open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כרמלו מישיש

**כרמלו מישיש** (בצרפתית: **Carmelo Micciche**; נולד ב-16 באוגוסט 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
מישיש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ. כשהיה בן 17 ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה הקבוצה הבוגרת. לאחר מכן, יצא לתקופת השאלה בת שנה וחצי ה שיחק ב-3 קבוצות שונות מהליגות הנמוכות. עד מהרה השתלב מישיש בהרכב הקבוצה וזכה עימה בגביע הצרפתי בעונת . בינואר  חתם באולימפיק מרסיי שבאותה עונה זכה באליפות, אך מישיש לא היה שותף ממשי לזכייה של המועדון ובקיץ שלאחר מכן עזב את המועדון. לאחר מכן הספיק לשחק גם בקאן ובנאנסי.

בקיץ  עזב לראשונה בקריירה את צרפת וחתם בהפועל פתח תקווה. ב-27 באוגוסט 1993 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב בהפסד 1–3 להפועל צפרירים חולון בו גם קיבל כרטיס אדום בדקה ה-66 של המשחק. ב-4 בדצמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–4 נגד הפועל חיפה. מישיש שיחק בהפועל פתח תקווה במשך שנתיים וחצי במהלכן כבש 13 שערים ב-77 הופעות בליגה. במסגרת התוכנית "העשירייה" ששודרה בערוץ הספורט, מישיש דורג במקום העשירי ברשימת "הזרים הגדולים של הכדורגל הישראלי". בינואר  עזב את פתח תקווה וחתם ברודאנגה מליגת העל הלוקסמבורגית.

בשנת  חזר לצרפת כאשר חתם בפורבאש מהליגות הנמוכות בצרפת. בשנת  שימש כמאמן הקבוצה במקביל היותו שחקן במועדון. בשנת  התפטר מתפקידו כמאמן, אך המשיך לשחק במועדון אותו עזב שנה לאחר מכן. בשנת  שימש כמאמן-שחקן בקבוצה בלייד מהליגות הנמוכות בבלגיה.

## קריירה בינלאומית
ב-29 באפריל 1987 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בניצחון 1–2 נגד , בה גם הבקיע את השער הראשון במשחק שהיה גם שער הבכורה שלו במדים הבינלאומיים. לזכותו של מישיש הופעה נוספת במדי נבחרת צרפת.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר מוזיאון הפועל פתח-תקוה

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני נאנסי
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל צרפתים
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1963
מכונית השנה בעולם

**מכונית השנה בעולם** (באנגלית: **World Car of the Year**) הוא פרס המוענק מדי שנה מאז שנת 2005. הפרס נקבע על ידי חבר שופטים המורכב מ-48 עיתונאי רכב המגיעים מ-22 מדינות ברחבי העולם.

על מנת להשתתף בתחרות על הרכב להמכר בלפחות 5 מדינות שונות, כאשר ב-2 מתוכן הוא נמכר לפני ה-1 בינואר באותה שנה. בשנת 2005 הוענק הפרס רק בקטגוריית "מכונית השנה". החל משנת 2006 הוענק הפרס גם בקטגוריות "הרכב המעוצב", "הרכב הירוק" ו"רכב הביצועים". בשנת 2014 נוספה קטגורית "רכב היוקרה". מאז שנת 2006 טקס הכרזת המועמדים הסופיים ובחירת המנצחים בכל קטגוריה מתקיים במסגרת תערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק, המתקיימת בכל שנה בסוף מרץ - תחילת אפריל.

בשנת 2011 זכתה בתואר ניסאן ליף, שזכתה במקביל גם בתואר "מכונית השנה באירופה". בשנת 2013 הייתה זאת פולקסווגן גולף שזכתה בתואר העולמי והאירופאי. הייתה זאת הזכייה השנייה של הגולף, שזכתה בתואר גם בשנת 2009. הרכב בעל הזכיות הרבות ביותר הוא האאודי R8, שזכה פעמיים בתואר "רכב הביצועים של השנה" (2008, 2010) ופעם נוספת בתואר "הרכב המעוצב של השנה" (2008).

בשנת 2016 זכתה מאזדה MX-5 בתואר "מכונית השנה" וגם "הרכב המעוצב של השנה", בכך הפכה מאזדה להיות הראשונה שזוכה בשני תארים שונים באותה השנה.

## רשימת המנצחים לפי קטגוריה ושנה
;הרכב המודגש בכל קטגוריה הוא הזוכה הסופי

## רשימת הזוכים לפי יצרנים

## קישורים חיצוניים

*אתר התחרות הרשמי

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פרסי מכוניות
הדיירת מאחוזת ויילדפל (מיני-סדרה)

**הדיירת מאחוזת ויילדפל** (באנגלית: **The Tenant of Wildfell Hall**) היא סדרת טלוויזיה משנת 1996 עיבוד לרומן באותו שם מאת אן ברונטה. הסדרה הופקה על ידי ה-BBC וביים אותה מייק ברקר. השחקנים הראשיים בסדרה הם טרה פיצג'רלד בתפקיד הלן גרהם, רופרט גרייבס מגלם את הבעל האלים ארתור הנטינגטון וטובי סטיבנס בתפקיד גילברט מרקהם.

## תקציר עלילה
אלמנה צעירה ומסתורית מגיעה להתגורר בווילדפיל הול, בית אחוזה ישן מהתקופה האליזבתנית, עם בנה הקטן. היא נחושה בדעתה לחיות באורח חיים עצמאי, אבל שכניה אינם מניחים לה. רק גילברט מרקהם, חוואי צעיר, מצליח לגלות את סודותיה.

## צוות השחקנים
* טובי סטיבנס - גילברט מרקהם
* טרה פיצג'רלד - הלן גרהם
* רופרט גרייבס - ארתור הנטינגטון
* שרה באדל - רייצ'ל
* ג'קסון ליץ' - הילד ארתור הנטינגטון
* שון גלאגר - וולטר הרגרייב
* ג'ונתן קייק - ראלף הטרסלי
* ג'ו אבסולום - פרגוס מרקהם
* קנת' קרנהם - הכומר מילוורד
* פאם פריס - גברת קרנהם
* קאתי מרפי - מיס מיירס
* פלומה באאזה - רוז מרקהם
* אראן בל - ריצ'רד וילסון
* מירנדה פלזנס - אלייזה מילוורד
* ג'יימס פיורפוי - פרדריק לורנס
* קים דורהם - בנסון
* דומיניק רוואן - לורד לובורו
* ביטי אדני - אנבלה וילמוט, ליידי לובורו
* ג'נט דייל - גברת וילסון
* סוזאנה וייז - מיליסנט הרדגרייב
* קארן וסטווד - ג'יין וילסון

## פרסים ומועמדויות
* פרסי באפט"א לטלוויזיה
** זכייה בפרס האיפור ועיצוב תסרוקות - ג'ין ספיק
** מועמדות לפרס עיצוב התלבושות הטוב ביותר - רוזלינד איבאט
** מועמדות לפרס העיצוב הטוב ביותר - שרה גרינווד
** מועמדות לפרס הצילום והתאורה הטובים ביותר - דאף הובסון

* פרס פיבודי - 1998
** זכייה - רשת WGBH Boston וה-BBC

* פרס RTS לטלוויזיה - 1997
** זכייה בפרס הצילום לדרמה - דאף הובסון
** זכייה בפרס המוזיקה הטובה ביותר עבור פסקול מקורי - ריצ'רד ג'. מיטשל
** זכייה בפרס העיצוב הטוב ביותר - שרה גרינווד

## קישורים חיצוניים

* "הדיירת מאחוזת ויילדפל" באתר ה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים לפי ספרי האחיות ברונטה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קלאומברוטוס (בן אנכסנדרידס)

**קלאומברוטוס** (ביוונית: **Κλεόμβροτος**; המאה ה-6 לפנה"ס) היה נסיך ומצביא ספרטני בנו של אנכסנדרידס השני ואחיהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון. היה אביו של פאוסניאס.

## ביוגרפיה
קלאומברוטוס היה בנו של אנכסנדרידס השני, מלך ספרטה שנחשב לצאצאו של הרקולס. הרודוטוס מוסר סיפור מפוקפק אודות לידתו. לפי טענת הרודוטוס אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים. והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד.

