open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שאולי בדישי

**שאולי בדישי** (נולד ב-12 בספטמבר 1979 ברחובות) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי.

כוכב התוכניות "צחוק מעבודה", "מחוץ לחוק", "גולסטאר", "צחוק מהמצב" ועוד.

## ביוגרפיה
בדישי גדל והעביר את רוב ילדותו בעיר רחובות. בדישי ידוע באהדתו לקבוצת הכדורגל מכבי שעריים ברחובות בה גם שיחק כנער. והוא ראה את עצמו ככדורגלן במשך רוב ילדותו.

הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בגיל 15  ב"עניין של זמן" בתפקיד אורח לצד אחיו, סער בדישי.

את דרכו בעולם הסטנד-אפ החל בשנת 2005, בהופעות חובבים במועדונים הקאמל קומדי קלאב ו"הקומדי בר" בתל אביב.

בדישי הופיע בתפקידי אורח ב-2008 ו-2016 בתוכנית "החברים של נאור" בערוץ 10.

בספטמבר 2009 הצטרף כחבר פאנל קבוע לתוכנית "צחוק מעבודה" (ערוץ 2) בהנחייתו של שלום אסייג.

בשנת 2010 יצא במופע יחיד "פה אחד", אשר בו הציג את חייו האישיים בצורה הומוריסטית. באותה שנה השתתף גם בפינה קבועה בתוכנית הספורט "רשת מונדיאל 2010" בערוץ 2. בשנים 2011–2012 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית הספורט "קורע את הרשת" בערוץ ONE. במקביל הופיע בתוכנית "האיש הכי מטומטם בעולם" בערוץ 2–ביפ.

בשנים 2012–2013 היה חבר פאנל קבוע בתוכנית "מחוץ לחוק" בהנחיית רועי לוי ולוסי אהריש, בערוץ HOT קומדי סנטרל.

כמו כן השתתף בעונת הספיישלים של "צחוק מעבודה", והופיע בתוכניתו של ירון אילן בערוץ 24 "ספיישלים 2013"' בפינה בה הציג בצורה הומוריסטית קליפים של זמרים ים תיכוניים. בשנה זו גם השתתף יחד עם אחיו הזמר סער בדישי בתוכנית "כלוב הזהב".

בשנת 2015 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "גולסטאר" שצולמה בארגנטינה, לצד ג'ובאני רוסו, גיא זו-ארץ, לירן שטראובר ועוד; העונה שודרה בערוץ HOT 3.

בשנת 2016 כתב את שיר העלייה של קבוצת מכבי שעריים לליגה הלאומית למנגינת השיר "נערי שובה אלי" של מרגלית צנעני. את השיר ביצע יובל דמרי. באותה השנה גם השתתף בתפקיד אורח בתוכנית "שותפים" ששודרה ב-HOT קומדי סנטרל, גילם את ציון.

בשנת 2018 בדישי יצא לסיבוב הופעות גדול ברחבי הארץ וצבר מעל למיליון צפיות בעמוד היוטיוב שלו על מערכוני סטנדאפ שונים שהעלה מאותו הסיבוב.

בשנת 2019 בדישי התארח בתוכנית הקומית של רשת 13 ״שנות ה-80״ גילם את אורי.

בשנת 2020 בדישי השתתף בתוכנית "צחוק מהמצב".

## חייו האישיים
בדישי הוא אחיו הצעיר של המוזיקאי, השחקן והזמר סער בדישי, בנוסף הוא אחיינה של הזמרת שרה בדישי, ובן דודו של הזמר והיוצר דני רובס.

בשנת 2012 נישא בדישי ללירון, ולהם בן ובת. מתגוררים בצורן.

בדישי ידוע באהדתו לקבוצות הכדורגל בני יהודה תל אביב ומכבי שעריים אותה הוא אוהד מילדות.

## קישורים חיצוניים

*  
*

*שאולי בדישי - סטנדאפ קורע מצחוק שקרה לכולנו! על המופע בפורטל סטנדאפיסט
## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:קדימה-צורן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
בית אבטינס

[250px|ממוזער|מזבח הזהב וקטורת הסמים. מתוך מפה צרפתית מהמאה ה-17 המתארת את [יציאת מצרים]]
**בית אבטינס** הוא כינויה של משפחה ירושלמית בימי בית המקדש השני אשר הייתה ממונה על הכנת קטורת הסמים. מקום פעילותה במקדש נקרא על שמה: לשכת בית אבטינס. בני המשפחה היו ככל הנראה כהנים.

## תפקידם
המשנה במסכת שקלים מונה את בית אבטינס כאחד מחמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש.

בנוסף למומחיות בני המשפחה בטיפול בסממני הקטורת, בתלמוד מתואר שהם היחידים שהכירו את הצמח "מעלה עשן" שגרם לעשן הקטורת לעלות בקו ישר עד תקרת בית המקדש. במשנה מתואר כי חכמים ציינו את בני בית אבטינס לגנאי על ששמרו בקנאות את סודות הכנת הקטורת, ובפרט את זהותו הסודית של "מעלה עשן". מסופר, כי לאחר שסירבו לגלות סוד זה, פיטרו אותם חכמים מעבודתם, והזמינו מומחים אחרים מאלכסנדריה שיכינו את הקטורת במקומם, אך מומחים אלה לא הצליחו במלאכתם מאחר שלא הכירו את הצמח הסודי. משכך, לחכמים לא הייתה ברירה אלא להשיב את בית אבטינס למלאכתם, בשכר כפול.

אולם, בתלמוד מובאים דבריו של רבי יוחנן בן נורי שפגש לאחר חורבן בית שני את אחד מצאצאי המשפחה שהעביר לו את מתכון הסממנים המדויק והסביר ששמירת הסוד לא הייתה כסוד מקצועי וכדי ליצור תלות של המקדש בבני המשפחה, אלא כדי שלא ישתמשו במתכון לצורכי חולין. בעקבות ידיעה זו הורה רבי עקיבא שלא לגנות עוד את בני המשפחה.

בנוסף מזכירים חז"ל את בני המשפחה לשבח על שהקפידו שלא תצא כלה מבנותיהם או הנישאות לבניהם, מבושמות, על מנת שלא יאמרו שהם משתמשים בסממני הקטורת ונהנים בכך מהמקדש.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אביחי גמדני, האם סלחו חכמים לבית אבטינס?, מעליות, כט, תשסט
* על בית אבטינס, באתר "אספקלריה: קובץ אנציקלופדי למחשבת היהדות"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חמישה עשר ממונים בבית המקדש
קטגוריה:קטורת הסמים
קטגוריה:משפחות יהודיות בארץ ישראל
מדעי האזור

**מדעי האזור** הוא תחום של מדעי החברה העוסק בגישות אנליטיות לבעיות בעלי אופי עירוני, כפרי, או אזורי.

מדעי האזור כוללים נושאים הקשורים לגאוגרפיה, תחבורה, הגירה, תכנון ערים ואזורים, אקולוגיה, ניהול משאבים, סטטיסטיקה, וכל נושא אחר הקשור במחקר לניתוח המרחב של האדם. המחקר המדעי בנושא האזור נוסד לראשונה בשנות ה-40 של המאה ה-20, כאשר כמה כלכלנים במדינות המערב החלו להתעניין ברמה הנמוכה של ניתוח מחקר כלכלי, וחשו צורך לפתח מקצוע שבו יוכלו לחקור כדאיות כלכלית במדינות בהם ישנה אפשרות להשקיע ולדאוג לפיתוח המרחב. בשנת 1954 הוקם האיגוד הבינלאומי למדעי האזור המאגד תחתיו אגודות בינלאומיות אזוריות לפי יבשות ולפי מדינות שבו מתאגדים מדענים וחוקרים מכל רחבי העולם. בישראל פועלת שלוחה של הארגון.

## קישורים חיצוניים

*  האיגוד הישראלי למדעי האזור 

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:מדעי העיר והאזור
בניין ליבר המלכותי

300px|ממוזער|שמאל
225px|ממוזער|שמאל|אחד משני פסלי ציפורי ליבר שעל מגדלי המבנה
**בניין ליבר המלכותי** הוא מבנה בגדת הנהר מרזי במרכז העיר ליברפול שבבריטניה. 

מאז נבנה בשנת 1911 הפך המבנה להיות אחד מסמלי העיר ומהמבנים המוכרים ביותר בחזית העיר הפונה אל הנהר. עד 1932 היה המבנה הגבוה ביותר באירופה ונותר המבנה הגבוה בבריטניה עד 1961 והגבוה בעיר עד 1965. הוא מהווה בניין רשום מדרגה I.

