open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
XO (שיר של ביונסה)

**XO** (רגשון המסמל: **חיבוק ונשיקה**) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה החמישי, Beyonce. השיר יצא כסינגל הראשון מן האלבום ב-16 בדצמבר 2013. זהו שיר אהבה שהופק על ידי רייאן טדר שהפיק גם את הלהיט Halo של הזמרת. בנוסף השיר הופק גם על ידי טריאוס נאש, היט-בוי ואף ביונסה. עם שחרורו השיר זכה לשבחים רבים על ידי מבקרי מוזיקה, ששבחו את שירה הגלם והנמוך של הזמרת. בתחילת השיר מושמע אודיו מאסון מעבורת החלל צ'לנג'ר כאות מחווה לאנשים שנספו באסון. הזמרת פרסמה כי השיר מיועד כדי לעזור לאנשים שאיבדו את האנשים האהובים בחייהם. "XO" הצליח להופיע במצעדי מוזיקה רבים ברחבי אירופה ואוקיאניה והגיע לשיא של מספר 45 בארצות הברית Billboard Hot 100. נוסף על כך, השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ.

קליפ השיר צולם בקוני איילנד, ברוקלין, ניו יורק בטיילת המפעילה לונה פארק באוגוסט 2013. במהלך הקליפ רואים את ביונסה עולה על מתקני הפארק, מטיילת ומבלה יחד עם חברים ומעריצים. את השיר צירפה ביונסה אל רשימת הביצועים שלה בסיבוב ההופעות העולמי שלה "The Mrs. Carter Show World Tour" ואף ביצעה אותו בטקס הווידאו קליפים של MTV לשנת 2014 כמחווה למעריציה בכל רחבי העולם.

נכון לאפריל 2016, לקליפ השיר יש יותר מ-100 מיליון צפיות בערוץ ה-vevo של ביונסה ביוטיוב. הסינגל הגיע למעמד פלטינום בארצות הברית עם מעל ל-1,000,000 מכירות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירי ג'ון מאייר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ראיין טדר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי היט-בוי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ראיין טדר
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי טרי ריצ'רדסון
קטגוריה:שירים על נשיקות
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:מחלוקות הקשורות לדגימת מוזיקה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
הפיגועים באיסטנבול (2003)

**הפיגועים באיסטנבול** הייתה סדרת פיגועי טרור שהתרחשה ב-15 וב-20 בנובמבר 2003 בעיר איסטנבול שבטורקיה. במהלכה הותקפו על ידי פיצוץ משאיות תופת שני בתי כנסת, הקונסוליה הבריטית ובנק בריטי בעיר. בסך הכל נהרגו בפיגועים 57 (או 59) בני אדם ונפצעו כ-700.

## הפיגועים
בשעה 09:30 בבוקר יום שבת, 15 בנובמבר, התפוצצו בפעולה מתואמת שתי משאיות תופת ליד בית הכנסת נווה שלום ובית הכנסת בית ישראל, בעת ששהו בהם כ-400 איש וכ-100 איש, בהתאמה. בהתפוצצויות נרצחו 23 אנשים, מהם תשעה יהודים (בבית הכנסת בית ישראל) והיתר טורקים. כ-300 איש נפצעו. חלק מהנפגעים היו מאבטחים של בתי הכנסת שניצבו לידם. שני המבנים ניזוקו קשות וכך גם האזורים הסמוכים להם, שבהם חנויות רבות. הריסות מהפיצוצים התפזרו על פני שטח של מאות מטרים.

ארגון אל-קאעידה נטל אחריות על הפיגועים. כך עשתה גם הקבוצה האסלאמית הטורקית IBDA-C, אך השלטונות הטורקיים הגיבו על כך בביטול, באומרם כי לארגון זה לא היו היכולת והאמצעים להוציא לפועל התקפות שכאלה.

חמישה ימים לאחר מכן, ב-20 בנובמבר, התפוצצה משאית תופת ליד הקונסוליה הבריטית באיסטנבול ומשאית אחרת התפוצצה ליד מטה הבנק הטורקי HSBC Bank A.Ş, שלוחה של הבנק הבריטי הבינלאומי HSBC. בפיגועים אלו נרצחו 30 (או 32) בני אדם. שלושה מהם היו עובדי הקונסוליה הבריטית, כולל הקונסול הכללי רוג'ר שורט. היתר היו אזרחים טורקים. כ-400 בני אדם נפצעו. מבנה הקונסוליה נהרס כליל.

## לאחר הפיגועים
בעקבות פיגועי ה-15 בנובמבר קטע ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקור בצפון קפריסין ושב לארצו.

ב-20 בנובמבר גינתה מועצת הביטחון של האו"ם פה אחד את סדרת הפיגועים במסגרת החלטה 1516.

השלטונות הטורקים הגישו כתבי אישום בקשר לפיגועים נגד 74 אנשים, טורקים וסורים. לפחות שניים מהם נשפטו שלא בפניהם לאחר שנמלטו מטורקיה. יוחסו להם אחריות וסיוע לפיגועים כאנשי אל-קאעידה. 26 מהנאשמים זוכו בסופו של דבר והיתר הורשעו. שבעת הנאשמים הראשיים נידונו כל אחד ל-67 מאסרי עולם מצטברים. האחרים נידונו לתקופות מאסר שונות, מתשעה חודשים ועד 18 שנים.

## ראו גם
*הפיגוע בבית הכנסת באיסטנבול (1986)

## קישורים חיצוניים

*סיקור באתר ה-BBC:
**Turkey blast wreaks carnage, 15 בנובמבר 2003
**Turkey blasts 'threat to peace', 15 בנובמבר 2003
**Film clue to Turkey Jewish attack, 17 בנובמבר 2003
**2003: British targets bombed in Istanbul
*סיקור באתר ואלה!:
* 
**חמישה פיגועים באיסטנבול, אחד מהם סמוך לקונסוליה הישראלית, 21 בנובמבר 2003
* 

## הערות שוליים

איסטנבול
איסטנבול
איסטנבול
קטגוריה:מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות
איסטנבול
קטגוריה:איסטנבול: פיגועי טרור
איסטנבול
קטגוריה:יהדות טורקיה
קטגוריה:יהדות איסטנבול
טטיאנה דה רונה

ממוזער|שמאל|250px|טטיאנה דה רונה. 2015
**טטיאנה דה רונֶה** (בצרפתית: **Tatiana de Rosnay**; נולדה ב-28 בספטמבר 1961) היא עיתונאית, סופרת ותסריטאית צרפתייה. מחברת רב-המכר "המפתח של שרה".

## קורות חיים
נולדה בפרוור הפריזאי ניי-סיר-סן. אביה הוא ז'ואל דה רונֶה , מדען ממוצא צרפתי-רוסי. סבה היה הצייר גאטן דה רונֶה , וסבתו של אביה הייתה השחקנית הרוסייה נטליה רחווסקיה, שניהלה את התיאטרון ע"ש פושקין בלנינגרד בין השנים 1925–1949. אמה של דה רונה היא סטלה לבית ג'ב, אנגלייה, בתו של מזכ"ל האו"ם הראשון (והזמני) גלאדווין ג'ב ונינתו של המהנדס הבריטי הנודע איזמבארד קינגדום ברונל. 

טטיאנה גדלה בפריז, וכאשר נסע אביה ללמד באוניברסיטת MIT בשנות ה-70, המשיכה את לימודיה היסודיים בבוסטון. היא עברה לאנגליה בראשית 1980 וקיבלה תואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטה של מזרח אנגליה בנוריץ'. בשנת 1984 חזרה לפריז ועבדה כעיתונאית ומבקרת ספרות.

החל משנת 1992 פרסמה דה רונֶה עשרה ספרים בצרפתית ושלושה באנגלית. במקביל כתבה תסריטים לסדרת טלוויזיה צרפתית.

ב-2006 פרסמה את הרומן הפופולרי, על רקע היסטורי, "המפתח של שרה"; עלילת הרומן נטווית סביב אירועי מצוד ול ד'איב. הוא תורגם למספר שפות ונמכר במיליוני עותקים. בשנת 2009 עובד הספר לסרט הצרפתי "המפתח של שרה".

## ספריה

## ספריה שתורגמו לעברית
***המפתח של שרה**, מאנגלית: אביגיל בורשטיין. אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2008
***בומרנג**, מצרפתית: אביגיל בורשטיין. אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2012
***הבית אשר אהבתי**, מאנגלית: אורטל אריכה, כנרת זמורה ביתן, 2015.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ניי-סיר-סן: אישים
קטגוריה:סופרות צרפתיות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה צרפתים
קטגוריה:עיתונאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתים ממוצא רוסי
קטגוריה:צרפתים ממוצא אנגלי
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1961
זית קלמטה

ממוזער|זיתי קלמטה
**זית קלמטָה** (ביוונית: **Ελιά Καλαμών**; אליה קלַמון) הוא זית הנקרא על שם העיר קלמטה, שבדרום-מערב חצי האי פלופונסוס שבדרום יוון. צבעו סגול כהה והוא בעל מרקם חלק ובשרני.

