open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פצצת ZIP

במחשבים, **פצצת ZIP** (באנגלית: **Zip bomb**) היא שיטה לתקיפת מערכות מחשוב המכילות מנגנונים לפתיחת קבצים מכווצים. התקיפה מתבססת על קובץ דחוס בעל נפח קטן, אשר בעת פתיחתו נפרש לקובץ בעל נפח גדול במיוחד. מטרת התקיפה היא להעמיס על המערכת אשר פתחה את הקובץ הדחוס בצורה כה רבה, עד להשבתת המערכת, לכן מתקפה זו מסווגת כהתקפת מניעת שירות (DOS).

שיטה זו מיועדת לפגוע במערכות הפותחות וסורקות קבצים דחוסים, לדוגמה מערכות אנטי-וירוס, Application Gateway מסוגים מסוימים וכן מערכות שונות המאפשרות להעלות אליהן את המידע בצורה דחוסה.

שיטות הדחיסה הפופולריות מאפשרות לדחוס קבצים בגדלים עצומים במספר קילו-בתים נמוך לאין שיעור.
לדוגמה, קובץ טקסט פשוט שיכיל 10,000 תווים זהים (לדוגמה, האות "A") ישקול כמשקל 10,000 תווים בפועל, אך בדחיסה ברמה גבוהה הקובץ ירשם בתור "10000A", כלומר, ייצוג בודד של התו בתוספת מספר המייצג את כמות הופעותיו בקובץ. צורה זו מאפשרת לדחוס קבצים בגודל לא פרופורציונלי ביחס ליכולת ההכלה של המחשב, השרת או התוכנה המותקפים.

השיטה הייתה בשימוש עוד מימי ה-BBS אך מאז מרבית תוכנות האנטי-וירוס יכולות לזהות אם קובץ ZIP הוא פצצת ZIP ולהימנע מפתיחתו. דוגמה מוכרת לפצצת ZIP הייתה הקובץ , שגודלו המכווץ היה 42 קילו-בתים בלבד, אך כאשר הוא נפרס הוא הכיל כ-4.5 פטה-בתים לאחר פתיחת הכיווץ - כמות גדולה מדי אפילו למערכות מחשבים של העשור השני של המאה ה-21.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:התקפות מניעת שירות
קטגוריה:דחיסת נתונים
רובע היהלומים (ניו יורק)

**אזור ה[[יהלום|יהלומים]]** והתכשיטים של ניו יורק (אנגלית: Diamond District) ממוקם בחלקו המערבי של רחוב 47, בין השדרה החמישית לשישית. רחוב היהלומים הוא אחד ממרכזי היהלומים החשובים בעולם, כאשר על פי ההערכות כ-90% מהיהלומים המגיעים לארצות הברית - שוק התכשיטים הגדול בעולם - נכנסים למדינה דרך ניו יורק. העסקים ברובע זה מספקים תכשיטים לחנויות רבות בניו יורק וברחבי ארצות הברית.

ברחוב היהלומים ממוקמים משרדים רבים של יהלומנים, חנויות תכשיטים ומועדון סוחרי היהלומים (DDC), המתפקד בפועל כבורסת יהלומים. באזור פועלים כ-2,600 עסקים עצמאיים. כמעט כל בתי העסק הללו סוחרים בתכשיטים או ביהלומים, ופועלים במסגרת אחת מ-25 ה"בורסות" באזור.

המעבר של חנויות וסוחרים לאזור זה החל ב-1941, וקיבל דחיפה משמעותית עם הגירתם לניו יורק של אלפי יהודים מהענף, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לאמסטרדם ולאנטוורפן. נציגות מכון היהלומים בניו יורק ממוקמת אף היא בלב רחוב היהלומים. בשל רגישות העסקים באזור, ניכרת בו נוכחות מוגברת של כוחות המשטרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניו יורק: כלכלה
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:יהלום בתרבות
אידנא

**אִדְנָא** (בערבית: **إذنا**; בתעתיק מדויק: **אד'נא**) היא עיירה פלסטינית בנפת חברון, שברשות הפלסטינית, הסמוכה לעיירה תרקומיא ולמחסום תרקומיא. נכון לשנת 2007 חיו בה כ-20,000 תושבים. כל תושבי העיירה הם מוסלמים. העיירה שוכנת בשטח A.

## מיקום
אידנא שוכנת במערב יהודה, 13 ק"מ מערבית לחברון, בסמוך לקו הירוק בצד הפלסטיני. העיירה צופה על כביש 35 (כביש קריית גת-חברון) שמהווה גם את הכניסה הראשית אליה, וממנה גם נוף לכל אורך שפלת יהודה ומישור החוף הדרומי. דרומית לה נמצאת חורבת אלכום, מזרחית לה היישובים הישראליים אדורה ותלם, וצפון-מזרחית לה תרקומיא. העיירה נחלקת לשני חלקים: חלק צפוני וחלק דרומי, המופרדים ביניהם על ידי ואדי.

## היסטוריה
יש שהציעו לזהות את אידנא עם העיר המקראית דַנָּה הנזכרת בספר יהושע ברשימת ערי הר חברון.

בצפון הכפר מצוי תל גדול, בשטח 30–40 דונם, עם חרסים החל מהתקופה הישראלית, ואשר בו נמצאו מטבעות קדומים רבים. בסקר ארכאולוגי שנערך במקום לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו חרסים מהתקופה הישראלית (שפע רב מן המאות ה-11 וה-10 לפנה"ס ואילך), הפרסית, ההלניסטית והרומית (משתי האחרונות נתגלו חרסים רבים), הביזנטית וימי הביניים. הסוקרים ציינו כי התושבים מצאו מטבעות מהתקופה החשמונאית, המרד הגדול, ומן התקופות הרומית והביזנטית.

היישוב נזכר בשם *Iedna* בתחילת המאה ה-4 לספירה, באונומסטיקון של אוסביוס, כאחד היישובים היהודיים בהר חברון, תוך שמצוין כי הוא שוכן בסמוך לאבן המיל השישית בדרך מבית גוברין לחברון (תואם בדיוק למיקומו של הכפר בימינו).

במאה ה-13 צורף הכפר לווקף של חברון בידי הסולטאן הממלוכי ביברס, ובמהלך המאה ה-19 נהרס כתוצאה ממלחמות שבטי קייס וימן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת חברון
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ערים
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
אידנא (דנא)
דייבטוריבה

**דייבטוריבה** (בלטבית: **Dievturība**) היא תנועת דת נאו-פגנית שמטרתה להחיות את הדת העממית של הלטבים לפני שהתנצרו במאה ה-13. חסידי הדת מכנים את עצמם כ"שומרי האל" החיים בהרמוניה עם האל ועולמו.

התנועה נוסדה בשנת 1925 על ידי ארנסט בראסטינש, אך דוכאה בכוח על ידי הקומוניסטים ברוסיה של שנת 1940. התנועה קמה לתחייה וצברה יותר ויותר מאמינים חדשים. כיום ישנם כ-650 פעילים שונים המפיצים את אמונת הדת ברחבי לטביה.

## היסטוריה
תנועת הדייבטוריבה הוקמה בשנת 1925 כרקונסטרוקציה פוליתאיסטית לדתות הנורדיות העתיקות, שמתבססת על פולקלור לטבי, שירי עם, והמיתולוגיה הלטבית.

בהתאם לזמנים המודרניים, הדייבטוריבה שונה מהדת המקורית העתיקה שהייתה קיימת בתחילת ימי הביניים. כדוגמה ניתן לראות כי אין ראיות לכך שעובדי האלילים הפגניים הלטביים הכירו בשילוש הקדוש של האלים "דיבס" "מארה" ו"לאימה", ששייכים לדייבטוריבה המודרנית כיום.

ארנסט בראסטינש (1892–1942), שהיה אמן, היסטוריון חובב, חוקר פולקלור וארכאולוג, היה גם הכוח העיקרי בפיתוח המוקדם של תנועת הדייבטוריבה. כחלק מעבודתו הוא תיעד הרבה מקדשים וארמונות לטביים עתיקים, וכתב מונחון שעוסק במיתולוגיה הלטבית.

## אמונות
הדייבטוריבה היא למעשה דת פנתאיסטית. האלים האחרים הם או היבטים של דיבס (היקום עצמו, המציאות המוחלטת), או סוגים אחרים של רוחות לא אלוהיות.

בתאולוגיה של הדייבטוריבה נמצאות כמה ישויות אלוהיות, שקיבלו הכרה מסוימת כחלק מהאמונה בדת:

### אלוהי האמונה
* **דיבס** – האל הראשי, שחלק מהאלים האחרים הם היבטים שלו.
* **לאימה** – הייתה התגלמות הגורל והמזל הקשורה ללידה לנישואין ולמוות, כמו כן הייתה פטרונית הנשים ההרות.
* **מארה** – היא האלה הגבוהה ביותר בסולם דרגות האלות של המיתולוגיה הלטבית. אלות אחרות במיתולוגיה נחשבו כביטויים עצמיים שלה כגון אלת החלב, אלת הרוחות, ואלות האדמה, המים, הים, העצים והרוח.

