ניצחון מכריע

**ניצחון מכריע**, או **קרב מכריע**, הוא מונח באסטרטגיה צבאית ובתורת לחימה, המתאר קרב או מערכה צבאית שתוצאותיהם פותרות באופן סופי את יעדי הסכסוך, מסיימות שלב משמעותי במלחמה או מביאות לסיומה המוחלט של המלחמה כולה. ניצחון בקרב מכריע משנה באופן דרמטי את מאזן הכוחות בין הצדדים הלוחמים, כך שהצד המובס מאבד את יכולתו או את רצונו להמשיך בלחימה, והצד המנצח יכול להכתיב את תנאיו הפוליטיים או האסטרטגיים.

לאורך ההיסטוריה הצבאית, החתירה ל"קרב המכריע" הייתה בבחינת מטרת העל של מצביאים ומצביאים עליונים. הוגים צבאיים רבים, החל מסון דזה ועד קרל פון קלאוזביץ ואנטואן-אנרי ז'ומיני, ראו בהשמדת כוחו העיקרי של האויב בשדה הקרב את המטרה העליונה של כל תמרון צבאי עם זאת, בעידן המודרני, שבו מלחמות הפכו לטוטאליות ומערבות משאבים תעשייתיים, כלכליים ואזרחיים עצומים, עצם קיומו ואפשרות השגתו של קרב מכריע בודד הוטלו בספק.

## התפתחות המונח והגדרות
המונחים "קרב מכריע" ו"ניצחון מכריע" התפתחו עם הזמן, ככל ששיטות וגבולות המלחמות עצמן השתנו. בעת העתיקה ובימי הביניים, מלחמות הוכרעו לא פעם ביום קרב יחיד, שבו שני הצבאות נפגשו פנים אל פנים, והצבא שנותר עומד על רגליו הכריע את גורל המערכה כולה.

אחד החוקרים הראשונים שטבעו את המונח והפכו אותו לפופולרי היה ההיסטוריון הבריטי סר אדוארד שפרד קריזי, בספרו המפורסם משנת 1851 "חמישה עשר הקרבות המכריעים בתולדות העולם". קריסי טען כי ישנם רגעים בודדים בהיסטוריה שבהם תוצאה של יום לחימה אחד שינתה את מסלולה של האנושות כולה.

במאמר מודרני בכתב העת "Military Review" של צבא ארצות הברית, ההיסטוריון תומאס גוס מפרט שלוש הגדרות שונות למושג "קרב מכריע":
# קרב אשר משיג לחלוטין את יעדיו ה**מבצעיים**.
# קרב המסיים את הסכסוך משום שצד אחד השיג את יעדיו ה**אסטרטגיים**.
# קרב המסיים ישירות את הסכסוך ומוביל ל**שלום בר-קיימא** ולהכרעה פוליטית ברורה בין הצדדים הלוחמים.

גוס מסכם כי קרב מכריע באמת חייב להוביל ישירות לפתרון הסוגיות הפוליטיות, משום שהתוצאות בשדה הקרב גרמו לשני הצדדים להבין שהושגה הכרעה שאין ממנה דרך חזרה.

האדמירל אלפרד תייר מהן, מההוגים המרכזיים של לוחמה ימית, הדגיש כי שלטון בים ומבצעים ימיים צריכים להיות מוכרעים באמצעות ריכוז הכוח הימי לקרבות צי מכריעים, שישמידו את צי האויב, ובאמצעות הסגר.

## דוגמאות בולטות בהיסטוריה
### קרב קאנאי (216 לפנה"ס): ניצחון טקטי מכריע שאינו אסטרטגי

קרב קאנאי נערך ב-2 באוגוסט 216 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין צבא קרתגו בפיקודו של חניבעל ברקה לבין צבא הרפובליקה הרומית. הקרב נחשב עד היום לאחד ההישגים הטקטיים המזהירים ביותר בהיסטוריה הצבאית, ולדוגמה הקלאסית ביותר של תמרון מלקחיים כפול.

