open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נפתלי יבין

**נפתלי יבין** (בינשטוק; 29 ביוני 1936 – 5 ביוני 1972) היה שחקן, במאי תיאטרון, מחזאי וסופר ישראלי.

## קורות חיים
נפתלי יבין נולד בשנת 1936 לצילה ומנחם בינשטוק, במשפחה בת שני בנים. הוריו עלו לארץ ישראל בשנות ה-30 ונפגשו בחיפה. אחיו, חנן יבין, לימים במאי ומעבד. בגיל 4 עבר עם הוריו לתל אביב, שם היה אביו נהג מונית ואימו עקרת בית. למד בבית הספר "המרכז" שברחוב זמנהוף, והמשיך בגימנסיה גאולה. בנעוריו שיחק בתיאטרון הילדים "בימתנו". בשירותו הצבאי עבר קורס קצינים ושירת בחיל התותחנים. למד בבית הספר הדרמטי של תיאטרון "הבימה" והתקבל כשחקן בתיאטרון. המשיך בלימודי משחק בסטודיו של הבמאי היי קיילוס ובהמשך אצל פיטר פריי, אמנון מסקין ופאני לוביץ'. בשנת 1961 הקים עם הקים עם דוד לוין ועמוס מרוז את בימת השירה. בשנת 1962 השתתף בסרט "ניני". באמצע שנות ה-60 השלים את כתיבת מחזותיו "ויעקב איש תם", ו"רגעים יקרים מהאלבום המשפחתי" (שנקרא תחילה "פלאף"). בשנת 1965 סיים לימודים לתואר ראשון בספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1966 עבר לאנגליה, לאחר שקיבל מלגת לימודים לתואר שני באוניברסיטת מנצ'סטר. שם הקים יחד עם אד ברמן את קואופרטיב "אינטראקשן", שהפעיל את "התיאטרון הכמעט חופשי" (Almost Free Theatre). הקים תיאטרון ניסיוני בשם "התיאטרון האחר", שזכה למוניטין.

בחודשים האחרונים לחייו סבל מדיכאון, בעקבות פרידתו מחברתו הניו זילנדית, שעזבה אותו לאחר זוגיות בת חמש שנים. באותה תקופה נחל הצלחה בעיסוקו כבמאי.

נפתלי יבין נמצא מת במיטתו בלונדון, ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-36, בבוקר 5 ביוני 1972. בניתוח שלאחר המוות נקבע כי מותו נגרם מצריכה עודפת של כדורי שינה בשילוב עם משקה חריף. הובא לקבורה בבית העלמין הדרום.

"פלאף" הועלה בתיאטרון החאן הירושלמי ב-1976, ארבע שנים לאחר מותו, בבימוי ידידו, הלל נאמן ועם מנחם ורטהיים בתפקיד הראשי. המחזה הועלה גם בתאטרונים שונים באירופה.
המשורר אורי ברנשטיין, חברו של יבין, ערך את הספר "ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת" שהופיע ב-1976. הספר הוא אוסף סיפוריו הקצרים ורשימותיו של יבין, שנותרו מכתבי יד בעזבון. הקובץ נדפס בשלמותו בגיליון מוסף "הארץ" שפורסם בשבוע הספר תשע"א (2011).

## יצירתו
* **ויעקב איש תם**: מחזה, [ירושלים?: חמו"ל, תש"ל לערך].
* **ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת**: סיפורים; בעריכת אורי ברנשטיין, מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור, תל אביב (ספרי סימן קריאה), תשל"ו 1976. (הדפסה נוספת: כנרת, תל אביב, 1991)

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* בועז כהן, ילדות ממושכת וקיץ וחורף בעיר אחרת
* 
* פרטי הסרט שנעשה על פי סיפוריו של יבין
* 
* 
* 
* 

על יצירתו:
* , 
* , 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:מחזאים יהודים בריטים
קטגוריה:סופרים יהודים בריטים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
המילטון (ברמודה)

250px|ממוזער|שמאל|הקתדרלה של המילטון
**המילטון** (באנגלית: **Hamilton**) היא בירת ברמודה ונמצאת במחוז פמברוק.

העיר נקראת על שם סר הנרי המילטון מושל ברמודה בין 1778–1794 (מחוז המילטון נקרא בשם זה עוד לפני מתן שמה של הבירה).

בעיר מתגוררים כ-970 תושבים, והיא העיר היחידה באיים, אף שהיא קטנה מהעיירה סנט ג'ורג'ס שקודמת לה מבחינה היסטורית, וגדולה ממנה בשטח ובמספר התושבים.

## היסטוריה
בשנת 1790 הקצתה ממשלת ברמודה שטח של 587,000 מ"ר במטרה לבנות במקום את מושב השלטון המקומי. בשנת 1793 היישוב שנבנה הוכרז רשמית כעיר על ידי חוק של הפרלמנט הבריטי. בשנת 1815 הועברה בירת המדינה מסנט ג'ורג'ס לבירה הנבנית.
העיירה הפכה לעיר עם בניית הקתדרלה של המילטון בשנת 1897 (קתדרלה של הכנסייה האנגליקנית). כיום יש בעיר גם קתדרלה קתולית.

בעיר נמל גדול, והיא מהווה אזור סחר חופשי.

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של העיר
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ברמודה: ערים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: ערי בירה
קטגוריה:אמריקה הצפונית: אזורי סחר חופשי
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1793
יידל ורדיגר

**יהודה (יידל) אביגדור ורדיגר** (באנגלית: **Yehudah "Yeedle" Werdyger**; נולד ב־1971) הוא זמר ומפיק מוזיקלי חסידי אמריקאי, בנו היחיד של הזמר מרדכי בן-דוד ונכדו של החזן דוד ורדיגר. נחשב לאחד הזמרים הבולטים בז'אנר המוזיקה החסידית.

## ביוגרפיה
יידל החל את הקריירה המוזיקלית שלו כבר בגיל 10, כאשר שר סולו בשיר "רחם" באלבום של אביו. הוא התפרסם במיוחד בשיר "שירו למלך", שביצע באלבומו השלישי שנקרא על שם השיר.

בשנת 1990 (א' בתמוז ה'תש"ן) נישא. לכבוד חתונתו הולחן עבורו השיר "שמחם" על ידי משה לאופר, ובוצע על ידי אביו באלבום "האלבום הכפול". בשנת 2008 (ה'תשס"ח) הוציא את האלבום "לב אחד", בו השתתפו אמנים ומוזיקאים כגון אהרן רזאל, מונה רוזנבלום, אלי לאופר ומשה לאופר. אלבומו "סינגולדה מנגן יידל" לא הופץ בישראל אלא רק בחו"ל, עקב בעיות התקשרות עם חברת התקליטים הישראלית גל פז.

בשנת 2025  (ה'תשפ"ה) הוציא את אלבומו השמיני "הוא ולא אחר". באוקטובר 2025 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה" במצעדי המוזיקה השנתיים של רדיו קול חי מיוזיק, קול פליי וקול ברמה, ובמקום השני בקטגוריה זו במצעד של כיכר השבת.

כיום ורדיגר מתגורר בניו יורק, מופיע בישראל ובארצות הברית, ולעיתים משתף פעולה עם אביו. הוא פועל גם כמפיק מוזיקלי ואמרגן, בין השאר של אביו ושל הזמר ברוך שלום בלסופסקי.

## אילן יוחסין

## דיסקוגרפיה

### אלבומים
* Together  
* לעשות רצון אביך  
* שירו למלך  
* יידל 4  
* סינגולדה מנגן יידל  
* לב אחד  
* יהודי ראוי (תרגום מילולי מיידיש של שמו: "ווערדיגער יידל" - זה גם שם האלבום ביידיש)
* הוא ולא אחר, 2025

### השתתפות באלבומים
* **לב אל הנשמה** – משה חזק' וייס, 2019

## קישורים חיצוניים

* קליפ אנימציה מתוך האלבום "לב אחד"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:זמרים חסידיים אמריקאים
יידל
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
אבוב ציד

שמאל|ממוזער|250px
**אַבּוּב צַיִד**, או **אַבּוּב דָה קָאצָ'ה** (באיטלקית: **Oboe da caccia**), הוא כלי נשיפה מעץ ממשפחת האבוב, הנמוך בקווינטה מן האבוב. הכלי מכופָף ומחופה עור, ובקצהו פעמון פליז מתרחב המזכיר את זה של קרן הציד, ומכאן שמו. הכלי שימש במוזיקת בארוק, וכיום מנגנים בו בעיקר בביצועים אותנטיים. הוא מוכר כיום בעיקר בזכות השימוש שעשה בו יוהאן סבסטיאן באך ביצירותיו הקוליות.

## היסטוריה
אבוב הציד מעולם לא היה בשימוש נרחב: נכתבו לו יצירות בעיקר בין השנים 1720–1760, ורק מספר בונים מצומצם במרכז אירופה בנו אותו. הבונה הטוב ביותר היה י"ה אַיְכֵנטוֹפְּף מלייפציג, שהיה הראשון שהחליף את פעמון העץ בפעמון פליז, אולי תוך תיאום עם באך. באך החל לכתוב לכלי מיד לאחר הגיעו ללייפציג, וניצל היטב את הרגיסטרים האמצעי והנמוך של הכלי, אולי בגלל צלילם ה'צרוד' והאקספרסיבי. לרוב הוא שילב את הכלי באריות המביעות סבל או צער.

