open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרוץ מדרגות

[שמאל|ממוזער|200px|[אצן בקו הסיום בראש טאיפיי 101 במרוץ 2006]]
[200px|ממוזער|נקודת הסיום במרוץ המדרגות של [מגדלי עזריאלי|עזריאלי במנחת המסוקים על גג הבניין העגול]]
**מרוץ מדרגות** הוא תחרות ספורט שבה המתמודדים מתחרים במרוץ במדרגות, בדרך כלל במעלה המדרגות של גורד שחקים, אך לעיתים במדרגות אחרות. 

מרוצי מדרגות נערכים בגורדי שחקים בולטים בעולם, ובהם:
* Empire State Building Run Up – בבניין אמפייר סטייט בניו יורק. אורך המסלול: 86 קומות, 1,576 מדרגות. 
* Vertical Rush – במגדל 42 שבסיטי של לונדון. אורך המסלול: 42 קומות, 920 מדרגות.
* Mt. Everest-Treppen-Doppelmarathon – במדרגות החצובות בצלע הר ברדבול שבגרמניה. אורך המסלול: 39,700 מדרגות, באמצעות עלייה וירידה 100 פעמים בגרם מדרגות שבהר שבו 397 מדרגות. 
* Climb and Run For Wilderness – בבניין Calgary Tower שבקלגרי שבקנדה. אורך המסלול: ריצת קילומטר מסביב לבניין, ולאחריה טיפוס 802 מדרגות.
* Taipei 101 Run Up – במגדל טאיפיי 101 בטאיפיי שבטאיוואן. 

**מרוצים בישראל**
* מרוץ זינוק בעלייה – בבניין העגול של מגדלי עזריאלי. אורך המסלול: 54 קומות, 1,144 מדרגות. המרוץ הראשון התקיים בשנת 2003. מאז שנת 2012 התקיים במסגרת המרוץ מקצה "3 הפסגות" הכולל טיפוס ל-3 מגדלי עזריאלי – המרובע (924 מדרגות), המשולש (1,012 מדרגות) והעגול (1,144).
* מרוץ המדרגות של חיפה – מרוץ שעובר במדרגות העיר, מאזור הנמל, ועד לגן האם שבחיפה. למרוץ שלוש קטגוריות: עממי, תחרותי ועלית. אורך המרוץ כ-3 ק”מ, גובה אנכי כ-300 מטר וטיפוס של 1,075 מדרגות למקצים העממי והתחרותי. מקצה העלית הוא של 1,500 מדרגות, כאשר התוספת היא טיפוס במעלה המגדל של מלון דן פנורמה. עד לשנת 2018 התקיימו 7 מרוצים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

נדרגות
אמרה יעקבי

**אמרה יעקבי** (1905 – 20 בפברואר 1937) היה כדורגלן יהודי הונגרי, מראשוני שחקני נבחרת ארץ ישראל.

## ביוגרפיה
יעקבי נולד בבירת הונגריה בודפשט באימפריה האוסטרו-הונגרית, והחל את הקריירה שלו ככדורגלן בקבוצת כדורגל היהודית "הגיבור" מהעיר ברטיסלאבה. בשנת 1927 עלה יעקבי לארץ ישראל, ובתחילת דרכו שיחק לסירוגין כחלוץ בהפועל "אלנבי" תל אביב, הפועל חיפה ומכבי חיפה. הכדורגל בישראל לא היה מפותח בשנים הראשונות שלאחר הגעתו, והטורניר הסדיר היחיד שנערך היה גביע ארץ ישראל. בתקופה זו לא הגיע יעקבי להישגים יוצאי דופן בגביע, והשתתף בעיקר במשחקי ידידות. עם זאת, הוא היה בסגל הפועל חיפה בעונת 1931/1932, העונה הראשונה של הליגה הארצית (כיום ליגת העל). קבוצתו סיימה את העונה במקום השלישי, אך חלק ממשחקיה לא התקיימו כלל והיא שיחקה ב-12 משחקים מתוך 16.

בתחילת שנות ה-30 הצטרף יעקבי למכבי תל אביב, והוצב על ידי המאמן שמעון "לומק" רוטנר בעמדת המקשר השמאלי. בשנת 1931 השתתף במסע המשחקים של נבחרת ארץ ישראל למצרים, במסגרתו ערכה הנבחרת את משחקיה הראשונים (אך הלא רשמיים) בתולדותיה. יעקבי היה אחד מששת השחקנים היהודים שנשלחו למסע, ואחד מארבעת נציגיה של מכבי תל אביב בסגל. במהלך המסע נחלה הנבחרת שלושה הפסדים. בשנה שלאחר מכן נכלל יעקבי בסגל נבחרת מכבי של ארץ ישראל לקראת משחקי המכביה, בהם סיימה במקום השני בטורניר הכדורגל. ב-10 ביוני 1933 הבקיע יעקובי את שערו הידוע ביותר, במשחק הגמר של גביע ארץ ישראל בין מכבי תל אביב להפועל תל אביב. הייתה זו הפעם הראשונה שבה שוחק הדרבי התל אביבי במעמד הגמר. יעקבי פתח בהרכב מכבי, ולאורך רוב המשחק ניסה פעמים אחדות להכניע בלא הצלחה את שוער הפועל תל אביב וילי ברגר. בדקה ה-89 הצליח יעקבי להתגבר על הגנת הפועל תל אביב, והבקיע את השער היחיד במשחק. בספר "מכבי תל אביב 100 שנים ראשונות" מובא ציטוט מאותה תקופה, בו מתואר מהלך ההבקעה:

לאחר תחילת מלחמת האזרחים בספרד החליט יעקבי להצטרף לבריגדות הבינלאומיות, וב-1936 עזב את ארץ ישראל. בשנה שלאחר מכן ספג פציעות אנושות מפגזי מרגמה, ונפטר בבית חולים ליד מדריד. מקום קברו המדויק איננו ידוע בעקבות הפקודה שנתן פרנסיסקו פרנקו, שנגד כוחותיו נלחם יעקבי, למחות כל זכר למתנגדיו.

קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארץ ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:אישים שנהרגו במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1937
אולם ספורט היובל

**אולם ספורט היובל** הוא אולם ספורט הממוקם בתיכון "היובל" שבהרצליה ומכיל 1,500 מקומות ישיבה (וכ-1,100 במשחקי כדוריד). באולם מתקיימות פעולות ספורט מגוונות ואירועי תרבות וספורט עירוניים. האולם משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל בני הרצליה. בתקופה בה נקראה הקבוצה "בני השרון" שימש כאולם הביתי של הקבוצה בצוותא עם היכל הספורט מטרו ווסט רעננה.

האולם הוקם בשנות ה-90 ומאז הספיק לארח אירועי ספורט משמעותיים כגון משחקי הכדורסל והסופטבול של המכביה ה-17 ומשחקים במסגרת ליגת העל בכדורסל לגברים (קבוצת בני הרצליה) ולנשים (קבוצת בנות השרון רעננה-הרצליה). האולם כולל חדר כושר.

במשך השנים האחרונות דנו בהרצליה במספר תוכניות להיכל ספורט רב תכליתי חדש. ב-2022 זכתה הרצליה (יחד עם אילת) במענק של 35 מיליון שקלים מטעם קרן המתקנים במשרד התרבות והספורט להיכל ספורט עירוני חדש. ההיכל החדש מתוכנן על ידי משרד האדריכלים HQ וצפוי לכלול כ-4,000 מקומות בכדוריד וכ-5,000 בכדורסל ועלותו המשוערת כ-225 מיליון שקלים. ההיכל החדש יוקם בסמוך לאצטדיון העירוני הרצליה  והספורטק ומלבד שימושים ספורטיביים מיועד גם להופעות ולכנסים וכן לכלול מעט שטחי מסחר.

## קישורים חיצוניים

היובל
היובל
מנחם מרקוס

**מנחם מרקוס** (נולד ב-1947) הוא גאומורפולוג, סופר, מטייל ישראלי ומדריך טיולים ברחבי ישראל.
## ביוגרפיה
מרקוס, יליד תל אביב, למד באוניברסיטה גאוגרפיה, גאולוגיה וגיאומורפולוגיה. משמש מזה שנים רבות כמורה דרך בקורסים לידיעת הארץ ובקורסי מורי דרך. נמנה עם מקימי בי"ס שדה חצבה. מרקוס שימש כגאוגרף הראשי ברשות שמורות הטבע בין השנים 1981 ל-1999. במקביל עסק בכתיבה ועריכה של ספרי טיולים, בין השאר ערך את מדריך ישראל החדש ו"אנציקלופדיה מפה לידיעת הארץ". שימש כעורך מדור הטיולים של השבועון "כותרת ראשית", וכתב במגזין "מסע אחר".

מתגורר בהר אדר.

## מספריו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ריאיון עם מנחם מרקוס בעיתון "הזמן הירוק"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:סיירות
קטגוריה:מורי דרך בישראל
קטגוריה:הר אדר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
זיו כהן

**זיו כהן** (נולד ב-13 ביולי 1970) הוא סופר, עיתונאי ומוציא לאור ישראלי.

## ביוגרפיה
כהן נולד וגדל בראשון לציון, בנם של דליה ורחמים כהן, ולו אח ואחות. בנערותו שימש ככתב בידור עבור עיתון הנוער "חמצן" וכן עבור שבועון "להיטון". למד בתיכון מקיף ה' במגמת תיירות.  