קלאומנס ירש את הכתר, ואחרי מותו ירש לאונידס. לאונידס מת בקרב תרמופילאי בשנת 480 לפנה"ס והותיר אחריו בן קטין בשם פליסטרכוס. קלאומברוטוס מונה לעוצר עבור פליסטרכוס, וגם למפקד הצבא הספרטני. אותה תקופה השתוללה מלחמת פרס–יוון, וקלאומברוטוס נשלח למצר הקורינתי, במטרה לבנות חומה שתמנע מהפרסים לחדור אל חצי האי הפלופונסי. הוא נשלח על פי ההערכות ב-2 באוקטובר, כיוון שהרודוטוס מציין שהתרחש ליקוי חמה במהלך ביצוע שליחותו. הוא מת בנסיבות לא ברורות בדרכו חזרה מביצוע שליחותו.

את מקומו כעוצר מילא בנו פאוסניאס. היה לו בן נוסף בשם ניקומדס, ששימש אחר-כך עוצר למלך פלייסטואנאקס, בנו של פאוסניאס.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
מוסקול

ממוזער|Chlorzoxazone
**מוסקול** (muscol), נמכרת גם תחת השם Paraflex וגם כתרופה משולבת הנקראת Parafin Forte (זהו השילוב של chlorzoxazone עם acetaminophen פרצטמול) וידועה בשמה הגנרי-Chlorzoxazone. מטרת התרופה היא לפעול באופן מרכזי להרפיית השרירים ומשתמשים בו על מנת לטפל בעוויתות השרירים, בעקבות כאבים או אי נוחות בשרירים. התרופה פועלת על עמוד השדרה על ידי דיכוי הרפלקסים.

## חומר פעיל
*500 מ"ג פרצטמול - משכך כאבים ומוריד חום
*30 מ"ג אורפנדרין ציטראט - חומר אנטיכולינרגי המרפה את השרירים

## מנגנון פעולה
Chlorzoxazone מעכב את הדגרנולציה של תאי מאסט, ולאחר מכן מונע שחרור של היסטמין ושל ה-(slow-reacting substance of anaphylaxis (SRS-A), מתווכים של תגובה אלרגית מסוג ראשון. Chlorzoxazone יכול גם להפחית את השחרור של הלויקוטרינים הדלקתיים. ה-Chlorzoxazone פועל על ידי עיכוב זרם הסידן והאשלגן, שמוביל לעיכוב עצבי והרפיית השרירים. מידע מתוך ניסויים בבעלי חיים ובמחקרים קליניים בבני אדם, מצביעים שה-Chlorzoxazone פועל בעיקר ברמה של עמוד השדרה ובאזור התת-קליפתי של המוח, ששם מתבצע העיכוב של קשת הרפלקס המולטיסינפטית המשתתפות ביצירה ושמירה על עוויות שרירי השלד.

## שימושים
מוסקול מיועד לשיכוך כאבי שרירים והרפיית שרירים תפוסים.

## תופעות לוואי
* יובש בפה
* טשטוש ראייה
* בחילה/הקאות
* סחרחורת
* נמנום
* חולשת שרירים

## תופעות נדירות
* כאבי בטן
* טשטוש ראייה או ראייה כפולה
* בלבול
* עצירות
* סחרחורת
* נמנום
* עצבנות
* אי שקט
* בחילה
* כאב ראש
* חולשת שרירים
* אישונים מורחבים מהרגיל

## התוויות נגד
# אין להשתמש בתרופה זו אם ידועה רגישות לאחד ממרכיביה.
# בשל התכונות האנטיכולינרגיות של אורפנדרין, התרופה אסורה בחולים עם גלאוקומה, מחלה בוושט, חסימת מעיים, פגיעה בתנועת דרכי העיכול, חסימת דרכי השתן, כיב קיבה, בלוטת ערמונית מוגדלת או חולשת שרירים חמורה (מיאסטניה גראביס), פורפיריה.
# אין לתת את התכשיר בשילוב עם תכשירים המכילים פרופוקסיפן.

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:קרבמטים
וילהלם אולקס

גנרל **וילהלם אולקס** (בגרמנית: **Wilhelm Ulex**; 15 ביולי 1880 – 26 ביוני 1959) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
אולקס נולד ב-15 ביולי 1880 בברמרהאפן שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1899 התגייס פצל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-24 (הולשטיין), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר אולקס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 הועלה אולקס לדרגת מיור, ובשנת 1924 מונה למפקד סוללה 4 ברגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), ולאחר מכן מונה לקצין מטה בפיקוד התותחנים ה-2. בשנת 1926 מונה למפקד הגדוד ה-4 ברגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1928 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בסוף 1928 מונה לראש מטה רגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1931 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד פיקוד התותחנים ה-6, והועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד פיקוד הרגלים ה-2. ב-15 באוקטובר 1935 מונה אולקס למפקד הדיוויזיה ה-12, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הקורפוס ה-11, וב-31 במרס 1939 נאלץ לפרוש מתפקידו עקב התנגדותו למפלגה הנאצית.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה מונה אולקס למפקד הקורפוס ה-10, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-15 באוקטובר 1939 מונה אולקס למפקד מפקדת משמר הגבולות דרום בקרקוב, אך הודח מתפקידו בתחילת 1940 בעקבות התנגדותו לצעדים שנעשו כנגד האוכלוסייה האזרחית. ב-20 ביוני 1940 מונה אולקס למפקד המחוז הצבאי ה-1 בפוזן, וב-30 באפריל 1941 פרש מתפקידו.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר אולקס בברמן, עד למותו ב-26 ביוני 1959.

## קישורים חיצוניים
* וילהלם אולקס באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
אמיל לב

**אמיל לב** (בגרמנית: **Emil Leeb**; 17 ביוני 1881 – 8 בספטמבר 1969) היה גנרל בווארי – גרמני ששירת בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה וכמפקד קורפוס בוורמאכט במלחמת העולם השנייה. אחיו הגדול היה וילהלם ריטר פון לב, שהיה פילדמרשל בוורמאכט. אחיו היה בעל תואר האצילות "ריטר" (תואר המקביל בערך לתואר אביר) ולשמו נוספה הקידומת "פון", הייחודית בעלי תואר אצולה. תארים אלו ניתנו לו לאחר שהועלה לדרגת אצולה והוענק לו עיטור המסדר הבווארי הצבאי של מקס יוזף. בשל כך נוספה לשמו של האח הגדול הקידומת "פון", לעומת האח הצעיר שנותר בשמו המקורי.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
לב נולד ב-17 ביוני 1881 בפסאו שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, והיה אחיו הצעיר של גנרל-פלדמרשל וילהלם פון לב. בשנת 1901 התגייס לב לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4 (המלך). בתחילת מלחמת העולם הראשונה הועבר לב לרגימנט הארטילריה הבווארי במילואים ה-1, ובאביב שנת 1915 הועבר לדיוויזיה הבווארית ה-10, וב-1 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר לב ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1925 הועלה לב לדרגת מיור וב-1 בפברואר 1929 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-1 בדצמבר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1933 מונה לקצין מטה באגף החימוש של הצבא וב-1 ביולי 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-15, וב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 באפריל 1939 הועלה לב לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-11.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המלחמה היה לב למפקד הקורפוס ה-11, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-1 במרץ 1940 פרש לב מתפקידו, והועבר למשרד החימוש. ב-1 בספטמבר 1943 הוענק ללב עיטור הצלב הגרמני בכסף, וב-1 במאי 1945 פרש לביתו.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר לב במינכן, עד למותו ב-8 בספטמבר 1969.

## קישורים חיצוניים

* אמיל לב באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1969
אויגן אוט

גנרל **אויגן אוט** (בגרמנית **Eugen Ott**; 20 במאי 1890 – 11 באוגוסט 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
אוט נולד ב-20 במאי 1890 בזינציג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-144 (לורן ה-5), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, וב-1 בינואר 1916 מונה למפקד פלוגה ברגימנט. בתחילת מאי 1917 נפצע במהלך הקרבות, וב-28 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת האופטמן. בסוף מרץ 1918 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-173 (לורן ה-9), וביוני 1918 חזר לרגימנט הרגלים ה-144. ביולי 1918 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-173, ב-1 בספטמבר 1918 מונה לשליש חטיבת הרגלים ה-67. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף אוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בסתיו 1929 הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1930 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-7 (הפרוסי). ב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 במאי 1933 מונה לקצין מטה באגף ההדרכה. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בינואר 1935 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-1. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, ב-1 במאי 1938 מונה למפקח הכללי על חיל הרגלים, וב-1 באוגוסט 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-7.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה אוט מפקד הדיוויזיה ה-7, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, וב-30 בספטמבר 1939 מונה למפקח הכללי על חיל הרגלים. ב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-25 במרץ 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-30. אוט לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב על יוון כחלק מהארמייה ה-12, ופיקד עליו עד 10 במאי.

