open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לבנה (גבינה)

**לַבַּנֶה** (בערבית: **لبنة**) היא גבינה מזרח תיכונית המשמשת כממרח או כמטבל, אותה מכינים מיוגורט כבשים, מיוגורט בקר, או מיוגורט עיזים.

ללַבנה מרקם הנע בין רך (כגבינה לבנה רכה) לחצי-רך (בדומה לבצק). הטעם נייטרלי עד חמצמץ. כדי למנוע את קלקולה לזמן רב יותר ניתן גם לייבש אותה (ועל ידי כך היא מתקשה יותר). יש המגישים לבנה בצורת כדורים בשמן זית. ניתן גם להגיש אותה עם תבלינים דוגמת זעתר. היא נמכרת במרכולים גם כגבינה למריחה.

הלַבנה פופולרית כמנת מֵזֵא וכממרח לכריך. טעמה של הלבנה תלוי במידה רבה בסוג החלב שבו משתמשים. לַבנה מחלב פרה היא בעלת טעם עדין יותר מלַבנה שהופקה מסוגי חלב אחרים. בלבנון ישנו סוג לַבנה העשוי מחלב עיזים, הנקרא "אַמְבַּרִ֫יז" (או "קַנְבַּרִ֫יס").

## קישורים חיצוניים

* גבינת לַבנה, בפורטל שיתוף המתכונים
* אריק בונפיס, פלפלונים צבעוניים ממולאים בממרח לַבנה וגבינת עזים, באתר וואלה
* איך להכין יוגורט ולַבנה בבית
* לַבנה מאלף ועד תיו עם מקס מלכיאל

קטגוריה:גבינות רכות
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:המטבח הערבי: מאכלי חלב
קטגוריה:המטבח הלבנוני
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:גבינות עיזים
קטגוריה:המטבח הערבי: ממרחים
אל-כביר (נהר)

**נהר אל-כביר** (בערבית: **النهر الكبير**, הנהר הכביר) הוא נהר הזורם בגבולה הצפוני של לבנון עם סוריה ונשפך לים התיכון. הנהר מכונה בשם "הדרומי" (נהר אל-כביר אל-ג'נובּי) כדי להבדילו מנהר אל-כביר "הצפוני", אל-שמאלי  העובר בצפון-מערב סוריה ונשפך לים סמוך ללטקיה.

הנהר סימן במאה השלישית לפני הספירה את הגבול בין הממלכה הסלאוקית לממלכת בית תלמי. בספרו של יוספוס פלביוס "מלחמת היהודים" נקרא הנהר "אלאותרוס" (Eleutherus).

הנהר מזוהם מאוד בגלל הזרמה נרחבת של ביוב לא מטופל וסילוק פסולת מוצקה בלתי מבוקרת. איומים אחרים כוללים שיטפונות חוזרים והתפשטות צמח היקינתון לאורך כל מהלך הנהר. סוריה ולבנון משתפות פעולה על בסיס הסכם חלוקת מים משנת 2002, עם כמה ועדות משנה טכניות משותפות העוסקות בסוגיות שונות הקשורות לקו פרשת המים.

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של סוריה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של לבנון
אל כביר
קטגוריה:סוריה: נהרות
קטגוריה:גבול לבנון–סוריה
ג'למה

**ג'למה** (בערבית الجلمة, אל-ג'למה) הוא שמם וכינוים של מספר מקומות.
מרה (אתר מקראי)

[250px|ממוזער|שמאל|סיפור מי מרה ציור מעשה ידי [ז'ראר ז'ולן]]
**מָרָה** היא אתר מקראי, התחנה הרביעית של בני ישראל בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען, והתחנה הראשונה בה חנו בני ישראל לאחר קריעת ים סוף.

כפי שמצוין בספר שמות, מקור השם הוא על שבני ישראל מתלוננים שהמים מרים, עד שמשה המתיקם על ידי זריקת עץ לתוך המים.

## שהות עם ישראל במרה
שהותם של בני ישראל מתוארת במקרא בכמה פסוקים בודדים. מיד לאחר שירת הים, מתוארת נסיעתם במדבר מים סוף עד למרה במשך שלושה ימים, מבלי שהצליחו למצוא מים.

## זיהוי האתר
המקום מזוהה עם נווה עין חָוָּרָה, היושב ליד הדרך המקבילה לחוף המזרחי של מפרץ סואץ; מי המעיין בנווה מלוחים מאוד, כמתאים לסיפור המקראי, וכמו כן, למזרחו של הנווה מצוי רכס הרים הקרוי בפי תושבי האזור ג'בל מרר, המזכיר את השם מרה.

החוקר מנשה הראל פוסל זיהוי זה. לטענתו נאמר במקרא "וילכו שלושה ימים במדבר ולא מצאו מים" ולטענתו, עין חווארה, הנמצאת מצפון לאבו זנימה, מרוחקת מדי לשלושה ימי הליכה לעם רב. הוא אף טוען כי עיון מוסה נמצאת בדרך מים סוף (אותו הוא מזהה עם האגם המר הגדול) לעין חווארה ובה מים טובים. הוא מציע לזהות את מרה עם ביר אל-מורה (שפירושה בערבית "הבאר המרה") שמימיה מליחים (1,950 מ"ג כלורידים לליטר) ונמצאת כ-14 ק"מ ממזרח למקומה של העיר סואץ. הוא אף מציין שהאזור שבין ים סוף וביר אל-מורה הוא חולי, שומם וחסר כל מקורות מים.

## הערות שוליים

קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:פרשת בשלח
ישיבת האידרא

[שמאל|ממוזער|200px|בניין הישיבה הצמוד לרחבת [הכותל המערבי. על גג המבנה עבודת אמנות שיצר יעקב אגם לזכר הנספים בשואה, 9/07]]**ישיבת האידרא רבה** הייתה ישיבה גבוהה שהוקמה על ידי הרב הצבאי הראשי הראשון, הרב שלמה גורן, והייתה ממוקמת בסמוך לכותל המערבי. ישיבת האידרא הפסיקה את פעילותה לאחר פטירת הרב גורן. כיום מתקיים במקום כולל אברכים המסונף לישיבת מרכז הרב, ובנוסף פועלת בבניין "ישיבת נתיב אריה", בראשות הרב אהרון בינה, המיועדת לבני חו"ל.

ברוב השנים עמד הרב שלמה גורן בתור ראש הכולל. במשך כ-7 שנים עמד בראשו הרב עמנואל זרביב.

פירוש המילה אדרא בארמית היא גורן. אדרא רבא הוא חלק בספר הזוהר שבו מתואר כינוס מיוחד של רבי שמעון בר יוחאי ותלמידיו, שבו גילה רשב"י סודות.

## כולל האידרא
כולל האידרא הייתה ישיבת בת של ישיבת האידרא שפעלה ביישוב הדתי חיספין שברמת הגולן. בנשיאות הכולל עמד הרב שלמה גורן.

הכולל פעל מתחילת שנות השמונים והפסיק את פעילותו (כמו "ישיבת האידרא") לאחר פטירת הרב גורן. בין תלמידי הכולל נמנו רבים שהפכו בהמשך דרכם לאישי ציבור ידועים, בהם: רב העיר צפת הרב שמואל אליהו, השר והח"כ לשעבר הרב בני אלון, מנכ"ל רשות השידור מרדכי שקלאר, ח"כ הרב אלי בן דהן ועוד.

## קישורים חיצוניים
* מסמכים מישיבת האידרא בארכיונו של הרב גורן

קטגוריה:הרובע היהודי: ישיבות
קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
קטגוריה:רמת הגולן: חינוך
קטגוריה:ישיבת מרכז הרב
 כולל האידרא
אמנת פריז

**אמנת פריז** היא אמנה בינלאומית להגנת קניין רוחני אשר נחתמה ב-20 במרץ 1883 בפריז שבצרפת. האמנה, שחשיבותה רבה ביותר בנושא הקניין הרוחני, היא אחת האמנות הראשונות מסוגה, מדינת ישראל הצטרפה לאמנה בשנת 1950.

אמנת פריז מתייחסת לפטנטים, מדגמים, מדגמי תועלת וסימני מסחר. על פי האמנה, תאריך הגשת בקשה להגנה על קניין רוחני במדינה אחת תוכר על ידי המדינות האחרות החתומות על האמנה כתאריך הגשת הבקשה במדינה שלהם, אם הבקשה תוגש במדינה האחרת תוך זמן מוגדר מההגשה במדינה הראשונה. תאריך ההגשה הראשונית נקראת "תאריך הבכורה". על פטנטים ומודלים שימושיים תקופת הבכורה נמשכת 12 חודשים. על עיצובים תעשייתיים וסימני מסחר תקופת הבכורה נמשכת 6 חודשים בלבד. בעניין פטנטים, למשל, שמירת תאריך בכורה מאפשרת לאדם שהגיש בקשה לפטנט במדינה מסוימת (החתומה על האמנה) שנה שלמה להסדיר הגשת בקשה לפטנט דומה בכל אחת מהמדינות החתומות על האמנה, ובכך לדחות את ההוצאות הכרוכות בהגשת הבקשה באותן מדינות למשך שנה. אם במהלך פרק זמן זה אדם אחר יגיש בקשה לפטנט זהה באחת מהמדינות, בקשתו תידחה, והמקדים להגיש את הבקשה יזכה לבכורה על בסיס "כל הקודם זוכה". 

תחילה נחתמה האמנה על ידי אחת עשרה מדינות בלבד. במהלך השנים היא תוקנה שוב ושוב והצטרפו אליה עוד ועוד מדינות. כיום למעלה ממאה ושישים מדינות חתומות על האמנה. יוצא שמעטות הן המדינות שאינן חתומות על אמנת פריז; בולטת בהיעדרותה, לדוגמה, טאיוואן.

