open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אדי בטלר

**אדי בטלר** (נולד ב-2 באוקטובר 1971) הוא זמר ישראלי שיצג את ישראל פעמיים באירוויזיון. בן קהילת העבריים מדימונה.

## קורות חייו
הוריו של בטלר היגרו לישראל משיקגו, נדדו לליבריה ולאחר חזרתם ארצה השתקעו בדימונה.
בטלר משתייך לקהילת העבריים מדימונה. בגיל 8 החל להופיע עם אחיו גבריאל בתוך הקהילה ומחוצה לה. ב-1990 בגיל 19 עבר לתל אביב והחל להופיע באירועים וגם כזמר ליווי. בטלר עבר תהליך גיור.

## קריירה

### אירוויזיון 1999
בטלר הופיע באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים כחבר להקת "עדן", שהתמודדה עם השיר "יום הולדת" שהגיע למקום ה-5. הלהקה התפרקה בשנת 2001, אך בטלר המשיך להופיע לאחר מכן בהופעות מזדמנות בארץ ובעולם.

### אירוויזיון 2006
בטלר ייצג את ישראל באירוויזיון 2006, לאחר שניצח בקדם-אירוויזיון עם שירו, "זה הזמן" (ללחן שלו, את המילים כתב יחד עם אורלי בורג ואסנת צבאג). השיר העפיל אוטומטית לגמר האירוויזיון בזכות הישגה של שירי מימון בשנה שלפני כן (מקום רביעי באירוויזיון 2005), אך בגמר הוא סיים במקום ה-23 מתוך 24 משתתפים עם 4 נקודות בלבד, שניתנו על ידי צרפת.

במאי 2006 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "את החלום".

## חיים אישיים
לבטלר יש בת ובן – שחקן הכדורסל איתן בורג-בטלר מאשתו, אורלי בורג, אחותה של גלית בורג, בנוסף יש לו בת עדן, שעל שמה נקראה להקתו, ממערכת יחסים קודמת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1999
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2006
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:העבריים השחורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
שמעון אור

הרב **שמעון אור** (נולד ב-17 ביוני 1965, י"ז בסיון ה'תשכ"ה) הוא ראש תנועה לתורה מנהיגה וראש גרעין תורני ורב קהילה בשכונת קריית היובל בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בבני ברק. עם סיום לימודיו במדרשית נעם התגייס לחטיבת גולני. לאחר מכן פנה ללימוד תורה בישיבות מרכז הרב ועטרת כהנים. בשנת תש"ן התחתן עם בת-ציון (בצי), בתו של הרב יהושע צוקרמן. לזוג שמונה ילדים. בן אחיו, אבינתן אור, נחטף ממסיבת נובה לרצועת עזה במתקפת הפתע על ישראל ב-2023.

ב-1998 הקים את הישיבה לתורה מנהיגה בקצרין שברמת הגולן. ב-2001 עברה הישיבה לשכונת קריית היובל בירושלים ומאוחר יותר נסגרה. ב-2004 הקים הרב אור גרעין תורני במקום. ב-2000 הקים את עמותת תנועה לתורה מנהיגה.

בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות דרש הרב אור, יחד עם התנועה שהקים, כי המפלגות הדתיות לאומיות יציבו את עצמן כאלטרנטיבה שלטונית להנהגת המדינה, כתחילה של תהליך, שיביא את התורה להוות גורם תרבותי מנהיג במדינת ישראל. ביולי 2011 יזם התפקדות בשם "ישראל ייעודית", במטרה לפקוד כשלושים אלף איש אשר יתמכו במטרה זו. באוגוסט 2013 קיימה התנועה כנס יסוד.

ביוני 2013 השיק את סדנת הלימוד "כנפי האדמה", המתמודדת עם שורשי הקונפליקט שבין יסודות התורה ויסודותיה האזרחיים של מדינת ישראל.

בדצמבר 2014, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, התמודד בפריימריז של הבית היהודי לראשות המפלגה תחת הסלוגן "מנהיגות שמובילה תרבות". הוא קיבל 12% מהקולות והפסיד לנפתלי בנט. במקביל הוא התמודד גם בפריימריז לרשימת המפלגה, הגיע למקום נמוך והוצב במקום ה-41 ברשימה לכנסת. בספטמבר 2016, זמן קצר לאחר תחילת המפקד בבית היהודי, הודיע על כוונתו להתמודד בשנית על ראשות המפלגה ועל מקום ברשימתה. סמוך לסגירת רשימת המתמודדים הודיע על פרישה מההתמודדות, והעביר את תמיכתו ליונתן ברנסקי. נכון ל-2022, עובד הרב אור כמאמן אישי במרכז כיוון בירושלים.

הרב אור הוא דודו של החטוף אבינתן אור שנחטף לעזה במסגרת מתקפת הפתע של חמאס ב-7 באוקטובר. והוא שוחרר בחיים במסגרת עסקת שחרור החטופים ב-13 באוקטובר 2025.

## שיטתו התורנית
לדעת הרב אור, עוצמות החיים שמייחסת התורה במאורעותיה, דיוניה והלכותיה, לכל רמות החיים – האדם, האדמה וכל היוצא ממנה – החי הצומח והדומם, וכן רמת הקשרים הנוצרים ביניהם, כדוגמת קשרי האישות והקניין, עולות לאין ערוך מאלו שאנו חווים כיום. הוא סבור כי בכוחה של הבנה זו לפתור סוגיות רבות שלא ניתנות לביאור במסגרת תובנות החיים הידועות, ובהן סוגיות העוסקות בקו התפר שבין תורה ומדינה. על יסוד זה הוא מבסס את קביעתו כי מטרת התורה היא לעורר חיים אלו מחדש במסגרת המדינית.

תובנות אלו עמדו ביסוד המניפסט "מגאולה לגאולה" שכתב בתקופת הסכמי אוסלו, המבוסס על הטענה כי אנחנו נמצאים בתקופת התעוררות של אותם חיים, וכי ההנהגה העתידית של מדינת ישראל תורכב בידי אלו שיהיו מודעים לעוצמת החיים הזו, ישאפו אליה ויהיו בעלי יכולת לממשה.

## פרסומיו
* "מגאולה לגאולה", תשנ"ח
* "חזרה אל ארץ אבודה"
* "הגולן – המקור לאקטביזם האלוהי של האדם"
* "עצמאות ישראל – מכח זמן אייר"
* "נגינת הנצח שבמשה"
* "התשוקה לחיים", על כיסוי ראש באישה נשואה ובכלה, ירושלים תשס"ז, 204 עמ'
* "אתניות נשית – זהות הפרט והלאום", 2020

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות הרב שמעון אור באתר תנועה לתורה מנהיגה
* שיעורים קוליים של הרב אור
* מאמרים מדיניים של הרב אור
* 
* כל הכתבות על הרב שמעון אור, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבות ציוניות
קטגוריה:קריית היובל: אישים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
משה שכטר

**משה שכטר** (4 בפברואר 1934 – 22 בינואר 2015) היה בין השנים 1996–2003 ראש המועצה המקומית הראשון של מודיעין, ראש העירייה הראשון שלה, וראש העירייה הראשון של העיר המאוחדת מודיעין-מכבים-רעות.

## ביוגרפיה
נולד בעיר צ'רנוביץ' בבוקובינה שהייתה אז תחת שליטת רומניה (כיום בשטח אוקראינה). בשנת 1941 כשהוא בן 7 בלבד הגרמנים הוליכו אותו ואת משפחתו במצעד המוות מצרנוביץ למחנות העבודה ליהודים בטרנסניסטריה. הוא שרד את השואה. ביולי 1950 בהיותו בגיל 16 עלה עם משפחתו, הוריו נפתלי וחנה שכטר ואחותו ציפורה לישראל. המשפחה התיישבה בגבעתיים שם התגוררה כבר אחותה של אימו. שכטר סיים לימודים בבית הספר מקס פיין. בין השנים 1953–1955 הוא שירת בצה"ל בחיל השריון. בשנת 1957 הוא נישא לשושנה פרסלר. בשנים 1961–1962 למד לימודים אקדמיים בתל אביב ובבית ברל.

## פעילות ציבורית
שכטר עבד במפעל מתכת והיה חבר בוועד העובדים במפעל. מונה לאחר מכן למזכיר ההסתדרות בגבעתיים. ב-1978 מונה לסגן ראש עיריית גבעתיים. בשנת 1993 לאחר פרישת ראש עיריית גבעתיים יצחק ירון, ביקש שכטר להתמודד על התפקיד מטעם המפלגה. אך במקומו נבחר להתמודד אפי שטנצלר, מה שהוביל לפרישתו ממועצת העיר.

בדצמבר 1993 הונחה אבן הפינה להקמת העיר מודיעין. ביולי 1996 החל תהליך האכלוס של המקום. עם אירוע זה נבחר משה שכטר לתפקיד ראש המועצה המקומית, כראש המועצה הממונה. בנובמבר של שנת 1998 נערכו הבחירות הראשונות בעיר, בהן נבחר משה שכטר לכהן בשנית כראש המועצה המקומית.

בדצמבר 2001 הוכרזה המועצה המקומית מודיעין כעיר, בתקופת כהונתו של שכטר. בשנת 2003 נעשה איחוד רשויות בין עיריית מודיעין לבין מועצת מכבים-רעות אל רשות אחת, מודיעין-מכבים-רעות, ובאותה שנה נערכו בשנית בחירות בעיר. שכטר התמודד בבחירות, אך נחל הפסד צורב כאשר רשימתו לא עברה את אחוז החסימה. הזוכה בבחירות היה משה ספקטור, שהחל לכהן כראש העיר בסוף שנת 2003.

