open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עדן פינס

**עדן פינס** (נולדה ב-21 ביוני 1997) היא מנחה, שחקנית ודוגמנית ישראלית.

## ראשית חייה
פינס נולדה וגדלה ברעננה, לזוג הורים עובדי עירייה. אמה ממשפחה חרדית. הוריה ממוצא תימני וטורקי. התחנכה בבית ספר תיכון מור מטרו-ווסט רעננה במגמת צילום, והשתתפה בנבחרת האתלטיקה.

שירתה בצה"ל באגף המודיעין.

## קריירה
כיכבה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "איט גירל" של הוט.

פינס שימשה כפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית תמנון ושל מותג הספורט הגרמני אדידס בישראל, וכן לחברת ההלבשה התחתונה הישראלית FIX. בנוסף דגמנה לקמפיין חוצות של חברת הטיפוח הישראלית קרליין, של חברת ההלבשה האמריקאית Forever 21 בישראל; וכן למאפר פטריק טה, בקמפיין שצילם טל עבודי.

ב-2015 התמודדה בתחרות מלכת היופי של ישראל, אך לא זכתה.

השתתפה בקליפ של השיר "שלוקה" של רון נשר ודנידין, שיצא ב-2016.

השתתפה בקליפ של השיר "קרמלה" של משה פרץ, שיצא ב-2017.

ב-2018 החלה לשמש אחת הפרזנטוריות של רשת האופנה הישראלית רנואר. באותה שנה הגישה פינה בתוכנית "חם בלילה" בקשת 12, בהנחייתם של אופירה אסייג ואייל ברקוביץ'.

בשנת 2019 שיחקה בעונות 3–4 בסדרת הנוער "כפולה" בערוץ kidZ, בתור ליאב צ'ירולי.

זכתה בפרס "סטייל אייקון" בתחרות פרסי האופנה של כתב העת "את".

הגישה את פינת "האחות הדיגיטלית" של "האח הגדול" עונה 10, ששודרה ברשת 13.

ביולי 2020 השתתפה בקמפיין פרסומי לחברת ביטוח ישיר, יחד עם המנחה גיא פינס.

באפריל 2021 שיחקה בסדרת דרמת הפשע "בני אור" של yes, בתפקיד הסטודנטית לילך. ביולי אותה שנה השתתפה בקליפ לשיר "Sobrio" של הזמר הקולומביאני, מאלומה. בשנת 2021, פינס נבחרה על-ידי כתב העת "פורבס ישראל", לרשימת 30 הצעירים המבטיחים בישראל (Forbes 30Under30).

בשנת 2022 התמודדה בעונה השמינית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" ששודרה בקשת 12, לצד הרקדן אוראל כלאף. אולם הצמד הודח עשירי. באותה השנה, הקימה מותג בשם Fifi Beauty המיועד לטפל בשיערן של נשים מתולתלות.

בשנת 2024 הנחתה את העונה הראשונה של הגרסה הישראלית השנייה לתוכנית המציאות "לאב איילנד" המשודרת בשירות הטלוויזיה הישראלי FreeTV.

בשנת 2025 החלה להנחות את השעשועון "כלוב הזהב" ברשת 13 לצד צביקה הדר.

## חיים אישיים
מיוני 2018 עד אפריל 2019 הייתה בזוגיות עם עורך הדין וספורטאי העבר עמרי בן נתן. מאוגוסט 2019 עד יוני 2020 הייתה בזוגיות עם היזם והדוגמן דור רפאלי. מאוגוסט 2020 עד אוגוסט 2022 הייתה בזוגיות עם איש העסקים אילן מסיקה.

ביוני 2023, החלה זוגיות עם הכדורגלן הנורווגי מתיאס נורמן, בעת ששיחק בליגת העל של ערב הסעודית. בספטמבר 2023 הם התארסו, באפריל 2024 השניים נפרדו.

באפריל 2023, חשפה שחוותה אלימות פיזית ומינית כנערה צעירה, שהותירה בה צלקת נפשית ופיזית. פינס לוקה בתסמונת השחלות הפוליציסטיות.

בספטמבר 2024 החלה זוגיות עם הזמר אושר כהן. בספטמבר 2025 השניים התארסו.

## קישורים חיצוניים

* החום פתאום עולה, כתבת שער בירחון מגזינה
* עדן פינס: "פעם התלתלים היו אישיו, היום כבר לא", דליה בן ארי במגזין את
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון מור מטרו-ווסט רעננה
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:חיילות אגף המודיעין
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:האח הגדול (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
יורי סטויאנוב

**יורי ניקולאייביץ' סטויאנוב** (ברוסית: **Юрий Николаевич Стоянов**; נולד ב-10 ביולי 1957, אודסה) הוא מוזיקאי, שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי-רוסי. אמן העם של הפדרציה הרוסית (2001). ידוע בשיתוף הפעולה שלו עם הקומיקאי איליה אולייניקוב.

## ביוגרפיה
יורי סטויאנוב נולד ב-10 ביולי 1957 באודסה. כילד עבר לפרברי אודסה לכפר בורודינו. אמו רוסייה, יבגניה לאונידובנה סטויאנובה (נולדה ב-21 ביוני 1935), עבדה כסגנית מנהלת לעבודה חינוכית, מנהלת מכללה פדגוגית ולימדה שפה וספרות אוקראינית, עובדת חינוך באוקראינה. הוא גר באודסה. אביו – בולגרי במוצאו, ניקולאי גאורגייביץ' סטויאנוב עבד כגינקולוג, מת בשנת 1993.

בשנת 1974 הוא נכנס למכון GITIS במוסקבה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1978, הוא שיחק בתיאטרון הדרמה טובסטוגאנוב הגדול, שם עבד כשחקן עד 1995.

יורי סטויאנוב זכה לתהילה ארצית לאחר יציאת תוכנית המערכונים גורודוק שאותה יצר והוביל יחד עם הקומיקאי איליה אולייניקוב משנת 1993 עד 2012.

ב-30 באוקטובר 2018 הצטרף סטויאנוב למועצה של הטלוויזיה ציבורית על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית. בשנת 2018 יצא עם תוכנית מערכונים חדשה בשם "100יאנוב". במהלך מגפת הקורונה ברוסיה יצא בסדרת מערכונים במסגרת תוכנית בשם "סטויאנוב בבידוד" (Стоянов в изоляции) שזכתה לפופופולריות רבה.

## פילמוגרפיה נבחרת
* ילדה וגראנד (1981) כעיתונאי
* ארנב מעל המהומה (2006) כסמיון גרוסו
* 12 (2007) כמושבע מספר 6
* ממלכת המראות העקומות (2007) כמפיק
* יראלש (2007) כשודד
* היטלר קאפוט! (2008) כמרטין בורמן
* סינדרלה (2012) כוויקטור פאבלוביץ' צ'וגינוב, כאיל נפט
* הגווארדיה הלבנה (2012) כבלוחין
* מלכת השלג (2012) כמלך (דיבוב)
* ריכטר. עונה 3 (2018)
* גשר קרים. נעשה מאהבה! (2018) כבוס
* קבוצת החלומות (2019)
* גוד ביי, אמריקה (2020) כוויקטור סרגייביץ'
* סטויאנוב בבידוד (2020)
* אורחים מהעבר (2020) כפרופסור פיוטרובסקי
* Love (2021)
* הערפדים של מרכז רוסיה (2021)
* מרלן (2021)
* אבות (2022)

## חיים אישיים
סטויאנוב התחתן שלוש פעמים. לסטויאנוב שלוש בנות ושתי בנות חורגות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס TEFI
קטגוריה:מנחי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:אודסה: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
פאבל דרביאנקו

**פאבל יורייביץ' דרביאנקו** (ברוסית: **Па́вел Ю́рьевич Деревя́нко**; נולד ב-2 ביולי 1976) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי.

## ביוגרפיה
פאבל דרביאנקו נולד בעיר טגאנרוג, מחוז רוסטוב, רוסיה הסובייטית, שבברית המועצות. הוריו, יורי פאבלוביץ' וטטיאנה וסילייבנה דרביאנקו, עבדו כל חייהם במפעל בטגאנרוג.

הוא למד בקייב, שבאוקראינה הסובייטית. לאחר מכן עבר פאבל למוסקבה שם נכנס לאקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון. הוא למד שם משנת 1996 עד 2000. במהלך לימודיו הבחין בו הבמאי אלכסנדר קוט (כשפאבל למד בקורס של לאוניד חייפץ), כאשר פאבל עם סטודנטים אחרים העלה את ההצגה "חביות אריזה". כאשר החל אלכסנדר קוט לצלם את סרטו "שני נהגים נהגו", הוא מצא את דרבינקו. באותה תקופה פאבל ערך חזרות להצגה של אולג מנשיקוב "המטבח", אך הוא לא רצה לסרב להצעתו של אלכסנדר קוט לככב בסרט. הסרט "שני נהגים נהגו" התקבל בחום על ידי הקהל, ותפקידו כקולקה סנגירב הביא לשחקן המתחיל את תהילתו הראשונה. השחקן הצעיר הופיע אז בסרטים הבאים - "תשע נשמותיו של נסטור מחנו" (2006), *[[:ru:Антикиллер 2: Антитеррор|אנטיקילר 2]]" וסדרת הטלוויזיה "[[:ru:Штрафбат (телесериал)|שטראפבט]]".