האמנה מנוהלת על ידי הארגון העולמי לקניין רוחני (WIPO), שמושבו בז'נבה שבשווייץ.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 נוספה אפשרות להגיש בקשה על פי ה-PCT, Patent Cooperation Treaty, אמנה בינלאומית אף היא, המשלימה אפשרות שמירת בכורה של עוד שמונה עשר חודשים מעבר לשנים עשר הראשונים שמתקיימים בהגשת בקשה לפטנט בארץ לאום ספציפית אחת.

## קישורים חיצוניים

* 
*אמנת פריז באתר האינטרנט של הארגון העולמי לקניין רוחני WIPO

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קניין רוחני
פריז
פריז
פריז
פריז
פריז
פריז
פריז
פריז
אורפאר-אומגבונג

**אורפאר-אומגבונג** (גרמנית: **Urfahr-Umgebung**) הוא מחוז בצפון אוסטריה עילית שבאוסטריה. במחוז 27 ערים ועיירות, כשהגדולה ביניהן היא העיר אנגרויטצדורף. שטח המחוז משתרע על 649.33 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 77,742 תושבים נכון ל-2001. שכניו הם: בצפון צ'כיה; במזרח מחוז פריישטט; בדרום מחוז פרג, העיר לינץ ומחוז לינץ; בדרום-מערב מחוז אפרדינג ובמערב מחוז רוהרבאך.

## ערים ועיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
רוטין

**רוטין** (מאנגלית: **Rutin**), שנקרא גם **רוטוסיד** וכן **סופורין**, הוא חומר טבעי בעל תכונות נוגדות חימצון, ועקב כך מיוחסות לו השפעות במניעת דלקות, מניעת התפתחות סרטן והגנה על תאים וכלי דם.

הרוטין הוא גליקוזיד של הפלבונואיד קוורצטין. הוא נמצא בפטרוזיליה, כֻּסֶּמֶת, רִבָּס, תה שחור, קליפות תפוח ועוד.

בצמחים הרוטין קושר קטיונים מהאדמה, ומספק לתאי הצמח תזונה.

בבני אדם, הוא קושר יון ברזל Fe2+, ומונע ממנו להיקשר למימן על-חמצני, שלולא כן היה תהליך זה משחרר רדיקלים חופשיים ריאקטיביים מאוד. רדיקלים חופשיים עלולים לפגוע בתאים, ומהווים הגורם הראשוני להזדקנות איברים, למחלות סרטן רבות ולמחלות אוטואימוניות שונות.

הרוטין מחזק את נִימִי הדם, ובכך יכול להיות בעל השפעה חיובית על תסמיני מחלת ההמופיליה, הפחתת דליות ורידים ברגליים, והקטנת הסיכון למחלות לב.

## קישורים חיצוניים

* רוטין באתר "אבו עלי" (בעברית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוספי תזונה
יצחק אהרן קארף

[ממוזער|250px| האדמו"ר ממעז'יבוז' בבוסטון (באמצע). משמאל הרב פרופ' [יצחק אשר טברסקי|יצחק טברסקי מטולנא ומימין הרב שלמה גולדמן מזווהיל-צאנז.]]
הרב ד"ר **יצחק אהרן קארף** הוא האדמו"ר מזוועהיל-מז'יבוז' בבוסטון. הוא משמש גם כדיין בבד"ץ בוסטון, וכרב הרשמי של עיריית בוסטון (Chaplain of the City).

הרב הוא נכדו של האדמו"ר יעקב ישראל מזוועהיל-מעז'בוז, שהיה חתנו של האדמו"ר מזוועהיל רבי יחיאל מיכל ובנו של אדמו"ר ממעז'בוז רבי מרדכי. הרב הוא צאצא של הבעל שם טוב ונכדו רבי ברוך ממז'יבוז'.

לקארף השכלה תורנית וכללית מקיפה. הוא בוגר שלוש ישיבות: ישיבת רבי חיים ברלין, בית המדרש לרבנים בישראל וישיבת בית מרדכי (זוועהיל) בירושלים, וכן קיבל חינוך פרטי ממומחים בחסידות ובקבלה. בנוסף להשכלתו התורנית, קארף רכש השכלה אקדמית מגוונת ממוסדות יוקרתיים בארצות הברית. הוא מחזיק בתארים .BA, .B.J.E, .J.D ו-.LL.M מאוניברסיטאות כגון קולומביה, הרווארד, היברו יוניון קולג', בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת בוסטון. בשיתוף פעולה בין בית הספר פלטשר למשפטים ודיפלומטיה ובית הספר למשפט בינלאומי של אוניברסיטת הרווארד, הוא השלים תוארי .M.A ביחסים בינלאומיים, .M.A.L.D במשפט ויחסים בינלאומיים, ו-.Ph.D במשפט בינלאומי.

## ספרו
***משיבת נפש יצחק** - מטעמים: אוסף סתירות, דברי חסידות, קבלה, דרשות, עיון בעניין תפילה בציבור והבעש"ט ויורשיו, בוסטון 2000. תורגם גם לאנגלית.

## חיים אישיים
אשתו הראשונה שרי , ממנה התגרש, היא בתו של סמנר רדסטון, יושב ראש מועצת המנהלים ומחזיק המניות הראשי של ויאקום ורשת CBS. מאשתו הראשונה שני בנים ובת אחד מהם הוא המיליארדר ברנדון קורף.

אשתו השנייה דבורה היא בתו של האדמו"ר אברהם חיים ראטה משומרי אמונים.

## קישורים חיצוניים

* זוועהיל-מעזבוז 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: רבנים
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכללה העברית של בוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ברוקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
רצ'יטטיב

[שמאל|ממוזער|250px|רצ'יטטיב הפתיחה מתוך הקנטטה "מירנדה" ([1710 לערך) מאת יוהאן כריסטוף פפוש.]]
**רצ'יטטיב** הוא סגנון כתיבה וביצוע מוזיקלי שנועד לחקות, בשירה או בנגינה, דיבור אנושי. מקור המילה בפועל האיטלקי "Recitativo", שמשמעותו "מדוקלם" (אטימולוגית, זהה למילה "Recite" באנגלית). נכתב בפרטיטורות גם בקיצור: "Recit".

לרוב מופיע הרצ'יטטיב בהקשר של אופרה או קנטטה, כניגוד לאריה, שהיא חיבור שירתי במובהק. רצ'יטטיבים משמשים בדרך כלל לקידום העלילה או להבעת רעיון מסוים, בעוד האריה משמשת להבעת רגשות, או לייצוג רגע עלילתי אחד באמצעות מגוון מצומצם של מילים - אם כי הבחנה זו הלכה והיטשטשה במהלך המאה ה-19. מאפיינים אחרים של הרצ'יטטיב הם שהוא ברובו הברתי (כלומר, לכל הברה צליל יחיד), ושהוא מודולטורי (כלומר, מסתיים בסולם שונה מזה שבו התחיל); בכך הוא מאפשר לעבור בין אריות בסולמות שונים.

משפטים טיפוסיים ברצ'יטטיבים עד תחילת המאה ה-19 מסתיימים בקדנצה אופיינית של שני אקורדים - דומיננטה וטוניקה.

שני הסוגים העיקריים של רצ'יטטיב הם
* רצ'יטטיב סקו (secco, כלומר "יבש") - מלווה בקונטינואו בלבד, ולרוב במשקל חופשי.
* רצ'יטטיב מלוּוֶה (accompagnato) הנקרא גם רצ'יטטיב אובליגאטו (obbligato) - בליווי כלים נוספים, ולעיתים קרובות התזמורת כולה. במקרה זה על פי רוב הרצ'יטטיב שקול, ובעל מטען רגשי רב יותר.

קיימים גם רצ'יטטיבים במוזיקה כלית, כלומר קטעים שנועדו לחקות בנגינה את סגנון הרצ'יטטיב. הדוגמה המוכרת ביותר נמצאת בתחילת הפרק הרביעי של הסימפוניה התשיעית של בטהובן.

בחזנות, בעיקר האשכנזית, פרקי התפילה מושרים לרוב ברצ'יטטיבים. במוזיקת כליזמרים יש ביצועים רצ'יטטיביים המבוצעים על ידי כלי נגינה, כגון: הקלרינט; יש השומעים את הקלרינט "מדבר" ואפילו "צוחק".
## רצ'יטטיבים בולטים ברפרטואר האופראי
ברפרטואר האופראי קיימות דוגמאות קלאסיות המדגימות את תפקיד הרצ'יטטיב כהכנה דרמטית ומוזיקלית לאריה:

* **"Thy hand, Belinda"** מתוך **"[[דידו ואניאס]]"** מאת הנרי פרסל: רצ'יטטיב אקומפניטו המקדים את הקינה המפורסמת של דידו. הוא עושה שימוש בכרומטיות כדי לבטא ייאוש וצער עמוק לפני המעבר לאריה המלודית.
* **"E Susanna non vien!"** מתוך **"[[נישואי פיגארו]]"** מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט: רצ'יטטיב אקומפניטו של הרוזנת המדגים מעבר ממונולוג פנימי סוער לאריה "Dove sono". באותה אופרה קיימות דוגמאות רבות ל**רצ'יטטיב סקו** המלווה בצ'מבלו בלבד, המקדמות את הדיאלוגים המהירים בין הדמויות.
* **"Giunse alfin il momento"** מתוך **"[[נישואי פיגארו]]"**: רצ'יטטיב המקדים את האריה של סוזנה במערכה הרביעית ("Deh vieni, non tardar"), המשלב מתח דרמטי והכנה לקו המלודי העדין שאחריו.
* **"Frondi tenere e belle"** מתוך **"[[סרסה (אופרה)|סרסה]]"** מאת גאורג פרידריך הנדל: רצ'יטטיב קצר ופשוט המקדים את האריה המפורסמת "Ombra mai fu".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אופרה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
דרך ההר

ממוזער|250px|שמאל|דרך ההר (כחול), דרך הים (סגול), דרך המלך (אדום), ודרכי מסחר עתיקות נוספות. 1300 לפנה"ס בערך
ממוזער|250px|שמאל|דרך ההר (כחול), 1 דרך השקיעה, 2 מעלה אדומים, 3 מעלה אפק, 4 מעלה בית חורון, 5 דרך אילון, 6 דרך לכיש
[ממוזער|250px|שמאל|מקווה טהרה לעולי רגל, בדרך אבות, באזור [גוש עציון, כניסה]]
[ממוזער|250px|שמאל|מקווה טהרה לעולי רגל, בדרך האבות, באזור [גוש עציון, בפנים]]
[ממוזער|250px|שמאל|אבן המיל, בדרך אבות, באזור [גוש עציון, מציינת את המיל ה-12 מירושלים לכיוון חברון]]
**דרך ההר** או **דרך האבות** היא דרך קדומה החוצה את ארץ ישראל לאורכה, מדרום לצפון.

