open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עמוריה (נפת שכם)

**עמוריה** (בערבית: **عمورية**, בהגייה מקומית: **עַמּ֫וּרְיַה**) הוא כפר פלסטיני קטן ברשות הפלסטינית, בנפת שכם, הממוקם כ-20 ק"מ דרומית לשכם, ממערב ללובאן א-שרקיה, דרומית מזרחית לסלפית, בגובה של כ-720 מ' מעל פני הים.

בשנת 2012 צורף הכפר, מִנהלית, לכפר לובאן א-שרקיה.

במפקד האוכלוסין הכללי של הרשות הפלסטינית, בשנת 2017 נמנו בכפר 371 נפשות.
## היסטוריה
בכפר וסביבו נמצאו שרידים מהתקופות: הברזל, ההלניסטית, הרומית, הצלבנית וכן מהתקופה הממלוכית. בחלק המערבי של הכפר, באזור אל-עין אל-ע'רביה יש כמה מערות קבורה חצובות בסלע, חלקן עם פתחי קשתות.

### התקופה העות'מאנית
עמוריה הופיעה ברישומי המס העות'מאניים, בשנת 1596. אדוארד רובינסון ביקר במקום בשנת 1838 ותיאר אותו כ"כפר קטן במחוז ג'ורת מרדא" (Jurat Merda). בתיאור של הקרן לחקר ארץ ישראל, בשנת 1882 תואר היישוב כ"כפר קטן על קרקע גבוהה".

### תקופת המנדט הבריטי

במפקד אוכלוסין שערכו שלטונות המנדט הבריטי ב-1922, נמצא שגרו בכפר 69 איש, כולם מוסלמים. במפקד שנת 1931 היו בכפר 85 איש. במפקד 1945, הגיעה אוכלוסיית עמוריה לכ-120 איש.

### תקופת השלטון הירדני
במפקד שנת 1961 נמנו בכפר 157 נפש. והיא שויכה מנהלית, לנפת ג'מעין, במחוז שכם.

### תקופת השלטון הישראלי

במפקד 1967, נמנו בכפר 130 תושבים.

## חקלאות
בסקר האדמות שערכו הבריטים בשנת 1945 נמצא ששטח הכפר הוא 3,112 דונם, מתוכם: הכפר היה בנוי על 6 דונם, 1,753 דונם שימשו לחקלאות וְ-1,353 דונם היו אדמות בור. החקלאות היא המגזר הכלכלי העיקרי בכפר. התושבים מגדלים זיתים, תאנים, שקדים, עדשים, חיטה וכן ירקות.

## קישורים חיצוניים

* צילום אוויר של הכפר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת שכם
קאווי הארט המינגס

**קוואי הארט המינגס** (באנגלית: **Kaui Hart Hemmings**; נולדה ב-1975) היא סופרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות הרומן שלה "היורשים" משנת 2007, שעובד לסרט עטור פרסים בכיכובו של ג'ורג' קלוני.

## ביוגרפיה
הארט המינגס נולדה וגדלה בהוואי. בתיכון היא למדה בבית הספר פונהאו וסיימה את לימודיה ב-1994. היא למדה בקולג' קולורדו וסיימה את לימודיה בשנת 1998. היא קיבלה את התואר השני שלה בשרה לורנס קולג' בשנת 2002. היא הייתה עשתה התמחות באוניברסיטת סטנפורד ב-2002.

ב-2007 היא פרסמה את רומן הביכורים שלה, "היורשים" (The Descendants), פורסם ב-22 מדינות והיה לרב מכר של הניו יורק טיימס. הוא עובד לסרט "היורשים" משנת 2011, בכיכובו של ג'ורג' קלוני עם תסריט שנכתב על ידי אלכסנדר פיין, נט פקסון וג'ים ראש.

המינגס פרסמה בעבר אוסף סיפורים, "בית הגנבים". היא כתבה שני רומנים נוספים למבוגרים, "האפשרויות"(2014) ו"איך לחגוג עם תינוק" (2016), ואחד לקוראים צעירים, "ג'וניורס" (2015). ב-2019 היא פרסמה את הרומן שלה "עדות מהילדה המושלמת שלך".

## ביבליוגרפיה
**אוספי סיפורים קצרים**
* בית הגנבים (2005) 
**רומנים**
* היורשים (2007)  - יצא בעברית בהוצאת מעריב, תרגום: אורית ירדן.
* האפשרויות (2014)  - יצא בעברית בהוצאת כתר.
* ג'וניורס (למבוגרים צעירים) (2015)
* איך לחגוג עם תינוק (2016) 
* עדות מהילדה המושלמת שלך (2019) 

## ביקורות
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
אומיד אבראהימי

**אומיד אבראהימי זרנדיני** (בפרסית: **امید ابراهیمی زرندانی**; נולד ב-15 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן איראני ממוצא מאזנדראני המשחק בעמדת הקשר האחורי בא-שמאל מליגת העל הקטרית.

## קריירת מועדונים
אבראהימי התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות באיראן. בשנת  חתם בספהאן מליגת העל האיראנית במדיה שיחק 4 עונות. ב-10 ביוני 2014 חתם באסתקלאל טהראן. באסתקלאל שיחק 4 עונות וזכה פעמיים בתואר קשר העונה ועל אף היותו קשר אחורי הבקיע 28 שערי ליגה סך הכל.

ב-10 ביולי 2018 חתם באל-אהלי (דוחה) מליגת העל הקטרית. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לא-ריאן. שבועיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 4-1 לאום סלאל. ב-27 באוקטובר הבקיע צמד בניצחון 1-4 נגד א-סד. ב-1 בספטמבר 2019 הושאל אויפן מליגת העל הבלגית במדיה רשם 18 הופעות בליגה.

ב-18 ביולי 2021 חתם באל-וכרה במדיה שיחק שנתיים.

בקיץ  חתם בא-שמאל.

## קריירה בינלאומית
ב-9 בדצמבר 2012 אבראהימי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן במשחק נגד . ב-5 בינואר 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .

אבראהימי נכלל בסגל הנבחרת שלוש פעמים בגביע אסיה בכדורגל ובמונדיאל 2018.

## תארים
; ספהאן
*ליגת העל האיראנית: , 
*גביע חאזפי: 

; אסתקלאל טהראן
*גביע חאזפי: 

; אישיים
*נבחרת העונה בליגת העל האיראנית: , , , 
*קשר העונה בליגת העל האיראנית: , , 
*נבחרת העונה בגביע אסיה בכדורגל: 2019

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים איראנים
קטגוריה:קשרי כדורגל איראנים
קטגוריה:מאזנדראנים
קטגוריה:כדורגלני אסתקלאל טהראן
קטגוריה:כדורגלני ספהאן
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (דוחה)
קטגוריה:כדורגלני אויפן
קטגוריה:כדורגלני אל-וכרה
קטגוריה:כדורגלני א-שמאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איראן
קטגוריה:ספורטאים איראנים בקטר
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1987
אולר קפיצי

300px|ממוזער|שמאל|אולר קפיצי.
**אולר קפיצי** הוא אולר עם להב המאוחסן רוב הזמן בתוך הידית, ואשר אותו ניתן לשלוף בקלות ובמהירות החוצה באופן אוטומטית על ידי לחיצה על כפתור או מתג על הידית של האולר אשר מוציא את הלהב החוצה באופן מיידי באמצעות קפיץ, כאשר לאחר מכן הלהב ננעל במצב הפתוח. האולר הקפיצי מכיל גם מנגנון המאפשר להכניס אותו חזרה לתוך הידית ולנעול אותו במקומו בתוך הידית. האולר הקפיצי הומצא במהלך אמצע 

## חוקיות
המעמד החוקי של האולר הקפיצי משתנה ממקום למקום ברחבי העולם. בחלק גדול מהמדינות כיום יש תקנות מחמירות לגבי החזקה, מכירה או נשיאה של אולר קפיצי. בעקבות התקנות המחמירות עם השנים חלה ירידה ניכרת בפופולריות של הפריט.

### בארצות הברית
בשנת 1958 נחקק בארצות הברית חוק האולר הקפיצי (The Switchblade Knife Act) אשר מסדיר כל התקנות הנוגעות לייצור, הייבוא, ההפצה, ההובלה והמכירה של אולר קפיצי בארצות הברית. נכון ל-2024 וושינגטון די. סי. וארבע מדינות נוספות בארצות הברית (דלאוור, הוואי, ניו מקסיקו, וושינגטון) אוסרות מכירה, רכישה, בעלות או נשיאה של אולר קפיצי. החוקים משתנים בכל אחת מיתר מדינות ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סכינים
הסכסוך הקוריאני

**הסכסוך הקוריאני** הוא סכסוך מתמשך בין קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית אשר שתיהן מתיימרות להיות הממשל הלגיטימי היחיד שצריך לשלוט על כל חצי האי הקוריאני. במהלך המלחמה הקרה, קוריאה הצפונית נתמכה על ידי ברית המועצות, סין ובעלות ברית אחרות, בעוד שקוריאה הדרומית נתמכה על ידי ארצות הברית, הממלכה המאוחדת ובעלות ברית מערביות אחרות.

