open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הדרכה

[ממוזער|300px|מדריך וחניכים ב[השומר הצעיר|שומר הצעיר, 1976]]
**הדרכה** היא מתן הסבר כיצד יש לנהוג בפעולה מסוימת, מתן הכשרה או תהליך של הקניית מיומנות. במונח "הדרכה" משתמשים גם כדי לתאר את הפעילות בחינוך הבלתי פורמלי, לעומת הוראה השייכת לחינוך הפורמלי. את ההדרכה מוביל לרוב מדריך. היכולת המוקנית בתהליך ההדרכה יכולה להיות פרקטית, קוגניטיבית, או אחרת. להבדיל מהוראה לשמה, בה מעביר המורה ידע לתלמיד על ידי הצגת הידע, עשוי המדריך ליצור את השינוי בחניכיו באמצעות מתן גירויים, המפתחים מיומנויות גופניות או פנימיות. השינוי, בין אם הוא ההתפתחות של יכולות או יצירת הנעה, צריך להיעשות באופן הדרגתי ומבוקר.

ההדרכה מתבססת על ידע או ניסיון קודם של המדריך וכן, לרוב, על היכרותו את היחיד או קבוצה אותה הוא מדריך. ההדרכה היא פרי תכנון מקדים השואף להשגת יעדים מסוימים. בהדרכת קבוצה צריכה האווירה הקבוצתית להיות אוהדת ותומכת על מנת לאפשר את השגת היעדים.

## סוגי השינויים שניתן להוביל אליהם באמצעות הדרכה
*הנעה לפעולה: הנעה למעורבות חברתית, הנעה לשינוי פנימי, הנעה ללמידה.
*יכולות אישיות: ריכוז, שלווה, ביטחון עצמי, התמודדות עם משברים.
*יכולות בין אישיות: אמון, שיתוף פעולה, תרבות דיון, תקשורת בינאישית, ניהול צוות.
*יכולות פיזיות: הרפיה גופנית, תנועה, גמישות.
*יכולות מקצועיות: ביצוע משימות, נגינה, לימוד שפה, לימוד מקצוע.

## הגירויים המקנים מיומנויות
נהוג לחלק את הגירויים לשלוש קבוצות עיקריות: שכליים, רגשיים וחוויתיים. שימוש מאוזן בכל סוגי הגירויים באמצעות מתודות מתאימות יביא להפנמה מיטבית והשגת מטרת ההדרכה.
# גירויים שכליים – פניה אל הצד הרציונלי: העברת נתונים, עובדות, תאוריות וכדומה. לדוגמה, אם מטרת ההדרכה היא הכרת נושא החיים עם מוגבלות פיזית, יציג המדריך לחניכיו נתונים סטטיסטיים על אוכלוסייה זו, יציג עובדות על בעיות נגישות במוסדות ציבוריים ועוד.
# גירויים רגשיים – פנייה אל הצד האמוציונלי: סיפורים מעוררי הזדהות, שימוש בתמונות המפעילות את הרגש וכדומה. לדוגמה, על פי אותה מטרה לעיל, יכירו החניכים אדם בעל מוגבלויות או יראו סרט המציג מקרים שכאלו.
# גירויים חווייתיים – התנסות אמיתית או מדומה בנושא הפעילות באמצעות הפעלה, קבלת החלטה וכדומה. מובן שהתנסות אמיתית היא בעלת השפעה מעמיקה יותר אך גם פעילות המדמה מצב, ואף תרגיל בדמיון מודרך יכול להביא לתוצאות טובות. לדוגמה, על פי אותה מטרה לעיל, יתנסו החניכים בביצוע משימה כאשר נמנעת מהם יכולת מסוימת, כמו הליכה בעיניים קשורות.

## ראו גם
* קבוצה (הדרכה)
* טכניקות מסירה
* חניכה
* מדריך נוער

## קישורים חיצוניים

*פרימתודיקה  - פרויקט ויקי למתודיקה בהדרכה

קטגוריה:חינוך
*
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:למידה
חטיבה 408

**חטיבת חוד החנית**, חטיבה 408, הייתה חטיבת חיל רגלים במילואים.

## היסטוריה
החטיבה הוקמה בשנת 1978 על ידי ריכוז 3 גדודים: גדוד 8103 - מחטיבה 769, גדוד 9219 וגדוד 9220 - מחטיבת ירושלים (310), כמסגרת מילואים לחטיבת הבקעה. 

במלחמת שלום הגליל החליפה החטיבה את חטיבת גולני בחרמון והוכפפה לאוגדה 162 לצורך תגבור כוחות החטיבה והשתתפה בהמשך הלחימה בלבנון עד הנסיגה מלבנון.

ב הייתה אחראית על אזור בית לחם במשך חמישה חודשים. 

החטיבה עברה לאוגדה 720 בנובמבר 1999 והייתה ממוקמת במחנה בית אל. החטיבה גויסה במבצע חומת מגן ללחימה ברמאללה.

לאחר פירוק אוגדה 720 ב־2004 הוכפפה החטיבה לעוצבת עמוד האש (143), והימ"ח הועבר ממחנה בית אל לנעורה.

בשנת 2010, כחלק ממהלך כולל בצה"ל שנועד להחזיר את שמות החטיבות הראשונות לשימוש, הוסבה חטיבה 408 לחטיבת עציוני (חטיבה 6).

## מפקדי החטיבה

## הערות שוליים

408
חנות עודפים

[שמאל|ממוזער|250px|חנות עודפים ב[מיסיסיפי (מדינה)|מיסיסיפי]]
**חנות עודפים** או **חנות אאוטלט** (מאנגלית: **Outlet store**) היא חנות שבה נמכרים פריטים שנותרו במלאי של היצרנים, ולרוב מדובר בפריטי הלבשה והנעלה שהיצרנים או המשווקים לא הצליחו למכרם במהלך עונת המכירות הקודמת או במכירת סוף עונה שעברה. 

חנויות העודפים מהוות פתרון נוח ליצרנים, שמצד אחד מעוניינים בשיווק פריטים אחרים, כחלק מאסטרטגיית המכירות שלהם, אך מצד שני הם עדיין מעוניינים להרוויח ממכירת הפריטים הישנים, או לפחות למזער את הפסדיהם ממכירתם במחיר מוזל.

חנויות העודפים מאופיינות בכך שהן נעדרות עיצוב פנים, או שמעצביהן מקפידים ליצור להן חזות מרושלת. הדבר נעשה במטרה ליצור אווירה של מחסן, שתקנה ללקוחות תחושה של מקום שבו המוצרים זולים. כדי להוסיף על כך, המוצרים מוצגים בערבוביה ולעיתים זרוקים בערימות, על מנת ליצור אצל לקוח שמצא פריט שהוא מעוניין בו תחושה של "מציאה". מאפיין נוסף של חנויות העודפים הוא שמבחר המידות והדגמים מצומצם, משום שליצרן אין אינטרס לחדש את המלאי ולהתאים אותו לדרישת הלקוחות. על כן יש שלל של מידות שאינן ממוצעות, לצד דגמים שלא הצליחו להימכר כמעט ובכלל בעונות המכירה הקודמות, עקב היעדר התעניינות מצד הלקוחות.

חלק מחברות האופנה הגדולות נוהגות להצניע את מכירות העודפים, על מנת שלא לפגוע במכירות הפריטים החדשים שלהן, או בתדמיתן כחברות המייצרות מותגי יוקרה.

עם הזמן, הפך המושג "חנות עודפים" לשם נרדף למכירה המונית במחירים מוזלים. כתוצאה מכך, הוא אומץ גם בענפי מכירות נוספים, כגון ריהוט או מכשירי חשמל. עם זאת, במקרים אלה אין מדובר במכירה של עודפים, אלא בחנויות גדולות שמאפייניהן דומים למאפייני חנויות העודפים בכל הנוגע לעיצוב, למיקום ולמחירים.

## קישורים חיצוניים

* רשימת חנויות העודפים בישראל

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:חנויות
קטגוריה:ניהול מלאי
גרוס-רוזן

מחנה **גרוס-רוזן** (בגרמנית: **Konzentrationslager Groß-Rosen**) היה מחנה ריכוז ועבודה שהקימו הנאצים בשלזיה תחתית (כיום בשטח פולין). המחנה היה ממוקם 2.5 קילומטר מדרום-מערב לכפר רוגוז'ניצה (בפולנית Rogoźnica, בגרמנית גרוס-רוזן), שישים קילומטר מדרום-מערב לורוצלב, על מסילת הברזל. בשנים 1940–1945 נכלאו במחנה כ-130,000 איש, כ-40,000 מהם נספו.

## היסטוריה
את מחנה גרוס-רוזן הקימו אסירי מחנה זקסנהאוזן כמחנה-משנה, ובנייתו החלה ב-2 באוגוסט 1940. במרץ 1941 הושלמה בניית "המחנה הקטן", שהכיל ארבעה בלוקים. מסוף אפריל באותה שנה היה המחנה עצמאי ולא כפוף לזקסנהאוזן. מפקדי המחנה היו ארתור רודל (Rodl), וילהלם גדעון (Gideon) ויוהנס האסנברוק (Hassenbrock).

הקמת "המחנה הגדול", שתוכנן במקור ל-7,000 אסירים, ושהורחב עד לקיבולת של 20,000 אסירים, הושלמה בתחילת 1944. בשנה זו הורחב המחנה והוקם בו "המחנה האושווייצרי", שתוכנן ל-45,000 אסירים ונועד למקרה של העברת מחנה אושוויץ עם התקדמות הצבא האדום בחזית המזרחית.