דרך ההר מחברת בין הערים המרכזיות מהתקופות הקדומות: באר שבע, חברון, בית לחם, ירושלים, שכם, עפולה, נצרת. מקור הכינוי "דרך האבות" הוא בסיפורי התנ"ך המתארים את צעדתם של שלושת האבות בדרך המשוערת כתוואי. הדרך חוצה את רוב ארץ ישראל, ועוברת בשטחי מדינת ישראל,  והרשות הפלסטינית. כיום, תוואי הדרך חופף ותואם ברובו הכללי את כביש 60 המתחיל בבאר שבע ומסתיים בנצרת.

הדרך מהווה חיבור טבעי בין רכסי שדרת ההר המרכזית של הארץ (קו פרשת המים). בניגוד לדרכים כדרך הים ודרך המלך, שהן דרכים בינלאומיות החוצות את הארץ, דרך ההר היא דרך פנים-ארצית.

## תוואי הדרך
ניתן לסמן את נקודתה הדרומית ביותר של דרך ההר בבאר שבע. מבאר-שבע מטפסת הדרך אל הרי חברון. את חברון חיברה דרך רוחב לעזה שעל דרך הים (דרך בית גוברין). (כביש 35) מבאר שבע יצאו דרכי רוחב אל עבר הירדן המזרחי דרך צפון הנגב ומדבר יהודה.

תוואי הדרך מחברון צפונה תואם לתוואי כביש 60. כלומר דרך חלחול, בית לחם, ירושלים, רמאללה, שכם, ג'נין, ועפולה. (ליתר הדיוק, מגידו, שעל דרך הים)

הדרך מתחברת לדרך הים באמצעות דרכי רוחב, למשל מירושלים ליפו. (כביש 1, כביש 44 וכביש 412) מאזור שכם יוצאת דרך מתחברת לדרך הים דרך קלקיליה, (כביש 55) באזור כפר סבא, ודרך לעבר הירדן המזרחי דרך נחל תרצה (ואדי אל פארעה) וגשר אדם (ג'סר דמיא) (דרך מבוא השמש, כביש 57). דרך עתיקה חשובה נוספת המחברת את דרך ההר לשפלה היא "מעלה בית חורון" או כביש 443 של ימינו, המתפצל מרכס קו פרשת המים באזור הר חוצבים וממשיך לאורך שלוחה ארוכה עד השפלה.

## ממצאים מדרך ההר באזור גוש עציון
#### מקוואות טהרה
בימי בית שני שימשה הדרך כנתיב עלייה לרגל לירושלים מבאר שבע וחברון, בזמן שבית המקדש היה קיים, ולכן נתגלו בדרך מספר מקוואות טהרה ששימשו את העולים לרגל.

#### אבן המיל
במקום התגלתה אבן מיל, שמסמנת שגם בתקופת הרומאים הדרך שימשה כדרך מרכזית. אבן המיל מציינת את המיל ה-12 מירושלים לכיוון חברון.

## דרך ההר בירושלים
בסיפור פילגש בגבעה מסופר על שיירה משפחתית קטנה הנעה על דרך ההר מבית-לחם צפונה, "וְהַיּוֹם רַד מְאֹד; וַיֹּאמֶר הַנַּעַר אֶל-אֲדֹנָיו, לְכָה-נָּא וְנָסוּרָה אֶל-עִיר-הַיְבוּסִי הַזֹּאת (=ירושלים)--וְנָלִין בָּהּ". האיש מסרב ומתעקש ללכת הלאה צפונה עד הגבעה או הרמה. כלומר, ירושלים הקדומה לא ישבה על דרך ההר. ואכן, דרך ההר בירושלים עוברת על קו פרשת המים העירוני העובר ברחובות דרך חברון (שיא גובה: כתף הינום), קרן היסוד, רחוב שמואל הנגיד והמלך ג'ורג' (שיא גובה: מנזר רטיסבון), מאחורי רחבת בניין המשביר לצרכן לאזור בניין כלל ומעלה רחוב יפו ומשם צפונה דרך מערב מקור ברוך וכרם אברהם אל גבעת התחמושת (כיום אתר הנצחה) והגבעה הצרפתית ומשם דרך שועפאט ובית חנינא אל רמאללה ובית-אל (כביש 60). ירושלים הקדומה שכנה מדרום-מזרח לקו זה והגעה אליה מדרך ההר חייבה סטיה מסוימת מן הדרך.

## ראו גם
* כביש 60

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:עלייה לרגל
קטגוריה:ההר המרכזי
ריטורנלו

ה**רִיטוֹרְנֶלוֹ** (הקטנה של רִיטוֹרְנוֹ - חזרה), הוא חטיבה בפרק מוזיקלי, אשר מופיע במוזיקה הקלאסית המערבית בתקופת הבארוק. בהשוואה לאומנות השיר, דומה הריטורנלו לפזמון, אלא שהוא מופיע גם בראשית השיר, והוא אינו זהה לחלוטין בכל אחת מחזרותיו.

הופעותיו העיקריות של הריטורנלו הן בשתי צורות חשובות בתקופת הבארוק: בקונצ'רטו הבארוקי (לרוב פרק ראשון), ובאריה דה-קאפו. בשני המקרים מדובר בצורות בעלות אופי סולני, כאשר הריטורנלו, אשר לרוב כתוב להרכב המלווה ("הקונצ'רטו", או קבוצת הבאסו קונטינואו וכלי האובליגטו), אשר פותח את הפרק ומסיימו, מפריד בין הקטעים הסולניים (האפיזודות). בפרק קונצ'רטו בארוקי, הופעותיו של הריטורנלו נעות בין ארבע לשש. באריה דה קאפו, מופיע הריטורנלו שלוש פעמים בחלקה הראשון של האריה, כאשר בין כל הופעה שלו ישנה אפיזודה של הזמר או הזמרת.

אחד ממאפייניו של הריטורנלו הם, שחזרותיו השונות אינן זהות לגמרי; הן מתאפיינות בשינוי הסולם (הופעה בסולמות הקרובים לסולם הטוניקה), ובווריאציות קלות על הנושא התמטי אשר מופיע בו, או בקיצורו. בזאת נבדל הריטורנלו מן הרפרן, אשר חזרותיו בפרק הן זהות תמיד. שינוי הטונאליות של הריטורנלו, איפוא, אינו מתרחש בו עצמו, אלא בקטע הסולני אשר קדם לו. הריטורנלו למעשה מבסס את הסולם החדש.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:צורות מוזיקליות
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
אורפיאו

**"אורפיאו"** היא אופרה מאת קלאודיו מונטוורדי מתקופת הבארוק המוקדם, שבוצעה לראשונה במנטובה בפני האקדמיה דלי'אינווגיטי ב-24 בפברואר 1607. הלברית ליצירה נכתב על ידי אלסנדרו סטריג'ו לכבוד הפסטיבל השנתי במנטובה.

זוהי יצירה מוזיקלית-דרמטית בת חמש מערכות המגוללת את סיפור ירידתו אל השאול של אורפיאו, המוזיקאי המהולל בן העת העתיקה. היא אחת האופרות המוקדמות ביותר שעדיין מבוצעות בימינו. מונטוורדי הגדיר אותה כ"מעשייה מוזיקלית" (Favola in Musica) ולא כ"אופרה".

## עלילה
אורפיאו (או אורפאוס) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, שחציו אדם וחציו אל, נגן נבל וזמר. כה גדול היה כישרונו, שכאשר שר היו כל חיות היער באות וסובבות אותו.
ממוזער|פסיפס רצפה של אורפאו מוקף חיות, מוזיאון ארכאולוגיה בפלרמו
יום אחד פגש אורפיאו את אורידיצ'ה והתאהב בה. ביום חתונתם מתה אורידיצ'ה מהכשת נחש. אורפיאו החליט לרדת לשאול ולשכנע את האלים להחזיר לו את אורידיצ'ה. האלים, שהוקסמו מנגינתו ומשירתו, נענו לבקשתו אך התנו אותה בכך, שיתחייב שלא להחזיר את מבטו אחורה אל אורידיצ'ה בדרכם אל ארץ החיים. אם יפר את התנאי ויסתכל בה לפני צאתם מן השאול, תילקח ממנו ותוחזר לשם – הפעם לעד.

