open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנה ונטורה

**אנה (אנני) אברהם ונטורה** (בבולגרית: **Ана Аврам Вентура**;  3 ביולי 1925, רוסה, ממלכת בולגריה – 22 בפברואר 1944, רוסה, ממלכת בולגריה) הייתה פרטיזנית יהודיה, חברת מכבי הצעיר ובהמשך המפלגה הקומוניסטית של בולגריה. לאחר פעולת חבלה במפעל "ז'יטי" אשר סיפק ציוד לצבא הגרמני פשטה המשטרה הבולגרית על דירת מסתור בה נמצאו חברי החולייה ובחילופי האש נהרגה ונטורה. מותה בקרב בטרם מלאו לה 19 שנים, הפך את ונטורה לאחד מסמליו הבולטים של המאבק החמוש נגד המשטר הפרו פשיסטי בבולגריה והבליט את חלקן הגדול יחסית של הנשים אשר נטלו חלק במערכה זו, בבולגריה בכלל ובקרב נשות הקהילה היהודית בפרט.

## קורות חיים
אנני ונטורה נולדה ברוסה לאברהם ורחל שהיו חברי התנועה הציונית. היא התחנכה בבית הספר היסודי היהודי בעיר והצטרפה לתנועת מכבי הצעיר. לאחר החלת החוק להגנת האומה הופסקה פעולתן של תנועות הנוער היהודיות וונטורה הצטרפה לתנועת הנוער של "ליגת הפועלים הבולגרית" אשר הייתה מסונפת למפלגה הקומוניסטית הבולגרית שבמחתרת. ב-1942, לאחר כניסת הגרמנים לבולגריה מתוקף ההסכם התלת-צדדי הצטרפה אנני ונטורה למחתרת הקומוניסטית החמושה אשר פעלה נגד מפעלים ומטרות הקשורות לצבא הגרמני ונטלה חלק במספר פעולות. בפברואר 1944 תקפו חברי המחתרת את מפעל "ז'יטי" אשר סיפק ציוד טכני לצבא הגרמני. לאחר הפעולה פשטה המשטרה הבולגרית על דירת מסתור בה נמצאו חברי חוליית החבלה. לפי גרסה אחת נהרגה ונטורה במהלך חילופי האש ולפי גרסה שנייה נורתה למוות בידי המשטרה עם הפריצה לדירה. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוסב שם בית הספר היסודי היהודי בסופיה לבית הספר על שם "אנה ונטורה". המבנה נותר ברשות הקהילה היהודית עד 1958, עת הוחרם על ידי השלטון הקומוניסטי.

בשנת 1963 פורסם הספר "אנה ונטורה" אותו כתב הסופר והמשורר הבולגרי סאליס תג'ר. הספר יצא לאור בסופיה.

## ראו גם
* יהדות רוסה

[שמאל|ממוזער|150px|[נר נשמה המנציח את אנני ונטורה אשר חולק בבתי הספר התיכוניים בישראל במסגרת אירועי יום השואה והגבורה 2014]]
## הערות שוליים

ונטורה, אנני
ונטורה
קטגוריה:בולגרים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:קומוניסטים יהודים בולגרים
קטגוריה:ילידות 1925
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרות ב-1944
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1944
מוניציפל פיטשט

**מוניצ'יפל פיטשט** (ברומנית: **BCM Piteşti**) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר פיטשט. המתמודדת בליגה נציונלה. 

## היסטוריה
בעונת 1999/00 זכתה הקבוצה זכתה הקבוצה באליפות רומניה. ובעונת 2000/01 החלה הקבוצה להשתתף בגביע קוראץ', אך הודחה בשלב המוקדמות, כשהפסידה לקבוצת שירוקי בסיכום שני מפגשים.

בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף, והפסידה את האליפות לקבוצת אססופט פלוישט. 

בעונת 2011/12, הקבוצה הגיעה עד לגמר **[[הגביע הרומני בכדורסל|הגביע הרומני]]**, וזכתה בו לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון מול קבוצת אלבה טימישוארה 78-91. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה ב**סופרקאפ הרומני** לאחר ניצחון בגמר מול האלופה אססופט פלוישט. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה ביורוצ'לנג' ולא עברה את שלב הבתים.

הקבוצה מארחת באולם הספורט **טריבל** המכיל 2,000 מקומות ישיבה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הרומנית בכדורסל|הליגה הרומנית]]**:
**אליפות (1): 2000
**מקום שני: 2007
***[[הגביע הרומני בכדורסל|הגביע הרומני]]**:
**זכייה (1): 2012
***הסופרקאפ הרומני**:
**זכייה (1): 2013

## שחקני עבר
* אנטון קוזרנובסקי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל רומניות
1926 בגרמניה

**[[1926]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 55 שנות לאום.
## הנהגה
ראש המדינה:
* פאול פון הינדנבורג

קאנצלר גרמניה:
* האנס לותר (עד ה-12 במאי 1926)
* וילהלם מרקס 

## אירועים בולטים
* 17 במאי – וילהלם מרקס ממונה לרייכסקאנצלר של רפובליקת ויימאר מטעם מפלגת המרכז הגרמנית

## נולדו
* 6 ביוני – קלאוס טנשטדט, מנצח גרמני (נפטר ב-1998)

## נפטרו
* 15 בספטמבר – רודולף אויקן, פילוסוף גרמני זוכה פרס נובל לספרות (נולד ב-1846)

## קישורים חיצוניים

*
איון (גאוגרפיה)

[שמאל|ממוזער|250px|האיון [רוקול באוקיינוס האטלנטי. מהמבודדים בעולם. התפרסם בכך שנעשו ניסיונות שהייה עליו.]]
**איוֹן** הוא אי קטן ביותר.

ישנם סוגים שונים של איונים:

# סלע – צורת נוף שבה בולט סלע מתוך הים. הסלע הוא לרוב לא מיושב ויש בו צמחייה מועטה.
# שרטונים – חלקי אי הבולטים מעל לפני הים ונחשבים איונים.
# סטאקים – נוצרים כאשר כף עובר בליה ומותיר אחריו שטח יבשה המנותק מן הכף.
# אי מועדי – אי אשר מוקף מכל צדדיו מים רק בעת גאות.
# אי נהר – אי שנמצא בתחומי נהר.

## ראו גם
* קי
* סלע אדם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איים לפי סוג
1922 בגרמניה

**[[1922]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 51 שנות לאום.
## הנהגה
ראש המדינה:
* פרידריך אברט

קאנצלר גרמניה:
* יוזף וירט (עד להתפטרותו ב-4 בנובמבר 1922)
* וילהלם קונו

## אירועים בולטים
* 16 באפריל – נחתם הסכם רפאלו בין גרמניה לרוסיה, שתי מדינות שנותרו מבודדות עם תום מלחמת העולם הראשונה

## נולדו
* 19 באפריל – אריך הרטמן, אייס גרמני במלחמת העולם השנייה (נפטר ב-1993)

## נפטרו
* 24 בינואר – נחמיה אנטון נובל, רב אורתודוקס מודרני, דרשן והוגה דעות יהודי גרמני (נולד ב-1871)
* 24 ביוני – ולטר רתנאו, שר החוץ של רפובליקת ויימאר, נרצח (נולד ב-1867)

## קישורים חיצוניים

*
1920 בגרמניה

**[[1920]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 49 שנות לאום.
## הנהגה
ראש המדינה:
* פרידריך אברט

קאנצלר גרמניה:
* גוסטב באואר (עד ה-27 במרץ)
* הרמן מילר (מה-27 במרץ עד ה-6 ביוני)

## אירועים בולטים
* 13 במרץ – הפוטש של קאפ בגרמניה
* 31 במרץ – בסעיף 160 של חוזה ורסאי הוחלט על הגבלת הצבא הגרמני באופן משמעותי. 100 אלף חיילים גרמנים יכלול הצבא הגרמני בסך הכול

## נולדו
* 16 במרץ – טראודל יונגה, מזכירתו של אדולף היטלר (נפטרה ב-2002)

## נפטרו
* 14 ביוני – מקס ובר, סוציולוג ופילוסוף גרמני (נולד ב-1864)
* 20 באוקטובר – מקס ברוך, מוזיקאי גרמני (נולד ב-1838)

## קישורים חיצוניים

*
1919 בגרמניה

**[[1919]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 48 שנות לאום.

## הנהגה
ראש המדינה:
* פרידריך אברט

קאנצלר גרמניה:
* פרידריך אברט (עד ה-13 בפברואר)
* פיליפ שיידמן (עד ה-20 ביוני)
* גוסטב באואר (מ-20 ביוני)

## אירועים בולטים
* 5 בינואר – נוסדה מפלגת הפועלים הגרמנית, שמאוחר יותר תהפוך למפלגה הנאצית
* 15 בינואר – רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט מוצאים להורג
* 20 ביוני – פיליפ שיידמן מתפטר תוך כדי שהוא מוחה על חוזה ורסאי
* 28 ביוני – נחתם חוזה ורסאי, המסיים את מלחמת העולם הראשונה
* 31 ביולי – האספה הלאומית הגרמנית מאמצת את חוקת ויימאר (נכנסה לתוקף ב-11 באוגוסט)
* 11 באוגוסט – חוקת רפובליקת ויימאר נכנסת לתוקף

## נולדו
6 בנובמבר – כריסטוף פרובסט, חבר בקבוצת הוורד הלבן ומתנגד למשטר הנאצי

## נפטרו
* 15 בינואר – קרל ליבקנכט, מהפכן גרמני (נולד ב-1871)
* 15 בינואר - רוזה לוקסמבורג, מהפכנית יהודיה פולנייה-גרמנייה (נולדה ב-1871)
* 21 בפברואר – קורט אייזנר, מדינאי יהודי-גרמני (נרצח) (נולד ב-1867)

