open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גביעונית

**גביעונית** הוא סוג צמחים ממשפחת השושניים.

בסוג גביעונית מצויים כ־100 מינים של צמחים עשבוניים בעלי בצל הנפוצים בכדור הארץ בחלקים שמצפון לקו המשווה. לפרחים צורה המזכירה גביע (ומכאן שם הסוג), והם דו־זוויגיים ומורכבים מ־6 עלי־עטיף, 6 אבקנים, עלי אחד ו־3 עלי־שחלה. עלי הגביעונית ערוכים לאורך הגבעול. פרי הגביעונית הוא הלקט.

שני מיני הגביעונית גדלים בר בארץ, והם גביעונית הלבנון וגביעונית עבת עלים, מינים שהתחבבו כצמח נוי. כל מיני הגביעונית הגדלים בר בישראל מוגנים על פי חוק.

הגנום של הגביעונית הוא אחד מהגנומים הגדולים ביותר. לזן Fritillaria assyriaca ישנו הגנום הגדול ביותר הידוע מבין הגביעוניות, והוא מכיל כ־130,000,000,000 זוגות בסיסים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שושניים
קטגוריה:צמחייה אלפינית
השוד הקומוניסטי הגדול

**השוד הקומוניסטי הגדול** או בשמו הרומני **Marele jaf comunist**, הוא סרט תיעודי באורך 75 דקות, שבוים על ידי אלכסנדרו סולומון, בשנת 2004. הסרט הופק בשיתוף צרפתי-רומני והבכורה שלו הייתה בבריסל, ב-4 ביוני 2004. הבכורה הרומנית הייתה ב-30 בספטמבר.

הסרט בנוי סביב המקרה של כנופיית יואניד ושוד הבנק הלאומי שביצעו חבריה ב-1959 והוא הסרט השלישי בנושא זה, אחרי סרט השחזור של הפשע, שבוים על ידי **וירג'יל קלוטסקו** ושחקו בו השודדים עצמם והסרט Reconstruction (שחזור) של איירין לוסטיג, נכדתם של שניים מהשודדים.

הסרט זכה לפרסים שונים ברומניה, צרפת, הונגריה וספרד, הוצג במדינות רבות על פני שלוש יבשות ובערוצי טלוויזיה שונים.

## ראו גם
* כנופיית יואניד
* שחזור (סרט)
## קישורים חיצוניים
* Marele jaf comunist 
* הרפובליקה הרומנית העממית עושה סדר - השוד הקומוניסטי הגדול 

קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטי 2001
בומברמן

**בומברמן** (בתרגום חופשי לעברית: "**איש הפצצות**") היא סדרת משחקי וידאו מסוג אסטרטגיה ומבוך אשר פותח במקור על ידי חברת הדסון סופט היפנית. המשחק המקורי בסדרה הופץ לראשונה בשנת 1983 ומשחקים חדשים בסדרה ממשיכים לצאת לשווקים עד היום. לאורך השנים יצאו קרוב ל-60 משחקים בסדרה.

## המשחק
200px|שמאל|ממוזער|דמותו של בומברמן 
בומברמן הוא רובוט הרכבה העובד במפעל פצצות, והוא מרכיב הפצצות הטוב ביותר במפעל. בומברמן משתעמם מהכנת הפצצות במפעל יום אחר יום ללא הפסקה. בעקבות שמועה שרובוט שיצליח לצאת מהמפעל התת-קרקעי יקבל משאלה, הוא מתחיל במסע ברחבי המפעל כדי שיוכל לבקש משאלה להפוך לבן אדם. המכשול העיקרי בדרכו הוא התנגדותם של שומרי המפעל, העושים כל שביכולתם כדי שהמפעל ימשיך לתפקד כרגיל.

כדי להימלט, על בומברמן למצוא את דרכו במבוך תוך כדי הימנעות מאויבים. הדלתות המובילות לחדרי מבוך נוספים (השלבים הבאים במשחק) מוסתרות על ידי סלעים, אותם בומברמן צריך לפוצץ. ישנם חפצים שיכולים לשפר את הפצצות שבומברמן מייצר, כגון חפצים העוזרים ליצור פצצות חזקות יותר או פצצות המופעלות בשלט רחוק. בומברמן יהפוך לאנושי כאשר יימלט ויצא מהמפעל התת-קרקעי. בכל משחק יש בסך הכל 50 שלבים שונים.

## משחקיות
280px|ממוזער|בני נוער משחקים בשלב במשחק בומברמן ב-2016
המטרה העיקרית בכל המשחקים בסדרה היא לסיים את כל השלבים במשחק באמצעות הצבה אסטרטגית של פצצות כדי להרוג את האויבים, ולהשמיד את כל המכשולים בדרך. פצצות מתפוצצות יכולות להפעיל גם פצצות אחרות, להרוג או לפגוע באויבים ולהשמיד את המכשולים. אף על פי כן, הן יכולות גם להרוג או לפגוע בדמות השחקן ולפעמים, אם מפוצצים את דלת היציאה, ניתן לגרום לאויבים חדשים נוספים להגיח מתוכה.

ברוב משחקי בומברמן קיימת אפשרות למשחק מרובה משתתפים בה השחקנים הנוספים משחקים גם הם דמויות אשר נראות כמו בומברמן, כאשר המטרה היא להרוג אחד את השני באמצעות הצבת פצצות לאורך לוח המשחק כאשר המנצח הוא זה שנשאר בחיים אחרון.

## גרסאות
המשחק הופץ לראשונה ביפן ובאירופה בשנת 1983 למחשבים אישיים, ובהם דגמים יפניים אחדים ומחשב ספקטרום סינקלייר. באנגלית נקרא המשחק Eric and the Floaters, ובספרדית - Don Pepe Y Los Globos.

ב-20 בדצמבר 1985 החלה הפצת גרסה של המשחק לקונסולת נינטנדו ששווקה ביפן, וזו הגיעה לארצות הברית בשנת 1987. בגרסה זו שינו את מראהו של בומברמן, והציגו אותו כדמות מצוירת הדומה לרובוט, בעלת אנטנה ורודה. בשנת 2004 הותאמה גרסה זו לקונסולת המשחקים Game Boy Advance. גרסאות נוספות של המשחק הופצו ביפן בלבד. בשנת 1998 המשחק נוצרה גרסה לקונסלת פלייסטיישן ולמחשב IBM PC. המשחק שווק גם לקונסלת אקס בוקס, בגרסה מתקדמת הנקראת בומברמן חי, שבה עד שמונה שחקנים יכולים לשחק במשחק באותה קונסולה או דרך האינטרנט.

המשחק קיים גם בטלפונים סלולריים. ברחבי אירופה, ניתן למצוא גרסאות שונות של המשחק כגון בומברמן דלוקס ובומברמן בתלת-ממד. עם השיפור הגובר בעולם הטלפונים הסלולריים, משחקי בומברמן הופכים למשובחים יותר ויותר. מתכנתי המשחק אפילו הוסיפו יכולת למשחק רב משתמשים דרך חיבור בלוטות'.

## המשחקים בסדרה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1983
קטגוריה:משחקי ארקייד
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי אקס בוקס
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי NES
קטגוריה:משחקי Sega Saturn
קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי פעולה ממוחשבים
אירה ריסנזון

**אירנה (אירה) ריסנזון-נחמני** (נולדה ב-14 בינואר 1988) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת בייג'ינג 2008 וסיימה במקום תשיעי. זכתה במדליית כסף בתרגיל החישוק באוניברסיאדת בלגרד (2009) ובמדליית כסף בתרגיל עם סרט במסגרת סבב הגביע העולמי. ריסנזון הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליה בתחרות סבב הגביע העולמי בהתעמלות אומנותית.

## ביוגרפיה
ריסנזון נולדה בהונגריה, בילדותה עברה משפחתה לאוקראינה, והיא החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית כבר בגיל 5, ולאחר שעלתה לישראל בגיל 9, המשיכה באימוניה במסגרת מועדון עירוני חולון. בשנת 2007 זכתה במקום השביעי באליפות אירופה שנערכה בבאקו ובמקום השביעי באליפות העולם שנערכה בפטרס. היו אלה ההישגים הגבוהים ביותר אליהם הגיעה מתעמלת אמנותית ישראלית עד לזמנה, והם גם הבטיחו את השתתפותה באולימפיאדת בייג'ינג.

באולימפיאדת בייג'ינג הפכה לישראלית הראשונה שעלתה לגמר קרב רב אישי בהתעמלות אומנותית. לגמר עלתה מהמקום השביעי, ובגמר עצמו סיימה במקום התשיעי. באוניברסיאדת בלגרד (2009) זכתה במדליית כסף בתרגיל החישוק וסיימה במקום הרביעי בתרגילי החבל והסרט.

באוגוסט אותה שנה זכתה ריסנזון במדליית כסף בתרגיל עם סרט בתחרות שנערכה בקייב במסגרת סבב הגביע העולמי. בכך הפכה ריסנזון לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה בתחרות הגביע העולמי בהתעמלות אומנותית. בחבל ובכדור הגיעה ריסנזון למקום הרביעי, ובחישוק הגיעה למקום השביעי.

