אפקט ההתכנסות סביב הדגל

[ממוזער|דירוג התמיכה בנשיא ארצות הברית [ג'ורג' ווקר בוש|ג'ורג' בוש בין השנים 2001 ו-2006. עליות בתמיכה חופפות לפיגועי 11 בספטמבר, הפלישה לעיראק ולכידת סדאם חוסיין.]]
**אפקט ההתכנסות סביב הדגל** הוא מושג במדע המדינה וביחסים בין-לאומיים, המשמש כדי להסביר תמיכה ציבורית מוגברת לטווח קצר, בממשלה או במנהיגים פוליטיים של מדינה בתקופות שבתחילת משבר או מלחמה. מכיוון שההשפעה יכולה להפחית את הביקורת על מדיניות ממשלתית, ניתן לראות בה מדיניות חוץ המהווה הסחה.

בעת שמכניזם זה פועל, אנשים נוטים לרצות להרגיש חלק ממשהו גדול מהם, לסמוך על גופים חזקים מהם ולהתמקד בגורמים מאחדים. הביקורת התקשורתית והציבורית כלפי השלטון, שפועלת בתקופות שגרה משותקת. הציבור מאחד כוחות ותומך בהחלטותיו של המנהיג בנוגע לאופן הטיפול במשבר ובפעולותיו.

## ההגדרה של מולר
מדען המדינה ג'ון מולר הציע את המושג בשנת 1970, במאמר שנקרא "פופולריות נשיאותית מטרומן ועד ג'ונסון". הוא הגדיר אותו כמגיע מאירוע בעל שלוש תכונות:
# אירוע בינלאומי
# מעורבות ישירה של המדינה והנשיא
# אירוע ספציפי, דרמטי וממוקד

בנוסף, מולר יצר חמש קטגוריות של התכנסות סביב הדגל:
# התערבות צבאית פתאומית של ארצות הברית (למשל, מלחמת קוריאה, הפלישה למפרץ החזירים)
# פעולות דיפלומטיות מרכזיות (למשל, דוקטרינת טרומן)
# התפתחויות טכנולוגיות דרמטיות (למשל, משבר הספוטניק)
# פגישות פסגה של ארצות הברית-ברית המועצות (למשל, ועידת פוטסדאם)
# התפתחויות צבאיות מרכזיות במלחמות מתמשכות (למשל, מתקפת טט)

קטגוריות אלה נחשבות על ידי מדענים פוליטיים מודרניים כמיושנות, מכיוון שהן מסתמכות במידה רבה על אירועי המלחמה הקרה.

## סיבות ומשך זמן
מאז התיאוריה המקוריות של מולר, התפתחו שתי אסכולות שמסבירות את הגורמים לתופעה. הראשונה, אסכולה הנקראת "בית הספר לחשיבה פטריוטית", גורסת שבעתות משבר, הציבור האמריקאי רואה בנשיא את התגלמות האחדות הלאומית. השנייה, אסכולה הנקראת "בית הספר לדעה על המנהיגות", על פיה ההתכנסות נובעת מהיעדר ביקורת מצד חברי מפלגת האופוזיציה. אם נראה כי חברי מפלגת האופוזיציה תומכים בנשיא, לתקשורת אין קונפליקט לדווח לגביו, ולכן נראה לציבור שהכל בסדר בנוגע לתפקודו של הנשיא. שתי התיאוריות זכו לביקורת, אך מקובל בדרך כלל כי אסכולת החשיבה הפטריוטית עדיפה כהסבר של הסיבות לתופעה, בעוד אסכולת הדעה על המנהיגות עדיפה בנוגע להסבר בנוגע למשכה. כמו כן, הסברה היא שככל שדירוג התמיכה(approval rating) הנשיאותי נמוך יותר לפני המשבר, כך אחוז העלייה בתמיכה בו יהיה גבוה יותר בהשפעת אפקט ההתכנסות. זאת כיוון שבמצב בו הדירוג ההתחלתי נמוך, יש לנשיא יותר מקום לשיפור. לדוגמה, לפרנקלין ד. רוזוולט הייתה עלייה של 12% בלבד בתמיכת הציבור בו - מ-72% ל-84%, בעקבות המתקפה על פרל הארבור. לעומת זאת לג'ורג' וו. בוש הייתה עלייה של 39% מ-51% ל-90% בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.