החלוקה של חצי האי הקוריאני על ידי ארצות הברית וברית המועצות התרחשה בשנת 1945 לאחר תבוסת יפן במלחמה אשר הובילה לסיום הכיבוש היפני של קוריאה, ולכך ששתי המעצמות הקימו בפועל ממשלות נפרדות בשנת 1948. המתיחות פרצה במלחמת קוריאה אשר נמשכה בין 1950 ל-1953. כאשר המלחמה הסתיימה שתי המדינות היו הרוסות, אך הן הפילוג ביניהן נמשך. בשל כך המשיך העימות הצבאי בין קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית, כאשר מעת לעת התנהלו קרבות בין הצדדים. הסכסוך לא הסתיים עם סיום המלחמה הקרה והוא נמשך בפועל עד היום.

לארצות הברית יש נוכחות צבאית בקוריאה הדרומית במטרה לסייע לקוריאה הדרומית בהתאם להסכם ההגנה ההדדי בין ארצות הברית לקוריאה הדרומית. בשנת 1997 נשיא ארצות הברית ביל קלינטון תיאר את חלוקת קוריאה כ"פיצול האחרון שנותר מתקופת המלחמה הקרה". בשנת 2002, נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש תיאר את קוריאה הצפונית כחברה ב"ציר הרשע". מול הבידוד הגובר, קוריאה הצפונית פיתחה טילים מתקדמים ויכולות גרעיניות.

בעקבות מתיחות הגוברת במהלך השנים 2017 ו-2018 נערכו מספר פסגות בהן נכחו קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית, וארצות הברית, אשר נועד להבטיח שלום באזור ושהצדדים המעורבים יחתרו לפירוק מנשק גרעיני. הפסגות הובילה בהמשך להצהרת פנמונג'ום ב-27 באפריל 2018, במסגרתה המנהיגים של קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית הסכימו לעבוד ביחד על מנת על חלוקת קוריאה לעבוד יחד על מנת לחתור לפירוק מוחלט מנשק גרעיני של חצי האי הקוריאני, לשפר את היחסים בין קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית, לסיים את הסכסוך באופן רשמי ולהתקדם לעבר איחוד קוריאה. בשנים שלאחר מכן, המאמצים הדיפלומטיים התערערו והעימות הצבאי בין הצדדים חזר לקדמת הבמה.

הגבול בין קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית נותר האזור עם הנוכחות הצבאית הגדולה ביותר בעולם, כאשר כוחות צבא העם הקוריאני מתפרשים לאורך החלק הצפוני של הגבול, הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה והכוחות של פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה מתפרשים לאורך החלק הדרומי של הגבול, וישנה נוכחות של כוחות או"ם באזור המפורז הקוריאני.

## גלריית תמונות

קובץ:Korean_War_bombing_Wonsan.jpg|ימין|ממוזער|מטוסים אמריקאים מפציצים את העיר וונסן שבקוריאה הצפונית, 1951
קובץ:2010.11.23_북한_해안포_발사로_불타는_연평도_(7445571570).jpg|ימין|ממוזער|האי יאונפיונג תחת מתקפה של קוריאה הצפונית, 23 בנובמבר 2010
קובץ:2018_inter-Korean_summit_square.jpg|שמאל|ממוזער|קים ג'ונג-און ומון ג'יאה-אין לוחצים ידיים באזור המפורז הקוריאני במהלך הפסגה הראשונה בין המדינות שהתקיימה ב-2018
קובץ:Kim_and_Trump_shaking_hands_at_the_red_carpet_during_the_DPRK–USA_Singapore_Summit.jpg|ימין|ממוזער|קים ג'ונג-און ודונלד טראמפ לוחצים ידיים בפסגת סינגפור


## ראו גם
* היסטוריה של קוריאה הצפונית
* היסטוריה של קוריאה הדרומית
* איחוד קוריאה

## הערות שוליים

קטגוריה:גבול קוריאה הדרומית – קוריאה הצפונית
קטגוריה:קוריאה הדרומית: היסטוריה
קטגוריה:קוריאה הצפונית: היסטוריה
קטגוריה:קוריאה: היסטוריה
קוריאה
קטגוריה:מלחמת קוריאה
תשתית

[שמאל|ממוזער|250px|[גשר|גשרים, מסילות רכבת וחוות רוח הן תשתיות חומריות]]
**תשתית** היא מכלול האמצעים החומריים, המוסדיים והאנושיים והמידע **הזמינים** אשר תורמים, בהינתן הקצאת משאבים הולמת, לקיום שוויון בתגמול של תשומות דומות.

**תשתית חומרית** היא ההון אשר מגולם באמצעים דוגמת תחבורה, חינוך, בריאות, אספקת חשמל ומים, מתקני ביוב ופינוי פסולת, טיהור אוויר, היקף בנייה וכמות בתי המגורים וכן מתקנים אדמיניסטרטיביים ושימור משאבי טבע. תשתית חומרית מכונה גם שירותים ציבוריים, מתקנים ציבוריים וכן הון תקורה חברתי.

**תשתית מוסדית** היא החוק של הקהילה, וכן המתקנים והתהליכים המבטיחים את קיום החוקים הללו כדוגמת אסדרה, ביטחון לאומי ועוד. על פי רוב, הגוף האחראי לתשתית המוסדית הוא המדינה.

**[[הון אנושי]]** הוא תצורה של תשתית, הכוללת את נתוני האוכלוסייה (היקף ההשכלה וההכשרה, שיעור ילודה, שיעור תמותה, הגירה ועוד) ואת מאפייניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:הנדסה אזרחית
*
פרננדו גרסיה סאנצ'ס

**פרננדו גרסיה סאנצ'ס** (בספרדית: **Fernando García Sánchez**; נולד ב-25 בספטמבר 1953) היה אדמירל ספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2000–2004.

## ביוגרפיה
סאנצ'ס נולד בגרנדה ב-25 בספטמבר 1953. ב-1971 הוא התגייס לצי הספרדי ולמד בבית הספר הצבאי הימי. הוא שרת בשלל תפקידי פיקוד שונים: כמפקד יחידת הצוללנים, כמפקד ספינת הסיור "וילאמיל", כמפקד הקורבטה "אינפנטה אלנה", כמפקד מכלית הנפט "המרקיז דה לה אנסנדה", וכמפקד מרכז ההערכה וההסמכה הקרבית. הוא היה מפקד קבוצת הליווי והשייטת ה-41. ב-1 בינואר 2012 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 24 במרץ 2017.

## קישורים חיצוניים

* El almirante Fernando García Sánchez será el nuevo jefe de la cúpula militar

קטגוריה:אדמירלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1953
רג'ה צ'ארי

**רג'ה צ'ארי** (באנגלית: **Raja Chari**; נולד ב-24 ביוני 1977, מילווקי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט שטס לתחנת החלל הבין-לאומית ונכלל בצוות תוכנית ארטמיס.

## קורות חיים
רג'ה צ'ארי נולד למשפחה מעורבת - אביו הוא ממוצא הודי. הוא גדל באיווה בה סיים לימודי בית ספר בשנת 1995. בהמשך הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1999 הוא סיים לימודי הנדסה וקיבל תואר ראשון.

צ'ארי סיים קורס טיס והיה טייס מטוס "F-15E". צ'ארי שירת במספר בסיסים של החיל ותמך בפעילות במלחמת המפרץ. הוא סיים לימודים במכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית וכיהן בתפקיד פיקודי בפיקוד מרכז של ארצות הברית.

## שירות בתחום החלל
בשנת 2017 צ'ארי נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון. בשנת 2020 הוא נכלל בצוות של תוכנית ארטמיס.

בנובמבר 2021 צ'ארי טס לחלל בחללית דרגון C210 אנדורנס במשימה SpaceX Crew-3 כמפקד צוות. זו הייתה הפעם הראשונה משנת 1981 שאסטרונאוט בטיסתו הראשונה כיהן כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית וצוותה הצטרף למשלחת מס' 66 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנטון שקאפלרוב. לאחר סיום פעילות המשלחת הם הצטרפו למשלחת מס' 67 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אולג ארטמייב. במהלך שהות בחלל צ'ארי ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-14 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 176 ימים בחלל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:הלכי חלל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
פרננדו אלחנדרה מרטינז

**פרננדו אלחנדרה מרטינז** (בספרדית: **Fernando Alejandre Martínez**; נולד ב-1956) הוא גנרל ספרדי בדימוס, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2017–2020.

