open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יבגני ציגאנוב

**יבגני אדוארדוביץ' ציגאנוב** (ברוסית: **Евге́ний Эдуа́рдович Цыгано́в**; נולד ב-15 במרץ 1979 במוסקבה) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון רוסי.

## ביוגרפיה
יבגני נולד במוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות במשפחתו של אדוארד ציגאנוב, מדען במכון מחקר במוסקבה.

יבגני בוגר בית הספר למוזיקה עם התמחות בפסנתר. החל מגיל תשע, הוא גילם תפקידים שונים בתיאטרון טגנקה, שבו השתתף בהפקות שנוצרו במיוחד עבור צופים צעירים.

מ-1993 עד 1997 היה חבר בלהקת הרוק "א. ס". אחר כך הוא יצר להקה חדשה עם חבריו בשם "Grenki", עמם הופיע במספר מועדונים במוסקבה. הלהקה הוציאה אלבום אחד ובשנת 2004 התפרקה, אבל שוב התאחדה ב-2009.

ב-1996 הוא התקבל לבית הספר על שם בוריס שצ'וקין לתיאטרון, אבל למד שם רק שנה אחת, ובסופו של דבר החליט לשנות את כיוון ולפנות לבימוי. ב-1997 הוא נכנס ללימודים במחלקה לבימוי של האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון, שאותו סיים בשנת 2001, שם הוא פגש את פיוטר פומנקו, אשר לאחר זמן הזמין את יבגני לעבוד איתו ביחד על כמה פרויקטים משותפים.

בשנת 2000, ציגאנוב שיחק תפקיד בהצגה "כפר אחד שמח בהחלט" ושנה מאוחר יותר הצטרף לאולפן התיאטרון של פיוטר פומנקו.

## קריירה
בשנת 2001, יבגני גילם את התפקיד הראשי בסרט *[[:ru:Коллекционер (фильм, 2001)|אספן]]* (2001) בבימויו של יורי גרימוב, אשר היה התפקיד הקולנועי הראשון שלו. הופעת הבכורה שלו הייתה מאוד מוצלחת ועד מהרה השחקן החל להופיע במגוון הפקות קולנוע רוסיות.

השחקן קיבל פרס בפסטיבל הסרטים "קינוטאבר" (על תפקידו בסרט "*[[:ru:Займёмся любовью (фильм, 2002)|בוא נעשה אהבה]]*").

הוא נוטה להופיע בהפקות טלוויזיה וגילם את התפקיד הראשי בסדרה "אגם מת", דרמת פשע בהפקת חברת Mediaslovo ובבימויו של רומן פריגונוב, בסדרה בה הוא מככב לצידו של אנדריי סמוליאקוב. הסדרה שודרה בערוץ TV3 ועלילתה מתרחשת בחוג הארקטי ומגוללת את סיפורו של מקסים פוקרובסקי, בלש ממשטרת מוסקבה הנשלח לעיירה בצפון טייגה לחקור את רציחתה של בתו של אוליגרך מקומי ובעוד תושבי העיירה משוכנעים שבמותה אשמים השאמאנים השבטיים של סיביר, מקסים משוכנע שאנשי העיירה מסתירים את הרוצח האמיתי.

ב-2019 הצטלם לסרטו של ניקולאי חומריקי, מותחן בשם "התשיעייה" (Девятая) בהפקת נטליה גורינה, אלכסנדר רודניאנסקי וסרגיי מלקומוב. יבגני משתתף בסרט לצידם של וילן באביצ'ב ויבגני טקאצ'וב. סרט שהופק בתקציב של 450 מיליון רובל וצולם בסנקט פטרבורג ומתרחש בתקופת האימפריה הרוסית במאה ה-19 כאשר החוקר רוסטוב משתף פעולה עם האנגלייה אוליביה ריד בחקירת הירצחן של נערות בפטבורג. שמועות שונות טענו כי קאיה סקודלריו הסכימה להשתתף בצילומי הסרט.

## חייו האישיים
בשנת 2005 התחתן עם אירינה לאונובה, וממנה נולדו לו שבעה ילדים. הזוג נפרד ב-2015. הוא מנהל יחסים רומנטיים עם השחקנית יוליה סניגיר ממנה יש לו ילד אחד שנולד במרץ 2016.

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

* 
* יבגני ציגאנוב באתר ruskino.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי תיאטרון רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1979
תקווא

**תקווא** (בערבית: **تقوى**, בתעתיק מדויק: **תַקְוָא**) הוא מושג אסלאמי, שמתאר יראה מאללה ומודעות לקיומו ולמעמדו
. אבן עבאס הגדיר את האדם שיש לו תקווא כמאמין אשר נמנע מעבודה זרה, ואשר עובד את אללה בצייתנות והתמסרות.

## הגדרות
המילה הערבית תקווא נמצאת בשימוש גם מחוץ להקשרה הדתי, ומשמעותה היא לעיתים יראה, לעיתים הגנה, ולעיתים היא אף נושאת משמעות אחרת.

חלק מההגדרות והמשמעויות של המילה הן:
* יראת אללה, רוחניות, אהבת אללה, ריסון עצמי.
* סגולה, מידה טובה
* יראת כבוד.
* התגוננות.
* מודעות לאללה, הכרת אללה.

## פרשנות תאולוגית
על פי תפסיר אבן כת'יר, מקורה של המילה תקווא היא להימנע מדברים לא רצויים. סופר שעומר אבן אל-חטאב שאל את אוביי אבן כעב בנוגע לתקווא. אוביי ענה "האם פעם צעדת על שביל המלא בקוצים?. עומר ענה "כן". אוביי שאל "וכיצד עשית זאת?", אז עומר ענה "בזהירות ומאמץ רב". אוביי אמר "זאת היא תקווא, להגן על עצמך מהחטאים אשר נמצאים לאורך החיים, כדי שתשלים את המסע בלי להיפגע מהחטא".

## דרגות ורמות
הפילוסופיה והתאולוגים מדברים באופן עקרוני על שלושה סוגים של תקווא:
* ביטחון מלא באללה בכל מה שקורה וכל מה שלא קורה.
* סיפוק מלא ממה שאללה נתן.
* סבלנות מלאה בכל מה שמתרחש.

## ראו גם
* בנק אל-תקווא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסלאם
בפו

**בפו** (ביפנית: **別府市**) היא עיר במחוז אויטה שביפן. בפו היא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה במחוז אויטה ונכון לשנת 2017 מנתה אוכלוסיית העיר 122,643 תושבים.

## דמוגרפיה וגאוגרפיה
בפו היא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה במחוז אויטה. נכון לשנת 2017 מנתה אוכלוסיית העיר 122,643 תושבים וצפיפות האוכלוסייה בעיר הייתה 980 נפש לקמ"ר. שטחה הכולל של בפו הוא 125.13 קמ"ר. העיר הוקמה בשנת 1924 כתוצאה מאיחוד של מספר עיירות קטנות. בפו נמצאת בין הים להרים ושוכנת באי הדרומי קיושו. בעיר קיימים יותר מ-3000 אונסן (מעיינות חמים) ומאות בתי מרחץ ומדי שנה מבקרים בעיר כ-12 מיליון תיירים.

## אטרקציות תיירותיות
* מרתון בפו-אויטה - מרתון בסבב העולמי השני בחשיבותו של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית אשר מתחיל בבפו ומסתיים בעיר השכנה אויטה. נערך מדי שנה מאז 1952.
* פארק הקופים טקאסאקיאמה - גן חיות המכיל למעלה מ-1500 מקוקים יפנים.
* פארק בפו - הפארק העירוני של בפו 
* מפל אוטובארו - מפל הנמצא בהרי בפו וממוקם סמוך לפארק השעשועים 'Wonder Rakutenchi'.
* אגם שידאקה - נמצא 600 מטר מעל גובה פני הים.
* פסטיבל הזיקוקים של בפו - נערך בחודשי יולי, אחד מאירועי הזיקוקים הגדולים במחוז אויטה ובמהלכו משוגרים 5000 זיקוקים מתוך סירות במפרץ בפו.

## גלריה

קובץ:Beppu Tower02s4s3200.jpg|העיר בפו
קובץ:Beppu Tower 20230212.jpg|מגדל בפו
קובץ:Beppu Umi-jigoku04n4272.jpg|אונסן בעיר הנקרא "הגיהנום של בפו"
קובץ:Beppu Bay.jpg|מפרץ בפו
קובץ:Lake Shidaka 04.jpg|אגם שידאקה הנמצא 600 מטר מעל גובה פני הים


## ערים תאומות
בפו מקיימת קשרים עם 7 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט של בפו 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קיושו: ערים
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1924
K.S.P

**K.S.P** היא רשת חנויות ישראלית, המונה, נכון לשנת 2025, 62 סניפים. בתחילת דרכה מכרה החברה ציוד מחשבים, אולם היום מוכרת הרשת מוצרי צריכה נוספים, וחולשת על קטגוריות צריכה רבות.

