open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כתובת MAC

**כתובת MAC** (באנגלית: **Media Access Control address**; בתרגום חופשי: כתובת בקרת גישה למדיה) היא מזהה ייחודי המוטבע על כל רכיב תקשורת לתקשורת נתונים בעת הייצור. כתובת ה-MAC מוטבעת בדרך כלל בכרטיס הרשת של המחשב או במודם. כתובות MAC נחשבות כחלק משכבת הקישוריות של מודל ה-OSI או השכבה הפיזית של מודל ה-TCP/IP ונקבעות על ידי ארגון ה-IEEE. בעבר הכתובות בשכבת הקישוריות נקבעו ונוהלו באופן ידני על ידי מנהלי הרשת, אך פרוטוקול Ethernet הגדיר תקן לקביעת כתובות MAC ייחודיות. תקן זה הוטמע בהדרגה בפרוטוקולים נוספים בשכבת הקישוריות וכיום הוא משמש ברוב הפרוטוקולים בשכבה זו (לדוגמה Token Ring ו-ATM).

כתובת MAC בפורמטים MAC-48 ו־EUI-48 מורכבת מ-48 סיביות, מה שמאפשר כ-2 בחזקת 48 (281 טריליון) כתובות שונות. ה-IEEE מקצה לכל יצרן חומרה קידומת ייחודית בת 24 סיביות שבה עליו להשתמש בכל רכיבי התקשורת שהוא מייצר, מה שמותיר לכל יצרן כ-16 מיליון כתובות אפשריות. נהוג לכתוב את הכתובת כ-6 זוגות של ספרות הקס-דצימליות, המופרדים בנקודתיים או מקפים. לדוגמה: 00-0E-A6-A7-63-F7.

כתובת MAC בפורמט EUI-64 מאפשרת להגדיר כתובת IPv6 באופן אוטומטי ללא צורך בשרת DHCP. כמו כן, ניתן להמיר כתובת EUI-48 לכתובת EUI-64 כך שהיא תקבל כתובת IP ייחודית ברשת IPv6.

ניתן לאתר את כתובת ה-MAC של רכיב תקשורת על ידי שימוש בפקודת  ב-Unix ובמערכות ההפעלה המבוססות עליה, או על ידי  ברוב הגרסאות של Windows.

אף על פי שכתובת ה-MAC צרובה על רכיב התקשורת, מערכות ההפעלה מסוגלת להשתמש בכתובת שונה. ברוב מערכות ההפעלה ממשפחת Unix ניתן לבצע את השינוי על ידי פקודת . במערכת ההפעלה Windows, ניתן לעיתים לשנות את הכתובת בתפריט המאפיינים המתקדמים של כרטיס הרשת, או על ידי שימוש בתוכנה ייעודית שסופקה עם רכיב התקשורת.

רכיב תקשורת המעוניין לאתר את כתובת ה-MAC של רכיב אחר, משתמש ב-Address Resolution Protocol עבור IPv4 או ב-Neighbor Discovery Protocol עבור IPv6.

## זיוף כתובת MAC
**זיוף כתובת MAC** הוא פעולת האקינג המאפשרת לשנות את כתובת ה-MAC של כרטיס רשת מסוים לכתובת MAC כלשהי. שינוי כתובת ה-MAC עשוי לשמש למספר צרכים:
* לאפשר לתעבורה היוצאת מכרטיס הרשת לעקוף מנגנוני אבטחה דוגמת רשימות מורשי גישה (Access control lists) המבוססות על כתובות MAC ומיושמות בנתבים ובשרתים שונים.
* להחביא מחשב ברשת המנטרת את הרכיבים השונים המתחברים אליה.
* להתחזות למחשב אחר לצורך הוצאת תעבורה או קבלת תעבורה בלתי חוקית.

## ראו גם
*מונחים בתקשורת מחשבים
* MAC spoofing

## קישורים חיצוניים

* מציאת יצרן החומרה לפי הקידומת

## הערות שוליים

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:כתובות רשת
קטגוריה:קוד מזהה בין-לאומי
דוקטרינת טרומן

שמאל|ממוזער|150px|הארי טרומן
**דוקטרינת טרומן** (באנגלית: **Truman Doctrine**) היא מדיניות אמריקנית על פיה תתמוך ארצות הברית ב"עמים חופשיים הנאבקים בניסיונות שעבוד על ידי מיעוטים חמושים או כתוצאה מלחץ מגורם חיצוני".

במקורה, הייתה הדוקטרינה מדיניות נגד לפעולות ברית המועצות (בעיקר באירופה) ובמיוחד נגד תמיכתה בתנועות הקומוניסטיות באיראן, טורקיה ויוון.

ב-12 במרץ 1947 הודיע נשיא ארצות הברית הארי טרומן בנאום בפני הקונגרס האמריקני שיתמוך במדינות שיבקשו סיוע מארצות הברית, כדי לשמור על חירותן (העניק ליוון ולטורקיה סיוע ע"ס 400 מיליון דולר). בזאת תמה סופית תקופת דוקטרינת מונרו והוחלפה בגישה המבוססת על תורת הבלימה של ג'ורג' קנאן.

מניעיו של טרומן היו אידאולוגים ופרגמטיים:
* הצד הפרגמטי היה בלימת התפשטות הקומוניזם בעולם. כוונתו הייתה להציל את יוון וטורקיה מן הקומוניזם הסובייטי, שכן שתי המדינות נחשבו נכס אסטרטגי למערב. טרומן הבין כי בדלנות, הסכמי פירוז גלובליים, הדין הבינלאומי או כל עיקרון אחר המבוסס על "האנושיות המשותפת" לא יוכלו לספק הגנה מתמשכת מפני דיקטטורות שאפתניות ומפני מנהיגים שישתפו איתן פעולה בשתיקה.
* הצד האידאולוגי היה ביסוס המשטרים החופשיים בעולם כולו, על ידי קיום בחירות חופשיות ודאגה לחופש התקשורת, חופש הדת והגנה על זכויות הפרט. דוקטרינת טרומן היא הכרזה רשמית שבעצם מבטלת את דוקטרינת מונרו הבדלנית מהמאה ה-19 שלפיה פעלה ארצות הברית עד אז - ההתערבות במלחמות העולם נכפתה עליה. כחלק מיישום דוקטרינה זאת, הכיר הארי טרומן בעצמאותה של מדינת ישראל, למרות דעתו של ג'ורג' מרשל, כשנדרש להכריע "בין הנפט הערבי לדם היהודי".
בתקופת המלחמה הקרה היה היעד העיקרי בלימת ההתפשטות הסובייטית האנטי-קפיטליסטית. תחילה באמצעות תמיכה כלכלית במדינות אירופה, כמו בתוכנית מרשל. בהמשך ביצירת חזית מדינית-ביטחונית, על ידי רשת בריתות הגנה אזוריות כגון נאט"ו.

במהלך שנות החמישים התפתחה תאוריית הדומינו שטענה כי נפילת מדינה אחת לידי הקומוניסטים תביא לנפילת אחרות. בהתאם לתאוריה זו יצאה ארצות הברית למספר מלחמות על מנת למנוע מתנועות קומוניסטיות או הנתמכות על ידי ברית המועצות מלהשתלט על מדינות באסיה: מלחמת קוריאה בתחילת שנות החמישים, ופעילות בדרום-מזרח אסיה שנמשכה עד להתפרצותה של מלחמת וייטנאם בתחילת שנות השישים.

## ראו גם
* תוכנית מרשל
* מברק נוביקוב
* דוקטרינת אייזנהאואר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:1947 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות הארי טרומן
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:המלחמה הקרה: דוקטרינות ואסטרטגיות
טרומן
קומינפורם

**קומינפורם** או **קומיפורמביורו** (ברוסית: **Коминформ** או **Коминформбюро**), קיצור של **לשכת המידע של המפלגות הפועלים והקומוניסטיות** (ברוסית: **Информационное бюро коммунистических и рабочих партий**) היה ארגון קומוניסטי בינלאומי שהוקם ב-5 באוקטובר 1947 על ידי יוסיף סטלין. כתגובה לתוכנית מרשל הקים סטלין את ה"קומינפורם" במטרה ליצור שיתוף פעולה בין המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, המפלגות הקומוניסטיות שתפסו את השלטון או עמדו להשלים את ההשתלטות על השלטון במדינות מזרח אירופה ובין שתי מפלגות קומוניסטיות חשובות במערב - המפלגה הקומוניסטית הצרפתית והמפלגה הקומוניסטית האיטלקית שהשתתפו זמנית בממשלות בארצותיהן. להבדיל מה"קומינטרן", לא היה ה"קומינפורם" ארגון עולמי של כל המפלגות הקומוניסטיות. הוא נועד לעזור להנהגת ברית המועצות לעצור את השפעת המעצמות המערביות ה"בורגניות" - בעיקר ארצות הברית ובריטניה - במזרח אירופה ולחזק את השליטה של ברית המועצות באזור.

בלגרד שביוגוסלביה נקבעה כמרכז הארגון. הביטאון הרשמי של הקומינפורם היה העיתון "למען שלום מתמשך, למען דמוקרטיה עממית!".

