open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קולין ליקי

**קולין לואיס אברן ליקי** (אנגלית: **Colin Louis Avern Leakey**; 13 בדצמבר 1933 - 29 בינואר 2018) היה מהבוטנאים המובילים באנגליה, חבר אקדמיה בקינג'ס קולג' ובמכון לביולוגיה, וכן סמכות עולמית בנושא הסוג שעועית.

## רקע
קולין ליקי נולד בקיימברידג' ללואיס ליקי, ארכאולוג אפריקאי, ולפרידה ליקי מהניוהאם קולג'. אחיו למחצה הם ריצ'רד ליקי, הפלאונטולוג הקנייתי, ופיליפ ליקי, הפוליטיקאי הקנייתי. הפלאונטולוגיות מייב ליקי ולואיז ליקי הן גיסתו ואחייניתו.

## לימודים
לאחר לימודיו בבית הספר גרשם בהולט, נורפוק, ליקי ביצע שירות לאומי בשירות התנדבותי בצי המלכותי הבריטי, ובכלל זה שירת שנה בצוותו של לואי מאונטבאטן שפיקד על הצי בים התיכון. לאחר מכן למד פיזיולוגיה, ביוכימיה, בוטניקה והיסטוריה ופילוסופיה של המדע לתואר ראשון באוניברסיטת קיימברידג' במדעי הטבע. לאחר מכן התמחה בחקלאות טרופית ופתלוגיה של צמחים טרופיים באוניברסיטת אקסטר ובאוניברסיטת איי הודו המערבית בטרינידד.
ב-1972, לאחר שכבר הדריך דוקטורנטים באוניברסיטת מקררי באוגנדה, הוא קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'.

נפטר ב-29 בינואר 2018.

## משפחת ליקי

## ראו גם
* משפחת ליקי

## קישורים חיצוניים

* LeakeyFoundation.org - קרן ליקי למחקר
* Talk Origins.org - ביוגרפיה

קולין
קטגוריה:בוטנאים בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איי הודו המערבית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אנגלים ממוצא קנייתי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2018
ספר החילופים

**ספר החילופים**, או בשמו הערבי **כתאב אלכ'לאף (كتاب ٱلخلف, גם כתב אלח'לף)**, חובר על ידי מישאל בן עוזיאל במאה ה-11, והוא מתעד את המחלוקות שבין אהרן בן משה בן אשר, לבין משה בן דוד בן נפתלי בענייני נוסח המקרא. כמו כן, כולל הספר 'רשימת הסכמות', בהם מסכימים שני הראשונים, לעומת בעלי מסורה אחרים.

ספר החילופים נכתב בערבית יהודית. קיימת העתקה קדומה לעברית בספר עדת דבורים (מאת יוסף קוסטנדיני).

קיימות רשימות חילופים נוספות, אך הן נחשבות פחות מהימנות מספר החילופים.

ספר החילופים ראה אור בעריכתו של אליעזר ליפשיץ, בירושלים, בהוצאת מאגנס, בשנת תשכ"ה-1965.

## קישורים חיצוניים
* ספר החילופים בעריכתו של אליעזר ליפשיץ בעבר סריקה הייתה להורדה באתר האוניברסיטה העברית (טקסט מלא) וכיום בארכיב המרשתת web.archive.org.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:מסורה
פילודמוס

**פילודמוס** מגדר שבדרום סוריה (מיוונית: Φιλόδημος, "אוהב העם"; 110 לפני הספירה, גדר המקראית, עד 40 או 35 לפני הספירה, כנראה בהרקולנאום) היה פילוסוף אפיקוראי ומשורר. זנון מצידון היה מורהו באתונה. בסביבות שנת 80 לפנה"ס העתיק את מקום מגוריו לרומא ולאחר מכן להרקולנאום. הוא נודע בעיקר בזכות שיריו שהשתמרו כחלק מהאנתולוגיה היוונית, אבל מאז המאה ה-18 התגלו כתבים רבים פרי עטו במגילות הפפירוס השרופות מווילה של הפפירוסים בהרקולנאום. משימת הפיענוח של מגילות אלה טרם הסתיימה (נכון ל-2012). העבודות של פילודמוס שהתגלו עד עתה כוללות כתבים על אתיקה, תאולוגיה, רטוריקה, מוזיקה, שירה וההיסטוריה של אסכולות בפילוסופיה.

ב-5 בפברואר 2024 פורסם כי חלק מהטקסט שנחשף פוענח – כ-5% מהמגילה הראשונה. הטקסט מדבר על הנאה ממוזיקה, מאוכל, וכיצד ליהנות ממנעמי החיים, בהתאם להאסכולה האפיקוראית. הרעיונות של הפילוסופיה הזאת היו קיימים וידועים עוד מהתקופה הקדומה במסופוטמיה. החפירות הארכאולוגיות לחשיפת הווילה עדיין לא הסתיימו ומעריכים כי ייתכן וקיימת במקום ספריה גדולה שעדיין לא נתגלתה ואולי תיחשף בהמשך העבודות.

## קישורים חיצוניים

* הפרויקט לשחזור ופענוח כתביו באתר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:פילוסופים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:בוגרי אתונה בעידן הרומאי
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
כובע קש

ממוזער|250px|כובע קש
**כובע קש** הוא כובע שנארג מקש או מקנה. הכובע מספק הגנה מהשמש לעיניים ולפנים. קש יבש הוא חומר קל-משקל וחזק ולכן נפוץ השימוש בו כחומר לייצור כובעים שלא יכבידו על ראש החובש אותם.

גרסאות שונות של כובע הקש היו קיימות באירופה ובאסיה עוד לפני ימי הביניים. ניתן לראות עדויות לכך בציורים שונים לאורך התקופות. עדות אחת כזאת היא האיורים בספר "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי" משנת 1410, בהם מתוארים אנשים בני מעמדות שונים חובשים כובעי קש.

## צורתו
צורת כובע הקש משתנה ממקום למקום, לדוגמה:
* כובע מגבעת - סוג של כובע קש עם מרקם נוקשה, שהיה פופולרי במיוחד בעשורים הראשונים של המאה ה-20.
* כובע קש בצורת חרוט - כובע קש בצורת חרוט אותו חובשים במיוחד חקלאים בדרום-מזרח אסיה.
* כובע פנמה - כובע קש רחב שוליים המיוצר באקוודור.

## גלריה

קובץ:Український бриль.JPG|כובע קש אוקראיני מסורתי.
קובץ:Japanese buddhist monk hat by Arashiyama cut.jpg|נזיר בודהיסטי עם כובע קש בצורת חרוט.
קובץ:Van Gogh Self-Portrait with Straw Hat 1887-Detroit.jpg|הציור של וינסנט ואן גוך "דיוקן עצמי עם כובע קש" (1887).
קובץ:Raccolta della paglia (Toscana).jpg|איכרים המשתמשים בכובעי קש בקציר קש בטוסקנה (1900).
קובץ:Astaire in Second Chorus 2.jpg|פרד אסטר עם כובש קש בסרט "Second Chorus" (1940).
קובץ:Panama hat.jpg|כובע פנמה


## קישורים חיצוניים

קש
כובע
איאן פאונטיין

**איאן פאונטיין** (באנגלית: **Ian Fountain** נולד ב-1970) הוא פסנתרן קונצרטים בריטי.

## חייו
### לימודים
פאונטיין החל בלימודי הפסנתר בגיל חמש. הוא שר במקהלת ניו קולג' באוקספורד והמשיך את לימודיו בווינצ'סטר קולג' ובקולג'
המלכותי הצפוני למוזיקה. מוריו היו רוברט באטון וסולאמיטה ארונובסקי. בגיל 19 היה הזוכה הצעיר ביותר בתחרות רובינשטיין של 1989 בתל אביב.

### קריירה
איאן פאונטיין מרבה להופיע ברחבי תבל, כסולן בקונצרטים עם תזמורות נודעות, בהן התזמורת הסימפונית של לונדון, תזמורת פילהרמוניה, תזמורת האלה, הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתזמורת הסימפונית ירושלים. 
בשנת 1999 הוזמן לפולין לציון שנת ה-150 למות פרדריק שופן בנגינת שני הקונצ'רטי של שופן בקרקוב. 

פאונטיין מרבה גם לנגן בפסטיבלי מוזיקה ברחבי העולם, הן סולו והן בהרכבים קאמריים שונים ומופיע ברסיטלים באתרי מוזיקה חשובים.

בין הקלטותיו המצליחות וריאציות דיאבלי של לודוויג ואן בטהובן לחברת CRD ורסיטל שלח סונאטות מן המאה ה-20 לחברת EMI.

מאז 2001 nכהן איאן פאונטיין כפרופסור לפסנתר באקדמיה המלכותית למוזיקה.

## קישורים חיצוניים

*  אתר האקדמיה המלכותית למוזיקה, חברי הסגל

קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:זוכי תחרות רובינשטיין
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
המכשפות והגריניגוג

**המכשפות והגריניגוג** (באנגלית: **The Witches and the Grinnygog**) היא סדרת טלוויזיה דרמת-פנטזיה-אפלה בריטית שעלתה לאוויר בשנת 1983. הסדרה מבוססת על ספרה של הסופרת דורות'י אדוארדס מ-1981 הנושא את אותו השם. הסדרה מיועדת לילדים אך סגנונה אינו קלאסי והיא ניחנת בתחושת אפלוליות וסכנה האופפת אותה.

בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנות השמונים.

## מקור
מקור הסיפורים הוא בסיפורי מכשפות, מעברי זמן ועבודת אלילים מן התקופה הפרה-נוצרית באנגליה ששרדו עד לתקופה החדשה.

## תקציר העלילה
בעקבות החלטה להרוס את כנסיית סנט קת'ברט הנושנה, התושבים מארגנים מחאה ועקב כך מחליטים לפרק את הכנסייה לאבניה ולהעתיק אותה אל אתר חדש שם היא תיבנה בשנית מן הלבנים המקוריות שלה. בזמן העברתה, אחד מן הפסלים העתיקים והמוזרים בה - ה**גריניגוג** נופל ממשאית התובלה. הגריניגוג מתגלה על ידי אישה שלא מכירה את חשיבותו והיא מעניקה אותו לאביה המבוגר שמניח אותו בגינתו כגמד גינה. 

הכומר של סנט אדמונד מבין שהכנסייה פורקה מפני שסנט קת'ברט הייתה אפופה מסתורין ולא היה ידוע רבות על עברה. הכומר מחליט להקים מוזיאון להיסטוריית סנט אדמונד במכבסה ישנה ומפקיד את ילדיו על מבצע הקמת המוזיאון.

עם הופעת הגריניגוג, אירועים מוזרים מתרחשים: נראה כי הגריניגוג מנצנץ וזז ואחד הילדים טוען כי הוא דיבר אליו, מופיעים פסלים משונים ומגיעים אל הכפר גבר אפריקני השואל אודות הגריניגוג ושלוש נשים תמהוניות שנראה כאילו הן מחפשות משהו חבוי - ילד מעולם אחר. אנשי העיירה מפשפשים בעברם המשותף כדי לעזור, אך דווקא קבוצת הילדים מצליחה לפתור את החידה ולתקן את העוולה העתיקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
התמוטטות מזרח הים התיכון

**התמוטטות מזרח הים התיכון: שינוי אקלימי ודעיכת המזרח 950–1072** (התפרסם באנגלית בשם: **The Collapse of the Eastern Mediterranean: Climate Change and the Decline of the East, 950–1072**) הוא ספרו של פרופסור רוני אלנבלום שראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 2012.

בספר מנתח רוני אלנבלום אירועים אקלימיים קיצוניים שפגעו במהלך המאה ה-11 במזרח אגן הים התיכון וחרגו בעוצמתם ובתכיפותם מכל מה שהיה מוכר קודם לכן ומאוחר יותר בהיסטוריה הכתובה של האזור. המקורות ההיסטוריים המובאים בספר מתעדים 27 שנות בצורת בעמק הנילוס כולל בצורות שנמשכו חמש, שש ושבע שנים לעומת ממוצע של שנת בצורת אחת בכל חמישים שנה באלף הראשון לספה"נ.

באותה מאה נרשמו גם גלי קור עזים באיראן, במסופוטמיה, בח'ראסאן ובבלקן והביאו לקפיאה מלאה של נהרות גדולים כמו הדנובה (לראשונה מאז "נדידת העמים" במאה ה-5) והאוקסוס. שלגים שירדו בבגדאד הביאו כמה פעמים לקפיאה חלקית של החידקל. בצורות ממושכות נרשמו גם בסוריה ובארץ ישראל. גלי קור פקדו את האזור שוב ושוב בין השנים 1027 ו-1060.

האירועים הקיצוניים גרמו לשורה של תוצאות ישירות כמו אובדן יבולים, עלייה במחירי המזון, אינפלציה, מהומות, רעב, מגפות ומוות המוני, ולתהליכי דומינו, כמו רדיפת מיעוטים והגירתם מן האזור ופשיטות של נוודים, שנאלצו לנטוש את אזורי המרעה המסורתיים שלהם ולתור, באלימות גוברת והולכת אחרי אזורי מרעה חדשים.
בשנת 1031

גם התוצאות ארוכות הטווח של אירועים אלה היו הרסניות: ערים גדולות ומרכזי לימוד ניטשו, אזורים חקלאיים הדלדלו, כנסיות ומנזרים חרבו, בירוקרטיות גדולות קרסו וקבוצות אתניות חדשות חדרו לאזור.

במהלך כל התקופה הזאת שרר במערב אירופה ובצפון האוקיינוס האטלנטי אקלים חם ונוח המכונה גם "תקופת החום הימי ביניימית," והטמפרטורה הגלובלית הממוצעת הייתה קרובה מאוד למה שמוכר היום. הגבול בין אזור האקלים הנוח, למזרח אגן הים התיכון היה חד ועבר בקו הדמיוני המקשר בין קירואן, רומא ו"שערי הברזל" של הדנובה.

אלנבלום מבסס את התאוריה שלו על עדויות כתובות המעידות על קשר ישיר בין אסונות אקלימיים, מחסור במזון, ותהליכי הקריסה שבאים בעקבותיהם. ניסיונות קודמים לקשר בין שינויי אקלים ושינויים תרבותיים נדחו כדטרמיניסטיות בעיקר מכיוון שלא הצליחו להראות קשר ישיר כזה ההתבססות על תעודות כתובות נובעת הן מריבוי התעודות והן מדיוקן בזמן ובמרחב. מדידות של סיגנלים עקיפים שבהם נהוג להשתמש לשם שחזור אירועי עבר (טבעות עצים, הרבדה של משקעים וכדומה) אינם מתאימים כאן מכיוון שהאירועים שעליהם מצביע אלנבלום נמשכו פחות זמן מתחום השגיאה של המדידות. העדויות האמפיריות המוצגות בספר מלמדות כי רצף של אירועים קצרי ימים המתרחשים ב"משך הבינוני" (כמאה שנים) עשוי להניע תהליכי דומינו שבכוחם להשפיע על גורלן של תרבויות מורכבות.

תדירות ההתרחשות של אירועים כאלה, עוצמתם, אורכם, מידת הרציפות שלהם והאזור שבו הם ניכרים, חשובים לכן לא פחות, ואולי אף יותר, מאשר השינוי בטמפרטורה הגלובלית הממוצעת.

## קישורים חיצוניים
* הספר באתר הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 2012
יורגן קילר

**יורגן קילר** (בדנית: **Jørgen Kieler**; 23 באוגוסט 1919 – 19 בפברואר 2017) היה רופא דני שהיה מראשי המחתרת הדנית במלחמת העולם השנייה. פיקד על מבצע הצלת יהודי דנמרק, וקיבל על כך תואר חסיד אומות העולם.

## ביוגרפיה
קילר נולד בהורסנס שבדנמרק. למד באוניברסיטת מינכן בגרמניה וכשפרצה מלחמת העולם השנייה שב לארצו. היה בין מקימי קבוצת "דנמרק חופשית"(פעולותיה היו פרסומים לא חוקיים כנגד הנאצים, ריגול ופעולות אלימות כנגד הנאצים), שיחד עם קבוצות אחרות הקימו מאוחר יותר את המחתרת. הקבוצה הוציאה לאור עיתון מחתרתי שקרא למרד נגד הנאצים.

בסוף שנת 1943 פיקד קילר על מבצע הצלת יהודי דנמרק. הוא ארגן את המשפחות היהודיות שחיו במדינה, משם הועברו בחשאי לעיר חוף במזרח המדינה, ומשם הוברחו בספינות דיג לשוודיה, על כך הוענק לו תואר חסיד אומות העולם. באותה תקופה היה בין מקימי קבוצת ההתנגדות הדנית הולגר, שפעלה נגד הנאצים.

יורגן קילר כמעט שילם בחייו על פעולותיו נגד הנאצים, בשנת 1944 קילר נלכד על ידי הגרמנים הנאצים, נשלח למחנה נוינגמה שנמצא בהמבורג שבגרמניה והועבר למחנה הריכוז פורטה ווסטפאליקה שהיה מעין תת-מחנה במחנה נוינגמה, לאחר משפט נגזר גזר דינו למוות, אולם במאי 1945 שוחרר מחנה הריכוז בו שהה. הוא נסע לשוודיה ומשם חזר לדנמרק. לאחר מכן השלים את לימודי הרפואה בארצות הברית, ב-1954. 

בשנת 1980 התמנה למנהל המכון הדני לחקר מחלת הסרטן. לאורך השנים כתב מספר ספרים על הכיבוש הנאצי ועל תסמונת מחנות הריכוז., אחד מספריו היה Resistance Fighter ("לוחם ההתנגדות"), שמתאר את החוויות שלו בדרכו ובמאבק נגד הנאצים.

## מספריו
* "Resistance Fighter". Gefen Publishing House, 2007

## קישורים חיצוניים

* יורגן קילר, באתר הקרן היהודית לתמיכה בחסידי אומות עולם
* יורגן קילר, באתר על ההתנגדות הדנית במלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:דנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:רופאים דנים
קטגוריה:דנמרק במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1919
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2017
קרתא

קרתא או קרתה היא מילה ארמית שפירושה עיר. (בעברית **קֶרֶת** או **קִרְיָה**)
מזרקת שוקולד

[שמאל|ממוזער|250px|מזרקת שוקולד בחנות ב[בריסל שבבלגיה.]]
שמאל|ממוזער|250px|שימוש במזרקת שוקולד ביתית.
**מזרקת שוקולד** הוא מתקן המשמש להגשת פונדו שוקולד.