## היסטוריה
הרשת נוסדה ב-13 בנובמבר 1994 על ידי השותפים זאב סורקין, יעקב פרילוק ועודד קורן שפתחו את החנות הראשונה בדירת חדר בחיפה (מקור השם KSP נעוץ בשמות משפחתיהם של שלושת מייסדי הרשת, **ק**ורן, **ס**ורקין ו**פ**רילוק), כאשר הם החלו בתור חנות מחשבים המייבאת רכיבי מחשבים לישראל. מאוחר יותר פרש עודד קורן מהשותפות.

בהמשך החלו להרכיב ולמכור מחשבים בעצמם, ולאחר מכן אף למכור ציוד היקפי למחשבים. ב-2010 החלה החברה להתרחב לתחומים נוספים, שאינם קשורים למחשבים.

בשנת 2018 רכשה החברה מרכז הפצה בטירת הכרמל, שהוא מבנה בן 14,000 מ"ר בסכום של 50 מיליון שקל על מנת להתרחב במכירות האינטרנטיות, שהחליף מרכז לוגיסטי קטן בהרבה שהיה בבעלותה לפני כן.

בזמן מגפת הקורונה העולמית שפרצה ב-2020 האתר הפך לפופולרי במיוחד והגדיל מכירותיו, עקב האפשרות לשלח ללקוחותיה את המוצרים, בשעה שהייבוא כמעט נסגר לחלוטין, והיו קשיים גדולים בייבוא חבילות מאתרים מחוץ לישראל.

הצמיחה של הרשת הביאה את בני המשפחה של המייסדים לעבוד בחברה, כך שאת הפיתוח העסקי והשיווק בחברה מוביל חתנו של פרילוק, אביחי שכטר, בנו של סורקין - רן סורקין - אחראי על הפיתוח הטכנולוגי ובתו של פרילוק היא עורכת דין במחלקה המשפטית של החברה.

באוגוסט 2025 מכרו הבעלים פרילוק וסורקין 30% מהבעלות בחברה - 13% לבית ההשקעות אלטשולר שחם, 10% למגדל ו-7% לבית ההשקעות מור. המכירה נעשתה לפי שווי של כ-2.3 מיליארד ש"ח.

## הרשת כיום
כיום בנוסף למחשבים וציוד היקפי, מוכרת הרשת מכשירים אלקטרוניים, כגון נגני MP3, מצלמות דיגיטליות, קונסולות משחקים וכדומה, וכן מוצרי חשמל כגון טלוויזיות, מכונות כביסה, מקררים ואף לגו, בשמים, ביגוד ספורט, שעונים ומוצרים לבית ולגן.

במהלך השנים הוקמו סניפים נוספים והרשת התרחבה ברחבי ישראל, ונכון לשנת 2025, מונה הרשת 62 סניפים - 5 מתוכם הם סניפים ללא מע"מ שממוקמים באילת.

בחלק מהסניפים יש מעבדות מחשבים, שם ניתנים שירותי תיקונים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1994
הנס ארונזון

**הנס ארונזון** (בגרמנית: **Hans Aronson**; 28 בנובמבר 1865, קניגסברג- 8 במרץ 1919, דרזדן) היה רופא ובקטריולוג גרמני-יהודי. פיתח תרופות שונות ומייסד "קרן ארונזון"

## ביוגרפיה
הנס הארונסון נולד בקניגסברג. הוא למד רפואה שם ובברלין. בשנת 1886 הנס ארונזון סיים את עבודת הדוקטורט בהדרכת פאול ארליך. תקופה מסוימת הוא עבד במחלקת ילדים של בית החולים בברלין. בשנת 1893 מונה למנהל מחלקת הבקטריולוגיה החדשה בחברת התרופות Schering AG. בתפקיד זה הוא הצליח לארגן לראשונה ייצור תרופה נגד דיפתריה (תוך שימוש במחקרים של אמיל אדולף פון ברינג והרחבתם). בשנת 1902 הנס ארונזון פיתוח תרופה נגד streptococcus.

בשנת 1909 הוא עזב את התפקיד אך המשיך במחקרים לפיתוח תרופות חדשות.

הנס ארונזון נטמן בבית הקברות היהודי בווייסנזה.

### פרס ארונזון
לאחר מותו ארונזון הוריש חלק גדול מהנכסים שלו להקמת "קרן ארונזון" המעניקה פרס בתחום מיקרוביולוגיה ואימונולוגיה מוענק פעם בשנתיים ב-8 במרס..

הענקת הפרס החלה בשנת 1921 והוא הוענק בין היתר לאוגוסט פון וסרמן, קרל לנדשטיינר וגרהרד דומק.

בשנת 1969, גאורג הנברג, שהיה יו"ר הוועדה שמעניקה את הפרס העביר את זכות הענקת הפרס לעיריית ברלין.

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
קוברין (מחוז משנה)

**מחוז משנה קוברין** (בבלארוסית: **Кобрынскі раён**) הוא אחד מ-16 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז ברסט בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר קוברין.

## דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קוברין 88,037 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 87.9% בלארוסים, 6.1% רוסים, 4.5% אוקראינים ו-0.6% פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: רוסית (51.2%) ובלארוסית (43.1%).

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מחוז ברסט: מחוזות משנה
ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג

**ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג** (בגרמנית: **Bernhard I., Fürst von Anhalt-Bernburg**; 1218–1287) היה נסיך גרמני מבית אסקניה אשר שלט בנסיכות אנהלט-ברנבורג.

## ביוגרפיה
ברנהרד נולד בשנת 1218, והיה בנם של היינריך הראשון, נסיך אנהלט ואירמגרד מתורינגיה, בתו של הרמן הראשון, רוזן תורינגיה. בשנת 1212 מת סבו ברנהרד, רוזן אנהלט, ואביו ירש את רוזנות אנהלט, ובשנת 1218 הועלה למעמד נסיך.

ימין|ממוזער|אנהלט לאחר החלוקה בשנת 1252, שטחיו של זיגפריד בירוק
לאחר מות אביו בשנת 1252, חולקה נסיכות אנהלט בין האחים: היינריך השני, ירש את אשרסלבן, ברנהרד קיבל את ברנבורג, וזיגפריד ירש את צרבסט וקתן.

בשנת 1287 מת ברנהרד, ובניו יוהאן וברנהרד ירשו את נחלותיו.

## משפחתו
ב-3 בפברואר 1258 התחתן ברנהרד בהמבורג עם סופיה מדנמרק, בתו של אבל, מלך דנמרק. ממנה היו לו שישה ילדים:
* יוהאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג (מת ב-1291)
* אלברכט, בישוף הלברשטדט (מת ב-1324)
* ברנהרד השני, נסיך אנהלט-ברנבורג (1260–1323)
* הנרי (מת ב-1324)
* רודולף הראשון
* סופיה (מתה ב-1322), התחתנה עם דיטריך השני, רוזן הונשטיין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1218
קטגוריה:נפטרים ב-1287
אקציאברסקי (מחוז משנה)

**מחוז משנה אקציאברסקי** (בבלארוסית: **Жáбінкаўскі раён**) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר אקציאברסקי.

## דמוגרפיה
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה אקציאברסקי 15,989 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.1% בלארוסים, 2.8% רוסים, ו-1.0% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.8%) ורוסית (7.6%).

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מחוז הומל: מחוזות משנה
אויאמה

**אויאמה** (ביפנית: **小山市**) היא עיר במחוז טוצ'יגי שביפן. אויאמה היא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה במחוז טוצ'יגי ונכון לשנת 2015 מנתה אוכלוסיית העיר 165,852 תושבים.

## היסטוריה
במהלך תקופת אדו, הייתה אויאמה עיירת דואר (נקרא ביפנית שוקובה), עיירה בה מטיילים יכלו לנוח במהלך מסעותיהם ברחבי המדינה. ב-1 באפריל 1889, כחלק מהיווסדות מערכת העיריות, הוקמה אויאמה כעיירה. ב-31 במרץ 1954 אוחדה אויאמה עם הכפר הסמוך אוטאני והועלתה לסטטוס של עיר. בשנות ה-60 סופחו אל אויאמה העיירות הקטנות ממאדה, מיטה וקואקינו. כיום שטחה הכולל של העיר הוא 171.76 קמ"ר.

## דמוגרפיה וגאוגרפיה
אויאמה היא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה במחוז טוצ'יגי. נכון לשנת 2015 מנתה אוכלוסיית העיר 165,852 תושבים וצפיפות האוכלוסייה בעיר הייתה 966 נפש לקמ"ר.

שטחה הכולל של אויאמה הוא 171.76 קמ"ר והיא נמצאת בדרום מחוז טוצ'יגי. במכרז העיר זורם הנהר ווטאראסה (Watarase).

## ערים תאומות
אויאמה מקיימת קשרים עם 4 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

## אישים מפורסמים
* קוסוקה הגינו - שחיין ואלוף אולימפי
* מסאשי אבינומה - ג'ודוקא אולימפי
* הירומיצ'י קטאורה - מדען
* הירואקי טקאיה - שחקן בייסבול

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר האינטרנט של אויאמה 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
אייבורי מחשבים

**אייבורי מחשבים בע"מ** היא רשת חנויות ישראלית אשר עוסקת במכירת מחשבים, טלפונים סלולריים, מצלמות דיגיטליות ומכשירים דיגיטליים שונים. הרשת נוסדה ב-1991 על ידי השותפים אייל דרוקמן ושי חגי. נכון לשנת 2025, מונה הרשת 43 סניפים.