אורפיאו עמד בניסיון ממש עד ליציאה ואז נכשל והביט לרגע באורידיצ'ה. בו ברגע נפלה שוב אל השאול ואף כי סלחה לו על שלא עמד בתנאי, טען אורפיאו שאינו רוצה עוד להיות במערכת יחסים עם נשים. בתגובה נקמו בו נשות העיר, הרגו אותו ושיסעו את גופתו.

## מאפיינים מוזיקליים
האופרה אורפיאו שואבת את השראתה מסגנון המכונה סטילה רפרזנטטיבו (stile rapresentativo). הכוונה היא לסגנון חדשני שהתפתח בעיקר בוונציה בסוף המאה ה-16 ואשר שם לו למטרה להדגיש את הבעת הרגשות באמצעות המוזיקה.
מונטוורדי משתמש באמצעים מוזיקליים שונים על מנת לבטא מגוון רחב ככל הניתן של רגשות. הוא משתמש בהרמוניות חריפות, חדשניות ואקספרסיביות. כמו כן הוא מבקש לביצוע יצירה זו תזמורת של יותר מארבעים נגנים במגוון רחב של כלים, בהם הוא משתמש באופן ייחודי ביותר ונדיר ביחס לתקופה.

באחת האריות מתוך האופרה, מוסיף מונטוורדי הסברים מפורטים ומתמשכים לגבי אופן הקישוטים שעל הזמר להוסיף בעת השירה. התוצאה היא שירה שופעת רגש ומיוחדת במינה, כמו גם מסמך אותנטי נדיר, ממנו ניתן ללמוד על אופני השירה שהיו נהוגים במאה ה-17.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות
קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:מוזיקה על פי יצירות אמנות
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
מחוז ולס-לנד

**מחוז ולס-לנד** (גרמנית: **Bezirk Wels-Land**) הוא מחוז במרכז אוסטריה עילית שבאוסטריה המקיף את העיר ולס. שטחו משתרע על 457.66 קמ"ר וב-2019 אוכלוסיית המקום מנתה 73,094 תושבים. במחוז ישנן 24 עיירות.

## עיירות

## קישורים חיצוניים

* 
* המחוז באתר crwflags

ולס-לנד
פקלברוק (מחוז)

**פקלברוק** (גרמנית: **Vöcklabruck**) הוא מחוז במערב באוסטריה עילית שבאוסטריה. אוכלוסייתו נכון ל-2022 מנתה 139,416 תושבים והמחוז משתרע על 1,084.26 קמ"ר. במחוז ישנן 49 עיירות ו-3 ערים, ובירתו היא העיר פקלאברוק שהיא גם הגדולה ביותר בו.

## ערים ועיירות
### ערים
*פקלברוק
*אטאנג פוכהיים
*שוואננשטט

### עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
ממרח שוקולד השחר העולה

שמאל|ממוזער|200px|ממרח שוקולד "השחר העולה"
[ממוזער|[אריזה|אריזות של ממרח שוקולד השחר העולה עם דגל ישראל והכיתוב "רק ביחד ננצח" במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

**ממרח השחר העולה** הוא קרם בטעם שוקולד שמייצרת חברת "השחר העולה" מאז שנת 1955. הממרח הוא אחד ממוצרי הדגל של החברה.

לממרח השחר העולה מעמד מיתי כמעט בציבור הישראלי, כאחד מהמאפיינים המובהקים של ילדות בישראל. היריבות בינו לבין ממרח מתחרה בשם נוטלה גם היא חלק מההוויה הישראלית. לרבים יש לא רק העדפה מובהקת לאחד מהם, אלא גם פסילה גורפת של המתחרה.

לממרח השוקולד שתי גרסאות - גרסה חלבית וגרסת פרווה. ניתן להבדיל בין הגרסאות לפי סוג המכסה המגיע עם המוצר, כאשר המכסה הצהוב מסמל ממרח פרווה והמכסה השקוף או הלבן מסמל ממרח חלבי.

מאמצע שנות התשעים ירדה הפופולריות של הממרח, הן בגלל התחרות עם יצרניות שוקולד נוספות, והן בגלל ההכרה המתרחבת בדבר הנזקים הבריאותיים הנגרמים בשל אכילה מוגזמת של ממתקים. בנוסף, בעבר הכיל השוקולד החלבי אבקת חלב נוכרי, דבר שמנע מצרכנים רבים המקפידים שלא לאכול רכיב זה מטעמי כשרות את קניית המוצר. הדבר פגע בפופולריות המוצר כיוון שיצרנים אחרים כגון עלית הפסיקו כליל את השימוש ברכיב מטעמי כשרות. 

ב-2014 הושק הממרח החלבי בגרסת מהדרין בהשגחת בד"ץ העדה החרדית ושווק באריזה כחולה.

החל משנת 2020 הממרח החלבי אינו מכיל אבקת חלב נכרי, ויש עליו השגחה של בד"ץ בית יוסף.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:שוקולד
שחר העולה
גלונאס

שמאל|לוגו GLONASS – מערכת הניווט הלוויינית בפיתוח רוסיה
לוויין GLONASS|ממוזער
[350px|ממוזער|שמאל|השוואה – מערכות ניווט לווייניות ומסלולים'''[מדיה:Comparison satellite navigation orbits.svg|לחצו כאן** לצפייה באנימצית המחשה]]
**גלונאס** (ב[[רוסית]]: **ГЛОНАСС** - **ГЛО**бальная **НА**вигационная **С**путниковая **С**истема) היא [[מערכת ניווט לוויינית]] בפיתוח רוסי, ששיגור חלקיה מבוצע על ידי [[סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה]].

GLONASS היא מערכת ניווט לווייני הדומה למקבילתה האמריקאית – ה־[[GPS]], המערכת מורכבת מ[[מערך לוויינים]] של 21 [[לוויין|לוויינים]] ושלושה לווייני גיבוי שמסודרים בשלושה מישורי הקפה סביב [[כדור הארץ]], בגובה של כ־19,000 [[קילומטר]]. כל מערך הבקרה הקרקעית של המערכת ממוקם בתוך [[רוסיה]].

הלוויינים הראשונים שוגרו ב־[[1982]], ב־[[1993]] היא הוכרזה רשמית כפעילה, אך רק לקראת [[1996]] היא נכנסה לפעילות מלאה. המערכת החליפה את מערכת "[[ציקלון (מערכת ניווט)|ציקלון]]" שפעלה בשנת [[1972]].

אורך חייו של לוויין GLONASS הוא כ־3 שנים, סיבה זו והמצב הפוליטי־כלכלי של [[רוסיה]] הביאו לכך שבשנת [[2002]] רק שמונה לוויינים היו פעילים ועל כן המערכת לא הייתה רלוונטית לניווט גלובלי.

תוכנית **GLONASS-M** שדרגה את אורך חייו (7–8 שנים) של הלוויין וב־[[2005]] שוגרו מספר לוויינים מהסדרה הזו. במהלכה של שנת [[2007]], בוצעו שני שיגורים משולשים (שלושה לוויינים בכל שיגור) ונכון לינואר [[2008]] ישנם 18 לוויינים פעילים. שיפור נוסף הן באורך חייו (10–12 שנה) והן במשקלו נקרא **GLONASS-K''' ושיגורן נעשה בשנת 2008.

לפני השיגורים שבוצעו במהלכה של 2007, עמדה תפקודיות המערכת ברוסיה, צפון אירופה וקנדה על 94% (משמע שב־94% מהזמן זמינים לפחות ארבעה לוויינים). אך מאז 2007, עם 18 לוויינים פעילים, מתקרבת המערכת לפריסה מקסימלית (בעלת 24 לוויינים). בפריסה זו ניתן לקלוט לפחות ארבעה לוויינים בכ־80% מכלל כדור הארץ ולמעשה היא מתפקדת באופן כמעט מלא. בפברואר 2008, מערכת GLONASS תוקצבה בכשלושה מיליארד דולרים.

נכון ל־2010 כיסתה המערכת את כל שטח רוסיה, המדינה הגדולה בעולם, וכיום תוכנית GLONASS היא המערכת היקרה ביותר של סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, רוסקוסמוס.

באפריל 2011, חברת SWEPOS  השוודית, רשת לאומית לתחנות לוויינים, הייתה לחברה הזרה הראשונה מחוץ לרוסיה שעשתה שימוש במערכת.

ממשלת רוסיה מתכננת לחייב את כל יצרני הרכב ברוסיה ומפעלי הרכב הזרים שבשטחי המדינה, להתקין את מערכת GLONASS בכל כלי־הרכב שיוצאים את המפעל. זאת לאחר שהממשל הצליח לחייב יצרני טלפונים סלולריים להתקין את המערכת במכשיריהם.

חלק מלווייני המערכת כוללים ציוד של מערכת Cospas-Sarsat.

## אותות
### [[FDMA]]

לווייני גלונאס משדרים שני סוגי אותות: אותות "פתוחים" L1OF/L2OF בדיוק רגיל, ואותות "מעורבלים" (Obfuscated) L1SF/L2SF, בדיוק גבוה.

האותות משתמשים באפנון DSSS  ו־BPSK, כמו אותות GPS. כל לווייני גלונאס משדרים את אותו קוד בתור קוד דיוק רגיל אולם בתדירות משתנה, עם 15 ערוצי תדירות לריבוב FDMA,  בתדר באזור 1602 MHz (הידוע גם כ־L1 Band) + n × 562.5 kHz, כאשר n הוא מספר הערוץ של הלוויין (ערכי n נעים בין 6 ל־7).

האותות משודרים באלומה ברוחב של 38° בעלת קיטוב מעגלי־ימני, עם EIRP של בין 25 ל־27 dBW (316-500 ואט).

