open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גביע העולם בכדורסל 2014

**[[גביע העולם בכדורסל]] לשנת [[2014]]** הוא טורניר כדורסל בינלאומי למדינות שנערך בספרד בתאריכים 30 באוגוסט 2014 - 14 בספטמבר 2014, ואורגן על ידי התאחדות הכדורסל הבינלאומית (פיב"א), והתאחדות הכדורסל הספרדית. בפעם הרביעית מאז האליפות שנערכה ב-1986 השתתפו בטורניר 24 נבחרות. כתוצאה מכך, שלב הבתים של התחרות נערך בארבע ערים שונות, כאשר השלבים המתקדמים נערכו בערים מדריד וברצלונה. משחק הגמר התקיים במדריד, ובו ניצחה נבחרת  את נבחרת  129–92, ובכך זכתה בטורניר בפעם החמישית והשנייה ברציפות והבטיחה את השתתפותה בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

הזכייה של ספרד באירוח הטורניר הוכרזה ב-23 במאי 2009 בשיקגו, לאחר הליך ההצבעה של ראשי פיב"א שהעדיפו את ספרד על פני ההצעות של סין ואיטליה.

ב-26 בינואר2012 הכריזה פיב"א רשמית על שינוי שם הטורניר מ"אליפות העולם בכדורסל" ל"גביע העולם בכדורסל".

## הנבחרות המשתתפות
### העפלה לאליפות
*  העפילה לתחרות אוטומטית כמארחת.
*  שזכתה במדליות הזהב בטורניר הכדורסל באולימפיאדת לונדון (2012).
* , , , ,  ו שסיימו במקומות הראשונים באליפות אירופה בכדורסל 2013.
* , ,  ו, שסיימו במקומות הראשונים באליפות אמריקה בכדורסל 2013. 
* ,  ו שסיימו במקומות הראשונים באליפות אסיה בכדורסל 2013. 
* ,  ו שסיימו במקומות הראשונים באליפות אפריקה בכדורסל 2013. 
*  ו שהעפילו לגמר אליפות אוקיאניה בכדורסל 2013. 
* , ,  ו קיבלו כרטיס חופשי מפיב"א.

24 הנבחרות שמשתתפות בטורניר חולקו לשש דרגות, והוגרלו לארבעה בתים בני שש קבוצות כל אחד. ארבע הראשונות בניקוד בכל בית יעפילו לשלב שמינית הגמר. משלב זה ההתמודדות תמשיך בשיטת גביע.

### החלוקה לבתים
דרג א' כולל את ארבע הנבחרות הטובות ביותר לפי דירוג פיב"א, בעוד שהדרגים האחרים חולקו לפי אזורים גאוגרפיים וסיבות ספורטיביות.

## הערים המארחות
משחקי הטורניר נערכו בשש ערים שונות:

## השלב המוקדם
### בית א'
**אולם: [[היכל גרנדה]], [[גרנדה (ספרד)|גרנדה]]**

### בית ב'
**אולם: [[היכל סן פבלו]], [[סביליה]]**

**לוח משחקים:**

### בית ג'
**אולם: [[ביסקאיה ארנה]], [[בילבאו]]**

**לוח משחקים:**

### בית ד'
**אולם: [[גראן קנריה ארנה]], [[לאס פאלמאס דה גראן קנריה]]**

**לוח משחקים:**

## שלבי הנוקאאוט

## פרסים

### חמישיית הטורניר
*  קיירי אירווינג
*  מילוש תאודוסיץ'
*  ניקולא באטום
*  קנת' פאריד
*  פאו גאסול

## דירוג סופי
ארבעת המקומות הראשונים נקבעו על בסיס משחק הגמר ומשחק על המקום השלישי. שאר המיקומים נקבעו ראשית לפי המקום בו הנבחרת סיימה את הבית המוקדם, במקרה של שוויון לפי מספר הניצחונות-הפסדים, במקרה של שוויון לפי יחס הסלים ובמקרה של שוויון ביחס הסלים לפי דירוג פיב"א לפני תחילת התחרות.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

2014
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2014
קטגוריה:תחרויות כדורסל בספרד
קטגוריה:2014 בספרד
הנרי קאר

**הנרי ויליאם קאר** (באנגלית: **Henry William Carr**; 27 בנובמבר 1942 – 29 במאי 2015) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי, שיאן עולם בריצת 200 מטר ושחקן פוטבול מקצועני.

## ביוגרפיה
קאר נולד במונטגומרי, אלבמה וגדל בדטרויט, מישיגן. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה. 

באליפות המכללות (NCAA) שנערכה בשנת 1963 זכה קאר בתואר בריצת 220 יארד. אותה שנה הוא זכה בריצה זו גם באליפות איגוד האתלטים החובבים (AAU).

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה באוניברסיטת המדינה של אריזונה ב-23 במרץ 1963 קבע קאר בריצת 200 מטר שיא עולם חדש של 20.3 שניות, שיפור לשיאו של פול דרייטון מארצות הברית (20.5 שניות). שנה לאחר מכן, באליפות איגוד האתלטים החובבים שנערכה אף היא באוניברסיטה זו ב-4 באפריל 1964 הוא שיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 20.2 שניות. שיאי עולם אלו נקבעו במסגרת ריצת 220 יארד.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה קאר בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 20.36 שניות, לפני דרייטון (20.58 שניות) ואדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אולן קאסל, מייק לאראבי ויוליס ויליאמס, בשיא עולם חדש של 3:00.7 דקות, לפני בריטניה (3:01.6 דקות) וטרינידד וטובגו (3:01.7 דקות). הזמן הידני שנמדד לו בריצת השליחים היה 44.5 שניות, התוצאה המהירה במשחקים (בלתי רשמי).

לאחר המשחקים האולימפיים שיחק קאר פוטבול במסגרת ליגת ה-NFL בקבוצת ניו יורק ג'איינטס 3 עונות בשנים 1965–1967.

## שיאים אישיים
*ריצת 100 יארד: 9.3 שניות (1963)
*ריצת 100 מטר: 10.2 שניות (1964) 
*ריצת 200 מטר: 20.1 שניות (1964)
*ריצת 400 מטר: 45.3 שניות (1963)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מונטגומרי: אישים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:שחקני ניו יורק ג'איינטס
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלבמה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
יוקריין אינטרנשיונל איירליינס

ממוזער|שמאל|250px|בואינג 777-200ER של החברה
ממוזער|שמאל|250px|בואינג 767-300ER של החברה
ממוזער|שמאל|250px|אמבראר E-190 של החברה
**יוקריין אינטרנשיונל איירליינס** (באוקראינית: **Міжнародні Авіалінії України**; באנגלית: **Ukraine International Airlines**) היא חברת הדגל וחברת התעופה הגדולה באוקראינה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי בוריספיל הסמוך לקייב. החברה נוסדה באוקטובר 1992, והחלה את פעילותה בנובמבר של אותה השנה.

החברה טסה ליעדים בתוך אוקראינה, באירופה, אסיה, המזרח התיכון וצפון אמריקה.

## תולדות החברה
חברת יוקריין אינטרנשיונל נוסדה בשנת 1992. הטיסה הראשונה הייתה ללונדון ב-25 בנובמבר 1992. יוקריין אינטרנשיונל הייתה לחברת התעופה הראשונה במרחב של ברית המועצות לשעבר שהחלה להפעיל טיסות במטוסי בואינג 737. בהמשך שנות ה-90 חברת התעופה שינתה את שמה ואת צביעת המטוסים שלה, התוספת Air הורדה והחברה החלה להיקרא יוקריין אינטרנשיונל בלבד. הסמל על הזנב שונה גם הוא, ובמקום הסמל של אוקראינה בשילוב עם בז, נשאר רק סמל של בז. בשנת 2013, לאחר שחברת התעופה הגדולה ביותר של אוקראינה באותה התקופה, איירוסוויט, פשטה את רגלה, יוקריין אינטרנשיונל הצליחה לשחזר את רוב קוויה של חברת התעופה הגדולה שחדלה להתקיים והפכה למוביל האווירי הראשי באוקראינה.

בשנת 2015 חברת התעופה נאלצה לבטל את כל טיסותיה ליעדים ברוסיה בעקבות איסור רוסי על טיסות של חברות תעופה אוקראיניות למדינה, על רקע הסכסוך במזרח אוקראינה והסיטואציה עם חצי האי קרים.

ביוני 2016 פשטו כוחות היחידה הממשלתית האוקראינית למלחמה בשחיתות על משרדי החברה, במסגרת חקירה נגד דניס אנטוניוק, לשעבר ראש שירות התעופה הלאומי של אוקראינה, הגוף האחראי על חברות התעופה במדינה. לדברי היחידה, הפשיטה נדרשה מכיוון שהחברה סירבה להעביר מסמכים בקשר לחקירה.

בפברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, השהתה החברה את פעילותה.

## פעילות החברה
יוקריין אינטרנשיונל מפעילה קרוב ל-700 טיסות פנימיות ובינלאומיות בין 8 יעדים באוקראינה (קייב, אודסה, לבוב, דניפרופטרובסק, ויניצה, חרקוב, זפורוז'יה, איוונו-פרנקיבסק) ליותר מ-40 יעדים באירופה, חבר המדינות, אסיה, המזרח התיכון וצפון אמריקה. באמצעות חברות תעופה אחרות שנחשבות לשותפות של יוקריין אינטרנשיונל, החברה מאפשרת לנוסעיה להגיע ליותר מ-3000 יעדים ברחבי כל העולם.

