open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משפט עמיצור-לויצקי

**משפט עמיצור-לויצקי** באלגברה, קובע כי אלגברה של מטריצות n\times n על חוג חילופי מקיימת זהות פולינומית מסוימת ממעלה 2n. בפרט, חוגי מטריצות הם חוג עם זהויות כך שדרגת הזהות הפולינומית המינימלית שלהן היא 2n בדיוק. המשפט הוכח ב־1950 על ידי שמשון עמיצור ויעקב לויצקי.

## ניסוח
**הפולינום הסטנדרטי** ממעלה n הוא

: S_n(x_1,\dots,x_n) = \sum_{\sigma\in S_{n}}\text{sgn}(\sigma)x_{\sigma(1)} \cdots x_{\sigma(n)} 

כאשר x_1,...,x_n הם משתנים שאינם חילופיים והסכום נלקח על כל n! האיברים של החבורה הסימטרית S_n.

משפט עמיצור-לויצקי קובע שלכל 2n מטריצות *<math>n\times n</math>* A_1,...,A_{2n} שהרכיבים שלהן נלקחים מחוג חילופי מתקיים S_{2n}(A_1,\dots,A_{2n}) = 0.

## הוכחות
עמיצור ולויצקי היו הראשונים שהוכיחו את המשפט ב־1950.

 הסיק ב־1958 את משפט עמיצור-לויצקי ממשפט קוסול-סמלסון על קוהומולוגיה פרימיטיבית של אלגברות לי.

 הציג ב־1963 ו־1969 הוכחה קומבינטורית פשוטה למשפט. מליניאריות הפולינום הסטנדרטי מספיק להוכיח את המשפט כאשר בכל מטריצה כל הרכיבים הם 0, פרט לאחד שהוא 1. במקרה זה, ניתן לייצג כל מטריצה כקשת מכוונת של גרף עם n קודקודים. אז 2n המטריצות יוצרות גרף על *<math>n</math>* קודקודים עם 2n קשתות מכוונות. הזהות הסטנדרטית מתקיימת אם עבור כל שני קודקודים *<math>A</math>* ו־*<math>B</math>* של הגרף, מספר מסלולי אוילר האי-זוגיים מ־*<math>A</math>* ל־*<math>B</math>* זהה למספר המסלולים הזוגיים. (מסלול נקרא אי-זוגי או זוגי, לפי זוגיות התמורה שמתאימה לקשתות שלו, כשהן נלקחות לפי המסלול). סוואן הראה שזה קורה בתנאי שמספר הקשתות בגרף הוא לפחות 2n, ובכך הוכיח את משפט עמיצור-לויצקי.

ב־1974 יורי פיטירימוביץ' רזמיסלוב הציג הוכחה הקשורה למשפט קיילי-המילטון.

שמואל רוסט נתן הוכחה קצרה למשפט ב־1976 באמצעות שימוש ב של מרחב וקטורי מממד 2n.

קלאודיו פרוצ’סי הראה ב־2015 שמשפט עמיצור-לויצקי הוא משפט קיילי-המילטון עבור מטריצת גרסמן גנרית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטים באלגברה
קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:תורת החוגים
המועצה הלאומית לביקורת סרטים

**המועצה הלאומית לביקורת סרטי קולנוע** (**NBR**) היא ארגון ללא מטרות רווח של חובבי קולנוע באזור ניו יורק. פרסי המועצה, מוכרזים בתחילת דצמבר, ונחשבים למבשר הגדול הראשון של עונת פרסי הקולנוע שמגיעה לשיאה בטקס פרסי האוסקר.

## היסטוריה
המועצה, שכיום היא ארגון פרטי של חובבי קולנוע, שורשיו בשנת 1909, כאשר פרופסור צ'ארלס ספראג סמית' ואחרים הקימו את מועצת הצנזורה של ניו יורק לסרטים, כדי למשרד ראש העיר אודות סרטים שנויים במחלוקת, במאמץ להימנע מצנזורה ממשלתית על סרטים. היא נודעה במהירות בשם המועצה הלאומית לצנזורת סרטי קולנוע. מטרתה המוצהרת של המועצה הייתה תמיכה בסרטים בעלי ערך וקידום "אמנות העם" החדשה, ששינתה את חיי התרבות של ארצות הברית. במרץ 1916 המועצה שינתה את שמה למועצה הלאומית לביקורת סרטי קולנוע כדי להימנע מהמינוח השנוי במחלוקת "צנזורה".

מפיקים הגישו את סרטיהם למועצה לפני שיצאו להדפסות; הם הסכימו לצנזר כל קטע שהמועצה פסלה, ובכלל זה השמדת הסרט כולו. אלפי סרטים נשאו את החותמת "אושר על ידי המועצה הלאומית לביקורת" בכותרים העיקריים שלהם משנת 1916 ועד סוף שנות ה-50.

בשנת 1930, ה-NBR הייתה הקבוצה הראשונה שבחרה את עשרה הסרטים הטובים ביותר באנגלית של השנה ואת הסרטים הזרים הטובים ביותר. כיום, היא עדיין הגוף הביקורתי הראשון שמכריז על הפרסים השנתיים שלו.

## קטגוריות הפרסים
* הסרט הטוב ביותר + 10 הסרטים המובילים
* הבמאי הטוב ביותר
* השחקן הטוב ביותר
* השחקנית הטובה ביותר
* שחקן המשנה הטוב ביותר
* שחקנית המשנה הטובה ביותר
* המשחק הטוב ביותר של אנסמבל
* ביצוע פורץ דרך
* התסריט המעובד הטוב ביותר
* התסריט המקורי הטוב ביותר
* סרט האנימציה הטוב ביותר
* הסרט התיעודי הטוב ביותר
* הסרט הבינלאומי הטוב ביותר

**פרסים נוספים:**
* פרס הזרקור (Spotlight Award)
* הסרט המשפחתי הטוב ביותר
* 5 הסרטים התיעודיים המובילים
* הבכורה הבימויית הטובה ביותר
* 10 הסרטים העצמאיים המובילים
* פרס NBR לחופש הביטוי
* הישג מיוחד ביצירת קולנוע
* 5 הסרטים הבינלאומיים המובילים
* הישג מיוחד בהפקה
* פרס ויליאם ק. אוורסון לתולדות הקולנוע
* הישגי קריירה בהפקה: צילום, מוזיקה, אפקטים מיוחדים

**קטגוריות לשעבר:**
* המשחק הטוב ביותר (1937–1944, הופסק)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איגודי מבקרי קולנוע אמריקאיים
קטגוריה:ארצות הברית: פרסים קולנועיים
ריאן בונידא

**ריאן בונידא** (בהולנדית: **Rayane Bounida**; נולד ב-3 במרץ 2006 בווילוורדה שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית.

## קריירת מועדונים
בונידא גדל במחלקות הנוער של KFC וילוורדה, OH לוון ואנדרלכט. ביום הולדתו ה-16 חתם על חוזה מקצועני באייאקס, והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון. בשנת 2024 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-16 בפברואר 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–4 על הראקלס אלמלו במסגרת המחזור ה-23 בליגת העל ההולנדית לעונת 2024/2025. ב-5 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–3 לגלאטסראיי במסגרת שלב הליגה לעונת 2025/2026.

## קריירה בין-לאומית
בונידא נולד בבלגיה למשפחה ממוצא מרוקאי. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של בלגיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2006
סלבדור בלופה

**סלבדור אוקו בלופה** (בהולנדית: **Salvador Uco Blopa**; נולד ב-13 ביוני 2007 בקשקאיש שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים
בלופה גדל במחלקות הנוער של GDR פונטייניאס קשקאיש וספורטינג ליסבון. ב-18 באפריל 2024 חתם על חוזה מקצועני ראשון בספורטינג ליסבון עד לשנת 2026, ובשנת 2025 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-28 באוקטובר ערל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–5 על אלוורקה במסגרת שלב רבע הגמר של גביע הליגה הפורטוגלית לעונת , והבקיע צמד שערים במשחק זה. ב-26 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–3 על קלאב ברוז' במסגרת שלב הליגה לעונת 2025/2026.

## קריירה בין-לאומית
בלופה נולד בפורטוגל להורים שמוצאם בגינאה ביסאו. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2007
ויקטור דדאסון

**ויקטור ביארקי דדאסון** (באיסלנדית: **	Viktor Bjarki Daðason**; נולד ב-30 ביוני 2008 באיסלנד) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית.

