open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תעתוע (כטב"ם)

**תעתוע** (בשמו המלא באנגלית: **IAI Ghost Rotary Mini UAS**) הוא כטב"מ בתצורת מסוק, מתוצרת התעשייה האווירית לישראל. משקלו ארבעה קילוגרמים, והוא נועד לספק לכוחות לוחמים תמונה מודיעינית בזמן אמת בשטח בנוי. ה"תעתוע" נועד, בין היתר, לסייר לפני כוחות הנמצאים בפעילות ביטחון שוטף (בט"ש) ולהעביר צילומים של מוקשים ומכשולים אחרים המונחים על הציר או בצדו.

ה"תעתוע" נוחת וממריא אנכית, ומסוגל לבצע טיסה וריחוף תוך שמירה אוטומטית על מיקום וגובה. יש לו חתימה אקוסטית נמוכה ויכולת שהייה באוויר של כחצי שעה. הוא בעל יכולת נשיאה של מטע"ד (מטען ייעודי) לתצפית יום או לילה – ציוד צילום חוזי אלקטרו-אופטי.

"התעשייה האווירית" חשפה את ה"תעתוע" במסגרת השתתפותה בתערוכת AUVSI בוושינגטון, באוגוסט 2011.

## נתונים טכניים
מקור הנתונים שלהלן:
* **משקל המראה מרבי** – 4 ק"ג / 9 lbs
* **זמן שהייה מרבי** – 30 דקות
* **מהירות תפעול** – 0–35 קשר / כ-65 קמ"ש
* **אורך** – 145 ס"מ (106 ס"מ במצב מקופל)
* **רוחב** – 75 ס"מ (11 ס"מ במצב מקופל)

## קישורים חיצוניים
* Ghost Rotary Mini UAS – עמוד המוצר, באתר "התעשייה האווירית לישראל" , אורכב בארכיון האינטרנט ב-4 בינואר 2014.
* .

## הערות שוליים

## ביאורים

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: כלי טיס בלתי מאוישים
גביע דייוויס 1933

**אתגר הטניס הבינלאומי 1933** (באנגלית: **1933 International Lawn Tennis Challenge**) הייתה התחרות ה-28 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז. לתחרות נרשמו 33 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת בריטניה.

המשחק על התואר נערך ב-28-30 ביולי 1933 בפריז, צרפת. נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת בריטניה והפסידה עם תוצאה 2:3. בכך נפסק רצף הניצחונות של נבחרת צרפת שנמשך שש שנים.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית זה כלל 9 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.

#### תת-הבית צפון/מרכז אמריקה

#### תת-הבית דרום אמריקה
הקבוצה כללה 5 נבחרות, אך נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק.

#### משחק על ראשות הבית
משחק על ראשות הבית התקיים בצ'בי צ'ייס, מרילנד שבארצות הברית ב-27-25 במאי 1933. ארצות הברית ניצחו את ארגנטינה עם התוצאה 5:0.

### בית אירופה
הבית כלל 24 קבוצות, כולל אוסטרליה, דרום אפריקה, יפן, מצרים והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת במהלך 22-21 ביולי 1933. נבחרת בריטניה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4.

## משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1933
1933
1933
1933
1933
1933
1933
1933
1933
1933
אורן אדיר

**אורן אדיר** הוא מכ"ם AESA (ראשי תיבות באנגלית: Active Electronically Scanned Array , בעברית: מערך תר אלקטרונית פעיל) מדגם EL/M-2080S מסדרת אורן המפותח ומיוצר על ידי מפעל "אלתא מערכות" של התעשייה האווירית לישראל, ומשמש כמכ"ם בקרת האש של מערכת ההגנה נגד טילים "חץ" לצד המכ"ם הקיים, אורן ירוק. 

בשל מאפייניו הטכניים הוא יעיל יותר מאורן ירוק, עם טווח של כ-1,000 קילומטרים.

ב-2010 הודיע דובר צה"ל על הצטיידות בסוללה שלישית של טילי חץ. ב-2012 המכ"ם הוצב בסוללה זו.

המכ"ם ממשיך לשמש את המערכת (לאחר עדכון גרסאות) כחלק ממערכת חץ 3.

## ראו גם
* אורן ירוק

## קישורים חיצוניים
* תמונת המכ"ם באתר התעשייה האווירית
* המכ"ם שיגלה טילים מטווח גדול, אריה אגוזי, באתר IsraelDefense, ינואר 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מערכות הגנה נגד טילים
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:מכ"ם: מערכות קרקעיות
קטגוריה:מוצרי אלתא
קטגוריה:מערך ההגנה האווירית: אמצעי לחימה
מצר סומבה

**מצר סומבה** (באינדונזית: **Selat Sumba**) הוא מצר ים באינדונזיה בין האי סומבה  מדרום לבין האיים (ממזרח למערב) פלורס, רינקה , קומודו וסומבאווה , מצפון. המצר מקשר בין ים סאבו (באוקיינוס השקט) ממזרח לבין האוקיינוס ההודי ממערב.

## הערות שוליים

סומבה
סומבה
סומבה
LaWS

ממוזער|הדגמת המערכת

**LaWS** (ראשי תיבות של: **La**ser **W**eapon **S**ystem) הוא תותח לייזר חדשני בפיתוח ה-ONR , יחידת מחקר ופיתוח של חיל הים של ארצות הברית.

ב-2014 הוצבה המערכת לראשונה על ספינת הלוחמה האמפיבית "USS Ponce". באותה שנה בוצעו בה ניסויים מוצלחים בתקיפת יעדים כגון מזל"טים, ספינות ומטרות נייחות ימיות ויבשתיות. בדצמבר 2014 נכנסה לשירות מבצעי.

בשנת 2018 נחתם חוזה לאספקת שתי מערכות נוספות במהלך שנת 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* US Navy’s first laser weapon cleared for combat, blows up a boat, a small plane, בבלוג ExtremeTech, דצמבר 2014

קטגוריה:אמצעי לחימה מבוססי לייזר
קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים
ז'אק, נסיך מונקו

**ז'אק הונורה רנייה גרימלדי, נסיך מונקו** (בצרפתית: **Jacques Honoré Rainier**; נולד ב-10 בדצמבר 2014) הוא יורש העצר של נסיכות מונקו.

## ביוגרפיה
הנסיך ז'אק נולד ב-10 בדצמבר 2014, בבית החולים על שם סבתו המנוחה הנסיכה גרייס, בנם של אלבר השני, נסיך מונקו ושרלין, נסיכת מונקו, ואחיה התאום של הנסיכה גבריאלה. על אף שאחותו נולדה שתי דקות לפניו ז'אק קודם לה בסדר הירושה בשל חוק העדפת הבן הבכור.

עד ללידתו של ז'אק היה חשש להמשכיות של בית גרימלדי בשל העובדה שלאביו, המושל במונקו לא היו בנים במסגרת נישואין וממשלת מונקו נאלצה לשנות את החוק כך שדודתו, אחות אביו, קרוליין, נסיכת הנובר, תוכל לרשת את הכתר אם לא ייוולדו לאלבר השני ילדים במסגרת נישואין.

עם לידתם של ז'אק ואחותו נורו מארמון מונקו 42 מטחי כבוד (21 עבור כל אחד מהם).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית גרימלדי
קטגוריה:יורשי עצר
קטגוריה:ילדי משפחות מלוכה
קטגוריה:נסיכי מונקו
קטגוריה:תאומים
קטגוריה:מונגאסקים שנולדו ב-2014
מלחין לאומי

**מלחין לאומי** הוא כינוי שניתן למלחין מסוים, המשקף את ההערכה הרבה אליו במדינה זו, ואת השימוש ביצירותיו כסמלים לאומיים באותה מדינה. לרוב נתפסות יצירותיו כמשקפות את רוח העם או את הזהות הלאומית. תואר זה דומה במידה מסוימת לתואר משורר לאומי. 

בין הארצות בהן קיים "מלחין לאומי" נמנות:

ארצות סקנדינביה:
* דנמרק: נילס גאדה.
* פינלנד: ז'אן סיבליוס.
* נורווגיה: אדוורד גריג.
* שוודיה: הוגו אלפן.

מדינות מזרח אירופה:
* ארמניה: אראם חאצ'טוריאן.
* צ'כיה: אנטונין דבוז'אק, בדז'יך סמטנה.
* הונגריה: בלה בארטוק.
* ליטא: מיקולאיוס קונסטנטינס צ'יורליוניס.
* פולין: סטניסלב מוניושקו, פרדריק שופן.
* רומניה: ג'ורג'ה אנסקו.
* אוקראינה: מיקולה ליסנקו.
* רוסיה: ניקולאי רימסקי-קורסקוב.

מדינות אירופאית קטנות:
* אירלנד: טורלו או'קרולן.
* ליכטנשטיין: ג'וזף ריינברגר.

קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:סמלים לאומיים
אקווילופס

**אקווילופס** (שם מדעי: *Aquilops americanus*) הוא סוג של דינוזאור בתת-סדרה צרטופסים שחי באמריקה הצפונית בקרטיקון כ-108 מיליון שנה לפני זמננו. זהו הצרטופסי הקדום ביותר הידוע מאמריקה הצפונית ומעיד ככל הנראה על הגירות צרטופסים שהתרחשו בין אמריקה לאסיה במשך מיליוני שנים. במובנים רבים, זוהי גרסה מוקדמת ומוקטנת ביותר של הטריצרטופס. פירוש שמו "פני עיט". 

