open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אירוע מדיה

בתקשורת המונים, **אירוע מדיה** (באנגלית: **Media Event**) הוא אירוע מתוכנן, המושך סיקור בולט של כלי התקשורת, המשודר בשידור חי בטלוויזיה ומושך גם קהל צופים גדול במיוחד. אלו אירועים נדירים יחסית, המרתקים את קהל הצופים ומאחדים אותו לקהילה אחת.

על האירוע להיות מתוכנן מראש, שידוע מראש מיקומו ומועד שידורו ולכן יש לצופים זמן היערכות לצפייה.

## סוגי אירועי המדיה
אירועי מדיה הם מהסוגים העיקריים הבאים:
* **עימות** -  התמודדות טקסית בין יחידים או קבוצות שווי כוחות אשר נערכת בזירה מסוימת, באמצעות כללים מראש, לעיתים בנוכחות שופט וקהל. מדובר בעיקר באירועי ספורט ואירועים פוליטיים אשר חשיבותם מתרכזת בשאלה מי ינצח. לדוגמה - הסופרבול.
* **כיבוש** - "צעדים גדולים לאנושות" ובהם גיבור בתנאי פתיחה קשים נכנס "בלתי חמוש" למחנה האויב. הפעולה הדרמטית היא חציית הגבול האסור. לדוגמה - שידור הנחיתה הראשונה על הירח.
* **הכתרה** - טקסי מעבר של אנשי שם: טקסי כניסתם לתפקיד, או יציאתם מהתפקיד, אירועים מסוג זה מתרכזים גם באירועים חשובים בחיי אישים אילו, אשר מזמינים את הצופים להשתתף בתהליכי המעבר הטקסי של הגיבור. לדוגמה: חתונת הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה, הלוויית הנסיכה דיאנה והלוויית יצחק רבין.

(באנגלית מכונים כ"שלושת ה-C": **Contest, Conquest, Coronation**).

## השפעות אירועי המדיה
ההשפעות יכולות להיות על השלטון, על המשתתפים, על החברה ועל השידורים עצמם.

הציבור הצופה מושפע באופנים שונים:

***רגשית** - קיימת לצופה תחושה שהוא שותף לרגע היסטורי, תחושת חשיבות עצמית והרת גורל. אנשים מזכירים זה לזה לחדול מכל פעילות אחרת ולהדליק את הטלוויזיה.

***השפעה הכרתית** - השפעה תודעתית ומחשבתית, אשר מסוגלת לשנות את דעתם של הצופים בין לילה. לאירועים אילו מתלווה הרגשה שהמצב עשוי להשתנות.

* יצירת אחדות והפחתת עוצמה של קונפליקטים – אירועי מדיה מחזקים את הלכידות והקונצנזוס הלאומי ותוך כדי כך מצמצמים את המפריד והמבדיל בין אנשים. המשתתפים באירוע מתעלים מעל נקודות המחלוקת ומדגישים את המשותף והמאחד. אירועים מסוג "הכתרות" מציעים "פסק זמן" להיזכר במסורת ובהמשכיות, כיבושים גוברים על מחלוקות ועל ההבדלים בין בני האדם. כולם חשים שותפות גורל עם הגיבור האמיץ.

* יצירת המשכיות ומסורת - טקסים לאומיים, כמו טקס הדלקת המשואות בהר הרצל, יום הזיכרון לשואה ולגבורה, גורמים לעם להתאחד ולהרגיש המשכיות, קשר לעבר ולמורשת ההיסטורית המשותפת. 

* יצירת אחדות לאומית ופיוס - טקסי חתימת הסכמי שלום הם דוגמה לאירועים המחזקים אחדות ומצמצמים קונפליקטים בין העמים.

## לקריאה נוספת
*Daniel Dayan and Elihu Katz, **Media Events: The Live Broadcasting of History**,Cambridge, MA: Harvard University Press, 1992.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:טלוויזיה
תיפסה

שמאל|ממוזער|250px|להקת המחול הצ'רקסית תיפסה
**תיפסה** (באדיגית: **Типсэ**, "נשמתנו") היא הלהקה הצ'רקסית הייצוגית של היישוב הצ'רקסי כפר כמא. הלהקה נוסדה בשנת 2006, כיוזמה של צעירים וצעירות תושבי הכפר, וזאת בשל הצורך להצגת הפן הפולקלורי של התרבות הצ'רקסית העתיקה, ולהטמעת המשמעת והאיפוק הדרושים מכל רקדן ורקדנית צ'רקסים, גם בדור החדש. הלהקה מונה כ־20 רקדנים ורקדניות.

הלהקה ייצגה את מדינת ישראל בשנת 2008 בפסטיבל המחולות הבינלאומי "פראגדקי יארמאק" שנערך בעיר פראג, צ'כיה. בשנת 2010 זכתה תיפסה במקום הראשון בתחרות המחולות על שם לאה פורת, שבה השתתפו כ־50 להקות שונות מרחבי הארץ.

## הפסטיבל בצ'כיה
בשנת 2008 הוזמנה להקת תיפסה להשתתף בפסטיבל מחולות בינלאומי בעיר פראג שבצ'כיה במסגרת חגיגות פסטיבל "פראגדקי יארמאק". תיפסה השתתפה כנציגה הרשמית של מדינת ישראל ודגל ישראל נתלה יחד עם דגלי המדינות המשתתפות.

## המופע בכפר כמא
בשנת 2009 הגיע כוריאוגרף צ'רקסי מהמולדת הקווקזית אשר הגה את רעיון הקונצרט. בשנה זו הלהקה ערכה את המופע הראשון מסוגו בתולדות כפר כמא.

## תמונות


קובץ:בנות להקת תיפסה מקבלות את נשיא המדינה.jpg|
קובץ:נשיא המדינה עם להקת תיפסה.jpg|
קובץ:רקדנים צ'רקסים מקבלים את הנשיא.jpg|


## קישורים חיצוניים

* 
* אניטה, הו הא יש להקה בכפר-קמא, אתר מקום
* החברה למתנ"סים הזוכות הגדולות, החברה למתנ"סים

קטגוריה:העדה הצ'רקסית
קטגוריה:כפר כמא
קטגוריה:להקות מחול ישראליות
קטגוריה:מחול מודרני
מארוברה

**מארוברה** (באנגלית: **Maroubra**) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).

## גאוגרפיה
מארוברה מצוי כ-10 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, לחוף ים טסמן. הפרוור גובל מצפונו בסאות' קוג'י ורנדוויק, מדרומו במלבר ומטרוויל וממערב בפייג'ווד ואיסטגרדנס. מארוברה הוא מהפרוורים הגדולים באזור הפרוורים המזרחיים, עם למעלה מ-20,000 איש הדרים בו (לשם השוואה, בווטסונס ביי פחות מאלף תושבים).

## היסטוריה
שם הפרוור נובע מהמילה האבוריג'ינית בעבור "מקום הרעם". הנחלה הראשונה בפרוור ניתנה להמפרי מקוון (Humphrey McKeon) ב-1861, ומספר משפחות נוספות הצטרפו אליו בשנות השבעים של המאה ה-19. רוב תושבי הפרוור עסקו אז בעיבוד צמר גס. הפרוור נותר שולי ומרוחק מתשומת לב הציבור עד שב-1898 הספינה התלת-תרנית הרוורד (Hereward) התרסקה אל חופיו. הודות למשקלה של הספינה, שהייתה עשויה ברזל ושקלה מעל 1,513 טון, שרידיה נותרו במפרץ מארוברה למשך שנים, בטרם היא פונתה.

בתחילת המאה ה-20 היזם הרברט דדלי חילק את מארוברה לחלקות בנייה, ועסק בשתדלנות לבניית קו חשמלית שיוביל את התושבים לפרוור המרוחק. כשהקו הוקם לבסוף בשנות העשרים, אדמה נוספת הופשרה למגורים.

למשך תשע שנים הופעל בפרוור מסלול מרוצים מוטורי, אך לאחר מספר רב של פציעות ומיתות בתאונות שונות, המסלול נסגר.

בשנת 2005 מארוברה הייתה אחד ממוקדי האלימות הקשים בפרעות קרונלה - סדרה של מעשי ונדליזם, תקיפה ואלימות בין בני נוער אוסטרלים ממוצא אירופאי ובני נוער אוסטרלים ממוצא מזרח-תיכוני (בעיקר לבנוני, יווני וסורי).

## תרבות
מארוברה הוא פרוור של מעמד הביניים, הכולל שכונות מגורים רבות ומספר מרכזי קניות ומרכזים מסחריים. המרכז המסחרי הבולט בו הוא מארוברה ג'נקשן, שנבנה סביב הדדלי-אמפוריום (Dudley's Emporium), חנות הכלבו הראשונה של הפרוור, שנבנתה על ידי היזם שהקים אותו בפועל, הרברט דדלי.

חוף מארוברה נמתח לאורך ק"מ אחד, על שפת מפרצון מארוברה. החוף הוא גורם משיכה בולט לפרוור, ומקיים בו תרבות גלישת גלים ענפה. החוף הוכרז כחוף מורשת גלישה, השני לאחר חוף בל בוויקטוריה. בחוף קיימים שני מועדוני גלישה והצלה, המשרתים את הגולשים במקום.

בפרוור מספר גנים ופארקים המשמשים את תושבי המקום, עם פינות מוצלות, מגרשי משחק ואזורים המוקדשים לרכיבת פעלולים באופניים וסקייטבורד.