את שירותו הצבאי עשה כהן בין היתר כמפקד להקת מפקדת חילות השדה.  

עם סיום שירותו בצה"ל שב לעיסוקו כעיתונאי וערך מקומונים בידיעות תקשורת. 

בשנת 1995 ראה אור רומן ראשון פרי עטו, "עכשיו אני כבר יודע" (יועד לבני נוער). ב-1996 ראה אור ספרו הראשון למבוגרים "בן טובים" העוסק בנער שעובר לצפון תל אביב ומתחבר עם בריון מקומי. הספר לא זכה להצלחה. הוא יצא לאור שוב ב-2008 תחת השם "חמש אבנים". 

בשנים 2000–2004 עבד כדייל אוויר באל על. בשנים 2004–2006 שימש כעורך מקומון "ידיעות אילת" מקבוצת ידיעות תקשורת. הוא כתב עבור מוסף "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות ובשנים 2007–2010 שימש כעורך מקומון "ידיעות פתח תקווה", גם הוא מקבוצת ידיעות תקשורת.

בהשראת עיסוקו כדייל אוויר באל על, כתב ספר העוסק בעלילותיהם של דיילי אוויר בחברת התעופה הבדיונית "אופק" ושמו "נגמר העוף (אבל גם הקוסקוס טעים)". הספר נדחה על ידי ידיעות ספרים והוצאות ספרים אחרות. ב-2008 ייסד כהן הוצאת ספרים בשם "סלע ספרים" ופרסם את הספר בעצמו. הספר זכה להצלחה מסחרית וכהן פרסם שלושה ספרי המשך, שגם הם זכו להצלחה; "נגמר הקוסקוס (אבל גם הדג טעים)" ב-2009 ו"נגמר הדג (אבל גם הבקר טעים)" ב-2010. ב-2011 יצא לאור הספר הרביעי והאחרון בסדרה, "נגמר הבקר (אבל גם ככה אנחנו תיכף נוחתים)". ארבעת ספרי הסדרה נמכרו בלמעלה ממאה וחמישים אלף עותקים. "נגמר העוף (אבל גם הקוסקוס טעים)", הראשון מבין הארבעה, הוא המצליח מכולם ומכר לבדו למעלה מ-60 אלף עותקים.

בשנת 2013 יצא לאור ספרו "קומה רביעית בלי מעלית" ובשנת 2019 יצא לאור ספרו "לא לומד לקח". בשנת 2025 יצא לאור ספרו "מה באמת הסיפור של ינון מגל".

כהן גר בתל אביב ומשמש כמנהל והעורך הראשי של סלע ספרים המתמחה בעיקר בספרי מתח מקוריים ומתורגמים.

## ספריו
***עכשיו אני כבר יודע** (ידיעות ספרים, 1995)
***בן טובים** (ידיעות ספרים, 1996), יצא בשנית תחת השם **חמש אבנים** (סלע ספרים, 2008)
***[[נגמר העוף (אבל גם הקוסקוס טעים)]]** (סלע ספרים, 2008)
***נגמר הקוסקוס (אבל גם הדג טעים)** (סלע ספרים, 2009)
***נגמר הדג (אבל גם הבקר טעים)** (סלע ספרים, 2010)
***נגמר הבקר (אבל גם ככה אנחנו תיכף נוחתים)** (סלע ספרים, 2011)
***קומה רביעית בלי מעלית** (סלע ספרים, 2013): מתאר את חייו של בחור צעיר שעוזב את בית הוריו בדימונה, עובר לגור בתל אביב ונאלץ להתמודד עם יוקר המחיה, בעיות החנייה ומציאות חיי הלילה הלא מוכרת לו בעיר הגדולה. הספר כתוב מבעד עיניו של הגיבור ומשלב בתוכו את האירועים שהוא חווה ואת מחשבותיו
***לא לומד לקח** (סלע ספרים, 2019)
***מה באמת הסיפור של [[ינון מגל]]**, 2025

## קישורים חיצוניים

* 
* יניב הלפרין, "רם אורן של ההומואים", באתר GoGay, 27 במרץ 2008
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סופרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:דיילי אל על
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ה' (ראשון לציון)
קטגוריה:חברי להקת מפקדת חילות השדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
פטוניה

ממוזער|פטוניה
**פטוניה** (שם מדעי: *Petunia*) הוא סוג צמח עשבוני ממשפחת הסולניים. מוצאו באמריקה הדרומית ומיניו השונים שימשו לפיתוח עשרות רבות של זני מכלוא תרבותיים בגדלים וצבעים שונים. בזכות פריחתו השופעת וקלות גידולו נפוץ הצמח כצמח נוי בגינון ברחבי העולם.

## תיאור הצמח
הפטוניה היא עשב חד-שנתי או דו-שנתי, בעל עלים רחבים ודביקים. גבעוליו רכים ולרוב אינם מגיעים לגובה של יותר מ-20–30 ס"מ, אלא משתרעים על פני הקרקע ויוצרים מעין "כריות" או כיסוי שטח צפוף. הפריחה שופעת ונמשכת זמן רב, מתחילת האביב עד סוף הקיץ. הפרחים קטיפתיים, דמויי משפך, בגודל 3–8 ס"מ ובשלל צבעים, דוגמת לבן וקרם, גוני אדום, ורוד, כחול, סגול וארגמן. לפרחיהם של זנים מסוימים שני צבעים או יותר, בדוגמת פסים לאורך הפרח או בשוליו, כאלה שעורקיהם בצבע מנוגד לצבע הרקע, ודוגמאות גיוון נוספות.

## מקור הצמח
ההשערה הרווחת באקדמיה היא שזני הפטוניה הנפוצים בגינות הן תוצרת של הכלאה בין פטוניה אקסילריס - בעלת תפרחת לבנה ועמוסה, פרחיה גדולים ושטוחים, עם גביע ארוך וצר, והמפיצה ריח בשעות הלילה, לבין פטוניה אינטגריפוליה - בעלת פרחים סגולים קטנים, ונטיה להתפשטות גבעולית תת-קרקעית. פרחים מסוג פטוניה נשלחו לראשונה מאמריקה הדרומית לפריז בשנת 1823. הפטוניה איטנגריפוליה נתגלתה על ידי חוקר הארצות ג'יימס טווידי ונשלחה לגנים הבוטניים של גלאזגו בשנת 1831. קיים מגוון גדול של צבעים, גדלים, ריחות וצורות לפרח זה, הן בצמחים המתורבתים והן בתצורות הבר בארצות המקור.

## שימוש גנני
בגינון משמשים מיני הפטוניה כצמחים עונתיים לכיסוי שטחים בערוגות בשולי כבישים, רחובות וכיכרות עירוניות, בשל צמיחתם המהירה ופריחתם הצבעונית והממושכת. באירופה ובאמריקה הצפונית נהוג לשתול פטוניות גם בעציצים וסלים תלויים, יחד עם מיני צמחים פורחים נוספים. בסוף עונת הפריחה הצמחים מתייבשים ויש לעוקרם.

לפטוניה זרעים זעירים המייצרים ספיח רב, כך שניתן למצוא בגינות פרטים רבים שצמחו מזרעים, גם בעונות שבהן לא נשתלו שתילים חדשים.

## שימוש בחקלאות אורגנית
בחקלאות אורגנית, בייחוד בגידול של עגבניות וצמחים ממשפחת הסולניים כמו חציל וטבק, משתמשים בצמחי הפטוניה בגידול משולב, על מנת למשוך את נתר עלי הסלק המעביר העיקרי בעולם של וירוס צהבון האמיר, ולשמש כצמח מלכודת גם לרחפניים ולעש הטבק המעבירים גם הם את המחלה. וירוס זה גורם לעלי הצמח לכמוש ולהתגלגל כלפי מעלה ופירות הצמח בשלים מהר מדי בשמש ונרקבים בעודם קטנים.

## גלריה

קובץ:Petunia-Weizmann001.jpg|פרחי פטוניה במכון ויצמן למדע
File:Smithsoniangardens4.jpg|פטוניה לבנה עם עורקים ורודים
תמונה:Pink petunias.jpg|פטוניות ורודות
קובץ:WeizmannFlowers 0003.JPG|תקריב על פטוניה ורודה-סגולה
קובץ:Petunie.jpg|עציץ פטוניה
קובץ:Black petunia. II.jpg|פטוניה שחורה. הצמח הוא תוצר מלאכותי של השבחה, עד לקבלת גוון סגול-עמוק שנראה כשחור


## קישורים חיצוניים

* 
*  פטוניה עונתית
*  צחי אבנור, פטוניות, תמונות בפליקר

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:סולניים
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחי גן
דאגלס DC-2

ממוזער|שמאל|280px|DC-2 בתצוגה סטטית, בצביעה וסימון של חברת KLM.
**דאגלס DC-2** (באנגלית: **Douglas DC-2**) היה מטוס נוסעים מתוצרת דאגלס איירקראפט קומפני, ייצור המטוס החל בשנת 1934, והוא התחרה בבואינג 247.
בשנת 1935 החלה דאגלס בייצור הגרסה המתקדמת למטוס בשם DC-3, שהפך לאחד המטוסים המוצלחים ביותר בהיסטוריה של התעופה. 