## מאפיינים
האקווילופס היה דינוזאור קטן מאוד, אורכו היה כ-60 ס"מ, ומשקלו 1.6–3 ק"ג. לגולגולת שלו מאפיינים של צרטופסים: ראשו כלל מקור קרני חזק וחד האופייני לצרטופסים, עצמות לחיים מחודדות וכן בליטת עצם דמוית עטרה אך קצרה בהרבה ומלאה בבליטות קוצניות סביב העורף. הוא היה אוכל צמחים. מבחינת מאפייניו הוא היה קרוב יותר לצרטופסים הפרימיטיביים של מזרח אסיה מאשר לצרטופסיים המתקדמים של אמריקה הצפונית.

מאובני האקווילופס נתגלו לראשונה ב-1997 במונטנה, ארצות הברית, על ידי צוות פלאונטולוגים בראשות אנדרו פארקה. מאובניו - שכללו בעיקר גולגולת כמעט שלמה - נתגלו בשכבת סלע שגילהּ מתוארך ל-109–104 מיליון שנה לפני זמננו. ב-2014 פרסמו פארקה ועמיתיו מאמר ב-PLoS ONE המתאר מדעית את אקווילופס והגדירו אותו כסוג חדש.

## בתרבות
אקווילופס הופיע בסרט "עולם היורה: חיים חדשים".

## קישורים חיצוניים

* 
* Pointy-cheeked, Horned Dinosaur Unearthed in Montana חדשות Discovery, דצמבר 2014
* בריאן סוויטק, Bunny-Size Dinosaur Was First of Its Kind in America, נשיונל ג'יאוגרפיק, 10 בדצמבר 2014

## הערות שוליים


קובץ:Aquilops.png
קובץ:Aquilops skull.png
תמונה:Aquilops americanus restoration.jpg|אקווילופסים מגוננים על צאצאים מגוביקונודון (Gobiconodon)


קטגוריה:צרטופסים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הצפונית
מנחם תעיזי

**מנחם ישעיהו תעיזי** (13 במרץ 1978, ד' באדר ב' ה'תשל"ח - 3 בדצמבר 2012, י"ט בכסלו תשע"ג), היה סופר, משורר וצייר קומיקס ומאייר חרדי.

## ביוגרפיה
נולד לרב שמואל והרבנית זהבה תעיזי, גדל במושב מבוא מודיעים למד בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת. לאחר לימודיו נישא לאבישג ולהם שישה ילדים. גיסו הוא העיתונאי אבי רוזן ואחיותיו הן הסופרת החרדית דבורה רוזן, המשוררת נחמה קורץ והמוזיקאית צופיה תעיזי.

אייר ספרים רבים והוציא לאור ספרי קומיקס אותם אייר וכתב. טורי קומיקס בהמשכים שלו התפרסמו בעיתונים רבים ביניהם בעיתוני רשת קו עיתונות. הוא אף עסק בכתיבה ובמוזיקה ואלבום עם שיריו יצא לאחר פטירתו על ידי המשפחה.

תעיזי היה חסיד חב"ד, בשנותיו האחרונות התגורר ושימש כשליח חב"ד ומחנך באילת.

בי"ט בכסלו תשע"ג  היה בדרכו לבית הוריו וביקר בירושלים. משאבד עימו הקשר הוכרז כנעדר. גופתו נמצאה לאחר יממה שלמה סמוך לחומות העיר העתיקה באזור שער האשפות  לאחר שנרצח באלימות והונח במקום על ידי רוצחיו. תיק החקירה נסגר מחוסר עניין לציבור, לא נשלל כי הרצח נעשה על רקע לאומני. נקבר בחלקת התימנים, בבית הקברות בהר הזיתים.

## ספריו וספרים שאייר
* **לפרוץ את החומות**, ירושלים: יפה נוף, תשס"ו
* **באש ובמים**, ירושלים: יפה נוף, תשס"ז
* **מה שספר לי אבא: שלשה ספורי קומיקס מרתקים על מסירות נפשם של יהודי רוסיה**, ירושלים: יפה נוף, 2008
* דבורה רוזן, **התעלומה בעליית הגג**, ירושלים: יפה נוף, תשס"ט
* **מושיקו וכדורי הפלא**, ירושלים: יפה נוף
* **בעקבות אבודים**, ירושלים: יפה נוף
* מנוחה פוקס, **ספורים חביבים שקרו בחיים**
* **לב אמיץ**, ירושלים: יפה נוף-פלדהיים, 2014
* דבורה רוזן, **ילדי המושבה במבצע הצלה**, ירושלים: יפה נוף, 2014
* **מאורות השבת**, בני ברק: מאורות הדף היומי, תשס"ז - תשע"ג
## קישורים חיצוניים
* 
* 
;עם מותו
* 
* 

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ציירים ומאיירים חרדים ישראלים
קטגוריה:ציירים חסידי חב"ד
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת התימנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אילת: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראל: מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:קורבנות רצח בישראל
נשר לבן-ראש

**נשר לבן-ראש** (שם מדעי: *Trigonoceps occipitalis*) הוא מין ממשפחת הנציים מתת-משפחת נשרי העולם הישן והוא מין יחיד בסוג Trigonoceps.
## מאפיינים
הנשר לבן הראש חי רק באפריקה ודואה בחיפוש אחר נבלות כשבלילות הוא ישן על ענפים הסמוכים למים. הוא עוף גדול וחזק ראשו וצווארו קירחים ומקורו ורוד וקצהו לבן, נוצות כנפיו חומות, הבטן לבנה והזנב שחור.

אורכו של הנשר לבן הראש 72–85 ס"מ, מוטת כנפיו 207–230 ס"מ. משקל הנשר מגיע עד 4 ק"ג אך הנקבות יכולות לשקול עד 4.7 ק"ג.

הנשר לבן הראש מצוי בסכנת הכחדה חמורה.

## קישורים חיצוניים

[ימין|ממוזער|נשר לבן-ראש עף בתוך [הפארק הלאומי קרוגר]]

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון ברצ'ל
קטגוריה:נשרי העולם הישן
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:סודאן: עופות
תעיזי

**תעיזי** הוא שם משפחה תימני, שנגזר משמו של מחוז תעיז בתימן.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
סן איגנסיו (בליז)

**סן איגנסיו** (**San Ignacio**) היא עיר במחוז קאיו שבמערב בליז והיא משמשת כמרכז התרבותי והכלכלי של המחוז. העיר צמחה סביב תעשיית עצי המהגוני ועצי הגומי שהתפתחו במהלך תקופת השלטון הבריטי. במשך השנים משכה העיר אנשים מהאזורים השכנים וכתוצאה מכך אוכלוסיית העיר מגוונת מאוד כיום.

## היסטוריה
במקור נקראה העיר "אל קאיו" על ידי הספרדים. ב-19 באוקטובר 1904 הוכרזה אל קאיו רשמית כעיר על ידי ממשלת הונדורס הבריטית. בעבר היה האזור כולו מוקף נחלי מים והחל משנות הארבעים של המאה ה-20 אחד הנחלים התייבש.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת על גדותיהם של נהרות המאקל והמופן, במרחק של 100 ק"מ ממערב לבליז סיטי ו-35 ק"מ ממערב לבירת המדינה בלמופן. שטחה של העיר הוא כ-6.5 קמ"ר.

## דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מורכבת בעיקר ממסטיסים, אנשים ממוצא אפריקאי וכן אנשים ממוצא לבנוני ומעם המופן. בעיר מתגוררת קהילה גדולה של סינים שרובם היגרו בגלים מגואנגג'ואו באמצע המאה ה-20. קהילה גדולה של מנוניטים מתגוררת ליד העיר.

## סנטה אלנה
בשנים האחרונות התמזגה לסן איגנסיו, העיירה השכנה סנטה אלנה. יחד מהוות הערים את האזור האורבני השני בגודלו בבליז. שתי הערים מחוברות באמצעות הגשר התלוי היחידי בבליז שנבנה ב-1949.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
תעמולת בחירות

**תעמולת בחירות** היא פרסום שנועד לשכנע מצביעים לבחור במועמד או מפלגה בבחירות. פרסומים כאלו הם חלק ממאמץ מתמשך המכונה "קמפיין בחירות" (קמפיין פרסומי שהוא קמפיין פוליטי) - תעמולה ומהלכים הנעשים לאורך תקופה וכוללים בחירת אסטרטגיה תקשורתית, קביעת תכנים ותקצוב אמצעי הפרסום (שלטים וכרזות, תשדירי רדיו וטלוויזיה, מודעות באינטרנט).

במדינות רבות יש חוקים הקובעים את המותר והאסור בתעמולת בחירות, מתוך כוונה למנוע השפעה בלתי הוגנת על הבוחר. בין השאר נקבעו במדינות שונות איסורים על גובה התרומות שמותר לקבל מאדם אחד לצורך תעמולת בחירות. במדינות אחרות יש חוקים הקובעים מקסימום של הוצאות המותרות לתעמולת בחירות. 

מחקרים שבדקו את היעילות של תעמולת בחירות מצאו שהשפעתה מועטה. מחקר משנת 1994 מצא שהוצאה של 100 אלף דולר במירוץ לבית הנבחרים של ארצות הברית, העלה את מספר הקולות שקיבל המתמודד בכשליש נקודת אחוז.