### אלות המים
* **יוראס מאטה** – אלת הים
* **אודנס מאטה** – אלת המים
* **אופס מאטה** – אלת הנהרות

## מורכבות הנשמה
הצורה האנושית מורכבת משלושה חלקים:
* **ווליס** – הגוף האסטרלי
* **מאיסה** – הצורה הפיזית
* **דבסלה** – הנשמה

השוני שבין הדבסלה (הנשמה) לווליס (הגוף האסטרלי) הוא בזה שהדבסלה היא נצחית והווליס לא, כי הדבסלה באה מהאל דיבס הנצחי ותחזור אליו לאחר מות המאיסה (הגוף הפיזי). הווליס יישאר לצד המאיסה שמת, אך עם הזמן יעלם הווליס בדומה לאמונה הרווחת במיתולוגיה היוונית.

## קישורים חיצוניים

האתר הרשמי של כנסיית הדיבטוריבה בלטביה. (בלטבית)

קטגוריה:דתות
קטגוריה:דתות חדשות
ריצ'רד פרנסוורת'

**ריצ'רד ויליאם פרנסוורת**' (באנגלית: ** Richard William Farnsworth**; 1 בספטמבר 1920 - 6 באוקטובר 2000) היה שחקן קולנוע ופעלולן אמריקני. הוא היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשלושה פרסי גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה
פרסוורת' נולד בלוס אנג'לס לתוך תקופת השפל הגדול, הוא גדל עם אמו ושתי אחיותיו לאחר שאביו מת בהיותו ילד בן 7. פרנסוורת' היה נשוי למרגרט היל במשך 38 שנה, נולדו להם שני ילדים, והיא נפטרה בשנת 1985. בשנת 1999 במהלך צילומי סרטו האחרון "סיפור פשוט" הרגיש פרנסוורת' כאבים חדים בגופו כתוצאה מסרטן שהתגלה בעצמותיו. ב-6 באוקטובר 2000 ירה בעצמו בחוותו שבניו מקסיקו. הוא נקבר לצידה של אשתו מרגרט בבית קברות בלוס אנג'לס.

## קריירת משחק
פרסוורת' החל את דרכו בעולם הקולנוע לקראת סוף שנות ה-30. תחילה הופיע בתפקידים קטנים בהם בדרמת המלחמה הרומנטית זוכת 8 פרסי אוסקר "חלף עם הרוח". את תפקידו המרכזי הראשון הגדול גילם פרנסוורת' בשנת 1972 במערבון "השופט רוי בין".

בשנת 1978 היה פרנסוורת' מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמת המערבונים הרומנטית "בא פרש פראי וחופשי"

בשנות ה-80 הופיע ב"התחיה", בדרמת הספורט מועמדת 4 פרסי אוסקר של בארי לוינסון "הטוב מכולם" ו"השועל האפור" שעל הופעתו בסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב גם ב-1985 על משחקו בסדרה "מרדף".

ב-1990 שיחק במותחן "מיזרי" שמבוסס על ספר אימה של סטיבן קינג בדמותו של שריף העיירה באסטר.

ב-1999 שיחק בתפקיד ראשי בדמות אלווין סטרייט בסרט הדרמה הביוגרפי "סיפור פשוט". על תפקיד זה הועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר והפך בגיל 79 לשחקן המבוגר ביותר שהועמד לפרס זה, וכן הועמד בשלישית לפרס גלובוס הזהב.

## פילמוגרפיה נבחרת
* טקסס מעבר לנהר (1966)
* פלישת אולזן (1972)
* השופט רוי בין (1972)
* הדוכסית והנוכל (1976)
* בא פרש פראי וחופשי (1978)
* האגדה על הריינג'ר הבודד (1981)
* רוקוס (1981)
* השועל האפור (1982)
*יום העצמאות (1983)
* הטוב מכולם (1984)
* ריינסטון (1984)
* האסופית (1985)
* ג'ק וג'ק (1990)
* מיזרי (1990)
* הוואנה (1990)
* הדרך המהירה לגיהנום (1991)
* הבריחה (1994)
* לאסי (1994)
* סיפור פשוט (1999)
*טום הום (2000)
*התחיה (2001)

### טלוויזיה

* *The Fire Next Time* (1993) - מיני-סדרה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
עברונה (אתר מקראי)

ממוזער|מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641**עַבְרוֹנָה** הוא אתר מקראי, ונזכר בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.

ב, כתוב: "וַיִּסְעוּ, מִיָּטְבָתָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעַבְרֹנָה: וַיִּסְעוּ, מֵעַבְרֹנָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעֶצְיֹן גָּבֶר...".

## זיהוי המקום
בתיאור המסע המקראי מופיעה תחנה זו בין יטבתה ובין עציון גבר ולכן נמצא שהמקום שכן בקרבת חוף אילת. אולם זיהויו המדויק תלוי בזיהויה של יטבתה השנוי במחלוקת. החוקרים הנוטים לזהות את יטבתה עם עין ע'צ'יאן, מזהים את עברונה עם עין א-דפייה, כ-15 ק"מ מצפון לאילת, והוא מעיין קטן שמימיו מכילים אחוז ניכר של גפרית וטעמם תפל (אך הם ראויים לשתייה). אחרים נוטים לזהות את יטבתה עם ביר טבה וואדי טבה במרחק של 10 ק"מ מדרום לאילת ולפי זה מקומה של עברונה בקצהו הצפוני מערבי של מפרץ אילת. באזור אילת החדשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
Dummy

**Dummy** הוא אלבום הבכורה של להקת הטריפ הופ הבריטית פורטיסהד. האלבום יצא בשנת 1994 ושנה לאחר מכן, ב-1995, זכה בפרס מרקיורי היוקרתי. בנוסף, בשנת 1997 הגיע Dummy למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
## הפקה
ההצלחה הרבה שנחל ה-EP, "Numb" שקדם לאלבום, סייעה לבסס את בריסטול, שם פעלו פורסיטהד, כבירת הטריפ הופ העולמית בעוד הז'אנר עצמו רק החל להתפתח בשנים אלה ועדיין נקרא "הסאונד של בריסטול". במובן זה, נחשב Dummy לאחד האלבומים החשובים יותר בהתפתחות הטריפ הופ. האלבום מאופיין בקולה המלנכולי של סולנית הלהקה בת' גיבונס ובצלילים אפלים ודרמטיים. כמו כן ניכרים בו מקצבי טריפ הופ קלאסיים ועבודת סקראצ'ינג.

עטיפת האלבום מציגה תמונה של גיבונס, מתוך סרט קצר שיצרה הלהקה בשם "To Kill a Dead Man" ולו גם חיברה הלהקה פסקול מקורי. מלבד Numb הוליד האלבום שני סינגלים נוספים: "Glory Box" (שהיה לימים משיריה המוכרים ביותר של הלהקה) אשר הגיע למקום ה-13 בבריטניה בהוצאתו המחודשת ו-"Sour Times" שהגיע אף הוא למעמד זהה, גם בהוצאה מחודשת.

ב-3 בדצמבר 2008 הוציאה חברת Universal Music Japan מחדש ובמהדורה מוגבלת את שני האלבומים הראשונים של פורטיסהד בפורמט SHM-CD, המאפשר האזנה באיכות שמע גבוהה יותר.

## דירוג במצעדי מכירות
Dummy מכר מעל לשני מיליון עותקים באירופה והגיע למקום השני במצעד מכירות התקליטים הבריטי.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1994
נחלת אחים

ממוזער|200px|נחלת אחים ב-1937
[ממוזער|אזור שכונת נחלת אחים [https://www.nli.org.il/he/maps/NNL_ALEPH990023672260205171/NLI#$FL36006253 במפת האגודה העברית למען ירושלים, 1948], באתר     [הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור Jer h11]]
**נחלת אחים** היא שכונה בנחלאות שבירושלים, הכוללת מבחינה מוניציפלית שתי שכונות היסטוריות שנבנו בסמוך אליה לאחר הקמתה ומהוות הרחבה של שטחה: "**נחלת יעקב**" (1927) ו"**זיכרון אחים**" (1929). בצפונה גובלת השכונה המורחבת ברחוב בצלאל, במערבה ברחובות כפר ברעם ושדרות בן-צבי, בדרומה ברחוב נרקיס ובמזרחה ברחוב אוסישקין. נחלת אחים נמצאת בגובה כ-790 מטרים מעל פני הים, וסמוכות אליה השכונות נחלת ציון, נחלת צדוק, נווה בצלאל, שערי רחמים ושערי חסד.

השכונה נוסדה בשנת 1924 על ידי התימנים שעלו לירושלים בשנות ה-20 של המאה ה-20 על אדמת טרשים בשיפולים המערביים של קו פרשת המים. שמה מסמל את שאיפת בוניה לחיי אחווה בנחלה זו. בין התורמים העיקריים לייסוד השכונה היה הרב נסים אלישר, שתרם חלקת אדמה שהייתה ברשותו כדי להנציח את בנו שנפטר בגיל צעיר, והיוזם העיקרי של השכונה היה הרב חיים שלמה עראקי, החתום על ייסוד השכונה יחד עם יעיש נדאף.

רוב רחובות השכונה, כרוב רחובות הנחלאות, נקראים על שם ערים בצפון הארץ, כגון צפת, ציפורי וטבריה.