בוועידת היסוד של הקומינפורם, ועידת המפלגות הקומוניסטיות האירופיות שנערכה בשקלארשה פורבה, בשלזיה התחתית שבפולין, בין התאריכים 22 ל 27 בספטמבר 1947, השתתפו המפלגות הקומוניסטיות של צ'כוסלובקיה, איטליה (כולל מפלגה קומוניסטית קטנה של אזור טריאסט), צרפת, הונגריה, בולגריה, פולין, רומניה, יוגוסלביה וברית המועצות. המגמה האירופאית של הארגון הוכחה על ידי העובדה שהמפלגות הקומוניסטיות של וייטנאם וסין לא הוזמנו לכנס הייסוד. בשנת 1948, בעקבות קרע בין סטלין לבין טיטו, המפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית סולקה משורות הארגון, הוקעה כ"בוגדת" וכ"פשיסטית", ומטה הארגון עבר מבלגרד לבוקרשט. מפלגת העמל האלבנית תמכה בהחלטה זו אבל לא הייתה לחברה ממש בקומינפורם. הארגון פורק באפריל 1956 בעקבות החלטה שהתקבלה בוועידה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות במסגרת מדיניות של "דה-סטליניזציה" ופיוס עם טיטו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות
קטגוריה:הגוש המזרחי
ברית ורשה

**ברית ורשה** (ברוסית: **Варшавский договор**) הייתה ברית צבאית בראשות ברית המועצות. הברית הוקמה על ידי מדינות מזרח אירופה ב־14 במאי 1955 לאור משבר ברלין, וכמענה לברית נאט"ו (ובמיוחד לצירוף גרמניה המערבית לברית), כחלק מהמלחמה הקרה. הברית נחתמה בוורשה שבפולין. הברית פורקה לאחר התפוררות הגוש המזרחי בתחילת שנות ה-90.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|ארמון הנשיא בוורשה, בו הוקמה הברית ב-[1955, עת נודע כארמון המושל]]
הברית נוצרה כדי לבלום את השפעת ארצות הברית, להתייצב כמשקל נגד לברית נאט"ו ולהגביר את ההשפעה באירופה ואסיה. הברית שלחה נשק למדינות כדי להגדיל את השפעת ברית המועצות בהן, או לאויביהן, כדי שבכל מקרה תהיה לה השפעה באותו אזור. הברית הידקה את הקשרים בין הגרורות בגוש הקומוניסטי ובפועל הייתה כלי לברית המועצות לשליטה במדינות הגוש המזרחי ולאפשר שליטה צבאית.

בברית ורשה נכללו המדינות: ברית המועצות, אלבניה, בולגריה, הונגריה, מזרח גרמניה, פולין, צ'כוסלובקיה ורומניה.  לברית ורשה הייתה עוצמה צבאית אדירה של כ־300 דיוויזיות, כמות רבה יותר מזו של ברית נאט"ו. ברית ורשה הוסיפה לעימות המזוין הבין־גושי. הברית ניסתה להשתלט על מדינות כמו טורקיה ויוון, שבהן עלה כוחו של השמאל בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. כמו כן דיכא הארגון מרידות אנטי-קומוניסטיות.

חוקי הברית קבעו שעל כל חברות הברית חלה **חובה** לשלוח צבאות במקרה של תקיפה, וזאת בניגוד לחוקי ברית נאט"ו. כך, למשל, נצטוו כל חברות הברית בשנת 1968 להשתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, מדינה שהייתה על סף מהפכה דמוקרטית.

הוחלט על הקמת מפקדה משותפת ותוכניות צבאיות משותפות. בראש הברית עמד גוף מדיני עליון וגוף צבאי עליון – המפקדה המאוחדת של הכוחות המזוינים של ברית ורשה. בראש המפקדה עמד מרשל סובייטי. מדי שנה היו נערכים תמרונים צבאיים משותפים.

קיימת טענה שעשרים שנה לאחר הקמתה, רקחה הברית את אחד המבצעים הגדולים ביותר שבוצעו עד אותה עת, מבצע "שבעה ימים לנהר הריין". המבצע פירט כיצד בירות וערי אירופה המערבית יופצצו באטום וייכבשו תוך ימים ספורים. המטרה: להגיע לחוף האוקיינוס האטלנטי שבועיים מפרוץ המלחמה, למנוע מארצות הברית ומקנדה לספק תגבורת – ולנצח.

ב־1 ביולי 1991, כתוצאה מהתפוררות הגוש הקומוניסטי וברית המועצות בסוף שנות השמונים, פורקה ברית ורשה. החל מ-1999 ובמשך כעשר שנים, הצטרפו בזו אחר זו לנאט"ו מדינות שהיו חברות בברית ורשה. בשנת 2004 הצטרפו לברית הצפון אטלנטית גם המדינות הבלטיות, שהיו חלק מברית המועצות.

## מדינות שנכללו בברית ורשה
* 
* 
*  הרפובליקה העממית ההונגרית
* 
*  
*  
*  הרפובליקה העממית של אלבניה (פרשה למעשה ב-1961, עזבה באופן רשמי ב-1968)
*  (הצטרפה ב־1956. פרשה ב-1990 לקראת איחודה עם גרמניה המערבית, חברת נאט"ו)

## מפקדי הכוחות המזוינים המאוחדים של ברית ורשה
* 1955–1960 – איבן קונייב
* 1960–1967 – אנדריי גרצ'קו
* 1967–1976 – איוואן יאקובובסקי
* 1977–1989 – ויקטור קוליקוב
* 1989–1991 – פיוטר לושב
## ראשי מטה של הכוחות המזוינים המאוחדים של ברית ורשה
* 1955–1962 – אלכסיי אנטונוב
* 1962–1965 – פאבל באטוב
* 1965–1968 – מיכאיל קזקוב
* 1968–1976 – סרגיי שטמנקו
* 1976–1988 – אנטולי גריבקוב
* 1988–1991 – ולדימיר לובוב
## ראו גם
*ארגון האמנה לביטחון קולקטיבי
*נאט"ו
*שבעה ימים לנהר הריין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:המלחמה הקרה: בריתות
קטגוריה:ורשה: היסטוריה
קטגוריה:בריתות צבאיות
קטגוריה:כוחות צבא בין-לאומיים
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – גרמניה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים לשעבר
קטגוריה:מזרח אירופה
מאזן אימה

[שמאל|ממוזער|250px|מסך חדר המלחמה האמריקאי מציג מטוסים הנושאים פצצות גרעיניות בדרכם לברית המועצות - מתוך הסרט [דוקטור סטריינג'לאב]]
**מאזן אימה** הוא מצב גאופוליטי בו החשש ההדדי של שתי ישויות, בדרך כלל מדינות, מתוצאות הרות אסון של עימות אפשרי, כגון מלחמה, מונע את התרחשותו. על אף שמאזן אימה משמש מנגנון בקרה יעיל למדיניותן של מדינות, טמונה בו סכנה תמידית להידרדרות מהירה ולמימוש האיומים ההדדיים.

השימוש העיקרי במושג זה מתייחס להימנעותן של ארצות הברית וברית המועצות ממלחמה ישירה ביניהן, שעלולה הייתה להוביל לאומניסייד, במהלך המלחמה הקרה. מאזן האימה מנע מהמלחמה הקרה להפוך למלחמה של ממש. הסרט "דוקטור סטריינג'לאב" דן במאזן האימה אשר שרר במהלך המלחמה הקרה, ומשמש דוגמה מפורסמת למדרון החלקלק שבקיום מאזן אימה מסוג זה ולסכנה הטמונה בו.

בזירה הישראלית, מתקיים מאזן אימה בין מדינת ישראל ובין החזבאללה בדרום לבנון. לאחר נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, פרס החזבאללה, בסיוע איראן וסוריה, אלפי רקטות בדרום לבנון רקטות המאיימות על מרבית מדינת ישראל, ובייחוד על צפונה. שני הצדדים מודעים למחיר הרחב שיגבה העימות, ומכלכל בהתאם את צעדיו. התוצאה היא מדיניות הדדית של "הליכה על הסף", הקפדה על היקף מעשי האיבה שלא יסלים לכדי מלחמה כוללת. המאזן נשבר ביולי 2006, עם חטיפת שני חיילי צה"ל בגבול לבנון, שהובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטחון לאומי
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
דטאנט

[ממוזער|368x368 פיקסלים|ביקור מנהיג ברית המועצות [ליאוניד ברז'נייב|ברז'נייב (משמאל) בוושינגטון, יחד עם נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון (מימין), ביוני 1973. ביקורו סימל את אחד משיאי הדטאנט בין ברית המועצות לארצות הברית]]
**דטאנט** (דֵטַנְט, Détente מצרפתית) הוא תהליך של הפסקת מתיחות בין מדינות.

## בהיסטוריה
במלחמה הקרה, "הדטאנט" הוא תהליך הפשרת היחסים בין הגוש המערבי לגוש המזרחי והיחלשותה של המלחמה. תהליך זה החל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונמשך עד תחילת שנות ה-80 של אותה המאה. לאחר מכן באה תקופה שנקראה "המלחמה הקרה השנייה".

תקופת הדטאנט מאופיינת בין השאר בסחר גובר בין הגוש הקומוניסטי בראשות ברית המועצות לארצות הברית ומערב אירופה, בסובלנות ובניסיונות להימנע ממלחמה גרעינית. עם זאת, לדטאנט היו למעשה מעט מאוד ביטויים על פני השטח. מרוץ החימוש המשיך על אף הסכמי סאל"ט שנחתמו, וברית המועצות וארצות הברית עדיין המשיכו במגמות ההתרחבות שלהן.

בין אדריכלי הדטאנט היו ליאוניד ברז'נייב, מנהיג ברית המועצות, וריצ'רד ניקסון, נשיא ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
קטגוריה:נשיאות ריצ'רד ניקסון
קטגוריה:ליאוניד ברז'נייב
קטגוריה:מונחים ומושגים במלחמה הקרה
Bacillus anthracis

***Bacillus anthracis*** (בתעתיק לעברית: **בצילוס אנתרציס**) הוא מין של חיידק הגורם למחלת הגחלת (anthrax). 

**מאפייניו:** מתג גראם-חיובי (כלומר נצבע סגול בצביעת גראם), אווירני, חסר יכולת תנועה, אינו המוליטי, בעל קופסית ומייצר נבגים בתנאים מתאימים. 

לזנים האלימים יש קופסית הבנויה משרשרות של D-חומצה גלוטמית המונעת פגוציטוזה על ידי תאים בלעניים. הזנים האלימים מפרישים רעלן בעל שלוש תת-יחידות: האנטיגן המגן (PA - protective antigen), הגורם לבצקת (EF - edema factor) והגורם הקטלני (LF - lethal factor) הדומה במבנהו לרעלן של *Bordetella pertussis* - החיידק הגורם לשעלת). הגנים המקודדים לרעלן נמצאים על פלסמיד.
 
בתנאים בהם אין לחיידק תנאים טובים להתפתחות, הוא עובר מצורה וגטטיבית לצורה של נבג המתאפיינת בעמידות גבוהה לתנאי הסביבה, ולהישרדות במשך עשרות שנים. כשמתקיימים שוב התנאים הוא חוזר שוב למצב וגטטיבי.

החיידק התגלה על ידי רוברט קוך ב-1877, שהוכיח באמצעות העיקרים שלו שהוא הגורם למחלת הגחלת. לואי פסטר "החליש" את החיידק והדגים את יכולת החיסון באמצעות החיידק המוחלש בניסוי המתוקשר שהתקיים בשנת 1882 בחווה חקלאית שב-Pouilly le Fort (צרפת). 
גידול החיידק בטמפרטורה גבוהה יחסית (45 מעלות) גורם לאובדן הפלסמיד והרעלן, ומאפשר להשתמש בחיידקים חסרי הרעלן כחיסון פעיל. גם זנים חסרי קופסית אינם אלימים ומשמשים לחיסון בעלי חיים. 

בספטמבר 2001 התרחש אירוע של טרור ביולוגי בו נשלחו, על ידי גורם בלתי ידוע, נבגים של החיידק למשרדי תקשורת וממשל ברחבי ארצות הברית. הנבגים גרמו ל-11 מקרי גחלת נשימתית (חמישה מתוכם מתו) ולתריסר מקרים של גחלת עורית, ובעיקר לפאניקה המונית. עשרות אלפי אנשים טופלו בחומרים אנטיביוטיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:Firmicutes
קטגוריה:נשק ביולוגי
נבג

**נֶבֶג** (בלועזית: "**ספורה**" – **Spore**) הוא גופיף רבייה חד־תאי או בעל תאים אחדים, הקיים באצות, צמחים, פטריות ובמינים שונים של חיידקים. הנבג הוא יחידת רבייה והפצה אל־זוויגית, שאינה תוצר של הכלאה בין פרטים. בפטריות, אצות, טחבים, שרכים וחיידקים, הנבגים משמשים להפצה, בעוד שבצמחים עילאיים הם מנוונים.

## הנבגה
[שמאל|ממוזער|250px|[מנבגים של טחב]]

נבג הוא יחידה המורכבת מתא אחד או מספר תאים בודדים, שמשמשת אורגניזמים מסוימים, בכללם פטריות, צמחים ואצות, לצורך רבייה, הפצה, והישרדות. תאי היחידה יכולים להתאים את עצמם לתנאי סביבה קשים, על ידי הפחתת פעילותם למינימום האפשרי, והם יכולים לחזור לפעילות רגילה כאשר התנאים משתפרים (למשל בנוכחות מים). ידוע על נבגים בני עשרות ואף מאות שנים שנשמרו בסביבות קשות לקיום עד להשתפרות התנאים. ישנם נבגים המסוגלים לשרוד קרינה רדיואקטיבית, על־סגולה או לחץ אטמוספירי גבוה או נמוך במיוחד. נבגים נבחנו בחשיפה לחלל החיצון והראו יכולת חזרה לחיים.

הנבג נוצר בתהליך הנקרא **הנבגה**. במסגרת התהליך תא חי ופעיל מתחיל "לסגור" פעילויות תוך תאיות, ובמקביל צובר כמויות אנרגיה, חומרי מזון ותשמורת. צורת התא משתנה, והוא הופך לכדור בעל מעטפת חוץ תאית. המעטפת שומרת על הנבג מסביבה חיצונית עוינת כגון טמפרטורה קיצונית, שינויי לחץ, יובש ותנאים חיצוניים אחרים. בתוך המעטפת קיימת שכבה פנימית נוספת המעניקה הגנה ואמצעי מזון וקיום. לאחר הפשרת התנאים התא חוזר לפעילות על ידי שימוש בחומרי התשמורת ופירוק המעטפת. אחרי שהתא חוזר לחיים, מתפקד התא כתא רגיל אך צורך כמות מזון ואנרגיה מועטה מהרגיל – עד לסגירת הפער.

## נבגים בצמחים

בצמחים, הנבג הוא תא הפלואידי יחיד, ממנו מתפתח הגמטופיט בסדרה של חלוקות מיטוטיות. הנבג נוצר במנבג על ידי חלוקה מיוטית של תא אם. במהלך האבולוציה התפתחה דו־צורתיות מורפולוגית בנבגים, וצמחים החלו לייצר במקביל שני סוגים של נבגים: **נבגים זכריים** ו**נבגים נקביים**.

**הנבג הזכרי** (מיקרוספורה, microspore) הוא נבג הנוצר במנבג זכרי, ממנו יתפתח גמטופיט זכרי המייצר תאי זרע.

**הנבג הנקבי** (מגהספורה, megaspore) הוא נבג הנוצר במנבג נקבי, ממנו יתפתח גמטופיט נקבי המייצר ביציות.

## ראו גם
* מנבג
* ספורוציט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:רבייה בצמחים
אורגניזם אווירני

[שמאל|ממוזער|300px|זיהוי באמצעות מבחנות מצע נוזלי של חיידקים אווירניים ו[אורגניזם אל-אווירני|אל-אווירניים: 1 - חיידקים אווירניים אובליגטוריים, 2 - אל-אווירניים אובליגטוריים, 3 - חיידקים אל-אווירניים פקולטטיביים, 4 - מיקרואירופילים, 5 - חיידקים אל-אווירניים סובלי אוויר]]
**אורגניזם אווירני** (ידוע גם בתור: אורגניזם אארובי, ארובי, או אירובי; מאנגלית: **Aerobic organism**) הוא מונח המתייחס לאורגניזם החי בנוכחות חמצן. יצורים אווירניים נמצאים בכל ממלכות החיים; היצורים בממלכות הפרוטיסטה, הצמחים ובעלי החיים הם **כולם** אווירניים.

יצורים המוכרחים לחיות בנוכחות חמצן חופשי נקראים אווירניים אובליגטוריים, לעומת זאת יצורים המסוגלים או מוכרחים לחיות בהיעדר חמצן חופשי נקראים אורגניזמים  אל-אווירניים (Anaerobic organisms), רובם המכריע הוא חיידקים אמיתיים או ארכאונים.

## סוגי אורגניזמים אווירניים
* **[[אווירני אובליגטורי|אווירניים אובליגטוריים]]** – יצורים שמוכרחים לחיות בנוכחות חמצן. יצורים אלה משתמשים בתהליך של זרחון חמצוני על מנת להפיק אנרגיה בתהליך של נשימה תאית.
* **[[אל-אווירניים פקולטטיביים]]** – יצורים שמסוגלים לחיות בנוכחות חמצן ולנצלו לצרכיהם המטבוליים, אך גם בהיעדרו (אזי הם משתמשים במסלולים מטבוליים חלופיים). המונח אורגניזמים אווירניים פקולטטיביים נפוץ גם כן ומתאר את אותה קבוצת יצורים בדיוק.
* **[[מיקרואירופיל]]ים** – יצורים שזקוקים לחמצן אך בריכוזים נמוכים בהרבה מהרגיל; ריכוזים גבוהים של חמצן (כמו הריכוז הנמצא באוויר – כ-20%) עלולים להורגם. 
 
היות שהיצורים המפותחים ביותר הם כולם אווירניים, ניתן להסיק מכך שתהליך הנשימה האווירנית, שבו משתמשים יצורים אלו, יעיל בהרבה מתהליכים אחרים (כגון תסיסה וחיזור סולפט מיקרוביאלי), שבהם משתמשים היצורים האל-אווירניים. האנרגיה המופקת באמצעות ניצול חמצן גבוהה פי כ-15 מזאת המופקת בניצול של חומרים אחרים.

לאחר היווצרותו של כדור הארץ כל היצורים היו אל-אווירניים; ההתפתחות האבולוציונית של יצורים אווירניים הייתה מהאירועים המכריעים בעיצוב המגוון הביולוגי הקיים כיום. המעבר לנשימה אווירנית אפשר את היווצרותם של תאים גדולים יותר, ולאחר מכן של יצורים רב-תאיים, וכל זאת בזכות האנרגיה הרבה המתקבלת בנשימה אווירנית.

להסבר מפורט בנוגע למקור ההבדל בדרך שבה מתייחסים יצורים שונים לחמצן, ראו ערך **[[אורגניזם אל-אווירני]]**.

