open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נשיקה ארוכה ללילה

**נשיקה ארוכה ללילה** (באנגלית: **The Long Kiss Goodnight**) הוא סרט פעולה ומתח אמריקאי משנת 1996 בבימויו של רני הרלין, על פי תסריט מאת שיין בלאק. בסרט מככבים ג'ינה דייוויס כסמנתה קיין, מורה בבית ספר בעיירה קטנה המגלה כי עברה מסתיר סודות אפלים, וסמואל ל. ג'קסון כבלש פרטי המסייע לה לחשוף את זהותה האמיתית. הסרט משלב בין מתח, אקשן ואלמנטים של סרטי ריגול ומזוהה עם סגנון הכתיבה השנון של בלאק. הסרט זכה לביקורות מעורבות אך הפך עם השנים לסרט קאלט. הסרט יצא לאקרנים על ידי ניו ליין סינמה תקציבו עמד על כ-65 מיליון דולר, והוא גרף כ-95 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.

## עלילה
סמנתה קיין היא אם חד הורית ומורה בבית ספר בעיירה קטנה, החיה חיים שלווים עם בתה הקטנה. היא אינה זוכרת דבר מעבר לשמונה השנים האחרונות, מאז שנמצאה פצועה על חוף ים, ללא זיכרון מחייה הקודמים. כאשר היא נפגעת בתאונת דרכים, זיכרונות מעברה מתחילים לצוף מחדש, ובמקביל היא מגלה שיש לה כישורים יוצאי דופן בלחימה ובהתמודדות עם כלי נשק. בעקבות האירועים היא שוכרת את שירותיו של מיץ' הנסרי, בלש פרטי עם עבר מפוקפק, כדי שיחקור את עברה. החקירה מובילה אותם למסע מסוכן שבו סמנתה מגלה כי שמה האמיתי הוא צ'רלי בולטימור – מתנקשת מיומנת שעבדה בעבר עבור הממשל. עם התקדמות העלילה היא נאלצת להתמודד עם רודפיה, לחשוף את האמת על עברה ולהכריע האם לחזור לזהותה הקודמת או להישאר בחייה החדשים.

## צוות השחקנים
* **[[ג'ינה דייוויס]]** – סמנתה קיין / צ'רלי בולטימור, מורה שמגלה שהיא מתנקשת לשעבר.
* **[[סמואל ל. ג'קסון]]** – מיץ' הנסרי, בלש פרטי שמסייע לסמנתה לגלות את זהותה האמיתית.
* **[[קרייג בירקו]]** – טימותי, הנבל הראשי בסרט, מתנקש קר רוח המחפש לחסל את סמנתה.
* **[[בריאן קוקס]]** – נתן וולדמן, סוכן מודיעין לשעבר שמגלה לסמנתה את האמת על עברה.
* **[[דייוויד מורס]]** – לוק, דמות מסתורית הקשורה לעברה של סמנתה.
* **[[מלינה קאנאקארדס]]** – טריש, בת זוגו לשעבר של מיץ' ואחת הדמויות המלוות בסיפור.

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות עם צאתו. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 70% על בסיס 61 ביקורות, כאשר הקונצנזוס קובע כי הסרט מספק אקשן משעשע ודיאלוגים שנונים אך עלילתו נוטה להיות מעט לא ממוקדת. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון ממוצע של 44 מתוך 100, בהתבסס על 22 ביקורות, מה שמעיד על תגובות מעורבות. הביקורות שיבחו את הופעתה של ג'ינה דייוויס ואת הדינמיקה שלה עם סמואל ל. ג'קסון, אך חלק מהמבקרים ציינו כי הסרט סובל מעודף קלישאות ונמרחות עלילתית. בישראל הסרט התקבל בחיוב, כאשר מבקרי קולנוע שיבחו את השילוב בין אקשן והומור, אך ציינו כי העלילה צפויה ברובה.

הסרט לא נחשב להצלחה קופתית גדולה בזמנו, אך עם השנים צבר מעמד של סרט קאלט במיוחד בקרב חובבי אקשן מהאייטיז והתשעים. והפך לסרט חג המולד פופולרי כחלופה למת לחיות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטי ניו ליין סינמה
קטגוריה:סרטי רני הרלין
קטגוריה:סרטים על אמנזיה
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אלן סילבסטרי
מאיר וכסמן

**מאיר וכסמן** (כ"ד בכסלו תרמ"ח, 10 בדצמבר 1887 - י"ז באדר תשכ"ט, 7 במרץ 1969) היה רב, חוקר יהדות, סופר, מסאי, מחנך, הוגה דעות, וממייסדי "המזרחי" בארצות הברית.

## תולדות חייו
נולד ב-1887 בסלוצק שבבלארוס למשפחת רבנים. למד בישיבות סלוצק ומיר, והוסמך להוראה. בנוסף לשקדנותו עסק בהחייאת הלשון העברית ובספרות עברית, והיה מזכיר האגודה הציונית בסלוצק.

בשנת 1905 יצא לאמריקה, ולמד באוניברסיטאות ניו-יורק וקולומביה (ד"ר לפילוסופיה), ובבית המדרש לרבנים בניו-יורק. הוא כיהן ברבנות בקהילות שונות, והיה מייסדו ומנהלו הראשון של בית המדרש למורים מיסודו של "המזרחי", שהוקם בניו-יורק בשנת 1917, והיה המוסד הראשון באמריקה שהכשיר מורים על טהרת הלשון העברית. היה מזכירה ומנהלה של הסתדרות ״המזרחי״ באמריקה. מ־1924 שימש כמורה לתנ״ך, תולדות ישראל ופילוסופיה יהודית במדרשה למדעי היהדות בשיקגו. ב־1955 הירצה באוניברסיטת בר-אילן, ולאחר מכן באוניברסיטת ניו-יורק. העמיד תלמידים רבים: רבנים, מורים וסופרים.

פעילותו הקיפה את הרבנות, ההוראה, העסקנות הציבורית-לאומית, ועבודה ספרותית-מדעית. בספריו ובמאמריו עסק פרופסור מאיר וכסמן בתחומי מחקר רבים: המקרא, ספרות חז"ל, פילוסופיה כללית ויהודית, תולדות ישראל, ספרות עברית, קבלה ומוסר, בלשנות, דת ומדינה, ורשמי מסעות.

חיבר כעשרים ספרים ואלפי מאמרים בעברית, יידיש, ואנגלית. מספריו באנגלית יצאו בזמנו מוניטין לספרו האנציקלופדי "תולדות הספרות היהודית מחתימת התנ"ך ועד ימינו" ׁׁׁׂ(כרך ראשון: מחתימת המקרא ועד למאה ה-12, כרך שני: מהמאה ה-13 ועד לאמצע המאה ה-18, כרך שלישי: מאמצע המאה ה-18 ולעד לשנת 1880, כרך רביעי: 1935-1880, כרך חמישי: 1960-1935), ששימש תלמידים ומורים רבים כמדריך יסודי לספרות היהודית; ולספריו "היהדות: דת ואתיקה", ו"הפילוסופיה של דון חסדאי קרשקש". תרגם לאנגלית את "רומי וירושלים" מאת משה הס. תרם ערכים לאנציקלופדיה אמריקנה, אנציקלופדיה בריטניקה, ולאנציקלופדיה היהודית האוניברסלית.

בשנת 1913 נשא לאשה את שרה אלן, וביתם היה למקום מפגש למגוון רחב של אנשי דעה ומעשה.

## ספריו בעברית
* **דור דור ומחנכיו**, ניו־יורק, תרפ״ז - לתולדות המחשבה החינוכית בעמים ובישראל
* **משלי ישראל**, ירושלים-ניו יורק, 1933 - אוסף משלים ופתגמים ומאמרים מלוקטים מהמקרא, התלמודים, המדרשים והספרות העברית החדשה בצירוף מבוא על מהותם, ערכם ודרך יצירתם
* **כתבים נבחרים** - ניו יורק תש"ג-תש"ד - כוללים מונוגרפיה על רבי יהודה הלוי, ומסות על סופרים, פילוסופים, ורבנים
* **גלות וגאולה בישראל**, ניו-יורק תשי"ב
* **בשבילי הספרות והמחשבה העברית: אישים ומסות**, תל אביב: יבנה 1956 (עליו זכה בפרס למד בשנת 1957)
* **מורי הדורות**, יבנה תשכ"ז - מסות על תנאים, אמוראים, גאונים, וראשונים

## לקריאה נוספת
* **ספר היובל מאיר וכסמן**, שיקגו, ירושלים, תל אביב: המדרשה ללימודי היהדות בשיקגו, תשכ"ז.

## קישורים חיצוניים
* מאיר וכסמן בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* 
* חיים ליף, ד"ר מאיר וכסמן החוקר והמחנך: ציונים לזכרו. 
* 
* 
* 
* ביבליוגרפיה של כתביו (בעריכת לאה מישקין)
* הערך "Meyer Waxman" באנציקלופדיה בריטניקה
* ספריו באנגלית באתר OnlineBooks

קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תנועת המזרחי: אישים
קטגוריה:סלוצק: אישים
נגיד (שיר)

"**נגיד**" (המוכר גם בשם "**נגיד שאני הולכת לטיול**") הוא שיר ילדים לפורים, שכתבה והלחינה נעמי שמר. השיר יצא לאור בשנת 1975, באלבום "כיצד שוברים חמסין", בו גם ביצעה נעמי שמר את כל השירים. מלבד נעמי שמר, ביצעו את השיר גם זמרים וכוכבי ילדים, כגון יפה ירקוני, דליה פרידלנד, נירה רבינוביץ', שושיק שני ואריק לביא, דורית ראובני, רוחמה רז וחנה לסלאו, ומיקי קם.

