open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כתב רש"י

שמאל|ממוזער|250px|כתב רש"י
[שמאל|ממוזער|250px|שימוש בכתב רש"י להערות שוליים בעיתון [החבצלת, 1870]]
**כְּתַב רַשִׁ"י** הוא גופן של אותיות האלפבית העברי שמקורו באחד הסגנונות של הכתב הספרדי. הוא קרוי כך משום שלראשונה נעשה בו שימוש בהדפסת פירוש רש"י לתורה ולספרות היהודית המאוחרת.

## מקור הכתב
פירוש רש"י לתורה היה הספר העברי המתוארך הראשון שהודפס, והוא יצא לאור ברג'ו די קלבריה שבאיטליה בשנת 1475. במהדורה זו השתמש המדפיס בעיצוב מיוחד של אותיות שהיה נהוג בקרב יהודי ספרד בתקופת ימי הביניים. צורת אותיותיו מעוגלת ורהוטה, והן שלב בינים בין הכתב המרובע ובין הכתב הספרדי הרהוט, בסגנון מקורב לכתב האלפבית העברי הנמצא בשימוש מאז תקופת בית שני. 

מאז מכונות האותיות 'כתב רש"י', אף על פי שרש"י עצמו חי בצפון צרפת 375 שנה קודם לכן ולא הכיר את הכתב הזה שנקרא על שמו וכתב באותיות אחרות. רש״י עצמו השתמש בגרסה מוקדמת של הכתב העברי הרהוט היהודי-אשכנזי הדומה לכתב הרהוט של ימינו.

בדברי רבי יוסף קארו מכונה כתב רש"י 'כתב פרובינציאל', וקיימת מחלוקת בהלכה האם כתב זה כשר לכתיבת גט או שמא בשל העובדה שהוא כתב עממי הוא אינו ראוי לשמש לכתיבת מסמכים רשמיים.

ישנה אגדה לפיה כתב רש"י הומצא על ידי בנותיו של רש"י. אגדה זו מצטרפת לאגדות אחרות, שנקשרו בהן ובהיותן נשים למדניות, בעקבות העובדה שלרש"י לא היו בנים.

## השימוש בכתב רש"י
בספרי יהדות רבים, המשלבים טקסט-מקור ופרשנות, מקובל, בדרך כלל, שטקסט המקור מופיע במרכז בכתב המרובע, והפרשנים (או "נושאי הכלים") בכתב רש"י. כך הוא ברוב דפוסי החומשים, בתלמוד, בטור, בשולחן ערוך ועוד. בעיתונות העברית של המאה ה-19 שימש כתב רש"י כגופן מקובל להערות שוליים לטקסט הראשי, בעיקר בעיתון "חבצלת". דבר זה מעיד כי באותה עת שלט קהל קוראים בכתב זה.

כתב רש"י מקובל כיום בדפוס יותר כגופן בספרי יהדות שונים, בהיותו נחשב ככתב "חולין", לעומת הקדושה המיוחסת לכתב המרובע. רבנים מעדות המזרח כמו הרב יצחק כדורי או הרב יוסף קאפח כתבו ביד בכתב זה. כמו כן הפתקה המפורסמת "נ נח נחמ נחמן מאומן" של רבי ישראל דב אודסר כתובה חלקית בכתב זה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* מחולל כתב רש"י - כתיבה בכתב רש"י בצורה ממוחשבת.
* 

## הערות שוליים

*
רש"י
מאלמה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל מאלמה** (בשוודית: **Malmö Fotbollförening**, או בקיצור: **Malmö FF**; נקראת בעברית גם: **מאלמו**) הוא מועדון כדורגל שוודי מהעיר מאלמה. המועדון, שנוסד ב-24 בפברואר 1910, זכה עד כה ב-24 אליפויות ו-16 גביעים, ושיחק פעם אחת בגמר גביע אירופה לאלופות.

מאלמה נמנית עם שלושת המועדונים הגדולים והקלאסיים של הכדורגל השוודי, לצד אי-אף-קו מגטבורג וא.י.ק מסטוקהולם, והשלוש זכו יחד ב-42 אליפויות. מאלמה היא הקבוצה השוודית היחידה שהגיעה לגמר גביע אירופי. המועדון משחק בליגה השוודית הראשונה, האלסוונסקאן (Allsvenskan), שם שיחק את רוב עונותיו מאז הקמתו.

מאלמה ירדה מהליגה הראשונה ב-1999, בפעם הראשונה מזה 63 שנה והפעם השנייה מאז ומעולם. ההורדה הראשונה נקבעה על ידי התאחדות הכדורגל השוודית לאחר שהיריבה העירונית, אי-אף-קו מאלמה, דיווחה שמאלמה אף-אף שילמה לשחקנים שלה (מה שבאותם ימים היה מנוגד לחוקים). לאחר עונה אחת בליגה השנייה, שבה לליגה הראשונה.

ב-2009 חנכה הקבוצה את אצטדיון הבית החדש שלה, סְוודבנק סטדיון.

## סגל הקבוצה
; נכון ל-31 בינואר 2024

 

 (קפטן)

 
 
 

 (בהשאלה מרוסטוב)

## תארים והישגים
;אליפות שוודיה
* **זכיות (24):** 1943/1944, 1948/1949, 1949/1950, 1950/1951, 1952/1953, 1965, 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977, 1986, 1988, 2004, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2020, 2021, 2023, 2024
;הגביע השוודי
* **זכיות (16):** 1944, 1946, 1947, 1951, 1953, 1967, 1972/1973, 1973/1974, 1974/1975, 1977/1978, 1979/1980, 1983/1984, 1985/1986, 1988/1989, 2021/2022, 2023/2024
* **סגנות (5):** 1945, 1970/1971, 1995/1996, 2016, 2025
;גביע אירופה
* **סגנות (1):** 

## שחקנים מפורסמים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל שוודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1910
קטגוריה:מאלמה: ספורט
Klebsiella pneumoniae

***Klebsiella pneumoniae*** (**קלבסיאלה פנאומוניה**) הוא מין של חיידקים גראם-שליליים, בעל צורת מתג, הפתוגן העיקרי מהסוג *[[Klebsiella]]* שבמשפחת ה-Enterobacteriaceae, חיידקים השוכנים דרך קבע במעיים של בעלי חיים. הסוג *Klebsiella* קרוי על שם הביולוג הגרמני אדווין קלבס (Edwin Klebs).

החיידק מסוגל לגרום לדלקת ריאות אך לרוב הוא מעורב בדלקת דרכי השתן או בזיהומי פצעים אשר נרכשים בבתי חולים, בפרט אצל אנשים עם מערכת חיסון מוחלשת או כושלת.

## העברת החיידק מאדם לאדם ודרכי הדבקות
החיידק מועבר באמצעות מגע ישיר בחולה, בהפרשותיו או בחפצים שהיה עמם במגע. 
אין העברה של החיידק בדרך האוויר.

### דרכי מניעת הדבקות
#רחצת ידיים לפני ואחרי מגע עם חולה (בדומה להמלצה לגבי מגע עם כל חולה בבית חולים).
#במידה ומדובר בקלבסיאלה עמידה, החולה מבודד בחדר נפרד או בחדר בו יש רק חולים שמהם בודד החיידק העמיד. אנשי הצוות מקפדים על לבישת חלוקים חד פעמיים וכפפות המוסרים בעת היציאה מהחדר - כך מנסים למנוע את הפצת החיידק לחולים אחרים. 
#הפחתת שימוש מיותר באנטיביוטיקה מקטינה את הסיכון להתפתחות ולתחלואה בחיידקים עמידים בכלל ובקלבסיאלה עמידה בפרט.
#הקטנת עומס האשפוז בבתי חולים - הימנעות מפניה לחדרי מיון ופתרון בעיות רפואיות ברמת הקהילה. שחרור מהיר ככל האפשר של חולים.

## [[עמידות לאנטיביוטיקה]]
במרץ 2007 עלתה בעיית עמידות החיידק לכותרות העיתונים בישראל.

חיידק הקלבסיאלה היה מאז ומתמיד עמיד לאמפיצילין.

לקראת סוף שנות ה-90 של המאה העשרים נצפתה עמידות גוברת לתכשירים בטא לקטמים במנגנון יצור אנזימי בטא לקטמאז רחבי טווח (ESBL). הטיפול במקרים אלו הוא לעיתים קרובות באנטיביוטיקות ממשפחת הקרבפנם (לדוגמה אימיפנם). 

זני קלבסיאלה העמידים לרוב סוגי האנטיביוטיקה הקיימים כולל לקרבפנם, במנגנון המכונה (KpC), תוארו בהתפרצויות בבתי חולים בחוף המזרחי של ארצות הברית כבר בתחילת שנות ה-2000. בישראל, היה ידוע על מקרים בודדים משנת 2006, אך רק לקראת סוף שנת 2006 התברר שמדובר בהתפרצות שכוללת בתי חולים בכל רחבי ישראל. 

העדר גוף בקרת זהומים ממלכתי היה אחת הסיבות לאחור בזהוי ההתפרצות - ובעקבות המלצות האיגוד הישראלי למחלות זהומיות ובלחץ התקשורת - הוקם במרץ 2006 גוף כזה שמטרותיו לעקוב ולאתר זהומים בחיידקים עמידים לאנטיביוטיקה ולקבוע ולאכוף כללים למניעת התפשטות זהומים אלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
אספמיה

**אסְפַּמְיָה** או **אספמיא** הוא, בארמית ובעברית של חז"ל, שמה של ארץ ספרד (בדומה לשמה הלטיני Hispania). במדרש תנחומא נזכרות אספניה וגליה, המושבות הרומיות. יש הסוברים כי מקור השם הוא בעברית-כנענית או הפיניקית "אי-שפניא" (אי השפנים). לפי סברה זו, כאשר הפיניקים, אשר היו יורדי ים, הגיעו לספרד, הם נתקלו בארנבונים אותם חשבו בטעות לשפנים, ומכאן השם אי-השפנים, שהפך לשם הלטיני Hispania אשר התגלגל לשם הספרדי המודרני España. פרשנות אחרת מציעה כי מקור המילה מהמילה "ספון", חבוי מהעין, כך שמשמעות השם הוא "האי החבוי". אפשרי גם מלשון ספן (יורד ים) כמו גם שבא, סאבוי, SVEN.

בשל מרחקה נתפסה המילה אספמיה בתלמוד כמייצגת ארץ המרוחקת שנה הליכה לכל כיוון, ארץ הנמצאת ב"סוף העולם". בדיון בענייני חזקה בבבא בתרא אומר רבי יהודה: "לא אמרו שלש שנים אלא כדי שיהא באספמיא, ויחזיק שנה וילכו ויודיעוהו שנה ויבוא לשנה אחרת".
[שמאל|ממוזער|200px|שרידי חנויות [האימפריה הביזנטית|ביזנטיות בסרדיס]]

ספרד המקראית, לעומת זאת, היא סרדיס שבאסיה הקטנה, לדעת רוב החוקרים. בעת תרגום התנ"ך לארמית, (בידי יונתן בן עוזיאל), תורגמה המילה ספרד בתור "אספמיה". נראה כי מקור תרגום זה הוא דמיונה של המילה ספרד למילה "הספרה" (ביוונית - ארצות המערב).

בתקופת הגאונים התקבעה הזהות בין "אספמיה" לבין "ספרד".

משמעות הביטוי **"חלומות באספמיה"** היא חלומות בלתי מציאותיים, שלא ניתן לממשם. הביטוי מופיע ב: "אדם ישן כאן ורואה חלום באספמיא". הביטוי התלמודי מופיע בסיפורו של י"ל פרץ "האשה מרת חנה": "כאשר אני סוגר את עיני, נדמה לי שאני ישן בבית ורואה חלום באספמיא".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטויים
בריסק

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
ג'ק קילבי

**ג'ק סט. קלייר קילבי** (באנגלית: **Jack St. Clair Kilby**; 8 בנובמבר 1923 - 20 ביוני 2005) היה מהנדס חשמל אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2000. עיקר פרסומו הוא כממציאו של המעגל המשולב, במהלך עבודתו בחברת טקסס אינסטרומנטס (Texas Instruments) בשנת 1958. המצאה זו, נעשתה במקביל לפיתוח דומה שבוצע על ידי רוברט נויס עבור חברת Fairchild.

## ביוגרפיה
קילבי נולד בג'פרסון סיטי שבמיזורי. קיבל תואר בוגר במדעים מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1947, ומוסמך מדעים מאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ב-1950. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת ב .

בקיץ 1958 כעובד חדש בטקסס אינסטרומנטס, לא היה זכאי לצאת לחופשת הקיץ, לכן "בילה" את הקיץ בעבודה על בעיה בתכנון מעגלים שזכתה לכינוי "עריצות המספרים" - חוסר היכולת הטכנית של המחשבים דאז לספק את הדרישות ההולכות וגוברות ליכולת חישוב.

קילבי הגיע למסקנה כי הפתרון לבעיה נעוץ בשימוש במוליכים למחצה: ב-12 בספטמבר הציג בפני מנהליו את המעגל המשולב הראשון שהיה עשוי גרמניום. מעגל זה נרשם כפטנט ב-6 בפברואר 1959. על המצאתו זו זכה בפרס נובל.

בנוסף למעגל המשולב, נודע קילבי גם כממציאו של המחשבון. בסך הכול רשומים על שמו 60 פטנטים.

בין השנים 1978 ו-1985 היה פרופסור מחקר (Distinguished Professor) להנדסת חשמל באוניברסיטת טקסס A&M.

קילבי נפטר ממחלת הסרטן בדאלאס, טקסס, בגיל 81.

## קישורים חיצוניים

* Jack St. Clair Kilby ביוגרפיה באתר טקסס אינסטרומנטס.
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:ג'פרסון סיטי: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:מהנדסי חשמל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית הכבוד של ה-IEEE
קטגוריה:זוכי פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
632

## אירועים

* קובראט מתחיל לשלוט על בולגריה הישנה.
* מלחמות הרדה מתחילה.
* דגוברט הראשון סיפח את אקיטן לממלכתו מחדש.
* לאחר מותו של מוחמד, אבו בכר נבחר למנהיג האסלאם. תחילת מלחמות הרדה נגד השבטים הערבים.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
622

## אירועים

* הקמת מדינה מוסלמית ראשונה.

## נולדו
* עוקבה בן נאפע, מושל איפריקיה מטעם בית אומיה (נפטר ב-683)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
570

## אירועים

## נולדו

* נביא האסלאם מוחמד.

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
מסכת

שמאל|ממוזער|200px|מסכתות ברכות ומנחות מהתלמוד הבבלי
**מַסֶּכֶת** היא ספר המרכיב את המשנה והתלמוד, כאשר המשנה והתלמוד מחולקים לנושאים שונים ובכל **מסכת** נידון נושא אחד או שניים.

## שורש המילה
מקובל להניח כי משמעותה של המילה נולדה מהמילה המקראית מסכת – מארג של חוטים: ; . ובהשאלה: מארג של נושאים רבים בהקשר רציף. לפיכך, משמעותה של המילה "מסכת" בעברית היא מקבילה של המילה טקסט שמקורה בלטינית.

אמנם בספר "מעשה רוקח" של הרב אלעזר רוקח מובאים עוד כמה פירושים למילה על דרך הפשט והרמז.

## חלוקת המסכתות
החלוקה הראשונית של המשנה והתלמוד היא לשישה סדרים. קיימים שני סידורים פנימיים בין הסדרים, שלכל אחד מהם עזר זיכרון מתאים:
*החלוקה לפי הגמרא והמשנה: זמ"ן נק"ט (זרעים, מועד, נשים, נזיקין, קודשים וטהרות).
*החלוקה לפי המדרש: נז"ם קט"ן (נשים, זרעים, מועד, קודשים, טהרות, נזיקין).

כל אחד מהסדרים מורכב ממסכתות. ההתייחסות לטקסט במשנה ובתלמוד נעשית על-פי המסכת שבה הוא נמצא.

המסכת עוסקת ביסודה בדיון מקיף בנושא אחד, הנרמז בשם המסכת. המסכת הראשונה, מסכת ברכות, למשל, עוסקת בהלכות הקשורות בברכות ובתפילות. כך לדוגמה מסכת ביצה העוסקת בהלכות יום טוב נקראת גם (שם פחות מצוי) **מסכת יום טוב**.

כמעט כל המסכתות נמצאות במשנה. ישנן מסכתות, המודפסות בסוף סדר נזיקין בגמרא שלא נכנסו לסדר המשנה כגון מסכת סופרים מסכת דרך ארץ ועוד, מסכתות אלו ידועות בשם מסכתות קטנות. למרבית מסכתות המשנה יש תלמוד בבלי או תלמוד ירושלמי, כאשר למסכתות מסדר זרעים קיים תלמוד ירושלמי בלבד (למעט מסכת ברכות שקיימת בשני התלמודים) ולמסכתות מסדר קדשים קיים תלמוד בבלי בלבד. למסכתות סדר טהרות אין תלמוד בכלל למעט מסכת נדה, שיש לה תלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי.
לרובן המכריע של המסכתות קיימת תוספתא.

## מדרשי מסכת
קיימים מדרשים הערוכים בצורת מסכת, שמותם: מסכת גן עדן, מסכת גיהנום, מסכת חיבוט הקבר.

## סדר המסכתות
### מסכתות המשנה
מסכתות המשנה מסודרות בתוך כל סדר לפי גודלן הנמדד על פי מספר הפרקים בכל מסכת: מן המסכת בעלת מספר הפרקים הגדול ביותר המופיעה ראשונה ועד למסכת בעלת מספר הפרקים הקטן ביותר והמופיעה בסוף הסדר, וכפי שניתן לראות בטבלה שלהלן. יוצא דופן ביניהם הוא סדר זרעים, וחלקו החוקרים והמפרשים בניסיון להסביר חריגה זו.

רבי מנחם המאירי מעיד בסוף הקדמת חיבורו  "בית הבחירה" כי אמנם זהו הסדר של רבי יהודה הנשיא עורך המשנה, אך לסדרים מועד, נשים ונזיקין נוצר ברבות הזמן סדר אחר, והוא מפרטו ומנמקו.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משנה
קטגוריה:תלמוד
שט אל-ערב

**שַׁטּ אַלְ-עַרַבּ** (מערבית: **شَطّ اَلْعَرَب**, בתרגום מילולי: "גְּדַת הָעֲרָבִים"; בפרסית: **اروندرود**, אַרְוַנְדְרוּד, "נהר מהיר") הוא שמו של נהר המתקבל מהתמזגותם של נהרות הפרת והחידקל.

אורכו של שט אל-ערב כ-200 ק"מ. ראשיתו באזור העיר אל-קורנה  שבעיראק והוא נשפך למפרץ הפרסי בגבול בין עיראק לאיראן. לתוכו נשפך ממזרח נהר הכארון, אשר מביא עמו כמויות עצומות של סחף, ולכן יש צורך בחפירה מתמדת בתוך הנהר על מנת שספינות יוכלו לעבור בו. משערים שהנהר "צעיר" יחסית, ושלפני כן הפרת והחידקל נשפכו לערוץ משותף אחר, שהיה מערבי יותר; ושעוד קודם לכן, כאשר המפרץ הפרסי היה ארוך יותר, הם נשפכו לתוכו במקומות נפרדים. החידקל אומנם מתחבר לפרת בתעלות כמה עשרות קילומטרים לפני השט אל-ערב, אך השט אל-ערב מתחיל מהתחברות הנהר הטבעי לפרת.

## היסטוריה
לאורכו של השט אל-ערב עובר הגבול בין עיראק לאיראן. במשך מאות בשנים שימש הנהר מקור לסכסוך בין מדינות שטענו לשליטה בו.
ראשיתו של סכסוך זה עוד בתקופת האימפריה העות'מאנית ופרס. לפני המאה ה-19 השליטה בנתיב המים עד גדתו המזרחית הייתה בידי העות'מאנים. אולם בעקבות גילוי נפט באי ח'ורמשהר שנמצא בקרבת הגדה האיראנית של השט, הוענקה לאיראן שליטה על אי זה ועוד שניים בפרוטוקול קונסטנטינופול של 1913. סכסוכים אלימים על הנתיב הימי גררו את מעורבות חבר הלאומים ב-1934,
אך פריצת הדרך הושגה רק ב-1937 בעקבות חילופי משטר בעיראק. ההסכם של 1937 קבע כי הגבול בנתיב יהיה לאורך קו אמצע המים (Thalweg - עקרון הטאלווג), אולם בעקבות אי הסכמה בנוגע לזכויות השיט וניצול המים, המשיכו לפרוץ סכסוכים עד נפילת השושלת ההאשמית בעיראק ב-1958. משטר הבעת' החדש הכריז באופן חד-צדדי על הרחבת המים הטריטוריאליים של עיראק והחל לטעון לריבונות על האי עבדאן (בו הוקמה מזקקת נפט איראנית). השאה הכניס ספינות מלחמה לשט והצדדים פרסו כוחות צבאיים לאורך הגדות. הסכסוך החמיר עם עלייתה מחדש של מפלגת הבעת' לשלטון ב-1969, וגם חידוש היחסים הדיפלומטיים בין המדינות בשלהי 1973 לא מנע סדרה חדשה של תקריות על השליטה במימי הנתיב.

איראן וארצות הברית החלו להעניק סיוע למורדים הכורדים במשטר הבעת', מרידה שלמרות הניסיונות התכופים והאכזריים לדכאה סרבה לשקוט. סדאם חוסיין הגיע למסקנה כי הדרך היחידה לחסל את המרידה, שאיימה על יציבות המשטר, היא לנתק את הסיוע האיראני. ב-6 במרץ 1975 חתמו איראן ועיראק על הסכם אלג'יר בו ויתרה עיראק על דרישותיה למימי כל השט והסתפקה בקביעת קו אמצע המים לקו הגבול. בתמורה התחייבה איראן להפסיק את תמיכתה ב"גורמים מערערי יציבות" (קרי הכורדים) ולהעביר שטחים בהיקף 1,500 קמ"ר שאיראן תפסה, שנועדו להעניק לעיראק עומק אסטרטגי שהיה חסר לה מפני תקיפה איראנית. המרידה הכורדית אכן דוכאה שבועיים לאחר חתימת ההסכם. עם זאת, איראן לא העבירה את השטחים לעיראק.

ב-16 בספטמבר 1980 הכריז סדאם חוסיין על ביטול הסכם אלג'יר ודרש כי השליטה על כל מימי השט יוענקו לעיראק. בעקבות זאת פרצה מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה, שגבתה את חייהם של מיליונים ונמשכה שמונה שנים, לא השתנה הגבול באופן משמעותי לצד זה או זה. לאחר המלחמה נחתם הסכם בין שתי המדינות בהתאם לעקרון הטאלווג המקובל באירופה, וכיום עובר הגבול באמצע הנהר.

## קישורים חיצוניים

* 
* שט אל-ערב, באתר אנציקלופדיה איראניקה 

קטגוריה:איראן: נהרות
קטגוריה:עיראק: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול איראן–עיראק
קטגוריה:ח'וזסתאן
יוסף יוסלביץ'

הרב **יוסף יוסלביץ**' (ה'תרל"ט 1879 – ה'תרצ"ה 1935) היה רב ליטאי שפעל בפולין במחצית הראשונה של המאה ה-20. רבה של סובאלק.

## ביוגרפיה
נולד בעיר לובץ' הסמוכה לנוברדוק (היום בבלארוס), לרב ישראל וציפורה לאה.

בשנת ה'תרנ"ו נכנס ללמוד בישיבת כנסת ישראל בסלבודקה, אצל הרב משה מרדכי אפשטיין והרב איסר זלמן מלצר. היה מקורב גם לסבא מסלבודקה, הרב נתן צבי פינקל. בסיום לימודיו קירב אותו הרב יצחק בלאזר ("ר' איצל פטרבורגר").

בשנת ה'תרס"ד נשא את שרה רבקה בתו של הרב חיים אברהם ש"ס רבה של זאסלע.

בשנת ה'תרס"ז מונה לרבה של אבל, הסמוכה לדווינסק, בתקופה זו התקרב לרבני דווינסק הרב יוסף רוזין ורבי מאיר שמחה הכהן. בתרע"ב הוכתר לרבה של טרסטינה, בתרפ"א או בתרפ"ב מונה לרב העיירה סמיאטיץ'. שמו יצא למרחקים, ולאחר שעזב רבי אהרן באקשט את רבנות סובאלק לטובת לומז'א, וכיסא הרבנות נותר מיותם, נסעה משלחת מטעם הקהילה לרבי יוסף יוסלביץ להציע לו את המינוי, אולם הוא התנה זאת בכך שלא יידרש להגיע לסובאלק כדי להשמיע דרשות לניסיון, רק שכתב הרבנות יובא אליו לסמיאטיץ. נציגי הקהילה הסכימו, לאחר שעמדו על טיבו במשך שבע שעות רצופות של משא ומתן הלכתי, ובקיץ תרפ"ו החל לכהן כרב העיר סובאלק. בתקופה זו מסר שיעורים לתלמידים בישיבתו של הרב חבר.

הרב יוסלביץ היה אחת הדמויות הרבניות הראשיות בפולין, דרשן גדול ונואם, הצטיין בחיבת ציון ואהבת ישראל, היה חבר הוועד הפועל של אגודת הרבנים בפולין, השתתף לעיתים תכופות בוועידות רבנים בוורשה ובווילנא, והיה בין הדוברים הראשיים. כמו כן, הצטרף לתנועת המזרחי, הטיף לציונות והשתתף בוועידות המזרחי והיה ציר מטעמו לקונגרס הציוני ה-13.

הרב יוסלביץ' התפרסם בשנות מלחמת העולם הראשונה, בעת כהונתו ברבנות טרסטינה שליד ביאליסטוק, כאשר ארגן סיוע לעשרות אלפי הפליטים היהודים שעברו מצד לצד של גבולות רוסיה, פולין, ליטא ופרוסיה המזרחית. באותן שנים גם כתב את חיבורו התורני המקיף "מנחת יוסף", הכולל ביאורים וחידושים על התלמוד והרמב"ם וכן הראשונים והאחרונים, על סדר זרעים. הספר יצא לאור בירושלים בשנת תשמ"ט, 1989. זכה להכרה נרחבת ורבנים רבים פנו אליו בשאלות ותשובות בנושאים הלכתיים. חידושי תורה ממנו פורסמו בכתבי עת תורניים שונים: יגדיל תורה (סלוצק), שערי ציון (ירושלים), וכנסת ישראל (וילנא).

נפטר בפתאומיות בעת כהונתו ברבנות העיר סובאלק, בי"ט שבט שנת תרצ"ה, בגיל 56 בלבד. אחרי פטירתו מונה כרבה של סובאלק חתנו רבי דוד ליפשיץ, שכיהן בה עד לשואה, ולימים חבר נשיאות אגודת הרבנים בארצות הברית וקנדה.

## משפחתו
*בנו, עובדיה פורת
*בתו, צפורה חוה נישא לרבי דוד ליפשיץ

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים לטבים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:סובאלק: רבנים
קטגוריה:סמיאטיץ': רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
חולד

**חולד** (שם מדעי: *Spalax*) הוא סוג של מכרסם ממשפחת החולדיים החיים באדמה. החולדים מצויים ברחבי אפריקה, המזרח התיכון ודרום אירופה. 

אלו יצורים אפורים ועיוורים בעלי לסתות ומלתעות גדולות ואיתן הם חופרים באדמה. הם כמעט ולא נראים אך אפשר לזהות אותם על פי התילים המורמים שהם מייצרים. הם צמחוניים וניזונים ממגוון צמחים ושורשים מתחת לאדמה. החפירות שלהם גורמות נזק כבד לצמחייה ולאדמה ולכן הם נרדפים בידי חקלאים.

## מינים
* חולד חולי *(Spalax arenarius)*
* חולד כרמלי (*Spalax carmeli*)
* חולד מזרח-תיכוני (*Spalax ehrenbergi*)
* חולד גלילי (*Spalax galili*)
* חולד ענק *(Spalax giganteus)*
* חולד גולני (*Spalax golani*)
* חולד בלקני *(Spalax graecus)*
* חולד יהודה (*Spalax judaei*)
* חולד קטן *(Spalax leucodon)*
* חולד גדול *(Spalax microphthalmus)*
* *Spalax munzuri*
* *Spalax nehringi*
* חולד עיוור קזחסטני *(Spalax uralensis)*
* חולד פודולסקי *(Spalax zemni)*

## ראו גם
*חולד ארץ ישראלי – שם כולל ל-4 מינים החיים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1770
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן אנטון גולדנסטאט
חולדיים
תודרנית לבנה

**תודרנית לבנה** (שם מדעי: *Arabidopsis thaliana*) הוא צמח בעל פרחים ממשפחת המצליבים. הצמח  נפוץ באירופה וצפון אפריקה עד למזרח אסיה ותת היבשת ההודית.

התודרנית הלבנה היא הצמח הנחקר ביותר בגנטיקה ובביולוגיה ההתפתחותית, והיא מהווה אורגניזם מודל; בהקשרים מדעיים נהוג להשתמש בשם המדעי שלה, ארבידופסיס. לתודרנית מספר תכונות שבזכותן נוח לעבוד עמה במחקרים גנטיים: היא בעלת מחזור חיים וזמני נביטה וצמיחה מהירים; ניתן בקלות להצליב בין זנים שונים של הצמח כדי לחקור דפוסי תורשה של גנים; וזנים שונים של תודרנית נבדלים זה מזה באופן בולט לעין (גובה הצמח, גודל וצורת העלים, הטמפרטורה המיטבית לגידול). בנוסף, מתפרש הגנום של התודרנית על פני חמישה כרומוזומים וגודלו כ-125 מיליון זוגות נוקלאוטידים, מספר קטן ביחס לצמחים אחרים. זהו הגנום הצמחי הראשון שרוצף במלואו, בשנת 2000. מדענים מעריכים כי הגנום של התודרנית הלבנה מכיל כ-26,000 גנים, בדומה לגנום האדם. על אף שכאמור צמח זה נחקר שנים ארוכות, תפקידם של רוב הגנים טרם נודע.

התודרנית הלבנה נחקרה רבות בהקשר של פוטוטרופיזם - צמיחה לכיוון האור. מחקרים בצמח זה חשפו את מנגנוני התגובה של שורשי הצמח לאור אדום ותת-אדום.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:אורגניזם מודל
614

## אירועים
* 614 – הפרסים כובשים מידי האימפריה הביזנטית את סוריה וארץ ישראל

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
628

## אירועים
* הקיסר הרקליוס כובש את בירת הממלכה הפרסית קטסיפון ומחזיר לשליטת האימפריה הביזנטית את מצרים, ארץ ישראל, סוריה, אנטיוכיה ומסופוטמיה
* נחתם הסכם חודיבייה, הסכם שביתת נשק בין הנביא מוחמד לשליטי העיר מכה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
אידיופוניים

ממוזער|קוקסיאן, סוג של נבל פה מסין
כלי נגינה **אידיופוני** הוא כל כלי נגינה אשר הצליל מופק בו באמצעות הרעדת הכלי עצמו, ללא סיוע קרומית או מיתר. סיווג זה הוא אחד מארבעת הסיווגים העיקריים של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל-זקס.

כלים אלו הם קרוב לוודאי העתיקים מבין כלי הנגינה למעט הקול האנושי. רוב כלי ההקשה שאינם תופים הם אידיופוניים. בסיווג כלי הנגינה המוקדם של ויקטור מהילון, כלי נגינה אלו נקראו אוטופוניים.

## חלוקה משנית
שיטת הורנבוסטל-זקס מפצלת סיווג זה לארבע תת-קבוצות:
* אידיופוניים-הקשה: כלים אשר הפקת הצליל נעשית באמצעות הקשה, טלטול או גרוד. כגון: פעמון, מאראקס, אנגקלונג.
* אידיופוניים-פריטה: לדוגמה: נבל פה.
* אידיופוניים-נשיפה: לדוגמה:פעמוני רוח.
* אידיופוניים-חיכוך: לדוגמה: מסור מוזיקלי, כינור מסמרים, הרמוניקת זכוכית, קריסטל באשט

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:כלים אידיופוניים
627

## אירועים
* 627 - קרב הח'נדק (השוחה): 10,000 מאנשי מכה צרים על העיר אל מדינה, אשר נשלטה על ידי המוסלמים בהנהגתו של הנביא מוחמד, אך נאלצים לסגת כתוצאה ממחסור באספקה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
604

## אירועים
* נֻעמאן השלישי, מלך אל-חירה (ממלכה ערבית על הגבול שבין מסופוטמיה לחצי האי ערב) מודח על ידי האימפריה הסאסאנית, ובכך נפתחת הדרך למוסלמים לפלוש לסהר הפורה.
* הקמת כנסייה במקום בו עומדת היום קתדרלת סנט פול.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
619

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
*"שנת הצער" באסלאם – שנת מותם של חדיג'ה – אשתו הראשונה של מוחמד ושל אבו טאלב – דודו של מוחמד ומגדלו, אביו של עלי, מייסד השיעה.

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
634

## אירועים

* עמר בן אלחטאב מוכתר כח'ליף השני
* מתחילה התקופה הערבית בארץ ישראל - עם ניצחון המוסלמים  על הביזנטים בקרב אג'נאדין שנערך בין רמלה לבית גוברין או ליד מגידו. 
* לאחר מות אבו בכר, עומר בן אל-ח'טאב התמנה לח'ליפה השני.
* התקדמות האסלאם בסוריה תוך קרבות עם הצבא של האימפריה הביזנטית.

## נולדו

## נפטרו
* אבו בכר - ח'ליפה הראשון (נולד ב-573).

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
637

## אירועים
* דמשק וארץ ישראל נכבשות על ידי המוסלמים מן הביזנטים בקרב הירמוך
* ניצחון חשוב בחזית נגד הפרסים.
* חוזה עומר בין הח'ליפה המוסלמי עמר בן אלח'טאב לבין פטריארך ירושלים סופרוניוס 

## נולדו

אשתו של מוחמד מריה

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
639

## אירועים
* כיבוש אזור ח'וזסתאן על ידי המוסלמים.
* בעקבות התפרצות דבר בארץ ישראל תומכי מוחמד רבים מתו.
* התקדמות הצבא האיסלאמי לכיוון מצרים.

## נולדו

## נפטרו
* לאחר פטירת דגוברט הראשון ממלכתו חולקה לבניו - נויסטריה לזיגיברט השלישי וממלכה מאוחדת של נויסטריה ובורגונדיה לכלוביס השני. 

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
641

## אירועים
* כיבוש אלכסנדריה על ידי המוסלמים. 

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
644

## אירועים
*אשקלון נכבשה מידי הביזנטים על ידי המוסלמים.
* כיבושים של כוחות האסלאם באיראן המזרחית, אפגניסטן ופקיסטן של היום.
* הוכתר הח'ליף השלישי עות'מאן

## נולדו

## נפטרו
* עומר בן אל-ח'טאב, ח'ליפה השני (נולד ב-586)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
642

## אירועים
* קרב נאהוונד – ניצחון מוחלט של כוחות האסלאם על הפרסים. האימפריה הפרסית לא הצליחה להשתקם לאחר הפסד זה.
* ספטמבר – השלטון הביזנטי במצרים נכנע בפני המוסלמים.

## נולדו

## נפטרו
* ח'אלד בן אל-וליד, מצביא מוסלמי ערבי ואחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד (נולד ב-584)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
סלביה פראג

**מועדון הספורט סלביה פראג** (בצ'כית: **SK Slavia Praha**) הוא מועדון כדורגל צ'כי מן הבירה פראג. ידוע בשמו המקוצר "סלביה פראג". מרכזו ההיסטורי הוא שכונת ורשוביצה שממוקמת ברובע העשירי של פראג. קבוצת הכדורגל של המועדון משחקת בחולצה ייחודית חצייה השמאלי אדום והימני לבן. נוסד בשנת 1892 וזכה מספר פעמים באליפות וגביע לאומיים.

בשנת 1996 העפיל המועדון לחצי-גמר גביע אופ"א. בשנת 2007 הגיע המועדון להישג שיא - העפלה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בשנת 2009 ובשנת 2017 המועדון הגיע לשלב הבתים של הליגה האירופית יחד עם מכבי תל אביב, אסטנה ווויאריאל. אצטדיונו הביתי של המועדון הוא "עדן" שמכיל 21,000 מקומות ישיבה. ב-2018 שונה שמו ל"אצטדיון סינובו", על שם מחזיקת המניות העיקרית בקבוצה.

בשנת 2018 המועדון החתים את אונדז'יי קולאז' לתקופה של 4 שנים תמורת מיליון יורו שהפך אותו לשוער היקר בהיסטוריית הליגה הצ'כית.

את עונת 2020/2021 השלימה הקבוצה עם אליפות ללא הפסד, ואף קבעה שיא היסטורי בליגה עם 54 משחקים ברציפות ללא הפסד בשנים 2020–2021.

היריבות העירונית עם ספרטה פראג היא שם דבר בכדורגל הצ'כי (ראו "הדרבי של פראג"). יריבות זאת צברה תאוצה במהלך שנות המשטר הקומוניסטי, אז מועדון ספרטה נתפס כמייצג את השלטון ואילו אוהדי סלביה נתפסו כצ'כיים האמיתיים. במדי המועדון הוותיק כיכבו שחקנים מפורסמים רבים ובהם ולדימיר שמיצר, פטריק ברגר, קארל פובורסקי, יוזף ביקאן ודני מיגל אלבס.

## סגל שחקנים
; נכון ל-12 באוקטובר 2025

 (בהשאלה מטרבזונספור)

 (בהשאלה מפאוק סלוניקי)

 (קפטן)

## תארים
* **[[ליגת העל הצ'כית|אלופת צ'כיה]]** – 1939/1940, 1940/1941, 1941/1942, 1942/1943, 1995/1996, 2007/2008, 2008/2009, 2016/2017, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2024/2025
* **[[ליגת העל הצ'כוסלובקית|אלופת צ'כוסלובקיה]]** – 1913, 1925, 1928/1929, 1929/1930, 1930/1931, 1932/1933, 1933/1934, 1934/1935, 1936/1937, 1946/1947
* **האליפות הצ'כית** – 1897 אביב, 1897 סתיו, 1898, 1899, 1900, 1901
* **אליפות בוהמיה** – 1918, 1924
* **אליפות צ'.ס.פ.** – 1913, 1915
* **גביע בוהמיה** – 1922, 1926, 1927, 1928, 1930, 1932, 1935, 1941
* **גביע הצדקה** – 1908, 1910, 1911, 1912
* **[[הגביע הצ'כי בכדורגל|הגביע הצ'כי]]** – 1941, 1942, 1945, 1974, 1997, 1999, 2002, 2018, 2021, 2023
* **האינטרקאפ** – 1970, 1972, 1977, 1978, 1986, 1992, 1993
* גביע מיטרופה זוכה 1938

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:פראג: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1892
נפוליאון השני

250px|ממוזער|נפוליאון השני, מלך רומא
**נפוליאון פרנסואה ז'וזף שארל בונפרט**, הידוע כ**נפוליאון השני** (20 במרץ 1811 – 22 ביולי 1832), דוכס רייכשטאט, היה לזמן קצר קיסר צרפת דה יורה.

## קורות חייו
נפוליאון השני נולד ב-20 במרץ 1811 כתוצאה מנישואיהם של הקיסר נפוליאון בונפרטה ואשתו השנייה הארכידוכסית מריה לואיזה מאוסטריה, בתו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה. הוא הוכתר כ"הוד מלכותו מלך רומא", תואר אשר יועד על ידי נפוליאון האב ליורשו החוקי, אך בפועל היה תואר כבוד בלבד.

שלוש שנים לאחר לידתו בפריז התמוטטה הקיסרות הצרפתית הראשונה אשר הוקמה בידי אביו ואותה עתיד היה לרשת. נפוליאון הראשון, שהודח על ידי הסנאט, ויתר ב-6 באפריל 1814 על כיסאו ותוארו לטובת בנו העולל. בנו זה נלקח על ידי אמו הקיסרית לטירת בלואה שבעמק הלואר. נפוליאון השני החזיק בתוארי אביו חמישה ימים בלבד. לאחר מכן תבעו מנהיגי בעלות הברית, שפלישתם לצרפת הדיחה את נפוליאון הראשון מכיסאו, שיתפטר ללא תנאי, ובכך ביטלו למעשה את העברת הקיסרות לנפוליאון השני התינוק.

לאחר חזרתו של נפוליאון הראשון לצרפת, תקופה המכונה "מאה הימים", והתפטרותו החוזרת בסופה, אישר הסנאט ביום ההתפטרות (22 ביוני 1815) את קיסרותו של נפוליאון השני, אשר שהה באותה עת באוסטריה. כניסת כוחות בעלות הברית ב-7 ביולי אותה שנה שמה קץ לשלטון קצר מועד זה.

### ימיו האחרונים
לאחר 1815, חי נפוליאון השני – כאסיר, למעשה – בארמון הקיסרי ארמון שנברון בווינה, על אף שגלותו לא הוכרזה מעולם בפומבי. בשנת 1818 הוענק לו התואר "דוכס רייכשטאט" כמעין פרס ניחומים על אובדן ירושתו המקורית – קיסרות צרפת. ב-22 ביולי 1832 נפטר נפוליאון השני משחפת בארמון שבו הוחזק.

נפוליאון השני לא הורשה מעולם להתכתב עם אביו, שהיה אסור באי הנידח סנט הלנה.

## מורשת
על אף תקופת שלטונו הקצרה, הוא מוכר בתואר נפוליאון השני, למעט בחוגים בונפרטיסטים, שם הוא מכונה "מלך הרומאים". הנציג הבא לבית בונפרטה שעתיד היה לשלוט בצרפת, נפוליאון השלישי, לקח לעצמו כינוי זה בהכירו בתקופת קיסרותו של בן דודו הצעיר.

נפוליאון השני נודע בצרפת בכינוי "**L'Aiglon**" (בצרפתית: "העיט הקטן"). המחזאי הצרפתי אדמון רוסטאן חיבר מחזה הנקרא באותו כינוי ומתאר את חייו של נפוליאון השני.

בשנת 1940 הועברו עצמותיו של נפוליאון השני לצרפת כמחווה אישית של אדולף היטלר. לאחר ההעברה נקברו עצמותיו לצד קברו של אביו בארמון האינווליד בפריז.

## אילן יוחסין

## גלריה

קובץ:Napoleon II tomb.jpg|alt=|קברו של נפוליאון השני באינווליד, פריז
קובץ:Nap-receis 50.jpg|alt=|דיוקן נפוליאון השני מאת מוריץ דפינגר
קובץ:Le duc de Reichstadt.jpg|alt=|דיוקן נפוליאון השני מאת לאופולד בוכר


## ראו גם
* נפוליאון בונפרטה
* נפוליאון השלישי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית בונפרטה
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:אישים הקבורים בארמון האינווליד
קטגוריה:נפטרים משחפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1811
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1832
קארל פובורסקי

**קארל פובורסקי** (בצ'כית: **Karel Poborský**; נולד ב-30 במרץ 1972) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר.
## קריירה
פובורסקי החל את הקריירה שלו בקבוצת קטנות בצ'כוסלובקיה, ולאחר פירוק המדינה חתם בקבוצת הפאר הצ'כית סלביה פראג. משם נדד ברחבי היבשת דרך מנצ'סטר יונייטד (אנגליה), בנפיקה ליסבון (פורטוגל) ולאציו (איטליה), עד שחזר לצ'כיה בשנת 2002, ופרש ממשחק פעיל בשנת 2007.

הופעתו הראשונה במדי נבחרת צ'כיה הייתה ב-23 בפברואר 1994, בניצחון 1-4 על נבחרת טורקיה. ב-18 באוגוסט 2004 רשם את הופעתו ה-100 במדי הנבחרת, במשחק נגד נבחרת יוון. פובורסקי שותף במשחקי הנבחרת ביורו 96, יורו 2000 ויורו 2004, ובסך הכל ערך 118 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שמונה שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני דינמו צ'סקה בודייוביצה
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה ז'יז'קוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1997
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באיטליה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1972
657

## אירועים
* קרב צפין בין צבאו של הח'ליף הרביעי עלי בן אבי טאלב לצבאו של גדול מתנגדיו, מועאויה אבן אבו סופיאן מושל סוריה
* עלי בן אבי טאלב מעביר את בירתו ממדינה לכופה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
661

## אירועים
* מועאויה הראשון ממונה לח'ליפה, בכך עוברת הח'ליפות לבית אומיה שבירתו דמשק
* כלותאר השלישי מאחד את כל הממלכות של הפרנקים. הוא נפטר באותה שנה והממלכה חולקה לאחיו - אוסטרזיה לכילדריך השני, נויסטריה לתיאודריך השלישי 

## נולדו

## נפטרו
*אריבארט הראשון, מלך הלומברדים.

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
תקרית שיאן

**תקרית שְׂיֵאן** הייתה אירוע דרמטי שהתרחש ב-12 בדצמבר 1936 בעיר שיאן שבסין, ובו נלקח המנהיג הסיני צ'יאנג קאי-שק בשבי על ידי הגנרל ג'אנג שו'ליאנג. תקרית זו הובילה לשינוי מדיניות הרפובליקה הסינית בזמן מלחמת האזרחים הסינית, והפניית ההתמקדות במאבק נגד המפלגה הקומוניסטית של סין למלחמה ממוקדת באימפריה היפנית.

## היסטוריה
ב־12 בדצמבר 1936 הגיע מנהיג הקוומינטנג, צ'יאנג קאי שק, לעיר שיאן. שם הוא נועד עם ג'אנג שו'ליאנג, שנודע בכינויו "המרשל הצעיר". ג'אנג, היה מפקד הצבא באזור צפון-מערב סין, וממונה על דיכוי המפלגה הקומוניסטית. אולם עם הזמן הוא החל לתמוך ברעיון שיתוף פעולה עם הקומוניסטים, מתוך הכרה באיום ההולך וגדל מצד האימפריה היפנית. במהלך הפגישה ניסה ג'אנג לשכנע את צ'יאנג להפסיק את הלחימה בקומוניסטים, ולהקים איתם חזית מאוחדת במטרה להילחם בפולש היפני. לאחר שצ'יאנג סירב, הורה ג'אנג על חטיפתו. האירוע, שנודע לימים כ"תקרית שיאן", היווה מרד צבאי חסר תקדים כנגד המנהיג העליון של סין.

המפלגה הקומוניסטית, בראשות מאו דזה-דונג וג'ואו אנלאי, שלחה נציגים לשיאן כדי לנהל מו״מ על פתרון לא אלים. לאחר עשרה ימי משא ומתן, ובעקבות לחץ מצד הסובייטים, הקומוניסטים הסינים ואף אמו של צ'יאנג, הושגה פשרה וצ'יאנג שוחרר. בתמורה הסכים לשתף פעולה עם הקומוניסטים נגד יפן במסגרת "החזית המאוחדת השנייה". בזכות "חטיפה" זו התאפשרה התפנית החדה ביחסה של סין עם יפן, כך שעיקר כוח הלחימה הופנה אל יפן במקום אל הקומוניסטים. תקרית שיאן נחשבת לאחת מנקודות המפנה החשובות בהיסטוריה המודרנית של סין. היא עצרה את מלחמת האזרחים באופן זמני, ואיפשרה לסין להיערך למאבק הממושך נגד הכיבוש היפני. כמו כן, היא חיזקה את מעמדה של המפלגה הקומוניסטית ככוח פוליטי לגיטימי. אירוע זה סימן תפנית דרמטית במדיניות הפנימית של סין: במקום להמשיך במלחמת האזרחים הסינית, אוחדו זמנית מאמצי הקומוניסטים וקוומינטנג כדי להיאבק באיום היפני, ובכך שינתה החטיפה את מהלך ההיסטוריה הסינית. 

לאחר שתקרית שיאן הסתיימה והושג הסכם לשחרורו של צ'יאנג קאי-שק, הגנרל ז'אנג שואליאנג ליווה את צ'יאנג בחזרה לבירת נאנג'ינג, כמעשה של פיוס וציות.  אולם חטיפתו הייתה מרידה צבאית גלויה ופגיעה בכבודו של צ'יאנג, אשר מעולם לא סלח לג'אנג, והוא מעולם לא סלח לו. עם הגיעם, צ'יאנג הורה לשבות את ז'אנג. הוא הושם במעצר בית, תחילה בנאנג'ינג ולאחר מכן בטייוואן, שם נותר תחת השגחה במשך עשרות שנים – עד לשחרורו בשנת 1990.

אחד הגורמים שתרמו להצטברות המתח הפנימי שהוביל לתקרית שיאן היה "**הסכם יפן–צ'יאנג**", שנחתם בחשאי במאי 1935. בהסכם זה נכנעה ממשלתו של צ'יאנג קאי-שק לדרישות יפניות לצמצום נוכחות הצבא הסיני  בצפון המדינה, במסגרת מאמציה של יפן להרחיב את השפעתה באזור. ההסכם נתפס בעיני רבים, ובמיוחד בקרב קצינים לאומניים ומתנגדים קומוניסטים, ככניעה מבישה וכביטוי לחולשת המשטר הסיני מול האגרסיביות היפנית. הוא עורר תחושות זעם ותסכול בקרב קצינים דוגמת הגנרל ג'אנג שו'ליאנג, שראו במאבק נגד הפלישה היפנית עדיפות על פני הדיכוי הפנימי של הקומוניסטים. תחושות אלה שיחקו תפקיד מרכזי בהחלטתו לחטוף את צ'יאנג במהלך תקרית שיאן, בניסיון לכפות עליו שינוי מדיניות והקמת החזית המאוחדת השנייה נגד יפן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחמת האזרחים הסינית
קטגוריה:מלחמת סין–יפן השנייה
קטגוריה:1936
קטגוריה:שיאן
מפקד העם

כרזת גיוס של מרכז המפקד לשרות העם|ממוזער|250px
כרזת התפקדות, תל אביב, 1947|ממוזער|250px
250px|ממוזער|שמאל|כרזה של מפקד העם
**מפקד העם** היה מערכת לגיוס כללי ביישוב סמוך להקמת מדינת ישראל.

מפקד העם, ששמו הרשמי היה "**המפקד לשרות העם**", היה מערכת לגיוס כללי ביישוב בתקופה שבין כ"ט בנובמבר ועד להכרזת המדינה (נובמבר 1947 עד מאי 1948), שהוקמה על ידי הנהגת היישוב וארגון "ההגנה". המערכת כוננה שיטת גיוס שכללה פרסום צווי גיוס בעיתונים העבריים, הקמת לשכות גיוס, עריכת בדיקות כושר גופני והמגויסים נשלחו לבסיסי קלט במערכת היסעים של אוטובוסים. הגיוס הוכרז כחובה וההיענות אליו הייתה המונית. בראש המערכת עמד "המרכז למפקד העם", שהוקם ב-19 בנובמבר 1947 בראשותם של לוי אשכול (אז שקולניק) ובנימין אבניאל (לימים חבר הכנסת מטעם תנועת החרות).

נקראו לגיוס גברים ונשים בגילאים 17 עד 25. בצווי הגיוס שפורסמו בעיתונות, תחת הכותרת "כל בן 17–25 לשירות העם", נאמר בין היתר:

::**"אתה בן 17 - 25, שטרם מילאת חובתך - ניתנת לך בזה**
::**ארכה למלא את צו האומה לשירות העם.**
::**חבריך התגייסו כבר.**
::**למענך השאירו שלוש לשכות שתהינה פתוחות בכל יום...**
::**כל בן 17 - 25 שלא יתייצב...דינו כדין משתמט"**.

לעידוד הגיוס נערכו תהלוכות של בני נוער ותזמורות בערים הגדולות שבהם נישאו כרזות האומרות:

::**"הגיעה השעה !**
::**חבריך בעמדות ! ואתה בבית ?"**

המרכז למפקד העם ערך גם מבצעי גיוס מיוחדים של סמלים וקצינים בצבא הבריטי ובצבאות אחרים וכן של רופאים ורופאות.

ב-12 בפברואר 1948 הועלה גיל הנקראים להתייצבות ל-35.

הגיוס, הביא להתגייסותם של עשרות אלפים, אשר בטרם כינון צה"ל כונו בשם "כוחות המגן". ההתנדבות ההמונית איפשרה להגנה לעמוד מוכנה עם 6 חטיבות חי"ר ביום פלישת צבאות ערב, 15 במאי 1948.

חשודים בהשתמטות מהגיוס או בסיוע להשתמטות מהגיוס הועמדו לדין בפני **בית הדין העליון של מרכז המפקד לשרות העם**, שהטיל עונשי מאסר וקנס על מי שנמצא אשם. במושב הראשון של בית הדין, שנערך בבית הקרן הקיימת בתל אביב ב-15 באפריל 1948, נפסק שעל המשתמט רפאל גורניצקי, שיצא לארצות הברית, לשוב תוך חודש לארץ, אחרת יישללו ממנו זכויותיו כאזרח במדינה היהודית שתוקם, ובנוסף נגזר עליו עונש של 14 ימי מאסר, שיופעל עם שובו. גם אביו, עורך הדין ישראל גורניצקי, הועמד לדין באשמת סיוע להשתמטות, אך יצא זכאי. ב-6 במאי 1948 הועמדו לדין שמחה וישראל מני, באשמת סיוע לשניים מבניהם לערוק מהארץ על מנת לא להיות מגויסים. הם הורשעו ונידונו לקנסות בסכום כולל של 750 לא"י. בית הדין פעל גם לאחר הקמת המדינה וצה"ל, עד 23 בספטמבר 1948.


Mityazev1.jpg|כריכתה החיצונית של **"תעודת המתיצב לשרות העם"**. התעודה חולקה למתייצבים למפקד העם
Mityazev2.jpg|תעודת "המתיצב לשירות העם" של רפאל רושנסקי
קובץ:כרזת גיוס של מרכז המפקד לשרות העם.JPG|כרזת גיוס של המפקד


## ראו גם
* משמר העם
* גיוס חוץ לארץ

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
קטגוריה:היישוב
קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראל: היסטוריה צבאית
קרב טולוז

[ממוזער|250px|שמאל|[אנדרטה לזכר קרב טולוז שהוקמה ב-1835]]
**קרב טולוז** הוא קרב שהתרחש ב-10 באפריל 1814 בעיר טולוז שבצרפת. קרב טולוז התרחש ארבעה ימים לאחר כניעתו של נפוליאון למדינות הקואליציה השישית, שהידיעה עליה לא הגיעה למפקדי הצדדים הלוחמים לפני הקרב.

לאחר שהדפו בעלות הברית, בפיקודו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, את הצבא הצרפתי במערכה קשה שהתחוללה בחצי האי האיברי בסתיו הקודם, פלש הצבא האנגלו-פורטוגזי והספרדי לדרום צרפת באביב 1814. החברות האחרות בברית האנטי-צרפתית השישית, פרוסיה, רוסיה ואוסטריה, גברו על צבאו של נפוליאון בקרב לייפציג באוקטובר 1813, וב-1814 פלשו לצרפת ממזרח, פלישה שריתקה את עיקר הצבא הצרפתי והסתיימה בנפילת הבירה וכניעת נפוליאון, ב-6 באפריל 1814. טולוז, ששימשה כבירה האזורית, הייתה ערוכה להגנה תחת הנהגתו של מרשל צרפת ז'אן-דה-דייה סו (Soult), שנודע בתוארו "הדוכס מדלמטיה". שתי דיוויזיות ספרדיות ודיוויזיה בריטית נפגעו קשות בקרב שנערך ב-10 באפריל, ואבדות בעלות הברית עלו על אבדות הצרפתים בכ-3,000 נפגעים. סו החזיק בטולוז למשך יום נוסף ואז נסוג ממנה עם צבאו. ולינגטון לקח בשבי 1,600 איש, לרבות שלושה גנרלים, אם כי רבים מהם היו פצועים שהושארו בעיר.

כניסת צבאו של ולינגטון לטולוז בבוקר ה-12 באפריל התקבלה בתשואות מצד תושבים מלוכנים רבים, אשר אישרו את חששו של סו מפני אפשרות של גיס חמישי בתוך העיר. בשעות אחר הצהריים של אותו יום הגיעו לוולינגטון הידיעות על התפטרותו של נפוליאון בונפרטה וסיום המלחמה. סו הסכים לשביתת נשק ב-17 באפריל.

## קישורים חיצוניים

טולוז
קטגוריה:טולוז
קוודרופולטורס

**קוודרופולטורס** (בלטינית: **quadruplatores**) הוא שמו של מודיע או מאשים פומבי של אדם בתקופת הרפובליקה הרומית. שמו מבוסס על העובדה שקיבל רבע (קוודרו) מרכושו של הפושע, או מכיוון שאלו שהורשעו נדונו לשלם פי ארבעה (quadrupli damnari), כמו במקרים של הפרת החוקים בנוגע להימורים וריבית.

הקוודרופולטורים הופיעו ברומא כאשר הוענקה הזכות להאשים אדם בפעולה בלתי חוקית. בתחילה, הועברו הקנסות שהושתו על עבריינים לקופה הציבורית. ההאשמה נחשבה אז, גם כאשר הועלתה כנגד פקיד רשמי (מגיסטראט) שירות למדינה. השם קוודרופולטורס ניתן, עם זאת, ככינוי גנאי לשכירי חרב או מאשימי שווא.

## קישורים חיצוניים
* פרוש המונח
* 

קטגוריה:רומא העתיקה: חוק ומשפט
קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
הטרוסקסואליות

[ממוזער|שמאל|120px|סמל ההטרוסקסואליות - שילוב של הסמלים לזכר ולנקבה בביולוגיה, שנשאלו מן [סמלו של מארס|הסמלים של מרס ושל ונוס באסטרולוגיה ובאסטרונומיה.]]

**הטֶרוסקסואליות** (הלחם בסיסים של המילים *έτερος* (בתעתיק: הטרוס, מיוונית: שונה) ו-sex (תעתיק: "סקס"; מלטינית: מין); כלומר, "מין שונה") היא נטייה מינית המאופיינת במשיכה של אדם לבני המין השני. מי שזו נטייתו קרוי בסלנג "**סטרייט**". זו הנטייה המינית הרווחת, המאפיינת כ-90% מהאוכלוסייה. עם זאת, לאורך חייו של האדם, כ-12% מהגברים יגיבו מינית גם או רק למין הזהה להם, וכך גם כ-36% מהנשים. בדתות שונות, ובהן יהדות אורתודוקסית, זו הנטייה המינית היחידה שהדת מתירה לממש ביחסי מין.

## היסטוריה
### הטרוסקסואליות
המושג נכנס לשימוש בסוף המאה ה-19, לאחר שהעיתונאי האוסטרו-הונגרי קרל מריה קרטבני טבע את המונח "הומוסקסואליות" בפמפלט בשנת 1868. למרות זאת, בשנת 1901 המונח "הטרוסקסואליות" הוגדר במילון דורלנד למונחי הרפואה שפורסם בפילדלפיה, כ.  גם במהדורת 1923 של מילון ובסטר נותר נוסח דומה. 

בתחילת המאה ה-20, המונח חדר לאנגלית בעקבות השתרשות המושג בתרבות. כך בשנת 1934, מילון ובסטר, הגדיר "הטרוסקסואליות" כ.

### סטרייט
בסלנג שכיח לכנות אדם הטרוסקסואל כסטרייט (באנגלית: Straight, מילולית "ישר"), כנראה כפועל יוצא של הביטוי "to go straight" (מילולית "ללכת ישר"). בין הספרים הראשונים בהם הופיע הסלנג היה ספרו של ג'ורג' ווילאם הנרי משנת 1941. הסלנג הופיע בשיחה של גברים הומוסקסואלים שדנו על הומוסקסואל אשר שינה את העדפתו המינית, חזרה להטרוסקסואלי (כלומר "ex-gay", גיי לשעבר). מאוחר יותר, השימוש הפך לציין הטרוסקסואל פשוטו כמשמעו. בימנו, נותר סלנג, לא דווקא כדי לציין העדפה מינית ש"חורגת מהנורמה", אלא תוצר של שיח-חברתי.

מאחר שמשמעות המילה סטרייט היא "ישר", יש הרואים במונח זה מבזה, שכן הוא מרמז שהטרוסקסואליות היא "ישרה", דהיינו נכונה, ואילו נטיות מיניות אחרות הן "עקומות", דהיינו לא נכונות.

## סולם קינסי על פי אלפרד קינסי
על פי אלפרד קינסי נטיותיו של האדם ניתנות למיון על פי ציר, לו קרא סולם קינסי. לטענתו, ההטרוסקסואליות ממוקמת על ציר נטיות המיניות בקצהו האחד, ואילו ההומוסקסואליות, משיכה לבני אותו המין, נמצאת בקצהו השני. במרכז הציר ממוקם הביסקסואליות. 

## ראו גם
*מטרוסקסואליות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זהות מינית
קטגוריה:קשרים בין-אישיים
זנבזיף כספי

**זנבזיף כספי** (שם מדעי: *Lepisma saccharina*), הידוע גם בשם העממי "**דגיג כסף הסוכר**" או "**דג הכסף**" (מ-Silverfish באנגלית) הוא חרק מחוסר כנפיים זריז. המין קיבל את שמו בשל הגוון האפור-כסוף של גופו. הוא ניזון מחומרים שמוצאם צמחי, במיוחד פחמימות כדוגמת סוכרים ועמילנים, תזונה שהיא המקור לשמו המדעי. זנבזיף כספי הוא המין המוכר ביותר לאדם בסדרת דגיגי כסף (Thysanura).

## מראה חיצוני
אורכו של הזנבזיף הכספי הוא בערך סנטימטר אחד, מחושיו ארוכים ודמויי חוט. מקור הברק המתכתי של גופו הוא בקשקשים כסופים המופיעים לאחר הנשל השלישי.

## התפתחות
לזנבזיף נדרשים לפחות ארבעה חודשים כדי לגדול לצורתו הבוגרת, ולעיתים נדרשות עד שלוש שנים לשם כך, בהתאם לתנאי מחייתו. בטמפרטורת החדר גדל החרק לחרק בוגר בתוך שנה. אורך חייו נע בין שנתיים לשמונה שנים. זנבזיף שחי תקופת חיים מלאה מתנשל בערך שמונה פעמים, אך כיוון שהחרק גדל כל הזמן, הוא מסוגל להתנשל עד ארבע פעמים בשנה. כאשר הטמפרטורה היא בין 20°C ל־30°C תטיל הנקבה כמאה ביצים. לשם כך היא מעדיפה סדקים וחרכים. זנבזיף יכול להתרבות גם בסביבה קרה ויבשה.

## רבייה
שמאל|ממוזער|180px|זנבזיף כספי ללא קשקשי הכסף שלו, שמתפתחים רק לאחר הנשל השלישי
בשל אופיו הלילי, התבררה צורת ההזדווגות של החרק רק לאחרונה. הזכר והנקבה מתרוצצים בהתרגשות במשך כל התהליך. הזכר מטיל ספרמטופור, נרתיק זרע מכוסה בקרום דקיק; הנקבה מאתרת את הנרתיק ונוטלת אותו לצורך ההפריה.

## מזון
המזון המועדף על הזנבזיף הוא חומר המכיל עמילן או רב־סוכרים כדוגמת דקסטרין שבדבקים וכריכות ספרים, תצלומים, סוכר, שיער, קשקשים ואשפה. הוא אינו נרתע מחומרים כדוגמת כותנה, פשתן, משי וסיבים מלאכותיים, חרקים מתים והעור שהשיל. בתקופת רעב, מסוגל הזנבזיף לאכול מוצרי עור ובדים העשויים מסיבים סינתטיים. עם זאת, הוא מסוגל לרעוב במשך חודשים מבלי שהדבר יגרום נזק לגופו.

## תנאי מגורים
זנבזיפים מופיעים במגורי אדם, בדומה לזנבזיף הבית (*Thermobia domestica*). ניתן למצוא אותם, בין השאר, מתחת למקררים או בשירותים מחוממים, אם הסדקים והבקיעים במרצפות מאפשרים תנאי מחיה פוטנציאליים עבור זנבזיפים. הם נוהגים לכרסם ספרים, טפטים ובדים. זנבזיפי הבית מעדיפים תנאים חמימים יותר, וניתן למצוא אותם במאפיות, שם הם ניזונים מקמח ומלחם, וכן במוצרי מזון אחרים שהם יכולים למצוא.

## אויבים טבעיים
האויב הטבעי של הזנבזיף הוא חרק הידוע בשם צבתן (*Forficula auricularia*).

## הדברה
שמאל|ממוזער|250px|ספר שניזוק מדגיג כסף הסוכר
אף שהזנבזיף נחשב מזיק, הנזק שהוא גורם זניח ואין לו השפעה מזיקה לבריאות. במבנים יכולים זנבזיפים להתקיים רק בסביבות שבהן קיימים סדקים ולחות. אם שני תנאים אלה ייעלמו, ייעלם גם הזנבזיף. אפשר להשתמש במגוון דרכים אחרות על מנת להדביר או לצמצם מאוד את אוכלוסיית זנבזיף, אם כי רק זמנית.
*יחס של 50:50 של תמיסת בור וסוכר הוא פיתיון אמין כדי להרוג זנבזיף.
*ריח של תמיסת מלחי אמוניה ירחיק זנבזיף בתוך 24 שעות.
*ניתן ללכוד זנבזיף באמצעות התזת טיח על בד כותנה לבן לח, והנחתו בפינה למשך הלילה סמוך למחבואו של הזנבזיף.
*דרך נוספת ללכוד זנבזיף היא להניח תפוח אדמה מרוסק על לוח ליד מחבואם למשך הלילה. הם יזחלו לתוך תפוח האדמה כדי לאכול ממנו.

## קישורים חיצוניים

* 
* הדברת דגי כסף הדברת מזיקים – עשה זאת בעצמך 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:דגיגי כסף ביתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: זנבזיפאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
פלביסקיטום

**פלביסקיטום** (בלטינית : **Plebiscitum**; **החלטות פלבס**) היה השם שניתן בתקופת הרפובליקה הרומית לחוקים שהועברו על ידי אספת הפלבס.

בתקופת קיומה הראשונה של אספת הפלבס, היה מעמדה של הצעה שהתקבלה בה מעמד מיוחד, "החלטת פלבס (Plebiscitum)", ולא חוק (Lex), מאחר שאספת הפלבס לא הייתה אספה של כל העם (Populus), שכן הפטריקים לא לקחו בה חלק.

בשל מעמד זה לא היה להצעות אלו תוקף מחייב לכלל העם הרומאי אלא אם כן אושרו מחדש על ידי הקונסול באספת הקנטוריות. למרות זאת נהוג היה לראות בהן חוקים של כל העם אם זכו לתמיכה מן הסנאט. 

כחלק מן המאבק בין הפלבס לפטריקים הועלתה דרישה מצד הפלבס להכרה בפלביסקיטום כמחייב את כלל העם, הפטריקים התנגדו לדרישה זאת ובתגובה פרשו הפלבס לגבעת היאניקולום וקווינטוס הורטנסיוס, הדיקטטור שמונה כדי לטפל במשבר, נכנע לדרישתם ובשנת 287 לפנה"ס חוקק חוק שקבע שכל פלביסקיטום מחייב את כל העם הרומאי. כך הפכה מועצת הפלבס לאחד הצינורות המרכזיים לחקיקת חוקים ברפובליקה, וחשיבות ההבחנה בין פלבאים לפטריקים דעכה.

בזמן הדיקטטורה של לוקיוס קורנליוס סולה בוטלה עצמאות אספת הפלבס בתחום החקיקה והיא נדרשה לקבל קודם לכן את אישור הסנאט, דבר זה היה במסגרת מדיניותו של סולה שנועדה לבצע תיקונים בהתנהלות המדינה שיחזקו את הסנאט ויחלישו את טריבוני הפלבס. תיקון זה בוטל בשנת 70 לפנה"ס על ידי הקונסולים קראסוס ופומפיוס.

## קישורים חיצוניים
 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא העתיקה: חוק ומשפט
מחלקת המטבע

**מחלקת המטבע** היא המחלקה האחראית בבנק ישראל על הנפקת מטבעות ושטרות.
המחלקה הוקמה עם קום המדינה כחלק מבנק אפ"ק (שהפך בהמשך לבנק לאומי), והייתה אחראית על הנפקת המטבעות והשטרות החדשים של מדינת ישראל מ-1948 ועד 1954  - תחילה הלירה הארץ-ישראלית, שהייתה המשך למטבעות מתקופת המנדט הבריטי, ומשנת 1952 הלירה הישראלית. בשנת 1954 הועברה במלואה לידי הבנק המרכזי - בנק ישראל.

## היסטוריה
עם הידיעה שמדינה יהודית הולכת לקום על אדמת ארץ ישראל הוזמנו על ידי מוסדות היישוב שטרות חדשים כדי להחליף את הלירה הארץ ישראלית (לא"י) שהונהגו על ידי שלטונות המנדט הבריטי. באותה תקופה לא היה קיים מוסד פיננסי מרכזי למדינה שבדרך ולא הייתה אפשרות להקים מוסד כזה מפאת חוסר זמן וחוסר בידע, כמו כן היה פחד שהציבור לא יתן את אמונו במוסד פיננסי חדש ולא ישוש להחליף את הכסף. בשל הסיבות הללו פנו מוסדות היישוב לראשי בנק אפ"ק לשם הקמת מחלקה מיוחדת בתוך הבנק שתהיה אחראית על הנפקת המטבע והדפסת הכסף - מחלקת המטבע. עם חלוף השנים והתבססות המדינה בלט הצורך בגוף מרכזי שלא רק ידפיס את השטרות אלא גם יפקח על פעילותה הכלכלית של המדינה, לשם כך הועברה המחלקה ב-1954 לידי בנק ישראל.
קטגוריה:בנק ישראל
קטגוריה:ישראל: מטבעות
אילן מוכיח

**אילן מוכיח** (נולד ב-12 ביולי 1948) הוא מלחין, מנצח, מוזיקאי, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי. ממייסדי רימון - בית ספר למוזיקה.

## ביוגרפיה
נולד והתחנך בתל אביב. בצעירותו למד בארצות הברית עיבוד מוזיקלי, ניצוח והלחנה באוניברסיטת ניו יורק ובבית ספר מאנס למוזיקה.

ב-1968 השתתף כמנהל וכמעבד מוזיקלי בהקמה מחדש של להקת פיקוד הדרום, בתוכניתה **"זמר בדרום"**, ובה בלטו הלהיטים "לילה בדרום", "והיה ביום ההוא" ו"עלומים". מוכיח הלחין לתוכנית זו את השיר "הורה נגב". באותן שנים שימש כמנהל מוזיקלי של מספר הרכבים צבאיים, כמו למשל צוות הווי השריון.

בשנות ה-70 וה-80 ניהל הפקות מוזיקליות עבור קול ישראל והערוץ הראשון הידוע שביניהם הוא אות הפתיחה של "עוד להיט".
כמו כן הלחין ועיבד מוזיקה להפקות תיאטרון וקולנוע.
מוכיח שיתף פעולה עם זמרים רבים בישראל, בהם אחינועם ניני, אריק איינשטיין, אסתר עופרים ויהודית רביץ.

ב-1971 הלחין ועיבד 6 משירי אלבומו של יגאל בשן שנשא את שמו של הזמר. הבולטים מבין השירים היו "מתוק מתוק", שהפך ללהיט גדול ולאחד השירים המזוהים ביותר עם בשן וכן השיר "לאריסה דניאל" שאותו ליווה הרכב של כלי מיתר ונשיפה.

ב-1973 הלחין את הפסקול לסרט "המשכנע בע"מ".

ב-1977 עיבד שני שירים לאלבומו השני של דורי בן-זאב: "אני יוצא לרקוד" ו"לו ידעת", ניגן בהקלטות בפסנתר וכתב את המוזיקה לסרט "בוא נפוצץ מיליון".

ב-1979 תיזמר ועיבד את שירי אלבום הבכורה של דייוויד ברוזה, וניגן בהקלטות בפסנתר ופנדר רודס. מוכיח עבד יחד עם אריק איינשטיין באלבומים: "הופעה משותפת עם שלום חנוך" (1980), "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ד': משירי סשה ארגוב" (1980; בו עיבד את שיריו) חמוש במשקפיים (1980) ושמש רטובה (2002).

בשנות השמונים עיבד מוכיח מספר מופעים ללהקת המחול "שלום" שאיתה הופיע בארץ וברחבי העולם.

ב-1980 מוכיח היה שותף לעיבודי שיר אלבומה של יהודית רביץ "גלוי ונעלם", וניגן בהקלטות בסינטיסייזר ובאורגן האמונד. עוד באותה שנה עיבד וינצח את התזמורת בהקלטות האלבום "פנטסיה בארץ הפלאות", שכלל כ-50 ביצועים של זמרים שונים לשירי מסרטי ילדים ומחזות מוזיקליים.

ב-1982 עיבד ניהל מוזיקלית, ואף הלחין 6 שירים לאלבומו של אריק לביא "קרוב לפנות בוקר". בהקלטות האלבום ניגן בפנסתר, סינטסייזר וסקסופונים.

בשנת 2001 שב לשתף פעולה עם יהודית רביץ, כאשר עיבד מבחר משיריה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, שבוצעו בפני קהל. הופעות אלו הוקלטו והוצאו על גבי דיסק באותה שנה.

בין השנים 2018–2020 עיבד מוכיח עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית שירים עבור זמרים ויוצרים מן השורה הראשונה כגון: יוני רכטר, מתי כספי, שלומי שבן, ערב הוקרה ליוסי בנאי ועוד.

כיום הוא מלמד ברימון בית ספר למוסיקה ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.

מוכיח הוא אביהם של המתופף, המעבד והמפיק המוזיקלי רע מוכיח והבסיסט תם מוכיח.

## קישורים חיצוניים

*  אילן מוכיח, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית, עם יואב קוטנר, אוגוסט 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סגל בית הספר רימון
קטגוריה:סקסופוניסטים ישראלים
קטגוריה:קלידנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948