open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משה פיש

**משה פיש** (נולד ב-1961 ברחובות) הוא זמר בריטון ישראלי.

## ביוגרפיה
משה פיש החל לנגן בפסנתר ובעוגב בגיל 7 והמשיך בלימודי קומפוזיציה אצל רון קולטון. בשנת 1983 התחיל ללמוד באקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים, במחלקה הווקאלית.

הרפרטואר של פיש מקיף מוזיקה מתקופת הבארוק ועד ימינו. הוא הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית חיפה, עם מקהלת רינת, עם הקאמרטה הישראלית ירושלים ועם מקהלת האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הוא השתתף בהפקות האופרה הישראלית החדשה, באופרות של פרוקופייב, ריכרד שטראוס ופוצ'יני. הוא הופיע בפסטיבל האופרה של סבונלינה, פינלנד ולקח חלק בסדנאות, במפגשי מוזיקה בינלאומיים ובכיתות אמן לשירה.

כיום משה פיש עוסק בהוראת פיתוח קול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
הסכם רפאלו (1920)

שמאל|ממוזער|140px|שטח איטליה בשנת 1870
שמאל|ממוזער|140px|שטח איטליה בשנת 1919, שאושר בהסכם רפאלו
**הסכם רפאלו** (באיטלקית: **Trattato di Rapallo**) היה הסכם בין ממלכת איטליה לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שנועד לפתור את בעיית השליטה בכמה טריטוריות שנמצאות כיום בשטחי קרואטיה וסלובניה. ההסכם נחתם ב-12 בנובמבר 1920, ברפאלו, שנמצאת ליד ג'נובה שבאיטליה. המתח שבין הממלכה ה"יוגוסלבית" החדשה לאיטליה התעורר עם סיום מלחמת העולם הראשונה, כאשר האימפריה האוסטרו-הונגרית התפרקה. איטליה דרשה שטחים מאוסטרו-הונגריה, במיוחד באזור איסטריה ודלמטיה, שהובטחו לה על פי ברית לונדון, ואילו לממלכה התלת-לאומית ה"יוגוסלבית" שקמה לאחר המלחמה היו תביעות על אותם שטחים, המיושבים בחלק גדול בסלבים.

לפי ההסכם, זאדר, סופחה לאיטליה, כאשר פיומה (רייקה) הפכה למדינת פיומה החופשית, כך הסתיימה הרפתקתו של גבריאלה ד'אנונציו במקום, ובוטלה המדינה הבלתי מוכרת שהקים, ממלכת קרנארו האיטלקית.

ההסכם בוטל בשנת 1924, לאחר שאיטליה וממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים חתמו על הסכם רומא, שהעניק את רייקה לאיטליה ואת סושאק ליוגוסלביה.

## ראו גם
* רייקה

## קישורים חיצוניים


*Treaty between the Kingdom of Italy and the Kingdom of the Serbs, Croats and Slovenes signed at Rapallo, 12 November 1920


רפאלו
רפאלו
קטגוריה:קרואטיה: יחסי חוץ
קטגוריה:סלובניה: היסטוריה
רפאלו
קטגוריה:רייקה
רפאלו
קטגוריה:איטליה במאה ה-20
RPG-29

ה-**RPG-29** (אר. פי. ג'י 29; מרוסית: -РПГ-29 - Ручной противотанковый гранатомёт) הוא מטול רקטות נגד טנקים שפותח ויוצר על ידי ברית המועצות. הוא נכנס לשימוש פעיל ב-1989 במטרה לפגוע ברכב קרבי משוריין מודרני בעל שריון ריאקטיבי. זהו הנשק האחרון שנכנס לשימוש בצבא ברית המועצות לפני נפילתה.

מספר דגמים מאוחרים יותר פותחו על בסיס ה-RPG-29 כמו ה-RPG-30 וה-RPG-32. ראש הקרב החלול "טאנדם" (ראש נפץ דו-שלבי) של ה-RPG-29 הוא בין היחידים שהצליחו לחדור מבעד לשריון המרוכב של טנקים מערביים מתקדמים.

## תיאור
ה-RPG-29 הוא מטול רקטות נגד טנקים המופעל על ידי חייל בודד. מעל המטול נמצא הכוונת האופטית שלו מסוג 2.7× 1P38. מתחת למטול נמצאת הידית בעלת הדק שנועדה להנחה נוחה ויציבה על כתף החייל המשגר. ניתן להוסיף למטול גם כוונת ראיית לילה.

ה-RPG-29 חריג ביחס לנשק נ"ט רוסי בכך שאין מרחק ביטחון בין המפעיל לבעירת הרקטה. במקום זאת המנוע נדלק ברגע הלחיצה על ההדק והבעירה מסתיימת עוד לפני שהרקטה עוזבת את המטול. קיימים שני ראשי חימוש לרקטה; PG-29V שנועד נגד טנקים/ביצורים, וה-TBG-29V בעל רש"ק תרמובארי שנועד כנגד אדם.

הרש"ק מסוג PG-29V מסוגל לחדור שריון מרוכב מודרני הנמצא בשימוש רוב טנקי המערכה הקיימים. בזמן ניסוי הרקטה, נעשה שימוש ב-RPG-29 כנגד טנקים מסוג T-80 ו-T-90. הרקטה הצליחה לחדור את שני הטנקים למרות המיגון הריאקטיבי שהיה להם.

## היסטוריה
ה-RPG-29 פותח בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20, לאחר סיום פיתוח ה-RPG-26, ונכנס לשימוש בצבא הסובייטי בשנת 1989.

שימוש ברקטה זו נעשה בלחימת גרילה במזרח התיכון, הן במלחמת עיראק והן במלחמת לבנון השנייה. במלחמת לבנון השנייה השתמש החזבאללה ברקטות אלו, ביחד עם רקטות RPG-7 וטילי נ"ט מדגמי סאגר, קורנט ו-9K115-2 מטיס-M, כנגד כוחות צה"ל.

במבצע צוק איתן השתמש חמאס ברקטות אלה, ביחד עם טילי נ"ט קורנט נגד כוחות צה"ל. כלל הרקטות והטילים שנורו על טנקי מרכבה סימן 4מ יורטו על ידי מערכת "מעיל רוח".
בטבח שבעה באוקטובר השתמש חמאס ברקטות אלה לפריצת קירות הבתים ביישובים אותם תקף.

## מפעילים
ימין|ממוזער|מפת מפעילי RPG-29 נוכחיים (בכחול) ומפעילים לשעבר (באדום)
*  (היצרנית והמשתמשת הראשית)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (קיבלו את הנשק מאיראן וסוריה)
*  (קיבלו את הנשק מאיראן)

## מפרט טכני
* משקל רקטה: 6.2 ק"ג.
* טווח למטרה: 500 מטר.
* כושר חדירה:
** פלדה: 750 מ"מ לאחר מיגון ריאקטיבי.
** בטון מזוין או קיר לבנים: 1,500 מ"מ.
** עץ או ביצורי חול: 3,700 מ"מ.

## ראו גם
* רקטה נגד טנקים
* RPG-7
* מטול רימונים
* בזוקה (כלי נשק)
* פאנצרפאוסט
* לאו (נשק)

## קישורים חיצוניים

* כיצד מטול רקטות עובד (הסבר בליווי תמונות ואיורים)
* RPG-29 לעומת RPG-7, פורום צבא וביטחון, פרש
## הערות שוליים

קטגוריה:רקטות נגד טנקים
קטגוריה:אמצעי לחימה סובייטיים
שטייר

**שטייר** () היא עיר במדינה הפדרלית אוסטריה עילית שבאוסטריה. היא שוכנת במקום שבו מתמזגים הנהרות שטייר ואֵנְס. אוכלוסייתה מונה 38,331 תושבים, נכון לשנת 2018. העיר סובלת מהגירה שלילית של תושבים לווינה. מקום התמזגות שני הנהרות הוא מקום אטרקטיבי מאוד ומעליו נמצאת הטירה הבבנברגית "למברג" (Lemberg) וכנסיית סנקט מיכאל (St. Michael) .

לעיר היסטוריה מפוארת של מרכז תעשייתי  והיא נתנה את שמה לתאגידים תעשייתיים רבים, בהם שטייר דיימלר פוך. בעיר נמצא גם מוזיאון התעשייה אינדוסטריאלה ארבייטסוולט (Industrielle Arbeitswelt) .

## תיירות
מרכזה ההיסטורי של העיר נשתמר בצורה מעולה ונחשב לאטרקציה תיירותית. 

בכל יום שבת בשעה שתיים יוצא סיור מודרך מבית העירייה. הסיור עובר ליד הבניינים ההיסטוריים של העיר, הסמטאות הצרות, ומסתיים בטירת למברג. בעיר ובסביבתה ישנם מסעדות, נופים, ומוזיאונים.
## גלריית תמונות

קובץ:Steyr Town 02.jpg|טירת למברג
קובץ:Steyr Town 03.jpg|נהר אנס
קובץ:Steyr Town 01.jpg|כנסיית סנט מייקל
קובץ:Museum Arbeitswelt Steyr 2006.jpg|מוזיאון ארבייטסוולט
קובץ:SteyrHouses.jpg|בתים מן הסגנון הגותי המוקדם בחלקה העתיק של העיר
קובץ:Steyr Panorama Winter.jpg|סטיר בחורף
קובץ:Steyr Bummerlhaus.jpg|"Bummerlhaus" במרכז העיר
קובץ:Steyrer Mayrstiege.jpg|מדרגות מאיירות


## ערים תאומות
לשטייר יש 4 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: ערים
קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
הגרנדינים

ה**גרנדינים** (באנגלית: **Grenadines**; "הגרנדינס") היא שרשרת של 600 איים באיי וינדווארד שבאנטילים הקטנים בים הקריבי. רובם נכללים במדינת סנט וינסנט והגרנדינים ומיעוטם, בחלק הדרומי של השרשרת, במדינת גרנדה.

## רשימת איי הגרנדינים
[שמאל|ממוזער|250px|פורט אליזבט, [בקיה]]
* האי יאנג (Young Island)
* בקיה (Bequia) שטח: 18 קמ"ר.
* פטיט נוויס (Petite Nevis)
* קווטרה (Quatre)
* בטוויה (Bettowia)
* באליקו (Baliceaux)
* מוסטיק (Mustique) - בלתי מיושב.
* פטיט מוסטיק (Mustique)
* סאבאן (Savan)
* פטיט קנואן (Petite Canouan)
* קנואן (Canouan)
* מייריאו (Mayreau)
* הטואגו קיז (Tobago Cays)
* האי יוניון
* פטיט סנט וינסנט (Petit Saint Vincent) שטח: 0.5 קמ"ר. בלתי מיושב
* האי פאלם (Palm) שטח: 0.5 קמ"ר. בלתי מיושב.
* קאריקו (Carriacou) מצוי בגרנדה. שטח האי 27.5 קמ"ר, ובבירתו הילסבורו מתגוררים כ־7,400 תושבים.
* פטיט מרטיניק חלק מגרנדה. שטחו 3.7 קמ"ר ובבירתו נורת' וילאג' מתגוררים 550 תושבים.

האיים הבאים המצויים בגרנדה אינם מיושבים:
* סאלינה - שטחו 0.3 קמ"ר.
* פריגייט - שטחו 0.4 קמ"ר.
* רונד - שטחו 3.2 קמ"ר.
* לארג' - שטחו 0.5 קמ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:גרנדה (מדינה): גאוגרפיה
קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: גאוגרפיה
טבי

**טבי** היה עבדו הכנעני של רבן גמליאל, והוזכר בספרות חז"ל בכמה מקומות. רבן גמליאל העיד עליו שהיה תלמיד חכם ובקיא בהלכות.

## אזכורו בספרות חז"ל
כך למשל סיפר רבן גמליאל עליו שישן תחת המיטה בסוכה, כיוון שהכיר את הלכות סוכה וידע שעבדים פטורים ממנה: .

בדומה לכך מוזכר במסכת שמחות שטבי היה מניח תפילין אף על פי שעבדים פטורים ממצווה זו. גם מוזכר שם, שהיו קוראים לו "אבא" בדרך כבוד למרות שהיה עבד.

הגמרא במסכת בבא קמא מביאה ברייתא המספרת שרבן גמליאל סימא את עינו [לגרסת הירושלמי -שבר את שינו] של טבי ושמח בכך כיוון שזו הייתה סיבה לשחרר את טבי מדין יציאה בשן ועין. רבי יהושע אמר לרבן גמליאל שמכיוון שאין עדים שראו את המעשה הוא לא יכול לשחרר את טבי ומסתבר שרבן גמליאל הסכים עמו, כי במסכת ברכות מסופר על מותו של טבי ושם מסופר על יחסו המיוחד של רבן גמליאל לטבי בשונה מהיחס הרגיל לעבדים כנענים: 

### פרשנות מסורתית
הרמ"ע מפאנו מביא שטבי היה גלגול נשמתו של חם בן נח שעליו נגזרה עבדות, ואילו שם ועבר התגלגלו ברבן גמליאל אדונו.

## קישורים חיצוניים
* 
* עדי בלוט, טבי עבדו של רבן גמליאל
## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בתלמוד
קטגוריה:עבד כנעני
קטגוריה:עבדים
קטגוריה:רבן גמליאל דיבנה
ג'וסט ואן דייק

**ג'וסט ואן דייק** (באנגלית: **Jost Van Dyke**) הוא הקטן מבין ארבעת איי הבתולה הבריטיים מהווים חלק מאיי הבתולה שבין האוקיינוס האטלנטי והים הקריבי.

## גאוגרפיה
שטחו של האי כ-8 קמ"ר והוא ממוקם כ-8 ק"מ צפון מערבית לטורטולה ו-8 ק"מ צפונית לסנט ג'ון שבאיי הבתולה של ארצות הברית.
האי הררי, ונוצר כתוצאה מהתפרצויות געשיות. הנקודה הגבוהה באי היא גבעת רואוץ' (Roach Hill) שגובהה 321 מטרים.

## היסטוריה
האי התגלה לראשונה על ידי כריסטופר קולומבוס בעת מסעו השני בשנת 1493. מקור שמו של האי בשודד הים ההולנדי הוסט ואן דייק (Joost van Dyk) אשר השתמש באי כמקום מחבוא.

## דמוגרפיה וכלכלה
בשנת 1991 נערך סקר אשר מצא כי באי מתגוררים 140 תושבים. בשנים שלאחר מכן פותחו מערכות החשמל והכבישים באי, ובשנת 2008 נערך סקר נוסף, בו נמצא כי באי מתגוררים 297 תושבים, כאשר קרוב למחצית מהאוכלוסייה (46%) הם בני פחות מ-35, ו-70% הם בני פחות מ-50.

כלכלת האי מתבססת ברובה על תיירות. אל האי ניתן להגיע באמצעות סירות או מעבורות מהאיים טורטולה וסנט תומאס.

היישוב העיקרי באי הוא "הנמל הגדול" (Great Harbour) בו נמצאים הפאבים ומקומות הבילוי, ובסמוך לו מצויים חופי הרחצה של האי.

## קישורים חיצוניים

* מפת האי
* תיאור האי ב"ויקינסיעות".
* 

קטגוריה:איי הבתולה הבריטיים: איים
קטגוריה:איים בים הקריבי
סלק

**סלק מצוי** (שם מדעי: *Beta vulgaris*), הקרוי לרוב **סלק**, הוא צמח דו־שנתי השייך למשפחת הסלקיים (*Chenopodiaceae*), והצמח היחיד מהסוג סלק הצומח בישראל.

## זנים שונים
קיימות שלוש קבוצות של זני סלק: מתורבתים, בר ועשבים. מבין הזנים המתורבתים, בולט בחשיבותו סלק הסוכר, המכיל כמות גדולה של סוכר בשורשיו ומשמש לייצור יותר מ-40% מהסוכר הלבן בעולם. מספר זנים מתורבתים אחרים, הנבדלים קלות אלו מאלו בטעמם ובמרקמם, קרויים סלק אדום ומשווקים למאכל.

## ערך תזונתי

סלק הוא מקור טוב מאוד לוויטמין B<sub>9</sub>, ומקור טוב לוויטמין C. סלק עשיר בניטריטים, שהגוף ממיר לחנקן חמצני. מקור צבעו האדום בפיגמנטים מסוג בטלאין (Betalain), הגורמים לתופעה תקינה בה השתן מקבל גוון אדמדם לאחר אכילת סלק.

מולקולת בטלאין המקנה לסלק את צבעו האדום|alt=מולקולת בטלאין המקנה לסלק את צבעו האדום|מסגרת

## סלק הבר
הסלק המצוי גדל כעשב בר באירופה, המזרח התיכון וצפון אפריקה באזורים הסמוכים לים ובעוד מספר אזורים באסיה. בישראל הוא מצוי בבתי גידול מופרעים - גינות, שדות, צידי דרכים וקרקעות עזובות. עליו טובים למאכל.

## זני סלק
שמאל|ממוזער|253px
* סלק אדום (Beta voulgaris esculanta)
* סלק סוכר (Beta vulgaris var succhrina)
* סלק הבר
* סלק המספוא
* סלק עלים
* סלק אלבניה
* סלק דם השור
* סלק פורונו
* סלק צ'יוגיאה

## גידול
טמפרטורת גדילה אופטימלית בתחום 15 עד 23 מעלות צלזיוס. בגידול שורש, מומלץ לגידול באדמה פורייה, תחוחה ומנוקזת היטב. עמיד בפני מליחות קרקע ומים. ניתן להשקיה במים מליחים. רגיש למחלות שורש, קישיון ונמטודות לכן יש להקפיד על מחזור גידולים ולא לזרוע אותו שוב באותו מקום ברציפות. הסלק יבוא כגידול שני לאחר זיבול אורגני. סלק זורעים בעומק של 2 ס"מ. הצצת נבטים לאחר שישה ימים. את הסלק יש להשקות בתכיפות ובאופן סדיר לקבלת שורש איכותי ואחיד. מרווחי ההשקיה בקיץ 3 - 6 ימים, בסתיו ובאביב 4 - 7 ימים.

## אחסון
ניתן לשמור על הסלק במקרר עד שלושה חודשים בטמפרטורה הקרובה לאפס מעלות צלזיוס ובלחות יחסית של 10 אחוז. בלחות אוויר נמוכה מצטמק הסלק וכומש.

## ביהדות
בתלמוד מופיע הסלק בשם **סלקא**, בתור אחד מסימני ראש השנה, עליו נהוג לברך כיום "שיסתלקו אויבינו ושונאינו" אף שהמנהג המקורי היה לברך "יסתלקו חטאתינו".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* סלטי סלק בריאים וטעימים, באתר FoodisGood מתכונים, 21 בנובמבר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סלקיים
קטגוריה:ירקות שורש
קטגוריה:ארץ ישראל: סלקיים
אוטו גרוטווהל

**אוטו גרוֹטֶווֹהל** (בגרמנית: **Otto Grotewohl**; 11 במרץ 1894 – 21 בספטמבר 1964) היה ראש הממשלה הראשון של גרמניה המזרחית.