## אודות השיר

הדוברת בשיר מתארת את מפגשיה עם דמויות שונות (חתול, קרפדה, עכבר ואריה). החיות בשיר, משוחחות עם המספרת ואף דורשות בשלומה. בהמשך השיר המספרת מסבירה, כי כל המפגשים אירעו בגלל חג הפורים, בו הילדים התחפשו לבעלי-חיים. לסיום, היא טוענת שאירועים שכאלו, הם דבר שגרתי עבורה וקורים לה במשך כל השנה, אך היא שמחה בכך שהם מוסיפים שמחה ועניין לחייה.

## נים לא נים ותיר לא תיר
בשיר משתמשת שמר, בביטוי "נים לא נים ותיר לא תיר", הלקוח מהתלמוד בבלי: "*אמר רב אשי נים ולא נים תיר ולא תיר כגון דקרי ליה ועני ולא ידע לאהדורי סברא וכי מדכרו ליה מדכר*" (בבלי, מסכת פסחים – דף קכ, עמוד ב). הפירוש בעברית הוא "ישן ולא ישן, ער ולא ער". הכוונה בשיר היא שהמספרת נמצאת במצב חולמני, בין עירות לשינה, דבר היכול להסביר את האירועים המוזרים שקרו לה כחלום.

## לקריאה נוספת
* נעמי שמר, **הכל פתוח - כל שירי הילדים**, הוצאת עם עובד, 2006

## קישורים חיצוניים
* **[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990025765630205171/NLI נגיד שאני הולכת לטיול]**, באתר הספרייה הלאומית
* 

###### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירי פורים
משולש פראי

**משולש פראי** (באנגלית: **Wild Things**) הוא מותחן ארוטי נאו-נואר אמריקאי משנת 1998 בבימויו של ג'ון מקנוטון, על פי תסריט של סטיבן פיטרס. בסרט מככבים בו מאט דילון, קווין בייקון, נב קמפבל, דניס ריצ'רדס, תרזה ראסל, רוברט וגנר וביל מארי. הסרט מציג סיפור מורכב המתרחש בעיירה שקטה בפלורידה, בו שתי תלמידות תיכון מאשימות את היועץ החינוכי שלהן באונס, מה שמוביל לחשיפת רשת של שקרים, תככים ותפניות בלתי צפויות.

הסרט הופק בתקציב של 20 מיליון דולר והכניס 67.2 מיליון דולר ברחבי העולם.

## עלילה
סם לומברדו (מאט דילון), יועץ חינוכי פופולרי בתיכון עיירתי בפלורידה, מוצא את חייו נהרסים כאשר תלמידה עשירה בשם קלי ון ראיין (דניס ריצ'רדס) מאשימה אותו באונס. כאשר תלמידה נוספת, סוזי טולר (נב קמפבל), מצטרפת אל ההאשמות, לומברדו עומד בפני משפט שעלול להרוס את הקריירה שלו. עם התקדמות החקירה, נחשפות מניפולציות ותככים מורכבים שמעורבים בהם גם גורמים משטרתיים ועורכי דין. בהדרגה, מתגלה כי לכל המעורבים יש מניעים נסתרים, ושום דבר אינו כפי שהוא נראה. הסיפור מתפתח בשלל תפניות בלתי צפויות עד לחשיפת האמת.

## צוות השחקנים
* **[[מאט דילון]]** – סם לומברדו, יועץ חינוכי בתיכון שמוצא את עצמו במרכז פרשת אונס מסתורית.
* **[[קווין בייקון]]** – ריי דוקר, בלש משטרה שחוקר את הפרשה.
* **[[נב קמפבל]]** – סוזי טולר, נערה מרקע קשה שמאשימה את סם באונס אך מסתירה סודות משלה.
* **[[דניס ריצ'רדס]]** – קלי ון ראיין, נערה עשירה ומניפולטיבית שמתחילה את שרשרת ההאשמות.
* **[[ביל מארי]]** – קנת' בודן, עורך דינו הערמומי של סם לומברדו.
* **[[תרזה ראסל]]** – סנדרה ון ראיין, אמה של קלי ואשת חברה עשירה שמעורבת בפרשה בדרכים בלתי צפויות.
* **[[רוברט וגנר]]** – טום בקספורד, דמות מסתורית בעלת השפעה בעיירה.

## ביקורות
הסרט זכה לביקורות מעורבות עם צאתו. באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 64%, על בסיס 61 ביקורות, כאשר הקונצנזוס של האתר מתאר אותו כ"מותחן טראשי ומהנה עם טוויסטים בלתי צפויים". באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 52 מתוך 100, בהתבסס על 20 ביקורות, מה שמעיד על תגובות מעורבות מצד המבקרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:סרטים ארוטיים
הרשות החמישית

**הרשות החמישית** (באנגלית: **The Fifth Estate**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2013 בבימויו של ביל קונדון המבוסס על תסריט מאת ג'וש סינגר. הסרט מתאר את עלייתו של אתר ההדלפות "ויקיליקס" ואת הדינמיקה בין מייסדו, ג'וליאן אסאנג', לבין שותפו, דניאל דומשיט-ברג.

הסרט היה כישלון קופתי עם הכנסות בגובה 8.6 מיליון דולר בלבד אל מול תקציב של 28 מיליון דולר וזכה לתגובות ביקורתיות מעורבות על התסריט והבימוי שלו, אם כי המשחק זכה לשבחים, במיוחד הופעתו של קמברבאץ'.

## עלילה
הסרט עוקב אחר הקמתו של אתר "ויקיליקס" על ידי ג'וליאן אסאנג' ושיתוף הפעולה שלו עם דניאל דומשיט-ברג. השניים חושפים סדרת הדלפות מסווגות שמטלטלות ממשלות ותאגידים ברחבי העולם. עם התרחבות פעילות האתר, מתגלעים מתחים בין אסאנג' לדומשיט-ברג בנוגע לאתיקה, שקיפות וההשלכות של פרסומיהם.

## צוות השחקנים
* **[[בנדיקט קמברבאץ']]**– ג'וליאן אסאנג' מייסד ויקיליקס.
* **[[דניאל בריהל]]** – דניאל דומשיט-ברג, שותפו של אסאנג'.
* **[[אליסיה ויקנדר]]** – אנקה, בת זוגו של דומשיט-ברג.
* **[[סטנלי טוצ'י]]** – ג'יימס בוסוול, בכיר בממשל האמריקאי.
* **[[לורה ליני]]** – שרה שו, בכירה בממשל האמריקאי.
* **[[אנתוני מאקי]]** – סם קולסון, עובד בממשל האמריקאי.
* **[[דייוויד ת'יוליס]]** – ניק דייוויס, עיתונאי ב"גרדיאן".
* **[[דן סטיבנס]]** – איאן כץ, עיתונאי ב"גרדיאן".
* **[[קאריס ואן האוטן]]** – בירגיטה יונסדוטיר, פעילה איסלנדית.

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הוא מחזיק בציון של 35% בהתבסס על 186 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים שהסרט "מציע מעט תובנות על ג'וליאן אסאנג' או ויקיליקס". באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 49 מתוך 100, בהתבסס על 46 ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".

שמוליק דובדבני מ-ynet ציין שהסרט "הוא לא יותר מאשר שיעור דרמטי בגבולות החופש שמאפשרת הרשת" בעוד אבנר שביט מוואלה כתב שהסרט "עשוי ביעילות, אבל אין לו יותר ערך מאשר בערך ויקיפדיה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:ברלין בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי עיון
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:דרימוורקס: סרטים
קטגוריה:סרטי מרדף אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת קרטר בורוול
שף (סרט)

**שף** (באנגלית: **Chef**) הוא סרט דרמה קומדיה משנת 2014 בבימויו, כתיבתו והפקתו של ג'ון פאברו, שגם מככב בתפקיד הראשי. הסרט עוקב אחר קארל קספר, שף מוכשר שמאבד את עבודתו במסעדת יוקרה בלוס אנג'לס, ומחליט לפתוח משאית אוכל כדי לחדש את תשוקתו לבישול ולאחד את משפחתו. הסרט זכה לביקורות חיוביות על ההומור, הבימוי והמשחק, והכניס כ-45.9 מיליון דולר ברחבי העולם, מול תקציב הפקה של 11 מיליון דולר.

פברו כתב את התסריט לאחר שביים כמה סרטים בעלי תקציב גדול, מתוך רצון לחזור "לבסיס" וליצור סרט על בישול. בעל משאית האוכל והשף רוי צ'וי שימש כמפיק שותף ופיקח על התפריטים והאוכל שהוכן לסרט. שלב הצילומים החל ביולי 2013 בלוס אנג'לס, מיאמי, אוסטין וניו אורלינס.