המבנה ושני שכניו - בניין קונרד ובית נמל ליברפול - ניצבים באתר הנקרא Pier Head וזכו לכינוי The Three Graces. הם מהווים חלק מאתר "עיר מסחר ימית" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.

## המבנה
בניין ליבר המלכותי הוקם על מנת לשמש כמטה חברת Royal Liver Assurance, שפעלה בעיר מאז 1850. בנייתו החלה בשנת 1908 וב-1911 נפתח הבניין לשימוש. היה זה המבנה הגדול הראשון בבריטניה שנבנה מבטון מזוין ואחד מהמבנים הגדולים הראשונים בעולם שנבנו כך. גובה גגו הוא 50.9 מטרים וגובה שני מגדלי השעונים שבו 98.2 מטרים. כיום המבנה הוא רק הרביעי בגובהו בעיר. מתכנן הבניין היה האדריכל וולטר אוברי תומאס (Walter Aubrey Thomas). במבנה 13 קומות ופועלות בו כיום 12 מעליות. שוכנים בו מוסדות ועסקים.

### מגדלי השעונים
מגדלי השעונים נושאים שעונים עגולים בקוטר של 7.6 מטרים - גדולים משעון הביג בן שבלונדון. במקור הם נקראו שעוני ג'ורג' כיוון שהחלו לפעול במועד של הכתרת המלך ג'ורג' החמישי ב-22 ביוני 1911. ב-1953 הם הוסבו לשעונים אלקטרוניים והם הגדולים מסוג זה בבריטניה. השעונים מוארים בשעות החשכה.

על גבי חודי שני המגדלים ניצבים פסלי **ציפורי ליבר**, שעוצבו על ידי קארל ברנרד ברטלס (Carl Bernard Bartels). אלו הם למעשה פסלי קורמורנים בגובה של 5.4 מטרים, באורך של 3 מטרים ובמוטת כנפיים של 3.6 מטרים, הנושאים עשבי ים במקוריהם. הפסלים קיבלו מעמד מיתולוגי ואגדות מקומיות שונות נקשרו בהם.

## קישורים חיצוניים

* 

* בניין ליבר המלכותי, באתר Images of England

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליברפול: מבנים
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה I
אבטליון בן שלמה מקונסיליו

רבי **אַבְטַלְיוֹן בֶּן שְׁלֹמֹה מִקּוֹנְסִילְיוֹ** (~ה'ש', 1540 - י"ג בתשרי ה'שע"ז, 24 באוקטובר 1616) היה רב איטלקי במאה ה-16, אשר התפרסם בשל פרשת המקווה ברוויגו שהסעירה בשעתו את העולם הרבני באיטליה.

## חייו
רבי אבטליון היה תלמידו המובהק של רבי שמואל יהודה קצנלבוגן מפדובה, ואף הציב את תמונתו בבית מדרשו. הוא היה משוללי שיטת הפלפול.

בשנת ה'שמ"ט, 1589, עורר את פולמוס המקווה ברוויגו כאשר פסל בפסק הלכה מנומק את המקווה העירוני. המקווה שכן בביתו ונוהל על ידו במשך עשר שנים תוך הקפדה על שיטת הפעלה מסוימת, אך כשעבר לרשות אחיו, ר' יקותיאל, שונתה שיטת ההפעלה ולדעתו נפסל המקווה לשימוש. פסילת המקווה עוררה סערה בדעת הקהל, סערה שהתעצמה כאשר רבנים אחדים חיוו דעתם להיתר, ורבנים אחרים גיבו את פסקו של ר' אבטליון. שלושה ספרים נדפסו אז בעטיו של פולמוס זה. הספר "פלגי מים" (ונציה שס"ח) מיוחס לו בידי חלק מן המקורות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1540
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:נפטרים ב-1616
הצעצועים העזובים

**הצעצועים העזובים** (באנגלית: **the forgotten toys**; מילולית: "הצעצועים שנשכחו") היא סדרת אנימציה בריטית לילדים, שמשלבת אלמנטים מסוגת הקומדיה והמותחן. לסדרה 26 פרקים, והיא מבוססת על סדרת ספרים, שהחלה להופיע ב-1995 בבריטניה וב-1998 בארצות הברית. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בשנת 1998 ובערוץ הופ! בשנת 2002.

הדמויות הראשיות הן בובה ("חני") ודוב צעצוע ("דובי"), ודיבבו אותן בעברית בהתאמה, אור אזולאי ומירב גרובר. את יתר הדמויות הגבריות דיבבו מומי לוי ויוסי וידר, ואת הנשיות דיבבה לירז ברגמן. 

בסדרה המקורית נקרא הדוב "טדי" ודיבב אותו בוב הוסקינס, והבובה נקראה "אנני" ודיבבה אותה ג'ואנה לאמלי.

## תקציר העלילה
דובי הוא דוב מוזנח, קנטרן ועצבני. הוא שונא כרובי ניצנים, אותם הוא פוגש פעמים רבות במהלך הסדרה. חני היא בובת בד פשוטה בעלת צמות, והיא המובילה והאחראית מבין השניים. הם נשכחו בשדה התעופה, ולאורך כל הסדרה הם מחפשים את ביתם ואת המשפחה שהחזיקה בהם. הבובות נפגשות בדמויות שונות ובהרפתקאות עצובות ומאתגרות.

בסיום כל פרק הבובות ממשיכות לצעוד בשביל הארוך כממשיכות בדרכם הבלתי-נודעת, לרקע מנגינת כיסופים.

## הסרט
שנתיים לפני עליית הסדרה, שודר בבריטניה סרט טלוויזיה קצר המבוסס על אותה סדרת ספרים. בתחילת הסרט נראים דובי וחני זרוקים בפחי האשפה, משום שבעליהם עברו לשחק במשחקים אלקטרונים  והשליכו אותם בחוסר עניין. ידוע כי בעליהם לא גרו באותו בית. כתוצאה מכך, דובי וחני, בעזרתו של כלב קשיש בשם מוקי, יוצאים למסע כשבסופו הם מגיעים לבית ספר, ובו הם מוצאים ילדים שהופכים להיות הבעלים החדשים שלהם.

הסרט היווה פיילוט לסדרה, ובעקבות הצלחתו והביקורות החיוביות שקיבל, אושרה הפקת הסדרה. בהתאם, הפרק הראשון בסדרה נקרא "עזובים בשנית". הסרט שודר בישראל בטלוויזיה החינוכית.

## ביקורות
הסדרה זכתה בפרסים חשובים בתחרויות בארצות הברית. מבקרים ופרשנים העירו על מזגה העצוב והדרמטי, שאינו אופייני לסדרות לילדים. עם זאת, מבקרים כתבו שלסדרה אופי חיובי והיא מהווה חומר חינוכי איכותי לילדים. בעיתון דיילי מייל נכתב: "סרט מלא בדמע, מלא בפיתולים והרפתקאות, ברגעים דרמטיים... הנמרחים כנקניק ארוך ועצוב". בדיילי טלגרף היא תוארה כ"מעשיה חגיגית וקסומה לילדים".

## קישורים חיצוניים

* ״״ במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* 
* הצעצועים העזובים - הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
לייזר דופלר ויברומטר

**לייזר דופלר ויברומטר (LDV)**
לייזר דופלר ויברומטר (laser Doppler vibrometer -  LDV) הוא מכשיר מדידה המשמש למדוד תנודות של משטח ללא מגע על פי אפקט דופלר. אלומת קרן הלייזר מה-LDV ניצבת למשטח הנמדד, והאמפליטודה והתדירות של התנודות נמדדות מהקרן המוחזרת מהמשטח (על פי אפקט דופלר – הזזה בתדר של הקרן המוחזרת).	מוצא ה-LDV  יהיה בדרך כלל מתח אנלוגי הפרופורציונלי לשינוי האמפליטודה והתדר של המשטח.

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:מכשירי מדידה מבוססי לייזר
קטגוריה:אפקט דופלר
888 אחזקות

**888 אחזקות** (באנגלית: **Holdings 888**) היא חברה המפתחת ומפעילה משחקי הימורים באינטרנט. החברה רשומה בגיברלטר, ונסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון.

החברה פעילה בכ-200 מדינות ברחבי העולם. נכון לשנת 2015 החברה מעסיקה כ-1,300 עובדים במרכז הפיתוח העיקרי שלה בהרצליה, בגיברלטר, באנטיגואה ובלונדון.

