open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לראות את האור

"**לראות את האור**" הוא שיר שנכתב על ידי ברק פלדמן, הולחן על ידי אסף אמדורסקי, והוקלט על ידי הזמרת הישראלית אפרת גוש. הוא יצא לאור ביוני 2007 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני של גוש, הסליחה ואני (2007). במרוצת השנים הוקלט בידי עשרות אמנים כדוגמת עומר אדם, נינט טייב, דוד בן ארזה ואליאנה תדהר.

השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג' והראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.

## רקע ומשמעות
"לראות את האור" עוסק במפלתה של הדוברת, תוך שימוש במטפורה של "יער סבוך". לאורך השיר עוברת הדוברת תהליך, בתחילה נראה שהיא הגיעה למצב החדש ביד המקרה, ולאט לאט מסתגלת למצב החדש ואף נהנית ממצבו. השיר מסתיים בנימה אופטימית עם המסר העיקרי שהדוברת מצליחה להגשים את תקוותיה בכך שהיא "רואה את האור".

הדוברת מבינה שהדבר שבו עסקה היה לא רלוונטי ומשלימה עם ההווה שלה. בגלל עיבוד השיר ומילותיו העוסקות בתחייה מחדש, השיר מושמע בימי זיכרון ובעיקר ביום הזיכרון לשואה ולגבורה וביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. יום השידורים לזכרו של שדרן הרדיו עדי טלמור, אשר תוכנן על ידיו לפני ששם קץ לחייו, נפתח בקריינות מפי השדרנית יעל דן אשר לאחריו הושמע השיר בביצועה של אפרת גוש. בשנת 2017 ביצעה אליאנה תדהר את "לראות את האור" במסגרת פרויקט "שירים בכיכר 2017". לאחר טבח שבעה באוקטובר, הפך השיר למזוהה עם הטבח בפסטיבל נובה.

## גרסאות כיסוי
במרוצת השנים, הוקלט השיר עשרות פעמים בידי אמנים שונים כדוגמת:
* בשנת 2011, בה ביצעו הזמרים עומר אדם ואפרת גוש את השיר במסגרת ספיישל טלוויזיוני של "צחוק מעבודה" שאורגן בחסות ארגון לתת.
* בשנת 2017, בה ביצעה השחקנית והזמרת אליאנה תדהר את השיר במסגרת פרויקט "שירים בכיכר 2017".
* בשנת 2017, בה ביצעה הזמרת רוני דלומי את השיר בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
* בשנת 2021, בה הקליט הזמר דודי בוזגלו את השיר לזכר רב-טוראי מידן ביטון שנפל במבצע צוק איתן.
* בשנת 2022, בה ביצעה הזמרת טליה סול אזרזר את השיר במסגרת "הכוכב הבא 2022".
* בשנת 2022, בה ביצע הזמר עדן חסון את השיר בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שאירע בהיכל התרבות מאיר ניצן ראשון לציון.
* בשנת 2022, בה ביצעה הזמרת שירי מימון את השיר בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שאירע בבאר שבע.
* בשנת 2023, בה ביצעו הזמרות אפרת גוש ונינט טייב את השיר במועדון הבארבי בתל אביב-יפו.
* בשנת 2023, בה ביצעה השחקנית והזמרת אליאנה תדהר את השיר במשדר "זיכרון בסלון" עם פרויקט פסקול שלישי.
* בשנת 2023, בה פורסם ביצוע של הזמר דוד בן ארזה שהופק במהלך מלחמת חרבות ברזל עבור ניצולי המסיבה ברעים.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* דויד פרץ, ניתוח השיר לראות את האור, באתר תרבות.il

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אפרת גוש
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ברק פלדמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אסף אמדורסקי
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:שירים על אור
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
וינסנט מלרין

[שמאל|ממוזער|250px|המנזר באי לרין, הנקרא כיום האי סן אונורא, מחוז [אלפים ימיים בצרפת]]
**וינסנט מלרין** (בצרפתית: **Vincent de Lérins**, בלטינית: **Vincentius Lerinensis** - וינקנטיוס לריננסיס, מאה ה-5, נפטר בסביבות 445–450) היה נזיר וסופר כנסייתי שפעל בגאליה הדרומית והנחשב לאחד האבות של הכנסייה. חייו נודעו הודות לספר "על אישים מפורסמים" ("De viris illustribus") מאת .

## חייו
וינסנט הקדוש מלרין נולד ביישוב טול, בחבל לורנה של היום, במשפחה פרנקית אריסטוקרטית. אביו נקרא אפראכיוס או איפרוכיוס הפרנקוני. בנעוריו קיבל וינסנט חינוך חילוני ובחלק הראשון של חייו היה איש צבא. אחיו נודע כ"לו הקדוש מטרואה". מאוחר יותר, להזמנתו של הונוראט הקדוש, הצטרף וינסנט למנזר לרין (בצרפתית -Lérins לרן) הנמצא בפרובאנס, באי ממול לעיר קאן.

## תורתו
בשנת 434, אחרי ועידת אפסוס הוא ערך, תחת שם העט "פרגרינוס" את ה"קומוניטוריום" (Commonitorium) שבו ניסח בסגנון מוקפד ומדויק את אמות המידה שלפיהן דוקטרינה נוצרית יכולה להיחשב לנוצרית טהורה או לכפירה. הספר נכתב במטרה להגן על הכנסייה מפני "כפירות" כמו זו הנסטוריאנית. הקריטריונים המוצגים בספרו הם בדיוק אלו המיושמים על ידי הכנסייה האורתודוקסית עד לימינו:
*אוניברסליות.
*עתיקות ימים
*קונצנזוס כללי
כפי שניסח בעצמו, במה שמכנים "הקאנון של וינסנט":

(בתרגום חופשי:"צריך מעל הכל לדאוג שיישמר מה שהאמינו בכל מקום, מתמיד, כולם")
כמשקל נגד לנוקשות הקריטריונים הנ"ל, קיבל וינסנט את העיקרון שב"מדעים התאולוגיים" קיימת קדמה, אבל בהתאם לטבעם - "באותה דוגמה, באותו כיוון, באותה המחשבה".

בדומה לכמה מאבות הכנסייה הפרובנסלית, וינסנט התקומם נגד עמדותיו של אוגוסטינוס הקדוש בנוגע לחסד, אותן החשיב ל"מוגזמות". הוא הסכים עם אוגוסטינוס לגבי גינוי פלאגיוס, אולם טען כי החסד האלוהי משתף פעולה עם האדם.
עמדה זו שלו, שגונתה תחת השם "נאו-פלאגיזם" בוועידת אוראנז' משנת 529 אומצה, למעשה, על ידי הכנסייה האורתודוקסית. בנקודות מסוימות דומה השקפתו לזו של קסיאנוס ושל פאוסטוס מריאס.
וינסנט מלרין נפטר לפני שנת 450, אולי בשנת 448.

הוא הוכר כקדוש על ידי הכנסיות הקתוליות והאורתודוקסיות, החוגגות את זכרו ב-24 במאי.

## קישורים חיצוניים

* ה"קומוניטוריום" במקור הלטיני עם תרגום לצרפתית
* [אתר על [פאטריסטיקה] נוצרית]
* באתר נומיניס
* באנציקלופדיה הקתולית
* 

קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:נצרות אורתודוקסית
קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:פרנקים
בלו בירד איירווייז

שמאל|250px|ממוזער|Bluebird 9H-HLY
[ממוזער|250px|מטוס בלו בירד 9H-SHO מדגם [בואינג 737–800 בנמל התעופה הבינלאומי הרקליון בשנת 2019]]
ממוזער|250px|מטוס בלו בירד לשעבר מדגם בואינג 400–737
**בלו בירד איירווייז** (Bluebird Airways) היא חברת תעופה יוונית בבעלות ישראלית. החברה מתמקדת בטיסות לאירופה מנמל התעופה בן-גוריון. בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של הרקליון שבאי כרתים אשר ביוון, והיא פועלת באיים נוספים באזור.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2008 והפעילה שלושה מטוסים מדגם MD-82/MD-83. במאי 2016 נרכשה בלו בירד על ידי בעלי קבוצת התיירות הישראלית "קווי חופשה", עמי כהן וארנון אנגלנדר.

בלו בירד מפעילה ארבעה מטוסים מדגם בואינג 737–800 עם 189 מקומות ישיבה. החברה מפעילה בעונת הנסיעות מספר טיסות יומיות בין כרתים, רודוס, קוס, אתונה, בודפשט, בוקרשט, רומא, ברצלונה ויעדים נוספים באירופה לנמל התעופה בן-גוריון. בשאר ימות השנה החברה מפעילה טיסות שבועיות ליעדים מגוונים באירופה.

בעבר הפעילה החברה מטוסים מדגם בואינג 300–737, בואינג 400–737, ומטוסי מקדונל דאגלס מדגם MD-83.

הייתה לחברה הזרה הראשונה שהודיעה כי תחדש את טיסותיה לישראל במהלך משבר הקורונה.

על אף ביטולי טיסות רבים של חברות תעופה זרות במהלך מבצע שומר החומות, המשיכה בלו בירד להפעיל טיסות לישראל כמתוכנן.

במלחמת חרבות ברזל הקצתה החברה מאות כרטיסי טיסה בחינם לחיילי צה"ל בעלי צו 8 במטרה להחזירם לישראל.