## פיתוח
בשנת 1931 התרסקה בקנזס טיסה של TWA, הסיבה לתאונה היה חלק עץ במטוס שהתפרק, לאחר התאונה החלה דרישה מצד חברות התעופה למטוסים עשויים מתכת בלבד, חברת בואינג פיתחה את ה247 אך לא יכלה לעמוד בקצב הייצור הדרוש, לכן פנו חברות התעופה TWA ויונייטד איירליינס לארבע יצרניות ובקשו מטוס דומה שיכיל 12 מושבים, כן נחיתה, ואפשרות לנחות עם מנוע אחד בלבד. דאגלס פיתחה את הDC-1 שהיה אב הטיפוס של ה-DC-2 ו-DC-3, והוא טס לראשונה ב-1 ביולי 1933.

עיצוב המטוס הרשים מספר חברות תעופה, והן הזמינו את המטוס, בין החברות שהזמינו את המטוס היו פאן אמריקן, KLM, לוט, סוויסאייר, ו-TWA. נבנו 156 מטוסים מדגם זה.

## גרסאות
* **DC-2A** ו-**DC-2B** פעלו בין היתר בחברת לוט ובחיל האוויר של ארצות הברית.
* **XC-32** גרסת תובלה, יוצרו 16 מטוסים מדגם זה.
* **C-32A** יוצר בתחילת מלחמת העולם השנייה נבנו 24 מטוסים מדגם זה.
* **C-33** מטוס תובלה, בדגם זה דלת מיוחדת למטען יוצרו 18 מטוסים מדגם זה.
* **YC-34** דומה לדגם XC-32, יועדה לטיסות VIP נבנו 2 מטוסים מדגם זה.
* **C-41** ,**C-39** ,**C-38** ו-**C-42** בדגמים אלו שונו המנועים וביצועי המטוס.
* **R2D** ו-**R2D-1** מטוסי נוסעים ותובלה, יוצרו במיוחד עבור הצי האמריקאי.

## מפעילים צבאיים
*  הצי הארגנטינאי
*  חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
*  חיל האוויר הפיני
*  לופטוואפה
*  חיל האוויר של הצבא הקיסרי היפני
*  חיל האוויר הספרדי
*  חיל האוויר המלכותי
*  חילות האוויר של צבא ארצות הברית **/** חיל הנחתים האמריקני **/** הצי האמריקני **/** ארצות הברית חיל האוויר

## קישורים חיצוניים

* תמונות המטוס באתר "JetPhotos"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
קטגוריה:מקדונל דאגלס
DC2
חביב תומא

**חביב חסן תומא** (בערבית: **حبيب حسن توما**; 12 בדצמבר 1934 – 1998) היה מלחין וחוקר אתנומוזיקולוגיה ערבי ישראלי.

## אודות
תומא למד בקונסרבטוריון דוניה ויצמן בחיפה ואחר כך ב, שם סיים את לימודיו בשנת 1962. הוא למד הלחנה אצל אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' ואחר כך אתנומוזיקולוגיה אצל קורט ריינהרד (Kurt Reinhard) בברלין והשלים בשנת 1968 דוקטורט באתנומוזיקולוגיה באוניברסיטה החופשית של ברלין, אשר עסק בנושא מקצבי המקאם. באירופה למד בין השאר אצל אוליבייה מסייאן ואצל שטוקהאוזן. בשנת 1970 החל לשמש כפרופסור באוניברסיטה החופשית בברלין. 

בשנת 1975 פרסם בגרמנית את ספרו "המוזיקה של הערבים", הספר זכה להצלחה ותורגם לצרפתית ולאנגלית.

בין יצירותיו, "רפסודה אוריינטלית - יצירה לשני חלילים ותוף" משנת 1957. נישא למוניקה קירכברגר (Monika Kirchberger) והיה אב לבת.

## מיצירותיו

* The Music of the Arabs, trans. Laurie Schwartz. Portland, Oregon: Amadeus Press. (1996).
* Maqam Bayati, Israel Music Publications.
* Rhapsodie Orientale, Israel Music Publications.
* Study #1 (For Flute), Israel Music Publications.
* Study #2 "Combinations" (For Flute), Israel Music Publications.
* The Maqam Phenomenon: An Improvisational Technique in the Music of the Middle East (1971)
* "Taqsim" for solo piano, Israel Music Publications
* "Suite Arabe" for solo piano, Israel Music Publications


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקאים ערבים ישראלים
קטגוריה:אתנומוזיקולוגים
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
דאגלס DC-1

**דאגלס DC-1** היה מטוס הנוסעים הראשון בסדרת ה-DC של דאגלס איירקראפט קומפני, המטוס היה אב טיפוס ועליו התבססו המטוסים DC-2 ו-DC-3. 
יוצר מטוס אחד מדגם זה.

## פיתוח
בשנת 1931 התרסקה בקנזס טיסה 599 של TWA, הסיבה לתאונה חלק עץ במטוס שהתפרק כתוצאה ממים שחלחלו לתוכו.

לאחר התאונה החלה דרישה למטוסים עשויים ממתכת בלבד, בואינג הציעה את ה247, אך כושר הייצור של בואינג היה מוגבל. חברות התעופה TWA ויונייטד איירליינס ביקשו מארבע יצרניות מטוסים, מטוס דומה שיכיל 12 מושבים, כן נחיתה, ואפשרות לנחות עם מנוע אחד בלבד. מנכ"ל החברה דונלד דאגלס סירב לקבל את ההזמנה, מכיוון שלא האמין שיצליח למכור 100 מטוסים (הכמות הנדרשת לכיסוי עלויות הפיתוח). עם זאת הוא עיצב מטוס שחרג מהמפרט של TWA ויונייטד איירליינס, המטוס היה יכול להמריא עם מנוע אחד בלבד, והיו בו בין היתר מערכת חימום ובידוד מרעש המנוע. טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-1 ביולי 1933, בחצי שנה שלאחר מכן טס המטוס למעלה מ-200 טיסות מבחן. מודל הייצור נקרא DC-2, הוגדלה בו קיבולת הנוסעים, והוא צויד במנועים חזקים יותר.

המטוס נמכר בשנת 1938 ללורד פורברס בבריטניה, והוא מכר אותו מאוחר יותר לחברת התעופה הספרדית Líneas Aéreas Españolas Postales, המטוס נהרס בדצמבר 1940 בעת שניסה לנחות בנמל התעופה במאלגה.

## קישורים חיצוניים

* המטוס באתר "מוזיאון המטוסים הווירטואלי"
* סיפורו של המטוס 

קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
קטגוריה:מקדונל דאגלס
DC1
העיר בוורוד

**העיר בוורוד** הוא ירחון ישראלי בהוצאת רשת שוקן המיועד לקהילת הלהט"ב שיצא בישראל כחינמון בין 2008 ל-2010.

## היסטוריה
### רקע
"העיר בוורוד" היה גלגולו של העיתון "הזמן הוורוד" שנוסד בשנת 1996. בשנת 2004 נקלע המו"ל שלו לקשיים כלכליים ובמשך חודשים ספורים יצא "הזמן הוורוד" בשם "הזמן החדש", בחסות החברה המסחרית "טלטאץ' תקשורת".

באפריל 2005 חידשה האגודה למען הלהט"ב בישראל בשיתוף המקומון התל אביבי "העיר" את הוצאת העיתון; לעורכת העיתון מונתה רחל נחמה, עורכת מוספים ב"קבוצת הארץ". בפברואר 2008 רכש "העיר" את זכויות ההוצאה לאור והעיתון נדפס במשך שנתיים תחת השם "העיר בוורוד". חזות העיתון שונתה ועיצובו דמה לאחד ממוספי עיתון העיר הן בגודל העיתון (שהוקטן לגודל A4) והן בפורמט ההדפסה, שהומר כולו לדפי כרומו. והוא הופץ בפורמט זהה לשאר מקומוני "העיר" של רשת שוקן.

### פעילותו
העיתון הציג סקירה חדשותית של אירועים ונושאים הקשורים ללהט"ב מישראל ומהעולם, כתבות פנאי ולייף סטייל, תיירות, אופנה, פנאי וכלכלה, וכן טורי דעה של דמויות בולטות מתוך הקהילה ומחוצה לה. כתבות המגזין של העיתון סיקרו נושאים חברתיים שונים, וגיליון מיוחד הוקדש לאירוע הרצח בברנוער.

במהלך השנתיים בהן יצא נערך העיתון על ידי מיה מנע. במאי 2010, חמישה חודשים לפני סגירתו, הושק העיתון מחדש במסגרת אירועי הגאווה 2010, ואף הפורמט שלו שונה לגודל קטן יותר ולדפי כרומו. לאחר השינויים יצאו ארבעה גיליונות והושק שירות להפצה חינמית של העיתון לבתי מנויים. באוקטובר 2010 הודיעה רשת שוקן על סגירת העיתון.

