open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ריצת מייל

[שמאל|ממוזער|200px|[הישאם אל גרוז', שיאן העולם בריצת מייל החל מ-1999]]
**ריצת מייל** היא תחרות ריצה למרחק מייל (5,280 רגל, או 1,609.344 מטר, אולם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מחשיבה את המייל בתחרות זו כ-1,609.32 מטר).

מקורה של תחרות זו מאנגליה, שם הייתה נהוגה יחידת מידה זו.

במשך תקופה ארוכה הייתה מטרה נודעת של ריצת מייל בפחות מארבע דקות.
שבירת מחסום ארבע הדקות למייל בוצעה לראשונה על ידי רוג'ר בניסטר ב-1954 ומאז נשבר פעמים רבות. הראשון שירד מתחת ל-3:50 דקות היה ג'ון ווקר מניו זילנד.

כיום תחרות זו היא היחידה מבין כל התחרויות המתקיימות על ידי התאחדות האתלטיקה העולמית שנמדדת ביחידה האימפריאלית ולא ביחידה מן השיטה המטרית.

## שיא עולם
### אצטדיון
* שיא העולם לנשים שייך ל**[[פיית' קיפייגון]]** (), בתוצאה של **4:07.64** דקות, נקבע בתחרות ליגת היהלום במונקו ב-2023
* שיא העולם לגברים שייך ל**[[הישאם אל גרוז']]** (), בתוצאה של **3:43.13** דקות, נקבע ברומא ב-1999.
### אולם
* שיא העולם לנשים שייך ל**[[גנזבה דיבאבה]]** (), בתוצאה של **4:13.31** דקות, נקבע בתחרות בסטוקהולם ב-2016
* שיא העולם לגברים שייך ל**[[יקוב אינגבריגטסן]]** (), בתוצאה של **3:45.14** דקות, נקבע בפריז ב-2025.

## קישורים חיצוניים
* מחסום פסיכולוגי וריצת הארבע דקות למייל, באתר פסיכולוגיית ספורט.
* הסיפור שמאחורי ריצת המייל, באתר אפלטון.
* סרטון שבירת השיא של בניסטר.

קטגוריה:אתלטיקה: ריצות
זליג סגל

**זליג** (**עזריאל**) **סגל** (מרץ 1933 – 3 בפברואר 2015) היה מעצב, פסל, צייר ואמן יודאיקה ישראלי.

## ביוגרפיה
זליג סגל נולד בשנת 1933 בירושלים במשפחה חרדית וגדל בשכונת בית ישראל. סבתו הייתה המיילדת של היישוב היהודי בחברון ואביו היה מלמד בתלמוד תורה "עץ חיים" בשכונת מזכרת משה. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבת "מרכז הרב" וישיבת תורת אמת של חב"ד. בשנת 1949 החל ללמוד במחלקה למתכת ב"בצלאל החדש". סגל התגורר בירושלים ופעל בסדנה במתחם "חוצות היוצר" בעיר.

סגל היה נשוי עד מותו לאביבה, והיה אב לשני בנים: שחר סגל, במאי, ועידו סגל, יזם הייטק. נפטר ב-2015 לאחר מחלה קשה. נקבר בירושלים.

עיקר יצירותיו של זליג סגל היה בתחום העיצוב. יצירותיו עשו שימוש בשפות שפיתחו העיצוב המודרניסטי והאמנות המינימליסטית בתוך מסגרת של יודאיקה מודרנית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עסק גם בציור ובפיסול מופשט.

## השכלה
*1954-1949 - בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים.

## הוראה
*1968-1964 - מנהל, המחלקה למלאכת מתכת, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.

## פרסים
*1954-1949 - מלגת לימודים מטעם דוד בן-גוריון
*1954 - מדליית ארד, טריאנלה לאמנות שימושית, מילנו, איטליה
*1955 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב סמל האוניברסיטה העברית
*1964 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב כרזת הקונגרס הציוני הכ"ו
*1966 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ו, י"ח למדינה, בנק ישראל
*1968 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ט, בנק ישראל
*1969 - פרס ראשון, עיצוב תכשיטים, המכון הישראלי לטכנולוגיה
*1987 - פרס יסלזון לעיצוב אמנות יהודית בת-זמננו, מוזיאון ישראל, ירושלים.

## קישורים חיצוניים
*אתר האמן 
*
* גדעון עפרת, זליג סגל: יודאיקה עכשיו, באתר "המחסן של גדעון עפרת", 15 בספטמבר 2012
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
הלנד

**מחוז הלנד** (בשוודית: **Hallands län**) הוא מחוז בדרומה של שוודיה. המחוז תואם כמעט במלואו בגבולותיו בחבל **הלנד**. עיר הבירה של המחוז היא האלמסטד.

מחוז הלנד גובל במחוז סקונה מדרום, מחוזות קרונוברי וינשפין במזרח, מחוז וסטרַה יֶיטלנד מצפון ובים הבלטי ממערב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

הלנד
פאוורוול

ממוזער|2 מכשירי פאוורוול מותקנים בבית בניו-יורק
**פאוורוול** (באנגלית: **Powerwall**) היא סוללת ליתיום נטענת המיוצרת על ידי חברת טסלה לשימוש ביתי, בעיקר במפעל גיגה נבדה. היא מאחסנת חשמל לשימוש ביתי, לוויסות עומסים וכמקור מתח חלופי. לסוללה, שהוצגה באפריל 2015, יש וריאציה תעשייתית הנקראת "פאוורפק" (Powerpack) המסוגלת לאחסן עד kWh100.

## שיווק
באפריל 2015 הוכרזה הסוללה בפומבי והוצהר כי מודל של 7kWh יעלה $3,000 ו-10kWh יעלה $3,500 (לעומת הערכות אנליסטים לפני הפרסום, שעמדו על $13,000).

הסוללה יכולה לשמש רכבים חשמליים ובתים פרטיים וכבר הוצהרה עסקה עם חברות כגון ELCR (Electric Car Company of Missouri) ו-SolarCity.

הפאוורפק, סוללה לשימוש תעשייתי של 100kWh יכולה לעלות $25,000.

כבר במאי 2015, חודש לאחר ההכרזה, הוזמנו סוללות פאוורוול עבור יכולת הייצור של המפעל עד אמצע 2016 בסכום של כ-180 מיליון דולר וסוללות פאוורפק בכ-625 מיליון דולר.

## מאפיינים טכניים
מאז 2016 היה מודל יחיד של 6.4 קילוואט-שעה לשימוש יומי,, כאשר לאחר מכן הוצג Powerwall 2:

## ראו גם
* טסלה מגה-פק

## קישורים חיצוניים

* 
* "הסוללה שחשפה טסלה עשויה בהחלט לשנות את העולם", באתר Geektime
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוללות
קטגוריה:מוצרי טסלה אנרג'י
קטגוריה:אנרגיה
דיסקוגרפיה של אייל גולן

**[[אייל גולן]]** הוא זמר ישראלי, הנחשב לאחד הזמרים המצליחים בישראל. רוב אלבומיו הגיעו למעמד אלבום פלטינה.

גולן היה הזמר הראשון מהז'אנר המזרחי שזכה בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' ושירו "דמעות" היה לשיר המזרחי הראשון שזכה בתואר "שיר השנה". הוא הזמר המזרחי היחיד שזכה בתואר המקביל במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ.

גולן מכר בישראל למעלה מ-3 מיליון תקליטים. כמו כן זכה אחת-עשרה פעמים בתואר "זמר השנה", שמונה פעמים בתואר "שיר השנה" ופעמיים בתואר "זמר העשור" במסגרת "פסקול העשור", פרויקט משותף של גלי צה"ל וערוץ 24.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### אלבומי הופעה

GOLD בלומפילד בפארק הירקון 2025

### אלבומי אוסף

### אלבומי DVD

בנוסף, לגולן מיני-אלבום אחד בשם "בית מפואר" (2025).

## השירים הנצפים ביותר ביוטיוב

* ממה את מפחדת: 62 מיליון.
* באתי אלייך: 49 מיליון.
* תבואי היום: 44 מיליון.
* כשאת איתו (הופעה): 43 מיליון.
* כשאת איתו: 43 מיליון.

## הערות שוליים

דיסקוגרפיה
קטגוריה:דיסקוגרפיות ישראליות
כיכר השוטר (תל אביב)

250px|ממוזער|שמאל|אנדרטת זיכרון בכיכר השוטר בתל אביב
**כיכר השוטר** היא כיכר עירונית הממוקמת בצומת הרחובות בוגרשוב וטשרניחובסקי במרכז העיר תל אביב-יפו. הכיכר נקראה בעבר "חורשת מוריה" על שם בית הספר היסודי "מוריה" אשר היה ממוקם צמוד אליה ברחוב בוגרשוב 67. שם הכיכר הוסב ל"כיכר השוטר" בשנות השבעים לאחר מותו של השוטר שמואל ויצמן שנהרג בעת מילוי תפקידו להנצחתו ולהנצחת שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם.