## ראו גם
* שירות מבוסס מיקום

## קישורים חיצוניים

* 
* GLONASS, באתר gpssoft.ru 
* אתר מקיף העוסק בתוכנית החלל הסובייטית לשעבר והרוסית דהיום
* מערכת לווייני GLONASS, באתר Navipedia 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הללויה (סרט)

**הללויה** הוא סרט טלוויזיה קומי ישראלי בכיכובם של ציון ברוך וטל פרידמן משנת 2003. הסרט, שהוקרן לראשונה במסגרת רצועת "ראשון בדרמה" של HOT, בוים על ידי דני סירקין על פי תסריט של עודד רוזן והפך לסרט פולחן. בשנת 2003 הוכתר הסרט כדרמת הטלוויזיה המצטיינת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה והמשיך לזכייה באותה קטגוריה גם בטקס פרסי הטלוויזיה של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה בשנת 2004. שודר לראשונה בשנת 2003 בערוץ 3 של הוט, ולאחר מכן בערוץ הראשון.

## תקציר העלילה

הסרט הוא קומדיה נוסטלגית המתרחשת בשנת 1979, ביום שבו נערך האירוויזיון בישראל בפעם הראשונה. שוקי ונטורה (ציון ברוך) מחליט להימלט מבסיס המילואים בסיני בדרכו לחולון, כדי לצפות עם חברתו מילי באירוויזיון ולבקש את ידה מאביה הקשוח, ועם זאת חובב האירוויזיונים, גרשון (מוטי גלעדי). כדי להגיע לחולון, שוקי גונב את מכונית הסוסיתא האהובה של מפקדו המופרע, רב-סרן מגן דוד (טל פרידמן), המשווע למעט אקשן בגזרה מאז נכפה עליו כמפקד לציית להסכמי השלום בין ישראל למצרים, שנחתם ימים אחדים קודם לכן. מלווה על ידי מרקו, המילואימניק המסטול (משה פולקנפליק), המעביר את זמנו בשמירה בעסקאות חשיש, פותח מגן דוד במרדף אחר שוקי, שאליו נקלעים בעל כורחם סוחר חשיש זקן, מתנדבת הולנדית, שוטר צבאי הומוסקסואל והרקדן הראשי של להקת "ג'ינגיס חאן" הגרמנית, הזכורה מהופעתה באירוויזיון של שנת 1979.

המרדף הארוך, המתובל בלהיטי האירוויזיון הגדולים של שנות השבעים ובראייה פרודית של המיתוס הצה"לי, מגיע לסיומו במפגש הבלתי נמנע בין הגיבורים בכיכר ויצמן בחולון, מתחת לביתה של מילי ורגע לפני ההכרזה על "הללויה" כשיר הזוכה באירוויזיון.

## פרטי טריוויה
* שם משפחתו של דמות הגיבור הוא ונטורה. ונטורה הוא גם שם משפחתו של קובי אשרת, מלחין השיר הללויה, בחייו הפרטיים.
* שוקי ונטורה מכיר את חברתו, מילי, בחגיגות ניצחון האירוויזיון של 1978, בליל האירוויזיון, מיד עם הכרזת השיר אבניבי, בביצוע יזהר כהן כזוכה. אולם במציאות, חגיגות כאלו לא התקיימו. תושבי ישראל ידעו על הניצחון רק בבוקר המחרת, כי רשות השידור לא קנתה מספיק זמן לווין, והשידור החי נקטע עשר דקות לפני הכרזה זו. גם תושבי ישראל, שגרים באזורים באזורים בהם ניתן היה לקלוט שידורים ממדינות שכנות לא קיבלו ידיעה זו בליל האירוויזיון, כי בשל החרם הערבי, המדינות השכנות צינזרו מהשידור החי גם את השיר הישראלי, וגם את הידיעה על זכייתו.
* כאשר נגמר לסוסיתא הדלק, שוקי ונטורה מטפס על דיונת חול גבוהה, אל מאהל בדואי, כדי לקנות מהם דלק. הטיפוס על הדיונה נעשה בצילום שדומה לזה שבו ויקטור חסון (שייקה לוי) מטפס על דיונה גבוהה כדי לחפש נפט, בסרט גבעת חלפון אינה עונה.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:חולון בקולנוע
קטגוריה:סרטים על אירוויזיון
קטגוריה:אירוויזיון 1979
קטגוריה:סרטי דני סירקין
רוסלנה ליז'יצ'קו

[שמאל|ממוזער|250px|רוסלנה ב[אירוויזיון 2004 שבו זכתה במקום הראשון]]
שמאל|ממוזער|250px|רוסלנה ליז'יצ'קו בפתיחת האירוויזיון ב-2005 עם השיר "Heart on Fire"
**רוסלנה סטפניבנה ליז'יצ'קו** (באוקראינית: **Лижи́чко Русла́на Степа́нівна**; נולדה ב-24 במאי 1973) המוכרת בשם הבמה "**רוסלנה**" היא זמרת אוקראינית השרה בשפה האוקראינית והאנגלית. רוסלנה כותבת ומלחינה את מרבית שיריה ושותפה להפקת הקליפים. ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2004 וזכתה במקום הראשון.

## ביוגרפיה
רוסלנה נולדה בשנת 1973 בעיר לבוב שבמערב אוקראינה. מגיל 4 למדה בבית ספר למוזיקה והיא מנגנת על שלושה כלי נגינה: פסנתר, גיטרה ותופים.

את הקריירה המוזיקלית החלה רוסלנה בשנת 1996, כאשר ניצחה בתחרות הזמר האזורית "Slavianski Bazaar". שנתיים לאחר מכן, הוציאה את אלבומה הראשון "Myt' Vesny – Dzvinkyj Viter" אשר הניב מספר להיטים, שהבולט שבהם הוא "Svitanok" אשר צעד בראש מצעד הפזמונים האוקראיני ואף דורג בארבעים השירים המובילים במצעד הפופ פולק האירופי. בשנת 1999 השתתפה והקליטה את פסקול הסרט "Ostanne rizdvo 90-x" אשר זכה בפרס "סרט השנה" באוקראינה. באותה השנה, הוציאה רוסלנה אלבום בעל שם זהה. בשנת 2001 הוציאה אלבום אוסף.

בשנת 2002 חתמה רוסלנה בחברת ההקלטות EMI. באותה השנה, הקליטה את האלבום "Dobrij vechir, tobi...". שנה לאחר מכן, ב-11 ביולי 2003 יצא אלבומה הרביעי, "Dyki Tantsi" אשר היה לאלבומה המצליח ביותר ומכר עד שנת 2005 למעלה מ-500,000 עותקים. בין השנים, 2002 ו-2003 יצאה רוסלנה לסיבובי הופעות בכל אוקראינה.

רוסלנה התפרסמה מחוץ לאוקראינה בזכות הופעתה המוצלחת בתחרות האירוויזיון ה-49 שנערכה באיסטנבול, טורקיה. בתחרות, שרה רוסלנה את השיר "Wild Dances" וזכתה במקום ראשון, עם 280 נקודות, הניצחון הראשון של אוקראינה בתחרות האירוויזיון. בנוסף לכך זכתה רוסלנה ב"פרס האמנותי" ע"ש מרסל בזנסון עבור השיר, בזכות בחירת זוכי אירוויזיון לשעבר. השיר המנצח, היה ללהיט במדינות רבות ובעיקר בבלגיה ויוון. רוסלנה נבחרה לפתוח את אירוויזיון 2005 שנערך בקייב וביצעה את שירה "Heart on Fire". כמו כן, לקחה חלק פעיל בהנחיית האירוע.

לאור הצלחתה הרבה לאחר הניצחון בתחרות האירוויזיון יצאה רוסלנה לסיבוב הופעת סובב עולם וביקרה בגרמניה, צרפת, טורקיה, סרביה, פולין, סלובקיה ויוון. בין השאר, הגיעה לישראל כאורחת כבוד של תחרות קדם האירוויזיון בשנת 2005, וכאורחת בתחרות זמר של ערוץ 9 דובר השפה הרוסית.

במהלך המהומות באוקראינה בשנת 2013, הופיעה רוסלנה ברחובות קייב כשהיא שרה את ההמנון האוקראיני. ב-2014, היא זכתה באות האומץ הנשי הבין-לאומי על פעילותה לסיום האלימות ולהתערבות בין-לאומית במצב באוקראינה.

באירוויזיון 2017, שנערך בפעם השנייה בקייב, הופיעה בשירה בקטע המעבר במהלך ההצבעות.

רוסלנה נשואה למפיק הסאונד אלכסנדר קטנופונטוב.

## דיסקוגרפיה
*1998 – Myt' Vesny – Dzvinkyj Viter
*Ostanne rizdvo 90-x – 2000
*Najkrashchi – 2001 (אלבום אוסף)
*Dobrij vechir, tobi... – 2002
*Diki Tantsi – 2003
*Diki Tantsi + Eurobonus – 2004
*Wild Dances – 2004
*2005 – Wild Dances.New Year Edition
*Club'in – 2005
*Wild Energy – 2008

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2004
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:שופטות תוכניות מציאות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אוקראיניות
קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: אוקראינה
קטגוריה:זמרות אוקראיניות
קטגוריה:אוקראיניות שנולדו ב-1973
אטמוספירה חצי-מחזרת

**אטמוספירה חצי-מחזרת** היא אטמוספירה המכילה תערובת של גזים מחוזרים, כגון מתאן, אמוניה ומימן וגזים מחומצנים, כגון פחמן דו-חמצני, גופרית דו-חמצנית ומים. כמו כן, באטמוספירה חצי-מחזרת סבירה נוכחותם של גזים מחומצנים למחצה, כגון פחמן חד-חמצני ושל גזים אינרטיים כגון חנקן וגזים אצילים שונים, אך לא של חמצן.

