open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריימונד גייטה

**ריימונד גֶייטה** (באנגלית: **Raimond Gaita**; נולד ב-14 במאי 1946) הוא פילוסוף וסופר אוסטרלי.

כיהן בעבר כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה הקתולית של אוסטרליה ופרופסור לפילוסופיה של המוסר בקינגס קולג' לונדון. כיום הוא עמית מחקר בכיר (professorial fellow) בבית הספר למשפטים ובפקולטה לאמנות של אוניברסיטת מלבורן ופרופסור אמריטוס לפילוסופיה של המוסר בקינגס קולג' לונדון.

## ביוגרפיה
גייטה נולד בדורטמונד שבגרמניה, בן יחיד לאם ממוצא גרמני, כריסטיה אננה דר, ואב ממוצא רומני, רומולוס גאיצה (Gaiță), שהיגרו יחד לאוסטרליה עם תום מלחמת העולם השנייה. את השכלתו התיכונית ואת ראשית השכלתו האקדמית רכש בוויקטוריה שבאוסטרליה. הוא סיים תואר ראשון ושני (בהצטיינות) באוניברסיטה של מלבורן. את עבודת הדוקטורט שלו כתב באוניברסיטה של לידס, בהנחייתו של הפילוסוף ר"פ הולנד.

עד 2011 כיהן כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה הקתולית של אוסטרליה ופרופסור לפילוסופיה של המוסר בקינגס קולג' לונדון. כיום הוא עמית מחקר בכיר (professorial fellow) בבית הספר למשפטים ובפקולטה לאמנות של אוניברסיטת מלבורן ופרופסור אמריטוס לפילוסופיה של המוסר בקינגס קולג' לונדון.

ספרו "אבי, רומולוס" מ-1998, המגולל את סיפור חייו של אביו, זיכה את גייטה בפרס ויקטוריה לספרות ויצא גרסה קולנועית לסרט "רומולוס אבי" (אנ') בשנת 2007 בכיכובם של אריק באנה וקודי סמית-מקפי. ב-2009 ראה אור בתרגום לעברית כרמל.

ספרו "הכלב של הפילוסוף" ראה אור בתרגום לעברית בהוצאת ספריי עליית הגג בשנת 2010.

## מחקריו
מחקריו וכתביו העיקריים של גייטה עוסקים בסוגיות מן הפילוסופיה של המוסר. תחומי עניין אחרים שכתב עליהם הם ספקנות (ספקנות מוסרית, ספקנות בנוגע לקיומן של תודעות אחרות, ספקנות לגבי קיומו של העולם החיצון), הפילוסופיה של הרוח ושל הפסיכולוגיה, היבטים בפילוסופיה הפוליטית (אחריות קיבוצית, תפקידם של שיקולים מוסריים בפוליטיקה, רצח עם והייחודיות המיוחסת לשואה), חינוך (טבע ההוראה כשליחות, תפקיד האהבה בלמידת מחויבותן של האוניברסיטאות) ופילוסופיית הרוח והשפה של ויטגנשטיין.

## ספריו

* *Good and Evil: An Absolute Conception* (London: Macmillan, 1991); Reprinted (New York: St. Martins Press, 1994, 1996); 2nd. ed., (London and New York: Routledge, 2004).


* *Romulus, My Father* (Melbourne: Text Publishing, 1988); (London: Review, 2000).


* *A Common Humanity; Thinking about Love & Truth & Justice* (Melbourne: Text Publishing 1999); (London and New York: Routledge, 2000).


* *The Philosopher's Dog* (Melbourne: Text Publishing, 2002); (London: Routledge, 2003); (New York: Random House, 2003).


* *Breach of Trust: Truth, Morality and Politics* (Melbourne: Black Inc 2004).


### בתרגום עברי
* **אבי, רומולוס**; מאנגלית: תרצה גור-אריה, ירושלים: כרמל, תשס"ט 2009.
* **הכלב של הפילוסוף**; מאנגלית: דפי אגם-סגל, תל אביב: ספרי עליית הגג, 2010. ("סיפורים על אנשים ובעלי חיים על מה שיש ומה שאין ביניהם")

## קישורים חיצוניים

* הדף של גייטה בקינגס קולג' לונדון
* אתר הסרט "רומולוס, אבי"
* אודות הספר "רומולוס, אבי"
* ראיון בנושא "עזה: מוסר, חוק ופוליטיקה"
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופים אוסטרלים
קטגוריה:פילוסופים של המוסר
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מלבורן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:סגל קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:מהגרים מגרמניה
קטגוריה:מהגרים לאוסטרליה
קטגוריה:אישים ממוצא רומני
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1946
האזור הטרופי

[שמאל|ממוזער|250px|האזור הטרופי על פני [כדור הארץ]]
[שמאל|ממוזער|250px|חוף טרופי ב[הפיליפינים|פיליפינים]]
[שמאל|ממוזער|250px|נהר טרופי בדרום [הודו]]
**האזור הטרופי** הוא אזור גאוגרפי מוגדר בין חוג הסרטן (23.5° צפון) וחוג הגדי (23.5° דרום). באזור זה שורר אקלים טרופי, אקלים חם ורטוב, בעל טמפרטורה גבוהה וכמות המשקעים הרבה ביותר על פני כדור הארץ.

## סוגי האקלים הטרופי
על פי שיטת קפן, קיימים שלושה סוגי אקלים טרופי:
*אקלים משווני טרופי (יער גשם) (Af)
*אקלים מונסון טרופי (Am)
*אקלים סוואנה טרופי, רטוב ויבש (Aw/As)

## מאפייני האזור הטרופי
האזור הטרופי מאופיין בכמות משקעים גדולה במיוחד ואין עונת חורף, גשמים הנקראים "גשמי עלייה", טמפרטורה ממוצעת של לפחות 18°c בכל חודשי השנה, אם לא יותר, קרינת השמש גבוהה (בצהרים השמש נמצאת בזווית של 90°, אז היא קופחת בעוצמה מרבית) ולכן קיימת התאדות רבה היוצרת לחות סופות גשם קונבקטיביות יומיות. לחץ האוויר באזור זה נמוך במשך רוב השנה והוא נתון תחת שקע משווני כתוצאה מאזור ההתכנסות הבין-טרופי (Inter tropical convergence zone, או ITCZ).

## צמחיית האזור הטרופי
בכל אזור טרופי יש סוג שונה של צמחייה:
*באזור הטרופי המשווני והלח הצמחייה האופיינית היא יערות עד נפוצים.
*באזור הטרופי המונסוני קיימת צמחייה טבעית: היערות באזור פחות צפופים בהשוואה ליערות העד.
*באזור הטרופי עם העונה הקרירה והשחונה קיימת צמחייה הנקראת בשם "סוואנה" - צמחייה המורכבת מעצים ועשב גבוה וצפוף לרוב בגווני קש, חום כתום וחול.

## גלריה

קובץ:Flutuando com a Vida Marinha.jpg|דגים בביצה מוצפת בברזיל
קובץ:Kukenantepuyvenezuela.jpg|נוף של טפואי בוונצואלה
קובץ:Serengeti - plains.jpg|עץ שיטה בסרנגטי
קובץ:Amazonia.jpg|נוף מיער האמזונאס


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אזורים
Lose Control (שיר של מיסי אליוט)

"**Lose Control**" הוא סינגל שיצא בשנת 2005 והוא מבוצע על ידי מיסי אליוט, סיארה ופאטמן סקופ. השיר מסמפל דוגמאות וקטעים מהשירים "Music Makes You Lose Control", "Clear" ו-"Body Work". זהו הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי של מיסי, "*The Cookbook*". הסינגל התמקם במקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית, והיה לסינגל התשיעי של מיסי שנכנס לעשירייה הראשונה במצעד, הרביעי של סיארה והראשון של פאטמן סקופ. הסינגל הגיע לעשירייה הראשונה במצעדים שבעשר מדינות שונות. "Lose Control" נהפך ללהיט ענק, קיבל ארבע פעמים את התואר "סינגל פלטינה" (על מכירות של למעלה מארבעה מיליון עותקים) ונהפך ללהיט המצליח ביותר של מיסי עד היום (הוא עבר את מכירות הסינגל "Work It").

השיר זכה בשנת 2006 בפרס גראמי עבור "סרטון הווידאו הקצר הטוב ביותר". כמו כן זכה גם השיר בשני פרסי VMA עבור "וידאו קליפ במוזיקת היפ הופ" ו-"וידאו קליפ במוזיקת דאנס" .

הוידאו קליפ לשיר בוים על ידי טומי לי והוא מחולק לחלקים שונים. בחלקו הראשון מוצגים הזמרים בלווית רקדנים, כשהם עוטים סוודרים כחולים ורקע שחור מעמעם את דמותם. החלק השני צולם במדבר כבהתחלתו מוצגת מיסי שכובה על האדמה שגרגירי חול בלבד מכסים את גופה. לאחר מכן היא יוצאת מתוך בור באדמה ורוקדת בליווי רקדנים. בחלק השלישי מוצגת מיסי כשהיא בלבוש החלק הראשון בזמן שהיא משתמשת בנגן מוזיקה וסרטים כדי לצפות בקליפ. בחלק הרביעי בקליפ, קטע הסולו של סיארה. סיארה, מיסי ופאטמן נמצאים במועדון ישן בבגדים לבנים כשרקדנים רוקדים מסביבם. כשנגמר קטע הסולו של סיארה, מיסי תולה אותה על הקיר והן רוקדות לצד רקדנים. בחלק החמישי, סיארה ומיסי רוקדות בשורה עם הרקדנים על כביש עפר.