דרביאנקו ידוע גם על משחקו בקומדיות "[[היטלר קאפוט|היטלר קאפוט!]]" (2008) ו*רז'בסקי נגד נפוליאון'' (2012). הוא גילם את נסטור מאכנו בסדרת הטלוויזיה "תשע נשמותיו של נסטור מאכנו" ואת אלכסנדר פושקין בסרטים "גוגול: ההתחלה" ו"גוגול: נקמה נוראית".

בשנת 2013, השחקן היה מועמד לפרס נשר הזהב לשחקן הטוב ביותר בטלוויזיה על תפקידו כמיכאיל סולוביוב בסדרת הטלוויזיה "הצד האפל של הירח". באביב 2015 הוא השתתף בסרטון המוזיקה של וסיל אובלומוב לשיר "Mnogochodovochka". בסתיו 2015 יצא קליפ של להקת Uma2rman "רעלים" עם פאבל.

הוא כיכב בתפקיד ראשי (כפיוטר השלישי) בסדרת הטלוויזיה "יקטרינה הגדולה" (2015), יחד עם יוליה סניגיר.

בינואר 2020 קיבל את פרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה על תפקידו בסדרה "מעצר בית".

## קריירה
### תפקידי תיאטרון
* «Затоваренная бочкотара» - וולודיה טלסקופוב
* רוברטו זוקו (הצגה מאת ברנרד-מארי קולטס) - רוברטו זוקו
* המעיל - אקקי אקקביץ' בשמשקין
* «Герой» - קריסטוף מחואון
* «Имаго pigmalionum» - אלוף-משנה פיקרינג
* האמן ומרגריטה - חתול בהמות
* «Би-фем» - אמא
* ויי - חומה ברוט

### פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
עונת 2020 בגביע סודאמריקנה

**עונת 2020 ב[[גביע סודאמריקנה|גביע הסודאמריקנה]]** היא העונה ה-19 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-4 בפברואר 2020, ומשחק הגמר נערך ב-7 בנובמבר 2020 באצטדיון מריו אלברטו קמפס, קורדובה, ארגנטינה.

## קבוצות משתתפות
*ארגנטינה וברזיל - 6
*אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, וונצואלה- 4

## השלבים המוקדמים
### שלב ראשון

בשלב הראשון, כל מפגש שוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא נכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.

### סיבוב שני

בסיבוב השני, כל מפגש ישוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש תיקו, שערי החוץ הם אלו שיקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא יכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.

16 המנצחות של השלב השני יעפילו לשלבי שמינית הגמר.

### שלב הנוקאאוט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גביע סודאמריקנה
קטגוריה:עונות בגביע סודאמריקנה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:אירועי ספורט שהושפעו ממגפת הקורונה
קטגוריה:2020 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2021 באמריקה הדרומית
היית'ם בן טארק אאל סעיד

**היית'ם בן טארק אאל סעיד** (; נולד ב-13 באוקטובר 1954) הוא הסולטאן הנוכחי של עומאן. היית'ם ירש את התפקיד מבן דודו, קאבוס בן סעיד אאל סעיד, לאחר מותו. הוא החל בכהונתו בתפקיד ב-11 בינואר 2020. בעבר שירת היית'ם כשר המורשת והתרבות העומאני מ-2002 עד 2020.

## רקע
היית'ם בן טארק הוא חבר במשפחת המלוכה העומאנית, בית סעיד, בנם של טארק בן תיימור, בנו של הסולטאן תיימור בן פייסל ולאמו שוואנה בנת חמוד אל-בוסעידיה ב-13 באוקטובר 1954 בבירת עומאן מסקט. בשנת 1979 סיים היית'ם את לימודיו בתוכנית שירות החוץ של אוניברסיטת אוקספורד. אחיו של היית'ם משרת כסגן ראש ממשלת עומאן.

## קריירה
היית'ם היה ראש ההתאחדות העומאנית לכדורגל הראשון, במהלך שנות השמונים של המאה העשרים המוקדמות. הוא מתואר כחובב ומעודד ספורט. היית'ם בן טארק אאל סעיד שירת כסמנכ"ל לעניינים פוליטיים של משרד החוץ העומאני משנת 1986 עד 1994, ובהמשך מונה למזכיר הכללי של משרד החוץ העומאני (1994–2002). באמצע שנות התשעים של המאה העשרים התמנה היית'ם בן טארק אאל סעיד לתפקיד שר התרבות של עומאן. הוא ייצג את עומאן בטקסים תרבותיים שונים ברחבי העולם. בשנת 2016, קיבל היית'ם את פניהם של צ'ארלס, נסיך ויילס ואשתו קמילה בביקורם בעומאן.

היית'ם שירת גם כיושב הראש של הוועידה לחזון העתידי של עומאן – "עומאן 2040", זאת לצד היותו נשיא הכבוד של האגודה העומאנית לאנשים בעלי צרכים מיוחדים ונשיא אגודת הידידות היפנית-עומאנית.

### סולטאן עומאן
לאחר מותו של בן דודו הסולטאן קאבוס ב-10 בינואר 2020 בלא צאצאים, ירש היית'ם בן טארק אאל סעיד את בן דודו. היית'ם הוכרז כסולטאן עומאן על ידי מועצת הביטחון של עומאן, שפתחה את מכתב הצוואה שהשאיר הסולטאן קאבוס ובו צוין שמו של היית'ם כיורש. במהלך נאומו הראשון כסולטאן הבטיח להשאיר את מדיניות החוץ עושת-השלום של עומאן כרגיל ולפתח עוד יותר את הכלכלה העומאנית.

ב-12 בינואר 2021 הוציא הסולטאן היית'ם צו מלכותי הקובע כי מכאן ואילך ימונה בעומאן יורש עצר רשמי, שיהיה בנו הבכור של הסולטאן המכהן. בעקבות הצו הפך בנו הבכור של היית'ם, דִ'י יַ֫זֶן, ליורש העצר הראשון בעומאן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עומאנים
קטגוריה:סולטאני עומאן
קטגוריה:שרי תרבות
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:ילידי 1954
קטגוריה:עומאנים שנולדו במאה ה-20
סלון הרכב הבין-לאומי במוסקבה

**סלון הרכב הבין-לאומי במוסקבה** (ברוסית: **Московский международный автомобильный салон**, בראשי תיבות: **ММАС**; באנגלית: The **Moscow International Automobile Salon**, בראשי תיבות: **MIAS**) היא תערוכת הרכב הדו־שנתית המתקיימת ב־Crocus Expo  במוסקבה, רוסיה. התערוכה מאורגנת על ידי הארגון הבינלאומי של יצרני הרכב  (OICA), הרואה אותה כמופע רכב בינלאומי גדול.

המארגנים הם התאחדות היצרנים הרוסיים NP ומרכז אקספו במוסקבה. מספר כנסים של משווקים שאורגנו על ידי יצרני מכוניות מהווים את החלק האינטגרלי של התוכנית. בספטמבר 2010 היא קיבלה מעמד של סלון רכב ברמה הגבוהה ביותר, 'A'.

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:תערוכות רכב
קטגוריה:מוסקבה: כלכלה
ספקטרופלואורמטר

[ממוזער|302x302 פיקסלים|[איור סכמטי של מערך רכיבים אופטיים בספקטרופלואורמטר טיפוסי]]
ספקטרופלואורמטר או ספקטרופוטומטר פלואורסצנטי הוא מכשיר בספקטרוסקופיה המשמש למדידת החתימה הפלואורסצנטית של חומר מסוים. 

## עקרון פעולה
מרבית הספקטרופלואורמטרים הם מכשירים מתקדמים יותר מאשר פילטר הפלואורומטר בכך שהם יכולים לזהות פלואורסצנטיות ברמת דיוק גבוהה יותר ורגישות יוצאת דופן. הם מעולים בסלקטיביות באורך הגל, בגמישות ובנוחות. לעיתים קרובות מכשיר ספקטרופלואורמטר מצויד בדברים הבאים:

* נורת קסנון 
* מונוכרומטורים לבליעה ופליטה
* תא מדידה (קיבטה)
* גלאי

נורת הקסנון המשמשת כמקור לעירור, יכולה לספק רצף אנרגטי המשתרע מהאולטרה סגול לאינפרא אדום. במקום פילטרים, לספקטרופלואורומטר יש מונוכרומטורים המאפשרים לייצר אורכי גל בודדים ממקור אור בעל פס רחב. הדבר מאפשר לספקטרופלואורומטרים להקליט גם ספקטרומי עירור ופליטה. המונוכרומטורים מאפשרים לשמור על פליטה קבועה באורך גל יחיד כדי למדוד את ספקטרום העירור. גם להפך, ניתן לשמור על עירור קבוע באורך גל יחיד, כדי למדוד את ספקטרום הפליטה.

