open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיל P50

ממוזער|270px| פיל P50 
**פיל P50** (באנגלית: **Peel P50**) הוא דגם של מכונית מיקרו, בעל 3 גלגלים, (תלת אופן), המיועד לנוסע בודד, אשר יוצרה על ידי חברת "Peel Engineering Company" בין השנים 1962–1965, ובייצור מחודש משנת 2011 עד היום, כולל מודל חשמלי.

בין השנים 1962–1965 יוצרו 47 יחידות. מחיר היחידה בהשקה היה 199 לירות שטרלינג. 

מחיר הדגם בייצור המחודש בשנת 2011 הוא: 10,399 לירות שטרלינג, כולל מע"מ.

בשנת 2010 נכנס דגם ה"פיל P50" לספר השיאים של גינס כמכונית הקטנה ביותר שיוצרה בעולם אי פעם.

הכניסה לדגם היא באמצעות דלת בודדת.

מקום מושבה של חברת "Peel Engineering Company" נמצא באי מאן (Isle of Man) (בין אנגליה לצפון אירלנד), תחת שליטת בריטניה.

## תמונות

קובץ:'65 Peel P50 (MIAS '10).jpg| פיל P50 שנת 1965
קובץ:Peel P50 at Beaulieu-MJ.jpg| פיל P50
קובץ:Peel P50 at Manx Transport Museum, Peel, Isle of Man (7965568732).jpg| פיל P50
קובץ:Peel P 50 1963 C.JPG| פיל P50 שנת 1963
קובץ:Trident and P50.jpg |"פיל P50" (מימין) "פיל Trident" (משמאל)



## ראו גם
* פיל Trident
* פיל ויקינג ספורט
* תלת אופן
* מכונית מיקרו

## לקריאה נוספת
* פיל  P50  (באנגלית  : P50 car)
* פיל P50
* פיל P50   (מתוך : Peel P50- 1964 - Lane Motor Museum)

## קישורים חיצוניים

*  פיל P50 (יו-טיוב, 8:58 דקות)

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1962
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:שיאי עולם
קטגוריה:מכוניות בריטיות
P50
אפוס לאומי

**אפוס לאומי** הוא סוג של יצירה ספרותית, בדרך כלל מבטאת כחלק משירה אפית או פואמה, בעלת היקף לשוני נרחב. היצירה יכולה ללכוד ולבטא את רוחה של אומה מסוימת, לאו דווקא מדינת לאום, אלא גם קבוצה אתנית בעלת שאיפות, לאימפריה, ציוויליזציה וכדומה. אפוס לאומי מתייחס לרוב למקורה של אומה, לחלק מההיסטוריה שלה, או לאירועים מכריעים בהתפתחות הזהות הלאומית שלה.

במדינות ותרבויות רבות ברחבי העולם נהוג ליחס יצירה ספרותית אחת או יותר, כמקור הספרותי או כאירוע ההיסטורי המכונן שהשפיעה רבות על התרבות של אומה מסוימת. כך למשל בקרב דוברי עברית, התנ"ך נחשב ליצירה הספרותית והלשונית החשובה ביותר בתרבות הציונית והיהודית, הן בשל תוכנו והן בשל צורת כתיבתו. כך גם בתרבות הערבית יחס זהה קיים לגבי הקוראן, אשר תופס ממד חשוב כיצירה לשונית הצחה ביותר בשפה הערבית. דוגמאות נוספות: באיטליה "הקומדיה האלוהית" של דנטה אליגיירי. בגאורגיה עוטה עור הנמר של שותא רוסתוולי. ביוון האיליאדה והאודיסאה מאת הומרוס שנחשבים לאבני היסוד של התרבות היוונית ולסמלים תרבותיים ולאומיים.

### הקשר היסטורי-תרבותי
אפוסים לאומיים עשויים להתגבש בתקופות של התהוות לאומית או שינוי חברתי דרמטי. חוסר יציבות פוליטית מייצרת צורך ביצירת סיפורי יסוד כדי לאחד את העם סביב זהותו. כך קרה ביוון וברומא העתיקות. לעיתים גם בתקופות של התעוררות תרבותית- לאומית. למשל, בתקופת הרומנטיקה הלאומית הפינית פרסם לנרוט את הקאלוואלה במטרה לפתח שפה ותרבות פינית עצמאית

אפוס לאומי נכתב גם אחרי מלחמות וקשיים רבים במטרה לשמר זיכרון לאומי. לדוגמה: אפוס פרסי שכתבו השאהנאמה המתאר את תולדות איראן מבריאת העולם ועד הכיבוש המוסלמי. אפוס זה הפך לאפוס הלאומי של העולם דובר הפרסית.

האפוס הלאומי מציג מיתוסים מרכזיים של העם: יצירת העולם, סיפורי קדמוניות או יסודות תרבותיים, אך הוא לא רק משחזר את העבר, אלא גם מעצב שפה משותפת של סמלים ולקסיקון לאומי.

## רשימה של מבחר אפוסים לאומים ספרותיים
* כבר נגשת (אתיופיה)
* שאהנאמה מאת פידרוסי (איראן)
* ראמאיאנה מאת ולמיקי (הודו)
* איליאדה ואודיסאה מאת הומרוס (יוון)
* איניאס מאת ורגיליוס (רומא העתיקה)
* עוטה עור הנמר מאת שותא רוסתוולי (גאורגיה)
* לנבל מאת מארי דה-פרנס (אנגליה)
* שירת ביאוולוף (אנגליה)
* סיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר (אנגליה)
* הקומדיה האלוהית מאת דנטה איילגריי (איטליה)
* שירת אל-סיד (ספרד)
* שירת הניבלונגים (גרמניה)
* קאלוואלה מאת אליאס לנרוט (פינדלנד)
* שירת היוואתה מאת הנרי וואדסוורת' לונגפלו (ארצות הברית)
* אדה פואטית ואדה פרוזאית מאת ברוניולפר סוויינסון (איסלנד)
* מיאוריצה מאת סילה אלכסנדרי ואלקו רוסו (רומניה)
* מסע המלחמה של איגור (רוסיה)
* עלילות גילגמש

## ראו גם
* שירה אפית
* סרט אפי
* רשימה של מבחר אפוסים לאומים קולנועיים:

חלף עם הרוח (1939)

לורנס איש ערב (1962)

שר הטבעות: אחוות הטבעת - אפוס קולנועי מודרני (2001)

בופור - אפוס ישראלי מודרני (2007)

## קישורים חיצוניים
*מתכונתה ומשמעותה של ההיסטוריה המקראית, דניאל גורדיס, "תכלת"
*מיתולוגיה ואפוסים בשירתו של שאול טשרניחובסקי, הספרייה הלאומית
*אתיקה ואחריות בקולנוע הישראלי. מכאן, כתב עת 2013
קטגוריה:סמלים לאומיים

* Fantasies of Troy: Classical Tales and the Social Imaginary in Medieval and Early Modern Europe
* Epic and Identity: National, Regional, Communal, Individual
* The Absent Epic, China and the politics of narrative, By Haun Saussy


## הערות שוליים
בית חוף

[ממוזער|בית החוף של [פבלו נרודה.]]
[ממוזער|בית חוף ב[גרמניה.]]
**בית חוף** הוא בית הממוקם על החוף או בסמוך לו. בית חוף משמש לעיתים כדירת נופש או דירה שנייה לאלה המגיעים אליו בסופי שבוע או בחופשות. בתי חוף מתוכננים לרוב על פי האקלים בו הם בנויים, ושיטת הבנייה וחומריה עשויים להיות שונים במקומות שונים ברחבי העולם.

להרבה מבתי החוף יש בריכות שחייה צמודות וגני חוף עם צמחים אקראיים או מסוימים. בדרך כלל, גן החוף נבנה באמצעות חומרים וצמחים מקומיים.

בארצות הברית מצויים הרבה בתי חוף בחוף ג'רזי, לונג איילנד, קליפורניה, פלורידה ובאזורי החוף של ניו אינגלנד. באזורים אלה בניו אינגלנד, תכנן האדריכל האמריקאי אנדרו גלר בתי חוף פיסוליים במהלך שנות החמישים והשישים של המאה ה-20. אחד מגני החוף המפורסמים ביותר של המאה ה-20 הוא ביץ' גרדנס אשר נבנה על ידי דרק ג'רמן בדנג'נס, אנגליה.