על פי ממצאים גאולוגיים ואסטרונומיים מקובל על הקהילה המדעית כי על כדור הארץ הקדמון, לפני 3.9 מיליארד שנים, התקיימה אטמוספירה חצי-מחזרת, המכונה גם "האטמוספירה השנייה". זאת להבדיל מ"האטמוספירה הראשונה" אשר הייתה מורכבת בעיקר ממימן והליום והייתה אטמוספירה מחזרת ומ"האטמוספירה השלישית", בת-ימינו, המכילה כ-20% חמצן ונחשבת לאטמוספירה מחמצנת.

הרכב חומרים זה אפשר את יצירתם של תרכובות אורגניות כגון חומצות אמינו אשר היוו את הבסיס לראשית החיים על פני כדור הארץ.

קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:קצרמר מדעי כדור הארץ
מחלת הפה והגפיים

שמאל|ממוזער|200px|תפרחת אצל פעוט בן שנתיים
**מחלת הפה והגפיים** נגרמת על ידי מספר נגיפי מעיים, השייכים למשפחת Picornaviridae (נגיפים בעלי מקטע RNA קצר). הגורם השכיח ביותר למחלה הוא הנגיף Coxsackie A. אף שהיא שייכת לאותה משפחה של נגיפים, מחלת הפה והגפיים אינה מחלת הפה והטלפיים התוקפת בעיקר כבשים, בקר וחזירים.

המחלה די שכיחה, ופוגעת בעיקר בתינוקות ובילדים. היא מדבקת מאוד, ומועברת על ידי מגע עם נזלת או צואה של אדם נגוע. המחלה מתאפיינת בהתפרצויות של מגפות קטנות, בעיקר בפעוטונים, בתי-ספר, וגני-ילדים.

## תסמינים
*חום
*תפרחת בפה
*פצעים ושלפוחיות בכפות הידיים והרגליים
*כיבים בפה (או אפטות)
*שלפוחיות ופצעים יכולים להופיע גם על הישבן

לא כל התסמינים חייבים להופיע.

## טיפול
אין טיפול ייעודי למחלה, אך באמצעות שימוש בתרופות ניתן להקל על התסמינים הספציפיים, כגון חום וכאבים בפצעים. ככלל מחלת הפה והגפיים היא מחלה נגיפית שצריכה לחלוף מעצמה. רופאים רבים אינם רושמים תרופות למחלה זו, אלא אם התבטאות המחלה חריפה. כדי להוריד חום גבוה ניתן להשתמש בתרופות להורדת חום, וכן באמצעות אמבטיות קרות.

רק מיעוט קטן מאוד מהמקרים יצריך אשפוז בבית חולים, וזאת בעיקר בגלל סיבוכים נוירולוגיים (דלקת קרום המוח, דלקת המוח או שיתוק רפה חריף), או בצקת ריאות.

## התפרצויות מתועדות
ב-1997 מתו 37 ילדים בעקבות התפרצות המחלה בסרוואק שבמלזיה.

ב-1998 הייתה התפרצות בטאיוואן שהשפיעה בעיקר על ילדים, היו 405 סיבוכים קשים, ו-78 ילדים מתו. ההערכה היא שכ-1.5 מיליון אנשים חלו במחלה.

## קישורים חיצוניים

* מחלת הפה והגפיים, באתר שירותי בריאות כללית
* CDC - Hand, Foot, & Mouth Disease
* Medline/NIH - Hand - foot - mouth disease
* eMedicine - Hand-Foot-and-Mouth Disease

## הערות שוליים

קטגוריה:זיהומים נגיפיים המאופיינים בנגעים בעור ובקרום הרירי
כלי נגינה הרמוניים ומלודיים

**כלי הרמוני** הוא כלי נגינה המסוגל להפיק יותר מצליל אחד בו זמנית, כלומר, מספר תווים בו זמנית (מרקם של צלילים עיליים לא נכלל בקטגוריה זו). כלי שמסוגל להפיק רק צליל אחד באותה עת נקרא **כלי מלודי** (לדוגמה חלילית, קלרינט, קרן-יער). 

להלן רשימת כלים מלודים משויכים לפי קטגוריות: 

* **[[כלי קשת]]**: כינור, ויולה, צ'לו, קונטרבס, ויולה דה גמבה.
* **[[כלי הקשה]]**: מרימבה, קסילופון, צימבלום (Cimbalom), ויברפון.
* **[[כלי מקלדת]]**: פסנתר, פורטפיאנו, עוגב, אקורדיון.
* **[[כלי נשיפה]]**: מפוחית, חליליות מזרחיות מסוימות, חמת חלילים.
* **[[כלי פריטה]]**: עוד, לאוטה, גיטרה, נבל, צ'מבלו.

קטגוריה:כלי נגינה
סולמה של צור

שמאל|ממוזער|250px|"מעלה הסולם" על הרכס במבט מכביש 89
**סולמה של צור** או **רכס סולם צור** הוא רכס הרים מוארך ותלול המשתפל מן הגליל העליון אל הים התיכון, אשר לאורך פסגתו עובר הגבול שבין ישראל ולבנון. ממזרח לרכס ישנן שתי שלוחות, רכס חניתה ורמת אדמית-הר מנור.

השם "סולם צור" מתועד מהתקופה ההלניסטית, ונזכר רבות בספרות חז"ל, ונראה כי נבע מכך שבמקטע זה של דרך הים שבין ארץ ישראל ובין ערי החוף הפיניקיות – צור, צידון וביירות – נאלצו העוברים לעלות ולרדת בתלילות על גבי הרכס.

בקצהו המערבי של הרכס נמצא מצוק נקרות, ראש הנקרה, שגובהו כ-300 מטרים, ואשר בצידו הצפוני נמצאת העיירה א-נאקורה ובצידו הדרומי נמצא קיבוץ ראש הנקרה. בקצהו הצפוני של המצוק, שבתחום לבנון, נמצא ראס אל-ביאדה ("הראש הלבן").

קו הגבול העובר לאורך הרכס נקבע לראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה, במסגרת חלוקת המזרח התיכון בין שטחי המנדט הבריטי והצרפתי.

על שם הרכס נקראה בעבר המועצה האזורית סולם צור. כן נקרא בשם זה כיום בית הספר התיכון האזורי אשר נמצא בקיבוץ גשר הזיו, כ-6 ק"מ מדרום לרכס.

## היסטוריה
בספרות חז"ל ובמקורות החיצוניים מתקופה זו נזכר הרכס כנקודת ציון ידועה בגבול הצפון-מערבי של ארץ ישראל, ולמרגלותיו התקיימו עיירות יהודיות גדולות בתקופת התלמוד, ובהן חניתה, מצובה ובצת.

הרכס נזכר בתחילה בספר החשמונאים כסמן לגבולה הצפון-מערבי של הארץ, לעניין הפקדת שמעון החשמונאי על ארץ ישראל בשנת 144 לפנה"ס: .

הרכס נזכר גם אצל יוסף בן מתתיהו, במסגרת תיאור סביבות הגליל המערבי והעיר עכו, בתקופת המרד הגדול:
.

במדרשי חז"ל נזכר סולם צור כשער הכניסה הצפוני לארץ ישראל, בסיפור אגדה על הגעת אברהם אבינו מחרן לארץ ישראל בדרך הים:
.

בתוספתא ובתלמוד מובא מעשה על רבן גמליאל דיבנה שהלך בדרך שבין כזיב וסולם צור:
.

בנוסף, בתלמוד הבבלי הרכס מוזכר כאתר אליו הגיעו בני בבל שעלו לארץ, ובו ישב רבי יעקב בר אידי:
.

כן נזכר הרכס כגבולה ההלכתי של ארץ ישראל מצד צפון מערב: , וכן:
.

עוד נזכר הרכס במדרשי אגדה שונים: , וכן לעניין ציד החלזונות בחופים שמדרום לרכס לצורך הפקת צבעים היקרים: . 

## לקריאה נוספת
*מאמר של ד"ר ישראל רוזנסון  המסביר את השם "סולמה של צור" ואת הקשר למונח התלמודי "סולם צורי".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל
קטגוריה:גבול ישראל–לבנון
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: רכסי הרים
קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:ארץ ישראל ביהדות
קטגוריה:מחוז דרום לבנון
אריה בן ציון

**אריה בן ציון** הוא במאי טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (1977) ובעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב (2010). במאי טלוויזיה החל משנת 1980.

בן ציון שימש כבמאי הראשי של הטלוויזיה החינוכית החל משנת 2006 ועד שנת 2016.

בן ציון ביים את הסדרות ללימוד האנגלית בטלוויזיה החינוכית "Candy Can Do It" ו-"Seven in Heaven", וכן פרקים בסדרות: "20 פלוס", "זהו זה!", "לשון המראות", "פרפר נחמד", "רחוב סומסום" (פרס יפן 1998), "חטף פתח", "ההפסקה הגדולה", "שניים אוחזין", "על מלי ולמה", "צמר ויעלי", "תיק תקשורת", "חוצה ישראל" (זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ארבע פעמים) ותוכניות רבות נוספות.

בערוץ הופ! ביים את התוכניות "דפנה ודודידו", "המופע של גורו וגוגול", "נחשון כל יכול" ו"פרפרים של שבת".

ברשות השידור ביים את התוכניות "ג'ינג'י" (פרס ראשון לתוכנית דרמה לנוער בפסטיבל שיקגו 1997) ו"פלאי קלעים".

