open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה

ממוזער|250px|טקסט=פרס אורי אבנרי קבלת הפרס|גור מגידו ואור-לי ברלב מקבלים את הפרס בשנת 2021.
**[[פרס (הוקרה)|פרס]] אורי אבנרי ל[[עיתונות אמיצה]]** מוענק מדי שנה, החל משנת 2021, על ידי ארגון העיתונאים והעיתונאיות והקרן על שם רחל ואורי אבנרי. הפרס מוענק בכנס חופש העיתונות של הארגון, לעיתונאי או קבוצת עיתונאים על "עבודה עיתונאית אמיצה, ייחודית ומהדהדת", בעברית, באנגלית או בערבית. מטרת הפרס הוצגה על ידי ארגון העיתונאים: "לעודד עריכת תחקירים עיתונאיים ייחודיים, רציניים ומעמיקים ומהדהדים הנוגעים ללב הדיון הציבורי. לעודד עבודה עיתונאית תחקירית שלא חוששת ללכת נגד הזרם והדעה הרווחת, ברוח סיסמת 'העולם הזה': 'בלי מורא, בלי משוא פנים'".

הזוכים הראשונים בפרס, בשנת 2021, היו העיתונאים גור מגידו ואור-לי ברלב.

בשנת 2022 זכה בפרס עיתונאי כאן 11 אורן אהרוני על סדרת "תחקירים עיתונאיים החושפים שימוש לרעה בעמדות כוח שלטוני" במסגרת הסדרה ״ארץ, עיר״ ששודרה בתאגיד השידור הציבורי.

בשנת 2023 הוענק הפרס לעיתונאי יהושוע (ג'וש) בריינר, המשמש ככתב לענייני משטרה ב"הארץ". ועדת הפרס נימקה את החלטתה בכך שבריינר "היה כמעט העיתונאי היחידי בחווארה בערב שריפת המכוניות והבתים על ידי מתנחלים, תוך סיכון עצמי. ככתב משטרה הוא מסקר את התחום באופן רב ממדי, עם תחקירים וחשיפת מוקדי הכוח, ולא מסתפק בסיקור סטנדרטי של אירועי פשע והפרות סדר".[טקסט=פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה 2022|ממוזער|[אורן אהרוני (עיתונאי)|אורן אהרוני מקבל את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2022 מגור מגידו.]][טקסט=ג'וש בריינר מקבל את הפרס לעיתונות אמיצה 2023|ממוזער|[יהושע בריינר|יהושוע (ג'וש) בריינר מקבל את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2023 מאורן אהרוני]][טקסט=פרס אבנרי 2024|ממוזער|צלם [חדשות 13 דניאל חג'בי מקבל את הפרס בשם כלל הזוכים מידי חתן הפרס לשנת 2023, כתב הארץ ג'וש בריינר.]]בשנת 2024 זכו בפרס מעל מאה עיתונאים שנסעו ב-7 באוקטובר 2023 לאזור לעוטף עזה כדי לספר, לתעד ולצלם את מאורעות מתקפת הפתע של החמאס, תוך כדי סיכון ביטחונם האישי. 

בשנת 2025 זכו בפרס שירין פלאח סעב וג'קי חורי מעיתון "הארץ" על הסיקור המעמיק והמתמשך של השלכות המלחמה בעזה על האוכלוסייה הפלסטינית.[טקסט=עיתונאי "הארץ" שירין פלאח-סעב וג'קי חורי, זוכי פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2025|ממוזער|עיתונאי "הארץ" [שירין פלאח סעב|שירין פלאח-סעב וג'קי חורי, זוכי פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לשנת 2025]]

## קישורים חיצוניים
*ארגון העיתונאים מכריז על פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה, באתר של ארגון העיתונאים, 23 בפברואר 2021
* 

## הערות שוליים
 
קטגוריה:פרסים ישראליים לעיתונאות
קטגוריה:אורי אבנרי
*
איזו ריבולטה IR 300

**איזו ריבולטה IR 300** (באיטלקית: **Iso Rivolta IR 300**) היא מכונית ספורט קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **Iso Autoveicoli S.p.A** ,
אשר יוצרה בין השנים 1970–1962 באיטליה.

## ממאפייני "איזו ריבולטה IR 300"
* שלדה: מפלדה על מסגרת פלדה מרותכת
* 2 דלתות
* 2+2 נוסעים
* מנוע V8 צילינדרים 5,350 סמ"ק, מחזור ארבע פעימות, מתוצרת שברולט סדרה "Chevrolet small-block engine" 
* תיבת ארבעה הילוכים עם משמרת רצפה, הנעה אחורית, דיפרנציאל מוגבל החלקה
* קירור מנוע: קירור מים עם משאבה ותרמוסטט. נפח קירור של 18 ליטר
* בלם הידראולי סרוו-רגל, בלמי דיסק מלפנים ומאחור (דיסקים אחוריים המותקנים על הדיפרנציאל), בלם יד מכני על הגלגלים האחוריים
* מתלה קדמי: עצם משאלה כפולה עם מוט מייצב, קפיצי סליל, מתלה אחורי: ציר דה-דיון (De-Dion) עם חוליית וואטס וקישורים נגררים כפולים, קפיצי סליל

### דגמים
* "איזו ריבולטה 300", תאוצה בין 0–100 היא 8.4 שניות.
* "איזו ריבולטה 340", תאוצה בין 0–100 היא 7.9 שניות.

## גלריה

קובץ:Iso Rivolta IR 300 GT.jpg | "איזו ריבולטה IR 300"
קובץ:Iso Rivolta (17748349475).jpg | "איזו ריבולטה IR 300"
קובץ:1964 Iso Rivolta, rear left (Greenwich 2019).jpg | "איזו ריבולטה IR 300", שנת 1964
קובץ:Iso Rivolta (1964) 1X7A7894.jpg | "איזו ריבולטה IR 300", שנת 1964
קובץ:1966 Iso Rivolta GT - lt blue - fvl2 (4637755918).jpg | "איזו ריבולטה IR 300", שנת 1966
קובץ:ISO Rivolta (4890099900).jpg | "איזו ריבולטה IR 300" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים


## ראו גם
* איזו פידיה
* איזו גריפו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות גראן טוריסמו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1962
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
מוזיאון הפשיעה והענישה הלאומי

**מוזיאון הפשיעה והענישה הלאומי** (באנגלית: **National Museum Of Crime And Punishment**) הוא מוזיאון המוקדש להיסטוריה של הפשיעה והענישה בארצות הברית. המוזיאון היה ממוקם בתחילה בוושינגטון די. סי. ומאז 2015 הוא פועל בפיג'ון פורג' שבטנסי.

## הקמת המוזיאון
המוזיאון, הידוע גם בשם "**מוזיאון הפשע**", נבנה בשנת 2008 בידי היזם ועורך הדין ג'ון מורגן, אשר במהלך סיור באלקטרז, החליט כי יש להקים מוזיאון שמציג את היסטוריית הפשיעה בארצות הברית, ומוקיר את מערכת אכיפת החוק.

המוזיאון מציג תערוכות שונות, חלקן אינטראקטיביות, המאפשרות למבקר להתנסות בעבודת המשטרה. תערוכות נוספות מציגות את ההיסטוריה של הפשיעה האמריקאית, החל מפיראטים וכלה ברוצחים סדרתיים.

בשנת 2016 הועברו תצוגות המוזיאון למוזיאון אלקטרז שבטנסי.

## תערוכות ותצוגות במוזיאון
במוזיאון תערוכות קבועות וכן מוצגים מתחלפים.
* מעבדת CSI - כניסה לזירת פשע וניסיון לפתרון החקירה.
* אימון סוכני FBI - אימון בירי במטווח.
* מרדף משטרתי - התנסות בסימולטור
* מוצגים כגון כיסא חשמלי, צינוק ואמצעי ענישה היסטוריים.
* מוצגים ייחודיים השייכים לאו. ג'יי סימפסון, טד בנדי, בוני וקלייד ופושעים מפורסמים אחרים.
* עמדה ללקיחת טביעות אצבעות והדפסת תעודות תואמות.
* תפאורת תוכנית הטלוויזיה "הפושעים המבוקשים ביותר באמריקה".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים
קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:טנסי
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:ענישה
סברינה גילוד

**סברינה גילוד** (בגרמנית: **Sabrina Guilloud**; נולדה ב-1987) היא דוגמנית שווייצרית.

## ביוגרפיה
גילוד בז'נבה, הייתה לסגנית ראשונה במיס שווייץ 2010. בשנה זו הופיעה בתצוגת אופנה בציריך, בשנה לאחר מכן גם הופיעה בתצוגה בעיר כשדיגמנה ביגוד של חברת "Pepe Jeans".

ב-2013 השתתפה באירוע לעידוד המודעות לתסמונת רט ביחד עם ידוענים נוספים ממדינתה. היא הופיעה במסע פרסום לעידוד התיירות בשווייץ.