במחנה האם של גרוס-רוזן לא היו יהודים, עד לצעדות המוות מאושוויץ בהתאם להוראת הרייכספיהרר ס"ס, ורוב אסירי מחנות המשנה היו יהודים, תחילה מהמחנות זקסנהאוזן ודכאו, ואחר כך מבוכנוואלד. מפקדת הגסטפו בברסלאו ניהלה בגרוס-רוזן "מחנה עבודה וחינוך". אסירי המחנה הועסקו במחצבות של גרוס-רוזן בחציבת גרניט. במחנות-חוץ רבים הועסקו האסירים ככוח עבודה זול במפעלים שהיו חיוניים לכלכלת המלחמה.

אחת התעסוקות העיקריות לאסירי המחנה הייתה בבניית "מפקדת הפיהרר" – פרויקט ענק בוויסטֵוַלטרסדורף שברכס ההרים אוילנגבירגה.

בין מחנה גרוס-רוזן ובין אושוויץ היה קשר הדוק. קשר זה בא לידי ביטוי בכך שאושוויץ היה ספק הכוח העיקרי של מחנות העבודה גרוס-רוזן. כמו כן ד"ר מנגלה, שפעל באושוויץ, פעל גם בגרוס-רוזן. בנוסף לכך, הייתה תנועה של אסירים מאושוויץ לגרוס-רוזן ולהפך.

בשנת 1944 מחנה העבודה גברסדורף הפך להיות מחנה משנה של גרוס-רוזן.

בראשית שנת 1945 פונה המחנה, ואסיריו הועברו למחנות אחרים או שנשלחו לצעדות מוות. בזמן צעדות המוות, שימש מחנה גרוס-רוזן מחנה מנתב לשיירות האסירים שהגיעו מאושוויץ. פינוי מחנה גרוס-רוזן התנהל בשני שלבים: בעשרת הימים הראשונים של ינואר 1945, פונו 11 מחנות המשנה. הפינוי נערך ברגל. אסירים אחדים בלבד נשארו מאחור, והם שוחררו ב-13 בפברואר 1945 על ידי הצבא הסובייטי.

ב-2017 אותר קבר אחים בו נקברו כ-300 בני אדם בשטח המחנה, בעקבות עדות מוקלטת של אחד הניצולים - רופא ממוצא בלגי.

## לקריאה נוספת

* Isabell Sprenger: *Groß-Rosen. Ein Konzentrationslager in Schlesien*. Köln 1996
* Thomas Geve *Es gibt hier keine Kinder. Auschwitz, Groß-Rosen, Buchenwald. Zeichnungen eines kindlichen Historikers* Hrsg. von Volkhard Knigge (deutsch, engl., hebr.), Göttingen: 1997 

* יחזקאל הרפנס "בכף הקלע" משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב, תשנ"ג (1993)

## קישורים חיצוניים

* 
* מתוך יד ושם
* סיפור מחנות גרוס-רוזן במוזיאון היהדות דוברת ההונגרית
* מוזיאון גרוס-רוזן 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז בפולין
קטגוריה:שלזיה תחתית
קטגוריה:גרמניה הנאצית: תעשייה
מולטקה

**מולטקה** (Moltke) הוא שמה של משפחת אצולה שמקורה בגרמניה וחלק מענפיה התיישבו בסקנדינביה

קטגוריה:שמות משפחה
המיקורפורקטומיה

בכירורגיה, **המיקורפורקטומיה** (באנגלית: **Hemicorporectomy**) היא ניתוח רדיקלי שבו קוטעים את הגוף מתחת למותניים, תוך ביתוק עמוד השדרה התחתון. בניתוח מסירים איפוא הגפיים התחתונות בשלמותן, איברי המין, מערכת השתן, עצם האגן, פי הטבעת והרקטום.

זהו ניתוח קיצוני במיוחד שמומלץ כמוצא אחרון אך ורק לחולים הסובלים ממחלות קשות וקטלניות באזור האגן, כמו דלקת עצמות, גידולים, פצעי לחץ קשים או טראומות גופניות קשות באזור.

בספרות הרפואית המקצועית דווח על הניתוח רק כמה עשרות פעמים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כריתת איבר
שמריהו טלמון

**שמריהו טַלְמוֹן** (28 במאי 1920 – 15 בדצמבר 2010) היה פרופסור בחוג למקרא באוניברסיטה העברית בירושלים וראש מפעל המקרא, חתן פרס ישראל לחקר המקרא לשנת ה'תשנ"ז (1997). נודע בין השאר בזכות מחקריו בביקורת נוסח המקרא.

## תולדות חיים
נולד בשם **שמריהו זלמנוביץ**' בעיר סְקֶרְנֶביץ (Skierniewice) שבמרכז פולין ב-1920. למד בגימנסיה הריאלית היהודית-רפורמית בברסלאו, אז בגרמניה של ימי רפובליקת ויימאר ואחר כך גרמניה הנאצית. בשנת 1939 הוחזק שלושה חודשים במחנה הריכוז בוכנוואלד, עד שלבסוף עלה בידו לעלות לארץ ישראל באותה שנה. לאחר עלייתו החל ללמוד באוניברסיטה העברית. בשלהי המנדט הבריטי נשלח למחנות המעצר בקפריסין שם לימד במסגרת סמינר רוטנברג, בית ספר להשכלת מבוגרים שהפעילה קבוצת סטודנטים ומורים מן האוניברסיטה העברית. עם שובו מקפריסין לחם במלחמת העצמאות על הגנת ירושלים.

בשנת 1955 קיבל תואר דוקטור באוניברסיטה העברית, על עבודה בהדרכתו של יצחק אריה זליגמן בנושא "כפלי גרסה: תופעת יסוד בתולדות המסירה של נוסח המקרא". בשנת 1957 נתמנה למרצה בחוג ובהמשך כיהן כראש החוג. בשנת 1974 היה לפרופסור מן המניין. הוא כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית וכרקטור אוניברסיטת חיפה בראשית ימיה. בשנת 1988 יצא לגמלאות והיה לפרופסור אמריטוס. לאחר פרישתו היה לעורך הוצאת מפעל המקרא בירושלים.

מאשתו הראשונה, הסוציולוגית פרופסור יונינה גרבר-טלמון, הותיר אחריו שתי בנות. עם אשתו השנייה, הסוציולוגית פרופסור פנינה מורג טלמון, גידל את בנותיה מנישואים קודמים.

אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.

## מספריו
* **דרכי הסיפור במקרא / לפי הרצאותיו של ד"ר ש. טלמון** (בעריכת גבריאל גיל), ירושלים: האוניברסיטה העברית, הפקולטה למדעי הרוח, תשכ"ה.
* **מחקרים בספרות קומראן**, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה למדעי הרוח – החוג למקרא, תשמ"ה.
* **ירושלים במקרא ובמקורות ישראל** (עם זאב ספראי), ירושלים: בית הנשיא, תשנ"ז-1996.

## לקריאה נוספת
* יונתן בן-דב, 'פרופ' שמריהו טלמון ז"ל (1920–2010)', **[[שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום]]** כא (תשע"ב), עמ' 13–17
* מיכאל סגל, 'פרופ' שמריהו טלמון ז"ל (1920–2010)', שם, עמ' 19–21

## קישורים חיצוניים
* ד"ר מיכאל סיגל, מורשתו של שמריהו טלמון
* שמריהו טלמון, במרכז דינור לחקר תולדות עם ישראל
* שמריהו טלמון, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
** דיוקנו, במכון למדעי היהדות ע"ש מנדל
* ביוגרפיה ותמונת דיוקנו 
* מאמרים לקריאה מאת שמריהו טלמון, באתר מקראנט
* שמריהו טלמון, תפיסת המדינה ורעיון המלוכה בתקופת המקרא, אתר דעת
* 
* פרופ' שלום פאול, הספד על שמריהו טלמון 
* שמריהו טלמון תרם ספריה בת 10,000 ספרים למכון שלום הרטמן
* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקר המקרא
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מקרא
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
סן סבסטיאן

**סן סבסטיאן** (בספרדית: **San Sebastián**, בבסקית: **דונוסטיה**, **Donostia**; השם הרשמי הוא **דונוסטיה-סן סבסטיאן**) היא עיר בצפון ספרד, השוכנת במפרץ ביסקאיה קרוב לגבול עם צרפת. משמשת כבירת נפת גיפוסקואה בחבל הבסקים ובה כ-184,200 תושבים (2008).

## גאוגרפיה
העיר התברכה בחוף ים ציורי, התחום בין שני הרים גבוהים. לאורך החוף ישנה טיילת ובה שפע מקומות בילוי ומסעדות בעלות מטבח עשיר. בין היתר משום כך היא אתר תיירות פופולרי.

רוב בתי העיר חדשים, מאחר שהעיר עברה שריפות רבות, האחרונה שבהן בתקופת כיבוש נפוליאון. הרובע העתיק של סן סבסטיאן (Parte Vieja) הוא מבוך של סמטאות צרות עם מבנים מימי הביניים וכיכרות מרשימות כדוגמת כיכר החוקה (Plaza de La Constitucion), שבעבר שימשה כזירת מלחמות השוורים בעיר.