### ביקורת
בגליונותיו המוקדמים ה"זמן הוורוד" עסק בנושאים חתרניים ובמחאה לטובת קידום זכויות הקהילה. כך, למשל, בשער הגיליון שיצא ב-3 בנובמבר בשנת 1996 פורסם פוטומונטז' של חברי הכנסת הדתיים חנן פורת וזבולון המר בגופם של דוגמנים ערומים בחלק גופם העליון. העיתון פרסם תמונה זו במטרה ללעוג למדיניותם המפלה כלפי הקהילה. יש הטוענים כי עקב הרכישה של העיתון והפיכתו למוסף במקומון "העיר" של רשת שוקן, העיתון איבד את אופיו החתרני לטובת שיח מסחרי ורדוד בדומה למקומונים אחרים של אותה תקופה. העיתון עבר כחלק מתפנית מסחרית זו לעיסוק מוגבר בענייני לייף סטייל, אופנה ויחסי ציבור. בתקופה זו רוב הדיונים של הקהילה ההומו-לסבית (כפי שנקראה אז) שעסקו בנושאים פוליטיים חברתיים עברו לאינטרנט.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשת שוקן
קטגוריה:עיתונות להט"ב בישראל
קטגוריה:ישראל: חינמונים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:העיר
דוקטור ווטסון

**דוקטור ג'ון ה. ווטסון** (באנגלית: **Dr. John H. Watson**) הוא הדמות המשנית העיקרית בספרי שרלוק הולמס, שכתב סר ארתור קונן דויל. ווטסון הוא רופא. בספרים, רוב הפעמים ווטסון הוא מספר הסיפור.

## ביוגרפיה דמיונית
ווטסון היה קצין ורופא בצבא הבריטי. הוא עבר הכשרה כלוחם וקצין ושירת בחיל הרגלים ברגימנט הרובאים המלכותי של נורת'אמברלנד. הוא לחם באפגניסטן במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה. ב-27 ביולי שנת 1880, בעת שסופח לרגימנט חיל רגלים אחר, רגימנט ברקשייר המלכותי, נפצע ווטסון בקרב מייוונד, ועדיין יש בגופו קליע שלא הוצא.

בשנת 1887 נשא ווטסון לאישה את מרי מורסטן, ושכר לעצמו מרפאה יחד עם רופא נוסף. בעקבות כך פחתה תדירות מפגשיו עם הולמס והרפתקאותיו עמו, למרות שהוא הקפיד לבוא לבקר את הולמס מדי פעם. בהמשך, ככל הנראה בתקופת 'מותו' של שרלוק הולמס, מתאלמן ווטסון, והוא התייחס לכך בעקיפין: "באיזשהו אופן כבר נודע לו על השכול שפקד אותי, ואת השתתפותו בצערי הביע בהתנהגותו יותר מאשר בדבריו."

## היכרות עם הולמס
בספר הראשון בסדרה, "**[[חקירה בשני]]**", מכיר ווטסון את שרלוק הולמס דרך מכר משותף. ווטסון מגלה התעניינות בתחומי עבודתו של הולמס ובשל היותו רווק, מחליט לשכור יחד עם הולמס חדרי מגורים ברחוב בייקר 221 ב', ושם הם גרו בשותפות עד לנישואיו של ווטסון.

## ספרי הפרשיות
ווטסון מעלה על הכתב עשרות פרשיות שחקר שרלוק הולמס, ומוציא אותם לאור בתור קובצי סיפורים קטנים. לא תמיד מרשה הולמס לווטסון לפרסם סיפור. למשל, כשעסק בפרשיית בית המלוכה ההולנדי, הולמס לא הרשה לו לכתוב דבר על המעשה, ויתרה מכך גם לא גילה לו על כך דבר.

ב"**בעיה הסופית**", הסיפור בו לכאורה "מת" שרלוק הולמס, משאיר הולמס לווטסון מכתב, בו הוא אוסר עליו לפרסם פרטים על אופן "מותו", ומנחה אותו כיצד להרשיע את הפושע שעמו הוא מתעמת, פרופסור מוריארטי. ווטסון מגדיר את הולמס כ"אדם המצוין והחכם ביותר שהכרתי מעודי". לפי הסיפור נראה שבינו לבין הבלש ישנה חברות עמוקה מאוד, ושניהם מעריכים מאוד איש את רעהו.

## אזכורים בספרות
סופרים ויוצרים רבים שאבו השראה מדמותו של שרלוק הולמס והעזר כנגדו ד"ר ג'ון ווטסון. הסופר ג'ון לה קארה, למשל, העיד כי את ההשראה לדמותם של גיבורו ג'ורג' סמיילי ושותפו פיטר גוילאם שאב מגיבוריו של קונאן דויל.

## קישורים חיצוניים
* 
* Watson Was a Woman - מאמר משנת 1941 שטען כי ווטסון הוא אישה

## הערות שוליים

ד"ר ג'ון, ווטסון
ד"ר ג'ון, ווטסון
ווטסון
אגם דון חואן

**אגם דון חואן** (באנגלית: **Don Juan Pond**) הוא אגם קטן, רדוד, ביבשת אנטארקטיקה, בעמק רייט שבארץ ויקטוריה.
אגם דון חואן הוא מגופי המים הטבעיים בעלי רמת המליחות הגבוהה ביותר על פני כדור הארץ העומדת על יותר מ-44%, גבוהה בהרבה מרמת המליחות של ים המלח, העומדת על 34.2%.
האגם התגלה בשנת 1961 על ידי ג'ורג' אייץ' מייר, ונקרא של שמם של שני טייסי המסוק האמריקאים שהיו מעורבים במיפוי האגם, סגן דון רו וסגן ג'ון היקי.

רמת המליחות של מי האגם גבוהה יותר מזו של מי אגם ונדה (35%), הממוקם גם הוא באנטארקטיקה, בעמקים היבשים מקמרדו, ושל אגם עסל (34.8%) שבג'יבוטי. קיימות הערכות כי רמת המליחות באגם מגיעה לעיתים עד כדי פי 18 מזו הקיימת באוקיינוסים, כלומר עד 63%. 

כתוצאה מרמת המליחות הגבוהה של מי האגם, ולמרות הטמפרטורות הנמוכות השוררות באזור, נשארים מי האגם במצב נוזלי גם בטמפרטורה של 50 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.

המומסים העיקריים באגם הם מלחי סידן. על פי המדידות, כל קילוגרם של מי האגם מכיל כ-413 גרם של סידן כלורי (CaCl2) וכ-29 גרם של מלח בישול (NaCl). פני הקרקע שסביב האגם מכוסים במלחי נתרן וסידן, אשר התגבשו כתוצאה מאידוי המים. האגם נמצא בתהליך של התייבשות, ונפחו משתנה בהתאם לעונות השנה.

## [[פאונה]] ו[[פלורה]]

מחקרים על צורות חיים בתנאי הקיצון השוררים באגם הדגימו סביבה שהיא בעיקרה סטרילית, ובאזורים מסוימים עלתה נוכחות בקטריות ושמרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיאי עולם
קטגוריה:אנטארקטיקה: ימות ואגמים
קטגוריה:ימות ואגמים מלוחים
קטגוריה:אגמים טרמינליים
צ'וואה הראשון

**צ'ואה נבקה הראשון** (בלוגנדה **Chwa I Nabakka**) היה הקבקה (מלך) השני של ממלכת בוגנדה במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-14 אחרי קינטו קאטו. 

צ'ואה היה בנם של קינטו קאטו, הקבקה הראשון של בוגנדה ושל נמבי ננטוטטולולו בת שבט נגיה. הוא עלה לשלטון עם מות אביו והקים את בירת הממלכה בביגו. צ'ואה נישא לשתי נשים - נאבקיאלה נאקו מנצר פומבה ונקיוולה מנצר נגונגה ממנה נולד בנו אומולנגירה קלימרה.

קלמירה הונס ממלכת בוגנדה לממלכת בוניורו על ידי אביו, שם מצא מפלט אצל דודו, אמוקמה וויניי מבוניורו. קלמירה ניהל רומן עם אחת מנשות דודו. בנו מאותה אישה נקרא קימרה והיה למלכה השלישי של בוגנדה. 

כהונתו של צ'ואה הייתה רצופה מאבקים פנימיים בין השושלות השונות בממלכה. לבסוף הוא ויתר על כס המלכות ועבר למגונגה. תאריך מותו ומקום קבורתו אינם ידועים. עם ירידתו מהכס עברה הממלכה תקופה של אינטררגנום שבה נאבקו מספר יורשים על השלטון. תקופה זו תמה בשנת 1374 עם עלייתו לשלטון של קבקה קימרה.

## קישורים חיצוניים
* רשימת מלכי בוגנדה
* גנאלוגיית מלכי בוגנדה

קטגוריה:אוגנדה: היסטוריה
קטגוריה:אוגנדים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-14
דמיטרי שאקולין

**דמיטרי ויקטורוביץ' שאקולין** (ברוסית: **Дмитрий Викторович Шакулин** יליד קירוב, 11 במאי 1968) הוא כדורסלן עבר ומאמן.

## קריירה
שאקולין עסק בכדורסל מגיל צעיר, בזכות אביו שהיה כדורסלן ושיחק באליפות מחוז קירוב בכדורסל. בגיל 14 שאקולין עבר למוסקבה שם שיחק במספר קבוצות נוער.