בנוסף למחשבים וציוד נלווה, מוכרת הרשת מכשירים אלקטרוניים, כגון נגני MP3, מצלמות דיגיטליות, קונסולות משחקים וכדומה. בחלק מהסניפים ישנן מעבדות מחשבים כך שהרשת גם נותנת שירות תיקונים.

בשנת 2011 נמכרה השליטה על החברה (51% מהמניות) תמורת כ-49 מיליון שקל לחברת פי. איי. אייץ בבעלותו של יולי עופר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:קריית אריה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1991
הדרור

**הדרור** (באנגלית: **The Sparrow**) הוא רומן הבכורה של מרי דוריה ראסל, אשר יצא בשנת 1996. הספר זכה בפרסים מרובים למדע בדיוני, ביניהם פרס ארתור סי. קלארק, פרס ג'יימס טיפטרי ג'וניור, פרס קורד-לאסוויץ-פרייס, ופרס האיגוד הבריטי למדע בדיוני.

## עלילה
בשנת 2019, האנושות מגלה הוכחות לקיומם של חיים מחוץ לכדור הארץ, כאשר עמדת האזנה בפוארטו ריקו קולטת שידור של שירה מופלאה מפלנטה שלימים ידועה בשם ראחאט. בעוד מדינות העולם מתווכחות באומות המאוחדות במשך שנים כיצד להגיב לגילוי, ואיך לנהל סנריו של מגע ראשון, החברה הישועית מארגנת בשקט משלחת מדעית משלה. מה שהישועים מגלים הוא מעבר להבנתם, ומעורר בהם את השאלה הקיומית "מה משמעות הדבר להיות אנושי". התוצאות הרות האסון של המשלחת - אשר על כל צעד ושעל פעלה באופן המוסרי ביותר שיכלה - מעוררות גם הן שאלות מוסריות שורשיות.


## ביקורת
ננסי פרל, מבקרת בכתב העת *Library Journal*, טענה שהספר סווג בטעות כמדע בדיוני, כי הוא באמת "רומן פילוסופי על טבע הטוב והרע, ומה קורה כאשר אדם מנסה לעשות את הדבר הנכון מהסיבות הנכונות ובסופו שם דבר גורם לנזק בל ישוער".

בכתב העת הקתולי, *Commonweal*, כתב פול קיו קיין שראסל עשתה מחקר מדוקדק על ההיסטוריה של המיסיונים הישועיים ועל רוחניות ישועית. הוא מוסיף, "ראסל, בעדינות, מעלה חששות לגבי הדרכים שבהן תרבויות מתוחכמות מספרות לעצמן סיפורי כיסוי כדי להצדיק את הפעולות שלהן אשר גובות מחיר נורא מאחרים".

הביקורת ב-Kirkus Reviews קראה ל"הדרור" "ספר ביכורים מבריק", והסופרת קולין מקאלוג כתבה בביקורתה בניו יורק טיימס שזוהי "יצירת סיפורת מעוררת, מרתקת ומוסרית".

## פרסים
* 1996 פרס ג'יימס טיפטרי ג'וניור
* 1998 פרס ארתור סי קלארק
* 1998 פרס BSFA לרומן הטוב ביותר
* 1998 פרס ג'ון קמפבל לספר הביכורים הטוב ביותר
* 2001 פרס קורד לאסוויץ
* 2001 היכל התהילה Gaylactic Spectrum

## עיבודים
במרץ 2006 הוכרז כי האחים וורנר רכשו את הזכויות לספר, עבור חברת ההפקה של בראד פיט, ושפיט עצמו ישחק את התפקיד של סנדוז, והתסריטאי מייקל סייצמן יעבד את הרומן לסרט.

מאז, מרי ראסל ביטלה את כל הזכויות הקולנועיות, מתוך אמונה כי הוליווד לא תוכל לעשות סרט שנאמן לספר. היא כתבה בעצמה תסריט, יחד עם העוזרת שלה קרן הול, אבל הבינה שיש אך סיכוי קטן שהתסריט שלה יופק.

ב-2014, רשת AMC הודיעה על פיתוח סרט טלוויזיה בעיבוד של הספר.

## היסטוריית הוצאה לאור

* 1996, US, Villard , Pub date 9 September 1996, Hardcover
* 1996, US, Brilliance Corp , Pub date 1 October 1996, Audio Cassette
* 1997, US, Ballantine Books , Pub date 8 September 1997, Paperback
* 1997, UK, Black Swan , Pub date 1 November 1997, Paperback
* 2008, US, Brilliance Audio , Pub date 4 April 2008, Audio CD

; הוצאה בעברית:
* הוצאת אופוס, 1999, 417 עמודים, תרגום: רחביה ברמן.

## קישורים חיצוניים
* Infinity Plus ריאיון עם מרי דוריה ראסל בו היא מדברת על "הדרור"
*  ראיון וידאו עם מרי דוריה ראסל עם מבקר הספרות של NPR, בו היא מדברת על דת ומדע בדיוני
* האתר הרשמי של מרי דוריה ראסל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1996
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
ליאת שביט

**ליאת שביט** (נולדה ב־27 ביוני 1971) היא תסריטאית טלוויזיה ויוצרת ישראלית. זוכת פרס אמי לשנת 2018 על הסדרה נבסו, ופרס "ורד הזהב" (Rose d'or) לשנת 2014 על הסדרה "חברות".

## קורות חיים
שביט נולדה, גדלה ומתגוררת בתל אביב. למדה בבית הספר התיכון עירוני י"ד. במהלך השירות הצבאי בצה"ל שירתה שביט כגרפיקאית אנימטורית.

לשביט תואר ראשון מהחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום לימודיה החלה לעסוק באופן מקצועי בכתיבה וביצירה לעיתונות ולטלוויזיה.

שביט נשואה, ולה שלושה ילדים. מתגוררת בשיכון דן שבתל אביב.

## יצירתה
בשנת 2012 החלה שביט לכתוב את "באנה באנה", מדור סאטירי בעיתון הארץ (יחד עם שחר סגל, מיקה אלמוג, לילך לשם־ברנע ועוד) שהתפרסם על כפולת עמודים בעיתון בכל יום שישי, תחת הכותרת "נשים מתפרעות על עמוד", והיה פרי עטן של כותבות וקומיקאיות.

החל משנת 2007 כתבה שביט את מדור הסאטירה של העיתון ידיעות אחרונות: "מבקרי המדינה", במסגרת "המוסף לשבת".

שביט היא מיוצרי תוכניות הטלוויזיה מלחמת המינים, חברות ונבסו.

על המועמדות לפרס אמי לסדרה "נבסו" ועבודת הכתיבה המשותפת ("חברות" ו"נבסו") במהלך 9 השנים האחרונות (החל משנת 2010 בערך) עם התסריטאי שי בן עטר: (…) "קיבלנו את זה בהפתעה, גם לא ידענו אם זה על "חברות" או "נבסו". אנחנו 8–9 שנים כותבים כל יום ביחד (…) בצורה מסודרת.

גילינו שעד היום בכל הסיטקומים האמריקאים מעולם לא הופקה סדרה שיש בה זוג של שחור ולבנה. זה מסובך כנראה יותר ממה שחשבנו. במשך שנים אנחנו צוחקים מסדרות אמריקאיות, הגיע הזמן שיצחקו מסדרות שלנו".

### פרסים
* בשנת 2018 הסדרה "נבסו" זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר בפרס אמי הבינלאומי. התוכנית שודרה בערוץ "רשת 13" והיא עוסקת במשפחה מעורבת המורכבת מאב אתיופי, אם אשכנזייה, ביתם והמשפחה המורחבת.
* בשנת 2017 הוענק "פרס עושות שינוי" של מגזין און לייף לסדרה "חברות". הפרס, בשיתוף עיריית רמת גן והמשרד לשוויון חברתי, מוענק לנשים יוצרות בתחומים שונים.
* בשנת 2014 זכתה הסדרה "חברות" בפרס "ורד הזהב" (Rose d'Or). הסדרה זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר וגברה בהתמודדות מול סדרות מאנגליה ובלגיה. זו הזכייה הראשונה לסדרה ישראלית בפרס זה. ביולי 2021 נרכשה הסדרה חברות לערוץ 4, ערוץ טלוויזיה בריטי, שם תעובד לסדרה דוברת אנגלית.