## עלילה
קארל קספר הוא שף ראשי במסעדת יוקרה בלוס אנג'לס. לאחר עימות עם מבקר מסעדות משפיע, קארל מתפטר ומוצא את עצמו ללא כיוון מקצועי. בעידוד גרושתו אינז, הוא נוסע למיאמי ורוכש משאית אוכל. יחד עם בנו פרסי וחברו מרטין, הם יוצאים למסע ברחבי ארצות הברית, מגישים אוכל רחוב ומחדשים את הקשר המשפחתי.

## צוות השחקנים
* **[[ג'ון פאברו]]** – קארל קספר, השף הראשי.
* **[[סופיה ורגרה]]** – אינז, גרושתו של קארל.
* **אמג'יי אנתוני** – פרסי קספר, בנו של קארל.
* **[[ג'ון לגוויזאמו]]** – מרטין, חברו ושותפו של קארל.
* **[[סקרלט ג'והנסון]]** – מולי, מנהלת המסעדה.
* **[[דסטין הופמן]]** – ריבה, בעל המסעדה.
* **[[רוברט דאוני ג'וניור]]** – מרווין, בעלה לשעבר של אינז.
* **[[בובי קנאבלי]]** – טוני, שף במסעדה.
* **[[אוליבר פלאט]]** – רמזי מישל, מבקר המסעדות.

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרים. באתר Rotten Tomatoes, הוא מחזיק בציון של 87% על סמך 183 ביקורות, עם קונצנזוס שהסרט "חם, מצחיק ומשביע רצון". באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 68 מתוך 100, בהתבסס על 36 ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". דפנה ארד מ"הארץ" ציינה שהסרט "נראה כמו סרט קטן, צנוע, אישי, שמחפש את הלב".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי ג'ון פאברו
קטגוריה:לוס אנג'לס בקולנוע
קטגוריה:סרטי אוכל
קטגוריה:סרטי 2014
נעורים (סרט, 2015)

**נעורים** (באנגלית: **Youth**) הוא סרט דרמה איטלקי-בריטי-צרפתי-שווייצרי משנת 2015, בבימויו של פאולו סורנטינו, שגם כתב את התסריט. מככבים מייקל קיין, הארווי קייטל, רייצ'ל וייס, פול דנו וג'יין פונדה. הסרט מציג התבוננות מעמיקה בחייהם של אמנים מזדקנים, בהתמודדותם עם העבר, ההווה והעתיד, תוך בחינת מערכות היחסים שלהם עם סביבתם ועם עצמם. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2015 וזכה לשבחים על הבימוי, המשחק והצילום.

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2015, שם התמודד על דקל הזהב וקיבל תגובות חיוביות. בטקס פרסי הסרט האירופי ה-28, זכה " בסרט הטוב ביותר, בבמאי הטוב ביותר לסורנטינו, ובשחקן הטוב ביותר עבור קיין. הוא היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על הלחן של דייוויד לאנג ל" Simple Song #3". בטקס פרסי גלובוס הזהב, לאנג הייתה גם מועמדת יחד עם ג'יין פונדה לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

## עלילה
הסרט מתרחש במלון יוקרתי בשווייץ, בו נופשים פרד בלינג'ר, מנצח ומלחין שפרש לגמלאות, וחברו הטוב מיק בויל, במאי קולנוע העובד על סרטו האחרון. השניים מתבוננים בחייהם, בזיכרונותיהם ובמערכות היחסים שלהם עם ילדיהם ועם אורחי המלון האחרים. פרד מתמודד עם בקשות לחזור לנצח על יצירותיו, בעוד מיק מנסה להשלים את תסריטו בעזרת צוות תסריטאים צעירים. במקביל, לנה, בתו של פרד, מתמודדת עם משבר אישי לאחר שבעלה עזב אותה. הסרט מציג את ההתמודדויות האישיות של הדמויות עם הזקנה, האמנות והחיים עצמם.

## צוות השחקנים
* **מייקל קיין** – פרד בלינג'ר, מנצח ומלחין שפרש לגמלאות.
* **הארווי קייטל** – מיק בויל, במאי קולנוע העובד על סרטו האחרון.
* **רייצ'ל וייס** – לנה בלינג'ר, בתו של פרד, המתמודדת עם משבר אישי.
* **פול דנו** – ג'ימי טרי, שחקן קולנוע צעיר השוהה במלון.
* **ג'יין פונדה** – ברנדה מורל, שחקנית קולנוע ותיקה המגיעה למלון.

## ביקורות
הסרט "נעורים" זכה לביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 71% על סמך 177 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מציע חוויה חזותית מרהיבה ומשחק מצוין, אך העלילה עשויה להיות איטית ומסובכת. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 64 מתוך 100, המבוסס על 41 ביקורות, המעיד על ביקורות חיוביות.

באתר "סינמסקופ" נכתב: "אין עוד במאי כיום שמביים כמוהו, עם יופי וחושניות שממיסים את העיניים, ועם בחירות מוזיקליות מושלמות שפולשות דרך האוזניים כדי למעוך את הלב." באתר "הבמה" נכתב: "עוד יצירת קולנוע נהדרת ומעוררת השראה של הבמאי האיטלקי סורנטינו, זוכה אוסקר הסרט הזר על 'יפה לנצח', שברזומה שלו גם 'זה בוודאי המקום' ו'האלוהי'."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה בקולנוע
קטגוריה:מיס תבל
קטגוריה:סרטים על מלכות יופי
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטים על קולנוע
קטגוריה:סרטי 2015
על חבל דק (סרט, 2015)

**על חבל דק** (באנגלית: **The Walk**) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2015 בבימויו של רוברט זמקיס, המבוסס על תסריט מאת זמקיס וכריסטופר בראון. הסרט מגולל את סיפורו של הלוליין הצרפתי פיליפ פטי, שב-7 באוגוסט 1974 הלך על חבל בין מגדלי התאומים בניו יורק. בתפקיד הראשי מככב ג'וזף גורדון-לוויט, לצד שחקנים נוספים כמו בן קינגסלי, שרלוט לה בון וג'יימס באדג' דייל. הסרט מציג את מסעו של פטי, מחלומו הנועז ועד לביצוע הפעלול המסוכן, תוך התמקדות בהכנות המורכבות ובאתגרים שעמדו בפניו.

הסרט זכה להכרה מיוחדת בזכות האפקטים הוויזואליים המרשימים שלו, והיה מועמד למספר פרסים בתחום זה. הוא זכה בפרס חברת מבקרי הקולנוע של סן דייגו ובפרס סטלייט על האפקטים החזותיים, וכן היה מועמד לפרסים מטעם פרסי מבקרי הקולנוע, חברת מבקרי הקולנוע של פלורידה, איגוד מבקרי הקולנוע של סנט לואיס, ואיגוד אנשי אפקטים חזותיים (VES) במספר קטגוריות, כולל אפקטים תומכים, סביבת יצירה ופילמטוגרפיה וירטואלית.

על חבל דק הכניס 1.6 מיליון דולר, וסיים במקום ה-11 בקופות. במהלך סוף השבוע הראשון לאקרנים הרחב, שבוע לאחר מכן, הסרט הכניס 3.7 מיליון דולר, והגיע למקום השביעי.

בסך הכל הוא גרף 10.1 מיליון דולר בצפון אמריקה וסך הכל 61.2 מיליון דולר אל מול תקציב של 35 מיליון דולר.

## עלילה
הסרט עוקב אחר פיליפ פטי, לוליין רחוב צרפתי עם תשוקה להליכה על חבל, שמחליט לבצע את הפעלול הנועז ביותר שלו: הליכה על חבל בין מגדלי התאומים בניו יורק. לאורך הסרט, מוצגים שלבי התכנון, הגיוס של צוות מסייע, ההתמודדות עם אתגרים לוגיסטיים ואישיים, והביצוע עצמו של ההליכה ההיסטורית, שהפכה לסמל של תעוזה ואומץ.

## צוות השחקנים
* **ג'וזף גורדון-לוויט** – פיליפ פטי, הלוליין הצרפתי הנועז.
* **שרלוט לה בון** – אנני, חברתו ושותפתו לדרך של פטי.
* **קלמנט סיבוני** – ז'אן-לואי, חבר בצוות המסייע.
* **ג'יימס באדג' דייל** – ג'ף, צלם וחבר בצוות.
* **בנינגטון ג'יימס** – פאפא רודי, מנטור ומדריך של פטי.

## ביקורות
הסרט "על חבל דק" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 83% המבוסס על 275 ביקורות, עם הקונצנזוס: "סרטו של רוברט זמקיס מציע חוויה ויזואלית מרהיבה, במיוחד בסצנות ההליכה על החבל, אך העלילה סובלת מקצב איטי בחלקה הראשון." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 70 מתוך 100, המבוסס על 41 ביקורות, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".

אורי קליין מהעיתון "הארץ" כתב: "הסרט 'על חבל דק' הוא קינה על מגדלי התאומים - בלי להזכיר את האסון", והוסיף כי "הסרט ממריא לגבהים בחלקו האחרון." דורון פישלר מאתר "וואלה" ציין: "העיבוד הווירטואוזי של רוברט זמקיס עושה לו עוול", בהתייחסו לסיפורו של פיליפ פטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגדלי התאומים
קטגוריה:סרטי טריסטאר
קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:פריז בקולנוע
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי רוברט זמקיס
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אלן סילבסטרי
ג'אקו (מותג רכב)

**ג'אקו** (באנגלית: **Jaecoo**) הוא מותג רכב השייך ליצרנית הרכב הסינית צ'רי (Chery). המותג הוקם בשנת 2023 כחטיבה של צ'רי אינטרנשיונל במטרה לשווק רכבי פנאי-שטח (SUV) לשווקים מחוץ לסין. שם המותג נגזר מהמילה הגרמנית "Jäger" (שמשמעותה 'צייד') ומהמילה האנגלית "Cool". באירן, המותג מוכר תחת השם "לוקאנו" (Lucano).