באליפות אירופה באפריל 2010 סיימה ריסנזון במקום ה-11 בדירוג הכללי. באליפות העולם בהתעמלות אומנותית שנערכה במוסקבה בספטמבר אותה שנה היא סיימה במקום ה-9.

מלבד התעמלות אמנותית, עוסקת ריסנזון גם בדוגמנות, ובין היתר נטלה חלק בקמפיין פרסום של חברת "מגה ספורט", לצדו של דודי בלסר. בשנת 2016 יצא ספרה "מציירת בסרט", אודות חוויותיה בספורט, בהוצאת הספרים מדיה 10.

## חיים אישיים
ריסנזון עברה תהליך גיור. ביולי 2011 נישאה לדייב נחמני. אם לשתי בנות. מתגוררים בהוד השרון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* רון אביטל, "אירה ריסנזון 2007 - סיפורה של אלופה" באתר ההתעמלות האמנותית הישראלי
* 
* פרופיל, אתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:מתעמלות אומנותיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:מתעמלות אומנותיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:גרות ישראליות
קטגוריה:גרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
השישייה הדורית

**השישייה הדורית** הייתה פדרציה של שש ערים דוריות:

# קוס, באי הנושא את אותו השם בים האגאי.
# קנידוס  והליקרנסוס בחבל קאריה.
# לינדוס, יאליסוס וקמירוס באי רודוס.

שש הערים נהגו לערוך במשותף פסטיבלים ותחרויות לכבודו של האל אפולו בקרבת קנידוס, בהם חולקו למנצחים חצובות פליז שהוצבו, לאחר כבוד, במקדש אפולו.

שישייה דורית
מיכאל שונוונדט

**מיכאל שונוונדט** (בדנית: **Michael Schønwandt**, נולד ב-10 בספטמבר 1953 בפרדריקסברג) הוא מנצח דני.

## קורות חייו
מיכאל שונוונדט הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הדנית המלכותית והאופרה המלכותית בקופנהגן. לא מכבר הוביל את האופרה המלכותית אל בית האופרה החדש בקופנהגן, שם תעלה הלהקה מחזור שלם של טבעת הניבלונג מאת ריכרד וגנר בהפקה חדשה. שונוונדט הוא מראשי התומכים בעולם במוזיקה של קרל נילסן, שהקליט את כל הסימפוניות והקונצ'רטי של נילסן.

מיכאל שונוונדט כיהן גם כמנצח ראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין, מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק ומנצח אורח ראשי של התיאטרון הלאומי דה לה מוניי בבריסל, בלגיה. הוא למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, התקבל כמנצח קבוע לאופרה המלכותית בקופנהגן בשנת 1979 ובעונות הבאות ניצח על רפרטואר נרחב, החל במוצרט וכלה בקשישטוף פנדרצקי.

מאז עבד שונוונדט בשורה ארוכה של בתי אופרה מובילים בעולם, ביניהם בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, האופרה של וינה, האופרה הלאומית של פריז, האופרה של שטוטגרט ופסטיבל ביירוית, שם ניצח על המייסטרזינגר מנירנברג.

הקריירה הקונצרטית מקיפה את אירופה והופעותיו כוללות את התזמורת הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של וינה, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית של לונדון (עמה ביצע את כל הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן עם אלפרד ברנדל), הפילהרמונית של לונדון, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת פסטיבל בודפשט ותזמורת שווייץ המערבית.

שונוונדט הוציא הרבה הקלטות חשובות, מלבד רשימת הקלטותיו המקיפה ליצירות נילסן, ובתחום האופרה הקליט את "סלומה" של ריכרד שטראוס ואת "מעשה השפחה" של פול רודרס, על פי ספרה של הסופרת הקנדית מרגרט אטווד. שעליה ניצח בביצוע בכורה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים דנים
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1953
פאבו ברגלונד

**פאבו ברגלונד** (בפינית: **Paavo Berglund**, 14 באפריל 1929 בהלסינקי – 25 בינואר 2012) היה מנצח פיני. ברגלונד למד נגינה בכינור והצטרף לתזמורת רדיו פינלנד בשנת 1949.

## ביוגרפיה
בשנת 1952 היה ברגלונד שותף לייסוד התזמורת הקאמרית של הלסינקי. הוא כיהן כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו הפינית בשנים 1962 - 1972 ובשנת 1965 ניצח על הקונצרטים ליובל המאה של ז'אן סיבליוס עם תזמורת בורנמות, שלמנצחה הראשי התמנה בשנת 1972. הוא הרבה להופיע ברחבי העולם עם תזמורות חשובות והיה למנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של הלסינקי בשנת 1975. בתקופת עבודתו עם הפילהרמונית של הלסינקי יצא לברגלונד שם של רודן בשל החזרות שניהל ביד חזקה והתובענות שאינה מתפשרת לשלמות מוזיקלית. ברגלונד היה גם חבר בסגל המנצחים של התזמורת הלאומית של רוסיה.

שמו של ברגלונד נקשר בעיקר במוזיקה של סיבליוס. הוא הקליט את מכלול הסימפוניות של סיבליוס שלוש פעמים, לצד יצירות אחרות של המלחין, כגון "קולרוו". כמו כן הקליט יצירות של איינר אנגלונד ואאוליס סאלינן. ברגלונד עבד גם עם התזמורת הקאמרית של אירופה בהקלטת מכלול הסימפוניות של יוהנס ברהמס.

ברגלונד הגיע אל ארצות הברית בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומאז היה למנצח אורח קבוע בפילהרמונית של ניו יורק ובתזמורת קליבלנד.

## פרסים
* פרס גראמי ופרס דיאפזון הזהב.

## רשימת הקלטות נבחרות
* היידן: סימפוניות מס' 92 ו-99, התזמורת הקאמרית הפינית (אונדין)
* נילסן: סימפוניות 1 עד 6, התזמורת הדנית המלכותית (RCA ויקטור)
* סיבליוס: סימפוניות 1 עד 7, יצירות תזמורתיות, תזמורת בורנמות,EMI
* סיבליוס: סימפוניות 1 עד 7, יצירות תזמורתיות, הפילהרמונית של הלסינקי, EMI
* סיבליוס: סימפוניות 1 עד 7, התזמורת הקאמרית של אירופה (פינלנדיה)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים פינים
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1929
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-2012
ישראל הר

[שמאל|ממוזער|250px|ישראל הר (1966, צילום: [בוריס כרמי)]]
**ישראל הַר** (21 במרץ 1932 – 15 במאי 2019) היה משורר ועורך ישראלי.

## ביוגרפיה
הר נולד בעיר חלם שבפולין בשנת 1932, ובינקותו עלה לארץ ישראל ובה גדל והתחנך. היה מתלמידיו הצעירים של החזון אי"ש. יצא בשאלה בגיל בר מצווה. היה חבר "ההגנה" והאצ"ל, ולאחר קום המדינה שירת בצה"ל. תקופת-מה עשה כימאי בצי הסוחר.

במשך כשלושים שנה, החל משנת תשכ"ד (1964), ערך את ספריית תרמיל של צה"ל, שבמסגרתה יצאו כ-200 ספרי כיס ממיטב הקלסיקה של הספרות העולמית והעברית. הספרים נמכרו לחיילים במחיר זול, כמחצית ממחיר ספרים בשוק האזרחי, ויצאו בכריכה רכה ובפורמט קטן, שנוח לחייל לשאת בכליו.

הצטרף למערכת הוצאת "קשב לשירה", שבמסגרתה יצאו לאור השלישי עד השביעי שבספרי שיריו.

בשנת 1996 הוענק לו פרס קרן ראש הממשלה לוי אשכול לפרסי יצירה.
ממוזער
בשנת 2006 הוענק לו במסגרת פסטיבל המשוררים במטולה פרס טבע לשירה. שופטי הפרס ציינו:
:"הישראלי שבמשוררים" - הישראליות של ישראל הר קשה בהדרה: יסודה באיזו מזיגה אמיצה בין נוף הארץ והיישוב ובין רבדים ארכאיים, בעיקר מקראיים, של העברית. השורות קטועות, התחביר שבור ועם זאת הם נושמים עבריות עמוקה, שקועים בדפוסים של העברית לדורותיה ובאותה שעה עושים בה כבתוך שלהם, בחופש סוברני של משורר מודרניסטי.

הר היה אב לבת ובן. היה גרוש מאסנת הר. נפטר ב-15 במאי 2019 בגיל 87.

חלק מארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית. חלק אחר שמור במכון גנזים של אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל בבית אריאלה בתל אביב.

## ספריו
שמאל|ממוזער|250px|מספרי ספריית "תרמיל" שבעריכת ישראל הר
* **אביון לפני הניצה** (הוצאת "תחיה", 1962), רישומים: יוסל ברגנר
* **כרישי אדם בלב-ים** (הוצאת אל״ף, 1963) [בחתימת: י. אדמון] 
* **קצה החשכה ולחם** (הוצאת "שחל-אהבים", 1994)
* **גן חבלים מלב האש** (הוצאת "קשב לשירה", 2003)
* **סליחה** (הוצאת "קשב לשירה" 2008), איורים: אודרי ברגנר
* **צפוריאן קורא לנחש הנחשת** (הוצאת "קשב לשירה"), 2011.
* **הספר השישי** (הוצאת "קשב לשירה"), 2013.
* **השביעי** (הוצאת "קשב לשירה"), 2016.