בחלק השישי של הקליפ נשמעת גרסה קצרה של הרצועה "On & On" מהאלבום "*The Cookbook*" של מיסי. בזמן שהרצועה נשמעת מוצגים בקליפ קטעים מכל אורך הקליפ בתוספת קטעים של מיסי שרה את הגרסה הקצרה בצינור מעלה עשן שנמצא במדבר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לווידאו קליפ הקצר הטוב ביותר
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
אתר הנצחה

[שמאל|ממוזער|250px|[אורדור-סור-גלאן היא עיירה שהפכה אתר הנצחה]]
**אתר הנצחה** הוא אתר או מקום שמיועד להנצחת אירוע או קבוצת אנשים. באתרי הנצחה ניתן למצוא בדרך כלל אחד או יותר מהאלמנטים הבאים: אנדרטה, מרכז מידע, מוזיאון, משרדים של עמותה המנהלת את האתר, אודיטוריום, אמפיתיאטרון, רחבה לעריכת טקסים, ועוד סממנים הקשורים למושא ההנצחה. אתרי הנצחה רבים נבחרים בשל הקשר שלהם לנושא המונצח. כך קיימים אתרי הנצחה לקרבות במקום בו התרחש הקרב או מקום משמעותי לקרב, ואתרי הנצחה לקבוצות אנשים במקום הקשור אליהם.

אתרי הנצחה יכולים להיות לאומיים ומורכבים מאוד (למשל, יד ושם), יכולים להיות אתרים שבאחריות עמותה (למשל יד לשריון). קיימים אתרי הנצחה, בדרך כלל קטנים יותר, להנצחת יחידים - אתרים כאלו מוקמים על פי רוב ביוזמת משפחת המונצח (למשל מצפה רן). בישראל, אתרי הנצחה ממלכתיים נקבעים על פי חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה.

## ראו גם
* פינת הנצחה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:הנצחה
אולימפיה ליובליאנה (כדורגל, 1945)

**מועדון הכדורגל אולימפיה ליובליאנה** (סלובנית: Športno društvo Nogometni klub Olimpija Ljubljana) היה מועדון כדורגל סלובני מליובליאנה ונחשב לאחד ממועדוני הפאר במדינה לאחר שגם שיחק מספר עונות בליגה היוגוסלבית הבכירה כשסלובניה הייתה חלק מיוגוסלביה.

## היסטוריה
אולימפיה ליובליאנה שיחקה 20 עונות בליגה היוגוסלבית הבכירה, מתוכן 19 ברצף בין השנים 1966-1984 ועוד עונה אחת ב-1989 לאחר שירדה לליגת המשנה בעונת 1984 ועלתה חזרה ב-1988.

אולימפיה העפילה לגמר הגביע היוגוסלבי בעונת 1970 אך הפסידה להכוכב האדום בלגרד בתוצאה 1-0 לאחר שהמשחק הראשון בין השתיים נגמר בתיקו 2-2. כמו כן, הקבוצה הגיעה פעמיים נוספות לחצי-גמר הגביע, בעונות 1972 ו-1982. הקבוצה העפילה פעמיים לגביע ערי הירידים, בעונת 1966/67, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת פרנצווארוש ההונגרית ובעונת 1968/69, אז הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת היברניאן הסקוטית.

בליגה הסלובנית הבכירה, אולימפיה זכתה באליפות ארבע פעמים, בעונות 1992, 1993, 1994 ו-1995 והופיעה בגביע אופ"א בעונת 1994/95, אז עברה בסיבוב המוקדם את קבוצת לבסקי סופיה מבולגריה אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת איינטרכט פרנקפורט הגרמנית.

בשנת 2005 הורדה הקבוצה ל**ליגה השלישית בסלובניה-מערב** בשל קשיים כלכליים אליהם נקלעה הקבוצה ואי-יכולת להשיג רישיון מתאים מאופ"א להשתתפות בליגה הבכירה. בשל כך, פורקה הקבוצה ובמקומה הוקמה קבוצת **NK בז'יגרד**. השם בז'יגרד הוא על שם שכונת המגורים ממנה קמה אולימפיה ליובליאנה. בשנת 2008 קיבלה הקבוצה החדשה אישור להיקרא אולימפיה לובליאנה (2005) אך ההיסטוריות של שני המועדונים נשמרות בנפרד.

## תארים
***[[ליגת העל הסלובנית|אליפות סלובניה]]: (4)**
:: 1992, 1993, 1994, 1995
***[[הגביע הסלובני]]: (4)**
::1992/93, 1995/96, 1999/00, 2002/03

## שחקנים מפורסמים בעבר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובניות
קטגוריה:ליובליאנה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1945
השפעה חברתית

**השפעה חברתית** היא תהליך המתרחש על רגשותיו, דעותיו או מעשיו של אדם המושפע מאנשים אחרים.

## דרכים להפעלת השפעה חברתית
אמצעיה של ההשפעה החברתית מגוונים והיא מתנהלת על ידי מתן דוגמה אישית, על ידי שכנוע והנמקה בדרך ההיגיון והמדע, על ידי תעמולה והצגת דברים מגמתית, על ידי איום בשימוש בכוח ובנקיטת אמצעי תגמול.

ההשפעה החברתית מופעלת באמצעות צינורות שונים, החל ממגע אישי בלתי פורמלי (באינטרנט) ועד אמצעי תקשורת המוניים (עיתונים, רדיו, טלוויזיה). בחברה התעשייתית פועלים בדרך כלל שני צינורות אלה ביחד: אמצעי התקשורת ההמוניים משפיעים על "מנהיגי דעת הקהל" המקומיים, ועל ידי מגע אישי מועברת השפעה חברתית זו אל חברי קבוצותיהם הראשוניות.

## גורמים המעודדים השפעה חברתית
מצב ההשפעה הוא איפה בעל מבנה אסימטרי: למשפיע נודע בדרך כלל מעמד חברתי עדיף על זה של המושפע, מעמד זה מקנה לו את הסמכות הנחוצה כדי שהשפעתו תהיה יעילה. הסיכויים להצליח טובים יותר במצבי מעבר, בהם חסרה לפרט אוריינטציה ברורה והכוונה עצמית לגבי הפעולות וההתייחסויות הצפויות ממנו, והוא צופה לקבלן מידי אליטות משניות שונות שעימן הוא בא במגע.

## ראו גם
*לחץ חברתי
*קבוצה חברתית
*ניסוי הקונפורמיות של אש
*הניסוי של מילגרם
*ניסוי הכלא של זימברדו
*ניסוי MUSIC LAB
*אינדוקטרינציה
*תעמולה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
בין סקילה לכריבדיס

**בין סקילה לכריבדיס** הוא ניב שמקורו במיתולוגיה היוונית ומשמעותו מצב שבו אדם נלכד בין שתי רעות מסוכנות ובלתי נמנעות באותה מידה. קיימים מספר ביטויים דומים כמו "בין הפטיש לסדן" שמבטאים משמעות דומה.
ממוזער|סקילה וכריבדיס, פרסקו איטלקי, סביבות 1560

## מיתולוגיה
סקילה וכריבדיס הן שתי מפלצות אגדיות מהמיתולוגיה היוונית. הן חיו משני צידי תעלת מים צרה (שנאמר להיות מצר מסינה). שני צידי המצר כל כך קרובים זה לזה שהיה בלתי אפשרי לחצות בלי להיתקל באחת המפלצות.

הופעתן הבולטת ביותר היא ב"אודיסאה" של הומרוס. כאשר אודיסאוס יוצא לדרכו לאיתקה, הוא נאלץ לבחור אם לשוט בצידה של סקילה ולהקריב שישה אנשים, או בצד של כריבדיס ולהסתכן בלאבד את כל הספינה. המכשפה קירקה מדריכה את אודיסאוס לבחור באפשרות הראשונה ולעבור ליד סקילה, המפלצת בעלת ששת הראשים.
[ממוזער|ציור של אודיסאוס עומד בפני הבחירה בין סקילה לכריבדיס, [הנרי פוסלי, 1794–1796]]

## שימוש בפתגם

בגלל הסיפורים המיתולוגיים, התוצאה הרעה של הצורך לנווט בין שני סיכונים נכנסה בסופו של דבר לשימוש פתגמי.
מילון הביטויים והמשלים של ברואר מזכיר את הביטוי "בין סקילה לכריבדיס" בתור "בחירה בין שתי אפשרויות גרועות באותה המידה".