## תיאור
ניתן להבחין בין עץ זית רגיל לעץ מזן קלמטה באמצעות גודל העלים: עלי עץ קלמטה גדולים כמעט פי שניים מעלי זנים אחרים. העץ מניב פרי גדול, בעל צורה מוארכת ואסימטרית. הוא רגיש לקור ועמיד לתנאי חום, רגיש לפטריית הדוררת אך עמיד בפני זבוב הפירות. זיתי הקלמטה נקטפים ידנית ולא באמצעות מכונה, כדי לשמור על איכותם. בשל תפוקת שמן נמוכה, ברוב המקרים הם מיועדים למאכל לאחר כבישה בחומץ, יין או שמן זית, ומהווים מרכיב מרכזי במטבח היווני. באיחוד האירופי יש הכרה בזיתי הקלמטה כמוצר בעל מעמד של מוצר מקור מוגן. כלומר, רק זיתים שמקורם באזור קלמטה ביוון יכולים לשאת את התווית "זיתי קלמטה" כאשר הם משווקים בתחומי האיחוד.

## הכנה
קיימות שתי שיטות עיקריות להכנת זיתי קלמטה:

* **השיטה הקצרה** – בתחילתה משרים את הזיתים במים נקיים או במי מלח, כדי להסיר את טעמם המר. לאחר מכן, הם נארזים בתערובת של מי מלח, חומץ, יין, שמן זית ופרוסות לימון. לעיתים חותכים את הזיתים מראש כדי לקצר את זמן ההשריה, הנמשכת כשבוע.
* **השיטה הארוכה** – מבוססת על השריית הזיתים החתוכים במים מלוחים לאורך תקופה של עד שלושה חודשים, עד להסרת המרירות באופן הדרגתי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זית
קטגוריה:זיתיים
אלי בין

**אלי בין** (נולד ב-12 בנובמבר 1963) הוא מנכ"ל מגן דוד אדום מאז אוגוסט 2005, חובש בהכשרתו.

## ביוגרפיה
בין הצטרף למגן דוד אדום בגיל 14 כנער מתנדב. בצבא שירת במשטרה צבאית חוקרת, ולאחר השירות חזר למד"א לתפקיד נהג אמבולנס בתחנת עפולה. בהמשך מונה לרכז המתנדבים בתחנה. לאחר מכן הצטרף לארגון העובדים של מגן דוד אדום. לאחר תפקיד רכז המתנדבים בתחנת עפולה, מונה לממלא מקום מנהל מרחב העמקים.

בשנת 1994 מונה לתפקיד ממלא מקום וסגן מנהל מד"א אזור גלבוע, ובתפקיד זה פיקד על מספר אירועים רבי-נפגעים.

במשך שבע שנים כיהן בתפקיד עוזר מנכ"ל מד"א, במקביל לתפקידו כיו"ר ארגון העובדים, ולאחר מכן מונה בשנת 2005 למנכ"ל מד"א.

בפברואר 2006 פרסם מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס דו"ח ביקורת שעניינו מינויים במגן דוד אדום. במסגרת דו"ח זה ביקר את שינוי הקריטריונים למינוי מנכ"ל מד"א, שהגדירו כישורים נמוכים מאלו הקבועים בחוק החברות הממשלתיות. לדברי המבקר, השינוי סלל את הדרך לבחירתו של בין על אף שלא היה בעל השכלה מספקת, וכמו כן טען שבין פעל בניגוד עניינים וביקר את העובדה שהיה בעל זיקה פוליטית בעת הגשת מועמדותו (חבר מרכז הליכוד).

בעקבות הגשת דו"ח מבקר המדינה נערך במד"א תהליך בחירה מחודש, שבו נבחר בין מחדש על ידי הוועד הפועל של מד"א.

ב-2010 נעצר בין על ידי משטרת ישראל ורשות המיסים בחשד לעבירות מיסוי. ב-2016 נסגרה חקירת רשות המיסים מחוסר אשמה.

במסגרת תפקידו הוביל, בין השאר, הסכם לשיתוף פעולה בין מגן דוד אדום לשירותי החירום וההצלה של אינדונזיה.

במהלך מבצע צוק איתן ביקש להעביר מנות דם מבנק הדם לרצועת עזה, אך הרשות הפלסטינית דחתה את הצעתו.

קובץ:Eli Bin, October 2023.jpg|אלי בין, אוקטובר 2023
קובץ:IDF Deputy Chiefs of Staff visit to Corona drive-through testing in Yarkon Park. II.jpg|בין (מימין) ביחד עם סגן הרמטכ"ל אייל זמיר במתחם היבדק וסע לבדיקת קורונה בפארק הירקון, ספטמבר 2020


## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:מנכ"לי מגן דוד אדום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
לותר קולץ

**לותר קולץ** (בגרמנית: **Lothar Collatz**; 6 ביולי 1910 – 26 בספטמבר 1990) היה מתמטיקאי גרמני.

## ביוגרפיה
נולד בארנסברג, וסטפאליה. בשנת 1935 קיבל תואר דוקטור על עבודה שעסקה במשוואות דיפרנציאליות ליניאריות. בשנת 1937 הציג את השערת קולץ המפורסמת, שעודנה בלתי פתורה. על שמו נקראת גם נוסחת קולץ-וילנדט למטריצות חיוביות במשפט פרון-פרובניוס. בשנת 1943 מונה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית של הנובר. בשנת 1952 עבר לאוניברסיטת המבורג, שם יסד את המכון למתמטיקה שימושית. מאמרו משנת 1957 (יחד עם אולריך סונוגוביץ) יסד את תורת הגרפים הספקטרלית.

קולץ זכה לתוארי כבוד רבים מאוניברסיטאות ואגודות מתמטיות שונות ברחבי העולם.

הוא נפטר בעת שהותו בכנס מתמטי בווארנה, בולגריה, ב-26 בספטמבר 1990.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית של דרמשטאדט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1990
אנציקלופדיית אוקספורד להיסטוריה ימית

**אנציקלופדיית אוקספורד להיסטוריה ימית** (באנגלית: **Oxford Encyclopedia of Maritime History**) היא אנציקלופדיה מקיפה בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, המופיעה במקביל במהדורה מודפסת ובמהדורה מקוונת ומוקדשת להיסטוריה הימית העולמית.

הסדרה כוללת ארבעה כרכים המכילים למעלה מ-950 ערכים שנכתבו בידי יותר מ-400 עורכים בכ-50 מדינות. יצאה לאור בשנת 2007.

האנציקלופדיה מתיימרת לכסות את כל ההיסטוריה של יורדי הים, למן בוני הספינות במצרים העתיקה ועד לצוללות הגרעיניות ומכליות הענק בימינו אנו. מכוסים בה שלל ההיבטים של ההיסטוריה הימית: בניית ספינות, ניווט ומכשור מדעי, אמנות וספרות ימית, ביוגרפיות של דמויות מרכזיות, מסחר ימי ומשפט ימי בינלאומי. בהצבת כל הפרטים בהקשר ההיסטורי הרחב שלהם, מראה האנציקלופדיה את ההשלכות של ההיסטוריה הימית על הכלכלה והתרבות העולמית, כמו גם על ההתפתחויות הצבאיות והפוליטיות.

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של האנציקלופדיה להיסטוריה ימית
* 

קטגוריה:קצרמר ספרים
קטגוריה:היסטוריוגרפיה
אוקספורד
אוקספורד
קטגוריה:ימאות
קטגוריה:ספרי 2007
בדידותם של המספרים הראשוניים (סרט)

**בדידותם של המספרים הראשוניים** (באיטלקית: **La solitudine dei numeri primi**) הוא סרט דרמה משנת 2010 המבוסס על ספר בעל שם זהה מאת הסופר פאולו ג'ורדנו, ומבוים על ידי סאווריו קוסטאנזו. הסרט הועמד לזכייה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-67. שם הסרט מוסבר על ידי הטענה שמתיה ואליצ'ה דומים למספרים ראשוניים תאומים: שניהם בודדים, קרובים מאוד אחד לשני, אך תמיד מופרדים על ידי מספר זוגי.

## עלילה

הסרט מתרחש באיטליה בשנים 1984, 1991, 2001 ו-2009, וקופץ הלוך ושוב בזמן. מתיה ואליצ'ה (ילדים בשנת 1984 ומתבגרים בשנת 1991) עברו בילדותם טראומות, כל אחד בנפרד, ומבודדים את עצמם מהאנשים הסובבים אותם.
בילדותו של מתיה, אחותו התאומה בעלת הפיגור השכלי נעלמה כאשר הוא היה אמור להשגיח עליה. מתיה הוא אינטליגנט והופך למדען מצליח, אך לעיתים חותך את עצמו במודע.
אליצ'ה עברה תאונת סקי בילדותה שגרמה לה לצליעה קבועה ולצלקת משמעותית בירך. בשנות העשרה שלה היא נפלה קורבן להתעללות מצד חברותיה לכיתה.
מתיה ואליצ'ה נפגשים לראשונה בשנות התיכון ומתיידדים, אך הקשר מתנתק כשמתיה מוזמן לעבוד בגרמניה. שמונה שנים לאחר מכן אליצ'ה כותבת לו מכתב קצר מאוד בו היא מבקשת ממנו לשוב לאיטליה. הוא מגיב למכתב בחיוב והם שוב נפגשים.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
בדידותם של המספרים הראשוניים

**בדידותם של המספרים הראשוניים** (באיטלקית: La solitudine dei numeri primi) הוא רומן ביכורים מאת פאולו ג'ורדנו. הרומן פורסם בשנת 2008 באיטלקית. הספר זיכה את ג'ורדנו בפרס קמפיאלו ובפרס סטרגה בשנת 2008. בשנת 2010 התפרסמה גרסה קולנועית של הרומן עם שינויים מסוימים בבימויו של סאווריו קוסטאנזו.