## קריירת מועדונים
דדאסון גדל במחלקת הנוער של פראם רייקיאוויק, ובשנת 2024 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האיסלנדית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-7 בינואר 2024 חתם בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית, והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון. לקראת עונת  קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-17 באוקטובר 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 1–3 לסילקבור במסגרת המחזור ה-12 בליגה. ב-21 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 2–4 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הליגה לעונת 2025/2026, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו, אשר הפך אותו בגיל 17 שנים ו-113 ימים למבקיע השלישי הכי צעיר בהיסטוריה של ליגת האלופות, אחרי אנסו פאטי ולאמין ימאל. ב-26 בנובמבר הבקיע את שערו השני בליגת האלופות, בניצחון 2–3 על קאיראט אלמטי במסגרת שלב הליגה, והפך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ליגת האלופות שמגיע למאזן של שני שערים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-2008
תומאסו גרוסי

**תומאסו גרוסי** (באנגלית: **Tommaso Grossi**, 20 בינואר 1791 – 10 בדצמבר 1853) היה סופר, משורר ונוטריון איטלקי, מחשובי הכותבים של הרומנטיציזם הלומברדי. 

## ביוגרפיה
גרוסי נולד בבלאנו, אגם קומו לפרנצ'סקו ולאליזבטה טארלי. הוא סיים את לימודיו בטרביליו ובלקו שבלומברדיה, משם עבר ללמוד במילאנו. סיים לימודי משפטים באוניברסיטת פאביה בשנת 1810, ויצא לעסוק במקצוע במילאנו. אולם, עקב התערבות הממשלה האוסטרית, הוא הורשה לעסוק רק כנוטריון לשארית חייו. הוא הפנה את תשומת ליבו לכתיבה ספרותית, ובשנת 1816 הוציא לאור באופן אנונימי את הפואמה והססטינה הסאטירית "La Prineide", שנכתבה בניב מילאני. הפואמה מתארת שיחה דמיונית עם רוחו של שר הכלכלה של ממלכת איטליה, ג'וזפה פרינה , שעבר לינץ' בידי ההמון ב-10 באפריל 1814 מכיוון שהואשם על לא עוול בכפו במעילה. הטקסט בפואמה מתח ביקורת על המצב החברתי בעיר תחת שלטון ממלכת לומברדיה-ונציה, והשתמש במונחים מעליבים נגד קיסר אוסטריה. הוא הוגדר בידי סטנדל בתור "הסאטירה הגדולה ביותר שיצאה מהסוגה הספרותית במאה האחרונה". המשטרה האוסטרית עצרה אותו בחשד לכתיבת הפואמה והוא הודה בכך שכתב אותה, אך שוחרר לא תנאים מגבילים.

בשנת 1816, גרוסי פרסם שתי פואמות - "La Pioggia d'oro" ("מקלחת הזהב") ו-"La Fuggitiva" ("הנמלטת"). בזכות שתי פואמות אלו, גרוסי נהיה חבר קרוב של אלסנדרו מנצוני וקרלו פורטה . שלושת המשוררים בחרו להקים מעין טריומווירט של הרומנטיציזם הלומברדי. גרוסי ניצל את הפופולריות שצבר עקב יצירותיו האחרונות והוציא לאור פואמה נוספת, "Ildegonda".

בשנת 1819, גרוסי שיתף פעולה עם קרלו פורטה וכתב את הפואמה הסאטירית והאנטי-קלאסיציזם "Matrimoni del sur cont Gabriell Verr" ("חתונת הרוזן דון גבריאל ור").

הפואמה הבאה של גרוסי היא השירה האפית "The Lombards in the First Crusade", אותה מזכיר מנצוני בספרו "המאורסים". היצירה פורסמה בשנת 1826 וזכתה להצלחה חסרת תקדים. פואמה זו הייתה נושא הצלחתה של האופרה הלומברדים במסע הצלב הראשון של ג'וזפה ורדי מ-1843, אשר ערכה את הופעת הבכורה שלה בלה סקאלה שבמילאנו.

הדוגמה אותה הציב מנצוני גרמה לגרוסי לכתוב רומן היסטורי בשם "מרקו ויסקונטי" בשנת 1834. הספר כלל תיאורים מפורטים ופאתוס מעמיק. בהמשך הוא כתב ורסיה של מעשייה, "Ulrico e Lida", אולם לאחר מכן יצירותיו הפואטיות נפסקו. באותה שנה, גרוסי עזר לארגן את ה-"Salotto Maffei", מפגשים ליברלים ופטריוטיים בטרקלין באירוחה של קלרה מאפאי, שם הכיר לראשונה את ורדי באופן אישי. אחרי נישואיו ב-1838, הוא המשיך לעסוק בעבודתו כנוטריון במילאנו עד למותו.

## קישורים חיצוניים

* [תומאסו גרוסי](https://www.treccani.it/enciclopedia/tommaso-grossi_(Dizionario-Biografico)/), במילון הביוגרפי Dizionario Biografico degli Italiani, אנצ'יקלופדיה איטליאנה 

קטגוריה:ילידי 1791
קטגוריה:נפטרים ב-1853
קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:סופרים איטלקים
וסקו פרטוליני

**וסקו פרטוליני** (באנגלית: **Vasco Pratolini**, 19 באוקטובר 1913 – 12 בינואר 1991) היה סופר איטלקי שהיה מועמד שלוש פעמים לפרס נובל לספרות.

## ביוגרפיה
פרטוליני נולד בפירנצה ועבד בעבודות מזדמנות לפני שפנה לעסוק בתחום הספרותי, הודות להיכרותו עם הסופר אליו ויטוריני . בשנת 1938, הוא ייסד יחד עם אלפונסו גאטו  את המגזין "קאמפו די מארטה". עבודתו מבוססת על עקרונות פוליטיים נוקשים, ורובה מושרשת בחיים הרגילים של מעמד הפועלים בפירנצה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לחם יחד עם הפרטיזנים נגד הכיבוש הנאצי. לאחר המלחמה, עבד בתעשיית הסרטים במיוחד כתסריטאי בסרטים "רוקו ואחיו" של לוקינו ויסקונטי, "פאיזה" של רוברטו רוסליני ו"ארבעת הימים של נאפולי" של הבמאי נאני לוי . בשנים 1954 ו-1961, הבמאי ולריו זורליני עיבד לקולנוע שניים מספריו - "הנערות מסן פרדיאנו" ו"סיפור משפחתי".

המלחין הרוסי קיריל מולחנוב הפיק בשנת 1960 אופרה בשפה הרוסית בשם "Via del Corno", המבוססת על סיפור אנטי-פשיסטי של פרטוליני.

יצירותיו החשובות ביותר של פרטוליני הן "Cronaca familiare" ("קורות המשפחה", 1947), "Cronache di poveri amanti" ("קורותיהם של אוהבים עניים", 1947) ו-"Metello" ("מטלו", 1955).

## יצירותיו
* Il tappeto verde, "השטיח הירוק", 1941
* Via de' magazzini, "ויה דה מאגאזיני", 1941
* Le amiche, "החברוּת", 1943
* Il quartiere, "השכונה", 1943. תורגם בארצות הברית כ"הרחובות הערומים" ו"קורות סנטה קרוצ'ה" בממלכה המאוחדת.
* Cronaca familiare, 1947. תורגם כ"קורות המשפחה" או "שני אחים".
* Cronache di poveri amanti, 1947. תורגם כ"קורותיהם של אוהבים עניים".
* Diario sentimentale, "יומן סנטימנטלי", 1947
* Mestiere da vagabondo, "המקצוע של הנווד", 1947. אוסף סיפורים
* Un eroe del nostro tempo, "גיבור בן זמננו", 1947
* Le ragazze di San Frediano, "הנערות מסן פרדיאנו", 1949
* La domenica della povera gente, "יום ראשון של פשוטי העם", 1952
* Lungo viaggio di Natale, "מסע חג מולד ארוך", 1954
* Metello, "מטלו", 1955
* Lo scialo, "הבזבוז", 1960
* La costanza della ragione, "התבונה", 1963 תרגם לעברית: גאיו שילוני
* Allegoria e derisione, "אלגוריה ולעג", 1966
* La mia città ha trent'anni, "העיר שלי בת שלושים", 1967
* Il mannello di Natascia, "האלומה של נטשה", 1985

## קישורים חיצוניים

* וסקו פרטוליני, באתר אנצ'יקלופדיה איטליאנה
* 

פ
פ
פ
איזומריזציה

בכימיה, **איזומריזציה** (בעברית מוצע גם **אִזְמוּר**) היא תהליך כימי בו התוצר והמגיב הם איזומרים. אנוליזציה וטאוטומריזציה  (מצב בו יש מעבר תדיר בין שני האיזומרים, לרוב שינוי במיקומו של אטום מימן בודד) הן דוגמאות לאיזומריזציה.