## ביוגרפיה
גרוטווהל נולד בבראונשווייג בשנת 1894. הוא עבד בבית דפוס והצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית בשנת 1912. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הגרמני. לאחר המלחמה היה חבר לתקופה קצרה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית (USPD) אך במהרה שב למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית ומטעמה היה חבר הפרלמנט של בראונשווייג בין השנים 1920–1925, ובשנים 1921–1923 היה שר הפנים, החינוך והמשפטים של בראונשווייג. בשנים 1925–1933 היה חבר הרייכסטאג ולאחר מכן היה לאיש עסקים עצמאי.

ב-1946 הוא היה ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) בשטח הכיבוש הסובייטי הוא הוביל את מפלגתו לאיחוד עם המפלגה הקומוניסטית של גרמניה (KPD) ובכך הביא ליצירת מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה שהייתה למפלגת השלטון במשך רוב שנות קיומה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. ב-12 באוקטובר 5 ימים אחרי ההכרזה הרשמית על הקמת גרמניה המזרחית (ב-7 באוקטובר 1949) נעשה לראש הממשלה הראשון של המדינה החדשה (רשמית יו"ר מועצת השרים). גרוטווהל כיהן בתפקיד זה עד מותו, כאשר הוא חולק את הכוח עם ולטר אולבריכט מזכ"ל מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ווילהלם פיק נשיא המדינה.

ב-1960 התגלתה אצלו מחלת סרטן הדם (לוקמיה). מאז ועד מותו לא מילא את תפקידו באופן שוטף עקב טיפולים בברית המועצות, ולמעשה בשנה האחרונה החליף אותו וילי שטוף, אף על פי שרשמית נשאר בתפקיד ראש הממשלה עד יומו האחרון. בספטמבר 1964 מת ונקבר בבית הקברות המרכזי פרידריכספלדה ירש אותו בתפקיד וילי שטוף. היה לו בן בשם האנס, ארכיטקט (1924–1999).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת גרמניה המזרחית
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור עמל של גרמניה המזרחית
קטגוריה:מעוטרי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:קומוניסטים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור דגל העמל
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרידריכספלדה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
הלוחות האיגוביים

שמאל|ממוזער|250px|אחד מן הלוחות האיגוביים
**הלוחות האיגוביים** (**Tabulae Iguvinae**) הוא כינוי לסדרה של שבעה לוחות ברונזה שהתגלו בגוביו (איגוביום) באיטליה בשנת 1444. הלוחות המוקדמים ביותר נכתבו כנראה במאה ה-3 לפנה"ס ונכתבו באלפבית של השפה האומברית (שהיה אלפבית איטלי), והמאוחרים ביותר במאה ה-1 לפנה"ס באלפבית לטיני. 

הלוחות מכילים כתובות בעלות נופך דתי, המתעדות את מעשי וטקסי האחים האטידיים, קבוצה של שנים עשר כוהני יופיטר שהיו בעלי תפקידים חשובים באיגוביום העתיקה. מן הלוחות ניתן בין היתר, ללמוד על הדקדוק של השפה האומברית, אשר נכחדה ועל הדת הפגאנית בתקופה הקלאסית. הם כתובים ככל הנראה במשקל מוטעם, בדומה למשקל הסאטוריאני שקיים בשירה לטינית מוקדמת. הטקסט המלא של הלוחות, לצד תרגום ללטינית, הופיע ב-1931 בספר שכתב אלברכט פון בלומנטל (Albrecht von Blumenthal). 

הלוחות התגלו על ידי איכר בשנות ה-40 של המאה ה-15, שמכר אותם לעיר תמורת זכויות חכירה לקרקע של שנתיים. כיום מוחזקים הלוחות ב"מוזיאו צ'יביקו" (Museo Civico) בגוביו, בניין עתיק מן המאה ה-2 לפנה"ס.

## קישורים חיצוניים

* תרגום הטקסט שעל הלוחות לאנגלית
*  

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
לוחות האיגוביים
קטגוריה:כתובות
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מארד
טריינספוטינג (ספר)

**טריינספוטינג** (באנגלית: **Trainspotting**) הוא רומן מאת הסופר הסקוטי אירווין וולש, שזהו ספרו הראשון. הספר יצא בשנת 1993 ומגולל את סיפורם של כמה חברים המכורים להרואין. בשנת 1996 יצא בעקבות הרומן הסרט "טריינספוטינג", בבימויו של דני בויל.

## המספר
הסיפור מסופר ממספר נקודות מבט:
* **מארק רנטון ("רנטס")**: הדמות הראשית בסיפור, שמספר את החלקים הנרחבים ביותר בסיפור, הוא פותח את הספר וגם מסיים אותו. מנקודת המבט שלו, הסיפור מסופר בעיקר מתוך הרגשות והזיות, סיפורו גדוש בקללות, או בהבנת מצבם של הסובבים אותו - בהתאם למצב הרוח שלו.
* **סיימון ויליאמסון ("סיק-בוי")**: מספר חלק קטן יחסית מהסיפור. מנקודת המבט שלו הדברים מסופרים בצורה פרועה רצופת קללות וזכרונות מהעבר.
* **דניאל מרפי ("ספאד")**: מספר חלק נרחב בסיפור. מנקודת המבט שלו הסיפור מסופר בעיקר מתוך רגשות והסתכלות מהצד על אנשים. נחשב לבחור הרגיש יותר בחבורה.
* **פרנק בגבי ("הקבצן")**: מספר חלק קטן מהסיפור. מנקודת המבט שלו, הוא היחיד שצודק, ושלא כמו הדמויות האחרות הוא אינו משתמש בסמים, אך גם אינו מתפכח ורואה את הדברים מנקודות מבט שונות, סיפורו רצוף קללות ואיומים.
* **קלי**: מספרת חלקים בודדים בסיפור, נותנת את נקודת המבט של "זו שמדברים עליה". ברוב הקטעים בספר בהם היא מופיעה, היא גם המספרת. היא מוכיחה טענות שהבנים או הקוראים התחבטו בהם לאורך היצירה. חברתו לשעבר של רנטון.
* **[[מספר כל יודע]]**: בחלקים נרחבים של הסיפור ובעיקר בשני הפרקים האחרונים. המספר הוא מספר כל יודע המספר מהצד, אך ממעט לרמז על הדברים אשר עתידים לקרות בסיפור. לעיתים ניתן לטעות ולחשוב שרנטון הוא המספר בחלקים אלה, אך זה רק עקב הסתכלותו של המספר מנקודת מבט דומה לשל רנטון.

הספר מחולק ל-7 פרקים, שבכל אחד מהם ישנו מספר משתנה של תת-פרקים. ישנו רצף עלילתי בספר, אך אין קשר ישיר בין הפרקים או תתי-הפרקים, אלא רק רצף כרונולוגי. ברוב הפרקים ישנן בעיות סמים, בקטעים אלה הסיפור הוא לא עלילתי לגמרי ותורם רק בהבנת ההרגשות של רנטון כאשר הוא בהשפעת הסם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:1993 בממלכה המאוחדת
שנת הלימודים

[250px|ממוזער|שמאל|פתיחת שנת הלימודים בקיבוץ [יד מרדכי, 1 בספטמבר 2024, עם נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג]]
[250px|ממוזער|שמאל|פתיחת שנת הלימודים החרדית בבית ספר [בית יעקב בבית שמש, א באלול]]
[שמאל|ממוזער|250px|[שלט חוצות בהרצליה לקראת פתיחת שנת הלימודים]]
שמאל|ממוזער|250px
**שנת הלימודים** היא תקופה בשנה, במהלכה מתקיימים לימודים סדירים במוסדות חינוך שונים. במרבית מדינות העולם, תקופה זו נמשכת כעשרה חודשים. בין שנת לימודים אחת לשנייה מפרידה חופשה (בישראל, חופשה זו מכונה "החופש הגדול"). בסיום החופשה מתחילה שנת לימודים חדשה, כשהתלמיד לרוב נכנס לכיתה גבוהה יותר במסלול הלימודים.

## שנת הלימודים בישראל
במדינת ישראל, שנת הלימודים בבתי הספר אורכת עשרה חודשים. מועד תחילת השנה הוא 1 בספטמבר (2 בספטמבר כאשר ספטמבר מתחיל ביום שבת). בבתי הספר העל-יסודיים שנת הלימודים נמשכת עד 20 ביוני (19 ביוני כאשר 20 ביוני הוא ביום שבת) בשנה הקלנדרית העוקבת, בעוד בבתי הספר היסודיים ובגנים, היא מסתיימת מעט מאוחר יותר, ב-30 ביוני (29 ביוני כאשר 30 ביוני הוא ביום שבת). התקופה שבין סיום שנת לימודים אחת לתחילתה של אחת נוספת, מכונה "חופשת הקיץ", אך יותר ידועה בשפה המדוברת כ"החופש הגדול".
עם תום שנת הלימודים נהוג לחלק תעודות.

בשנת הלימודים תשע"ג (2012) החלה השנה ב-27 באוגוסט, במקום ב-1 בספטמבר, מתוך ניסיון לקצר את החופש הגדול. שנה לאחר מכן, עת נכנס שי פירון לתפקיד שר החינוך, הוחזר מועד תחילת השנה לתאריך שהיה נהוג עד אז וננקטה דרך אחרת לקיצור תקופת הקיץ בה תלמידי ישראל אינם פועלים במסגרת הלימודים הפורמלית.