כמו בפלואורומטר, גלאי הספקטרואפלואומטר מורכב מצינורות פוטו-מכפיליים (PMT) להגברת הפליטה. לאחר מכן משתמשים במכשירים אלקטרוניים כדי לכמת את האות ולהציג אותו באופן אלקטרוני, בדרך כלל כגרף.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי מעבדה
העגלה הירוקה (רומן)

**העגלה הירוקה** (ברוסית: «**Зелёный фурго́н**») הוא רומן מאת הסופר הסובייטי א. ו. קוזאצ'ינסקי, שהביא לו את תהילתו. הרומן נכתב בשנת 1938 לבקשת חברו, הסופר המפורסם יבגני פטרוב.

העלילה מבוססת על אירועים אמיתיים, ההשראה לדמויות הראשיות היו א. ב. קוזאצ'ינסקי ויבגני פטרוב (סופר נודע מהצמד אילף ופטרוב ).

## עלילה
בערב חורפי בשנת 1931, מועדון סופרים התארגן בעצמו בסנטוריום של העיר גגרה, בראשות הסופר המפורסם פטריקייב. ד"ר בויצ'נקו, חברו הטוב של פטריקייב, מציג את סיפורו בפני בית המשפט של מועדון, המספר על חיי מחלקת החקירות הפלילית באודסה בתחילת שנות העשרים, וממשיך לקרוא את עבודתו.

הסיפור מתרחש במחוז אודסה שלאחר מלחמת האזרחים. ראש מחלקת המשטרה, תלמיד תיכון לשעבר,  וולודיה, בן שמונה עשרה, מגיע לעיירה שנקראת סוורינובקה. הוא ממונה לתפקיד על ידי ראש אגף המבצעים במשטרת אודסה, כדי להילחם בפשע הגואה בעיירה וסביבותיה. הוא מקבל תחת פיקודו שני אנשים (שניהם תושבי העיירה) - השוטר הזוטר גרישצ'נקו וסוכן מהדרגה השנייה שסטקוב (שלפני שהתגייס למשטרה עבד כפועל בבית דפוס). ביחד הם מנסים לתפוס גנבי סוסים, מבריחים, ספסרים וייצרני אלכוהול בלתי חוקיים. אבל וולודיה חולם על קריירה של שרלוק הולמס ובכל דרך מיישם את שיטותיו בחקירת כל העבירות הקטנוניות הללו. אך במהרה חלומו מתגשם - הוא מתחיל לחקור את הפשעים שבוצעו על ידי כנופיה שבראשה עומד פושע המכונה "צ'רוון" (יוני באוקראינית). החיפושים אחרי הכנופיה מובילים את וולודיה אל גנב סוסים המכונה "יפיוף". כאשר הוא מצליח לתפוס אותו - מתגלה שזהו חברו של וולודיה לקבוצת הכדורגל מתקופת התיכון.

## בסיס עובדתי
סיפורו של אלכסנדר קוזאצ'ינסקי התבסס על סיפור הנעורים של יבגני קטאייב (פטרוב) (מחבר משותף של הרומנים שנים עשר הכיסאות ועגל הזהב) וקוזאצ'ינסקי. קטאייב (פטרוב) היווה השראה לוולודיה פטריקייב, וקוזאצ'ינסקי - לגנב הסוסים המכונה "יפיוף".

אלכסנדר קוזאצ'ינסקי שירת כבלש בנפת בלטה שבמחוז אודסה. הוא עזב את השירות, וחטף יחד עם גאורג פך (תושב האזור ממוצא גרמני, שהיה עריק מהצבא האדום, עגלת משא עם תבואה, שנועדה לשחד את מפקד משטרת העירבאלטה. לאחר מכן הוא ארגן כנופיה, שכללה תושבים מקומיים ממוצא גרמני וחיילים לשעבר בצבא הלבן . בכנופיה היו חברים כ-20 איש. היא התמקמה במושבה לוסטדורף מערבית לאודסה. שתושבי המושבה, שהחזיקו בדעות האנטי-סובייטות נתנו מחסה לחברי הכנופיה. בהנהגתו של אלכסנדר קוזאצ'ינסקי ביצעה הכנופיה מעשי שוד במשרדי ממשלה, רכבות וחנויות. במעשים אלו קנה לעצמו קוזאצ'ינסקי שם של פושע נועז והיה חביב הנשים.

בשנת 1922, נפל קוזאצ'ינסקי, יחד עם כמה מחברי כנופייתו, למארב משטרתי. כאשר ניסו למכור סוסים גנובים (נגנבו מיחידת רפואה של הצבא האדום) באחד השווקים של אודסה. במהלך מרדף, מלווה בחילופי יריות,  נתקל קוזאצ'ינסקי מטווח קרוב באחד השוטרים. הוא מיד זיהה שמדובר ביבגני קטאייב (פטרוב), חברו לספסל הלימודים בגימנסיה. לכן הוא נכנע והסגיר את עצמו למשטרה.

## מהדורות
הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1938 באלמנאך "שנה XXII" (גיליון 14). הרומן ראה אור שלוש פעמים במהלך חיי המחבר (בשנים 1938–1943).

יתר על כן, הספר הודפס מחדש פעמים רבות. המהדורה האחרונה יצאה בשנת 2012.

## עיבודים
הסיפור עובד 3 פעמים:
* העגלה הירוקה (סרט, 1959)
* העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 1983)
* העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 2020)

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1938
קטגוריה:ספרים רוסיים
רפובליקה פדרלית חוקתית

**רפובליקה פדרלית חוקתית** היא רפובליקה פדרלית, המבססת את המערכת הפוליטית שלה על חוקה.

## מדינות פדרליות חוקתיות

קטגוריה:שיטות ממשל
טלסקופ אופטי

ממוזער|טלסקופ אופטי
[ממוזער|רחובות [תל אביב-יפו|תל אביב בימי מלחמת העצמאות - תושבי תל אביב משקיפים מחוף הים לעבר יפו הערבית בעזרת טלסקופ אופטי, בשנת 1984]]

**טלסקופ אופטי** הוא מכשיר לצפייה בעצמים רחוקים. טלסקופ אופטי אוסף ומרכז אור בעיקר מהתחום הנראה של הספקטרום האלקטרומגנטי, ישנם טלסקופים שעובדים בתחום התת-אדום והעל סגול, בצורתו הפשוטה ביותר הטלסקופ הוא צינור שבכל אחד מקצותיו עדשה מרכזת. טלסקופים עובדים בכל אורכי הגל של הקרינה האלקטרומגנטית (למשל: רדיו טלסקופ).

## סוגי טלסקופים אופטיים
טלסקופים אופטיים נחלקים לשלושה סוגים:טלסקופ קטדיופטרי עובד באמצעות שילוב של עדשות ומראות. טלסקופ מחזיר-אור עובד באמצעות סידור של מראות. סוג זה קל מהאחרים לבנייה בגודל גדול, ולכן הוא היחיד המשמש בטלסקופים אסטרונומיים גדולים. טלסקופ שובר-אור עובד באמצעות סידור של כמה עדשות.

## חלקי הטלסקופ האופטי
* **[[עינית (ציוד אופטי)|עינית]]** - העדשה או מכלול העדשות הקרובים לעין הצופה.
* **בלט עין** - המרחק בין העינית לאישון היציאה.
* **עדשה מיישרת** - עדשה שמציבים בתוך הטלסקופ כדי לקבל תמונה ישרה.
* **הפרדה קווית** - המרחק המינימלי בו ניתן להבחין בין שתי נקודות במישור הדמות.
* **עדשת שדה** - עדשה המוצבת במוקד המשותף של העצמית והעינית על מנת להגדיל את זווית השדה (אינה משנה את ההגדלה).
* **הפרדה זוויתית** - הזווית המינימלית בה ניתן להבחין בין שתי נקודות.
* **עצמית** - העדשה הקרובה לעצם הנצפה.
* **מנסרת היפוך** - מנסרת Porro או שתי מנסרות ישרות זווית המודבקות זו לזו וההופכות את הדמות.
* **הגדלה קווית** - ההגדלה בטלסקופ אסטרונומי רגיל שווה ל:
# גודל הדמות חלקי גודל העצם.
# אורך מוקד העצמית חלקי אורך מוקד העינית.
# קוטר אישון הכניסה חלקי קוטר אישון היציאה.