## היסטוריה
חברת צ'רי הוקמה בסין בשנת 1997. עם השנים, החברה התמקדה בהרחבת פעילותה הגלובלית, תוך שימת דגש על שילוב טכנולוגיות חדשניות והתאמת הרכבים לשווקים שונים. באפריל 2023, השיקה צ'רי את המותג ג'אקו בעיר ווחו שבמחוז אנחווי, יחד עם מותג נוסף בשם אומודה (Omoda). שני המותגים, המכונים יחד "O&J", נועדו לשרת את שוקי היצוא מחוץ לסין, כחלק מאסטרטגיית ההתרחבות של צ'רי. החברה קבעה יעד למכירת 1.4 מיליון כלי רכב בשנה עד 2030 (לא כולל המכירות בסין).

לצורך ניהול פעילותם, הוקמה חברת בת בשם Anhui Omoda Jaecoo Automobile Co. Ltd, אשר מטפלת בהפצה ובשיווק של מותגי ג'אקו ואומודה ברחבי העולם.

## התרחבות גלובלית
המותג ג'אקו החל את דרכו בשוק הרוסי בספטמבר 2023, שהיווה את נקודת הכניסה הראשונה שלו מחוץ לסין. בשנת 2024, החל להתרחב למגוון שווקים נוספים, כולל מערב אירופה, מלזיה, המזרח התיכון, דרום אפריקה וצ'ילה.

## דגמים
המותג ג'אקו מציע מגוון דגמים בעלי מאפיינים שונים. דגם ג'אקו J7 הוא SUV בגודל בינוני-קומפקטי, המצויד במנוע 1.6 ליטר טורבו בהספק של 147 כ"ס, עם צריכת דלק ממוצעת של 7.5 ליטר ל-100 ק"מ. הדגם כולל מערכות בטיחות מודרניות, ביניהן בלימה אוטומטית בחירום ובקרת שיוט אדפטיבית.

דגם ג'אקו J8 הוא SUV גדול ומורכב יותר. הוא מצויד במנוע 2.0 ליטר טורבו היברידי בהספק של 254 כ"ס, עם צריכת דלק של 6.1 ליטר ל-100 ק"מ. הרכב מגיע עם אבזור ייעודי, הכולל גג פנורמי, מסך מולטימדיה בגודל 14.8 אינץ' וטעינה אלחוטית לניידים.

## פעילות המותג בישראל
ג'אקו נכנסה לישראל בשנת 2024 באמצעות היבואן כלמוביל. בתחילת הדרך, הושק הדגם ג'אקו J7 בישראל, ובעתיד צפויים להצטרף דגמים נוספים להיצע המקומי.

## טכנולוגיה וממשק
ג'אקו מציעה מגוון חידושים טכנולוגיים בתחומי ההנעה והקישוריות. מערכת ההנעה כוללת טכנולוגיות כגון הנעה היברידית חכמה, מערכת הנעה כפולה במנועי הבנזין ובורר מצבי נהיגה שונים. כמו כן, הרכבים מצוידים במערכת Start/Stop לחיסכון בדלק.

בתחום הקישוריות, הרכבים תומכים ב-Apple CarPlay ו-Android Auto באופן אלחוטי, לצד חיבור Bluetooth מתקדם התומך במספר מכשירים במקביל.

## קישורים חיצוניים

* מבחן דרכים לג'אקו 5 החשמלית באתר iCar

## הערות שוליים

קטגוריה:מותגי רכב
ויקטור טולמצ'ב

[ממוזער|טולמצ'ב היה המהנדס הראשי של המטוס [אנטונוב An-124 רוסלן]]
**ויקטור טולמצ'ב** (ברוסית: **Виктор Ильич Толмачёв**) (11 באוגוסט 1934 – 7 ביוני 2018) היה מהנדס רוסי, חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע והמהנדס הראשי של מטוסי התובלה אנטונוב An-124 רוסלן ו-אנטונוב An-225 מרייה.

## ביוגרפיה
טולמצ'ב נולד בשנת 1934 בקורסק, רוסיה, ברית המועצות. לאחר שסיים את לימודיו בהמכון האווירי של חרקוב בשנת 1959, הצטרף ללשכת התכנון אנטונוב בקייב, אוקראינה הסובייטית. במהלך עבודתו שם, השתתף בתכנון, הנדסה ועדכון של כמעט כל מטוסי אנטונוב, בהם An-2, An-8, An-10, An-12, An-14, An-22, An-24, An-26, An-32, An-28, An-124 ו-An-225 מרייה.

טולמצ'ב שימש מאוחר יותר כמנהל הטכני של וולגה-דנייפר איירליינס, אחת המפעילות המרכזיות של מטוסי ה-An-124. בתפקיד זה היה אחראי על הכשירות האווירית של צי מטוסי התובלה הכבדה של החברה, וכן היה מעורב בתכנון ממשיך הדרך של ה-An-124.

ויקטור טולמצ'ב הקדיש למעלה מחמישים שנים מחייו לתעשיית התעופה הלאומית, ותרם לתכנון, פיתוח וייצור של כמעט כל דגמי הגרסאות של מטוסי אנטונוב, כולל An-2, An-14, An-8, An-10, An-12, An-24, An-22, An-26, An-32 ו-An-28. הוא עבד על פרויקט ה-An-124 משלב התכנון והפיתוח ועד לתחילת הייצור וכניסתו לשירות.

בשנת 1983 מונה ויקטור טולמצ'ב לסגן המהנדס הראשי, ובשנת 1985 מונה למהנדס הראשי של פרויקט ה-An-124. מאוחר יותר הוביל את תכנון גרסת ששת המנועים של המטוס – An-225 מרייה. הוא יזם את תהליך ההסמכה של ה-An-124 כמטוס מסחרי, דבר שהוביל להסמכת גרסתו המסחרית, An-124-100, בשנת 1992.

ויקטור טולמצ'ב תרם רבות לייסוד ולהתפתחות קבוצת וולגה-דנייפר.

בין השנים 1991 ל-2002 שימש כמנהל הטכני של החברה, ובין 1997 ל-2002 שימש כיושב ראש הדירקטוריון של וולגה-דנייפר איירליינס. בין השנים 2002 ל-2016 כיהן כמהנדס הראשי של קבוצת וולגה-דנייפר. החל מיוני 2016 שימש כיועץ לנשיא הקבוצה וכמנטור בתחום מדיניות ההנדסה.

ויקטור טולמצ'ב היה מחברם של למעלה מ-100 מחקרים הנדסיים וממציא של מספר התקנים אווירונאוטיים. הוא היה חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע ובאקדמיה הבינלאומית לממציאים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה
קטגוריה:ילידי 1934
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2018
אני, דניאל בלייק

**אני, דניאל בלייק** (באנגלית: **I, Daniel Blake**) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2016, בבימויו של קן לואץ' ותסריט מאת פול לוורטי. הסרט מתמקד בדניאל בלייק, נגר בן 59 מניוקאסל, אשר לאחר התקף לב מוצא עצמו נאבק במערכת הרווחה הבריטית כדי לקבל קצבת נכות. במהלך מאבקו, הוא פוגש בקייטי, אם חד הורית לשני ילדים, והשניים מתמודדים יחד עם האתגרים שמציבה בפניהם הבירוקרטיה. הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2016.

הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2016, ב־Prix du public בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של לוקרנו 2016, ובנוסף בפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר.

## עלילה
דניאל בלייק, נגר בן 59 מניוקאסל, מתאושש מהתקף לב ורופאיו מורים לו להימנע מעבודה. עם זאת, המערכת הביורוקרטית שוללת ממנו קצבת נכות, ומחייבת אותו לחפש עבודה כדי לקבל דמי אבטלה. במהלך ביקורו במשרד הרווחה, הוא פוגש בקייטי, אם חד הורית לשני ילדים, שעברה ללונדון במסגרת פרויקט דיור לנזקקים. השניים יוצרים קשר מיוחד, ותומכים זה בזה במאבקם מול המערכת האטומה. הסרט מתאר את מסע ההשפלה והקשיים שהם חווים בניסיונם לממש את זכויותיהם כאזרחים.

## צוות השחקנים
* **דייב ג'ונס** – דניאל בלייק, נגר בן 59 המתמודד עם הבירוקרטיה לאחר התקף לב.
* **היילי סקוויירס** – קייטי, אם חד הורית לשני ילדים הנאבקת במערכת הרווחה.
* **מיקי מק'גרגור** – איוון, שכן של דניאל.
* **דילן מקירנן** – דילן, בנה של קייטי.

## ביקורות
הסרט "אני, דניאל בלייק" זכה לשבחים רבים. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 92% על סמך 164 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מציע מבט נוקב ומרגש על מערכת הרווחה הבריטית, עם הופעות משחק מרשימות. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 78 מתוך 100, המבוסס על 31 ביקורות, המעיד על ביקורות חיוביות.

שמוליק דובדבני מאתר ynet כתב: "אני, דניאל בלייק לוקח אותנו למסע ההשפלה שעובר אלמן אנגלי, המנסה לשמור על כבודו מול פקידים אטומים ומערכת סעד בלתי אפשרית." תומר קמרלינג מאתר mako ציין: "דייב ג'ונס הוא דניאל בלייק, נגר מניו קאסל שמתאושש מהתקף לב ונאלץ לפנות לשירותי הרווחה בגלל אבדן כושר עבודה. שם הוא נתקל במערכת אטומה, מלאה מלכודי-22."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי 2016
פלקרמרקט (מחוז)

**פלקרמרקט** (בגרמנית: **Völkermarkt**) הוא מחוז בדרום-מזרח מדינת קרינתיה שבאוסטריה.

במחוז 13 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרינתיה: מחוזות
שיר הרעשן

"**שיר הרעשן**" הוא שיר ילדים נפוץ אותו כתב בשנת 1932 המשורר לוין קיפניס והלחין נחום נרדי. השיר בדרך כלל נלמד בגני הילדים.

## רקע

השיר פורסם במוסף לילדים של "דבר" בתאריך 18.3.1932 (עמ' 12), יחד עם שירי פורים נוספים של קיפניס ונרדי תחת הכותרת "הגיבור בפה-מהתלה לפורים", מעין מחזמר לחג פורים שגיבוריו הם: פורים עצמו, הרעשן, אוזן ההמן, המסכה והילדים.

"**שיר הרעשן**" הוא השיר השלישי מתוך ארבעת שירי המחזמר. שלושת השירים הנוספים הם:
* "אני פורים"
* "שיר המסכות"
* "אני אוזן-המן"
השיר זכה לביצועים רבים, ובהם של אהובה צדוק, דליה עמיהוד, נעמי צורי, מקהלת כפר הנוער "הדסים" ועוד.

## לקריאה נוספת
* לוין קיפניס/אליהו הכהן, **מחרוזת שירי הזמר**, פרחי דקל בע"מ-לוין קיפניס, 2023

## קישורים חיצוניים
* שיר הרעשן, באתר הספרייה הלאומית
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* 
* אקורדים לשיר, באתר נגינה

###### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 15px Shir HaRa'ashan, בביצוע Joanie Calem, באתר המוזיקה Bandcamp, משנת **2021**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אהובה צדוק
קטגוריה:שירי דליה עמיהוד
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום נרדי
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירי פורים
פרויקט פלורידה

**פרויקט פלורידה** (באנגלית: **The Florida Project**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2017, בבימויו של שון בייקר, שנכתב על ידיו יחד עם כריס ברגוק. הסרט מתמקד במוני, ילדה בת שש, ואמה הצעירה היילי, המתגוררות במוטל זול ליד אורלנדו, פלורידה, בסמוך לפארק השעשועים דיסניוורלד. הסרט מציג את חוויותיהם של התושבים המקומיים החיים בצל הפארק המפואר, תוך התמקדות בהרפתקאותיה של מוני וחבריה במהלך חופשת הקיץ. הסרט זכה לשבחים רבים על הצגת החיים בשולי החברה האמריקאית.

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2017, והופץ בארצות הברית על ידי A24 ב-6 באוקטובר 2017. 

## עלילה
מוני (ברוקלין פרינס), ילדה בת שש, מתגוררת עם אמה היילי במוטל זול בשם "Magic Castle" ליד אורלנדו, פלורידה, לא רחוק מדיסניוורלד. במהלך חופשת הקיץ, מוני מבלה את ימיה בהרפתקאות עם חבריה, חוקרת את סביבתה ומוצאת דרכים ליהנות למרות התנאים הכלכליים הקשים. היילי (בריה וינייטה), אם חד הורית בת 22, נאבקת לספק את צרכיהן, בעוד בובי (וילם דפו), מנהל המוטל, מנסה לשמור על הסדר ולהגן על הדיירים הצעירים. הסרט מציג את חיי היומיום של הדמויות, את האתגרים שהם מתמודדים עמם, ואת הקשר המיוחד בין מוני לאמה.

## צוות השחקנים
* ברוקלין פרינס – מוני, ילדה בת שש המתגוררת במוטל.
* בריה וינייטה – היילי, אמה הצעירה של מוני.
* וילם דפו – בובי, מנהל המוטל.
* ולאריה קוטו – ג'נסי, חברתה של מוני.
* כריסטופר ריברה – סקוטי, חבר של מוני.

## ביקורות
הסרט זכה לביקורות טובות מצד המבקרים ששיבחו את הביצועים ואת הבימוי של בייקר; בריה וינייטה זכתה לשבחים מיוחדים על הופעתה. הופעתה של הילדה ברוקלין פרינס זיכתה אותה בפרס סרטי המבקרים עבור המבצע הצעיר הטוב ביותר, בעוד שעל וילם דפו נאמר כמי שנתן את "ההופעה הטובה ביותר שלו בזיכרון האחרון", וקיבל מועמדויות לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר באוסקר, גלובוס הזהב, פרסי SAG, פרסי בחירת המבקרים ופרסי BAFTA .

המועצה הלאומית לביקורת וגם מכון הסרטים האמריקאי הכתירו את פרויקט פלורידה כאחד מעשרת הסרטים המובילים של השנה.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 96% על סמך 329 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מציע מבט נוגע ללב על הילדות בשולי החברה, עם הופעות משחק מרשימות. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 92 מתוך 100, המבוסס על 44 ביקורות, המעיד על שבחים אוניברסליים.

בישראל, הסרט הוקרן בסינמטקים וזכה לביקורות חיוביות. באתר "סינמטק תל אביב" נכתב: "היילי בת ה-22 ובתה בת השש מוני חיות במוטל זול סמוך לכביש המהיר של אורלנדו, לא רחוק מפארק שעשועים ממוסחר ומפתה." באתר "סינמטק ירושלים" נכתב: "מוני השובבה וחבריה הילדים מעבירים את הזמן בשיטוטים בסביבת המוטל הזול שבו מתגוררות המשפחות שלהן, אי שם באורלנדו, פלורידה."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על ילדים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2017
מים לא שקטים

**מים לא שקטים** (באנגלית: **The Shallows**) הוא מותחן אימה אמריקאי משנת 2016, בבימויו של ז'אומה קולייט-סרה. הסרט מתמקד בננסי אדמס, סטודנטית לרפואה וגולשת, המוצאת את עצמה במאבק הישרדות מול כריש לבן גדול לאחר שנלכדה במפרץ מבודד. בלייק לייבלי מגלמת את הדמות הראשית, ננסי, והסרט מתמקד בעיקר במאבקה לשרוד.

## עלילה
ננסי אדמס, סטודנטית לרפואה, נוסעת לחוף מבודד במקסיקו כדי לגלוש ולהתאבל על מות אמה. במהלך הגלישה, היא מותקפת על ידי כריש לבן גדול ונפצעת ברגלה. היא מצליחה להגיע לסלע במרחק קצר מהחוף, אך הכריש ממשיך להקיף אותה, מונע ממנה לחזור ליבשה. הסרט מתאר את מאבקה של ננסי לשרוד, תוך שימוש במשאביה המוגבלים ובתושייתה, כשהיא מנסה למצוא דרך להימלט מהסכנה ולהגיע לחוף מבטחים.

## צוות השחקנים
* **בלייק לייבלי** – ננסי אדמס, סטודנטית לרפואה וגולשת.
* **סדונה לג'ון** – קלואי אדמס, אחותה הצעירה של ננסי.
* **ברט קאלן** – מר אדמס, אביה של ננסי.
* **אוסקר חאיינדה** – קרלוס, תושב מקומי שמסיע את ננסי לחוף.

## ביקורות
הסרט "מים לא שקטים" זכה לביקורות חיוביות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 78% על סמך 217 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מספק חוויית מתח מותחת ומרתקת, הודות לבימוי הממוקד והופעתה המרשימה של בלייק לייבלי. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 59 מתוך 100, המבוסס על 35 ביקורות, המעיד על ביקורות מעורבות או ממוצעות.

אמיר בוגן מאתר ynet נכתב: "חלק ניכר מהסרט 'מים לא שקטים' נראה כמו סשן צילומים לספורט אילוסטרייטד – בעיקר כשהמצלמה מתעקשת להתמקד בגופה של הכוכבת בלייק לייבלי." תומר קמרלינג מאתר mako כתב: "כמה טוב יכול להיות סרט שהמשפט 'בלונדינית בביקיני נגד כריש' ממצה את כל העלילה שלו? תתפלאו."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2016
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי ז'אומה קולייט-סרה
טוקטלי

שם משפחה למי שמוצאו מהעיר טוקט שבצפון טורקיה.

קטגוריה:שמות משפחה
טעון הגנה

**טעון הגנה** (באנגלית: **Safe House**) הוא מותחן ופעולה אמריקאי משנת 2012, בבימויו של דניאל אספינוזה בכיכובם של דנזל וושינגטון וראיין ריינולדס. הסרט עוקב אחר מאט וסטון, סוכן CIA צעיר המופקד על בית בטוח בקייפטאון, דרום אפריקה, שבו מוחזק טובין פרוסט, סוכן CIA לשעבר ובוגד נמלט. כאשר הבית הבטוח מותקף, וסטון נאלץ להימלט עם פרוסט, והשניים מוצאים עצמם במנוסה מתמדת, תוך שהם מנסים לגלות מי עומד מאחורי המתקפה. בסרט מככבים דנזל וושינגטון בתפקיד טובין פרוסט וריאן ריינולדס בתפקיד מאט וסטון.

הסרט היה הסרט הראשון של אספינוזה בשפה האנגלית. הוא הוקרן בבכורה בניו יורק ב-7 בפברואר 2012, ויצא לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-10 בפברואר 2012 על ידי סרטי יוניברסל. הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם שבחים על הביצועים של וושינגטון וריינולדס, אך ביקורות שליליות על התסריט ועריכת סצנות האקשן. למרות זאת, הסרט זכה להצלחה מסחרית, והרוויח 208 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 85 מיליון דולר.

## עלילה
הסרט נפתח כאשר טובין פרוסט, סוכן CIA לשעבר שהפך לבוגד ומכר סודות מדינה, מופיע לפתע בקייפטאון לאחר עשור של היעלמות. הוא נעצר ומובא לבית בטוח המנוהל על ידי מאט וסטון, סוכן CIA צעיר ושאפתן. במהלך חקירתו של פרוסט, הבית הבטוח מותקף על ידי כוחות לא ידועים, וכל הסוכנים במקום נהרגים, למעט וסטון ופרוסט שמצליחים להימלט. וסטון, חסר ניסיון בשטח, נאלץ להתמודד עם פרוסט הערמומי והמסוכן, בעוד השניים במנוסה מתמדת, מנסים לגלות מי עומד מאחורי המתקפה ומה המידע הסודי שבידי פרוסט.

## צוות השחקנים
* **דנזל וושינגטון** – טובין פרוסט, סוכן CIA לשעבר ובוגד נמלט.
* **ריאן ריינולדס** – מאט וסטון, סוכן CIA צעיר המופקד על הבית הבטוח.
* **ורה פרמיגה** – קתרין לינקולן, בכירה ב-CIA.
* **ברנדן גליסון** – דייוויד בארלו, מנטור של וסטון ב-CIA.
* **סאם שפרד** – הרלן ויטפורד, מנהל בכיר ב-CIA.

## ביקורות
הסרט "טעון הגנה" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 53% על סמך 184 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מספק אקשן אינטנסיבי, אך העלילה צפויה והשימוש במצלמה רועדת מוגזם. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 52 מתוך 100, המבוסס על 36 ביקורות, המעיד על ביקורות מעורבות או ממוצעות.

ארז דבורה מאתר ynet כתב: "טעון הגנה אקשן טעון שיפור הוא רוצה להיות סרט של פול גרינגראס, אבל מסיים קרוב יותר למחוזות הלא קוהרנטיים של אקשן נוסח טוני סקוט." דורון פישלר כתב באתר "עין הדג": "הסרט מצולם גרוע. גרוע מאוד... כל שוט נראה כאילו צולם במצלמה אחוזה בידו של חולה פרקינסון הרוכב על גמל דוהר בזמן רעידת אדמה.".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
בלדה לחייל

**בלדה על חייל** (ברוסית: **Баллада о солдате**, בתעתיק: **Ballada o soldate**) הוא סרט דרמה סובייטי משנת 1959, בבימויו של גריגורי צ'וחריי. הסרט מתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה ועוקב אחר מסעו של טוראי אליושה סקבורצוב, חייל צעיר בן 19, אשר בעקבות מעשה גבורה בחזית, מקבל חופשה קצרה כדי לבקר את אמו בכפר הולדתו. במהלך מסעו הביתה, אליושה פוגש אנשים שונים, חווה חוויות מגוונות ומתמודד עם אתגרים הממחישים את השפעת המלחמה על חיי האזרחים והחיילים כאחד.

הסרט הופק במוספילם וזכה במספר פרסים, כולל פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

הסרט יצא לאקרנים ב-1 בדצמבר 1959 בברית המועצות ומכר 30.1 מיליון כרטיסים בהקרנות.

## עלילה
הסרט נפתח במעשה גבורה של טוראי אליושה סקבורצוב, חייל צעיר בחזית המזרחית, אשר משמיד שני טנקים גרמניים. כפרס על גבורתו, הוא מקבל חופשה קצרה כדי לבקר את אמו בכפר הולדתו. במהלך מסעו, אליושה נתקל במצבים ואנשים שונים: הוא מסכים להעביר חפיסות סבון לאשתו של חייל עמית, פוגש חייל פצוע החושש לשוב לביתו, ומכיר את שורה, נערה צעירה הנוסעת לפגוש את קרוביה. בין אליושה לשורה מתפתח קשר מיוחד, והם חווים יחד את קשיי המסע. לאחר התמודדויות רבות, אליושה מגיע לכפרו, אך בשל העיכובים הרבים, הוא זוכה לפגוש את אמו למספר דקות בלבד לפני שהוא נאלץ לשוב לחזית. הסרט מסתיים בידיעה שאליושה לא ישוב עוד לביתו.

## צוות השחקנים

* **ולדימיר איבשוב** – אליושה סקבורצוב, טוראי בן 19, גיבור הסרט.
* **ז'אנה פרוחורנקו** – שורה, נערה צעירה שפוגשת את אליושה במהלך מסעו.
* **אנטונינה מקסימובה** – אמו של אליושה, הממתינה לשובו.
* **יבגני אורבנסקי** – ואסיה, חייל פצוע החושש לשוב לביתו.

## ביקורות
הסרט "בלדה על חייל" זכה לשבחים רבים על הצגת סיפור אנושי נוגע ללב על רקע מלחמת העולם השנייה. באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון גבוה של 93% הן מהמבקרים והן מהקהל הרחב.

הסרט מציג את השפעת המלחמה על חיי הפרט, תוך התמקדות בקשרים האנושיים והרגשות המתעוררים במצבי קיצון. הבמאי גריגורי צ'וחריי הצליח ליצור סרט המשלב בין סיפור אישי למסר אוניברסלי על אהבה, הקרבה ותקווה. הסרט זכה בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר מכל מקור והיה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, מה שמעיד על ההערכה הרבה לה זכה הן בקרב המבקרים והן בקרב הקהל הרחב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים שמתרחשים ברכבת
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת ברוסיה
קטגוריה:סרטים על קטועי גפיים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 1959
אם סיסרא נשקפה מן החלון

**אם סיסרא נשקפה מן החלון** (באנגלית: **The Mother of Sisera Looked out a Window**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הבריטי אלברט ג'וזף מור, שנוצר בשנת 1861 בממלכה המאוחדת. היצירה משתייכת לזרם האקדמיזם ומוצגת כיום במוזיאון ובגלריית האמנות טולי האוס בקרלייל, אנגליה. הציור מתאר את דמותה של אם סיסרא ברגע של ציפייה וחרדה לשובו של בנה מהקרב, כפי שמתואר בשירת דבורה בספר שופטים. הציור משקף את הניגוד הדרמטי בין תקוותה של האם לבין גורלו המר של בנה סיסרא, שנהרג על ידי יעל, ובכך מחזק את המתח הרגשי והסיפורי שבשירה המקראית.

## תיאור היצירה
הציור מציג דמות נשית אלגנטית המתבוננת החוצה דרך חלון בהבעה מהורהרת בציפייה לבנה ש-"בֹּשֵׁשׁ רִכְבּוֹ לָבוֹא". הדמות נשענת על המשקוף, ואצבעותיה מונחות עליו בעדינות. תשומת לב רבה מוקדשת לפרטים האדריכליים של החלון, לרבות גילופים עדינים המזכירים תחרה, וכן לתיאור הריאליסטי של לבושה ותכשיטיה של הדמות. היצירה מגלמת את המתח שבציפייה ואת הרגש המאופק של רגע מקפיא בזמן, בהתאם למסורת הסיפורית של הזרם האקדמי.

## ההקשר המקראי
הציור מתאר את הפסוקים: "כח בְּעַד הַחַלּוֹן נִשְׁקְפָה וַתְּיַבֵּב אֵם סִיסְרָא, בְּעַד הָאֶשְׁנָב: מַדּוּעַ, בֹּשֵׁשׁ רִכְבּוֹ לָבוֹא, מַדּוּעַ אֶחֱרוּ, פַּעֲמֵי מַרְכְּבוֹתָיו." (שופטים ה', כ"ח-כ"ט). סיסרא היה שר צבאו של יבין מלך כנען, אשר דיכא את בני ישראל, אך הובס בקרב מול ברק בן אבינועם. לאחר תבוסתו, מצא מקלט באוהלה של יעל אשת חבר הקיני, אשר הרגה אותו בשנתו. הציור מציג את אמו של סיסרא ברגע של דאגה וציפייה לשובו, שאינה יודעת עדיין את גורלו המר.

## המודל לציור ופרשנות
דמות האם בציור מבוססת ככל הנראה על פאני איטון, דוגמנית ממוצא ג'מייקני, אשר שימשה השראה לאמנים רבים הקשורים לתנועת הפרה-רפאליטית.
מור אינו מתעניין בשאלה האם מותו של סיסרא היה מעשה בגידה או גבורה. במקום זאת, הוא מתמקד ברגשותיה של אמו כאשר היעדרותו מתארכת. בשירת דבורה, המתארת את הישועה מסיסרא, האם מדומיינת כשהיא מציצה מבעד לחלון, רגע המדגיש את תחושת הגאולה של בני ישראל. אך נראה כי מור מפרש זאת אחרת – בעיניו, סבלה של האם הוא העיקר. פאני איטון, בעלת מראה כהה ואקזוטי, הייתה הדוגמנית האידיאלית לציור זה, כפי שהייתה עבור חברים נוספים באחווה הפרה-רפאליטית בציורים בעלי אופי תנ"כי. דוגמה טובה לכך היא היצירה אם משה מאת סיימון סולומון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוטיב האישה בחלון
ילדה רעה (סרט,1931)

**ילדה רעה** (באנגלית: **Bad Girl**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1931 בבימויו של פרנק בורזאגה, המבוסס על הרומן משנת 1928 מאת וינה דלמאר והמחזה משנת 1930 מאת דלמאר ובריאן מרלו. הסרט עוקב אחר מערכת היחסים בין שני צעירים מהמעמד העובד, המתמודדים עם אתגרי הנישואין והתקשורת ביניהם. בסרט מככבים סאלי איילרס, ג'יימס דאן ומינה גומבל. הסרט הופק בתקציב של פחות מ-100,000 דולר והכניס כ-1.1 מיליון דולר בקופות. 

הוא היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, וזכה לבמאי הטוב ביותר והתסריט המעובד הטוב ביותר.

## עלילה
הסרט מתמקד בדורותי היילי, דוגמנית בחנות כלבו, ואדי קולינס, טכנאי רדיו עם שאיפות לפתוח חנות משלו. לאחר היכרות מקרית, השניים מתאהבים ונישאים במהירות. עם הזמן, חוסר תקשורת ואי-הבנות מובילים למתחים בנישואיהם, במיוחד סביב נושא ההריון של דורותי והמאמצים של אדי לספק למשפחתו חיים טובים יותר.

## צוות השחקנים
* **סאלי איילרס** – דורותי היילי, דוגמנית צעירה
* **ג'יימס דאן** – אדי קולינס, טכנאי רדיו
* **מינה גומבל** – אדנה דריגס, חברתה של דורותי

## ביקורות
הסרט זכה לשבחים רבים עם יציאתו. ה-"Pittsburgh Post-Gazette" תיאר את הסרט כ"כל כך אנושי, חף מהעמדות פנים וכל כך מציאותי". ה-"Los Angeles Times" ציין את הופעתו של ג'יימס דאן כ"ניצחון", והוסיף כי "לאחרונה לא הייתה הופעה שהשאירה רושם כמו זו של האיש הפשוט הזה, שיש לו אישיות נעימה ומוכיח את יכולתו כשחקן". ה-"Brattleboro Reformer" כתב: "ג'יימס דאן, בתפקיד הבעל הצעיר הרגיש והמצפוני, נותן הופעה בעלת עוצמה מדהימה... הוא מציג סוג חדש של כוכב קולנוע ואישיות עם קסם מדבק"

הסרט זכה בשני פרסי אוסקר: פרנק בורזאגה קיבל את פרס הבמאי הטוב ביותר, ואדווין ג'יי. בורק זכה בפרס התסריט המעובד הטוב ביותר. בנוסף, הסרט היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, אך הפסיד ל"גרנד הוטל".

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1931
באסל עדרא

**באסל עדרא** (בערבית: **باسل عدرا או باسل العدرا**; נולד ב-13 ביוני 1996) הוא פעיל זכויות אדם ועיתונאי פלסטיני. הוא תיעד ניסיונות של צה"ל להוציא לפועל צווי בית משפט על הריסת בתים פלסטיניים לא חוקיים בשטחי C ובשטחי אש ביהודה ושומרון, כמו גם עימותים אלימים בין פלסטינים לבין ישראלים.

עדרא היה שותף לכתיבת ובימוי סרט התיעודי "אין ארץ אחרת" (2024), לצד העיתונאי הישראלי יובל אברהם ושני פעילים נוספים. הסרט מתעד את מצוקתה של קהילת מסאפר יטא, שם גדל עדרא, ומציג את צה"ל הורס בתים ומפנה בכוח משפחות שחיו שם במשך שנים, בצו בית משפט לפיו השטח נועד לאימונים צבאיים. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-74, וזכה בפרס חביב הקהל לסרט תיעודי ובפרס הסרט התיעודי של ברלין. בשנת 2025 זכה הסרט בפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

## פעילות חברתית ופוליטית
עדרא הוא פעיל ומתנדב בתור צלם עבור "בצלם". הוא עובד כעיתונאי באתרי תקשורת מקוונים "מגזין +972" ו"שיחה מקומית" יחד עם הצלם עיתונאי אורן זיו, שכתב את המאמר במגזין 972+ בעקבות ההאשמות שהועלו בחדשות 12 נגד עדרא.

ב-2022, הוא הוכה בזמן שתיעד את פעולתה של צה"ל הורס מבנה שבנה, ונעצר בתנאים קשים לאחר שתיעד תקיפה של קצין ביטחון של צה"ל ב-2023.

ב-2021, כלי התקשורת הקול היהודי וערוץ 12 האשימו את עדרא בהצתת מבנה בהר חברון, בטענה שניסה להטיל את האשמה על מתנחלים יהודים וחיילי צה"ל. אולם, הצילומים ממצלמת גוף של צה"ל ששודרו בערוץ 12 הראו שהשריפה נגרמה ממכל גז מדמיע ששיגר צה"ל, ועדרא נראה מנסה לכבות את האש.

## אין ארץ אחרת

ממוזער| באסל עדרא ויובל אברהם עם פרס הברלינייל שלהם
עדרא כתב וביים את הסרט "אין ארץ אחרת" בין השנים 2019-2024, יחד עם יובל אברהם, רחל שור וחמדאן בלאל. הסרט, העוסק בחיי התושבים, ובהם עדרא, במסאפר יטא, אל מול הרשויות הישראליות ואלימות מתנחלים, עלה לאקרנים בפברואר 2024. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-74, שם זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר ובפרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-97.

## חיים אישיים
עדרא נולד לנאסר בא-תוואני, כפר בנפת חברון של הרשות הפלסטינית. הוא גר במסאפר יטא, חברון. עדרא התחתן בשנת 2024 ויש לו בת.

ב-3 בפברואר 2025 דווח שעדרא הותקף על ידי מתנחלים ישראלים רעולי פנים במסאפר יטא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים חברתיים פלסטינים
קטגוריה:במאי קולנוע פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1996
הגברת האלוהית

**הגברת האלוהית** (באנגלית: **The Divine Lady**) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 1929 בבימויו של פרנק לויד, המבוסס על הרומן "The Divine Lady: A Romance of Nelson and Emma Hamilton" מאת א.מ. ברדלי. הסרט מגולל את סיפור אהבתם של אמה, ליידי המילטון, והאדמירל הבריטי הוריישו נלסון, על רקע המלחמות הנפוליאוניות. בתפקידים הראשיים מככבים קורין גריפית' כליידי אמה המילטון, ויקטור ורקוני כהוריישו נלסון, וה. ב. וורנר כסר ויליאם המילטון.

הסרט זכה בפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר והיה מועמד לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (קורין גריפית') והצילום הטוב ביותר.

## עלילה
הסרט מתאר את עלייתה של אמה ליידי המילטון, מאישה פשוטה לאחת הנשים המשפיעות באנגליה, ואת מערכת היחסים הרומנטית והסוערת שלה עם האדמירל הוריישו נלסון, על רקע האירועים ההיסטוריים של התקופה.

## צוות השחקנים

* קורין גריפית' – אמה, ליידי המילטון
* ויקטור ורקוני – הוריישו נלסון
* ה. ב. וורנר – סר ויליאם המילטון

## עלילה
הסרט מתאר את עלייתה של אמה ליידי המילטון, מאישה פשוטה לאחת הנשים המשפיעות באנגליה, ואת מערכת היחסים הרומנטית והסוערת שלה עם האדמירל הוריישו נלסון, על רקע האירועים ההיסטוריים של התקופה.

## ביקורות
הסרט זכה לשבחים רבים עם יציאתו. ה-"פיטסבורג פוסט-גאזט" תיאר את הסרט כ"סיפור אהבה אפי המשלב בין רגש להיסטוריה". ה-"Los Angeles Times" ציין את הופעתה של קורין גריפית' כ"מרשימה", והוסיף כי "היא מביאה למסך דמות מורכבת ומלאת חיים". ה-"ברטלבורו רפורמר" כתב: "הבימוי של פרנק לויד מצליח ללכוד את המהות של התקופה ואת העוצמה של הסיפור".

סרט זכה בפרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר עבור פרנק לויד, והיה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר.

בישראל, הסרט הוקרן בסינמטקים וזכה להתעניינות מצד חובבי קולנוע קלאסי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטי פרנק לויד
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1928
סקיפי (סרט, 1931)

**סקיפי** (באנגלית: **Skippy**) הוא סרט דרמה-קומי אמריקאי משנת 1931 בבימויו של נורמן טאורוג, המבוסס על רצועת הקומיקס "סקיפי" מאת פרסי קרוסבי. הסרט עוקב אחר סקיפי, בנו השובב של רופא עשיר, המתחבר עם סוקי, ילד משכונת עוני, והשניים מנסים להציל את כלבו של סוקי מלוכד כלבים אכזרי. בתפקידים הראשיים מככבים ג'קי קופר בתפקיד סקיפי, רוברט קוגן כסוקי, ומיצי גרין כאילואיז.

הבמאי ננורמן טאורוג זכה בפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר (בגיל 32, הוא היה הזוכה הצעיר ביותר בקטגוריה זו עד שנת 2016 כאשר דמיאן שאזל זכה על הסרט לה לה לנד).  על הופעתו בגיל תשע קופר הפך לאדם הצעיר ביותר שזכה במועמדות לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר.
ממוזער|300x300 פיקסלים| ג'קי קופר ורוברט קוגן בסקיפי
הסרט מתמקד בסקיפי סקינר, ילד שובב ובנו של רופא עשיר, המתגורר בעיר אמריקאית טיפוסית. סקיפי מתיידד עם סוקי, ילד עני המתגורר בשכונת עוני המכונה "שנטיטאון". כאשר לוכד הכלבים העירוני מאיים ללכוד את כלבו של סוקי בשל חוסר רישיון, סקיפי וסוקי יוצאים להרפתקה במטרה להשיג כסף כדי להציל את הכלב ולהגן על שכונתו של סוקי מפני הריסה.

## עלילה
הסרט מתמקד בדורותי היילי, דוגמנית בחנות כלבו, ואדי קולינס, טכנאי רדיו עם שאיפות לפתוח חנות משלו. לאחר היכרות מקרית, השניים מתאהבים ונישאים במהירות. עם הזמן, חוסר תקשורת ואי-הבנות מובילים למתחים בנישואיהם, במיוחד סביב נושא ההריון של דורותי והמאמצים של אדי לספק למשפחתו חיים טובים יותר.

## צוות השחקנים
* סאלי איילרס – דורותי היילי, דוגמנית צעירה
* ג'יימס דאן – אדי קולינס, טכנאי רדיו
* מינה גומבל – אדנה דריגס, חברתה של דורותי

## ביקורות
סקיפי קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג אישור של 86%, על סמך 7 ביקורות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים על ילדים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1931
בית הכנסת של זלצבורג

**בית הכנסת של זלצבורג** הוא בית כנסת שמשתייך לזרם האורתודוקסי. בית הכנסת נמצא בבירת המדינה זלצבורג באוסטריה והוקם בשנת 1901. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא שופץ על ידי פליטי יהודי זלצבורג ופליטים יהודים מאזורי מזרח אירופה ונפתח מחדש ב-1968.

## רקע

יישוב יהודי בזלצבורג התקיים כנראה משנת 803, אך בשנת 1349 הגיעו לזלצבורג גלי האנטישמיות בימי המוות השחור, ונערכו פרעות ביהודי העיר. היהודים שבו לזלצבורג ב-1352. בשנת 1404 גורשו היהודים בפעם השנייה. בשנת 1498 גירש הנסיך הבישוף לאונרד פון קיטשך את היהודים המעטים שהתיישבו מאז בפעם השלישית והרס את בית הכנסת. תושבים יהודים יכלו להתיישב מחדש בזלצבורג תחת הארכיבישוף קולורדו בסביבות 1785 (שוויון הזכויות ניתן ב־1791), אך מ-1813 תחת שלטון בוואריה, נמנעה מיהודים אפשרות רכישת קרקעות. במלוכה האוסטרית תחת הקיסר פרנץ יוזף קיבלו היהודים בשנת 1867 שוויון זכויות ורשות להתארגן כקהילה.
ממוזער|מבט מבפנים על בית הכנסת

## בית הכנסת
המבנה המקורי של בית הכנסת הוקם על ידי יצרן בוהמי בשם איגנץ גלזר, שהתיישב בעיר בורמוס בשנת 1881 והקים את ייצור הזכוכית המקומי. גלזר סיפק משאבים כספיים ניכרים לבניית בית הכנסת כבר ב-1891, אך עקב אנטישמיות לא קיבל אישור מהרשויות המקומיות לבנית בית הכנסת. רק לאחר שבשנת 1901 קנה פרופסור גוטליב וינקלר כאדם פרטי חלקת אדמה קטנה בלאסרשטראסה (על הגבול בין נוישטאדט לשלמוס), הסכימו השלטונות לבנית בית הכנסת. לאחר שבית הכנסת הוסט כמה מטרים מהרחוב בהתאם לתקנות, נחגגה חנוכת בית הכנסת לפני ראש השנה היהודי של שנת 1901. באותה תקופה מנתה הקהילה היהודית בזלצבורג כ-200 איש.
[ממוזער|[מרקו פיינגולד בבית הכנסת בזלצבורג]]
בתקופת השלטון הנאצי באוסטריה, בית הכנסת חולל וניזוק במידה ניכרת בליל הבדולח, וכך גם בית הקברות היהודי באייגן מאוחר יותר. במהלך תקופה זו איבדו יותר מ-230 יהודי זלצבורג את רכושם, את מולדתם ובמקרים רבים את חייהם. בית התפילה היהודי נמכר בכפייה למשטרת זלצבורג תמורת 20,000 רייכסמרק, שמעולם לא שולמו לקהילה.

לאחר 1945 החלו מעט יהודי זלצבורג וכמה אלפי פליטים מאזורי מזרח אירופה לבנות מחדש את בית הכנסת ההרוס. ההשלמה הסופית התאפשרה רק בזכות תרומה נדיבה מהצד היהודי. לבסוף, בשנת 1968, נחנך מחדש בית הכנסת בפסטיבל בו השתתפו גם מושל זלצבורג הנס לכנר, ראש העיר אלפרד באק, הארכיבישוף הקתולי והבישוף האוונגליסטי.

בחגיגת המאה לבית התפילה בשנת 2001 נכח לראשונה בבית הכנסת תומאס קלסטיל, נשיא אוסטריה. כיום, הקהילה היהודית של מדינת זלצבורג מונה כ־50 חברים וטקסים מתקיימים מספר פעמים בשנה בבית הכנסת בלאסרשטראסה.

## קישורים חיצוניים

* הקהילה הדתית היהודית בזלצבורג
* בית הכנסת של זלצבורג באתר haGalil.com
## הערות שוליים

זלצבורג
קטגוריה:זלצבורג: מבנים
יום ראשון הארור (סרט)

**יום ראשון הארור** (באנגלית: **Sunday Bloody Sunday**) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1971 בבימויו של ג'ון שלזינגר, על פי תסריט מאת פנלופה גיליאט. בסרט מככבים פיטר פינץ', גלנדה ג'קסון, פגי אשקרופט ומורי הד. הסרט מתאר משולש אהבה מורכב בין אמן צעיר לשני מאהביו: רופא יהודי וביסקסואל ופקידה גרושה. הסרט נחשב לפורץ דרך ביחסו לקהילה הגאה.

למרות שנחל כישלון קופתי באזורים רבים של ארצות הברית, הסרט זכה לשבחי הביקורת עם יציאתו לאקרנים, עם שבחים גדולים שזכו לבימוי של שלזינגר, להופעות של צוות השחקנים (במיוחד של פינץ' וג'קסון), והתסריט שלו. הסרט זכה לשבחים משמעותיים על התיאור החיובי שלו של הומוסקסואליות בניגוד לסרטו הקודם של שלזינגר קאובוי של חצות (1969), שהציג גברים הומוסקסואלים כיצורים מנוכרים ומתועבים.

הסרט זכה לשבחים רבים. בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-25, הסרט קיבל שמונה מועמדויות, וזכה בחמישה פרסים מובילים, כולל לסרט הטוב ביותר. הוא היה מועמד לארבעה פרסים בטקס פרסי האוסקר ה-44 : הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (עבור פינץ'), השחקנית הטובה ביותר (לג'קסון), והתסריט המקורי הטוב ביותר.

## עלילה
הסרט מגולל את סיפורם של ד"ר דניאל הירש, רופא יהודי הומוסקסואל, ואלכס גרוויל, פקידה גרושה, המנהלים במקביל רומן עם בוב אלקין, אמן צעיר וכריזמטי. שני המאהבים מודעים למצב אך בוחרים להמשיך בקשר, בעוד בוב נע בין שניהם. הסרט מתמקד במורכבות הרגשית של הדמויות ובחיפוש אחר אהבה ומשמעות בחייהן.

## צוות השחקנים
* **פיטר פינץ**' – ד"ר דניאל הירש, רופא יהודי ביסקסואל
* **גלנדה ג'קסון** – אלכס גרוויל, פקידה גרושה.
* **מורי הד** – בוב אלקין, אמן צעיר.
* **פגי אשקרופט** – גברת גרוויל, אמה של אלכס.

## ביקורות
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 88% על סמך 24 ביקורות, עם קונצנזוס שהסרט הוא "דיוקן אינטימי ומורכב של מערכות יחסים מודרניות", באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100, מבוסס על 10 ביקורות, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
קטגוריה:סרטים שצולמו באנגליה
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 1971