הלימודים בישראל הם חובה מגיל 3 בגן טרום-טרום-חובה ועד גיל 18 בכיתה י"ב, מתוקף חוק לימוד חובה.

באוניברסיטאות ובמכללות האקדמיות בישראל, שנת הלימודים האקדמית נפתחת יותר מאוחר, שבוע או שבועיים לאחר שמיני עצרת (כמו בישיבות), מועד שיוצא בדרך כלל לאורך חודש אוקטובר, ונמשכת עד חודש יוני. במוסדות אלו מחולקת התקופה לשני סמסטרים: סמסטר ראשון בין אוקטובר לינואר, וסמסטר שני בין מרץ ליוני. עם ההפסקה בין שני הסמסטרים בחודשים ינואר ופברואר מנוצלת לעריכת בחינות.

במהלך שנת הלימודים יש חופשות כלליות בחגי ישראל ומועדיו: ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות, חנוכה, פורים, פסח, יום העצמאות, ל"ג בעומר ושבועות.

בבתי הספר במגזר הערבי בישראל יש מתכונת חופשות המותאמות לבני העדות השונות.
מלבד החופשות היזומות אשר מתקיימות באופן קבוע על פי עונות השנה ישנם גם חופשות על פי חגים דתיים של בני העדה
לדוגמה אצל ערביי ישראל המוסלמים ניתנת חופשה במהלך חג עיד אל אדחא, וכך גם אצל נוצרים ודרוזים על פי חגיהם.
מכיוון שבישראל המגזר הערבי מחולק לבני דתות שונות בדרך כלל בתי הספר נסגרים לחופשה של עדה מסוימת רק אם מספר התלמידים או המורים של אותה עדה באותו בית ספר גבוהה מ-25%.

פעמים רבות מלווה פתיחת שנת הלימודים במדינת ישראל באיומי שביתה של ארגוני המורים, כמחאה על תנאי העסקתם, אשר לעיתים אף מתממשים.

תחילתה של שנת הלימודים מתאפיינת ברכישת ספרי לימוד ועזרי לימוד, הכרוכה בהוצאות כספיות גדולות. סעיף 74 לחוק הביטוח הלאומי נועד לסייע למשפחות חד-הוריות ולמקבלי הבטחת הכנסה להתמודד עם מעמסה זו, בהבטיחו מענק לימודים למשפחה בעד כל ילד בגיל המתאים בתחילת שנת הלימודים.

בתלמודי תורה שנת הלימודים נפתחת לפי לוח השנה העברי ב-א באלול. וגם מערכת החופשות שלהם שונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגון החינוך
קטגוריה:בית ספר
קטגוריה:אקדמיה
קטגוריה:זמן
לימודים
בימת קדם

**בימת קדם** היא הוצאת ספרים שהוקמה בשנת 1986. עד כה ראו אור יותר כ-34 כותרים של יצירה מקורית ישראלית, כששליש מהם פרסומים ראשונים למחבריהם.

ההוצאה מהווה ניסיון ליצור הוצאת ספרים מזרחית, וחלק מהפרסומים שבה הפכו לאבני דרך בהגות על מזרחיות בישראל. ההוצאה מפרסמת סיפורת וספרי עיון וכל הספרים עוסקים בחוויה המזרחית בתוך החברה והתרבות הישראלית. נקודת המבט המובעת בספרים נושאת אופי רדיקלי וחתרני. עדות לכך ניתן למצוא אף בשמות חלק מהכותרים - "המהפכה האשכנזית מתה" מאת סמי שלום שטרית, ו"זכרונות אסורים" מאת אלה שוחט.

בימת קדם פרסמה את האנתולוגיה המקיפה ביותר שנעשתה עד כה של הספרות המזרחית בישראל: "מאה שנים מאה יוצרים", בשלושה כרכים (שניים פרוזה ואחד שירה), בעריכת סמי שלום שטרית. 

בימת קדם אחראית לפרסום כתב העת "הכיוון מזרח".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1986
אנגאדה

**אנגאדה** (באנגלית: **Anegada**) הוא הצפוני מבין איי הבתולה הבריטיים שבאיי הבתולה. האי אנגאדה נמצא כ-22 ק"מ צפונית לאי וירג'ין גורדה, והוא היחיד מבין האיים שלא נוצר כתוצאה מפעילות געשית. האי הוא אטול המורכב מאלמוגים ואבן גיר.

## גאוגרפיה
בשל היות האי שונית אלמוגים, בניגוד לשאר איי הבתולה ההרריים, האי שטוח ומישורי, ושיא גובהו כ-10 מטרים מעל פני הים. פירוש שמו של האי "הארץ הטבועה", בשל היותו שטוח.

שטחו של האי כ-39 קמ"ר, והוא הגדול באיי הבתולה הבריטיים, אולם מתגוררת בו אוכלוסייה מועטה ביותר, כ-300 תושבים (2010), מרביתם גרים בעיירה הנקראת "היישוב" (The Settlement) - העיירה היחידה באי.

## כלכלה
כלכלת האי מתבססת על תיירות. מדי יום מגיעים לאי כ-200 תיירים (ומכפילים את אוכלוסיית האי). כמו כן, תושבים רבים מתפרנסים מדיג, בעיקר דיג סרטנים.

הייחוד התיירותי של האי הוא נידחותו. התיירים באים לחופי האי, שבשל מספר התיירים המועט יחסית בהם, מאפשרים לתיירים לשהות בבדידות על החוף.

אל האי ניתן להגיע דרך שדה התעופה אוגוסט ג'ורג' ובאמצעות מעבורות.

## שוניות אלמוגים
### שונית הורסשו
ממוזער|שונית הורסשו, דרומית מערבית לאי
בקרבת האי מצויה שונית הפרסה (שונית הורסשו - "Horseshoe Reef") - הגדולה בשוניות הים הקריבי, והשונית השלישית בגודלה על פני כדור הארץ.

בשל מיקומה של השונית, יש קושי רב להגיע בספינה את האי אנגאדה, ועל כן ספינות טיולים ממעטות להגיע אל האי.

מאות ספינות נטרפו על השונית, ועל כן היא מהווה אתר צלילה פופולרי.

## חי וצומח
במרכז האי אנגאדה מצוי אגם מלח בו גדלים צמחייה ובעלי חיים ייחודיים. עד שנות ה-40 של המאה ה-19 חיו באזור מושבות של אלפי ציפורי פלמינגו אולם בשל צייד נרחב נעלמו הציפורים מהאזור. כיום מנסים להשיב את הציפורים הללו לסביבתן הטבעית. על אף היות מושבות הציפורים אטרקציה תיירותית, מנסים השלטונות להגן על המושבות ולהגביל את מספר המבקרים.

בעל חיים נוסף המצוי בסכנת הכחדה הוא מין של איגואנת הסלע הייחודי לאנגאדה - ''Cyclura pinguis'. כמו כן מצויים באי צבי ים נדירים וכמה מיני סרטנים ייחודיים. סביב האי נפוצות הקונכיות והסרטנים.

במשטחי העשב באי רועות פרות ועזים.

## קישורים חיצוניים

*מפת אנגאדה
*ניווט ימי לאנגאדה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איי הבתולה הבריטיים: איים
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:שוניות אלמוגים
קטגוריה:אטולים באוקיינוס השקט
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: אתרי רמסר
קטגוריה:אתרי צלילה
הידרוגנציה

**הִידְרוֹגֵנַצְיָה** (באנגלית: **Hydrogenation**, על פי האקדמיה ללשון העברית: **מִמְנוּן**) היא סדרה של תגובות חיזור שהתוצאות הסופיות שלהן הן הוספת שני אטומי מימן למולקולה. המולקולות שלרוב עוברות תהליכי הידרוגנציה הן אלקנים ואמינים. רוב תהליכי ההידרוגנציה בתעשייה הכימית כרוכים בהוספה ישירה של מולקולות מימן (H2), לרוב גם עם נוכחות קטליזטורים, דוגמת רייני ניקל. כמה מתהליכי ההידרוגנציה אינם כרוכים במגע ישיר של מולקולות מימן, אלא בתהליכים אלו עוברים אטומי מימן ממקום אחד במולקולה למקום אחר באותה מולקולה, תהליך הנקרא "הידרוגנציית מעבר".

הדוגמה הקלאסית לתגובת הידרוגנציה היא הוספת מימן לקשרי מימן בלתי רוויים באלקנים בין אטומי פחמן, תהליך ההופך את האלקנים לאלקאנים. כמה תהליכים חשובים מתעשיות התרופות והפטרוכימיקלים מבוססים על תהליך זה. בתעשיות המזון, חומצות שומן בלתי רוויות (שמן, בדרך כלל מהצומח) עוברות תהליך הידרוגנציה בתוספת קטליזטור (משטח פלטינה) ליצירת חומצות שומן רוויות (מה שמוכר כשומן צמחי מוקשה או "מרגרינה").

תהליכים המשיגים את התוצאה ההפוכה להידרוגנציה נקראים דהידרוגנציות.

## הידרוגנציות בתעשיית המזון
נעשה שימוש נרחב ביותר בתהליך ההידרוגנציה בתעשיות השמנים והשומנים.
תהליך הידרוגנציה מלא של מולקולות השמן הבלתי רוויות מרסק אותן (את קשריהן הכפולים) למולקולות שומן רוויות (בעלי קשרים יחידים).
במציאות, תהליך ההידרוגנציה איננו מושלם עד סופו.
מכיוון שהשמנים המקוריים לרוב מכילים יותר מקשר כפול אחד למולקולה (קרי, המולקולות הללו הן רב-בלתי-מרוסקות), התוצאה של תהליך ההידרוגנציה נקראת "שמני ירקות רוויים חלקית"; כאשר חלק, אבל בדרך כלל לא כל הקשרים הכפולים עברו תהליך חיזור (הידרוגנציה).