במהלך הקריירה שיחק בשורותיהן של מספר קבוצות ידועות, בהן דינמו מוסקבה (1985-1992, 1993-1996, 2001-2002) וקבוצת אוברלכינגן בגרמניה (1994-1995, 1998-1999). במשך עונה (1997-1998) שיחק שאקולין בצסק"א מוסקבה ובמשך שנתיים שיחק בליגה הישראלית כשחקן במכבי ראשון לציון (1999-2000). לפני שהחליט לפרוש ממשחק פעיל שיחק בשנים 2001-2002 בספרטק סנקט פטרבורג.

### מאמן
כמאמן מקצועי, שאקולין אימן את חימקי מוסקבה (2003-2007), את דינמו מחוז מוסקבה (2008) ומיולי 2008 החל לשמש כעוזר מאמן של אטורה מסינה בצסק"א. שאקולין היה גם עוזרו של יבגני פאשוטין באליפות אירופה לנוער ב-2005 כאשר רוסיה זכתה בטורניר. בנבחרת רוסיה עבד כעוזר מאמן לדייוויד בלאט שאף הציע אותו כמועמד להחליפו לכשיעזוב את אימון הנבחרת הרוסית.

היה ממלא מקום מאמן קבוצת הכדורסל של צסק"א מוסקבה מה-25 בנובמבר 2010, לאחר פיטוריו של דושקו וויישביץ' בעקבות סדרת כישלונות ביורוליג. הוא המשיך בתפקידו עד ל-28 בפברואר 2011, כשהתפטר בשל סדרת כישלונות נוספים.

## קישורים חיצוניים

* בלאט המליץ על מחליף ברוסיה: יבגני פשוטין ודמיטרי שאקולין
* דושקו וויישביץ' פוטר מאימון צסק"א, למחליפו מונה שאקולין

קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:כדורסלנים רוסים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:מאמני כדורסל רוסים
קטגוריה:כדורסלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני ספרטק סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:מאמני צסק"א מוסקבה בכדורסל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
יוסף מרכוס

**יוסף מרכוס** (2 באוגוסט 1886, גרמניה – 2 ביולי 1961, ישראל) היה מחנך יהודי ומייסד תנועת הנוער היהודית-גרמנית בלאו-וייס.

בשנת 1907 הקים מרכוס בגרמניה את "איגוד המשוטטים" (Wanderverein) בברסלאו, ובשנת 1912 הקים את תנועת בלאו וייס.

בשנת 1917 נישא לאמנית קטה אפרים מרכוס, ועם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 עלו בני הזוג לארץ ישראל. בארץ הוא שימש כעורך דין ומשנת 1948 היה יועץ משפטי במשרד הפנים. בנם המשותף הוא החלילן אפרים מרכוס.

## לקריאה נוספת

* Pädagogen- Pastoren- Patrioten: Biographisches Handbuch zum Druckgut für Kinder und Jugendliche von Autoren und Illustratoren aus Mecklenburg-vorpommern von den Anfängen bis einschließlich 1945, Stephan Sehlke


## הערות שוליים

קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
לוקומוטיב (אגודת ספורט)

שמאל|ממוזער|250px
**אגודת הספורט הרוסית "לוקומוטיב"** (ברוסית: Российское физкультурно-спортивное общество «Локомотив», РФСО Локомотив) היא התאחדות הספורט של עובדי הרכבות ומסילות הברזל ברוסיה שהוקמה ב-1922 בשם מועדון מהפכת אוקטובר. ב-1931 הפכה לאגודת רכבת קאזאן-מוסקבה על שם מסילות הברזל שבקו זה. ב-1936 על פי הנחיה בין משרדית של משרד התחבורה, האגודה החלה לשאת את השם לוקומוטיב. ב-1987 האגודה שינתה את המבנה שלה באופן ניכר בעקבות פירוק אגודות רבות בברית המועצות

במתכונתה הנוכחית, האגודה נרשמה במשרד המשפטים הרוסי ב-23 באפריל 1999. האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו בקרב עובדי הרכבות והתחבורה ברוסיה. היא מאגדת את כל מועדוני הספורט של לוקומוטיב ברוסיה.

## מועדוני לוקומוטיב
* לוקומוטיב ירוסלבל - זכתה שלוש פעמים באליפות רוסיה בהוקי קרח (1997, 2002-2003) והעפילה לגמר היורוליג ב-1998
* לוקומוטיב בלגורוד-בלגורייה - מועדון כדורעף רוסי מצליח; זכה 7 פעמים באליפות הרוסית, 6 פעמים בגביע הרוסי ופעמיים בליגת האלופות.
* לוקומוטיב קובאן, בעבר לוקומוטיב מינרלני וודי ולוקומוטיב רוסטוב. הקבוצה זכתה בגביע הרוסי בשנת 2000 ובעונות 2001, 2002 סיימה במקום השלישי בליגת העל הרוסית בכדורסל.
* לוקומוטיב מוסקבה - קבוצת הכדורגל העיקרית, זכתה באליפות הרוסית ב-2001 וב-2002 והעפילה לשמינית גמר ליגת האלופות.
* לוקומוטיב מוסקבה (רוגבי) - קבוצת הרוגבי לוקומוטיב מוסקבה, זכתה 9 פעמים באליפות רוסיה ברוגבי ו-12 פעם בגביע.
* לוקומוטיב מוסקבה (הוקי קרח) - מועדון הוקי קרח מוסקבאי שהתקיים בשנים 1949-1982 והוקם מחדש ב-1983. הקבוצה זכתה בגביע שפנגלר ב-1967 כשהישג השיא שלה באליפות היה מקום שלישי ב-1960.
* לוקומוטיב מוסקבה (כדורגל חופים) - אלופת רוסיה, פעמיים ברציפות.
* לוקומטיב ניז'ני נובגורוד - מועדון כדורגל רוסי המשחק בליגה הרוסית השנייה, השתתף מספר עונות בליגה הבכירה, כשהישג השיא היה מקום 6 באליפות 1992.
* לוקומוטיב יקטרינבורג - מועדון כדורעף שזכה פעם אחת באליפות (1989) ו-3 פעמים בגביע
* לוקומוטיב נובוסיבירסק - מועדון כדורעף רוסי שהישג השיא שלו הוא גמר הגביע הרוסי ב-2009
* לוקומוטיב סנקט פטרבורג - מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, צפון רוסיה.

## קבוצות נוספות בשם לוקומוטיב
*לוקומוטיב סופיה - מועדון כדורגל מהעיר סופיה, בירת בולגריה. לקבוצה זו אין קשר עם האגודה הרוסית.
*לוקומוטיב טביליסי - מועדון כדורגל מהעיר טביליסי. הקבוצה הוקמה על ידי האגודה כאשר היא פעלה בכל תחומי ברית המועצות
*לוקומוטיב אסטנה - מועדון כדורגל מהעיר אסטנה. הקבוצה הוקמה על ידי האגודה כאשר היא פעלה בכל תחומי ברית המועצות

## ראו גם
*צסק"א מוסקבה (אגודת ספורט)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מוסקבה: מועדוני ספורט
קטגוריה:רוסיה: ארגוני ספורט
וולאס ארתור

**ואלאס ארתור** (Wallace Arthur; נולד ב-30 במרץ 1952 בבלפסט) הוא חוקר בתחום ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית ופרופסור באוניברסיטה הלאומית של אירלנד, גאלווי. 

ארתור הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אלסטר ודוקטורט מאוניברסיטת נוטינגהאם. הוא עורך מייסד (ביחד עם שון קרול ורודולף ראף) של כתב העת Evolution & Development. 

בספרו ", Creatures of Accident: The Rise of the Animal Kingdom" משנת 2006, הוא מסביר את עמדתו מדוע תהליכים אבולוציוניים נוטים לקדם את המורכבות של היצורים החיים.

## מספריו
*המכונה הירוקה, גלילאו, 1993. 

* *Mechanisms of Morphological Evolution*: 1984, Wiley
* . Theories of Life: Darwin, Mendel and Beyond, New York & Hammondsworth, U.K: 1987, Penguin
* *A Theory of the Evolution of Development*: 1988, Wiley
* *The Origin of Animal Body Plans*: 1997, Cambridge University Press
* *Biased Embryos and Evolution*: 2004, Cambridge University Press
* *Creatures of Accident: The Rise of the Animal Kingdom*: 2006, Hill & Wang (Farrar, Straus & Giroux)


## קישורים חיצוניים
* דף אישי באתר האוניברסיטה הלאומית של אירלנד.
* ראיון עמו

 

קטגוריה:גנטיקאים
קטגוריה:מדענים אירים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1952
גאויה

**נהר גאויה** (בלטבית: **Gauja**, באסטונית: Koiva jõgi) הוא נהר הזורם בלטביה ובאסטוניה, ומהווה גבול בין המדינות. מסלול זרימתו הוא מצפון-מזרח לאורך 18 ק"מ, לאחר מכן הוא פונה לכיוון דרום מערב, ונשפך לים הבלטי במפרץ ריגה לא רחוק מהעיר ריגה.

על הנהר ממוקמות מספר ערים חשובות, בהן צסיס וולמירה. באזור שבין ולמירה לבין הכפר מוריאני, הנהר זורם בפארק לאומי גאויה. בשטח הפארק נשמרו שרידים של מספר מבצרים מימי הביניים.

למרות שהנהר זורם במישור הוא ידוע כנתיב פופולרי לתחרויות רפטינג, בשל שינויי הנתיב התכופים וקיום מקטעי אשד רבים הכוללים שיפועים תלולים.