## לקריאה נוספת
* אורי הולנדר, **דיוקן בקצה החשכה: על שירת ישראל הר**, תל אביב: קשב לשירה, תשס"ז 2007. (עבודת מחקר המתמקדת בספר השירים של הר "אביון לפני הניצה")

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* , 
* 
* 
* 
* לְבַעַל מְחַבֵּר מְנַגֵּן יוֹדֵעַ שִׁיר, עתון 77, גיליון 325, דצמבר 2007
* 
* 

**על יצירתו**:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
ישיבת בני עקיבא פרחי אהרון

שמאל|ממוזער|250px|בית המדרש במתחם חטיבת הביניים
**ישיבת בני עקיבא "פרחי אהרון"** (נקראת גם "**עירוני ב' חיפה**", או "פאק"ש" - ראשי התיבות של "פרחי אהרון קריית שמואל") היא ישיבה תיכונית דתית לאומית עירונית המשתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה שוכנת בקריית שמואל שבחיפה: מתחם חטיבת הביניים שוכן במרכז הקריה ומתחם החטיבה העליונה שוכן בצפון הקריה. הישיבה משמשת בעיקר את תושבי הקריות וכן יישובים באזור הצפון.

## היסטוריה
הישיבה הוקמה בשנת תש"ך (1960), כדי לענות על הצורך של תושבי חיפה במוסד תיכוני דתי. לראש הישיבה מונה הרב ברוך אידלשטיין, שנקרא לתפקיד זה על ידי הרב משה צבי נריה. ראש עיריית חיפה דאז אבא חושי סייע בהקמת הישיבה, והישיבה הייתה הישיבה התיכונית הראשונה שהיא גם תיכון עירוני, דבר שהפך אחר כך למודל לשיתוף פעולה בין רשויות עירוניות למרכז ישיבות בני עקיבא. בתחילה למדו התלמידים במבנים ארעיים שונים, עד שלאחר שלוש שנים הושלמה בניית המבנה הראשון של הישיבה.

הישיבה קרויה על שם הרב , שהיה ראש ישיבה בישיבה יוניברסיטי, וספריו נקראים "פרחי אהרן".

בעבר הייתה בישיבה פנימייה לתלמידים שמקום מגוריהם היה מרוחק, אולם בשנת תשס"ד (2004) נסגרה הפנימיה ובבניין שבו הייתה מתגוררים כיום רבני הישיבה. רוב תלמידי הישיבה מגיעים מהקריות, ומיעוטם ממקומות מרוחקים יותר, כגון עכו וכרמיאל. הישיבה מחנכת בדרך הציונות הדתית ולאורו של הרב קוק.

בבית המדרש המרכזי שבמבנה הישן יותר, פעל בערבים בית מדרש קהילתי, המיועד לאנשים עובדים מאזור הקריות, מהיווסדו ועד שעבר למכללת שאנן ופועל בבית הכנסת ובחדרים הסמוכים לו אם נדרש.

### ראשי הישיבה בעבר
* הרב ברוך אידלשטיין
* הרב דוד צבי הופמן
* הרב בנימין נכטיילר (כיהן כמזכ"ל תנועת בני עקיבא)
הרב יעקב קליין שימש כסגנו של הרב אידלשטיין (בעשור השני של המאה ה-21, רבה של קריית חיים). ובתפקיד זה שימש גם הרב ישראל גפני.

החל משנת הלימודים תשס"א עומד בראשות הישיבה הרב משה אלמלם.

## ראו גם
* בוגרי ישיבת פרחי אהרון

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הישיבה
* הרב אהרן דוד בוראק, באתר הישיבה יוניברסיטי
* הספר **פרחי אהרן** באתר "HebrewBooks": חלק א ו-חלק ב
* 

## הערות שוליים

*
פרחי אהרן
פרחי אהרן
פרחי אהרן
פרחי אהרון
קטגוריה:קריית שמואל (חיפה)
קטגוריה:הקריות: בתי ספר
וסט

**וסט** (**West**) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו "מערב" בנתינת המבטא על האות ס' בפתח. המילה נכללת גם בשמם של אזורים הנמצאים בצד מערב.

## ראו גם
*
*ויסט
*

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:אתרים
משמעות (חשיבות)

[ממוזער|[s:en:An Address to the Public|פנייתו של בנג'מין פרנקלין לציבור מה-9 בנובמבר 1789 היא בעלת משמעות גדולה בהקשר ההיסטורי של ארצות הברית]]
המונח **משמעות** (לעיתים גם "**משמעותיות**") או **חשיבות** מציין את אופן השפעתו או מידת השפעתו של דבר על אדם או על המציאות. לדוגמה, "נאום בעל משמעות היסטורית" הוא נאום שכתוצאה ממנו התפתחויות ואירועים היסטוריים מסוימים קרו באופן מסוים, ואשר בלי קיומו הם היו קורים אחרת (או לא היו קורים כלל).

את גודל משמעותו של דבר מסוים (עצם, אירוע, תכונה, מידע, תאוריה וכו') ניתן לאמוד על־פי ההשלכות הנובעות ממצב קיומו הייחודי של הדבר: משמעותו של דבר נתון היא רבה יותר, אם לשינויים שהיו מתחוללים או מבוצעים בדבר זה היו השלכות חזקות יותר, ולהפך: אם לשינויים בדבר נתון יש השלכות מועטות, כי אז לדבר זה יש משמעות מועטת.

משמעות ניתן למדוד רק בהקשר נתון: אותו אירוע עשוי להיות בעל משמעות רבה בהקשר אחד ומשמעות מועטת בהקשר אחר, לדוגמה: גירוש יהודי ספרד הוא אירוע בעל משמעות רבה בהקשר ההיסטורי התרבותי של היהדות, אך בהקשר ההיסטורי התרבותי של האבוריג'ינים יש לו משמעות מועטת בלבד.

ניתן להבחין בין המשמעות הנתפסת לבין המשמעות הממשית, כך לדוגמה החלטה נגד חקיקתן של תקנות הנוגעות להפחתת זיהום האוויר על ידי מפלטי מכוניות יכולה למנוע את העלאת עלויות הייצור של חברה המייצרת מכוניות. אדם מסוים, שאינו עובד בייצור מכוניות, יכול לייחס משמעות מועטת לחקיקה הנ״ל, אך ייתכן כי חקיקה זו היא למעשה משמעותית מאוד לגביו, שכן לעליית זיהום האוויר הנובעת מאותה ההחלטה עלולה להיות השפעה מכרעת על בריאותו של אותו אדם.

אפשר לאמוד את המידה שבה מידע או תאוריה הם משמעותיים גם על־פי המידה שבה הם מספקים ידע על המציאות. את משמעותו, כלומר מידת חשיבותו, של מידע אפשר להעריך גם בעזרתם של מספר מדדים נוספים, לדוגמה: המידה בה קיים ביקוש למידע, המידה שבה מתבצעת גישה למידע, המידה שבה המידע מובן, או המידה שבה המידע שימושי. בהקשר זה ניתן להתייחס למשמעותיות של המידע כאל קריטריון של איכות המידע.

## חיפוש משמעות

האסכולה ההומניסטית־אקזיסטנציאליסטית בפסיכותרפיה, שהבולטים בתאורטיקנים שלה הם ויקטור פראנקל, אברהם מאסלו וקרל רוג'רס, דוגלת בחיפוש משמעות כאמצעי טיפולי. לדידם, מציאת משמעות היא תנאי לחיי אושר.

## ראו גם
* אונטולוגיה (מדעי המידע)
* אקזיסטנציאליזם, משמעות החיים
* עמימות
* קבלת החלטות

## קישורים חיצוניים
* איך מנהיגים גדולים מעוררים השראה ופעולה? הרצאה של סימון סינק על חשיבות המשמעות שמאחורי המעשים  (עם כתוביות בעברית).

קטגוריה:מידע
קטגוריה:קבלת החלטות
ווסט

**ווסט** (**Wust**) הוא שם משפחה גרמני

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
נכו הראשון

**נֶכוֹ הראשון** היה שליט בובה של ממלכת אשור באזור הדלתה של הנילוס במצרים התחתונה בין השנים 672 - 664 לפנה"ס ונחשב למייסד שושלת הפרעונים ה-26.

עם נסיגת הנובים בשנת 672 לפנה"ס מונה נכו בידי אשורבניפל מלך אשור לשליט העיר סאיס באזור הדלתה של הנילוס. נכו נחשב על ידי החוקרים לשליט חלש מאוד שלא הצליח לאחד את ממלכת מצרים ולהשתחרר מהשלטון אשורי. תקופת שלטונו ארכה רק שמונה שנים, שכן בשנת 664 לפנה"ס נהרג נכו בידי תנות אמון, בנו של שבכה, במסגרת הפלישה הנובית המחודשת למצרים, בסמוך למוף.
הפלישה הנובית נבלמה במהרה בזכות תגובתו המהירה של אשורבניפל, אשר החיש את צבאו למצרים, דבר שאילץ את הנובים לסגת חזרה אל גבולות ממלכת כוש.