בסוף תקופת הבארוק יצא אבוב הציד משימוש. הפיתוח המהיר שעבר על האבוב פסח עליו, ובמקומו התפתחה הקרן האנגלית בהשפעת אבוב הטנור הרגיל (taille) והאבוב ד'אמורה. סביר כי הסיבה לכך הייתה המבנה המורכב של הכלי, וחוסר היכולת לעצב אותו במחרטה, בניגוד לכלים הישרים.

### אבוב הציד בימינו
בסוף המאה ה-18 יצא אבוב הציד משימוש, ובמאה ה-20 כבר לא ידע איש עוד מהו הכלי שנקרא בשם זה. בתחילת דרכה של התנועה למוזיקה עתיקה ניסו מוזיקולוגים לשווא למצוא כלי שיתאים לתיאור ולמנעד אבוב הציד, וההנחה הייתה שלא שרד אף כלי עד ימינו. בפרויקט הקלטת מכלול הקנטטות של באך בשנות ה-70 של המאה ה-20, בניצוח ניקולאוס הרנונקור וגוסטב לאונהרדט, נעשה שימוש ב-taille לביצוע תפקיד אבוב הציד, בתוצאות מעורבות.

לבסוף, בתחילת שנות ה-70, גילה האוצר השוודי קארי קארפ כי במוזיאון המוזיקה בסטוקהולם ובמוזיאון נוסף בקופנהגן מוצגים שני כלים מקוריים של אייכנטופף. כלים אלה לא היו ניתנים עוד לנגינה, כפי שקורה לעיתים קרובות בכלי נשיפה עתיקים, אבל העתקים שנבנו על פיהם משמשים נגנים בימינו. הקלטת הבכורה של הכלי הייתה בביצוע אורטוריית חג המולד של באך בניצוח הרנונקור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:כלים אותנטיים
דיינה קארווי

**דיינה קארווי** (אנגלית: **Dana Carvey**; נולד ב-2 ביוני 1955) הוא שחקן קולנוע וקומיקאי אמריקאי.

## חייו
קארווי נולד במונטנה וכשהיה בן 3, עברה משפחתו לסן קרלוס, קליפורניה למשפחה נוצרית-לותרנית. כשהיה ילד צעיר קיבל את מערכת תופים הראשונה שלו. הוא קיבל את תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו.
הוא חבר בזרם הלותרניזם בנצרות.

קארווי שיחק בסרטים וסדרות טלוויזיה, ובין השאר גילם את דמותו של גארת' אלגאר, הסייד-קיק של ויין, בסרטים עולמו של ויין (1992) ועולמו של ויין 2 (1993).

בשנת 1996 הנחה תוכנית אירוח משלו בשם "המופע של דיינה קארווי" ברשת ABC, ובוטלה לאחר 8 פרקים. בין היתר כיכבו בסדרה סטיבן קולבר, בוב אודנקירק וסטיב קארל.

ב-2002, יצא סרטו אשף התחפושות, שאוזכר וזכה למחווה בסרט הישראלי ההיא שחוזרת הביתה של הבמאית מיה דרייפוס.

באוקטובר 2024, פורסם שצפוי לצאת סרט דוקומנטרי חדש בשם "Playing POTUS" העוסק בפרודיות על נשיאי ארצות הברית. הסרט כולל ראיונות עם שחקנים שמבצעים חיקויים נשיאותיים כמו קארווי, שחיקה את ג'ורג' בוש האב וג'ו ביידן.

## פילמוגרפיה
* 1981 – "ליל המסכות 2"
* 1984 – "ספיינל טאפ"
* 1984 – "ירח רומנטי"
* 1984 – "Blue Thunder" (סדרת טלוויזיה)
* 1986 – "Tough Guys"
* 1988 – "Moving"
* 1990 – "Opportunity Knocks"
* 1992 – "עולמו של ויין"
* 1993 – "עולמו של ויין 2"
* 1994 – "מי אני, מה אני?"
* 1994 – "טיפולים אישיים"
* 1994 – "לכודים בגן עדן"
* 1996 – "The Shot"
* 2000 – "שטן על הזמן"
* 2002 – "אשף התחפושות"
* 2016 - "החיים הסודיים של חיות המחמד" (דיבוב)
*2017 - "להיות בונד"
*2023-הווה - "מליגן" (אנ') - דיבוב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: הופעה בתוכנית מוזיקלית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
נבחרת ניקרגואה בכדורגל

**נבחרת ניקרגואה בכדורגל**, הידועה בכינוייה "לוס פינולרוס", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ניקרגואה. הנבחרת היא אחת החלשות במרכז אמריקה. למרות שהדבר אינו נהוג במרכז אמריקה, הכדורגל אינו הספורט הנחשב במדינה ויש יותר חשיבות לענף הבייסבול. הנבחרת העפילה פעמיים לטורניר גביע הזהב של CONCACAF, אך הפסידה בכל משחקיה.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2026 - לא העפילה

## [[גביע הזהב של CONCACAF|כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## תלבושות לאורך השנים
#### ספקי ערכות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניקרגואה: כדורגל
ניקרגואה
נבחרת גואטמלה בכדורגל

**נבחרת גואטמלה בכדורגל** (בספרדית: **Selección de fútbol de Guatemala**), הידועה בכינוייה "הכחול והלבן", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת גואטמלה. הנבחרת הוקמה בשנת 1919 אך צורפה לפיפ"א רק בשנת 1946.

 הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל ובמוקדמות מונדיאל 2006, בבית של CONCACAF סיימה במקום החמישי בבית, קרוב מאוד למיקום שהיה מעלה אותה למשחקי ההצלבה.

הנבחרת הופיעה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים וההישג הכי גדול שלה בגביע הזהב של CONCACAF הוא המקום הרביעי בשנת 1996. הקבוצה זכתה במשחקי צפון אמריקה-מרכז אמריקה-האיים הקריביים בשנת 1967 וכן זכתה בגביע UNCAF לאומות (כיום קופה סנטרואמריקנה) בשנת 2001.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1954 - לא נכנסה
* 1958 - לא העפילה
* 1962 - לא העפילה
* 1966 - לא נכנסה
* 1970 עד 2026 - לא העפילה

## [[גביע הזהב של CONCACAF|כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל [[אולימפיאדה|המשחקים האולימפיים]]
* 1896 עד 1924 - לא נכנסה
* 1928 עד 1964 - לא העפילה
* 1968 - רבע גמר
* 1972 - לא העפילה
* 1976 - סיבוב ראשון
* 1980 - לא העפילה
* 1984 - לא העפילה
* 1988 - סיבוב ראשון
* 1992 עד 2024 - לא העפילה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[קופה סנטרואמריקנה]]
* 1991 - מקום שלישי
* 1993 - לא נכנסה
* 1995 - מקום שני
* 1997 - מקום שני
* 1999 - מקום שני
* 2001 - **מקום ראשון**
* 2003 - מקום שני
* 2005 - מקום שלישי
* 2007 - מקום שלישי
* 2009 - סיבוב ראשון
* 2011 - מקום חמישי
* 2013 - מקום שני
* 2014 - מקום שישי
* 2017 - הושעתה

## שיאי שחקנים

נכון ל-17 בינואר 2026. *לאחר משחק נגד *
:שחקנים **מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

### שיאני ההופעות
[ממוזער|521x521 פיקסלים|'''[קרלוס רואיס''' שיאן ההופעות (133) ומלך שערי (68) נבחרת גוואטמלה בכל הזמנים.]]

### מלכי השערים

## שחקנים מפורסמים
* גיירמו רמירס
* קרלוס רואיס
* מרקו פאפה
* מתן פלג

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גואטמלה: כדורגל
גואטמלה
נבחרת פנמה בכדורגל

**נבחרת פנמה בכדורגל**, הידועה בכינוייה **לוס קאנאלרוס** (Los Canaleros - אנשי התעלה), היא נבחרת הכדורגל הלאומית של פנמה. לאחר שנים רבות ב-CONCACAF נבחרת פנמה מתחילה לעבור שינוי לטובה והרשימה מאוד במוקדמות מונדיאל 2006 כאשר הגיעה עד שלב ההעפלה האחרון אך הפסידה בתחרות הבתים של צפון אמריקה. נבחרת פנמה סיימה 3 פעמים במקום השני בגביע הזהב בשנת 2005, 2013 ו־2023.

פנמה העפילה לראשונה בתולדותיה למונדיאל 2018 ובו הפסידה בכל משחקיה לבלגיה, אנגליה ותוניסיה. בהפסד 6:1 ל, כבשה פנמה את שערה הראשון במסגרת גביע העולם בכל הזמנים. השער נכבש על ידי הקפטן פליפה באלוי. ב-19 בנובמבר 2025 העפילה בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שניצחה 3-0 את אל סלבדור וזכתה בבית א'.

בשנת 2009 זכתה הנבחרת בגביע UNCAF לאומות (כיום קופה סנטרואמריקנה).

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[גביע הזהב של CONCACAF|כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[קופה אמריקה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## שיאי שחקנים
נכון ל-22 בינואר 2026. *לאחר משחק נגד *
:*שחקנים *'מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.''

=== שיאני ההופעות ===



=== מלכי השערים ===
[[קובץ:PAN-TUN (28) (cropped).jpg|ממוזער|**לואיס טחאדה''' מלך שערי (43) נבחרת פנמה בכל הזמנים.]]

## מלבישות

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פנמה: כדורגל
פנמה
גלריית דגלי בלגיה

**[[דגל]]י [[בלגיה]]**: 

## דגל הלאום

## הנס המלכותי

## ממשל

## צבא

## מקומיים

### מחוזות וקהילות

### פרובינציות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלגיה: סמלים לאומיים
בלגיה
ק.א. אפלגייט

**קת'רין אליס אפלגייט** (באנגלית: **Katherine Alice Applegate**; נולדה ב-9 באוקטובר 1956) היא סופרת אמריקאית.

## ביוגרפיה
אפלגייט נולדה במישיגן בשנת 1956, מאז היא התגוררה בין השאר בטקסס, פלורידה, קליפורניה, מינסוטה, אילינוי, צפון קרוליינה, ולאחר שגרה למשך שנה בפלאגו שבאיטליה, עברה לדרום קליפורניה.
כבר בילדותה היא גידלה חיות מחמד מגוונות. בתיכון היא עזרה לוטרינר לטפל בחיות שבפינת החי. אפלגייט גם אהבה מדע בדיוני וכשגדלה החל לשלב בין אהבתה זו לאהבתה לחיות בסדרת ספרים לילדים בשם "אנימורפס". הספרים מספרים על ילדים שנלחמים בטפילים ובחוצנים הזוממים להשתלט על מוחם של כל היצורים ביקום. ההשראה לספרים ולפרטים הזואולוגים שבהם שאבה אפלגייט משיחות עם זואולוגים ומצפייה בטבע. אפלגייט כתבה 54 ספרי "אנימורפס".
לאחר שסיימה את כתיבת אנימורפס, שכתיבתו לקחה 3 שנים, כתבה ספר ילדים בשם "סערת הבאפלו", רומן בשם "בית של אמיצים", שזכה במספר פרסים, ופרקים ראשונים בסדרת "Roscoe Riley Rules".

בשנת 2003, אפלגייט ובעלה מיכאל גרנט (ששותף לכתיבה של אפלגייט, בין השאר בספרה אנימורפס), אימצו את בתם ג'וליה, בסין.

בשנת 2013 זכתה במדליית ניוברי עם ספרה "איוון האחד והיחיד" (The One and Only Ivan).

## ספריה

* **קרנשו** (2016) 
* **סם איזי ואני** (1995) 
* **סדרת אנימורפס** (1996-2001) 
* **סדרת הצד האחר** (2002) 
* **סערת הבאפלו** (2007)
* **בית של אמיצים** (2007)
* **Beach blondes : a Summer novel** (2008) 
* Tan lines : a Summer novel (2008) 
* N**ever race a runaway pumpkin** (2009) 
* **איוון האחד והיחיד** (2014) 
* **קרנשו** (2016) 
* **עץ המשאלות** (2018) 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער אמריקאיות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:זוכי מדליית ניוברי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
שקיעת האלילים

**שקיעת האלילים: כיצד מתפלספים בפַּטִּישׁ** (בגרמנית:**Götzen-Dämmerung: oder Wie man mit dem Hammer philosophiert**) הוא ספר אשר נכתב על ידי הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה בשנת 1888 ופורסם לראשונה ב-1889. הספר מהווה סיכום של הפילוסופיה המאוחרת של ניטשה. בספר זה מופיעה אחת מאמירותיו הידועות ביותר של ניטשה: "מה שלא הורג אותי מחשל אותי".

## שם הספר
במקור נקרא הספר "בטלנות של פסיכולוג" אך השם שונה לשם הנוכחי אשר מתחלק לכותר וכותר משנה.
הכותר "שקיעת האלילים" הוא משחק מילים על שם האופרה של ריכרד וגנר "דמדומי האלים" (Götterdämmerung).
כותרת המשנה "איך מתפלספים בפטיש" באה לרמוז לעמדתו של ניטשה, איקונוקלסט התומך בניפוץ (מטאפורי ופיזי) של דמות האל הריקה מתוכן.  

## התזה היסודית של ניטשה

התזה המונחת ביסודה של כל הפילוסופיה של ניטשה, של כל המטריאליזם שלו המתבטא בדחייה של כל האידיאלים, היא שאין בנמצא כל השקפת עולם שמקורה מחוץ לחיים או מעליהם. אין בנמצא כל השקפת עולם שבכוחה להתנתק ממערכת הכוחות המהווים את המציאות. 

כתוצאה, כל ניסיון לחרוץ משפט על המציאות לטוב או לרע מהווה סימן היכר של מצבו המיוחד של מי שמנסה לעשות כן.

הנה מה שניטשה מבטא באופן ברור ביותר בקטע חשוב מתוך ספרו זה:

## ראו גם
* מה שלא הורג אותי מחשל אותי
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כתבי פרידריך ניטשה
קטגוריה:ספרי 1889
קטגוריה:ביקורת דת בספרות
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
הוהנשנהאוזן

שמאל|ממוזער|150px|רחוב צינגסטר ברובע
**הוהנשנהאוזן** (בגרמנית: **Hohenschönhausen**), היה רובע במזרח ברלין, בו גרו כ-107 אלף בני אדם. הרובע גבל בשכונות וייסנזה במערב, ליכטנברג בדרום ומרצאן במזרח ומצפון גבל במדינת ברנדנבורג.
## היסטוריה
בשנת 2001 במהלך רפורמת השכונות בברלין, אוחד הרובע עם ליכטנברג והשכונה המאוחדת קרויה רשמית ליכטנברג, אך בפי הברלינאים השמות המקוריים נשמרים.

הכפר הוהנשנהאוזן הוזכר כבר בשנת 1230 ובשנת 1920 צורף אל העיר ברלין יחד עם כפרים נוספים, כאשר אז גרו במקום 5,300 איש. האופי הכפרי נשמר עד לשנות ה-70. בשנת 1972 התחילה ממשלת גרמניה המזרחית לבנות ריכוזים של בניינים גבוהים (Plattenbau, כיוון שהפלטות יוצרו מראש במפעל) בעלי אופי ארכיטקטוני שהיה נפוץ במדינות קומוניסטיות - ועד 1989 הוקמו במקום 29,630 דירות חדשות שתוכננו לאכלס 90 אלף בני אדם.

לאחר איחוד גרמניה גדלה האוכלוסייה עוד עד לשנת 1994, אז גרו ברובע כ-120 אלף בני אדם. אז החלו בעיקר משפחות צעירות לעקור מהרובע. הגיל הממוצע ברובע עלה ל-40 שנה בניגוד ל-25 קודם לכן.

הרובע מאופיין במספר רחובות קטן של בתים ישנים, ביניהם בתים פרטיים מועטים. אזור זה מוקף בנחשי בניינים רבים גבוהים חסרי אופי, שנראים דומה זה לזה. על בניינים רבים מצוירות חיות על כניסתן, כדי לאפשר לילדים קטנים למצוא את ביתם.

## אוכלוסייה
כמו השכונות הסמוכות, ליכטנברג, מרצאן והלרסדורף - גם בהוהנשנהאוזן גרה אוכלוסייה חלשה מבחינה סוציו-אקונומית, בעיקר משפחות מזרח-גרמניות לשעבר. ברובע תומכים רבים למפלגות הימין הקיצוני. הכפרים לשעבר שומרים עדיין על אופי כפרי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברלין: שכונות
לאזארו ברוזון

**לאזארו ברוזון** (בספרדית: **Lázaro Bruzón**; נולד ב-2 במאי 1982, בהולגין, קובה), הוא שחמטאי אמריקאי-קובני בדרגת רב-אמן.

השיג דרגת רב-אמן ב-1999.

בשנת 2000 זכה באליפות העולם לצעירים עד גיל 20.

זכה שש פעמים באליפות קובה.

נכון לספטמבר 2025, ברוזון מדורג במקום ה-26 בארצות הברית, לפי מד כושר.

## לאזארו ברוזון ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 2000 ל-2016 השתתף לאזארו ברוזון ב-9 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים קובנים
קטגוריה:אלופי קובה בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם לנערים בשחמט
קטגוריה:מהגרים מקובה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
אולגין

**אולגין** (בספרדית: **Holguín**) היא עיר בקובה, בירת המחוז הנושא אותו שם.

אולגין, המכונה גם "עיר הגנים" בגלל גני הרבים (רק במרכז העיר יש 6 גנים גדולים), מונה 346,191 תושבים (נכון לשנת 2011) והיא העיר הרביעית בגודלה בקובה. העיר נוסדה בשם סן איסידורו דה אולגין בשנת 1523. בשתי מלחמות העצמאות של קובה נערכו בה קרבות קשים.

את העיר משרת נמל התעופה **פרנק פאיס** והיא מקושרת לרשת הרכבות של קובה.

העיר אולגין היא מקום הולדתם של לאזארו ברוזון ושל רינלדו ארנס.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קובה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
סטפן ורנייש

**סטפן ורנייש** (בקרואטית: **Stjepan Vranješ**; נולד ב-28 באוגוסט 1971 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הבלם.

לאורך שנות ה-90 שיחק בקבוצת אן קיי אוסייק מהעיר אוסייק שבמזרח קרואטיה. בעונת 1999/2000 עבר לשחק בישראל בקבוצת מכבי נתניה, בה שיחק עד עונת 2001/2002. נפצע במהלך העונה, עזב את ישראל וחזר לקרואטיה.