ב-1 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-6 באוקטובר 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-11, שהיה חלק מהארמייה ה-17 ולאחר מכן חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-10 בדצמבר 1941 מונה אוט למפקד הקורפוס ה-52, שהיה חלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובאוגוסט 1942 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה כחלק מקבוצת ארמיות A, והשתתף עמו בקרב על קווקז. ב-25 בדצמבר 1942 קיבל אוט על פעולותיו בקרבות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובפברואר 1943 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-17 והשתתף בקרבות בגשר קובאן. באפריל הועבר הקורפוס תחת פיקוד פלגת הארמייה קמפף, והשתתף בקרב חרקוב השלישי, וביולי לחם הקורפוס בקרב קורסק כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-1 באוקטובר 1943 מונה שוב למפקח הכללי על חיל הרגלים, וב-10 בפברואר 1944 מונה למפקח על היחידות האיטלקיות ששיתפו פעולה עם הורמאכט, ובתפקיד זה כיהן עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר אוט בהוהנשפטלארן, וב-11 באוגוסט 1966 מת, והוא בן 76.

## קישורים חיצוניים
* אויגן אוט באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966
לבופלוקסצין

ממוזער|250px|שמאל|המבנה הכימי של לבופלוקסצין

**לבופלוקסצין** (באנגלית: **levofloxacin**) היא אנטיביוטיקה רחבת-טווח ממשפחת הפלואורוקווינולונים ומיועדת לטיפול בזיהומים בקטריאליים הנגרמים על ידי חיידקים הרגישים ללבופלוקצין (בעלי סימון גרם שלילי וסימון גרם חיובי). דוגמאות לשימושים כוללות דלקת של הסינוסים, זיהומים במערכת הנשימה התחתונה, זיהומים בדרכי השתן והכליות וכן זיהומים בעור וברקמות רכות.

מנגנון הפעולה - לבופלוקסצין, כמו קווינולונים אחרים פועל על ידי עיכוב הפעילות של 2 הסוגים של האנזים טופואיזומרז (בעיקר דנ"א ג'יראז וטופואיזומרז 4). טופואיזומרז 4 הוא הכרחי להפרדת הדנ"א ולצורך שכפול הבקטריה במהלך החלוקה וכאשר הוא מעוכב, הבקטריה אינה יכולה להתחלק. דנ"א ג'יראז אחראי לפיתול העל של הדנ"א כך שיתאים לסליל החדש שנוצר. שני המנגנונים ביחד גורמים להרג החיידק כך שפעילות האנטיביוטיקה היא בקטריוצידית.

רוב תופעות הלוואי לתרופה הן מתונות עד קלות וכוללות: בחילות, הקאות ועצירות. עם זאת נצפו גם תופעות לוואי חמורות יותר.

התרופה נמכרת בישראל תחת השמות טאבניק ולבו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קינולונים
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
אברהם רפפורט

רבי **אברהם שרנצל הכהן רפפורט** (לעיתים: **אברהם שרענצל** או **שרענצלס**; ד' בטבת ה'שמ"ה, 6 בדצמבר 1584 - י"ח בסיוון ה'תי"א, 7 ביוני 1651) היה רב וראש ישיבה. רבה של לבוב, ומחבר ספר השו"ת **איתן האזרחי**.

## ביוגרפיה
נולד לרב ישראל יחיאל הכהן רפפורט, מחכמי קראקא (נפטר 1614 או 1617) ובנו של הרב אריה ליב רפפורט אב"ד פראג; צאצא למשפחת הכהנים רפפורט. אחותו בריינדל נישא לפרנס קהילת קראקא רבי אייזיק יעקלס. אמו נפטרה בהיותו בן חמש. בילדותו התפרסם כעילוי ודרשת בר המצווה שלו נדפסה בשל חשיבותה בעיני בני דורו תחת השם "נקי כפים ובר מצווה" (קראקא ה'שנ"ח). נישא בגיל צעיר לבתו של הרב מרדכי שרנצל בנו של רבי יצחק אב"ד לבוב, ונקרא מאז על שמו: שרנצל או שרנצל'ס (=של שרנצל). בהיותו בן 15 בלבד נולד לו בנו הבכור יצחק, ודרשתו לרגל ברית המילה נדפסה לאחר פטירתו בספרו.

בילדותו למד אצל אביו ואצל ר' משולם פייבש רבה של קראקא. בהמשך היה מתלמידי רבי יהושע פלק כץ בעל ה**סמ"ע** על שולחן ערוך. כיהן כ"פרנס ונשיא הארץ הקדושה" והיה בעל עמדה בוועד ארבע ארצות. בסביבות 1613–1615 כבר גר בלבוב ובשל מה שראה כפגיעה בכבוד רבו, הביא לסיום כהונתו של מהר"ם מלובלין שעמדה אז לדיון בשל פרשת הגט מווינה. בעקבות זאת עבר המהר"ם לכהן כרב בלובלין.

הוא הקים בביתו ישיבה ועמד בראשה במשך ארבעים וחמש שנים. נפטר בי"ח בסיוון ה'תי"א, 7 ביוני 1651 ונקבר בלבוב.

## איתן האזרחי
לאחר פטירתו השאיר אחריו מאות תשובות הלכתיות ומאות דרשות ומסמכים בענייני גיטין, אך הם נלקחו מביתו בידי מי שהתכוונו לסחור בהם. חלק מהכתבים נרכשו בחזרה בידי בני משפחתו. כתבי היד שנרכשו, הוכנו לדפוס אך הדפסתם התעכבה במשך שנים, בין היתר בשל הירצחם של כמה מהמעורבים בהכנתם בטבח אומן (1768), והספר נדפס בשנת ה'תקנ"ו, 1796.

מלבד ערכו ההלכתי, משמש הספר כמקור היסטורי חשוב; הוא כולל במסגרת הדיונים ההלכתיים, עדויות מפרעות ת"ח ת"ט שנגבו לצורך התרת עגונות, וחומר ביוגרפי לתולדות רבני התקופה והקהילות שנחרבו במהלך הפרעות כמו: נמירוב, טולצ'ין, פולנאה וקוסטנטין.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  (וראו ביבליוגרפיה שם עמ' 11)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:ילידי 1584
קטגוריה:נפטרים ב-1651
קטגוריה:הממונים בגולה על מעות ארץ ישראל
טראובה

**טראובה** (בגרמנית: **Traube**, מילולית: ענב) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
בית הקברות היהודי בקטוביץ

**בית הקברות היהודי** של קטוביץ שבפולין, הוקם בשנת 1868 והכניסה אליו נמצאת ברחוב Kozielska מספר 16.
## היסטוריה
האנשים שמתו לפני 1868 נקברו בבית הקברות היהודי במיסלוביצה. באותה שנה, קנתה הקהילה היהודית בקטוביץ 3 דונם של קרקע לצורך הקמת בית קברות בעבור 480 טאלרים מהאיכר הפולני יוזף לודנובסקי (Jozef Ludnowski). השטח שנבחר לבית הקברות היה בצדה המערבי של הדרך למיקולוב, ובינו לבין העיר הפרידה מסילת הרכבת למיסלוביצה. מיקום זה נבחר כיוון שאנשים חשבו שהעיר לא תתפתח לאותו כיוון ושמסילת הרכבת מהווה את גבולה הסופי. טקס חנוכת בית הקברות נערך ב-9 בספטמבר 1868 בהשתתפות הרב רוזנטל מביטום. הקבורה הראשונה בבית הקברות החדש נערכה ב-20 באוקטובר 1869, בלווייתו של קארל מונצר בן ה-4. ב-2 בפברואר 1870 נקבר לראשונה אדם מבוגר, מאיר כץ. ב-1868 נבנה חדר טהרה ולוויות, מפואר בבית הקברות, בו היו חדרי החברה קדישא וחדר אבלות. ב-1870 הבניין נבנה מחדש והורחב. משפחת קרבס (Krebs) הייתה אחראית על שמירת בית העלמין במצב טוב וגם על רישומי הארכיון . לוויות רבות נערכו בהשתתפותה של מקהלת בית הכנסת הגדול. ב-1870 נבנתה מדרכת אספלט שעברה בין המשעולים בבית הקברות.