במלחמת "שאגת הארי" החלה החברה להפעיל קווי טיסה ליעדים באירופה מנמל התעופה הבינלאומי טאבה הקרוב למעבר הגבול עם ישראל.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, החל מיוני 2024:

[ממוזער|250px|שמאל|[בואינג 737–800|בואינג 737-85F עם כנפונים עליו הרישום המלטי 9H-HLY]]

## יעדי החברה
* **[[ישראל]]** – נמל התעופה בן-גוריון, תל אביב
* **[[איטליה]]** – רומא, ברגמו (עונתי)
***[[בולגריה]]** – בורגס (עונתי)
* **[[גרמניה]]** – ברלין
* **[[הונגריה]]** – בודפשט
* **[[יוון]]** – אתונה, כרתים (בסיס החברה), קוס, רודוס, מיקונוס, סלוניקי, סנטוריני, זקינתוס (עונתי)
* **[[רומניה]]** – בוקרשט (עונתי)
* **[[ספרד]]** – ברצלונה
* **[[צ'כיה]]** – פראג (עונתי)
***[[קפריסין]]** – לרנקה (עונתי)

### פעילות החברה בישראל
נמל התעופה בן-גוריון משמש לחברה כבסיס משני ויוצאות ממנו טיסות ישירות ליעדי החברה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה יווניות
קטגוריה:קבוצת קווי חופשה
אלקסי קופיו

**אָלֶקְסִי קוֹפֵּיוֹ סַאנְצֶ'ס** (בספרדית: **Alexis Copello Sánchez**; נולד ב-12 באוגוסט 1985) הוא אתלט קובני-אזרי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (ברלין 2009), אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (גוודלחרה 2011) וסגן-אלוף אלוף אירופה (ברלין 2018) בקפיצה משולשת.

## ביוגרפיה
ההצלחה הבינלאומית של קופיו החלה במשחקי מרכז אמריקה והקריביים בשנת 2006, שם זכה במדליית כסף. שנתיים מאוחר יותר זכה במדליית ארד באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה. 

באולימפיאדת בייג'ינג סיים קופיו במקום 13 בקפיצה משולשת, כשקפץ למרחק של 17.09 מטר. בשנת 2009 זכה באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה.

### מדליית ארד באליפות עולם
באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בברלין, גרמניה באוגוסט 2009 זכה קופיו במדליית ארד בקפיצה משולשת עם תוצאה של 17.33 מטר, אחרי פיליפס אידוו מבריטניה (17.73 מטר) ונלסון אבורה מפורטוגל (17.55 מטר).

בשנת 2010 קבע קופיו את האישי שלו בקפיצה משולשת באולם, 17.24 מטר ובתחרות שנערכה באווילה, ספרד ב-17 ביולי 2011 קבע את שיאו האישי באצטדיון בקופצו למרחק של 17.68 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה סיים קופיו במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.47 מטר. באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בגוודלחרה בתוצאה של 17.21 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 סיים קופיו במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.92 מטר. תוצאה זהה קבע באולימפיאדת לונדון (2012), שם סיים במקום השמיני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצי משולשת
קטגוריה:אתלטים קובנים
קטגוריה:ספורטאים אזרים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:קובנים שנולדו ב-1985
קטגוריה:אזרים שנולדו ב-1985
מרי יור

**איליין מרי יור** (באנגלית: ** Eileen Mary Ure**; 18 בפברואר 1933 – 3 באפריל 1975) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון סקוטית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1960 על הופעתה בסרט "בנים ואוהבים".

## ביוגרפיה
יור נולדה בגלאזגו לאדית סווינבורן ולקולין מקרגור יור.
למדה משחק ב"בית הספר המרכזי לנאום ודרמה" והחלה את דרכה כשחקנית תיאטרון בלונדון.

### קריירת משחק
בשנת 1958 שיחקה יור במחזהו של בעלה הראשון זוכה פרס האוסקר ג'ון אוסבורן "הבט אחורה בזעם" והייתה מועמדת על הופעתה לפרס טוני לתפקיד הדרמטי הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן שיחקה בגרסתו הקולנועית של טוני ריצ'רדסון למחזה בתפקיד אליסון אשתו של גיבור הסרט ג'ימי פורטר (ריצ'רד ברטון). כמו כן שיחקה בתחילת דרכה לצידו של כוכב הקולנוע האוסטרלי פיטר פינץ' בסרטו של רונלד ניאם "דרכו של ווינדום".

בשנת 1960 הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה בתור קלרה דיוז בדרמה של הבמאי וצלם הקולנוע זוכה פרס האוסקר ג'ק קארדיף "בנים ואוהבים". יור היא השחקנית הסקוטית השנייה שהייתה מועמדת לפרס האוסקר לאחר דברה קר.

בהמשך דרכה שיחקה לצידו של בעלה השני, שחקן הקולנוע והסופר הבריטי רוברט שו, בסרטו של ארווין קרשנר "המזל של ג'ינג'ר קופי" ובסרטו של הבמאי הגרמני המוערך רוברט סיודמאק "קאסטר של המערב".

בשנת 1968 שיחקה לצידם של קלינט איסטווד וריצ'רד ברטון בסרט הפעולה "הנשרים פשטו עם שחר", בתפקיד סוכנת המודיעין הבריטית מרי.

### מוות
על אף הצלחתה המקצועית הרבה סבלה יור מבעיות נפשיות הרסניות ומדיכאונות קשים.

ב-3 באפריל 1975, שעות ספורות לאחר מחזה בו הופיעה, נמצאה על ידי בעלה רוברט שו חסרת רוח חיים בלונדון כשבדמה כמות רבה של אלכוהול וסם הברביטורט. בגיל 42 הייתה במותה. השאירה מאחוריה שני ילדים מנישואיה הראשונים לג'ון אוסבורן וארבעה ילדים מנישואיה לרוברט שו.

## פילמוגרפיה נבחרת
* דרכו של וינדום (1957)
* הבט אחורה בזעם (1959)
* בנים ואוהבים (1960)
* משתי השכל (1965)
* המזל של ג'ינג'ר קופי (1965)
* הנשרים פשטו עם שחר (1968)
* השתקפות של פחד (1973)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סקוטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1933
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1933
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1975
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1975
שמואל שילה (אדריכל)

**שמואל שילה** (18 ביולי 1950 - 3 במאי 2024) היה אדריכל ישראלי, ממייסדי משרד האדריכלות פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים.

## ביוגרפיה
שילה נולד בלימה, בירת פרו, שם גם למד מספר שנים אדריכלות באוניברסיטה הלאומית להנדסה בעיר לימה. עם עלייתו לישראל בשנת 1969 המשיך את לימודי האדריכלות כעתודאי בטכניון בחיפה. במקביל ללימודיו, עבד במשרדו של האדריכל יונה פיטלסון. לאחר שירות צבאי בחיל השריון, הצטרף ב-1975 לצוות התכנון של משרד השיכון בראשו עמד האדריכל רם כרמי. בתקופה זו, עבד הצוות על פרויקטים כמו גילה בירושלים וקצרין. עם צמצום הצוות, פרש שילה יחד עם עוד שניים מחברי הצוות - מירון יעקובסון ויונה פיטלסון ויחד הקימו ב-1976 השלושה משרד אדריכלים פרטי - פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים.

עד לתחילת שנות ה-80 עמד בראש צוות להכנת תוכניות פרצלציה על פי תוכנת GIS (מערכות מידע גאוגרפי, "קומפלוט") שמאוחר יותר הפכה ל"חברה לאוטומציה של השלטון המקומי". בעשורים הבאים היה מעורב בתוכניות מתאר ארציות רבות ובחלקן אף עמד בראש צוות המתכננים ובהן תמ"א 38, תמ"א 34, תמ"א 36 ותמ"א 40. שילה היה גם יועץ בכיר של חברת נת"ע בתחום תכנון מנחה וסטטוטורי של מערכת הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, וכן לחברה לתחבורה בתכנון הרכבת הקלה בירושלים.

בתחום האדריכלות עמד בראש צוותי תכנון לכמה מהפרויקטים המורכבים שנבנו בישראל ובהם בית סוהר חרמון שבנייתו הושלמה ב-1998, בסיסי ההדרכה של חטיבות הצנחנים וגולני (2006), וכן המכללה הלאומית לשוטרים בבית שמש (2014).