בפרוור רוב נוצרי גדול, המקיים טקסיו במספר בארבע כנסיות עיקריות. בנוסף, קיימים במקום מרכז בודהיסטי, ובית הכנסת האורתודוקסי קינגספורד.

בין הדיירים המפורסמים של הפרוור נמנה בוב קאר, ראש ממשלת ניו סאות' ויילס לשעבר.

## קישורים חיצוניים

* מארוברה באתר "Dictionary of Sydney"
* מארוברה באתר "Sydney Suburbs"

קטגוריה:פרוורי סידני
פסיכוקיברנטיקה

**פסיכוקיברנטיקה** (Psycho-Cybernetics) ספר מסוגת עזרה-עצמית, מאת ד"ר מקסוול מלץ, המציג שיטת טיפול בדרכי החשיבה. הספר יצא לאור בשנת 1960 בעזרת "הקרן לפסיכוקיברנטיקה" ארגון ללא מטרות רווח.

הרבה מהשיטות הפסיכולוגיות לאימון ספורטאים מתבססות על שיטת הפסיכוקיברנטיקה, השיטה משלבת בין טכניקת טיפול קוגניטיבי-התנהגותי לבין "הקיברנטיקה" של נורברט וינר וג'ון פון נוימן. הספר מגדיר את הקשר גוף-נפש כמהותי להצלחה בהשגת המטרות האישיות.

ד"ר מקסוול מלץ, מנתח פלסטי במקצועו, מצא שלמטופליו היו לעיתים קרובות ציפיות שלא סופקו על ידי הניתוח הפלסטי. בעקבות כך הוא חיפש אמצעי להציב להם כמטרה השגת תוצאה חיובית, באמצעות הדמיה ויזואלית של אותה תוצאה רצויה. עם הזמן למד ד"ר מלץ את החוזק והמשמעות שיש להדמיה המחשבתית של מטופליו, והגדיר טכניקות לפיתוח המטרות הפנימיות של המטופל ככלי לפיתוח המטרות החיצוניות בחיי היום יום.

## קישורים חיצוניים

* הקרן לפסיכוקיברנטיקה - אתר הבית

קטגוריה:ספרי 1960
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי הדרכה
קטגוריה:ספרי עזרה עצמית
אצטדיון פייסל חוסייני

**אצטדיון פייסל חוסייני הלאומי** (בערבית: **ملعب فيصل الحسيني الدولي**) הוא אצטדיון הכדורגל של נבחרת פלסטין בכדורגל. האצטדיון נמצא סמוך לכביש 60 בתחומי הכפר א-ראם צפונית לירושלים. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה. האצטדיון נקרא על שם המנהיג הפלסטיני פייסל חוסייני. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של הילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית.

## משחקים בינלאומיים
באוקטובר 2008 נחנך האצטדיון במשחק ידידות בין נבחרת נבחרת פלסטין נגד נבחרת ירדן. במרץ 2011 נערך באצטדיון המשחק הרשמי הראשון של נבחרת פלסטין בבית, בו היא שיחקה כנגד נבחרת תאילנד להעפלה לאולימפיאדת לונדון 2012.

בספטמבר 2015, נבחרת פלסטין, לראשונה בתולדותיה, אירחה משחק במסגרת מוקדמות מונדיאל בשטחי הרשות. במשחק שיחקה נגד נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל במוקדמות מונדיאל 2018, והוא נגמר בתוצאה 0-0.

ב-15 באוקטובר 2019, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022, שיחקה לראשונה נבחרת ערב הסעודית בכדורגל מול נבחרת פלסטין באצטדיון. עד אז סירבו הסעודים להגיע לשטחים משאחר שהדבר דורש קבלת אשרה מישראל ומעבר גבולות שנמצאים בשליטת מדינת ישראל.

## ראו גם
* האצטדיון הבינלאומי דורא
* אצטדיון אל-ח'דר

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

פייסל חוסייני
קטגוריה:נפת אל-קודס
פייסל חוסייני
קטגוריה:הילאל אל-קודס
קלאו מקומט

ממוזער|קריאה של קלאו מקומט
**קלאו מקומט** (שם מדעי: *Rhabdotorrhinus corrugatus*) הוא מין של קלאו בינוני-גדול ממשפחת הקלאוניים. ישנם שני תת-מינים: Rhabdotorrhinus corrugatus corrugatus ו-Rhabdotorrhinus corrugatus megistus. הוא חי בתאילנד, מלזיה, בורנאו וסומטרה ומאכלס יערות שפלה עד לגובה של כ-1,798 מ' מעל פני הים. כמו כל שאר הקלאויים הוא נווד, ועף ממקום למקום בחיפושו אחר אוכל. משדר רדיו שהושם על מספר קלאויים מראה שהם עוברים בממוצע כ-37 ק"מ ביום בחיפושו אחר מזון. תוחלת חייו הממוצעת של הקלאו היא בין 20 ל-30 שנים, אך החוקרים זקוקים למחקרים בטווח ארוך יותר כדי לחשב את תוחלת החיים המדויקת של הקלאו. פרטים החיו בשבי בעבר סיפקו מידע מוטעה, כי ניהול גני החיות היה אז עדיין לא מפותח, וקלאויים מתו לאחר שנים ספורות. נכון להיום, הפרט הבוגר ביותר בשבי נקנה על ידי גן חיות ב-1989. בגלל שהוא נתפס בטבע, גילו המדויק לא ידוע.

אורך הקלאו 70 ס"מ. גוף הקלאו בצבע שחור, סנטרו וצווארו צהובים ומעליהם פס שחור. העין שחורה, ומסביבה עיגול בצבע טורקיז. המקור בשלל צבעים: אדום, חום, וצהוב. טבעת העין כחולה. הגרון והצוואר צהובים, העורף שחור. הבטן והכנפיים שחורות. אצל הגוזל הסנטר בצבע טורקיז, והמקור בצבע צהוב בהיר. הקלאו ניזון מתאנים, צפרדעים וחרקים. הוא לעולם לא שותה מים, אלא מקבל את כל המים הדרושים לו מהמזון אותו הוא אוכל. הקלאו משמיע את הקול "קאק קאק" או "רו ואוו".

מתי שהקלאו עף, הוא נשמע למרחוק מכיוון שאין להם נוצות המכסות את הפערים בין נוצות הכנף שלהם, ולכן האוויר עובר דרכם ומשמיע צליל הדומה לרכבת נוסעת.

הקלאו המקומט מגיע לבגרות מינית בגיל 5. עונת הרבייה שלו בתאילנד מתרחשת בין החודשים ינואר-יוני. הקלאויים מקננים בגזעי עצים חלולים בסגנון הרבייה הייחודי להם, בו נחסם הקן בבוץ בעת הדגירה, וכליאת הנקבה בתוכו – וכך גם אצל הקלאו המקומט. הזכר מאכיל את הנקבה לאורך כל תקופת הדגירה. הקלאו נמצא בסכנת הכחדה עקב הרס יערות הגשם.

## קישורים חיצוניים

מידע על הקלאו המקומט 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
מקומט
קטגוריה:סומטרה: עופות
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
יהודה בונה

**יהודה בונה** (**בונק**; 1913 – 13 בנובמבר 2000) היה תת-ניצב במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
בונה היה פעיל ההגנה והיה מפקד במערך הנוטרות בצפון הארץ. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גולני ועם תום מלחמת העצמאות הצטרף למשטרה ושירת כסגן מפקד משטרת טבריה, בדרגת מפקח ראשון. לאחר מכן עבר לשרת במחוז מרכז.

עם הקמת המרכז ללימודי משטרה בשנת 1956 מונה למפקד המרכז, בסיס האימונים הארצי של המשטרה. בתפקיד זה שימש בדרגת ניצב משנה כ-15 שנים. בספטמבר 1970 מונה לסגן מפקד המחוז הצפוני. באפריל 1971 הועלה לדרגת תת-ניצב ובשנת 1972 מונה לממלא מקום מפקד מחוז הצפון. בשנת 1973 עבר לפקד על המשמר האזרחי בחיפה. במאי 1975 הוא התפטר מהתפקיד וטען שהציבור אינו מתנדב מספיק למשמר האזרחי.

יהודה בונה התאלמן מרעייתו רות שנפטרה לאחר מחלה ממושכת בשנת 1952. בנו גדעון נפטר בשנת 1950 ובנו השני, דני, נפטר בשנת 1983 בגיל 41.
יהודה בונה נישא בשנית לחנה בן-קיקי מטבריה, שגם לה היו אלו נישואים שניים, אמא לענת. ליהודה וחנה שני ילדים משותפים, מיכל ועודד.

בונה נפטר בט"ו בחשוון תשס"א ונטמן בבית הקברות השומרים בקריית טבעון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:טבריה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של אגודת השומרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
השירות הדתי

[שמאל|ממוזער|250px|מטה השירות הדתי, מימין לשמאל: מיכאל ליברמן (צור), משה אביטל, יחזקאל אריאלי, נתן גרדי, [שמעון כץ, אסתר לב, יצחק מאיר; עומד - יחזקאל ליפשיץ]]
**השירות הדתי** היה מחלקה שטיפלה בענייני דת בהגנה ולאחר מכן בצה"ל, החל מפברואר 1948 ועד שהוטמע בתוך הרבנות הצבאית.