## קישורים חיצוניים

*
1929 בגרמניה

**[[1929]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 58 שנות לאום.
## הנהגה
ראש המדינה:
* פאול פון הינדנבורג

קנצלר גרמניה:
* הרמן מילר

## אירועים בולטים
* 6 בינואר – היטלר ממנה את היינריך הימלר למפקד האס אס

## נולדו
* 18 ביוני – יורגן הברמאס, פילוסוף ותאורטיקן חברתי גרמני
* 18 בספטמבר – כריסטוף פון דוהנאני, מנצח גרמני
* 12 בנובמבר – מיכאל אנדה, סופר גרמני (נפטר ב-1995)

## נפטרו
* 4 באפריל – קרל בנץ, מהנדס גרמני, ממפתחי המכונית (נולד ב-1844)
* 3 באוגוסט – אמיל ברלינר, ממציא אמריקאי יהודי ממוצא גרמני, המציא את הגרמופון והתקליט (נולד ב-1851)
* 23 בספטמבר – ריכרד אדולף ז'יגמונדי, כימאי אוסטרי-גרמני ממוצא הונגרי, זוכה פרס נובל לכימיה (נולד ב-1865)
* 3 באוקטובר – גוסטב שטרזמן, מדינאי גרמני, זוכה פרס נובל לשלום (נולד ב-1878)
* 28 באוקטובר – ברנהרד פון בילוב, מדינאי גרמני, שימש כקנצלר גרמניה בתחילת המאה ה-20 (נולד ב-1849)
* 6 בנובמבר – מקס פון באדן, מדינאי גרמני, קנצלר גרמניה בסוף ימי האימפריה הגרמנית (נולד ב-1867)

## קישורים חיצוניים

*
שלומיה קרייזל

**שלומיה קרייזל** (1920–1942) הייתה משוררת עברייה.

## ביוגרפיה
קרייזל נולדה בגליציה המזרחית שבפולין לר' אברהם קרייזל מקוסוב. אביה הציוני קרא לה 'שלומיה' בעקבות חוזה ורסאי והצהרת בלפור. קרייזל התחילה לכתוב שירה בגיל 8. בשנת 1937 שלחה מבחר משיריה מן השנים 1928-1937 לאחיה הצעיר אייזיק סדומי, שעלה לארץ ישראל כחלוץ. חלק גדול משיריה נקבץ לאסופה, אשר ראתה אור לימים בכותר "שמש ועבים". במכתבה לאחיה נתנה טעם נוסף לשם האסופה – "מפני שתוכן שירי הוא כאן עצוב, כאן שמח!". קרייזל המשיכה לשלוח לאחיה שירים עד הירצחה בידי הנאצים בגיל 22. בסך הכל כתבה שלומיה כמאה חמישים שירים. חלק משיריה נדפסו גם בעלון הפנימי של קיבוץ לביא, "אצלנו".

## קובץ שיריה
* שלומיה, **שמש ועבים: שירים**; הביא לבית הדפוס: אייזיק סדומי; עיטורים: אילנה (דוד) סדומי, תל אביב: ארגון יוצאי קוסוב בישראל, תשל"ה.

## לקריאה נוספת
* איתמר לוי, **מיומנו של מאתר ספרים**, צרופה: תש"ס-2000, עמ' 89-92.
* גצל קרסל, ל' אליצקי (עורכים), **ספר קוסוב**, תל אביב: ארגון יוצאי קוסוב על ידי הוצאת המנורה, תשכ"ד-1964, עמ' 220–236. (רשימה על אודות אברהם קרייזל ובתו שלומיה)

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:נספות השואה
קטגוריה:פולניות שנולדו ב-1920
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרות ב-1942
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
1930 בגרמניה

**[[1930]] ב[[גרמניה]]** הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 59 שנות לאום.
## הנהגה
ראש המדינה:
* פאול פון הינדנבורג

קנצלר גרמניה:
* הרמן מילר (עד 27 במרץ)
* היינריך ברינינג (מ-30 במרץ)

## אירועים בולטים
* 27 במרץ – התפטרות ממשלת גרמניה בראשות הסוציאל-דמוקרט הרמן מילר בעקבות המשבר הכלכלי

## נולדו
* 3 באפריל – הלמוט קוהל, קנצלר גרמניה (נפטר ב-2017)

## נפטרו
* 23 בפברואר – הורסט וסל, מחבר המנון המפלגה הנאצית (נולד ב-1903)
* 6 במרץ – אלפרד פון טירפיץ, אדמירל גרמני, בונה הצי הקיסרי הגרמני המודרני ומפקדו במלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1849)

## קישורים חיצוניים

*
פוטז 63

**פוטז 63** (בצרפתית: **Potez 63**; ידוע גם כפוטז 630) הוא מטוס קרב צרפתי מתקופת מלחמת העולם השנייה. בעיצובו דמה המטוס למטוס הקרב הגרמני מסרשמיט Bf 110 ולמפציץ הקל הבריטי בריסטול בלנהיים.
## היסטוריה
המטוס עוצב על מנת לעמוד בדרישות שהעלה הצבא הצרפתי ב-1934 לתכנון מטוס קרב כבד. אב הטיפוס הראשון המריא ב-1936, ונראה כהצלחה. המטוס היה מטוס דו מנועי, חד כנפי, בעל שני זנבות, ובו שלושה מקומות לאנשי צוות - טייס, נווט ותותחן אחורי.

ב-1937 סופקו לחיל האוויר הצרפתי 80 מטוסים, שכונו פוטז 630, ולאחר מכן הוזמנו מטוסים רבים נוספים. מנועיו של המטוס היו בעייתיים במידה כזו שהיה צורך להחליף את היחידות שסופקו בדגם מתקדם יותר, מס' 631, בעל מנוע שונה. דבר זה הביא לכך שה-631 היה איטי יותר, והתקשה להתמודד עם מפציצים גרמניים מהירים, או עם מטוס הקרב העיקרי של הלופטוואפה המסרשמיט Bf 109. ייצורו של המטוס היה זול יותר ומהיר יותר ממטוס הקרב מוראן-סולנייה M.S. 406 שפותח במקביל. כתוצאה מכך הצטייד חיל האוויר הצרפתי בכמות גדולה יותר של מטוסים אלו, ופיתח להם מספר דגמים, לרבות דגמים המיועדים לקרב, להפצצה, לאימונים ואף לסיור.

דגם מתקדם יותר שמספרו 633 סופק במספר מועט של יחידות לפני המערכה על צרפת בה הובסה צרפת. מספר נוסף של יחידות סופק לרומניה וליוון. הרומנים השתמשו במטוס במלחמתם נגד ברית המועצות ואילו היוונים השתמשו בו במלחמת איטליה–יוון. מטוסים שהוזמנו על ידי סין הוחרמו על ידי הממשל הקולוניאלי הצרפתי בהודו סין ולחמו במלחמה כנגד תאילנד בשנת 1941. ייצורו של המטוס נמשך תחת הכיבוש הגרמני, והלופטוואפה השתמש בו למשימות אימון וקישור.

יותר מ-700 מטוסים סופקו לחיל האוויר הצרפתי, מתוכם הושמדו 220 במערכה על צרפת. המטוס שימש את חיל האוויר של צרפת של וישי במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון, כמו גם את חיל האוויר של צרפת החופשית בלוחמה בצפון אפריקה.

המטוס נחשב נוח לטיסה, ובעל חימוש כבד יחסית, ויכול היה לספוג נזק כבד בטרם הושבת. עם זאת, בעיית המנוע הביאה לכך שלא יכול היה להתמודד עם מטוסים אחרים מדורו, והיה טרף קל למטוסי המסרשמיט, בדומה למטוסי הפיירי באטל והבריסטול בלנהיים הבריטים. בעיה נוספת היה דמיונו החיצוני למסרשמיט Bf 110 (שני מנועים, זנב כפול, חופת טייס ארוכה) שהביא לכך שמספר מטוסים הושמדו ב"אש ידידותית".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת צרפת
קטגוריה:מטוסים צרפתיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפציצים צרפתיים
האופרה הארצישראלית העממית

[250px|ממוזער|שמאל|[סמליל האופרה]]
[250px|ממוזער|שמאל|[אדיס דה פיליפ ופאולו גורין באופרה העממית בהצגה "לה טראוויאטה", 1945]]
[250px|ממוזער|הופעת להקתה של [גרטרוד קראוס במסגרת האופרה העממית]] 
**האופרה הארצישראלית העממית** הייתה להקת האופרה היחידה שפעלה בארץ ישראל בשנים 1941–1947, בתקופת המנדט הבריטי (לפניה פעלה "האופרה הארצישראלית" בשנים 1923–1940 ובסוף שנת 1947 הוקמה "האופרה הישראלית").

האופרה הארצישראלית העממית הוקמה בפברואר 1941 על ידי מרק לברי וגאורג זינגר. חבריה התארגנו על בסיס קואופרטיבי וכללו שלושה מנצחים ובמאים, 10 סולנים, 36 נגני תזמורת, 10 רקדניות ומקהלה בת שמונה זמרים. על חברי הקואופרטיב נמנו גם 15 עובדים טכניים. הרקדנית מיה ארבטובה שימשה ככוריאוגרפית. מרדכי גולינקין, מייסד האופרה הארצישראלית, לא נכלל בקואופרטיב, אלא עבד באופרה על תקן של "מנצח כבוד". בין הסולנים נמנו יוספה שוקן, פאולו גורין, יהודה הר-מלח, חנה זמיר, אברהם פלדמן ויוסף גולנד.  חלק מן ההצגות הועלו בקולנוע מוגרבי.

כדי להתמודד עם המצוקה הכלכלית שבה הייתה האופרה נתונה, הוחלט בנובמבר 1942 על הקמת "חוג ידידי האופרה", שמטרתו העיקרית הייתה לרכז משאבים כספיים למימון מיזמים אומנותיים ואמור היה לשמש גשר בין האופרה לבין הציבור. על חברי החוג נמנו אישי ציבור מרבדים שונים, ביניהם אריה שנקר, יהודה מצב טוקטלי, האחים זכי ומשה שלוש ואחרים. על חברי הוועד הפועל של החוג נמנה גם שמחה אבן-זהר.

גולת הכותרת של אופרה זו הייתה הפקתה של האופרה העברית הראשונה, "דן השומר" (שהלחין מרק לברי, בבימויו של משה הלוי), בשנת 1945.
בנובמבר אותה שנה הגיעה לארץ זמרת הסופרן אדיס דה פיליפ, והיא הופיעה באופרה החל מדצמבר 1945 ועד יוני 1946. את הכנסותיה מן ההופעות תרמה לקופת האופרה.
בדצמבר אותה שנה ערכה גם קונצרט מיוחד בבזל, בעת כינוסו של הקונגרס הציוני ה-22, למען האופרה.
בין ההפקות הנוספות שהעלתה האופרה ניתן למנות את "לה טראוויאטה" ו"לה בוהם".

האופרה העממית נאלצה להפסיק את פעילותה עקב קשיים כלכליים בתחילת 1947. במהלך פעילותה העלתה 18 אופרות ואופרטות שונות בפני קהל של יותר מ-150 אלף צופים.

## לקריאה נוספת

* יוסף אוליצקי, **אדיס: פרקים בתולדות חייה של אדיס דה-פיליפ**, תל אביב: הוצאת המחבר, תשמ"ג 1983.
* חוג האופרה הארץ ישראלית, **האופרה הארצישראלית העממית**, תל אביב : חוג ידידי האופרה הארצישראלית העממית, 1946.

קטגוריה:להקות אופרה
אופרה
אופרה
קטגוריה:ישראל: אופרה
1888 בגרמניה

**[[1888]] בגרמניה** הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 17 שנות לאום.

## הנהגה
ראש המדינה:
* וילהלם הראשון, קיסר גרמניה (עד למותו ב-9 במרץ)
* פרידריך השלישי, קיסר גרמניה (מה-9 במרץ עד למותו ב-15 ביוני)
* וילהלם השני, קיסר גרמניה (מה-15 ביוני)

קאנצלר גרמניה:
* אוטו פון ביסמרק

## אירועים בולטים

* שנת שלושת הקיסרים

## נולדו
* 17 בפברואר – אוטו שטרן, פיזיקאי יהודי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-1969)
* 17 ביוני – היינץ גודריאן, גנרל נאצי, ממייסדי טקטיקת הבליצקריג (נפטר ב-1954)
* 4 באוקטובר – גנרל פרידריך אולבריכט, איש צבא גרמני, מראשי קשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר (הוצא להורג ב-1944)
* 28 בדצמבר – פרידריך וילהלם מורנאו, במאי קולנוע גרמני (נפטר ב-1931)

## נפטרו
* 9 במרץ – וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וקיסר האימפריה הגרמנית (נולד ב-1797)
* 15 ביוני – פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ומלך פרוסיה (נולד ב-1831)
* 24 באוגוסט – רודולף קלאוזיוס, פיזיקאי ומתמטיקאי גרמני (נולד ב-1822)
* 23 בדצמבר – לורנס אוליפנט, דיפלומט בריטי שהגה את התוכנית ליישוב יהודים בארץ ישראל (נולד ב-1829)

## קישורים חיצוניים

*
רודולף לאבאן

ממוזער|רודולף לאבאן
**רודולף לאבאן** או **רודולף פון לאבאן** (Rudolf von Laban; 15 בדצמבר 1879 – 1 ביולי 1958) היה רקדן, כוריאוגרף ותאורטיקן הונגרי בתחום הריקוד, יליד סלובקיה, מחלוצי הריקוד המודרני באירופה, שפעל בגרמניה, שווייץ ואנגליה. עבודתו הניחה את היסודות לשיטת "ניתוח תנועה לאבאן" לתיאור ופירוש תנועה אנושית. הוא תרם גם לפיתוחים נוספים בשיטות הסמלה של תנועות ריקוד וניתוחן.

## ביוגרפיה
נולד ב-1879 בעיר פוז'ון (ברטיסלבה), אז בממלכת הונגריה שהייתה חלק מאימפריה האוסטרו הונגרית, כיום בירת סלובקיה, למשפחה אריסטוקרטית. אביו היה פילדמרשל בצבא האוסטרו-הונגרי.

בצעירותו עסק לאבאן בציור. למד אדריכלות בפריז, בה שהה 8 שנים, ועבד בציור קריקטורות לעיתונים. בתקופה זו החל להתעניין ביחסים שבין הגוף האנושי והמרחב הסובב אותו. ב-1909 עבר למינכן, גרמניה, והחל לעסוק במחול וכוריאוגרפיה. ב-1915 פתח בציריך שבשווייץ בית ספר למחול וכוריאוגרפיה, ובהמשך נפתחו סניפים גם באיטליה, צרפת, גרמניה ועוד; עד אמצע שנות ה-20 נפתחו 25 בתי ספר של לאבאן ברחבי אירופה.

במקביל לעבודתו האומנותית, חקר לאבאן את התנועה האנושית ואת המוטיבציה הרגשית-מחשבתית המנחה אותה. הוא הרצה על בסיס מחקריו ופיתח תאוריות על התנועה. בתקופה זו פגש גם את הפסיכואנליטיקאי קרל גוסטב יונג, והם הושפעו זה מזה בתאוריות על התנועה האקספרסיבית והרגשות הלא-מודעים המובעים דרכה. לאבאן פיתח את רעיון "כתיבת התנועה" (Dance notation), אותו פרסם ב-1928. שיטה זו נקראת כיום על שמו, "Labanotation".

בשנים 1930–1936 כיהן בתפקידי ניהול שונים בתיאטראות הלאומיים של גרמניה. ב-1937 קיבל אישור מהנאצים ששלטו בגרמניה לבקר בצרפת, ומשם נמלט לבריטניה. שם עזב את העבודה האמנותית והתרכז בהוראה ובמחקר. ב-1945 הקים עם ליסה אולמן את "Laban Art of Movement Guild", וב-1946 הוקם "הסטודיו לאמנות התנועה" במנצ'סטר. ב-1947 פורסם ספרו "Effort", על מאמצי תנועה.

בשנותיו האחרונות עסק בחקר התנועה כהתנהגות, ובצרכי התנועה של עובדי תעשייה וכן של מטופלים פסיכיאטריים. מחקריו תרמו רבות לפיתוח יסודות הטיפול בתנועה.

## ניתוח תנועה לאבאן
[שמאל|ממוזער|250px|רקדנים בבית ספר לריקוד לאבאן ב[ברלין, 1929]]

לאבאן טען כי ניתוח תנועה (כתב מחול) הוא: 

על בסיס התאוריות של לאבאן פותח "ניתוח תנועה לאבאן". ניתוח זה נעשה בלי קשר לסגנון או שיטת תנועה מסוימת (כגון יוגה, בלט, מחול מודרני, אמנויות לחימה ועוד), ולכן ניתן לבחון באמצעותו כל אחד מתחומי התנועה המגוונים. נקודת המוצא של לאבאן היא כי התנועה מייצרת ומבטאת את הצד המנטלי והרגשי של האדם. לטענתו, בין הגוף והנפש ישנם יחסים דו כיווניים: לתנועה ישנה השפעה על הגוף, הדעת והנפש, ובו זמנית היא גם מבטאת צדדים אלו. הנחה זו היא שהפכה את ניתוח תנועה לאבאן לגוף ידע רלוונטי בתחומי הנפש, תחומי הגוף ותחומי אמנות רבים.

## קישורים חיצוניים

* רודולף לאבאן, באתר Laban/Bartenieff Institute of Movement Studies
* רודולף לאבאן, באתר Trinity Laban
* 
* 

קטגוריה:רקדנים
קטגוריה:כוריאוגרפים
קטגוריה:טיפול באמצעות אמנויות
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1879
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1958
ז'וסלין לגארד

**ז'וסלין לגארד** (באנגלית: ** Jocelyne LaGarde**; 1924 – 12 בספטמבר 1979) הייתה שחקנית טהיטית שזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1966 על הופעתה היחידה בקריירה בסרט "הוואי".

## קורות חייה
לגארד נולדה וגדלה בעיר פפאטה, טהיטי. היא נבחרה באקראי ללא כל ניסיון משחק בשנת 1965 על פי פניה ומבנה גופה לתפקיד המלכה מלאמה קנאקואה בסרט "הוואי".
לצורך התפקיד סיפק לה המפיק המצליח וולטר מירש מאמן אישי שלימד אותה אנגלית, מכיוון שלגארד הייתה דוברת צרפתית וטהיטית בלבד.
על אף שלגארד הייתה אלמונית לצד סוללת כוכבי הסרט ג'ולי אנדרוז, מקס פון סידוב, ג'ין הקמן וריצ'רד האריס, היא הצליחה לגנוב את ההצגה לאחר שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, היחידה מבין הקאסט שהייתה מועמדת לפרס אוסקר.

על הופעתה הקולנועית הראשונה והיחידה זכתה לגארד בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
לגארד הייתה ליחידה שזכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר על הופעה בודדת כל הקריירה.

בשנת 1972 היא חזרה להונולולו כדי לקבל טיפול רפואי בסיבוכי סוכרת שהביאו לקטיעת רגל אחת. נפטרה בשנת 1979 בגיל 55 בביתה שבפפאטה, טהיטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית משנה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:נפטרות ב-1979
Kickstarter

**Kickstarter** (מאנגלית "נותן דחיפה ראשונית") היא חברה לתועלת הציבור המפעילה אתר המממש רעיונות יצירתיים באמצעות מימון המונים. מהקמתו ב-2008, מימן האתר מגוון רחב של פרויקטים, כגון סרטי אינדי, מוזיקה וקומיקס, עיתונות, משחקי מחשב ופרויקטים הקשורים במזון.

בשנת 2012 החל גיוס המונים לפיתוח משחק מחשב "Castle Story", כאשר המטרה הייתה לגייס 80 אלף $, מהר מאוד היקף הגיוס הגיע ל-700 אלף $.

בתחילת שנת 2014 פרסם האתר כי במהלך שנת 2013 חלה צמיחה של 50% בהיקף הגיוסים, וגויסו סך הכל כ-480 מיליון דולר, ב-3 במרץ 2014 פרסם האתר כי גויסו בסך הכל מיליארד דולר.

## מנגנון
Kickstarter הוא אתר המשמש פלטפורמה לגיוס כספים בשיטת מימון המונים. שיטה זו חוסכת פנייה למשקיעים מקצועיים, הדרך המרכזית להשגת מימון.

באפשרותם של הנרשמים לאתר לפרסם את הרעיון שלהם בצורה של פרויקט עתידי, ולבקש מגולשים תמיכה כלכלית בתמורה לגמול כלשהו. לכל סכום אותו הגולש מעוניין "לתרום" ("Pledge"), היזם מציע גמול ההולך וגדל בהתאם לגודל התרומה. על יוצרי הפרויקט לבחור תאריך יעד ומטרה כספית מינימלית, כך שאם הפרויקט לא צובר את הסכום הנדרש עד לתאריך הנבחר, הכסף לא נגבה כלל. הכסף עבור הפרויקט "נתרם" באמצעות אתר אמזון.

אם הפרויקט עמד ביעדיו, הכסף מועבר לידי היזם, כאשר 5 אחוזים מועברים לאתר וכ-5 אחוז נוספים מועברים לאמזון. בשונה מצורות השקעה וגיוס כספים אחרות, Kickstarter לא תובעים בעלות כלשהי על הפרויקט או תוצריו. למרות זאת, לאחר שהפרויקט מומן נשמר דף מסכם בארכיון האתר, הנגיש לכלל הגולשים, ואינו ניתן לעריכה או הסרה.

## מגבלות
ליזמים אין מחויבות משפטית להשתמש בכסף שצברו למימון הפרויקט, או לספק תוצר כלשהו, והאתר הואשם בחוסר בקרת איכות על הפרויקטים שבו. Kickstarter ממליץ לגולשיו להשתמש בשיקול דעת לפני שהם תורמים לפרויקט ומזהיר את היזמים מפני תביעות משפטיות במידה ולא יעמדו בהבטחותיהם.

גיוס כספים יכול להיעשות רק על ידי תושבי מדינות מסוימות, בחלקן תחת הגבלות מסוימות. בארצות הברית ובאוסטרליה לדוגמה אין הגבלות, בקנדה יש תלות בסוג כרטיס האשראי של מבקשי המימון, ובישראל אין כלל יכולת ליצור פרויקטים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מימון המונים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2009
טום ג'ואד

[שמאל|ממוזער|250px|[הנרי פונדה כטום ג'ואד בסרט "ענבי זעם", 1940.]]
**טום ג'ואד** (באנגלית: **Tom Joad**) הוא דמות ספרותית, בנה השני של משפחת ג'ואד וגיבור הספר "ענבי זעם" מאת ג'ון סטיינבק. בסרט המועמד לאוסקר שהופק על פי הספר ב-1940 גילם את דמותו השחקן הנרי פונדה והיה מועמד עליו לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לאותה שנה.

## הדמות
טום ג'ואד, יליד אוקלהומה היה מעורב בקטטה, שיריבו נהרג בה, כארבע שנים לפני תחילת אירוע הספר "ענבי זעם". הוא נשפט לשבע שנים בכלא בעוון הריגה, אך שוחרר על-תנאי והגיע לבית משפחתו בעוד מועד להצטרף אליהם ערב צאתם לדרך הארוכה לקליפורניה. על אף שתנאי שחרורו אסרו עליו לצאת מן המדינה, והוא נאלץ לעבור את הגבול המדיני בהסתר, איננו מוכן להיפרד ממשפחתו. בהמשך הופך טום למנהיג המשפחה ולמשענתה, אך נאלץ להפרד מעליה לאחר שנקם את רצח המטיף ומנהיג השביתה ג'ים קייסי ונאלץ לשוב ולהסתתר.

קיימים מספר הרמזים המקשרים בין דמותו של טום למשה רבנו, הוא הרג אדם, יצא לגלות ושב על מנת להוביל את משפחתו המורחבת (שבה 12 נפשות, כמניין שבטי ישראל) אל הארץ המובטחת.

תשובתו של טום לאמו, בשעה שהוא יוצא לקראת חיים של מנהיג פועלים, מפי הנרי פונדה בסרט (בנסיבות שונות מעט מאלה מאלה שבספר), היא אחד מציטוטי הפרדה הנודעים בקולנוע, הייתה מועמדת לרשימת "100 סרטים... 100 ציטוטים" של מכון הסרטים האמריקאי ומוזכרת ברשימות רבות אחרות:

דמותו של טום ג'ואד דורגה במקום ה-12 (כגיבור) ברשימת "מאה שנים... 100 גיבורים ונבלים" של מכון הסרטים האמריקאי ב-2003.

## בתרבות
וודי גאת'רי כתב ב-1960 שיר בשם "טום ג'ואד", כסמל למאבק באי צדק חברתי.

בשנת 1995 כתב ברוס ספרינגסטין את השיר "הרוח של טום ג'ואד" וכלל אותו באלבום באותו שם. ספרינגסטין ביצע את השיר בין היתר כחלק מקמפיין הבחירות של ברק אובמה במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. להקת רייג' אגיינסט דה מאשין חידשה את השיר.

אתר אינטרנט לשלום וצדק חברתי קרא לעצמו http://www.tomjoad.org.

## קישורים חיצוניים
* ניתוח דמות ספרותית 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:השפל הגדול
לואר 130

**לואר 130** (בצרפתית: **Loire 130**) היה מטוס ימי חד מנועי צרפתי מתקופת מלחמת העולם השנייה שיוצר על ידי חברת לוַּאר תעופה .

באמצע שנות ה-30 דרש הצי הצרפתי פיתוחו של מטוס ימי שיוכל לפעול מסיפונן של אוניות מערכה וסיירות. הלואר 130 המריא לראשונה ב-1934 והועדף על ידי הצי הצרפתי על פני חמישה דגמי אחרים. המטוס נכנס לשירות ב-1937 ו-150 יחידות סופקו לצי הצרפתי, כאשר הוא מחליף את מרבית המטוסים הימיים שהיו בשירות צרפת עד אז. המטוס שירת את הצי הצרפתי, וכן את יחידות צרפת של וישי במהלך מלחמת העולם השנייה. לא מעט יחידות שרדו את המלחמה, ונותרו בשירות הצבא הצרפתי, במיוחד ביחידות ששירתו במושבות צרפת, עד שנת 1951.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסים צרפתיים
קטגוריה:מטוסים צרפתיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מטוסים ימיים
ארנסט הס

**ארנסט מוריץ הס** (בגרמנית: **Ernst Moritz Hess**; 20 במרץ 1890 – 14 בספטמבר 1983) היה גרמני-יהודי אשר שירת ביחד עם אדולף היטלר במלחמת העולם הראשונה, וזכה להגנתו של היטלר בחלק מתקופת השואה.

## ביוגרפיה
ארנסט הס נולד בשנת 1890 בגלזנקירשן. אביו יוליוס היה עורך דין ואמו אליזבת הייתה בת למשפחת בנקאים יהודית מוצלר. הוא הוטבל לנצרות, אך מכיוון שאמו הייתה יהודייה נחשב ליהודי על פי חוקי הגזע הנאצים. התגורר בדיסלדורף לפני מלחמת העולם הראשונה.

הס התגייס לצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה והוצב ביחידת חיל הרגלים של בוואריה. הס שירת לכל אורך תקופת המלחמה בין השנים 1914 ועד 1918 באזור פלנדריה שבחזית המערבית. במהלך שירותו נפצע פעמיים, עוטר בעיטורי גבורה, וזכה לקידום בדרגה. בתקופה מסוימת בשנת 1916 שימש אף כמפקדו הישיר של היטלר.

בתקופה שלפני עליית הנאצים לשלטון שימש הס כשופט בעיר וופרטל ומאוחר יותר בעיר דיסלדורף, שם התגורר עם אשתו מרגרטה ובתו אורסולה.

בשנת 1936, לאחר חקיקת חוקי הגזע, הודח מתפקידו, הותקף בידי פעילים נאצים ועבר להתגורר עם משפחתו באיטליה.

בתקופת שהותו באיטליה פנה הס להיטלר באמצעות פריץ וידמן, חבר משותף מתקופת השירות הצבאי אשר שימש כעוזרו של ראש לשכתו של היטלר, בבקשת רחמים, ולביטול הסיווג היהודי במסמכיו. היטלר נענה לבקשה, הורה להעביר להס את כספי הפנסיה שלו לאיטליה ואף פטר אותו מחובת הזיהוי כיהודי במסמכי הזהות שלו.