בשנת 2018 זכתה התוכנית "בחצר של פופיק", אותה יצר וביים, בפרס האקדמיה הישראלית לתוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר לגיל הרך לשנת 2017.

### בין סרטיו התיעודיים
*"הצצה" (1996) – סרט העוקב אחר תהליך היצירה של המחזה פעורי פה מאת חנוך לווין בבימויו של הבמאי הגאורגי רוברט סטורואה בתיאטרון הקאמרי.
*"אררט – זיכרון ושיכחה" (2001) – על התמודדות הדור הראשון השני והשלישי לשואה באמצעות האומנות.
*״מה נעמה עופרה״ (2003) – סיפור חייה של הזמרת עופרה חזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:פרפר נחמד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
עייתא א-שעב

**עַ֫יְתַא א-שַּ֫עַבּ** (בערבית: **عيتا الشعب**) הוא כפר שיעי בדרום לבנון השוכן על שטח הררי גבוה וכקילומטר אחד צפונית לגבול עם ישראל באזור שתולה. לפני תחילת מלחמת לבנון השנייה חיו בכפר כ-5,000 תושבים, מרביתם מוסלמים שיעים.

מוניציפלית הכפר "עייתא א-שעב" הוא חלק מנפת בינת ג'בייל השייכת למחוז א-נבטיה.

החל מ-11 באוקטובר 2024 הכפר נמצא בשליטה מלאה של ישראל. מרבית תושביו עברו צפונה בשל המלחמה בין ישראל לחזבאללה, שהתמקם בכפר והחביא נשק ותחמושת בסביבה אזרחית. במהלך הלחימה נגרם בכפר הרס רב.

## היסטוריה
במקורות היהודיים מופיע "קובעייא דאייתא" כגבול הצפוני של תחום עולי בבל, ושמואל קליין מזהה אותו עם עייתא א-שעב.

בשנת 1870, ביקר בעייתא א-שעב המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב: 

בשנת 1851, תיאר החוקר ההולנדי ון דה ולדה חורבה, כשני ק"מ צפונית-מזרחית לכפר (לכיוון היישוב דבּל) בשם "Hazireh" או "Hazzirya*"*. (כמה מאות מ' מדרום לכנסיית סיידת דבּל – مزار سيدة دبل).

### מלחמת לבנון השנייה

ב-12 ביולי 2006, חוליית חזבאללה שיצאה מהכפר פרצה את גדר המערכת ותקפה סמוך למוצב ליבנה (שלא היה מאויש) שני רכבי סיור של צה"ל. במהלך התקיפה נהרגו שלושה חיילי מילואים ונחטפו ללבנון שניים נוספים, אהוד גולדווסר, ואלדד רגב, אירוע שהביא לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

עם תחילת המבצע הצבאי הקרקעי של צה"ל בדרום לבנון עזבו תושבי הכפר את הבתים וברחו צפונה. חלק גדול מבתי הכפר נהרסו במהלך הקרבות כתוצאה מההפצצות חיל האוויר הישראלי והפגזות חיל התותחנים.

### מלחמת חרבות ברזל
לאחר טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף חזבאללה ללחימה בחזית הצפון ושיגר עשרות רקטות, פצצות מרגמה, כטב"מים וחימושים שונים מהכפר לעבר צפון הארץ. במהלך הלחימה תקף חיל האוויר הישראלי מטרות חזבאללה רבות בכפר, דבר שהביא לבריחת רוב תושביו, כפי שקרה גם במלחמת לבנון השנייה ב-2006. לבתי הכפר נגרם נזק אדיר כתוצאה מתקיפות חיל האוויר. מה שגרר ביקורת מהאוכלוסייה השיעית בלבנון כלפי חזבאללה.

בין 1 ל-17 באוקטובר 2024 התחולל בכפר קרב עייתא א-שעב (2024), כאשר כוח אוגדה 36 נלחם בכוח רדואן, במסגרת התמרון הקרקעי בלבנון. בסוף הקרב הכפר נכבש על ידי צה"ל.

לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-31% מהמבנים בכפר (488 מבנים מתוך 1,574), וכ-5% נהרסו חלקית (75 מבנים).

## דמוגרפיה
נכון ל-2014, 98.37% מבעלי זכות הבחירה בכפר היו מוסלמים שיעים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:רצועת הביטחון
נשיפה

**הנשיפה** היא פעולה של פליטת אוויר מן הריאות – המנוגדת לשאיפה. מטרתה לסלק את האוויר העשיר בפחמן דו-חמצני (CO2), ולרוקן את הריאות במטרה לתת מקום לחמצן חדש שייכנס (באמצעות שאיפה). השאיפה והנשיפה הן חלק מתוך פעולה נרחבת, הנקראת "נשימה".

## פעולות נוספות עם הנשיפה
המוכרת ביותר היא הנגינה בכלי נשיפה כגון חצוצרה, סקסופון, חליל. גם תקיעה בשופר נעשית באמצעות נשיפה.
על ידי שינוי קצב הנשיפה ניתן לשלוט בצליל המופק מן הכלי (אך לא רק באמצעות דרך זו).

פעולה נוספת שמבוצעת באמצעות הנשיפה היא הירגעות. כאשר אנו נושפים, ולאו דווקא בשיטות מיוחדות, אנו נרגעים. כאשר אנו לחוצים, אנו לוקחים שאיפה עמוקה ולאחר מכן נושפים בחוזקה דרך האף. ישנן שיטות המנצלות את הנשיפה עד תומה, כמו יוגה.

באמצעות הגוף, שהוא חם יחסית, ניתן להפיק אדים באופן רצוני (דרך הפה). כאשר אנו רוצים לחמם את ידינו או לנקות עדשות למשל, אנו מנצלים את הנשיפה. ניתן להפיק אדים גם דרך האף באופן בלתי רצוני, במהלך מאמץ (בדרך כלל ספורטיבי).
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשימה
קטגוריה:פיזיולוגיה
אגריסי

**ממלכת אגריסי** (בגאורגית: **ეგრისის სამეფო**) הידועה כ**לַזיכּה** בפי היוונים והביזנטים, ו**לַזיסטַן** בפי הפרסים על שם שבט הלאזים שבחלק מהתקופה שלטו בממלכה, הייתה ממלכה בחלק המערבי של גאורגיה של היום.

## היסטוריה
הממלכה שגשגה בתקופה שבין המאה השישית לפנה"ס למאה השביעית, והשתרעה על שטח ממלכת קולכיס לשעבר, ושעבדה את שטח אבחזיה של היום. בתקופת רוב תקופת שלטונה היא הייתה ממלכה וסאלית של האימפריה הרומית בעלת חשיבות אסטרטגית.

בשנת 302 לפנה"ס סופח חלק נכבד מממלכת קולכיס לממלכת איבריה, שנוסדה זה לא מכבר. אבל רק לזמן קצר. היא נפרדה ממנה והתפרקה למספר נסיכויות קטנות, ששמרו על עצמאותן עד לכיבושה על ידי פונטוס, בשנת 101 לפנה"ס. בשנת 83 לפנה"ס דיכאה פונטוס מרד בקולכיס, והעניק אותה במתנה לבנו מיתרידטס כרסטוס, שזמן קצר לאחר מכן ערך הוצאות להורג של הוגי המזימה כנגד אביו. במהלך מלחמת מיתרידטס השלישית (74 לפנה"ס-65 לפנה"ס), פונטוס מינה נסיך אחר, מכריס, להיות שליט קולכיס. בשנים 65 לפנה"ס - 63 לפנה"ס מינה הגנרל הרומאי פומפיוס, מנהיג בובה שישב על כס המלכות בקולכיס. בשנת 63 לפנה"ס נכבשה קולכיס שוב על ידי פונטוס, והם נשארו שליטיה עד לשנת 63. משנת 63 ועד למאה ה-4 היא הייתה חלק מהפרובינקיה הרומית, גלטיה. בסביבות שנת 130, ממלכות קטנות (מצ'לונס, הניוצ'י, לאזיכּא, אפסיליה, אבסגיה וסניגיה), כבשו מחוז בממלכה. ובמהלך המאה השלישית ועד למאה הרביעית, רוב השטח היה תחת השליטה של המלך הלאזכי, ומכאן גם השם היווני. במהלך המאה הרביעית הכריזה אגריסי על עצמאותה.

בתחילת המאה הראשונה החלה הנצרות להופיע באזור. בנקודה מסוימת, בתחילת המאה הרביעית, נוסדה הבישופות האפרכית או בישופות ביצ'וינתה, בממלכת אגריסי. בשנת 325 השתתף בוועידת ניקיאה הבישוף של ביצ'וינתה, סטאטופילוס. קתדרלת ביצ'וינתה, מהמאה החמישית, היא אחת מהמונומנטים העתיקים של האדריכלות הנוצרית הגאורגית. המלך הנוצרי הראשון של אגריסי היה גובזה הראשון, ובשנת 523 הוכרזה הנצרות כדת הרשמית בממלכת אגריסי.

בשנים 542–562 התחוללה המלחמה הלזית, בין האימפריה הביזנטית לבין האימפריה הפרסית-הסאסאנית, על השליטה באגריסי. הפסקת האש בשנת 557 סיימה את העוינות ביניהן.

בשנים 541–555, מלך, גובזה השני, שצידד בביזנטים ואף נרצח על ידם. בשנים 555–561, מלך, צתס אחיו של גובזה השני, צידד אף הוא בביזנטים, ואף עזר להם לגרש את הפרסים. בשנת 562 הוכרז שלום בין אגריסי לביזנטים, שביטלו את עצמאות הממלכה ממנה נהנתה קודם.

עם נפילת האימפריה הסאסאנית, בשנת 651, פלשה האימפריה המוסלמית לאגריסי, אולם לא הצליחה להאחז בה עקב עוצמתה של האימפריה הביזנטית באותה תקופה. במאה השמינית אגריסי פעלה רבות להשגת עצמאות מאימפריה הביזנטית, מה שמאוד החליש אותה. עם זאת נחלשו גם פטרוניהם הביזנטים. בת-חסות אחרת של האימפריה הביזנטית, נסיכות אבחזיה, ניצלה את ההזדמנות והכריזה על עצמאותה. בשנת 786 נעזרה נסיכות אבחזיה העצמאית בכוזרים וכבשה את אגריסי מידי הביזנטים. האבחזים הפכו את בירתה של אגריסי, כותאיסי, לבירתם וקראו לממלכה המערב-הגאורגית שלהם ממלכת האבחזים. ב-975 ממלכה זו הצטרפה לממלכה הגאורגית המאוחדת.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של מזרח גאורגיה, באנגלית
## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: היסטוריה
קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:אג'ריה
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:רצ'ה
קטגוריה:גאורגיה: העת העתיקה
יונו (אסטרואיד)

**יונו** (שם מלא: **3 יונו**; באנגלית: **&lrm;3 Juno**) הוא האסטרואיד השלישי שהתגלה, מיד אחרי קרס ופאלאס. הוא התגלה על ידי האסטרונום הגרמני קארל לודוויג הרדינג ב-1 בספטמבר 1804, ונחשב כאסטרואיד השני בגודלו בקבוצת האסטרואידים הסלעיים מסוג S. יונו הוא אחד האסטרואידים הגדולים שבחגורת האסטרואידים העיקרית, ומעריכים כי מסתו מכילה 1% מהמסה של כל החגורה.

יחד עם קרס, פאלאס, וסטה ואסטריה נחשב יונו לכוכב לכת עד שהתגלה כי המקום בין מאדים לצדק מכיל אלפי גופים המרכיבים את החגורה המרכזית. בעקבות הגילויים, גופים אלה סווגו מחדש כאסטרואידים ולא ככוכבי לכת.

האסטרואיד קרוי על שמה של אחת מהאלות החשובות ביותר מהאלים במיתולוגיה הרומית - יונו. יונו הייתה מלכת האלים ומקבילתה של הרה במיתולוגיה היוונית.

## מאפיינים
ממוזער|ימין|השוואת גודל: עשרת האסטרואידים הראשונים מושווים אל הירח של כדור הארץ (בקנה מידה). יונו הוא השלישי משמאל
יונו הוא האסטרואיד העשירי בגודלו בחגורת האסטרואידים, ומסתו מהווה 1.0% לערך ממסת חגורת האסטרואידים. הוא מתחרה עם אונומיה על התואר הגוף הגדול ביותר מהסוג הסלעי S. ההערכות העדכניות ביותר מציבות את יונו במקום השני. נדיר שאסטרואידים מסוג S מחזירים אור, מה שמצביע על אפשרות למאפיינים שונים מהרגיל של פני השטח. שילוב בין החזרת האור לאקסצנטריות גבוהה מאוד (הכי גבוהה של כל אובייקט מוכר עד לגילוי פולהימניה ב-1854) מסביר את גודלו היוצא דופן, ומהווה בסיס לגילוי אסטרואידים גדולים נוספים כמו היגיאה, אירופה, דוידה, ואינטרמניה. זהו הגוף הראשי במשפחת יונו. יחד עם קרס, פאלאס, ווסטה הוא נחשב כוכב לכת לפני שגובש והוגדר המבנה העדכני של מערכת השמש. עם גילוים של אסטרואידים רבים נוספים הוא, יחד עם קרס, פאלאס ווסטה, סווג כאסטרואיד. גודלו הקטן יחסית וצורתו יוצאת הדופן לא מאפשרת לו להיות מסווג מחדש ככוכב לכת ננסי לפי הגדרות האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. 

יונו מסתובב בכיוון האופייני לגופים שמימיים סביב ציר של 510.

מחקרים של פני השטח שלו מצביעים שייתכן והוא כונדריט - קבוצת מטאוריטים מוכרת המאופיינת בסיליקטים מתכתיים כמו אוליבין ופירוקסן. הטמפרטורה המקסימלית שנמדדה על פני הכוכב כשהוא פונה לשמש היא 293 קלווין, ב-21 באוקטובר 2001. בהתחשב בשלב הקפתו סביב השמש הטמפרטורה המקסימלית האפשרית עומדת על 301 קלווין, (+310) בפריהליון.

על יונו מכתש בקוטר 100 ק"מ, שנוצר בשלב בו היה צעיר גאולוגית.

## תצפיות

אלו הן כמה מאבני הדרך בהיסטוריה של תצפיות על יונו:

יונו הוא האסטרואיד הראשון עליו נצפה ליקוי. הוא חלף על פני כוכב עמום (SAO 112328) ב-19 בפברואר 1958 והסתיר אותו לזמן קצר. מאז, כמה ליקויים נוספים נצפו, כשהפורה מביניהם הוא ב-11 בדצמבר 1979, שתועד על ידי 11 אסטרונומים.

אותות רדיו מחללית במסלול סביב מאדים עזרו להעריך את גודלו של יונו בעזרת התנודות הזעירות שהוחזרו ממנו ומפני השטח שלו אל מאדים.

מחקר של ג'יימס ל. הילטון (1999) מעלה סברה, "מאוד הגיונית" לדבריו, שמסלולו של יונו השתנה באופן קל ב-1893 בגלל תנודות שהשפיעו על אסטרואיד חולף שזהותו לא וודאה. ואפשרות נוספת, הרבה פחות סבירה היא שבאותו זמן פגע גוף בעל גודל משמעותי ביונו.

בשנת 1996 יונו צולם על ידי טלסקופ הוקר במצפה הר וילסון בעזרת עזרי וידאו משופרים. הצילומים הציגו מבחר תמונות וחשפו צורה יוצאת דופן (גושית) עם אזור אפל על האסטרואיד שמצביע על התנגשות טרייה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חגורת האסטרואידים
60 (מספר)

**60** (במילים: **שישים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 59 ולפני 61. בספרות יווניות הוא מיוצג על ידי האות קסי.

## במתמטיקה
*[ממוזער|200x200 פיקסלים|מספר 60 בסיכה לציון שישים שנה ל- [ק.ג.ב.|KGB ב-1977]]60 הוא גם מספר פריק במיוחד ומספר מושלם אוניטרי.
* בבבל העתיקה שימש 60 כבסיס הספירה, בסיס שנקרא בסיס סקסגסימלי.
* החבורה הלא פתירה הקטנה ביותר, היא חבורת התמורות הזוגיות A5 שסדרה 60.
* 60 הוא מספר הרשאד בבסיס עשרוני.
* ל - 60 יש 12 מחלקים והוא המספר עם הכי הרבה מחלקים במאה הראשונה יחד עם המספרים 96, 90, 72 ו - 84. מחלקיו של 60 הם: 1,2,3,4,5,6,10,12,15,20,30,60

## במדע
* 60 הוא המספר האטומי של נאודימיום.
* השעה מחולקת לשישים דקות וכל דקה מחולקת לשישים שניות.

## ביהדות
* שישים מסמל חוזק צבאי בתנ"ך. ספר דברים מציין שבחבל ארגוב היו "שישים עיר חומה גבוהה דלתיים ובריח". בשיר השירים מצוין "הנה מיטתו שלשלמה שישים גיבורים סביב לה מגיבורי ישראל". 

* בהלכות כשרות, איסורים רבים, כגון: איסור בשר בחלב, דבר מה טמא אשר התערב בדבר טהור, ועוד, מתבטלים ביחס של 1:60 מכיוון שבשיעור זה קבעו הפוסקים אין טעמו של האיסור נרגש בדבר המותר.

* שישים הוא הגיל בו נקרא האדם זקן לפי הנכתב במסכת אבות פ"ה משנה כ"א "בן שישים לזקנה".
* על פי הגמרא במסכת מועד קטן, עונש כרת הוא מיתה לפני גיל שישים. בשל כך, ערך רב יוסף סעודה כאשר הגיע לגיל שישים, כדי להודות לה' על שניצל ממיתת כרת. גמרא זו היא מקור למנהג לערוך סעודת כרת בגיל שישים.

## בתחומים אחרים
* 60 הוא קידומת החיוג הבינלאומי של מלזיה.
* זוג נשוי שישים שנה חוגג את חתונת היהלום. 
* משחק הוקי קרח נמשך 60 דקות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מספרים טבעיים
*
ארגון גני החיות הישראלי

**ארגון גני החיות הישראלי**, הוקם ב-2002 ומאגד בתוכו שישה גני חיות ישראלים: גן החיות התנ"כי בירושלים, הספארי ברמת גן, החי פארק בקריית מוצקין, גן גורו, גן החיות הלימודי בחיפה ומדבריום בבאר שבע. תנאי הקבלה לארגון מושתתים על הקריטריונים שנקבעו על ידי הארגון האירופאי של גני החיות, EAZA.
[ממוזער|250x250px|ה"[חי פארק" בקריית מוצקין, אחד מגני החיות החברים בארגון]]
יו"ר הארגון הוא יהודה בר, שהיה בעבר מנכ"ל הספארי.

## ראו גם
* האיגוד העולמי של גני חיות ואקווריומים
* האיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים

## קישורים חיצוניים
* ארגון גני החיות הישראלי - חזון ומטרות, בתוך אתר הספארי - המרכז הזואולוגי של תל אביב ורמת גן
* EAZA - אתר האינטרנט של האיגוד האירופאי לגני חיות

*
גני חיות
גני חיות