לרוב המתקן כולל מזרקה קטנה, שגובהה כחצי מטר, ובה מספר שלבים. בבסיס המזרקה גוף חימום הממיס את השוקולד ושומר על מצבו הנוזלי, וכן משאבה המעלה את השוקולד לראש המזרקה, ממנה זורם השוקולד במורד המזרקה חזרה אל גוף החימום. 

המזרקה מאפשר טבילת פירות או מרשמלו בשוקולד הנוזלי.

על מנת שהשוקולד ייזל במזרקה, עליו להיות בעל ריכוז גבוה של חמאת קקאו או שומן.

## היסטוריה
מזרקת השוקולד הומצאה על ידי בן בריסמן (Ben Brisman) בשנת 1991. המתקן נהיה פופולרי בארצות הברית בשלהי שנות ה-90 של המאה ה-20. 

מתקנים אלו נועדו לשימוש מסחרי (שימושן של חנויות ושירותי קייטרינג). עם העלייה בפופולריות של המתקן יצרה חברת הלמן לראשונה מזרקות לשימוש ביתי בשנת 2004, ובשנת 2005 החל ייצור של מתקנים זולים.

## סוגי מזרקות שוקולד
מזרקות השוקולד המשמשות בשימוש מסחרי גדולות מהמזרקות הביתיות, ומשמשות לרוב בדוכני רחוב, חנויות שוקולד, ובאירועים. מזרקות אלה עשויות לרוב פלדת אל חלד. גובהן של המזרקות המסחריות יכול לעלות על מטר, והן מסוגלות להכיל עד 15 ק"ג שוקולד. 

גובה המזרקות הביתיות אינו עולה לרוב על חצי מטר, והן עשויות פלסטיק או פלדת אל חלד. המזרקות הביתיות מכילות לרוב עד 3 ק"ג שוקולד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:כלים ומכשירים (מזון)
בית ונחלה

קבוצת "**בית ונחלה**" היא חברה שעסקה בקנית שטחים חקלאיים בארץ ישראל על מנת להקים מושבות עיר גנים ליהודים שומרי מצוות. הקבוצה נוסדה בתקופת העלייה הרביעית על ידי קבוצת חסידים בוורשה שבפולין בראשותו של ר' יצחק גרשטנקורן. הקבוצה הקימה בעידודו של הרב אברהם מרדכי אלתר האדמו"ר של חסידות גור את המושבה החרדית בני ברק שהפכה אחר כך לעיר, על אדמות שנקנו באמצעות חברת 'גאולה בע"מ' מהכפר הערבי הסמוך "אבן איברק" שהחליף את שמו לאל חירייה כדי לבדלו מהמושבה היהודית. לאחר חג פסח שנת 1924 יציאה המשלחת הראשונה של חברי "בית ונחלה" שמנתה עשרים וחמש משפחות מפולין לארץ ישראל, בראשותו של המייסד ר' יצחק גרשטנקורן והתיישבה בבני ברק. רק חלק מחברי הקבוצה באו להתיישב בארץ. ביום העצמאות בשנת 1950 נחנך גן ציבורי הראשון בבני ברק ונקרא על שם הקבוצה "בית ונחלה".

## אדמות אנשי הקבוצה המתגוררים בחו"ל
[250px|ממוזער|מפת מדידת חלקות ב[בני ברק. נמדד עבור: אגודה הדדית "בית ונחלה" בע"מ, 1940]]
במשך השנים חייב ועד "בית ונחלה" את בעלי האדמות שנשארו בחו"ל בתשלום מיסים. בשנת 1926 פרצה סערה ציבורית כאשר נתפרסם בעיתונים דבר והיינט שוועד "בית ונחלה" מפקיע מרשת חברי הקבוצה שנשארו בחו"ל את אדמותיהם ומוכרם כדי לכסות את חובות הוועד המסתכמים בכשבעת אלפים חמש מאות לא"י. ועד "בית ונחלה" מהר לשלוח תגובה "כל החברים שקנו אדמה בחברת 'בית ונחלה', חלקיהם שמורים אצלנו ונמצאים מוכנים בשבילם". בא כוחו של רושם החברות הממשלתי נשלח לעיין בספרי החברה אך נתקל בקשיים משום שהאדמות היו רשומות על שם החברה ולא על שמות בעליהם. 

ב-1935 הושג הסכם פשרה בבית המשפט המחוזי בירושלים על פיו כל מי שקנה קרקע בבני ברק יקבל 24% מהשטח ששלם עליו.

בשנות ה-50 נוהלה החברה על ידי יזהר הררי כמפרק, אשר תבע מחברת גאולה למסור לידי "בית ונחלה" קרקעות שהחזיקה עבורה בנאמנות.

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:העלייה הרביעית
קטגוריה:גאולת אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:חסידות
ג'יין רוברטס

**ג'יין רוברטס** (8 במאי 1929 - 5 בספטמבר 1984) הייתה סופרת ומשוררת אמריקאית. פרסמה קובצי שירה, סיפורים קצרים, ספרי ילדים ורומנים. 

נולדה בסרטוגה ספרינגס שבניו יורק. בגיל 35 טענה כי חוותה הארה שהובילה להתעוררות של התודעה, ובעקבותיה החלה לתקשר עם ישות בשם סת'. יחד עם בעלה, הצייר רוברט בטס, הוציאה שבעה ספרים בסדרת הספרים "סת". שישה מהם הכתיב לטענתה סת' באמצעותה, בפגישות שהתקיימו בביתם פעמיים בשבוע במשך עשרים שנה.

רוברטס נפטרה בשנת 1984. הספרים של סת' תרמו להפצת הרעיונות הרוחנים של תרבות העידן החדש.

ג'יין רוברטס היא אחת ממייסדות החשיבה של העידן החדש ועבודת התקשור שלה עם סת' נתנה לגיטימציה להתפתחות מסיבית של התקשור ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:משוררות אמריקאיות
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סקידמור
קטגוריה:בוגרי מכללת סקידמור
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
הגביע הרומני בכדורסל

**הגביע הרומני בכדורסל** (ברומנית: **România Cupa baschet**) הוא מפעל כדורסל רומני בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1966 ומנוהל על ידי פדרציית הכדורסל הרומנית.

בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות ברומניה.

## מחזיקות הגביע

## ראו גם
* ליגת העל הרומנית בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

רומניה
קטגוריה:רומניה: כדורסל
קטגוריה:תחרויות ספורט ברומניה
אהרון עבודי

**אהרון עבודי** (נולד ב-1938) הוא מייסד חברת "עבודי" ומחלוצי פרסום החוצות בישראל.

## ביוגרפיה
עבודי נולד ב-1938 בבגדאד שבעיראק. בשנת 1951 עלה לישראל והתגורר במעברת סקיה (כיום אור יהודה). כנער עסק במכירת שלגונים וסברס. ב-1956 התגייס לגדוד 13 של חטיבת גולני. לאחר סיום שירותו הצבאי החל לעבוד בתחום ציור השלטים. כעבור שלושה חודשים, עוד בהיותו מתלמד, החליט לפתוח עסק עצמאי.

במהלך עבודתו פיתח שיטות לקיצור זמן ציור השלטים. בשנת 1968 הציב שלטי חוצות (כפרסום מתחלף), בצמתים מרכזיים בארץ. בין השאר פיתח את אפשרויות הפרסום במגרשי הכדורגל, בחופי הרחצה ועל גגות בתים מרכזיים בארץ. ב-1988 הקים מול צומת ארלוזורוב בתל אביב את השלט המואר הגדול ביותר בעולם (600 מ"ר), ונכנס לספר השיאים של גינס (מהדורת 1990). בשנת 1992 ייסד בית ספר לפרסום של חברת "עבודי", בתל אביב בשם "עבודי קריאייטיב".

במהלך שנות פעילותו בנה מבנה ארגוני בשם "קבלני משנה בחממה", בו העסיק עובדים במפעלו כקבלני משנה. על פעילותו העסקית בתחום זה הוזמן להרצות בחוג למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.

במהלך עבודתו יזם הצבת שלטי חוצות בנושאים ממלכתיים: שלטים למען ממשלת אחדות לאומית (1984), למען ביטחון ישראל (לב"י), לגיוס מתנדבים עבור עמותת "עם יפה - עם אחד", שלטים נגד סדאם חוסיין בתקופת מלחמת המפרץ (1991), ושלטים נגד ראש ממשלת טורקיה ארדואן בזמן המשט לעזה (2010).

חברת עבודי הונפקה לבורסה לניירות ערך בתל אביב בשנת 1993, עם מחזור מכירות של 10 מיליון דולר. ב-1998, עם הופעתה של הטלוויזיה המסחרית שהקטינה את הביקוש לשלטי חוצות, ולאחר מספר שנים של הפסדים, מכר עבודי את החברה ל"מקסימדיה". ב-2001 מכר את חברת ההדפסה שלו "פרינטק", וב-2003 הועבר בית הספר לפרסום לתפעולו של נאור הרמן; בית הספר נסגר ב-2013.

בשנת 2012 הוציא עבודי לאור אוטוביוגרפיה בשם "עבודי – הספר".