לפעמים, יכולה להתרחש הידרוגנציה כפולה – הידרוגנציה שבה קשר משולש (קרי, אלקין) עובר את תהליך ההידרוגנציה פעמיים ליצירת קשר יחיד. אם דבר זה איננו רצוי, ניתן להימנע מכך על ידי זיהום משטח הפלטינה שבו משתמשים לזירוז התגובה. דבר זה גורם לכך שפחות אטומי מימן נספחים לפלטינה (ואחר כך יכולים בקלות יתרה לשבור את הקשרים הכפולים או המשולשים הקיימים ולהוריד את האנרגיה הפוטנציאלית הדרושה לביצוע השינוי הכימי וכך לזרז את התגובה), ולכן, הסיכוי לתהליך הידרוגנציה כפול יורד באופן ניכר.

השומן המתקבל מהידרוגנציה הוא מוקשה, ואינו צמיג. לכן נוח יותר לשמור אותו ולנייד אותו. הוא גם זול יותר, ונשמר לתקופה ארוכה יותר. בגלל סיבות אלו יש לו שימוש רב בתעשיית המזון המוכן, והמזון להכנה מהירה. מרבית החטיפים, הממרחים, והממתקים התעשייתים, וכן מוצרי בצק או בשר להכנה מהירה, עושים בו שימוש. הוא גם מאפשר לקבל שומן רווי זול שהוא פרווה, ולכן שימושי מסיבות של כשרות. עם זאת, בגלל ההשלכות הרפואיות, יש נטייה להקטין את השימוש בו.

## השלכות רפואיות
התוצרים של התהליך ההידרוגנציה הלא מלא הם איזומרים של שרשראות פחמן בלתי רוויות ובלתי שבורות. לתוצרים אלו ישנן השפעות רפואיות על גוף האדם.
מבנה הציס של הקשרים הכפולים הללו הוא בדרך כלל המבנה השכיח בשומנים לא מעובדים ברוב מקורות השומן, אך כאשר השומן עובר תהליך הידרוגנציה לא מלא, השומן הציס מומר בחלקו לאיזומר הטראנס שלו. נמצא קשר בין כמות הצריכה של איזומרים אלו לבין הסיכון לפתח מחלות של מערכת הדם (ראו שומני טראנס).

## ראו גם
*דיהידרוגנציה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מימן
קטגוריה:תגובות כימיות
קורלנד

[ממוזער|200px|הכניסה ל[ארמון רונדלה (*Rundale*), שהיה מושב דוכסי קורלנד]]
**קורלנד** (לטבית: **Kurzeme**; אסטונית: **Kuramaa**; ליטאית: **Kuršas**; פולנית: **Kurlandia**; גרמנית: **Kurland**; רוסית: **Курляндия**) הוא מחוז היסטורי שהתקיים בעבר על שטח הנמצא כיום בתחומי לטביה. הוא היווה מחוז של המסדר הטבטוני (1200–1560), דוכסות קורלנד וסמיגליה שהיה פייף של האיחוד הפולני-ליטאי (1560–1795) ומחוז בקיסרות רוסיה (1795–1918).

## היסטוריה
### במלחמת העולם הראשונה
בסתיו 1915 נכבשה קורלנד על ידי האימפריה הגרמנית מידי האימפריה הרוסית במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-3 במרץ 1918 הקימו הגרמנים את דוכסות קורלנד וסמיגליה. דוכסות זו נשלטה למעשה על ידי הקיסר הגרמני וילהלם השני שהוכרז כדוכס האזור.

עם סיום המלחמה ותבוסת גרמניה, הוקמה לטביה (18 בנובמבר 1918). קורלנד הפכה לחלק מן המדינה החדשה.

### במלחמת העולם השנייה
[ממוזער|בול [דואר ששימש בקורלנד (1945)]]
ב-1940 סופחה לטביה לברית המועצות ועימה קורלנד. במהלך מבצע ברברוסה (1941) נכבשה קורלנד על ידי הגרמנים בשנית. באוגוסט 1944, לקראת סיומה של מבצע בגרטיון, בה כמעט חוסלה קבוצת ארמיות מרכז, נותרו כ-200,000 חיילים גרמנים של קבוצת ארמיות צפון מכותרים באזור קורלנד והיינץ גודריאן ביקש מאדולף היטלר רשות לפנותם לגרמניה. היטלר סירב לבקשה כיוון שהוא האמין שכיס קורלנד חיוני לשמירה על בסיסי הצוללות הגרמניים בחוף הבלטי. קבוצת ארמיות צפון נותרה בכיס קורלנד עד סיום המלחמה. כיס קורלנד כותר על ידי הרוסים ממזרח ומדרום כאשר ממערב הצי הסובייטי חסם את נתיב הנסיגה הימי. ב-15 בינואר 1945 נוסדה קבוצת ארמיות קורלנד משרידי קבוצת ארמיות צפון שנותרו בכיס קורלנד תחת פיקודו של לותר רנדוליץ. ב-8 במאי 1945 נכנעו הכוחות בכיס קורלנד שהיו בפיקוד קרל הילפרט. 200,000 חיילי כיס קורלנד (31 דיוויזיות) נשלחו למזרח למחנות המאסר הסובייטים. רובם הגדול לא חזר מעולם משם.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
עם התפרקותה של ברית המועצות, הפך חצי האי קורלנד לחלק בלתי תלוי של לטביה. על אף שקורלנד אינה ישות מנהלית כיום, אזור התכנון של קורלנד (Kurzeme), בעל שטח של 13,596 קמ"ר ואוכלוסייה בגודל של 301,621 איש נכון לשנת 2008, כוללת את רוב האזור המסורתי. שאר קורלנד הוא חלק מאזורי התכנון של ריגה וסמיגליה (Zemgale).

## יהודי קורלנד
במהלך מלחמת העולם הראשונה גרשו השלטונות את יהודי קורלנד, שמנו כ-25,000 נפש, רובם בעלי בתים קטנים, סוחרים ובעלי מלאכה. בתחילת 1918 נבחר ועד של יהודי קורלנד, בהשתתפות הרב מרדכי נורוק, שפעל אצל השלטונות הגרמניים לאפשר את חזרת היהודים לקורלנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לטביה: גאוגרפיה
קטגוריה:המדינות הבלטיות: היסטוריה
קטגוריה:מפרץ ריגה
חדר הזוחלים

**חדר הזוחלים** (באנגלית: **The Reptile Room**) הוא הספר השני בסדרת הספרים "סדרה של צרות" מאת דניאל הנדלר (למוני סניקט) שיצא לאור ב-30 בספטמבר 1999.

## עלילה
סיפורם השני של יתומי בודלר מתחיל כשהילדים נוסעים עם מר פו לביתו של האפוטרופוס החדש שלהם - ד"ר מונטוגמורי מונטוגומורי, הרפטולוג. מר פו אומר שמונטוגמורי הוא "אחיה של אשתו של הבן-דוד של אביהם המנוח של הבודלרים".

ד"ר מונטוגומורי, או דוד מונטי - כפי שהוא מעדיף להיקרא, הוא איש נמוך ושמנמן עם פנים אדומות, וידידותי הרבה יותר מהאופוטרופוס הקודם של הילדים - הרוזן אולף. הדוד מונטי מבשר לילדים שהם יצאו במשלחת לפרו, ברגע שעוזרו החדש, סטפנו, יגיע. הוא אומר שעוזרו הישן, גוסטב, התפטר לפתע לפני יציאת המשלחת.

מונטי מתייחס לילדים יפה, והם מרותקים מהנחשים בחדר הזוחלים - היכל ענק בו מאוכסנים זוחליו של הדוד מונטי. בחדר הזוחלים הם רואים את הצפע הקטלני להפליא, אותו מונטי גילה לא מזמן. שמו של הנחש, כך אומר הדוד מונטי, לא מתאים לו - מפני שהוא אינו מזיק בכלל. השם ניתן לו כדי לצחוק על אגודת ההרפטולוגים.

כשסטפנו מגיע, הילדים מבינים מיד שזהו למעשה הרוזן אולף בתחפושת. הם מנסים לספר לדוד מונטי, אך אולף מאיים עליהם בסכין. ביום בו המשלחת הייתה אמורה לעזוב לפרו, הילדים מגלים את גופתו של הדוד מונטי בחדר הזוחלים, כששני נקבים קטנים מופיעים בצאוורו. אולף טוען שהוא הוכש על ידי ממבה-דו-מאל הארסי.

אולף (עדיין מחופש לסטפנו) מתכוון לקחת את הילדים לפרו כמתוכנן, שם הוא יוכל לחטוף אותם בקלות. למרות זאת, כשהם עוזבים את הבית, מכוניתו של אולף מתנגשת במכוניתו של מר פו. הם חוזרים לבית, ודנים מה לעשות עם הילדים. הילדים מנסים להוכיח שהרוזן אולף הרג את מונטי, ולא הכשת נחש. כשד"ר לוקאפונט מגיע, גם הוא קובע שהכשת הנחש הרגה את מונטי.

באותו הזמן, ויולט מוצאת את המזוודה של אולף ופותחת אותה, ומציגה למר פו את הראיות. מר פו מבקש מאולף להראות את הקרסול שלו (לרוזן אולף יש קעקוע של עין על הקרסול), אך אין עליה שום קעקוע. יתומי בודלר מתעקשים שהקעקוע מכוסה באיפור, כך שכשמר פו משפשף את הקרסול, הקעקוע נחשף. אולף נמלט במהרה מהבית יחד עם ד"ר לוקאפונט - שמתגלה בתור שותפו של הרוזן אולף, האיש בעל שתי ידי הקרסים.