## שימושים במילה טלסקופ
המילה טלסקופ במקור שימשה לתיאור כלי הנועד לצפייה בתחום האור הנראה באמצעות העין האנושית ומטרתו הייתה להגדיל זוויתית את העצם או העצמים שעליו אנו צופים ובכך להפוך אותם לגדולים (זוויתית). בנוסף, נעשה שימוש במילה טלסקופ בשביל לתאר מכשירים הצופים בקרינה חלקיקית (למשל טלסקופ ניוטרינו).

## קישורים חיצוניים

*  - רוב הערך מדבר על טלסקופ אופטי
* 

*
2020 01
קטגוריה:טלסקופים
הר אדרד

**הר אדרד** (באנגלית: **Mount Edred**) הוא הר נישא המכוסה קרח, המהווה את הקצה הדרומי של רכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם במרחק 16 קילומטרים מקו החוף, של מפרץ ג'ורג' השישי.

גובהו של ההר 2,195 מטרים מעל פני הים. ההר הוא ההר התשיעי בגובהו בארץ אלכסנדר (הר קאלה גבוה ממנו, והר ספיבי נמוך ממנו).

## היסטוריה
### גילוי ההר

ההר נצפה לראשונה על ידי לינקולן אלזוורת' במהלך טיסתו הטרנס-אנטארקטית ב-23 בנובמבר 1935.

ההר מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו בטיסה זו על ידי ו. ל. ג'י. ג'וארג (W.L.G. Joerg).

הצד המזרחי של ההר נסקר לראשונה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1936, ונסקר בשנית על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1949.

הצד המערבי של ההר מופה כולה בהתבסס על תצלומי האוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בין השנים 1947–1948, ועל ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.

### מקור השם

אנשי סקר שטחי חסות איי פוקלנד קראו להר על שמו של אדרד שמלך באנגליה משנת 946 ועד שנת 955; וזאת בדומה לאתרים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

## ראו גם

* הר אתלוולף
* הר אתלרד
* הר אתלסטאן
* הר אגברט
* רכס אתלברט
* הר אלפרד

## לקריאה נוספת

• Damien Gildea, **[https://books.google.co.il/books?id=mLHtBgAAQBAJ&pg=PT13&lpg=PT13&dq=%22Mount+Edred%22&source=bl&ots=8IEq-Lt1Se&sig=ACfU3U2iYuj_f84oZrSuADSgJ5UMqiyiGA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiLyNq4sfzmAhUE36QKHcvhAg8Q6AEwEHoECA0QAQ#v=onepage&q=%22Mount%20Edred%22&f=false Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide]**

## קישורים חיצוניים
* הר אדרד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר אדרד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר אדרד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר אדרד באתר peakbagger
* המרחקים בין הר אדרד לאתרים באנטארקטיקה באתר peakery
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר אדרד (לפי גבהים)

## הערות שוליים

אדרד
ריצ'רד שאול וורמן

**ריצ'רד שאול וורמן** (באנגלית: **Richard Saul Wurman**; נולד ב-26 במרץ 1935) הוא אדריכל ומעצב גרפי יהודי אמריקאי. כתב, עיצב ופרסם כ-90 ספרים, ויצר את ועידת TED, וכן את ועידת . היה יושב ראש  (IDCA) בשנת 1972, ועידת העיצוב הפדרלית הראשונה בשנת 1973 והוועידה השנתית של המכון האמריקאי לאדריכלים (AIA) בשנת 1976.

## קורות חיים

וורמן קיבל את שני תאריו האקדמיים,  (.B.Arch) ו (.M.Arch) מאוניברסיטת פנסילבניה. סיים את התואר השני בשנת 1959, בהצטיינות יתרה. הוא זכה במדליית הזהב של ארתור ספייד ברוקס, זכה במספר תוארי דוקטור לשם כבוד, במלגות גרהאם, גוגנהיים ומענקים רבים מארגון הקרן הלאומית לאמנויות (NEA) וכן לתואר הפרופסור הנכבד באוניברסיטת נורת'איסטרן. הוא זכה בפרס מפעל חיים מטעם קופר יואיט, מוזיאון העיצוב של סמיתסוניאן. וורמן זכה גם במדליית הזהב השנתית מטעם טריניטי קולג', דבלין, מדליית זהב מטעם  (AIGA) וקיבל את פרס  של בוסטון לרגל חמישים שנה למייסד המוזיאון,  באוקטובר 2014. בנוסף הוא עמית ה-AIA משנת 1976 ועמית 
 משנת 2003.

הוא ממשיך לעבוד עם Esri ו- ביוזמתו הקרטוגרפית ההשוואתית למיפוי הגדרות עירוניות, שתגיע לשיאה ביצירת רשת של מצפים עירוניים חיים ברחבי העולם.

וורמן יצר ועמד בראש כמה ועידות: TED משנת 1984 עד 2003, TEDMED משנת 1995 ועד 2010 ו.

וורמן תומך גם ב-, ארגון ביוטכנולוגיה ללא מטרות רווח, המבקש לתקן את נזקי ההזדקנות ולהאריך את תוחלת החיים הבריאה. 

## חיים אישיים
וורמן ממשפחה יהודית ששורשיה באוקראינה, מתגורר ב, פלורידה עם רעייתו הסופרת גלוריה נגי ושני כלבי המחמד שלהם. יש להם ארבעה ילדים ושישה נכדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ריצ'רד סול וורמן ב-TED
* ריצ'רד סול וורמן התראיין על חייו לפודקאסט Design Matters
## הערות שוליים

 

קטגוריה:אמרגנים יהודים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:מעצבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אדריכלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
הר קאלה

**הר קאלה** (באנגלית: **Mount Calais**) הוא הר מסיבי נישא, בצידו הצפון-מערבי של מפרץ שוקאלסקי, בחלקו הצפון-מזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,345 מטרים מעל פני הים.

ההר הוא ההר השמיני בגובהו בארץ אלכסנדר.

## היסטוריה
### גילוי הרכס

ההר נסקר לראשונה בשנת 1909 לערך, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

ההר נסקר בשנית על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948.

### מקור השם

שארקו קרא להר על שם העיר קאלה שבצרפת.

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=RA2-PA374&lpg=RA2-PA374&dq=%22Mount+Calais%22&source=bl&ots=6TSmMFKm7L&sig=ACfU3U1VBdwIcIDXIPgTsMgWvT0S3gHOlA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiqnPWDs_zmAhUOI1AKHSNmCtcQ6AEwBnoECA4QAQ#v=onepage&q=%22Mount%20Calais%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60.̊]**, PP 205, 374

• Damien Gildea, **[https://books.google.co.il/books?id=TrHtBgAAQBAJ&pg=PT130&lpg=PT130&dq=%22Mount+Calais%22&source=bl&ots=g8eqcDgovE&sig=ACfU3U0X_IEiYIW0pTZoiPuOkqd9XYxNUg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjw0f6CuPzmAhVEKVAKHTnuDP84ChDoATABegQIChAB#v=onepage&q=%22Mount%20Calais%22&f=false Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide]**

## קישורים חיצוניים
* הר קאלה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר קאלה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* המרחקים בין הר קאלה לאתרים אחרים באנטארקטיקה באתר peakery
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר קאלה (לפי גבהים)

## הערות שוליים

קאלה
איל פופולו ד'איטליה

**איל פופולו ד'איטליה** (באיטלקית: **Il Popolo d'Italia**, "העם של איטליה"), היה עיתון איטלקי אשר פרסם מהדורות מדי יום למעט ימי שני, שהקים בניטו מוסוליני בשנת 1914, לאחר התפלגותו מהמפלגה הסוציאליסטית האיטלקית. העיתון נוסד כעיתון תומך מלחמה במלחמת העולם הראשונה. עם השנים הפך העיתון לביטאון המפלגה הפשיסטית הלאומית.

"איל פופולו ד'איטליה" פעל מ-15 בנובמבר 1914 עד 24 ביולי 1943, והפך לבסיס לתנועה הפשיסטית באיטליה לאחר מלחמת העולם הראשונה. העיתון, הדוגל במיליטריזם ובאירידנטה, היה מסובסד על ידי צרפת והתעשיינים בתואנה של השפעה על איטליה להצטרף למדינות ההסכמה. המלה "סוציאליסט" הוצגה על ראש התווך של העיתון עד שנת 1918 כדי למשוך חסידיו ל"רעיון שלו "מלחמה מהפכנית".

מוסוליני כתב לעיתים קרובות בעילום שם בעיתון שלו, למשל כאשר לעג לו על הצעה לעותק איטלקי של "הייל היטלר", או כדי להפיץ את רעיונותיו לגבי איטליה בהגדלת שיעור הילודה שלה. בין השנים 1936 ל-1943 נערך על ידי ג'ורג'יו פיני.

## תורמים
* בניטו מוסוליני
* ג'וזפה אונגרטי
* לואיג'י בארציני האב
* אומברטו סאבה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בניטו מוסוליני
קטגוריה:המפלגה הפשיסטית הלאומית
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: דיפלומטיה
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה בתרבות
קטגוריה:איטליה: עיתונים
ישי שאער

**ישי שאער** (נולד בשנת 1983) הוא פסנתרן ישראלי.

## ביוגרפיה
### לימודים
בגיל שבע החל שאער ללמוד נגינה בפסנתר אצל חנה ברזילי והמשיך אצל אסף זהר. בלימודי התואר הראשון בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה היה תלמידו של תומר לב ולתואר השני למד אצל אריה ורדי. במשך השנים השתתף בכיתות אמן של דניאל בארנבוים, מאריי פרחיה, פנינה זלצמן ועוד.

## קריירה
שאער מרבה לנגן ברסיטלים באירופה, בארצות הברית ובדרום אמריקה. כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בעולם ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. בהרכבים קאמריים ניגן בין השאר עם הצ'לן מישה מאיסקי וכסולן הופיע עם תזמורות שונות בישראל ומחוצה לה.

באפריל 2011 החליף שאער את פאזיל סאי בהתראה של יומיים, בשישה קונצרטים בסדרה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. באותה שנה ניגן לראשונה באולם טונהאלה בציריך עם התמורת הקאמרית של לוזאן. השבועון הגרמני "דאס אורקסטר" שיבח את נגינתו בקונצרט זה.

ב-2018 הוציא שאער אלבום שני, "בטהובן המאוחר", בהוצאת אורכיד קלאסיקס הבריטית. זה הדיסק הראשון של שאער שיוצא בהקלטה מסחרית, והוא זכה לקבלת פנים חיובית מצד מבקרי המוזיקה בעולם והושמע בין השאר בשידורי שירות השידור הבריטי. אף כי יצירותיו המאוחרות של בטהובן זכו לביצועים ולפרשנויות רבות, שאער הצליח בכל זאת לחדש בנגינתו. מבקר המוזיקה של "הארץ", אמיר מנדל, תיאר את שש הבגטלות אופוס 126 בביצועו "יהלומים מוזיקליים ששאער מיטיב ללטש".

ב-2019 הוציא את אלבומו השני, "Late Beethoven", בלייבל הבריטי הדינמי Orchid Classics. הדיסק גרף שבחים ממבקרים בעולם; קטעים ממנו הושמעו בתחנות הרדיו הקלאסיות המובילות כגון BBC ורדיו WQXR מניו יורק, והמגזין הספרדי “Codalario” קרא לו “הקלטת חובה על המדף של כל חובב מוזיקה”.

## פרסים ואותות הוקרה
* 2006 - מקום ראשון בתחרות הבינלאומית בניופורט, בריטניה
* 2008 - תחרות פרס קלרמונט
* 2009 - תחרות בטהובן הבינלאומית בבון, גרמניה

## הקלטות
2008 - דיסק בכורה, שזכה לשבחים ממבקר המוזיקה נעם בן זאב. גם השידור ברדיו הציבורי של טקסס זכה לשבחים.

## קישורים חיצוניים
* 

* בית הספר למוסיקה ע"ש בוכמן-מהטה 2007
* עומר שומרוני, גלובס, ישי שאער 20 באוגוסט 2015
* מאיה נחום שחל, כלכליסט, "הפסנתרן ישי שאער בא מוקדם לבטהובן המאוחר 4 בפברואר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
חזקי ליפשיץ

הרב **יחזקאל (חזקי) ליפשיץ** (נולד בכ"ט בטבת ה'תשל"ד, 23 בינואר 1974) הוא רב ושליח חב"ד בקטמנדו, בירת נפאל, המנהל בעיר זו ביחד עם אשתו, חני ליפשיץ, את בית חב"ד המקומי.

## ביוגרפיה
ליפשיץ נולד לצבי מנשה ואסתר ליפשיץ. בבחרותו התייתם מאביו. למד בישיבת תומכי תמימים בלוד, ישיבת אחי תמימים בראשון לציון וישיבת תומכי תמימים כפר חב"ד. בסוף שנת תשנ"ג נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק.

ב-1997 נישא לחני, בתו של המוהל מנחם פליישמן. ב-1999 נסעו לשליחות לבנגקוק שבתאילנד על מנת לסייע לרב יוסף חיים קנטור בפעילותו. 

בשנת 2000 יצאו לשליחות בקטמנדו, בירת נפאל, על מנת לפתוח שם בית חב"ד, שם עוברים אלפי מטיילים ישראלים בכל שנה. המקום מעניק שירותים למטיילים יהודים מישראל ומהעולם כגון סעודות שבת וחג, פינות מנוחה, עמדות אינטרנט, סיוע וליווי במקרי מצוקה, ביקור אסירים ישראלים בבתי הכלא, עזרה לתרמילאים ומטיילים שנפגעו, ועוד. במיוחד התפרסמו אחרי אסון סופת השלגים ב-2014 ורעידת האדמה ב-2015. כהוקרה על עזרתם אירח נשיא המדינה רובי ריבלין את ילדיהם בלשכתו.

ליל הסדר בניהולו של הרב ליפשיץ הוא הסדר הגדול בעולם.

ב-2006 הקים בית חב"ד עונתי בעיר פוקהרה.

ב-2012 עלתה לשידור סדרת הטלוויזיה "קטמנדו", העוקבת אחר זוג שליחים שיוצאים להקים בית חב"ד בנפאל. הסדרה מבוססת על תחילת דרכם של בני הזוג ליפשיץ ועל סיפורים אמיתיים שהתרחשו בזמנם.

חזקי וחני מתגוררים בקטמנדו, נפאל. יש להם ארבעה בנים ושתי בנות, ועוד נפאלי שאימצו כבן.

## ראו גם
* הנקמה היהודית (סדרת סרטים)

## קישורים חיצוניים
* חזקי ליפשיץ בפייסבוק
* 
* 
* 
* 
* 
* מנחם בן שלמה, מדור מילה של חסיד, באתר שטורעם, טבת תשס"ז
* רב יהודי אחד מול 32 מיליון תושבים, מסע בנפאל, באתר שטורעם
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלוחי חב"ד
קטגוריה:נפאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
מפרץ שוקאלסקי

**מפרץ שוקאלסקי** (באנגלית: **Schokalsky Bay**) הוא המפרץ המזרחי ביותר באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה. 

רוחב פתחו של המפרץ 17 קילומטרים, ואורכו (הוא חודר לתוך האי) 11 קילומטרים. 

פתח המפרץ מצוי בין הר קאלה לבין כף בראון.

המפרץ סמוך למדף הקרח ג'ורג' השישי, שבמפרץ ג'ורג' השישי.

קרחון המפטון נשפך במפל קרח אל מפרץ שוקאלסקי, ולכן אזור זה של המפרץ מלא קרח מבוקע, המונע אפשרות כניסה לפנים שטחו של האי במזחלות כלבים דרך המפרץ.

## היסטוריה
### גילוי המפרץ

המפרץ התגלה לראשונה, מרחוק, בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-בפטיסט שארקו.

שארקו מיפה באופן גס את המפרץ, כאשר הוא חושב שמדובר במצר ים, החוצה את האי אלכסנדר.

החוף בסביבה זו צולם מהאוויר והמפרץ מופה באופן גס בשנת 1937 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, וזו לא מצאה את "מצר שוקאלסקי" ששארקו מיפה.

סקרים שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948 זיהו את המפרץ כמצר שאותו מופה שארקו.

### מקור השם

שארקו קרא למפרץ (אשר הוא חשב שמדובר במצר) על שמו של יולי מ. שוקאלסקי (Yuliy M. Shokalskiy), גאוגרף, מטאורולוג ואוקיינוגרף רוסי (כשהוא משתמש באיות של שמו של שוקאלסקי באותיות לטיניות - כפי ששוקאלסקי איית אותו).

סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתן למפרץ את השם ששארקו נתן למצר.

## לקריאה נוספת

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=6ASyUn0hRf4C&pg=PA205&lpg=PA205&dq=%22Schokalsky+Bay%22&source=bl&ots=uVzYxNIB-1&sig=ACfU3U3Kk99nZx3Flcdo34MJylE3xzV6oA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiBvePku_zmAhWPfFAKHSehDCg4ChDoATAAegQIChAB#v=onepage&q=%22Schokalsky%20Bay%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60.̊]**, P 205

## קישורים חיצוניים

* מפרץ שוקאלסקי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ שוקאלסקי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

שוקאלסקי
שוקאלסקי
כף בראון (אנטארקטיקה)

**כף בראון** (באנגלית: **Cape Brown**) היא לשון יבשה מכוסה קרח הבולטת לכיוון צפון - צפון-מזרח בקצה המזרחי של פתחו של מפרץ שוקאלסקי, בחוף הצפון מזרחי של האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.

הכף מצויה 10 קילומטרים צפונית-מזרחית מפסגתו של הר ניקולאס (ההר הצפוני ביותר של רכס דאגלס).

## היסטוריה
### גילוי לשון היבשה

הכף התגלתה לראשונה, מרחוק, בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית באנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-בפטיסט שארקו.

שארקו שמיפה באופן גס את האזור, חשב שמפרץ שוקאלסקי הוא מצר ים, החוצה את האי אלכסנדר, ולכן הוא חשב שלשון היבשה היא אי קטן.

החוף בסביבה זו צולם מהאוויר ומופה באופן גס בשנת 1937 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בפיקודו של ג'ון ריימיל. סקרים שנערכו על ידי משלחת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948, בפיקודו של קולין ג. בראון (Colin C. Brown) מיפו את לשון היבשה.

### מקור השם

לשון היבשה נקראת על שמו של בראון, שמיפה אותה.

## ראו גם
* כף ווסטוק 
* נקודת קוסאר
* נקודת אבליישן
* נקודת מאזה
* נקודת טריטון

## לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency  1992, **[https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA377&lpg=PA377&dq=%22Cape+Brown%22+Antarctica&source=bl&ots=qbVKxuTfA6&sig=ACfU3U0bUcLWiaZ-_h36gS3JXmScUqLjHw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwju1qz4wPzmAhUMuqQKHQqrDVIQ6AEwDXoECAoQAQ#v=onepage&q=%22Cape%20Brown%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica]**, P 377

• Ute Christina Herzfeld, **[https://books.google.co.il/books?id=5TsW5lmjJf4C&pg=PA170&lpg=PA170&dq=%22Cape+Brown%22+Antarctica&source=bl&ots=m4iSodDy1J&sig=ACfU3U0mmw9a5yhKBztogZ0Lx3RlFbaYUA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwju1qz4wPzmAhUMuqQKHQqrDVIQ6AEwEHoECAQQAQ#v=onepage&q=%22Cape%20Brown%22%20Antarctica&f=false Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data]**, P 170

## קישורים חיצוניים

* כף בראון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* כף בראון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* כף בראון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

בראון
העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 2020)

**העגלה הירוקה** (ברוסית: **Зелёный фургон**) היא סדרת טלוויזיה רוסית, המשך למיני-סדרה "העגלה הירוקה" משנת 1983. הסדרה צולמה בשנת 2018 והקרנת הבכורה התקיימה ב-3 בינואר 2020 בערוץ הראשון. את התפקיד הראשי של וולודיה פטריקייב גילם שוב דמיטרי חרטיאן, גם יקטרינה דורובה, שנפטרה ב-13 בדצמבר 2019, הספיקה לגלם את דמותה של קטקה-ז'אר.

## עלילה
שנת 1946, באותה אודסה, 20 שנה לאחר האירועים שתוארו בסרט הטלוויזיה באותו שם. ולדימיר פטריקייב שמצא את עצמו בכלא בשנת 1939, ואז עבר את המלחמה בגדוד המודיעין במהלך התקדמות הכוחות מסטלינגרד לברלין, ולדימיר פטריקייב חוזר למולדתו אודסה. לאחר ההרעלה ההמונית באלכוהול באיכות נמוכה, ראש המשרד לחקירות פליליות באודסה מזמין את הבלש הזקן לעזור לסמל הצעיר יסגני קרסאווין לחקור את המקרה.

## פרקי הסדרה
* ארבעים מעלות המוות
* זהב הסקיתים
* כנופיית ארנאוטסקי
* מות עמנואל
* עוגן מוזהב

## שחקנים

## קישורים חיצוניים
 
* עמוד הסדרה, באתר הערוץ הראשון

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
לו בגה

**דויד לובגה** (נולד ב-13 באפריל 1975), הידוע בשם הבמה **לו בגה**, הוא זמר גרמני הידוע בחידוש שביצע לשיר Mambo No. 5 בשנת 1999.

סגנונו של בגה משלב אלמנטים מוזיקליים משנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 לצד מקצב מודרני וגרוב.

## ביוגרפיה
בגה נולד במינכן, שבמערב גרמניה לאם מסיציליה ואב מאוגנדה.

עד גיל שש גר רוב זמנו עם אמו באיטליה, ולאחר מכן חזרו להתגורר בגרמניה.

## קריירה
בגה היה חבר בצעירותו בהרכב ראפ. כשעבר למיאמי, שבפלורידה גילה את המוזיקה הלטינית. כשחזר לגרמניה הכיר את מנהלו, גואר ביסנקמפ, ואת המפיקים "פרנק ליאו" ו"דונלד פאקט" (וולפגאנג פון ובנאו) ואיתם גיבש את הקונספט לחידוש השיר Mambo No. 5 (A Little Bit of...).

הסינגל הראשון של בגה, "Mambo No. 5 (A Little Bit of...)" היה ללהיט בינלאומי בשנת 1999 והגיע למקום הראשון בבריטניה, איטליה ואוסטרליה בעוד בארצות הברית הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. גם בגרמניה, הולנד ושוודיה ומדינות אירופאיות נוספות הצליח השיר ודורג במקום הראשון.

ביולי 1999 הוציא בגה את אלבום הבכורה שלו "A Little Bit of Mambo". את האלבום השני שלו "Ladies and Gentlemen" הוציא במאי 2001. האלבום לא הצליח כפי שהצליח האלבום שקדם לו. האלבום השלישי שהוציא בגה יצא במאי 2005 ואלבומו הרביעי Free Again יצא במאי 2010 אך גם הוא לא זכה להצלחה. את האלבום החמישי הוציא בגה ביוני 2013. הוא נקרא בשם A Little Bit of 80's. באלבום זה חידש להיטים כגון Karma Chameleon של Culture Club, ואת השיר Red Red Wine של ניל דיימונד.

בגה שר את שיר הנושא בסדרת האנימציה ברנדי ומר וויסקרס שיצא בשנת 2004. הוא הוציא וידאו קליפ בשיתוף חברת "דיסני" בשם Disney Mambo #5 שכלל אזכור של דמויות דיסני.

## דיסקוגרפיה
* A Little Bit of Mambo  1999
* Ladies and Gentlemen  2001
* Lounatic  2005
* Free Again  2010
* A Little Bit of 80's  2013

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1975
ציורי הקיר בחוואשאן

**הנוף התרבותי של אמנות האבן של דְזְווֹגְ'יָאנְג חְווָאשָׁאן** (בסינית: **花 山崖 壁画** בפין-יין: Huāshān yá bìhuà) הוא מקבצים נרחבים של אמנות סלע היסטורית, שצוירו על פני מצוקי אבן הגיר במחוז גואנגשי בדרום הרפובליקה העממית של סין, קרוב לגבול עם וייטנאם, במשך תקופה של כמה מאות שנים לפחות. האתר המרכזי של הציורים משתרע על צוקים בגדה המערבית של הנהר מינג (明江, בפין-יין Míng Jiāng, "נהר זוהֵר") שהוא יובל של הנהר דזווג'יאנג. אזור הציורים הוא חלק משמורת הטבע נוֹנְגְגָאנְג ושייך לעיירה יָאודָה בנפה נינגמינג בנציבות צ'ונגדזוו שבדרום-מערב מחוז גואנגשי. ב-15 ביולי 2016 הוכרז הנוף התרבותי של אמנות האבן של דְזְווֹגְ'יָאנְג חְווָאשָׁאן, הכולל 38 אתרי ציורים, כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו. זהו אתר המורשת העולמית ה-49 ברפובליקה העממית של סין.

האזור המצויר המרכזי לאורך הצוק הוא ברוחב 170 מטרים ובגובה 40 מטרים, והוא אחד מציורי הסלע הגדולים ביותר בסין. הציורים מתחילים מגובה 30 עד גובה 90 מטרים מעל הנהר. האזור העיקרי מכיל כ-1,900 דמויות המסודרות בכ-110 קבוצות. הציורים נעשו בצבע אדום שהיה מורכב מאוכרה (המטיט), דבק חיות ודם. הן מתארות דמויות אנושיות כמו גם חיות יחד עם תופי ארד, סכינים, חרבות, פעמונים וספינות. גובהן של דמויות אנושיות בין 60 ל-150 סנטימטרים, אם כי דמות אחת צוירה בגובה של 3 מטרים.

משערים שהציורים הם בני 1,800 עד 2,500 שנים או בני 1,600 עד 2,400 שנים. התקופה שבה נוצרו משתרעת לכן מתקופת המדינות הלוחמות ועד שלהי שושלת האן בהיסטוריה של סין. משערים שמרבית הציורים "מתארים את אורח החיים והטקסים" של בני עם הלְווֹיְוֵּה (雒越, בפיניין Luòyuè), שמשערים כי היו האבות הקדמונים של הקבוצה האתנית של הג'וואנג, ששכנו בעמק הנהר דזווג'יאנג במהלך תקופה זו. עם זאת תיארוך פחמן-14 העלה שהציורים העתיקים ביותר הם בני 16,000 שנים, בעוד שהחדשים ביותר הם בני 690 שנים.

תערוכה במוזיאון הלאום של הג'וואנג בעיר צ'ונְגְדְזְווֹ (崇左市壮族博物馆) מוקדשת להיסטוריה ולפרשנות של הציורים.

## אתר המורשת העולמית
אתר המורשת העולמית מורכב משלושה אזורים נפרדים הכוללים בסך הכול 38 אתרי אמנות סלע. סך כל השטחים הכלולים באתר המורשת העולמית הוא 66,216 דונם המוקפים באזורי חיץ, אשר סך כל שטחם הוא 121,490 דונם. השטח הכולל הוא אפוא 187,706 דונם.

## קישורים חיצוניים

* Zuojiang Huashan Rock Art Cultural Landscape אתר אונסק"ו
* The Rock Art of Huashan - Sacred Meeting Place for Sky, Water & Earth

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמנות סלע
קטגוריה:גואנגשי
העגלה הירוקה (סדרת טלוויזיה, 1983)

**העגלה הירוקה** הוא מיני-סדרת טלוויזיה סובייטית בעל שני חלקים המבוסס על סיפור באותו שם מאת א' קוזאצ'ינסקי, שצולם על ידי אולפן הקולנוע של אודסה בשנת 1983 בהוראת הוועדה הממלכתית לרדיו וטלוויזיה של ברית המועצות.

## עלילה
הסרט מתרחש באודסה שלאחר המהפכה ובסביבתה. הבן של פרופסור ולדימיר פטריקייב, סטודנט לשעבר, הופך לראש המשטרה באודסה ובהוראת ראש אגף המבצעים, יחד עם השוטר גרישצ'נקו, הוא נלחם בכפר עם הפושעים המקומיים, גנבי סוסים וברמאים. חלומו על קריירה כשל שרלוק הולמס, החלוץ לשעבר של קבוצת הכדורגל בגימנסיה מנסה להשתמש בשיטות ובטכניקות משלו בפתרון פשעים. אך עליו לאתגר את צ'רבן עצמו - הסמכות הפלילית הבכירה בעיר שמטילה את אימתה על כולם.

## שחקנים
* דמיטרי חראטיאן - השוטר וולודיה פטריקייב
* אלכסנדר דמיאננקו - השוטר ויקטור שסטאקוב
* בוריסלב ברונדוקוב - מיקולה גרישצ'נקו, שוטר החקלאים
* אלכסנדר סובולייב - גנב הסוסים אלכסנדר "הנאה"
* רגימנטאס אדומאייטיס - צ'רבן, פושע נודע
* קונסטנטין גריגורייב - ראש המחלק לחקירות פליליות
* אדוארד מרצביץ' - פרופסור לפילולוגיה, אלכסיי פטריקייב
* יקטרינה דורובה - קטקה-ז'אר (חברתו לכיתה של פטריקה, אשתו של אלכסנדר "נאה")
* ארמן ג'יגרחניאן - קריין
## הפקה
הסרט צולם ממאי עד ספטמבר 1983 באודסה ובכפר סוורינובקה, אזור אודסה.

יש גרסה שרק מותו בטרם עת של ולדימיר וויסוצקי מנע ממנו מלהיות לבמאי הסרט, שהיה אמור להיות מושק בהפקה באולפן הקולנוע של אודסה בסתיו 1980. ואכן, ויסוצקי, שהשתתף במחזה הרדיו "העגלה הירוקה", התכוון לראשונה להצטרף כבמאי קולנוע בסרט זה. אבל כבר באפריל הוא הודיע לאיגור שבצוב, איתו עבד על התסריט, כי בכוונתו לנטוש תוכניות הקשורות להפקה: "בכל זאת, הם לא ירשו לצלם את מה שרצינו".

בתחילה, הניחו שכל השירים יבוצעו על ידי ולרי לאונטייב. הבמאי אלכסנדר פבלובסקי במשך כמה חודשים סירב לעבוד על הסרט, תוך שהוא מאמין שלא משנה איך הוא יעשה את הסרט, הם עדיין ישוו זאת למה שוויסוצקי תכנן, אך הוא הסכים לבסוף, אחרי שהושעה מעבודה על סרט אחר.

בפונדק, ויקטור פרוקופייביץ' שסטקוב קורא קטעים משירו של אלכסנדר בלוק "שנים עשר". כל השירים והמוזיקה לסרט הוקלטו באוקטובר 1983 על ידי מהנדס הקול ליאוניד סורוקין באולפן הרדיו פולטבה. בסרט זה דמיטרי חרטיאן, שגילם את הדמות הראשית, שר לראשונה.

## המשך
בשנת 2019 צולמה סדרת המשך - העגלה הירוקה.
## קישורים חיצוניים

* "העגלה הירוקה" באתר films-ussr.3dn.ru
*  בערוץ הרשמי של אולפן הקולנוע של אודסה

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980
רות פרסול

**רות מוניקה פרסול** (באנגלית: **Ruth Monicka Parasol**; נולדה ב-27 בפברואר 1967) היא עורכת דין ואשת עסקים אמריקאית, שהקימה את חברת ההימורים המקוונים PartyGaming בשנת 1997 והחזיקה ברוב מניות החברה. בשנת 2010 דורגה על ידי האקונומיסט במקום ה-15 ברשימת הנשים העשירות בזכות עצמן.

## קורות חייה
פרסול נולדה בשנת 1967 בסן פרנסיסקו, קליפורניה. אמה היא גונה פרסול, ממוצא שוודי, ואביה הוא ריצ'רד פרסול, ניצול השואה יהודי-פולני שעלה לישראל ושירת בצה"ל. לאחר שהשתחרר מצה"ל השתקע בקליפורניה, למד הנדסת מכונות באוניברסיטה הפוליטכנית, עבד כמהנדס במשך כמה שנים ואז הפך לסוכן נדל"ן.

רות פרסול גדלה בעיר מיל ואלי בקליפורניה. בשנת 1988 קיבלה תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת סן פרנסיסקו, ובשנת 1992 סיימה תואר במשפטים ובחינות הסמכה לעורכת דין ב- Western State College of Law.

עם סיום לימודיה השתלבה בעסקי הנדל"ן של אביה, וכמו כן ניהלה עסק רווחי של שיחות ארוטיות ואתרי פורנוגרפיה באינטרנט.

בשנת 2003 נישאה ליזם רוס דה-ליאון. הם עברו עם ילדיהם לגיברלטר בשנת 2004. הם נפרדו בשנת 2010, וסיימו את הליכי הגירושים ב-2014. פרסול ממשיכה להתגורר בגיברלטר, ונוסעת לעיתים קרובות לישראל, לונדון וספרד.

## עסקי ההימורים
בשנת 1997 פרסול הקימה אתר להימורים מקוונים בשם Starluck Casino Online באיים הקריביים. לאחר מכן חברה לאנשי טכנולוגיה שפיתחו את העסק, בהם בן זוגה רוס דה-ליאון. האתר שינה את שמו ל-Party Gaming ובנוסף לו הקימה החברה אתר למשחקי פוקר מקוונים. אתרים אלו הניבו רווחים גבוהים, מעל ל-500 מיליון דולר בשנת 2005.

בשנת 2006 נסגרו האתרים לגישה מארצות הברית עקב חוקים שאסרו על הימורים באינטרנט. בדצמבר 2006 פרסול ובעלה הפסיקו את פעילותם בחברה, ובשנת 2015 מכרו את חלקם בחברה.

## פעילויות צדקה
פרסול הקימה בשנת 2004 קרן למטרות צדקה בשם The Parasol Foundation Trust הפועלת מגיברלטר. הקרן העניקה עד שנת 2013 מעל 20 מיליון ליש"ט לעמותות העוסקות בתחומי הבריאות, איכות הסביבה ושימור המורשת התרבותית, וכן בפיתוח כלים טכנולוגיים לשיפור הסיוע החברתי. הקרן שיתפה פעולה, בין השאר, עם ארגון הצלב האדום, אוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת תל אביב, הטכניון, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, וארגון סיוע לנוער במצוקה של הנסיך צ'ארלס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מיליארדריות אמריקאיות
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סן פרנסיסקו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
איזבלין

**איזבלין** (**Izabelin**) הוא שמן של כמה מקומות יישוב במזרח אירופה.
אמדאו ביאבאטי

**אמדאו ביאבאטי** (באיטלקית: **Amedeo Biavati**; 4 באפריל 1915 – 22 באפריל 1979) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הקיצוני ימני או החלוץ. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.