## ביוגרפיה
מרטינז נולד במדריד ב-1956. ב-1979 הוא התגייס לצבא ספרד, עבר הכשרה בהנדסה קרבית, והחל לשרת בגדוד מעורב צנחנים-הנדסה. ב-1991 הוא נשלח לטורקיה כדי לסייע בהיערכות הכוחות הספרדים שנשלחו להשתתף במלחמת המפרץ. ב-1994 הוא מונה למפקד כוחות מהנדסים שנשלחו לבוסניה והרצגובינה. לאחר שחזר לספרד, שימש כראש מטה פיקוד ההנדסה הקרבית, לפני שב-2003 מונה למפקד אגף המבצעים של כוח קוסובו. ב-2010 הוא מונה לראש אגף המבצעים במטה הכללי הספרדי. ב-2012 הוא מונה לסגן ראש אגף המשאבים במפקדה העליונה של כוחות בעלות הברית באירופה. באוקטובר 2015 הוא מונה לסגן מפקד פיקוד הכוחות המשותפים של נאט"ו בעיר ברונסום שבהולנד. ב-24 במרץ 2017 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 15 בינואר 2020.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר משרד ההגנה הספרדי
* מאמרים פרי עטו

קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1956
לווטובי

**לְווֹטוֹבִּי** (באינדונזית: **Gunung Lewotobi**) הוא הר געש כפול פעיל, בעל פסגות חרוטיות תאומות, הממוקם בחלק הדרום מזרחי של האי פלורס, שבאינדונזיה. הוא מורכב מהרי הגעש לווטובי לאקילאקי (לווטובי-זכר) ולווטובי פרמפואן (לווטובי-נקבה).

צורות ישנות יותר של שמו כוללות את **לובטאבי**, **לובוטיבו** ו**לובי טובי.**

## התפרצות
בהר הגעש ההתפרצות מתמשכת מאז 23 בדצמבר 2023 בפסגת לווטובי-זכר "לווטובי לאקילאקי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדונזיה: הרי געש
קטגוריה:הרי געש פעילים
מיגל אנחל וייארויה

**מיגל אנחל וייארויה וילאלטה** (בספרדית: **Miguel Ángel Villarroya Vilalta**; נולד ב-15 במאי 1957) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר הספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2020–2021.

## ביוגרפיה
וייארויה נולד בלה גלרה ב-15 במאי 1957. בגיל 17 הוא קיבל רישיון טיס אזרחי. שנה לאחר מכן, הוא הצטרף לאקדמיה של חיל האוויר הכללי בסן חאווייר. ב-1980 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל האוויר הספרדי בדרגת לוטננט. ב-1981 הוא הוצב בכנף קרב 31 - יחידת התובלה של חיל האוויר. בין השנים 2000-2005 הוא שימש כסגן מפקד בסיס חיל האוויר טוריחיאן. בין 2005–2011 הוא שימש כמפקד הבסיס. באפריל 2012 הוא מונה לסגן מנהל קבוצת האוויר האירופית עד מאי 2014, אז מונה למפקד פיקוד האיים הקנריים. ב-15 בינואר 2020 וייארויה מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-27 בינואר 2021, וייארויה נאלץ להתפטר מתפקיד ראש מטה ההגנה לאחר שנחשף שיחד עם 100 קצינים נוספים, הוא עקף את התורים לקבלת חיסון קורונה. לאחר פיטוריו, הוא מונה ליועץ צבאי במשלחת המשקיפים הספרדית לארגון מדינות אמריקה.

## קישורים חיצוניים

* מיגל אנחל וייארויה באתר משרד ההגנה הספרדי

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1957
דאוד אכרם

**דאוד אכרם** (דוד אפרים, בערבית: **داود اكرم**; 1920 – 17 במאי 1989) היה כנר ומלחין שצמח בקהילת המוזיקאים היהודים בבגדד ועלה לישראל בשנת 1951.

## ביוגרפיה
אכרם נולד למשפחת סוחרים. בגיל שבע היה אחד מקבוצה גדולה של ילדים שנפגעו מנגיף הגורם לעיוורון. הוא רכש את השכלתו הבסיסית בבית הספר לעיוורים של הקהילה היהודית בבגדד. בהמשך חזר אל בית הספר כאחד המורים המתנדבים.

אכרם התגורר ברמת גן, היה נשוי לדייזי ואב לשלושה ילדים. הוא נפטר ב-17 במאי 1989 ונטמן בבית העלמין בחולון.

### קריירה מוזיקלית בעיראק
בבית הספר לעיוורים, ששם לו למטרה להקנות מקצוע לילדים, זוהה כישרונו המוזיקלי של דאוד והוא אימץ לעצמו ככלי עיקרי את הכינור. את המשך לימודיו עשה במכון למוזיקה של בגדד, מוסד אקדמי ששילב, פרט למוזיקה, גם לימודים כלליים.

בסיום לימודיו, בשנת 1942, הקים הרכב מוזיקלי בשם "פירכת איחוואן אל פאן" (فرقة اخوان الفن), בתרגום: להקת האחים לאמנות, שהקליט והופיע בשירות השידור בבגדד.

אכרם היה מהבולטים במוזיקאים היהודים שיצרו את הפסקול של העם העיראקי והוא הושפע ממוזיקה מערבית, בתוכן המוזיקלי וגם בצורה. הוא הקשיב למלחינים אירופיים של תחילת המאה העשרים, דוגמת ראוול, ועשה ניסיון לכתוב אופרטות. עיקר כוחו היה ביצירת מוזיקה אמנותית אינסטרומנטלית ונוסף על כך הוא היה כנר וירטואוז.

### קריירה מוזיקלית בישראל
דאוד עזב את עיראק בעלייה של 1951. עם אחרים היה ממקימי תזמורת קול ישראל בערבית והיה אחד המנהיגים המוזיקליים של התזמורת. במסגרת התזמורת הלחין, ניגן והקליט חומרים רבים. הסרט התיעודי "צ'לרי בגדד", בבימוי אייל חלפון, משנת 2002, מתעד את האמנים של התזמורת.

## ביצועים מאוחרים של יצירותיו
בשנת 2023 נכלל השיר "אחיבכ", שאותו הלחין אכרם למילים של נעים רג'ואן, באלבום "Jarak Qaribak" של היוצר הישראלי דודו טסה עם ג'וני גרינווד. האלבום יצא בחברת "World Circuit" בהפצה בינלאומית. את השיר שרה זמרת מדובאי בשם Safae Essafi.

## תיעוד יצירותיו בארכיון אקו"ם ובספרייה הלאומית
ארבעים מהיצירות שהלחין אכרם מופיעות במאגר אקו"ם.

## קישורים חיצוניים
* יצירותיו, באתר יוטיוב. בערוץ הקלטות של 34 יצירות
* עשר רשומות באתר הספרייה הלאומית מתעדות את עשייתו המוזיקלית

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
2022 באסטרונאוטיקה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2022 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.
## אירועים בולטים
[שמאל|ממוזער|200px|מבצע [ניסוי הסטת אסטרואיד כפול]]
במהלך שנה בוצעו 186 שיגורים, מהם 78 (41.9%) על ידי ארצות הברית.
* 11 בינואר – גשושית צ'אנג-אה 5 גילתה מים על פני הירח.
* 26 בספטמבר – ניסוי הסטת אסטרואיד כפול

## שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק.

### שיגורים מאוישים

## פירוט לוויינים בשיגור עם מספר רב של לוויינים
### רשימת לוויינים ששוגרו ב-13 בינואר
השיגור בוצע מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9 Block 5. השיגור כלל 103 לוויינים. זה היה השיגור השלישי במסגרת תוכנית חברת SpaceX לשיגורים מרובי לוויינים בתוכנית Transporter-3. השיגור כלל לוויינים מאיטליה, אוקראינה, ארצות הברית, צרפת, איחוד האמירויות הערביות, נורווגיה, טייוואן, פולין, סינגפור, ישראל, צ'כיה, ספרד, הולנד, טורקיה, שוודיה, ארגנטינה, ברזיל, נפאל, שווייץ בין היתר שוגרו 44 לוויינים של חברת Planet Labs, 4 לוויינים של קפלר תקשורת, 4 לוויינים של Spire Global, 3 לווייני חובבות רדיו מסוג OSCAR ו-3 לוויינים של ICEYE. כמו כן שוגור 3 לווייני מערכת סטארשילד

7 לוויינים שוחררו תוך שימוש במערכת ION SCV-004 Elysian Eleonora.

### רשימת לוויינים ששוגרו ב-27 בפברואר
השיגור בוצע ממרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג בעזרת משגר צ'אנגג'נג 8. השיגור כלל 22 לוויינים.

