 הצטרף למפלגה הליברלית-דמוקרטית, הוא התמודד בבחירות 2019 במחוז לונדון-וסטמינסטר, אך הפסיד למועמד המפלגה השמרנית.

## קישורים חיצוניים

* 

* צ'וקה אומונה באתר הפרלמנט הבריטי
* Alastair Campbell talks to Chuka Umunna, מגזין GQ, אוקטובר 2014
* 
* צ'וקה אומונה באתר הקבוצה העצמאית

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:אנגלים ממוצא ניגרי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1978
מדד מיקום מרכזי

בסטטיסטיקה, **מדד מיקום מרכזי** (או **מדד מרכז**) הוא ערך מייצג של התפלגות (נקרא גם **ערך מרכזי**). אף על פי שהמושג אינו מוגדר פורמלית, הממוצע החשבוני, החציון והשכיח הם הדוגמאות הנפוצות ביותר למדדי מיקום מרכזי. בסטטיסטיקה תאורית בוחרים את מדד המרכז בהתאם לסוג המשתנה. משתנה איכותי ניתן לתיאור בעזרת השכיח; משתנה אורדינאלי ניתן לתיאור גם בעזרת החציון; ומשתנה בסולם מדידה שבו אפשר להשוות הפרשים – ניתן לתיאור גם בעזרת ממוצע.

מדד מרכז יכול להיות מחושב עבור קבוצה סופית של ערכים (תצפיות במדגם) או עבור פונקציית התפלגות נתונה, כגון ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית. בדרך כלל כהשלמה למדדי מרכז יוצגו גם מדדי פיזור שונים, דוגמת שונות וטווח בין רבעוני.

## מדדי מרכז נפוצים
* ממוצע חשבוני – סכום התצפיות מחולק במספר התצפיות.
* ממוצע משוקלל – עבור כל תצפית במדגם נגדיר משקל, כך שסכום המשקלות יהיה אחד. הממוצע המשוקלל יהיה סכום המכפלות של כל תצפית במשקל שלה. נשים לב כי ממוצע חשבוני הוא למעשה ממוצע משוקלל עם משקלות זהות לכל התצפיות.
* חציון – הערך אשר בדיוק חצי מכמות הערכים גדולים ממנו, ומחציתם קטנה או שווה לו. ניתן לחשב ערך זה גם למשתנים אורדינאליים.
* שכיח – הערך שמופיע הכי הרבה פעמים במדגם. ניתן לחישוב גם עבור משתנה נומינלי.
* ממוצע גאומטרי/הנדסי – השורש ה-n של מכפלת כל התצפיות כאשר n הוא מספר התצפיות.
* אמצע הטווח – ממוצע חשבוני של ערכי המקסימום והמינימום במערכת נתונים.

## מדדי מרכז ופונקציות הפסד

הממוצע, החציון והשכיח מתקבלים באופן טבעי כאשר מסתכלים על בעיה של מזעור פונקציית הפסד עבור אוסף נתון של תצפיות:

הממוצע יתקבל בתור הערך שממזער פונקציית הפסד ריבועית: L_2(m)=\sum_{i=1}^n (X_i-m)^2 כאשר X_i, i=1,\dots,n הן התצפיות.

באופן דומה החציון הוא הממזער של פונקציית הפסד של ערך מוחלט L_1(m)=\sum_{i=1}^n |X_i-m|.

השכיח הוא הממזער של פונקציית ההפסד הבאה: L_0(m)=\sum_{i=1}^n I_{m}(X_i) כאשר I_m(X_i)=\begin{cases} 1 & \text{if }m=X_i \\ 0 & \text{else} \end{cases}.

פונקציות אלו הן חלק ממשפחה של פונקציות הפסד (נורמות) בשם פונקציות \ell_p.

## ראו גם
* ממוצע
* חציון
* שכיח

## לקריאה נוספת


* Weisberg H.F (1992) *Central Tendency and Variability*, Sage University Paper Series on Quantitative Applications in the Social Sciences, p.2


## קישורים חיצוניים

* מדדי מרכז, באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית

*
מריה לואיזה, נסיכת בולגריה

**מריה לואיזה, נסיכת בולגריה** (בבולגרית: **Княгиня Мария Луиза Българска**; נולדה ב-13 בינואר 1933, סופיה, ממלכת בולגריה) היא בתם של בוריס השלישי, מלך בולגריה וג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה ואחותו של סימאון סקסקובורגותסקי.

## ביוגרפיה
מריה לואיזה נולדה בסופיה, בתם הבכורה של בוריס השלישי, מלך בולגריה ורעייתו ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה. בשנת 1946, לאחר ביטול המלוכה וכינון הרפובליקה העממית הבולגרית נמלטה עם משפחתה לאלכסנדריה שבמצרים ובהמשך עברה לספרד. בשנת 1957 נישאה לקרל, נסיך ליינינגן שהיה נכדה של ויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה מצד אימו. לזוג נולדו שני ילדים, אולם בשנת 1968 התגרשו בני הזוג.

בשנת 1969 היא נישאה בשנית לברוניסלאב צ'רובוק, ונולדו לה שני ילדים נוספים. היא מתגוררת בניו ג'רזי.

בשנת 2012 העניק לה אחיה סימאון סקסקובורגותסקי את התואר "נסיכת קוהארי".

הנסיכה מריה-לואיזה היא חברה במועצת הנאמנים של האוניברסיטה האמריקאית בבולגריה. ב -13 במאי 2012, בטקס השמונה עשרה, קיבלה הנסיכה מריה-לואיזה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית בבולגריה.

## משפחתה
ב-14 בפברואר 1957 התחתנה מריה לואיזה עם קרל, נסיך ליינינגן, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* בוריס, נסיך ליינינגן (נולד ב-1960)
* הרמן פרידריך, נסיך ליינינגן (נולד ב-1962)

ב-16 בנובמבר 1969 התחתנה מריה לואיזה עם ברוניסלאב צ'רובוק, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* אלכסנדרה, נסיכת קוהארי (נולדה ב-1970)
* פאבל, נסיך קוהארי (נולד ב-1972)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1933
גן בירה

250px|ממוזער|שמאל|גן בירה במינכן
250px|ממוזער|שמאל|גן בירה בווינה, 1902
**גן בירה** (בגרמנית: **Biergarten** (בגרמניה) או **Gastgarten** (באוסטריה)) הוא מקום בילוי תחת כיפת השמיים, בצל עצים, בו מוגשת בירה ומזון מסורתי גרמני המוכן במקום. הריהוט בגן בסיסי וכולל שולחנות עץ וספסלים, פעמים רבות צבועים לבן ולבוש המבלים אינו רשמי. גני בירה רבים מאפשרים למבלים בהם להביא את מזונם עמם. מקורו של גן הבירה בבוואריה והוא התפשט לרחבי העולם עם גלי מהגרים מגרמניה לארצות הברית, לאוסטרליה ולמדינות נוספות. הגן יכול להיות קטן, כגון בחצר פאב, או מקום ציבורי רחב-ידיים. גן הבירה הגדול בעולם, ההירשגארטן (Hirschgarten), נמצא במינכן ויכול לאכלס 8,000 מבלים. פתיחת גני הבירה היא תקופתית, בימי הקיץ והאביב וישנם גני בירה הפתוחים רק בימי שבתון בשעות הצהריים או במהלך ירידים.