לאחר מותו של נכו הראשון מונה בנו, פסמתיך הראשון, לשליט מצרים על ידי האשורים. אולם שלא כמו אביו, הצליח פסמתיך הראשון לאחד את ממלכת מצרים מחדש ולהשתחרר מעול האשורים.

## לקריאה נוספת
*Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרעוני השושלת ה-26
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
פגי לואינדולה

**פגי מאקאנדה לואינדולה** (נולד ב-25 במאי 1979, קינשסה שבזאיר) הוא כדורגלן עבר צרפתי יליד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת החלוץ. במהלך הקריירה שלו שיחק במגוון מועדונים בצרפת, אוסר, אולימפיק ליון, אולימפיק מרסיי, שטרסבורג ופריז סן-ז'רמן. כמו כן, הוא עשה גיחה קצרה לספרד שם שיחק במדי לבאנטה בעונת 2006-2007 כמושאל. את הקריירה שלו כשחקן סיים בקבוצת ניו יורק רד בולס, מליגת MLS.

לזכותו של לואינדולה ישנן גם 6 הופעות במדי נבחרת צרפת בהן כבש שער אחד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: חלוצי כדורגל
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני שאמו ניור
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
דוגי האוזר

**דוגי האוזר** (באנגלית: **Doogie Howser, M.D.**) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית. הסדרה הופקה בין השנים 1989–1993 לערוץ האמריקני ABC. הסדרה שודרה בישראל באמצע שנות התשעים בערוץ 2.

## עלילת הסדרה
ד"ר דאגלאס "דוגי" האוזר (מגולם על ידי ניל פטריק האריס) הוא בנם של דייוויד (מגולם על ידי ג'יימס סיקינג) וקת'רין (מגולמת על ידי בלינדה מונטגמרי). כילד, שרד דוגי שני מקרים מוקדמים של לוקמיה, לאחר שאביו הרופא גילה חבורה חשודה בגופו. החוויה הזו הייתה מכוננת לדוגי, ותרמה רבות להחלטתו להפוך לרופא.

דוגי הוא גאון בעל זיכרון צילומי ומשתתף בלימודים לילדי פלא. בגיל שש הוא קיבל ציון מושלם במבחן SAT, סיים את בית הספר התיכון תוך שישה שבועות בגיל תשע. בגיל עשר הוא החל ללמוד בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פרינסטון וארבע שנים לאחר מכן הוסמך כרופא הצעיר ביותר במדינה. בכתבה שנערכה עליו בעיתון נכתב: "לא יכול לקנות בירה, אך יכול לרשום תרופות".

הסדרה מתחילה ביום הולדתו השישה -עשר של דוגי. דוגי עוצר את מבחן הנהיגה שלו כדי לעזור לפצוע בתאונת דרכים. דוגי הוא מנתח מתמחה במרכז הרפואי איסטמן בלוס אנג'לס ועדיין גר בבית הוריו. חברו הטוב ביותר הוא שכנו, ויני דלפינו (מגולם על ידי מקס קסלה) - בן נוער טיפוסי המחבר את דוגי לחיים מחוץ לרפואה ונכנס לביתו דרך החלון. דוגי כותב יומן אישי במחשבו מ 1979. הפרקים בדרך כלל מסתיימים כאשר דוגי כותב בו.

דוגי מחפש להשתלב בחברה בין בני גילו ובין עמיתיו למקצוע. פרקים רבים בסדרה עוסקים בנושאים רחבים כגון: איידס, גזענות, הומופוביה, אפליה מינית, אלימות של כנופיות רחוב, אובדן בתולין, דימוי גוף, זקנה וחברות.

## שידור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
האוזר, דוגי
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1989
אסטרואידים (משחק)

**אסטרואידים** (באנגלית: **Asteroids**) הוא משחק וידאו שיצא לראשונה לשוק ב-1979 על ידי חברת אטארי כמכונת משחק והפך לאחד המשחקים הפופולריים ביותר באותה התקופה. המשחק נוצר בהשראת אחד ממשחקי הווידאו הראשונים - "Spacewar!".

## תיאור המשחק
השחקן שולט בחללית קטנה. החללית מסוגלת לנוע ולהסתובב. מטרת המשחק היא השמדת כל האסטרואידים מבלי שהאסטרואדים יתרסקו על החללית של השחקן. כשיורים באסטרואיד הוא מתפרק למספר אסטרואידים קטנים ומהירים יותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:משחקי ארקייד
קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1979
קטגוריה:משחקי Shoot 'em up
פרה מאורו

**פרה מאורו** (באיטלקית: **Fra Mauro**; 1385 בערך – 1459) היה נזיר וקרטוגרף ונציאני בן המאה ה-15, איש המסדר הקמלדולסי, שהכין וייצר את מפותיו במנזר סן מיקלה באי מוראנו בלגונה של ונציה. ב-1457 הוא שרטט מפה מדויקת להפליא של העולם הישן והוסיף לה הערות רבות, המשקפות את הידע הגאוגרפי של זמנו. המפה ידועה כיום בשם "מפת פרה מאורו". מהדורה מוערת שלה הוצאה לאור ב-2006 על ידי פיירו פלקטה (Piero Falcheta).

## מפת 1459
פרה מאורו הכין את המפה באישורו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל. אנדראה ביאנקו, ספן וקרטוגרף שיצר ב-1436 אטלס ובו מפה הקרויה על-שמו "מפת ביאנקו", השתתף עם פרה מאורו בהכנת המפה, כפי שמעידים רישומי התשלומים שקיבל בין השנים 1448 ו-1459. המפה הושלמה ב-24 באפריל 1459 ונשלחה לפורטוגל אך לא שרדה עד ימינו. אל המפה צורף מכתב משליט ונציה אל הנסיך אנריקה הספן, דודו של אפונסו החמישי. המכתב מחזק את ידי אנריקה ומפציר בו להמשיך לממן מסעות מחקר. פרה מאורו נפטר שנה אחר כך, ב-1460, בעודו מכין העתק מן המפה עבור הסניוריה של ונציה, והמלאכה הושלמה על ידי אנדראה ביאנקו. מדליה הונפקה לכבודו של פרה מאורו עוד בימיו ובה הוא מכונה "Geographus incomparabilis" ("גאוגרף שאין שני לו").

## המזרח הרחוק
מפת פרה מאורו הושפעה מן הגאוגרפיה הסינית, כפי שעולה מדבריו של ניקולו דה קונטי, ונציאני גם הוא. השפעות אלה כוללות כפי הנראה גם טעויות, כמו הנהר העצום הזורם ממרכז אפריקה אל הים האדום.

## מפות אחרות
ידוע כי שרדו לימינו שני העתקים בלבד ממפותיו האחרות של פרה מאורו. אחת היא מפה פורטולנית המצויה בספריית הוותיקן (Codice Borgiano V), שהוצאה לאור ב-1944 על ידי רוברטו אלמאיה (Roberto Almagià). השנייה זוהתה על ידי אנטוניו ראטי כהעתק מ-1541 של מפה אבודה של פרה מאורו שהכין ג'ורג'ו קלפודה מקנדיה; מפה זו נמכרה ב-1984 במכירה פומבית במילנו לאספן פרטי, וכפי הנראה נמצאת כיום בצרפת.

## הוקרה לפועלו
מכתש פרה מאורו ותצורת פרה מאורו בירח נקראים על שמו, שאסטרונאוטים מן החללית אפולו 14 ביקרו בהם. צוות אפולו 13 ניסה גם הוא להגיע אליהם, אך נאלץ לשוב על עקבותיו בשל תקלה טכנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרטוגרפים איטלקים
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה: אישים
קטגוריה:ילידי 1385
קטגוריה:נפטרים ב-1459
Wild Gunman

**אקדוחן פרוע** (באנגלית: **Wild Gunman**) הוא משחק וידאו אשר יצא במקור לקונסולה Nintendo Entertainment System בשנת 1984, פותח על ידי חברת Intelligent Systems והופץ על ידי חברת נינטנדו. "אקדוחן פרוע" היה אחד המשחקים הראשונים שעשו שימוש באקדח אלקטרוני בקונסולת NES של נינטנדו.

מטרת המשחק היא לנצח דו-קרבות נגד שודדים במערב הפרוע.

## אזכורים בתרבות
מכונת ארקייד של המשחק הופיעה בסרט "בחזרה לעתיד 2" כאשר מרטי מגיע לעתיד לשנת 2015 ופוגש בשני ילדים אשר אינם מתרשמים מהמשחק, בטענה שהוא כמו "צעצוע של תינוקות" משום שהוא מצריך שימוש בידיים בשביל לשחק בו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1984
קטגוריה:משחקי NES
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:המערב הישן של אמריקה
קאטס והכלב

**קאטס והכלב** (באנגלית: **Katts and Dog**) היא סדרת טלוויזיה קנדית אשר הופקה בין השנים 1988–1992.

הסדרה התמקדה בעלילותיהם של השוטר האנק קאטס והשותף שלו, כלב הזאב רינטי אשר פותרים יחד תעלומות ונלחמים בפשע.

