open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עננות אורוגרפית

250px|ממוזער|שמאל|תהליך יצירת עננות אורוגרפית וצל גשם כתוצאה מתנועת אוויר הנתקל במכשול גאוגרפי:  1. תנועת אוויר הפוגע בהר מוסט כלפי מעלה ומתפתח לעננות ממטירה. 2. בצידו השני של ההר גולש אוויר חם ויבש
**עננות אורוגרפית** (באנגלית: **Orographic lift** – עילוי אורוגרפי) היא תופעה מטאורולוגית של יצירת עננים המתרחשת כאשר מסת אוויר הנעה בכיוון אופקי נתקלת במכשול גאוגרפי טבעי כגון הר או רכס הרים. כתוצאה מכך, מוסטת תנועת האוויר כלפי מעלה. תנועה זו גורמת להתקררות מהירה שלו בתהליך אדיאבטי, וכתוצאה מכך נגרמת עלייה בלחות היחסית עד ל-100% וליצירת עננות אשר לעיתים יכולה להיות גם עננות ממטירה.

כמות המשקעים הגדולה ביותר הנוצרת כתוצאה מתהליך יצירת עננות אורוגרפית מתרכזת בצלע הרכס הפונה אל הרוח ואשר בו תנועת האוויר כלפי מעלה היא הישירה והמהירה ביותר.

כאשר האוויר יורד בחזרה מצידו השני של הרכס הוא מתחמם ומתייבש ויוצר אזור המכונה צל גשם.
תנועת האוויר כלפי מטה מתרחשת כאשר מסה של אוויר יציב מוסעת מעל פסגת הרכס באמצעות הרוח המתחזקת עם העלייה בגובה. כתוצאה מכך הלחות יורדת וחום כמוס משתחרר. עם הירידה בגובה עולה גם הלחץ של מסת האוויר וכתוצאה מכך היא מתחממת. תנועת האוויר כלפי מטה במורד הצלע המוסתרת מן הרוח מכונה רוח פן.
150px|ממוזער|שמאל|ענן דגל במטרהורן
150px|ממוזער|שמאל|ענן עדשה
עננות אורוגרפית יכולה לצור סוגים שונים של עננים:
*ערפל – נוצר בדרך כלל כתוצאה מתנועת האוויר לאורך ובמעלה המדרון הפונה לרוח ומתרכז סביב הפסגה.
*ענן דגל – נוצר כתוצאה מרוח חזקה במיוחד הנושבת אופקית בהרים מבודדים שאינם חלק מרכס או בעלי שיפועים חדים. הענן נוצר כתוצאה ממערבולות ותנועת אוויר אופקית הפוגעת בהר.
*ענן עדשה – נוצר כתוצאה מתנועת האוויר מעל הפסגה (גלי הרים) כאשר טמפרטורת האוויר קרובה לנקודת הטל.

### בישראל
הדוגמאות המוכרות ביותר בישראל להיווצרות עננות אורוגרפית הן ברכס הרי יהודה וברכס הגלבוע. אוויר לח הנע מכוון הים התיכון מתגבש לעננים הממטירים כמות מעטה יחסית של גשם בהמשך דרכם ממישור החוף לאזור השפלה ואת כמות הגשם הרבה ביותר הם מורידים על המפנה המערבי של הרכסים. מעבר לקו פרשת המים של הרכסים וכתוצאה מהפרש הגבהים שלהם למדבר יהודה ולבקעת הירדן, חל תהליך משמעותי של התחממות והתאדות טיפות מים וכמות המשקעים שנותרת בעננים כשהם מגיעים למדבר ולבקעת הירדן מועטה מאוד במדרונות המזרחיים שלהם ביחס לאלה שבמדרונות המערביים.

## לקריאה נוספת

* Whiteman, C. David (2000). Mountain Meteorology: Fundamentals and Applications. Oxford University Press.* .
* Stull, Roland (2017). Practical Meteorology: An Algebra-based Survey of Atmospheric Science. University of British Columbia. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:עננים
אנה אזרי

**אנה אזרי** (נולדה ב-1959) היא דיפלומטית ישראלית המכהנת כשגרירת ישראל בצ'כיה. קודם לכן כיהנה כסמנכ"לית משרד החוץ לענייני אירופה, וכשגרירת ישראל בפולין, ברוסיה ובאוקראינה.

## ביוגרפיה
אזרי נולדה בליטא בברית המועצות, ועלתה לישראל ב-1972.

היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה וספרות אנגלית מאוניברסיטת חיפה, בוגרת המכללה לביטחון לאומי ובעלת תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. משרתת במשרד החוץ מאז 1983.

ב-1989 מונתה לקונסול כללי בסן פרנסיסקו שבארצות הברית, ב-1992 חזרה לישראל ועבדה בחטיבה לתכנון מדיני. ב-1995 מונתה לסגן ראש המשלחת הישראלית בשגרירות ישראל במוסקבה שברוסיה. ב-1998 מונתה לסגנית מנהל מחלקת חבר המדינות במשרד החוץ. ב-1999 מונתה לשגרירת ישראל באוקראינה ובמולדובה ושירתה בתפקיד עד 2003. בתקופת כהונתה כשגרירה אירע אסון התרסקות טיסה 1812 של סיביריה איירליינס, כתוצאה מפגיעת טיל קרקע-אוויר שירה צבא אוקראינה במהלך אימון. בהתרסקות נהרגו 51 אזרחים ישראלים.

לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונתה ב-2005 למנהלת מחלקת מרכז אירופה ואירו-אסיה במשרד החוץ. ב-2006 מונתה לשגרירת ישראל ברוסיה, ב-2010 מונתה לסמנכ"לית אירו-אסיה במשרד החוץ. בספטמבר 2014 מונתה לשגרירת ישראל בפולין, מינוי אותו סיימה ב-2019. לאחר מכן מונתה לסמנכ"לית אירופה במשרד החוץ.

אזרי נשואה למאיר אזרי, רב רפורמי וראש מרכזי דניאל ליהדות מתקדמת, והיא אם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Grapevine: How do you say 'traffic' in Korean?, ג'רוזלם פוסט, 10 במאי 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדות משרד החוץ
קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל ברוסיה
קטגוריה:שגרירי ישראל באוקראינה
קטגוריה:שגרירי ישראל בצ'כיה
קטגוריה:שגרירי ישראל בפולין
קטגוריה:שגרירי ישראל במולדובה
קטגוריה:קונסולי ישראל בסן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרות המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראליות ילידות ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
משפט ההתכנסות המונוטונית

בתורת המידה, **משפט ההתכנסות המונוטונית** הוא משפט על האינטגרל של סדרה עולה של פונקציות מדידות ואי-שליליות. לפי המשפט, במקרה זה האינטגרל של הגבול שווה לגבול האינטגרלים. זהו משפט יסודי וחשוב בתורת המידה, ויש לו השלכות רבות, כדוגמת הלמה של פאטו ומשפט ההתכנסות הנשלטת. המתמטיקאי האיטלקי בפו לוי תרם רבות לפיתוח משפט זה.

## ניסוח

יהי \left( X, \mathcal{F}, \mu \right) מרחב מידה. תהי \ f_1,f_2,\dots סדרה של פונקציות ממשיות או מרוכבות מדידות, המקיימות  0 \leq f_n  \leq  f_{n+1}  עבור כל n=1,2,\dots כמעט בכל מקום. נכתוב f = \lim_{n \to \infty} f_n (נשים לב שממונוטוניות גבול זה קיים, גם אם אולי אינסופי). אז מתקיים \ \lim_{n \to \infty}\int_X f_n d\mu=\int_X fd\mu.

## הוכחה

ראשית יש לשים לב כי הגבול f(x):= \lim _{ n\rightarrow \infty  }{ { f }_{ n }(x) } קיים בכל נקודה (סופי או אינסופי), כי הסדרה מונוטונית.

הכיוון \ge ברור, כי f \ge f_n לכל n, ולכן ממונוטוניות האינטגרל  \int { f } \ge \int { { f }_{ n } }, ולכן גם \int{f}\ge\lim_{n\rightarrow\infty}{\int{f_n}} .

לצורך הכיוון \le, מספיק להראות (לפי הגדרת אינטגרל לבג) כי לכל פונקציה פשוטה \phi \le f ולכל 0 מתקיים \int { a\phi  } \le \lim _{ n\rightarrow \infty  }{ \int { { f }_{ n } }  } (כי אז נשאיף a \rightarrow 1^-).

יהי { A }_{ n }={ ({ f }_{ n }-a\phi ) }^{ -1 }([0,\infty ]), קבוצה מדידה. גם A_n \subseteq A_{n+1} ממונוטוניות, ו-\bigcup _{ n=1 }^{ \infty  }{ { A }_{ n } } =X - אכן, אם x \in X, \phi (x)=0 אז x \in A_1; אחרת f(x)>a \phi (x) ומהשאיפה f_n \rightarrow f נובע שקיים n כך ש-f_n(x)>a \phi (x), כלומר x \in A_n.

