open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הקבצנים

**הקבצנים** (בהולנדית: **De bedelaars**; מוכר גם בשם הנכים) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת הצייר הפלמי פיטר ברויגל האב, אשר נוצר בשנת 1568. היצירה מתארת חמישה גברים נכים ואישה אחת שאינה נראית נכה, האוחזת בקערת נדבות ומפנה את ראשה מהם. הציור קטן ממדים ונחשב לאחת היצירות החידתיות של ברויגל. הוא נמסר למוזיאון הלובר בפריז בשנת 1892 על ידי מבקר האמנות פול מַנְץ, ומאז מוצג שם דרך קבע.

## פרשנות
230px|ממוזער|ימין|המזנטרופ
הציור עורר עניין רב בקרב היסטוריונים של האמנות בשל אופיו האמביוולנטי. הקבצנים חובשים כובעים מגוונים – כתר, מצנפת בישוף, כובע צבאי, כובע איכרים וכובע ברט – אשר פורשו כרמז לסמלים מעמדיים שונים, או כתחפושות קַרנָבָליות. חלק מהדמויות עוטות זנבות שועל, שהובנו כסמלי לעג, אך גם כקשר אפשרי לתנועת המורדים האנטי-ספרדית "הגז" (Gueux). אחד הקבצנים עונד פעמונים סביב רגליו הקטועות, ייתכן כרמז ליום חג הקבצנים שנחוג מיד לאחר חג ההתגלות. הדמויות מוצגות לצידה של חומה הפתוחה לנוף כפרי, דבר שפורש כביטוי למעמדם החברתי השולי.

מרגרט א' סאליבן רואה ביצירה חלק מקבוצת ציורים שיצר ברויגל בשנת 1568, המתייחסת בעקיפין למשבר הדתי והפוליטי בארצות השפלה. לדבריה, הציור נשען על פרק מספרו הסאטירי של סבסטיאן בראנט Narrenschiff ("ספינת השוטים"), ובו מופיעות שתי דמויות שוטים – אחד שמטפס לגובה מסוכן כדי לשדוד קן, ואחד שסוטה מהדרך ונופל למים. סאליבן טוענת כי שתי הדמויות בציור מייצגות את הסכנה שביהירות אידאולוגית ואובדן דרך. בתוך מציאות של הקצנה דתית ודיכוי, מצליח ברויגל לעצב עמדה ביקורתית מבלי להיחשף לרדיפה, תוך שימוש במערכת סמלים דו-משמעית.
[230px|ממוזער|שמאל|[משל העיוורים]]

230px|ממוזער|ימין|עורב העקעק על הגרדום

## השוואה ליצירות אחרות
סאליבן מציינת כי הציור "הקבצנים" קשור רעיונית לשלוש יצירות אחרות שצייר ברויגל בשנת 1568: "משל העיוורים", "עורב העקעק על הגרדום" ו-"המיזנתרופ". לדבריה, ארבעת הציורים עוסקים בסכנות של יהירות והתעקשות על צדקת הדרך, כאשר כל אחת מהיצירות מבטאת בדרכה את המתח שבין ביטחון עצמי מופרז לבין נפילה בלתי נמנעת. בציור "הקבצנים", כמו ב-"משל העיוורים", מופיעה אזהרה מפני עיוורון פיזי ורוחני; ב-"עורב העקעק על הגרדום" מתוארת קבוצה הממשיכה לחגוג אל מול מוות קרב; וב-"המיזנתרופ" מוצג דמות הבורחת מן העולם אך מועדת למלכודות. סאליבן רואה בכך סדרה של ביקורות מרומזות על החברה הסוערת של ארצות השפלה במחצית השנייה של המאה ה־16.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:פיטר ברויגל האב
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
אנה אלנדט

**אנה שרלוט דרסל אלנדט** (בגרמנית: **Anna Charlott Darcel Elendt**; נולדה ב-4 בספטמבר 2001) היא שחיינית גרמנייה, אלופת העולם (סינגפור 2025), סגנית אלופת עולם (בודפשט 2022) ושיאנית גרמניה במשחה ל-100 מטר חזה.

## ביוגרפיה
אלנדט נולדה וגדלה בדרייאייך, אחת משלושה ילדים למלאני ופיליפ אלנדט. היא החלה להתאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 2020.

### 2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.06 שניות, במקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.70 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.91 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את סגנון החזה תוצאה של 1:08.74 דקות.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו היא סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.31 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:06.96 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.16 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את סגנון החזה בתוצאה של 1:06.17 דקות.

### 2022
#### סגנית אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יוני היא זכתה במדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.98 דקות, אחרי בנדטה פילטו מאיטליה (1:05.93 דקות) ולפני רותה מיילוטיטה מליטא (1:06.02 דקות), בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:05.62 דקות ועלתה ראשונה למשחה הגמר. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.22 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 30.12 שניות, במקום 23 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:30.08 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:46.64 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את סגנון החזה בתוצאה של 1:05.83 דקות.

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר היא זכתה במדליות ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.05 דקות, אחרי לילי קינג מארצות הברית (1:02.67 דקות) וטס סכוטן מהולנד (1:03.90 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא גרמניה חדש של 29.30 שניות.

### 2025
#### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בסינגפור בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה במדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא גרמניה חדש של 1:05.19 דקות, לפני קייט דאגלס מארצות הברית (1:05.27 דקות) וטאנג צ'יאנטינג מהרפובליקה העממית של סין (1:05.64 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.40 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 30.17 שניות ועלתה מהמקום הרביעי, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.39 דקות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.02 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" את סגנון החזה בתוצאה של 1:04.90 דקות

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 30.10 שניות (2022), **שיא גרמניה**
* 100 מטר חזה: 1:05.19 דקות (2025), **שיא גרמניה**
* 200 מטר חזה: 2:23.54 דקות (2025), **שיא גרמניה**

### בריכה 25 מטר
* 50 מטר חזה: 29.30 שניות (2022), **שיא גרמניה**
* 100 מטר חזה: 1:04.05 דקות (2022), **שיא גרמניה**
* 200 מטר חזה: 2:21.33 דקות (2022)

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-2001
קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות גרמניות
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות גרמניות באולימפיאדת טוקיו (2020)
דפורטיבו ארמניו

**דפורטיבו ארמניו** (בספרדית: **Club Deportivo Armenio**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 1962 באזור גראן בואנוס איירס. בעבר הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה וכיום משחקת בליגה השלישית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1962 על ידי אוהדי כדורגל ממוצע ארמני שהתגוררו באזור גראן בואנוס איירס. שמה של המועדון היה Club Armenio de Fútbol. בשנת 1972 הקבוצה ניצחה בתחרות הליגה החמישית והעפילה למשחקי ליגה גבוהה יותר. בשנת 1976 היא העפילה לראשונה לליגה השלישית בחשיבותה. בעונת 1987/1988 היא ניצחה בליגת משנה וקודמה לליגה הבכירה.

בעונת 1987/1988 הקבוצה הצליחה לשרוד וסיימה את עונה במקום ה-13. אומנם לאחר עונת 1988/1989 היא ירדה לליגת משנה ולא חזרה יותר לליגה העליונה.

בליגת משנה הקבוצה שיחקה במשך 11 עונות עם הפסקות. בפעם האחרונה זו הייתה עונת 1989/1990. בליגה השלישית הקבוצה שיחקה במשך 38 עונות. החל מעונת 2019/2020 היא משחקת בליגה זו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1962
נעים מוחמד

**נעים מוחמד** (באנגלית: **Naeem Mohammed**; נולד ב-11 בנובמבר 1996 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת האלמסטאד מליגת העל השוודית.

## קריירת מועדונים
מוחמד גדל באקדמיית הכדורגל טאמאלה אוטרכט בגאנה, ובעונת  הושאל לסאנדוויקן מהליגה השוודית השלישית. בתום העונה חתם על חוזה קבוע במועדון. בעונת  סיים כמלך השערים של הליגה השוודית השלישית עם 23 שערים, וקבוצתו הייתה קרובה להעפלה לליגת המשנה השוודית, אך כשלה במשחקי הפלייאוף על העלייה נגד המדורגת 13 בליגת המשנה השוודית.

ב-14 בדצמבר 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים בהאלמסטאד מליגת העל השוודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני האלמסטאד
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1996
טאטסויה מוראסה

**טאטסויה מוראסה** (ביפנית: **村佐達也**; נולד ב-27 במרץ 2007) הוא שחיין יפני, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (סינגפור 2025) במשחה ל-200 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
מוראסה נולד וגדל ביפן.

### 2024
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:07.48 דקות.

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בבודפשט שבהונגריה בדצמבר סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:42.95 דקות. בנוסף, סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:07.90 דקות, ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:10.03 דקות.

### 2025
באליפות העולם שנערכה בסינגפור ביולי-אוגוסט זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא יפן חדש של 1:44.54 דקות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (1:43.53 דקות) ולוק הובסון מארצות הברית (1:43.84 דקות).