בשנת 1939, בעקבות ההסכם בין גרמניה ואיטליה, נאלץ הס לחזור למולדתו לאחר שניסיונו להגר לשווייץ נכשל. למרות זאת לא נרדף על ידי השלטונות ובמסמך מאוגוסט 1940 הורה היינריך הימלר ליחידות הס"ס שלא לגרש או לרדוף את הס ומשפחתו וזאת על פי בקשתו האישית של היטלר אשר שירת איתו במלחמת העולם הראשונה.

למרות זאת, ביוני 1941 נדרש להתייצב בפני השלטונות, והובהר לו כי כתב ההגנה שקיבל אינו בתוקף, הוא אינו זכאי לפריבילגיה כלשהי והמסמך עצמו אף נלקח ממנו. הס גורש למחנה ריכוז ליד מינכן וביצע שם עבודות כפייה. הוא זכה להגנה מינימלית בזכות נישואיו לנוצרייה פרוטסטנטית. אחותו ואמו נשלחו לטרזיינשטט. בהמשך הועברה אחותו לאושוויץ שם נרצחה. אמו הצליחה להימלט לשווייץ עם בנה מנישואים אחרים.

לאחר המלחמה המשיך הס להתגורר בגרמניה. הוא סירב לחזור לתפקידו כשופט עקב חוסר רצונו לעבוד לצד עמיתים ששיתפו פעולה עם המפלגה הנאצית. ועבד כמנהל בכיר בחברת הרכבות בפרנקפורט. על עבודתו ברכבת קיבל את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. הס נפטר בשנת 1983.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* על הפרשה ב"טלגרף" (באנגלית)

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שופטים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1983
תחנת ויקטוריה (לונדון)

**תחנת לונדון ויקטוריה** (באנגלית: **London Victoria Station**) היא תחנת רכבת, תחנת רכבת תחתית ומרכז תחבורה בעיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.

תחנת ויקטוריה מורכבת למעשה משתי תחנות רכבת אשר משרתות קווי רכבת לדרום-מזרח אנגליה, תחנת רכבת תחתית אשר משרתת את הקווים סירקל ודיסטריקט, ותחנת רכבת תחתית במפלס עמוק אשר משרתת את קו ויקטוריה. מלבד מרכיבים אלו, במתחם התחנה מצויים גם מרכזי תחבורה נוספים כמו תחנת אוטובוסים בקווים עירוניים (ממוקמת בכניסה למבנה הראשי) ותחנת אוטובוסים לקווים המגיעים ליעדים ברחבי בריטניה.

תחנת ויקטוריה קרויה כך על שם רחוב ויקטוריה שאליו היא פונה, הרחוב קרוי כך על שם המלכה ויקטוריה. תחנת ויקטוריה היא השנייה בגודלה בבריטניה מבחינת נפח הנוסעים העוברים בה, עם כ-73 מיליון נוסעים בשנה.

התחנה נפתחה לציבור ב-1 באוקטובר 1860.

## תחנת הרכבת התחתית
תחנת הרכבת התחתית ויקטוריה מחולקת למעשה לשתי תחנות; תחנה המשרתת את קו ויקטוריה ותחנה מעט מרוחקת משם ומחוברת בעזרת מעבר תת-קרקעי, אשר משרתת את הקווים סירקל ודיסטריקט. קו ויקטוריה הוא קו במפלס עמוק, בעוד שהתחנה השנייה קרובה לפני הקרקע משום שהקווים נחפרו בצורת "חפירה וכיסוי".

בשלב הראשון נפתחה תחנת הרכבת התחתית ב-24 בדצמבר 1868 על ידי חברת 'מטרופוליטן דיסטריקט ריילווי' (לימים קו דיסטריקט). בשנת 1872 התחנה הפכה לחלק מהמעגל המרכזי (Middle Circle) והמעגל החיצוני (Outer Circle) עד שאלו הופסקו בשנת 1900 ו-1908 בהתאמה. בתחילת המאה מבנה התחנה המקורי שופץ מחדש ונבנה מעליו בניין משרדים, בין השנים 1902-3 קו הרכבת התחתית שודרג למערכת חשמלית. בשנת 1949, בנוסף לקו דיסטריקט שעבר בתחנה, נחנך גם הקו סירקל שהתבסס על קו 'המעגל הפנימי' (Inner Circle).

ב-7 במרץ 1969 נפתח החלק השני של תחנת הרכבת התחתית; תחנה במפלס עמוק, קרובה יותר לתחנת הרכבת הראשית, לשירות קו ויקטוריה החדש. תחילה הייתה התחנה תחנה סופית עד לסיום העבודות על הקו, וב-23 ביולי 1971 נפתח החלק הדרומי של הקו לכיוון בריקסטון.

תחנת הרכבת התחתית ויקטוריה היא תחנה מוצעת להיכלל בקו צ'לסי-האקלי, המוכר גם בתור "קרוסרייל 2" (Crossrail 2). קו זה עתיד להיכנס לשלבי הסיום רק לאחר השלמת הקו הראשון "קרוסרייל 1" בשנת 2018.

## תחנת ויקטוריה בתרבות
* בספרו של אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות", הדמות הראשית בעלילה ג'ון וורת'ינג התגלה כשהיה תינוק בתיק בתחנת ויקטוריה.
* תחנת הרכבת התחתית ויקטוריה מופיעה בקומיקס "ונדטה" כשהיא נטושה.
* "תחנת ויקטוריה" הוא שמו של מחזה קצר שנכתב על ידי המחזאי הבריטי הרולד פינטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עמוד התחנה, באתר חברת נטוורק רייל
* מפה של התחנה, באתר חברת נטוורק רייל

ויקטוריה (לונדון)
ויקטוריה (לונדון)
קטגוריה:תחנות רכבת בניהול נטוורק רייל
דיסטומו

[שמאל|ממוזער|250px|[מנזר הוסיוס לוקאס]]
**דיסטומו** (ביוונית: **Δίστομο**) היא עיר במערב בויאוטיה שבמרכז יוון - 5 ק"מ צפונית למפרץ קורינתוס, 9 ק"מ דרומית לארצ'ובה, 12 ק"מ מזרחית לדספינה, 16 ק"מ דרום-מזרחית לדלפי, 18 ק"מ מערבית לליבאדייה ו-105 ק"מ צפון-מערבית לאתונה. העיר ממוקמת במדרונות הר הליקון, בגובה 450 מ', ומצפון לה עובר כביש 48 (אנטיריו - נפפקטוס - דלפי - ליבאדייה). כיום מונה העיר 4,368 תושבים.

העיר ידועה בשל טבח דיסטומו שבוצע בה ב-1944 על ידי הנאצים ובנוסף, בשל אחד המנזרים המפורסמים ביוון, מנזר הוסיוס לוקאס הסמוך לעיר ונחשב לאחת הדוגמאות החשובות ביותר לאדריכלות ביזנטית.

## טבח דיסטומו

עם הפלישה לנורמנדיה ב-6 ביוני 1944 הגבירו הפרטיזנים היוונים את התקפותיהם על הגרמנים. במקום שהתה הדיוויזיה המשוריינת ה-4 של האס אס.
בבוקר 10 ביוני 1944 נע טור משוריין לעבר דיסטומו. בדרך החיילים פתחו באש על איכרים, הרגו חמישה ושבו שנים עשר כבני ערובה. ההוראות שקיבלו היו: על כל גרמני הרוג יש להרוג 50 יוונים, ועל עשרה גרמנים הרוגים יש לחסל כפר שלם.

השיירה נעצרה במרכז העיירה, והכומר המקומי נחקר על הימצאות פרטיזנים באזור. משלא קיבלו תשובות לשאלותיהם, השאירו במקום כוחות שנועדו להפחיד את האוכלוסייה, והטור עזב את דיסטומו. קילומטרים ספורים מהעיירה הותקפו כלי הרכב על ידי כוח פרטיזנים גדול. בקרב נהרגו 40 גרמנים.

השיירה חזרה לדיסטומו. 12 בני הערובה הוצאו מיד להורג בפומבי, וניתנה הוראה לבצע טבח בתושבי העיירה כנקמה. הגרמנים חדרו לבתים והרגו כל מי שנקרה בדרכם, מתינוקות שטרם הוטבלו ועד לזקנים. הבתים נשדדו ונשרפו.

בסך הכול נהרגו 218 אזרחים. זהו הפשע השני בגודלו נגד אוכלוסייה אזרחית יוונית במלחמת העולם השנייה לאחר הטבח בקלבריטה.

באותו יום ממש אירע הטבח בכפר הצרפתי אורדור-סור-גלאן, ובדיוק שנתיים לפני כן אירע הטבח בכפר הצ'כי לידיצה. ב-10 ביוני נערכות אזכרות בשלושת המקומות האלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון: ערים
קרלוס גרסיה

**קרלוס גרסיה בדיאס** (בספרדית: **Carlos García Badías**; נולד ב-29 באפריל 1984 בברצלונה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם. משמש כיום כעוזר מאמן באייאקס אמסטרדם מליגת העל ההולנדית.

## קריירה
גרסיה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אספניול, ובמקביל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד. בשנת 2003 היה שותף להעפלה לגמר גביע העולם לנבחרות עד גיל 20 שנערך באיחוד האמירויות, ובאותה שנה עלה לקבוצת הבוגרים של אספניול, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ערך באוקטובר 2003 נגד ריאל מדריד. בסך הכל שיחק שלושה משחקים במהלך עונה זו. בעונה העוקבת הושאל לקבוצת פולידפורטיבו אחידו מהליגה השלישית, בה שיחק 34 משחקים וכבש שער אחד.

בשנת 2005 עבר לשחק באלמריה, ששיחקה אז בליגה הספרדית השנייה, תחת המאמן פאקו פלורס. גרסיה שיחק במדיה במשך שבע עונות רצופות, מלבד עונה אחת בה הושאל לריאל בטיס, ועלה איתה לליגה הראשונה. בעונתו האחרונה בקבוצה שיחק בכל אחד מ-37 משחקי הליגה ולא החמיץ דקה.

לקראת עונת  הגיע לישראל בהעברה חופשית, וחתם במכבי תל אביב לשלוש שנים. בעונה זו צוות במרכז ההגנה לצד איתן טיבי והיה גורם משמעותי בעונת האליפות של הקבוצה. רגע בולט בעונה זו היה במשחק החוץ במסגרת ליגת העל נגד בני יהודה באצטדיון בלומפילד כאשר רץ להביא את הכדור מקו השער אחרי שער שוויון של ראדה פריצה בתוספת הזמן. ארבע דקות מאוחר יותר, בדקה ה-98 הובקע שער הניצחון של מכבי תל אביב שנתן לה תנופה גדולה בהמשך עונת האליפות. לקראת סוף העונה טס לספרד על מנת לעבור ניתוח שהשביתו עד לסיום העונה.

בעונת  שב להרכב והיה שותף במשחקי הקבוצה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בהמשך העפיל עם קבוצתו לשלב הבתים של הליגה האירופית, הופעתו הראשונה בקריירה במפעל אירופי. בעונה זו המשיך לגלות יציבות במרכז ההגנה, ואף כבש שני שערים, בדרך לזכייה עם קבוצתו באליפות שנייה רצופה. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות, וכן בגביע המדינה ובגביע הטוטו.

עונה לאחר מכן העפיל עם מכבי לליגת האלופות, וכן לגמר גביע המדינה. ב-2 ביולי 2016 חתם גרסיה באלניהספור הטורקית לשנתיים.

## קריירת אימון
ב-29 בדצמבר 2017 פרש גרסיה ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן מכבי תל אביב ז'ורדי קרויף. במאי 2018 סיים את תפקידו במכבי תל אביב.

ב-7 בינואר 2022 מונה למאמנה של בית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. בסיום העונה סיים את תפקידו.

לאחר מכן שימש כעוזר מאמן באודינזה מסרייה א' באיטליה ובשיקגו פייר מליגת ה-MLS, וכמאמן בפלאמורטארי מליגת העל האלבנית.

ב-2026 מונה לעוזר מאמן באייאקס אמסטרדם מליגת העל ההולנדית.

## תארים
;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
*גביע המדינה: 2014/2015
* גביע הטוטו: 2014/2015

;הנבחרות הצעירות של ספרד
* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 16: 2001
* משחקי הים התיכון (עד גיל 23): 2005

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, באתר מכבי תל אביב
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:ברצלונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני פולידפורטיבו אחידו
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני אלניהספור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בטורקיה
קטגוריה:מאמני בית"ר תל אביב
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים בישראל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1984
סנדי דניס

**סנדרה דייל "סנדי" דניס** (באנגלית: **Sandra Dale “Sandy” Dennis**; 27 באפריל 1937 – 2 במרץ 1992) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית. דניס זכתה בשני פרסי טוני ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1966 על הופעתה בסרט "מי מפחד מווירג'יניה וולף?".

## ביוגרפיה
דניס נולדה בעיר האסטינגס וגדלה בעיר לינקולן שבנברסקה. הייתה בתם של יאבון, מזכירה וג'ק דניס, פקיד דואר.
למדה ביחד עם אחיה פרנק ב"תיכון לינקולן" ולאחר מכן ב"אוניברסיטת נברסקה" וב"אוניברסיטת נברסקה וסליאן".

## קריית משחק
### קולנוע
דניס החלה את דרכה בהוליווד בתפקיד קטן בסרטו של איליה קאזאן "זוהר בדשא".
בשנת 1966 חזרה דניס לקולנוע עם ניסיון משחק רב יותר לאחר שהות של מספר שנים על בימות ברודוויי. דניס זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר והועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר
על הופעתה הקולנועית השנייה בסך הכול בדרמה של מייק ניקולס "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בתפקיד האני, אשתו המופנמת של הפרופסור הצעיר לביולוגיה ניק (ג'ורג' סיגל).
ב-1967 שיחקה דניס בדרמה של מרק ריידל "השועל" בתפקיד הצעירה ג'יל בנפורד וקיבלה שבחים רבים על הופעתה בסרטו של רוברט מאליגן
"במעלי המדרגות".
ב-1970 הופיעה דניס לצידו של כוכב הקולנוע ג'ק למון בקומדיה של ארתור הילר "אבודים בניו יורק", על תפקידה בסרט הועמדה דניס לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי.

ב-1981 השתתפה דניס בקומדיה "ארבע העונות" בבימויו של אלן אלדה בתפקיד עקרת הבית אן קלאן. ב-1982 שיחקה בסרטו של רוברט אלטמן
Come Back to the Five and Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean לצידן של שר וקארן בלק.
את תפקידיה האחרונים בקולנוע עשתה דניס בקומדיית האימה "הורים", בסרט הביכורים של שון פן כבמאי "הרץ האינדיאני" ובסרטו של וודי אלן "אשה אחרת".

### תיאטרון
בשנת 1961 זכתה דניס בפרס התיאטרון העולמי לפריצת השנה בברודוויי.
ב-1963 זכתה דניס בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד דרמטי על הופעתה בתפקיד ד"ר סנדרה מרקוביץ במחזה "אלף ליצנים".
ב-1964 זכתה בפרס טוני שני על תפקידה במחזה "כל יום רביעי" בתור בעלת הבית אלן גורדון.

## חיים אישיים
דניס חיה במשך 11 שנים עם סקסופוניסט הג'אז הנודע ג'רי מאליגן, אולם הזוג מעולם לא נישא. בנוסף חייה במשך כחמש שנים עם השחקן אריק רוברטס.

## מוות
דניס נפטרה ב-2 במרץ 1992 בגיל 54 ממחלת סרטן השחלה בעיירה וסטפורט, קונטיקט.
נקברה ב"פארק הזיכרון לינקולן" שבעיר לינקולן.

## פילמוגרפיה נבחרת
* זוהר בדשא (1961)
* מי מפחד מווירג'יניה וולף? (1966)
* במעלי המדרגות (1967)
* השועל (1967)
* נובמבר המתוק (1968)
* היום הקר בפארק (1969)
* מגע של אהבה (1969)
* אבודים בניו יורק (1970)
* ה' אמר לי (1976)
* ארבע העונות (1981)
* אשה אחרת (1988)
* 976-רוע (1988)
* הורים (1989)
* הרץ האינדיאני (1991)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
אליפות העולם בשח מהיר 2012

**אליפות העולם ב[[שחמט]] 2012 - [[שחמט מהיר]]** התקיימה באסטנה, בירת קזחסטן בין התאריכים 6–8 ביולי 2012 ותחרות בליץ בין התאריכים 9–10 ביולי 2012. לתחרות הוזמנו שחמטאי הצמרת העולמית. מספר ימים לפני תחילת התחרות התקיימו משחקי מבחן לשחקנים שלא הוזמנו ישירות לגמר האליפות.

בתחרות השתתפו 16 שחמטאים שהתמודדו בינם לבין עצמם, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד מהאחרים בשיטת ליגה בת סיבוב אחד, דהיינו 15 משחקים לכל שחקן. 

באליפות השח המהיר ניצח סרגיי קריאקין שזכה ב-11.5 נקודות מתוך 15 אפשריות, במקום השני מגנוס קרלסן עם 10.5 נקודות, ובמקום השלישי (בהתרת נקודות) אלוף העולם לשעבר וסלין טופאלוב עם 9.5 נקודות. 

נציג ישראל, בוריס גלפנד, סיים במקום השישי עם 8 נקודות. 

תחרות הבליץ נערכה במתכונת שבה כל שחקן משחק נגד כל אחד מהאחרים בשני הצבעים, דהיינו 30 משחקים לכל שחקן. בתחרות זו ניצח אלכסנדר גרישצ'וק עם 20 נקודות מתוך 30 אפשרויות, במקום השני מגנוס קרלסן עם 19.5 נקודות, ובמקום השלישי סרגיי קריאקין עם 18.5 נקודות. נציג ישראל, בוריס גלפנד, סיים במקום העשירי עם 13.5 נקודות. 

בתחרויות השתתפו השחמטאים הבאים:

## קישורים חיצוניים
*  טבלת הסיום של התחרות המהירה, באתר פיד"ה
*  טבלת הסיום של תחרות הבזק, באתר פיד"ה

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2012
שח מהיר
קטגוריה:2012 באירופה
לוידס לונדון

שמאל|ממוזער|250px|חדר ההרשמה במאה ה-19
**לויד'ס של לונדון** (באנגלית: **Lloyd's of London**), הידוע בדרך כלל בשם "לויד'ס", הוא שוק ביטוח וביטוח משנה הממוקם בלונדון. בניגוד לרוב מתחרותיו בענף, הוא אינו חברת ביטוח אלא גוף תאגידי המנוהל על פי "חוק לויד'ס 1871" וחוקים נוספים. הוא פועל כשוק הדדי-חלקי שבתוכו מספר רב של גופים פיננסיים, המקובצים בתאגידים, המתאחדים כדי לאגד ולפזר את הסיכון שאותו הם מבטחים. חתמים אלה, או "חברים", הם אוסף של תאגידים ואנשים פרטיים כאחד, והם מכונים באופן מסורתי "שמות" ("Names").

לויד'ס של לונדון פועל מבניין לוידס הממוקם בסיטי של  לונדון הוא אחד הסמלים הארכיטקטוניים של לונדון.

תכנן את בניין לוידס ריצ'רד רוג'רס, מהאדריכלים המפורסמים ומכוכבי הארכיטקטורה הגדולים של בריטניה. סגנונו בבניין הזה זכה לתואר "אדריכלות האינסייד אאוט", שכן הוא הוציא אל מחוץ לבניין את כל המערכות שלרוב נמצאות בתוכו - צינורות, תעלות אוורור, מערכות מיזוג, כבלי חשמל, מעליות ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ביטוח
קטגוריה:חברות בריטיות
Team Fortress Classic

**Team Fortress Classic** הידוע גם בשם Team Fortress 1.5 הוא הגרסה הראשונה למשחק Team Fortress. המשחק מבוסס על מנוע ה-GoldSrc.
Team Fortress Classic הוכרז לראשונה בשנת 1999. המשחק תומך ב-3 מצבי משחק: תפוס את הדגל, VIP ושליטת טריטוריה.

המשחק עצמו התחיל כאחד המודים שהחברה Valve רכשה למשחק Half-Life, אך בגרסתו השנייה עם מנוע ה-Source (המשחק Team Fortress 2) הוא נחשב כמשחק מלא ולא כמוד למשחק.

## דמויות
* Scout - הדמות המהירה והפגיעה במשחק. מצויד ב-Naligun, אקדח, מוט ברזל ורימוני הלם שאיתם יכול לבלבל את האויב.
* Soldier - דמות די איטית אבל בעלת כמות חיים גבוהה בתמורה. הוא מצויד בשריון, בזוקה, שוטגאן ומוט ברזל.
* Pyro -בשל לבישתה של חליפה חסינת אש, הדמות חסינה מאש ובנוסף לכך מצוידת בלהביור, משגר רקטות תבערה ומוט ברזל.
* Demoman - דמות מהירה יחסית לכל הדמויות ומסוגלת לספוג פגיעות רבות. הוא מצויד במטול רימונים, מטענים, דינמיט ומוט ברזל.
* Heavy - הדמות האיטית ביותר במשחק ולכן בתמורה יש לה את כמות החיים הכי גדולה משחק וכוח האש הכי גדול במשחק. הוא מצויד במיניגאן, שוטגאן ומוט ברזל.
* Engineer - דמות שיכולה לבנות אמצעי עזר לשחקנים ולהגנות כגון: מחלק כלי נשק, רובה אוטומטי, ומשגר שחקנים. הוא מצויד ברימוני יד, שוטגאן וג'בקה שאיתה יכול לתקן ולבנות את המכונות שלו.
* Medic - הדמות שביכולת שלה היא יכולה להזריק חיים לכל הפצועים שיש בקבוצה שלה. הוא מצויד ברובה זריקות, רימוני הלם, ערכה רפואית שאיתה מרפא את חברי הקבוצה ומזרק גדול שיכול להזריק זיהומים לקבוצה הנגדית.
* Sniper - הדמות שיכולה להישאר במקום אחד להרוג את כולם מטווח רחוק. הוא מצויד ברובה צלפים קטלני,SMG קטן ומוט ברזל.
* Spy - הדמות היחידה היכולה להתחפש לכל דמות אחרת מהקבוצה היריבה. הוא מצויד בסכין קטלנית שבדקירה מדויקת בגב היריב מת ישירות, אקדח הרגעה בשביל להאט את האויבים וגז הזיה בשביל לבלבל את האויבים. אחת היכולות המיוחדות שלו היא להעמיד פני מת כשהוא בסכנה או כשהוא ליד אויבים.
* Civilian - דמות האפשרית רק במצב VIP, כמות החיים שלו היא 50 נקודות חיים בלבד. הוא חמוש במטרייה.

## ראו גם
* Counter-Strike
* Half-Life
* Call of Duty

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1999
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:Half-Life
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
אחאות

ממוזער|250px|ציור של שתי אחיות
**אחאות** (במילון ספיר **אחהות**) היא שארות מדרגה ראשונה, המתארת את היחס הפיזיולוגי בין בני-אדם שנולדו להורה משותף. הכינוי היחסי לזכר הוא **אח**, והכינוי היחסי לנקבה הוא **אחות**.
האח הראשון שנולד נקרא בכור, ובתרבויות מסוימות הוא זוכה ליחס מיוחד על פני האחים האחרים. אח קטן שנולד בהפרש שנים גדול מהאחים האחרים נקרא לעיתים "בן זקונים". אח אמצעי בין שני אחים מכונה לעיתים "ילד סנדוויץ'". אחים לאם משותפת אשר נולדו באותה הלידה נקראים תאומים.

## קשר בין אחים
ממוזער|250px|להמחשה: אחאים במשק בית משותף בארה״ב בתקופת השפל הכלכלי
באופן מסורתי האחים גדלים במשק בית משותף יחד עם הוריהם ולעיתים גם בחדר משותף.
במקרים רבים קשרים בין-אישיים של אחים כוללים תערובת רגשית של חיבה, עוינות ותחרותיות.
אופי הקשר בין האחים יכול להשתנות במהלך החיים. לעיתים האחאים מפתחים יחסי קרבה בגילאי הילדות, מתרחקים בגילאי ההתבגרות ומתחברים שוב במהלך הבגרות.

הירידה בגודל המשפחה במדינה המפותחת מורידה את הסבירות שלילד יהיו אחים, תינוקות או אנשים זקנים, אשר חיים איתו באותו משק בית. דבר זה מעלה את הדומיננטיות של התפקיד הרגשי והחברתי של חיות מחמד, אשר בעקבות זאת יקבלו במקרים מסוימים מעמד של בן משפחה.

## אחים-חורגים
לרוב הכוונה באחים היא לקרבה בקשר דם, אך אנשים יכולים להיחשב כאחים גם על בסיס קשרים משפחתיים אחרים, כגון מתוקף נישואין בלבד (ללא הורה ביולוגי משותף), אימוץ ועוד, הם נקראים **אחים-חורגים**.

## אחים-למחצה
שני אנשים יכולים להיחשב כאחים גם כאשר הקרבה ביניהם היא דרך הורה ביולוגי משותף אחד בלבד, ואז הם נקראים **אחים-למחצה**. למשל, במקרים של לידת אח מנישואים שניים של הורה ביולוגי מסוים לאחר גירושים, ילדיהם של בני הזוג הם אחים-למחצה.

## משמעויות והקשרים נוספים
[ממוזער|סטיקר בתל אביב במהלך [מלחמת חרבות ברזל עם הכיתוב:"מתי כולם יבינו שכולנו פה אחים"]]

"אחותי" - פנייה ידידותית או לא רשמית לאישה. לדוגמה:
* 
* 

בלשון הדיבור ובסלנג, הכינוי "אחי" משמש פעמים רבות לציין חבר קרוב המעורר רגשות אחווה.

המילה אחווה מתארת גם קבוצות של אנשים החיים או פועלים על בסיס משותף ומרגישים שייכות ואחריות לחבריהם בקבוצה. לדוגמה: קבוצת אחווה, אחווה אקדמית.

אנשי דת מסוימים מכונים לעיתים אח או אחות. כך למשל המקצוע אחות רחמנייה נקרא על שם הנזירות שטיפלו בעבר בחולים ונקראו "אחיות".

## גלריית תמונות

קובץ:HN999sRamon~BabyBrothr.jpg|ילדה מחזיקה את אחיה התינוק
קובץ:Sara and me.jpg|אח ואחות
קובץ:Eleven Sisters and Brothers.jpg|11 אחים ואחיות בני משפחה אחת


## ראו גם
* פסל "אחוות אחים"
*מצוות כיבוד אח גדול
* לך תוכיח שאין לך אחות

## לקריאה נוספת
* **אחים ואחיות: פסיכולוגיה, מיתוס, מציאות,** הנרי אברמוביץ, הוצאת רסלינג 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* יערה לוין-פריימן, שבת אחים גם יחד – הנה מה טוב ומה נעים? על יום עיון בנושא אחאות בפסיכואנליזה, 13 באוגוסט 2012, באתר פסיכולוגיה עברית
* 
** האקדמיה ללשון העברית -> עבודת המליאה והוועדות -> מן השטח -> תחליף למילה חורג, באתר האקדמיה ללשון העברית, 23 ביולי 2013
* מיכל וימר ואורית רוזנבוים, השוואת בין אחים על פי אלפרד אדלר, בהורים ברשת
* שרון צונץ, יחסי אחים - על אהבה, קנאה ומריבות, 21 במרץ 2005, באתר mamy
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שארות ומוצא
קטגוריה:אנתרופולוגיה
אזיקון

שמאל|ממוזער|250px|אזיקון
שמאל|ממוזער|250px|אזיקונים בשלל גדלים
**אזיקון** (באנגלית: **Zip tie** או **Cable tie**; מכונה גם חבק) הוא רצועה העשויה לרוב מפלסטיק, המשמשת לצורך הידוק או כריכת עצמים שונים ביחד. 

עיצוב האזיקונים מאפשר להדק בקלות ובמהירות רבה יחסית עצמים שונים, ואילו הפעולה ההפוכה של הסרת ההידוק נדרשת למאמץ רב או לגזירה של האזיקון עם מספריים או סכין והוצאתו מכלל שימוש.

על אף שהאזיקון תוכנן במקור לצורך הידוק של חוטי חשמל, לאורך השנים נפוץ השימוש בו למגוון יישומים כגון אריזת מוצרים, בגינון ואף בתור אזיקים זמניים המשמשים את כוחות המשטרה וצבאות שונים ברחבי העולם.