## היסטוריה
מבשלת בירה מייצרת חום רב. עקב כך אירעו בתקופת הקיץ מקרים רבים בהם פרצו שרפות באתרי מבשלות בירה. עקב כך הורו תקנות בממלכת בוואריה החל מן המאה ה-16 שאין לייצר בירה בין יום ג'ורג' הקדוש (23 באפריל) ליום הקדוש מיכאל (29 בספטמבר). על מנת לספק בירה בימי הקיץ הוקמו לגדות הנהר איזר מאגרי בירה בתוך מרתפים סמוכים לנהר, כך שהמים הקרירים ישמרו את הבירה צוננת ומעליהם ניטעו עצי ערמון נותני-צל. בראשית המאה ה-19 התפתח מנהג להגיש את הבירה במקום, בצל חורשות הערמונים. על מנת להילחם במגמת הצרכנים לעבור לגני הבירה, דחקו בעלי מסעדות וברים בממשל לתקן תקנות לפיהן נאסר על הגשת מזון בגני הבירה. בתגובה התירו בעלי גני הבירה לציבור המבקרים להביא את מזונם עמם, נוהג מקובל עד היום.

## תפריט
הבירה המוגשת היא תמיד בירה מקומית ולרוב בירה בהירה, פעמים רבות בירת חיטה, המתאימה לשתייה בימים חמים. הכמויות הנמזגות גדולות ובדרך כלל הכוס הקטנה ביותר היא של חצי ליטר.

תפריט המזון הוא מסורתי ופשוט ומתבסס על הכנה טרייה במקום. התפריט כולל בעיקר נקניקים ונקניקיות, בשר צלוי על הגריל, בְּרֶצֶל (בייגלה), שפצלה (איטריות מטוגנות), גבינות וסלטים כגון סלט כרוב וסלט צנון.

## ברחבי העולם
גני בירה נפוצים בטווח ההשפעה הגרמני-אוסטרי במרכז אירופה (כולל דנמרק, צ'כיה, סלובקיה, הונגריה, קרואטיה צפון איטליה ועוד).

גני בירה פופולריים ביפן וממוקמים בדרך כלל על גגות של חנויות כלבו ובפארקים.

בבריטניה מוצמדים בדרך כלל גני בירה קטנים לצידם של פאבים, הם פופולריים מאוד בחודשי הקיץ ותפריטם נסמך על הפאב הסמוך. בניגוד לפאב, בגן מותר העישון.

לארצות הברית הגיעה תרבות גני הבירה עם המהגרים הגרמנים והצ'כים. בראשית המאה ה-20 היו בניו יורק 800 גני בירה. פריסת הגנים וזמני הפתיחה שלהם קשורים באופן הדוק לחוקי הרישוי של מכירת וצריכת אלכוהול תחת כיפת השמיים במדינות השונות.

## ראו גם
* בר (עסק)
* טברנה
* פאב

## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של גני הבירה
* גני הבירה במינכן
* גני בירה בפראג
* גני בירה בניו יורק
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוואריה: תרבות
קטגוריה:ברים ופאבים
בירה
קטגוריה:בירה
מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה

**מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה** לבית בורבון (באיטלקית: **Maria Luisa di Borbone-Parma, Principessa di Bulgaria**, בבולגרית: **Мария-Луиза Бурбон-Пармска, българска княгиня**; 17 בינואר 1870, רומא, מדינת האפיפיור – 31 בינואר 1899, סופיה, נסיכות בולגריה) הייתה נסיכה רעייה של בולגריה בין השנים 1893–1899.

## ביוגרפיה
מריה לואיזה נולדה ב-17 בינואר 1870 ברומא, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה, מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. מריה לואיזה הייתה הבכורה מתוך 12 ילדים, ובשנת 1882, נפטרה אמה של מריה לואיזה במהלך לידה. ב-20 באפריל 1893 התחתנה מריה לואיזה בנישואים פוליטיים לפרדיננד הראשון, נסיך בולגריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והיו להם הרבה מריבות במהלך חייהם.

ב-31 בינואר 1899 מתה מריה לואיזה מיד לאחר לידת בתה נדז'דה, ונקברה בקתדרלה על שם לואי הקדוש בפלובדיב.

## משפחתה
ב-20 באפריל 1893 התחתנה מריה לואיזה עם פרדיננד הראשון, מלך בולגריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* בוריס השלישי, מלך בולגריה (1894–1943), התחתן עם ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה
* קיריל, נסיך בולגריה (1895–1945)
* אבדוקיה, נסיכת בולגריה (1898–1985)
* נדז'דה, נסיכת בולגריה (1899–1958), התחתנה עם אלברכט אויגן, דוכס וירטמברג

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:ילידות 1870
קטגוריה:נפטרות ב-1899
טייפון נואול

טייפון **נוֹאוּל** (באנגלית: **Typhoon Noul**) נקרא בפיליפינים "**דודונג**" (Typhoon Dodong) הוא הסופה השישית, והטייפון השלישי שקיבל שם במהלך 2015. הוא החל ב-30 באפריל בשקע ברומטרי, התפתח לטייפון חלש בתחילת מאי והפך ב-10 במאי לציקלון טרופי בקטגוריה 5, הגבוהה ביותר, עם רוחות במהירות של 260 קמ"ש ומשבים של עד 315 קמ"ש.

## מסלול

ב-10 במאי, בחמש בערב (09:00 UTC), הוא עבר מעל לקצה הצפוני של הפיליפינים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסונות טבע ב-2015
קטגוריה:2015 באוקיאניה
קטגוריה:2015 באסיה
אבו עלאא אל-עפרי

**עַבְּד א-רַּחְמַאן מֻסְטַפַא אל-קאדולי** (בערבית: **عبد الرحمن مصطفى القادولي**; בין 1959 – 24 במרץ 2016), הידוע בכינויו **אַבּוּ עַלַאא אלְ-עַפַרִיּ** (בערבית: **أبو علاء العفري**), היה מנהיגה בפועל של המדינה האסלאמית. במאי 2015 דווח כי הוא מנהיג את הארגון בעקבות הפגיעה באבו בכר אל-בגדאדי בנובמבר 2014. ב-5 במאי 2015 הודיעה מחלקת המדינה של ארצות הברית על פרס של שבעה מיליון דולר תמורת מידע שיביא ללכידתו או למותו. ב-25 במרץ 2016 הודיע משרד ההגנה של ארצות הברית כי אל-עפרי נהרג במבצע צבאי יום קודם לכן.

## חייו
אל-עפרי נולד ככל הנראה בסביבות 1957–1959 במוסול שבעיראק. על פי גורם בממשל העיראקי, הוא היה מורה לפיזיקה בתל עפר ותלמידו של אבו מוסעב א-סורי, בכיר באל-קאעידה.

ב-1998 עבר לאפגניסטן והתאמן במחנות האימונים של אל-קאעידה, שם רכש את אמונו של מנהיג אל-קאעידה, אוסאמה בן לאדן. ב-2004 עזב את אפגניסטן לארץ מוצאו, עיראק, כדי להצטרף לאל-קאעידה בעיראק תחת מנהיגותו של אבו מוסעב א-זרקאווי. הוא היה המנהיג המקומי של אל-קאעידה במוסול מטעם א-זרקאווי. ב-2006 היה ממייסדי "**מועצת השורא של לוחמי הג'יהאד בעיראק**", שמטרתה להילחם בכוחות הקואליציה שפלשו לעיראק והפילו את משטרו של סדאם חוסיין. הוא נעצר על ידי צבא ארצות הברית ואף נכלא למשך תקופה בכלא אמריקאי בעיראק.

ב-2010, לאחר הריגתם של אבו עומר אל-בגדאדי ואבו איוב אל-מסרי, יורשיו של א-זרקאווי בהנהגת אל-קאעידה בעיראק, תמך אוסאמה בן לאדן במינויו של אל-עפרי להנהגת הארגון, אך לבסוף מונה על ידי מועצת השורא של הארגון אבו בכר אל-בגדאדי.

