open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דאונטאון הונולולו

**דאונטאון הונולולו** (באנגלית: **Downtown Honolulu**) הוא מרכז העיר ההיסטורי, הכלכלי ומרכז הממשל של העיר הונולולו, בירת מדינת הוואי שבארצות הברית. אזור דאונטאון הונולולו נתחם בנחל נו'אנו ממערב, בשדרת וורד ממזרח, בשדרת ויניארד מצפון, ובנמל הונולולו מדרום. האזור מכיל מבנים ומתחמים מודרניים והיסטוריים רבים.

## תתי אזורים
ניתן לחלק את אזור דאונטאון הונולולו לארבעה תתי אזורים שלכל אחד מהם מוקד מרכזי משלו ושילוב של מבנים עם תכלית שונה. האזורים הללו הם מחוז הקפיטול, מחוז העסקים המרכזי, אזור הצ'יינה טאון ואזור קו המים.

### מחוז הקפיטול
אזור מחוז הקפיטול (Capitol District) מכיל את רוב מבני הממשל הפדרלי, ממשל המדינה והממשל העירוני. הפעילות של הגופים הללו מרכוז בעיקר במבנה של קפיטול המדינה, בארמון יולני ובניין עיריית הונולולו. אזור זה נתחם ברחוב ריצ'רדס ממערב, בשדרת וורד ממזרח, שדרות ויניארד מצפון וברחוב נימיץ מדרום.

### אזור עסקים מרכזי
הפעילות של אזור העסקים המרכזי (Central Business District) מרוכזת בעיקר לאורך רחוב בישופ ובמרכז הקניות "פורט סטריט". אזור העסקים המרכזי נתחם בשדרות נו'אנו, רחוב נימיץ, רחוב ריצ'רדס ושדרת ויניארד. אזור זה מכיל את רוב בנייני המטה של החברות הגדולות ביותר שפועלות בהוואי וכמו גם את רוב גורדי השחקים של הוואי.

### צ'יינה טאון
שכונת צ'יינה טאון (Chinatown), הממוקמת בין נחל נו'אונו ושדרת נו'אונו, הוא מרכז הפעילות של הקהילה הסינית בהוואי. אחד מהמקומות המרכזיים באזור זה הוא השוק הפתוח של צ'יינה טאון. האזור שממוקם מסביב לשדרת נו'אונו הפך עם השנים למרכז הפעילות של אמנים רבים.

### אזור קו המים
אזור קו המים של הונולולו (Waterfront) כולל בין היתר את הבניין מגדל אלוהה, שהיה בעבר הבניין הגבוה ביותר בהוואי אשר לצדו עגנו ספינות שייט לפני שהמשיכו לשוט לעבר ארצות הברית היבשתית. בהווה ספינות השייט עוגנות במקום זאת בנמל הונולולו.

## ממשל ותשתיות
משטרת הונולולו מפעילה את מטה המשטרה "אלאפאי" ואת תחנת המשטרה באזור דאונטאון הונולולו.

שירות הדואר של ארצות הברית מפעיל את מרכז הדואר של הונולולו ברחוב מרצ'נט 335.

## גלריית תמונות

קובץ:Kakaako_Waterfront_Park_NW_20100517.jpg|פארק חוף קאקאקו
קובץ:Aloha_Tower_Marketplace_(2854227630).jpg|הכניסה למרכז הקניות אלוהה טאוור מרקאפלייס
קובץ:Aloha_Tower_(12997774614).jpg|מגדל אלוהה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הונולולו
הונולולו
אירפין

**אירפין** (באוקראינית: **Ірпі́нь**) היא עיר הממוקמת סמוך לנהר אירפין שבמחוז קייב.

## היסטוריה
במאה ה-17 היו כמה כפרים באזור אירפין.

אירפין נוסדה בשנת 1899 כתחנת רכבת תפעולית, במהלך בניית קו הרכבת בין קייב לקובל.  עובדי הרכבת הקימו את העיירה ליד כביש הרכבת יחד עם יישובים נוספים. שמה של העיר נבחר בשל מיקומה ליד נהר אירפין.

מ-26 ביולי 1941, מיד לאחר קרב קייב, היא נכבשה על ידי הוורמאכט ששלט עליה עד לנובמבר 1943, אז נכבשה קייב מחדש. רוב אוכלוסייתה היהודית נרצחה בבאבי יאר או במעשי טבח אחרים על ידי הנאצים.

אוכלוסיית העיר מונה כ-60,084 תושבים (הערכה נכון לשנת 2020).

### הפלישה הרוסית לאוקראינה

במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה התרחש בעיר קרב אירפין, במהלך ניסיונם של הכוחות הרוסים לכתר את קייב, עיר הבירה של אוקראינה, והתנגדותם של הכוחות האוקראינים להתקדמות הרוסית בפרבריה המערביים של קייב. לכל אורכו, הקרב התאפיין בלוחמה אינטנסיבית בשטח בנוי. 

הקרב נערך בין ה-27 בפברואר ל-28 במרץ 2022, והסתיים עם תבוסת הכוחות הרוסים ושחרור העיר על ידי הכוחות המזוינים של אוקראינה.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של 2001, רוב אוכלוסיית העיירה אירפין דוברת אוקראינית (84.81%), כאשר מיעוטם דוברי רוסית (14.48%).

## ראו גם
* קייב

## קישורים חיצוניים

* 
* אירפין, באתר מינהלת מחוז קייב 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז קייב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1899
הפיגוע במכללה האסלאמית בחברון

**הפיגוע במכללה האסלאמית בחברון** נערך ב-26 ביולי 1983, ובו אחדים מחברי המחתרת היהודית תקפו בירי וברימונים את המכללה האסלאמית בחברון, רצחו שלושה סטודנטים ופצעו 33 נוספים.

## הפיגוע
ב-26 ביולי 1983 בשעה 11:50 עצרה מכונית פיג'ו 504 לבנה בשער המכללה האסלאמית בחברון, השוכנת ביציאה מהעיר לכיוון באר שבע. מהמכונית יצאו שני גברים רעולי פנים חמושים ברובי סער קלשניקוב, וירו לעבר הסטודנטים שהיו בחורשה סמוכה למכללה, בחצר המכללה ובכניסה לבניין המכללה. הירי נמשך כארבע דקות, ובנוסף זרקו התוקפים רימון יד לעבר הכניסה לבניין המכללה. בפיגוע נרצחו שלושה סטודנטים (סמיח פתחי דאוד עמרי, רעד אדין חסן מוסטפא סברי וגמאל אסעד נאזל), ו-33 נפצעו. בתום הפיגוע הסתלקו התוקפים ללא פגע.

## בעקבות הפיגוע
בעקבות הפיגוע נערכו הפגנות ותקריות יידוי אבנים ביהודה ושומרון. בפיזור הפגנה בעיר העתיקה של שכם נהרגה פלסטינית בת 18 מירי צה"ל. הרמטכ"ל משה לוי, מפקד פיקוד המרכז אורי אור ומתאם פעולות הממשלה בשטחים בנימין בן אליעזר הגיעו למכללה האסלאמית, שהלימודים בה הופסקו זמנית, ונפגשו עם מנהלהּ. צה"ל הכריז עוצר בחברון, בחלחול ובעיר העתיקה של שכם. מאות סטודנטים הפגינו ויידו אבנים באוניברסיטת ביר זית. בערי יהודה ושומרון נערכה שביתת מחאה ונמשכו ההפגנות.

## מעצר המחבלים, משפטם ומאסרם
בסוף אפריל 1984 עצר השב"כ 29 ישראלים חשודים בפיגוע זה ובפיגועים נוספים. להתארגנות הטרוריסטית ניתו השם "המחתרת היהודית".
לאחר המעצר סיפר אחד העצורים שהפיגוע נעשה כנקמה על רצח אשר אהרן גרוס, שנערך בחברון ב-7 ביולי, כשלושה שבועות לפני הפיגוע במכללה האסלאמית.

בחקירה התברר שאת הפיגוע ביצעו עוזיהו שרבף ושאול ניר, והנהג שהסיעם במכוניתו של יצחק גנירם (אקל'ה) היה ברק ניר, חמוש באקדח. בתכנון הפיגוע השתתף גם מנחם לבני.

על חלקם בפיגוע זה, מנחם לבני, עוזיהו שרבף ושאול ניר הורשעו ברצח ובניסיון רצח ונדונו למאסר עולם, ברק ניר הורשע בהריגה ונדון לשש שנות מאסר בפועל ושש שנות מאסר על תנאי, יצחק גנירם הורשע בהריגה ונדון לשבע שנות מאסר בפועל ושלוש שנות מאסר על תנאי, ישועה בן-שושן הורשע באי-מניעת פשע ונדון, על פיגוע זה ופשעים נוספים, לארבע וחצי שנות מאסר בפועל ועוד שנתיים וחצי מאסר על תנאי. המדינה ערערה לבית המשפט העליון על קולת עונשו של ברק ניר, והוא ערער על חומרת עונשו. בית המשפט העליון דחה את הערעורים.

למן מעצרם של המפגעים הוקם לובי ציבורי, בראשות הרב יהודה חזני, שפעל לשחרורם. תוך שנים ספורות השתחררו מן הכלא רוב חברי המחתרת, ובכלא נשארו בעיקר אסירי העולם. הנשיא חיים הרצוג הודיע שיסרב לדון בחנינה תחת לחץ. בסופו של דבר קצב את עונשם של אסירי העולם שלוש פעמים, ובניכוי שליש הם שוחררו לאחר פחות משבע שנות מאסר בסוף שנת 1990.