## מראה הכיכר
הכיכר היא כיכר קטנה יחסית, וממוקמת בצומת הרחובות טשרניחובסקי ובוגרשוב, שני רחובות מרכזיים ושוקקי חיים בתל אביב. הכיכר ממוקמת מאחורי דיזנגוף סנטר וסביבה ישנם רמזורים ומעברי חצייה. בסמוך לכיכר ניתן למצוא בתי קפה, מסעדות, חנויות והמקום מהווה מוקד משיכה לתיירים ועוברי אורח רבים. הכיכר מעוטרת בצמחייה ירוקה; עצי אקליפטוס, דקל וכן דשא ירוק. לנוחיות העוברים והשבים ממוקמים בכיכר ספסלי ישיבה מעץ. במרכז הכיכר, מוצבת אנדרטת אבן בהירה לזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם ועליה הכיתוב "כיכר השוטר, לזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו בעת מילוי תפקידם". בדופן הימני של האנדרטה מוטבע סמל של משטרת ישראל ובדופן השמאלי של האנדרטה משולבים סמל העיר תל אביב-יפו וסמל קרן תל אביב לפיתוח.

## היסטוריה של הכיכר
בעברה של הכיכר, לפני שנקראה "חורשת מוריה" שמה היה "כיכר ט"ו בשבט". עצי האקליפטוס שבכיכר ניטעו על ידי תלמידות כיתה ז' של בית הספר בנווה צדק בשנת 1925. לאחר מספר שנים, שמה שונה ל"חורשת מוריה" על שם בית הספר "מוריה" שהיה צמוד אליה ועבר לרחוב צייטלין בשנת 1960. בשנת 1972, לאחר הירצחו של שמואל ויצמן, שמה של הכיכר הוסב ל"כיכר השוטר" לזכרו ולזכר שוטרי מחוז תל אביב שנפלו במסגרת מילוי תפקידם.

## קישורים חיצוניים

* כיכר השוטר בת"א:סיפורו של שמואל ויצמן, אתר משטרת ישראל
* ישראל נגלית לעין: תל אביב

## הערות שוליים

השוטר (תל אביב)
איה קאמיקאווה

**איה קאמיקאווה** (ביפנית: **上川 あや**;  נולדה ב-25 בינואר 1968) היא פוליטיקאית יפנית טרנסג'נדרית.

## ביוגרפיה
איה נולדה בשנת 1968 בטוקיו שביפן. בשנת 1990 קיבלה תואר במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת Hosei ובשנת 1995 יצאה מהארון כאישה טרנסג'נדרית והחלה תהליך שינוי מגדרי וטיפול הורמונלי. מינואר 2001 ועד מאי 2003 כיהנה איה כחברת ועד בארגון Trans-net ביפן, שמתמקד בהעלאת המודעות בקרב הציבור היפני לזכויות טרנסג'נדרים.

## קריירה פוליטית
בשנת 2003 התמודדה כמתמודדת עצמאית למועצת העיר טוקיו ובמסמכי המועמדות שהגישה השאירה את סעיף המין ריק. במהלך מסע הבחירות משכה תשומת לב תקשורתית רבה. בתחילה הוחלט להתייחס אליה כגבר לכל דבר, אך לאחר התעקשותה ומאבקה להתמודד כאישה, ועדת הבחירות פנתה לשלטונות הפדרליים ביפן על מנת שיפסקו בסוגיה. השלטונות הפדרליים פסקו כי תוכל להתמודד כאישה לכל דבר ועניין, אבל המסמכים הרשמיים הנוגעים לנושא יתייחסו אליה כאל גבר.

מצע הבחירות שלה התמקד בפעילות למען נשים, ילדים, זקנים, נכים ולמען קהילת הלהט"ב, ובאפריל 2003 נבחרה לכהונה של ארבע שנים במקום השישי מבין 72 מתמודדים ומתמודדות שהתמודדו על 52 מושבים במועצת העיר והייתה לטרנסג'נדרית המוצהרת הראשונה שכיהנה בתפקיד ציבורי ביפן. בשנת 2007 נבחרה למושב שני, הפעם במקום השני מתוך 71 מתמודדים ומתמודדות.

איה הייתה הפוליטיקאית הטרנסג'נדרית המוצהרת היחידה ביפן עד לשנת 2017, עם הצטרפותו של טומויה אוסודה לפוליטיקה.

## ראו גם
*זכויות להט"ב ביפן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות יפניות
קטגוריה:להט"בים יפנים
קטגוריה:פוליטיקאיות טרנסג'נדריות
קטגוריה:פמיניסטיות יפניות
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-20
קטגוריה:ילידות 1968
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1968
שלושה דברים שהאל לא היה צריך לברוא: פרסים, יהודים וזבובים

**שלושה דברים שהאל לא היה צריך לברוא: פרסים, יהודים וזבובים** (בערבית: **ثلاثة كان على الله ان لا يخلقهم: الفرس، اليهود والذباب**) הוא מאמר שנכתב בשנת 1940 על ידי ח'יראללה טולפאח, דודו, חותנו ופטרונו של סדאם חוסיין וחבר מפלגת הבעת'. המאמר זכה לתפוצה רחבה בעיראק בתקופת שלטונו של סדאם. בשנת 1981 לאחר פרוץ מלחמת איראן–עיראק בית הדפוס של הממשלה העיראקית "דאר אל-ח'וריא" פרסם את המאמר מחדש. ומשרד החינוך העיראקי לימד אותו בבתי הספר כתעמולה.

## תוכן המאמר
המאמר הציג את הפרסים כ"חיות שהאל יצר בצורת אדם", את היהודים כ"תערובת של עפר ושאריות מגוונות של אנשים" ואת הזבובים כיצורים מסכנים ובלתי מובנים שלגביהם "איננו מבינים את מטרת אלוהים ביצירתם".
250px|ממוזער|ימין|130px|ח'יר אללה טאפאח, מחבר הפרסום

## ראו גם
* רשיד עאלי אל-כילאני
* אנטישמיות בעולם הערבי
* הפרהוד

## הערות שוליים

קטגוריה:חיבורים אנטישמיים
קטגוריה:אנטי-איראניות
קטגוריה:יחסי סונים–שיעים
קטגוריה:גזענות
סקיי ג'קסון

**סקיי סייד ג'קסון** (באנגלית: **Skai Syed Jackson**; נולדה ב-8 באפריל 2002) היא שחקנית ויוטיוברית אמריקאית, שנכללה ברשימת בני הנוער המשפיעים ביותר של מגזין טיים לשנת 2016. ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של זורי רוס מהסדרות "ג'סי" ו-"קיקיוואקה: מחנה קיץ", שתיהן של ערוץ דיסני.

## ביוגרפיה
ג'קסון נולדה ברובע סטטן איילנד בניו יורק, ניו יורק. היא ממוצא אפרו-הונדורי ואפרו-אמריקאי. היא החלה את דרכה כדוגמנית לבגדי ילדים, והופיעה בפרסומות ארציות רבות, בין היתר עבור Band-Aid, קוקה קולה, פפסי וחברת הביגוד Old Navy.

במרץ 2020 הגישה ג'קסון בקשה לצו הרחקה מבית המשפט נגד הראפרית דניאל ברגולי בטענה שברגולי הטרידה אותה. העתירה התקבלה באופן זמני, ומאוחר יותר נדחתה על ידי ג'קסון.

## קריירה
בשנת 2019 השתתפה בוידאו קליפ לשירו של הראפר ליל נאז X "Panini".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## ביבליוגרפיה
### ספרים
* *Reach for the Skai: How to Inspire, Empower, and Clapback* (2019)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:יוטיובריות אמריקאיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2002
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
איי דזרטש

**איי דזרטש** (בפורטוגזית: **Ilhas Desertas**, מילולית: האיים הנטושים) הם שלושה איים קטנים במקרונזיה בסמוך לחופי מרוקו השייכים לארכיפלג מדיירה ולפורטוגל.

שטח שלושת האיים יחד כ-14 קמ"ר, כששטחו של הגדול שבהם, **דזרטה גרנדה** הוא 10 קמ"ר. האיים צרים וארוכים ויחדיו יוצרים "רצועה" מצפון לדרום שאורכה כ-22 ק"מ.

קיומם של האיים היה ידוע כבר במאה ה-14, אולם לא נחקרו בצורה מסודרת עד משלחתו של ז'ואאו גונסלווש זארקו לפונשל ב-1420. ניסיונות התיישבות באיים נכשלו שוב ושוב, בעיקר מפני מזג האוויר היבש והקשה באיים. בין השנים 1894–1971 היו האיים נכס פרטי של משפחות אנגליות שהתגוררו במדיירה, אז קנתה אותם מדינת פורטוגל והפכה את האיים לשמורת טבע בשנת 1995 ומהווה חלק ממיזם Natura 2000. כיום, אסורה הגישה לאיים ללא אישור מיוחד.