מרכז העיר (Zentroa), ברובו, נבנה בסגנון אדריכלי של תחילת המאה העשרים, הבל אפוק.

## תרבות
העיר מפורסמת בשל פסטיבל הקולנוע הבינלאומי המתקיים בה מדי שנה.

עוגה מפורסמת מסורתית לעיר נקראת עוגת סן סבסטיאן, זוהי עוגת גבינה "שרופה" אשר מושחמת בחלקה העליון עד ליצירת קרמל שחום כהה על פני העוגה. היא ידועה במרקמה הייחודי הנוצר מבלילה נוזלית אפויה בחום גבוה ומקוררת כאשר חלקה הפנימי עדיין במרקם רך.

בסן סבסטיאן נמצא מועדון הכדורגל ריאל סוסיאדד מליגת העל הספרדית, ואחד מאירועי הספורט החשובים בעיר הוא הדרבי הבסקי.

סן סבסטיאן נוסדה כאתר נופש קיצי לבני המלוכה הספרדית בשנות ה-20 המוקדמות. היא נחשבה לאחד המקומות היותר עשירים ותרבותיים בספרד ושנים רבות הייתה בירת הקיץ של ספרד.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## גלריה

File:San Sebastián - Catedral del Buen Pastor 03.jpg|קתדרלת הרועה הטוב בסן סבסטיאן
File:San Sebastian - Catedral 35.jpg|קתדרלת הרועה הטוב בסן סבסטיאן


## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

*
קטגוריה:חבל הבסקים: ערים
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
טולמור דיו

**טולמור דיו** (באנגלית: **Tullamore Dew**) הוא ויסקי בלנדד אירי. טולמור דיו זוקק לראשונה בשנת 1829 בעיירה טולמור שבמחוז אופאלי (באנגלית: **Offaly**) במרכזה של אירלנד. השם מורכב משם העיר בה זוקק הוויסיקי לראשונה וראשי התיבות - Dew של שמו של המנהל והבעלים הראשונים, Daniel E Williams של המזקקה.

מותגים שונים של המזקקה זכו בפרסים שונים, בין השאר:
* טולמור דיו הבסיסי: מדליית זהב בשנים 2003 ו-2006, וגביע בשנת 2005 (International Spirits Challnge)
* טולמור דיו בן 12 שנה: מדליות זהב בשנים 1999, 2000, 2001, 2003, 2004 ו-2006, ובפרסים נוספים (תערוכות שונות).

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של החברה היצרנית
* רשמי טעימה ממגזין הוויסקי
* 

קטגוריה:ויסקי אירי
אלישע אבינר

הרב **אלישע זושא הכהן אבינר** (במקור: **לָנְגֵנַאוָאר**. נולד בשנת תשי"ד - 1954) הוא ראש הכולל בישיבת ברכת משה במעלה אדומים ורב קהילת מצפה נבו בעיר.

## קורות חייו
נולד בצרפת בשם אלישע זושא לנגנאואר, לזאב הכהן ולדבורה לנגנאואר.
בגיל 6 התייתם מאביו. בגיל 14 בעקבות בקשת אחיו הרב שלמה אבינר עלה לישראל ולמד בישיבת נתיב מאיר. מגיל 18 עד 28 למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק. בהיותו בישיבה היה עורכו העיקרי של הספר "מאמרי הראיה", שבו קובצו מאמרים של הראי"ה קוק שנדפסו, בעיקר בחייו, בכתבי עת שונים. למד גם אצל הרב שאול ישראלי והרב אברהם שפירא.

משנת 1982 מלמד הרב אבינר בישיבת ברכת משה במעלה אדומים. בתחילה לימד גמרא ולאחר מכן עבר ללמד לקראת מבחני סמיכה לרבנות. הוא מעביר גם שיעורים בכתבי הראי"ה ושיחות כלליות. הרב אבינר משמש גם כרב קהילת פני שמואל במעלה אדומים. היה פעיל בעמותת צהר ובעבר היה אף חבר הנהלה בארגון. במשך שנים לימד אמונה בישיבת מרכז הרב. מלווה את פרויקט לימוד האמונה היומי "בשביל הנשמה".

הרב אלישע אבינר משמש כמנהלו החינוכי של "לב אבות", קו חם ואתר אינטרנט שנועדו לייעץ להורים בנושאי חינוך מתבגרים. הוא כותב בקביעות מאמרים בנושא חינוך בעלון פרשת השבוע "באהבה ובאמונה" ומשדר תוכנית שבועית העוסקת בחינוך ברדיו גלי ישראל.

יזם את תפילת שחרית המרכזית המתקיימת בכותל המערבי ביום ירושלים בהשתתפות אלפים רבים מבני הישיבות בציונות הדתית, וכן רבים מרבניה.

## חיים אישיים
נשוי לשרה לבית אטיק, מתגורר במעלה אדומים בסמוך לישיבה. לזוג עשרה ילדים. ביניהם:
* הרב אוריאל זאב - ראש ישיבה קטנה מורשה. וחתנו של מוסא ברלין.
* הרב יהודה - ר"מ בישיבת ההסדר בתקוע.
* הרב משה מאיר - ראש כולל דיינות בישיבת בית אל.
* הרב נריה - ר"מ בישיבה קטנה שלום בניך.
* הרב ידידיה - ר"מ בישיבה התיכונית שפע מקור חיים.
* הרב נחמיה - ר"מ בישיבה התיכונית בכפר הזיתים
אחיו, הרב שלמה אבינר, הוא נשיא ישיבת עטרת ירושלים.

## ספריו
* **[[מאמרי הראיה]] א** (עריכה, בשיתוף עם הרב דוד לנדאו).
* **מאמרי הראיה ב** (עריכה; יצא אחר כך בכרך משותף עם כרך א).
* **אמונת החינוך**, ירושלים, תשס"א
* **פרקי מבוא בדמוקרטיה יהודית**
* **כללי הספקות**
* **לב בנים**, ירושלים, תשס"ו
* **אמונת החינוך** ארבעה כרכים, מעלה אדומים ה'תשפ"ב:
** ילדים ומתבגרים (א-ב)
** הוראה ומערכת החינוך
** פנאי, חברה ומועדי השנה
***דור תהפוכות**, מעלה אדומים התשפ"ג

## קישורים חיצוניים

* שיעורי הרב אלישע אבינר בישיבת ברכת משה במעלה אדומים
* שיעורי הרב אלישע אבינר במכון מאיר
* שיעורי הרב אלישע אבינר בישיבת בית אל
* מאמרי הרב אלישע אבינר זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
* 
* 
* אתר "לב אבות": ייעוץ להורי מתבגרים.
* 
* כתבות וטורי דעות - הרב אלישע אבינר, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:מעלה אדומים: רבנים
קטגוריה:רבני צהר
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:רבני ישיבת ברכת משה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:תלמידי הרב שאול ישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
מרחק (תורת הגרפים)

בתורת הגרפים, **מרחק** (או **מרחק גאודזי**) מציין את מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר מצומת כלשהו לצומת אחר. בגרף בלתי מכוון, המרחק בין הצמתים \ u ל-\ v שווה למרחק בין \ v ל־\ u, ופונקציית המרחק היא מטריקה, בעוד שבגרף מכוון יכול להיות שהמרחקים הללו יהיו שונים.

מרחקו של צומת מעצמו מוגדר כ־0, ומרחקו של צומת מצומת שאין מסלול שמוביל אליו נחשב אינסופי. 

בגרף ממושקל, בו לכל קשת יש ערך ("משקל") ואורך מסלול הוא סכום משקלי הקשתות, המרחק הוא מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר מבחינת ה"משקל" שלו. במקרה שיש שני מסלולים כאלו, אז המרחק שווה למספר הקשתות המינימלי מבין שני המסלולים. 

## מונחים קרובים
ממוזער|שמאל|250px|גרף בלתי-מכוון בעל 6 צמתים ו־7 קשתות
ישנם מספר מונחים בתורת הגרפים המבוססים על מושג המרחק:

***[[אקסצנטריות (מתמטיקה)|אקסצנטריות]]** של צומת \ v היא המרחק הגדול ביותר בין \ v לצומת אחר. היא מסומנת כ־\ \epsilon. כלומר, האקסצנטריות של צומת \ v מסומנת כ־\ \epsilon(v).
***[[רדיוס]]** של גרף הוא האקסצנטריות המינימלית בגרף.
***[[קוטר]]** של גרף הוא האקסצנטריות המקסימלית בגרף. במילים אחרות, זהו המרחק הגדול ביותר בין שני צמתים בגרף.

## דוגמאות
ממוזער|שמאל|250px|גרף מכוון בעל 4 צמתים ו־5 קשתות
*בגרף הבלתי-מכוון שמשמאל:
**המרחק בין צומת 1 לצומת 4 הוא 2. המסלול הקצר ביותר הוא המסלול 1->5->4 (זאת למרות שקיים מסלול ארוך יותר 1->2->3->4).
**האקסצנטריות של הצומת 2 היא 3, כי המרחק עד הצומת המרוחק ביותר ממנו, צומת 6, היא 3.
**הרדיוס של הגרף הוא 2, כי האקסצנטריות של הצמתים 3,4,5 היא 2, ואין צומת בעל אקסצנטריות נמוכה יותר.
**הקוטר של הגרף הוא 3, כי האקסצנטריות של הצמתים 1,2,6 היא 3, ואין צמתים בעלי אקסצנטריות גדולה יותר.

*בגרף המכוון שמשמאל:
**המרחק בין צומת 1 לצומת 4 הוא 2. המסלול הקצר ביותר הוא המסלול 1->3->4, בעוד שהמרחק מצומת 4 לצומת 1 הוא אינסופי, כי אין מסלול שמוביל מ־4 ל־1.
**האקסצנטריות של צומת 3 היא אינסוף, כי המרחק ממנו לצומת 1 הוא אינסוף.
**הרדיוס של הגרף הוא 2, כי האקסצנטריות של צומת 1 היא 2, והיא הקטנה ביותר. האקסצנטריות של הצמתים האחרים היא אינסוף.
**הקוטר של הגרף הוא אינסוף, כי קיים לפחות צומת אחד שהאקסצנטריות שלו היא אינסוף. הדבר נובע מכך שצומת 1 הוא מקור, ואין שום דרך "להיכנס" אליו. במקרה כזה, תמיד יהיה צומת שהאקסצנטריות שלו אינסופית, וזה יהיה גם קוטר הגרף.

* הרעיון של "שש דרגות של הפרדה", המבוסס בעקיפין על עבודתו של סטנלי מילגרם, טוען שהקוטר של הרשת החברתית האנושית הוא 6. כלומר, ששישה קשרים הם המרחק המקסימלי בין כל שני אנשים בעולם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תורת הגרפים
ציר הרשע

"**ציר הרשע**" (באנגלית: **Axis of evil**) הוא מונח שטבע נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בנאום שנשא ב־29 בינואר 2002. המונח מתייחס לקבוצת מדינות התומכות בטרור ומפתחות נשק להשמדה המונית. בוש הזכיר בנאומו את המדינות קוריאה הצפונית, איראן ועיראק. במונח נעשה שימוש בתחום ההסברה של ממשל בוש כדי להציג את המדינות החברות בו כדבר שיש לגנותו.

המונח מרמז על מדינות הציר במלחמת העולם השנייה אשר הצטרפו לגרמניה במלחמתה כנגד בעלות הברית, וכמו כן מזכיר את המושג "אימפריית הרשע", שבו השתמש הנשיא רונלד רייגן לתיאור ברית המועצות בתקופת המלחמה הקרה.

## המאבק בציר הרשע
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001, הכריזה ארצות הברית על מלחמתה בטרור האסלאמי הקיצוני. בתחילתו כוון המאבק כנגד הטרוריסט הסעודי אוסאמה בן לאדן וארגונו אל-קאעידה, אך במהרה הורחב ומטרתו שונתה למיגור הטרור העולמי. בנאום "ציר הרשע" הגדיר בוש את מקור הטרור בעולם וקבע את מטרות המאבק.

ב־20 במרץ 2003 (19 במרץ בוושינגטון), תקפה ארצות הברית את עיראק כחלק ממאבקה ב"ציר הרשע" והדיחה את שלטונו של סדאם חוסיין. בעקבות דשדושה של ארצות הברית בעיראק, ממשל בוש נקט גישה של בידוד ומשא ומתן לא ישיר עם מדינות הציר האחרות. מול איראן התנהל המשא ומתן עם שלוש המעצמות האירופיות גרמניה, בריטניה וצרפת (ה-EU3), תוך מעורבות של מתאם מדיניות החוץ של האיחוד האירופי חוויאר סולאנה. עם העברת הסוגיה הגרעינית לטיפול מועצת הביטחון של האו"ם הצטרפו רוסיה וסין למשא ומתן. המגעים עם קוריאה הצפונית מתנהלים במסגרת שיחות השש  הכוללות את קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית, סין, יפן, רוסיה וארצות הברית. בין איראן וקוריאה הצפונית והמדינות שניהלו עימן משא ומתן הושגו מספר הסכמים שהופרו (בין היתר: הצהרת טהראן מאוקטובר 2003, הסכם פריז מנובמבר 2004 עם איראן, הצהרת ה-19 בספטמבר 2005 עם תום שיחות השש, הסכם ה-13 בפברואר 2007 בסבב החמישי של שיחות השש). ב-2 במאי 2011, נהרג אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה, במהלך "מבצע חנית נפטון" על ידי יחידת הקומנדו אריות הים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, כ-50 ק"מ צפונית לאסלאמאבאד, בירת פקיסטן, ובכך ניתנה מכה קשה לטרור. ב-14 במאי 2011, חשף דו"ח סודי של צוות מומחים שמינתה מועצת הביטחון של האו"ם, כי קוריאה הצפונית ואיראן מפרות את הסנקציות שהטילה המועצה על שתיהן, באמצעות החלפה מתמשכת וסדירה של טכנולוגיות טילים בליסטיים, דרך "מדינה שלישית שכנה" (לדברי דיפלומטים -סין).

## ראו גם

* טרור
* המלחמה העולמית בטרור
* מדינות המממנות טרור
*ציר ההתנגדות
* מדינות הציר - מקור הביטוי
*טבעת האש האיראנית

## לקריאה נוספת

* Tom DeLuca, **Liars! Cheaters! Evildoers!: Demonization and the End of Civil Debate in American Politics**, New York University Press, 2005 
* Barry Scott Zellen, **State of Recovery: the Quest to Restore American Security After 9/11**, Bloomsbury Publishing, 2013 
* Shaul Shay, **The Axis of Evil: Iran, HIzballah, and the Palestinian Terror**, Routledge, 2017 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים ומושגים פוליטיים אמריקאיים
קטגוריה:נאומי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:נאומים בארצות הברית
קטגוריה:טרור
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קוריאה הצפונית
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – עיראק
קטגוריה:יחסי איראן – ארצות הברית
קטגוריה:אנטי-איראניות
מעצב אמנותי

**מעצב אמנותי** (באנגלית: **production designer**, **art designer**) אחראי למראהו הכולל של תוצר קולנועי. המונח שימש לראשונה בקרדיטים של הסרט "חלף עם הרוח". פרס אוסקר לעיצוב אמנותי מוענק משנת 1929.

המעצב האמנותי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם הבמאי, המפיק והצלם הראשי. לפעמים יוצר המעצב האמנותי קשר עם גורמים אחרים בצוות ההסרטה, כמו מעצב התלבושות, הספר, המאפר, הפעלולן ומנהל אתרי הצילום, על מנת לשוות לתוצר מראה חזותי אחיד, ובכך לתרום להבנת הסרט בידי הצופה.

## מחלקת העיצוב
מחלקת העיצוב כולה כפופה למעצב האמנותי, ובעלי התפקידים בה הם:
* **[[מנהל אמנותי]]** (artistic director), האחראי על הצד ההפקתי של העיצוב, בניית והקמת מבנים מן הפן ההנדסי, ומוציא לפועל את חזונו האסתטי של המעצב האמנותי.
* **תפאורן** (set designer, set dresser, set decorator), אחראי על מראה החללים המצטלמים ועל הציוד המאסיבי יותר הנמצא בהם כגון רהיטים, קירות, טפטים וכיוצא בזה.
* **אביזרן** (propsman, promaker, props-master), אחראי על האביזרים, אובייקטים בקנה מידה קטן יותר מאלה שבאחריות התפאורן.

בשל האופי האמנותי וההפקתי כאחד של מחלקה זו, לעיתים נכלל בה גם צוות נוסף של עוזרים, שמספרם גדול ככל שהפקה יותר עתירת תקציב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות בתעשיית הקולנוע
אמנותי
ג'ו רוזנטל

**ג'וסף ג'ון רוזנטל** (באנגלית: **Joseph John Rosenthal**; 9 באוקטובר 1911 – 20 באוגוסט 2006) היה צלם יהודי-אמריקאי. תצלומו הידוע ביותר הוא הנפת הדגל באיוו ג'ימה, בו נראים חמישה חיילים אמריקאים המניפים את דגל ארצות הברית על פסגת הר סוריבאצ'י במהלך קרב איוו ג'ימה. התצלום הפך לאחד מסמלי המלחמה וזיכה אותו בפרס פוליצר לשנת 1945.

## תחילת דרכו
ג'ו רוזנטל נולד בוושינגטון די. סי.. הוריו היו מהגרים יהודים מרוסיה, אולם הוא המיר את דתו לקתוליות בגיל צעיר. התעניינותו בצילום החלה כתחביב במהלך השפל הגדול, אז גר יחד עם אחיו בסן פרנסיסקו וחיפש עבודה. הוא התקבל לעבודתו הראשונה בתחום ב-1932 כצלם בעיתון מקומי בעיר. לאחר שניסה להתקבל לעבודה כצלם בצבא ארצות הברית ונכשל, מפאת ראייתו הלקויה, הצטרף רוזנטל לסוכנות הידיעות Associated Press. כשפרצה מלחמת העולם השנייה החל לעקוב אחר חיל הנחתים של ארצות הברית במשימותיו באוקיינוס השקט.

## תמונת הנפת הדגל

[שמאל|ממוזער|330px|התמונה המפורסמת של [הנפת הדגל באיוו ג'ימה. צילום: ג'ו רוזנטל, Associated Press]]
ביום שישי, 23 בפברואר 1945, ארבעה ימים לאחר תחילת הקרב, שהה רוזנטל באי איוו ג'ימה וצילם את החיילים האמריקאים הנלחמים באלו היפנים. באותו הבוקר הוא שמע שהר סורבאצ'י (הר געש כבוי בגובה 166 מטרים) נכבש, ושמתכוונים להניף עליו דגל אמריקני. הוא החל לעשות את דרכו במעלה ההר עד ששמע שהדגל כבר הונף. למרות זאת, החליט רוזנטל להמשיך בטיפוס על המדרון התלול וכשהגיע לפסגה הוא גילה להפתעתו שקבוצה של חיילים מתכוונת להניף שם דגל שני. הוא מהר להתקין את מצלמתו, וצילם את התצלום שהפך עד מהרה לתצלום המייצג של מלחמת העולם השנייה בקרב הציבור האמריקני.

על אף ההצלחה המסחררת של התמונה, והדפסתה על מיליוני פוסטרים וכרזות במהלך מסע מלווה המלחמה השביעי, האשימו כתבי עת רבים את רוזנטל בבִיּוּם התמונה, אך הוא נלחם בביקורות אלו וטען שוב ושוב שההנפה הייתה ספונטנית. אחת מההוכחות בהן השתמש רוזנטל כדי להוכיח שהתמונה לא בוימה, הייתה סרטון הווידאו המתעד את ההנפה, שצולם על ידי ויליאם ג'נאוסט. בסרטון ניתן לראות את החיילים מגיעים לאותה תנוחה שבה הם צולמו על ידי רוזנטל.

מלבד זאת, כדי להבטיח שהטיפוס המפרך לפסגת הר סוריבאצ'י לא היה לשווא, צילם רוזנטל עוד מספר תמונות שם. המפורסמת מכולן היא התמונה הקבוצתית של חיילי הנחתים שמאחוריהם מתנוסס דגל ארצות הברית שהם הניפו.

## לאחר המלחמה
רוזנטל עזב את Associated Press ב-1945, והפך לצלם ראשי ולמנהל של 'Times Wide World Photos'. לאחר מכן עבד רוזנטל כצלם של העיתון סן פרנסיסקו כרוניקל. קריירת הצילום של רוזנטל נמשכה 35 שנה, עד לפרישתו ב-1981, בגיל 70. ב-13 באפריל 1996, זכה רוזנטל בתואר של כבוד מטעם מפקד חיל הנחתים דאז צ'ארלס קרולאק.

רוזנטל נפטר בגיל 94, ב-20 באוגוסט 2006 בנובאטו, פרוור של סן פרנסיסקו.

## ראו גם
* צילום מלחמה
* צילום עיתונות

## קישורים חיצוניים

* שלושה ראיונות מצולמים עם ג'ו רוזנטל
* קרב חייו של הצלם שעשה היסטוריה, מתוך אתר motke
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר לצילום
קטגוריה:קרב איוו ג'ימה: אישים
קטגוריה:צלמי מלחמה אמריקאים
קטגוריה:צלמי מלחמה יהודים
קטגוריה:צלמי עיתונות אמריקאים
קטגוריה:צלמי עיתונות יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
ג'ימיני הצרצר

**גִ'ימִינִי הַצְּרָצַר** או **ג'ימיני קריקט** (באנגלית: **Jiminy Cricket**) הוא דמות בדיונית שהופיעה לראשונה בשם זה בסרט "פינוקיו" של אולפני וולט דיסני משנת 1940. הצרצר מופיע בספרו של קרלו קולודי "הרפתקאותיו של פינוקיו", והשם "ג'ימיני" הוענק לו על ידי אולפני דיסני.

הצרצר הופקד על ידי הפיה הכחולה לשמש כמצפונו של פינוקיו.

מקור השם של ג'ימיני הצרצר ("ג'ימיני קריקט" – Jiminy Cricket) הוא ביטוי אנגלי מקובל המהווה לשון נקייה לשמו של ישו הנוצרי. הביטוי נאמר על ידי נוצרים בהתאם לאיסור התנ"כי לשאת את שם האל לשווא, ובהתאם לאמונתם באלוהותו של ישו. ראשי התיבות של השם Jiminy Cricket – JC – זהים לראשי התיבות של Jesus Christ – ישו באנגלית.

הדמות עוצבה על ידי וורד קימבל, אנימטור של חברת וולט דיסני. קימבל התבקש לעצב דמות זו לאחר שאיים בהתפטרות בשל העובדה שמרבית הקטעים שצייר עבור הסרט שלגיה ושבעת הגמדים משנת 1937 הוסרו מהסרט. על מנת למנוע את התפטרותו הוענקה לו ההזדמנות לעצב את דמותו של ג'ימיני.

את הדמות דיבב הזמר קליף אדוארדס עד שנות ה-60. השיר הידוע ביותר בסרט מושר על ידי אדוארדס בדמותו של ג'ימיני – "When You Wish Upon a Star" ("אם תביעו משאלה") – שהפך להיות אחד מסמליה של חברת וולט דיסני.
לאחר מותו של אדוארדס החליף אותו אדי קרול כמדבב של הדמות.

לאחר הסרט "פינוקיו", הופיע ג'ימיני בסרט "חופשי ומאושר" (Fun and Fancy Free). כמו כן הופיעה הדמות במספר רב של סרטי טלוויזיה, ובסדרות רבות ובהם "מועדון החברים של מיקי מאוס", "בית העכבר", ב"עד עצם היום הזה" ובמשחק הווידאו "Kingdom Hearts". בשנות ה-60 וה-70 נעשה שימוש בדמות במספר סרטי בטיחות שנעשו לבית ספר. בסרטים אלה הסביר ג'ימיני לתלמידים כיצד להיזהר מהתנועה בדרכים, להיזהר מחפצים חדים, מאנשים זרים, בטיחות בחשמל וכו'. ג'ימיני קריקט משמש כדמות המספר במופע הזיקוקים "משאלות" שנערך בפארק השעשועים ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה. בסדרה "עד עצם היום הזה" (Once Upon A Time) מופיע הפסיכולוג ארצ'י הופר, שמייצג את דמותו של ג'ימיני קריקט בעולם האמיתי. בסרט "פינוקיו" שמשמש כעיבוד לייב אקשן לסרט המקורי, מדבב את דמותו ג'וזף גורדון-לוויט.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דמויות ממיקי מאוס
קטגוריה:חגבאים בתרבות
קטגוריה:פינוקיו
בל והתנין

**בֵּל והתנין** או **בל וה[[דרקון]]** הוא ספר חיצוני המהווה את אחת משלש התוספות לספר דניאל.

## הסיפור

דניאל הוא יועצו של מלך בבל, ולפי גרסה אחרת של כורש. הבבלים עבדו את האל בֵּל, הקריבו לו מאכל ומשקה והאמינו שהאל אוכל אותם. דניאל התערב עם המלך, על חייו הוא, כי יצליח להוכיח שבל האל לא אוכל ולא שותה. לפי בקשת דניאל ננעל היכל בל בלילה על מנעול ובריח, כאשר האוכל והשתייה מונחים לפני הפסל. כוהני בל התגנבו בלילה אל המקדש דרך דלתות נסתרות, זללו את כל הערוך לבל ושתו את היין. אלא שדניאל שפך בחשכה אפר על רצפת ההיכל, ובבוקר הוכח פשעם באמצעות העקבות שהותירו באפר. הכוהנים גורשו והמלך התיר לדניאל לנתץ את פסל בל.

בהמשך עבדו תושבי בבל תנין (לעיתים הוא מכונה 'דרקון'). דניאל הבטיח למלך כי יהרוג את התנין מבלי שיגע בו. הוא הכין לתנין מאכל מזפת בלולה בחֵלֵב ושיער. התנין נחנק ומת, וכרסו התבקעה. הבבלים כעסו והתלוננו כי המלך מתייהד. המלך, כצעד הגנתי, השליך את דניאל לגוב האריות. אלוהים חולל נס, שלח את חבקוק והציל את דניאל. המלך הוציא את דניאל מהבור והשליך אליו את חורשי הרעה.

## גלגולי הסיפור

סיפור בל והתנין הוא אחת התוספות לספר דניאל המופיעות עם ספר דניאל בתרגום השבעים. גרסה יוונית נוספת של הסיפור מופיעה בתרגום התנ"ך ליוונית של תיאודוטיון. טרטוליאנוס התייחס לסיפור כאל חלק מנבואת דניאל, ואוריגנס טען שהסיפור ראוי להשתייך לקאנון הנוצרי, אולם הוא לא נכלל בקאנון הברית הישנה באופן רשמי על ידי אבות הכנסייה. רק בשלב מאוחר יותר נכלל הסיפור בקאנון של הכנסייה הקתולית, כפרק י"ד של ספר דניאל, עד היום. בקאנון הפרוטסטנטי הסיפור אינו מופיע. 

אזכורים וגרסאות שונות של סיפור בל והתנין מופיעים בבראשית רבה, בירושלמי ובתנחומא. הסיפור גם מופיע בספר דברי הימים של ירחמיאל בן שלמה, במאה ה-11 או ה-12. 

בשנת 1830 הוציא יצחק פרנקיל את הסיפור בתרגום לעברית, בשני סיפורים בשמות "הבעל בבבל" ו"התנין בבבל". בשנת 1839 פרסם יצחק זיבנברגר את בל והתנין בעברית וביידיש עם שאר התוספות לספר דניאל בספרו ״חיי טוביה״, במסגרת פעולתו להפצת הספרים החיצוניים בקרב הקוראים היהודים.

החוקרים סוברים שהסיפור נכתב במקור בארמית או בעברית.

## לקריאה נוספת
* דליה עמארה, **סיפור בל והתנין - המקור, התרגומים והיחס בין הגרסאות**. אפריל 1996.
* יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, "'אינני עובד צלמים מעשה ידי אדם' – קורות דניאל בראי מעשה בּל והתנין", בתוך: **גם כך לא כתוב בתנ״ך**, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009, פרק לא, עמ' 352–360.

## קישורים חיצוניים

*הוספות לספר דניאל (כולל הטקסט המלא) באתר דעת
*מאמר על בל והדרקון הכולל קישורים לטקסט המלא של הספרים החיצוניים ולמאמרים אודותם (אנגלית)
* 
*הסיפור ב**ספרים החיצונים - חלק שני**, מהדורת אברהם כהנא, בתרגומו של דוב היליר. תל אביב, תרצ"ז, עמ' 226–247.
** בוויקישיתוף
** בל והתנין באתר "ויקיליברס",
* , האתר של שמעון בוזגלו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הספרים החיצוניים
קטגוריה:ספר דניאל
שטיריה

**שטיריה** (בגרמנית: **Steiermark**) היא אחת מתשע המדינות הפדרליות של אוסטריה והשנייה בגודלה ביניהן בשטחה, לאחר אוסטריה תחתית, עם שטח של 16,392 קמ"ר. היא גובלת במזרח עם בורגנלנד, בצפון עם אוסטריה עילית ואוסטריה תחתית, במערב עם זלצבורג ובדרום עם סלובניה. אוכלוסייתה מונה 1,210,971 נכון ל-2013, ובירתה היא גראץ.

האוסטרים נוהגים לחלק את אדמתם לכמה אזורים:
* שטיריה עילית (Obersteiermark) - כולל את המחוזות: לייצן, מוראו, מורטל, לאובן, ברוק-מירצצושלאג;
*שטיריה מערבית (Weststeiermark) - כולל את המחוזות: פויטסברג, דויטשלנסברג והחלק המערבי של מחוז לייבניץ;
* שטיריה מזרחית (Oststeiermark) - וייץ, הרטברג-פירסטנפלד וזידאוסט-שטיירמארק. חלקים מערביים ומזרחיים של מחוז גראץ ובהתאמה החלק הדרומי של דוכסות שטיריה ששייך לסלובניה מאז 1918 נקראו בעבר (ולפעמים נקראים באופן הדיבור לא רשמית) שטיריה תחתית (Untersteiermark).

שטיריה היא אזור תעשייתי, בעקבות תהליך התיעוש שהתרחש באוסטריה במאה ה-19. בשנת 2004 נהנתה שטיריה מצמיחה כלכלית גבוהה של 3.8%, בעיקר הודות לאזור גראץ, שראה צמיחה כלכלית גדולה ומאז גדלה אוכלוסייתו וכלכלתו.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוכללה שטיריה באזור הכיבוש הבריטי.

בעבר היו באזור קהילות יהודיות רבות.
## חלוקה מנהלית
ימין|ממוזער|400px
שטיריה מחולקת ל-12 מחוזות ועיר אוטונומית אחת (גראץ).

מחוזות:

250px|ממוזער|שמאל|מתקן להרחקת יונים  בדרום שטיריה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אוסטריה: מדינות
זיגי מארלי

**דייוויד נסטה "זיגי" מארלי** (באנגלית: **David Nesta "Ziggy" Marley**; נולד ב-17 באוקטובר 1968) הוא מוזיקאי ג'מייקני, בנם של ריטה ובוב מארלי.

## ביוגרפיה
אביו לימד אותו לנגן על תופים וגיטרה. את הכינוי "זיגי" (ג'וינט קטן) קיבל מאביו, אולי גם בהשראת השיר "זיגי סטארדסט" של דייוויד בואי, שמארלי העריץ (השיר נכתב בשנת 1971, כשזיגי היה בן 3).

ב-1979 זיגי ואחיו סדלה, סטפן ושרון הקליטו את הקלטת הבכורה שלהם, "ילדים משחקים ברחובות", יחד עם אביהם. הם נודעו בהמשך בשם "מלודי מייקרס" (Melody Makers), והופיעו אף בהלווית אביהם ב-1981. אלבומם הראשון היה "שחקו את המשחק נכון", אשר התאפיין במוזיקת פופ, דבר שעורר לעג מצד המבקרים. הלייבל של הלהקה, EMI, רצה לשווק את זיגי כאמן סולו, לכן המלודי מייקרס עברו לאולפני וירג'ין שם הקליטו את אלבומם Conscious Party ב-1988 שזכה להצלחה, כמו גם את האלבומים (One Bright Day (1989 ו-(Jahmekya (1991.

האלבומים (Joy and Blues (1993 ו-(Free Like We Want to Be (1995 הצליחו פחות, כך שבמהלך שנות ה-90 חלה ירידה במכירות של המלודי מייקרס.

באותה תקופה זיגי נהיה יותר מעורב פוליטית, כשהתחיל לעבוד עם האו"ם והקים את האולפן "Ghetto Youths Crew". אלבום הסולו הראשון שלו "Dragonfly" יצא ב-15 באפריל 2003. ביולי 2006 הוציא את אלבום הסולו השני שלו, "Love is my religion".

ב-2004 דיבב מדוזה ראסטפארית בסרט "תפוס ת'כריש", וגם שיתף פעולה עם שון פול בכיסוי לשיר של אביו "Three Little Birds" שנכלל בפסקול הסרט. השיר היה שיר הנושא של הסרט. זיגי גם שר את שיר הנושא של הסדרה "ארתור".

מארלי הופיע מספר פעמים בישראל. ביולי 1988 הופיע עם להקתו המלודי מייקרס ב"פסטיבל קולות מן העולם השלישי" שנערך בגן לאומי אשכול, ביולי 2006 הופיע באמפיפארק רעננה, וביולי 2011 הופיע במועדון הבארבי בתל אביב ובגן סאקר בירושלים. בקיץ 2018 חזר להופיע בישראל לשתי הופעות, האחת ב-31 ביולי בבארבי תל אביב והשנייה ב-1 באוגוסט באמפי שוני. בנוסף לכך, היה מארלי לאמן האחרון שביצע את השיר "What More Can I Give".

בשנת 2023, דיבב בתפקיד קטן בסרט ההנפשה "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש" בתור לני, בחור ג'מייקני המנהל חנות.

## חיים אישיים
ב-2004 נישא לאורלי חגאי, ישראלית; שמנהלת כיום את חברת ההפקות והתקליטים של מארלי, "Tuff Gong Worldwide". להם ארבעה ילדים משותפים. לו גם שלושה ילדים נוספים ממערכות יחסים קודמות. מרבית המשפחה מתגוררת באזור מיאמי.

מארלי הוא צמחוני ואף השתתף בקמפיין לקידום צמחונות.

## דיסקוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

**ביקורות:**
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ג'מייקנים
קטגוריה:מוזיקאים ג'מייקנים
קטגוריה:זמרי רגאיי
קטגוריה:צמחונים
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:ילידי 1968
אני מאמין (תפילה נוצרית)

תפילת ה**קְרֵדו** (Credo) או תפילת **אני מאמין** היא הצהרת האמונה הנוצרית והיא חלק מסעודת האדון, או המיסה הנוצרית. בעבר היו לתפילה גרסאות קצרות שהיו כהצהרת אמונים לפני הטבילה. היום ישנן שתי גרסאות של התפילה: האחת נקראת "נוסח השליחים" והיא קצרה יותר; השנייה נקראת "נוסח ועידת ניקאה" והיא ארוכה יותר. כשנאמר קרדו הכוונה היא לרוב לנוסחה של הכנסייה הקתולית.

## היסטוריה

תפילת "אני מאמין" הוזכרה לראשונה ב-390, כהצהרה לפני הטבילה לנצרות. לאחר מכן הוכנסה התפילה לליטורגיה של הכנסייה המזרחית על ידי פטריארך קונסטנטינופול, טימותיוס. מועצת ההגמונים השלישית שהתכנסה בטולדו, ספרד, ספחה את התפילה לליתורגיה שלה בשנת 589. הכנסייה רצתה למנוע הסברים אחרים לאמונה, וזאת דרך החזרה על בסיסה. מספרד עברה התופעה לצרפת ושם התפשטה במאה ה-8. האפיפיור לאו השלישי אישר את זמר התפילה, וזאת לאחר בקשתו האישית של קרל הגדול. אך התפילה עצמה סופחה לריטוס הלטיני רק בשנת 1014 על ידי האפיפיור בנדיקטוס השמיני שמלא את בקשת הקיסר היינריך השני, שלפי המסורת, השתהה לאור העובדה שבתפילת הכתרתו הושמטה תפילה "אני מאמין".

להלן שני הנוסחים:
### נוסח השליחים
נוסח השליחים מחולק באופן מסורתי לתריסר משפטים, אחד עבור כל אחד משנים-עשר השליחים:

### נוסח ניקיאה-קונסטנטינופוליס (381)
בעברית:

בלטינית:

## ראו גם
* תפילת המיסה - הטקסט המקורי הלטיני של נוסח ועידת ניקיאה.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית
קטגוריה:עיקרי אמונה
שירת הדרום

**שירת הדרום** (באנגלית: **Song of the South**) הוא סרט קולנוע של אולפני וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 1946. סרט זה היה הראשון ששילב אנימציה ושחקנים חיים. עלילת הסרט והסיפורים המופיעים בו מבוססים על אוסף סיפורי הדוד רמוס, אוסף סיפורים מהפולקלור של אפרו-אמריקאים מדרום ארצות הברית שנאספו ועובדו על ידי ג'ואל צ'נדלר האריס. בעקבות טענות שהסרט גזעני ופוגעני כלפי הקהילה האפרו-אמריקנית, דיסני חדלו להקרין או להפיץ אותו החל משנת 1986, והוא לא שוחרר מעולם באופן רשמי בווידאו ו-DVD. אם כי בסוף 2022 הסרט הועלה ליוטיוב בחלוקה ל-30 סרטונים בני 2-3 דקות כל אחד. 