## ראו גם
*תעמולת הבחירות לכנסת
*ציד קולות
*כלכלת בחירות
*הבטחת בחירות
*דממת בחירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*תעמולת בחירות במדריך למועמד הפוליטי
* 
*בחירות מקומיות: פריטי מקור ומשאבי הוראה, באתר החינוך של הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

*
הפיגוע במעבורת סופרפרי 14

**הפיגוע במעבורת סופרפרי 14** התרחש ב-27 בפברואר 2004. בעת ששייטה במפרץ מנילה שבפיליפינים התפוצצה פצצה במעבורת, חוללה בה שרפה וגרמה למותם של 116 מנוסעיה.

## הפיגוע
המעבורת, בעלת תפוסה של 10,192 טון, הפליגה מנמל מנילה בדרכה ליעדים באיים נגרוס, פאנאי ומינדנאו, כשעליה 744 נוסעים ו-155 אנשי צוות. בשעה 23:00 נמצאה המעבורת ביציאה ממפרץ מנילה. אז התפוצץ באחד מסיפוניה התחתונים מטען חבלה במשקל של 3.6 קילוגרמים, שהוסתר בתוך מקלט טלוויזיה. כתוצאה מכך פרצה דלקה, שהתפשטה ואחזה במעבורת. יושבי האונייה נטשו אותה לסירות הצלה או קפצו למים. המעבורת שקעה חלקית בים.

בסך הכל נספו בפיגוע 116 איש. גופות 63 בלבד מהם נמצאו, מתוכן 16 שחולצו מתוך המעבורת על ידי צוללנים. בין הנספים היו 15 ילדים עד גיל 16.

## חקירת הפיגוע
למרות שמספר ארגוני טרור פרסמו הודעות נטילת אחריות לאסון, סברו בתחילה חוקרי האסון שהשרפה אירעה במעבורת כתוצאה מדליפת גז ולא מחבלה. בהדרגה, נוכח עדויות של ניצולים, התחזק החשד כי נעשתה חבלה במעבורת. חמישה חודשים לאחר האסון, לאחר שהמעבורת נגררה למים רדודים יותר ויושרה, מצאו צוללנים בתוכה ראיות להתפוצצות. בהמשך נעצר לטענת משטרת הפיליפינים חבר בתנועה האסלאמית המקומית **רג'ה סולימאן** והודה כי הטמין את מטען החבלה, הפעיל קוצב זמן שיפעיל אותו וירד מהמעבורת לפני הפלגתה. לדבריו נעשתה הפעולה עבור קבוצת הטרור האסלאמי הפיליפינית אבו סיאף, החשודה בקיום קשרים עם ארגון אל-קאעידה.

ב-11 באוקטובר 2004 הודיעה נשיאת הפיליפינים גלוריה מקפגל ארויו כי חוקרי האסון במעבורת הגיעו למסקנה שהמדובר בפיגוע. לדבריה זוהו שישה חשודים הקשורים בפיגוע, ששניים מהם נעצרו. חוקרי המשטרה היו סבורים שהפיגוע נעשה לאחר שהחברה בעלת המעבורת לא נענתה ב-2003 לדרישה מאת קבוצת אבו סיאף לשלם לה דמי חסות של מיליון דולר.

ביולי 2008 נעצר בבחריין רובן עומר פסטנו לווילה (Ruben Omar Pestano Lavilla), מייסד קבוצת רג'ה סולימאן והחשוד כמארגן הפיגוע, והוסגר לפיליפינים בחודש שלאחר מכן.

## ראו גם
* טביעת המעבורת MV דוניה פאז

## קישורים חיצוניים

*על הפיגוע באתר USA Today, 29 בפברואר 2004
*על הפיגוע באתר ה-BBC, 11 באוקטובר 2004
* 
*על הפיגוע באתר Human Rights Watch

סופרפרי 14
סופרפרי 14
סופרפרי 14
פיגוע במעבורת סופרפרי 14
קטגוריה:הפיליפינים: תחבורה
קטגוריה:אסונות מעבורת
קטגוריה:פיגועי טרור באסיה
סן פדרו (בליז)

**סן פדרו** (**San Pedro**) היא עיירה בחלקו הדרומי של האי אמברגריס שבמחוז בליז שבבליז. זוהי העיירה השנייה בגודלה במחוז. העיירה, שבעבר הייתה כפר דייגים מנומנם, הוכרזה כעיירה בשנת 1984.

רוב תושבי העיירה דוברים אנגלית וספרדית באופן שוטף. כמו כן דוברים רבים מתושבי העיירה את השפה הקרואילית. העיירה מזוהה בעיקר עם השיר "La Isla Bonita", אותו כתבה הזמרת מדונה ביחד עם פטריק לאונרד, בהשראתה. (השיר מתחיל עם השורה "אתמול בלילה חלמתי על סן פדרו")

## היסטוריה
פליטיה של "מלחמת הקאסטות", שהתחוללה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו במחצית השנייה של המאה ה-19, ברחו בעיקר דרומה למקום המקלט בצפון בליז, שם הגנו עליהם השלטונות הבריטים ועודדו אותם להתיישב באזור. צעד זה בוצע בתקווה שהם יתיישבו במחוז קורוזל.

תנועת הגירה זו הייתה הגורם העיקרי להתיישבות בצפון בליז. אוכלוסיית מחוז קורוזל גדלה מפחות מ-200 תושבים ב-1846, ל-4,500 ב-1857 ול-8,000 ב-1858 על פי מפקד האוכלוסין של 1861 מנתה אוכלוסיית צפון הארץ כמעט כפליים מזו של בליז סיטי וסביבתה.

המתיישבים הראשונים בסן פדרו הגיעו למקום בין השנים 1848 – 1849. היו אלה ככל הנראה קרובי משפחותיהם של דייגים שהקימו קודם לכן באזור מחנות דיג והעבירו את משפחותיהם למקום המבטחים על האי בזמן המרד של המאיה בסנטה קרוס. בתחילה התיישבו במקום ארבע משפחות בלבד, אך עד מהרה הצטרפו אליהם משפחות נוספות. בהמשך צמח היישוב להיות כפר בן 30 בתים ויותר מ-50 תושבים. היה זה יישוב אופייני לחבל ארץ זה. הפליטים שהגיעו מיוקטן היו חקלאים ודייגים באזור מוצאם והמשיכו לעסוק במקצועות אלה גם בסן פדרו. ב-27 בנובמבר 1984 הוכרזה סן פדרו רשמית כעיר.

## קישורים חיצוניים

* האתר של האי אמברגריס

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:חצי האי יוקטן: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
גביע דייוויס 1934

**אתגר הטניס הבינלאומי 1934** (באנגלית: **1934 International Lawn Tennis Challenge**) הייתה התחרות ה-29 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ומשחק הגמר נערך בווימבלדון. לתחרות נרשמו 28 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה ששיחקה בבית אירופה.

המשחק על התואר נערך ב-28-31 ביולי 1934 בווימבלדון, בריטניה. נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית זה כלל 5 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.

בתת הבית הצפוני שיחקו 3 נבחרות.

בתת הבית הדרומי ברזיל זכתה בניצחון טכני על פרו. בהמשך, נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק על ראשות הבית ונבחרת ארצות הברית הוכרזה כמנצחת.

### בית אירופה
הבית כלל 23 קבוצות, כולל אוסטרליה, יפן, ניו זילנד והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 25-21 ביולי 1934. נבחרת ארצות הברית ניצחה את אוסטרליה עם התוצאה 2:3.

## משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1934
1934
1934
1934
1934
1934
1934
1934
אורנג' ווק טאון

**אורנג' ווק טאון** (באנגלית: **Orange Walk Town**) היא עיר הבירה של מחוז אורנג' ווק שבבליז. זוהי העיירה הרביעית בגודלה במדינה. אורנג' ווק טאון ממוקמת על גדותיו של הנהר ניו (New River) במרחק של 85 ק"מ מצפון לבליז סיטי ו-48 מדרום לקורוזל טאון.

## היסטוריה
בתקופת המאיה היה האזור ידוע בשם "הולפטין" (Holpatin) ובו שוכן מקדש מתרבות זו. תרבות המאיה החלה להיות במגע עם המתיישבים האירופים בשנות השלושים של המאה ה-16, אז החלו שני הצדדים להילחם על אדמת האזור. ב-1848 החלה נהירה מסיבית של אנשי המאיה ושל מסטיסים ממקסיקו, שנמלטו משם עקב מלחמת הקאסטות שהתחוללה בחצי האי יוקטן במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. גלי הגירה אלו גרמו לגידול באוכלוסיית האזור.

המסטיסים הביאו איתם מסורות שכיום נפוצות באזור. אחד הדברים הוא גידול קנה סוכר, שבמשך השנים הפך להיות הענף הכלכלי המוביל של בליז. כיום ממשיך הענף לשגשג באזור ואורנג' ווק טאון מכונה "עיר הסוכר" (Sugar City). במפעל הסוכר המקומי מרוכזת כל תנובת קנה הסוכר של המדינה. ענפי חקלאות נוספים ותיירות מהווים חלקים חשובים נוספים של כלכלת העיר.

