גופי

ממוזער|גופי זכר ונקבה
ממוזער|שמאל|גופי זכר מסוג אנדלר
**גּוּפִּי** (שם מדעי: *Poecilia reticulata*) הוא מין של דג הנפוץ בים הקריבי ושייך למשפחת הגמבוזיים.

## גילויו

דגי הגופי התגלו על ידי רוברט ג'ון ליצ'מר גופי (Robert John Lechmere Guppy) בטרינידד ב-1866 ונקראו על שמו.

## מבנה גופו

הגופי הוא דג קטן: אורך הנקבות מגיע עד 8 ס"מ ואורך הזכרים עד 4.5 ס"מ. הזכרים ססגוניים וקטנים יותר מהנקבות, ונבדלים מהן בסנפיר שת דקיק הקרוי גונופודיום, בזנב ארוך רחב כמניפה וצבעוני, ובסנפיר גב, שבדרך כלל הוא ארוך באופן ניכר מזה של הנקבה. לנקבות גוף אפור או שקוף עם זנב צבעוני וגופן גדול יותר באופן ניכר מזה של הזכרים. הם מעדיפים מים רדודים וסבך של צמחי מים. אורך חייהם הוא עד שלוש שנים.

## תפוצה

מקורם בטבע הוא במעיינות ובנחלים בעלי זרימה איטית, בביצות ובאגמים בדרום אמריקה, צפונית לנהר האמזונאס. כיום נפוצים במקומות רבים בעולם, וגם בישראל אליה הם הובאו כדגי נוי והתאקלמו במקווי מים מתוקים.

## רבייה

לדגי הגופי, בדומה לבעלי חיים רבים אחרים, אין מערכת יחסים זוגית, והזכרים מנסים להפרות כל נקבה המזדמנת בקרבתם. זרעם של הזכרים יכול להישמר בגוף הנקבות 6-7 מחזורי רבייה. הנקבות משריצות את הדגיגים כל השנה, כאשר משך ההיריון כ-4 שבועות, ומשתנה בהתאם לטמפרטורות המים. בכל השרצה יוצאים 35-50 דגיגים בדרך כלל, אך לפעמים הנקבה משריצה 200-2 דגיגים (נקבות צעירות משריצות דגיגים בודדים, ועם הגודל והבגרות הכמות עולה). נקבות בהיריון ניכרות בבטן תפוחה וכתם שחור בבטן באזור סנפיר השת. נקבת הגופי אינה מטפלת בדגיגים ולרוב אוכלת אותם.

### הרבייה באקווריום

דג הגופי קל לרבייה. אולם כיוון שההורים עלולים לבלוע את הדגיגים, מומלץ קודם ההשרצה להוסיף לאקווריום צמח בעל עלווה צפופה, שתול או צף, שישמש כמקום מסתור לדגיגים מפני הוריהם ושאר דגי האקווריום ובכל מקרה מומלץ אקווריום בגודל סביר על מנת להבטיח השרדות טובה יותר של הדגיגים. בנוסף ניתן גם להשתמש בכלי קיבול מיוחד הנקרא תא השרצה העשוי מרשת צפופה. מכניסים את הנקבה לתא כשהיא עומדת להשריץ ולאחר ההשרצה מוציאים אותה ומשאירים את הדגיגים מוגנים בתא. 

## גידול בשבי

דג זה נוח לגידול ובגלל מגוון צבעיו והמגוון בין הפרטים השונים הוא נפוץ מאוד. עקב הנדסה ממושכת שנערכה לזן, הזן נחלש ונדרשת מקצועיות רבה יותר בגידול המסחרי. בארץ ישנן מספר חוות המגדלות דגי גופי המיועדים ליצוא ולשוק המקומי.

קיימים מועדוני חובבי דגי גופי בעולם אשר מתכנסים ומציגים את דגיהם. נערכות תחרויות בין הדגים השונים שטופחו.

## ניסוי האבולוציה של הגופי

בשנות השבעים הבחין הביולוג ג'ון אנדלר בכך שדגי גופי בנחלי ונצואלה וטרינידד הם חד-גוניים וגופי במעלה הנחלים הם צבעוניים יותר. אנדלר שיער שדגי גופי שבמעלה הנחל מוגנים מדגי הפייק ציקליד  שאינם מסוגלים לשחות למעלה הנחל, ולכן בקרבם, התפתח בתהליך של ברירה טבעית, התרחקות מצבעי הסוואה או דגמי הסוואה. במקום זאת דומיננטי בקרבם מוטיב של צבעי חיזור, שהתפתחו בתהליך של ברירה זוויגית. לפי התאוריה הלחץ מצד נקבות למצוא בן זוג צבעוני יותר (אפקט ההכבדה), גבר במקומות אלה על הלחץ הרגיל של טריפה שקיים ברוב המקומות האחרים.  

אנדלר הכניס דגי גופי לבריכות שבחלקן היו חלוקי נחל ובחלקן היו אבני חצץ. בשלב ראשון, לא היו בבריכות טורפים כלל, ואחרי כמה חודשים התגלה כי בכל הבריכות יש זכרים רבים שהם בעלי כתמים צבועניים רבים, ובגדלים שונים. בשלב הבא הכניס אנדלר בחלק מהבריכות דגי פייק ציקליד, בחלקן הכניס טורפים פחות מסוכנים (שכן אין כמעט מקום בטבע שבו אין טורפים) ואת חלקן השאיר ללא טורפים כלל. התחזית של הניסוי הייתה שבבריכות עם טורפים רבים, תהיה ברירה טבעית לטובת דגים בעלי דגמי הסוואה טובים ואילו בבריכות ללא טורפים, הגורם העיקרי שישלוט יהיה ברירה זיווגית ולכן יהיו בה דגים עם הרבה צבעים.  

בתוך כשנה וחודשיים, שהם עשרה דורות של דגי גופי, הסתגלה אוכלוסיית הגופי לסביבות השונות. בבריכות המסוכנות התרבו רק הדגים החדגוניים. דגים בבריכות עם חלוקי נחל היו מוסווים טוב יותר, כי חלוקי הנחל תאמו את צורתם וצבעיהם. כך קרה שבבריכות אלה, הבטוחות יותר, התרבו דגי גופי צבעוניים רבים יותר. כמו כן התגלו דפוסים שונים בין בריכות בעלות חלוקים קטנים לגדולים בבריכות עם טורפים לא מסוכנים או ללא טורפים. הלחץ האבולוציוני לכיוון של ברירה זיווגית פעל להבלטה חזקה יותר של צבעים כך שהסוואה הפכה לדבר נדיר יותר. 

"ניסויי הגופי של פרופסור אנדלר הם קלאסיקה בביולוגיה אבולוציונית ודוגמה מאלפת ליכולת ההסתגלות של אוכלוסייה לבעיה חדשה, כמו הופעתו של הפייק ציקליד." האבולוציה של הגופי הונעה מכישלונם של דגי הגופי הצבעוניים בבריכות עם הטורפים. הם נטרפו, ואלה שהיו חדגוניים בצבעיהם "המשיכו להשריץ דורות של דגיגי גופי שהיטיבו להסתגל למציאות." הניסוי של אנדלר הוא דוגמה נוספת לכוח ניבוי של תאוריות אבולציוניות. 

לניסוי זה נעשו ניסוי המשך על ידי אנדלר ואחרים. ניסוי המשך אחד היה בדיקת הדבר באתרי נחל טבעיים במקום בבריכות ונמצאו תוצאות דומות. חוקרים אחרים ניסו לשחזר את הניסוי של אנדלר וגילו תוצאות נוספות - התברר כי לא רק שהדגים שלחץ של רבייה זיווגית גרם להעדפת דגים צבעוניים יותר, אלא שתכונה זו הנראית לעין, הייתה כעין החלק הגלוי של הקרחון למגוון גדול של תכונות אחרות שהועדפו אצל זכרים. זכרים בתנאים אלה הגיעו לבגרות מינית בגיל מבוגר יותר, הם היו גדולים יותר, הצאצאים שנולדו היו בעלי גודל ממוצע גדול יותר והם היו מעטים יותר (כלומר השקעה גדולה יותר בכל צאצא).

## ראו גם

* גידול דגי נוי
* דגי נוי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:גמבוזיים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:דגי הים הקריבי