בישראל, הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים. כמו כן הסדרה שודרה בישראל גם בערוץ המזרח התיכון בשנות התשעים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
ליבריוס

האפיפיור **ליבריוס** (בלטינית: **Liberius**; מת ב-24 בספטמבר 366) כיהן בתפקידו החל מ-17 במאי 352 עד מותו. הוא האפיפיור הקדום ביותר שלא זכה לקנוניזציה כקדוש, אם כי הוא הוכתר לקדוש בכנסייה האורתודוקסית המזרחית. ליבריוס ירש בתפקידו את יוליוס הראשון, ולפי הקטלוג הליבריאני שסוקר את האפיפיורים מפטרוס ועד ליבריוס, הוא החל לכהן ב-22 במאי. לאחר כינוס סינוד רומאי פעולתו המתועדת הראשונה הייתה לכתוב לקיסר קונסטנטיוס השני, וביקש ממנו לכנס מועצה באקוויליה שתעסוק בנושא של אתנסיוס מאלכסנדריה; אולם, הקיסר אילץ את השליח לכתוב כנגד רצונו מכתב גינוי על הפטריארך האורתודוקסי של אלכסנדריה.

ליבריוס היה אחד מהיחידים שסירב לחתום ב-355 על כתב גינוי לאתנסיוס, שהוצא מחדש במילאנו כצו קיסרי לכל הבישופים המערביים. אל ליבריוס הצטרפו אוסביוס מוורצ'לי, דיוניסיוס ממילאנו ולוציפר מקליארי. התוצאה העיקרית של סירוב זה הייתה העברתו לברואה שבתראקיה; האנטי אפיפיור פליקס השני החליף אותו בתפקידו.

גלותו של ליבריוס נמשכה שנתיים, ובסופן הקיסר החזיר אותו לרומא; אולם, כיוון שבישופות רומא הייתה באופן רשמי בידיו של פליקס, חלפה שנה נוספת עד שליבריוס חזר לתפקידו. כוונתו של הקיסר הייתה שליבריוס ימשול על הכנסייה ביחד עם פליקס, אך לאחר הגעתו של ליבריוס תושבי רומא גירשו את פליקס. ליבריוס ופליקס לא נטלו חלק במועצת רימיני שהתכנסה בשנת 359.

לאחר מותו של קונסטנטיוס ב-361 ליבריוס ביטל את החלטות המועצה, אך בהסכמתם של הבישופים אתנסיוס והילריוס החזיר לתפקידם את הבישופים שהביעו את הסכמתם להחלטות המועצה וביטלו אותה לאחר מכן. ליבריוס העניק יחס מועדף למשלחת שהגיעה אליו מהאפיסקופליות המזרחית בשנת 366, וקלט לתוך הקהילה שלו את המתונים מבין האריאנים. הוא מת ב-24 בספטמבר 366.

## קישורים חיצוניים

* ליבריוס באנציקלופדיה הקתולית
* אגרותיו וכתביו של ליבריוס ב-Documenta Opera Omnia
* כרונולוגיה של החלטותיו של ליבריוס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:ילידי 310
קטגוריה:נפטרים ב-366
תצורת מאליח

[שמאל|ממוזער|250px|נוף טרשי של סלעים מ[יורה (גאולוגיה)|תקופת היורה בבורג' אל-מאלח]] 

**תצורת מאליח** היא תצורה של סלע אבן גיר מתקופת היורה שנחשפה במורדות המצודה הצלבנית בורג' אל-מאלח. זה המקום היחיד בארץ ישראל בו נחשפו סלעים מתקופת היורה, בין הר החרמון לבין מכתש רמון.

בגבעה בה מצויים סלעי התצורה ניכרת השפעת הסחיפה. כך נוצרת צורה מינאטורית של קרחונים, תופעה המוסברת במבנה המיוחד של אבן הגיר מתקופת היורה ובתהליכי בלייה קרסטיים. צילום מקרוב של הסלע יוצר את הרושם כאילו הצילום נעשה באזורים לא מוכרים בארץ. מנחם מרקוס כותב כי צורה דומה של סלעים, המכונה טרשונים (Lapiés), מצוי באזור רמתא - כפר שובא - הר דב, במורדות החרמון, אף הוא מתקופת היורה.

## לקריאה נוספת
* מנחם מרקוס, **בקעת הירדן ומזרח השומרון**, רשות שמורות הטבע, 1992
* צבי אילן, **בקעת הירדן ומדבר שומרון**, הוצאת עם עובד - תרבות וחינוך, תל אביב, 1973
* י' מימרן, **מחקרים גאולוגיים חדשים ביהודה ושומרון**, החברה הגאולוגית הישראלית, מרץ 1972

מאליח
קטגוריה:ישראל: פלאונטולוגיה
וילהלם קוהן

**וילהלם קוהן** (בגרמנית: **Wilhelm Cohn**; 6 בפברואר 1859, ברלין – 17 באוגוסט 1913, ברלין) היה שחמטאי יהודי-גרמני.

קוהן השתתף במספר תחרויות חזקות. בשנת 1897 חלק מקום 13-14 בתחרות ברלין (ניצח: רודולף שארושק). בשנת 1898 חלק מקום 2-4 בקלן (ניצח: עמוס ברן). בשנת 1899 חלק מקום 10-11 בתחרות לונדון (ניצח: עמנואל לסקר). בשנת 1900 הגיע קוהן למקום השישי בתחרות מינכן (ניצחו: גזה מארוצי, הרי נלסון פילסבורי וקרל שלכטר). בשנת 1902 הגיע קוהן למקום ה-13 בתחרות הנובר (ניצח: דוד ינובסקי).

קוהן ניצח בתחרויות משנה אחדות לרבות ברלין 1893, לייפציג 1894, הייסטינגס 1895, אייזאך 1896, ברלין 1908, וכן הגיע למקום השלישי בתחרות ברמן 1905. הוא חלק מקום 2-3 בתחרות ברלין 1911 (ניצח: קארל אהוס).

קוהן השתתף בדו-קרבות מול קארל אוגוסט ואלברודט בשנת 1894 והפסיד 0-5 ונגד ארהרדט פוסט לו הפסיד בשנת 1910 בתוצאה +3-6=3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1859
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
סמל טריטוריית הבירה האוסטרלית

**[[סמל]] [[טריטוריית הבירה האוסטרלית]]** עוצב בשנת 1927 על ידי משרד הפנים והטריטוריות (Commonwealth Department of Home Affairs and Territories), לבקשת משרד ההגנה (Commonwealth Department of Defence) אשר השיקה באותה עת את אוניית הוד מלכותה קנברה, וביקשה סמל עבור הספינה (בהתאם לסמל טריטוריית הבירה).

## היסטוריה
ועדת הבירה הפדרלית (ה-FCC) הכריזה על תחרות לעיצוב הסמל עבור הטריטוריה, ובאפריל 1928 נבחרה הצעתו של סי. אר. ויילי (C. R. Wylie). הצעה זו נשלחה למכללת שלטי האבירים שבלונדון לאישור הסמל. באותה עת עוד לא היה בסמל המוטו. לאחר מספר שינויים אשרה מכללת שלטי האבירים את הסמל, והוא הוענק רשמית לטריטוריה ב-7 בנובמבר 1928.

## תיאור הסמל
במרכז הסמל - שלט האצולה שרקעו כחול ובמרכזו טירה לה שלושה מגדלים, המסמלים את שלוש הרשויות הממוקמות בטריטוריית הבירה (המבצעת, המחוקקת והשופטת). מעל הטירה מוצלבות באלכסון חרב המסמלת את כוחות ההגנה של אוסטרליה ושרביט המסמל את הפרלמנט האוסטרלי. במרכז החרב והשרביט המוצלבים כתר המסמל את המלוכה האוסטרלית.

מתחת לטירה שושן צחור - סמל דוכס יורק אשר פתח את בניין הפרלמנט האוסטרלי בשנת 1927.

מעל שלט האצולה, כציצה - שער מתרומם המסמל את ארמון וסטמינסטר (מושב הפרלמנט הבריטי) - עליו מתבססת השיטה הפרלמנטרית האוסטרלית. מאחורי השער המתרומם מצויר עץ הסמל את קנברה.

תומכי שלט האצולה הם ברבור שחור אוסטרלי המסמל את האבוריג'ינים של אוסטרליה וברבור לבן המסמל את המתיישבים הלבנים שהגיעו מאירופה.

בראשית שנות ה-30 נוסף המוטו על קלף בתחתית הסמל. במקור נוסף המוטו בלטינית: "Pro Rege, Lege et Grege" (כאשר הכוונה הייתה שהמוטו יציין "עבור המלך, החוק והעם"). בשנת 1935 הוחלף המוטו הלטיני במוטו באנגלית: "For the King, the Law and the People".

טריטוריית הבירה האוסטרלית
קטגוריה:טריטוריית הבירה האוסטרלית: סמלים לאומיים
קטגוריה:קנברה
קטגוריה:ברבורים בתרבות
ואדי א-זרקא

שמאל|ממוזער|150px|מראה הנחל

**ואדי א-זרקא** הוא נחל, בו זורמים מי מעיינות כל השנה. שמו מתקשר למילה אזרק שפירושה צבע כחול. בעברית הוא נקרא נחל נטוף עליון.

הנחל נמצא דרומית-מערבית מהיישוב נווה צוף ומנקז אל אגן נחל איילון.
מוצאו של הואדי הוא במרכז הרי גופנא באזור הכפר דיר ניזאם. אל ואדי זרקא מתחבר ואדי טווחין שראשיתו למרגלות גבעת נבי עי'ת.