בנוסף שביט לקחה חלק בכתיבה / פיתוח / יצירה, בפרויקטים רבים. בין היתר:

## ראו גם
* רשימת הזוכים בפרס Rose d'Or (באנגלית)
* חברות
* נבסו

## קישורים חיצוניים

* 
* עוד הצלחה ישראלית: נבסו זכתה בפרס אמי הבינ"ל, אלכסנדר כץ, אייס, 20 בנובמבר 2018
*"שנים אנחנו צוחקים מסדרות אמריקאיות, הגיע הזמן שיצחקו משלנו", שי בן עטר וליאת שביט, יוצרי הסדרה "נבסו" (ו"חברות") חושפים את הסוד מאחורי סדרת קומדיה מצליחה, קטע מהתוכנית "בוקר אור" ערוץ 10, 4 באוקטובר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:זוכי פרס אמי הבין-לאומי
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:זוכי פרסים ישראליים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
א-ראי

**א-ראי** (; בתעתיק מדויק: **אלראי**) הוא עיתון בערבית היוצא לאור בירדן. העיתון בבעלות קרן העיתונות הירדנית, שהיא גוף ממשלתי.

לאחר כיבוש יהודה ושומרון ביוני 1967, נזקקה ירדן לזרוע תקשורתית כדי להפיץ את דעותיה של הממשלה, ובאותה תקופה העיתון היחיד שהופץ בירדן היה א-דוסתור, שהוא עיתון עצמאי שיוצא לאור בעמאן. ב-13 במאי 1971 החליט ראש ממשלת ירדן וספי א-תל להקים את קרן העיתונות הירדנית שהיא המוציא לאור. העיתון יצא לאור לראשונה ב-2 ביוני 1971. ב-1975 החלה הקרן להוציא גם עיתון יומי באנגלית בשם The Jordan Times.

ב-5 באוקטובר 2005 החלה לצאת מהדורה פלסטינית של א-ראי. באוגוסט 2008 החלה לצאת גם מהדורה אלקטרונית, ובמאי 2009 החל לצאת גם שבועון פרסומי.

ב-1985 הוערכה תפוצתו של העיתון ב-45,000 עותקים, וב-2003 ב-90,000 עותקים. ב-2010 הציג העיתון תפוצה של 80,000 עותקים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

ראי
קטגוריה:ירדן: תקשורת
Zemra

**זמרה** (באנגלית: **Zemra**) הוא בוטנט זדוני המבצע מתקפות מניעת שירות מבוזרות אשר התגלה בחודש מאי 2012.

לאחר ההדבקה הראשונית הקובץ הזדוני פותח דלת אחורית ומתקשר אל שרתי השליטה והבקרה באמצעות פורט 7710 בפרוטוקול TCP.

בעזרת הדלת האחורית התוקפים שולחים פקודות מרוחקת אל מחשבי הקורבנות, אוספים מידע ומבצעים פעולות שונות:

* התקפות מניעת שירות - בעיקר הצפות SYN ו-HTTP.
* הורדה והרצת קבצים בינארים.
* איסוף מידע על מערכת ההפעלה.
* ניטור פעולות משתמש.
* ביצוע עדכונים והסרה עצמית.

## ראו גם

* מחשב זומבי
* בוטנט
* וירוס מחשב
* סוס טרויאני

## קישורים חיצוניים
* כתבה אודות Zemra באתר The Hacker news 
* כתבה אודות Zemra באתר Softpedia 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות זדוניות
קטגוריה:בוטנטים
יחסי איי מרשל – טאיוואן

[שמאל|ממוזער|[נשיא טאיוואן|נשיאת טאיוואן צאי אינג-ון (מימין) נפגשת עם נשיאת איי מרשל הילדה היינה בעת ביקורה של צאי באיי מרשל ב-2017.]]
**יחסי איי מרשל–טאיוואן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[איי מרשל|רפובליקת איי מרשל]]** לבין **[[טאיוואן|הרפובליקה הסינית]]**.

## היסטוריה
איי מרשל היא אחת מהמדינות המעטות בעולם שמכירות ברפובליקה הסינית ומנהלות עמה יחסים דיפלומטיים רשמיים.

במאי 2005, צ'ן שואי-ביאן, נשיא טאיוואן, הפך לראש המדינה הזרה הראשונה, שהגיע לביקור רשמי באיי מרשל.

לאחר היבחרותו של נשיא איי מרשל ה-4, ליטוקוואה טומאינג ניבאו עיתונים רבים כי איי מרשל תסיר את תמיכתה מטאיוואן ותעביר אותה אל הרפובליקה העממית של סין, למרות זאת, המשיך הנשיא טומאינג בקו חם ואוהב כלפי הרפובליקה הסינית ואף ביקרה באיים סגנית נשיא הרפובליקה הסינית - אנט לו, מספר ימים לאחר שנבחר ב-29 בינואר 2008.

## נציגויות דיפלומטיות
* איי מרשל מיוצגת בטאיוואן באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטאיפיי, בירת המדינה.
* טאיוואן מיוצגת באיי מרשל באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במג'ורו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
לב דיומין

**לב סטפאנוביץ' דיומין** (ברוסית: **Лев Степанович Дёмин**; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית סויוז.

## קורות חיים
לב דיומין נולד במוסקבה למשפחת פקיד. בשנת 1945 הוא התחיל ללמוד בבית הספר של חיל האוויר וממנה עבר לבית הספר לטיסה. עקב בעיות בריאות לא סיים אותה ועבר ללמוד הנדסה. לאחר שירות בחיל האוויר הסובייטי דיומין סיים תואר שני בהנדסה והתחיל לעבוד בתעשייה אווירית הסובייטית.

בשנת 1963 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל. באותה שנה הוא סיים עבודת הדוקטורט.

בשנת 1974 הוא טס לחלל בחללית סויוז 15. בעקבות בעיות טכניות תוכנית הטיסה קוצרה וצוות חזר לכדור הארץ לאחר יומיים.

בשנת 1978 דיומין עזב את יחידת הקוסמונאוטים והמשיך לעבוד בתעשיית החלל הסובייטית.

לב דיומין התגורר בעיר הכוכבים ונטמן בבית עלמין המקומי.

לב דיומין עסק רבות באיסוף בולים. בשנים 1977-1988 הוא היה יושב ראש ארגון הבולאים של ברית המועצות.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אנשי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1998
יורי ארטיוכין

**יורי פטרוביץ' ארטיוכין** (ברוסית: **Юрий Петрович Артюхин**; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית סויוז.

## חייו
יורי ארטיוכין נולד בכפר במחוז מוסקבה למשפחת טייס קרב בחיל האוויר הסובייטי. אביו נהרג במלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 יורי ארטיוכין החל ללמוד בבית הספר לטכנאי חיל האוויר ובשנת 1951 החל לשרת בתפקיד טכני. בשנים 1958-1952 הוא למד באקדמיה טכנית וסיים אותה עם תואר מהנדס חשמל. הוא המשיך לעבוד באקדמיה בה למד במעבדות שונות.

בשנת 1963 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים והחל בהכנות לטיסת חלל. הוא היה חבר בצוות משנה של מספר משימות והיה חבר צוות שליטת קרקע. בשנת 1974 יורי ארטיוכין השתתף בטיסת חללית סויוז 14 לצד פאבל פופוביץ'.

בשנת 1982 הוא הוצא מיחידת הקוסמונאוטים בעקבות העברה לתפקיד ניהולי. בשנת 1980 יורי ארטיוכין סיים את עבודת הדוקטורט בתחום מודיעין חלל. בשנת 1988 הוא עזב את חיל האוויר הסובייטי בדרגת קולונל.

לאחר סיום השרות הצבאי, יורי ארטיוכין עבד בתעשיית החלל וכיהן במספר תפקידים ציבוריים.

יורי ארטיוכין התגורר בעיר הכוכבים ונטמן בבית עלמין מקומי.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:אנשי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1998
ראמיה

**רַ֫אמְיַה** (בערבית: **رامية**) הוא כפר לבנוני השייך לנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה בדרום לבנון, ונמצא במרחק 126 ק"מ מביירות.

## היסטוריה
בשנת 1596 היה הכפר תחת שלטון האימפריה העות'מאנית, במחוז המשנה תבנין שבמחוז צפת. באותה שנה היו בכפר 49 משקי בית. כל האוכלוסייה הייתה מוסלמית. תושבי הכפר שילמו מס קבוע של 25% על מוצרים חקלאיים כגון חיטה, שעורה, עצי זית, עצי פרי, עיזים וכוורות. האוכלוסייה התפרנסה מגידול עצי זית, ירקות, הפקת דבש, וגידול עיזים על שטח של 3,966 אקר (16,049 דונם).

בשנת 1852 החוקר אדוארד רובינסון ערך מיפוי ארכאולוגי באזור הכפר. נתגלו מספר סרקופגים. בנוסף, נחשפו מספר בורות מים.

בשנת 1875 החוקר ויקטור גרן גילה בכפר סרקופג.

בשנת 1881 הקרן לחקר ארץ ישראל חקרה את האזור. החוקרים דיווחו על כמה סרקופגים גדולים מסביב לכפר, ובית בד אחד.

באותה תקופה התגוררו בכפר 150 תושבים, כולם היו מוסלמים. הכפר תוכנן ללא תשתית של ניקוז מים. העמק ממערב הפך לביצה בחורף, בשל חוסר ניקוז. תוארו בשטח הכפר מספר בורות ומאגר בודד לאספקת מים.