השירות הדתי הוקם ביוזמת המפלגות הדתיות, תחת השם "המחלקה לענייני דת". ב-22 בפברואר 1948 התקיימה ישיבה חגיגית בהשתתפות ראשי ההגנה: דוד בן-גוריון, הרמטכ"ל יעקב דורי, ראש המפקדה הארצית של ההגנה, ישראל גלילי, וחברי המפקדה הארצית ונציגי המפלגות הדתיות, בהם הרב יהודה לייב פישמן מימון וחיים משה שפירא בו הוכרז על הקמת המחלקה. לאחר מאבק בין המפלגות על ייצוגן במחלקה, הוחלט שלפועל המזרחי יינתן ייצוג של שני שלישים ולאגודת ישראל ייצוג של שליש. בראש השירות הועמד נתן גרדי איש הפועל המזרחי ולצדו כיהנו יחזקאל ארליך מהפועל המזרחי ויצחק מאיר מאגודת ישראל. כן כיהנו בשירות שמעון כץ ומשה אביטל. 

על השירות הדתי הוטלו שתי משימות עיקריות: סיפוק צורכי דת ושמירה על השבת והכשרות. בנוסף אליהם בראשית דרכו דובר על טיפוח הווי דתי, הדרכה רוחנית ומגע עם גופים דתיים לצורך עידוד גיוס דתיים לצבא, אולם לאחר הקמת צה"ל הושמט סעיף הרבנות - הדרכה רוחנית מהתקנון של השירות. בשאלות הלכתיות פנו החיילים לרבנים אזרחיים ביישובים סמוכים.  

בראשיתו, סבל השירות מבעיות תקציביות קשות עקב התמהמהות בתקצוב מצד מוסדות השלטון. נתן גרדי, ראש השירות הדתי השתמש בכספו הפרטי כדי לממן את משכורות אנשיו עד שהעניין יוסדר. לאחר מספר חודשים התפטר גרדי מראשות השירות לאחר שמצא שאינו יכול למלא את תפקידו. הוא טען שעוזריו לא הורשו להיכנס למחנות צבא, לא הייתה למחלקה אף כלי רכב, ותקציבים לא נתנו. ההתפטרות הביאה לתזוזה למילוי חלק מהדרישות וגרדי חזר בו מהתפטרותו. 

מראשיתו, הוקם השירות הדתי כגוף לא רבני, כאלטרנטיבה להקמת רבנות צבאית, לה התנגדו גורמים במטכ"ל. בעקבות זאת, סירבה הרבנות הראשית להכיר בשירות הדתי והיא המשיכה במאמציה להקמת הרבנות הצבאית בהתאם להחלטה בוועידת רבנים של הרבנות הראשית מינואר 1948 למנות את הרב שלמה גורן לרב צבאי ראשי.   

עם הקמת צה"ל הוסב שם המחלקה ל"השירות הדתי" וב-1 באוגוסט 1948 מונה גרדי באופן רשמי לראש השירות. עוד באותו חודש, ב-24 באוגוסט 1948, פורסם מינויו של הרב שלמה גורן לרב צבאי ראשי ופקודת מטכ"ל רשמית על הקמת הרבנות ניתנה ב-23 בדצמבר 1948. בתחילה הגיעו הרב גורן וגרדי להסכמות על חלוקת התפקידים ביניהם, ואף שיתפו פעולה בהוצאת חוברות הווי דתי על חנוכה, פורים ופסח. אולם מהר מאוד עלו היחסים על שרטון. במקרה אחד הרב דב כהן, רב חיל האוויר, פעל להכשרת המטבח בבסיס חיל האוויר בתל נוף דבר שהיה באחריות השירות הדתי, ועקיפת סמכות זאת הרגיזה את גרדי. הרב גורן טען שהובטח לו שהשירות הדתי יועבר תחת פיקודו ונתן גרדי טען שהרב גורן חתר תחת מעמדו של השירות. בסופו של דבר נתקבלה עמדתו של הרב גורן, גרדי התפטר והשירות הועבר תחת פיקודו של הרבנות הצבאית ובהמשך מוזג לתוכו.

## לקריאה נוספת
* מנחם מיכלסון, הרבנות הצבאית, בתוך: צה"ל בחילו, כרך 16, עמודים 83-88

## הערות שוליים

קטגוריה:ההגנה
קטגוריה:יחידות צה"ל שפורקו
קטגוריה:הרבנות הצבאית
מקסוול מלץ

**מקסוול מלץ** (באנגלית: **Maxwell Maltz**; 10 במרץ 1899 – 7 באפריל 1975) היה רופא מנתח פלסטי אמריקאי, מפתח שיטת הפסיכוקיברנטיקה.

## חייו
בשנת 1923 סיים ד"ר מלץ את לימודיו בקולג' לפיזיקה וניתוחים אשר באוניברסיטת קולומביה עם דוקטורט ברפואה, ובמהלך הזמן עבד שנים רבות כמנתח פלסטי.

בעקבות השנים מצא ד"ר מלץ את מטופליו לעיתים חסרי סיפוק מתוצאות הניתוחים אשר נעשו, ובעקבות כך הוא חיפש אחר משמעות המטרה החיובית למטופליו בעזרת הדמיה למטרה החיובית היוצאת מתוך המחשבה. עם הזמן למד ד"ר מלץ את החוזק והמשמעות שיש להדמיה המחשבתית של מטופליו, ובכך מיקד את פיתוח המחשבות הפנימיות של המטופל ככלי פיתוח של המטרות החיצוניות בחיי היום יום.

כתוצאה ממחקריו פיתח ד"ר מלץ את שיטת הפסיכוקיברנטיקה, ובשנת 1960 הוציא את ספרו רב המכר "פסיכוקיברנטיקה - דרך חדשה להצלחה בחיים", אשר יצא לאור על ידי "הקרן לפסיכוקיברנטיקה" ארגון ללא מטרות רווח.

## קישורים חיצוניים

ד"ר מקסוול מלץ באתר הבית של הקרן לפסיכוקיברנטיקה

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:כירורגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
וילהלם פטרסון ברגר

**וולוף וילהלם פטרסון ברגר** (; 27 בפברואר 1867 – 3 בדצמבר 1942) היה מלחין שוודי ומבקר מוזיקה.

## חייו
ברגר נולד בשוודיה בשנת 1867, ושם נפטר בשנת 1942. כשהיה בן 19 התחיל את לימודיו המוזיקליים בקונסרבטוריון של סטוקהולם, שם למד במשך כשלוש שנים. בין 1896 ל־1914 עבד ברגר על שלושה אלבומים חשובים: Frösöblomster כרכים 1,2,3 שבעיקר בזכותם קנה לו את שמו כמלחין. האלבומים כתובים בסגנון רומנטי-לאומי-סקנדינבי המזכיר את סגנונו של אדוורד גריג. במקביל, החל ברגר לעבוד בתור המבקר המוזיקלי של העיתון של סטוקהולם, בתפקיד זה נשא ברגר עד 1930. ב-1908 נתמנה ברגר למנהל בית האופירה של סטוקהולם, בתפקיד זה החזיק ברגר עד 1910. לאחר מכן החל ברגר לעבוד באינטנסיביות על חמש הסימפוניות שלו. בשנת 1935 החל ברגר לכתוב את הסימפוניה השישית אך לא הספיק להשלימה. ברגר נפטר ב-1942.

## יצירתו
יצירתו של פטרסון ברגר היא מתאפיינת בליריות, בקו מלודי ברור ובהרמוניות פשוטות יחסית. לכאורה אין זו אלא מוזיקה נאיבית, אלא שלמעשה המוזיקה של ברגר קוסמת, ובעלת גוון מיוחד ואישי. ברגר הושפע רבות מהסגנון הרומנטי-לאומי שרווח בתקופתו ובעיקר בזמן שהיה צעיר. במיוחד הושפע ברגר מגריג, שהלחין בסגנון זה, והיה סקנדינבי כמותו. סגנונו של ברגר גם מזכיר לעיתים את יצירותיהם של מלחינים קדומים יותר כגון שוברט ושומאן שחיו כמאה שנה לפניו. מבחינה זו, ברגר 'איחר את זמנו', ואולי משום כך לא זכה להרבה הכרה בעולם (ובמיוחד לא בישראל). עם זאת, יצירותיו ידועות ומוכרות בארץ מולדתו. שמו מוכר לרוב הסקנדינבים, ובשוודיה יצירותיו מנוגנות תדיר, ושיריו מפורסמים ופופולריים. בביקורותיו, כמו גם ביצירתו, מגלה ברגר עמדה שמרנית. ברגר יצא כמבקר במתקפה עזה על המוזיקה המודרנית שהחלה להתפתח בתקופתו, ובמיוחד כנגד המלחין ארנולד שנברג אבי המוזיקה הדודקפונית. ברגר כתב רבות לפסנתר, ולקול ולפסנתר. בנוסף, כתב ברגר מספר אופרות וחמש סימפוניות. יצירותיו היותר מפורסמות הן הסימפוניה השנייה, ושלושת האלבומים Frösöblomster, מתוכם מפורסם במיוחד הקטע Sommarsång.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מלחינים שוודים
קטגוריה:ילידי 1867

קטגוריה:נפטרים ב-1942
סוזן קלנסי

**סוזן קלנסי** (באנגלית: **Susan Clancy**) (נולדה ב-1950) היא פסיכולוגית מחקר באוניברסיטת הרווארד, הידועה בעקבות מחקריה בתחום הזיכרון.

## עבודתה
קלנסי עוסקת מזה שנים רבות בתחום חקר הזיכרון. עוד בהיותה סטודנטית לתואר שני במחלקה לפסיכולוגיה, התעניינה בתוצאות מחקר המראות רגישות ואימות פרטים מעברו של האדם כאשר מבוצע תהליך היזכרות באירועים ישנים. עם השנים שחלפו, בעקבות תוצאות מחקרים שערכה, החלה קלנסי לתמוך בעמדה לפיה אירועים מעברו של האדם לא התקיימו בהכרח כפי שהם נזכרים אצלו במאגר הזיכרון.

### מחקרי זכרונות טראומטיים
הדעה הרווחת בנושא, לפי רבים מהפסיכולוגים הקליניים, היא כי לעיתים אנשים מדחיקים זכרונות טראומטיים, אך הם יכולים לשחזרם בטיפול פסיכולוגי לאחר שנים; לעומת זאת, רוב הפסיכולוגים הקוגניטיביים טוענים שלא ניתן לבצע שחזור לזכרונות אלו בטיפול. קלנסי ערכה מחקר על מטופלים שלטענתם הצליחו לשחזר זיכרון מודחק של התעללות מינית אחרי שנים בהן היה מודחק. במחקר ביצעה לנבדקים מבחן זיכרון סטנדרטי, בו הציגה להם רשימת מילים בעלות קשר מבחינת משמעותן (למשל "סוכרייה", "חמוץ", "סוכר"), וכשנתבקשו להיזכר במילים מתוך רשימה, הם נטו לבחור במילים שלא היו ברשימה המקורית אך היו דומות להן מבחינת ההקשר (למשל "מתוק"), כלומר זכרו מתוך הקשר מילים שלא היו. זאת בניגוד לקבוצת ביקורת של אנשים שללא ספק חוו התעללות - קבוצה זו נטתה לזכור מילים מתוך הקשר ברמה ממוצעת בלבד. קלנסי הגיעה למסקנה כי לאנשים בעלי זכרונות משוחזרים יש נטייה לזכרונות שגויים, ולפיכך נראה כי לא בהכרח התקיימו זכרונותיהם הטראומטיים בצורה כה קשה, אם בכלל התקיימו.

עבודתה פורסמה בכתב העת המדעי "Psychological Science", וב-2010 פורסמו טענותיה בספרה "The Trauma Myth: The Truth about the Sexual Abuse of Children—and its Aftermath". היא ספגה ביקורת קשה, בין השאר על עצם העלאת ההשערה כי זכרונות טראומטיים עלולים להיות שגויים, ועל מסקנותיו שעלולות להגביר התעללות בילדים, לטענת המבקרים. היא אף קיבלה מכתבי נאצה רבים מהמתנגדים לעמדתה.

### מחקרי חוויות חטיפה על ידי חייזרים
קלנסי עסקה בהקשר לזכירת אירועים גם בנושא השנוי במחלוקת המתמקד באנשים הטוענים כי נחטפו על ידי חייזרים. קלנסי פרסמה בעיתוני העיר בוסטון מודעת דרושים למחקר, עבור נבדקים אשר עברו חוויות חטיפת על ידי חייזרים. היא אספה 11 נבדקים, ובעקבות בדיקתם במבחן זיכרון המילים הסטנדרטי, הגיעה למסקנה כי בניגוד לזכרונותיהם, חטיפות החייזרים שתיארו לא התרחשו במציאות. טענותיה פורסמו ב-2005 בספרה "Abducted: How People Come to Believe They Were Kidnapped by Aliens". נבדקים רבים טענו בעקבות המחקר כי חשו שרומו ונבגדו על ידי קלנסי.

מנגד לקלנסי עומד ג'ון מאק, חבר סגל המחלקה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, אשר החל בשנות השבעים של המאה העשרים לעסוק במיסטיקה. בשנת 1994 פורסם ספרו "חטיפה" (Abduction), שעורר עניין והפך לרב-מכר ידוע, ואף שימש בהכנת סדרת המתח הפופולרית "תיקים באפלה"; האישור שהעניקה אוניברסיטת הרווארד לפרסום ספרו העניק אמינות גבוהה לסיפורי החטיפה השונים בידי חייזרים. מאק טוען כנגד מחקריה של קלנסי כי לא ניתן להשתמש במבחן מילים קצר שערכה על הנבדקים, וממנו להסיק מסקנות.

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:פסיכולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
תיכון לוואל

**תיכון לוואל** (**אנגלית**: Lowell High School) הוא תיכון ציבורי בעיר סן פרנסיסקו, קליפורניה. בית הספר נפתח ב-1858 כבית ספר יסודי וקיבל את שמו הנוכחי ב-1894. תיכון לוואל עבר למיקומו הנוכחי לשכונת מרסד מאנור ב-1962.

מופעל על ידי איחוד בתי הספר המחוזי של סן פרנסיסקו, לוואל פתוח לכל תושבי סן פרנסיסקו ללא צורך בתשלום שכר לימוד.

לוואל הוא בעל תוכנית לימודים קפדנית והוא ידוע כביה"ס למצוינות ובוגריו אשר בולטים בתחומי המדע והתעשייה. לוואל הוכתר כבית הספר הטוב בקליפורניה שבע פעמים וכבית הספר הטוב ביותר בארצות הברית ארבע פעמים. כיום לוואל מדורג במקום ה-28 באמריקה.

## היסטוריה
תיכון לוואל התחיל ב-1856 כבית ספר יסודי. ב-1894, שונה שמו של התיכון על שמו של המשורר ג'אמס ראסל לוואל. ב-1913 עבר בית הספר לבניין ברחוב היאיס בעיר, שם נשאר 50 שנה. ב-1962, עבר בית הספר למשכנו הנוכחי ליד אגם מרסיד.

## הקמפוס
לוואל ממוקם צפונית לאגם מרסיד, בין צדי הפארק ומחוז סאנסט. בית הספר ממוקם בין רחוב סילבן אב במערב לדרך האקליפטוס במזרח. בית הספר הוא בנוסף נגיש על ידי הרכבת העירונית של סן פרנסיסקו. הקמפוס ממקום סמוך לבית הספר היסודי "לאקשור".

הקמפוס עצמו מכיל בניין ללימודי אקדמיה עם שלוש קומות ושתי שלוחות, בניין ללימודי מדע בן שלוש קומות, מבנה חזית עם שתי קומות והיכל תרבות עם אודיטוריום בעל 1,500 מושבים, ספרייה, מעבדות מדע ומחשבים, כיתות ללימוד שפות זרות, מכון כושר, סטודיו לריקוד, מגרשי פוטבול כדורגל וכדורסל, עשרה מגרשי טניס ומסלול ריצה.

## תוכנית הלימודים
לוואל הוא אחד משני בתי הספר הציבורי במחוז סן פרנסיסקו אשר מקבל אליו תלמידים אשר עברו בהצלחה את דרישות הקבלה. הקבלה ללוואל מבוססת על שילוב של תוצאות מבחנים, חיבור ופעילות מעבר לתוכנית הלימודים. תיכון לוואל מדורג במקום השלישי על בסיס תוצאות מבחנים ברשימת עשרת התיכנים הטובים ביותר בקליפורניה.

מערכת לוח הזמנים המודולרית של בית הספר מאפשרת לתלמידים חופש בבחירת הקורסים. לתלמידים בנוסף יש אפשרות לבחור ממבחר גדול של קורסי שיבוץ מתקדמים. ללוואל שיעור מסיימים זכאים גבוה שנושק ל-100%, והוא המקור הגדול ביותר לתלמידי אוניברסיטת קליפורניה, במיוחד לקמפוסים ברקלי ודייוויס. בנוסף, בוגרים רבים נרשמים ללימודים גבוהים באוניברסיטאות יוקרתיות ברחבי ארצות הברית.

## נתונים דמוגרפיים
* 2007-2008
** 2,646 תלמידים: 39% גברים, 61% נשים
** נתונים דמוגרפיים

* 2006-2007
** 147 מורים: 51% גברים, 49% נשים
** נתונים דמוגרפיים

## קישורים חיצוניים

* 

לוואל
קטגוריה:סן פרנסיסקו: חינוך
לוואל
יהודה לייב גרונר

הרב **יהודה לייב גרונר** (מכונה **לייבל** או **הריל"ג**; ח' באייר תרצ"א, 24 באפריל 1931 – י"ד בניסן ה'תש"ף, 7 באפריל 2020) היה חסיד חב"ד בולט, ששימש אחד ממזכיריו של רבי מנחם מנדל שניאורסון במשך כארבעים שנה.

## קורות חיים
נולד לאברהם מרדכי ישעיה ולמנוחה רחל גרונר, מצאצאי רבי שניאור זלמן מלאדי. למד בישיבת רבי חיים ברלין וישיבת תומכי תמימים 770 בניו יורק.

בשנת תש"ט 1949 מינה אותו הרב מנחם מנדל שניאורסון (שעדיין לא מונה אז לאדמו"ר) לעוזרו בהוצאת ספרים קה"ת. כאשר מונה הרב שניאורסון למנהיג חסידות חב"ד, מונה גרונר לאחד ממזכיריו תחת המזכיר הרב חודקוב. בט"ו באלול ה'תשי"ד (פברואר 1954) נישא ליהודית למשפחת גורביץ ומסדר הקידושין היה הרבי מלובביץ'.

בתוך חסידות חב״ד היו דמויות שהתנגדו לו; בין המתנגדים המפורסמים, נמנה הרב יהושע מונדשיין שאף הוציא כנגדו מאמר מפורט המסביר את סיבת התנגדותו. 

בתשכ"ו (1966) ליקט וערך, לצד הרב מנחם זאב גרינגלס, את ספר המנהגים חב"ד בהוצאת קה"ת.

במהלך השנים עברה מרבית חליפת המכתבים של הרבי דרך הרב גרונר ודרך עמיתו למזכירות, הרב בנימין קליין.

גם לאחר פטירת הרבי היה הרב גרונר דמות בולטת בחסידות, ונשא דברים באירועים ציבוריים רבים ברחבי העולם.

ב־7 באפריל 2020 נפטר מנגיף הקורונה ונקבר בניו יורק בבית הקברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ'.

בטבת תשפ"ג, הוציאו בני משפחתו חלק ראשון של הספר "בחדרי תורתך", בהם מתועדות שאלות תורניות שהרב גרונר שאל את הרבי לאורך השנים. ההתכתבויות כוללות הערות והרחבות המסבירות את הדברים. בעתיד זה אמור לכלול ארבעה כרכים, כאשר שניים מהם יעסקו בפירוש רש"י.

## משפחתו
לרב גרונר שלושה בנים וארבע בנות, חלקם משמשים כשלוחי חב"ד בעולם.
* בנו, הרב מנחם מנדל, מראשי ישיבת בית דוד (חב"ד) בקריית גת
* בנו, הרב יוסף יצחק, רב קהילת אור התורה ושליח חב"ד בשארלוט בקרוליינה הצפונית, חבר מרכז לענייני חינוך וחבר אגודת חסידי חב"ד העולמית
* אחיו, הרב יצחק דוד גרונר, היה השליח הראשי של חב"ד באוסטרליה (נפטר בתשס"ח)

## לקריאה נוספת
*בנימין ליפקין, **המזכיר** - תולדות חייו ופועלו במחיצת הרבי של הרב יהודה לייב גרונר, חלק ראשון, 2021, 450 עמ', חלק שני, 2024

## קישורים חיצוניים
* המזכיר, עיתון כפר חב"ד מס' 1854 המוקדש כולו לגרונר
* המזכיר בעלון קרוב אליך מס' 323 (מעמוד 18)
* אברהם רייניץ, סיפורים מגן עדן התחתון, ראיון עם גרונר מתוך שבועון בית משיח באתר חב"ד אינפו, י"ד בניסן ה'תש"פ
* יהושע מונדשיין, קוים לדמותו של שקרן
* 
*ידידיה מאיר וסיון רהב-מאיר בהספד על הרב גרונר ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:עורכים ספרותיים יהודים
קטגוריה:עורכים ספרותיים אמריקאים
קטגוריה:מזכירי אדמו"רי חב"ד
קטגוריה:קראון הייטס: אישים
קטגוריה:משפחת סלונים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות מונטיפיורי
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
טדי טאמגו

**טדי טאמגו** (בצרפתית: **Teddy Tamgho**; נולד ב-15 ביוני 1989) הוא אתלט צרפתי. הוא אלוף העולם (מוסקבה 2013), אלוף העולם באולם (דוחה 2010) ושיאן עולם באולם (2011–2021) בקפיצה משולשת (17.92 מטר). הוא בעל התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים בקפיצה משולשת (18.04 מטר). 

בשנת 2014 הורשע טאמגו באימרוץ והושעה לשנה.

## ביוגרפיה
טאמגו נולד בפריז.

### אלוף עולם לנוער
טאמגו השיג את ניצחונו הראשון באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 2008 בקפיצה משולשת כשקפץ למרחק של 17.33 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה הוא סיים במקום 11 בתוצאה של 16.79 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ למרחק של 17.11 מטר.

### אלוף ושיאן עולם באולם
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחה, קטר במרץ 2010 זכה טאמגו במדליית זהב בשיא עולם חדש של 17.90 מטר. הוא זכה בתחרות ליגת היהלום בניו יורק ובמדליית ארד באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד אותה שנה בתוצאה של 17.45 מטר. 

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפריז במרץ 2011 זכה טאמגו במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 17.92 מטר.

### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה במוסקבה 2013 זכה טאמגו במדליית זהב בתוצאה של 18.04 מטר, לפני פדרו פאבלו פיצ'רדו מקובה (17.68 מטר) וויל קליי מארצות הברית (17.52 מטר).

## השעיה בשל [[אימרוץ]]
ביולי 2014 הודיעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית כי טאמגו נמצא חיובי לאמרוץ ולכן הוא הושעה לשנה, מ-18 במרץ 2014 ועד ל-17 במרץ 2015.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה משולשת: 18.04 מטר (2013)
* קפיצה לרוחק: 7.81 מטר (2013)

### אולם
* קפיצה משולשת: 17.92 מטר (2011), **שיא עולם בעבר**
* קפיצה לרוחק: 8.01 מטר (2011)

## קישורים חיצוניים

* דיוקן באתר התאחדות האתלטיקה הצרפתית
* 

קטגוריה:קופצי משולשת
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:שיאני עולם צרפתים: אתלטיקה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
משרד התחבורה של רוסיה

**משרד התחבורה של רוסיה** (ברוסית: **Министерство транспорта Российской Федерации, Минтранс России**) הוא משרד ממשלתי פדרלי האחראי להסדרת התחבורה ברוסיה, פיקוח על התעופה האזרחית, האווירית והימית, וכן לפיקוח על רכבות רוסיה, מסילות הברזל וכלי הרכב. משרד התחבורה אחראי לניהול הרכבות העירוניות ומערך הרכבת התחתית בערים הגדולות במדינה וגופי תחבורה ממלכתיים.

## מבנה
* **[[השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה]] (Федеральная служба по надзору в сфере транспорта, Ространснадзор)** מופקד על פיקוחן של מערכות התחבורה ואחזקת התשתיות, הארגון גם בוחן את רמות האבטחה בתחבורה, מתן רישיונות לתפעול רשתות תחבורה פרטיות, הנפקת הנחיות לתעופה האזרחית. הארגון הוקם ב-2004 עם ביטולו של משרד הרכבות הרוסי. 
* **[[הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית]] (Федеральное агентство воздушного транспорта ,Росавиация)** הוקמה ב-2004 ואחראית לפיקוח על התעופה האזרחית. ארגון פיקוח על התחבורה האווירית הוקם לראשונה כמשרד ממשלתי בשם המשרד לתעופה אזרחית של ברית המועצות ב-1964. ב-1991 המשרד הפך למחלקת התחבורה האווירית של משרד התחבורה. ב-1996 נקרא בשם שירות האוויר הפדרלי, ב-1999 - השירות הפדרלי לתחבורת אוויר וב-2000 נשא את השם השירות הממלכתי לתעופה אזרחית של משרד התחבורה, שהחל מהרפורמה הפדרלית של שנת 2004 נושא את השם הנוכחי.
* **[[סוכנות הכבישים הפדרלית (רוסיה)|סוכנות הכבישים הפדרלית]] (Федеральное дорожное агентство ,Росавтодор)** הוא הארגון הארצי ברוסיה המופקד על סלילת כבישים במדינה. מאז מרס 2009, בראש הארגון עומד אנאטולי צ'אבונין, שמחליף את ראש סוכנות הכבישים הפדרלית הקודם שנהרג בפיגוע תופת ברכבת האקספרס מסנקט פטרבורג למוסקבה, ב-2008.
* **[[הסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות]] (Федеральное агентство железнодорожного транспорта)** היא סוכנות ממשלתית ברוסיה האחראית לניהול תשתיות מסילות הברזל ברוסיה ומנהלת לצד חברת רכבות רוסיה את מסילות הברזל במדינה. הארגון מחזיק בשירות אבטחה עצמאי האחראי לאבטחת התחבורה. הארגון הוקם ב-2004 על בסיס משרד הרכבות הרוסי שפורק ומאז 2014 אחראי לניהול חברת הרכבות של חצי האי קרים.
* **[[הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות]] (Федеральное агентство морского и речного транспорта ,Росморречфлот)** מנהלת למעלה מ-50 אוניות סוחר וספינות דיג. הסוכנות אחראית לניווט ספינות אל נמלי ים מרוחקים באזור הים הצפוני (סמוך לקוטב הצפוני), בתחומי המים הטריטוריאליים של רוסיה, כמו גם הסדרה והענקת רישיונות לאוניות לנוע באגמי המדינה, אשרור רישיונות מעבר לימאים והקמת מערכת קשר ימית גלובלית וביצוע מבצעי חילוץ אנשים בלב ים.
* **השירות לתקשורת גלובלית לספינות בצרה** מהווה מוקד טלפוני לספינות רוסיות, שנחטפו על ידי פיראטים, בעיקר כתוצאה משוד ימי לחופי סומליה. המוקד שוכן בבניין משרד התחבורה הרוסי במוסקבה. אף שהמוקד פועל עבור ספינות רוסיות, הוא מקבל אותות מצוקה גם מספינות זרות של מדינות אחרות.

## שרים

## קישורים חיצוניים

* 

* השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה
* סוכנות הדרכים הפדרלית
* סוכנות תחבורת הרכבות הפדרלית
* אבטחת הרכבות ברוסיה
* הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות

תחבורה
רוסיה
משרד האנרגיה של רוסיה

**משרד האנרגיה הרוסי** (Министерство энергетики Российской Федерации) הוא משרד ממשלתי ברוסיה שהוקם מחדש במאי 2008 עם פיצולו של משרד התעשייה והאנרגיה הקודם. הארגון אחראי לתפעול מערכת תחנות החשמל והאנרגיה במדינה ועל תעשיות האנרגיה: פחם, גז טבעי, נפט, מוצרים תעשייתיים ופיתוח התעשייה הפטרו כימית. הארגון אחראי להסדרת השימוש במשאבי אנרגיה ברוסיה.

שר האנרגיה הנוכחי (מאז 2020) הוא ניקולאי שולגינוב.

## מבנה
* המחלקה למדיניות אנרגיה ממלכתית וחסכון באנרגיה (Департамент государственной энергетической политики и энергоэффективности)
* המחלקה להפקת נפט וגאז והשינועם (Департамент добычи и транспортировки нефти и газа)
* המחלקה לזיקוק נפט וגז (Департамент переработки нефти и газа)
* המכון לענייני מכרות ע"ש סקוצ'ינסקי (Институт горного дела имени А. А. Скочинского)
* סוכנות האנרגיה הרוסית (Российское энергетическое агентство)

## שרי האנרגיה
* סרגיי שמאטקו (12 במאי 2008 — 21 במאי 2012)
* אלכסנדר נובאק (21 במאי 2012 — 9 בנובמבר 2020)
* ניקולאי שולגינוב (10 בנובמבר 2020 — 13 במאי 2024)
* סרגיי ציביליוב (13 במאי 2024 – )
## קישורים חיצוניים

* 

* סוכנות האנרגיה הרוסית

אנרגיה
קטגוריה:משרדי אנרגיה
קטגוריה:רוסיה: אנרגיה
הרחבת פיקאר-וסיו

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה דיפרנציאלית, **הרחבת פיקאר-וסיו** (Picard–Vessiot) היא הרחבת שדות דיפרנציאלים המתקבלת על ידי הוספת פתרונות של משוואה דיפרנציאלית לשדה המקורי.

## הגדרה

יהי F שדה דיפרנציאלי עם גזירה d_F. אומרים כי שדה דיפרנציאלי K עם גזירה d_K הוא הרחבה דיפרנציאלית של *<math>F</math>* אם F \subseteq K והצמצום של d_K ל-*<math>F</math>* שווה לd_F.

הרחבה דיפרנציאלית F \subseteq K נקראת הרחבת פיקאר-וסיו אם מתקיימים שני התנאים הבאים
# שדה הקבועים של *<math>F</math>* שווה לשדה הקבועים של *<math>K</math>*.
# קיימת משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית *<math>L</math>* מסדר *<math>n</math>* עם מקדמים ב*-<math>F</math>* כך *<math>K</math>* נוצר מעל *<math>F</math>* על ידי הפתרונות של *<math>L</math>*, וכך שמרחב הפתרונות של *<math>L</math>* ב-*<math>K</math>* הוא מרחב וקטורי מממד *<math>n</math>* מעל שדה הקבועים.
במקרה זה אומרים כי F \subseteq K היא הרחבת פיקאר-וסיו של *<math>F</math>* ביחס למשוואה *<math>L</math>*.

הרחבות פיקאר-וסיו הן המקבילה של הרחבות גלואה בתורת גלואה הדיפרנציאלית.

## קיום ויחידות

אם *<math>F</math>* שדה דיפרנציאלי ששדה הקבועים שלו הוא שדה סגור אלגברית, אז לכל משוואה דיפרנציאלית ליניארית הומוגנית *<math>L</math>* קיימת הרחבת פיקאר-וסיו F \subseteq K ביחס ל-*<math>L</math>*. אם שדה הקבועים אינו סגור אלגברית יש דוגמאות שבהן לא קיימת הרחבת פיקאר-וסיו. למרות זאת, לכל שדה דיפרנציאלי ומשוואה *<math>L</math>* כדלעיל קיימת הרחבה דיפרנציאלית *<math>K</math>* שבה נמצאים כל הפתרונות של *<math>L</math>* וששדה הקבועים שלה הוא הרחבה אלגברית של שדה הקבועים של *<math>F</math>*.

אם קיימת ל-*<math>F</math>* הרחבת פיקאר-וסיו ביחס למשוואה *<math>L</math>* אז היא יחידה עד כדי איזומורפיזם של שדות דיפרנציאלים (כלומר, איזומורפיזם של שדות המכבד את פעולת הגזירה).

## לקריאה נוספת

* A. Magid, *Lectures on Differential Galois Theory,*  American Math. Soc., 1994

קטגוריה:אלגברה דיפרנציאלית
קטגוריה:תורת השדות
מבעד לחלון

"**מבעד לחלון**" (1938) הוא ציור שמן מאת האמן הישראלי אריה ארוך. הציור, הנמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות, אופייני ליצירתו המוקדמת של ארוך.

"מבעד לחלון" צויר בשנת 1938 באמסטרדם, שם שהה ארוך בין השנים 1938–1939. הוא הוצג בתערוכת היחיד הראשונה של ארוך, שנפתחה ב-21 בינואר 1939 בגלריה "סנטה לאנדוור" באמסטרדם, ואף מופיע על ההזמנה לתערוכה. 

הציור מציג מבט מתוך חדר אל הנוף העירוני שבחוץ. מבעד לחלון נחשף חלק ממבנה בית הולנדי טיפוסי, אולם מבט זה מאפשר צפייה רק על קומותיו העליונות של המבנה. פנים החדר איננו מתואר כלל, לבד מחלק מן התריס הצבוע כחול. זווית המבט שבחר ארוך מדגישה את חלוקת הפורמט למשטחים גאומטריים. משיכות המכחול האקספרסיביות משקפות את השפעת "אסכולת פריז" ועבודתו של וינסנט ואן גוך על ארוך בשנים אלו. 

קטגוריה:אריה ארוך
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: ציורים
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1930
יקב הרי גליל

**יקב הרי גליל** הוא יקב ישראלי.

## היסטוריה
בשנת 1996 ניטעו הכרמים הראשונים של יקב הרי גליל.  הוא שוכן בקיבוץ יראון שבגליל העליון. הוא בבעלות משותפת של קיבוץ יראון ויקבי רמת הגולן. היינן הוא מיכה ועדיה. 

היקב שיווק כ-300,000 בקבוקים מבצירו הראשון (2000) וכיום (2010) הוא משווק כ-1,000,000 בקבוקים. רבע מיינותיו מיועדים לייצוא.[חסרה אמכתא]

מבקר היינות דניאל רוגוב בחר ביקב הרי גליל כיקב העשירי בטיבו בישראל לשנת 2010 וכיקב הישראלי הנותן את התמורה הטובה ביותר לכסף.[חסרה אמכתא]

## גלריה

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* מני פאר, בהרי גליל השמים הם הגבול, "יין, גורמה ואלכוהול" גיליון 159, ספטמבר 2011 
* 
* 
* 
* 
* 
* כמה מילים על יקב הרי גליל, באתר "בקבוק"
* יראון, באתר relevanti, יין הדגל של יקב הרי גליל, זוכה ליוקרה,  23 מרץ 2011

הרי גליל
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:יראון
קינג קרטיס

**קרטיס אוזלי** (אנגלית: **Curtis Ousley**; 7 בפברואר 1934 - 13 באוגוסט 1971) הידוע בשם הבמה **קינג קרטיס** (**King Curtis**) היה נגן סקסופון (טנור, אלט וסופרן) ומוביל הרכב בתחומי הרית'ם אנד בלוז, רוקנרול, מוזיקת נשמה ופאנק (Funk). הוא שימש גם כמעבד ומפיק מוזיקלי. עם האמנים עמם עבד נמנים נט קינג קול, באדי הולי, בובי דארין, ניל סדקה, סם קוק, סולומון בורק, נינה סימון, וילסון פיקט, אריק קלפטון וארית'ה פרנקלין. בשנת 2000 נבחר להיכל התהילה של הרוקנרול.

## קריירה
קרטיס, שנולד בפורט וורת', טקסס, החל לנגן בראשית שנות ה-50 בהרכבו של ליונל המפטון. בשנת 1952 עבר לניו יורק והחל לעבוד כנגן אולפן. הוא ניגן עם מגוון אמנים ובמגוון סגנונות מג'אז עם הפסנתרן וינטון קלי ועד רוקנרול עם באדי הולי. ההקלטה הידועה ביותר והמזוהה ביותר משנים אלה היא הריף הקצבי הסוחף בביצועו בשירה של להקת ה-Coasters מ-1958 "יאקידי יאק".

בשנת 1965 החל לעבוד עם ג'רי וקסלר בחברת אטלנטיק רקורדס בתחומי העיבוד וההפקה. באותה שנה גיבש את ההרכב הקבוע שליווה (החל מ-1967) את ארית'ה פרנקלין שנקרא "The Kingpins" והוביל אותו. The Kingpins נבחרו לחמם את הקהל לפני הופעת הביטלס באצטדיון שיי ב-1965 וליוו גם את להקת השירלס (The Shirelles). משנים אלה בולט במיוחד ליווי וסולו הסקסופון שלו בשיר "Respect" של פרנקלין.

הסינגל "Games People Play" בביצועו זכה בפרס גראמי להופעת הרית'ם אנד בלוז המוקלטת הטובה ביותר לשנת 1970.

קרטיס נרצח בפתח ביתו בדקירת סכין לאחר שהעיר לנרקומנים שסחרו בסמים בפתח ביתו במנהטן. בהלווייתו, שנוהלה על ידי הכומר ג'סי ג'קסון ביצעה ארית'ה פרנקלין את השיר "Never Grow Old" וסטיבי וונדר שר את "Abraham, Martin and John" (שיר המנציח את הנרצחים אברהם לינקולן, מרטין לותר קינג וג'ון פיצג'רלד קנדי) והוסיף - ועתה גם קינג קרטיס.

## קישורים חיצוניים

* קינג קרטיס באתר היכל התהילה של הרוקנרול 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
כלים אוטומטיים לסקירת קוד

**כלים אוטומטיים לסקירת קוד** הם כלי פיתוח תוכנה אשר בודקים את התאמת קוד המקור של תוכנה לסט כללים שהוגדרו מראש כ"כתיבה נכונה".

תוכנת הסקירה בודקת את קוד המקור בהתאם לסט כללים, המייצגים ידע נרחב של חוקי יסוד וסמנטיקה, ומסייעים למפתחים מנוסים פחות להעלות את רמת הקוד שהם מייצרים. התוכנה מציגה רשימת אזהרות המונה את הנקודות שבהן הקוד לא עומד בסטנדרטים שנקבעו. בדרך כלל הכלי גם תומך בתיקון ההפרות באופן אוטומטי, או אפשרויות המקלות על המתכנת לתקן את הבעיות באופן ידני.

הקטגוריה הנפוצה והוותיקה ביותר של **כלים אוטומטיים לסקירת [[קוד מקור|קוד]]** הניא כלים המבצעים "ניתוח קוד סטטי".
"ניתוח קוד סטטי" הוא תהליך אוטומטי המתבצע ללא הרצה בפועל של התוכנית, אשר לוקח תוכנית ומוצא תכונות או שגיאות תכנות שנכונות ללא תלות בקלט, ונכונות בכל מסלול שמגיע לנקודה מסוימת בתוכנית.

סביבות פיתוח רבות מספקות כלים אוטומטיים לסקר קוד כחלק אינטגרלי מהסביבה, לדוגמה Eclipse ו-Microsoft Visual Studio כסביבות פיתוח משולבות תומכות במגוון רחב של תוספים המאפשרים סקר קוד.

בנוסף לכלים לניתוח קוד סטטי, יש גם כלים לניתוח מבנה ויזואלי. כלים אלו עוזרים למפתחים לקבל הבנה טובה יותר של הקוד. מערכות אלו לא מכילות רשימה של חוקים מוגדרים מראש, ובמקום זאת מסייעות למהנדס על ידי יצירת הצגה גרפית של חלקי הקוד השונים ויחסם זה לזה, לדוגמה אילו מודולים משתמשים באילו שירותים המסופקים על ידי מודולים אחרים.

## ראו גם
* הנדסת תוכנה
* סקר קוד

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי תכנות
קואורדינטות (אלגברה)

באלגברה, **קוארדינטות** של איבר כלשהו במרחב וקטורי, על פי בסיס סדור מסוים שלו, הם מספרים המייצגים את המרכיב של כל אחד מאברי הבסיס באותו איבר. מספרים אלו מאורגנים בווקטור קואורדינטות.

המקרה הנפוץ ביותר הוא במרחב האוקלידי עם הבסיס הסטנדרטי. זהו למעשה ייצוג הנקודה במערכת צירים קרטזית.

## וקטור קואורדינטות
באלגברה ליניארית, **וקטור קואורדינטות** של איבר במרחב וקטורי הוא וקטור עמודה המציג את אותו איבר ביחס לבסיס נתון. וקטורי קואורדינטות מאפשרים לתרגם חישובים וטענות ממרחב וקטורי כללי אל מרחב הווקטורים הסטנדרטיים \ F^n. 

יהי \ B = \{b_1,\dots,b_n\} בסיס סדור של המרחב הווקטורי V, מעל השדה F. לפי ההגדרה פירוש הדבר הוא שכל וקטור ב-V אפשר להציג, באופן יחיד, כסכום \ v = \alpha_1 b_1 + \cdots + \alpha_n b_n. וקטור הקואורדינטות של v ביחס לבסיס B הוא וקטור העמודה \ [v]_B=(\alpha_1,\dots,\alpha_n)^T. ההעתקה \ V \rightarrow F^n המוגדרת לפי \ v \mapsto [v]_B היא איזומורפיזם של מרחבים וקטוריים, ובעצם קיומה היא מוכיחה שכל מרחב וקטורי n-ממדי איזומורפי למרחב וקטורי העמודה הסטנדרטי. 

וקטור הקואורדינטות של וקטור \ v \in F^n לפי הבסיס הסטנדרטי, הוא הווקטור v עצמו. 

וקטורי הקואורדינטות של v ביחס לבסיסים שונים קשורים זה בזה דרך מטריצת המעבר בין הבסיסים: \ [v]_C = M^B_C [v]_B. 

את המושג שהוגדר כאן עבור מרחבים וקטוריים אפשר להכליל לכל מודול חופשי, ולמרחבים וקטוריים ממימד אינסופי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:קואורדינטות
מוהיט צ'אוהאן

**מוהיט צ'אוהאן** (באנגלית: Mohit Chauhan; נולד ב-11 במרץ 1966) הוא זמר הודי.
## קריירה
צ'אוהאן החל את דרכו בלהקת הפופ ההודית "דרך המשי" (Silk Route) ב-1996. הלהקה הוציאה שני אלבומים - "בונדיין" (Boondein) ו"פצ'אן" (Pehchan). לאחר שהלהקה התפרקה ב-2008, הוציא צ'אוהאן את אלבום הסולו הראשון שלו, "קאלאם" (Kalam).

ב-2007 השתתף בתוכנית המציאות המוזיקלית ההודית "Mission Ustaad".

במקביל החל צ'אוהאן לשיר בסרטי בוליווד, הראשון בהם היה "Rang De Basanti" ב-2006. ב-2010 זכה בפרס "פילמפייר" לסרטים הודיים בקטגוריית זמר הפלייבק הטוב ביותר, עבור השיר "Masakali" ששר בסרט "Delhi-6".

הוא זכה ב-5 פרסים בתחום שירה בקולנוע הודי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרים הודים
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1960
תיכון מור מטרו-ווסט רעננה

**"מור מטרו ווסט"** הוא בית ספר תיכון בעיר רעננה אשר נפתח בשנת 1991 (תשנ"ב). בית הספר נפתח לאחר 30 שנים בהן התיכון היחיד בעיר רעננה היה תיכון אוסטרובסקי, מפאת הגידול המואץ באוכלוסיית רעננה שבעקבותיה התעורר הצורך במוסד חינוכי תיכוני נוסף. התיכון קרוי על שמה של קהילת "מטרו ווסט" בניו ג'רזי, אשר פיתחה קשרי גומלין עם בית הספר והעיר כולה, ואף תרמה להקמתו. התיכון היווה שלב ראשון בקריית החינוך של רעננה, אשר לימים כללה את היכל הספורט "מטרו ווסט", בית הספר אמי"ת "רננים" ומרכז האמנויות. הקריה כולה נקראת "קריית יצחק רבין" מ-1995.
השם "מור" הוא שמו העברי של התיכון, והוא נבחר בתחרות פתוחה שהתקיימה ב-1993. הפירוש כפול: ראשי תיבות של "מטרו ווסט רעננה".

נכון לשנת הלימודים תשפ"א בבית הספר לומדים 1,107 תלמידים.

בתיכון מגמות אמנות ייחודיות על אזוריות, בהן: מוזיקה, אמנות פלסטית, סדנת פיסול, ומעבדת הצילום. למגמות אלו הוקם מרכז אמנות חדשני. משנת 2008 הוקמו במשכן מעבדה מתקדמת לעיצוב גרפי ומעבדת תקשורת. בשנת 2011 נפתחה מגמה על-אזורית בתיכון: "מגמת מדעי החלל" שלאחר כמה שנים נסגרה והפכה ל"מגמת היי-טק".

## הישגים
בפרסומי צה"ל, נכלל התיכון בין עשרת בתי הספר המובילים באחוזי גיוס קרבי.
[ממוזער|אולם הספורט של נבחרת הכדורסל של בית הספר, המשמש גם כאולמה הביתי של [מכבי עירוני רעננה]]
נבחרת האתלטיקה של התיכון ייצגה את ישראל בתחרות התיכונים העולמית בבלגיה בשנת 1993. בשנת 2015 ניצחה נבחרת הכדורסל של התיכון בליגת התיכונים, ייצגה את ישראל באליפות העולם לתיכונים וזכתה במקום השלישי.

## ראו גם
* ערכים על בוגרי ובוגרות בית הספר

## קישורים חיצוניים

* 

מור מטרו-ווסט
קטגוריה:רעננה: בתי ספר
בתיה באיאר

**בתיה בָּאיֶאר** (לעיתים באייר) (Bathja Bayer) (26 בספטמבר 1928 – 28 ביוני 1995, ל' בסיון ה'תשנ"ה) הייתה מוזיקולוגית, ארכאולוגית מוזיקה, מורה וספרנית ישראלית.

## ביוגרפיה
בתיה באיאר נולדה בבינגן שבגרמניה. ובשנת 1936, בימי גרמניה הנאצית, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה והתיישבה דרך קבע בחיפה. בשנת 1959 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך, ובהמשך קיבלה תואר בספרנות מן האוניברסיטה העברית בירושלים. כמנהלת מדור המוזיקה בספרייה הלאומית בשנים 1964 עד 1974 מילאה תפקיד חשוב בעיצוב ספריית המחקר המוזיקלי בספרייה הלאומית.

באיאר הייתה מרצה בכירה במחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית וחלוצה בתחום המחקר הארכאולוגי-מוזיקלי של תרבויות עתיקות במזרח התיכון. בתחום זה שקדה על איסוף נתונים ארכאולוגיים ואיקונוגרפיים מתקופת התנ"ך בארץ ישראל כדי לזרוק אור על מוזיקה וכלים מוזיקליים הנזכרים בטקסטים תנכ"יים ופוסט-תנ"כיים.

בשנות ה-60 כיהנה באיאר כמורה לתולדות המוזיקה בבית הספר לאמנויות רננים וקנתה את לב תלמידיה ביצירתיות, בחוש ההומור ובהתלהבותה לנושאי הוראתה.

ארכיונה, ובו מאמרים, התכתבויות ועוד, שמור בספרייה הלאומית.

## מפרסומיה
* ערך "נגינה וזמרה" ב**[[אנציקלופדיה מקראית]]**, כרך 5 (1980).
* עבודת מחקר "הנבל התנכ"י" (**יובל** 1, 1968)
* עבודת מחקר "כותרות מזמורי התהילים" (**יובל** 4, 1982)
* ערכים שונים על דמויות וסיפורים מקראיים בהוצאה הראשונה של **[[אנציקלופדיה יודאיקה]]**

* Bathya Bayer, *The material Relics of Music in Ancient Palestine and its Environs: An Archeological Inventory*, Tel-Aviv: Israel Music Institute, 1963.


## לקריאה נוספת
* ישראל אדלר, 'לזכר בתיה באיאר', **מדעי היהדות** 36 (תשנ"ו 1996), 223–228.
* צבי פרידהבר, 'לזכרה של בתיה באיאר', **רוקדים**: המגזין לריקודי עם ומחול 39 (1996), 18–19.
* אמנון שילוח, 'בתיה באיאר ז"ל (לזכר נעדרים)', **[[קדמוניות]]**: רבעון לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, כח, 110 (1995), 128.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אמנון שילוח, 
* הארכיון של בתיה באיאר במרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ספרניות ומידעניות ישראליות
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
הרלינג

שמאל|ממוזער|200px|
שמאל|ממוזער|200px|מחבט הרלי וכדור סליוטר
**הרלינג** (באנגלית: **Hurling**; באירית: **Iománaíocht/Iomáint**) הוא ענף ספורט קבוצתי בעל מקורות גאליים עתיקי יומין, בני לפחות 3,000 שנה, נתון כיום בפיקוח התאחדות האתלטיקה הגאלית (Gaelic Athletic Association). ההרלינג דומה בכמה היבטים לכדורגל גאלי, למשל במבנה המגרש והשערים ובמספר השחקנים (15 בכל קבוצה) וכמו כן הענפים חולקים טרמינולוגיה משותפת רבה. משחק דומה להרלינג המיועד לנשים נקרא קמוגי (camogie). מקורותיו של המשחק משותפים גם לענף השינטי, אותו משחקים בעיקר בסקוטלנד.

## מהלך המשחק
כל שחקן במשחק מצויד במעין מחבט עץ מעוקל הקרוי "הרלי" (hurley). מטרת כל קבוצה לחבוט בכדור קטן המכונה "סליוטר" (sliotar) באמצעות המחבט, לכיוון שער הקבוצה היריבה. אם הכדור עובר בין קורות השער אך עולה מעל המשקוף הקבוצה זוכה בנקודה, ואם הכדור עובר בין הקורות ומתחת למשקוף, כלומר נכנס אל השער שעליו שומר שוער הקבוצה היריבה (המצויד גם הוא במחבט הרלי, שקצהו המעוקל גדול פי שניים מזה של המחבט הסטנדרטי), הקבוצה זוכה בשער, השקול לשלוש נקודות. את הסליוטר ניתן לתפוס ביד, אך לא ניתן להתקדם בצורה זו מעבר לארבעה צעדים. חבטה בסליוטר מותרת הן כאשר הכדור נמצא על הקרקע והן כשהוא עודו באוויר. ניתן גם לבעוט בסליוטר או לחבוט בו בכף יד פתוחה לצורך מסירה לטווח קצר (hand pass). שחקן שרוצה להתקדם מעל ארבעה צעדים כשהכדור בידו, צריך להקפיץ או לייצב את הכדור על קצה מחבט ההרלי. עם זאת, לשחקן המחזיק בכדור מותר לגעת בו ביד רק פעמיים במשך החזקתו.

משחקי הרלינג נערכים ברחבי העולם, והוא משחק נפוץ בקרב הפזורה האירית בממלכה המאוחדת, בצפון אמריקה, באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד, בדרום אפריקה ובארגנטינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירלנד: תרבות
קטגוריה:משחקי כדור
קטגוריה:אירלנד: ספורט
עיזאת חאמד

**עיזאת חאמד** (בערבית: **عزت حامد**; 1966 – 17 ביולי 2021) היה עבריין ערבי־ישראלי, שנחשב לראש ארגון פשע שמרכזו ביפו.

## ביוגרפיה
חאמד נולד ב־1966 ביפו, בן שביעי למשפחה של 11 ילדים. בבגרותו עבד חאמד בסנדלריה בעיר. אחיו של חאמד התחתן עם בת משפחת עאשור, אך כאשר האישה החליטה להתגרש ממנו ב-1992, פרץ סכסוך חריף בין שתי המשפחות. במהלך השנים נרצחו יותר מעשרה בני אדם על רקע סכסוך זה, ביניהם ארבעה מאחיו של חאמד. בתחילת שנות ה־90 נעצר חאמד באשמת ניסיון רצח ונידון ל־12 שנות מאסר, אותן סיים לרצות בשנת 2004.

בראשית 2006 נעצר חאמד יחד עם ארבעה אנשים הנחשבים לחברי ארגון הפשיעה שלו, באשמת סחיטה, איומים, ניסיון רצח ורצח של חאמד דקה, רצח שבוצע בעקבות ניסיון חטיפה שהסתבך, בעקבות סכסוך עסקי בין בעל מסעדה ביפו וסוחר דגים מעזה. עם זאת, בשל סירוב הפרקליטות לחשוף את מקורותיה המודיעינים, נערכה עם חאמד ואנשיו עסקת טיעון במסגרתה הורשע חאמד רק בחטיפה, ונידון לשלוש שנות מאסר.

בראשית 2011 נעצר חאמד שוב באשמת סחיטת דמי חסות רחבת היקף, ניסיונות רצח והטמנת מטעני חבלה, וזאת כחלק מגל מעצרים של עשרות חשודים במעשי פשיעה.

ב-17 ביולי 2021 נרצח ביריות בתל אביב בעת שרכב על אופנוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* קרב מ' במ' ביפו

## הערות שוליים

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:עבריינים ישראלים שנרצחו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
מרכז קנדה

**מרכז קנדה** הוא מרכז ספורט ונופש הנמצא במטולה שבישראל. המרכז נבנה בכספי תרומות של הקהילה היהודית בקנדה ונחנך ב-1995.

המרכז כולל מגוון גדול של מתקני ספורט ונופש הכולל בריכות שחיה, ג'קוזי, מגרשי ספורט ובאולינג, וכן אולם קולנוע 7 ממדים כולל את מיתחם "קנדה קידס" שבו מתקני ג'ימבורי, בימבות, בריכת כדורים, מגלשת מכוניות, כדורים קופצים ועוד משחקים מגוונים.
כמו כן, במקום טלוויזיה המשדרת תכנים מיוחדים לילדים ופינת צביעה של דמויות אהובות, אך עיקר ייחודו של מרכז קנדה הוא בשתי זירות הקרח הנמצאות בו, שהגדולה שבהן היא זירת קרח בגודל אולימפי המתאימה לתחרויות החלקה אמנותית ומשחקי הוקי קרח. 
בשנת 2013 שופצה זירת הקרח לקראת המכביה ה-19 במימון תנועת מכבי העולמית.

עד 2019, אז נפתחה זירת הקרח "OneIce" במושב תנובות שבאזור השרון, היה המשטח האולימפי במרכז קנדה משטח הקרח היחיד בארץ בגודל תקני ובעל אבזור תקני להוקי קרח.

## תחרויות עיקריות
* **סקייט ישראל** - תחרות בינלאומית להחלקה אמנותית שנערכה בכל שנה בין 1995 ל-2000 ובשנים 2003 ו-2005.
* **אליפות ישראל בהחלקה על קרח** - נערכת מדי שנה.
* **[[ליגת ההוקי קרח הישראלית]]** - בהיותו של מרכז קנדה המתקן התקני הראשון בישראל למשחקי הוקי קרח, נערכו בו משחקי הליגה ואימוני נבחרת ישראל.
* ב-1996 אירח המרכז שלב מוקדם באליפות העולם דרג 4 לאותה שנה, בהשתתפות נבחרות ישראל, יוון וטורקיה. יוון זכתה בטורניר, אך נפסלה בשל שיתוף שחקנים לא חוקיים, וישראל עלתה במקומה לאליפות שנערכה בליטא.
* ב-1997 התקיים במרכז טורניר ההוקי קרח של המכביה ה-15, וב-2013 נערכו בו משחקי ההוקי קרח של המכביה ה-19 במספר מסגרות גיל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מטולה: ספורט
קטגוריה:החלקה על הקרח
קטגוריה:ישראל: החלקה אמנותית על הקרח