## היסטוריה
888 אחזקות הוקמה בשנת 1997 על ידי האחים אבי ואהרון שקד והאחים שי ורון בן-יצחק. בשנת 2006 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בלונדון לפי שווי שוק של 590 מיליון ליש"ט.
עד להנפקה החזיקו האחים שקד בכ-70% ממניות החברה, והאחים בן-יצחק בכ-23% ממניות החברה. לאחר ההנפקה ירדו שיעורי אחזקתם לכ-52% ולכ-17% בהתאמה. במהלך 2016 מכרו האחים בן-יצחק את עיקר אחזקתם בחברה, ובמהלך 2017 מכרו יורשי אהרון שקד את מלוא אחזקתם בחברה.

מכיוון שהימורים אסורים בישראל, החברה פעלה בעיקר באירופה ובארצות הברית. מאז חקיקת החוק בסנאט האמריקני המגביל בצורה קשה את אפשרות ההימורים המקוונים בארצות הברית, מתמקדת החברה בעיקר בשוק האירופי. עד חקיקת חוק זה היו כ-50% מהכנסותיה של החברה מארצות הברית.

בשנת 2007 רכשה את פעילות משחקי הבינגו של חברת Globalcom Limited תמורת 43.4 מיליון דולר.

בתחילת דרכה החברה עסקה רק בהפעלת שירותי הימורים מול המהמרים עצמם, אך בשנת 2008 החלה גם לספק תשתיות טכניות עבור מפעילי אתרי הימורים אחרים.

בשנת 2012 חתמה עם פייסבוק על הסכם שיאפשר לה להפעיל את מרבית משחקי ההימורים בפייסבוק.

בשנת 2013 קיבלה החברה רישיון לפעול בתחום ההימורים המקוונים בארצות הברית, ובפרט השיגה אישור לפעול במדינת נבדה, שם חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם מפעיל הקזינו "Treasure Island".

בשנת 2021 הורחב שיתוף פעולה עם חברת LSports לאספקת מידע מעודכן בנושא ספורט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 888 אחזקות באתר הבורסה לניירות ערך בלונדון ***'
* [https://finance.yahoo.com/quote/888.L?ltr=1 888 אחזקות], באתר "Yahoo! Finance" ***'
* 888 אחזקות, באתר "MarketWatch" ****
* 888 אחזקות, באתר "ידעטק"
* 
* חיים חביב, 888 - איך לעשות כסף (כחוק) מהימורים?, באתר Telecom News, 15 במאי 2015
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:חברות הימורים אינטרנטיות
קטגוריה:חברות ישראליות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
ג'וזף צאי

**ג'וזף צאי** (נולד ב-1964, באנגלית: **Joseph Tsai**) הוא מיליארדר טייוואני-קנדי, מייסד-שותף וסגן יו"ר של קבוצת עליבאבא הסינית.

נכון לאפריל 2019 הונו מוערך בכ-9.3 מיליארד דולר. מאוגוסט 2019 מחזיק בבעלותו מלאה בקבוצת הכדורסל ברוקלין נטס.

## קריירה
ג'וזף צאי נולד בטייפיי, טאיוואן. בגיל 13 נשלח לארצות הברית לצורך לימודים. למד בבית ספר תיכון בלורנסוויל, ניו ג'רזי, בו גם שיחק בלקרוס. צאי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ולימודי מזרח אסיה ותואר שני במשפטים, שניהם מאוניברסיטת ייל.

לאחר סיום לימודיו עסק בתחום המיסוי בחברת עורכי הדין "סאליבן וקרומוול" (Sullivan & Cromwell). לאחר שלוש שנים בחברה עבר לעבוד בחברה קטנה שעסקה בניהול רכש, בה שימש כסמנכ"ל ויועץ ראשי. בשנת 1955 עבר להונג קונג לאחר שמונה למנהל השוק האסייתי בחברת ההשקעות השוודית "Investor AB".

## הערות שוליים

קטגוריה:מיליארדרים קנדים
קטגוריה:אנשי עסקים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:טאיוואנים
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורסל ב-NBA
קטגוריה:קבוצת עליבאבא
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1964
TNL-16

300px|ממוזער|שמאל|TNL-16Gi
**TNL-16** היא משפחה של מערכות ניווט אינרציאליות מתוצרת מפעל תממ של התעשייה האווירית לישראל.

מערכות TNL-16 משלבות מדידים מתקדמים כגון RLG ומקלט GPS לטובת מציאת מיקום מדויק ונתוני פלטפורמה נוספים כמו זווית גלגול, עלרוד,מהירות קרקעית, כיוון ועוד.

המערכת נועדה לשמש כמערכת אינרציאלית במטוסים מאוישים, לא מאוישים, מערכות מודיעין וכינון חימוש

במשפחת מוצרי ה-TNL קיימים בשנת 2024 שלושה מוצרים:

TNL-16G – המוצר הבסיסי למטוסים.

TNL-16GI – מוצר מתקדם יותר, בעל שיפורי דיוק.

TRL-16m – מוצר מוקטן, ללא מקלט GPS ואשר נועד לביות נשקים אוטונומיים

## נתונים טכניים
* משקל - פחות מ-8.5 ק"ג
* תקשורת 1553 MUXBUS, RS422. אופציונאלי: ARINC 429,Synchro, Analog
* MTBF - 6,500 שעות
* דיוק
** מהירות - 1 מטר לשנייה
** סיבוב 0.05 מעלה
** כיוון 0.05 מעלה (0.1 מעלה בניווט אינרציאלי)
* מסוגל לפעול בתנאים מאתגרים:
** גובה של 80,000 רגל
** בטמפרטורות הנעות בין 40**°**- ל-71**°** צלזיוס
** תאוצות של עד 25G
** קצב סיבוב של עד 400 מעלות לשנייה

## קישורים חיצוניים
* TNL-16Gi Brochure, באתר התעשייה האווירית

## הערות שוליים

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מוצרים
אילון אורון

ממוזער|עו"ד אילון אורון
**אילון אורון** (נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא עורך דין, מייסד ובעלים של משרד עורכי דין העוסק בייצוג נאשמים בעבירות תעבורה. משמש כיו"ר (משותף) בוועדת התעבורה הארצית של לשכת עורכי הדין.

## ביוגרפיה
נולד בשם אילון אוקוליסט, ברמת גן. למד בבית הספר "חשמונאים" ברמת גן ובתיכון "דוד קלעי" בגבעתיים. היה חבר בתנועת הצופים ברמת גן. בשירותו הצבאי שירת כסמל רכב בחיל הנדסה קרבית. במהלך שירותו הצבאי הוציא מספר חוברות בהן כתב קטעי הומור שנקראו בשם "קריעתון" באותה תקופה אף הופיע וקרא מקטעי ההומור בפני קהלים שונים.

למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים ובתקופת ההתמחות, שירת במשטרת ישראל כתובע באגף הפלילי ובהמשך בענף התנועה בתל אביב, בתביעות תעבורה, במשך כשלוש וחצי שנים.

עם קבלת רישיון עריכת הדין בשנת 1976, פתח אורון משרד לעריכת דין בתל אביב.

מחבר האנציקלופדיה לתעבורה, **"תעבורה עיקרי הלכות"** בהוצאה משפטית פרלשטיין – גינוסר בת"א, האנציקלופדיה מכילה מספר כרכים וכ - 3200 ערכים ואלפי ערכי משנה המאוגדים ב – 7 כרכים ובנוסף במהדורה דיגיטלית, האנציקלופדיה מתעדכנת במהלך 20 השנה האחרונות. בנוסף כתב אורון ספר הדרכה על משפטי תעבורה הנקרא **"עצור, משטרה"** ובו משובצים סיפורם של תיקים רבים בהם ייצג. לספר גם נספח חלק הנדסי אשר נכתב על ידי אינג' גדי ויסמן, מומחה המגיש חוות דעת בתיקי תאונות דרכים קטלניות ואחרות. כן כתב ספר הנקרא **"איך לצאת זכאי בתיק תעבורה"** ובו קובץ של מאמרים רבים שפרסם בתקשורת הכתובה.

אורון מייצג בתיקים חמורים רבים - תאונות דרכים קטלניות, גרם מוות, הריגה, הפקרה וכן בכל סוגי תיקי התעבורה החל מעבירות קנס, נהיגה בשכרות ונהיגה בזמן פסילה וכיוצא באלו. על שמו נרשמו תקדימים משפטיים רבים. בנוסף מרצה אורון במסגרות שונות, לכלל הציבור ולציבור נהגים, לאור הניסיון הרב שרכש. שימש כמרצה לדיני התעבורה במכללה למנהל בראשון לציון.