עיריית גבעתיים קראה כיכר (מעגל תנועה) על שמו בצומת הרחובות גולומב והכנסת ולידה שלט הנצחה לזכרו.

עיריית מודיעין מכבים רעות קראה על שמו את הספרייה הציבורית המרכזית ברחוב עמק דותן 49.

נפטר ב-22 בינואר 2015, כשבועיים לפני שמלאו לו 81 שנים. הותיר אחריו אישה שושנה, אחות במקצועה, שלושה ילדים. הובא למנוחות בבית העלמין במודיעין.

Moshe Shechter square (1).jpg|שלט הנצחה בכיכר ע"ש משה שכטר בגבעתיים
הספרייה במודיעין.jpg|הספרייה הציבורית ע"ש משה שכטר ראש העיר הראשון של מודיעין


## קישורים חיצוניים

* אלי אלון, נפטר משה שכטר ראש העיר הראשון של מודיעין, באתר TheMarker, 24 בינואר 2015 (מאורכב בוייבאק מאשין)

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין מודיעין
קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ראשי עיריית מודיעין-מכבים-רעות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
מעשר ראשון

ה**מעשר הראשון** הוא עשירית מיבול החקלאי – כולל ירק ופרי אילנות – שנשאר לאחר הפרשת התרומה, ומכאן שמו. התורה מצווה ליתן את המתנה לבן שבט לוי, אך בתקופת עזרא הסופר נקנסו הלוויים והועברה הנתינה גם אל הכהנים .

## מקור הדין
ב, נאמר:

הפרשה זו ניתנת ללווים, משרתי עבודת הקודש, לאחר שהופרשה התרומה לכהן. ושיעורה עשירית מכל התוצרת, כל מין בפני עצמו שנאמר: "וכל מעשר הארץ מזרע הארץ מפרי העץ לה' הוא, קדש לה'". עוד נאמר: "ולבני לוי הנה נתתי כל מעשר בישראל לנחלה חלף עבדתם אשר הם עבדים את עבדת אהל מועד". וכן: "כי את מעשר בני ישראל אשר ירימו לה' תרומה, נתתי ללווים לנחלה".

## קנסו של עזרא

בימי שיבת ציון מגלות בבל קנס עזרא הסופר את הלויים עקב אי-השתתפותם בעלייה לארץ ישראל. הקנס היה כי מתנת המעשר תועבר מן הלויים אל הכהנים.

מהמקורות בתלמוד בבלי, מובא שעזרא הסופר הסתמך בהטלת הקנס על העובדה שגם הכהנים הם בני שבט לוי ונקראים כך בעשרים וארבעה מקומות בתנ"ך. גם כעשרה דורות אחרי תקופתו של עזרא הסופר נהגו להפריש מתנת מעשר אל הכהן.

### תרומת מעשר מן המעשר

הלויים נדרשים להרים גם הם מהמעשר שהם מקבלים חלק לכהן, וחלק זה נקרא "תרומת מעשר":  המעשר הראשון אמנם ניתן ללויים אך הוא חולין גמור ומותר לכל אדם לאוכלו ברשות בעליו הלוי, אמנם חלק ה"מעשר מן המעשר" נחשב כ"קודש" ונקראת "תרומה" וכל דיני תרומה חלים עליו.

## מעשר ראשון בזמן הזה

המעשר ראשון, אינו בעל קדושה, ולכמה דעות מופרש רק באופן סמלי (הגדרת חלק מסוים של הפירות באמירתו שהוא מעשר – כלומר לקבוע מקומו בעת אמירת "סדר ההפרשה") ואינו ניתן ללוי, ולאחר סיום ההפרשה הוא נאכל עם שאר התוצרת לכל אדם, וזאת על פי הכלל ההלכתי המוציא מחבירו עליו הראיה, כלומר, על הלוי להביא הוכחות לכך שהוא אכן לוי - דבר שאינו מצוי בימינו. אמנם, רבים נוהגים גם כיום לתת מעשר ראשון ללוי על מנת שלא יהיה בדבר "גזל השבט" מבני לוי.

נטל תרומת מעשר עובר לבעל הפירות והוא רשאי לאכלן לאחר שהופרשו מהן תרומת מעשר (מעשר מתוך המעשר = אחוז אחד מסך הפירות).

יש חולקים באמרם שאין להסתמך על הכלל "המוציא מחבירו עליו הראייה", כי אין הלוי מצווה על לקיחת המעשר אלא בעליו מצווים לתתנו, ובאשר לחזקת ייחוסו של הלוי ישנם מעדיפים את הנתינה אל כהן מוחזק - שחזקתו כבן שבט לוי מבוססת יותר מאשר חזקתו של לוי שאינו כהן.

## ראו גם
*תרומות ומעשרות
*מעשר שני
*תרומת מעשר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרומות ומעשרות
קטגוריה:מתנות כהונה
קטגוריה:לויים
קטגוריה:פרשת קרח
איסור כתובת קעקע

**איסור כתובת קעקע** הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות לפיו אסור לשרטט כתובת קעקע בגופו של יהודי. האיסור חל על כתובת קעקע בכל מקום בגוף, בין מקום שרגיל להיות גלוי ובין מקום שרגיל להיות מכוסה. העונש על קעקוע הוא מלקות.

לעומת זאת, מותר לבצע איפור קבוע, הנשאר על העור למשך כשנה-שנתיים ודוהה לגמרי עם חלוף הזמן.

## מקור האיסור
מקור המצווה ב: .

## טעם האיסור
כך כותב הרמב"ם בהלכות עבודה זרה:

פרשן המקרא חזקוני כותב את הטעם שלא ראוי ליהודי לשים בגופו אות אחר מלבד האות של המילה. טעם אחר שניתן (למשל בספר החינוך) לאיסור הוא הצורך להבדל ממנהגי עבודה זרה.

## גדרי האיסור
גדר האיסור הוא בשעת עשיית הקעקוע ולא בכל רגע שהקעקוע על גופו של האדם, לכך אדם החוזר בתשובה אינו מחויב להסיר את כתובת הקעקע, יתרה מכך כאשר הסרת הקעקוע גורמת לחבלה בגופו דנים הפוסקים אם הדבר מותר, אך למרות זאת חוזרים רבים בתשובה פונים להסירו במקומות, בדרכים ובאמצעים שונים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת קדושים
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
קטגוריה:קעקוע
דיוקן אמיל זולא

**דיוקן אמיל זולא** (בצרפתית: **Portrait d'Émile Zola**) הוא ציור שמן משנת 1868, מאת הצייר הצרפתי אדואר מאנה. גודל הציור הוא 146×114 ס"מ, והוא מוצג במוזיאון ד'אורסי.

נושא הציור של מאנה הוא דיוקנו של אמיל זולא, המוצג יושב בכיסא בהסבה לכיוון פנים התמונה, ופניו מופנות הצידה ואל מחוץ לתמונה. הוא אוחז בידו ספר אמנות פתוח. על שולחן הכתיבה שלפניו מונחים עט ונוצה, קסת, מקטרת ואוסף ספרים וחוברות. מאחורי כיסאו, משמאל, ניצב פרגוד יפני ולמעלה מימין הדפסים קטני מידה הממלאים את הקיר האחורי של פינת החדר.

לכאורה מרמזים כל הפרטים הללו על משלח ידו של זולא, על טעמו ועל תחומי התעניינותו, אולם למעשה, כמה מן החפצים מצביעים על הנושאים שהעסיקו את מאנה יותר מאשר את זולא. חפצי אמנות יפניים, כמו ה וחיתוך העץ המתאר מתאבק מעשה ידי , זכו להערכתם הנלהבת של אמני האוונגרד בשנות השישים של המאה ה-19, ומאנה בתוכם. בעיני מאנה היו הם בפרט והאמנות היפנית בכלל, התגלמות של פישוט הצורות וצורת ביטוי חלופית לתיאור חלל בפרספקטיבה, ששלט באמנות המערבית החל מתקופת הרנסאנס.

יחד עם ההדפס של המתאבק מופיעים שני דימויים אחרים: הדפס אבן של ציורו של דייגו ולאסקס – "ניצחון בכחוס" (קטוע בחלקו), המוסתר מעט על ידי העתק של הציור "אולימפיה" מאת אדואר מאנה עצמו. כבר מראשית דרכו גילה מאנה עניין באמנות הספרדית, כפי שניכר מן הנושאים שבחר לצייר. בעיקר עשתה עליו רושם יצירתו של ולאסקס, על משיכות המכחול החופשיות, הרקעים הנייטרליים והניגודים הדרמאטיים שבה. לאחר שראה את ציורי ולאסקס בספרד בשנת 1865 כתב: "מצאתי ביצירה זו התגשמות של אידיאל בציור שלי".