הספר מסתיים בחדר הזוחלים של הדוד מונטי - כשגופתו נלקחת על ידי אדם בשם ברוס, וילדי בודלר צריכים לעבור לבית חדש - השלישי מאז מות הוריהם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרה של צרות
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1999
מים מליחים

[230px|ממוזער|עצי [מנגרובים בביצות הסונדרבאנס. ביצות אלה מלוחות מעט עקב המפגש של נהר הגנגס עם האוקיינוס ההודי ורק צמחים עמידים יכולים לשרוד בהן.]]
[230px|ממוזער|מימי ה[ריו דה לה פלטה מכילים מים מליחים, מבלי להגיע לים.]]
**מים מליחים** הם מים שרמת המלחים בהם (כדוגמת נתרן, אשלגן ומלחים אחרים) גבוהה מרמת המלחים במים מתוקים, אך קטנה מרמת המלחים במי ים. המים המליחים טובים במקרים מסוימים לתעשייה ולחקלאות, למשל להשקיית תמרים וגפנים, אך אין הם מתאימים למרבית הגידולים. 
כמו כן ניתן להתפיל מי מליחים ולהופכם ראויים לשתייה בתהליך הצורך פחות אנרגיה מזה של התפלת מי ים.

כאשר משקים גידולים חקלאיים בעלי עמידות במים מליחים, המליחות המוגברת מעודדת את יצירת הסוכרים בפרי, שלבסוף מתוק יותר לעומת פרי מגידול שהושקה במים שפירים. בין הגידולים המציגים תכונה זו הם תמרים וגפנים שהוזכרו למעלה וכן עגבניות.

באזור הנגב הדרומי נמצאים כמה עשרות מיליארדי מ"ק מי תהום מליחים, ללא מוצא טבעי אל פני הקרקע. לכן מטפחים באזור גידולים בעלי עמידות למים מליחים כמו שדות כותנה, זיתים, עגבניות שרי, כרמי גפן ודגים.
כמו כן הוקמו באזור זה 17 מתקנים להתפלת מים מליחים עבור יישובים שאינם מחוברים לרשת המים הארצית. בצפון הארץ מופיעים המים המליחים בעיקר בצורת מעיינות: מעיינות בית שאן, מעיינות בקעת גינוסר, מעיינות נחל נעמן ומעיינות נחל תנינים. נעשה שימוש חקלאי גם במים מליחים שמקורם במעיינות ממערב לכנרת. מים אלה מוזרמים לירדן הדרומי, מדרום לסכר אלומות, בקטע שבין הכנרת וים המלח.

כמו כן מוכרת תופעת זיהומו של אקוויפר החוף עם כניסתם של מי ים ועירובם במי התהום השפירים עקב שאיבה מוגברת של האקוויפר.

שפך נהר הוא גוף מים המתאפיין במים מליחים, היכן שמתערבים מי גשמים שפירים במי הים.

*
קטגוריה:שימור מים
ממד (אלגברה ליניארית)

באלגברה ליניארית, ה**ממד** של מרחב וקטורי הוא מספר האיברים בבסיס של המרחב. כלומר, הממד שווה למספר הפרמטרים החופשיים הנחוצים לתאר כל וקטור במרחב.  

## הגדרה
יהי V מרחב וקטורי מעל שדה Fעם בסיס v בגודל n. המספר n נקרא ה**ממד** של V ומסומן: \dim(V).

כשרוצים לציין את התלות בשדה הבסיס מסמנים \ \dim_F(V), ולפעמים גם \ [V \!:\! F].

## הסבר
הממד מכליל את המספרים המוכרים אינטואיטיבית מן המרחבים האוקלידיים הראשונים: הקו הישר הוא חד-ממדי, המישור דו-ממדי, והמרחב המוגדר לפי אורך, רוחב וגובה הוא תלת-ממדי. כעוצמה של קבוצה, הממד הוא מספר טבעי (לרבות אפס), או עוצמה אינסופית. לממד מהאלגברה הליניארית יש הכללות לתחומים נוספים במתמטיקה.

## תכונות
כאשר המרחב הווקטורי נפרש על ידי קבוצה סופית של איברים, הממד שלו מעל שדה נתון, מאפיין אותו באופן מלא: 

* כל שני מרחבים וקטוריים בעלי אותו ממד סופי מעל אותו שדה הם איזומורפיים זה לזה. 
* המרחב היחיד מממד 0 הוא מרחב האפס, הכולל את וקטור האפס בלבד.
* אם V מרחב וקטורי מממד סופי ו-U תת-מרחב של V ומתקיים \dim(V) = \dim(U) אז V=U. כלומר, תת־מרחב מאותו ממד של המרחב המקורי, שווה לממד המקורי.
* הממד של סכום ישר של מרחבים הוא סכום הממדים.
* הממד של המכפלה הטנזורית שווה למכפלת הממדים.
* הממד של מרחב ההעתקות הליניאריות \operatorname{Hom}(U,V) שווה למכפלת הממדים של המרחבים המעורבים.
* הממד של מרחב הווקטורים F^n שווה ל-n, והממד של אלגברת המטריצות \operatorname{M}_n(F) הוא \ n^2.

## משפטים
משפט הממדים קושר את הממד של סכום וחיתוך תת-מרחבים: אם \ U,U' \subseteq V, אז \dim(U+U') = \dim(U)+\dim(U')- \dim(U\cap U'). זאת בהתאם לעיקרון ההכלה וההדחה.

אם V מרחב וקטורי מעל שדה K שיש לו תת-שדה F, אז K מרחב וקטורי מעל F, והממדים מקיימים \dim_F(V) = [K\!:\!F]\dim_K(V). בפרט, אם \ F\subseteq K \subseteq L שדות, אז \ [L\!:\!F] = [L\!:\!K]\cdot [K\!:\!F]. עובדה בסיסית זו מאפשרת להסיק מספר תשובות לבעיות מפורסמות של ימי קדם, למשל: אי אפשר לקבל מספרים מסוימים על ידי פעולות של הוצאת שורש ריבועי, וזו הסיבה לכך שלא ניתן לבנות את השורש השלישי של 2, את הזווית בת 20 מעלות, או את השורש השביעי של היחידה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
וירג'ין גורדה

**וירג'ין גורדה** (באנגלית: **Virgin Gorda**) הוא האי השלישי בגודלו באיי הבתולה הבריטיים שבים הקריבי ושטחו כ-21 קמ"ר.

## היסטוריה
על פי הפולקלור המקומי, שמו של האי "הבתולה השמנה" - ניתן לו על ידי כריסטופר קולומבוס אשר גילה את האי במסעו השני לאמריקה, בשל צורת האי - הדומה לאישה שמנה השוכבת על גבה.

## כלכלה
עיקר כלכלת האי מתבססת על התיירות, המגיעה לאי בשל התצורות הגאולוגיות הייחודיות שבו, הנקראות "המרחצאות" ("The Baths"). המרחצאות הם חופי רחצה בהם נראים שרידים של פעילות געשית שתוצאותיה הם גושי גרניט ענקיים המכסים את החופים ויוצרים חופים פרטיים קטנים ביותר בהם יכולים התיירים לשחות במים רדודים המוגנים מגלי האוקיינוס.

## תמונות


Virgin Gorda 12.jpg| "המרחצאות"
Virgin_Gorda_Boulders2.jpg|גושי הגרניט בחופי "המרחצאות"
Virgin Gorda DSCF0284.JPG|שקיעה בחופי האי



## קישורים חיצוניים

* מפת האי
* 

קטגוריה:איי הבתולה הבריטיים: איים
קטגוריה:איים בים הקריבי
מקהלת הנערים של וינה

[ממוזער|333px|מקהלת הנערים של וינה, [אגודת הזמר הווינאית, המקהלה הפילהרמונית ברטיסלאבה, התזמורת הממלכתית של ברלין – מוזיקפריין]]

**מקהלת הנערים של וינה** (בגרמנית: **Wiener Sängerknaben**) היא מקהלה של נערים בקולות סופרן ואלט, השוכנת בווינה, אוסטריה. היא אחת ממקהלות הנערים הנודעות ביותר בעולם. הנערים נבחרים בעיקר מאוסטריה אך גם מארצות אחרות בעולם, לאחר ראיון אישי.

המקהלה, שהתפרסמה באיכותה הווקאלית היוצאת מן הכלל, עבדה בשנות קיומה עם מוזיקאים כמו וולפגנג אמדאוס מוצרט, אנטוניו קאלדארה, אנטוניו סאליירי, היינריך איזאק, פאול הופהיימר, היינריך איגנץ ביבר, יוהאן יוזף פוקס, כריסטוף ויליבלד גלוק ואנטון ברוקנר.

## תולדות המקהלה
המקהלה היא הממשיכה המודרנית של מקהלות הנערים של חצר המלוכה  הוינאית, שראשיתן בימי הביניים המאוחרים. המקהלה נוסדה, למטרות מעשיות, באמצעות מכתב שהוציא מקסימיליאן הראשון ב-7 ביולי 1498. במכתב הורה הקיסר לפקידי החצר להעסיק מורה לזמרה, שני בסים ושישה נערים. סלובני בשם יורי סלטקוניה היה למדריך ההרכב הזה.

תפקיד המקהלה (שמנתה בין ארבעה-עשר לעשרים נערים) היה לספק ליווי מוזיקלי למיסה הכנסייתית.

הילדים קיבלו השכלה מוזיקלית נרחבת, שברוב המקרים הייתה לה השפעה משמעותית על שארית חייהם, שכן רבים מהם המשיכו בדרך זו והיו למוזיקאים מקצועיים. המלחינים יעקובוס גאלוס ופרנץ שוברט והמנצחים הנס ריכטר, פליקס מוטל וקלמנס קראוס היו חברים במקהלה.

בשנת 1920 התפרקה קבוצת נגני החצר, אבל הרקטור באותה תקופה, יוזף שניט, ביקש להמשיך במסורת. ב-1924 נוסדה באופן רשמי "מקהלת נערי וינה" והתרחבה עד להיותה קבוצה מוזיקלית מקצועית. משנת 1948 משמש ארמון אוגרטן (Palais Augarten) כאתר חזרות ופנימייה מגיל גן ילדים עד גיל חטיבת ביניים.

המקהלה היא ארגון פרטי שלא למטרות רווח. יש כ-100 זמרים,  בני עשר עד ארבע-עשרה. הנערים נחלקים לארבע מקהלות מסיירות, המופיעות בכ-300 קונצרטים בשנה לפני קרוב ל-500,000 איש. כל קבוצה יוצאת לסיורים של בין תשעה לאחד-עשר שבועות.

ד"ר אויגן יסר היה לנשיא המקהלה בשנת 2001 ולמנהלה בשנת 2003. ג'רלד וירת היה למנהלה האמנותי של המקהלה בשנת 2001.

## קישורים חיצוניים

* 

* תולדות מקהלת הנערים של וינה באתר hofmusikkapelle

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וינה: תרבות
וינה
רומן מפתח

**רומן מפתח** (בצרפתית: **roman à clef**) הוא מונח המציין סוגה של רומן או נובלה, בה מתוארים אירועי חיים אמיתיים, מאחורי העמדת פנים של סיפור בדיוני. 

ה"מפתח", שאינו מוצג בטקסט עצמו, הוא ההתאמה הקיימת בין האירועים, המאפיינים או הדמויות שביצירה הספרותית, לבין אלה הקיימים במציאות. 

קיימות מספר סיבות שבעטיין יבחרו מחברים בסוגת "רומן המפתח": 
* סאטירה
* כתיבה על נושאים שנויים במחלוקת, סקנדל או מחדל, בלי רצון מצד המחברים לשים תווית ו"לקרוא לילד בשמו".
* הזדמנות מצד המחברים לתאר השתלשלות עניינים של מציאות קיימת, או שהייתה יכולה להתקיים, באופן שונה, שיעביר מסר או שיוביל את הקוראים למוסר השכל. 

## דוגמאות לרומני מפתח
* "בית בודנברוק", ספרו של תומאס מאן משנת 1901, הוא רומן מפתח. עם צאתו לאור סערו הרוחות במשפחת מאן, שרבים מבניה מצאו עצמם בין דפי הספר, העיר ליבק כולה הייתה כמרקחה, ותושביה התעסקו בניסיון לזהות את הדמויות המופיעות בסיפור למשך תקופה ארוכה. ספרייה עירונית אחת הגדילה לעשות והתקינה טבלה עם מפתח שמות מדויק של הדמויות ביצירה. הספרנים התנו את השאלת הספר בהבטחה מפי הקורא להשתמש במפתח השמות בשעת הקריאה.
* "טרגדיה אמריקאית", ספרו של תאודור דרייזר משנת 1925 התבסס על פסק הדין משנת 1908 שעסק ברצח של גרייס בראון בידי צ'סטר ג'ילט.
* "השאפתנים", ספרו של הרולד רובינס משנת 1961, מבוסס על פעילותו של הווארד יוז בהוליווד והמפגש שלו עם השחקנית ג'ין הארלו.
* "רוולסטין", ספרו של סול בלו משנת 2000, מבוסס על קשריו של בלו עם אלן בלום. 
* רומן מפתח שעורר סערה בישראל עם פרסומו הוא ספרה של הדסה מור, "דרכים לוהטות", שבו תואר בפירוט רב רומן בין הגיבורה ובין איש צבא, האלוף הגידם "מתי יניב", בן דמותו של משה דיין.

### הכחשות לזיהוי כרומן מפתח
יש המנסים לקרוא אחדים מסיפוריו של ש"י עגנון כאילו הם רומן מפתח, אך עגנון הכחיש זאת, בעת שהופיע בפני האקדמיה ללשון העברית:

גם מולייר, שרבים טענו שהם הם המקורות לדמויות במחזותיו, התרעם על כך:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגות ספרותיות
מירו (זמר)

שמאל|250px|ממוזער|ירוחם (למטה) במהלך הופעה בבאר שבע, מרץ 2010
**עמיר (מירו) ירוחם** (נולד ב-14 במאי 1975) הוא זמר ישראלי.

## ביוגרפיה
ירוחם נולד ביפו, נדד בין חולון ובת-ים ובגיל 17 עבר ליבנה בה הקים בשנת 1992 את להקת שב"ק ס'. בשב"ק ס' היה שותף בעשיית ארבעה אלבומים, "שבק" (1995), "כנען 2000" (2000), "בום קרנבל" (2008) ו"פרה פרה" (2012).

בשנת 1996 פרש ירוחם משב"ק ס' והקים את הרכב חלוצי החלל, ביחד עם כפיר ארצי (חמי). ההרכב שילב בין היפ-הופ לפאנק והופיע במשך כשנתיים, עד לחזרתו של ירוחם לשב"ק ס' לקראת האלבום השלישי.

אחרי הוצאת האלבום השלישי של שב"ק ס' החליטו חברי הלהקה לקחת פסק זמן. בשנת 2001 החלו חמי וירוחם לעבוד על אלבום ראשון של חלוצי החלל עם רע מוכיח. האלבום הופק מוזיקלית על ידי מוכיח בניו יורק ובפלורנטין שבתל אביב-יפו.

בשנת 2002 יצא האלבום בהפצה עצמית של חלוצי החלל תחת לייבל שהקימו בשם "המקלט".

באוגוסט 2007 חזרה להקת שב"ק ס' להופיע ביחד.

נכון ל-2015 נשוי ירוחם לאפרת ולזוג שני ילדים. הוא דוקטור להיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב בנושא "מוזיקה חברה ודת ביוון הארכאית", בהנחיית פרופ' עירד מלכין. בהערכת העבודה כתבו השופטים: "הידע והניסיון של המחקר כמוזיקאי מאפשרים לו לגשת באופן לא שיגרתי לעדויות כתובות ואיקונוגרפיות ... לאורך המחקר עושה המחבר שימוש פורה במושג ה-'סאונדסקייפ' שמתאר את החוויה המוזיקלית-ריטואלית בכללותה – נגינה, שירה, ריקוד, מיתוס, מרחב הביצוע ועוד. מושג זה התפתח בממשק המחקרי של מוזיקולוגיה, אתנו-מוזיקולוגיה, פסיכו-אקוסטיקה ותחומים נוספים. המחבר הוא הראשון שישם את המושג לחקר תרבות עתיקה...".

ב-16 בדצמבר 2019 שחרר ירוחם סינגל בשם "בוקר טוב שמש". זהו שיר הסולו הראשון של ירוחם והראשון מאז חלוצי החלל, שאינו במסגרת של שב"ק ס'. ב-7 במאי 2021 הוציא ירוחם את אלבום הסולו הראשון שלו - "חלומות באוויר". האלבום הופק על ידי בן הנדלר והופץ על ידי נענע דיסק. בשירים התארחו: הראפר פלד וחברו משב"ק ס' ו"חלוצי החלל", כפיר ארצי (חמי).

## קישורים חיצוניים

* יואב איתיאל, האימפריה מכה בשישית, מגזין המושבות, 27 ביולי 2012
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ראפרים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מילי ונילי

**מילי ונילי** (באנגלית: **Milli Vanilli**) היה צמד מוזיקת פופ שפעל זמן קצר בסוף שנות ה-80. הצמד ספג ביקורת ואף הושם ללעג כאשר התגלה כי שירי חברי הצמד, רוב פילאטוס ופבריס מורוואן (פאב), נכתבו ובוצעו בידי אמנים אחרים, בעוד לחברי הלהקה לא היה שום קשר לעשייה המוזיקלית.
## היסטוריה
תחילת דרכו של הצמד, בפגישתם של רוב פילאטוס, רקדן ברייקדאנס מובטל מגרמניה, עם פבריס מורוואן, צרפתי במקור, בדיסקוטק בלוס אנג'לס. השניים החליטו להקים להקה ביחד. לאחר חזרתם לאירופה, הוציאו השניים סינגל בכורה כושל, ופנו אל הסוכן פרנק פאריאן, מפיק בעל מוניטין בשנות ה-70 (אשר גם הקים את בוני אם) שזיהה את הפוטנציאל שבהם.

פאריאן, שהפיק באותו זמן סינגל של להקה אחרת, אך לא אטרקטיבית מספיק, החליט לספק את הסינגל לפילאטוס ומורוואן, וקרא לצמד "מילי ונילי", על שם מועדון מפורסם בניו יורק. לשיר קראו- Girl You Know It's True, אשר הפך להצלחה מיידית והזניק את אלבום הבכורה של הצמד, אשר נקרא בשם זה. בטקס פרס גראמי זכו הצמד בפרס הלהקה החדשה הטובה ביותר ולאחר מכן יצא הסינגל הנוסף, Girl, I'm Gonna Miss You, שהפך אף הוא להצלחה. אך הצלחתם הייתה קצרת מועד, שכן התרמית התגלתה.

בסוף 1989 פרסם צ'ארלס שו, הזמר האמיתי בשירי הלהקה, את האמת מאחורי הצמד "מילי ונילי". לאחר הכחשות נמרצות, הודה פילאטוס באמת, מה שהוביל לביקורת ופרסום שלילי רב לצמד. חברי ועדת גראמי דרשו מהצמד להחזיר את הפרס שקיבלו ושתי תביעות משפטיות שונות הוגשו כנגד חברת התקליטים שייצגו את הצמד.

לאחר התרסקות הקריירה של הצמד, ניסה פילאטוס ב-1991 להתאבד ובאותה שנה ניסה פאריאן להקים מחדש את "מילי ונילי" עם המבצעים האמיתיים, ניסיון שנחל כישלון חרוץ ללא התדמית המפורסמת של ההרכב המקורי.

פילאטוס ומורוואן אף הם ניסו להקליט אלבום עם ביצועים מקוריים, Rob & Fab, שנחל כישלון שלאחריו נעלמו חברי הצמד מהתודעה.

בשנת 1998 מת פילאטוס ממנת יתר של סמים ואלכוהול בגיל 32. בעקבות מותו נגנז אלבום הקאמבק האחרון של הצמד, אשר נקרא "Back and in Attack".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:צמדים מוזיקליים גרמניים
קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:שערוריות בידור
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1988
Wir sind Helden

**Wir sind Helden** (תעתיק: "ויר סינד הלדן", גרמנית: "הננו גיבורים") היא להקת רוק ברלינאית, שפעלה בין השנים 2000 עד 2012.

## היסטוריה
בשנת 1999 הוציאה יהודית הולופרנס אלבום סולו, "Kamikazefliege", ב-500 עותקים. האלבום זכה להצלחה מעטה בלבד, הגם שניכר בו כשרונה. בחיפושיה אחרי נגנים, פגשה הולופרנס בשנת 2001 את המתופף פולה רוי והגיטריסט והקלידן ז'אן-מישל טורט, והקימה עמם את הלהקה; הבסיסט מארק טבאסול צורף מאוחר יותר על ידי רוי.

בשנת 2002 הפיצה הלהקה (בהפקה עצמית) 3000 עותקים מהמיני־אלבום Guten Tag, שהקנה לה פופולריות מסוימת בברלין. סינגל בשם זהה, שהגיע למקום החמישים ושלושה במצעד הפזמונים ונוגן בתדירות גבוהה יחסית בתחנת הרדיו המקומית Radio-eins וברשת MTV, והופעתה של הולופרנס בתוכנית הטלוויזיה "המופע של הראלד שמידט" הרחיבו משמעותית את החשיפה שלה זכתה הלהקה, ושיחקו, מן הסתם, תפקיד משמעותי בהצלחתו המיידית של אלבומה הראשון, Die Reklamation, שיצא בשנה העוקבת. האלבום, שבו נכללו ארבעה שירים מהמיני־אלבום ועוד שניים מאלבום הסולו של הולופרנס, הגיע עם יציאתו למקום הששי בטבלאות המכירות בגרמניה, וטיפס עד למקום השני.

אלבומה השני של הלהקה, Von hier an blind, יצא בשנת 2005, והגיע כבר בשבוע המכירות הראשון לראש טבלאות המכירות הן בגרמניה, הן באוסטריה. בסך הכול מכרה הלהקה למעלה ממיליון ומאתיים אלף עותקים משני אלבומיה. בעקבות הצלחתה, הוזמנה הלהקה להשתתף בקונצרט הצדקה "לייב 8".

במאי 2007 הוציאה לאור הלהקה את אלבומה השלישי, Soundso, שהתמקם מיד במקום השני בטבלאות המכירות בגרמניה ובאוסטריה. הלך הרוח השולט בו הוא פסימי בעיקרו.

## קישורים חיצוניים

* 

* ראיון שערכו ג'קל והייד עם הלהקה ברדיו הר הצופים (אנגלית).

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2000
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2012
עמרם בן דיוואן

ממוזער|ציון קברו של רבי עמרם בן דיוואן
רבי **עמרם בן אפרים דיוואן** (מוכר בכינוי: **רבנו העד"ן הקדוש**; ה'ת"ק - ט"ו באב ה'תקמ"ב) היה שד"ר ומקובל יליד ירושלים.
ממוזער|שמאל|200 פיקסלים|מצבתו

## חייו
[ממוזער|שמאל|200px|מבנה הישיבה על שם עמרם בן דיוואן בחברון, צמוד ל[בית הדסה]]
עמרם בן דיוואן נולד בשנת ה'ת"ק בירושלים לר' אפרים כנצר למשפחת רבנים ידועה מהעיר דיוואן במרוקו. אביו עלה לארץ ישראל ורבי עמרם חזר למרוקו, שם למד בישיבת "נוה שלום" של דודו, רבי יהודה בר עמרם דיוואן, בה רכש את השכלתו התורנית והתלמודית, הגה בתורת הנגלה והנסתר, ונמנה עם תלמידי ישיבת המקובלים. לאחר מכן התיישב בחברון ובשנת ה'תקכ"ג (1763) נשלח על ידי קהילת חברון כשד"ר למרוקו. בכתב המינוי שלו, עליו חתם ר' יצחק זאבי, הכתירוהו נכבדי חברון בתארים: "החכם השלם, סיני ועוקר הרים". ר' עמרם דיוואן התיישב באסז'ן מיד עם הגיעו למערב הפנימי ופתח בה ישיבה. לאחר שסבב בקהילות ישראל ברחבי מרוקו ואסף את התרומות למען כוללות חברון, שב ר' עמרם דיוואן לארץ ישראל.

לאחר שהות קצרה בארץ ישראל יצא ר' עמרם למרוקו בשליחות שנייה מטעם כוללי חברון בשנת ה'תקל"ד (1774). בשליחות זו שהה למעלה משמונה שנים, רובן במקנס (מאדר ה'תקל"ה ועד א' בכסלו ה'תקמ"א), בביתו של ר' זכרי משאש. סיבת השתהותו במרוקו נבעה ממלחמות השבטים שהתנהלו סביב מקנס, ואולם ייתכן גם שמצבו הבריאותי מנע ממנו את המשך הדרך בגלל הסיגופים החמורים שנטל על עצמו. בד' בתמוז ה'תקמ"ב יצא עם בנו מפאס לעבר נמל טנג'יר, אולם נפטר בדרכו חזרה לארץ ישראל בערב שבת ט"ו באב ה'תקמ"ב ונקבר בבית העלמין של הכפר אסז'ן הסמוך לוזאן. ברבות הימים, קברו הפך אתר עלייה לרגל לעשרות אלפי חסידים ומעריצים מדי שנה ובמקום אף מתקיימת הילולה שנתית.

הפייטן ר' דוד חסין שהכירו אישית הכרות רבת שנים, חיבר לכבודו פיוט וקינה בשם "ההר הטוב" סמוך מאוד למועד פטירתו עת ביקר בקברו.

על שם עמרם בן דיוואן נקראה ישיבה שהוקמה בחברון. בניין הישיבה, צמוד לבית הדסה ננטש בעקבות פרעות תרפ"ט, שוקם ומשמש כיום למגורים.

בתשפ"ג הוציא הזמר החסידי אהרלה סמט סינגל לזכרו בהלחנת בנצי שטיין.

## משפחתו
בנו, רבי חיים דיוואן שנלווה אליו בשליחות, השתקע והתיישב באסז'ן ולאחר מכן קם להשלים את סבב ההתרמה בדרום מרוקו. ר' חיים נפטר בסופו של דבר ביישוב בשם ווירגאן (Virguane) שבדרום מרוקו, ועם מותו אבדו כתבי היד שחיבר אביו בשנות מגוריו במקנס.

## לקריאה נוספת

* אברהם יערי, "**שלוחי ארץ ישראל** - תולדות השליחות מהארץ לגולה, מחורבן בית שני עד המאה התשע עשרה", ירושלים (תשי"א. נדפס שוב בשנת תשל"ז; ובשנת תשס"ב, בשני כרכים).
* מאיר אליעזר עטיה, **אל מעין העדן, קורות חייו ונפלאותיו של... רבי עמרם בן דיוואן**, הוצאת עמותת קרן אהבת קדומים, חדרה תשנ"ז.

## קישורים חיצוניים
* מאמרים על רבי עמרם בן דיוואן בכתב העת ברית
* המרכז מורשת של רבי עמרם בן דיוואן בכוכב השחר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:נפטרים ב-1782
משה ביטון

**משה ביטון** (נולד ב-18 בנובמבר 1982 בבת ים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
ביטון החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי יפו ובגיל 15 עבר לקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. בעונת  שיחק בקבוצת הבוגרים של מכבי פתח תקווה ולאחר מכן עבר לקבוצת בית"ר ירושלים, שם שיחק שנתיים, אך לא שותף במשחקים רבים.

בעונת  הוא עבר לקבוצת בני יהודה, שם הצטיין, ובתקופה זו ערך 4 הופעות בנבחרת ישראל.

לקראת עונת  הצטרף למכבי תל אביב. כעבור שנה חזר ביטון לבני יהודה, והיה מלך השערים של הקבוצה בעונת , ובכך עזר לה בהישארותה בליגה. ביוני 2011 חתם ביטון בהפועל חיפה.

בקיץ 2012 חזר ביטון לקבוצת נעוריו מכבי יפו מליגה א', במדיה שיחק עד אוקטובר 2013.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים  שנולדו ב-1982