למרות נחיתות מספרית (כ-50,000 לוחמים קרתגים מול כ-86,000 רומאים), חניבעל ערך את כוחותיו במערך קמור. כאשר הלגיונות הרומיים הכבדים דחפו את מרכז המערך של חניבעל לאחור, המרכז נסוג באופן מבוקר והפך מקמור לקעור, מה שגרם לרומאים להידחק פנימה ולדחוס את עצמם. בשלב זה, הפרשים הקרתגים שניצחו באגפים סגרו על העורף הרומי. התוצאה הייתה כיתור מוחלט והשמדה כמעט מלאה של הצבא הרומי. בין 50,000 ל-70,000 רומאים נהרגו ביום אחד.

**ממד ההכרעה**: מבחינה טקטית, זהו ניצחון מכריע ומושלם. צבא אויב הושמד לחלוטין בשדה הקרב. עם זאת, במבחן האסטרטגי, קרב קאנאי מציג את הפרדוקס של ההכרעה: הניצחון לא סיים את המלחמה. רומא סירבה להיכנע, שינתה את האסטרטגיה שלה (אסטרטגיה פביאנית של הימנעות מקרבות הכרעה נגד חניבעל), שיקמה את כוחה, ולבסוף ניצחה במלחמה בקרב זאמה. לכן, קאנאי הוא אזהרה היסטורית למצביאים: השמדת צבא האויב אינה שוות ערך בהכרח לשבירת רצונו הפוליטי.

### קרב ווטרלו (1815): ההכרעה הקלאסית
קרב ווטרלו שניטש ב-18 ביוני 1815, הוא אולי האבטיפוס המובהק ביותר של קרב מכריע בעת החדשה. הקרב התרחש באזור בלגיה של ימינו, והפגיש את הצבא הצרפתי בפיקודו של נפוליאון בונפרטה עם קואליציה של צבאות זרים, ובראשם הצבא הבריטי בפיקודו של הלורד ולינגטון והצבא הפרוסי בפיקודו של גבהרד לברכט פון בליכר. הקרב חתם את תקופת "מאה הימים" שלאחר שובו של נפוליאון מגלותו בנהר אלבה.

נפוליאון ניסה להביס את ולינגטון לפני הגעת התגבורת הפרוסית. לאחר יום של לחימה עקובה מדם, שבו הצרפתים הסתערו פעם אחר פעם על קווי ההגנה הבריטיים (כולל התקפות פרשים המוניות של מרשל ניי), הופיעו כוחותיו של בליכר באגף הימני של הצרפתים. התקפת הנגד המשותפת ריסקה את הצבא הצרפתי, וגם "המשמר הקיסרי" המפורסם נשבר ונסוג.

**ממד ההכרעה**: קרב ווטרלו הכריע לא רק את המערכה, אלא גם את המלחמה ועידן היסטורי שלם. צבאו של נפוליאון הושמד והתפזר, רצונו של העם הצרפתי להמשיך להילחם נשבר, ונפוליאון נאלץ להתפטר בפעם השנייה והוגלה לאי סנט הלנה. הקרב הביא לסיום רבע מאה של מלחמות פוסט-מהפכניות באירופה, והוביל לקונצרט של אירופה ולתקופת שלום יחסית שנמשכה עשרות שנים.

### המתקפה על פרל הארבור (1941): ניצחון מכריע שעלה בהפסד המלחמה

ב-7 בדצמבר 1941, פתח הצי הקיסרי היפני במתקפת פתע אווירית על בסיס צי ארצות הברית בפרל הארבור, שבהוואי. המטרה של יפן הייתה לשתק את הצי האמריקאי באוקיינוס השקט, כדי למנוע מארצות הברית להתערב בתוכניות ההתפשטות היפניות בדרום-מזרח אסיה (לכיבוש מלאיה ואיי מזרח הודו ההולנדיים העשירים בנפט ומשאבים).

ההתקפה בוצעה על ידי 353 מטוסים יפניים שהמריאו משש נושאות מטוסים. התוצאות היו הרסניות עבור האמריקאים: כל 8 אוניות המערכה של הצי באוקיינוס השקט נפגעו, וארבע מהן טובעו (בהן אא"ה אריזונה). בנוסף, מאות מטוסים אמריקאיים הושמדו על הקרקע, ויותר מ-2,400 אמריקאים נהרגו.

**ממד ההכרעה**: בקנה מידה טקטי, מתקפה זו היא ניצחון מכריע מהדרגה הראשונה. היא השמידה את אגרוף הכוח הקלאסי של הצי האמריקאי ונטרלה את יכולת התגובה המיידית של פרל הארבור במכה אחת. עם זאת, ניצחון מכריע מבחינה טקטית אינו תחליף לניצחון בקנה מידה גדול יותר. יפן כשלה אסטרטגית משום שלא השמידה את נושאות המטוסים האמריקאיות (שלא שהו בנמל באותו בוקר) ופגעה במוטיבציה הלאומית האמריקאית בצורה הפוכה מזו שקיוותה לה: במקום להרתיע את אמריקה, התקפת הפתע איחדה את הציבור האמריקאי, העירה את "הענק הרדום", והובילה לכניסת הכלכלה האמריקאית האדירה למלחמה טוטאלית שהסתיימה בהשמדת האימפריה היפנית.

### קרב מידוויי (1942): נקודת המפנה המבצעית והאסטרטגית

שישה חודשים בלבד לאחר פרל הארבור, בין ה-4 ל-7 ביוני 1942, ניסה אדמירל איסורוקו יממוטו להשלים את המלאכה ולהשמיד את נושאות המטוסים האמריקאיות שחמקו ממנו, על ידי פיתויין לקרב הכרעה סביב אטול מידוויי. אולם, קרב מידוויי הסתיים באסון יפני. מפענחי הצפנים האמריקאים הצליחו לשבור את הצופן הימי היפני (JN-25), ואדמירל צ'סטר נימיץ ידע מראש היכן ומתי יתקפו היפנים.

בקרב שהתנהל כולו באמצעות מטוסים, מבלי שספינות השטח ראו זו את זו, הוטלו למערכה מטוסי תקיפה ממריאים מנושאות מטוסים. הצי האמריקאי הפתיע את הכוח היפני והשמיד ארבע נושאות מטוסים יפניות רבות-עוצמה (אקאגי, קאגה, סוריו והיריו) ביום אחד, יחד עם רוב צוותי האוויר המיומנים שלהן.

**ממד ההכרעה**: קרב מידוויי נחשב לניצחון מבצעי ואסטרטגי מכריע עבור ארצות הברית, אף שמלחמת האוקיינוס השקט הסתיימה רק למעלה משלוש שנים מאוחר יותר. ההכרעה כאן נובעת מכך שמבצע מידוויי ריסק את כוח התקיפה האסטרטגי של הצי היפני (ה"קידו בוטאי"). הניצחון בלם באופן סופי את שרשרת הניצחונות היפניים ואת תוכניות ההתפשטות שלהם לעבר הוואי ואוסטרליה. יפן איבדה את היוזמה ההתקפית ומאותו רגע נאלצה לעבור למגננה. הצי האמריקאי, שנהנה מיתרון תעשייתי עצום, בנה עשרות נושאות מטוסים חדשות בעוד יפן מעולם לא התאוששה מהאבדות שספגה במידוויי.

### מלחמת ששת הימים (1967) ו"מבצע מוקד": הכרעה באמצעות עליונות אווירית

[שמאל|ממוזער|250px|כותרת העיתון [מעריב לאחר המבצע]]
בעידן המודרני, שבו מלחמות הופכות לארוכות ומורכבות, מלחמת ששת הימים (5 ביוני – 10 ביוני 1967) בולטת כתופעה יוצאת דופן: הכרעה צבאית מוחלטת של ישראל מול קואליציה של מספר מדינות (מצרים, סוריה, ירדן), בתוך פחות משבוע, תוך שינוי טריטוריאלי וגאופוליטי חסר תקדים במזרח התיכון.

הגורם המרכזי שהפך את המלחמה ל"מכריעה" כל כך התרחש כבר בשעות הראשונות שלה, במסגרת "מבצע מוקד". בבוקר 5 ביוני, יצא חיל האוויר הישראלי למתקפת פתע מקדימה נגד שדות התעופה של צבאות ערב, בדגש על מצרים. בתוך שעות ספורות בלבד, השמיד חיל האוויר את מרבית כוח האוויר המצרי, הסורי והירדני בעודם על הקרקע, תוך פגיעה במסלולי ההמראה.

**ממד ההכרעה**: מבצע מוקד היה קרב מכריע מודרני מובהק. הניצחון האווירי הבטיח לצה"ל עליונות אווירית מוחלטת לשאר ימי המלחמה. עליונות זו הותירה את כוחות הקרקע של צבאות ערב, בפרט בחצי האי סיני, חשופים לתקיפות חיל האוויר, מה שהביא להתמוטטות מהירה של קווי ההגנה ולנסיגה כאוטית של הצבא המצרי. הניצחון הכריע את מטרת המלחמה – הסרת האיום הקיומי מעל מדינת ישראל ופתיחת מיצרי טיראן – והוביל לשינוי גבולות מסיבי עם כיבוש סיני, רמת הגולן, ויהודה ושומרון.

## דעיכתו של הקרב המכריע בעידן המודרני
בעוד שההיסטוריה מלאה בקרבות מכריעים שהגדירו גבולות ואימפריות, תאורטיקנים צבאיים מודרניים טוענים כי ה"קרב המכריע" הקלאסי הולך ונעלם. מספר גורמים הובילו לכך:
# **תיעוש וגיוס המונים**: החל מתקופת המהפכה התעשייתית ומלחמת האזרחים האמריקנית, ולאחריה במלחמת העולם הראשונה, המדינות המעורבות יכלו לייצר ולגייס משאבים עצומים. תבוסה בקרב יחיד, קשה ככל שתהיה (כגון בקרב ורדן או בהקרב על הסום), לא הובילה לכניעת המדינה, מכיוון שהעורף התעשייתי יכול היה לייצר נשק ולהעמיד צבאות חדשים במהירות.
# **לחימה אסימטרית**: בעימותים המודרניים שלאחר מלחמת העולם השנייה (דוגמת מלחמת וייטנאם, מלחמת אפגניסטן או המלחמה בטרור), הצד החלש טכנולוגית נמנע מלהתעמת עם מעצמות במערכים קונבנציונליים פתוחים שבהם הוא יושמד, ומעדיף לוחמת גרילה. במצב זה, אין לנקודת הכובד צבא שאותו ניתן להשמיד כדי לסיים את המלחמה.
# **נשק גרעיני**: איום ההשמדה ההדדית מנע ממעצמות-על (במהלך המלחמה הקרה) להיכנס לעימותים קונבנציונליים חזיתיים, מחשש שכל ניצחון מכריע יוביל להסלמה גרעינית המהווה אסון עולמי.

לסיכום, אף על פי שקרבות בעלי אופי מכריע אינם מחזה נפוץ בעידן המלחמות הבלתי-קונבנציונליות של המאה ה-21, מורשתם של קרבות דוגמת קאנאי, ווטרלו, ומידוויי ממשיכה להדהד באקדמיות הצבאיות, כאידיאל שאליו שואפים מתכנני מלחמות: השגת הכרעה מהירה, חותכת וחד-משמעית.

## ראו גם
* ניצחון פירוס
* טקטיקה צבאית
* אסטרטגיה צבאית

## לקריאה נוספת

* Goss, Thomas J. "Gettysburg's 'Decisive Battle'."  Military Review (July–August 2004): 11–16.
* 


## קישורים חיצוניים
* מילטרי ריוויו, כתב עת צבאי לניתוח טקטיקות והיסטוריה 
* אתר צה"ל - מלחמת ששת הימים, סקירת המבצעים 
* History.com – אתר ערוץ ההיסטוריה, הכולל מאמרים על קרבות מכריעים 

## הערות שוליים

קטגוריה:צבא
קטגוריה:מונחים
קטגוריה:אסטרטגיה צבאית