### רשימת לוויינים ששוגרו ב-1 אפריל
השיגור בוצע מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9 Block 5. השיגור כלל 40 לוויינים. זה היה שיגור במסגרת תוכנית חברת SpaceX לשיגורים מרובי לוויינים בתוכנית Transporter-4. השיגור כלל לוויינים מאיטליה, גרמניה, ארצות הברית, ארגנטינה, ברזיל, נורווגיה, צרפת, צ'כיה, לוקסמבורג, הודו, צ'כיה וצ'ילה. בין היתר שוגרו 12 לוויינים של חברת Swarm Technologies, 5 לוויינים מדגם ÑuSat, 3 לוויינים של HawkEye 360.

8 לוויינים שוחררו תוך שימוש במערכת ION SCV-005 Almighty Alexius.

### רשימת לוויינים ששוגרו ב-25 במאי
השיגור בוצע מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9 Block 5. השיגור כלל 59 לוויינים. זה היה שיגור במסגרת תוכנית חברת SpaceX לשיגורים מרובי לוויינים בתוכנית Transporter-5. השיגור כלל לוויינים מאיטליה, קנדה, ארצות הברית, ארגנטינה, פינלנד, ספרד, ארמניה, אוסטרליה, טורקיה, צ'כיה, בולגריה, דרום אפריקה, נורווגיה, גרמניה וצ'ילה. בין היתר שוגרו 5 לוויינים של חברת Spire Global, 5 לוויינים מדגם ICEYE 4 לוויינים מדגם ÑuSat, 3 לוויינים של HawkEye 360.

4 לוויינים שוחררו תוך שימוש במערכת ION SCV-006 Thrilling Thomas.

### רשימת לוויינים ששוגרו ב-9 באוגוסט
השיגור בוצע מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר סויוז 2.1B. השיגור כלל 17 לוויינים.

### לוויינים ששוגרו על חללית מטען [[קרגו דרגון C211]] משימה Dragon CRS-26 ב-26 בנובמבר
השיגור בוצע מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9 Block 5. שוגרו 12 לוויינים.

## חקר גרמי השמיים

## סיכומים שנתיים
### לפי מדינה

### לפי אתר שיגור

## קישורים חיצוניים

* ריכוז נתונים על שיגורים
* משימה Transporter-3
* משימה Transporter-4
* משימה Transporter-5

## הערות שוליים

אסטרונאוטיקה
פוקימון צינוק מסתורי

סדרת משחקי הווידאו **פוקימון צינוק מסתורי** (**Pokémon Mystery Dungeon**) היא סדרת ספין אוף לסדרת המשחקים הראשית, בסגנון משחק תפקידים ממוחשב (RPG), שפותחה על ידי חברת נינטנדו יחד עם חברת Spike Chunsoft. הסדרה כוללת מספר משחקים שיצאו באופן בלעדי לשלל הפלטפורמות שנינטנדו פיתחה, החל מהגיימבוי אדוונס ועד לנינטנדו סוויץ'. וכיום ניתן לשחקם גם במחשב האישי על ידי אימולטורים שונים.

בדומה לסדרת המשחקים הראשית, כל דור משחקים מקבל שניים או שלושה משחקים שדומים ברוב האפשרויות, אך גם מציעים חווית משחק שונה וייחודית. יוצאי דופן היו שני המשחקים הראשונים בסדרה שהציעו חווית משחק דומה על קונסולות שונות.

המשחקים מבוססים על עולם בו פוקימונים מדברים ופועלים כמו בני אדם. השחקן משחק בתור פוקימון ולא כאדם, והוא מתחיל את המשחק כפוקימון מסוים, כמו פיקאצ'ו או אחד מהפוקימונים האחרים.

הסדרה אהוהבה על מעריציה כיוון שהיא מציע לחוות את עולם הפוקימון מזווית שונה, עם משחקים שמתמקדים בסיפורים אישיים ובידוריים ופחות בקרבות ואימונים.

רוב המשחקים בסדרה זוכים לציונים בינוניים.

## משחקיות
במשחקי פוקימון צינוק מסתורי, השחקן מתחיל כפוקימון במקום אדם, על פי בחירה במבחן אישיות. יחד עם פוקימון שותף, יעבור השחקן במהלך המסע דרך מבוכים שנוצרים אקראית. כל תנועה ופעולה במשחק הם תור במשחק סיבובי, כאשר השחקן יכול לבצע תקיפות, להשתמש בפעולות פוקימון ובפריטים.

מטרת המשחק היא להתמודד עם אתגרים שונים במסלולי המבוכים, לאסוף חפצים ולהתמודד עם פוקימונים אחרים בדרך. השחקן יכול לגייס פוקימונים נוספים לצוות שלו, וכך להרחיב את צוות הפוקימונים שמלווה אותו במהלך המשחק. המשחק מתמקד בהתפתחות הפוקימונים, בהחלטות השחקן, ובהבניית צוות מגוון של פוקימונים כדי להתמודד בצורה הטובה ביותר עם אתגרי המשחק.

במשחק יש דגש רב על הסיפור הראשי וכן סיפורים משניים שפתירתם יזכו את השחקן בפרסים ובחברי צוות נוספים.

## רשימת משחקים

## לקריאה נוספת

* ביקורת על המשחק Pokémon Mystery Dungeon: Rescue Team DX באתר IGN ISRAEL
* ביקורת על המשחק Pokémon Mystery Dungeon: Rescue Team DX באתר Vgames

## הערות שוליים

קטגוריה:זיכיונות של נינטנדו
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי וידאו של פוקימון
קטגוריה:משחקי וידאו מסוג Dungeon crawler
יאנז סלאפר

**יאנז סלאפר** (בסלובנית: **Janez Slapar**; נולד ב-26 בספטמבר 1949) הוא גנרל סלובני בדימוס, אישר כיהן כמפקד כוחות ההגנה הטריטוריאלית של סלובניה במהלך מלחמת עשרת הימים.

## ביוגרפיה
סלאפר נולד בעיר טרז'יץ' ב-26 בספטמבר 1949. ב-1971 הוא התגייס לצבא העממי היוגוסלבי, ושרת ביחידות המקומיות של ההגנה הטריטוריאלית, שהורכבו מסלובנים בלבד. וב-1988 מונה למפקד ההגנה הטריטוריאלית של קרנוליה עילית. בתחילת שנת 1990, הממשלה המקומית בסלובניה החלה בצעדים לקראת הכרזת עצמאות מיוגוסלביה. הצבא היוגוסלבי ביקש להקדים רפואה למכה, וניסה לפרק מנשקן את יחידות ההגנה הטריטוריאלית ברחבי הארץ, שהיו נאמנות לממשלה המקומית. סלאפר הצליח לשמור את הנשק באזורים שתחת פיקודו, וסירב למסור אותו לידי כוחות הצבא היוגוסלבי. הוא סייע גם למחוזות אחרים לשמור על הנשק שברשותם. ב-28 בספטמבר 1990, הממשלה הסלובנית מינתה את סלאפר למפקד ההגנה הטריטוריאלית של סלובניה. סלאפר החל מיד בהכנות לקראת מלחמה עם יוגוסלביה. הוא הורה לאגור נשק, להכין אסטרטגיה, ואף סייע לממשלה בחקיקה בנושאים צבאיים. ב-26 ביוני 1991, כוחות צבא יוגוסלביים פלשו מקרואטיה לסלובניה, ונתקלו בהתנגדות אזרחית מועטה. יום למחרת, פתחו הכוחות הסלובניים במתקפה, ותוך כמה ימים הצליחו לסלק את מרבית הצבא היוגוסלבי מהארץ. הלחימה כולה נמשכה עשרה ימים, ונודעה לפיכך בכינוי "מלחמת עשרת הימים".

ב-26 באוקטובר 1991, בתיווך האיחוד האירופי, הגיעו הסלובנים והיוגוסלבים להסכם שלום שבמסגרתו נסוגו הכוחות היוגוסלבים הנותרים מסלובניה. באותו יום, ערך סלאפר טקס חגיגי בעיר קופר, בנוכחות הנשיא מילאן קוצ'אן. במהלך הטקס, הצהיר סלאפר: "החירות והריבונות בשטח הרפובליקה של סלובניה מובטחות על ידי כוחותינו... אין עוד חיילים זרים על אדמתנו." משפט שהתפרסם מאוד בסלובניה. ב-15 במאי 1993, סלאפר פרש מהצבא. לאחר פרישתו, נוצר תפקיד ראש המטה הכללי של סלובניה, וסמכויותיו של מפקד ההגנה הטריטוריאלית צומצמו.

לאחר פרישתו, הוא ניסה להצטרף לפוליטיקה, והיה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אולם פרש ממנה כעבור כמה שנים בנימוק ש"פוליטיקה זה לא לחיילים". בין 1998–2002 הוא היה חבר במשלחת הסלובנית לאו"ם. כיום הוא משמש כנשיא איגוד הרובאים של סלובניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא יוגוסלבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סלובנים
קטגוריה:ילידי 1949
מליקרג'ון קהרג

**מפאנה מליקרג'ון קהרג** (בקאנדה: **ಮಾಪಣ್ಣ ಮಲ್ಲಿಕಾರ್ಜುನ್ ಖರ್ಗೆ**; נולד ב-21 ביולי 1942) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי מ-2022 ויו"ר האופוזיציה ברג'יה סבהה מ-2021.