מקור המים העיקרי הוא הפשרת שלגים (35-40%). מקורות נוספים הם גשמים ומקורות תת-קרקעיים. בתקופת החורף הנהר מכוסה בקרח. רוחב הנהר כ-20–30 מטרים, ובקרבת הים הרוחב מגיע לכ-80–100 מטרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לטביה: נהרות
קטגוריה:אסטוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הבלטי
קטגוריה:מפרץ ריגה
קטגוריה:גבול אסטוניה–לטביה
ספרות מרוקאית

ממוזער|טקסט=הספרייה הלאומית של מרוקו, רבאט, בירת מרוקו|הספרייה הלאומית של מרוקו, רבאט, בירת מרוקו
**ספרות מרוקאית** היא ספרות שנכתבה על ידי מרוקאים, בדרך כלל בשפות ערבית (בניב המרוקאי), שפות ברבריות או בצרפתית.  

ניצני הספרות המרוקאית בתחילת האלף השני לספירה, בתקופת שלטון האלמורבידים (1040 - 1147). שני סופרים בולטים במיוחד בתקופה זו הם קאדי עיאד ואבן באג'ה. בתקופה זו נכתב "רוצ' אלקרטאס", כרוניקת מרוקו. אחרי שנת 1086 השפיעו גם שליטי בית אומיה על הספרות. פריחה ספרותית נוספת התרחשה במהלך תקופת שלטון אל-מוואחידון. בתקופה זו פעלו אבן רושד, אבו טפיל ואבן זהר. 

בין הסופרים הבולטים בני זמננו: דריס שרייבי וטאהר בן ג'לון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות מרוקאית
קרם פרש

**קרם פרש** (מצרפתית: **crème fraîche**) הוא מוצר חלבי, דומה לשמנת חמוצה המכיל בין 30% ל-45% שומן ובעל pH של כ-4.5. הוא מיוצר על ידי התססה של חיידקים, אך סמיך יותר וחמוץ פחות משמנת חמוצה. טעמו שמנתי, חלבי ומתוק עם ארומה חמצמצה.

קרם פרש נפוץ כרוטב במנות אחרונות, כיוון שאינו מתפרק בבישול הוא משמש להקרמה והעשרת מרקים וקדרות. משתמשים בו גם כתחליף לשמנת חמוצה וכתחליף לחמאה במריחה על לחם.

מקור המוצר בצרפת, אך כיום ניתן למצוא אותו במדינות רבות, לרבות בישראל.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי חלב
קטגוריה:חומרי גלם מחלב
קתדרלת סלוודור דה אווילה

250px|ממוזער|חזית הקתדרלה
**קתדרלת סלוודור דה אווילה** (בספרדית: Catedral del Salvador de Ávila) היא קתדרלה באווילה שבקסטיליה הישנה בספרד. הקתדרלה נחשבת לאחת הקתדרלות הגותיות הראשונות בספרד.

## מבנה

הקתדרלה תוכננה כקתדרלה-מבצר כאשר האפסיס שלה משמש כצריח בחומות העיר. היא מוקפת במספר בתים מפוארים, מעין ארמונות קטנים, החשובים שבהם הם: ארמון הערב, ארמון המלך הפעוט, ארמון הואלדרבאנוס, שהיו אחראים להגנת *Puerta de los Leales* ("שער הנאמנים") שידוע גם כ-*La Puerta del Peso de la Harina* ("שער דרך הקמח").

הקתדרלה, כאמור, בנויה בסגנון גותי ונחשבת לקתדרלה הגותית הראשונה בספרד. היא מכילה קווי דמיון לבזיליקת סן-דני שבפריז, הכנסייה הגותית הראשונה.

## היסטוריה

ההיסטוריונים אינם יודעים מתי החלה בניית הקתדרלה, כאשר ישנן שתי תאוריות בנושא. הראשונה טוענת שאלוואר גרסיה החל את בנייתה ב-1091 בתוך השרידים של כנסיית המושיע שנהרסה עקב מתקפות המוסלמים ושהמלך אלפונסו השישי, מלך קסטיליה גייס את הכסף הדרוש לבנייתה. היסטוריונים אחרים טוענים שהיא פרי עבודתו של המאסטרו פרושל ונבנתה במהלך המאה ה-12, בזמן אכלוסה מחדש של קסטיליה הישנה שהונהג בידי ריימונד מבורגונדי.

חלקים מהמאה ה-13 בקתדרלה כוללים את הקומות הראשונות של המגדלים והספינות המשניות. מהמאה ה-14 נכללים הקומות השניות של המגדלים, הקלויסטר, הקמרונות והתמיכות הדואות. הקתדרלה הושלמה במאה ה-15. ב-1475 נוסף לקתדרלה שעון מכני מאת חואן גואס.

## גלריה

Catedral del Salvador de Ávila 31.JPG
Interior catedral avila.jpg
Ávila catedral interior 02.JPG
Catedral de Ávila, portada norte, detalle.JPG
קובץ:Avila Catedral 04a by-dpc.jpg|האפסיס של הקתדרלה משולב בחומות אווילה


## קישורים חיצוניים

* 

סלוודור דה אווילה
קטגוריה:קסטיליה ולאון: מבנים
עקעקים

ממוזער|Cissa chinensis
**עקעקים** הוא שמם של מספר סוגים של ציפורי שיר ממשפחת העורביים הכוללים ארבעה סוגים: עקעק (*Pica*), עקעק כחול (*Urocissa*), עקעק ירוק (*Cissa*) ועקעק תכול (*Cyanopica*). על פי מחקרים גנטיים, העקעקים אינם יוצרים קבוצה מונופילטית, ונראה שמראם הדומה התפתח באופן בלתי תלוי.

מין נוסף הדומה לעקעקים הוא העקעק האוסטרלי, אשר אינו שייך למשפחת העורביים, ונקרא כך על ידי המתיישבים הלבנים באוסטרליה בשל דמיונו לעקעק הזנבתן, הנפוץ ביבשת אירופה.

ב-2023 דווח כי חוקר ציפורים ראה קינים של עופות מים בהולנד שהכילו חלקים ממגבי שמשה של מכוניות, משקפי שמש, פרחים מפלסטיק, ועוד.

הוא הופתע כשבחן קן מוזר שהתגלה באנטוורפן, בלגיה ב-2021. זה היה קן של עקעק זנבתן (Pica pica), ומחלקו העליון בלטו קוצים ארוכים וחדים של דוקרנים.

## סוגים
* משפחת עורביים (Corvidae)
** סוג עקעק (*Pica*)
*** מין עקעק זנבתן (*Pica pica*)
*** מין עקעק קוריאני (*Pica sericea*)
*** מין עקעק צהוב-מקור (*Pica nuttalli*)
*** מין עקעק שחור-מקור (*Pica hudsonia*)
** סוג עקעק כחול (*Urocissa*)
*** מין עקעק כחול טאיוואני (*Urocissa caerulea*)
*** מין עקעק כחול אדום-מקור (*Urocissa erythrorhyncha*)
*** מין עקעק כחול צהוב-מקור (*Urocissa flavirostris*)
*** מין עקעק לבן-כנף (*Urocissa whiteheadi*)
*** מין עקעק-כחול סרי לנקה (*Urocissa ornata*)
** סוג עקעק ירוק (*Cissa*)
*** מין עקעק ירוק מצוי (*Cissa chinensis*)
*** מין עקעק ירוק הינדו-סיני (*Cissa hypoleuca*)
*** מין עקעק ירוק ג'אווה (*Cissa thalassina*)
*** מין עקעק ירוק בורניאי (*Cissa jefferyi*)
** סוג עקעק תכול (*Cyanopica*)
*** מין עקעק תכול מצוי (*Cyanopica cyanus*)
*** מין עקעק איברי (*Cyanopica cooki*)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורביים
קטגוריה:שמות עממיים של עופות
אדה טרבאי

**אדה טרבאי** (בהונגרית: **Tarbay Ede**; 3 במרץ 1932 – 9 בנובמבר 2019) היה סופר, משורר, מתרגם ומחזאי יהודי-הונגרי זוכה פרס אטילה יוז'ף (הפרס הספרותי הממלכתי הגבוה בהונגריה).

## ביוגרפיה
אדה טרבאי נולד בבודפשט. אביו, יוז׳ף טרבאי, היה יליד מזקבשד, אימו יוספה שמש, ילידת ג׳ולה-פהרבר. אדה טרבאי התחיל את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת אטווש לוראנד, והמשיך באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בבודפשט. כבר במהלך לימודיו התחיל לפרסם סיפורים, שירי ילדים ותרגומים. עם סיום לימודיו ב-1957 הוא התחיל לעבוד כדרמטורג בתיאטרון מישקולץ. בין 1959 ל-1965 הוא עבד במחלקת הנוער של הטלוויזיה ההונגרית. מ-1965 עד 1974, ובין 1979 ל-1992 היה דרמטורג בתיאטרון הבובות הלאומי. במהלך השנים הללו, פרסם מעל 30 ספרי ילדים, והיה שותף ליצירת כמה מסדרות הטלוויזיה הפופולריות ביותר לילדים. מ-1993 עד 2002, הוא לימד ספרות ילדים במכללה להוראה בז׳מבק, ובמקביל, התחיל לפרסם ספרי שירה. מלבד ספרי הילדים והשירה הרבים, יצירתו הענפה כוללת תסריטים, תסכיתים וספרי עיון. אדה טרבאי זכה לפרסים ספרותיים רבים, ביניהם פרס יוז׳ף אטילה, ופרס סטפנוס.