## דמוגרפיה
האזור מיושב בעיקר במסטיסים, קריאולים, סינים, טאיוואנים, הודים ובני עמים אחרים מאמריקה המרכזית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:חצי האי יוקטן: יישובים
טומבוי (סרט)

**טומבוי** הוא סרט קולנוע צרפתי מסוג דרמה משנת 2011. הסרט עוקב אחר לור, ילדה בת 10 העוברת עם משפחתה לשכונה חדשה ומציגה עצמה לחבריה כילד בשם מיכאל.

## עלילה
משפחתה של לור בת ה-10 עברה לשכונה חדשה בפריז. יום אחד לור פוגשת קבוצת ילדים המשחקים בחוץ, היא יוצאת מביתה במטרה לשחק איתם אך הם נעלמים במהירות והיא פוגשת את ליזה, ילדה המתגוררת בשכונה. ליזה מניחה שלור היא בן ושואלת לשמה, ולור משיבה: "מיכאל". בהמשך ליזה מציגה את לור/מיכאל לשאר ילדי השכונה כילד החדש בשכונה. מיכאל מתחבר עם ליזה ושאר ילדי השכונה, ומשחק איתם כדורגל. כאשר הוא מוזמן ללכת איתם לשחות, הוא מכין לעצמו פין תותב מפלסטלינה כשהם הולכים לשחות יחדיו. מיכאל וליזה מתקרבים ומתחילים להימשך זו לזה, ובהמשך ליזה מנשקת את מיכאל.

באחד הימים ליזה מגיעה לחפש את מיכאל בביתו ופוגשת באחותה בת השש של לור, ז'אן. ז'אן מבינה מהשיחה עם ליזה, שלור הציגה עצמה כבן. בהתחלה ג'ין כועסת, אך כשלור מבטיחה לקחת אותה איתה להיפגש עם חבריה עד סוף הקיץ, היא מתרצה ואומרת שאח גדול זה "הרבה יותר טוב" מאחות גדולה. היא גם עוזרת למיכאל להסתפר ולהסתיר את סודו מהוריהם.

לאחר שמיכאל מעורב בקטטה עם אחד הילדים, הילד ואמו מגיעים לדבר עם אמו. אמו מעמידה פנים שהיא יודעת מיהו מיכאל, אך לאחר שהם עוזבים היא כועסת על לור על כך ש"העמידה פנים שהיא בן", ומתעקשת שתספר לכולם שהיא בת, לטובתה. ז'אן מבינה את מצבה הקשה של לור ומנסה ככל יכולתה לעזור לאחותה מבחינה רגשית. אמה של לור מכריחה אותה ללבוש שמלה ולוקחת אותה לביתו של הילד שהרביצה לו, וגם לביתה של ליזה. ליזה המומה כשהיא רואה את מיכאל בשמלה ובורחת מבלי לומר מילה.

הסרט מסתיים כשלור בביתה עם אמה ואחותה, ואינה רוצה לצאת החוצה. אולם לור רואה מחלון הבית את ליזה מחכה בחוץ, ויוצאת לפגוש בה. לאחר שתיקה ארוכה, ליזה שואלת את לור לשמה, וזו משיבה: "קוראים לי לור", ומחייכת בזווית הפה.

## הדמויות
*לור/מיכאל - זואי הרן.
*ליזה - ז'אן דיסון.
*ז'אן, אחותה של לור - מאלון לבאנה.
*אמה של לור - סופי קטני.
*אביה של לור - מתיו דמי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:זוכי פרס טדי
2011–2014

"****" הוא אלבומה השני של להקת האוונגרד הישראלית "שממל", שיצא ב-11 בדצמבר 2014.

## הפקה
אלבום זה מחאתי יותר באופיו, עם ביקורת גלויה יותר כלפי האקטואליה הישראלית. כפי שאמר סולן הלהקה דרור ויידמן בריאיון לאתר ynet: "...אם האלבום הקודם היה קצת יותר נונסנסי ואסקפיסטי והביקורת התחבאה מאחורי המון מילים ומשחקי מילים, אז האלבום הזה פחות מנסה להתחבא ויותר להגיד את הדברים כמו שהם". ויידמן תיאר את האלבום כאלבום ש"מתחיל עם המחאה החברתית של 2011, וממשיך עד 2014 ו-'צוק איתן'. זה בעצם סוג של תיעוד של מה שעבר עלי ועל כולנו פה במדינה בזמן הזה".

## רשימת השירים

## מבצעים באלבום
מארק פנחסוב (מרקיסיו) - עיבודים, הפקה מוזיקלית, גיטרות, קלידים ותכנותים.

### חברי הלהקה
* דרור ויידמן – שירה, סקסופון וחלילית
* יניב רווה - גיטרה, יוקולילי ושירה
* שם חממי - גיטרה, בנג'ו ושירה
* אייל רווה - גיטרה באס
* יוגב גבאי – תופים
* מיכאל שוורץ - קלידים
* אורי טבצ'ניק - סקסופון בריטון, ושירה
* ברק הנר – חצוצרה
* גל דהן - סקסופון וקלרינט
* מעיין מילוא – טרומבון ושירה
* יונתן רובין - סקסופון טנור בשיר "מאחור הזה"

מארק פנחסוב (מרקיסיו) - עיבודים, הפקה מוזיקלית, גיטרות, קלידים ותכנותים.

### אורחים
* גיל נמט - תופים בשיר "מאחור הזה"
* רן גנז - תופים בשיר "אל תגעו לנו בערק" וחלילית בשיר "שיר אהבה חברתי"
* ליעד כהן - חלילית ופסנתר קטן בשיר "שיר אהבה חברתי"
* אוריאל ויינברגר - סקסופון בשיר "אל תגעו לנו בערק"
* שלומי אלון - סקסופון בשיר "אל תגעו לנו בערק"
* ספי ציזלינג - חצוצרה בשיר "אל תגעו לנו בערק"
* יאיר סלוצקי - טרומבון בשיר "אל תגעו לנו בערק"
* אודי רז - סוזפון בשיר "אל תגעו לנו בערק"
* ינון פרץ - חצוצרה ופלוגנהורן בשירים "מאחור הזה" ו"רבע לבום"
* רועי קגן - קרן יער בשיר "רבע לבום"
* ויטאלי פודולסקי - אקורדיון בשירים "עוף אותו דבר", "צרות של גויים" ו"איסטנבול"
* ישי אפטרמן - כלי הקשה בשיר "ברלין"
* אייל מהבד - קולות בשיר "ברלין"

שירה ב"אל תגעו לנו בערק": אבי גרייניק, דרור אהבה רומם, שרון טייכר, עוזי פיינרמן, גורי אלפי, לירון לב, תומר שרון, אלון עדר, אלרן דקל, שחם אוחנה, אודי רז, אסתר רדא, תומר שרון, פאנקנשטיין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
ארמנים בישראל

בארץ ישראל יש **קהילה [[ארמנים|ארמנית]]** עתיקת יומין, המונה כיום בין 5,000 ל-6,000 איש. רובם נוצרים המשתייכים לכנסייה האפוסטולית הארמנית, והם תחת סמכות הפטריארכיה הארמנית של ירושלים, אך ישנם גם ארמנים קתולים ופרוטסטנטים, וגם מעט יהודים מארמניה.

הארמנים בארץ ישראל מתחלקים לשלוש קבוצות עיקריות:

* עירוניים (בארמנית: քաղաքացիներ), שחיים בירושלים במשך מאות שנים
* פליטי רצח העם הארמני וצאצאיהם, שמוצאם מטורקיה או מסוריה של ימינו
* עולים מברית המועצות לשעבר, בעלי מוצא ארמני-יהודי מעורב

## היסטוריה
### ימי הביניים
העלייה לרגל הארמנית הראשונה לארץ ישראל הייתה משלחת של כמרים ארמניים בתחילת המאה ה-4, שהשתתפו בחנוכת כנסיית הקבר. מאז ועד היום יש נוכחות ארמנית רצופה בירושלים. בסוף התקופה הביזנטית היו בירושלים שבעים מבנים של מוסדות וכנסיות ארמניות, ושרדו מהם שני אתרים: באתר ברחוב הנביאים קרוב לשער שכם, והשני בתחומי המנזר הרוסי בהר הזיתים.

הפטריארכיה הארמנית של ירושלים נוסדה בשנת 638. בתקופה הצלבנית נבנתה קתדרלת יעקב הקדוש בירושלים, והאזור סביבה צמח במרוצת השנים להיות הרובע הארמני.

### התקופה העות'מאנית
בשנת 1833 נוסד בית הדפוס הארמני הראשון בירושלים בקתדרלת יעקב הקדוש. הגיליון הראשון של "SION", הירחון הרשמי של הפטריארכיה הארמנית, הופץ לראשונה לציבור בשנת 1866. ב-1841 נוסד הסמינר התאולוגי הארמני הראשון בעיר רמלה, והוא עבר לרובע הארמני בשנת 1845.

החל מאמצע המאה ה-19 החלה התיישבות ארמנית מחוץ לחומות העיר העתיקה. חלקים ניכרים בצדו המזרחי של רחוב יפו, כולל בניין עיריית ירושלים ההיסטורי, הם על שטח בבעלות ארמנית. בתקופה זו החלו רבים מבני הקהילה הארמנית בארץ לעסוק בצילום. הצלם הארמני גאראבד קריקוריאן הפעיל סדנת צילום ברחוב יפו בשנות ה-70 של המאה ה-19, ואחד מתלמידיו היו ח'ליל רעד שנחשב לצלם הערבי הראשון בארץ.