לכן, \int _{ X }{ \phi  } =\lim _{ n\rightarrow \infty  }{ \int _{ { A }_{ n } }{ \phi  }  } . כעת, \int _{ X }{ { f }_{ n } } \ge \int _{ { A }_{ n } }{ { f }_{ n } } \ge\int _{ { A }_{ n } }{ { a\phi  } }  וביחד מקבלים \lim _{ n\rightarrow \infty  }{ \int _{ X }{ { f }_{ n } }  } \ge \int _{ X }{ { a\phi  } }  כדרוש.

## ראו גם

* הלמה של פאטו
* משפט ההתכנסות הנשלטת
* משפט ההתכנסות של ויטלי

## קישורים חיצוניים
* 

התכנסות המונוטונית
התכנסות המונוטונית
התכנסות המונוטונית
ז'אן-באטיסט שארל בובה דה לוזייה

**ז'אן-באטיסט שארל בּוּבֶה דה לוֹזְייֶה** (בצרפתית: **Jean Baptiste Charles Bouvet de Lozier**;  14 בינואר 1705–1786) היה ימאי ומגלה ארצות צרפתי ומושל איי מסקארן.

## חייו
בובה דה לוזייה התייתם בגיל שבע. הוא גדל ולמד בפריז ואחר נשלח לסן מאלו ללמוד ניווט. בשנת 1731 התמנה ללייטנאנט בחברת הודו המזרחית הצרפתית. הוא הצליח לשכנע את מעסיקו להעמיד לפיקודו שתי ספינות ולשלוח אותו למשימת חקר וגילוי בדרום האוקיינוס האטלנטי.
עם ספינותיו, "אייגל" ו"מארי" גילה ב-1 בינואר 1739 אי זעיר, שלו העניק את שמו, האי בובה. זמן קצר לאחר מכן נאלץ להפסיק את מסע המשלחת, משום שרוב צוותו חלה. הוא חזר לכף התקווה הטובה ולאחר זאת לצרפת.

האי בובה, שכל רוחבו 6.5 ק"מ, הוא יחיד במינו, ועצם גילויו על ידי בובה שווה ערך למציאת מחט בערימת שחת. זה האי הנידח והמבודד ביותר בעולם - היבשה הקרובה ביותר מרוחקת ממנו 1600 ק"מ. מיקומו האמיתי, בניגוד להערכתו של בובה, הוא '25 54° דרום ו-'24 3° מזרח.

עשר שנים לאחר משלחתו, התמנה בובה דה לוזייה למושל איי מסקארן, משרה בה כיהן פעמיים, תחילה מ-1750 עד 1752 ושוב מ-1757 עד 1763.

350px|left|ממוזער|נתיב מסעו של דה לוזייה

## קישורים חיצוניים


* Biography at South-Pole.com


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1786
ג'והור (מלזיה)

**ג'והור** (במלאית: **Johor**) היא מדינה במלזיה. בראש המדינה עומד סולטאן. ג'והור נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בדרום חצי האי המלאי, והיא גובלת במלאקה ונגרי סמבילן בצפון-מערב, פהנג בצפון, ים סין הדרומי במזרח, מצר ג'והור (אשר מפריד בינה ובין סינגפור) בדרום ומצר מלאקה במערב. בירתה היא ג'והור באהרו והבירה המלכותית שלה (מקום משכנו של הסולטאן) היא מואר.

שמה המורחב של המדינה הוא **ג'והור דרול טקזים** (במלאית: **Johor Darul Takzim**, בג'אווי: **جوهر دارالتّعظيم**). מקור "דרול טקזים" הוא מערבית (دارالتّعظيم, בתעתיק מדויק: דאר אלתעט'ים, בתעתיק חופשי: דאר א-תעזים) ומשמעות השם היא "בית ההאדרה".

## היסטוריה
בשטחים בהם נמצאת ג'והור כיום נוסדה בתחילת המאה ה-16 סולטנות ג'והור. הסולטנות הוקמה על ידי בנו של הסולטאן האחרון של סולטנות מלאקה לאחר שפורטוגל כבשה אותה. בשיאה, במחצית השנייה של המאה ה-17, שלטה הסולטנות החדשה גם בשטחי מדינות מלאקה ופהנג של היום ובחלקים מסומטרה והייתה מרכז מסחרי חשוב באזור. עם זאת בהמשך המאה ה-17 ובמאה ה-18 היא החלה להיחלש ולאבד מריבונותה.

במאה ה-19 הסולטנות החלה להתפרק והיא נותרה רק עם חלקיה בחצי האי המלאי. בנוסף בריטניה התחילה להשתלט על הסולטנות בהדרגתיות. בסוף המאה ה-19 הסולטאן אבו בכר הוביל תהליך של מודרניזציה במהלכו נוצרה חוקה לג'והור והשלטון האדמיניסטרטיבי בה עבר לסגנון בריטי. באותו זמן הגיע למדינה גם זרם של מהגרים סיניים שעסקו בחקלאות.

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה ג'והור על ידי האימפריה היפנית ולקראת סוף המלחמה היא שוחררה על ידי כוחות בעלות הברית. ב-1946 צורפה ג'והור לאיחוד המלאי, שהיה ניסיון להקים קולוניה בריטית פדרטיבית שתאגד בתוכה את כל השטחים של מלזיה כיום בחצי האי המלאי. ג'והור, כמו יתר חלקי האיחוד, התנגדה לו ופעלה למען השגת עצמאות. ב-1948 האיחוד הפך להיות פדרציית מלאיה, אשר קיבלה את עצמאותה ב-1957. פדרציית מלאיה הייתה בין המרכיבים של מלזיה שהוקמה ב-1963.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
גביע דייוויס 1950

**[[גביע דייוויס]] 1950** הייתה התחרות ה-39 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס. לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה אוסטרליה ניצחה את שוודיה.

המשחק על התואר נערך ב-25–27 באוגוסט 1950 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית. נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת אוסטרליה עם תוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם ה-8.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית הזה כלל 4 נבחרות כולל אוסטרליה.

### בית אירופה
הבית כלל 24 קבוצות, כולל פרו, הפיליפינים, מצרים, פקיסטן וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בריי, ארצות הברית, במהלך 11–13 באוגוסט 1950. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 2:3.

### משחק הגמר

## ישראל בגביע דייוויס
בשנת 1950 נבחרת ישראל השתתפה בתחרות בפעם השנייה. היא שובצה בבית אירופה ועברה ללא משחק לסיבוב השני בו היא שיחקה נגד נבחרת פולין.

## קישורים חיצוניים
* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1950
1950
1950
1950
1950
1950
1950
יורם בן-זאב

**יורם בן-זאב** (נולד ב-20 ביולי 1944) הוא דיפלומט ישראלי בדימוס, כיהן כשגריר ישראל בגרמניה.

## ביוגרפיה
בן-זאב נולד בארץ ישראל ב-1944. הוא שירת כקצין בצה"ל ונפצע במהלך מלחמת ששת הימים. סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון, מדע המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. 

במשרד החוץ החל לשרת ב-1973, שימש קונסול בהונג קונג, ב-1974 מונה למזכיר ראשון בשגרירות ישראל במנילה שבפיליפינים. 

ב-1977 מונה לעוזר בכיר למנהל אגף המזרח התיכון במשרד החוץ, ב-1980 מונה לסגן דובר המשרד. בשנים 1981 עד 1985 שימש נספח לענייני תקשורת ויחסי ציבור בקונסוליה הישראלית בלוס אנג'לס.

בשנים 1987 עד 1993 שימש יועץ לנשיא מדינת ישראל חיים הרצוג. לאחר חתימת הסכמי אוסלו מונה למתאם מיוחד לתהליך השלום בין ישראל לפלסטינים ובין ישראל ומדינות ערב. ב-1995 מונה לקונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-1999 מונה  לראש אגף צפון אמריקה במשרד החוץ, בתפקיד זה שימש יועץ לראש הממשלה אהוד ברק במהלך ועידת קמפ דייוויד (2000). 

בדצמבר 2007 מונה לשגריר ישראל בגרמניה, תפקיד בו כיהן עד 2012. 

לאחר פרישתו ממשרד החוץ מונה לדירקטור בחברת אלביט מערכות. 

בן-זאב נשוי לאיריס ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים

* יורם בן זאב – השגריר שעשה היסטוריה, באתר מכון גתה
* יורם בן-זאב, באתר חברת אלביט מערכות 
* 

קטגוריה:שגרירי ישראל בגרמניה
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קונסולי ישראל בלוס אנג'לס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
מתקפת ההאקרים על סרטי סוני

[שמאל|ממוזער|משרדי חברת "סרטי סוני", בקלבר סיטי שב[קליפורניה.]]

**מתקפת ההאקרים על חברת [[סרטי סוני]]** (Sony Pictures Entertainment, SPE) הייתה תקיפת מחשב משולבת רחבה על תשתיות המידע של חברת סרטי סוני ותכתובות דוא"ל של עובדיה, שנערכה ב-24 בנובמבר 2014 ובאה בעקבות הפצתו המתכוננת של הסרט "ראיון סוף".