## קישורים חיצוניים

* סטפן ורנייש באתר ONE

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני אוסייק
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בישראל
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1971
ספינת סיור

**ספינת סיור** היא כלי שיט חמוש קטן, המיועד לרוב למשימות הגנה במים הטריטוריאליים. ספינות סיור מופעלות על ידי חיל הים, משמר החופים או המשטרה בים או בשפכי נהרות ובנתיבי מים פנימיים. על פי רוב מוטל על ספינות הסיור תפקיד שמירת הגבולות, הכולל גם מניעת הברחות, מניעת שוד ימי, הגנה על שדות דיג ואכיפת חוקי ההגירה. לעיתים תכופות הן מוזעקות גם לפעולות הצלה בים.

אורכן של ספינות הסיור הטיפוסיות כ-, ועל פי רוב הן נושאות תותח ימי יחיד, המהווה את חימושן העיקרי, ובנוסף לו מקלעים וכלי נשק קלים מסוגים שונים. הן מונעות לרוב על ידי מנועי דיזל, אך קיימות גם ספינות סיור מודרניות המונעות על ידי טורבינות גז. מהירותן האופיינית היא .

כלי שיט דומים, המשמשים למשימות צבאיות בלבד, כוללים ספינות טורפדו וספינות טילים. הצי האמריקני הפעיל בשנים 1977 עד 1993 סנפיריות חמושות מדגם "פגסוס" (Pegasus) בתפקידי סיור.

חיל הים הישראלי מפעיל ספינות סיור מדגמי דבור, דבורה, סופר דבורה סימן 2, סופר דבורה סימן 3 ושלדג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
*
מתנן שעיר

**מִתְנָן שעיר** (שם מדעי: *Thymelaea hirsuta*) הוא מין בסוג מתנן, שיח ירוק עד שגובהו מגיע עד ל 170 ס"מ. השיח בעל ענפים רכים וחזקים, עליו זעירים (אורכם מילימטרים בודדים) וצמודים לענפים. צד העלים הפנימי, הצמוד לענף, שעיר וכהה, וצדם החיצוני ירוק בהיר ומבריק.
מקור השם המשוער הוא במילה **מִתְנָה**, כלומר חוט הנושא עליו את כפות המאזניים.
## מאפיינים
השיח גדל כל השנה, ופורח בין מרץ ליולי. הפרחים צהובים, קוטרם כס"מ אחד. השיח מתואר תמיד כשיח דו-ביתי, כלומר בעל פרחים זכריים ונקביים הגדלים על צמחים נפרדים. אך האמת היא שצומחים עליו פרחים נקביים בעונה אחד לחוד, ופרחים זכריים בעונה אחרת לחוד. 

בפרחים הזכריים שמונה אבקנים, בנקביים צלקת אחת על עמוד עלי קצר. הפרי הוא אגוזית קטנה בצבע שחור, המופצת על ידי הרוח. עם צמיחת ענפיו העליונים של המתנן, מתייבשים ענפיו התחתונים והמוצלים.

כל חלקי הצמח מכילים חומרים רעילים, אשר יחד עם קליפתו הקשה מגינים עליו מפני רעייה מסיבית. הסיבים החזקים בקליפת הענפים משמשים לשזירת חבלים.

המתנן מותאם לאקלים יובשני משום שעליו הקטנים והשעירים הצמודים לענפים מגינים עליו מפני דיות מוגבר. 
תפוצתו ים-תיכונית וסהרו-ערבית. בארץ ישראל הוא נפוץ בקרקעות קלות וחוליות בבתות הספר, במישור החוף, במדבר יהודה ובנגב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1848
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטפן אנדליכר
קטגוריה:מתנניים
קטגוריה:ארץ ישראל: מתנניים
קטגוריה:הנגב: הצומח
האצולה

"**האצולה**" או "**אצולת הכאב**" היא להקת רוק משדרות. הלהקה הוקמה כאשר אייל רביבו ויוסי כהן צירפו אליהם את שמעון אדף, יוסי ברמוחא ואת ירון רגב. בתחילה הלהקה ניגנה רק מוזיקה אינסטרומנטלית (ללא מילים), אך עם הצטרפותו של ירון רגב כסולן, כתב אדף את המילים לאלבומם היחיד – "**צורך**". האלבום יצא בשנת 1996 בהוצאת פונוקול והופק על ידי ברי סחרוף. ומתוכו בלטו השירים: "גן אחר" ושיר הנושא. כשנה לאחר הוצאת האלבום, ב-1997, התפרקה הלהקה.

האלבום צורך נכתב כולו על ידי שמעון אדף. השירים באלבום עוסקים באופן בלעדי ביחסים בינו לבינה. בחוברת המצורפת לאלבום ישנו סיפור קצר, פרי עטם של אדף ורגב, לזכרו של סופר המדע הבדיוני והפנטזיה, רוג'ר זילאזני.

## רשימת השירים
*צורך 
*גן אחר 
*טריפ 
*עד הסוף 
*שיר פשוט 
*מן הסתם 
*אצולת הכאב 
*אהובתי 
*שושן 
*דמדומים 
*זמן ומרחק 
*אפריל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים יוצאי שדרות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
מצפה ארתור רובינשטיין

250px|ממוזער|שמאל|אנדרטת "הפסנתר" והנוף הנשקף ממנה
**מצפה ארתור רובינשטיין** הידוע גם בשם **מצפה הפסנתר** הוא מצפור נוף הנמצא על יד יד קנדי שבהרי ירושלים, מערבית למושב עמינדב.

## היסטוריה
המצפור נבנה בשנת 1983, על פי תכנון של הפסל ישראל הדני לזכרו של הפסנתרן ארתור רובינשטיין. המצפור נבנה מאבן ירושלמית ומשיש שיובא מיוון. צורתו של המצפה מזכירה קלידים של פסנתר בעת שלוחצים עליהם, ובכך מנציח המצפור את יכולתו המוזיקלית של הפסנתרן.

ליד האנדרטה נמצאת מצבה צנועה עם שמו של ארתור רובינשטיין בעברית ובאנגלית ושנות חייו. מתחת למצבה נמצא כד ובו אפרו של רובינשטיין.

## לקריאה נוספת
* דוד קרויאנקר, **ירושלים - מבט ארכיטקטוני**, כתר הוצאה לאור, 1996.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הפסל והמצפור באתר שבילים.
* 

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:ירושלים: פסלים
קטגוריה:נקודות תצפית בירושלים
קטגוריה:עמינדב
ג'יימס ארל ריי

ממוזער|שמאל|פוסטר "מבוקש" של ריי ברצח מרטין לותר קינג
**ג'יימס ארל ריי** (באנגלית:** James Earl Ray**; 10 במרץ 1928 – 23 באפריל 1998) היה רוצחו של לוחם זכויות האדם מרטין לותר קינג, בו ירה למוות ב-4 באפריל 1968 בממפיס, טנסי. ריי הוצב פעמיים בראש רשימת המבוקשים של ה-FBI.

מעט יותר מחודשיים לאחר מות קינג, ב-8 ביוני 1968, ריי, אסיר אשר נמלט מבית הסוהר של מדינת מיזורי שנה לפני ההתנקשות, נתפס בנמל התעופה לונדון הית'רו שבלונדון כשניסה לעזוב את הממלכה המאוחדת עם דרכון קנדי מזויף על שם רמון ג'ורג' סנייד (Sneyd). ריי הוסגר במהירות למדינת טנסי והואשם ברצח מרטין לותר קינג. הוא הודה ברצח ב-10 במרץ 1969 (על אף שהכחיש את ההודאה לאחר שלושה ימים), ונגזרו עליו 99 שנות מאסר.

ב-10 ביוני 1977, ריי נמלט, יחד עם עוד שישה אסירים, מבית סוהר בטנסי, זמן קצר לאחר שהעיד בפני ועדת בית הנבחרים בנוגע להתנקשויות וטען כי הוא לא ירה בקינג. בעקבות הבריחה מהכלא, ריי הופיע שוב בראש רשימת המבוקשים של ה-FBI ב-11 ביוני. ב-13 ביוני, ריי ושאר האסירים נתפסו ונכלאו מחדש, ותקופת המאסר של ריי הוארכה במספר שנים. ד"ר ויליאם פפר (Pepper) שימש כעורך דינו של ג'יימס ארל ריי עד למותו של ריי ולאחר מכן המשיך מטעם משפחת קינג.

בשנת 1997, בנו של מרטין לותר קינג, דקסטר קינג, נפגש עם ריי ותמך בפומבי במאמציו של ריי לקבלת משפט חוזר.

ריי מת בבית הסוהר ב-23 באפריל 1998 בגיל 70 מסיבוכים הקשורים במחלת כליות, שנגרמו על ידי הפטיטיס C, אשר נגרם כנראה כתוצאה מעירוי דם, שניתן לו לאחר שנדקר בבית הסוהר שבטנסי. ניתוח שלאחר המוות אישר כי ריי מת עקב כשל בכבד.

בדצמבר 1999 נתבע לדין אזרחי מסעדן בשם לויד ג'ואורז (Jowers) מהעיר ממפיס על לקיחת חלק ברציחתו של מרטין לותר קינג. ג'ואורז נמצא אשם וחויב לשלם פיצויים על סך של 100 דולרים, סכום שנקבע כדי למנוע טענות שהתביעה הוגשה מטעמים כלכליים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אישים שהוסגרו לארצות הברית
קטגוריה:בורחים מכליאה בארצות הברית
קטגוריה:מורשעים בעבירות המתה בארצות הברית
קטגוריה:מרטין לותר קינג
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
פרי רייד

300px|ממוזער
**פרי רייד** (באנגלית: **Free Ride** - *רכיבה חופשית*) הוא סגנון רכיבת אופניים המיועד לשבילים עם מכשולים וקפיצות מאתגרות. את סגנון הפרי רייד משייכים יחד עם סגנון הדאון היל לקטגוריית ספורט אקסטרים תחת ספורט האופניים.

לאופני פרי רייד בולמי זעזועים גדולים מאוד ושלדה כבדה יותר מאופני הרים רגילים, מה שמגביל במידה מסוימת את הרב-גוניות בתפקודם.

## לקריאה נוספת
* אופניים
* אופני הרים
* דאון היל

קטגוריה:אופניים
קטגוריה:ספורט אתגרי
יד קנדי

**יד קנדי** הוא אתר הנצחה לנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, שהוקם באזור עמינדב בהרי ירושלים.

## היסטוריה
האתר נחנך ב־4 ביולי 1966, במעמד עם רב ובנוכחות השופט ארל וורן, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית. האתר תוכנן על ידי האדריכל דוד רזניק וביצוע התוכנית נוהל בידי ידידיה איזנשטט, אדריכל קרן קיימת לישראל. מהנדס האתר הוא אינג' אוסקר סירקוביץ'-סער. הרעיון להקמת יער ההנצחה הקרוי על שם הנשיא, ובמרכזו אתר ההנצחה היה רעיון של מקס ברסלר, ראש הקרן הקיימת לישראל בארצות הברית בעת הרצחו של הנשיא.

צורתו של האתר ייחודית: הוא בנוי כגזע עץ כרות, הבא לסמל את הירצחו של הנשיא או כהר געש, המסמל את כוחו ומרצו של הנשיא. המבנה בנוי מ-53 עמודי בטון, שגובה כל אחד מהם 7.2 מטרים - כל עמוד מייצג אחת ממדינות ארצות הברית גם על ידי סמל המדינה המוטבע על כל אחד מהעמודים, כולל מחוז קולומביה, ושני עמודים עם סמל הקק"ל. שטח הרחבה שסביב המבנה כ-1,500 מ"ר והיא משמשת לאירועי הנצחה ואירועי ידידות בין ישראל וארצות הברית.

בתוך אתר ההנצחה דולק נר זיכרון לזכר הנשיא הבוער באש התמיד.

## גלריית תמונות

קובץ:Yad Kennedy aerial photo.jpg
קובץ:Yad Kennedy Israel Ministry of Tourism Photo.jpg
קובץ:JFKmemorial.jpg
קובץ:Yad Kennedy interior.jpg| יד קנדי מבפנים 
קובץ:Yad Kennedy dedication 1966-04-07.jpg|חנוכת יד קנדי, 4 ביולי 1966
קובץ:Earl Warren 1966-07-04.jpg|נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ארל וורן נואם בחנוכת יד קנדי 


## לקריאה נוספת
* דוד קרויאנקר, **ירושלים - מבט ארכיטקטוני**, כתר הוצאה לאור, 1996.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* 
* 
* 
*מיכאל יעקובסון: סיבוב ביד קנדי, באתר 'חלון אחורי', 10.1.2017

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרטאות בהרי יהודה
קנדי, ג'ון
קטגוריה:הנצחת ג'ון פ. קנדי
קטגוריה:ישראל: אתרי הנצחה
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דוד רזניק
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אנדרטאות
קטגוריה:עמינדב
קטגוריה:הנצחת אמריקאים בישראל
איסלה דה לה חובנטוד

ממוזער|שמאל|250px|בית סוהר '''הנשיא מודלו''', דצמבר 2005
**איסלה דה לה חובנטוד** (בספרדית: **Isla de la Juventud**; מילולית: **אי הנעורים**) הוא האי השני בגודלו במדינת קובה, לאחר האי קובה עצמו, ושטחו 2,419.27 קמ"ר. האי הוא חלק מהאיים הקריביים.

האי מוכר גם בשמות **סיגואנאה** (Siguanea), **האוונגלית** (Evangelista), **אי התוכים** (Parrot Island), **אי האורנים** (Isla de Pinos) ו**אי המטמון** (Treasure Island).

האי נמצא במרחק של 118 קילומטרים. בירת האי היא נואבה חרונה. האי מהווה מחוז קובני מיוחד ונמל התעופה רפאל קאבררה מוסטלייר  משמש כשער הכניסה העיקרי עליו ומשמש בעיקר טיסות המקשרות עם הבירה הקובנית, הוואנה.

## היסטוריה
שם האי לפני הגעת כריסטופר קולומבוס היה סיגואנה, אך קולומבוס שינה אותו לשם "נוצרי" - "אי האוונגלית". בין המאה ה-16 והמאה ה-18 האי שימש כמקלט לשודדי ים שנתנו לו את השם "אי התוכים". תקופה זו בהיסטוריה של האי שימשה כרקע לספר "אי המטמון", אשר לימים הפך גם הוא לאחד משמות האי.

במהלך המאה ה-19 שימש האי מקלט למורדים בשלטונות האזור אך עם הזמן התהפך מעמד זה והאי התפרסם בבתי הכלא שלו, בהם שוכנו, בין היתר, חוסה מארטי ופידל קסטרו. בית הסוהר בו שכן קסטרו (ראו תמונה) משמש היום כמוזיאון. בסוף המאה ה-19 התיישבו בקצה הדרומי מערבי של האי דייגים דוברי אנגלית שהגיעו ממושבות אנגליות. בתחילת המאה ה-20 הגיעו לאי 300 מתיישבים מארצות הברית. מעמד האי והשלטון בו לא היה ברור ורק בשנת 1925 הכירה ארצות הברית בהשתייכותו לקובה.

לאחר המהפכה הקובנית, בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20, יצאו עשרות אלפי צעירים אל האי כדי ללמוד בו בבתי הספר התיכוניים החדשים שנבנו בו. צעירים אלה עבדו בשדות ונטעו פרדסי אשכוליות. בשנת 1978 הוסב שם האי ל"אי הנעורים" לכבודם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:קובה: גאוגרפיה
קטגוריה:קובה: מחוזות
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
ליאון צ'ולגוש

**ליאון פרנק צ'ולגוש** (באנגלית: **Leon Frank Czolgosz**; 5 במאי 1873 – 29 באוקטובר 1901) היה אנרכיסט אמריקאי שהתנקש בחייו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|200px|תמונת מעצרו
צ'ולגוש נולד בדטרויט, מישיגן כאחד מתוך שמונה ילדים להורים ממוצא פולני-קתולי, פאבל ומריה צ'ולגוש. את החווה המשפחתית בקליבלנד, אוהיו, בה גדל, עזב בגיל עשר בצאתו לעבוד במפעל. כשהיה בן 12 מתה אימו בעת לידה. את עבודתו איבד לאחר שהשתתף עם עובדים אחרים בשביתה. ב-1898 שב במצב נפשי רעוע לבית אביו ואמו החורגת, אשר עם אמונתם הקתולית לא הסתדר.

בתקופה זו החל להתעניין בסוציאליזם ובאנרכיזם. הוא קרא עיתונים אנרכיסטים ואף שמר גזירי עיתון שדיווחו על ההתנקשות במלך איטליה אומברטו הראשון ב-1900. הוא התלהב לשמע נאום של המנהיגה האנרכיסטית אמה גולדמן ולאחר מכן נפגש עימה. הוא לא התקבל בחוגים האנרכיסטים וכאיש לא מוכר שדיבר בצורה בוטה וגלויה על מעשי אלימות, נפל עליו החשד שהוא סוכן חשאי המנסה לחדור לשורותיהם.

בקיץ 1901 עקב צ'ולגוש אחרי גולדמן, שנסעה לנאום בשיקגו. שם נודע לו על ביקורו הצפוי של הנשיא ביריד הפאן-אמריקני בבאפלו. הוא נסע לבאפלו ורכש שם ב-2 בספטמבר אקדח מסוג איבר ג'ונסון, הזהה לזה ששימש את גיבורו גאטנו ברשי לרצח המלך אומברטו.
ב-6 בספטמבר 1901, ניגש לנשיא המבקר בתערוכה, תוך כדי שהוא מסתיר את אקדחו במטפחת, עד שהתקרב אליו וירה בו פעמיים מטווח אפס. כדור אחד החטיא אולם השני פגע בבטנו.
האיש שעמד מאחורי צ'ולגוש הכה אותו בערפו וגרם לו להפיל את אקדחו. הקהל ניסה להכות את צ'ולגוש אולם הנשיא ביקש מהם לחוס עליו.
למרות שהפצע לא היה קטלני, הנשיא מת מזיהום שנגרם מן הפציעה ב-14 בספטמבר, כשבוע לאחר הירי.

לצ'ולגוש מונו שני סנגורים, אולם הוא סירב לדבר עמם, הוא גם סירב לתקשר עם הפסיכיאטר שהגיע לבדוק את שפיותו.

צ'ולגוש נשפט במהירות הבזק ב-23 בספטמבר 1901, נמצא אשם ברצח ונידון למוות. אחיו וגיסו ביקרו אותו בתאו לפני הוצאתו להורג. 

ב-29 באוקטובר הוצא להורג בבית הסוהר באובורן, ניו יורק, בכיסא חשמלי. מילותיו האחרונות היו: "הרגתי את הנשיא כי הוא היה אויבם של האנשים הטובים - האנשים העובדים. איני מצטער על פשעי".
אחיו פנה לסוהר בבקשה לקבל את הגופה לצורך קבורה הולמת אולם נענה בסירוב.
צ'ולגוש נקבר במתחם בית הסוהר, לתוך ארון קבורתו נזרקה חומצה גופרתית, על מנת להאיץ את התכלות גופתו.
חפציו הועלו באש על ידי רשויות בית הסוהר.

## קישורים חיצוניים

* ליאון צ'ולגוש באתר ה-PBS
* ליאון צ'ולגוש, מאת ג'ון סימקין
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארצות הברית
קטגוריה:אנרכיסטים אמריקאים
קטגוריה:ויליאם מקינלי
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במדינת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1901
Vim

[ממוזער|250px|Vim עורך קובצי [פייתון, C++ ו-HTML כולל עברית]]
[ממוזער|250px|הדגמה של עריכה ב[עברית באמצעות vim]]
**Vim** (קיצור של **Vi IMproved)** היא תוכנת עריכת טקסט חופשית, המהווה הרחבה של העורך vi של Unix. Vim יצאה לאור במקור על ידי המפתח הראשי שלה בראם מולינאר בשנה 1991 למערכת אמיגה אבל מאז היא הוסבה למערכות הפעלה רבות אחרות, ובכללן רוב מערכות Unix, גרסאות שונות של מערכת חלונות מבית מיקרוסופט, ומערכות Mac OS.

Vim היא אחת משתי תוכנות עריכת הטקסט הפופולריות ביותר בקרב מתכנתים במערכות יוניקס ולינוקס, לצד Emacs. קיימות גרסאות של Vim לרוב מערכות ההפעלה המודרניות. בניגוד לעורכים אחרים, ב-vi וב-Vim מצבים שונים של עריכה, פקודות לחיצה, ושורת פקודה, בדומה ל-Ed. אוסף הפעולות ניתן להרחבה באמצעות כתיבת תסריטים וקובצי צביעה לשפות תכנות שונות.

ב-Vim קיימת תמיכה ביוניקוד, ולכן Vim תומכת בעברית.

## היסטוריה
בראם מולינאר החל את הפיתוח של Vim תוך התבססות על STEVIE  (ST Editor for VI Enthusiasts) ב-1988.

בראם שם לב שהרבה פקודות Vi היו חסרות בSTEVIE ולכן בגרסה הראשונה של Vim הוא העניק דגש על תאימות לVi. כמו כן בראם הוסיף לגרסה הראשונה של Vi עוד פיצ'רים כגון תמיכה בUndo יותר מפעם אחת אחורה, ותמיכה בQuickfix שמאפשרת הצגה של רשימה מסודרת לבעיות ההידור.

בגרסה הראשונה של Vim ב-1991 השם "Vim" היה קיצור של "Vi IMitation", אבל ב-1993 משמעות השם "Vim" שונה ל"Vi IMproved" .

## תמיכה בעברית
Vim לא תומך ב-BiDi (אלגוריתם דו-כיווניות). כאשר עורכים מסמך בעברית לוגית, ניתן לבחור את הכיוון בו הוא מוצג בהתאם לחלק ממנו שעורכים. ניתן גם להציג את אותו מסמך בחלקים שונים של המסך בכיוונים שונים, לדוגמה כשעורכים מסמך html בעברית, כשפקודות ה־html באלפבית הלטיני, או כל קוד אחר המכיל טקסט עברי משולב בו. כאשר עורכים עברית ויזואלית, ניתן להיכנס למצב של הקלדת טקסט בסדר הפוך, ואין צורך להפוך את המסמך.

קידוד העברית יכול להיות בכל אחד מסטנדרטים של unicode או במספר סטנדרטים אחרים, כגון iso-8859-8, יש גם אופציה לקבוע איפה נמצאת האות אל"ף לשם התאמה לקידוד מיוחד.

למרות חוסר התמיכה ב-BiDi, הרבה ממשתמשי vim הכותבים בשׂפות ימין לשׂמאל, מעדיפים דווקא את סגנון העריכה הזה, ואין כרגע דרישה חזקה לממש BiDi לתוך vim.

ניתן לראות בתמונה את מצב העריכה גם בעברית.
### פקודות הקשורות לעברית
* set **rightleft**:
הופכת את המסך משׂמאל לימין. קיצור: **rl**
*set **norightleft**:
מחזיר לתצוגה רגילה. **norl**
***set keymap=hebrew**:
ממפה מקלדת לעברית, על פי קובץ הניתן לעריכת המיפוי.
במצב זה, לחיצה על ctrl-6 עוברת בין מפת השׂפה, למיפוי הרגיל. מפת השׂפה הפנימית דרושה, בניגוד לשימוש במפה של סביבת העבודה, משום שרישום פקודות העריכה הוא עדיין באלפבית הלטיני.
***set encoding=utf8**:
משנה קידוד
***ctrl-ws**
משכפל את תצוגת המסך לחלון עריכה נוסף, בדרך כלל רצוי לערוך עברית בשני חלונות של אותו קובץ, כאשר אחד מהעותקים מוצג הפוך.
***ctrl-wv**
אותו דבר, רק חוצה את המסך אנכית במקום אופקית.

## קישורים חיצוניים

* 
*תיעוד פקודות העברית באתר vim
* מדריך הכרות עם Vim בעברית

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי טקסט
קטגוריה:יוניקס
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1991
וייסנזה

**וַייסֶנזֶה** (בגרמנית: **Weißensee**) הוא רובע (Viertel) בצפון מזרח ברלין (בירת גרמניה) ושמו של האגם שנמצא במרכז הרובע.

## גאוגרפיה
רובע וייסנזה גובל במערב בפנקו (Pankow), בדרום מערב בפרנצלאואר ברג (Prenzlauer Berg), במזרח בהוהנשנהאוזן (Hohenschönhausen) ובצפון במדינת ברנדנבורג. ברפורמת הרבעים של ברלין ב-2001, אוחד הרובע עם פנקו ופרנצלאואר ברג והוא קרוי רשמית פנקו, אך בפועל נשמרת ההפרדה והתושבים והמבקרים משתמשים בשמות הישנים.

הרובע קרוי "Weißensee" (האגם הלבן), על שם הפארק והאגם הקטן המצוי במרכז השכונה (Der Weißen See).

הרובע מוגדר כשכונת פועלים. הבתים הם ברובם בתים מתחילת המאה העשרים המתאפיינים בבנייה נמוכה בעלת ארכיטקטורה ברלינאית קלאסית. מאידך, חסרה וייסנזה את האווירה הקיימת ברבעים אחרים, כגון פרנצלאואר ברג והיא לא מהווה מוקד משיכה לצעירים.

בצפון הרובע מצויים הכפרים היינרסדורף (Heinersdorf), בלנקנבורג (Blankenburg) וקארו (Karow), שאוחדו עם ברלין ברפורמת השכונות ב-1920. הכפרים המאופיינים בבתים פרטיים רבים. בקארו נבנו בתקופת מזרח גרמניה רצפי בניינים גבוהים רבים (Plattenbauten, בנייני פלטות, כיוון שהפלטות הוכנו מראש במפעל).

ב-1875 רכשה הקהילה היהודית שטח בן 42 דונם והקימה את בית הקברות היהודי בווייסנזה, שנחנך ב-1880. בית הקברות הוא בית הקברות היהודי הגדול ביותר באירופה והמצבות והשמות החרוטים בהן שזורים בהיסטוריה הגרמנית והיהודית, בין היתר שטפן היים, ליאו בק, הרמן כהן, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי ולסר אורי.

ב-1929 הוכנה תוכנית לחבר את הרובע באמצעות רכבת תחתית, אך בשל מחסור בכסף התוכנית לא יצאה לפועל מעולם. הרובע מקושר באמצעות אוטובוסים וחשמליות (Straßenbahn) לשאר העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ברלין: שכונות
אוניברסיטת ווטרלו

**אוניברסיטת ווטרלו** (באנגלית: **University of Waterloo**; הידועה באנגלית גם כ-**UW** או **UWaterloo**) היא אוניברסיטה ציבורית עם דגש רב על מחקר, שנוסדה ב-1957, ונמצאת בעיר ווטרלו שבפרובינציית אונטריו שבקנדה. מספר הסטודנטים בשנת 2022 עמד על 34,204 הלומדים לתואר ראשון ו-6,309 הלומדים לתארים מתקדמים יותר. האוניברסיטה מעסיקה סגל הוראה בן 895 פרופסורים. האוניברסיטה ידועה בין היתר בזכות תוכנית הקו-אופ  הגדולה בעולם, שמטרתה לשלב חינוך אקדמי עם ניסיון עבודה ממשי, זאת דרך שילוב הסטודנטים במקומות עבודה הקשורים למקצוע לימודיהם כבר משנתם הראשון באוניברסיטה. האוניברסיטה חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי ובקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15.

## היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1955 תחת השם "התאחדות הפקולטות של מכללת ווטרלו", גוף חצי-אוטונומי כחלק ממכללת ווטרלו (כיום אוניברסיטת ווילפרד לוריאה). נשיאה הראשון של האוניברסיטה, גארי האגי, אסף והעסיק מרצים בנושאי הנדסה ומדעים, ואף קיבל קצבה של $625,000 מהממשלה, ושנת הלימודים הראשונה באוניברסיטה נרשמה ב-1957. מיד לאחר מכן, לאחר משא ומתן שהביא בסופו של דבר לעוינות בין שני הצדדים, הפקולטה למדעים והנדסה ניתקה קשר עם מכללת ווטרלו. ב-1959 ממשלת קנדה יסדה במקומן שלוש אוניברסיטאות - אוניברסיטת ווטרלו לוט'ארן, מכללת סט. ג'רום, ואוניברסיטת ווטרלו; אבל בעוד אוניברסיטת ווטרלו ומכללת סט. ג'ורג' (ידועה כ"מכללת כנסייה") שמרו על קשר הדוק והיו לפדרציה, אוניברסיטת ווטרלו לוט'ארן בחרה להישאר עצמאית.

## מוניטין

אוניברסיטת ווטרלו ידועה כאחת האוניברסיטאות המובילות בקנדה בתחומי המדע, המתמטיקה, ההנדסה, ומדעי המחשב. כמו כן, ובעיקר בזכות תוכנית הקו-אופ המצליחה, האוניברסיטה מתגאה בקשריה הרבים שנרקמו בינה לבין חברות רבות בתעשייה, בעיקר בתחום ההי-טק, בהן מיקרוסופט (ביל גייטס, בביקורו באוניברסיטה, ציין כי חברת מיקרוסופט מעסיקה לרוב יותר סטודנטים ובוגרי ווטרלו ממכל אוניברסיטה אחרת), וחברת רים, יצרנית מכשיר הבלאקברי, שמייסדיה הם בוגרי האוניברסיטה. בנוסף לאלו, אוניברסיטת ווטרלו מופיעה מדי שנה באחד מהמקומות הגבוהים ברשימת האוניברסיטאות בקנדה המופצת על ידי המגזין מקלינס ובה נמדדת איכות כל אוניברסיטה על פי קריטריונים שונים המשפיעים על הלימודים בה.

## עובדות ונתונים
* הפקולטה למתמטיקה של האוניברסיטה היא הגדולה מסוגה בעולם. הפקולטה כוללת את המחלקות למתמטיקה עיונית, מתמטיקה שימושית, קומבינטוריקה ואופטימיזציה, סטטיסטיקה ואקטואריה, מתמטיקה עסקית וחשבונאות, ומדעי המחשב.
* בספטמבר 2004, מכונית סולארית אשר שנבנתה באוניברסיטה יצגה אותה במספר תחרויות. מכונית זו שברה את שיא העולם בנסיעה למרחק הרב ביותר במכונית סולארית, בכך שנסעה למרחק של 15,079 ק"מ.

## ארגון אקדמי
* 
** בית הספר למדעי בריאות הציבור
* 
** 
** 
**  ע"ש 
** בית הספר לעבודה סוציאלית
* 
** 
** בית ספר ליזמות ועסקים
* הפקולטה לסביבה
** בית הספר לסביבה, משאבים וקיימות
** בית הספר לתכנון
* 
**  ע"ש 
* 
** 
** 

## דירוגים
#### דירוג בין-לאומי
* דירוג שאנגחאי: מקום 151–200 (2023)
* Times Higher Education: מקום 158= (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 115 (2024)

#### דירוג אזורי - קנדה
* דירוג שאנגחאי: מקום 6–7 (2023)
* Times Higher Education: מקום 7 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 5 (2024)

## קישורים חיצוניים

* 

* 

ווטרלו
ווטרלו
*
1970 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1970 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים

## שוברי קופות
#"סיפור אהבה"
#"נמל תעופה"
#"איש קטן גדול"
#"בתו של ריאן"
#"הינשוף והחתלתולה"
#"חתולים בצמרת"
#"מ.א.ש"
#"פטון"
#"וודסטוק"
#"מלכוד 22"

## [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
*הסרט הטוב ביותר: "פטון"
*הבמאי הטוב ביותר: פרנקלין שפנר ("פטון")
*השחקן הטוב ביותר: ג'ורג' סי סקוט ("פטון")
*השחקנית הטובה ביותר: גלנדה ג'קסון ("נשים אוהבות")

## נולדו
* 29 באפריל – אומה תורמן
* 18 במאי – טינה פיי 
* 27 במאי – ג'וזף פיינס
* 30 ביולי – כריסטופר נולאן
* 6 באוגוסט – מ. נייט שאמלאן
* 23 באוגוסט – ריבר פיניקס
* 11 בספטמבר – טראג'י פ. הנסון
* 8 באוקטובר – מאט דיימון
* 6 בנובמבר – אית'ן הוק
* 1 בדצמבר – שרה סילברמן
* 12 בדצמבר – ג'ניפר קונלי

## נפטרו
* 28 באפריל – אד בגלי
* 1 באוגוסט – פרנסס פארמר

## סרטים נוספים
*"רסיסי חיים"
*"כוכב הקופים 2"
*"נקודת זבריצקי"
### סרטים ישראליים
*"שבלול"

## ראו גם
* 1970 בטלוויזיה
*1969 בקולנוע 
*1970
*1971 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1970 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
נבחרת דנמרק בכדורגל נשים

**נבחרת דנמרק בכדורגל נשים** היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של דנמרק. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הדנית. 

הנבחרת העפילה ארבע פעמים לגביע העולם, ומעולם לא עברה את שלב רבע הגמר של הטורניר. לעומת זאת, באליפות אירופה, הדניות הגיעו עד למקום השני.

## כל גביעי העולם
*1991 – רבע גמר
*1995 – רבע גמר
*1999 – סיבוב ראשון
*2003 – לא העפילה
*2007 – סיבוב ראשון
*2011 עד 2019 – לא העפילה
*2023 – שמינית גמר

## כל אליפויות אירופה
*1984 - חצי גמר
*1987 - לא העפילה
*1989 - רבע גמר
*1991 - מקום שלישי
*1993 - מקום שלישי
*1995 - רבע גמר 
*1997 - רבע גמר
*2001 - חצי גמר
*2005 - סיבוב ראשון
*2009 - שלב הבתים
*2013 - חצי גמר
*2017 - מקום שני
*2025 - שלב הבתים

## שחקניות מפורסמות
* קטרין פדרסן
* מרטה פדרסן
* הלה יינסן
* פרניל הארדר

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הנבחרת

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: כדורגל
דנמרק
כדורגל
מלוח קיפח

[ממוזער|שיח מלוח ב[מדבר יהודה.]]
**מַלּוּחַ קִפֵּחַ** (שם מדעי: *Atriplex halimus*) הוא מין של שיח רב שנתי בסוג מלוח, ממשפחת הסלקיים.

## מאפיינים

גובה השיח 50–200 ס"מ, העלים ביצתיים ובשרניים מעט. צבע העלים ירוק אפרפר, ועליהם שערות דקיקות.

הליבלוב באביב ובקיץ, הפריחה בסתיו. הפרחים הזכריים נפרדים מהנקביים. הפרחים קטנים מאוד, ירקרקים, ומואבקים על ידי הרוח.

## תפוצה

משרעת התפוצה ים-תיכונית וסהרו-ערבית. צומח בערוצי נחלים במדבר, ובמלחות.

בישראל נפוץ בנגב, במדבר יהודה, בבקעת הירדן ובמישור החוף.

## מנגנון הישרדות

הצמח עמיד ביותר למליחות הקרקע, בין היתר בזכות מנגנון המאפשר לו להוציא את עודפי המלח לשערות שעל פני העלה. לאחר זמן, מתות השערות, והמלח נשאר בהן. השערות המתות הנשארות על העלה, מגינות על הצמח מהתייבשות.

## שימושים

עלי המלוח הקיפח משמשים כמאכל לדרי המדבר. העלים הטריים משמשים כמרכיב בסלטים, והמבושלים משמשים במרקים. ערכו התזונתי הרב, גרם למלוח שישמש אף כצמח מרעה חשוב, ולעיתים זורעים אותו במיוחד למטרה זו.

## אלרגניות

מלוח קיפח הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ירבוזיים
קטגוריה:ארץ ישראל: ירבוזיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:הנגב: הצומח
אדם מריוט

**אדם מריוט ** (בצרפתית: **Edme Mariotte**; 1620–1684), כומר ופיזיקאי צרפתי. ממיסדי האקדמיה הצרפית למדעים.

## חייו
את רוב שנות חייו העביר מריוט בדיז'ון, בה כיהן כראש מנזר "מרטין סוס ביון".

בשנת 1660 גילה את הכתם העיוור בעין האדם ובשנת 1676 קבע את חוק בויל-מריוט.
בשנת 1733 התפרסמה המהדורה הראשונה של כתביו (Histoire et memoires de l'Academie) שהכילו מגוון מאמרים בפיזיקה כגון: תנועת נוזלים, "טבע הצבעים", "צלילי החצוצרה", הברומטר, נפילה של גופים, מתיחות, נקודת הקיפאון של המים ועוד.