## שמורת עיינות זרקא
הוא עובר בתחום שמורת "עיינות זרקא". השמורה משתרעת על פני יער אל האשמי, אפיק ואדי א-זרקא וואדי א-טווחין ושטחה הוא 3,285 דונם. השמורה נמצאת ממערב לדרך מקומית 4556.

## גאולוגיה
בערוץ ואדי זרקא נובעים כעשרים מעיינות שכבה. מי המעיינות נאגרים בבריכות בנויות ומשקים בתי שלחין ומטעים. בערוץ הראשי מספר גבים גדולים ובריכות מים קטנות וסביבן צמחיית מים עשירה.

מצפון מערב לנחל, מצידו השני של הכביש המקומי, מצוי נחל אל האשמי בו נמצא חורש ים תיכוני, מעורב בעצי אורן נטועים ועצי אלון מצוי ואלת המסטיק. היער נטוע על גבי מסדרון קמור תלול עם סלעים מתקופת הקרטיקון התחתון. דרגשי הסלע גבוהים ומשוכבים וביניהם שכבות קרקע טרה רוסה.

## לקריאה נוספת
***מפת טיולים וסימון שבילים 7: השרון והשומרון.** בהוצאת "הוועדה לסימון שבילים בישראל".
## קישורים חיצוניים

* שמורת הטבע עינות זרקא, רשות הטבע והגנים
* השמורה באתר iNature

קטגוריה:השומרון: נחלים
קטגוריה:השומרון: מעיינות
שער מתרומם

ממוזער|שמאל|תרשים המדגים כיצד משקולות מאפשרות את הרמת השער.
[ממוזער|השער המתרומם הפנימי ב-Torre dell'Elefante ([קליארי, סרדיניה).]]
**שער מתרומם** או **שער סורג** הוא שער עשוי סורג מתכת, עץ או שילוב של שניהם, המהווה חלק מביצורי מבצר או טירה.

בשערים מתרוממים נעשה שימוש בטירות בימי הביניים במטרה להגן על הכניסה אל האזור המבוצר. השער התרומם לתוך מבנה מגדל שמעל השער על מנת לאפשר כניסה לטירה, והורד כך שקצותיו ננעצו בקרקע על מנת למנוע כניסה. מבנה שער מסוג זה היה קשה יותר לניתוץ באמצעות איל נגיחה.

מערכת של משקולות או חבלים אפשרה הורדה והעלאת השער.

במקרים מסוימים כללה מערכת השערים שני שערים מתרוממים שאפשרו כליאת האויב בין שני השערים. במקרים אלה היו חרכי ירי שאפשרו ירי חצים לעבר האויב הכלוא והשלכת חפצים עליהם.

## הרלדיקה
שער מתרומם מסמל בהרלדיקה את ארמון וסטמינסטר שבלונדון. מאחר שהפרלמנט הבריטי יושב בארמון וסטמינסטר הפך השער המתרומם לסמל הפרלמנט הבריטי המופיע על כל מסמכיו הרשמיים. כמו כן מופיע סמל זה על מטבע הפני הבריטי, על סמל טריטוריית הבירה האוסטרלית (מאחר שהסמל מסמל גם את הפרלמנט האוסטרלי).


תמונה:Portcullis Bucharest.jpg| בוקרשט, רומניה
תמונה:Stirling Castle portcullis dsc06571.jpg|טירת סטרלינג, סקוטלנד
תמונה:Palazzo Comunale03.jpg|פאלאצו ד'אקורסיו, בולוניה, איטליה
תמונה:Portcullis Edinburgh 200411.jpg| טירת אדינבורו, אדינבורו, סקוטלנד


## ראו גם
* בית פורטקליס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:מטענים הרלדיים
מתרומם
סופי, דוכסית אדינבורו

[שמאל|ממוזער|200px|סופי, דוכסית אדינבורו, [2010]]
ממוזער|שמאל|200px|שלט האצולה של סופי, דוכסית אדינבורו
**סופי, דוכסית אדינבורו** (באנגלית: **Sophie, Duchess of Edinburgh**; נולדה ב-20 בינואר 1965) היא רעייתו של הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו, בנה הצעיר של המלכה אליזבת השנייה.

## ביוגרפיה
**סופי הלן ריס-ג'ונס** (באנגלית: **Sophie Helen Rhys-Jones**) נולדה באוקספורד לכריסטופר בורניס ריס-ג'ונס ולמרי או'סאליבן ריס-ג'ונס. סופי הלן קרויה על שם הלן דודתה (אחות אביה), אשר נהרגה בתאונת רכיבה 5 שנים לפני הולדתה של סופי.

סופי היא ילדתם השנייה של כריסטופר ומרי, ולה אח גדול בשם דייוויד בורנס. 

בצעירותה עברה המשפחה לקנט שם למדה בבית הספר המכין דליץ', ובמכללת קנט פמבורי ובהמשך למדה מזכירות במכללת מערב קנט.

לאחר סיום לימודיה החלה סופי לעסוק ביחסי ציבור ועבדה במספר חברות ובהם חברת קפיטל רדיו. בשנת 1996 הקימה חברת יחסי ציבור יחד עם שותפה לעסקים מורי הארקין (Murray Harkin).

ב-6 בינואר 1999 התארסה סופי לנסיך אדוארד, ונישואיהם נערכו ב-19 ביוני 1999 בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. ביום נישואיהם קיבל בן זוגה את התואר רוזן וסקס, ובהתאם הפכה סופי לחלק ממשפחת המלוכה וקיבלה את התואר "רוזנת וסקס". ב-2023 הוענק לבעלה התואר "דוכס אדינבורו" והיא הפכה לדוכסית אדינבורו.

בני הזוג מתגוררים בפארק באגשוט שבסארי.

לאדוארד וסופי שני ילדים: לואיז אליס אליזבת מרי וינדזור שנולדה ב-8 בנובמבר 2003, וג'יימס אלכסנדר פיליפ תיאו וינדזור, שנולד ב-17 בדצמבר 2007 בניתוח קיסרי.

## שערוריות ציבוריות
מספר שערוריות ציבוריות נסובו סביב סופי, דוכסית אדינבורו. 
בין היתר, הועלתה נגדה ביקורת זמן קצר לפני נישואיה, כאשר עיתון "הסאן" הבריטי פרסם תמונה שלה בחצי-עירום. בתמונה ניתן היה לראותה יחד עם מגיש רדיו קפיטל כריס טאראנט. תמונה זו צולמה בעת שעבדה בתחנה, זמן רב לפני נישואיה. כמו כן, נטען כנגדה בשנת 2001 בעיתון "The Mail on Sunday", כי היא משתמשת בקשריה ומעמדה על מנת לקדם את סוכנות הפרסום שלה, בעקבות דברים שאמרה לכתב העיתון שהתחזה לנסיך סעודי. טענות אלה הובילו לעזיבתה את סוכנות הפרסום בשנת 2002. במסגרת השיחה עם הנסיך המתחזה אמרה מספר אמירות בוטות כנגד ממשלת בריטניה. בתמורה לכך שאמירות אלה לא יפורסמו, הסכימה להעניק ריאיון מסודר לעיתון - ראיון שפורסם לבסוף תחת הכותרת "אדוארד לא הומו".

## תוארי כבוד
[שמאל|ממוזער|200px|סופי, דוכסית אדינבורו בחתונת [ויקטוריה, נסיכת שוודיה]]
תארה הרשמי של הנסיכה הוא "הוד מעלתה, דוכסית אדינבורו, רוזנת וסקס, רוזנת סוורן". באופן לא פורמלי היא נקראת "סופי, דוכסית אדינבורו".

סופי היא חברה במסדר ג'ון הקדוש (מאז שנת 2005), וכן בעלת תוארי הכבוד הצבאיים הבאים:
* אלוף-משנה ביחידת האחיות המלכותית של המלכה אלכסנדרה (Queen Alexandra's Royal Army Nursing Corps).
* אלוף-משנה מלוכתי בגדוד הרובאים החמישי (רגימנט הרובאים).
* אלוף-משנה בגדוד הרוכבים של דרום אלברטה (בצבא קנדה).
* אלוף-משנה בגדוד לינקולן וולנד (The Lincoln and Welland Regiment) (בצבא קנדה).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:רוזני וסקס
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:נסיכות בריטיות
קטגוריה:רוזנות (נשים)
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1965
בית פורטקליס

[ממוזער|משמאל לימין: בית פורטקליס, ה[לונדון איי ומגדל השעון של ארמון וסטמינסטר בו נמצא הביג בן.]]
**בית פורטקליס** או **בית השער המתרומם** (באנגלית: **Portcullis House**) הוא מבנה באזור וסטמינסטר של רובע הסיטי של וסטמינסטר בעיר לונדון. המבנה משמש כבניין משרדים עבור חברי הפרלמנט הבריטי, בשל המחסור במקום בארמון וסטמינסטר - מושב הפרלמנט הבריטי. המבנה נבנה בקצה הדרומי של רציף ויקטוריה על גדת נהר התמזה, ונקרא על שם השער המתרומם המסמל את ארמון וסטמינסטר ואת הפרלמנט הבריטי.