בזמן מלחמת העולם הראשונה גדלה הקהילה הארמנית, בשל הגעתם של פליטים ויתומים שניצלו מרצח העם הארמני. הללו התיישבו בעיקר בירושלים, אך גם ביפו, חיפה, עכו ומספר כפרים בגליל. בעקבות זאת הוקם כפר הניצולים הארמנים שייח' בראק, שננטש לאחר מכן בשנת 1981.

### התקופה הבריטית

ב-1919 באו לירושלים מספר אומנים ארמנים לשיפוץ האריחים של חזית כיפת הסלע, חלק מאותם אמנים נשארו בירושלים לאחר שסיימו לשפץ את כיפת הסלע ופיתחו את אמנות הקרמיקה הארמנית בעיר. בשנת 1929 נפתח בירושלים בית הספר הארמני (*"Serpots Tarkmanchats Varjaran"*) הפועל עד היום.

לפני מלחמת העצמאות היו בארץ ישראל לכל היותר 10,000 ארמנים.

לאחר מלחמת העצמאות ובעקבות חלוקת ירושלים היו בארץ ישראל שתי קבוצות של ארמנים: קבוצה אחת של ארמנים בעלי אזרחות ישראלית שהתגוררו בשטחי ישראל וקבוצה אחת של ארמנים בעלי אזרחות ירדנית שהתגוררו מעבר לקו הירוק (רובם התגוררו ברובע הארמני).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: קבוצות אתניות
שבר ענן (סרט)

**שבר ענן** (באנגלית: **Cloudburst**) הוא סרט קולנוע קנדי-אמריקאי מסוג קומדיה רומנטית משנת 2011 המבוסס על מחזה באותו שם ועוסק בזוג לסביות קשישות היוצאות למסע דרכים בדרך לקנדה על מנת להינשא.

## עלילה
סטלה ודוט הן זוג לסביות קשישות המתגוררות במיין. דוט היא עיוורת, ובאחד הימים כשהן הולכות לישון היא נופלת ממיטתן ושוברת את אגנה. נכדתה של דוט גורמת לה לחתום על מסמך אפוטרופוסות ומנסה לאשפז אותה בבית אבות נגד רצונה.

סטלה פורצת לבית האבות ומשחררת את דוט והן מחליטות יחד לנסוע לקנדה על מנת להתחתן. בדרכן הן אוספות את פרנטיס, רקדן צעיר הנוסע לבקר את אימו הגוססת בקנדה.

כשהן מגיעות לביתה של אמו של פרנטיס מסתבר שהיא לא רוצה בנוכחתו והן מחליטות לצרפו להמשך מסען ולתת לו להיות השושבין שלהן.

## פרסים
הסרט זכה בפרסים רבים בפסטיבלי סרטים שונים ברחבי העולם.

## שחקנים
*אולימפיה דוקאקיס - סטלה
*ברנדה פריקר - דוט
*ריאן דוקט - פרנטיס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי להט"ב קנדיים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
ז'אן וילפרו-פאוור

ממוזער|עמוד שער מכתב יד של ז'אן וילפרו-פאוור
**ז'אן וילפרו-פאוור **(צרפתית: **Jeanne Villepreux-Power**; 25/24 בספטמבר 1794 - 25 בינואר 1871), הייתה ביולוגית ימית צרפתייה. בשנת 1832 הייתה וילפרו-פאוור האדם הראשון שבנה אקווריום לחקר בעלי חיים ימיים.

וילפרו-פאוור נולדה בעיירה ז'וויאק (Juillac) שבמחוז קורז (Corrèze); היא עברה לפריז ועבדה שם כתופרת; ב-1818 היא נישאה לסוחר אנגלי בשם ג'יימס פאוור והזוג עבר לסיציליה.

בסיציליה החלה וילפרו-פאוור לחקור את הטבע, וערכה תצפיות ומחקרים על בעלי חיים ימיים ויבשתיים, תוך שימוש ראשון מסוגו באקווריום. היא חקרה רכיכות ומאובנים של רכיכות, והתמקדה בעיקר בתמנון *Argonauta argo* ממשפחת הארגונאוטיים. מחקרה העלה כי סוג זה של תמנון יוצר קונכייה בעצמו, ולא משתמש בקונכיות של בעלי חיים אחרים.

מכתש, שהתגלה ב-1997 על ידי הגשושית מגלן על כוכב הלכת נוגה, נקרא **וילפרו-פאוור** על שמה של המדענית.

## קישורים חיצוניים

* כתבה על ז'אן וילפרו-פאוור
* 

קטגוריה:ילידות 1794
קטגוריה:ביולוגיות ימיות
קטגוריה:ביולוגים ימיים
קטגוריה:ביולוגיות צרפתיות
קטגוריה:חוקרות טבע
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:ממציאות
קטגוריה:מדעניות צרפתיות במאה ה-19
קטגוריה:נפטרות ב-1871
קורוזל טאון

**קורוזל טאון** (באנגלית: **Corozal Town**) היא בירת מחוז באותו שם בבליז. העיירה ממוקמת במרחק של 135 ק"מ מצפון לבליז סיטי ו-15 ק"מ מהגבול עם מקסיקו. עד היותה עיירה בשנות הארבעים של המאה ה-19, היא הייתה אחוזה פרטית. רוב תושביה הם צאצאי פליטי מלחמת הקאסטות שהתחוללה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. רוב העיירה בנויה על חורבותיה של עיר עתיקה של תרבות המאיה שנקראה צ'טומל, שעל שמה קרויה העיר צ'טומל שבמקסיקו. העיירה ניזוקה קשות בסופה טרופית ב-1955 ומאז נבנתה מחדש באופן נרחב.

## היסטוריה
קורוזל טאון, שהיא העיר הצפונית ביותר בבליז, נוסדה ב-1848 על ידי פליטים מהמרד של אנשי המאיה נגד השלטון הספרדי בחצי האי יוקטן השכן. מרד זה, הידוע בשם "מלחמת הקאסטות", החל כמלחמה כנגד הספרדים, אך בסופו של דבר הפך למלחמה כנגד המסטיסים, בני תערובת של אינדיאנים וספרדים, שהיו בני ברית מובהקים של הספרדים ולפיכך אויבים מושבעים של בני המאיה.

טבח שהתרחש בעיר בלאקאר, מעוז מסטיסי במרחק כ-50 ק"מ מצפון לקורוזל, גרם בסופו של דבר להגירתם של אלפי מסטיסים מבלאקאר וסביבותיה. בין השנים 1848 – 1856 חצו מעל 10,000 פליטים את ריו אונדו, הנהר שכיום מהווה את הגבול בין מקסיקו לבליז. מהגרים אלה חיפשו מקלט בצפון בליז ועקב כך גדלה אוכלוסייתה של קורוזל טאון ל-4,500 תושבים. ג'יימס בלייק, שהיה הבעלים של האדמות במחוז קורוזל, אפשר להם להתיישב באזור וסייע להם להקים ענף כלכלי חדש, גידול קני סוכר.

הפליטים המסטיסים היו רחוקים מלשבת בהשקט ובבטחה בקורוזל, שכן האינדיאנים של המאיה מהבסיס של סנטה קרוס בראבו שבמקסיקו (כיום, קארייו פוארטו), ביצעו כמה פלישות לעיר. כצעד הגנתי, הפכה קורוזל להיות עיר מבוצרת והמבצר פורט באלרי נבנה במקום ב-1870. כיום, שרידי המבצר הם חלק מבית הדואר המרכזי של קורוזל.

המהגרים הביאו איתם את תרבות המסטיסים: השימוש בשפה הספרדית ובשפת המאיה של יוקטן, הדת הקתולית ותרבות המאיה, את המבנה המשפחתי שלהם ואת אורח חייהם. עד מהרה התפתח העתק מקומי של החברה היוקטנית בתחומי המושבה שהייתה בשליטה בריטית.

מעבר למפרץ, מול קורוזל, שוכנות חורבותיה של סרוס (Cerros), שהייתה אחת ממרכזי הסחר החשובים ביותר של תרבות המאיה לאורך החוף ושם התפתחה המלוכה הראשונה של תרבות זו. שרידי העיר כוללים כמה מקדשים, כיכרות, תעלות ומבנים נוספים.

בתוככי קורוזל ניתן לראות שרידי אתר נוסף מתרבות המאיה מהמאה ה-14, הידוע בשם סנטה ריטה. הפירמידה, ששכנה בנקודה הגבוהה בעיר, שלטה על האזור במשך יותר מאלפיים שנה. לאחרונה נתגלו אתרי קבורה עשירים בחפצי קבורה ותכשיטים. סנטה ריטה הייתה ככל הנראה חלק מצ'טומל העתיקה, בירת המאיה האזורית בתקופת ניסיון הכיבוש הספרדי הראשון בראשית המאה ה-16. חורבות סנטה ריטה שוכנות ליד בית החולים של קורוזל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:חצי האי יוקטן: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
מחוז קוסטופול

[ממוזער|במפה הקטנה הפרובינציה וולין וויוודה, אחת מבין חמש-עשרה הפרובנציות בתקופת [הרפובליקה הפולנית השנייה. במפה הגדולה, אחד-עשר המחוזות של וולין וויוודה, ביניהם מחוז קוסטופול]]
**מחוז קוסטופול** (בפולנית: **Powiat kostopolski**) היה אחד מאחד-עשר המחוזות בפרובינציית וולין וויוודה (וולהיניה) בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה, הנמצא בדרום-מזרח פולין. המושב המנהלי (Siedziba) היה בקוסטופיל. רוב שטח המחוז נמצא כיום באוקראינה וחופף בערך לראיון קוסטופיל במחוז רובנו.