המתקפה הביאה לחשיפת מידע חסוי (מידע של החברה כגון גובה השכר של בכירי החברה, תוכניות עסקיות וחוזים עם רשתות טלוויזיה; מידע אישי כדוגמת פרטים רפואיים, תעודות זהות, כרטיסי אשראי של עובדי החברה ונחשפו שמות בדויים ששימשו כוכבים לצורך רישום למלונות), העתקים של סרטים שטרם הופצו כדוגמת הסרט "אנני" ומידע אחר שנחשף על ידי קבוצת האקרים שהזדהתה כ"שומרי השלום". כמו כן מערך ההפקות של סוני הושבת עקב פגיעה במערכת התשלומים וכן הושבתו מחשבי העובדים. המידע החסוי שהודלף שוחרר בחלקים בפרק זמן קבוע, באופן המזכיר את פעילות האתר ויקיליקס בחשיפות מפורסמות שנערכו באמצעותו (מה שנתן לפרשה את הכינוי "פרשת הוויקיליקס של עולם הקולנוע").

לאחר הפריצה וההדלפות לאינטרנט, שער המניות של סוני ירד בלמעלה מ-10%. נכון ל-19 בדצמבר 2014, הנזק לסוני הוערך כ-100 מיליון דולר. בנוסף, תכתובות המיילים שנחשפו (שכללו התבטאויות מביכות כלפי דמויות שונות בתעשיית הבידור וכן התבטאויות המתייחסות לנשיא ברק אובמה, שתוארו כגזעניות) גרמו לפגיעה בקריירה ויחסים אישיים של בעלי תפקיד בחברה (ובפרט ליו"ר אולפני סוני, איימי פסקל) ושל דמויות שונות, ברובן מתעשיית הבידור בארצות הברית. כמו כן נחשף מיזם המשותף לסוני ואולפנים אחרים בהוליווד למיזם משפטי-פוליטי כנגד ענקית טכנולוגיה המכונה "גוליית", ככל הנראה גוגל.

ב-16 בדצמבר 2014 פרסמה קבוצת ההאקרים אזהרה לצופים המתכננים להגיע להקרנת הבכורה של הסרט "ראיון סוף", ובכלל לכל בית קולנוע אחר שיקרין את הסרט. קבוצת ההאקרים פרסמה את הודעת האזהרה הבאה:

עקב זאת החליטה "סרטי סוני" בתחילה לגנוז את הסרט ולא להפיצו. אך חזרה בה מהחלטתה לבסוף והצהירה כי הסרט יופץ ב-25 בדצמבר 2014 בבתי הקולנוע בארצות הברית.

## ההאקרים
קבוצת "שומרי השלום" הוא הכינוי לקבוצת ההאקרים שאיימה לבצע פיגועי טרור בסגנון 11 בספטמבר באולמות הקולנוע שבהם יוקרן הסרט "ראיון סוף". לדעת קהילת המודיעין האמריקאית מדובר בקבוצת האקרים הנתמכת על ידי ממשלת קוריאה הצפונית ואולי אף לשכה 121 או לשכה 91 של לשכת הסיור המרכזית בקוריאה הצפונית (הסוכנויות הממשלתיות ללוחמת סייבר חשאית וכפופה לצבא קוריאה הצפונית)

המניע האפשרי לתקיפת מחשבי החברה הוא הפצת הסרט "ראיון סוף" שהופק על ידי סרטי סוני ומגולל עלילה בדיונית בדבר ניסיונותיהם של שני עיתונאים אמריקאים להתנקש בחייו של מנהיג קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און. בכירים צפון קוריאניים כבר הביעו בעבר שאט נפש מהפצתו המתוכננת של הסרט. בדצמבר 2014 ממשלת ארצות הברית האשימה את קוריאה הצפונית באחריות למתקפה והנשיא ברק אובמה אף האשים את קוריאה הצפונית בניסיון לכפות צנזורה על ארצות הברית ולמנוע הפצת סרט בידורי ותו לא.

לשכת החקירות הפדרלית בארצות הברית קישרה באופן רשמי בין ממשל קוריאה הצפונית למתקפות הסייבר חרף דחייתה של קוריאה הצפונית האשמות מסוג זה. הממשל בקוריאה הצפונית אף הציע לנהל חקירה משותפת בנושא.

יותר מחודש לאחר המתקפה פרסמה חברה לאבטחת מידע חשד לפיו מאחורי המתקפה עומדת עובדת לשעבר בסרטי סוני שכעסה על פיטוריה מהחברה.

## ראו גם
* התקפות רשת

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האקינג
קטגוריה:2014 בארצות הברית
קטגוריה:קוריאה הצפונית: היסטוריה
קטגוריה:מתקפות סייבר בעשור השני של המאה ה-21
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קוריאה הצפונית
קטגוריה:סוני
ג'והור באהרו

**ג'וֹהוֹר בַּאהְרוּ** (במלאית: **Johor Bahru**, בכתב ג'אווי: **جوهر بهرو**, בסינית: **新山**, בטמילית: **ஜொஹோர் பாரு**) היא בירת מדינת ג'והור במלזיה. העיר נמצאת בקצה הדרומי של חצי האי המלאי, על חוף מצר ג'והור המפריד בינה ובין סינגפור. בעיר מתגוררים 858,000 תושבים (נכון ל-2020).

## היסטוריה
ג'והור באהרו נוסדה ב-1855 על ידי הסולטאן טמנגונג (במלאית: Temenggung) תחת השם טנג'ונג פוטרי (במלאית: Tanjung Puteri) כדי לשמש מרכז שלטוני לסולטנות ג'והור. ב-1858 השם שונה לאיסקנדר פוטרי (במלאית: Iskandar Puteri). ב-1866 השם שונה שוב לשם הנוכחי, ג'והור באהרו.

בהמשך המאה ה-19 ג'והור באהרו החלה להתפתח ולהתרחב תחת שלטון הסולטאן אבו בכר. בסוף המאה הגיע לג'והור באהרו גל של מהגרים סינים שעזרו להתפתחותה. ההתפתחות והגדילה נמשכו עד מלחמת העולם השנייה.

ב-31 בינואר 1942 כוחות האימפריה היפנית כבשו את ג'והור באהרו במסגרת קרב מלאיה. הבריטים פוצצו את הגשר שקישר בין ג'והור באהרו ובין סינגפור בניסיון לעצור את התקדמות היפנים, אך היפנים הצליחו לצלוח את מצר ג'והור ולכבוש את סינגפור תוך זמן קצר. ג'והור באהרו שוחררה על ידי בעלות הברית ב-1945 כמו יתר חצי האי המלאי.

ב-1 בינואר 1994 ג'והור באהרו קיבלה מעמד רשמי של עיר.

## כלכלה
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על קשרי מסחר עם סינגפור הקרובה. תיירים רבים באים מסינגפור לג'והור באהרו וגם אנשים מג'והור באהרו עובדים בסינגפור.

## חינוך
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הטכנולוגית של מלזיה.

## תחבורה
העיר מקושרת לסינגפור בשני גשרים: גשר ג'והור-סינגפור והקישור השני מלזיה-סינגפור.

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי סנאי, הנמצא בעיירה סנאי במרחק של 35 קילומטרים צפון-מערבית למרכז ג'והור באהרו. הנמל מציע טיסות ליעדים בתוך מלזיה ולמספר יעדים נוספים במזרח אסיה.

## ערים תאומות
* 
* 
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלזיה: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1855
מריגוט (דומיניקה)

**מריגוט** (באנגלית: **Marigot**) הוא היישוב הגדול ביותר במחוז סנט אנדרו שבצפון-מזרח דומיניקה. בעיירה קיימת פעילות נרחבת של ענף הדיג ופועל בה אחד משני נמלי התעופה של האי. מריגוט היא מקום הולדתו של ראש ממשלת דומיניקה הרביעי, אדיסון ג'יימס.

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
פורשיה סימפסון-מילר

**פורשיה לוקרציה סימפסון-מילר** (באנגלית: **Portia Lucretia Simpson-Miller**; נולדה ב-12 בדצמבר 1945) היא מנהיגת האופוזיציה בפרלמנט של ג'מייקה. כיהנה פעמיים כראש ממשלת ג'מייקה ומכהנת כיו"ר מפלגת העם הלאומית. מצעה הסוציאליסטי של סימפסון-מילר ומפלגתה מתבסס על העצמת מיעוטים, נשים ואוכלוסיות מוחלשות ושיתוף-פעולה אזורי בין עמי הקריבים. פעילותה המשמעותית יותר היא העצמה של הלהט"ב במדינה בעלת מורשת הומופובית ביותר. סימפסון-מילר הפכה לראש הממשלה הראשון בהיסטוריה של ג'מייקה שדגלה בתקופת בחירות בזכויות אזרח רשמיות עבור להט"בים. סימפסון-מילר ציינה במהלך דיון בחירות שלשיטתה "אין בעיה לתת עמדות מסוימות של סמכות להומוסקסואלים במידה שהם בעלי הכשירות הנדרשת לתפקיד." בתחום האלימות ברחוב חל אך שיפור קל בתקופת שלטונה השנייה, אם כי המדינה נותרה בראש המדינות בהן נהרגים כל שנה מאות אנשים לכל 100,000 איש.