תיאוריה נוספת בנוגע לגורם לתופעה מתייחסת להשפעת חוקת ארצות הברית. בניגוד למדינות אחרות, החוקה הופכת את הנשיא גם לראש הממשלה וגם לראש המדינה. בשל כך, הנשיא מקבל דחיפה זמנית בפופולריות מכיוון שתפקידו כראש המדינה מעניק לו חשיבות סמלית עבור העם האמריקני. עם זאת, ככל שעובר הזמן, תפקידיו כראש ממשלה דורשים החלטות מפלגתיות המקטבות בין מפלגת השלטון לבין מפלגות האופוזיציה ומפחיתות את הפופולריות שלו. תיאוריה זו תואמת יותר לתאוריה של בית הספר לדעה על המנהיגות.

בשל האופי הסטטיסטי של סקרים נשיאותיים, המדען הפוליטי של אוניברסיטת אלבמה ג'ון אוניל, ניגש לחקר ההתכנסות סביב הדגל באמצעות שימוש במתמטיקה. בהסתמך על משוואות מתמטיות, הניח אניל שתאוריית בית הספר לדעה על המנהיגות, היא המדויקת יותר מבין שתי התאוריות. משוואות אלו מבוססות על גורמים מכומתיים כמו מספר הכותרות מהניו יורק טיימס על המשבר, נוכחות של תמיכה או עוינות מהאופוזיציה והקואליציה ופופולריות קודמת של הנשיא.

מתיו א' באום, מדען המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, מצא שהמקור לאפקט ההתכנסות סביב הדגל הוא מעצמאים ומתומכי מפלגת האופוזיציה שהעבירו את תמיכתם לנשיא לאחר אפקט ההתכנסות. באום גם מצא שכאשר המדינה מפולגת יותר או במצב כלכלי גרוע יותר, השפעת ההתכנסות גדולה יותר. הסיבה לכך היא שיותר אנשים שמתנגדים לנשיא לפני אירוע ההתכנסות, עוברים לתמוך בו לאחר מכן. כאשר המדינה מפולגת לפני אירוע ההתכנסות ישנה עלייה פוטנציאלית גבוהה יותר בתמיכה בנשיא לאחר האירוע.

במחקר של המדען המדיני טרנס ל. צ'פמן ודן רייטר על אפקט ההתכנסות סביב הדגל, נמצא כי קבלת תמיכה ממועצת הביטחון של האו"ם בסכסוכים בין-מדינתיים צבאיים, הגבירה את השפעת האפקט על התמיכה הנשיאותית בהשוואה לתקופה בה לא הייתה תמיכה של מועצת הביטחון של האו"ם.

ממחקר משנת 2019 של עשר מדינות בתקופה שבין 1990 ל–2014, עולות עדויות להשפעה של התכנסות סביב הדגל בשלב מוקדם בהתערבות עם נפגעים צבאיים (לפחות בשנה הראשונה) אך הבוחרים מתחילים להעניש את מפלגות השלטון לאחר 4.5 שנים. מחקר משנת 2021 מצא השפעות חלשות לאפקט ההתכנסות סביב הדגל. מחקר משנת 2023 מצא כי בממוצע, סכסוכים בין-מדינתיים צבאיים, מפחיתים את התמיכה הציבורית במנהיגים לאומיים ולא מגדילים אותה.

