open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סטאד רן

**מועדון הכדורגל סטאד רן** (בצרפתית: **Stade Rennais Football Club,** או בקיצור **ראן**) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר רֶן המשחק בליגת העל הצרפתית בכדורגל ברציפות מעונת .

## היסטוריה
מועדון הכדורגל הוקם בשנת 1901, בשם "**מועדון האוניברסיטה סטאד רן**". השם שונה לגרסתו הנוכחית בשנת 1971.

בעונת  ובעונת , רן סיימה במקום הרביעי של הליגה הצרפתית הראשונה, מיקומה הטוב ביותר בהיסטוריה. בעונת , אחרי מאבק צמוד וארוך על מקום לליגת האלופות וגביע אופ"א סיימה רן במקום השביעי, המאכזב יחסית מבחינתה.

בעונת 2005/2006 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת אוסאסונה מספרד והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. הקבוצה שבה לגביע אופ"א כעבור שתי עונות. בסיבוב הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת לוקומוטיב סופיה מבולגריה והגיעה לשלב הבתים. בסיום שלב הבתים הקבוצה הגיעה למקום האחרון בבית והודחה מהטורניר. בתום עונת 2019/2020 סיימה רן במקום השלישי המוביל לשלב הבתים בליגת האלופות.

הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות הליגה הצרפתית העליונה וזכתה שלוש פעמים בגביע הצרפתי, בעונות 1965, 1971 ו-2019. בנוסף הקבוצה הגיעה 4 פעמים לגמר הגביע הצרפתי בשנים 1922, 1937, 2009 ו-2014.

הקבוצה זכתה בשתי אליפויות הליגה השנייה בעונות 1956 ו-1983.

בעונת 2019/2020, רן סיימה במקום השלישי בליגה, והעפילה לליגת האלופות לראשונה בתולדותיה. בעונת 2023-2024 הקבוצה שיחקה לראשונה נגד קבוצה מישראל בשלב הבתים של הליגה האירופאית . בשורותיה שיחקו בעבר פטר צ'ך, אלכסנדר פריי, סילבן וילטור ועוסמאן דמבלה.

המועדון ידוע גם בשל "אקדמיה לנוער" שלו שזכתה מספר פעמים באליפות צרפת. באקדמיה זו גדלו סילבן וילטור, יואן גורקוף, מוסה סואו, עוסמאן דמבלה וקווין טפיל-קטרין.

## סגל הקבוצה
;נכון ל-2 בפברואר 2026

 

 

 

 (קפטן)

 (בהשאלה ממיינץ 05)

 (בהשאלה מגלאטסראיי)
 

## תארים
;הגביע הצרפתי
* זכייה (3): 1965, 1971, 2019

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
רן
רן
קטגוריה:ברטאן: ספורט
קטגוריה:1901 בצרפת
דינמו סיטי

**מועדון הספורט דינמו סיטי** (אלבנית: **Klubi Sportiv Dinamo Tirana** או בקיצור **FC Dinamo City**) הוא מועדון כדורגל מהעיר טירנה, בירת אלבניה.

## היסטוריה
המועדון נוסד ב־1949 בשם "דינמו טירנה" על ידי משרד הפנים האלבני בתקופת שלטונו של אנוור הוג'ה.

מועדון הכדורגל נחשב לאחד מן המועדונים המוצלחים ביותר באלבניה, והוא זכה בליגה האלבנית הראשונה 18 פעמים, במהלך השנים: 1950–1953, 1955, 1956, 1960, 1966–1967, 1972–1977, 1979–1980, 1985–1986, 1989–1990, 2001–2002, 2007–2008, 2009–2010. הקבוצה זכתה גם בגביע האלבני 13 פעמים: 1950–1954, 1960, 1971, 1974, 1978, 1982, 1989, 1990 וב-2003. 

המועדון משחק באצטדיון "סטאדיוני סלמן סטרמאזי" שתכולתו היא 12,000 מקומות. המועדון היריב הגדול של דינמו הוא אס קיי טירנה, גם כן מן העיר טירנה. ב-1995 המועדון שינה את שמו ל-"מועדון הספורט האולימפי טירנה". בשנת 1997 הוא שב לשחק תחת שמו המקורי. בעונת 2009/2010 הקבוצה זכתה באליפות בפעם ה-18 ושחקן שלה אליס בקאי זכה בתואר כדורגלן השנה בפעם השנייה ברציפות. אומנם לאחר עונה זו החלה ירידה ביכולת של הקבוצה. בסוף עונת 2011/2012 המועדון ירד מליגת העל האלבנית לליגה השנייה. מעונת 2012/2013 המועדון משחק ברציפות בליגה האלבנית השנייה. הקבוצה סיימה עונת 2020/21 במקום הראשון בליגת משנה וקודמה לליגת העל האלבנית לקראת עונת 2021/22.

ב-25 באוגוסט 2023 שינה המועדון את שמו מ"דינמו טירנה" ל"דינמו סיטי".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אלבניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1950
קטגוריה:טירנה: ספורט
לחיות כדי לספר

**לחיות כדי לספר** (בספרדית: **Vivir para contarla**), הוא ספר אוטוביוגרפי של גבריאל גארסיה מארקס, שבו הוא מספר על תחילת חייו. הספר יצא לאור בספרדית בשנת 2002 ותורגם למספר שפות, בהן עברית. כרך זה הוא הראשון מבין שלושת ספרי האוטוביוגרפיה אותם תכנן מארקס להוציא לפני שנפטר, אך נשאר היחידי. הספר מתאר את ילדותו, יחסיו עם הוריו ובחירתו בדרכו כסופר. הספר עוסק בחייו עד לאמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, אז הפסיק את לימודי המשפטים שלו, והחל לעבוד בעיתונות. מבחינת סגנונו, הוא ברובו ישיר ועובדתי, אך יש בו גם נגיעות של הריאליזם הפיוטי המאפיין את ספריו. 

את הספר החל מארקס לכתוב בשנת 1999, לאחר שנודע לו כי לקה בסרטן. מארקס סיפר כי צמצם את קשריו עם העולם החיצון למינימום, נסגר בחדרו וכתב ללא הפסקה. על מנת לכתוב נעזר, כמו שעשה עבור כתיבת ספריו האחרים, בידידים, מכרים ובני משפחה, מהם דלה פרטים וזכרונות.

הספר ראה אור בעברית  בשנת 2003, במסגרת ספריה לעם של הוצאת עם עובד, בתרגום טל ניצן.

## קישורים חיצוניים
* לחיות כדי לספר, באתר עם עובד
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ספרי גבריאל גארסיה מארקס
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
בסטיה (כדורגל)

**ספורטינג קלוב דה בסטיה** (בצרפתית: **Sporting Club de Bastia**) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר בסטיה, קורסיקה. המועדון משחק בליגת המשנה הצרפתית.

## היסטוריה
בעונת 2004–2005, בסטיה ירדה לליגה השנייה בצרפת אחרי שסיימה במקום ה-19 בליגה הצרפתית הראשונה.

בעונת 2005–2006, המועדון סיים במקום ה-6 בליגה השנייה, ושנה אחר כך במקום התשיעי.

בעונת 2009–2010 סיימה בסטיה במקום האחרון בליגה השנייה וירדה, אבל זכתה באליפות הליגה השלישית ובעונה לאחר מכן, 2011–2012, חזר המועדון לליגה הראשונה לאחר זכייה באליפות הליגה השנייה.

בעונת 2016–2017 לאחר ארבע עונות בליגה הראשונה הקבוצה סיימה במקום ה-18 בליגה הראשונה וחזרה לליגה השנייה.

ב-22 ביוני 2017 בעקבות אי סדרים כספיים המועדון הורד לליגה השלישית. לאחר שה-DNCG  המליץ שהקבוצה תורד עוד ליגה הקבוצה זומנה לבדיקת ספרי החשבונות שלה. הבדיקה העלתה שאף על פי שהמועדון הבטיח שיש לו מספיק תקציב כדי להתחרות בליגה השנייה בפועל לא היה לו מספיק תקציב כדי להתחרות בליגה השנייה. באותו היום ה-DNCG הוציא הצהרה שבה נאמר שבעקבות אי הסדרים הכספיים שנמצאו בבדיקה הוחלט להוריד את הקבוצה באופן זמני לליגה הרביעית. באוגוסט 2017 המועדון הורד ליגה נוספת לאחר שנמצאו אי סדרים כספיים נוספים במועדון הוחלט להוריד אותו לליגה החמישית.

בעונת 2018–2019 המועדון עלה חזרה לליגה הרביעית.

בעונת 2019–2020 המועדון עלה חזרה לליגה השלישית לאחר שהעונה קוצרה בעקבות מגפת הקורונה.

## סגל הקבוצה
נכון ל-13 בספטמבר 2025

 (בהשאלה מליל)

 (בהשאלה מפורטאלזה)

 

 

 

## הישגים
* גמר גביע אופ"א, 1978
* הגביע הצרפתי, 1981
* גביע האינטרטוטו, 1997

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:קורסיקה
מאריס יאנסונס

**מאריס יאנסונס** (בלטבית: **Mariss Jansons**; 14 בינואר 1943 – 30 בנובמבר 2019) היה מנצח יהודי לטבי.

## קורות חיים
יאנסונס נולד בריגה שבלטביה, אז תחת כיבוש נאצי. אביו היה המנצח ארוויד יאנסונס ואמו, איראידה, הייתה זמרת אופרה יהודייה. אמו ילדה אותו במחבוא אחרי שהוברחה מחוץ לגטו ריגה. בגטו זה  נרצחו אביה ואחיה. בשנת 1946 זכה אביו בפרס שני בתחרות ארצית ויבגני מראווינסקי בחר בו להיות עוזרו בפילהרמונית של לנינגרד. משפחתו הצטרפה אליו בלנינגרד (כיום סנקט פטרבורג) בשנת 1956 ויאנסונס הצעיר נכנס לקונסרבטוריון של לנינגרד, שם למד פסנתר וניצוח. אביו דחק בו להמשיך בכינור דווקא. בשנת 1969 המשיך בהשתלמות בווינה אצל הנס סווארובסקי ובזלצבורג אצל הרברט פון קאראיין.

בשנת 1973 התמנה יאנסונס למנצח משנה של התזמורת הפילהרמונית של לנינגרד. בשנת 1979 התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של אוסלו, שעליה ניצח בקונצרטים רבים, באוסלו ובסיורים בעולם, ואף בהקלטות רבות. בשנת 1992 הוזמן להיות מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון. במרץ 1997 התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של פיטסבורג.

בשנת 1996 היה יאנסונס קרוב למוות על דוכן המנצחים באוסלו כאשר לקה בהתקף לב בשעת ניצוח על הדפים האחרונים של "לה בוהם". מנתחים בפיטסברג השתילו בחזהו קוצב לב, להשיבו לפעילות סדירה במקרה כשל (אביו של יאנסונס מת על דוכן המנצחים).

בסתיו 2003 החל לכהן כמנצח ראשי של תזמורת רדיו בוואריה כמחליפו של לורין מאזל. ב-2004 התמנה במקביל למחליפו של ריקרדו שאיי כמנצח ראשי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם (שהודיע על פרישתו הצפויה מהתזמורת בחודש מרץ 2015).

בשנת 2006 ניצח יאנסונס על קונצרט השנה החדשה בווינה. בינואר 2006 גם קיבל את פרס אמן השנה של MIDEM בקאן. בשנת 2012 ניצח שוב על קונצרט השנה החדשה בווינה בפעם השנייה, ובשנת 2016 בפעם השלישית.

הוא התגורר עם משפחתו בסנקט פטרבורג עד מותו ב-30 בנובמבר 2019 ממחלת הלב ממנה סבל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
יאנסונס
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:ילדים בשואה: ברית המועצות
קטגוריה:זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה
קטגוריה:ילידי 1943
קטגוריה:נפטרים ב-2019
טושיבה

ממוזער|250px|בניין החברה בטוקיו
**טושיבה** (באנגלית: **Toshiba**; ביפנית: 株式会社東芝, קאבושיקי-גיישא טושיבה) היא חברה יפנית המתמקדת בייצור מוצרי צריכה חשמליים ואלקטרוניים (אלקטרוניקה ביתית, מחשבים) וכן רכיבים לתעשיית האלקטרוניקה. משרדי החברה והנהלתה שוכנים בטוקיו שביפן. מגוון המוצרים והשירותים שלה כולל טכנולוגיית מידע, ציוד ומערכות תקשורת, רכיבים וחומרים אלקטרוניים, מערכות חשמל, תשתית מערכות תעשייתיות וחברתיות, מוצרי חשמל, מכשירי חשמל לבית, ציוד רפואי, ציוד משרדי, וכן תאורה ולוגיסטיקה.

החברה נוסדה בשנת 1939 בשם **טוקיו שיבאורה דנקי K.K.** באמצעות שילוב של החברות שיבאורה סיסאקו-שו (אשר נוסדה בשנת 1875) וטוקיו דנקי (אשר נוסדה בשנת 1890). שם החברה שונה רשמית ל"טושיבה" בשנת 1978.

טושיבה היא היצרנית השביעית בגודלה במכירת מוצרי חשמל בעולם. נכון ל-2005, כ-35 אחוזים ממכירותיה היו בתחום המחשוב (בעיקר מחשבים ניידים) והאלקטרוניקה הבידורית (טלוויזיות, מכשירי DVD ועוד), וכ-20 אחוזים הם בתחום המוליכים למחצה, תחום בו טושיבה נמצאת ברשימת 20 היצרניות הגדולות בעולם.
סך המכירות בשנת הכספים 2007/8 הסתכמו בכ-77 מיליארד דולר. בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה טושיבה במקום ה-89.

באפריל 2017 פרסמה החברה שבתשעת החודשים שהסתיימו ב-31 בדצמבר 2016 הפסידה 5.2 מיליארד דולר, והזהירה כי ייתכן שלא תוכל להמשיך בפעילותה.

## חידושים והמצאות
החברה המציאה את טכנולוגיית הכתיבה האנכית בדיסק קשיח בגודל 1.8 אינץ'. בזכות המצאה זו ניתן לדחוס יותר נפח לשמירת מידע על כל אינץ' מרובע.

## קישורים חיצוניים

*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:יצרני דיסקים קשיחים
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:יצרני סוללות
קטגוריה:מותגים יפניים
הבשורה על פי אלוהים

**הבשורה על פי אלוהים** הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אסי דיין, שיצא לאקרנים בשנת 2004.

## תקציר העלילה

לאחר 2000 שנות שלווה, מודיע מלאך לאלוהים (אסי דיין) ולבנו, ישו (גיל קופטש), שני בטלנים חסרי-עניין, כי הגיע מועד הגאולה, וכי על ישו ללכת לארץ ישראל במטרה לעשות סדר. ישו עובר קורס מזורז ובשנת 2000 חוזר לירושלים, במסווה של סטטיסט בהפקה המצטלמת בעיר. במקביל, מחליט אלוהים לרדת גם הוא אל הארץ במטרה לחפש אהבה, אך נאלץ לחלץ את בנו, אשר כמעט נצלב בשנית. "הבשורה על פי אלוהים" הוא סרט סאטירי אנטי-דתי חתרני, המפקפק בערכי היהדות והנצרות. זכה להצלחה בינונית בלבד ולביקורות שליליות רבות.

## שחקנים

## ראו גם
* "דוגמה" (1999)

## לקריאה נוספת

* עידו רוזן. **[https://www.kriot.co.il/%d7%94%d7%90%d7%91-%d7%94%d7%91%d7%9f-%d7%95%d7%94%d7%a2%d7%99%d7%a8-%d7%94%d7%a7%d7%93%d7%95%d7%a9%d7%94-%d7%94%d7%91%d7%a9%d7%95%d7%a8%d7%94-%d7%a2%d7%9c-%d7%a4%d7%99-%d7%90%d7%9c%d7%95%d7%94/ האב, הבן והעיר הקדושה: "הבשורה על פי אלוהים" והטרילוגיה של אסי דיין]**. קריאות ישראליות 7. 2025. 

## קישורים חיצוניים

* "הבשורה על פי אלוהים" באתר קרן הקולנוע הישראלי

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי אסי דיין
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2004
אורי קליין

**אורי קליין** (29 ביוני 1946 – 29 ביולי 2022) היה מבקר קולנוע ישראלי, זוכה פרס סוקולוב לעיתונאות (2007).

## ביוגרפיה
קליין נולד בתל אביב בשנת 1946. למד בבית הספר היסודי "דובנוב", למד ספרות אנגלית וספרות צרפתית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד בשנים 1975-1972 במחזור הראשון של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, יחד עם איתן גרין, אירמה קליין, דני ורט, בוריס מפציר ואחרים. לקראת תום לימודיו החל ללמד תאוריה והיסטוריה של הקולנוע.

## קריירה מקצועית
לצד מספר מחבריו לספסל הלימודים באוניברסיטה הוציא קליין כתב עת לקולנוע, "קלוזאפ". לשער הגיליון הראשון נבחר פריים מתוך "לאן נעלם דניאל וקס", סרטו העלילתי הארוך הראשון של אברהם הפנר מ-1972.

לימד באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה, בבית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל, ובמוסדות לימוד נוספים.

החל מ-1976 היה קליין אחראי על כתבות בנושא קולנוע בתוכנית "סופשבוע" עם ורדה איתי ועלי מוהר, ששודרה ברשת ב'.

בשנת 1979 החל לכתוב ביקורות קולנוע עבור "הארץ", כמחליף למבקר יוסף שריק שהיה בחופשה, ובהמשך אותה שנה החל לכתוב באופן קבוע עבור העיתון "דבר".

קליין נסע לארצות הברית למשך חמש שנים, שם למד קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1987 שב לישראל והתמנה למבקר הקולנוע של עיתון "הארץ", תפקיד אותו מילא עד מותו.

## פרסים והוקרה

* 2007 פרס סוקולוב לעיתונות כתובה.

* 2015 אות הוקרה על מפעל חיים בטקס הפתיחה של פסטיבל הקולנוע ירושלים.

## חיים אישיים
קליין היה נשוי לאירמה. הוא נפטר ב-29 ביולי 2022 בגיל 76 לאחר זיהום שהוביל לקריסת מערכות.

## קישורים חיצוניים

* 
* שאלות ותשובות עם אורי קליין, הארץ, 15 בדצמבר 2003 (גרסת ארכיון מתוך archive.is)
* 
* 
* 
* 

**ממאמריו**:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי דובנוב (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
טריאנגולציה

**טריאנגולציה** (על פי האקדמיה ללשון העברית: **תִּלּוּת**) היא טכניקה טריגונומטרית לחישוב מיקומה של נקודה במרחב, באמצעות יצירת משולש דמיוני בו ידוע אורך אחת מצלעותיו והזוויות הנוצרות בשני הקודקודים הסמוכים לצלע זו עם הצלעות המחברות אותם לנקודה המבוקשת.
ממוזער|עקרון הטריאנגולציה: אפשר לחשב את המרחק בין A ל-B ובין C ל-B על ידי מדידת הזוויות A ו-C כאשר אורך הבסיס b ידוע.

## היסטוריה
ככל הידוע, שימוש נרחב בשיטה החל במאה ה-16 או תחילת המאה ה-17 על ידי יישומו של ברתולומאוס פיטיסקוס  לתחום הגאוגרפיה והגאודזיה וזמן קצר לאחר מכן, וילברורד סנל מצא שימוש לטריאנגולציה במדידת קו המשווה.

האסטרונום ג'ובאני דומניקו קאסיני עבד במשך כל חייו על יוזמת מיפוי טופוגרפי של צרפת באמצעות טריאנגולציה עד למותו, את עבודתו המשיכו בנו ונכדו אשר סיים את העבודה המדוקדקת לבסוף, בשנת 1789 או 1793. הייחס לעבודה הייתה כיצירת אמנות בזמנו והמפה התפרסמה בשם *Carte de Cassini* (לוח קסיני).

עד היום נחשבת הטריאנגולציה לטכניקה בסיסית בעבודת המיפוי, אף על פי שינויים ניכרים בטכנולוגיות המתפתחות. דוגמה לטכנולוגיה מתקדמת המשתמשת בתולדה של הטכניקה היא מערכת ה-GPS, אשר שיטת זיהוי המקום שלה מתבססת על פיתוח מאוחר יותר של הטריאנגולציה – ה**טריאלטרציה**. עוד דוגמה לטכנולוגיה יומיומית כזו היא הטלפון הסלולרי כאשר תחנות הבסיס והקליטה מסוגלות לזהות את מקור האות של הטלפון על ידי שילוב נתונים ממספר נקודות.

## שימושים נפוצים
[ממוזער|שמאל|280px|תחנות המעקב משמשות ליצירת [משולש דמיוני עם הטיל. חישוב נתוני הזוויות A ו-B, באמצעות שימוש במשפט הסינוסים, מאפשר לקבוע את הקואורדינטות של הטיל ובפרט את מרחקו מנקודת המעקב המרכזית d.]]
מערכות טלמטריה משתמשות בטריאנגולציה למעקב התנועה של אובייקט, לדוגמה, בתמונה משמאל ניתן לראות תחנת מעקב מסורתית המשתמשת בשתי נקודות ייחוס ליצירת משולש ובכך לחשב את מיקומו המדויק של הטיל במרחב התלת־ממדי.

באסטרונומיה משתמשים בשיטה כדי לקבוע את מרחקם של גרמי שמים מכדור הארץ.

טריאנגולציה באמצעות נקודות ייחוס שאינן קבועות (למשל, באמצעות תחנות במיקומים נעים) מבוצעת על ידי שלוש נקודות ייחוס ונקודה מרכזית אחת.

## ראו גם
*היסט
*טריגונומטריה
*רשת טריאנגולציה
* טריאנגולציה (גאומטריה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טריגונומטריה
קטגוריה:גאומטריה חישובית
קטגוריה:משולש
מתנה משמיים (2003)

שמאל|ממוזער|250px|הגברים שחקני הסרט
**מתנה משמיים** הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דובר קוסאשווילי, שיצא לאקרנים בשנת 2003.

הסרט זכה להצלחה, תוך שבועיים צפו בו 60,000 איש בבתי הקלונוע, ולביקורות מעורבות. אופיו המיני הבוטה עורר מחלוקת בקרב חלק מהצופים והמפיצים. בשנת 2006 שודר לראשונה בטלוויזיה בערוץ 2, במסגרת נותנת החסות והמפיצה, הזכיינית "קשת", כשכמעט כל סצנות המין צונזרו או נחתכו מהסרט. עצם שידור הסרט במסגרת הזכיינית עורר תרעומת רבה. הסרט שודר במלוא אורכו בעיקר ברשת הלוויון YES.

## עלילה
העלילה עוקבת אחר חמישה קרובי משפחה, סבלים גאורגים, אשר מתכננים לבצע שוד יהלומים, אך נתקלים בקשיים עקב חיכוכים ובעיקר יצריהם המיניים עם נשות המשפחה. מנהיג השוד, בחו (רמי הויברגר), בוגד בקביעות באשתו העקרה ננולי (אנלי הרפז) בטענה שהוא עושה זאת כדי להביא ילדים; אחיו, ואז'ה (יובל סגל), מאוהב במרגו (רונית יודקביץ'), אמה של ארוסתו, קטו (בקי גריפין), אותה הוא מאלץ להנשא לו כדי להתקרב אל מרגו; גיסם של השניים, אוטרי (ליאור אשכנזי), נשאר לבדו אחרי שאשתו, ציאלה (אורית שר) עוזבת אותו עם שתי בנותיהן אחרי שאוטרי מכה אותה, בעוד אבי המשפחה גאורגי (מוני מושונוב) צריך להתמודד עם בתו הקטנה מריתה (רותם זיסמן) שמאוהבת בבחור שאינו גאורגי, וגם להשליט סדר במבצע ובמשפחה; פונצ'יקה (מנשה נוי) סובל מבעיות כספיות קשות בעקבות הימורים; וג'מאלי (דובר קוסאשווילי), אשר מאמין כי חלקו בשוד יגדל אם יביא לבחו כמה שיותר בחורות.

## שירים

# מתנה משמיים (שיר הנושא) - בביצוע זיו (זזה) חן - 
# לא אכפת לי שום דבר - בביצוע ליאור אשכנזי - 

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* "מתנה משמיים" - הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* 
* 
*  
* "מתנה משמיים" באתר חברת ההפקה "טרנספקס"

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בגאורגית יהודית
קטגוריה:סרטי דובר קוסאשווילי
ויקטור איקפבה

**ויקטור נוסה איקפבה** (באנגלית: **Victor Nosa Ikpeba**; נולד ב-12 ביוני 1973 בבנין סיטי) הוא כדורגלן עבר מניגריה.

## קריירה
איקפבה שיחק 30 משחקים וכבש שלושה שערים במדי נבחרת ניגריה. עם ניגריה שיחק איקפבה באליפויות העולם ב-1994 וב-1998, זכה בגביע אפריקה לאומות ב-1994 ובאולימפיאדת אטלנטה (1996).

איקפבה התגלה על ידי מועדון כדורגל ליאז' מבלגיה במהלך אליפות העולם עד גיל 17 ב-1989 ועבר לקבוצה בה שיתף פעולה עם בן ארצו סאנדיי אוליסה. בעונת 1992/1993 הוא כבש בליגה הבלגית 17 שערים. משם עבר למונקו אותה הוביל לאליפות צרפת כשהוא כובש 13 שערים. בשנת 1997 זכה בתואר כדורגלן השנה באפריקה. ב-1999 הוא עבר לבורוסיה דורטמונד מגרמניה אך לא השתלב. בשנת 2005 עבר לשחק בקטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:בנין סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני א-סד
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1973
דגל טוקלאו

מאחר שטוקלאו היא טריטוריה של ניו זילנד הנתונה לחסותה ואינה מנהלת את ענייניה בעצמה, דגל ניו זילנד שימש כדגל הרשמי עד אשר הפרלמנט המקומי אימץ, במאי 2008 דגל והמנון לאיים.

## הצעת 1989
שמאל|ממוזער|200px|הצעה לדגל 1989
דגל לא רשמי ואלטרנטיבי לדגל ניו זילנד הופיע כהצעה לדגל לאיים. שלושת הכוכבים והטבעות הצהובות מייצגים את שלוש שוניות האלמוגים אשר מרכיבות את איי טוקלאו.

## הצעת 2007
שמאל|ממוזער|200px|שחזור חלקי של ההצעה לדגל משנת 2007
ביוני 2007 הפרלמנט המקומי (הגנרל פונו) החליט על דגל, המנון וסמל לאומי עתידיים לאיי טוקלאו. הדגל המוצע מתאר קנו פולינזי מסוגנן וארבעה כוכבים. הכוכבים מייצגים את שלושת האיים המרכזיים ואת האי סוואן אשר בשליטת ארצות הברית אך על בעלותו טוענת טוקלאו. כיוון וסוגיית הממשל העצמי לא נפתרה במשאל העם בשנת 2007 הדגל לא אומץ רשמית.

## ההצעה הסופית 2008
במאי 2008, הפרלמנט אישר את הגרסאות הסופיות של הסמלים הלאומיים של טוקלאו. עיצובו של הדגל מתבסס על ההצעה מ-2007 עם שינוי מזערי במיקומם של הכוכבים, הצלב הדרומי משמש כאזכור למיקומה הדרומי של קבוצת האיים.

## קישורים חיצוניים

* 

טוקלאו
קטגוריה:טוקלאו
טוקלאו
טוקלאו
טוקלאו
זטאנה

**זטאנה** (באנגלית: **Zatanna**) ובשמה המלא **זטאנה זטארה** (**Zatanna Zatara**) היא דמות בדיונית של קוסמת גיבורת-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום של חברת DC קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת *Hawkman #4* מאוקטובר 1964, ונוצרה על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר מרפי אנדרסון. זאטאנה משתמשת במיומנותה בקסמים כדי לעזור לחברי ליגת הצדק, לבאטמן ולג'ון קונסטנטין.

## ביוגרפיה בדיונית
זטאנה היא בתו של הקוסם ג'ון זטארה  (שהופיע לראשונה בחוברת אקשן קומיקס מס' 1), וסינדלה, חברה בגזע המיסטי "הומו מאגי". היא צאצאיתו של האמן והקוסם לאונרדו דה וינצ'י וקשורה לאישים כנוסטרדמוס, ניקולא פלאמל ואלסנדרו קליוסטרו. היא מתלבשת כמו קוסמת ומשתמשת ביכולות של משפחתה להטיל קסמים חזקים. כמו אביה, היא מבצעת את הקסמים בעזרת אמירת הקסם הרצוי במהופך. בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, היא הייתה חברה בקבוצת גיבורי-העל ליגת הצדק. לאחר האתחול המחודש של חברת DC בספטמבר 2011, היא חברה בקבוצת ליגת הצדק האפל.

זטאנה הייתה אמנית אשליות במה לפני שגילתה את יכולותיה המיסטיות בזמן שחקרה את היעלמותו של אביה. מסע חקירה זה, שיצא בשנת 1964, היה אחד מהקרוסאוברים הרציניים הראשונים שיצאו ובמהלכו היא פגשה דמויות כגון באטמן, גרין לנטרן, הוקמן והוקוומן, אטום והאיש המוארך.

זאטנה עזרה לליגת הצדק מספר פעמים לפני שנבחרה כחברה מן המניין בחוברת מספר #161. במהלך כהונתה בחבורה כוחה היה קטן. באותו הזמן היא יכלה לשלוט רק בארבעת האלמנטים - אש, מים, אוויר ואדמה. הגבלה זו פסקה בחוברת *World's Finest Comics #227* (מרץ 1982).

### משבר זהות
במיני סדרה "משבר זהות", שיצאה בשנת 2004 ונכתבה על ידי בראד מלצר, מתגלה שבזמן שזטאנה הייתה חברה בליגת הצדק, הנבל דוקטור לייט אנס באכזריות את סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, חבר לשעבר בליגת הצדק וגיבור על. כאשר הוא נעצר, הוא מאיים לפגוע במשפחותיהם של חברי ליגת הצדק, אך זטאנה מסכימה למחוק מדוקטור לייט את זיכרונו (כשם שעשתה לאויבים רבים של ליגת הצדק). בכך זטאנה דאגה שדוקטור לייט לא יפגע עוד בגיבורים ומשפחותיהם. בזמן שזטאנה ניסתה לעשות זאת, היא בטעות פגמה גם ביכולת האינטלקטואלית של דוקטור לייט והנמיכה אותה לרמה שבה דוקטור לייט הפך לנבל "עלוב" בעיני הגיבורים. במהלך הקסם, באטמן, שלא נכח בחדר באותו מקרה, התגלה פתאום וניסה לעצור את החבורה. אחרי שהוא נעצר, זטאנה נאלצה למחוק ממנו את הזיכרון של מה שקרה.

### שבעת חיילי הניצחון
ב-2005 יצאה לזטאנה מיני סדרה בעקבות אירוע "שבעת חיילי הניצחון", שנכתב על ידי גרנט מוריסון. באותה מיני סדרה, זטאנה מגלה שהתגובה של מאמציה במחיקות הזיכרון, וגם המוות הלא מכוון של מספר אנשים שנגרם מקסם שהיא הובילה ונכשלה בו, הייתה כל כך גדולה שהיא איבדה את הביטחון העצמי שלה ואת הכוחות שלה. עם עזרתה של השוליה החדשה שלה, מיסטי קילגור, והידיעה על הקרב האפוקליפטי המתקרב, היא מקבלת בחזרה את כוחותיה. ההופעות הממושכות שלה בסדרות DC האחרות מצביעות על כך שכפי הנראה היא הולכת לשרוד את אירוע "שבעת החיילים".

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
לב קוגן

**לב קוֹגַן** (ברוסית: **Лев Коган**; 6 ביוני 1927 - 7 ביוני 2007) היה פסנתרן ומלחין יהודי-סובייטי ובהמשך ישראלי.

## חייו
קוגן נולד בבאקו שבברית המועצות. בשנים 1946–1952 למד בקונסרבטוריון הלאומי של מוסקבה נגינה בפסנתר וקומפוזיציה אצל המלחין אראם חאצ'טוריאן.

הוא הקדיש זמן רב למחקר, יצירה ונגינה של מוזיקה יהודית. הוא זכה בתואר "אמן הכבוד" מממשלת ברית המועצות. 

לב קוגן עלה לישראל בנובמבר 1972. לאחר שעלה הוטל בברית המועצות חרם על יצירותיו.

קוגן היה נשוי לשחקנית התיאטרון אתל (לבית קובנסקי) , אב לשתיים: מרינה צנציפר ולינה זמלמן, וסב לאיתי וערן צנציפר, דייוויד ומייקל זמלמן.

נפטר בתל אביב ב-2007, בגיל 80. נקבר בבית העלמין הדרום בחולון.

## יצירתו
לב קוגן הלחין בעיקר לבלט, מחזות, אופרות, סרטים וטלוויזיה. כמו כן הלחין כ-250 יצירות המאופיינות בגוון ישראלי ויהודי.

קוגן שימש שנים רבות כמורה לתאוריה וקומפוזיציה בקונסרבטוריון קריית אונו ובקונסרבטוריון העירוני פתח תקווה, עד פרישתו. בקונסרבטוריון בפתח תקווה הוא היה גם מלחין הבית.

בין יצירותיו המפורסמות: "תפילה" לקרן יער ותזמורת כלי קשת, "רפסודיה חסידית" לקרן יער ותזמורת, קונצ'רטו לחצוצרה, "ואלס" בסגנון ניגון, "פנטזיה על נושאים מכנר על הגג", קפריצ'יו חסידי, תפילת שבת, ניגון לשבת, פרליך וחבד.

## רשימת יצירות חלקית

* מוזיקה קאמרית, לאבוב ובסון, או חליל וצ'לו (1978).
* סואיטה היתולית לחמישיית כלי נשיפה ממתכת (1978).
* נגונים : לקרן ולפסנתר (1979).
* סויטה חסידית : Chabad : לקרן ולפסנתר (1979).
* חמישה פרלודים לכנור ולפסנתר (1979).
* קונצ'רטו לחצוצרה ולפסנתר (1979). יש נוסח עם תזמורת. 
* Fanfare (1980?)
* Hassidic tunes : for clarinet & piano (1980)
* Klezmer dance suite : for clarinet, strings, percussion, and tuba (1980) 
* קדיש לקרן סולו (1982).
* תפילה לקרן ולפסנתר (1982). יש נוסח עם תזמורת. 
* רותם  / המלשינה לשלוש חליליות (1984).
* 10 קטעים : לקסילופון (או חליל/פיקולו) ופסנתר (1997).
* Токката : для фортепиано (2006) (טוקטה לפסנתר).
* וואלס בסגנון ניגון.
* סוויטה לשלוש חליליות.
* "פנטזיה על נושאים מכנר על הגג.
* קפריצ'יו חסידי.
* "רפסודיה חסידית" לקרן יער ותזמורת.
* השעון לארבע חליליות.

## עיבודים
* יידישע פאלקסלידער : פאר שטים און קלאוויר (1970).

## קישורים חיצוניים

* לב קוגן באתר WorldCat
* קרן אזרתי, לב קוגן , באתר אוניברסיטת בר-אילן
* 
* לב קוגן באתר Yiddish Music 
* 

קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
מפרץ בנגל

**מפרץ בֶּנְגָל** הוא מפרץ היוצר את החלק הצפון מזרחי של האוקיינוס ההודי. המפרץ, אשר נודע כגדול בעולם, המזכיר בצורתו משולש, גובל במזרח עם חצי האי המלאי, ובמערב עם הודו. בקצהו הצפוני של המפרץ נמצאות מערב בנגל ובנגלדש, ומכאן שמו. נקודותיו הדרומיות ביותר נמצאות בסמוך לסרי לנקה שבמערב ואיי אנדמן וניקובר שבמזרח.

רבים מנהרותיה של הודו זורמים ממערב למזרח ונשפכים במפרץ בנגל; בצפון, הגנגס, מגנה וברהמפוטרה, ובדרום מהנדי, גודברי, קרישנה וקברי. יער המנגרוביים, סנדרבנס, גדל בדלתה של נהרות הגנגס, ברהמפוטרה ומגנה, שכולם נשפכים כאמור למפרץ בנגל. נהר האייארוודי אשר במיאנמר זורם אף הוא למפרץ.

בין הנמלים הבנגלדשיים הראשיים שבמפרץ נמצאים נמלי צ'יטגונג ומונגולה. בין הנמליים ההודיים הראשיים נמצאים נמלי מדרס, וישקפטנם, קולקטה ופודוצ'רי.

חוף קוקס באזר המשתרע על פני כ-120 ק"מ בחלקו הצפון מזרחי של המפרץ מהווה אחת מרצועות החוף הטבעיות הארוכות בעולם. חופים אחרים לאורך המפרץ הם בקהלי, דיגהה, פורי, וולטייר ו"חוף המרינה" במדרס.

על האי צפון סנטינל חיים הסנטינלים, אחד השבטים המבודדים ביותר בעולם. 

ב-26 בדצמבר 2004 נפגעו החופים חלק ניכר מחופי המפרץ בנגל מגלי צונאמי שנגרמו עקב רעידת האדמה באוקיינוס ההודי, באזור סומטרה, אירוע הנחשב לאחד מאסונות הטבע הכבדים בתולדות האנושות.

## ראו גם
*בנגל
*איי טלפאטי הדרומיים

## קישורים חיצוניים

* 

בנגל
קטגוריה:בנגלדש: גאוגרפיה
קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:מערב האינדו-פסיפי
*
סנדלית

**סנדלית** (שם מדעי: *Paramecium*) היא סוג נפוץ של פרוטוזואה ריסנית, המשמשת לעיתים קרובות במחקר כנציגה של קבוצה זו.

## תיאור
הסנדלית היא חד-תאי אאוקריוטי בעל צורה אליפטית, שאורכו נע בין 50 ל-300 μm (מיקרומטר), בהתאם למין. ריסונים (Cilium) פשוטים ודקיקים מכסים את התא ומסייעים לסנדלית לנוע, ובמרכזה ישנו מעין חריץ אליפטי עמוק המכיל ריסונים מורכבים וכמעט בלתי-מורגשים, המשמש כפתח דרכו היא קולטת את מזונה. בקצוות התא ישנן בועיות מתכווצות, אברונים מוקפים ממברנה, הקולטים מים שנכנסים לתא באוסמוזה מהסביבה, ואז מתכווצים ומפרישים את המים החוצה מן התא. באופן זה יכולה הסנדלית להוציא מגופה באופן אקטיבי – בניגוד למפל ריכוזים – עודפי מים, ולשמור על ריכוז המומסים הדרוש לה.

הסנדלית נפוצה במקווי מים מתוקים ובעיקר במים עומדים, ונמשכת לתנאים חומציים.
הסנדלית מתרבה לרוב ברבייה אל-זוויגית, בחלוקה לשני תאי-בת, אך כאשר מקורות המזון דלילים, היא יכולה להתרבות גם באמצעות קוניוגציה.

על-מנת לשרוד בסביבה שאינה מימית, הסנדלית יוצרת סביבה ציסטה, הנבקעת כאשר היא נמצאת שוב בסביבה מימית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרוטיסטים שתוארו ב-1773
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו פרידריך מולר
אבנקית

ממוזער|ימין|צילום של משפחה אבנקית, סביבות שנת 1900
**אֶבֶנְקִית** (**Эвэды̄ турэ̄н**) היא שפת האבנקים, והגדולה שבשפות הטונגוסיות הצפוניות, ומדברים בה כ־30,000 איש ברוסיה, בסין ובמונגוליה. ברוסיה מרוכזים 30,000 אבנקים בין יניסיי עד האי סחלין. בסין חיים רוב 34,000 האבנקים במונגוליה הפנימית ובשינג'יאנג, מהם 19,000 דוברי אבנקית (וכ־3,000 מדברים רק בה). במונגוליה חיים עוד כ־1,000 דוברים.

אוצר המלים שלה וצורני הנטייה שלה שונים מאוד מאלה של הטורקית ושל המונגולית, אליהן היא בדרך-כלל מקושרת. ההשפעה של הרוסית חזקה מאוד, מכיוון שמרבית דוברי האבנקית הם גם דוברי רוסית (75.2% דיברו גם רוסית ב־1979 ו־92.7% ב־2002).

לאבנקית שלושה ניבים עיקריים - הצפוני, הדרומי והמזרחי - וההבדלים ביניהם נרחבים למדי. ברוסיה האבנקית נכתבת בעזרת גרסת האלפבית הקירילי, ואילו בסין היא נכתבת תוך שימוש בכתב המונגולי.

## [[פונולוגיה|הגיית השפה]] וכתיבתה
בסין נכתבת האבנקית בעזרת הכתב המונגולי. ברוסיה נכתבה האבנקית משנת 1931 בעזרת גרסת האלפבית הלטיני והחל משנת 1937 משמש לשם כך גרסת האלפבית הקירילי המבוססת על הכתב הרוסי.

האלפבית מבוסס הלטינית, רוסיה, 1931–1937:

האלפבית מבוסס הקירילית, רוסיה, 1937 ואילך:

## קישורים חיצוניים

* אבנקית באתר אתנולוג
* 

קטגוריה:שפות טונגוסיות
קטגוריה:רוסיה:_שפות
קטגוריה:שפות בסכנת הכחדה
אביב אור

**אביב אור** (נולדה ב-4 במאי 1984) היא מאיירת קומיקס ישראלית וממקימי הסטודיו קומיקום.

ציוריה מתמקדים בעיקר בז'אנר הפנטזיה והמדע בדיוני.
עיסוקים נוספים שלה הם איור, ספרים ועיצוב אתרי אינטרנט.

## ביוגרפיה
אור החלה לצייר בגיל 12 בהשפעת סדרת הטלוויזיה המצוירת "אקס-מן: סדרת האנימציה". בתיכון למדה אביב במגמת אמנות ופרויקט הגמר שלה היה חוברת קומיקס בשם אלוניה.

כיום מתגוררת אור בהרצליה ומציירת בסטודיו הקומיקס קומיקום שאותו הקימה יחד עם ערן אביאני. במסגרת הסטודיו העבירה אור הרצאות וקורסים, בעיקר בכנסי הקומיקס והפנטזיה בישראל.

פרט לפרויקטים של קומיקום ואיורים מזדמנים לספרים ציירה גם את הוובקומיקס "וי בריבוע".

מעבר לפעילותה כמאיירת, אור היא אחת מחברי הפאנל בפודקאסט הספקני "ספק סביר" אשר מתמקד בספקנות מדעית.

## קומיקום
לטקסט של ערן אביאני, איירה אביב אור את סיפור הפנטזיה בהמשכים ארינאה. לאחר מכן, החליטו על הקמתו של סטודיו משותף - סטודיו קומיקום.

בסטודיו ציירה אור, ארבע חוברות קומיקס של ארינאה, ושתי חוברות, בנוסף לחוברת טיזר, של הקומיקס דדליין.

## הדמות הנושאת את שמה
אור מציירת את דמותה בחוברות כפנתרה שחורה. בארינאה הופיעה הדמות בדפי הסיום במערכון קצר, ובקומיקס דדליין, שמתאר את חייהם של אביאני ואור (הדמויות), קיבלה הדמות תפקיד מרכזי, בעוד שעמיתה מצויר בשני הקומיקסים כדביבון.

## וי בריבוע
וי בריבוע היה פרויקט צד של אביב אור, וובקומיקס קומי ישראלי העוסק במשחקי מחשב ובהווי גיימרי.

אור ציירה את הקומיקס לצד חברה ערן אבירם, והשניים כתבו אותו ביחד.

## ספרים באיורה
* **[[איי הסערה]]** -ספר ההרחבה למבוכים ודרקונים
* **בני הפיות** מאת זיו קיטרו - אויר ביחד עם פטרי בלנובסקי
* **הכביש המתבייש** מאת איטו אבירם

## קישורים חיצוניים
* 
* בלון דיבור - הבלוג של אביב אור בו יש עדכונים ואתגרי איור.
* קומיקום - הסטודיו של אור ואביאני
* אביב אור באתר DeviantArt
* אביב אור באתר למביק
* וי בריבוע - וובקומיקס באיורה של אביב

קטגוריה:קומיקסאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאיות יהודיות
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:ספקנות מדעית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
התזמורת הפילהרמונית הצ'כית

**התזמורת הפילהרמונית הצ'כית** (בצ'כית: **Česká filharmonie**) היא תזמורת סימפונית השוכנת בפראג והיא, קרוב לוודאי, התזמורת הצ'כית המפורסמת והמכובדת ביותר בארצות העולם.

## היסטוריה

הפילהרמונית הצ'כית הייתה קודם לכן תזמורת האופרה הלאומית של פראג. את הקונצרט הראשון שלה בשמה הנוכחי ניגנה ב-4 בינואר 1896, כשאנטונין דבוז'אק ניצח על יצירות פרי עטו, אבל לעצמאות מלאה מן האופרה הגיעה רק בשנת 1901. בשנת 1908 ניצח גוסטב מאהלר על התזמורת בבכורה עולמית של הסימפוניה השביעית שלו. מחוץ לגבולות ארצה התפרסמה התזמורת לראשונה תחת שרביטו של ואצלב טאליך, שהיה מנצחה הראשי משנת 1919 עד 1931, ושוב מ-1933 עד 1941. בין המנצחים הבאים היו רפאל קובליק (1942 - 1948), קארל אנצ'רל (1950 - 1968), ואצלב נוימן (1968 - 1989), ולדימיר אשכנזי (1996 - 2003), זדנייק מאצאל (2003 - 2007), אליהו ענבל (2009 - 2012) וייז'י בלוהלאווק (2012 - 2017). סר צ'ארלס מקקראס, מומחה למוזיקה צ'כית, היה מנצח אורח ראשי של התזמורת.

החל משנת 2017 המנצח הראשי של התזמורת הוא סמיון ביצ'קוב.

## מנצחים ראשיים
* סמיון ביצ'קוב (2017 - ממשיך)
* ייז'י בלוהלאווק (2012 - 2017)
* אליהו ענבל (2009 - 2012)
* זדנייק מאצאל (2003 - 2007)
* ולדימיר אשכנזי (1996 - 2003)
* גרד אלברכט (1993 - 1996)
* ייז'י בלוהלאווק (1990 - 1992)
* ואצלב נוימן (1968 - 1989)
* קארל אנצ'רל (1950 - 1958)
* רפאל קובליק (1942 - 1948)
* ואצלב טאליך (1933 - 1941)
* ואצלב טאליך (1919 - 1931)
* וילם זמאנק (1903 - 1918)
* לודוויק צ'לאנסקי (1901 - 1903)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צ'כיה, הפילהרמונית
קטגוריה:מוזיקה צ'כית
קטגוריה:פראג: תרבות
איוו פוגורליץ'

**איוו פוגורליץ**' (Ivo Pogorelić; נולד ב-20 באוקטובר 1958) הוא פסנתרן קרואטי.

## חייו
פוגורליץ' נולד בבלגרד, יוגוסלביה, לאב נגן קונטרבס שעסק בהלחנה וניצוח, ובגיל 7 החל ללמוד פסנתר. כעבור חמש שנים, בהיותו בן 12, נשלח ללמוד בקונסרבטוריון היוקרתי על שם צ'ייקובסקי במוסקבה, רוסיה. שם למד עוד חמש שנים. ב-1976 החל ללמוד אצל הפסנתרנית אליזה קדרדזה, ילידת גאורגיה, שהעבירה לו את המסורת של אסכולת ליסט - זילוטי. ב-1980 המורה, המבוגרת ממנו ב-17 שנים, נפרדה מבעלה המדען והייתה לאשתו של הפסנתרן והמפיקה המוזיקלית שלו, עד מותה ב-1996. לאחר מותה הפסיק פוגורליץ' להופיע למשך מספר שנים, והקדיש את זמנו לעיצוב תכשיטים. בתחילת שנות ה-2000 חזר לבמת הקונצרטים.

בשלהי שנות ה-70 כבר החל פוגורליץ' להתפרסם ואף זכה בכמה פרסים יוקרתיים בתחרויות, אך פרסומו הבינלאומי בא לו דווקא בתחרות ממנה הודח. בתחרות על שם שופן שהתקיימה בוורשה, ב-1980, הדיחו אותו השופטים בסיבוב השלישי. לאחר ההחלטה על ההדחה, פרשה מחבר השופטים מרתה ארחריץ' תוך שהיא זועקת: "מה אתם עושים? האיש הזה גאון". האירוע האפיל על התחרות כולה וזכה לפרסום עולמי, שבמרכזו עמד "הפסנתרן שלא זכה בפרס".

הפרשנויות שלו ליצירות מוזיקליות, נחשבות משנות סדרי עולם, הן ייחודיות עד קיצוניות, ונדמה למאזין כי הוא מתעלם לגמרי ממסורות הביצוע שהיו מקובלות לאורך השנים. בדרכו שלו הוא יכול לנגן את הקונצ'רטו מס' 2 של רחמנינוב במשך 50 דקות בעוד שיצירה זו מוכרת במרבית הביצועים המקובלים ב-30 דקות בלבד.
המבקרים ושוחרי המוזיקה הקלאסית נחלקים ביחסם לפרשנויות המוזיקליות שלו. יש הרואים בנגינתו החייאה ומתן כיוון חדש למוזיקה, ויש הרואים בביצועיו תיאטרליות מזויפת אשר הורסת את היצירות עד יסודותיהן.

בישראל, ביקר לראשונה ב-1986, ומאז הוסיף וביקר בה פעמים אחדות לסדרות של קונצרטים.

ב-1986 ייסד בקרואטיה קרן לקידום קריירה של נגנים צעירים מארץ מולדתו. ב-1998 מונה ל"שגריר של רצון טוב" מטעם אונסק"ו, כיום איננו מחזיק במינוי זה (נכון כבר ל-2009).
בין 1987 ו-1997 התקיים בגרמניה "פסטיבל איוו פוגורליץ'" שמטרתו לקדם נגנים צעירים באמצעות נגינה משותפת עם נגנים בעלי שם. בדצמבר 1993 ייסד את "תחרות סולו פסנתר בינלאומית" בשיתוף פעולה עם אולם AMBASSADOR FOUNDATION בפסדינה, קליפורניה. מטרת התחרות לעזור למוזיקאים צעירים לקדם את הקריירה שלהם, ולשם כך מוענק כפרס ראשון סך של 100 אלף דולר. תחרות זו התקיימה עד עתה פעם אחת בלבד: בלוס אנג'לס בשנת 1993. בנוסף, הוא מקיים פסטיבלים לכישרונות צעירים, וכן הקים קרן למימון הקמת בית חולים בסרייבו.

## קישורים חיצוניים
* 

* איוו פוגורליץ' , אתר רשמי 
* 
* 
* 

קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:מוזיקאים קרואטים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1958
מפרץ ונצואלה

**מפרץ ונצואלה** (לפני כן נודע גם בשם "מפרץ מרקאיבו") הוא מפרץ בים הקריבי, אשר תחום על ידי ונצואלה וקולומביה.

## מיקום
המפרץ ממוקם בצפון דרום אמריקה, בין חצי האי פרגואנה של מדינת פלקון הוונצואלנית וחצי האי לה גואחירה שבקולומביה, והוא מחובר לאגם מרקאיבו שדרומה לו על ידי תעלת שיוט מלאכותית. קיים ויכוח מתמשך בין ונצואלה וקולומביה על המפרץ, ויכוח שטרם יושב, למרות המשא ומתן בן עשרות השנים אשר מנוהל על ידי משלחות שתי המדינות.

## היסטוריה
המפרץ "התגלה" על ידי תרבות המערב בשנת 1499, כאשר משלחת בפיקודו של אלונסו דה אוחדה ובליוויו של אמריגו וספוצ'י חקרה את חופי ונצואלה תוך קיבוץ מידע ומתן שמות לארץ החדשה.

## חשיבות כלכלית
הגורם העיקרי שנותן חשיבות כלכלית למימיו של מפרץ ונצואלה הוא העובדה שהמפרץ מהווה חיבור בין אגם מאראקאיבו והים הקריבי. על פי הידוע, באגם ובאזור הסמוך לו מנצלים כמויות גדולות של נפט, המגיע ממקור נביעתו דרך בתי הזיקוק אל האגם, ממנו הוא מיוצא אל שוקי העולם. קיימות כמויות גדולות של גז טבעי ונפט אשר אינן מנוצלות ונשמרות כעתודה אסטרטגית.

## קישורים חיצוניים

* 

ונצואלה
ונצואלה
קטגוריה:ונצואלה: גאוגרפיה
קטגוריה:קולומביה: גאוגרפיה
מריון ג'ונס

**מריון לויס ג'ונס-תומפסון** (באנגלית: **Marion Lois Jones-Thompsons**, נולדה ב-12 באוקטובר 1975 בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית) היא אתלטית אמריקנית שזכתה בשלוש מדליות זהב באולימפיאדת סידני (2000), אשר נשללו כולן כעבור כמה שנים בעקבות שימוש בסמים. מחזיקה באזרחות אמריקאית ומוצא משפחתה מבליז.

## ביוגרפיה
בתור מצטיינת בכדורסל ובאתלטיקה, החלה ג'ונס את דרכה בהתרכזות בקריירת הכדורסל. שיחקה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ובעקבות פציעה שמנעה ממנה את להשתתף באולימפיאדת אטלנטה, החליטה ג'ונס להתרכז באתלטיקה.

### אלופת עולם
בשנת 1997 הפכה לאלופת העולם בריצת 100 מטר ובשנת 1999 ניסתה ג'ונס לזכות בארבעה תארים באליפות העולם, אך נפצעה בריצת 200 מטר, לאחר שזכתה בזהב בריצת 100 מטר ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק.

### אלופה אולימפית
בשנת 2000 הגיעה ג'ונס לפסגת הקריירה הספורטיבית שלה: היא זכתה בחמש מדליות באולימפיאדת סידני, שלוש מדליות זהב ושתי מדליות ארד. השליטה הבלעדית של ג'ונס בריצת 100 מטר לנשים הסתיימה באליפות העולם בשנת 2001, כשהפסידה את הבכורה לז'אנה פינטוסביץ'-בלוק מאוקראינה. למרות ההפסד, זכתה ג'ונס בזהב בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.

את החוויה שעברה ג'ונס באולימפיאדת אתונה, בשנת 2004, תיארה במילים הבאות: "זה כל כך מתסכל, מילים לא יוכלו לתאר את האכזבה." ג'ונס סיימה את הקפיצה לרוחק במקום החמישי, ואת מרוץ השליחים הפסידה לאחר שנבחרת ארצות הברית הובילה את הריצה לכל אורכה אך נכשלה בהעברת המקל האחרונה והפסידה את התחרות.

### פרשת הסמים
בסוף 2004, עלו טענות על ידי הארגון האמריקאי נגד סמים בספורט בידי ספורטאים אמריקאים, כי מריון ג'ונס השתמשה בחומרים בלתי חוקיים לפני ובמהלך אולימפיאדת סידני, אם כי היא מעולם לא נכשלה בבדיקות סמים. בשנת 2005 הצהירה ג'ונס כי הזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008, היא מטרתה העיקרית.

בדיון שנערך בבית משפט ב-5 באוקטובר 2007, הודתה ג'ונס כי השתמשה בסמים אסורים בין 1999 ל-2001 והצהירה על פרישתה מהאתלטיקה. ג'ונס החזירה את המדליות האולימפיות שבהן זכתה באולימפיאדת סידני, וכל הישגיה משנת 2000 והלאה בוטלו.

ב-11 בינואר 2008 נידונה ג'ונס לשישה חודשי מאסר בפועל על עבירות אלו. לפני האולימפיאדה ביקשה חנינה מהנשיא ג'ורג' ווקר בוש ונדחתה. ב-5 באוקטובר 2008 השתחררה ג'ונס מהכלא, לאחר שסיימה לרצות את העונש שנגזר עליה.

### קריירה בכדורסל
במרץ 2010 הודיעה ג'ונס על חזרה לכדורסל, והחלה בקריירה מקצוענית בקבוצת טלסה שוק מליגת ה-WNBA, כשאת משחק הבכורה שלה רשמה במאי 2010. ביולי 2011 שוחררה מהקבוצה.

## קישורים חיצוניים

* מאמר מאת מולי אפשטיין ממכון וינגייט על הקריירה של ג'ונס
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:אתלטיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:קופצות לרוחק אמריקאיות
קטגוריה:אתלטית השנה בעולם
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: ספורטאית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: אתלטית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: ספורטאית השנה
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:קליפורניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
מנזר סן סלוודור

שמאל|ממוזער|250px|מגדל מנזר סן סלבדור
שמאל|ממוזער|250px|אולם הכנסייה של מנזר סן סלבדור
שמאל|ממוזער|250px|מפת הרובע הנוצרי
**מנזר סן סלוודור** (בספרדית: "**San Salvador**", המושיע הקדוש - כלומר: ישו הנוצרי) הוא מנזר פרנציסקני המצוי ברחוב סנט פרנסיס ברובע הנוצרי שבעיר העתיקה בירושלים.

בשטח המנזר מצויים מבני מגורים לנזירים, בית ספר וספרייה, בית דפוס, בתי מלאכה ויקב. הכנסייה פתוחה למבקרים בכל ימות השבוע, אך לא ניתן לבקר במנזר עצמו אלא בתיאום מראש.

## היסטוריה
השטח עליו בנוי המנזר נרכש בשנת 1560 מידי הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית והמנזר נבנה בהדרגה.

עם השנים נבנו במתחם המנזר בתי ספר לבנים ולבנות, בית דפוס ובית מלאכה לבניית עוגבים הפעיל עד היום. מבנה הכנסייה שבמנזר נבנה בשנת 1885 על פי תוכניותיו של האב רפאלה צ'ינגולאני (Cingolani). את התרומה הראשית לבניית הכנסייה העמיד הקיסר האוסטרו-הונגרי פרנץ יוזף בעת ביקורו בירושלים בשנת 1869. תחילה התנה את תרומתו בכך שהכנסייה תבנה על פי תוכנית שיכין אדריכל מטעמו. ראשי המסדר דחו את התנאי אך למרות זאת הסכים פרנץ יוזף לתרום כשישים אלף פרנק לבניית הכנסייה. בניית הכנסייה במתכונתה הנוכחית ארכה כשלוש שנים והסתיימה ב-29 בנובמבר 1885.

אחיות ממסדר סן ז'וזף של ההתגלות, שהגיעו לארץ בשנת 1847, השתכנו במנזר סן סלוודור. הנזירות ניהלו את בית החולים הקשור למנזר, בסיוע שני גברים 'בלתי מקצועיים' העניקו טיפול לבני כל הדתות וכן החזיקו משק בית, ספריה, בית מרקחת וחדר תפילה, עד להשלמת בנייתו של בית החולים הצרפתי סן לואי בשנות התשעים של המאה ה-19.

מבנה הכנסייה בעל צורת בזיליקה האופיינית לכנסיות, אך בשונה מכנסיות רגילות הבנויות על ציר מזרח מערב כשמרכז הכנסייה (האפסיס והמזבח) במזרח, כנסייה זאת נבנתה על ציר צפון-דרום. לצד הכנסייה הוקם מגדל פעמונים. בשנת 1932 נוספו למגדל הפעמונים שתי קומות וזאת על מנת לציין את שנת ה-700 למותו של הקדוש אנטוניוס מפדובה. בשנת 1985 שופצו המנזר והכנסייה לרגל מלאות מאה שנים להקמתו.

## לקריאה נוספת
*דוד קרויאנקר, **ירושלים – מבט ארכיטקטוני**, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1996.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סן סלווטורה
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
סן
לקולית

שמאל|ממוזער|250px|גופי חדירה עיקריים: 1 – לקולית; 2 – דייק קטן; 3 – בתולית; 4 – דייק; 5 – סיל; 6 – פקק געשי; 7 – לופולית
**לקולית** הוא מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע פלוטוני. לקוליתים הם גופי חדירה תואמים, כלומר הם חודרים במקביל לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים ביניהם.

את המונח "לקולית" טבע גרוב קרל גילברט (Grove Karl Gilbert) לאחר מחקר שערך ב-1875 במחדרי דיוריט ב"הרי הנרי" במדינת יוטה – שם קיים מתחם נרחב של לקוליתים. מקור השם מיוונית: לקוס – בריכת מים + ליתוס – אבן.

## היווצרות
לקולית נוצר בעומק רדוד יחסית על ידי מאגמה צמיגה יחסית, הזורמת מבעד לדייק דק ומתקררת לאטה מתחת לפני השטח – תהליך המאפשר את היווצרותם של גבישים גדולים. המאגמה מתגבשת לסלע פלוטוני מאפי בדרך-כלל דוגמת דיוריט, או סלעים חמוצים יותר דוגמת גרנודיוריט וגרניט.

לקולית דומה בהיווצרותו ללופולית, אך שונה ממנו בצורתו. ללקולית צורת פטריה או עדשה שראשה הרחב מעובה במרכזו והולך ומידקק בכיוון השוליים, בעוד ללופולית צורת משפך. צורת הפטריה נובעת ממפגש המאגמה בשכבות סלע גמישות יחסית, המאפשרת לה לדחוק את השכבות מעליה ולקמר אותן.

לקוליתים נקראים לעיתים "הרי כיפה" וממדיהם קטנים יחסית: קוטרם אינו עולה לרוב על 16 ק"מ ועוביים נע בין מאות מטרים לקילומטרים ספורים.

## תפוצה
שמאל|ממוזער|250px|לקולית חשוף בסקוטלנד
מגדל השטן בויומינג – אתר התרחשות הסצנה האחרונה בסרט מפגשים מהסוג השלישי – נחשב בעבר לפקק געשי, אולם יש הסבורים כי הוא שריד ללקולית קדום אף שהסלע הבונה אותו הוא פונוליט געשי.

במכתש רמון נחשף לקולית גדול בין שכבות הגבס מתור הטריאס. במרכזו של הלקולית התגבשה המאגמה לגברו אלקלי בעל גבישים גסים. קיימת סברה כי חדירת המאגמה אל בין השכבות בלקולית זה נעשתה לא דרך צינור הזנה אנכי אלא מן השוליים.

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים
*בתולית
*דייק
*סיל

## לקריאה נוספת
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים פלוטוניים
קטגוריה:גופי חדירה פלוטוניים
שמיכה

ממוזער|שמאל|מיטה ועליה שמיכה
[ממוזער|שמאל|"במיטה", ציור של [טולוז לוטרק, 1893]]
**שמיכה** היא כלי מיטה המשמש לכיסוי, בדרך כלל גדולה ומלבנית, מיועדת לשמור על חום הגוף של המתכסה בה, במיוחד בזמן השינה, או ככיסוי דקורטיבי למיטה.

המלה העברית "שמיכה" היא מקראית. היא מופיעה בתנ"ך רק פעם אחת, בסיפור יעל וסיסרא.

שמיכות מאופיינות על פי החומרים מהם הן עשויות, על פי עוביין, גודלן ותכליתן:
* שמיכה ממולאת נוצות
** שמיכת פוך - שמיכת נוצות אווז
* שמיכה ממולאת סיבים סינתטיים כאקרילן והולופייבר.
* שמיכה דקה מצמר, כותנה, פשתן, פיקה או פליס.
* שמיכת טלאים (quilt - קווילט)
* שמיכת טלוויזיה
* שמיכה זוגית/שמיכת יחיד/שמיכת תינוק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי מיטה
איזוטרופיות

**איזוטרופיות** (באנגלית: **Isotropy**, מיוונית: ἴσος, "איזוס" – שווה; τρόπος, "טרופוס" – כיוון) היא אי תלות בכיוון. לאיזוטרופיות יש משמעות במספר תחומים, כגון מתמטיקה, פיזיקה, אופטיקה, פיזיולוגיה ותכונות חומרים.

היקום, לדוגמה, הוא איזוטרופי – אין בו נקודה מיוחסת, ייחודית או כיוון מועדף כלשהו. גם קרינת הרקע המגיעה במידה שווה מכל הכיוונים היא קרינה איזוטרופית.

הגאומטריה שבה עסק פליקס קליין (גאומטריה לא-אוקלידית) היא איזוטרופית לזווית מכיוון שהיא אינה משמרת אורכים.

התכונה ההפוכה היא אנאיזוטרופיות.

## ראו גם
* קורן איזוטרופי
* סימטריה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סימטריה בפיזיקה
שירת הסירנה (סרט)

**שירת הסירנה** הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בבימויו של איתן פוקס ובהפקת יונתן ארוך, אשר יצא לאקרנים בשנת 1994, עם דלית קהן, בועז גור-לביא ויאיר לפיד בתפקידים הראשיים. 

הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם שכתבה עירית לינור.

## תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בינואר 1991, על רקע מלחמת המפרץ.

טלילה כץ (דלית קהן) היא פרסומאית תל אביבית שנונה ויאפית, שמתאהבת בנוח נאמן (בועז גור-לביא), מהנדס מזון מרובע, השונה מטלילה ומסביבתה. כששיחת טלפון מדנה (אביטל דיקר) חברתו לשעבר של נוח מגיעה טלילה מתעצבנת ובורחת לבית של אביה, ולאחר מכן היא ונוח נפרדים.

בינתיים חוזר לחייה של טלילה האקס עופר שטרסברג (יאיר לפיד) והיא מסכימה להצעת הנישואין שלו, אולם בשיא הלחץ, כשיש אזעקה והם יושבים במקלט עם משפחתה של טלילה היא מחליטה לבטל את החתונה ונפרדת מעופר סופית. 

כשהמלחמה נגמרת וטלילה מגיעה לדירה שלה היא מוצאת את נוח מחכה לה, והם חוזרים להיות ביחד.

## שחקנים

## פסקול

## ראו גם
* ישראל במלחמת המפרץ

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* "שירת הסירנה" - באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 
* 

קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי איתן פוקס
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:מלחמת המפרץ בתרבות
קטגוריה:עירית לינור
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1994
יעה

ממוזער|שמאל|200px|יעה ידני
**יעה** (נקרא לעיתים **כף אשפה**), הוא כלי עזר לניקוי, ושימושו העיקרי נעשה בדרך כלל עם מטאטא.

היעה משמש ככף גדולה לאיסוף אשפה בתום הטיאטוא. בשימוש ביתי הוא ידני, ובשימוש מוסדי מחובר אליו מקל ארוך המאפשר לבצע את פעולת הניקוי בעמידה, כדי למנוע מהמשתמש לעצור בקביעות ובמיוחד מונע את הצורך בהתכופפות המשתמש.

היעה הידני ניתן לשימוש ביחד עם מברשת קטנה, כדי לנקות במקומות קטנים ומקומיים.

במקרא היעה היה אחד מכלי המקדש, ששימש לגרוף את האפר ממזבח העולה.

בטקס בדיקת החמץ בלילה שאחרי י"ג בניסן (אור לי"ד) נוהגים רבים להשתמש ביעה מיוחד כדי לאסוף את פירורי החמץ שיימצאו. את היעה נהוג לשרוף יחד עם החמץ למחרת בבוקר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי ניקוי
הומוגניות (אסטרונומיה)

באסטרונומיה, **הומוגניות** היא תכונה של היקום לפיה כל חלק ממנו דומה לחלק אחר מבחינת ריכוז החומר (הכוונה לסדרי גודל של צבירי גלקסיות וסידורן בחלל).

על עיקרון זה נבנתה תאוריית המצב היציב שקדמה למודל המפץ הגדול והתחרתה בו תקופה מסוימת עד אשר גילוי קרינת הרקע אישש את מודל המפץ הגדול שהפך להיות המודל המקובל על רוב הקוסמולוגים.

בעוד שאת האיזוטרופיות של היקום אפשר לאשש על ידי מדידת הטמפרטורה של קרינת הרקע הקוסמית שבאה מכיוונים שונים בשיעורים פחות או יותר שווים (עם הבדלים קטנים שאכן נמדדו על ידי הלווין קובי), הרי שאת ההנחה לגבי ההומוגניות של היקום קשה יותר לבדוק בצורה ישירה כי אי אפשר לצפות על היקום מגלקסיה רחוקה אלא ניתן רק בתצפיות עקיפות לאשש את ההנחה בדבר ההומוגניות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוסמולוגיה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מושגים בפיזיקה
מרטין גור

שמאל|ממוזער|150px|מרטין גור בלוס אנג'לס, 1986

**מרטין לי גוֹר** (באנגלית: **Martin Lee Gore**; נולד ב-23 ביולי 1961 בבסילדון, אנגליה) הוא חבר בלהקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, וכותב השירים הראשי שלה.

## דפש מוד
בעת נעוריו, הקים גור צמד בשם *French Look*, עם חברו לבית הספר, וינס קלארק. לאחר מכן, נוספו להרכב דייב גהאן ואנדרו פלטשר וכך נוצרה להקת **[[דפש מוד]]**.

עם עזיבתו של קלארק לאחר אלבום הבכורה ב-1981, הפך גור לכותב השירים העיקרי והוא כתב את רוב האלבומים של דפש מוד מאז ועד היום.

מלבד כתיבת השירים, גור מנגן בגיטרה ובקלידים. כמו כן, הוא עושה קולות רקע ולעיתים אף שר במקום סולן הלהקה, דייב גהאן.

### שירים של דפש מוד בביצועו של גור
רוב השירים של הלהקה מבוצעים על ידי דייב גהאן, אך בכל אלבום של הלהקה גור שר מס' שירים (בין 1 ל-5).רשימת השירים שאותם גור שר, לפי אלבום:




מלבד שירים אלו, ישנם שירים שהם דואט עם דייב גהאן, ובחלק גדול מהשירים של הלהקה גור מבצע קולות רקע.

## קריירת סולו
ב-12 ביוני 1989, הוציא גור מיני-אלבום בשם .Counterfeit e.p, וב-18 באפריל 2003, הוא הוציא אלבום באורך-מלא בשם Counterfeit².

שני האלבומים לא הכילו שירים מקוריים אלא ביצועים מחודשים בסגנון של דפש מוד לשירים של אמנים אחרים, ביניהם בוב דילן, דייוויד בואי וג'ון לנון. גור סיפר שאת החומרים המקוריים שלו הוא שומר לאלבומים של דפש מוד.

## חיים פרטיים
ב-27 באוגוסט 1994 התחתן גור עם הדוגמנית סוזאן בויסוורט, ולזוג יש 3 ילדים (שנולדו ב-1991, 1995 ו-2002).בינואר 2006 הזוג התגרש, וגור כתב את השיר *[[Playing The Angel#Precious|Precious]]* כדי לתאר את ההרגשה שילדיו חשים בעקבות הגירושין.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של דפש מוד
* ריאיון עם מרטין גור במגזין ספין, אפריל 2009 (באנגלית)

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:דפש מוד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1961