## קישורים חיצוניים
* ת"פ (י-ם) 203/84 מדינת ישראל נגד מנחם ליבני ואחרים - פסק הדין של חברי המחתרת היהודית, מאגר "נבו"
* , 

## הערות שוליים

קטגוריה:1983 בישראל
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני בחברון
מכללה האסלאמית
מכללה האסלאמית
קטגוריה:התקפות על מוסדות חינוך
קטגוריה:פעולות טרור ב-1983
מכללה האסלאמית
קטגוריה:המחתרת היהודית
ויל סטגר

**ויל סטגר** (באנגלית: **Will Steger**; נולד ב-27 באוגוסט 1944) הוא חוקר ארצות ופעיל לשמירת הסביבה אמריקאי.

## ביוגרפיה
ויל סטגר נולד בעיירה ריצ'פילד שבמינסוטה. סיים תואר ראשון בגאולוגיה ותואר נוסף בחינוך.

בשנת 1986 ארגן משלחת ראשונה בעולם לאזור הקוטב הצפוני על כלבי מזחלת ללא צוות תומך. הצוות כלל שישה אנשים לרבות אן בנקפורט. בשנת 1988 עמד בראש משלחת על כלבי מזחלת שחצתה את האי גרינלנד במסלול באורך כ-2,500 ק"מ. בשנים 1989–1990 הוא היה בראש צוות שחצה את אנטארקטיקה באותה צורה. אורך המסלול היה כ-4,500 ק"מ. בשנת 1995 הוא חצה את האוקיינוס הארקטי מסיביר לאלסמר שבקנדה תוך חציית אזור הקוטב הצפוני.

ויל סטגר הקים מרכז ללימודי הסביבה באוניברסיטה של העיר סיינט פול. בשנת 1993 הוא הקים מרכז ללימודי הרפתקנות.

כהכרה לפעילותו הרבה ויל סטגר קיבל מספר פרסים לרבות פרס של נשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 1996 ופרס נוסף על מפעל חיים מאותו ארגון.

ויל סטגר פרסם מספר ספרים עם תיאור פעילות המשלחות בהם היה חבר.

## ספרים
* Over the Top of the World 
* Crossing Antarctica 
* North to the Pole, 1986, 
* Saving the Earth 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:הרפתקנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סיינט תומאס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
מתחתנת

**מתחתנת** הוא סרט קומדיה רומנטית ישראלי, שבוים ונכתב על ידי ערן בן יעקב עם הילה סעדה, דין מירושניקוב וענת וקסמן בתפקידים הראשיים.

הסרט נכתב בהשראת סיפור אמיתי, ועוסק גם בתופעת הסולוגמיה (נישואים עצמיים). הסרט עלה לאקרנים ב-10 במרץ 2022.

## תקציר העלילה
גבי (הילה סעדה) היא אישה מצליחה שלא מצאה את בן זוגה. לאחר שהיא תופסת את אהובה (מאור הרוש) בוגד בה, היא מחליטה "לוותר" על גברים לחלוטין – ומכריזה שהיא מתחתנת עם עצמה. החברים והמשפחה לא מקבלים את החלטתה בהבנה, אך היא מתחילה לתכנן את חתונתה, ובדרך מתמודדת עם אמה (ענת וקסמן) והחברות המשוגעות שלה, מור (ליז רביאן) ודנה (הילה ערן). 

פיתויים של הרגע האחרון מהאקס המיתולוגי, ובמיוחד עם כניסתו המפתיעה של אסי (דין מירושניקוב) לחייה, אסי הוא נגר נאה עם עבר מסתורי שנשלח לעזור לה בהכנת האירוע.

## ראו גם
* לעבור את הקיר

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2022
ארז'בט קרטס

**ארז'בט קרטס** (שמותיה הבדויים: Ingrid Holsen, Elbert S. Payne, Marjorie Wyne; בהונגרית: **Kertész Erzsébet**; סולנוק, 29 בספטמבר 1909 – בודפשט, 25 במרץ 2005) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה זוכת פרס אטילה יוז'ף (2000) שהוא הפרס הספרותי הגבוה בהונגריה.
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| לוח זיכרון על ביתה ברובע 13 בבודפשט

## ביוגרפיה
ארז'בט קרטס נולדה במשפחה יהודית כבתם של מיקלוש (מור) קרטס (1877–1933) מהנדס מכונות, מנהל מפעל ושל אירן רייזר. סבה וסבתה מצד אביה היו יונאס (יונה) קרטס וינקה שוורץ, סבה וסבתה מצד אמה היו אדה רייזר (1849–1890), סוחר, ואדל קוהן (כהן) (1850–1915). בין 1927 לבין 1933, היא השיגה תואר מורה בכימיה ובגאוגרפיה מאוניברסיטת יוז'ף נאדור לטכנולוגיה וכלכלה (שמה היום אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה). בתחילה עבדה כספרנית (ב"העיתון" - Az Újság), לאחר מכן בין 1936 לבין 1940 הייתה סגנית העורכת הראשית של כתב העת "עיתון הנשים העובדות" (Dolgozó Asszonyok Lapja), ומ-1940 הייתה סופרת עצמאית, ככל הנראה בשל החוקים היהודיים שלא איפשרו לה לעבוד כשכירה.

כמה דורות של קוראים צמחו על הרומנים שלה, שנכתבו בעיקר לצעירים, במיוחד לבנות, שהופיעו ב"ספרי פסים" הבלתי נשכחים. יצירותיה הביוגרפיות היו על דמויות גדולות בהיסטוריה העולמית וההונגרית, אבל היא כתבה רק על נשים. בין השמות ניתן למנות את הספרים על בלנקה טלקי, יוליה סנדראי, חנות התחרה בבריסל (ביוגרפיה של יוליה פודמניצקי, אשתו של מיקלוש יושיקה), ז'וז'אנה קושוט והרופאה ד"ר וילמה (על וילמה הוגונאי, הרופאה ההונגרייה הראשונה).

הכרך האחרון שלה היה הרומן האוטוביוגרפי שלה, שראה אור רק כמה שנים לפני מותה בשם "חיכו לבן, נולדה בת".

ארז'בט קרטס הייתה מחברם גם של מספר סיפורים קצרים ואגדות. היא תרגמו גם מבולגרית ומרוסית כאחד.

## כתביה
בשפת המקור:



בתרגום:

## תרגומיה הספרותיים
* ג. שמיט: שני לבבות מוצאים זה את זה (רומן, 1937)
* ג'יימס אוליבר קורווד (James Oliver Curwood): הדמיון בר המזל (רומן, 1937)
* ו.ג.לידין: הנהר הגדול (רומן, 1953)
* נ. קלמה: ג'ים המעליות (סיפורים קצרים, 1954)
* ס. מוגילבסקיה: הפָּרוּשׁ (סיפור נוער, 1954)
* ל. קאסיל: המאהב של קרן השמש (רומן, 1956)
* NN Noszov: הידד, הקיץ כבר כאן (רומן נוער, 1960)

## פרסים
* פרס הוצאת הספרים מורה (1967)
* לתרבות סוציאליסטית (1984)
* הפרס הספרותי של הקרן לאמנות (1985)
* צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1995)
* פרס ספר השנה לילדים - למפעל חיים (1999)
* פרס אטילה יוז'ף (2000)

## לקריאה נוספת
* מי זה מי בספרות ההונגרית? ספרי מאגר 
* מי זה מי בספרות ההונגרית? Könyvkuckó) Kiadó), בודפשט, 1999 
* הרמן פיטר: מי זה מי 2002 CD-ROM,הוצאת ביוגרפיה 

## קישורים חיצוניים

* סופרים הונגרים בני זמננו
* ביוגרפיה באתר הוצאת מורה
* Sulinet.hu
* ארז'בט קרטס הלכה לעולמה
* גיזי מונדן וקטו מכונת הכתיבה ביום ראשון על הדנובה (הוקלט על ידי ארז'בט קרטס, New Magazine, גיליון 9, 1936)

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער יהודיות
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:יהודים זוכי פרס אטילה יוז'ף
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:סופרים הידועים בשם עט
קטגוריה:סולנוק: אישים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1909
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-2005
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2005
לורנס לוין

**לורנס ויליאם לוין** (באנגלית: **Lawrence William Levine**; 27 בפברואר 1933 – 23 באוקטובר 2006) היה היסטוריון אמריקאי. הוא נולד במנהטן ומת בברקלי, קליפורניה. הוא נודע כמי שקידם את הרב-תרבותיות ואת ה"היסטוריה מלמטה" - חקר ההיסטוריה מנקודת המבט של אנשים רגילים. הוא התמחה בחקר התרבות בדרום ארצות הברית, בתוכה תרבות השחורים.

## ביוגרפיה
לוין למד בסיטי קולג' של ניו יורק ב-1955, והשלים תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת קולומביה ב-1962, שם למד אצל ריצ'רד הופשטטר. הוא לימד באוניברסיטת פרינסטון מ-1962 עד 1963, ולאחר מכן באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, מ-1963 עד 1994. לאחר פרישתו מברקלי, לימד באוניברסיטת ג'ורג' מייסון מ-1994 עד 2005.