## ביוגרפיה
מפאנה מליקרג'ון קהרג נולד ב-21 ביולי 1942 בורוואטי שבמדינת היידראבאד בהודו הבריטית (היום בקרנאטקה, הודו).

למד במכללה הממשלתית לאומנות ומדעים ב, והיה נשיא התאחדות הסטונדטים במכללה בין 1964 ל-1965. ב-1966 עבר ללמוד במכללה למשפטים בעיר, והי סגן נשיא התאחדות הסטודנטים בה. ב-1969 נבחר לנשיא ועדת הקונגרס הלאומי ההודי בעיר.

ב-1972 נבחר לראשונה ל, ושב ונבחר במשך תשע פעמים נוספות, עד ל-2009. היה חבר בממשלות קרנאטקה שהוקמו על ידי הקונגרס בתפקידים שונים.

בבחירות ללוק סבהה ב-2009 נבחר לראשונה לפרלמנט ההודי. שימש כשר העבודה והתעסוקה בממשלת מאנמוהאן סינג השנייה מ-2009 עד יולי 2013, כשעבר לשמש כשר הרכבות ושר הצדק החברתי וההעצמה עד לאחר הבחירות ללוק סבהה ב-2014, בהם הובסה הקונגרס. קהרג עצמו היה אחד מ-44 מועמדי הקונגרס שהצליחו להיבחר ללוק סבהה.

קהרג הובס בבחירות ללוק סבהה ב-2019 ואיבד את מושבו. ביולי 2020 נבחר לחבר ברג'יה סבהה. ב-16 בפברואר 2021 מונה על הקונגרס למנהיג האופוזיציה ברג'יה סבהה.

בבחירות לנשיאות הקונגרס שנערכו באוקטובר 2022, נבחר קהרג לנשיא המפלגה.

## חיים אישיים
במאי 1968 נישא לרידאבהאי קהרג, ולהם שלושה בנים ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הלוק סבהה מקרנאטקה
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:שרי ממשלות מאנמוהאן סינג
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1942
ג'ון פרנקנהיימר

**ג'ון מייקל פרנקנהיימר** (באנגלית: **John Michael Frankenheimer**; 19 בפברואר 1930 - 6 ביולי 2002) היה במאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי שנודע בשל דרמות חברתיות וסרטי פעולה ומתח שביים. בהם *[[איש הציפורים מאלקטרז (סרט)|איש הציפורים מאלקטרז]]* (1962), *[[השליח ממנצ'וריה]]* (1962), *[[שבעה ימים במאי]]* (1964), *[[הרכבת (סרט, 1964)|הרכבת]]* (1964), *[[חיים בשנית]]* (1966), *[[הפרס הגדול (סרט)|הפרס הגדול]]* (1966), *[[הקשר הצרפתי 2]]* (1975), *[[יום ראשון השחור (סרט, 1977)|יום ראשון השחור]]* (1977), *[[האי של ד"ר מורו (סרט, 1996)|האי של ד"ר מורו]]* (1996), ו-''רונין'' (1998).

הוא זכה בארבעה פרסי אמי בשנות ה-90 – שלושה מהם ברציפות – על בימוי סרטי הטלוויזיה *Against the Wall*, *The Burning Season*, *Andersonville*, ו*-ג'ורג' וולאס*, כשעל האחרון גם קיבל פרס גלובוס הזהב למיני-סדרה או סרט הטלוויזיה הטובים ביותר.

בסך הכול ביים כ-30 סרטים עלילתיים ויותר מ-50 הפקות לטלוויזיה. הוא נחשב לחלוץ ה"מותחן הפוליטי של ימינו", כשראשית הקריירה שלו מקבילה לשיאה של המלחמה הקרה. ברבים מסרטיו הציג "דילמות פסיכולוגיות" שעימן התעמתו גיבוריו, ויש שהשוו בין סגנונו לזה של הבמאי סידני לומט, שעימו עבד בעבר כעוזר במאי. מבקר הקולנוע לאונרד מלטין כתב כי "בתקופתו [שנות ה-60]... פרנקנהיימר עבד עם התסריטאים, המפיקים והשחקנים הטובים ביותר בסדרת סרטים שעסקו בנושאים שבמרכז השיח – נושאים איתם כלל הציבור התעמת."

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים
*

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בפריים טיים
קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
קטגוריה:סרטי ג'ון פרנקנהיימר
בסוף הכל יהיה בסדר (שיר)

"**בסוף הכל יהיה בסדר**" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמר הישראלי ליאור נרקיס ויצא לאור ב-20 בדצמבר 2023.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על-ידי אבי אוחיון ואופיר כהן והופק מוזיקלית על-ידי אופיר כהן ושמעון יחיא. השיר יצא כתגובה לתחושות הקשות בעם הנוגעות למלחמת חרבות ברזל, ונרקיס סיפר כי השיר עוסק בסערת הרגשות הקולקטיבית, ונוצר מתוך כמיהה לטוב ולחזרה לחיים שפויים.

עם צאתו, זכה השיר להשמעות מרובות בתחנות הרדיו בישראל, ובשיאו אף היה לשיר המושמע ביותר במצעד השבועי של מדיה פורסט. כמו כן, קיבל נרקיס שבחים מהמבקרים על יכולתו לעורר תקווה גם בזמנים קשים ביותר, ועל תיעול רגשותיו בצורה מוצלחת ורגישה.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר בוים על-ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של ליאור נרקיס ב-20 בדצמבר 2023. הקליפ שוזר רגעים ישראלים קולקטיביים כגון הנחת תפילין וחתונות.

נכון לינואר 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כחצי מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* סרטון השיר "בסוף הכל יהיה בסדר" באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ליאור נרקיס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אופיר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שמעון יחיא
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
פרסטון סקוט כהן

**פרסטון סקוט כהן** (באנגלית: **Preston Scott Cohen**; נולד ב-1961) הוא אדריכל ופרופסור בבית הספר הגבוה לעיצוב בהרווארד (GSD). בשנת 2004, הקים יחד עם שותפים ביניהם האדריכל הישראלי עמית נמליך, את משרד האדריכלות "פרסטון סקוט כהן בע"מ" שבסיסה בסנטרל סקוור קיימברידג', מסצ'וסטס. משרדו נודע בעיצוב של מבני תרבות, חינוך, מסחר ופרויקטים של עיצוב עירוני ברחבי העולם. ביניהם נמנים המרכז לאומנויות הבמה Sarmiento בבוגוטה, קולומביה. בניין חדש עבור מכללת טאובמן באוניברסיטת מישיגן. מוזיאון טאיוואן לאמנות. ספריית העיר דאטונג, סין. האגף החדש במוזיאון תל אביב לאמנות. חופת גולדמן זקס בניו יורק, ועוד.

כהן נודע גם כתאורטיקן של אדריכלות, הוא חיבר ספרים שונים ופרסם מאמרים תאורטיים רבים. ניתוחים וסקיצות של יצירותיו הוצגו בהרחבה בתערוכות ומוזיאונים שונים.

## קריירה אקדמית
כהן סיים תואר ראשון באומנויות ותואר ראשון באדריכלות מבית הספר לעיצוב רוד איילנד בשנים 1982 ו-1983 (בהתאמה). בשנת 1985, סיים תואר שני באדריכלות מ-Harvard GSD. בשנת 2003 הוענקה לו פרופסורה, בהמשך עמד בראש הפקולטה לאדריכלות. בשנת 2008 מונה ליו"ר ה-GSD, תפקיד שמילאו בעבר אדריכלים ידועי שם כגון רפאל מונאו, מאק סקוג'ין, הנרי נ. קוב וולטר גרופיוס.

בנוסף מילא תפקידי הוראה באוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת טורונטו, רוד איילנד ועוד.

## תפיסה אדריכלית
גישת העיצוב של כהן מבוססת על הגאומטריה ההשלכתית של המאה ה-17, עם יישום חדשני באמצעות הטלה אורתוגרפית, גישה זו נתמכת על ידי מודלים ממוחשבים. החישובים מהירים, לפעמים מתוכנתים מראש, והשינוי משני ממדים לשלושה הוא הליך מורכב. כתוצאה מכך, המבנים שמתכנן כהן מאופיינים בדרך כלל במורפולוגיה גאומטרית ייחודית ומתעתעת.