### מבצע מגן צפוני

ביום השני למבצע (5 בדצמבר 2018) החל צה"ל בחיפוש מנהרת טרור שנייה שיצאה מראמיה והגיעה בסמוך למושב זרעית, ובהמשך החלו פעולות לאיתור מנהרת טרור שלישית שיצאה מהכפר מיס אל-ג'בל.

ביום הראשון למבצע (4 בדצמבר) אותרה מנהרת טרור שחצתה את הגבול מדרום כפר כילא אל מטולה.

ב-9 בדצמבר אחר הצהריים צה"ל קרא לתושבי הכפרים הלבנוניים כפר כילא ו**ראמיה**, הסמוכים לגבול עם ישראל – לעזוב את בתיהם.

דובר צה"ל בשפה הערבית, סא"ל אביחי אדרעי, פנה לתושבי הכפרים והזהיר אותם כי הם חיים באזור של "חבית חומר נפץ", כיוון שחזבאללה הקים מתחת לבתיהם רשת של מנהרות טרור. "צה"ל ממליץ לתושבי הכפרים לשקול ולעזוב באופן זמני את בתיהם עד סיום הפעולה". דובר צה"ל תא"ל רונן מנליס הוסיף: "התוואי מולכד על ידי צה"ל וכל מי שייכנס אליו מצדו הלבנוני מסכן את חייו".

### מלחמת חרבות ברזל

לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף חזבאללה ללחימה בחזית הצפון ושיגר מאות טילי נ"ט, פצמרים, רקטות וכטב"מים לעבר שטח ישראל. במסגרת הלחימה בין צה"ל לחזבאללה תקף חיל האוויר בכפר, מה שגרם למרבית תושבי הכפר להימלט ממנו, לראשונה מאז מלחמת לבנון השנייה.

ב-13 באוקטובר 2024, גדוד 9220 מחטיבה 6 מלווה במספר טנקים מחטיבה 188 התקדמו לכיוון הכפר ראמיה. כוחות של חזבאללה התקדמו לעבר הכוחות, ובאזור התנהל קרב כחלק מהתמרון הקרקעי בלבנון.

ב-15 באוקטובר, יומיים לאחר תחילת הקרב, ביצעה החטיבה שינוי תוכנית והטילה את כיבוש הכפר על גדוד 8103.

גדוד 8103 ביצע שינוי משימה מהיר וכיבוש הכפר ראמיה הושלם בצורה מהירה תוך גילוי יוזמה ותחת אי ודאות בהצלחה רבה. כוחות הנדסה ושריון השתתפו תחת הגדוד לביצוע השלמת הכיבוש.

לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-52% מהמבנים בכפר (171 מבנים מתוך 332), וכ-15% נהרסו חלקית (50 מבנים).

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
נדיתו

**נדיתו** או **נדתם** היו קבוצות נשים בעלות מעמד משפטי מיוחד בחברה הבבלית, שחיו במקדשים, בעיקר מקדשים שומריים. הן היו אמורות בעיקרון להישאר בבתוליהן והיה מותר להן לעסוק בפעילות כלכלית, לצבור רכוש ולאמץ ילדים, בעיקר ילדי שפחות.

בדרך כלל נשים אלו היו חלק מן האליטה, לעיתים קרובות ממשפחות המלוכה. עצמאותן הכלכלית התבססה על הנדוניה שלהן, שאותה לא הורשו להעביר לגבר, וזאת בניגוד לנשים נשואות שהיו משוללות רכוש משל עצמן. במותן עבר רכושן לקרובי משפחה גברים או לילדים שאימצו.

במקדש איננה בארך, שם חיו כוהנות נדיתו, נמצאו לוחות ועליהן טקסטים מעלילות גלגמש, מכאן מסיקים שהן ידעו קרוא וכתוב.

חוקי חמורבי מתייחסים למעמד הנדיתו במספר מקומות, בין השאר מוזכרת חובת בני משפחות הנדיתו לספק את צורכיהן, זכותן לאמץ ילדי שפחות. בנוסף, יש גם מספר רב של מסמכים משפטיים פרטיים בבבל העתיקה, שבהם נשים אלה פועלות כשותפות חוזיות בעסקאות ולעיתים קרובות כנושים.

פעילות מינית מוגבלת הייתה מותרת לכוהנות גדולות ממעמד הנדיתו, במקדש נדיתו שבארך הכוהנת הגדולה בחרה למיטתה בחג השוויון כהירוס-גמוס גבר צעיר שייצג את דומוזיד.

## לקריאה נוספת

*Rivkah Harris: **The nadītu-woman**. בתוך: Robert D. Biggs u. a.: Studies presented to A. Leo Oppenheim. Chicago, 1964, עמודים. 106–135.


## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בעת העתיקה
קומפוט נעליים

**קומפוט נעליים** (בגרסה באנגלית: **Smell and Smile**) הוא סרט קומדיה ישראלי מסוגת סרטי בורקס משנת 1985 בבימויו והפקתו של יהודה ברקן שמשחק בו בתפקיד ראשי.

העלילה היא על סוחר כלי רכב המקבל צו גיוס לשירות מילואים ביחידה שמפנה מוקשים. את המוקשים הם מפנים בצורה מקורית. חלק גדול מהעלילה מתרחש בבסיס טירוניות עם סצנות משעשעות המזכירות את הסרטים גבעת חלפון אינה עונה ומ.א.ש.

יוני נמרי שר במסגרת הסרט את "שושנת פלאים" ללחנו של צביקה פיק ובסיום הסרט שרה הילדה דניאלה את שירו "התחלה חדשה" למילים של יונתן שם אור. השיר הולחן על ידי יוני נמרי, הושר על ידי רונית לבבי. השיר זכה לחידוש על ידי להקת הפרויקט של רביבו בשנת 2013.

המבקרים קטלו את הסרט, דבר שלא מנע את הצלחתו  בקופות, כמו רוב סרטי הבורקס בתקופה ההיא.

## תקציר העלילה
כצל'ה (יהודה ברקן) ורפול (גבי עמרני) הם שותפים במגרש למכירת מכוניות משומשות. הם נוהגים "לעקוץ" את הלקוחות בעזרת שקרים ובעזרת העובד המסור שלהם, לנסקי (אריה מוסקונה).

כצל'ה הוא גרוש, ואב אוהב לבתו דניאלה (עטר בירמן) בת העשר. העסק שלהם בצרות אך חמיו (זאב ברלינסקי) מסרב לעזור לו ודורש את פינויו מהמקום.

כצל'ה משרת במילואים בחיל ההנדסה ביחידה לפינוי מוקשים. לאחר שג'יפ צבאי עלה על מוקש הוא מגויס בדחיפות ביחד עם חבריו ליחידה המכונים "צוות Zטים" כדי לפנות שדה מוקשים. נגד היחידה הוא קקון (רמי ברוך) והוא מגייס גם את מושון (מושון אלבוחר), יוני (יוני נמרי) ולבסוף את איגור (איגור בוריסוב) שעובד כטבח במסעדה של אמו (ג'טה לוקה). לאיגור משקל עודף והוא סובל מנפיחות רבות וחזקות.

היחידה מתמקמת בבסיס טירוניות עם מפקד בסיס "מטורלל" (סימון רוזנפלד) ונוצרים מצבים משעשעים ביניהם לבין החיילות. הם מבקרים גם בשבט בדואי סמוך לשדה המוקשים כדי להתריע על השדה כאזור מסוכן, וצופים ברקדנית בטן (ברי סימון), בחפלה שאליה הזמינו אותם הבדואים.

הם מתחילים לפנות מוקשים ואיגור משחרר נפיחה ומפוצץ מוקש. עד מהרה הם עומדים על תכונה זו, ומבינים שביכולתם להשתמש בה לצורך פיצוצו של כל שדה המוקשים. בתוך זמן קצר הם מפוצצים את כל המוקשים בעזרת נפיחותיו של איגור, ותוך כדי עבודתם הם מגלים מכונית מפוארת גנובה קבורה בחול.

בינתיים מגיע למגרש המכוניות לקוח, מאפיונר עשיר (אברהם רונאי), שזקוק למכונית לאחר שמכוניתו נגנבה. בעזרת לנסקי מצליח רפול לשכנע אותו לקנות מכונית מיוחדת אקסקלוסיבית המכונה "הקומבינה" שאפשר לנהוג בה גם מלפנים וגם מאחור. הלקוח משתכנע ומשלם 15,000 דולר ורפול מרוצה מכך שניצל מפינוי על ידי ההוצאה לפועל.

לאחר שהלקוח המאפיונר בודק את המכונית במוסך מסתבר לו כי קנה למעשה גרוטאה שמורכבת מ"קומפוט" של כמה מכוניות. הוא מתקשר לרפול ומאיים עליו, אך רפול מתעשת וביחד עם לנסקי הם מסתלקים מהמקום באוטובוס שמשמש כמשרד שלהם לכיוון כצל'ה. הלקוח ושומרי ראשו רודפים אחריהם עם מכוניתו המוזרה. הם מגיעים לשדה המוקשים של כצל'ה ושם מגלה הלקוח את מכוניתו הגנובה ומתרצה, כאשר מתברר ששני גונבי הרכב שטמנו את הרכב בחול הם קרובי משפחתו העובדים בניהול גרר, והגיעו עם מנוף לקחת את המכונית, ונעצרו בידי כצל'ה וחבריו לאחר שנכנסו לשדה מוקשים ללא אישור.