## ביוגרפיה
ביאבאטי נולד ב-4 באפריל 1915 בבולוניה שבאיטליה. בתחילת הקריירה שיחק בקבוצה בולוניה שמעיר הולדתו, בה הגיע להצלחות כאשר זכה עימה שלוש פעמים בליגה האיטלקית. שיחק גם עם קטניה בליגה השנייה באיטליה, ועם עוד כמה קבוצות איטלקיות ברמה נמוכה.

בנבחרת איטליה ערך ביאבאטי את הופעת הבכורה שלו ברבע גמר מונדיאל 1938 נגד מארחת הטורניר צרפת, אותה ניצחו
1–3. בסוף אותו טורניר איטליה זכתה בתואר. ביאבאטי זכור גם כמי שהבקיע את השער היפה נגד אנגליה במילאן ב-13 במאי 1939, כאשר כבש מול שער ריק לאחר שעבר את המגן ואת השוער. בסך ערך 18 הופעות בהן כבש 8 שערים בין השנים 1938–1947.

ביאבאטי השתתף יחד עם כדורגלנים אחרים בסרט "11 גברים וכדור" שיצא בשנת 1948 וביים ג'ורג'יו סימונלי. לאחר שפרש מקריירת משחק היה ביאבאטי מאמן, אך לא זכה להצלחה. בסוף קריירת הכדורגל שלו מצא עבודה בצוות הטכני של בולוניה, ואז הפך לעובד עירייה אשר תפקידו היה לפקח על מתקני הספורט. ביאבאטי נפטר ב-22 באפריל 1979, בגיל 64. הוא נקבר בבית העלמין המונומנטלי של סרטוזה די בולוניה.

מרכז|ממוזער|275px|ביאבאטי (עומד, רביעי משמאל) בעונת האליפות 1938/39 עם בולוניה
## תארים
;בולוניה
*אליפות איטליה (3): 1936/37, 1938/39, 1940/41
*טורניר בינלאומי של התערוכה האוניברסלית בפריס: 1937
*גביע איטליה העליונה: 1946
;נבחרת איטליה
*מונדיאל: 1938

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני קטניה
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:בולוניה: כדורגלנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1915
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1979
העגלה הירוקה (סרט, 1959)

**העגולה הירוקה** (ברוסית: **Зелёный фургон**) הוא סרט עלילתי סובייטי בבימויו של היינריך גבאי על פי הרומן באותו השם מאת א. קוזאצ'ינסקי, שצולם בשנת 1959 באולפן הקולנוע של אודסה. בשנת 1983 צולם העיבוד השני לסיפור, שזכה להמשך בשנת 2020.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1920. לאחר חילופי כוחות תכופים הגיע הצבא האדום לבסוף לאודסה. למיליציית האיכרים החדשה לא היה ניסיון בעבודה. לפיכך, בשורותיה היו אזרחים, לרוב, ביניהם סטודנט בגימנסיה, הצעיר וולודיה קוזאצ'נקו, בחור ממשפחה אינטליגנטית, בוער מתוך רצון לעזור למשטר הסובייטי.

## שחקנים
* ולדימיר קולוקולצב - וולודיה קוזאצ'נקו
* ניקולאי וולקוב - אביו של וולודיה
* ויקטור מיזיננקו - ויקטור שוסטאקוב
* יורי טימושנקו - גרישצ'נקו
* אולגה ליסנקו - מארוסיה צימבאליוק
* וסילי וקשין - "הנאה", האנטגוניסט הראשי
## קישורים חיצוניים

*  בערוץ הרשמי של אולפן הקולנוע של אודסה

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטים סובייטיים 
קטגוריה:סרטים ברוסית
מבצע ZS

**מבצע ZS** (ברוסית: **Операция ZS**) הוא סרט רוסי מאת השחקן והבמאי ולדימיר יפיפאנצב, המהווה רימייק לסרט "הפיל הירוק" משנת 1999. 

הסרט הוכרז ב-5 בינואר 2017. תוכנן צאת לאקרנים במהלך שנת 2020 אך בשל התפשטות מגפת הקורונה, הסרט נדחה ויצא לאקרנים ב-5 בפברואר 2023. 

## עלילה
הגיבורים הישנים ייפגשו שוב פנים אל פנים, יש להם דרך ארוכה להגיע להבנה וכבוד זה לזה. ניסויים רבים יחכו להם לאורך הדרך, לעיתים כאלה שמאיימים עליהם בסכנת חיים. אחרי הכל, החברים מתכוונים לשנות את המשטר במדינה ובעתיד ברחבי העולם, לא פחות.
## שחקנים
* סרגיי פחומוב - פאחום, "המשוגע"
* ולדימיר יפיפאנצב - בראטישקה, סוכן הביון הרוסי יגור קרמניוב
* וסבולוד בוריסוב
* יגור לסטוצ'קין
* יוליה סמיונובה

## הפקה
ב-5 בינואר 2017, 18 שנה לאחר שיצא הסרט הראשון, הודיע ולדימיר יפיפאנצב רשמית על תחילת הפקת החלק השני באינסטגרם שלו. בפוסט שלו הוא ציין כי הסרט השני יהיה בז'אנר של סרטי מסע, אקשן וקומדיה. הוא גם ציין כי מבצע ZS יצולם על סמך הסרט הראשון. בסוף הפוסט, הוא צירף את הטריילר הראשון של הסרט והצביע שהוא עובד על תסריט. יפיפאנצב גם ביקש ממעריצי הסרט הראשון עזרה ביצירת התסריט, בתקווה שיצליח להפיק את הסרט בסיוע של מימון המונים. הסרט מופק בתקציב נמוך. ולדימיר יפיפאנצב, יחד עם עוזריו, קרא למעריצים לתרום לסרט. כמו כן, בתמורה לתרומה, היוצרים הבטיחו לתורמים תפקיד קטן בסרט ופרסים יקרי ערך עם סמלי הסרט.

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה
קטגוריה:סרטי אימה רוסיים
קטגוריה:המודיעין הרוסי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי קומדיה רוסיים
Vivo cantando

**Vivo cantando** (בעברית: **לחיות כדי לשיר**) הוא שיר שהקליטה הזמרת הספרדייה סלומה. את השיר כתבו מריה חוסה דה סראטו ואניאנו אלקלדה. השיר ייצג את ספרד בתחרות האירוויזיון של שנת 1969, והיה אחד מארבעת הזוכים.

השירים הנוספים שזכו בתחרות היו "Boom Bang-a-Bang" של הממלכה המאוחדת בביצוע לולו, "De troubadour" בביצוע לני קור שייצגה את הולנד, ו-"Un jour, un enfant" בביצוע פרידה בוקארה שייצגה את צרפת. זו הייתה הפעם השנייה שהשיר הזוכה היה נציג ספרד.

## רקע
השיר הוא קצבי ומהיר. הוא מושר מנקודת מבטה של אישה המספרת לאהובה על השינוי לטובה שהוא גרם, בייחוד שעכשיו היא חיה את חייה בשירה.

סלומה הקליטה את השיר בשש שפות: ספרדית (קסטיליאנית), קטלאנית (בשם "Canto i vull viure"), בסקית ("Kantari bizi naiz"), אנגלית ("The Feeling of Love"), צרפתית ("Alors je chante"), איטלקית ("Vivo cantando"). הזמרת הישראלית ריקה זראי הקליטה גרסת כיסוי של השיר בצרפתית, ושיר זה שהה שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הסינגלים הצרפתי, מ-16 באוגוסט עד 5 בספטמבר 1969.

## אירוויזיון
שני היבטים בלטו בהופעתה של סלומה באירוויזיון. האחד היה התלבושת שלה - חליפת מכנסיים המכוסה רצועות ארוכות של חרסינה בדמות חרוזים - והשני העובדה שהזמרת רקדה תוך כדי שירה. ריקוד היה מנוגד לחוקי התחרות, אבל סלומה לא נענשה, כי גם המבצעים של אירלנד ושל הממלכה המאוחדת רקדו בהופעתם.

בשנה שלאחר מכן, אירוויזיון 1970, ייצג את ספרד הזמר חוליו איגלסיאס עם השיר "Gwendolyne", ובאירוויזיון 1971 הופיעה הזמרת קרינה עם השיר "En un mundo nuevo".

## קישורים חיצוניים
* Official Eurovision Song Contest site, history by year, 1969.
* Detailed info and lyrics, The Diggiloo Thrush, "Vivo cantando".

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1969
קטגוריה:שירי ספרד באירוויזיון
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים על מוזיקה