רוב תושבי השכונה בשנותיה הראשונות היו אורפלים, יהודים יוצאי העיר אורפה שבמזרח טורקיה, יוצאי תימן וכורדיסטן. על כך מעידים בתי הכנסת של יוצאי אותן גלויות אשר פזורים ברחבי השכונה. **בית הכנסת אור זרוע** - לעדת המערבים, נחלת אחים. הוקם בשנת תרפ"ז (1926) על ידי הרב עמרם אבורביע, שכיהן כרב של נחלאות עד לשנת 1951. עיריית ירושלים הכריזה על בניין בית הכנסת אור זרוע כאתר מורשת לשימור.

אוכלוסיית השכונה כיום מעורבת ומורכבת גם מעולים חדשים מארצות המערב. בין התושבים שגדלו ברחובות השכונה ניתן למנות את הרב יוסף קאפח ואשתו הרבנית ברכה קאפח, יהודה עמיחי, האלוף עוזי נרקיס, הרב שאר ישוב כהן, אחותו הרבנית צפייה גורן, עוזי ברעם, חיים ברעם, יאיר צבן, שמוליק קראוס, והקריין יצחק איתן.

## קישורים חיצוניים

* 
* שכונת נחלת אחים ובנותיה, באתר "אהבת ירושלים".
* 
* מפה עם סימון השכונה, מאת י. ליברמן, 1958, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור (סריקה זמינה לצפייה מתוך בנין הספרייה).

## הערות שוליים

אחים
קטגוריה:ירושלים: שכונות
ג'ון פאולס

**ג'ון רוברט פאולס** (באנגלית: **John Robert Fowles**, 31 במרץ 1926 – 5 בנובמבר 2005) היה סופר אנגלי, אשר יצירתו ממוקמת מבחינה ביקורתית בין זרמי המודרניזם והפוסט־מודרניזם. כתביו הושפעו, בין היתר, מז'אן-פול סארטר ואלבר קאמי.

לאחר שעזב את אוניברסיטת אוקספורד, פאולס לימד אנגלית בבית ספר באי היווני ספצס - תקופה שהיוותה השראה לרומן The Magus (שפורסם ב־1965), שהפך מיד לרב־מכר ותאם את רוח האנרכיזם והפילוסופיה הניסיונית של תרבות ה"היפים" בשנות ה־60. בעקבותיו פרסם את The French Lieutenant's Woman (1969) - רומן אהבה המתרחש בתקופה הוויקטוריאנית אך כולל אלמנטים פוסט־מודרניסטיים. הרומן מתרחש בעיירת החוף ליים רג'יס שבמחוז דורסט, שם התגורר פאולס במשך רוב חייו. מבין יצירותיו הבדיוניות המאוחרות יותר ניתן למנות את The Ebony Tower (1974), Daniel Martin (1977), Mantissa(1982) ו-A Maggot (1985).

ספריו של פאולס תורגמו לשפות רבות, וכמה מהם עובדו לסרטים.

## ביוגרפיה
פאולס נולד בליי-און-סי , פרבר של סאות'אנד-און-סי ממזרח ללונדון. לאחר סיום לימודיו ב התקבל לאוניברסיטת אדינבורו, שם למד זמן קצר. בין השנים 1945–1947 שירת בצבא. לאחר שחרורו למד פאולס ארבע שנים באוקספורד, שם גילה את אלבר קאמי וז'אן-פול סארטר, שהפכו למושא הערצתו. כשסיים את לימודיו בשנת 1950 וקיבל תואר בצרפתית, החליט לפתח קריירה כסופר.

בשנים הבאות לחייו עסק בהוראה, כשבמקביל כתב מספר יצירות שבעיניו היו בוסר.

בשנת 1960 כתב פאולס את הטיוטה של ספרו "האספן" בארבעה שבועות בלבד. הוא המשיך בעריכת הספר עד 1962, ורק אז הציגו בפני מוציא לאור. הספר יצא לאור בשנת 1963 והפך לרב-מכר ידוע ומוכר. הביקורות האוהדות וההצלחה המסחרית הגדולה איפשרו לו להקדיש את כל זמנו לכתיבה.

בנוסף לכתיבתו הפוריה, עסק פאולס גם בתרגום ספרות צרפתית לאנגלית, פרסם סדרת טבע, ובשנת 1973 הוציא לאור אוסף של פואמות.

משנת 1968 התגורר בעיר נמל קטנה בשם ליים רג'יס. התעניינותו בהיסטוריה של העיר הביאה למינויו בשנת 1979 כאוצר המוזיאון המקומי, תפקיד אותו מילא במשך עשור.

פאולס נפטר ב-5 בנובמבר 2005, מאי ספיקת לב.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **האספן**, תרגמה: רחל ברק, 1964
* **מנטיסה**, תרגמה: כרמית גיא-שאלתיאל, תל אביב, 1964
* **משחק האל**, תרגם: אהרן אמיר, 1981
* **אהובת הקצין הצרפתי**, תרגמה: אביבה גור, ספרית פועלים, 1978. במהדורה נוספת - תרגם: גרשון גירון, ידיעות ספרים, 2011
* **העץ**, תרגם: עידן לנדו, הוצאת אסיה, 2021

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
החברה הישראלית לכימיה

**החברה הישראלית לכימיה** (**ICS**) היא אגודה מקצועית, שמטרתה לקדם את חקר הכימיה הטהורה והיישומית, בישראל ובעולם. החברה רשומה בישראל כעמותה. מקור החברה ב"הסתדרות הכימאים בארץ ישראל", שנוסדה בשנת 1933 בתל אביב, במטרה לסייע בקליטת כימאים שברחו מגרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון. בשנת 1948 שינתה את שמה ל"הסתדרות הכימאים בישראל", וב-1960 ל"חברה הישראלית לכימיה". נכון לשנת 2009, היו לחברה הישראלית כ-800 חברים.

החברה מורכבת מעשר חטיבות: כימיה אנליטית, חישובית, חינוכית, אנאורגנית-ביואנאורגנית, תעשייתית, רפואית, אורגנית, ביואורגנית ופיזיקלית-אורגנית, פיזיקלית, מצב-מוצק, ותאורטית.

החברה מארגנת כנס מקצועי שנתי, הנחשב לכנס המרכזי של עולם הכימיה בישראל, ובו משתתפים חוקרים מהאקדמיה והתעשייה. כמו כן מפרסמת החברה ביטאון תקופתי, מעניקה פרסי הצטיינות לחוקרים, סטודנטים ועבודות גמר של תלמידי תיכון, ומארגנת "אולימפיאדת כימיה", ה"כימיאדה", לתלמידי תיכון. החברה מקיימת קשרי ידידות עם אגודות מקצועיות לכימיה ברחבי העולם, דוגמת האגודה האמריקנית לכימיה והחברה המלכותית לכימיה. החברה הישראלית לכימיה חברה בארגונים בינלאומיים; כמו באגודה האירופית לכימיה (EuChemS) ובאיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית (IUPAC). החברה שותפה להוצאת כתב העת השבועי Physical Chemistry Chemical Physics, יחד עם 15 אגודות מקצועיות לכימיה מרחבי העולם, בניהולה המרכזי של החברה המלכותית לכימיה.

## נשיאי החברה
### הסתדרות הכימאים בארץ ישראל
* 1933 - 1946: מרדכי בובטלסקי
* 1946 - 1948: הוגו היימן

### הסתדרות הכימאים ישראל
* 1948 - 1955: יהודה הירשברג
* 1957 - 1959: הרברט ברנשטיין
* 1959 - 1960: פליקס ברגמן

### החברה הישראלית לכימיה
* 1960 - 1964: שלום שראל
* 1964 - 1969: דוד גינצבורג
* 1969 - 1972: מיכאל קאיס
* 1972 - 1974: סעדיה עמיאל
* 1974 - 1977: דוד לביא
* 1977 - 1980: מיכאל אלבק
* 1980 - 1984: ראלף האבר
* 1984 - 1987: חיים לבנון
* 1988 - 1991: דן מאירשטיין
* 1991 - 1994: אלפרד הסנר
* 1994 - 1997: שמעון שצמילר
* 1997 - 2003: ארנון שני
* 2003 - 2006: שמאי שפייזר
* 2006 - 2009: שלמה מרגל
* 2009 והלאה: אהוד קינן

## קישורים חיצוניים
* 
* 

ישראל
כימיה
הפועל נתניה (כדוריד)

**הפועל נתניה** היא קבוצת כדוריד ישראלית המשחקת בליגה הארצית. הקבוצה מארחת באולם הספורט של בי"ס ע"ש נעמי שמר (בן-גוריון לשעבר) בנתניה.

## היסטוריה
בסוף שנות ה-90 קרס ענף הכדוריד בנתניה ולא עלה בידי גורמים אלו ואחרים להחיות בשנית. 

בשנת 2005, פנה שחקן העבר עו"ד רפאל, אל מספר שחקנים נתנייתים מקבוצת "אליצור נוף ים הרצליה" והציע להם להצטרף למועדון חדש. במקביל החל אחד השחקנים ערן בולוקן לסייע אף הוא בייסוד המועדון, והשניים חברו יחד תוך תיאום מספר פגישות עם מרכז הפועל, איגוד הכדוריד בישראל, עיריית נתניה, שחקנים, אחראי מתקנים, רשם העמותות ועוד. 
תודות למאמציו של איז'ו ויינר רכז הכדוריד ב"מרכז הפועל" שנרתם למשימה -קבוצה הבוגרים אושרה בחודש נובמבר על ידי כל הגופים ליטול חלק במשחקי הליגה הארצית בכדוריד. 
שושן קריסי, איש קבע ואחד משחקני העבר, אימן תחילה את הקבוצה. בתוך כך החלו להצטרף שחקנים נוספים ולהביע התעניינות, כך שבאימון הקבוצה הראשון הגיעו לא פחות מ-25 שחקנים.

בהמשך גילי טרייסר מונה למאמן והוביל את הקבוצה לצמרת הליגה, כאשר הקבוצה מפתיעה ונאבקת על העלייה ומסיימת במקום השני. 
בעונה השנייה הצטרפו שחקנים כמו: נאור אזולאי, אופיר דישון וגיא פרידקובסקי, שוער הקבוצה. גם בעונה השנייה סיימה הקבוצה במקום השני לאחר שהעלייה הוכרעה במשחק האחרון. ואמנם בעונת 2007/8 הצליחה הקבוצה בראשותו של גילי טרייסר לכבוש בפער גדול את המקום הראשון ולעלות לליגה הלאומית תוך שהיא מאבדת נקודה אחת בלבד בכל העונה.

הקבוצה מסתייעת במימון של מרכז הפועל, עיריית נתניה, עו"ד רפאל, המועצה להסדר ההימורים בספורט וספונסרים פרטיים. 

בעונת 2008/9 הקימה הקבוצה את בית הספר לכדוריד מחדש, תוך הקמת פרויקט ייחודי ובלעדי בארץ - מיני כדוריד. בנוסף הוקמה גם הפועל נתניה 2 אשר משחקת בליגה ארצית צפון .

בעונת 2011/2012, בעקבות ירידת הקבוצה הבכירה לליגה הארצית, נוצרה קבוצה יחידה המייצגת את המועדון בליגה הארצית, אשר מאמנה הוא אורי רפאל ומנהלה - מרדכי בן שאנן.

## קבוצת הנשים
בשנת 2008 הקימו ליונל לוי, עולה חדש מצרפת, ונור פז, סטודנט להוראת חינוך גופני במכון וינגייט, קבוצת נשים שצורפה לליגה הלאומית בכדוריד נשים.

נכון ל-2012, בעקבות מיעוט שחקניות, אין קבוצת נשים פעילה בליגה.

## הישגי הקבוצות

**הפועל נתניה**

**הפועל נתניה 2**

**הפועל נתניה נשים**

## קישורים חיצוניים
* אתר הפועל נתניה
* אתר הקבוצה בפייסבוק

נתניה
נתניה
קטגוריה:נתניה: מועדוני ספורט
לופ נור

שמאל|ממוזער|150px|מסיכה בעלת תווי פנים אירופאים, לופ נור, סין 2000-1000 לפנה"ס
**לוֹפּ נוּר** (אויגורית: لوپنۇر, סינית: 罗布泊, פיניין: Luóbù Pō, "אגם לוֹפּ") או גם **לוֹבּ נוּר** הוא כיום קבוצה של אגמים וביצות מלוחים עונתיים בין מדבר טקלה מקאן ומדבר קורוקטג, בחלקו הדרומי מזרחי של המחוז האויגורי האוטונומי שינג'יאנג שבצפון מערב סין העממית.

מערכת האגמים והביצות היא השריד האחרון מאגם טארים הבתר-קרחוני ההיסטורי, שבעבר כיסה שטח של למעלה מ-10,000 קילומטרים רבועים באגן טארים. לופ נור הוא אגם פנימי (אנדורייקי) שאין ממנו יציאה (בדומה לים המלח) השוכן בגובה 780 מטרים מעל פני הים, הנקודה הנמוכה ביותר באגן טארים. בעבר היה כאן אגם מלוח גדול, וב-1928 היה שטחו כ-3,100 קמ"ר, אלא שמאז הלך האגם והתייבש. ב-1971 הוא יבש כליל, והמדבר תפס את מקומו, כאשר חולות הלס נישאו ברוח וכיסו את השטחים היבשים. עקב כך נדדה מערכת האגמים מערבה בין 30 ל-40 קילומטרים ב-40 השנים האחרונות.
סיבה חלקית לחוסר היציבות של המדבר הייתה כריתה של עצי צפצפה וערבה לשם הסקה. בתגובה הוכרז שטח של 3,520 קמ"ר כשמורת טבע על מנת לשמר את הצפצפות.
מקור המים לביצות הם הנהרות הנשפכים אליהן ממערב: טארים, צְ'יֵאמוֹ וקָאידוּ.

## היסטוריה
מקורות המים הקדומים של נהר הטארים ולופ נור אפשרו את פריחתה של ממלכת לואולאן, תרבות סינית קדומה לאורך דרך המשי, שעקפה את האגם. לואולאן הפכה למדינת חסות של האימפריה הסינית בשנת 55 לפני הספירה, ושמה שונה לשאנשאן. בעבר התפתחה על גדות האגם גם התרבות הטוכארית. הארכאולוגים גילו שרידים קבורים של יישובים, כמו גם כמה מומיות טארים, לאורך קו החוף הקדום של האגם. מרקו פולו עבר בסמוך לאגם וחוקרי הארצות הנודעים פרדיננד פון ריכטהופן, ניקולאי פרז'וואלסקי, סוון הדין ואורל שטיין ביקרו וחקרו את האזור.
ייתכן גם כי החייל השוודי יוהאן גוסטף רנט ביקר באזור כשסייע לדזונגרים להכין מפות של האזור במאה ה-18.

ב-17 ביוני 1980 נעלם פֶּנְג גְ'יָאמוּ, ארכאולוג סיני נודע, בשעה שצעד לתוך לופ נור בחיפוש אחר מים. גופתו לא נמצאה מעולם, והיעלמותו ממשיכה להיות אחד המאורעות המסתוריים ביותר בהיסטוריה של הארכאולוגיה הסינית. 16 שנים אחר כך, ב-13 ביוני 1996, מת יוּ צ'וּנְשׁוּן, חוקר ארצות סיני ידוע, בעת שניסה לחצות את לופ נור ברגל.

## אתר הקבורה שְׂיָאוֹחֶה
אתר קבורה זה מתקופת הברונזה הוא דיונת חול סגלגלה, שממנה נחפרו יותר מ-30 מומיות שנשתמרו היטב בתוך שקים העשויים עור שור. כל מכלול הקבורה שְׂיָאוֹחֶה מכיל כ-330 קברים, ש-160 מתוכם חוללו על ידי שודדי קברים.
צייד מקומי כיוון את חוקר הארצות והארכאולוג השוודי פולקה ברגמן לאתר ב-1934. מיזם לביצוע חפירה מסודרת על ידי המכון לארכאולוגיה ושרידים תרבותיים של שינג'אנג החל באוקטובר 2003. סך הכול נחפרו באתר 167 קברים מאז סוף 2002, והחפירות חשפו מאות קברים קטנים יותר הבנויים בשכבות, כמו גם חפצי יקרי ערך. ב-2006 נחשפה תגלית ארכאולגית חשובה: ארון קבורה בצורת סירה, העטוף בעור שור ומכיל את פניה החנוטות של אישה צעירה מחייכת.

## ניסויים גרעיניים בלופ נור
לופ נור שימשה אתר הניסויים בנשק גרעיני של סין. הניסוי הסיני הראשון בפיצוץ פצצת אטום (ניסוי אטומי מס' 596) בוצע בלופ נור ב-1964. ב-17 ביוני 1967 פוצצה סין באתר את פצצת מימן הראשונה שלה. עד 1996 בוצעו באתר בסך הכול 45 ניסויים בנשק גרעיני. המפקדה של בסיס הניסויים בנשק גרעיני שוכנת במאלן, כ-125 קילומטרים צפונית מערבית לצִ'ינְגִיר.

## קישורים חיצוניים

* מתקן הניסויים הגרעינים בלופ נור
*  מדבר לופ
* שדות מלח במקום בו היה פעם האגם "הנודד" לופ נור, 13 במאי 2009 
* 

## הערות שוליים

לופ נור
קטגוריה:שינג'יאנג
קטגוריה:אגמים טרמינליים
טברסקי

משפחת **טוורסקי** או **טברסקי** היא משפחה של יהודים אשכנזים שמוצאם מאירופה מהעיירה טוור ברוסיה או מטבריה בארץ ישראל. הרב מנחם נחום מצ'רנוביל, בן המאה ה-18, מייסד שושלת רבנים נודעת שמשפחתו "טברסקי" במקרה הזה פירוש שם המשפחה הזה הוא "תושב/יוצא טבריה", אחת מערי הקודש בארץ ישראל. אך רוב המשפחות בשם "טוורסקי" גזרו את שמם משמה של העיירה טוור ברוסיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
הקתדרלה החדשה של סלמנקה

[ממוזער|250px|הקתדרלה החדשה, ניתן לראות [תמיכות דואות גותיות לצד כיפות בארוקיות]]
**הקתדרלה החדשה של סלמנקה** (בספרדית: **Catedral Nueva**, ובשמה הרשמי: **Catedral de la Asunción de la Virgen**) היא קתדרלה רומית קתולית בסלמנקה, ספרד. היא נמצאת ליד הקתדרלה הישנה של סלמנקה ומהווה אחת משתי הקתדרלות של העיר. היא נבנתה מהמאה ה-16 עד המאה ה-18 בשני סגנונות: אדריכלות גותית ואדריכלות הבארוק. הבנייה החלה ב-1513 והקתדרלה נחנכה ב-1733. את הבנייה יזם פרננדו השני, מלך אראגון. ב-1887 הוכרזה הקתדרלה כמונומנט לאומי בצו מלכותי.

בשנת 1988 הוכרזה העיר העתיקה של סלמנקה כאתר מורשת עולמית. האתר כולל בין היתר את אוניברסיטת סלמנקה, את הקתדרלה החדשה של סלמנקה ואת הקתדרלה הישנה של סלמנקה.

## אדריכלות
ממוזער|ימין|250px|מבט מבפנים על הכיפה
ממוזער|250px|מגדלי הקתדרלה

הבנייה החלה בתקופה בה הסגנון הגותי החל להיות פחות פופולרי והחל להשתנות לסגנון הרנסאנס, דבר שהוליד את סגנון הפלטרסק  בספרד. ברם, הקתדרלה החדשה שמרה על רוב אופייה הגותי בגלל שהרשויות רצו שתשתלב עם הקתדרלה הישנה. לכן, הקתדרלה החדשה נבנתה בסגנון גותי מאוחר גם במאות ה-17 וה-18. ברם, במאה ה-18, נוספו שני אלמנטים ששברו את האחידות הגותית של המבנה: כיפות בארוקיות מסוג קופולה על מגדל הפעמונים (גובהה 92 מטר) ומקום המצלב. הקתדרלה החדשה נבנתה ללא הרס הקתדרלה הישנה כפי שבדרך כלל קורה, אלא שקיר של הקתדרלה החדשה נשען על הקיר הצפוני של הישנה. מסיבה זו, היה צורך לחזק את הקתדרלה הישנה, ומגדל הפעמונים נבנה על הקתדרלה הישנה.

שניים מהאדריכלים הראשיים של הקתדרלה היו חואן חיל דה אונטניון  ובנו רודריגו .

ממוזער|שמאל|250px|פנים הקתדרלה
הכניסה הראשית מורכבת מ-3 קשתות, כל אחת מובילה לאחת משלוש הספינות של הספינה הראשית. כל השלושה מעוטרים בגילופי אבן עשירים. בין הקישוטים והפסלים על החזית נמצא פסל של אסטרונאוט מרחף בחלל; הוא נוסף בעבודות שחזור מ-1992 כסמל למאה ה-20. כמו כן, נוסף פסל המתאר אריה מחזיק בגביע גלידה.


תמונה:Astronaut Salamanca Cathedral.jpg|תגליף פלטרסק מודרני של אסטרונאוט ליד אחד משערי הקתדרלה
תמונה:Salamanca new cathedral lion.jpg|תגליף של אריה אוחז בגביע גלידה


## שחזור אחרי רעידת האדמה בליסבון

סדקים וחלונות שבורים עדיין נראים כזכר להרס שגרמה רעידת האדמה בליסבון, שהתחוללה ב-1 בנובמבר 1755. אחרי רעידת האדמה היה צורך לתקן את הכיפה ואת בסיס המגדל, שתוגבר בתמיכות בצורת בסיס של פירמידה, דבר שהרס את הפרופיל של בסיס המגדל (שהיה תאום לזה של קתדרלת סגוביה).

האסון מונצח בטקס ה"מריקלו" (Mariquelo)  המסורתי, המתרחש מדי שנה ב-31 באוקטובר, ובו אנשים מטפסים על הכיפה ומנגנים בחליל ותופים לאות תודה לאל על הצלת הקתדרלה.

בסביבות 1950 הוחלט לכוון את עוגב הקתדרלה. מועצת הקתדרלה הזמינה מומחה מבלגיה שבדק את העוגב וגילה שגם אחרי מאה שנים ללא טיפול נשאר העוגב מכוון להפליא. תוצאה זו יוחסה לאקלים היבש של האזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* הקתדרלה החדשה של סלמנקה, בספרדית

## הערות שוליים

סלמנקה
קטגוריה:קסטיליה ולאון: מבנים
קטגוריה:סלמנקה
דוד פסיג

**דוד פַּסיג (בן הרוש)** (נולד ב-7 ביולי 1957) הוא חוקר עתידים המתמחה בחיזוי מגמות טכנולוגיות, חברתיות וחינוכיות. פסיג הוא פרופסור מן המניין, ראש המגמה לתואר שני לטכנולוגיות תקשורת המידע בחינוך וראש המעבדה למציאות מדומה באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה
נולד כדוד בן הרוש בעיר מקנס שבמרוקו . בגיל רך עבר עם משפחתו לצרפת, ובגיל 11 עלה לישראל. למד בישיבה תיכונית בני עקיבא בנתניה, ולאחר מכן בישיבת ההסדר הר עציון באלון שבות. בוגר אוניברסיטת מינסוטה שבארצות הברית בשנת 1993 שם סיים את לימודי הדוקטורט שלו בחקר העתיד.

פסיג מכהן בסגל הפקולטה לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן מאז 1993. משמש בה פרופסור מן המניין, ראש המגמה לתואר שני לטכנולוגיות תקשורת המידע בחינוך וראש המעבדה למציאות מדומה. במסגרת זו הוא טוען כי טכנולוגיות תלת-ממד מסוגלות להעצים מיומנויות קוגניטיביות, גם אצל אנשים שכישורים אלו נמוכים אצלם, כגון בעלי מוגבלות שכלית התפתחותית. פסיג מפתח שיטות מחקר לחקר העתיד ופיתח סולם של מיומנויות קוגניטיביות עתידיות שלדבריו תדרשנה בעתיד מכל אדם כדי שיוכל לשרוד בסביבות חברתיות ועסקיות מורכבות.

בין השנים 2002–2006 שימש יועץ נציב הדורות הבאים בכנסת. שימש יו"ר ועדת המקצוע למדעי המידע במשרד החינוך. פסיג משמש יועץ לארגונים ומרצה בנושאי עיתוד תהליכי קבלת החלטות בעניינים חברתיים, תעשייתיים וטכנולוגיים. חבר במועצה הלאומית למחקר ופיתוח. ייעץ גם לבנק הפועלים, חיל האוויר משרד החינוך ועוד. הוא מייסד-שותף של חברת Thinkz.ai המפתחת פלטפורמה ואפליקציות ל-Social IoT.

## ספריו
* **[[צופן העתיד]]: מבחן העתיד של ישראל**, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2008
* **[[2048 (ספר)|2048]]**, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2010

* **2050: IKI BIN ELLI**, kotonkitap, 2011 (בטורקית)

* **פור קוגניטו**, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 2013
***המפלה החמישית**, ידיעות ספרים, 2021
***האני העתידי - חוויית התודעה בעתיד והשפעתה על המדע והטכנולוגיה של המאה ה-21**, ידיעות ספרים, 2024.

## חיים אישיים
פסיג הוא גרוש ואב לארבעה. מתגורר בתל אביב ומנהל אורח חיים דתי.

## קישורים חיצוניים

* האתר של פסיג
* האתר של ספריו
* ערוץ היטיוב של פסיג
* ד"ר דוד פסיג: ה-low tech יהפוך להייטק, באתר הידען
* שאלת מחקר, אנציקלופדיית ynet
* יעקב בן שאול, צופן העתיד, באתר אימגו, 31 באוגוסט 2008
* אלי אשד, העתיד הרחוק כבר כאן: על "צופן העתיד", באתר "רשימות"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עתידנים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא נתניה
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דגן יבזורי

**דגן יבזורי** (נולד ב-15 באוקטובר 1985) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הקלעי בהפועל מגידו מהליגה הארצית ובעבר בנבחרת ישראל. יבזורי נחשב לקלעי מצטיין, בעיקר מטווח השלוש.

## קריירה
יבזורי נולד במשמר העמק כבן הדור השלישי למשפחת כדורסלנים ענפה, שהבכיר שבה, בן הדור הראשון אמיר יבזורי, שיחק בשנות החמישים והשישים בקבוצת הצמרת הפועל משמר העמק ובנבחרת ישראל. את שנותיו הראשונות כמקצוען העביר יבזורי בליגה הלאומית, במדי מכבי קריית ביאליק והפועל עפולה, אך רק בשנת 2004 כאשר עבר להפועל יקנעם/מגידו מהליגה הארצית זכה לקבל דקות משחק והפך לאחד השחקנים המובילים בליגה. כבר בשנתו השנייה הוביל את יקנעם לעלייה לליגה הלאומית ועם ממוצעים של 18.4 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק בעונת  הוביל אותה לחצי גמר הפלייאוף ולרבע גמר גביע המדינה. בנוסף על כך זכה בתואר הישראלי המצטיין ונבחר לחמישיית העונה בליגה הלאומית. בעונת , עלה לראשונה לליגת העל כשחתם בהפועל גלבוע/עפולה, אך הקבוצה ירדה ליגה בסיום העונה ויבזורי הוחתם בהפועל גלבוע גליל. בגלבוע הפך לשחקן שישי והעמיד ממוצעים של 5.4 נקודות, 1.3 ריבאונדים וחטיפה אחת בכ-16 דקות למשחק. גם את העונה הבאה פתח בגלבוע.
לקראת עונת  חתם יבזורי בהפועל חולון, אך שוחרר ממנה עוד לפני פתיחת העונה, עקב בעיות כלכליות. בספטמבר 2010, חתם להמשך החוזה בקבוצת הפועל גלבוע גליל. בסך הכל שיחק חמש עונות במדי גלבוע גליל. ב-2013 עבר יבזורי לשחק עבור מכבי חיפה לשתי עונות.

ב-2 ביולי 2015 חתם יבזורי על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב. בינואר 2017 לאחר שהחל את העונה במכבי תל אביב ומיעט לשחק, עבר לקבוצת הפועל חולון.
ביולי 2017 חתם במכבי חיפה לשלוש שנים.

ב-12 ביולי 2018, חתם יבזורי בעירוני נהריה לעונה.

ביוני 2019 חתם יבזורי ל-4 עונות בהפועל מגידו מליגה א', וסייע לה לעלות בסוף עונת 2020/2021 לליגה הארצית.

יבזורי, נשוי ליעל ואב לשלושה, מתגורר עם משפחתו במושב היוגב.

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* דף השחקן באתר מנהלת הליגה

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל מגידו
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:היוגב (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
קטגוריה:זוכה השחקן המצטיין בגמר ליגת העל בכדורסל
יוסף מוהליבר

הרב ד"ר **יוסף מוהליבר** (**מוהילבר**; י"ב בחשוון ה'תרל"ג, 13 בנובמבר 1872, ראדום, האימפריה הרוסית – ו' באדר א' ה'תש"ג, 10 בפברואר 1943, ירושלים, פלשׂתינה-א"י) היה איש חינוך עברי, מנהל הגימנסיה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
מוהליבר נולד לשלמה בעיר ראדום שבאזור פולין (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית), נכדו וחניכו של רבי שמואל מוהליבר. אמו שרה הייתה בתו של הרב הלל מיליקובסקי. 

נסמך לרבנות, למד שפות ונשלח על ידו סבו ללימודים בבית הספר הגבוה לחקלאות במונפלייה שבצרפת. במהלך לימודיו היה מייסדי אגודת "עתידות ישראל", במשותף עם חיים מרגלית קלווריסקי ויהושע בוכמיל. בשנת 1894 הוסמך כאגרונום ועבר לקניגסברג שבגרמניה, שם סיים בשנת 1900 לימודי דוקטורט בפילוסופיה ופדגוגיה. במהלך תקופה זו ייצג את סבו כציר בקונגרס הציוני הראשון (1897). הוא הביא לקונגרס מכתב מאת סבו שבו הוא פירט את עיקרי משנתו הציונית, והוא הוקרא במלואו במהלך פתיחת הקונגרס. 

באותה תקופה נישא לדבורה, בת אייזיק קבק. בשובו לפולין היה פעיל בחוגים הציוניים בביאליסטוק, שבה שימש רב מטעם בין השנים 1902–1915. מוהליבר ניהל את חברת "צדקה גדולה" ושימש יו"ר אגודת "חובבי שפת עבר", ניהל את תלמוד התורה על שם קלונימוס זאב ויסוצקי והביא לייסוד ספרייה ציבורית בעיר. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה וכיבוש העיר על ידי גרמניה, נמלט לאודסה וחי בה בין השנים 1916–1920. באותה עת נוסד בה בית מדרש עברי למורים מרשת "תרבות", ומוהליבר התמנה למנהלו. בשנת 1918 השתתף באספה הלאומית היהודית (שבעקבות "חוק האוטונומיה הלאומית" שחוקקה הרפובליקה העממית של אוקראינה) בקייב.

עם סגירת בית המדרש על ידי השלטונות בשנת 1920, עלה מוהליבר לארץ ישראל ושימש בירושלים סגן מנהל בית המדרש העברי למורים (1920–1923) ומחליפו של שלמה שילר כמנהל הגימנסיה העברית בירושלים (1923–1943). פעילותו הציבורית נמשכה כיו"ר הציונים הכלליים ב' בירושלים ויו"ר מרכז הסתדרות המורים. מטעם הוועד הפועל הציוני נבחר ליו"ר הוועדה לסידור החינוך. בשנת 1931 השתתף כציר בקונגרס הציוני הי"ז.

יצחק שלו, מחבר הספר פרשת גבריאל תירוש, למד בגימנסיה העברית בתקופת ד"ר מוהליבר. המנהל ד"ר רוזנבלום, אחת הדמויות בספר, הוא בן דמותו של ד"ר מוהליבר.

ד"ר מוהליבר נפטר בשנת 1943, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.

## משפחתו
ד"ר מוהליבר היה נשוי לדבורה לבית קבק. בניהם: שמואל (שנולד זמן קצר לאחר פטירת הרב שמואל מוהליבר ונקרא על שמו), הארכיטקט שלמה מוהליבר ואריה מוהליבר, שהיה מאבות השחמט הארצישראלי. בתו של שמואל היא מיה מוהליבר, שהייתה סגנית מנכ"ל משרד הבריאות.

## ספרו

*Joseph Mohilewer, *[[וילהלם וונדט|Wundt]]'s Stellung zum psychophysischen Parallelismus*, (Inaugural-Dissertation), Konigsberg I. Pr., 1901 


* **דעותיו והשקפותיו של רבי שמואל מוהילבר**: לקטים מתוך כתביו - נערכו וסודרו על ידי נכדו ד"ר יוסף מוהילבר, ירושלים, 1923

## קישורים חיצוניים
* 
* תמונות ד"ר מוהליבר, הארכיון הציוני המרכזי
* 

קטגוריה:סגל תרבות (רשת חינוך)
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ביאליסטוק: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:רבנים מטעם
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:מנהלי גימנסיה רחביה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1872
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1943
מונולטריזם

**מוֹנוֹלַטְרִיזְם** (לעיתים גם: **מוֹנוֹלַטְרִיָּה**; מיוונית: μόνος (מוֹנוֹס) = יחיד, λατρεία (לַאטְרֶיָה) = פולחן) היא השקפה ופרקטיקה דתית המכירה בקיומם של אלים רבים, אך מייחדת את הפולחן והנאמנות הדתית לאל אחד ויחיד, תוך שלילת עבודתם של אלים אחרים על ידי המאמין או הקהילה.

המונולטריזם נבדל מן המונותאיזם (האמונה באל אחד) בכך שאינו שולל בהכרח את קיומם האונטולוגי של אלים אחרים במציאות, אלא רק אוסר על עבודתם. הוא נבדל מן ההנותאיזם (מונח קרוב ולעיתים חופף) בכך שההנותאיזם מתאר לרוב מצב של התמקדות זמנית או היררכית באל אחד "בכיר" מבלי לשלול עקרונית פולחן לאלים אחרים, בעוד המונולטריזם מתאפיין בקנאות ובבלעדיות פולחנית מוחלטת לאל אחד ספציפי.

המונח נטבע והתבסס במחקר במאה ה-19, בין היתר על ידי המזרחן וחוקר המקרא יוליוס ולהאוזן, כדי לתאר שלב ביניים בהתפתחות הדתית, המעבר מפוליתאיזם (ריבוי אלים) למונותאיזם מופשט. על פי אסכולת ביקורת המקרא, הדת הישראלית הקדומה, כפי שהיא משתקפת בחלקים הקדומים של התנ"ך, הייתה מונולטרית במהותה: בני ישראל הצטוו לעבוד אך ורק את יהוה ("לא יהיה לך אלוהים אחרים על פני") ולקנא לו, אך הטקסטים המקראיים הקדומים אינם מכחישים תמיד את קיומם של אלי העמים האחרים (כמו כמוש אלוהי המואבים), אלא תופסים אותם כנחותים, כזרים, או ככפופים לאל הלאומי של ישראל.

## בתנ"ך
בתנ"ך מצויים מספר מקומות שחוקרי מקרא פירשו כמעידות על מונולטריזם:
* בפתיח של סיפור  בריאת האדם נאמר (בראשית א, 26) "וְיֹאמַר אֱלֹהִים **נַעֲשֶׂה אָדָם בְּצַלְּמֵנוּ כִּדְמוּתֵנוּ**..". (לשון רבים). 
* - דברי יתרו.
* – כלומר למצרים יש אלים אחרים.
*.
* בספר ויקרא (פרק כ"ד 16 - 10) מסופר על אדם אשר קילל את ה' אלוהי ישראל. האיש נלקח למשמר כדי  שה' יקבע מה דינו. ה' פנה למשה ואמר:  "הוֹצֵא אֶת הַמְקַלֵּל אֶל חוּץ לַמַּחֲנֶה  וְסָמְכוּ כָל הַשֹּׁמְעִים אֶת יְדֵיהֶם עַל רֹאשׁוֹ וְרָגְמוּ אֹתוֹ (בַּאֲבָנִים) כָּל הָעֵדָה...". וְאֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל תְּדַבֵּר לֵאמֹר **אִישׁ אִישׁ כִּי יְקַלֵּל אֱלֹהָיו וְנָשָׂא חֶטְאוֹ**. וְנוֹקֵב (הַמְּקַלֵּל) שֵׁם יהוה מָוֶת יוּמַת...."
* בספר דברים (פרק י, פסוק 17) מסופר כי במהלך הנאומים  של משה לעם ישראל בטרם מותו הוא פנה אליהם ואמר: "כִּי יְהוָה אֱלֹהֵיכֶם הוּא **אֱלֹהֵי הָאֱלֹהִים**, וַאֲדוֹנִי הָאֲדוֹנִים, הָאֵל הַגָּדוֹל הַגִּבּוֹר וְהַנּוֹרָא...".
*  "מִשְׁתּוֹ **יָגוּרוּ אַלִּים**, מַשְׁבְּרִים יִתְחַטְּאוּ" (ספר איוב מ"א, 17) 
* 
*() – לפי פירוש רד"ק לתרגום יונתן של "עֹשֵׂה אֶרֶץ בְּכֹחוֹ", כוונת התרגום היא: אנחנו לא נעבוד אלה האלהות שלא עשו שמים וארץ אלא אלהים שעשה ארץ בכחו.
*.
* 
*

לפי אותה גישה פרשנית, קיים בתנ"ך גם הרעיון כי לא זו בלבד שיש אלים שונים, אלא כל אל שולט בטריטוריה מוגדרת:
*
* 
* - דברי יפתח הגלעדי למלך בני עמון 
*

פירוש אחר הסיק שלאלי המקרא יש ילדים:
*

לעומת זאת, בפרשנות המסורתית המושג "אל" או "אלוהים" אינו מתייחס דווקא לישות בעלת כוח עליון, אלא גם לאלוהי שקר וכן לכוחות גשמיים או לשופטים ושרים חשובים, כמו למשל בפסוק  או ,  כאשר פירושו על פי דעה המובאת ברש"י הוא בני השופטים והשרים החשובים.  כשהמשמעות היא שאהרון ידבר בשביל משה, שהיה כבד פה וכבד לשון, ומשה יגיד לו מה לומר.

## באסלאם
בסורת הכופרים מופיע הפסוק  שאותו אמר מוחמד אחרי שכופרים ניסו לשכנעו לעבוד תקופת מה את אליהם. פסוק זה מתפרש כהכרה בכך שכל קבוצה מאמינה באליה, תוך שהיא מודעת לכך שקבוצות אחרות מאמינות באלוהּ אחר.

## ראו גם
*מונותאיזם
*פוליתאיזם
*הנותאיזם

## קישורים חיצוניים
*משה והמונולטריזם 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:דתות
שכפול

**שכפול** (מלשון הכפלה) או "**רפליקציה**" (התעתיק העברי של Replication, "שכפול" באנגלית) ולעיתים גם "**שחזור**" (במובן של חזרה), עשויים להתייחס למספר נושאים.
צלחת אירוסין

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לצלחת אירוסין

בקרב חלק מקהילות היהודים, **צלחת אירוסין** היא צלחת שיוחדה לטקס 'שבירת הצלחת' באירוע האירוסין. צלחות אירוסין יכולות להיות חלקות או מעוטרות.

נהוג לשבור צלחת סדוקה או פגומה במעט כדי שלא לעבור על איסור בל תשחית. באירוסין שבהם חותמים על שטר תנאים נהוג לשבור את הצלחת לאחר קריאת השטר וחתימתו. טקס שבירת הצלחת הוא מנהג ואיננו הלכה.

יש הנוהגים שאם החתן ואם הכלה אוחזות יחדיו בצלחת האירוסין ומשליכות אותה לרצפה. יש רווקים ורווקות הנוטלים שברים, מתוך אמונה כי שבר מצלחת האירוסין היא סגולה למציאת זיווג.

למנהג שבירת הצלחת מספר טעמים:
# זכר לחורבן בית המקדש.
# כדי להבהיל את הציבור, שהשמחה לא תהיה שלמה.
# אות לגמר ההסכם בין הצדדים כשם הכלי לא יהיה שוב שלם כך הזיווג לא יפרד לעולם.
# נהוג לשבור צלחת העשויה חרס ולא צלחת העשויה מזכוכית משום ששברי חרס אינם ניתנים לחיבור, כלומר כי לא ניתן לבטל את האירוסין.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:נישואים ביהדות
אירוסין
פאביוס שך

**פאביוס שך** (**שאך**, **ש"ך**; בגרמנית: **Fabius Schach**; 1 באוקטובר 1868, וֶקְשְׁנֶה, רוסיה – 3 באוקטובר 1942, טרזיינשטאט) היה מראשוני התנועה הציונית ומייסדיה בגרמניה.

## קורות חיים
שך נולד בעיירה וֶקְשְׁנֶה (Viekšniai) שברוסיה (כיום בליטא, לא הרחק מהגבול עם לטביה), בנו של רב, נצר לרבי שבתי הכהן (הש"ך). התחנך בישיבות ובאוניברסיטת ברלין. בתקופת שהותו בגרמניה החל לבוא במגע עם פעילות ציונית, ובשנת 1893 התמנה למזכיר סניף האגודה להתגוננות מפני האנטישמיות בעיר קלן. בתקופה זו עבד בשיתוף פעולה עם מקס בודנהיימר, וכעבור זמן קצר מונה על ידי בודנהיימר ודוד וולפסון למזכיר האגודה היהודית-לאומית בקלן. בתקופה זו השתתף בשלוש הוועידות הראשונות של ציוני גרמניה ובשני הקונגרסים הציוניים הראשונים. לאחר מכן פסקה פעילותו עקב חשדות שהועלו נגדו על פרסום דברי התנגדות להרצל. בשנת 1899 הודיע על פרישתו מפעילות בקבוצה הציונית בקלן.

פעילותו העיקרית להפצת רעיון הציונות נעשתה בראשית דרכו בתנועה, עת פרסם את החוברת הקצרה "לשון שקמה לתחייה" (Eine auferstandene Sprache) על תחיית השפה העברית (ככל הנראה ב-1892) ואת החוברת "יהדות עממית או סאלונית" (Volks- oder Salonjudenthum; 1893) כנגד תופעת ההתבוללות בקרב יהדות גרמניה. בוועידת ציוני גרמניה הראשונה ובקונגרס הציוני הראשון לקח חלק בניסוח מטרות התנועה הציונית.

לאחר הפסקת פעילותו הרשמית בתנועה הציונית עסק שך בכתיבת ועריכת שבועונים יהודים ועבריים.

שך התגורר בברלין. ב-14 בספטמבר 1942, בעת מלחמת העולם השנייה, גורש לטרזיינשטאט, ושם נספה כעבור שבועיים וחצי, בגיל 74.

## כתביו

**Eine auferstandene Sprache: Litterarische Skizze*, Berlin: H. Schildberger, [189-?].
**Volks- oder Salonjudenthum?*, Berlin: H. Schildberger, 1893.
**Von Theorie zur Praxis: Referat gehalten auf dem Delegirtentag deutscher Zionisten in Frankfurt a.M. am 31. Oktober 1897*, [Frankfurt a.M.?: s.n., 1897].
* * Anträge Schach: angenommen von der Zionistischen Vereinigung für Deutschland* Köln: Typ. Bachem, [1901?]
**Ueber die Zukunft Israels: eine kritische Betrachtung*, Berlin: M. Poppelauer, 1904.


## קישורים חיצוניים

מפרי עטו:

* Graf Tolstoi und das Judentum, *Im deutschen Reich*, Jg 14 (1908) Nr 11, S. 611-615
* Literarische Volksvergiftung, *Im deutschen Reich*, Jg 15 (1909) Nr 7, S. 412-420
* Jüdische Kriegshelden, *[[Ost und West]]*, Jg 16 (1916) Nr 2, S. 115-122 (in Compact Memory)

* מכתב של פאביוס שך, הארכיון הציוני (בעמ' 31)

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים גרמנים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בגרמנית
קטגוריה:פובליציסטים יהודים גרמנים
קטגוריה:פעילים ציונים בגרמניה
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:נספים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
RL10

**RL-10** הוא מנוע רקטי אמריקאי ששוגר לראשונה ב-1963. המנוע מופעל באמצעות מימן נוזלי והיה הראשון מסוגו בארצות הברית. המנוע פותח ומיוצר על ידי חברת פראט אנד ויטני (Pratt & Whitney). גרסה מעודכנת של ה-RL-10 עדיין בשימוש במשגרים רבים. עד 2009 שוגרו מעל ל-350 מנועים מסוג זה.

## היסטוריה
הניסוי הסטטי (ניסוי בו המנוע רתום לעמדת ניסוי קרקעית) של ה-RL-10 בוצע ב-1959. טיסת הניסוי הראשונה בוצעה ב-27 בנובמבר 1963. המנועים היו בשלב קנטאור של משגר אטלס.
[שמאל|ממוזער|250px|מנוע ה-RL-10 של משגר ה[דלתא 4]]
נעשה שימוש במנועי ה-RL-10 בשלב השני של הסטורן 1 (שישה מנועים), בשלב השני של הדלתא 3 והדלתא 4 ובמשגר DC-X. מאז ישנו שימוש ב-RL-10 (מנוע אחד או שניים) בשלב הקנטאור, לדוגמה במשגרי האטלס והטיטן.

במשך השנים היו הצעות לשימוש ב-RL-10 שלא יצאו אל הפועל, בין היתר שימוש בהם בסטורן 5 ובמעבורת החלל.

מאז שיגורו הראשון, יותר מ-350 מנועי RL-10 הגיעו לחלל, והביאו לחלל יותר מ-150 מטענים שונים. ה-RL-10 גם תרם להבאת חלליות וגשושיות לכל כוכבי הלכת במערכת השמש.

## עיצוב נוכחי
ה-RL-10 עבר מספר רב של שדרוגים במשך השנים, כרגע הוא בשימוש בשתי גרסאות עיקריות.

### RL-10-B-2
בשימוש בשלב השני של הדלתא 4 והיה בשימוש בשלב השני של הדלתא 3.
* **דחף**: 110.1 קילו ניוטון.
* **זמן בעירה**: 1152 שניות.
* **גובה**: 4.14 מטרים.
* **קוטר**: 2.21 מטרים.
* **דלק**: חמצן נוזלי ומימן נוזלי.
* **שימוש בדלק**: 3.5 ק"ג לשנייה (מחמצן 20.6 ק"ג לשנייה).

### RL-10-A-4-2
בשימוש בקנטאור, השלב השני של אטלס 5 (מנוע אחד או שניים).
* **דחף**: 99.1 קילו ניוטון.
* **זמן בעירה**: 740 שניות.
* **גובה**: 2.28 מטרים.
* **קוטר**: 1.53 מטרים.
* **דלק**: חמצן נוזלי ומימן נוזלי.

## קישורים חיצוניים

* מפרט גרסאות ה-RL-10
* ה-RL-10 באתר פארט אנד ויטני
## הערות שוליים

קטגוריה:מנועים רקטיים
קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
ישראל אמיר ברלינסקי

ממוזער|ישראל אמיר ברלינסקי, הפועל ירושלים, 1960
ממוזער|ישראל אמיר ברלינסקי במשחק במדי הפועל ירושלים (במרכז מאחור)
ממוזער|ישראל אמיר, 2017
**ישראל אמיר ברלינסקי** (נולד ב-3 במאי 1942) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת הפועל ירושלים בין השנים 1959–1970. גובהו 1.80 מטר. 

ברלינסקי היה משחקניה הבולטים של הפועל ירושלים בשנות ה-60, ועד היום הוא מחזיק בתואר   של ירושלים בכל הזמנים (3135 נקודות) ומדורג נכון לשנת 2017 במקום ה-64 בטבלת קלעי כל הזמנים של ליגת העל בכדורסל. השתייך לסגל נבחרת ישראל, נבחרת צה"ל ונבחרת הסטודנטים.

## קריירה בספורט
אמיר החל את קריירת הבוגרים שלו ב-1959, אך רק ארבע שנים לאחר מכן פתח לראשונה בחמישייה במשחק הדרבי של הפועל נגד מכבי ירושלים. למרות ששלושה מכוכבי הקבוצה דאז ובראשם דוד קמינסקי פרשו, עלה ביד הפועל לנצח את מכבי בתוצאה 56:43 כשאמיר קולע 20 נקודות ומוביל את הקבוצה לניצחון היסטורי. בשנת 1965 ניצחה ירושלים לראשונה בהיסטוריה את מכבי תל אביב, כשאמיר מוביל את רשימת הקלעים עם 22 נקודות. משחק השיא של אמיר היה נגד מכבי רמת גן בשנת 1968, משחק בו קלע 47 נקודות. משחקי שיא נוספים היו פעם נוספת נגד מכבי רמת גן, משחק בו קלע אמיר 42 נקודות, נגד הפועל גבעת חיים בו קלע אמיר 38 נקודות ונגד מכבי קריית מוצקין והפועל קריית חיים, בכל אחד מהם קלע אמיר 35 נקודות. עונת השיא של אמיר הייתה בשנת 1968, בה קלע 540 נקודות, 20.8 בממוצע למשחק, ובה סיים במקום הרביעי בין כל שחקני הליגה הלאומית (שמה של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל דאז, ליגה שכיום נקראת "ליגת העל בכדורסל"), 19 נקודות בלבד אחרי טל ברודי ממכבי תל אביב. 

אמיר פרש מכדורסל בשנת 1970 עקב פציעה כשהוא בן 28 בלבד.

## לימודים
אמיר הוא בעל תואר ראשון בסטטיסטיקה ותואר שני בכלכלה בהצטיינות, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. אמיר החל לעבוד על דוקטורט בכלכלה בנושא "שוק הדיור למגורים בישראל" בהנחיית פרופסור דן פטנקין, אך לא סיים תואר זה. משנת 1968 עד 1973 הרצה אמיר באוניברסיטה העברית בקורס "מבוא לכלכלה". בשנת 1989 השתתף אמיר בקורס לשיווק באוניברסיטת ניו יורק, במסגרת תוכנית למנהלים בעלי תואר שני, The Visiting Professional .

## קריירה עסקית
בשנת 1973 הציעו לאמיר אהרון ורולנדו אייזן, בעלי חברת הרהיטים "רים", להצטרף לחברה כמנהל כספים. אמיר קיבל את ההצעה ושרת בתפקיד זה עד לשנת 1986 בה מונה לתפקיד מנכ"ל החברה. בהנהגתו הפכה "רים" לחברה ציבורית שמניותיה נסחרו ב. בהיותו מנהל הכספים של "רים" ראיין אמיר מועמד לתפקיד מנהל שיווק בחברה, בנימין נתניהו, וזה אמנם החל לעבוד בתפקיד אליו התראיין. בשנת 1988 פרש אמיר מ"רים" ונסע לשנת שבתון בארצות הברית.
עם חזרתו הפך אמיר ליועץ כלכלי ולקוחותיו הראשונים היו בני משפחת אייזן שנעזרו בשרותיו לשם מכירת חברת "רים" לקונים שונים. במקביל למכירת "רים" החל אמיר לתת שרותי ייעוץ ללקוחות נוספים, ביניהם טלסקר בע"מ, דן רכב ותחבורה בע"מ (אוויס ישראל), מלון שלום בע"מ, פקר פלדה, סטם סל טכנולוגיות, משרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', חברת "סיטה" לגמילה מסמים ועוד.

בשנת 1999 התבקש אמיר לתת ייעוץ כלכלי לתשלובת "גאמידה", משווקת מוצרים רפואיים בארץ ובעולם, ולימים התמנה לנשיא הקבוצה, תפקיד בו הוא מכהן כעת (2021). היקף מכירותיה של "גאמידה" בשנת 2021 צפוי לעלות על 600 מיליון ש"ח ומספר עובדיה - מעל 500.

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
סורינאם במשחקים האולימפיים

**[[סורינאם]]** השתתפה לראשונה ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת רומא (1960), עוד בהיותה אוטונומיה בריבונות הולנדית. הספורטאי היחיד שייצג אותה במשחקים היה האתלט וים אסאייאס, שהיה אמור להתחרות בריצת 800 מטר, אך עקב טעות הגיע לסטאדיו אולימפיקו בשעות אחר צהריים, בעוד ששלבי המוקדמות נערכו כבר בשעות הבוקר.

סורינאם נעדרה מהמשחקים הבאים ושבה והשתתפה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא השתתפה מאז בכל משחקי הקיץ, פרט לאולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה בעקבות ארצות הברית, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

עד כה, רק ספורטאי סורינאמי אחד זכה במדליות אולימפיות. השחיין אנתוני נסטי זכה במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר פרפר באולימפיאדת סיאול (1988) ובמדליית ארד באותו המשחה באולימפיאדת ברצלונה (1992). בסיאול העפיל נסטי לשלב הגמר גם במשחה ל-200 מטר פרפר, וסיים במקום השמיני.

סורינאם לא השתתפה מעולם באולימפיאדת חורף.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* סורינאם במשחקים הפאראלימפיים 
* סורינאם במשחקים האולימפיים לנוער

## הערות שוליים

קטגוריה:סורינאם: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
צבי פינקלשטיין

**צבי (גרישה) פינקלשטיין** (1908 – 24 במאי 1983) היה איש העלייה השלישית, ספורטאי, סגן יו"ר ההתאחדות הישראלית לכדורגל, יו"ר תנועת מכבי ישראל, פעיל בארגון "ההגנה" ויקיר עיריית פתח תקווה.

## ביוגרפיה
צבי פינקלשטיין נולד ב-1908 במליטופול, אוקראינה, לחנה ומאיר. ב-1920 עלה עם הוריו לארץ ישראל והגיע לפתח תקווה. כבר מנעוריו התערה בחקלאות ובפרדסנות.

פינקלשטיין השתתף בהקמת תנועת "הנוער העובד" במושבה, הוא פיתח פעולה ענפה באגודת "האורז" ובארגון ההגנה. בשנת 1921 הצטרף כשחקן כדורגל לאגודת "מכבי אבשלום" בפ"ת, ובשנת 1941 נבחר להנהלת האגודה ואחר כך ליושב ראש שלה. ב-1949 נבחר להנהלת "מכבי ישראל" ומילא בה תפקיד מזכיר כבוד וסגן יו"ר התאחדות הכדורגל מטעמה.
 
פינקלשטיין השתתף בכל המכביות הראשונות כספורטאי פעיל, ובאחרות כחבר הוועד המארגן של המשחקים. 

בשנת 1954 הצטרף כחבר פעיל בוועד האולימפי וכיהן בו כמזכיר כבוד וכחבר נשיאות, עד צאתו לגמלאות. בין היתר, ייצג את התאחדות הכדורגל בחמישה קונגרסים בינלאומיים ונתמנה על ידי שר החינוך יגאל אלון, כחבר המועצה המייעצת לספורט ולחינוך גופני ליד משרד החינוך.

כיהן כיושב ראש הנהלת מכבי ישראל בשנת 1968 וכיושב ראש מרכז התנועה בין השנים 1971-1975.

על תרומתו לפיתוח הספורט, נתכבד על ידי הוועד האולימפי בישראל בתואר "עמית כבוד". בשנת 1982 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.

בנו הוא הארכאולוג פרופ' ישראל פינקלשטיין.

נפטר ב-24 במאי 1983 בפתח תקווה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983