## תולדות חייה
נולדה במחוז סנט קתרין בג'מייקה. בשנת 1974 נבחרה למועצת העיר של קינגסטון כנציגת טרנצ'טאון מטעם מפלגת ה-PNP. חברת פרלמנט מאז 1976. בעלת תואר ראשון במינהל ציבורי מאוניברסיטת מיאמי (1997), MBA מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובוגרת התוכנית לפיתוח מנהיגות על שם ג'ון פיצג'רלד קנדי באוניברסיטת הרווארד (1999).

מאז 1989 ובמהלך 17 שנים רצופות בהן הייתה מפלגתה בשלטון כיהנה במספר משרדי ממשלה. בין היתר כיהנה כשרת העבודה, הרווחה והביטוח הלאומי, שרת הספורט, שרת התיירות ושרת השלטון המקומי. ב-2006, בעקבות פרישתו של ראש המפלגה וראש הממשלה המכהן פ. ג'. פטרסון, נבחרה למנהיגת מפלגתה והחליפה אותו במשרת ראש הממשלה, האישה הראשונה במדינתה שכיהנה כראשת ממשלה. בין היתר ביטלה אגרות בריאות לילדים והגדילה את הסיוע הממשלתי למשתכנים בעלי דירה ראשונה. סימפסון-מילר הייתה פוליטיקאית אהובה ומוערכת, אולם המשבר הכלכלי אליו נקלעה המדינה וטיפול כושל בנזקי ההוריקן דין שפגע באי באוגוסט 2007 גרמו להדחתה ולעליית מפלגת הלייבור של ג'מייקה היריבה בראשות ברוס גולדינג בבחירות שנערכו סמוך לאחר מכן. סימפסון-מילר הייתה לראשת האופוזיציה. ב-29 בדצמבר 2011 הובילה סימפסון-מילר את מפלגתה לניצחון בבחירות, על בסיס מצע של אחריות חברתית ושיתוף-פעולה אזורי בין עמי הקריבים. בנוסף לראשות הממשלה החזיקה סימפסון-מילר גם בתיק הביטחון, הפיתוח, המידע והספורט. בפברואר 2016 הפסידה מפלגתה את השלטון בהשיגה מושב אחד פחות מהמפלגה הליברלית המתחרה (32/31) ומילר שבה לראשות האופוזיציה.

כינוי החיבה שלה הוא "Sista 'P'" ("האחות פי", בפטואה).

ב-2012 נבחרה על ידי טיים מגזין לאחד מ-100 האישים המשפיעים ביותר בעולם.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל בג'מייקה אובסרבר, 26 בפברואר 2006
* Go, sista, כתבה על הבחירות בג'מייקה מן האקונומיסט, 7 בינואר 2012
* Jamaica's PM Portia Simpson Miller's Popularity Plummets, 13 באוקטובר 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת ג'מייקה
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:שרי ספורט
קטגוריה:שרי תיירות
קטגוריה:שרי רווחה
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ג'מייקה: אישים בספורט
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ג'מייקנים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:ילידי 1945
ניסיון הפיגוע בטיסת בריטיש איירווייז (1974)

**ניסיון הפיגוע בטיסת בריטיש איירווייז** התרחש ב-23 ביולי 1974. מטען חבלה הוטמן במטוס נוסעים של חברת בריטיש איירווייז על ידי ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני, אך לא התפוצץ וסולק. היה זה הניסיון הראשון של הצבא האירי הרפובליקני הזמני לבצע חבלה במטוס נוסעים.

המטוס, מדגם הוקר סידלי טריידנט, המריא מנמל התעופה של בלפסט שבצפון אירלנד בטיסת פנים שיעדה נמל התעופה לונדון הית'רו. נמצאו עליו 92 נוסעים ואנשי צוות. בין היתר נמצאו במטוס מפקד כוח השיטור המלכותי של אלסטר, אחד מחברי הפרלמנט של בריטניה ופוליטיקאי קנדי בכיר.

בעת שהמטוס נמצא מעל הים האירי צלצל אלמוני אל מערכת העיתון Irish News בבלפסט, והודיע כי פצצה הוטמנה במטוס ועתידה להתפוצץ. טייסי המטוס הוזהרו, הסיטו את המטוס מנתיבו והנחיתו אותו בנמל התעופה של מנצ'סטר. יושבי המטוס פינו אותו באמצעות מגלשות החירום. המשטרה סרקה את המטוס וגילתה מתחת לאחד המושבים שקית נייר ובה מטען חבלה במשקל של 900 גרם. הוא לא התפוצץ לאחר שמנגנון הזמן שבו לא פעל כמתוכנן. המטען הורחק מהמטוס והושמד בפיצוץ מבוקר.

הדרך שבה הוטמן המטען במטוס לא התבררה מעולם. ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני טען לאחר האירוע כי לא התכוון להפעיל את המטען, אלא רק להוכיח כי ביכולתו להתגבר על אמצעי האבטחה בנמל התעופה בבלפסט. בעקבות האירוע דרש איגוד טייסי מטוסי הנוסעים הבריטי מהממשלה להדק את סידורי הביטחון בנמל התעופה.

## ראו גם
*ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון

## קישורים חיצוניים
*ידיעה על ניסיון הפיגוע, בעיתון Miami News
*ידיעה על ניסיון הפיגוע, באתר Flight Global
*ידיעה על ניסיון הפיגוע, בעיתון The Age
*ידיעה על ניסיון הפיגוע, בעיתון New Straits Times

קטגוריה:פיגועים נגד מטוסים
קטגוריה:פיגועי טרור בממלכה המאוחדת
קטגוריה:הצבא האירי הרפובליקני: פיגועי טרור
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בבריטניה
קטגוריה:בריטיש איירווייז: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:פעולות טרור ב-1974
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1974
קטגוריה:1974 בממלכה המאוחדת
חרוט טיילור

ממוזער|שמאל|250 px|תצלום של יצירת סיב על ידי משיכתו מנוזל המושפע ממתח חשמלי. זהו למעשה תהליך ה-electrospinning

**חרוט טיילור** הוא צורת החרוט אשר נצפה כאשר טיפת מים מושפעת על ידי שדה חשמלי חיצוני. חשיבותו נובעת מהשימושים הרבים שנגזרו מתופעה זו ומהעובדה שהטיפה המיוננת פולטת סילון של נוזל מעבר למתח סף מסוים, כגון תהליך הנקרא electrospraying (התזת נוזל על ידי שימוש במתח חשמלי), electrospinning (יצירת סיבים מנוזל) ותהליכי ריסוס הידרודינמיות שונות. בנוסף, חרוט טיילור חשוב במדחפי FEEP וקולואיד אשר משמשים בבקרה יעילה של דחף חלליות.

ממוזער|שמאל|דיאגרמה המתארת את תהליך ה-electrospraying

## היסטוריה
תופעה זו תוארה על ידי סר ג'. א. טיילור בשנת 1964 מבחינה מתמטית במאמר. המאמר נבע מתופעות שתועדו במאמרים קודמים, כגון עבודתו של זלני, שצילם קונוס-סילון של גליצרין תחת שדה חשמלי גבוה, וכן עבודות אחרות של כמה מדענים אחרים: וילסון וטיילור (1925), נולאן (1926) ומקי (1931). טיילור היה מעוניין בעיקר בהתנהגות של טיפות מים בשדות חשמליים חזקים, כמו בסופות רעמים.

## היווצרות חרוט טיילור
כאשר נפח קטן של נוזל מוליך חשוף לשדה חשמלי, צורת הנוזל מתחילה להתעוות מהצורה הסטנדרטית של טיפה, שנובעת ממתח פנים וגרוויטציה בלבד. שדה חשמלי קטן יגרום לטיפה להתחיל לקבל צורה של חרוט, עם צדדים קמורים וקצה מעוגל. עם הגדלת השדה החשמלי הקצה של החרוט מתחדד, עד שמתקבל חרוט עם קצה חד יותר במצב שיווי משקל, כאשר הזווית בקצה היא 98.6 מעלות. כאשר מגדילים את המתח (ובכך את השדה החשמלי) מעבר למתח סף מסוים נוצר היפוך בקצה החרוט ונפלט מהקצה סילון של הנוזל. זה נקרא חרוט-סילון ומהווה את תחילתו של תהליך ה-electrospraying, שבו הנוזל המיונן עשוי להיות מועבר לשלב הגז. נמצא כי על מנת להשיג קונוס-סילון יציב צריך להשתמש במתח גבוה במעט ממתח הסף. הפעלת מתח גדול בהרבה יכול ליצור מצבים אחרים של התפוררות החרוט.

## תאוריה
סר ג'. א. טיילור תיאר את התופעה לראשונה בשנת 1964 באופן תאורטי, כאשר המחקר נשען על שתי הנחות כלליות: (1) פני השטח של החרוט הוא משטח שווה פוטנציאל, ו-(2) הקונוס קיים במצב של שיווי משקל יציב. טיילור מצא כי על מנת לענות על שני קריטריונים אלו המתח צריך להיות אקסי-סימטרי מבחינת האזימוט וכן נדרש שיהיה לפוטנציאל תלות בשורש הרדיוס העקמומיות של החרוט \sqrt{R}\,. טיילור מצא כי הפוטנציאל הנדרש הוא:
:V=V_0+AR^{1/2}P _{1/2} (\cos\theta _0)\,
כאשר P _{1/2} (\cos\theta _0)\, הוא פולינום ליג'נדר מסדר חצי, ו \theta _0\, הוא האפס הראשון של פולינום זה. מהביטוי הזה לפוטנציאל נובע כי כאשר מגדילים את המתח למתח הסף כך שמשטח החרוט יהיה שווה פוטנציאל, ייווצר חרוט מושלם בזווית של \pi-\theta _0\,, או 98.6°.