כצל'ה וחבריו מסיימים את ניקיון השדה ואת משימתם במילואים וממהרים למסיבת סיום של דניאלה באוטובוס של תזמורת גמלאים. הם מגיעים בזמן, והסרט מסתיים בשירתה של דניאלה את השיר "התחלה חדשה" בליווי התזמורת ובניצוחו של יוני.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי יהודה בארקן

קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1985
סויוז T-11

**סויוז T-11** (ברוסית: **Союз Т-11**) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-3 באפריל 1984 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 7.

## צוות
### צוות המראה
* יורי מלישב - מפקד
* גנאדי סטרקאלוב - מהנדס טיסה
*  ראקש שרמה - קוסמונאטו חוקר
### צוות נחיתה
* לאוניד קיזים - מפקד
* ולדימיר סולוביוב - מהנדס טיסה
* אולג אטקוב - קוסמונאטו חוקר

### צוות גיבוי
* אנטולי ברזובוי - מפקד
* גאורגי גרצ'קו - מהנדס טיסה
*  רביש מלחוטרה- קוסמונאטו חוקר

## תיאור המשימה
"סויוז T-11" שוגרה ב-3 באפריל 1984 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U. 

החללית ביצע עגינה בתחנת החלל סליוט 7, שהייתה מאוישת על ידי צוות משלחת מס' 3 ראקש שרמה התרכז בצילומי הודו מהחלל ובמחקרים בתחום יוגה בחלל. ב-11 באפריל צוות המראה של החללית חזר לכדור הארץ בחללית סויוז 10.

חללית "סויוז T-11" נותרה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

החללית סויוז T-11 חזרה לכדור הארץ ב-2 באוקטובר 1984, כאשר על סיפונה נכח צוות הקוסמונאוטים, שהגיע לחלל בסויוז T-10.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1984 בברית המועצות
יחסי טאיוואן–פלאו

[250px|ממוזער|נשיאת טאיוואן [צאי יינג-ון סועדת עם נשיא פלאו סורנגל ויפס ג'וניור בעת ביקורו בטאיוואן, מרץ 2021]]
**יחסי טאיוואן–פלאו** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[טאיוואן|הרפובליקה הסינית]]** לבין **[[פלאו|הרפובליקה של פלאו]]**.

## היסטוריה
פלאו היא אחת מהמדינות המעטות בעולם שמכירות ברפובליקה הסינית ומנהלות עמה יחסים דיפלומטיים רשמיים. הרפובליקה הסינית מקדמת בברכה תלמידים פלאואנים ומעניקה מלגות ללימודים באוניברסיטאות טאיוואניות נחשבות.

בשנת 2008 אמר שר החינוך הפלאואני מריו קאטוסנג כי טאיוואן תרמה רבות למערך הטכנולוגי-חינוכי בפלאו כשנתנה מאה יחידות של מחשבים ניידים עם Windows XP למשרד החינוך במקום מחשבי המקינטוש הישנים משנות השמונים של המאה העשרים שבהם השתמשו בפלאו עד כה.

בשנת 2018 החלה הרפובליקה העממית של סין בלחץ אדיר על הרפובליקה של פלאו על מנת שתנתק את יחסיה עם הרפובליקה הסינית ותכונן יחסים עמה. בחודש מאי באותה השנה סירבה פלאו ללחצים הסינים בהצהרתו של נשיא פלאו טומי רמנגסאו: "היינו שמחים להכיר גם ברפובליקה הסינית וגם ברפובליקה העממית של סין אפילו מחר...אך, בהתחשב ביחסים ובחפיפה באידיאלים ובערכים בינינו לבין טאיוואן אנחנו מעדיפים להמשיך את היחסים עם הרפובליקה הסינית."

באותה השנה החלו חיכוכים בין הרפובליקה העממית של סין לפלאו כאשר הרפובליקה הסינית מגבה את פלאו.

## נציגויות דיפלומטיות
* פלאו מיוצגת בטאיוואן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטאיפיי, בירת המדינה.
* טאיוואן מיוצגת בפלאו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקורור, העיר הגדולה ביותר במדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי

**מתחם האירועים והספורט הפטרבורגי**, או **מתחם הספורט "פטרבורגסקי"** (ברוסית: **Петербургский Спортивно-Концертный Комплекс**) היה זירת ספורט רב תכליתית בסנקט פטרבורג, רוסיה. בתקופת ברית המועצות נקרא בשם **מתחם האירועים והספורט על שם [[ולדימיר איליץ' לנין|ו. א. לנין]]** (ברוסית: Спортивно-концертный комплекс им. В. И. Ленина).

המתחם אירח אירועי ספורט בשלל ענפים כולל הוקי קרח, החלקה על הקרח, כדורעף, כדורגל, באולינג, טניס, קטרגל, טייקוונדו, סייף וג'ודו ושימש גם לאירוח קונצרטים והופעות מוזיקה של אמנים שונים. אחרי גם את גביע קונדראשין בלוב.

בינואר 2020 קרס גג המבנה במהלך עבודות לפירוק ההיכל. במקומו נבנה היכל הקרח סק"א ארנה.

## היסטוריה
בניית המתחם הושלמה בשנת 1979 לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) והוא נפתח ב-19 במאי 1980.

במהלך הופעות, האולם יכול להכניס עד 20,000 אנשים. למעט קונצרטים, הזירה משמשת גם לתחרויות ספורט שונות, בעיקר טניס והוא האולם המרכזי המארח את אליפות סנקט פטרבורג הפתוחה בטניס, מאז 1995. ההיכל גם מארח תחרויות באולינג, טניס שולחן וסייף ומשמש גם לאירוח ירידים.

המתחם אירח את טורנירי הכדורגל על שם גרנאטקין, המכונים ממוריאל גרנאטקין, כמו כן אירח את משחקי הגמר של גביע חבר המדינות בשנים 2012-2016 ואת טורנירי החורף של אליפות צפון מערב רוסיה בכדורגל.

בשנת 2018 הוצע להעמיד את המתחם להריסה ולבנות במקומו את **[[סק"א ארנה]]**, היכל ההוקי קרח מהגדולים בעולם, שמתוכנן להכיל 21,500 מושבים. ההחלטה על כך אושרה על ידי מינהל העיר סנקט פטרבורג. האולם החדש הוכרז באופן רשמי ב-24 במאי 2019 כאולם המרכזי שיארח את אליפות העולם בהוקי קרח ב-2023. הריסתו החלה באוגוסט 2019 ונמשכה עד ינואר 2020, אז המבנה קרס במהלך עבודות הפירוק שלו.

מרכז|ממוזער|המתחם לאחר קריסת הגג.

## קישורים חיצוניים

*  
## הערות שוליים

קטגוריה:2020 ברוסיה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אצטדיונים ומתקני ספורט
כלבם של בני בסקרוויל (סרט, 2002)

**כלבם של בני בסקרוויל** (באנגלית: **The Hound of the Baskervilles**) הוא עיבוד טלוויזיוני משנת 2002 לרומן באותו שם מאת ארתור קונאן דויל.

## תקציר עלילה
שרלוק הולמס וידידו דוקטור ווטסון חוקרים ניסיון לרצח בהשראת אגדה על כלב ענק שטני ומפחיד שמוצאו על טבעי מערבות דארטמור שבמחוז דבון באזור המערבי של אנגליה.

## צוות השחקנים
* ריצ'רד רוקסבורו – שרלוק הולמס
* איאן הארט – דוקטור ווטסון
* ריצ'רד אי. גרנט – ג'ק סטפלטון
* מאט דיי – סר הנרי בסקרוויל
* ג'ון נטלס – ד"ר ג'יימס מורטימר
* ג'רלדין ג'יימס – גברת מורטימר
* רון קוק – מר ברימור
* ליזה טרבוק – גברת ברימור

## הפקה
את הסרט הפיקה חברת Tiger Aspect Productions עבור ה-BBC. הוא שודר בערוץ BBC One ביום הקופסאות ב-2002. ביים את הסרט דייוויד אטווד, ואת התסריט כתב אלן קוביט. מככבים בו ריצ'רד רוקסבורו בתפקיד שרלוק הולמס ואיאן הארט בדמות דוקטור ווטסון. הארט גילם את ווטסון שוב ב-2004 בסרט הטלוויזיה "שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי" שגם אותו כתב קוביט. הכלב נוצר כשילוב של אנימטרוניקה והנפשה ממוחשבת בידי אותו צוות, Crawley Creatures and Framestore, שיצר את הדינוזאורים בסרטים "ללכת עם דינוזאורים" ו"העולם שאבד".

הגרסה הזו סוטה מעט מהמקור הספרותי. הסרט מתרחש בתקופה שבו הספר פורסם, ולא זו שברומן. כמו כן מתרחש סיאנס שמבצעת אשתו של ד"ר מורטימר. סצנה כזו לא מופיעה ברומן, אבל סצנה דומה הופיעה בעיבוד הקולנועי משנת 1939 בכיכובו של בזיל רת'בון.

