open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תומאס לינלי

**תומאס לינלי** (באנגלית: **Thomas Linley**; 17 בינואר 1733 – 19 בנובמבר 1795) היה זמר בס ומוזיקאי אנגלי פעיל בבאת', סאמרסט. הוא נתן חינוך מוזיקלי לילדיו, הופיע איתם, ועבר ללונדון עם הון שצבר מהקונצרטים שלהם.

## ביוגרפיה
תומאס היה ילדם הבכור של ויליאם ומריה לינלי ונולד בכפר בדמינטון, גלוסטרשייר.  כאשר תומאס לינלי היה בן 11, בשנת 1744, עברה המשפחה לבאת', סאמרסט, שם שירת כחניך אצל תומאס צ'ילקוט, נגן העוגב במנזר באת'.
ממוזער|הבית של תומאס לינלי בבאת'
הוא התחתן עם מרי ג'ונסון (1729–1820) ב-11 במאי 1752. הצייר אוזיאס האמפרי, שהתארח אצל בני הזוג במשך שנתיים מ-1762 עד 1764, תיאר את אשתו מרי כבעלת כישרונות מוזיקליים הדומים לבעלה. 

לזוג נולדו 12 ילדים במשך תקופה של 18 שנים מ-1753 עד 1771, אך רק שמונה חיו מעבר לגיל ינקות או הילדות. 

שבעה ילדים המשיכו בקריירה מוזיקלית או תיאטרלית כזמרים, נגנים או שחקנים. היסטוריון המוזיקה צ'ארלס ברני שביקר את הילדים כשהיו צעירים והאזין לשירתם ונגינתם בכלים שונים, תיאר את המשפחה כ"קן של זמירים". 

המשפחה הייתה מבוססת היטב בבאת' ולינלי עבד כמורה למוזיקה והיה להם בית גדול. סביר להניח שלינלי קיבל סיוע כספי מסוים מאביו שעסקיו פרחו.

## קריירה
בשנות הנישואים הראשונות היה תומאס לינלי המפרנס היחידי במשפחה; חלק מהילדים הגדולים יותר, במיוחד אליזבת ומרי, נשלחו להתגורר אצל קרובי משפחה וייתכן שהיו בפנימייה. לינלי היה זמר טנור ונגן עוגב וצ'מבלו אך באותה תקופה ייצר את הכנסתו בעיקר על ידי הוראה. 
ממוזער|תומאס גיינסבורו, אליזבת ומרי לינלי.
תומאס אימן את ילדיו מגיל צעיר וסיפק להם את החינוך המוזיקלי. הילדים שולבו בהופעות מגיל צעיר, תחילה מכרו כרטיסים ולאחר מכן הופיעו בעצמם. אליזבת החלה לשיר בקונצרטים כשהייתה בת תשע ב-1763. כל מה שהרוויחו הילדים נמסר לאביהם, והילדים הצעירים המוכשרים הפכו במהרה למקור הכנסה מרכזי שלו. לינלי קיבל על עצמו את ניהול המופעים המוזיקליים שנערכו בבאת' ב-1766. הוא השתתף כנגן צ'מבלו משנת 1755 כאשר ההופעות נוהלו על ידי צ'ילקוט.

בניין אולמות הכנס של באת' נפתח ב-1771 הוא היה מקום למפגשים חברתיים ולהופעות, ולינלי היה המנהל המוזיקלי של המרכז. הקונצרטים הקבועים במרכז זה בכיכובם של ילדיו, הביאו למשפחה רווחה כלכלית. המשפחה עברה דירה לרויאל קרסנט, שהיו מגורים איכותיים יותר, מה שהעלה את מעמדה החברתי. הילדים החלו להופיע בקונצרטים רחוקים יותר, כולל בלונדון.

לינלי דרש עבור הופעתם עמלות גבוהות. מארגני קונצרט צדקה שנערך כדי לגייס כספים לפאונדלינג הוספיטל נדרשו לשלם 100 ליש"ט עבור הופעה של שתיים מבנותיו. 

בשנת 1773 תומאס לינלי חתם על הסכם עם ג'ון כריסטופר סמית' וג'ון סטנלי עבור הופעות הילדים הגדולים בתיאטרון רויאל, בדרורי ליין, לונדון, ובו קיבל יותר מ-500 ליש"ט להופעה. בשנה שלאחר מכן, ב-1774, הצטרף לינלי לסטנלי בתפקיד הניהול והכתיבה וארגון הופעות מוזיקליות בתיאטרון. שנתיים לאחר מכן, ביוני 1776, בשותפות עם חתנו, ריצ'רד שרידן, לינלי רכש חצי מהתיאטרון תמורת 35,000 ליש"ט. לאחר שנתיים הם קנו את כל הבעלות על התיאטרון. 

החברה המלכותית למוזיקאים (RSM), בחרה בלינלי כחבר, ב-1780.

תומאס לינלי גם הלחין וכתב מחזות מוזיקליים שחלקם עלו על במות לונדון.

לינלי מת בפתאומיות ב-19 בנובמבר 1795 בביתו, רחוב סאות'המפטון 11 בווסטמינסטר. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1733
קטגוריה:נפטרים ב-1795
יקב נחלה

**יקב נחלה** הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת ה'תש"ע, 2010, על ידי נתי ונסיה שוולב, בחוות השקדים שליד ההתנחלות אלון מורה.

## תנאי הגידול
יקב נחלה נקרא כך על שם המושג 'יקב נחלה' (Estate Winery) שפירושו יקב המגדל את ענביו בעצמו.

כרמי היקב ניטעו בשנת ה'תשס"ז, 2007,, וגדלים למרגלות הר כביר בגובה 750 מטר מעל פני הים, באדמת טרה רוסה ועם טמפרטורה קרה בלילה וחמה ביום, שאלו תנאי אקלים המיטיבים עם גידול ענבי היין. כמו כן גידול הענבים נעשה תוך הקפדה על משטר מים מבוקר, מספר האשכולות בכל גפן, מועד הבציר ועוד.

בכרמי היקב גדלים זנים שונים של ענבים, כגון קברנה סובניון, מרלו, שיראז, קברנה פרנק וגוורצטרמינר, על פני 70 דונם של כרמים. ייננית היקב היא שושי שוולב, אימו של נתי.

בחוות השקדים שבה מיוצר היין פזורות גתות עתיקות.

## תהליך הייצור
תאריך הבציר נקבע לפי הבשלת הענבים, רמת הסוכר, חומציות וטעמו של הפרי. הבציר הוא ידני ובעלות השחר, כשהטמפרטורה עדיין נמוכה. הענבים מותססים במכלי נירוסטה ומעורבבים מספר פעמים ביממה כדי להפיק את מלוא טעמם, לאחר מכן הם מועברים לחביות עץ אלון למשך תקופת יישון של 12–24 חודש, ואז לבקבוק לתקופת יישון נוספת.

## פרסים
[ממוזער|[מדליית זהב ליקב נחלה בתחרות טרה וינו]]
* בנובמבר 2020 זכה היקב במדליה בתחרות היין הבינלאומית טרה וינו.
* בדצמבר 2021 זכה היקב במדליית כסף עבור היין קברנה סובניון 2020 בתחרות טרה וינו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

נחלה
קטגוריה:אלון מורה
הדסה רוזנזפט

**הדסה בימקו רוזנזפט** (**Hadassa Bimko Rosensaft**; 26 באוגוסט 1912, סוסנוביץ, פולין - 3 באוקטובר 1997, ניו יורק) הייתה ניצולת שואה מפולין, רופאה, פעילת הצלה בתקופת השואה ופעילת סיוע לשורדי השואה.

## ביוגרפיה
רוזנזפט למדה רפואת שיניים באוניברסיטת נאנסי בצרפת. היא סיימה את לימודיה ב-1935 וקיבלה תואר בכירורגיית שיניים. היא חזרה לסוסנוביץ, שם עבדה כרופאת שיניים. ב-2 באוגוסט 1943 גורשה לאושוויץ. בזמן שהותה במחנה עבדה כרופאה תחת יוזף מנגלה. בטיפוליה הצילה רוזנזפט אסירים רבים, בין היתר על ידי הברחת חומרים רפואיים אליהם, ריפויים והסוואת פצעיהם ומחלותיהם.  בעלה ובנה נספו באושוויץ.

ב-14 בנובמבר 1944 הופקדה רוזנזפט על טיפול בילדים במחנה הריכוז ברגן-בלזן. בהדרגה גדל מספר הילדים שהופקדה עליהם והגיע לכ-150. היא טיפלה בהם עד שהמחנה שוחרר על ידי הכוחות הבריטיים ב-15 באפריל 1945. יומיים לאחר מכן הפקיד יו לוולין גלין יוז (Glyn Hughes)  את רוזנזפט כאחראית על הטיפול בכל הפצועים. לאחר מספר חודשים הפכה רוזנזפט לחברה בוועד המרכזי של היהודים המשוחררים, ולאחר מכן נבחרה לסגנית היושב ראש זלמן גרינברג. במהלך משפטי נירנברג, הייתה עדת מפתח.  היא עזרה לזהות 15 מהנאשמים, כולל יוזף קרמר.