בעיני זולא, נחשבה "אולימפיה" לאחת מיצירותיו הגדולות של מאנה. במאמריו על האמן הגן זולא בתוקף על ציור זה, שכה הרבו להשמיצו. כמחווה של הוקרה, ובניגוד לתמונה המקורית, הציג כאן מאנה את האישה העירומה כשהיא מרכינה ראשה כלפי הסופר. למעשה, כל שלוש הדמויות, בכל אחת מן התמונות, מפנות את מבטן כלפי זולא. ייתכן כי ניתן לראות בכך מעין גילוי סמלי של הערכה לאישיותו של זולא – לנכונותו להילחם (המתאבק), לריאליזם שלו (ולאסקס) ולחושניותו (אולימפיה).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אדואר מאנה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:משפחת זולא
תרומת מעשר

**תרומת מעשר** היא מצוות עשה מהתורה על הלוי להרים עשירית ממעשר ראשון שהוא מקבל ולתת אותה כתרומה לכהן.

המקור לתרומת מעשר מעשר מן התורה הוא בפסוקים הבאים: 

## דיני תרומת מעשר
דינה של תרומת המעשר שווה בפרטים רבים לדין תרומה גדולה. אולם בשלושה דברים שונה דין תרומת מעשר מן התרומה הגדולה:

א. אין מפרישים 'מעשר מן המעשר' בערך, אלא יש לדקדק בשיעורו, מפני שהשיעור מפורש במקרא

ב. לפי רוב הראשונים, מדאורייתא מותר להפריש תרומת מעשר 'שלא מן המוקף', כלומר, אפילו חלק מן המעשר נמצא במקום אחד, וחלקו במקום אחר, מפריש במקום שהוא נמצא על הכל, אך למעשה גם תרומת מעשר יש להפריש רק מן המוקף.

ג. מותר לעשר מן תרומת מעשר טהור על תרומת מעשר טמא שיש לו.

אף על פי שמקובל משמו של התנא אבא אלעזר בן גמלא שדרש על הפסוק , . כלומר: בתרומה גדולה ישנן מספר דינים הנלמדים משם, האחד היא שאין שיעור מסוים להפרשה אלא ניתן להפריש באומד ללא כל חשבון, שהרי לא נקצב שיעורה בתורה, כך גם תרומת מעשר. לא נפסק ככה להלכה ברמב"ם ובשולחן ערוך אלא שיש להפריש שיעור מדויק כמו שכותב הרמב"ם . מהמילה "ונחשב" אנו לומדים שניתן להפריש במחשבה ללא הפרשה במעשה, על האדם להחליט ברורות על איזה חלק מהערימה תחול קדושת התרומה ויכול הוא לאכול את השאר, ללא איסור טבל. כמו כן נלמד מהשוואת דין תרומה מעשר לתרומת גדולה, שכמו שאת התרומה גדולה בעל הבית תורם, כמו כן בעל הבית הישראל המפריש את המעשר ראשון יכול להפריש את תרומת המעשר אף שלא מדעת הלוי.

## ראו גם
מעשר ראשון

תרומות ומעשרות

## הערות שוליים

קטגוריה:תרומות ומעשרות
קטגוריה:מתנות כהונה
קטגוריה:פרשת קרח
קטגוריה:לויים
משה ספקטור

**משה ספקטור** (4 ביוני 1933 – 20 באפריל 2023) היה פוליטיקאי שכיהן כראש המועצה המקומית היחיד של מכבים-רעות וכראש העיר השני של מודיעין-מכבים-רעות בשנים 2003–2008. בתקופתו כראש המועצה המקומית מכבים-רעות אוחדו מודיעין והמועצה המקומית השכנה, לאחר האיחוד נבחר לראש העיר המאוחדת.

## ביוגרפיה
ספקטור נולד ב-4 ביוני 1933 בפתח תקווה והוא דור חמישי בישראל. מיד עם שחרורו מצה"ל הצטרף כחבר לקואופרטיב דן, שם כיהן גם כראש אגף התנועה והתיירות, יו"ר אגף הכספים ובגיל 45 נבחר למנכ"ל הקואופרטיב. בשנת 1991 פרש לגמלאות ועבר עם אשתו למכבים.

## פעילות ציבורית
בשנת 1993 נבחר ליו"ר ועדת התושבים והוביל את הבחירות ביישוב המאוחד עם רעות. באותן בחירות, זכה ספקטור ב-57% מקולות הבוחרים ונבחר לראש המועצה המקומית מכבים-רעות. סיעתו זכתה ב-5 מנדטים. ספקטור נבחר בשנית ב-1998 ברוב גדול של כ-77% מקולות הבוחרים וסיעתו עלתה ל-7 מנדטים. הוא הוביל את מכבים-רעות במשך 10 שנים והביא את היישוב להישגים שהעמידו אותו במקום הראשון בארץ במדדי איכות חיים.

בבחירות בשנת 2003 התמודד על ראשות העירייה המאוחדת, מודיעין-מכבים-רעות. ספקטור החל במירוץ רק חודש לפני הבחירות ובתום הסיבוב הראשון זכה ל-33%. בסיבוב השני התמודד מול אמנון מרחב, סגנו של ראש העיר המודח משה שכטר, וזכה ב-55% מקולות הבוחרים. ספקטור נבחר לראשות העיר והרכיב קואליציה.

בתקופת כהונתו כראש העיר מודיעין מכבים-רעות נהנתה העיר משגשוג, מסחרי בעיקר. שכונות העיר פותחו ואף תוכננו שכונות מגורים חדשות. נושאים חשובים נוספים שטופלו בעיר בזמן כהונתו:
* תחילת הקמתו של אזור תעשייה עירוני ראשון
* הגדלת תקציב החינוך
* בניית קניון ראשון בעיר
* בניית "שדרת כוכבים" ראשונה מסוגה בארץ, כדוגמת זו הנמצאת בהוליווד (עם טביעת היידים של מפורסמים ישראלים כגון גילת אנקורי)
* הרחבת בית העלמין העירוני
* הקמת היכל התרבות הראשון בעיר
* זכיית העיר מודיעין בפרס החינוך הארצי
* גיבוש תוכנית אסטרטגית לחינוך
* הפעלת קו רכבת מהירה למודיעין
* פתיחת כביש 431 לכיוון תל אביב
* הקמת מנהלת רובע למכבים-רעות
לקראת הבחירות המקומיות בשנת 2008, החליט ספקטור לפרוש מהחיים הפוליטיים ולא התמודד פעם נוספת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית מודיעין-מכבים-רעות
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
יהודה דנון

**יהודה דנון** (נולד ב-9 בספטמבר 1940) הוא נשיא אוניברסיטת אריאל לשעבר, פרופסור ורופא ישראלי וקצין רפואה ראשי לשעבר בדרגת תת-אלוף. ממקימי ומנהלי מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל.

## קורות חיים
[ממוזער|הרמטכ"ל [דן שומרון עם קצין רפואה ראשי - תא"ל ד"ר יהודה דנון ודובר צה"ל - תא"ל אפרים לפיד, בביקור פצועים בתל השומר, ערב פסח 1988.]]
דנון נולד בבולגריה ועלה לישראל ב-1948, משפחתו בעלת מסורת של רופאים ועוסקים במקצועות הבריאות. דודו, משה דנון, היה מראשוני הרופאים בתל אביב ושרת כרופא המחתרות. יהודה דנון גדל והתחנך בקבוץ אפיקים, וסיים בשנת 1967 את לימודיו בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית חולים הדסה.

דנון שירת בחיל הרפואה בדרגי השדה וטיפל בנפגעי המשחתת אח"י אילת בחופי סיני. בתפקידו כמפקד רפואה פיקוד הצפון הקים את מרפאות הגדר הטובה ומערך בתי החולים בדרום לבנון.

התמחה ברפואת ילדים בבית החולים בילינסון ובאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. בשנת 1976 זכה במענק מתוכנית פולברייט לביצוע מחקר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1983 זכה במענק נוסף לעריכת מחקר בישיבה יוניברסיטי. שימש כמנהל בית החולים בילינסון עד לשנת 1986. שרת כקצין רפואה ראשי בשנים 1987–1991.

דנון הוא מומחה באימונולוגיה קלינית ואלרגיה, מומחה ברפואת ילדים ומנהל רפואי. עד 2012 פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. פרסם למעלה מ-250 מאמרים וספרים, בהם: ספר הלימוד ברפואת אב"כ, המדריך לטיפול בתינוק ובילד, ומדריך רפואת חרום לבני המשפחה.

יזם את הקמת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בשנת 1991, ושימש כמנהלו הראשון עד לשנת 1997. משמש כמנהל מכון קיפר לאימונולוגיה. זכה במגוון פרסים כולל פרס נדב ברפואת ילדים, פרס בת שבע דה רוטשילד, פרס אמברואה פרה ועוד.

מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לבריאות הילד ופדיאטריה של משרד הבריאות מאז היווסדה.

יחד עם ד"ר מיכל חמו לוטם היה ממקימי ארגון בטרם לבטיחות ילדים, וכמו כן מכהן כיושב ראש עמותת חיל הרפואה.

משנת 2012 משמש כנשיא אוניברסיטת אריאל בשומרון.

ב-2021 זכה בפרס ירושלים בתחום השכלה גבוהה.

## חיים אישיים
דנון נשוי לרות שטראוס. לבני הזוג שלושה ילדים.

## לקריאה נוספת
* שמעון גולן, **טילים על ישראל**, הוצאת צה"ל/ המחלקה להיסטוריה, משרד הביטחון ומודן, 2020.
## קישורים חיצוניים

* הרופא שחיפש לגיונרים במנזרים ופגש בנזירה רג'ין קנטי
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הרפואה
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:קציני רפואה ראשיים
קטגוריה:מנהלי בית חולים בילינסון
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:סגל מרכז שניידר לרפואת ילדים
קטגוריה:בוגרי תוכנית פולברייט ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קוריה הוסטיליה

ה**קוריה הוסטיליה** (בלטינית: Curia Hostilia - החצר ההוסטיליאנית) הוא המבנה בו היה מתכנס הסנאט הרומי בפורום ברומא העתיקה. המבנה נמצא בקצה המערבי של הפורום, לרגלי גבעת הקפיטוליום.

## היסטוריה
על פי המסורת, המבנה המקורי נבנה באתר זה במאה השישית לפני הספירה על ידי המלך השלישי של רומא - טולוס הוסטיליוס, וקרוי על שמו. המבנה הראשון הורחב על ידי לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 80 לפנה"ס כדי לאפשר את הכפלת מספר חברי הסנאט, אך שם המבנה (קוריה הוסטיליה) נשמר. במבנה זה נערכה ההוצאה להורג של לוקיוס אפוליוס סטורנינוס, ובו נשרפה בשנת 52 לפנה"ס גופתו של פובליוס קלודיוס פולכר שגרמה לשריפת המבנה כולו. 

בית הסנאט נבנה שנית לאחר שרפה זאת על ידי פאוסטוס קורנליוס סולה ונקרא על שמו - קוריה קורנליה. יוליוס קיסר בנה שוב את בית הסנאט שנקרא מאז על שמו - קוריה יוליה. בעת השיפוצים, התכנס הסנאט בתיאטרון פומפיוס ושם נרצח יוליוס קיסר באידו של מרץ בשנת 44 לפנה"ס. הבנייה נעצרה אחרי הרצחו של קיסר אך סוימה על ידי בנו המאומץ, הקיסר אוגוסטוס.

הקוריה יוליה שופצה (תוך שימור שמה) ראשית על ידי הקיסר דומיטיאנוס בשנים 81-96 לספירה. אחרי נזק נרחב בעקבות שרפה בשנת 283 בימי הקיסר קארינוס, שופץ המבנה שנית בשנים 284-305 בתקופת הקיסר דיוקלטיאנוס. מבנה זה פחות או יותר הוא הקיים היום. 
המבנה שרד את ימי הביניים בשל העובדה שבשנת 658 הפך לכנסייה. על קירות המבנה נותרו ציורי קיר נוצריים. בתקופת שלטונו של בניטו מוסוליני שוחזר המבנה לצורתו המקורית.

גודל המבנה כגודל מגרש כדורסל ומשני צדדיו במות אבן ששימשו כמקומות ישיבה לסנאטורים.

## גלריה

Curia Hostilia, Comitium, Rostra and Lapis Niger layout.jpg| מבני הקוריה לאורך השנים
RomeViaSacra01.jpg|מבט מכיוון דרום מערב
Back view of Curia Iulia and Basilica Aemilia (Rome)-2.jpg|מבט מכיוון מזרח


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:פורום רומאנום
אירוויזיון 2001

**אירוויזיון 2001** נערך בקופנהגן, לאחר שדנמרק זכתה באירוויזיון 2000.
האירוע נערך באצטדיון הכדורגל "פארקן" בעיר (שעבר תהליך קירוי לקראת האירוע) אל מול קהל של כ-40,000 איש, האולם הגדול ביותר שאירח את התחרות נכון ל-2023.

הפתעה גדולה נרשמה בתחרות לאחר שנציגי אסטוניה, טאנל פדאר, דייב בנטון ולהקת 2XL זכו באירוויזיון בניגוד לתחזיות המוקדמות, בשירם "Everybody" שמוקם במקום הראשון עם 198 נקודות. במקום השני סיימה זוכת השנה שעברה דנמרק בשיר "I Never Let You Go" עם 177 נקודות. את המקום השלישי תפסה יוון אותה ייצגה הלנה פפאריזו עם ההרכב "אנטיק" וסיימו עם 147 נקודות.

## השירים המשתתפים

## מגישי הניקוד
* ***' - [[מרליין]]
* ***' - אווה מריה יונסדוטיר
* ***' - סגמדינה סרנה
* ***' - רואלד האין
* ***' - [[יואב גינאי]]
* ***' - לריסה ורביטסקאיה
* ***' - [[ג'וזפין סאנדסטרום]]
* ***' - לורטה טארוזאייט
* ***' - [[רנארס קאופרס]]
* ***' - דניאלה טרבוביק
* ***' - מרגרידה מרסס דה מלו
* ***' - בלאטניד ני צ'ופיי
* ***' - ג'ניפר רופ
* ***' - קורין הרמס
* ***' - מלטם ארסאן יאזגאן
* ***' - קולין ברי
* ***' - מוז'קה מאווק
* ***' - מאצ'יי אורלוס
* ***' - [[אקסל בולטהאופסט]]
* ***' - אילומאיי קוטים "אלקטרה"
* ***' - מרבק ספיטרי
* ***' - אלקסיס קוסטאלאס
* **** - גרי ג'והנסון

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 2001, באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 2001

*
2001
קטגוריה:דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:2001 במוזיקה
קטגוריה:קופנהגן: תרבות
קטגוריה:קופנהגן: היסטוריה
קטגוריה:2001 בדנמרק
נסים זווילי

**נסים זווילי** (נולד ב-31 בינואר 1942) הוא איש עסקים ישראלי. בעברו היה פוליטיקאי ושגריר ישראל בצרפת. זווילי הוא מנכ"ל ג'נרל אלקטריק בישראל, ובעבר היה נשיא חברת אלסטום ישראל. קודם לכן כיהן זווילי במספר תפקידים ציבוריים. הוא היה מזכ"ל מפלגת העבודה וחבר כנסת מטעמה, ראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, ראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית ומזכ"ל תנועת המושבים.

## חייו
נולד במהדיה שבתוניסיה וב-1954 עלה לישראל עם הוריו. חבר מושב עולש שבעמק חפר. בשנת 1956 נשלח לכפר הנוער ויצו נחלת יהודה. התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים כסמל מחלקה. היה בין משחררי הכותל המערבי במלחמת ששת הימים, וכן היה שותף לצליחת התעלה במלחמת יום הכיפורים, תחת פיקודו של אריאל שרון.

עבר השתלמות במינהל ציבורי באוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד והשתלמות במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.

## מפלגת העבודה
את פעילותו הפוליטית החל בשנות ה-80 במשמרת הצעירה במפלגת העבודה. הוא היה מטעמה ראש המחלקה לנוער ולצעירים בהסתדרות הכללית. כיהן כראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית וראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית. היושב הראש השני היה מתתיהו דרובלס. החלוקה בין השניים הייתה כך שדרובלס הופקד על ההתיישבות ביהודה ושומרון וחבל עזה וזווילי על ההתיישבות ברמת הגולן ובקעת הירדן. בנוסף, זוילי היה הראשון שנבחר כמזכ"ל יחיד של תנועת המושבים.

לראשונה נבחר לכנסת ביולי 1992. הוא היה חבר בחוג הכפר הירוק ובשמינייה. בשנת 1993 ניצח בהתמודדות על תפקיד מזכ"ל מפלגת העבודה, כאיש מחנה פרס מול יובל פרנקל שהיה מזוהה עם מחנהו של יצחק רבין. למרות שלא כוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לתוניסיה, זוילי הוזמן על ידי נשיא תוניסיה זין אל-עאבדין בן עלי, לביקור בארץ הולדתו, שם נפגש עם יאסר ערפאת לפני חתימת הסכמי אוסלו.

בשנת 1998 בעת כהונתו של אהוד ברק כיו"ר מפלגת העבודה החליט זוילי לפרוש מתפקיד המזכ"ל. ב-1999 פרש יחד עם חגי מרום ממפלגת העבודה, בשביל להצטרף להקמת מפלגת המרכז לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה, אולם לא רץ ברשימתה.

## לאחר הפוליטיקה
באוקטובר 2002 התמנה כשגריר ישראל בצרפת. בתפקיד זה כיהן כשלוש שנים. תקופת כהונתו הייתה בזמן שיחסי שישראל עם צרפת היו בשפל. נשיא צרפת ז'אק שיראק סירב לפגוש את ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לבסוף הצליח השגריר זווילי להפגיש בניהם בעקבות קידומה של תוכנית ההתנתקות.

שימש כיו"ר הוועד המנהל של בית הספר מקוה ישראל ויו"ר אגודת הידידים של בית חולים בילינסון.

בתחום העסקי, שימש כנשיא חברת אלסטום ישראל ולאחר מכן כמנכ"ל בפועל של ג'נרל אלקטריק ישראל.

## חיים אישיים
אב לשלושה ילדים. בתו מיכל ייסדה את אגודת ההומואים והלסביות בבאר ­שבע.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים עם קישורי רשת חברתית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת המרכז
קטגוריה:שגרירי ישראל בצרפת
קטגוריה:מזכ"לי מפלגת העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:פעילי מפלגת המרכז
קטגוריה:עולש (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
משפט הייצוג של סטון

במתמטיקה, **משפט הייצוג של סטון** קובע כי כל אלגברה בוליאנית איזומורפית לאלגברה של קבוצות. למשפט חשיבות רבה בתורה של אלגבראות בוליאניות, משום שהוא נותן אפיון אלגברי מלא לכל האלגבראות הבוליאניות, וכן מאפשר לעשות שימוש בטכניקות של תורת הקבוצות בפתרון בעיות באלגבראות בוליאניות. המשפט הוכח בשנת 1936 על ידי מרשל סטון ונקרא על שמו.

קטגוריה:אלגברה בוליאנית
ייצוג של סטון
ייצוג של סטון
שער ספטימיוס סוורוס

**שער ספטימוס סוורוס** הוא שער ניצחון שיש לבן המצוי בקצה הצפון מזרחי של הפורום של העיר רומא. השער הוקם בשנת 204 להנציח את ניצחון הקיסר הרומי ספטימיוס סוורוס ובניו קרקלה וגטה על האימפריה הפרתית בקרבות שנערכו בין השנים 195 ו-202.

השער בעל שלוש הקשתות היה מוצב בעבר על בימה מוגבהת עשויה אבן טרוורטין, אליה הגיעו באמצעות גרם מדרגות. תקרת הקשת המרכזית של השער מעוטרת. גרם מדרגות במבנה השמאלי ביותר (הדרומי) של השער הוביל אל הגג, עליו הייתה מוצבת קוודריגה ובה פסלי הקיסר ושני בניו. את השער מעטרים תבליטים המתארים את הניצחון. שער זה היווה מודל לחיקוי בשערי הניצחון שנבנו בשנים מאוחרות יותר באירופה.

לאחר מותו של ספטימוס סוורוס משלו יחד בניו, עד שקרקלה רצח את גטה. בעקבות רצח זה הוסרו כל פסליו של גטה שהיו מוצבים במקומות ציבוריים לשם הכחדת זכרו. במסגרת זו הוסר פסלו של גטה מראש שער הניצחון ונמחקה דמותו מכל תבליטי השער.

בעקבות תהליכי סחף הלך וגבה מפלס ויה סאקרה, גרם המדרגות והבימה המוגבהת כוסו והדרך עברה מתחת לקשת השער. במהלך ימי הביניים, בשל השיטפונות שעברו באין מפריע דרך העמק, כוסתה מחציתו התחתונה של השער בסחופת והיא לא היייתה גלויה למבקרים במקום. כפי שניתן לראות מציורו של קאנאלטו משנת 1742, מרומי הקשתות הצידיות נמצאו בגובה פני הקרקע.

השער עצמו ניצל מהרס ומביזת השיש לשימוש משני בשל הפיכתו בראשית המאה ה-8 לחלק מכנסיית סרגיוס ובכחוס  שנהרסה במאה ה-16. חשיפת השער במלואו נעשתה בתחילת המאה ה-19 ביוזמת האפיפיור פיוס השביעי. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 נערכו באתר פעולות שיקום נרחבות.

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות של השער
* תיאור מפורט של השער
* מאמר על השער בספרו של פלאנטר "מילון טופוגרפי של רומא העתיקה"

[ממוזער|ימין|240px|שער ספטימיוס סוורוס בציור של [קאנאלטו, 1742]]
ממוזער|שמאל|380px|מתבליטי השער

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:פורום רומאנום
ספטימיוס סוורוס
קטגוריה:פיסול רומי
קטגוריה:רומא: פסלים
גן רבינוביץ'

310px|ממוזער|פסל "הגולם" במרכז הגן, 2022
**גן רבינוביץ**', המוכר יותר בשם "**גן המפלצת**", הוא גן שעשועים בשכונת קריית היובל בירושלים, על הציר המרכזי המוביל לבית החולים הדסה עין כרם. הגן ידוע במיצב הבטון הממוקם בו, הקרוי "**הגולם**" או "**ה[[מפלצת]]**".

## היסטוריה
את המפלצת יצרה הפסלת הצרפתייה ניקי דה סן פאל מבטון יצוק בשנים 1971–1972. הפארק שבו עומדת המפלצת נקרא גן רבינוביץ', על שם האיש שמימן את בניית הפסל והגן. הפסל הוזמן על ידי מוזיאון ישראל במסגרת סדרת פסלים שיועדו להקמה בשכונות בירושלים לאחר פתיחת המוזיאון ב-1965.

לדבריה של דה סן פאל, ועדה בעיריית ירושלים פסלה בהצבעה את הקמת הפסל שאושר כבר על ידי ראש העיר טדי קולק, בטענה שהוא מפחיד מידי עבור ילדים. קולק ביקש מהוועדה להצביע בשנית, וביקש מדה סן פאל להגיע מפריז כדי להגן על הפסל המתוכנן. היא הסבירה להם כי "בהסתמך על כתביו של הפסיכולוג ברונו בטלהיים על אגדות, כשהם מוצגים בהקשר מתאים, דברים מפחידים הם טובים כי הם עוזרים לילדים לכבוש את הפחדים שלהם". לאחר הסבר זה הקמת הפסל אושרה בוועדה.

על פי תיאור שהופיע בעבר באתר עיריית ירושלים ומשם הועתק למקורות רבים נוספים (ניתוח אמנותי שנכתב על ידי ד"ר רונית שטיינברג), המפלצת מייצגת אישה בשרנית החולשת על הפארק, אך עם זאת - משרה תחושה נעימה. בכך מבקשת האמנית לנפץ את דימוי האישה השברירית בעולם המערבי. חלל המפלצת מייצג את רחם האשה - אפל וחמים. בעיצוב פיה של המפלצת כפתח אשר מתוכו יוצאות 3 לשונות-מגלשות, שבאמצעותן גולשים ילדים החוצה, התכוונה האמנית לייצג את הלידה – שבתחילה היא מפחידה, חשוכה ולא ידועה, אך לאחר מכן היא משמחת. בניגוד למרבית הפסלים הצבעונים של דה סן פאל, את המפלצת היא צבעה בשחור ובלבן כדי שלא להתחרות בנוף .

בשנת 2003 צולם במקום הסרט הישראלי הקצר "שיבולת בקפה" של הבמאית טליה לביא, אשר עלילתו מתקיימת במסעדה דמיונית בתוך פסל המפלצת.

בשנת 2006 צולמה במקום הקלטת "המסע אל הכוכב" של יובל המבולבל.

בשנת 2014 הושלם שיפוץ של הגן סביב המפלצת, שנערך במטרה לעשותו בטוח ונגיש יותר לתושבים, ובשנת 2022 עם סיום בניית קומפלקס בניינים גבוהים בצמוד לגן, הפסל נצבע והגן נפתח מחדש. בשנת 2025, החול שאפיין את גן השעשועים הוחלף במשטח גומי בצבע חול.

## מבנה הגן
מיצב הבטון, הקרוי "**הגולם**" או "**ה[[מפלצת]]**", משמש כמגלשה לילדים. לראש המפלצת מוביל גרם מדרגות פתלתל, ומפיה נמתחות שלוש מגלשות אדומות.

בגן מתקנים נוספים, אך המפלצת היא האטרקציה המרכזית בו ומהווה מוקד משיכה לילדי מטיילים ותיירים רבים, הבאים מחוץ לעיר.

## קישורים חיצוניים

* פיסול חוצות - הגולם - המפלצת, פרטי הפסל בחלק העוסק בגלריות ופיסול חוצות באתר עיריית ירושלים
* 
* מיכאל יעקובסון, סיבוב במפלצת בירושלים, בבלוג "חלון אחורי", 3 בפברואר 2014
* 
* למי קראתם מפלצת? - הושלמו עבודות השדרוג והשיפוץ של גן המפלצת בהשקעה של 2.5 מיליון שקלים, באתר עיריית ירושלים
* 
*האתר של פאב המפלצת http://hamiflezet.org/

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: פסלים
רבינוביץ', גן
קטגוריה:קריית היובל
שארל-אוגוסטן דה קולון

**שארל-אוגוסטן דה קוּלוֹן** (בצרפתית: **Charles-Augustin de Coulomb**; 14 ביוני 1736 – 23 באוגוסט 1806), פיזיקאי צרפתי בן המאה ה-18. היה הראשון שחקר כמותית את הכוח הפועל בין גופים טעונים במטען חשמלי.

## ביוגרפיה
דה קולון נולד למשפחה אמידה, בעיירה אנגולם שבצרפת. בגיל ההתבגרות משפחתו עברה לגור בפריז. זמן קצר לאחר מכן איבדה המשפחה את הונה, הוריו נפרדו והוא עבר לגור עם אביו במונפלייה. בגיל 24, התקבל דה קולון לאקדמיה הצבאית אֶקוּל דוּ גֶ'נְיֵיה (École royale du génie de Mézières), וסיים את לימודיו שם כעבור שנתיים עם תואר מהנדס ודרגת סגן.

בשנת 1764 הוא נשלח לשרת כמהנדס צבאי באי מַרְטִינִיק שבאיי הודו המערבית. שם היה אחראי על בניית מצודה חדשה שתגן על האי והאזור, מצודת בּוֹרְבּוֹן. אחרי שירות של תשע שנים דה קולון נאלץ לחזור לצרפת, בשל בעיות בריאות.

בשובו לצרפת, המשיך את שירותו הצבאי ונשלח דה קולון לבושיין. במקביל, החל לעסוק במכניקה, במחקר בחיכוך ולבסוף בחקר מטענים חשמליים. דה קולון החל לכתוב עבודות חשובות על מכניקה שימושית ובשנת 1773, הציג את עבודתו הראשונה בפני Académie des Sciences בפריז.

בשנת 1777 המציא מכשיר למדידת כוח הדחייה בין שני מטענים חשמליים בעלי סימן זהה (חיובי או שלילי). מכשיר המדידה נקרא Torsion Balance (מאזן הכיפוף).

בשנת 1779 נשלח דה קולון לעיר רושפור (Rochefort) כדי לשתף פעולה עם המרקיז דה מונטלמבר בהקמת מבצר העשוי כולו מעץ ליד Île-d'Aix. במהלך תקופתו ברושפור המשיך דה קולון את מחקריו בנושא מכניקה, והשתמש במספנות ברושפור כמעבדות לניסוייו.

כפי שציין בעצמו, כיוון חשיבתו הושפע ישירות מחוק המשיכה העולמי של ניוטון, שנתגלה יותר ממאה שנים לפניו. קולון ניסה לבדוק אם קיים חוק דומה המתאר אינטראקציית משיכה או דחייה בין מטענים חשמליים.

בעזרת ניסויים רבים שערך, הגיע (בשנת 1784) לחוק הדומה מאוד לחוק המשיכה העולמי, אך לא זהה לו. החוק קרוי על שמו חוק קולון. חוק המטענים של קולון קבע כי מטענים חשמליים בעלי סימן זהה מפעילים כוח דחייה אחד על השני ואילו מטענים בעלי סימן חשמלי לא זהה מפעילים כוח משיכה. עוצמת הכוח המופעל הוא ביחס הפוך לריבוע המרחק בין המטענים וניתנת לחישוב לפי הנוסחה:
: |F|=K\frac {\left| q_1 q_2 \right|}{r^2}

כאשר –
*\ F הוא גודל הכוח הפועל בקו ישר בין המטענים.
*\ q_1 הוא גודל המטען החשמלי הראשון.
*\ q_2 הוא גודל המטען החשמלי השני.
*\ r הוא המרחק בין שני המטענים.
*\ K הוא יחס קבוע, המכונה **[[קבוע קולון]]**. כמו כן: k=\frac{1}{4\pi\varepsilon_0}, כאשר \ \varepsilon_0 נקרא קבוע דיאלקטריות הריק.

על שמו קרויה יחידת מידה למטען חשמלי – "קולון" אשר סימונה [c].

עם פרוץ המהפכה בשנת 1789, הוא התפטר מהמינוי שהיה לו, ופרש לאחוזה קטנה שהחזיק בבלואה.

## ראו גם
*יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:אישים שהונצחו על מגדל אייפל
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1806
אירוויזיון 2002

**אירוויזיון** **2002** נערך ב-25 במאי בטאלין, בירת אסטוניה, זוכת אירוויזיון 2001.

24 מדינות השתתפו בתחרות שהתקיימה ב"סאקו סורהל", אולם אשר נבנה במיוחד לכבוד התחרות.

בתחרות זכתה נציגת לטביה, מריה נאומובה שהופיעה תחת השם "מרי-אן". מרי-אן עלתה לבמה בשיר קצבי עם מוטיביים לטיניים הנקרא "אני רוצה" כשהיא לבושה בסגנון רקדני קברט. עם התקדמות השיר מלוויה הסירו חלקים מתלבושתה עד שלבסוף נשארה עם שמלה ורדרדה קצרצרה.

בתחרות בלטו שיריהן של מספר מדינות:
*שוודיה - שיר דיסקו פופ קיצבי בשם "לעולם אל תוותר" שהושר על ידי שלישיית בנות הנקראת "אפרו-דייט".
*ספרד - הזמרת רוסה, זוכת תחרות ה-Operacion triunfo, שרה את השיר "אירופה חוגגת" בספרדית ובאנגלית וזכתה במקום השביעי
*קרואטיה - הזמרת וסנה הגיעה עם שירה "כל דבר שאני רוצה" למקום ה-11
*את ישראל ייצגה שרית חדד, שהגיעה למקום ה-12 עם השיר "נדליק ביחד נר".
*עוד בלטו שיריהם של אסטוניה המארחת, צרפת, מלטה (שניהלה עם לטביה קרב צמוד על הניצחון ונאלצה להסתפק בסופו של דבר במקום השני עם השיר "הפלא השביעי") ומקדוניה שקיבלה את המקום ה-19 למרות הופעה מרשימה ומושקעת.
* למקום האחרון הגיעה דנמרק, אשר קיבלה 7 נקודות בלבד לשירה "אמור לי מי אתה".

## השירים המשתתפים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## מגישי הניקוד
* ***'-מלאני סטליאו
* ***'-קולין ברי
* ***'-[[דודו רושצ'יץ']]
* ***'-אלקסיס קוסטאלאס
* ***'-[[אן איגרטיבורו]]
* ***'-דושקו קורליץ'
* ***'-[[ארינה שראפובה]]
* ***'-אילומאיי קוטים "אלקטרה"
* ***'- ביז'אנה דברליאבה
* ***'-מיכל זוארץ
* ***'-דיאנה ג'ורג
* ***'-קריסטין קספרסן
* ***'-[[מריון רונג]]
* ***'-סיגנה סוונדסן
* ***'-סגמדינה סרנה
* ***'-ג'ינה ליסה פיטרס
* ***'-[[מארי מרים]]
* ***'-אקסל בולטהאופסט
* ***'-מלטם ארסאן יאזגאן
* ***'-ייבט פורטלי
* ***'-[[לאונרד מירון]]
* ***'-נושה דרנדה
* ***'-אריקס ניאדרה
* ***'-לורטה טארוזאייט

## ישראל באירוויזיון 2002

ישראל שלחה את שרית חדד לייצג אותה בתחרות עם השיר "נדליק ביחד נר" שהגיע למקום ה-12. את השיר כתבו יואב גינאי וצביקה פיק, אשר כתבו גם את שירה של דנה אינטרנשיונל דיווה מאירוויזיון 1998. השיר נבחר על ידי ועדה מתוך ארבעה שירים אחרים של חדד. במהלך שידור התחרות עצמה, בחלק מהמדינות (דוגמת שוודיה, דנמרק ובלגיה) לווה שידור השיר הישראלי בהערות אנטי ישראליות.

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 2002 באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 2002

## הערות שוליים

*
2002
2002
קטגוריה:2002 במוזיקה
קטגוריה:טאלין
קטגוריה:אסטוניה: תרבות
ברזילי הגלעדי

**בַרְזִלַּי הַגִּלְעָדִי** מרוגלים הוא דמות מקראית, אזכורו העיקרי הוא בימי מרד אבשלום, כאשר ברזילי הוא אחד האנשים שכלכלו את דוד ואנשיו בעת גלותם במחניים. 

## קורות חייו
לאחר פרוץ מרד אבשלום, נמלטו דוד ותומכיו מירושלים בטרם יבואו אבשלום ואנשיו אל העיר. מתוך חשש ממתקפת פתע של אבשלום, הם ברחו אל עבר הירדן המזרחי, והתיישבו בעיר מחניים. בימי גלותם בעיר, אחד מאלה שספקו את צורכיהם היה ברזילי הגלעדי, לצד מכיר בן עמיאל ושבי בן נחש מרבת בני עמון. השלושה סיפקו לדוד ולאנשיו מזון, כלים ומיטות.

לאחר שדוכא המרד ודוד שב לירושלים הציע דוד לברזילי כאות תודה לשבת בירושלים ולקבל את כל משאלותיו ותאוותיו מאת המלך. אך ברזילי, שהיה אז כבר בן 80, לא מצא טעם בחיים שכאלה, באומרו "האדע בין טוב לרע, אם יטעם עבדך את אשר אוכל ואת אשר אשתה...", והציע שבנו יתוגמל במקומו. ואכן, בנו כִמהם הצטרף לדוד ואכל על שולחנו. הכרת הטוב של שושלת המלוכה למשפחת ברזילי נמשכה גם לאחר מכן, ולפני מותו דוד ציווה את שלמה בנו כי בני ברזילי יהיו מאוכלי שולחנו.

יש הקושרים את גרות כמהם, המקום שבו התאספה שארית הפליטה אחרי רצח גדליהו בן אחיקם, עם כמהם בן ברזילי, ומבארים כי כמהם קיבל מדוד חלקת אדמה ליד בית לחם שנקראה על שמו גם דורות לאחר מכן.

ברזילי נזכר פעם נוספת ברשימות היוחסין ימי שיבת ציון, כאשר כהנים בני משמרת הקוץ שהתחתנו עם בנות ממשפחתו של ברזילי נקראים על שמו "בני ברזלי". כהנים אלה נזכרים כמי שכהונתם נדחתה משום שלא היו להם ספרי יוחסין שיוכיחו את כהונתם.

## דמותו בראי חז"ל
בספרות חז"ל, מזוהה ברזילי הגלעדי עם תאווה, ובפרט עם גילוי עריות. התלמוד אומר על ברזילי כי היה "שטוף בזימה". יתרה מזאת, "ברזילי הגלעדי" הפך בחז"ל כסמל לאדם שטוף בתאוות ומשמש ככינוי לאנשים תאוותנים באופן כללי.

מאידך גיסא, חז"ל משבחים את דאגתו לצורכי דוד בזמן מרד אבשלום ורואים בכך קיום של הכנסת אורחים. בהתבסס על כך ש"בני ברזילי" מוזכרים חמש פעמים במקרא, דרשו חז"ל כי "כל מי שהוא מאכיל פרוסה לצדיק כאילו הוא מקיים חמשה ספרי תורה".

נושא נוסף עליו יש מחלוקת בחז"ל היא האם ברזילי הגלעדי יהודי מלידה או גר שהתגייר. על-פי בית הבחירה למאירי, ברזילי התגייר ולכן הכהנים המתייחסים אליו נושלו מהכהונה. אולם הרב ראובן מרגליות בספרו מרגליות הים סובר כי ברזילי הגלעדי היה יהודי מלידה.

## קישורים חיצוניים
* יהודה שפירא, ברזלי הגלעדי ודוד המלך, באתר "דעת"
* ברזילי הגלעדי, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:יהודי המאה העשירית לפנה"ס
רועי לוי (קומיקאי)

**רועי לוי** (נולד ב-20 בספטמבר 1976) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, מנחה טלוויזיה ואיש עסקים ישראלי (הבעלים של מועדון הקאמל קומדי קלאב).

## ביוגרפיה
לוי נולד וגדל ברמת גן ולאחר מכן עבר עם משפחתו ליהוד. בשנת 1993, כשהיה בן שש-עשרה בלבד, הפסיק את לימודיו והחל להופיע במועדון הסטנד-אפ "קאמל קומדי קלאב", לצד קומיקאים שונים במסגרת הבמה הפתוחה. את שירותו הצבאי עשה בקריה בתל אביב, אך שוחרר מהשירות  לאחר שנה וחצי.

לוי פרץ לראשונה לתודעת הקהל בשנת 1997 כאשר הופיע בתוכנית הטלוויזיה של טל ברמן "פרפר לילה" על תקן כתב משוטט למשך מספר עונות. עקב הצלחת התוכנית, העלה עם דדו מילמן את המופע "מגלומניה" בשנת 1998. בשנת 1999 העלה מופע מצליח נוסף בשם "פלאם", איתו הופיע גם בחו"ל. בשנת 2001 כיכב לצד תומר שרון ודרור קרן בתוכנית האלתורים ההומוריסטית "של מי השורה הזאת?", בספיישל הטלוויזיוני "לא נפסיק לצחוק" לצד טל פרידמן ואדיר מילר, ובתוכניתה של דנה מודן "הקו האדום" בערוץ ביפ.

בשנת 2002 העלה את המופע "קרקס הסטנד-אפ של רועי לוי", ששילב את ההומור ואת אמנות הקרקס. באותה שנה החל להנחות יחד עם דנה מודן את תוכנית השידוכים ההומוריסטית "דאבל דייט" בערוץ ביפ, אשר זכתה להצלחה ושודרה במשך 3 עונות. בשנת 2003 הנחה לצד יואב צפיר את התוכנית "זה זה או זה זה", אשר שודרה בערוץ 2 (טלעד). באותה שנה העלה את המופע המצליח "רועי לוי עושה סטנד-אפ" והשתתף בתוכניתו של אלי פיניש "אלי נגד העולם" בערוץ ביפ. מאוחר יותר העלה את מופע ההמשך "רועי לוי עושה סטנד-אפ II". ב-2004 החל להופיע בתוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית "משחק מכור" לצד גורי אלפי וליאור שליין, בה הופיע במשך שלוש עונות. באותה שנה סגר מעגל, קנה את מועדון הקאמל קומדי קלאב והפך לבעליו.  

ב-2007 הופיע ב"גלגל החדשות" לצד יאיר ניצני, יובל שגב ומיכל גבריאלוב.

ב-2008 הופיע לוי בתוכנית בידור משלו בזכיינית ערוץ 2 רשת, שנקראת "אין בעיה".

בסוף שנת 2009 החל להגיש יחד עם דנה מודן את התוכנית "עונת החתונות" בערוץ הוט 3.  השתתף מעת לעת כחבר פאנל בתוכנית הסאטירה "מצב האומה".

בראשית 2011 הגיש לצד אורי חזקיה את הספיישל "קבלו אותם" לרגל השקת ערוץ הוט קומדי סנטרל, בו גם הגיש לצד דנה מודן את עונתה השנייה של "עונת החתונות" תחת השם "עונת החתונות וצרות אחרות". כמו כן, לוי מקריין חלק מהקדימונים של הערוץ. בהמשך אותה השנה הצטרף לצוות התוכנית "צחוק מעבודה" בעונתה השישית והמשיך לעונה השביעית באוגוסט 2012.

במאי 2012 החל לוי להנחות את התוכנית הקומית "מחוץ לחוק" בערוץ הוט קומדי סנטרל, אשר שודרה במשך 3 עונות עד שנת 2013.

ביוני 2019 שודר בערוץ רשת 13 ספיישל הסטנד-אפ של לוי, "צוחקים איתכם".

בשנת 2020 החל להשתתף בפאנל תוכנית הסאטירה "עד כאן!" בערוץ כאן 11.

## חיים אישיים
לוי גרוש ואב לשני בנים. מתגורר ברמת גן.

## קישורים חיצוניים

* רועי לוי באתר קאמל קומדי קלאב
* רועי לוי באתר ROFL - סטנד אפ
* 
* 
* 
* רועי לוי מתראיין בפודקאסט "מאחורי כל צחוק", מגיש: אלדד שטרית, 4 במרץ 2019
* 

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:סגל רשת
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:יהוד-מונוסון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
שכונה ב' (באר שבע)

**שכונה ב**' היא אחת משכונות באר שבע. השכונה ממוקמת במרכזה של העיר באר שבע, נחשבת לליבה של העיר, נמצאת מצפון לשכונה א', מדרום לשכונה ד', ממזרח לשכונה ה', וממערב לשכונה ג'. השכונה הוקמה כשיכון בשנות החמישים, השיכון יושב בתחילתו על ידי עולים בעיקר מתוניס, ממרוקו, מפולין ומצרים. בשנות ה-60 קלט השיכון גם עלייה מלוב. בשנות ה-70 נקלטו עולים מרוסיה ומגאורגיה. בשנות ה-90 מעט עולים מחבר המדינות השתכנו בשכונה. השכונה מתאפיינת כיום בעיקר באוכלוסייה צעירה מקומית, מתבגרת וסטודנטים רבים הלומדים באוניברסיטת בן-גוריון ובמכללת סמי שמעון. בשכונה קיים מתנ"ס, בית ספר יסודי ובית ספר על-יסודי. מאפיינה הייחודי:הספרייה העירונית, פארק הסופרים והימצאות בליבה של העיר באר שבע.

בשכונה נמצאים שלושה מסמלי העיר- הקונסרבטוריון העירוני, הספרייה העירונית ומועדון השחמט העירוני (שזכה לשם עולמי), בנוסף נמצאים בשכונה מרכזי בילוי, פאבים, מסעדות ופארק הסופרים הגדול, שלוחה של הספרייה העירונית שמאפשר למבקרים לקרוא ספרים מהספרייה בפארק. כמו כן בתחומי השכונה מצוי "בניין המגירות" שהיה רב-הקומות הראשון שנבנה בבאר שבע והיה במשך שנים ארוכות המבנה הגבוה בעיר. בשנות ה-60 נבנה במרכז השכונה מתחם מגורים שתוכנן במשרדו של האדריכל אריה שרון בשיתוף האדריכלים בנימין אידלסון ואלדר שרון, שיחד תכננו מספר טיפוסי בניין. בשכונה ב' היה ממוקם משנות החמישים אצטדיון וסרמיל שכיום נהרס ועל שיטחו נבנים מרכז מגורים גדול בן 2300 יחידות דיור חדשות, שנוספו לבניה מתחדשת במקום.
ממוזער|'''שטח האזור של שכונה ב' בעיר באר'''
הרחובות המרכזיים בשכונה הם ביאליק, המשחררים, בצלאל, חז"ל ודרך מצדה..

## קישורים חיצוניים
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בשכונת מגורים בבאר שבע שתכנן אריה שרון, באתר 'חלון אחורי', 17 בנובמבר 2018

קטגוריה:באר שבע: שכונות
נארלס בארקלי

**נארלס בארקלי** (באנגלית: **Gnarls Barkley**) הוא הרכב היפ הופ אמריקני בו חברים הראפר סי-לו גרין והמפיק המוזיקלי די. ג'יי. דיינג'ר מאוס.

## היסטוריה

באפריל 2006 הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון שלה, "Crazy", שהיה הסינגל הראשון אשר טיפס לראש המצעד הבריטי **רק** בזכות הורדות דיגיטליות (חוקיות), רובן מהחנות המקוונת של חברת אפל, iTunes. בנוסף, השיר נבחר כשיר הטוב ביותר לשנת 2006 בטקס פרסי המוזיקה של MTV.

במאי 2006, יצא אלבום הבכורה של הצמד, *St. Elsewhere*, ובו הלהיטים Crazy ו-"Gone Daddy Gone"

במאי 2008, יצא אלבומם השני, The Odd Couple, שהתאפיין בסאונד רטרו עם השפעות משנות ה-70, וזכה לביקורות אוהדות כאלבום מגובש ואחיד ברמתו.
מספר שבועות אחרי שהאלבום יצא לאור, עלתה גרסה חינמית שלו להורדה באתר הרשמי. הגרסה היא גרסה מלאה וחוקית של האלבום, אך היא "הפוכה"- השירים מתנגנים מהסוף להתחלה, כאילו הם מורצים אחורה.

## חברי הלהקה
סי-לו גרין, האחראי לשירה, הוא ראפר, הידוע בעיקר כחבר בלהקת ההיפ-הופ גודי מוב. סגנון המוזיקה בו התמחה הוא תת-ז'אנר של ראפ - דרטי סאות'. החצי השני של הצמד, דיינג'ר מאוס, הוא מפיק מוזיקלי הידוע בעיקר כיוצר האלבום האפור ומפיק הגורילז, אחראי על כלל ההפקה המוזיקלית של הצמד.

בראיון שהעניק סי-לו ל-CNN בספטמבר 2010, סיפר כי נארלס בארקלי תוציא אלבום נוסף בעתיד הקרוב. הוא גם הצהיר שזה יהיה אלבומה אחרון של הלהקה.

## השם
רבים משערים ששם הלהקה הוא פרפרזה על שמו של כדורסלן העבר צ'ארלס בארקלי. עם זאת, חבר הצמד, דיינג'ר מאוס הכחיש זאת בריאיון ל"גארדיאן" הבריטי.

## דיסקוגרפיה
* 2006 - St. Elsewhere
* 2008 - The Odd Couple

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: הלהקה הטובה ביותר
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2003
קטגוריה:ג'ורג'יה: להקות
מצלתיים

200px|מצלתיים|ממוזער
[ממוזער|נגני [תזמורת צועדת מכים במצילתיים]]
**מצלתיים** הן כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה. הן מורכבות משתי מצילות עגולות עשויות מתכת, וצלילן מופק על ידי הקשתן זו בזו.

המצילתיים משמשות בעיקר בתזמורת סימפונית, בתזמורת כלי נשיפה ובתזמורת צועדת.
ביצירות הן מופיעות בעיקר ברגעי השיא של היצירה.

הכלי המשמש חלק במערכת התופים קרוי מצילות, שהן הגדרה כוללת יותר לכלי, ואילו מצלתיים מתארות סוג מסוים של מצילות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי הקשה
שמואל יעקבסון

**שמואל יעקבסון** (י"ג בתמוז ה'תרפ"ט, 21 ביולי 1929 – י"ט באב ה'תשנ"ז, 22 באוגוסט 1997) היה מזכיר הכנסת הרביעי.

## חייו
יעקבסון נולד בירושלים לרייזיל ולרב שלום יעקבסון, בנו של "העילוי מלוצין", הרב אברהם דוד יעקבסון. היה דור שישי בארץ, נצר לרבי יעקב מלוצין מראשי עליית תלמידי הגר"א ונינו של הרב שמואל הומינר, מבוניה הראשונים של ירושלים שמחוץ לחומות, שעל שמו נקרא. בהיותו בן 17 נפטר אביו ויעקבסון היה למפרנס העיקרי עבור אימו ואחיו הצעירים. בתקופה זו היה בוגר חדר ולמד בישיבות עץ חיים ומרכז הרב. מאוחר יותר למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים. עם פטירת אביו השתלם בכתבנות ועבד ככתבן במרכז העולמי של "המזרחי". בשנת 1950 התקבל ככתבן בכנסת.

בכנסת עבד ברציפות במשך 47 שנים, עד לפרישתו מהכנסת ב-31 בדצמבר 1996. בשנות החמישים שימש עוזרו של מזכיר הכנסת משה רוזטי לענייני כח אדם. בשנת 1972 מונה לסגן מזכיר הכנסת וב-1978 למשנה למזכיר. ב-2 בינואר 1983 החל לכהן כמזכיר הכנסת הרביעי, כמחליפו של נתנאל לורך, וכיהן בתפקיד עד ליום פרישתו מן הכנסת, ב-31 בדצמבר 1996. בתקופה זו נבחר גם לכהונה בת שלוש שנים כחבר הנהלה באיגוד הבין-פרלמנטרי.

גם לאחר שפרש המשיך יעקבסון ליטול חלק פעיל בהווי הכנסת ולייעץ מניסיונו למחליפו, אריה האן.

כינויו בכנסת היה "מר תקנון" ו"מורה הנבוכים של הכנסת", שכן נודע כידען מופלג בכל ענייני הכנסת, וידע את תקנון הכנסת על בוריו. כמו כן היה יעקבסון קפדן מאוד בכבודה של הכנסת, ובתרבות הביטוי שלה אשר הובעה מעל דוכן הנואמים. כמו כן כונה יעקבסון על ידי חבר הכנסת דן תיכון, שהיה יושב ראש הכנסת האחרון שעבד עם יעקבסון כמזכיר, כ"חבר הכנסת ה-121, עמוד האש של הדמוקרטיה הישראלית".

שנים מספר לפני מותו לקה בליבו.

אשתו שולמית עמדה בראש אגודת ידידי עמותת ית"ד (ילדי תסמונת דאון), בה הוקמה קרן מלגות על שמו לאחר פטירתו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מזכירי הכנסת
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:משפחת הומינר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
רבי-הרגליים

**רַבֵּי-הָרַגְלַיִם** (שם מדעי: Diplopoda) הם מחלקה של בעלי חיים במערכת פרוקי-רגליים. פרט בקבוצה זו נקרא "רב-רגל" או "רב-רגליים". בלשון העממית נפוץ גם הכינוי "מרבה רגליים" על פי השם המקראי.

רב-רגליים דומה בצורתו לחרק ארוך בעל פרקים לאורך גופו. כל פרק מכיל שני זוגות רגליים (בשונה מנדל אשר כל פרק בגופו מכיל זוג רגליים יחיד). ארבעת הפרקים הקדמיים בגופו של רב-הרגליים הם פרקי בית החזה, ובכל אחד מהם מצוי זוג רגליים אחד בלבד.

## אבולוציה
רב-רגליים הוא ככל הנראה בעל החיים הראשון באבולוציה שיצא מהים לאדמה - כנראה לפני 420 מיליון שנה בתקופת הסילור. סביר להניח שהם ניזונו מטחבי עלים וצמחים וסקולריים פרימיטיבים.

יצור היבשה הקדום ביותר שנמצא הוא רב-רגליים נמודסמוס (*Pneumodesmus*), שהגיע לאורך של סנטימטר אחד בלבד וחי לפני 428 מיליון שנים (428 למ"ש) בתקופת הסילור. רבי-הרגליים הקדמוניים, בדומה לקיימים כיום, נשמו על ידי ספיגת חמצן ישירות מהאוויר אל הגוף דרך נקבים. חורים אלה הם העתיקים ביותר שנמצאו, ולפיכך מעריכים כי זהו היצור הראשון בעל מערכת נשימה שאפשרה נשימה מחוץ למים.

רבי הרגליים בתקופת הדבון והקרבון גדלו מאוד, עקב אחוז החמצן הגבוה באוויר, שהיה כמעט כפול מהיום. בשל כך ובשל מיעוט הטורפים היבשתיים מינים קדמונים הגיעו לגדלים עצומים בהשוואה למינים בימינו. הגדול שביניהם היה הארתרופלאורה, אשר נחשב לפרוק הרגליים היבשתי הגדול ביותר שהלך על פני האדמה, כשאורכו הגיע ל-2.6 מטר.

## אזורי מחיה
בעל חיים זה חי באזורים לחים וניזון מרקב של צמחים. סביבתו הטבעית היא לרוב מתחת לאבנים (סביבה לחה ומוגנת יחסית לשטחים פתוחים). לעיתים ניתן למצוא מרבי רגליים בתוך בתים, אך שם הם מתים מרעב ויובש.

## אמצעי התגוננות
להבדיל מהנדלים, רבי-הרגליים אינם בעלי ניבי ארס ולא נושכים. כאמצעי התגוננות מטורפים הם מתגלגלים למעין כדור או ספירלה דמוית קונכיית שבלול, וחלקם אף פולטים חומרים רעילים או מצחינים.

## תנועה
לכל זוג רגליים מערכת שרירים אוטונומית, ושתי הרגליים בזוג נעות ביחד. תנועת הרגליים בכל פרק מוזזת במעט מן הפרק הקודם, דבר המונע מהרגליים להיתקל זו בזו, וכן גורם לתנועה דמוית הגל של כלל הרגליים.

## תגלית 2021
ב-2021, באזור מכרות במערב אוסטרליה, בעומק של כ-60 מטר באדמה, התגלה רב-רגליים עם 1,306 רגליים, שהוא בעל מספר הרגליים הגדול ביותר שנמצא, ושמו המדעי *Eumillipes Persephone*. זו נקבה, שאורכה כ-9.5 ס"מ בלבד, ורוחבה כמעט סנטימטר. לראש צורת חרוט ויש לו מעין אנטנה. בעל חיים זה הוא ללא עיניים, המשתמש בחושי מגע וריח להתמצאות בסביבה, ובפיו הדומה למקור, אוכל פטריות.

## גלריה

File:Archispirostreptus syriacus.JPG|רב-רגל שחור מתקפל בצורת ספירלה דמוית קונכיית שבלול
תמונה:Worm circled.jpg|רב-רגל מתקפל בצורת ספירלה דמוית קונכיית שבלול
File:Bunch of Millipedes (6857006190).jpg|ערימה של רבי-רגל
File:Mating Archispirostreptus gigas.JPG|רבי-רגל מהמין רב-רגל ענק מזדווגים
File:Millipede from Ecuador (15174267732).jpg|תקריב על ראש של רב-רגל


## מינים נכחדים
* אאוארתרופלאורה
* ארתרופלאורה - פרוק הרגליים היבשתי הגדול ביותר מעולם.

## ראו גם

* נדלים
* רב-רגל שחור
* רבגף חום

## קישורים חיצוניים

* 
* עמיר ויינשטיין, סדרות הרבי-רגליים בישראל, "חרקים - עולם קטן בגדול" (Insectour), אפריל 2021
* רשימת סוגי הרב-רגליים בעולם
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בסילור
קטגוריה:מחלקות בעלי חיים