יוקריין אינטרנשיונל מחזיקה בתעודה מיוחדת המאפשרת לה לספק בדיקות טכניות חשובות וקשות ביותר במטוסי הבואינג של החברה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לאפריל 2019:

## פעילות החברה בישראל
חברת התעופה מפעילה טיסות בין תל אביב ל-7 יעדים באוקראינה: 24 טיסות שבועיות לקייב, 4 טיסות שבועיות ללבוב, 7 טיסות שבועיות לאודסה, 4 טיסות שבועיות לדנייפרופטרובסק, 2 טיסות שבועיות לחרקוב, 2 טיסות שבועיות לזפוריז'יה 2 טיסות שבועית לויניצה.

סה"כ 45 טיסות.

טיסות החברה לישראל מבוצעות בשלל מטוסיה, וכוללות גם מטוסים רחבי גוף מסוג בואינג 777 ובואינג 767 ומטוסים קטנים מסוג אמבראר ובואינג 737.

## תקריות
* ב-8 בינואר 2020, מטוס מדגם בואינג 737-800, שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי האימאם חומייני בטהראן בירת איראן לנמל התעופה בוריספיל בקייב, בטיסה 752 של החברה, הופל בטיל קרקע-אוויר איראני ששוגר בטעות, וכל 176 נוסעיו נספו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות תעופה אוקראיניות
פלקנסטרו טריאסטה

ממוזער|מראה פנימי של ההיכל הביתי
**פלקנסטרו טריאסטה** (באיטלקית: **Pallacanestro Trieste**), היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר טריאסטה המתמודדת בליגת העל (סרייה A).

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1863 כחלק ממועדון "גינסטיקה טריאסטינה". שכלל גם כדורסל נשים ועוד. בשנת 1930 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. ובהמשך בעוד 4 אליפויות איטליה. 

בעונת 1994/95 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע האיטלקי והפסידה לקבוצת בנטון טרוויזו 81-77. 

בעונת 2003/04 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים וסיימה במקום ה-17 המוביל לליגה דואה (הליגה השנייה), אך גם לליגה דואה לא היה תקציב והקבוצה ירדה שתי ליגות בבת אחת. בסיום עונת 2011/12 העפילה מהליגה השלישית לליגה דואה (הליגה השנייה). בסיום עונת 2017-2018 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום הראשון, לאחר היעדרות של 14 שנים.

## השתתפות באירופה
בעונת 1993/94, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע קוראץ', אך הפסידה לקבוצת פאוק סלוניקי מיוון בסיכום שני מפגשים. בעונת 2000/01 הודחה הקבוצה ברבע הגמר גביע קוראץ' על ידי קבוצת ראסינג מלקו איפר הבלגית.

בעונת 2002/03 הגיעה הקבוצה לשמינית גמר גביע יול"ב והודחה על ידי קבוצת ז'לזניק בלגרד הסרבית.

הקבוצה מארחת בהיכל הספורט **פלאטריאסטה** (אליאנץ דום) המכיל 6,943 מקומות ישיבה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל האיטלקית בכדורסל|הליגה האיטלקית]]**:
**אליפות (5): 1930, 1932, 1934, 1940, 1941.
**מקום שני: 1931, 1935, 1939, 1947, 1955
***[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]**:
**גמר: 1995
***[[גביע קוראץ']]**:
**גמר: 1994
**רבע גמר: 2001

## שחקני עבר בולטים

## קישורים חיצוניים

* 

* 

טריאסטה
קטגוריה:טריאסטה
משה דוד בקשט

הרב **משה דוד בקשט** (ה'תרס"ב, 1902 – י"ד בתשרי ה'תשמ"ג, 1 באוקטובר 1982) היה אחד מראשוני התלמידים בישיבת "מרכז הרב" ומעשרת התלמידים הבולטים בישיבה שבחר הרב אברהם יצחק הכהן קוק כדי שיהוו את הגרעין הראשון של "מכון הרי פישל". השתתף בכתיבת ערכים במפעל האנציקלופדיה התלמודית בכרכים ה'-ח', במשך תקופה קצרה כיהן גם ככותב-תורני במערכת "אוצר הפוסקים". נישא לרבקה (לבית שפירא) שהייתה בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מ"הענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א.

## תולדות חייו
נולד באיביה שברוסיה הלבנה. התייתם בגיל 4 מאביו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה למד בישיבת כנסת בית יצחק בראשות הרב ברוך דב לייבוביץ בגלותה בקרמנצ'וג שבאוקראינה. עקב האיסור על לימוד תורה שם ניסה לברוח לפולין, אך נעצר והושם במאסר במינסק. בסופו של דבר הגיע לפולין. גם שם נאסר יחד עם בני ישיבות אחרים, כשהשלטונות רצו להחזירם לברית המועצות. הרב אברהם קלמנוביץ, ראב"ד ראקוב, פעל לשחרורם וגזרת הגירוש התבטלה. משה דוד הגיע בסופו של דבר לווילנה ושם למד שוב בישיבת "כנסת בית יצחק". בתקופת שהותו בווילנא היה מבקר לעיתים תכופות בביתו של הרב חיים עוזר גרודז'ינסקי שאף הוא היה יליד עיירתו איביה והרב גרודז'נסקי קירב אותו מאד ואף סייע לו רבות בכל הקשור לנסיעתו לארץ ישראל.

בט"ו בשבט ה'תרפ"ה עלה לארץ ישראל באמצעות "סרטיפיקט" (דרישת עליה) ששלח אליו הרב קוק והיה בקבוצת התלמידים הראשונה שהגיעה ללמוד בישיבת מרכז הרב, יחד עם הרב שמואל אליעזרי והרב יוסף בורובסקי. בה'תרצ"ב היה אחד מעשרת התלמידים הבולטים בישיבת מרכז הרב שבחר הרב קוק כדי שיהוו את הגרעין הראשון של "מכון הרי פישל". השתתף בכתיבת ערכים במפעל האנציקלופדיה התלמודית בכרכים ה'-ח'. במשך תקופה קצרה השתתף ככותב-תורני במערכת "אוצר הפוסקים".

נישא לרבקה (לבית שפירא) שהייתה בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מ"הענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א. והיא הייתה דור שמיני אליו.

למד קבלה מפי הרב קוק ועסק בנושאים אלה גם עם המקובל הרב שלמה אלישיב בעל ה"לשם שבו ואחלמה".

נפטר בערב סוכות ה'תשמ"ג ונטמן בהר הזיתים.

בשנת ה'תש"ן יסדו בני משפחתו בית מדרש ללימוד הדף היומי בשכונת בית וגן בירושלים על שמו והוא נקרא "למד דעת" על שם חיבורו.

## חיבוריו
***למד דעת : ... חדושי תורה בהלכה, אגדה, מוסר**, בהוצאת "למד דעת - בית מדרש ללימוד הדף היומי", ירושלים תשנ"ג.

## משפחתו
היה נשוי לרבקה, בתו היחידה של הרב יהודה זרחיה שפירא מה"ענף האשכנזי" של צאצאי החיד"א.
*בנו הרב חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל (1980-2000).
*בנו הרב יהושע כיהן כמנהל תיכון רמ"ז בניו יורק.
*נכדו הרב שלמה בקשט - רבה של אודסה.
* נכדו הרב דב בקשט - ראש בית המדרש "למד דעת" בירושלים וחבר לשכת הרבנות האזורית "מטה יהודה"

## לקריאה נוספת
*הרב משה צבי נריה, 'בשדה הראי"ה', כפר הרא"ה תשנ"א, **אור צנוע**, עמ' 473–482

## קישורים חיצוניים
*על בית המדרש "למד דעת" הקרוי על שם הרב בקשט
* 

קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:תלמידי הראי"ה קוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
קפוץ (מחזמר)

250px|ממוזער|שמאל|אבי אביבי (מימין) ויוסי אלפי בחזרות למחזמר "קפוץ"
**קפוץ** היה מחזמר פופ ישראלי שהועלה על הבמות ב-1971.

המחזמר נכתב בהשראת המחזמר "שיער" על ידי איזי אברהמי ורבקה רז, בהפקתו של בני אמדורסקי, ושיריו הולחנו על ידי דני סנדרסון ואייב אורצ'ובר. במחזמר השתתפו: עוזי פוקס, הסגנונות, אבי אביבי, משה חסון, רבקה בכר, רוני כץ, יוסי אלפי ובהירה שלום.

המחזמר גרר ביקורת ציבורית שהתייחסה בעיקר לקטעי העירום שנכללו בו, ונחשבו נועזים לתקופה. במקומות שונים בהם התקיימה הצגה נערכו הפגנות של חוגים דתיים, שגרמו למיעוט צופים ובמקרים מסוימים לביטול המופע. עניינו של המחזמר אף עלה לדיון בהצעה לסדר היום של הכנסת על ידי נציגים של המפלגות החרדיות, ונדון בוועדת הפנים של הכנסת.

כלפי מפיקי המופע נטען גם שהגישו למועצה לביקורת סרטים ומחזות תכנים שונים מאלה שהוצגו על הבמה. המועצה נתנה להצגה רישיון אשר כלל תנאי שלא יופיע בו עירום קבוצתי ושהשחקנים יופיעו בו בלבוש מלא או חלקי, וכן שלא יכללו בו משפטים שהם "ניבול פה". משלא עמדו מפיקיו בתנאי ההצגה הוגש נגדם כתב אישום בעוון "הצגה שלא על פי תנאי הרישיון".