## הערות שוליים

קטגוריה:הידרודינמיקה
מותה האטי של לוסיאנה ב'

**מותה האִטי של לוסיאנה ב**' (בספרדית: **La muerte lenta de Luciana B**) הוא ספר מתח מאת הסופר הארגנטינאי גיירמו מרטינס שיצא לאור בשנת 2007. תרגום לעברית של הספר יצא לאור בשנת 2014.

## עלילת הספר
אל המְּסַפֵּר, שהוא סופר ומרצה לספרות (שמו אינו נמסר לקורא), מטלפנת לוסיאנה, ומבקשת להיפגש בעניין של חיים ומוות. לוסיאנה עבדה אצל המספר, עשר שנים קודם לכן, במשך חודש אחד, כקלדנית שהקלידה ספר שהכתיב לה. המספר נזקק לשירותיה משום שידו הייתה נתונה בגבס, ועל עבודתה המליץ בפניו המו"ל שלו, שידע שהיא פנויה למשך חודש, משום שהמעסיק הקבוע שלה בתפקיד זה, הסופר קלוסטר, נמצא בחו"ל לחודש.

המספר פוגש את לוסיאנה, ומגלה שיופייה, שכבש את לבו, פחת מאוד במשך השנים. לוסיאנה מספרת לו שבמהלך השנים אבדה ארבעה מיקיריה: תחילה חברהּ טבע בים, שנים אחדות לאחר מכן מתו שני הוריה מפטריות רעל, ולבסוף נרצח אחיה. הוא סבורה שלכל המיתות הללו גרם קלוסטר, כנקמה על מות בתו היחידה הקטנה, מוות שאותו הוא מייחס לשרשרת אירועים שהחלה בתביעה על הטרדה מינית שהגישה נגדו לוסיאנה. היא שוטחת בפני המספר את בקשתה: שיעביר לקלוסטר את בקשת הסליחה שלה, על מנת שרצף המיתות ייפסק, משום שהיא חוששת שסבתה ואחותה הן הבאות בתור.

המספר נפגש עם קלוסטר, ומציג לו את סיפורה של לוסיאנה, שאותו העלה על הכתב. קלוסטר אינו חולק על העובדות הבסיסיות שהציגה לוסיאנה, אך בעוד שהיא הסבירה כל מיתה כנובעת מרצון הנקמה של קלוסטר ויזומה על ידו, הוא מציג הסבר פשוט לכל פרט מעורר חשד שהציגה לוסיאנה, ואת המיתות הוא מציג כרצף אקראי של אירועים, שלרוע המזל פקדו את לוסיאנה. אם יש יד מכוונת לאירועים, הוא טוען, זו יכולה להיות ידה של לוסיאנה עצמה, לא פחות משזו יכולה להיות ידו.

המספר אינו יודע באיזה משתי הגרסאות לבחור, אך בשובו משהות קצרה מחוץ לעיר מתברר לו שבהמשך לגל הצתות של חנויות רהיטים ברחבי העיר, עלתה באש גם חנות רהיטים שמעליה שכן בית האבות שבו התגוררה סבתה של לוסיאנה, וכתוצאה מכך נספו 14 מדיירי בית האבות, ובהם סבתה של לוסיאנה.

המספר, הרואה בכך הוכחה לנכונות חששותיה של לוסיאנה, ניגש אל קלוסטר, ומשכנע אותו להגיע לפגישת פיוס עם לוסיאנה. השניים מגיעים לביתה של לוסיאנה, ואת השער פותחת להם ולנטינה, אחותה של לוסיאנה הצעירה ממנה בעשר שנים. המספר נדהם לגלות עד כמה יופייה של ולנטינה דומה לזה של לוסיאנה עשר שנים קודם לכן, ואף עולה עליו. בעודם עולים אל הבית, הם שומעים כיצד לוסיאנה קופצת אל מותה. בדלת הם מוצאים פתק שהשאירה, ובו נאמר: "לפחות שהיא תינצל".

בלוויה של לוסיאנה מתברר למספר שבין קלוסטר לוולנטינה קיים קשר הדוק, שבוודאי החל קודם לכן.

## על הספר
בנוסף לעלילת המתח שבספר, עולה בו גם סוגיית הסיבתיות לעומת האקראיות. בעוד לוסיאנה רואה סיבתיות מובהקת במיתות שפקדו אותה, קלוסטר מציג זאת כרצף של אירועים אקראיים, שאינו שונה מרצף של ארבע פעמים "עץ" בסדרה של הטלות מטבע.

הספר הוא יצירה ארס פואטית – בין המספר לקלוסטר יש דיון נרחב בתהליך הכתיבה, וכן בשאלת השפעתה של המציאות על כתיבתו של קלוסטר, ושאלת השפעתה של כתיבתו של קלוסטר על המציאות. יש בספר אף התייחסות עצמית – לקראת פגישתו עם קלוסטר כותב המספר את סיפורה, שהוא חלק מהספר שלפנינו.

## קישורים חיצוניים
* מותה האִטי של לוסיאנה ב', באתר של הוצאת עם עובד
* 
* 

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
אנדרטת האצ"ל ברמלה

250px|ממוזער|שמאל|סמלי אצ"ל וצה"ל באנדרטת האצ"ל ברמלה
250px|ממוזער|שמאל|שמות 51 הנופלים באנדרטת האצ"ל ברמלה
250px|ממוזער|שמאל|תבליט מפת התקפות האצ"ל על רמלה באנדרטת האצ"ל ברמלה
**אנדרטת האצ"ל ברמלה** היא אנדרטה הנמצאת בכניסה הצפונית-מערבית לעיר, ליד צומת רמלה צפון. האנדרטה מנציחה את 51 לוחמי האצ"ל שנפלו בקרב על רמלה במלחמת העצמאות.

## רקע היסטורי
במחצית מאי 1948 פנה פיקוד ההגנה לאצ"ל בבקשה לתקוף את רמלה כדי למשוך כוחות אויב מחזית לטרון. הבקשה נענתה בחיוב ותשע פלוגות שמנו כ-800 לוחמים רוכזו בבסיס בבאר יעקב בפיקודו של עמיחי פאגלין ומשם החלו בהתקפות על רמלה שנמשכו מ-16 במאי 1948 עד 11 ביוני 1948.

לוחמי האצ"ל היו חמושים בנשק נחות ומאומנים ללוחמת גרילה ולא נגד צבא סדיר. דווקא הצד המערבי של רמלה היה מבוצר ומוגן על ידי מאות לוחמים ערביים מקומיים וחיילי הלגיון הערבי ועל חומה בצורה זו התנפצו כל התקפות לוחמי האצ"ל שהצליחו רק לכבוש את בניין מפקדת חסן סלאמה ולהתבסס בו.

כיבוש מחנה צריפין ב-20 במאי 1948 גרם לקיצור החזית ונסיגת הכוחות הערביים מהמחנה לרמלה והגביר שם את כוחו של חסן סלאמה. הוא הגביר את התקפות הנגד שלו על כוחות האצ"ל וגרם להם אבדות כבדות. כן הגיעו לעיר מאות לוחמים מקומיים ופלוגה של הלגיון הערבי. לנוכח המצב הקשה פנו נציגי אצ"ל עמיחי פאגלין ויעקב מרידור בבקשת עזרה למטה חטיבת גבעתי. גדוד 54 בפיקודו של צבי צור היה בקיבוץ נען, 5 ק"מ דרומית לרמלה. תוך תיאום עם המטכ"ל והפיקוד העליון החל הגדוד לבצע סיורים אלימים ופשיטות על רמלה בתאריכים 22 במאי 1948 - 29 במאי 1948 ולאחר מכן עבר דרומה בעקבות התקדמות הצבא המצרי.

ב-11 ביוני 1948, זמן קצר לפני שנכנסה ההפוגה הראשונה לתוקף, פתחו הערבים בהתקפה גדולה והצליחו לכבוש בחזרה את בניין מפקדתו של חסן סלאמה. לוחמי האצ"ל נסוגו באבדות כבדות כשהם משאירים גופות רבות בשטח.

51 לוחמי אצ"ל (ביניהם שתי לוחמות - חובשות) נפלו בקרב על רמלה. מספר חללי האצ"ל היה הגדול ביותר בקרב זה. העיר נכנעה כעבור חודש כמעט ללא קרב במבצע דני כאשר כותרה ממזרח.

22 גופות נשארו בשטח ורק לאחר מבצע איתור הן נקברו ב-1952 בקבר אחים בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## האנדרטה
האנדרטה הוקמה ביוזמת ברית יוצאי האצ"ל, בתכנון האדריכלים אלברטו (אבי) ואוסקר פרישר. נחנכה ב-21 במאי 1992 ושופצה ב-2002. היא מעוצבת כמגן דוד תלת־ממדי אשר הקירות משני עבריו בנויים בגבהים שונים ויוצרים מכלול הפונה לירושלים.

בחלק החיצוני נמצאים סמלי האצ"ל וצה"ל וכן אמרה של מנחם בגין: "חייהם מלחמה, מותם גבורה, קרבנם קדושה, זכרם נצח".

בחלק הפנימי יש פרטים על הקרב, מפת הקרב ושמות 51 הנופלים.

## לקריאה נוספת
*דוד ניב: מערכות הארגון הצבאי הלאומי, חלק שישי, עמ' 218 - 220, הוצאת הדר, 1980
## קישורים חיצוניים

*קרבות האצ"ל ברמלה
* אנדרטת האצ"ל, באתר go ramla
* חובשות האצ"ל שנהרגו בקרב רמלה, באתר דעת
* 

## הערות שוליים

רמלה
קטגוריה:רמלה: מבנים
אצ"ל ברמלה
אצ"ל ברמלה
אצ"ל ברמלה
Yeezus

**Yeezus** הוא אלבומו השישי של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט. האלבום יצא לאור ב-18 ביוני 2013 על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה ודף ג'אם. וסט אסף שלל אמנים לשיתופי פעולה בהפקת האלבום, ביניהם Mike Dean, דאפט פאנק, 88-Keys, No I.D ו-Symbolyc One.

האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה אשר מחשיבים את האלבום אחת מהעבודות הטובות ביותר של וסט ושיבחו את האלבום על הצליל החדשני והשונה מעבודותיו הקודמות. אך למרות זאת האלבום התקבל בתגובות מעורבות על ידי הציבור עם דעות חלוקות אשר התעוררו לאחר שהאלבום דלף לרשת ארבעה ימים לפני שיצא באופן רשמי. האלבום הופיע לראשונה במצעד האלבומים בילבורד 200 במקום הראשון ומכר 327,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. האלבום היה מועמד בשתי קטגוריות בפרסי הגראמי לשנת 2014, ביניהם אלבום הראפ הטוב ביותר.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-269 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת. האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2013, וסיכום האלבומים של שנות ה-2010. בילבורד דירג את האלבום במקום ה-62 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010". בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-18 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21". מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" במקום ה-15.

בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" ודירג את האלבום במקום ה-13. בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-17 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קניה וסט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טראוויס סקוט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני שנגרי-לה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת דאף ג'אם
פארק הגיבורים הלאומיים

**פארק הגיבורים הלאומיים** (באנגלית: **National Heroes Park**) הוא שילוב של גן בוטני ובית קברות לבכירי האומה בקינגסטון, ג'מייקה. גודלו 20 הקטאר והוא כולל מספר מונומנטים לזכר הגיבורים הלאומיים של האומה, ראשי ממשלתה ובני משפחותיהם ומנהיגים חברתיים. ביום הזיכרון של חבר העמים הבריטי (יום א' השני של נובמבר) מתקיים באתר טקס לזכר הנופלים במלחמות. על המקום שומר באופן קבוע משמר טקסי, שחייליו הם חלק מצבא ג'מייקה.

## היסטוריה
האתר שימש מ-1783 כזירה למרוצי סוסים. ב-1818 נרכש השטח על ידי מועצת קינגסטון ושימש לחגיגות ציבוריות גדולות כגון החגיגות לביטול העבדות ב-12 באוגוסט 1838 וחגיגות "יובל הזהב" ו"יובל היהלום" של המלכה ויקטוריה ב-1887 ו-1897, בהתאמה. ב-1953 הופסק השימש באתר ככר מרוצי סוסים, הוא הוכשר לטקס קבלת הפנים לאליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת לרגל ביקורה הראשון באי ונקרא פארק הזיכרון לג'ורג' השישי לזכר אביה. כן הועתקה למקום האנדרטה לזכר נופלי מלחמת העולם הראשונה, ששכנה קודם לכן ברח' צ'רץ'.

לאחר עצמאותה של ג'מייקה, ב-1962 הוכרז האתר כפארק הגיבורים הלאומיים.

ב-5 בדצמבר 1976 התקיים במקום המופע המוזיקלי "Smile Jamaica Concert" ("חייכי ג'מייקה") בהשתתפות בוב מארלי לעיני 80,000 צופים.

## מונומנטים בפארק
* אנדרטת או מצבת הנופלים במלחמת העולם הראשונה והשנייה (The Jamaica War Memorial or Cenotaph), בצורת צלב, 1922
* אנדרטה וקבר בו נטמנו שרידי גופתו של מנהיג השחורים מרקוס גארבי שנפטר בלונדון ב-1940. האנדרטה הוקמה בשנת 1964
* מונומנט הקשת לזכרו של ראש ממשלתה הראשון של ג'מייקה אלכסנדר בוסטמנטה המקיף את קברו, 1979
* מונומנט נורמן מנלי ומשפחתו, במרכז הפארק. נבנה ב-1972 משישה עמודים מאסיביים מחוברים בטבעת ממנה צומחים לגובה שישה עמודים נוספים, סמוך לו נמצא קבר בנו, ראש ממשלת ג'מייקה מייקל מנלי מ-2002.
* מונומנט וקברו של ראש הממשלה דונלד סנגסטר, 1968
* מונומנט נאני, מנהיג המארוּנס, הלוחמים לשחרור מעול העבדות, רחבת בטון ובמרכזה פסל קינטי המפיק צלילים, 1999
* מונומנט סמואל שארפ, מנהיג מרד העבדים של 1831

## קישורים חיצוניים

* אישים הקבורים במקום, אתר "Find a Grave"
* על הפארק, באתר מורשת ג'מייקה

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי קברות לאומיים
קטגוריה:גנים בוטניים
קטגוריה:ג'מייקה: סמלים לאומיים
קטגוריה:ג'מייקה: תרבות
קטגוריה:קינגסטון
נמל התעופה הבין-לאומי צ'הטרפטי שיוואג'י מהרג'

**נמל התעופה הבין-לאומי צ'הטרפטי שיוואג'י מהרג**' (בהינדית: **छत्रपती शिवाजी आंतर्राष्ट्रीय विमानक्षेत्र**, במראטהית: **छत्रपती शिवाजी आंतरराष्ट्रीय विमानतळ**) הוא נמל התעופה הראשי והגדול ביותר במומבאי. נמל התעופה הוא השני בנפח תעופה בהודו לאחר נמל התעופה הבינלאומי אינדירה גנדי בניו דלהי, ודורג במקום ה־48 כשדה התעופה העמוס ביותר בעולם.

נמל התעופה נקרא על שמו של קיסר האימפריה המראטהית במאה ה־17 צ'הטרפטי שיוואג'י  וקוד IATA של שדה התעופה – "BOM" – נגזר מבומביי, שמה הקודם של מומבאי.

השדה בנוי כולו על האי סאלסט .

ב־24 בנובמבר 2017 עברו בנמל 969 טיסות באותו היום ובכך נשבר השיא של "הכי הרבה טיסות ביום על מסלול אחד בלבד".

## בתרבות
* נמל התעופה הבין-לאומי צ'הטרפטי שיוואג'י מהרג' מופיע בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "" המשודרת בערוץ דיסקברי וב. הפרק "נמל התעופה הבין-לאומי צ'הטרפטי שיוואג'י מהרג'" שודר ב-2 ביולי 2011 כחלק מעונה 9. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

צ'הטרפטי שיוואג'י מהרג'
קטגוריה:מומבאי
סנט ג'וזף (דומיניקה)

**סנט ג'וזף** (באנגלית: **Saint Joseph**) היא בירת מחוז סנט ג'וזף שבדומיניקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
וסלי

**וסלי** (באנגלית: **Wesley**) היא בירת מחוז סנט אנדרו שבצפון-מזרח דומיניקה.
העיירה ממוקמת בין האחוזות הישנות של עדן ולונדונדרי. כמו יישובים רבים לאורך החוף המזרחי של האי, וסלי התפתחה לאחר שחרור העבדים ב-1833 על אזור הגבעות שלאורך הגבול בין שתי האחוזות כאשר העבדים המשוחררים שאפו להקים לעצמם אחוזות עצמאיות הרחק מהמטעים בהם הם חיו ועבדו. באמצע המאה ה-19, מכר צ'ארלס לת'ם, בעליה של אחוזת עדן, כמה מגרשים באזור. בשנות השישים של המאה ה-19 היה שמו של המקום וסליוויל (Wesleyville) על שמה של בעלת חנות בשם וסלי שהייתה דמות דומיננטית באזור ובסופו של דבר נקרא המקום וסלי. בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20 חלה צמיחה כלכלית באזור עקב התפתחות ענף גידול הבננות.

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1833
רוזלי

**רוזלי** (באנגלית: **Rosalie**) היא בירת מחוז סנט דייוויד שבדומיניקה. העיירה שוכנת בקצהו הצפוני של מפרץ הנושא את אותו שם בחלקו המרכזי של החוף המזרחי של האי, קרוב לשפך נהר הנושא את אותו שם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
פרק (מלזיה)

**פֶּרַק** (במלאית: **Perak**) היא מדינה במלזיה. בראש המדינה עומד סולטאן. פרק נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בפננג בצפון-מערב, קדה ותאילנד בצפון, קלנטן ופהנג במזרח, סלנגור בדרום ומצר מלאקה במערב. בירתה היא איפוה והבירה המלכותית שלה (מקום משכנו של הסולטאן) היא קואלה קנגסר.

שמה המורחב של המדינה הוא **פרק דרול רידזואן** (במלאית: **Perak Darul Ridzuan**, בג'אווי: **ڨيرق دار الرّضوان**).

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-16 פורטוגל פלשה לסולטנות מלאקה. עקב כך אחד מבניו של הסולטאן האחרון של מלאקה הקים באזור המדינה של היום את סולטנות פרק.

מ-1641 האימפריה ההולנדית ניסתה להשתלט על המסחר בבדיל שנכרה בפרק ובמסגרת כך הם הקימו מבצרים על גדות נהר פרק ועל האי פנגקור. ב-1950 הם אילצו את סולטאן פרק לחתום על הסכם שנתן להם בלעדיות בסחר הבדיל ובאותה שנה הם הקימו תחנת מסחר בפרק. ב-1651 תושבי פרק תקפו את התחנה וגירשו את ההולנדים. ב-1655 ההולנדים ניסו לחדש את החוזה ולאחר שסורבו הם ניסו לכבוש את פרק. בתגובה אנשי פרק וסולטנות אצ'ה תקפו והדפו אותם.

ב-1670 ההולנדים הקימו מבצר באי פנגקור. הפעם אנשי פרק הסכימו בגלל החשש שסיאם תספח את פרק. אף על פי כן ב-1685 פרק תקפה וגירשה את ההולנדים. האחרונים ניסו לפתוח במשא ומתן כדי לקבל אישור להקים את המבצר מחדש, אך הם לא הצליחו.

בתחילת המאה ה-19 היו מספר ניסיונות השתלטות על פרק, בין היתר מצד אנשי סיאם ואצ'ה. ב-1820 ניסיון השתלטות סיאמי נבלם ברגע האחרון בהתערבות של בריטניה. בשנים שלאחר מכן הגיע לפרק גל מהגרים סינים והמלאים והסינים נלחמו ביניהם על שליטה במכרות הבדיל ועקב כך השלטון לא הצליח לשמור על הסדר בסולטנות.

הבריטים, שבהתחלה הסתייגו מהקמת קולוניה בפרק, הגיעו ב-1874 להסכם עם הסולטאן עבדאללה לפיו פרק תהפוך למדינת חסות שלהם. ב-1875 היו מספר קבוצות בפרק שלא היו מרוצות מכך ורצחו את הנציג הבריטי, אך כוחות בריטים דיכאו את המרד תוך זמן קצר והגלו את הסולטאן לסיישל.

ב-1896 פרק התאחדה עם סלנגור, נגרי סמבילן ופהנג לתוך המדינות המלאיות המפודרלות (Federated Malay States), מדינת חסות פדרטיבית של בריטניה. ב-1946 המדינות המלאיות המפודרלות התאחדו עם יתר המושבות ומדינות החסות הבריטיות בחצי האי המלאי לאיחוד המלאי, שהפך להיות ב-1948 לפדרציית מלאיה. פדרציית מלאיה קיבלה עצמאות ב-1957 וב-1963 היא הייתה בין המדינות שהתאחדו והרכיבו את מלזיה.

## כלכלה
עד שנות ה-80 של המאה ה-20 כלכלת המדינה הסתמכה כמו במאות השנים שלפני כן על תעשיית הבדיל. עם זאת, בשנות ה-80 שוק הבדיל העולמי קרס ועל המדינה היה למצוא מקורות פרנסה חדשים.

כיום הכלכלה מסתמכת על תעשייה, בעיקר ייצור כלי רכב של יצרנית הרכב המלזית פרוטון, חקלאות ותיירות. למרות זאת המדינה עדיין לא התאוששה לגמרי מנפילת שוק הבדיל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
איפוה

**אִיפּוֹהּ** (במלאית: **Ipoh**, בכתב ג'אווי: **إڤوه**; בסינית: **怡保**, נהגה: "יִיבַּאו") היא בירת מדינת פרק במלזיה. איפוה נמצאת במרכז מדינת פרק הנמצאת בחצי האי המלאי, במרחק של כ-200 קילומטרים צפונית לקואלה לומפור, בירת מלזיה.

## היסטוריה
איפוה נוסדה ככפר קטן על גדות נהר קינטה בחצי הראשון של המאה ה-19.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 התגברה כריית הבדיל באזור וחברות כרייה בריטיות רבות התבססו באיפוה שגדלה והפכה לעיירה. איפוה המשיכה לגדול עד שב-1937 היא הפכה להיות בירת פרק במקום טאיפינג.

ב-15 בדצמבר 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות האימפריה היפנית כבשו את העיר. איפוה, כמו יתר האזור, שוחררה על ידי בעלות הברית ב-1945.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה סולטאן אזלן שה, הנמצא במרחק של 6 קילומטרים ממרכז העיר. הנמל מציע טיסות לערים קואלה לומפור וג'והור באהרו בתוך מלזיה ולמספר יעדים נוספים מחוצה לה.

## ערים תאומות
*  
* 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מלזיה: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1880
זאב סופות

**זאב סופות** (27 באוקטובר 1927 – 20 באפריל 2014) היה דיפלומט ישראלי, כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ, שגריר ישראל בהולנד ושגריר ישראל הראשון ברפובליקה העממית של סין.

## חייו
סופות (במקור סוויפט) נולד בליברפול שבבריטניה. למד לימודים קלאסיים ומזרחנות בקולג' מודלין שבאוניברסיטת אוקספורד. במלחמת העצמאות הגיע לארץ ישראל במסגרת מח"ל, שירת כחבלן ונפצע בקרבות באזור הר מירון.

בנובמבר 1950 החל את שירותו במשרד החוץ, עבד בארכיב המשרד, שימש עוזר הסברה ועוזר במחלקת ארצות הברית. ב-1956 נשלח מטעם המשרד ללמוד סינית באוניברסיטת יל. בשובו עבד במחלקת חבר העמים הבריטי, שימש ממלא מקום קונסול בניקוסיה וממלא מקום קצין עיתונות. ב-1961 מונה לקונסול בבולטימור ושימש מזכיר ראשון בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1969 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בשובו לישראל מונה לעוזר ראשי וסגן מנהל מחלקת ההסברה, ב-1971 מונה למנהל מחלקה אירופה 2, וב-1972 מונה לקונסול כללי בלונדון. ב-1977 מונה למנהל לשכת מנכ"ל משרד החוץ ולאחר מכן שימש ממלא מקום מנהל מחלקת אירופה 1 ומנהל מחלקת אירופה 2. ב-1983 מונה לסמנכ"ל אירופה במשרד החוץ. במהלך שנות שירותו במשרד החוץ עמד בראש ועד העובדים של המשרד.

ב-1985 מונה לשגריר ישראל בהולנד תפקיד בו כיהן עד 1990. עם כינון היחסים בין ישראל לרפובליקה העממית של סין, נשלח ב-1990 לבייג'ינג במינוי של יועץ למרכז לקשרי מדע ותרבות, בפועל כיהן כנציג הדיפלומטי הבכיר של ישראל במדינה. בינואר 1992 מונה לשגריר ישראל הראשון בסין, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-1993.

ב-1997 יצא לאור ספרו "A China Diary: Towards the Establishment of China-Israel Diplomatic Relations" בהוצאת פרנק קאס.

## קישורים חיצוניים
* זאב סופות באתר ההנצחה של משרד החוץ
* 
* 

קטגוריה:שגרירי ישראל בסין
קטגוריה:שגרירי ישראל בהולנד
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:מתנדבי חוץ לארץ (מח"ל)
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ראשי ועד עובדים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
ניקול לינקלטר

**ניקול לינקלטר ניית'נסון** (באנגלית: **Nicole Linkletter Nathanson**; נולדה ב-27 בפברואר 1985) היא דוגמנית אופנה אמריקאית, זוכת העונה החמישית של "**[[הטופ מודל הבאה]]"**. פרסיה על הזכייה היו חוזה דוגמנות עם הסוכנות "פורד", חוזה בשווי 100,000 דולר עם "קאברגירל" והצגת תמונתה מאחד הצילומים בתוכנית בפרסומת בינלאומית של "Ford Fusion".

## ביוגרפיה
לינקלטר סיימה לימודיה התיכוניים ב"רד ריבר" בשנת 2003, ולמדה באוניברסיטת דקוטה הצפונית ובאוניברסיטת סנט קלאוד במינסוטה, בעלת תואר בשיווק.

הופיעה בעונה החמישית של הטופ מודל הבאה, ובגמר התוכנית נבחרה לזוכה, לאחר שגברה על המתמודדת ניק פייס. טיירה בנקס אמרה על לינקלטר, "יש לה את 'הדבר' של דוגמנית יותר מכל זוכה אחרת שהייתה פה - הגוף, הפנים והגישה (...) היא מזכירה לי את הבנות שדגמנתי איתן כששהיתי באירופה בהיותי בת 17". שופטי התוכנית טוויגי ונייג'ל ברקר תיארו את המראה של לינקלטר כאנגלי. על אף שהיו לה כמה מהתמונות הטובות ביותר לאורך כל התחרות, שאר המתמודדות לא חשו מאוימות ממנה, בטענה שיש לה לכאורה חזות "חמוצה", ושבתמונותיה היא אינה מצליחה להיראות מעבר ל"בחורה יפה".