במבנה מצויים משרדים של כשליש מחברי הפרלמנט הבריטי. ייתר המשרדים נמצאים בבניין נורמן שו ובארמון וסטמינסטר.

## היסטוריה
בשנת 1993 פרסם משרד האדריכלים מייקל הופקינס ושות' את התוכנית המוצעת למבנה, ומבנה קודם שעמד באתר נהרס בשנת 1994 על מנת לאפשר את הקמת המבנה. באותה עת הרכבת התחתית של לונדון האריכה את קו ג'ובלי ובנתה את תחנת וסטמינסטר של הרכבת התחתית באתר מתחת למיקום בו נבנה המבנה וכחלק ממנו. תחנת הרכבת נבנתה מתחת לתחנת רכבת של קו דיסטריקט שהייתה במיקום, ולצורך החפירה שונה תוואי קו דיסטריקט. לאחר בניית שתי תחנות הרכבת, החלה בניית המבנה בשנת 1998 והמבנה נחנך בשנת 2001.

## תיאור המבנה
ממוזער|החלל המרכזי של המבנה
[ממוזער|שמאל|מבט על המבנה מכיוון [גשר וסטמינסטר.]]

המבנה תוכנן בצורה המקשרת אותו אל תחנות הרכבת התחתית שתחתיו. תקרת החלל המרכזי הגדול של המבנה נתמכת על ידי עמודי הפלדה שבדפנות המבנה - ואין עמודי תמיכה במרכזו.

המבנה נבנה בצורה המזכירה את הסגנון הגותי הוויקטוריאני, בו נבנה גם ארמון וסטמינסטר. למבנה נבנתה סדרת ארובות המתאימות לארובות בניין נורמן שו הסמוך. הארובות אינן משמשות להוצאת עשן ומהוות חלק ממערכת מיזוג האוויר של המבנה (למעשה הארובות נועדו להכניס אוויר אל המבנה תוך שימוש ברוח).

חלקו הפנימי של המבנה נבנה בצורה הדומה לפנים של ספינה. החלל המרכזי מעוטר בעצים ומזרקות. יתר קומות המבנה זהות זו לזו- המשרדים ממוקמים משני צידי החלל המרכזי. על פי הנוהג, חברי פרלמנט מאותה מפלגה יושבים באותן קומות. בקומה הראשונה מספר חדרי ישיבות הקרויים על שם פוליטיקאים בריטים ידועים ובהם בטי בות'רויד, הרולד מקמילן, מרגרט תאצ'ר, קלמנט אטלי, הרולד וילסון וג'ו גרימונד.

חדרי המבנה מקושרים למערכת הכריזה של ארמון וסטמנסטר על מנת לאפשר הודעות על תחילת הצבעות וישיבות.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור המבנה ותמונות המבנה באתר משרד האדריכלים
* בתוך בית פורטקליס, כתבתו של בן דייוויס באתר חדשות ה-BBC

קטגוריה:לונדון: בנייני ממשל
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
רכב עקוב אחרי

[שמאל|ממוזער|250px|רכב "עקוב אחרי" מנחה מטוס [בואינג 737 של חברת אייר ברלין בנמל התעופה בדיסלדורף]]
שמאל|ממוזער|250px|רכב עקוב אחרי בנמל התעופה של ריגה
**רכב "עקוב אחרי"** (באנגלית: **Follow me car**) הוא כלי רכב בנמל תעופה שנועד להנחות ולהוביל מטוסים הנוסעים מעמדת החניה אל מסלול הטיסה או בכיוון ההפוך, או לאורך קטע מסוים מנתיב זה. רכב עקוב אחרי משמש גם להנחיית מטוסים הנוסעים מעמדות תחזוקה או הרכבה, ולעיתים גם למשימות אחרות כמו עריכת ביקורת לאורך המסלולים. הרכב עשוי להקל על התמצאות הטייסים ברחבי נמל התעופה, למנוע טעויות ניווט, ולעדכן את הטייס בדבר מעקפים או שינויים זמניים בנתיב ההסעה. השימוש ברכב עקוב אחרי אינו הכרחי, והוא כפוף לצרכים ולמדיניות בנמל התעופה, ויש שדות תעופה בהם אין בו צורך כלל. 

רכב עקוב אחרי מסומן בדרך כלל בצבעים מיוחדים והוא נושא אמצעי תאורה שונים, ולעיתים אף שלט מואר שעליו רשומות המילים האנגליות "*Follow me*" ("עקוב אחרי").

## ראו גם
* מסלול הסעה
* הסעה
* דחיפה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי רכב תעופתיים
אנטיוך קנטמיר

שמאל|ממוזער|150px|אנטיוך קנטמיר ואביו קונסטנטין
**אנטיוך קָנטֵמיר** (1670 - 1726, מנזר גוֹליה) היה וויווד של נסיכות מולדובה מ-18 בדצמבר 1695 עד 12 בספטמבר 1700, ושוב מ-23 בפברואר 1705 עד 31 ביולי 1707. אנטיוך קנטמיר היה בנו של קונסטנטין קנטמיר ואחיו הבכור של דימיטריה קנטמיר. 

שני האחים - אנטיוך ודימיטריה קשרו קשר נגד קונסטנטין דוקה שעלה על כס מולדבה בעקבות הדחתו של דימיטריה קנטמיר על ידי מזימה שנתמכה של ידי השליט מבוקרשט, קונסטנטין ברנקוביאנו. 
הממסד העות'מאני הסכים להדיח את דוקה ולהכיר באנטיוך כשליט החדש של הנסיכות. להבדיל מאביו, אנטיוך קנטמיר אימץ מדיניות ידידותית כלפי השכנה מצפון, פולין. כמו כך תכנן ברית אנטי עות'מאנית עם האימפריה הרוסית של פטר הגדול, ברית שתמומש אך לא בהצלחה רבה בתקופת שלטונו השנייה של דימיטריה קנטמיר. אנטיוך יצר מגעים גם עם פרנץ ראקוצי השני מטרנסילבניה. בתקופת שלטונו הראשונה נחתם הסכם קרלוביץ (1699) בין אוסטריה (האימפריה הרומית הקדושה), רוסיה, פולין וונציה מצד אחד ובין האימפריה העות'מאנית מצד שני. בהסכם קרלוביץ ביקשה פולין את ההגמוניה במולדובה, ואוסטריה את ההגמוניה בוולאכיה. מאחר שלא הגיעו להסכמה, האימפריה העות'מאנית המשיכה להחזיק בחסות על שתי הארצות הרומניות האלו . על פי ההסכם האימפריה העות'מאנית חויבה לפנות את פודוליה ואת קמניץ-פודולסקי, הכוחות העות'מאניים המפונים עברו לבסיסיהם החדשים דרך מולדובה.
פולין אפשרה למולדובה לחזור למבצרים שלה בניאמץ, סוצ'אבה וכו. באותו זמן הטטרים נאלצו לפנות אזורים מדרום לקישינב שכבשו בבסרביה ב-1683. 

למרות שבמלוכתו השנייה הטיל מיסים כבדים על הארץ, כמו המס על העשן, נותרה לו תדמית של שליט טוב והגון. תדמית זו משתקפת בתיאורו על ידי הכרוניקון בן זמנו, יון נקולצ'ה, שמצא אותו "בן אדם גדל-גוף, ישר, טוב מראה, מיושב, שופט הוגן". ציין גם כן שלא אהב בצע כסף, שקרים או רמאויות, והיה צייד וחייל מוכשר.

בשנת 1707 ייסד ביאשי אקדמיה נסיכותית בהשראת הפטריארך מירושלים, כריסנתוס, אך תוך שמירה על אופייה החילוני ברובו.

אנטיוך קנטמיר היה נשוי לקטרינה. לזוג היו שלשה ילדים: בת, אנה, ושני בנים - דימיטריה וקונסטנטין.

אין לבלבל בינו ובין אנטיוך דימיטרייביץ קנטמיר, בנו של דימיטריה קנטמיר, שהצטיין בשירה הרוסית.

## לקריאה נוספת
*Neagu Djuvara, *Între Orient şi Occident. Ţările române la începutul epocii moderne* ("Between Orient and Occident. The Romanian Lands at the beginning of the modern era"), Humanitas, Bucharest, 1995
:(ניאגו ג'ובארה - **בין מזרח ומערב. הנסיכויות הרומניות בתחילת העידן המודרני** הוצאת הומניטס, בוקרשט, 1995 - ברומנית)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי נסיכות מולדובה
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1726
ויקטוריה, נסיכת שוודיה

ימין|ממוזער|200px|הנסיכה ויקטוריה, 2010
ימין|ממוזער|200px|הנסיכה ויקטוריה ובעלה ביום נישואיהם
**ויקטוריה, [[נסיך|נסיכת]] הכתר, [[דוכס]]ית וסטריֶטלנד** (שמותיה בשוודית: **Kronprinsessan Victoria, Sveriges kronprinsessa, hertiginna av Västergötland, Victoria Ingrid Alice Désirée**; נולדה ב-14 ביולי 1977 בסטוקהולם) היא יורשת העצר לכתר השוודי.

## ביוגרפיה
ויקטוריה היא בתו הבכורה של מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב והמלכה סילביה.

ויקטוריה גם נכללת בסדר הירושה לכתר הבריטי, משום שהיא מצאצאיה של המלכה ויקטוריה, אולם מיקומה בסדר הירושה נמוך (בערך במקום 200, אחרי אחיה וצאצאיו).