## ראו גם
* נשימה תאית
* אווירני אובליגטורי
* מיקרואירופיל
* אורגניזם אל-אווירני
* אל-אווירני פקולטטיבי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:אורגניזמים
קטגוריה:פוטוסינתזה
פולקלור

[300px|ממוזער|[הפתגמים ההולנדיים, ציור מאת פיטר ברויגל האב, 1559]]
המונח **פוֹלקלוֹר** (באנגלית: **folklore,** הלחם של המונחים **folk** שמשמעותו **עם**, ו-**lore** שמשמעותו **מסורת** או **[[מסורת שבעל פה|לימוד בעל פ]]ה**) הוא מונח שטבע החוקר האנגלי  (William John Thoms) בשנת 1846, כאשר ייסד את תחום הפולקלור כתחום אקדמי. חקר הפולקלור עוסק בהעברה של מסורות עממיות בצורות מגוונות כגון מנהגים, מאכלים תרבותיים, שירה, לבוש, אמנות, סיפורי עם, לשון וכדומה. הפולקלור התפתח במקביל למדינות הלאום, התיעוש, והמודרניזציה. התפתחות הלאומים באה יחד עם התפתחויות בזהות עממית וסיפורי עם. התפתחות התיעוש הפך את מעבר המידע הפולקלוריסטי לזמין יותר.

לפולקלור שני ז'אנרים עיקריים:
***ז'אנרים מינוריים:** הכוללים יצירות עממיות זעירות, כגון בדיחות, חידות ופתגמים.
***ז'אנרים מז'וריים:** הכוללים יצירות מלאות, כגון סיפור ושירה.

חקר הפולקלור מכונה פולקלוריסטיקה. ב-1960, ארגון אונסק"ו הכריז על ה-6 באוגוסט כיום הפולקלור הבין-לאומי.

הפולקלור הוא ביטוי לתרבות, אך יש ויכוח על הדיסציפלינה האקדמית אליה הוא משתייך. ניתן לראות את הפולקלור כחלק מתחום האנתרופולוגיה, או כחלק מתחום הספרות, אולם אף אחת מהדיסציפלינות הללו לא מוכנה "לאמץ" אותו. יש הצדקה לכך שהפולקלור ייכלל בכל אחת מהן, אך הוא מתאים לכל אחת מהן רק באופן חלקי. בניגוד לאנתרופולוגיה, שבה המחקר מתייחס למרכיבים ממוסדים יותר בתרבויות אנושיות (כלכלה, פוליטיקה, דת וכדומה), חקר הפולקלור מתייחס להיבטים היום-יומיים בתרבות נתונה (למשל, מנהגים, אגדות ובדיחות). ובניגוד לספרות, בה הסיפורים מועברים בכתב, המסורת הפולקלורית עוברת בדרך כלל מפה לאוזן. הבדל בולט נוסף המייחד את הפולקלור הן מאנתרופולוגיה והן מספרות הוא בכך שהפולקלור לא מהווה תרבות "גבוהה". אף על פי שהוא בהחלט משפיע על תרבות האליטה, הפולקלור הוא נחלתו של העם, והוא מייצג את התרבות העממית ה"אמיתית".

## קטגוריות פולקלור
[200px|ממוזער|סיפור עממי אירופאי, [כיפה אדומה; איור מאת ג'סי וילקוקס סמית, 1911]]
[200px|ממוזער|סיפור עם גרמני, [הנזל וגרטל; איור מאת ארתור רקהאם, 1909]]
נהוג לאפיין חמש קטגוריות פולקלור מרכזיות: אמונות, מסורות, נרטיבים, אמרות, ואומנויות.
*אמונות
**אמונות טפלות
**כישוף עממי
**הגדת עתידות
*מסורות
**מנהגי חגים
**פסטיבלים וחגיגות תקופתיות
**אוכל מקומי/עדתי
**משחקים עממיים
**ריקודי עם
**תלבושות עממיות
*נרטיבים
**סיפורי עם
***מיתוסים
***מעשיות
***אגדות
**שירה אפית
**מוזיקה עממית
*אמרות
**פתגמים
**שירי ילדים
**מטבעות לשון
**בדיחות עממיות
**חידות עממיות
*אומנויות
** אריגת שטיחים, ציורי קיר, תפירת שמיכות טלאים, וכדומה

## ראו גם
* פולקלור - מונחים
* יידישקייט
* ספר הבדיחה והחידוד מאת אלתר דרויאנוב
* מעשיות האחים גרים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מסורות
1900

__TOC__

## אירועים
[180px|ממוזער|שמאל|[אולימפיאדת פריז (1900)|אולימפיאדת פריז]]
[180px|ממוזער|שמאל|הוקם מועדון הכדורגל הגרמני [באיירן מינכן]]

## נולדו
[180px|ממוזער|שמאל|[אנטואן דה סנט-אכזופרי]]
[180px|ממוזער|שמאל|[היינריך הימלר]]

## נפטרו
[180px|ממוזער|שמאל|[פרידריך ניטשה]]
[180px|ממוזער|שמאל|[ג'ון שרמן]]

## לוח שנה

### שנת 1900 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
פגוציט

[שמאל|ממוזער|250px|וידאו המראה שני [מקרופאג'ים המעכלים קונידיות]]
[שמאל|ממוזער|250px|תמונת [מיקרוסקופ אלקטרוני סורק של נויטרופיל (בצהוב) בולע חיידקי אנטרקס]]
**פָגוֹצִיט**, בעברית נקרא **תָּא בּוֹלְעָן** הוא תא שבולע גופים קטנים אחרים. מקור השם הוא מיוונית עתיקה: פגוס=אוכל, טורף; ציטוס=תא.

הפגוציטים בולעים ללא הבחנה כל גוף זר: חיידקים, נגיפים, פטריות חד-תאיות וגם גופים קטנים לא חיים כגון אבק ופיח.

תהליך הבליעה נקרא **פגוציטוזה**. השלבים בפגוציטוזה:

# הפאגוציט מזהה גורם זר
# יצירת קשר בין החיידק לתא הפגוציט
# החיידק מוקף על ידי התא
# נוצרת בועית סביב החיידק
# ליזוזומים מתאחים עם הבועית
# עיכול החיידק השלם.

**פגוציטוזה** היא צורה של אנדוציטוזה, שבה החלקיק החודר לתא הוא גדול במיוחד. כך נקרא התהליך שבו אמבות ויצורים חד-תאיים אחרים בולעים חלקיקי מזון שאינם מסוגלים לעבור דרך ממברנת התא הבררנית, וכן התהליך שבו הפגוציטים, המשתייכים למערכת החיסון, בולעים פתוגנים וגורמים מזהמים.

במערכת החיסון של האדם ישנם שלושה סוגים של תאי דם לבנים המשמשים כפגוציטים:
***[[מונוציט]]ים**: נמצאים בעיקר בדם.
***[[מקרופאג']]ים**: אלו הם מונוציטים שעברו התמיינות קלה; הם נמצאים בעיקר ברקמות.
***[[נויטרופיל]]ים**: גרנולוציטים שהם רובם של תאי הדם הלבנים.

למרות שגם **[[תא דנדריטי|תאים דנדריטיים]]** בולעים פתוגנים, הם אינם נחשבים בדרך-כלל לפגוציטים.

בליעת פתוגנים על ידי פגוציטים, וכן בליעת מזון על ידי אמבות, מתרחשת באופן הבא:
* הפגוציט שולח שלוחות ציטופלסמיות אל עבר הפתוגן (אותו הוא מזהה באמצעות מולקולות סוכר הנמצאות על-גבי ממברנת תא הפתוגן).
* השלוחות נדבקות אל הפתוגן ומושכות אותו לעבר תא הפגוציט.
* ציטופלזמת הפגוציט סוגרת אט-אט על הפתוגן ועוטפת אותו מכל הכיוונים. נוצרת בועית, המכילה את הפתוגן בתוכה והנקראה **[[פגוזום]]**.
* ליזוזום הנמצא בציטופלסמת הפגוציט מתלכד עם הפגוזום ליצירת **פגוליזוזום**.
* הליזוזום משחרר את תוכנו: אנזימים מעכלים הגורמים להרס ופירוק הפתוגן.
* שרידי הפתוגן נפלטים מהפגוציט באמצעות אקסוציטוזה (התלכדות הדרגתית של הבועית המכילה את השרידים עם ממברנת התא, עד להשתלבות מלאה של הבועית בממברנה ופליטת תוכנה אל מחוץ לתא).

הפגוציטים ה"נמרצים" ביותר בגוף הם המאקרופאג'ים; הללו מכילים מספר רב מאוד של ליזוזומים, ו"תיאבונם" רב במיוחד.

הליזוזום לא משתמש באנזימים בלבד לשם עיכול הפתוגן, אלא משחרר גם נגזרות רעילות של חמצן. לפרטים נוספים על חומרים אלו, ראו: **[[אנארובי]]**.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מערכת החיסון
קטגוריה:תא
אוקטבה

שמאל|350px|ממוזער|סדרת תווים באוקטבות שונות.
במוזיקה, **אוקטבה** היא מרווח בין שני צלילים שתדירותו של האחד מהם היא חצי (או פי 2) מתדירותו של השני. מרווח זה שקול ל-6 טונים, (או 12 חצאי טונים, 12 צלילים) בין תו לאותו תו ברצף (במחזור) הבא. אוקטבה היא המושלמת מבין המרווחים המושלמים, שכן היא מהווה הרמוניה בין תו למופע זהה של עצמו. מבחינה פיזיקלית, כאמור, גובה הצליל של תו הגבוה באוקטבה מתו אחר הוא פי 2 בתדר, ולפיכך מתלכד עם כל תדרי הצד שלו ויוצר הרמוניה חזקה עמו.