בזמן לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב כתב מדור הומוריסטי יחיד בעיתון "ביטאון הסטודנטים" של האוניברסיטה בעריכת עו"ד בני דון-יחייא. השתתף בתוכניות טלוויזיה רבות. היה בעל מדור שבועי בתוכנית "על גלגלים" בהנחיית דניאל פאר בערוץ הראשון וכן השתתף בשחזור מבוים של תאונות דרכים במסגרת אותה תוכנית.

בעבר היה בעל טור קבוע בעיתונים "מעריב", "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"חדשות". וכן השתתף בתוכניות רדיו רבות לרבות התוכנית אור ירוק ברשת ב', דין ודברים של משה נגבי. מתארח באופן קבוע כמומחה בתחום בתוכנית הבוקר של גבי גזית ברדיו 103 fm ומוזמן לפרקים כמומחה בתחום התעבורה בתוכניות בוקר ואחרות בטלוויזיה.

## חיים אישיים
נשוי ואב לשלושה ילדים, שירית אורון ויסבורד העוסקת בדני נזיקין, פלת"ד ואסף ולירון השותפים למשרד התעבורה.

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר חשמונאים (רמת גן)
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
עומר גולדמן

**עומר גולדמן-גרנות** (נולדה ב-4 במרץ 1989) היא שחקנית, במאית ותסריטאית ישראלית.

## ביוגרפיה
גולדמן נולדה וגדלה ברמת השרון.

בתו של נפתלי גרנות, לשעבר סגן-ראש "המוסד".

בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת תיאטרון.

בשנים 2011–2013 למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, בשנים 2015–2017 השלימה את לימודיה לתואר ראשון בחינוך ותיאטרון באותו בית הספר, ובשנים 2018–2020 השלימה תואר שני בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה
### בטלוויזיה ובקולנוע
בשנת 2010 הנחתה פינה קבועה בתוכנית "דיבור חדיש", התוכנית ספגה הרבה ביקורת בגלל הדעות הפוליטיות של גולדמן וב-21 בפברואר 2010 פנתה ההנהגה הצעירה של מפלגת האיחוד הלאומי לשר התקשורת משה כחלון (ולגורמים נוספים, כגון הרמטכ"ל), בטענה על השתתפותה של עומר גולדמן, סרבנית גיוס, בפינה בתוכנית (שעסקה בתרבות מועדונים). בשנת 2011 השתתפה כחברת פאנל בתוכנית "הינשופים".

בנוסף, שיחקה גולדמן בכמה סרטי סטודנטים קצרים.

בין השנים 2014-2018 גילמה את ויקי בסדרת הנוער "שכונה", כשהיא אף השתתפה כתסריטאית בחלק מהסדרה.

בשנת 2016 גילמה את עמליה בסרט "להציל את נטע". באותה שנה ביימה קליפ יחד עם אייל אלישע לשיר של אסף הרץ והבוג'ה.

בשנת 2018 שיחקה בסדרות "שלטון הצללים" ו"כפולים". באותה שנה שיחקה במיני סדרה "מעורבבים".

בשנת 2020 שיחקה בסדרה הנחלה בתפקיד אופק.

בשנת 2021, החלה לביים ולשחק בסדרת הנוער "פלמ"ח" בתפקיד לאה שלוסברג, חברת תנועת המרי העברי ולימים רעייתו של יצחק רבין. על בימויה בסדרה זכתה בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לבימוי בסדרת דרמה לצד יהונתן בר אילן ונועה גוסקוב. באותה שנה, ביימה גם את הסדרה "האחיין שלי בנץ" בכאן חינוכית.

בשנת 2022 ביימה את עונתה השנייה של הסדרה "סקיי", שיצרו גיורא חמיצר ונועה פניני.

בדצמבר 2023 עלתה לאוויר הסדרה "מה הבעיה?" בבימויה. כמו כן, צפויים להתחיל צילומי הסדרה "כלא 400", עבורה גולדמן כתבה את התסריט.

בנוסף, גולדמן שימשה כבמאית נוספת בסדרות "מקיף מילאנו", "ספיידרז", "מדרסה" ו"לבד בבית".

### בתיאטרון
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער שיחקה במחזה "בגן של ביאליק". בתיאטרון הערבי-עברי ביפו שיחקה במחזה "החדר".

### דיבוב
בשנת 2019 גולדמן דיבבה את הדמות נעמית אפעל במשחק פיפוש - האודישן של חברת גליוטין, ובשנת 2021 חזרה לגלם את דמותה של נעמית במשחק פיפוש החדש.

## חיים אישיים
ב-4 במרץ 2019 הציעה נישואין לבן זוגה אייל אלישע.

### סרבנית גיוס
היא חתומה על "מכתב השמיניסטים" המסרבים להתגייס לצבא בשל "פשעי המלחמה" שלטענתם צה"ל מבצע ביהודה ושומרון נגד האוכלוסייה הפלסטינית. בעקבות זאת, כסרבנית גיוס, ב-22 בספטמבר 2008 נידונה ל-19 ימים בכלא הצבאי. לאחר מכן נשפטה שוב לתקופת מאסר, ולבסוף שוחררה מצה"ל.

## פילמוגרפיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:סרבניות ישראליות
קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:זוכי תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: במאים
קטגוריה:זוכי תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: תסריטאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
פריחה מאוחרת

**פריחה מאוחרת** (באנגלית: **Late Bloomers**) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2011 בכיכובם של ויליאם הרט ואיזבלה רוסליני שביימה ז'ולי גברס. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-18 בפברואר 2011 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. ב-13 ביולי 2011 הוא יצא לאקרנים בצרפת על ידי חברת גומונט פילם קומפני 

## תקציר עלילה
בני זוג, אדם (ויליאם הרט) ומרי (איזבלה רוסליני), מתקרבים שניהם לגיל שישים, אבל תגובתם לכך שונה לגמרי. מרי, שהיא מורה בגמלאות, מתחילה לשפץ את הבית כדי שיתאים לגיל מבוגר. אדם מתגונן נגד כל שנוי, ומגן בנמרצות על עבודתו כאדריכל. השניים גרים בלונדון, ובבית שלידם גרה נורה, אמה של מרי שגידלה את בתה באיטליה. מרי מודאגת בגלל אירוע של אובדן זיכרון, והרופא שלה המליץ לה להמשיך להיות פעילה. אדם נעלב כשהוצע לו לתכנן בית אבות, ובמקום זאת הוא מקבל את עצתה של מאיה (ארטה דוברושי), עובדת צעירה במשרד, להשתתף בתחרות לעיצוב מוזיאון חדש. אדם מתחיל לעבוד על הפרויקט החדש בלילות יחד עם העובדים הצעירים. מרי מתחילה להתרגל שהבית ריק, אבל גם לה יש מעריץ צעיר שהיא פוגשת במכון הכושר.

## צוות השחקנים
* ויליאם הרט – אדם
* איזבלה רוסליני – מרי
* דורין מנטל – נורה
* קייט אשפילד - ג'וליה
* איידן מקארדל - ג'יימס
* ארטה דוברושי – מאיה
* לוק טרדאוויי – בנג'מין
* לזלי פיליפס – ליאו
* הוגו ספיר – פיטר
* ג'ואנה לאמלי – שארלוט
* סיימון קאלו – ריצ'רד
* ניקולס פארל – פארל

## קבלה
הסרט "פריחה מאוחרת" קיבל ביקורות מעורבות. אתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 43% על פי 14 סקירות. באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 53/100 בהתבסס על 10 סקירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* פריחה מאוחרת באתר הבמה

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
ישכר לייב וינברג

[ממוזער|שמאל|קבר רבי ישכר לייב וינברג (מימין) לצד סבו רבי [אברהם וינברג (הראשון)]]
רבי **ישכר לייב וינברג** (מכונה ביידיש: **דער עלטערער**, כלומר: המבוגר; נפטר בכ"ח בניסן תרפ"ח) היה אדמו"ר חסידי בדור השלישי בחסידות סלונים.

## ביוגרפיה
נולד לרבי שמואל וינברג מסלונים, נכדו של היסוד העבודה, ונשא את בתו של רבי שלום פרלוב מבראהין. התפרסם בין הגויים בשל שנינותו הרבה.