רוזנזפט נישאה ליוזף רוזנזפט ב-18 באוגוסט 1946. אחרי שמונה שנים במונטרה שבשווייץ עברו בני הזוג לניו יורק. היא כיהנה כנשיאת כבוד של הפדרציה העולמית של אגודות ברגן-בלזן, וב-1978 מונתה כחברה בוועדת הנשיאים בנושא השואה. בשנת 1980 מונתה רוזנזפט לחברת המועצה להקמת מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה על ידי ג'ימי קרטר.  היא מונתה ליו"ר ועדת הארכיונים והספריות של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. רוזנזפט מתה מאי ספיקת כבד ב-3 באוקטובר 1997, בבית החולים טיש בניו יורק.

## קישורים חיצוניים
** 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:רופאים יהודים בשואה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:רופאות יהודיות
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ניצולות השואה: פולין
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1997
Banca Mediolanum

**בנקה מדיולאנום** (באיטלקית: **Banca Mediolanum**) (סימול: BMED) היא בנק, חברת ביטוח וחברת ניהול השקעות הפועלת בעיקרב איטליה. החברה רשומה בבורסה איטליאנה ומהווה חלק של מדד שלה FTSE MIB. הוא מהווה חלק של Gruppo Mediolanum שהוקמה בשנת 1982 וכ-40% ממניות הקבוצה הנמצאות בבעלות משפחת דוריס.
## היסטוריה
הבנק הוקם על ידי אניו דוריס בשנת 1997 והוא גם כיום מהווה מחזיק מנות חשוב של הבנק. בנוסף לשירותים באיטליה, הבנק פתח סניפים בספרד וגרמניה. בין חברות בתחום הפיננסי הוא דורג במקום השישי באיטליה. בשנת 2020 נכסי הבנק הגיעו לכ-87 מיליארד יורו.

כ-30% ממניות הבנק הן בשליטת משפחת ברלוסקוני, ובידי משפחת המייסד כ-29%. בשנת 2016 הוחלט שהבנק לא יהיה תחת פיקוח ישיר של הבנק המרכזי האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 

* תוצאות עסקיות - שנת 2021

קטגוריה:חברות איטלקיות
קטגוריה:בנקים
קטגוריה:איטליה: בנקים
ואסילי סרגייביץ' סמירנוב

**ואסילי סרגייביץ' סמירנוב** (ברוסית: **Василий Сергеевич Смирнов** ; 12 באוגוסט 1858 – 17 בדצמבר 1890) היה צייר רוסי בסגנון אקדמי שהתמחה בסצנות מההיסטוריה העתיקה.

## ביוגרפיה
הוא נולד למשפחת אצולה רוסית. אביו שימש כשופט בבית הדין הקיסרי וכמרשל במחוז קלינסקי. הוא כנראה החליט על אמנות כקריירה בהשפעתו של וסילי פרוב, ידיד המשפחה. בשנת 1875, הוא נרשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא השתתף בתערוכה שם ב-1878, וזכה במדליית כסף.

באותה שנה עבר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם למד אצל פיוטר שמשין ופאבל צ'יסטיאקוב. בשנת 1882, הוא קיבל חופשה מהאקדמיה עקב מחלת ריאות. בשנה שלאחר מכן הוענק לו תואר "אמן" ומלגה ללימודים באירופה.

הוא נסע לאיטליה, דרך וינה, ולבסוף התיישב ברומא. חום הקיץ התגלה כעז מדי, ולכן עבר לטורינו, ולאחר מכן לפריז, והציג בסלון. לאחר שטייל ברחבי צפון מערב אירופה, הוא חזר לאיטליה, שם התגורר עם וסילי סאווינסקי, שהפך למעין מנטור.

בשנת 1885, הוא ערך סקיצות בפומפיי, מה שהיווה את תחילת ההתעניינות שלו בנושאים קלאסיים. בשנה שלאחר מכן החל לעבוד על "מות נירון", שלקח שנתיים להשלמתו. הציור נשלח לסנט פטרסבורג ולאחר מספר תערוכות, נקנה על ידי הצאר אלכסנדר השלישי.

ב-1889 הוא הפך לפרופסור חבר באקדמיה, אך נשאר רק לזמן קצר מאחר שמצב הריאות שלו המשיך להחמיר. לאקלים האיטלקי לא הייתה השפעה מועילה ולכן, שהבין שהסוף קרוב, הוא החליט לחזור לאחוזת המשפחה.

הוא מת ברכבת בין קובינקה לגוליצינו.

אחיו ארגן תערוכה גדולה ב-1891, שכללה כמה ציורים לא גמורים.

## גלריה

File:SmirnovVS KnMihailChern.jpg|מיכאל מצ'רניהיב, 1883

File:Vasiliy smirnov 001.jpg|מותו של נירון, 1888

File:Vasiliy smirnov 002.jpg|הכניסה בבוקר של הקיסרית הביזנטית לקבר אבותיה, 1890

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1858
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1890
שגרירות אוקראינה במוסקבה

**שגרירות אוקראינה במוסקבה** היא הנציגות הדיפלומטית הראשית של אוקראינה בפדרציה הרוסית. היא ממוקמת ברחוב ליאונטייבסקי פראולוק  18 במוסקבה.

ב-5 בדצמבר 1991, לאחר שאוקראינה קיבלה עצמאות ב-24 באוגוסט 1991 הכירה רוסיה בעצמאותה של אוקראינה. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לרוסיה כוננו ב-14 בפברואר 1992 לאחר ששתי המדינות חתמו על הפרוטוקול לכינון יחסים דיפלומטיים בין אוקראינה לפדרציה הרוסית. באוקטובר 1992 נפתחה שגרירות אוקראינה במוסקבה.

במרץ 2014, בתגובה לסיפוח חצי האי קרים, שהחל בפברואר באותה השנה, החזירה אוקראינה את השגריר וולודימיר ילצ'נקו להתייעצויות, ומאז אוקראינה מיוצגת ברוסיה על ידי הממונה על היחסים שלה.

באוגוסט 2014, כתריסר פעילים נעצרו מחוץ לשגרירות אוקראינה במוסקבה, במסגרת ההפגנות נגד מלחמה באוקראינה בגין מחאה נגד הנשיא ולדימיר פוטין.

בפברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, פונתה השגרירות.

## שגרירים

* 1992–1994 – Володимир Крижанівський
* 1995–1999 – Володимир Федоров
* 1999–2005 – Микола Білоблоцький
* 2005–2006 – Леонід Осаволюк (ממונה זמני על היחסים)
* 2006–2008 – Олег Дьомін
* 2008–2010 – Костянтин Грищенко
* 2010–2014 – Володимир Єльченко

במרץ 2014 החזירה אוקראינה את השגריר, ומאז היא מיוצגת על ידי ממונה על היחסים.

## ראו גם
* יחסי אוקראינה–רוסיה
* שגרירות רוסיה בקייב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי אוקראינה–רוסיה
קטגוריה:נציגויות דיפלומטיות של אוקראינה בעולם
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
אוקראינה
כדי הילוך

**כְּדֵי הִלּוּךְ** היא שיטת מדידת זמן הלכתית, המוגדרת לפי קצב ממוצע של הליכת בני אדם. הקצב המדויק נתון במחלוקת הפוסקים.

## מקורות
השיעור מוזכר מספר פעמים בתלמוד הבבלי בהקשרים שונים. פוסקי ההלכה תרגמו את השיעור לשעות לפי מימרה של רבי יוחנן במסכת פסחים, הקובעת שאדם ממוצע יכול ללכת ביום עשר פרסאות שהם 40 מיל. בעניין זה נאמרו שלוש שיטות עיקריות:
* דעת בעל תרומת הדשן שהליכת עשר פרסאות היא ב-12 שעות, כלומר 1.2 שעות לכל פרסה, 18 דקות למיל. כנראה זוהי גם דעת הר"י מדמפייר ור"ש משאנץ.
* דעת הרמב"ם שחישוב הליכת עשר פרסאות ביום כולל גם את זמן הנשף שמעלות השחר עד לזריחה ומשקיעת החמה עד לצאת הכוכבים – שבו ההליכה היא 2.5 פרסאות, ואילו ב-12 השעות שבין הנץ החמה לשקיעה ההליכה היא 7.5 פרסאות בלבד, כלומר 1.6 שעות לכל פרסה, 24 דקות למיל.
* לפי ביאור הגר"א החישוב כולל הליכה של 2 פרסאות בזמני הנשף, וב-12 שעות היום ההליכה היא 8 פרסאות, כלומר 1.5 שעות לכל פרסה, 22.5 דקות למיל.
דעות נוספות הן: דעת הרב עוזיאל מייזליש שהחישוב כולל רק נשף אחד שבו הולכים פרסה אחת והליכת פרסה היא בשעה ושליש, 20 דקות למיל, ודעת מהרי"ק שהליכת פרסה היא בערך שעה אחת, כ-15 דקות למיל.

## טבלת המרה

## שימושים הלכתיים
בין ההלכות שנאמר בהן שיעור "כדי הילוך": בסיום תפילת שמונה עשרה לאחר אמירת עושה שלום במרומיו יש לשהות כדי הילוך ארבע אמות לפני החזרה למקום. בצק ששהה ללא לישה בכדי הילוך מיל הופך לחמץ. בהלכות מליחה נקבע שהבשר צריך לשהות במלח כדי הילוך מיל. יש להקפיד שלא להפסיק בין נטילת ידיים לברכה יותר מכדי הילוך 22 אמה. יש אומרים ששינה של יותר מכדי הילוך מאה אמה נחשבת לשנת קבע לעניין איסור שינה עם תפילין.

## ראו גם
* מיל (הלכה)
* רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:הליכה
מתיו סטאפורד

**מתיו סטאפורד** (באנגלית: **Matthew Stafford**; נולד ב-7 בפברואר 1988) הוא שחקן פוטבול אמריקאי בעמדת הקוורטרבק, המשחק בלוס אנג'לס ראמס מליגת ה-NFL. הוא שיחק באוניברסיטת ג'ורג'יה ונבחר ראשון בדראפט ה-NFL בשנת 2009 על ידי דטרויט ליונס.

## ביוגרפיה
סטאפורד נולד בטמפה שבפלורידה וגדל בדאלאס שבטקסס. למד בתיכון היילנד פארק והוביל את נבחרת הפוטבול שלו לזכייה באליפות התיכונים של טקסס.

ב-2006 החל ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה וכבר משנתו הראשונה פתח בהרכב נבחרת הפוטבול בה שיחק במשך שלוש שנים.

ב-2009 נבחר ראשון בדראפט ה-NFL על ידי דטרויט ליונס. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק ב-10 משחקים בטרם נפצע וסיים את העונה מוקדם. בעונת 2010 נפצע בכתפו ושיחק רק בשלושה משחקים. הוא חזר בעונת 2011 שהייתה עונת שיא בקריירה שלו, בה רשם מסירות ל-5,038 יארד ו-41 טאצ'דאונים. את העונה סיים במאזן 10–6 והוביל את דטרויט לפלייאוף לראשונה מאז 1999. בפלייאוף הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון על ידי ניו אורלינס סיינטס. סטאפורד נבחר בתום העונה לשחקן הקאמבק של ה-NFL. ההופעה הבאה של סטאפורד בפלייאוף הייתה בעונת 2014 בה סיימה הקבוצה במאזן 11–5. גם הפעם הודחה דטרויט בסיבוב הראשון לאחר הפסד לדאלאס קאובויס. סטאפורד נבחר בעונה זו לראשונה לפרו בול. ב-2016 סיים עם דטרויט במאזן 9–7 אך שוב הפסיד בסיבוב הראשון של הפלייאוף, הפעם לסיאטל סיהוקס. בעונות הבאות לא הצליחה הקבוצה בהנהגתו להעפיל לפלייאוף.

בעונת 2021 הועבר סטאפורד ללוס אנג'לס ראמס. את העונה סיים במאזן 12–5 וזכייה בראשות בית ה-NFC מערב. בפלייאוף גברה הקבוצה בסיבוב הראשון 34–11 על אריזונה קרדינלס. סטאפורד מסר ל-202 יארד ושני טאצ'דאונים וטאצ'דאון נוסף בריצה. בסיבוב השני גברה הקבוצה על האלופה המכהנת טמפה ביי באקנירס 30–27, סטאפורד מסר במשחק ל-366 יארד, שני טאצ'דאונים ורץ לטאצ'דאון נוסף. הוא הוביל את הראמס לדרייב הניצחון שנותרו 42 שניות בלבד לסיום המשחק. בגמר ה-NFC ניצחה לוס אנג'לס את סן פרנסיסקו 49' 20–17 והעפילה לסופרבול LVI. סטאפורד מסר במשחק ל-366 יארד, שני טאצ'דאונים ואינטרספשן אחד. בסופרבול מסר ל-283 יארד, שלושה טאצ'דאונים ושני אינטרספשנים, בדרך לניצחון 20–23 על סינסינטי בנגלס.

## חיים אישיים
בג'ורג'יה, סטאפורד פגש את המעודדת קלי הול, אחותו של שחקן ה-NFL לשעבר ועוזר מאמן הקוורטרבקים של הניו יורק ג'איינטס צ'אד הול. הם התחתנו ב-4 באפריל 2015, ויש להם ארבע בנות: התאומות סוייר וצ'נדלר (2017), האנטר (2018) וטיילר (2020).

באפריל 2019, קלי סטפורד הצהירה באינסטגרם שיש לה גידול במוח. קלי עברה ניתוח שנמשך 12 שעות. סטאפורד לקח פסק זמן מהליונס, מכיוון שמחנה האימונים החל זמן קצר לאחר הניתוח של אשתו.

## סטטיסטיקה בולטת
מעודכן לסוף העונה הסדירה של 2025:

#### עונה סדירה
***מאזן ניצחונות:** 120 ניצחונות לעומת 118 הפסדים ותיקו אחד
***יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות:** 423 טאצ'דאונים לעומת 196 אינטרספשנים
***סך הכול יארדים במסירה:** 64,516 (שישי בכל הזמנים)

#### פלייאוף
***מאזן ניצחונות:** 5 ניצחונות לעומת 5 הפסדים
***יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות:** 19 טאצ'דאונים לעומת 6 אינטרספשנים
***סך הכול יארדים במסירה:** 2,996

## קישורים חיצוניים

* מתיו סטאפורד, באתר Pro Football Reference

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:טמפה: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני לוס אנג'לס ראמס
קטגוריה:שחקני דטרויט ליונס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
קטגוריה:פלורידה: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
היכלי ירק

**היכלי ירק** (באנגלית: **Green Mansions**) הוא סרט הרפתקאות רומנטי אמריקאי משנת 1959 בבימויו של מל פרר, עם אנטוני פרקינס ואודרי הפבורן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "היכלי ירק" של ויליאם הנרי הדסון  משנת 1904.

צילומי הסרט נערכו ביערות העד, נהרות ומפלים בוונצואלה, גיאנה הבריטית וקולומביה.

המוזיקה נכתבה על ידי הייטור וילה לובוס ועובדה לסרט על ידי ברוניסלב קאפר שגם הלחין את השיר "היכלי ירק" ששר אנטוני פרקיס לאודרי הפבורן.

הסרט לא הצליח מבחינת מסחרית וקיבל ביקורות שליליות. זה היה שיתוף הפעולה היחיד בין מל פרר כבמאי ואשתו אודרי הפבורן כשחקנית.

## תקציר העלילה
אייבל (אנטוני פרקינס) נמלט מקרקאס ליערות של ונזואלה לאחר שמורדים השתלטו על העיר ורצחו את אביו שהיה שר המלחמה. הוא מצליח להתחמק מרודפיו ומגיע לכפר קטן על גדות אגם. מטרתו היא למצוא זהב כדי לאסוף כסף לנקמה נגד רוצחי אביו. הוא מגיע לכפר שם הוא פוגש בעל חנות בשם דון פלאטו (נחמיה פרסוף) שמצייד אותו במתנות לאינדיאנים ובצידה לדרך.

איבל שט בסירה מושטת על ידי אינדיאנים שמביאים אותו למעבה הג'ונגל ומשאירים אותו. הוא נשבה על ידי אינדיאנים ומובא לפני ראש השבט, רוני (ססואה הייאקאווה). את קשיי השפה פותר בנו קואה-קו (הנרי סילבה) שהתחנך במיסיון בקרקאס ויודע אנגלית.

אייבל מתקבל לשבט ומחלק להם מתנות. קואה-קו מראה לו יער בו נמצאת אישה שהרגה את אחיו הבכור ומטיל עליו לחדור לשם ולהרוג אותה. אייבל נכנס ליער ולאחר שיטוט עם חיות טרופיות הוא נפגש בבחורה יפה בשם רימה (אודרי הפבורן) שגרה שם עם אדם מבוגר בשם נופיו (לי ג'יי. קוב) שקוראת לו "סבא". נחש ארסי מכיש אותו ורימה מטפלת ומצילה אותו והוא מתאהב בה.

אייבל חוזר לשבט ומפני שלא ביצע את משימתו הוא נקשר ומחכה לגורלו המר. הוא מגלה כי למעשה קוא-קו רצח את אחיו והטיל את האשמה על רימה ולכן מנסה לחסלה. בלילה הוא מצליח להינתק מהכבלים וחוזר לרימה ולנופיו. כאן מתגלה לו הסיפור כי נופיו היה שייך לחבורת שודדים שהרסה את כפרה והרגה את כל תושביו. נופיו מצא אותה בזרועות אמה הגוססת והביא אותה ליער. היא הייתה בת ארבע ומאז היא איתו ביער ומכירה בו כ"סבא".

האינדיאנים שורפים את הבקתה של נופיו והוא מת משאיפת עשן. רימה נמלטת ועולה על עץ גבוה שאותו מציתים האינדיאנים עד שנשרף כליל והם חוזרים לשבט בידיעה שחיסלו את רימה. אייבל מחפש אותה ובטוח שנספתה אך בסוף היא מתגלה לו ומושיטה לו את ידה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון להיכלי ירק, באתר יוטיוב
*אנטוני פרקינס שר "היכלי ירק", באתר יוטיוב
*היכלי ירק, באתר TCM
קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית

קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
לאסלו היינל

**לאסלו היינל**, (במקור **גרין-Grün**, בהונגרית: **Hajnal László**; בקשצ'בה, 31 בדצמבר 1902 – אוקראינה?, חורף 1943) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי, ניספה בשואה.

## ביוגרפיה
לאסלו גרין נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף גרין ושל יוזפין גליק. אחרי מלחמת העולם הראשונה הוא חי כמהגר בטרנסילבניה (אז כבר רומניה על פי חוזה טריאנון) במחצית הראשונה ובאמצע שנות ה-20. הוא עבד בעיתונים בשפה ההונגרית:
* מילה הונגרית (Magyar Szó)
* אביב (Tavasz)
* עת עגומה (Zord Idő)
* זריחה (Napkelet)
* יום ראשון (Vasárnap)
* עיתון יום ראשון (Vasárnapi Újság)
* עיתון מזרחי (Keleti Újság)

וכתבותיו התפרסמו בתדירות גבוהה ביותר בנושאי שירה, פרוזה, מחזות, ביקורת ספרות ועיתונות ספרותית. הוא היה העורך של כתב העת הארוטי והספרותי " חתול שחור" בארד, ולאחר מכן של כתב העת ההיתולי "קומדיה" בעיר קולוז'וואר (1923). כתביו פורסמו גם ב"ז'ידו יבה" (עתיד יהודי).

מאוחר יותר עבר לבודפשט, שם הופיעו כרכים חדשים שלו. כיהודי נלקח במלחמת העולם השנייה לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ובינואר 1943 נעלמו עקבותיו בחזית המזרחית.

## חייו הפרטיים
אשתו הייתה מרגיט וייטהוט, בתם של יעקב וייטהוט ושל לאה קורנגוט, עמה התחתן בבודפשט, פרנצווארוש ב-16 בפברואר 1932.

## יצירותיו
* שיר המשרת (ספר שירים, טרגו מורש, 1920)
* טוסלד (מחזה בשתי מערכות, קולוז'וואר 1921)
* כך אני! (שירים, קולוז'וואר, 1924)
* לילה בודד (שירים, טטרגו מורש, 1926)
* לוריאל (רומן, קולוז'וואר, 1926)
* האגדה של ריצ'ה (1941)
* ארון זכוכית (1941)
* הרפתקה בפריז (1942)

## קישורים חיצוניים
* שירת לאסלו היינל
* לאסלו היינל בלקסיקון הביוגרפי  Arcanum
* ספרי לאסלו היינל

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:בקשצ'בה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1943
כליבה

[שמאל|ממוזער| מבחר כליבות לעבודות [נגרות.**למעלה**: כליבת צינור;**שורה עליונה**: כליבת F או כליבת מוט, קלמרה יד אחת ("אחיזה מהירה"), כליבת עץ;**שורה תחתונה**: מהדק קפיץ, כליבת C (או כליבת G), קלמרה יד אחת מעץ]]
ממוזער| כליבת מצבים לחיצה-משיכה
ממוזער| כליבות כירורגיות
**כְּלִיבָה** (נפוץ בטעות גם כ"**קליבה**") או בכינוי השגור "**קְלַמְרָה**" (באנגלית: **Clamp**, בבריטניה נפוץ גם **Cramp**) הוא התקן הידוק המשמש לאחיזה או לקיבוע חפצים בחוזקה זה לזה כדי למנוע תנועה או הפרדה באמצעות הפעלת לחץ פנימה.

ישנם סוגים רבים של קלמרות, הזמינים למטרות רבות ושונות. חלקם זמניים, כפי שמשמשים למיקום רכיבים תוך כדי ולמען קיבועם יחד, אחרים מיועדים להיות קבועים. בתחום גידול בעלי חיים, שימוש בכליבה להצמדת בעל חיים לחפץ נייח מכונה "הידוק מעוגל" (rounded clamping).

למעשה, כל דבר שמבצע פעולת הידוק כזו עשוי להיקרא כליבה, כך שזה מוליד מגוון רחב של מונחים בתחומים רבים, וישנם כמה עשרות סוגים של כליבות בשימוש נפוץ בתעשייה.

## ראו גם
* מלחציים

## לקריאה נוספת
* פטריק שפילמן (1986). *הדבקה והידוק: מדריך לעובדי עץ* . הוצאת סטרלינג.ISBN 
* לי יסברגר (2007). טיפים מקצועיים לעיבוד עץ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נגרות: כלי עבודה
קטגוריה:אביזרי חיבור
קטגוריה:כלי אחיזה
טוזלה (אי)

**טוזלה** (ברוסית, באוקראינית ובטטרית של קרים: **Тузла**) הוא אי חולי, הממוקם באמצע מצר קרץ' בין חצי האי קרץ'  במערב לבין חצי האי טאמאן במזרח. מצר קרץ' מחבר את ים אזוב לים השחור. מבחינה מנהלית, האי טוזלה הוא חלק מעיריית קרץ' במזרח חצי האי קרים.

האי טוזלה נוצר באופן טבעי ב-1925. מספר היסטוריונים טוענים כי האי טוזלה הוא האי אלופקה, המוזכר בין המחברים העתיקים, הממוקם במימי הבוספורוס הקימרי.

ב-2014, האי סופח על ידי רוסיה מידי אוקראינה, יחד עם חצי האי קרים.

## תשתית
באופן רשמי, לאי אין יישוב קבע. עם זאת, הייתה תחנת גבול של משמר הגבול האוקראיני, יישוב דייגים קטן, מספר מגרשים פרטיים ושני אתרי נופש. החשמל של האי סופק על ידי שתי תחנות כוח דיזל. על האי, היה גם מזח ומנחת מסוקים. מזח שני, שנמצא בסמוך ליישוב הדייגים הקטן, במצב קשה ואינו בשימוש. שני כבישים מבטון עברו לאורך האי.

האי נמצא באמצע גשר קרים, שנפתח במאי 2018, ומחבר את חצי האי קרים ליבשת רוסיה.

## גלריה

קובץ:Tuzla&Aq-Burun.jpg|האי טוזלה (במרכז). מבט מההר מיטרידת  (קרץ', קרים).
קובץ:Kerch Strait, Ukraine, Russia, near natural colors satellite image, LandSat-5, 2011-08-30.jpg|מצר קרץ' בשנת 2011
קובץ:Остров Тузла, рыбацкий поселок, август 2007 г.jpg|יישוב דייגים בטוזלה ב-2007
קובץ:Остров Тузла, защитные сооружения, август 2007 г.jpg|מבני חיזוק באי טוזלה (2007)
קובץ:Остров Тузла, внутренние озера, август 2007 г.jpg|אגמים בטוזלה (2007)
קובץ:Часть карты Кубанской области (XIX век).jpg|אזור טוזלה על מפה מהמאה ה-19 של אזור קובאן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גבול אוקראינה–רוסיה
קטגוריה:רוסיה: איים לא מיושבים
קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
קטגוריה:קרים: גאוגרפיה
קטגוריה:הים השחור
איתי הרשקוביץ

**איתי הרשקוביץ** (נולד ב-15 באפריל 1981) הוא מנהל (ראש) לשכת ראש ממשלת ישראל לשעבר.

## ביוגרפיה
הרשקוביץ נולד בירושלים ולמד במכינה קדם-צבאית עצם. הוא שירת בצה"ל במשך כחמש שנים וחצי כלוחם בסיירת מטכ"ל וביחידה מיוחדת באמ"ן. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומינהל עסקים מאוניברסיטת אריאל.

בשנים 2013–2018 שימש כיועץ בכיר למנכ"ל משרד התפוצות ובשנים 2018–2021 היה סמנכ"ל פיתוח עסקי בחברה הממשלתית "מקווה ישראל".

בין נובמבר 2019 למאי 2020, כשהתמנה נפתלי בנט לשר הביטחון, היה הרשקוביץ ראש המטה שלו.

ביוני 2021, עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש ומינוי נפתלי בנט לראש ממשלת ישראל, מונה הרשקוביץ לראש לשכת ראש הממשלה. הוא שימש בתפקיד עד סיום תפקידו של נפתלי בנט,  ב-30 ביוני 2022.

אחיו יוסי הרשקוביץ, שהיה מנהל בית הספר אורט פלך בנים בירושלים, נפל במלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית עצם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
מודדי מים

**מודדי מים** (שם מדעי: Hydrometridae, מיוונית מים-Hydro, למדוד-mètre) הם משפחה של פשפשים מימיים למחצה החיים על פני המים ובקרבתם. שמם נובע מצורת הראש והגוף המוארכים וסביבת מחייתם המדמה אותם לסרגל מדידה על פני המים. בעולם ידועים יותר מ-147 מינים. בישראל מצוי רק מין אחד מודד-מים שכיח (*Hydrometra stagnorum*).

## מראה חיצוני
מודדי מים בעלי צבע אפרפר או חום בהיר וגוף ארוך יחסית של 8 מ"מ, אם כי חלקם יכולים להגיע גם לאורך של 15 מ"מ. גופיהם ורגליהם ארוכים ודקים, ומזכירים בצורה שטחית קבניים ואף מקלונאים ששייכים לסדרה אחרת לחלוטין. הראש מוארך, ובעל עיניים בולטות באמצע אורכו. המחושים ממוקמים בקצה הראש. פיסת הרגל בעלת 3 פרקים. המשפחה ברובה חסרת כנפיים, אם כי יש צורות מכונפות. חלקים שונים של גופם, לרוב הצד הגחוני והרגליים, מכונסים במיקרו או מאקרו שיערות, העוזרות להם לפזר את משקל גופם על שטח פני המים.

## תפוצה ואקולוגיה
מודדי מים נפוצים למדי ברחבי העולם. עם זאת, המגוון הגדול ביותר נמצא באזורים הטרופיים, כאשר רק הסוג *Hydrometra* מופיע במקומות אחרים. הסוגים *Chaetometra* ו- *Dolichocephalometra* אנדמים לאיי מרקיז, שם כמעט כל שאר ה-Gerramorpha נעדרים. הם מופיעים בדרך כלל על הגדה, חלוקי נחל או פני המים בשולי אגמים, בריכות ואדמות ביצות, לרוב במקומות נטולי דגים. הם מעדיפים להתחבא בסביבה של צמחיית מים או לצאת בהליכה איטית באזורים חשופים יותר, אך ינועו במהירות כאשר מפריעים להם. בהיותם אוכלי נבלות הם ניזונים מטרף בעלי חיים שנפלו ונלכדו במים. קפזנבאים וזחלי יתושים מהווים חלק נכבד ממזונם. הם מטפסים טובים ויטפסו על צמחים כדי לחפש טרף או כדי להטיל את הביצים שלהם מעל המים. לרוב הם בעלי חמישה שלבי נימפה, והופכים לבוגרים תוך ארבעה עד שישה שבועות.

## מיון
* על משפחה Heterocleptinae
** סוג *Heterocleptes*
** סוג *Veliometra*
* על משפחה Hydrometrinae
** סוג *Baciliometra*
** סוג *Chaetometra*
** סוג *Dolichocephalometra*
** סוג *Hydrometra*
* על משפחה Limnobatodinae
** סוג *Limnobatodes*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פשפשאים
קטגוריה:חרקי מים
אשמן כיס עירום-צוואר

**אשמן כיס עירום־צוואר** (שם מדעי:   *Saccolaimus saccolaimus*) הוא מין של עטלף מהסוג אשמן הכיס החי בתת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה ואוקיאניה במדינות אוסטרליה, בנגלדש, הודו, אינדונזיה (באיים ג'אווה, באלי, סומטרה, בורנאו ואיי מאלוקו), מלזיה, פפואה גינאה החדשה, הפיליפינים, איי שלמה, סרי לנקה, תאילנד ומיאנמר במגוון בתי גידול כמו יערות גשם, יערות אקליפטוס, יערות יבשים, סוואנות, חופים וביצות.

## מאפיינים
אורכו של עטלף זה הוא עד 12 סנטימטרים ומשקלו עד 61 גרמים. העטלף בעל פרווה בצבע שחור. לאשמן הכיס גוף גוצי וכבד, ראש גדול, משולש ופחוס וכנפיים ארוכות וצרות. החרטום קצר ושטוח, הלוע מוארך במעט והשפתיים שסועות. האוזניים קצרות, עגולות ומחודדות בקצה והצפירים שלהן קצרים ועגולים. העיניים גדולות ובולטות והנחיריים רחבים וצינוריים. הזנב מכוסה בקרום התעופה להוציא את הקצה החשוף דמוי הנדן.
אשמני הכיס פעילים לאחר רדת החשיכה במשך מספר שעות ומבלים את שעות היום בשינה בסבך, מחילות, קברים, מערות, מבנים נטושים, עצים וסלעים. הם חיים בדרך כלל בבדידות או במושבות קטנות (29-2 פרטים) אך מינים אחרים מהסוג נראים לעיתים במושבות של מאות בודדות. במקומות מסוימים יש נדידות עונתיות מאזורים חמים לאזורים קרירים יותר.

אשמני הכיס צדים עשים, פשפשאים, חגבאים, טרמיטים וחיפושיות ובשל מבנה גופם הכבד הם אינם יכולים לתמרן ביעילות ומחפשים מזון באזורים פתוחים יחסית כמו חופת היער הגבוהה, בקצה היער או בקרחות יער. מאידך, הטיסה שלהם מהירה יחסית. האשמנים מאתרים את טרפם באמצעות איכון-הד, וחלק מהפולסים שהם מפיקים נשמעים לאוזן אנושית. הנקבה ממליטה גור יחיד מדי שנה. האשמן נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב טווח תפוצה גדול ונוכחות במספר רב של אזורים מוגנים.  

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:אשמניים
קטגוריה:סרי לנקה: יונקים
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קלייבורן אלדר

קלייבורן אלדר (באנגלית: **Claybourne Elder** ; נולד ב-21 באפריל 1982) הוא שחקן, זמר אמריקאי.

## ביוגרפיה
אלדר נולד בספרינגוויל, יוטה. אמו היא מורה ואביו נגר, והוא הצעיר מבין שמונה אחים. בגיל צעיר ניגן בכינור בתזמורת בית הספר. אלדר למד משחק במוסקבה, רוסיה. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת בריגהם יאנג ובאוניברסיטת יוטה. הוא קיבל תואר בדרמטורגיה ובימוי מאוניברסיטת יוטה.

## קריירה
אלדר זכה לביקורות נלהבות והיה מועמד לפרס דרמה דסק לשחקן ראשי מצטיין על משחקו במחזה *One Arm* בבימויו של מויזס קאופמן. הוא היה מועמד לפרס לוסיל לורטל לשנת 2015 לשחקן מוביל מצטיין על משחקו במחזמר "אלגרו". הוא שיחק בתפקיד "באק בארו" *במחזה "בוני וקלייד* ", "הוליס בסמר" במחזמר "Road Show " של סטיבן סונדהיים ו"מייקל ויקטור" במחזה "ונציה". הוא אף הופיע בפסקולים רבים ממחזות הזמר בהם השתתף.

הוא גילם את החייל/אלכס בהפקה מחודשת של ברודוויי של יום ראשון בפארק עם ג'ורג' שהוצגה בבכורה בפברואר 2017.

אלדר שיחק בתפקיד פיט או'מאלי בעונה השנייה של "יומני קארי" של ערוץ CW .

בשנת 2021 שיחק אלדר במחזמר קומפני של סטיבן סונדהיים. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "Bad Cupid".

בשנת 2022 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה התקופתית, העידן המוזהב.

## חיים אישיים
אלדר הוא הומוסקסואל. הוא והבמאי אריק רוזן נישאו ב-28 ביולי 2012 במדינת ניו יורק. בשנת 2017 נולד להם בן דרך פונדקאות.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי יוטה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בריגהאם יאנג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
תהילים פ"ט

**תהילים פ"ט** הוא המזמור ה-89 בספר תהילים והמזמור היחיד שמיוחס לאיתן האזרחי.

## תוכן המזמור
מזמור פ"ט מורכב מחמישים ושלושה פסוקים ומחולק לחמישה חלקים:

### א'-ה'
המזמור נפתח בשיבוחו של אלוהים על ידי המשורר והזכרת נושאים עליהם יפרט בהמשך המזמור: "חַסְדֵי ה' עוֹלָם אָשִׁירָה לְדֹר וָדֹר אוֹדִיעַ אֱמוּנָתְךָ בְּפִי" (ב'), "כִּי אָמַרְתִּי עוֹלָם חֶסֶד יִבָּנֶה שָׁמַיִם תָּכִן אֱמוּנָתְךָ בָהֶם" (ג'), "כָּרַתִּי בְרִית לִבְחִירִי נִשְׁבַּעְתִּי לְדָוִד עַבְדִּי" (ד'), "עַד עוֹלָם אָכִין זַרְעֶךָ וּבָנִיתִי לְדֹר וָדוֹר כִּסְאֲךָ סֶלָה" (ה').

### ו'-י"ט
חלקו השני של המזמור נפתח בהצהרת המשורר כי אין כמו האלוהים: "כִּי מִי בַשַּׁחַק יַעֲרֹךְ לַה' יִדְמֶה לַה' בִּבְנֵי אֵלִים" (ז'), "אֵל נַעֲרָץ בְּסוֹד קְדֹשִׁים רַבָּה וְנוֹרָא עַל כׇּל סְבִיבָיו" (ח').

המשורר מוסיף שאלוהים מושל גם בים, ביבשה וגם שהוא ברא את העולם: "אַתָּה מוֹשֵׁל בְּגֵאוּת הַיָּם בְּשׂוֹא גַלָּיו אַתָּה תְשַׁבְּחֵם" (י'), "לְךָ שָׁמַיִם אַף לְךָ אָרֶץ תֵּבֵל וּמְלֹאָהּ אַתָּה יְסַדְתָּם" (י"ב).
המשורר מדגיש כי אלוהים נוהג בצדק ומשפט ומשבח את עם ישראל שהולכים בדרכו: "אַשְׁרֵי הָעָם יֹדְעֵי תְרוּעָה ה' בְּאוֹר פָּנֶיךָ יְהַלֵּכוּן" (ט"ז).

### כ'-ל"ח
בחלקו השלישי של המזמור מזכיר המשורר את בחירת דוד המלך ואת ההבטחות שלוו לכך: "אָז דִּבַּרְתָּ בְחָזוֹן לַחֲסִידֶיךָ וַתֹּאמֶר שִׁוִּיתִי עֵזֶר עַל גִּבּוֹר הֲרִימוֹתִי בָחוּר מֵעָם" (כ'), "מָצָאתִי דָּוִד עַבְדִּי בְּשֶׁמֶן קׇדְשִׁי מְשַׁחְתִּיו" (כ"א).
המשורר גם מעיד על הבטחת אלוהים שישמור את הברית עם בית דוד לנצח: "וְשַׂמְתִּי לָעַד זַרְעוֹ וְכִסְאוֹ כִּימֵי שָׁמָיִם" (ל'), אך במקרה שצאצאיו של דוד לא ילכו בדרך ה' - הוא יעניש אותם: "וּפָקַדְתִּי בְשֵׁבֶט פִּשְׁעָם וּבִנְגָעִים עֲוֺנָם" (ל"ג), אך גם עם זאת: "וְחַסְדִּי לֹא אָפִיר מֵעִמּוֹ וְלֹא אֲשַׁקֵּר בֶּאֱמוּנָתִי" (ל"ד), "לֹא אֲחַלֵּל בְּרִיתִי וּמוֹצָא שְׂפָתַי לֹא אֲשַׁנֶּה" (ל"ה).

### ל"ט-נ"ב
בחלקו הרביעי של המזמור המשורר מתלונן על רעות שקרו לבית דוד: "וְאַתָּה זָנַחְתָּ וַתִּמְאָס הִתְעַבַּרְתָּ עִם מְשִׁיחֶךָ" (ל"ט). המשורר תוהה בפני אלוהים עד מתי הוא ימשיך להסתר ולכעוס על בית דוד: "עַד מָה ה' תִּסָּתֵר לָנֶצַח תִּבְעַר כְּמוֹ אֵשׁ חֲמָתֶךָ" (מ"ז). הוא מזכיר את השבועה של אלוהים לדוד בפסוקים הקודמים ושואל: "אַיֵּה חֲסָדֶיךָ הָרִאשֹׁנִים אֲדֹנָי נִשְׁבַּעְתָּ לְדָוִד בֶּאֱמוּנָתֶךָ" (נ').

בשל כך, יש המייחסים מזמור זה לתקופת עתליה שבה פסקה מלכות בית דוד לשש שנים.

### נ"ג
לאחר הטענה של המשורר כביכול נגד אלוהים בחלק הרביעי, הוא מביא את הפסוק המסיים של הפרק: "בָּרוּךְ ה' לְעוֹלָם אָמֵן וְאָמֵן", שאומר שלמרות כל הרעות שקרו לבית דוד, עדיין ה' הוא מבורך לנצח, ובכך הוא גם חותם את הספר השלישי בתהילים.

## בתפילה היהודית

ברכת **ברוך ה' לעולם**  היא ברכה הנאמרת בחלק מנוסחי התפילה היהודיים בתפילת ערבית של חול לאחר ברכת השכיבנו או כחלק ממנה. מבנה הברכה מורכב ממספר פסוקים שהפותח שבהם הוא הפסוק הנ"ג בפרק ומכאן שמה. הברכה כוללת שמונה עשרה פעמים את שם ה' ובסופם חתימה בברכה.

בנוסחים שמקורם בארצות אירופה ברכה זו היא ברכה עצמאית לאחר ברכת השכיבנו, בעוד שבנוסחים שמוצאם בארצות המזרח היא משולבת כחלק מברכת השכיבנו. לאמירת ברכה זו קמו התנגדויות שונות במהלך הדורות, וכיום אמירתה נהוגה רק במספר מצומצם של קהילות.

## בתרבות
* **לך שמים לך ארץ** - ספר מאת עזר ויצמן ודב גולדשטיין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פ"ט
מלונות פרימה

**מלונות פרימה** היא רשת מלונות ישראלית בבעלות פרטית של משפחת מוסקוביץ'. בבעלות הרשת 16 בתי מלון ב-8 אזורים בארץ: ירושלים, תל אביב, טבריה, אילת, ים המלח, נתניה, רעננה ופתח תקווה.

## היסטוריה
הרשת הוקמה בשנת 1990 על ידי יזם הנדל"ן היהודי-אמריקאי מניו יורק הנרי מוסקוביץ'. מוסקוביץ' החל להשקיע בענף המלונאות בישראל ב-1980 שרכש עם שני שותפים, איזידור הרשקוביץ ומוריץ גרטלר את שלד מלון קרלטון בכיכר אתרים בתל אביב שהיה בבנייה, אך היזם המקורי שלו פשט את הרגל. הם השלימו את הקמת המלון והוא נחנך ב-1981. אחר כך רכש את מלון "אסטור" ברחוב הירקון בתל אביב. מלון שהוקם במקור על ידי חברת "רסקו" ונפתח בשנת 1962.

ביולי 1987 רכש מוסקוביץ' גם את מלון המלכים בירושלים. בינואר 1989 רכש את מלון "אלמוג הים" באילת, שלאחר מכן הוסב שמו למלון "קרלטון" אילת (וכיום נקרא בשם "פרימה מיוזיק"). וביולי 1989 רכש יחד עם ברנרד שרייר את מלון "גלי זוהר" בים-המלח, לאחר שפשט את הרגל. על בסיס רכישות אלו החליט להקים את רשת מלונות פרימה ביולי 1990.

ביוני 1997 רכש מוסקוביץ מחצית ממניות מלון "וינדמיל" בירושלים (ששמו שונה אחר כך ל"פרימה רויאל"), ולאחר סכסוך ממושך עם שותפיו למלון, רכש את מלוא הבעלות ב-2005. ב-1999 רכש את מלון המרכז בירושלים ממנחם פרוש (ששמו שונה אחר כך ל"פרימה פאלאס"). אחר כך נרכש מלון פרימה גליל בטבריה. בנוסף, הפעילה הרשת מלון נוסף בטבריה בשם "פרימה Too", בסמוך ל"פרימה גליל", אך ב-2018 עבר המלון לרשת מלונות ג'ייקוב תחת השם "מלון ג'ייקוב טבריה".

במאי 2009 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה של מחוז תל אביב תוכנית של הרשת להריסת מבנה מלון פרימה תל אביב (מלון אסטור לשעבר) בפינת הרחובות הירקון ופרישמן, ובניית מלון חדש בן 22 קומות במקומו. המבנה המתוכנן יהיה צר וגבוה, מאחר ששטח המגרש בו עומד המלון הוא 1.05 דונם בלבד. אולם נכון ל-2023 ביצוע התוכנית לא יצאה לפועל עקב התנגדויות וקשיים טכניים במימושה.

בנובמבר 2012 רכשה הרשת את מלון פארק בירושלים, הממוקם בכניסה לעיר ובסמוך לכנסת, למשרדי הממשלה. ב-2013 רכשה הרשת את מלון סיטי בתל אביב. באותה שנה החלה בנייתם של שני מלונות עסקים, בשיתוף עם חברת מליסרון אשר בבעלות ליאורה עופר, "פרימה לינק" בפתח תקווה, ו-"פרימה מילניום" ברעננה. מלון פרימה לינק בפתח תקווה נפתח בשנת 2016, ומלון פרימה מילניום ברעננה נפתח ב-2017

ב-2015 רכשה הרשת בניין ששימש את קופת חולים מאוחדת ברחוב אלנבי 75 שבתל אביב, בניין שהוסב למלון בשם "הוטל 75".

ב-2019 נרכש מלון הבוטיק "ג'יקוב סמואל" שבתל אביב ב-45 מיליון ש"ח ובניין ברחוב דיזנגוף.

ב-2021 רכשה הרשת את מלון דייוויד טאואר בנתניה, אשר נוהל על ידי רשת אקור העולמית.

ב-2023 רכשה הרשת את מלון מגדל ירושלים תמורת כ-90 מיליון שקל. הרשת הודיעה כי היא תשקיע כ-30 מיליון שקל נוספים בשדרוג החדרים ולובי המלון. המלון החל לפעול תחת השם מלון "פרימה ורה ירושלים".

ב-2024 רכשה הרשת את מלון ברחוב מנדלי תמורת כ-92 מליון שקל.

## פעילות החברה
נכון לשנת 2026, בבעלות הרשת כ-1,916 חדרים ב-16 בתי מלון בארץ, והיא מעסיקה כ-750 עובדים. לרשת מספר פרויקטים עתידיים, בין היתר בניית מלון סוויטות בחוף הים באשדוד בשיתוף עם חברת הנדל"ן "האחים גבאי" ובנייתו של מלון בוטיק ברחוב אלנבי 81 בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

פרימה
בית הכנסת בית יעקב (מדריד)

**בית הכנסת בית יעקב** (בספרדית:**Sinagoga de Madrid**; באנגלית: **Beth Yaacov Synagogue (Madrid)**) הוא בית הכנסת השני שנבנה בספרד לאחר גירוש ספרד באופן רשמי. הוא נבנה בשנת 1968, לאחר שאושר סופית בספרד "חוק חופש הדת" בשנת 1967. בית הכנסת ממוקם ברחוב באלמס 3, מדריד. נוסח התפילה בבית הכנסת הוא ספרדי.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|שער הכניסה לבית הכנסת בית יעקב מרחוב בלמס 3, מדריד

בשנת 1869 בוטל צו אלהמברה, האוסר על היהודים לשהות בספרד שהביא לגרוש יהודי ספרד, שהוציאו פרננדו השני מלך ארגון ואשתו המלכה איזבלה הראשונה מקסטיליה במרץ 1492. לאחר ביטול צו אלהמברה שיבת היהודים לספרד הפכה לאפשרית מבחינה חוקית, והיהודים החלו להתיישב בה מחדש בקבוצות קטנות. גם במדריד התיישבו יהודים וכבר בשנת 1917 יהודי מדריד, הקימו לעצמם בית כנסת  אך לאחר שהממשלה הרפובליקנית הובסה על ידי כוחותיו של פרנקו במלחמת האזרחים בספרד (1936-39), הוכרזה הקתוליות כדת המדינה הרשמית ובתי הכנסת שהוקמו ברחבי ספרד, נסגרו.

החל מאמצע המאה העשרים משפחות יהודיות שהגיעו ממרוקו, הקימו בתי כנסת לא רשמיים בספרד. בשנת 1954 יהודי ברצלונה הקימו את בית הכנסת הרשמי הראשון לאחר גירוש ספרד. בשנת 1967, אושר סופית בספרד "חוק חופש הדת". בשנת 1964 יהודי מדריד החלו בבנייה של בית הכנסת וב-16 בדצמבר 1968, הוא נפתח באופן רשמי, ברחוב בלמס 3, מדריד - (3 Balmes Street).

אולם התפילה מעוטר בכתובות בעברית שהועתקו מבית הכנסת אל טרנסיטו, שבטולדו. לקהילה יש מקווה, קצבייה כשרה ובית ספר.

## ראו גם
* יהדות ספרד
* יהדות גיברלטר
* גירוש ספרד
* בית הכנסת של ברצלונה
* בית הכנסת בקורדובה
* אל טרנסיטו

## קישורים חיצוניים

* 
* בית הכנסת בית יעקב 
* אתר הקהילה היהודית במדריד 
* תמונת חזית בית הכנסת בית יעקב שבמדריד כפי שצולמה באוקטובר 2021 על ידי Google Street view 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:ספרד: בתי כנסת
קטגוריה:מדריד: מבנים
Giants

"**Giants**" הוא סינגל של הזמר-יוצר האירי, דרמוט קנדי, שיצא לאור על ידי חברות התקליטים Riggins, אינטרסקופ ואיילנד, ב-24 ביוני 2020. השיר נכתב על ידי סטיבן קוזמניוק, סקוט האריס ודרמוט קנדי, והופק על ידי סטיבן קוזמניוק.

נכון לפברואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-178 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הראשון של השיר הועלה לחשבון היוטיוב של דרמוט קנדי ב-20 ביולי 2020. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-19 מיליון פעמים.

הווידאו קליפ השני של השיר הועלה לחשבון היוטיוב של דרמוט קנדי ב-19 באוגוסט 2020. נכון לפברואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה ממיליון פעמים.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דרמוט קנדי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטפן קוזמניוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סקוט האריס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:שירי דרמוט קנדי
קטגוריה:שירים באנגלית
מכתבה

[250px|ממוזער|[שולחן הרזולוט, שולחן הכתיבה האייקוני של נשיא ארצות הברית בחדר הסגלגל שניתן במתנת מויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. על הכיסא בתמונה יושב סוקס, החתול של ביל קלינטון ומשפחתו]][ממוזער|מכתבה ב[מוזיאון ראשון-לציון]]
**מכתבה** (או **שולחן כתיבה**) היא רהיט עם משטח עבודה המשמש לכתיבה או קריאה על גביו, ישנן מכתבות במגוון צורות לשימושים שונים, כבר מהמאה ה-14 ישנן התייחסויות לשולחן כתיבה בתור רהיט בפני עצמו.
## מבנה
מכתבה בנויה כשולחן עם משטח עבודה ולידו מקום ישיבה אחד.

בדרך כלל תהיה למכתבה מגירה אחת או יותר, ולעיתים תאים מסוגים שונים לפי השימוש הייעודי, תוספות אלה נמצאות מתחת למשטח ומעל או מצדי רגליו של היושב כדי לא להפריע לישיבה, מיקום נוסף הוא מעל המשטח שם יהיו בצורות שונות של מכתבות ארונות או מדפים.

###### חומר
רוב המכתבות עשויות מעץ אולם יש גם מכתבות ממתכת או מחומרים אחרים.

## היסטוריה
נראה שלא נעשה שימוש ברהיטים בסגנון שולחן כתיבה לקרוא ולכתוב בעת העתיקה, אך אין לכך הוכחה ספציפית.

איורים מימי הביניים מציגים את הרהיטים הראשונים שנראים כאילו תוכננו ונבנו לקריאה וכתיבה, שכן לפני המצאת הדפוס במאה ה-15, כל ספר היה צריך להיות מועתק ביד. המכתבות עוצבו עם שקעים לכלי כתיבה. מאחר שכרכים של כתבי יד היו לפעמים גדולים וכבדים, למכתבות התקופה היו בדרך כלל מבנים מסיביים.

שולחנות כתיבה מתקופת הרנסאנס והתקופות המאוחרות יותר היו בעלות מבנים פשוטים יחסית, ויותר ויותר מגירות נוספו ככל שעיבוד העץ נעשה מדויק יותר ומומחיות הייצור גברה.

אפשר לדעת האם שולחן או רהיט אחר של אותם זמנים תוכנן לשמש כשולחן עבודה, על ידי חיפוש אחר מגירה עם שלוש הפרדות קטנות (לקסת הדיו, כר הספיגה לחותמות ומגש האבקה ליבוש הדיו) ואחסון לעטים.

צורות המכתבה הבסיסיות פותחו בעיקר במאות ה-17 וה-18, המבנה הארגונומי המודרני פותח משולחן השרטוט מסוף המאה ה-18.

## מכתבות שונות
* שולחן למחשב הוא מכתבה ייעודית למחשב ובו יש תא למחשב בצד, מדף נשלף למקלדת, ופיר לכבלים.
* בשולחן לציור או לשרטוט יהיו לפעמים שקעים לכלי הציור והצבעים ותפסנים לדף כדי שלא יזוז.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:שולחנות
קטגוריה:משרד
העולם על פי קליפורניה מן

**העולם על פי קליפורניה מן** (באנגלית: **Encino Man**) הוא סרט קומדיה אמריקאית משנת 1992 בבימויו של לס מייפילד ובכיכובם של ברנדן פרייזר, שון אסטין, מרייט הארטלי, ריצ'רד מסור, ופאולי שור.

עלילת הסרט מתמקדת בשני נערים חנונים מהשכונה אנסינו שבלוס אנג'לס אשר במדינת קליפורניה, אשר מגלים איש מערות בחצר האחורית אשר קפוא בגוש קרח ואשר אותו הם מחליטים ללמד להסתגל לחיים במאה ה-20 תוך שהוא לומד גם על חייהם ותרבותם של מתבגרים בארצות הברית.

הסרט יצא לאקרנים ב-22 במאי 1992. הסרט שהופק בתקציב של 7 מיליון דולרים גרף 40.7 מיליון דולרים ברחבי העולם. בשנת 1996 יצא סרט הספין-אוף לסרט הזה בשם "Encino Woman".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1992
הרי אדם (נונאווט)

**הרי אדם** או **רכס אדם** (באנגלית: **Adam Range**) הוא רכס הרים באי ואנייה, באזור קיקיטאלוק בטריטוריית נונאווט, שבקנדה.

רכס אדם הוא אחד מתתי הרכסים של הקורדילרה הארקטית, בשטח קנדה הארקטית.

גובהם של ההרים 153 מטרים מעל פני הים.

## לקריאה נוספת

• Canadian Hydrographic Service Fisheries and Oceans Canada, **[https://books.google.co.il/books?id=b-FwBY8bia0C&pg=PA419&lpg=PA419&dq=%22Holdfast+Point%22+Antarctica&source=bl&ots=lbKJTqwzTz&sig=ACfU3U3DgjReJyFz-BkskorXLYPhj6WBig&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjYhpvP6_z1AhUphf0HHahbCvA4HhDoAXoECBEQAw#v=onepage&q=%22Holdfast%20Point%22%20Antarctica&f=false Sailing Direction General Information Northern Canada]**, Catalogue No. Fs72-3/21-2022E-PDF  Ottawa

## קישורים חיצוניים
* הרי אדם באתר השמות הרשמי של ממשלת קנדה
* מפת אזור הרי אדם
* תצלום לוויין של אזור הרי אדם
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהרי אדם, ותחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי אדם
* הרי אדם באתר mountainplanet

## הערות שוליים

אדם
אדם
הקורפוס ה-67 (האימפריה הגרמנית)

**הקורפוס ה-67** (בגרמנית: **Generalkommando zbV 67**) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס הוקם ב-17 בספטמבר 1917 ופורק בתום המלחמה.

## היסטוריה
הקורפוס ה-67   הוקם ב-17 בספטמבר 1917.

עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות.  הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: **Generalkommandos zur besonderen Verwendung**).

הקורפוס ה-67 לחם בקרבות השונים בחזית המזרחית ופורק בתום המלחמה.

## מפקדים
על הקורפוס ה-67 פיקד גנרל חיל הרגלים ריינהרד פון שפר-בויאדל לאורך כל קיומו.  

## לקריאה נוספת

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
פיוטר שמשין

**פיוטר שמשין** (ברוסית: **Пётр Михайлович Шамшин**; 10 בינואר 1811 – 6 בפברואר 1895) היה צייר רוסי של סצנות היסטוריות ודתיות בסגנון אקדמי.

## ביוגרפיה
אביו, מיכאיל ניקיטיץ' שמשין היה צייר שלימד באקדמיה הקיסרית לאמנויות.  בגיל עשר הוא נכנס לבית הספר היסודי באקדמיה ולמד אצל פיוטר באסין. ב-1836 הוענקה לו מדליית זהב גדולה על תיאור הטבח בילדיו של ניובה על ידי ארטמיס ואפולו.

הוא סיים את לימודיו ב-1838 עם תואר "אמן" ומדליית זהב קטנה על סצנה מהאיליאדה. התואר שלו כלל מלגה ללימודים באירופה, והוא נסע לאיטליה ונשאר שם שבע שנים. לאחר שחזר, הוא הפך למורה באקדמיה. הוא קיבל תואר "אקדמאי" ב-1844 על ציוריו של הגר במדבר ופיוטר הגדול מציל חיילים טובעים ליד אחוזתו.
  
הוא זכה בתואר פרופסור בשנת 1853 על הגרסה שלו לתחיית המתים. שש שנים מאוחר יותר, עקב שינויים באקדמיה, הוא דורג מחדש כ"פרופסור חבר". בשנת 1863, הוא הפך ל"פרופסור מלא". לאחר שמילא תפקיד זה במשך עשרים שנה, הוא מונה לרקטור לציור ופיסול.

בין תלמידיו הידועים ביותר היו אייזק אשכנזי, וסילי סאווינסקי, ויקטור בוברוב ווסילי סרגייביץ' סמירנוב. זמן קצר לפני מותו, עקב חוק חדש באקדמיה, הוא פוטר מחמת גיל.

הוא נקבר בבית העלמין סמולנסקי. קברו לא השתמר.

רוב יצירותיו היו דתיות בטבען וניתן לראותן בקתדרלת איסק הקדוש ובקתדרלת ישו המושיע. הוא גם צייר עבור כנסיות קטנות יותר ברחבי רוסיה, אך חלק מהיצירות הללו אבדו או נהרסו במהלך התקופה הסובייטית המוקדמת.
## גלריה

File:Shamshin-Rescue.jpg|פיטר הגדול מציל את הטובעים בלאהטי, 1844

File:Female dancer from Trastevere by P.Shamshin (GTG, 1840).jpg|רקדנית מטרסטוורה, 1840

File:Capture of Kazan (Shamshin, 1894).jpeg|כיבוש קאזאן, 1894

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1811
קטגוריה:נפטרים ב-1895
כיצד לגנוב מיליון

**כיצד לגנוב מיליון** (באנגלית: **How to Steal a Million**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיית שוד רומנטית משנת 1966 בבימויו של ויליאם ויילר, עם אודרי הפבורן, פיטר אוטול ויו גריפית' בתפקידים הראשיים.

עלילת הסרט מתרחשת בפריז ועוסקת בזיוף יצירות אמנות.

## תקציר העלילה
שארל בונה (יו גריפית') מתפרנס יפה ממכירת יצירות אמנות שהוא מזייף. כעת הצליח למכור במכירה פומבית "ציור" של סזאן ב-515,000 דולר ושמו מתפרסם בתקשורת. בתו ניקול (אודרי הפבורן) מתנגדת למעשיו מפני שלדעתה זה פשע ועבירה חמורה אך שארל אומר שהוא מרמה רק אנשים עשירים...

כעת הוא מתבקש להשאיל את פסל ונוס של בנוונוטו צ'ליני לתצוגה במוזיאון יוקרתי. למעשה את הפסל פיסל אביו שהיה גם זייפן והמודל הייתה אימו. שארל גאה בכבוד שהוענק לו אבל כאן מתעוררת בעיה - המוזיאון מבטח את הפסל במיליון דולר אבל הביטוח ייכנס לתוקף רק לאחר בדיקת מומחה שהפסל מקורי. שארל מפחד שייתגלה שהפסל מזויף ואז שמו וכל מה שצבר, יירד לטמיון.

לילה אחד מפתיעה ניקול פורץ שחדר לדירתם. היא מאיימת עליו באקדח וכדור שנפלט שורט את זרועו. הוא מציג את עצמו כסיימון דרמוט וניקול מחליטה לא לפנות למשטרה שיתחילו לחקור את הציורים, אלא להחזיר אותו לחדרו במלון ריץ בכיכר ונדום. סיימון מתאהב בה מיד ומתחיל לחזר אחריה.

ניקול אינה יודעת כי סיימון אינו פורץ מקצועי אלא בלש פרטי שמומחה בחשיפת זיופי אמנות וכי פרץ לדירתם כדי לקחת פירור מ"ציור" של ון גוך שהם עומדים למכור ולבדוק את מקוריותו. סיימון נותן שירותים למוזיאונים ברחבי העולם וגם לסוחר האמנות דה סולניי (שארל בואייה).

ניקול מבקשת מסיימון שיגנוב את פסל ונוס אף על פי שהוא שלהם. היא לא מגלה לו את הסיבה אבל סיימון יודע ובגלל אהבתו אליה הוא מוכן להסתכן. הם מסתתרים עד שהאנשים יוצאים ומערכת האזעקה מופעלת. סיימון משתמש במכשיר בומרנג שמפעיל כל פעם את המערכת ומקפיץ את השומרים ושוטרי פריז עד שהמפקח הראשי העצבני מחליט לסגור את מערכת האזעקה כדי שיוכל לנמנם. סיימון מנצל את ההזדמנות, מוריד את הפסל, עוטף אותו ומניחו בתוך דלי. ניקול מתחפשת לעובדת ניקיון, נטמעת בעובדות בבוקר ויוצאת מהמוזיאון בדיוק כשהמפקח רואה שבמקום פסל ונוס, מונח שם בקבוק יין...

התקשורת גועשת לנוכח השוד המתוחכם. ברגע זה מגיע לפריז המיליונר האמריקאי דייוויד לילנד (אלי וולך) שהוא אספן אמנות נלהב ומבקש מדה סולניי שיעזור לו למצוא את הפסל הגנוב. דה סולניי מכיר לו את שארל וניקול והוא נלהב ממנה, מציע לה נישואין וקונה לה טבעת יהלום יקרה.

כדי להרחיק אותו, נותן לו סיימון את הפסל בינתיים חינם בתנאי שלא ייצור קשר עם ניקול. דייוויד עוזב את צרפת וסיימון סוחט הבטחה משארל שיפסיק לזייף. סיימון מסכים והזוג נכנס למכונית לנסוע לירח דבש. הם מבחינים בסניור פרווידאו (מרסל דליו) אספן ותיק שמתעניין ב"ציור" ון גוך ושארל מקבל אותו בשמחה...

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*כיצד לגנוב מיליון, צנזורה לסרטים ומחזות, באתר ארכיון המדינה
*קדימון לכיצד לגנוב מיליון, באתר יוטיוב
*כיצד לגנוב מיליון, באתר TCM
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:סרטי אודרי הפבורן
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'ון ויליאמס
פיוטר באסין

**פיוטר ואסילביץ' באסין** (ברוסית: **Пётр Васильевич Басин**; 1793 – 1877) היה צייר דת, היסטוריה ודיוקנאות רוסי. הוא גם שימש כפרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות.

## ביוגרפיה
החל משנת 1811, הוא ביקר בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בשנת 1813, הוא התקבל כתלמידו של ואסילי שבייב. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חי אחת-עשרה השנים הבאות ברומא בעזרת מלגה שניתנה לו על ציורו "ישו מגרש את חלפני הכספים מבית המקדש".

כשהיה ברומא הוא העתיק את יצירותיו של רפאל ויצר כמעט 100 ציורים משלו, רבים מהם בנושאים מיתולוגיים. הוא גם יצר סצנות ז'אנר מהכפר ודיוקנאות, כולל אחד של הצייר סילבסטר שדרין.

עם שובו לסנקט פטרסבורג בשנת 1830, הוא הוחזר על ידי הצאר ניקולאי הראשון לעבוד על פרויקט דמותו של סוקרטס המציל את אלקיביאדס (1828). את הציור התחיל עוד ברומא, אבל הוא נפגע בספינה שהובילה אותו מרומא והיה צורך לשחזר אותו עם הגעתו לסנקט פטרסבורג.

לאחר מכן, החל ללמד באקדמיה המלכותית, והתמנה לפרופסור בשנת 1836, תפקיד שמילא עד 1869 כאשר הפך לפרופסור אמריטוס וחבר מועצת המדינה. הוא נאלץ לפרוש זמן קצר לאחר מכן, עקב מחלת עיניים מתקדמת. הוא איבד את ראייתו לחלוטין עד סוף 1870.

בתקופה שבה היה פרופסור, הוא יצר דיוקנאות רבים (כולל אלה של מיכאיל קוטוזוב ושל איוון דיביץ') וסצנות אלגוריות לשיקום ארמון החורף לאחר שנפגע בשריפה ב-1837.

יצירותיו הדתיות הן המוכרות ביותר. הן כוללות ארבעים ציורים ואייקונים רבים שנוצרו מסקיצות של קארל ברולוב, כולל "דרשה על ההר".

הוא גם עבד בקתדרלת קזן ובכנסיית האקדמיה הקיסרית. מדי פעם הוא צייר מחוץ לסנט פטרסבורג, וביקר בקתדרלות רבות. לאחר שאיבד את ראייתו, כמה מהסקיצות המוקדמות יותר שיצר שימשו כמודלים לציורים בקתדרלת ישו המושיע, שבוצעו על ידי ניקולאי קושלב.

אוצרים של אוספי אמנות התייעצו איתו לעיתים קרובות כמומחה. זה כלל רכישת אוסף השייך לנסיכה אנסטסיה טרובצקיה, ויצירות נבחרות מאוסף וילם השני, מלך הולנד, והן עבור ארמון החורף ואוסף הפסלים באקדמיה הקיסרית.

## גלריה

File:Bartholomew the Apostle by Pyotr Basin.jpg|ברתולומאוס הקדוש,  בין 1843 ל־1845

File:Петро В.Басін - Сусанна, застигнутая старцами в купальне (1822г).jpg|שושנה והזקנים, 1822

File:Socrates in Battle of Potidaea protecting Alcibiades (Basin).jpg|סוקרטס מגן על אלקיביאדס בקרב פוטידאה, 1828

File:Kutuzow-by-Basin.jpg|דיוקן פילדמרשל הנסיך מיכאיל קוטוזוב, 1834

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירי דיוקנאות
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ילידי 1793
קטגוריה:נפטרים ב-1877