במאי 2015 דווח כי מנהיג המדינה האסלאמית, אבו בכר אל-בגדאדי, נפצע בתקיפה מן האוויר, נפגע בחוט השדרה והפך לנכה. מאז הנהיג את הארגון בפועל אבו עלאא אל-עפרי

ב-13 במאי 2015 טען משרד ההגנה של עיראק כי אל-עפרי נהרג בתקיפה מן האוויר של כוחות הקואליציה הבינלאומית הפועלת בעיראק.

ב-25 במרץ 2016 הודיעה מחלקת ההגנה של ארצות הברית כי אל-עפרי נהרג במבצע צבאי של כוחות מיוחדים אמריקאיים.

## עמדותיו
בניגוד לבכירים אחרים בדאעש, נטה אל-עפרי לחתור לפיוס עם ארגון ג'בהת א-נוסרה, המזוהה עם אל-קאעידה, אשר מאז 2014, לאחר חילוקי דעות בין הנהגת אל-קאעידה המרכזית ובין דאעש, נפרדו דרכיהם. כמו כן, הוא העדיף שהנהגת המדינה האסלאמית תתחלק שווה בשווה בין הפעילים הערבים המקומיים לבין הפעילים הזרים שבאו למדינה האסלאמית מרחבי העולם. אל-עפרי שימש מפקח על מוסדות הלכתיים בצפון עיראק ונחשב נוקשה מאוד. נטען כי אל-עפרי, המכונה "חאג'י אימאן", הפך לדומיננטי במיוחד בתחילת 2015, אחרי שהארגון ספג תבוסות טקטיות בסוריה ובעיראק, והוא החליף את אבו עלי אל-אנבארי כמושל מחוז סוריה במדינה האסלאמית. סמוך למועד הריגתו אמר האשם אל-האשמי, יועץ לממשל המרכזי בבגדאד, למגזין ניוזוויק כי מעמדו של אל-עפרי במדינה האסלאמית טוב יותר משל המנהיג המוצהר של הארגון, אבו בכר אל-בגדאדי. "הוא חשוב יותר, חכם יותר ובעל יחסי אנוש טובים יותר [...] וגם נחשב לדובר טוב וכריזמטי. כל הבכירים במדינה האסלאמית מוצאים שיש לו סוג של חוכמה ויכולת להנהיג ולנהל".

## קישורים חיצוניים
* 
* ג'ק מור, ISIS Replace Injured Leader Baghdadi With Former Physics Teacher, באתר ניוזוויק, 7 במאי 2015.
* מיכה הלפרן, The Next bin Laden? Meet ISIS’ New Top Dog, באתר אובזרוור, 6 במאי 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:המדינה האסלאמית: אישים
קטגוריה:אנשי דת עיראקים
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1957
קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-2016
אבדוקיה, נסיכת בולגריה

**אֶבְדוֹקִיָּה, נסיכת בולגריה** (בבולגרית: **Евдокия**; 5 בינואר 1898, סופיה, נסיכות בולגריה - 4 באוקטובר 1985, פרידריכסהאפן גרמניה המערבית) הייתה נסיכת בולגריה.

## ביוגרפיה
אבדוקיה נולדה בסופיה ב-5 בינואר 1898, ילדתם השלישית של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה דאז, ורעייתו, מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה, אחות לבוריס. בשנת 1946, לאחר ביטול המלוכה בבולגריה וכינון הרפובליקה העממית הבולגרית, נמלטה עם משפחתה מבולגריה לאלכסנדריה שבמצרים, ובהמשך עברה לספרד. מאוחר יותר היגרה לגרמניה המערבית וחיה לצד אחותה, נדז'דה. היא נפטרה ב-4 באוקטובר 1985 בגיל 87 שנים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1898
קטגוריה:נפטרות ב-1985
קטגוריה:נפטרים ב-1985
סנגליה

**סנגליה** (שם מדעי: *Senegalia*) הוא סוג צמח פורח ממשפחת הקטניות. הסנגליה מונה פחות מ-200 מינים של צמחים, רובם ככולם היו מסווגים כמינים של שיטה עד שנת 2005, בה הוגדר הסוג החדש. לפיכך כל מיני הסנגליה נחשבו בעבר למיני שיטה. הסוג עדיין נחשב פוליפילטי ולא מן הנמנע שיפולג למספר סוגים בעתיד.

המין המייצג של הסוג הוא סנגליית סנגל (בעבר שיטת סנגל), העץ שמגודל לרוב למען הפקת גומי ערבי משרפו.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:מימוסיים
נדז'דה, נסיכת בולגריה

**נדז'דה, נסיכת בולגריה** (בבולגרית: **Княгиня Надежда**; 30 בינואר 1899, סופיה, נסיכות בולגריה - 15 בפברואר 1958, שטוטגרט, גרמניה המערבית) הייתה בתם של פרדיננד הראשון, מלך בולגריה ומריה לואיזה מבורבון-פארמה, נסיכת בולגריה ואחותו של בוריס השלישי, מלך בולגריה.

## ביוגרפיה
נדז'דה, נסיכת בולגריה נולדה בסופיה, כילדתם הרביעית של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה. אימה נפטרה מיד לאחר הלידה. ב-1924 היא נישאה לנסיך אלברכט אויגן, דוכס וירטמברג, בנו השני של אלברכט, דוכס וירטמברג ולזוג נולדו 5 ילדים. פרדיננד אויגן (1925), מרגרטה לואיז (1928), אויגן אברהרד (1930), אלכסנדר אויגן (1933), סופיה (1937).

הנסיכה נדז'דה הלכה לעולמה בשטוטגרט ב-1958 והיא בת 58 שנים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* נדז'דה, נסיכת בולגריה ומשפחתה, באתר edinzavet.wordpress.com 
* 

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:נפטרות ב-1958
סנגליית סנגל

**סנגליית סנגל** או **שיטת סנגל** (שם מדעי: *Senegalia senegal*) הוא מין עץ פורח ממשפחת הקטניות (Fabaceae) ומשתייך לסוג סנגליה. הסוג הופרד בשנת 2005 מהסוג הוותיק שיטה (Acacia), ועל כן עד היום קוראים לעיתים לסנגליית סנגל שיטת סנגל. השם המסורתי קיים גם במוצרים המופקים מהעץ.

סנגליית סנגל הוא מקור עיקרי להפקת גומי ערבי, מוצר המופק משרף העץ. גומי ערבי (הידוע גם בשמות גאם ערביק ואקציה גאם) משמש כתוסף מזון, כמדיום לצבעי אומנים כגון צבעי מים, ובעל שימושים שונים בתעשיית הקוסמטיקה.

העץ גדל באפריקה הדרומית לסהרה, כמו גם בעומאן, פקיסטן וחלקים מהודו. יש לעליו וזרעיו חשיבות תזונתית וכימית (הוא מכיל את הטריפטמין דימתילטריפטאמין, המשמש כסם), וככל הקטניות הוא מקבע חנקן באמצעות שורשיו ועל ידי כך מטייב את הקרקע בה הוא שתול. עם זאת, עיקר משמעותו הכלכלית של העץ היא ייצור גומי ערבי.

## מאפיינים
בדרך כלל מגיע לגובה של 2–6, אך בתנאים אופטימליים עשויים לגדול עד 12. עליו מנוצים וקטנים, אופייניים למשפחת הקטניות. פרחיו לבנים-צהבהבים המסודרים בתפרחות כדוריות קטנות, הפורחים בעיקר בעונת הגשמים. מצויד בקוצים חדים כדי להגן על עצמו מפני אוכל עשב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1806
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נתניאל לורד בריטון
קטגוריה:מימוסיים
עודה בשאראת

**עודה בשאראת** (בערבית: **عودة بشارات**; נולד ב-1958) הוא עיתונאי וסופר ערבי-ישראלי תושב יפיע.

## ביוגרפיה
בשאראת הוא בן למשפחה עקורה מכפר מעלול. הוא נשוי ולו שני בנים ובת. כיהן כראש הוועד הארצי לתלמידי התיכון הערבים וכראש ועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה, שימש כמזכיר תנועת חד"ש בתחילת המאה ה-21 ומפרסם טורי פובליציסטיקה בעיתונים "הארץ" ו"אל-איתיחאד". בשאראת חבר הנהלה בארגון עדאלה ובוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.

## ספריו
* "חוצות זתוניא", יצא לאור בשנת 2009 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד, בתרגום המחבר ובשיתוף משה רון.
* "אל תגנבו לי את התור", ספר ילדים, יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת כתר.
* "דוניא" - רומן, יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת עם עובד.
* "תמאם מַכְּחוּל המנוחה", יצא לאור בשנת 2022 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.

## קישורים חיצוניים

* עודה בשאראת, באתר עם עובד
* 
* מאמריו של עודה בשאראת, באתר "הגדה השמאלית"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* שיחה עם בשאראת בפודקאסט "גל חד"ש", 30 באוגוסט 2020
* 
* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ערבים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ערבים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי אות אמיל גרינצוויג
קטגוריה:פעילי חד"ש
קטגוריה:יפיע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
מבצע בודנפלטה

**מבצע בּוֹדֶנפּלָטָה** (בגרמנית: Unternehmen Bodenplatte, "מבצע משטח בסיס") החל ב-1 בינואר 1945, והיה ניסיון של הלופטוואפה לפגוע בכוחות האוויר של בעלות הברית בארצות השפלה במלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה להשיג עליונות אווירית במהלך הקרב על הבליטה, כך שהצבא הגרמני וכוחות הוואפן אס אס יוכלו לחדש את התקדמותם. הפעולה תוכננה ל-16 בדצמבר 1944, אך נדחתה שוב ושוב בשל מזג אוויר קשה עד ראש השנה האזרחית, היום הראשון שבמקרה התאים.

הסודיות במבצע הייתה כל כך הדוקה עד שהוסתר מחלק מכוחות הקרקע והים הגרמניים. בעקבות זאת, מספר יחידות אף ספגו אבדות מאש ידידותית. מודיעין הקשר הבריטי רשם את התנועה והצטברות כוחות אוויר הגרמנים באזור, אך לא פירש נכונה את הממצאים.

המבצע השיג הפתעה מסוימת והצלחה טקטית, אך לבסוף נחל כישלון. רבים ממטוסי בעלות הברית נהרסו על הקרקע, אך הוחלפו בתוך שבוע. כמו כן, אנשי צוות אוויר של בעלות הברית נפגעו באופן קל יחסית, שכן רוב האבדות של בעלות הברית היו מטוסים ריקים שעמדו על הקרקע. הגרמנים, לעומת זאת, איבדו טייסי קרב רבים שלא היה ניתן להחליף בקלות.

מניתוח שלאחר הקרב, עולה כי רק 11 מתוך 34 מהגיחות שביצע חיל האוויר הגרמני בוצעו בזמן וניצלו את אפקט ההפתעה. המבצע נכשל בניסיונו להשיג עליונות אווירית, אפילו באופן זמני, בעת שכוחות הקרקע המשיכו להיות חשופים להתקפת מטוסי אויב.

מבצע בודנפלטה היה לפעולה ההתקפית הגדולה האחרונה שביצע חיל האוויר הגרמני במלחמת העולם השנייה.

## ראו גם

* מבצע נורדווינד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לופטוואפה: קרבות ומבצעים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1945
קטגוריה:הקרב על הבליטה
קיריל, נסיך בולגריה

**קיריל, נסיך בולגריה** (בבולגרית: **Кирил, български княз**; 17 בנובמבר 1895, סופיה, נסיכות בולגריה - 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קניאז (עוצר המלוכה) בבולגריה מ-28 באוגוסט 1943, מועד פטירתו של אחיו בוריס השלישי, ועד 9 בספטמבר 1944.

## ביוגרפיה
קיריל היה בנם השני של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה. בשל הפרש הגילאים הקטן, הפך קיריל לחברו הקרוב של אחיו הבכור בוריס. ב-28 באוגוסט 1943 מת המלך בוריס השלישי במפתיע. יורש העצר בן ה-6 הפך למלך סימאון השני ומונתה מועצת עוצרים בראשות הנסיך קיריל שזכה לתואר קניאז וראש הממשלה בוגדאן פילוב. קיריל ניהל את טקס הלווייתו של בוריס השלישי. בהמשך, החל לקיים מגעים עם בעלות הברית המערביות במטרה למקסם רווחים לקראת סיומה המסתמן של מלחמת העולם השנייה.

ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב הפך לראש הממשלה ומשרד הפנים הועבר לידי אנטון יוגוב הקומוניסט. חברי מנגנון המשטר הקודם נעצרו והוקם בית דין מיוחד לשפיטתם. הנסיך קיריל הועמד לדין בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים ופשעים נגד העם הבולגרי, נמצא אשם ונידון למוות. ב-1 בפברואר 1945 הוצאו להורג בירייה, בשטח בית העלמין של סופיה 180 בני אדם ובכללם עוצרי המלוכה, 25 שרים, 68 חברי פרלמנט, עיתונאים ואנשי צבא. כל המוצאים להורג הושלכו לקבר אחים בתוך מכתש סמוך שנותר כתוצאה מהפצצה במהלך המלחמה. המכתש כוסה בעפר ולא שולט. בהמשך שימש המקום כשטח קבורה בתוך בית העלמין. מאוחר יותר, נשפטו והוצאו להורג כ-3,000 אזרחים נוספים.

ב-1995 הוקמה אנדרטה לזכר הנסיך קיריל בשטח בית העלמין בסופיה. ב-26 באוגוסט 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של הנסיך קיריל בבית הדין המיוחד.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בבולגריה
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:עוצרים
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1945
יחזקאל מקוזמיר

רבי **יחזקאל טאוב מ[[חסידות קוזמיר|קוזמיר]]** (ה'תקל"ב, 1771/1772 – י"ז בשבט ה'תרט"ז, 24 בינואר 1856) היה אדמו"ר פולני בדור החמישי-שישי לתנועת החסידות. סבו של מייסד חסידות מודז'יץ רבי ישראל טאוב.

## תולדות חייו
נולד בפלונסק שבפולין לרבי צבי הירש טאוב. כבר בילדותו התברך בכישרונות מיוחדים. בצעירותו נסע לחצרותיהם של רבי יעקב יצחק הורוביץ החוזה מלובלין, המגיד מקוז'ניץ ורבי יעקב יצחק ה"יהודי הקדוש" מפשיסחא. החוזה מלובלין אמר עליו ש"יש לו צורת אברהם אבינו".

לאחר הסתלקותם היה לחסידו המובהק של רבי שמואל מקארוב. כשנפטר רבי שמואל, היה לחסידו של רבי יצחק מוונגרוב תלמידו של רבי שמואל מקארוב, שנפטר כשנה לאחר פטירת רבו. רבי שמואל ורבי יצחק הועידו את רבי יחזקאל להיות ממשיכם. לאחר פטירת רבי יצחק מוונגרוב, נסע רבי יחזקאל מספר פעמים לרבי שמחה בונם מפשיסחה.

הוא התגורר בפלונסק ולמחייתו התפרנס מחנות לצורכי סנדלרות. ראשי הקהל ראו את עיסוקו בחסידות באופן שלילי, והוא נאלץ לעבור לשנה שבמחוז ראדום.

התחיל לכהן כאדמו"ר בשנת תקפ"ז ועבר לקוזמיר שם נודע לבעל רוח הקודש. חסידיו של רבי יחזקאל נאמדו באלפים. הנהגתו הייתה עממית, ולא בסגנון חצרות בית פשיסחה. הוא החל את מורשת הנגינה בחסידות קוזמיר, שהתפתחה בדורות המאוחרים בין צאצאיו.

בין חסידיו היו גם גדולים בתורה ובחסידות ובהם: רבי יוסף ברוך ה"יהודי הטוב" מניישטאט, רבי שלמה מראדומסק, רבי עמנואל מפשדבורז', רבי נתן דוד משידלובצא, רבי חיים אלעזר וואקס, רבי ישראל יצחק מרדושיץ, רבי יעקב מויאדמה, רבי ישראל מאיר הכהן מרבני ורשה ורבי נתן שפיגלגלס מוורשה, מחבר ספר מאורות נתן.

רבי יחזקאל נפטר בי"ז בשבט ה'תרט"ז בגיל 84.

קברו נכרה בבית הקברות הישן בקוזמיר בתוך חדר הטהרה, מחוסר מקום קבורה בבית קברות זה ומתוך רצונו להיקבר דווקא בבית הקברות הישן. במהלך השואה חייבו הנאצים את היהודים לעקור את כל המצבות, ומאז מקום קבורת האדמו"ר לא נודע. בשנת תשע"ג (2013) ביקר הרב חיים שאול טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ ודור שישי לרבי יחזקאל, בעיירת קוזמיר. במהלך הביקור התברר מקום קברו המדויק, הנמצא בלב מגרש משחקים בחצר בית הספר מקומי. האדמו"ר מינה את בנו, שלמה צבי הירש טאוב, לקחת אחריות על החזרת חלקת הקבר לידי המשפחה וכעת מתנהל מאבק משפטי בין החסידות ובין הרשויות הפולניות, בייצוג הארגון J-nerations.

## משפחתו
נישא לבתו של ר' משה מדוואהרט
* בנו רבי שמואל אליהו מזוואלין, אביו של רבי ישראל טאוב ממודז'יץ
* בנו רבי דוד צבי מניישטאט
** נכדו רבי יעקב טאוב האדמו"ר מיבלונה, אביו של רבי יחזקאל טאוב
* בנו רבי חיים מקוזמיר
* בנו רבי אפרים כיהן כאדמו"ר בשעננה ואחר כך בקוזמיר, חתנו של רבי נתן דוד משידלובצא.
*חתנו הרב משה דוד הכהן רבה של קאלושין

## ספריו
רבי יחזקאל חיבר את הספר '''נחמד מזהב'''. הספר יצא לאור על ידי חתנו הרב משה דוד עם ביאור "עפרות זהב" וכן ביאורים מרבי שמואל יעקב קופל הכהן רב"ד איוואנגרד, פיטרקוב תרס"ט.

ספר נוסף עם ליקוט מדברי תורתו בפרט מספרו של נכדו רבי ישראל ממודז'יץ, בשם **תורת יחזקאל**, יצא על ידי הרב יהושע קורנבליט, ירושלים תשל"ג.

ספר **מאמר יחזקאל**, שני כרכים ובו ליקוט של כל דברי תורתו שהיו פזורים באלפי מקומות. **כרך א:** על התורה, נ"ך, מועדים וזמנים, ש"ס, וכן לפי ערכים מסודרים בעניינים שונים בעבודת ה', ומפתחות מפורטים. **כרך ב:** תולדות וסיפורים. יצא לאור על ידי הרב אליעזר עמנואל הורוויץ, ירושלים תשס"ח.

## לקריאה נוספת
*יצחק אלפסי, **החסידות - אישים**, בערכו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:אדמו"רי מודז'יץ
קטגוריה:פלונסק: אישים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:תלמידי החוזה מלובלין
טאצ'ירה

**טאצ'ירה** (בספרדית: **Táchira**) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת על הרי האנדים במערב ונצואלה, גובלת בסוליה בצפון, במרידה ובברינס במזרח, באפורה בדרום ובקולומביה במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 11,100 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,168,908 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן קריסטובל.

## היסטוריה
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. כלכלת האזור, גם לאחר עצמאות ונצואלה, התבססה על גידול קפה (צמח) וטאצ'ירה הייתה יצואנית הקפה החשובה ביותר בוונצואלה.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. מיקומו בהרי האנדים בודד את האזור משאר חלקי ונצואלה והוא ספג השפעה תרבותית חזקה מקולומביה.

ב-1864 הפכה ונצואלה למדינה פדרלית ובמקום נוצרה מדינת טאצ'ירה. כעבור שנים ספורות המדינה סופחה לסוליה, עד שב-1881 טאצ'ירה אוחדה עם מרידה וטרוחיו ליצירת מדינת לוס אנדס. לוס אנדס פורקה בחזרה למרכיבותיה ב-1899.

באותה שנה סיפריאנו קסטרו, איש צבא מטאצ'ירה, הוביל את מהפכת השיקום הליברלית (Revolución Liberal Restauradora), שאחת ממטרותיה הייתה השתלטות של אנשי האנדים על השלטון בוונצואלה. קסטרו הדיח את הנשיא איגנסיו אנדרדה והתחיל תקופה של כמה עשרות שנים בהן שלטו בוונצואלה נשיאים מטאצ'ירה. במהלך המאה ה-20 7 מנשיאי ונצואלה הגיעו מטאצ'ירה, יותר מכל מדינה אחרת.

בסוף המאה ה-19 התגלו בטאצ'ירה מצבורי הנפט הראשונים בוונצואלה, שהפכו עם השנים למקור הכנסתה המרכזי של המדינה.

## כלכלה
כלכלת טאצ'ירה מסתמכת על הפקת נפט, תעשייה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול בננות, קנה סוכר, קפה, שום ושעועית, גידול מקנה ותיירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
מזכיר האנרגיה של ארצות הברית

**מזכיר האנרגיה של ארצות הברית** (באנגלית: **United States Secretary of Energy**) הוא האדם העומד בראש מחלקת האנרגיה של ארצות הברית. מתוקף תפקידו הוא חבר בקבינט של ארצות הברית. מזכיר האנרגיה הוא החמישה עשר בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית.

התפקיד קיים מאז ה-1 באוקטובר 1977, עם היווסדה של מחלקת האנרגיה, לאחר שהנשיא ג'ימי קרטר חתם על חוק המורה על יצירת המחלקה ("Department of Energy Organization Act"). תחום הפעילות של התפקיד במקור התמקד בעיקר בהפקת אנרגיה ובמחקר שלה, וכן בייצור אנרגיה ביתית וברגולציה. משם הדגש עבר לפיתוח טכנולוגיה ממקור יעיל ואיכותי וכן בחינוך אנרגיה. לאחר סיום המלחמה הקרה, מטרות המחלקה הופנו גם לסילוק פסולת רדיואקטיבית, ולשימור הסביבה ומאבק בשינוי האקלים, תוך קידום ומחקר של אנרגיה מתחדשת.

מזכיר ההגנה לשעבר ג'יימס שלזינגר היה למזכיר האנרגיה הראשון, אשר היה רפובליקני שמונה על ידי הנשיא הדמוקרטי ג'ימי קרטר. זוהי הפעם היחידה בה מזכיר האנרגיה היה חבר במפלגה שונה מזו של הנשיא הממנה אותו. שלזינגר הוא גם היחיד שהודח מן התפקיד.

## מזכירי האנרגיה

## קישורים חיצוניים

* אתר מחלקת האנרגיה של ארצות הברית

*
אנרגיה
אנרגיה
ססיל פאוול

**ססיל פרנק פאוול** (באנגלית **Cecil Frank Powell**; 5 בדצמבר 1903 – 9 באוגוסט 1969) היה פיזיקאי בריטי, זוכה פרס נובל לפיזיקה על פיתוח שיטת צילום למחקר תהליכים גרעיניים.

## קורות חיים
פאוול נולד בטונברידג' קנט, אנגליה, בנו של חרש נשק מקומי. הוא למד בבית ספר מקומי, עד שקיבל בגיל 11 מלגה לבית הספר ג'אד בטונברידג'. לאחר מכן למד מדעים בסידני סאסקס קולג' בקיימברידג', וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1925.

כסטודנט לתואר שני עבד במעבדת קוונדיש באוניברסיטת קיימברידג', תחת צ'ארלס וילסון וארנסט רתרפורד, ביצע מחקר על תופעות של התעבות החומר וקיבל דוקטורט בפיזיקה בשנת 1927.

בשנת 1928 החל לעבוד כעוזר מחקר במעבדה הפיזיקלית באוניברסיטת בריסטול, ובהמשך התמנה למרצה. בשנת 1948 מונה לפרופסור לפיזיקה.

בשנת 1932 התחתן פאוול עם איזבל ארטנר, ונולדו להם שתי בנות.

בשנת 1936 השתתף במשלחת לאיי הודו המערבית כחלק ממחקר על פעילות וולקנית.

בשנת 1949 התקבל פאוול כחבר בחברה המלכותית של לונדון, וקיבל את מדליית יוז של החברה באותה השנה. בשנת 1950 הוענק לו פרס נובל לפיזיקה על פיתוח שיטת צילום למחקר תהליכים גרעיניים, ועל תגליותיו הנוגעות למזונים שהתקבלו בשיטה זו.

החל משנת 1952 מונה פאוול למנהל משלחות מחקר לסרדיניה ועמק הפו באיטליה.

בשנת 1955 נהיה פאוול חבר בפדרציה העולמית לעובדים מדעיים. הוא הוסיף את חתימתו למניפסט ראסל-איינשטיין שפורסם על ידי ברטרנד ראסל, אלברט איינשטיין והמדען יוסף רוטבלט, והיה מעורב בהכנות לכנס פגוואש הראשון לענייני המדע והעולם. פאוול עמד בראשות הישיבות של הוועדה המייסדת, לעיתים כמחליפו של ראסל והשתתף בפגישות עד 1968.

בשנת 1961 קיבל פאוול את המדליה המלכותית, וכיהן בארגון האירופאי למחקר גרעיני (CERN) באותה השנה. בשנת 1967 הוענקה לו מדליית הזהב של לומונוסוב על ידי האקדמיה למדעים של ברית המועצות (כיום האקדמיה הרוסית למדעים) על הישגים יוצאי דופן בפיזיקה של חלקיקים יסודיים.

פאוול מת ב-9 באוגוסט 1969, בזמן שיצא לטיול למרגלות הרי האלפים.

## מבחר מפרסומיו

* 1947. Nuclear Physics in Photographs 
* 1951. The Cosmic Radiation
* 1959. The Study of Elementary Particles by the Photographic Method
* 1972. Selected Papers of Cecil Frank Powell


## קישורים חיצוניים

* ססיל פאוול באתר NNDB 
* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בריסטול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969
טג'אס

**טֶגַ'אס** (באנגלית: **HAL Tejas**, בסנסקריט: **तेजस**) מתוצרת HAL, הוא מטוס קרב הודי חד-מושבי וחד-מנועי. הוא נטול זנב ובעל כנף דלתא. מקורו בפרויקט מטוס הקרב הקודם, ה-LCA, אשר החל ב-1980 במטרה להחליף את טייסות המיג 21 המזדקנות. מאוחר יותר כינה ראש הממשלה אטאל ביהארי ואג’פאי  את הפרויקט "טג'אס" שפירושו "קורן".
[250px|ממוזער|שמאל|סרטון תעופה של טג'אס בתערוכת [אירואינדיה, 2015]]

## היסטוריה

בשנות השמונים חיל-האוויר ההודי החליט שהוא צריך מטוס שיחליף את המיג 21 ולצורך כך הוא פתח במכרז לפיתוח מטוס קרב חדש. המטוס הזוכה היה טג'אס לאחר שנים רבות של פיתוח ויצור הוא נכנס לשירות ב-2015 בתחילה רק 40 מטוסים.

בדצמבר 2017 פורסם כי הצבא ההודי החליט לרכוש 83 מטוסי קרב מדגם Tejas MK1A מ HAL כדי להקים שתי טייסות חדשות. שתי הטייסות יצטרפו לטייסת קיימת המפעילה 40 מטוסים מדגם ישן יותר - Tejas MK1.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה הודיים
קטגוריה:מטוסי קרב
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות

**שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות** (באנגלית: **United States Ambassador to the United Nations**) הוא הדיפלומט העומד בראש משלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות. מבחינה פורמלית, התפקיד מוכר יותר בשם "**הנציג הקבוע של ארצות הברית לאומות המאוחדות**". נציג זה הוא בדרג שגריר (באנגלית: Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary). 

על הנציג הקבוע של ארצות הברית לייצג את המדינה במועצת הביטחון של האו"ם וברוב המכריע של התכנסויות העצרת הכללית, למעט מקרים נדירים בהם דרג בכיר יותר בממשל האמריקאי מייצג את ארצות הברית (כגון מזכיר המדינה או נשיא ארצות הברית). 

השגריר באו"ם, יחד עם כל שגרירי ארצות הברית, ממונה על ידי נשיא ארצות הברית ומאושר בסנאט. ביטוי לחשיבות המשרה הוא הכללת השגרירים לאו"ם על ידי חלק מנשיאי ארצות הברית בקבינטים שלהם.

דיפלומטים ופוליטיקאים בולטים רבים שירתו בתפקיד זה, ובהם עדלי סטיבנסון, ג'ורג' הרברט ווקר בוש ומדליין אולברייט. 
ממוזער|בניין משלחת ארצות הברית לאומות המאוחדות בניו יורק
מעון שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות שוכן במנהטן שבניו יורק, אם כי לא כל השגרירים לדורותיהם בחרו לעבור להתגורר שם.

## שגרירי ארצות הברית באו"ם

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר המשלחת של ארצות הברית לאומות המאוחדות

*
קטגוריה:משרות פוליטיות בארצות הברית
סוקרה (ונצואלה)

**סוקרה** (בספרדית: **Sucre**) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון-מזרח ונצואלה, גובלת במפרץ קריאקו במערב, בים הקריבי בצפון, במפרץ פריה במזרח ובמונגס ובאנסואטגי בדרום. חלקה הצפוני של המדינה נמצא על חצי האי אראיה וחצי האי פריה. מצפון לחופי סוקרה נמצאת מדינת נואבה אספרטה וממזרח להם נמצא האי טרינידד.

המדינה משתרעת על שטח של 11,800 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 896,291 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קומנה.

## היסטוריה
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לפרובינציית קומנה.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת קומנה. ב-1881 המדינה אוחדה עם מדינות ברצלונה ומטורין (כיום המדינות אנסואטגי ומונגס בהתאמה) ליצירת "מדינת המזרח" (Estado de Oriente). ב-1891 שם המדינה שונה לברמודס.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, התרחש תהליך שבסופו קומנה חזרה להיות מדינה נפרדת. שמה שונה לסוקרה, על שמו של אנטוניו חוסה דה סוקרה, ממובילי המאבק לעצמאות מדינות דרום אמריקה.