בנו, דוד טרבאי, הוא סופר ומתרגם.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות אדה טרבאי 

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהדות בודפשט: אישים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס אטילה יוז'ף
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1932
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2019
רג'ינה ברט

**רג'ינה בְּרֶט** (אנגלית: Regina Brett; נולדה ב-31 במאי 1956) היא עיתונאית ובעלת טור בעיתון The Plain Dealer, העיתון הראשי של העיר קליבלנד במדינת אוהיו שבארצות הברית ומגישת תוכנית רדיו. הייתה בין המועמדים הסופיים לפרס פוליצר בתחום הביקורת בשנים 2008 ו-2009. כתבה את הספר "חמישים לקחי חיים" (God Never Blinks: 50 Lessons for Life's Little Detours). במהלך הקריירה שלה פרסמה אלפי טורים.

בשנת 1998 היא חלתה בסרטן השד ותיארה את חייה לאחר גילוי המחלה ותהליך הטיפולים בכתבות שזכו לפרס עיתונאי.

ברט זכתה בפרסים ובהם פרס פטיש הכסף (Silver Gavel Award) מטעם ארגון עורכי דין בארצות־הברית. טור שפרסמה במלאת לה חמישים, תחת הכותרת "חמישים לקחי חיים" (Fifty Life Lessons), צוטט באינטרנט, ואף תורגם ברובו לעברית, תחת הכותרת "40 הלקחים שהחיים למדו אותי".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
מחלף חולון מזרח

**מחלף חולון מזרח** הוא מחלף המחבר את כביש 4 עם שדרות ירושלים במזרח חולון ועם אזור התעשייה והעסקים של העיר. בעתיד מתוכנן המחלף להתחבר לשכונת נחלת יהודה בראשון לציון.

בקרבת המתחם שוכנים מתחמי תעשייה בהם עזריאלי חולון ומסוף קריית שרת.

## היסטוריה
תוכנית המחלף אושרה על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בפברואר 2002, במטרה לאפשר כניסה מזרחית חדשה לחולון במקום הכניסות הבלתי מסודרות שהיו עד אז מכביש 4, ושגרמו לפקקי תנועה רבים בשעות העומס. במזרח התוכנית אושרה אפשרות להתחברות של שכונות סמוכות בראשון לציון למחלף. בנוסף התוכנית כללה גשר ושטח לצורך תכנון עתידי של דיפו של הקו הירוק של הרכבת הקלה, וכן תכנון עתידי של חניון חנה וסע לאזור הדרומי של מטרופולין תל אביב. ביולי 2003 בוצע קיצוץ בתקציב מע"ץ והמשך קידום בניית המחלף התעכב כשנתיים.

במאי 2005, לאחר שמנהלת אזור התעשייה בחולון השלימה את התכנון התחבורתי של הדרכים המובילות לגשר, פורסם מכרז הביצוע. במכרז זכתה חברת סולל בונה.

חלקו הראשון של המחלף, שכולל כניסה לחולון מכיוון דרום, באמצעות גשר מעל כביש 4, נפתח לתנועה ב-7 ביוני 2010. חודש לאחר מכן נפתחה רמפת ירידה משדרות ירושלים לכביש 4 בכיוון דרום. ב־25 בפברואר 2011 הסתיים שלב נוסף במחלף, כאשר נפתחה לתנועה רמפת עלייה לשדרות ירושלים ורחוב המרכבה, מכיוון צפון בכביש 4.

רמפת ירידה לכיוון צפון לא נבנתה יחד עם חלקיו האחרים של המחלף, עקב עיכוב בתכנון, שנבע מהתנגדות משרד התחבורה, שחשש כי בניית הרמפה תיצור תנועת מספריים מסוכנת בגלל כלי רכב הפונים לכיוון מחלף השבעה, שמרחקו ממחלף חולון מזרח עומד על קילומטר וחצי בלבד. נכון למרץ 2012, עיריית חולון קידמה תכנון חלופי לרמפה בשיתוף עם עיריית ראשון לציון, כך שתכלול לולאה שתפנה קודם לכיוון דרום, ורק לאחר מכן תשתלב בכביש 4 לכיוון צפון, דבר שיגדיל את המרחק בין נתיב ההשתלבות מהמחלף לכביש 4, לבין מחלף השבעה. לפי התכנון החדש, בנוסף לכניסה לחולון, תתאפשר כניסה ויציאה מהמחלף לשכונת נחלת יהודה אשר בראשון לציון.

לפי סקר תנועה על כניסות כלי רכב מדרום, נמצא כי למעלה מ-30,000 כלי רכב נכנסים ביממה לאזור התעשייה והעסקים ממחלף חולון מזרח.

ב-2021 החלו עבודות ההקמת של הדיפו המזרחי של הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב בסמוך למחלף, כמו כן החלה הרחבה של המחלף בעזרת הקמת כביש שיחבר את המחלף הן לשכונת נחלת יהודה בראשון לציון והן בעזרת הקמת כביש שיחבר את המחלף גם לקריה החקלאית בבית דגן.

## גלריית תמונות

מחלף חולון מזרח מכיוון מרכז וולקני.JPG|המחלף מכיוון מרכז וולקני
InterXolon038.jpg|הגישה אל המחלף מכיוון חולון


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:חולון: צמתים ומחלפים
חולון מזרח
מרדכי אלפרדו ראבילו

**מרדכי אלפרדו ראבילו** (נולד ב-12 באוגוסט 1940 בבולוניה, איטליה) הוא משפטן ישראלי ופרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללה האקדמית צפת. שימש עד שנת 2015 כראש בית הספר למשפטים במכללה.

## ביוגרפיה
נולד בבולוניה בשנת 1940. ברח יחד עם משפחתו מאימת השלטון הפשיסטי באיטליה לעיירה לנדינרה במחוז רוביגו, משם הצליחה המשפחה לברוח לשווייץ, בה שהתה בשני מחנות מעצר במהלך השנים 1945-1943. לאחר סוף המלחמה חזרה המשפחה לאיטליה וראבילו למד בבית ספר תיכון בבולוניה ואחר כך למד משפטים באוניברסיטה המקומית ובשנת 1964 סיים את לימודיו. הוא היה תלמידו של גד טדסקי, וכתב ספר בו נתן פרשנות לחוק המתנה.

במהלך שנות לימודיו היה פעיל בקהילה היהודית באיטליה ואף היה שליח לקונגרס הציוני בירושלים בשנת 1965, וכתב לעיתונות היהודית המקומית. בשנת 1965 הוא עלה לישראל והחל ללמוד באוניברסיטה העברית. כמו כן החל ללמוד תורה בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק. בשנת 1972 סיים את לימודי הדוקטורט. בשנת 1972 החל לשמש כמרצה ובשנת 1983 מונה כפרופסור מן המניין. בשנת 2003 יצא לגמלאות ונהיה פרופסור אמריטוס. אחרי פרישתו לגמלאות לימד במכללה האקדמית צפת.

בשנת 1965 נישא לשושנה ליפשיץ. הוא אב לארבעה ילדים ומתגורר בירושלים. בנו הוא עורך הדין מיכאל ראבילו, מעורכי דינו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. 

בשנת 2007 הוענק לו אות של מסדר כוכב הסולידריות האיטלקי על ידי הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי באתר האוניברסיטה העברית
* דף אישי באתר מכללת צפת

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:מעוטרי מסדר כוכב הסולידריות האיטלקי
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית צפת
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
פיתגורס פאפאסטמטיו

**פיתגורס פאפאסטמטיו** (יונית: **Πυθαγόρας Παπασταματίου**;  1930 - 12 בנובמבר 1979) היה משורר ומחזאי יווני.

## חייו
פאפאסטמטיו נולד באגריניו שם התגורר עד שהיה בן 18. משפחתו במקור הגיע מסאמוס. אמו מריה הייתה מורה ואביו ג'ון היה סוחר טבק. הוריו הכירו באיזמיר זמן קצר לפני מלחמת יוון–טורקיה. המלחמה השפיע על יצירתו המאוחרת ובשנת 1972 כתב שיר אודות אסיה הקטנה יחד עם אפוסטולוס קאלדארס. בשנת 1940 החל ללמוד בתיכון ועם כיבוש יוון על יד הגרמנים התחבא באזור ואלורס. בשנת 1944 למחתרת היוונית העממית. בשנת 1945 עבר לאתונה. הוא למד בבית הספר לדרמה של הקונסרבטוריון של אתונה.

