open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ברודקאסט (חברה)

**ברודקאסט ** היא חברה העוסקת בהפקות טלוויזיה, סרטים ופרסומות, כמו גם בהשכרת אולפנים, מצלמות וידאו וציוד צילום מקצועי. אחד משלושת בתי ההפקה הגדולים בישראל. ברודקאסט היא חברת הפוסט פרודקשן הגדולה בישראל ועושה הרבה מהפרסומות של המפרסמים הגדולים.

החברה הוקמה בשנת 1990 על ידי דני שפאר ויואב ברקאי. 75% מהחברה בבעלות דני שפאר ו-25% בבעלות יואב (צ'ופה) ברקאי.

החברה עוסקת בפרודקשן ופוסט פרודקשן. בבעלותה מתחמי אולפני הקלטה בתל אביב ובחולון, ובהם מספר אולפנים בגדלים שונים. סניף נוסף של ברודקאסט נפתח ברמת החייל, ובו ניתנים שירותי פוסט למשרדי הפרסום באזור. החברה מעסיקה כ-75 עובדים ופרילנסים רבים.

לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 הפיקה ברודקאסט פרסומות ישראליות לחברות רבות בהן תנובה, דיסני, אלטיס, לאומי, מקדונלד'ס, קימברלי קלארק, בזק ועוד.

החברה הפיקה סדרות של טדי, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, קומדי סנטרל ישראל, נגה תקשורת, פרמאונט גלובל, בלאק שיפ הפקות סרטים בע"מ, אולפני הבירה ירושלים, יונייטד קינג, נטפליקס, קבוצת מדיה הופ!, סוכנות ADD, תאגיד השידור הישראלי, דיסני, אלטיס, בזק, סלוצקי אפיקי תקשורת, אימג'ן מדיה קידס, סונוקול ירושלים, ברוש הפקות איכות, יואב גרוס הפקות, טי.טי.וי הפקות בע"מ ועוד

## הפקות
להלן רשימה חלקית של הפקות החברה:
* השיר שלנו
* הפיג'מות
* שמש
* השמיניה
* שוברי גלים
* החממה
* הכוכב הבא
* אליפים
*החיים זה לא הכל
* משפחה שולטת
* סברי מרנן
* משפחה לא בוחרים
* מולי וצומי
* הנפילים
* אבא מטפלת
* צפוף
* אחותי קפצה כיתה
* טרנינג
* מחנה אבא
* השכונה של הופ!
* אלישע
* פרפר נחמד

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט

* 
* ברודקאסט רכשה את מצלמת הפנטום HD, מגזין AV
* ציוד HD בברודקאסט, מגזין AV
* על כנס באנד פרו 2010 על טכנולוגיית התלת-מימד, שהתקיים באולפני ברודקאסט, מגזין AV
* על מופע ספיישל HD של הטלוויזיה האמריקאית עם דודו פישר בהפקת ברודקאסט, מגזין AV ;כתבה באותו נושא באתר כלכליסט

קטגוריה:ישראל: אולפני טלוויזיה
קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1990
*
סינדרלה מן

**סינדרלה מן** (באנגלית: **Cinderella Man**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2005 בבימויו של רון הווארד. הסרט הוא סרט ביוגרפי, המתאר את סיפור חייו של המתאגרף הנודע ג'יימס ג'יי בראדוק, אותו מגלם ראסל קרואו. לצידו שיחקו רנה זלווגר ופול ג'יאמטי, שזכה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.

## עלילת הסרט
ג'יימס ג'יי בראדוק (ראסל קרואו) הוא עובד קשה יום, שבעבר היה מתאגרף אירי אמריקני מניו ג'רזי. הוא נאלץ לוותר על האגרוף לאחר ששבר את ידו בזירה. זוהי הקלה לאשתו, מיי (רנה זלווגר), שסולדת מהאלימות במקצוע שבחר, אך יודעת כי בלעדי האגרוף לא יהיה להם מקור פרנסה אחר.

כשארצות הברית נכנסת לשפל הגדול, בראדוק נאלץ לעבוד עבודת כפיים לפרנסת משפחתו. המנהל הוותיק של בראדוק, ג'ו גולד (פול ג'יאמטי), מציע לו לחזור לזירה במטרה להשיג כסף. אך הוא מפסיד בקרב וסופג קריאות בוז מהקהל.

כשבראדוק מצליח לקבל תחרות נוספת הוא מפתיע את המומחים בניצחון מול יריב הנחשב חזק ממנו בהרבה. הוא סבור כי ידו נרפאה לגמרי והוא כשיר לחזור לזירה. בניגוד לרצונה של אשתו, בראדוק מקבל את ההצעה של גולד לחזור לזירה. מיי מתרעמת על ניסיונו של גולד להרוויח מבעלה עד שהיא מגלה כי גם גולד ואשתו נמצאים במצב כלכלי קשה.

בראדוק מקבל הזדמנות להיאבק מול אלוף העולם במשקל כבד, מקס בר (קרייג ביירקו), בעוד שהוא ממשיך לצבור ניצחונות. לבסוף הוא מצליח להביס את בר ולהפוך להיות אלוף העולם במשקל כבד.

## ביקורות והכנסות
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות עם ציון גבוה על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes". אך הסרט נכשל בקופות והכניס בארצות הברית רק 61,649,911 מיליון דולר לעומת תקציב ה-88 מיליון דולר. מחוץ לארצות הברית הסרט הכניס כ-46,890,000 מיליון דולר, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-108,539,911 מיליון דולר.

## פרסים
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, לשני פרסי גלובוס הזהב, לשני פרסי באפט"א ולשני פרסי גילדת שחקני המסך, זכה בפרס אחד מטעם גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.

## דמויות
* ראסל קרואו – ג'יימס ג'יי בראדוק
* רנה זלווגר – מיי
* פול ג'יאמטי – ג'ו גולד
* קרייג ביירקו – מקס בר
* פאדי קונסידיין – מייק וילסון
* ברוס מק'גיל – ג'ונסטון
* דייוויד הובאנד – פורד בונד
* קונור פרייס – ג'יי בראדוק
* אריאל וולר – רוזי בראדוק
* פטריק לואיס – הווארד בראדוק
* רוזמרי דה ויט – שרה וילסון
* לינדה קאש – גברת גולד
* ניקולס קמפבל – ספורטי לואיס

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי אגרוף
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי רון הווארד
קטגוריה:סרטי דרמה ביוגרפיים
אירוג'ל

שמאל|ממוזער|פיסת אירוג'ל שמשקלה כ-2 גרם תומכת בלבנה במשקל 2.5 ק"ג, וגורמת לה להראות כמרחפת.
שמאל|ממוזער|250px|תהליך היבוש: ירוק-אידוי רגיל. כחול-יבוש בהקפאה. אדום –יבוש סופר-קריטי.
**אֵירוֹגֵ'ל** (**Aerogel**) הוא חומר מלאכותי מוצק, בעל צפיפות החומר המרחבית הנמוכה ביותר הידועה. בזכות מבנהו המיקרוסקופי, לחומר מספר תכונות ייחודיות כגון יכולת בידוד גבוהה ושטח פנים גדול. האירוג'ל יוצר לראשונה בשנת 1931 על ידי הכימאי סטיבן קיסטלר (Steven Kistler) על בסיס סיליקה ג'ל. כיום הוא זוכה למגוון שימושים בתחומים שונים, ביניהם תעשיות קוסמטיקה וצבעים, תעשייה כימית ואף חקר החלל.

## עקרונות
אירוג'ל נוצר כאשר נוזל המהווה חלק ממרכיבי ג'ל, מוחלף בגז. כתוצאה מכך נוצר חומר מוצק בעל צפיפות נמוכה ביותר ובעל כושר בידוד תרמי מעולה. אירוג'ל מכונה לעיתים "עשן קפוא" או "אוויר מוצק", והתחושה בנגיעה בו דומה לתחושת נגיעה בקצף מוצק.

החומר נוצר באמצעות מיצוי המרכיב הנוזלי של ג'ל בתהליך הנקרא "יבוש סופר-קריטי". בתהליך זה, המתבצע מעבר לנקודה הקריטית של הנוזל, נמנע המעבר ממצב הצבירה הנוזלי למצב הצבירה הגזי המתקיים בתהליך יבוש רגיל. התהליך מאפשר הוצאת המרכיב הנוזלי של הג'ל מבלי למוטט את המבנה המרחבי של המרכיב המוצק שלו, כפי שעלול לקרות בתהליך של אידוי.

האירוג'ל הראשון נוצר מסיליקה ג'ל ומאוחר יותר גם מג'לים המבוססים על אלומיניום, בדיל, ופחמן.

### הניסוח הכימי של תהליך יצירת החומר
:\mathrm{Na_2SiO_3 + 2 \ HCl \longrightarrow 2 \ NaCl + H_2SiO_3}
:\mathrm{H_2SiO_3 \longrightarrow H_2O + SiO_2}

או:

:\mathrm{Na_2H_2SiO_4 + 2 \ HCl \longrightarrow 2 \ NaCl + H_4SiO_4}
:\mathrm{H_4SiO_4 \longrightarrow 2 \ H_2O + SiO_2}

## מאפיינים
[שמאל|ממוזער|250px|אירוג'ל כ[בידוד תרמי|חומר מבודד. פרח המונח מעל שכבת אירוג'ל דקה, אינו מושפע ממבער המונח תחתיו.]]
[שמאל|ממוזער|פיטר טסו מ-[JPL שבנאס"א מחזיק דגימת אירוג'ל.]]
כושר הבידוד המעולה של אירוג'ל נובע מן העובדה כי לא מתקיים בו אף אחד משלושת המאפיינים הדרושים לצורך העברת החום: הסעה, הולכה וקרינה. רובו של החומר הוא גז הידוע כמוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס סיליקון מצטיין בבידוד שכן גם הסיליקון עצמו הוא מוליך גרוע של חום. אירוג'ל על בסיס פחמן יוצר בידוד בזכות יכולת הספיגה של הפחמן את הקרינה האינפרה אדומה הנובעת מחום. בנוסף לכך, מבנה הסריג של החומר מונע מן האוויר שבתוכו את יכולת התנועה והעברת החום (הסעה).

אירוג'ל הוא חומר היגרוסקופי ופועל גם כסופח לחות. כאשר החומר סופח לחות עלולים לחול במבנה הסריג שינויים שיגרמו לאובדן תכונות הבידוד שלו. לכן, נהוג להשתמש באמצעים כימיים על מנת להקנות לאירוג'ל תכונות הידרופוביות (דוחה לחות).

צבעו של האירוג'ל נראה כחול, משום שהגז הכלוא בתוכו מפזר גלי אור קצרים בצורה יעילה, בדומה לתהליך שיוצר את הצבע הכחול בשמיים.

## שימושים
* כחומר מבודד מפני חום ובעל כושר חדירות לאור - ציפוי חלונות.
* כחומר ניקוי סופח של חומרים כימיים - כפועל יוצא של שטח הפנים הגדול שלו.
* כחומר נושא לזרזים שונים בתהליכים כימיים.
* כחומר עיבוי בתערובת צבעים ובתעשיית הקוסמטיקה.
* כחומר מילוי בשמיכות ובמוצרים הדורשים בידוד טמפרטורות מן הסביבה כגון חליפות צלילה וחליפות חלל.
* בנאס"א ובתעשיית החלל בכלל, משתמשים באירוג'ל לתפיסת חלקיקים בחלל החיצון לצורכי מחקר.

## קישורים חיצוניים

*הכל על אירוג'ל 
*שאלות ותשובות בנושא אירוג'ל באתר נאס"א 
*
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומרי גלם
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
רומן הובניק

**רומן הובניק** (בצ'כית: **Roman Hubník**, נולד ב-6 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירה
הקריירה המקצוענית של הובניק החלה בצ'כיה, בקבוצת הליגה השנייה סיגמה אולומוק, בה ערך את הופעת הבכורה. באותה עונה עלה עם הקבוצה לליגת העל הצ'כית. לאחר שש עונות בקבוצה עבר הובניק לפ.ק מוסקבה תמורת סכום העברה המוערך בכ-3.5 מיליון אירו.

בינואר 2009 הושאל הובניק לשנה לקבוצה הצ'כית ספרטה פראג. עם סיום תקופת ההשאלה הושאל הובניק בשנית, הפעם להרטה ברלין מהבונדסליגה. עם ירידת הקבוצה לליגה השנייה חתם הובניק על חוזה לארבע שנים בקבוצה.

בספטמבר 2013 חזר הובניק לצ'כיה וחתם בקבוצת ויקטוריה פלזן.

### נבחרת צ'כיה
רומן הובניק שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. בחודש יוני 2009 ערך הובניק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה הבוגרת במשחק מול נבחרת מלטה. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-12 באוגוסט 2009 בניצחון 1-3 על נבחרת בלגיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:בלמי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני סיגמה אולומוץ
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה פלזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1984
אשליות אבודות

**אשליות אבודות** (בצרפתית: **Illusions perdues**) הוא רומן מאת הסופר והמחזאי הצרפתי אונורה דה בלזק שנכתב בין השנים 1837 ל-1843. הרומן נחשב לאחד מהיצירות המרכזיות באוסף הסיפורים והרומנים של באלזאק אשר זכה לכינוי "הקומדיה האנושית" אשר מתמקד בחברה הצרפתית במחצית הראשונה של המאה ה-19.

## תקציר העלילה
הסיפור מתחיל בעיר אנגולאם ומתמקד במשורר הצעיר, הנאה והשאפתן לוסיאן שרדון, בנו של רוקח מהמעמד הבינוני אשר נפטר ואם ענייה בעלת שורשים אריסטוקרטיים. לוסיאן חי בדלות בשכונה התעשייתית אומו יחד עם אימו ואחותו היפה אווה. חברו הטוב דייוויד סישאר ואמו האלמנה רואים בו גאון יצירתי, מתייחסים אליו בכפפות של משי ומלבים בכך את אהבתו העצמית ואת שאפתנותו.

בחלק הראשון של הרומן, אשר נקרא "שני הפייטנים", דייוויד נאלץ לרכוש את בית הדפוס של אביו במחיר מופרז, והדבר מטיל עליו נטל כלכלי כבד. לוסיאן מתאהב בברונית דה בג'ארטון, שנחשבת לראש חוג מצומצם ויוקרתי בקרב האריסטוקרטיה של אנגולאם, ומתחיל לחזר אחריה. הברונית מחליטה בהמשך לעבור לפריז, והיא לוקחת עמה את לוסיאן. דוד מבקש את ידה של אווה, אך לוסיאן מחמיץ לבסוף את החתונה של ידידו ואחותו משום שעבר לגור בפריז באופן חפוז.

בחלק השני של הרומן, אשר נקרא "איש דגול מעיר שדה בפריז", חובר לוסיאן לקבוצת אינטלקטואלים צעירים, שבראשו עומד הסופר דניאל ד'ארטאז, ואשר כוללת גם את הרופא הורציוס ביאנשון, דמות מוכרת מספרים אחרים של באלזאק כמו "אבא גוריו". במקביל הוא מתחיל להתקרב גם לקבוצה של עיתונאים, הכוללת את לאטיאן לוסטו, אשר נוהג לכתוב בעיתונים ליברליים שונים בשמו ובשמות בדויים. הניגוד בין הרצינות והאידיאליזם בחוג של ד'ארטאז לציניות ולנהנתנות של חוג העיתונאים מחייב את לוסיאן לבחור צד, והוא בוחר להפוך לעיתונאי.

הוא מנצל את מעמדו החדש כדי לתקוף את גב' דה באג'רטון, שהתעניינותה בו פחתה לאחר שהם עברו לפריז, פותח ברומן עם שחקנית יפהפייה בשם קוראליה, שעוזבת את פטרונה המבוגר למענו, ומנהל אורח חיים בוהמייני. בהמשך הוא נוטש את העיתון הליברלי בו כתב ועובר לצד המלוכני, מהלך שמפנה כלפיו את חצי ביקורתם של חבריו העיתונאים, כמו גם כלפי קוראליה, שסופגת ביקורות חריפות על הופעותיה. הוא מבזבז את מעט הכסף שהרוויח כמו גם את כספם של אחותו אווה ושל דייוויד, ובסופו של דבר אף מזייף את חתימתו של דייוויד על שטר חוב על מנת לשלם את חובותיו. בעקבות מותה של קוראליה הוא מוצף בחובות ובעקבות כך הוא עוזב את פריז, מושפל ועני, וחוזר לעיר אנגולאם, מבוזה וחסר כל.

באנגולאם דייוויד סישאר עובד על המצאה חדשה ופורצת דרך - תהליך יצירת נייר אשר עשוי מחומרי גלם זולים ויאפשר להוזיל את עלויות ההדפסה באופן מהותי. השמועות על ההמצאה מגיעות לאחים קוואנטא, בעלי בית הדפוס המתחרה לבית הדפוס של סישאר. השניים מנצלים את החובות שצבר לוסיאן על חשבון דייוויד, ומצליחים להביא למאסרו. לוסיאן, אשר מבין היטבאת היקף הנזק שגרם לאחותו וגיסו, סבור בתחילה שהוא יצליח להציל אותם, אך לבסוף תקוותו נכזבת. בתחילה לוסיאן שוקל להתאבד אך לפני שהוא משליך את עצמו לנהר הוא פוגש כומר ספרדי מסתורי בשם קרלוס הררה אשר מונע ממנו להתאבד. המפגש עם הכומר הוא תחילתו של הרומן "זוהר ושקיעה של יצאניות צמרת" שפרסם באלזאק בשלב מאוחר יותר. בסופו של דבר סישאר מסכים להעביר את הזכויות על הפטנט שלו לזכות האחים קוואנטא, אשר מתעשרים מאוד בזכותו.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי אונורה דה בלזק
קטגוריה:רומנים המתרחשים בפריז
קולסינה-בל

**קולסינה-בל** מכיש לפי רשימת המלכים השומרית היה המלך השני של השושלת כיש 1. לפי המיתולוגיה השומרית שלט במשך 960 שנה (בחלק מן ההעתקים רשום ששלט במשך 900 שנה).

## ראו גם
*רשימת המלכים השומרית

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 לפני העת החדשה
קטגוריה:מלכים בשומר
אמיתי חסון

**אמיתי חסון ("שפן")** (נולד ב-1934) הוא טייס לשעבר בחיל האוויר הישראלי שעוטר בעיטור המופת ובארבע צל"שי רמטכ"ל. השתחרר לאחר סדרת תפקידי פיקוד ומטה בדרגת אלוף-משנה.

## ביוגרפיה
חסון נולד בישראל. בשנת 1952 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס מס' 13 אותו סיים בפברואר 1954. לאחר הקורס שירת כטייס ספיטפייר בבסיס רמת דוד ובהמשך כמדריך בבית הספר לטיסה ובהצבת חירום בטייסת 116. במסגרת ההכנות למבצע קדש, צורף חסון לצוות תכנון מבצע מספריים לניתוק קווי הטלפון המצרים בסיני, שנועד לעכב את הדיווחים על הפלישה הישראלית. עם פרוץ המלחמה נשלח כחלק מרביעיית מטוסי מוסטנג לביצוע המשימה, כשעליו ועל בן זוגו למבנה הוטל לנתק את קווי הטלפון מערבית למיתלה. במהלך הטיסה השתחררו מהמטוס הכבלים המיוחדים שאמורים היו לנתק את קווי הטלפון וחסון נאלץ לנתק אותם בעזרת כנפי מטוסו.

בתחילת שנות השישים, נשלח חסון לקורס מסוקי סער במשך שנה בארצות הברית והוכשר להטיס מסוק מדגם סיקורסקי S-55, כששב לישראל הוצב בטייסת החרב המתהפכת. חסון השתתף במבצעים רבים של הובלת כוחות מיוחדים אל מעבר לקווי האויב, כולל הטסת לוחמי סיירת מטכ"ל לסיני כחלק מהכנות צה"ל לכיבוש אפשרי של חצי האי (מבצע שלדג, מבצע כחל, מבצע נקר). על פעולותיו זכה ב-3 ציונים לשבח, שאחד מהם הומר לימים לעיטור המופת.

בעקבות העלייה בצורך לטייסי מסוקים, הוחלט בחיל האוויר להקים לראשונה בית ספר לטייסי מסוקים. הפיקוד על ההכשרה ועל הטייסת החדשה שהוקמה לצורך כך, "טייסת ציפורי המדבר" הוטל על חסון. הקורס הראשון שהחל באפריל 1965 הועבר על מסוקים קלים מדגם בל 2-G47 ועל מסוקי סיקורסקי S-58 מ"טייסת החרב המתהפכת".

לאחר מלחמת ששת הימים, מונה לראש ענף תכנון במטה חיל האוויר ועסק בתכנון מבצעים בהם מבצע הלם, מבצע תשורה, מבצעי בוסתן ומבצע תרנגול 53, בהם למסוקי חיל האוויר היה חלק מרכזי. פיקד על כנף 15. חסון פיקד על בסיס רפידים בסיני, בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה במסגרת משלחת של חיל האוויר בארצות הברית, הוא חזר לישראל ושב לפקד על הבסיס. ב-1980 השתחרר חסון משירות הקבע.

## לקריאה נוספת
***יוצא מאפלה**, במחנה, גיליון ראש השנה ה'תשס"א, עמ' 4–5

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הכירו את אחד הטייסים המעוטרים ביותר, אתר חיל האוויר, 17 בפברואר 2013
* חיילי צה"ל המעוטרים ביותר, עדכון יוני 2014, אתר הגבורה.

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רפידים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל
קטגוריה:לוחמים בעלי מספר עיטורים
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
סמי סמיר

**סמי סמיר** (בערבית: **سامي سمير**; נולד ב-25 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון ובמאי ערבי-ישראלי.

## ביוגרפיה
סמיר הוא בן למשפחה ערבית-מוסלמית שמוצאה במצרים. אחותו היא הזמרת חיה סמיר. אביו, ג'וזף סמיר, התבטא כנגד נשיא מצרים נאצר, ומצא מקלט מדיני בישראל. 

סמיר למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב וסיים את לימודיו בשנת 1995.

בין השנים 1999 ל–2003 השתתף והדריך ב-"Work Center France". הוא השתתף במספר סרטים בישראל ובעולם. הוא שיחק בסרטים גמר גביע של ערן ריקליס, בהפקה הבריטית "בני ערובה", ב"מאחורי הסורגים 2” של אורי ברבש, "אספלט צהוב" של דני ורטה (נוקיו), "טאהרה" של דורון ערן ובסרט "מינכן" של סטיבן ספילברג. סמיר שיחק בתפקיד משנה בסרט אגורא של הבמאי אלחנדרו אמנבר.

סמיר משמש כמנהל אמנותי ובמאי בתיאטרון פסיק בירושלים. כן השתתף בהצגות תיאטראות "המעבדה" ו"גשר", בו שיחק בתפקיד הראשי של דון ז'ואן בהצגה "דון ז'ואן", מאת מולייר, בבימויו של יבגני אריה (1998). הוא גם משמש כבמאי משנה באנסמבל "פנים חדשות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ג'ורג' בר

**ג'ורג' בר** (בעבר **ג'ורג' ברשה**; נולד ב-5 ביוני 1960) הוא זמר ישראלי ממוצא ערבי-נוצרי.

## ביוגרפיה
בר נולד וגדל ביפו בשכונת עג'מי. אמו הייתה נוצרייה לבנונית, ואביו היה יהודי פולני, אשר מקורו בוורשה, פולין. את שם משפחתו המקורי, "ורשה", קיצר ל"בר".

בגיל 20 החליט בר לעשות הסבה לתחום המוזיקה, בהתחלה כנגן. הוא התחיל ללמוד אצל סלים גזלה,
המלחין של להקת העוד, ולמד לנגן על קאנון, כלי פרסי עם 70 מיתרים. כשהבין שהוא רוצה לשיר
התחיל ללמוד פיתוח קול וסולפג' (השלב שקוראים תווים במילים ושרים אותם), בסופו של דבר
בר למד שמונה שנות לימודי מוזיקה.

רוב ההופעות שלו הם במועדונים ואירועים והוציא מספר רב של דיסקים. אחד הלהיטים הבולטים שלו הוא השיר "הלו הלו". בר שר בערבית בשלל הדיאלקטים שלה, כמו עיראקית, מצרית, תוניסאית וכן בעברית.

בנוסף ל״הלו הלו״, בין להיטיו השונים של בר נמנים גם: ״חזרי אלי״, ״הולך אני ברחוב״, ״אל תאמיני לכל זר״, ״אני קורא לך״, ״מאמי״, ״יוסי יוסי״ וכן גרסאות כיסוי לשירי עם עיראקיים מוכרים כמו ״פוג אל נחל״ (בתרגום חופשי: ״מעל עצי הדקל״) ו״חנינה יא יומה״.

שיריו של בר זכו לגרסאות כיסוי רבות של זמרי המוזיקה המזרחית בישראל.

## חיים פרטיים
בשנת 2001 נישא לרוזאלין, נוצרייה מירושלים ולאחר מכן עבר לאוסטרליה ושם גר במשך 12 שנים.

בשנת 2014 חזר לישראל למס׳ שנים והתגורר בבת ים, אך חזר לאוסטרליה שם הוא מתגורר כיום.

## דיסקוגרפיה
* "חפלה של שירים - בלהיט את לי שמש״ (סוף שנות ה-ה80)
* “תשירי יא יפו״
* ״הלו הלו״ (1990)
* נודד בעולם (1990)
* "ג׳ורג׳ בר בקלטת של להיטים״ (1991)
* "הלוואי עלי" (1992)
* ״שרוף עלייך״ (1993)
* ״אוסף להיטים 1״
* ״להיטי זהב 2״
* ״עד חצות״ (1994)
* ״נדילי״ (1995)
* ״אני קורא לך״ (1996)
* ״בואי אל הים״ (1997)
* ״הלילה מתחיל״ - אלבום הופעה חיה
* ״הלילה לא נגמר״ - אלבום הופעה חיה
* ״בהופעה חיה - חלק א׳+ב׳״ (סוף שנות ה-90, הוקלט במועדון ״שמיים כחולים״ בבת ים, וצולם גם לקלטת וידאו)
* ״שיכור מאהבה״ (2000)
* ״אל תאמיני לכל זר״ (2001) - אלבום הופעה חיה
* ״אללה אללה יא באבא״ (2001) - אלבום הופעה חיה
* ״הלו בובה״ (2001)
* ״כפרה אני עלייך״ (2015)
* ״חפלה 2016״ (2016)

## קישורים חיצוניים

* 
* דיסקים של בר

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים ערבים ישראלים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:בת ים: אישים
הפועל מרנין-קריית טבעון

לוגו הקבוצה בעבר|ממוזער
**הפועל מרנין-קריית טבעון** היא קבוצת כדורסל ישראלית מהיישוב קריית טבעון, המתמודדת בליגה ב' (מחוז זבולון).
הקבוצה מארחת את משחקיה ב**אולם הפיס** המכיל 400 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
הפועל קריית טבעון הוקמה באמצע שנות השישים, כאשר תחילת פעילותה במגרשים ברחוב הכרמל (מגרש "הפועל") ובמגרש הכדורסל שעליו נבנה אוחר יותר בית הספר קריית עמל. מ-1973 נקראת האגודה על שם האחים פינקי ויאיר מרנין מראשוני השחקנים באגודה שנהרגו באותו יום, ה-7.10.1973 במלחמת יום הכיפורים.
אגודת הכדורסל מונה סביב ה-300 פעילים מגיל 6 ועד קבוצות בוגרים, האחת והבולטת ביותר המשחקת בליגה לאומית, ושתי קבוצות בוגרים נוספות בליגה ב' אשר שם ישנם שחקנים שגילם מתקרב ל-50.
כמו כן קיימת מחלקת נוער ובה 12 קבוצות גיל.
בסיום עונת 2007/2008 העפילה הקבוצה לליגה הלאומית.

בקיץ 2009 נחתם הסכם בין המועדון לחברת "טריאנגל" שבבעלות ג'ף רוזן, בעליה של קבוצת מכבי חיפה, והפועל קריית טבעון שימשה כקבוצת בת. החוזה הסתיים לאחר שנתיים.

בתחילת עונת 2012/2013, בעקבות קשיים כלכליים של קבוצת הפועל יקנעם-מגידו, נחתם הסכם איחוד בין שני המועדונים. ומגידו ויתרה על מקומה בליגה הלאומית וירדה לליגה א', אולם כעבור עונה האיחוד פורק.

## ראו גם
* הפועל יקנעם-מגידו

## קישורים חיצוניים
*אתר הקבוצה
## הערות שוליים

קריית טבעון
קריית טבעון
כדורסל
טסה (מחנה)

[שמאל|ממוזער|250px|[אריאל שרון בבונקר הפיקוד של אוגדה 143 בטסה, בזמן השלבים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים]]
**מחנה טסה** היה בסיס צבאי ישראלי בצפון מערב חצי האי סיני, אשר שירת את צה"ל עד לשנת 1976.

## היסטוריה
המחנה שכן כ-35 קילומטר ממזרח לעיר אסמאעיליה. מיקומו היה בצומת הכביש מאסמאעיליה לרפידים עם הכביש מרומני למעבר המיתלה. הכביש נקרא באותה תקופה "ציר טסה-בלוזה" אף כי הגיע עד ראס סודר.
## מלחמת ההתשה
בזמן מלחמת ההתשה שירת המחנה את מפקדות היחידות שהיו בקו התעלה.
בתגובה למבצע בוקסר של חיל האוויר הישראלי. הופצץ מחנה טסה ב-24 ביולי 1969 על ידי חיל האוויר המצרי, אך ללא תוצאות ממשיות.. התקפה דומה התרחשה ב-18 באפריל 1970, שוב ללא נזק ממשי.
בגלל הקושי לנהל את השליטה בשלל הבעיות המורכבות של כוחות צה"ל בגזרה הצפונית של תעלת סואץ, ממחנה טסה המרוחק. הוקמה בסוף קיץ 1969 "החטיבה הצפונית" (בפיקוד שמואל פרסבורגר), שמפקדתה מוקמה בבלוזה.

## מלחמת יום הכיפורים
בראשית מלחמת יום הכיפורים שכנה במחנה מפקדת חטיבה 14 – אחת החטיבות של עוצבת סיני. לאחר הגעת כוחות המילואים לסיני שימש המחנה מוקד ליחידות שפעלו במרכז גזרת תעלת סואץ. מפקדתו של האלוף אריאל שרון, מפקד אוגדה 143, שכנה בבונקר במחנה עד לצליחה הישראלית אל הגדה המערבית של תעלת סואץ, ומקצת דיוני הפיקוד הבכיר של צה"ל נערכו בו. בבונקרים במחנה התמקמו גם יחידות רפואה של אוגדה זו, כולל פלוגה כירורגית.

בפתיחת המלחמה, בצהרי יום 6 באוקטובר 1973, הפציצו מטוסים מצריים את המחנה. הצבא המצרי ניסה לתקוף אותו במהלך המלחמה גם באמצעות רקטות קרקע-קרקע מדגם פרוג, וכן ירה לעברו טיל אוויר-קרקע מדגם קלט, אשר הופל בטרם הספיק לפגוע במחנה.

בעקבות הסכם הביניים בין ישראל למצרים פינה צה"ל את המחנה, והוא הועבר לידי כוח ההפרדה של האו"ם בסיני.

את ספרו, גילוי אליהו, פותח ס. יזהר בתיאור מחנה טסה בימיה הראשונים של מלחמת יום הכיפורים, עת שימש מפקדה קדמית של חלק מכוחות צה"ל:  

## הערות שוליים

קטגוריה:בסיסי צה"ל בסיני
קטגוריה:החזית המצרית במלחמת יום הכיפורים
רב אחא ברדלא

**רב אחא ברדלא** הוא אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3), תלמידו של רב. כל אזכוריו בתלמוד הם בהקשר של הדרכות שאמר לו רבו: מותר לישון מחוץ לסוכה כאשר זבובונים מפריעים לשינה בה. הכותש מלח ביום טוב יעשה זאת באופן שונה מהרגיל, על ידי הטיית המדוכה. רב הפקיד בידו כמות מועטת של כרכום והדגים באמצעותה את דין מעמד שלשתן.

אין בתלמוד מאמרים ממנו עצמו ואין כל מידע על משפחתו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב
אבא כהן ברדלא

**אַבָּא כֹּהֵן בַּרְדְּלָא** (או **אבא כהן בר דליה**) היה תנא בסוף תקופת התנאים, ב וה-3.

## שמו
לתוספת "ברדלא' או "בר דליה" הוצעו כמה פירושים. ייתכן ש"ברדלא" היה חלק משמו, או שזהו שם מקומו – ברדלה, המוזכרת בתלמוד בכמה מקומות. יש שאימצו דווקא את הכינוי "בר דליה" ופירשו ששמו של אביו היה "דלא" או "דליה", או שהוא היה כהן ממשמרת דליה.

## תורתו
דברים נמסרים לרוב על ידי אמוראי ארץ ישראל בדור הראשון: ריש לקיש ורבי יוחנן מוסרים הלכות בשמו, והאמורא רבי ינאי אף חולק עליו בהלכה מסוימת. מאידך, הוא מופיע כבר במקורות תנאיים, ומכאן שהוא מאחרוני התנאים.

במדרשי אגדה מובאים מאמרים שלו על ידי רבי אבין ורב הונא, וכן על ידי "אבא יוסי בן חנין", שהדעות חלוקות לגבי זהותו (כנראה אינו אבא יוסי בן חנן שהיה תנא קדמון, אלא אמורא אחר בשם זה).

### ממאמריו בהלכה
* ארבע אמות של אדם קונות לו בכל מקום.
* קטנה אינה יכולה לקנות בקניין חצר או בקניין ארבע אמות.
* תרנגול, טווס ופסיוני נחשבים כמינים שונים לעניין כלאיים, למרות דמיונם זה לזה.

### ממאמריו באגדה
* אילו היה יעקב אבינו מסכים להשיא את בתו דינה לעשו אחיו, לא היה מתרחש מעשה שכם ודינה.
* אוי לנו מיום הדין, אוי לנו מיום התוכחה. בלעם חכם של הגויים היה, ולא יכול לעמוד בתוכחתה של אתונו. יוסף קטנן של שבטים היה, ולא היו יכולים לעמוד בתוכחתו. לכשיבוא הקב"ה ויוכיח כל אחד ואחד לפי מה שהוא - על אחת כמה וכמה.

## לקריאה נוספת
* 
* * 
* 
* 
* מרדכי מרגליות (עורך), "אבא כוהן בר דלא", **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א', עמ' 8

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור החמישי לתנאים
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
קטגוריה:דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:אמוראים כהנים
וזאן

ממוזער|שמאל|250 פיקסלים|השלט על קברו של עמרם בן דיוואן

**וזאן** (בערבית: **وزان**, בצרפתית: **Ouazzane**) נקראת גם וואזן או אוזהן, היא עיר בצפון מערב מרוקו ממוקמת מצפון לעיר פאס, בקצה הדרומי של הרי הריף.

## הקהילה היהודית
היהודים שגרו בווזאן היו בעלי אוריינטציה ספרדית, בהשפעת הקרבה לספרד והמסחר עימה.

יהודי העיר התפרנסו מרוכלות ומסחר, והיו מביאים את הסחורות מטנג'יר שהיא עיר המסחר המשמעותית באזור.

היחסים בין היהודים לערבים היו טובים עד לשנות החמישים, אז החלו תקיפות ורציחות של יהודים על רקע לאומני, בעקבות הקמת מדינת ישראל והסכסוך הישראלי-ערבי.

בכפר אסג'ן, כ-8 ק"מ מווזאן, מצוי קברו של רבי עמרם בן דיוואן, תלמיד חכם ירושלמי שנשלח כשד"ר למרוקו, שם נודע כבעל מופת, ונפטר באסג'ן. ליד הקבר – בית-כנסת וספריית ספרי קודש. קברו הוא מאתרי העלייה לרגל היהודיים הפופולריים ביותר במרוקו.

באפריל 1880 הרב אברהם שלום חי חמוי מארם צובא עולה לרגל לעיר וזאן על מנת להשתטח על קברו של עמרם בן דיוואן. זמן קצר אחר הגעתו נקלע לתוך מחלוקת שטלטלה את קהילת וזאן. המוניטין שיצא להא"ח בזכות למדנותו, יכולותיו הפולמוסיות ואישיותו התקיפה, הביאו את אנשי קהילת וזאן לבקש ממנו, מייד עם הגעתו, לעמוד בראשם. הוא ניאות ותיקן מספר תקנות לרווחת עניי הקהילה.

בראשית המאה ה-20 כיהן כרב וראש ישיבה בווזאן הרב אברהם אביטבול שנודע כאחד מגדולי חכמיה של מרקש.

## קישורים חיצוניים

* 
* אליעזר בשן, קהילת וואזאן ועברה, ברית - כתב העת של יהודי מרוקו
* 

קטגוריה:מרוקו: ערים
מיאמי מחלק מוסר

**מיאמי מחלק מוסר** (באנגלית: **Miami Vice**) היא סדרת דרמת פשע אמריקאית, ששודרה ברשת NBC בין השנים 1984–1990. הסדרה הייתה בסגנון הפילם נוארי, האופנה והמוזיקה. היא זכתה לשבחים ולפרסים רבים כולל פרס אמי, כיום היא נחשבת לסדרת קאלט. בישראל היא שודרה בערוץ הראשון בתחילת שנות ה-90.

## עלילה
צמד בלשים, ג'יימס "סוני" קרוקט (דון ג'ונסון) ושותפו ריקרדו "ריקו" טאבס (פיליפ מייקל תומאס), נאבקים מול פושעים וסוחרי סמים בעולם התחתון של מיאמי.

## שחקנים
***ג'יימס (סוני) קרוקט** (דון ג'ונסון) - שוטר סמוי, בעבר היה שחקן פוטבול עד שנפצע קשה ונאלץ לסיים את הקריירה שלו בספורט. בהמשך שירת כקצין בדרגת סגן בצבא ארצות הברית, בשורות דיוויזיית הפרשים הראשונה והכוחות המיוחדים, ולחם במלחמת וייטנאם. עם שובו התגייס למשטרה. הוא משתמש בזהוי של סוחר סמים כדי ללכוד את הפושע. רגיל לנסוע ברכב פרארי 365 GTB/4.
***ריקרדו (ריקו) טאבס** (פיליפ מייקל תומאס) - שוטר אפרו-אמריקאי ניו יורקי לשעבר, שמגיע למיאמי בתור שותפו הזמני של קרוקט ולאחר מכן נעשה קבוע. הוא במהלך חיפושים אחרי הפושע שרצח את אחיו.
***מרטין קוסטילו** (אדוארד ג'יימס אולמוס) - מחליפו של סלין רודריגז אחרי שנהרג, הוא מנהל את המחלקה המשטרתית של מיאמי והוא זה שבודק את סוני וריקו. בעברו היה סוכן המנהל לאכיפת הסמים במלחמת וייטנאם למשך תקופה קצרה.

## סרטי המשך

* בשנת 2006 יצא סרט בעל אותו שם שמבוסס על הסדרה. בכיכובם של קולין פארל בתור סוני קרוקט וג'יימי פוקס בתור ריקו טאבס. הסרט נכשל בקופות והכניס 165 מיליון דולר בלבד מול תקציב של 135 מיליון דולר.
* בספטמבר 2025 דווח שאולפני יוניברסל יפיקו חידוש לסדרה שייצא ב-6 באוגוסט 2027. את הסרט יביים ג'וזף קוסינסקי, במאי הסרטים "אהבה בשחקים: מאווריק" ו"פורמולה 1 הסרט". העלילה תעסוק בזוהר ובשחיתות של מיאמי באמצע שנות ה-80, ותתבסס על פרק הפיילוט והעונה הראשונה של הסדרה המקורית. ההפקה החדשה תחל בשנת 2026 וצפויה להצטלם בפורמט IMAX.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: עריכת קול
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במיאמי
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1984
מאיר מדן

**מאיר מדן** (30 ביוני 1915 – 14 בספטמבר 1989) היה בלשן, חוקר השפה העברית והמסורה, מראשי תנועת ברית החשמונאים.

## ביוגרפיה
נולד בקרקוב. למד בבית הספר העברי בעיר. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל ועבד לפרנסתו בבניין ובפרדס. בשנת 1939 התמנה למזכיר המערכת של מילון בן-יהודה. במקביל שימש כמפקד מחוז ירושלים של תנועת הנוער הדתית ברית החשמונאים, וכמפקד בכיר באצ"ל תחת הנהגתו של דוד רזיאל. השכלתו הרחבה וידיעותיו הלשוניות סייעו לו בתרגום חומרי הדרכה צבאיים עבור האצ"ל, ובניסוח עקרונותיה האידאולוגיים של ברית החשמונאים.

ב-1943 השתתף בפגישה בין ראשי ברית החשמונאים לבין יצחק שמיר לאחר בריחתו מהכלא, בה התקבלה ההחלטה על הצטרפות אנשי התנועה ללח"י. מדן עצמו התמנה למפקד הלח"י בירושלים וכינויו המחתרתי היה גד. בשנת 1945 נישא ללאה, בתו של ישכר דב וייס. בתקופה זו היה פעיל בתנועת המרי העברי. ב-1947 נאסר על ידי הבריטים ונחקר בקישלה. בהמשך הועבר למחנה המעצר בלטרון, ושהה שם חודש עד לשחרורו. בין הפעילים לשחרורו היה גם נשיא האוניברסיטה העברית ד"ר יהודה מגנס, מראשי ברית שלום, וכן הרב אריה לוין. בתקופת המצור על ירושלים במלחמת העצמאות שימש כאחראי על מתן רישיונות יציאה מירושלים מטעם המושל הצבאי של העיר דב יוסף.

ב-1948 התמנה למזכיר ועד הלשון בירושלים, ועם ייסודה של האקדמיה ללשון העברית היה למזכירה המדעי. היה ממתקיני הנוסח של תנ"ך קורן וחבר מערכת דעת מקרא. מילונו "מאלף עד תו – מלון עברי שמושי" יצא לאור בשתי מהדורות. היה נחשב כבעל ידע רב בנוסחאות התפילות ובתולדותיהן, ורבים נועצו בו בעניינים אלו. ב-1980 פרש לגמלאות.

נפטר בי"ד באלול תשמ"ט לאחר מחלה, ונטמן בבית הקברות סנהדריה. בניו הם הרב יעקב מדן ראש ישיבת הר עציון והרב ברוך מדן המשמש כרב בישיבת עזתה.

## אילן יוחסין

## לקריאה נוספת
* שאול אבישי, **ברית החשמונאים – במאבק לחירות ישראל**, הוצאת מס, תשס"ז 
* מאיר מדן, **זה היום – אנא ה**', אגודת בית הכנסת הרמב"ן 1977 (קובץ דרשות)

### עליו
* שרגא אברמסון, **דברים לזכרו של מאיר מדן**, בתוך: לשוננו לעם (שפט–שצ), אב, ה'תשמ"ח.

## קישורים חיצוניים
* מאיר מדן, אתר האקדמיה ללשון העברית
* אלידע בר שאול, מאיר עיני חכמים, אתר מעייני הישועה
* אלידע בר שאול, ר' שמעון 'החשמונאי', מעייני הישועה
* 

### ממאמריו
* ממאמרות לדיברות (עיון בדבריהם של שני מאורות גדולים), אתר מכללת הרצוג
* תפילת החסידים, אתר דעת
* אחידות התפילה א', אחידות התפילה ב', ישיבת הר עציון
* 
* 
* על הצורות מועצה, מפלגה ומחלקה, מתוך: "על הוועדה לדקדוק של ועד הלשון", לשוננו לעם, כרך ג חוברת ז (תשי"ב), עמ' 13–16, באתר האקדמיה ללשון העברית
* ערים וחלקיהן: "פרקי לשון לנוער", לשוננו לעם, כרך ה (תשי"ד), עמ' 14–18, באתר האקדמיה ללשון העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:יוצרי פירוש דעת מקרא
קטגוריה:חברי האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
קורסיקה הדרומית

**קורסיקה הדרומית** (צרפתית: **Corse-du-Sud**) הוא מחוז צרפתי התופס את חלקו הדרומי של האי קורסיקה. בירתו היא בירת קורסיקה, אז'אקסיו.

קורסיקה, המהווה אחד מחבלי צרפת, חולקה לשני מחוזות בשנת 1976, תוך יישום של חוק משנה קודמת; וכך נוצרו קורסיקה עילית וקורסיקה הדרומית. גבולות המחוז החדש חופפים את אלו של המחוז ההיסטורי ליאמון (Liamone) שהתקיים בין 1793 ו-1811.

ב-6 בפברואר 1998 נרצח באז'אקסיו ניצב-המדינה בחבל, קלוד אריניאק, בידי לאומנים קורסיקנים תומכי עצמאות.

מבחינה גאוגרפית מהווה מחוז קורסיקה הדרומית את מחציתו הדרומית של האי קורסיקה. הוא גובל במחוז קורסיקה עילית מצפון, בים התיכון ממערב ובים הטירני ממזרח, כשמדרום מפריד מצר בוניפאצ'יו בין המחוז לבין האי האיטלקי סרדיניה. אקלימו של המחוז הוא אקלים ים-תיכוני, עם חום ויובש בקיץ וטמפרטורות מתונות וגשם בחורף. עם זאת לא נדיר לראות את פסגות ההרים מושלגות עד סוף מרץ. הצמחייה האופיינית היא שיחים נמוכים של קרקע חומצית, אורנים, וחורש של אלון, ערמון ואקליפטוס.

לפי מפקד שנערך ב-2006, 36.7% מהדירות שבמחוז שימשו למגורי-משנה, כלומר, לא כמגורי קבע כי אם בתים למטרת נופש או מטרות אחרות.

## קישורים חיצוניים

* 
* מדריך תיירותי לקורסיקה הדרומית 

קטגוריה:צרפת: מחוזות
קטגוריה:קורסיקה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1976
קרן הישג

[שמאל|ממוזער|200px|ה[לוגו של קרן הישג]]
**קרן הישג** היא קרן פילנתרופית הפועלת בישראל בעיקר בתחום החינוך ומעניקה מלגות על בסיס מצוינות.

הקרן הוקמה על ידי ג'רי שוורץ והת'ר ריסמן מקנדה. נציג הקרן בישראל הוא אביב בושינסקי.

משרדי הקרן ממוקמים בבית הישג בשדרות רוטשילד בתל אביב .

## היסטוריה
ג'רי שוורץ, איש עסקים יהודי קנדי, המתגורר בטורונטו. שוורץ הקים את חברת ONEX, חברת ההחזקות הגדולה בקנדה ומשמש בה מנכ"ל ויו"ר. חברת ONEX משקיעה במגוון רחב של תחומים עסקיים. רעייתו, הת'ר ריסמן, המנכ"לית והבעלים של Indigo, רשת חנויות הספרים והמוזיקה הגדולה בקנדה.

בני הזוג שוורץ-ריסמן רואים בחיילים הבודדים הבוחרים לשרת בצה“ל את חוד החנית בתחום ההתנדבות והתרומה למדינת ישראל: 

מדי שנה עורכת הקרן טקס קבלת מלגות עבור כ-100 מלגאים חדשים. בסה"כ מונה הקרן כ-400 מלגאים וכ-400 בוגרים. מלבד המלגה משתתפים מלגאי ובוגרי הקרן בקורסים, חוגים, פרויקט מנטורים, חדר כושר וספרייה בתוך בית הישג, משלחות ייצוגיות למצעד החיים בפולין ומשלחות הסברה לקנדה, אירועים שונים בחגים ומגוון רחב של פעילויות התנדבות.

מועדון הבוגרים של הקרן קיים משנת 2008 ומדי שנה גדל עם הצטרפותם של בוגרים חדשים.

## בית הישג
200px|ממוזער|שמאל|בית הישג בלילה

הקרן יושבת בבית הישג, בניין ששימש בשנות ה-50 של המאה ה-20 את השגרירות הרוסית בישראל. בשנת 2006 נרכש הבניין שבשדרות רוטשילד בתל אביב על ידי הקרן ומאז משמש כמרכז עבור פעילויותיה.

הבניין המכונה "בית השגרירות הרוסית" או "בית לוין" נמצא בשדרות רוטשילד פינת רח' שד"ל בתל אביב והוא אחד מבנייניה הנודעים של העיר. הבית נבנה צבי יעקב לוין שעלה משיקגו. לוין הזמין את האדריכל יהודה מגידוביץ לתכנן את בית מגוריו כך שיהיה גדול ומרווח, וממנו פעל לבניית הארץ ולעידוד עלייה.

בשנת 1948 החרימה את הבית מפקדת 'ההגנה' לטובת המאמץ המלחמתי, בשנת 1953 נפגע הבית מפצצה שהונחה על ידי יוצאי הלח"י.

מאז עבר הבניין כמה ידיים עד ששופץ לראשונה בשנת 1991, עת שהוכרז כמבנה לשימור.

בנובמבר 2006 הבית נרכש על ידי בני הזוג ג'רי שוורץ והת'ר ריסמן. בני הזוג תרמו את הבניין לקרן הפילנתרופית שאותה הקימו וכיום, לאחר שיפוץ יסודי, משמש הבניין לפעילויות הפילנתרופיות של בני הזוג בארץ ובראשן "קרן הישג".

## פעולות הקרן
250px|ממוזער|שמאל|בית הישג
* מתן מלגות לימוד ודמי מחייה לחיילים בודדים: הסטודנטים זכאים למימון מלא של שכר הלימוד לתואר ראשון ולדמי מחייה חודשיים למימון הוצאות קיום. כמו כן, מוצעים לסטודנטים שירותים כגון הכוונה לייעוץ קריירה, מפגשים עם מנטורים, תוכנית יזמות ועוד.
* מתן מלגות לימוד לחיילים משוחררים מצטיינים, יוצאי יחידות עילית
* מתן מלגות לימוד לבני העדה האתיופית
* מתן מלגות לימוד לבני העדה הדרוזית
* תמיכה בפרויקט 'מחשב לכל מורה' באשדוד
* מימון פרויקט לימוד השפה האנגלית בירוחם
* תמיכה בבית הספר התיכון ללימודי מדעים בתל אביב
* מימון משלחות של מובילי דעת קהל קנדיים לישראל
* משלחת קרן הישג למצעד החיים בפולין

## קישורים חיצוניים
שמאל|ממוזער|250px|משלחת הישג לפולין-מצעד החיים 2012
 
* מלגת הישג לחיילים בודדים, באתר לימודים בישראל
* מלגת קרן הישג, באתר אוניברסיטת בר-אילן
* מלגת קרן הישג, באתר המרכז האקדמי פרס
* מלגת קרן הישג, באתר אוניברסיטת חיפה
* מלגת קרן הישג, באתר המכללה האקדמית הדסה ירושלים
* מלגת קרן הישג, באתר אוניברסיטת בן-גוריון, קמפוס אילת
* מלגת קרן הישג, באתר אגודת הסטודנטים מכללת אריאל
* מלגת קרן הישג, באתר הקריה האקדמית אונו
* מלגת קרן הישג, באתר מכללת תל חי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני עזרה
קטגוריה:מלגות
הישג
קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
אונס מתקן

**אונס מְתַקֵּן** (באנגלית: **Corrective rape**) הוא כינוי לפרקטיקה פושעת הנהוגה בדרום אפריקה, ובה גברים מבצעים מעשי אונס בנשים לסביות על מנת "לרפא" או "לטהר" אותן מנטייתן המינית. ברוב המקרים, מדובר בכנופיות המבצעות בנשים אונס קבוצתי. המונח נטבע לראשונה בשנת 2001 על ידי ארגוני זכויות האדם, ואלה מוציאים מאז דו"חות העוקבים אחר התופעה.

המקרה המפורסם ביותר וזה שהעלה את הסוגיה לסדר היום הציבורי היה של אודי סמליין (Eudy Simelane), שחקנית בנבחרת הכדורגל לנשים של דרום אפריקה ("בויאנה בויאנה"). סמליין, שהייתה לסבית מוצהרת ופעילה למען זכויות להט"ב באפריקה, נרצחה ב-28 באפריל 2008 בדקירות סכין על ידי כנופיה שביצעה בה 'אונס מתקן' בסמוך ליוהנסבורג. דבר הירצחה פורסם בהרחבה בכלי התקשורת באירופה, בדגש על כך שממשלת דרום אפריקה מנסה להסתיר את התופעה ובמשך זמן רב הצליחה להעלים את הרצח מהתקשורת. במשפטם של הרוצחים לא הועלתה לדיון נטייתה המינית של סמליין, על אף שזו היוותה את המניע לאונס הקבוצתי ולרצח.

בעיתון הבריטי הגארדיאן צוטט מחקר מקיף שנערך בדרום אפריקה בשם "פשעי שנאה: עלייה בממדי האונס המתקן בדרום-אפריקה", ובו נמצא כי 86 אחוזים מהלסביות השחורות במדינה חיות בחשש מתקיפה מינית וכי כל שבוע מתרחשים בממוצע 10 מקרי "אונס מתקן" במדינה. נתונים דומים נמסרו על ידי ארגוני להט"ב במדינה, ואלה מדווחים כי הם נאלצים להתמודד בכל שבוע עם לפחות עשרה מקרים של לסביות שנפלו קורבן לאונס מתקן או ניסיון אונס, וזאת בקייפטאון לבדה. ארגוני הסיוע מעריכים כי באופן כללי, חצי מיליון מקרים של אונס מבוצעים מדי שנה בדרום אפריקה, אולם רק מעטים מהם מסתיימים בהרשעתו של האנס.

## ראו גם

*אלימות מינית בדרום אפריקה
*הומופוביה
*טיפול המרה
*אלימות נגד נשים
*תרבות אונס

## קישורים חיצוניים



*Annie Kelly, "Raped and killed for being a lesbian: South Africa ignores 'corrective' attacks", *[[The Guardian]]*, 2009-03-12 
* Pumza Fihlani, South Africa's lesbians fear 'corrective rape', BBC, 30 June 2011
*Yolanda Mufweba, "'Corrective rape makes you an African woman'", *Saturday Star*, 2003-11-07
*Reddy, Potgieter and Mkhize, "Cloud over the rainbow nation: 'corrective rape' and other hate crimes against black lesbians", *HSRC Review*, March 2007
*Samira Ahmed, "'Corrective rape' in South Africa", channel4.com, 2009-03-12 


## הערות שוליים

קטגוריה:אונס
קטגוריה:אלימות נגד להט"ב
קטגוריה:פשעי שנאה
קטגוריה:דרום אפריקה: חוק ומשפט
קטגוריה:פשע בדרום אפריקה
קטגוריה:אפריקה: חברה
קטגוריה:שינוי מיניות
קטגוריה:לסביות
קטגוריה:אלימות נגד נשים: דרום אפריקה
דייב סקוט

**דייב סקוט** (באנגלית: **Dave Scott**; נולד ב-4 בינואר 1954) הוא טריאתלט אמריקאי.

## ביוגרפיה
דייב סקוט גדל בדייוויס, קליפורניה, שם הוא היה שחקן כדור מים בבית הספר התיכון דייוויס, ובאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.

דייב סקוט זכה שש פעמים באליפות העולם באיש הברזל בהוואי: 1980, 1982, 1983, 1984, 1986 ו-1987. רק יריבו, מרק אלן, הצליח להשוות את שיאו ולזכות שש פעמים בתואר, שמונה שנים מאוחר יותר. סקוט ידוע בכינוי "האיש" (The Man).

דייב סקוט שב מ'פרישה' ב-1994, בהיותו בן 40 והגיע למקום השני באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בהוואי. ב-1996, בגיל 42, הוא חזר לתחרות והגיע למקום החמישי. הוא רץ את מקטע המרתון ב-2.45 שעות.

סקוט החל ברצף הניצחונות שלו רק שנתיים אחרי תחרות איש הברזל הראשונה שלו. במהלך התקופה בה היה אלוף העולם באיש הברזל הוא שמר על תזונה טבעונית קפדנית. אולם, מאז 1992, הוא איננו עוד טבעוני. 

סקוט עובד כמאמן טריאתלון, יועץ כושר, נואם בנושא מוטיבציה, פרשן ויועץ לתאגידים.

סקוט נשוי בשנית ולו שלושה ילדים. כיום הוא מתגורר בבולדר, קולורדו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:טריאתלטים אמריקאים
קטגוריה:שחקני כדורמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:קליפורניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
מרק אלן

**מרק אלן** (באנגלית: **Mark Allen**; נולד ב-12 בינואר 1958) הוא טריאתלט אמריקאי.

## ביוגרפיה
מרק אלן נולד בגלנדייל, קליפורניה, הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, שם הוא זכה ב-All-American בשחייה, וסיים תואר ראשון בביולוגיה. 

לאחר שזכה אלן במדליית ארד בשנת 1983 ובשתי מדליות כסף בשנים 1986 ו-1987 באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל, הוא זכה במדליית זהב באליפות ב-1989. הייתה זו הפעם הראשונה מבין שישה ניצחונות באליפות העולם של אלן, האחרונה הייתה ב-1995, בהיותו בן 37, ובכך היה האלוף המבוגר ביותר אי-פעם. הוא גם הצטיין במרחק האולימפי, השתתף באליפות העולם הראשונה בטריאתלון שנערכה באביניון, צרפת, ב-1989, וזכה במדליית זהב. הוא ניצח עשר פעמים, בטריאתלון ניס (אליפות העולם הבלתי רשמית בטריאתלון), ובשנים 1988 - 1990 עמד לזכותו מאזן ניצחונות ב-20 תחרויות.

במהלך הקריירה שלו, שהסתיימה ב-1996 הוא שמר על ממוצע של 90% בהגעה לאחד מבין שלושת המקומות הראשונים בתחרויות בהן השתתף. הוא הוכתר שש פעמים כטריאתלט השנה בידי Triathlete magazine, וב-1997 כינה אותו Outside magazine כאדם בעל הכושר הטוב ביותר בעולם. אלן נבחר להיכל התהילה של טריאתלון איש הברזל ב-1997. 

אלן נשוי לטריאתלטית ג'ולי מוס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:טריאתלטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
קטגוריה:קליפורניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
פרס טדי

**פרס טדי** (באנגלית: **Teddy Award**) הוא פרס בינלאומי המוענק מדי שנה לסרטי קולנוע בעלי תמה להט"בית. הפרס מוענק על ידי חבר שופטים עצמאי כפרס רשמי של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, וחבר השופטים מורכב ממארגנים של פסטיבלי קולנוע להט"ב מרחבי העולם. הפרס, בסך 3,000 אירו, מוענק לסרט הטוב ביותר, הסרט התיעודי הטוב ביותר, והסרט הקצר הטוב ביותר. קטגוריות נוספות הן פרס בחירת השופטים, פרס קוראי המגזין הגרמני "Siegessäule", ופרס מיוחד המוענק לאישיות בולטת.

## היסטוריה
בשנת 1987 הקימו הקולנוענים הגרמנים וילנד שפק (Wieland Speck) ומנפרד זלצגבר (Manfred Salzgeber) חבר שופטים בשם "התאחדות הפסטיבל הבינלאומי לסרטים הומו-לסביים" (IGLFFA) במטרה ליצור פרס שיוענק לסרטי קולנוע להט"ביים. הפרס הראשון ניתן לפדרו אלמודובר על סרטו חוק התשוקה.

בשנת 1990 נערך לראשונה פסטיבל משמעותי בגודלו, והוא התקיים בברלין בהשתתפות 400 איש. שנתיים לאחר מכן הפך הפסטיבל לחלק רשמי מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, ובשנת 1997 הוקם המוסד ללא כוונת רווח "TEDDY e.V." אשר מגיש מדי שנה את הפרס.

## זכיות
**מקרא**:

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין
קטגוריה:תרבות להט"ב
טדי
טדי
קטגוריה:להט"ב בגרמניה
טדי
ישיבת סלוצק - קלצק

ישיבת **עץ חיים - סלוצק** נוסדה בעיר סלוצק בשנת תרנ"ז (1897) על ידי הרב איסר זלמן מלצר, עברה לעיר קלצק בשנת תרפ"א (1921) עד שחדלה להתקיים בעת מלחמת העולם השנייה.

## הישיבה בסלוצק
בשנת תרנ"ז נעתר **הסבא מסלבודקה** רבי נתן צבי פינקל להפצרותיו של רב העיר סלוצק רבי יעקב דוד וילבסקי (הרידב"ז), ושלח לסלוצק חבורה של 14 מבחירי תלמידיו בישיבת סלובודקה, על מנת לפתוח את ישיבת סלוצק. יחד עמם שלח את רבי איסר זלמן מלצר שבאותה עת כיהן כאחד מראשי ישיבת סלבודקה. תוך זמן קצר רכשה הישיבה שם ומעמד כאחת מישיבות העילית של ליטא. 

רבים מתלמידי הישיבה התפרסמו אחרי שנים ובהם גדולי הדור שלאחר מלחמת העולם השנייה הרב אלעזר מנחם שך והרב משה פיינשטיין.
לאחר נשואי בתו של הרב מלצר עם רבי אהרן קוטלר התמנה גם הוא לכהן כר"מ הישיבה, והרב שך התמנה ללמד קבוצות תלמידים בישיבה.
הניהול הרוחני של הישיבה הופקד בתחילה על ידי הרב שבתי שעפטיל קרמר חתנו של שרגא פייבל פרנק וגיסו של ראש הישיבה הרב מלצר, ואחר כך כיהן בתפקיד זה הרב אשר סנדומירסקי.

### הי"ד החזקה
ארבעה עשר בכירי ישיבת סלבודקה שנבחרו על ידי **הסבא** ונשלחו עם הרב מלצר לפתיחת ישיבת סלוצק, היו ידועים באותו הזמן כבכירי עולם הישיבות בכללותו, וגם לאחר מכן התפרסמו ברובם כמנהיגי ישיבות ידועים. בעולם התורני היה ידוע כינויים בשם **הי"ד החזקה** כעין שם ספרו של הרמב"ם.

בישיבה למדו, בין השאר, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב אריה לוין, דוד באזוב, הרב יוסף אליהו הנקין, הרב משה פיינשטיין והרב אהרון קוטלר.

## הישיבה בקלצק
שמאל|ממוזער|290px|בניין הישיבה בקלצק ב-2009
עקב רדיפות השלטון הקומוניסטי, הוצרכה הישיבה לגלות בשנת 1921 מתחומי רוסיה לתחומי פולין, וכך עקרה הישיבה בראשות הרב קוטלר לעיר קלצק הסמוכה לגבול הרוסי. הרב מלצר נשאר עוד כשנתיים בסלוצק עד שעקר גם הוא לקלצק.
בשנת 1925 עלה הרב מלצר לארץ ישראל ומאז הוכר הרב קוטלר כראש ישיבת קלצק.
במשך כמה שנים כיהן הרב שך כר"מ הישיבה והניהול הרוחני של הישיבה הופקד במשך כמה שנים בידיו של הרב יחזקאל לוינשטיין.

## סגירת הישיבה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה היה מנין תלמידי קלצק כ-260 תלמידים. עד ר"ח חשוון ת"ש 1940 נשארה הישיבה בקלצק שהייתה תחת השלטון הרוסי, בר"ח חשוון עברה יחד עם אלפי בני ישיבות לעיר וילנה שעמדה תחת שלטון ליטאי. כאשר סופחה וילנה לברית המועצות פוזרה הישיבה ל-3 סניפים, סאלוק שעל יד לטביה, דושאט ודוקשט. רבי אהרן קוטלר התגורר בסאלוק והיה מבקר תכופות בשני המקומות האחרים עד לחודש שבט תש"א 1941. אז נסגרה הישיבה.

## חידוש הישיבה
בשנת 1943 הקים רבי אהרן קוטלר ישיבה חדשה בארצות הברית בשם **בית מדרש גבוה** היא ישיבת לייקווד עם תלמידים אחרים. 

הרב צבי יהודה מלצר בנו של רבי איסר זלמן מלצר פתח את ישיבת קלצק בפרדס חנה ובהמשך ברחובות. בשנת 1956 התמזגה עם ישיבת הדרום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים
 

*
*
*
קטגוריה:ישיבות שהתקיימו בעבר בשטחה של בלארוס
סלוצק - קלצק
קטגוריה:ישיבות היסטוריות באירופה
קטגוריה:ישיבות במזרח אירופה
פתיחת בירד

**פתיחת בירד** היא פתיחת שחמט המתחילה במסע 1.ו4.

## היסטוריה
הפתיחה הוזכרה לראשונה על ידי לואיס רמירז דה לוסינה בספרו "Repetición de Amores y Arte de Ajedrez con ci Iuegos de Partido", שפורסם בסביבות 1497. באמצע המאה ה-19 השתמשו בפתיחה בין השאר לואי שארל דה לה בורדונה ואלייז'ה ויליאמס. האמן הבריטי הנרי בירד השתמש בה לראשונה ב-1855 והמשיך להשתמש בה ב-40 השנים הבאות. ב-1885 קרא את הפתיחה על שמו העיתון הרפורד טיימס. 

במאה ה-20 השתמשו לעיתים אהרון נימצוביץ' וסבלי טרטקובר ב-1.ו4. בעשורים האחרונים, בין רבי-האמנים שהשתמשו בפתיחה באורח קבע היו בנט לארסן, אנדרו סולטיס, לארס קרלסון ומיכאיל גורביץ'.

## פופולריות
מתוך 20 מהלכים ראשונים אפשריים, המסע 1.ו4 מדורג במקום השישי במסד הנתונים של האתר ChessGames.com, אחרי 1.ה4, 1.ד4, 1.פו3, 1.ג4 ו-1.ז3. המסע ו4 מעט מחליש את עמדת המלך הלבן. הסטטיסטיקה באתר ChessGames.com מראה, כי המסע 1.ו4 לא משמר את יתרון המסע הראשון של הלבן. נכון לשישי בפברואר 2009, מתוך 1,685 משחקים שהתחילו במסע 1.ו4, הלבן זכה ב-32.8%, הפסיד ב-41.9%, ו-25.3% מהמשחקים הסתיימו בתיקו, ובסה"כ ניקוד של 45.45%. ניקוד יותר טוב קבלו הפתיחות הפופולריות 1.ה4(54.25%), 1.ד4(55.95%), 1.פו3(55.8), 1.ג4(56.3%) ו-1.ז3(55.8%).

## מתווה הפעולה הראשי
המסע השכיח ביותר של השחור הוא 1...ד5, שמוביל להגנה הולנדית (1.ד4 ו5) בצבעים הפוכים. הלבן בדרך כלל יפתח את רץ המלך שלו דרך ז2 על ידי ז3, פו3, רז2 ו- 0-0, או יפתח את רץ המלכה דרך ב2 ויפעיל לחץ על ה5.

## גמביט פרום
המענה החריף ביותר של השחור הוא 1...ה5, **גמביט פרום** על שם שחקן השחמט הדני מרטין סוורין פרום (1828-1895). הלבן יכול לעבור לגמביט המלך באמצעות המסע 2.ה4. אם הלבן מכה את הרגלי, השחור צריך לבחור בין האפשרות הרגילה, 2...ד6, לבין 2...פג6.

## תגובות אחרות
מענה פופולרי אחר הוא 1...ז6, שבעקבותיו המשחק יכול לעבור לסיציליאנית עם המסעים 2.ה4 ג5, או להולנדית בחילופי צבעים, אם השחור משחק ד5 ו-ג5.

אפשרות אגרסיבית ונדירה היא 1...ז5, גמביט הובס, עם המשך אפשרי 2.ו:ז5 ח6. במקרה כזה, הלבן יכול להחזיר את הרגלי עם 3.ז6, ולהשאיר את השחור עם אגף מלך חלש אחרי 3...ו:ז6.

בירד, פתיחת
אצטדיון אטאטורק (בורסה)

**אצטדיון אטאטורק בבורסה** (בטורקית: **Bursa Atatürk Stadyumu**) היה אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר בורסה שבטורקיה, אשר שימש את קבוצת הכדורגל הטורקית בורסאספור במשחקיה הביתיים.
## היסטוריה
האצטדיון נחנך בשנת 1930, והיה מסוגל להכיל 300 צופים בלבד. בשנת 1979 נבנה האצטדיון מחדש לתכולה של 18,517 צופים. בעקבות העפלת הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות ב-2010, שודרג האצטדיון על מנת שיוכל לעמוד בתקן של אופ"א. השדרוג כלל בין היתר, הגדלת קיבולת האצטדיון ל-25,213.

האצטדיון נכלל ברשימת האצטדיונים בהצעת טורקיה לאירוח משחקי יורו 2016, אולם הצעתה של צרפת זכתה לרוב קולות.

בדצמבר 2015 עברה הקבוצה לשחק באצטדיון חדש, תמסה ארנה, אשר נבנה בצורה תנין. בשנת 2016 נהרס אצטדיון אטאטורק.

## קישורים חיצוניים

אטאטורק
אטאטורק
קטגוריה:בורסה (עיר): ספורט
קטגוריה:בורסאספור
קטגוריה:הנצחת מוסטפא כמאל אטאטורק
דן ויטץ'

**דניאל "דן" הייוורד ויטץ**' (באנגלית: **Daniel "Dan" Hayward Veatch**; נולד ב-18 באפריל 1965). הוא שחיין אמריקאי בעבר. הוא אלוף עולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ופעמים ברציפות אלוף הפאן פסיפיק (בריזביין 1987 וטוקיו 1989) במשחה ל-200 מטר גב.

## ביוגרפיה
ויטץ' בוגר תואר ראשון באוניברסיטת פרינסטון ותואר שני (MBA) מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים ויטץ' במקום שלישי במשחה ל-200 מטר גב ולא הצליח להתקבל לנבחרת האמריקאית. המנצחים שהצטרפו לנבחרת היו ריק קארי שקבע שיא עולם חדש של 1:58.86 דקות וג'סי ואסאלו (2:02.15 דקות).

באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 זכה ויטץ' במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם  דייוויד לאנדברג, פאבלו מוראלס ומאט ביונדי בתוצאה של 3:41.25 דקות, לפני מערב גרמניה (3:42.26 דקות)  וברית המועצות (3:42.63 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.82 דקות. המנצח במשחה זה היה איגור פוליאנסקי מברית המועצות (1:58.78 דקות) ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.23 שניות, המנצח במשחה זה היה פוליאנסקי (55.58 שניות). 

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריזביין, אוסטרליה בשנת 1987 זכה ויטץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.38 דקות לפני מארק טוקסברי מקנדה (2:01.56 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:41.73 דקות.

באולימפיאדת סיאול (1988) סיים ויטץ' במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.26 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:01.73 דקות. המנצח במשחה זה היה פוליאנסקי (1:59.37 דקות).

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכה ויטץ' במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.27 דקות והגן על תוארו.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהוואנה, קובה, בשנת 1991 זכה ויטץ' במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.14 דקות, אחרי רוג'ריו רומרו מברזיל (2:01.07 דקות).

כחודש לפני המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ברצלונה (1992) מתח ויטץ' גיד בברכו ובכך נמנע ממנו להשתתף בתחרות.

ויטץ' מתגורר בסן פרנסיסקו, קליפורניה ומשמש כמנכ"ל בחברת ההשקעות GCA Savvian. הוא הומוסקסואל מוצהר. הוא השתתף וזכה במספר תחרויות של הגיי גיימס. כמו כן הוא מחזיק בשיאי התחרות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 
*  sports123.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:שחיינים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מרילנד: שחיינים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965