לאחר פטירת אביו בי"ט בשבט תרע"ו פנו רוב החסידים אל אחיו הצעיר רבי אברהם שהתגורר בביאליסטוק, ומיעוטם מינו את רבי ישכר לייב לממלא מקום אביו בסלונים. למרות זאת שמרו השניים על קשר הדדי וכיבדו מאוד זה את זה. מסופר כי בראש השנה הראשון אחרי מינויו לאדמו"ר, תלה רבי ישכר לייב פתק בבית מדרשו בו הודיע כי מי שנמנע מליסע לביאליסטוק בשל כבודו הוא אינו מוציא ידי חובה בתקיעותיו. אחת בשנה ניהלו האחים טיש משותף בהיותם בוורשה ביום הילולת אביהם.

יחד עם אחיו עמד בראש כולל רייסין ופעל רבות למען היישוב החסידי בארץ ישראל.

נפטר בכ"ח בניסן תרפ"ח (1928). בנו רבי אברהם יהושע העשיל וינברג מילא את מקומו בסלונים, עלה לארץ ישראל בשנת תרצ"ה (1935) ופתח בית מדרש בתל אביב. חיבר ספר תורני-אנציקלופדי "אוצר ערכי התורה - אהלי יששכר". נכדו שמואל וינברג כיהן כראש העיר בני ברק.

חתנו רבי יוחנן מלובצקי מלעכוויטש, נרצח בשואה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי סלונים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:סלונים: רבנים
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
יוניבט

**יוּנִיבֵּט** (באנגלית: **Unibet**) היא חברה המפעילה אתרי הימורים אינטרנטיים. החברה מציעה למשתמשיה משחקי פוקר, קזינו, בינגו, הימורי ספורט, מכונות מזל, כרטיסי גירוד ועוד.

חברת האם של יוניבט, "קבוצת יוניבט" (.Unibet Group plc) היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסת סטוקהולם  שבשוודיה.

## היסטוריה
יוניבט נוסדה בשנת 1997. בשנת 1998 קיבלה רישיון בבריטניה לעסוק בהימורים, והשיקה שירות הימורים דרך הטלפון. בשנת 1999 השיקה גם אתר האינטרנט, בשפות אנגלית ושוודית. בשנת 2001 השיקה החברה אתר אינטרנט חדש, ב-12 שפות שונות.

בשנת 2004 נרשמה החברה למסחר בבורסת סטוקהולם.

בשנת 2005 רכשה את חברת "MrBookmaker.com", גם היא חברה שעסקה באותו התחום והייתה פעילה בעיקר בבלגיה ובצרפת, תמורת 75.9 מיליון ליש"ט.

בשנת 2007 רכשה את חברת "Maria Holdings" בעלת אתר "Vera&John", גם היא חברה מאותו התחום שהייתה פעילה בעיקר במדינות הנורדיות, תמורת 54 מיליון ליש"ט.. 

בשנת 2008 השיקה לראשונה אפליקציה סלולרית לאנדרואיד דרכה ניתן לשחק ולהמר, ובשנת 2009 השיקה אפליקציה גם עבור מכשירי iOS.

בשנת 2011 חתמה החברה לראשונה על הסכם בו היא מספקת תשתית טכנית לספק משחקי הימורים אחר, במקום לספק שירות ישירות ללקוח הסופי (הסכם "B2B" - Business to Business).

בשנת 2012 רכשה את חברת "Betchoice" תמורת 13.6 מיליון ליש"ט, ובכך נכנסה לראשונה לשוק האוסטרלי.

בשנת 2014 נפרדה יוניבט מחברת הבת "Kambi", שהייתה אחראית על פעילות ה-B2B של החברה, במהלך של ספין-אוף בו חולקו מניותיה לבעלי המניות של קבוצת יוניבט. לאחר מהלך זה Kambi נהייתה בעצמה לחברה ציבורית הנסחרת בבורסת סטוקהולם.

בשנת 2015 רכשה את חברת "iGame" תמורת 59 מיליון אירו, ואת חברת "Stan James Group" תמורת 19 מיליון ליש"ט.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר יוניבט
* אתר קבוצת יוניבט
* היסטוריה של יוניבט, באתר קבוצת יוניבט
* קבוצת יוניבט , באתר הבורסה הנורדית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הימורים אינטרנטיות
קטגוריה:חברות שוודיות
קטגוריה:חברות מלטזיות
הדיוויזיה ה-76 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-76** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה בקרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה שוב, ולחמה בחזית המזרחית בקרבות שונים עד סוף המלחמה.

## היסטוריה
### הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד מקסימיליאן דה אנגליס. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה בעתודת הארמייה החמישית בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11, ולאחר מכן פעל כחלק מהקורפוסים ה-52, ה-4, וה-44 לסירוגין, במסגרת הארמייה ה-17. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 והקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד במסגרת הקורפוס ה-8, וב-31 בינואר 1943 הושמדה הדיוויזיה יחד עם כל הכוחות שהיו בכיס הדרומי, ושרידיה נלקחו לשבי.

### הקמה שנייה
ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד אריך אברהם. בדצמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב דנייפר כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן במסגרת הארמיות השישית והשמינית. במהלך מבצע יאשי-קישינב לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הרומני ה-6, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57 במסגרת הארמייה השמינית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב דברצן ובקרבות בהונגריה, סלובקיה ושלזיה, ושם נכנעו הכוחות לרוסים בסוף המלחמה.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht 

76
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
הקורפוס ה-64 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-64** (בגרמנית: **LXIV. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-11 בספטמבר 1942 בשם "קורפוס המילואים ה-64", והועמד תחת פיקוד קרל זקס. ביולי 1944 נאלץ הקורפוס לסגת בתנאים קשים, על מנת שלא יכותר על ידי הכוחות האמריקנים שנחתו בדרום צרפת במבצע דרגון, ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-64, ובספטמבר הוכפף לארמייה ה-19. בנובמבר 1944 לחם הקורפוס בכיס קולמר, ולאחר התמוטטות הכיס נסוג הקורפוס לבאדן. לאחר מכן לחם הקורפוס לחם בקרבות השונים בדרום גרמניה, וב-8 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.

## מפקדים
* קרל זקס (11 בספטמבר 1942 - 1 בספטמבר 1944)
* אוטו לאש (1 בספטמבר 1944 - 1 בנובמבר 1944)
* הלמוט תום (1 בנובמבר 1944 - 15 בינואר 1945)
* פרידריך-וילהלם האוק (15 בינואר 1945 - 15 בינואר 1945)
* מקסימיליאן גרימייס (15 בינואר 1945 - 15 באפריל 1945)
* הלמוט פריבה (15 באפריל 1945 - אפריל 1945)
* רודולף פון רומן (אפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* קורפוס המילואים ה-64 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הקורפוס ה-64 באתר lexikon-der-wehrmacht 

64
קורפוס המילואים ה-61 (ורמאכט)

**קורפוס המלואים ה-61** (בגרמנית: **LXI. Reservekorps**) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-15 בספטמבר 1942 בקניגסברג בשם "קורפוס המילואים ה-61", והועמד תחת פיקוד אדגר טייסן. הקורפוס פעל באזור וילנה, וב-21 בפברואר 1944 פורק הקורפוס.

## קישורים חיצוניים
* קורפוס המילואים ה-61 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
61
דרינה

שמאל|ממוזער|250px|תוואי הנהרות דרינה וסאווה
**דְרִינָה** (בבוסנית: **Drina**, בסרבית **Дрина**) הוא נהר הזורם בשטחי בוסניה והרצגובינה וסרביה, אורכו 346 ק"מ והוא אחד מיובליו של הנהר סאווה. מקורו של הנהר ברכס ההרים אשר בגבול מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה והוא זורם מדרום לצפון בשטח בוסניה והרצגובינה, נתיבו ממשיך לסרביה עד לנהר סאווה. 

מקורות הנהר מצויים בהרים מָגְלִיץ' ופִּיוְוסְקָה השייכים לאלפים הדינריים ומסלול זרימתו עובר בעיקר בבוסניה והרצגובינה וסרביה. לאורך תוואי הנהר שוכנת העיר וישגראד ובתוכה גשר מהמט פשה סוקולוביץ' אשר סביבו נסובה עלילת ספרו של איוו אנדריץ' – "גשר הדרינה".

במסגרת המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה היו באזור הנהר שני קרבות משמעותיים בין הצבא האוסטרו-הונגרי לצבא הסרבי. באוגוסט 1914 נערך קרב צר  ובמהלכו הדפו כוחות הצבא הסרביים את הכוחות האוסטרו-הונגריים שהתקדמו לתוך ממלכת סרביה והסבו להם אבדות כבדות. בספטמבר 1914 נערך קרב דרינה ובמהלכו הצליחו האוסטרו-הונגרים לחצות את הנהר ולבסס ראש גשר בשטחי ממלכת סרביה.

## קישורים חיצוניים

* 

ממוזער|מרכז|330px|תוואי נהר דרינה עד לשפכו בנהר סאווה

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: נהרות ונחלים
קטגוריה:סרביה: נהרות ונחלים
קטגוריה:נהרות גבול
אלוף ללא עוררין 2

**אלוף ללא עוררין 2** (באנגלית: **Undisputed II: Last Man Standing**) הוא סרט אמנויות לחימה אמריקאי משנת 2006 של הבמאי הישראלי יצחק פלורנטין בכיכובם של סקוט אדקינס ומייקל ג'יי וייט. זהו סרט ההמשך לסרט "אלוף ללא עוררין" משנת 2002.

## עלילה
ג'ורג' צ'אמברס (מייקל ג'יי וייט) הוא אלוף העולם באגרוף. כמה שנים לאחר הסרט הקודם, צ'אמברס מבקר בפדרציה הרוסית לסדרת משחקי אגרוף שם הוא מופלל על החזקת קוקאין ונשלח שוב לכלא. בכלא הוא מגלה קרבות אגרוף לא חוקיים שהאלוף שלהם הוא האסיר יורי בויקה (סקוט אדקינס). הסוהרים בבית הסוהר מארגנים את הקרבות הללו, ומשתתפים בהימורים כדי לצאת ברווח אישי, לרוב על חשבון הלוחמים. צ'יימברס חולק תא עם סטיבן פארקר, נרקומן בריטי.

מנהל הכלא מרקוב עובד בשביל אדם עשיר בשם גאגא (מארק איווניר), ושניהם אומרים לצ'אמברס שאם הוא יילחם בבויקה, ככל הנראה יקבל ערעור מזורז ושחרור מוקדם. צ'אמברס מסרב בהתחלה, אך לאחר שעבד עבודה פיזית במערכת הביוב של הכלא וחווה ממקור ראשון את אכזריות השומרים, הוא מסכים בעל כורחו. שני הלוחמים מתאמנים קשה לקראת המשחק, אם כי צ'אמברס עדיין מסתמך על רקע האגרוף שלו, בעוד בויקה מכין סדרה של בעיטות קטלניות, זריקות ומספר תרגילים שנועדו להשפיל את יריבו בזירה. קרב זה מסתיים בהפסד מצד צ'אמברס לאחר שהכנופיה של בויקה מסממת אותו לפני הקרב. לאחר מכן גאגא מציע לו עוד קרב והוא מסכים בתנאי שלא יסממו לא אותו ולא את בויקה. אחרי שלושה סיבובים הוא שובר את רגלו של בויקה ומנצח, משתחרר ומשתמש בכספי הזכייה שלו כדי לקנות גם את החופש של קרוט, חברו הנכה שתמך בו.

## דמויות ושחקנים
* מייקל ג'יי וייט - ג'ורג' צ'אמברס
* סקוט אדקינס - יורי בוייקה
* אלי דנקר - קרוט/ניקולאי
* בן קרוס - סטיבן פארקר
* מארק איווניר - גאגא
* קן לרנר - פיל גולד
* דייזי לאנג - סבטלנה
* ולנטין גנב - מנהל הכלא מרקוב

## קישורים חיצוניים

* UNDISPUTED 2 WITH SCOTT ADKINS AND MICHAEL JAI WHITE 

קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אגרוף
קטגוריה:סרטי אמנויות לחימה
קטגוריה:סרטי בית סוהר אמריקאים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת ברוסיה
קטגוריה:סרטים על התאבדות
מושל הודו הפורטוגזית

150px|ממוזער|שמאל|סמל הודו הפורטוגזית
**מושל [[הודו הפורטוגזית]]** או **המשנה למלך הודו** (בפורטוגזית: **Governador e Vice-Rei do Estado Português da Índia**, "מושל ומשנה-למלך של המדינה הפורטוגזית של הודו") היה הממונה מטעם פורטוגל על מושבות האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, כולל בתת-היבשת ההודית, באפריקה הדרומית ובדרום-מזרח אסיה (הגדרה מרחיבה זו התקיימה עד 1752). המשרה חדלה להתקיים עם סיום שלטונה של פורטוגל בהודו ב-1961, עם הוויתור הפורטוגלי על המושבות דאדרה ונאגר הבלי ודאמאן ודיו לממשלת הודו.

## התפתחות המשרה
המשרה נוצרה מיד לאחר מסעו של וסקו דה גמה לאוקיינוס ההודי. המושל הראשון, פרנסיסקו דה אלמיידה, מונה על ידי המלך מנואל הראשון בספטמבר 1505 וקבע את בירתו בקוצ'י. ב-1510 הועבר המרכז השלטוני לגואה, אז צורפו למדינה הפורטוגזית גם מלאקה ו. 

ב-1752 קיבלה מוזמביק הפורטוגזית מעמד נפרד, ומ-1844 התרכז הממשל הפורטוגזי בהודו רק במלבר (החוף הדרום-מערבי של תת-היבשת ההודית מגואה לקוצ'ין), תוך מתן מעמד נפרד להאחזויות האחרות של פורטוגל באזור, מקאו, מזרח טימור וסולור שבאינדונזיה.

## התואר
בתקופה בה הייתה פורטוגל מונרכיה, הוענק לבני אצולה ששירתו כמושלים בתואר "משנה למלך" (Vice-Rei). הנוהג פסק רשמית ב-1774, אך הוענק לעיתים עד 1835.

## מושלים ראויים לציון
* משנה למלך, פרנסיסקו דה אלמיידה, המושל הראשון, ספטמבר 1505 – נובמבר 1509
* אדמירל אפונסו דה אלבוקרקי, המושל השני, פעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להרחבה ניכרת ולמעשה להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, נובמבר 1509 – ספטמבר 1515
* דוארטה דה מנזש, לשעבר מושל טנג'יר, ינואר 1522 – ספטמבר 1524
* משנה למלך, וסקו דה גאמה, בתפקידו האחרון, המינוי האישי הראשון של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, מספטמבר 1524 עד מותו בדצמבר אותה שנה
* אשטבאו דה גאמה, בנו השני של וסקו דה גאמה, אפריל 1540 – מאי 1542
* משנה למלך, מרטים אפונסו דה סוזה, המפקד הכללי של הצי הפורטוגזי, מאי 1542 – 1545, נקרא חזרה לליסבון עקב ביקורת על תפקודו ויושרו האישי

## קישורים חיצוניים

* רשימת המושלים באתר הגנאלוגיה Geni.com
* מושל ומשנה למלך הודו 
* גלריית המושלים והמשנים למלך בהודו הפורטוגזית, מאת José Maria Delorme Colaço, 1841, פרויקט גוטנברג
* The Portuguese In India Being A History Of The Rise And Decline Of Their Eastern Empire מאת Fredrich Charles Danvers, 1894, ארכיון האינטרנט
** vol. 1 
** vol. 2 

קטגוריה:פורטוגל: היסטוריה
קטגוריה:הודו: היסטוריה
קטגוריה:מושלים כלליים
אדגר טייסן

**אדגר טייסן** (בגרמנית: **Edgar Theissen**;  14 בפברואר 1890 – 20 ביוני 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
טייסן נולד ב-14 בפברואר 1890 באאכן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1908 התגייס טייסן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-70 (לורן ה-4). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת טייסן ברגימנט הארטילריה של המשמר ה-5, שהשתייך לדיוויזיית המשמר ה-3, ואף נפצע במהלך הקרבות. לאחר מכן שירת בדיוויזיה ה-207 ובקורפוס ה-9, ואף הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל טייסן את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. 

לאחר המלחמה נשאר טייסן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה טייסן לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הארטילריה ה-2. ב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1936 מונה לראש ענף אב"ך בוורמאכט. ב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-262.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה טייסן מפקד הדיוויזיה ה-262, ופיקד עליה בחזית המערבית כעתודת הארמייה השביעית. ב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם טייסן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה לחם טייסן עם הדיוויזיה במסגרת הארמייה ה-17 כחלק מהקורפוסים ה-4, ה-44 לסירוגין. לאחר מכן לחם כחלק מוה-51 במסגרת הארמייה השישית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם כחלק מה-35 במסגרת הארמייה השנייה. בפברואר הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-35 תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה, וב-19 ביולי 1942 מונה טייסן למפקד הקורפוס ה-35. ב-15 בספטמבר 1942 מונה טייסן למפקד קורפוס המילואים ה-61, וב-1 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. טייסן פעל עם הקורפוס שבפיקודו באזור וילנה, עד לפירוקו ב-21 בפברואר 1944. ב-4 באפריל 1944 מונה טייסן למפקד כוח משימה בקבוצת ארמיות G, ופיקד עליו עד ה-26 באוגוסט 1944. לאחר מכן הועבר טייסן לעתודת המילואים, וב-23 באפריל 1945 נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
בהיותו בשבי החל טייסן ללמוד לימודי תאולוגיה, והמשיך בהם אף לאחר שחרורו מהשבי בשנת 1947. בשנת 1952 הוסמך טייסן לכמורה, ונהיה כומר בעיר מנשנגלדבך, שם התגורר עד מותו ב-20 ביוני 1968.

## קישורים חיצוניים
* אדגר טייסן באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
סיליקוזיס

**סיליקוזיס** (Silicosis) היא מחלת ריאות תעסוקתית הנגרמת משאיפת אבק סיליקה (צורן דו-חמצני) גבישי המשתייכת למשפחת מחלות אבקת הריאות. המחלה מאופיינת בהיווצרות דלקת ולייפת בצורה של נגעים נודולריים באונות העליונות של הריאות. סיליקוזיס, במיוחד בצורתו החריפה, מאופיין בקוצר נשימה, שיעול, חום וכחלון. סיליקוזיס היא המחלה התעסוקתית השכיחה ביותר וגרמה ל-46,000 מקרי מוות ברחבי העולם בשנת 2013 (לעומת 55,000 מקרי מוות בשנת 1990).

המחלה שכיחה בקרב אנשים שעסקו בחשיפה לסיליקה במהלך חייהם, כמו כורים שחצבו בסלעים כדי לחפור מנהרות. מניעה של המחלה מתבצעת בעיקר על ידי מניעת החשיפה לאבק. אבחון סיליקוזיס מתבצע לרוב על ידי הרופא כשלמטופל אין היסטוריה של מחלה אחרת שיכולה להסביר את התסמינים, יש היסטוריה של חשיפה לאבק ועל ידי שימוש באמצעי דימות (בעיקר צילום חזה). לעיתים קרובות, סיליקוזיס עשוי להידמות לבצקת ריאות, דלקת ריאות ושחפת, מצב העלול לגרום לאבחנה שגויה. בבדיקת תפקודי ריאות עלולה להופיע הפרעה בזרימת האוויר, אך הבדיקה עשויה להיות גם תקינה. המחלה יכולה להוביל לאי ספיקה נשימתית מתקדמת, צורך בהשתלת ריאה ומוות. פרט לטיפול תומך והשתלת ריאה, אין כיום טיפול יעיל למחלה.

## ראו גם
* אבקת הריאות
* אזבסטוזיס

## קישורים חיצוניים

* סיליקוזיס מתוך האתר medico
* סיליקוזיס מתוך האתר של המוסד לבטיחות וגהות
* 
* 

קטגוריה:מחלות ריאה עקב גורמים חיצוניים
סאיטאמה סופר ארנה

**סאיטאמה סופר ארנה** (ביפנית: **さいたまスーパーアリーナ**) הוא אולם הופעות וספורט הממוקם בסאיטאמה שבמטרופולין טוקיו שביפן, והוא האולם הגדול במדינה.

## שימושים
האולם נבנה בשנות ה-90 ונפתח ב-2000. האולם אירח את משחקי הגמר של מונדובאסקט 2006.

## גלריה

Basketball WC 2006 Final 6.jpg
Saitama Super Arena Night from Ground.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:קאנטו
עונת 1955/1956 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

**עונת 1955/1956 ב[[ליגת האלופות|גביע אירופה לאלופות בכדורגל]]** הייתה העונה הראשונה של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-4 בספטמבר 1955 ותחרות הסתיימה ב-13 ביוני 1956. בתחרות השתתפו 16 קבוצות. משחק הגמר נערך בפארק דה פראנס, פריז.  התחרות הסתיימה בניצחון של ריאל מדריד, אלופת ספרד.

## רקע
רעיון בארגון התחרות החל להתגלגל לאחר שבעיתונות הבריטית נכתב שקבוצה אנגלית וולברהמפטון וונדררס שניצחה בסתיו 1954 את ספרטק מוסקבה והונבד ההונגרית היא הקבוצה החזקה באירופה. עורך עיתון ספורט צרפתי ל'אקיפ החל לקדם את הרעיון שקיבל תמיכת אופ"א. עיתון זה גם בחר את הקבוצות המשתתפות וארגן את הזוגות של שמינית גמר.

## מתכונת התחרות
לתחרות הוזמנו 16 קבוצות. צ'לסי לא קיבלה אישור מהתאחדות הכדורגל האנגלית והוחלפה על ידי "גוורדיה ורשה". בעקבות סירוב אלופי הולנד, הונגריה ודנמרק להשתתף בתחרות, הם הוחלפו על ידי פ.ס.וו. איינדהובן, וורורס לובוגו ו"אורכוס" בהתאמה. 

בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ.

## מהלך התחרות

## ראו גם
גמר גביע אירופה לאלופות 1956.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים מאתר אופ"א

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1956
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1955
קטגוריה:עונות בליגת האלופות
מרכז גרינלנד פולי

**מרכז גרינלנד פולי** הוא גורד שחקים שמשמש למשרדים אשר ממוקם בעיר ג'ינאן שבמחוז שאנדונג שבסין. גובהו של המגדל הוא 301 מטרים (988 רגל) והוא כולל כ-61 קומות עליות ו-3 קומות תת-קרקעיות. המגדל משתרע על שטח של 111,064 מטר רבוע וכולל כ-860 מקומות חנייה ו-22 מעליות. בניית המגדל החלה בשנת 2010 והסתיימה כעבור 5 שנים, בשנת 2015. המגדל הוא המגדל הגבוה ביותר בעיר ג'ינאן וה-38 בגובהו בסין כולה.

## ראו גם
* המגדלים הגבוהים בעולם
* ליטופ פלאזה
* מגדל צ'אנג פו ג'ין מאו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: גורדי שחקים
קטגוריה:2015 ברפובליקה העממית של סין
פרס משחק השנה

**פרס משחק השנה** (בגרמנית: **Spiel des Jahres**) הוא פרס השנה הגרמני למשחקי קופסה. הפרס מחולק מאז שנת 1979 במטרה לתגמל מצוינות בעיצוב משחקי קופסה ולקדם משחקי קופסה איכותיים בשוק הגרמני.

## הקריטריונים לקבלת הפרס
הפרס ניתן על ידי חבר שופטים מגרמניה, שווייץ ואוסטריה, אשר בוחנים משחקי קופסה בשנה הקודמת לחלוקת הפרס. המשחקים שמועמדים לפרס הם "משחקים משפחתיים". משחקי מלחמה, משחקי תפקידים, קלפי אספנות ומשחקים אחרים בעלי רמת תחרותיות גבוהה אינם נכללים כמועמדים לפרס.

מאז 1989 יש פרס נפרד למשחקים לילדים.

במספר מקרים חבר השופטים בחר לתת פרס מיוחד נוסף למשחקים מסובכים יותר, כגון המשחק אגריקולה, שזכה בפרס בשנת 2008. בשנת 2011 חלוקת פרס מיוחד למשחקים מסובכים יותר הפכה לקטגוריה משל עצמה, ונקראת "Kennerspiel des Jahres" או "פרס המשחק למומחים".

הקריטריונים לפיהם נבחר הפרס:
* הרעיון שמאחורי המשחק (מקוריות, משחקיות וערכיות)
* מבנה כללי המשחק (בהירות, צלילות ומבנה)
* תצוגה (קופסה, חלקי המשחק, ספר החוקים)
* עיצוב (פונקציונליות וצורה)

## שנת 2016
המועמדויות לפרס הוכרזו ב-23 במאי 2016, והזכיות הוכרזו ב-18 ביולי 2016.

**פרס משחק השנה**

**פרס משחק השנה למומחים**

פרס משחק השנה לילדים

## שנת 2015

## שנת 2013

## שנת 2012

## שנת 2011

## קישורים חיצוניים

* 

משחק השנה
משחק השנה
אוגדה 85

**אוגדה מרחבית 85 (אוגמ"ר העמקים)** הייתה אוגדת מילואים וביטחון שוטף בצה"ל, שפעלה משנות השבעים ועד שנת 1992.

## היסטוריה
בשנות השבעים הוקמה מפקדת שליטה (משל"ט) העמקים. בשנות השמונים הפכה להיות אוגדה מרחבית עם שתי חטיבות מרחביות: חטיבה 228 (חטיבת העמקים או חטמ"ר צמח) וחטיבת הבקעה (חטיבה 417).