כאשר אנרגיית השפעול של תגובת האיזומריזציה קטנה מספיק, ניתן לעיתים קרובות לצפות בשני האיזומרים כאשר יחס שיווי המשקל ישתנה בהתאם לטמפרטורה. ערכי אנרגיה חופשית סטנדרטית, \Delta G^\circ חושבו עבור תגובות איזומריזציה רבות, עם התאמה טובה בין הנתונים הנצפים לתחזיות המחושבות.

## דוגמאות
### אלקאנים
איזומריזציה מתרחשת בתהליך פיצוח פחמימנים, המשמש בתעשייה הפטרוכימית להמרת אלקאנים בעלי שרשרת ישרה לאיזופרפינים, למשל המרת אוקטן רגיל ל-2,5-דימתיל-הקסאן  ("איזופרפין"):

: מרכז

### אלקנים
#### ציס לעומת טרנס
טרנס-אלקנים יציבים בדרך כלל בכ-1 קק"ל/מול מציס-אלקנים, ולכן תהיה עדיפות ליצירתם או לשכיחותם בתערובת. ניתן להפוך לעיתים איזומר טרנס לאיזומר ציס באמצעות אור על-סגול. כך לדוגמה, איזומר טרנס של רסברטרול הופך לאיזומר ציס בתגובה פוטוכימית.

: 400x400 פיקסלים|Resveratrol photoisomerization

#### איזומריזציית אלקן טרמינלי (קשר כפול בקצה המולקולה) לעומת פנימי
אלקנים טרמינליים עשויים לעבור איזומריזציה לאיזומריזציה לאלקנים פנימיים היציבים יותר:

: 

השינוי אינו מתרחש בהיעדר זרזים מתכתיים. התהליך משמש בתהליכי עיבוד של אולפינים כדי להמיר אלפא-אולפינים לאולפינים פנימיים.

### איזומריזציות אורגניות נוספות
איזומריזציה היא נושא מרכזי בכימיה של סוכר. סוכרים שונים עשויים לעבור איזומריזציה ביניהם.

איזומריה של אלדוז-קטוז, מכונה גם טרנספורמציה של לוברי דה ברוין-ואן אקנשטיין:

: מרכז|500x500 פיקסלים

### כימיה אנאורגנית ואורגנו-מתכתית

: מרכז|לא ממוסגר|440x440 פיקסלים

התרכובת באיור, המכונה לעיתים Fp2 , קיימת כשלושה איזומרים בתמיסה. באיזומר אחד, הליגנדים של CO הם טרמינליים. באיזומרים האחרים זוג של קבוצות CO משמש כליגנד מגשר, ואיזומרים של ציס וטרנס אפשריים בהתאם למיקום קבוצות  C5H5.

דוגמה נוספת בכימיה אורגנו-מתכתית היא איזומריזציה של קישוריות של דקאפניל-פרוצן.
טקסט=Formation of decaphenylferrocene from its linkage isomer|מרכז|380x380 פיקסלים|היווצרות דקאפנילפרוצן מאיזומר הקישור שלו

### תהליכים בילוגיים
איזומראז הוא שם כולל לקבוצה של אנזימים המזרזים תהליכי איזומריזציה.

## סיווג
ניתן לסווג איזומריזציות לשתי קטגוריות. מקרים בקטגוריה הראשונה כוללים טרנספורמציות בין מבנים אשר הקשרים בין האטומים בהם אינם משתנים. מקרים רבים כאלה כוללים מולקולות פלוקסיוניות , כגון היפוך טבעת ציקלוהקסאן (היפוך כיסא-סירה ), היפוך פירמידלי  של אמוניה, פסאודו -רוטציה של ברי בתרכובות פנטקואורדינטיות (למשל PF5, Fe(CO) 5), סידורים מחדש של קופ של בולוולן  או פיתולי ריי-דאט  / ביילאר  לרצמיזציה של קומפלקסים אוקטהדרליים עם שלוש טבעות כלאט דו-שיניות (כירליות סלילית).

בקטגוריה הרחבה השנייה של איזומריזציות, מתרחש שינוי במבנה הקשרים הכימיים במולקולוה. דוגמאות לכך כוללות טאוטומריזציות (קטו-אנול, לקטם-לקטים, אמיד-אימיד, אנמין-אימין, ניטרוסו-אוקסים, קטן-אינול וכו') שבהן איזומר אחד יציב יותר מהשני.

## ראו גם
* אפימר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תגובות כימיות
בעז יניב

**בעז יניב** (נולד ב-20 ביוני 1980) הוא משורר ישראלי, עורך, מרצה ומתרגם, פסיכותרפיסט המתמחה בקשיבות, ופעיל חברתי.

## ביוגרפיה
יניב נולד בשנת 1980 בנתניה, ישראל. הוא בוגר תואר ראשון בספרות עברית ובלשנות מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במסלול פיתוח קהילות במחלקה למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית בירושלים.

## פעילות חברתית
בשנת 2003 הצטרף לתנועת אומץ לסרב. במקביל העמיק את פעילותו עם פלסטינים בשטחים הכבושים והיה אחד ממקימי "פעולה קרקסית", מיזם שמשלב בין פעילות חברתית ופוליטית לקרקסנות.

## יצירה ספרותית
שירים ותרגומים מפרי עטו התפרסמו החל מתחילת שנות האלפיים בכתבי עת ואנתולוגיות שונים, בין היתר בעיתון "הארץ", בהליקון, בדקה, בהו! ובננופואטיקה. שיריו תורגמו לספרדית, אנגלית, איטלקית והינדי.

בשנת 2006 היה אחד משלושת המקימים והעורכים של כתב העת דקה.

בשנת 2009 ערך את האסופה "לצאת: אסופה נגד המלחמה בעזה!" אשר יצאה לאור ביום השלישי למבצע עופרת יצוקה. האסופה תורגמה לערבית על ידי נאאל אלטוח'י ופורסמה במצרים ובלבנון.

בשנת 2012 הקים יחד עם ד"ר עידו הרטוגזון את כתב העת לפסיכונאוט, כתב העת הישראלי הראשון שעסק בתרבות, אמנות ומחשבה פסיכדלית.
### ספרים
#### הפרת סדר
ספרו הראשון של יניב, "הפרת סדר", יצא לאור בשנת 2013 בהוצאת פרדס בעריכת המשורר והעורך רמי סערי.

#### רוח הדברים
ספרו השני של יניב, "רוח הדברים", יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת "מקום לשירה" בעריכת המשורר והעורך גלעד מאירי.

## פעילות בפסטיבלים וסדנאות
יניב השתתף בפסטיבלי שירה רבים, ביניהם הפסטיבל הבינלאומי "שער" לשירה של עמותת הליקון, ופסטיבל לשירה "מטר על מטר", ומשתתף קבוע כמרצה וכמעביר סדנאות בכנסים פסיכדליים ובפסטיבלי פסייטראנס ברחבי אירופה.

## חיים אישיים

בשנת 2018 עזב את ישראל מטעמים פוליטיים ומאז הוא מתגורר עם משפחתו בקטלוניה, ספרד.

## קישורים חיצוניים

* בעז יניב באתר לקיסון הספרות העברית החדשה
* שירים של בעז יניב באתר של נילי דגן
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
כריסט אינאו אולאי

**כריסט רבינל אינאו אולאי** (בצרפתית: **Christ Ravynel Inao Oulaï**; נולד ב-6 באפריל 2006 ביופוגון שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת טרבזונספור מליגת העל הטורקית ובנבחרת חוף השנהב.

## קריירת מועדונים
אינאו גדל באקדמיית JMG בצרפת. ב-6 ביולי 2024 חתם בבסטיה מליגת המשנה הצרפתית, במדיה ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-22 באוגוסט 2025 חתם על חוזה לחמש שנים בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.

## קריירה בין-לאומית
בחודש נובמבר 2025 זומן אינאו לסגל נבחרת חוף השנהב לקראת משחקי הידידות נגד נבחרות ערב הסעודית ועומאן. ב-14 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–1 לנבחרת ערב הסעודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:קשרי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2025
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-2006
ג'ון פייג'

**ג'ון פייג**' (באנגלית: **John Page**; 21 במאי 1787 – 8 בספטמבר 1865) היה חקלאי ופוליטיקאי אמריקאי. הוא ייצג את ניו המפשייר בסנאט של ארצות הברית וכיהן כמושל ניו המפשייר ה־17 בין השנים 1839–1842.

## ביוגרפיה
פייג' נולד ב־21 במאי 1787 בהייבריל שבניו המפשייר, לג'ון פייג' (1823–1741) והאנה רייס גרין/גרין (1827–1757). הוא למד בבתי הספר המקומיים והפך לחקלאי.

במהלך מלחמת 1812 שירת פייג' כלוטננט בפלוגת מיליציה מקומית שפעלה בגבול עם קנדה, במטרה למנוע הברחות ולהרתיע מפני פלישה בריטית אפשרית. במהלך המלחמה ובתקופה שלאחריה, כיהן פייג' בתפקיד פדרלי של גובה מיסים.