האיים שונים מאיי מדיירה בצורה משמעותית למרות הקרבה הגאוגרפית ביניהם (כ-25 ק"מ בלבד בין דזרטה גרנדה וקצהו המזרחי של מדיירה). מזג האוויר חם ויבש, והצמחייה על האי מועטה. על חופי האיים קיימת מושבה קטנה של כלב ים נזירי מצוי המצוי בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דזרטש
קטגוריה:מדיירה: גאוגרפיה
דזרטש
חואקין ארסורה

**חואקין ארסורה** (בספרדית: **Joaquín Arzura**; נולד ב-18 במאי 1993 בקמפאנה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אינסטיטוטו דה קורדובה מליגת המשנה הארגנטינאית.

## קריירת מועדונים
### טיגרה
ארסורה היה חלק מאקדמיית הנוער של טיגרה עד שנת 2013, אבל ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע ארגנטינה ב-29 בנובמבר 2011, כשעלה כמחליף במחצית השנייה במשחק הניצחון נגד דפנסה וחוסטיסיה, בו הבקיעה טיגרה שני שערים מאוחרים וניצחה בתוצאה 4-2. ב-31 באוגוסט 2013 ערך הופעת הבכורה שלו בליגה, נגד קילמס. ב-16 בנובמבר 2014 הבקיע ארסורה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-23 בהפסד 2-1 לניואל'ס אולד בויס במסגרת המחזור ה-16 בליגה. ארסורה שיחק במועדון במשך 3 עונות, בהן ערך 71 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

### ריבר פלייט
ב-4 בינואר 2016 חתם בקבוצת ריבר פלייט. ב-19 בפברואר ערך ארסורה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-46 בהפסד 2-1 לגודוי קרוס במסגרת המחזור השלישי בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך ארסורה 7 הופעות ליגה.

ביולי 2017 הושאל לאוססונה.

## תארים
; ריבר פלייט
* גביע רקופה סודאמריקנה (1): (2016)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני הורקאן
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:כדורגלני אינסטיטוטו דה קורדובה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1993
קינג שארק

**קינג שארק** (באנגלית: **King Shark**) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס יחידת המתאבדים ביקום DC קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *Superboy Vol.4 #0* מאוקטובר 1994, ונוצרה בידי הכותב והמאייר קארל קסל.

קינג שארק הוא האלטר-אגו של נאנאווה, בנו של אל הכרישים האגדי, שמוצאו מקנה לו אינטלקט אנושי ויכולות על-אנושיות. קינג שארק הופיע לראשונה בחוברות "סופרבוי" משנות ה-90 של המאה ה-20, ובהופעותיו הראשונות היה אחראי לגל היעלמויות בהוואי, שנעצר בידי השוטר המקומי סאם מאקוה. נאנאווה שוחרר בידי קרטל "דרקוני הסיליקון", בתקווה שיגמול להם בעזרה, אך הוא נמלט ושב לדרכו בטרם הובס בידי סופרבוי. זמן מה לאחר מכן, נאנווה שובץ בידי אמנדה וולר כחבר ביחידת המתאבדים, כחלק ממשימה נגד דרקוני הסיליקון שכללה את סופרבוי וסאם מאקוה. במהלך הקרב חגורת הנפץ שחוברה לנאנאווה התפוצצה, והוא נחשב למת - עד להופעתו המחודשת, שהובילה לקרבות נוספים נגד סופרבוי. הוא הופיע במטרופוליס כחלק מצבא נבלי-העל של מנצ'סטר בלאק, תקף את ג'ימי אולסן והובס במהירות בידי סופרמן. נאנאווה השתתף במהומותיו של הג'וקר לצד אורקה, ובמשבר האינסופי כחלק מהחברה הסודית של נבלי-העל במתקפה על אטלנטיס.

באירועי "שנה מאוחר יותר", נאנאווה נראה בחוברות "אקווהמן: חרב אטלנטיס" כמדריכו של אקווהמן החדש, ארתור ג'וזף קורי. בגרסה זו קינג שארק אלים פחות, והוא דברן וחברותי יותר לעומת הופעותיו הקודמות. הוא נושא עליו צלקות מקרב קודם נגד אקווהמן המקורי, ומסכים להדריך את מחליפו ברזי המצולות. הוא נראה מאוחר יותר באירועי "המשבר האחרון" במהלכם נפצע קשה, אך התאושש ונראה מאוחר יותר כחבר בקבוצת ששת הסודיים. במשימה בגות'אם סיטי, הוא הביס את סופרבוי והובס בידי סופרגירל. במהלך אירועי "פלאשפוינט" הוא נראה כחבר בקרקס של היילי, ונהרג בידי האמזונות של וונדר וומן כשהגן על דוקטור פיית. בשכתוב המציאות מחדש בידי בארי אלן, נאנווה נראה ככריש פטיש וכחבר ביחידת המתאבדים עד לסילוקו. כמו כן, הוא אולץ להצטרף לחברה הסודית של נבלי-העל באירועי "רוע נצחי".

את דמותו בסרט האנימציה "באטמן: מתקפה על ארקהם" דיבב המדבב ג'ון דימאג'יו. את דמותו בסדרת הלייב אקשן "הפלאש" דיבב השחקן דייוויד הייטר. קינג שארק מופיע כדמות ראשית בסדרת האנימציה "הארלי קווין" בדיבובו של רון פונץ'. בגרסה זו, קינג שארק הוא כריש ידידותי ושוחר שלום, שניחוח דם מצית בו את נטיותיו האלימות. הדמות הופיעה בהופעת הבכורה הקולנועית שלה בסרט היקום הקולנועי של DC "יחידת המתאבדים", בדיבובו של סילבסטר סטאלון.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
פאנג'ויה

**פאנג'ויה** (בלעז: **Funjoya**) הוא פסטיבל סטודנטים המתקיים בשני מחזורים במהלך חודשי האביב (בין החודשים מרץ ליוני) בעיר אילת. הפסטיבל מתקיים במגוון רחב של בתי מלון הסגורים מראש לטובת הפסטיבל. בכל יום בפסטיבל (חמישי עד שבת) מתקיימות מספר מסיבות בריכה במקביל בבתי מלון שונים ובערבים מתקיימות מסיבות ענק בחוף פאנג'ויה (בשטח הלגונה של אילת).

הפסטיבל מציע הפוגה משגרת הלימודים בהשראת חגיגות חופשת האביב האמריקאית ומשתתפים בכל מחזור עשרות אלפי סטודנטים.

## רקע
בשנת 2001 התקיים לראשונה נופש עבור כמה עשרות סטודנטים מהמסלול האקדמי המכללה למנהל שאורגן על ידי אגודת הסטודנטים של המכללה. באביב 2003 התקיים אירוע נרחב ומשמעותי שבמסגרתו מאות רבות של הסטודנטים וסטונדטיות מהמכללה תפסו מספר בתי מלון באילת ונהנו מסדרה של מסיבות ופעילויות מאורגנות. במהלך השנים הבאות התפתח הפסטיבל למסורת ארצית, ומתרחש פעמיים מדי שנה עבור כלל המוסדות האקדמיים בארץ.

מטרת הפסטיבל היא להציע אתנחתא משגרת הלימודים האינטנסיבית לטובת נופש חווייתי מסובסד במחירים נמוכים יחסית. הרווחים מהפקת הפסטיבל מנותבים בין היתר למתן מלגות לסטודנטים וקיום אירועים סטודנטיאליים ברחבי הארץ.

## פעילות
על מנת לאפשר לסטודנטים חוויה אופטימלית ובמטרה למנוע המוניות יתר, הפסטיבל מתקיים בשני מועדים שונים (בין החודשים מרץ ליוני). כל סבב מיועד למוסדות לימוד ספציפיים מוגדרים מראש. במהלך שלושת ימי הפסטיבל מתקיימות הופעות של תקליטנים ישראלים, מסיבות בריכה, הופעות ומסיבות חוף המוניות. אופי האירוע מותאם מדי שנה בהתאם להצעות ורצונות הסטודנטים.

במהלך הפסטיבל נהנים הסטודנטים מהופעות של להקות מישראל, ובין היתר הופיעו במלך השנים האומנים הבאים: משינה, עברי לידר, ברי סחרוף, אברהם טל, מוניקה סקס ועוד.

כדי לאפשר את חוויית הפסטיבל גם לסטודנטים מעוטי יכולת כלכלית, עלויות ההשתתפות בפסטיבל נמוכות, וכוללות לינה, ארוחות והסעות מאורגנות בין המסיבות.

משנת 2014 נעשה שימוש בטכנולוגיות חדישות במהלך הפסטיבל, בהן ישומון בה ניתן להירשם לפסטיבל באופן מקוון ולקבל עדכונים שוטפים אודות המסיבות השונות באירוע. בנוסף נעשה שימוש בצמיד חכם (RFID) המאפשר בקרה על כמויות המבלים בכל מסיבה, הטענתו בכסף לטובת תשלום בברים וקבלת הנחות בבתי העסק שונים ברחבי העיר אילת.

החל משנת 2019 משתתף הפסטיבל בפרויקט "עיר ללא אלימות" בשיתוף עיריית אילת המעודד התנהגות נורמטיבית באירועים ומניעת מקרי אלימות.

## למען הקהילה
החל משנת 2015 הפקת הפסטיבל משתפת פעולה עם עמותת זכרון מנחם ומקנה צמיד השתתפות בחינם לפסטיבל עבור סטודנטים התורמים שיער דרך העמותה.

החל משנת 2019 הפקת הפסטיבל משתפת פעולה עם למעלה מ-10 עמותות שונות ברחבי הארץ המקדמות מטרות שונות לטובת הקהילה אליה שייכים הסטודנטים ומעניקה צמיד השתתפות בפסטיבל ללא עלות לסטודנטים הפעילים באותן העמותות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטודנטים בישראל
קטגוריה:אילת: פסטיבלים
מבצע נערי החוף

"**מבצע נערי החוף**" היה מבצע צבאי, שבוצע על ידי יחידת מגלן במהלך מלחמת לבנון השנייה, בתאריכים 3–15 באוגוסט 2006. היחידה השמידה כ-150 מטרות, בהן כ-40 משגרי רקטות, בגזרה המערבית בדרום לבנון.

## רקע למבצע
מלחמת לבנון השנייה נפתחה בחטיפת חיילי צה"ל על ידי חזבאללה והפגזת יישובי הגליל המערבי על ידיו. ההפגזות התעצמו ככל שהחריף העימות, כאשר חזבאללה יורה כ-120 רקטות ליום בממוצע, ובשיא מעל ל-250 רקטות ביום. סה"כ נורו 3,970 רקטות. המבצע עצמו הוצע למפקד האוגדה תת-אלוף גל הירש אחרי שביקש לשלוח את אנשי מגלן לשמורת טבע באזור בינת ג'בייל. מפקד היחידה סא"ל אליעזר טולדנו ואנשי המטה שלו הציעו להירש את "נערי החוף" כתוכנית חלופית. המבצע אושר על ידי מפקד האוגדה גל הירש, הובל על ידי סגן מפקד היחידה רס"ן עמוס הכהן, והוטל על פלגת המבצעים המיוחדים ביחידה בפיקודו של סרן יובל גז. סרן אמיר סטרוגו פיקד על צוות הלוחמים שהוביל את ביצוע המשימה בשטח.

## מהלך המבצע
לוחמי מגלן נחתו באזור ראס-ביאדה. צוותי סדיר ומילואים של מגלן פוזרו לכל אורך גזרת לבנון ועסקו בציד משגרי קטיושות וגראדים, בעודם מוסווים היטב בעומק השטח. לוחמי מגלן "צדו" את המטרות באמצעות הכוונה של חימוש מדויק. הכוחות נמנעו מפגיעה נקודתית במחבלי חזבאללה, על מנת לא לחשוף את מיקומם תמורת מטרות בעלות חשיבות נמוכה. במהלך המבצע הכוחות השמידו כ-150 מטרות איכות (מפקדות, משאיות, תחמושת ותשתיות), בהן כ-40 משגרי רקטות. משגרי הרקטות היו המשגרים הקטנים, הפשוטים והזולים, אלה שחיל האוויר לא יכול היה לפגוע בהם. כך מבצע נערי החוף היווה מעין מבצע משלים למבצע משקל סגולי, ולפעילות חיל האוויר במהלך המלחמה. חלק מהמטרות הושמדו באמצעות מודיעין שנוצר לפני ובמהלך המלחמה, בעוד שחלק מהמטרות הושמדו לאחר שכוחות מגלן זיהו אותן בשטח. פעם אחת בוצע חילוף כוחות, הם קיבלו אספקה של מים, מזון וסוללות.

## תוצאות המבצע
המבצע נחשב למוצלח במיוחד, בשל העובדה כי הושגה פגיעה קשה ביכולתו של ארגון החזבאללה לפגוע בעורף הישראלי, זאת באמצעות השמדת כ-40 משגרי רקטות. ההערכה היא שהמבצע הוביל להפחתה בכ-40 אחוז את הירי תלול המסלול לאזור נהריה ועכו. "מגלן הצליחה לעשות בכמה ימים מה שחיל האוויר לא הצליח לעשות בתוך שלושה שבועות", אמר אחרי המלחמה קצין בכיר מאוד, בעצמו בוגר יחידה מובחרת. יחידת מגלן קיבלה ציון לשבח יחידתי מאלוף פיקוד המרכז על פעילותה במלחמה.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* איל דורון, הדס ועופר רגב, "**בהשקט ובבטחה - מורשת יחידת מגלן**", פורת הוצאה לאור, מאי 2012.
* אלישיב שמשי, "**ארדוף אויביי ואשיגם**", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

נערי החוף
נערי החוף
קטגוריה:יחידת מגלן
זמן אמיתי עם ביל מאהר

**זמן אמיתי עם ביל מאהר** (באנגלית: **Real Time with Bill Maher**) היא תוכנית אירוח המשודרת מדי שבוע ברשת האמריקאית HBO. את התוכנית מנחה הקומיקאי והסאטיריקן הפוליטי ביל מאהר.

כמו תוכניתו הקודמת של מאהר, "לא תקין פוליטית" (Politically Incorrect, , ששודרה ברשת קומדי סנטרל), "זמן אמיתי" מציגה פאנל של אורחים הדנים באירועים אקטואליים בפוליטיקה ובתקשורת. אלא שבניגוד ל"לא תקין פוליטית" האורחים בתוכנית אינם קומיקאים (למעט אחד או שניים מתחום הבידור בכל פאנל) אלא מומחים והוגים פוליטיים  ועיתונאים המומחים בתחומם.

התוכנית אורכת כשעה ומצולמת בסטודיו עם קהל חי הממוקם בלוס אנג'לס. היא משודרת בימי שישי בשעה 22:00 לפי שעון קליפורניה. "זמן אמיתי" החלה את שידוריה בחלקים לאורך השנה, מחודש פברואר ועד למאי, ולאחריהם רצף שידורים עד הסתיו (מאוגוסט עד נובמבר). החל משנת 2009, התוכנית משודרת לאורך השנה באופן ממושך.

העונה ה-22 של התוכנית עלתה בבכורה ב-HBO ב-19 בינואר 2024. 

בישראל התוכנית משודרת בשירות הסטרימינג HBO Max.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:תוכניות אירוח אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קונוטופ

**קונוטופ** (באוקראינית: **Конотоп**) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה.

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-17 הקוזאקים היו ראשונים להתיישב באזור. היישוב מוזכר במסמכים המתוארכים ל-1634 ושמו הראשון היה **נובוסליצה**. ב-1642 פולנים בנו במקום מבצר וקראו לו על שם הנהר הסמוך בשם **קונוטופקה** שיותר מאוחר השתבש.

ב-1648 היישוב קיבל מעמד של עיר.

ב-28 ביוני 1659 התרחש כאן קרב מפורסם בין הכוחות של חאנות קרים והקוזאקים מצד אחד לבין הכוחות של רוסיה הצארית מצד שני שבו הובסו הרוסים.

ב-1897 בעיר 73 אחוז מכלל הגברים ו-95 אחוז מכלל הנשים היו אנאלפביתים, בעיר התגוררו 19,000 תושבים, מתוכם: 10,290 אוקראינים, 4,415 יהודים ו-3,565 רוסים.

העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-9 בספטמבר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-6 בספטמבר 1943.

ב-24 בפברואר 2022 כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה, הכוחות המזוינים של רוסיה השתלטו על העיר קונוטופ. הם נסוגו בהמשך והעיר שבה לשליטת אוקראינה.

## יהודי קונוטופ
בראשית המאה ה-19 התגוררו בקונוטופ 80 יהודים, בעקבות הגירה המונית של יהודים מאזוריו הצפון-מערביים לאזוריו הדרום-מזרחיים של תחום המושב גדלה האוכלוסייה היהודית של העיר והגיעה ל-4,426 ליהודים ב-1897 שהיוו 23.5 אחוזים מכלל האוכלוסייה.

ב-1892 היה בעיר בית חולים יהודי.

בספטמבר 1941, מספר ימים לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים, נרצחו בה 123 יהודים. בנובמבר 1941 נרצחו כאלף יהודים וב-1 בדצמבר 1941 נרצחו 95 יהודים מקרב שבויי המלחמה הסובייטים.

### אוכלוסייה יהודית
אוכלוסייה יהודית של קונוטופ לפי שנים:

## קישורים חיצוניים

* 
* תולדות יהודי קונוטופ 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז סומי: ערים
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1634
סיידי קאלבנו

**סיידי אמארה קאלבנו** (באנגלית: **Sadie Amara Calvano**; נולדה ב-8 באפריל 1997) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית, אשר התפרסמה בשל דמותה בתור ויולט פלאנקט בסיטקום "ממי" (2013–2016) מבית רשת CBS.

## ביוגרפיה
סיידי קאלבנו נולדה ב-8 באפריל 1997 בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתה של איימי, בת להורים מפולין ורוסיה ממוצא יהודי-אשכנזי, ואילו אביה, סטיבן קאלבנו, הוא קתולי עם שורשים איטלקים, אירים, אנגלים, בסקים ומקסיקנים.

בילדותה הייתה למתעמלת תחרותית. ביולי 2009, היא זכתה במדליית זהב במשחקי מדינת קליפורניה בסן דייגו, אולם בסופו של דבר היא הפסיקה את קריירת ההתעמלות שלה בגיל 13 לטובת משחק. היא בוגרת לימודי תואר ראשון בחוג לאמנויות של מכללת אוקסידנטל (אנ') בלוס אנג'לס.

## קריירה
קאלבנו החלה להופיע בתיאטרון מוזיקלי כאשר הייתה רק בת שבע, שם השתתפה בתפקידים ובניהם, אליס בארץ "אליס בארץ הפלאות" (2008) באל הפורטל, בל ב"היפה והחיה" (2008) בברנסלנד התיאטרון, שארפיי ב"היי סקול מיוזיקל" (2009) וטלול ב"באגסי מאלון" (2011) הן בתיאטרון מדריד וכריסטינה בארבע ריצת השבוע של קראון תיאטרון העיר של"מחזמר חג המולד של שיקגו"(2010).

בשנת 2011, קאלבנו עשתה את הופעת הבכורה שלה על המסך הגדול כאחייניתו של לאונרדו דיקפריו בסרט הדרמה הביוגרפי ג'יי אדגר" בבימויו של קלינט איסטווד ועל פי תסריט מאת דסטין לאנס בלאק.

בשנת 2013 החלה קאלבנו לשחק בסדרה הקומית של צ'אק לורי, "ממי" שם משחקת את ויולט פלאנקט, נערה בת 18, ובת לאמא אלכוהוליסטית (אנה פריס) שהיא גם הדמות הראשית. דמותה הייתה מרכזית עד העונה השלישית ובעונה הרביעית הופיעה כדמות חוזרת וחזרה לבצע הופעת אורח בעונה השישית ב-2018.

בשנת 2019 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "למה נשים רוצחות" ברשת CBS, לצידן של לוסי לו וג'יניפר גודווין.

## חיים אישיים
בשנת 2016 החלה לצאת עם הצלם והמפיק אלכס בריסקר; הם מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* סיידי קאלבנו, באתר Affair Post

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא איטלקי
קטגוריה:בוגרות מכללת אוקסידנטל
קטגוריה:בוגרי מכללת אוקסידנטל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1997
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
סמן ביולוגי (רפואה)

ברפואה, **סמן ביולוגי** או **ביו-מרקר** (באנגלית: **Biomarker**) הוא אינדיקטור לזיהוי ומדידה של נוכחות מחלה ומעקב אחרי מצב התפתחותה. במובן הרחב, סמן ביולוגי הוא כל דבר שיכול לתת אינדיקציה למצבו הפיזיולוגי של אורגניזם כלשהו.

לסמנים הביולוגיים תפקיד מרכזי ברפואה הביולוגית, באבחון מוקדם של מחלות ובמניעתן. אף שהשימוש הרפואי בהם הוא חדש יחסית, העיקרון העומד בבסיס הסימון הביולוגי נמצא בשימוש כבר זמן רב; לדוגמה: טמפרטורת הגוף משמשת כסמן ביולוגי ידוע למצב מחלה, וחלבון מגיב C משמש כסמן ביולוגי לדלקת.

הסמן הביולוגי מגיב בדרך ידועה מראש בבואו במגע עם חומרים מסוימים, תאים ומולקולות, אנזימים והורמונים; הרפואה עושה שימוש בידע זה כדי לבדוק את קיומם של תהליכים נורמליים או א-נורמליים בגוף, ובכך לאתר מחלה או לזהות את מצב התפתחותה. 

## שימושים שכיחים
בדרך כלל משמש הסמן הביולוגי את הרפואה כאמצעי לבחינת תפקוד האורגניזם או היבטים אחרים במצבו שיש להם השלכה על מצב בריאותו של הנבדק, על ידי החדרת החומר לאורגניזם וביצוע בדיקות מסוימות בנוכחותו. כך לדוגמה, נעשה שימוש ברובידיום כלוריד  במהלך תיוג איזוטופי  כדי להעריך מצב של זילוף בשריר הלב. הם שימושיים מאוד במעקב אחרי תאים סרטניים, כדי לקבוע את מידת יעילות הטיפול.

ברפואה המודרנית משמשים סמנים ביולוגיים לא רק כאמצעי לאבחון ומעקב אחר מחלות, אלא גם להערכת תגובה לטיפול ולבחירת אסטרטגיות טיפול מותאמות אישית. בהתאם להגדרות רגולטוריות מקובלות, סמן ביולוגי הוא מאפיין הנמדד באופן אובייקטיבי ומשמש אינדיקטור לתהליך ביולוגי תקין או פתולוגי, או לתגובה להתערבות טיפולית.

לפי מרכז דנגור לרפואה מותאמת אישית, ביומרקרים יכולים להיות מדדים טבעיים של הגוף (כגון חום גוף או רמות המוגלובין) וכן סמנים מלאכותיים המוחדרים לגוף לצורך דימות ומעקב אחר תהליכים ביולוגיים פנימיים. אחת הדוגמאות המרכזיות לכך היא השימוש ברדיוטרייסרים בבדיקות PET, המאפשרים לזהות רקמות ומצבים פתולוגיים בהתאם לפעילות מטבולית. רדיוטרייסר נפוץ מבוסס על גלוקוז רדיואקטיבי (18F-FDG), אך שימוש זה מוגבל בשל קליטה מוגברת גם בתהליכים דלקתיים שאינם גידוליים. על רקע מגבלות אלה מתוארים מאמצי מחקר לפיתוח סמנים חלופיים, לרבות רדיוטרייסרים המבוססים על מתכות רדיואקטיביות כגון נחושת, המכוונים למאפיינים נוספים של גידולים (למשל אזורים דלי-חמצן) במטרה לשפר את הדיוק האבחנתי ולספק מידע פונקציונלי מתקדם יותר. שימוש מושכל בסמנים ביולוגיים עשוי לסייע גם בהערכת יעילות טיפול בזמן אמת ולהפחית חשיפה לטיפולים שאינם מועילים, כחלק מהגישה של רפואה מותאמת אישית. 

בספרות המחקרית מקובל לסווג סמנים ביולוגיים לקטגוריות שונות, ובהן סמנים אבחנתיים, פרוגנוסטיים, מנבאי תגובה ופרמקודינמיים, בהתאם לייעודם הקליני ולתפקידם בקבלת החלטות טיפוליות.

## קישורים חיצוניים
* סמן ביולוגי בעיתון רפואי

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוטכנולוגיה
גרנד ראפידס

**גרנד ראפידס** (באנגלית: **Grand Rapids**) היא העיר השנייה בגודלה במדינת מישיגן שבארצות הברית, אחרי דטרויט. היא גם העיר הגדולה ביותר בחלקה המערבי של מישיגן. העיר ממוקמת במרחק של 48 קילומטרים מימת מישיגן.

בגרנד ראפידס התגוררו בשנת 2010 כ-188,040 תושבים, ובמטרופולין העיר 1,005,648 תושבים. העיר היא גם מקום מושבו של מחוז קנט. בעיר קבורים נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד ורעייתו, ושם שוכנת גם הספרייה הנשיאותית שלו. אנשים נוספים המזוהים עם העיר הם סולן להקת רד הוט צ'ילי פפרז אנתוני קידיס ובמאי הקולנוע פול שרדר.

מטה של חברה "Meijer" ממוקם בעיר.
## היסטוריה

## ערים תאומות
לגרנד ראפידס ארבע ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מישיגן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1826
הנס אגדה

**הנס אֶגֶדֶה** (בנורווגית: **Hans Egede**; 31 בינואר 1686 - 5 בנובמבר 1758) היה מיסיונר דני-נורווגי, שייסד בשנת 1721 את גוטהוב (נוק) בירת גרינלנד.

## ביוגרפיה
הנס אגדה נולד בהארשטאד , נורווגיה, במקום הממוקם כמעט 150 קילומטרים מצפון לחוג הארקטי. סבו מצד אביו היה כומר בדרום זילנד, דנמרק. הוא למד אצל דודו, איש דת בכנסייה הלותרנית המקומית. בשנת 1704 הוא נסע לקופנהגן כדי ללמוד באוניברסיטת קופנהגן, שם קיבל תואר ראשון בתאולוגיה. לאחר סיום לימודיו הוא חזר להארשטאד, ובאפריל 1707 הוא הוסמך והוקצה לקהילה בארכיפלג של לופוטן  שבצפון נורווגיה. ב-1707 הוא נשא לאישה את גרטרוד ראסק. הם היו נשואים 13 שנה ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.

### גרינלנד
בלופוטן שמע אגדה סיפורים על ההתנחלויות הנורדיות הישנות בגרינלנד, שהקשר איתם אבד לפני מאות שנים. בשנת 1711 הוא ביקש רשות מפרדריק הרביעי, מלך דנמרק לחפש את המושבה ולהקים שם מיסיון. פרדריק נתן הסכמה לפחות חלקית להקים מחדש תביעה קולוניאלית אל האי. ב-2 במאי 1721 הספינה "Haabet" ("התקווה") ועוד 2 ספינות קטנות יותר נשאו את אגדה, אשתו ארבעת ילדיו, וכן ארבעים מתיישבים נוספים. 

ב-3 ביולי באותה השנה הם הגיעו ל-נופ כּאנגרלואה  והקימו שם מושבה. אגדה חיפש במשך חודשים צאצאים של המתיישבים הנורדים הישנים אבל הוא מצא רק את אנשי האינואיט המקומיים והחל ללמוד את שפתם. בסוף החורף הראשון חלק ניכר מן המתיישבים חלו בצפדינה ועזבו. אגדה ומשפחתו נשארו עם שאר המתיישבים ובשנת 1722 הגיעו שתי ספינות אספקה שמימן מלך דנמרק-נורווגיה בעזרת מס חדש. חקירותיו של אגדה לא העלו דבר בקשר לניצולים נורדים לאורך החוף המערבי. בסוף שנת 1722, הוא פנה צפונה וסייע בהקמת תחנת ציד לווייתנים באי ניפיסאט . הוא נשאר במושבה עד 1736, אך נאלץ לחזור לאירופה בגלל מצבו הבריאותי.
אגדה נפטר ב-5 בנובמבר 1758 בגיל 72.

בנו, פאול אגדה, היה גם הוא מיסיונר בגרינלנד והשלים את התרגום שנכתב על ידי אביו לברית החדשה (1766), הוא פרסם מילון תרגום גרינלנדית-דנית-לטינית (1750), דקדוק גרינלנדי (1760) וכן קטכיזם בגרינלנדית (1756).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:מייסדי יישובים
קטגוריה:אנשי דת גרינלנדים
קטגוריה:אנשי דת דנים
קטגוריה:אנשי דת נורווגים
קטגוריה:מגלי ארצות גרינלנדים
קטגוריה:מגלי ארצות דנים
קטגוריה:מגלי ארצות נורווגים
קטגוריה:ילידי 1686
קטגוריה:נפטרים ב-1758
משה שם טוב

[שמאל|ממוזער|250px|מימין לשמאל: משה שם טוב, [רוני מילוא ושרה לנסמן, באמפיתיאטרון וואהל בפארק הירקון, 1994]]
**משה שם טוב** (כ"ו בניסן ה'תרפ"ד, 30 באפריל 1924 – כ"ד בכסלו ה'תשס"ו, 25 בדצמבר 2005) היה יושב ראש הוועד המרכזי של אגודת החרשים בישראל (אח"א) במשך 17 שנים רצופות, מ-1972 עד 1989.

## חייו האישיים
שם טוב נולד בבולגריה באפריל 1924 ועלה לישראל בגיל 24 ב-31 ביולי 1948.

הוא נישא לפינה ונולדו להם שני ילדים שומעים.

שם טוב התגורר בבת ים וניהל עם אחיו השומע עסק ביפו לייצור והרכבת תריסים וחלונות. שם טוב ידע גם את שפת הסימנים של יהודי אלג'יריה.

## שם טוב וקהילת החירשים בישראל ומחוצה לה
[ממוזער|משה שם טוב לוחץ את ידו של ד"ר דרגולוב ווקוטיץ', נשיא [הפדרציה העולמית של החירשים  בכנס הבינלאומי הרביעי לחירשות בבת ים, 1973.]]
שם טוב היה יושב ראש אח"א בשנים שבהן אפשרויות התקשורת היו מצומצמות, ולא היה תרגום בשידורי הטלוויזיה בעברית, גם לא כתוביות. שם טוב היה בקשר שוטף עם ארגוני חירשים יהודיים ובינלאומיים, וייצג את אח"א כחברה מן המניין ב.

בין 19 ל-23 במרץ 1973 התקיים במלון "פאן אמריקן" בבת-ים הכינוס הבינלאומי הרביעי על בעיות חירשות, שאורגן על ידי אח"א בחסות הפדרציה העולמית של החירשים.

ב-1974 פנתה עמותת "שמע" אל אח"א וביקשה להסיר את המילה אילמים משם האגודה. שם טוב נענה לבקשת "שמע", ושם האגודה נקבע כ"אגודת החרשים בישראל" במקום "אגודת החרשים-אילמים בישראל". כיום היא נקראת "אגודת ה**חירשים** בישראל".

[שמאל|ממוזער|250px|טקס חנוכת בית הלן קלר המחודש בתל אביב 1987, אחרי מימון שיפוצים על ידי ה[נדבן ליאון מוו. משמאל לימין: חיים אפטר, יו"ר אח"א לשעבר ומזכיר ארגון עולמי של חרשים יהודים; ראש עיריית תל אביב שלמה להט; משה שם טוב; חוה סביר מנכ"ל אח"א; ליאון מוו; יהודה זינו, מנהל בית הלן קלר באח"א סניף תל אביב.]]

## להקת קול ודממה
שם טוב, כבעל רקע תיאטרלי, קידם את להקת "קול ודממה".

## הפגנת החירשים הראשונה
ב-16 בפברואר 1984 ארגן שם טוב את הפגנת החירשים הראשונה מול משכן הכנסת בירושלים. המפגינים דרשו הכרה בחירשים כנכים לכל דבר.

## קישורים חיצוניים

* הודעת אח"א על פטירתו של משה שם טוב 
* משחק כדורגל לזכר שם טוב 

## הערות שוליים

קטגוריה:חירשים ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
כריס מרפי

**כריסטופר סקוט "כריס" מרפי** (באנגלית: **Christopher Scott "Chris" Murphy**; נולד ב-3 באוגוסט 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת קונטיקט מאז 2013.

## קורות חיים
מרפי נולד בוייט פליינס שבניו יורק כבנם של קתרין וסקוט מרפי במשפחה בת שלושה ילדים. הוא ממוצא אירי ופולני. אימו עבדה כמורה ואביו כשותף בפירמת עורכי דין. הוא למד לתואר ראשון בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קונטיקט וכן באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה.

לאחר מכן עבד כמנהל ועוזר בקמפיינים של פוליטיקאים דמוקרטים במדינתו, וכן אצל מנהיג הרוב בסנאט של קונטיקט. בשנת 1998 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט, והביס את המחוקק הרפובליקני שכיהן עד אותה עת 14 שנים. ב-2000 נבחר לכהונה שנייה לאחר שהביס את יריבתו הרפובליקנית בפער גדול.

בשנת 2002 החליט להתמודד על מושב בסנאט של מדינת קונטיקט, ולבסוף נבחר לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני. ב-2004 נבחר לכהונה שנייה ושוב זכה לרוב גדול ממניין הקולות. בשנת 2006 החליט להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-5 של קונטיקט. הוא הצליח לגבור על יריבתו הרפובליקנית, ננסי ג'ונסון, שכיהנה כחברה בבית הנבחרים זה 24 שנים. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-2008 ולכהונה שלישית ב-2010, ובשתי המערכות ברוב ניכר על פני יריביו.

בינואר 2011 הכריז מרפי כי הוא יתמודד על המושב הפתוח שמותיר הסנאטור העצמאי הפורש ג'ו ליברמן. לאחר שגבר על מזכירת המדינה של קונטיקט לשעבר בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, הביס את יריבתו הרפובליקנית בבחירות הכלליות בנובמבר 2012. ב-3 בינואר 2013 החל את כהונתו כסנאטור. בסנאט הוא מכהן כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת החוץ ובוועידה לחינוך, בריאות, עבודה ופנסיות. בבחירות בשנת 2018 נבחר לכהונה שנייה וב-2024 נבחר בשלישית.

בנובמבר 2024 היה אחד מ-19 סנאטורים דמוקרטים ועצמאים שתמכו באמברגו נשק על ישראל.

מרפי נשוי לקתרין מאז אוגוסט 2007, ואב לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* כריס מרפי, באתר הסנאט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קונטיקט
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
מוטלה (שוודיה)

**מוטלה** (בשוודית: **Motala**) היא עיר במחוז אסטרייטלנד שבשוודיה. העיר שוכנת לחופו של אגם וטרן.

מוטלה היא עיר הולדתו של השחיין **[[אנדרס הולמרץ|אנדרס סורן הולמרץ]]**, אלוף העולם ואלוף אירופה, שזכה (בין היתר) ב-4 מדליות כסף אולימפיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
שרי עזוז

**שרי עזוז** (נולדה ב-15 באוקטובר 1973) היא במאית, עורכת ותסריטאית ישראלית. זוכת פרס וולג'ין לשנת 2006 בפסטיבל הקולנוע ירושלים על העריכה הטובה ביותר של הסרט "האולפן", זוכת פרס דוקאביב לשנת 2009 על העריכה הטובה ביותר של הסרט "בשם האם" וזוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2012 (יחד עם דוד אופק) על הבימוי הטוב ביותר של הסדרה "30 ש"ח לשעה".  
שרי עזוז נשואה לאלי ברגר ולהם 2 בנות משותפות. בשנת 2013 הקים הזוג את חברת ההפקה שריאלי סרטים www.sarieli.com המעודדת יוצרים הכותבים תסריטים על בסיס סיפורי חיים אמיתיים.

## ביוגרפיה
עזוז למדה קולנוע בבית הספר קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות בתל אביב. במהלך השנים ערכה ובימה מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. ב-2004 ערכה וכתבה את תסריט הסרט "אור", בכיכובן של דאנה איבגי ורונית אלקבץ.  בשנת 2006 שימשה כעורכת הסרט התיעודי "האולפן", עליו זכתה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים לקולנוע מטעם הרשות השנייה.  ב-2007 ערכה את הסרט התיעודי "זרעי קיץ". 

בשנת 2009 ערכה את סרט הקולנוע "ציון ואחיו", בו כיכבו ראובן בדלוב, עופר חיון, רונית אלקבץ וצחי גראד. באותה שנה ערכה וביימה את הסרט התיעודי "בשם האם", עליו זכתה בפרס דוקאביב על העריכה הטובה ביותר. בשנים 2012-2014 ערכה וביימה את הסדרה של הערוץ הראשון "30 ש"ח לשעה". על בימוי סדרה זו היא חלקה יחד עם דוד אופק את פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה".  

ב-2015 פיתחה את תסריט הסרט "את לי לילה", בכיכובם של לירון בן-שלוש, דאנה איבגי ויעקב זדה-דניאל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:עורכות קולנוע ישראליות
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
נאסר אל-ווחיישי

שמאל|ממוזער|250px|אל-ווחיישי (שני מימין) יחד עם מנהיגים נוספים.
**נאסר עבדול כארים אל-ווחיישי** (בערבית: **ناصر عبد الكريم الوحيشي**; 1 באוקטובר 1976 – 12 ביוני 2015) כונה גם **אבו באסר**, (בערבית: بأبو بصير) היה טרוריסט מוסלמי תימני, חבר ארגון "אל-קאעידה", ומנהיג השלוחה התימנית שלו, שמאוחר יותר הפכה ל-"אל-קאעידה בחצי האי ערב" (AQAP). נחשב לאחד מהפושעים המבוקשים ביותר בערב הסעודית ובתימן, וב-2014 הגדילה ארצות הברית את הפרס על ראשו לכדי 10,000,000 דולר. ב-12 ביוני 2015 נהרג מפגיעת מזל"ט במחוז חצרמוות שבתימן, הידיעה אושרה בידי דוברי אל-קאעידה.

## ביוגרפיה
אל-ווחיישי נולד ככל הנראה בסביבות ה-1 באוקטובר 1976 בדרום תימן. על ילדותו לא ידוע דבר פרט לכך שהוא למד בבית ספר דתי ממוצע. הוא שימש כמזכירו האישי של אוסאמה בן לאדן מנהיג אל-קאעידה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, נמלט מאפגניסטן לאיראן, אולם נתפס בידי המשטרה האיראנית ללא אישום והוסגר למולדתו תימן. הוא נכלא בבית כלא בצנעא, בירת תימן. ב-2006 הוא נמלט משם יחד עם עוד 23 טרוריסטים, הוא הצטרף אל השלוחה התימנית של אל-קאעידה שנקראה "אל-קאעידה בתימן". בינואר 2009 התמזג הארגון עם הארגון "אל-קאעידה בערב הסעודית", והשניים יצרו את "אל-קאעידה בחצי האי ערב" (AQAP). בסרטון שפורסם באינטרנט הודיע סגנו של בן לאדן איימן א-זוואהירי, שאל-ווחיישי מונה למפקד הרשמי של הארגון.

מאז הופיע אל-ווחיישי במספר סרטוני וידאו בהם קרא לג'יהאד ולטרור. הוא פרסם מאמר במגזין האינטרנט של הארגון, בו הוא כתב כי מחבלים צריכים לתקוף מדינות שמעורבות במלחמות במדינות אסלאמיות, בנוסף לבכירים פוליטיים ולאנשי ביטחון במזרח התיכון: "אתם לא צריכים להשקיע מאמץ גדול מדי או לבזבז כסף רב כדי להכין 10 גרמים של חומרי חבלה, פחות או יותר. אל תבזבזו זמן רב מדי בחיפוש אחרי חומרים שכבר נמצאים במטבח של אמא שלכם", כתב אל-ווחיישי. "תכינו את הפצצות בצורה של פצצה שניתן להשליך או לפוצץ באמצעות מנגנון השהיה או שלט רחוק או חגורת נפץ או כל מתקן חשמלי", הוסיף. אל-ווחיישי קרא לנאמני התנועה להשתמש בסכינים או במקלות כדי לתקוף "דמויות תקשורתיות חילוניות ובעלי טורים שמעליבים את חוקי הדת ואת מי שמקדמים ומצדיקים את פעולות השליטים הכופרים". "סכינים הן תרופה עבור חלק, בעוד שאחרים יש להכות באופן נמרץ עד שירותקו למיטה או יאבדו את אחד החושים", כתב, והוסיף כי "זו החובה של כל לוחם קודש מוסלמי להיות עסוק בתכנון כריתת הראש של הכופרים"

בכתבה מ-2010 תיאר אותו הניו יורק טיימס כ-"גבר קטן, שנראה יושב חסר תנועה בסרטונים, עיניו חסרות הבעה". בכתבה מתואר הכבוד הרב שרוחשים לו אנשיו. עיתונאי תימני תיאר אותו כלקוני אך בעל מוח חריף, הומור סרקסטי ויכולת יוצאת דופן לשלוף פסוקי קוראן להוכחת דבריו. במאמר מ-2007 בהבוסטון גלוב הוא תואר כגילומו המושלם של הדור הצעיר של אל-קאעידה – והקיצוני יותר.

ב-28 באוגוסט 2011 מסרו גורמים בצבא תימן שאל-ווחיישי נהרג, מנהיגי הארגון הכחישו זאת. ב-22 בדצמבר של אותה שנה דווח שאחיו, עבד אל-ווחיישי נהרג בידי צבא תימן. בשנת 2013 דווח שמנהיג אל-קאעידה החדש א-זוואהירי מינה אותו לסגנו, והועלו השערות שהוא עתיד גם לרשת אותו לאחר מותו.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:תימנים
קטגוריה:תימנים שנולדו ב-1976
קטגוריה:תימנים שנפטרו ב-2015
אלפרד ז'וסט

**אלפרד ז'וסט** (בצרפתית: **Alfred Jost**; 27 ביולי 1916 - 3 בפברואר 1991) היה אנדוקרינולוג צרפתי שנודע בגילוי ההורמון האנטימילרי  (AMH).

## קורות חיים
ז'וסט נולד בשטרסבורג שבאלזס, אז בגרמניה, ב-27 ביולי 1916. הוא נפטר ב-3 בפברואר 1991 בגיל 75, בעודו מכהן כמזכיר האקדמיה הצרפתית למדעים.

## תגליתו
ז'וסט פתר את המחלקת בשאלת המכניזם המשפיע על האבחנה המגדרית בכך שהוכיח שהאפיון הזכרי מוטבע בעובר על ידי הורמון AMH המופרש על ידי תאי סרטולי שבאשכים במהלך ההתפתחות העוברית. ז'וסט גילה כי בהיעדר הורמונים אלה מין העובר נקבע כנקבה.

## קישורים חיצוניים
* קורות חייו של אלפרד ז'וסט

קטגוריה:ביולוגים צרפתים
קטגוריה:אנדוקרינולוגים צרפתים
קטגוריה:צרפתים  שנולדו ב-1916
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1991
ורברג

**ורברג** (בשוודית: **Varberg**) היא עיירה בשוודיה השוכנת במחוז הלנד, נכון ל-31 בדצמבר 2014 מונה העיירה כ-60,422 תושבים.

העיירה ממוקמת על חופה המערבי של שוודיה לים הצפוני וכ-70 ק"מ מהעיר גטבורג. חופה החולי הרחב הופך לסלעי ככל שממשיכים צפונה לכיוון הארכיפלג בבוהוסלן (Bohuslän).
העיירה היא אתר נופש קייצי המושכת תיירי פנים וחוץ כאחד.

ורברג ממוקמת באזור המאופיין בגבעות ומישורים אשר מלאים בסלעים וחול אזור שרובו אינו מיוער ודליל יחסית בצמחייה.

## היסטוריה
באזור שוכן מבצר משנת 1280 הנקרא גם הוא ורברג (בעבר נקרא גם Wardbergh, שמשמעו "גבעת המצפה" ["Watch hill"]). המבצר נבנה כחלק ממערך צבאי הכולל מספר מבצרים לאורך חופה המערבי, אשר היה בשליטה דנמרק.
בתקופה זו שכן היישוב "Getakärr" כק"מ צפונית למבצר ובאמצע המאה ה-14 קיבל את שמו, העיר עברה כ-3 ק"מ צפונה סביב שנת 1400. נהרסה במלחמת קלמר 1611–1612 (Kalmar War) ונבנתה מחדש על-יד המבצר. ב-1645 מחוז הלנד עבר זמנית משליטת דנמרק לידי שוודיה למשך 30 שנים בעקבות אמנת ברומסברו השנייה (Treaty of Brömsebro).
בתקופה זו שכנו באזור כ-600 תושבים. בשנת 1658 בעקבות אמנת רוסקילדה (Treaty of Roskilde) ההעברה לשליטה שוודית הפכה לקבועה.
בשנת 1666 לאחר שרפה, הועתקה העיר לאזור שהוא כיום העיר העתיקה של ורברג.
בשנת 1863 נחרבה העיר כתוצאה משרפה גדולה, לאחריה נבנתה העיר מחדש מלבנים.
בשנת 1890 אוכלוסיית העיר מנתה כ-4,000 תושבים ועם התיעוש שהגיע בשנת 1930 העיר גדלה לכ-8,500 תושבים.
לאחר רפורמת השלטון המקומי בשנת 1971 גדל שטח השיפוט המוניציפלי של העיירה לכדי אזור שבו מתגוררים כ-56,000 תושבים.
העיר העתיקה שהיא מרכז העיירה נשתמרה כמעט במלואה ואף על פי שמספר מבנים נהרסו בשנת 1970, רוב המבנים המקוריים נשתמרו.

ליד העיירה נמצאת תחנת הרדיו בגרימטון המסווגת על ידי אונסק"ו כאתר מורשת ותרבות עולמית, וניתן לבקר בה במהלך חודשי הקיץ.

כמו כן בעיירה ממוקם הבקסל קוטג' (Bexell Cottage) שהוא מבנה היסטורי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1666
לוסיאן טראסקוט

שמאל|ממוזער|200px|גנרל לוסיאן טראסקוט
**לוסיאן קינג טראסקוט הבן** (באנגלית: **Lucian King Truscott, Jr**  9 בינואר 1895 - 12 בספטמבר 1965) היה גנרל אמריקאי, ופיקד על הדיוויזיה ה-3, הקורפוס ה-6, והארמייה החמישית במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### בצעירותו
טראסקוט נולד ב-9 בינואר 1895 בעיירה צ'אטפילד, טקסס. בשנת 1917 סיים את לימודיו באקדמית וסט פוינט והוסמך כקצין בחיל פרשים של צבא ארצות הברית בדרגת סג"ם. טראסקוט ביצע מספר תפקידי פיקוד ומטה.

### מלחמת העולם השנייה
בשנת 1942 הוטל על טראסקוט ללמוד את המבנה ואופי הפעולה של יחידות הקומנדו הבריטי על מנת להקים יחידה דומה בצבא האמריקני. טראסקוט המליץ להקים את היחידה במתכונת דומה תחת השם "**ריינג'רס**". במאי 1942 נוסד גדוד הריינג'רים ה-1 בפיקוד ויליאם דארבי. טראסקוט שימש כמשקיף בפשיטה על דייפ ובמבצע לפיד פיקד על כוח על-חטיבתי שכלל את רגימנט החי"ר ה-60 ורגימנט השריון ה-66. 

בשנת 1943 פיקד טראסקוט על הדיוויזיה ה-3 והוביל אותה בפלישת בעלות הברית לסיציליה. במערכה על איטליה פיקד טראסקוט על הקורפוס ה-6 והוביל אותו גם בין היתר גם במבצע דרגון. לאחר מכן מונה למפקד הארמייה החמישית ופיקד עליה בקרבות באיטליה עד תום המלחמה. בהמשך פיקד על הארמיות ה-15 והשלישית.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה שימש כיועץ מיוחד ב-CIA.

נפטר ב-1965 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
מעוטרי מדליית השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה השלישית (ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי הארמייה החמישית של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הארמייה השלישית של צבא ארצות הברית
קטגוריה:סגל מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
תומאס פיקטון

סר **תומאס פיקטון** (באנגלית: **Thomas Picton**; 24 באוגוסט 1758 - 18 ביוני 1815) היה קצין ולשי ששירת בצבא הבריטי. פיקטון שימש מושל במספר מקומות והוא נחשב אדם מחושב ואכזרי כלפי האוכלוסייה המקומית. הוא מוכר במיוחד עבור פיקודו במהלך מלחמת חצי האי ומערכת מאה הימים שהגיעה לשיאה בקרב ווטרלו ב-18 ביוני 1815 בו הוא אף נהרג.

## שירות
פיקטון שירת כמושל טרינידד בשנים 1797–1802, בשנת 1803 שירת כמושל טובגו, הוא נשפט באנגליה משום יחסו המחמיר כנגד האוכלוסייה המקומית והוא נחשד בביצוע עינויים בניגוד החוק במספר פושעים באי. פיקטון זוכה במשפט חוזר בשנת 1808 ושנה לאחר מכן התמנה למושל פלשינג בהולנד. בשנת 1812 לפי בקשתו של הדוכס מוולינגטון, פיקטון קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה השלישית שלחמה במערכה כנגד צבאו של נפוליאון בחצי האי האיברי.

כאשר נבחר פיקטון להצטרף למערכה ולפקד על דיוויזיה בלחימה בספרד, אמר עליו הגנרל הספרדי-ונצואלי פרנסיסקו דה מירנדה כי הוא אינו סומך עליו משום:

אך הוא גם הביע את דעתו כי פיקטון הוא מאוד חכם. ולינגטון מפקד הכוחות, התרשם מפיקטון כי הוא:

לאחר הבסת נפוליאון בשנת 1814 חזר פיקטון לבריטניה, אך הוא שב לפקד על הדיוויזיה עם חידוש הלחימה וחזרתו של נפוליאון לצרפת. ביוני 1815 התמקם הצבא הבריטי ובעלות בריתו בבלגיה, בקרב הראשון בקאטר ברה נפצע פיקטון אך הוא הסתיר זאת מהסובבים אותו והמשיך לפקד ולהילחם. יומיים לאחר מכן נפגשו הצבאות שוב בווטרלו במה שהפך לקרב המכריע של המערכה כולה, קרב ווטרלו. בשלב הפתיחה של הקרב התמקמו כוחותיו של פיקטון באזור חוות לה היי סינט (La Haye Sainte), הצרפתים תקפו את המתחם ופיקטון הורה להסתער על הטור הצרפתי עם כידונים, בהתקפה זו הוא נהרג כאשר מילותיו האחרונות היו .

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:אנשי צבא ולשים
קטגוריה:מושלי טרינידד וטובגו
קטגוריה:בריטים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1758
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1815
איגוד העורבים הישנים

**איגוד העורבים הישַנים** (באנגלית: **A**ssociation of **O**ld **C**rows – **AOC**), הוא ארגון מקצועי בין־לאומי של מתמחים בלוחמה אלקטרונית, מבצעי מידע טקטי, ודיסציפלינות הקשורות לתחום. המשרדים הראשיים נמצאים באלכסנדריה, וירג'יניה. 

הוא ארגון ללא מטרות רווח עם משימה מוצהרת של "תמיכה בצורך ליכולות מערכות הגנה חזקות עם דגש על לוחמה אלקטרונית ופעולות מידע לממשלה, תעשייה, אקדמיה והציבור".

השם "עורבים ישנים" (Old Crows) צמח מתוך השימוש הראשוני של לוחמה אלקטרונית בימי מלחמת העולם השנייה לשיבוש תקשורת ומכ"מים של מדינות הציר. ציוד ומפעילים של בעלות הברית נקרא בשם הקוד "רייוון" (Raven) שפירושו עורב. אולם הז'רגון המקובל שינה את השם ל"קרואו" (Crow שפירושו גם הוא "עורב") וכך אנשי מקצוע העוסקים בתחום קיבלו את השם "העורבים הישנים".

הארגון שואב התמחויות ומידע מחבריו, קבוצה המונה כ-13,000 מומחי טכנולוגיה שונים ואנשי צבא. הוא מעורב בקידום נושאים הקשורים ללוחמה אלקטרונית, טכנולוגיות מידע, טכניקות איסוף מידע והערכת מודיעין. הפצה מידע בנושאים אלו ותמיכה בהדרכת צוותים בנושאים מדעיים רלוונטיים.

הארגון מוציא לאור את הירחון "Journal of Electronic Defense".

## הסניף בישראל - iAOC
הסניף הישראלי, המכונה iAOC או "איגוד העורבים הישנים הישראלי" או "האגודה הישראלית ללוחמה אלקטרונית", הוקם רשמית בפברואר 1996 על ידי ד"ר אבנר אפרת. והוא עורך כנסים מקומיים כל שנתיים וחצי בממוצע.

## ראו גם
* יחידה 555

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* כנסים קודמים של איגוד העורבים הישנים הישראלי, באתר הרשמי הישראלי

קטגוריה:לוחמה אלקטרונית