הוא נפטר בשנת 1979 מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ביוונית
* ביוגרפיה ביוונית
* 

קטגוריה:מלחינים יוונים
קטגוריה:משוררים יוונים
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-1979
פרס פרנץ קפקא

**פרס פרנץ קפקא** הוא פרס ספרותי המוענק מדי שנה, החל משנת 2001 לסופר המצטיין. 

את הפרס מעניקים עיריית פראג (עיר מגוריו של פרנץ קפקא) ואגודת פרנץ קפקא. הפרס מוענק בסוף אוקטובר ועמו מוענק סכום כספי של עשרת אלפים דולר, תעודה ופסלון ברונזה. הקריטריונים לזכייה בפרס כוללים יצירה בעלת "אופי הומניסטי ותרומה לסבלנות תרבותית, לאומית, לשונית ודתית". הפרס יכול להיות מוענק לכל סופר חי, בכל גיל ומכל לאום. על ספר אחד לפחות של היוצר להתפרסם בשפה הצ'כית.

הפרס זכה לעניין ומידה של יוקרה באמצע שנות ה-2000 בשעה שזוכי הפרסים בשנים 2004 ו- 2005 זכו בפרס נובל לספרות: אלפרידה ילינק ב-2004 והרולד פינטר ב-2005.

## זוכי הפרס
* 2001: פיליפ רות, ארצות הברית
* 2002: איוואן קלימה, צ'כיה
* 2003: פטר נדש, הונגריה
* 2004: אלפרידה ילינק, אוסטריה
* 2005: הרולד פינטר, בריטניה
* 2006: הארוקי מורקמי, יפן
* 2007: איב בונפוא, צרפת
* 2008: ארנושט לוסטיג, צ'כיה
* 2009: פטר הנדקה, אוסטריה
* 2010: ואצלב האוול, צ'כיה
* 2011: ג'ון באנוויל, אירלנד
* 2012: דניאלה הודרובה, צ'כיה
* 2013: עמוס עוז, ישראל
* 2014: יאן ליין-קה, סין
* 2015: אדוארדו מנדוזה, ספרד
* 2016: קלאודיו מגריס, איטליה
* 2017: מרגרט אטווד, קנדה
* 2020: מילן קונדרה, צ'כיה (חי בצרפת)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קפקא
פרס 
קפקא
טפליצה

**טֶפְּלִיצֶה** (בצ'כית: , הייתה ידועה בעבר בשם הגרמני Teplitz ובכתיב היידי **טעפליץ**) היא בירת מחוז טפליצה במערב צ'כיה, ועיר הספא והמרפא השנייה בחשיבותה בצ'כיה אחרי קרלובי וארי. נכון לשנת 2021, בעיר חיו כ-48,428 תושבים. העיר ממוקמת בצפון בוהמיה, בסמוך לגבול סקסוניה שבגרמניה.

## היסטוריה
המעיינות החמים בעיר טפליצה מוזכרים כבר בכתובים משנת 762. אולם היישוב מוזכר לראשונה בשנת 1158. במלחמת שלושים השנים היוותה חלק מרכזי במרד הבוהמי. בתקופה זו היגרו אליה תושבים גרמנים, שהיוו את מרבית אוכלוסייתה עד 1945. בימי הביניים נחשבה כעיר קיט ונופש בזכות המעיינות החמים בה. בהיותה סמוכה לגבול גרמניה ועיר מרכזית בחבל הסודטים, הייתה אוכלוסייתה דוברת גרמנית ואוהדת התרבות הגרמנית.

עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה בשנת 1933 זכתה לתמיכה נרחבת בקרב תושבי טפליצה. בחודש נובמבר 1938 התרחשו בה פרעות ליל הבדולח ויהודים הוכו ונרצחו. אולם בית הכנסת הגדול בעיר נשרף רק ב-14 במרץ 1939. הקהילה היהודית בעיר הושמדה בשואה.

עם תום מלחמת העולם השנייה גורשו תושבי המקום הגרמנים האתנים ויושבו במקומם חקלאים צ'כים.

## תרבות
* העיר ידועה כיום כעיר תיירות. מלבד אתרי ספא רבים יש בה מועדונים ומקומות בילוי לצעירים.
* בטפליצה מספר גנים בוטאניים המהווים אטרקציה תיירותית.
* קבוצת הכדורגל אף קיי טפליצה היא קבוצה ידועה בליגת העל הצ'כית בכדורגל.

## יהדות טפליץ
בטפליצה הייתה קהילה יהודית עתיקה ואמידה. עם עליית הנאצים עזבו חלק מיהודי הקהילה את העיר. אלה שלא עזבו הועברו למחנה הריכוז טרזיינשטט ומשם נשלחו לאושוויץ ונרצחו.

## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של יהודי טפליץ
* 
* 

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:מקומות מרפא
אלכסנדר פולוקארוב

**אלכסנדר ואסילביץ' פולוקארוב** (ברוסית: **Александр Васильевич Полукаров**; נולד ב-27 בנובמבר 1959) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, אשר שיחק בתפקיד הבלם.

## קריירה
את תחילת דרכו בכדורגל המקצועני החל פולוקארוב בקבוצת זאריה וורושילובגרד. ב-1980 עבר לטורפדו מוסקבה בה שיחק 319 משחקים וכבש 21 שערים. במהלך תקופתו בטורפדו מוסקבה זכה פולוקארוב בגביע הסובייטי ב-1986. ב-1991 עבר פולוקארוב למכבי תל אביב, איתה זכה באליפות אחת (1991/1992), גביע המדינה אחד (1993/1994) ופעם אחת בגביע הטוטו (1992/1993).

לאחר שעזב את מכבי תל אביב, שיחק פולוקארוב עונה אחת במכבי הרצליה, עונה אחת בהפועל ירושלים ועונה אחת במכבי עירוני אשדוד (עמה העפיל לליגת העל). לאחר מכן חזר לטורפדו מוסקבה ופרש ממשחק פעיל לאחר 17 משחקים במדי הקבוצה.

לאחר שפרש מונה פולוקארוב לעוזר מאמן של קבוצת פ.צ. מוסקבה. בשנת 2010 מונה פולוקארוב זמנית למאמן הקבוצה. החל משנת 2011 מעוסק כמאמן ילדים במועדון טורפדו מוסקבה.

## תארים כשחקן
;טורפדו מוסקבה
* הגביע הסובייטי 1985/1986
;מכבי תל אביב
* אליפויות (1): 1991/1992
* גביעי מדינה (1): 1993/1994
* גביעי טוטו (1): 1992/1993

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב
* 

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:בלמי כדורגל רוסים
קטגוריה:בלמי כדורגל סובייטים
קטגוריה:לוהנסק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
גדעון שונמי

**גדעון שונמי** (1934 - נובמבר 2010) היה חוקר ספרות ישראלי ופרופסור במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה

אביו של שונמי, שלמה, עלה מהונגריה בשנת 1921 ואמו מגרמניה ב-1926. שונמי גדל בירושלים. בנעוריו היה חבר בשבט מודיעין של תנועת הצופים. אביו שימש כספרן בספרייה הלאומית.

שונמי למד דרמה וספרות משווה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת קולומביה בניו יורק.

נפטר בשנת 2010 והובא למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בכפר סבא.

## מספריו
* עיונים בספרות משוה, עורכים: דב לנדאו, גדעון שונמי, יפה וולפמן. אוניברסיטת בר-אילן, תשס"א, 2001
* התיאטרון התיעודי: השואה וקורות זמננו בדרמה הפוליטית, הוצאת אור עם, תשנ"ח 1998.
* אוונגרד ומהפכה בדרמה של המאה העשרים, הוצאת אור עם, תשנ"ב 1992.
* איבסן-מריאליזם לטראגדיה: עיונים בתבנית ובמשמעות של מחזות-הפרוזה, הוצאת עקד, תשמ"ג 1983
* השוואה האמצעים התיאטרוניים: במחזותיהם של ברכט, ויילדר, דירנמאט ויונסקו ויחסם של אמצעים אלה אל השקפות עולמם, תשכ"ז
* הטרקלין, הטירה והגן: ייצוג ומציאות בדרמה המודרנית / גדעון שונמי, הוצאת אור עם, תשמ"ח 1987

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות משווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
ישראל נבות

**ישראל נבות** (3 בספטמבר 1922 - 8 בנובמבר 2010) היה פרופסור להנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. מחקרו עסק בסינתזה של רשתות חשמליות ומסננים פסיביים, וכן בשטח של אנליזה נומרית.

## ביוגרפיה
נבות נולד בליטא ועלה עם משפחתו בשנת 1935 כשהוא בן 13. נבות שירת כנוטר במשטרת המנדט משנת 1942 לשנת 1945 ושירת בחיל המדע במהלך במלחמת העצמאות.

הוא למד באוניברסיטה העברית בירושלים, סיים תואר שני בשנת 1951, בחוג ראשי פיזיקה וחוגים משניים מתמטיקה וכימיה. 

בין השנים 1952 ל-1955 למד לדוקטורט  בהנדסת חשמל באימפריאל קולג' בלונדון. עם סיום לימודיו בשנת 1955 הצטרף נבות לפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1959-1960 קיבל Fellowship באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. בשנת 1990 פרש לגמלאות. משנת 1973 שימש נבות כעורך משנה של כתב-העת Journal of the Franklin Institute.

היה נשוי לחנה נבות, שהייתה מורה לאזרחות, ממנה התאלמן ב-1976, ואב לבת. נפטר בנובמבר 2010 ונקבר בכפר סמיר בחיפה.

## קישורים חיצוניים
* פרופסור ישראל נבות ז"ל (1922-2010)

קטגוריה:חיילי חיל המדע
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת חשמל
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אימפריאל קולג'
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010