open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Џ

**גֶּ'ה** היא אות בואריאנט של האלפבית הקירילי שפיתח ווק סטפנוביץ' קראג'יץ' ומשמשת בסרבית ובמקדונית לייצוג הצליל /ʤ/ (כמו **ג**" במילה **ג**'ירפה; זהו גם הצליל של האות J באנגלית). היא מקבילה לדיגרפים ДЖ ו־ЧЖ, ולאותיות Җ, Ҷ, או Ӂ בואריאנטים אחרים של האלפבית הקירילי, ואכן בגרסה ראשונית של הרפורמה שלו, השתמש קראג'יץ בדיגרף ЧЖ, אף כי ידע על קיומה של האות Џ. באבחזית היא מייצגת את הצליל /ɖʐ/ או /dʐ/.

ג'ה איננו שמה הרשמי של האות, שכן אותיות סרביות אינן נקראות בשמות (בניגוד לאותיות עבריות, לדוגמה, להן יש שמות של ממש), והיא נקראת כך למטרות איות. עם זאת, לעיתים היא מכונה גֶּ'רב, בדומה לאות Ч המכונה בסרבית צֶ'רב.

מקור האות באלפבית הקירילי הרומני, והיא נכנסה לשימוש לכתיבת הסרבית במאה ה־17. אל המקדונית היא התווספה ב־4 בדצמבר 1944 לאחר הצבעה של הוועדה הפילולוגית לכינון האלפבית המקדוני והשפה המקדונית הספרותית לאחר שעשרה חברים תמכו בהצעה ואילו אחד התנגד. החלופה הייתה שימוש בדיגרף ДЖ לפי הדגם הבולגרי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
ולונית

**ולונית** (בוולונית: **Walon**) היא לשון אזורית ממשפחת השפות הרומאניות המדוברת על ידי חלק מתושבי ולוניה שבבלגיה כשפה שנייה (לאחר צרפתית). היא משתייכת למשפחת השפות הגאלו-רומאניות, שהבולטת ביניהן היא הצרפתית ולמעשה ולונית נחשבת לעיתים כניב שלה. יש להבדיל, עם זאת, בין ולונית לבין צרפתית בלגית, ששונה מהשפה המדוברת בצרפת רק בכתיב או ביטוין של חלק מן המילים.

## תפוצה גאוגרפית
מעבר לוולוניה בדרום בלגיה, ולונית מדוברת גם ב: 
*חלק קטן בצרפת בצפון חבל הארדנים ובמספר כפרים בחבל הצפון
*תושבים ממוצא ולוני בבריסל
*מספר כפרים בלוקסמבורג, למרות שייתכן והשפה נכחדה באזור זה.

למרות שוולונית הייתה שפה נפוצה למדי עד לאמצע המאה ה-20, רק מספר מועט של תושבים בוולוניה יכול כיום לדבר בה. מרבית התושבים שנולדו אחרי שנות ה-70 מכירים רק מספר ביטויים עממיים. עם זאת, השפה היא חלק מן הזהות האתנית של הולונים, זהות קולקטיבית אשר נתונה במחלוקת. 

את השפה עצמה ניתן לחלק לארבעה דיאלקטים אזוריים: מרכזי, מזרחי (למשל בלייז'), מערבי (למשל בשרלרואה) ודרומי (אזור הארדנים).  למרות הבדלים בפונטיקה, קיימת מגמה לאימוץ כתיב אחיד, ה-*rfondou walon*. מערכת האורתוגרפיה מבוססת על ביטוי שונה על ידי קוראים דוברי דיאלקטים שונים, וההשראה למגמה הזו הייתה בכתיב של השפה הברטונית. ולונית כתובה משתדלת לשלב פונולוגיה מודרנית עם מסורות עתיקות (בעיקר על ידי הכנסת ה-xh וה-oi שבהם השתמשו בוולונית עד לסוף המאה ה-19).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות וויל
קטגוריה:בלגיה: תרבות
טימפנון

[שמאל|ממוזער|250px|ה'''טימפנון''' הוא החלק המעוטר הכלוא בתוך ה[קשת (מבנה)|קשתות ומעל האפריז]]
**טימפנוֹן** (או מאוחר יותר **טימפנום**) הוא אלמנט אדריכלי המופיע בחזיתם של בניינים חשובים, והוא מעוטר בפסלים ותבליטים. תפקידו העיקרי של הטימפנון הוא תיאור של סיפור דתי, מיתולוגי או היסטורי על ידי הדגשתו בחזית של מבנה ציבור חשוב שם יוכל הציבור להתרשם ממנו.

מקורו של אלמנט זה הוא באדריכלות יוון העתיקה שם נהוג היה ליצור טימפנון בגמלון של מקדשים יווניים. אלמנטים ידועים מסוג זה פוסלו בגמלוניהם של מקדשים כגון מקדש זאוס באולימפיה והפרתנון. הטימפנון במקדשים אלו תיאר בעזרת פיסול יווני טיפוסי דמויות מן המיתולוגיה היוונית ואלו הפכו לגולת הכותרת של עיטורי המקדש.

השימוש בטימפנון היה נפוץ יותר, ואף מקובל להשתמש במושג זה, בעיקר באדריכלות כנסיות. בקתדרלות וכנסיות רבות נהגו ליצור טימפנון מעל שערי הכניסה הראשיים. הטימפנון היה בצורת חצי מעגל או קשת מחודדת והוא הופיע מעל שער הכניסה כך שכל מתפלל שנכנס אל הכנסייה יוכל לראות את הפיסול ולהיות קהל לסיפור המסופר בו. להבדיל מהטימפנון היווני בו תוכננה בקפידה קומפוזיציית הפסלים והעיטורים, הטמפנון הרומנסקי התאפיין בפירוט רב מאוד וחסר איפוק  אשר תכליתו העיקרית הייתה הצגת סיפורי הברית החדשה וחיזוק כוחה ועליונותה של הכנסייה ביחס לציבור. לעומתו, הטימפנון הגותי היה מחושב ורציונלי, ובנוי כך שפיסול השוליים מספק חיזוקים והנמקות לסיפור שמביע הפיסול הראשי במרכז הטימפנון. כך למשל התאפיין הטימפנון הגותי במיסגור על ידי קשתות מחודדות רבות אשר עוטרו גם הן בתבליטים שונים, הקרויות ארכיוולט. בצידי השער היו פסלי עמוד של קדושים ופטרוני הכנסייה.

## גלריה

תמונה:Vezelay tympan10.jpg|טימפנון בכנסיית וזלה
תמונה:Chartres2006 087.jpg|טימפנון בקתדרלת שארטר
תמונה:Cath Autun Tympan1.jpg|טימפנון בקתדרלת אוטן, יצירת הפַּסָּל גיזלברטוס
קובץ:Tympanum-Santa Croce (Florence) - Facade.jpg|טימפנון בבזיליקת סנטה קרוצ'ה
Tympanum of the central portal of the western facade of Notre-Dame de Strasbourg.jpg|טימפנון בקתדרלת שטרסבורג
תמונה:Cathedrale Sainte-Marie Oloron portail.jpg|טימפנון בקתדרלת סנט מארי באולורון


## ראו גם
* גמלון
* לונטה
* אדריכלות כנסיות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
קטגוריה:אדריכלות גותית
קבוצת ארמיות דרום

[שמאל|ממוזער|250px|היטלר במטה קבוצת ארמיות דרום, יוני 1942. משמאל לימין, גנרל לוטננט [אדולף ארנסט הויזינגר גנרל חיל הרגלים גאורג פון זודנשטרן, גנרלאוברסט מקסימיליאן פון וייכס, אדולף היטלר, גנרל פרידריך פאולוס גנרל אוברסט אברהרד פון מקנזן, גנרלפלדמרשל פדור פון בוק]]
**קבוצת ארמיות דרום** (בגרמנית: **Heeresgruppe Süd**) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
גרמניה השתמשה בשתי קבוצות ארמיות כדי לפלוש לפולין ב־1939. קבוצת ארמיות צפון וקבוצת ארמיות דרום. במערכה זו קבוצת ארמיות דרום הונהגה בידי גרד פון רונדשטט וראש מטהו אריך פון מנשטיין.

במבצע ברברוסה קבוצת ארמיות דרום הייתה אחת משלוש קבוצות ארמיות שפלשו לברית המועצות ב־22 ביוני 1941. מטרתה העיקרית הייתה לכבוש את אוקראינה ואת בירתה קייב. אוקראינה הייתה מרכז חשוב של תעשייה וכרייה סובייטיים והיו בה גם אדמות חקלאיות טובות שהתאימו לתוכניותיו של אדולף היטלר למרחב מחיה. כדי לבצע משימות אלה סופחו אל קבוצת הארמיות דרום ארמיית הפאנצר הראשונה, הארמייה השישית, הארמייה ה־17, הארמייה ה-11, והארמיות הרומניות השלישית והרביעית. ב־1942 פוצלה קבוצת ארמיות דרום לקבוצת ארמיות A וקבוצת ארמיות B.

בפברואר 1943 אוחדה קבוצת ארמיות B עם קבוצת ארמיות דון לקבוצת ארמיות דרום החדשה. ב-4 באפריל 1944 שונה שמה לקבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ובספטמבר הוקמה מחדש על ידי שינוי שמה של קבוצת ארמיות דרום אוקראינה.

בסוף המלחמה נלחמה קבוצת ארמיות דרום באוסטריה ובסביבותיה היא הייתה אחד מהכוחות המשמעותיים האחרונים שנכנעו לבעלות הברית.

## מפקדים
* גרד פון רונדשטט (1 בספטמבר 1939 - 26 באוקטובר 1939)
* גרד פון רונדשטט (22 ביוני 1941 - 3 בדצמבר 1941)
* ולטר פון רייכנאו (3 בדצמבר 1941 - 12 בינואר 1942)
* פדור פון בוק (12 בינואר 1942 - 9 ביולי 1942)
* אריך פון מנשטיין (12 בפברואר 1943 - 30 במרץ 1944)
* יוהנס פריסנר (23 בספטמבר 1944 - 28 בדצמבר 1944)
* אוטו והלר (28 בדצמבר 1944 - 7 באפריל 1945)
* לותר רנדוליץ (7 באפריל 1945 - 30 באפריל 1945)

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
דרום
קרמיט הצפרדע

**קרמיט הצפרדע** הוא דמות בדיונית אשר הופיעה כבובת יד (בובת כפפה) בתוכניות "רחוב סומסום", "החבובות" סאם וחבריו ועוד. קרמיט הוא הדמות הידועה ביותר מהחבובות שהופעלה ודובבה על ידי יוצרה ג'ים הנסון עד מותו ב-1990. מ-1990 דיבב את קרמיט סטיב וייטמיר עד 2017 וכיום מדבב את קרמיט מאט ווגל.

בובתו של קרמיט הייתה אחת הפשוטות והצנועות שבחבובות אך עם זאת הייתה אחת החינניות ביותר והאהובה ביותר באופן אישי על הנסון. דמותו החלה להופיע בתוכנית "סאם וחברים" שם הוא לא היה בדיוק צפרדע, אלא יצור דמוי לטאה. לאחר מכן הוא הופיע ברחוב סומסום בשנת 1969 כעיתונאי המסקר אירועים. בשנת 1976 שולב גם ב"מופע החבובות" כמנחה הראשי של התיאטרון הבדיוני שבו מתקיים המופע. קרמיט היה מושא אהבתה הנכזבת של מיס פיגי.

קרמיט הופיע באופן הומוריסטי בתוכניות טלוויזיה שונות ורבות למשל החלפתו החד-פעמית של המראיין לארי קינג ב-1 באפריל 1994 והופעות הומוריסטיות נוספות.

הבובה השתתפה בסרט של החבובות באורך מלא מבית דיסני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
[ימין|ממוזער|210px|מרצפת רחוב עם שמו של קרמיט המוצג ככוכב לכל דבר ב[שדרת הכוכבים של הוליווד]]

קטגוריה:דמויות מרחוב סומסום
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:עיתונאים בדיוניים
קטגוריה:החבובות: דמויות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה: סדרות ודמויות בדיוניות
קטגוריה:צפרדעים בתרבות
קטגוריה:חסרי זנב וקרפדות בדיוניים
יגור גאידר

**יגור טימורוביץ' גאידר** (ברוסית: **Его́р Тиму́рович Гайда́р**; 19 במרץ 1956 - 16 בדצמבר 2009) היה כלכלן ומדינאי רוסי, ראש ממשלת רוסיה בפועל בין 15 ביוני 1992 ל-14 בדצמבר באותה שנה. נכדם של הסופרים הרוסים המפורסמים ארקדי גאידר (מצד אביו) ופאבל באז'וב (מצד אמו).

## ביוגרפיה
לאחר סיום בית הספר, בשנים 1973–1978 למד באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1980 סיים את עבודת הדוקטורט והחל לעבוד באחד ממכוני המחקר הכלכלי במוסקבה. בשנת 1983 הכיר את אנטולי צ'ובאיס, ובמשך מספר שנים נפגשו בפורומים כלכליים שונים ודנו במשבר הכלכלי בברית המועצות ובדרכים לסיומו.

מונה על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין לשמש כראש הממשלה בפועל בין 15 ביוני 1992 ל-14 בדצמבר באותה שנה.

גאידר הוא אחד המעצבים של כלכלת רוסיה בשנים הראשונות לאחר התפרקותה של ברית המועצות ב-1991, האחראי בין היתר לרפורמות השוק הליברליות וההפרטה המהירה של מפעלים ממשלתיים, באמצעות תפקידו כשר הכלכלה. רבים הטיחו בו ביקורת על כך שהרפורמות שלו לא התאימו לרוסיה ויצרו את מעמד האוליגרכים.

היה חבר הדומה מטעם מפלגת האופוזיציה הליברלית "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה". בבחירות לדומה בשנת 2003 המפלגה לא עברה את אחוז החסימה וגאידר פרש מהחיים הפוליטיים.

ב-16 בדצמבר 2009 בבוקר נמצא יגור גאידר בביתו ללא רוח חיים. סיבת המוות שנקבעה הייתה בצקת ריאות כתוצאה מהתקף לב.

## לקריאה נוספת
* דייוויד א. הופמן, **האוליגרכים - המיליארדרים החדשים של רוסיה**, ספריית מעריב, 2005. לפי אינדקס בעמ' 526
* נעמי קליין, **[[דוקטרינת ההלם]]**, הוצאת אנדלוס, 2009. פרק 11: דמוקרטיה צעירה על המוקד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ג
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1956
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2009
Follow the Leader (אלבום)

***Follow the Leader*** הוא אלבומה השלישי והמצליח ביותר של להקת הנו-מטאל קורן. אלבום זה הוא האלבום הנמכר ביותר של הלהקה, והשני במכירות אלבומי נו מטאל לאחר "Hybrid Theory" של לינקין פארק.

## הפקה
האלבום נפתח ב-12 רצועות של שקט, המרכיבות יחד דקה מהאלבום. דקת דומיה זו היא לזכר ג'סטין, ילד שמשאלתו האחרונה הייתה להיפגש עם חברי הלהקה, ואחד השירים באלבום נכתב לזכרו.
השיר *Freak on a Leash* היה מועמד פעמיים לפרס גראמי, ופעם אחת אף זכה.

האלבום גם אחראי לפריצה הגדולה של הנו מטאל למיינסטרים.
האלבום מכר יותר מ-13.5 מיליון תקליטורים בכל רחבי העולם וקיבל 5 פלטינום או יהלום.

## רשימת רצועות
# It's On! – 4:28
# Freak on a Leash – 4:15
# Got the Life – 3:45
# Dead Bodies Everywhere – 4:44
# Children of the Korn – 3:52 (בהשתתפות אייס קיוב)
# B.B.K. – 3:56
# Pretty – 4:12
# All in the Family – 4:48 (בהופעת אורח עם פרד דרסט, סולן להקת לימפ ביזקיט)
# Reclaim My Place – 4:32
# Justin – 4:17
# Seed – 5:54
# Cameltosis – 4:38 (בהשתתפות Slimkid3)
# My Gift to You - 18:14

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קורן
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
נתנאל גרין

**נתנאל גרין** (באנגלית: **Nathanael Greene**; 7 באוגוסט 1742 – 19 ביוני 1786) היה מייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בתחילת המלחמה היה גרין טוראי באחת המיליציות, אך עם התקדמות המערכה הפך לאחד מהקצינים הבולטים ביותר בצבא.

## ביוגרפיה
גרין, אשר נולד למשפחה קווייקרית ברוד איילנד, למד בצעירותו בכוחות עצמו ובעידודם של חברים מתמטיקה, היסטוריה צבאית ומשפטים. עם קרוב המלחמה גרין הוביל מיליציה שכללה מספר מאזרחי רוד איילנד כהכנה לפעולות לוחמה כנגד הצבא הבריטי. באותה העת התגבר רצונו ללמוד עוד על אסטרטגיות וטקטיקות צבאיות וגרין רכש מספר רב של ספרים בנושא. להטו לנושא גרם לבסוף לסילוקו מקרב הקהילה הקווייקרית.

עם פרוץ המלחמה ב-1775 גרין הוביל קבוצת לוחמים להצטרף לכוחות 13 המושבות בבוסטון. עקב צליעה קשה ברגלו פסחו עליו המפקדים המקומיים כמועמד לקצונה וגרין תפקד כטוראי בפלוגת המיליציה אליה שויך. בתוך זמן קצר, משהכירו מפקדיו בידיעותיו הרבות בתחום הלוחמה הצבאית, קודם גרין מדרגת טוראי לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על צבא רוד איילנד, אשר הוקם לאחר שבוסטון הושמה תחת מצור. חודש לאחר מכן מונה לבריגדיר בצבא הקונטיננטלי וכאשר בוסטון פונתה על ידי הכוחות הבריטים קיבל את הפיקוד על העיר.

ב-1776 נבחר גרין להיות אחד מארבעת הגנרלים של הצבא הקונטיננטלי. גרין היה מהגנרלים הבודדים ששירתו לכל אורך המלחמה, החל מהמצור המוצלח על בוסטון בתחילת המערכה, דרך המפלה הצורבת בניו יורק, נקודות המפנה בפרינסטון ובקרב טרנטון ועד לניצחון הסופי בקרב יורקטאון.

ב-1781 העניק לו הקונגרס הקונטיננטלי את מדליית הזהב של הקונגרס.

ב-1808 נקראה על שמו העיר גרינסבורו שבקרוליינה הצפונית.