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חופשי: 22.94 שניות (2024)
* 100 מטר חופשי: 48.75 שניות (2025)
* 200 מטר חופשי: 1:44.54 דקות (2025), **שיא יפן**
* 400 מטר חופשי: 3:49.27 דקות (2024)

### בריכת 25 מטר
* 100 מטר חופשי: 47.07 שניות (2024)
* 200 מטר חופשי: 1:42.14 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

* טאטסויה מוראסה, באתר הרשמי של פדרציית השחייה הבין-לאומית 

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים יפנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-2007
המשורר העני

**המשורר העני** (בגרמנית: **Der arme Poet**) הוא הציור הידוע והפופולרי ביותר של הצייר הגרמני קרל שפיצווג. הציור הושלם בשנת 1839 והוא קיים בשלוש גרסאות.

## תיאור היצירה
הציור מתאר משורר בדירת עליית גג עלובה. החדר הצר מואר באמצעות חלון קטן בצידו השמאלי. מימין נראות קורות גג הבית, שעל אחת מהן תלויה מטרייה, שנועדה להגן על אזור השינה מלחות המטפטפת מהתקרה. דלת החדר נראית בקצהו הימני של הציור. מול הדלת, בקצהו השמאלי של הציור, ניצב תנור חרסינה ירוק ללא אש. למשורר העני אין מיטה: הוא שוכב על מזרן המונח על רצפת החדר, צמוד לקיר, כשהוא לבוש בחלוק בית וכובע שינה לראשו. על ברכיו הוא מחזיק דפי כתב־יד בידו השמאלית, ובאצבעות ידו הימנית נראה שהוא מונה את המשקל של שיר. לפני המזרן מונחים ספרים עבי כרס ושתי קופסאות שעליהן קסת דיו. על גבו של הספר הזקוף שבקצה הימני מופיעות המילים הלטיניות *Gradus ad Parnassum* ("שלבים אל פרנאסוס"), שם שיכול להתייחס או לחיבורו התאורטי החשוב של המלחין האוסטרי יוהאן יוזף פוקס, או, כפי הנראה, למדריך לכתיבת שירה לטינית מאת הכומר הישועי פאולוס אלר, שראה אור בקלן בשנת 1702. על קיר החדר צייר כנראה המשורר את תבנית משקל ההקסמטר בצבע אדום. על תנור החרסינה הירוק ניצבת בקבוק שבתוכו נר, ולצידו קערת רחצה, כאשר מעליהם תלויה מגבת על חוט כביסה. כובע צילינדר תלוי על צינור הפליטה הבלתי מוסק. בתוך פתח התנור מונחים גיליונות נייר, כנראה מתוך החומרים הכתובים המונחים לפניו, הנושאים גם הם כיתוב לטיני: *Operum meorum fasciculum III* ("הקובץ השלישי של יצירותיי"). לפני התנור מונחים מגף בודד ומחלץ מגפיים. משמאל לתנור ניצב סיר; חלוק תלוי על הקיר לצידו, ומקל הליכה נשען על הקיר בפינה השמאלית של הציור. מבעד לחלון נראים גגות מכוסים שלג, דבר המעיד על מזג אוויר קר. ואולם, המשורר עני כל כך, עד שהוא נותר במיטתו כדי להתחמם. הוא יכול לחמם את עצמו רק אם ישרוף את כתביו.

## פרשנות
במשך זמן רב לא היה ברור מה עושה המשורר באצבעות ידו הימנית. ההנחה המתבקשת היא שהוא מדקלם חרוז ומונה את המשקל. לפי פרשנות אחרת, הוא מוחץ בין אצבעותיו פרעוש, ובכך מציג שפיצווג באירוניה את הפער בין היומרה הפואטית של הדמות לבין מציאות חייה.

ממוזער|200x200 פיקסלים|בול גרמני (2008)
הנושא של "אמנים בחדר עלוב" טופל כבר לפני שפיצווג. הצייר הבריטי ויליאם הוגארת היה הראשון לעסוק בנושא זה בשנת 1736. ייתכן כי שפיצווג שאב את שם יצירתו מהמחזה המשורר העני מאת אוגוסט פון קוצבו, שנכתב בשנת 1812.

המשורר העני הוא יצירת המופת הראשונה של שפיצווג. הדמות ששימשה לו כנראה כמודל הייתה המשורר הגרמני מתיאס אטנהויבר , שחי במינכן בין השנים 1722–1782 וסבל מקשיים כלכליים. קיימות שלוש גרסאות גמורות של הציור, כולן משנת 1839: הגרסה הראשונה, לכאורה, נמצאת באוסף פרטי והייתה בעבר בהשאלה ל בנירנברג. הגרסה הידועה ביותר שמורה כיום בפינקוטק החדש שבמינכן. ציור זה ניתן כמתנה על ידי שפיצווג לאחיינו לודוויג, והוא הציע אותו לבעליו הנוכחיים בשנת 1887. גרסה נוספת הייתה באוסף הגלריה הלאומית בברלין. ציור זה היה מושא למיצג מחאה פוליטי של האמן פרנק אווה לייזיפן בשנת 1976, שבמהלכו גנב את היצירה והחזירה לאחר כמה שעות. ב־3 בספטמבר 1989 נגנב הציור יחד עם יצירה נוספת של שפיצווג, מכתב האהבה, מארמון שרלוטנבורג. עד היום לא אותרה אף אחת משתי היצירות.

## אזכורים תרבותיים
הציור שימש נושא לבול זיכרון שהונפק על ידי דואר גרמניה (Deutsche Post) בשנת 2008, לציון מאתיים שנה להולדתו של שפיצווג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עוני בתרבות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:קרל שפיצווג: ציורים
ג'יימי פרקינס

**ג'יימי פרקינס** (באנגלית: **Jamie Perkins**; נולדה ב-19 בינואר 2005) היא שחיינית אוסטרלית, אלופה אולימפית (פריז 2024) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
פרקינס נולדה וגדלה באוסטרליה.

### 2022
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה לנוער שנערכה בהונולולו שבהוואי, ארצות הברית, באוגוסט, זכתה בחמש מדליות כסף: במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.34 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.64 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:30.44 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 3:39.04 דקות, ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.85 דקות.

### 2023
באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בנתניה שבישראל בספטמבר זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.72 דקות, ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בו שחתה בשלב המוקדמות, ומדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:52.68 דקות.

### 2024
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.96 דקות, לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 4:03.20 דקות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 200 מטר חופשי: 1:55.44 דקות (2025)
* 400 מטר חופשי: 4:03.20 דקות (2025)
* 800 מטר חופשי: 8:26.20 דקות (2025)

## קישורים חיצוניים

* ג'יימי פרקינס, באתר הרשמי של פדרציית השחייה הבין-לאומית 

קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטרליות
קטגוריה:שחייניות אוסטרליות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:שחייניות אוסטרליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-2005
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-2005
סוון שוורץ

**סוון שוורץ** (בגרמנית: **Sven Schwarz**; נולד ב-31 בינואר 2002) הוא שחיין גרמני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה בבריכת 25 מטר (קאזאן 2021) במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-1500 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
### 2071
### 2019
### 2021
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בקאזאן שברוסיה בנובמבר זכה בשתי מדליות ארד: במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:33.85 דקות, אחרי גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (7:27.94 דקות) ופלוריאן ולברוק מגרמניה (7:27.99 דקות), ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:26.24 דקות, אחרי פלוריאן ולברוק (14:09.88 דקות) וגרגוריו פלטריניירי (14:13.07 דקות).

### 2022
### 2023
### 2024
### 2025

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 800 מטר חופשי: 7:38.12 דקות (2025), **שיא אירופה**
* 1500 מטר חופשי: 14:36.82 דקות (2025)

### בריכת 25 מטר
* 800 מטר חופשי: 7:33.24 דקות (2024)
* 1500 מטר חופשי: 14:22.29 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

* סוון שוורץ, באתר הרשמי של פדרציית השחייה הבין-לאומית 

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים גרמנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2002
End of the Road

**"End of the Road"** (בעברית: **סוף הדרך**) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת והמוזיקאית הישראלית נגה ארז, שיצא לאור ב-17 במרץ 2021. השיר נכלל באלבום האולפן השני של ארז, "KIDS", שיצא לאור באותה שנה וזכה להכרה בינלאומית.

## רקע וכתיבה
"End of the Road" נכתב על ידי נגה ארז בשיתוף עם שותפה המוזיקלי הקבוע, המפיק והיוצר אורי רוסו. השיר מציג את סגנון, המשלב אלקטרופופ, היפ הופ ואלמנטים ניסיוניים, לצד הפקה מודרנית ונועזת. מילות השיר עוסקות בנושאים של בידוד, חוסר ודאות ותחושת סוף דרך, תוך רמיזה לתקווה או להתחלה חדשה. השיר נכתב בזמן מגפת הקורונה והסגרים, מה שהשפיע על תחושות הבדידות וחוסר האונים המשתקפות בו, אך גם על התקווה למצוא כיוון חדש ולהתחיל מחדש. ארז ידועה ביכולתה לשלב מסרים חברתיים-פוליטיים או אישיים עמוקים ביצירותיה, בתוך מעטפת סאונד עכשווי וקליט.

בתאריך 8 ביוני 2021 הוציאה תחנת הרדיו גלגלצ עם ארז ורוסו סרטון מאחורי הקלעים של השיר.

השיר "End of the Road" שימש בפסקול של סדרת נטפליקס חצי גרוע, עונה 1, פרק 5.

## קרדיטים
מילים: נגה ארז ואורי רוסו

לחן: נגה ארז, אורי רוסו ואודרי נונה 

הפקה: נוגה ארז, אורי רוסו ומתן אגוזי

## מיקומי שיא

 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נגה ארז
קטגוריה:שירים באנגלית
יוסף מכמן

**יוסף מכמן** (מלקמן, 1914, אמסטרדם – 2009, ישראל) היה שורד השואה יהודי הולנדי, והיסטוריון של יהדות הולנד.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
מכמן נולד למשפחה דתית באמסטרדם. היה פעיל בתנועת הנוער של המזרחי, ובצעירותו היה יו"ר התנועה בהולנד.

### בשואה
במאי 1940, לאחר שנכבשה הולנד על ידי הנאצים, נישא מכמן לפריי (פרדריקה) דה-פאו. בנם אברהם נמסר למסתור ושם שרד את השואה.

ביוני 1943 גורש עם אשתו למחנה וסטרבורק, על הגירושים למחנה העיד לימים במשפט אייכמן. ב-1944 נשלח לברגן-בלזן. באפריל 1945 פונה מהמחנה ושוחרר ברכבת האבודה בעיר טרביץ שבגרמניה על ידי הצבא האדום.

### עם השחרור
מכמן, אשתו שרדו. כששבו להולנד, שב לידיהם הבן שהיה במסתור. בהולנד נולד בנם דן, לימים ההיסטוריון הראשי של יד ושם. מכמן היה העורך הראשי של השבועון היהודי ההולנדי. הוא כתב דוקטורט על המשכיל דוד פרנקו-מנדס.

### בישראל
בשנת 1957 עלה מכמן עם משפחתו לישראל. הוא מונה לתפקיד מנכ"ל יד ושם.

#### עדותו במשפט אייכמן
ב-10 במאי 1961 העיד במשפט אייכמן לאחר מכן היה מנהל מרכז ההסברה וראש מינהל התרבות. בעדותו תיאר את רדיפת היהודים באמסטרדם ואת התנאים במחנות וסטרבורק וברגן-בלזן.

#### פועלו התרבותי והמחקרי
מכמן היה ממקימי עמותת "אמנות לעם", שהביאה תרבות לפריפריה, ותמך בין השאר בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. הוא היה ממייסדי המכון לתרגום ספרות עברית ועורכו הראשון. הוא ייסד את המכון לחקר יהדות הולנד באוניברסיטה העברית וערך את סדרת הכרכים "תולדות יהדות הולנד" ואת הלקסיקון של חסידי אומות העולם מהולנד.

ב-1964 היה ראש הוועדה של משרד החינוך והתרבות למלחמה בהפצת ספרות תועבה, שפעלה עד 1967. הוועדה בחנה ספרות פורנוגרפית והמליצה למו"לים ולמפיצים להימנע מהפצה של ספר שנמצא לדעת חברי הוועדה מנוגד לפקודת החוק הפלילי. לעיתים פנתה הוועדה למשטרה, כדי שזו תטפל במניעת הפצה של חומר פורנוגרפי.

#### חיים אישיים
בנו הוא דן מכמן.

## לקריאה נוספת
* יוסף מכמן, **מעגלי חיים וזהות: תשעים שנות פעילות בהולנד ובישראל, בימי שואה ובימים של בנייה**, גוונים, 2004
* דן מכמן (בנו של מכמן) ויוסף קפלן (עורכים), *מכמני יוסף*' - מבחר ממחקריו של מכמן.

### על מכמן
* שולמית פרדריקה ("פריי") מכמן (מלקמן) דה פאו, **איש אינו יודע מה ילד יום**, גוונים, 2003

## קישורים חיצוניים
* 
* מאמר של מכמן על הצלה וחסידי אומות העולם בהולנד, בתוך כתב העת של יד ושם, "בשביל הזיכרון", גיליון 29, שנת 1998, עמ' 13–18
* עדותו של מכמן במשפט אייכמן, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הולנדים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: הולנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מזכירות רפואית

**מזכיר רפואי** עוסק בענייני המנהלה של המוסד הרפואי, אחת מיחידותיו או של גורם רפואי יחיד במקרה קליניקה פרטית. מזכיר רפואי לרוב מועסק בקופת חולים, בית חולים, קליניקה פרטית או תחת משרד הבריאות. תפקיד המזכיר הרפואי דורש הסמכה המשלבת היכרות וידע מקצועי ביכולות אדמיניסטרטיביות, טכניות-מחשוביות וכישורי תקשורת בין-אישית. ובעיקר תוך ניהול זמן המשלב סיוע למטופלים מול ניהול משימות אדמיניסטרטיביות.

בישראל קיימים מספר מוסדות המאפשרים לימודי תעודת מזכיר רפואי.

## העיסוק במערכות הבריאות המודרניות
מזכיר רפואי באופן מסורתי עסק במשימות אדמיניסטרטיביות כמו קביעת תורים, תמלול מסמכים וניהול תיקי מטופלים. עם זאת, התפתחויות טכנולוגיות כמו תיקים רפואיים אלקטרוניים, אפשרות לרפואה מרחוק ושינויים רגולטוריים הרחיבו באופן משמעותי את תחומי אחריותם. כיום, המזכירים הרפואיים נדרשים למיומנויות טכניות גבוהות לניהול נתונים דיגיטליים, הבטחת דיוק בתיעוד אלקטרוני ותיאום תקשורת בין-תחומית. תפקידם התרחב מתפקיד פקידותי פסיבי לעמדת תמיכה דינמית ורב-גונית, התורמת ישירות ליעילות תפעולית, בטיחות מטופלים ואיכות שירות כוללת.

המזכיר הרפואי בעל גישה ליומן הפגישות של כלל נותני השירות ביחידה/מוסד רפואי כולל אפשרות לקביעת תורים. כמו אפשרות הפקת התחייבויות, הדפסת הפניות ולרוב גם אחראי על ניהול המידע והרשומות האדמיניסטרטיביות והרפואיות, כשטעות או מחדל בתפקידו עלולים להוות בסיס לתביעת רשלנות רפואית.

## תפקידים
המזכיר הרפואי אחראי על: תיאום תורים ותקשורת; ניהול ותיעוד מדויק ומלא של הרשומות הרפואיות (תוצאות בדיקות, הפניות, סיכומי ביקור, מכתבי שחרור, היסטוריה רפואית ותרופות); העברת מידע למטופל לגבי תורים, הכנות לבדיקות, תוצאות בדיקות והנחיות כלליות; תיאום בין המטופל לרופאים, אחיות, מעבדות, מכונים וגורמים חיצוניים; ושמירה על סודיות ואבטחת מידע כחלק מתקנות הגנת הפרטיות; אחזור ושחזור מידע במקרה של תביעה במטרה לסייע בהליך משפטי.

### מעורבות במקרי רשלנות רפואית
למרות אפשרות שילוב תביעת רשלנות רפואית נגד המוסד הרפואי המעסיק את הצוות וגורמי הצוות המעורבים במקרה הרשלנות במוסד; מרבית התביעות מוגשות רק נגד המוסד הרפואי המעסיק. זאת מכיוון שהמוסד נושא באחריות שילוחית למעשי עובדיו במסגרת תפקידם. עם זאת במקרי רשלנות חמורה או סטייה בוטה מהנהלים שהביאה למצב של החמרה במצב רפואי או חוסר אבחון, מזכיר רפואי יכול גם כן להיכנס לתביעה ובפרט בענייני ניהול ותיעוד רשומות רפואיות. כהתעלמות מבקשה דחופה לאבחון מומחה; אי סיוע בעברת מידע מלא בעניין תורים, תוצאות בדיקות והנחיות כלליות; הפניה שגויה למטופל או אי-העברת הפניה בזמן; ו/או חריגה מתקנות הגנת הפרטיות.

## ראו גם
* מזכיר

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות הבריאות
ענת מסנר

**ענת מסנר** (נולדה ב-25 באפריל 1954) היא שחקנית עבר ומעצבת תלבושות ישראלית.

## ביוגרפיה
מסנר למדה עיצוב תיאטרון ב־Central School of Art & Design בלונדון בין השנים 1974–1978. בין השנים 1982–1984 למדה משחק בבית צבי. מסנר מלמדת תפאורה בתיכון א' לאמנויות תל אביב ובמכללת ויצו חיפה.

מסנר היא אוצרת תערוכות בתחום עיצוב לתיאטרון, הן בישראל והן במסגרת הביתן הישראלי בתערוכה הבינלאומית לעיצוב תיאטרון בפראג, הנערכת אחת לארבע שנים. מסנר מכהנת כיו״ר האגודה למעצבי במה בישראל. בנוסף, שרה במקהלה ובחבורת זמר.

מסנר זכתה בפרסי עיצוב במספר פסטיבלים: בפסטיבל חיפה להצגות ילדים עבור ההצגות "פופטו" (1994), "וגר זאב עם כבש" (1996) ו"תעלומת האותיות" (1998), וכן בפסטיבל עכו בשנת 1996 על ההצגה "לילות הקציר".

## פילמוגרפיה
### כשחקנית

### כמעצבת

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מעצבות תלבושות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
שבועון ישראלי חדש

שמאל|ממוזער|235x235 פיקסלים|מאו קופוויט (Mau Kopuit), עורך ראשי, 1971–1992
שמאל|ממוזער|235x235 פיקסלים|תמרה בנימה, עורכת ראשית, 1992–1999
**שבועון ישראלי חדש** (בהולנדית: **Nieuw Israelietisch Weekblad**, ובקיצור **NIW**), הוא השבועון היהודי היחיד ומגזין החדשות הוותיק ביותר הפעיל בהולנד. העיתון נוסד ב-4 באוגוסט 1865, ומאז הוא מעביר מידע לקהילה היהודית בנושאים הנוגעים ליהודים וליהדות בהולנד ובעולם. מטהו נמצא באמסטלפיין. היו"ר הוא גדעון סימון והעורכת הראשית היא אסתר פט (Voet).

לשבועון יש כ-6,000 מנויים. כדי להגדיל את קהל הקוראים, החל השבועון בקמפיין מודרניזציה בשנת 2001, אך הייתה לכך השפעה זעומה על מספר המנויים. תפוצת המגזין נכון לשנת 2019 היא יותר מ-15,000 עותקים.

## עורכים ראשיים

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:אמסטרדם
קטגוריה:הולנד: תקשורת
קטגוריה:יהדות הולנד
קטגוריה:שבועונים
בית הכנסת הגדול של מרסיי

**בית הכנסת הגדול של מרסיי** הוא בית הכנסת הראשי של מרסיי (שבמחוז בוש-דו-רון). הוא נבנה במחצית השנייה של המאה ה-19, אבן הפינה שלו הונחה ביולי 1864 והוא נחנך בספטמבר 1864.

בית הכנסת ממוקם ברובע השישי של מרסיי והוא רשום כאתר היסטורי מוגן מאז 11 באוגוסט 2007.
ממוזער|בית הכנסת בעת חגיגות יום העצמאות של ישראל

## תיאור
הבניין, שנבנה על פי תוכניותיו של האדריכל נתן סלומון, מתאפיין בסגנון אדריכלי רומי-ביזנטי ייחודי. בצמוד לו ממוקמים גם משרדי הקהילה היהודית בעיר.

בית הכנסת ממוקם במרכז חצר עם חזית מסוגננת הכוללת כניסה עם שתי דלתות עץ גדולות ומסיביות. הוא מכיל 1,200 מקומות ישיבה, 800 בקומת הקרקע ו-400 בקומה העליונה. קומה שנייה מכילה חדרים ששימשו בעבר להוראה דתית.

רצפת השיש מובילה את המתפלל מהכניסה לארון הקודש, שם ממוקמים ספרי התורה (כעשרים בסך הכל), המשמשים לטקסים פולחניים. במרכז קומת הקרקע נמצאת במת העץ המרכזית, מתנה מנשיא הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת, משנת 1889 לציון 100 שנה למהפכה הצרפתית. מבמה זו נערכות תפילות, כאשר האקוסטיקה של בית הכנסת הגדול יוצאת דופן בשל גובהו.

קיים גם דוכן מעץ, סמל להשפעה הנוצרית בזמן בניית בית הכנסת, אך הוא מעולם לא היה בשימוש. חלונות הוויטראז' מאפשרים לאור השמש להאיר את הרצפה בשלל צבעים ומעניקים מראה מרהיב לכל המבנה.

בקומה השנייה יש גם עוגב, משנת 1900, שעדיין תקין, ש עדיין משמש לנגינת מוזיקה בחתונות.
ממוזער

## היסטוריה
משנת 1800 ואילך, היגרו יהודים רבים בהדרגה למרסיי והתיישבו לצמיתות בעיר. מספרם, שהיה קרוב ל-10,000, אך היה חסר להם מקום פולחן ראוי, ובעקבות בקשות רבות הצליחה הקהילה להשיג אישור לבניית המבנה בשנת 1863.

במהלך מלחמת העולם השנייה, עצרו הנאצים מספר מתפללים במהלך טקס חנוכה למרות שפצצה נפלה סמוך אליו הוא נותר שלם ורק חלונות הוויטראז' היו צריכים להיות מוחלפים.

בחצר התחתונה של בית הכנסת הגדול נמצא קיר השמות, מקום הנצחה ליהודים הרבים שגורשו במהלך מלחמת העולם השנייה.

שמו של בית הכנסת שונה לברטיי – בית יוסף לכבוד הרב הראשי לשעבר של מרסיי, יוסף סיטרוק, שעבודתו הותירה חותם מתמשך על הקהילה היהודית של מרסיי.

### פעילות בית הכנסת
בבית הכנסת הגדול מקבל את פני הקהילה היהודית לתפילות יומיות, בשבתות ובחגים. הוא גם מקום מרכזי להתכנסויות מכל הסוגים עבור הקהילה היהודית. כעשרים חתונות נערכות בו מדי שנה, כמו גם חגיגות בר מצווה ובריתות.
ממוזער
בית הכנסת הגדול הוא גם אתר מורשת מרכזי של מרסיי וניתן לבקר בו עם או בלי מדריך, בהזמנה מראש.
ממוזער

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפת: בתי כנסת
קטגוריה:מרסיי: מבנים
הרולד ג'ק בלום

**הרולד ג'ק בלום** (באנגלית: **Harold Jack Bloom**; 26 באפריל 1924 – 27 באוגוסט 1999) היה מפיק טלוויזיה ותסריטאי אמריקאי.

בלום עבד כתסריטאי מאז סוף שנות ה-40 של המאה ה-20. בשנות ה-70 הוא עבד כמפיק בסדרת הסרטים של . ב-1989 חיבר את התסריט האחרון שלו, לסרט הטלוויזיה "ארגז של קוקאין". בסך הכול היה בלום מעורב ביותר מ-40 הפקות טלוויזיוניות.

בלום אמור היה להיות תסריטאי הסרט "אתה חי רק פעמיים" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. אולם בסופו של דבר הגיש רואלד דאל את התסריט הסופי, ובלום עצמו זכה לקרדיט בסרט כשצוין כמי שהביא "חומר עלילתי נוסף".

על התסריט לסרט "" היה בלום מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר לשנת 1954, יחד עם .

בלום נישא פעמיים ונולד לו בן אחד. נפטר ממחלת הסרטן בגיל 75.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
הדיוויזיה ה-156 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-156** (בגרמנית: **156. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של צבא גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה ה-156 הוקמה באפריל 1945, ונשלחה לחזית המזרחית, שהתקרבה באותה עת מערבה לעבר גבול גרמניה.

היחידה הייתה ידועה לחלופין גם בשמות **דיוויזיה מס' 156** (דצמבר 1939 – אוקטובר 1942), **דיוויזיית בלצר** (נובמבר – דצמבר 1942) ו**דיוויזיית המילואים ה-156** (אוקטובר 1942 – פברואר 1944).

## מפקדים וקצינים בולטים
### מפקדים
* גנרל-לויטננט מקס נואק (1 בספטמבר 1939 – 15 באוגוסט 1942)
* גנרל-לויטננט ריכרד בלצר (15 באוגוסט 1942 – 8 ביולי 1943)
* גנרל-מיור יוהנס נדטוויג (8 ביולי 1943 – ספטמבר 1943)
* גנרל-לויטננט ריכרד בלצר (ספטמבר 1943 – 27 בדצמבר 1943)
* גנרל-לויטננט אוטו אלפלדט (27 בדצמבר 1943 – פברואר 1944)
* גנרל-לויטננט זיגפריד רקובסקי (אפריל 1945 – 8 במאי 1945)

### קציני מבצעים
* מיור הרברט גיזנהאגן (25 במרץ 1945 – 2 במאי 1945)

## הערות שוליים

156
עמית חדוות

**עמית חדות** (נולדה ב-2004) היא מתעמלת אומנותית ישראלית לשעבר. היא זכתה במדליית זהב בקרב רב במסגרת הנבחרת הקבוצתית באליפות אירופה 2022.

## קריירה בהתעמלות אומנותית
### ג'וניור
חדוות הייתה חלק מנבחרת הג'וניור הלאומית באליפויות אירופה והעולם 2019, הקבוצה שהורכבה מעמית, רומי פריצקי, אמילי מלכה, מישל מיאליץ ודיאנה סברצוב זכתה במדליית כסף באליפות אירופה בתרגיל 5 סרטים,  וכן במדליית ארד באליפות העולם בתרגיל 5 סרטים ובתחרות המדינתית. 

### סניור
בשנת 2022 עמית נבחרה לנבחרת הקבוצתית של ישראל, תחת המאמנות איילת זוסמן, אלה סמופלוב ונטשה סטפנובה. הופעת הבכורה שלהן הייתה בגביע העולם באתונה, בה זכו בזהב בתרגיל חמשת החישוקים ובתרגיל המשולב (3 סרטים + 2 כדורים).  לאחר מכן בגביע העולם בבאקו, הן זכו במדליית ארד בקרב-רב ובתרגיל 5 כדורים.  בגביע האתגר פמפלונה זכו במדליית כסף בקרב רב,  בגביע האתגר פורטימאו זכו במדליית זהב בקרב רב  ובגביע האתגר בקלוז'-נאפוקה זכו במדליית כסף בקרב-רב ובתרגיל 5 החישוקים. 

ביוני היא השתתפה באליפות אירופה בתל אביב, שם זכתה הקבוצה במדליית זהב בקרב-רב, במדליית כסף בתרגיל 5 כדורים, וכן במדליית ארד בקטגוריית התחרות המדינתית יחד עם חברותיה לקבוצה שני בקנוב, אדר פרידמן, רומי פריצקי, דיאנה סברצוב, אופיר שחם, והמתעמלות האישיות דריה אטמנוב ועדי אסיה כץ. 

זמן קצר לאחר אליפות אירופה עמית פרשה מהתעמלות אומנותית עקב פציעות. היא משרתת כקצינה בחיל האוויר.

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:חיילות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2004
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
בית הכנסת הקטן

**בית הכנסת הקטן** (בלדינו: **Esnoga Chica**) הוא בית כנסת של העדה המרוקאית שהוקם בשנת 1759 בגיברלטר.

בית הכנסת נמצא במדרחוב של גיברלטר , הרחוב השני בחשיבותו במרכז גיברלטר. זהו אחד מארבעה בתי הכנסת שעדיין פעילים בגיברלטר.

התפילה בבית הכנסת מתקיימת בנוסח ספרדי-מרוקאי.

## היסטוריה
בית הכנסת הוקם בשנת 1759 במבנה בו שכנה ישיבה, על מנת שישמש את קהילת יהודי מרוקו. שמו הרשמי של בית הכנסת הוא "עץ חיים". הכינוי "בית הכנסת הקטן" ניתן לו על מנת להבדילו מבית הכנסת הגדול של גיברלטר.

בית הכנסת נהרס בזמן המצור הגדול על גיברלטר (1779–1783) ושוקם מאוחר יותר. על פי כתובת שנמצאת על לוח בכניסה לבית הכנסת, עבר בית הכנסת בשנת 1921 שיפוץ נוסף.

## ראו גם
* יהדות גיברלטר
* בתי כנסת בגיברלטר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:גיברלטר: מבנים
עונת 1989/1990 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1989/1990 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-99 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית.

משחקי העונה החלו ב-15 באוגוסט 1989 והסתיימו ב-22 במאי 1990.

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת סן מרטין דה טוקומאן דפורטיבו ארמניו ירדו לליגת משנה. במקומם עלו צ'אקו פור אבר ואוינון.

מספר הקבוצות היה 20. העונה הסדירה כללה 38 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). זו הייתה העונה האחרונה בשיטה זו. על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

מנצחת התחרות העפילה לגביע ליברטדורס 1991. נציגה נוספת נקבעה בתחרות משנה בה שיחקו 4 קבוצות.

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 1987/1988, 1988/1989 ו-1989/1990. הקבוצה האחרונה ירדה ליגה. קבוצות במקומות 18–19 בטבלה זו שיחקו במשחק הישרדות.

ריבר פלייט זכתה באליפות והעפילה לגביע לירטדורס. זה היה התואר ה-22 של הקבוצה. לקביעת הקבוצה השנייה נערכה תחרות נוספות בה השתתפו 4 קבוצות. בתחרות זו ניצחה בוקה ג'וניורס.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות הקודמות אינסטיטוטו דה קורדובה ירדה ליגה. במשחק בין צ'אקו פור אבר וראסינג דה קורדובה, "צ'קו דה קורדובה" ניצחה 5:0 והמשיכה לשחק בליגת העל.

אריאל קוצוני מאינסטיטוטו דה קורדובה כבש 23 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לסרחיו גויקוצ'אה ממיונאריוס ()/ראסינג קלוב 
### טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:1989 באמריקה הדרומית
בית הכנסת היובל

**בית הכנסת היובל** (או **בית הכנסת של הקיסר פרנץ יוזף**) היה בית כנסת של אגודת בית אהרון (*Haus Arons*) ברובע ה-5 של וינה.

## היסטוריה
אגודת בית אהרון נוסדה בשנת 1875, ובית הכנסת של הקהילה נבנה בין השנים 1907–1908 על פי תוכניותיו של האדריכל יעקב גרטנר. בית הכנסת נחנך לכבוד יום השנה ה-60 לעלייתו לכס המלוכה של הקיסר פרנץ יוזף הראשון.

הבניין נבנה על מגרש מלבני, והיה מוקף ברובו על ידי מבנים שכנים, כך שרק החזית הפונה לרחוב נראתה לעין. החזית, שנשלטה על ידי בליטה מרכזית גמלונית, התנשאה על ידי שני מגדלים קצרים ומסיביים בעלי כיפות דמויות בצל. בנוסף לחדר התפילה, בית הכנסת שימש גם כבית ספר ומקום ללימוד תורה.

בית הכנסת נהרס במהלך פוגרומים של ליל הבדולח בנובמבר 1938.

כיום יש באתר בניין מגורים. לוח זיכרון לבית הכנסת ממוקם על חזית הבניין השכן משמאל (כלא וינה-מיטרשטייג).

מאז 2011, לוח זכוכית בגובה 2.5 מטרים בפינת הרחובות זיבנברוננגאסה וניקולסדורפר גאסה מנציח את בית הכנסת. הוא ניצב בערך במקום שממנו צולמה התמונה ההיסטורית של בית הכנסת.

מאז 8 בנובמבר 2018, עמוד אור בצורת מגן דוד שזור מסמן את מיקומו של בית הכנסת מול בניין המגורים הנוכחי, בדומה לבתי הכנסת ההרוסים האחרים בווינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וינה: בתי כנסת שנחרבו בליל הבדולח
יום חמישי הטוב

**יום חמישי הטוב** (בפינית:**Mielensäpahoittajan rakkaustarina**, באנגלית: **Long Good Thursday**) הוא סרט רומנטי פיני משנת 2024 בבימויו של מיקה קאוריסמקי, עם הייקי קינונן ויאנה סארינן בתפקידים הראשיים.

פירוש השם בפינית הוא "סיפור אהבה של הנרגן". הנרגן אינו מופיע בסרט בשמו אלא בתכונתו - עצבני, מדוכדך, ממורמר, זעוף פנים ונוהג לרטון על כל דבר.

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת הסופר הפיני תומאס קיירו  משנת 2022.

העלילה היא על רומן אהבה בין זוג קשישים הגרים בכפר קטן בפינלנד.

## תקציר העלילה
האחים הסו ופקה מביאים את אביהם האלמן הנרגן (הייקי קיקונן) לדיור מוגן לאחר שנפל בבית ונחבל בראשו. האב לא מתרשם מהמקום ובורח משם למקום בו נהג לשבת עם אשתו המנוחה ולשוחח אתה. הוא רוצה להמשיך ולגור לבדו.

במרכול הוא נתקל בסאיימי (יאנה סארינן) שנתקעה ללא כסף, משלם בשבילה והיא מסיעה אותו לביתה כדי להחזיר לו. תוך זמן קצר מתפתח קשר ביניהם למרות ההבדלים. היא קצת יותר צעירה ממנו, גרושה מספר פעמים, דוגלת באהבה חופשית ומתפרנסת מצילום מקצועי. יש לה בת בשם קוקה מאחד הבעלים שלה העובדת כשוטרת במשטרה המקומית.

היא אוהבת את הריח שלו והוא את שלה. היא מוצאת בו עניין בתור אדם מעניין לצילום בעיקר בגלל ארשת פניו הזעופות והמצנפת הגדולה שהוא חובש. הם נוסעים באופנוע שלו לטיול בנופים היפים של פינלנד, ישנים באוהל והאהבה פורחת.

הבן הסו מגלה שסאיימי שקועה בחובות וחושש שכל רצונה הוא להשתלט על רכוש האב. הם מגלים לו אך הוא לא מתרשם.

סייאמי מארגנת תערוכה בהלסינקי שכולה צילומים של הנרגן במצבים שונים. היא מבקשת ממנו ללבוש חליפה ומסיעה אותו לערב הפתיחה בהלסינקי. הוא מגיע לשם ומרגיש כדוגמן לא שייך, חש כי היא ניצלה אותו למטרתה ובורח משם אל ביתו.

הקשר ביניהם מתנתק אבל מתחדש לאחר שהשכן שלו, קולהמיינן, מגלה לו כי סאיימי נמצאת בדיכאון עמוק. הוא ממהר לביתה והקשר מתחדש.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*יום חמישי הטוב, באתר אידיבי
*קדימון ליום חמישי הטוב, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים בפינית
קטגוריה:סרטים פיניים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:זקנה בקולנוע
בית הכנסת העתיק של נוינקירכן (אוסטריה)

**בית הכנסת הראשון בנויקירכן** (בגרמנית: **Erste Synagoge Neunkirchen**) היה בית כנסת מימי הביניים בעיר נוינקירכן שבאוסטריה תחתית, סמוך לרחוב מיהלגאסה 2.

## היסטוריה
בימי הביניים נכללה נויקירכן בתחום שטיריה ומשום כך חלקה את ההיסטוריה של יהדות שטיריה. נראה כי היהודים הראשונים התיישבו במקום כבר בימי הביניים, בעיירה ששכנה על הדרך הכלכלית החשובה שעוברת דרך מעבר זמרינג. בשנת 1343 נזכרות בתיעוד ארבע משפחות יהודיות. בניית בית הכנסת מתוארכת למחצית השנייה של המאה ה-14. בין השנים 1380 עד 1482 תועדו בעיר שופטים יהודים עצמאיים. גזירות וינה בשנת 1421 לא פגעה ישירות בקהילות היהודיות של נויהאוזן ונויקירכן. בשנת 1496 נאלצו יהודי נויקירכן לעזוב את העיר. שליט המחוז נזקק לכספים למימון המלחמה נגד פלישת הטורקים לשטיריה ולקורינתיה, והאצולה הסכימה לספק מימון בתנאי שיוגלו כל היהודים משטיריה – ובכלל זה מנויקירכן.

בשנת 1504 הועבר הרובע היהודי כמתנה ממקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחוות היירונימוס. סמטת היהודים שכנה ליד טחנת השוק שמכונה מיהלגאסה. באותה שנה התלונן האב רומפלר ממנזר בנדיקטיני בפורמבך (בוואריה), שהיה הפטרון של כנסיית עליית מרים לשמים (נויקירכן), כי הכנסות המנזר היו גבוהות יותר כאשר יהודים התגוררו בעיר. בשנת 1505 הוסב בניין בית הכנסת לפטרונות של כל הקדושים, ולפי מסורת אחרת הוסב ל"כנסיית שמעון פטרוס" (Simonikirche). החל משנת 1738 חדל המבנה לשמש ככנסייה, ובמאה ה-19 וה-20 שימש כרפת של פונדק.

## שרידים של בית הכנסת
בשנת 1998, במהלך עבודות הריסה, נתגלה קיר אבן גס בגובה של כ-2 מטרים, שריד מבית הכנסת, ברחוב מיהלגאסה 2.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטריה: בתי כנסת
קטגוריה:אוסטריה תחתית
מירון מרקביץ'

**מירון בוהדנוביץ' מרקביץ**' (באוקראינית: **Миро́н Богданович Марке́вич**; נולד ב-1 בפברואר 1951) הוא כדורגלן ומאמן כדורגל עבר סובייטי-אוקראיני. היה (בין היתר) מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה .
## ביוגרפיה
מירון מרקביץ' נולד בעיירה ויניקי שבמחוז לבוב. אביו, בוהדן מרקביץ' היה שחק כדורגל ולאחר שפרש ממשחק פעיל – מאמן קבוצות נוער בכדורגל.
## קריירת שחקן
מרקביץ' שיחק בקבוצות בליגה השנייה של ברית המועצות. בגיל 27 פרש ממשחק פעיל.
## קריירת אימון
מרקביץ' למד חינוך גופני באוניברסיטת לבוב. בשנת 1983 סיים בית ספר למאמנים במוסקבה. בשנת 1984 מונה למאמן של קבוצת ווהלין לוצק ואימן אותה במשך שלוש שנים. בהמשך אימן קבוצות נוספות מהליגה השנייה בברית המועצות. עם כינון הליגה האוקראינית, התמנה למאמן של קבוצת קרפטי לבוב ששובצה בליגה הבכירה. הוא אימן אותה במשך 3 שנים, הצליח להביא אותה למקום שלישי בליגה ולהגיע עם הקבוצה פעמיים לגמר הגביע האוקראיני.

בשנת 2002 נסע מרקביץ' לרוסיה, כדי לאמן את קבוצת אנז'י מחצ'קלה, אך כעבור שלושה חודשים עזב, בשל חילוקי דעות עם ההנהלה. שב לאוקראינה, שם התמנה שוב למאמנה של קרפטי לבוב. בשנת 2005 מונה למאמן של מטאליסט חרקוב. בפברואר 2010 מונה מרקביץ' למאמן הראשי של נבחרת אוקראינה. תחת הנהגתו השתתפה הנבחרת בארבעה משחקים – השיגה שלושה ניצחונות ותיקו אחד. באוגוסט 2010 קנסה התאחדות הכדורגל האוקראינית את קבוצת מטאליסט חרקוב באשמת מכירת משחק. כמחאה על העונש (שלדעתו לא היה מוצדק) התפטר מרקביץ' מתפקיד מאמן הנבחרת וחזר לאמן את מטאליסט חרקוב.

בשנת 2014 מונה מרקביץ' לתפקיד מאמן קבוצת דניפרו. בעונת 2014/2015 הצליח להגיע עם הקבוצה לגמר הליגה האירופית. בשנת 2016 עזב את תפקיד המאמן של דניפרו. הוא עבד בהתאחדות הכדורגל האוקראינית. בשנת 2023 חזר למשך עונה אחת לאמן את קבוצת קרפטי לבוב.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלני ווהלין לוצק
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוקראינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1951
משפחתה של המלכה ויקטוריה בשנת 1887

**משפחתה של המלכה ויקטוריה בשנת 1887** (באנגלית: **The Family of Queen Victoria in 1887**) הוא ציור שמן מאת האמן הדני , שנוצר בשנת 1887. היצירה מתארת את ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת מוקפת בבני משפחתה, ומנציחה את המפגש המשפחתי שהתקיים בטירת וינדזור לרגל יובל הזהב לכהונתה.

## רקע והזמנה
הציור הוזמן על ידי המלכה ויקטוריה לציון 50 שנות מלכותה. לאחר שצפתה בציור של משפחת המלוכה הדנית שצייר טוקסן, ביקשה ממנו ליצור תיעוד דומה גם למשפחתה שלה. היא הורתה לו במפורש לא להקפיד על כללי טקס נוקשים, אלא לארגן את הקבוצה בצורה "נעימה ואסתטית".

## תיאור היצירה
במרכז הציור נראית המלכה ויקטוריה יושבת בסלון הירוק בטירת וינדזור. מאחוריה ועל גבי האח מופיע פסל ברונזה של הנסיך אלברט, בעלה המנוח. מסביבה עומדים או יושבים בני משפחתה - ילדים, נכדים וקרובי משפחה נוספים – כולם בלבוש רשמי.

הדמויות מקובצות בקומפוזיציה רכה ולא פורמלית, כפי שביקשה המלכה. חלקן צוירו מהתבוננות ישירה, בעוד אחרות התבססו על תצלומים – חלקם עברו ריטוש מופרז, שגרם למורת רוחה של ויקטוריה. היא אף דרשה לשרוף תצלום כזה.

## קשיים ביצירה
בעת תכנון הקומפוזיציה, נדרש טוקסן להתמודד עם רגישויות בין-אישיות: נסיכת ויילס סירבה לשבת ליד נסיך הכתר של גרמניה משום שלא רצתה לדבר גרמנית, ודוכס קונוט העדיף שלא להופיע כלל אם ימוקם סמוך למשפחת באטנברג.
בנוסף, חלק מהדמויות לא ישבו לציור בפועל אלא מסרו לטוקסן תצלומים לשם התבססות. עם זאת, כמה מהצילומים היו מעובדים – במיוחד צילומי נשים – באופן שהעלים פרטים גופניים מסוימים. המלכה ויקטוריה עצמה הסתייגה מכך, וציינה כי אחד מאותם הדפסים המטשטשים את המציאות צריך להישרף.

## קבלת היצירה
עם השלמת הציור, שנחתם ונושא את התאריך 1887, הביעה המלכה שביעות רצון רבה מהתוצאה. לדבריה, הציור היה "יפהפה", החדר צויר באופן "מופלא", הדמויות "מזוהות היטב", והצבעים והרכב הקבוצה – "כולם מקסימים".

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:המלכה ויקטוריה בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
ישי וייסמן

**ישי ויסמן** (נולד ב-1940) הוא פרופסור אמריטוס לסטטיסטיקה בטכניון, בפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות.

## השכלה וקריירה
וייסמן בעל תואר דוקטור בסטטיסטיקה מאוניברסיטת שיקגו, מ-1971. את התיזה בנושא תהליכים קיצוניים, כתב בהנחיית פטריק פול בילינגסלי.

הוא הצטרף לטכניון לפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות בשנת 1976. במהלך השנים קודם עד לדרגת פרופסור מן המניין. הוא פרש ב-2009 כפרופסור אמריטוס. לרגל פרישתו ארגן האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדעי הנתונים, יום עיון בנושא ערכי קיצון.

וייסמן כתב כ-60 מחקרים. מחקריו הם בתחומי הסטטיסטיקה וההסתברות, כשבין הנושאים המרכזיים: תכונות של מדגמים גדולים עם ערכי קיצון, התפלגויות אסימפטוטיות בתנאים לא סטנדרטיים, הסקה מבוססת על מדגם עם ערכי קיצון, תהליכי קיצון, מדדי תלות, מודלים מתמטיים לאמינות מערכות וצפיפויות לא קבועות שקבועות על פני מרווח מסוים.

הוא היה חבר האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדעי הנתונים, ובין השנים 1997–1999 היה נשיא האיגוד.

## קישורים חיצוניים

* וייסמן ישי, הפקולטה למדעי הנתונים וההחלטות, הטכניון
* Ishay Weissman, באתר גוגל סקולר
* Ishay Weissman, באתר ResearchGate
* Ishay Weissman, ברשת לינקדין

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:נשיאי האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
בתי כנסת בגיברלטר

קהילת יהדות גיברלטר מתחזקת חמישה בתי-כנסת, הפעילים בשבתות ומלאים מתפללים. במטרה לשמור על תפעולם  נקבע כי כל אחד מבתי הכנסת העיקריים ישרת  את כל הקהילה בימות החול שלשה חודשים. התפילה היא בנוסח הספרדים ובניגונים ספרדיים. אך המנהגים דומים יותר למנהגי יהדות מרוקו.

בית הכנסת הראשון בעיר הוקם בשנת 1724. בשנת 1749 הגיע  מלונדון רבה הראשון של המושבה, הרב אייזק נייטו והקים את קהילת "שער השמים" – את בית הכנסת העתיק של העיר הנושא שם זה. מלבדו הוקם בשנת 1781 בית הכנסת "נפוצות יהודה" – אחד מבתי הכנסת היפים ובעל עושר הקישוטים הגדול ביותר בעיר. בשנת 1759 הוקם גם בית הכנסת "עץ חיים", בשנת 1800 בית הכנסת נפוצות יהודה ובשנת 1820 בית הכנסת "אבודרהם", וכן קיים בית-כנסת לצעירים הפועל בבניין בית-הספר הקהילתי.

## רשימת בתי הכנסת

## ראו גם
* יהדות גיברלטר
* מפה של גיברלטר עם מיקום ארבעת בתי הכנסת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גיברלטר: מבנים
קטגוריה:אירופה: בתי כנסת
אברהם גינצלר

**אברהם גינצלר** (א' בתמוז ת"ר, 1840 – י"ז בתמוז תר"ע, 24 ביולי 1910) היה עיתונאי, סופר ופעיל בתחיית הלשון העברית במרכז אירופה. מראשוני העיתונאים העבריים בטרנסילבניה, ומבשרי העיתונות היהודית-העברית במרחב הונגריה–גליציה. כתב בעברית וביידיש, וחתר להשפיע על ההמונים לשוב ליהדות מסורתית באמצעות העיתונות.

## ביוגרפיה
נולד באוהעל שבהונגריה לאליעזר וחנה. בשנת תרל"ו (1876) הדפיס בסיגט את ספרו הראשון, ביידיש, בשם **דאס מעטער מאסס**, חוברת שהייתה ברובה כתובה בלשון עברית צחה, מתוך אמונה שחלק מהקוראים מבינים עברית טוב יותר מיידיש.

בשנת תרל"ד (1874) ייסד בסיגט את התור, שהיה העיתון העברי הראשון בטרנסילבניה. את העיתון ערך יחד עם דוד ישעיהו זילברבוש, במטרה להשפיע על הציבור הרחב ולהביאו לשיפור דרכיו הרוחניות והדתיות.

ובשנת תר"מ ניסה להוציא את העיתון בקולומיאה, אך לא הצליח, ובחודש ניסן בשנת תרמ"א עבר לקרקוב, שם ערך ניסיון שלישי להחיות את העיתון, ניסיון שכמעט צלח – עם כ-250 מנויים מגליציה ו-300 נוספים מרוסיה. אך בשנת תרמ"א דיווח על פרעות קייב, ובעקבות כך נאסרה הפצת עיתונו בתחומי האימפריה הרוסית, והעיתון נסגר. מצא מקור פרנסה על ידי לימוד משותף עם בחורים.

בשנת תרמ"ג (1883) הוציא לאור בקרקוב את הקונטרס "מספד מר", שהכיל הספדים על הרב שמעון סופר. סגנונו הרשים את בנו, הרב רבי ישראל דוד שמחה בונם, שהמליץ לו להפסיק את שיתופו בכתיבה לעיתון "מחזיקי הדת", שהיה לדעתו ירוד מבחינה ספרותית, ולהקים עיתון חדש – "קול מחזיקי הדת", מתוך תקווה שאולי יתאפשר להכניסו לרוסיה.

עם זאת, עורכי "מחזיקי הדת" תבעו אותו בבית דין, והפסיקה הייתה שעליו לוותר על עריכת העיתון החדש ולהשיב לו את תפקיד העריכה בעיתון הישן. מאוחר יותר הוסרה ממנו גם האחריות העריכתית מחשש שכתיבתו הרהוטה תעודד צעירים להתעניין בלשון העברית ובספרות ההשכלה, והוא הוגבל לכתיבת מאמרים בלבד.

## פעילותו הספרותית
עוד בשנת תרכ"ח (1868) פרסם את החוברת "תוכחת מגולה", תגובה נגד החוברת "דברי שלום" מאת יצחק אוהב שלום (פרידליבר), שפורסמה באותה שנה בפראג, ובה תקף את תנועת הרפורמה שהחלה מתפשטת בהונגריה.

גינצלר ראה בהחייאת הלשון העברית את אחת ממטרות חייו, ופעל לאורך השנים באמצעות ספרים, חוברות ועיתונות לקידומה בקרב הציבור היהודי, תוך מאבק מתמיד בשתי קצוות הספקטרום – גם כלפי פורקי עול הדת וגם כלפי השמרנים הקיצוניים.

נפטר בקרקוב ביום י"ז בתמוז תר"ע (1910).

## לקריאה נוספת
* 
* מאיר וונדר, **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**, כרך א, עמ' 681–682, ובספרות המצוינת שם

## קישורים חיצוניים
* 
* תוכחת מגולה, 1868 בספריה הלאומית
* יצחק אבן, דאס יודישע וואכענבלאט (ניו יורק)⁩, 3 ביוני 1910⁩⁩ (נקרולוג) 
* 
* מחזיקי הדת⁩, 13 במאי 1910⁩⁩⁩ (נקרולוג)
* גרשם באדר, יידישעס טאגעבלאט⁩, 26 במרץ 1922⁩⁩⁩⁩ 
* גרשם באדר, יודישע גאזעטען⁩, 12 באפריל 1922⁩⁩⁩⁩⁩ 
* גרשם באדר, דער מארגען זשורנאל⁩, 14 ביולי 1935⁩⁩⁩ 
* גרשם באדר, דער מארגען זשורנאל⁩, 7 באוגוסט 1949⁩ 

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1910
מרכז ההוראה הבין-לאומי

**מרכז ההוראה הבין-לאומי** (בפרסית: **دارالتبلیغ بین‌المللی**) הוא מוסד בהאי הממוקם בקשת הבהאית, בגנים הבהאיים בחיפה, ישראל. תפקידיו של המרכז כוללים תיאום, עידוד והכוונת פעילויותיהם של  ותפקוד כאיש קשר ביניהן לבין בית הצדק העולמי.

## היסטוריה
המוסד הוקם בשנת 1973 על ידי בית הצדק העולמי, והפגישה הראשונה שלו נערכה ב-14 ביוני אותה שנה. מרכז ההוראה כלל במקור את 17 ידי האמונה שהיו בחיים באותה עת, בתוספת שלושה חברי . מספר היועצים במוסד הועלה לארבעה בשנת 1979, לשבעה בשנת 1983, ולבסוף לתשע בשנת 1988, מספר שנשמר עד היום. היועצים הממונים למרכז ההוראה הבין-לאומי נבחרים על ידי בית הצדק העולמי לתקופות כהונה של חמש שנים, המתחילות זמן קצר לאחר הוועידה הבין-לאומית והבחירה בהם. יועצים יכולים להתמנות ליותר מקדנציה אחת.

בהמשך נבנה למרכז מבנה חדש, המבנה הנוכחי, והעבודות להקמתו החלו ב-1992 והסתיימו בשנת 2000.

## יועצים
יועצים שכיהנו במוסד רשומים בטבלה תחת השנה בה מונו לראשונה. החל מהמינויים הראשונים בשנת 1973, מינויים קבועים התרחשו כל חמש שנים, כאשר המינויים שבוצעו בשנים האחרות התקיימו עקב מוות של חבר או עקב בחירתו לבית הצדק העולמי. חברי מרכז ההוראה שנבחרו לאחר מכן לבית הצדק העולמי, *מסומנים באותיות נטויות* בטבלה.

## ראו גם
* הקשת הבהאית
* ידי האמונה

## קישורים חיצוניים

* מילון מונחים מאתר החדשות הבהאי הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: מבני דת
קטגוריה:הדת הבהאית
קטגוריה:הגנים הבהאיים
קטגוריה:הקשת הבהאית
לוח הכרמל

**לוח הכרמל** (בפרסית: **ﻟﻮﺡ ﻛﺮﻣﻞ**) הוא  שנכתב על ידי בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית, והוא מהווה אחד מהלוחות החשובים ביותר שכתב. הלוח מהווה את הבסיס של המרכז הבהאי העולמי להקמת הקשת ובה מבני המוסדות הבהאיים העליונים על הר הכרמל, בגנים הבהאיים.

על פי הבהאים, בהאא אללה החל לכתוב את לוח הכרמל באחד ממסעותיו בכרמל, בשנת 1891.

הלוח נחשב ליחסית קצר, וכולל למעשה דיאלוג בין אלוהים להר הכרמל. על פי הלוח הר הכרמל נחשב לקדוש בדת הבהאית:

שוגי אפנדי, מנהיגה של הדת הבהאית במחצית הראשונה של המאה ה-20, תיאר את הלוח כ"האמנה המרכזית של המרכזים הרוחניים והמנהליים העולמיים של האמונה על הר זה".

בהתאם לכתוב בלוח ולהנחיותיו של בהאא אללה, הונחו שרידיו ב-21 במרץ 1909 במאוזוליאום בן שישה חדרים, אשר הוקם במקום בו ניצב כיום מקדש הבאב. בהמשך הוקמה בו גם הקשת ובנייני המוסדות העליונים הבהאיים. בבנייתם, קיימו הבהאיים את הכתוב בלוח הכרמל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדת הבהאית
קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:חיפה: דת
קטגוריה:הבהאים בישראל
קטגוריה:הגנים הבהאיים
יחידה 3800 של חזבאללה

**יחידה 3800** היא יחידה ייעודית בתוך חזבאללה, שהוקמה בשנת 2003 לבקשת כוח קודס של איראן, במטרה העיקרית לתמוך במיליציות שיעיות עיראקיות, במיוחד במהלך ואחרי הפלישה האמריקאית לעיראק. היחידה אחראית על אימון וסיוע למיליציות שיעיות בעיראק ובתימן. יחידה 3800, הפועלת תחת מועצת הג'יהאד של חזבאללה, מילאה תפקיד מרכזי בהרחבת השפעתה של איראן באמצעות לוחמת שליחים ברחבי המזרח התיכון.

## מקורות ומטרות
בעקבות הפלישה האמריקאית לעיראק בשנת 2003, חזבאללה, כגורם מטעמה של איראן, הקים את יחידה 3800 ושלח פעילי חזבאללה עילית לעיראק כדי לאמן לוחמים מקומיים. משימתה העיקרית של היחידה הייתה לאמן ולצייד מיליציות שיעיות עיראקיות, כגון צבא המהדי, עסאיב אהל אל-חק וגדודי חזבאללה, ולשפר את יכולותיהן בלוחמת גרילה, חטיפות ושימוש במטעני חבלה מאולתרים מתוחכמים. חלק מהמיליטנטים העיראקים קיבלו גם אימון מתקדם בלבנון. לאחר מכן, היחידה פיקחה על פעולות שבוצעו נגד כוחות ארצות הברית וכוחות הקואליציה וסיפקה כספים, נשק וסיוע לוגיסטי לקבוצות כמו ארגון באדר, סראיה אל-חורסאני וצבא אל-מהדי.

## התרחבות לתימן
בעקבות נסיגת הכוחות האמריקאים מעיראק, יחידה 3800 הרחיבה את פעילותה לתימן, וסיפקה אימון ותמיכה לתנועת החות'ים. מעורבות היחידה כללה העברת נשק מתקדם והקמת תוכניות אימונים לחיזוק היכולות הצבאיות של החות'ים.

## השפעה ומשמעות
יחידה 3800 תרמה תרומה משמעותית להפיכתו של חזבאללה לשחקן רב-לאומי המסוגל להקרין כוח מעבר ללבנון. באמצעות אימון וציוד של מיליציות בעלות הברית, היחידה אפשרה לאיראן לתחזק רשת של כוחות שליחים המשרתים את האינטרסים האסטרטגיים שלה ברחבי האזור.

## מפקדים ביחידה

## הערות שוליים

2025 07
קטגוריה:חזבאללה
מרי, מלכת הסקוטים (פרנסואה קלואה)

**מרי, מלכת הסקוטים** (באנגלית: **Mary, Queen of Scots**) הוא דיוקן מיניאטורי בצבעי מים על קלף, שצויר סביב שנת 1558 על ידי האמן הצרפתי פרנסואה קלואה. גודלו של הדיוקן 8.3 על 5.7 ס"מ בלבד, והוא שייך לאוסף המלכותי.

## רקע
הדיוקן ככל הנראה נוצר לציון נישואיה של מרי, מלכת הסקוטים (1542–1587), לנסיך הדופין של צרפת, לעתיד המלך פרנסואה השני, בשנת 1558. מרי הייתה מאורסת לנסיך כבר מגיל חמש, וגודלה והתחנכה בחצר המלוכה הצרפתית. סביר שהמיניאטורה הוזמנה על ידי משפחת המלוכה הצרפתית כאות רשמי לחתונה.

## תיאור היצירה
הדיוקן המיניאטורי מציג את מרי בלבוש מהודר על רקע כחול עמוק, כשהיא לובשת שמלה ורודה עשירה. עיניה הבהירות ושיערה האדמוני משקפים את יופייה הידוע. היא נראית כשהיא עונדת טבעת על הקמיצה של ידה הימנית – מחווה סמלית לנישואין, שנחשבה רווחת באמנות הטקסית של התקופה.
היצירה מבוססת ככל הנראה על רישום מוקדם יותר של קלואה, השמור כיום בספרייה הלאומית של צרפת בפריז. הרישום מתוארך לשנת 1555 בקירוב, אך כולל רק את פלג הגוף העליון וללא הידיים. בעיבוד המיניאטורי נוספו ידיה של מרי, דבר המרמז על חשיבות מחוות הטבעת בהקשר החתונתי. כמו כן, צווארון הרפ המתואר ברישום הומר בציור לצווארון זקוף ופתוח - שדרוג אופנתי לזמן יצירתו.

## שימוש והקשר היסטורי

בשנת 1564, שגריר סקוטלנד באנגליה, סר ג'יימס מלוויל, דיווח כי המלכה אליזבת הראשונה הראתה לו אוסף דיוקנאות מיניאטוריים. היא שלפה את תמונתה של מרי, נישקה אותה והפגינה חיבה מסוימת. ייתכן שהתכוון לדיוקן זה, שנותר לאחר מכן באוסף המלכותי.
בימי שלטונו של צ'ארלס הראשון שובץ הציור במסגרת הכוללת דיוקנאות מיניאטוריים של אבותיו של ג'יימס הראשון, אביו של המלך.

## השפעה

השפעתו של הדיוקן ניכרת גם ביצירות אחרות מאותה תקופה. בתיאור חזותי מתוך ספר השעות של קתרין דה מדיצ'י (השמור אף הוא בפריז), מופיעה מרי כמלכת צרפת, כשראשה מעוטר בכתר וידיה שלובות בתפילה. אולם תווי פניה, סגנון שיערה והקולאר שמופיעים בתמונה זו מבוססים על המיניאטורה של קלואה, מה שמעיד על השפעתה כמודל רשמי וחשוב לדמותה של המלכה.

## היסטוריית בעלות

ייתכן שהציור היה בבעלות אליזבת הראשונה, ולאחר מכן עבר לאוספו של צ'ארלס הראשון בסביבות שנת 1639, ולבסוף נכלל באוספו של צ'ארלס השני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים בצבעי מים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16