בנובמבר 1986 מונה תת-אלוף האיל סלאח למפקד האוגדה והיה לדרוזי הראשון בדרגת תת-אלוף.

בשנת 1992 פורקה אוגדה מרחבית 85.

בשנת 2003 אוחדו חטמ"ר צמח עם חטמ"ר הבקעה והפך לחטמ"ר הבקעה והעמקים.

## מפקדי האוגדה

## תגי יחידות באוגדה

קובץ:Hativat haAmakim(Zemah) 228.png|חטיבת העמקים (228)
קובץ:Logo-hativat-417.png|חטיבת הבקעה (417)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוגדות צה"ל שפורקו
ילנה דולינין

**ילנה דולינין** (נולדה ב-6 בפברואר 1978) היא אתלטית ישראלית. אלופת ישראל בחצי מרתון (2015). החזיקה בשיא ישראל בריצת מרתון (2:35:59 שעות) מספטמבר 2016 ועד נובמבר 2018.

## ביוגרפיה
דולינין נולדה ביקטרינבורג ברוסיה. התאמנה בצעירותה בריצה. בגיל 17 החלה ללמוד כלכלה באוניברסיטת יקטירנבורג. ב-1999 עלתה לישראל והשלימה תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן. לאחר לימודיה החלה לעבוד בתחום.

בשנת 2015, בגיל 37, חזרה להתאמן באופן מקצועי בהדרכת מוטי מזרחי במועדון איילות.

בשנת 2016, בתחרות המרתון הראשונה שלה, במרתון ברלין קבעה דולינין שיא ישראלי חדש של 2:35:59 שעות, שיפור של 37 שניות לשיא בן ה-12 שנים של נילי אברמסקי (2:36:36 שעות)., שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי צ'מטאי-סלפטר.

דולינין נשואה ואם לשלוש בנות.

## הישגים
**2015**
* מקום ראשון במרוץ אייל
* מקום ראשון במירוץ אשדוד (אליפות המדינה ב-10 ק"מ)
* מקום ראשון במרוץ עגור
* אלופת ישראל בחצי מרתון
**2016**
* מקום 7 במרתון ברלין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:רצות ישראליות למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצות ישראליות למרחקים ארוכים
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים ארוכים
קטגוריה:רצות מרתון ישראליות
קטגוריה:רצי מרתון ישראלים
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
רקוויאם (קאוואלי)

[שמאל|ממוזער|250px|[כנסיית סן לורנצו בוונציה, בה נקבר המלחין ובוצע הרקוויאם לראשונה]]
**מיסה על המתים בשמונה קולות** (בלטינית: **Missa pro defunctis per octo vocibus**) היא מיסת רקוויאם שהולחנה על ידי המלחין האיטלקי, פרנצ'סקו קאוואלי בשנת 1675. המיסה הולחנה כשנה לפני מותו של המחבר ויועדה מראש לטקסים שיערכו לכבודו לאחר מותו. יצירה זו היא אחת מן היצירות החשובות ביותר של קאוואלי שאינן אופרות והלחנה חשובה של הרקוויאם מתקופת הבארוק.

## היסטוריה
בשנת 1675 חש פרנצ'סקו קאוואלי, שהיה כבר בן למעלה מ-70 ונחשב לאחד מהמלחינים החשובים באיטליה, שמותו מתקרב. הוא החליט להלחין יצירה שתוצג לראשונה בטקסים לזכרו ובחר להלחין מיסת רקוויאם לצורך כך. הוא כתב צוואה מפורטת אותה השאיר יחד עם היצירה ובה הנחיות כיצד לבצע את הרקוויאם. בניגוד למה שנאמר לעיתים, הרקוויאם לא נועד להלווייתו של קאוואלי אלא לשני טקסי אזכרה שקאוואלי רצה שיערכו לכבודו לאחר מותו: אחד בבזיליקת סן מרקו שם עבד קאוואלי כקאפלמייסטר משנת 1668 ואחד בכנסיית סן לורנצו בוונציה, שם נקבר. המנצח המיועד היה נטאלה מונפראטו, שהיה יורשו של קאוואלי בתפקיד מנצח המקהלה של בזיליקת סן מרקו. לצורך כל אחד מביצועי הרקוויאם הקצה קאוואלי סכום גדול של כסף ואף קבע במפורט כיצד יחולקו התמלוגים. 

קאוואלי נפטר ב-14 בינואר 1676 ובקשותיו מולאו. 

## היצירה
הרכב היצירה כולל מקהלה של 8 קולות (סופרן, אלט, טנור ובס - כל אחד מהם פעמיים) ובאסו קונטינואו. ביצוע ממוצע של היצירה אורך בין 35 ל-40 דקות.

## סדר הפרקים
* Requiem aeternam
* Kyrie Eleison
* Dies Irae
* Offertorium
* Sanctus
* Agnus Dei
* Libera me

## קישורים חיצוניים
* [הרקוויאם בספריה הכוראלית החופשית (ChoralWiki).](http://www1.cpdl.org/wiki/index.php/Missa_pro_defunctis_(Francesco_Cavalli))

קטגוריה:מיסות רקוויאם
פרדיננד נוילינג

גנרל **פרדיננד נוילינג** (בגרמנית **Ferdinand Neuling**; 22 באוגוסט 1885 – 20 בפברואר 1960) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
נוילינג נולד ב-22 באוגוסט 1885 בבאוצן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-139 (הסקסוני המלכותי ה-11), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-22 במרץ 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף נוילינג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה נוילינג לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1930 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-2 (הפרוסי). ב-1 ביוני 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-23. ב-1 ביוני 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1939 מונה נוילינג למפקד הלאנדווהר באופלן, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-239.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה מונה נוילינג למפקד הדיוויזיה ה-239, ולחם עמה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשאר עמה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, וב-1 בדצמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11, וב-19 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ונוילינג הועבר לעתודת המילואים. ב-28 בפברואר 1942 קיבל נוילינג על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-2 בספטמבר 1942 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-62. הקורפוס הוצב בדובנו שבאוקראינה, ובתחילת שנת 1944 הועבר לצרפת, שם פעל תחת פיקוד הארמייה ה-19 במרסיי. ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-62, והשתתף בלחימה במבצע דרגון, וב-18 באוגוסט 1944 הושמד הקורפוס על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-36 ונוילינג נפל בשבי.

### לאחר המלחמה
בשנת 1947 שוחרר נוילינג מהשבי. לאחר שחרורו התגורר נוילינג בעיר הילדסהיים, עד למותו ב-20 בפברואר 1960, והוא בן 74 שנים.

## קישורים חיצוניים
* פרדיננד נוילינג באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960
הקורפוס ה-62 (ורמאכט)

**הקורפוס ה-62** (בגרמנית: **LXII. Armeekorps**) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-2 בספטמבר 1942 בברלין בשם "קורפוס המילואים ה-62", והועמד תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. הקורפוס הוצב בדובנו שבאוקראינה, ובתחילת שנת 1944 הועבר לצרפת, שם פעל תחת פיקוד הארמייה ה-19 במרסיי. ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-62, והשתתף בלחימה במבצע דרגון, וב-18 באוגוסט 1944 הושמד הקורפוס על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-36.

## מפקדים
* פרדיננד נוילינג (2 בספטמבר 1942 - 2 בנובמבר 1944)

## סדר הכוחות
### מבצע דרגון
במבצע דרגון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית המילואים ה-148
* הדיוויזיה ה-242

## קישורים חיצוניים
* קורפוס המילואים ה-62 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הקורפוס ה-62 באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
62
הדיוויזיה ה-239 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-239** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת ובמבצע ברברוסה, ולאחר מכן פורקה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. במהלך הפלישה לפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשארה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ומפקדת הדיוויזיה התאחדה ב-26 במרץ 1942 עם הדיוויזיה ה-294.

## מפקדים
* פרדיננד נוילינג (26 באוגוסט 1939 - 1 בינואר 1942)

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht

239