## כלכלה
כלכלת סוקרה מבוססת על תיירות, דיג וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קקאו, קפה וקנה סוכר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
אמנת עבודת לילה (מאפיות), 1925

**אמנת עבודת לילה (מאפיות), 1925** היא האמנה ה-20 של ארגון העבודה הבינלאומי. האמנה קובעת שיש לאסור בחוק עבודה בלילה על מנת לאפשר לפועלי האפייה שנת לילה. האמנה אומצה ביוני 1925 ונכנסה לתוקף במאי 1928. במהלך שנות ה-60 ירדה קרנה של האמנה, לאור התרחבות האפיה הממוכנת. בדצמבר 1963 הוחלט בוועידת המזון של ארגון העבודה הבינלאומי להקים ועדה שתבחן את ביטול האמנה, שנתמכה אז בידי שלוש עשרה מדינות בלבד, ביניהן ישראל שחוקקה את חוק איסור אפיית לילה. 

## היסטוריה
ההתנגדות לאפייה בלילה הייתה, יחד עם הדרישה שלא לעבוד ביום ראשון, היעד המרכזי של ארגוני האופים באירלנד בשנות ה-30 של המאה ה-19. ההתנגדות לאפייה בלילה הופיעה גם באמנה של הקומונה הפריזאית בשנת 1871, ומאז הייתה דרישה רווחת בקרב ארגוני פועלים ברחבי העולם. בשנת 1924 החליטה ועידה בינלאומית בז'נבה לפעול לחקיקת אמנה בינלאומית האוסרת אפיית לילה. האמנה אומצה בוועידה של ארגון העבודה הבינלאומי ביוני 1925 ונכנסה לתוקף במאי 1928. 

האמנה אושררה במהלך השנים בידי 17 מדינות: לוקסמבורג (1928-1998), פינלנד (1928-1983), קובה (1928), בולגריה (1929), אסטוניה (1929), ספרד (1932), אורוגוואי (1933-1978), קולומביה (1933), צ'ילה (1933), ניקרגואה (1934-1950), אירלנד (1937-1980), שוודיה (1940-1970), ישראל (1951), ארגנטינה (1955-1981), פרו (1962-1996), פנמה (1970) ובוליביה (1973). עד שנת 1998 פרשו שמונה מדינות מהאמנה. למרות שישראל עדיין רשומה כחתומה על האמנה, חוק איסור אפיית לילה בוטל בשנת 1998.

היו מדינות, כמו צרפת, בהן נקבעו איסורים על אפיית לילה, מבלי לאשרר את האמנה. מנגד, היו מדינות, כמו לוקסמבורג, בהן האיסור לא נשמר, למרות החתימה על האמנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני עבודה
כרמל בוסוטיל

**כרמל בוסוטיל** (במלטית: **Carmel Busuttil**; נולד ב-29 בפברואר 1964) הוא כדורגלן עבר מלטזי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
בוסוטיל התחיל את הקריירה שלו ברבאט אייאקס עמה זכה ב-2 אליפויות. בשנת 1987 עזב את מלטה וחתם בוורבניה מהליגות הנמוכות באיטליה. כעבור שנה חתם בגנק הבלגית בה שיחק 6 שנים, בארבעה מתוכם שימש כקפטן הקבוצה וב-3 מהם סיים כמלך השערים של המועדון. בשנת 1994 הוא חזר למלטה כאשר חתם בסלימה ונדררס בה סיים את הקריירה שלו בשנת 2001. לזכותו של בוסוטיל 113 הופעות עבור נבחרת מלטה והבקיע 23 שערים בנבחרת ואף שימש כמלך השערים שלה, שיא שנשבר על ידי מייקל מיפסוד.

לאחר שפרש, הוא אימן בבתי ספר פרטיים לכדורגל במדינה. לאחר מכן הקים אקדמיה לכדורגל משלו. בנובמבר  נבחר לייצג את מדינתו התחרות כדורגלן היובל של אופ"א. בוסוטיל אף אימן קבוצות מהליגות הנמוכות במלטה ושימש כעוזר מאמן נבחרת מלטה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מלטזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלטזים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלטה
קטגוריה:ילידי 1964
זאבל יסאיאן

**זאבֵּל יֶסאיאן** (בארמנית Զապէլ Եսայեան, 4 בפברואר 1878–1943) הייתה סופרת ומתרגמת ארמנית מן האימפריה העות'מאנית.

## ביוגרפיה
יסאיאן נולדה בשם זאבל הובהאנסיאן בשכונת סילאהדאר בסקוטארי (אחת הערים המרכיבות את איסטנבול), בשיא המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). בשנת 1895 עקרה לפריז, ולמדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת סורבון. בהשראת התנועה הרומנטית ותחיית הספרות הארמנית בניב הארמנית המערבית, החלה לחבר בארמנית.

פרסומה הראשון היה שיר-בפרוזה בכתב העת "צאגיק" (פרח, בארמנית, רמז למילה אנתולוגיה) בעריכת ארשאק צ'ובאניאן בשנת 1895. לאחר מכן פרסמה סיפורים קצרים, מסות ספרותיות, מאמרים, ותרגומים (בצרפתית ובארמנית) בכתבי העת *Mercure de France*, *Massis*, *Anahit*, ו-*Arevelian Mamoul*.

בפריז נישאה לצייר הארמני דיקראן יסאיאן. לזוג נולדו שני ילדים, סופי והראנט.

לאחר מהפכת הטורקים הצעירים ב-1908, חזרה יסאיאן לקונסטנטינופול. בשנת 1909 ביקרה בקיליקיה ופרסמה סדרת מאמרים על הטבח באדנה. קיצם המר של הארמנים בקיליקיה אף היה הנושא לספרה **Աւերակներու մէջ** ("בין ההריסות", יצא בקונסטנטינופול 1911), וכן של הנובלה "הקללה" (1911), והסיפורים הקצרים "סאפייה" (1911) ו"הכלה החדשה" (1911).

יסאיאן הייתה האשה היחידה ברשימת האינטלקטואלים הארמניים שהשלטון של הטורקים הצעירים החליט לעצור ולגרש. היא הצליחה לחמוק ממעצר ולהימלט לבולגריה ומשם להרי הקווקז, שם תיעדה עדויות פליטים על מאורעות רצח העם הארמני.
ממוזער|זאבל יסאיאן עם בנה הראנט

בשנת 1918 עסקה בארגון שיקום והעברה של פליטים ויתומים. בתקופה זו חיברה את הנובלות **Վերջին բաժակը** ("הכוס האחרונה", 1918) ו-**Հոգիս աքսորեալ** ("נשמתי בגלות", 1919), אשר שואבות מן העדויות שגבתה.

יסאיאן תמכה בלב שלם בארמניה הסובייטית, וברומן **Նահանջող ուժեր** ("כוחות נסוגים", 1923) היא מתארת את התנאים החברתיים והפוליטיים של זמנה. היא ביקרה בארמניה הסובייטית בשנת 1926, ותיעדה את רשמיה בספר **Պրոմէթէոս ազատագրուած** ("פרומותיאוס המשוחרר", 1928). בשנת 1933 החליטה להתיישב בארמניה הסובייטית עם ילדיה, ובשנת 1934 השתתפה בכנס איחוד הסופרים הסובייטיים במוסקבה. היא לימדה ספרות צרפתית וספרות ארמנית באוניברסיטת ירוואן, והמשיכה לפרסם. בתקופה זו חיברה את הנובלה **Կրակէ շապիկ** ("חולצה של אש", 1934) ואת ספרה האוטוביוגרפי **Սիլիհտարի պարտէզները** (גני סילידהאר, 1935).

בעת הטיהורים הגדולים הואשמה פתאום ב"לאומנות" ונעצרה בשנת 1937 ומאז לא נודעו עקבותיה. נסיבות מותה אינן ידועות, אך יש המשערים שהיא הוטבעה בגלות סיביר, בשנת 1943.