## עלילה
הרומן מתאר את תקופת הילדות והחיים הבוגרים של הילד מתיה והילדה אליצ'ה. שניהם נחשפו למצבים טראומטיים (שונים) כשהיו בני 8. אליצ'ה נושאת צלקות פיזיות של תאונת סקי מחרידה שבה כמעט נהרגה. מתיה נושא צלקות רגשיות בשל אובדן אחותו התאומה, בעלת פיגור שכלי, לאחר שנטש אותה לבדה בפארק כדי להשתתף במסיבת יום הולדת של חבר. טראומות אלו מתבטאות מאוחר יותר בחייהם כאשר אליצ'ה הופכת לאנורקסית, ומתיה חותך את עצמו. בבית הספר שניהם אאוטסיידרים, דומים מאוד למספרים ראשוניים בכך שהמספרים הראשוניים הם אאוטסיידרים מיתר המספרים. אליצ'ה ומתיה הבודדים מתיידדים אחד עם השני ויוצרים מערכת יחסים מיוחדת - קרובה מאוד, אך לעולם לא רומנטית. מערכת היחסים ביניהם מושווית למספרים ראשוניים תאומים: תמיד ביחד, אך לעולם לא נוגעים האחד בשני. כשמתיה, המתמטיקאי המחונן, זוכה במלגה מכובדת באוניברסיטה בגרמניה הרחוקה נדמה שמערכת היחסים ביניהם מוצתה. כעבור מספר שנים, כאשר אליצ'ה רואה אישה שעשויה להיות אחותו האובדת של מתיה, השניים שבים ומתאחדים. למרות אהבתם הברורה האחד לשני, הם אינם מסוגלים להביע את רגשותיהם.

## קישורים חיצוניים
* הספר "בדידותם של המספרים הראשוניים" באתר סימניה
* 
* 
* נמרוד דביר, , באתר Nrg, 16 ביוני 2010
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה

**אנציקלופדיית ייווא ליהודי מזרח אירופה** (באנגלית: **The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe**; ביידיש: **ייִוואָ-ענציקלאָפּעדיע פֿון די יִידן אין מיזרח-אייראָפּע**) היא אנציקלופדיה העוסקת בתולדות יהדות מזרח אירופה ותרבותה.

האנציקלופדיה הוכנה על ידי מכון ייִוואָ (מבוטא: "ייִווֹ"; ראשי תיבות ביידיש: ייִדישער װיסנשאַפֿטלעכער אינסטיטוט, 'המכון המדעי היהודי'; ובאנגלית: YIVO), או בשמו כיום: "המכון למחקר יהודי" (באנגלית: Institute for Jewish Research), ויצאה לאור בשנת 2008 בהוצאת אוניברסיטת ייל.

האנציקלופדיה במהדורתה המודפסת משתרעת על 2,400 עמודים, המכילים יותר מ-1,800 ערכים שנכתבו על ידי 450 כותבים; בתוך הערכים משולבים יותר מ-1,000 איורים ו-55 מפות.

עורכי האנציקלופדיה חתומים בשמותיהם על הערכים. בין העורכים: דוד אסף, עמנואל אטקס, זאב גריס, אבנר הולצמן, דב לוין, מרק סלובין, שאול שטמפפר, חוה טורניאנסקי, לאון וולוביץ' ומרדכי זלקין.

הגרסה המקוונת של האנציקלופדיה הושקה ב-10 ביוני 2010 והיא זמינה בחינם.
[ממוזער|מרכז|750px|אנציקלופדיית ייווא המקוונת ליהודי מזרח אירופה ([צילום מסך)]]

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים
* 
* 

ייווא
ייווא
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:ספרי 2008
שטרסברג

**שטרסברג**, **סטרסברג** או: **שטרזברג**, הוא שם משפחה שייתכן ונובע משמו של היישוב הצרפתי, שטרסבורג. מקור השם "שטרסבורג" מאלמאנית ופירושו "מבצר על צומת דרכים" (שטראסה=דרך; בורג=מבצר), על שמו של המחנה הצבאי שהוקם על ידי הרומאים במאה ה-1 ועל שמן של דרכי המסחר שעברו בה, והם מהחשובים באירופה. 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
וב

**וב** (באנגלית: **Webb**) הוא שם משפחה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
לחם חיטה מלאה

ממוזער|צבעו הטבעי של לחם חיטה מלאה הוא חום בהיר-צהבהב. צבע זה מתקבל בעיקר מן המעטפת החיצונית של הדגן ("סובין"), ורק בחלקו הקטן מן הנבט והמעטפת הפנימית.
**לחם חיטה מלאה** (נקרא גם **לחם חיטה מלא**), הוא כל לחם אשר הקמח היחיד ששימש להכנת בצקו הוא קמח חיטה מלא, כלומר קמח חיטה הכולל את כל ארבעת רכיבי דגן החיטה וללא כל תוספת של קמח לבן. עם זאת, בתקן הישראלי לחם מלא מוגדר כלחם שבו שיעור הקמח המלא, מכלל מיני הקמחים, עומד על לפחות 80%.

## מאפיינים
ארבעת רכיבי הגרעין המשמשים להכנת קמח חיטה מלאה נקראים נבט, אנדוספרם, מעטפת גרעין פנימית, ומעטפת גרעין חיצונית (המכונה לעיתים גם בשם "סובין").

יש להבדיל בין לחם חיטה מלאה לבין לחם דגנים מלאים, אשר הוכן מכמה דגנים מלאים נוספים, עם או ללא חיטה.

### ייצור והפקה
בישראל לא קיימת אסדרה למונחים "חיטה מלאה", "דגן מלא", ו"קמח מלא", ולכן יצרנים שונים עשויים לתת הגדרות שונות למונחים אלה, אשר שונות מן ההגדרה הנפוצה בקרב בוטנאים ודיאטנים. כך למשל "חיטה מלאה" יכולה להיות עם סובין וללא סובין (כלומר עם או ללא המעטפת החיצונית), והסובין עצמו יכול להימכר על ידי היצרנים הן כתוסף מזון עצמאי והן כמספוא, זאת בהנחה והיצרן מגדיר "חיטה מלאה" כ"חיטה מגרעין מלא ללא מעטפת חיצונית".

ללחם חיטה מלאה יש, באופן טבעי, צבע חום בהיר. ניתן להוסיף צבע מאכל קרמל לבצק של לחם העשוי מקמח לבן בלבד, כך שאפשר לטעות ולחשוב שמדובר במאפה דגנים מלאים. במדינות רבות, ובהן ישראל, פרקטיקה זו אינה מנוגדת לחוק, אך יש הרואים בה הטעיית צרכנים.

## יתרונות בריאותיים
לחם חיטה מלאה עדיף מכמה בחינות בריאותיות על לחם **חיטה מעובדת** (ובפרט על לחם חיטה לבנה, המכיל רק רכיב חיטה אחד - האנדוספרם). ההמלצה להחליף את הלחם הלבן בלחמים מקמח חיטה מלאה היא המלצה נפוצה בקרב דיאטנים ורופאים העוסקים בתזונה.

לחם חיטה מלאה עשיר יותר למשל בסיבים תזונתיים בלתי-מסיסים הגורמים לשובע ואינם קלוריים כלל, היוצאים מן הגוף כביאתם; לפיכך בנפח זהה, הוא בדרך כלל משמין פחות מלחם חיטה לבנה. כמו כן לחם חיטה מלאה עשיר יותר בנוגדי חמצון, חומצות אמינו, בפרט ליזין, מינרלים דוגמת מגנזיום, מנגן, זרחן וסלניום, וויטמינים דוגמת ניאצין, ויטמין B<sub>6</sub>, וויטמין E.

מן הראשונים בתרבות המערבית שהמליצו על אכילה של דגנים מלאים במקום דגנים מעובדים היה הרופא הבריטי תומאס אליסון. גם הרמב"ם שהיה רופא במקצועו, שילב הנחיה זו במסגרת המלצות התזונה שלו ביד החזקה .

## ראו גם
* לחם גרהם
* לחם מונבט

## קישורים חיצוניים

*Health Canada - Whole grains, get the facts
*Wheat bread beats white in sales, and it's no big wonder
*Whole Truth Lacking on Whole Grains באתר חדשות ABC

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חיטה מלאה
טבלן בינוני

ממוזער| ''Podiceps nigricollis''
**טבלן בינוני** (שם מדעי: *Podiceps nigricollis*) הוא מין של עוף מים ממשפחת הטבלניים. משמעות שמו הלטיני היא "בעל רגליים אחוריות שחור-צוואר".

## תיאור
אורכו כ-28 עד 34 ס"מ, מוטת כנפיו היא כ-56 עד 60 ס"מ ומשקלו כ-260 עד 400 גרם. בעונת הרבייה, בקיץ, הוא צבעוני למדי: ראש, צוואר, חזה וגב שחורים; צדי הגוף בגוונים של אדום-חום עד ערמוני-צהבהב ובטן לבנה; הראש מקושט משני צדיו בציצת נוצות בגוון צהוב-אוקר, המשתרעת מקצה כל עין עד לאחורי כיסוי האוזן. בחורף מראהו אפרורי למדי: נוצותיו בעיקר לבנות, ועל ראשו יש "כיפה" שחורה. 

הטבלן הבינוני ניזון בעיקר מדגים, אך גם מפגיות ומסרטנאים. הוא מעדיף בדרך כלל להימלט מסכנה על ידי צלילה למים ולא על ידי תעופה, למרות שהוא יכול להמריא מהמים בקלות.

הטבלן מקנן על גדות מקווי מים, מכיוון שרגליו ממוקמות באחורי גופו והוא אינו הולך טוב. הנקבה מחזרת אחרי הזכר על ידי השמעת קריאות. הנקבה מטילה שתי ביצים, והאפרוחים המפוספסים נישאים לעיתים על גב ההורה.

מעופף בטפיחות כנף מהירות. במעוף נגלה פס לבן על אברות האמה ואברות היד הפנימיות.

כשמדובר בלבוש חורף, הטבלן הבינוני דומה מאוד לטבלן לבן-לחיים. אבל אצל הטבלן לבן-הלחיים הכתם הכהה אינו מגיע ללחי והשיא של הכיפה נמצא באחורי הראש. פרט נוסף, שיש להביא בחשבון, הוא, שטבלן לבן-לחיים נדיר ביותר בארץ, עם תצפיות ספורות בלבד.

מוכרים שלושה תת-מינים של טבלן בינוני:

1. P. n. californicus - נפוץ בצפון אמריקה.

2. P .n .gurneyi - מצוי בדרום יבשת אפריקה.

3. P .n. nigricollis - מצוי באירואסיה ובישראל.

## תפוצה ומגמות אוכלוסין
לטבלן הבינוני תפוצה רחבה מאוד. למעשה, הוא נמצא בכל היבשות חוץ מאוסטרליה ואנטארקטיקה. הוא מצוי באירופה, מרכז אסיה, אפריקה הדרומית וארצות הברית. תת-המין הצפון-אמריקני נודד בחורף, בדרך כלל אל אזור חוף האוקיינוס הפסיפי. הטבלנים מהאוכלוסייה האירופאית שמצויים באזורים ממוזגים יותר נודדים גם הם בחורף, אל אזור הים התיכון. האוכלוסייה הדרום-אפריקאית יציבה. 

בישראל הטבלן הבינוני הוא חורף וחולף מצוי למדי. נצפה בעיקר במאגרים במרכז הארץ ןצפונה. בעבר נצפו גם קינונים בצפון הארץ.
בין השנים 1970 - 1990 חלה ירידה משמעותית בגודל האוכלוסייה, בעיקר כתוצאה משינויים בבתי גידול טבעיים. עם זאת, הטבלן הבינוני התגלה כמין שיודע להתמודד עם שינויים, ואפילו לנצל אותם לטובתו. כיום (2024) האוכלוסייה יציבה למדי ומצב השימור מוגדר ללא חשש. עם זאת, יש צפי לשינויים כתוצאה מהתהליכים הדינמיים בבתי הגידול. לדוגמה: ייבוש מקווי מים ומאגרים, הפרעות בשטחי הקינון ועוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:ארץ ישראל: טבלניים
קטגוריה:טבלניים
קטגוריה:אלבניה: עופות
ללא חשש

[ממוזער|[דרור הבית הוא אחד מהמינים הנפוצים ביותר במשכנות האדם ואוכלוסייתו מכילה מיליוני פרטים.]]
מצב השימור **ללא חשש** (באנגלית: **Least concern**, בראשי תיבות: **LC**) הוא מצב השימור הקל ביותר ברשימה האדומה של IUCN המתאר את המינים שאינם עומדים בפני הכחדה ממשית. מינים אלה אינם מצריכים כמעט שימור, למעט אלה העלולים לרדת עד המצב הבא של "קרבה לסיכון". הקטגוריה אינה כוללת מינים שהם רבים במספרם בטבע אבל לא נבדק מספיק שהמין עצמו לא בסכנה בכלל, או שהמין לא עלול להיפגע בעתיד. הבדיקה של מצב שימור זה מצריכה שיהיו 20% בלבד לסיכון הכחדה של כלל האוכלוסייה בטבע. סיכון נוסף יוריד את המין למצב "קרוב לסיכון".

לקבוצה זו משתייכים מינים רבים, הכוללת חיות הנפוצות בטבע בכמויות כמו עכברים, דרורים וחגבי הארבה וכן האדם עצמו. היא כוללת גם את החיות הנמצאות סביבו בערים (רק חיות בר שלא בויתו), חיות המתרבות בכמויות מספיקות או עם תחומי אוכלוסייה גדולים וגם חיות שנעשו מאמצים להציל אותם מסכנת הכחדה גדולה - למשל הלווייתן גדול-הסנפיר שניצל מסכנת הכחדה.

חלק מאוכלוסיות החיות עדיין נחשבות פגיעות, אף על פי שהן מוגדרות במצב זה. אוכלוסיית הזאבים בפארקים באמריקה, ספגה מכה עקב פגיעה מציד, הרעלה וכהגנה מצד חקלאים המגנים על עדריהם. בפארק ילוסטון הושמדו כל הזאבים עד לשנת 1995, אז הם הוחזרו לפארק והחלו להתאושש. עד היום הזאבים הם בעלי חיים מוגנים בחוקה האמריקאית, אף על פי שרבים חיים גם ברחבי אירופה ואסיה והם רחוקים מלהיכחד.

## ראו גם
*בעלי חיים בסכנת הכחדה
*קרוב לסיכון
*שמורת טבע

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קרוב לסיכון

מצב השימור של מין **קרוב לסיכון** (באנגלית: **Near Threatened" **NT") הוא מצב שימור הנחשב לאחד ממצבי "סיכון נמוך" (Lower risk) ברשימה האדומה של IUCN, אך קרוב יותר לסכנת הכחדה מאשר מצב ללא חשש. המצב מתאר מינים שאינם בסכנה ואינם באוכלוסייה מתמעטת בצורה דרסטית, אך עלולים להיפגע בעתיד הקרוב. הסיבות להפיכה למאוימים בעתיד הם אותם סיבות של בעלי חיים בסכנת הכחדה, אך ללא סיכון ממשי. הידלדלות האוכלוסייה אינה מורגשת אך כן נוכחת. למשל היגואר איננו בסכנה בטבע וישנם מספיק יגוארים בשביל לשמור על הקיום ללא סיכון רציני, אך הוא נפגע מכריתת יערות הגשם, הפוגעת בקיומו וכן האוכלוסיות אינן רציפות. בעתיד סביר להניח שהיגואר יהפוך לחיה בסכנת הכחדה.

לעיתים יצורים בקרבה לסיכון יכולים לעבור למצב נוסף: "תלוי שימור" (CD) - במצב זה המין נמצא בתוכנית שימור הפועלת להשיבו למצב "ללא חשש" וצריך לבדוק האם התוכנית מצליחה או לא תוך 5 שנים מהתחלתה.

## דוגמאות למינים קרובי סיכון
*יגואר
*ננדו מצוי
*אייל הפאמפאס
*זיקונית ננסית
*לילית מנוקדת
*קוליברי הדבורה


קובץ:Houserock Valley Bison Herd (5036994515).jpg|ביזון אמריקאי נתון כיום בסכנה מצד סחף גנטי והידלדלות האוכלוסייה הקטנה עקב התרבות עם עדרי בקר שנמצאים בקרבה אליהם.
קובץ:Maned Wolf 8, Beardsley Zoo, 2009-11-06.jpg|זאב הרעמה נמצא בקרבה לסיכון מצד אובדן מקומות החיות שלו לטובת החקלאות. הוא נפגע גם מבידוד האוכלוסייה שלו.


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
תלוי שימור

[ממוזער|[צב אראו הוא מין שיש עבורו תוכנית הצלה מהכחדה בעתיד. קודם לכן הוא ניצוד בכמויות ובית גידולו ניזוק.]]
מצב השימור של מין **תלוי שימור** (באנגלית: **Conservation Dependent" **CD") הוא מצב שימור הנחשב לאחד ממצבי "סיכון נמוך" (Lower risk), הנמצא באמצע בין מצב ללא חשש לבין מצב קרוב לסיכון. המצב מתאר מינים שאינם בסכנה ואינם באוכלוסייה מתמעטת בצורה דרסטית והם עלולים להפגע בעתיד הקרוב, אך מוכנת עבורם תוכנית הצלה שתעלה אותם למצב "ללא חשש". 

למינים אלה ישנה תוכנית גידול או הצלה שתוכל לשמר אותם בטבע ולהחזיר אותם לאולוסייה גדולה. אם לאחר 5 שנים מהתחלת התוכנית או הגידול האוכלוסיות לא גדלות כמו שצריך, המין יעבור לדרגה קרובה יותר לסכנת הכחדה. 

בקבוצה זו מעט מאוד מינים ביחס לשאר מצבי השימור. כיום ישנם רק 124 מיני צמחים ו-14 מיני בעלי חיים במצב זה. לא תמיד ההבדל בין מין שמצוי במצב זה למצב "ללא חשש" בולטים וחלקם מוכללים ברשימה האדומה של IUCN כיצורים ללא חשש.

## דוגמאות
*צב אראו

## קישורים חיצוניים

*
מינים שנכחדו בטבע

[ממוזער|[אייל דוד הוא אייל שנכחד בסין עקב איסוף לגני חיות, היפגעות ממלחמות פנימיות בסין וציד. הם נכחדו סופית במהלך מרד הבוקסרים. עם זאת בהמשך שוחררו מגני חיות 2,500 איילים לשמורות בסין.]]
**מין שנכחד בטבע** (מצב שימור **EW**; ראשי תיבות של "**E**xtinct in the **W**ild") הוא מין (או תת-מין) של אורגניזם שהיה מצוי בטבע ועקב פגיעה בו או באזור חיותו נכחד מהטבע ונשארו מספר פריטים מעטים בשבי. פרטים אלה נחשבים למין שכלה מן העולם באיטיות, אלא אם כן ישוחרר גרעין מספיק גדול לטבע. 

מונח זה שונה מבעלי חיים מבויתים, שחלקם גם נכחדו בטבע (למשל שור הבר, אביהם של הפרות המודרניות). החיות המבויתות השתנו לגמרי ממצבם הטבעי כדי לחיות עם האדם, לעומת חיות בר שנכחדו בטבע, שאינן קרובות לאדם וחיות יחד איתו, אלא רק בגני חיות ופארקים ואינן קיימות בטבע.

יצורים שנכחדו בטבע יכולים לעיתים להיכחד לחלוטין (מינים שנכחדו) אם אינם מספיק יציבים או מותאמים לשבי. כך קרה לג'ורג' הבודד – צב הגלאפגוס האחרון מתת-המין צב פינטה ענק (*Chelonoidis nigra abingdonii*). הוא חי בשבי עד להכחדת תת-המין. אותו דבר היה עם היונה הנודדת. עם זאת לעיתים מינים נכחדים בטבע, אך הופכים לנפוצים כחיות בשבי, למשל הדג *Ameca splendens*, שנכחד בטבע כמעט לחלוטין מנהרות מקסיקו, אך הפך לדג נוי נפוץ.

דוגמאות למינים שנכחדו בטבע המסווגים ברשימה האדומה של IUCN:
*טורומירו (*Sophora toromiro*)
*אריה ברברי (*Panthera leo leo*)
*מיטו אלגואס (*Mitu mitu*)
*עורב הוואי (*Corvus hawaiiensis*)
*אייל דוד (*Elaphurus davidianus*)
*יונת סוקורו (*Zenaida graysoni*)
*קרפדת ויומינג (*Anaxyrus baxteri*)
*מקאו ספיקס (*Cyanopsitta spixii*)
*חדקן יאנגצה (*Acipenser dabryanus*)

## השבת בעלי חיים שנכחדו לטבע

תהליך ההשבה לטבע של בעלי חיים שנעלמו מן הטבע הוא תהליך מורכב וממושך, מכיוון שתנאי השטח הטבעי תמיד קשים יותר מהתנאים המבוקרים בשבי. בעלי חיים הגדלים בשבי עוברים לעיתים גם תהליך של החתמה על בני האדם ויש למצוא לכך פתרונות יצירתיים כדי למנוע תופעה זו ולכן תהליך גידולם בשבי חייב להיות מושכל ונבון.

## ראו גם
* מינים שנכחדו
*מינים בסכנת הכחדה
*הכחדה
*מצב שימור

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גן חיות
דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט

**דמעותיה המרות של פטרה פון קאנט** (בגרמנית: **Die bitteren Tränen der Petra von Kant**) הוא סרט גרמני משנת 1972, בבימויו של ריינר ורנר פאסבינדר, המבוסס על מחזה פרי עטו. לסרט לוהקו נשים בלבד, ועלילתו מתרחשת בביתה של הדמות הראשית, פטרה פון קאנט. הסרט עוקב אחרי ההתפתחויות והשינויים במערכות יחסיה עם נשים אחרות. הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-22.

## עלילה
פטרה פון קאנט היא מעצבת אופנה ידועה, מברמן. הסרט מתרחש כמעט כולו בחדר השינה שבביתה. פטרה הייתה נשואה פעמיים, ונישואיה הסתיימו במוות או בגירושים. בעלה הראשון, פייר, היה אהבתה הגדולה, והוא נהרג בתאונת דרכים בזמן שפטרה הייתה בהריון. נישואיה עם בעלה השני נגמרו במרירות הדדית. פטרה חיה עם מעצבת אחרת, מרלן, ומתייחסת אליה באופן סדיסטי, כאל שפחה.

בפתיחת הסרט, מרלן מעירה את פטרה, ועוזרת לה להתלבש. פטרה מדברת עם אמה בטלפון, בזמן שהיא ממשיכה לדרוש שירותים ממרלן, כולל שתרקוד עבורה ריקוד מפתה. פטרה מזמינה אליה אורחים, אותם מרלן מאחרת. בין האורחים, קארין, שהגיעה לאחרונה מאוסטרליה. פטרה מייד נמשכת אליה, ומזמינה אותה לבוא לחיות אצלה כדי ללמוד לדגמן. השתיים מתאהבות, אך אי התיאום ביניהן ניכר מהר מאוד. הרקעים המשפחתיים שלהן שונים מאוד - לקארין סיפור משפחתי טרגי, בעוד לפטרה הייתה ילדות מאושרת.

קארין מספרת לפטרה שהשאירה את בעלה בסידני, ומתכוונת להתגרש ממנו. אך לאחר זמן קצר מתברר שהם נשארו בקשר, והוא הגיע לציריך. קארין רוצה לנסוע אליו, ומבקשת מפטרה לממן לה את הנסיעה. פטרה נותנת לה יותר כסף מאשר בקשה, ומשתכרת.

ביום הולדתה, פטרה שותה לשוכרה, ומחכה לטלפון מקארין. בת דודה, סידוני, מגיעה לביקור ומספרת לה שקארין נמצאת בברמן. בידיה מתנת יום הולדת, בובה קטנה עם שיער בלונדיני, כמו של קארין. פטרה שופכת את כעסה על אימה, ולרי, ובפרץ זעם שוברת את הכלים שמרלן הכניסה לחדר להגיש בהם כיבוד לאורחות. היא טוענת שיש לה זכות לשבור כל מה שהיא קנתה, ושהרגשות שלה כלפי קארין אינם שיגעון חולף, אלא אהבת אמת. ולרי, שעד כה לא הייתה מודעת לקיומה של קארין, נמצאת בהלם מהמחשבה שבתה מאוהבת באישה.

מאוחר יותר, פטרה שוכבת על מיטתה ומתפייסת עם ולרי. היא מודה שרצתה להחזיק בקארין ולא באמת לאהוב אותה. קארין מתקשרת מפריז ורומזת לפטרה ששתיהן יוכלו שוב להיות ביחד. פטרה אומרת למרלן שיש לה הרבה על מה להתנצל בפניה, אך מרלן - אשר הגשימה את הפנטזיות המזוכיסטיות שלה דרך פטרה - אורזת מזוודה, לוקחת את הבובה, ועוזבת.

## הדמויות
* **פטרה פון קאנט** - מארגיט קרסטנסן
* **מרלן** - אירם הרמן
* **קארין תים** - חנה שיגולה
* **ולרי פון קאנט** - ג'יסלה פקלדיי
* **גבריאל פון קאנט** - אווה מאטס
* **סידוני פון גרסנאב** - קטרין שאקה

## עיבוד לאופרה
המחזה, בגרסת התרגום לאנגלית של דניס קלנדרה, עובד לאופרה על ידי ג'רלד בארי. הופעות הבכורה של האופרה היו בדבלין ולונדון ב-2005.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי להט"ב גרמניים
קטגוריה:סרטי דרמה גרמניים
קטגוריה:סרטים על מעצבי אופנה
קטגוריה:סרטי ריינר ורנר פאסבינדר
יהושע ביצור

[200px|ממוזער|שמאל|שלט הרחוב של שמו ב[גבעת משואה בירושלים]]
**יהושע ביצור** (14 בינואר 1926 – 1 ביולי 1988) היה עיתונאי ופובליציסט, כתב וראש מערכת "מעריב" בירושלים.

## ביוגרפיה

נולד בווינה, מוצא משפחתו מפולין ורומניה. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל עם הוריו ולמד בגימנסיה גאולה בתל אביב. לאחר סיום לימודיו שירת בנוטרות (תחת פיקודו של משה דיין) ובמשטרת היישובים העבריים. ב-1947 יצא ללימודים בישיבה יוניברסיטי בניו יורק ובקורס לעיתונות של קולג' אוניברסיטת קולומביה. עם הכרזת העצמאות של מדינת ישראל שב וחויל לצה"ל עם ההפוגה השנייה במלחמת העצמאות. ב-1950 שוחרר ולמד באוניברסיטה העברית גאוגרפיה, היסטוריה ויחסים בינלאומיים. במקביל למד בבית המדרש למורים בית הכרם, שם הכיר את רעייתו צביה. ב-1954 הציע לו עורך מעריב, עזריאל קרליבך, לקבל על עצמו את משרת כתב העיתון הצעיר בדרום הארץ, לפני שקיבל תואר אקדמי. אחת ממשימותיו הראשונות הייתה סיקור טבח מעלה עקרבים וחגיגות חמש השנים לשחרור אילת, בהן ראיין את דוד בן-גוריון. כן עקב מקרוב אחר העלייה ההמונית ומפעלי ההתיישבות בנגב ובחבל לכיש, מהן שיגר כתבות אנושיות וסיקורים נוקבים.

ב-1956, לאחר מותו של קרליבך, החליף ביצור את כתבו הפרלמנטרי של העיתון, שלום רוזנפלד, שמונה למשרת סגן עורך. מאז סיקר ביצור במשך שנים ארוכות את פעילות הכנסת כסופר הפרלמנטרי של מעריב. בשל נוכחותו הקבועה במשכן כינו אותו גבריאל שטרסמן ויוסף אחימאיר "חבר הכנסת ה-121". בנוסף, שיקף ביצור את הווי חיי העיר ירושלים החצויה בכתבות שהאירו פנים שונות, שפורסמו במדורו "חולין בעיר הקודש". ב-1962 קיבל את פרס ירושלים לעיתונות על שם גרשון אגרון. ב-1966 כיהן כשנה ככתב עיתונו בלונדון ולאחר שסיים את תפקידו שב לירושלים. בשנת 1975 קיבל את פרס סביסלוצקי על עבודה עיתונאית פרלמנטרית. ב-1979 מונה לראש מערכת העיתון בירושלים. במקביל לדיווח אובייקטיבי מפעילות הכנסת ומשרדי הממשלה, הביע בטוריו הפובליציסטיים את תפיסת עולמו הרוויזיוניסטית.

התגורר בשכונת טלביה, בשיכון העיתונאים (ירושלים).

על שמו רחוב בירושלים, בשכונת גבעת משואה.

## לקריאה נוספת
* ברוך מאירי ויוסף אחימאיר (עורכים), **מאת יהושע ביצור: מבחר כתבים וקווים לדמותו**, ספרית מעריב, 1989. ספר זיכרון, כולל דברים לזכרו מאת נשיא מדינת ישראל, חיים הרצוג, יושב ראש הכנסת, שלמה הלל ואחרים בפרט:
* בצלאל עמיקם, **קורות חיים**, שם עמ' 33-32

## קישורים חיצוניים
* 
* שלט הרחוב, באתר עיריית ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:טלביה: אישים
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
מוסידורה

**ז'אן רוק** (בצרפתית: **Jeanne Roques**;  23 בפברואר 1889 – 11 בדצמבר 1957) המוכרת בעיקר בשם הבמה שלה **מוסידורה** (ביוונית: "מתנת המוזות"), הייתה שחקנית, במאית ותסריטאית צרפתייה.

## ביוגרפיה
מוסידורה נולדה בפריז בשנת 1889. אמה הייתה פעילה פמיניסטית, ואביה סוציאליסט. היא החלה לעסוק באמנות בגיל צעיר. בגיל 15 כתבה את הרומן הראשון שלה, ובגיל 16 אימצה את שם הבמה שלה מתוך הספר "Fortunio" של תאופיל גוטייה, ושיחקה במחזה שכתבה חברתה הטובה, הסופרת קולט.

## קריירה קולנועית
מוסידורה החלה את הקריירה הקולנועית שלה כבר בימיו הראשונים של הקולנוע הצרפתי. הופעתה הקולנועית הראשונה הייתה בסרט Les miseres de l'aiguille של הבמאי רפאל קלאמור בינואר 1914. היא המשיכה בשיתוף פעולה עם הבמאי הצרפתי לואי פוייד ובשנת 1915 החלה לשחק בסדרת הסרטים המצליחה שלו "הערפדים" בתור זמרת הקברט אירמה ופ, ובהמשך כיכבה בסדרת הסרטים Judex.

מוסידורה בתור אירמה ופ|ממוזער

מבקרים רבים שיבחו את "הערפדים" ואת "Judex" והכריזו עליהם כעל ראשית קולנוע האוונגרד. מוסידורה נחשבת לאחת מדמויות הואמפ הבולטות, והיא השפיעה על דמויות ואמפ רבות נוספות, ביניהן על דמותה של תידה בארה.

מלבד משחק, מוסידורה כתבה הפיקה וביימה סרטים רבים. מסוף שנות העשרה ועד תחילת שנות העשרים ביימה מוסידורה עשרה סרטים, כולם אבדו פרט לשניים: Soleil et Ombre משנת 1922 ו-La Terre des Taureaux משנת 1924, שניהם צולמו בספרד.

## אחרית ימיה
לאחר שקריירת המשחק שלה דעכה, התמקדה מוסידורה בכתיבה ובהפקה. סרטה האחרון, La Magique Image, יצא בשנת 1950 והיה סרט מחווה ללואי פוייד. מוסידורה נפטרה בפריז בשנת 1957 ונקברה בבית הקברות בבואה-לה-רואה.

## קישורים חיצוניים

* מוסידורה בפרויקט חלוצות הקולנוע
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי הקולנוע
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:ילידות 1889
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:נפטרות ב-1957
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1957
בוריס זיידמן

**בוריס זיידמן** (נולד ב-1 במאי 1963) הוא סופר, מתרגם ומורה ישראלי יליד ברית המועצות.

## קורות חייו
נולד בקישינב שבברית המועצות (מולדובה של ימינו) ב-1963 לאם מורה ואב צלם. משפחתו עלתה לארץ כשהיה בן 12 וחצי וכילד הוא חווה את חבלי הקליטה, עליהם כתב בספריו.

למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב. לאחר שירותו בצה"ל בחיל רגלים ובחיל שריון, למד תקשורת חזותית בבצלאל. הוא קופירייטר, ארט דיירקטור, מעצב גרפי, מרצה ומורה. בתחום הפרסום עבד בין השאר, במשרדי הפרסום שלמור אבנון עמיחי, טמיר כהן (היום JWT) ואדלר חומסקי. לימד בבצלאל, ויצו חיפה, במכללת עמק יזרעאל ובמכללת הגליל המערבי.

היה מרצה לתולדות התקשורת החזותית בסמינר הקיבוצים ומורה בחטיבה עליונה - מגיש לבחינות בגרות - בתולדות האמנות ואמנות בין-תחומית בבית הספר התיכון כפר סילבר.

בצד אלה הוא עוסק בכתיבה ובתרגום.

בין השנים 2016–2017 זיידמן לימד בבית הספר העל יסודי תיכונט על שם אלתרמן. לימד בתיכון עירוני ד', בו למד כנער.  החל משנת 2023 מלמד בתיכון חדש.

אב לשני ילדים.

## ספריו
***המינגווי וגשם הציפורים המתות**, עם עובד, תשס"ז 2006. זוכה פרס אקו"ם ליצירות ביכורים לשנת 2004, בין חמשת הזוכים במענקי פרס ספיר לספרות עברית לשנת 2008.
***שפה שסועה**, זמורה ביתן, תש"ע 2010.
* **תחנות ביניים**, פרדס, תש"פ 2020

## תרגומיו
*אלכסנדר פושקין, **[[בת הקפיטן]]**, מודן ואוקיינוס, "סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה", 2010

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 	
* בת הקפיטן, באתר "הרפתקה"
* יובל ליבנה, נוף עברוסי, מעלה כתב עת לביקורת, מרץ 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס ספיר
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מרוסית לעברית
קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מירופיל

ממוזער|250px|שמאל|ארמון במירופיל
**מירופיל** (באוקראינית: **Миропіль**) היא עיירה בנפת רומניב שבמחוז ז'יטומיר, אוקראינה. היא שוכנת על גדת נהר הסלוץ', וממוקמת 70 קילומטר ממערב לבירה המחוזית ז'יטומיר ו-200 קילומטר ממערב לקייב. 
## היסטוריה
במאה ה-12 שכנה באזור עיר הגבול המבוצרת קמניץ ווהלין, מוצב של נסיכות ווהלין, שנזכרה ברשומות לראשונה ב-1196. היא נשרפה על ידי באטו חאן ב-1240 ובמקום שרד רק כפר קטן. ב-1585 הוא נזכר שוב במסמכי האיחוד הפולני-ליטאי כחלק מנחלות בית אוסטרוגסקי. בימי מרד חמלניצקי ב-1648 פעלו במקום מורדים קוזאקים, אך העיירה הושבה לפולין-ליטא בהסכם אנדרוסובו ב-1667. ב-1711 גירש צבאו של פיוטר הגדול את תושבי הגדה המערבית של הדנייפר כדי למנוע תמיכה מאיוואן מזפה, והכפר נותר שומם. בעשורים הבאים הוא יושב מחדש, בין היתר על ידי יהודים רבים. ב-1793, לאחר חלוקת פולין השנייה, נמצא האזור בשליטת האימפריה הרוסית. בתקופה זו היו במקום ארבעה יישובים: מירופול (מירופיל באוקראינית), מירופול ישן, מירופול חדש וקמינקא. ב-1897 נערך במקום מפקד אוכלוסין: נמנו 4,914 איש, מרביתם נוצרים אורתודוקסים; היו גם 1,912 יהודים. לאחר מהפכת פברואר סופח הפלך לרפובליקה העממית של אוקראינה, אך נכבש על ידי ברית המועצות ונכלל בשליטתה תחת תנאי הסכם ריגה. רבים מהמקומיים מתו ברעב הגדול של 1932–1933. 

ב-6 ביולי 1941 נפל החבל לידי גרמניה הנאצית, וכמעט כל היהודים נרצחו בירי בימי השואה. ארבעת הכפרים שוחררו ב-6 בינואר 1944. ב-1957 הם אוחדו ליצירת עיירה אחת, מירופיל. מאז 1991 היא משתייכת לאוקראינה העצמאית.

בתולדות ישראל, היא ידועה כמקום משכנם של האדמו"רים מקמינקא-מיראפאל. ש. אנ-סקי ביקר בה ב-1912 וביסס את דמות הצדיק ממחזהו "הדיבוק" על סיפורים ששמע אודות האדמו"ר שמואל השני; אותה דמות מתגוררת בעיירה מירופול.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: ערים
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
גנדר

**גנדר** (באנגלית: **Gander**) היא עיירה בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. גנדר נמצאת בצפון האי ניופאונדלנד, על הגדה הצפונית של אגם גנדר. בעיירה מתגוררים 11,054 תושבים (נכון ל-2011).

העיירה מפורסמת בעיקר בזכות נמל התעופה הבינלאומי גנדר, שהיה בעבר נקודת עצירה חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות.

## היסטוריה
ב-1935 הוחלט להקים נמל תעופה באזור גנדר בעקבות מקומו האסטרטגי הקרוב לקצה המזרחי של יבשת צפון אמריקה. בניית הנמל החלה ב-1936 ובערך באותו זמן החלה להתפתח העיירה בקרבתו. ב-11 בינואר 1938 נחתה הטיסה הראשונה בנמל.

במהלך מלחמת העולם השנייה ישבו בגנדר כ-10,000 אנשי צבא קנדים, בריטים ואמריקאים. העיירה ונמל התעופה שלה הפכו לבסיס של פיקוד ההעברה האווירית של חיל האוויר המלכותי (RAF Ferry Command) ובמסגרת כך עברו בגנדר כ-20,000 מטוסי קרב ומפציצים שיוצרו בקנדה וארצות הברית בדרכם לאירופה.

לאחר המלחמה הנמל חזר לפעילותו האזרחית ובשנות ה-50 העיירה הוזזה כדי לשמור מרחק בטיחותי מהנמל. במקביל הנמל הפך לתחנת תדלוק חשובה ביותר לטיסות טרנס-אטלנטיות, עד שהפך לאחד מנמלי התעופה החשובים בזמנו. כעבור מספר עשורים החל הייצור של מטוסים ארוכי-טווח שלא היו זקוקים לעצירת תדלוק והנמל החל לרדת מחשיבותו.

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 רשות התעופה הפדרלית סגרה את המרחב האווירי של ארצות הברית. המטוסים שהיו מיועדים להגיע לארצות הברית הופנו עקב כך לנמלי תעופה בקנדה במסגרת מבצע סרט צהוב (Operation Yellow Ribbon). לנמל התעופה של גנדר הופנו 38 מטוסים, כמות שנייה רק למספר המטוסים שהופנו לנמל התעופה הבינלאומי הליפקס סטנפילד בהליפקס. המטוסים הביאו אתם למעלה מ-6,600 נוסעים ואנשי צוות, כמות השווה לשני שלישים מאוכלוסיית גנדר באותו זמן, אשר נאלצו לשהות בגנדר מספר ימים עד לפתיחת המרחב האווירי וחידוש הטיסות. תושבי העיירה כולה התגייסו ועזרו באירוחם, האכלתם והנעמת זמנם של אלפי הנוסעים עד שעזבו.

## תחבורה
אף על פי שנמל התעופה של גנדר ירד מגדולתו, הוא עדיין פעיל ומציע טיסות למספר יעדים, בעיקר בחלקה המזרחי של קנדה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1936
פורס מז'ור

**פורס מז'ור** (צרפתית **Force Majeure** – "כוח עליון") הוא סרט דרמה-סאטירי שוודי של הבמאי רובן אוסטלונד, שהופץ בשנת 2014. במקורו כונה הסרט בשם **Turist** ("תייר").

## עלילה
הסרט עוסק במשפחה שוודית העושה בחופשת סקי בבית מלון יוקרתי באתר סקי באלפים הצרפתיים, במשך שישה ימים: האב תומאס (יוהנס קונקה), האֵם אֶבָּה (ליסה לובן קונגסלי) ושני ילדיהם, וֶרָה והארי. ביומה השני של החופשה, עת המשפחה סועדת במרפסת מסעדת הרים, מתרחשת מפולת שלגים מבוקרת בקרבת מקום. בני המשפחה וסועדים אחרים במסעדה צופים באירוע בהתפעלות, אך בתוך מספר שניות קרב גל השלג אל המסעדה והשוהים במקום נתקפים בבהלה. תומאס נוטל את הטלפון הנייד שלו ונס על נפשו אל תוך הבניין, כשהוא מותיר את אבה ואת ילדיהם במרפסת. מטח של אבק שלגים נוחת על המסעדה, אך לא נגרם נזק לאיש. מיד לאחר מכן שב תומאס אל שולחן האוכל והמשפחה ממשיכה בסעודה. האירוע מטיל צל על המשך החופשה – אבה והילדים מתקשים להתגבר על מנוסתו של תומאס, והמשבר מתגבר לנוכח חוסר יכולתו להודות במעשיו, וחושף סדקים במערכת הנישואין בין בני הזוג, וביחסיהם עם ילדיהם. לקראת סופה של החופשה חווה תומאס משבר רגשי, מתוודה על מעשיו ומביע חרטה, ואבה ושני הילדים סולחים לו ומנסים לתמוך בו. בסצנת הסיום נמלטת אבה עצמה בבהלה מן האוטובוס, הנתון לתחושתה בסכנת הידרדרות, בלי לתת כלל את דעתה על בעלה וילדיה שנותרו בתוכו.

הסרט צולם באתר הסקי לז ארק בצרפת והוא חושף את שגרת היום יום של חופשות סקי. הסרט מלווה במוזיקה מקורית ובקטעים מהיצירה ארבע העונות של אנטוניו ויוואלדי.

## ביקורת
הסרט זכה בפרס צוות השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרס גולדבאג ה-50 בשנת 2014, והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2014.

## השפעה
ב-2024, עלתה בתיאטרון הקאמרי הצגה בשם "כוח עליון" המבוססת על הסרט בכיכוב יניב ביטון ונטע גרטי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

פורס מז'ור
פורס מז'ור
פורס מז'ור
מסיווה

**מסיווה** (בלטינית: **Massiva**; המאה ה-2 לפנה"ס) היה אציל נומידי, בנו של גולוסה ונכדו של המלך מסיניסה. רציחתו  בשנת 110 לפנה"ס שימשה עילה למלחמת יוגורתה.

## ביוגרפיה
מסיווה היה בנו של גולוסה, שהיה בנו של מסיניסה. גולוסה מת ממחלה וכך גם אחיו מסטנבל , וכך תפס האח השלישי מיקיפסה את השלטון. למיקיפסה היו שני בנים, היימפסל ואדהרבעל. וכן הוא אימץ את יוגורתה, בנו של מסטנבל. לאחר מותו של מיקיפסה חילק את ממלכתו בין השלושה. אולם יוגורתה נפטר מהיימפסל, ואדהרבעל ניצל רק תודות להתערבות הרפובליקה הרומית. נומידיה חולקה לשתי ממלכות, אדהרבעל קיבל את החלק המערבי כולל הבירה קירטה, ויוגורתה קיבל את החלק המזרחי. אולם יוגורתה תקף לבסוף את אדהרבעל והביס אותו. מסיווה שהיה ממקורביו של אדהרבעל, נמלט מקירטה זמן קצר לפני שיוגורתה בזז את העיר ורצח את אדהרבעל. 

מסיווה נמלט לרומא, שם קיבל אותו הקונסול ספוריוס אלבינוס בזרועות פתוחות. אלבינוס שאף להפוך את מסיווה למלך נומידיה המערבית. יוגורתה שחשש מכך הטיל על שלישו בומילקר לחסל את מסיווה. בומילקר ואנשיו ארבו למסיווה ורצחו אותו. אולם בומילקר נתפס והודה במעשה. יוגורתה נאלץ לחזור לנומידיה, ונפתחה מלחמת יוגורתה.

## לקריאה נוספת
* סאלוסטיוס קריספוס, **קאטילינא-יוגורתה - קטעים מדברי הימים**, ירושלים, 1968, תרגמה שרה דבורצקי.

קטגוריה:נומידיה
קטגוריה:ברברים
קטגוריה:קורבנות רצח
Pretty Hurts

**Pretty Hurts** (בעברית: **יופי כואב**) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה החמישי, Beyonce. השיר נכתב על ידי הזמרת האוסטרלית סיה. השיר יצא כסינגל הרביעי מן האלבום ב-10 ביוני 2014. השיר הופק על ידי אמו וביונסה. שיר זה נכתב תחילה לזמרת קייטי פרי ולאחר מכן הוצע לזמרת ריהאנה, שתיהן דחו את ההצעה וכתוצאה מכך השיר נשלח אל ביונסה שנענתה לה. זהו שיר מסוג power pop, בלדת נשמה. השיר והווידאו שלו מתארים התמודדויות עם ההשלכות של הסטנדרטים הגבוהים של חברת היופי ביניהם הפרעות אכילה.

השיר זכה לביקורות חיוביות בעיקר ממבקרי מוזיקה ששבחו את הביצועים הקוליים של ביונסה. כמן כן, השיר זכה בקטגוריה עבור השיר הטוב ביותר עם מסר חברתי בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2014 ואף בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנה זו. בנוסף Pretty Hurts זכה להצלחה מוגבלת מבחינה מסחרית. השיר לא הצליח להיכנס לBillboard Hot 100 והגיע לשיא כאשר הגיע למקום ה-63 במצעד ה-UK Singles Chart. עם זאת, השיר הוא השיר ה-21 של ביונסה בראש מצעד ה-Hot Dance Club Songs של ארצות הברית. ואף הוצב במקום ה-4 בתרשים השנתי של מצעד זה.

בקליפ השיר נראית ביונסה מתחרה בתחרות מלכת יופי. הקליפ נסקר באופן חיובי על ידי מבקרים שהחמיאו למשחק של ביונסה ואף לקשר בין הקליפ לשיר. מגזין הרולינג סטון הכניס את קליפ השיר לרשימת סוף השנה על הקליפים הטובים ביותר. ביונסה ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות העולמי המשותף שלה יחד עם בעלה ג'יי זי On the Run Tour. נכון לאוגוסט 2015, לקליפ השיר מעל 100 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מלינה מצוקס
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:שירים על הפרעות אכילה
קטגוריה:שירים על יופי
קטגוריה:בלדות נשמה
לקסיקון של ימי הביניים

ממוזער|שמאל|250px|תשעת כרכי ה"לקסיקון של ימי הביניים"
ה**לקסיקון של ימי הביניים** (בגרמנית: **Lexikon des Mittelalters**; נהוג לצטטו בקיצור: LMA, LexMA) הוא אנציקלופדיה מקיפה בגרמנית על ההיסטוריה והתרבות של ימי הביניים.

הלקסיקון נכתב בידי מחברים מכל רחבי העולם והוא כולל 36,000 מאמרים המכונסים ב-9 כרכים, ומקיפים את ציר הזמן שבין שלהי העת העתיקה לשנת 1500, בתחומי האימפריה הביזנטית והעולם הערבי.

ששת הכרכים הראשונים של הלקסיקון יצאו לאור בהוצאת ארטמיס (ובהמשך ארטמיס & וינקלר) במינכן ובציריך. שלושת הכרכים האחרונים יצאו במינכן בהוצאת "LexMA" המפיקה את הלקסיקון. בנפרד, פרסמה חברת ברפולס , גרסה דיגיטלית של הלקסיקון, המשווקת על גבי תקליטור.

## ביקורת

 
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הגרמנית
קטגוריה:ימי הביניים
האנציקלופדיה הלאומית (שוודיה)

ממוזער|שמאל|250px|20 כרכי "האנציקלופדיה הלאומית"
**האנציקלופדיה הלאומית** של שוודיה (בשוודית: **Nationalencyklopedin**, בראשי תיבות: **NE**) היא האנציקלופדיה העכשווית המקיפה ביותר בשפה השוודית.

הגרסה המודפסת של האנציקלופדיה כוללת 20 כרכים המכילים 172,000 ערכים, שנבחרו מתוך כ-400,000 ערכים מוצעים. במקביל כוללת גרסת האינטרנט של האנציקלופדיה ערכים רבים שלא נכנסו למהדורה המודפסת (ביוני 2005 כבר היו בה 260,000 ערכים). ב-2015 חתמה ההוצאה לאור של האנציקלופדיה על הסכמי ידע עם אנציקלופדיות אחרות ביבשת כמו אנציקלופדיית ברוקהאוס הגרמנית, והיא מציעה למנויה גישה לערכים רבים יותר במגוון שפות אירופיות.

הפקת האנציקלופדיה הלאומית התאפשרה באמצעות הלוואה נוחה שהעניקה ממשלת שוודיה למו"ל בסך 17 מיליון קרונות שוודיות בשנת 1980; ההלוואה נפרעה בדצמבר 1990.

האנציקלופדיה הלאומית השוודית היוותה השראה למו"ל האנציקלופדיה הלאומית הדנית שעיצב אותה בדמות זו השוודית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אנציקלופדיה הלאומית
שוודיה
שוודיה
מכתב זינובייב

alt=גריגורי זינובייב|ממוזער|גריגורי זינובייב
**מכתב זינובייב** הוא מכתב שנשלח כביכול מממשלת ברית המועצות (מגריגורי זינובייב לכאורה) אל הקומוניסטים הבריטים, בעיצומה של מערכת בחירות כלליות בשנת 1924 בממלכה המאוחדת, וקרא להם לפעול באופן מוגבר "לפיתוח הלניניזם בבריטניה ובמושבות", ובכך להביא להפיכה.

המכתב פורסם ב"דיילי מייל" הבריטי וכפי הנראה זויף, אך פרסומו היה מזיק במיוחד היות שמועד פרסומו אירע ב-25 באוקטובר 1924, כארבעה ימים לפני הבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת. פרסומו קשר את מפלגת הלייבור למזימה בולשביקית ליצירת מהפכה קומוניסטית בבריטניה, שבסופה גברה המפלגה השמרנית ועלתה לשלטון על חשבון יריבתה מפלגת הלייבור מהצד הליברלי. יצוין כי באותה העת הייתה מפלגת הלייבור נתונה למאבק תדמיתי על ידי תעמולה שהציגה את אותה כגוף קיצוני בעל נטיות נוסח הבולשביקים שברוסיה.

כיום משמש "מכתב זינובייב" כביטוי לאדם שנרקחה סביבו עלילה בגין כתיבת מכתב אנונימי בעוד הוא טוען לחפותו.

## ראו גם
* מסמך גלנט

## קישורים חיצוניים

* 
* , 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
זינובייב
קטגוריה:זיופים של מסמכים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
קטגוריה:1924
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – הממלכה המאוחדת
ייבוא מקביל

**ייבוא מקביל** הוא ייבוא למדינה מוצרים שנקנו מהיצרן עבור מדינה אחרת.

## ההגיון העסקי
במקרים רבים, נוהגים יצרנים של מוצרים ממותגים למנות יבואן רשמי במדינה מסוימת, שידאג לשיווק מוצריהם, תוך פרסום המוצר. בנוסף, יצרנים נוהגים לעיתים למכור את מוצריהם ברמות מחיר שונות במדינות שונות, בהתאם לכוח הקנייה של אזרחי המדינות השונות. כך, יכולים יבואנים למדינות "יקרות" (מדינות שבהן יוקר המחיה גבוה) לקנות מוצרים במדינות זולות, ולמכור אותם במדינה היקרה במחיר זול מזה הנמכר על ידי היבואן הרשמי, תוך ניצול המיתוג של המוצר שנעשה על ידי היבואן הרשמי. 

## חוקיות
במדינות שונות יש כללים שונים לגבי חוקיות ייבוא מקביל של מוצרים ממותגים. בחלק מהמדינות, בהן ישראל, נקבע שהיצרן ממצה את זכויותיו בסימן מסחר על המוצר, ברגע שהוא מוכר את המוצר בכל מקום בעולם. במדינות אלו, ייבוא מקביל של מוצרים ממותגים הוא חוקי. במדינות אחרות, נקבע שמיצוי הזכויות מתרחש רק כאשר המוצר נמכר שוב באותה מדינה, בעוד העברתו למדינה אחרת היא הפרה של סימן המסחר.

על מנת למנוע את הייבוא המקביל, נוהגות חברות למכור את זכויותיהן בסימן המסחר שלהם במדינות שונות, ליבואנים הרשמיים באותה מדינה. כך, למשל, מכרה חברת Cadbury Schweppes PLC, בעלת הזכויות במותג שוופס, את הזכויות בסימן המסחר שלה בישראל וברשות הפלסטינית ליפאורה-תבורי באופן שרכישת משקאות של מותג שוופס מחוץ לישראל אינה ממצה את הזכויות של יפאורה-תבורי. בדיון בבית המשפט העליון נחלקו הדעות לגבי התנהלות זאת. השופטים אלכס שטיין ויוסף אלרון סברו שאכן מהלך זה מונע ייבוא מקביל, ורק ייבוא מקביל של מוצרים שיוצרו על ידי יפאורה-תבורי מותר, בעוד השופט ניל הנדל סבר שיש לאפשר ייבוא מקביל גם במקרים אלו, תוך הבהרה ברורה שמדובר על מוצרים של יצרן אחר, כדי למנוע בלבול.

## נתח שוק
בישראל ישנו נתח שוק רב המרוכז בידיהן של חברות ייבוא מרכזיות הפועלות במודל של ייבוא רשמי, ונתח השוק של הייבוא המקביל קטן יחסית. על פי בדיקת דה-מרקר, נתח השוק של מכירה למרכולים שתופסים הייבואנים המקבילים עומד על כ-5-2%.

## ראו גם
* סחר בינלאומי
* מסחר

## קישורים חיצוניים
*גיל לייזר, יבוא מקביל בישראל, 19 ביוני 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:סחר בין-לאומי
האנציקלופדיה הדנית הגדולה

ממוזער|שמאל|250px|האנציקלופדיה הדנית הגדולה
**האנציקלופדיה הדנית הגדולה** (בדנית: **Den Store Danske Encyklopædi**; מצוטטת בקצרה: SDE, ומתוארת לעיתים: "האנציקלופדיה הלאומית הדנית" - "Danmarks Nationalleksikon") היא האנציקלופדיה המקיפה ביותר כיום בשפה הדנית. היא כוללת 23 כרכים.

20 כרכי האנציקלופדיה פורסמו בין השנים 1994 ו-2001, כרך השלמות יצא לאור בשנת 2002, ושני כרכי מפתח יצאו ב-2003. האנציקלופדיה כוללת 115,000 ערכים, החל מהפניות בנות שורה אחת, וכלה בערכים מרובי עמודים (כמו למשל הערך דנמרק המשתרע על פני 130 עמודים).

המאמרים נכתבו בידי צוות של כ-4,000 מומחים מן האקדמיה, והעורך הראשי היה יורן לונד (). ערכים ארוכים חתומים בידי מחבריהם, ורבים מהם מלווים באיורי המחשה.

האנציקלופדיה הופקה בידי חברת "Danmarks Nationalleksikon A/S" (האנציקלופדיה הלאומית של דנמרק), חברת בת של בית ההוצאה לאור הדני "גילדנדל" ("Gyldendal") , שהוקמה במיוחד עבור פרויקט זה. היא מעוצבת בפורמט דומה ל"נשיונלאנציקלופדין" השוודית, שהייתה לה למודל. ממשלת דנמרק סיפקה ערבות למנויים ששילמו מראש על האנציקלופדיה, ולמעשה עם תום הפקתה, נמכרו כ-35,000 עותקים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אנציקלופדיות
קטגוריה:דנמרק: תרבות
דנית