הוא השתתף במפגשי זכויות אזרח בברקלי ובדרום, ובתנועת חופש הביטוי.

הוא התחתן עם קורנליה רוטשר לוין ב-1964, איתה כתב את "The People and the President: America's Conversation with FDR" ("האנשים והנשיא: שיחתה של אמריקה עם FDR [הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט]"). נולדו להם שני בנים, יהושע לוין ויצחק לוין, והיה להם בן חורג, אלכסנדר פימנטל.

## פרסים ואותות כבוד
לוין היה עמיתי מקארתור ב-1983, נבחר לאקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים ב-1985 והיה מחזיק קתדרת פולברייט בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת קליפורניה - ברקלי לאוניברסיטת סידני ב-1988. הוא היה נשיא ארגון ההיסטוריונים האמריקאים בשנים 1992–1993 וקיבל מלגת גוגנהיים ב-1994. פרס על שמו ניתן על ידי ארגון ההיסטוריונים האמריקאים.

## יצירותיו

*  (reprint Harvard University Press, 1987, )
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* "שיחה עם לורנס לוין: האוניברסיטה היא לא הצבא האמריקאי", ''NEH'', 1997 


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
נהר אירפין

**נהר אירפין** (באוקראינית: **Ірпі́нь**, ברוסית: **Ирпе́нь**) הוא נהר באוקראינה, יובל ימני של נהר הדנייפר. אורכו 162 ק"מ (101 מייל), ויש לו אגן ניקוז של 3,340 קמ"ר (1,290 מייל רבוע). הוא זורם דרך העיר אירפין.

## היסטוריה
כרוניקות רבות מזכירות את הנהר בקשר לאירועים היסטוריים חשובים, כמו הקרב על נהר אירפין ב-1321, שבו הדוכס הגדול של ליטא גדימינאס השיג שליטה באזור.

במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, הכוחות המזוינים האוקראינים הרסו את הגשר שחוצה מעל הנהר כדי לעצור התקדמות רוסית לעבר קייב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
אנפה נמרית חשופת-גרון

**אנפה נמרית חשופת-גרון** (שם מדעי: *Tigrisoma mexicanum*) היא מין של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע בדרומה של אמריקה הצפונית ולאורך אמריקה המרכזית בין טקסס ומקסיקו ודרומה עד לצפון קולומביה, שבאמריקה הדרומית.

## תיאור
אנפה זו קטנה יחסית באורך של 80 ס"מ ומשקל ממוצע של 1,200 גרם. הזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות אך דומים להן במראה הכללי. האנפה בעלת נוצות אפורות מסורטטות בלבן לאורך הצד ותחתית הגוף וכן הכנפיים. החזה חשוף מנוצות, כשמה של האנפה. צבע החזה החשוף ירוק-צהבהב מוקף בפסים עבים לבנים ומצידיהם פס שחור, העובר לאורך צידי הגוף עד מתחת לעיניים. ראש האנפה אפור מאחור עם עורף וכיפה שחורים ואזור עיניים ולחיים צהוב בולט. גם העיניים צהובות. המקור דק ואפור והסנטר והצוואר תחתיו צהובים. לאנפה זו גרון רחב יחסית וקצר, המזכיר מעט מראה שקנאי.

אנפה זו חיה לאורך גדות אגמים ונהרות טרופיים או סובטרופיים ולעיתים גם סמוך לחופים או בביצות מנגרובים. היא מצויה בבתי גידול פתוחים יותר משאר בני סוגה, ובהם היא מחפשת טרף איטי כמו דגים, חרקים, רכיכות ודו-חיים אותם היא צדה ובולעת במהירות.

האנפה חיה ביחידות או בזוגות ולא יוצרת להקות גדולות. הנקבה מקננת בקן על עץ, בו היא מטילה 2 עד 3 ביצים בעלות גוון ירקרק.

## קישורים חיצוניים

## גלריה

Bare-throated Tiger-Heron (46287405211).jpg
Tigrisoma mexicanum crop.jpg
Tigrisoma mexicanum 4.jpg
Bare-throated Tiger-Heron (8275505321).jpg
Bare-throated Tiger-heron (3328274463).jpg
Bare-throated Tiger-Heron (32712098168).jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:מקסיקו: עופות
חטיבת שייח' עומר חדיד

**חטיבת שייח' עומר חדיד** (בערבית: **لواء الشيخ عمر حديد**) הידוע גם בתור **המדינה האסלאמית בעזה**, היה ארגון טרור אסלאמי המזוהה עם דאעש. מטרות הארגון היו דומות מאוד למטרות של ארגון המדינה האסלאמית, בכך שהוא דגל ברעיון סוריה הגדולה. ככזה, הוא התנגד לכל אידאולוגיה התומכת בלאומיות הפלסטינית ותמך בחיסול כל היהודים וה-"כופרים".

זהותו של מנהיג הארגון לא הייתה ידועה, עד שממשל חמאס ברצועת עזה פשט אל ביתו של יוניס הונאר ב-2 ביוני 2015, שהואשם בהנהגת הקבוצה, ונורה למוות תוך התנגדותו למעצרם של הממשל. זהותו של המנהיג הנוכחי של הארגון אינו ידועה כרגע.

הקבוצה נקראה על שם עומר חדיד, מורד ממוצא עיראקי שהיה חבר בארגון אל-קאעידה בעיראק.

## אידאולוגיה פוליטית
בניגוד לרוב הקבוצות האסלאמיות האחרות בשטחים הפלסטיניים, חטיבת שייח' עומר חדיד אינה תומכת בלאומיות פלסטינית או במדינה פלסטינית באופן כללי. לפיכך ניתן להגדיר את הקבוצה כפאן-אסלאמית. 

## ארגון ופעילות
הארגון קולט את רוב חבריו מעזה, חלקם היו בעבר בארגון צבא האסלאם ואחרים עורקים מחמאס על מנת להצטרף לארגון.

לאחר פירוק הארגון "אנסאר בית אל-מקדס" בנובמבר 2014, הוקמה קבוצת נוספת המזוהה עם דאעש, הידועה בשם מחוז סיני של המדינה האסלאמית, קבוצה שבסיסה בסיני. הקבוצה היא בעלת ברית ידועה של חטיבת שייח' עומר חדיד, וידוע כי שני הארגונים הבריחו אחד לשני אספקה בגבול מצרים-עזה. קשרי המסחר ביניהם נפגעו קשות במהלך קיץ 2015, כאשר הצבא המצרי חפר תעלה עמוקה לאורך הגבול.

## הגדרה כארגון טרור
מאחר שהארגון מהווה שלוחה ידועה של דאעש, כל ההחלטות שניתו על דאעש על ידי הקהילה הבינלאומית, חלות גם על חטיבת שייח' עומר חדיד. חטיבת שייח' עומר חדיד מוגדר כארגון טרור על ידי; האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, טורקיה, ערב הסעודית, אינדונזיה, איחוד האמירויות הערביות, מלזיה, מצרים, הודו, רוסיה, קירגיזסטן וסוריה.

## פעולות
### מעורבות בסכסוכים אזרחיים פלסטינים
* 31 במאי 2015 - מחבלים מטעם הארגון פיצצו מכונית עזתית, שהרגה את סאבר סיאם, מפקד של החמאס באותה התקופה.
* 26 ביוני 2015 - הקבוצה הפיצה עלונים ברחבי מזרח ירושלים, ובהם איומי מוות כלפי נוצרים ערבים החיים בגדה המערבית.
* 28 באוגוסט 2019 - מחבלים מתאבדים מהארגון תקפו שני מחסומי משטרה בעזה והרגו שלושה שוטרים פלסטינים.

### מעורבות בסכסוך הישראלי-פלסטיני
* 3 ביוני 2015 - 2 יירוטים של רקטות שוגרו לעבר ישראל מעזה, שתיהן לא הצליחו להגיע ליעדן. אחת נחתה בנגב, והשנייה נחת ליד אשקלון.
* 11 ביוני 2015 - רקטה שוגרה לעבר אשקלון מעזה. הרקטה לא הצליחה להגיע ליעדה ובמקום זאת התפוצצה בעזה.
* 16 ביוני 2015 - רקטה ששוגרה לעבר אשקלון מעזה לא הצליחה להגיע ליעדה, ובמקום זאת, התפוצצה במערב הנגב.
* 26 באוגוסט 2015 - רקטה ששוגרה מישראל לא הצליחה להגיע ליעדה, כאשר נחתה באזור פתוח בין ערים וקיבוצים לבין גדר המערכת סביב רצועת עזה.
* 18 בספטמבר 2015 - 2 רקטות שוגרו לעבר ערים דרומיות בישראל מעזה. הרקטה הראשונה נחתה בשדרות, הרסה אוטובוס ופגעה במקום מגורים, אך לא דווחו על מקרי מוות. לאחר שעות בודדות, הרקטה השנייה שוגרה לעבר אשקלון, אך יורטה על ידי כיפת ברזל.
* 29 בספטמבר 2015 - 2 יירוטים של רקטות שוגרו לעבר אשדוד מעזה, אך נכשלו להגיע ליעדן. שתי הרקטות יורטו על ידי כיפת ברזל.
* 26 באוקטובר 2015 - רקטה ששוגרה לעבר ישראל מעזה, נכשלה להגיע ליעדה, כאשר נחתה בשטח פתוח במערב הנגב.

## ראו גם
* מחוז סיני של המדינה האסלאמית
* המדינה האסלאמית

## הערות שוליים

קטגוריה:צבאות לא סדירים
קטגוריה:ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:המדינה האסלאמית: ארגונים
קטגוריה:סיני
ברנט רנו

**ברנט רנו** (באנגלית: **Brent Renaud**; 2 באוקטובר 1971 – 13 במרץ 2022) היה עיתונאי, סופר, יוצר סרטים דוקומנטריים וצלם עיתונות אמריקאי. עד לשנת 2015 היה חבר מערכת עיתון הניו יורק טיימס. נהרג במהלך קרב אירפין באוקראינה כאשר סיקר את הפלישה הרוסית לאוקראינה.

## קורות חיים

רנו נולד בממפיס, טנסי, וגדל בליטל רוק, ארקנסו. אמו, ג'ורג'ן פריזייר, הייתה עובדת סוציאלית, ואביו, לואי רנו, היה איש מכירות. רנו קיבל תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת סאות'רן מתודיסט ותואר שני בסוציולוגיה מאוניברסיטת קולומביה.

## מותו
ב-13 במרץ 2022 רנו נורה ונהרג על-ידי חיילים רוסיים באירפין שבמחוז קייב, אוקראינה, כאשר סיקר את הפלישה הרוסית לאוקראינה. שני עיתונאים נוספים נפצעו והובהלו לבית החולים. זהו המוות הראשון של עיתונאי זר במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:ממפיס: אישים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים אמריקאים
קטגוריה:סגל ניו יורק טיימס
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אישים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:עיתונאים שנהרגו בעת סיקור סכסוך צבאי
צ'מברלין (תואר)

[ממוזער|גספר דה גוזמן, [רוזן אוליברס. ציור מאת דייגו ולאסקס, 1624.]][ממוזער|מפתח צ'מברלין חצר המלוכה [המלוכה הנורווגית|הנורווגית]]
**צ'מברלין** (באנגלית: **Chamberlain**; בלטינית מימי הביניים: **cambellanus** או **cambrerius**, כאשר נושא התואר הוא הממונה על האוצר נקרא **camerarius**; בצרפתית: **Chambellan**; בגרמנית: **Kammerherr**) הוא פקיד מלכותי בכיר הממונה על ניהול משק הבית המלכותי. מבחינה היסטורית, הפקיד הממונה אחראי לפיקוח על סידור ענייני הפנים של אחוזת השליט. התפקיד היה ניתן בדרך כלל לאציל בכיר או איש כמורה, לעיתים קרובות מועדף המונרך. קיסרי רומא השתמשו לתיאור תפקיד זה תחת התואר **cubicularius**. צ'מברלין הקוריה הרומאית נהנה מסמכויות נרחבות מאוד, כאשר ההכנסות של משק הבית האפיפיורי נתונות תחת אחריותו. כאות לכבודם, הם נשאו מפתח, שבמאה ה-17 היה כסוף לעיתים קרובות, ולמעשה התאים למנעולי הדלתות של כל חדרי האחוזה. מאז המאה ה-18, המפתח הפך לחפץ סמלי בלבד, אם כי מרהיב, של ברונזה מוזהבת. במדינות רבות יש סדרי קדימה ממלכתיים הקשורים במשק הבית של הריבון.

## תפקיד כלכלי
מבחינה היסטורית, לממשלות ומוסדות רבים - מנזרים, קתדרלות וערים - היה גם תפקיד צ'מברלין, שבדרך כלל היה אחראי על ניהול הכספים (מעין גזבר). גזבר העיר לונדון עדיין נקרא צ'מברלין, בעוד שלעיר ניו יורק היה צ'מברלין שניהל את החשבונות העירוניים עד תחילת המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תארים
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
קטגוריה:משק בית מלכותי
אנפה נמרית גסת-פסים

**אנפה נמרית גסת-פסים** (שם מדעי: *Tigrisoma lineatum*) היא מין של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע לאורך אזור הטרופי של אמריקה הדרומית והקצה הצפוני של אמריקה המרכזית. אנפה זו תוארה לראשונה על ידי החוקר האנגלי ויליאם ג'ון סווינסון ב-1827. שמה המדעי בלטינית, "lineatum", פירושו "מסומנת בפסים". זאת עקב הפסים הרחבים על ראשה וצווארה. אנפה זו בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה בטבע.

## תיאור
האנפה מגיעה לאורך ממוצע של 66 עד 76 סנטימטרים ולמשקל ממוצע של 630 עד 980 גרם. היא בעלת נוצות גוף חומות-כתומות כשהראש, הצוואר והחזה בעלי גוון אדום-כהה והמקור אפור וארוך. הכנפיים אפורות והבטן לבנה כשאזור החזה, הגרון והסנטר כתומים-אדמדמים עם נוצות מסורטטות בשחור-לבן מצידי מרכז הצוואר. האנפות הצעירות בעלות גוונים צהובים-כהים יותר והראש והצוואר בעלי צבע כמו של שאר הגוף המסורטט כמעט לחלוטין בצהוב-שחור (המשמש להסוואה).

האנפה מצויה לאורך גדות נהרות וביצות טרופיים או סובטרופיים ברחבי אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית, עד לגובה 1,500 מטרים ולרוב גם מתחת ל-500 מטרים מגובה פני הים. האנפה היא ציידת מהירה של טרף קטן כמו דגים או דו-חיים, סרטנים וחרקים גדולים כמו חיפושיות, שפיראים וחגבאים.

בדומה לקרובותיה גם אנפה זו חיה ביחידות וכמעט ולא נראית בקבוצות, למעט באזורים שופעים במיוחד במזון.

## תת-מינים
לאנפה זו ישנם 2 תת-מינים:
* *T. l. lineatum*
* *T. l. marmoratum*

בעבר גם המין אנפה נמרית רצועת-פסים השתייך למין זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
ברונלו קוצ'ינלי

**ברונלו קוצ'ינלי** (באיטלקית: **Brunello Cucinelli**) הוא מעצב אופנה איטלקי והבעלים של מותג האופנה ברונלו קוצ'ינלי, הנושא את שמו. כמו כן הוא פילנתרופ, התורם מהונו האישי ומרווחי החברה שבבעלותו למטרות צדקה.

## קורות חייו
[ממוזער||חלון ראווה של חנות Brunello Cucinelli ב[הונג קונג, 2020.]]
קוצ'ינלי נולד בכפר , באזור פרוג'ה, וגדל בחווה חקלאית שלא הייתה מחוברת לרשת החשמל או המים. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד הנדסה, אך נשר מלימודיו. בשנת 1977 החל לייצר בד קשמיר צבוע בבית מלאכה קטן, ושנה לאחר מכן הקים את חברת האופנה הנושאת את שמו, בהשקעה ראשונית השקולה ל-550 דולר אמריקאי.

המוצרים הראשונים של קוצ'ינלי היו סוודרים מבד קשמיר בצבעים עזים, ועד היום החברה מתמחה בעיצוב פריטי לבוש מבד זה.

קוצ'ינלי הוא הבעלים של 50.05% ממניות החברה. נכון ליוני 2021, שווי ההון האישי שלו הוא כ-2.2 מיליארד דולר.

נשוי ואב לשתי בנות.

## פילנתרופיה
בשנת 2018 תרם קוצ'ינלי כ-100 מיליון אירו לצדקה, בעיקר לנפגעי רעידת האדמה שהתרחשה ב-2016 באיטליה. חברת קוצ'ינלי תורמת כ-20% מרווחיה לצדקה. רוב הכספים מושקעים באזור פרוג'ה, ומשמשים לשחזור יצירות אמנות, תמיכה בתיאטרונים, הקמת פארקים ציבוריים והקמת ספרייה.

קוצ'ינלי זכה במספר פרסים. כמו כן קיבל תואר כבוד בפילוסופיה ובאתיקה של יחסי אנוש מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי עסקים איטלקים
קטגוריה:מעצבי אופנה איטלקים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1953
קבינט העלייה והקליטה

**ועדת השרים לענייני עלייה וקליטה** (המוכרת כ"**קבינט העלייה והקליטה**" או כ"**קבינט הקליטה**") היא ועדת שרים מיוחדת האמונה על תיאום בין משרדי הממשלה לגורמים רלוונטיים אחרים בפעולות הכרוכות בענייני עלייה, עידוד עלייה וקליטתם המיטבית של העולים החדשים ושילובם בחברה הישראלית בכל תחומי החיים.

מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ממונה על ריכוז התיאום והמעקב אחר החלטות הוועדה.

## היסטוריה
הקבינט הוקם לראשונה ב-30 במרץ 2003 בימי ממשלת ישראל ה-30. בראש הוועדה עמדה שרת העלייה והקליטה ציפי לבני.

הקבינט הוקם שוב ב-20 באפריל 2009, בהחלטת ממשלת ישראל ה-32. הפעם בראשו עמד סגן ראש הממשלה ושר החוץ אביגדור ליברמן.

הקבינט הוקם שוב ב-21 ביוני 2015, בהחלטת ממשלת ישראל ה-34, ובראשו עמד שר העלייה והקליטה זאב אלקין, ולאחר שמונה לשר להגנת הסביבה החליפה אותו שרת העלייה והקליטה החדשה סופה לנדבר. בין החלטות הוועדה הייתה ההחלטה להקים צוות בין-משרדי בראשות מנכ"ל משרד העלייה והקליטה שיגבש תוכנית אסטרטגית להנגשת שירותים הניתנים על ידי משרדי הממשלה ואשר יש להם נגיעה לאוכלוסיית העולים בשפות של קבוצות העולים העיקריות, וזאת על מנת שהעולים יוכלו לממש את זכויותיהם באופן מיטבי.

הקבינט הוקם מחדש ב-22 באוגוסט 2021, בהחלטת ממשלת ישראל ה-36. בראשות הקבינט עמדה שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו-שטה. ב-10 במרץ 2022 החליט הקבינט על השקת מבצע עולים הביתה להעלאת יהודי אוקראינה, רוסיה ובלארוס בעקבות מלחמת אוקראינה-רוסיה.

הקבינט הוקם מחדש בהחלטת הממשלה ה-37 מס' 275 מיום 5 במרץ 2023, בראשות שר העלייה והקליטה אופיר סופר.

## מבנה הקבינט
### חברי הקבינט
ועדת השרים מורכבת מאחד עשר שרים, ועוסקת בהתוויית מדיניות לעידוד עלייתם וקליטתם המיטבית של העולים החדשים ושילובם בחברה הישראלית.

## קישורים חיצוניים
* הרכב הוועדה

## הערות שוליים

קטגוריה:ועדות שרים
אנפה נמרית רצועת-פסים

**אנפת נמרית רצועת-פסים** (שם מדעי: *Tigrisoma fasciatum*) היא מין של אנפה מהסוג אנפה נמרית, השוכנת בטבע באזור הטרופי של אמריקה הדרומית. האנפה תוארה ב-1825 בידי החוקר ג'ורג' סוצק על בסיס מספר ממצאים מברזיל, כשמשמעות שם המין: "fasciatum" מלטינית פירושו: רצועה, זאת עקב מבנה הפסים הרקום על החלק העליון של הכנפיים והגב.

אנפה זו היא קרובתה של אנפה נמרית גסת-פסים, ובעבר אף נחשבה לתת-מין שלה. כיום לעומת זאת החוקרים רואים 3 תת-מינים במין זה:
* *Tigrisoma fasciatum fasciatum* - מצוי בטבע בצפון ארגנטינה ובדרום ברזיל.
* *Tigrisoma fasciatum pallescens* - מצוי בצפון-מערב ארגנטינה.
* *Tigrisoma fasciatum salmoni* - תת-המין בעל התפוצה הנרחבת ביותר מקוסטה ריקה ופנמה בצפון, ממזרח ומערב לרכס האנדים של קולומביה ודרומה לאורך אקוודור, פרו, בוליביה וצפון ונצואלה.

## תיאור
אנפה זו היא הקטנה שבסוגה ומגיעה לאורך ממוצע של 58 עד 64 סנטימטרים. האנפה בעלת נוצות חומות-אפורות מסורטטות עם "סינר" צהוב ולבן ומצידיו פסים אנכיים שחורים. הראש והצוואר עבים וכהים והראש בעל כיפה שחורה בולטת. המקור ארוך ואפור עם חלקים צהובים בבסיסו וכן לאורך הלחיים ומצידי העיניים. האנפה בעלת רגליים קצרות חסרות קרומי שחייה והיא מעופפת חלשה יחסית.

זוהי אנפה החיה במישורים או שטחים מיוערים בגבעות עד לגובה 2,400 מטרים מפני הים, לרוב בצמוד לנהרות הרריים או נחלים בהם היא מחפשת טרף של חרקים גדולים ודגים קטנים שהיא חוטפת במהירות. לרוב האנפה נחבאת בין צמחייה למעט בעת הרבייה. אנפה זו תימצא כמעט תמיד בבדידות מבנות מינה ואינה מתקהלת גם בעונת הרבייה, כשהיא מקננת בין העצים.

בעבר אנפה זו הייתה בסיכון בטבע ועל פי הערכות הרשימה האדומה של IUCN הגיעה למצב שימור "קרוב לסיכון". עם זאת לאחר מאמצים לשמר אותה ב-2004 עלה מצבה למצב "ללא חשש".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
ברונלו קוצ'ינלי (חברה)

**ברונלו קוצ'ינלי** (באיטלקית: **Brunello Cucinelli**) הוא מותג אופנה איטלקי המוכר בגדי גברים, בגדי נשים, נעליים ואביזרי אופנה ברחבי העולם. ברונלו קוצ'ינלי, מייסד החברה, דוגל בערכים הומניסטיים ובטיפוח התרבות והאמנות.

מטה החברה נמצא בפורטו צ'רבו, ולחברה 1,300 עובדים. משנת 2012 היא נסחרת בבורסה האיטלקית. נכון ל-2021 שווי השוק של החברה הוא כ-2 מיליארד אירו.

קוצ'ינלי נוסע בעצמו מדי שנה לכפרים בהרי מונגוליה כדי לרכוש בד קשמיר ישירות מהיצרנים.

מוצרי החברה מיוצרים כולם בעבודת יד באיטליה. החברה תורמת כ-20% מרווחיה לקרן צדקה, ומשלמת לעובדים שכר הגבוה ב-20% מהממוצע בענף.

עובדי החברה אינם נרשמים בשעון נוכחות, ומקבלים החזר כספי על הוצאות הקשורות לתרבות, בהן רכישת ספרים וכרטיסים לתיאטרון, קולנוע ומוזיאונים.

## שימור מבנים עתיקים
בשנת 1985 החל קוצ'ינלי להשקיע בשימור המורשת ההיסטורית והאמנותית של הכפר העתיק  וסביבתו, שם גדל. הוא שיקם בכפר טירה, וילה, רחובות, כיכרות, גינות, שטחים ציבוריים ומבנים במרכז ההיסטורי.

בשנים 2002–2008 בנה בכפר מתחם ובו תיאטרון, אמפיתיאטרון, פארק וספרייה.

בשנים 2011–2014 מימן את עבודות השיקום של השער האטרוסקי בחומת העיר העתיקה של פרוג'ה.

## פעילות תרבותית
בשנת 2008 חנך קוצ'ינלי תיאטרון הקרוי על שמו, המארח מופעי תיאטרון, אופרה, מוזיקה קלאסית ובלט. התוכנית האמנותית נערכה על ידי לודוביקו אינאודי.

בשנת 2010 ייסד את קרן ברונלו קוצ'ינלי, המעניקה מלגות מחקר ומממנת קורסים בתחומי ההומניזם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות אופנה איטלקיות
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קרלוטה בריאנצה

ממוזער|160px|קרלוטה בריאנצה כ"אסמרלדה", בסביבות 1890)
**קרלוטה בריאנצה** (באיטלקית: **Carlotta Brianza**; 1867 – 1930) הייתה פרימה בלרינה איטלקייה, שרקדה בלה סקאלה במילאנו ואחר כך בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה.

## ביוגרפיה
[ממוזער|שמאל|200px|קרלוטה בריאנצה ו[פאבל גרדט כ"נסיכה אורורה" והנסיך "דזירה" בהצגת הבכורה של היפהפייה הנרדמת בשנת 1890]]
בריאנצה נולדה במילאנו ולמדה בבית הספר לבלט של לה סקאלה אצל קארלו בלאזיס עם סיום לימודיה החלה לרקוד בלהקה כפרימה בלרינה ב"אקסצלסיור" של לואיג'י מאנזוטי. היא יצאה לסיור הופעות בארצות הברית עם הבלט ב-1883 ורקדה אותו בסנקט פטרבורג ב-1887. הודות לפופולריות שלה שם, הוזמנה לעבוד בתיאטרון מריאינסקי, שם רקדה עם אנריקו צ'קטי ב"הצבעוני של הארלם" מאת לב איבאנוב בשנת 1889. ב-15 בינואר 1890, רקדה את "אורורה" בהצגת הבכורה של היפהפייה הנרדמת של מריוס פטיפה. היא המשיכה בקריירת הריקוד שלה בווינה, איטליה, פריז ולונדון, לפני שחרה לפריז, שם לימדה עד לפרישתה. ב-1921 שלף אותה סרגיי דיאגילב מפרישתה לרקוד ב"יפהפייה הנרדמת"

קרלוטה בריאנצה מתה בפריז ב-1930

## הופעות חשובות
בין הופעותיה החשובות של בריאנצה:
* בסביבות 1883: הופעת בכורה ב"אקסלסיור" של לואיג'י מנזוטי בלה סקאלה, מילאנו
* 1883: אחת מחמש רקדניות כוכב ראשונות ב"אקסלסיור" של האחים קיראלפי בניו יורק
* 1887: כ"רוח האור" ב"אקסלסיור" של לואיג'י מאנזוטי, תיאטרון ארקדיה, סנקט פטרבורג
* 1890: כ"אורורה" ב"יפהפייה הנרדמת"
* 1892: כ"סילביה" בסילביה, תיאטרון ארקדיה בסנקט פטרבורג
* 1895: "סילביה", לה סקאלה
* 1896: "אורורה" ב"יפהפייה הנרדמת", בבימוי ג'ורג'ו סאראקו, לה סקאלה
* 1921: "קאראבוס" בהפקה של בלט רוס ל"יפהפייה הנרדמת", לונדון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרימה בלרינות
קטגוריה:רקדניות איטלקיות
קטגוריה:רקדנים איטלקים
קטגוריה:ילידות 1867
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1867
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1930
קטגוריה:נפטרות ב-1930
סטיבן המפסטד

**סטיבן פ. המפסטד** (באנגלית: **Stephen P. Hempstead**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איווה השני בשנים 1850–1854.
## ראשית חייו
המפסטד נולד בניו לונדון שבקונטיקט כבנם השמיני של ג'וזף וסלינדה המפסטד. כשהיה בן 13, עברה משפחתו לסנט לואיס והתיישבה בחווה. לאחר שהבין שחיי החווה לא לרוחו, הוא עזב אותה ב-1830 כדי לעבוד בחנות באילינוי. זמן קצר לאחר מכן, כשפרצה , הוא התגייס ושירת בפלוגת ארטילריה עד לתום המלחמה.

לאחר המלחמה למד המפסטד משפטים בג'קסונוויל. ב-1836 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, וזמן קצר לאחר מכן הוא היה לעורך דין הראשון בעיר דובק. ב-1837 נשא המפסטד לאישה את לביניה מור לאקלנד מבולטימור. לשניים נולדו שלושה בנים ושלוש בנות.

## ראשית הקריירה הפוליטית
בהמשך עבר המפסטד לטריטוריית איווה ולקח חלק פעיל בפוליטיקה שלה בשנים שלפני היותה למדינה בארצות הברית. הוא ייצג את החלקים הצפוניים של הטריטוריה בבית המחוקקים שלה שאז שכן בעיר ברלינגטון. במהלך המושב הראשון של בית המחוקקים, הציע המפסטד שממשלת הטריטוריה תשכון במחוז ג'ונסון, שם שוכנת כיום איווה סיטי. במושב השני של בית המחוקקים, נבחר המפסטד כנשיא הבית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1848. הוא היה אחד מחברי הוועדה שבחנה את חוקיה של איווה. תוצאות עבודת הוועדה התקבלו כחוק ב-1851.

המפסטד ייצג את מחוז דובק בוועידת החוקה של איווה ב-1846.
## מושל איווה
ב-1850 התמודד המפסטד מטעם המפלגה הדמוקרטית על משרת מושל איווה. במסע הבחירות שלו הוא שם דגש על הבאתם של עבדים אפרו-אמריקאים לאזור מחוז דובק. בבחירות הוא התמודד מול המועמד הוויגי, ג'יימס ל. תומפסון, וניצח. המפסטד כיהן כמושל בשנים 1850–1854. בתקופת כהונתו כמושל צמחה אוכלוסיית המדינה באופן משמעותי לאחר שהוא עודד מתיישבים חדשים להגיע אליה. בעת כהונתו גם נוצרו במדינה 52 מחוזות חדשים, והמדיניות הפיננסית של המדינה הייתה שמרנית. המפסטד גם התנגד לפעילותם של בנקים, וגישתו זו השתקפה בפעולותיו כמושל. חוקת איווה אסרה על פעילות בנקאית במדינה, והמפסטד הטיל וטו בשתי הזדמנויות בהן נעשה ניסיון לתיקון החוק. התנזרות ממשקאות אלכוהוליים הייתה גם היא סוגיה כבדת משקל בתקופת כהונתו. רבים מתומכי חוק היובש עתרו למען הנהגתו באיווה, אך המפסטד לא נקט בשום פעולה לקידומו, והותיר את הסוגיה לשיקול דעתם של הרשויות המקומיות.
## לאחר כהונתו כמושל
לאחר תום כהונתו כמושל ב-1854 ניסה המפסטד להתמודד על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח בשל השקפתו בסוגיית חוק היובש. לאחר מכן הוא נבחר מספר פעמים עד 1867 כשופט במחוז דובק. בשנים 1869–1873 הוא שימש כמבקר של מחוז דובק, ומשנת 1882 ועד למותו הוא כיהן כשופט שלום.

המפסטד דאג לבניית בניין העירייה של דובק, ושכר את האדריכל ג'ון פ. רג, שתכנן את הבניין על בסיס העיצוב של בניין השוק ברחוב פולטון שבניו יורק ועל בסיס אולם פאנל בבוסטון. הקומה הראשונה של הבניין תוכננה לשמש כשוק לאיכרים למכירת תוצרתם, והקומה השנייה הייתה משכנו של בית המשפט העירוני, משרדים ואולם מועצת העיר. בקומה השלישית היה האולם העירוני בו יכלו תושבי העיר להתאסף ולקיים אירועים.

סטיבן המפסטד נפטר בדובק ב-16 בפברואר 1883, ונטמן בבית הקברות לינווד שבעיר. ב-1969 נקרא על שמו בית ספר תיכון בעיר.

## קישורים חיצוניים

* סטיבן המפסטד באתר אגודת המושלים הלאומית 
* סטיבן המפסטד באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:מושלי איווה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של איווה
קטגוריה:בוגרי מכללת אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1812
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1883
הפארק הלאומי הוהה טאוארן

**הפארק הלאומי הוהה טאוארן** (בגרמנית: **Nationalpark Hohe Tauern**) הוא הפארק הלאומי הגדול ביותר באוסטריה ובאזור רכס הרי האלפים ואחד משמורות הטבע הגדולות ביותר במרכז אירופה.
## היסטוריה
הפארק נוסד בשנת 1981. הוא משתרע על פני כ-1,856 קמ"ר ונמצא בשטחן של שלוש ממדינות אוסטריה: זלצבורג, טירול וקרינתיה.

בשטח הפארק נמצאים מספר פסגות הרים אשר בגובה של מעל ל-3,000 מטר, כולל הר גרוסגלוקנר (3,798 מטרים), אשר הוא הפסגה הגבוהה ביותר באוסטריה.

בתחום הפארק ישנם אלפי מינים של בעלי חיים וצמחים.

הפארק מהווה יעד תיירותי פופולרי. האטרקציות המרכזיות של הפארק הלאומי כוללות, בנוסף לפסגות ההרים, גם את מפלי קרימל וגולינג והערוץ הצר ליכטנשטיינקלאם. בנוסף ישנם גם מספר רב של מסלולי הליכה פופולריים ברחבי הפארק.

## החי
בפארק קיימים בעלי חיים רבים, ביניהם: שועלים, ביזונים אירופאים, דובים חומים, מגוון עופות דורסים  יעלי האלפים, ומרמיטות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: פארקים לאומיים
קטגוריה:זלצבורג (מדינה): גאוגרפיה
קטגוריה:טירול: גאוגרפיה
קטגוריה:קרינתיה
קומודורה

**קומודורה** הייתה דרגת הקצונה הבכירה הגבוהה ביותר בקריגסמרינה, דומה לקומודור בכוחות הצי הבריטי. לפי הכוחות המזוינים המודרניים היא הייתה המקבילה לדרגת נאט"ו OF-5. לא הייתה לה דרגה מקבילה בכוחות היבשה של הוורמאכט ובלופטוואפה הגרמניים, אולם היא הייתה מקבילה לדרגת אוברפיהרר בוואפן אס אס.

## היסטוריה
[ממוזער|[פרידריך רוגה (באמצע)]]
מקורו של קומודורה כתואר ששימש כמה קפיטן צור זי וקורבטנקפיטן מהצי הפרוסי והצי הקיסרי הגרמני, במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

קומודורה גרמני היה יכול להחזיק בכל דרגה ימית בין לוטננט לקפטן והתואר קומודורה הוחזק על ידי אותם קצינים שהחזיקו בשליטה טקטית על יותר מכלי שיט אחד. זה היה נפוץ ביותר עם מפקדי U-Boat שהיו אחראים על כמה צוללות שהוקצו לכוח משימה יחיד. במאה ה-19, קצינים גרמנים בדרגה זו כונו קברניטי הצי (*Flottenkapitän*).

במלחמת העולם השנייה, קומודורה הפכה לדרגה ממשית - אם כי בשימוש נדיר - בקריגסמרינה. התפקיד נחשב כקפטן בכיר, כאשר הסמל הוא כותפות של קפיטן צור זי עם פס דרגות אחד עבה של אדמירל על השרוול. קומודורים גרמנים גם הורשו ללבוש דשי מעיל וסמל מצחייה של אדמירל, אך לא היו חברים רשמית באדמירליות הגרמנית. כנראה הבעלים הבולט ביותר בדרגה זו היה קרל דניץ, שהפך לקומודורה ולפיהרר דר אונטרזיבוט (מפקד צוללות) ב-28 בינואר 1939; עם זאת, הוא החזיק בדרגה קצת יותר משמונה חודשים עד ל-1 באוקטובר 1939, אז הועלה לדרגת קונטר-אדמירל.

דרגת "קומודורה" במלחמת העולם השנייה התקיימה באזור אפור של ותק, שכן לאף אחד משני הענפים האחרים של הוורמאכט (כוחות היבשה של הוורמאכט ולופטוואפה) לא היו דרגות שוות; לפיכך, היא הייתה דומה מאוד לדרגת האס אס של אוברפיהרר.

לאחר נפילת גרמניה הנאצית, ובנייתו מחדש של הצי הגרמני, דרגת קומודורה יצאה משימוש כדרגה, ולמעשה הוחלפה על ידי פלוטילה-אדמירל שהיא דרגת הדגל הנמוכה ביותר. היא הופיעה שוב כתואר בשנות ה-50. בעידן המודרני, קומודור גרמני הוא קפטן בכיר המחזיק בדרגת קפטן אך ממלא תפקידים כמפקד שייטת בצי.

## סימני הדרגה
סמל הדרגה כלל רצועת כתף ותחרה בשרוול. כותפות, המקבילות לאלו של קפיטן צור זי, היו נועדו ללבוש על ז'קטים אחידים והורכבו מצמות כסופות מסורגות עם שני פסי זהב (כוכבים) על בסיס בכחול כהה ואפנפרבה. סמל החפת הורכב מכוכב אחד מחומש מעל שרוך זהב גדול. טבעות השרוול הקיפו את החפתים התחתונים.

רצף הדרגות (מלמעלה למטה) באותה קבוצה מסוימת הוא כדלקמן:
* OF-6: קונטר-אדמירל / גנרל-מיור
* OF-5a : קומודורה / ללא דרגה מקבילה ב-*Heer* או ב-*Luftwaffe*
* OF-5/OF-5b: קפיטן צור זי / אוברסט

קטגוריה:דרגות צבאיות בגרמניה
קטגוריה:קריגסמרינה
רטאנקוסין (אי)

**האי רטאנקוסין** (בתאית: **เกาะรัตนโกสินทร์**) הוא אזור היסטורי בעיר בנגקוק שבתאילנד. האי גובל בנהר צ'או פראיה במערב ובתעלות שונות במזרח אש רנחפרו במטרה לשמש כחפירים למה שהיה במקור מרכז העיר המבוצר.

המלך ראמה הראשון ייסד את העיר כבירת סיאם בשנת 1782. עד לאותה העת האי היה מיושב בעיקר על ידי תושבים סינים, שעברו בעקבות כן לאזור בו נמצאת כיום שכונת צ'יינה טאון של בנגקוק.

האי משתרע על 3.88 קמ"ר ומכיל כמה מאטרקציות התיירות המרכזיות של בנגקוק כמו ארמון מלך תאילנד, מקדש ואט פהו אשר הוא המקדש הגדול והעתיק במקדשי בנגקוק, מקדש וואט סאקט, מקדש וואט סותאט, כיכר סאנאם לואנג בה נערכים טקסים ואירועים מלכותיים, המוזיאון הלאומי, הגלריה הלאומית לאמנות, ושוק הפרחים.

## גלריית תמונות

קובץ:Grand_Palace_Chakri_Mahaprasad.jpg|ארמון מלך תאילנד
קובץ:Wat_Phra_Kaew_by_Ninara_TSP_edit_crop.jpg|מקדש ואט פרה קוו


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בנגקוק
אריה לוי (ראש ישיבה)

הרב **אריה לייב לוי** (יעקב יהודה לייב) (נולד בכ"ה בטבת ה'תרצ"ז, 1937) הוא ראש ישיבת שכר שכיר (הנגב) וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.

## ביוגרפיה
נולד בשכונת מאה שערים בירושלים, בתאריך כ"ה בטבת תרצ"ז. גדל והתחנך בתלמוד תורה יבנה, ובישיבה קטנה תפארת צבי, לאחר מכן עלה לישיבת חברון. שם נקשר לרבותיו ראשי הישיבה, ובפרט לרב אברהם פרבשטיין. כמו כן היה משתתף תדיר בשיעוריהם של הרב חיים שמואלביץ והרב נחום פרצוביץ בישיבת מיר.

נשא לאישה את לאה לוי (בתו של הרב ברוך יצחק לוין, רב וראש ישיבת 'מקור חיים'). לאחר נישואיו למד בכולל מקור חיים (שם הוציא את ספרו), וכן בכולל של הרב מרדכי אליפנט, ואחר הצהריים בישיבת מיר.

בשנת תשל"א נקרא על ידי הרב יששכר מאיר לכהן כר"מ בישיבת הנגב.

לאחר פטירת הרב יששכר מאיר (בשנת תשע"א) מונה לכהן במקומו כראש הישיבה.

בי"ח בכסלו תשפ"א מונה לחבר במועצת גדולי התורה שע"י דגל התורה.

## משפחתו
גיסיו: הרב יהושע מאיר רוזנטל (רב שכונת שערי חסד בירושלים). הרב חיים מאיר שטיינברג (ראש כולל אור הנר מבני ברק).

בניו: הרב אהרן יוסף לוי, הרב דב לוי, הרב משה יחיאל לוי (ר"מ בישיבת אהל משה בנתניה), הרב חננאל לוי (משגיח בישיבת בית שמעיה בבני ברק).

חתניו: הרב יהושע הלר, הרב דוד דיסין (מרבני ישיבת נחלת הלווים בחיפה), הרב הלל גרוסברד.

## חיבוריו
*ממוזער|נושא ספר תורה בישיבת שכר שכיר**תוספות אהרן** על מסכת עירובין. בסוף הספר חלופת מכתבים עם הגר"ח קניבסקי.

## קישורים חיצוניים
* הרב אריה לוי, באתר JDN
* הספר תוספות אהרן, באתר אוצר החכמה

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה
קטגוריה:ראשי ישיבה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
Saudade, saudade

"**Saudade, saudade**" (מסוגנן כ-"**saudade, saudade**"; בעברית: "**געגועים, געגועים**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הפורטוגזית מארו. את השיר הוציאה לאור ב-21 בינואר 2022 חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. השיר ייצג את פורטוגל באירוויזיון 2022 שהתקיים בטורינו שבאיטליה, לאחר שזכה בקדם-אירוויזיון של פורטוגל, Festival da Canção 2022.

## רקע והוצאה לאור
"Saudade, saudade" היה אחד מעשרים השירים שהתחרו ב-Festival da Canção 2022, הקדם הלאומי של פורטוגל לאירוויזיון 2022. מארו הייתה אחת מהכותבים שהוזמנו על ידי רשות השידור הפורטוגזית (RTP), שיצרו את השירים והתאימו להם את מבצעיהם. היא החליטה לבצע את "Saudade, saudade" כיוון שהוא עוסק בסבה שנפטר. מארו והמוזיקאי האמריקאי, ג'ון בלנדה, אחד מחבריה הטובים ביותר, עבדו יחד על השיר, שהורכב מריף של גיטרה.

השיר יצא לאור להורדה דיגיטלית וסטרימינג כחלק מאלבום האוסף *Festival da Canção 2022* ב-21 בינואר 2022, בהוצאת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. גרסת הפסנתר של השיר יצאה לאור ב-7 במרץ. "Saudade, saudade" נכתב על ידי מארו, והופק על ידיה וג'ון בלנדה. הוא מאופיין בצלילי פופ אינדי, באורך של שלוש דקות ושנייה אחת. מלווה לצלילי מיתר, כלי הקשה ומחיאות כפיים. נושא "Saudade, saudade", כשמו, הוא געגוע.

## לפני האירוויזיון
לאחר מיפוי של כ-600 שירים שהתמודדו להיכנס לקדם-אירוויזיון של פורטוגל, השיר נבחר, לצד 19 שירים אחרים, להשתתף בקדם-אירוויזיון של פורטוגל, *Festival da Canção 2022*. השיר השתתף, לצד 9 שירים אחרים, בחצי גמר הראשון של קדם האירוויזיון שהתקיים ב-5 במרץ 2022. השיר הגיע למקום הראשון בחצי הגמר הראשון עם 22 נקודות, והעפיל לגמר הקדם-אירוויזיון, שהתקיים ב-12 במרץ 2022. בגמר, השיר זכה במקום הראשון עם 24 נקודות, ולכן צפוי לייצג את פורטוגל באירוויזיון 2022 שיתקיים בטורינו, איטליה.

## באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. פורטוגל שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פורטוגל הופיעה עשירית, לאחר מולדובה ולפני קרואטיה. ב-10 במאי 2022 ביצעה מארו את "Saudade, saudade" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. פורטוגל הופיעה שלישית, לפני פינלנד ואחרי רומניה. ב-14 במאי הופיעה מארו בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות היא דורגה במקום התשיעי עם 207 נקודות (171 מהשופטים ו-36 מהקהל).

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2022
קטגוריה:שירי פורטוגל באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
המינהל הראשי ללוחמה בשחיתות ובפשע המאורגן (בלארוס)

ממוזער
**המינהל הראשי ללוחמה בשחיתות ובפשע המאורגן של [[משרד הפנים (בלארוס)|משרד הפנים הבלארוסי]]**, הידוע בראשי התיבות GUBOPiK (רוסית: Главное управление по борьбе с организованной преступностью и коррупцией МВД Республики Беларусь (ГУБОПиК), בלארוסית: Галоўнае ўпраўленне па барацьбе з арганізаванай злачыннасцю і карупцыяй МУС Рэспублікі Беларусь (ГУБАЗіК), GUBAZiK, HUBAZiK) הוא מנגנון ביטחון פנים משטרתי הפועל כגוף למלחמה בפשיעה מאורגנת ובשחיתות אך בפועל משמש את משטרו של אלכסנדר לוקשנקו כמכשיר לדיכוי פוליטי, אלימות ועינויים כנגד יריביו הפוליטיים.

## היסטוריה
GUBOPiK נוצרה כיחידה של משרד הפנים ב-1991 ואורגנה מחדש ב-2003. כונתה על ידי התקשורת כ"אחד הגופים העיקריים האחראים על רדיפה פוליטית" בבלארוס. היסטורית, היא הייתה ידועה בלחץ על קבוצות ימין ושמאל לא רשמיות וביחס אכזרי לעצורים.

בשנים 2020 ו-2021, במהלך ההפגנות ההמוניות שלאחר הבחירות שנויות במחלוקת לנשיאות, GUBOPiK, כולל מפקדה מיקלאי קרפיאנקו באופן אישי, הייתה מעורבת בהטרדה, רדיפה ועינויים של פעילי זכויות אדם ומפגינים נגד משטרו של אלכסנדר לוקשנקו.

בשנים 2020 ו-2021, היחידה ביצעה פשיטות על בתים ומשרדים של פעילים פוליטיים, פעילי זכויות אדם ועיתונאים. ב-7 בספטמבר 2020, GUBOPiK חטפה את הפוליטיקאית מריה קלסניקבה. ב-9 בספטמבר 2020, על פי הדיווחים, GUBOPiK פשטה על משרדו של המועמד לנשיאות ויקטור באבריקה.

במחצית השנייה של 2020, קצין GUBOPiK סטניסלב לופונוסוב צידד באופוזיציה, העביר כמות גדולה של מידע פנימי לתנועה לבחירות חופשיות ועזב את בלארוס. במאי 2021, GUBOPiK אישרה רשמית כי אנשיה היו מעורבים במעצרו של הבלוגר רומן פרוטסביץ' לאחר נחיתה כפויה של טיסת 4978 של Ryanair במינסק בעקבות איום מזויף על פצצה במטוס.

ביולי 2021, ועדת הלסינקי הבלארוסית, מרכז זכויות האדם של ויאסנה, איגוד העיתונאים הבלארוסי וכמה ארגונים נוספים קראו לחקור את עינויים לכאורה של לפחות שמונה אסירים פוליטיים על ידי GUBOPiK. בנוסף, בפברואר 2022 עצרו אנשי היחידה את מארק ברנשטיין, שיצר את הערך בשפה הרוסית העוסק בפלישה הרוסית לאוקראינה בוויקיפדיה הרוסית. ברנשטיין נחשב לאחד מ-50 עורכי התוכן הבכירים ביותר בה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלארוס: ארגוני אכיפת חוק
מעבר איגליקה

**מעבר איגליקה** (באנגלית: **Iglika Passage** ; בבולגרית: **проток Иглика**), הוא מצר ים המפריד בין ארכיפלג איי זד לבין האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.

רוחבו של מצר הים 1.53 קילומטרים (בין האי לסידרן לבין נקודת ויליאמס, בחצי האי וארנה שבאי ליווינגסטון).

## היסטוריה
המעבר מופה לראשונה בידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.

המעבר נקרא על שם היישובים בשם איגליקה - האחד בצפון בולגריה, השני בצפון-מזרח בולגריה, והשלישי בדרום-מזרח בולגריה.

## קישורים חיצוניים
* הגאזט האנטארקטי הבולגרי 
* תצלום לוויין של אזור המצר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix

איגליקה
איגליקה
איגליקה
אדם בכרי

**אדם בכרי** (בערבית: **آدم بكري**; נולד ב-15 במאי 1988) הוא שחקן ערבי-ישראלי.

## ראשית חייו
בכרי נולד ביפו למשפחה שעסקה בקולנוע; אביו, מוחמד בכרי, היה שחקן ובמאי קולנוע, וגם אחיו סאלח וזיאד הם שחקנים. בעל תואר ראשון כפול בספרות אנגלית ואמנות הבמה מאוניברסיטת תל אביב. בנוסף למד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע שבניו יורק.

מתגורר כיום בשכונת איסט וילג' שבניו יורק.

## קריירה
בכרי החל את קריירת המשחק שלו בגיל 13, אז הופיע לראשונה בהצגה "זגרודת אלארד" (יללת האדמה) בתיאטרון אל-מידאן בחיפה ובנצרת. זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו, הוא לוהק לתפקיד הראשי לסרט הדרמה "עומאר" בבימויו של האני אבו אסעד.

בשנת 2014 השתתף בעיבוד של הבמאי אסיף קפדיה ל"עלי ונינו", רומן לאומי אזרי המתרחש בתקופת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן.

בשנת 2018 הופיע בכרי בתפקיד הראשי בסרט האוסטרלי "Slam"  בתפקיד ריקי נאסר. שנה לאחר מכן השתתף בסרט המותחן הפוליטי "סודות מדינה" בתפקיד יסאר, בן זוגה של קתרין גאן.

בשנת 2021 כיכב בסדרה הלבנונית "Hell's Gate" בתור אדם, גבר מבודד שחייו משתנים כאשר אישה מגיעה אל מפתן ביתו, וכל זה תחת משטר אוטוריטרי בביירות 2052.

בשנת 2022 שיחק בסרט הדרמה-קומי הבריטי-פלסטיני "סוף שבוע בעזה" (אנ') של הבמאי יליד נצרת - באסיל חליל; המגולל את סיפורם של אזרח בריטי (סטיבן מנגן) שמגיע לבקר את חברתו הישראלית-יהודייה, קרן (מונא חוא), והשניים נאלצים לברוח למקום היחיד שלא התפשט בו וירוס קטלני, רצועת עזה.

בשנת 2024 התראיין בבירות לפודקסט לבנוני בערוץ יוטיוב פופולרי (SARDE after dinner) והביע ביקורת חריפה כלפי ישראל אותה הציג כמדינת כיבוש-אפרטהיד גזענית, קולוניאליסטית ומרושעת.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
טרנזיט (1980)

**טרנזיט** (**Transit**) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1980 בבימויו של דניאל וקסמן, עם גדליה בסר ולאורה ריבלין בתפקידים הראשיים.

זה סרטו הארוך הראשון של דניאל וקסמן שהשתתף גם בכתיבת התסריט עם דני הורוביץ והסרט הראשון שהופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.

העלילה היא על יהודי שנמלט מגרמניה הנאצית ולאחר מעבר באיטליה ובשנחאי הוא הגיע למדינת ישראל אבל אינו מתאקלם בה ורואה את המדינה גם כן כמקום מעבר (טרנזיט) למולדת ממנה גורש - גרמניה.

העלילה מתרחשת בתל אביב לאחר מלחמת ששת הימים.

הסרט הוקרן בפסטיבל ברלין, פסטיבל טורונטו, פסטיבל קייפטאון, דרום אפריקה, פסטיבל Filmex לוס אנג'לס, ארצות הברית ופסטיבל סידני, אוסטרליה (1980).

הסרט הופק בסכום של כ-3 מיליון לירות, מהן חלק נכבד בעידוד ממשלתי. הסרט נמכר לרשת הטלוויזיה הגרמנית א.ר.ד תמורת 80,000 מארקים.

## תקציר העלילה
הסרט מסופר בחלקו על ידי קריינות של בנו של הדמות הראשית, המדבר על אביו בדיעבד, לאחר שעזב.

אריך נוסבאום (גדליה בסר) הוא יהודי בודד שנמצא כל חייו בתחנות מעבר (טרנזיט). הוא גורש מגרמניה, שם עבד במוזיאון בברלין, הגיע דרך איטליה לשנחאי ומשם למדינת ישראל. הוא נישא ליעל (לאורה ריבלין), ילידת הארץ שצעירה ממנו בשנים רבות, ונולד להם בן, מיכאל (יאיר אלעזר). הנישואים לא החזיקו מעמד והם התגרשו ומיכאל עבר לגור עם אמו.

אריך מתפרנס בקושי מחנות לחפצים עתיקים ומתכנן כל הזמן לחזור לברלין שם הציעו לו עבודה במוזיאון שפיטר אותו. הוא לא מסתגל לאווירה ולתרבות בישראל ומתכנן לקחת אתו את מיכאל ואת גרושתו. ידידו מברלין, וילי (גדעון זינגר), שגם הוא היה פליט כמוהו, מנסה לשכנעו להישאר בארץ, אך ללא הצלחה.

אריך אמנם מדבר עברית, אך שתי אחיותיו לילה (רות גלר) וגרטי (לונה בדיאן), מדברות רק גרמנית.

אריך גר בדירה בדמי מפתח. בעלת הבית ורה (פאני לוביץ') עוברת לבית אבות בפרדס חנה ובנה עמנואל (אהרון מסקין) רוצה להרוס את הבית. אריך הוא הדייר האחרון שנשאר. הוא מסרב להיתפנות, למרות לחץ ואיומים של עמנואל, שמוכן לשלם לו יותר מהערכת השמאי, מר הופה (אלכס מונטה).

אריך עוזב את הדירה ושוכר חדר במלון זול שמנוהל על ידי פלורה (ג'טה לוקה). הוא מתוודע שם לכמה טיפוסים בשולי החברה כמו דיסקין (יצחק פיצ'ו בן צור) ונסים (מוטי שירין). דיסקין מסובך בהלוואות בשוק האפור וחייב כסף לעבריין (מוחמד בכרי) ששולח את אנשיו להכות אותו.

הוא קונה כרטיס טיסה לברלין, אך מהסס לטוס לשם וכנראה יישאר בישראל - זר, בודד וחסר שורשים כל חייו.

## ביקורות
גידי אורשר כתב על הסרט:

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1980

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי דניאל וקסמן