כך למשל, ישעיה ברלין (תחת שם העט או. אוטיס) תיאר שתי סכנות מיידיות משחרות לפתחו של כל סדר חברתי הנוצר בדרך מהפכנית: האחת כי המהפכה תלך רחוק מדי, והלהט המהפכני יפנה כנגד עצמו (כדוגמת המשטר היעקוביני במהלך המהפכה הצרפתית), והשני הוא הסיכון ההפוך - גוויעת הלהט המהפכני והותרת חלל המאפשר למשטר הישן לשוב, כדוגמת שלטון הדירקטואר שסימן את סוף השלב המהפכני במהפכה הצרפתית. ברלין מתאר זאת במילותיו כי על המהפכן לנווט בין "סקילה של הפנאטיות היעקובינית, וכריבדיס של העייפות והציניות הפוסט מהפכנית".

ארסמוס מרוטרדם כתב וריאציה של הביטוי בספרו Adagia: "לאחר שנמלטתי מכריבדיס נפלתי אל סקילה". הוא המשיך והסביר שניתן ליישם את הפתגם בשלוש דרכים שונות: הראשונה היא בנסיבות בהן אין מנוס מהסכנה ללא מחיר כלשהו, והדבר היחיד שאפשר לעשות זה "לבחור את הרע במיעוטו". לחלופין, זב יכול להעיד על כך ששני הסיכונים גדולים באותה מידה, לא משנה מה הנעשה. שימוש שלישי הוא בנסיבות בהן אדם הגזים בהימנעות מקיצוניות אחת ונפל לקיצוניות הפוכה. בהקשר זה, ארסמוס ציטט שורה נוספת שהפכה למשל, *incidit in Scyllam cupiēns vītāre Charybdem* (הוא נפל לתוך סקילה, מתוך רצון להימנע מכריבדיס). הדוגמה האחרונה הייתה שורה מתוך "אלכסנדריס", פואמה אפית לטינית מהמאה ה-12 מאת וולטר משאטיון.

המיתוס זכה מאוחר יותר לפרשנות אלגורית על ידי המשורר הצרפתי ברתלמי אניו בספרו emblem" book". שם, ברוח פירושיו של ארסמוס, הוא מייעץ שהסיכון של להיות מושא לקנאה בגלל עושר או מוניטין עדיף על להיבלע על ידי כריבדיס העוני: "בחרו את הרע במיעוטו. אדם חכם יעדיף להיות מושא לקנאה מאשר אומלל." גם ארסמוס קישר את הפתגם על בחירת הרע במיעוטו, כמו גם את שושלתו של וולטר משאטיון, עם הפתגם הקלאסי.

תרגום מאוחר יותר לאנגלית של עבודתו של ארסמוס קישר את הפתגם לאנשים אשר בניסיון להימנע מאפשרות רעה אחת, נופלים לאפשרות גרועה יותר, בדומה לביטוי בעברית "מן הפח אל הפחת".

## קישורים חיצוניים

* 
* נחמיה דב הופמן, **[https://sfathayam.com/2021/07/25/גלגלי-מים-1877/ ידיעות העולם והטבע - גלגלי מים]**. "הצפירה", שנה רביעית, גליונות 41–43, אוקטובר-נובמבר 1877. העתקה באתר "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:דימויים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:ביטויים ביוונית
מוספילם

[שמאל|ממוזער|250px|סמל אולפני מוספילם משנת 1947 ועד [שנות ה-90 של המאה ה-20|שנות ה-90]]
**מוֹסְפילם** (ברוסית: **Мосфильм**) הוא שמם של אולפני קולנוע רוסיים הנמצאים במוסקבה. מתוארים לעיתים רבות כוותיקים ביותר ברוסיה ובאירופה לאחר שנוסדו ב-30 בינואר 1924. זהו תאגיד הקולנוע הגדול ביותר ברוסיה.

## היסטוריה
ראשיתם של אולפני מוספילם בשתי חברות הפקת סרטים שהוקמו במוסקבה בתחילת המאה ה-20 - האולפנים של אלכסנדר חנז'ונקוב (Александр Ханжонков) והאולפנים של יוסיף ירמולייב (Иосиф Ермольев). במסגרת הלאמת כל העסקים הפרטיים לאחר מהפכת אוקטובר עברו שני האולפנים האלה לאחריות הרשות הממלכתית לקולנוע של רוסיה הסובייטית (גוסקינו, Госкино) וקיבלו את השמות "מפעל הסרטים הממלכתי מס' 1" ו"מס' 3". בשנת 1926 אוחדו מפעלים אלה ובשנת 1927 החלה הקמת הבניינים החדשים באזור הרי הדרורים במוסקבה. במשך השנים שלאחר מכן החליפו האולפנים את שמם עוד מספר פעמים עד שבשנת 1936 נקבע סופית השם "מוספילם" - "מוס'" מלשון "מוסקבה" ו"פילם" - "סרט".

בסמל אולפני מוספילם מופיעים שני סימני היכר ידועים של העיר מוסקבה - פסל הפועל ואשת הקולחוז של ורה מוחינה ומגדל השעון של הקרמלין - מגדל ספאסקאיה. הסמל הזה הופיע לראשונה בסרט "אביב" (Весна, 1947) ומלווה את כל סרטי מוספילם, לעיתים בשינויים קלים.

במסגרת אולפני מוספילם בגלגוליהם השונים פעלו כמה מהיוצרים הידועים ביותר בקולנוע הרוסי - סרגיי אייזנשטיין, גריגורי אלכסנדרוב, מיכאל קאלאטוזוב, אנדריי טרקובסקי, אלדר ריאזנוב, סרגיי בונדרצ'וק, לאוניד גאידאי, גיאורגי דאנליה, ניקיטה מיכלקוב ואחיו אנדריי קונצ'לובסקי.

כיום פועלת החברה כחברה ממשלתית שמשכירה את שטחי האולפנים והמשרדים שברשותה.

## הפקות בולטות לאורך השנים

## קישורים חיצוניים

* 

* "מוספילם", בסינמטק ירושלים

*
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
גהנה

**גהנה** (באנגלית: **Gehenna**, שיבוש של המילה גיהנום) היא להקת בלאק מטאל נורווגית. גהנה נמנית עם להקות הגל השני של הבלאק מטאל הנורווגי.

## ביוגרפיה
הלהקה הוקמה בינואר 1993 בעיר סטבנגר על ידי שלושה מוזיקאים: סטפן סימסטאד (מכונה Dolgar) שפעל כסולן הלהקה, סנרב מורטן (Sanrabb) כגיטריסט ו-Sir Vereda כמתופף. מאוחר יותר הצטרף אליה קנת' סבארטאלב (Kenneth Svartalv) כבסיסט. את השם "גהנה" הלהקה קיבלה מאוחר יותר, היות שחברי הלהקה לא קראו להרכב בשם עד אשר הם שחררו את החומר הראשוני שלהם.

קלטת הדמו הראשונה שלהם שוחררה ביוני של שנת הקמתה ושמה היה *Black Seared Heart*. לאחר שחרור קלטת הדמו, עזב את הלהקה המתופף Sir Vereda והלהקה חיפשה אחר מוזיקאי אחר שייאיש את עמדת המתופף ובסופו של דבר קלטה אליה את פר הוסבאו (Dirge Rep הוא כינויו).

שנת 1994 הייתה גדושה באירועים מבחינת הלהקה - תחילה הוחתמה הלהקה תחת הלייבל No Fashion Records ובעוד הלהקה תכננה להיכנס לאולפן ההקלטות ולהקליט אלבום מלא ראשון, ההקלטות הופסקו טרם החלו עקב חוסר התקציב של הלייבל, ובסופו של דבר ההסכם בין הלהקה ללייבל בוטל. במהלך השנה הוציאה הלהקה את ה־EP הראשון שלה *Ancestor of the Darkly Sky* שהכיל שני שירים ותקופה קצרה לאחר מכן צירפה הלהקה לשורותיה קלידן המכונה Sarcana. בהמשך השנה הופיעה הלהקה בפסטיבל בלאק מטאל באוסלו לצידן של להקות כמו דארק פיונרל, דייסקשן ואינסלייבד. בסופו של דבר, הלהקה הוחתמה תחת שתי חברות התקליטים: Head Not Found ו־Cacophonous Records. עם החתמתה תחת חברות תקליטים ומימון הוצאות ההקלטה, החלה הלהקה להקליט את אלבומה הראשון ביוני והוא יצא מאוחר יותר באותה שנה וקיבל את השם *The First Spell*.

בשנת 1995 המשיכה הלהקה את הקונספט האפל שהחלה באלבום *The First Spell* ושחררה את אלבומה השני *Seen Through The Veils Of Darkness (The Second Spell)*. האלבום גרר ביקורות משבחות בקרב חובבי הבלאק מטאל, והסגנון הסימפוני בעל הנגיעות הגותיות של הלהקה זכה לשבחים בקרב מבקרי הז'אנר. בשיר Vinterriket שהופיע באלבום, השתתף סולנה המפורסם של אולבר, גארם, כסולן אורח.

בשנת 1996, זמן קצר לפני שהחלו בהקלטות לאלבום השלישי, עזב סברטלאב את הלהקה והוחלף על ידי Noctifer, אשר בסופו של דבר לא היה יכול לעמוד בהתחייבויות הלהקה וגם הוא מצא את דרכו החוצה. פרוד סיברטסן, מוזיקאי שהיה חבר במספר להקות בלאק מטאל והיה מקורב ללהקה הצטרף ללהקה כבסיסט המחליף ונותר בעמדה זו עד אשר עזב את הלהקה בשנת 2000.