ב-2018 הובילה קמפיין לחברת הקוסמטיקה "Wildhorn" היא משמשת כשגרירה עבור הארגון "BLACKSWAN Foundation", העוסק במחקר עבור מחלות נדירות ויתומות.

היא גרה בשטוטגרט ועוסקת רבות בדוגמנות בגרמניה, אביה אריק גילוד הוא טייס שנהרג בתאונה אווירית באקוודור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות שווייצריות
קטגוריה:צמחוניות שווייצריות
קטגוריה:דוגמנים שווייצרים
קטגוריה:צמחונים שווייצרים
קטגוריה:מהגרים לגרמניה
קטגוריה:ילידות 1987
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1987
מרי ריטר המילטון

**מרי ריטר המילטון** (באנגלית:** Mary Riter Hamilton**; 1873 – 1954) הייתה אמנית קנדית. בשנת 1919 היא ציירה את שדות הקרב של צרפת ובלגיה ותיעדה את תוצאותיה של מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה ועבודה
מרי ריטר נולדה בטיזווטר, אונטריו ב -11 בפברואר 1873. זמן קצר לאחר לידתה עברה המשפחה לקלירווטר, מניטובה. היא שמרה על קשריה עם מניטובה עוד בחייה המאוחרים.

בשנת 1889, כשהייתה בת 18, נישאה לצ'ארלס וו. המילטון, סוחר, ועברה לפורט ארתור, אונטריו כדי להיות איתו. הנישואים היו קצרים מאחר שבעלה נפטר כעבור ארבע שנים בשנת 1893. אז החלה לצייר על חרסינה וציורי מים בויניפג, מניטובה. היא נסעה זמן קצר ללמוד בטורונטו, אונטריו ובסופו של דבר עברה לאירופה ולמדה בגרמניה, איטליה, הולנד, ספרד וצרפת. היא למדה באקדמיה ויטי בפריז.

בשנת 1906 היא חזרה לויניפג בגלל מצבה הבריאותי של אמה. בשנת 1911 הייתה לה תערוכה בגלריה בטורונטו עם 150 ציורים. בשנת 1914 עברה לוויקטוריה, אונטריו.

בשובה מאירופה ארגנה המילטון מספר תערוכות מוצלחות של עבודותיה בטורונטו, אוטווה, מונטריאול, ויניפג וקלגרי. תחילת מלחמת העולם הראשונה מנעה ממנה לחזור לפריז. היא בילתה את שנות המלחמה בוויקטוריה שבקולומביה הבריטית בתמיכה בעצמה על ידי מכירת עבודות וציורי דיוקן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, פעלה מרי ריטר המילטון לחזור לאירופה כאמנית מלחמה כדי לתעד את התרומה הצבאית של קנדה.

רק בשנת 1919 החלו לאסוף תיעוד מהמלחמה. המילטון הוזמנה לייצר ציורים משדות הקרב בצרפת. במשך שלוש שנים היא גרה בבקתת פח, בהתחלה בתנאי הצבא הקנדי אך מאוחר יותר עם עובדים סינים שנשכרו כדי לנקות את החזית המערבית מפסולת המלחמה למרות כנופיות של פושעים ועריקים.

היא ציירה על חומרים שונים כמו דיקט, נייר, בד וקרטון. המקלטים המאולתרים, האוכל הגרוע ומזג האוויר העוין הותירו אותה סחוטה רגשית ופיזית, ולעולם לא הצליחה לצייר באותה עוצמה.

בין השנים 1919–1922 ציירה המילטון על כל החומרים שהגיעו לידיה, ותיעדה את ההרס שהותירה המלחמה, ואת השמחה בחזרה לחיים הרגילים. היא ציירה יותר מ -300 תמונות בתנאים הלא נוחים ולעיתים המסוכנים של החזית המערבית לשעבר.

מאוחר יותר יופק סרט תיעודי עטור פרסים בשם 'No Man's Land', המספר מחדש את סיפורה של מרי ריטר המילטון.

תערוכות של הציורים הקודמים שלה התקיימו בוונקובר ובויקטוריה בשנת 1920.

תערוכות נוספות נערכו בפאלה גרנייה בפריז וכן הציגה בלונדון בבית סארי.

בשנת 1926 היא תרמה 227 מעבודות שדה הקרב שלה לארכיון הציבורי הקנדי, והקדישה את העבודות לטובת "יוצאי המלחמה, משפחותיהם והדורות הבאים."

היא פרשה, עיוורת חלקית, לוונקובר שבקולומביה הבריטית בשנות השלושים של המאה העשרים, ולבסוף מתה שם ב־22 בינואר 1954.

גופתה הועברה לפורט ארתור שבאונטריו ונקברה לצד בעלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1873
קטגוריה:אמניות מלחמה
קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרות ב-1954
טיסראד

**טיסראד** (בהונגרית: **Tiszarád**) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

הכפר מוזכר בתעודות עוד משנת 1445 והוא מפורסם בזכות הפרדסים הקיימים בו ותוצריהם המשובחים.
בכפר כנסייה רפורמית שנבנה במאה ה-17.

## יהודי טיסראד
יהודים חיו בטיסראד בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 יהודי טיסראד עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הנרי סנדהם

**הנרי סנדהם** (באנגלית: **Henry Sandham**; 24 במאי 1842 – 21 ביוני 1910) היה צייר ומאייר קנדי. הוא היה אחיו של הסופר והנומיסמטיקאי אלפרד סנדהם.

## ביוגרפיה
יליד מונטריאול. סנדהם החליט כבר בגיל צעיר להמשיך בקריירה אמנותית והועסק בסטודיו לצילום של ויליאם נוטמן בגיל 14. עד גיל 18 היה עוזרו של בן זוגו של נוטמן ג'ון ארתור פרייזר, שניהל את מחלקת האמנות של הסטודיו. מכיוון שבאותה תקופה לא היה בית ספר לאמנות במונטריאול, למד סנדהם את מלאכתו מפרייזר, כמו גם מהאמנים המקומיים אוטו ריינהולד ייקובי, אדולף ווגט ואחרים. כאשר פרייזר עזב את מונטריאול בשנת 1868 כדי לפתוח סניף בטורונטו של נוטמן ופרייזר, הפך סנדהם לראש המחלקה לאמנות. הוא הפך לשותף עם נוטמן בשנת 1877 והסטודיו שונה לשם נוטמן וסנדהם. שותפות זו נמשכה עד 1882.

אולפן נוטמן היה ידוע בצילומיו המיוחדים, המורכבים מתצלומים של אנשים המוצגים בקפידה על רקע צבוע, טכניקה שהגה סנדהם. צילום שלהם, בהרכב מאתגר במיוחד, המורכב מיותר מ-300 אנשים שונים, זכה בפרס בתערוכה העולמית בשנת 1878 בפריז. 

בשנת 1877, הוא התחיל לעשות איורים לכתב העת "סקריבנר", שהיצירה הראשונה שלו ליוותה מאמר מאת ויליאם ג'ורג' בירס. לאחר מכן הוא אייר מאמר של עצמו בנובמבר 1878, ואיורים לסדרה בת ארבעה חלקים מאת ג'ורג' מונרו גרנט בשנת 1880. כל העבודות האלה הובילו אותו להתמנות כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות (RCA), שהוקמה בשנת 1880.

בתחילת 1880, סנדהם ואשתו אגנס פרייזר, אחותה של המורה שלו, שאותה נשא בשנת 1865, סיירו באנגליה ובצרפת. בדצמבר הם ביקרו בבוסטון, מסצ'וסטס, והתכוונו להישאר זמן קצר בלבד כדי להשלים כמה ציורי דיוקן, אך במקום זאת הם נשארו שם כמעט עשרים שנה. באותה תקופה הוא החליט להתמקד יותר באמנות ופחות בעסקים.

בשנת 1882, מגזין "סנצ'רי" (היורש של "סקריבנר") שלח אותו למשימה עם הסופרת הלן האנט ג'קסון לדרום קליפורניה כדי לחקור את חייהם של האינדיאנים. יצירה זו פורסמה בשנת 1883, ובסופו של דבר היוותה בסיס לרומן הנמכר ביותר שלה משנת 1884, "רמונה", אשר סנדהם הכין עבורה איורים (במהדורה של 1900).

מלבד האיורים שלו, הוא נודע גם בזכות דיוקנאותיו (כולל אחד של ראש ממשלת קנדה ג'ון אלכסנדר מקדונלד) וציוריו ההיסטוריים. בתקופתו בבוסטון הוצגו יצירותיו באופן קבוע במועדון האמנות של בוסטון ובאגודה האמריקאית לצבעי מים בניו יורק, והוא הציג בתערוכה הקולומביאנית העולמית (1893), במדינות הכותנה והתערוכה הבין-לאומית (1895) ובתערוכת המאה והתערוכה הבין-לאומית של טנסי (1897).

סנדהם עבר ללונדון בשנת 1901, והמשיך שם בקריירה שלו, עם עבודות שהוצגו באקדמיה המלכותית לאמנויות (RA) בין השנים 1905 עד 1908.

אשתו נפטרה בשנת 1906, והוא נפטר בשנת 1910. הוא קבור בבית העלמין של קנסל גרין.

## גלריה

File:Bicycling - Hy Sandham ; aquarelle print by L. Prang & Co. LCCN94508307.jpg

File:Henry Sandham (1910) Laura Secord.jpg

File:Henry Sandham - The Coming of the Loyalists.jpg

File:The March of Time, by Henry Sandham.jpg

File:Henry Sandham - Skating.jpg

File:Henry Sandham - Hunters returning with their spoil.jpg

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

 

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:נפטרים ב-1910
עמליה מרגולין

**עמליה מרגולין** (8 במרץ 1959 – 28 בפברואר 2018) הייתה קולנוענית, במאית ויוצרת דוקומנטרית ישראלית. הייתה נשואה לרון מרגולין.

מרגולין למדה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2018 נפטרה מרגולין ממחלת הסרטן.

## קריירה מקצועית
לאורך השנים שימשה, במקביל ליצירתה הטלוויזיונית והקולנועית, כמרצה לקולנוע.

החל משנת 2018 מוענק פרס לזכרה של הקולנוענית מרגולין, לתלמידים מצטיינים בבית הספר הירושלמי לקולנוע "מעלה".

## יצירותיה
מרגולין הייתה במאית ויוצרת מוערכת. בין עבודותיה ניתן למנות את היצירות הבאות:

### סרטים
* "המשפט – סיור מודרך" (1994)
* "חובו של אהרון כהן" (1999)
* "מאה ילדים שלי" (2003)
* "הלוואי שתמותי" (2011)
* "סיפור שמתחיל בפוסט" (2015)

### סדרות
* "היהודים החדשים" (2003)
* "פרנקו וספקטור" (2003–2004) יחד עם יוסף פיצ'חדזה
* "שיעור חופשי" (2005)
* "שמונה עשרה" (2010)
* "בקרוב אהבה" (2011)
* "הטיול הגדול" (2014)
* "המכון לרפואה משפטית" (2017)
* "ההחלטה" (2017–2018)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ערב לזכרה של עמליה מרגולין בסינמטק תל אביב, במלאת שנה לפטירתה
* סיור מודרך - מחווה לעמליה מרגולין בתקריב, כתב עת לקולנוע דוקומנטרי

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
פסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין

**פסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין** (בערבית: **مهرجان موجودين للأفلام الكويرية**) הוא פסטיבל קולנוע להט"בי שנתי בתוניסיה, מאז 2018. הפסטיבל נחשב כפסטיבל הקולנוע הקווירי הראשון בתנוסיה ובצפון אפריקה. הפסטיבל מאורגן על ידי הארגון הלא-ממשלתי, מוג'ודין. הפסטיבל מתמקד בזהויות קוויריות, במיוחד אצל אנשים מהדרום הגלובלי.

## מוטיבציה
מטרת הפסטיבל היה ליצור מרחב לאנשים קווירים שאינו הטרונורמטיבי ואינו הומופובי. בשל סיבות ביטחוניות, מיקום הפסטיבל אינו נחשף כלל. אנשים שמעוניינים להשתתף בפסטיבל צריכים קודם ליצור קשר עם מארגני הפסטיבל.

המארגנים רואים בפסטיבל סוג של אקטיביזם: 

## היסטוריה
ממוזער|200x200 פיקסלים|צמידים מפסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין, 2019
### המהדורה הראשונה
המהדורה הראשונה של הפסטיבל הראשון התקיימה ב-15–18 בינואר 2018, במימון קרן הירשפלד אדי . הנושאים העיקריים של מהדורה זו היו מגדר ונטייה מינית לא הטרונורמטיבית. בנוסף להקרנת 12 סרטים באורך קצר ובינוני, הפסטיבל כלל גם קונצרטים, דיבייטים ודיוני הפאנל "Queer as Art" ו-"Queer as Resistance".

### המהדורה השנייה
המהדורה השנייה של הפסטיבל התקיימה ב-22–25 במרץ 2019, במרכז העיר תוניס. מהדורה זו כיסתה את כל הספקטרום הלהט"בי, והתמקד גם בפמיניזם. בסך הכל, הוקרנו 31 סרטים בין-לאומיים ומקומיים. בנוסף לסרטים שהוקרנו, התקיימו הצגות, דיבייטים וסדנת התיאטרון "Towards a Queer Theater".

### המהדורה השלישית
המהדורה השלישית של הפסטיבל תוכננה להתקיים ב-20–23 במרץ 2020, אך נדחתה בשל מגפת הקורונה.

## גלריה

קובץ:Poster of First Edition of Mawjoudin Queer Film Festival.png|כרזת המהדורה הראשונה של הפסטיבל, 2018
קובץ:Official poster of the 2019 edition of Mawjoudin Queer Film Festival.jpg|כרזת המהדורה השנייה של הפסטיבל, 2019
קובץ:Logo of Mawjoudin Queer Film Festival 02.png|הקמע הרשמי של הפסטיבל


## קישורים חיצוניים

* 

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:פסטיבלי קולנוע להט"בים
קטגוריה:אפריקה: פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:תוניסיה: תרבות
אינסייטק

**אינסייטק בע"מ** (באנגלית: **Insightec**) היא חברה פרטית ישראלית, העוסקת בפיתוח וייצור של מכשור רפואי לניתוח באמצעות אלומת אולטרה סאונד והדמיית תהודה מגנטית (MRI).

המכשור של החברה, בטכנולוגיית אולטרה סאונד ממוקד ומונחה MRI, נועד לאפשר הסרה של רקמות נגועות ללא שימוש בסכין מנתחים, תוך צמצום הסיכון לחולה ומשך האשפוז. המכשור משמש לטיפול ברעד ראשוני , מחלת פרקינסון ומיומות.

יו"ר החברה הוא ד"ר מוריס פרה. מנכ"ל החברה מאז הקמתה היה קובי וורטמן. בינואר 2016 מונה וורטמן לסגן היו"ר, ופרה מונה למנכ"ל החברה (בנוסף לתפקידו כיו"ר).

בעלת המניות העיקרית בחברה היא קוק תעשיות (דרך החברה הבת Koch Disruptive Technologies), ובעלי מניות נוספים הם קרן יורק, לאומי פרטנרס, מור השקעות וקרן פרגרין. בעבר הייתה חברת אלביט הדמיה בעלת השליטה בחברה (דרך החברה הבת אלביט מדיקל טכנולוג'יס).

בדו"ח השנתי של החברה לשנת 2023 נכללה הערת עסק חי.

ביוני 2024 גייסה החברה 150 מיליון דולר לפי שווי של 515 מיליון דולר (אחרי הכסף).

## קישורים חיצוניים
* 
* כתבות על אינסייטק, באתר TechTime
* כתבות על אינסייטק, באתר "כלכליסט"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני מכשור רפואי ישראלים
קטגוריה:טירת כרמל: חברות
קוגלר

**קוגלר** הוא שם משפחה ממקור גרמני שמשמעותו כדור או עיגול או ספירה.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
נביסיים

**נביסיים** (שם מדעי: Nabidae) היא משפחה קטנה בתת-סדרת הפשפשים, המונה כ-500 מינים שונים בכ-20 סוגים. כל הנביסיים הם טורפים יבשתיים של חסרי חוליות קטנים, בעיקר פרוקי-רגליים. רבים מהם נוהגים לתפוס את הטרף ברגלייהם הקדמיות, באופן המזכיר גמלי שלמה אך ניזונים אופורטיוניסטים גם מגלמים וביצים. רבים מהמינים נמצאים על צמחייה נמוכה, חלקם על עצים וחלקם משוטטים על הקרקע. מינים אחדים נוהגים לחיות על קורי עכבישים ולאכול חרקים שנתפסו ברשת. הנביסיים נחשבים מועילים מבחינה חקלאית משום שרבים מהמינים מהם הם ניזונים הם מזיקים חקלאיים.

הממצא הקדום ביותר ממשפחה זו נמצא בענבר מהקנומן.

## מינים המצויים בישראל
* תת-משפחה Nabinae
** שבט Nabini
*** *Himacerus major*
*** נביס הודי *Nabis indicus*
*** נביס ירוק *Nabis viridulus*
*** *Nabis sareptanus*
*** *Nabis palifer*
*** *Nabis pseudoferus orientarius*
*** *Nabis capsiformis*
* תת-משפחה Prostemmatinae
** שבט Prostemmatini
*** *Alloeorhynchus flavipes*
*** *Prostemma aeneicolle*
*** נביס דו-גוני *Prostemma guttula asiaticum*
*** *Prostemma sanguineum*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פשפשאים
קטגוריה:חרקים טורפים
Gibberish

"**Gibberish**" (בעברית: "**ג'יבריש**") הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי MAX בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האמריקאי הודי אלן . הסינגל יצא ב-23 במרץ 2015, ונכון לנובמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-27 מיליון פעמים ביוטיוב ולמעלה מ-51 מיליון פעמים בספוטיפיי. השיר גם מוצג במשחק הריקודים, *[[Just Dance 2016]]*.

עם צאתו, השיר היה לסינגל המצליח ביותר של MAX עד כה, והגיע למקום הראשון בבילבורד טוויטר בזמן אמת. השיר מופיע במיני-אלבום, *Ms. Anonymous*, ובאלבום *Hell's Kitchen Angel*.

ביוני 2016, נבחר MAX לאמן החודש של אלביס דוראן , על ידי אלביס דוראן , והוצג בתוכנית הטלוויזיה של NBC, The Today Show. בתוכנית הוא ביצע את הסינגל בשידור חי.

## מיקומי שיא

## פרסים ומועמדויות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי MAX
קטגוריה:שירים באנגלית
איזו גריפו

**איזו גריפו** (באיטלקית: **Iso Grifo**) היא מכונית ספורט קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **Iso Autoveicoli S.p.A** , אשר יוצרה בין השנים 1974–1965 באיטליה

## "איזו גריפו"
* מנוע קדמי-אורכי
* מנועים V8 צילינדרים
* סוג הנעה: הנעה אחורית
* מתלה קדמי: עם גלגלים עצמאיים, טרפז, קפיצים, בולמי זעזועים הידראוליים טלסקופיים / אחורי: ציר דה-דיון (De-Dion) עם קפיצי סליל, זרועות דחיפה ואורכי תגובה וזרועות רוחביות (מערכת וואטס), בולמים הידראולים טלסקופיים
* בלמים: בלמים קדמיים: דיסק / אחורי: דיסק, עם שליטה הידראולית, מאיץ בלמי ואקום.
* מערכת חשמל: 12 וולט
* קוטר סיבוב מינימלי - 12 מטר
* קיבולת מכל דלק: 100 ליטר כולל 22 ליטר רזרבה

### דגמים
* "A 3 L Grifo" - יוצר בשנת 1965
* "Grifo GL" - יוצר בין השנים 1979-1965
* "Grifo 7 litr" - יוצר בין השנים 1968–1979
* "Grifo IR8" - יוצר בין השנים 1971–1974
* "Grifo IR8 Can-Am" - יוצר בין השנים 1971–1974

## גלריה

קובץ:MHV Iso Grifo 1966 01.jpg | "איזו גריפו", שנת 1966
קובץ:MHV Iso Grifo 1966 02.jpg | "איזו גריפו", שנת 1966
קובץ:Iso Grifo (12415539143).jpg | "איזו גריפו"
קובץ:Iso Grifo Rear.JPG | "איזו גריפו"
קובץ:Iso Grifo, Techno-Classica 2018, Essen (IMG 9309).jpg | "איזו גריפו"
קובץ:Iso Grifo in Bedfordshire.JPG | "איזו גריפו" מסדרה שנייה
קובץ:Iso Grifo, Techno-Classica 2018, Essen (IMG 9137).jpg | "איזו גריפו", מסדרה שנייה
קובץ:Auto Italia Italian Car Day Brooklands May 2010 IMG 8807 (4569351300).jpg | "איזו גריפו" מנוע 7.0 ליטר
קובץ:Iso grifo can am.jpg | "איזו גריפו" מנוע 7.0 ליטר
קובץ:Iso Grifo 90 2010.jpg | "איזו גריפו 90"


## ראו גם
* איזו פידיה
* איזו ריבולטה IR 300

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות גראן טוריסמו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1965
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
מרק אייזנברג

**מרק אייזנברג** (נולד בפריז ב-9 באפריל 1955) הוא איש עסקים ונדבן יהודי-צרפתי. אייזנברג מכהן כנשיא ארגון אליאנס (כל ישראל חברים) העולמי והוא מייסד ויו"ר עמותת קעליטה (Qualita), ארגון הגג של עולי צרפת בישראל. מרק אייזנברג הוא בנו של הרב ג'וזי אייזנברג.

## פעילות עסקית
את דרכו בעולם העסקים החל כיועץ בתחום הניהול של חברות קטנות ובינוניות. בשנת 1986 הקים את קבוצת הייעוץ Alma Consulting Group, שעסקה בייעוץ ארגוני בעיקר בתחום צמצום עלויות והוצאות של חברות עסקיות. קבוצת Alma נחשבה במשך 15 שנים לאחת מ"100 החברות המצליחות ביותר בצרפת".
בשנת 1997 מכר אייזנברג את קבוצת Alma לחברה אמריקאית, וב-2001 קנה אותה בחזרה כרכישה ממונפת. בשנת 2007, הפכו כ-400 עובדי הקבוצה לבעלי מניות בה, ובשנת 2012 מנתה הקבוצה כ-1,700 שותפים. בשנים 1996, 2002, 2004, 2005, 2005 ו-2007 זכה אייזנברג בפרסי "היזם הטוב של השנה" בצרפת. Alma נבחרה בקביעות בדירוג החברות שטוב לעבוד בהן. בינואר 2012 אייזנברג פרש מהקבוצה.

## פעילותו בישראל
בשנת 2014 עלה אייזנברג לישראל. הוא מכהן כנשיא אליאנס העולמית משנת 2011, ובשנת 2015 הקים את עמותת קעליטה, ארגון הגג של עולי צרפת בישראל. משנת 2016 מנכ"ל העמותה הוא אריאל קנדל, לשעבר ראש המשלחת של הסוכנות היהודית בצרפת.

## פעילות למען יהודי צרפת
בשנת 1995 ז'אן טיברי, ראש עיריית פריז דאז, מינה את אייזנברג לתפקיד חבר בוועדה האחראית על השבת הרכוש של יהודי פריז, שהוחרם ונהרס בשואה. בתחילת שנות ה-2000 היה ממייסדי תנועת ידידי ה-CRIF - ארגון המייצג באופן רשמי את יהודי צרפת מול ממשלת צרפת. בשנת 2006 נבחר אייזנברג לוועד המנהל של ארגון אליאנס העולמי, וב-2011 התמנה לנשיאה העולמי. משנת 2008 הוא משמש כמנכ"ל קרן גורדין, המממנת השקעות נדל"ן עבור בתי ספר יהודיים בצרפת.

## ספורט
אייזנברג עוסק בקידום ובפיתוח הספורט בישראל. הוא מכהן כחבר הנהלה וכסגן יו"ר איגוד האתלטיקה בישראל, והוא פועל להקמת פרויקט משותף לאיגוד האתלטיקה הצרפתי ולזה הישראלי, ולקידום ופיתוח ענף זה בישראל. בצרפת היה חבר במועצת המנהלים של ליגת האתלטיקה המקצועית הצרפתית בין השנים 2009–2013. בשנים 2010–2015 כיהן כיושב ראש מועדון הספורט Cercle Foch, הכולל מתחם ספורט ברובע ה-16 בפריז.

## חיים אישיים
אייזנברג מתגורר בירושלים. הוא נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* פגוש את העיתונות עם רינה מצליח, 18 בינואר 2016, youtube
* ראיון בקול ישראל בנושא רופאי שיניים מצרפת, 6 בינואר 2016, youtube
* 

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים צרפתים
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורגל
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1955
רוברט האריס (צייר)

**רוברט האריס** (באנגלית:**Robert Harris**; 18 בספטמבר 1849 – 27 בפברואר 1919) היה צייר קנדי יליד ויילס, שנודע בעיקר בזכות דיוקנו של אבות הקונפדרציה.

## ביוגרפיה

### ראשית חייו
נולד בקהרון, קונווי שבוויילס, והגיע לאי הנסיך אדוארד דרך ליברפול עם משפחתו בצעירותו. בשנת 1873 למד אמנות בבוסטון, בשנת 1877 למד בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון, ומאוחר יותר באותה שנה, למד בפריז אצל לאון בונה.

בשנת 1880 הוזמן לשרטט את החלקים העיקריים במשפט הרצח של דונלי ל"גלובוס טורונטו". הוא חזר ללמוד בפריז עם בונאט בשנת 1881. בשנת 1882, הוא שיתף סטודיו עם הצייר האמריקאי ריינהרדט באקואן, 17 קילומטרים מפריז. בשנת 1883 הציג בסלון פריז.

בהיותו באירופה, נודע לו על האימפרסיוניזם, אך בשובו לקנדה, בשנת 1883, הוזמן על ידי ממשלת הדומיניון לצייר תיעוד של ועידת קוויבק בשנת 1864. מאוחר יותר נודע הציור בשם הפופולרי "אבות הקונפדרציה". לאחר מכן התיישב במונטריאול והחל לצייר בסגנון אקדמי את האליטה החברתית והפוליטית בטורונטו ובמונטריאול.

### קריירה
"אבות הקונפדרציה", שצייר בתחילת דרכו, ביססו את המוניטין שלו כאחד מציירי הדיוקנאות המובהקים בקנדה. בין השנים 1889 - 1896 הוא צייר למעלה מ-55 דיוקנאות שהוזמנו באותה תקופה. בשנת 1903 הוא צייר את דיוקנה של הרוזנת ממינטו. בראשית המאה ה-20 חזר האריס לציור בהשפעת האימפרסיוניזם לאחר שרכש את הספר הראשון באנגלית בנושא, "האימפרסיוניסטים הצרפתים (1860–1900)" מאת קמיל מאוקלאיר. (העותק שלו מהספר נמצא בגלריה לאמנות של מרכז הקונפדרציה). במהלך שמונה השנים הבאות, הוא החל לשלב נגיעות של צבע ומברשות בסגנון האימפרסיוניסטים, תוך שמירה על המאפיינים הפורמליים של דיוקנאות אקדמיים.

הוא היה חבר מייסד באקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה בשנת 1880 (RCA) ונבחר לנשיא ה-RCA בשנת 1893. בשנת 1902, הצטרף למסדר המכובד של סנט מייקל וסנט ג'ורג', מסדר אבירות בריטי המוענק לגברים ונשים המכהנים בתפקידים גבוהים או שנותנים שירות לא צבאי יוצא דופן או חשוב במדינה זרה. כנשיא ה- RCA בשנת 1904, הוא עזר להוביל את הארגון והתקנת התערוכה הקנדית בלואיזיאנה. בתערוכה הוא קיבל את תעודת ההנצחה ואות הוקרת הזהב לשירות מכובד באמנות.

אוסף חשוב מיצירותיו שוכן בגלריית האמנות של מרכז הקונפדרציה בצ'רלוטאון. ציורו "פגישה של נאמני בית הספר", המדגים עימות בין מורה קייט הנדרסון לבין נאמני בית הספר שלה, הופיע על בול קנדי בשנת 1980.

הוא התחתן עם אליזבת (בסי) פוטנאם בשנת 1885 אך לבני הזוג לא היו ילדים. הוא היה אחיו של האדריכל ויליאם קריצ'לו האריס והתעניין באופן פעיל ביצירותיו של בת דודתו קתלין מוריס.

בשנים 1986–1987 הוצגה בוויילס התערוכה "רוברט האריס, 1849-1919", על ידי המוזיאון הלאומי של ויילס. השפה הראשונה בקטלוג הייתה וולשית, השנייה באנגלית.

## גלריה

File:John A Macdonald 1890 painting by Robert Harris.jpg|ג'ון מקדונלד

File:Robert Harris - A Meeting of the School Trustees.jpg|פגישה של נאמני בית הספר

File:The Countess of Minto, R. Harris 01.jpg|הנסיכה מינטו

File:Fathers of Confederation LAC c001855.jpg|אבות הקונפדרציה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1919
אמיל וולף (מהנדס)

**אמיל וולף** (בהונגרית: **Wolf Emil**; בודפשט, 2 בינואר 1886 – , בלגיה, 15 ביולי 1947) היה מהנדס כימיה יהודי-הונגרי, ניצול שואה, ממייסדי תעשיית התרופות ההונגרית העצמאית.

## קורות חיים
אמיל וולף נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של הסיטונאי מור וולף ושל מריה לובל. הוא למד באוניברסיטת מינכן וסיים לימודי הנדסה כימית. לאחר מכן עבד במפעלים בגרמניה ואחר כך אצל גדעון ריכטר זמן מה. יחד עם מהנדס הכימיה ג'רג' קרסטי הקים את מפעל הכימיקלים "אלקה"-"Alka" בשנת 1910 ובינואר 1912 הפך את החברה שלו לחברת מניות בערבון מוגבל בעזרת הלוואה בנקאית. ב-1913 היא המשיכה לפעול בשם כינונין (Chinoin) מפעל למוצרים פרמצבטיים וכימיים. וולף ביחד עם גדעון ריכטר הקימו למעשה את תעשיית התרופות ההונגרית העצמאית. וולף יזם את ייצור התרופות הסינתטיות בהונגריה בראשית המאה העשרים, שלא היה קיים שם באותה תקופה. הוא הוביל את צוות המחקר אשר הפיק את ה"אולטראספטיל" (ultraseptyl) והעבודה המשמעותית שלו כללה את הייצור התעשייתי של הפפברין (Papaverine). וולף וקבוצת המחקר שלו שיתפו פעולה עם פרופסור גזה זמפלן, שניהל את המכון לכימיה אורגנית של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, והצליחו לפתור את המשימה בשנות ה-30 של המאה ה-20. הוא מילא את תפקיד המנכ"ל של החברה עד 1940 ואז נאלץ להתפטר בשל יהדותו ופרסום החוקים האנטי יהודיים ומיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. בשנת 1944 גורש תחילה למחנה ריכוז בגרמניה הנאצית בגלל מוצאו היהודי ולאחר מכן לטרזיינשטט. הוא שרד את השואה וחזר לביתו בשנת 1945 ואז החל לארגן מחדש את מפעלו כמנכ"ל. בשל עבודתו וכדי להזניק שוב את המוניטין של מפעל כינונין נסע שוב גם לחו"ל ועבד בקצב עבודה יתר על המידה. הוא נפטר בבלגיה לאחר מחלה קצרה.

## משפחתו
הוא התחתן פעמיים. ב-17 בנובמבר 1917 בבודפשט עם ארז'בט, בתם של ד"ר שאלאמון (שלמה) אולנברג ושל גולדה פישר. הם התגרשו בשנת 1924. הוא התחתן בשנית ב-18 במרץ 1933. אשתו השנייה הייתה וילמה, בתם של פרנץ צופון ושל ארז'בט דרשקוביץ'.

## הנצחה
פסל פרוטומה שלו, עבודתו של הפסל דוד טוט נחנך באויפשט, ב־23 בספטמבר 2010.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* לוח שנה של מלומדים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:כימאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:תעשיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1947
ארתור פטרי

**ארתור פטרי (במקור** עד 1899 **פצאואר-Patzauer**, בהונגרית: **Petri Artúr**; מאד, 18 בדצמבר 1873 – נאג'קאלו, 14 בנובמבר 1918 או לפני כן) היה עיתונאי, משורר יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
ארתור פטרי נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר היין יאקאב פצאואר ושל ארנה אנגל. הוא סיים את בית הספר התיכון בקושיצה, בבודפשט ובדברצן. בשנת 1892 עבר את בחינות הבגרות באקדמיה למסחר בדברצן. בין השנים 1894–1897 עבד בקושיצה במגזין Abauj-Košice וב-Košice Hírlap. בין השנים 1897–1900 עבד כמנהל אגף ב"חברת הביטוח הכללית ההונגרית". הוא שירת בשדה הקרב במהלך מלחמת העולם הראשונה ואחר כך נפטר בבית החולים הציבורי בנאג'קאלו בגלל מחלתו משדה הקרב.

## כרכי שירה
* בדידות. שירים (בודפשט, 1900)
* שירי השחר (בודפשט, 1901)
* נדודים (בודפשט, 1905)

## כתביו
מאמריו ומסותיו פורסמו בדברצן, ב"עיתון דרום הונגריה", ב"שופר של סגד", בלוגוז' ב-Südungarn, ב-Karansebeser Zeitung.

בשנים 1903 ו-1904 פורסמו שיריו ב"עיתון של גיור" (Győri Ujság) ב"מדיאר סו" (Magyar Szó) וב"מדיאר סלון" (Magyar Szalon).

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עמ' 707. גישה מקוונת
* יוזף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891–1914. גישה מקוונת

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1873
קטגוריה:נפטרים ב-1918
תואר משרה

[250px|ממוזער|שמאל|דוגמה לחתימה ב"[ילקוט הפרסומים", הכוללת את שם החותם ואת תואר המשרה שלו]]
בארגונים, **תואר משרה** הוא תיאור הניתן לתפקידו של עובד או חבר בארגון. תואר המשרה משמש את העובד במסמכים שהוא חותם עליהם, בהצגתו בתכתובות ובסיכומי דיון, ומופיע בכרטיס הביקור שלו. 

לתואר המשרה משמעות מבחינת מקומו של העובד בהירארכיה הארגונית. בארגון שבו מנוהל תקן של משרות, כולל התקן את תואר המשרה של כל אחת משורות התקן. בארגונים הנדרשים בחירום להיערכות שונה מאשר בשגרה ייתכן שיהיו לעובדי שני תוארי משרה, אחד לשגרה והאחר לחירום. קידומו של עובד בארגון מתבטא לפעמים בעלייה בדרגה ללא שינוי בתואר המשרה, ולפעמים משתנה תואר המשרה לבכיר יותר. דוגמה לכך היא התיאור ברומן "תמול שלשום": "לא יצאו ימים רבים עד שנכנס לשמש בבנק. תחילה כלבלר קטן, אחר כך כפקיד מסייע, ואחר כך כפקיד גמור."

## משרות הנהלה
בהנהלה של ארגון מקובלות המשרות הבאות, המוצגות בתיאורן העברי, ולעיתים בראשי התיבות המקובלים באנגלית:
* **[[מנהל כללי]]** (בראשי תיבות: **מנכ"ל**, באנגלית **CEO** -  chief executive officer): האדם העומד בראש הנהלת הארגון. במקרים שבראש הארגון ניצבים שני מנכ"לים, התואר של כל אחד מהם הוא **מנכ"ל משותף**.
* **מנהל כספים** או **מנהל כספים ראשי** (באנגלית **CFO** - chief financial officer): האדם העומד בראש הנהלת הכספים של הארגון.
* **מנהל תפעול** (באנגלית **COO** - chief operating officer): האדם העומד בראש אגף התפעול השוטף של הארגון.
* **מנהל שיווק ומכירות** (באנגלית **CMO** - chief marketing officer): האדם העומד בראש פעילות השיווק והמכירות של הארגון.
* **מנהל טכנולוגיות** או **[[מנהל טכנולוגיות ראשי]]** (באנגלית **CTO** - chief technology officer): בארגונים מבוססי טכנולוגיה מתקדמת, ובפרט בחברות היי-טק, זה תוארו של האדם האחראי להיבט הטכנולוגי בארגון, ובפרט לפיתוח הטכנולוגי בו. 
* **מנהל מערכות מידע** (בראשי תיבות: **מנמ"ר**, באנגלית **CIO** - chief information officer): האדם העומד בראש פעילות טכנולוגיית המידע של הארגון.
* **מנהל אבטחת מידע** (באנגלית **CISO** - chief information security officer): האדם העומד בראש פעילות אבטחת המידע בארגון.
* **מנהל איכות** (אנגלית: Chief Quality Officer - **CQO**)

לכל אחת מהמשרות הללו מצורף לפעמים התואר **סמנכ"ל** (סגן המנהל הכללי) או **משנה למנכ"ל**.

בנוסף למשרות אלה, המקובלות בארגונים רבים, כוללות הנהלות של ארגונים משרות נוספות, בהתאם לאופי הארגון. בארגון הכפוף להוראות רגולציה רבות, כגון בנק, ניתן למצוא משרה של **[[קצין ציות]] ראשי** (באנגלית **CCO** - chief compliance officer).

למשרות ניהול בדרגים פחות בכירים כולל תואר המשרה את המילה "מנהל" בצירוף תיאור נוסף, למשל "מנהל מדור רכש", "מנהלת מחלקת משאבי אנוש" וכדומה.

## משרות נוספות
גם למשרות שאינן משרות ניהול נהוג לתת תואר משרה, לעיתים תוך התייחסות לרמת המשרה, למשל "מתכנת" לעומת "מתכנת בכיר". 

## הערות שוליים

קטגוריה:משאבי אנוש
הלימת מילה

**הלימת מילה** הוא ספר שירה פלינדרומית שכתב מחבר הפלינדרומים והמשורר נעם דובב. זהו ספר השירה הפלינדרומית הראשון בעברית. כל השירים, הכותרות, שמות השערים והפרקים בו הם פלינדרומיים, וכן מספרי הפרקים, העמודים והשירים. הספר כולל את הפלינדרום הארוך ביותר בעברית נכון לאותה עת - הסיפור הקצר "מות תום", בן 1,111 מילים ו-4,224 אותיות.

"הלימת מילה" נערך ספרותית על ידי ערן הדס, ולשונית על ידי דניאל עוז. הספר יצא לאור בינואר 2020, בהוצאת "ברחש".

הספר הושק בתאריך הפלינדרומי 02.02.2020 (2 בפברואר 2020), בשעה 20:02.

## אודות
הספר יצא לאור בינואר 2020, והוא עוסק בנושאים הבאים: ארס פואטיקה ("הכתיבה בי תכה"), תחושות אישיות ובין-אישיות ("בלב", "שוב יש בלב שיבוש"), אבהות ("ילד לוּ נולד לי"), מיניות ותשוקה ("פוגש אש גוף"), אמונה ואובדנה ("לא, היה אל"), שואה ("תודעת עדות"), הכיבוש הישראלי ("שוב יכה הכיבוש") וטבע ("זרע בטבע רז", "ליל").

דובב קרא שירים מספרו, בין היתר, בפסטיבל השירה השנתי "מטר על מטר" של מקום לשירה. שירים מהספר הוקראו גם בטלוויזיה וברדיו, ופורסמו ב"הארץ" וב-"ynet", בכתבי עת מודפסים ומקוונים לשירה, ולילדים ונוער ("עיניים" ו"אדם צעיר") וכן באנתולוגיית שירה.

הספר הבא אחריו בסדרת ספרי השירה הפלינדרומית שפרסם דובב, "הִפּוכופֹּה", הוא "כְּשֶׁחָשַׁךְ" שיצא לאור ב-2022, אף הוא בעריכת ערן הדס ובהוצאת "ברחש" וגם בו כל השירים, הכותרות ומספר השירים פלינדרומיים, וכן תאריך ההשקה של הספר. הספר עוסק בפרידתו של המשורר מאחיו, עוז קרת-דובב, שנפטר ממחלת הסרטן בגיל צעיר.

## מרכיבים פלינדרומיים בספר וסביבו
שמות הספר בעברית, באנגלית (**"WORD ROW"**) ובערבית (**"كلمة ملك"**) הם פלינדרומיים כמו גם כל השירים, הכותרות, שמות השערים והפרקים. נוסף על כך, מספרי הפרקים (11), העמודים (111) והשירים (77) הם פלינדרומיים.

בנספח הספר נכלל הסיפור הפלינדרומי הקצר "מות תום", שהיה הפלינדרום הארוך ביותר בעברית באותה עת. הפלינדרום, שעוסק בשואה, כולל 1,111 מילים ו-4,224 אותיות ומכיל 767 שמות ואלמנטים פלינדרומיים נוספים. על בסיסו נכתב השיר המחורז "תום שמות" שבספר, בן ה-666 מילים.

הספר הושק בתאריך הפלינדרומי 02.02.2020 (2 בפברואר 2020) (שהוא היום ה-33 בשנה הלועזית ואחריו 333 יום), בשעה 20:02. המחיר הקטלוגי שנקבע לספר אף הוא מספר פלינדרומי.

## שירים
### רשימת השירים
להלן רשימת השירים מחולקים לפי שערים ופרקים:

### השיר הפותח
**הלימת מילה**

"בלב הכתיבה 
פועמת מילה 
הלימה מילאה 

אלימה מילה 
הלימת מעופה 
בי תכה, בלב"

זהו השיר הפותח של הספר, הטומן בחובו כפל משמעות, וממנו נלקח הכותר של הספר. מבקר השירה ד"ר אילן ברקוביץ' כתב עליו ב"הארץ": .

## כתבות וראיונות
* מוטי גרנר, על נועם דובב ועל פלינדרומים ועוד בשיחה השבועית, ברדיו ירושלים, 4 בדצמבר 2018
* המלצתה של ירדן מרציאנו על הספר "הלימת מילה" בפינה "סל תרבות", בתוכנית חדשות הלילה עם רומי נוימרק בכאן 11, 20 בפברואר 2020
* 
* 
* נעם דובב: "מצאתי בעברית שדה שלא נחרש", שיחה עם שלומי חתוכה בתוכניתו, "ברית מילה", בכאן תרבות, 16 בנובמבר 2020

## קישורים חיצוניים
* 
* הספר "הלימת מילה", באתר הספרייה הלאומית
* "הלימת מילה", באתר הבית של נעם דובב, "פלינדרום + יתר יצירתי"
* ערב שיחה על ספר השירה הפלינדרומי של נעם דובב, "הלימת מילה" באירוח חנות הספרים "סיפור פשוט", באתר Youtube, 26 במאי 2020

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי 2020
קטגוריה:פלינדרומים בספרות
קטגוריה:שיאים
אסטון מרטין DBX

**אסטון מרטין DBX** (באנגלית: **Aston Martin DBX**) היא מכונית ספורט במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אסטון מרטין משנת 2019. היא הוצגה בנובמבר 2019 והגיעה לישראל בנובמבר 2020.

## עיצוב
עיצוב פנים המכונית שודרג מהדגמים הבסיסים של החברה וכולל מסך מולטימדיה בקוטר 10.25 אינצ'ים ולוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12.3 אינצ'ים.

## מפרט טכני
ה-DBX כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-550 כוחות סוס ב-6,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 4.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 291 קילומטרים לשעה.

## אסטון מרטין DBX707
אסטון מרטין DBX707 היא גרסה בעלת ביצועים גבוהים יותר מהגרסה הבסיסית. גרסה זו נחשפה ב-1 בפברואר 2022. גרסה זו כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו משופר המספק 707 כ"ס ומומנט מרבי של 91.7 קג"מ. במקום תיבת הילוכים אוטומטית בעלת 9 הילוכים בגרסה זו קיימת תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת 9 הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.3 שניות במקום 4.5 שניות בגרסה הבסיסית והמהירות המרבית עומדת על 310 קמ"ש במקום 291 קמ"ש בגרסה הבסיסית.

## גלריה

קובץ:Aston Martin DBX Retro Classics 2020 IMG 0228.jpg|מבט לפגוש האחורי
קובץ:Osaka Motor Show 2019 (91) - Aston Martin DBX.jpg|מבט לפגוש הקדמי
קובץ:Aston Martin DBX Retro Classics 2020 IMG 0224.jpg|מבט לצד
קובץ:Aston Martin DBX Retro Classics 2020 IMG 0229.jpg|מבט לפנים הרכב


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

DBX
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
ריקוד גו-גו

ממוזער|רקדנית הגו-גו, שרי ליי
ממוזער|מגף גו-גו ורוד

**רקדני גו-גו** (באנגלית: **Go-go dancers**) הם רקדנים המועסקים לאירוח קהל במועדוני לילה, או במקומות אחרים שבהם מנגנים מוזיקה. מקורו של ריקוד גו-גו הוא בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בבר הצרפתי "Whisky a Gogo", שנמצא בז'ואן-לה-פן. לאחר מכן, בינואר 1964, ריקוד הגו-גו הופיע גם במועדון הרוק הפופולרי ביותר בלוס אנג'לס, קליפורניה, "ויסקי אה גוגו". רבים מרקדני הגו-גו במועדוני הלילה בשנות ה-60 של המאה ה-20, לבשו חצאיות מיני ומגפיים עם עקבים גבוהים. בעלי מועדוני לילה באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, הגו אז את הרעיון להעסיק נשים לבושות בבגדים אלו, בשביל לבדר פטרונים.

## בסצנה הגאה
[ממוזער|רקדני גו-גו ב[מצעד הגאווה בשיקגו , יוני 2008]]
בגיי ברים רבים, הופיעו רקדני גו-גו, המכונים לעיתים קרובות נערי גו-גו, ב-1965–1968. לאחר מכן, הופתעם של רקדני גו-גו בגיי ברים הופחתה, עד לתחייה מחדש ב-1988, כאשר ריקודי גו-גו נהפכו שוב לאופנתיים (ונשארו כך מאז). כיום, רקדני גו-גוי הומוסקסואליים הם הרבה יותר פופולריים ונפוצים בתרבות האמריקאית, במיוחד בערים גדולות יותר כמו לוס אנג'לס וניו יורק. בסצנת המועדונים של ימינו, ישנם יותר רקדני גו-גו, מאשר רקדניות גו-גו.

## אירועים ומסיבות
נכון להיום, עיריית וסט הוליווד  חוגגת את ההיסטוריה והתרבות של ריקודי גו-גו על ידי אירוח יריד ופסטיבל רחוב שנתי, "יום הערכת רקדני הגו-גו" (באנגלית: Go-Go Boy Appreciation Day).

## ראו גם
* מועדון לילה
* ריקוד על עמוד
* חשפנות

## קישורים חיצוניים


* "Sixties Dances and Dance Crazes" (the origin of go-go dancing)--with step-by-step instruction):
* ''Go! Go! Go!'' by Marie Menken (1964)


## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:יצירות מחול
קטגוריה:ארוטיקה
קטגוריה:עירום
קטגוריה:שירותים מיניים
אד שרוק

**אדוארד "אד" לי שרוק** (באנגלית: **Edward Lee Schrock**; נולד ב־6 באפריל 1941) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 2001–2005 מטעם מחוז הקונגרס השני של קהיליית וירג'יניה. לפני כן כיהן כחבר בסנאט של ויר'גיניה מ-1996 ועד 2001.

## ביוגרפיה
שרוק נולד במידלטאון שבאוהיו. בשנת 1964 השלים לימודי תואר ראשון במכללת אלדרסון-בראדוס, ואחר כך קיבל תואר שני ביחסי ציבור מאמריקן יוניברסיטי. בשנים 1964–1988 שירת בתפקידי קצונה בצי ארצות הברית, ולאחר שפרש משירות פעיל התמקצע בעולם ההשקעות. בשנת 1996 נבחר אל הסנאט המדינתי של וירג'יניה, ומילא תפקיד זה עד 2001.

בנובמבר 2000 הוא נבחר להיות חבר בית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס השני של וירג'יניה וזאת לאחר שהביס את המועמדת הדמוקרטית, ג'ודי וגנר. הוא הושבע בינואר 2001.

בקדנציה הראשונה שלו הוא כיהן כחבר בוועדת התקציב, ועדת הפיקוח והרפורמה, ועדת העסקים הקטנים ובוועדת הכוחות המזוינים. בבחירות אמצע הכהונה ב-2002 ניצח פעם נוספת ונבחר לתקופת כהונה שנייה.

ב-2004, נטען בבלוג של מייקל רוג'רס כי שרוק הוא הומוסקסואל או לכל הפחות ביסקסואלי וזאת חרף ההתנגדות האקטיבית והאגרסיבית שלו להצעות שעלו בבית הנבחרים לשיפור את מצב זכויות להט"ב בארצות הברית בהם אישור נישואים של בני-זוג מאותו המין ולשירות צבאי של להט"בים. שרוק, על אף היותו נשוי לאישה, הודיע באוגוסט 2004 כי יוותר על ניסיונו להתמודד לכהונה שלישית בקונגרס, לאחר שלכאורה הוקלט משדל אנשי בטלפון לקיים יחסי מין עם גברים. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
פהרדיארמט

**פהרדיארמט** (בהונגרית: **Fehérgyarmat**, ביידיש **פעהערגיארמאט**) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון-מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פהרדיארמט קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-8,953 תושבים בשנת 1990 עד 7,823 תושבים בשנת 2020.

## יהודי פהרדיארמט
יהודים ראשונים החלו להתיישב בפהרדיארמט במחצית השנייה של המאה ה-18 לאחר שהוזמנו לעבוד אצל בעל האחוזה המקומית שאנדור קארוי. היהודים פיתחו את חיי המסחר בעיירה ושיווקו את התוצרת החקלאית המקומית שכללה ריבות וצמר.

בשנת 1930 נמנו בעיירה 25 סוחרים, 30 בעלי מלאכה, 5 בעלי אחוזות, 7 בעלי משקים, 9 תעשיינים, 3 רופאים, 5 עורכי דין, וטרינר, רוקח ושני מטאטאי רחובות.

### הקהילה היהודית
עד שנת 1810 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר ואז הפכה לקהילה עצמאית.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה בשנים 1869 ו-1868 בין חרדים למשכילים, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.

משנת 1885 נעשו כפופים לרבנות פהרדיארמט כפרי הסביבה: סטמארצ'קה, סמושאוילק, דרנו, יאנקמאיטיש, צ'הולץ, קישנמן, פניגה, שונקאד, טורישטוואנדי, טיסצ'צ'ה, מילוטה, מאנד, טיסקורוד, קרשמיין, נמשבורזובה, נג'סקרש וצגנדאניאד.

#### מוסדות הקהילה
בנוסף לבית כנסת, היו במקום גם בית מדרש, "שטיבל" ומוסדות צדקה כמו "תפארת בחורים", חברה קדישא ואגודת בחורים.

בית הספר נוסד בשנת 1906 ובמקום היו גם "חדר", "תלמוד תורה" וישיבה.

בעיר עדיין קיים בית קברות יהודי.

#### רבני פהרדיארמט
* 1868-1893 - ר' שמואל דוד יונגרייז שגם ייסד את הישיבה בעיירה.
* הרב זאב וולף גינצלר
* הרב יעקב יונגרייס שהיה רב הקהילה עד להשמדתה

### מלחמת העולם הראשונה והאנטישמיות שאחריה
בתקופת "הטרור הלבן" בין השנים 1921 ל-1919 ובוצעו בידי גורמים צבאיים ימניים לאחר נפילת הממשלה הקומוניסטית בהונגריה, הוכרז חרם כלכלי וחברתי על היהודים. יהודים אחדים הותקפו והוכו ברחובות ובעקבות זאת יהודים רבים עזבו את העיירה והיגרו לארצות הברית וקנדה.

### מלחמת העולם השנייה (השואה) ואחריה
בשנת 1944 כתבו יהודי הקהילה בדף הקהילה שלהם במפקד קהילות הונגריה כי בקהילה היו 708 חברים ורב הקהילה היה הרב יעקב יונגרייס ובשני בתי הספר של הקהילה למדו 108 ילדים

במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הוחל בריכוז יהודי העיר תוך שיתוף פעולה מלא של תושבי המקום. באפריל הועברו כל יהודי המקום לגטו מאטסלקה, שם הוחזקו כחודש בתנאים קשים. במאי יצא המשלוח הראשון ממאטסאלקה למחנה ההשמדה אושוויץ, ועד סוף מאי 1944 חוסל הגיטו.

לאחר השואה חזרו 84 ניצולים, רובם ממחנות עבודות הכפייה ומיעוטם מאושוויץ. החוזרים ארגנו מחדש את הקהילה אך לאחר קום המדינה עלו 23 מיהודי המקום לישראל ושאר היהודים לא נשארו בעיר.

### מפקדי יהודי פהרדיארמט

## לקריאה נוספת
* קהילת פהרדיארמט בפנקס קהילות הונגריה עמוד 513.
*פהרדיארמט, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 314-315. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* דף יזכור לקהילת פהרדיארמט באתר ג'ואיש ג'ן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואהֶ
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
ראסטי ג'וינר

**ראסטי ג'וינר** (באנגלית: **Rusty Joiner**; נולד ב-11 בדצמבר 1972) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
ג'וינר נולד במונטגומרי שבאלבמה וגדל באטלנטה. הוא למד באוניברסיטת דרום ג'ורגיה ושם גם עסק רבות בספורט. בנוסף הוא עבד תקופה כמדריך בחדר כושר.

הוא התגלה כדוגמן באטלנטה ולאחר מכן דגמן במילאנו, פריז ובדרום אמריקה, עבור חברות כמו פראדה ואברקרומבי אנד פיץ'. הוא שימש גם כדוגמן של חברת ההלבשה התחתונה "Structure", ותמונותיו הופיעו על שערי המגזינים קוסמופוליטן ורולינג סטון.

הוא הופיע בקליפ לשיר "Looking Good, Feeling Gorgeous" של רופול. בקולנוע הופיע בין היתר בסרטים "דודג'בול" ו"האויב שבפנים: השמדה". בטלוויזיה הופיע בין היתר בסדרות "ER", שם גילם מדריך ספורט, וב"המפענחת".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדריכי כושר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
היפוקוריזם

**היפוקוריזם** (מיוונית עתיקה: היופוקוריזמה (ὑποκόρισμα), נובע מהמילה היפוקוריזסטאי (ὑποκορίζεσθαι), "לקרוא בשמות מחמד") או **שם מחמד** הוא שם המשמש להפגנת חיבה לאדם או חפץ. זו יכולה להיות צורת הקטנה של שם האדם, כמו איזי עבור איזבל או בוב עבור רוברט, או שזה יכול להיות שם לא קשור כמו אפו עבור פונית רג'קומאר.

## היווצרות של שמות חיבה
### בספרדית
* הוספה של סיומות, כדוגמת: חואנה ← חואניטה; אנטוניו ← אנטוניטו; קרלוס ← קרליטוס.
* שימוש בהברות האחרונות של השם או תוספת הסיומות הנ"ל, כדוגמת: פרננדו ← ננדו; ריינאלדו ← נאלדו; אלברטו ורוברטו ← ברטו.
* מיקום אחר של צורת הקטנה. לפעמים משתמשים בו בהתנשאות אם האדם המדובר הוא מבוגר, לדוגמה: אלברטו ← אלברטיטו; חואן ← חואנחיטו או חואניטו; מרקוס ← מרקיטוס.
* אותה צורת הקטנה, המשמשת ככינוי בהתאם לכל שם, למשל: אלברטו, ארנסטו, רוברטו וכו' ← טיטוס; אנטוניו ← ניטו; דייגו ← איטו; ראמון: סיטו.

## ראו גם
* שם חיבה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמות
קטגוריה:שמות חיבה
נונאטאקי טתיס

**נונאטאקי טתיס** (באנגלית: **Tethys Nunataks**) הם קבוצה של חמישה נונאטאקים, חשופים משלג, הממוקמים בקצה הדרום-מזרחי של האי אלכסנדר, מול חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

הנונאטאקים ממוקמים 3.7 קילומטרים צפונית-מזרחית מנונאטאק סטיבנסון.

שיא גובהם של הנונאטאקים 450 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הנונאטאקים

הנונאטאקטים התגלו על ידי פין רון וקרל רוברט אקלונד מהשירות האנטארקטי של ארצות הברית, אשר ערכו מסע מזחלות דרך מפרץ ג'ורג' השישי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1940–1941.

הנונאטאקטים נסקרו לראשונה בדצמבר 1949 על ידי משלחת סקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה מתחנת האי סטונינגטון.

### מקור השם

שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

השם ניתן בהתייחס לקרחון סאטורן הסמוך ("סאטורן" הוא שמו האנגלי של כוכב הלכת שבתאי), הנונאטק הסמוך לקרחון נקרא על שמו של הירח טתיס - אחד הלוויינים של כוכב הלכת שבתאי.

## קישורים חיצוניים
* נונאטאקי טתיס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נונאטאקי טתיס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* נונאטאקי טתיס באתר marineregions

## הערות שוליים

טתיס
ז'זוס לוס

**ז'זוס לוס** (בפורטוגזית: **Jesus Luz**; נולד ב-15 בינואר 1987) הוא דוגמן ברזילאי.

## ביוגרפיה
לוס נולד בריו דה ז'ניירו. בילדותו עבד דירה לעיתים קרובות, במיוחד לאחר הפרידה של הוריו כשהיה בן חמש. ב-2005 חתם לראשונה על חוזה בסוכנות דוגמנות. ב-2006 גר במשך חצי שנה בניו יורק שם התגורר אצל דודתו ולמד אנגלית.

ב-2007 הופיע בתצוגת האופנה "Fashion Rio 2007" שנערכה בעיר הולדתו. באותה תקופה החל ללמוד משחק, וקיבל תפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "Pegadoras". ב-2008 הוחתם על ידי סוכנות פורד מודלס ונחשב לאחד הדוגמנים הרווחיים של הסוכנות. באותה שנה הצלם סטיבן קליין בחר בו להצטלם לצד מדונה בהופעתה במגזין "W". מיד לאחר מכן נפוצו שמועות אודות מערכת היחסים ביניהם, ובהמשך הם יצאו כזוג באופן רשמי.

ב-2009 הופיע על שער מגזין האופנה הצרפתי "L'Officiel Hommes". באותה שנה דגמן לדולצ'ה וגבאנה וצעד בשבוע האופנה במילאנו.

בעת ביקורו בישראל דגמן למותג האופנה "TNT".

הוא הופיע בקליפ לשירה של מדונה Celebration, וגם הופיע בקליפ לשיר "Caliente" של הזמרת הרומנייה אינה.

מלבד הדוגמנות הוא גם תקליטן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוגמנים ברזילאים
קטגוריה:תקליטנים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1987
פטריק סטרודה

**פטריק סטרזודה** (; נולד ב-5 בינואר 1952) הוא פקיד בכיר בממשל הצרפתי, המכהן כיועץ של נשיא צרפת, עמנואל מקרון. בעבר כיהן כמנהל לשכתו וייצג אותו באנדורה מתוקף מעמד הנשיא הצרפתי כנסיך-שותף של אנדורה. סטרודה עבד בעבר כראש מחלקת הביטחון של ארמון האליזה. הוא משפטן ואיש מנהל בהכשרתו.

## שנותיו הראשונות
סטרודה נולד ב-5 בינואר 1952 בעיר תן, או-רן, צרפת. סטרודה למד באוניברסיטת פראנש-קונטה ובאוניברסיטת שטרסבורג. והוא בעל תואר אקדמי באנגלית ובמשפטים. בשנת 1983, סיים את לימודיו בגרנד אקול הלאומי לניהול.

## קריירה
בין השנים 1985–1987, עבד סטרודה כראש מחלקת הביטחון של מחוז דורדון. בשנת 1992, מונה למזכ"ל הוועדה של אולימפיאדת החורף ה-16, שנערכה באלברוויל. בין השנים 1992–1994, סטרודה עבד כמזכ"ל מחוז דרום.

הוא היה ראש מחלקת הביטחון של מחוז האלפים העליונים בין השנים 2002–2004, מחוז דה-סוור ב-2005 ומחוז סבואה בין השנים 2006–2007. בין השנים 2009–2016 היה אמון על מחלקת הביטחון של המחוזות רמות הסן, קורסיקה הדרומית וברטאן.

ב-14 במאי 2017, סטרודה מונה לנציג הנסיך-שותף הצרפתי של אנדורה, עמנואל מקרון.

בתחילת 2024 מקרון החליט למנות להחליף את סטרודה בניהול לשכתו בפטריס פור, ובמקום זאת מינה אותו ליועץ אישי. פור החליף אותו גם בתפקיד באנדורה החל מנובמבר 2024.

סטרודה הוא קצין של לגיון הכבוד ושל מסדר הכישרון החקלאי, אביר של מסדר הדקלים של האקדמאים ומפקד במסדר הכבוד הלאומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים ממוצא פולני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1952