מקור השם "אוקטבה" הוא במספר שמונה, ובמוזיקה המערבית אוקטבה אכן מציינת מרווח בן שמונה תווים (למשל, מדו אחד לדו הבא אחריו: דו-רה-מי-פה-סול-לה-סי-דו).
* האוקטבה שייכת לקבוצת המרווחים הזכים, ואיתה גם הפרימה, הקוורטה והקווינטה.

## אוקטבה כתוחמת מנעד
נהוג לתחום כל סדרה של 12 חצאי טונים מהצליל דו על ידי הכללתם באוקטבה בעלת שם מסוים. כלומר, כל הצלילים בין הצליל דו, לצליל סי שמעליו יכללו באותו תחום של אוקטבה. האוקטבות מסודרות באופן הבא: האוקטבה הראשונה היא זו שמתחילה מהדו האמצעי בפסנתר ועד לסי שמעליו, והיא נקראת אוקטבה ראשונה. האוקטבה הבאה בסדר היא האוקטבה השנייה, וכן הלאה. מתחת האוקטבה הראשונה נמצאת האוקטבה הקטנה. מתחתיה האוקטבה הגדולה, ומתחתיה האוקטבה הנגדית. האוקטבה שמתחת לאוקטבה הנגדית, זו שבפסנתר סטנדרטי מהווה את שלושת קלידיו התחתונים, היא האוקטבה התת-נגדית. על-פי שיטת ספירת האוקטבות האמריקאית, האוקטבה הראשונה היא האוקטבה הנגדית בשיטה שהוזכרה לעיל, וספירת האוקטבות מתחילה ממנה. לפי שיטת זו, האוקטבה הרביעית בשיטה המוזכרת לעיל היא האוקטבה השביעית לפי השיטה האמריקאית. השיטה האמריקאית לרוב אינה בשימוש בשיח האקדמי בישראל.

חלוקת המנעד לפי אוקטבות עוזרת בהגדרתו המדויקת של גובה הצליל; ניתן למשל, לתאר את הצליל לה (440 הרץ) אשר איתו מכוונים תזמורת כ-לה ראשון, כלומר, לה אשר נמצא באוקטבה הראשונה. הצליל לה באוקטבה שמתחתיו הוא לה קטן, וכן הלאה. ניתן גם תיאר גובה מדויק של צליל בעזרת אותיות באופן הבא:
*לה ראשון - 'a) a היא האות הלועזית של הצליל לה)
*לה שני - "a עם שני גרשיים
*לה שלישי - "'a עם שלושה גרשיים, וכן הלאה.

כלפי מטה:
*לה קטן - a
*לה גדול - A
*לה נגדי - AA
*לה תת-נגדי - AAA

## תווי האוקטבה במיתולוגיה ההינדית
כל אחד מהתווים הבסיסיים באוקטבה, משויך במיתולוגיה ההינדית לצבע ולקול או לקריאה הטבעית של חיה:
דו משויך עם ירוק וטווס, רה עם אדום ועפרוני, מי עם זהב ועז, פה עם לבן צהבהב ואנפה, סול עם שחור וזמיר, לה עם צהוב וסוס וסי עם שילוב של כל הצבעים ופיל.

## ראו גם
*מונחים בתאוריית המוזיקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מרווחים
תאוריית השיירים

**תאוריית השיירים** היא תאוריה אנתרופולוגית העוסקת בהיווצרותם של סיפורי עם. תאוריה זו גובשה עקב פרסום ספרו של האנתרופולוג אדוארד טיילור ב-1871, "התרבות הפרימיטיבית: מחקרים בהתפתחות של מיתולוגיה, פילוסופיה, דת, אומנות ומנהגים". 

על פי תאוריית השיירים, סיפורי עם שונים הם למעשה שיירים של מיתוסים קמאיים. התאוריה מניחה כי יסודות אשר נראים צורמים לכאורה בתרבות מפותחת יחסית, הם שיירים של סיפורים רלוונטיים לתקופות קדומות יותר, אשר שרדו למרות אי התאמתם למציאות המשתנה. בכך מבטאים סיפורי העם את "האני היוצר" של חברות קמאיות (לדוגמה: מעשייה המתארת אכילת בנים על ידי אבות מתארת מנהג קדום אשר אבד עליו הכלח).

## ראו גם

*מונחים בפולקלור
קטגוריה:פולקלור
ג'ון אנדרסון (פסיכולוג)

**ג'ון רוברט אנדרסון** (בשם מלא באנגלית: **John Robert Andersom**; נולד ב-27 באוגוסט 1947) הוא פסיכולוג קנדי, מפתח מודל ה-ACT-R לרכישת מיומנות בפסיכולוגיה קוגניטיבית. מכהן כפרופסור לפסיכולוגיה ומדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון בפנסילבניה, ארצות הברית.

## קורות חייו
נולד בוונקובר שבקולומביה הבריטית. סיים תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה הבריטית ב-1968, ותואר דוקטור בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד ב-1972. בסטנפורד גם הכיר את לין רדר, לה נישא ב-1973, ולהם שני בנים. אנדרסון היה מרצה באוניברסיטת ייל החל מ-1976, וב-1978 עבר לאוניברסיטת קרנגי מלון, שם הוא מרצה וחוקר עד היום. בשנים 1988–1989 כיהן גם כנשיא האגודה למדעים קוגניטיביים.

על פי מודל ACT-R שפיתח אנדרסון, אנשים עוברים שלושה שלבים בעת רכישת מיומנות חדשה: השלב הקוגניטיבי, שלב הקומפילציה, השלב האוטונומי. בשלב האחרון יש שיפור רב במיומנות גם מבחינת הזמן שנדרש לצורך ביצוע הפעולה וגם מבחינת מספר הטעויות המבוצעות. אנדרסון וקבוצת חוקרי ACT-R עורכים כיום מחקרים רבים על מודל ממוחשב שנועד לאשש את טענות המודל התאורטי של ACT-R.

## מספריו

* Anderson, J. R. (1976). Language, memory, and thought. Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum Associates.
* Anderson, J. R. (1980). Cognitive psychology and its implications. San Francisco: Freeman.
* Anderson, J. R. (1983). The architecture of cognition. Cambridge, MA: Harvard University Press.
* Anderson, J. R. (1990). The adaptive character of thought. Hillsdale, NJ: Lawrence Erlbaum Associates.
* Anderson, J. R. (2007). How can the human mind occur in the physical universe? New York: Oxford University Press.


## ראו גם
* למידה
* מונחים בפסיכולוגיה קוגניטיבית

## קישורים חיצוניים

* הדף של ג'ון אנדרסון, באתר אוניברסיטת קרנגי מלון
* ג'ון אנדרסון - ביוגרפיה מורחבת, באתר קבוצת ACT-R

קטגוריה:פסיכולוגים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:קנדים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:קנדים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס רומלהארט
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
פולקלור – מונחים

* **[[פולקלוריסטיקה]]:** חקר הפולקלור
****פולקלוריסטיקה פונקציונליסטית**: היא גישה פולקלוריסטית, השואפת להשתמש בפולקלור על מנת לעצב את פני החברה העתידיים. גישה זו משלבת באופן מודע ובמכוון את הפולקלור על ענפיו הרבים בתחומי אמנות וחינוך שונים בחברה.
* **[[אפוס]]**: סוג של שירת פולקלור אשר מגולל סיפור על חיים ומעשים של גיבור או של קבוצת גיבורים, היסטוריים או אגדיים.
* **[[סיפור עממי]]**: (סיפור עם) סיפור המהווה חלק מן הפולקלור
** **אגדה**: (legend) סיפור המוגדר בזמן ובמרחב, לרוב על דמות היסטורית, ולעיתים כולל אלמנטים על-טבעיים.
** **[[מעשייה]]**: סיפור עממי במרחב בלתי מוגדר, הכולל מוטיבים החורגים מגדר ההתנסות היומיומית ואלמנטים של פנטזיה.
* **[[מספר (ספרות)|מספר]]**: האדם המעביר סיפור עם בעל-פה.
* **[[היגוד]]**: העברת סיפור עם לקהל עממי בעל-פה על ידי מספר.
* **[[דמיון]] יוצר** : עיצוב תוכנו וצורתו של הסיפור העממי על ידי שליט בהיגוד של המספר.
* **[[משאלה כמוסה]]**: שאיפה נסתרת של קהל סיפור עם אשר באה על סיפוקה הסמלי במהלכו.
* **[[אלמקום]]**: מאפיין של מעשיות הקובע כי המרחב הגאוגרפי של המעשייה אינו מוגדר או כללי ביותר.
* **[[אלזמן]]**: מאפיין של מעשיות הקובע כי התקופה ההיסטורית של המעשייה אינה מוגדרת או כללי ביותר.
* **[[אויקוטיפ]]**: ייחוס מעשייה אוניברסלית לתרבות מסוימת.
* **[[אתנופואטיקה]]**: חקר הסיפור העממי על בסיס הרקע התרבותי-חברתי.
* **[[חוק|חוקים]] [[אפוס|אפיים]]**: כללים החוזרים על עצמם ביצירות פולקלור רבות.
* **[[רפרודוקציה]]**: התאמה של יצירות פולקלור לתרבות ההווה.
* **[[אלגוריה|אלגוריזציה]]**: השלכה של תוכנה של יצירת פולקלור על תרבות ההווה.
* **[[מיסטיפיקציה]]**: יצירת יסודות על-טבעיים ליצירת פולקלור.
* **[[רציונליזם|רציונליזציה]]**: התאמה של יצירת פולקלור לאופן החשיבה הקיים.

קטגוריה:מונחונים
*
אקסל אולריק

ממוזער
**אקסל אולריק** (בדנית: **Axel Olrik**; 3 ביולי 1864 – 17 בפברואר 1917) היה אתנופואטיקן דני, מאבות האתנופואטיקה ההיסטורית-גאוגרפית.

## מחקרו
אולריק פרסם ב-1908 את המחקר הקלאסי אודות **החוקים האפיים** בסיפור העממי, במסגרתו חקר אלפי סיפורי עם אירופיים. במחקרו הצביע על מספר כללים אופייניים לז'אנר זה. חוקיו מבוססים על מאות סיפורי העם שחקר ועל המאפיינים המשותפים שמצא בהם.

#חוק הפתיחה - הסיפור נפתח בהתקדמות משלווה להתרגשות. הפתיחה תהיה רוגעת ושלווה, יוצגו בה הדמויות, הזמן והמקום.
#חוק הסיום - בסיום תהיה חזרה לעולם השלו שהוצג בפתיחה, הסיום בדרך כלל טוב והסדר שהופר חוזר על כנו.
#חוק החזרה - החזרה בסיפור תבוא בדרך כלל להדגשת חשיבות המוזכר, כל מעמד מרשים המתרחש בסיפור – חוזר, החזרה יוצרת מתח ועוצמה בעלילה.
#חוק השילוש - שלוש הוא מספר נוסחאי, מספר שהפך לסמל בחברה, הוא המספר הגדול ביותר של אנשים ועצמים המופיעים בסיפור המסורתי. (שלוש דמויות, שלוש פעולות, שלושה עצמים ועוד)
#המשאלה הכמוסה - הרצונות הכמוסים (החבויים, הנסתרים) של החברה המספרת את הסיפור. המשאלה הכמוסה בדרך כלל אינה הגיונית ומתאימה למציאות, ולעיתים היא מתממשת בעולם הסיפורי בלבד בעזרת היסוד העל-טבעי.
#חוק הניגוד (הקיטוב) - הסיפור העממי תמיד יציג עולם קוטבי ומנוגד – חזק מול חלש, יפה מול מכוער, עני מול עשיר, צעיר מול זקן, הניגוד חל לא רק על דמויות אלא אף על מעשים ותוצאותיהם.
#חוק הירכתיים (ירכתיים – קצה, סוף, גבול) - חוק זה מתקשר לדמויות. כשיש שלוש דמויות המוצגות בפתיחה לסיפור, הרי שהדמות שתוצג אחרונה תהיה המשמעותית ביותר, אהדת השומעים תהא נתונה לה והיא תצליח לזכות ברצוי לה בעקבות התפתחות העלילה.
#עלילה - הסיפור העממי הוא תמיד סיפור עלילתי המאופיין בתיאורים דינמיים, קצב מהיר, ריבוי פעלים ועשייה. במרכז העלילה סיבוך ופתרון (התרה), זה מול זה ניצבים שני גיבורים יריבים, האחד מייצג את הכוח השלילי שהמאזינים רוצים בכישלונו והאחר – את הכוח החיובי אשר המאזינים מזדהים עמו וחפצים בניצחונו.
#היסוד העל-טבעי, היסוד הפלאי - כל יסוד שאין לו אחיזה במציאות הממשית.
#חוק הדו-שיח: חוק זה נובע מהצורך להשפיע על המאזין. כיוון שהמטרה היא לרתק את השומעים לסיפור המעשה, לשתפם בעלילה ולפתח בהם תחושת מעורבות במתרחש והרגשת הזדהות עם הדמויות, משנה המספר את קולו ומשחק את תפקידי שתי הדמויות הפועלות.
#חוק העל-מקום והעל-זמן: בסיפור לא מוזכר מקום ולא מוזכר זמן.
#חוק שמות הגיבורים: לדמויות אין שמות.

## קישורים חיצוניים

* אקסל אולריק: חוקים אפיים של סיפורת עממית, באתר מס"ע. תרגם והעיר יואל פרץ, מן התרגום האנגלי משנת 1965.

קטגוריה:אנתרופולוגים
קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:פולקלוריסטים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1917
שמואל פרידמן

**שמואל פרידמן** (נולד ב-1951) הוא אמן שחמט וברידג'.
## קריירה
ייצג את ישראל בענף השחמט באולימפיאדת השחמט 1972 שהתקיימה בסקופיה, ובאולימפיאדת הסטודנטים בגראץ (אוסטריה 1972). פרידמן שחמטאי בדרגת אמן-בכיר, חלק מקום שני באליפות ישראל ה-16, וכן חלק את פרס היופי בתחרות בינלאומית ב-1973, במשחקו בו זכה נגד לוחם החופש הצ'כי, רב-אמן לודק פאכמן.

פרידמן היה חבר הנבחרת הלאומית של ישראל בברידג', שהשתתפה באליפות אירופה לאומות בקילארני (אירלנד) ובאליפות אירופה לנבחרות צעירים בקופנהגן
(1974) ובלוּנד (שוודיה) (1976). משחק ששיחק ככרוז בנבחרת הלאומית הישראלית באליפות השוק המשותף באתונה 1991 זכה בפרס הביצוע היעיל והיפה ביותר ששוחק בעולם באותה שנה.

## הופעות באולימפיאדות
שמואל פרידמן השתתף בנבחרתה האולימפית של ישראל באולימפיאדת סקופיה ב-1972.

## קישורים חיצוניים

* 20th Chess Olympiad: Skopje 1972 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני ברידג' ישראלים
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אתנופואטיקה פסיכולוגית

**אתנופואטיקה פסיכולוגית** היא אסופת גישות אתנופואטיות, אשר הבולטת בהן היא הפסיכואנליזה, המבקשות למצוא את הקשר בין סיפורי עם לחלקים הלא מודעים של נפש האדם, כפי שהיא באה לידי ביטוי במחקר הפסיכולוגי. גישות זו מהווה חיבור בין האתנופואטיקה לבין הפסיכולוגיה ועל כן שונות מקבילה לשונות התאוריות הפסיכולוגיות העוסקות בסיפורי עם.

האתנופואטיקה הפסיכולוגית חופפת במקרים רבים את הסמיוטיקה (חקר הסמלים) המודרנית, כאשר נידונים סמלים שונים (מוטיבים, ביטויים צירופי מילים סתמיים לכאורה וכו') בסיפורי העם.

לגישות אלו הצלחות רבות בתחום הריפוי, אך רבים מערערים על תוקפן ומשווים אותן לתאוריות הסיפורת העממית של המאה ה-19.

## ראו גם
* מונחים בפולקלור

קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:פסיכואנליזה
קטגוריה:פסיכולוגיה בתרבות
פסיכולוגיה בין תרבותית

**פסיכולוגיה בין-תרבותית** היא דיסציפלינה חדשה יחסית בפסיכולוגיה המבקרת את הפסיכולוגיה הכללית על כך שהיא "עיוורת לתרבות" (אינה מתייחסת להקשר התרבותי שבו היא פועלת) ו"תלוית תרבות" (תאוריות וממצאים רבים אינם ניתנים להכללה לתרבויות אחרות). הפסיכולוגים הבין תרבותיים טוענים כי הפסיכולוגיה העכשווית יכולה להיקרא "פסיכולוגיה מערבית", ואין להניח כמובן מאליו כי עקרונות הפסיכולוגיה כפי שנמצאו במחקרים על אנשים לבנים במערב, תקפים גם לתרבויות אחרות.

פסיכולוגיה בין תרבותית ניצבת בין פסיכולוגיה אבולוציונית אשר מנסה למצוא את המוטיבציות ואת מקורות ההתנהגות המשותפים לכלל האנושות, ובין פסיכולוגיה תרבותית אשר טוענת כי אין אפשרות להשוות בין תרבויות, וכי כל תרבות צריכה להיחקר בעזרת מושגיה הפנימיים.

פסיכולוגיה בין-תרבותית בוחנת עקרונות פסיכולוגיים בתרבויות שונות, ומנסה להגיע למסקנה האם עקרונות אלו הם כלל עולמיים, משמע נכונים לגבי כל התרבויות, או תלויי תרבות (נכונים רק לגבי חלק מהתרבויות).

תחום נוסף שבו עוסקת הפסיכולוגיה הבין תרבותית הוא תחום של מפגש בין תרבויות. האופן בו אנשים מסתגלים לתרבות חדשה, מחקרים אודות אנשים בעלי יותר ממהות תרבותית אחת וכדומה.  

## ראו גם
* אנתרופולוגיה
* הבדלים בין-תרבותיים

## קישורים חיצוניים
*פסיכולוגיה בין-תרבותית  

קטגוריה:תחומים בפסיכולוגיה
תורת המבחנים

**תורת המבחנים** היא התחום החוקר את השימוש במבחנים השונים, ומקדם אותו.

ניתן לחלק את תורת המבחנים לשתי גישות מרכזיות:
* תורת המבחנים בפסיכולוגיה (פסיכומטריקה): המטרה היא להשוות בין אנשים שונים, ולכן היא מעוניינת למדוד הבדלים בין אישיים. במבחני אישיות, מבחני אינטליגנציה, הבחינה הפסיכומטרית ומיון לעבודה – אמורה להתקבל שונות רבה, כלומר פיזור רב של הציונים. גישה זו משתמשת בנורמות קבוצה.
* תורת המבחנים בחינוך פורמלי (אדיומטריקה): המטרה היא לבחון מהו מיקומו של הפרט ביחס לנורמה או קריטריון מסוים (רמת ידע או מיומנות נדרשת), ולכן התורה מעוניינת למדוד הבדלים תוך אישיים. הבודק מעוניין לדעת האם התלמיד השתפר בתחום מסוים, ומה מיקומו ביחס לרמה הנדרשת בגיל. לפי גישה זו, המטרה במבחן היא לכלול פריטים שרגישים לשינוי, שיוכלו להעיד שהתרחשה למידה. גישה זו היא מרכז התחום של הערכה ומדידה בחינוך פורמלי, והשימוש העיקרי בה הוא בנורמות תוכן.

שני גורמים חשובים בתורת המבחנים הם מהימנות ותוקף. זאת משום שהם משפיעים על דיוק ונכונות של המדידה.

## ראו גם
* מונחים בהערכה פורמלית
* שגיאות מסוג I ו-II

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:אינטליגנציה
קטגוריה:מבחנים
מבחן

[שמאל|ממוזער|250px|תלמידים בשעת מבחן ב[הודו]]
[שמאל|ממוזער|250px|סטודנטים בשעת מבחן ב[אוניברסיטת וינה]]
ממוזער|תלמיד בית ספר בישראל בזמן מבחן
**מבחן**, **בחינה** או **מבדק** הוא כלי מדידה או תהליך שיטתי שנועד לבחון תכונה (כמו: טיב הידע או הביצוע, כישורים, אופי) של אדם בתחום מסוים, לרוב באמצעות שאלון עליו הוא נדרש לענות בזמן מוגבל. טיב הביצוע יכול להימדד ביחס לביצועי שאר האנשים או ביחס לחומר הלימודי, על פי קריטריונים קבועים מראש.

## מהות המבחן
כל מבחן בודק, למעשה, משתנה מסוים, האמור להצביע תכונות של על משתנה אחר. למשל, מבחן אינטליגנציה (IQ) אמור להצביע על מידת התבונה של אדם, בעוד שלמעשה הוא מודד משתנה אחר, אשר, אמנם, קשור במשתנה האינטליגנציה אך אינו זהה לו. כך גם מבחנים פסיכוטכניים, האמורים לנבא את יכולותיו של אדם, אולם, תוצאות המבחן, גם אם מצביעות על היכולות, אינן נותנות תשובות, שהן נכונות בהכרח בכל המקרים, לגבי היכולות האמיתיות.

## תחומי יישום של מבחנים
מבחנים לגבי בני אדם משמשים בתחומים שונים, כמו: בפסיכולוגיה קלינית (מבחני אישיות), בתחום החינוך, בו המבחן הוא הכלי העיקרי בו נעשות הערכה ומדידה בחינוך פורמלי, בתחומי התעסוקה והקבלה לעבודה ועוד.

חקר המבחנים ותכנונם נעשה במסגרת תורת המבחנים.

## סוגי מבחנים
ממוזער|250px|סימון תשובות במבחן אמריקאי (רב ברירה)
### מבחן רב-ברירתי (מבחן אמריקאי)

במבחן רב-ברירתי משתמשים בשאלה ובמספר תשובות אפשריות ("מסיחים") שאחת מהם היא התשובה הנכונה לדוגמה:
*כמה כוכבי לכת מונים במערכת השמש?
:א) 6
:ב) 7
:ג) 8
:ד) 9

לפעמים אף אחת מהתשובות נכונות או שכולן נכונות ויש תשובות בנוסח: "אף תשובה אינה נכונה" או "תשובות א' ו ד' נכונות" או "כל התשובות נכונות".

מבנה זה מאפשר את מתן התשובה הנכונה גם ללא כל הבנה בנושא. למעשה, תוחלת הציון במבחן המכיל תשובה נכונה ושלושה מסיחים (כלומר, כמו בדוגמה, 4 אפשרויות) היא 25, בניגוד לתוחלת 0 במבחן התשובות החופשיות המקביל. כדי לבטל את כדאיות הניחוש נבנו מבחנים בהם הניקוד לתשובה שגויה הוא שלילי. סוג זה של מבחן מכונה **מבחן סיבירי**, כנראה בגלל אפשרות קבלת ציון הנמוך מ-0. גרסאות נוספות של המבחן מתירות הקפה של יותר מתשובה אחת בכל שאלה וגם בהן תוחלת הציון של נבחן חסר ידע היא 0.

### תשובות חופשיות
מבחן בשאלות חופשיות קשה יותר לבדיקה אך קל יותר להכנה (לרוב האנשים) ולא מאפשר ניחוש בניגוד למבחן אמריקאי.
יש מבחנים שדורשים תשובה בת מילים ספורות, לעיתים אפילו מילה אחת בלבד, ויש הדורשים מענה ארוך ומפורט.
דוגמאות: 
*מהי בירת אנגליה? - (דוגמה לשאלת מילה אחת)
*ממוזער|שתי נערות סיניות חוזרות על חומר לימודים לקראת מבחן בנסיעה ברכבת בשנחאיכתוב על התרבות האנגלית - (דוגמה לשאלה שבה צריך לפרט)

### מבחן מעשי
מבחן הנעשה מול עיני הבוחן מתאים למבחני נגינה, משחק (מבחן בד), שפה, נהיגה ועוד, שבהם יש לעמוד על יכולתו המעשית של הנבחן.

גם המבחן המעשי נחלק לכמה סוגים: מבחן שהנבחן עובד בזמנו החופשי ונבדק בסוף על ידי הבוחן ומבחן שהבודק מסתכל על אופן הביצוע.

מבחן פסיכוטכני: מהותו לבחון את רמת היצירתיות והחשיבה של האדם.

## ראו גם
*מונחים בהערכה פורמלית
*מטלת ביצוע
*טסטולוגיה
*רשימת מבחנים

## קישורים חיצוניים

* מי יאבחן את תלמידי בית הספר? כתבתה של ד”ר שושי דורפברגר על משמעות האבחונים ותרומתם לתהליך ההוראה בבתי הספר.

*
מהימנות טפסים מקבילים

בתורת המבחנים ובשיטות מחקר ישנם מספר סוגי מהימנות.

**מהימנות טפסים מקבילים** היא השוואת ההישגים של אותם נבחנים בשני מבחנים מקבילים – כל טופס מבחן מכיל פריטים המייצגים את אותו התוכן ורמת הקושי (גרסה א' וגרסה ב' או מועד א' ומועד ב'). הפריטים בשני הטפסים צריכים להיות זהים במספרם, בסוג הפריטים, ברמת הקושי ובהוראות. השאלות נלקחות מאותו מדגם, ולכן ההצלחה בשני המבחנים צריכה להיות דומה.
## ראו גם
*מונחים בהערכה פורמלית

קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
מהימנות פנימית

בתורת המבחנים ובשיטות מחקר ישנם מספר סוגי מהימנות. ב**מהימנות פנימית** נבדק האם המבחן הומוגני: האם כל הפריטים בודקים את אותו תחום התוכן או אותה מיומנות. דרך אחת לבדוק זאת היא באמצעות חישוב מתאם בין שני חצאים של המבחן.  דורש העברה אחת בלבד של המבחן. מבחן לסיכום יחידת הוראה שהשאלות בו הן ברמת קושי דומה, יהיה בעל מהימנות פנימית גבוהה.
מהימנות הניסוי = דיוק. למעשה בוחן האם הצליחו למדוד באופן עקבי את מה שניסו למדוד.

1. מהימנות בין שופטים – שינוי בגורמים השיפוטיים לא ישנה את המסקנה. בודק למעשה את מידת השפעת האדם הבודק על הניסוי.  ככל שנקבע קריטריונים אחידים ואובייקטיביים - המהימנות מעבר לשופטים תעלה. בדיקה על ידי מעריכים שונים צריכה לתת אותה התוצאה.

2. מהימנות מעבר לזמן – אין השפעה לזמן בו נערך הניסוי, התוצאה תהיה דומה בכל זמן נתון. בשתי מדידות בזמנים שונים נצפה לקבל אותה תוצאה. 

3. מהימנות פנימית מעבר לפריטים – הקשר בין השאלות השונות שבודקות את אותו המשתנה. מתאם גבוה בין השאלות שמודדות את אותו משתנה (בעייתי במקצת שעה שמודדים אנשים, משום שלעולם לא נגיע לאותה מידה של מהימנות בין ניסוי לניסוי). לדוגמה: אם בתוך שאלון יש 5 שאלות שתשובה גבוהה עליהן תגדיר את האדם כפרפקציוניסט, נצפה לתשובה דומה בכל אחת מחמש השאלות. או לדוגמה השלמת משפטים שחוזרת על עצמה. 

למעשה מהימנות פנימית מורידה את מימד המקריות ומעלה את מהימנות הניסוי.

מדד מקובל להערכת המהימנות הפנימית הוא מדד אלפא של קרונבך, ערכו של המדד נע בין 0 ל-1, כאשר הערך 1 מציין מהימנות פנימית מרבית.

## ראו גם
* מונחים בהערכה פורמלית

קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
תחום הערכה (תורת המבחנים)

**תחום הערכה** הוא תחום בתורת המבחנים, המכיל את כל הפריטים או המטלות הרלוונטיות שמתוכם ניתן לדגום שאלות או מטלות למבחן או לכלי מדידה פורמלי אחר. 

תחום ההערכה בכל כלי מדידה שכזה הוא מצומצם ומוגדר, שכן קיימת מוגבלות טכנית להעריך תחום רחב. כמו כן, תחום ההערכה יתאים לרוב לרמת המוערכים. 

לדוגמה, אם אנחנו מעוניינים לבחון את הבנת הנקרא של התלמידים, תחום ההערכה יהיה כל מטלות הקריאה המתאימות לגילם, ולא יכלול מאמר אקדמי, או מטלות קריאה של כיתות נמוכות יותר. מכיוון שלא ניתן למדוד את הביצוע של התלמידים בכל מטלות הקריאה שהן חלק מתחום ההערכה, יש לדגום מטלות מתוך אותו התחום.

## ראו גם
* מונחים בהערכה פורמלית
* תוקף
* מהימנות

קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
שיפוט חיצוני

**שיפוט חיצוני** הוא שיטת הערכת מבחנים המבוצעת על ידי גורם שאינו קשור ישירות למבחן.

בתורת המבחנים שיפוט חיצוני יכול להעלות את תוקף התוכן של המבחן. צוות שופטים עובר וקובע עד כמה כל פריט במבחן שייך לתחום ההערכה שהמבחן נועד למדוד. השיפוט ניתן לגבי תוכן הפריט, טיב המדידה של הפריט את אותו הנושא (ייתכן פריט ששייך לתחום ההערכה, אך כתוב לא טוב, או שואו ברמה קלה/קשה מדי).

לדוגמה – מורה למדעים כתבה מבחן ונתנה לחבריה לצוות המדעים בבית הספר לתת ציון על מידת השייכות של כל פריט לתחום ההערכה.

## ראו גם
* מונחים בהערכה פורמלית

קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
נורמות קבוצה

**נורמות קבוצה** משמשות בתורת המבחנים כאשר ציונו של התלמיד מפורש ביחס לביצועי תלמידים אחרים שעברו את המבחן בעבר. קבוצת התלמידים שעברה את המבחן בעבר נקראת "קבוצת הנורמה". כאשר מחנך יאמר שתלמיד קיבל ציון במאון ה-90 במבחן הישגים ארצי, הכוונה היא שביצועי התלמיד עלו על ביצועיהם של 90% מחברי קבוצת הביקורת. ביצועי התלמיד מושווים לביצועי תלמידים אחרים.
"קבוצת הנורמה" אינה הכיתה או בית הספר אליהם משתייך הילד. הכוונה היא לקבוצת תלמידים שעליהם נבנה ותוכנן המבחן, שמהווים מדגם מייצג של תלמידי האזור או המדינה.

כדי לקבוע ביתר דיוק את מיקומו של התלמיד ביחס לקבוצת הנורמה (מדגם תיקנון) יש להפוך את ציון הגלם למדד יחסי. המאפשר להשוותו לאחרים, וכן להשוות בין הישגים של אותו התלמיד במבחנים שונים.

הציונים היחסיים הנפוצים ביותר הם ציוני תקן, שמבטאים את המרחק שבין ציון הגלם של התלמיד לבין הממוצע ביחידות של סטיות תקן. כל ציון גלם ששווה בדיוק לממוצע הקבוצה מקבל את הציון אפס. מי שציונו הוא סטיית תקן אחת מעל לממוצע יקבל את הציון +1, ומי שציונו חצי סטיית תקן מתחת למוצע יקבל את הציון 0.5-. מכיוון שהערכים השליליים יוצרים קושי בדיווח הציונים (וכן קושי פסיכולוגי), בדרך כלל מבצעים טרנספורמציה (ממוצע 500 וסטיית תקן היא 100, כמו בבחינה הפסיכומטרית).

## ראו גם
*מונחים בהערכה פורמלית

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:אינטליגנציה
נורמות תוכן

**נורמות תוכן** הן כלי עיקרי בתורת המבחנים. בכלי זה ציונו של תלמיד מפורש ביחס לתחום התוכן שבו הוערכו ביצועיו. עד כמה התלמיד שולט בתחום ההערכה או בתחום התוכן, כפי שזה מיוצג על ידי המבחן.
לדוגמה, נפרש את הציון 85%, כך שהתלמיד הצליח ב-85% מתוכן המבחן ומכך נעריך שהוא שולט ב-85% מתחום התוכן שהוערך. 

ככל שתחום ההערכה/תוכן מוגדר ביתר דיוק, הפרשנות שלנו את הציון מבחינת נורמות תוכן תהיה ברורה ופשוטה יותר. עמימות בהגדרת תחום ההערכה תוביל לפרשנות לא תקפה, וכן מבחן קצר מדי (לא תקף) יוביל לפרשנות מוטעית. 

ניתן לדווח הישגים ביחס לתחומי תוכן שונים, כגון סוג פעולות חשבוניות שהתלמיד יודע לבצע, אוצר המילים שרכש ורמת קושי חומר הקריאה שהוא מסוגל להבין.

סוג נוסף של מבחנים שמפורשים ביחס לתוכן מכונים **מבחנים תלויי קריטריון** או **מבחני שליטה**, שמשמעותם: מבחנים שמטרתם לבדוק האם התלמידים עמדו בקריטריון מסוים, או האם הנבחן שולט במיומנות או לא (זוהי חלוקה דיכטומית של כן/לא). המשותף הוא ששני הסוגים מתייחסים לתוכן כמסגרת ההתייחסות החשובה (לדוגמה: במבחנים לקבלת רישיון נהיגה ומבחני לשכת עורכי הדין, חשוב לנו לדעת בכמה מתחום הידע שולט המועמד). 
שימוש מסוג זה נעשה במערכת החינוך לשם חלוקת הילדים להקבצות שונות.

בנורמות התוכן נעשה שימוש מרכזי בהערכה ומדידה בחינוך פורמלי.

## ראו גם
* מונחים בהערכה פורמלית

קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
כוח אפור

**כוח אפור** (שם מדעי: *Varanus griseus*) הוא מין של זוחל ממשפחת הכוחיים והלטאה הגדולה בישראל.  כוח זה הוא שוכן מדבריות בעיקרו, מה שנתן לו את שמו האנגלי (desert monitor). הוא נפוץ לאורך צפון אפריקה, המזרח התיכון והודו.

## מאפיינים
ממוזער|מצג איום
הכוח האפור הוא הגדול והכבד שבלטאות ישראל: אורכו 120–150 ס"מ ומשקלו 2–3 ק"ג. צבעו משתנה לצורך ויסות החום: מאפור-צהבהב כשקר עד לצהבהב בהיר כשחם. בכך מתאים את עצמו לסביבת מחיתו המדברית. הגוף מוכתם בכתמים בהירים ואת הזנב מעטרות טבעות שחורות. צבעו הצהבהב מסייע לו להסתוות מפני אויביו, שהם בעיקר עופות דורסים ויונקים מסדרת הטורפים. על גבו וזנבו של הכוח הצעיר פסי רוחב שחורים, הדוהים עם הגיל ואינם בולטים אצל הבוגר. הכוח מגן על עצמו מפני אויביו בצליפות מהירות וחזקות של זנבו הארוך, וגם בנשיכות.

בקיץ מטילה נקבת הכוח האפור 5–12 ביצים בתוך גומה שחפרה בחול הלח. הצעירים, המגיחים מן הביצים באביב, כשמונה חודשים לאחר ההטלה, שונים בצבעם מן הבוגרים: גופם בצבע אפור בהיר מוכתם בכתמים שחרחרים-צהבהבים.

הכוח האפור הוא פעיל יום וחובב חום והוא הלטאה היחידה בישראל השוקעת בתרדמת חורף, הנמשכת עד חצי שנה.

הכוח האפור מצוי במערב אסיה, פקיסטן, הודו ובצפון אפריקה באזורים חמים לרבות במדבריות, ונפוץ גם בישראל בנגב, הערבה ומישור החוף הדרומי. כוח זה נזקק לטריטוריה גדולה יחסית, שגודלה 20–50 קמ"ר, ולכן אוכלוסייתו אינה מרובה ומצויה בצפיפות גבוהה, מה שגורם לכוחים להיפגש זה עם זה לעיתים קרובות וגורם לקרבות. צמצום שטחי החול הטבעיים במישור החוף ובנגב מסכנים את אוכלוסיית הכוח האפור.

מקום חיותו אדמות קלות ואזורים חצי-מדבריים. הכוח חופר לעצמו מחילות עמוקות ומתגורר בהן.

הכוח האפור ניזון ממכרסמים מדבריים, מחלזונות, מחרקים, מנחשים, מצבים, מעופות ומלטאות קטנות. את טרפו הוא בולע בשלמותו, תוך הזזת הגוף קדימה ואחורה. עונת הרבייה בקיץ. הנקבה חופרת גומה ומטילה בה 5-20 ביצים. הצעירים בוקעים כעבור 8-10 חודשים.

## אזכור ב[[תנ"ך]]
ממוזער|שמאל|ראשו של כוח אפור צעיר המציץ ממאורתו בחולות ניצנה.
לפי זיהוי הרס"ג, הכוח האפור הוא "והכח", מתורגם "ואלורל" ב"תפסיר" בערבית-יהודית,  משמונת השרצים שנזכרו בתורה לעניין דיני מאכלות אסורים משום דיני טומאה וטהרה:

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 137-139

## קישורים חיצוניים

* כח אפור - מידע על המין באתר עמותת מן השדה

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנסואה מארי דודין
קטגוריה:כוחיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאות
קטגוריה:מרוקו: זוחלים
קטגוריה:אלג'יריה: זוחלים
קטגוריה:תוניסיה: זוחלים