## רצח יהודי מחוז קוסטופול
האזור נכבש על ידי הנאצים בשנת 1941. בשני אירועים באוגוסט ובאוקטובר 1941, נרצחו לפחות 1870 יהודים בקוסטופיל וסביבתה. באוקטובר 1941 רוכזו יהודי קוסטופיל בגטו. ב-25 באוגוסט 1942 החליטו הגרמנים להשמיד את כל תושבי הגטו. האוקראינים שיתפו פעולה עם השלטון הנאצי וחפרו תעלות ליד קוסטופול, במקום שנקרא חוטינקה (Chotenka). היהודים הובלו לשם, נזרקו לתעלות ונורו למוות. רבים מהיהודים שהצליחו לברוח הוסגרו על ידי כפריים אוקראינים ונרצחו.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: היסטוריה
גביע דייוויס 1935

**אתגר הטניס הבינלאומי 1935** (באנגלית: **1935 International Lawn Tennis Challenge**) הייתה התחרות ה-30 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ומשחק הגמר נערך בווימבלדון. לתחרות נרשמו 17 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". ירידה משמעותית במספר המשתתפים ניתן לייחס למתח הפוליטי באירופה. בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת גרמניה.

המשחק על התואר נערך ב-27-30 ביולי 1935 בווימבלדון, בריטניה. נבחרת בריטניה שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 0:5. בכך היא זכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית זה כלל 6 נבחרות שחולקו ל-2 תת-בתים.

בתת הבית הצפוני שיחקו 4 נבחרות כולל הרפובליקה הסינית.

בתת הבית הדרומי ברזיל ניצחה את אורוגוואי. בהמשך, נבחרת ברזיל לא התייצבה למשחק על ראשות הבית ונבחרת ארצות הברית הוכרזה כמנצחת.

### בית אירופה
הבית כלל 11 קבוצות, כולל אוסטרליה, יפן, ניו זילנד ודרום אפריקה. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בווימבלדון, בריטניה, במהלך 24-20 ביולי 1935. נבחרת גרמניה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם התוצאה 1:4.

## משחק על התואר

## קישורים חיצוניים
* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1935
1935
1935
1935
1935
1935
1935
1935
1935
1935
טניה סטריטר

**טניה סטריטר** (באנגלית **Tanya Streeter**; נולדה ב-10 בינואר 1973) היא צוללת בריטית אלופת עולם ושיאנית עולם בצלילה חופשית. היא צללה בשנת 2003 לעומק של 160 מטרים, וזה היה שיא העולם בין לגברים ובין לנשים.

## קורותיה
טניה סטריטר נולדה באיי קיימן לג'ים וסנדרה יש לה שתי אחיות ואח, היא חונכה באנגליה ולמדה באוניברסיטת ברייטון. בגיל 25 החלה לצלול בצורה תחרותית ועד מהרה החלה לשבור שיאים. ב-19 ביוני 2003 קבעה את שיא העולם של 160 מטרים, והוא היה שיא העולם בין לגברים בין לנשים. השיא נשבר שנה לאחר מכן בוונצואלה על ידי קרלוס קוסטה. שיאה לנשים החזיק שבע שנים עד שהשיאנית הרוסייה נטליה מולצ'נובה עשתה 125 מטר בקלמטה יוון.

בתחילת שנות ה-2000 הייתה תחרות בינה לבין הצוללת אודרי מסטרה שניסתה לשבור את שיאה, ובצלילה ההיא מצאה את מותה.

היא נישאה לפול סטריט באנגליה, הזוג עבר לאיי קיימן ב-1995. ב-2008 נולדה בתם טיילי, לאחר הולדת בתה פרשה סטריטר מהצלילה החופשית. ומתגוררת היום באוסטין טקסס.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שיאניות עולם בריטיות
קטגוריה:צוללות (נשים)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1973
דוקאקיס

**דוקאקיס** (ביוונית: **Δουκάκης** ,באנגלית: **Dukakis**) היא משפחה אמריקאית.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה יווניים
איי פלאג'יה

**איי פלאג'יה** (באיטלקית: **Isole Pelagie**, בסיציליאנית: **Ìsuli Pilaggî**) הם שלושה איים איטלקים קטנים: למפדוזה, לינוזה , למפיונה. האיים שוכנים במצר סיציליה שבים התיכון, בין סיציליה לתוניסיה. מבחינה פוליטית האיים מנוהלים כחלק מנפת אגריג'נטו, השייכת לסיציליה, והם מהווים את הנקודה הדרומית ביותר באיטליה.

בשל קרבתם לאפריקה, האיים מהווים באחרונה מוקד למתיחות בינלאומית בשל היותם מוקד להגירה בלתי-חוקית לאירופה.

האיים מהווים את אחד מאזור הגידול האחרונים של צב הים החום, מין בסכנת הכחדה, בים התיכון. בשנת 2002 הכריזה איטליה על האיים כשמורת טבע "Area Marina Protetta Isole Pelagie". 

## קישורים חיצוניים

* שמורת הטבע של איי פלאג'יה
* 

פלאג'יה
פלאג'יה
פלאג'יה
נעלמת

**נעלמת** (באנגלית: **Gone Girl**) הוא ספר מתח מאת גיליאן פלין שפורסם לראשונה ביוני 2012 והפך מיד לרב מכר. עלילת הספר נסובה סביב חוסר הנהירות באשר למעורבות הדמות הראשית, ניק דאן, בהיעלמות רעייתו, איימי.

הספר עובד לסרט קולנוע מצליח בבימויו של דייוויד פינצ'ר ובכיכובם של בן אפלק ורוזמונד פייק שיצא לאקרנים ב-3 באוקטובר 2014.

## עלילה
הספר מגולל את קורות מערכת היחסים ונישואיהם המתוסבכים של ניק ואיימי דאן החיים בניו יורק. המחצית הראשונה של הספר מסופרת בגוף ראשון מנקודת מבטם של ניק ואיימי, כשנקודת מבטו של ניק היא בהווה ושל איימי היא בעבר. שני הסיפורים שונים, בעוד סיפורה של איימי מגולל כיצד חיי הנישואין משפיעים עליה לטובה וגורמים לה שמחה, מצדו של ניק, הנישואים מעוררים שאט נפש ואובדן חיי חברה. תיאורה של איימי מציג את ניק באור אלים בהרבה מכפי שנדמה.

ניק מאבד עבודתו כעיתונאי והזוג מתמקם מחדש בעיירה נורת' קרת'ייג' שבמיזורי. ניק מטפל באמו הגוססת ופותח בר מכספי קרן הנאמנות של רעייתו ומנהל אותו עם אחותו התאומה, מרגו. החיים השקטים בעיירה הופכים למעמסה על איימי שלא מסתגלת למצב החדש.

ביום השנה החמישי לנישואיהם, איימי נעלמת. ניק הופך לחשוד עיקרי בהיעלמותה משלל סיבות: הוא השתמש בכספה כדי לנהל עסק, הגדיל את ביטוח החיים שלה ומתגלה כחסר רגש אל מול המצלמה. המשטרה, מאוחר יותר, מוצאת קופסאות של תצלומי פורנוגרפיה אלימים בבקתת העץ של ניק, מה שמחזק את החשדנות כלפיו.

במחצית השנייה של הספר, הקורא לומד שאיימי וניק לא חלקו עמו את כל המידע שברשותם. ניק מנהל רומן ואיימי לא נעלמה, אלא חיה ומסתתרת ומנסה לעורר בו רגשות אשם על "מותה". היומן שלה הוא זיוף ונועד להסגיר את ניק למשטרה. ניק חושף זאת עד מהרה, אך לא מוצא דרך להוכיח זאת.

איימי נשדדת בידי עוברי אורח במלון דרכים ועוזבת ללא כסף. בינתיים, ניק מתחיל להתחנן לחזרתה, מה שגורם לה לראות שהוא אוהב אותה עדיין. נואשת, היא מבקשת את עזרת החבר הכפייתי הראשון שלה, דסי. דסי מסכים להסתיר אותה, אבל איימי עד מהרה חשה לכודה בביתו כשדסי הופך לרכושני. היא רוצחת אותו וחוזרת לבעלה ואומרת שהיא נחטפה. ניק מבין שהיא רוצחת, אך אינו עושה דבר כי אין לו הוכחות. איימי מתחילה בכתיבת זכרונותיה, ואילו ניק כותב ספר זיכרונות משלו, החושף את השקרים של איימי. איימי מעברת את עצמה עם הזרע של ניק וגורמת לו למחוק את ספרו כשהיא מאיימת להרוג את הילד שבבטנה. בסופו של דבר ניק בוחר להישאר עם איימי, למען הילד שלו.

## קישורים חיצוניים
* דור בביוף, ביקורת ספר: ״נעלמת״ מביא את ג׳יליאן פלין לתהילה, באתר אנשי הספר
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 2012
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: פעולה/הרפתקה/מותחן
בובי פארל

**רוברטו "בובי" אלפונסו פארל** (בהולנדית: **Roberto "Bobby" Alfonso Farrell**; 6 באוקטובר 1949 - 30 בדצמבר 2010) היה רקדן וזמר הולנדי יליד ארובה, ידוע בעיקר בזכות תפקידו כסולן הראשי של להקת הפופ והדיסקו המצליחה משנות השבעים, בוני אם. פארל נפטר במהלך סיבוב הופעות ב-2010.