בסופו של דבר ירד המופע מהבמות, אחרי שבעלי אולמות מסחריים סירבו לאפשר את העלאתו אצלם - לטענתם בגלל שיקולים מסחריים, ולטענת המפיקים בגלל הלחץ הציבורי.

שירי "קפוץ" יצאו לאור על גבי תקליט ויניל, שנחשב נדיר.

## קישורים חיצוניים
שירי המחזמר, מאתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:1971 בישראל
קטגוריה:מחזות משנות ה-1970
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:יצירות משנת 1971
קוליק תינוקות

**קוליק תינוקות** (באנגלית: **Baby colic**) מוכר גם בשמות: קדדת, כאב בטן אצל תינוקות או כאב בטן קוליקי) הוא מצב המתבטא אצל תינוקות בהתקפי כאב בטן עוויתיים ופתאומיים. כאבים אלו נפוצים אצל תינוקות במיוחד בגילאי שבועיים עד שלושה חודשים. סיבותיה של התופעה אינן ברורות. ההתקפים הבלתי צפויים מתרחשים, בדרך כלל, בשעות הערב המוקדמות, ונוטים להחמיר אחרי ארוחות. הם מלווים לרוב בבכי, אנחות והתפתלויות של התינוק, והם חולפים ללא טיפול לקראת גיל שלושה עד ארבעה חודשים.

## אבחון
ההגדרה הרפואית הרווחת לקוליק היא "מצב שבו תינוק בריא חווה התקפי כאב בלתי מוסברים הנמשכים למעלה מ-3 שעות ביום, למשך 3 ימים לפחות בשבוע ובמשך 3 שבועות לפחות ומסתיים, בדרך כלל, בגיל 3 חודשים". אולם, אנשי מקצוע רבים סבורים כי ההגדרה מצומצמת ומגבילה, וכי גם תינוקות החורגים מלוחות הזמנים הנקובים בה עשויים לסבול מהתופעה.

אבחון כאבי בטן אצל תינוקות נעשה בדרך השלילה. כל עוד התינוק רגוע, בריא ושמח בשאר הזמן, ולא נראה כי הוא סובל מבעיה בריאותית אחרת, הוא יאובחן כסובל מקוליק.

## גורמים
מחקרים רבים שנערכו בנושא לא הצליחו לבודד גורם יחיד שאחראי לקוליק, אולם גישות רפואיות שונות מעלות מספר סברות למקור התופעה:
* נוכחות גזים בקיבה או במעיים, שאינם מתפנים מהגוף
* אלרגיה
* אי-סבילות ללקטוז
* חוסר בשלות של מערכת העיכול
* בליעת אוויר במהלך הנקה, בכי או האכלה מבקבוק

רבות מהסיבות לקוליק מיוחסות למזון שהתינוק או אימו צורכים. אף על פי כן, לא מומלץ לשנות את מזון התינוקות הקיים או להפסיק להיניק את התינוק עקב קוליק. ניתן לנסות לשנות את הרכב המזון שצורכת האם המיניקה כדי לבחון אם הימנעות מסוגי מזון מסוימים מקלה על התינוק.

## טיפול

תופעת הגזים אצל תינוקות חולפת מעצמה בסביבות גיל 3 חודשים, אולם ישנן דרכים לטפל, ובעיקר להקל על התינוק במהלך התקופה.

### טיפול תרופתי
תכשירים לתינוקות המכילים סימתיקון (Simethicone) לא הוכחו כמועילים לטיפול בקוליק. במחקר גדול שהשתתפו בו למעלה מ-4000 הורים לתינוקות ושנערך בשנת 2017 נמצא כי מתן תמיסת סימיתיקון הפחית את סימני הקוליק ב 70% כבר מהיום הראשון ובהמשך, למעלה מ 90% מהתינוקות חוו הקלה משמעותית ואף העלמות התופעה כליל.

### טיפול לא תרופתי
גישה נפוצה אחרת, נוקטת באמצעים לא תרופתיים להרגעה, ביניהם:
* מציצת מוצץ או אצבע (אינה מומלצת לפני גיל חודש)
* עיטוף גוף התינוק בשמיכה דקה
* ערסול התינוק באופן בו כפות הרגליים מתקרבות לראש, תוך הקשתת הגב
* נדנוד קל של התינוק לאורך זמן כשהוא מונח על הבטן או על הצד
* ליטוף ועיסוי
* אמבטיה חמימה
* נשיאת התינוק על הידיים או במנשא, צמוד לגוף ההורה

## סימנים מדאיגים

תופעת הקוליק אינה גורמת לסיבוכים ואינה מצריכה מעקב רפואי מיוחד, אלא אם מופיעים אחד או יותר מהתסמינים הבאים:
* הקאות
* שינוי במרקם או בצבע הצואה
* חוסר מנוחה בזמן האכלה
* חום גבוה
* אדישות
* עלייה דלה במשקל או ירידה במשקל

תסמינים אלו עשויים להעיד על כך שלא מדובר בקוליק, אלא בבעיה בריאותית אחרת שמצריכה טיפול שונה.

## קישורים חיצוניים
* משמעות הבכי של תינוקות, באתר משרד הבריאות
* 
* 
* סרטון הסבר בנושא קוליק באתר YouTube
* מידע על קוליק, באתר U.S. National Library of Medicine 

## הערות שוליים

קטגוריה:ינקות
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
התרנגולים והשועל

**הַתַּרְנְגֹלִים וְהַשּׁוּעָל** הוא סיפור בחרוזים לילדים מאת חיים נחמן ביאליק. הסיפור הוא עיבוד למשל שנכתב בימי הביניים ומיוחס לרבי ברכיה בן נטרונאי הנקדן. מוסר ההשכל הטמון בסיפור הוא עליונות המוח על הכוח. 

## תולדות הסיפור
הסיפור נכתב בשנת 1918, ויצא לאור בשנת 1922 בסדרת "גמליאל" של הוצאת אמנות בפרנקפורט, בלווי איורים של "חבורת ציירים: אפטר, מוצלמכר, קרבצוב, חיגר"). בשנת 1933 נכלל הסיפור בספר "שירים ופזמונות לילדים" שיצא לאור בהוצאת דביר בלווי איוריו של נחום גוטמן. 

בשנת 2005, שבה פגו זכויות היוצרים על יצירתו של ביאליק, יצאו לאור שתי מהדורות מחודשות של הסיפור:
* כספר עצמאי בהוצאת הקיבוץ המאוחד, משובץ באיוריו של יוסי אבולעפיה. האיורים משמשים כאמצעי המספק מידע נוסף ופרשנות הומוריסטית לסיפור.
* במסגרת הסדרה "אפצ’י וסיפור" בהוצאת ציבלין, בליווי איוריה של עפרה עמית, שזיכו את המאיירת בציון לשבח במסגרת פרס בן-יצחק.

## עלילה

בעקבות שנת בצורת שהותירה את עדת התרנגולים בלי מזון, אסף רב תרנגול את קהלו וקרא: 
:
שמעו התרנגולים בקולו ויצאו לדרך, ובמאסף תרנגולת פיסחת הזקוקה למשענת. בדרכם מצאו שדה שעורים שופע ובו מזון רב. והתרנגולים,
:

מקץ חודשיים חזרה עדת התרנגולים לביתה, וכל אחד מהם נשא שיבולת בפיו כצידה לעתיד. רק הפיסחת, דלת הכוחות, חזרה ללא שיבולת בפיה.

בדרכם צץ שועל צעיר משחר לטרף. במתק שפתיו סח השועל אל התרנגולת המאספת ושואל אותה לקורותיהם ומוצאיהם. בתושייתה כי רבה ממציאה השנונה סיפור ובו היא מקלסת מעלליהם במלחמות מול שועלים, כשיד הלהקה על העליונה. עוד הוסיפה שהשיבולים במקוריהם הם זנבות שועלים, מזכרת מהניצחון. וכשהשועל שואל אותה היכן זנב השועל המעיד על ניצחונה בקרב, היא משיבה: 
:
שמע השועל ונס על נפשו.

## פרשנות
בסיפור רמיזות להתרחשויות מקראיות מוכרות, הירידה למצרים בשנת הרעב, יציאת מצרים והמלחמה בעמלק שפגע בזנב שיירת בני ישראל במדבר. התרנגולת מייצגת גם את מלחמתו של החלש מול החזק, כדוגמת סיפור דוד וגלית.

השימוש בזנב נקשר למקורות נוספים כדוגמת מסכת אבות:  המשפט מתייחס ברמיזה לזנבו הקטן של האריה ביחס לראשו המהווה את כבודו, בעוד שזנבו של השועל גדול ביחס לראשו הקטן. כך עדיף להיות האריה האחרון, מאשר מנהיג השועלים. השועל רצה לפגוע בתרנגולת המזדנבת, המהווה את "זנב" המחנה, אולם בחכמתה ותושייתה היא מאיימת עליו כי הוא זה שיאבד את זנבו. כך התרנגולת מראה לו שהיא אמנם הזנב, אך זהו זנב האריות. וכיאה לאריה היא נטולת מורא ופיקחית.

מקרא משל: תרנגולת פיסחת נדמית טרף קל, אולם חוכמתה עומדת לה ולבני סיעתה בעת מצוק להערים על הערום מכל חיית השדה.