לינקלטר חתומה בסוכנויות הדוגמנות Nous שבלוס אנג'לס, Diva Models שבסינגפור, Dream Models שבהונג קונג, Agence Presse שבטוקיו, אל איי מודלס, Paragon שבמקסיקו, M and P שבלונדון ו-SMG Models.

לינקלטר הופיעה במגזינים "Elle" (אפריל 2006), "Elle Girl" (פברואר 2006), "Women's Health and Fitness Magazine" (מרץ 2006), "Lemonade" (אפריל 2006), "Vanidades" (יולי 2006), "פיפל", "Jewel", "Us Weekly", "Girlfriend", "Celebrity Living", "Golf For Women", "Grand Forks Herald" ו-"In Touch Weekly", וכן דגמנה לחברת הקוסמטיקה "קאברגירל", ל"פורד פיוז'ן", ל-"Secret Deodorant and Vigoss jeans" (כחלק ממשימה ב"טופ מודל הבאה"), ל-"Yank Clothing", ל-"Sele Clothing", ל-"Milk Boutique", ל-"So Low", ל-"Crystal Rock" ול-"Trovata". כמו כן דגמנה עבור נעלי "סקצ'רס", "Burberry Prorsum", "Alina Jeans", "Volcom", והופיעה על שערי המגזינים "קלאו" ו-"Urban" הסינגפוריים, "מארי קלייר" מלזיה ו"מור". לאחרונה השתתפה בהפקת אופנה עבור המגזין "August". במאי 2009 הייתה עליה כתבה ב"Elle סינגפור" והיא הופיעה על שער המגזין "ניילון" במקסיקו. במאי 2010 החלה לדגמן לליין האינטרנטי של "Forever 21".

עבודות המסלול שלה כוללות דוגמנות עבור ג'אראני סטרוק, "אליס ואוליביה" (סתיו 2006), "Life Benefit" (2006), גאלת "אגודת הפילנתרופים הצעירים" (2006), "Bebe" (אביב 2007), רוזיי ניקולס (אביב 2007), ז'אן קרלוס אובנדו (אביב 2007), "Italian Trade Commission" (אביב 2007), גרימלדי גיארדינה (אביב 2007) ומאריה ביאנקו נרו. בנוסף דגמנה בשבוע האופנה של אל איי באביב 2009.

לינקלטר הייתה אורחת בתוכנית הטוקשואו הרשתית "Covergirl's Talk Model", וכן הנחתה מספר פעמים בערוץ VH1, במסגרת שבוע האופנה. כיכבה בפרסומת ל"PlayStation Portable".

בשנת הייתה שופטת בתחרות "מיס ארצות הברית". כמו כן הופיעה מספר פעמים בתוכנית האירוח של טיירה בנקס.

נשואה לאדם ניית'נסון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:זוכות הטופ מודל הבאה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הצפונית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
תא 16

**תא 16** (באנגלית:  **Cell 16**) היה ארגון פמיניסטי-רדיקלי בארצות הברית, שהיה ידוע בשל אידאולוגיית הבדלנות בין המינים, עידוד פרישות כאקט פוליטי, ואימון נשים בהגנה עצמית. בניגוד לתנועות פמיניזם רדיקלי אחרות, תא 16 לא הציעה לסביוּת כאלטרנטיבה, ולכן נחשבה התנועה להטרוסקסואלית-בדלנית. 

## אידאולוגיה
תא 16 נוסד בשנת 1968 על ידי רוקסן דנבאר, ונחשב לארגון הפמיניסטי-רדיקלי הראשון, וכן הראשון שדגל בפמיניזם בדלני. חוקרת ההיסטוריה התרבותית אליס אקולס מתארת את תא 16 כדוגמה לפמיניזם בדלני-הטרוסקסואלי, מכיוון שהארגון מעולם לא הציע או דגל בלסביות כאסטרטגיה פוליטית. האידאולוגיה של תא 16 הייתה מושפעת ממאואיזם ומהתפרצות האתוס השמאל-מיליטנטי של התקופה. הארגון תמך במהפכנות בינלאומית, וחברותיו התעקשו על הכרה בדרכים בהן גזע ומעמד משפיעים גם על מגדר (כפי שמתאר מושג ההצטלביות שטבעה קימברלי קרנשו מאוחר יותר, בשנות השמונים). 

חברות הארגון בידלו עצמן בכוונה תחילה מהפמיניזם של בטי פרידן וגלוריה סטיינם שהצטיירו בעיניהן כליברליות. פרסומים של חברות הארגון כללו קריאה לנשים להפסיק לקיים יחסי מין עם גברים כדי להשתחרר מכבלים פוליטיים וחברתיים, וכדי לנפץ את מה שהן הגדירו כנשיות, שהיא מבנה מלאכותי שנועד לשרת את רצונותיהם של גברים. במקום זאת, הציעו הכותבות שנשים ימלאו את צרכיהן באהבה, חיבה והכרה מחברותיהן למאבק.

## היסטוריה
בקיץ 1968 פרסמה דנבאר מודעה במקומון מחתרתי בבוסטון, מסצ'וסטס, הזמנה לנשים להצטרף ל"חזית שחרור של המין הנשי". בין החברות המייסדות היו הילרי לנגהורסט, סנדי ברנרד, אלן אודונל, בטסי ווריור, דיינה דנסמור, ג'יין ווסט, מרי אן וות'רס, מורין מיינס, גייל מארי, ואבי רוקפלר. השם "תא 16" נבחר כדי להדגיש שהן מהוות רק תא אחד בתנועה אורגנית, והמספר 16 היה מספר הבית בו נפגשו בשדרות לקסינגטון. 

הארגון פרסם כתב עת שנקרא "No More Fun and Games", החל מ-1968 ועד 1973. בשנה זו, גם פסקה פעילות הארגון וחברותיו התפזרו. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים פוליטיים
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:ארגונים פמיניסטיים בארצות הברית
גביע דייוויס 1951

**[[גביע דייוויס]] 1951** הייתה התחרות ה-40 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך בסידני, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה ארצות הברית ניצחה את שוודיה.

המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1951 בסידני, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-9 בסך הכל.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית הזה כלל 5 נבחרות כולל יפן שחזרה להשתתף בתחרות. היא הפסידה לארצות הברית במשחק המוקדם.

### בית אירופה
הבית כלל 21 קבוצות, כולל ברזיל, הפיליפינים, מצרים ודרום אפריקה. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במלבורן, אוסטרליה, במהלך 15-13 בדצמבר 1951. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת שוודיה עם התוצאה 0:5.

### משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1951
1951
1951
1951
1951
1951
1951
1951
פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה

**פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה** הם פרסים המוענקים על ידי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) מדי שנה לסרטים, סדרות, כתבות מגזין, מאמרים ותחומי מדיה אחרים על כך שעסקו או הציגו סוגיות הקשורות לקהילת הלסביות, הביסקסואלים, הטרנסג'נדרים וההומואים (להט"ב) באופן הגון ומדויק. פרס ההוקרה מוענק לאיש או אשת תקשורת המשתייכים לקהילה, אשר תרם לייצוג התקשורתי שלה תרומה משמעתית.

הזוכים נבחרים בתהליך המערב יותר מ-700 מצביעים ומתנדבים מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ומוערכים ב-4 קריטריונים: ייצוג הוגן, מדויק וכוללני של קהילת הלהט"ב, נועזות ומקוריות הפרויקט, השפעה תרבותית משמעותית על תרבות המיינסטרים ואיכותו הכללית של הפרויקט. תוצאות ההצבעה מועברות לפאנל מומחים הקובע מי הזוכים הסופיים בהתבסס על תוצאות ההצבעה ועל חוות הדעת המקצועיות שלהם.

יצירות ישראליות שזכו בפרס הן סרטיו של איתן פוקס, "יוסי וג'אגר" ו"הבועה" ואף הסרט "ללכת על המים" היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בהפצה מוגבלת. 

## הטקס
מדי שנה מוכרזים הזוכים בפרסים בטקס הנערך בדרך כלל בערים ניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו ובו מוענקים פרסים על הישגים שהושגו בין ה-1 בינואר ועד 31 בדצמבר בשנה שקדמה לשנה בה נערך הטקס. מנחי הטקסים נבחרים בדרך כלל מבין הזוכים לשעבר בפרס, סלבריטאים ואנשי ציבור הידועים בתרומתם לקהילת הלהט"ב.

טקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה הראשון נערך בשנת 1990, והשתתפו בו 34 מועמדים שהתחרו ב-7 קטגוריות שונות. בשנת 2014 כלל הטקס 93 מועמדים ב-20 קטגוריות באנגלית ועוד 37 מועמדים ב-9 קטגוריות בספרדית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

תקשורת
הומו-לסבית
הומו-לסבית
תקשורת
קטגוריה:פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה