open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלושה דורות (שיר)

"**שלושה דורות**" הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי המזוהה במיוחד עם יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

## כתיבת השיר
השיר "שלושה דורות" שכתב אהוד מנור ללחן של ירוסלב יעקובוביץ' מתאר שלוש תקופות לחימה שונות בתולדות מדינת ישראל: דור תש"ח ומלחמת העצמאות, דור מלחמת יום כיפור וחיילי שנות התשעים של המאה העשרים, ימי ממשלת יצחק רבין, הסכמי השלום עם הפלסטינים ועם ירדן ובמקביל, תקופת הפיגועים.

מנור שכל את אחיו, , בשנת 1968, ובאותה שנה נפל בן דודה של ארזי, סגן , במבצע כראמה בירדן. השיר נכתב בהשראת שני החיילים והוקדש לזכרם.

הלחן מורכב משלושה חלקים שונים. בחלקו השני של השיר יש רפרנס לשירים המזוהים עם מערכות ישראל ובהם "היה לי חבר היה לי אח", המנון הפלמ"ח, "זמר זמר לך", "הן אפשר", "אנחנו שנינו מאותו הכפר" ו"מחר". בחלקו השלישי של השיר מתוארת פניית הבן הנופל אל אביו החי ויש רפרנס לציווי התנ"כי "אל תשלח ידך אל הנער".

השיר ליווה את משדר יום הזיכרון של ערוץ הילדים בשנת 1995 ובהמשך היה לשיר הנושא הקבוע של שידורי רשת גימל ביום הזיכרון.

השיר צעד במצעדי הפזמונים השבועיים והגיע בשיאו למקום השני, אך לא נכנס למצעד הפזמונים השנתי 1995.

## קישורים חיצוניים
* הקליפ הרשמי לשיר, סרטון באתר יוטיוב

קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי ירדנה ארזי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NTE
יובסט פון האנשטיין

**יובסט פון האנשטיין** (בגרמנית: **Jobst Freiherr von Hanstein**; 11 בנובמבר 1896 – 13 באוקטובר 1962) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על דיוויזיה בקרב סטלינגרד.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון האנשטיין נולד ב-11 בנובמבר 1896 בפוטסדאם, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הצטרף פון האנשטיין לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה.

### מלחמת העולם השנייה
ב-10 בנובמבר 1941 מונה פון האנשטיין לקצין האג"ם של הארמייה ה-12, וב-28 בנובמבר 1941 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-1 שלחם בגזרה הצפונית של החזית המזרחית. ב-17 במאי 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה הממונע ה-3, שהיה חלק מהדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, ולחם עמו בקרב סטלינגרד. ב-17 בינואר 1943 מונה פון האנשטיין למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, במקום הלמוט שלמר שמונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-14, וב-2 בפברואר נכנע פון האנשטיין יחד עם שרידי הדיוויזיה וכוחות שהיו בכיס הצפוני בסטלינגרד ונלקח לשבי.

### לאחר המלחמה
לאחר שחרורו מהשבי התגורר פון האנשטיין בהמבורג, וב-13 באוקטובר 1962 מת, והוא בן 66 שנים.

## קישורים חיצוניים
* יובסט פון האנשטיין באתר ordersofbattle

קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
מה נתת לי

"**מה נתת לי**" הוא שיר לבנוני שבוצע בגרסה עברית על ידי הזמרת ירדנה ארזי באלבומה "דמיון מזרחי" שהוקדש כולו למוזיקה ערבית.

## השיר המקורי
משפחת בנדלי היא משפחת מוזיקאים לבנונית. אבי המשפחה ו-12 ילדיו (3 בנים ו-9 בנות בהן דורה בנדלי הזמרת המובילה) הופיעו בשנת 1973 בטלוויזיה הלבנונית ומאז לאורך כל העשור הפכו לאחד ההרכבים המצליחים במדינה ובעולם הערבי בכלל. להיטי הפופ שלהם ובהם "do you love me?" שבוצע מחדש על ידי שרית חדד ו"טלפון" סימנו את גל ההשפעה הצרפתית והאירופאית על התרבות הלבנונית באותן שנים.

עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון נמלטה המשפחה לטריפולי, והמשיכה משם לנהל קריירה בינלאומית.

## הנוסח העברי
השיר נקרא במקור "נטלי" ומשם באה לאהוד מנור ההשראה לשמו העברי "מה נתת לי". הוא נכתב לאלבומה העשירי של ארזי "דמיון מזרחי" שהיה מבוסס על לחנים ערביים של מוחמד עבד אל ווהאב, פיירוז ואחרים בעיבודים עדכניים של ירון בכר.

"מה נתת לי" היה הלהיט הגדול מתוך האלבום ובהמשך אותה שנה נערכה לו גרסת רמיקס על ידי יזהר אשדות שיצאה בישראל והופצה גם ביפן ובאירופה בינואר 1990. לשיר צולם קליפ בבימויו של צדי צרפתי בו מגלמת ארזי זמרת מועדונים שמתאהבת בלקוח צעיר שפוקד את המקום. לתפקיד הלקוח לוהק דוגמן בראשית דרכו - מוטי רייף. לימים בקליפ שצולם לשירה של ארזי "אם הוא ילך" שיצא ב-2018 שבו ארזי ורייף לגלם את אותם תפקידים והציגו מפגש מאוחר של הזמרת והצעיר המסתורי כעבור 30 שנה.

מכיוון שהשיר אינו ישראלי מקורי נמנעה השתתפותו במצעדי הפזמונים.

בשנת 2004 הקליטה הזמרת קים קונקשיין (שסיפרה לארזי על הערצתה אליה בתוכנית "קפה טלעד") גרסת כיסוי לשיר לפי הנוסח העברי של מנור, בסגנון דאנס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:שירי ירדנה ארזי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ירון בכר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NTE
אינטליגנציה (שיר)

"**אינטליגנציה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2010, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.

השיר הגיע למקום הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך, השני במצעד של מדיה פורסט, וה-17 במצעד של רשת ג'.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי הנרי, והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא שיר בסגנון הפופ המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, וטען כי שרית חדד שרה באירוניה ובציניות את השיר, ואף העניק לו שלושה כוכבי זהב.

במקור, תוכנן השיר להיכלל באלבומה 20, אך מסיבה לא ברורה הוחלט שלא להוסיפו אליו. השיר נכנס לאלבום האוסף המיטב, שיצא בספטמבר 2012.

## וידאו קליפ
טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל בגרסתו הרגילה. בנוסף לכך, פורסמה עטיפת הסינגל גם בגרסה תלת-ממדית, בדומה לעטיפת הלהיט "Do You Love Me".

נכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו עומד על קרוב למיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שרית חדד
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הנרי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי הנרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים סאטיריים
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:שירים על מיניות
ארגונאוטיים

ממוזער|Argonauta argo במעבדה.
**ארגונאוטיים** (שם מדעי: Argonautidae) היא משפחה של רכיכות ימיות מסדרת התמנונאים החיים בים הפתוח. בעבר היו במשפחה 5 סוגים אך רק סוג אחד שרד - ארגונאוט (*Argonauta*). את שמם הם קיבלו על שם הארגונאוטים, הגיבורים של יאסון מהמיתולגיה היוונית, אשר נדדו בימים ולספינתם קראו "ארגו" (Argo). מראה התמנון נראה כאילו הוא אוחז את קונכייתו בזרועות, מה שכיום ידוע שאינו נכון, אלא היא מחוברת אליו. תמנונים אלה התגלו לפני זמן רב, אך רק החוקרת ז'אן וילפרו-פאוור הסיקה שהקונכיות שלהם מיוצרות בידיהם ולא נלקחות מחיות אחרות. הקונכייה ממשת את בעליה לציפה והיא שונה ממבנה קונכיית הנאוטילוס. כמו כן הקבוצה התפתחה לא יותר מוקדם מהאוליגוקן, בניגוד לנאוטילוסים העתיקים בהרבה.

בני המשפחה קטנים יחסית ואורכם 10–30 ס"מ אצל הנקבות דו-צורתיות זוויגית הגדולות בצורה קיצונית מהזכרים המגיעים לאורך של רק 2 ס"מ. הזכרים יכולים להזדווג רק פעם אחת, בה הם משירים את זרוע המין שלהם, בעוד הנקבות מזדווגות פעמים רבות. אלו תמנונים מוזרים בעלי קונכייה המזכירה קונכיית צדפות ועושה אותם דומים לנאוטילוסיים, אך למעשה הם אינם קרובים. כמו לרוב התמנונים הם בעלי 8 זרועות, מקור חזק וקרני ועיניים גדולות. המינים הקרובים אליו ביותר הם התמנונים Tremoctopus ו-Ocythoe tuberculata וכן הכבד שבמיני התמנונים: תמנון שבע הזרועות שיכול להגיע למשקל 75 קילוגרם.

הארגונאוטים ניזונים מיצורים קטנים כמו סרטנים, רכיכות אחרות, מדוזות וסלפיים אותם הם הורגים בנשיכתם הארסית. הם מתגוננים מאויבים באמצעות פליטת דיו כהה והנקבות יכולות להרעיד את קונכייתם ולאיים על אויביה או להתחבא בה, אם כי היא אינה קשיחה מספיק להגנה. למרות ההגנות התמנונים נטרפים בידי דולפינים, דגי טונה, מפרשניים, רעמתן כחלחל, צבי ים ויצורי ים שונים.

תמנונים אלה לא נחים כמעט על קרקעית הים או מפסיקים לצוף אך הזכרים ככל הנראה מתחבאים בין עלי קלפ ענקיים, מעשה שלא ידוע עליו הרבה.

## מיון
*סוג ארגונאוט (*Argonauta*)
**מין אַרְגּוֹנָאוּטָה דּוֹגֶרֶת (Argonauta argo)
** Argonauta hians
** Argonauta nodosus
** Argonauta nouryi
** Argonauta cornutus - מין שמוטל בספק
** Argonauta absyrtus - נכחד
** Argonauta itoigawai - נכחד
** Argonauta joanneus - נכחד
** Argonauta oweri - נכחד
** Argonauta sismondai - נכחד
** Argonauta tokunagai - נכחד
* *Izumonauta* - נכחד
* *Kapal* - נכחד
* *Mizuhobaris* - נכחד
* *Obinautilus* - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תמנונאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
רייסינג פוינט

**רייסינג פוינט** (באנגלית: **Racing Point**) היא קבוצת מרוצים בריטית שהשתתפה בסבב אליפות הפורמולה 1. הקבוצה נוסדה בשנת 2018 לאחר שקבוצת משקיעים בראשות לורנס סטרול רכשה את קבוצת פורס אינדיה שנקלעה לקשיים כלכליים תמורת 90 מיליון ליש"ט. כחלק מהעברת הבעלות הופסקה באופן מיידי פעילותה של קבוצת סהרה פורס אינדיה לפני גרנד פרי בלגיה והקבוצה הוקמה מחדש תחת השם רייסינג פוינט פורס אינדיה, תוך מחיקת כל הנקודות שצברה הקבוצה הישנה עד אותה עת.

בינואר 2020 רכש סטרול חלק ממניות יצרנית הרכב אסטון מרטין. בעקבות הרכישה מזג את פעילות קבוצת המרוצים ומיתג אותה מחדש כקבוצת אסטון מרטין החל מעונת 2021.

## היסטוריה
[ממוזער|לוגו הקבוצה ב[פורמולה 1 עונת 2018|עונת 2018]]
בעיות משפטיות מנעו מקבוצת המשקיעים בראשות לורנס סטרול לרכוש את קבוצת סהרה פורס אינדיה על כן הוחלט לרכוש את נכסי הקבוצה הישנה ולא את הקבוצה עצמה. משכך, הקבוצה הוקמה מחדש בשם "רייסינג פוינט פורס אינדיה". ה-FIA הוציאה את קבוצת פורס אינדיה מהסבב ובמקומה הוכנסה הקבוצה החדשה. הניקוד שצברה הקבוצה מתחילת העונה באליפות היצרנים נמחק, אך צמד הנהגים סרחיו פרס ואסטבן אוקון שמרו על הנקודות שצברו באליפות הנהגים. כמו כן שמרה הקבוצה על הפרסים הכספיים בהם זכתה. יומיים לאחר הקמת הקבוצה היא ערכה את הופעת הבכורה של בגרנד פרי בלגיה, המרוץ ה-13 בעונה. את המרוץ עצמו סיימו פרס ואוקון במקומות 5 ו-6 בהתאמה.

בעונת 2019 שינתה הקבוצה את שמה באופן רשמי ל"רייסינג פוינט". לאנס סטרול, בנו של לורנס, החליף את אוקון.

לקראת גרנד פרי בריטניה בעונת 2020 התגלה פרז כחולה בקורונה ונאלץ להחמיץ את המרוץ. את מקומו תפס ניקו הולקנברג, שנקרא לתפקיד רק שלושה ימים לפני המרוץ. בשל תקלה טכנית לא זינק אל המרוץ. במרוץ שהתקיים שבוע לאחר מכן באותו המסלול סיים במקום השביעי. בהמשך העונה החליף הולקנברג את סטרול, לאחר שזה חלה במהלך יום שישי שלפני המרוץ בגרמניה. למרות שהגיע למסלול שעות ספורות לפני האימון ודורג אחרון הצליח לסיים את המרוץ במקום השמיני.

## רשימת המרוצים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות פורמולה 1
סאם גיבנס

**סמאול (סאם) גיבנס** (באנגלית: **Samuel (Samme) Givens**, נולד ב-9 באוגוסט 1989) הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בעמדות הסמול פורוורד וה-פאוור פורוורד בקבוצת קאוהוג'וקי מהליגה הראשונה בפינלנד

## קריירה

גיבנס החל את קריירת הכדורסל המקצועית שלו בקבוצת אריס ליוורדן מליגת העל ההולנדית, אתר הכדורסל Eurobasket.com העניק לו את תואר ה-MVP של העונה הסדירה בליגה, למרות זה גיבנס לא זכה בתואר בתקופתו באריס לאחר שהפסיד עם קבוצתו באותה עונה בגמר הליגה לBS ליידן.

ב-19 ביוני 2013 חתם לשנה בקבוצת ALM אוורה מליגת המשנה בצרפת .

ב-15 בספטמבר 2015 חתם בקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית בעונתו השלישית בקבוצה העמיד מספרים טובים שקלע 18.3 נק' למשחק, 9.5 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו1.6 חטיפות למשחק. גיבנס נבחר לחמישית הליגה על ידי האתר Eurobasket.com .

ב-3 ביוני 2018 חתם לשתי עונות בקבוצת מכבי חיפה, והצטרף למאמנו ברק פלג .

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר איגוד הכדורסל 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני מכבי רעננה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
טונה אטלנטית

**טונה אטלנטית** המכונה גם **טונה שחורת-סנפיר** (שם מדעי: *Thunnus atlanticus*) היא מין של טונה ממשפחת הקולייסיים הנפוצה במערב האוקיינוס האטלנטי.

זוהי אחת מהקטנות שבטונות מהסוג טונה והיא מגיעה לאורך של 100 סנטימטר ולמשקל 21 קילוגרם. הגוף בצורת אליפסה עם סנפירים אפורים, גב כחול כהה ותחתיו פס זהוב והראש גדול ואפור בעל עיניים גדולות ולסתות קצרות. מבנה גופה של הטונה מותאם לתנועה מהירה בעקבות טרף וזנבה נותן לה כוח האצה גבוה. הטונה מגיעה לבגרות מינית תוך שנתיים.

הטונה נפוצה באוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה ממסצ'וסטס והאי מרתה'ס ויניארד עד לברזיל ומצויה גם במפרץ מקסיקו והים הקריבי. טונה זו מצויה בעיקר באזורים הטרופיים עם מים בחום של מעל 2 מעלות.

כמו מרבית דגי הטונה היא טורפת דגים קטנים, סרטנים שונים וחסילונים והיא תצלול לעומק כדי למצוא מזון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:קולייסיים
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:דגי הים הקריבי
גונוסטומטיים

**גונוסטומטיים** (שם מדעי: Gonostomatidae) היא משפחה של דגים מסדרת סטומיי תהומות החיים במצולות האוקיינוס. הם היו ידועים כבר מ-1930 ונחקרו לעומק בידי החוקר לב ברג ב-1958.

## מאפיינים
דגים אלה חיים בשלושת האוקיינוסים הגדולים: האטלנטי, השקט וההודי ובני הסוג Cyclothone חיים גם באוקיינוס הקרח הצפוני. סוג זה גם מכיל את מיני החולייתנים המרובים ביותר בעולם כולו, ככל הנראה ומונים מאות טריליונים של דגים בלהקה. דגים אלה חיים בתהומות האוקיינוס אך עולים בלילה ללקט פלנקטון ואוכלי פלנקטון העולים לפני המים בלילה.

אורכם 2–30 ס"מ והם בעלי גוף שחור מוסווה וצבענים פולטי אור לאורך גופם הדק. הם בעלי לסתות מפלצתיות דמויות זיפים שנועדו לעזור להם להתגבר על כל טרף אפשרי.

## מיון
במשפחה 8 סוגים ו-32 מינים:
*משפחה **גונוסטומטיים** (Gonostomatidae)
**סוג ומין יחיד *Bonapartia pedaliota*
**סוג *Cyclothone* – בו 13 מינים
**סוג *Diplophos* – בו 5 מינים
**סוג *Gonostoma* – בו 3 מינים
**סוג *Manducus* – בו 2 מינים
**סוג *Margrethia* – בו 2 מינים
**סוג *Sigmops* – בו 4 מינים
**סוג ומין יחיד *Triplophos hemingi*

מינים אחרים שהשתייכו למשפחה עברו למשפחה זְהַרְנוּנִיִּים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
קטגוריה:סטומיי תהומות
הדיוויזיה ההררית השביעית (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית השביעית** (בגרמנית: **7. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, על בסיס הדייויזיה הקלה ה-99 והועמדה תחת פיקוד רודולף קונרד. הדיוויזיה הוצבה בפינלנד, שם לחמה כחלק מהארמייה ההררית ה-20 שפעלה לאורך החוף הארקטי. כאשר פינו הגרמנים את פינלנד בשלהי 1944, נסוגה הדיוויזיה לתוך נורווגיה, ובסוף המלחמה נכנעה לכוחות הבריטיים.

## מפקדים
* רודולף קונרד (15 בנובמבר 1941 - 19 בדצמבר 1941)
* וילהלם וייס (19 בדצמבר 1941 - 1 בינואר 1942)
* רוברט מרטינק (1 בינואר 1942 - 1 במאי 1942)
* אוגוסט קרקאו (1 במאי 1942 - 22 ביולי 1942)
* רוברט מרטינק (22 ביולי 1942 - 10 בספטמבר 1942)
* אוגוסט קרקאו (10 בספטמבר 1942 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ההררית ה-7 באתר lexikon-der-wehrmacht 

7
7
קיה סטינגר

**קיה סטינגר** (באנגלית: **Kia Stinger**; בקוריאנית: **기아 스팅어**) היא מכונית יוקרתית ספורטיבית במרכה קופה, שמיוצרת על ידי קיה משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב של דטרויט בינואר 2017 והגיע לישראל בספטמבר 2018. בספטמבר 2011 הציגה קיה דגם קונספט מקדים בשם קיה GT קונספט.

הסטינגר מתחרה באאודי A5.

## מפרט טכני
הסטינגר כוללת שלושה מנועים (2 בנזין 1 דיזל).

מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-255 כוחות סוס ב-6,200 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 6.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 240 קילומטרים לשעה.

מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.3 ליטר טורבו המספק כ-365 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 5.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 270 קילומטרים לשעה.

מנוע דיזל I4 צילנדרים בנפח 2.2 ליטרים המספק כ-200 כוחות סוס ב-3,800 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 254 קילומטרים לשעה.

## קיה סטינגר GTS
הסטינגר GTS היא גרסת ה"ביצועים הגבוהים" לסטינגר הבסיסי המיוצרת בייצור מוגבל (800 יחידות), הכוללת את המנוע הבכיר של הסטינגר (טורבו בנזין 3.3 ליטר, 365 כוחות סוס). מהדורה זו בצבע כתום אחיד בחוץ וצבע שחור אחיד בפנים. היא כוללת מערכת דריפט שמעבירה 100 אחוז מהמומנט לגלגלים האחוריים כדי לבצע דריפט ממש כמו במכונית ספורט. תיבת ההילוכים היא ידנית ולא אוטומטית כמו בסטינגר הבסיסי. ה-GTS הוצג בתערוכת הרכב של ניו יורק באפריל 2019.

## מתיחת פנים שנת 2020
באוגוסט 2020 הציגה קיה בדרום קוריאה מתיחת פנים לסטינגר. מתיחת הפנים כוללת עדכון קליל לעיצוב החיצוני הכולל בעיקר כונסי אוויר, פגוש קדמי בעיצוב חדש, פנסים בעיצוב חדש, עיצובים חדשים לחישוקי הגלגלים ותאורת לד לאיתותים.

בתחום המנועים הוסיפה קיה מנוע בנזין חדש, מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.5 ליטרים המספק כ-304 כוחות סוס ב-5,800 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים ולא תיבה אוטומטית כמו במנועים האחרים. המנוע הבכיר (טורבו בנזין 3.3 ליטר, 365 כוחות סוס) שודרג ל-373 כוחות סוס במקום 365 כוחות סוס, למנוע זה הוסיפה קיה מערכת פליטה עם שסתום אלקטרוני המשנה את הסאונד של מערכת הפליטה בהתאם למצב הנהיגה הנבחר. (תוספת זו לא תשווק באירופה בשל מגבלות רעש).

## גלריה

קובץ:Kia Stinger 001.jpg|הגרסה הבסיסית
קובץ:Kia Stinger GTS - Fast Performance GT Car (rear).jpg|גרסת ה-GTS
קובץ:2020 Kia Stinger (United States) front view NHTSA.jpg|מתיחת פנים 2020


## קישורים חיצוניים

*
* אלי שאולי, קיה סטינגר – מבחן דרכים, באתר אוטו, 19 בפברואר 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
סטינגר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
פטרוס רופסטריס

**פטרוס רופסטריס** (שם מדעי: *Petrus rupestris*) הוא מין דג ממשפחת הספרוסיים שבמחלקה מקריני סנפיר. הוא המין היחידי בסוגו והוא חי במימי החופים של אפריקה הדרומית.

זהו המין הגדול ביותר בבני משפחת הספרוסיים והוא יכול להגיע לאורך של 2 מטר ולשקול עד 80 ק"ג. הוא בעל לסתות גדולות עם שפתיים חזקות וסנפירים גדולים. בשרו של דג זה מזין אך הכבד יכול להיות רעיל למאכל. למרות זאת הדג נידוג בכמויות כבדות סביב חופי אפריקה. כיום הוא מין מוגן.

הוא חי במימי אפריקה הדרומית שלחופי האוקיינוס האטלנטי בעומק של עד 10 מ' וחי באזורים הסובטרופיים וצד תמנונים, סרטנים ודגים אחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:ספרוסיים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:דגי ים באפריקה הדרומית
קיה סטוניק

**קיה סטוניק** (באנגלית: **KIA STONIC**) היא מכונית בתצורת "SUV" סוב-קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה אשר מיוצרת משנת 2017 ועד היום.

דגם ה"קיה סטוניק" הוצג לראשונה ב-20 ביוני 2017 בפרנקפורט, בתערוכת המכוניות הבינלאומית גרמניה ("International Motor Show Germany" ), וב-13 ביולי הוצג לראשונה בקוריאה הדרומית. שיווק הדגם, לאחר התחלת הייצור הסדרתי, התחיל ברבעון הרביעי של 2017 (מודל 2018).

## "קיה סטוניק"

* 5 דלתות
* 5 נוסעים
* מנוע הנעה קדמית
* מערכת מולטימדיה - 7 אינץ'

### מערכות בטיחות המותקנות בדגמי "קיה סטוניק"
* 6 כריות אוויר - כריות אוויר קדמיות לנהג ולנוסע הקדמי, שתי כריות אוויר צדדיות ושתי כריות וילון לאורך תא הנוסעים
* מערכת בקרת סטייה מנתיב
* מערכת אקטיבית למניעת סטייה מנתיב
* בלימה אוטומטית בעת חירום
* זיהוי הולכי רגל
* חיישני חגורות בטיחות
* מצלמת רוורס
* חיישני חניה אחוריים עם תצוגה בלוח השעונים
* HBA - סיוע לאלומה גבוהה, מערכת HBA מגיבה באופן אוטומטי לעוצמת האור של רכב המגיע ממול ולתנאי הכביש, ומכבה באופן זמני את האלומה הגבוהה כדי למנוע סנוור
* סיוע לזינוק בעלייה - מערכת HAC לזינוק בעלייה, מונעת התדרדרות הרכב לאחור
* בלימה אוטונומית - AEB

### תאוצות דגמי "קיה סטוניק"
* בין 0–100 קמ"ש - 10.3 שניות (מנוע בנזין מגדש טורבו 938 סמ"ק)
* בין 0–100 קמ"ש - 13.2 שניות (מנוע בנזין 1,248 סמ"ק)
* בין 0–100 קמ"ש - 12.6 שניות (מנוע בנזין 1,368 סמ"ק)
* בין 0–100 קמ"ש - 11.3 שניות (מנוע דיזל 1,582 סמ"ק)
* בין 0–100 קמ"ש - 10.9 שניות (מנוע דיזל 1,592 סמ"ק, המפיק 115 כ"ס)
* בין 0–100 קמ"ש - 10.3 שניות (מנוע דיזל 1,592 סמ"ק, המפיק 136 כ"ס)

### "קיה סטוניק" - פליטת פחמן דו-חמצני
* 133 גרם לק"מ (דגם 1.25 ליטר, מנוע בנזין)
* 125 - 133 גרם לק"מ (דגם 1.4 ליטר, מנוע בנזין)
* 115 - 125 גרם לק"מ (דגם 1.0 ליטר טורבו, מנוע בנזין)
* 109 גרם לק"מ (דגם מנוע דיזל 1,582 סמ"ק)
* 103 - 106 גרם לק"מ (דגם מנוע דיזל 1,592 סמ"ק, המפיק 115 כ"ס)
* 103 - 108 גרם לק"מ (דגם מנוע דיזל 1,592 סמ"ק, המפיק 136 כ"ס)

## "קיה סטוניק" בישראל
"קיה סטוניק" משווקת בישראל משנת 2018. שלושת הדגמים המיובאים לישראל הם: "סטוניק 1.4 אורבן", "סטוניק 1.0 טורבו" ו"סטוניק 1.0 טורבו פרימיום" (כל הדגמים בקבוצת רישוי 2).

מחיר הדגמים השונים נע בין 109,425 - 120,425 ש"ח (נכון לאוגוסט 2018).

## תמונות

קובץ:Kia Stonic IMG 0899.jpg | "קיה סטוניק"
קובץ:2018 Kia Stonic 2 ISG CRDi 1.6 Rear.jpg | "קיה סטוניק", שנת 2018
קובץ:2017 Kia Stonic Interior.jpg | "קיה סטוניק", שנת 2017 - מבט לתא הנהג
קובץ:2018 Kia Stonic 1.4 MPI Urban.jpg | "קיה סטוניק", שנת 2018
קובץ:IAA 2017, Frankfurt (1Y7A2570).jpg | "קיה סטוניק", שנת 2017
קובץ:20170801 Kia Stonic 02.jpg | "קיה סטוניק"
קובץ:Kia Stonic Back IMG 0282.jpg | "קיה סטוניק"
קובץ:20170801 Kia Stonic 01.jpg | "קיה סטוניק"
קובץ:Kia Stonic 1.0 T-GDI.jpg | "קיה סטוניק" דגם "1.0 T-GDI"


## ראו גם
* קיה
* קיה סטינגר

## לקריאה נוספת
* קיה סטוניק (אתר קיה ישראל)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* אלדד מנורי, קיה סטוניק 2021 במבחן דרכים (מתיחת פנים), באתר פורטל הרכב גיר, 24 ביוני 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי שטח קטנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
סטוניק
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
מעצר בית (סדרת טלוויזיה)

**מעצר בית** (ברוסית: **Домашний арест**) היא סדרת דרמה קומית-סאטירית רוסית. הסדרה עוקבת אחר ראש עיר מושחת שנאלץ להסתדר בדירה משותפת בעקבות מעצר בית שהוטל עליו.

הסדרה זכתה לשבחים ופרסים רבים. בין השאר, התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה של רוסיה העניקה לו את פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בשמונה קטגוריות שונות, בטקס שנערך במרץ 2019, כולל פרס הסדרה הקומית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, בימוי העריכה הטוב ביותר, הליהוק הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (לפאבל דרביאנקו), שחקן המשנה הטוב ביותר (טימופיי טריבונצב), השחקנית הטובה ביותר (אלבינה טיחאנובה). פאבל דרביאנקו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18, שנערך בינואר 2020.

הסדרה שודרה בשירות הסטרימינג "Premier", באמצעות אתר האינטרנט מבית ערוץ THT, החל מה-16 באוגוסט 2018.
## תקציר עלילת הסדרה
ארקדי אניקייב, ראש עיר של העיר סינאוזיורסק, עיר קטנה בתוככי רוסיה, נעצר על ידי שירותי החקירה הפדרליים בעוון שוחד. עד לתחילת משפטו בית המשפט העירוני גוזר עליו מאסר בית אך לא באחוזתו המפוארת אלא בבית ילדותו עד לתחילת ההליכים המשפטיים. אלא, שבדירת ילדותו מתגורר שותפו לדירה מהילדות שהיה מתעלל בו כשהיה קטן. עכשיו הוא כבר לא הדמות הבכירה ומוצא עצמו מתמודד עם מגורים בדירה משותפת.

## שחקנים ודמויות

## הפקה
לתפקיד ראש העיר נבחנו פאבל דרביאנקו ופיודור בונדרצ'וק, כשלבסוף לוהק דרביאנקו לתפקיד, שנועד להיות קומי בעיקרו.

צילומי הסדרה החלו בסוף 2016 ונמשכו 205 יום. צילומי חוץ נערכו בירוסלבל, כאשר את צילומי הדירה המשותפת ביצעו בעיר פודולסק ובמוסקבה.

## קישורים חיצוניים
* 

* "מעצר בית" באתר שירות הסטרימינג ТНТ Premier

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה פוליטיות רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ THT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
NGC 3384

**NGC 3384** היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-36.6 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת אריה I. הגלקסיה נמצאת כ-10 מעלות ממזרח לכוכב הבהיר רגולוס וכ-7 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ באריה. כ-7 דקות קשת מדרום מערב לה נמצאת M105 ובמרחק דומה מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 3389, שבניגוד ל-NGC 3384 ול-M105, אינה שייכת לקבוצת אריה I, אלא נמצאת במרחק של כ-70 מיליון שנות אור ממערכת השמש, כפול ממרחקה של NGC 3384.

## היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה 10.85 והיא התגלתה ב-11 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון **I.18** בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1786. הרשל זיהה גם את M105 הסמוכה (התגלתה שלוש שנים קודם על ידי פייר מאשן) שקיבלה את הציון **I.17** ושתיהן תוארו יחד כשתי ערפיליות מתוך שלוש, שתיהן בהירות מאוד, גדולות למדי ועם מרכז בהיר בהרבה מהשוליים. הערפילית השלישית שהוזכרה היא NGC 3389 שהתגלתה על ידיו גם כן באותו לילה וקיבלה את הציון **II.48** כשהיא מתוארת כעמומה ומאורכת. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים ורשם אותה כערפילית מספר **758** בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833, וככל הנראה, באחת מהתצפיות הוא זיהה אותה בטעות כערפילית חדשה ונתן לה גם את המספר 751. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון **GC 2207** (וככל הנראה גם כ-GC 2196) ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 3384, כשהיא מתוארת כבהירה, גדולה, עגולה ומתבהרת באופן חד לכיוון מרכזה, ובנוסף הוא הכניס את הערפילית שג'ון הרשל זיהה כ-GC 2196, כ-NGC 3371.

## תכונות
[200px|ממוזער|ימין|טבעת [מימן (כחול) סביב NGC 3384 (שמאל למעלה) ו-M105 (ימין) בצילום של טלסקופ החלל גלקס. מתחת ל-NGC 3384 נראית NGC 3389 ובתחתית התמונה מימין M96]]
גודלה הזוויתי של NGC 3384 הוא כ-5.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-58,500 שנות אור, כ-60% מקוטרו של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כשמינית ממסת שביל החלב, כאשר כמחצית ממנה היא מסת הכוכבים שבה, והמחצית השנייה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. נראה שמרכז הגלקסיה צפוף מאוד, וברדיוס של כ-2,400 שנות אור בלבד, מרוכזת מסה של כ- מסות שמש, שכ- מסות שמש ממנה היא של חור שחור על-מסיבי. את הגלקסיה מקיפה מערכת גדולה של כ-100 צבירים כדוריים.

NGC 3384 ו-M105 מוקפות בטבעת ענקית של מימן נייטרלי (אזור H I) שקוטרה כ-650,000 שנות אור. הטבעת התגלתה בשנות ה-80 של המאה ה-20 בתצפיות בגלי רדיו ונחשבה לשריד של ענן הגז שממנו נוצר צביר הגלקסיות אריה I. בשנת 2010 התברר שהטבעת מופיעה גם בתצפיות בתחום העל-סגול של טלסקופ החלל גלקס ונמשכת ממנה שלוחה שמגיעה עד ל-M96. כיום משערים שהטבעת נוצרה מהתנגשות של M96 עם NGC 3384 שארעה לפני כ-1.2 מיליארד שנים ושפזרה את הגז הנייטרלי שהיה בגלקסיות. הקרינה העל-סגולה מראה שבתוך טבעת הגז מתרחשת יצירת כוכבים חדשים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גלקסיות עדשה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אריה
קטגוריה:קבוצת אריה I
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
הדיוויזיה ה-253 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-253** (בגרמנית: **253. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-26 באוגוסט 1939 הוקמה הדיוויזיה, והוהעמדה תחת פיקודו של פריץ קיהנה, ובמהלך המערכה בפולין היא הייתה בחזית המערבית כעתודת הארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה השישית, ובמהלך מבצע ברברוסה היא לחמה במסגרת הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוסים ה-23 וה-50 לסירוגין. במהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן לחמה במסגרת הארמייה התשיעית בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני. ביוני 1944 היא הועברה יחד עם קורפוס הפאנצר ה-56 תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ולחמה עמה במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. באוקטובר אותה שנה הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בקרבות בשלזיה ובמוראביה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* פריץ קיהנה (26 באוגוסט 1939 - 15 במרץ 1941)
* אוטו שלרט (15 במרץ 1941 - 18 בינואר 1943)
* קרל בקר (18 בינואר 1943 - 17 ביוני 1943)
* הנס יונק (17 ביוני 1943 - יולי 1944)
* קרל בקר (יולי 1944 - 8 בדצמבר 1944)
* עמנואל פון קיליאני (8 בדצמבר 1944 - 30 בדצמבר 1944)
* קרל בקר (30 בדצמבר 1944 - 5 במאי 1945)
* יואכים שוואטלו-גסטרדינג (5 במאי 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-253 באתר lexikon-der-wehrmacht 

253
גאורג פייפר

גנרל **גאורג פייפר** (בגרמנית: **Georg Pfeiffer**; 5 במאי 1890 – 28 ביוני 1944) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פייפר נולד ב-5 במאי 1890 בונדסן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית, לקרל פייפר, שהיה מנהל מפעל סוכר, ולאנה לבית ברנדאל. בשנת 1908 התגייס פייפר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-4 (מגדבורג), ובשנת 1912 הועבר לרגימנט הארטילריה ה-20 (לאוונבורג), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-27 בינואר 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש פייפר מהצבא, והצטרף למשטרת הביטחון בבראונשווייג, שם מילא תפקידי פיקוד ומטה. בתחילת שנות ה-30 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לראש מטה המחוז הצפוני של המשטרה. ב-1 באוקטובר 1935 הוא הצטרף לוורמאכט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה הכבדה ה-64 בברסלאו. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוגוסט 1937 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-23 בפוטסדאם.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה פיקד פייפר על רגימנט הארטילריה ה-23, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין כחלק מהדיוויזיה ה-23. ב-1 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד אגד הארטילריה ה-105, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת, וב-1 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בספטמבר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-94, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו בתחילה בעתודת הOKH כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן תחת פיקוד הארמייה ה-17, עמה לחם בגזרה הדרומית. ב-1 ביוני 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך מבצע מקרה כחול הוא לחם עם הדיוויזיה בתחילה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית בקרב סטלינגרד, וב-11 בדצמבר 1942 הוא הוטס אל מחוץ לכיס סטלינגרד, ומונה במקביל גם למפקד הדיוויזיה ה-306. פייפר לחם עם כוחותיו במהלך מבצע סופת חורף כחלק מפלגת הארמייה הולידט, וב-16 בינואר 1943 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-29 בינואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ה-94 לכוחות הסובייטים, וב-1 במרץ אותה שנה הוא מונה להקים את הדיוויזיה מחדש. בדצמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם לחמה כחלק מהארמיות העשירית וה-14, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו. ב-1 במאי 1944 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-6, וב-20 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. פייפר פיקד על הקורפוס במהלך מבצע בגרטיון, וב-28 ביוני 1944 נהרג במתקפה אווירית במהלך מתקפת מוהילב.

## קישורים חיצוניים

* גאורג פייפר באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
דיוויזיית הצנחנים השלישית (ורמאכט)

**דיוויזיית הצנחנים השלישית** (בגרמנית: **3. Fallschirm-Jäger-Division**) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-13 בספטמבר 1943 מאלמנטים של דיוויזיות הצנחנים ה-1 וה-2, והועמדה תחת פיקוד ולטר בארנטין. ב-10 ביוני 1944 הגיעו כוחות הדיוויזיה לנורמנדי, ולחמו שם כחלק מקורפוס הצנחנים ה-2 במסגרת הארמייה השביעית, תוך שהם גורמים אבדות כבדות לכוחות בעלות הברית. בספטמבר 1944 לחמו כוחות הדיוויזיה בהולנד במהלך מבצע מרקט גארדן ובגרמניה בקרב על יער הירטגן, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-1 במסגרת ארמיית הפאנצר השישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מארמיית הפאנצר השישית, וב-15 באפריל 1945 נכנעו כוחות הדיוויזיה בכיס הרוהר.

## מפקדים
* ולטר בארנטין (13 בספטמבר 1943 - 17 בפברואר 1944)
* ריכרד שימף (17 בפברואר 1944 - 20 באוגוסט 1944)
* אויגן מיינדל (20 באוגוסט 1944 - 22 באוגוסט 1944)
* ולטר ואדהן (22 באוגוסט 1944 - 6 בינואר 1945)
* ריכרד שימף (6 בינואר 1945 - 1 במרץ 1945)
* הלמוט פון הופמן (1 במרץ 1945 - 9 במרץ 1945)
* קרל-היינץ בקר (9 במרץ 1945 - 9 באפריל 1945)
* האמל (9 באפריל 1945 - 15 באפריל 1945)

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht

3
3
גלגלון

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[הנפשה ממוחשבת|הנפשה של גלגלון המבוצע בסגנון קפואירה]]**גלגלון** (באנגלית: **Cartwheel**; על פי האקדמיה ללשון העברית, **גַּלְגַּל הַצִּדָּה**) הוא תרגיל גופני המתבצע במגוון רחב של פעילויות ספורטיביות כגון התעמלות, טריקינג, אמנות לחימה וריקוד. תרגיל הגלגלון מתבצע על ידי הבאת הידיים אל הרצפה, כל יד בנפרד, והרגליים עוברות מעל פלג הגוף העליון כאשר יד אחת או שתיים נמצאות על הקרקע. לאחר מכן, הרגליים חוזרות לקרקע והגוף חוזר לעמידה זקופה. השם *גלגלון* ניתן בגלל הדמיון בין תנועת התרגיל, בו המבצע יוצר תנועה דומה לתנועת החישור בגלגל העגלה. 

## טכניקה
בכל ענף ספורט ישנה טכניקה שונה לביצוע גלגלון, כאשר הגלגלון הקלאסי המבוצע בענף ההתעמלות תמיד מתחיל בעמידת מכרע. במצב המכרע ההתחלתי על המתעמל להרים ידיים ישרות כלפי מעלה, כשפלג הגוף העליון פונה קדימה. בשלב הבא המתעמל דוחף את הגוף בעזרת הרגל הקדמית, ומעביר את הידיים לקרקע יד לאחר יד עד שהגוף נמצא במצב של היפוך. במהלך ההיפוך על הרגלים להישאר בפיסוק רחב ככל שהמתעמל יכול לבצע, כאשר הרגליים ישרות וכף הרגל מתוחה במצב פויינט. לבסוף מניח המתעמל את הרגל החלשה ואחריה את הרגל החזקה בחזרה לעמידת מכרע עם ידיים ישרות מעלה, והמתעמל פונה לכיוון ההפוך ממנו התחיל את התרגיל. בארצות הברית, פיסוק הרגליים חייב להגיע לפחות ל-90 מעלות על מנת לקבל ניקוד על התרגיל בעת תחרות.

## בענפים השונים
בענף התעמלות מכשירים, הגלגלון מבוצע על מכשיר הקרקע ומכשיר הקורה (בנות בלבד). התרגיל יכול להשתלב עם תנועות נוספות כמו ריצה או צעדים מקדימים לגלגלון. בנוסף ניתן לבצע גלגלון ללא הנחת הידיים על הקרקע בתרגיל שנקרא גלגלון בלי ידיים. ניתן לראות את התרגיל בכל ענפי ההתעמלות למעט ענף הטרמפולינה.

בריקוד הודי קלאסי בשם קראנה (Karana) תרגיל הגלגלון נקרא טלוילאסיטם(*talavilasitam), וב[[קפואירה]] נקרא אוו(aú).*

[ממוזער|263x263 פיקסלים|גלגלון המבוצע על ידי מתעמלת במכשיר ה[קורה (התעמלות)|קורה]]

## ראו גם

*התעמלות מכשירים
*התעמלות 
*עמידת ראש
*סלטה
*קפואירה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:התעמלות מכשירים
קטגוריה:תרגילי התעמלות
הדיוויזיה ה-254 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-254** (בגרמנית: **254. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-26 באוגוסט 1939 הוקמה הדיוויזיה, והוהעמדה תחת פיקודו של פרידריך קוך, ובמהלך המערכה בפולין היא הייתה בחזית המערבית כעתודת הארמייה החמישית. במהלך הקרב על הולנד לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-39 במסגרת הארמייה ה-18, והשתתפה בכיבוש הולנד, ולאחר מכן שימשה כחיל מצב באזור דנקרק. במהלך מבצע ברברוסה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18, והשתתפה בקרב על לנינגרד, ולאחר מכן לחמה בגזרה הצפונית. בפברואר 1944 היא הועברה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה במהלך מבצע דנייפר-קרפטי, ולאחר מכן היא לחמה בקרבות בשלזיה ובמוראביה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* פרידריך קוך (26 באוגוסט 1939 - 30 באפריל 1940)
* ולטר בהשניט (30 באפריל 1940 - 1 במאי 1942)
* פרידריך קכלינג (1 במאי 1942 - 5 בספטמבר 1942)
* הלמוט ריימן (5 בספטמבר 1942 - 16 באוגוסט 1943)
* אלפרד תילמן (16 באוגוסט 1943 - 31 בדצמבר 1944)
* ריכרד שמידט (31 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-254 באתר lexikon-der-wehrmacht 

254
דיוויזיית הצנחנים החמישית (ורמאכט)

**דיוויזיית הצנחנים החמישית** (בגרמנית: **5. Fallschirm-Jäger-Division**) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית המערבית.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1944, והועמדה תחת פיקוד גוסטב וילקה. במהלך המערכה בנורמנדי רק רגימנט הצנחנים ה-15 של הדיוויזיה היה כשיר ללחימה, ולחם לצד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות בנורמנדי, ולאחר מכן נסוגה להולנד לצורך שיקום הדיוויזיה. בספטמבר 1944 לחמו כוחות הדיוויזיה בהולנד במהלך מבצע מרקט גארדן נגד הדיוויזיה המוטסת ה-82, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-85 במסגרת הארמייה השביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מהארמייה השביעית ומארמיית הפאנצר השישית, וב-12 באפריל 1945 נכנעו כוחות הדיוויזיה בכיס הרוהר.

## מפקדים
* גוסטב וילקה (1 באפריל 1944 - 15 באוקטובר 1944)
* סבסטיאן לודוויג היילמן (15 באוקטובר 1944 - 21 במרץ 1945)
* קורט גרושקה (21 במרץ 1945 - 12 באפריל 1945)

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht

5
5
אווינה ואן דיסהוק

**אווינה ואן דיסהוק** (בהולנדית: **Ewine van Dishoeck**; 13 ביוני 1955, ליידן, הולנד). היא אסטרוכימאית הולנדית, פרופסור לאסטרופיזיקה מולקולרית במצפה הכוכבים של אוניברסיטת ליידן.

## קורות חייה
ואן דיסהוק נולדה בליידן ב-23 ביוני 1955.

היא נשואה לטים דה זאוב (Tim de Zeeuw) גם הוא פרופסור לאסטרונומיה.

## השכלה ומסלול מקצועי
ואן דיסהוק למדה כימיה ומתמטיקה לתואר ראשון (1977), תואר שני בכימיה, בהצטיינות יתרה, (1980), ודוקטורט באסטרוכימיה, בהצטיינות, (1984). את כל לימודיה עשתה באוניברסיטת ליידן. בשנים 1984 עד 1987 הייתה פוסט דוקטורנטית באוניברסיטת הרווארד. בשנת הלימודים 1987/8 שימשה כפרופסור אורח באוניברסיטת פרינסטון. מ-1988 עד 1990 הייתה פרופסור משנה לאסטרוכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. ב-1990 חזרה להולנד, לאוניברסיטת ליידן. ב-1995 מונתה שם לפרופסורית לאסטרופיזיקה מולקולרית תפקיד בו היא משמשת עד היום (אוגוסט 2018). במקביל הייתה ב-2000 פרופסורית אורחת בברקלי.

## פעילותה המדעית
ואן דיסהוק היא מחלוצות מדע האסטרוכימיה. הדיסרטציה שלה לדוקטורט הייתה בנושא "פוטוליזה ועירור של מולקולות בתווך בין-כוכבי. מחקריה מתמקדים בלימוד המבנה של גופים קוסמיים על פי ספקטרום הפליטה המולקולרי שלהם. המחקרים משלבים בין התחומים הבאים:
*מולקולות בתווך בין-כוכבי
* תהליכים פיזיקליים וכימיים בהיווצרות כוכבים ופלנטות.
* תצפיות אסטרונומיות בתחומי התת אדום הבינוני והרחוק.
* תהליכים מולקולריים.
* מעבר הקרינה של קרינה רציפה וקוית.

## פרסומים
ואן דיסהוק כתבה, או הייתה שותפה בכתיבה של 562 מאמרים מדעיים. מעל 450 מאמרים לכינוסים מדעיים, 25 מאמרים פופולריים וערכה 2 ספרים.

ואן דיסהוק היא המדען המצוטט ביותר בתחום האסטרופיזיקה המולקולרית. מדד הירש שלה הוא 97.

## תפקידים ואותות הוקרה
* נשיאת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי  2021-2018.
* פרס קוולי לאסטרופיזיקה - 2018.
* פרס ג'יימס קרייג ווטסון להשגים באסטרונומיה  - 2018
* פרס אלברט איינשטיין להישגים במדע  - 2015
* חברת אקדמיה לאופולדינה הגרמנית - 2013.
* חברת חוץ של מכון מקס פלאנק לאסטרופיזיה - 2007
* חברת האקדמיה ההולנדית למדעים - 2001.
* מדליית בורק של החברה המלכותית הבריטית לכימיה - 2001
* חברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
* פרס שפינוזה המכונה "פרס נובל ההולנדי" - 2000
* מדליית הזהב של האגודה המלכותית ההולנדית לכימיה - 1994.
* פרס מריה גופרט מאייר של האגודה האמריקאית לפיזיקה - 1993.
* האסטרואיד 10971 קרוי על שמה.

## קישורים חיצוניים

* 

* http://home.strw.leidenuniv.nl/~ewine/cvshort.pdf אקדמי של ואן דיסהוק 
* http://home.strw.leidenuniv.nl/~ewine/ דף הבית של ואן דיסהוק 

קטגוריה:אסטרופיזיקאיות
קטגוריה:אסטרונומים הולנדים
קטגוריה:כימאים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:הולנדים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאי האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי
קטגוריה:זוכי פרס קוולי
קטגוריה:ילידות 1955
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1955
גאר ד'אורסה

250px|ממוזער|שמאל|רכבת חשמלית בתחנה, סביבות 1900
250px|ממוזער|שמאל|מבנה התחנה מכיוון הנהר, 1920
250px|ממוזער|שמאל|אולם הנשפים במלון גאר ד'אורסה
**גאר ד'אורסה** (בצרפתית: **Gare d'Orsay**) הייתה תחנת רכבת בקו פריז-אורליאן בין השנים 1900–1939, מאז 1986 משמש מבנה התחנה את מוזיאון ד'אורסה.

## היסטוריה
באתר התחנה, על גדות נהר הסן, החל להבנות ב-1810 "ארמון אורסה" (Palais d'Orsay) שיועד להיות מקום מושבה של מועצת המדינה של צרפת, המבנה לא הושלם מעולם ורק קומת הקרקע שלו שימשה את המועצה מ-1840. ב-1842 השתכן במקום בית משפט מנהלי (*Cour des Comptes*). לאחר נפילת הקיסרות השנייה ב-1870 הועברו מוסדות הממשל הללו לפאלה רויאל. בלילה שבין ה-23 ל-24 במאי 1871 הועלה המבנה באש על ידי אנשי הקומונה הפריזאית.

שרידי המבנה נרכשו על ידי חברת מסילת הרכבת פריז-אורליאן, שתכננה את מסילת הרכבת החשמלית הראשונה בצרפת. התחנה נחנכה ב-28 במאי 1900 לקראת התערוכה העולמית של פריז ובצידה הדרומי נפתח בית מלון ובו 370 חדרים.

רציפי התחנה, הממוקמת ממש על גדות הסן, הוצפו בעת שיטפון 1910 בפריז. בשנת 1939 הפכה התחנה למיושנת, כיוון שרציפיה הקצרים לא יכלו לשרת את הרכבות הבין-עירוניות הארוכות. לפיכך המשיכה להתקיים כתחנה לרכבת פרוורית בלבד. חברת SNCF מפעילה עד היום את תחנת ה-RER  *Musée d'Orsay* במרתפי התחנה המקורית. בעת מלחמת העולם השנייה השתמשו הנאצים בתחנה לשילוח שבויי מלחמה והם אף שבו לאחר סיום המלחמה לתחנה זו. שלטי הנצחה למאורע זה נקבעו על דופן המבנה. כן שימש המבנה כתחנה למיון דואר.

לאחר סגירת התחנה המשיך בית המלון לפעול עד 1973. בין היתר שימש המקום כאתר צילום לסרטי קולנוע, בהם גרסת אורסון ולס ל"המשפט" מאת פרנץ קפקא (1962, בכיכובו של אנתוני פרקינס) ו"הקונפורמיסט" (ברנרדו ברטולוצ'י, 1970). באולם הנשפים המפואר של בית המלון, בו אירח הממשל מסיבות עיתונאים, נשא שארל דה גול את נאומו ב-19 במאי 1958, שהביא לסופה של הרפובליקה הצרפתית הרביעית.

בשנת 1977 החליטה ממשלת צרפת להפוך את מבנה תחנת הרכבת למוזיאון לאמנות. משרד האדריכלים ACT (האדריכלים רנו בארדוו, פייר קולבוק וז'אן־פול פיליפון) נבחרו להתאים את המבנה למטרתו החדשה - וזאת באמצעות הקמת כ-20,000 מטרים רבועים של שטחי תצוגה. המוזיאון נפתח ב-1 בדצמבר 1986 במעמד נשיא צרפת פרנסואה מיטראן. שעון התחנה הגדול ניצב עדיין בחלל המרכזי של המוזיאון.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של מוזיאון ד'אורס, באתר המוזיאון

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנים לשעבר
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:פריז: תחנות רכבת
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה
קטגוריה:הרובע השביעי של פריז
טקס פרסי אוסקר ה-58

**טקס פרסי אוסקר ה-58** (באנגלית: **58th Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1985 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 במרץ 1986. הנחו את הטקס השחקנים אלן אלדה, ג'יין פונדה ורובין ויליאמס.

סרט הדרמה "זיכרונות מאפריקה" היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר וזכה ב-7, ביניהם פרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (סידני פולאק) והתסריט המעובד הטוב ביותר (קורט לודקי). הסרט "הצבע ארגמן" קיבל אף הוא 11 מועמדויות, אך לא זכה באף פרס.

## אירועים בולטים
*במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לשחקן פול ניומן ולמלחין אלכס נורת', ופרס לפעילות הומניטרית לשחקן צ'ארלס "באדי" רוג'רס.
*ג'ון יוסטון בן ה-79, במאי הסרט "הכבוד של פריצי", הפך למועמד המבוגר אי פעם לפרס הבמאי הטוב ביותר.
*בתו של ג'ון יוסטון, אנג'ליקה יוסטון, זכתה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה ב"הכבוד של פריצי", ובכך השלימה דור שלישי במשפחתה שזוכה בפרס אוסקר, אחרי אביה ג'ון וסבהּ השחקן וולטר יוסטון.
*הסרט הארגנטינאי "הסיפור האמיתי" היה הסרט הראשון מאמריקה הלטינית שזוכה בפרס לסרט הזר הטוב ביותר.

## זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[סידני פולאק, הבמאי הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[ויליאם הרט, השחקן הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[ג'רלדין פייג', השחקנית הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[דון אמיצ'י, שחקן המשנה הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[אנג'ליקה יוסטון, שחקנית המשנה הטובה ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:1986 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
שלושת ימי הקונדור

**שלושת ימי הקונדור** (באנגלית: **Three Days of the Condor**) הוא סרט דרמה ופעולה ומתח משנת 1975 בכיכובם של רוברט רדפורד, מקס פון סידוב, פיי דאנאוויי וג'ון האוסמן, המבוסס על ספר מתח מאת העיתונאי ג'יימס גראדי בשם "ששת ימי הקונדור".
## עלילה
עלילת הסרט נפתחת כאשר ג'ו טרנר, יוצא חיל הקשר של צבא ארצות הברית העובד כאנליסט בשלוחה חשאית של ה-CIA בניו יורק, שב מקניות למשרד רק כדי לגלות שכל עמיתיו נרצחו באכזריות בידי צוות חיסול. טרנר, ששם הקוד שלו הוא "קונדור" (ומכאן שם הסרט) נמלט על חייו מפני המחסלים כמו גם מפני אנשי ה-CIA, שמשוכנעים כי בגד ורצח את עמיתיו. עד מהרה מתברר לו כי במחקריו פענח שלא מדעת קונספירציה של הממשל, ואנשי סוכנות הביון מעוניינים להורגו כדי לשומרה בסוד.
## קישורים חיצוניים

* זאב רב-נוף, התמנון אוכל את עצמו, דבר,  02 באפריל 1976.

קטגוריה:סרטי 1975
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי רוברט רדפורד
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
תחנת ליון

**תחנת ליון** (בצרפתית: **Gare de Lyon**) היא תחנת רכבת, אחת משש תחנות רכבת מרכזיות בפריז. התחנה ממוקמת ברובע ה-12 בפריז ומשרתת כ-90 מיליון נוסעים בשנה בקווי TGV לדרום ודרום-מזרח צרפת וכן לשווייץ, איטליה וצפון ספרד כמו גם קווי רכבת פרוורית RER. התחנה היא השלישית מבחינת עומס בצרפת ואחת העמוסות ביותר באירופה.

## היסטוריה
התחנה הוקמה עבור התערוכה העולמית של פריז (1900) והאדריכלות שלה, בפרט מגדל השעון שלה, מהווה דוגמה לאדריכלות המקובלת של תחנות רכבת באותה עת. המסעדה *Le Train Bleu* ("הרכבת הכחולה") שנפתחה במקום עם חנוכתו, ממשיכה לשרת סועדים ונוסעים.

ב-27 ביוני 1988 אירע בתחנה אסון בו התנגשה רכבת נוסעת ברכבת נייחת ברציף בשעת עומס. באסון נהרגו 56 אנשים ונפצעו 55 נוספים.

## קווי שירות
קווי TGV יוצאים מהתחנה לערי צרפת: ליון, מרסיי, מונפלייה, ניס, פרפיניאן, דיז'ון, בזאנסון, מילוז וגרנובל. לערי איטליה: ונציה, טורינו ומילאנו. לערי שווייץ: ז'נבה, ציריך, ברן, אינטרלאקן, לוזאן ובריג-גליס. לפרייבורג בגרמניה ולברצלונה שבספרד.

כן פועלים מהתחנה קווי רשת Thalys למרסיי ולבור-סן-מוריס.

בין השנים 1886 ל-2003 הייתה התחנה תחנת פריז בקו "הרכבת הכחולה" (Le Train Bleu), רכבת אקספרס מפוארת ויוקרתית שנעה מלונדון, דרך קאלה ופריז לריביירה הצרפתית, עליה אף כתבה אגאתה כריסטי את סיפורה "מסתורין ברכבת הכחולה", בה מופיעה תחנת הרכבת גאר דה ליון.

## קישורים חיצוניים

* 



קטגוריה:פריז: תחנות רכבת
קטגוריה:הרובע השנים-עשר של פריז
סבסטיאן לודוויג היילמן

**סבסטיאן לודוויג היילמן** (בגרמנית: **Sebastian Ludwig Heilmann**; 9 באוגוסט 1903 – 26 באוקטובר 1959), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
היילמן נולד ב-9 באוגוסט 1903 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1921 הוא התגייס לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-21 (הבווארי). ב-1 בפברואר 1935 הוא הועלה לדרגת האופטמן ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-63, ולאחר מכן הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-91.

### מלחמת העולם השנייה
היילמן לחם עם פלוגתו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-27, ועוטר בעיטור צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1940 הוא התנדב לכוחות הפאלשירמייגר. ב-27 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הצנחנים ה-3, וב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת מיור. במהלך הקרב על כרתים לחם היילמן עם גדודו וספג אבדות כבדות, ועל פעולותיו בקרב עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף 1941 הועבר רגימנט הצנחנים ה-3 לגזרת לנינגרד, שם עוטר ב-26 בפברואר 1942 בעיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 בנובמבר 1942 הועלה היילמן לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הרגימנט. ב-1 במאי 1943 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וביולי אותה שנה הוא הועבר עם יחידתו לסיציליה, ולחם עמו נגד פלישת בעלות הברית לסיציליה. לאחר מכן הוא לחם בחזית האיטלקית, והשתתף בקרב מונטה קאסינו, וב-2 במרץ 1944 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים. ב-15 במאי 1944 הוא קיבל גם תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים, וב-15 באוקטובר 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הצנחנים ה-5. ב-1 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובמהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-85 במסגרת הארמייה השביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מהארמייה השביעית ומארמיית הפאנצר השישית, וב-5 במרץ 1945 הוא נפל בשבי הבריטי.

### לאחר המלחמה
באוגוסט 1947 שוחרר היילמן מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בקמפטן עד למותו ב-26 באוקטובר 1959.

## קישורים חיצוניים

* סבסטיאן לודוויג היילמן באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
מקסימיליאן ברליץ

**מקסימיליאן דלפיניוס ברליץ** (באנגלית: **Maximilian (Maximilien) Delphinius Berlitz**; 14 באפריל 1852 – 6 באפריל 1921) היה בלשן אמריקאי-יהודי ממוצא גרמני והמייסד של בתי הספר לשפות ברליץ, שאת הראשון שבהם הקים בשנת 1878 בפרובידנס שברוד איילנד.

## ביוגרפיה
נולד בשם דוד ברליצהיימר (Berlitzheimer) במירינגן (Mühringen), בווירטמברג שבגרמניה. הוא ואחותו היו ליתומים זמן קצר לאחר לידתם, והוא גדל במשפחה של מחנכים ביער השחור. ברליץ נדרש על פי חוק לשמש שוליה; הוא בחר לעבוד עבור שען במשך שלוש שנים. מאוחר יותר הוא עבר לצרפת ואז לפרובידנס שברוד איילנד במהלך 1872.

ממוזער|ימין|עמוד מתוך הספר של מ.ד. ברליץ 'שיטת ברליץ לעברית', 1936

עבודתו הראשונה עם הגיעו לארצות הברית הייתה הוראת צרפתית וגרמנית במכללה הפוליטכנית של ורנר. במהלך 1878, כאשר הבעלים של בית הספר, מר ורנר, נעלם עם כל שכר הלימוד ששולם מראש, היה ברליץ למנהלו של המוסד. כאשר ברליץ חלה, ולא היה מסוגל ללמד את כיתת הצרפתית, הוא מיהר לשכור את ניקולס ז'ולי להחליף אותו וללמד את הכיתה. מאחר שתמיד התכתב עם ז'ולי בצרפתית, הוא לא הבין שז'ולי לא דיבר אנגלית עד ששכר אותו. ז'ולי לימד את הכיתה בצרפתית בלבד (ללא שימוש בשפות אחרות להסברים ולהקלת ההבנה) באמצעות מחוות והצבעה על אובייקטים והעברת משמעויות שונות באמצעות נימת הקול והבעות הפנים. ברליץ חזר לכיתה שישה שבועות מאוחר יותר וגילה כי התלמידים שלו, שדיברו מעט צרפתית או כלל לא דיברו את השפה לפני שז'ולי החל ללמד, שוחחו באופן כמעט שוטף בצרפתית. יכולות ההגייה והדקדוק של התלמידים היו גם הן טובות מאוד. ברליץ עשה שימוש בניסיון זה כאשר פיתח את שיטת ברליץ, שבמסגרתה רק השפה הנלמדת מדוברת בכיתה מהיום הראשון של הלימוד. התלמידים מסתמכים על אותן טכניקות שבהן השתמש ז'ולי, ובמקום להיעזר בתרגום, להסיק משמעות בצורה עקיפה, וללמוד כך גם את הדקדוק ואת אוצר המילים.

בעקבות ההצלחה הרבה של ניסוי ראשוני זה, ברליץ פתח בית ספר שני לשפות בבוסטון במהלך 1880, ובהמשך הקים בתי ספר נוספים בניו יורק ובוושינגטון די. סי. עם השנים הקים בתי ספר בכל רחבי ארצות הברית ובמדינות רבות בחו"ל. בין 1880 ו-1900 הוא החל גם לכתוב על רעיונותיו, לפתח אותם למסגרת שיטתית, שאותה הציג במהלך 1900 ביריד העולמי בפריז. אחרי סוף המאה, הוא החל נודד ברחבי העולם, ושמעו הופץ ברבים לאחר שהצליח ללמד את וילהלם השני, קיסר גרמניה, לדבר אנגלית. תהילתו של ברליץ המשיכה להתפשט; הוא קיבל את מדליות כבוד ממלך ספרד, מממשלת צרפת, ובתערוכות בינלאומיות רבות. הוא נשאר פעיל עד מותו, בגיל 68, בניו יורק. הוא נקבר בבית הקברות וודלואן (Woodlawn) ברובע הברונקס שבניו יורק.

שיטתו של ברליץ ללימודי שפות היא עדיין בשימוש. ספרים רבים שפרסם במקור במהלך בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 עדיין ממשיכים להתפרסם במהדורות המשך.

הבלשן והסופר צ'ארלס ברליץ, נכדו, היה במשך זמן מה מנכ"ל ברליץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:מורים לשפות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921