הנערה עם הכובע האדום

**הנערה עם הכובע האדום** (בהולנדית: **Meisje met de rode hoed**) היא יצירת שמן על לוח עץ מאת הצייר ההולנדי יאן ורמיר, שצוירה סביב השנים 1665–1666. מדובר באחת היצירות הקטנות והייחודיות של האמן, והיא שייכת לאוסף הקבוע של הגלריה הלאומית לאמנות שבוושינגטון הבירה, ארצות הברית. היצירה נחשבת לאחת הדוגמאות הבולטות למיומנותו של ורמיר בשימוש באור, בצבע ובמרקם, חרף ממדיה הקטנים.

## תיאור היצירה
הציור מציג צעירה יושבת בסמוך לשולחן, ראשה עטוי כובע אדום בוהק עשוי לבד. היא מביטה ישירות אל הצופה, והבעת פניה רגועה ומרוכזת. ברקע מופיע שטיח קיר צבעוני, המוסיף עומק ועניין חזותי. עיניה הבוהקות והצללים על לחייה מדגישים את משחקי האור המורכבים, המאפיינים את סגנונו של ורמיר. היצירה אינה חתומה, אך יוחסה לוורמיר באופן מובהק על בסיס סגנון, שימוש בטכניקות אופייניות, וחומרים שתואמים את עבודותיו האחרות.

## זהות הנערה
במאמר שפורסם בשנת 2023 באתר Artnet News, מציג חוקר האמנות בנג'מין בִּינְסְטוֹק תיאוריה לפיה הדמות בציור הנערה עם הכובע האדום עשויה להיות אחת מבנותיו של ורמיר. בינסטוק טוען כי כמה מיצירות ורמיר מציגות תווי פנים דומים, שלדבריו מצביעים על מודלית קבועה שהופיעה בציוריו לאורך השנים. לפי השערתו, מדובר בבת בשם מריה, שהייתה, לטענתו, לא רק בתו אלא גם תלמידתו ושיתפה עמו פעולה אמנותית.
בינסטוק מציע ראייה פרשנית־משפחתית לעבודתו של ורמיר, לפיה הדמויות הנשיות בציוריו אינן אלמוניות, אלא בנות משפחה שתפקדו כמושא השראה. תיאוריה זו אינה מקובלת בקונצנזוס המחקרי, אך היא עוררה עניין מחודש בזהות הדמויות ביצירותיו.

## שינוי קומפוזיציה שנחשף בבדיקה טכנולוגית
בשנת 2022 גילה מוזיאון מאוריצהויס שבהאג, בשיתוף חוקרים בינלאומיים, כי ורמיר שינה באופן מהותי את קומפוזיציית היצירה במהלך תהליך הציור. בבדיקות באמצעות אינפרא־אדום וסריקות קרני רנטגן  נמצא כי בתחילה צוירה דמות גבר, ככל הנראה בלבוש אופייני לתקופתו, אך לאחר מכן נמחקה הדמות וצוירה מעליה הדמות הנשית עם הכובע האדום. החוקרים ציינו כי מדובר בשינוי יוצא דופן אצל ורמיר, שמרבית יצירותיו תוכננו בקפידה מראש.

## ממצאים מתוך "סודות ורמיר"
במסגרת תערוכת Vermeer’s Secrets שהוצגה בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון, נבחנה היצירה באמצעות דימות מתקדם. הבדיקה חשפה שינויים עדינים במיקום הפנים והכתף של הדמות, לצד שימוש מרשים בצבעים עזים ואפקטים של תאורה. הממצאים העידו על תהליך יצירה אינטואיטיבי, ולא רק תכנון מדויק מראש. הציור נבחן לצד שלוש יצירות נוספות של ורמיר, והודגש בו שילוב של פיגמנטים נדירים, קומפוזיציה נועזת ומרקם מכחול בולט.