## חברי הלהקה
* Dolgar (סטפן סימסטאד) - סולן, באס
* Sanrabb (מורטן) - גיטרה
* Kine - סינטיסייזר
* Amok - גיטרה
* Dirge Rep (פר הוסבאו) - תופים

## חברי הרכב לשעבר
* E.N. Death (פרוד סיברטסן) - באס (1996–2000)
* קנת' סברטלאב - באס (1993–1996)
* Noctifer - באס (1996)
* Sir Vereda - תופים (1993)
* Blod - תופים (1998–2001)
* Sarcana - קלידן (1994–1997)

## דיסקוגרפיה
### דמואים ואלבומים מקוצרים (EP)

* Ancestor Of The Darkly Sky 7 - 1993
* Black Seared Heart - 1993
* Deadlights - 1998


### אלבומים מלאים

* First Spell - 1994
* Seen Through The Veils of Darkness (The Second Spell) - 1995
* Malice (Our Third Spell) - 1996
* Adimiron Black - 1998
* Murder - 2000
* WW - 2005


## קישורים חיצוניים

* 

* עמוד הלהקה בלייבל MoonFog

קטגוריה:להקות בלאק מטאל
קטגוריה:להקות נורווגיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מסטוונגר
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
חואן סנטמריה

**חואן סנטמריה** (בספרדית: **Juan Santamaría**; 29 באוגוסט 1831 – 11 באפריל 1856) היה מתופף בצבא קוסטה ריקה שהפך לגיבור הלאומי שלה.

## ביוגרפיה
סנטמריה נולד מחוץ לנישואין באלחואלה, וגדל במשפחה חד-הורית. לאחר כיבוש ניקרגואה בידי ויליאם ווקר ב-1855, הוא פנה דרומה, לכיוון קוסטה ריקה. לקוסטה ריקה לא היה צבא סדיר, והנשיא, חואן רפאל מורה פוראס, קרא לבני עמו להתגייס ולצעוד צפונה, כדי להדוף את ווקר ואנשיו. כ-9,000 קוסטה ריקנים נענו לקריאה, ובהם סנטמריה, שהצטרף כמתופף.

בקרבות שנערכו על אדמת קוסטה ריקה, בסמוך לחוות סנטה רוסה, הובסו אנשיו של ווקר, והקוסטה ריקנים דלקו בעקבותיהם לתוך ניקרגואה. ב-8 באפריל נערך קרב בעיירה ריבאס. חייליו של ווקר התבצרו במלון מקומי, והקוסטה ריקנים לא הצליחו להכניעם. לפי המסורת המקובלת, מפקד הכוחות, הגנרל חוסה מאריה קניאס, הציע שאחד החיילים יתקרב למלון עם לפיד, ויעלה אותו באש. לאחר שכמה מהחיילים כשלו במשימה זו, התנדב סנטמריה, בתנאי שמישהו שיטפל באמו במקרה שלא ישוב. הוא נורה למוות בזמן ביצוע המשימה, אך הצליח להצית את המלון. ווקר נסוג מהעיר, והאיום על קוסטה ריקה הוסר סופית.

היסטוריונים שונים הטילו ספק באמיתות הסיפור, ובדיוק פרטיו, וטוענים כי נופח על ידי פוליטיקאים ואינטלקטואלים קוסטה ריקנים מטעמים לאומניים. עם זאת, יש לסיפור עדות בבקשה שהגישה אמו של סנטמריה לפנסיה בנובמבר 1857, ובמסמכים הממשלתיים שאישרו את בקשתה.

פסל בדמותו של סנטמריה מוצב מול בניין האספה המחוקקת בסן חוסה ובכיכר המרכזית של עיר הולדתו, אלחואלה. נמל התעופה הבינלאומי של סן חוסה קרוי על שמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוסטה ריקה: אישים
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1856
אוניברסיטת דמשק

**אוניברסיטת דמשק** (בערבית: **جامعة دمشق**) היא האוניברסיטה הגדולה והוותיקה בסוריה, ומהגדולות בעולם הערבי כולו, עם 85,837 סטודנטים. היא ממוקמת בדמשק, בירת המדינה. לאוניברסיטה קמפוסים בערים נוספות בסוריה.
## היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1923 ממיזוג של בית הספר לרפואה (שנוסד ב-1903) ושל בית הספר למשפטים (נוסד ב-1913). עד לשנת 1958 שמה היה "אוניברסיטת סוריה", אולם שמה שונה לאחר ייסוד האוניברסיטה בחלב. בהמשך הוקמו אוניברסיטאות גם בערים חומס, לטקיה, ודיר א-זור. אוניברסיטת דמשק הייתה בין המוסדות האקדמיים המובילים בעולם הערבי, עד לעלייתו לשלטון של חאפז אל-אסד. אולם הזנחת ההשכלה הגבוהה בסוריה בתקופת אל-אסד הביאה להתדרדרות רמת ההוראה באוניברסיטה זו.

באוניברסיטת דמשק 16 פקולטות. בין השאר קיימת בה מחלקה להוראת השפה הערבית לסטודנטים זרים, מהמחלקות הגדולות מסוגה בקרב העולם הערבי. האוניברסיטאות הסוריות מתהדרות בכך שרוב תוכניות הלימודים בהן נלמדות בשפה הערבית, דבר שאינו קיים בחלק מהאוניברסיטאות במדינות ערב.

## פקולטות, בתי ספר ויחידות אחרות
### פקולטות
* הפקולטה לרפואה - נוסדה בשנת 1903.
** פקולטה לרפואת שיניים - נוסדה בשנת 1921
* הפקולטה לרוקחות - נוסדה בשנת 1903.
* הפקולטה לטכנולוגיית מידע - נוסדה בשנת 1994.
* הפקולטה להנדסה אזרחית - נוסדה בשנת 1961.
* הפקולטה להנדסת מכונות והנדסת חשמל - נוסדה בשנת 1963.
* הפקולטה לכלכלה - נוסדה בשנת 1956.
* הפקולטה לאומנויות ומדעי הרוח - נוסדה בשנת 1928.
* הפקולטה לחינוך - נוסדה בשנת 1946.
* הפקולטה לחקלאות - נוסדה בשנת 1963.
* הפקולטה לתורת המשפט האסלאמית - נוסדה בשנת 1954.
* הפקולטה לאדריכלות - נוסדה בשנת 1960.
* הפקולטה למדעי המדינה - נוסד בשנת 1979.
* הפקולטה למשפטים - נוסד בשנת 1913.
* הפקולטה לתיירות

### מכוני מחקר
באוניברסיטת דמשק פועלים מכוני מחקר בתחומים: מחקר ויישומי לייזר, פיתוח מנהלי, מחקרים סייסמולוגיים, המכון לשפות, מכון לתרגום ופרשנות.
והמכון לשפה הערבית המוכר כאחד ממרכזי לימוד השפה הערבית הטובים בעולם עבור דוברי שפות אחרות.

## סמל האוניברסיטה
הסמל של אוניברסיטת דמשק בא לשקף את חשיבות המדע ואת הרצון האינסופי של האדם לידע כמו גם את תרומתה הייחודית של דמשק בהתפתחות המדע בעולם.

צבע הפטל בא לבטא את הפטל הדמשקני שהוא פרי שנמצא בעיקר בדמשק, ומבטא את הייחודיות של האוניברסיטה ממש כמו הפרי. הצבע קיים גם בחתימתו של נשיא אוניברסיטת דמשק.

המנורה היא סמל הידע בתרבויות שונות, מקרינה את האור של הידע והמדע, עטופה בפסוק מהקוראן (סורה 20:114): "אמור ריבוני, הוסף לי דעת" שהוא המוטו של אוניברסיטת דמשק.

## דירוג
נכון לשנת 2024 האוניברסיטה לא נכנסה לדירוג במדד שנגחאי.

## ראו גם
* חינוך בסוריה

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר אוניברסיטת דמשק (בערבית, אנגלית וצרפתית)
* Spender, Tom. A new 'Mecca of Arabic studies'? The Christian Science Monitor. Retrieved on 2007-03-31

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:סוריה: תרבות
נתרוליט

**נתרוליט** הוא מינרל סיליקטי השייך לקבוצת הזאוליטים, קבוצה של מינרלים אלוּמוֹ־סיליקטיים במבנה תלת־ממדי הקרוי טקטוסיליקט (סיליקט במבנה מרחבי). הנתרוליט הוא סיליקט הכולל אלומיניום, נתרן ומים ונוסחת הרכבו הכימי היא Na2Al2Si3O10-2H2O.

את השם "נתרוליט" נתן למינרל הכימאי הגרמני מרטין היינריך קלפרות (Martin Heinrich Klaproth) ב-1803. השם הוא הלחם של המילה "נתרן", יסוד כימי המצוי במינרל, ו"ליתוס" - ביוונית, אבן. שמות נוספים לנתרוליט הן: "אבן מחטית" או "זאוליט מחטי", רמז לצורת הגביש המחטית הנפוצה, שלרוב הוא דקיק מאוד ומצטבר בקבוצות שצורתן מגוונת. צורת הגבישים הגדולים היא מנסרה מרובעת המסתיימת בפירמידה נמוכה, כשהזוויות בין פאות המנסרה קרובות לזווית ישרה. לכאורה צורת הגבישים היא טטרגונלית בעוד שלמעשה הם אורתורומביים. קיימים משטחי פצילות מושלמים במקביל לפאות המנסרה. המינרל מופיע גם לעיתים קרובות כגושים סיביים, כשלסיבים יש צורת כוכב קורן. קל להבחין בין נתרוליט לזאוליטים סיביים אחרים באמצעות מאפייניו האופטיים.

כמו כל הזאוליטים בנוי הנתרוליט מארבעונים של SiO4+4 הקשורים בכל ארבעת קדקודיהם לארבעונים אחרים. בחלק מהארבעונים מחליף אלומיניום את הצורן במרכז הארבעון. מבנה דומה לזה של פצלת השדה, אלא שבנתרוליט המבנה יוצר חללים גדולים (במונחים מולקולריים) בין הארבעונים. בחללים אלו מתיישבות בדרך כלל מולקולות של מים. החללים יוצרים תעלות ברוחב המאפשר ליונים עד גודל מסוים לעבור בתוכו ולכן יכול הנתרוליט לשמש כמסננת של חומרים כימיים. שרשרת ארבעונים בנתרוליט מסודרת בכיוון אחד, מבנה היוצר את הגבישים דמויי המחט. הפצילות המושלמת שלו נובעת מקשרים חלשים בין שרשרות הארבעונים.

צבעו של הנתרוליט הוא בדרך כלל לבן או חסר צבע, אבל לעיתים גונו אדמדם או צהבהב. למינרל יש ברק זגוגי, או ברק משי כשהמינרל מצוי בצורת סיבים עדינים. משקלו הסגולי של המינרל הוא 2.2 גרם/סמ"ק וקשיותו היא 5.5 בסולם מוס. ניתן להתיך את המינרל בקלות. המינרל ניתך בלהבה של נר כשהוא מפיץ אור צהוב בשל נוכחות הנתרן. המינרל מתפרק בחומצת מלח, כשאחד מתוצרי התגובה הכימית הוא סיליקה צמיגית.

נתרוליט מופיע יחד עם זאוליטים אחרים בחללים האמיגדלואידיים (דמויי השקד) שבסלעי היסוד הבזלתיים. הדוגמאות הטובות ביותר הם קבוצות של גבישים פריזמתיים לבנים המצויים בבזלת דחוסה בפוי-דה-מרמה (Puy-deMarman), שבמחוז פוי-דה-דום (Puy-de-Dôme) שבצרפת. הגבישים הגדולים ביותר הם אלו מברוויג (Brevig) שבנורווגיה. קירות החללים בבזלת המצויה באתר המורשת העולמית סוללת הענק במחוז אנטרים שבצפון אירלנד, מצופים בדרך כלל במחטי נתרוליט דקיקים, וחומרים דומים מצויים בשפע בסלעים הגעשיים (בזלת ופונוליט) בשלסל, אוסיג ומקומות נוספים בצפון בוהמיה שבצ'כיה (המקום בו אותר הנתרוליט לראשונה). בישראל מצוי נתרוליט בכרמל בלבות ובטופים תת-ימיים מתור הקרטיקון המאוחר. שני סוגי זאוליטים נוספים הדומים מאוד לנתרוליט בצורתם דמוית המחט, סקולציט (CaAl2Si3O10•3H2O - סידן מחליף את אטום הנתרן) ומזוליט (Na2Ca2(Al2Si3O10)3•8H2O – מכיל סידן ונתרן) מופיעים יחד איתו בטבע ומקשים לכן על זיהוי מוחלט בתנאי שדה של אחד משלושה מינרלים אלו

לסוגים שונים של נתרוליט ניתנו שמות מזהים מיוחדים. **פרגיט** (Fargite) הוא נתרוליט אדום מגלנפרג (Glenfarg) במחוז פרתשייר שבסקוטלנד. **ברגמניט** (Bergmannite) או **שפרושטיין** (Spreustein) הוא סוג בלתי טהור שהוא תוצאת התמרה של מינרלים אחרים, בייחוד סודליט, בסלע היסוד סיאניט אוגיט של דרום נורווגיה.

## קישורים חיצוניים

* אתר Mineral Galleries
* אתר Mindat
* אתר Webmineral
* 

קטגוריה:זאוליטים
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
טורה

שמאל|ממוזער|200px|מרכיבי הטורה
[ממוזער|שמאל|200px|הטורה של [סולימאן המפואר]]
[שמאל|ממוזער|200px|הטורה של הסולטאן [מהמוט השני: "מהמוט השני בן עבד אל-חאמיד עטור ניצחון לעד"]]
**טורה** או **טוגרא** (בטורקית עות'מאנית **طغراء**; בטורקית **Tuğra**) הייתה חתימתו או חותמו של השליט העות'מאני אשר עוצבה וסוגננה באופן קליגרפי ואשר הוטבעה על מטבעות, בולים, תכתובות ועל כל מסמך רשמי אחר. לכל שליט עות'מאני הייתה טורה משלו, וזו עוצבה בתחילת שלטונו על ידי הנישנג'ה (nişancı), קליגרף החצר.

הטורה הראשונה עוצבה עבור ביי אורהן הראשון, בנו של עות'מאן הראשון, אשר היה השליט העות'מאני השני ושלט במאה ה-14. זו הסיבה לכך שלמרות שהיו 36 שליטים עות'מאניים, עוצבו רק 35 טורות. לעות'מאן הראשון הייתה כמובן דוגמת חתימה אך חסרו בה שניים מארבעת מרכיבי הטורה (ראו להלן). הטורה המשיכה והתפתחה לצורתה הקלאסית בימיו של הסולטאן סולימאן הראשון במאה ה-16. אף שהטורה מזוהה במיוחד עם הסולטאנים העות'מאניים, עשו בה שימוש גם עמים טורקיים אחרים.  

לטורה הקלאסית היו ארבעה חלקים, שיצרו ביחד את צורתה האופיינית:
*"בייזה" (Beyze, מערבית "ביצה") – שני קווים מעגליים בצד שמאל, שיש הטוענים כי סימלו את שני הימים עליהם שלטו הסולטאנים – המעגל הגדול הוא הים התיכון והקטן הוא הים השחור. בבייזה הופיעה גם המילה Dâimâ ("שריר" או "קיים").
*"טו" (Tuğ) – שלושה קווים אנכיים בחלק העליון המסמלים עצמאות. קווים אלה, שנדמו לאות אליף בערבית, כונו üç Elife ("שלוש (אותיות) א"), ולעיתים נקראה ה"טו" כולה בשם Elif ("אליף"). קווים אלה עוטרו בקווים מעוקלים המכונים "זילפה" (Zülfe) או "זיליף" (Zülüf), ואשר סימלו את תנועת הרוחות ממזרח למערב, או את כיוון נדידתם ההיסטורי של הטורקים. פירוש אחר גורס כי שלושת הקווים המעוקלים רומזים לצורתה של להבה. 
*"סרה" (Sere) – כיתוב מסולסל בחלק התחתון שכלל את שמו של השליט ואשר נעשה מורכב במהלך השנים. בטורה הראשונה של אורהן הראשון היה רשום בפשטות "אורהאן בן עות'מאן" ואילו בזו של מהמט השישי נרשם "מהמט והידטין האן בן אבדילמג'יט עטור ניצחון לעד".
*"הנצ'רה" (Hançere) או "קול" (Kol) – שני קווים השלוחים ימינה ומסמלים חרב, אות לכוח.

## קישורים חיצוניים

* אתר מקיף אודות הטורה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: תרבות
קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:טורקיה: המצאות
הרובע השני של פריז

**הרובע השני של פריז** (בצרפתית: **2e arrondissement**) הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, בירת צרפת. ממוקם בגדה הימנית של נהר הסן, הרובע השני, יחד עם הרבעים השמיני והתשיעי, מאכלס אזור עסקים חשוב, בו מרוכזת פעילות כלכלית רבה. ברובע נמצאת הבורסה הישנה של פריז והמטות של כמה בנקים גדולים. כמו כן, זהו מרכז טקסטיל ומקום משכנה של האופרה קומיק.

## הפסאז'ים המקורים
הרובע השני הוא גם מקום משכנם של כמה משרידי הפסאז'ים המקורים המסחריים בני המאה ה-19. בראשית המאה ה-19 מרבית רחובות פריז היו חשוכים, בוציים וללא מדרכות. מספר יזמים העתיקו את הצלחתו של פסאז' דה פנורמה (Passage des Panoramas), שהיה מעבר (passage) מקורה זכוכית, מרוצף, מואר היטב ויבש. באמצע המאה ה-19 היו כשני תריסרי מעברים כאלו, שלאורכם נפרסו חנויות מסחריות. ב"מדריך המצויר של פריז" נכתב עליהם:

מרבית הפסאז'ים נעלמו בזמן ששלטונות העיר סללו את השדרות המרכזיות, והוסיפו מדרכות ותאורת רחוב. הפסאז'ים ששרדו, בנוסף לפסאז' דה פנורמה, הם גלרי ויויאן, "פסאז' שואזל" (Passage Choiseul), "גלרי קולבר" ׁ(Galerie Colbert), "פסאז' דה פּרנס" (Passage des Princes), "פסאז' די גרן סר" (Passage du Grand Cerf), "פסאז' למואן" (Passage Lemoine), "פסאז' ז'ופרואה" (Passage Jouffroy), "פסאז' בורג-ל'אבה" (Passage du Bourg-l'Abbé),"פסאז' די פונסו" (Passage du Ponceau) ואחרים. 

## גאוגרפיה
הרובע השני הוא הרובע הקטן ביותר של פריז, עם שטח קרקע בגודל 0.992 קמ"ר.

## אדמיניסטרציה
החל מ-2020 הרובע אינו מהווה עוד עירייה נפרדת עם שלטון מוניציפלי עצמאי. הרובע אוחד עם הרבעים הראשון, השלישי והרביעי, וביחד הם מהווים את עיריית "מרכז פריז" (Paris Centre).

## הרבעים הפנימיים
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (* quartiers*). הרבעים הפנימיים של הרובע השני הם:
* **רובע גלוֹ** (Quartier Gaillon)
* **רובע ויויאן** (Quartier Vivienne)
* **רובע די מֶה** (Quartier du Mail)
* **רובע בּוֹן-נוּבֵל** (Quartier de Bonne-Nouvelle)

## דמוגרפיה
שמאל|ממוזער|200px|פנורמה של גלרי ויויאן, אחד הפסאז'ים המקורים המהודרים ברובע השני של פריז
הרובע השני הגיע לשיא ההתיישבות בו בשנת 1861, אף על פי שהתקיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. במפקד האוכלוסין האחרון (משנת 1999), מנתה האוכלוסייה 19,585 נפש, בעוד שמספר המשרות המוצאות באזור עמד על 61,672 – וזאת למרות הגודל הגאוגרפי המצומצם של הרובע, פחות מקילומטר רבוע אחד, עובדה שהופכת את רובע זה לדחוס ביותר בפעילות מסחרית בבירה הפריזאית.

### היסטוריה של צפיפות אוכלוסין

## אתרים מרכזיים
*הספרייה הלאומית של צרפת, אתר רישלייה (הספרייה הישנה) 
*הבורסה של צרפת
*כיכר ויקטואר
*המטה הראשי של סוכנות הידיעות הצרפתית (AFP)
*גלרי ויויאן
*פסאז' דה פנורמה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
2
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
אטלנטיק

**אטלנטיק** הוא התעתיק העברי למילים **Atlantic** (באנגלית) ו–**Atlantique** (בצרפתית) שפירושן "אטלנטי", כלומר סמוך או קשור באופן אחר ל.
נמל התעופה הבין-לאומי סלוניקי מקדוניה

**נמל התעופה הבינלאומי סלוניקי "מקדוניה"** (ביוונית: **Κρατικός Αερολιμένας Θεσσαλονίκης «Μακεδονία»**) הוא נמל תעופה השוכן בקצהו הצפון-מערבי של חצי האי כלקידיקי לחופו המזרחי של מפרץ תרמה (Θερμαϊκός Κόλπος). השדה שוכן כ-15 ק"מ דרומית למרכז העיר סלוניקי אותה הוא משרת, ונקרא על שמו של חבל הארץ מקדוניה שבה הוא ממוקם.

## היסטוריה
נמל התעופה הוקם בשנת 1930 במקום בו שכן מנחת כבר בזמן מלחמת העולם הראשונה, וב-1948 הוא החל משרת טיסות אזרחיות. מסלול 10/28 נסלל באספלט בשנת 1950, וב-1958 הוא הוארך לאורכו הנוכחי (2,440 מטרים). ב-1953 נסלל מסלול 16/34 שהוארך לאורכו הנוכחי ב-1972. בית הנתיבות הקיים נחנך ב-1965 והוא הורחב בשנים שלאחר מכן, ושוב בשנות ה-90 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. שטחו הנוכחי של בית הנתיבות הוא 32,000 מ"ר. מגדל הפיקוח שהיה חלק מבית הנתיבות חרב ברעידת אדמה שפקדה את סלוניקי ב-1978, והוא הוקם מחדש, הפעם כמבנה עצמאי.

## השדה כיום
נמל התעופה מקדוניה הוא השלישי בהיקף התנועה האווירית ביוון והגדול ביותר המופעל על ידי המדינה. בשנת 2010 עברו דרכו 3,910,751 נוסעים, מהם 2,228,680 בטיסות בינלאומיות ו-1,682,071 בטיסות פנים. נמל התעופה הוא מרכז חשוב לחברות התעופה היווניות אולימפיק אייר ואגאן איירליינס, והוא משמש כבסיס הפעולה המרכזי עבור חברת אסטרה איירלנייס.

בשדה שני מסלולי המראה - 10/28 ו-6/34, ושני מסלולי הסעה. ב-1997 החלו עבודות להארכת מסלול  10/28, אך הן נידחו בגלל בעיות כספיות והסתיימו רק ב-2020.  המסלול הוארך ב-1,000 מטר אל תוך מי מפרץ תרמה, ואורכו מגיע ל-3,440 מטרים. מערכת התאורה והבקרה של המסלול החדש נמשכת לעומק 750 מטרים נוספים לתוך המפרץ. ב-2021 נפתח בית נתיבות שני בשטח של 115,000 מ"ר מצפון לטרמינל הקיים. טרמינל זה יכול לטפל בתעבורה שנתית של 8 מיליון נוסעים, ויש בו 14 גשרי עלייה למטוס.

## קישורים חיצוניים

* 
* השדה באתר הרשמי של רשות שדות התעופה היוונית
* השדה באתר הרשמי של רשות התעופה האזרחית היוונית
* נתונים אודות השדה

סלוניקי
קטגוריה:סלוניקי
צינוראים

[ממוזער|[לנטנה ססגונית.]]
[שמאל|ממוזער|250px|עצי [זית בישראל.]]
**צינוראים** (שם מדעי: Lamiales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים, דו-פסיגיים המקיפה 23 משפחות.

בעבר, תחת מערכת המיון הטקסונומית על שם קרונקוויסט (1981), כללה סדרת הצינוראים שלוש משפחות עיקריות בלבד: זיפניים, שפתניים וורבניים. כיום, בעקבות מחקרים גנטיים, הסדרה הורחבה משמעותית ואוחדה עם הסדרה לועניתאים (Scrophulariales), זאת האחרונה כיום מוכרת כמשפחת הלועניתיים (Scrophulariaceae). הסדרה מונה כ-11,000 מינים ידועים. 

משפחת הזיפניים הועברה לסדרה חדשה, לזיפנאים (Boraginales), שנוספה מאז APG III. משפחת הזיפניים הורחבה ברשימה האחרונה (APG IV) ולתוכה אוחדו משפחות שונות. 

## מאפיינים
כמעט כל מיני הסדרה עונים על הקריטריונים הבאים (אם כי יש יוצאים מן הכלל):
* שחלה עילית
* חמישה עלי כותרת, מאוחים בבסיסם
* עלי כותרת סימטריים, דו-שפתיים
* לא יותר מארבעה אבקנים

## משפחות

# שפתניים (*Lamiaceae* Martinov) - משפחת המנטה, כמו גם עץ הטיק ומרווה.
# ורבניים (.*Verbenaceae* J.St.-Hil) - משפחת הוורבנה, בין השאר.
# לועניתיים (.*Scrophulariaceae* Juss) - משפחת הבוצין והחסרף.
# מיאופוריים - משפחה המונה שני סוגים, אינה נפוצה בארץ. בין השאר, כוללת את הארמופילה ביגנונית. כיום משפחה לא מוכרת.
# עלקתיים (Orobanchaceae) משפחה המונה כ-25 סוגים, מרביתם צמחים טפילים או טפילים למחצה
# קוציציים (Acanthaceae) - משפחה המונה מספר מינים של תת-שיחים קוצניים.
# שומשומיים (*Pedaliaceae* R.Br.) - משפחה המונה את השומשום.
# ביגנוניים (*Bignoniaceae* Juss.) - משפחה של בעלי פרחים, רבים מהם תורבתו לפרחי נוי. בארץ בולטים עצי הנוי ממין סיגלון חד עלים, בעלי פריחת לילך.
# נאדידיים (*Lentibulariaceae* Rich.) - משפחה של צמחים טורפים (אוכלי חרקים), כמו החמאית. בארץ נפוצים נאדיד המים ונאדיד עדין.
# לחכיים (Plantaginaceae) - משפחה של צמחי מדבר, כוללים לאחרונה את לוע הארי, ששויך קודם לכן ללועניתיים.
# פאולוניה (*Paulowniaceae* Nakai) - משפחה בעלת סוג בודד של עץ.
# גסנריים (*Gesneriaceae*) - משפחה של צמחים בעלי פרחים. רובם תורבתו כפרחי נוי.
# זיתיים (*Oleaceae* Hoffmanns. & Link*Olea* L.) - משפחת עץ הזית.
# **Martyniaceae** - משפחה חדשה (החל משיטת המיון APG, לא קיימת בקרונקוויסט) המונה חמישה סוגי צמחים.
# **Byblidaceae** - משפחה המונה סוג בודד של צמחים טורפים.
# **Phrymaceae** - משפחה המונה כ-130 סוגים, רובם מקומיים לצפון אמריקה. מכילה מספר גרגרי יער אכילים.
# **Calceolariaceae** - משפחה של תת-שיחים בעלי פרחים, רובם מתורבתים כפרחי נוי. בין השאר, כוללת את הנעלנית.
# **Schlegeliaceae**
# **Stilbaceae**
# **Tetrachondraceae**
# **Carlemanniaceae**
# **Plocospermataceae**

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ברומהד
*
קטגוריה:סדרות צמחים
הכנסייה האוונגלית הבין-לאומית

**כנסיית אליאנס ירושלים** (באנגלית: **Jerusalem Alliance Church**) ברחוב הנביאים 55 בירושלים נבנתה בשנת 1908 ביוזמתו ובתכנונו של כהן הדת האוונגלי האמריקאי ד"ר אלברט אדוארד תומפסון (Albert Edward Thompson) (1876-1929). תומפסון הגיע לירושלים עם משפחתו בשנת 1903, ממדינת מיין בארצות הברית, כדי להקים את הכנסייה. השלטון העות'מאני התנגד לבניית בית תפילה נוצרי, וכך גם היהודים שגרו בסמוך. אחרי מאמצי שכנוע רבים, ניתן היתר לבניית בית מרחץ, שהיה בעצם כיסוי לבית טבילה, וכך הוקמה הכנסייה בשנת 1908. על גג הרעפים מתנשא מגדל פעמונים קטן. בשנת 1970 עוטרו החלונות בויטראז'ים ובהם מוטיבים של שבעת המינים.

הכנסייה היא קהילה אוונגליסטית, בעיקר ערבית נוצרית. המקום מנוהל על ידי הארגון האוונגליסטי Alliance Church in the Holy Land.
## גלריה

International_Evangelical_Church_01.jpg|
International_Evangelical_Church_03.jpg|
International_Evangelical_Church_04.jpg|
International_Evangelical_Church_05.jpg|
International_Evangelical_Church_06.jpg|


## לקריאה נוספת
***רחוב הנביאים שכונת החבשים ושכונת מוסררה** מאת דוד קרויאנקר, 2000 (כתר הוצאה לאור והוצאת יד יצחק בן-צבי).

## קישורים חיצוניים

* Jerusalem Alliance Church
* גרשון נראל, [ממיסיון אמריקני לקהילה משיחית ישראלית - תאולוגיה ומעש ברחוב הנביאים בירושלים, [קתדרה (כתב עת)|קתדרה] 154, טבת תשע"ה, עמ' 107-136]

קטגוריה:רחוב הנביאים
קטגוריה:ישראל: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:אוונגליזם בישראל
אוונגלית
אוונגלית
Boys (שיר של בריטני ספירס)

"**Boys**" (בעברית: "**בנים**") הוא הסינגל הרביעי בארצות הברית והחמישי בשאר העולם של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס בהשתתפות הראפר פארל ויליאמס מתוך אלבומה השלישי, Britney. השיר יצא לאור בסוף שנת 2002.

## מידע
השיר נכתב והופק על ידי צמד הנפטונז, ונבחר להיות הסינגל הבא מן האלבום. לצורך יציאתו כסינגל, הנפטונז יצרו גרסת רמיקס של השיר, ובגרסת המיקס התווסף קטע ראפ שהושר על ידי הזמר פארל ויליאמס. גרסת הרמיקס נכללה בפסקול הסרט "אוסטין פאוורס: גולדממבר". בשיר, מסבירה ספירס כי אף על פי שיש הרבה חסרונות בבנים, לפעמים בנים זה מה שבחורות צריכות.

"Boys" היה לסינגל הרביעי מתוך האלבום *[[Britney (אלבום)|Britney]]* בארצות הברית, ואילו בשאר העולם יצא הסינגל כחמישי במספר. הקליפ לשיר בוים על ידי דייב מאיירס ("Lucky"). הקליפ, ששיתף את השחקן הראשי של סדרת סרטי "אוסטין פאוורס", מייק מאיירס, היה להצלחה והיה מועמד לפרס בקטגוריות "Video Music Award" בטקס פרסי הווידאו של ערוץ MTV לשנת 2003.

"Boys" היה אמור להיות סינגל ה'חזרה' של ספירס, לאחר כל הסינגלים הקודמים מהאלבום, אשר זכו להצלחה מועטה יחסית במצעדי ארצות הברית. הסינגל זכה לביקורות מעורבות," לא הצליח להיכנס למצעדי הבילבורד ונחשב לכישלון. גם בעולם לא זכה הסינגל להצלחה, וכמעט ולא הצליח להיכנס לעשרים המובילים ברוב מצעדי העולם. בבריטניה לעומת זאת, הגיע הסינגל למקום השביעי במצעד הפזמונים ומכר 74,000 עותקים.
הסינגל הגיע למקום ה-14 בלבד באוסטרליה וקיבל מעמד זהב על מכירות של מעל 35,000 עותקים, הסינגל מכר 800,000 ברחבי העולם בלבד. בישראל נחל הצלחה מסוימת ברדיו והגיע למקום ה-16 בגלגלצ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי בריטני ספירס
קטגוריה:שירי פארל ויליאמס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
סמוליאני

**סמוליאני** (בבלארוסית: **Смаляны**, ברוסית: **Смоляны,** ביידיש: סמיליאן) היא עיירה בבלארוס, צפונית מזרחית לאורשה, באמצע הדרך שבין מוהילב וויטבסק. 

העיירה מוזכרת לראשונה כחלק מאחוזתו של הרוזן בלסקי. בשנת 1620 נבנה במקום ארמון, שצריח בודד ממנו השתמר עד היום, עבור הנסיך סמיון סנגושקו. הארמון נבנה על גדות הנהר דרנובקה על גבעה הנמצאת בין אדמות ביצה. בשנת 1708 הביסו בסמוליאן צבאות פיוטר הגדול את צבאו של קרל ה-12 מלך שוודיה. ברבות השנים הארמון נהרס ואבניו שמשו לבניית בתים באזור. 

## יהודי סמוליאני
בתחילת המאה ה-20 התקיימה בעיירה קהילה יהודית בת כ-1,700 נפש. הרב יחזקאל אברמסקי כיהן בה כרב בצעירותו, בסביבות שנת תרע"ד. לפני כן היה ר"מ בישיבת חב"ד, לאור הצלחתו הגדולה שם סחף את תלמידי הישיבה ללימוד נגלה, והאדמו"ר ביקש ממנו לעזוב, כפיצוי שלח אותו להיות רב קהילת חב"ד, בסמיליאן. לפניו כיהן שם הרב שניאור זלמן לוי יצחק שיינין, שעבר באותה עת לשמש כרב של מוהילוב. עם הגיע הרב אברמסקי נודע לו שיצטרך לשאת דא"ח בסעודה שלישית כמנהג חב"ד, הוא בא לרב היוצא בדאגה שאינו יודע להכין סוג זה של דברי תורה. הרב שיינין הרגיע אותו ואמר לו שיישאר במיוחד עבורו עוד שלושה חודשים וילמד אותו את הסגנון. ואכן כך היה.
הרב אברמסקי הכיר לו טובה רבה על כך, ולימים בהיותו בירושלים חיפש אחר צאצאיו, ומצא את הרב מנחם מנדל שיינין, בנו, והכיר לו טובה רבה.
בין השנים תרע"ה-תרפ"ג כיהן בה הרב יוסף אליהו הנקין, עד שנאלץ להגר לארצות הברית מלחץ הקומוניסטים.

בין מלחמות העולם הצטמצמה הקהילה היהודית בעיירה לכ-900 איש. עם כיבוש העיירה בתחילת יולי 1941 בידי הגרמנים, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה.

ב-8 במרץ 1942 רוכזו קרוב ל-800 יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם ביישוב, בו מתו רבים מהם מרעב ומקור, תוך הוצאה להורג של יהודים שנמצאו לא כשירים לעבודה.

ב-5 באפריל 1942 רצחו גרמנים ושוטרים מקומיים את כ-560 היהודים שנותרו בגטו בסמוך לעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1626
יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה

**יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה** (בגרמנית: **Johann Friedrich I. der Großmütige von Sachsen**; 1503–1554) היה נסיך בוחר של סקסוניה (החל מ-1532), עמד בראש ברית שמלקלדן ונלחם בקיסר קרל החמישי במלחמה השמלקלדית.

## הולדתו
יוהאן פרידריך נולד ב-1503 לאביו יוהאן מסקסוניה, שהיה הנסיך הבוחר החל מ-1525, לאחר מות אחיו פרידריך החכם מסקסוניה. התחנך באוניברסיטת ויטנברג, שאותה הקים דודו, פרידריך החכם, ושם למד אצל ההומניסט הנודע גיאורג ספלאטין, שהיה מתומכיו הראשיים של מרטין לותר ושל תנועתו. מאוחר יותר היו יוהאן פרידריך ולותר ידידים אישיים, ולותר שכן דרך קבע בחצרו של יוהאן פרידריך, וזה השפיע עליו להקים באופן מעשי כח שיניע את גלגלי הנצרות הפרוטסטנטית.

## ברית שמלקלדן
בתחילת דרכו כנסיך, ב-1529, ייסד יוהאן פרידריך את ברית טורגאו, שנכרתה בארמונו בטורגאו, כדי לתמוך בלותר. אך לברית זו לא היו "שיניים", מאחר שהיא לא כללה כח שיגן עליה.
לאחר אספת הממלכה בשפיירא (1529) ובאאוגסבורג (1530), בהן ניסה הקיסר קרל לייצב את סכסוכי הדת בגרמניה, ללא הצלחה, בשלו עוד כמה נסיכים פרוטסטנטים להכרה שאין ברירה אלא להקים כח צבאי, שיגן על הלותרנים. יוהאן פרידריך, יחד עם הרוזן פיליפ הראשון, רוזן הסן, כרתו את ברית שמלקלדן, שנקראה על שם העיר בה נחתמה (בתורינגיה), תוך שיתוף צבא הברית השוואבית, והבטחה כי כוח של 10,000 חיילים יעמוד להגנת כל מקום אשר יאוים על ידי הקיסר בשל נטייתו ללותר.

## סוף ימיו
מאוחר יותר, (1546–1547) הסתבכה הברית במלחמה עם הקיסר (ראה: המלחמה השמלקלדית) ובתבוסתה בקרב מילברג נשבה הנסיך יוהאן פרידריך. הוא נשפט למוות, אך כותבי העתים מספרים שהוא התנהג כאציל אמיתי, ללא חת, והצליח להרשים אפילו את אויבו הגדול, קרל. קרל איים שיהרוג גם את אשתו ובנו, ויוהאן החליט לוותר על מעמד הנסיך הבוחר לטובת אחיינו שעמד לצד הקיסר, מוריץ, דוכס סקסוניה. מייד לאחר מכן שוחרר (1552), אך זמן קצר לאחר מכן חלה ומת.

## יחסו ליהודים
בתחילה, לא היה ליוהאן פרידריך דבר נגד היהודים, אם כי גם לא ידוע שהתייחס אליהם באהדה. אך לאחר שהתחיל לותר להסית כנגד היהודים (1538) ואף פרסם נגדם כתב שטנה (1543), הוסת אף יוהאן פרידריך. הוא הסכים אמנם לשמוע את דברי הסנגוריה של רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים על היהודים, בוויכוח פומבי שנערך בפרנקפורט דמיין בשנת 1539, בהשפעת ידידו יואכים השני מברנדנבורג. דבריו של יוסף בן גרשון היו משכנעים, ושני הנסיכים הבטיחו לו שלא יגרשו את היהודים ואף יגנו עליהם. אך יוהאן לא עמד בדיבורו, וגירש את היהודים מסקסוניה, לשם חזרו רק לאחר כ-150 שנה, בזמן אוגוסט השני.

## משפחתו
ב-9 בפברואר 1527 התחתן יוהאן פרידריך עם זיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
*יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה (1529–1595)
*יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (1530–1573)
*יוהאן ארנסט (1535)
*יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה (1538–1565)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:ילידי 1503
קטגוריה:נפטרים ב-1554
כיפת-קוצים קטלנית

**כִּפַּת־קוֹצִים קַטְלָנִית** (שם מדעי: *Acanthaster planci*), שנקרא גם **כוכבן קוצני** או **כוכב ים כתר הקוצים**, היא בעל חיים הנמנה עם מחלקת כוכבי הים, השייכת למערכת קווצי העור. מין זה נפוץ על פני האזור האינדו־פסיפי (האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי), ים סוף, מיקרונזיה, יפן, אוסטרליה, מפרץ פנמה ועוד. בניגוד לרוב כוכבי הים אין לכיפת־קוצים צורת גוף מחומשת כי אם צורה מרובת זרועות (8–21) הנושאות קוצים חדים, ומכאן שמה – כיפת־קוצים.

## מאפיינים
קוצי הכיפת־קוצים, העשויים ממגנזיום וקלציט, מגיעים לאורך חמישה ס"מ ומכילים רעלנים הנקראים ספונינים. הקוצים מגנים על הכיפת־קוצים מפני טורפים ומזיקים אחרים, כגון האדם. קוצים אלה יכולים להסב לאדם כאבים עזים, גירודים ולפעמים אף לגרום לבחילה והקאות. זרועות הכוכב יכולות להתנתק מהגוף במקרה הצורך, ולהתחדש לאחר מכן.

הכיפת־קוצים ניזונת מאלמוגים, ומהווה אחד הטורפים העיקריים שלהם. היא ניזונת על ידי הוצאת הקיבה דרך הפה, וטריפת רקמת האלמוג. עיכול הרקמה נעשה מחוץ לגוף הכיפת־קוצים תוך שימוש באנזימים שונים המסייעים בפירוק המזון והחשת תהליך העיכול. תוך 24 שעות הכיפת־קוצים מצליחה לטרוף מזון השווה בגודלו לקוטר גופה. לאחר הטריפה נותר מהאלמוג שלד לבן בלבד. הכיפת־קוצים מעדיפה אלמוגים הגדלים מהר ולכן תעדיף את ה־Acropora וה־Montipora ותימנע מאלמוגים אחרים כמו ה־Porites. ישנם אלמוגים כמו ה־Poccilopora וה־Stylophora שפיתחו מנגנוני הגנה נגד הכיפת־קוצים בעזרת סימביוזה עם סרטנים מסוימים. ה־Trapezia, לדוגמה, נצפה כאשר הוא חותך את הרגליים של הכיפת־קוצים ובכך מרחיק אותה מהאלמוג.

לכיפת־קוצים הבוגרת אין אויבים רבים והיא נטרפת בעיקר לפני הגעתה לבגרות, במצבה כלרווה צעירה. בגלל תפוצתה הרבה, ויעילותה כטורף, ישנם היבטים רבים הנחקרים סביב מערכת הטורף־נטרף של כיפת־הקוצים. במיוחד לאור מקרים חוזרים של התפוצצות אוכלוסין כמו זו שהתרחשה בשנות השבעים באוסטרליה.

מערכת איברי הרבייה של כיפת־הקוצים היא מחומשת (כמו של שאר כוכבי הים). לכיפת־קוצים חמישה פתחי רבייה, נקבים זעירים הנמצאים בבסיס הזרועות. מספר איברי הרבייה הוא כפול ממספר הזרועות.

הכיפת־קוצים היא מזיקה גדולה לאלמוגים ומאיימת על שונית המחסום הגדולה. חילזון טורף בשם חצוצרת הים הוא אחד מבין בעלי החיים שטורפים אותה ומשמש כמדביר ביולוגי להגנה על השונית.

## קישורים חיצוניים

* 
* דינמיקה של התפוצצות אוכלוסין בכיפת־קוצים קוצני, דודו זכאי – ביולוג במפרץ אילת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:כוכבי ים
קטגוריה:החי במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים רעילים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
החצר

**החצר** היא סדרת טלנובלה ישראלית על אודות חצר חסידית, ששודרה בערוץ התכלת בשנת 2003 ובשידורים חוזרים בערוץ 10 (2004–2005) ובערוץ 20 (2014, 2017).

הסדרה הופקה עבור ערוץ התכלת על ידי דרסט הפקות על פי רעיון של התסריטאי הראשי דניאל טאוב. את הייעוץ לסדרה, כמו גם את כתיבת חלק הארי של פרקיה, תרם יאיר חסדיאל. צולמה באולפני ג.ג. בנווה אילן במשך 20 ימים והפקתה עלתה כ-800,000 דולר.

## עלילה
עלילת "החצר" מתרחשת ב"קריית לייבניץ" של חסידות לייבניץ (הדמיונית) בתל אביב, מובלעת של קהילה חסידית המנסה לקיים את מנהגיה לצד עולם חילוני, תחת הנהגת האדמו"ר הרב עזריאל רוטנברג.

ציפורה, בתם המאומצת של עזריאל ושיינדל, חיה כאלמנה מזה זמן רב. כשהייתה בת 19 נישאה לחנוך כ"ץ, אולם נישואיהם עלו על שרטון כשחנוך נתפס עוסק בהימורים וקזינו. על אף שהכחיש את ההאשמות בתוקף, היו ראיות למעשיו והוא נכנס לכלא. חנוך נודה מהחצר ומשפחתו ישבה עליו שבעה ואיש לא שמע אודותיו. מאז ציפורה דחתה מחזרים אחרים כיוון שהעדיפה להשקיע בעסק המשגשג שהקימה בכוחות עצמה, יצור פאות נכריות, אך בסתר ליבה גם קיוותה לשובו של חנוך ואכן לאחר זמן חוזר חנוך לחצר במטרה לטהר את שמו ולהחזיר אליו את אשתו ציפורה.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* האדמו"ר הטלוויזיוני הראשון, עיתון "הצופה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דורי מדיה דרסט
קטגוריה:טלנובלות ישראליות
קטגוריה:יהדות חרדית בטלוויזיה
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה שצולמו בקריית התקשורת נווה אילן
קטגוריה:עכשיו 14: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2003