## פרויקטים נבחרים
* תכנון שכונת רמות ו-ז, ירושלים, 1982
* מסופי גבול יבשתיים בינלאומיים, 1994
* בית סוהר חרמון, 1998
* פרוגרמה ותכנון מנחה לפרויקט נתב"ג 2000, 1994
* קמפוס צוהר לילדים מפגרים ברכסים, 1998
* תוכנית אב לפריסת שטחי האימונים של מערכת הביטחון, 1999
* תכנון מפורט של טרמינל אווירי ושני מבני החניונים בטרמינל 3 בנתב"ג, 2004
* בסיס הדרכה לחטיבת הצנחנים, שומריה, 2006
* בסיס הדרכה לחטיבת גולני, 2006
* תוכנית אב לשטחי אש למשרד הביטחון, 2006
* המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, 2006
* איתור מיקום בית הספר החמישי לרפואה בגליל, 2009
* תוכנית אב אסטרטגית לכפר סבא, 2010
* תוכנית אב ל"פארק החולות" בדרום חולון, 2010
* הסבת בית ספר דוד בנתניה למשרדי מינהל החינוך העירוני ולשירותים עירוניים נוספים, 2012
* חידוש מבני מכון התקנים הישראלי בתל אביב ובירושלים, 2013
* פרוגרמה לבית סוהר חדש לנשים, בית סוהר נווה תרצה, 2014
* המכללה הלאומית לשוטרים, 2014
* תכנון קווים למערכת הסעת המונים במטרופולין תל אביב (הקו החום, הקו הסגול, הקו האדום)
* תכנון הקו הירוק ברכבת הקלה בירושלים
* מתקנים צבאיים בכל רחבי הארץ ובחו"ל

## קישורים חיצוניים
* גיל רוזנפלד, אדריכל הניצחון – שמואל שילה , ראיון בפודקאסט 'עושים עסקים', 3 באוקטובר 2017

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פרו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
עיצור חיכי, מקורב

**[[עיצור]] [[עיצורים חיכיים|חיכי]] [[עיצורים מקורבים|מקורב]]** נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא J לטינית קטנה /j/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-j. זהו הצליל לאות **[[י]]**.

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:עיצורים
עיצור מכתשי, אפי

**[[עיצור]] [[עיצורים מכתשיים|מכתשי]] [[עיצורים אפיים|אפי]]** הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא N לטינית קטנה /n/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-n. זהו הצליל לאות **[[נ]]**.

## התרחשות

## ראו גם

קטגוריה:עיצורים
Hybrid Theory EP

** Hybrid Theory EP** הוא המיני-אלבום (EP) הראשון של להקת הרוק האמריקאית לינקין פארק. הוא יצא לאור כשהלהקה עוד נקראה Hybrid Theory.

## רקע
כאשר הלהקה כשעוד נקראה XERO סולן הלהקה מארק וויקנפילד עזב אותה והחלו חיפושים אחר סולן חדש.

אחרי חיפושים רבים, צורף ללהקה צ'סטר בנינגטון לשעבר סולן להקת Grey Daze ומיד לאחר הצטרפותו שונה שם הלהקה ל"Hybrid Theory" (הייבריד - שילוב של מספר סגנונות מוזיקה, הדבר הבולט והמרכזי ביותר בהכנת המוזיקה של הלהקה)

לאחר שצורף, כתיבת השירים החלה והשיר הראשון שהלהקה כתבה בהרכבה החדש היה השיר And One.

בסיסט הלהקה דייב פארל ("פיניקס") היה עדיין בסיבוב הופעות עם להקתו הקודמת ומי שהיה שותף בהקלטות הבאס בשירים ובהופעות הוא קייל כריסטנר.

עם השירים החדשים שנכתבו עם סולנה החדש, הלהקה החלה להופיע המון כלהקה שנותנת את הכול על הבמה והחלו להתפרסם כלהקת חימום ללהקות גדולות כמו דפטונס וסיסטם אוף אה דאון

במהלך מאי 1999 הלהקה הוציאה לראשונה את ה־EP והוציאו רק 1000 עותקים של האלבום אך למרות זאת הוא אכן זכה להצלחה מקומית באזור קליפורניה

בעזרת ה־EP והופעות רבות אחרי הרבה דחיות הלהקה לבסוף הוחתמה בחברת Warner Bros. Records

## הוצאה מחודשת
בנובמבר 2001 הלהקה הוציאה מחדש את האלבום רק בשביל מועדון המעריצים שלהם LPU לכבוד שנה לאלבום

## רשימת רצועות

## יוצרי האלבום
### הלהקה
* צ'סטר בנינגטון- סולן
* מייק שינודה - סולן, פסנתר
* בראד דלסון - גיטרה
* רוב בורדון - תופים
* ג'ו האן - די ג'יי
* קייל כריסטנר - גיטרה בס

### הפקה
* מייק שינודה - הפקה
* אנדרו מורדוק - הפקה לשירים "Carousel", "And One" ו "Part of Me"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-1999
קטגוריה:אלבומי לינקין פארק
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
עיצור מכתשי, מקיש

**[[עיצור]] [[עיצורים מכתשיים|מכתשי]] [[עיצורים מקישים|מקיש]]** הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɾ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-4. זהו הצליל הישן ל-**[[ר]]** וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית.  ניתן לסמנו אף כ-[d̆].

## התרחשות

## הערות שוליים

קטגוריה:עיצורים
ג'אד שוירי

**ג'אד שוירי** (בערבית: **جاد شويري**; נולד ב-13 במרץ 1981) הוא זמר, רקדן, מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי לבנוני. הפיק כ-40 וידאו-קליפים לעצמו ולאחרים וזכה בשלושה פרסים בגין הפקתם. פועלו האומנותי, המושפע בעיקר מתרבות המערב המודרנית, נחשב לשנוי במחלוקת בחברה הערבית.

## ביוגרפיה
שוירי נולד ב-1981 בלבנון. בילדותו העריץ את הזמרת האמריקאית מדונה, אשר סיפקה לו השראה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, למד בבית הספר לקולנוע "L’Ecole de Réalisation Audiovisuelle" בפריז. זאת למגינת לבם של הוריו, שרצו שילך בדרכו של סבו, אשר היה מייסד תנועות פוליטיות.

שוירי למד במשך שנתיים בסורבון, שם הצטיין בלימודי הקולנוע. במהלך שהותו בצרפת, עבד כפועל במה, וכן השתתף בסרט קנדי בשם "Trainée de Bruit". במהלך חופשת הקיץ שלו בביירות בשנת 2001, נטל חלק בתוכנית הבידור "סטודיו לאומנויות" (ستوديو الفن), וזכה במקום הראשון על הפקת וידאו-קליפ לשיר "יא מצטפא", אחד משירי הפולקלור העממיים הישנים, בגרסת כיסוי המבוצעת על ידי הזמרת הלבנונית רידא בטרס. 

ב-2003 הופיע לראשונה בווידאוקליפ לשירו "מה אומר לך" (أقولك إيه), שבוצע בערבית ואנגלית. ב-2006 יצא לאור אלבומו הראשון, "המפתח" (مفتاح) בו כלולים כל שיריו שיצאו בין השנים 2003–2006.

ייחודו של שוירי כזמר וכמפיק וידאו-קליפים לאמנים מפורסמים אחרים, מתבטא בחושניות ובתכנים המיניים המשולבים בהם. מבין האמנים להם הפיק וידאו-קליפים נמנות הזמרות מריה נלבנדיאן, תינה (تينا), ג'ואנה אלמלאח (جوانا ملاّح), מלכ אלנאצר (ملك الناصر) ועוד. 

באלבומו השני כתב ושר שירים בשפה האנגלית, במטרה לנסות ולשנות את הדעה הרווחת בעולם המערבי על צעירים ערבים, ולהציגם כשוחרי תרבות ומתנגדים לטרור. הווידאו-קליפ לשיר Funky Arab מתוך אלבומו השני שודר בערוץ הלוויין "מלודי" (ميلودي الفضائيه) וערוצים זרים בלבד.

## חיים אישיים
לשוירי אח אחד ושתי אחיות, העוסקים גם הם בתחום ההפקה. שוירי גר בשכונה הנוצרית אשרפייה (الأشرافيه) בביירות.

## וידאו-קליפים בביצועו
* Funky Arabs 
* Stop Popping Pills 
* We Don't Care

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זמרים לבנונים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים לבנונים
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1983
המפלגה הדמוקרטית-נוצרית (איטליה)

**המפלגה הדמוקרטית-נוצרית באיטליה** (באיטלקית: **Democrazia Cristiana**) הייתה המפלגה הדומיננטית בפוליטיקה האיטלקית במשך קרוב ל-50 שנה. המפלגה נוסדה בשנת 1943 כיורשתה האידאולוגית של מפלגת העם האיטלקית (שתי המפלגות חלקו אותו סמל :שלט אצולה ובמרכזו צלב).

לאחר התמוטטות הפשיזם באיטליה בסוף מלחמת העולם השנייה הקים אלצ'ידה דה-גאספרי את המפלגה, אשר הורכבה מסיעות שונות אשר המשותף להן היה כיבוד ערכי השמרנות הנוצרית בזרם המרכזי-שמאלני של המפה הפוליטית באיטליה.

בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שהתקיימו באיטליה זכתה המפלגה לניצחון סוחף ומנהיגה דה-גאספרי מונה לראש ממשלת איטליה הראשון לאחר השלטון הפשיסטי באיטליה. המפלגה זכתה לכל אורך ימי שליטתה בפוליטיקה האיטלקית לתמיכה מצד שני כוחות רבי-השפעה באיטליה - הכנסייה הקתולית ואיגוד פועלים האיטלקיים. תמיכה חיצונית קיבלה המפלגה מארצות הברית, במיוחד במהלך תקופת המלחמה הקרה. האמריקאים ראו במפלגה זו מפלגה שמרנית אנטי-קומוניסטית ובת ברית נאמנה של הגוש המערבי.