לאחר הולדת אחיה הצעיר קרל פיליפ בשנת 1979, איבדה ויקטוריה את תואר יורשת העצר, בגלל כללי העדפת הבן הבכור שהיו נהוגים באותה העת. אך ב-1 בינואר 1980 שונה החוק למפרע, וויקטוריה חזרה להיות יורשת העצר. אחיה נמצא בסדר הירושה לכתר אחרי צאצאיה.

הנסיכה שיתפה את הציבור במחלת האנורקסיה ממנה סבלה בעבר.

לאחר סיום לימודיה עבדה בשגרירות השוודית בוושינגטון הבירה ובאומות המאוחדות.

ב-19 ביוני 2010 נישאה ויקטוריה לדניאל וסטלינג, מאמן כושר אישי במקצועו. לאחר הנישואין קיבל דניאל את התואר דוכס וסטריֶטלנד.

ב-23 בפברואר 2012 ילדה ויקטוריה בת, אסטל, הצפויה להיות מלכת שוודיה אחריה. ב-2 במרץ 2016 ילדה בן, אוסקר.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יורשי עצר
קטגוריה:בית ברנדוט
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:נסיכות שוודיות
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1977
עמנואל שיפרס

**עמנואל שיפרס** (ברוסית: **Шифферс, Эммануил Степанович**; 4 במאי 1850, סנקט פטרבורג – 12 בדצמבר 1904, סנקט פטרבורג) היה שחמטאי יהודי-רוסי ובמשך שנים רבות היה השחמטאי המוביל אחרי מיכאל צ'יגורין.

הוריו של שיפרס היגרו לרוסיה מגרמניה. שיפרס החזיק בתואר אלוף רוסיה לשחמט במשך 10 שנים לפני שנוצח על ידי תלמידו מיכאל צ'יגורין בשנת 1880. בפגישתם הראשונה בשנת 1873 שיפרס היה מסוגל לשחק עם צ'יגורין ולהציע לו פרש יתרון. בשנת 1878 הם שיחקו כשווים בשני דו-קרבות: בראשון ניצח צ'יגורין 7-3 ובשני ניצח שיפרס 7.5-6.5 וכך מיצב את עצמו כשחקן השני החזק ביותר ברוסיה אחרי צ'יגורין עצמו. לאחר מכן שיחקו עוד שני דו-קרבות ובשניהם ניצח צ'יגורין. בסיכום כולל של כל המשחקים ביניהם ניצח צ'יגורין +41 -19 =15.

בעיר רוסטוב על הדון שיחק שיפרס בדו-קרב מול אלוף העולם לשעבר וילהלם שטייניץ בשנת 1896, והפסיד 6.5-4.5 (ארבעה ניצחונות, שישה הפסדים ותיקו אחד).

שיפרס שיחק בשמונה תחרויות בינלאומיות מתחרות פרנקפורט 1887 ועד תחרות קלן 1898. התוצאה הטובה ביותר שהשיג הייתה בהייסטינגס 1895, שם סיים במקום השישי עם 12/21 (ניצח: הרי נלסון פילסבורי). בשנים 1899 ו-1900 הגיע שיפרס למקום השני אחרי צ'יגורין באליפויות רוסיה הראשונה והשנייה.

שיפרס היה מוכר כ"מורה השחמט של רוסיה". בשנת 1889 שיפרס נתן את ההרצאות הראשונות בנושא תאוריה שחמטאית באיגוד השחמט של סנקט פטרבורג ובערים נוספות. הוא כתב את ספר השחמט Samouchitel shakhmatnoi igry (למד עצמך שחמט) שפורסם בשנת 1906, ולאחר מכן עודכן במהדורות נוספות.

שיפרס כתב במספר טורי שחמט וכמו כן ערך את העיתון Schachmatny Schurnal בין השנים 1894 עד 1898.

## התמודדויות

## קישורים חיצוניים

* תחבולות ממשחקיו של שיפרס
* אומדן מד כושר של שיפרס
* מידע כללי

קטגוריה:שחמטאים יהודים רוסים
קטגוריה:אלופי רוסיה בשחמט
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1904
ז'נבייב הקדושה

שמאל|ממוזער|250px|ז'נבייב הקדושה
[שמאל|ממוזער|250px|פסל ז'נבייב הקדושה ב[גשר טורנל|גשר לה-טורנל]]
**ז'נבייב הקדושה** (בצרפתית: ** Sainte Geneviève**; 419 או 422 – 502 או 512) היא קדושה קתולית צרפתית ופטרונית העיר פריז, שיום חגה מצוין ב-3 בינואר. 

ז'נבייב נודעה באדיקותה הדתית עוד משחר נעוריה, ומסורות שונות מייחסות לה ניסים כבר בשלב מוקדם בחייה, לרבות היכולת להשפיע על מזג האוויר. לאחר פטירת הוריה, העתיקה את מגוריה מעיר הולדתה נאנטר לפריז, שם קנתה לעצמה שם של צדיקה ובעלת כוחות על-טבעיים. כוח תפילתה נזקף לזכות הצלתה של פריז בשנת 451 מפני חורבן על ידי ההונים בהנהגתו של אטילה, וכן מהצלה במהלך עימותים צבאיים נוספים. 

ז'נבייב הייתה מעורבת בקידום שני מיזמי בנייה משמעותיים בפריז: הקמת בזיליקת סן-דני בשנת 475, ובניית "בזיליקת השליחים הקדושים" בשנת 500. לאחר מותה נטמנה בבזיליקת השליחים הקדושים, ולימים אף שונה שמה ל"מנזר ז'נבייב הקדושה". במאה ה-18 נבנתה כנסייה חדשה במקום המנזר ביוזמת לואי החמישה עשר, מלך צרפת. אולם, בעקבות המהפכה הצרפתית, הוסב המבנה לייעודו החילוני הנוכחי כפנתאון של פריז. עקב כך, הועבר קברה של ז'נבייב אל כנסיית סנט-אטיין-דו-מון הסמוכה, שם הוא נמצא מאז. הפנתאון בפסגת  גבעת סן-ז'נבייב , לצד מבנים אוניברסיטאיים כמו הספרייה הנושאת את שמה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:פריז: דת
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים במאה ה-5
קטגוריה:נשים במאה ה-6
קטגוריה:נשים צרפתיות
קטגוריה:ילידי 423
קטגוריה:נפטרים ב-502
מנואלה בלאזי

**מנואלה בלאזי** (באיטלקית: **Manuele Blasi**; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בצ'יביטיוקייה שבמחוז רומא) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר.
## קריירה
בלאזי גדל במחלקת הנוער של רומא. אחרי שהתקשה להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון, הושאל בלאזי ב-1998 ללצ'ה בה שיחק עונה אחת. הוא חזר לרומא אך שיחק בה רק 5 משחקים במהלך עונת . בתום העונה הושאל בלאזי בשנית, הפעם לקבוצת פרוג'יה שרכשה את כרטיסו גם כן. בפרוג'יה שיחק שנתיים וערך עבור הקבוצה 46 הופעות.

כבר באותה עת רכש בלאזי תדמית של שחקן נמרץ ואגרסיבי המרבה לספוג כרטיסים צהובים וסומן כאחד הקשרים האחורים העולים בכדורגל האיטלקי. בשנת 2002 עבר לשחק ביובנטוס, אחת הקבוצות הבכירות של איטליה. אחרי שהתקשה להשתלב בקבוצה, הושאל בלאזי כבר במהלך 2002 לפרוג'יה ועונה לאחר מכן לפארמה. אחרי שנתיים בהן שיחק כמושאל, חזר בלאזי ב-2004 ליובנטוס. הוא שיחק במדי הקבוצה 40 משחקים במשך שניים לפני שהושאל שוב ב-2006 לפיורנטינה, באותה עונה הורדה יובנטוס לסרייה ב' אחרי שערוריית קניית משחקים. במקביל למשחקו ביובנטוס ערך בלאזי את הופעת הבכורה במדי איטליה ב-18 באוגוסט 2004 במשחק מול איסלנד.

בלאזי הצטיין במדי פיורנטינה שסיימה בצמרת, ובזכות כך נקרא לסגל נבחרת איטליה במספר משחקים. באותה עונה הבקיע בלאזי את שערו היחיד בקריירה. בתום העונה חזר בלאזי ליובנטוס אך זו העדיפה למכור את מחצית מכרטיסו לנאפולי,  שחזרה לסרייה א' יחד עם יובנטוס. עונתו הראשונה בקבוצה הנאפוליטנית הייתה מוצלחת. בלאזי השתלב בהרכב הקבוצה והיה אחד מהשחקנים החשובים של הקבוצה שהפתיעה לאחר שסיימה במקום השמיני. בתום העונה רכשה נאפולי את המחצית השנייה של כרטיסו. ב-27 בינואר 2012 חתם בלצ'ה. ב-7 באוגוסט 2012 נרכש על ידי פסקארה לעונה אחת. החל מ-2013 משחק בווארזה מהליגה השנייה.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר יאהו!
* דף השחקן באתר הרשמי של נאפולי

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני פסקארה
קטגוריה:כדורגלני וארזה
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1980