יעקב קרנץ

רבי **יעקב קרנץ** (בכתיב יידי: **קראַנץ**), **ה[[מגיד (דרשן)|מגיד]] מ[[דובנא|דוּבנא]]** (ביידיש: **דובנער מגיד**) (תק"א – י"ז בטבת תקס"ה; 1741 – 19 בדצמבר 1804) היה דרשן יהודי נודע בן המאה ה-18.

## ביוגרפיה
יעקב בן זאב וולף קרנץ, נולד בעיירה זֶ'טֶל (זשעטל), הסמוכה לווילנה שבליטא (אז באיחוד הפולני-ליטאי והיום בבלארוס).
בן 18 נשא אישה ממזריטש ועבר לגור בבית חותנו, שם היה יושב בבית המדרש ומלמד הלכה לבחורים, ואף דורש מפעם לפעם לפני המוני המתפללים על פרשת השבוע שלא על מנת לקבל שכר. את דרשותיו אמר ביידיש, וכלל בהן משלים וסיפורים, שיש להם ערך ספרותי בפני עצמם. ברשימות שנמצאו לאחר מותו, נראה שהתכוון להוציא ספר בעברית עם סיפורי משליו. לא עברו ימים מרובים וחותנו ירד מנכסיו ור' יעקב נאלץ להתפרנס משכר זעום שהקציבה לו קהילת מזריטש עבור דרשותיו. ממזריטש עבר לז'ובקבה שבגליציה, ומשם לדובנא שבחבל ווהלין, בה ישב 18 שנה. בערוב ימיו ישב בעיר זמושץ שבפולין, ובה נפטר.

אף שבתקופתו היו מגידים רבים, היה הוא המפורסם שבהם. הוא חי בתקופתו של הגאון מווילנה (הגר"א), שביקש ממנו שישמיע דרשותיו גם באוזניו. בתחילה סירב, אך משהתעקש הגאון, אמר לו המגיד כי חיסרון יש בצדיקותו שהיא בהסתגרות בד' אמותיו וחסרה בה הגדולה שבצדיקות הנותרת על אף התחככות בחיי היומיום.

## קשריו ודרכו
המגיד מדובנא זכה לאהבת הגר"א, על אף שמעולם לא שיתף עמו פעולה במערכה כנגד תנועת החסידות, ואף נפגש עם הרבי מקוצק בהיותו אברך צעיר. גם משה מנדלסון פגש אותו ומסופר שקרא לו אזופוס היהודי, כינוי שלא היה חביב עליו.

שלא כמו מגידים אחרים, מעולם לא אהב תיאורי גיהנום ומוסר המובא בדרך של הפחדה. הוא לא אהב לפלפל ולהאריך יותר מדי, ודבריו היו פשוטים וקולעים. הוא גם היה שנון ביותר. מסופר שנשאל מדוע עשיר נותן לעיוור ולנכה אך לא לתלמיד חכם, והשיב: הוא יודע שהוא עוד עלול בעצמו להפוך לעיוור או לנכה, אבל אין לו חשש שיהפוך לתלמיד חכם...

על מראהו, אופן תפילתו, השפעתו על הקהל בזמן הדרשות, וצורת הנאום שלו, ישנם תיאורים מפורטים, אותם אסף עורך ספריו אברהם דב בער פלאם, מפי חברי המגיד מדובנא ומכריו. הפרסום הרב בעת חייו הוביל כמה אנשים להתחזות למגיד מדובנא, וישנם מספר סיפורים על מצבים בהם המגיד ישב בבית הכנסת ושמע אחרים המדברים בשמו. בדרך כלל נהג לשתוק על כך, אך במקרה שההרצאה לא הייתה ישרה בעיניו היה מתעמת עם המתחזים, ו"בוחן אותם" במבחני שנינות.