בשנת 2009 הוצג סרט תיעודי על יסאיאן, בשם *Finding Zabel Yesayan*, שיצרו לארה אהרוניאן, מייסדת מרכז הנשים למשאבים בנוגע לארמניה, וטאלין סוסיאן, שליחת העיתון הטורקי-ארמני *Agos* בירוואן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ארמנים
קטגוריה:סופרות ארמניות
קטגוריה:ניצולי רצח העם הארמני
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:מהגרים לברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:ילידות 1878
קטגוריה:נפטרות ב-1943
ליסנדרוס (אפורוס)

**ליסנדרוס** (ביוונית: **Λύσανδρος**; המאה ה-3 לפנה"ס) היה אפורוס ספרטני, נודע כתומך הבולט ביותר לרפורמות של אגיס הרביעי.

## ביוגרפיה
על ילדותו של ליסנדרוס לא ידוע דבר. פלוטרכוס מציין ששם אביו מנדרוקלידס שנודע כמדינאי מוכשר. ליסנדרוס היה פופולרי מאוד בקרב האזרחים בספרטה במאה השלישית לפני הספירה. כאשר המלך אגיס הרביעי, הציע רפורמות שנועדו לחזור למסורת הליקורגית ולהשיב לספרטה את גדולתה, מרבית העם לא התלהב מהרעיון. ליסנדרוס לכשהתקבל למשרת האפורוס הציע בפני הגרוסיה את תוכניתו של אגיס, לביטול החובות וחלוקה מחדש של אדמות הפולייס. ההצעה נתקלה בהתנגדות חריפה. בראש המתנגדים עמד המלך השני לאונידס השני שטען שמטרתו של אגיס אינה הוספת אזרחים לפולייס, כי אם להפוך לטיראן באמצעות רכישת שומרי ראש נאמנים באמצעות חלוקת אדמות העשירים לעניים. 

אולם ליסנדרוס הנמרץ לא התייאש. ליסנדרוס האשים את לאונידס בכך שנשא אשה בת אסיה והעלה מתהום הנשייה חוק ישן האוסר על אדם מבית המלוכה הספרטני להינשא לאשה שאינה ספרטנית. ליסנדרוס טען שללאונידס ואשתו הפרסייה היו שני ילדים, הוא אף העלה מנהג לפיו אם פעם בתשע שנים נראה כוכב נופל בשמיים אזי זה סימן לכך שהמלך חטא ויש לגרשו. ליסנדרוס טען שראה כוכב נופל, ואף גייס את חתנו של לאונידס קלאומברוטוס השני כדי שיעיד נגדו. לאונידס נמלט לטגאה מרחק יום מספרטה, חתנו קלאומברוטוס השני הוכתר למלך במקומו. אולם האפורים הצליחו למנוע את בחירת תומכי אגיס למשרת האפוראט לשנה הבאה. והאפורים החדשים האשימו את ליסנדרוס בבוגדנות. אולם הא הצליח לגרום לפיטורם בטענה של אי חוקיות, ובמקומם מונו חדשים. בראש ועד האפורים מונה אגסילאוס, דודו של אגיס שסמך עליו במאה אחוזים. אולם אגסילאוס החל להכשיל את הרפורמות על ידי מתן עצות כושלות לאגיס.

אולם כאשר יצא אגיס למסע מלחמה נגד האיטולים, חזר לאונדיס מטגאה ובעזרת שכירי חרב השתלט על העיר. הוא הגלה או הרג את כל תומכי אגיס. גורלו של ליסנדרוס לא ברור, ככל הנראה הוגלה או נרצח.

## מקורות
* דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
* אלכסנדר פוקס, **מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית**. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ו 1976.

* Paul Cartledge and Antony Spawforth, **Hellenistic and Roman Sparta**, Routledge, second ed, 2002.
* F. W. Walbank, E. A. Astin, M. W. Frederiksen, R. M. Ogilvie (ed), **The Cambridge Ancient history**, vol 7, Cambridge university press, 1984.
* F. W. Walbank, **A Historical Commentary on Polybius**, 3 vols (1957, 1967, 1979).
* F. W. Walbank, **The Hellenistic World**, Harvard University Press, 1981.
* Peter Green. Alexander to Actium: The Historical Evolution of the Hellenistic Age. Los Angeles, ,California: University of California Press 1990
* Plutarch. *Lives*. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
* Pausanias. *Description of Greece*. Translated by Jones, W. H. S. and Omerod, H. A. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1918. Digitized copy in: Theoi.

       
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
לודוויג

**לודוויג** הוא שם פרטי לגברים ושם משפחה ממקור גרמני.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
אי-שוויון וייל

**אי-שוויון וייל** (Weyl) הוא אי-שוויון בתורת המטריצות העוסק בשינויים בערכים עצמיים של מטריצות הרמיטיות. נקרא על שם המתמטיקאי הרמן וייל.

## ניסוח הטענה
אם נסמן את הערכים העצמיים של מטריצה X ב : \lambda_1(X) \ge \cdots \ge \lambda_n(X) .

האי-שוויון אומר שאם M,P,H הן מטריצות הרמיטיות כך ש M=H+P   אז לכל \scriptstyle i \,=\, 1,\dots ,n מתקיים:

:\lambda_i(H) + \lambda_n(P) \le \lambda_i(M) \le \lambda_i(H) + \lambda_1(P)\, 

## לקריאה נוספת

* Terence Tao - Weyl's Inequality for Singular Values


 
קטגוריה:מטריצות
גביע ליליאן

**גביע ליליאן** היה טורניר כדורגל ישראלי שהתקיים בין עונת  לעונת , וכלל את ארבע הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגה הבכירה בעונה החולפת.

## היסטוריה
גביע ליליאן נקרא על שמו של גזבר ההתאחדות לכדורגל בישראל, יהודה ליליאן, שנפטר בפברואר 1982.

הטורניר התקיים בשלבי טרום העונה. בנוסף אליו, קיימה ההתאחדות את משחק אלוף האלופים בסוף כל עונה, והחל מעונת  הוא התקיים במקביל לגביע הטוטו, ששוחק לאורך כל העונה.

הטורניר שוחק במשך שמונה עונות בלבד, ובוטל לאחר הטורניר של עונת , עקב חוסר התעניינות ציבורית במפעל, וכן עקב הרצון לקיים יותר משחקים ממפעל גביע הטוטו בשלבי טרום העונה.

הזוכה הראשונה בתואר הייתה מכבי נתניה, שניצחה את הפועל באר שבע בתוצאה 1-3. היא השלימה זכייה שנייה ברציפות שנה אחר כך. מכבי תל אביב, שזכתה בתואר פעמיים ברציפות ב- וב-, מחזיקה בשיא הזכיות בטורניר במשותף עם נתניה.

הזוכה האחרונה בתואר הייתה הפועל פתח תקווה שניצחה ב- את בית"ר תל אביב בתוצאה 2-4.

## שיטה
השיטה בה נוהל הטורניר התחלפה מספר פעמים בין שיטת בית מוקדם בו כל הקבוצות התמודדו ביניהן פעם אחת, ולאחר מכן משחק על המקום השלישי ומשחק גמר, לבין שיטת נוק-אאוט בשני ימי משחקים. העונה האחרונה של הטורניר היא היחידה בה לא התקיים משחק על המקום השלישי.

## זכיות
### לפי עונה
* בסוגריים: מיקום הקבוצה בליגה בעונה החולפת.

### לפי קבוצה

## לקריאה נוספת
* **100 שנות כדורגל 2006-1906** - אלישע שוחט, הוצאה עצמית, שנת 2006

קטגוריה:תחרויות כדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות