open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כתבי הגר"ח

שמאל|ממוזער|250px|אחד מדפי הספר
**כתבי הגר"ח** הוא שמם הבלתי רשמי של חידושי תורה מאת רבי חיים סולובייצ'יק, אבי שיטת בריסק, שאינם כלולים בספרו חידושי רבנו חיים הלוי. שם כללי זה כולל כמה ספרים שיצאו לאורך השנים.

## חידושי הגר"ח (סטנסיל)
ספר זה הוא הידוע והנפוץ יותר מבין הספרים שבכתבי הגר"ח. הספר כולל שיעורים שנאמרו על ידי רבי חיים ונדפסו אחרי מותו. חידושי התורה שבספר מצטיינים בקיצור ובחריפות. הכינוי "סטנסיל" נובע מכך שהם הודפסו במכונת שכפול (סטנסיל) ולא בדפוס כמקובל, כדי להבדילם מספר החידושים הרשמי של רבי חיים סולובייצ'יק, שאותו הגיה בקפדנות רבה, חידושי רבנו חיים הלוי, ומכונה "ספר".

רבי חיים היה כותב לעצמו את חידושי תורתו, וחלק קטן מהם הכין לדפוס, לאחר בירור והגהה נמרצים מצדו, ונדפסו שנים רבות לאחר פטירתו בספר חידושי רבנו חיים הלוי. את חידושיו האחרים לא הרשה להדפיס, והם עברו בירושה לבניו, כשהחלק הנכבד עבר לבנו רבי יצחק זאב סולובייצ'יק. גם הוא לא הרשה להדפיסם, כרצון אביו. מדי ליל שבת הוא היה מתיר לקבוצה נבחרת מתלמידיו לבוא לביתו ולעיין בכתבים. התלמידים היו רושמים את הדברים מיד לאחר השבת מתוך הזיכרון, כדי שלא לשכוח אותם.

עוד בחייו של רבי יצחק זאב סולובייצ'יק, ולמרות התנגדותו, הדפיסו תלמידים את החידושים, תחת השם "חידושי הגר"ח", ומכיוון שלא חפצו לעבור על רצון רבם, הדפיסו את הכתבים בצורה בלתי רשמית, במכונת שכפול (סטנסיל). כתבים אלו עברו מיד ליד, ונדפסו בעשרות אלפי עותקים. רבים מחבבים את הספר, אם כי נהוג להתייחס אליו בזהירות לעיתים, שכן מדובר בחידושים שלא הוגהו על ידי אומרם, ובישיבת בריסק אין לומדים כלל בספר.

בשנת תשס"ט (2009) נדפס הספר מחדש בדפוס רגיל (בהוצאת 'מישור'), כשבתוך הספר נלקטו כל חידושיו של רבי חיים מבריסק מהקבצים השונים ומפי השמועה. ספר זה נחשב לפחות מוסמך ממהדורתו הקודמת, עקב זאת שהוכנסו בו חידושים מפי השמועה, שמקורם אינו ידוע, ולעיתים נפל בהם בלבול בין חידושי ר' חיים לחידושי בנו ר' יצחק זאב.

## מגנזי הגר"ח
בשנת תשמ"ט יצא לאור ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ספר בשם "מגנזי הגר"ח". הספר כולל חידושים שהיו רשומים במחברתו של הרב ישראל סולובייצ'יק, אחיינו של רבי חיים מבריסק (בן אחיו רבי אברהם ברוך, שהיה בנו בכורו של רבי יוסף דוב סולובייצ'יק). רבי ישראל למד אצל דודו הגר"ח, וכתב משיעוריו. את מחברותיו העביר לרבי יחזקאל אברמסקי שדאג על העתקת המחברות.

מחברות אלו, כוללות חלק גדול מחידושיו של רבי חיים, שנדפסו בחידושי הגר"ח סטנסיל, בנוסח שונה, ולכן מחברי הספר חילקו את הספר לשני חלקים. החלק הראשון הוא החלק שמופיע כבר בחידושי הגר"ח סטנסיל, והחלק השני הוא חידושים שלא הודפסו בחידושי הגר"ח.

## שיעורי רבנו חיים הלוי
בשנת ה'תשנ"ח יצא לאור על ידי הרב משה מיזלמן (ראש ישיבת תורת משה) והרב יצחק ליכטנשטיין, נכדו ונינו של רבי משה סולובייצ'יק בן הגר"ח, ספר **שיעורי רבנו חיים הלוי** על מסכתות בבא קמא בבא מציעא ובבא בתרא. ספר זה מבוסס על כתב יד של רבי חיים, והוא שיעורים שרשם כשכיהן כר"מ בישיבת וולוז'ין בשנות תר"מ-תרמ"א.

## כתבי רבנו חיים הלוי
בשנת ה'תשע"ח יצא לאור על ידי הרב יצחק אבא ליכטנשטיין, ספר **כתבי רבנו חיים הלוי** על ש"ס ורמב"ם, בהוצאת צוף. ספר זה מבוסס על רשומות בכתב יד שכתב רבי חיים בפנקסו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שיטת בריסק
קטגוריה:ספרי חידושים תורניים
ג'יי ג'יי קייל

**ג'יי ג'יי קייל** (באנגלית: **JJ Cale**; 5 בדצמבר 1938 באוקלהומה סיטי, אוקלהומה – 26 ביולי 2013) היה זמר-יוצר ומוזיקאי אמריקאי, זוכה פרס גראמי. קייל היה אחד הממציאים של צליל הטולסה, ז'אנר משוחרר שהתבסס על השפעות מבלוז, רוקבילי, קאנטרי וג'אז. סגנונו האישי של קייל מתואר לעיתים קרובות כרגוע.
שיריו זכו למספר רב של גרסאות כיסוי על ידי מוזיקאים אחרים: "After Midnight" ו"Cocaine" של אריק קלפטון, "Bringing It Back" של קנזס, "Call Me the Breeze" ו-"I Got the Same Old Blues" של לנרד סקינרד ו"Travelin' Light" של וויידספראד פאניק הן אחדות מגרסאות הכיסוי המוכרות לשיריו של קייל.

## ביוגרפיה
ג'ון וולדון קייל נולד ב-5 בדצמבר 1938 באוקלהומה סיטי, אוקלהומה. מספר מקורות טוענים ששם לידתו היה "ז'אן-ז'אק קייל" אך מדובר בטעות. בעלים של מועדון בשדרות סאנסט בהוליווד שהעסיק את קייל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 העלה את הכינוי "ג'יי ג'יי" כדי למנוע בלבול עם ג'ון קייל מהוולווט אנדרגראונד.

## הקריירה המוזיקלית
סגנונו האישי של קייל מתואר לעיתים קרובות כרגוע, והוא מאופיין על ידי מקצבים מעורבים, שינויי אקורדים פשוטים, שירה מאופקת ומילים שנונות ועוקצניות. קייל משלב בנגינתו את סגנון הפריטה של טראוויס יחד עם סולויים חשמליים עדינים ומפותלים.

## קישורים חיצוניים

* 

*  
* 
* 

קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
קובץ שיעורים

שמאל|ממוזער|150px|שער החלק הראשון
שמאל|ממוזער|150px|שער החלק השני**קובץ שיעורים** הוא ספר למדני בן שני כרכים הכולל בעיקר את שיעוריו של רבי אלחנן וסרמן, שנמסרו בישיבת אוהל תורה בברנוביץ'. הוא יצא לאור על ידי בנו של המחבר, הרב אלעזר שמחה וסרמן.

## חלק א' של הספר

חלק זה כולל שיעורים על סדר התלמוד הבבלי, על המסכתות פסחים, ביצה, כתובות, קידושין בבא קמא ובבא בתרא. במהדורות החדשות לוקטו דבריו אף על מסכתות אחרות. הספר מחולק לסעיפים המסומנים באותיות, כשכל סעיף הוא קטע קצר ומתומצת מחידושיו של המחבר. בספר מובאים חידושים מתורתם של הראשונים, עם חקירות בשיטת בריסק המלבנות את הביאור המדויק בכוונתם. בין השאר מובאים בספר גם דברי רבותיו של המחבר, רבי חיים הלוי סולובייצ'יק ורבי שמעון יהודה שקופ.

בהקדמת הספר מובאת אמרתו של רבי חיים סולובייצ'יק שהרב וסרמן נהג לחזור עליה: לחדש חידושים זה לא בשבילנו, זה היה תפקידם של הראשונים. תפקידנו הוא להבין את מה שנכתב בלבד.

## חלק ב' של הספר וקונטרס דברי סופרים
החלק השני של הספר כולל ביאורים והערות בעניינים שונים, מחולקים ל"סימנים", שלוקטו ממאמרים שהדפיס המחבר בכתבי עת תורניים. בנוסף נדפסו חילופי מכתבים שונים בין המחבר לגדולי תורה אחרים בזמנו.

### קונטרס דברי סופרים
לאחר חלק המכתבים צורף לספר קונטרס **"דברי סופרים"**, שיצא לאור לראשונה על ידי הרב אלחנן וסרמן כחיבור עצמאי. בקונטרס מברר המחבר את גדרן של המצוות דרבנן ומקור החיוב בהן, לפי שיטה ייחודית משלו. מהיסודות הידועים שבספר הוא היסוד כי המקור והחיוב לתקנות החכמים השונות, וכן החיוב על העם לשמוע בקולם, הוא מהסברה הפשוטה שכן הוא רצון ה', שכן המצוה "ועשית ככל אשר יורוך" אומרת רק כי יש **להאמין** ולשמוע בקול החכמים, אך לאחר שנכתבה מצווה זו, די בכך שעל פי סברת חכמים נדרשות תקנות אלו כדי להעמיד את חוקי התורה שאותם ציווה הבורא, כדי לשמוע בקולם, שהרי המחייב לשמוע בקול התורה גם הוא הסברא הפשוטה ש"כן הוא רצון הבורא", וכיום כאשר ידוע שגם דינים ותקנות אלו הם רצון הבורא כדי להעמיד את התורה והמצוות על תילן, המחייב בהם גם הוא כי כן הוא רצון הבורא, ועל כן גם על ילד, שלא הגיע לגיל מצוות, מוטל לשמוע לכל החכמים.

לאחר קונטרס "דברי סופרים" מופיעים שני חיבורים נוספים, שנערכו על ידי הרב שלמה פישר (תחת הכינוי "ישי"ש"):

* **קובץ ביאורים**: שיעורים על מסכתות גיטין, בבא קמא, מכות ובכורות, ועל ספר שב שמעתתא.
* **קובץ שמועות**: שיעורים על מסכתות בבא מציעא, שבועות וחולין. חיבור זה נערך מתוך מחברות תלמידיו הצעירים של הרב וסרמן שרשמו את שיעוריו, בניגוד לשאר חלקי ה"קובץ שיעורים" שהועתקו מכתבי יד של הרב אלחנן וסרמן עצמו, או ממאמרים שהדפיס בחייו.

## ספרים שנכתבו בעקבות הספר
במהדורה הראשונה של ספרו של הרב שלמה פישר, "בית ישי", מופיע קונטרס "קובץ על יד" הכולל הערות על ספרי קובץ שיעורים.

כמו כן, הרב אברהם יעקב זילברשטיין (בנו של הרב יצחק) הוציא ספר בשם "אבני אש" על ספרי קובץ שיעורים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטת בריסק
קטגוריה:ספרי חידושים תורניים
קטגוריה:ספרי 1961
גרמניה (חברת תעופה)

[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A319|איירבוס A319-100 של החברה]]
**גרמניה** (בגרמנית: **Germania Fluggesellschaft mbH**) הייתה חברת תעופה גרמנית שבסיסיה היו בברלין, המבורג, ברמן ודיסלדורף, והיא העניקה שירות טיסות לכ-140 יעדים באירופה, אפריקה, והמזרח התיכון. החברה הפעילה טיסות בשירות מלא כולל ארוחה ומזוודה.

נכון לקיץ 2014 העסיקה החברה כ-850 עובדים ואף הפעילה מרכז שירות גדול נמל התעופה שנפלד בברלין.

גרמניה איירליינס הייתה חברה פרטית ומהוותיקות בגרמניה, החברה נוסדה בשנת 1976 על ידי ד"ר היינריך בישקוף ונוהלה על ידי משפחתו. החברה כללה בתחילת דרכה צי של שלושה מטוסים מסוג: SE-210 Caravelle.

החברה הפעילה טיסות רבות מטעם סיטונאי תיירות מובילים. בנוסף, היא הציעה טיסות שכר אד-הוק, חכירת מטוסים "רטובה" (כולל צוותי האוויר), טיסות לאירועים ספציפיים, והסעות עובדים מטעם חברות אירופיות.

ב-4 בפברואר 2019 הודיעה החברה על פשיטת רגל וביטול לאלתר של כל הטיסות.

## פעילות החברה בישראל
גרמניה איירליינס החלה את פעילותה בשוק התעופה בישראל במרץ 2015 עם פתיחת קו תעופה מנמל התעופה בן-גוריון לעיר המבורג. בנובמבר 2015 פתחה החברה קו תעופה נוסף מנמל התעופה בן-גוריון לעיר דיסלדורף. באוקטובר 2017, החברה החלה להפעיל ארבע טיסות שבועיות לדיסלדורף ושתי טיסות שבועיות להמבורג, ומנובמבר 2017 היא הפעילה גם שתי טיסות שבועיות לנירנברג ושש טיסות שבועיות לנמל התעופה ברלין טגל.

## בסיסי החברה
* גרמניה: ברלין טגל, ברלין שנפלד, ברמן, דרזדן, דיסלדורף, ארפורט, פרידריכסהאפן, המבורג, מינכן, מינסטר/אוסנבריק, נירנברג, רוסטוק
* קוסובו: פרישטינה

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה בעת פשיטת הרגל (פברואר 2019):

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה גרמניות שנסגרו
קטגוריה:חברות תעופה שנכנסו להליך פירוק
קונטקט אייר

**קונטקט אייר** (בגרמנית: **Contact Air**), הייתה חברת תעופה גרמנית, ובסיסה נמל התעופה הבינלאומי בשטוטגרט, חברה בלופטהנזה רגיונל, והיא הפעילה טיסות פנימיות בגרמניה וטיסות בינלאומית מקומיות.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 1974 כחברת שכר, ב-1987 החלה להפעיל טיסות סדירות. בשנת 2004 החלה לפעול תחת המותג לופטהנזה רגיונל.

## צי המטוסים

## קישורים חיצוניים

*מדיה וקבצים בנושא קונטקט אייר באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה גרמניות שנסגרו
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
המכון למצב מוצק (הטכניון)

**המכון למצב מוצק** הוא יחידת מחקר בין תחומית בטכניון העוסקת במחקר מוצקים. במכון חברי סגל מהפקולטות לפיזיקה להנדסת חשמל, לכימיה ולהנדסת חומרים.

## פעילות המחקר במכון
פעילות המחקר במכון נחלקת למחקרים שהם בסיסיים בעיקרם, למחקרי גישוש יישומיים ולמחקרים הסובבים סביב יישום חומרים מוליכים למחצה וייצור אבטיפוס של התקנים אלקטרוניים ואלקטרואופטיים. מעבדות השירות תומכות במחקר על ידי מתן שירותים לחוקרי הטכניון ולמשתמשי חוץ, תוך ניצול הציוד הייחודי הקיים במכון: מעבדת פני שטח, מעבדת השתלת יונים ומעבדת קרני רנטגן.

### מחקר בסיסי
* חקירת רקומבינציה של אקסיטונים ופלאסמת אלקטרונים-חורים במוליכים למחצה מסוג III-V ו-II-VI
* חקר תכונות של נקודות קוונטיות, בורות קוונטיים וסריגים הבנויים משכבות עוקבות של GaAs/AlGaAs/InGaAs ומערכות המבוססות על מצעים של InP ושכבות של InAlAs, InAs או InGaAsP בשיטות של ספקטרוסקופיה אופטית, פוטו-מוליכות ומדידות תובלה חשמלית; הספקטרוסופיה האופטית כוללת את תחומי הפיקו והפמטושנייה, חקר הדינמיקה של נושאי מטען מעוררים ואקסיטונים, ספקטרוסקופיה בתחום התת-אדום הבינוני של מעברים בין פסים ובין תת-פסים, פיזור ראמאן, ספקטרוסקופיית ODMR וספקטרוסקופיה בשדה מגנטי.
* בעיות של סוליטונים בחומרים רפרקטוריים.
* תובלה ורקומבינציה במוליכים למחצה אמורפיים.
* פיזור ראמאן רזונטיבי בפולימרים מוליכים, במוליכים למחצה ומבנים קוונטיים ממוליכים למחצה.
* חקר מצבים מעוררים אופטית וחקר התקנים אופטו-אלקטרוניים בפולימרים מוליכים.
* מחקר תכונות שריג של מוליכים יוניים וגבישים מעורבים וחקירת מעבר סדר אי-סדר במוליכים למחצה בעזרת פיזור ראמאן.
* חקירת פגמים בגבישים בעקבות השתלת יונים והרפייתם.
* חקירת תכונות חשמליות ואופטיות של פולימרים מוליכים.
* שימוש בספקטרומטרית מסה של יונים משניים (SIMS), ספקטרוסקופיית אלקטרוני אוז'ה ו-XPS לחקר כימוסורפצייה וקטליזה הטרוגנית.
* יצירה, בדיקה ומחקר של שכבות יהלום דקות.

### מחקר יישומי
* שימוש בהשתלת יונים והרפיית נזקי הקרינה ליצירת מבנים חדשים מוליכים למחצה.
* השתלת יונים ביהלומים וחקירת השינויים בתכונותיהם האופטיות והחשמליות.
* הכנת שכבות דקות דמויות יהלום על ידי שיקוע פחמן מאלומות יונים; הכנת שכבות יהלום על ידי פירוק מולקולות הידרוקרבונריות על ידי פילמנט חם לצורכי ציפוי.
* הכנת שכבות דקות של מוליכים למחצה בשיטות גידול אפיטקסיאלי מהפאזה הגזית, אפיון תכונותיהם, בניית לייזרים והתקנים אופטו אלקטרוניים אחרים המתבססים עליהם.
* פיתוח ובניית אבטיפוסים של התקנים אלקטרואופטיים המתבססים על Si ובעיקר על גבישים מרוכבים מהקבוצות III-V ו-II-VI. חקר גלאים לתת-אדום המבוססים על מעברים בין תת-פסים בבורות ונקודות קוונטיות במוליכים למחצה וכאלה המבוססים על HgCdTe.

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט

קטגוריה:הטכניון: יחידות אקדמיות
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
טכניון, מצב מוצק
שער הניצחון בברצלונה

**שער הניצחון** (בקטלאנית: **Arc de Triomf**) הוא שער ניצחון בברצלונה, ספרד. המבנה נבנה לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1888), כשער כניסה המרכזי אליה על ידי האדריכל ג'וזף וילסקה אי קאסנובס (*Josep Vilaseca i Casanovas*). 

השער נבנה מלבנים אדמדמות בסגנון בנייה מורי. האפריז הקדמי מכיל פסל מאבן עם האמרה "Barcelona rep les nacions", שמשמעותה בקטלאנית: ברצלונה מברכת את האומות. האפריז האחורי מכיל כיתוב באבן בשם "Recompense". 

השער ממוקם בין פסץ' דה לואיס קומפאניס (Passeig de Lluís Companys) ופסץ' דה סנט חואן (Passeig de Sant Joan), בקצה טיילת רחבה המובילה אל פארק המצודה (Park of the Ciutadella).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:שערי ניצחון
קטגוריה:ספרד: אנדרטאות
שמואל יצחק שור

הרב **שמואל יצחק שור** (תקצ"ט; 1839 – ד' באדר ב' תרס"ב; 1902) היה רבה של מונסטריץ שבגליציה, בעל ספר שו"ת "מנחת שי".

## תולדות חייו
נולד בעיר מונסטריץ', לרב משה חיים שור שהיה רבה של העיר. מיוחס לרבי יוסף בכור שור מבעלי התוספות. מקטנותו גילה שמואל יצחק שור סימני גאונות, ובהיותו בן 11 חיבר חיבור על מסכת נזיר.

נישא לגיטל, בתו של הרב שמשון (שמאי) מרגליות מזלוזיץ, שהיה בן אחיו ותלמידו של הרב אפרים זלמן מרגליות בעל ה"בית אפרים". לאחר חתונתו עבר להתגורר ליד חמיו בזלוזיץ. לאחר מכן החל לכהן ברבנות, תחילה בטלומץ' ואחר כך בקניהניץ'.

בשנת תרנ"א (1891), עם פטירת אביו, נבחר למלא את מקומו כרבה של מונסטריץ', וכיהן בתפקידו עד מותו בשנת תרס"ב (1902). בתקופת רבנותו במונסטריץ' התפרסם ברחבי גליציה ופולין ונמנה עם חשובי הרבנים בדורו.

היה חסידו של האדמו"ר רבי דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב.

## משפחתו
הרב שמואל יצחק שור היה נשוי לרבנית גיטל שור. לאחר פטירתו נישאה לרב שלום מרדכי הכהן שבדרון מברז'אן, בעל שו"ת מהרש"ם. על מצבתה נכתב: "אשת שני המאורות הגדולים".

ילדיו של רבי שמואל יצחק שור היו:

* בנו הרב אברהם צבי שור, שעלה לארץ ישראל וכיהן כראב"ד בבד"צ חסידים בירושלים. נישא לבת שבע, בתו של רבי פנחס ברנדווין מברז'אן (שושלת סטרטין). רבקה, בתו של הרב אברהם צבי שור נישאה לרב מרדכי הכהן.
* בתו שנישאה לזלמן לייב גרפונקל.
* בתו לאה הינדא, נישאה לרב צבי יהודה לאו מלבוב, אביו של הרב משה חיים לאו.
* בתו מרגלא, נישאה לרב יעקב שמשון שפירא, בנם הוא הרב מאיר שפירא מלובלין.
* בתו שרה עטיל, אשת אריה בקנרוט מסכודניצה (מבני משפחתו: אברהם יוסף שפירא).

## ספרו
* **מנחת שי** ארבעה חלקים על ארבעת חלקי השולחן ערוך.

קטגוריה:רבנים גליציאנים
אברהם צבי
קטגוריה:חסידי צ'ורטקוב
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
מייקל אארטס

**מייקל אארטס** (בהולנדית: **Maikel Aerts**; נולד ב-26 ביוני 1976) הוא כדורגלן עבר הולנדי.

## קריירה
הקריירה המקצועית של אארטס החלה בשנת 1994 בהולנד, שם שיחק בשתי הליגות הבכירות במשך שש עשרה שנים. אארטס שיחק בדן בוש, בירשחוט, רוזנדל, פיינורד רוטרדם ובווילם II.
 
לקראת עונת 2010/11 עזב אארטס את הולנד וחתם על חוזה לשנתיים בהרטה ברלין מהבונדסליגה השנייה.  אארטס החליף את שוער הקבוצה ירוסלב דרובני שעבר להמבורג עם ירידת הרטה ברלין לליגה השנייה.

אארטס הוא אחיינו של אמן הלחימה פטר אארטס.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן של מייקל אארטס (zerozerofootball.com)
* הבונדסליגה השנייה - גרמניה (bundesliga.de)

קטגוריה:שוערי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני דן בוס
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:איינדהובן: כדורגלנים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1976
חסם סינגלטון

בתורת הקודים, **חסם סינגלטון** הוא חסם בסיסי המתאר עבור קוד תיקון שגיאות \ C את הקשר בין מרחק הקוד (מרחק המינג בין שתי המילים הקרובות ביותר) ובין אורך מילות הקוד ומספרן. החסם קרוי על שם ריצ'רד סינגלטון שפרסם אותו ואת מושג הקודים מופרדים מקסימלית ב-1964.
## הגדרת החסם והוכחתו
לכל קוד לתיקון שגיאות \ C המכיל \ M מילות קוד שונות באורך \ n מעל אלפבית \mathbb F בגודל \ q, ובעל מרחק קוד \ d מתקיים:
d \le n - \lceil \log_q M \rceil +1.

עבור קוד ליניארי, k= \lceil \log_q M\rceil ולכן לכל קוד ליניארי \ C=[n,k] מתקיים:
d\le n-k+1.

### הוכחת החסם
החסם נובע מכך שכדי לקודד \ M מילים שונות באורך \ n' מעל אלפבית \mathbb F נדרש כי \ q^{n'} \geq M . אם מביטים על אוסף כלל המילים בקוד \ C כאשר מכל מילה מתעלמים מ-\ d-1 האותיות הראשונות (כלומר, הסיפא של המילה באורך \ n'=n-(d-1) אותיות), עדיין יהיו כל \ M הסיפאות שונות זו מזו, כיוון שמרחק הקוד \ C הוא לפחות \ d. מתקבל כי \ q^{n - d +1} \geq M .

## קודי MDS
קוד בו מתקיים השוויון בחסם סינגלטון נקרא קוד מופרד מקסימלית (MDS - Maximum Distance Separable). דוגמאות לקודים מסוג זה:
* הקוד המלא (כלל המרחב \mathbb F^n) [n,n,1]
* קוד החזרות [n,1,n]
* קוד ריד-סולומון [n,k,n-k+1]

## ראו גם
* חסם פלוטקין
* חסם האמינג

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת הקודים
נגושור

**נגושור** היה מלך מיתולוגי של שומר. לפי רשימת המלכים השומרית היה מייסד של השושלת הראשונה של כיש, לפי הרשימה שלט במשך 1,200 שנים והיה מלך ראשון אחרי המבול.

עד היום לא נמצאו הוכחות לקיומו.

## ראו גם
*רשימת המלכים השומרית

קטגוריה:מלכים בשומר
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 לפני העת החדשה
יוחנן ברויאר

**יוחנן בְּרוֹיֶאר** (נולד ב-19 באוגוסט 1954) הוא בלשן ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג ללשון עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. עוסק בחקר הלשון העברית והלשונות השמיות הקרובות אליה. עיקר מחקרו מוקדש לחקר לשון חז"ל.

## קורות חיים
יוחנן ברויאר נולד ברחובות לרב מרדכי ברויאר, בתקופה ששימש כמורה בישיבת הדרום ברחובות. הוא למד בישיבת הר עציון, ולאחר מכן בישיבת נצח ישראל בירושלים אצל הרב ישראל זאב גוסטמן. את השכלתו האקדמית רכש בחוגים לתלמוד וללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנות ה־80 של המאה ה־20 הורה במכינה לתלמוד של החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית. הצטרף לחוג ללשון עברית ושימש בין היתר כראש החוג. שימש גם ראש היחידה להוראת עברית בבית הספר לתלמידי חוץ לארץ. כמו כן היה חוקר אורח באוניברסיטת קולומביה ומרצה אורח בישיבה יוניברסיטי שבניו־יורק ובאוניברסיטת ייל שבניו־הייבן.

פרופ' ברויאר נבחר לחבר יועץ של האקדמיה ללשון העברית בשנת 2000 ובשנת 2009 נבחר לחבר האקדמיה. שימש יושב־ראש הוועדה למילים בשימוש כללי, ועדת הפרסומים וועדת הדקדוק.

ברויאר מתגורר בירושלים. נשוי לשירה ברויאר, לשעבר מנהלת התיכון לבנות פלך בירושלים, ואב לארבע בנות.

## תחום התמחות ומתודולוגיה
מחקריו של פרופ' ברויאר עוסקים בלשון ספרות חז"ל, לשון התנאים ולשון האמוראים, בעברית של התלמוד הבבלי ובארמית הבבלית. כותב ומלמד גם על לשונו של עגנון. עבודת הדוקטורט שלו נכתבה בנושא "העברית בתלמוד הבבלי לפי כתבי היד של מסכת פסחים".

## פרסים
*פרס קוטשר (1980)
*פרס גולדה מאיר (1986)
*פרס ורבורג (1990)
*פרס רוזנטל (1992)

## ספריו
***העברית בתלמוד הבבלי: לפי כתבי היד של מסכת פסחים**, ירושלים תשס"ב
***מארמית לעברית: שיטת התרגום בהלכות ראו**, ירושלים תש"ף
***ספר הלכות ראו: והוא תרגום עברי קדום לספר הלכות פסוקות**, ירושלים תשפ"א

## ממאמריו
*פעל ובינוני בתיאורי טקס במשנה, **[[תרביץ]]** נו (תשמ"ז), עמ' 299–326.
*על גלגולי לשון חז"ל בתלמוד הבבלי, **מחקרי תלמוד**, ב, קובץ מחקרים בתלמוד ובתחומים גובלים, ירושלים תשנ"ג, עמ' 91–126.
*גדול מרב רבי, גדול מרבי רבן, גדול מרבן שמו, **[[תרביץ]]** סו (תשנ"ז), עמ' 41–59.
*תפקיד המילית "קא" בארמית הבבלית, **[[לשוננו]]** ס (תשנ"ז), עמ' 73–94.
*הרכיב העברי בארמית של התלמוד הבבלי, **[[לשוננו]]** סב (תשנ"ט), עמ' 23–80.
*מוצאו והוראתו של הביטוי ממלא מקום, **[[לשוננו]]** סה (תשס"ג), עמ' 249–260.
*מחלוקת ניקוד וטעמים בחלוקת פסוקים, **ספר היובל לרב מרדכי ברויאר**, ירושלים תשנ"ב, עמ' 191–242.
*היסוד המקראי הסמוי בלשונו של עגנון, **[[מחקרי ירושלים בספרות עברית]]** כג (תש"ע), עמ' 215–254.

## לקריאה נוספת
* מחקרים בלשון: ספר היובל ליוחנן ברויאר, כא-כב, תשפ"ה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
** פרופ' יוחנן ברויאר – קורות חיים
* 
* 
* קישורים למאמרים של יוחנן ברויאר ב-academia
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לשון עברית ולשונות היהודים
יוחנן ברויאר
קטגוריה:משפחת צבי בנימין אוירבך
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:חברי האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
מלאכת שוחט

שמאל|ממוזער|270px|שחיטת חיה
שמאל|ממוזער|220px|צייד וה"שלל" המת
[שמאל|ממוזער|250px|איור של ציד [תאו]]

**מְלֶאכֶת הַשּׁוֹחֵט** היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת. מלאכה זו נוגעת בכל מקרה של הרג בעל חיים לשם שימוש בו. איסור מלאכת שוחט הוא משום **נטילת נשמה** של הבעל חי.

## טעם האיסור

### נטילת נשמה
איסור מלאכת שוחט הוא משום 'נטילת נשמה'. מלאכה זו נעשתה במשכן בהריגתם של החלזון, האילים המאדמים והתחש, ששימשו לצביעת בדים.

### צובע
לדעת רב, מלבד איסור נטילת נשמה, מתחייב גם משום צובע, שכן על ידי השחיטה נצבע מקום השחיטה בצבע אדום, ומכיוון שצביעת בית השחיטה בדם השחיטה היא דבר שיש בו תועלת, שכן הדבר מזרז את הקונים ומוכיח כי מדובר בבהמה טרייה שנשחטה היום, נחשבת מלאכה זו "מלאכה הצריכה לגופה", אך לדעת שמואל החיוב הוא רק משום נטילת נשמה.

### גדר המלאכה
נחלקו הראשונים בגדר המלאכה של נטילת נשמה, שעשויה גם בכל נטילת דם מבעל חיים. 

התוספות פוסלים את האפשרות שהמלאכה היא מחמת שהחליש את כוחו, מכיוון שלפי הגמרא מי שמל תינוק בשבת שלא בזמנו, חייב משום שוחט, ומכיוון שאין שום מטרה להחליש את התינוק בשעת המילה, לו הייתה מלאכת נטילת נשמה החלשת התינוק, הייתה זו מלאכה שאינה צריכה לגופה והיה פטור. אשר על כן מציע תוספות, כי חיוב השוחט הוא משום שנוטל את מקצת נפשו של האדם השרויה בדמו, וכאמור בספר בראשית 

## תולדות

### חנק
חניקת בעל חיים, היא תולדה של שוחט, לכן אם העלה דג מספל של מים והניחו עד שמת חייב משום חונק. חז"ל שיערו, שכאשר כיון שיבש בו כסלע בין סנפיריו חייב מי שהעלהו, שאז אינו יכול לחיות עוד.

### חובל
החובל בשבת ומוציא דם מבעל חיים - לפי רש"י בשם הלוי"ה, תוספות, ורוב הראשונים - זהו תולדה של שוחט. לפי רש"י בהוצאת דם יש גם מלאכת צובע ולפי הרמב"ם במלאכת חובל יש איסור מפרק שהיא תולדה של דש

## ראו גם
* מלאכת צד

## קישורים חיצוניים
* אסופת מאמרים בנושא מלאכת שוחט, באתר ספריית אסיף

## הערות שוליים

שוחט
ביבליוגרפיה של חנוך לוין

רשימה ביבליוגרפית של כתבי חנוך לוין

## כל כתבי חנוך לוין
כתבי חנוך לוין הוצאו לאור על ידי הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה ב-1999 בסדרה בת 16 כרכים. ב-2003 נתווסף הכרך **[[אחרון (ספר)|אחרון]]** שאיגד את רוב היצירות שלא נאספו עד כה וב-2005 יצא לאור המחזה הגנוז **[[הרטיטי את לבי]]**. כמה יצירות מוקדמות שאינן כלולות בסדרה זו הופיעו ברבעון מטעם 19 - **ספר חנוך לוין הצעיר**. מעבר לכך התסריט שלוין כתב עבור הסרט **[[פלוך]]** מעולם לא יצא לאור, וספר הילדים של לוין **מסע הדוד מקס** גם כן נפקד מסדרה זו (הטקסטים של לוין מספר הילדים הנוסף שלו - **[[הילדה חיותה רואה ממותה|הילדה חיוּתה רואה מַמוּתה]]** - כלולים בכרכים **מה אכפת לציפור** ו**אחרון**).
### ספרי חנוך לוין - הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה

### ספרים נוספים

## יצירות חנוך לוין על פי ז'אנר
### מחזות

### קברטים ורביואים

### תסריטים ותסכיתים

### פרוזה

### פזמונים, שירים, ומערכונים
רשימה זו כוללת טקסטים שאינם מהווים חלק מיצירה גדולה יותר (מחזה, קברט או רביו).

### שירה

## תרגומים לשפות זרות

***Ya'akobi and Leidental: A Play with Songs**, translated by Dennis Silk and Shimeon Levy, introduction by Arieh Sachs, Tel-Aviv: Institute for the Translation of Hebrew Literature in co-operation with the Cultural Division of the Department for Education and Culture in the Diaspora, 1979.
***The Sorrows of Job**, translated by Barbara Harshav, in: "Modern Israeli Drama in Translation", edited by Michael Taub, Portsmouth, NH: Heinemann Educational Books, 1993.
***Murder**, translated by Barbara Harshav, in: "Echoes of Israel: contemporary drama", edited by Marion Baraitser, London: Loki Books, 1999.
*Hanoch Levin, "The Labor of Life: selected plays", translated by Barbara Harshav, introduction by Freddie Rokem, Stanford University Press, 2003.Contains: **The Rubber Barons; The Torments of Job; The Labor of Life; The Child Dreams; The Whore from Ohio; Murder; Requiem; The Crybabies.**
***Those Who Walk in the Dark**, translated by Zohar Tirosh, in: "Wanderers: and other Israeli plays", edited by Sharon Aronson-Lehavi, London: Seagull Books, 2009.


## ספרים על חנוך לוין
* מיכאל הנדלזלץ, **חנוך לוין על-פי דרכו**, הוצאת משכל, 2001. אוסף ביקורות על מחזותיו של חנוך לוין.
* יצחק לאור, **חנוך לוין: מונוגרפיה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
* נועם יורן, **המילה האירוטית - שלוש קריאות ביצירתו של חנוך לוין**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה / זמורה-ביתן, 2002.
* נורית יערי ושמעון לוי, עורכים, **חנוך לוין: איש עם המיתוס באמצע**, הוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם קרן זגגי, 2004.
* דנה-לשם עזרא, **חנוך לוין - חפץ**, הוצאת אור-עם, 1993.
* חיים נגיד, **צחוק וצמרמורת: על מחזות חנוך לוין**, הוצאת אור-עם, 1998. 
* זהבה כספי, **היושבים בחושך - עולמו הדרמטי של חנוך לוין: סובייקט, מחבר, צופים**, הוצאת כתר, 2005.

## קישורים חיצוניים
* אתר חנוך לוין, המכיל את מכלול יצירותיו במלואן
* חנוך לוין בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* חנוך לוין, 1999-1943 באתר סנונית

## הערות שוליים

קטגוריה:חנוך לוין
לוין
אריך שמידט

**אריך שמידט** (באנגלית: **Erich Schmidt**; 13 בספטמבר 1897 – 3 באוקטובר 1964) היה ארכאולוג אמריקאי ממוצא גרמני. הוא נולד בעיר באדן-באדן בגרמניה. התמחה בארכאולוגיה של המזרח התיכון והיה לימים פרופסור במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו

שמידט לחם במלחמת העולם הראשונה. החל את לימודיו באוניברסיטת הומבולט בברלין, ובשנת 1923 היגר לארצות הברית ולמד אנתרופולוגיה באוניברסיטת קולומביה. שימש כסגן מנהל המשלחת לחקר החתים של המכון האוריינטלי. שמידט חפר באיראן באתר טפה היסר  בחיפוש אחרי העיר הקדומה הקטומפילוס  וכן ניהל חפירה בריי.

בשנת 1932 חפר בעיראק באתר העיר שורופק במשך 6 שבועות בצוות משותף של בית הספר האמריקאי לחקר המזרח ואוניברסיטת פנסילבניה. שמידט ניהל את החפירה, ושמואל נח קרמר שימש אפיגרף. החפירה המפורסמת ביותר שלו הייתה בפרספוליס בין השנים 1934–1939.

שמידט היה מהחלוצים בשימוש בצילום אוויר באתרים ארכאולוגיים. ב-1935 השיג את אישורו של שליט איראן רזא שאה פהלווי לבצע טיסות צילום לצורכי מחקר ומיפוי.

אריך שמידט מת בשנת 1964 בסנטה ברברה, בקליפורניה.

## עבודותיו

**Time-Relations of Prehistoric Pottery Types in Southern Arizona*, Anthropological Papers of the American Museum of Natural History 30, no. 5 (1928)
**Anatolia Through the Ages: Discoveries at the Alishar Mound, 1927-1929* (Chicago, IL: University of Chicago Press, 1931).
**Excavations at Tepe Hissar, Damghan* (Philadelphia, PA: University of Pennsylvania Press, 1937).
**Flights Over Ancient Cities of Iran* (Chicago, IL: University of Chicago Press, 1940).
**Persepolis I: Structures, Reliefs, Inscriptions* (Chicago: University of Chicago Press,1953).
**Persepolis II: Contents of the Treasury and Other Discoveries* (Chicago: University of Chicago Press, 1957).
**Persepolis III: The Royal Tombs and Other Monuments* (Chicago: University of Chicago Press, 1970).
**The Treasury of Persepolis and Other Discoveries in the Homeland of the Achaemenians*, OIC 21 (Chicago: University of Chicago Press, 1939);


## קישורים חיצוניים

* The Persian Expedition 1930-1939, and [catalog of expedition photographs], at the Oriental Institute website,
* Erich F. Schmidt Biography Oriental Institute Museum Archivist

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:ארכאולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
וילארד ואן דייק

**וילארד ואן דייק** (באנגלית: **Willard Van Dyke**; 5 בדצמבר 1906 – 23 בינואר 1986) היה צלם ויוצר סרטים אמריקאי.

## ביוגרפיה
ואן דייק גדל בחווה בדנוור, ועבר לקליפורניה כשהיה בן 28, שם למד צילום, תחילה מאביו, ומאוחר יותר נהיה שוליה של אדוארד וסטון.

בשנת 1928 היה שותף להקמת "קבוצת F/64" ביחד עם אנסל אדמס, אדוארד וסטון ואימוג'ן קנינגהם.

בשנת 1935 עזב את הקבוצה ועבר לניו יורק, שם עסק בקולנוע, והתמקד במצב החברתי. שמו נקשר במהירות אל תיעוד חברתי בארצות הברית. צילומיו, המתעדים קטיף שדות כותנה, מפעלי פלדה, ערים תעשייתיות וכן דיוקנאות של עובדי מפעל מובטלים ובני משפחותיהם סיפקו תיעוד של אותה תקופה, והיוו דוגמה לנצחיות של הקולנוע.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הפיק סרטי תעמולה עבור הממשלה האמריקאית. בשנת 1948 הפיק סרט תיעודי על חייו של מורו והצלם אדוארד וסטון.

ואן דייק היה מנהל מחלקת הקולנוע של ה-MOMA מהשנים 1965 עד 1974.

בשנת 1967 היה חבר בצוות השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-7.

## ראו גם
* קבוצת F/64

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קולורדו
קטגוריה:דנוור: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
מלאכת קורע

[שמאל|ממוזער|250px|הקורע. לדעת ה[רמב"ם גם קריעה שאינה על מנת לתפור, אסורה בשבת כשהיא נעשית לשם השגת תועלת כלשהי]]
**מְלֶאכֶת הַקּוֹרֵעַ** היא אחת מהל"ט אבות מלאכה האסורות בשבת. ככל מלאכות שבת, מקור איסור מלאכה זו הוא העבודות שנעשו להקמת המשכן, כאשר הייתה נוצר קרע באחד מהאריגים ששימשו ליריעות המשכן, היו קורעים את מקום החור, על מנת לתפור אותו מחדש.

## הגדרת המלאכה
במשנה מוגדרת המלאכה האסורה מהתורה כ, אך מן הרמב"ם עולה שקריעה אינה בהכרח "על מנת לתפור", אלא כל קריעה שמטרתה לתקן דבר, אסורה מהתורה. לשיטתו, התנאי "על מנת לתפור" נכלל בהגדרת המלאכה כדי להוציאה מהכלל ש"מקלקל". כך גם פסק רבי ישראל מאיר הכהן בביאור הלכה. לשיטה זו הובאה ראיה חזקה מן הברייתא המובאת בתלמוד הבבלי, המחייבת את "הקורע בחמתו ועל מתו" אם קורע לצורך תיקון, על אף שאינו קורע על מנת לתפור. אמנם, רבי עקיבא איגר הוכיח מדברי התוספות שקורע חייב דווקא כשמטרתו היא לתפור, ואם אין מטרתו לתפור – אינו חייב על אף שאינו מוגדר כמקלקל. ב"ביאור הלכה" הוסברו דברי התוספות באופן שונה.

הגמרא מביאה מקרה בו מותר לקרוע ובפוסקים דנו את סיבת ההיתר. המקרה הוא בסל שעשוי מענפי דקל לאחסון תמרים שלא הבשילו לגמרי, שמותר לקרוע את הסל בשביל להוציא את התמרים. בכל-בו כתב שזה נחשב כמו שבירת אגוז לאכול את תוכו שמותרת. החזון איש הסביר את הסברא, כשאדם עוסק בחילוץ חפץ מתוך עטיפה אין קריעת העטיפה נחשבת קריעה, ורק כשאדם עוסק בקריעה לשם קריעה נחשבת המלאכה כמלאכת קורע. יש שהסבירו את הכוונה שהעטיפה טפֵלה לתכולה ולכן אין עיסוק בה נחשב כמלאכה. רבי שניאור זלמן מלאדי הסביר דין זה שקריעה היא רק קריעת שני גופים דבוקים ולא גוף אחד (ראו לקמן). דין דומה מובא בתוספתא שמותר לקרוע עור שמכסה חבית אם כי יש המפרשים את הדין באופנים אחרים.

## יישומים
מי שקורע נייר לקרעים כדי לקנח משהו, חייב משום קורע, אם כי נחלקו הפוסקים אם הנייר נחשב לגוף אחד או לשני גופים (שהרי הוא מורכב מכמה גופים), ולכן ייתכן שאיסור זה תלוי במחלוקת האם קריעה של גוף אחד לשנים נחשבת לקריעה. יש שהתירו במקום הדחק לקרוע כלאחר יד זאת מלבד איסור מחתך. כך גם, מי שקורע מעטפה גם הוא עובר משום קורע. לדוגמה, ישנם הקורעים את הנייר לפני כניסת השבת כדי שיוכלו להשתמש בו בשבת מבלי לעבור על איסור עשיית המלאכה.

קריעת עטיפה או מכסה כגון עטיפת במבה או כיסוי של גביע לבן, מתירים רוב הפוסקים על פי הדין של סל של תמרים שעטיפת חפץ מותרת בקריעה, ויש מיעוט האוסרים אך מסיבות שונות. אם כי כאשר פותחים דבר שבפתיחתו הוא נהיה כלי, עוברים על איסור אחר שהוא מלאכת מכה בפטיש או מלאכת בונה אם הקריעה לא הייתה דרך קלקול, וכן לפעמים יש גם איסור של מלאכת מחתך וכן מלאכת מוחק כשיש על העטיפה אותיות או ציורים.

אדם הקורע מחמת כעסו, לא עובר על האיסור, .

## שיטת שולחן ערוך הרב
רבי שניאור זלמן מלאדי מחדש שמלאכת קורע כוללת רק הפרדת שני גופים דבוקים בלא מחשבת קלקול, שכן מלאכה זו היא בניגוד למלאכת תופר שבה מחברים שני גופים לגוף אחד. רבי ישראל מאיר מראדין חולק וטוען שגם קריעת גוף אחד לשנים, כמו נייר, נחשבת לקריעה ומוכיח כדבריו מהתלמוד ירושלמי. עם זאת ברמב"ם ובשולחן ערוך מובא איסור קריעת נייר בנימוק "אין קורעין הנייר, מפני שהוא כמתקן כלי", ומכאן ראיה לכאורה, כדברי רבי שניאור זלמן מלאדי.

## קישורים חיצוניים
*  (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* אסופת מאמרים בנושא קורע ותופר, באתר ספריית אסיף

## הערות שוליים

קורע
יורי צ'ייקה

**יורי יאקובלביץ' צ'ייקה** (ברוסית: **Юрий Яковлевич Чайка**; נולד ב-21 במאי 1951) הוא מדינאי ומשפטן רוסי. כיהן בתפקיד התובע הכללי של רוסיה (בשנים 2006–2020) וכשר המשפטים הרוסי (בשנים 1999–2006).

בינואר 2020 מונה לנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי של צפון קווקז.

## ביוגרפיה
יורי צ'ייקה נולד במחוז חברובסק, בעיר ניקולאייבסק על אמור.

ב-1976 סיים את לימודיו במכון המשפטים של סברדלובסק שב-1992 הפך לאקדמיה הממלכתית למשפטים של אוראל.

מ-1976 צ'ייקה עבד באזור אוּסט-אוּדין, במחוז אירקוטסק במשרד התובע הכללי האזורי וכיהן גם כסגן התובע הכללי של אזור טולון במחוז אירקוטסק.

בשנים 1979–1984 היה פרקליט לענייני תנועה והיה ראש מחלקת החקירות של הפרקליטות לענייני תחבורה במזרח סיביר. לאחר מכך הוא מונה לתפקידים שונים במערכת המשפטית במחוז.

עם נפילת ברית המועצות מונה ב-1992 לתפקיד התובע הכללי המחוזי באירקוטסק עד 1995.

בשנת 1995 הועבר למוסקבה ומונה לסגן התובע הכללי של הפדרציה הרוסית. הוא מונה לתפקיד זה על ידי יורי סקורטוב שלמד איתו במכון המשפטים ושהיה התובע הכללי. לאחר פיטוריו של סקורטוב, מאפריל עד אוגוסט 1999 היה ממלא מקום התובע הכללי הרוסי.

מאוגוסט 1999 עד יוני 2006 היה שר המשפטים הרוסי, בממשלת פוטין הראשונה ובתקופת כהונתו כנשיא.

מאז יוני 2006 הוא מכהן בתפקיד התובע הכללי של רוסיה, ומתוקף תפקידו זה הוא חבר במועצת הביטחון של רוסיה. ב-22 ביוני 2011 הוא מונה לכהונה שנייה של 5 שנים וב-15 ביוני 2016 מונה לכהונה שלישית נוספת.

בינואר 2020 מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי של צפון קווקז.

## חייו האישיים
יורי צ'ייקה נשוי ואב לשניים.

הוענקו לו עיטורי ההצטיינות למען המולדת מדרגה השלישית והרביעית בשנת 2006 ובשנת 2011 בהתאמה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

קטגוריה:שרי המשפטים של רוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:רוסים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1951
תומאס שפקוט

**תומאס ויליאם שפקוט** (באנגלית:** Thomas William Shapcott**;  נולד ב-21 במרץ 1935 איפסוויץ') הוא משורר, סופר, מחזאי, מוציא לאור ופדגוג אוסטרלי.

## שנות ילדותו וצעירותו
תומאס ויליאם שפסקוט נולד באיפסוויץ' במדינת קווינסלנד באוסטרליה. אחיו התאום נולד זמן קצר לפניו ביום הקודם.
שפקוט למד יחד עם אחיו בבית הספר ביישוב ובגיל 15 הפסיק אותם על מנת שיעבוד בעסק הנהלת חשבונות של אביו. בגיל 26, בשנת 1961 הוסמך כמנהל חשבונות. בהמשך למד אמנויות באוניברסיטת קווינסלנד וסיים עם תואר בשנת 1967
בנעוריו נמשך לתחום המוזיקה - בעיקר להלחנה. הלחין כמה יצירות עד שגילה, לפי עדותו, כי מבלי משים עשה פלגיאט לפי יצירה קאמרית של ארנסט בלוך. אז החליט לעזוב את העיסוק הזה והתמחה בתחום ייעוץ המס שבו עבד כ-27 שנה.

## פעילותו הספרותית
תומאס שפקרופט הצטיין בסופו של דבר כמשורר וכסופר.
כתב כ15 קובצי שירים וששה רומנים. בזכות כתיבתו נבחר למלא תפקידים בכירים בצמרת חיי התרבות בארצו. במשך כ7 שנים כיהן כמנהל הנהלת **המועצה האוסטרלית לספרות** ובין השנים 1992–1997 היה מנהל **מועצת הספר הלאומית** של אוסטרליה. כמו כן לימד כפרופסור לכתיבה יצירתית באוניברסיטת אדלייד.

## פרסים ואותות כבוד
*1961 פרס גרייס לוון לשירה, בשביל הקובץ "זמן על אש"
*1967 פרס מייר לשירה אוסטרלית - בשביל "טעם של מי מלח" 
*1976 זכייה בתחרות לשירה "ממוריאל סי. ג'יי. דניס", המסגרת הפתוחה, עם "חמשת החושים" 
*1978 הפרס אוסטרליה-קנדה לספרות
*1989 עיטור מסדר אוסטרליה עם דרגת קצין AO
*1989 "זר הזהב" של "ערבי השירה" בסטרוגה, מקדוניה.
*1996 פרס ווזלי מישל רייט לשירה 
*1996 פרס מיוחד לספרות של ראש ממשלת מדינת ניו סאות' ויילס 
*2000 פרס פטריק וייט לספרות 
*2005 מלגת הרולד ווייט 
*דוקטור לספרות לשם כבוד של אוניברסיטת מקוארי Macquarie

## יצירות
***קובצי שירים**:
***Time on Fire* (זמן על אש)
***The Mankind Thing*
***Shabbytown* 
***Calendar* (לוח שנה)
***In the Beginning* (בראשית)
***Chekhov's Mongoose*
***Spirit Wrestlers* (מתאבקי הרוח)

***רומנים**
***White Stag of Exile* (סוס לבן של הגלות) - על חיי קארוי פולסקי
***Mona's Gift* (המתנה של מונה)

## קישורים חיצוניים

* W. Wilde - *Australian Poets and their Works*,, Oxford University Press, 1996
:(ו. ויילד - **משוררים אוסטרלים ויצירותיהם**, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1996
* 3Jason Steger, *Best wishes from Patrick White: $20,000 prize for a man of letters*, Sydney Morning Herald, 11 November 2000, p.5
:(ג'ייסון סטגר - **מיטב הברכות מפטריק וייט: 20,000 דולר לאיש ספרות**, בעיתון "סידני מורנינג הראלד", 11 בנובמבר 2000 ע'5) 
* The Age, Easter Edition 25–26 March 2005, Review, p. 16
:(רווייו ב"ד'י אייג'", מהדורת פסחא, 25 - 26 במרץ 2005, ע'16)

קטגוריה:משוררים אוסטרלים
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מפקדים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1935
מלאכת מעבד

[שמאל|ממוזער|230px|גם [מצחצח נעליים|צחצוח נעלי עור נחשב כמלאכת מעבד]]
**מְלֶאכֶת הַמְּעַבֵּד** היא אחת מהל"ט מלאכות, שנעשו במשכן לצורך הכנת כיסויי עורות האילים המאודמים ועורות התחשים, ומוזכרת במשנה במסכת שבת .

## הגדרת המלאכה
מלאכה זו, היא ביצוע כל הפעולות הקשורות בעור לשם הכשרתו לשימוש האדם, כגון מליחת העור, דריסת העור ברגלים עד שיתקשה, או ריכוך העור ביד ומשיכתו ויישורו כדרך הרצענין,, מכיוון שכל אלו הם פעולות של עיבוד העור.

מסיבה זו, אסור למשוח נעל בשמן, אם השמן משפר את טיב עור הנעל, וכל שכן אם כוונתו במשיחת השמן שיהיה שחור חכמים גזרו גם שאסור לצחצח את הנעלים על ידי שמן גם אם אין בו משום עיבוד. עוד הוסיפו חכמים ואמרו, שאם כוונתו היא לצחצח את העור, אסור לבצע פעולה זו בכל **כלי** שהוא גם בלא שמן, ולמשל בבגד או במברשת והגאון רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, היה אוסר לבצע פעולות צחצוח בנעל, גם ביד, אבל להסיר את האבק בנחת מותר.

## עיבוד מדרבנן
מהתורה אין עיבוד באוכלין אך חכמים גזרו, שכל דבר שהמלח מועיל לו לשנות טבעו, לרככו, להקשותו, או להפיג את מרירותו, כגון צנון בצל ושום וכיוצא בהם, דברים חריפים שכשהם שוהים במלח הם מזיעים ויוצאת מרירותם, וכן פולין ועדשים שנתבשלו בקליפתם שהמלח מרכך את קושי שבהם מצד קליפתן, וכן מלפפונים חיים שהמלח מועיל, וכן כל דבר שרגילים לכבוש אסור למלוח. הראשונים נחלקו באיסור זה, לפי רש"י גזירה זו היא אכן משום שפעולות אלו דומות לעיבוד, אבל לפי שיטת רמב"ם הסיבה היא מכיוון שכבישת ירקות היא פעולה הדומה לבישול.

ההיתר היחיד לאכול צנון במלח, הוא אם טובל כל חתיכה במלח ואוכל תיכף. וכן אם שופך לפני או לאחר מליחתן שמן או חומץ, שמבטל את כוח המלח מותר. אפילו דברים שאין המלח מועיל להם לשנות טבעם, כגון ביצים ובשר מבושל מותר למלוח רק סמוך לסעודה לאותה סעודה, אבל לסעודה אחרת אסור, ובעת הדוחק יש להקל לסעודה אחרת, כשחושש שיסריחו.

## הערות שוליים

מעבד
אוויטרנס

**אוויטרנס** (**Avitrans**) הייתה חברת תעופה שוודית שבסיסה בסטוקהולם. החברה נוסדה בשנת 2004 והפעילה טיסות סדירות, מטען ועסקים. החברה העסיקה כ-100 עובדים. החברה נסגרה בשנת 2010 לאחר שבעליה מצא כי תפעולה היה יקר מדי.

## צי החברה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תעופה שוודיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
הפועל פתח תקווה (כדורסל)

**הפועל פתח תקווה** היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר פתח תקווה, המשחקת בליגה א' מחוז דן. ומארחת באולם ספורט ע"ש נחום סטלמך. הקבוצה שיחקה בעבר בליגה הראשונה בשתי קדנציות.

## היסטוריה
הקבוצה הופיעה לראשונה בליגת העל בעונת 1970/71, אך לא שרדה ונשרה לליגה השנייה מהמקום האחרון עם מאזן של 2 ניצחונות בלבד מ-22 משחקים.

הקדנציה השנייה בעונת 1975/76 אמנם הייתה יותר מוצלחת והקבוצה סיימה במקום ה-7, עם מאזן של 10 ניצחונות ו-14 הפסדים. אך לא שרדה את תחילת העונה שלאחר מכן וביטלה את השתתפותה בליגה. ומאז שיחקה הקבוצה בליגות נמוכות עד לפירוקה בשנת 2000.

בתחילת עונת 2010/11 רשמו אוהדי הפועל פתח תקווה את הקבוצה לליגה ב' מחוז פתח תקווה.
כעבור עונה אחת העפילה הקבוצה ליגה א' מחוז מרכז תחת המאמן יאיר קלס, אך בתום עונה זאת שוב ירדה חזרה הקבוצה לליגה ב', ב-03/04/2013 הבטיחה הקבוצה בפעם השנייה תוך שלוש עונות את עלייתה לליגה א' מחוז מרכז לעייני כ-200 צופים כאשר ניצחה בדרבי את אליצור פתח תקווה/עלי, בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה א', את עונת 2014/15 התחילה הפועל בניצחון אך במהלכה פורקה ובכל המשחקים שלה נרשמו הפסדים תכנים, לקראת עונת 2015/16 נרשמה הקבוצה מחדש באיגוד הכדורסל בליגה ב' מחוז פתח תקווה, כאשר איגוד אוהדי הפועל פתח-תקווה העביר חלק מזכויות הבעלות לעורך הדין אבי והכניש
ובסיום אותה עונה הקבוצה עלתה לליגה א'. ונכון לסיבוב הראשון בעונת 2017/18 הקבוצה היא בין שלוש הקבוצות היחידות בעלות הסיכוי לעלות לליגה הארצית.
את הקבוצה מאמן פול דילייני בעל עבר בקבוצות ליגת העל.

## שחקנים בולטים בעבר

עשרת הקלעים הבולטים של הקבוצה בליגת העל:
# רוני לנג - 395
# גרשון דקל - 372
# ארנולד וינשטיין - 367
# עמיקם ריקלין - 278
# עקיבא פרדקין - 275
# יעקב אפלשטיין - 226
# אילן פלג - 208
# אורי זילברמן - 182
# נחום מנבר - 165

קטגוריה:קבוצות כדורסל ישראליות
קטגוריה:קבוצות ספורט ישראליות בבעלות אוהדים
כדורסל
פתח תקווה
מלאכת ממחק

שמאל|ממוזער|230px|שימוש בסבון '''קשיח''' בשבת, היא בכלל מלאכת ממחק
**מלאכת ממחק** היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, עיקרה העברת שער וצמר מעל גבי העור, ומהותה כל החלקת פני חפץ או עור הגוף. מלאכה זו הייתה במשכן, כאשר עיבדו את עורות האילים לצורך יריעות המשכן.

## המלאכה
מלאכה זו, עיקרה החלקת פני חפץ, כך למשל מריטת שער מנוצות כנף עוף כדי לשימם בכסת, וסיתות אבן כדי להחליק את פניה. האיסור הוא גם כאשר מבצע חלק מההחלקה, למרות שלא השלים אותה לחלוטין.

אין מגרדין בסכין ובצפורן נעל מפני שעל ידי הגירוד הוא קולף את עור הנעל, אבל מותר לקנחו ללא גירוד הנעל בחרס המותר בטלטול, בנייר, או בכל דבר שאינו ממחק.

בכלל המלאכה, מריחת משחה על רטייה כדי לתת על מכה או פצע, ולכן אסרו חכמים, שאפילו אם נתמרח מערב שבת, או שכבר היה על המכה ונפלה לגמרי על הארץ, שאסור להחזירה. באופן מיוחד התירו חכמים לכוהן שעובד בבית המקדש להחזיר רטייה על הפצע למרות החשש שמא יבוא למרח את הרטייה. הסיבה לכך היא, מכיוון שחכמים חששו שכוהן שיפצע, ולא תהיה בידו האפשרות להחזיר את הרטייה, הוא לא יוריד את הרטייה מהפצע, ומכיוון שאסור לעבוד בצורה כזו בבית המקדש שכן הרטייה חוצצת בין ידו לעבודה, הוא ימנע ממצוות העבודה בבית המקדש, ולכן התירו לו באופן חריג להניח רטייה בשבת.

### המלאכה באוכלים
כשם שאין עיבוד באוכלין כך אין ממחק באוכלין, והמחמיר תבוא עליו ברכה. אם כי, דווקא במאכל שדרכו להחליק כדי ליפות ולהחליק יש להחמיר, אבל למרח תפוחים מבושלים על הלחם או שומן וחמאה שאין כוונתו לעצם המירוח רק למלא מקום הריקן מותר. אך דבר שאי אפשר לאכול בלי מירוח, אסור מדרבנן.

## תולדת ממרח

עיקר התולדה הוא ממריחת שעווה שנאסר בגמרא וניגזר גם על שמן עב שאסור למורחו גזירה שמא יבוא למרוח שעווה.
יש האוסרים לרחוץ ידים או כלים בסבון קשיח, אבל בסבון נוזלי כמים מותר, אם צריך את הכלים לשבת. אם כי רבי משה פיינשטיין אוסר אפילו בסבון נוזלי.

## תולדת מפרק

לפי שיטת רבינו תם בתוספות איסור מפרק הוא תולדה של מלאכת ממחק. רבינו תם מסביר שהחולב, ממחק את הדד ומחליקו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ל"ט מלאכות שבת
מלאכת מחתך

שמאל|ממוזער|150px|חיתוך נייר טואלט בשבת יש אוסרים מצד מלאכת מחתך

**מלאכת מחתך** היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת, והוא חיתוך עץ או מתכות או אריגים **לפי מידה** והגודל הדרוש לו.

עם זאת, חכמים תיקנו, שדבר שדרך להקפיד על מידתו, אין לחתכו גם בדרך הפסד, מתעסק או שחוק.

## בדברי מאכל
הכלל הוא, שאין מלאכת מחתך באוכלים, אך זה דווקא בדבר שהוא מאכל גמור לאדם או בהמה, כגון עשבים ותבן. אבל חיתוך ענף, שאינו משמש למאכל אדם ואינו מאכל בהמה, הוא בכלל המלאכה. לעומת זאת, תיקון כלי באמצעות אוכל, למשל אם יש חור בכלי ונוטל חתיכת לחם, חותכה לפי מידת החור ומניחה בחור כדי לסותמה, עובר על מלאכת מחתך.

## התייחסויות אקטואליות
גם בחגים ומועדים, שהעישון מותר לפי רבים מהפוסקים למי שמורגל בו משום מלאכת אוכל נפש, החותך את קצה הסיגריה עובר על איסור זה. כך גם כאשר לאחר האכילה נוטל קיסם שיניים קטן לצחצח את השיניים משיירי אכילה, יש להקפיד שלא לעבור על האיסור בכך שחותך את קצה הקיסם כדי לחדדו.

לדעת חלק מהרבנים חיתוך הנייר בבית שימוש אסור גם בגלל איסור מחתך (ולא רק משום קורע ומתקן), ולמרות שהנייר כבר חתוך ונקוב במידה מסוימת ויש רק להשלים את החיתוך.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ל"ט מלאכות שבת
קטגוריה:חיתוך
קאבוסי

שמאל|ממוזער|250px|קאבוסי
[שמאל|ממוזער|200px|נער [מלגשים|מלגשי, מצולם בפור-דופן, מנגן ב"מנדוליני" או קאבוסי של שיחים]] 
**קאבוסי** (באנגלית: **Kabosy**) הוא כלי פריטה הדומה לגיטרה קטנה, כפרית ועתיקת ימים, אופיינית למוזיקה העממית במדגסקר.

## מבנה
כעת אורך הכלי הוא בדרך כלל של 70 ס"מ. **תיבת התהודה** שלה היא בצורת קופסה מלבנית (לפעמים בצורת סגלגל) עשויה מעץ או מג'ריקן. יש לה **פתח תהודה** גדול במרכז. במקור ייצרו אותה משריון של צב שעליו נמתח עור של זבו. 

לצוואר הקאבוסי יש ארבעה עד שישה מיתרים שנקבעים על ידי **מפחתות כיוון** מן הסוג הישן.
ה**[[פסקי]]**ים (**פרֶטים**) הם מיוחדים - חלק גדול מהם הם חלקיים ואינם מכסים את כל רוחב ה**פינגרבורד**. הכלי מכוונן בדרך כלל למיתר פתוח.
נחשבת לצאצאת של העוד הערבי.

ה"קאבוסי" מיוצר עבודת יד, לעיתים קרובות מחומרים טריוויאליים וצורתם תלויה בבונה ובחומרים הזמינים לו. המיתרים יכולים להיות מניילון (תכופות - חוטים של חכה) או מפלדה
(לעיתים קרובות מחוטי גרוטאות ממתכת או כבלים - כמו כבלים לבלמים של אופניים). 
הקאבוסי אופייני במיוחד לאוכלוסיית **בטסימיסאראקה** **Betsimisaraka** ממזרח האי.
סוג אחר, דומה לקאבוסי, אבל עם פסקים או "פרטים" סטנדרטים, ונפוץ אצל האוכלוסייה **אנטאנדרוי** **Antandroy** בחלק הדרום-מערבי של מדגסקר הוא ה**מנדוליני** mandôliny או מנדולינה mandôlina

## שימוש
אחרי "ואליחי", הקאבוסי הוא הכלי השני בחשיבותו בליווי המוזיקה האתנית המלגשית. 
בסמטאות בכפרים או בפינות רחוב בערים ניתן לפעמים לראות להקות קטנות של נערים המנגנים בקאבוסי או במנדוליני.

במחצית השנייה של המאה ה-20 -21 היו מפורסמים נגני קאבוסי **באבאטה** (מהחוף המערבי) ו**ז'אן אמיליין**, הנעזר בנגינה גם מפוחית פה.

## קישורים חיצוניים

* Danny Carnahan. '' Guitar Masters of Madagascar''
* Ian Anderson -"Madagascar" in the Rough Guide of World Music vol 1, 1999, p.525 (איין אנדרסון - "מדגסקר" - במדריך "ראף גייד" של מוזיקת עולם, כרך א, לונדון 1999) 

* [ריאיון עם חניטרה ראסואנאיבו, ראש הלהקה המלגשית "טאריקה" באתר "אפרופופ"](https://web.archive.org/web/20070505045929/http://www.afropop.org/multi/interview/ID/10/Hanitra+(of+Tarika))
* פול הוסטטר על קאבוסי בכתב העת "אמריקן לותרי", סתיו 1993
* תמונה של נגן עם קאבוסי
* האתר של המוזיקאי טאו ראוואו עם הדגמה של נגינה בקאבוסי
* - Ron Emoff - *Recollecting from the past:musical practice and spirit possession on the East Coast of Madagascar*, Wesleyan University Press, Middletown CT, 2002
:(זכרונות מהעבר: הפרקטיקה המוזיקלית ומצבי שליטה על ידי שדים possession על החוף המזרחי של מדגסקר)

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי פריטה
קטגוריה:מדגסקר: תרבות
תחנת פנסילבניה

**תחנת פנסילבניה** (באנגלית: **Pennsylvania Station**, מוכרת יותר בשם המקוצר **תחנת פן, באנגלית Pen Station**) היא תחנת מעבר תת-קרקעית במערב מנהטן. המבנה המקורי של התחנה נבנה בשנת 1910 ונהרס בשנת 1963, המבנה הנוכחי הושלם ב-1968. על מקומה של התחנה המקורית נבנה המדיסון סקוור גארדן. התחנה נקראת על שם חברת הרכבת פנסילבניה, בונת התחנה ובעליה המקוריים, שם זה משותף לתחנות נוספות בערים אחרות.

התחנה נמצאת מתחת לפנסילבניה פלאזה, קומפלקס בניינים הממוקם בין השדרה השביעית לשמינית, בין רחוב 31 לרחוב 33 באזור מידטאון מנהטן, במרכזו של **המסדרון הצפון מזרחי**, קו רכבת מחושמלת המשתרע מוושינגטון די. סי. בדרום, ועד בוסטון בצפון, המופעל על ידי אמטרק. את התחנה משרתים גם שישה קווים של הרכבת התחתית של ניו יורק. בתחנה 21 רציפים, המשמשים את לונג איילנד ריילרוד, ניו ג'רזי טרנזיט ואמטרק.

התחנה היא העמוסה ביותר בארצות הברית ומהעמוסות ביותר בצפון אמריקה. בתחנה עוברים בממוצע כ-600,000 נוסעים ביום (לעומת כ-140,000 בגרנד סנטרל) ועד אלף נוסעים בכל 90 שניות בזמני השיא.

בשנת 2008 עברו בתחנה 8.7 מיליון נוסעי אמטרק, כפול מעומס התנועה מהתחנה העמוסה השנייה, תחנת יוניון בוושינגטון די סי.

התחנה סובלת כיום מעומס כרוני, ומוגדרת כ"כישלון לוגיסטי". כרגע קיימת תוכנית לשינוי והרחבת התחנה על ידי הכללת בניין ג'יימס א. פארלי הסמוך והוספתו לשטח התחנה כדי לשפר את תפקוד התחנה ולהגדיל את קיבולת הנוסעים. על פי החלטתו מ-2004 של ראש העירייה, מייקל בלומברג, התחנה החדשה תיקרא על שם דניאל פטריק מויניהאן שנפטר ב-2003.

## ראו גם
*תחנת גרנד סנטרל
*תחנת אטלנטיק טרמינל
*רכבת פנסילבניה
*תחנת פנסילבניה (ניוארק)

## קישורים חיצוניים


* Photos and commentary documenting the demolition, by Norman McGrath
* Remnants of the old Penn Station
* American Society of Civil Engineers paper 1157: The New York tunnel extension of the Pennsylvania Railroad describes
* A short featuring 3D model of old New York Penn Station.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פנסילבניה
קטגוריה:ניו יורק: תחבורה ציבורית
קטגוריה:השדרה השמינית
סיטי איירליין

**סיטי איירליין** (באנגלית: **City Airline**) הייתה חברת תעופה שוודית, שביצעה טיסות שכר ומטען ליעדים באירופה. לחברה היו כ-110 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1997 והחלה לפעול בשנת 2001. באפריל 2006 נחתם הסכם שותפות קוד עם סקנדינביאן איירליינס. בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי חברת התעופה השוודית "סקיי וויז". בשנת 2012 החברה המאוחדת פשטה את הרגל ופעילותה הופסקה.

## צי המטוסים
באוגוסט 2010 גילם הממוצע של המטוסים היה 12.2 שנים.

## יעדים
סיטי איירליין מפעילה טיסות למדינות הבאות:
* שוודיה
* נורווגיה
* אנגליה
* טורקיה
* ספרד
* איטליה
* צרפת
* יוון
* פינלנד
* שווייץ
* צ'כיה
* אסטוניה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות תעופה שוודיות