## בנייה
בדרך כלל, בניית בתי החוף נעשית על חול, לכן נדרש על יסודות הבית לעמוד בדרישות מסוימות ולעל הרצפה להיות מרוצפת באריחים חסינים בפני חול. כמו כן, בתי החוף נתונים לסכנת הצפה, אחד הפתרונות הנפוצים הוא לבנות את הבתים על עמודי בטון, וכך גם אם יש שיטפון הבתים לא נפגעים. גם מי הים המלוחים יכולים להרע לקירות, ולכן חשוב לצבוע עם צבע מיוחד, החסין בפני מי הים.

## ראו גם
* ביתן חוף

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:חופים
קטגוריה:מבני אירוח ונופש
בוקר (יעקב פינס)

"**בוקר**" (1944) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי יעקב פינס.

## תיאור
ההדפס "בוקר" נוצר בשנת 1944 בטכניקה של חיתוך עץ. הוא מציג דמות של חקלאי, הצועד בשדה פתוח על רקע השמש העולה. באותה תקופה יצר פינס הדפס נוסף בשם "ערב", ובו צועד חקלאי שפוף גב, סוחב מגל גדול ולצידו כלבו.

לצד השפעת יצירתו של יעקב שטיינהרט על פינס, ההדפסים חושפים גם את השפעת יצירתו של וינסנט ואן גוך על יצירתו המוקדמת של פינס. פינס יצר את לוח ההדפסה מלוח עץ אשור (בוק) והדפיס אותו, כנראה, ללא שימוש במכבש.

## הערות שוליים

קטגוריה:יעקב פינס: הדפסים
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1944
תרנגול לבן

"**תרנגול לבן**" (1979) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי יעקב פינס.

## תיאור
ההדפס "תרנגול לבן" נוצר בשנת 1979 והודפס במהדורה של 110 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים על נייר "ריבס" (Rives) בגובה 76.5 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ במכבש על ידי סידון רוטנברג. דימוי התרנגול הוא אחד מן הנושאים הרווחים ביצירתו של פינס. קטלוג הדפסיו מציין עוד 8 הדפסים בנושא זה.

ההדפסה כללה שימוש בארבעה לוחות הדפסה, עשויים עץ אורן, שאחד מהם שימש לטכניקת "איריס". השימוש של פינס בלוחות ההדפס מעידים על שליטתו הגדולה בטכניקה. בשונה מעבודותיו המוקדמות יותר, כגון "טיגריס", בעבודה זו ובדומות לה פינס אינו עושה שימוש ב"לוח מפתח" שחור, המגדיר את הדימוי ושלוחות הצבע האחרים מהווים תוספת לו, כי אם הצבע השחור מהווה מרכיב שווה ערך בקומפוזיציה הצבעונית.

## הערות שוליים

קטגוריה:יעקב פינס: הדפסים
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1979
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
סכר-הר

**סכר־הר** (תורגם כ"שכר של הר" (אלוהות בשם "הר") או גם: "שכר־אל" שכן המילים "הר" ו"אל" נכתבות בצורה דומה בהירוגליפים) היה פרעה חיקסוסי אלמוני שהוצע כי היה מבין שלושת מלכי החיקסוס הראשונים של השושלת ה־15 במהלך המאה ה־16 לפנה"ס. הוצע כי מלך לאחריו השליט החיקסוסי החזק, , אך טענה זאת איננה מבוססת דיה מכיוון שאין אינדיקציה איפה בדיוק למקם את סכר־הר בתוך השושלת ה־15.

העדות היחידה שנתגלתה לקיומו היא משקוף דלת מתל אל־דבע שנתגלה בחפירות במהלך שנות ה־90 של המאה ה־20 על ידי המשלחת של מנפרד ביטק שהכיל שם מלכותי שהורכב מהכינויים הבאים: "נבתי (סמל המלכות על מצרים התחתונה ומצרים העליונה יחדיו) הורוס מוזהב ושם נרדף למלך". כיום מופיע המשקוף במוזיאון בקהיר תחת שם המיצג: Cairo TD-8316.

לפי האגיפטולוג הדני קים ריולט המשקוף מכיל את הטקסט הבא: "[הורוס ש...] האוחז בואצת ונח'בת אוראוס שהכניעו את תשע הקשתות. חורוס המוזהב שביסס את גבולו. חוקק ארץ הגבעות, סכר־הר".

## ראו גם

* יעקב-הר
* 
* חיקסוס

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-15
פיגוע הדריסה בסטוקהולם (2017)

ב-7 באפריל 2017 התרחש בסטוקהולם, בירת שוודיה, פיגוע דריסה באמצעות משאית שנסעה במהירות אל תוך ההמון במרכז העיר. בפיגוע נרצחו חמישה בני אדם ו-15 נפצעו. לאחר הפיגוע נמלט המחבל, ונתפס בהמשך.

המחבל, שהזדהה עם המדינה האסלאמית, הוא בן 39, ממוצא אוזבקי, אב לארבעה ילדים.

## ראו גם
*הפיגועים בסטוקהולם (2010)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

סטוקהולם
קטגוריה:סטוקהולם: היסטוריה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2017
קטגוריה:פשע בשוודיה
קטגוריה:המדינה האסלאמית: פיגועים באירופה
קטגוריה:2017 באירופה
The Intercept

**The Intercept** הוא אתר חדשות מקוון שהושק בפברואר 2014 בידי First Look Media, תאגיד חדשות שהקים מייסד eBay פייר אומידיאר. עורכיו הם בטסי ריד, גלן גרינוולד וג'רמי סקייהיל.

האתר שימש בתחילה כמצע לדיווח על מסמכים שפרסם אדוארד סנודן, אך מטרתו היא "ליצור עיתונות לוחמת ואופוזיציונית במגוון רחב של נושאים".

בינואר 2017 החל האתר להעלות גם פודקאסט פוליטי שבועי בשם **Intercepted**.

האתר זכה במספר פרסי עיתונות, בין השאר על סדרת מאמרים שחשפה כיצד תאגיד דופונט פגע בציבור ובעובדיו באמצעות כימיקלים רעילים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: עיתונים
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:מגזינים שהוקמו בשנת 2014
גזפרום-מדיה

**גזפרום מדיה** (רוסית: **Газпром-Медиа Холдинг**) היא חברת החזקות בתחום התקשורת הנחשבת לגדולה מסוגה ברוסיה. החברה מחזיקה בבעלותה 38 ערוצי טלוויזיה (ביניהם הערוצים NTV, ТНТ וערוץ Match TV), 10 תחנות רדיו, 3 חברות אינטרנט, חברת NTV Plus המספקת שידורי טלוויזיה באמצעות לוויינים, 4 עיתונים, 23 מאגרי אינטרנט ו-4 חברות פרסום.

מאז ה-1 בספטמבר 2016 נמצאת ברשימת הסנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית.
## היסטוריה
גזפרום-מדיה הוקמה בינואר 1998 על ידי חברת האם "גזפרום". בעת הקמתה היא החזיקה בבעלותה את חברת הרדיו והטלוויזיה "פרומותיאוס" (Прометей АСТ) ואת העיתון "עמל" (Труд)ובנוסף גם החזיקה מניות בעיתון "טריבונה", 30% ממניות ערוץ NTV, 3% ממניות הטלוויזיה הציבורית ומאות כלי תקשורת אזוריים.

החברה עלתה לכותרות והתחזקה מאוד לאחר שממשלת רוסיה השתלטה על עסקיו של האוליגרך ולדימיר גוסינסקי. בשנים 2001-2002 החברה השתלטה על חברת "מדיה-מוסט" של גוסינסקי. זה החל בחודש יוני 2000, כשגוסינסקי נעצר בהוראת משרד התובע הכללי כחשוד בהונאה, באמצעות חברת ההחזקות שלו "מדיה-מוסט", בעודו שרוי במאבק מול חברת גזפרום על השליטה בערוץ NTV. לאחר שגוסינסקי שוחרר ואולץ לעזוב את רוסיה. הוא עבר לספרד וסיפר שאולץ למכור את "מדיה מוסט" ל"גזפרום-מדיה" על פי מחיר שייקבע וב-11 במאי 2001, "גזפרום מדיה" הפכה רשמית לבעלים של NTV. בסיומו של התהליך גזפרום-מדיה הייתה לבעלים של תחנת הרדיו "הד מוסקבה" (Эхо Москвы), ערוץ הבידור ТНТ (26% ממניות הערוץ), ערוץ NTV, ההוצאה לאור "שבעה ימים" (Семь дней) ותחנת הרדיו "ספורט FM" שנסגר לבסוף בשנת 2005.

במרץ 2008 החברה רכשה את פורטל הווידאו Rutube ובמאי אותה שנה מכרה לידי חברת National Media Group את מניותיה בעיתון "איזבסטיה" החברה גם ניהלה מגעים לרכישת מניות בחברת הלוויין "טריקולור" (Триколор ТВ).

במרץ 2011 גזפרום-מדיה חנכה את אתר Now.ru המאפשר צפייה בתכנים שונים בתשלום ובשנת 2012 ייסדה החברה את חטיבת Gazprom Media Digital העוסקת בשיווק פרסומות. באותו הזמן החברה הקימה גם את Gazprom-Media Technology העוסקת בשיווק פלטפורמה לצפייה בווידאו על גבי רשת האינטרנט. באוקטובר 2011 החברה מכרה את כל החזקותיה בתחנת הרדיו NEXT FM לידי מנכ"לית התחנה יוליה יאקובלבנה ובדצמבר אותה שנה רכשה 75% ממניות חברת Comedy Club Production בסכום של 250 מיליון דולר ובכך קיבלה לידיה את הזכויות על תוכני תוכניות הבידור של Comedy Club Group.

ב-26 בנובמבר 2013 מנכ"ל החברה מיכאיל לסין הכריז על רכישת חברת Profmedia המחזיקה בבעלות על ערוצי הטלוויזיה TV-3, ערוץ ששי, ערוץ 2x2, תחנות הרדיו Avtoradio, רדיו NRJ, רדיו Romantika ו"הומור FM" (Юмор FM) וכך גם חברת הקולנוע "צנטרל פרטנרשיפ" (Централ Партнершип).

בדצמבר 2014 יו"ר דירקטוריון גזפרום-מדיה מיכאיל לסין התפטר מתפקידו ובמקומו מונה דמיטרי צ'רנישנקו ליו"ר החברה החל מה-13 בינואר 2015.

בפברואר 2016 הוקמה חטיבת השקעות בתחום חברות טכנולוגיה בשם Gazprom Media Ventures.

## בעלות
### יו"ר דירקטוריון החברה
* אלכסנדר קזאקוב (1998 - 2003)
* אלכסנדר דיבאל (2003, 2004 - 2007)
* אלכסיי מילר (משנת 2007)
### מנכ"לי החברה
* ויקטור איליושין (1998)
* סרגיי זוורב (1998 - 1999)
* אלכסנדר אסטאפייב (1999 - 2000)
* אלפרד קוך (2000 - 2001)
* בוריס ג'ורדן (2001 - 2003)
* אלכסנדר דיבאל (2003 - 2004)
* ניקולאי סנקביץ' (2004 - 2013)
* מיכאיל לסין (2013 - 2015)
* דמיטרי צ'רנישנקו (2015 - 2020)
* אלכסנדר ז'ארוב (משנת 2020)

## חברות בת והחזקות החברה

## ראו גם
* גזפרום
* כלכלת רוסיה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
אלכסנדרה רוד אסטייט

250px|ממוזער|מראה כללי של המתחם
**אלכסנדרה רוד אסטייט** (באנגלית: **Alexandra Road estate**) הוא מתחם מגורים ברובע קמדן שבצפון-מערב לונדון, אנגליה. המתחם הוקם במסגרת הדיור הציבורי בשנת 1968 ועוצב על ידי האדריכל ניב בראון שעבד בשעתו במחלקת התכנון העירונית. ב-1978 הושלמה בנייתו של הפרויקט לדיור ציבורי הכולל 520 דירות, בית ספר, מרכז קהילתי, מועדון צעירים וחניון כלי רכב.

הפרויקט שעוצב כולו מבטון הפך לאחד מסמלי סגנון הברוטליזם והודות לכך הוכרז בתחילת שנות ה-90 לשימור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קמדן
אלכסנדרה רוד אסטייט
קטגוריה:ברוטליזם
אביבה לורי

**אביבה (קריסטינה) לוֹרי** (1946 – 9 באוקטובר 2013) הייתה עיתונאית, מרצה לתקשורת וסופרת ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה בשם קריסטינה לורי, בוורוצלב שבפולין, ועלתה לישראל בילדותה עם אחיה והוריה במסגרת עליית גומולקה, ב-1957. המשפחה התגוררה בתל אביב.  למדה בתיכון חדש, בצה"ל שירתה בממר"ם ולאחר שחרורה השלימה לימודי קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בהמשך, למדה לימודי קולנוע בסמינר הקיבוצים, במכללה למינהל בחוג לתקשורת ועיתונות ובבית הספר לעיתונות כותרת. לורי החלה לעסוק בתקשורת בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, עבדה כתחקירנית בתוכנית כלבוטק ובהמשך ככתבת בעיתונים חדשות ומעריב. ב-1993 החלה לעבוד בעיתון הארץ, שבו עבדה עד יום מותה. לורי כתבה במוסף הארץ במגוון נושאים: ספרות, תרבות, חברה, היסטוריה ועוד.

לורי התגוררה בהרצליה, הייתה במערכת יחסים זוגית ואם לבן. היא נפטרה ב-2013 ממחלת הסרטן ונטמנה בבית העלמין "מנוחה נכונה" בכפר סבא.

## ספריה
### כתיבה
לורי כתבה שלושה מדריכי טיולים:
* "סקי: מדריך לאתרי אירופה", בשיתוף עם שבתאי עזריאל (1991)
* "טוסקנה הקסומה", בשיתוף שלמה פפירבלט (2005)
* "התענוגות של פראג" (2012)

### תרגום
* "גן החיים: על אנשים וחיות", שמספר את סיפור הצלת היהודים, בתקופת מלחמת העולם השנייה בגן החיות בוורשה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:חיילי ממר"ם
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
השביעייה הסודית שלנו

250px|ממוזער|שמאל|עטיפת הספר הראשון בסדרה
הסדרה "השביעיה הסודית שלנו", מאת שרגא גפני (בשם העט **אבנר כרמלי**) היא סדרה ישראלית לסדרת הספרים האנגליה המצליחה "השביעייה הסודית" שכתבה איניד בלייטון.

הסדרה כללה שישה ספרים ויצאה לאור בין השנים 1995- 1999.

בסוף הספר השישי נכתב על ספר שביעי בסדרה שנקרא "השביעיה הסודית שלנו בתעלומת מחילת האוצר" שלא יצא בסוף לאור.

## תקציר
בסדרה מסופר על שני ילדים שנקראים מתן ויוני, שמלבד זה שהם גרים באותו בניין מגורים ולומדים באותה כיתה אין ביניהם קשר, וזה השתנה כשמתן סיים לקרוא את הסדרה האנגליה "השביעיה הסודית" והחליט להקים לעצמו בהשראתה חבורה משלו.

יוני שהיה אויבו משכבר, ריגל אחריו וכאשר גילה את תוכניותיו החליט להיות טוב יותר ממתן ולהקים חבורה משלו, וכך היה מהספר השני.

החבורה של מתן מוצלחת יותר ופותרת תעלומות רבות, בעוד שהחבורה של יוני נאלצת להסתפק בהמצאת תעלומות.

חברי החבורה בנוסף למתן הם בת דודתו עדי וחבריו לכיתה גילה, לימור, דרור, אילן ואיתי (שהצטרף לחבורה בסוף הספר הראשון).

## הספרים
# השביעיה הסודית שלנו בחורשת הנחשים (1995) 
# השביעיה הסודית שלנו במערת הסתרים (1996) 
# השביעיה הסודית שלנו בבית הרוחות (1997) 
# השביעיה הסודית שלנו במתיחה הגדולה (1997) 
# השביעיה הסודית שלנו בתעלומת החייזרים המעופפים (1999) 
# השביעיה הסודית שלנו בתעלומת מכתבי האיום (1999) 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
ג'ון דולן

**ג'ון ל. דולן** (באנגלית: **John L. Dolan**) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כקצין האג"ם של המטות המשולבים.

## ביוגרפיה
דולן למד לתואר ראשון בכימיה באוניברסיטת צפון קולורדו במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית.

באוקטובר 1986 התגייס לחיל האוויר ועבר קורס טיס בבסיס רייס שבטקסס. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי F-16 פייטינג פלקון בבסיס מיסוואה שביפן. בינואר 1992, במהלך שירותו ביפן, התנגש מטוסו עם מטוס תדלוק, הוא נאלץ לנטוש וחולץ לאחר חמש שעות ממימי האוקיינוס השקט על ידי חיל הים היפני. בתפקידו הבא שימש קצין נשק ומוביל מבנה בטייסת F-16 בגרמניה. לאחר מכן שימש מדריך ועוזר קצין מבצעים בבסיס נליס שבנבדה, וקצין בטיחות בכנף הקרב השמינית בבסיס קונסאן שבקוריאה הדרומית. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שימש ראש מדור אוויוניקה וחקר ביצועים של מטוסי F-22 ראפטור במפקדת פיקוד הקרב של חיל האוויר. בשנים 2002–2005 שימש עוזר מפקד בית הספר למערכות נשק של חיל האוויר ומפקד טייסת F-16 המשויכת לבית הספר.

בשנים 2006–2008 מילא תפקידי מטה במחלקת ההגנה. ביולי 2008 מונה לסגן מפקד כוח המשלוח האווירי 332 שהוצב בעיראק. ביולי 2009 מונה לקצין קישור לסנאט במשרד מזכיר חיל האוויר. במאי 2010 מונה למפקד כנף הקרב השמינית בבסיס קונסאן בקוריאה הדרומית. במאי 2011 מונה לסגנו של ראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר.

בנובמבר 2012 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח האווירי 451 ולמפקד שדה התעופה של נאט"ו בקנדהאר שבאפגניסטן. בינואר 2013 מונה לעוזר סגן מפקד כוחות האוויר של פיקוד מרכז. במאי 2014 מונה לראש מטה פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.

ביוני 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ולמפקד כוחות ארצות הברית ביפן. באוגוסט 2016 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.

במהלך שירותו צבר דולן למעלה מ-4,000 שעות טיסה, והשתתף בלמעלה מ-200 טיסות מבצעיות.

ב-2019 מונה לסגן נשיא בחטיבת המודיעין והחלל של חברת ריית'יאון.

דולן בעל תואר שני במדעי אווירונאוטיקה וטכנולוגיה מאוניברסיטת אמברי-רידל בפלורידה, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובוגר המכללה הלאומית למלחמה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* ג'ון דולן באתר המטות המשולבים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון קולורדו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמברי-ריידל
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
גוטה להבי

[250px|ממוזער|גוטה (יושבת למטה באמצע) עם בנות מכבי ורשה [1928]]
**גוסטווה גוטה ברלינר לובלסקי להבי** (בפולנית: **Gustawa Berliner**; 2 ביולי 1910 - 20 בינואר 2011) הייתה אתלטית פולנית-יהודיה, אלופת המכביה הראשונה (1932), בעלת שתי מדליות, זהב וכסף.

## ביוגרפיה
להבי נולדה וגדלה בוורשה, בתם של שרה ומשה ברלינר במשפחה של 9 אחים ואחיות. היא התאמנה באתלטיקה בקבוצת מכבי ורשה. בשנת 1927 בהיותה בת 17 זכתה להבי באליפות האביב של מכבי ורשה. באליפות היא התחרתה בריצת 60 מטר, זריקת דיסקוס, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל וריצת 100 מטר.

היא קבעה שיאים בזריקת דיסקוס (28.51 מטר) ובקפיצה לגובה (1.25 מטר).

בשנת 1928 התחרתה להבי בקרב חמש.

במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 זכתה להבי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 56.8 שניות, לפני גרמניה (57.2 שניות) וישראל (58.0 שניות). מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 31.25 מטר, אחרי פרידה ברסון מפולין (34.45 מטר) ולפני אווה לוי מגרמניה (26.78 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.30 מטר, במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.08 מטר ובמקום רביעי בהתעמלות מכשירים.

לאחר המכביה חזרה להבי לפולין, ולמרות שלא היה לה רקע ציוני קודם היא החליטה שהיא חייבת לעלות לישראל. היא הצטרפה לשומר הצעיר לקבוצה שהקימה מחנה בסלונים ושם הכירה ונישאה לאוריאל לובלסקי. בשנת 1934 הזוג עלה לארץ ישראל לקיבוץ מרחביה.

בתחרות הפועל שנערכה בתל אביב ב-23 ביוני 1934 זכתה ברלינר במקום הראשון בשלוש תחרויות: בקפיצה לרוחק (4.21 מטר), בהדיפת כדור ברזל (8.82 מטר) ובזריקת דיסקוס (30.54 מטר) ובמקום שני, בקפיצה לגובה (1.30 מטר), אחרי שרה זימון (1.35 מטר). ב-1937 השתתפה באולימפיאדת הפועלים הבינלאומית השלישית באנטוורפן.

בארץ הם עיברתו את שם המשפחה ללהבי. לזוג נולדו שלושה ילדים, רותי דקל (1939 - 2001), רוני (1945) ו שנהרג במלחמת יום כיפור (1947 - 1974) ובנו סיוון-יצחק נולד לאחר נפילתו.

ארבעת אחיה נספו בשואה.

## הנצחה
הפסל נתן רפופורט יצר דמות הודפת כדור ברזל מצילומו של אדם רובין את גוטה ברלינר.

## קישורים חיצוניים

* נחמן גלבוע, ספורטאית גוטה גוטה, באתר הקיבוצים
* גוטה להבי, באתר "אלבום יזרעאל שמות ראשונים"
* 
* 

## הערות שוליים


עומדים- צבי ושרה ברלינר יושבים מימין- גוטה רותי רוני ואוריאל להבי 194 btm8705.jpeg|גוטה עם משפחתה: הוריה צבי ושרה ברלינר, בעלה אוריאל וילדיה רותי ורוני, בשנת 1946
כינוס ספורט מקום ראשון 13 אוקטובר 1928 - iלהביi btm8717.jpeg|מקום ראשון בכינוס ספורט 1928

1937 - iלהביi btm8724.jpeg|סמל מאולימפיאדת הפועלים באנטוורפן, 1937


קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:אמהות שכולות: חללי צה"ל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אצניות פולניות
קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אתלטיות פולניות
קטגוריה:זורקות דיסקוס ישראליות
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים במרחביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
טיפאני טראמפ

**טיפאני אריאנה טראמפ** (בשם מלא באנגלית: **Tiffany Ariana Trump**; נולדה ב-13 באוקטובר 1993) היא בתו הרביעית של נשיא ארצות הברית ה-45 וה-47, דונלד טראמפ, ובתו היחידה מאשתו השנייה מרלה מייפלס.

## ביוגרפיה
טיפאני טראמפ נולדה ב-13 באוקטובר 1993 בווסט פאלם ביץ', פלורידה. היא בתם היחידה של מרלה מייפלס ודונלד טראמפ. היא נקראה בשם טיפאני על ידי הוריה על שם חברת התכשיטים "טיפאני ושות'". היא גודלה על ידי אמה בקליפורניה, שם התגוררה עד סיום לימודיה בבית ספר תיכון. היא התחנכה בבית הספר "Viewpoint School" בקלבאסאס, קליפורניה.

טראמפ עבדה כמתמחה בעיתון האופנה "ווג" וב-2014 הוציאה לרדיו סינגל בשם "Like A Bird" (כמו ציפור), וסיפרה שהיא שוקלת קריירת זמרה.

ב-2016 סיימה תואר ראשון בסוציולוגיה ובלימודים אורבניים באוניברסיטת פנסילבניה. ב-2017 התחילה ללמוד משפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון וסיימה בשנת 2020.

היא הופיעה עם יתר בני משפחת טראמפ בהופעות פומביות במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. ב-19 ביולי 2016 נאמה בוועידת המפלגה הרפובליקנית.

זמן קצר לאחר הפסד אביה בבחירות ולפני יציאתו מהבית הלבן התארסה לבן זוגה מייקל בולוס , בן למשפחת מיליארדרים ממוצא לבנוני-נוצרי, בגן הוורדים של הבית הלבן. הם נישאו ב-12 בנובמבר 2022, באחוזת מאר-א-לאגו של דונלד טראמפ. אביו של מייקל בולוס, מסעד בולוס, הוא איש עסקים מצליח, מנכ"ל חברת בולוס אנטרפרייזס  ודוקטור למשפטים, שנולד בלבנון למשפחה נוצרית, והיגר עם הוריו לארצות הברית בשנות השבעים. אימו של מייקל, שרה פאדול, היא בת לזוהיר פאדול, איש עסקים אמריקאי לבנוני צרפתי, עם עסקים נרחבים באפריקה. משפחת בולוס חיה חלק מהזמן בניגריה ובאנגליה, נוסף על ארצות הברית. מסעד בולוס הוא אחד ממנהלי קמפיין הנשיאות של 2024 עבור דונלד טראמפ במישיגן, ופעל לשכנע את המצביעים ממוצא ערבי להצביע עבור טראמפ. מסעד בולוס מקורב למנהיגי הנוצרים בלבנון.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
טיפאני
קטגוריה:ילדי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא סקוטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
ליל הבארות

**ליל הבארות** (**מבצע יהלום**) היא פעולת תגמול שערך צה"ל בעיירה קלקיליה שבשטח ירדן, בלילה שבין 4 ל-5 בספטמבר 1965. בפעולה הרסו כוחות צה"ל 11 משאבות מים.

## המניע לפעולה
ההחלטה לצאת לפעולת תגמול התקבלה לאחר סדרת פעולות חבלה שביצעו אנשי פת"ח שפעלו משטח ירדן כנגד מטרות ישראליות החל מחודש יוני אותה שנה. כמפקד הפעולה נקבע מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם רפאל איתן. הפעולה נועדה להזהיר את השלטונות הירדנים ולא לפגוע בהם בנפש. בשל כך נקבעו הוראות פתיחה באש מחמירות.

## מהלך הפעולה
בליל 4 בספטמבר 1965 תקפו כוחות מחטיבת הצנחנים בפיקוד רפאל איתן, בהם כוח בפיקוד מפקד גדוד 202, אפרים חירם, וכוח מסיירת מטכ"ל, בפיקוד דב תמרי, 11 משאבות מים (בארות) במרחב העיירה קלקיליה והרסו את כולן באמצעות מטעני חבלה. במהלך הפעולה הכוחות כמעט שלא נתקלו בהתנגדות מצד הצבא הירדני. רק חייל ירדני אחד ואזרח אחד נפגעו במהלך המבצע.

כל יעדי הפעולה הושגו. הכוחות שבו לשטח ישראל לאחר שפגעו בכלל משאבות המים. הייתה זו הפעולה הראשונה של סיירת מטכ"ל שכללה לחימה.

## קישורים חיצוניים
* מבצע יהלום, אתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים

## הערות שוליים

קטגוריה:קלקיליה
קטגוריה:פעולות התגמול: ירדן
ליל הבארות
קטגוריה:1965 בישראל
ליל הבארות
ג'יימס קלאפר

**ג'יימס רוברט "ג'ים" קלאפר** (באנגלית: **James Robert "Jim" Clapper Jr.**; נולד ב-14 במרץ 1941) הוא לוטננט גנרל בדימוס בחיל האוויר האמריקאי שכיהן כראש המודיעין הלאומי בין השנים 2010–2017 תחת נשיא ארצות הברית ברק אובמה. לפני כן כיהן כראש DIA (1991–1995), כראש ה-NGA (2001–2006), וכסגן ראש מזכיר ההגנה למודיעין (2007–2010).

## הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016
ב-4 במרץ 2017 האשים הנשיא דונלד טראמפ את ברק אובמה באישור האזנות במגדל טראמפ לו ולצוותו. למחרת הופיע ג'יימס קלאפר בתוכנית פגוש את העיתונות ברשת NBC והכחיש שממשל אובמה הוציא אי פעם צווי האזנה בבית המשפט המיוחד לנושאי ביטחון לצורך האזנה לקמפיין של טראמפ או לאנשיו. אך לאחר מכן נחשף כי לפחות שלושה צווים להאזנות סתר הוצאו, כשהבסיס לאותה בקשה הוסתר מהשופט ב-23 במאי 2018, אמר קלאפר בתוכנית "שעת החדשות", כי רוסיה הצליחה לשנות את ההצבעות ב-2016 בשלוש מדינות של ארצות הברית, ולמעשה היטתה את הבחירות לטובת טראמפ, זאת אף שב-5 בינואר 2017 הצהיר בשימוע לפני ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט של ארצות הברית שרוסיה לא היטתה שום הצבעה.

קלאפר נולד בפורט ויין, אינדיאנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:פורט ויין (אינדיאנה): אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:סגל מחלקת ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי המודיעין הלאומי של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:ראשי סוכנות הביון של מחלקת ההגנה
קטגוריה:התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
דניאל גלעדי

**דניאל גלעדי** הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר, בעל 4 מדליות זהב.
## קריירה
גלעדי נכה צה"ל קטוע יד. הצטרף לאימוני ספורט בבית הלוחם והיה חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים.

ב השתתף בארבע תחרויות ובכולן זכה במדליית זהב: בשני משחי 50 מטר בסגנונות חזה (41.27 שניות) וחופשי (32.79 שניות), בריצת 100 מטר (11.7 שניות) ובתחרות הכדורעף כחבר הנבחרת.

הוא צורף שוב לנבחרת הכדורעף לקראת המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) והתחרה במשחקים בהם סיימה הנבחרת ברבע הגמר.

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:אתלטים נכים ישראלים
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אנפה כחולה גדולה

**אנפה כחולה גדולה** (שם מדעי: *Ardea herodias*) היא מין של עוף מים אמריקאי ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפה. האנפה מצויה ברחבי אמריקה מקנדה וארצות הברית ועד לאמריקה המרכזית, איי הקריבים ואיי גלאפגוס. היא מזכירה מאוד את האנפה האפורה מאירופה ואסיה.

## מאפיינים
אנפה זו היא הגדולה ביותר מאנפות אמריקה ומכאן שמה. היא אחת מהגדולות שבאנפות ואורכה 91–137 ס"מ, מוטת כנפיה 167–201 ס"מ, גובהה 116–138 ס"מ ומשקלה 1.8–3.6 ק"ג. היא בעלת נוצות כחולות-אפורות עד לבנות ובעלות מקור צהוב ארוך וחד.

לאנפה זו יש שלושה אזורי מחיה:
היא מקננת בצפון אמריקה וקנדה, חורפת באמריקה המרכזית ונמצאת בתקופות הבינים במרכז ארצות הברית ובדרומה.

האנפה מצויה בגופי מים שונים בביצות, אגמים, נהרות ואף חופים. היא מחפשת דגים, צפרדעים וחיות קטנות נוספות אותם היא חוטפת במהירות מהמים ובולעת בשלמותם.

האנפות מקננות בלהקות על ענפי עצים ומטילות עד 6 ביצים בקן.

הביצים והאנפות הצעירות נטרפות על ידי קתרטס תרנגולי, עורב אמריקאי, עורב שחור, עקב אדום-זנב, דביבון מצוי ודוב שחור אמריקאי. אנפות בוגרות נטרפות על ידי עיטם לבן-ראש, עיט זהוב, אוח וירג'יניה ועקב האריס. אנפות שמצויות במים עלולות להיטרף על ידי אליגטור אמריקאי או תנין אמריקאי.

## תת-מינים
* *A. h. herodias*
* *A. h. fannini*
* *A. h. wardi*
* *A. h. occidentalis*
* *A. h. cognata*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
זגאטו זאל

ממוזער|290px|זגאטו זאל – מבט לתא הנהג
**זגאטו זאל** (באיטלקית: **Zagato Zele**) הוא רכב חשמלי מונע מצבר המוגדר כ-מכונית מיקרו, בתצורת 2 דלתות, המיועד ל-2 נוסעים (נהג+נוסע) אשר יוצר על ידי חברת עיצוב הרכב האיטלקית "Zagato Milano s.r.l". בין השנים 1974–1976. יוצרו כ-500 יחידות.

ה"זגאטו זאל 1000" הוצג כאב טיפוס בנובמבר 1972 בסלון המכוניות של טורינו.

המיתלים של דגם ה-"זגאטו זאל" נילקחו מדגמי פיאט 500 ו-פיאט 124.

בארצות הברית הדגם היה קרוי "Elcar". יבואן הדגם לארצות הברית בנה דגם נוסף, ארוך יותר, 4 מושבים, אשר שווק רק בארצות-הברית בשם "Elcar Wagonette".

ה"זגאטו זאל" יוצר ב-7 צבעים: כתום-אדום, חום, כחול כהה, כחול פסטל, לבן, ירוק, תכלת.

סוללת הרכב: 4 סוללות של 12V עד 8 סוללות של 12V.

בשנת 2015 הרכיבה חברת זאגאטו את דגם הקופה "זאגאטו מוסרו מזארטי". יוצרו 5 יחידות.

## דגמי זגאטו זאל
(לפי הכח החשמלי של הרכב (נמדד בוואט)
* זגאטו זאל 1000
* זגאטו זאל 1500
* זגאטו זאל 2000

## תמונות


קובץ:Zagato hd.jpg|זגאטו זאל
קובץ:Alfa SZ Zagato badge.jpg| לוגו חברת זגאטו


## ראו גם
* רכב חשמלי מונע מצבר
* מכונית מיקרו

## לקריאה נוספת
* זגאטו זאל (Abandoned Zagato Zele (Electric Microcar) - Urban Ghosts )
* זגאטו זאל  (Zagato Elcar 1000 at Motorbase)

## קישורים חיצוניים

* זגאטו זאל (3:03 דקות), יו-טיוב
* זגאטו זאל (3:42 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1974
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
ההצגה הגדולה בתבל (סרט)

**ההצגה הגדולה בתבל** (באנגלית: **The Greatest Show on Earth**) הוא סרט דרמה אפי אמריקאי משנת 1952 בבימוי ובהפקתו של ססיל ב. דה-מיל.

עלילת הסרט מתרחשת בקרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי. דה מיל שהה מספר שבועות בקרקס ולמד על חיי השחקנים והעובדים והלוגיסטיקה המורכבת של הפקת ההצגה בקרקס הכוללת 1,400 עובדים, אקרובטים, ליצנים, מאות חיות וציוד רב. בסרט יש תיאור מפורט על הקמת האוהל הענק. השחקנים הראשיים עברו אימונים בקרקס וחלק מהופעתם בסרט היא אמיתית ולא על ידי מחליפים.

הסצנות המרשימות בסרט הן של התהלוכה הססגונית של "ההצגה הגדולה בתבל" וזאת של התנגשות הרכבות לקראת סיום הסרט.

הסרט היה שובר קופות וזכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר . היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריות הבימוי, התלבושות והעריכה. זכה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריות הבימוי, הצילום והעריכה.

## תקציר העלילה
הקרקס הגדול מגיע לעיר, המטען הרב מורד מהרכבת ביחד עם כלובי החיות, בהשגחתו של מנהל הקרקס, בראד בראדן (צ'רלטון הסטון) מוקם האוהל הענק והלוליינים מתחילים באימונים ובראשם הולי (בטי האטון) המופיעה בזירה המרכזית (Ring 1).

בראד נקרא לישיבה עם בעלי הקרקס המודיעים לו כי בגלל מצבו הכלכלי של הקרקס הם נאלצים לקצר את משך ההופעות ל-10 שבועות בלבד ורק בערים גדולות. בראד אומר כי זה יביא לפיטורי 1400 העובדים וכי הוא חותם חוזה עם גדול לולייני הטרפז המעופף "סבסטיאן הגדול" (קורנל ויילד) שיופיע בזירה הראשית במקום הולי.

בראד נאלץ לגלות זאת להולי שמקבלת את זה באופן קשה אבל סבסטיאן מחזר אחריה ומסכים להופיע אתה ביחד בזירה הראשית. מתחיל מאבק ביניהם מי יותר טוב והביצועים הולכים ונעשים מסוכנים יותר ובלי רשת ביטחון עד שבאחד הקפיצות נופל סבסטיאן מגובה רב ושובר את ידו. לאחר אשפוז בבית חולים מתברר כי ידו נפגעה קשות והוא לא יוכל לשוב יותר לזירה. בראד והולי משכנעים אותו להישאר בקרקס ולעזור בעבודות שונות כמו מכירת ממתקים ובלונים לילדים.

בקרקס מופיעים גם ליצנים רבים ובראשם "באטנס" (ג'יימס סטיוארט) ו"וילי העייף" (אמט קלי). "באטנס" לא מוריד את האיפור שלו כי אינו רוצה שיזהו אותו: הוא רופא שגרם מתוך אהבה למות אשתו שסבלה ממחלה קשה ומאז הוא מבוקש על ידי המשטרה.

בין המופיעים בהצגה מתבלטות "נערת הפילים" אנג'ל (גלוריה גראהם) והרקדנית פיליס (דורותי לאמור). החבר של פילים הוא מאלף הפילים קלאוס (לייל בטגר) ובהופעה שוכבת אנג'ל כשהפיל מניח את רגלו על פניה. אנג'ל מתחילה לחזר אחרי בראד וזה מרגיז את קלאוס ובאחת ההופעות הוא אינו משחרר את הפיל מפניה. בראד מגיע מהר, משחרר את אנג'ל ומפטר את קלאוס.

הקרקס מועמס על רכבת וקלאוס מתכנן את נקמתו. ביחד עם עבריין נוסף הם גורמים לרכבת להיעצר ואז שודדים את כספת הכסף אולם רכבת נוספת שמגיעה למקום מתנגשת בהם וברכבת הקרקס. כל הקרונות מתהפכים, אנשים נפצעים ונהרגים והחיות משתחררות.

בראד נפצע קשה אבל "באטנס" מחליט לגלות את זהותו כרופא ומציל אותו על ידי ערוי דמו של סבסטיאן. לאחר מכן הוא נאזק ונעצר.

הולי מארגנת את מה שנשאר מהקרקס והסרט מסתיים בהופעה תחת כיפת השמים כשכל תושבי העיר הסמוכה מקבלים את המשתתפים בתשואות.

## קישורים חיצוניים

* ההצגה הגדולה בתבל, באתר TCM
* קדימון לסרט ההצגה הגדולה בתבל, באתר יוטיוב
* ססיל דה מיל מציג את סרטו ההצגה הגדולה בתבל, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1952
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אפיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קרקס
קטגוריה:סרטי ג'יימס סטיוארט
מיכאל קולהאס (יעקב פינס)

"**מיכאל קולהאס**" (1953) היא סדרה של הדפסים שיצר הצייר הישראלי יעקב פינס על פי הנובלה "מיכאל קולהאס" מאת היינריך פון קלייסט.

## תיאור
פינס יצר את הדפסים בטכניקה של חיתוך עץ, על לוחות עשויים עץ אדר. בנוסף, מספר עיטורים קטנים, המשמשים כעיטור לראש פרק או כוינייטה, נעשו בטכניקה של תחריט עץ על לוחות מעץ אשור (בוק). את אחד מן ההדפסים - "הפגישה עם מגדת-העתידות הזקנה" - יצר פינס בשתי גרסאות שונות, כשרק אחת מהן שובצה בספר. פינס בחר ביצירות להתרכז בתיאור מצבו הנפשי של קולהאס על חשבון תיאור האלימות, על ידי יצירה תיאורים מאופקים. גדעון עפרת תיאר בחירה זו כביטוי "להצנעת הרשע החזותי". אריאל הירשפלד מצא בהדפסיו של פינס ביטוי של "מודוס סימבולי", המהווה שילוב שבין ביטוי עממי-סמלי לבין השפעות האקספרסיוניזם.

בשנת 1953 יצאו העיטורים כספר בשם "מיכאל קולהאס, עם חיתוכי עץ מאת יעקב פינס" בהוצאת תרשיש ובמהדורה של 1200 עותקים. הספר הודפס בדפוס בלט בבית הדפוס "דפוס גולדברג", כשהוא מלווים את התרגום מגרמנית של מאיר חרטינר. משה שפיצר, מעצב הספר, בחר להשתמש בגופן מסוג "פרנק-ריהל" ועימד את הטקסט בגושים מיושרים ("בלוקים"). עיצוב חמור סבר זה שיקף את רוח הנובלה. בנוסף, שפיצר דאג לא להדפיס בעמודים מאחורי האיורים טקסט, על מנת לא להפריע לצפייה בהם. בספר זה הודפסו האיורים שיצר פינס מרפרודוקציות הקטנות מגודלם המקורי. זאת, פרט לשתי הוינייטות שבשער ובסיום הספר (הסוס הבריא והסוס הכחוש), שהודפסו מלוחות העץ המקוריים. בנוסף לספר יצאה מהדורת אלבום ממספרת של חיתוכי-העץ, שהודפסה על ידי פינס באופן ידני, ואוגדה בתיקייה. ממהדורה זו הודפסו 25 עותקים.

בשנת 2003 הוציאה סדנת ההדפס ירושלים מהדורה מחודשת של הספר בפורמט של ספר אמן ובמהדורה של 60 עותקים. חיתוכי העץ הודפסו על ידי סידון רוטנברג מלוחות ההדפסה המקוריים במכבש ובגודלן המלא על גיליונות נייר בגובה 38 ס"מ, וברוחב 28 ס"מ. הטקסט, הכולל את התרגום העברי ואת הטקסט המקורי בגרמנית, הודפס בטכניקה של דפוס רשת על ידי איתן הורוביץ.

ב-7 ביולי 2004 נפתחה בסדנת ההדפס ירושלים תערוכה שהציגה את ספר האמן, את לוחות ההדפסה ואת הרישומים המקדימים שיצר פינס לעבודות. עותק של מהדורת "תרשיש" הוצג במוזיאון ישראל בתערוכה "דפוסים משתנים: מלאכת העיצוב של משה שפיצר, פרנציסקה ברוך והנרי פרידלנדר" (2015). מספר דפים מן הספר הוצגו בתערוכה "בגוף העץ: זוכי פרס פינס לגרפיקה ישראלית" (2017) בסדנת ההדפס ירושלים, במסגרת סדרת תערוכות מחווה לפינס.

## רשימת האיורים

## קישורים חיצוניים

* חיתוכי–עץ ל`מיכאל קולהאס` מאת היינריך פון קלייסט, 2003, באתר סדנת ההדפס ירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יעקב פינס: הדפסים
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1953
קטגוריה:ספרי 1953
קטגוריה:יצירות משנת 2003
קטגוריה:ספרי 2003
הרכבת התחתית של מונטריאול

**הרכבת התחתית של מונטריאול** (נודעת גם בשם **המטרו של מונטריאול**, בצרפתית: **Métro de Montréal**) היא מערכת רכבות תחתיות עירוניות המשמשת כאמצעי התחבורה המרכזי של העיר מונטריאול. בניית המערכת החלה ב-1962 והיא נחנכה באופן רשמי באוקטובר 1966. בעת פתיחתה כללה המערכת שני קווי רכבת תחתית עם 24 תחנות, ומאז הורחבה וכיום (2017) היא מורכבת מארבעה קווים עם 68 תחנות באורך מצטבר של 69.2 ק"מ, המכסים את רוב האי מונטריאול והפרברים.

הרכבת התחתית של מונטריאול היא מערכת הרכבות התחתיות העמוסה ביותר בקנדה והשלישית העמוסה ביותר בצפון אמריקה על פי מספר נסיעות ליום (אחרי מערכות הרכבת של ניו יורק ומקסיקו סיטי) - בממוצע היא משרתת ל-1,245,700 נסיעות מדי יום.

## קווי הרכבת התחתית
הרכבת התחתית של מונטריאול מורכבת מארבעה קווים שמסומלים בצבעים שונים. הקו הקצר ביותר הוא קו 4 (הקו הצהוב) שנבנה עבור אקספו 67' וכולל שלוש תחנות בלבד. שני קווי רכבת, הכתום והצהוב עוזבים את האי של מונטריאול ומחברים את העיר ללאוואל וללונגוויל בהתאמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר חברת STM, מפעילת הרכבת 

מונטריאול
קטגוריה:מונטריאול
קטגוריה:קנדה: תחבורה
אסטבן אוקון

**אסטבן אוקון** (בצרפתית: **Esteban Ocon**, נולד ב-17 בספטמבר 1996) הוא נהג מרוצים צרפתי המתחרה בקבוצת האס באליפות הפורמולה 1. שימש במשך שלוש עונות כנהג בקבוצות מאנור וסהרה פורס אינדיה.

## קריירה
אוקון החל להתחרות בתחרויות קארטינג בגיל 10. שנה לאחר מכן זכה באליפות צרפת בקטגוריית המינימי ובשנת 2008 זכה באליפות הקאדטים. במשך שלוש שנים התחרה בקטגוריית ה-KF3 ובשנת 2011 סיים כאלוף צרפת וכסגן אלוף אירופה בקטגוריה.

בשנת 2012 ערך את הבכורה בתחרויות רכבים חד-מושביים, כשלקח חלק באליפות הפורמולה רנו 2.0 כנהגה של קבוצת קוריניאן מוטורספורט (Koiranen Motorsport). בשנת 2013 עבר להתחרות בקבוצת ART. את העונה סיים במקום השלישי ובמהלכה רשם את הניצחון הראשון. באוקטובר אותה שנה ערך את הופעת הבכורה בפורמולה 3, במסגרת הגרנד פרי של מקאו. עונה לאחר מכן הצטרף באופן מלא לאליפות אירופה בפורמולה 3. במהלך העונה השיג 9 ניצחונות והבטיח את הזכייה באליפות, כשנותר עוד מרוץ לסיום העונה. בשנת 2015 עבר להתחרות בסבב ה-GP3 עבור קבוצת ART. הוא ניצח רק מרוץ אחד במהלך העונה, אך בעשרה מרוצים נוספים הגיע למקום השני וזכה באליפות. במקביל, שימש כנהג המבחן של קבוצת סהרה פורס אינדיה.

### פורמולה 1
את עונת 2016 החל כנהג קבוצת המרוצים של מרצדס באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM), בה לקח חלק בעשרת המרוצים הראשונים של העונה. במקביל, שימש כנהג מבחן בקבוצת רנו. במהלך חודש אוגוסט הודיעה קבוצת מאנור על החתמתו של אוקון כמחליפו של ריו הריאנטו עד לסיום העונה. הוא ערך את הבכורה בגרנד פרי הבלגי, אותו סיים במקום ה-16. הוא שותף בתשעה מרוצים עד לסיום העונה, אך לא צבר נקודות.

לקראת עונת 2017 חתם על חוזה רב שנתי בקבוצה סהרה פורס אינדיה. במרוץ הפתיחה של העונה סיים במקום העשירי והשיג את נקודת האליפות הראשונה בקריירה. במהלך העונה צבר נקודות בכל המרוצים, למעט שניים. את העונה סיים במקום השמיני. במהלך עונת 2018 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים ונכנסה למהלך של פשיטת רגל. איש העסקים הקנדי לורנס סטרול רכש את הקבוצה ושינה את שמה לרייסינג פוינט. לקראת עונת 2019 החליט סטרול להחליף את אוקון בבנו, לאנס. לאחר שנותר ללא קבוצה שימש במשך שנה כנהג מבחן בקבוצת מרצדס. באוגוסט 2019 הוחתם כמחליפו של ניקו הולקנברג בקבוצת רנו, החל מעונת 2020.

ביוני 2021 האריך את חוזהו בקבוצה עד לסוף עונת 2024.

## מרוצים
### פורמולה 1

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי קבוצת פורס אינדיה
קטגוריה:נהגי קבוצת רנו
קטגוריה:נהגי קבוצת אלפין
קטגוריה:נהגי קבוצת האס
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1996
גשר האחדות

**גשר האחדות** או **גשר האר"י** הוא גשר בנתניה מעל כביש 2 ומסילת רכבת המחבר בין מערב העיר ומזרחה.

## היסטוריה
הגשר הוקם ב-2 בספטמבר 2002 באורך של כ-800 מטר בסכום של כ-35 מיליון שקל.

ליד הגשר הוקם גם מרכז מסחרי קטן ובו תחנת דלק, סופר-פארם סניף הבינלאומי, ויילו.

ב-20 בפברואר 2012, אישרה עיריית נתניה שגשר האחדות יתחבר לכביש 2. בדצמבר 2016 החלה עבודה על ההרחבה, אשר צפויה להסתיים בסביבות יולי 2018 וייעלה כ-40 מיליון שקל.

ב-14 בנובמבר 2018, נפתחה לתנועה הרמפה המזרחית מכביש החוף לכיוון צפון לתוך נתניה

ביולי 2019 החלו עבודות להקמת הרמפה המערבית בעלות של 37 מיליון ש"ח. באוגוסט 2021 הרמפה המערבית נפתחה לתנועה לכביש החוף לכיוון דרום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: תחבורה
האחדות
אלפרד גוט

**אלפרד גוט** (בגרמנית: **Alfred Guth**;  27 ביולי 1908 - 13 בנובמבר 1996) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף המכביה הראשונה (1932), ייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין (1936) בקרב חמש מודרני.

## ביוגרפיה
גוט גדל בווינה והתאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנים 1924 ו-1925 זכה גוט בתחרות השנתית **חוצה וינה** (Quer durch Wien), שחייה במים פתוחים למרחק של 5 מייל בדנובה, לעיניהם של 500,000 צופים.

במכביה הראשונה שנערכה בישראל בשנת 1932 זכה גוט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 22:56.8 דקות, לפני פוליאקוב מצ'כוסלובקיה (24:40 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:41.1 דקות, אחרי האל קרמר מארצות הברית (5:37.8 דקות).

באולימפיאדת ברלין (1936) סיים גוט במקום 33 בקרב חמש מודרני (רכיבה על סוסים: רכיבת שדה עם מכשולים, סיים במקום 34, סיף: דקר, סיים במקום 34, ירי ספורטיבי: ירי באקדח 200 כדורים, סיים במקום 41, שחייה ל-300 מטר: סיים חמישי בתוצאה של 4:39.2 דקות וריצת שדה למרחק של 4 ק"מ: סיים במקום 19 בתוצאה של 14:51.1 דקות).

## קישורים חיצוניים
 
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני מים פתוחים אוסטרים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1996
סלאש

**סלאש** הוא התעתיק העברי למילה **Slash** באנגלית, לה מספר משמעויות.
לנצ'יה פלאביה

ממוזער|290px|לנצ'יה פלאביה 1,800 ספורט, שנת 1967
ממוזער|290px|לנצ'יה פלאביה קופה
**לנצ'יה פלאביה** (באיטלקית: Lancia Flavia) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית **[[לנצ'יה]]** בין השנים 1961–1971. הדגם יוצר גם בתצורות קופה, ספורט, סופר-ספורט וקבריולה. ה-"לנצ'יה פלאביה" הושקה ב-3 בנובמבר 1960 בסלון המכוניות של טורינו. הדגם הוצג לנשיא הרפובליקה האיטלקית אמינוטורה פנפאני ב-19 בדצמבר 1960.

יוצרו 105,848 יחידות מהדגם "לנצ'יה פלאביה" (כולל "לנצ'יה 2000" בין השנים 1971-1975).

דגם "לנצ'יה פלאביה 1,500" האיץ בין 0-97 קמ"ש ב-18.6 שניות, דגם "לנצ'יה פלאביה 2000" (מנוע הזרקת דלק 1,991 סמ"ק) האיץ בין 0-100 קמ"ש ב-11.4 שניות.

בשנת 2011 חידשה חברת לנצ'יה כחברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט את ייצור דגם ה-"לנצ'יה פלאביה".

## חברת [[לנצ'יה]]
**לנצ'יה** (איטלקית: Lancia, מבוטא **לנצ'ה**) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות המהווה מאז שנת 1969 חטיבה בתאגיד פיאט. היא הוקמה בשנת 1906 על ידי וינצ'נצו לנצ'יה. מכוניות החברה הצטיינו בחדשנות הנדסית, פאר וביצועים וזכו להצלחות באירועי ספורט מוטורי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 מוצבו דגמי לנצ'יה כדגמי יוקרה בקבוצת פיאט.

## תצורות לנצ'יה פלאביה
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - ספורט
* 2 דלתות - סופר ספורט
* 2 דלתות - קבריולה

### דגמי לנצ'יה פלאביה
* לנצ'יה פלאביה 1500
* לנצ'יה פלאביה 1800
* לנצ'יה פלאביה 2000

## תמונות

Lancia Flavia-Mk1.JPG| לנצ'יה פלאביה סדאן
2010 NEC Clsassic Car Show DSC 1495 - Flickr - tonylanciabeta.jpg| לנצ'יה פלאביה סדאן
Lancia Flavia Convertibile.jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט
Lancia Flavia convertibile (rear) at Lime Rock.jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט
1965 Lancia Flavia Cabriolet Vignale Milleotto fvr.jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט, שנת 1965
LANCIA Flavia T descapotable (1960) 144.jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט שנת 1960, מבט לתוך הרכב
Lancia Flavia interior (13643815985).jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט, מבט לתוך הרכב
MHV Lancia Flavia 1965 02.jpg| לנצ'יה פלאביה - קבריולט, שנת 1965
1966 Lancia Flavia coupe (6107344881).jpg | לנצ'יה פלאביה - קופה, שנת 1966
MHV Lancia Flavia 02.jpg| לנצ'יה פלאביה - קופה
Lancia (3495876839).jpg| לנצ'יה פלאביה - קופה
Lancia Flavia Sport Zagato - Flickr - exfordy.jpg| לנצ'יה פלאביה ספורט זגאטו
Lancia Flavia Zagato Cockpit.jpg|מבט לתוך הרכב ו-לוח מחוונים
Lancia.jpg| לנצ'יה פלאביה ספורט
Lancia Flavia Super Sport (18095192871).jpg| לנצ'יה פלאביה סופר ספורט


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1960
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
פלאביה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
אידרוסיזומאב

**אידרוסיזומאב** (באנגלית: Idarucizumab) או בשמו המסחרי פרקסביינד, הוא נוגדן חד-שבטי שמטרתו להפוך את האפקט האנטיקוגולנטי של התרופה דביגטראן, תרופה נוגדת קרישה. פרקסביינד מיוצרת בטכנולוגיית DNA רקומביננטי בתאי שחלה של אוגרים. התרופה מיוצרת על ידי חברת בהרינגר אינגלהיים וכן משווקת בישראל על ידה. התרופה אושרה במסגרת התוכנית לאישור מואץ לפיה ה-FDA מעניק אישור מוקדם לתרופות שנותנות מענה למצבים חמורים שאין בנמצא פתרונות אחרים עבורם. אידרוסיזומאב הוא האנטידוט הראשון והיחיד שקיים, הפועל על ידי עיכוב ישיר של תרומבין, וזמין לשימוש בעת הצורך, דבר המהווה נדבך נוסף לבטיחות של דביגטראן.

## התוויות שימוש
*ניתוח חירום/ פרוצדורה דחופה
*דימום בלתי נשלט או דימום מסכן חיים

## פיתוח ומנגנון פעולה
אידרוסיזומאב הוא נוגדן חד שבטי הומאני, ספציפי לדביגטראן בלבד. הוא מיוצר בתאי שחלות של אוגרים כך שאזור ה-FC שלו הוסר ממנו כדי למנוע קישור לא ספציפי. מקטע ה-FAB של הנוגדן תוכנן כך שנקשר בזיקה גבוהה פי 350 לדביגטראן מאשר הקישור של דביגטראן לטרומבין. ברגע שהנוגדן נקשר לתרופה, התרופה אינה יכולה להיקשר עוד לטרומבין עד לפינוי של הנוגדן מזרם הדם. הקומפלקס שנוצר, דביגטראן-אידרוסיזומאב, הוא יציב מאוד (זמן מחצית חיים של 260 שעות בקירוב), וכך מנוטרל אפקט נוגד הקרישה של דביגטראן. הקומפלקס עצמו מפונה במהירות מזרם הדם-תוך מס' שעות.

הקישור של אידרוסיזומאב הוא מיידי, ספציפי לתרופה וממושך. לאחר הקישור, אין הפרעה להליך הקרישה הטבעי של הגוף.

## צורת מתן
התרופה ניתנת בזריקה או באינפוזיה. היא נמצאת בשימוש בבתי חולים בלבד, בתמיסה המוכנה לשימוש. ניתן לחזור ולהשתמש בדביגטראן כ-24 שעות לאחר השימוש בפרקסביינד כל עוד המטופל יציב קלינית.

## בטיחות ויעילות
מחקר שבחן את הבטיחות והיעילות של פרקסביינד במטופלים בריאים צעירים ומבוגרים ביחס לפלסבו הראה כי לא נמצאו תופעות לוואי הקשורות לתרופה. כמו כן, לא נמצאה תגובה של מערכת החיסון וכן לא הופרע תהליך הקרישה הטבעי של הגוף. לא נמצא קשר בין מינון, גיל ותפקוד כלייתי לשכיחות של תופעות לוואי כלשהן. .

מחקר ה-REVERS-AD בחן את השפעת אידרוסיזומאב במטופלי פרדקסה עם דימום בלתי נשלט/מסכן חיים ובמטופלי פרדקסה שנזקקים לניתוח חירום/פרוצדורה דחופה. גם במקרה זה הייתה פעילות האנטידוט מיידית, מלאה וממושכת. זמן ממוצע להפסקת דימום לאחר מתן פרקסביינד היה בין 3.5-4.5 שעות, וזמן ממוצע לניתוח לאחר מתן פרקסביינד היה 1.6 שעות. האנטידוט פעל בבטיחות במטופלים שנבדקו.

קטגוריה:אנטידוטים
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
פיצת מצה

**פיצת מצה** (או "מצה-פיצה") היא סוג של פיצה המבוססת על אפיית מצה שעליה רוטב עגבניות או קטשופ וגבינה. כיוון שביהדות נאסר לאכול מזון חמץ בפסח, יש אנשים שמשתמשים במצה הכשרה כתחליף לבצק כבסיס להכנת פיצה במהלך החג.

## רקע
ביהדות נאסרה אכילת חמץ בתקופת חג הפסח. בשל האיסור, נוצר תחליף פיצה שבו תחתית הפיצה, העשויה באופן מסורתי מבצק, מוחלפת בתחתית העשויה ממצה. יש גם מספר יצרני מזון המספקים תחתית פיצה רגילה, אך כזו שהוכנה ממרכיבים כשרים לפסח, וכמה מתכונים המציעים להחליף בצק שמרים בשברי מצה או במצה בריי. 

במהלך חג הפסח, ישנן מסעדות המכניסות לתפריטיהן פיצות-מצה במקום פיצות מבצק רגיל, שאינו כשר לחג.

## ראו גם

* המטבח הישראלי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מצות
קטגוריה:פיצה