## ספר אוטוביוגרפי
* **[https://sipur4u.co.il/%d7%a2%d7%91%d7%95%d7%93%d7%99-%d7%94%d7%a1%d7%a4%d7%a8/ עבודי – הספר]**; [איסוף החומר: מיטל עמית; כתיבה/עריכה: אילת אסקוזידו, פייר לביא; עריכה לשונית: ענבל גרין, עופר סעד], תל אביב: ידיעות אחרונות, תשע"ב 2012.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* "הפליטים היהודיים מארצות ערב", מתוך ערוץ הכנסת (בדיון: אהרון עבודי מציג סרטון על הפרהוד בעיראק ועל הפליטים היהודים מארצות ערב)
* אהרון עבודי על ספרו ועל חייו - סרטון

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
יצחק פוגץ'

**יצחק פּוּגַץ**' (**Pugacz**; 13 בספטמבר 1919 - 9 באפריל 2017) היה צייר ישראלי. לימד שנים רבות בבצלאל, שם שימש כראש המחלקה לציור.

## ביוגרפיה
פוגץ' נולד בעיר קובל שבווהלין, (אז בתחומי פולין, היום בתחומי אוקראינה) ב-1919. עלה לארץ ישראל בשנת 1939 בעלייה בלתי-לגאלית, והתיישב בירושלים. הוא התגייס לבריגדה היהודית ונלחם בצרפת ובאיטליה.
בתום המלחמה נרשם ללימודי אמנות בבריטניה. כשחזר ארצה נלחם במלחמת העצמאות. בתום המלחמה החל ללמד בבצלאל, שם לימד כל חייו והתקדם לתפקיד ראש המחלקה לציור.

זכה בפרס משרד החינוך, בפרס ירושלים לאמנות הציור ובפרס בצלאל.

היה נשוי לרות עד למותה ב-2002 ואב לשתי בנות. התגורר בירושלים.

## ספרו
* **תמונה ושיר**: ציורים מתוך ’סדרת הזהב’ של יצחק פוגץ’; ושירים להם כתב יהודה עמיחי, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
שלישייה מספר 2 לפסנתר (שוברט)

ה**שלישייה מספר 2 במי במול מז'ור לפסנתר, כינור וצ'לו**, דויטש 929 היא אחת מהיצירות האחרונות של פרנץ שוברט והיא מתוארכת לנובמבר 1827. היצירה פורסמה כאופוס 100 בסוף 1828, זמן קצר לפני מותו של שוברט ובוצעה לראשונה במסיבה פרטית בינואר 1828 שנערכה לכבוד אירוסיו של חברו של שוברט, יוזף פון שפאון.
היצירה בנויה מארבעה חלקים:
# אלגרו
# אנדנטה קון מוטו
# סקרצו. אלגרו מודרטו
# אלגרו מודרטו

היצירה משמשת כפסקול במגוון סרטים, בהם בארי לינדון, כוננות מיידית, המורה לפסנתר והמכונאי (2011).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת שוברט
קטגוריה:יצירות קאמריות
קטגוריה:יצירות לפסנתר
דני גיבור

"**דני גיבור**", המוכר גם בשם "**פרח נתתי לנורית**" וכן על פי השורה הראשונה בו: "**אמא אמרה לי: דני**" (וגם על פי גרסה משובשת של שורה זו: "אמא אמרה לדני"), הוא שיר ילדים עברי מאת המשוררת מרים ילן-שטקליס שפורסם ב-1941.

השיר ראה אור לראשונה בעיתון הילדים "דבר ילדים" ב-20 בפברואר 1941, ומאוחר יותר נכלל בספרה של שטקליס "דני" (1943). אחר כך התפרסם במאספים רבים של שירת ילן-שטקליס שערכה היא וערכו אחרים, בהם "פרח נתתי לנורית". המלחין מקס למפל הלחין את השיר.

השיר הפך לאהוד ומקובל והוכנס לתוכנית הלימודים של גני הילדים ובתי הספר ביישוב ולאחר הקמת המדינה. הוא זכה לביצועים רבים, וביניהם של נעמי צורי, אהובה צדוק, חדוה עמרני, צילה דגן, אסנת פז, אריק איינשטיין, אילנית, עוזי חיטמן, ירדנה ארזי, ג'קי מקייטן, חני נחמיאס, כוכבי התכנית פרפר נחמד, לירון זייד ועוד.

נושא השיר הוא התמודדות נפשית פנימית ועיצוב ההתנהגות כלפי הזולת במצבי חוויה של אהבה ואכזבה. "דני גיבור", הוא אחד מיצירות הספרות שהוכנו לילדים, אך מבוגרים נהנים לקוראה או להאזין לה, בשל הניסוח הבהיר של רגשות ומצבי חיים מילדות ועד זיקנה.

## תהליך כתיבת השיר

במהלך ההכנות ללקסיקון הספרות שלו פנה גצל קרסל למרים ילן-שטקליס בבקשה שתשלח לו את קיצור תולדות חייה ואת רשימת פרסומיה. במכתב התשובה שכתבה לו, 29 דפים אורכו, כתבה בין השאר:

בהמשך היא מסבירה:

## פרקי השיר ותכניו
השיר המחורז כולל שלושה בתים ופזמון:

ב**בית הראשון** הפותח במילה "אמא", המייצגת מקור מובטח לאהבה ולקבלה, מספר הדובר, הילד דני, על עצתה של האם ממנו, לשלוט במבעיו כאשר הוא חש רגשות עזים, לדוגמה לא לפרוץ בבכי כאשר הוא מרגיש צער רב; העצה היא אחת ממערך חינוכי של כללי החברה אותם מנחילה לו האם:

דני מבקש לפעול על פי העצה של האם - כך בפזמון, המתחיל במילים:

הוא רוצה להתנהג כילד "גדול":

אולם מתקשה לממש אותה; כאשר ישנו פער בין ההסכמה עם עצת האם, המחשבה והרצון, לבין התנהגותו של הגוף, המופרדת כביכול מהרצון העצמי שלו, כאילו לא הייתה בשליטתו; ועם חוסר האונים לשלוט בבכי ובדמעות ולבצע את כללי ההתנהגות שאליהם נדרש, הוא חוזר אל אימו בשאלה ובבקשת עזרה:

ב**בית השני** ו**השלישי** מתאר הדובר דני עלילה, המדגימה את חוויות האהבה והאכזבה ועמהם חוסר היכולת לשלוט בתגובה הנפשית-הגופנית; וזאת על אף הרצון להתנהג על פי כללי החברה ובהם להיות "גדול". הוא מספר שנתן לילדה נורית פרח קטן וכחול ותפוח; הפרח מייצג רגשות אהבה, והתפוח נתינה חומרית מ"רכושו"; ואל העברת החפצים מתלווה ההרגשה של נתינת "הכל". אבל אינו זוכה לתמורה שציפה לה; הפרח "נזרק לחצר" והתפוח נאכל, על ידי נורית, ואחר כך היא מפנה לו את עורפה וזונחת אותו:

## חידושים לשיר
להקת "שייגעצ" ביצעה חידוש לשיר בשם "פרח נתתי לנורית". בתחילה נראה היה כי מדובר בחידוש רגיל אולם בהמשך השיר מגיע לכיוון חדש, רוקיסטי ופרוע, תוך שינוי חלק מהטקסט, והיותו שיר-ילדים איננה נוכחת עוד. השיר הופיע באלבום הבכורה של הלהקה, "ניו יורק – רפיח" שיצא ב-2001.

## קישורים חיצוניים

* 
* מרים שטקליס, דני גִּבּוֹר, דבר לילדים, 20 בפברואר 1941, עמ' 11 – פרסומו הראשון של השיר
* 
* 
*   דני גיבור, באתר זמרשת
* 
* 

קטגוריה:שירי 1941
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירי אהובה צדוק
קטגוריה:שירי צילה דגן
קטגוריה:שירי אסנת פז
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירי עוזי חיטמן
קטגוריה:שירי ירדנה ארזי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרים ילן-שטקליס
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על פרחים
קטגוריה:שירי חדוה עמרני
טרופונין

250px|ממוזער|שמאל|מבנה של טרופונין הלב באדם
**טרופונין** (Troponin) הוא קומפלקס של שלושה חלבונים (טרופונין C, טרופונין I וטרופונין T) המבקר את התכווצות השריר. חלבון זה חיוני לפעילות של כיווץ שרירים משורטטים ושל שרירי הלב, אך לא לכיווץ שרירים חלקים. טרופונין משמש כסמן ביולוגי מאבחן לכמה מחלות לב. 

טרופונין נקשר לטרופומיוזין, חלבון שנקשר לאקטין ומבקר את פעילותו, ונמצא בין סיבי האקטין שברקמת השריר. כאשר השריר רפוי, טרופומיוזין חוסם את הקישור בין צומתי המיוזין, ובכך מונע את התכווצות השריר. כאשר עובר פוטנציאל פעולה ותעלות הסידן נפתחות, וסידן משתחרר לתוך הסרקופלזמה (sarcoplasm), חלק מהסידן נקשר לטרופונין וגורם לשינוי קונפורמציה בחלבון, ולחשיפת אתרי הקישור למיוזין, האתר הפעיל של החלבון, שעל גבי סיבי האקטין. הקישור בין המיוזין לאקטין יוצר הצטלבויות ב-cross bridge הגורמות להתכווצות השריר. טרופונין נמצא הן בשרירי השלד והן בשרירי הלב, אולם בתצורות שונות. ההבדל העיקרי ביניהם הוא שלטרופונין C בשרירי השלד יש 4 אתרי קישור לסידן, בעוד שבשרירי הלב יש רק שלושה. 

לתת-היחידות תפקידים שונים; טרופונין C קושר את הסידן וגורם לשינוי קונפורמציה. טרופונין T נקשר לטרופומיוזין, וכך יוצר קומפלקס טרופונין-טרופומיוזין. טרופונין I נקשר לאקטין, וכך מונע את הקישור של המיוזין ומחזיק את הטרופונין במקום. טרופונין I קשור גם לעיכוב אנגיוגנזה. 

טרופונין מהווה רכיב חלבוני בתוך סיב שריר, יחד עם אקטין וטרופומיוזין. אל הטרופונין נקשר הסידן, והוא גם מבקר את פעילות השריר. כאשר הסידן נקשר לטרופונין C, הטרופומיוזין נע ומפנה את מקומו לאתר הפעיל של האקטין לקישור של מיוזין, ובכך לגרום לתנועה של השריר. בלא נוכחות של סידן, הטרופונין מפריע לפעולה זו של המיוזין, ועל כן השריר נותר רפוי.

## טרופונין ומצבים לבביים
מדידת רמת הטרופונין מהווה מדד אמין לאבחון פגיעה בשריר הלב ולאבחנה בין תעוקת לב לאוטם שריר הלב.

## קישורים חיצוניים

* מידע על התסמונת בספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית 
* מידע על בדיקות טרופונין באתר בית החולים רמב"ם
* הרופא הצעיר מ"סורוקה" מצא: דגימת רוק יכולה לספק מידע על התקף לב, 30 באוגוסט 2020, באתר doctorsonly

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלבונים 
קטגוריה:מערכת השרירים
רייצ'ל מיינר

**רייצ'ל אן מיינר** (באנגלית: **Rachel Anne Miner**; נולדה ב-29 ביולי 1980) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. היא מוכרת מתפקידה בתור מישל באוור באופרת הסבון "אור מנחה" (אנ') (1991–1995), מתפקידה בתור דני בסדרה "קליפורניקיישן" (2007–2008), ובשל הופעתה בתור מג מאסטרס בסדרה "על טבעי" (2009–2020).

## ביוגרפיה
רייצ'ל מיינר נולדה ב-29 ביולי 1980 במנהטן, ניו יורק. היא בתם של הסופרת ובמאית התיאטרון דיאן מיינר ושל הבמאי זוכה פרס אמי והמורה למשחק פיטר מיינר, ונכדתם של הבמאי והמפיק וורת'ינגטון מיינר (אנ') ושל השחקנית פרנסס פולר (אנ').

מיינר למדה בבית ספר התיכון למקצועות הבמה (Professional Children's School) אשר במנהטן, וסיימה את לימודיה בשנת 1998. יש לה אח גדול בשם פיטר מיינר הבן.

בראיון משנת 1993, מיניר ציינה את ג'ודי פוסטר כשחקנית שהכי העריכה, והביעה את התקווה שאולי תהיה לה הזדמנות להתמודד עם מגוון דומה של תפקידים.

## קריירה
בין תפקידיה בתיאטרון ניתן למנות תפקידה כג'ניפר בהצגה "Naked Faith: The Way at Naked Angels in New York" (1994), כמרגו ב"יומנה של אנה פרנק" (ברודוויי, 1997), כריבקל ב"God of Vengeance" (סיאטל, 2000) וכסנדי ב"Blue Surge" (שיקגו (2001), ניו יורק (2002).
## חיים אישיים
בגיל שבע עשרה, ב-21 ביוני 1998 נישאה לכוכב הסרט "שכחו אותי בבית", מקולי קאלקין. השניים נפרדו ב-2000 והתגרשו לאחר שנתיים ב-2002.

היא צמחונית מגיל תשע. מיינר אובחנה עם טרשת נפוצה ב-2010, מה שגרם לה לעזוב את "על טבעי", ובסופו של דבר לפרוש כמעט לגמרי ממשחק. מאז היא הפכה לתומכת בגיוון של דמויות בעלות מוגבלות.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:חולות טרשת נפוצה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
אליס פניבש-רוזנברג

**אליס (עליזה) פֶניבֶש-רוזנברג** (19 במרץ 1912 או 1914 – 19 במרץ 1973) הייתה כנרת, וויולנית ומורה ישראלית.

## ביוגרפיה
אליס פניבש (Fenyves) נולדה בבודפשט, שם סיימה את לימודיה בבית הספר הגבוה המלכותי למוזיקה של הונגריה היום שמה האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט). תקופה קצרה ניגנה בתזמורת העירונית של בודפשט, ובשנת 1936 עלתה לארץ ישראל במסגרת מיזם הגיוס של ברוניסלב הוברמן לקראת הקמתה של התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית וניגנה בסקציית הוויולה של הפילהרמונית משנתה הראשונה עד 1951. אליס פניבש הייתה כנרת ראשונה של התזמורת והופיעה עמה ועם תזמורות מובילות באירופה.

בשנת 1938 הצטרפה ככינור שני לרביעיית מיתרים, הרביעייה הישראלית, שהקים אחיה, הכנר לורנד פניבש, יחד עם עדן פרטוש (ויולה) ולסלו וינצה (צ'לו) (את מקומו של וינצה תפסה בהמשך הצ'לנית תלמה ילין, ובשנת 1957 החליף אלכסנדר טל את לורנד פניבש ככנר הראשון, כשפניבש היגר לשווייץ). בשנת 1946 חברה קבוצה זו אל המלחין אלכסנדר בוסקוביץ' והפסנתרנית אילונה וינצה-קראוס להקמת הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב.

אליס פניבש הייתה מורה לכינור ולוויולה וכן לימדה תאוריה של המוזיקה בקונסרבטוריון למוזיקה שהייתה שותפה להקמתו. בין תלמידיה הכנרת מרים פריד.

פניבש נישאה לרודולף רוזנברג לפני עלייתם ארצה. הם גרו תחילה בתל אביב ואחר ברמת גן. היא נפטרה ב-1973 ונקברה בבית העלמין הדרום.

## קישורים חיצוניים
* 
* 


* 'Fenyves, Alice,' in: ''Who's who in the State of Israel'', 1967, p. 23


## הערות שוליים

קטגוריה:ויולנים ישראלים
קטגוריה:ויולנים יהודים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ויולניות
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:כנריות ישראליות
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
אייצ'ירו אודה

**אייצ'ירו אודה** (ביפנית: **尾田 栄一郎**; נולד ב-1 בינואר 1975) הוא אמן מאנגה ממוצא יפני, הידוע בעיקר כיוצר של המאנגה הנמכרת בכל הזמנים, וואן פיס.

## ביוגרפיה
### ילדותו ונעוריו
אודה נולד ב-1 בינואר 1975 בעיר קוממוטו, שנמצאת באי קיושו.

עוד בילדותו שאף להפוך לאמן מאנגה בהשראת עבודותיו של אקירה טוריאמה. במהלך ילדותו הוא הגיש איור של דמות מקורית בשם "פנדה-מן" ליוצרי מאנגת ההיאבקות "קיניקומן" (キン肉マン). דמותו של פנדה-מן שולבה במאנגה זו ובהמשך גם שולבה לאורך השנים בעבודותיו השונות של אודה.

### קריירה
בגיל 17, אודה פרסם לראשונה את המאנגה "" שהייתה בז'אנר המערבונים. מאנגה זו זכתה במספר פרסים, בהם המקום השני בטקס פרסי המאנגה של אוסאמו טזוקה.

בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה, לאחר שסיים את לימודיו עבר לטוקיו והחל לעבוד עבור שבועון מאנגת השונן היפני הפופולרי Weekly Shōnen Jump, שבו הוא היה שותף בתחילה ביצירת סדרת המאנגה "Suizan Police Gang" כעוזר של אמן המאנגה שינובו קאייטני. בהמשך היה שותף ביצירת המאנגה "Jungle King Tar-chan" מאת מאסייה טוקוהירו, והסדרה "Mizu no Tomodachi Kappaman" אשר השפיעה באופן ניכר על סגנונו האמנותי. בגיל 19, הוא היה שותף ביצירת המאנגה רורואוני קנשין כעוזר של אמן המאנגה נובוהירו וואטסוקי. במהלך תקופה זו זכה בפרס "הופ סטפ" המוענק לאמני מאנגה חדשים. וואטסוקי ציין בעבר כי אודה יצר באותה העת את הדמות הונג'ו קאמאטרי ב"רורואוני קנשין". באותה העת אודה יצר שתי גרסאות של מאנגת פיראטים בשם "Romance Dawn", שהייתה בעלת פרק אחד, אשר פורסמה בשנת 1997 לראשונה במגזין המאנגה Weekly Shōnen Jump. הגיבור של המאנגה "Romance Dawn" היה הדמות מונקי ד. לופי, אשר בהמשך הפך לגיבור הראשי בסדרה "ו-וואן פיס".

במהלך שנת 1997 פרסם אודה לראשונה את הסדרה "ו-וואן פיס" במגזין Weekly Shōnen Jump ובאופן מיידי הסדרה הפכה לאחת מסדרות המאנגה הפופולריות ביותר ביפן. בעקבות הצלחת סדרת המאנגה הפיקו אולפני האנימציה טואי אנימציה סדרת אנימה אשר מבוססת על עלילת סדרת המאנגה, אשר משודרת ברשת Fuji Television מ-20 באוקטובר 1999 ועד היום. כמו כן, לאורך השנים הופקו 13 סרטי קולנוע באורך מלא בסדרה, שלושה סרטי OVA, קלפי משחק, ומספר רב של משחקי וידאו אשר מבוססים על עלילת סדרת המאנגה. סדרת המאנגה של וואן פיס הייתה בין המועמדים הסופיים לפרס טזוקה שלוש פעמים ברציפות בשנים 2000–2002.

בשנת 2015 הכריז ספר השיאים של גינס על וואן פיס כסדרת המנגה והקומיקס הכי נמכרת בכל הזמנים שלאורך כולה נכתבה על ידי אדם אחד. נכון לרגע הזכייה וואן פיס מכר 516,566,000 עותקים.

## עבודותיו
* וואן פיס (מאז 1997)
*  (1998, אוסף המכיל את הסיפורים הקצרים שלהלן)
**  (1992)
** מתנת האל לעתיד (1993)
** איקי יאגו (1993)
** מפלצות (1994)
** Romance Dawn (1996)
* Dragon Ball x One Piece: Cross Epoch (2007)
* One Piece x Toriko (2011)

## פופולריות
בסקר שבוצע שנערך על ידי חברת המחקר היפנית אוריקון (株式会社オリコン) במהלך שנת 2008 נבחר אייצ'ירו אודה במקום החמישי ברשימת אמני המאנגה האהובים ביותר ביפן.

## חייו האישיים
ב-7 בנובמבר 2004 אודה נישא לדוגמנית לשעבר צ'יאקי אינבה. לזוג שתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של אייצ'ירו אודה באתר Destination Paradise - הפרופיל של אייצ'ירו אודה ותרגומים של ראיונות עמו. 
* ספר לי עוד סנסאי! - תרגום של ראיון שנערך עם אייצ'ירו. 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מאנגה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1975
ועדת מוקיו

**ועדת מוקיו** הייתה ועדה שהוקמה כדי לבחון את אופי המעורבות הצרפתית ברצח העם ברואנדה בשנת 1994. ביוני 2008 הציגה ממשלת רואנדה דו"ח של ועדה, שבראשה עמד שר המשפטים לשעבר ג'אן ד-דיו מוקיו ובו האשמות קשות כנגד צרפת. החלק הראשון הדו"ח מנתח את המעורבות של צרפת ברואנדה לפני מבצע טורקיז (עד עמוד 140), שהוא הכינוי למעורבות הצבאית ברואנדה בחודשים שבהם התבצע רצח העם, החלק השני את פעולת צרפת במהלך המבצע, והחלק השלישי (עמודים 303-334) את פעולת צרפת אחרי המלחמה, כדי לטשטש ראיות. 
34 בכירים צרפתים הואשמו במעורבות ברצח העם ורואנדה קראה להעמידם למשפט.
בין השמות:
* הנשיא הצרפתי פרנסואה מיטראן. במהלך רצח העם, ב-22 ביוני הוא הכריז: "רואנדה מאוכלסת בעיקר על ידי הוטו. לא יעלה על הדעת, שהמיעוט ייתפוס את השלטון." 
* דומיניק דה וילפן שהיה מאוחר יותר ראש ממשלת צרפת, הכריז ב-24 ביולי 1992, שצבא צרפת תעזור לצבא רואנדה במלחמה נגד ה-RPF. (סעיף 1.4.2 מתוך הדו"ח)
* אלן ז'ופה, גם הוא לימים ראש ממשלה, אמר, מיד אחרי תחילת רצח העם: "האם צרפת יכולה לעשות סדר בכל העולם? האם יש לה את היכולת ואת האחריות, בכל היבשות, לעצור בני-אדם מלהרוג זה את זה?" (סעיף 1.2 בדו"ח) ב-12 ביוני, במהלך רתח העם, הוא אמר לעיתונאי: "אני יכול להבטיח לך, שאין יותר משלוחי נשק לצבא רואנדה. (וכשהוא מצביע לצד השני של נהר הסיין) אבל מה שקורה שם, אני לא יודע." סעיף 4.3 בדו"ח)
* פול דיז'ו מונה על ידי פרנסואה מיטראן לשגריר באזור ההשפעה הזה של צרפת. מאז 2006 הוא ראש העיר של אור באלפים העליונים. דיז'ו הבטיח לממשלה, שהנוכחות הצבאית הצרפתית לא תאפשר ניצחון של ה-RPF. את נציגי RPF הוא הזהיר באומרו, שאם הם לא ייכנעו, הם לא יפגשו את המשפחות שלהם, כי ירצחו את כולם. דיז'ו האשים באופן ברור את ה-RPF בעימות. הוא הבטיח לממשלה עזרה צבאית, מודיעינית ולוגיסטית במלחמה נגד ה-RPF. 
* ז'אן-כריסטוף מיטראן, בנו של הנשיא, נכח בתור יועץ של הנשיא, נכח בשיחה שבה דיז'ו איים על ה-RPF בהשמדת משפחותיהם. (סעיף 8.1. של הדו"ח)
* השגרירה קטרין בואווינו, נכח גם היא באותה שיחה. (סעיף 8.1. של הדו"ח)
בדו"ח מואשמים גם עשרות אנשי צבא צרפתיים:
* ז'אן-פייר אושון היה גנראל, שקיבל מחמאות רבות מקצינים מצבא רואנדה על העזרה באספקת תחמושת. (סעיף 4.3. מתוך הדו"ח) 
* ז'ק הוגאר, קיבל בשנת 2009 מנשיא המדינה את אות לגיון הכבוד, יחד עם רבים אחרים, וותיקי רואנדה, מופיע בסעיפים רבים בדו"ח. 
החיילים והמפקדים מואשמים לא רק באספקת נשק ובעזרה לוגיסטית, אלא גם בהשתתפות פעילה במעשי הטבח.

## הערות שוליים

קטגוריה:רצח העם ברואנדה
קטגוריה:צרפת: יחסי חוץ
Works Volume I

**Works Volume One** הוא האלבום החמישי של להקת אמרסון, לייק ופאלמר שיצא ב-1977. זהו אלבום כפול שמחולק לארבעה צדדים בכל צד כל אחד מחברי הלהקה מבצע שיר שכתב לבדו. בחלק הרביעי, יש שני שירים שהם עבודה משותפת של הלהקה. האלבום יצא אחרי פגרה של כמעט שלוש וחצי שנים.

האלבום נפתח בצד של קית' אמרסון הצד מכליל יצירה שהיא קונצ'רטו לפסנתר המנוגן עם תזמורת. היצירה נמשכת 18 דקות. הצד של גרג לייק מורכב מחמישה שירים שהוא כתב יחד עם חברו מלהקת קינג קרימזון, פיטר סינפילד השירים היו בלדות אקוסטיות שנכתבו על ידי לייק וסינפילד. הצד של קרל פאלמר מכליל את השיר מאלבום הבכורה, אמרסון, לייק ופאלמר שנקרא Tank. השיר הוקלט מחדש על ידי פאלמר עם מנגינה של תזמורת וללא סולו תופים. שיר אחר מהצד של פאלמר הוא LA Nights שיר בו משתתף על גיטרה ושירת הסקאט הגיטריסט של האיגלס, ג'ו וולש ואמרסון על קלידים. בצד של פאלמר, יש גם קטע של יוהאן סבסטיאן באך ועיבוד רוק ליצירה של סרגיי פרוקופייב שנמצא בשיר שנכתב על ידי פאלמר, The Enemy God Dances with the Black Spirits. הצד הרביעי מכליל שני שירים שהם עבודה משותפת של חברי הלהקה. הראשון הוא גרסה של רוק ליצירה הקלאסית של אהרן קופלנד Fanfare for the Common Man, ושיר שנמשך 13 דקות שנקרא Pirates. האלבום יצא מחדש עם שלוש רצועות בונוס ב-2004 והם שלושה שירים שהוקלטו מהופעות. באותה שנה שיצא האלבום, יצא גם החלק השני של האלבום, Works Volume Two אך הוא לא דומה לאלבום זה אלא כולו הוא עבודה משותפת של חברי הלהקה.

## רשימת שירים (דיסק 1)
### קית' אמרסון
# Piano Concerto No. 1 - 18:19 (קית' אמרסון)

### גרג לייק
כל השירים נכתבו על ידי גרג לייק ופיטר סינפילד.
# Lend Your Love to Me Tonight - 4:01
# C'est la Vie - 4:16
# Hallowed Be Thy Name - 4:35
# Nobody Loves You Like I Do - 3:56
# Closer to Believing - 5:33

## רשימת שירים (דיסק 2)
### קרל פאלמר
כל השירים נכתבו על ידי קרל פאלמר חוץ מלבד איפה שמצוין הקרדיט
# The Enemy God Dances with the Black Spirits - 3:20 (סרגיי פרוקופייב תזמור: קרל פאלמר)
# L.A. Nights - 5:42
# New Orleans - 2:45
# Two Part Invention in D Minor - 1:54 (יוהאן סבסטיאן באך תזמור: קרל פאלמר)
# Food for Your Soul - 3:57
# Tank - 5:09 (אמרסון, פאלמר)

### אמרסון, לייק ופאלמר
# Fanfare for the Common Man (אהרן קופלנד תזמור: אמרסון, לייק, פאלמר) - 9:40
# Pirates (אמרסון, לייק, סינפילד) - 13:19

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמרסון, לייק ופאלמר
קטגוריה:אלבומי 1977
קטגוריה:אלבומים באנגלית
ארנה פנטנל

**ארנה פנטנל** (בפורטוגזית: **Arena Pantanal**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר קויאבה, בירת מאטו גרוסו שבברזיל. ארנה פנטנל הוא אחד מ-12 האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014 שבברזיל. האצטדיון מכיל 38,859 מקומות ישיבה. שם האצטדיון מתייחס לפנטנל, אזור הביצות, אשר מכסה חלק נכבד ממדינת מאטו גרוסו.

האצטדיון נבנה באתר בו עמד אצטדיון ז'וזה פרז'לי (Estádio José Fragelli), שכונה "ורדאו" (Verdão), אשר נסגר ונהרס בשנת 2010 לטובת בניית האצטדיון החדש. האצטדיון הישן היה במה מרכזית לאליפות מאטו גרוסו ושימש כמגרש ביתי של מספר קבוצות במדינה. ארנה פנטנל נחנך ב-2 באפריל 2014 במשחק בין קבוצת מיסטו לבין סנטוס שהסתיים בתוצאה 0-0.

## קישורים חיצוניים

* תיאור האצטדיון באתר פיפ"א 
* מידע נוסף באתר stadiumguide.com 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בברזיל
קטגוריה:מאטו גרוסו
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2014
מייב ליקי

**מייב ג' ליקי** (באנגלית **Meave G. Leakey**; נולדה ב-28 ביולי 1942 למשפחת Epps בלונדון) היא, יחד עם בעלה ריצ'רד ליקי, אחת מהפלאונטולוגים המוערכים והמפורסמים בעולם. היא למדה על מאובנים באפריקה וקיבלה את תואר הדוקטור מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון.

בשנת 1999, צוות המחקר של ד"ר ליקי באגם טורקאנה בקניה גילה תגלית אשר שינתה לחלוטין את ההבנה של מוצא האדם. הם מצאו גולגולת בת שלוש וחצי מיליון שנים ולסת חלקית ששויכה לסעיף חדש של המשפחה האנושית הקדומה. ליקי נתנה למין האדם החדש את השם Platyops Kenyanthropus או "האדם הקנייתי שטוח הפנים".

מייב ליקי נישאה לריצ'רד ליקי, פלאונטולוג מפורסם. יש להם שני ילדים, לואיז (ילידת 1972) וסמירה (נולד 1974). בתה לואיז ליקי ממשיכה את המסורת המשפחתית ואף היא חוקרת בתחום פלאונטולוגיה.

## משפחת ליקי

## ראו גם
* משפחת ליקי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קרן ליקי למחקר

מייב
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:פלאואנתרופולוגים
קטגוריה:מדעניות בריטיות
קטגוריה:חוקרי אבולוציה של האדם
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1942
ג'ונתן ליקי

**ג'ונתן הארי ארסקין ליקי** (באנגלית **Jonathan Harry Erskine Leakey**) (4 בנובמבר 1940 - 12 ביולי 2021) היה איש עסקים ופלאונטולוג קנייתי. הוא בנם הראשון של האנתרופולוגים המפורסמים לואיס ומרי ליקי.

ליקי למד בבית ספר פרטי בשכונת לנגאטה (Lang'ata) בניירובי, קניה, יחד עם שני אחיו הצעירים ממנו. בתום בית הספר ליקי ליווה פעמים רבות את הוריו במסעות החקר שלהם בחפירות באתרים. לעיתים קרובות הוא שוטט באתרים לבדו בחיפוש אחר מאובנים. ב-4 בנובמבר 1960, ליקי גילה את המאובן 7 OH בערוץ אולדובאי בטנזניה. העצמות, המכונות "הילד של ג'וני", היו (יחד עם שברי מאובנים הומינידים אחרים שנמצאו קודם לכן על ידי הוריו) תוארו תחילה כמין חדש של האדם. 7 OH נחשב כיום למין הומו הביליס.

ג'ונתן לא המשיך במקצוע של הוריו ומעולם לא היה פעיל במיוחד בתחום של הפליאואנתרופולוגיה, עם זאת, אחיו הצעיר, ריצ'רד, היה אנתרופולוג ופעיל שימור טבע. ליקי מפעיל את חברת "ג'ונתן ליקי בע"מ" בנאקורו, המספקת ארס של נחשי מזרח אפריקה וצמחי מרפא עבור יצרני נסיוב, מתקני מחקר רפואיים וחברות תרופות.

## משפחת ליקי

## ראו גם
* מיני הומינידים קדומים
* פלאואנתרופולוגיה
* משפחת ליקי

קטגוריה:פלאואנתרופולוגים
קטגוריה:קנייתים
ג'ונתן
קטגוריה:חוקרי אבולוציה של האדם
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1940
קטגוריה:נפטרים ב-2021
לואיז ליקי

**לואיז ליקי** (באנגלית **Louise Leakey**; נולדה ב-21 במרץ 1972) היא פלאונטולוגית קנייתית, וחוקרת מאובני אדם במזרח אפריקה.

## חייה
ליקי, ילידת ניירובי, מצאה את המאובן הראשון שלה ב-1977, בגיל שש, והייתה לאדם הצעיר ביותר שמצא מאובני הומינידים. בשנת 1993, החליפה את אביה, ריצ'רד ליקי, כראש משלחת שדה למסע מחקר פלאונטולוגי בטורקנה, בסביבה צחיחה ועוינת. כיום, יחד עם אמה, מייב ליקי, היא מובילה את פרויקט המחקר קובי פורה (Koobi Fora), שהיה תוכנית המחקר הראשית מאחורי כמה מתגליות המאובנים ההומינידים הבולטות של שני העשורים האחרונים. ממצא ה-*[[platyops Kenyanthropus]]* היה האחרון בהם לעת עתה. 

ליקי נולדה בשנה שבה סבה, לואיס ליקי, נפטר. היא קיבלה את התואר הראשון במדעים בגאולוגיה וביולוגיה מאוניברסיטת בריסטול, ואחר-כך קיבלה תואר דוקטור מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון. נישאה לעמנואל דה מרודה, חוקר קופים בלגי בשנת 2003. יש להם שתי בנות.

## משפחת ליקי

## ראו גם
* מיני הומינידים קדומים
* פליאואנתרופולוגיה
* משפחת ליקי

## קישורים חיצוניים
* לואיז ליקי מרצה על מוצא האדם בכנס TED

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים קנייתיות
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:משפחת ליקי
קטגוריה:פלאואנתרופולוגים
קטגוריה:ילידות 1972
קטגוריה:חוקרי אבולוציה של האדם
המתקפה על שגרירות ערב הסעודית בח'רטום (1973)

**המתקפה על שגרירות סעודיה בח'רטום** הייתה פיגוע טרור שביצעו מחבלים פלסטינים מארגון ספטמבר השחור בתחילת מרץ 1973 בח'רטום, בירת סודאן. המחבלים חטפו 10 דיפלומטים זרים שהתכנסו בשגרירות הסעודית בעיר ולאחר ניסיונות להשיג שחרור אסירים בארצות הברית וישראל שלא צלחו, שחררו המחבלים את הדיפלומטים הערביים ורצחו את שגריר ארצות הברית וסגנו ואת שגריר בלגיה.

הפיגוע עורר זעזוע עמוק בעולם כולו, ואשמת תכנון הפיגוע הופנתה לארגון אש"ף ולעומד בראשו יאסר ערפאת.

## החטיפה
הפיגוע התרחש ב-1 במרץ 1973, כאשר בחצר השגרירות הסעודית בח'רטום התקיימה מסיבת פרידה מסגן השגריר האמריקאי, ג'ורג' מור, שסיים אז את שירותו במדינה. במהלך המסיבה חדר למתחם השגרירות כלי רכב ובו מחבלים חמושים. המחבלים השתלטו ביריות על הדיפלומטים החוגגים, תוך כדי שהם פוצעים אחד מהדיפלומטים. לאחר מכן המחבלים ריכזו את הדיפלומטים, בהם שגריר ארצות הברית בסודאן קליאו נואל, סגנו ג'ורג' מור, שגרירי סעודיה ובלגיה, ודיפלומט ירדני, בבניין השגרירות, שם החזיקו בהם כבני ערובה. החוטפים הכו את בני הערובה והשפילו אותם.

החוטפים הציגו דרישות גבוהות לממשלות בעולם ובראשן שחרור אסירים, בהם סירחאן סירחאן (שרצח את רוברט קנדי וריצה עונש מאסר בארצות הברית), כל הנשים הפלסטיניות שהיו כלואות בישראל, מוחמד עודא (מראשי "ספטמבר השחור" שהיה עצור בירדן), וחברי ארגון באדר מיינהוף שהיו כלואים בגרמניה. נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון כינס מסיבת עיתונאים והודיע כי לא ייכנע למחבלים וסירב למלא את דרישותיהם.

ביום שלמחרת, משלא נענו דרישות המחבלים, נלקחו השגריר האמריקני נואל, סגנו מור והשגריר הבלגי למרתף הבניין ושם רצחו אותם המחבלים ביריות מטווח קצר, זאת כאשר על פי הוראה מפורשת שקיבלו ממפקדת אש"ף בביירות הם ירו תחילה ברגליהם של הקורבנות ולאחר מכן בבטנם על מנת להוסיף עליהם סבל, לאחר מכן שחררו המחבלים את הדיפלומטים הערביים שהיו מוחזקים בידם והסגירו עצמם לסודנים.

### תגובות
ארצות הברית האשימה את ארגון פת"ח במתקפה. בידי האמריקאים היו עדויות שהמחבלים באו מלוב במטוס של אש"ף, ושהרכב שהביא אותם לשגרירות נשא לוחית זיהוי של הנציגות הדיפלומטית של אש"ף בח'רטום. כמו כן בשדר שהגיע מביירות ושיועד למחבלים נשמעה דרישה להוצאתם להורג של החטופים. השדר נקלט בישראל והועבר לאמריקאים ושימש להוכחה כי הפלסטינים עמדו מאחוריה, האמריקאים דרשו מסודאן להטיל עונש מוות על המחבלים.

ממשלת סודאן הטילה אף היא את האחריות לפיגוע על ארגון פת"ח וברחובות ח'רטום נערכו הפגנות המוניות שקראו קריאות נגד ערפאת ואש"ף, גם רוב מדינות ערב הצטרפו לגינוי הרצח.

בסופו של דבר שניים מן המחבלים שוחררו מיד משום שלא נמצאו נגדם ראיות. ביוני 1974 נשפטו שישה מחבלים למאסרי עולם בעוון רצח הדיפלומטים אך 24 שעות לאחר מכן הם שוחררו בהיחבא והוטסו ללבנון.

זמן קצר לאחר מכן ערך צה"ל בביירות את מבצע אביב נעורים והרג כמה מראשי אש"ף. קיום המבצע התאפשר בין היתר משום שישראל חשה שלאחר הפיגוע בסודאן היא תזכה בגיבוי ממדינות העולם להכות בארגון הטרור.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי מיקוח
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות
קטגוריה:ספטמבר השחור (ארגון)
קטגוריה:פעולות טרור ב-1973
קטגוריה:ח'רטום
אליס ברזיס

**אליס ברזיס** היא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן וראש מרכז עזריאלי למדיניות כלכלית.

## קריירה מקצועית
ברזיס היא בעלת תואר שלישי מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). תחומי המחקר העיקריים שלה הם מקרו-כלכלה, כלכלה בינלאומית וצמיחה כלכלית. ברזיס פרסמה מאמרים יחד עם חתן פרס נובל לכלכלה הפרופ' פול קרוגמן. בעברה שימשה בתפקידים בכירים בבנק ישראל. בנוסף למחקריה האקדמיים היא מפרסמת טורים כלכליים אקטואליים בכלי תקשורת ישראליים ובינלאומיים.

## תחומי מחקר עיקריים
### אליטות
אליס ברזיס בוחנת את התפתחות האליטות עד לעידן הנוכחי וחוקרת את השלכותיה על הכלכלה.

### צמיחה כלכלית
בתחום הצמיחה הכלכלית פרסמה ברזיס מאמרים משותפים עם פול קרוגמן בו הם חוקרים את המניעים המביאים מדינות לגדולה ומניעים המורידים מדינות מגדולתן. במסגרת זאת, פיתחו תאוריה חדשה הנקראת תיאורית "קפיצת הצפרדע" ('leapfrogging').
### אוכלוסייה ודמוגרפיה
ברזיס פרסמה מאמר מקיף ובו הם חוקרת את המספר האופטימלי של ילדים במשפחה מבחינת התועלת הכלכלית. היא בוחנת את המודל של תומאס מלתוס ומרקס ובו היא עומדת על ההבדלים בגישה זו בין מדינות מפותחות, ובין מדינות מתפתחות.

### חינוך
ברזיס חקרה את נושא ההשכלה הגבוהה ומעמדה ומצאה כי הגורם אשר הופך מוסד לימודים למוצלח הוא מדיניות של חופש פעולה מצד המוסד, ללא התערבות המדינה, שאלת הבעלות (ציבורית או פרטית) היא בעלת חשיבות משנית.

## פעילות פוליטית וחברתית
פרופסור ברזיס פעילה כנגד הרפורמה המשפטית ואף פרסמה מספר מאמרים בנושא מזווית כלכלית.
כמו כן השתתפה בהפגנות כנגד אי גיוסם של חרדים לצה"ל כחלק מארגון אחים לנשק, למרות חשיפתו של העיתונאי ישי פרידמן שהיא לא שירתה בצה"ל או עשתה שירות לאומי.

## חיים אישיים
בתם של אלתר ורחל שיינר, אחיה הוא הרב ישעיהו שיינר, מחסידות גור.

## קישורים חיצוניים

* על חינוך, תרבות וכלכלה כתבה וראיון עם פרופ אליס ברזיס, מתוך "אתרוג", כתב עת לענייני חינוך, יהדות וחברה, דצמבר 2008
* 
* 
**מכתביה**
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלניות ישראליות
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: כלכלה
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
Boids

[ממוזער|Boids מהווה מודל ל[התנהגות נחילית. בתמונה להקת אלקיים מציגה התנהגות כזו]]
**Boids** היא תוכנת חיים מלאכותיים שפותחה בידי קרייג ריינולדס בשנת 1986, ומדמה את ההתנהגות הלהקתית של עופות ודגים. מאמרו על הנושא פורסם בשנת 1987 במהלך ועידה של אגודת המחשוב ACM. מקור השם boids בהגייה הניו-יורקית של המילה האנגלית Birds, ציפורים. בדומה לסימולציות חיים מלאכותיים אחרות, פעולתה של התוכנה מהווה דוגמה להתנהגות מופיעה (emergent behavior) - רוצה לומר, ההתנהגות המורכבת הנצפית נובעת מהאינטראקציה בין הסוכנים העצמאיים (במקרה זה, ה-Boids) הפועלים כל אחד לפי מספר כללים פשוטים, ולא מתכנון מרכזי. בסימולציה קיימים שלושה חוקים עבור כל Boid:
* **הפרדה** - המנע מלהתנגש בחברי להקה אחרים.
* **היערכות** - התאם את המהירות (הווקטורית) למהירות של חברי להקה שכנים.
* **קוהזיה** - נוע לעבר מרכז המסה של חברי להקה שכנים.
ניתן להוסיף גם מרכיב אקראי מסוים לתנועה. כמו כן, ניתן להוסיף כללים מורכבים יותר, כמו הימנעות ממכשולים ותנועה לעבר אתר מסוים. המודל הבסיסי פותח והורחב מאז ריינולדס פרסם אותו. כך, לדוגמה, דלגדו-מאטה ושותפיו הרחיבו את המודל וכללו בו השפעה של פחד - נעשה שימוש ב"חוש ריח" כדי להעביר רגשות בין חברי הלהקה, באמצעות פורומונים שמודלו כחלקיקי גז. הרטמן ובנס הוסיפו כלל מקביל ל"היערכות", לו הם קראו קריאת תיגר על מנהיגות. כלל זה מבטא את הסיכוי של חבר להקה להיהפך ל"מנהיג" ולנסות לברוח מהלהקה.

התנהגות הלהקה יכולה להיות כאוטית או מסודרת, כתלות במשקל שניתן לכללים השונים. התנהגויות לא צפויות, כמו פיזור של הלהקה כתוצאה מהתקלות במכשול, ואיחוד מחדש לאחר מכן, יכולות להחשב להתנהגויות מופיעות. התוכנה מהווה סימולציה להתנהגות להקתית הנפוצה מאוד בטבע ולתופעות של התנהגות נחילית (Swarm behaviour), כגון זרזירים העפים במהירות ובתיאום מושלם בלהקות ענק ומשנים את כיוון התעופה באופן תכוף וחד, או להקות דגים צפופות שמתפזרות במהירות כאשר מתקרב טורף וחוזרות ומתאחדות מיד לאחר היעלמות הסכנה. בעבר נטען שהתנהגויות אלו מעידות על היותן של הלהקות "אורגניזם-על" בעל אינטליגנציה קבוצתית, אך המודל מראה שניתן להסביר התנהגות כזו - לפחות במידה מסוימת - על בסיס מספר כללים פשוטים הנשמרים על ידי כל אחד מחברי הלהקה, גם ללא תיאום מכוון ביניהם וללא תכנון מרכזי.

בסימולציית ה-Boids ובסימולציות מתקדמות יותר נעשה שימוש תכוף בגרפיקה ממוחשבת, כדי לשוות מראה ריאליסטי ללהקות ציפורים ודגים ועדרי בעלי-חיים שונים. כך, לדוגמה, נעשה בסימולציה שימוש במשחק Half-Life כדי לדמות את התנועה של יצור דמוי-ציפור. פיתוח הסימולציה על ידי ריינולדס היווה קפיצה משמעותית קדימה ביחס לטכניקות המסורתיות שנעשה בהן שימוש בגרפיקה ממוחשבת למטרות אלו. האנימציה הראשונה שנוצרה באמצעות המודל נקראה  ולאחר מכן נעשה בה שימוש בהפקת הסרט באטמן חוזר ליצירת להקות עטלפים ממוחשבות שעפו ברחובות גות'אם סיטי.

למודל נמצאו שימושים נוספים, כגון המחשה של אינפורמציה ומשימות אופטימיזציה שונות.

## קישורים חיצוניים

* עמוד ה-Boids של קרייג ריינולדס
* הסבר על האלגוריתם ופסאודוקוד
* יישום ג'אווה
* סימולציה תלת-ממדית באמצעות openGL
* יישום נוסף, הכולל כללים נוספים כמו הימנעות מסכנה 
* מה קורה כשמנהיג להקת בעלי חיים הוא רובוט?, אתר "הידען"

## הערות שוליים

קטגוריה:ביולוגיה מתמטית
קטגוריה:בינה מלאכותית