## אופן פעולה
האזיקון בנוי כסרט צר, דק וארוך, שבקצהו חור. בחור ישנה שן המאפשרת תנועה בכיוון אחד. לכל אורך הסרט, אך רק באחד משני הצדדים שלו, ישנן בליטות זעירות. הכנסת קצה הסרט לחור תיצור לולאה. אם קצה הסרט הוכנס לחור כאשר הבליטות שבסרט בכיוון "הנכון", לא ניתן למשוך את הסרט חזרה. הבליטות שבסרט נתפסות בשן שבחור, ולא מאפשרות למשוך את הסרט חזרה. יוצא שניתן רק לדחוף את הסרט לתוך החור, באופן שהלולאה שנוצרה בהתחלה הולכת וקטנה. בניגוד לכך, אם קצה הסרט הוכנס לחור כאשר הבליטות שבסרט בכיוון "הלא נכון", אין קושי למשוך את הסרט חזרה. פרט לכיוון "הנכון" ולכיוון "הלא נכון", אין אפשרות נוספת להכניס את קצה הסרט לחור.

## היסטוריה
האזיקון הומצא במקור בשנת 1958 על ידי חברת מוצרי החשמל האמריקנית Thomas & Betts תחת שם המותג "Ty-Rap" ותוכנן במקור לצורך הידוק חוטי חשמל במטוסים. חומר העיצוב הראשוני של האזיקונים היה מתכת. לאורך השנים התפתח עיצוב האזיקונים וכיום הם מיוצרים במגוון רחב של צבעים, גדלים וחומרים.

## ראו גם
* שיפצור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אביזרי חיבור
קטגוריה:אריזה
קטגוריה:אזיקים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מצר פריס

**מצר פריס** (ברוסית: **Пролив Фриза** *Proliv Friza*) הוא מצר ים המפריד בין שני האיים הקוריליים איטורופ ואורופ ומחבר בין ים אוחוצק לאוקיינוס השקט. המצר נקרא על שם מגלה הארצות ההולנדי מארטן חריטס פריס (Maarten Gerritsz de Vries), האירופאי הראשון שתועד חוקר את האזור בשנת 1643.

בחוזה שימודה, שנחתם בין האימפריה הרוסית לאימפריה היפנית בשנת 1855, נקבע המצר כקו גבול בין שתי המדינות: האיים הקוריליים שמדרום לקו זה סופחו ליפן, ואילו אלה שמצפון לו סופחו לרוסיה, קו שנשמר עד לחוזה סנקט פטרבורג ב-1875.

במצר עובר **קו מיאבה**, קו גבול בוטני בין הצמחייה הסוב-ארקטית בצפון לצמחייה הממוזגת של מזרח אסיה בדרום. הקו הוגדר בידי מיסאו טטוואקי בשנת 1933 ונקרא על שם הבוטנאי קינגו מיאבה שחקר את צמחי האיים הקוריליים.

רוחבו של המצר 42 ק"מ.

## ראו גם
* מצר קרוזנשטרן

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: גאוגרפיה
מצר פריס
קטגוריה:מחוז סחלין: מצרי ים
2007 ברוסיה

**[[2007]] ב[[רוסיה]]** הייתה השנה ה-16 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.

## הנהגה
* נשיא רוסיה - ולדימיר פוטין
* ראש הממשלה - מיכאיל פרדקוב עד 14 בספטמבר, ויקטור זובקוב

## אירועים בולטים
שמאל|ממוזער|220px|עצרת מחאה נגד ממשל פוטין בסנקט פטרבורג. תצלום מ-3 במרץ.
* 18 בפברואר – פיצוץ במסעדת מק'דונלדס למזון מהיר בסנקט פטרבורג. שישה איש נהרגו, ביניהם שני ילדים. במרץ אותה שנה נעצרו שישה חשודים בביצוע הפיגוע. היו אלה צעירים, תושבי העיר, שהיו חברי קבוצות לאומניות קיצוניות. מאוחר יותר כמות הנאשמים קוצצה לארבעה ובינואר 2009 בית המשפט העירוני של סנקט פטרבורג מצא שלושה מהם אשמים ודן שניים מהם ל-6 ו-15 שנות מאסר בהתאמה, והשלישי נידון לעבודות שירות.
* 19 במרץ - פיצוץ גז מתאן במכרה פחם שבמחוז קמרובו גורם למותם של 108 בני אדם. 
* 20 במרץ - 63 בני אדם נהרגו בשריפה בבית קשישים במחוז קרסנודאר.
* 20 במרץ - אלוף השחמט הרוסי ופעיל האופוזיציה גארי קספרוב נעצר יחד עם למעלה מ-100 מפגינים אחרים תוך שהם ניסו לקיים עצרת מחאה במוסקבה.
* 23 באפריל - נשיא רוסיה לשעבר בוריס ילצין נפטר בגיל 76.
* 23 באפריל - חברי ארגון רוסי ימין קיצוני סשן "סוציאליזם לאומי / הכוח הלבן" מפרסם סרטון וידאו באינטרנט המתעד את הוצאתם להורג של שני אנשים, אחד מטג'יקיסטן והשני מדאגסטן.
* 17 במאי – ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, אלכסיי השני חותם יחד עם ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה לבר שקורלה  על הסכם לאיחוד קאנוני בין שתי הכנסיות לאחר שהן נפרדו זה מזו בשנת 1920.
* 13 באוגוסט – פיצוץ ברכבת נבסקי אקספרס ממוסקבה לסנקט פטרבורג. 60 איש חטפו כוויות כאשר 25 מהם אושפזו. אף אדם לא נהרג.
* 20 באוקטובר - מיכאיל גורבצ'וב מקים מפלגה חדשה בשם איגוד הסוציאל-דמוקרטים (ברוסית: Союз социал-демократов).
* 31 באוקטובר - לפחות 8 בני אדם נהרגים ו-53 נפצעים כאשר לוחמי גרילה מפוצצים אוטובוס בעיר טוליאטי שבמחוז סמרה.
* 5 בנובמבר - 23 בני אדם נהרגו בשריפה בבית קשישים בכפר השוכן בסמיכות לעיר טולה.
* 22 בנובמבר - פיגוע תופת באוטובוס ברפובליקת צפון אוסטיה - אלניה גורם למורתם של חמישה אנשים ולפציעתם של 12.
* 2 בדצמבר - הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007: בבחירות לפרלמנט הרוסי זכתה מפלגתו של ולדימיר פוטין רוסיה המאוחדת עם 62.8% מהקולות.
* 9 בדצמבר – פיצוץ אוטובוס בתחנת האוטובוסים של נובינומיסק (חבל סטברופול), באוטובוס שיצא מפיאטיגורסק לסטברופול. 2 הרוגים, 14 פצועים.
* 17 בדצמבר - רוסיה מספקת את המשלוח הראשון של דלק גרעיני לכור הגרעיני בבושהר שבאיראן.
* 19 בדצמבר - נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נבחר לאיש השנה של המגזין טיים לשנת 2007.

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|120px|[בוריס ילצין]]
* 26 במרץ - מיכאיל אוליאנוב, שחקן קולנוע ותיאטרון (נולד ב-1927)
* 23 באפריל - בוריס ילצין, נשיא רוסיה לאחר פירוק ברית המועצות (נולד ב-1931)
* 27 באפריל - מסטיסלב רוסטרופוביץ', צ'לן ומנצח רוסי (נולד ב-1927)
* 2 בנובמבר - איגור מויסייב, כוריאוגרף סובייטי ורוסי (נולד ב-1906

## קישורים חיצוניים

*
רוסיה
רוסיה
רוסיה
מחלף גבעת מרדכי

**מחלף גבעת מרדכי** הוא מחלף בתוך העיר ירושלים המחבר את כביש 16 עם כביש בגין בקטע הדרומי שלו ונקרא על שם שכונת גבעת מרדכי הסמוכה. המחלף נפתח לתנועה בשנת 1998 כאשר נסלל כביש 50 (כביש בגין).

המחלף בנוי בצורת מחלף יהלום כאשר בקטע המחלף עובר דרך בגין במנהרה כפולה באורך של כ-300 מטרים, מעליו חוצה את הכביש על גבי גשר כפול
ובשני קצותיו צמתים מרומזרים שממנו מתבצע החיבור עם כביש בגין ברמפות ישרות אל הכביש, החיבור מכביש בגין לכיוון צפון לכביש 16 מתבצע באמצעות לולאה המתחברת לכביש 16.
המחלף מתחבר לכביש 16 ככניסה נוספת לירושלים מכיוון מחלף מוצא.

## קישורים חיצוניים

גבעת מרדכי, מחלף
גבעת מרדכי
גבעת מרדכי
קטגוריה:גבעת מרדכי
מחלף קריית משה

**מחלף קריית משה** הוא מחלף בירושלים המחבר את כביש בגין ושדרות יצחק רבין, סמוך לקריית הלאום.

תצורת המחלף היא יהלום מסוג SPUI, שבו הפניה מהכביש המהיר לדרך המשנית מתבצעת באמצעות רמזור אחד בלבד. שדרות יצחק רבין עוברות בגשר מעל כביש בגין ומערכת הרמזורים המאפשרת פניה מכל כיוון לכל כיוון נמצאת במרכז הגשר. 

מעל לרמפות הדרומיות של המחלף עובר גשר של רחוב וולפסון. צפונה מן המחלף מתחילה מנהרה באורך 570 מטרים המסתיימת לאחר מחלף גבעת שאול.

 

קריית משה, מחלף
קריית משה
קריית משה