## הספדו
אלכסנדר המילטון, אשר היה חבר קרוב לגרין, הספיד אותו במהלך טקס יום העצמאות של ארצות הברית ב-1789, וכך אמר:

## לקריאה נוספת
* דייוויד מקאלו, **1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי**, הוצאת אריה ניר, 2006.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית הזהב של הקונגרס
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:ווריק (רוד איילנד): אישים
קטגוריה:אישים שפסליהם הוכנסו לאוסף היכל הפסלים הלאומי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1742
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1786
לענה חד זרעית

**לענה חד זרעית** (שם מדעי: *Artemisia monosperma*) הוא שיח בסוג לענה.
## מאפיינים
זהו שיח גבוה (גובהו נע בין 50 ס"מ ל-100 ס"מ) שעליו גזורים ובשרניים. מאכלס חולות נודדים ומיוצבים בעמק החוף ובנגב. שיח הלענה פיתח מספר מאפיינים המאפשרים לו להתמודד עם בית הגידול היבש, החם והחולי בו הוא גדל.

הלענה מתמודדת עם החום הרב ואידוי המים המוגבר באמצעות נוכחות עלי חורף ועלי קיץ. עלי החורף הם עלים רחבים, המאפשרים קליטת כמות מרבית של מים. עלי הקיץ הקטנים מסייעים באיבוד כמות מינימלית של מים. בנוסף, עלי הצמח הם זיפניים, וגורמים לעצירת המים על גבי העלה, ובכך מעלים את הלחות ומעניקים לעלים ברק לבן, הקולט פחות חום וקרינה. השיח מתגבר על המחסור במים גם באמצעות הגדלת שטח הפנים של השורשים והיונקות. זרעיו קשיחים ועמידים, ובכך נמנעת נביטת הצמח בעיתות מחסור במים, בשל הדופן הקשיח של הזרע.

בית הגידול של הלענה מתאפיין גם בחולות נודדים, היוצרים בעיות של כיסוי הצמח בחול מחד גיסא, וחשיפת שורשיו מאידך גיסא. הצמח מתמודד עם תנאים אלו באמצעות ריבוי מפרקים, שבכל אחד מהם קיים קודקוד צמיחה שמהווה פוטנציאל לצמח חדש לענף או לשורש, המלווים ביכולת גדילה מהירה יחסית, ובאמצעות שורשים משתרעים.

הרוחות העזות בבית הגידול, המכילות חול, יוצרות בעיית שחיקה של הצמח, ולכן פיתחה הלענה קוטיקולה עבה וזיפים. גם מבנה השיח תואם את ההתמודדות עם הרוח - הלענה חסרה גזע מרכזי, ובכך מפחיתה את הסיכון לשבירת ענפים. השיח קרוב לקרקע שם מהירות הרוח נמוכה עד אפסית.

עקב מליחות החולות בבית הגידול, הלענה היא צמח בשרני סוקולנטיים (מוהלי מלחים). כמו כן, היא מפרישה מלחים מהעלה, דבר המקנה גם הגנה מפני חום וקרינה.

לענה חד זרעית היא אלרגנית לפי הספרות הבוטנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1813
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אליר רפנאו דליל
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:סוקולנטים
נילי פורטוגלי

שמאל|ממוזער|250px|מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה ברחוב ביאליק, תל אביב
שמאל|ממוזער|250px|בניין ברחוב השומר בתל אביב בתכנונה של נילי פורטוגלי
[שמאל|ממוזער|250px|"[מרכז יום לקשיש" ברחוב רש"י בתל אביב]]
**נילי פורטוגלי** (נולדה בחיפה ב־15 במרץ 1948) היא אדריכלית ומרצה בכירה נלווית בפקולטה לאדריכלות ותכנון ערים שבטכניון. עד לשנת 2006 הייתה מרצה בכירה במחלקה לאדריכלות בבית הספר לאמנות בצלאל בירושלים.

## ביוגרפיה
פורטוגלי היא בוגרת בית הספר לאדריכלות ה- A.A בלונדון (1973) ולימודי תואר שני באדריכלות ובודהיזם באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית. בשנים אלה הייתה שותפה לעבודה ומחקר ב"מרכז למבנה סביבתי" שבברקלי בראשותו של פרופ' כריסטופר אלכסנדר.

עבודתה מתמקדת הן בצד התאורטי והן בצד המעשי שבאדריכלות.

פורטוגלי היא בעלת משרד עצמאי, העוסק בתכנון ערים, אדריכלות, תכנון פנים ותכנון נוף. 

בין הפרויקטים שתכננה: מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה בכיכר ביאליק בתל אביב, מרכז יום לקשיש ברחוב רש"י בתל אביב, מתחם רחוב יפת ורחוב הצורפים ביפו, שכונת מגורים בקיבוץ מעגן מיכאל, מרכז משאבים וספרייה בבית הספר "אהל שם" ברמת גן, הספרייה למוזיקה בבית אריאלה בתל אביב, בנין מגורים וחנויות ברחוב השומר בתל אביב, בית כנסת הספרדי המרכזי ע"ש הרמב"ם בחדרה, שכונות פינוי בינוי ובתים פרטיים בקיסריה, זכרון יעקב, הרצליה פיתוח וירושלים.

פורטוגלי משתתפת בתערוכות ומרצה בכנסים בישראל ומחוץ לה ומכהנת בוועדות מקצועיות, ואף זכתה בפרסים בתחרויות שבהן השתתפה. פרסמה מאמרים רבים בתחום האדריכלות ועבודתה תועדה בכתבי עת מקצועיים, בעיתונות ובטלוויזיה.

ב-2018 הפיקה סרט בשם "ואת הסמטה היא סיידה בתכלת", אותו כתבה, ביימה ועיצבה אומנותית..
.

## פרסומיה
בשנת 2006 יצא לאור ספרה בנושא אדריכלות:

**The Act of Creation and the Spirit of a Place: A Holistic- Phenomenological Approach to Architecture**, Edition Axel Menges, Stuttgart / London 2006


הספר נכלל ברשימת 24 הספרים הנבחרים לשנת 2007, בתחרות ספר השנה על ידי אגודת האדריכלים הבריטית.

ספרה השני שיצא לאור: תפיסה הוליסטית באדריכלות - "מרכז למוזיקה וספריה ע"ש פליציה בלומנטל",
כיכר ביאליק, תל אביב. ספר דו-לשוני (עברית-אנגלית (בהוצאת עם עובד תל אביב 2011/
Nili Portugali /
A Holistic Approach to Architecture - "The Felicja Blumenthal Music Center and Library" / AM OVED Publishers Ltd / Tel-Aviv/ 2011

ספרה השלישי שיצא לאור: And the alley she whitewashed in light blue-
The secret of all those timeless places where one feels »at home«


קובץ:Nili Portugali Hebrew book cover.jpg|
קובץ:Nili Portugali Holistic book cover.jpg|
קובץ:Nili Portugali book cover of the Art.jpg|
niliporyu20.JPG|לוח עם שמה של האדריכלית בחזית מתחם מגורים בתל אביב


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* יעל אפרתי, בעקבות סבתי ה"זן מסטר". על מקורות יצירת סרטה של פורטוגלי "ואת הסמטה היא סיידה בתכלת", החיים הטובים גיליון יולי 2020
* טריילר של הסרט "ואת הסמטה היא סיידה בתכלת"
* השקת ספרה השלישי של נילי פורטוגלי Nili Portugali Launches Her New Book, America-Israel Cultural Foundation (aicf.org)
* אתר סרטה של פורטוגלי ואת הסמטה היא סיידה בתכלת
* "ואת הסמטה היא סיידה בתכלת" באתר ארכיון הסרטים הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
הודעה לעיתונות

[ממוזער|[נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג ורעייתו מיכל הרצוג מוסרים הודעה לעיתונות בנמל התעופה בן-גוריון לפני המראתם לביקור ממלכתי בטורקיה, 2022]]
**הודעה לעיתונות** (לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית: **מֵידָע לָעִתּוֹנוּת**) היא הודעה כתובה שמוסר אדם או ארגון לעיתונאים, על מנת להביא לידיעת הציבור מידע בעל ערך חדשותי.

הודעה לעיתונות אמורה לשרת את מטרותיו של האדם או הארגון שמפרסם אותה ולעורר תשומת-לב חיובית של כלי התקשורת לפעילות, לכוונות מוצהרות או להישגים של מפרסם ההודעה.

מפרסם ההודעה מפיץ את ההודעה בעצמו או באמצעות סוכנות יחסי ציבור בדואר אלקטרוני, בפקס או בדואר לכתבים ולעורכים של אמצעי התקשורת הכתובה והאלקטרונית. במדינות רבות, כגון ארצות הברית, שבהן אלפי כלי תקשורת מקומיים וארציים, נהוג להפיץ הודעות לעיתונות גם דרך שירותי הפצה אלקטרוניים (Wires) או דרך סוכנויות ידיעות. ארגונים רבים מפרסמים באתר האינטרנט שלהם את ההודעות לעיתונות שפרסמו.

המידע הכלול בהודעה אינו בהכרח אמת לאמיתה או האמת במלואה, אלא גרסה סובייקטיבית של עובדות או דעות שמפרסם ההודעה מעוניין להציג ברבים. הפרקטיקה העיתונאית הראויה היא שהודעה לעיתונות מתפרסמת בכלי התקשורת רק לאחר שכתב או עורך נקטו פעולות סבירות לוודא את אמיתות המידע המובא בהודעה. לכל הפחות, ראוי שהודעה לעיתונות תתפרסם תוך ציון העובדה שהמידע נמסר מטעם האדם או הארגון שפרסם את ההודעה.

לעיתים מהווה ההודעה בסיס לעבודה עיתונאית נמרצת יותר, החל מבדיקת פרטים מסוימים עם מפרסם ההודעה, וכלה בתחקיר המצליב את הנאמר בהודעה עם מקורות אחרים ומוביל לכתבה עיתונאית המשרתת טוב יותר את ציבור הקוראים. עם זאת, אמצעי התקשורת מפרסמים לעיתים את ההודעה לעיתונות כלשונה.

לעיתים ההודעה לעיתונות אינה עוסקת במידע שקשור ישירות לפעילותו של מפרסם ההודעה, אלא במידע כללי. במקרה זה פרסום ההודעה בא להפגין את מומחיותו של מפרסם ההודעה. דוגמה לכך היא הודעה מטעם משרד לראיית חשבון המנתחת הקלת מס חדשה.

## ראו גם
* מסיבת עיתונאים

## קישורים חיצוניים

* מאגר הודעות לעיתונות ארצי באתר Scooper

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי ציבור
קטגוריה:עיתונות
גברת פלפלת (אנימה)

250px|ממוזער|צילום מסך מתוך הפתיח בגרסה העברית
**גברת פלפלת** (ביפנית: **スプーンおばさん**, מילולית: "הגברת עם הכפית", באנגלית: **Little Mrs. Pepperpot**) היא סדרת אנימה יפנית המבוססת על סדרת ספרי גברת פלפלת מאת המחבר והמלחין הנורווגי אלף פרויסן. הסדרה בת 50 הפרקים (בגרסה היפנית המקורית היו 130 פרקים) הופקה במקור לטלוויזיה ב-1983. הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית ב-1986 ובערוץ ג'וניור בראשית העשור השני של המאה ה-21.

## תקציר העלילה
גברת פלפלת חיה בכפר קטן עם בעלה. היא עונדת כפית קסמים קטנה בשם "כפינה" סביב צווארה שמפעם לפעם מכווצת אותה לגודל הכפית, אשר אינה מתכווצת ביחד איתה ולכן היא חייבת לסחוב את הכפית איתה על גבה כשהיא במצב מכווץ. היא תמיד חוזרת לבסוף לגודלה המקורי לאחר זמן מה. ליכולת המיוחדת הזו יש את היתרונות שלה - היא יכולה לתקשר עם בעלי החיים ונהנית מהרפתקאות ביער. בדרך זו היא יוצרת חברויות חדשות ומעניינות. היא חברה טובה של צופי, ילדה קטנה ומסתורית שחיה לבדה ביער עם חורפן המחמד שלה. כמו כן היא גם חברה של משפחת עכברים. גברת פלפלת לא יכולה לגלות לאף אחד את סודה או להציג את עצמה כאשר היא מכווצת, מה שהופך לעיתים למשימה מאוד קשה.

## הדמויות הראשיות
* **גברת פלפלת** (טלי שושני) - הדמות הראשית בסדרה. אישה בגיל העמידה בעלת כפית קסם אשר משנה את גודלה באופן בלתי צפוי.
* **מר פלפל** (קובי מידן) - בעלה של גברת פלפלת. צַבָּע במקצועו. רגזן, עקשן, חמום מוח ובעל אופי נוקשה. לא מודע לסודה של גברת פלפלת.
* **צופי** (אורנה לביא פלינט) - נערה מסתורית אשר חיה ביער. בעלת חורפן מחמד. היחידה אשר יודעת את סודה של גברת פלפלת ועוזרת לה לשמור עליו.
* **משפחת העכברים** - זוג עכברים שכל העכברונים שלהם נקראים על שם אותיות הא"ב.

## שיר הנושא
את שיר הנושא והסיום שרה חני נחמיאס, ואת מילות השירים כתבה לאה נאור. הלחן הוא הלחן של הפתיח המקורי ביפנית מאת קיוהי צוצומי.

שיר הפתיחה שונה משיר הסיום הסגיר. מילות הפתיח מתחילות ב"מה קורה איתי? לי קוראים פלפלת" בעוד מילות הסגיר מתחילות ב "אני אישה קטנה מאוד ושמי פלפלת".

בנוסף לסדרת הטלוויזיה, השיר בוצע בהפקות נוספות, ביניהן הצגה שמבוססת על התוכנית "בחדר של חני" בביצוע נחמיאס ורוני נדלר.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סטודיו פיירו: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1983
דגל איי מריאנה הצפוניים

**[[דגל]] [[איי מריאנה הצפוניים]]** אומץ ב-4 ביולי 1976.

בדומה לדגלים אחרים של מדינות באוקיינוס השקט (כגון איי מרשל ונאורו), דגל איי מריאנה הצפוניים כולל רקע כחול, המסמל את האוקיינוס, וכוכב לבן המסמל את האי. הצבעים - כחול ולבן מסמלים גם את הקשר בין האי לארגון האומות המאוחדות - אשר ניהל את האי על ידי מועצת הנאמנויות שלו.

מאחורי הכוכב הלבן מצוי סמל ה"טאגה" - סמל פולינזי המסמל כוח.

בשנת 1981 הוסף זר הפרחים לדגל על מנת לסמל את הקשר להיסטוריה ולתרבות של האיים.

## קישורים חיצוניים

* 

איי מריאנה הצפוניים
קטגוריה:איי מריאנה הצפוניים
מריאנה הצפוניים
מריאנה הצפוניים
מריאנה הצפוניים
ליטל מילטון

שמאל|ממוזער|240px|ליטל מילטון ב-1982
**ג'יימס מילטון קמפבל ג'וניור** (באנגלית: **James Milton Campbell, Jr.**; 7 בספטמבר 1934 – 4 באוגוסט 2005), הידוע בכינויו **ליטל מילטון** (**Little Milton**), היה זמר וגיטריסט בלוז אמריקאי. שלושת להיטיו המפורסמים ביותר היו: "Grits Ain't Groceries", "We're Going to Make It" ו-"The Blues is Alright". זכה לפרסום בעיקר בשנות ה-60 ונחשב אחד מהפחות ידועים מבין המבצעים הגדולים של הבלוז. המוזיקה שיצר היא שילוב של מבנים ליריים מסורתיים יחד עם צליל חלק והפקה מהוקצעת.

## ביוגרפיה
מילטון נולד באינוורנס, עיירה קטנה מצפון לג'קסון במדינת מיסיסיפי באזור הדלתא של מיסיסיפי, ומיד עם לידתו, עבר עם אמו לעיר סמוכה, גרינוויל. אביו החורג, "ביג מילטון קמפבל", היה מוזיקאי בלוז מקומי וממנו ספג את שורשיו המוזיקליים, כמו גם מהשתתפותו במקהלת הכנסייה המקומית ומהאזנה לשידורי מוזיקה חיים ברדיו, במיוחד למוזיקת הקאנטרי, אותה שילב מאוחר יותר בבלוז ובגוספל. בגיל 10 קנה את הגיטרה הראשונה שלו, למד לנגן ובן 12 כבר החל להתפרנס מנגינה בברים וברחוב. הושפע בעיקר מהמוזיקה החדשנית של טי-בון ווקר שמיזגה בלוז עם רוק'נ'רול, ומנט קינג קול בעל הקול הקטיפתי, אך בהופעותיו ניגן בכל הסגנונות וסוגי המוזיקה שהיו פופולרים באותה עת באזור מגוריו.

ב-1952, בעת שניגן כנער בברים מקומיים, נתגלה על ידי אייק טרנר שהיה מגלה הכישרונות של סם פיליפס וסאן רקורדס. הוא חתם איתם חוזה הקלטות, עבר לממפיס ואף הוציא מספר הקלטות אשר לא זכו להשמעות ולהצלחה מסחרית וכך, ב-1955 הסתיים החוזה שלו עם סאן רקורדס ופיליפס.

המשיך להקליט בממפיס עבור מספר חברות תקליטים, אך שוב, ללא הצלחה מסחרית. ב-1958 עבר לסנט לואיס והחל להקליט בצ'ס רקורדס. הוא זכה שם להצלחה ראשונה ואף סייע למוזיקאים כמו אלברט קינג וזמרת הריתם אנד בלוז, פונטלה בס, להתפרסם. ב-1962 הצליח בפעם הראשונה להכניס שיר, "So Mean to Me", למצעד להיטי ה-R&B של הבילבורד (מקום 14). לאחר הפסקה בה הוא ערך מסע הופעות, נכנס לאולפן ההקלטות ויצא ב-1965 עם אלבום בכורה, "We're Gonna Make It". בשנים אלו הפך הצליל שלו למלוטש יותר ודמה לזה של בי בי קינג. אלבומו זכה להצלחה גדולה (מקום שלישי במצעד אלבומי ה-R&B) ושיר הנושא של האלבום הגיע למקום הראשון במצעד ה-R&B וזכה להיות בין 40 הלהיטים המושמעים ביותר ברדיו, דבר אשר היה שמור לרוב, באותה עת, לשירים שבוצעו על ידי זמרים לבנים.

עד 1969 הוציא מספר סינגלים אשר זכו להצלחה בינונית בלבד. באותה שנה עבר לחברת סטאקס והקליט אלבום נוסף, "Grits Ain't Groceries", אשר זכה להצלחה בינונית גם הוא (מקום 41 במצעד אלבומי ה-R&B). באותן שנים הכניס מילטון גם עיבודים תזמורתיים מורכבים יותר למוזיקה שלו והוציא עוד מספר אלבומים, אשר זכו גם הם להצלחה כלשהי, עד אשר חברת התקליטים פשטה את הרגל ב-1975.

לאחר מכן, נאבק כדי לשמר את הקריירה שלו ועבר בין מספר חברות תקליטים, עד שלבסוף, לאחר פרסום להיטו "The Blues is Alright" ב-1982, חתם על חוזה עם מלאקו רקורדס, חברה עימה נשאר כמעט עד סוף הקריירה שלו. להיטו האחרון, "Age Ain't Nothin' But a Number" יצא ב-1983 באלבום אשר נשא את אותו שם.

ב-1988 זכה ליטל מילטון להיכנס להיכל התהילה של הבלוז ובאותה שנה אף זכה בפרס האנדי, הפרס היוקרתי ביותר לאמני הבלוז בארצות הברית. הוסיף להקליט ולהופיע עד מותו משבץ ב-2005.

## קישורים חיצוניים

* 

* ריאיון עם ליטל מילטון 
* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זמרי בלוז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
דגל קלדוניה החדשה

קלדוניה החדשה היא טריטוריה מעבר לים של צרפת, ויש לה שני דגלים רשמיים. האחד הוא דגל צרפת ששימש כדגל הרשמי היחיד עד 2010. השני הוא דגלה של חזית השחרור הלאומית הסוציאליסטית קאנאק - הדוגלת בהיפרדות מצרפת ומתן עצמאות לקלדוניה החדשה, שקיבל מעמד רשמי ב-2010 בהחלטת הקונגרס של קלדוניה החדשה והונף לראשונה יחד עם דגל צרפת בעת ביקורו של ראש ממשלת צרפת פרנסואה פיון ב-17 ביולי באותה שנה.

דגל תנועת השחרור, שאומץ רשמית על ידי התנועה ב-1980 כולל שלושה פסי צבע אופקיים: כחול, אדום וירוק. במרכז הדגל עיגול צהוב שגבולו שחור. במרכז העיגול מצויר חץ שחור הנעוץ בקונכיות.

הצבע הכחול מסמל את האוקיינוס השקט, האדום את המאבק לעצמאות, את הסוציאליזם ואת האחדות, והירוק את האיים. העיגול הצהוב מסמל את השמש. החץ מסמל את תרבות האיים ומשמש כעיטור על גגות הבתים הבנויים בסגנון מקומי.

## קישורים חיצוניים

*

קלדוניה החדשה
קטגוריה:קלדוניה החדשה
קלדוניה החדשה
מצר מקמרדו

[ממוזער|350px|[אוניית צי ארצות הברית האי ברטון (AGB-1), אוניית צי ארצות הברית אטקה (AGB-3), ואוניות צי ארצות הברית גליישר (AGB-4) דוחפות קרחון בקרבת תחנת מקמרדו במצר מקמרדו שב אנטארקטיקה, 29 בדצמבר 1965.]]
**מצר מֶקמֶרדו** (באנגלית: **McMurdo Sound**) הוא מצר שאורכו ורוחבו כ-55 ק"מ המצוי בין ים רוס למדף הקרח רוס ובין האי רוס לבין ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

על חוף המצר, על האי רוס, ממוקמת תחנת מקמרדו - תחנת המחקר המרכזית של ארצות הברית באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי המצר ומקור שמו
המצר התגלה על ידי רב החובל ג'יימס קלארק רוס בפברואר 1841 ונקרא על שם ארצ'יבלד מקמרדו מאוניית הוד מלכותה טרור.

## קישורים חיצוניים

* כתבה בגארדיאן
* 

מקמרדו
קטגוריה:שטח חסות רוס
מקמרדו
דגל גואם

**[[דגל]] [[גואם]]** אומץ רשמית ב-9 בפברואר 1948.

הדגל הוא דגל כחול המוקף בקו אדום שבמרכזו סמל גואם.

## ראו גם
* סמל גואם

## קישורים חיצוניים

* 
* סמל ודגל גואם באתר guampedia.com 
* 

גואם
קטגוריה:גואם
גואם
גואם
קטגוריה:1948 בפוליטיקה
גואם
הרפובליקה של גוריה

שמאל|ממוזער|300px|גורים מסתתרים ביער, 1906
**הרפובליקה של גוריה** או **רפובליקת האיכרים של גוריה** הוא המונח המקובל לציון האירועים המהפכניים שהתרחשו בפרובינציה המערב גאורגית, גוריה (שאז הייתה חלק מהאימפריה הרוסית). אירועים שהתרחשו לפני ובמהלך המהפכה הרוסית ב-1905.

החלק הלא מפותח והעני למדי של פלך כותאיסי, גוריה, נקראה באופן רשמי אוייזד אוזורגתי (נפת אוזורגתי), הייתה ידועה לא רק כמחוז בעל תפיסות אופוזיציונריות כנגד השלטון הרוסי, אלא גם בגין התמיכה חסרת התקדים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית המנשביקית. התנועה האגררית שהתבססה על איכרים חסרי אדמות הובילה כמעט למרד גלוי בשנת 1903. האיכרים הפסיקו לשלם מיסים וסירבו לעבוד עבור בעלי האדמות. אחרי התגובה הרשמית הקשה, החרימו האיכרים את כלל השירותים הממשלתיים. בקיץ של אותה שנה, הממשלה המקומית של האזור כמעט והתפוררה לגמרי. ניקולאי השני לא פעל כנגד גוריה בשנת 1904, מתוך הערכה שעלויות ההתמודדות כנגד המורדים לא מוצדקת.

לאחר תחילת מהפכת 1905, התפשט המרד ברחבי גאורגיה, מה שהביא התנגדות רדיקלית יותר של הגורים. האיכרים פיזרו את כל הרשויות, ומינו שליטים משלהם, ארגנו קהילות כפריות עצמאיות והקימו יחידות חמושות שנקראו "הבדלנים האדומים" או "אחי היער", כשהם תופסים שליטה על כל האזור. בפגישות הכפר אימצו נשות האיכרים הגורים קו של תביעות תקיפות למדיניות של שוויון פוליטי עם הגברים. לעיתים קרובות נקטו הגורים בשיטות של טרור כנגד קציני הצאר ובעלי האדמות, שלא היו נאמנים לו. עד פברואר כל שטח גוריה הייתה תחת השליטה של המורדים, ייתכן שהייתה זו תנועת שחרור לאומית-מרקסיסטית הראשונה בעולם.

ב-20 בפברואר 1905 הודיעו נציגי הצאר, באופן רשמי, לממשלתם, כי איבדו שליטה ברוב השטח. במרץ הכריזה הממשלה על משטר צבאי וכוח של 10,000 חיילים נשלח למחוז המורד. הגורים גילו התנגדות עזה למשלחת הצבאית, גנרל אליחנוב-אוורסקי (Алиханов-Аварский, Максуд) לא היה מסוגל להחזיר את השליטה הרוסית, ונאלץ לסגת ביולי. כמה ניסיונות למשא ומתן לא הניבו תוצאות. הכוחות הרוסיים חזרו באוקטובר, אבל הובסו קשות בנסקירלי. בדצמבר 1905 השתלטו המורדים על אוזורגתי, העיר הראשית של גוריה. ב-10 בינואר 1906 תגבורת חזקה של קולונל קרילוב תקפה את הפרובינציות המורדות ודיכאה באכזריות את ההתקוממות. בכך בא הסוף על "הרפובליקה של גוריה".

## קישורים חיצוניים
* אלכסנדר קולונטאי, על ההיסטוריה של תנועת הנשים העובדות של רוסיה, 1919, 
* הרפובליקה הגורית באתר armenian house.org, 
* 

גוריה
קטגוריה:מהפכות ברוסיה
קטגוריה:גוריה
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
יעקב שלום קצנלנבוגן

**יעקב שלום קצנלנבוגן** (**יש"ק**) (1877, נובי שוויירז'ן, האימפריה הרוסית – 6 ביולי 1904) היה סופר יהודי עברי שהתגורר בלונדון.

קצנלנבוגן כתב בעיקר סיפורים קצרים, שמלנכוליה שורה עליהם.

ב-6 ביולי 1904, כשהיה בן 27, בעת טיול בשווייץ, טבע באגם ציריך, וגופתו לא נמצאה.

חוקר הספרות אבנר הולצמן כינס את כתביו של קצנלנבוגן מכִּתבי העת שבהם פורסמו, ופרסמם בשנת 2002 בספר **בחוצות לונדון: מבחר סיפורים ורשימות** (תל אביב: עמדה/ביתן, תשס"ג 2002), שאליו צירף אחרית דבר.

רחל המשוררת מצטטת, בראש שירה האחרון, "מֵתַי", את דברי קצנלנבוגן "רק המתים לא ימותו", ומקיימת דיאלוג עם מילים אלה.

## לקריאה נוספת
* אבנר הולצמן, "ניצנים ואנחות: חייו ויצירתו של שלום יעקב קצנלנבוגן (יש"ק)", בספרו **אהבות ציון**, הוצאת כרמל, 2006, עמ' 91–112.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*  24 בספטמבר 2008
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי תקופת התחייה
קטגוריה:ילידי 1877

קטגוריה:נפטרים ב-1904
גלגל הריחות

**גלגל הריחות** (באנגלית: **The Wine Aroma Wheel**) הוא אמצעי עזר לטועמי יין לעזור להם לבטא את ריחות וטעמי היינות השונים שהם חשים. גלגל הריחות הומצא על ידי פרופסור אן נובל מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.

גלגל הריחות הוא דיסק שטוח המחולק לשלושה מעגלים. כל מעגל מחולק לפרוסות צבעוניות בדומה לעוגה שנחתכה לחלקים. במעגל הפנימי ישנם תיאורים כלליים כמו פרחוני, פירותי ומתובל. בהדרגה המעגל גדל ונעשה יותר ויותר ספציפי. לדוגמה פירותי מוביל לפירות יבשים ומוביל לתאנה. 

נובל הדגישה מילים "אנליטיות" יותר מאשר "מהנות" או "אלגנטיות", שאותן כינתה "נהנתניות" או שיפוטיות, שהם לדעתה מונחים הטומנים בחובם שבח או גינוי.

## לקריאה נוספת

* "Aroma Wheel", in: Robinson Jancis (editor). **The Oxford Companion to Wine**, Third Edition. Oxford University Press, Oxford, 2006, p. 507.


## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של גלגל הריחות 
* גלגל הריחות 
* תהליך טעימת יין 

קטגוריה:יין
קטגוריה:נולדים על פי ויקינתונים
ריחות
פיג'ו 203

**פיג'ו 203** הוא רכב צרפתי בתצורת סדאן מתוצרת פיג'ו, שיוצר משנת 1948 ועד 1960.
ה-203 הוא הדגם הראשון של חברת פיג'ו שיוצר לאחר מלחמת העולם השנייה, והדגם היחיד אותו יצרה החברה בין השנים 1949–1954. במהלך כל השנים יצרה חברת פיג'ו 685,828 כלי רכב מדגם זה.

ה-203 החליף את הפיג'ו 202, והיה גדול במעט בממדיו ובנפח המנוע מהדגם הקודם. הרכב במשקל 940 ק"ג הגיע למהירות מרבית של 120 קמ"ש.

בעת השקתו נמכר הרכב בצרפת במחיר של 445,000 פרנק צרפתי.
הרכב יוצר בגרסת קופה סדאן וגרסת "פיק אפ" טנדר. הצבא והמשטרה הצרפתית אימצו את ה-203 כרכב שירות עבור בעלי דרגות בכירות ואת הדגם המסחרי לעבודות שטח. הרכב שיצא לו שם רכב אמין, הרבה בזכות המנוע ה"רועש" שלו, נהפך ל"סוס העבודה" עבור עסקים רבים.

## דגמים
* סדאן
* סטיישן
* קופה
* קבריולה
* מסחרית 
* טנדר

## נתונים טכניים




## גלריה

קובץ:Peugeot_203_1.JPG | "פיג'ו 203"
קובץ:Peugeot 203 2012-07-15 14-58-05.JPG | "פיג'ו 203"
קובץ:Peugeot 203 U8 Sapeurs Pompiers photo 2.JPG| "פיג'ו 203" - מסחרית
קובץ:1950 Peugeot 203 - int-1 (4637727886).jpg | "פיג'ו 203", שנת 1950 - מבט ללוח מחוונים
קובץ:1953 Peugeot 203 sedan (19174114454).jpg | "פיג'ו 203", שנת 1953
קובץ:Peugeot 203 pic2.JPG | "פיג'ו 203" - טנדר
קובץ: Peugeot 203 Van (15851908063).jpg | "פיג'ו 203" - מסחרית
קובץ:1956 Peugeot 403-7 pic1.JPG | "פיג'ו 203", שנת 1956 - קבריולה
קובץ:VIETNAM SAIGON PNOM-PENH PUBLICITE ETS JEAN COMTE PEUGEOT 203 CABRIOLET 1952.JPG | "פיג'ו 203", שנת 1952 - קבריולה (פרסומת היצרן בסייגון, וייטנאם)
קובץ: 1956  Peugeot 203 Limousine commerciale photo 1.JPG | "פיג'ו 203", שנת 1956 - סטיישן
קובץ:Peugeot 203 Kombi 01.jpg | "פיג'ו 203" - סטיישן
קובץ: W1187-Peugeot 203Coupe SiverPictureScanned.jpg | "פיג'ו 203" - קופה
קובץ:Peugeot 203 coupé.jpg | "פיג'ו 203" - קופה


## קישורים חיצוניים
.

203
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1947
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מכוניות סדאן
1968 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1968 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## שוברי קופות (באמריקה הצפונית)
#"הבוגר"
#"נחש מי בא לסעוד"
#"חלף עם הרוח"- הפצה מחדש
#"בוני וקלייד"
#"הזוג המוזר"
#"כוכב הקופים"
#"תינוקה של רוזמרי"
#"ספר הג'ונגל"

## [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
*הסרט הטוב ביותר: "אוליבר!"
*הבמאי הטוב ביותר: קרול ריד ("אוליבר")
*השחקן הטוב ביותר: קליף רוברטסון ("צ'ארלי")
*השחקנית הטובה ביותר: ברברה סטרייסנד ("מצחיקונת") וקתרין הפבורן ("אריה בחורף")

## נולדו
* 2 בינואר – קובה גודינג ג'וניור, שחקן
* 6 בינואר – ג'ון סינגלטון, במאי ותסריטאי
* 14 בינואר – אל אל קול ג'יי, זמר
* 1 בפברואר – פולי שור, שחקן
* 12 בפברואר – ג'וש ברולין, שחקן קולנוע אמריקאי
* 18 בפברואר – מולי רינגוולד, שחקנית
* 2 במרץ – דניאל קרייג, שחקן קולנוע אנגלי
* 14 באפריל – אנתוני מייקל הול, שחקן
* 24 באפריל – סטייסי היידוק, שחקנית
* 19 באפריל – אשלי ג'אד, שחקנית
* 9 באוגוסט – אריק באנה, שחקן אוסטרלי
* 17 באוגוסט – הלן מקרורי, שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אנגלייה (נפטרה ב-2021)
* 10 בספטמבר – גאי ריצ'י, במאי ותסריטאי
* 25 בספטמבר – וויל סמית', שחקן וראפר אמריקאי
* 30 בספטמבר – מוניקה בלוצ'י, שחקנית
* 12 באוקטובר – יו ג'קמן, שחקן ומפיק קולנוע
* 18 בנובמבר – אוון וילסון, שחקן אמריקאי
* 2 בדצמבר – לוסי ליו, שחקנית
* 3 בדצמבר – ברנדן פרייזר, שחקן

## נפטרו
* 1 ביולי – אליס גאי-בלאש, במאית
* 26 באוגוסט – קיי פרנסיס, שחקנית
* 30 באוקטובר – רמון נובארו, שחקן
* 25 בנובמבר – אפטון סינקלר, תסריטאי ומפיק
* 12 בדצמבר – תלולה בנקהד, שחקנית
* 20 בדצמבר – ג'ון סטיינבק, תסריטאי

## סרטים נוספים
*"2001: אודיסיאה בחלל"
*"היו זמנים במערב"
*"ליל המתים החיים"
*"המפיקים"
*"בוליט"
*"הנשרים פשטו עם שחר"
*"רומיאו ויוליה"

### סרטים ישראליים
*"אסירי החופש"
*"הבן האובד (סרט)"
*"הדיבוק"
*"הגמל והילד"
*"המלחמה על השלום"
*"איריס"
*"כל ממזר מלך"
*"קומנדו סיני"
*"לאט יותר"
*"נס בעיירה"
*"השכונה שלנו"
*"טוביה ושבע בנותיו"

## ראו גם
* 1968 בטלוויזיה
*1967 בקולנוע 
*1968
*1969 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1968 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
* “Filmmaking in West Germany, 1968” - Goethe-Institut
פלטיצ'ן

**פלטיצ'ן** (ברומנית: **Fălticeni**) היא עיר במחוז סוצ'אבה שבצפון רומניה. העיר הנמצאת בחבל מולדובה על גבול חבל בוקובינה ובעברה הייתה בירת המחוז ההיסטורי "באיה". העיר שוכנת 25 קילומטר דרומית לעיר המחוז סוצ'אבה, ובעלת אוכלוסייה של כ-25,723 איש נכון ל-2011.

## היסטוריה
ב-1490 מוזכר לראשונה במסמכים כפר בשם דומה, **פולטיצ'ן** או פולטיצ'ני (Folticeni) ומצוין שהוא שייך למנזר **מולדוביצה**, אך לא ברור אם מדובר באותו מקום. ב-1780, במסמך של שליט נסיכות מולדובה, קונסטנטין מורוזי (Constantin Moruzi), צוין שהוקם על ידי יוניצה באשוטה (Ioniţă Başotă) יישוב בשם **טרגו** (ברומנית: יריד) **שולדנשט** (Târgul Şoldăneşti).

זו העיר הראשונה שנוסדה על ידי יהודים בנסיכות מולדובה. הניסיון המוצלח הביא לייסודן של ערים נוספות על ידי מהגרים יהודים, שהשליטים עודדו את בואם למולדובה. ב-1826 שונה שם המקום לפלטיצ'ן, בצו שהוציא השליט יוניצה סאנדו סטורדזה, על שם אחוזה של בויאר רומני מקומי, שנקראה **פלטיצ'נִי וֶק** (Fălticenii Vechi - הפלטיצ'נים הישנים).

## תרבות
במוזיאון האמנות של יון אירימסקו, שנולד בפלטיצ'ן, מצוי אוסף יצירות האמנות הגדול ביותר ברומניה של אדם אחד. פלטיצ'ן היא גם ביתה של משפחת לובינסקו, שנודעה ברומניה ביצירותיהם הספרותיות של בניה, ביניהם מבקר הספרות אאוג'ן לובינסקו והסופר אנטון חולבאן. סופרים רומנים נודעים נוספים גרו או למדו בפלטיצ'ן תקופה מסוימת בחייהם, ביניהם יון קריאנגה, מיכאיל סדוביאנו, וניקולאיה לאביש. בעיירה נולד החזן מאיר שור, שהתפרסם כחזן בית הכנסת הפולני בווינה. הצייר היהודי ראובן רובין שהה בעיר בשנים 1914–1919. גם דוד משה רוזן, מי שעתיד היה להיות הרב הראשי של יהדות רומניה שנים רבות, בילה את ילדותו ואת תקופת הלימודים התיכוניים בפלטיצ'ן. האדמו"ר מרדכי שטיין מפאלטישאן, נולד אף הוא בפלטיצ'ן, בשנת 1941, ובילה שם את ילדותו עד 1947.

בין ראשי יהודי העיר היה יהושע פאליק זאב וולפסון שכיהן כרב ראשי כ-40 שנים.

בעיר נוסדה בתחילת המאה ה-20 החצר החסידית פאלטישאן. חסידיה ממשיכים לפעול כיום ברחבי העולם. בעיר עצמה נותרו כיום כ-10 יהודים, ומתוך 11 בתי הכנסת שהיו פעילים בה בעבר פועל כיום רק בית הכנסת הגדול, הפתוח בעיקר בחגים. לקהילה היהודית בפלטיצ'ן יש גם דף פעיל בפייסבוק.

## כלכלה
התעשיות העיקריות בפלטיצ'ן הן תעשיית הכימיקלים, זכוכית במלאכת יד, ייצור משקאות קלים, בגדים ומוצרי עץ.

## לקריאה נוספת
* (Falticeni: pagini din trecutul evreilor (1995, הוצאת אגודת יהודי פלטיצ'ן, תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הקהילה היהודית של רומניה - פלטיצ'ן בזמן ומעבר לזמן 
* 

ימין|ממוזער|200px|מצבת זיכרון בבית העלמין היהודי לנופלים בני הקהילה היהודית בשנים 1916–1920

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1780
חיים בין השורות

**חיים בין השורות** (באנגלית: **The Squid And The Whale**) הוא סרט דרמה אמריקאי, שיצא לאקרנים בשנת 2005.

## תקציר העלילה
הסרט מתאר את משבר הגירושין במשפחה, ואת התוצאות הרות הגורל של התהליך על שני הילדים במשפחה.

## רשימת שחקנים

* ג'ף דניאלס - ברנרד ברקמן
* לורה ליני - ג'ואן ברקמן
* ג'סי אייזנברג - וולט ברקמן
* אוון קליין - פרנק ברקמן
* אנה פקווין - לילי
* ויליאם בולדווין - איוון
* האלי פייפר - סופי גרינברג
* קן ליונג - מטפל בבית ספר
* דייוויד בנגר - קארל
* אדם רוז - אוטו
* פיטר ניומן - מר גרינברג
* פגי גורמלי - גברת גרינברג
* גרטה קליין - גרטה גרינברג
* מריאן פלנקט - גברת למון
* אלכסנדרה דדריו - נערה יפה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סופרים
מרדכי רכטמן

**מרדכי רכטמן** (16 במאי 1926 – 27 במאי 2023) היה מוזיקאי, נגן בסון, מעבד, מנצח ומורה למוזיקה ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
מרדכי רכטמן נולד בשנת 1926 בעיר וופרטל שבגרמניה. בשנת 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עזבה משפחתו את גרמניה וב-1934 עלתה לארץ ישראל והשתקעה בתל אביב.

היה תלמידם של לאון שולץ (נגן בסון מהתזמורת הארצישראלית, כיום התזמורת הפילהרמונית הישראלית) ושל סול שונבאך (נגן בסון ראשון בפילהרמונית של פילדלפיה).

בשנת 1941 החל לנגן בבסון בתזמורת האופרה הארצישראלית בגיל 15, ותוך זמן קצר התמנה לתפקיד נגן הבסון הראשי של התזמורת. בין השנים 1946–1991 ניגן כנגן הבסון הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנים אלה ניצח על תזמורות רבות ובהן התזמורת הפלהרמונית הישראלית. ב-1963 ייסד את חמישיית כלי הנשיפה הישראלית, וב-1976 ייסד את "אנסמבל נשפני הפלהרמונית".

בין השנים 1985–1991 כיהן כמנהל המוזיקלי והמנצח של "אנסמבל נשפני התזמורת הקאמרית הישראלית". ניצח על תזמורות בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון, בקונסרבטריון למוזיקה של ז'נבה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק, וכן באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון.

בשנים 1969–2002 כיהן כפרופסור בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב. בשנים 1977–1978 לימד כפרופסור אורח בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה.

בשנת 2004 זכה רכטמן בפרס חבר הנאמנים במסגרת פרסי משרד החינוך על תרומתו המיוחדת לחיי המוזיקה בישראל.

רכטמן עיבד למעלה מ-150 עיבודים ליצירות רבות מבין יצירות העוגב של באך, ויצירות של מוצרט, היידן, בטהובן ורבים אחרים לכלי נשיפה וכלי מיתר בהרכבים שונים. מכלי סולו ועד תשעה כלי מיתר.

רכטמן ניצח על מרבית התזמורות בארץ, ביניהן: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה ועל עוד הרכבים שונים נוספים.

מרדכי רכטמן היה בעל תואר אמן בינלאומי בשחמט בהתכתבות. בין הישגיו: תיקו 4:4 עם שמואל רשבסקי. במשך שנים רבות שיחק בליגה ב' לשחמט, בקבוצת אס"א ת"א. את משחקו האחרון שיחק בשבת 20.5.2023, שבוע לפני מותו.

ב-8 באפריל 2016 נערך בהיכל התרבות ראשון לציון קונצרט מחווה לכבוד יום הולדתו ה-90 של מרדכי רכטמן. בין הנוכחים בקהל היו ראש העירייה דאז דב צור והמנצח זובין מהטה (שגם בירך אותו). חלק מנגני התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ביצעו במהלך הקונצרט יצירות מאת באך ובטהובן בעיבודיו של רכטמן.

רכטמן היה אב לבת ובן. בנו הוא הפסנתרן והמלחין אילן רכטמן.

רכטמן נפטר ב-27 במאי 2023 בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

*  (מאורכב)

* מרדכי רכטמן, באתר "הבמה"
* דודי פטימר, הכל אודות מרדכי רכטמן, באתר "דודיפדיה"
* הסימפונית ראשון לציון מצדיעה לרכטמן, באתר "הבמה"
* , 
* קונצרט גאלה, מחווה למרדכי רכטמן, סרטון, באתר יוטיוב
* הסימפוניה הרביעית של בטהובן בסי במול מז'ור (אופוס 60 ובעיבודו של מרדכי רכטמן), סרטון, באתר יוטיוב
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני בסון
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:שחמטאים ישראלים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:ילדי פלא ישראלים במוזיקה
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
פיג'ו 201

**פיג'ו 201** - רכב משפחתי מתוצרת יצרן הרכב הצרפתי פיג'ו, שיוצר טרום מלחמת העולם השנייה (1929-1937). הרכב היה מצויד במנוע בעל 4 צילנדרים בנפח של 1,122 סמ"ק. במהלך השנים יוצרו מספר גרסאות כגון: 201T, 201C, 201X, 201E, 201L ועוד. הגרסאות הנוספות צוידו במנועי 1.1 ו 1.3 ליטר וגרסה 201M משנת 1937 צוידה במנוע בעל נפח של 1465 סמ"ק, רכב זה הגיע למהירות מרבית של 100 קמ"ש/60 מייל לשעה.

סך הכל יוצרו 142,309 יחידות.

דגם ה - פיג'ו 301 (1932) התבסס על דגם פיג'ו 201.

## גרסאות
* 4 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - לימוזינה
* 2 דלתות - קופה, 4 מושבים
* 2 דלתות - קופה, 2 מושבים
* 2 דלתות- קבריולה
* 2.5 דלתות - מסחרי (יוצרו 1,676 יחידות בשנים 1931–1933), דלת אחורית - נפתחת בחלקה התחתון בלבד

## תמונות

קובץ:Peugeot 201 001.jpg| פיג'ו 201
קובץ:1930 Peugeot 201 Cabriolet découvrable .JPG| פיג'ו 201 - קבריולט, שנת 1930
קובץ:Peugeot 201 003.jpg| פיג'ו 201 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Peugeot 201 006.jpg|פיג'ו 201 - מבט למנוע
קובץ:Peugeot 201 004.jpg| פיג'ו 201
קובץ:MHV Peugeot 201 Coupe DL 1936 01.jpg| פיג'ו 201 - קופה
קובץ:EM Peugeot 201 5821.jpg| פיג'ו 201 - קופה
קובץ:Peugeot 201 - Flickr - exfordy (1).jpg| פיג'ו 201
קובץ:1930 Peugeot 201T Boulangère photo 1.JPG| פיג'ו 201 - מסחרי, שנת 1930
קובץ:1930 Peugeot 201T Boulangère photo 2.JPG|פיג'ו 201 - מסחרי שנת 1930


## ראו גם
* פיג'ו
* פיג'ו 301 (1932)
* פיג'ו 302 (1936)

## קישורים חיצוניים

201
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1929
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
אצטדיון סטנלי פארק

**אצטדיון סטנלי פארק** (באנגלית: **Stanley Park Stadium**) הוא שמו של אצטדיון כדורגל בן כ-61,000 מקומות ישיבה שתוכנן להיבנות בסטנלי פארק שבליברפול עבור מועדון הכדורגל המקומי, ליברפול. הקמתו של האצטדיון לא יצאה לפועל, כאשר הוחלט לבסוף להרחיב את אצטדיון אנפילד במקום.

## היסטוריה
התוכניות להקמת האצטדיון הוצעו לראשונה בחודש מאי 2002 על ידי ליברפול, שביקשה להחליף את אצטדיון אנפילד הקיים. בהצעה הראשונית עמדה התכולה המתוכננת על 55,000 מושבים, אך שונתה מאוחר יותר ל-60-61,000. המועדון הודיע לראשונה על כוונותיו לבניית אצטדיון חדש כשנה וחצי מוקדם יותר. הרעיון המקורי היה בניית אצטדיון בעל 70,000 מושבים בעלות של כ-200 מיליון לירות שטרלינג, שבנייתו תושלם לקראת עונת 2004-05.

המועצה המקומית העלתה רעיון לבניית אצטדיון משותף עם היריבה העירונית אברטון, אך זה נפסל בשל אי הסכמה של שני מחנות האוהדים למהלך. השם סטנלי פארק הוצע כשם לאצטדיון המשותף, אך ליברפול ככל הנראה העדיפה לקרוא לאצטדיון אנפילד, כשם האצטדיון הקודם.

התוכניות שאושרו לראשונה בחודש פברואר 2005, הועברו לאישור מועצת העיר ליברפול בשנית לאחר כשנה, כדי להבטיח כי תוכניות האצטדיון המוצעת עומדת בדרישות הבנייה החדשות. ב-11 באפריל 2006 דווח כי התוכניות אושרו ללא שינויים. ב-8 בספטמבר 2006 קיבל המועדון אור ירוק ממועצת העיר לבניית האצטדיון. המועדון ככל הנראה יחפש משקיעים חדשים למימון הפרויקט, שעלות השלב הראשון בו מוערכת ב-215 מיליון לירות שטרלינג. בניית האצטדיון אמורה הייתה להתחיל באביב 2007, אך נדחתה עקב קשיים כלכליים.

באוקטובר 2012 הוחלט במועדון לזנוח את התוכניות להקמת האצטדיון, ולקדם את שיפוצו והרחבתו של אצטדיון אנפילד. בספטמבר 2014 פורסם כי מועצת העיר אישרה את הרחבתו של אצטדיון אנפילד ל-58,800 מקומות.

## קישורים חיצוניים
* האצטדיון החדש, הקופ הישראלי
* 

סטנלי פארק
קטגוריה:ליברפול (כדורגל)
קטגוריה:ליברפול: מבנים
פאנקנשטיין

ממוזער|שמאל|250px|להקת פאנקנשטיין בבארבי, דצמבר 2015
**פאנקנשטיין** (באנגלית: **Funk'n'Stein The Band**) היא להקת פאנק ישראלית עם השפעות בולטות של ג'אז, בלוז ומוזיקה שחורה. נחשבת אחת מהחלוצות בתחום הפאנק בישראל.

## היסטוריה
הוקמה כלהקת קאברים בראשית שנת 1998 על ידי אלרן דקל וגורי אלפי. ההרכב המקורי כלל בין השאר את שחם אוחנה בבס, עילי בוטנר בגיטרה, אלון פרימן בקלידים וגלעד שמואלי בתופים. בשנת 2000 עזב אלפי את הלהקה לאחר הצלחתו הטלוויזיונית. הלהקה, שכעת מנתה 8 חברים, המשיכה להופיע בכל רחבי ישראל אך בעיקר בתל אביב. בשנת 2002 השתתפה הלהקה בפסטיבל הג'אז באילת ובפסטיבל האהבה בים המלח, ובשנת 2004 בפסטיבל קוקה-קולה בניצנים. בשנת 2006 הוציאה את אלבומה הראשון - "Funk'n'stein The Band" בחברת התקליטים התו השמיני. האלבום השני של הלהקה נקרא "The Next Level". בשנת 2009 השתתפה הלהקה בפסטיבל הג'אז באילת.

## חברי הלהקה
*אלרן דקל - זמר
*דן מאיו - תופים
*ספי ציזלינג - חצוצרה
*שחם אוחנה - גיטרה בס
*עמית שגיא - גיטרה
*שלומי אלון - סקסופון
*יאיר סלוצקי - טרומבון
*אלון פרימן - קלידים
*דני שניידרמן - גיטרה בס

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* Funk'n'stein The Band - התו השמיני (2006)
* The Next Level (2009)
* Doin Fine (2021)
### [[מיני-אלבום|מיני-אלבומים]]
*  (2014)
* Klitus (2014)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
מחשוב

[290px|ממוזער|[מחשב-על|מחשב העל המקבילי Blue Gene/P של IBM]]
תחום ה**מִחשוּב** (באנגלית: **Computing**) עוסק בשימוש בטכנולוגיית מחשבים לביצוע משימה מסוימת, כגון חישוב השטח של אזור מסוים, או יצירת מערכת אשר אליה מוזנים נתונים מסוימים והיא מספקת פלט מסוים.

תחום המחשוב עשוי לכלול את התכנון והפיתוח של מערכות התוכנה (ובפרט אלגוריתמים) ומערכות חומרה עבור מגוון רחב של מטרות. מחשוב הוא מרכיב אינטגרלי וחשוב במיוחד בטכנולוגיה התעשייתית המודרנית. תחומי המחשוב העיקריים כוללים הנדסת מחשבים, הנדסת תוכנה, מדעי המחשב, מערכות מידע וטכנולוגיית מידע.

## מחשוב ענן

שמאל|ממוזער|150px|התצורה הכללית של שירותי ענן מחשוב. בתרשים, רשת התקשורת מצוינת כענן, ומעליה מקבלי השירותים, ומתחתיה מספקי השירותים

מחשוב ענן הוא מודל המאפשר גישה נוחה, על גבי רשת תקשורת ועל פי דרישה, למאגר שיתופי של משאבי מחשב. המשתמש במחשוב ענן עשוי להיות ארגון גדול, ארגון בינוני או קטן או אדם בודד. הספק הוא בדרך כלל חברה גדולה, שפיתחה תשתיות מתאימות ומספקת שירותים למספר גדול של משתמשים. המשתמש משתמש בשירותי הספק באמצעות האינטרנט מבלי צורך לדעת על הסביבה הטכנולוגית בה ממומשים שירותים אלה.

מתן הגישה למאגר השיתופי של משאבי המחשב נעשה בדרך כלל באמצעות ריכוז המשאבים בחוות שרתים המקושרת לרשת תקשורת והקצאתם למשתמשים באופן וירטואלי. השירות למשתמשים יכול להינתן באמצעות ענן מקומי הנמצא ברשת הארגונית, או באופן מרוחק במרכז מחשבים חיצוני שהגישה אליו נעשית דרך רשת האינטרנט. לחוות שרתים המספקת מחשוב ענן דרך האינטרנט מקובל לקרוא דאטה סנטר.

הביטוי "ענן" הוא דימוי לרשת האינטרנט המבוסס על הצורה הגרפית בה מתארים את הרשת בתרשימי זרימה. בענן המחשוב נמצאים הנתונים והלוגיקה העסקית של מערכות המחשוב על גבי משאבים וירטואליים המנצלים את השרתים הפיזיים של מרכז המחשבים והם מופעלים מיחידות קצה מרוחקות. כתוצאה מכך אין המשתמשים צריכים לרכוש ולנהל משאבים ומערכות מחשוב ספציפיים לכל יישום. מאפיין זה מאפשר להימנע מהוצאות גדולות על רכישת ציוד ותוכנות תשתית ומהצורך לנהל אותן.

## ציר זמן

## גלריה

Babbage_Difference_Engine_(Being_utilised).jpg|מנוע הפרשים הוא מחשבון מכני אשר, בהיעדר מחשבים ומחשבונים אלקטרוניים, חיוני לביצוע חישובים מסוגים שונים, ובפרט חישובים הדרושים לניווט.
Contemporary_Computer_Lab.jpg|מעבדת מחשבים מודרנית
Colossus.jpg|מחשב הקולוסוס הבריטי שימש את מפענחי הצפנים הבריטיים בקריאת הודעות מוצפנות של הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה


## ראו גם
* היסטוריה של המחשוב
* מחשוב אוטונומי
* חישוב מבוזר
* מחשוב סריגי
* עיבוד מקבילי
* מחשוב לביש

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדעי המחשב
*
__noTOC__