## תקציר העלילה
הסרט מתרחש בתקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. ילד בשם ג'וני והוריו, סאלי וג'ון, עוזבים את מקום מגוריהם ועוברים אל בית סבתו בג'ורג'יה. כשהם מגיעים אל בית הסבתא נודע לילד שאביו עוזב לצורכי עבודה והוא ואמו יגורו בבית סבתו. הילד המבולבל בורח מבית סבתו בתקווה להגיע לאביו שנמצא במדינות הצפון.

לפני שעוזב הילד את חוותה של סבתו הוא פוגש משרת זקן, הדוד רמוס, שהוא מספר סיפורים, את הילדה גיני ואחיה ג'ייק וג'ו, ואת בנו של הדוד רמוס-טובי. הדוד רמוס מרגיע את הילד ומשכנע אותו לחזור לבית סבתו בזכות סיפוריו על אחא ארנב שמחליט לעזוב את ביתו ויוצא למסע הרפתקאות בו הוא פוגש את אחא שועל ואחא דוב הרוצים ללמד אותו לקח על תעלוליו אך ללא הצלחה. 

## המחלוקת סביב הסרט

הטענות לגזענות בסרט נסובו סביב מספר נושאים:
* זמן ההתרחשות לא מצוין בפרוש בסרט, ולכן צופי הסרט עלולים לחשוב שדמויות השחורים הם עבדים. מכיוון שהסרט מציג את החיים בחווה כאידיליים ושמחים, אפשר לפרשו כתמיכה בעבדות.
* עובדי החווה השחורים שרים כמה שירים, במהלך העבודה ובדרכם אליה או ממנה, וגיבור הסרט, המשרת הדוד רמוס, מספר על ימים מאושרים בהם אי אפשר שלא לשיר. ניתן לפרש זאת כחיזוק לטענת תומכי העבדות ששירת העבדים היא הוכחה שטוב להם.
* גם אם מבינים שאין בסרט עבדים אלא רק משרתים, עדיין השחורים מוצגים כשמחים במעמדם החברתי הנמוך.
* כמה סיפורים השזורים בעלילת הסרט ניתן לפרשם כמסר שאי אפשר לברוח מהגורל, ועל כל אחד להשלים עם מקומו.
* בסרט מוזכר "תינוק הזפת" ("tar-baby"), מונח שיש לו משמעויות רבות, ביניהן כינוי גנאי לשחורים.

מנגד, נטען שהסרט שם שחקנים שחורים במרכז, באופן חריג לתקופתו, וכן מציג את דמויותיהם בצורה חיובית, בעוד שהנבלים הם לבנים. כמו כן הוא מציג ידידות בין-גזעית, והסיפורים שבו מבוססים על פולקלור אפרו-אמריקני.

## שירים המופעים בסרט והתפרסמו
* "זי-פה-די-דו-דה": הושר פעמיים - בתחילה על ידי הדוד רמוס ובסוף הסרט על ידי הילדים.
* "מה שלומך": הושר על ידי הדוד רמוס, הארנב, ודמויות מצוירות נוספות.
* "לכל אחד יש מקום צחוק משלו": הושר על ידי הארנב.

## קישורים חיצוניים

* 
* "שירת הדרום" גרסה משוחזרת באורך מלא באתר Archive.org (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1946
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט עם השיר המקורי הטוב
קטגוריה:סרטי RKO
קטגוריה:מחלוקות של דיסני
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
סאלבוטאמול

**סאלבוטאמול** (Salbutamol, אלבוטרול, שם מסחרי בישראל: **ונטולין**) היא תרופה המשמשת להקלת התקפי אסתמה (קצרת) ו-COPD. התרופה נכנסה לשימוש בשנת 1969 בבריטניה ובשנת 1980 בארצות הברית.

## מנגנון פעולה
סאלבוטאמול הוא אגוניסט של הקולטן לאדרנלין מסוג בטא 2 (β2-adrenergic receptor). הפעלת קולטן זה בסימפונות גורם להרפית שריר חלק, הרחבת הסימפונות והקלה על הנשימה (ברונכודילטציה). לסאלבוטאמול השפעה דומה על השריר החלק ברחם ולכן הוא משמש גם למניעת לידה מוקדמת.

## תופעות לוואי
ההשפעות הלא רצויות של סאלבוטאמול כוללות השפעה על קצב הלב - האצת דופק (טכיקרדיה, לעיתים מסוג AVNRT), פלפיטציות, רעד שרירים , תחושת חוסר יציבות, כאב ראש ועוד. דווח גם על התמכרות לשימוש במשאפים וייתכן פרכוס עקב כך. סאלבוטמול גורם גם עליה ברמת חומצות שומן בדם, וירידה ברמת האשלגן בדם.

## דרכי מתן
**סאלבוטאמול סולפט** ניתן בדרך כלל ישירות לדרכי הנשימה (מתן מקומי), על ידי משאף, דיסקוס או מכשיר אינהלציה. בדרך זו הוא משפיע כמעט מיד, תוך השפעה מערכתית מיותרת מינימלית.

דרכי מתן נוספות הן מתן פומי בכדורים או בסירופ ומתן תוך ורידי בעירוי (מתן סיסטמי).
מספר רב של חולי אסתמה לא מגיבים למתן סיסטמי, כמו כן שיטות אלו דורשות רמה גבוהה יותר של החומר בגוף ועקב כך גורמות ליותר תופעות לוואי ולכן הן פחות מתאימות לטיפול בהתקף האסתמה. שיטת השאיפה נחשבת לשיטה המקובלת והעדיפה ביותר.

## שימוש קליני
שימוש בסאלבוטאמול נעשה במקרים הבאים:
*התקף אסתמה חריף
*הקלת סימפטומים בזמן טיפול באסתמה ומצבים אחרים של שיבוש בדרכי האוויר (כולל COPD)
*הגנה כנגד תופעות הקשורות לאסתמה
*מקרים מסוימים של היפרקלמיה
*הקלה להיווצרות כיח לחולי סיסטיק פיברוזיס ביחד עם החומרים איפראטרופיום ופולמוזים - דורנז אלפא.
*מניעה של לידה מוקדמת.
*הקלה בזמן התקפים של פרוקטלגיה פוג'קס.

## שימוש בעת היריון והנקה
* היריון: התרופה חודרת שליה, מעכבת התכווצות הרחם ועלולה לגרום לטכיקרדיה עוברית במינונים גבוהים. היא אינה אסורה בהריון אך יש לשקול היטב נזק לעומת תועלת בשימוש סיסטמי. שימוש מקומי (בשאיפה) מקובל בהריון.
* הנקה: מותר בשימוש מקומי, לא ידוע אם התרופה עוברת לחלב אם.
השימוש בסאלבוטאמול בדרך כלל מומלץ עבור התקפי האסתמה חמורים. אם המטופל משתמש באופן קבוע להקלה על התקפי אסתמה ישנו צורך להתייעץ עם רופא. בכל מקרה, בזמן היריון או הנקה יש להתייעץ עם רופא.

## כינויים נוספים
הסאלבוטאמול נמכר תחת שמות מסחריים רבים כגון: **אירומיר**, **אסתלין**, **אסמול**, **בוונטול**, **סלבותרים,** **פרוונטיל**, **סלמול**, **סולטאנול**, **ונטולין** ו**ולמקס**.

## קישורים חיצוניים

*מידע על תרופות ה"ולמקס" - צורה של סלבוטמול באתר drugs.com
## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:אסתמה
גמונדן (מחוז)

**גמונדן** (בגרמנית: **Gmunden**) הוא מחוז בדרום מערב אוסטריה עילית. אוכלוסייתו מונה 99,640 תושבים (נכון ל 2004) והוא משתרע על שטח של 1432.6 קמ"ר. שכניו הם: במזרח קירכדורף אן דר קרמס, בצפון מחוז ולס, במערב פקלברוק, בדרום מזרח מדינת שטיריה ובדרום מערב מדינת זלצבורג. בירתו היא גמונדן.

## ערים ועיירות
### ערים
*באד אישל
*גמונדן

### עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
קירכדורף אן דר קרמס (מחוז)

**קירכדורף אן דר קרמס** הוא מחוז בדרום אוסטריה עילית. שכניו הם מחוז גמונדן בדרום, מחוז ולס בצפון, מחוז שטייר במערב ושטיריה בדרום. אוכלוסייתו מונה 57,163 תושבים (נכון ל-2021) והוא משתרע על 1239,8 קמ"ר. יש בו 23 עיירות ובירתו היא העיירה קירכדורף אן דר קרמס.

## ערים ועיירות
### ערים
*קירכדורף אן דר קרמס

### עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
אות הסער של חיל הרגלים

**אות הסער של חיל הרגלים** (גרמנית: **Infanterie Sturmabzeichen**) הוא אות מלחמה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה שהוענק לחיילי הוורמאכט והוואפן אס אס.