## קישורים חיצוניים

* "כלבם של בני בסקרוויל" באתר PBS Masterpiece Theatre

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מסתורין בריטיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי שרלוק הולמס
דודו רושצ'יץ'

**דודו רושצ'יץ**' (בגרמנית: **Doroteja Roščić**; נולדה ב-11 בספטמבר 1972) היא מנחת טלוויזיה אוסטרית ילידת סרביה.

## ביוגרפיה
רושצ'יץ נולדה בבלגרד, סרביה וגדלה בלינץ שבאוסטריה. היא למדה ספרות השוואתית ולימודי גרמנית באוניברסיטת וינה. נושא התזה שלה היה "תדמית אמריקה בספרות האוסטרית העכשווית". ב-1997 החלה לעבוד כעיתונאית בווינה.

ב-1998 התקבלה לעבודה ברשות השידור האוסטרית - "ORF" , שם הגישה מספר תוכניות. בין היתר הנחתה את התוכנית "Taxi Orange", המהווה פורמט דומה לאח הגדול.

ב-2007 הגישה את תוכנית האירוח "Extrazimmer". בנוסף, הייתה אחראית להבאת מספר פורמטים של תוכניות מציאות לטלוויזיה האוסטרית.

הציגה את תוצאות הניקוד של אוסטריה בתחרויות האירוויזיון בשנים 1999–2006, למעט שנת 2001, שבה אוסטריה נעדרה מהתחרות.

## קישורים חיצוניים
*  
* דודו רושצ'יץ באתר projektxchange.at

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחות טלוויזיה אוסטריות
קטגוריה:עיתונאיות אוסטריות
קטגוריה:סגל ORF
קטגוריה:מהגרים לאוסטריה
קטגוריה:אוסטרים ממוצא סרבי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:ילידות 1972
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1972
היכל הספורט זניט סנקט פטרבורג

**היכל הספורט "זניט"** (ברוסית: **Дворе́ц спорти́вных игр «Зени́т»**) הוא מתחם ספורט בעיר סנקט פטרבורג, המשמש למשחקי קטרגל וכדורגל אולמות והוא המתחם המקורה היחיד בעיר המיועד למשחקי כדורגל. שימש בעבר כאולם הבית של מועדון הקטרגל זניט.

משמש בעיקר את בתי הספר לכדורגל ואת קבוצות הילדים של זניט סנקט פטרבורג. המתחם ממוקם ברחוב בוטלרוב 9 ברובע קלינין בעיר.

## היסטוריה
ממוזער|ימין|פנים ההיכל
ההיכל נבנה בשלהי 1976 על ידי האדריכלים ג. מורוזוב וו. סאבלייבה, בשיתוף פעולה עם המהנדסים א. קורבאטוב, ל. ביילין וו. פוסטניקוב. תחילה ההיכל תוכנן לשמש כבסיס אימונים, אבל אחרי שהושלמה הבנייה הוא שימש לאירוח משחקים רשמיים. מאז נחנך ההיכל אירח תחרויות כדורגל, טניס, הוקי שדה, כדוריד ובדמינטון. יש גם אזור לאירוח משחקי טניס שולחן ואולם לפיתוח גוף. קומפלקס הספורט מצויד במלתחות ומקלחות ומרפסת עבור האוהדים.

יחד עם קומפלקס "פטרבורגסקי" המתחם אירח את משחקי גביע חבר המדינות בשנים 2008 ו-2011 .

## בעלות
ב-2011, בית המשפט לבוררות מצא כי מבנה מתחם הספורט "זניט" לא נמצא בשליטת העירייה אלא בבעלות פדרלית. דבר המעלה לדברי השופטים את הסיכון לפינוי הדיירים ומכירת הבניין.

## אדריכלות
המתחם כולל מגרש כדורגל במידות סטנדרטיות עם משטח דשא סינתטי וחלל שמסוגל להכיל 3,500 צופים. חלונות ויטראז' ענקיים מספקים תאורה מעולה של המשחק באור טבעי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אצטדיונים ומתקני ספורט
זניט
מושבים בישראל

להלן רשימה של המושבים בישראל, כולל אלה שהועתקו ממקומם או פורקו.

נכון לשנת 2018 קיימים בישראל 451 מושבים. כ-7.5% מהם (34 יישובים) נחשבים מושבים שיתופיים.

## מושבי עובדים


קובץ:צור_משה_(cropped).JPG|צור משה הוא כיום המושב המאוכלס ביותר (3,375 תושבים נכון ל-2017)
File:נהלל_-_זאב_שטיין.jpg|נהלל, אשר הוקם בשנת 1921, היה המושב הראשון שהוקם בארץ ישראל על ידי היישוב (כמו גם המושב הראשון מסוג "מושב עובדים").
File:Moshav_Paran.jpg|פארן הוא המושב הדרומי ביותר בישראל
File:Yuval141a.jpg|יובל הוא המושב הצפוני ביותר בישראל


## [[מושב שיתופי|מושבים שיתופיים]]


קובץ:VIEW OF MOSHAV KFAR HITTIM IN THE LOWER GALILEE ABOVE THE SEA OF GALILEE. כפר חיטים בגליל התחתון.D835-097.jpg|המושב כפר חיטים, שהוקם בשנת 1924, הוא המושב שיתופי הראשון בארץ.


## מושבים לשעבר
### מושבים שהפכו ל[[יישוב קהילתי|יישובים קהילתיים]]

### מושבים שאוחדו לרשות מוניציפלית אחרת

### מושבים שפורקו
מתוך המושבים המעטים שפורקו בתולדות ישראל (המפורטים בחלק זה), חלק מהם הוקם בהמשך מחדש במיקום אחר בישראל. עבור המקרים הנדירים הללו נכללים ברשימות שבערך הזה שני פריטים שונים - פריט אחד עבור המושב המקורי שפורק (אשר מופיע בחלק זה) ופריט נוסף עבור המושב שהוקם בהמשך אשר לו שם זהה או שם שונה.

## ראו גם
* ערים בישראל
* קיבוצים בישראל
* יישובים קהילתיים בישראל

*
מושבים בישראל
מפעלי תעשיות רכבת (מ.ת.ר)

**מפעלי תעשיות רכבת (מ.ת.ר)** היא חברה ישראלית העוסקת בתחזוקה, שיפוץ והרכבה של ציוד נייד רכבתי ובייצור מכלולים וחלקי חילוף לציוד נייד רכבתי. לחברה שני מפעלים, אחד בבאר שבע ואחד בדימונה.

## היסטוריה
"מ.ת.ר." (מפעלי תעשיות רכבת) הוקמה בשנת 1991 כשותפות בין חברת "מפעלי תובלה" (שהייתה בבעלות כימיקלים לישראל) (26%),  חברת "התכוף" (48%) וחברת "עמית" (26%) מקבוצת אלול של דוד קוליץ. 
המפעל נפתח בבאר שבע ב-1992. הפרויקט הראשון בו זכתה החברה היה להרכבת 80 קרונות משא עבור רכבת ישראל בשיתוף חברה סלובקית.  

ב-2003, זכתה החברה במכרז להקצאת קרקע למפעל שני סמוך לתחנת הרכבת דימונה. המפעל החל לפעול ב-2009 ועסק בעיקר בתחזקת צי של כ-500 קרונות משא וקרונות שטוחים להובלת מכולות שבבעלות חברת כימיקלים לישראל וחברת עמית הובלות מטענים.

ב-2013 רכשה ממן - מסופי מטען וניטול 51% ממ.ת.ר ב-13.2 מיליון שקל.

בפברואר 2018 פורסם שחברת רכבות סטדלר תייצר קטרים במפעל מ.ת.ר בדימונה בהיקף של 70 מיליון שקל במהלך חמש שנים במסגרת רכש גומלין, בעקבות הזמנות קודמות מאת סטדלר של מכלולים שונים לקרונות רכבת אצל מ.ת.ר.

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: חברות
קטגוריה:יצרני ציוד נייד מסילתי
תיאטרון הילדים הישראלי

**תיאטרון הילדים הישראלי** הוא תיאטרון רפרטוארי בישראל המיועד לילדים ולגיל הרך.

מטרת התיאטרון המוצהרת היא יצירת תיאטרון איכותי תוך שמירה על ערכים חינוכיים בין היתר של סביבה וטבע, כבוד הדדי, ציונות ומורשת. עידוד וטיפוח אמנות תיאטרון הבובות לקהל ילדים והפקת ימי הולדת לכל ילד - לילדים מעוטי יכולת.

## היסטוריה
בשנת 2015 הקימה את התיאטרון המפיקה קארין סתיו, לאחר שניהלה את התיאטרון המסחרי "בים בם בום" בין השנים 2009 - 2015.

התיאטרון הוא מלכ"ר וכל הכנסותיו מיועדות לקידום מטרותיו ומימון פעילותו. הוא זוכה לתמיכת משרד החינוך.

בשנת 2015 יזם התיאטרון את פסטיבל תל אביב להצגות ילדים המוצג מאז.

בתחילת דרכו הוצג הפסטיבל בתיאטרון הפארק, שהוא תיאטרון הבית של תיאטרון הילדים הישראלי ושוכן בגני יהושע בתל אביב.

כיום הפסטיבל מציג בכל רחבי העיר כגון צוותא, בית ציוני אמריקה, בית החייל, מרכז קהילתי רוזין, בית פרנקפורט ועוד.

## הפקות
מאז הקמתו הפיק התיאטרון כ־20 הצגות וביניהן: החתול במגפיים, הנסיך הקטן, ספר הג'ונגל, עוץ לי גוץ לי ובת הטוחן, כיפה אדומה ופרח לב הזהב.

בשנת 2018 הפיק התיאטרון את ההצגה תירס חם בים בם בם בכיכובה של ענבלי בא לי, אותה ביימה אילון נופר מיוצרי מיומנה, תחת ניהולו האומנותי של השחקן והבמאי אודי גוטשלק. את המחזה כתב אסף אשתר והפיק מוזיקלית זיו רהב. ההצגה זכתה להצלחה וצפו בה מעל לחמישים אלף צופים.

עקב ההצלחה של תירס חם, חתמה הנהלת התיאטרון חוזה נוסף עם ספריית הפועלים על הפקת המשך לספר הילדים שמוליק קיפוד שעלתה במאי 2019.
באותה השנה עלתה גם גרסת התיאטרון למחזמר אלאדין.

בינואר 2020 הוצג המחזמר זרעים של מסטיק על פי המחזמר שכתבה לאה נאור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: תיאטרות רפרטוארים
קטגוריה:תיאטרון ילדים ונוער
אנגרט קראמפ-קארנבאואר

[250px|ממוזער|מימין: מפקד ה[לופטוואפה (בונדסוור)|לופטוואפה אינגו גרהרץ, קראמפ-קארנבאואר, שגריר ישראל בגרמניה ג'רמי יששכרוף ומפקד חיל האוויר הישראלי עמיקם נורקין בטקס במחנה הריכוז דכאו לאחר "מטס זיכרון לעתיד" הגרמני-ישראלי, אוגוסט 2020 (צולם בעת התפרצות נגיף הקורונה בגרמניה)]]
**אָנֵגְרֶט קְרַאמְפּ-קָארֶנְבָּאוּאֶר** (בגרמנית: **Annegret Kramp-Karrenbauer**; נולדה ב-9 באוגוסט 1962) היא פוליטיקאית גרמנייה, אשר כיהנה כשרת ההגנה של גרמניה ומנהיגת המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

## ביוגרפיה
נולדה בשם אנגרט קראמפ בחבל הסאר בעיירה פלקלינגן השוכנת על יד הנהר סאר, אשר ממוקמת ליד גבול גרמניה עם צרפת. משפחתה קתולית ואביה היה מורה ומחנך.

תחילה רצתה להיות מיילדת או מורה בבית ספר, אך בשנת 1984 החלה ללמוד מדע המדינה ומשפטים באוניברסיטת טריר ואוניברסיטת חבל הסאר. היא בעלת תואר שני במדעי המדינה. היא דוברת גרמנית וצרפתית.

בין השנים 1991 עד 1998 שימשה כקצינת מדיניות במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. ב-1990 יעצה לפטר מילר בתפקידו כראש הקבוצה הפרלמנטרית של המפלגה.

הייתה ראש ממשלת חבל הסאר בגרמניה בין השנים 2011 עד 2018. היא האישה הראשונה שהובילה את ממשלת חבל הסאר והאישה הרביעית שעמדה בראש ממשלת מדינה בגרמניה.

מפברואר עד דצמבר 2018 הייתה מזכ"לית המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

ב-7 בדצמבר 2018 נבחרה להיות מנהיגת המפלגה, בעקבות פרישתה של אנגלה מרקל מתפקיד זה, אבל לא להחליף אותה בתפקיד הקאנצלרית עד סוף הקדנציה ב-2021.

ביולי 2019 מונתה על ידי הקנצלרית אנגלה מרקל להחליף את אורסולה פון דר ליין בתפקיד שרת ההגנה לאחר שהאחרונה פרשה מתפקידה לטובת הכנותיה לתפקידה החדש כנשיאת הנציבות האירופית בבריסל.

בתחילת 2020 פקד את המפלגה משבר בעקבות שיתוף פעולה בממשל המקומי במדינת תורינגיה עם מפלגת הימין הקיצוני אלטרנטיבה לגרמניה (AfD)
ב-10 בפברואר 2020 הודיעה שלא תתמודד על קדנציה נוספת כמנהיגת המפלגה ולא תהיה מועמדת המפלגה לתפקיד הקאנצלר בבחירות הפדרליות ב-2021. בוועידת המפלגה שבגלל משבר הקורונה התקיימה רק בינואר 2021 נבחר ארמין לאשט להחליף אותה.

## חיים אישיים
נישאה ב-1984 להלמוט קארנבאואר, מהנדס מכרות. יש להם שלושה ילדים והם מתגוררים בפיטלינגן שבחבל הסאר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:פוליטיקאיות גרמניות
קטגוריה:שרי ההגנה של גרמניה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
מלאני סקרופאנו

**מלאני סקרופאנו** (באנגלית: **Melanie Scrofano**; נולדה ב-31 בדצמבר 1982) היא שחקנית קנדית. היא ידועה בשל גילום דמותה של רבקה בסדרת הדרמה הקומית "להיות אריקה", תפקידה בתור אוקטובר בסדרת המוקומנטריה "*[[Pure Pwnage]]"*. בהמשך, כיכבה בתפקיד הראשי בסדרת הפנטזיה "*The Listener*" (2014-2012) ובסדרת הפנטזיה האפלה "ויינונה ארפ" (2021-2016).

## ביוגרפיה
סקרופאנו גדלה באוטווה שבאונטריו, קנדה. אביה הוא מהנדס ואמה עובדת ממשלתית. היא ממוצא צרפתי-קנדי ואיטלקי. היא התחילה לדגמן בגיל 13, ובהמשך התחילה גם לקבל תפקידי משחק.

סקרופאנו נשואה לג'ף ולהם שני בנים
סקרופאנו ילדה את בנה הבכור הארי באפריל 2013 ואת בנה השני טדי באפריל 2017; את כל העונה השנייה של "ויינונה ארפ" היא צילמה כשהיא בהריון.

בשנת 2025 החלה הקרנת סדרת טלוויזיה "תחייה" בהשתתפותה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:במאיות טלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קנדים ממוצא צרפתי
קטגוריה:קנדים ממוצא איטלקי
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1982
הר וורן (רכס סנטינל)

**הר וורן** (באנגלית: **Mount Warren**) הוא הר ברמת גרומשין, צפונית לקרחון ניוקאמר, בצידו המזרחי של רכס סנטינל בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,340 מטרים מעל פני הים.

ההר מתנשא מעל קרחון ניוקאמר שמדרום וממערב לו, ומעל קרחון ויצ'ה שמצפון מזרח לו.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שם סמל ססיל או. וורן (Cecil O. Warren) מחייל הנחתים של ארצות הברית, שהיה נווט של טייסת VX-6 של צי ארצות הברית, בעת ביצוע טיסות צילום מעל הרכס בין ה-14 וה-15 בדצמבר 1959.

## קישורים חיצוניים

* הר וורן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר וורן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר וורן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

וורן
וורן
הר וורן (ויומינג)

**הר וורן** (באנגלית: **Mount Warren**), המכונה גם **הר הארדינג** (**Mount Harding**) הוא הר ברכס וינד ריוור במחוז פרימונט במדינת ויומינג שבארצות הברית.

ההר, שגובהו 4,184 מטרים מעל פני הים, הוא השלישי בגובהו בין הרי הרכס, והרביעי בגובהו בוויומינג.

ההר מתנשא לגובה של 293 מטרים מעל סביבתו.

הפסגה ממוקמת בשטח אזור הבר פיצפאטריק שבשטח היער הלאומי שושון. הפסגה מתנשאת מעל מספר קרחונים, שהידוע בהם הוא קרחון דינוודי.

ההר גובל בשטח היער הלאומי ברידג'ר (אך לא נמצא בשטחה של שמורת טבע זו).

## היסטוריה
### מקור השם
ההר נקרא על שם פרנסיס וורן (Francis E. Warren), שהיה סנטור מטעם מדינת ויומינג, וכן מושל ויומינג הראשון.

### הטיפוס על ההר
הראשונים שטיפסו לפסגת ההר היו קארל בלאורוק (Carl Blaurock) ואלברט אלינגווד (Albert Ellingwood) בשנת 1924.

## קישורים חיצוניים

* הר וורן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר וורן באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית
* הר וורן באתר peakbagger
* הר וורן באתר summitpost
* תרשים הנוף הנשקף מהר וורן באתר peakvisor
* מפה טופוגרפית של אזור הר וורן
** מפה טופוגרפית של אזור הר וורן
** מפה של אזור הר וורן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
וורן
וורן