## תחילת חייו
פארל נולד וגדל באי ארובה המהווה חלק מהאנטילים הקטנים עד לגיל 15. לאחר שסיים את בית הספר הוא עבד כמלח במשך שנתיים לפני שעבר לנורווגיה. מנורווגיה עבר להולנד, בה התפרנס מתקליטנות כמשרה זמנית לפני שהחליט לעבור לגרמניה.

## להקת בוני אם
שמאל|ממוזער|250px|פארל, שלישי משמאל, מבצע שיר עם בוני אם בשנת 1981

בגרמניה פארל התפרנס מתקליטנות עד שפרנק פאריאן, מפיק מוזיקלי, הבחין בו והחליט לצרף אותו ללהקת "בוני אם". פארל היה הגבר היחידי בלהקה, אך כפי שהסתבר, כמעט ולא תרם מקולו להקלטות הלהקה. פאריאן גילה שנים לאחר התפרקות הלהקה, שפארל כמעט ולא תרם את קולו להקלטות ושכל הקטעים שהצריכו קול גברי הוקלטו בידי פאריאן עצמו. אחת מזמרות הלהקה, ליז מיטשל, טענה שרק היא, מרסיה בארט ופאריאן הקליטו את שירי הלהקה. עם זאת, פארל הופיע בהופעות חיות של הלהקה. פארל עזב את הלהקה בשנת 1981 לאחר עימותים עם פאריאן. את מקומו תפס רג'י טסיבו. הוא הצטרף מחדש ללהקה בשנת 1984, והמשיך להיות חלק ממנה עד שהלהקה התפרקה סופית בשנת 1986.

בתו של פארל, זניליה פארל, טענה שפאריאן שלל את זכויותיו של פארל על שירי הלהקה, מה שהוביל את אביה לאבד את כל הכנסותיו לאחר פירוק הלהקה.

לאחר הפירוק, פתח פארל בסיבוב הופעות עם להקה משלו וביצע את שירי הלהקה תחת השם "בוני אם של בובי פארל". הוא אף כיכב כרקדן בסוף שנת 2005 בקליפ וידאו שנעשה בשותפות עם רוג'ר סנצ'ז.

## מותו ומורשתו
פארל חי במשך שנים רבות באמסטרדם. הוא נפטר בבוקר ה-30 בדצמבר 2010, בבית מלון בסנקט פטרבורג מאי-ספיקת לב. אמרגנו, ג'ון סיין, אמר שפארל התלונן על בעיות נשימה לאחר שביצע שירים עם להקתו בערב שלפני כן. גופתו של פארל נמצאה על ידי צוות בית המלון, לאחר שלא הגיב לשיחת ההשכמה שלו. הוא נקבר בבית הקברות "זורגבליד" באמסטרדם.

זמן קצר לאחר מותו, התברר שתאריך מותו של פארל הוא יום השנה למותו של רספוטין, עבורו להקת בוני אם הקדישה שיר מפורסם שזכה לפופולריות רבה. רספוטין עצמו נפטר (למעשה נרצח) בסנקט פטרבורג, ופארל הופיע פעמים רבות בלבושו של רספוטין כאשר הלהקה שרה את השיר.

בתו של פארל, זניליה, היא ראפרית. בדצמבר 2011 זכתה בפרס לאומי למוזיקה בהולנד בקטגוריית ההיפ הופ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1949
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2010
דנגריגה

**דנגריגה** (**Dangriga**, לשעבר: **Stann Creek Town**) היא בירת מחוז סטאן קריק שבדרום בליז. זוהי העיר הגדולה ביותר בחלקה הדרומי של בליז.

## היסטוריה
דנגריגה יושבה לפני 1832 על ידי הגרינגו (או גריפונה - שחורים מהקריביים, כפי שכונו על ידי הבריטים), מהונדורס. במשך שנים הייתה זו העיר השנייה בגודלה במושבה לאחר בליז סיטי, אך בשנים האחרונות עקפה אותה אורנג' ווק טאון. מאז ראשית שנות השמונים תרבות הגריפונה עוברת תחיה, כחלק מאותו תהליך שבמסגרתו שונה גם שם העיר לדנגריגה, מילה בשפת הגריפונה שמשמעותה "מים עומדים".

## תרבות
דנגריגה היא ביתה של תרבות הגריפונה, שהיא קבוצה אתנית ותרבותית, שאנשיה הם צאצאי עבדים אפריקאים וילידי הקריבים. הגריפונה אימצו את שפת ילידי הקריבים אך שמרו על דתם והמורשת המוזיקלית האפריקאית. דנגריגה היא גם מקורה של מוזיקות הפונטה האופיינית לבני הגריפונה. בשנת 2001 הודות לפעילות של אנדי פאלאסיו התקבלה החלטת אונסקו להכיר בשפה גאריפונה ובמוזיקה והריקודים של תרבות בני גאריפונה ב"נסכי צאן ברזל של המורשת בעל פה של האנושות, שנועדת לשימור". לראשונה נלקח צעד כזה לגבי מורשת תרבות מן האיים הקריבים.

בכל שנה, בחודש נובמבר, מתקיים פסטיבל בן שבוע של בני הגריפונה מכל רחבי האזור. הפסטיבל כולל מצעד לפידים וטקס הנחת זרים על פסלו של הפטריוט והפעיל החברתי, תומאס וינסנט רמוס, בחירת מלכת היופי של הגריפונה, מצעדים ותפילות מיוחדות בכנסיות ומרוץ אופניים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1802
טומיסלב פאיוביץ'

**טומיסלב פאיוביץ**' (בסרבית: **Toмиcлaв Пajoвић**; נולד ב-15 במרץ 1986 באוז'יצה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם.

## ביוגרפיה
פאיוביץ' גדל במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד אך מעולם לא זכה לקחת חלק במשחק רשמי במדי הקבוצה, מאחר שהעביר את רוב זמנו בהשאלה למספר קבוצות סרביות אחרות. לאחר ששיחק עונה אחת בצ'וקריצ'קי, הוא עבר למועדון אחר מבלגרד, פ.ק ראד.

ביוני 2013 הגיע פאיוביץ' לישראל וחתם בקבוצת הפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בבאר שבע סיימה הקבוצה במקום השני בליגת העל, ובעונת  סיימה במקום השלישי והגיעה לגמר גביע המדינה. הוא פתח בהרכב קבוצתו לגמר והוחלף כבר לאחר 34 דקות, כאשר קבוצתו הובסה בסיום 6-2 על ידי מכבי תל אביב.

לקראת עונת  חתם פאיוביץ' בקבוצת ואשאש מליגת העל ההונגרית, אך במהלך העונה עזב לקבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל של מונטנגרו.

ב-8 ביוני 2016 חתם פאיוביץ' במכבי שעריים על חוזה לעונה עם אופציה לעונה נוספת.

בינואר  חזר לסרביה כאשר חתם בראד בלגרד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:אוז'יצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני טלאופטיק
קטגוריה:כדורגלני צ'וקריצ'קי
קטגוריה:כדורגלני ראד בלגרד
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני ואשאש
קטגוריה:כדורגלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורגלני נפרדק קרושבאץ
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:כדורגלני זמון
קטגוריה:כדורגלני קולובארה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים במונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים זרים באוזבקיסטן
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1986
המחנה הציוני

[ממוזער|280px|[ראובן ריבלין, נשיא מדינת ישראל, מתייעץ עם חברי רשימת המחנה הציוני לגבי הטלת מלאכת הרכבת הממשלה לאחר הבחירות לכנסת העשרים]]
**המחנה הציוני** הייתה רשימה וסיעה משותפת למפלגת העבודה בראשות יצחק הרצוג, ומאוחר יותר אבי גבאי ומפלגת התנועה בראשות ציפי לבני. הרשימה הוקמה בדצמבר 2014, על ידי יו"ר מפלגת העבודה יצחק הרצוג ויו"ר מפלגת התנועה ציפי לבני לשם ריצה משותפת בבחירות לכנסת ה-20 במרץ 2015, ואליהם הצטרפה מפלגת התנועה הירוקה.

ב־1 בינואר 2019 לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הודיע יושב ראש מפלגת העבודה אבי גבאי, על פירוק המחנה הציוני, ובהמשך אותו יום אושרה ההתפלגות על ידי ועדת הכנסת.

## היסטוריה
במסגרת הבחירות לכנסת ה-20, הרשימה המשותפת כללה את לבני ומועמדים מטעמה במקומות השני, השמיני, ה-16, ה-21, ה-24 וה-25 (מקום שהוקצה על ידי לבני ליו"ר מפלגת התנועה הירוקה). שאר המקומות הוקצו למועמדים מטעם מפלגת העבודה. במסגרת מסע הבחירות הציגה הרשימה הצעת ממשלה חלופית מטעמה, הכוללת את הרצוג ולבני ברוטציה כראשי הממשלה, פרופ' מנואל טרכטנברג כשר האוצר ואת האלוף (במיל') עמוס ידלין (מבלי שיכלל ברשימה) כשר הביטחון.