השתייכותו הפוליטית של פייג' עברה בין סיעות שונות לאורך השנים: מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, אל הסיעה הג'קסונית, אל המפלגה הדמוקרטית, ולבסוף אל מפלגת "האדמה החופשית".

פייג' כיהן כחבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר בין השנים 1818–1820.

הוא שימש במשך שנים רבות כפקיד ומנהל ברמה המקומית והמחוזית, כולל כ"רשם הנכסים" במחוז גרפטון בשנת 1827 ושוב בשנים 1829–1835. הוא כיהן כחבר מועצת העיירה בהייבריל במשך ארבע עשרה תקופות לא רצופות, וכן שימש שנים רבות כפקיד העיירה.

בשנת 1835 כיהן פעם נוספת בבית הנבחרים, וב־1836 וב־1838 כיהן במועצת המושל של ניו המפשייר.

בשנת 1836 נבחר פייג' לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, למלא באופן זמני את המושב שהתפנה בעקבות התפטרותו של אייזק היל, שנבחר למושל. פייג' כיהן מה־8 ביוני 1836 ועד 3 במרץ 1837. במהלך הבחירות למושב הפנוי הוסכם בין המועמדים כי פייג' ישלים את כהונתו של היל, ולאחר מכן יפנה את מקומו לפרנקלין פירס. בשנת 1837 נבחר פירס לתקופת כהונה מלאה והחליף את פייג'. במהלך כהונתו בסנאט פייג' שימש כיושב ראש ועדת החקלאות.

בשנת 1839 נבחר פייג' למושל ניו המפשייר מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן עד 1842, ולאחר שהחליפו הנרי האברד – חזר לעסוק בחקלאות בהייבריל.

בשנותיו המאוחרות עבר להזדהות פוליטית עם מפלגת "האדמה החופשית".

### מותו
פייג' נפטר בהייבריל ב־8 בספטמבר 1865 ונקבר בבית העלמין לַאד סטריט שבעיירה.

### משפחתו
ב־1812 נישא פייג' להאנה מריל (1855–1789). לזוג נולדו תשעה ילדים. בין ילדיו של ג'ון פייג' היה ג'ון א. פייג', שכיהן כגזבר מדינת ורמונט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:מושלי ניו המפשייר
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1787
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1865
אוסקר פיטושבסקי

**אוסקר פיטושבסקי** (בפולנית: **Oskar Pietuszewski**; נולד ב-20 במאי 2008 בביאליסטוק שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פורטו מליגת העל הפורטוגלית.

## קריירת מועדונים
פיטושבסקי גדל במחלקת הנוער של יגלוניה ביאליסטוק, ובשנת 2024 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפולנית. ב-4 במאי 2025 כבש את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד גורניק זאבז'ה.

ב-7 בינואר 2026 חתם פיטושבסקי בפורטו.

## קריירה בין-לאומית
פיטושבסקי שיחק בנבחרות הצעירות של פולין, ובשנת 2025 החל לשחק בנבחרת פולין עד גיל 21.

## תארים
**יגלוניה ביאליסטוק**
* הסופר קאפ הפולני: 2024
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:ביאליסטוק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יגלוניה ביאליסטוק
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-2008
דארי אל-ענזי

**דארי סיאר אל-ענזי** (בערבית: **ضاري سيار العنزي**, בתעתיק מדויק: **צ'ארי סיאר אלענזי**; נולד ב-6 במאי 2000 בערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת דמכ מליגת העל הסעודית.

## קריירת מועדונים
אל-ענזי גדל במחלקות הנוער של אל-באטין וא-נסר. ב-3 באוגוסט 2021 הושאל מא-נסר לאל-ג'בלין מליגת המשנה הסעודית, במדיה ערך 15 הופעות ליגה עד לסיום השאלתו ב-1 בפברואר 2022.

ב-20 ביולי 2022 חתם בדמכ מליגת העל הסעודית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סעודים
קטגוריה:מגני כדורגל סעודים
קטגוריה:כדורגלני א-נסר
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-2000
מגדל מרום

**מגדל מרום** הוא גורד שחקים בבנייה בירושלים העתיד לשמש למסחר ומשרדים. המגדל עתיד להיות בגובה כ-175 מטרים ובן 40 קומות.

## הבניין
המגדל נבנה על שטח בן 2.6 דונם בפרויקט הכניסה לעיר, בסמוך לתחנת הרכבת, הקו האדום והקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים, רחוב יפו ולתחנה המרכזית של העיר, אל כל אלו יהיה חיבור ישיר מהמגדל.

הבניין מתנשא לגובה 175 מטרים ובעל 40 קומות. שטחה של כל קומה בבניין צפוי להיות בין 1,200 מ"ר ל-2,200 מ"ר ושטח המבנה כולו כ-60,000 מ"ר, ויפעלו בו 15 מעליות מהירות.

שמונה הקומות הראשונות במגדל ישמשו לצרכים ציבוריים, ובהם מוזיאון, גלריית אמנות, מרכז תרבות, מרכז קונגרסים ומשרדי עיריית ירושלים. הבניין הוא הבניין ה-12 בגובהו בישראל והגבוה ביותר בירושלים.

באוקטובר 2025, במהלך הפגנת החרדים נגד גיוס בני הישיבות, אדם כבן 20 טיפס לאתר הבנייה של המגדל ונפל אל מותו מגובה כ-11 קומות. או כ-20 קומות. לאחר חקירה, המשטרה דיווחה כי מדובר באירוע אובדני.

כחודש לאחר מכן, נער כבן 15 טיפס על עגורן באתר לגובה כ-36 קומות. בבוקר, יחידת להבה הצליחה להורידו בבטחה לאחר מבצע חילוץ שארך יותר משעתיים. לאחר כחודש ניסה שוב הנער לעשות זאת, אך נתפס על ידי עובר אורח ונעצר על ידי המשטרה לחקירה.

## ראו גם
* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

מרום
מרום
אסדיזם

ממוזער|משפחת אל-אסד
**אסדיזם** (בערבית: **اسدية**; אסדיה) היא אידאולוגיית שמאל נאו-בע'תיסטית  המבוססת על תפיסת עולמם של משפחת אל-אסד, הידועה בתור שושלת אסד. משפחת אל-אסד שלטה על סוריה תחת משטר טוטליטרי העובר בשושלת מהפיכת הבעת' בסוריה ב-1963 עד מתקפת המורדים הסורים ב-2024. האסדיזם מאופיין בלאומיות ערבית, בסוציאליזם ערבי, במיליטריזם, בפולחן אישיות למנהיג העליון בשושלת ובאנטי-קולוניאליזם. הראשון בה היה חאפז אל-אסד שלאחר הפיכה צבאית שהובילה מפלגתו, היה לשר ההגנה ושר החוץ במהלך מלחמת ששת הימים וספטמבר השחור, ובנובמבר 1970 תפס בעצמו את השלטון. האחרון בשושלת היה בנו, בשאר אל-אסד, נשיא סוריה בשנים 2000–2024. ב-8 בדצמבר 2024 דווח כי הוא עזב את דמשק, מה שהביא לסיום שלטונם של משפחת אל-אסד.

האסדיזם מזוהה עם העלווים, קבוצת מיעוט אתנו-דתית ששלטה ברובה בכוחות הלוחמים של סוריה ובמינהל הביטחון הכללי הסורי. היא מזוהה עם נפוטיזם, כיתתיות ועליונות אתנית. משפחת אסד שלטה בסוריה באופן מוחלט, תחת האידאולוגיה הנאו-בע'תיסטית ומפלגת הבעת' הסורית. מפלגות בעת'יות רבות התקיימו במדינות נוספות, כגון בעיראק של סדאם חוסיין, דמות מרכזית במפלגת הבעת', שמשטרו נפל בפלישה לעיראק.

## אידאולוגיה
בניגוד לבע'ת הישן (הימני), אשר היה בנוי בעיקר מקבוצות בורגניות ומשכילות, הנאו-בעת' מורכב משכבות אוכלוסייה נמוכות אשר הגיעו מהאזור הכפרי. על כן, התפיסה המרקסיסטית הייתה הרבה יותר חריפה, נוטה למעשים קיצוניים ומיליטנטיים על מנת לקדם את ההפיכה השוויונית. סיסמת מפלגות הבעת' היא "אחדות, חופש, סוציאליזם" (בערבית: وَحْدَةٌ، حُرِّيَّةٌ، اِشْتِرَاكِيَّةٌ; וואחדה, חוריה, אישטירקיה).

### מיליטריזם
האסדיזם הייתה אידאולוגיה מיליטריסטית שהאמינה שכל הסורים (הנשים והגברים), צריכים להשתתף בצבא של המדינה. שלטון אסד השקיע רבות בהפצת תעמולה במערכת החינוך ובתקשורת הסורית. היא הייתה משולבת עם הערצה למנהיג העליון, חאפז אל-אסד. הצי הסורי היה גדול, ובשנות ה-80, המדינה החזיקה במספר רב של כלי נשק שרכשה ב-7.4 מיליארד דולר. בשנות ה-80, משטר אסד חימש את איראן במסגרת מלחמת איראן–עיראק.

### לאומיות ערבית
האסדיזם שילב בין לאומיות סורית, לאומיות ערבית ופאן-ערביות. תחילה, חאפז אל-אסד דגל בשילוב רעיונות אלו על מנת לשפר את יחסי המדינה עם העולם הערבי, שאז היה מעורער.

### סוציאליזם
האידאולוגיה האסדית מבוססת על הבע'ת, אידאולוגיה סוציאליסטית המאמינה כי העושר הכלכלי במולדת הערבית הוא קניין האומה. היא התפתחה מהסוציאליזם האירופי אך כן מובדלת מהמרקסיזם ומזרמים מודרניים מערביים נוספים. היא מאמינה שהסוציאליזם נובע מתוך תוכה של הלאומיות הערבית ומשלבת אותה בחברה הערבית-סורית. ב-1964, שנה לאחר הפיכת הבעת' בסוריה, המפלגה הכריזה על בעלות המדינה על אמצעי היצור והשירותים הציבוריים, הגבלת הבעלות הפרטית, הבטחת תנאים סוציאליים לפועלים ועידוד הקואופרציה.

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת אל-אסד
קטגוריה:סוריה: פוליטיקה
קטגוריה:עיראק: פוליטיקה
קטגוריה:פולחן אישיות
קטגוריה:שמאל פוליטי
מפלגת הפטריוטים

**מפלגת הפטריוטים** (באנגלית: **Patriots.eu**, או בשמם המלא: **מפלגת הזהות והדמוקרטיה**, באנגלית: **Identity and Democracy Party**) היא מפלגה אירופאית  לאומנית, ימנית ואירוסקפטית המונהגת בידי סנטיאגו אבסקל, פוליטיקאי ספרדי ומנהיג מפלגת הימין הקיצוני ווקס. מפלגת הפטריוטים הוקמה ב-2014 כתוצאה מפיצול ממפלגת הברית האירופית לחופש . היא הייתה חלק ממנה מ-2015 עד 2019, ומ-2019 עד 2024 הייתה חלק מסיעת הימין הרדיקלי זהות ודמוקרטיה.

כלל המפלגות באיחוד ממוקמות באירופה, למעט מפלגת הליכוד הפועלת בישראל. יש לה 83 מושבים (12%) בפרלמנט האירופי, 2 מושבים (7%) במועצה האירופית (EUCO), ו-101 מושבים (17%) באספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה (PASE).

## אידאולוגיה
מפלגת הפטריוטים מתנגדת למדיניות האיחוד האירופי ומאמינה באירוסקפטיות, גישה אירופית המתנגדת לעירוב של האיחוד האירופי בעניינים השוטפים של מדינות האיחוד וכן לאינטגרציה כלל-אירופית בין המדינות. לטענתה, האיחוד האירופי הוא אולטרה-ליברלי ובירוקרטי מדי. לטענת המפלגה, היא מקדמת מפלגות המאמינת בזהות ובריבונות של מדיניותיהן.

## היסטוריה
### שנות 2010
לאחר כישלון הימין בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2014, מפלגות ימין לאומיות כגון החזית הלאומית (צרפת, כיום ה'איחוד הלאומי'), הליגה הצפונית (איטליה), מפלגת החירות האוסטרית, פלאמס בלאנג (בלגיה), והמפלגה השמרנית הצ'כית, הקימו את האיחוד המפלגתי MENF. המפלגה למען החירות (PVV) סירבה להצטרף בשל סירובה לקבל מימון מהאיחוד האירופי.

התנועה הוכרה על ידי הפרלמנט האירופי ב-2015 וקיבלה מענקים משמעותיים, יחד עם קרן המחקר המסונפת אליה, הקרן לאירופה של אומות וחופש.

ביוני 2015 קמה קבוצה פרלמנטרית בשם "אירופה של אומות וחופש" (ENF), שכללה חברים מ-MENF וכן את חברי PVV, המפלגה הפולנית KNP (לאחר שינוי הנהגה), וחברה לשעבר ב-UKIP, ג'ניס אטקינסון.

לפני הבחירות לפרלמנט האירופי ב-2019, המפלגה התרחבה ושינתה את שמה למפלגת זהות ודמוקרטיה, בהתאם לקבוצה הפרלמנטרית החדשה שהוקמה באותה שנה, "זהות ודמוקרטיה" (ID).

### שנות 2020
ב-2020, המפלגה הלאומנית הפורטוגלית "צ'גה" (Chega) הצטרפה לתנועה. ביולי 2023, אלטרנטיבה לגרמניה הצטרפה לתנועה באופן רשמי.

בספטמבר 2024, המפלגה ההונגרית פידס, המפלגה היוונית קול של הגיון, המפלגה הספרדית ווקס והמפלגה הצ'כית כן הצטרפו לאיחוד. ב-10 במרץ 2025, מפלגת העם הדנית והמפלגה לטביה קודם הצטרפו לאיחוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות אנטי-גלובליסטיות
קטגוריה:מפלגות אירוסקפטיות
קטגוריה:האיחוד האירופי: פוליטיקה
קטגוריה:מפלגות ימין רדיקלי
קטגוריה:מפלגות שמרניות
CutePDF

**CutePDF** היא תוכנה קניינית להמרה ועריכת קובצי PDF עבור Microsoft Windows, שפותחה על־ידי חברת Acro Software.

התוכנה CutePDF Writer מאפשרת יצירת קובצי PDF, ואילו CutePDF Form Filler מאפשרת עריכת טפסי PDF פשוטים ושליחתם ללא צורך בתוכנת עריכה יקרה יותר.

התוכנה מסוגלת להמיר מסמכים, תמונות וטקסט לקובצי PDF. התקנת התוכנה יוצרת "מדפסת" וירטואלית המשמשת לייצור קובצי PDF.

## ביקורות
המגזין *Chip* העניק לתוכנה דירוג של 4 מתוך 5 כוכבים.

התוכנה הומלצה על־ידי *Tech Republic* (9 באוקטובר 2003), על־ידי *The Washington Post* (2 במאי 2009), ועל־ידי *PC World* (13 בפברואר 2014).

## ביקורת ומחלוקת
במספר גרסאות עבר, התקנת CutePDF כללה רכיבי תוכנות פרסום שנוספו לקובץ ההתקנה.

אתרים שונים ציינו כי מספר גרסאות כללו את הטכנולוגיה OpenCandy, הידועה כהרחבה הנחשדת כהתקנה בלתי רצויה. ב־2016 דווח כי מתקין התוכנה ניסה להתקין את סרגל הכלים של Ask ואת רכיב ה־OpenCandy.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאה לאור שולחנית
מגדלי כיכר המדינה

**מגדלי כיכר המדינה** הם שלושה מגדלי מגורים בתהליך בנייה בכיכר המדינה בתל אביב.

האדריכלים שתכננו את המבנים הם אברהם יסקי ויוסי סיון כחלק מחברת יסקי מור סיון אדריכלים, אשר תכננו בנוסף את מגדלי אקירוב, מגדלי YOO ועוד מיזמי בנייה רבים בישראל. המגדלים נבנים על ידי חברת אשטרום ואלקטרה.

## היסטוריה
המגדלים נבנים בכיכר המדינה, שם היו מעל ל-20 גרסאות שונות לתוכניות בנייה כאשר הבולטת שבהן היו שלושה מגדלים בעיצוב זהה. את המגדלים החלו לבנות בליבתם בצורת עיגול, כשפתחי היציאה נמצאים במיקום שונה ביחס לכל קומה מעל ומתחת, כל קומה מסתובבת ב-1.25 מעלות ביחס לקומה מתחת, דבר שהאריך משמעותית את זמן הבנייה של הפרויקט.

הפרויקט, אשר בנייתו צפויה להסתיים בשנת 2027, כולל שלושה מגדלי מגורי יוקרה – שניים בני 40 קומות ואחד בן 37 קומות. בפרויקט 453 דירות במגוון גדלים ומפרטים, יחד עם שלוש קומות חניון תת-קרקעי הכולל 1,620 מקומות חניה.

באחת מקומות המרתף ייבנו בריכה, חדר כושר, מתחם ספא, חדרי טיפולים ואולמות רב תכליתיים לרווחת התושבים. בשטחים המקיפים את הבניינים יוקמו בריכות אקולוגיות, שבילי אופניים וריצה, מתקני משחק וגינת כלבים.

## ראו גם

* מגדלי אקירוב
* מגדל נווה צדק
* פארק צמרת
* רשימת מבנים מפותלים

## הערות שוליים

כיכר המדינה
כיכר המדינה
כיכר המדינה
לאונרד וילקוקס

**לאונרד וילקוקס** (באנגלית: **Leonard Wilcox**; 29 בינואר 1799 – 18 ביוני 1850) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר, כשופט בית המשפט העליון של ניו המפשייר וכחבר בית הנבחרים של ניו המפשייר במהלך המאה ה-19.

### ראשית חייו
וילקוקס נולד בהנובר שבניו המפשייר, והיה בנם של  ושרה (פיסק) וילקוקס. אביו היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ניו המפשייר בקונגרסים ה־13 וה־14.

בשנת 1817 השלים את לימודיו בדארטמות' קולג', ולאחר סיום לימודיו למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב־1820. הוא החל לעסוק בעריכת דין באורפורד שבמחוז גראפטון.

### קריירה
בשנים 1828–1834 כיהן וילקוקס כחבר בית הנבחרים של ניו המפשייר. בשנים 1838–1840 כיהן כשופט בבית המשפט העליון של ניו המפשייר, ובין 1838 ל־1842 כיהן ככמפקח בנקים.

מושל המדינה ג'ון פייג' מינה אותו, כחבר המפלגה הדמוקרטית, לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של פרנקלין פירס שהתפטר. לאחר מכן נבחר רשמית לתפקיד וכיהן מ־1 במרץ 1842 עד 3 במרץ 1843. לאחר עזיבתו את הסנאט שב לעסוק בעריכת דין.

בשנים 1847–1848 כיהן כשופט בבית משפט השלום, וב־1848 מונה שוב לשופט בית המשפט העליון של ניו המפשייר, תפקיד שבו כיהן עד מותו.

וילקוקס נפטר באורפורד שבניו המפשייר, ב־18 ביוני 1850, בגיל 51, ונקבר בבית העלמין של הכנסייה הקונגרגציונלית המערבית באורפורד.

### חיים אישיים
ב־12 בספטמבר 1819 נישא לאלמירה מורי, בתו של הממציא סמואל מורי. לאחר מות אלמירה, התחתן ב־10 באוקטובר 1833 עם מרי מאן. היו לו ילדים משתי נשותיו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו המפשייר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1850
Billie Eilish – Hit Me Hard and Soft: The Tour (Live in 3D)

**Billie Eilish – Hit Me Hard and Soft: The Tour (Live in 3D)** הוא סרט הופעה אמריקאי, המתעד את סיבוב ההופעות "Hit Me Hard and Soft: The Tour" של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. הסרט בבימויו והופק על ידי אייליש עצמה וג'יימס קמרון, הוא מופץ על ידי סרטי פרמאונט, והקרנתו החלה בארצות הברית וברחבי העולם ב-8 במאי 2026.

סרט הקונצרט צפוי לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע על ידי חברת סרטי פרמאונט ב-8 במאי 2026.

## הוצאה
בילי אייליש – Hit Me Hard and Soft: The Tour (Live in 3D) עתיד לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע על ידי חברת Paramount Pictures ב-20 במרץ 2026.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2026
קטגוריה:בילי אייליש
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים על זמרות
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
מיקאלה קונלין

**מיכאלה קונלין** (באנגלית: **Michaela Conlin**; נולדה ב-9 ביוני 1978) היא שחקנית אמריקאית. היא גילמה את התפקיד של אנג'לה מונטנגרו בסדרת הדרמה הפרוצדורלית "בונז" של רשת פוקס בין השנים 2005 ל-2017. היא גם שיחקה בתפקידים חוזרים בסדרה "ילוסטון" של פרמאונט ובסדרה "עבור כל האנושות" של אפל TV פלוס.

## ראשית חייה
קונלין נולדה ב-1978 באלנטאון, פנסילבניה, לאם סינית ולאב אירי. הוריה, דניס, רואת חשבון, ופראן, קבלן, טיפחו את שאיפותיה האומנותיות מגיל צעיר. היא הופיעה במחזה הראשון שלה, "המלך ואני"*,* במכללת מולנברג בגיל שבע והמשיכה להופיע בהפקות קהילתיות ומקומיות רבות בפנסילבניה.

קונלין למדה בתיכון פארקלנד בעיירה סאות' וייטהול, פנסילבניה, וסיימה את לימודיה בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה עברה לניו יורק ולמדה בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק.

## קריירה
לאחר סיום לימודיה באוניברסיטת ניו יורק, נבחרה קונלין להשתתף בסדרת הדוקומנטרית של ערוצי כבלים "The It Factor", שהתמקדה בחייהם של שחקנים צעירים בניו יורק. זמן קצר לאחר מכן, היא עברה ללוס אנג'לס, שם קיבלה את תפקידה הראשי הראשון בסדרת הדרמה "MDs", שם גילמה מתמחה צעירה אידיאליסטית שנלקחה תחת חסותם של שני הרופאים הסוררים של בית החולים, בגילומם של ויליאם פיכטנר וג'ון האנה. לאחר מכן היא גילמה תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "The DA", שם גילמה יועצת פוליטית.

בין השנים 2005 ל-2017 קונלין גילמה את אנג'לה מונטנגרו בדרמה הפופולרית של רשת פוקס "בונז" בה כיכבו אמילי דשנל ודייוויד בוריאנז. בסדרה, אנג'לה נשואה לד"ר ג'ק הודג'ינס (TJ Thyne), בעוד שאביה הוא בילי גיבונס מלהקת זי זי טופ, שמגלם גרסה בדיונית של עצמו. שמה המלא של אנג'לה הוא אנג'לה פרלי גייטס מונטנגרו, כאשר פרלי גייטס הוא גם שמה של גיטרת הלס פול של גיבונס.

קונלין גילמה את הבלשית היידי סובל בסרט הדרמה "סנגור במבחן" משנת 2011.

ב-2018 שיחקה בתפקיד חוזר את דמותה של שרה נגוין, עיתונאית בסדרה "ילוסטון".

ב-2025 שיחקה בתפקיד חוזר בסדרה "האיש שלי בפנים" בכיכובו של טד דנסון.

## חיים אישיים
לקונלין שני בנים עם בן זוגה. חברתה הטובה ביותר של קונלין היא השחקנית אמילי דשנל, שגילמה את חברתה הטובה ביותר טמפרנס "בונז" ברנן ב"בונז".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1978
קופיקו – חוקי הג'ונגל

**קופיקו - חוקי הג'ונגל** היא סדרת ספין אוף של העונה השנייה של קופיקו. הסדרה הופקה עבור האתר וואלה וכללה עשרים פרקים.

## עלילה
בכל פרק קופיקו עושה סדרת רשת, שם הוא הופך לשופט ומשתמש בפטישים מוזרים ומשונים. בפרק השני נגה נותנת לקופיקו תחפושת שופט וכך בכל הפרקים העלילה מתחילה להסתבך. בכל פעם שני אנשים נכנסים למשפט, אחד מהם טוען משהו לגבי האחר ולפעמים מגיעים גם עדים. נגה היא העוזרת של קופיקו ומופיעה לעיתים קרובות מאוד בפרקים, ובסופם קופיקו מחליט מי האשם ומי הנאשם או שמציעים פתרון שיוסכם בין שני הצדדים. לעיתים בסדרה את נגה מחליפים דמויות אחרות כמו: תמר, יורם ואברום. כמו כן, הייתה שבירה של הקיר הרביעי שבו הדמויות היו מודעות לכך שהן מופיעות בסדרת רשת ובאחד הפרקים תמר ושושנה (כל אחת בנפרד) פנו למנהלי האתר על מנת לעשות סדרת רשת משלהן.

## דמויות
### משפחת לזר
***קופיקו** (טל לוי, יעל ברקמן; קול: מיכל מוכתר) – קוף מדבר. גר עם משפחת לזר בשכונת עין גנים. בסדרה זו הוא מעלה סדרת רשת ומשמש כשופט בבית המשפט.
***שלומק'ה לזר** (יוסי מרשק) – בעלה של תמר ואביהם של אורנה, יורם ונגה.
***תמר לזר** (עידית נוידרפר) – אשתו של שלומק'ה ואמם האוהבת של אורנה, יורם ונגה. בפרק "מי נגע בעוגה?" נודע כי תמר היא קרובת משפחה של שושנה.
***אורנה לזר** (הילה לוזיה) – בתם הבכורה של שלומק'ה ותמר ואחותם של יורם ונגה.
***יורם לזר** (מעיין אלוני) – בנם של שלומק'ה ותמר ואחיהם של אורנה ונגה.
***נגה לזר** (בר מיניאלי) – בתם הצעירה של שלומק'ה ותמר, ואחותם של יורם ואורנה. חברה טובה של קופיקו. בסדרה היא משמשת בתור העוזרת של קופיקו השופט.

### השכנים – משפחת תפוחי
***אברום תפוחי** (רודי סעדה) – בעלה של שושנה ואביו של דובי.
***שושנה תפוחי** (טלי אורן) – אשתו של אברום ואמו של דובי. היא שונאת את קופיקו. בפרק "מי נגע בעוגה?" נודע כי היא קרובת משפחה של תמר.
***דובי תפוחי** (דניאל ליטוין) – בנם של שושנה ואברום.

### דמויות משנה
***יוסק'ה לזר** - סבם של אורנה, יורם ונגה, אביו של שלומק'ה וחותנה של תמר. הופיע בפרק "הספורט נשאר במשפחה".
***מוטק'ה לזר** - סבא של שלומק'ה, אביו של יוסק'ה וסבא רבא של אורנה, יורם ונגה. הופיע בפרק "הספורט נשאר במשפחה".
***מר סלחוביץ**' (יניב חיים) – מנהל בית הספר בו לומדים אורנה, יורם, נגה, דובי וחיים "תרנגול". הופיע בפרק "שורת המקהלה".
***חיים סלע "תרנגול"** (איתי סלהוב) – תלמיד בריון הלומד בבית הספר עין גנים. כולם קוראים לו חיים "תרנגול" משום שהוא כל הזמן קורא כמו תרנגול. הופיע בפרק "לישון עם תרנגול".
***[[פרנק אזולאי]]** (בתפקיד עצמו) - שף מפורסם. הופיע בפרק "מה מתבשל?".
***סתיו** (שי רזיאל) - ילדה בה יורם ודובי מתאהבים. הופיעה בפרק: "כשאת אומרת כן".

## קישורים חיצוניים

* 
* מבחר פרקים של הסדרה

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:קופיקו
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קופיקו (סרט)

**קופיקו** (באנגלית: **Going Bananas**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של בועז דוידזון ונכתב על ידי מנחם גולן. בסרט מככבים דום דה-לואיז, ג'ימי ווקר, דייוויד מנדנהול, דיפ רוי, וורן ברלינגר והרברט לום . הסרט יצא לאקרנים ב-12 בפברואר 1988, על ידי קנון גרופ.  

## תקציר עלילה
ילד בשם בן (דייוויד מנדנהול), שומר הראש שלו  ג'ו הופקינס הגדול (דום דה-לואיז) ומדריך אפריקאי בשם מוזמבו (ג'ימי ווקר) מנסים להציל שימפנזה מדבר בשם קופיקו מידי אנשים רעים.

## שחקנים
* דום דה-לואיז בתור ג'ו הופקינס הגדול
* ג'ימי ווקר בתפקיד מוזמבו
* דייוויד מנדנהול בתפקיד בן מקנמרה
* דיפ רוי בתור קופיקו
* וורן ברלינגר בתפקיד פלרמו
* הרברט לום בתפקיד קפטן מקינטוש
* פאטס דיבקו בתור סמל עבדול
* גרהם ארמיטג' בתפקיד מלצר עוגות
* מייק ווסטקוט בתפקיד רוברט אנדרסון

## הפקה
התפקיד של ג'ו הופקינס הגדול פורסם כמי שיגלם באד ספנסר לפני ששונה לדום דה-לואיז. הבמאים שנבחרו היו מנחם גולן ושמוליק פירסטנברג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:קופיקו
ליל כוכבים (מונק)

**לילה כוכבים** (בנורווגית: **Stjernenatt**) הוא ציור שמן על בד שנוצר על ידי האמן האקספרסיוניסטי אדוורד מונק בשנת 1893. נוף לילה זה מייצג את קו החוף באוסגארדסטראנד, אתר נופש קטן מדרום לאוסלו בנורווגיה, שם בילה מונק את חופשות הקיץ שלו מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-19. בציור זה מונק מציג את הנוף מחלון המלון שבו התאהב בפעם הראשונה.

בציור זה ביקש מונק לבטא את הרגשות שמעורר הלילה, ולא לתעד את איכויותיו הפסטורליות.

הצבע הכחול משדר את המיסטיקה והמלנכוליה של הנוף, שנראה מלא בתחושות מוקדמות ותחזיות. תלולית מופשטת בצד ימין מייצגת קבוצת עצים, וגדר לבנה נמשכת באלכסון מלפנים. על הגדר נראית צורה לא־מוגדרת שעשויה להיות הצל של זוג אוהבים – נושא חוזר בעבודותיו של מונק.

קו חוף גלי נמשך לתוך קבוצת העצים שבצד ימין. כוכבים משתקפים במים, וקרן אור חזקה בוקעת מבין העצים.

הציור בנוי משכבות צבע כחול וירוק בעוביים משתנים, המשולבות ליצירת רושם של שמי לילה. אזורים מסוימים מכוסים בצבע סמיך, בעוד שאחרים נותרו חשופים, כדי להדגיש אזורים מוארים יותר או תופעה שמימית.

## ראו גם
* ליל כוכבים, ציור של וינסנט ואן גוך

## הערות שוליים

קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:אדוורד מונק: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
הנוגדן

**הנוגדן** (באנגלית: **Antidote**) הוא סרט תיעודי משנת 2024, בבימויו והפקתו של ג'יימס ג'ונס, יוצר סרטים תיעודיים. הסרט עוקב אחר שלושה חושפי שחיתויות ופעילים בודדים אשר מתמודדים עם השלכות קשות עקב מאמציהם לחשוף את משטרו של ולדימיר פוטין.

הסרט חוקר שלושה חושפי שחיתויות ופעילים בודדים: כריסטו גרוזב, ולדימיר קארה-מורזה, ומדען בעל שם, אשר מתמודדים עם השלכות קשות עקב מאמציהם לחשוף את משטרו של ולדימיר פוטין.

## הפקה
בשל האופי הרגיש של הפרויקט, יוצרי הסרט שמרו על הפרויקט בסוד, תקשרו באמצעות אפליקציות מוצפנות ועבדו בבונקר בתוך משרד שרק הם יכלו לגשת אליו, ושמרו על תהליך הפוסט-פרודקשן במצב אופליין. המדען בעל השם בסרט שונה באופן דיגיטלי כדי להגן על זהותו.

## הפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל טרייבקה ב-7 ביוני 2024. הוא גם הוקרן בפסטיבל הסרטים DC/DOX ב-15 ביוני 2024. באפריל 2025, Frontline רכשה את זכויות ההפצה בארצות הברית לסרט, וקבעה יציאה ל--6 במאי 2025.

לאחר השקת הסרט ב-PBS ב-6 במאי 2025, ראיון של ג'יימס ג'ונס וכריסטו גרוזב מאת כריסטיאן אמנפור שודר בתוכנית Amanpour & Company של PBS ב-9 במאי 2025.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

* DC/Dox Film Festival Unveils Second Annual Lineup (EXCLUSIVE)
* Tribeca Festival Unveils 2024 Film Slate With Kristen Stewart, Jenna Ortega World Premieres, Trey Parker & Matt Stone Doc, More
* Tribeca 2024 Interview: James Jones on Exposing Russia’s Poisonous Attempts at Silencing Critics in “Antidote”


### יוטיוב
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2024 לפי מדינה
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:חושפי שחיתויות ברוסיה
קטגוריה:ולדימיר פוטין
טרופויה

**טרופויה** (באלבנית: **Tropojë**, אופן היידוע באלבנית: **Tropoja**) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במחוז קוקס אשר בצפון-מזרח אלבניה.

## אטימולוגיה
המילה טרופויה היא שיבוש של שם היישוב המקורי טרבופוליה (Trebopolje), שהיא הלחם בסיסים מסלאבית כנסייתית עתיקה, ומשמעותה "שדה נקי". המילה: trebiti שמשמעה לנקות, והמילה polje שמשמעה שדה. השם מאוזכר בכתובים מתקופת ממלכת סרביה של ימי הביניים וגם בדפתרים עות'מאניים.

## גאוגרפיה
העיירה שוכנת לגדות הנהר ואלבונה  בתוך עמק ואלבונה  המצוי בין רכס הרים המכונה "האלפים האלבניים" , סמוך לגבולות קוסובו ומונטנגרו. בעיירה שורר אקלים ימי והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.2 מעלות צלזיוס, והיא נעה בין מעלה אחת בינואר ועד כ-22 מעלות צלזיוס ביולי ובאוגוסט.

## היסטוריה
בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים ביצעו טרנספר אוכלוסיות ואיסלמו את אוכלוסיית העיירה. ב-1910 מרד אלבני נגד העות'מאנים באלבניה, אשר כלל גם את טרופויה. בהמשך, בדצמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה טרופויה על ידי כוחות הארמייה השנייה הסרבית, ובהמשך לאחר חתימת הסכם לונדון, הפכה אלבניה למדינה עצמאית ובתוכה העיר טרופויה. ב-1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה כבשו הבולגרים אשר לחמו לצד מעצמות המרכז את העיירה. ב-1928 הוקמה ממלכת אלבניה, ובאפריל 1939 פלשו האיטלקים לאלבניה וכבשו אותה ובכלל זה את טרופויה. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה בעקבות הסכם שביתת הנשק עם איטליה, כבש הוורמאכט את אלבניה. בנובמבר 1944 שוחרר האזור על ידי כוחות צבא בריטיים ופרטיזנים קומוניסטיים בראשות אנוור הוג'ה אשר תפס את השלטון במדינה. במהלך העידן הקומוניסטי התבססה טרופויה על חקלאות וכן הוקמו בה מפעלי מזון. האזור נודע בתפוחי העץ ובאגסים שגדלו בו ויוצאו מאלבניה. בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 הוחל בהקמתו של סכר באזור בסיוע סיני.

סתיו העמים לא פסח על אלבניה, ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 קרס השלטון הקומוניסטי במדינה והעיר נקלעה למשבר כלכלי חריף שהוביל להגירה שלילית. בתקופת מלחמת קוסובו הגיעו לאזור עשרות אלפי פליטים, עניין שהוביל למשבר דמוגרפי ועלייה בפשיעה. בראשית המאה ה-21 התפתחה בהדרגה תעשיית תיירות בטרופויה המתבססת על הנופים והפארקים הסובבים אותה.

העיירה מאוזכרת בסרט הקולנוע חטופה בכיכובו של ליאם ניסן ובו נחטפת בתו של הכוכב על ידי חבורת פושעים אלבנית בראשות "מרקו מטרופויה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

טרופויה
מוררה

**מוררה** (Morera) הוא שם משפחה שמקורו בספרדית ומשמעותו תות.

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
לאמיה

**לאמיה** (ביוונית עתיקה: **Λάμια**) במיתולוגיה היוונית הייתה מפלצת שאוכלת ילדים. במסורת מאוחרת יותר היא מתוארת כרוח רעה או כשד.

## מיתולוגיה
על פי המיתוס, לאמיה הייתה בתו של פוסידון אל הים ושל ליביה נסיכת מצרים. בגרסה אחרת היא הייתה בתם של בלוס (בנם של פוסידון וליביה) מלך מצרים ושל אשתו אכירו. לאמיה הייתה המלכה היפה של לוב, והיא הפכה למאהבת של זאוס מלך האלים. הדבר עורר קנאה באשתו של זאוס הרה, ולכן היא הפכה את לאמיה למפלצת. לאמיה תוארה כמפלצת עם פלג גוף עליון של אישה, ופלג גוף תחתון של נחש. לעיתים היא גם תוארה עם שיער שעשוי מנחשים בדומה למדוזה. הרה גם הרגה את ילדיה של לאמיה. על פי גרסה אחרת, הרה קודם הרגה את ילדיה של לאמיה, והצער הגדול של לאמיה, הוא זה שגרם לה להפוך למפלצת שאוכלת ילדים. בנוסף לאמיה גם קוללה בחוסר יכולת לעצום את עיניה, כך שלעולם לא תתאפשר לה מנוחה ממראה ילדיה המתים, אולם זאוס רכך את הקללה, והוא העניק לה את היכולת לשלוף את עיניה החוצה, ולהחזירן למקומן כעבור זמן מה.

על פי אחת הגרסאות, לאחר הפיכתה למפלצת, לאמיה הפכה להיות המלכה של שבט מפלצתי שנמצא בעיר סירטיס שבלוב, והיה מורכב ממפלצות אוכלי אדם שהיו דומות לה ונקראו בשם לאמיות. הם היו עם פלג גוף עליון של אדם, ופלג גוף תחתון של נחש, ולעיתים גם עם שיער שעשוי מנחשים. קבוצה זו כללה כנראה גם את שלושת האחיות הגורגונות: מדוזה, סטינו ואוריאלה, מכיוון שהם גם שילבו מאפיינים אנושיים עם מאפיינים נחשיים, והם גם גרו בלוב. מדוזה נהרגה לבסוף על ידי פרסאוס. הקבוצה כללה גם את המפלצת פוינה, שהייתה חצי אישה וחצי נחש, ונשלחה על ידי אפולו נגד העיר ארגוס. פוינה נהרגה לבסוף על ידי קורובוס. לאמיה נהרגה לבסוף על ידי הרקולס במהלך המשימה ה-11 שלו. הרקולס גם הרג את שאר הלאמיות שהיו חברי השבט של לאמיה, למעט מדוזה ופוינה שכבר נהרגו קודם. 

על פי גרסה אחרת, לאחר הפיכתה למפלצת, לאמיה הפכה להיות המלכה של שבט מפלצתי אחר שנמצא בעיר טלפילוס שבאיטליה, והיה מורכב ממפלצות אוכלי אדם שהיו ענקים ונקראו בשם לסטריגונים. אודיסאוס ואנשיו נתפסו על ידם כשהם הגיעו לעיר שלהם, אך לבסוף אודיסאוס וחלק מאנשיו הצליחו לברוח, בעוד שאר האנשים נאכלו על ידי הלסטריגונים.

לאחר מותה, לאמיה הגיעה לשאול, ושם היא הפכה לרוח בדמות חצי אישה וחצי נחש, שמשרתת את הקטה אלת הקסמים בשאול. הרקולס נתקל שוב בלאמיה, כשהוא ביקר בשאול במהלך המשימה ה-12 שלו. לאמיה רצתה לנקום בהרקולס על כך שהוא הרג אותה, ולכן היא נעמדה מולו וחסמה את דרכו, בעוד שאר הרוחות בשאול נסו מפניו. הרקולס דקר את לאמיה עם החרב שלו, אך נוכח לדעת שהיא רק צל חסר חיים. על פי גרסה אחרת, מדוזה היא זו שחסמה את דרכו של הרקולס בשאול, כי היא רצתה לנקום בו על כך שסבא רבא שלו פרסאוס הרג אותה.  

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
רותם שורק

**רותם שורק** (נולד ב-16 במרץ 1975) הוא פרופסור לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן למדע, ראש המעבדה לגנומיקה מיקרוביאלית וביולוגיה מערכתית. הוא גם פרופסור אורח באוניברסיטת מינכן.

## ביוגרפיה
רותם שורק נולד ב-1975. קיבל תואר ראשון במדעי החיים (2000), תואר שני באבולוציה מולקולרית ותואר דוקטור בגנטיקה אנושית (2006), כולם באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלו, שכותרתה "The characteristics, regulation and evolution of human alternatively spliced exons", נעשתה בהנחייתם של רון שמיר וגיל אסט. השלים לימודי פוסט-דוקטורט במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. ב-2008 הצטרף לסגל מכון ויצמן למדע.

מחקריו נמצאים במפגש שבין אימונולוגיה ומיקרוביולוגיה. תגליותיו על מערכת החיסון של החיידקים, הסבירו כיצד התפתחה מערכת החיסון של האדם. ידוע גם בזכות גילויו שנגיפים יכולים להשתמש במולקולות קטנות כדי לתקשר ולתאם את דינמיקת ההדבקה שלהם.

טכנולוגיות שפותחו במעבדתו היוו בסיס להקמת מספר חברות הזנק בתחומי הביוטק והאגרוטק, והוא בעל למעלה מ-45 פטנטים ובקשות לפטנטים.

## הוקרה
* בשנים 2016-2012 היה חבר האקדמיה הצעירה הישראלית
* נבחר לחבר האקדמיה האירופית למיקרובילוגיה  (2015)
* נבחר לחבר הארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO)  (2018)
* פרס רפפורט לחוקר צעיר ומבטיח (2021)
* פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2022)
* פרס מיכאל ברונו (2022)
* נבחר לחבר אקדמיה לאופולדינה (2022)
* פרס מקס פלנק-הומבולדט (2023)
* פרס HFSP נקזונה (2023)
* פרס רוטשילד (2024)
* פרס גרובר בגנטיקה (2025)
* פרס רוברט קוך (2025)
* פרס וקסמן במיקרוביולוגיה מהאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2025)
* נבחר לחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2025)
* נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (2025)

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופ' רותם שורק – קורות חיים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס גרובר בגנטיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצעירה הישראלית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:גנטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביוכימיה