מרסקינו

ליקר **מרסקינו** (באיטלקית: **Maraschino**) הוא ליקר המתקבל מזיקוק של דובדבני מרסקה (Marasca).

## מאפיינים
הפרי הקטן והמעט חמצמץ של עץ הדובדבן טפיווה (Prunus cerasus var. marasca), הגדל בר לאורך חלקים רבים מהחוף הדלמטי בקרואטיה, מעניק לליקר את הארומה הייחודית שלו. הליקר משמש כתוספת חשובה בסלט הפירות האיטלקי מצ'דוניה (Macedonia).

## היסטוריה
בשנת 1759, פרנצ'סקו דריולי, סוחר ונציאני, החל בייצור בקנה מידה תעשייתי של מרסקינו בזאדאר, קרואטיה, שהייתה אז חלק מהרפובליקה של ונציה. דריולי הפגין אותה רוח יזמות ונציאנית כמו אנשי עסקים אחרים באזור ונטו, שהפכו זיקוק גראפה ממסורת משקי בית לתעשייה פורמלית. בכל מקרה, העסקים עמדו בקפדנות בכללים ובהגבלות שנקבעו על ידי גילדת המזקקים האזורית ().

הבקבוקים הירקרקים המרובעים סופקו על ידי מפעלי זכוכית מוראנו ובתחילת המאה ה-19 והוכסו לתוך ציפוי הקש (המכונה "פיאסקו"). זו הייתה שיטה ונציאנית טיפוסית להובלת בקבוקים במסעות ימיים ארוכים ובאה להגדיר את המותג עם השנים. לאחר החזרת הריבונות האיטלקית בונטו, בנו של ג'וזפה, פרנצ'סקו סלגטי-דריולי, היה לו חלק בהקמת מפעל זכוכית בזאדאר, הביא עובדים מיומנים ממוראנו והפך לנשיא הראשון שלו.
שמאל|ממוזער|ליקר Girolamo Luxardo מרסקינו מקורי (Maraschino Originale)
ככל שהמוניטין של המרסקינו גדל, כך גדל שמו של זאדאר, מה שגרם למפעלים אחרים להופיע ולהתבסס, במיוחד אלה של ג'ירולאמו לוקסרדו (1821) ורומנו ולאהוב (1861). יחד הם הקימו את  (תעשיית המרסקינו של זאדאר) שהמייסדה המוכר שלה הוא פרנצ'סקו דריולי.

מלחמת העולם השנייה, רדיפת פרטיזני טיטו נגד הקהילה האיטלקית (חלק ממשפחת לוקסרדו, כולל פייטרו וניקולו לוקסרדו, נהרגו על ידי פרטיזנים), הפצצת זאדאר ומעברה לריבונות יוגוסלבית, סימנו את סוף העידן. בתקופה המיידית שלאחר המלחמה הבעלים של שלוש המזקקות החשובות ביותר, ויטוריו סלגטי-דריולי, ג'ורג'יו לוקסרדו ורומנו ולאוב, חיפשו מקלט באיטליה ובנו מחדש את עסקיהם במירה, ליד ונציה, טורגליה ליד פדובה ובולוניה בהתאמה. ב-1946 ויטוריו כבר חידש את הייצור ועד מהרה כבש מחדש את השווקים המסורתיים של החברה ברחבי העולם, במיוחד באזורים דוברי האנגלית.
שמאל|ממוזער|267x267 פיקסלים|מרסקינו תוצרת מרסקה

## מותגים היסטוריים ב[[זאדאר]]
* Maraschino Luxardo (1821)
* Distilleria Romano Vlahov (1861)
* Fabbrica Maraschino Francesco Drioli (1759–1943)
* Fabbrica Maraschino Stampalia
* Distilleria Bordiga (1888)
* Distilleria Calligarich
* Distilleria Millicich
* Distilleria Magazzin
* Distilleria Stanich
* Maraska d.d (איחוד - לאחר הכיבוש היוגוסלבי - של שלושת מפעלי הליקרים המפורסמים ביותר של זדאר, "אקסלסיור ג'ירולאמו לוקסרדו", "רומנו ולאוב" ו"פבריקה מרשינו פרנצ'סקו דריולי SA", הופיע בסוף דצמבר 1946 עם השם "מרסקה" מפעל של ליקרים, שוקולד וממתקים זאדאר)

## קוקטיילים המכילים ליקר מרסקינו
מרסקינו הוא מרכיב מאוד מיוחד ובולט בקוקטיילים. מתכונים רבים לפני תקופת היובש השתמשו במרסקינו, זה היה אחד המרכיבים השימושיים והחשובים ביותר. בתקופה זו נוצר קוקטייל "מרי פיקפורד". בשנים האחרונות, עם צמיחתה של "תנועת קוקטייל האומן", מרסקינו חוזר למעמדו הקודם.

## ראו גם
* דובדבן מסוכר

### אתרי מזקקות
* מזקקת מרסקה
* מזקקת לוקסרדו
* מזקקת בורדיגה
* הליקרים של קסוני (המפיק של Maraschino Vlahov)

### קישורי היסטוריה
* היסטוריה של המזקקה של לוקסרדו (1)
* היסטוריה של המזקקה של לוקסרדו (2)
* היסטוריה של מזקקת דריולי ( ו)
* אתר האינטרנט של Liber Arte: La fabbrica di maraschino Francesco Drioli di Zara (1759-1943) 
* תמונות: הרס מזקקות במלחמת העולם השנייה

### קישורים אחרים
* בקבוקי מרסקינו 
* זארה 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ליקרים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: ליקרים