המפלגה שלטה ללא עוררין במהלך 50 שנה במערכת הפוליטית באיטליה. כל ראשי-הממשלה ונשיאי המדינה שנבחרו בתקופה זו היו חברים בכירים בה. בין ההישגים הבולטים שניתן לזקוף לזכותה של המפלגה בשנות שלטונה היו הרפורמה החקלאית בדרום איטליה, הנהגת שירותי בריאות חינם, יסוד מערכת הרווחה, והקמת מיליוני יחידות דיור בכל רחבי איטליה.

בשנת 1994 התפרקה המפלגה לאחר שערוריות השחיתות הרבות אשר התגלו אצל רבים מבכירי המפלגה. היא הואשמה בכך שניצלה את הכוח הרב שהיה לה למעשי שחיתות אישית, בהם היו מעורבים גם גורמים מהמאפיה האיטלקית. תום תקופת המלחמה הקרה היה אף הוא זרז לנפילתה של המפלגה.

בין מנהיגיה הבולטים של המפלגה ניתן למנות את אלצ'ידה דה גספרי, אלדו מורו, פרנצ'סקו קוסיגה וג'וליו אנדראוטי.

## ראו גם
*דמוקרטיה נוצרית (אידאולוגיה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות נוצריות
זינובי טולקצ'וב

**ז'ינובי טוֹלקָצ'וב** (ברוסית: **Зиновий Сендерович Толкачёв**; 23 בפברואר 1903, שצ'דרין, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) - 30 באוגוסט 1977, קייב) היה אמן יהודי סובייטי, פרופסור לאמנות במכון לאמנויות בקייב. מתעד שחרור מיידנק ואושוויץ.

## קורות חייו
### ראשית דרכו
טולקצ'וב למד בבית ספר מקצועי ובבית ספר לאמנויות. בשל מצוקה כלכלית החל לעבוד כשוליה בסדנה של צייר שלטים, ולאחר מכן הצטרף לקואופרטיב ציירים. בתקופת המהפכה הקומוניסטית הצטרף טולקצ'וב לקומסומול והיה חבר במחתרת המהפכנית בקייב. הוא השתלם במוסקבה וב-1921 חזר לקייב והתמנה כאחראי לחינוך פוליטי בקומסומול. בתקופה זו צייר ציורי קיר למועדוני הנוער באזורים אלו. בשנים 1925 - 1927 שירת בחיל התותחנים של צבא האדום. לאחר סיום השירות הצבאי למד במכון לאמנויות היפות בקייב ותערוכה מיצירותיו על מות לנין אף הוצגה בקייב ובמוסקבה. בשנת 1940 מונה טולקצ'וב לפרופסור מן המניין במכון לאמנויות היפות בקייב.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת טולקצ'וב בצבא האדום והמשיך לעסוק באמנות מטעם השלטונות. טולקצ'וב התלווה לכוחות הצבא האדום מיד לאחר שחרור מיידנק בקיץ 1944 ותיעד את השחרור. בינואר 1945 הצטרף לכוחות הצבא האדום ששחררו את אושוויץ ותיעד את שחרור המחנה בציורים וברישומים. הוא צייר את הסדרות "מיידנק", "אושוויץ" ו"פרחי אושוויץ".

### לאחר מלחמת העולם השנייה
סדרות "מיידנק" ו"פרחי אושוויץ" הוצאו לאור כאלבומים והוצגו ברחבי פולין בערים לובלין, ז'שוב, קרקוב, קטוביץ, לודז' וורשה. ב-1965 יצא לאור בקייב האלבום "אושוויץ", שהכיל מציוריו. בערוב ימיו צייר דיוקנאות של סופרים אוקראינים ואייר ספרים.

## קישורים חיצוניים
* טוראי טולקצ'וב בשערי הגיהנום - עדותו של אמן משחרור מיידנק ואושוויץ, באתר יד ושם
* 
* 

קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:ציירים יהודים אוקראינים
קטגוריה:השואה באמנות: אמנים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1977
פיודור מיכאיליצ'נקו

**פיודור מיכאיליצ'נקו** (ברוסית: **Фёдор Фёдорович Михайличенко**),  (1927, רוסטוב על הדון - 1993), היה חסיד אומות העולם שהגן על הרב ישראל מאיר לאו.

## קורותיו בתקופת מלחמת העולם השנייה
בשנת 1942 כבשו הגרמנים את רוסטוב על הדון, ומיכאיליצ'נקו בן ה-16 נשלח לעבודות כפייה בגרמניה. בנובמבר 1943 נעצר מיכאיליצ'נקו על ידי הגסטפו בדורטמונד, הואשם בשוד ונשלח למחנה הריכוז בוכנוואלד. הוא שוכן בצריף שבו שוכנו צעירים שנשלחו לגרמניה לעבודת כפייה.

בינואר 1945 הגיע לבוכנוולד גם הילד ישראל מאיר לאו, לימים הרב הראשי לישראל, שהיה אז בן שבע. עם הגעתו הופרד לאו מאחיו הגדול נפתלי והועבר לצריף שבו שהה גם מיכאיליצ'נקו. מיכאיליצ'נקו נהג לגנוב מזון עבור לאו, תוך סיכון חייו, וסייע לו בדרכים נוספות. בספרו כתב הרב לאו: "פיודור הרוסי הרבה לדאוג לי בחיי היום יום כאב לבנו. הדאגה והאכפתיות שלו הקנו לי תחושת ביטחון". ב-11 באפריל 1945, עם שחרור המחנה על ידי הכוחות האמריקנים, סוכך מיכאיליצ'נקו על לאו מחשש שייפגע מירי.

הרב לאו ידע רק את שמו הפרטי של פיודור, מצילו, ואת העובדה שבא מהעיר רוסטוב על הדון. במשך שנים חיפש אותו, כולל במהלך פגישות שקיים עם בכירים בברית המועצות, שאף פרסמו הודעה בעיתון סובייטי נפוץ הקוראת לאותו פיודור להתקשר לקרמלין, לקצין שהופקד על חיפוש האיש. פיודור לא יצר קשר בעקבות המודעה ועקבותיו לא נודעו. רק בשנת 2008, מעל ל-60 שנה לאחר המאורעות, במהלך מחקר על ילדים במחנה בוכנוולד בארכיון שנפתח אז, הצליח חוקר אמריקאי מאוניברסיטת מישיגן לזהות את מצילו של הרב לאו כפיודור מיכאיליצ'נקו. בשלב זה כבר לא היה פיודור בין החיים, אך בנותיו אותרו. השתיים הציגו ללאו סרט בו צולם אביהן עמן בסיור בבוכנוולד, שנה לפני פטירתו. באותו סרט, מציין האב כי שמר על ילד בשם לוליק וזה וודאי עבר להתגורר בארץ ישראל. לפי דבריו של מיכאיליצ'נקו בסרט, אם לא יצר עמו עדיין קשר, ככל הנראה נהרג הילד ב"מלחמות מול הערבים" כדבריו, "שכן רבו אלה מאוד".

ב-2009 החליטה הוועדה לציון חסידי אומות העולם ביד ושם להכיר בפיודור מיכאיליצ'נקו כחסיד אומות העולם. הפרס נמסר לבנותיו.

## קישורים חיצוניים
* על פיודור מיכאיליצ'נקו, באתר יד ושם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרים ב-1993
H-1

ה-**H-1** הוא מנוע רקטי שפותח בשביל לשמש בשלב הראשון (S-IB) במשגרים סטורן 1 וסטורן IB שבהם נעשה שימוש במנוע בקבוצה של שמונה מנועים. לאחר תוכנית אפולו, ה-H-1 שודרג למנוע RS-27 ששימש לראשונה בטילי הדלתא 2000 בשנת 1974.

## ראו גם
*סטורן 1
*סטורן IB

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנועים רקטיים
קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
דנבישייר

**דנבישייר** (באנגלית: **Denbighshire**, בוולשית: **Sir Ddinbych**) הוא מחוז ממחוזות ויילס, בצפון ויילס, בממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1996 על בסיס חלק מהמחוז השמור קלוויד (Clwyd) והמחוז ההיסטורי דנבישייר, למרות שגבולות המחוז החדש שונים באופן ניכר.

עיר הבירה של המחוז היא רית'ין (Ruthin) אשר ממוקמת פחות או יותר במרכז המחוז. האוכלוסייה במחוז היא כ-96,700 איש והיא מדורגת במקום ה-16 מבחינת אוכלוסייה מבין מחוזות ויילס. צפיפות האוכלוסין במחוז היא 115 איש לק"מ רבוע, במקום ה-14 בדירוג הצפיפות מבין מחוזות ויילס.

## גאוגרפיה
מחוז דנבישייר מכיל בעיקר אזורים הרריים ומרחבים גבוהים, ביניהם נמצאים מספר עמקים ונהרות. במזרח ניצב רכס הרי קלוויד (Clwydian Range), במערב גבעות הירת'וג (Hiraethog Moors) ורכס הרי ברווין (Berwyn range) בדרום המחוז. לאורך מרכז שטח המחוז, מדרום לצפון, משתרע עמק קלוויד הרחב והפורה. בקצה הצפוני של המחוז ישנה גם רצועת חוף.

בשטחי המחוז נמצאים מספר כפרים ועיירות קטנות. בין העיירות המרכזיות ניתן למנות את: ריל (Rhyl; 24,889), פרסטטין (Prestatyn; 18,496), דנבי (Denbigh; 8,783), רית'ין (Ruthin; 5,218), ריד'לן (Rhuddlan; 4,296), סנט אסף (St Asaph; 3,491), ל'אנגול'ן (Llangollen; 3,412).