שטח בית הקברות הורחב במרוצת הזמן פעמיים, בשנת 1927 ולאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1945. בית הקברות מוקף חומה ומשתרע על שטח של 1.1 הקטאר.

בבית הקברות נמצאים בין היתר קברים מפוארים של 3 דורות ממשפחות חשובות לפיתוח העיר קטוביץ, במיוחד משפחות גולדשטיין, גרונפלד ושאלשה (Schalscha), כמו גם רב העיר קטוביץ, יעקב כהן. כמה מהקברים מעוטרים בפאר וחלקם מעוצבים בסגנון המזכיר מבנים רומיים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, קברים רבים נהרסו או ניזוקו על ידי הגרמנים. לאחר המלחמה, הוקמה בחלק של בית הקברות שהוקם במאה ה-20 אנדרטה לזכר השואה. בבית הקברות ישנם בין 1,400 ל-1,500 קברים מתוכם נשתמרו 947 מצבות.

בית העלמין ברחוב קוזילסקה-Kozielska הוא מקום קבורה פעיל של הקהילה היהודית, לאורך כל השנים מאז הקמתו. בית העלמין נמצא בהשגחת קרן אור חיים, משנת 2006 הקרן דואגת לביצוע עבודות ניקיון ותיעוד בבית העלמין. בסתיו 2009 הושלם השלב המרכזי של עבודות השיפוץ במתחם. בניין חברת קדישא המשופץ, מיועד להיות משרדי הקרן בעיר.

בית קברות היהודי נרשם ב־29 באוקטובר 1990 במרשם האנדרטאות הפולני תחת מספר A / 1414/90.

בשנת 2014, לבקשת מוזיאון POLIN להיסטוריה של יהודי פולין, הכינה הקרן לתיעוד בתי קברות יהודיים רשימה של המצבות המכילות נתונים אישיים של הנפטרים ותצלומי מצבות. הפרויקט יושם בזכות התמיכה שהוענקה מאיסלנד, ליכטנשטיין ונורווגיה מכספי האיחוד האירופי (EEA) (פרויקט "מורשת תרבות יהודית", רכיב "שכנים - עדים. אובייקטים, אנשים, סיפורים").

## גלריה

## ראו גם
* בית הכנסת הגדול (קטוביץ)

## קישורים חיצוניים

* The Jewish cemetery in Katowice, באתר השטעטל הווירטואלי

## הערות שוליים

קטגוריה:קטוביץ: מבנים
קטוביץ
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:יהדות גרמניה
אדריאן יוסטוס

**אדריאן יוסטוס** (בספרדית: **Adrián Justus**, נולד ב-1970) הוא כנר מקסיקני-ישראלי. יוסטוס מנגן מוזיקה קלאסית, לרבות בת זמננו, מוזיקה בהשראה פולקלורית ומוזיקה קלה.

## ביוגרפיה
יוסטוס, יליד מקסיקו סיטי הוא צאצא מצד אביו הוא למשפחה יהודית מהונגריה. סבא רבא שלו, יעקב יוסטוס היה רופא עור ידוע ומנהיג קהילתי יהודי בבודשפט. סבו, **לסלו (לדיסלאו) יוסטוס שזלינגר** היה רופא עור שבשנת 1939 השתתף עם אשתו ביריד מדע בניו יורק. בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה נשאר באמריקה. מפני ששהותו בארצות הברית הפכה לבלתי חוקית, התיישב במקסיקו שהסכימה להעניק לו מקלט. האב, הפרופסור **רוברטו יוסטוס**, הוא רופא שיניים וכיהן כיושב ראש האיגוד העולמי לאורתודונטיסטים. אדריאן יוסטוס גדל במשפחה מוזיקלית. אביו, היה מורה הכינור הראשון שלו. אחר כך למד אצל רוברט ואזקה, כנר יליד צ'כוסלובקיה החי במקסיקו.
אדריאן יוסטוס השתלם החל מגיל 11 בנגינת כינור בבית הספר למוזיקה של יוריקו קורונומה במקסיקו סיטי ואצל סטניסלב קאוואלה בחלאפה, במדינת וראקרוס. הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי התרחשה בשנת 1985 בעת סיור תלמידי בית הספר של יוריקו קורונומה ביפן, כשניגן "לחנים צועניים" מאת סרסטה. מאוחר יותר למד יוסטוס אצל צבי צייטלין בבית הספר "איסטמן" של אוניברסיטת רוצ'סטר בארצות הברית. סיים שם תואר B.A. וזכה במדליית הכנר הטוב ביותר. 
הוא זכה בהמשך במלגה מטעם המועצה הלאומית לתרבות ואמנויות לשם המשך השתלמויותיו.
המשיך לימודים אצל מאיה גלזרובה ואנה רוסנובסקי בתל אביב, אחר כך השתלם בתוכנית של פנחס צוקרמן אצל צוקרמן ופטינקה קופץ, בבית הספר למוזיקה של מנהטן.
בהמשך התחיל יוסטוס קריירה בינלאומית ככנר סולן.

אדריאן יוסטוס ניגן על במות חשובות בעולם כסולן - אולם ויגמור בלונדון, קרנגי הול בניו יורק, סנטורי הול בטוקיו, מרכז ברביקן בלונדון (במסגרת פסטיבל ינצ'ק), ב"פלאסיו דה בייאס ארטס" במקסיסקו סיטי, בארמון בפראג.
הוא ניגן עם תזמורות כמו תזמורת פילהרמוניה בלונדון, התזמורת הסימפונית קיוטו, התזמורת הפילהרמונית OFUNAM - של האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו סיטי, התזמורת הסימפונית של מקסיקו, תזמורת הפסטיבל של פראג, התזמורת הסימפונית חיפה, תזמורת הקיבוצים, הפילהרמונית של חליסקו בגואדלחרה וכו'.
הוא הופיע לראשונה בישראל בשנת 1993 במסגרת פסטיבל המוזיקה בים האדום. בגיל 28 עלה לישראל. 
יוסטוס למד גם הלחנה, כתב מספר יצירות לכינור וקדנצות לקונצ'רטי של מוצרט.
הרפרטואר של יוסטוס כולל יצירות וירטואוזיות רבות מאת גדולי הכנרים כולל פגניני, יצירות רבות נוספות של מוזיקה הקלאסית, לרבות מקסיקנית, יצירות בהשראת הפולקלור ומוזיקה קלה - לטינו-אמריקאית, אירופית, יהודית וכו'. 
יוסטוס ניגן על כינור סטרדיוואריוס "מרלבורו" משנת 1718 אחר כך על כלי גוארנרי דל ג'זו משנת 1744 שהועמדו לרשותו על ידי הקרן חובי לתרבות.

## פרסים ואותות הוקרה
*1988 - פרס ראשון בתחרות הלאומית לכינור של מקסיקו
*1992 - מדליית זהב בתחרות הבינלאומית "הנריק שרינג" במקסיקו סיטי 
*"מדליית מוצרט" של המכון דומק לתרבות במקסיקו סיטי
*2002 - זוכה בתחרות האמן הבינלאומי בניו יורק

## דיסקוגרפיה
*הקונצ'רטו לכינור של סיבליוס - עם תזמורת הפילהרמוניה 
* Tapestry מוזיקה קאמרית בת זמננו

## קישורים חיצוניים
* 

* ביוגרפיה באתר artmajeur
* ב"דיאריו חודיו" במקסיקו
* כתבה ב"ג'רוזלם פוסט" ב 24 ביוני 2015
* באתר יו טיוב עם הרסיטל של יוסטוס בבית הכנסת חוסטה סיירה במקסיקו סיטי
* ספאטיאדו מאת סרסטה
* באתר השגרירות המקסיקנית בוושינגטון
* תקציר ביוגרפי

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:כנרים מקסיקנים
קטגוריה:ישראלים ילידי מקסיקו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מתילדופה

**מתילדופה** היא תרופה פסיכואקטיבית אשר נלקחת במצבים של יתר לחץ דם או כתרופה סימפטוליטית. תרופה זו היא  אגוניסט של קולטן אדרנרגי מסוג אלפא. כיום תרופה זו משמשת רק במקרים מסובכים של יתר לחץ דם כללי ושל מערכת העיכול בפרט.

התרופה נספגת במערכת העיכול ומפורקת בכבד ובמעיים, מופרשת מהגוף דרך מערכת השתן. 