## מוזיאון תל אביב לאמנות
ימין|ממוזער|בניין הרטה ושמואל עמיר
ביולי 2003 זכה כהן בתחרות לתכנון האגף החדש על שם הרטה ושמואל עמיר במוזיאון תל אביב לאמנות. הבניין שתכנן סקוט כהן הוא בעל שש גלריות המקיפות בסיבוב לולייני ואנכי אטריום בגובה של 27 מטרים שתקרתו שקופה. בשעות היום, האור חודר ומאיר את הקירות הלבנים האלכסונים של החלל המרכזי הגבוה והחזרי האור יוצרים תחושה של נפילה לעומקו של המבנה, ובשעות החשיכה יוצרת התאורה המלאכותית תחושה דומה. מסיבה זו מכונה החלל "מפל האור". בניגוד לחלל הפנימי האנכי, נראה הבניין מבחוץ אופקי ורחב. חזיתו עשויה לוחות בטון שמשתלבים בסגנון הבנייה ההיסטורי של תל אביב ומתייחסים למאפיינים הברוטליסטים של המבנה המרכזי, אולם ההצבה ההיפרבולואידית המורכבת של הלוחות השטוחים היא תוצר של הגישה העיצובית הדיגיטלית כאמור.
התיצוגים (רינדורים) והמודלים הממוחשבים של הפרויקט הוצגו במוזיאון לאמנות עכשווית בלוס אנג'לס בשנים 2006–2007 בתערוכה שכותרתה *עור + עצמות: פרקטיקות מקבילות באופנה ובאדריכלות.*

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* פרסטון סקוט כהן במוזיאון לאמנות מודרנית
* פודקאסט Talking Practice, ראיון של סקוט כהן עם גרייס לה

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
גיליאן (יצרן שוקולד)

**גיליאן** (בצרפתית: **Guylian**) הוא מותג ויצרן שוקולד בלגי הידוע בעיקר בזכות הפרלינים שלו בצורת צדפים וסוסוני ים. החברה נוסדה בשנת 1958 ב-Sint-Niklaas, בלגיה על ידי גיא פובר וכיום היא בבעלות החברה הדרום קוריאנית Lotte Confectionery.

## מאפיינים
פובר ואשתו גיבשו את מתכון השוקולד המקורי ו"גיליאן" נוצר כהלחם בסיסים מהשמות הפרטיים של גאי וליליאן פובר. בעוד שגיליאן מתמחים בפרלינים אגוזי לוז קלויים הם מייצרים מגוון רחב של מוצרים כולל חתיכות פרי מצופות שוקולד וטראפלס שוקולד.

מטה החברה נשאר ב-Sint-Niklaas יחד עם מפעל הייצור שלהם, אך כעת גיליאן מייצאת בינלאומית לכ-120 מדינות. בשנת 2003 נפתח בית הקפה השוקולד הבלגי הראשון של גיליאן באנטוורפן, בלגיה. יש לחברה כעת 9 זיכיונות במקומות שונים ברחבי העולם.

גיליאן תורמת ועובדת ב-Project Seahorse כדי לעזור בשימור חיות בר ימיות ולהגביר את המודעות לארגון הצדקה. הם עבדו גם עם קרן Cocoa Horizons על פרויקט קקאו, מקור בר-קיימא של קקאו ומטרתם הייתה להפחית את ההשפעות הסביבתיות השליליות של הייצור. על עבודה זו קיבלו פרסי אחריות תאגידית יחד עם פרסים רבים אחרים של חדשנות והשוקולדים שלהם.

## היסטוריה
ממוזער|250px|הכנת חטיפי שוקולד Guylian praliné
פובר נולד ב-1938 בסינט-ניקלאס, שם 20 שנה מאוחר יותר, הקים את החברה. אביו היה אופה ובעוד פובר היה עוד בבית הספר, החל למכור טראפלס בעבודת יד בשווקים מקומיים תוך שימוש במיומנויות שנלמדו בבית הספר לקונדיטוריה ופטיסרי באנטוורפן. ב-1958, פובר התחתן ושכלל את המתכון שלו, ואז החל לייצר את קונכיות השוקולד שלו בקנה מידה גדול יותר ובשנת 1960 הקים את שם המותג Guylian. משילוב שמותיהם של פובר ואשתו ליליאן כדי לסמן את ה"אהבה והתשוקה" שלהם כזוג גם באומנות העסקית שלהם. מפעל חדש נבנה בשנת 1988 בסינט-ניקלאס כדי לנהל את צמיחת החברה ולהגדיל את הייצור.

בשנת 2003 התרחבה גיליאן לתעשיית הקפה עם פתיחתו של Guylian Chocolate Café באנטוורפן, בלגיה. בשנים 2008–2011 נפתחו שלושה בתי קפה בסידני, אוסטרליה. לוטה היא יצרנית ממתקים דרום קוריאנית והבעלים הנוכחי של גיליאן. קונדיטוריית לוטה רכשה את גיליאן ביוני 2008 תמורת 105 מיליון אירו כדי להיכנס לשוק שוקולד הפרימיום האירופי.

## שיא גינס
שיא גינס לפסל ביצי הפסחא הגדול ביותר בשוקולד הוענק לגיליאן במרץ 2005. לרגל חגיגות מסורות חג הפסחא והשיפוץ של כיכר השוק של סנט-ניקלאס, הביצה שוברת השיאים נבנתה בתמיכת מפיגומי מתכת ולוחות עץ. 26 שוקולטיירים של גיליאן בנו את הביצה במשך שמונה ימים תוך שימוש בכ-50,000 חטיפי צדפים של שוקולד גיליאן במשקל כולל של 950 ק"ג. הפסל הגיע ל-8.3 מטר גובה ול-6.39 מטר רוחב והחזיק בשיא עד 2011 כאשר ביצה בגובה 10 מטרים נבנתה באיטליה.

## מוצרים
המוצר העיקרי של גיליאן הוא מגוון של שוקולדים פרלינים בצורת צדפים וסוסוני ים.

## קישורים חיצוניים

* 
* גיליאן ארצות הברית
* קפה שוקולד בלגי גיליאן
* לוטה
* גיליאן טייוואן

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בלגיות
קטגוריה:חברות שוקולד
קטגוריה:קינוחי שוקולד
הנס מנשה

[ממוזער|300px|[קינדר-טרנספורט, לונדון 1938]]
**הנס מנשּה** (בגרמנית: **Hans Menasse**; וינה, 5 במרץ 1930 – 28 בפברואר 2022) היה כדורגלן יהודי-אוסטרי חלוץ פירסט וינה ונבחרת אוסטריה בכדורגל (1953–1954).

## קורות חיים
מנשה בן לאמא קתולית, אדולפין ואבא יהודי, רישארד מנשה, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 1938, בהיותו בן שמונה, הגיע לאנגליה במסגרת קינדר-טרנספורט, מבצע הצלה בריטי של ילדים יהודים. בבריטניה שיחק בקבוצת הנערים של לוטון טאון. 

לאחר מלחמת העולם השנייה, חזר לאוסטריה ובשנת 1947 שיחק בקבוצת הנוער של פירסט וינה. בשנים 1950–1958 שיחק בקבוצה הבוגרת. הוא היה חלק מההרכב הקבוע של הקבוצה ושנתיים ברציפות הבקיע 14 שערי ליגה בעונה. ב-12 באפריל 1953 נתן את אחד המשחקים הטובים ביותר שלו, לאחר שהבקיע 4 שערים נגד היריבה העירונית אוסטריה וינה החזקה בניצחון קבוצתו 5–2 לעיני 32,000 צופים. בעונה 1954/1955 הוא זכה עם קבוצתו באליפות אוסטריה . בשנים 1958–1959, הוא סיים את קריירת הכדורגל הפעילה שלו בקבוצת אוסטריה וינה.

### בנבחרת הלאומית
מנשה השתתף בשני משחקים בנבחרת אוסטריה בכדורגל בשנים 1953–1954.

## חיים אישיים
בנו רוברט מנשה (1954) הוא סופר, מסאי, מתרגם. בתו אווה מנשה (1970) היא עיתונאית וסופרת.

## הישגים ותארים
*אליפות אוסטריה:
**אלופה: 1954/1955
* בשנת 2019 קיבל את מדליית הכבוד לשירותים של מדינת וינה

## סטטיסטיקה
### משחקים בנבחרת אוסטריה

## קישורים חיצוניים

* הנס מנשה, באתר eu-football.info
* HANS MENASSE / The Austrian Boy – life and work, Austrian Press
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי הקינדר-טרנספורט
קטגוריה:ניצולי השואה: אוסטריה
קטגוריה:ילדים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלני פירסט וינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2022
הבחירות ללוק סבהה (1967)

**הבחירות ללוק סבהה** ב-1967 התקיימו מ-17 עד 21 בפברואר. הבחירות קבעו את הרכב הלוק סבהה הרביעי.

היו אלה הבחירות הראשונות לאחר מותו של ג'ווהרלל נהרו ב-1964, שכיהן בראשות הממשלה ב-14 השנים הראשונות של הודו. בבחירות אלו עמדה בראש הקונגרס הלאומי ההודי ביתו אינדירה גנדי.

## רקע
הבחירות ללוק סבהה ב-1967 התקיימו במועדן, חמש שנים לאחר הבחירות הקודמות.

מספר איחודי ופיצולים אירעו בתקופה הזו: באפריל 1964 התפצלה המפלגה הקומוניסטית של הודו בין הפלג המתון יותר לבין זרם מהפכני ורדיקלי יותר שהקים את המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית). ביולי 1964 הודיעו המפלגה הסוציאליסטית ומפלגת פרג'ה הסוציאליסטית על התאחדותן למפלגה אחת, מפלגת סמיוקטה הסוציאליסטית. האיחוד החזיק מעמד לתקופה קצרה, אך במהלך ועידת המפלגה המאוחדת ב-31 בינואר 1965 בוואראנסי התפצלה המפלגה בין שני מרכיביה, כאשר מפלגת פרג'ה הסוציאליסטית שבה לשמה הקודם, בעוד מפלגת סמיוטקה הסוציאליסטית הפכה למפלגתם של יוצאי המפלגה הסוציאליסטית. בספטמבר 1964 פרשו 15 מחברי האספה המחוקקת של קרלה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי מהמפלגה והקימו מפלגה נפרדת בשם קרלה קונגרס. מפלגה נוספת שהתפצלה הייתה השירומאני אקאלי דאל, שהתפלגה מעט לאחר הבחירות הקודמות לשתי קבוצות, האחת בהנהגת  והאחרת בהנהגת . השתיים הוכרו על ידי ועדת הבחירות של הודו כאקאלי דאל – טאראה סינג ואקאלי דאל – סנט פטה סינג.

## בחירות
בבחירות אלו הוגדל מספר מחוזות הבחירה כאשר לעומת הבחירות הקודמות ב-1962, בהם היו 494 מחוזות בחירה, בבחירות אלו היו 520. השינויים נעשו בעקבות מפקד האוכלוסין שנערך במרץ 1961, אשר תוצאותיו פורסמו בספטמבר 1962.

בבחירות אלו הפכו אחד עשר נציגים ממונים שכיהנו בלוק סבהה הקודמים לנבחרים. נציגי חמישה טריטוריות האיחוד איי אנדמן וניקובר, איי לקדייב, מיניקוי ואמינדיבי, דאדרה ונאגר האוולי וגואה, דאמאן ודיו (2) שמונו על ידי נשיא הודו הפכו לנבחרים. בנוסף, הוחלט כי ששת נציגי ג'אמו וקשמיר, שבקודם לכן מונו על ידי נשיא הודו בהמלצת האספה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר, יבחרו באופן ישיר על ידי תושבי המדינה. בנוסף, באוגוסט 1962 אוחדה פונדיצ'רי עם הודו, ומספר המקסימום נציגים בלוק סבהה מטעם טריטוריות האיחוד הועלה ל־25.

מספרם הכולל של בעלי זכות הצבעה היה 250,207,401. בסך הכל התמודדו בבחירות מועמדים מטעם 25 מפלגות, כשמספר המועמדים הגבוה ביותר ממפלגה אחת היה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי, ש-516 מועמדים התמודדו מטעמה. 249 התמודדו מטעם בהרטיה ג'אנה סנג, 178 מטעם מפלגת סוואטנטרה, 122 מטעם מפלגת סמיוקטה הסוציאליסטית 109 מטעם המפלגה הקומוניסטית של הודו ומפלגת פרג'ה הסוציאליסטית, 59 מטעם המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) ו-20 מפלגות נוספות העמידו פחות מעשרים מועמדים בפני עצמם. 866 התמודדו כעצמאים, וסך הכל התמודדו 2,369 מועמדים בבחירות. בסך הכל התמודדו 67 נשים, מהם זכו 29.

במקביל לבחירות הארציות התקיימו בחירות לבתי המחוקקים המדינתיים במרבית מדינות הודו, פרט ל, שנבחרה בינואר 1964 והאספה המחוקקת של פונדיצ'רי, שנבחרה באוגוסט 1964 ולא תמה כהונתם בת החמש שנים. כהונת האספה המחוקקת של אוריסה הוארכה תחת חוק מיוחד בשישה חודשים, על מנת שלא לקיים בחירות פעמיים בתוך שנה אחת.

}}}
|
|}

## תוצאות הבחירות

לגבי האספות המחוקקות המדינתיות, הקונגרס זכה במרבית המדינות, אך הובס בשמונה מדינות - אוריסה, ביהר, מאדהיה פרדש, מדראס, מערב בנגל, פנג'אב, קרלה וראג'סטאן.

## לאחר הבחירות
לאחר הבחירות הושבעה אינדירה גנדי בשנית לראש ממשלת הודו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

1967
קטגוריה:1967 בפוליטיקה
אלבין גוטמן

**אלבין גוטמן** (בסלובנית: **Albin Gutman**; נולד ב-17 בדצמבר 1947) הוא גנרל סלובני בדימוס, אשר כיהן בשתי קדנציות כראש המטה הכללי הסלובני, בין 1993–1998, ושוב בין 2006–2009.

## ביוגרפיה
גוטמן נולד בנובו מסטו ב-17 בדצמבר 1947. הוא למד בבית הספר לקציני חיל רגלים של הצבא העממי היוגוסלבי, וב-1975 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא. בשנה שלאחר מכן החל לשרת בכוחות ההגנה הטריטוריאלית שהורכבו מסלובנים בלבד. ב-1983 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-52 של ההגנה הטריטוריאלית. ב-1986 הוא מונה למזכיר ההגנה של עיריית נובו מסטו, ובמקביל היה חבר במועצה המבצעת העירונית. הוא מילא את שני התפקידים הללו עד ל-4 באוקטובר 1990, אז הועלה לדרגת פודפולקובניק ומונה למפקד פיקוד ההגנה הטריטוריאלית של אזור דולנסקה. הוא כיהן בתפקיד זה במהלך מלחמת עשרת הימים, שלאחריה זכתה סלובניה לעצמאות. לאחר המלחמה, הפך הכוח שתחת פיקודו לפיקוד ה-2 של הצבא הסלובני.

באפריל 1992 הוא מונה לסגן שר ההגנה. ב-26 בינואר 1993 הוא מונה למזכיר המדינה במשרד ההגנה. הוא ב-15 במאי של אותה שנה הוא מונה לראש המטה הכללי הסלובני. הוא כיהן בתפקיד עד 9 באפריל 1998. בשנה שלאחר מכן הוא הפך למפקח הראשי לביטחון. בשנת 2003 הוא מונה ליועץ צבאי לשר ההגנה. ב-1 ביוני 2006 הוא נבחר מחדש לתפקיד ראש המטה הכללי וכיהן בתפקיד עד 1 במאי 2009. הוא היחיד בתולדות סלובניה, שכיהן בתפקיד הרמטכ"ל יותר מקדנציה אחת. הוא פרש מהצבא בסוף שנת 2010.

ב-15 בדצמבר 2009 הוגש כתב אישום נגד גוטמן ונגד שר ההגנה לשעבר קרל ארג'אבק בגין חוסר יושרה, לכאורה, ברכישת כלי רכב משוריינים מחברת פטריה הפינית (פרשת פטריה). ב-4 באפריל 2011 בית המשפט המחוזי בלובליאנה זיכה את שניהם מאשמה.

## קישורים חיצוניים

* אלבין גוטמן באתר נאט"ו
* אלבין גוטמן באתר האנציקלופדיה לעצמאות קרואטיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סלובנים
קטגוריה:אנשי צבא יוגוסלבים
קטגוריה:ילידי 1947
פסטפרולה

**פסטפרולה** או **פסטה פרולה** שמקורה הרחוק אולי ביוון (ביוונית: **πάστα φλώρα**), הוא סוג של טארט מתוק.

## מאפיינים
הטארט נפוץ במדינות: איטליה, ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי, מצרים ויוון. זוהי קלתית מכוסה, מלאה ריבה, והיא עשויה בעיקר מקמח, סוכר וביצה. מילויים נפוצים כוללים גבינת חבושים, דולסה דה בטטה (ריבת בטטה), ריבת חלב (דולסה דה לצ'ה), גויאבה או ריבת תות שדה. כיסוי הטארט הוא סריג פסים דק המציג את המילוי שמתחתיו בחלקים מעוינים או מרובעים. פסטפרולה לרוב אפוייה בתנור בתבנית מעגלית. רוב הגרסאות היווניות של המנה הזו מלאות בריבה מתוקה. היא נחשבת שם לקינוח בוקר.

## מקור השם
שמה של המנה מגיע מהמילה בצק פריך pasta frolla באיטלקית. זוהי קילתית שדומה ל-crostata האיטלקית. מהגרים איטלקים הביאו אותה לארגנטינה ולארוגוואי. מנות דומות כוללות את הלינצר טורטה האוסטרי וטארטים שווייצרים במילוי פירות מתובלים. ביוונית, המילה פרולה התפרשה בצורה לא נכונה כמילה האיטלקית פלורה 'פרח' (היפוך אותיות).

המנה מוגשת כקינוח אחר הצהריים (מרינדה) או עם מאטה (משקה דרום אמריקאי), אך ניתן לאכול אותה בכל שעה ביום.

## מרכיבים
המרכיבים למנה הם:
* קמח
* ביצה
* סוכר
* חמאה או מרגרינה
* מילוי ריבה (הנפוץ ביותר הוא ריבת חבושים, ריבת בטטה, ריבת חלב, גויאבה או תות)
* גרידת לימון
* תמצית וניל

## ראו גם
פורטוקלופיטה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טארטים
קטגוריה:המטבח היווני: קינוחים
קטגוריה:המטבח האורוגוואי
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי: קינוחים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
איגאי (מקדוניה)

[ממוזער| מטבע של איגאי לקראת סוף שלטונו של [אמינטס הראשון, מלך מוקדון|אמינטאס הראשון, בסביבות 480–510 לפני הספירה. עז כורעת ימינה, ראש הפוך; גלולה מעל ובצד השני ריבוע מחורץ לארבע.]]
**אַיְגַאי** (ביוונית עתיקה: **Αἰγαὶ**, ביוונית מודרנית: אֶגֶה) הייתה הבירה המקורית של מוקדון, ממלכה קדומה ששכנה באזור חבל הבלקן שבדרום-מזרח אירופה, החל משינוי המבנה המוניציפלי של יוון ב-2001 האתר נמצא ברובע ורגינה שבעיר וריה, הממוקמת כ-80 ק"מ דרום-מערבית מסלוניקי.

## היסטוריה
העיר הייתה מקום קבורתם של מלכי מוקדון, השושלת של פרדיקס הראשון, מלך מוקדון. ליד האתר נבנתה העיירה המודרנית ורגינה.

לאחר מכן הועברה הבירה לעיר חדשה שהוקמה בביצות פלה, ששכנה במישור שמתחת לרכס. אבל הבירה הישנה תמיד נשארה "האח" של הממלכה המקדונית ומקום קבורתם של מלכיהם. גופתו של אלכסנדר מוקדון הייתה אמורה להיקבר באיגאי שם נרצח אביו פיליפ השני על ידי אחד משומרי ראשו פאוסניאס, אך היא נלקחה לממפיס שבמצרים, על ידי תלמי הראשון.

הארמון שנחפר לאחרונה נחשב לא רק הגדול ביותר, אלא, יחד עם הפרתנון, לבניין המשמעותי ביותר של יוון הקלאסית.

ב-1996, הוכרז האתר הארכאולוגי של אייגאי כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בגלל משמעותו המונומנטלית בציוויליזציה המערבית וארכיטקטורה יוצאת דופן.

ממוזער|שמאל|ארמון איגאי
ב-7 בינואר 2024, לאחר 16 שנות שחזור ושיפוץ, נפתח למבקרים ארמון איגאי שבנה פיליפוס השני מלך מוקדון.

## קברו של פיליפוס השני
ב-1977, הארכאולוג היווני מנוליס אנדרוניקוס החל לחפור את הרוגם הגדול באיגאי ומצא ששניים מארבעת הקברים ברוגם היו בלתי מופרעים מאז העת העתיקה. יתרה מכך, שני אלה, ובמיוחד השני, הכילו אוצרות וחפצים באיכות גבוהה.

אף על פי שהיו ויכוחים רבים במשך שנים אחדות, הוכח כי הקבר השני הוא זה של פיליפוס השני, כפי שמצוין על ידי מאפיינים רבים, כולל המוקיים, שאחד מהם עוצב באופן עקבי כך שיתאים לרגל עם שוקה לא ישרה (פיליפ השני תועד ששבר את השוקה שלו). כמו כן, שרידי הגולגולת מראים נזק לעין ימין שנגרם מחדירת חפץ, דבר התואם לעדות ההיסטורית בדבר פגיעת חץ.

המחקר העדכני ביותר נותן עדות נוספת לכך שהקבר השני מכיל את שרידי פיליפוס השני.

## קישורים חיצוניים
* 

## גלריה

קובץ:Grobowiec_Filipa_II_Macedonskiego.jpg|טקסט=Great Tumulus of Aegae|הרוגם הגדול של איגאי
קובץ:Facade_of_Philip_II_tomb_Vergina_Greece.jpg|טקסט=The tomb of Philip II of Macedon at the Museum of the Royal Tombs in Vergina|קברו של פיליפ השני ממקדון במוזיאון הקברים המלכותיים בוורג'ינה
קובץ:Philip_II_larnax_vergina_greece.jpg|טקסט=The golden larnax and the golden grave crown of Philip| תיבת האפר הזהובה וכתר קבר הזהב של פיליפוס


## הערות שוליים

קטגוריה:יוון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מוקדון
Dansevise

"**Dansevise**" (בעברית: "**בלדת מחול**") היה השיר הזוכה של דנמרק באירוויזיון 1963 אשר בוצע על ידי הצמד גרטה ויורגן אינגמן בשנה ה-6 שדנמרק השתתפה באירוויזיון והשנה הראשונה שדנמרק ניצחה בה.

השיר נכתב על ידי אוטו פרנשר וסזאר ולמאר סורנסן.

השיר נבחר לייצג את דנמרק בתחרות קדם האירוויזיון ב-24 בפברואר. במהלך ההצבעה הסתמן השיר כמועמד המוביל לניצחון יחד עם השיר השווייצרי, "T'en vas pas" (אל תעזוב), ששרה אותו הזמרת הישראלית אסתר עופרים. אולם לאחר שנורווגיה הקריאה את הצבעתה, המנחה ציינה כי היא לא שמעה את חלוקת הנקודות בבירור, ואמרה לנורווגים שהיא תחזור אליהם בהמשך, לאחר הקראת הצבעות של מדינות אחרות. בהקראה הראשונה שמסר הדובר הנורווגי ניתנו לשווייץ שלוש נקודות ולדנמרק שתי נקודות. בהקראה השנייה שונו נתוני ההצבעה: נורווגיה העניקה ארבע נקודות לדנמרק ונקודה אחת בלבד לשווייץ. בסיכום הכללי גברו הדנים על השווייצרים בהפרש של שתי נקודות - 42 לעומת 40 בלבד.

ב-2023 פרסם הגרדיאן דירוג של השירים הזוכים באירוויזיון מאז 1956 שבו דורג השיר במקום החמישי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 1963
קטגוריה:שירי דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירים בדנית
קאסאדו

**קסאדו** (מספרדית: "גבר נשוי") היא ארוחה נפוצה בקוסטה ריקה המורכבת ממנת חלבון כמו בשר בקר, עוף, דג או חזיר צלויים בגריל, אורז, שעועית שחורה, פלנטיין, סלט ירקות וטורטייה.  לרוב, תוגש המנה עם סלסה ליסאנו.

## אטימולוגיה
מקור המונח הוא ככל הנראה בביטוי שגור בקרב לקוחות במסעדות מקומיות, שהיו מבקשים כי יתייחסו אליהם כמו אל גבר נשוי, שכן זוהי ארוחה שנשים מכינות לבעליהן בבית הקוסטה ריקני. סברה אחרת גורסבת כי מקור השם הוא בשילוב בין אורז ושעועית, המשולבים תמיד יחד כמו זוג נשוי.

## מעמד הקאסאדו במטבח הקוסטה ריקני
המנה מוגשת באופן קבוע במסעדות מקומיות קטנות ("Sodas") ברחבי המדינה, לצד רוטב צ'ילרו חריף.

הקאסאדו משמש כארוחת צוהריים נפוצה ואהודה בקרב תושבי קוסטה ריקה, עקב ההגשה הנדיבה והמשביעה, השילוב האופטימלי של כלל אבות המזון בצלחת ותפוצתה הגבוהה. הכנת הקסאדו נטועה במסורות קולינריות מרכז אמריקניות, כאשר לכל משפחה מתכון משלה לקאסאדו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלים לאומיים
הר אוכמן

**הר אוכמן** הוא הר בגובה 451 מטרים מעל פני הים בגליל המערבי. ההר ממוקם בין אפיק נחל בצת לנחל גליל, כקילומטר מדרום־מזרח לכפר הבדואי ערב אל-עראמשה וכקילומטר וחצי מצפון־מזרח לקיבוץ אילון.

בקרבת ההר מצויים כמה אתרים ארכאולוגיים בהם מערות וחורבות. בנוסף מצויה בו פריחה של מגוון צמחים במשך מספר תקופות בשנה.

אוכמן