## חדשנות ניסיונית בטכניקה
המחקר שפורסם בכתב העת Journal of Historians of Netherlandish Art מציין כי הנערה עם הכובע האדום שונה באופן מובהק ביצירתו של ורמיר. ראשית, היא צוירה על לוח עץ, בניגוד לרוב יצירותיו שנעשו על בד. שנית, היא מציגה שימוש חריג במכחול - מריחות עבות, בולטות וחופשיות, במיוחד בכובע וברקע. ורמיר עשה שימוש באולטרמרין טבעי, לֶק אדום, עופרת־בדיל צהובה ופיגמנטים כהים. טכניקת הגלזורה בשכבות צבע שקופות אפשרה לו ליצור עומק צבעוני וגוני עור טבעיים.

## היסטוריית בעלות
היסטוריית הבעלות של הציור מתועדת החל מהמאה ה־19. בשנת 1925 נרכש על ידי סוחר האמנות ג'וזף דוּוִוין, שהעביר אותו לאספן האמריקאי אנדרו ו. מלוּן. בשנת 1937 נמסר הציור לקרן שהקים מלוּן לצורך הקמת הגלריה הלאומית לאמנות, שם הוא מוצג מאז פתיחת המוסד בשנת 1941.

## חומרים ופיגמנטים
בניתוח מדעי נמצא כי ורמיר השתמש באולטראמרין טבעי (לַפּיס לַזוּלי), פיגמנט יקר שיובא מאפגניסטן, בגוני הכחול של המעיל והרקע. הכובע האדום נצבע בפיגמנט אורגני מסוג לֶק אדום. השימוש בפיגמנטים באיכות גבוהה ושילוב שכבות שקופות של צבע (גלזורה) איפשרו לו ליצור ניגודים חזקים בין אור לצל ולהעניק לציור עומק ריאליסטי.

## ניתוח חזותי ואפקטים אופטיים
בסרטון שפרסמה הגלריה הלאומית לאמנות, הוסבר כיצד ורמיר בונה קשר אינטימי עם הצופה. הדמות מביטה ישירות החוצה, האור נופל על פניה באלכסון רך, והכובע האדום מחזיר אור לעור פניה. משיחות המכחול גלויות וברורות - בפרטי הכובע, בקפלי המעיל ובשטיח שמאחור. אפקט התאורה ומרקם הצבע מדגישים את היכולת של ורמיר להפעיל עומק נפשי וחזותי על שטח מצומצם.

## שאלות של ייחוס ותכלית
באתר Essential Vermeer נטען כי אף שהיו ספקות מוקדמים לגבי ייחוס הציור לוורמיר בשל גודלו הקטן וטכניקת העבודה החריגה, מרבית החוקרים מסכימים כיום כי מדובר ביצירה אותנטית של ורמיר. יש הרואים בציור תרגיל רישום ראש - פורמט שבו התנסו אמנים בהבעות פנים ואפקטי תאורה. התיארוך מציב את היצירה באמצע שנות ה־60 של המאה ה־17, תקופה שבה ורמיר חקר חומרים ושיטות ביצוע חדשות.
בכתבה שפורסמה ב־2022 באתר ARTnews, דווח כי במסגרת תערוכת Vermeer’s Secrets חידדו חוקרי הגלריה הלאומית לאמנות את עמדתם לגבי הייחוס של הנערה עם הכובע האדום. בעבר עוררה היצירה ספקות בשל מאפיינים לא שגרתיים: גודלה הקטן במיוחד, ציורה על לוח עץ ולא על בד, ומשיחות המכחול החופשיות שמנוגדות למשטחים החלקים האופייניים לוורמיר.

עם זאת, בעקבות מחקר טכנולוגי שכלל סריקות רנטגן, אינפרא־אדום ומיקרוסקופי של שכבות צבע, הגיעו החוקרים למסקנה ברורה: היצירה היא אכן פרי מכחולו של יאן ורמיר. הניתוח חשף עקביות מלאה בטכניקות, פיגמנטים ואופן העבודה עם שכבות הצבע, בדומה ליצירותיו המוכרות. בנוסף, הודגש כי למרות השונות החיצונית, הציור משקף שליטה מוחלטת של ורמיר במדיום, ושהבחירות החריגות הן תוצאה של ניסוי אומנותי ולא של סגנון זר.

## תעתוע חזותי ופרשנות פסיכולוגית
במאמר שפורסם ב־Het Belang van Limburg, טוען מארק ואן דר וֵייֶר, כי ורמיר יצר בציור זה חוויה של תעתוע חזותי. הדמות מביטה אלינו במבט ישיר, אך הפרופורציות החריגות - בעיקר הכובע הגדול והשטיח המטשטש את גבולות החלל - יוצרים תחושת אי־בהירות חזותית. לדבריו, מדובר באשליה מכוונת: הצופה הופך ממתבונן למושא של מבט, וכך נוצרת תחושת מציצנות הפוכה. ורמיר, לדבריו, "שם אותנו על רגלינו הלא נכונות" וגורם לנו לפקפק במוסכמות של ציור פורטרט.

פרסום של מוזיאון ברמינגהאם מודגש כי אחד המאפיינים הבולטים בציור הנערה עם הכובע האדום הוא הפנייה הישירה של הדמות לעבר הצופה - מרכיב יוצא דופן ביצירות ורמיר. ברוב ציוריו של ורמיר, הדמויות שקועות בפעולה פנימית או מביטות הצידה, ואילו כאן מבטה הישיר של הדמות יוצר תחושת דיאלוג חזותי, אינטימיות ואפילו הפתעה.

הכותבים מציינים כי המבט הזה - יחד עם הגודל הקטן של היצירה והכובע הבולט - יוצר קומפוזיציה בעלת נוכחות חזקה, למרות הממדים המצומצמים. ההעמדה החזיתית והצבעוניות הנועזת שוברות את הציפייה לציור שקט ואינטימי ומציעות רגע של מפגש חזותי בלתי אמצעי.

[250px|ממוזער|ימין|[נערה עם חליל, יאן ורמיר]]
## השוואה ל"הנערה עם החליל" ושאלת הסדנה
במאמר שפורסם ב־Journal of Historians of Netherlandish Art, נדונה היצירה הנערה עם הכובע האדום בהקשר של השוואה לציור אחר שיוחס לוורמיר - נערה עם חליל. החוקרים מציינים כי בעוד ש-הנערה עם הכובע האדום נחשבת ליצירה אותנטית של ורמיר, הן מבחינת איכות הביצוע והטכניקה, והן מבחינת השימוש המדויק באור ובפיגמנטים – הרי שייחוסה של הנערה עם החליל נתון במחלוקת.

המאמר בוחן את האפשרות כי חלק מיצירות אלה נוצרו בסדנתו של ורמיר, אולי בסיוע עוזר או תלמיד - ייתכן מבני משפחתו. עם זאת, הנערה עם הכובע האדום נותרת בעיני רוב החוקרים יצירה מובהקת של ורמיר, ומהווה מדד להשוואה מקצועית ליצירות בעלות ייחוס מוטל בספק.

## השוואה ל"הנערה עם עגיל הפנינה"
[250px|ממוזער|שמאל|[נערה עם עגיל פנינה, היצרה מוצגת כיום בגלריה המלכותית מאוריצויס בעיר האג שבהולנד]]
באתר The History of Art ובאתר Essential Vermeer, הושוו היצירות הנערה עם הכובע האדום ו-נערה עם עגיל פנינה כשתיהן מציגות דמות נשית בודדת, מבט ישיר לעבר הצופה, ורקע כהה המבליט את פני הדמות. בשתי היצירות יצר ורמיר אשליה של רגע חטוף ואינטימי, תוך שימוש עדין בתאורה המדגיש את המבנה האנטומי של הפנים.
עם זאת, קיימים הבדלים מהותיים בין השתיים. הנערה עם עגיל הפנינה מצוירת על בד, בטכניקה מוקפדת עם משטחים חלקים וליטוש גבוה, והיא נתפסת כפורטרט אידיאלי או דימוי פיוטי. לעומתה, הנערה עם הכובע האדום צוירה על לוח עץ, בטכניקה ניסיונית עם משיחות מכחול גלויות ושימוש נועז בצבעים, בפרט בכובע האדום. הכובע עצמו, שאינו תואם לבוש יום־יומי בן התקופה, מעניק ליצירה איכות תיאטרלית, בניגוד לדיוקנה המאופק של הנערה בעגיל.
הבדלים אלו מדגישים את אופיה הניסיוני של הנערה עם הכובע האדום ואת מקומה החריג בתוך יצירתו של ורמיר, לצד הדמיון המושך השוואה טבעית בין שתי הדמויות הנשיות הבולטות ביצירתו.

[180px|ממוזער|ימין|[מחקר על אישה צעירה, מאת ורמיר]]
## השוואה ליצרה "מחקר על אישה צעירה
החוקרים מצביעים על הקבלה בין הנערה עם הכובע האדום לבין מחקר על אישה צעירה בהקשר של עיסוק בטקסטיל, צבע ואור משתנה. שתי היצירות נחשבות לטרוני, שאינן מציגות דמות מזוהה אלא חקר דמות טיפוסית, הבעה וחומריות. בשתיהן ניכרת שליטה מרשימה בתיאור בדי יוקרה ובמעברים מורכבים של אור, תחום שזוהה במאה ה־17 כאחד האתגרים הגדולים של הציירים ההולנדים. עם זאת, בעוד ש-"הנערה עם הכובע האדום" מצטיינת בצבעוניות עזה ובקומפוזיציה תיאטרלית יותר, הרי שמחקר על אישה צעירה מאופיינת ברוך, בתאורה מפוזרת ובאווירה מהורהרת, המשרה תחושת ריחוק רגשי.

## מאפיינים צורניים וחשיבות ביצירתו של ורמיר
אנציקלופדיה בריטניקה מדגישה את חריגותה של הנערה עם הכובע האדום בתוך מכלול עבודותיו של יאן ורמיר. מדובר באחת מארבע יצירות בלבד שצייר על לוח עץ, ובעלת מראה שונה בשל משיחות המכחול החופשיות והבולטות, בניגוד למשטחים החלקים והמעודנים המוכרים משאר יצירותיו. עם גודלה המצומצם והקומפוזיציה הפשוטה לכאורה, היא מדגימה את שליטתו של ורמיר באור, צבע ומבנה חזותי, ומבליטה את הכובע האדום כנקודת מוקד שמכוונת את מבטו של הצופה.

## הקשר לז'אנר הפורטרטים ופרשנות
באתר The History of Art מתואר הציור הנערה עם הכובע האדום כציור פורטרט אינטימי, אשר שונה מהותית מן הדיוקנאות הרשמיים של תקופתו. גודלו הקטן והקומפוזיציה הקרובה יוצרים תחושה של קרבה אישית בין הצופה לדמות. האתר מציע פרשנות לפיה ייתכן שהציור שימש עבור ורמיר לא כתיאור של דמות מסוימת, אלא כתרגיל אסתטי במפגש בין צבע, אור והבעה. עוד נטען כי האישה המופיעה ביצירה אינה לבושה בלבוש יום־יומי מהולנד שלהמאה ה-17, אלא בלבוש תיאטרלי או אקזוטי, דבר המעיד על בחירה מודעת של ורמיר להוציא את הדמות מהקשר ריאליסטי לטובת אפקט חזותי מרשים. נקודת המבט הישירה של הדמות והבעת פניה החידתית מזכירים יצירות כמו הנערה עם עגיל הפנינה, אף כי סגנון העבודה שונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:יאן ורמיר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הגלריה הלאומית לאמנות וושינגטון: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17