## הוצאת כתביו
כתביו של המגיד מדובנא כוללים 5 ספרים:
* **אהל יעקב** – דרושים על התורה.
* **קול יעקב** – דרושים על חמש מגילות.
* **כוכב מיעקב** – דרושים על ההפטרות.
* **אמת ליעקב** – פירוש על ההגדה של פסח.
* **ספר המידות** – ביאורים והערות בתכונת המידות.
בימי חייו לא הוציא ספרים, אף על פי שהכין רשימות לקראת הוצאת ספר מסודר על "מידות טובות", שעל פיהן יש לנהוג. רשימות אלו, יחד עם אסופת מכתבים וכמה מחברות עם טיוטות וקטעי מאמרים, נמצאו על ידי אברהם דב בער פלאם בגניזה במזריטש כ-40 שנה לאחר שנכתבו. אברהם דב פלאם הפך את הוצאת כל דברי המגיד למפעל חייו. ראשון הספרים – "קול יעקב" – משלים על התורה, יצא לאור ברשות ובברכת יצחק קרנץ, בנו של המגיד מדובנא. בעקבות זאת ערך והוציא עוד מספר ספרים, ביניהם הגדה של פסח עם משלי המגיד, מידות המגיד מדובנא ועוד, מתוך אותם מחברות אשר מצא. כמו כן שקד על העלאת הביוגרפיה של המגיד מדובנא בהקדמות לספריו. בשנת 1886 ארבע שנים לאחר המהדורה הראשונה של ההגדה של פסח עם משלי המגיד, נערכו והודפסו מספר ספרים ובהם "משלי המגיד", ללא רשותו של פלאם. פלאם פרסם מכתב מחאה פומבי, שצורף להגדה של פסח באותה שנה. בעקבות המכתב, הושג הסכם, ומאז שמו אוזכר בכל ההוצאות הבאות, לכתבים המביאים את דברי המגיד.

מהדורה מלוקטת ומסודרת של משליו הוצאה על ידי אליעזר שטיינמן, בעת החדשה (הוצאת הכנסת ה'תשי"ב 1952).

אחד מצאצאי המגיד, מארק קרנץ, כתב ספר באנגלית על התנהגות עסקית ועל משלי המגיד מדובנא.

עלייתה של תנועת המוסר בתקופה שאחרי פטירתו סייעה לתפוצת כתביו.

לאחרונה יצא לאור ספר קומיקס בשם "מעשה (שלא) היה" מאת הצייר החרדי גדי פולק, המבוסס על משלי המגיד.

## ממשליו
* **משל החץ**: (זהו המשל המפורסם ביותר שלו) 

* **הכפית שנולדה במזל טוב** – בדיחה מפורסמת של המגיד
:המגיד מלגלג על אנשים המוכנים לשמור מצוות כל עוד הם רואים את טובתם. וכך הוא המשל:

* **המטען הכבד** 

* **הבגד שאינו מתאים**: 

:הנמשל הוא התורה, שאינה נוחה לאדם ואינה מתאימה לו, כל עוד הוא עטוף בבגדים אחרים, תאוות והבלים.

* משל הקרוב ביותר לגרעין העלילה של "**[[אלוף בצלות ואלוף שום]]**". כך הוא מופיע בספר הבדיחה והחידוד מאת אלתר דרויאנוב: 

## לקריאה נוספת
***כתבי המגיד מדובנא**, תל אביב תשי"ב.
***ספר דובנא**, תל אביב תשכ"ו, עמ' 133-168 .
*יעקב דב מנדלבוים, רבי יעקב קראנץ – המגיד מדובנא זצ"ל, **ספר הזיכרון לרבי משה ליפשיץ זצ"ל**, נ"י תשנ"ו, עמ' תתס-תתעג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 'קרנץ, ר' יעקב ב"ר זאב („המגיד מדובנה”)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 87-88 (, תמונה 1285-1286).
* 
* הגדת המגיד מדובנא פירוש אמת ליעקב על ההגדה ופירוש חסד לאברהם, של אברהם דב פלאם. בהקדמת ספר זה שני מכתבי הגר"א עם סימני הגנת זכויות יוצרים של "העורך" (וייתכן היוצר), ותלונתו על הזיוף והגנבה הספרותית נגדו. 
* רבי יעקב קראנץ באתר אהלי צדיקים לשימור העבר היהודי
* תוכנית רדיו על חייו ופועלו בספרית אוניברסיטת בר-אילן נמצאת הקלטה של תוכנית רדיו בת 20 דקות על חייו ופעלו של המגיד מדובנא.
* כתבי המגיד מדובנא ספרו של אליעזר שטיינמן בהוצאת הכנסת, ה'תשי"ב 1952 ספר זה הוא לקט ותרגום מתוך הספרים ביידיש ובעברית, בתוספת הספר אהל יעקב בעריכה קלה. 
* קבורתו בזמושץ – אתר על קרן על שם המגיד מדובנא, לתיעוד בית הקברות היהודי בזמושץ, שם הוא קבור.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:ז'ובקבה: רבנים
קטגוריה:מיינדזיז'ץ פודלסקי: רבנים
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:ממשילי משלים
קטגוריה:ילידי 1741
קטגוריה:נפטרים ב-1804
קטגוריה:מגידים