מחקר משנת 2022 מיישם את אותו היגיון של השפעות האפקט, תוך התמקדות בסיום משבר במקום רק בהתמקדות על תחילתו. תוך שימוש בכל נתוני הסקרים הנשיאותיים הציבוריים ונתוני המשבר מ-1953 עד 2016, החוקרים מצאו שדירוג התמיכה בנשיא עלה בעת סיום משבר בינלאומי. החוקרים מציעים שהעלייה בתמיכה קשורה להוכחת כשירותו של נשיא בנוגע לענייני חוץ, באותה מידה שהיא קשורה לאחווה הדדית הקשורה בהגנה על האומה. בנוסף, ההצעה שנשיא יכול להשיג חיזוק בתמיכה בו באמצעות סיום סכסוך במקום ליזום סכסוך גורמת להנחות פחות ציניות לגבי האפשרויות הנמצאות בערכת הכלים של הנשיא ומספקת שדרה נוספת לחקירה של תיאוריות מלחמה שעוסקות בהסחה.

## חשש משימוש לרעה
יש חשש שמנהיגים ינצלו לרעה את העצרת סביב אפקט הדגל. פחדים אלו נובעים מתאוריית ההסחה של מלחמה שבה מנהיג יוצר משבר בינלאומי על מנת להסיח את הדעת מענייני פנים ולהגדיל את דירוג התמיכה בו באמצעות אפקט ההתכנסות סביב הדגל. החשש הקשור לתיאוריה זו הוא שמנהיג יכול ליצור משברים בינלאומיים כדי להימנע מטיפול בבעיות פנימיות חמורות או כדי להגדיל את הפופולריות שלו כאשר היא מתחילה לרדת.

## דוגמאות היסטוריות
התופעה נבחנה בהקשר של משברי מדיניות חוץ רבים מאז מלחמת העולם השנייה.

בארצות הברית היא נבדקה והשפעתה נמצאה בנוגע למשבר הטילים בקובה, משבר בני הערובה באיראן, מבצע סערה במדבר (מלחמת המפרץ הפרסי), פיגועי 11 בספטמבר, הריגת אוסאמה בן לאדן, הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק, והריגת איימן א-זוואהירי.

במהלך מלחמת העולם השנייה, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל נהנה מפופולריות עצומה בבריטניה על התנגדות למדיניות החוץ של הממשלה הלאומית לפייסנות כלפי גרמניה הנאצית לפני המלחמה ועל כך שהציל את המדינה מתבוסה כמעט בקרב על בריטניה לאחר מכן. במהלך כל המלחמה דירוג התמיכה בו נשאר גבוה.

מלחמת רוסיה–אוקראינה גרמה לעלייה בתמיכה בנשיא ולדימיר פוטין ברוסיה. דירוג התמיכה בו עלה לאחר שהכריז על הסיפוח הרוסי של קרים. וכך גם התמיכה בראש הממשלה מיכאיל מישוסטין, במהלך ההכנה לפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. המלחמה גרמה לחיזוק גדול אף יותר של התמיכה המקומית והבינלאומית בנשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי.

התפרצות מגפת הקורונה בשנת 2020 הביאה לתקופה קצרה של זינוק בפופולריות של כמה ממנהיגי העולם. עליה קלה בתמיכה בדונלד טראמפ במהלך ההתפרצות בתחילת 2020. נשיא צרפת עמנואל מקרון, ראש ממשלת איטליה ג'וזפה קונטה, ראש ממשלת הולנד מארק רוטה וראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון הפכו ל"פופולריים מאוד" בשבועות שלאחר המגפה שפגעה במדינותיהם. ג'ונסון, במיוחד, ש"חלה בעצמו קשה" מ-COVID-19, הוביל את ממשלתו להיות "הפופולרית ביותר מזה עשרות שנים".

## בתרבות הפופולרית
* **[[לכשכש בכלב]]** – סרט שיצא במקרה לאור חודש לפני שערוריית קלינטון-לוינסקי ודמה דמיון רב לאירועי הפרשה. כדי להסיט את תשומת הלב משערוריית מין, מפברק הנשיא האמריקני מלחמה עם טרוריסטים באלבניה. הסרט גם בוצע מחדש שנתיים לאחר מכן.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעמולה
קטגוריה:ארצות הברית: פוליטיקה