## דרגות
[180px|ממוזער|חייל [ורמאכט עונד את אות הסער, סטלינגרד, 1942.]]
אות הסער של חיל הרגלים הוענק בשתי דרגות לפי השתייכות החיילים המקבלים.

### כסף
דרגת הכסף נוצרה בעשרים בדצמבר 1939 על פי פקודתו של ראש ה-OKH, ולטר פון בראוכיטש, היא הוענקה לחיילי חיל הרגלים אחרי שהם עמדו באחד מהקריטריונים הבאים:

* לקיחת חלק בשלוש או יותר התקפות חי"ר.
* לקיחת חלק בשלוש או יותר התקפות נגד של חי"ר.
* לקיחת חלק בשלוש או יותר משימות סיור חמושות.
* לקיחת חלק בקרב פנים אל פנים בזמן מתקפה.
* לקיחת חלק בשלושה ימים של קרבות בעמדת חי"ר.

### ברונזה
דרגת הברונזה נוצרה באחד ביוני 1940, היא הוענקה לחיילי חיל רגלים ממונע שעמדו באחד מהקריטריונים הבאים:

* לקיחת חלק בשלוש או יותר התקפות חי"ר ממונע.
* לקיחת חלק בשלוש או יותר התקפות נגד של חי"ר ממונע.
* לקיחת חלק בשלוש או יותר משימות סיור חמושות.
* לקיחת חלק בקרב פנים אל פנים בזמן מתקפה.
* לקיחת חלק בשלושה ימים של קרבות בעמדת חי"ר ממונע.

## עיצוב
האות עוצב על ידי חברת C.E יונקר מברלין, צורת האות היא אליפסה, שמשני צדדיה יש ארבעה עלי אלון בכל צד, בחלק העליון של האות יש עיט שעומד על צלב קרס ועל גבי האות יש רובה.

החלק האחורי של האות הוא חלק, ומחוברת אליו סיכה המשמשת לענידת האות.

גרסת ההוצאה מחדש של 1957 היא זהה לגמרי לעיצוב המקורי למעט צלב הקרס שהוסר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: עיטורים
קטגוריה:ורמאכט
קטגוריה:אס אס
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אותות ועיטורים
הסכם טיגינה

250px|ממוזער|שמאל|מחוזות טרנסניסטריה שהועברו לשליטת רומניה (ממוגילב בצפון ועד אודסה בדרום)
**הסכם טיגינה** שכונה גם "האמנה בדבר ביטחון, ניהול וניצול כלכלי של החבל בין הדניסטר לבוג (טרנסניסטריה) ובין הבוג לדניפר (חבל בוג-דניפר)" נחתם בטיגינה, ב-30 באוגוסט 1941. ההסכם  נדון והוסכם בין ה 28-30 באוגוסט בין השלטונות הרומנים ובין השלטונות הגרמנים. על ההסכם חתמו נציג המטכ"ל הרומני, גנרל ניקולאה טטרנו (Nicolae Tătăranu), ונציג הוורמכט, גנרל ארתור האופה (Arthur Hauffe).

הסכם טיגינה סיכם את פרטי סמכויות ניהול החבל בידי הרומנים ואת זכויותיהם של הגרמנים בחבל זה. זאת לאחר הסיכום המוקדם יותר בין היטלר לבין יון אנטונסקו ולאחר הסכם טירספול מ-19באוגוסט 1941 על העברת השטח שבין הנהרות בוג ודניסטר (טרנסניסטריה), שנכבש מברית המועצות במלחמת העולם השנייה, לשליטת המנהל הרומני, כדי שישמש כשטח ריכוז אליו יועברו על ידי הרומנים יהודי בסרביה ובוקובינה.

על-פי ההסכם השטח הוא בשליטה רומנית, אבל הגרמנים לא ויתרו לחלוטין על האחיזה בו . ההסכם התיר נוכחות של יחידות גרמניות בטריטוריה הרומנית לשם ביצוע משימות מיוחדות וכל ימי המלחמה המשיכו הגרמנים להחזיק בטרנסניסטריה יחידות לוגיסטיות ומִנהליות . כך למשל הוצבו בו מִפקדות גרמניות סמוך לצומתי רכבת כדי לאבטח אותם וכדי לתאם העברת יחידות צבאיות, ציוד והספקה לחזית . כן הועמדו כמה יחידות צבא גרמניות לרשותו של ארגון טוט (Organisation Todt, OT) שהקים גשרים וסלל כבישים גם בטרנסניסטריה.

הגבול הצפוני של טרנסניסטריה עליו לא הוסכם בהסכם טיגינה נחתם ב 3 בספטמבר 1941 כאשר היטלר פסק לטובת שליט רומניה אנטונסקו וקבע שהגבול יזוז צפונה ויכלול בתחום שליטתה של רומניה גם את אזורי ז'מרינקה וטולצ'ין עד מוגילב וצפונית לה.

### הרקע להסכם
סיכום ראשוני ועקרוני לגבי ניהול חבל טרנסניסטריה הושג בין היטלר ואנטונסקו עוד בטרם נועדו נציגי שני הצבאות לדון בפרטי הגבולות והסמכויות בחבל זה והסמוכים לו. כבר בראשית אוגוסט הודיע אנטונסקו בפקודה לצבאו, שהוא מקבל על עצמו את ניהול טרנסניסטריה. קודם להסכם טיגינה, נחתם ב-19 באוגוסט 1941 הסכם טירספול שבאמצעותו קיבלה רומניה את האזור. ביום חתימת הסכם טירספול מינה אנטונסקו את גאורגה אלקסיאנו כמושל טרנסניסטריה.

### גורל היהודים לפי ההסכם
סעיף 7 בהסכם דן בגורלם של היהודים במחנות ובגטאות בבסרביה ובבוקובינה ושל היהודים המקומיים בטרנסניסטריה. הוא פוסק שיש לרכזם במחנות עבודה ולנצל אותם לעבודה.

## קישורים חיצוניים
* על הסכם טיגינה במאמר "מסעות הרצח ההמוני של הרומנים בטרנסניסטריה, 1941-1942", מאת ז'אן אנצ'ל, באתר יד ושם
  
## הערות שוליים

טיגינה
קטגוריה:מולדובה: היסטוריה
קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
קטגוריה:השואה
טיגינה
טיגינה
קטגוריה:מדינות הציר: הסכמים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
קטגוריה:יחסי גרמניה–רומניה
גליצריד

[שמאל|ממוזער|250px|תרשים מולקולת המונוגליצרול. במולקולה ניתן לראות שתי קבוצות [כהל (הידרוקסיל) וקבוצת אסטר אחת]]
**גליצריד** הוא אסטר המורכב מגליצרול וחומצות שומן.

לגליצרול יש שלוש קבוצות פונקציונליות של כהל (או הידרוקסיל) אשר יכולות לעבור תהליך איסטור עם אחת, שתיים או שלוש חומצות שומן כדי ליצור מונוגליצריד, דיגליצריד או טריגליצריד - לפי מספר חומצות השומן שצורפו למולקולת הגליצרול.

בטבע, שמנים צמחיים ושומנים מהחי מכילים בעיקר טריגליצרידים, אך אלו מפורקים על ידי אנזימים טבעיים (ליפאז) ליצירת מונוגליצרידים ודיגליצרידים וחומצות שומן חופשיות.

לרוב, בסבונים נמצאים גליצרידים גם כן.

## ראו גם
*מונוגליצריד
*דיגליצריד
*טריגליצריד
*גליצרול
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:אסטרים של חומצות שומן
סנטנדר

**סנטנדר** (בספרדית: **Santander**) היא בירת הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד. העיר היא עיר נמל השוכנת בצפון המדינה, לחוף האוקיינוס האטלנטי, ונכון ל-2005 מתגוררים בה 184,000 תושבים, שהם למעלה משליש מתושבי קנטבריה כולה.

סנטנדר נחשבת למוקד תיירות בשל אקלימה הנוח, גם אם גשום, חופי "סרדנירו" והקזינו שלידם.

בשנת 1941 פרצה בעיר שרפה גדולה. במשך יומיים השתוללה השרפה מגובה ברוח דרומית חזקה. אלפי משפחות נותרו ללא קורת גג, כבאי אחד נספה וחלק גדול מסנטנדר ההיסטורית נהרס כליל.

בסנטנדר נמצא אצטדיון "אל סרדינרו", אשר בו פועל מועדון הכדורגל של ראסינג סנטנדר, ובו שיחקו בעבר מספר שחקנים ישראליים.

## קישורים חיצוניים

* 
* Webcams de Santander y Cantabria  – מצלמות רשת מקנטבריה ומסנטנדר
* Ayuntamiento de Santander  – האתר הרשמי של עיריית סנטנדר (בספרדית)
* Tiempo y webcam de Santander desde El Sardinero – מזג האוויר ומצלמות רשת בסנטנדר מ-"אל סרדנירו"
* Municipios de Cantabria, incluyendo Santander – מידע על הערים והכפרים בקנטבריה וסנטנדר בתוכם
* עם נפילת סנטנדר, "הצופה", 27 באוגוסט 1937
* 

820px|מרכז

*
קטגוריה:ספרד: ערים
קטגוריה:קנטבריה: גאוגרפיה
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:קהילות אוטונומיות של ספרד: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1755
קטגוריה:מפרץ ביסקאיה: ערי נמל