## עבודותיו של אדם מריוט
שמאל|ממוזער|150px|כריכת הספר Oeuvres de Mariotte מאת מריוט
עבודותיו של אדם מריוט (Oeuvres de Mariotte) יצאו בשני כרכים בשנת 1717 וכללו ארבעה מאמרים, שפורסמו בפריז (שלושת הראשונים פורסמו בין השנים: 1676–1679).

במאמרו השני: De la nature de l'air ("טבע האוויר"), מתוך קובץ המאמרים בפיזיקה (Essais de physique), חקר מריוט את תורת הגזים והגיע לגילוי כי, מכפלת הנפח בלחץ של כמות קבועה של גז אידיאלי ב**[[טמפרטורה]] קבועה** היא קבועה. זאת ידוע כחוק בויל-מריוט אשר התגלה על ידי רוברט בויל כ-16 שנים מוקדם יותר. אולם, מריוט הגיע לתוצאות מדויקות יותר בעקבות המצאת מכשיר הקרוי "בקבוק מריוט". 

במאמרו הרביעי, מריוט דן ומעלה סוגיות, שהתקבלו מתוך ניסוייו הרבים, במחקרים על הקשת בענן, הילות, החזרה ושבירה של קרני אור והסברים לתופעות פיזיולוגיות של צבע. כמו כן, במאמר זה פרסם מריוט את גילויו על הכתם העיוור שבעין האדם.

שני מאמריו האחרים עסקו בחישובים של תופעות שונות במכניקה של גופים, תצפיות ומחקר בתחום המחזוריות של הטבע, לרבות חילופי החומרים שבטבע ופוטוסינתזה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1620
קטגוריה:נפטרים ב-1684
נבחרת קנדה בכדורגל נשים

**נבחרת קנדה בכדורגל נשים** היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של קנדה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הקנדית. 

הישג השיא של הנבחרת הוא זכייה במדליית הזהב באולימפיאדת טוקיו (2020), לאחר ניצחון על נבחרת שוודיה במשחק הגמר. היא גם זכתה פעמיים בגביע הזהב של CONCACAF לנשים, פעמיים בגביע קפריסין ופעם אחת בגביע אלגארבה.

נבחרת הנשים של קנדה, זוכה להצלחה גדולה מזו של הגברים.
בדירוג פיפ"א בספטמבר 2014, דורגה נבחרת הנשים של קנדה במקום ה-8 בעולם מתוך 121 נבחרות, לעומת נבחרת הגברים שדורגה במקום ה-122 בעולם מתוך 205 נבחרות.

הנבחרת גם זוכה להצלחה בגביע העולם עד גיל 20. בשנת 2002, הנבחרת סיימה במקום השני, וחלוצת הנבחרת, כריסטין סינקלייר זכתה בתואר השחקנית המצטיינת ובתואר מלכת השערים. בשנת 2004, קשרית הנבחרת, בריטני טימקו זכתה בתואר מלכת השערים.

## כל [[גביע העולם בכדורגל לנשים|גביעי העולם]]
*1991 - לא העפילה
*1995 - סיבוב ראשון
*1999 - סיבוב ראשון
*2003 - מקום רביעי
*2007 - סיבוב ראשון
*2011 - סיבוב ראשון
*2015 - רבע גמר
*2019 - שמינית גמר
*2023 - שלב הבתים

## כל גביעי הזהב של CONCACAF
*1991 - 20x20px מקום שני
*1993 - 20x20px מקום שלישי
*1994 - 20x20px מקום שני
*1998 - 20x20px מקום ראשון
*2000 - מקום רביעי
*2002 - 20x20px מקום שני
*2006 - 20x20px מקום שני
*2010 - 20x20px מקום ראשון
*2014 - לא השתתפה
*2018 - 20x20px מקום שני
*2022 - 20x20px מקום שני

## שחקניות מפורסמות
* כריסטין סינקלייר
* צ'רמיין הופר
* בריטני טימקו
* איזבל מורנו
* קארה לאנג

## ראו גם
* כדורגל בקנדה

## קישורים חיצוניים

* 

* קדימה ביג רד!!
* התאחדות הכדורגל הקנדית

## הערות שוליים

קנדה
קטגוריה:נבחרות קנדה
קטגוריה:קנדה: כדורגל
סן מרטן

ממוזער|שמאל|250px|סן מרטן הצרפתית (בצפון) וסנט מארטן ההולנדית (בדרום)
ממוזער|שמאל|250px|תצלום לווין של סן מרטן
ממוזער|שמאל|250px|דגלים בנמל מריגו
**סן מרטן** (בצרפתית: **Saint-Martin**) הוא קולקטיב מעבר לים של צרפת באי הטרופי סן מרטן בצפון מזרח הים הקריבי, 240 ק"מ מזרחית לפוארטו ריקו. האי, ששטחו 87 קמ"ר, מחולק בין צרפת והולנד: חלקו הצפוני שייך לצרפת, חלקו הדרומי של האי — סנט מארטן, בממלכת ארצות השפלה.

## גאוגרפיה
העיר העיקרית בסן מרטן היא מריגו (Marigot). שטחו של סן מרטן 54 קמ"ר ומתגוררים בו 30,615 תושבים על פי הערכה ליולי 2011, גידול משמעותי מ-8,072 התושבים שנספרו באי בשנת 1982.

## היסטוריה
כריסטופר קולומבוס גילה את האי סן מרטן במהלך מסעו השני לעולם החדש, ב-1 בנובמבר 1493, שהוא יומו של הקדוש הנוצרי מרטין מטור, ולכן קרא קולומבוס לאי על שמו. בעת גילוי האי התגוררו בו אינדיאנים תושבי הקריביים. 

במאה ה-17 נאבקו המעצמות של אותה עת - צרפת, אנגליה, הולנד, דנמרק וספרד על השליטה באיים הקריביים. ההולנדים החלו לייבא מלח לאירופה מהאיים בשנות ה-20 של המאה ה-17, אולם על אף נוכחות ההולנדים באי, כבשו אותו הספרדים בשנת 1633 ושנה לאחר מכן בנו את מוצב פוינטה בלנשה. הספרדים החלו את העבדות באיים - עבדים רבים הובאו מאפריקה על מנת לעבוד במטעי הסוכר של הספרדים, ומאוחר יותר של הצרפתים. רק במחצית הראשונה של המאה ה-19 הופסק סחר העבדים, והבריטים, ששלטו באזור, הביאו סינים ותושבי האיים באוקיינוס השקט לעבוד במקום העבדים במטעים. יבוא אנשים זה הביא לרבגוניות האתנית הרבה של תושבי האיים הקריביים בכלל וסן מרטן בפרט.

## מצב פוליטי
ב-23 במרץ 1648 הסכימו צרפת והולנד לחלק ביניהן את האי. עד שנת 2003 היה סן מרטן חלק מגוואדלופ. ב-2003 הצביעו תושבי האי שהאי יהפוך לאזור עצמאי נפרד מגוואדלופ. ב-2007 העניק הפרלמנט הצרפתי לאי מעמד של קולקטיב מעבר לים.

סן מרטן הוא חלק מהאיחוד האירופי. המטבע הרשמי הוא האירו אף שנעשה שימוש גם בדולר האמריקאי.

סן מרטן מנוהל על ידי ראש עיר ומועצה עירונית נבחרת על ידי תושבי האי שהם תושבי האיחוד האירופי. תושבי האי שאינם תושבי האיחוד האירופי, שהם רוב תושבי סן מרטן, אינם רשאים להצביע.

## תיירות
סן מרטן ידוע בחופי הנודיסטים שבו ובחנויות הרבות. התיירות מהווה מרכיב עיקרי בהכנסות האי. רוב התיירים באי מגיעים בטיסות לנמל התעופה הנסיכה יוליאנה הנמצא בסנט מארטן, אם כי קיים שדה תעופה גם בסן מרטן.

## תחבורה
נמל התעופה המרכזי של האי הוא "נמל התעופה הנסיכה יוליאנה" הידוע במסלול הנחיתה הקצר שלו (2,130 מטרים בלבד), ומסיבה זו נאלצים מטוסים לטוס בגובה נמוך ביותר - כ-10 - 20 מטרים מעל גובה הים וחופי האי בטרם הנחיתה.

אוניות נוסעים רבות מביאות תיירים לאי. בשל מספר התיירים הרב, שמרביתם שוכרים מכוניות בעת שהותם באי, מרבית הזמן כבישי האי פקוקים.

בשנת 2007 לסן מרטן הוקצה סיומת אינטרנט .mf, אך היא נותרה ללא שימוש.

## קישורים חיצוניים

### מידע על האי
* מידע על האי
* Traveltalkonline.com פורומים על האי 
* מידע על שני חלקי האי 
* מזג האוויר באי
* חופי האי
* תמונות של האי
* סרט - בואינג 747-400 של KLM בנחיתה באי

### תיירות
* משרד התיירות של סן מרטן 
* מידע לתיירים על שני חצאי האי
* תצלומים וחדשות 
* מדריך למטייל באי
* מדריך למפליגים לאי

### מפות אינטרנט
* מפת רחובות של האי 
* מפות שונות
* מפה מפורטת של האי

## הערות שוליים

קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:צרפת: קולקטיבים מעבר לים
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:הקריביים: טריטוריות תלויות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות צרפתית