אופן הפעולה של התרופה: מתילדופה היא חוסם תחרותי של האנזים דופה דה קרבוקסילז אשר הופך את ל-דופה לדופמין. דופמין הוא קודמן לנוירואפינפרין וכיוצא בכך לאפניפרין. חסימה זו יוצרת ירידה במערכת הדופמינרגית והאדרנרגית במערכת העצבים ההיקפית. אפקט זה יכול להוריד את לחץ הדם ולגרום להשפעות בערכת העצבים המרכזית כגון פרקינסון, דיכאון, אפתיה וחוסר נהנתנות.

בנוסף הירידה בדופמין  עלולה לגרום לירידה בחסימת הייצור של פרולקטין וכתוצאה מכך לגרום לסימנים וסימפטומים של היפר פרולקטמיה.
למתילדופה ישנם תופעות לוואי רבות כגון: דיכאון, אדישות, חרדה, חוסר ריכוז, עייפות, בעיות זיכרון, בעיות תפקוד מיני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
פומפיזול

250px|ממוזער|שמאל
**פומפיזול** או בשמו הכימי **4 methylpyrazole**) היא תרופה מסוג אנטידוט שניתנת במקרה של הרעלת מתנול או אתילן גליקול. משתמשים בו לבד או ביחד עם המודיאליזה.
בטמפרטורת החדר הוא נוזל שצבעו צהבהב. הוא מסיס במים ובאתנול.

### שימוש רפואי
פומפיזול ניתן בזריקה והוא מעכב תחרותי של האנזים אלכוהול דהידרוגנז (alcohol dehydrogenase) אשר נמצא בכבד. לאנזים זה תפקיד ראשי במטבוליזם של אתילן גליקול ומתנול.
האנזים הופך את המתנול לפורמאלדהיד ( formaldehyde). בעזרת אנזים נוסף בשם פורמאלדהיד דהידרוגנאז (formaldehyde dehydrogenase) הפורמאלדהיד הופך לחומצה פורמית (formnic acid) שגורמת לחמצת מטבולית והפרעות בראייה.
המטבוליטים הרעילים של אתילן גליקול אחראיים גם כן לחמצת מטבולית ולנזק כלייתי.

פומפיזול מונע את פעילות האנזים אלכוהול דהידרוגנאז ועל כן מאט את יצירת המטבוליטים הרעילים מהמתנול ומהאתילן גליקול.
באופן כזה, הכבד מעבד את המטבוליטים הרעילים ומפרישם, הם לא נאגרים ברקמות הגוף וכך נמנע הנזק.

ככל שנותנים פומפיזול סמוך יותר למועד החשיפה למתנול או לאתילן גליקול כך הוא יותר יעיל.

לא מומלץ לצרוך אלכוהול (אתנול) בזמן הטיפול התרופתי עם פומפיזול. אתנול רעיל בריכוזים גבוהים, האנזים אלכוהול דהידרוגנאז אחראי גם למטבוליזם של האתנול, עיכוב פעילות האנזים תביא להצטברות אתנול ועליה בריכוזו עד כדי סכנת הרעלה גם אם נצרך בכמויות קטנות.

### תופעות לוואי
תופעות הלוואי השכיחות הן כאב ראש, בחילה, סחרחורות, תחושת נמנום מוגברת וטעם מתכתי בפה.
באחוז קטן של האוכלוסייה הוא עלול לגרום לתופעות לוואי נוספות כגון:
כאבי בטן, חום, כשל באיברים, כאב בזמן הזריקה, דלקת באזור הזריקה.
*מערכת קרדיוואסקולרית- סינוס ברדיקרדיה, טכיקרדיה, דלקת של הוריד (phlebitis), שוק, לחץ דם נמוך.
*מערכת העיכול- קשיי עיכול, שלשול, ירידה בתיאבון
*מערכת הדם והלימפה- היפראאוזינופיליה, לימפנגיטיס, קרישה תוך כלית מפושטת, אנמיה
*מערכת העצבים- תחושת שכרות, ורטיגו, ניסטגמוס, חרדה
*עור- עלול לגרום לפריחה

### ספיגה ופיזור
הפומפיזול מתפזר במהירות במים, שנפח הפיזור שלו (VD ) הוא בין 1.02-0.6 ליטר לקילוגרם.
הריכוז התרפויטי שלו הוא בין 8.2 ל-24.6 מ"ג לליטר. שיא הריכוז בגוף יהיה שעה עד שעתיים לאחר נטילת התרופה דרך הפה.

### מטבוליזם והפרשה
הסינון המטבולי העיקרי נעשה בכבד (כ-% 85-80 מכמות התרופה בגוף).

## קישורים חיצוניים

* באתר (RXlist)
* באתר NCBI

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
קאסטלז'ינסט

**קאסטלז'ינסט** (בצרפתית: **Castelginest**) היא עיירה במחוז גארון עילית שבחבל אוקסיטניה בדרום-מערב צרפת. נכון לשנת 2012 מתגוררים בקומונה 9,369 תושבים. העיר נמצאת כ-10 קילומטרים מצפון לעיר טולוז, בירת המחוז.

## אוכלוסייה
**שינויים דמוגרפיים בקומונה לאורך השנים:**

## ערים תאומות
לקומונה ההסכם ערים תאומות עם:
* 

## אתרים בקומונה

קובץ:Castelginest - Mairie.jpg|בניין העירייה
קובץ:Castelginest- Centre Culturel Municipal.jpg|מרכז תרבות עירוני
קובץ:Castelginest - La Halle.jpg|חנות מצרכים
קובץ:Castelginest - Église Saint-Étienne.jpg|כנסיית סנט אטיין
קובץ:Castelginest - Église Saint-Étienne interieur.jpg|פנים הכנסייה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מידי פירנה: ערים
ז'בוקריץ'

**ז'בוקריץ**' (באוקראינית: **Жабокрич**; בפולנית: **Żabokrycz**) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## יהודי ז'בוקריץ'
בשנות העשרים של המאה ה-20 נמנו בכפר כ-900 יהודים. קודם לכך, תושבים יהודים רבים עזבו את הכפר לאחר רדיפות מצד איכרים וחיילים אוקראינים. ערב מלחמת העולם השנייה פעלו בכפר קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, וכעבור שבוע אלו נרצחו בו 435 יהודים, מהם פליטים רבים, תוך ביזת בתי היהודים במקום.

ב-1 בספטמבר 1941, הועבר הכפר לשליטה רומנית כחלק מאזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה אל הכפר הועברו  מגורשים יהודים מבוקובינה ומבסרביה, אשר רוכזו בגטו מוקף גדר תיל שהוקם במקום. כתוצאה מהצפיפות, מהרעב ומתנאי המחיה הקשים בגטו, נפטרו רבים מיושביו. בד בבד, נשלחו יהודים מהגטו לעבודות כפייה. באמצע מרץ 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום, ובכך נמנע ניסיון חיסול של שארית יושבי הגטו.
ממוזער|שמאל|אנדרטה לזכר היהודים שנרצחו במהלך השואה בז'בוקריץ'
## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1654
ולדימיר לויטן

**ולדימיר סמוילוביץ' לויטן** (ברוסית: **Владимир Самойлович Левитан**)  (1 במאי 1918 – 2 בספטמבר 2000) היה טייס ואלוף הפלות (לזכותו הפלת 20 מטוסי אויב) יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה. גיבור ברית המועצות.

## קורות חיים
ולדימיר לויטן נולד בכפר ז'רבץ (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז זפוריז'יה של אוקראינה) במשפחה יהודית ענייה. למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן בבית הספר מקצועי. עבד כמסגר במפעל. בשנת 1937 התגייס לצבא האדום. הוכשר כטייס בבית ספר לתעופה צבאית בעיר סבסטופול. שירת ביחידת מטוסי יירוט בעיר נובוסיבירסק. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות הועברה יחידתו למחוז קרסנודר.

באוקטובר 1941 הועברה יחידתו לחזית הדרום. לויטן, שהטיס את מטוס יירוט פוליקרפוב I-16, השתתף בקרבות בלימה באזור העיר טגנרוג, בהמשך השתתף בקרבות להגנת העיר רוסטוב על הדון. במהלך הקרבות מטוסו הופל פעמיים כתוצאה מאש מן הקרקע. בפברואר 1942 השיג לויטן את ניצחונו האווירי הראשון, כאשר הפיל מטוס איטלקי מדגם מאקי C-200. במאי 1942 עברה יחידתו לאזור חרקוב, שם נתנה חיפוי אווירי למתקפה הסובייטית. לאחר כישלון ההתקפה נסוג לויטן עם יחידתו עד לפאתי קווקז.
באוגוסט 1942 הועברה היחידה, בה שירת לויטן, מהחזית אל העורף הסובייטי לצורך רענון והצטיידות מחדש- מטוסי פוליקרפוב I-16 שלה הוחלפו במטוסי LAGG-3. לויטן מונה לסגן מפקד טייסת.

בינואר 1943 חזרה יחידתו של לויטן (אשר בינתיים מונה להיות מפקד טייסת) לחזית. הטייסת בפיקודו השתתפה בליווי מפציצים לתקיפת יעדים קרקעיים במהלך המתקפה הסובייטית באזור נהר קובן. הטייסת לא רק ליוותה מפציצים, אלא גם השתתפה בתקיפות. על אומץ ליבו בקרבות אלו עוטר בעיטור הדגל האדום.

בקיץ 1943 הועברה יחידתו של לויטן לאזור קורסק. מטוסי היחידה הוחלפו ללאבוצ'קין La-5. ביולי-אוגוסט 1943 השתתף לויטן בקרב קורסק, כאשר התפקיד העיקרי של הטייסת שלו הוא חיפוי לכוחות הקרקע המתגוננים מפני המתקפה הגרמנית. על אומץ ליבו ועל מעשי הגבורה במהלך קרב קורסק עוטר לויטן בעיטור הדגל האדום השני שלו ובעיטור קוטוזוב מדרגה שלישית
נפטר ב-2 בספטמבר 2000 ונקבר בבית העלמין בעירו.

## הפלות
* יותר מ-400 גיחות קרב
* יותר מ-100 קרבות אוויר
* 20 הפלות מטוסי אויב רשמיות, 4 נוספות יחד עם טייסים אחרים.

.

## קישורים חיצוניים
* ולדימיר לויטן באתר המוקדש לגיבורי ברית המועצות.
* תמונות של ולדימיר לויטן מימי מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:טייסים יהודים סובייטים
קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אלופי הפלות סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:נפטרים ב-2000
לילה אחד באוקטובר הבודד

**לילה אחד באוקטובר הבודד** (באנגלית: **A Night in the Lonesome October**) הוא רומן פארודי בחלקו שנכתב בידי רוג'ר זילאזני בשנת 1993, ויצא לאור בעברית בשנת 1997 בהוצאת אופוס. זה היה ספרו האחרון של זילאזני שהודפס בעודו בחיים, ואחד מחמשת ספריו המועדפים.

הספר מחולק למבוא ושלושים ושניים פרקים, כל אחד מהם מייצג יום אחד מחודש אוקטובר. הסיפור מסופר בגוף ראשון, מעיניו של הכלב רחרחן. הספר מלווה באיוריו של גהאן וילסון.

הרומן סובב סביב מאבק בין דמויות קסומות שונות על פתיחת שער לאלים הקדומים, דבר היכול להתרחש באוקטובר בשנים מסוימות בלבד.

## תקציר העלילה
לילה אחד באוקטובר הבודד, מסופר מנקודת מבטו של רחרחן, כלבו של ג'ק המרטש. חלק הארי של הסיפור מתרחש בלונדון וסביבותיה, אם כי בשלב מסוים הסיפור מתרחש בעולם חלום שתואר בידי ה.פ. לאבקראפט בספרו Dream-Quest of Unknown Kadath. אף שהדבר לא נכתב במפורש, רמזים שונים (כמו הופעתו בסיפור של שרלוק הולמס, המכונה "הבלש הנודע") מרמזים על כך שהסיפור מתרחש בתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת.

אחת לכמה עשרות שנים, כאשר ליל כל הקדושים מתרחש בליל ירח מלא, מרקם המציאות נעשה דק יותר וניתן לפתוח שערים בינו לבין עולמותיהם של האלים הקדומים. בתנאים המתאימים, גברים ונשים בעלי ידע נסתר עשויים להתאסף באתר הפולחן כדי לנסות לפתוח את השער או לשמור עליו סגור. אם הסוגרים מנצחים, העולם נותר על כנו עד להזדמנות הבאה. אם הפותחים ינצחו, האלים הקדומים יגיעו אל כדור הארץ וישעבדו אותו. פגישות אלו מכונות "המשחק" בידי המשתתפים ששומרים עליו בסוד משאר האוכלוסייה.

השחקנים השונים המתוארים בספר הם דמויות טיפוסיות מהספרות הגותית מהתקופה הוויקטוריאנית: ג'ק המרטש (מכונה ג'ק), דרקולה (מכונה הרוזן), ד"ר פרנקנשטיין (מכונה הדוקטור הטוב), איש זאב (ששמו הוא לארי טלבוט). בנוסף משחקים מכשפה (גייל המשוגעת), כומר (רוברטס), דרואיד (אוון), נזיר (רסטוב) ותלמידי תורת הנסתר (מוריס ומקאב).

לכל שחקן יש בן לוויה - חיה שמסייעת לו בהכנות למשחק. האינטראקציה בין החיות היא חלק משמעותי מהסיפור המסופר מנקודת מבטו של רחרחן, שהוא בן לוויה בעצמו.

לאורך הספר, השחקנים בוחרים צדדים, כורתים בריתות, מבצעים עסקאות ומתקיפים זה את זה, עד ל-31 באוקטובר, אז מתנהל הטקס שיקבע את גורל העולם.

## קישורים חיצוניים
* הספר באתר אופוס
* 
* יוליה שנרר, ביקורת על הספר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי רוג'ר זילאזני
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
בנזופנון

**בנזופנון** (Benzophenone) הוא תרכובת שנוסחתה C6H5)2CO). המולקולה היא קטון הקשור לשתי טבעות ארומטיות.

## שימושים
בנזופנון משמש כפוטו-איניציאטור להקשיה של פולימרים באמצעות יצירת קשרי צילוב בחשיפה לאור ביישומים בתעשיית הדיו, הדפוס וההדמיה. בנזופנון בולע UV ומגן על חומרי ריח וצבע בתמרוקים ובתכשירי ניקוי מנזקי קרינה, כמגן מנזקי קרינה משתמשים בחומר כתוסף לפולימרים המשמשים לייצור אריזות שקופות. אוקסיבנזון שהוא נגזרת של בנזופנון מנוצל לייצור קרם הגנה.

## ייצור
מייצרים בנזופנון בחמצון של די פניל מתאן C6H5)2CH2) בקטליזה של נחושת.

ניתן לקבל את החומר מתגובה של בנזון עם פחמן ארבע-כלורי (CCl<sub>4</sub>) ואז הידרוליזה של התוצר די כלורו די פניל מתאן.
מרכז|ממוזער|350px|הכנת בנזופנון מבנזן וטטרה כלורו מתאן

ניתן להכין את החומר גם בתגובת פרידל-קרפטס על בנזן עם  (C6H5COCl) בנוכחות חומצת לואיס (דוגמת ) כזרז.
מרכז|ממוזער|350px|סינתזה של בנזופנון בתגובת פרידל -קרפטס של בנזן עם בנזואיל כלוריד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תרכובות אורגניות
פליסטרכוס

**פליסטרכוס** (ביוונית: **Πλείσταρχος**; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מלך ספרטה בנו של לאונידס הראשון וגורגו, מלכת ספרטה, מלך בין השנים 480 לפנה"ס-458 לפנה"ס.

## ביוגרפיה
פליסטרכוס, היה נצר לשושלת האגידית. אביו לאונידס הראשון, היה בנו של אנכסנדרידס השני. אמו הנסיכה גורגו, הייתה בתו של המלך קלאומנס הראשון. 

מעט מאוד ידוע על חייו של פליסטרכוס. אביו מת באופן טרגי בקרב תרמופילאי, בשנת 480 לפנה"ס, בזמן שפליסטרכוס עוד היה קטין. על כן הוא הוכתר כמלך ודודו קלאומברוטוס כיהן כעוצר. אולם באוקטובר של אותה שנה הוא מת, ככל הנראה בנסיבות טבעיות. בן דודו של פליסטרכוס פאוסניאס, הפך לעוצר החדש, והביס את הפרסים בקרב פלטאיה. מכאן ואילך לא ידוע דבר על פליסטרכוס, הוא מת בסביבות שנת 458 לפנה"ס. נראה שלא היו לו ילדים, שכן ירש אותו בנו של פאוסניאס פלייסטואנאקס.

## ייצוגיו בתרבות
פליסטרכוס מופיע כמה פעמים בספרו של קרולין דל סנידקר "הספרטאי", אם כי מעולם לא בשמו הפרטי. והוא הדמות המרכזית בספרו של גארי קורבי, "המשחקים הקדושים" ("Sacred Games"). בסרט "300", הוא מגולם בידי ג'ובאני קימומינו. בסרט "פגוש את הספרטנים" הוא מגולם בידי האנטר קלארי, אם כי שמו שונה ל"לאו ג'וניור".

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי ספרטה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
AskPeople

**AskPeople** הוא אתר אינטרנט ישראלי שהושק ב-2012, בסגנון אתרי שאלות ותשובות , המאפשר לגולשים להתייעץ ולייעץ באופן אנונימי בנושאים שונים.

באתר ניתן לשאול שאלות בנושאי משפחה, כגון זוגיות והורות, אמהות ולידה; שירות צבאי בצה"ל; שאלות להט"ב, שאלות העוסקות בבריאות ותחומים נוספים. התחום הפופולרי ביותר באתר הוא תחום המיניות.

## היסטוריה
האתר החל את דרכו בשנת 2011, בגרסה ניסיונית בשם "מתייעצים". לאחר זמן מה, נסגר האתר, ונפתח מחדש במתכונתו הנוכחית. האתר החדש החל לפעול ב-1 בספטמבר 2012.

את האתר הקים שחר אור ואת התוכן מנהל צוות אשר מפקח על התוכן המתפרסם באתר וכן אחראי לדווח על מקרים הדורשים התערבות משטרתית, לרוב על ידי סינון של מילות מפתח.

בחודש מאי 2014, פרסם באתר צעיר בן 21 מחיפה שאלה העוסקת באהבה נכזבת באופן אנונימי. גולשים ניסו לעודד את המפרסם ולתמוך בו, אך בסופו של דבר קיבל המפרסם את ההחלטה לשים קץ לחייו. צוות האתר דיווח על העניין למשטרה, אך לפני שהספיקו לפעול נמצאה גופתו במלון בו עבד.

האתר נמנה בין 50 האתרים הישראליים הפופולריים ביותר לשנת 2015 ופעילים בו גופים ועמותות המספקים שירותי בריאות, רווחה ותמיכה נפשית, ובהם מד"א, ער"ן, סה"ר וארגוני להט"ב.

משנת 2020 מפעיל האתר מדור קורונה מיוחד שבו ניתן לשאול שאלות בנושאי קורונה.

## ביקורת
השאלות באתר AskPeople מפוקחות, ובניגוד לפלטפורמות שאלות ותשובות גדולות אחרות בארץ ובעולם, כל השאלות המפורסמות ב-AskPeople מצריכות אישור טרם פרסומן על ידי צוות האתר. ברוב המקרים, לוקח זמן מה מהרגע ששאלה נשאלת ועד הרגע שהיא מפורסמת באתר. כמו כן, לא כל שאלה מפורסמת, והאתר אינו מחויב למסור פרטים למפרסמי השאלה מדוע שאלתם לא פורסמה.

כחלק מהפיקוח של תוכן המשתמשים, ישנה הגבלה על ציון שמות של ידוענים, גופים עסקיים, מקומות, פרטים ליצירת קשר ובעלי מקצוע, גם כאשר אין הדבר מהווה לשון הרע או פגיעה בפרטיות. כך למעשה גולשים אינם יכולים לספק מידע נוסף ולעיתים גם מידע חשוב ללא פיקוח של מפעילי האתר, שיכול לקחת זמן מה מעת שליחת התגובה ועד למועד אישורה בפועל.

אף שבשנותיו הראשונות מרבית הפעילות באתר הייתה עניינית, בד בבד החלו טרולים לנצל הן את פלטפורמת השאלות והן את פלטפורמת התשובות לצורך בריונות רשת ומניפולציות. לצד זאת, גם עצות לגיטימיות לכאורה נגועות לא פעם במיסאינפורמציה וגסות רוח, מה שמתאפשר תודות למדיניות חופש הביטוי המקלה של האתר.

מעת לעת מתפרסמות באתר שאלות הנוגעות לחוויית המשתמש, במסגרתן התקבלו משובים והצעות אחרות שמטרתן לייעל את השהות באתר.

## קישורים חיצוניים
*
* 
* 
* ליאת זנד, יוזמה מבורכת: חוכמת ההמונים תתקן לכם את הלב, באתר Feeder

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2012
Pink Elephants on Parade

**Pink Elephants on Parade** (בעברית: **פילים ורודים הולכים בתהלוכה**) הוא שמו של שיר סצנה מתוך סרט האנימציה של אולפני וולט דיסני, "דמבו הפיל המעופף". בשיר דמבו וטימותי העכבר הוזים לאחר שבטעות השתכרו ממים מהולים בשמפניה. במהלך השיר הם הוזים פילים ורודים רוקדים, שרים וצועדים בתהלוכה. לאחר רצף ההזיות, דמבו וטימותי מתעוררים עם חמרמורת (הנגאובר) על עץ. בנקודה זו הם טימותי מבין שדמבו מסוגל לעוף.

השיר נכתב בידי אוליבר וולאס ונד וושינגטון, והושר בידי מל בלאנק, ת'ורל ריוונסקרופט והספורטסמן.

עיתון הגרדיאן שיבח את הקטע אבל ביקר אותו על השימוש באלכוהול שאינו מתאים לילדים.

## דירוגים ברשימות

## ראו גם
* פיל ורוד
## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דיסני
קטגוריה:שירים על פילים
קלאו אדום-צוואר

**קלאו אדום-צוואר** או **קלאו חלוד-צוואר** (שם מדעי: *Aceros nipalensis*) הוא מין יחידי בסוגו ממשפחת הקלאויים. הוא מצוי בצפון-מזרח תת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה. מין זה הוכרז על ידי ארגון IUCN כ"פגיע": אוכלוסייתו קטנה מאוד בשל ציד ואיבוד בתי גידול, והוא נכחד מקומית מנפאל. גודל אוכלוסייתו מוערך בכ-10,000 פרטים.

## מאפיינים
אורכו כ-117 ס"מ, והוא אחד מהמינים הגדולים ביותר במשפחת הקלאוניים. הצוואר, הראש, העורף, הבטן והחזה אדומים אצל הזכר, אך שחורים אצל הנקבה. קצה נוצות התעופה לבן, וחלק מהזנב לבן גם הוא; שאר הגוף שחור-ירקרק. קלאויים צעירים ממין זה דומים לזכרים, אך אין להם את הפסים השחורים על בסיס המקור; פסים אלה נוספים במהלך התבגרות הפרט. מעל המקור אין "קסדה", אך הוא עבה יותר בבסיסו.

תחום תפוצתו של הקלאו אדום-הצוואר התמשך בעבר מנפאל לווייטנאם, אך כיום הקלאו מצוי רק בצפון-מזרח הודו, בהוטן, בורמה, דרום-מזרח טיבט, צפון ומערב תאילנד, צפון לאוס וצפון וייטנאם.

קן הקלאו ממוקם בין 6 ל-33 מטרים מעל פני הקרקע, והוא בדרך כלל חור בעץ. הנקבה כולאת את עצמה בתוכו במשך כארבעה חודשים בשנה, על ידי חסימת הכניסה באמצעות עלים אכולים-למחצה ובוץ; היא משאירה רק חרך קטן שדרכו הזכר יכול להעביר לה מזון. הנקבה מטילה 2 ביצים, בדרך כלל באפריל, במהלך העונה היבשה, על מנת לסנכרן את בקיעת הביצים לעונה הגשומה.

הקלאויים ממין זה ניזונים בעיקר מפירות (חביבים עליהם במיוחד אגוזי מוסקט, אגסים ותאנים), אך תזונתם משתנה ביחס לפריחת עצי הפרי השונים. הפרטים ממין זה ניזונים לעיתים גם מסרטנים, חיפושיות, ציקדות, לטאות, שלשולים, צפרדעים ומיני עופות שונים.

אף על פי שאוכלוסייתו של הקלאו אדום-הצוואר מאוימת על ידי ציד, כיום הוכרזו חלקים מתחומי תפוצתו כשמורות טבע, בהודו, סין, תאילנד ובהוטן. ישנם מספר ארגונים שמסייעים בשימור הקלאו, בין השאר האגודה ההודית לטבע, פרויקט אימוץ קן הקלאו, ופרויקט נוסף, שמטרתו - החלפת השימוש במקור הקלאו בעותקים עשויים מסיבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:קלאוניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:וייטנאם: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
ג'פרי יוג'נידיס

**ג'פרי קנט יוג'נידיס** (באנגלית: **Jeffrey Kent Eugenides**; יליד ה-8 במרץ 1960) הוא סופר אמריקאי זוכה פרס פוליצר.

## ביוגרפיה
יוג'נידיס נולד בדטרויט לאב ממוצא יווני ואם ממוצא אירי ואנגלי. לאחר שסיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בראון בשנת 1983, נסע להתנדב בכלכותה בחברת אמא תרזה. לאחר מכן קיבל תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת סטנפורד.

משנת 1999 עד שנת 2004 התגורר בברלין. מאז שנת 2007 הוא מתגורר בפרינסטון ונמנה עם סגל אוניברסיטת פרינסטון, שם הוא מלמד כתיבה יוצרת.

יוג'ינידיס מספר שרצה להיות סופר מגיל צעיר. בתיכון קרא את דיוקן האמן כאיש צעיר מאת ג'יימס ג'ויס והספר השפיע עליו רבות. כמו כן הוא מונה מודרניסטים רבים כמשפיעים על כתיבתו, למשל ויליאם פוקנר, מרסל פרוסט, וירג'יניה וולף, רוברט מוסיל, ואחרים.

יוג'ינידיס כתב סיפורים קצרים רבים, שעתידים לראות אור בקובץ, וכן שלושה רומנים. ספרו הראשון "חמש ילדות יפות" הוסרט על ידי הבמאית סופיה קופולה, והסרט זכה לביקורות טובות. ספרו השני, "מידלסקס", העוסק בחוויית החיים של אדם אינטרסקס, זכה בפרס פוליצר לפרוזה לשנת 2003. ספרו השלישי "עלילת הנישואים" היה מועמד למספר פרסים ספרותיים וכיכב ברשימות מומלצים שונות בשנת 2011.

## ספריו
* **חמש ילדות יפות**, רומן, מאנגלית: חנה ידור-אבני, הוצאת מודן, 2005
* **מידלסקס**, רומן, מאנגלית: חנה ידור-אבני, הוצאת מודן, 2004
* **עלילת הנישואים**, רומן, מאנגלית: אילת אטינגר ואהד זהבי, הוצאת מודן, 2012

## קישורים חיצוניים

* 
* אריק גלסנר, על "עלילת הנישואים", של ג'פרי יוג'נידיס, פורסם במקור במדור הספרות של ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, 2012

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
הנס רטיגר

גנרל **הנס רטיגר** (בגרמנית **Hans Röttiger**; 16 באפריל 1896 – 15 באפריל 1960) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
רטיגר נולד ב-16 באפריל 1896 בהמבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס רטיגר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-45 (לאוונבורג), ונלחם עמו בחזית המזרחית. ב-30 בספטמבר 1915 הועלה לדרגת לוטננט, והועבר לרגימנט הארטילריה ה-20 (לאוונבורג). בשנת 1916 הועבר לחזית המערבית, וביוני 1918 מונה לקצין הארטילריה של קבוצת הארמיות וילהלם, נסיך הכתר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף רטיגר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. רטיגר מילא תפקידים שונים ביחידות ארטילריה וביחידות ממונעות, וב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת האופטמן. ב-10 בנובמבר 1938 מונה לקצין מטה ב-OKH, וב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה
ב-15 באוקטובר 1939 מונה רטיגר לקצין אג"ם הקורפוס ה-6, וב-24 בפברואר 1940 מונה לראש מטה הקורפוס הממונע ה-41, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט במסגרת קבוצת ארמיות A. ב-1 בינואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון.

ב-1 בינואר 1942 מונה רטיגר לראש מטה ארמיית הפאנצר הרביעית, וב-26 בינואר קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בפברואר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-28 באפריל 1942 מונה לראש מטה הארמייה הרביעית. ב-16 ביולי 1943 מונה רטיגר לראש מטה קבוצת ארמיות A, וב-24 במרץ 1944 פרש מתפקידו. ב-5 ביוני 1944 מונה רטיגר לראש מטה קבוצת ארמיות C, וב-30 בינואר 1945 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-1 במאי 1945 מונה רטיגר למפקד קבוצת הארמיות, ולמחרת נכנע בראש כוחותיו לבעלות הברית ונלקח בשבי.

### לאחר המלחמה
בשנת 1948 שוחרר רטיגר מהשבי, ובשנת 1950 אובחן כחולה סרטן. בשנת 1956 התגייס רטיגר לבונדסוור, ובשנת 1957 מונה למפקח הכללי הראשון של הבונדסוור. ב-16 באפריל 1960 מת רטיגר בבון, יום לפני יום הולדתו ה-64.

## קישורים חיצוניים

* הנס רטיגר באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים בבונדסוור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960
טריווגו

**טריווגו** (**trivago**) הוא מנוע חיפוש והשוואת מחירים למקומות לינה שונים (כגון: מלונות, אכסניות, צימרים וכו') העובד בשיטת רב-מנוע ומשווה מחירים של למעלה ממיליון מלונות מתוך יותר מ-200 אתרי הזמנות, כגון Expedia, בוקינג, Agoda.com, Hotels.com, הוטוויר שרובם שייכים לתאגיד Expedia Group. אתר **טריווגו** מפעיל (נכון ל-2017) 55 פלטפורמות בינלאומיות ומבקרים בהן למעלה מ-45 מיליון משתמשים בכל חודש.

## היסטוריה
**טריווגו** (**Trivago N.V.**) היא חברה גרמנית שנוסדה בשנת 2005 בגרמניה, והתרחבה בשנת 2007 לשוק האירופאי. ביוני 2014 עלתה גרסתו העברית של האתר.

בסוף שנת 2012 רכשה קבוצת Expedia את רוב המניות של טריווגו בעסקה משולבת בשווי של 546 מיליון דולר.

בדצמבר 2016 הונפקה החברה בנאסד"ק.

## שירותי החברה
### השוואת מחירי מלונות
האתר הוא מנוע חיפוש להשוואת מחירי מלונות מבין אתרי הזמנת מלונות שונים ברחבי הרשת. את התוצאות שמתקבלות ניתן לסדר לפי: מחיר, מרחק, פופולריות או דירוג. בנוסף, ניתן למקד את החיפוש על ידי שימוש בפילטרים השונים המציעים אופציות כגון אינטרנט אלחוטי, ספא, בריכת שחייה. האתר גם אוסף חוות דעת מרחבי הרשת ומציג את הדירוג הממוצע של מקום הלינה ברשת.

### trivago Hotel Manager
פלטפורמה המיועדת לבעלי מלונות לצורך ניהול הנראות והתוכן של מקום הלינה שבבעלותם כפי שהוא מופיע באתר טריווגו. הכלי מאפשר למלונאים לשפר את המידע ואת המיקום של מקום הלינה. בנוסף, בעזרת הכלי ניתן לצפות בסטטיסטיקות ומידע אודות הזמנות שנעשו למקומות הלינה דרך האתר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנועי חיפוש
קטגוריה:חברות גרמניות
אייק אופייבו

**איקצ'וקוו "אייק" אופייבו** (באנגלית: **Ikechukwu "Ike" Ofoegbu**; נולד ב-9 בנובמבר 1984) הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי המשחק במכבי הוד השרון.

## ביוגרפיה
אופייבו נולד בסן אנטוניו שבטקסס, בן להורים מניגריה שהיגרו לארצות הברית. הוא למד ושיחק באוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט בדאלאס. את הקריירה המקצוענית החל בגנט הבלגית. לאחר מכן שיחק בקבוצות בפוארטו ריקו, מקסיקו ובוונצואלה. בשנים 2013 עד 2015 שיחק במכבי חיפה. בעונתו השנייה בקבוצה רשם ממוצע של 17.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל. באוקטובר 2015 חתם על חוזה לחודשיים במכבי תל אביב. בדצמבר 2015 האריך את חוזהו במכבי תל אביב לחודשיים נוספים.

בדצמבר 2019 הצטרף למכבי אשדוד.

אופייבו היה חבר בסגל נבחרת ניגריה בכדורסל שזכתה במדליית ארד באליפות אפריקה בכדורסל ב-2011. הוא רשם באליפות ממוצע של 5.5 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק.

## קישורים חיצוניים

* אייק אופייבו באתר מנהלת הליגה

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלנים ניגרים
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984