ב-16 במרץ 2015, פחות מיממה לפני הבחירות, הודיעה לבני כי היא מוותרת על הרוטציה עם הרצוג, אם הדבר יהווה מכשול להקמת ממשלה בראשותו.

הרשימה זכתה ב-24 מנדטים בבחירות לכנסת ה-20 והייתה לסיעה השנייה בגודלה בכנסת.
קובץ:HaMahaneh HaTzioni 2015 Logo.svg|הסמליל הראשון של הרשימה
קובץ:The zionist center.jpg|פתק ההצבעה למחנה הציוני בבחירות לכנסת העשרים
קובץ:Zionist Union.svg|סמליל המחנה הציוני


### לאחר הבחירות
ב-9 בפברואר 2016 הודיע חבר הכנסת עמיר פרץ על מעברו מן התנועה חזרה למפלגת העבודה; למרות מעברו לעבודה המשיך המימון השוטף בגינו להתקבל על ידי התנועה.

ב-4 ביולי 2017 התקיים הסבב הראשון בבחירות לראשות מפלגת העבודה. אבי גבאי ועמיר פרץ העפילו לסבב השני, ואילו היו"ר המכהן יצחק הרצוג הודח מראשות המפלגה וגם מראשות המחנה הציוני. ב-11 ביולי 2017 התקיים הסבב השני בבחירות לראשות מפלגת העבודה. בבחירות ניצח אבי גבאי והתמנה ליו"ר מפלגת העבודה.

בעקבות מינויו של יצחק הרצוג ליו"ר הסוכנות היהודית באמצע 2018, החליט גבאי על מינויה של ציפי לבני לראש האופוזיציה בכנסת.

ב-1 בינואר 2019 הודיע יו"ר מפלגת העבודה אבי גבאי על פירוק השותפות עם מפלגת התנועה. בהמשך אותו יום אישרה ועדת הכנסת את הפילוג, תוך כדי ציון שסיעת העבודה מונה 18 מנדטים וסיעת התנועה 6 מנדטים; הפיצול בוצע בהתאם להסכם המקורי בין המפלגות, והמנדט של עמיר פרץ נשאר בסיעת התנועה.

## נציגי המחנה הציוני בכנסת

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* המחנה הציוני, אתר הסיעה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגת העבודה
קטגוריה:התנועה
קטגוריה:הבחירות לכנסת העשרים
בנקו וייחו דל כרמן

**בנקו וייחו דל כרמן** (בספרדית: **Benque Viejo del Carmen**, או בקיצור **בנקו**) היא עיר במחוז קאיו שבבליז.

בנקו נוסדה במאה ה-19, בעיקר על ידי מהגרים מגואטמלה. בשנים הראשונות של המאה ה-21 התחולל בעיר גידול מהיר באוכלוסייתה. זוהי העיר הגדולה המערבית ביותר בבליז. היא ממוקמת ליד הגבול עם גואטמלה, במרחק של 130 ק"מ ממערב לבליז סיטי ובמרחק של 13 ק"מ ממזרח לבירת המחוז, סן איגנסיו. שוליה הצפוניים של העיר שוכנים על גדות נהר מופן המהווה את הגבול עם גואטמלה. רוב תושבי העיר הם מסטיסים או מצאצאי המאיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
פונטה גורדה

**פונטה גורדה** (בספרדית: **Punta Gorda**, בפי המקומיים: **P.G**) היא בירת מחוז טולדו שבדרום בליז. פונטה גורדה היא העיר הגדולה הדרומית ביותר בבליז. למרות ששם העיר הוא בשפה הספרדית, שפות הדיבור של תושביה הן בעיקר אנגלית וקריאולית ומוצאם בעיקר מעם ה, הודים, קריאולים וצאצאי המאיה.

פונטה גורדה היא נמל ים ודיג על חוף הים הקריבי. עד אשר התיישבו בה ב-1823 מהגרים מעם הגריפונה שהגיעו מהונדורס, היא הייתה כפר דייגים קטן. העיר מהווה צומת דרכים ראשי של המחוז.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליז: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1802
ספייטסטאון

**ספייטסטאון** (באנגלית: **Speightstown**, ידועה גם בשם **Little Bristol** – בריסטול הקטנה) היא בירת מחוז סנט פיטר שבצפון ברבדוס. זוהי העיר השנייה בגודלה בברבדוס והיא שוכנת במרחק של 19 ק"מ מצפון לעיר הבירה, ברידג'טאון.

העיר קרויה על שמו של ויליאם ספייט, שהיה חבר הפרלמנט הראשון של ברבדוס ובעל האדמות שעליהם הוקמה העיר.

## היסטוריה
ספייטסטאון הוקמה בשנת 1630 לערך ובימיה הראשונים של ההתיישבות בברבדוס היא הייתה הנמל הפעיל ביותר בה. ספינות עמוסות בסוכר ובמוצרים אחרים הפליגו מספייטסטאון ללונדון, אך בעיקר לבריסטול. מסיבה זו נקראה העיר לעיתים "בריסטול הקטנה". העיר הציורית הפכה כיום למרכז התיירותי של האזור וכן למרכז קניות. לעיר יש היסטוריה עשירה המגיעה אחורה עד למאה ה-17 כאשר היא הייתה אחד הנמלים הראשיים של האי שקישרו אותו לבריטניה.

ב-1649 נשלח לברבדוס ג'ורג' אייסקיו (George Ayscue) על ידי אוליבר קרומוול כדי להיות מושל האי. אחד הנמלים שהוא לא הצליח להשליט בהם את מרותו היה ספייטסטאון שההתקפות עליו נהדפו.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברבדוס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1630
הפיגוע ברחוב בן-יהודה (2001)

טקסט=לוח זיכרון מדרחוב בן יהודה ירושלים|ממוזער|250 פיקסלים|'''לוח זיכרון מדרחוב בן יהודה ירושלים'''
**הפיגוע ברחוב בן-יהודה** בירושלים בוצע במוצאי שבת, 1 בדצמבר 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, בידי ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפה מתואמת פוצצו שני מחבלים מתאבדים את מטעני החבלה שלהם ברחוב כמעט בו זמנית, וזמן קצר לאחר מכן התפוצצה מכונית תופת ברחוב סמוך. בפיגוע נרצחו 11 בני אדם.

## הפיגוע
בשעה 23:45 נצמד מחבל מתאבד אל קבוצת נערים בצומת הרחובות בן-יהודה ולונץ במדרחוב בן-יהודה בירושלים, שהיה הומה אדם באותה שעה, והפעיל את מטען הנפץ שלו. מספר שניות לאחר מכן ובמרחק של כ-40 מטר משם, ליד כיכר ציון, פוצץ מחבל מתאבד שני את חומר הנפץ שנשא. מחבלים אלו גרמו למרבית הנפגעים באותו לילה. לדברי ניצב מיקי לוי, מפקד משטרת מחוז ירושלים דאז, היו המטענים שנשאו רבי עוצמה והכילו גם ברגים ומסמרים כדי להגדיל את פגיעתם.

כוחות ביטחון והצלה זרמו לזירת הפיגוע והחלו לטפל בנפגעים ולפזר את הסקרנים הרבים שנקהלו בה. כעשרים דקות לאחר הפיצוץ הראשון התפוצצה ועלתה באש מכונית תופת שהוחנתה ברחוב הרב קוק הסמוך לכיכר ציון ולמדרחוב. מכונית התופת הוצבה כדי לפגוע באנשי כוחות החירום שיוזעקו אל זירת הפיגועים הראשונים. לאחר מכן, מחשש למכוניות תופת נוספות, פרצו השוטרים לעשרות מכוניות שחנו במרכז ירושלים, אך לא מצאו דבר.

הפיצוצים גרמו גם לשבירת חלונות של עשרות חנויות ומשרדים במדרחוב ודליקה פרצה באחת החנויות.

כתוצאה מהפיצוצים נהרגו עשרה בני אדם וכ-180 נפצעו. פצוע נוסף נפטר מפצעיו לאחר שבוע. כל ההרוגים היו נערים וגברים, מגיל 14 ועד 21.

## לאחר הפיגוע
ארגוני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וחמאס נטלו שניהם אחריות למתקפת הטרור.

שמונה ימים לאחר הפיגוע ביקרו במדרחוב מושל מדינת ניו יורק ג'ורג' פטאקי, ראש עיריית ניו יורק רודי ג'וליאני וראש העיר הנבחר מייקל בלומברג. הם נטעו בו עץ לזכר הנרצחים.

בשנת 2006 עצרו כוחות הביטחון את אבראהים חאמד, שהיה אחראי לפיגוע הזה, ולפיגועי-התאבדות נוספים.

שלט זיכרון לקורבנות הפיגוע נקבע על קיר בניין במדרחוב, בצומת הרחובות בן-יהודה ולונץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*על הפיגוע באתר משרד החוץ (באנגלית)
*הפיגוע באתר ארץ זוכרת יושביה (דף נוסף)
*קורבנות הפיגוע באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
[ימין|ממוזער|250px|שלט ההנצחה ליד העץ שנטעו הפוליטיקאים מ[ניו יורק]]

רחוב בן-יהודה 2001
רחוב בן-יהודה 2001
רחוב בן-יהודה 2001
בן-יהודה, רחוב
קטגוריה:רחוב בן-יהודה (ירושלים): פיגועים
בן-יהודה, רחוב
בן-יהודה, רחוב
רחוב בן יהודה (2001)