## לקריאה נוספת
* מנוחה גלבוע, "מקאמת 'תרנגולים והשועל' - זיקותיה למוטיבים ביצירת ביאליק הקאנונית ולמוטיבים ימי-ביניימיים", **[[במעגלי קריאה]]** 17, תשמ"ח, עמ' 99–104.

## קישורים חיצוניים
*הטקסט המלא של "התרנגולים והשועל", באתר פרויקט בן-יהודה
*התרנגולים והשועל, באתר ספריית פיג'מה
* 
* 
* 
* סבינה שביד, ישן וחדש באיור יצירותיו של ח. נ. ביאליק

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 1933
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
קטגוריה:הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי ילדים
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:שועלים בתרבות
קטגוריה:תרנגולים בתרבות
מיסו

**מיסוֹ** (ביפנית: **味噌**) הוא מוצר תיבול יפני מסורתי המשמש לתיבול רטבים, שימור ירקות ודגים, השריית בשר וירקות לפני אפייה, ובעיקר להכנת מרק מיסו, שמלווה כל ארוחה יפנית מסורתית. היותו עשיר בחלבונים, ויטמינים ומינרלים מעניקה לו חשיבות תזונתית במטבח היפני. טעמו מלוח בעיקרו, אך מרכיבים וזמני תסיסה שונים, עשויים להשפיע על טעמו ועל צבעו. 

## תהליך הכנה
המיסו מיוצר על ידי התססת פולי סויה באמצעות העובשים *Aspergillus oryzae* או *Aspergillus sojae* המכונים ביפנית קוג'י, מלח בריכוז גבוה וכן תוספת של דגנים, כגון אורז או חיטה. צבעו נע בין צהבהב (״מיסו לבן״, ביפנית: שירומיסו, 白味噌) המאפיין מיסו מופחת מלח עם זמן תסיסה קצר שמקובל באזור קיוטו, ועד לחום (״מיסו אדום״, ביפנית: אקאמיסו, 赤味噌) עבור מיסו שעבר תסיסה ארוכה עם אחוז מלח גבוה יותר ובנוכחות שמרים.

טעמו החזק והייחודי נוצר בתהליך ההתססה, בה משתחררות חומצות אמינו כתוצאה מפירוק חלבוני הסויה ע״י האנזימים המופרשים על ידי העובש. באותו תהליך, אנזימים מפרקי עמילנים  מפרקים את הפחמימות המצויות בחומר התסיסה. צבעו וטעמו של המיסו שלא עבר פסטור ממשיכים להתחזק גם כשהוא שמור במקרר.

מיסו ביפן מקוטלג לפי הדגן עליו מופק הקוג׳י.  הוא קרוי kome לאורז, mugi לשעורה ו-mame לסויה. 
## היסטוריה

שורשיו של המיסו נעוצים ככל הנראה בסין, בה מוזכר המיסו בכתבים מהמאה ה-3 לפנה"ס והוא שימש בין השאר כמרכיב עיקרי בתזונתם של הבודהיסטים הצמחוניים. במאה ה-6 הגיע המיסו ליפן יחד עם הבודהיזם, ונקרא אז "הישִיו" או "שי". עם השנים התפתחו שיטות הייצור ונוצרו סוגים שונים שנועדו למטרות שונות.
המיסו משמש גם כרכיב תרבותי חשוב בתרבות היפנית. על פי המסורת, בליל הכלולות, החתן מזמין את הכלה למרק מיסו, מה שמסמל הזמנה ליחסי מין. כיום, המנהג אינו מקובל, והוא התפתח לגרסה שונה שהעיקר בה הוא הגשת המרק בחתונות. כיום המיסו נפוץ מאוד במטבח היפני, אך גם בארצות סמוכות כמו קוריאה וסין, ובשנים האחרונות הפך לפופולרי ברחבי העולם.

## גלריה

קובץ:Green onion and deep-fried bean curd miso soup.jpg|מרק מיסו
קובץ:味噌売り場 (16183474871).jpg|מבחר סוגי מיסו בסופרמרקט ביפן (2014)
קובץ:Miso 002.jpg|מיסו נמכר במכלי פלסטיק


## קישורים חיצוניים

* מדריך להכנת מיסו מסורתי באתר פתיתים
* המועצה היפנית לקידום המיסו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:מוצרי סויה
קטגוריה:מוצרי סויה מותססים
רבי תחליפא בר מערבא

**רב תחליפא בר מערבא** היה אמורא ארצישראלי מראשוני הדור השלישי. הוא זכה לשנות ברייתות לפני רבי יוחנן כמובא במסכת מנחות: "בעי רבי יוחנן, תנא ליה רב תחליפא ממערבא (ויש גורסים בר מערבא)...", אך עיקר ישיבתו הייתה לפני רבי אבהו.

היה נוסע באופן תדיר לבבל. על פי הרב אהרן היימן נקרא בשם "בר מערבא" ("בן ארץ ישראל", שכונתה כך בפי אמוראי בבל, משום שמיקומה ממערב לבבל) כדי להבדילו מרב תחליפא הבבלי.

## ראו גם
*נחותי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי אבהו
חסא דאשתמוע

**חסא דאשתמוע** היה אמורא שפעל באשתמוע שבארץ ישראל בסוף המאה השלישית או תחילת המאה הרביעית לספירה. הוא מוזכר פעם אחת בתלמוד הירושלמי בהקשר לביקור של רבי יסא אצלו.

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
דולפין וילסון

[שמאל|ממוזער|250px|תמונה נדירה של בדיקת דולפין וילסון, הראשון שהתגלה בחופי [ניו זילנד מזה 150 שנה]]
**דולפין וילסון** (שם מדעי: *Lagenorhynchus cruciger*) הוא מין קטן של דולפין מהסוג דולפין בקבוקי. נפוץ בעיקר בקוטב הדרומי ואנטארקטיקה, אך נצפה על ידי האדם לעיתים נדירות. השם "העברי" נגזר ככל הנראה מאחד הסינונימים האחרונים: *Lagenorhynchus wilsoni*.

## תולדות המחקר אודותיו
דולפין וילסון סווג לראשונה ב-1824 על ידי Qouy ו-Galmard, על סמך איור שבוצע בדרום האוקיינוס השקט ב-1820. זהו הליוויתנאי היחיד שסווג על סמך עדות ראייה בלבד, ותיאורו התקבל באופן רחב בקהילה המדעית. עד 1960, למרות שנים רבות של ציד לווייתנים, זוהה ונבדק מין זה רק שלוש פעמים. עד 2010 נבדקו באופן מלא רק שישה פרטים ממין זה, ו-14 פרטים נבדקו באופן חלקי. מידע נוסף אודות המין נאסף באמצעות ארבע עמדות או סירות, שהוצבו בקוטב הדרומי בחיפוש אחר הדולפין, באזורים אליהם ספינה לא יכולה להגיע.

למרות שדולפין וילסון מסווג לסוג Lagenorhynchus, בדיקות מולקולריות שנערכו לאחרונה מצביעות על כך שייתכן כי הוא קרוב יותר אל הסוג Cephalorhynchus.

## מאפיינים פיזיים
צבעו של דולפין וילסון הוא שחור ולבן; לכן הוא כונה בקרב ציידי לווייתנים בשם "פרת הים". בכל צד בגופו קיים כתם לבן מלפנים, לאורך המקור והעין ועד הסנפיר, וכתם נוסף קיים בפלג גופו האחורי. כתמים אלו מחוברים באמצעות פס לבן דק, כך שנוצרת מעין צורת שעון חול (באנגלית: Hourglass), שבגללה ניתן לדולפין זה כינויו באנגלית - Hourglass dolphin. משמעות השם המדעי הלטיני של הדולפין, cruciger, היא "נושא הצלב" (cross-carrier); כינוי זה מתייחס לצורתם של החלקים השחורים בגוף הדולפין, שבמבט מלמעלה דומים לצורת צלב מלטה או צלב פאטה.

אורכו של דולפין וילסון נע בין 1.6 ל-1.8 מטרים, ומשקלו בין 90 ל-120 ק"ג. הזכרים קטנים מעט מהנקבות בגודלם, אם כי קשה להסיק זאת בהתבסס על מיעוט הפרטים שנמצאו ונבדקו על ידי בני אדם לאורך השנים.

## תפוצה
הדולפין נפוץ באזור הקוטב הדרומי, מאנטארקטיקה ועד קו הרוחב 45 דרום. המקומות הצפוניים ביותר בהם הוא נצפה היו קו הרוחב 36 בדרום האוקיינוס האטלנטי, וקו הרוחב 33 בדרום האוקיינוס השקט, ליד העיר ולפראיסו שבצ'ילה. הוא נצפה בעבר בעיקר בדרום ניו זילנד, ליד איי שטלנד הדרומיים וליד ארץ האש בדרום ארגנטינה.

## התנהגות
דולפיני וילסון נוטים לנוע בלהקות של 5–10 פרטים. באחד המחקרים דווח על קבוצה אחת של כ-60 פרטים שנעה יחדיו. הם חולקים באזורי האכילה עם יונקים ימיים אחרים, דוגמת גלובי שחור ולווייתן מינקי. הם מסתובבים לעיתים קרובות בחברת לווייתנים מצויים; ציידי לווייתנים מצויים אף נהגו להיעזר בנוכחותם של דולפיני וילסון כסימן להימצאות לווייתנים אלו בסביבה הקרובה.

בדיקות שנערכו לתכולת קיבתם של דולפיני וילסון, העלו כי הם ניזונים מדיונונים ומדגים קטנים.

## קישורים חיצוניים

* Lagenorhynchus cruciger, באתר IUCN Red List

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן רנה קונסטן קוי
וילסון
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
כוח המגן של חצי האי ערב

**כוח המגן של חצי האי ערב** (בערבית: **قوات درع الجزيرة المشتركة**, באנגלית: Peninsula Shield Force), הוא כוח צבאי משותף של הארצות החברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (GCC). מטרתו להרתיע ולהגיב כנגד כל איום צבאי חיצוני המופנה לעבר אחת מחברות המועצה: כווית, קטר, בחריין, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות ועומאן.

## הקמה

המועצה לשיתוף פעולה של מדינות המפרץ (GCC) החליטה ב-1982 על הקמת כוח צבאי משותף בסדר גודל של 10,000 חיילים. על פי ההחלטה הכוח יחולק לשתי אוגדות ויקרא "כוח המגן של חצי האי ערב", בסיסו נקבע בצפון ערב הסעודית סמוך לגבול הכוויתי והעיראקי. הכוח מורכב מיחידות רגלים, שריון, ארטילריה ויחידות עתודה מהחברות השונות. במהלך השנים כוח המגן גדל בהתמדה בעיקר כתוצאה מלחץ סעודי. תפקידו המרכזי של הכוח היה הגנה על הגבול של ערב הסעודית וכווית עם עיראק. 

נכון למרץ 2011 כוח המגן מונה כ-40,000 חיילים ובסיסו הקבוע נמצא בערב הסעודית ליד העיר חפר אלבאטן בצפון מזרח המדינה. לפי דבריו של מטלק בן סאלם אלאזימע, מפקד כוח המגן הנוכחי, כל התערבות צבאית של הכוח נעשית בהסכמה ובהשתתפות של כל מדינות ה-GCC.

## פעולות חשובות של כוח המגן
### 1990-1991
כוח המגן של חצי האי ערב לא פעל באופן ממשי כנגד הפלישה של סדאם חוסיין לכווית ב-1990, מה שחשף את הליקויים החמורים של הכוח. הכוח היה כה בלתי יעיל עד שהגנרל ח'ליד בן סולטאן החליט לפרק את הכוח ליחידות הלאומיות השונות המרכיבות אותו. 

### 2003
במרץ 2003, לפני הפלישה האמריקאית לעיראק, נעשה שימוש מסוים בכוח המגן. 

### 2011
ב-14 במרץ 2011, כוח המגן של חצי האי ערב נקרא על ידי הממשלה הבחריינית לבוא לעזרתה בדיכוי המהומות שפרצו בשטחה על רקע האביב הערבי. זאת הייתה הפעם הראשונה שנעשה שימוש בכוח המגן למטרות פנימיות בתוך מדינות ה-GCC. בסוף אותו חודש אמר מפקד כוח המגן מטלק אלאזימע, כי משימת הכוח בבחריין הייתה "להבטיח את התשתיות הצבאיות האסטרטגיות בבחריין מפני התערבות של כוחות זרים" וכן להגן על גבולות בחריין בזמן שכוחות הביטחון הבחריינים "עסוקים עם בעיות של ביטחון פנים". הוא הכחיש שהכוח בפיקודו פגע, ולו באופן קל, באיזשהו אזרח בחרייני, ואמר שפקודיו נכנסו לבחריין "כדי להביא רק טוב, שלום ואהבה".ההתערבות בבחריין כללה כ-10% מכוח המגן של חצי האי ערב. כל יחידה צבאית שנכנסה לבחריין כללה לוחמים מכלל ארצות ה-GCC. 

ההפגנות שהתחוללו בערב הסעודית באותו זמן, ליד העיר קטיף, וכוונו למען שחרור אסירים פוליטיים במדינה, התרחבו וכללו דרישה להוצאת כוח המגן של חצי האי ערב מבחריין.

## קישורים חיצוניים

* התבוסה האיראנית במשבר בחרין: אירוע מכונן בעימות הסוני-שיעי

* בחריין – מדינת אי בעין הסערה: פרופ' עוזי רבי

קטגוריה:בריתות צבאיות
קטגוריה:חצי האי ערב
קטגוריה:כווית
קטגוריה:קטר: צבא וביטחון
קטגוריה:בחריין: יחסי חוץ
קטגוריה:ערב הסעודית: צבא וביטחון
קטגוריה:ערב הסעודית: יחסי חוץ
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: צבא וביטחון
קטגוריה:עומאן
קטגוריה:כוחות צבא בין-לאומיים
קטגוריה:המזרח התיכון: צבא וביטחון
קטגוריה:מדינות ערב: ארגונים
קטגוריה:מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ
מטבעה

[שמאל|ממוזער|250px|[מטבע רומאי עתיק.]]
**מִטְבָּעָה** היא מתקן תעשייתי המייצר מטבעות למסחר.

ההיסטוריה של המִטבָעות קשורה באופן ישיר להיסטוריה של המַטבֵּעות. עם זאת, ההיסטוריה של המִטבעות הושפעה גם מהמצב הפוליטי של התקופה. לדוגמה, העבר של המטבעה של ניו אורלינס, כולל בעיקר שימוש של קונפדרציית המדינות של אמריקה שהחל ב-1861. בנוסף, המקורות של מטבעת פילדלפיה, אשר החלה לפעול ב-1792 והחלה במחזור המטבעות הראשון שלה ב-1793, שזורים בתחילתו של העידן הפדרלי בארצות הברית.

בתחילה, הטבעת מטבעות נעשתה בעיקר על ידי ריקוע או יציקה. בהתאם לכך, בשוק היה קיים מספר קטן יחסית של מטבעות (כמאות או אלפים). כיום, מבלטים (מעין תבניות ה"מחתימות" תמונות על מטבעות) מיוצרים בכמויות גדולות ובעזרתם הופכים דיסקיות מחוממות פשוטות לביליוני מטבעות.

עלות הנפקת המטבעות נמוכה מערכם בפועל (למשל, עלות הייצור של שקל אחד תהיה פחותה משקל אחד), וזאת על מנת להפוך את הליך ההטבעה לרווחי.

## מִטבעות עתיקים
שמאל|ממוזער|250px|דיוקנו של קוויטוס על מטבע.
מספר ערי-מדינה ברומא העתיקה החזיקו במִטבעות משל עצמן. כמו כן, מטבעות רומאיות היו נפוצות ברחבי האימפריה, ולעיתים שימשו לצורכי תעמולה. המַטבעות לימדו את תושבי האימפריה מיהו הקיסר שלהם (באמצעות דיוקנו שהוטבע על המַטבעות), ואפילו קיסרים ששלטו לזמן קצר דאגו שדיוקנם יופיע על המַטבעות. קוויטוס, למשל, שלט רק על חלק מהאימפריה מ-260-261 לספירה ועם זאת הוציא שני מַטבעות הנושאים את דיוקנו. 

כמה מִטבעות יווניות קדומות נתגלו על איי יוון כמו כרתים (שם קיימת מטבעה עתיקה, בעיר קידוניה, עוד מאז המאה החמישית לפנה"ס). 

## מִטבעות מוכרות

* המטבעה האוסטרית 
* מטבעת פרת' (אוסטרליה).
* המטבעה המלכותית של הממלכה המאוחדת.
* המטבעה המלכותית של אוסטרליה.
* המטבעה הלאומית של מקסיקו- נוסדה ב-1535, המִטבעה העתיקה ביותר באמריקה.
* מטבעת פורטוגל.
* מטבעת ברזיל.
* המטבעה המלכותית של קנדה.
* המטבעה של יפן.
* המטבעה המלכותית של יואכימסטל (צ'כית: Jáchymovská královská mincovna), צ'כיה.
* המטבעה של פריז (*Monnaie de Paris*), צרפת.
* המטבעה הממשלתית של הודו.
* מרכז המטבע, אירלנד.
* "המכון הממשלתי להדפסה והטבעה" (איטלקית: Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato), איטליה- המטבעה הראשונה שייצרה מטבעות דו-מתכתיים בתקופה האחרונה.
* מטבעת סנט פטרסבורג, רוסיה.
* המטבעה המלכותית של הולנד.
* מטבעת סינגפור.
* מטבעת קרמינקה (סלובקית: Mincovňa Kremnica), סלובקיה- נוסדה ב-1328, ואחת המטבעות העתיקות ביותר שעדיין פועלות.
* המטבעה המלכותית של ספרד
* מטבעת ברמינגהאם, בריטניה.
* המטבעה של שווייץ. 
* מטבעת סוהו, בריטניה.
* מטבעת דלומגה, ארצות הברית.
* מטבעת פרנקלין, ארצות הברית.
* מטבעת ארצות הברית.

## ייצור מטבעות מרוקעים


קובץ:A_mint_furnace.jpg|תנור היתוך הממיס מתכת לייצור מטבעות.
קובץ:Trussel_and_minting.jpg|פטיש המשמש בייצור מטבעות כפי שמודגם בתמונה על ידי מייצר המטבעות.
קובץ:Milling_of_coins.jpg|מתקן לייצור מטבעות מרוקעים עם מבלטים לשני צידי המטבע.
קובץ:Coin_edge_enscription_mill.jpg|מתקן לריקוע הקצוות של המטבעות.


## ראו גם
* מטבע
* נומיסמטיקה

## קישורים חיצוניים

* בנק ישראל, הנפקת מטבעות וסמלי ביטחון

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשייה לפי ענף
קטגוריה:מטבעות
ריינג'ר 4

**ריינג'ר 4** (באנגלית: **Ranger 4**) הייתה משימה ששוגרה על ידי נאס"א ב-23 באפריל 1962 על מנת לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות של הירח במהלך 10 הדקות שקדמו להתרסקותה על פניו, לשחרר קפסולת סייסמוגרף אל עבר קרקע הירח, לאסוף מידע על קרינת גמא במהלך מסעה, לבחון פעילות מכ"ם על פני הקרקע הירחיים ולהמשיך בבחינת רכיבי גשושיות הריינג'ר על מנת לסייע בתכנון חלליות עתידיות לחקר הירח. תקלה במחשב הגשושית גרמה לכך שהלוחות הסולאריים ומערכות הניווט לא נפרשו, וכתוצאה מכך התרסקה הגשושית בצדו הרחוק של הירח בלי למלא את משימתה, ובלי ששידרה כל מידע. זו הגשושית האמריקאית הראשונה שפגעה בירח, או בעצם חוץ ארצי כלשהו.

## מבנה הגשושית
ריינג'ר 4 הייתה מ"בלוק 2" של גשושיות הריינג'ר ודמתה מאוד לקודמתה – ריינג'ר 3. שקלה 331 ק"ג והייתה בגובה 3.1 מטרים. היא כללה קפסולה בקוטר 650 מ"מ שכוסתה בעץ בלזה לריכוך נחיתתה, מנוע לתיקון מסלול, מנוע ראשי שדחפו 22.6 kN ובסיס משושה ברוחב 1.5 מטרים עשוי זהב וכרום. אנטנת צלחת לטווח רחוק חוברה לבסיס. שני לוחות סולאריים דמויי כנפיים באורך 5.2 מטרים מקצה לקצה נפרשו משני צדי הבסיס זמן קצר לאחר השיגור. הלוחות הסולאריים טענו סוללה חשמלית במשקל 11.5 ק"ג שקיבולתה 1 קילו-ואט-שעה (kW·h). הגשושית נשלטה באמצעות מחשב, מערכת עיקוב ומערכת בקרה שנשלטה מכדור הארץ. הניווט בוצע באמצעות חיישני ארץ ושמש, גירוסקופים ורקטות קטנות. מערכת הטלמטריה כללה שני משדרים, האנטנה לטווח רחוק ואנטנה נוספת. בקרה תרמית הושגה על ידי צבע לבן, לוחות זהב וכרום ויריעת פלסטיק כסופה.

בין הכלים המדעיים שנשאה החללית נכללו:
* מצלמת טלוויזיה אשר הניבה פריים אחד שלם בכל 10 שניות.
* ספקטרומטר קרינת גמא על מוט באורך 1.8 מטרים.
* מד גובה מכ"מי.
* סייסמוגרף בתוך קפסולה שיועדה לבצע "נחיתה קשה" על הירח.
הסייסמוגרף הונח בתוך הקפסולה יחד עם מגבר, משדר, מערכת בקרת מתח, אנטנת "קרוסלה" ו-6 סוללות שיכלו לספק אנרגיה חשמלית למכשירי הקפסולה למשך 30 יום. הקפסולה, ששקלה 42.6 ק"ג, אמורה הייתה להתרסק על הירח במהירות 130–160 קמ"ש. מטרת המכ"ם הייתה לבחון השתקפויות מפני הירח אך גם ליזום את היפרדות הקפסולה מהגשושית ואת הפעלת רקטות הבלימה של הגשושית במהלך התרסקותה.

## המשימה
המשימה תוכננה לשיגור על־גבי משגר אטלס-אג'ינה B, לבצע תיקון מסלול ולהתרסק על קרקע הירח תוך צילום פניו. בגובה 21.4 ק"מ מפני הירח הייתה הקפסולה משוחררת, ומתרסקת בנפרד על הירח כאשר רצועות עץ בלזה שציפו אותה מרככות את הנחיתה.

רייג'ר 4 שוגרה ב-23 באפריל 1962, 20:50:00 UTC מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. עקב תקלה במחשב, פקודת פרישת הלוחות הסולאריים והפעלת מערכת הניווט לא ניתנה. הכלים חדלו לפעול לאחר כ-10 שעות טיסה והעיקוב אחריה נמשך רק בזכות המשדר הקטן שהיה בתוך קפסולת הגשושית. ריינג'ר 4 התרסקה בצדו הרחוק של הירח () במהירות 9,600 קמ"ש ב-26 באפריל 1962 בשעה 12:49:53 UTC, אחרי כ-64 שעות טיסה.

ריינג'ר 4 הייתה הגשושית האמריקאית הראשונה שהגיעה אל גרם שמיים אחר (מלבד כדור הארץ). למרות כישלון משימתה, משגר האטלס-אג'ינה B פעל כשורה לראשונה.

## ראו גם
* לונה 2

## קישורים חיצוניים

* פרופיל המשימה באתר נאס"א .

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית ריינג'ר
בית הכנסת של קורו

**בית הכנסת של קורו** (בספרדית: **Casa de Oración Hebrea** "בית תפילה עברי") הוא בית כנסת בעיר סנטה אנה דה קורו, בצפון ונצואלה, הממוקמת לחוף הים הקריבי, לא רחוק מהאי ההולנדי קוראסאו. האתר ידוע כאחד מבתי הכנסת העתיקים ביותר באמריקה הלטינית.

## היסטוריה
בית הכנסת היה במקור בית פרטי שנבנה בשנת 1774 ונקנה ב-30 ביולי 1847 על ידי דוד אברהם סניור, סוחר ספרדי מקוראסאו, שהתגורר בעיר קורו והיה חבר הקהילה היהודית המתפתחת של העיר. לפני כן, שימש ביתו של דוד ולנסיה כבית התפילה הקהילתי אשר כ-20 יהודים התפללו בו בשבתות ובימי חול. יצחק סניור, בנו של דוד ובניו נשארו בבית והשתמשו באחד החדרים שלו כאולם תפילה, עד שנת 1880.

## רכישה על ידי ממשלת ונצואלה
ב-3 באוגוסט 1997, נפתח מחדש הבית על ידי ממשלת ונצואלה בשם "Casa de Oración Hebrea" (בית תפילה עברי) כתרומה תרבותית חשובה להנצחה של מורשת היהודים הספרדים בצפון ונצואלה.

## הערות שוליים

קורו
קטגוריה:ונצואלה: מבנים
קטגוריה:אמריקה הדרומית: בתי כנסת
קטגוריה:יהדות ונצואלה
היה היו ביער

"**היה היו ביער**" (באנגלית: **Once Upon a Forest**) הוא סרט הנפשה בריטי משנת 1993.

## עלילה
הסרט דן בארבעה תלמידים, ראסל, אביגייל, אדגר ומישל, ומורם קורניליוס, שיוצאים לטיול בשטח שם הארבעה יוצאים לשיט בסירת משוטים. בחזרתם לביתם משאית שמכילה גז רעיל עוברת תאונה שגורמת לשחרור הגז, שפוגע באחת התלמידות ובהוריה. כדי להציל את חייה צריכים שאר התלמידים לצאת למסע ליער רחוק ולהביא משם צמח מרפא, בטרם יתדרדר מצבה.

לבסוף התלמידים מצליחים למצוא את העשב ומגיעים בזמן להציל את חייה, אך מגלים שיערם מלא בבני אדם. מוריהם, קורניליוס, שכשהיה קטן הופרד מהוריו על ידי בני אדם, פוחד שהם יעשו אותו דבר לתלמידיו, אך מגלה שהם מנסים להפטר מהגז ששוחרר בתאונה ולשפר את מצב היער. בסוף הסרט כל היער נוקה מהגז, ולמרות שחלקים גדולים ממנו מתו, לאחר מעשי בני האדם הוא לבסוף ישתקם.

## דמויות ראשיות
* אביגייל-עכברה. איחרה לשיעור בגלל שיחה קצרה עם אביה. במהלך מסעם לעבר יער אחר נחטפה על ידי ינשוף שכוונתו המקורית, לחטוף גם אדגר וראסל, כשלה.
* ראסל-קיפוד. איחר לשיעור בגלל שניסה, ללא הצלחה, להגיע אל ארוחת-הבוקר שאחיו הרבים התנפלו עליה בהתלהבות. קרוב היה להידרס ממכונית ו/או להיפגע מבקבוק זכוכית שהושלך לעברו.
* אדגר-חפרפר. איחר לשיעור בגלל עזרתה של אימו בהתארגנות לבית הספר. הציל את אביגייל מנפילה כשהחבורה טסה ב"פרפר המעופף".
* מישל-גירית (בגרסה העברית הוצגה כבואשת). אחייניתו הקטנה של קורנליוס. חלתה לאחר שנשמה גז רעיל. הגז התפשט באוויר עקב התהפכות משאית-גז עקב פנצ'ר שנוצר מעליה על שבריו של בקבוק הזכוכית שהושלך לעבר ראסל.
* קורנליוס-גירית (בגרסה העברית הוצג כבואש). מורה זקן וחביב שרצה, בעתיד, לבנות את "הפרפר המעופף"{כלי-טיס דמוי מטוס} בגודלו הטבעי. ראסל, אדגר ואביגייל עשו זאת למען שובם מן המסע.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:אימוץ בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטי אנימציה על בעלי חיים
קטגוריה:סרטי אנימציה על יתומים
קטגוריה:סרטי אנימציה של פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי האנה-ברברה
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה בריטיים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ג'יימס הורנר
דולפין פסיפי לבן-צד

**דולפין פסיפי לבן-צד** (שם מדעי: *Lagenorhynchus obliquidens*), מין של יונק ימי ממשפחת הדולפיניים. חי במימיו הצפוניים של האוקיינוס השקט. לאוכלוסייה גודל משוער של כמיליון פרטים.

## טקסונומיה והיסטוריה
כינויו של הדולפין ניתן לו על ידי המדען תיאודור ניקולס גיל, אחד מחברי ארגון הסמית'סוניאן, ב-1865. מבחינה מורפולוגית הוא דומה לדולפין המזנק, החי בדרום האוקיינוס השקט. ניתוח גנטי שנערך על ידי פרנק צ'יפריאנו גילה כי שני המינים התפצלו זה מזה לפני כשני מיליוני שנים. 

למרות סיווגם לסוג דולפין בקבוקי, בדיקה מולקולרית הוכיחה שהם אמורים להיות בני הסוג דולפין קטן (*Cephalorhynchus*). 

## תיאור
הסנטר, הגרון והבטן לבנים, המקור, הסנפירים, הגב וסנפיר הגב אפורים כהים ובנוסף כתמים בצבעי אפור בהיר בצדדים. הנקבות שוקלות 150 ק"ג והזכרים 200 ק"ג. הזכרים יכולים להגיע לאורך של 2.5 מטרים, והנקבות - ל-2.3 מטרים. יש להם בממוצע 60 שיניים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל שבע שנים. ההיריון אורך כשנה בממוצע. תוחלת החיים - כ-40 שנים. 

## תפוצה ומקום חיות
הדולפין הפסיפי לבן-הצד חי במים ממוזגים שבצפון האוקיינוס השקט. הוא אינו מרחיק דרומה יותר מים סין הדרומי (דרום-מזרח אסיה) במזרח ואזור קליפורניה במערב. אוכלוסיות ניתן למצוא גם בים אוחצוק וים יפן.

אוכלוסיות הדולפינים באמריקה נודדות- בחורף, הם נמצאים באזור קליפורניה, ובקיץ הם נודדים צפונה לאזור אורגון ווושינגטון.

הדולפינים מסתדרים היטב בשבי, וכ-50 דולפינריומים מכילים מספר פרטים של דולפין פסיפי לבן-צד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
פסיפי לבן-צד
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
אורות בערפל

**אורות בערפל**, הוא ספרו האוטוביוגרפי של אלוף במיל' אורי שגיא, בעברו מפקד חטיבת גולני, אלוף פיקוד הדרום, מפקד המפקדת חילות השדה וראש אמ"ן. בספרו מתאר שגיא את שירותו הצבאי כלוחם ומפקד בחטיבת גולני, וכן את חוויותיו כראש אמ"ן. 
## בספר
שגיא אשר נולד בכפר ביאליק בשנת 1943 למשפחת אייזנברג החיה בישראל מזה מספר דורות, מתאר בספרו את קורות משפחתו והתיישבותה בארץ. כמו כן מתאר שגיא בספר את הלבטים והדיונים שקדמו למבצע חטיפתו של מוסטפא דיראני בידי סיירת מטכ"ל. בהמשך מתאר שגיא כיצד התגייס לחטיבת גולני בשנת 1961 ושובץ בגדוד 51. שגיא עבר בגולני מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. בהמשך מתארות חוויותיו מן הלחימה במלחמת ששת הימים, בה היה מפקד פלוגה ב' בגדוד 51, פלוגת החוד בכיבוש תל עזזיאת, אשר הובילה את הגדוד בלחימה על היעד, מוצב פלוגתי סורי מבוצר ברמת הגולן. בעת מלחמת ההתשה שימש כמפקד סיירת גולני והוביל אותה במבצעים מיוחדים, אשר חלקם מתוארים בספר. פרק מיוחד מקדיש שגיא לפקודו מן הסיירת,  ("פצ'נגה"), אשר נהרג בפיגוע בכפר יובל ב-15 ביוני 1975, ובו הוא מספר על פעולות שונות בהן השתתף מרדכי. בשנים 1977-1976 שימש שגיא כמפקד חטיבת גולני, ופיקד על כוח מן החטיבה במבצע יונתן. שגיא מתאר בספרו כיצד בחר את לוחמי ומפקדי הכוח שהשתתפו במבצע, את ההכנות והתרגילים וכן את חוויותיו מן המבצע. שגיא מספר בספר על רשמיו מן ההסבה שעבר לשריון ועל ניסיונו כמפקד עוצבת געש. בהמשך מתאר שגיא את חוויותיו ממלחמת לבנון בה שימש כראש חטיבת המבצעים במטכ"ל. 

פרק נרחב מקדיש שגיא למושג המפקד, ופורש בו בפני הקורא את הדגשים העיקריים שלו למפקד בצה"ל. בהמשך מתאר שגיא את רשמיו משירותו כראש אמ"ן בימי ממשל רבין ובהם את רשמיו מן הלבטים על אישור מבצע עוקץ ארסי ומן המשא ומתן עם סוריה. כמו כן מתאר שגיא את מפגשיו עם קצינים בכירים במדינות ערב ובהם הרמטכ"ל הסורי. בסוף ספרו מתאר שגיא את פרישתו מצה"ל בשל העובדה שלטענתו ראש הממשלה ושר הביטחון דאז, יצחק רבין, לא עמד בסיכום שנקבע ביניהם כי יתמנה לסגן הרמטכ"ל. בעקבות כך הסתכסך שגיא גם עם הרמטכ"ל היוצא דאז, אהוד ברק ועם מחליפו רא"ל אמנון ליפקין-שחק, עליו אמר כי הוא מעריך אותו מאוד והריב ביניהם הוא תוצאה של מקורבים שנהגו כאנשי ריב ומדון וכלשונו: "טרחו לסכסך".

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר ידיעות ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1998
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:צה"ל: ספרים
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
שירים ופזמונות לילדים

**שִׁירִים וּפִזְמוֹנוֹת לִילָדִים** הוא ספר שירים וסיפורים מאת חיים נחמן ביאליק ובאיוריו של נחום גוטמן. הספר יצא בשנת 1933 בהוצאת דביר לרגל חגיגות יובל השישים לביאליק, שצוינו במספר טקסים ביישוב היהודי. הספר זכה להוצאות מחודשות רבות במהלך השנים, בהן כחלק מהוצאת כל כתבי ביאליק בשנת 1957 ובשנת 2008, במהדורה חגיגית במלאת 75 שנה להופעתו של הספר, בה נוספה הקדמה של יעל דר המתייחסת למעמד הקנוני לו זכתה האסופה.

בספר מופיעים 79 סיפורים ושירים שכתב ביאליק בשנים 1897–1933 ובהם: "קַן צִפּוֹר", "הַתַּרְנְגֹלִים וְהַשּׁוּעָל", "עֲצִיץ פְּרָחִים", "לִכְבוֹד הַחֲנֻכָּה", "נַדְנֵדָה" (נד-נד, נד-נד), "מַקְהֵלַת נוֹגְנִים" (יוסי בכינור) ו"אֶצְבְּעוֹנִי". ביאליק ערך את שיריו בספר בהתאם לגיל הקוראים ויכולתם האוריינית. 11 מהשירים שבספר היו חדשים ופורסמו בו לראשונה, ובחלק מהאחרים ערך ביאליק שינויים לרגל כינוסם בספר זה. רבים מהשירים נכתבו בחו"ל בהגייה אשכנזית, שהייתה נהוגה באותה עת.

בחלק מהטקסטים קיימת זיקה למעשיות עממיות ומקורות יהודיים, כדוגמת "שַׁבָּת הַמַּלְכָּה" ו"אֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא", לצד הטבע המקבל האנשה ומשמש כחלק חשוב מעולמו בעֲצִיץ פְּרָחִים ו"בְּגִנַּת הַיָּרָק" (בערוגת הגינה, מסביב לחבית), וסיפורים ושירים ערכיים המשדרים חלוציות המתבטאת ב"שִׁיר הָעֲבוֹדָה וְהַמְּלָאכָה". במהלך העבודה ביאליק נעזר באוסף של סיפורי יידיש שהועבר לידיו על ידי צבי דנילביץ'.

מרבית השירים בספר הולחנו, 254 לחנים מקוריים, ו-12 לחנים שהיו קיימים והוצמדו להם, בדרך זו הם נכנסו לרפרטואר התרבות בתקופה מסוימת. 

בשנת 1967 יצא תקליט שירי ילדים של ביאליק בעיבודי ג'אז של מוני אמריליו, אלברט פיאמנטה ובני נגרי בשם "ח.נ. ביאליק - שירים ופזמונות" ובו ביצעו את השירים יהורם גאון, אופירה גלוסקא, שולה חן וליאור ייני (התקליט יצא על גבי דיסק בשנת 2006 על ידי חברת אן אם סי).

## לקריאה נוספת
*זיוה שמיר, **שירים ופזמונות גם לילדים, לחקר שירת ביאליק לילדים ולנוער**, הוצאת פפירוס: תל אביב 1986.
*אילנה אלקד להמן, "ביאליק לילדים: סוגיית המגדר בשירים ובאיורים 2008-1922", **עיונים בשפה וחברה**, 3 (1), 2010, עמ' 66-31. טקסט מלא 

## קישורים חיצוניים
* "שירים ופזמונות לילדים" בקטלוג הספרייה הלאומית 
*  - מהדורה סרוקה של הספר
*פירוט היצירות בספר, בדף היוצר של חיים נחמן ביאליק, באתר פרויקט בן-יהודה
*אילנה אלקד-להמן, יצחק גילת יצירתו של חיים נחמן ביאליק בזמננו: מה זוכרים ומדוע?
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1933
קטגוריה:ספרי שירה עבריים לילדים
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
צבעים חיבוריים

200px|ממוזער|ערבוב צבעי יסוד. בתמונה זו ניתן לראות כיצד שלושת צבעי היסוד יוצרים צבעים חדשים באמצעות סופרפוזיציה
שמאל|ממוזער|200px|רגישות שלושת קולטני האור בעין, לפי תדר
**צבעים חיבוריים** היא שיטה לייצג את הצבעים הנראים על ידי העין, באמצעות סופרפוזיציה של שלושה צבעי יסוד: ירוק, אדום וכחול. 

העין האנושית בנויה מקולטנים אשר רגישים לאור הנראה. בעין קולטנים לילה, אשר אינם רגישים לצבע, וקולטני יום הרגישים לצבע. קולטני היום נחלקים לשלושה סוגים: כאלו הרגישים לאור הכחול, כאלו הרגישים לאור הירוק וכאלו הרגישים לאור האדום. כל צבע בטווח האור הנראה, גורם לתגובה שונה של שלושת הקולטנים הללו. המוח מקבל את האותות מהקולטנים, ומפרש אותם כצבע. כך למשל, צבע צהוב, מעורר במידה רבה את הקולטנים הירוקים והאדומים, ובמידה קטנה מאוד את הקולטנים הכחולים. אך אור צהוב אינו האופציה היחידה לקבלת תגובה המתאימה לאור צהוב. ניתן לחלופין, להאיר באור ירוק ובאור אדום באופן כזה, שהקולטנים הירוקים והאדומים יגיבו באותה דרך, כאילו שהוארו באור צהוב. המוח יקבל את אותו המידע ויפרש את האור הנראה כאור צהוב. זאת למרות שהאור כלל אינו צהוב, אלא מורכב מסופרפוזיציה של ירוק ואדום.

ניתן לראות איפה, שחיבור של שלושת צבעי היסוד, מאפשר לייצר שילובים הנראים ככל צבע אחר. השילוב אינו מייצר צבע חדש באמת, אלא רק אשליה המתפרשת במוח כצבע חדש. לתופעה יש שימושים מעשיים רבים מאוד, בכל מקום בו יש צורך לייצר הקרנה של צבע מלאכותי. יש להבדיל בין צבעים חיבוריים לבין צבעים חיסוריים, המשמשים במקרים בהם יש צורך לייצר החזר של צבע מלאכותי (למשל בהדפסות על נייר).

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|200px|תמונת הצבע הראשונה שצולמה על ידי מקסוול ב-[1861]]
ג'יימס קלרק מקסוול נחשב לאבי השיטה. מקסוול ערך את הניסוי הראשון בצילום צבע, בעזרתו של הצלם תומאס סוטון. בניסוי צולם סרט בד צבעוני, באמצעות סרט צילום שחור לבן כשלוש פעמים, כאשר בכל פעם מושם על המצלמה פילטר באחד משלושת צבעי היסוד. לאחר הפיתוח הוקרנו שלוש התמונות בחפיפה, באמצעות שלושה מקרנים, כאשר על כל מקרן יש פילטר בהתאם לצבע היסוד המתאים. התמונה שהתקבלה הייתה תמונה צבעונית.

## שימושים מעשיים
השימוש המעשי העיקרי ל**צבעים חיבוריים**, הוא בכל מקום בהם יש צורך להקרין לעין צבעים משתנים. להלן מספר דוגמאות נפוצות:

### צגים
צגים שונים, כגון מסכי טלוויזיה, מחשב, או טלפונים סלולריים, מכילים כולם יחידות תצוגה זערוריות (פיקסלים), בשלושת צבעי היסוד. הפיקסלים קטנים מכדי שיהיה ניתן להבחין בצבעים המרכיבים אותם. הדלקה של כל אחד מהפיקסלים, עם הרכב שונה של שלושת צבעי היסוד, מאפשר להציג תמונה צבעונית.

צגי ענק, הנמצאים בצמתים ומשמשים בדרך כלל לפרסום, עובדים באופן דומה. הפיקסלים המורכבים משלושת צבעי היסוד הם גדולים מאוד, וקל להבחין בהם כאשר מתקרבים אל הצג.

### סרטי צילום
סרט צלולואיד, אשר שימש בעבר כסרט צילום לתמונות, ומשמש עדיין כיום בקולנוע, מורכב מפיקסלים הרגישים לאור באופן דומה לעין. עם החשיפה לאור, נצרבים שלושת צבעי היסוד על סרט הצילום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צבעים
פחדרון בארון

**פחדרון בארון**, (באנגלית: There's a Nightmare in my Closet), הוא ספר ילדים שכתב ואייר מרסר מאייר בשנת 1976. הספר תורגם לעברית על ידי אסתר סופר ויצא לראשונה בעברית בשנת 1978, על ידי הוצאת "כתר".

זהו ספר קצר - עלילתו משתרעת על 27 עמודים בלבד. הסיפור המגולל בספר מבוסס על פחדו של הסופר כשהיה ילד קטן וחשב שיש מפלצת בארון, ועל התגברותו. הילד גילה שה"פחדרון" (שילוב של המילים "פחד" ו"ארון") אכן קיים. מאוחר יותר הוא גילה דבר נוסף: שהפחדרון הוא בעצם יצור נחמד וחברותי.

ב-2009 הספר הומחז ונוצר סרטון באנגלית המבוסס עליו.

## קישורים חיצוניים
* לילך שוסטר, פחדרון בארון, באתר "ארמון ספרים - הבית לספרות ילדים", 6 בדצמבר 2011
*  

קטגוריה:ספרי 1976
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
הילה רביב-צור

שמאל|ממוזער|180px
**הילה רביב-צור** (נולדה ב-17 בדצמבר 1978) היא שחקנית ישראלית.

## קורות חייה
הילה רביב נולדה וגדלה בנתניה, הילדה האמצעית במשפחה בת שלוש אחיות. אמה היא מורה לתנ"ך ואביה היה טייס בחיל האוויר ואיש צבא קבע. החיבור שלה לבמה התחיל כשאמה שלחה אותה (בגיל 13–14) לאודישנים ללהקת מחול חבצלות נתניה ופעם בחודש הייתה מופיעה בהיכל התרבות של נתניה. בתיכון למדה במגמת תיאטרון. בצה"ל החלה כפקידת מבצעים, אחר-כך יצאה לקורס קצינות, אחריו שירתה בבית הספר לטיסה והשתחררה בדרגת סגן. למדה משחק בבית צבי בשנים 2000–2003. במסגרת בית צבי זכתה במלגות – עמוס גוטמן (2001), שרגא פרידמן (2001), זוהרה שאקוב (2002), מלגת ההנהלה (2003).לאחר סיום לימודיה בבית צבי שיחקה בהצגה "שד היער" בתיאטרון קרוב של ניקו ניתאי ואחר-כך שיחקה משנת 2004 בתיאטרון הקאמרי, שם שיחקה בהצגה "מילאנו" של שמואל הספרי. רביב-צור משחקת מ-2008 בתיאטרון יידישפיל והופיעה גם בקונצרטים ביידיש. בתחילת פעילותה היא לא ידעה יידיש ולכן נשלחה ללמוד את השפה באוניברסיטת תל אביב.

לאורך השנים הופיעה בהצגות ילדים שונות.

ב-2007 שיחקה הילה רביב-צור בסרט העצמאי באורך מלא "חירות הרחוב", בבימויו של משה רוזנטל. הסרט מספר על בחורה (רביב-צור), שיש לה כלב בשם רופוס ועל בחור חנון שמאוד רוצה להתחבב עליה, ומשום כך מציע לה לשמור על רופוס וכשהוא עושה זאת הוא מאבד אותו. מכאן הבחור ביחד עם שניים מחבריו יוצאים למסע בעקבות רופוס, עד שלבסוף הם מביאים אותו אליה מת. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סרטים עצמאיים בבריטניה.

רביב-צור זכתה במלגת סנו 2009 על ידי תיאטרון יידישפיל לשחקנית המבטיחה של השנה.

ב-2012 הצטלמה הילה רביב-צור לסרט הקולנוע החרדי "מלאכיות בלבן" בבימויה של טלי אברהמי.

היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה הפתוחה. עברה קורסי משחק מול מצלמה בהדרכת גלי זייד. ומשחק מול מצלמה בהדרכת ניב רז ואולי שטרנברג.
השתתפה בפרסומות רבות.
## חיים אישיים
הילה רביב-צור נשואה לשחקן שרון צור ולהם שלושה ילדים. מתגוררת בקיבוץ גבעת ברנר.

## תפקידים

**תיאטרון**

**קולנוע**

**הצגות ילדים**

; מחזות זמר
* "מיקה שלי" – קבוצת הדרן.
* "יוסף וכתונת הפסים", "ג'יפסי", "משחקי פיג'מה", "צ'רטי המתוקה", "שיער", "דוד" – מסגרת בית צבי.

## קישורים חיצוניים

* הילה רביב-צור באתר שלש
* הילה רביב-צור  באתר תיאטרון יידישפיל
* דנה גוטרזון, יידיש זה כיף, באתר Mynet, 30 ביוני 2009

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:שחקניות יידישאיות
קטגוריה:בוגרות תיכון שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון שרת
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978