## כלכלה
המחוז לא מכיל מוקדי תעשייה רבים, אלא מספר פארקי תעשייה בפרברי הערים הגדולות יותר, גם תעשייה זו היא לרוב תעשייה קלה ושירותים. רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות ותיירות. האזורים הגבוהים יותר מכילים חוות ושיטחי מראה בעיקר לגידול כבשים ובקר, בעוד שבעמקים ישנה חקלאות שדה (בעיקר חיטה ושעורה) ובקר לצורכי תעשיית מוצרי החלב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ויילס: מחוזות
רשת אלחוטית קהילתית

**רשת קהילתית אלחוטית** (באנגלית: **Wireless community networks**) היא רשת של נקודות גישה אלחוטיות אשר מחוברות כרשת מחשבים אחת ומופעלות על ידי קהילה. דוגמאות לרשתות כאלו אפשר למצוא ברשת אלחוטית קהילתית שמפיין-אורבנה, רשת פרייפונק בגרמניה ורשת AWMN שבאזור אתונה וכן ברשת הישראלית אריג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:Wi-Fi
קתרין בולקובאץ'

**קתרין  בולקובאץ**' (אנגלית: **Kathryn Bolkovac**) (נולדה ביולי 1960) היא חוקרת משטרה אמריקאית לשעבר מנברסקה. היא עבדה כשוטרת או"ם בינלאומית  בבוסניה בשנת 1990.

הארגון שכר אותה במסגרת החוזה עם החברה האמריקנית DynCorp. במסגרת תפקיד היא חשפה מעורבות של שוטרים, קצינים ובעלי תפקיד מהמשטרה המקומית והבינלאומית, ואנשי משרד החוץ האמריקני שניצלו את מעמדם כדי לעסוק בסחר בנשים. חלקם אף קנו את הנשים לעצמן כדי להתגורר עמן. בסחר היו מעורבים דרגות בכירות של מעסיקיה. היא שלחה מייל בו היא רשמה את מחשבותיה על העניין וקיוותה שהדברים ישתנו, במקום זאת היא פוטרה מתפקידה. 

היא הגישה תביעה בבריטניה כנגד פיטורים לא הוגנים. ב-2 באוגוסט 2002 בית הדין מצא אותה זכאית. רבים מהנאשמים פוטרו בגין פעילות בלתי חוקית אולם הם מעולם לא הועמדו לדין כיוון שנהנו מחסינות בבוסניה.

קתרין פרסמה את סיפורה באמצעות העיתונות, ב-BBC. היא פרסמה ספר יחד עם לין קרי תחת הכותר חושפת השחיתות: הסחר בנשים, קבלנים צבא וקרב של אישה אחת למען הצדק, בשנת 2011. כמו גם, סיפורה פורסם בסרט חשופות , בשנת 2010. בעקבות הקרנת הסרט, מזכ"ל האו"ם פתח דיון על ניצול והתעללות מינית בעת קרבות ובתומם.

## קישורים חיצוניים
* 
* ראיונה ב-BBC
* 

## הערות שוליים

 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:שוטרים אמריקאים
קטגוריה:שוטרות
קטגוריה:עבדות
קטגוריה:חושפי שחיתויות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קרואטי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ספינלונגה

**ספינלונגה** (ביוונית: **Σπιναλόγκα**) הוא אי סלעי קטן במפרץ אלונדה, ליד החוף הצפון-מזרחי של כרתים, שבעבר שכנה בו מושבת מצורעים. שטחו של האי הוא 0.085 קמ"ר (85 דונם). הוונציאנים ששלטו באזור קראו לו כך כי הוא דומה לקוץ (spina) ארוך (longa). הם קראו כך גם לאי בצורה דומה בוונציה (כיום הוא נקרא ג'ודקה). כדי להבדיל בין שני האיים קבעה ממשלת יוון לאי את השם **קאלידון** (Καλυδών), אך השם הקודם עדיין פופולרי ביוון ומחוץ לה.

## היסטוריה
ספינלונגה נמצא בקצהו של חצי אי ספינלונגה הגדולה. בעבר הוא היה מחובר ליבשה אבל הוונציאנים שהשתלטו על המקום בעיקר בגלל מכרות מלח, ניתקו את האי מהיבשה ובנו עליו ב-1578 מבצר גדול הקיים עד היום. בשנת 1630 היו במבצר 35 תותחים.

הטורקים העות'מאנים כבשו את כרתים ב-1669, אך הוונציאנים החזיקו בספינלונגה עד 1715 שאז המבצר הועבר לטורקים בהסכם. הטורקים גורשו מכרתים ב-1897 אבל כ-1,100 תושבים טורקים ברחו לספינלונגה וסירבו לעזוב. הם עזבו ב-1903 כאשר היוונים החלו לשלוח לאי חולי צרעת.

צרעת נחשבת כמחלה מידבקת המועברת על ידי תרסיסי חיידקים מהאף ומדרכי הנשימה. לא היה טיפול למחלה זו, שפגעה בעיקר בעור ובמערכת העצבים. החולים הושטו למקום בסירות ועברו דרך שער במבצר שנקרא "שער דנטה", היות שחשבו שהתופת מחכה להם בפנים, אבל למעשה מצבם הוטב באי. הם לא נחשפו להתעללות מצד בריאים והממשלה דאגה לשלוח להם אספקה שוטפת דרך הים. המצורעים ניהלו משטר פנימי עם מנהיגים נבחרים. עם הזמן נשלחו לאי גם מצורעים מיוון. עם פינוי האי היו גם כאלה שסירבו להתפנות.

הגרמנים, ששלטו באי במלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945, לא העזו לעלות לאי ולהתערב בחיי המצורעים.

עם תחילת השימוש בתרופות יעילות נגד הצרעת פסקו החולים להיות מדבקים ופסק הצורך לבודדם. משנת 1950 לא נשלחו יותר חולים לאי. החולה האחרון עזב ב-1957. האחרון שעזב את האי היה הכומר, בשנת 1962, בהתאם למסורת הכנסייה היוונית-אורתודוקסית האומרת שיש לעלות לקברו של המת עד לאחר חמש שנים ממותו.

כיום משמש ספינלונגה כאתר תיירות פופולרי בכרתים. הפופולריות שלו עלתה לאחר פרסום ספרה של הסופרת הבריטית ויקטוריה היסלופ שתורגם לעברית בשם "האי של סופייה". בספר יש תיאור נרחב של חיי קהילת המצורעים בספינלונגה. על האי אין שירותי הארחה והתיירים מגיעים בקבוצות עם מדריך ומסיירים במבצר, בכנסייה ובבתים הנטושים.
## גלריה

קובץ:Fort of Spinalonga P1050538.JPG|המבצר הוונציאני בספינלונגה
קובץ:Lion of St Mark in Spinalonga fort.jpg|סמל האריה הוונציאני המכונף במבצר ספינלונגה
קובץ:Spinalonga gate.jpg|השער של ספינלונגה
File:Spinalonga from the East.jpg|מבט על האי ממזרח.
File:ספינלונגה מבט ממערב.jpg|מבט על האי ממערב


## לקריאה נוספת
***[[ויקטוריה היסלופ]]: האי של סופייה** הוצאת ידיעות ספרים, 2007

## קישורים חיצוניים

* רונית סבירסקי, השיבה מאי המצורעים, באתר Photour
* 
*ספינלונגה במפת גוגל
*ספינלונגה באתר "טרקר"
*מבצר ספינלונגה – טקסט ותמונות

קטגוריה:צרעת
קטגוריה:יוון: איים לא מיושבים
ארפאד גנץ

**ארפאד גֶנְץ** (בהונגרית: **Göncz Árpád**; 10 בפברואר 1922 – 6 באוקטובר 2015) היה סופר, מתרגם אגרונום ופוליטיקאי ליברלי הונגרי, שכיהן כנשיא הונגריה בשנים 1990–2000.

גנץ היה ממייסדי הברית של הדמוקרטים החופשיים (SZDSZ) בשנת 1988. בשנת 1989 הוא הפך לנשיא הליגה ההונגרית לזכויות האדם, ובשנים 1989–1990 כיהן כנשיא כבוד של אגודת הסופרים ההונגרים. הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי במאי 1990, ושימש כיושב ראש האספה הלאומית של הונגריה בין מאי לאוגוסט. באותם חודשים כיהן במקביל גם כנשיא הזמני של הונגריה, ובאוגוסט נבחר רשמית לנשיאות על ידי האספה הלאומית. הוא נבחר שוב לקדנציה שנייה באוגוסט 1995, וסיים את תפקידו באוגוסט 2000.

לאחר מכן שימש ארפאד גנץ כחבר המועצה הבינלאומית המייעצת לקרן הזיכרון לקורבנות הקומוניזם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי הונגריה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:המרד ההונגרי: אישים
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:סופרים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים להונגרית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית
קטגוריה:אגרונומים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1922
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2015
גשר השלום

**גשר השלום** הוא גשר בינלאומי בין ארצות הברית לבין קנדה בקצה המזרחי של ימת אירי, מעל נהר הניאגרה.

הגשר הוקם בשנת 1927 ומחבר בין העיר באפלו שבניו יורק לעיר פורט אירי שבקנדה. אורכו של הגשר הוא כ-1,768 מטר (5,800 רגל). הגשר נבנה במלאת 100 שנה של שלום בין ארצות הברית לקנדה לפיכך הוא נקרא "גשר השלום".

הגשר הוא אחד מן החשובים ביותר בצפון אמריקה ועל פי הערכות שונות עוברות בו מדי יום למעלה מ-4,000 משאיות.

## היסטוריית הגשר
בניית הגשר אושרה ב-6 באוגוסט 1925 ואדוארד לופר נבחר למהנדסו הראשי. הבנייה החלה באותה השנה והסתיימה בשנת 1927. הקושי העיקרי שהתעורר במהלך בניית הגשר היה עקב זרימתו הרבה והמהירה של נהר הניאגרה. ב-13 במרץ 1927 נסע לופר במכונית בפעם הראשונה על הגשר וב-1 ביוני 1927 נפתח הגשר לציבור.

טקס הפתיחה הרשמי נערך כחודשיים לאחר מכן, ב-7 באוגוסט, בנוכחות כ-100,000 איש, והועבר בשידור חי ברדיו. הערכת העיתונים בארצות הברית לאחר מכן הייתה שמספר המאזינים לאירוע היה כ-50 מיליון.

בין המשתתפים באירוע היו: נסיך ויילס, הנסיך ג'ורג' (לימים המלך אדוארד השמיני), ראש ממשלת קנדה ויליאם ליון מקנזי קינג, ראש ממשלת בריטניה סטנלי בולדווין, סגן נשיא ארצות הברית צ'ארלס דוז, שר החוץ פרנק קלוג ומושל ניו יורק אל סמית'.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קנדה: גשרים
קטגוריה:אזור ניאגרה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גשרים
קטגוריה:אונטריו: מבנים
קטגוריה:אונטריו: תחבורה
קטגוריה:גבול ארצות הברית – קנדה
קלואי

**קלואי** (באנגלית: **Chloe**) הוא סרט מותחן ארוטי משנת 2009, בבימויו של אטום אגויאן. הסרט הוא גרסה מחודשת של הסרט הצרפתי "נטלי..." משנת 2003 שנכתב על ידי אן פונטיין. בסרט מככבים ג'וליאן מור, ליאם ניסן ואמנדה סייפריד. הסרט נכתב על ידי ארין קרסידה וילסון.

## עלילת הסרט
הסרט נפתח כשקלואי (אמנדה סייפריד) מתלבשת. קלואי מתחילה לדבר ברקע, וכאשר היא מסיימת, היא יוצאת החוצה ומתלווה לאדם בתור יצאנית. במקביל, דרך חלון במשרדה, צופה בה קתרין (ג'וליאן מור), רופאת נשים. בעלה של קתרין, דייוויד (ליאם ניסן) הוא פרופסור באוניברסיטה. קתרין חושדת בדייוויד שהוא מקיים רומן עם אחת מתלמידותיו, לאחר שהיא רואה תמונה בטלפון הסלולרי שלו מחובק עם סטודנטית.

אחרי העבודה, קתרין עוצרת עם רכבה ליד המלון שבו קלואי מחכה ללקוחותיה. קלואי אומרת לה שהיא בדרך כלל לא משרתת נשים. קתרין אומרת לה שהיא רוצה להעסיק אותה כדי לבדוק את נאמנותו של בעלה כיוון שהיא חושדת בו. בערב קתרין נפגשת עם קלואי שמספרת לה, כי בעלה שאל אותה אם הוא יכול לנשק אותה, ועשה זאת. בכעס, קתרין אומרת לקלואי כי זה לא מה שהן דיברו על כך שהיא רוצה שתעשה. עם זאת, היא מתעקשת שקלואי תמשיך להיפגש עם דייוויד שוב. בכל הלילות בהם נפגשות קתרין וקלואי, קלואי מתארת בפירוט את המפגשים עם דייוויד, אשר מעורר את קתרין (מבחינה מינית). קתרין נעלמת. מאוחר יותר, קתרין נזכרת שהיא אמורה להיפגש שוב עם קלואי. קלואי נפגשת איתה בבית המלון ושתיהן שוכבות. לאחר מכן, קתרין חוזרת לביתה ודייוויד שואל אותה אם היא הייתה נאמנה לו. קתרין אומרת לו שהיא חושבת שהוא בוגד בה. דייוויד אינו מגיב.

למחרת אחר הצהריים קתרין וקלואי נפגשות יחד וקתרין מפסיקה את היחסים ביניהן. באותו הלילה קתרין ודייוויד הולכים לבית הקפה, שם קתרין דורשת מדייוויד שיודה שהוא מנהל רומן. דייוויד מכחיש זאת. קלואי לפתע נכנסת ודייוויד אינו יודע מי היא. קלואי עוזבת במהירות, וקתרין מבינה שקלואי המציאה את המפגשים שלה עם דייוויד כדי להיות איתה. קתרין מתוודה בפני דייוויד על המפגשים המיניים שלה עם קלואי. דייוויד מחבק ומנשק אותה.

קלואי הולכת לבית משפחת סטיוארט ומקיימת יחסי מין עם מייקל, הבן של קתרין שחובב מוזיקה ונגן פסנתר. הם מקיימים יחסי מין בחדר השינה של קתרין ודייוויד. קתרין מגיעה הביתה כדי למצוא אותם. קלואי מספרת לקתרין שלא ניתן לקנות אותה בכסף, שהיא מאוהבת בה, ומאיימת לפגוע בה עם סיכת השיער שלה. קתרין שואלת את קלואי מה היא רוצה. קלואי מבקשת נשיקה אחרונה וקתרין מסכימה. מייקל רואה, קתרין נדהמת ודוחפת בגלל זה את קלואי אל חלון חדר השינה, שנשבר. קלואי מצליחה לאחוז במסגרת החלון אבל אז היא משחררת, ונופלת אל מותה. מאוחר יותר, במסיבת הסיום של מייקל, קתרין שמה את סיכת הראש של קלואי בשערה, ובכך מסתיים הסרט.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:חידושים אמריקאיים לסרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
ספרטה רוטרדם

**ספרטה רוטרדם** (בהולנדית: **Sparta Rotterdam**) הוא מועדון כדורגל מהעיר רוטרדם שבהולנד המשחק בליגת העל ההולנדית. המועדון הוקם ב-1 באפריל 1888, והוא מועדון הכדורגל המקצועי הראשון שהוקם בהולנד. 

המועדון זכה בשש אליפויות ובשלושה גביעים.

## היסטוריה
בתחילת דרכו של המועדון, המועדון היה מועדון קריקט. ב-1 באפריל 1888, מספר סטודנטים מהעיר רוטרדם שבהולנד הקימו את הקבוצה כמועדון קריקט וקראו לה "ספרטה". כשלושה חודשים לאחר מכן, ביולי 1888 צורף למועדון הקריקט ענף הכדורגל והוספה לשם המועדון המילה "רוטרדם". ב-1890, שחקה ספרטה את משחק הכדורגל הראשון המקצועי שלה בהיסטוריה של המועדון, וב-1892 התפרק מועדון הקריקט ובכך הפך ענף הכדורגל שבמועדון לקבוצת כדורגל מקצועית.

ב-1899, החליטה הנהלת ספרטה רוטרדם לשנות את צבעיה של מדי הקבוצה לחולצת פסים לבנה-אדומים ומכנסיים שחורים, בעקבות התרשמותו של בעל הקבוצה ממדיה של סנדרלנד. ב-14 באוקטובר 1916, שחקה ספרטה רוטרדם את משחקה הביתי הראשון ב"אצטדיון הטירה" השוכן במערב העיר רוטרדם. ב-1999 שופץ האצטדיון וכיום הוא עדיין מארח את משחקיה הביתיים של הקבוצה.

בעקבות זכייתה של הקבוצה באליפות האחרונה בשנת 1959, הקבוצה שיחקה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1959/1960 והגיעה לשלב רבע גמר. עד עונת , שחקה ספרטה רוטרדם בליגת העל ההולנדית, אך בעקבות הפסדים רבים, ירדה הקבוצה לליגת המשנה. ספרטה רוטרדם חזרה לליגת העל ההולנדית בעונת , אך ירדה שנית לליגת המשנה לאחר סיומה של עונת . היא עלתה שוב בסוף עונת 2015/2016, וירדה בתום עונת 2017/2018 לאחר הפסד במשחקי הפלייאוף על הירידה. בתום עונת 2018/2019 חזרה לליגה העל לאחר ניצחון במשחקי הפלייאוף על העלייה.

לספרטה רוטרדם 6 אליפויות ליגת העל ההולנדית, ו-3 זכיות בגביע ההולנדי.
## סגל הקבוצה
נכון ל-3 בפברואר 2026 

 (בהשאלה מפ.ס.וו. איינדהובן)

 (בהשאלה מברנלי)

 

 (בהשאלה מניימכן)

 (בהשאלה מOH לוון)

## תארים
* **[[ליגת העל ההולנדית|אליפות הולנד בכדורגל]]** (6):
: 1909, 1911, 1912, 1913, 1915, 1959.
* **[[הגביע ההולנדי]]** (3):
: 1957/58, 1961/62, 1965/66.
::**סגנות**
::1971, 1996

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:רוטרדם: ספורט
קטגוריה:רוטרדם: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1888
יעבץ בנטינג

**יעבץ בנטינג** (באנגלית: **Jabez Bunting**; 13 במאי 1779 - 16 ביוני 1858) היה כומר מתודיסטי, מראשי הכנסייה לאחר מותם של המייסדים, האחים ג'ון וצ'ארלס וסלי. הוא שימש משנת 1820 ועד 1850 כנשיא הוועידה המתודיסטית.

ביוגרפיה אודותיו, "The life of Jabez Bunting", נכתבה על ידי בנו, תומאס פרסיבל בנטינג.
בנו, ויליאם בנטינג היה אף הוא מטיף מתודיסטי.

## קישורים חיצוניים
* תמונות של בנטינג
* 

קטגוריה:כמרים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-1858
חומצה טיכואית

220px|ממוזער|שמאל|המבנה של חומצה טכואית של ''Micrococcaceae''
**חומצה טיכואית** (מיוונית τεῖχος, חומה) הוא פוליסכריד חומצי הקשור לדופן התא של חיידקים גראם-חיוביים בלבד. 

חומצה זו קשורה לדופן החיידק, הבנוי מפפטידוגליקן, בקשר פוספודיאסטרי (קשר קוולנטי) לקבוצה ההידרוקסילית (OH) בפחמן השישי בטבעת הסוכר NAM. כאשר חומצה זו קשורה לליפיד שבממברנה, שמה מתחלף לחומצה ליפוטיכואית. חומצה זו מקנה לחיידק מטען חשמלי שלילי. בחיידקים שונים קבוצות שייר (R) שונות המבדילות בין החיידקים ואולי אף בתפקיד. תפקידם אינו ודאי ויכול להיות מעורב בפתוגניות, באנזימים קוניוגציה (מעבר פלסמיד) וביצירת ביופילם.

טיכואית
קטגוריה:אנטומיה תאית
סבסטיאן באייר

**סבסטיאן באייר** (בגרמנית: **Sebastian Bayer**; נולד ב-11 ביוני 1986) הוא אתלט גרמני. הוא אלוף אירופה בקפיצה לרוחק (הלסינקי 2012). הוא מחזיק בתוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה בקפיצה לרוחק באולם.

## ביוגרפיה
באייר נולד באאכן, גרמניה. באליפות אירופה לנוער שנערכה בקובנה, ליטא בשנת 2005 הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.73 מטר. באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים במקום 19 בתוצאה של 7.66 מטר. 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים באייר במקום 23 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.77 מטר

### אלוף אירופה באולם
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 2009 זכה באייר במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.71 מטר. קפיצה זו היא הקפיצה השנייה בטיבה בהיסטוריה של הקפיצה לרוחק באולם, אחרי שיא העולם של קארל לואיס מארצות הברית 8.79 מטר, שקבע בשנת 1984. בהשיגו תוצאה זו, שבר את השיא האירופי של הספרדי יאגו למלה, שעמד על 8.17 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים באייר במקום 19 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.98 מטר.

במרץ 2011 שב וזכה במדליית זהב באליפות אירופה באתלטיקה באולם שהתקיימה בפריז, צרפת בתוצאה של 8.16 מטר. באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום שמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.17 מטר.

### אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכה באייר במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.34 מטר. באולימפיאדת לונדון שנערכה באותה שנה הגיע למקום החמישי אחרי שקפץ למרחק של 8.10 מטר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קופצים לרוחק גרמנים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1986
צבא האיחוד

שמאל|ממוזער|350px|חיילי מחלקה בגדוד ה-21 ממישיגן
**צבא האיחוד** היה הכוח הצבאי היבשתי של האיחוד, המדינות אשר נותרו בארצות הברית לאחר פרישת מדינות הדרום, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא ידוע גם בשמות **הצבא הפדרלי**, **צבא ארצות הברית**, **צבא הצפון** ו**הצבא הלאומי**.

צבא זה היה מורכב מצבא סדיר אשר תוגבר בכמות נרחבת של יחידות צבאיות ממדינות הצפון שהורכבו מחיילים סדירים ומתנדבים. צבא האיחוד נלחם וניצח את צבא הקונפדרציה של מדינות הדרום במהלך המלחמה שנמשכה מ-1861 עד 1865. כ-360,000 חיילי הצבא נהרגו וכ-280,000 נפצעו במהלך שנות המלחמה.

## היסטוריה
כאשר פרצה מלחמת האזרחים באפריל 1861, מנה הצבא הסדיר כ-16,000 חיילים וקצינים, אשר חלקם התפטרו מהצבא על מנת לקבל תפקידי פיקוד במסגרת צבא הקונפדרציה. הצבא הסדיר מנה 10 רגימנטים של רגלים, 4 של ארטילריה, 2 של פרשים, 2 של דרגונים ורגימנט אחד של רגלים רכובים. הרגימנטים הללו היו פרושים לאורכה ולרוכבה של ארצות הברית כך שמתוך 197 פלוגות איישו 179 מהם 79 מוצבים במערב ו-18 הנותרות החזיקו במוצבים ובמצודות לאורך הגבול האמריקני-קנדי ולחוף האוקיינוס האטלנטי.

עם פרישתן של 7 המדינות הראשונות ב-20 בדצמבר 1860, לאחר מפלתו של האיחוד בקרב פורט סאמטר ולאור המשבר החמור בכוח האדם בצבא הסדיר, קרא אברהם לינקולן לגיוסם של 75,000 מתנדבים לתקופה של שלושה חודשים, לשם יישוב הסכסוך עם מדינות הדרום בדרכים צבאיות. קריאתו של לינקולן לגיוס הכריחה את מדינות הגבול לנקוט עמדה בסכסוך וכך פרשו יחדיו 4 מדינות נוספות וחברו למדינות הקונפדרציה שזה עתה הוקמה. במרוצת הזמן התברר כי המלחמה תהיה ארוכה ויקרה ממה שחשבו משני עברי הגבול, וב-22 ביולי 1861 אישר הקונגרס הקמה של צבא מתנדבים של 500,000 חיילים.

## יחידות בולטות
* ארמיית הפוטומק - הארמייה העיקרית בזירה המזרחית, בפיקוד ג'ורג' מקללן, אמברוז ברנסייד, ג'וזף הוקר וג'ורג' מיד.
* ארמיית טנסי - הארמייה העיקרית בזירה המערבית, בפיקוד יוליסס גרנט, ויליאם שרמן, ג'יימס מק'פרסון ואוליבר הווארד.
* ארמיית קמברלנד - לחמה בטנסי ובג'ורג'יה, בפיקוד ויליאם רוסקרנס וג'ורג' תומאס.
* ארמיית ג'ורג'יה - בפיקוד הנרי סלוקום.
* ארמיית המפרץ - לחמה באזור מפרץ מקסיקו, בפיקוד בנג'מין באטלר, נתניאל בנקס ואדוארד קנבי.
* ארמיית הג'יימס - לחמה בווירגיניה, בפיקוד בנג'מין באטלר ואדוארד אורד.
* ארמיית המיסיסיפי - לחמה באזור נהר המיסיסיפי, בפיקוד ג'ון פופ, ויליאם רוסקרנס וג'ון מק'קלרננד.
* ארמיית אוהיו - לחמה בקנטקי, בטנסי ובג'ורג'יה, בפיקוד דון קרלוס ביואל, אמברוז ברנסייד וג'ון סקופילד.
* ארמיית שננדואה - לחמה בווירג'יניה, בפיקוד דייוויד האנטר, פיליפ שרידן והורשיו רייט.
* ארמיית וירג'יניה - לחמה בווירג'יניה, בפיקוד ג'ון פופ.

## מפקדי צבא האיחוד
4 קצינים כיהנו כגנרלים מפקדים של צבא האיחוד
* וינפילד סקוט - 5 ביולי 1841 - 1 בנובמבר 1861
* ג'ורג' מקללן - 1 בנובמבר 1861 - 11 במרץ 1862
* לא מאויש - 11 במרץ 1862 - 23 ביולי 1862
* הנרי האלק - 23 ביולי 1862 - 9 במרץ 1864
* יוליסס ס. גרנט - 9 במרץ 1864 - 4 במרץ 1869

## ראו גם
*חיל הבלונים של צבא האיחוד

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האיחוד
האיחוד
די (ויילס)

**הנהר די** (באנגלית: **River Dee**, בוולשית: **Afon Dyfrdwy**) הוא נהר הזורם בצפון ויילס ומערב אנגליה. 

מוצא הנהר הוא ברכס הרי סנודוניה, משם הוא ממשיך לאגם באלה וזורם לכיוון מזרח. לאחר שהנהר עובר במסלולו את ל'אנגול'ן, הוא עוקף את העיר רקסהאם ומשנה את מסלולו לכיוון צפון, מכאן הוא יוצר חלק מהגבול הצפוני בין אנגליה לוויילס, עובר דרך העיר צ'סטר ולבסוף נשפך לים בקרבת ליברפול לצד חצי האי וירל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנגליה: נהרות
קטגוריה:ויילס: נהרות
קטגוריה:צ'שייר
קטגוריה:פלינטשייר
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים האירי
תוכנה ארגונית

**תוכנה ארגונית** (באנגלית: **Enterprise software** או **Enterprise application software** (**EAS**)), היא תוכנה אשר לרוב נמצאת בשימוש בארגונים גדולים כגון חברות ומוסדות ממשלתיים, וזאת להבדיל מתוכנה הנמצאת בשימוש על ידי אנשים פרטיים (כדוגמת תוכנה מסחרית - retail software). תוכנות ארגוניות מהוות חלק אינטגרלי במערכות מידע מבוססות מחשב.

השירותים שתוכנה ארגונית מספקת, בדרך כלל מהווים כלים עסקיים המשמשים בתחומים כגון מסחר אלקטרוני, מערכות חיוב אוטומטי (billing), אבטחת מערכות מידע, ניהול שירותי טכנולוגיית מידע (ITSM), ניהול קשרי לקוחות (CRM), תכנון משאבי ארגון (ERP), בינה עסקית (BI), ניהול משאבי אנוש, Enterprise Application Integration, ניהול תהליכים עסקיים (BPM), ועוד.

בגלל העלויות הגבוהות הכרוכות בפיתוח או קנייה של תוכנות ארגוניות, רק ארגונים גדולים נעזרים בתוכנות הממדלות את כל המערכת העסקית שלהם. מכיוון שלארגונים גדולים בדרך כלל יש מערכות ומחלקות דומות, לעיתים קרובות תוכנות ארגוניות מסופקות כחבילות תוכנה הניתנות להתאמה אישית. בדרך כלל מורכבותם של כלים אלה דורשת ידע ומומחיות ספציפיים.

## הגדרות
המושג תוכנה ארגונית יכול לתאר אוסף של תוכנות מחשב בעלות יישומים עסקיים משותפים, כלים המשמשים למידוּל אופן הפעילות של הארגון כולו, וכלי פיתוח המשמשים לבניית יישומים הייחודיים לארגון. תוכנה ארגונית נועדה לפתור בעיות ברמת הארגון כולו, ולא בעיות ברמה של מחלקה ספציפית בתוך הארגון. מטרת תוכנה הפועלת ברמה הארגונית היא לשפר את הפרודוקטיביות והיעילות של הארגון בכך שהיא מספקת פונקציונליות התומכת בלוגיקה העסקית (business logic).

מומחה התוכנה מרטין פאולר הגדיר את המושג כך:
"תוכנות ארגוניות עוסקות בהצגה, במניפולציה ובאחסון של כמויות גדולות של נתונים מורכבים, ובתמיכה בתהליכים עסקיים על נתונים אלה, או אוטומציה שלהם."

אף על פי שלא קיימת רשימה אחת המקובלת על הכל, אשר מונה את כל המאפיינים של תוכנות ארגוניות, לרוב כוללים בין המאפיינים את התכונות: ביצועים (performance), סילומיות (scalability) וחסינות (robustness). מעבר לזאת, תוכנות אנטרפרייז בדרך כלל מקיימות ממשק עם תוכנות ארגוניות אחרות (לדוגמה, LDAP עם Directory service), והן מנוהלות בצורה ריכוזית (לדוגמה, עמוד admin יחיד).

### Enterprise application software
Enterprise application software הוא יישום מחשב המבצע פונקציות עסקיות כדוגמת עיבוד הזמנות, רכש, תזמון פעולות ייצור, ניהול מידע על לקוחות, ניהול אנרגיה, חשבונאות, ועוד. בדרך כלל יישומים אלה מאוחסנים על גבי שרתים ומספקים שירות למספר גדול של משתמשים בו-זמנית, בדרך כלל על גבי רשת מחשבים. זאת בניגוד ליישומים המיועדים למשתמש יחיד, אשר מוּרצים על גבי המחשב האישי של המשתמש ומשרתים רק משתמש אחד בכל עת.

## ראו גם
* Java Enterprise Edition
* Enterprise JavaBeans
* Enterprise Service Bus
* Enterprise resource planning
* Enterprise Application Integration
* Enterprise resource planning
* בינה עסקית
* אינטגרציית מידע ארגונית
* מערכת מידע ניהולי
* מערכת מידע אסטרטגית
* ארכיטקטורה עסקית

קטגוריה:תוכנות עסקיות
פעמון השלום היפני

**פעמון השלום היפני** (ביפנית: **日本の平和の鐘**) הוא פעמון המוצב בתחומיו של מטה האומות המאוחדות בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הפעמון הוענק לאו"ם במתנה על ידי יפן בשנת 1954.

הפעמון, בגובה של מטר אחד, בקוטר של 60 סנטימטרים בבסיסו ובמשקל של 116 קילוגרמים, נוצק מהתכת מטבעות אשר נאספו מידי נציגים של 60 אומות, שהשתתפו באספת אגודות האומות המאוחדות שהתקיימה בפריז ב-1951. על גביו מוטבעות ביפנית המלים **יחי [[שלום עולמי]] מלא** (世界絶対平和萬歳). ייצורו הושלם ביום האומות המאוחדות ב-1952. הוא מוצב במטה האו"ם תחת גגו של מבנה יפני מסורתי מעץ ברוש יפני, המסמל מקדש שינטו. המבנה כולו מוצב על גבי בסיס מסלעים שנתרמו על ידי ישראל.

הפעמון הוענק לארגון האו"ם ביזמת אגודת האומות המאוחדות ביפן. הוא הוענק לארגון ב-8 ביוני 1954 על ידי המשקיף היפני לארגון (יפן לא הייתה עדיין חברה באו"ם בעת ההיא).

המנהג הוא לצלצל בפעמון פעמיים בשנה - ב-21 במרץ, יום האביב הראשון, וביום פתיחת מושב העצרת הכללית של האו"ם בחודש ספטמבר מדי שנה.

הפעמון נשלח לתקופה קצרה לאוסקה שביפן כדי להשתתף בתערוכת אקספו 70' שם, בטרם הוחזר למקומו במטה האו"ם. באותה שנה הפיק שירות הדואר של האו"ם סדרת בולים הנושאת את איור הפעמון, וזאת במסגרת סדרת בולים על יצירות אמנות בבעלות הארגון.

בשנת 1994 נערך במטה האו"ם טקס לציון מלאת 40 שנה להענקת הפעמון לארגון.

עם השנים העניקה אגודת פעמוני השלום העולמיים של יפן עשרים העתקים של הפעמון לערים ברחבי העולם, בהן: אנקרה, ברלין, ורשה, מקסיקו סיטי, אוטווה, מונטראול, ברזיליה, בואנוס איירס, לוס אנג'לס ומדריד.

בדצמבר 2017 הוצב פעמון השלום בעיר לוד, והוא פעמון השלום היחיד בישראל.


UN Japanese Peace Bell Japanese Inscription.JPG|פטיש הפעמון והכתובת המוטבעת עליו
UN Japanese Bell's Dedication Plaque Name Plate.JPG|לוחית על גבי מבנה הפעמון


## קישורים חיצוניים

* 
* פעמון השלום היפני באתר ארגון האו"ם

## הערות שוליים

שלום היפני
קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:יפן: יצירות אמנות
קטגוריה:מנהטן
מעשה באדם

**מעשה באדם** הוא האלבום השלישי של המוזיקאי, המשורר, המלחין, הזמר ושדרן הרדיו הישראלי בני בשן שיצא ב-8 במאי 2009. הסינגל הראשון מהאלבום הוא "67", ואחריו הגיע "יברך מבורך".

## שירי האלבום

## קישורים חיצוניים

* רשימת שירי האלבום

* שירי האלבום באתר YouTube

* מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר שירונט

* מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר tab4u

קטגוריה:אלבומי בני בשן
קטגוריה:אלבומים בעברית
ריקודים על פי תהום

**ריקודים על פי תהום** הוא האלבום הרביעי של המוזיקאי, משורר, מלחין, זמר ושדרן הרדיו הישראלי בני בשן שיצא ב-13 בספטמבר 2010. באלבום זה אירח בשן את להקת בום פם. האלבום כולל 12 שירים.

באלבום יצא הסינגל "אחלה חמודה" שהוא מעין פרודיה על הזמר הים-תיכוני. סינגל זה זכה לעיבוד פארודי של קבוצת אנדרדוס בשם "אחלה חסודה", שעסק בדייטים במגזר הדתי-לאומי, וזכה אף הוא להצלחה רבה ולעיבוד בשם "רבי נחמן מאומן" של איציק דדיה למילים של אלי כהן ודודי אינהורן שזכה גם הוא להצלחה. האלבום כולל גם את הסינגל "מיכל" שנכנס לפלייליסט בגלגלצ.

## שירי האלבום

## משתתפים באלבום
* אורי בראונר כנרות - גיטרה
* עוזי פיינרמן - גיטרה
* יובל (טובי) זולוטוב, שיקו סיני - תופים
* טכנאי הקלטות - אלדד ברמן
* עוזר טכנאי - אסא רביב
* טכנאי מיקסים - יניב פרידל
* מאסטרינג - אלדד גואטה
* ניהול אישי: יובל הורוביץ, בני שמש-לו, קנלר ייצוג אמנים בע"מ
* הפקה בפועל: עמית שיין
* עיצוב עטיפה: סטודיו דורון עדות
* יחסי ציבור: רותי מרום, מרום&פרל
* ניהול אינטרנטי: דייס מרקטי

## קישורים חיצוניים

* רשימת שירי האלבום
* שירי האלבום באתר YouTube
* מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר שירונט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בני בשן
קטגוריה:אלבומים בעברית