אדריכלות גותית

**אַדְרִיכָלוּת גּוֹתִית** היא סגנון אדריכלות שהתפתח באירופה בימי הביניים, שבא לידי ביטוי בעיקר בקתדרלות, בכנסיות ובמנזרים שנבנו בתקופה זו. האדריכלות הגותית החלה להתפתח באמצע המאה ה-12 בצרפת ובאנגליה, והיא נחשבת לאחד הפרקים המיוחדים והמרשימים בהיסטוריה של אדריכלות המערב.

[שמאל|ממוזער|270px|ה[קתדרלה הגותית נוטרדאם בפריז. החזית המערבית עטורת הפיסול של הקתדרלה היא החזית הגותית הידועה ביותר בעולם.]]
[ממוזער|270px|[בית המקהלה הגבוה של קתדרלת קלן, בסגנון גותי קורן (Rayonnant), נחשב ליצירת מופת של האדריכלות הגותית.]]
[ממוזער|270px|[עמודים מורכבים וקמרונות צלעות גותיים בקתדרלת סולסברי, אנגליה.]]

## סקירה כללית
סגנון האדריכלות הגותית הופיע באמצע המאה ה-12 בצרפת, והתפשט בגרסאות שונות ברחבי אירופה עד שהחל לדעוך במאה ה-16. האדריכלות הגותית התאפיינה במבנים תמירים, מורכבים ומפוארים, אשר היו מפותחים, יפים, מלאי אור, נועזים ואווריריים יותר מהמקובל באדריכלות הרומנסק שקדמה לה. רבים מחשיבים את האדריכלות הגותית לשיאה של אדריכלות ימי הביניים ולשיאה של יכולתו הטכנולוגית של האדם בבנייה באבן. בזכות הסגנון והאווירה הרוחנית המיוחדת שהיא יוצרת בחללי הפנים של המבנים, סגנון זה היה למושא השראה לאדריכלים ולאמנים רבים.

האדריכלות הגותית משקפת היטב את תפישת החיים של הכנסייה בימי הביניים. בתפישה זו מרכז העולם הוא הדת והאמונה הנוצרית, ואין כמעט חשיבות לאדם ולחייו הגשמיים על פני האדמה. תפישה זו באה לידי ביטוי באדריכלות בכמה אופנים:
* הקתדרלות היו מבנים אדירים, בעלי עושר עצום של פרטים וקישוטים. הן נבנו בדרך כלל במרכז העיר, או במקום הגבוה ביותר בה, ונשקפו למרחוק, בולטים מעל בנייניה הנמוכים של העיר.
* שימוש במדע הגאומטריה ובפרופורציות ההרמוניות לתכנון המבנה, כשם שאלוהים עצמו תכנן את העולם לפי פרופורציות אלה (פרופורציות אלה מפיקות צלילים הרמוניים, קונסוננס), לפי החיבורים שכתבו אוגוסטינוס ותאולוגים נוצרים אחרים.
* פרופורציות החלל ביחס לאדם היו גדולות מאוד. הן נתנו לאדם תחושה שהוא קטן וחסר חשיבות לעומת האל.
* קווי מתאר חדים וצרים היוצרים תחושה של גובה.
* בנייה אוורירית קלה וגבוהה, כאשר הקתדרלה מוצפת באור מיסטי ושמיימי הודות לחלונות הגדולים המעוטרים בויטראז'ים מזכוכית צבעונית.
* הרבה ציורים, פסלים, תגליפים באבן, חלונות ויטראז' צבעוניים ובהם תיאורים גרפיים של סיפורים מהתנ"ך והברית החדשה, שנועדו ללמד דת את האצולה, העירוניים ופשוטי העם שלרוב לא ידעו קרוא וכתוב.
* עושר הפרטים והקישוטים, מלבד האדרת הכנסייה ופאורה, ייצגו את עושרו ומורכבותו של העולם שברא האל.
* פסלים וקישוטים רבים מוקמו במקומות מאוד גבוהים בכנסייה, כך שאפשר היה לראות שהם שם אך לא ניתן היה להתרשם מפרטיהם. הם פוסלו כביכול עבור האל והאדרת שמה של הכנסייה ולא עבור בני אדם.
* ריבוי הפרטים והפסלים התאפשר בזכות עבודה של אנשים רבים, שרובם נותרו אלמוניים. כך, לדוגמה, ידוע לנו כי הבישוף של פריז מוריס דה סילי היה זה שהביא לתחילת הקמתה של קתדרלת נוטרדאם בפריז (1163), אך לבד מז'אן דה של ופייר דה מונטריי לא ידועים שמותיהם של יתר בוני הקתדרלה. למעשה, ידועים מעט מאוד שמות של אדריכלים ופסלים אשר בנו קתדרלות גותיות.
* חלק מהפסלים, הגרגוילים, גרוטסקות והכימרות שקישטו את חוץ הכנסייה נועדו על פי המסורת לגרש שדים ורוחות רעות, אך הם גם יצרו יראת כבוד ואף השרו פחד על הציבור שהביט בקתדרלה.
* משך הבנייה של הקתדרלות הגותיות היה ארוך מאוד ועלות הבנייה הייתה עצומה, במיוחד לעומת ההשקעה במבנים אחרים בימי הביניים. רוב הקתדרלות נבנו במשך עשרות ואף מאות שנים ולעיתים רבות האדריכל שהחל את הבנייה לא זכה לראות את השלמתה.

בניגוד לאדריכלות הרומנסק ממנה צמחה, דגלה האדריכלות הגותית ב-3 תפישות שייחדו אותה מהאדריכלות המערבית שקדמה לה:
# השימוש באור כחלק מהחוויה הדתית והאסתטית.
# התייחסות לאדריכלות כאל סוג של אמנות ומדע (במובן הימי-ביניימי של המילה) והקשר בין המבנה עצמו להופעה.
# שימוש במדע הגאומטריה ותורת הפרופורציות ההרמוניות, שגילה פיתגורס (יחסים בין חלוקת המיתר לקטעים שמניבים צלילי קונסוננס) בתכנון ובניית המבנה.

האדריכלות הגותית התפתחה במרכז צרפת (באחוזות המלך של איל-דה-פראנס) על רקע הפריחה בתרבות, בדת ובכלכלה שהתרחשה במאה ה-12 ועליית כוחן של המלוכה (בית קאפה), הערים וגילדות בעלי המלאכה. מסעי הצלב הפכו את הבנייה באבן לנפוצה יותר באירופה והעושר הרב שנצבר עקב פריחת המסחר גרם לשאיפת הכמורה, המלוכה והאצולה לבנות כנסיות אבן מפוארות ואדירות. על רקע זה התפתחה האדריכלות הגותית, שנועדה לענות על צרכים אלה ולהעביר מסר תאולוגי הן לאיש הדת המלומד והן לפשוטי העם שאינם יודעים קרוא וכתוב.

בזיליקת סן-דני בפריז (1136, 1140–1144) הייתה המבנה הראשון שהכיל אלמנטים גותיים כגון תכנון הרמוני, בנייה אוורירית לגובה, חלונות ויטראז' גדולים וקשתות מחודדות. הקתדרלה הגותית הראשונה הייתה קתדרלת סנס (בנייתה החלה ב-1142) ואילו קתדרלת נוטרדאם בפריז (1163–1345) נחשבת עד היום לאבטיפוס של הקתדרלה הגותית הקלאסית. קתדרלת שארטר (1134–1260), קתדרלת בורז' (1195–1270), קתדרלת ריימס (1211–1427) וקתדרלת אמיין (1220 – המאה ה-15) היוו את השיא של הגותיקה בצרפת ושילבו בין אדריכלות חדשנית, מידות גדולות ועושר רב של אמנות גותית ופיסול גותי. באנגליה אומץ הסגנון הגותי קצת אחרי צרפת ועבר שינויים מקומיים עם דגש על קווים אנכיים ואופקיים וקמרונות מורכבים, בין המבנים הגותים באנגליה ידועים קתדרלת קנטרברי (1175–1493), קתדרלת יורק (1220–1472), קתדרלת לינקולן (1092–1311) וקתדרלת סולסברי (1220–1280) לצד כנסיית וסטמינסטר (1245–1517). בגרמניה והקיסרות הרומית הקדושה בלטו קתדרלת קלן (1248–1880), המינסטר של אולם (1377–1890), קתדרלת אאכן, קתדרלת פרייבורג (1230–1513), קתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה (1147–1511) וקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג (1344–1929) שהתאפיינו בצריחי תחרה תמירים. בספרד החלה האדריכלות הגותית כייבוא הסגנון הצרפתי, כגון בקתדרלת בורגוס (1221–1568) וקתדרלת לאון (המאה ה-13 – המאה ה-16), אך התפתחה לסגנון גותי ספרדי שהושפע מהאדריכלות המוסלמית של חצי האי האיברי, כגון בקתדרלת סביליה (1402 – המאה ה-16) – הקתדרלה הגדולה בעולם מבחינת נפח. באיטליה האדריכלות הגותית לא זכתה לעדנה רבה, אך ראוי לציין בה את קתדרלת מילאנו (1386–1965), אחת הקתדרלות הגותיות הגדולות והמפוארות בעולם, ואת סנטה מריה דל פיורה (1296–1466) בעלת הקמרונות הגותיים והחזית הנאו-גותית. בצפון ומזרח אירופה התפתח הסגנון הגותי לגותיקת לבנים בה נבנו מבנים מלבנים אדומות וכללו צריחים חלקים.

מאז נבנו מאות קתדרלות וכנסיות בסגנון גותי (כאשר לעיתים הבנייה נמשכה אף מאות שנים), עשרות מגדלים, מבני ממשל וציבור ואפילו מספר בתי כנסת (כגון האלטנוישול ובית הכנסת מייזלובה בפראג). האדריכלות הגותית רווחה באירופה החל מהמאה ה-12 ועד המאה ה-16 וזכתה לעדנה מחודשת במאה ה-19, במה שידוע כ"תחייה הגותית". גם כיום נמשכת הבנייה בסגנון הגותי (נאו-גותיקה), בעיקר במבני דת נוצריים.

את השם "אדריכלות גותית" טבע חוקר תולדות האמנות ג'ורג'ו וזארי בתקופת הרנסאנס ככינוי גנאי לאדריכלות ימי הביניים אותה ראה כברברית, ולשם כך השתמש בשם השבטים הגותים שהחריבו את רומא העתיקה במה שהוביל לימי החשיכה באירופה.

## מאפייני הסגנון
### אדריכלות הכנסיות

[ממוזער|שמאל|250px|ה[חזית (אדריכלות)|חזית המערבית של קתדרלת נוטרדאם דה ריימס, צרפת.]]
[ממוזער|שמאל|250px|[הספינה הראשית ובית המקהלה בקתדרלת ריימס, מבט מזרחה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[קתדרלת ריימס, מבט על בית המקהלה ובית הרוחב מצפון-מזרח.]]
ניתן למנות מאפיינים אחדים שתורמים לאופי הייחודי של אדריכלות הכנסיות הגותית:
* התייחסות לאדריכלות כאל סוג של אמנות ומדע (במובן הימי-ביניימי של המילה) והקשר בין המבנה עצמו להופעה. באדריכלות הגותית המבנה הוא חלק מהאמנות של הבניין ולא נועד לשמש רק כמתלה ליצירות אמנות (כגון פסלים או ציורי קיר) ויש דגש על הגימור האדריכלי והצורה של המבנה.
* השימוש באור כחלק מהחוויה הדתית והאסתטית. ראו הרחבה בפרק **[[#אור|אור]]**.
* הקו העיצובי הבולט ביותר בתכנון הגותי הוא הקו האנכי. רוב הקווים הבולטים היו תמירים וגבוהים, גם בחלל הפנים וגם בחוץ הכנסייה. הסיומות של אלמנטים רבים, כגון צריחים, גמלונות ופתחים, היו מחודדות כלפי מעלה – דבר שנתן תחושה של גובה ושאיפה השמיימה, וכתוצאה מכך רוחניות.
* הקתדרלות נבנו לגובה רב ובלטו מעל סביבתן. נעשה שימוש בבנייה גבוהה מאוד ותמירה מאוד גם בפרופורציה (יחסית לרוחבן). הדבר ניכר גם במבנה עצמו יחסית לסביבתו וגם בתכנון של חלל המבנה.
* הקתדרלה התנשאה לגובה רב גם בזכות מגדלים וצריחים מחודדים שנוספו למבנה. לרוב נבנו שני מגדלי פעמונים בחזית המערבית (הראשית) של הקתדרלה ולעיתים גם מגדל נוסף מעל מרכז המבנה (בדרך כלל צריח מחודד מסוג "פלש", אך בגותיקה האנגלית נפוצו מגדלי מצלב בצורת ריבוע עם 4 צריחונים בפינות). מכל צדי הקתדרלה נבנו עשרות צריחונים קטנים (לעיתים הללו הסתיימו בפסלים) הנקראים פינקל (Pinnacle). על רוב הצריחים היו זיזים חדים הנקראים קרוקט, וגם אלה הוסיפו לתחושת השאיפה השמיימה של הצריחים.
* האדריכלים ויתרו על העצמאות הארכיטקטונית של כל אלמנט (כגון עמוד או כותרת) ויצרו אותם כחלקים אחידים במבנה הגותי.
* המבנים תוכננו באופן מתוחכם, כך שהבנייה לגובה רב בעלת המפתחים הרחבים הייתה יציבה למדי:
** **[[קשת מחודדת|קשתות מחודדות]]** שימשו ביעילות כמקור תמיכה במשקל העצום של הבניין ושל הקירות שכן צורת הקשת המחודדת, לעומת קשת חצי מעגלית, קרובה יותר לפרבולה שהיא הצורה האופטימלית להעברת עומסים בקשת.
** **[[קמרון צלעות|קמרונות צלעות]]** שימשו כקורות תמיכה לתקרה. זהו קירוי המבוסס על קשתות אבן שנתמכו בעמודים ענקיים ונמשכו לאורך קווי הרכס של הקמרון. קשתות אלה תומכות בשאר התקרה, שהיא למעשה "מילוי" ללא יכולת נשיאה קונסטרוקטיבית. עם התפתחות הסגנון הגותי הקמרונות הפכו ליותר ויותר מורכבים ושימשו גם לקישוט המבנה כאשר בחלק מהמבנים המאוחרים חלק מהצלעות נועדו לקישוט בלבד ולא נשאו בעומס.
** **[[תמיכות דואות]]**, קשת משופעות שהן "פיגומי אבן" שהעבירו את משקל הבניין והקמרונות לקרקע ומוקמו כצלעות משני צידי הקתדרלה, ובכך מנעו מהקיר לקרוס הצידה עקב העומסים. בכנסיות קטנות יותר נעשה שימוש בתמיכות רגילות הצמודות לקירות.
* בדרך כלל מבנה הכנסייה היה של **[[בזיליקה]]**: חזית בעלת מגדל או שניים, ואחריה ספינה ראשית (אולם התווך) בעלת אגפים משניים, המופרדת באמצעות בית רוחב מבית המקהלה שבו התרחשו הסקרמנטים הנוצריים ושם ישבה המקהלה. המבנה מסתיים באפסיס, ולעיתים יש מסביבו זר קפלות בתצורת Chevet. בגרמניה נבנו גם **[[כנסיית אולם|כנסיות אולם]]**, בהן האגפים המשניים שווי גובה לספינה הראשית והתקרה קורתה בקמרונות רשת מורכבים. (ראו: אדריכלות כנסיות)
* **ה[[חזית (אדריכלות)|חזית]]:** החזית המערבית הייתה בדרך כלל החלק הגדול והמפואר ביותר בכנסייה. החזית הקנונית הייתה סימטרית (או סימטרית בקירוב) וכללה צמד מגדלים (עליהם תוכננו צריחים מחודדים, אך בקתדרלות רבות בנייתם לא הושלמה), שלושה שערי כניסה (ראו בהמשך) וחלון גדול (חלון רוזטה או חלון קשתי מחודד) במרכזה. עם זאת, קתדרלות רבות כוללות חזיתות שלא עומדות בדגם זה עקב אילוצים שונים, חזיתות שלא הושלמו, שילוב סגנונות מקומיים או הריסות ושחזורים במהלך הדורות.
* שלושה שערי כניסה הבנויים כשער ניצחון רומי, בעלי משקופים קשתיים (טימפנון) המתארים אירועים מרכזיים כיום הדין, צליבת ישו, הכתרת המדונה, עלילות קדושים ועוד. בקתדרלות גדולות לכל חזית (המערבית, הדרומית והצפונית) הייתה מערכת של 1–3 שערים. בקתדרלות קטנות יותר היה שער כניסה אחד בחזית.
* **[[חלון|חלונות]] [[ויטראז']] מ[[זכוכית]] [[צבע]]ונית** המספרים סיפורים מן התנ"ך, הברית החדשה, עלילות קדושים וסיפורים היסטוריים של המקום. לעיתים החלונות מכילים תיאורי מלאכות ואיורים של עונות השנה. מלבד הציורים שעליהם, תפסו החלונות שטח ניכר מהקיר והציפו את הכנסייה באור צבעוני שהשרה על המקום הילה מיסטית ושמיימית, דבר שיצר תחושה שהמאמין נמצא בירושלים של מעלה. האור היה מוטיב מרכזי באדריכלות הגותית, בניגוד לכנסיות הרומנסק שהיו חשוכות עקב חלונות קטנים וקירות עבים.
* **[[רוזטה (חלון)|חלון רוזטה]]**: חלון עגול שבתוכו ויטראז'ים הממוקמים בתוך מעין עלי כותרת של פרח. חלונות רוזטה מוקמו בדרך כלל מעל השער הראשי של הקתדרלה ובשני קצות הטרנספט (בית הרוחב). דרכם עבר אור השמש השוקעת והאיר על המזבח הראשי. הרוזטה הייתה נפוצה בעיקר בגותיקה הצרפתית, אך בגותיקה האנגלית ובגותיקה הגרמנית לרוב ויתרו עליה בחזית המערבית.
* **[[תחרת חלונות]] ו[[תחרת אבן]] (Tracery)**: פיתוחי אבן גאומטריים מורכבים ודמויי תחרה שקישטו חלונות ומסכי אבן. תחרת החלונות תמכה בזכוכיות הצבעוניות ואפשרה יצירת צורות מורכבות וחלונות גדולים מאוד. תחרת החלונות והאבן אופיינו בעושר של פרטים ומרקם עדין, בניגוד למסות האבן של הרומנסק.
* **[[פיסול גותי]]**: פסלים רבים ועשירים המתארים מאורעות שונים מהתנ"ך ומההברית החדשה, מיום הדין האחרון (העתיד לבוא), הכתרת המדונה, וגלריית מלכי ישראל. על אלה נוספו פיתוחים אמנותיים וכצפוי – גרוטסק או כימרה, פסלי מפלצות מכונפות, וגרגוילים, שהם מרזבים מעוצבים בצורת לוע מפלצת או דמות מעוותת. הפיסול הגותי והתבליטים הגותים תוכננו בקפידה, והם מציגים דיון שיטתי במסרים אותם רצו להעביר. כמו כן האדריכלות הגותית מסמנת התקדמות רבה בדיוק תיאור הפרטים והמרקמים לעומת פיסול הרומנסק, והפסלים מקבלים נפח רב והופכים לתלת-ממדיים. חלק ממטרת הפיסול הגותי היא להעביר לפשוטי העם האנאלפביתים את סיפורי התנ"ך והברית החדשה לצד מסרים תאולוגיים כגון מה צפוי ביום הדין למי שחוטא ולא מציית לכנסייה. בהקשר זה מכונים הפיסול וחלונות הוויטראז' בשם "הביבליה של העניים".
* **[[אקוסטיקה]]**: מבחינה אקוסטית התאפיינו חללי הקתדרלות ככאלה המתאימים למוזיקה הכנסייתית שהתפתחה במקביל לאדריכלות. גובה התקרה וצורת החלל יוצר זמן תהודה גדול במיוחד ואפקט אקוסטי אשר גורם למוזיקה שהושמעה, לרוב על ידי מקהלה ועוגב, להדהד לאורך זמן ממושך.


קובץ:Notredame Paris.JPG|קתדרלת נוטרדאם בפריז משלבת אדריכלות גותית מוקדמת, אדריכלות גותית בשיאה, סגנון גותי קורן ותוספות נאו-גותיות מהמאה ה-19.
קובץ:Amiens-cathédrale.jpg|חזית קתדרלת אמיין, חזית של הגותיקה בעיצומה
קובץ:Burgos Cathedral 01.jpg|חזית קתדרלת בורגוס, חזית גותית מהמאה ה-15
קובץ:Saint-Denis (93), basilique Saint-Denis, abside 3.jpg|האפסיס ובית המקהלה של בזיליקת סן-דני, סגנון גותי קורן
קובץ:Cologne cathedral aerial (25326253726).jpg|קתדרלת קלן – מופת של אדריכלות גותית


קובץ:ReimsCattedraleEsternoAbside.jpg|השווה של קתדרלת ריימס ועליו תמיכות דואות עם צריחונים
קובץ:Milan Dome3.JPG|צריחונים (פינקלס) על תמיכות דואות בקתדרלת מילאנו
קובץ:Chartres - cathédrale - rosace nord.jpg|חלון רוזטה וחלונות ויטראז' בבית הרוחב הצפוני של קתדרלת שארטר
קובץ:Mausoleum(05).jpg|גרגויל – מרזב מפוסל בצורת מפלצת
קובץ:Sainte Chapelle - Rosace.jpg|חלון רוזטה בסגנון גותי לוהב, כנסיית סנט שאפל
קובץ:Cathédrale Nantes nef.JPG|הספינה הראשית בקתדרלת נאנט, מבט מזרחה.
קובץ:Amiens cathedral nave-west.jpg|הספינה הראשית בקתדרלת אמיין, מבט מערבה
קובץ:Picardie Beauvais2 tango7174.jpg|בית המקהלה בקתדרלת בווה (גובה: 48 מטר), מבט מזרחה
קובץ:Chartres.jpg|השערים המפוסלים של החזית המערבית בקתדרלת שארטר
קובץ:Lincoln Cathedral East window.jpg|חלון גותי עם ויטראז' מזכוכית צבעונית בקתדרלת לינקולן
קובץ:DSC00733 Notre Dame Paris from east.jpg|מבט מבחוץ על האפסיס של קתדרלת נוטרדאם דה פארי
קובץ:St Vitus stained glass.jpg|חלונות ויטראז' בקומת התאורה של האפסיס של קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג, הבנויה בסגנון גותי מאוחר גרמני
קובץ:Clermont-Ferrand-Cathedral-0016.jpg|קתדרלת קלרמון-פראן מתנשאת מעל שמי העיר של ימי הביניים


### אור
[ממוזער|שמאל|250px|כנסיית [סנט שאפל מדגימה באופן מצוין את חשיבות האור הצבעוני החודר לכנסייה הגותית והאווירה אותה הוא יוצר]]
[ממוזער|250px|[חלון רוזטה|חלון הרוזטה הדרומי של בזיליקת סן-דני בסגנון גותי קורן שהתפתח בצרפת באמצע המאה ה-13.]]
לאור, יחד עם פרופורציות הרמוניות, חשיבות רבה באדריכלות הגותית וחשיבות זו נבעה מהפילוסופיה הנוצרית של המאה ה-12 והמאה ה-13. הוגים כמו יו מסן ויקטור ותומאס אקווינס ראו שני יסודות בכל מה שיפה: פרופורציות הרמוניות (קונסוננס) והבהקה (אור). בפילוסופיית ימי הביניים, ובייחוד באסתטיקה, היופי לא נחשב כנובע מתחושות הנאה אצל הצופה, אלא המידה שבה הוא קורן אמת ומהווה התגלות של אלוהים. האור נתפש כהתגלות הכי טהורה והכי פחות חומרית של אלוהים וכמתווך בין כל הגופים עלי אדמות. התאולוגיה הנוצרית ייחסה משמעות רבה וחשובה לאור, ועל כן הכנסיות הגותיות של ימי הביניים נוצרו בין השאר כדי לבטא יחס זה (לעומת הכנסיות החשוכות של הרומנסק).

אחד ממאפייניה של האדריכלות הגותית ודבר המבדל אותה מסגנונות אחרים הוא השטח הנרחב של החלונות, כמו בסנט שאפל, בבזיליקת סן-דני, בקתדרלת גלוסטר, בקתדרלת שארטר או בקתדרלת מילאנו. הגדלת שטח החלונות לעומת אדריכלות הרומנסק התאפשרה על ידי פיתוח קמרון הצלעות לתמיכת הגג בעוד שקומת התאורה נתמכת בידי קשתות מחודדות (שמתעלות את עומס הקיר כלפי מטה עם פחות מאמצי פישוק ובכך מאפשרת קירות דקים יותר) ותמיכות דואות (שמונעות ממאמצי הפישוק של הגג והקמרונות לגרום לקריסת הקיר הצידה). עמודי התמיכה הפנימיים, הצרורות האמונות, מערכת הקשתות המחודדות, קמרונות הצלעות מאבן והתמיכות הדואות יצרו שלד מאבן שהחזיק את המבנה ואפשר שחרור שטח רב בקירות לבנייה קלה יותר של חלונות. קומת החלונות הגבוהים נקראת "קומת התאורה" (Clerestorey) ודרכה בקע מרב האור לכנסייה. השימוש באור והפיכת קירות הכנסייה לדקים, אווריריים ושקופים הגיעו לשיאם בסגנון הגותי הקורן (Rayonnant).

בזכות שיטת התמיכה החדשה, הצליחו האדריכלים הגותיים לממש את חזונם של מנהיגי הכנסייה (כמו סוגריוס (Suger), אב המנזר של סן-דני ויועץ לכתר, ורנו דה מוקון, בישוף שארטר) לבנות כנסיות מלאות אור רך ומיסטי, השוטף את המאמין ומעניק לו חוויה שמיימית. את התאורה הצבעונית, שסיפקו החלונות הגדולים שהורכבו מויטראז'ים צבעוניים, השלימה תאורת נרות רכה. האפקט שיצר האור הרך גרם לאווירה רוחנית וקדושה בתוך חלל הכנסייה. בנוסף לאווירה, ניצלה הכנסייה את האור הבוקע מחלונות כדי לספר ולפאר סיפורים מהתנ"ך וסיפורי קדושים באמצעות ויטראז'ים מזכוכית צבעונית בשפה גרפית שגם האנאלפבית יכול להבין. את האפקט של התאורה השלים חלון הרוזטה, חלון עגול וגדול בצורת פרח, שדרכו בקע האור לספינה הראשית והאיר על המזבח.

### השאיפה לגובה
[ממוזער|200px|'''קתדרלה גותית''', אידיאליזציה [רומנטיקה|רומנטית מאת אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק המתבססת על קתדרלת ריימס. שימו לב לשאיפה לגובה המתבטאת בריבוי מגדלים ועליהם צריחים מחודדים לצד צריחונים המדגישים את הקו האנכי.]]
תקופת "הגותיקה בשיאה" מכונה בדרך כלל באנגלית "High Gothic" גם משום כמות הבנייה הגותית בתקופה זו ובעיקר משום שהקתדרלות החדשות נבנו יותר ויותר גבוהות. לשאיפה לגובה היו שני היבטים: רוחניים – הדגשה של השאיפה השמיימה והמחשת קטנות האדם לעומת האל, וחומריים – הבלטת העושר והיוקרה של העיר או הדיוקסיה שבה נבנתה הקתדרלה. השאיפה לגובה התבטאה הן בפנים המבנה (קמרונות כמה שיותר גבוהים) והן בחוץ המבנה (צריחים כמה שיותר גבוהים).

כך למשל, קתדרלת נוטרדאם דה פארי, מהראשונות והחשובות שבקתדרלות הגותיות, תוכננה מראש על ידי הבישוף מוריס דה סילי להיות בעלת אולם תווך הגבוה בשליש מהאולם הכי גבוה שהיה עד אז בצרפת. בנוסף לקמרונות הגבוהים (שנעו בין 30 למעלה מ-40 מטר) נוספו לקתדרלה גם מגדלים (בדרך כלל מגדלי פעמונים) ובראשם צריחים מחודדים (Spires) שהוסיפו לגובהה (אם כי רבים מהם קרסו במהלך השנים עקב סופות או מכות ברק). ערים אשר החליטו לבנות קתדרלות ראו במבנה מרכזי זה גאווה עירונית שככל שהייתה מפוארת וגבוהה יותר, כך יוקרתה של העיר הייתה רבה. בדומה לתחרות המודרנית סביב בניית גורד השחקים הגבוה ביותר, כך התנהלה הבנייה של הקתדרלות הגותיות באירופה בשלהי ימי הביניים.

היעדר מהנדסים אזרחיים באותה תקופה, והעובדה שהאדריכל היה למעשה רב-בנאי שרוב הכשרתו מבוססת על ניסיונו, הבנייה הגבוהה התפתחה ב"ניסוי וטעייה". קתדרלות חדשות בחנו כל פעם מחדש את קצה גבול היכולת של הבנייה התמירה תוך כדי פיתוח ושכלול טכנולוגיות הבנייה (כגון פיתוח התמיכות הדואות והצריחונים). לא ידוע בדיוק כמה, אך קתדרלות גותיות רבות מאוד קרסו עוד בטרם הושלמה בנייתן בגלל אי יציבות הנובעת מבנייה גבוהה מדי או דקה מדי באופן יחסי לגובה. המפורסמת בקתדרלות שקרסו היא קתדרלת בווה (1225) בצרפת, שהביאה לשיא את הבנייה הקלה, האוורירית והתמירה.

הקתדרלה הגותית הגבוהה ביותר שנבנתה בימי הביניים היא קתדרלת לינקולן שבאנגליה, שהייתה המבנה הראשון שהחזיק בתואר "המבנה הגבוה ביותר בעולם" לאחר הפירמידה הגדולה של גיזה (מאוחר יותר הצריח הגבוה, בגובה 160 מטר, קרס). הכנסייה הגבוהה ביותר בעולם כיום היא המינסטר של אולם בגרמניה, שצריחה מתנשא לגובה . היא הושלמה ב-1890 והחזיקה בתואר הבניין הגבוה ביותר בעולם עד 1901. הקתדרלה הגבוהה ביותר בצרפת היא קתדרלת רואן עם צריח מחודד המתנשא לגובה 151 מטר, בעבר החזיקה בתואר זה קתדרלת בווה, שמגדלה בגובה 153 מטרים קרס. הקתדרלה הגבוהה ביותר באנגליה כיום היא קתדרלת סולסברי עם צריח בגובה 123 מטר. ניתן לציין גם את קתדרלת קלן שגובה חזיתה 157 מטר וגובה קמרונותיה כ-46 מטרים (בבית המקהלה), את קתדרלת מילאנו, שגובה קמרונותיה הוא 45 מטר והיא אחת הכנסיות הגדולות בעולם, את קתדרלת אמיין, שגובה קמרונותיה הוא 42.3 מטרים והיא הכנסייה הגדולה בצרפת, ואת קתדרלת סביליה, הקתדרלה הגדולה בעולם מבחינת שטח ונפח. הקתדרלה בעלת הקמרונות הגבוהים ביותר –  – היא קתדרלת בווה שקרסה באמצע בנייתה ולא הושלמה.


File:Salisbury-Cathedral-by-Steve-Somers.jpg|קתדרלת סולסברי, הקתדרלה הגבוהה בבריטניה, עם צריח מחודד המתנשא לגובה 123 מטר.
קובץ:Rouen Cathedral as seen from Gros Horloge 140215 4.jpg|קתדרלת רואן, הקתדרלה הגבוהה בצרפת עם צריח מחודד נאו-גותי המתנשא לגובה 151 מטר.
קובץ:Cologne-Cathedral-0006.jpg|קתדרלת קלן, עם החזית הגדולה בעולם – 157 מטר. החזית הושלמה ב-1880 על פי תוכניות מימי הביניים.
קובץ:Ulm-Minster-61.jpg|המינסטר של אולם היא הכנסייה הגבוהה בעולם, עם צריח המתנשא לגובה 161.53 מטר – כ-20 מטר יותר מאשר מגדל שלום בתל אביב.


### אופטימיזציה מבנית
[ממוזער|250px|[תמיכות דואות|התמיכות הדואות העבירו את עומסי המבנה והגג מהקירות אל עמודי אבן גדולים מחוץ למבנה ובכך אפשרו לנצל את רוב שטח הקיר לחלונות ענקיים תוך תמיכה איתנה במבנה האדיר.]]
[ממוזער|250px|[קשת (מבנה)|קשת מחודדת, האופיינית לגותיקה, איור של ויולה-לה-דוק.]]
הקתדרלות הגותיות נחשבות להישג מרשים מאוד מבחינת טכנולוגיית הבנייה וכשיא היכולת האנושית של בנייה מלבנים. בבניית הקתדרלות שאפו כאמור להגיע לגובה הרם ביותר וליצור פתחים גדולים ככל האפשר על מנת להחדיר אור למבנה. הרצון ליצור ספינות ראשיות בעלות נפח גדול ככל האפשר עם חלונות גבוהים ועמודים תמירים מצריך מטבע הדברים שימוש במסות אבן גדולות שתתמכנה את המבנה. עם זאת, ההישג המרשים של הבנייה הגותית הוא היכולת להקטין באופן משמעותי את מסת הבנייה על ידי שימוש בקמרונות צלעות ותמיכות דואות שמחוזקות על ידי צריחונים. העובדה כי שיטות בנייה אלה היו מבוססות כולן על לבנים המונחות אחת על השנייה באופן פשוט מאוד יחסית לטכנולוגיות המודרניות והאופן שבו השתלבו עם העיצוב האדריכלי והאמנותי היא שהופכת את האדריכלות הגותית לפלא בנייה. האופטימיזציה המבנית של הקתדרלות הגותיות והפיכת שלד הבניין לחלק מעיצובו נתנו השראה לאדריכלים רבים גם בעידן המודרני.

הכנסייה הגותית בנויה על בסיס שלד שבו תומכים עמודים רבים. מהעמודים יוצאות קשתות מחודדות שיוצרות קמרונות צלעות שתומכים בתקרה ובגג ומעבירים את משקלו אל הקירות ובעיקר אל העמודים המורכבים הגדולים. מאחר שגובה התקרה היה עצום ומשקלה רב, הופעלו על העמודים והקירות מאמצי פישוק שאיימו לגרום לקירות ולעמודים לקרוס הצידה. כדי לפתור בעיה זו השתמשו הבנאים בשני פתרונות עיקריים: מעבר מקשת חצי-עגולה אל קשת מחודדת, ושימוש בתמיכות דואות. הקשת המחודדת מסיטה באופן יעיל יותר מאמצי פישוק מכוח הפועל הצידה לכוח הפועל כלפי מטה. התמיכות הדואות, שנקראות גם "קשתות דואות" (בצרפתית: arc boutant), היו קשתות אלכסוניות שתמכו בקירות ובעמודים מבחוץ והעבירו את העומסים לעמודי אבן גדולים מחוץ למבנה ובכך מנעו מהקירות לקרוס הצידה. על העמודים החיצוניים של התמיכות הוצבו בדרך כלל מבנים הנקראים צריחונים, להם היה הן תפקיד קישוטי והן תפקיד מבני: הפעלת עומס כלפי מטה על העמוד ובכך להטות את מאמצי הפישוק שעוברים לעמוד דרך התמיכות דואות לכוח שפועל כלפי מטה. כך נתמכה המסה הגבוהה והעצומה של המבנה הגותי בידי מערכת שלדית של עמודים, קשתות וקמרונות – דבר שאפשר לנצל את רוב שטח הקיר לחלונות ויטראז' מלאי אור.

בימי הביניים לא היה קיים מדע של הנדסה אזרחית והאדריכלות הייתה מקצוע שנלמד לרוב מאב לבן. השיכלולים הטכנולוגיים שהובילו לבנייה מסוג זה היו בעזרת ניסוי וטעייה. כחלק מהמירוץ לבניית הקתדרלה הגבוהה ביותר ניסו הבנאים לבחון את קצה גבול היכולת מבחינת תמירות גדולה ככל האפשר וכמות קטנה ככל האפשר של מסת לבנים. קתדרלות רבות וחלקי כנסיות רבים התמוטטו תוך כדי בנייתם משום שחרגו מגבול היכולת של הבנייה בלבנים. הקתדרלות הגבוהות והמרשימות ביותר שקיימות עד היום בהן השימוש בחומר הוא האופטימלי ביותר, שרדו למעשה כמעין "ברירה טבעית".


File:Flying buttresses of Cathédrale Notre-Dame de Strasbourg.jpg|תמיכות דואות עם צריחונים בקתדרלת שטרסבורג.

קובץ:Tours - Cathédrale Saint-Gatien - voûtes de la nef.jpg|קמרון צלעות בקתדרלת טור. קמרונות הצלעות היו דרך יעילה לשאת את משקל התקרה והגג.
קובץ:Lincoln-BrayfordPool.jpg|קתדרלת לינקולן (1092–1311), שהייתה הגבוהה בזמנה (160 מטר) עד לקריסת הצריח המרכזי ב-1549.


### החזית המערבית
[ממוזער|300px|החזית המערבית של [קתדרלת נוטרדאם (פריז), חזית גותית קלאסית.]]
[ממוזער|300px|החזית המערבית של [כנסיית סנט אואן ברואן, חזית גותית מאוחרת עם צריחים מחודדים, גמלונים ורוזטה לוהבת.]]
בדרך כלל הכנסייה בנויה בציר מערב-מזרח ופונה מזרחה, שם גם נמצא המזבח הראשי. לפיכך, הכניסה הראשית לכנסייה מצויה לרוב בחזית המערבית (facade), שנחשבת לחלק המפואר ביותר בכנסייה בהיותה הכניסה העיקרית והחשיבות שביצירת רושם על הנכנס לכנסייה. החזיתות הגותיות התפתחו מאלו של אדריכלות הרומנסק. החזית המערבית כללה בדרך כלל שלושה שערי כניסה (portal או doorway), שהזכירו שער ניצחון רומי. שערי הכניסה היו מעטורים בפיסול רב ומעל כל שער היה משקוף חצי-עגול הנקרא טימפנון ובו היה הפיסול המרכזי שהוקדש לנושאים מרכזיים בנצרות: הטימפנון המרכזי ליום הדין, השמאלי למרים, אם ישו והימני לקדושים נוצריים שקשורים לכנסייה. באדריכלות הגותית המוקדמת, העמודים שליד השער היו בצורת פסלים של קדושים, דבר שהפך אותם דו-משמעית ל"עמודי הכנסייה".

בגותיקה המוקדמת (Early Gothic), החזיתות אופיינו בגובה, אלגנטיות, הרמוניה, אחדות ואיזון פרופורציות. הם תוכננו לפי דוקטרינה שביטא תומאס אקווינס שיופי הוא "הרמוניה של ניגודים". בעקבות הדגם של בזיליקת סן-דני ולאחר מכן קתדרלת נוטרדאם דה פריז, החזית המערבית אוגפה משני צידיה בשני מגדלים פרופורציונליים לשאר החזית, שאיזנו את האלמנטים האופקיים והאנכיים. בחזיתות של הגותיקה המוקדמת היה חלון רוזטה במרכז החזית, מעל השער המרכזי. באנגליה, הרוזטה הוחלפה בחלון קשתי גדול.

בתקופת הגותיקה בעיצומה (High Gothic) החזיתות נהיו גבוהות יותר, וכללו אדריכלות דרמטית יותר ופיסול רב יותר. בקתדרלת אמיין, השערים היו עמוקים יותר והנישות והצריחונים היו יותר בולטים. שערי הכניסה הוכתרו עם גמלונים מחודדים שניצבו מעל הקשתות הגבוהות ויצרו קומפוזיציה קונצנטרית מלאת פיסול. חלונות הרוזטה נהיו גדולים מאוד (קוטר של יותר מ-9 מטרים) ומילאו את כל הקיר שמעל השער המרכזי, ולעיתים מעליהם ניצבה קשת מחודדת גדולה. חלונות הרוזטה נדחפו כלפי מעלה בעקבות הגדילה וההיתוך של הקישוטים שמתחתיהם. המגדלים עוטרו עם קשתות משלהם וצריחונים. בראש המגדלים נבנו צריחים מחודדים גבוהים, חלקם בעלי מרקם חלק וחלקם בעלי מרקם תחרה עשיר בפיתוחי אבן. עם זאת, בקתדרלות רבות (בעיקר בצרפת) צריחים אלו לא נבנו או שנהרסו. דוגמה לצריח גותי מוקדם אפשר למצוא במגדל הדרומי של קתדרלת שארטר. דוגמה לצריח גותי מאוחר עם תחרת אבן ניתן למצוא במגדל הצפוני של קתדרלת שארטר או בחזית הפלמבויינטית של בזיליקת נוטרדאם דה ל'אפין.

החזיתות של הגותיקה הקורנת (Rayonnant) אופיינו במרקם תחרה וחלונות ויטראז' גדולים (כולל חלון רוזטה מפותח דמויי פרח או שמש קורנת), צריחונים רבים וגמלונים מחודדים במטרה למסך מסות של אבן ולהקנות לחזית מראה תחרה קליל ואוורירי. גם בחזיתות אלו היו מגדלים עם צריחים. בחזיתות של הגותיקה הלוהבת (Flamboyant) נמשכה המגמה של פיסול וקישוטים רבים, אך פיתוחי האבן היו בצורת להבות מלופפות וכך גם חלון הרוזטה. גם הצריחים תאמו לסגנון הלוהב וכללו תחרת אבן בצורת להבות.

בנסיכויות גרמניה והקיסרות הרומית הקדושה הייתה מסורת בנייה קרולינגית, בה בכנסיות היו שני מוקדי פולחן: במזרח ובמערב. כתוצאה מכך, בחלק מהחזיתות המערביות שם במקום הדגם הצרפתי הקלאסי של חזית סימטרית עם חלון רוזטה ושני מגדלים, החזית הורכבה ממגדל בודד, עטור בצריח מחודד גבוה. דוגמאות לחזית כזאת הן קתדרלת פרייבורג עם צריח התחרה שלה בגובה 116 מטר והמינסטר של אולם עם צריח בגובה 161.53 מטר שהושלם רק במאה ה-19. ברבות מהחזיתות הגרמניות, בניגוד לצרפתיות, הושלמו הצריחים המחודדים שבראש המגדלים (חלקם רק בגל התחייה הגותית במאה ה-19), והם היו לרוב במרקם תחרה פתוח.

בעוד שקתדרלות צרפתיות וגרמניות הדגישו את הגובה של החזית, קתדרלות אנגליות, בייחוד בתקופה המוקדמת, הדגישו את הרוחב. החזית המערבית של קתדרלת ולס היא ברוחב , בהשוואה ל- של קתדרלת אמיין שנבנתה באותו זמן בערך, בעוד שהחזית באמיין גבוהה פי 2. החזית המערבית של ולס הייתה מכוסה כמעט כולה בפיסול וכמו באמיין – הפיסול הודגש בצבע, שכן שרידים של פיגמנטים בצבעי כחול, סגול וזהב נמצאו על הפסלים.

באיטליה, החזיתות של הגותיקה האיטלקית כללו 3 שערי כניסה וחלון רוזטה באופן מסורתי, אך חלון הרוזטה היה בדרך כלל חלון עגול פשוט (אוקולוס), ללא תחרת חלונות מורכבת. אלמנטים גותיים נוספים בחזיתות האיטלקיות כללו פיסול, צריחונים ולעיתים צריחים מחודדים. ברם, החזיתות האיטלקיות כללו גם אלמנטים איטלקיים מסורתיים, כפי שניתן לראות בחזיתות של קתדרלת סיינה וקתדרלת אורבייטו. החזית של קתדרלת אורבייטו הייתה ברובה עבודה של רב-בנאי לורנצו מאיטני, שעבד עליה מ-1308 ועד מותו ב-1330. הוא נמנע מהדגש הצרפתי על גובה והסיר את פסלי העמוד בשערים, וכיסה את החזית בפסיפסים צבעוניים עם סצנות מהתנ"ך (הפסיפסים הנוכחיים מאוחרים יותר). מאפיין נוסף של הגותיקה האיטלקית בשער היה דלת ברונזה מפוסלת. הפסל אנדראה פיזאנו יצר את דלתות הברונזה המהוללות של בית הטבילה של פירנצה (1330–1336). הן לא היו הראשונות: סוגריוס, אב המנזר הצרפתי של סן-דני, הזמין דלתות ברונזה מפוסלות לבזיליקת סן-דני ב-1140, אך הן חולפו בדלתות עץ כאשר המנזר שופץ והוגדל. עבודתו של פיזאנו, עם הריאליזם והרגש שבה, היא רמז מטרים לרנסאנס שעמד להופיע באיטליה.


File:Wells Cathedral West Front Exterior, UK - Diliff.jpg|קתדרלת ולס (1176–1450), החזית היא קיר גדול ורחב של פיסול.
File:0 Amiens - Cathédrale Notre-Dame (1).JPG|קתדרלת אמיין, המאה ה-13, חזית גבוהה של הגותיקה בעיצומה.
File:Salisbury Cathedral 3 (5691354924).jpg|קתדרלת סולסברי (1220–1258), עם מסך מפוסל, חלונות מחודדים וצריחונים, אך ללא מגדלים.
File:Strasbourg Cathedral Exterior - Diliff.jpg|קתדרלת שטרסבורג (1275–1486), סגנון גותי קורן עם פיסול רב ותחרת אבן שבמרכזה חלון רוזטה קורן גדול.
קובץ:Freiburger Münster.jpg|קתדרלת פרייבורג (1230–1320), חזית גרמנית בעלת מגדל בודד עטור בצריח תחרה גבוה.
File:Brussels Cathedral.jpg|קתדרלת בריסל, חזית מקושטת מאוד.
File:Basilique Notre-Dame de l'Epine.JPG|החזית הפלמבויינטית של בזיליקת נוטרדאם דה ל'אפין (1495–1527) עם צריחי תחרה פתוחים.
File:Facciata del Duomo di Orvieto.JPG|חזית קתדרלת אורבייטו (1310) עם פסיפסים צבעוניים.


### מבנה הכנסייה ותוכנית קרקע
ממוזער|350px|'''תוכנית הקרקע של בזיליקה גותית:''' כחול כהה – מגדלים (Towers), בז' כהה – נרתקס (Narthex), צהוב כהה – הספינה הראשית (Nave), כחול בהיר – האגפים/סיטראות (Aisle), ירוק בהיר – בית הרוחב (Transept), ירוק כהה – מקום המצלב (Crossing), צהוב בהיר – בית המקהלה (Choir), בז' בהיר – אפסיס (Apse), סגול בהיר – אמבולטריום (Ambulatory), סגול כהה – קפלות (Chapels) ב-Chevette.
התוכנית של הקתדרלות הגותיות הייתה מבוססת בדרך כלל על צלב לטיני (בו הזרוע האנכית ארוכה יותר מהזרוע האופקית) ונלקחה מהבזיליקה הרומית ומכנסיות רומנסקיות מאוחרות. הן בנויות סביב ספינה ראשית (Nave, נקראת גם "אולם התווך") – החלק הארוך והגבוה בכנסייה, שבו ישבו המאמינים; זרוע ניצבת הנקראת טרנספט (Transept, בית הרוחב); וממזרח לו בית המקהלה (Choir, נקרא גם Chancel או Presbytery) – בו ישבה הכמורה והמקהלה ובו נערכו הסקרמנטים הנוצריים. בקתדרלות הצרפתיות ובחלק מהגרמניות בית המקהלה הסתיים במזרח באזור חצי-עגול (אפסיס, Apsis) שבו נמצא המזבח ומסביבו אמבולטריום (Ambulatory) שהיווה דרך גישה לקפלות קורנות שבלטו מסביבו כמו עלי כותרת של פרח (בתצורה הנקראת Chevet). בקתדרלות האנגליות הסיומת המזרחית הייתה בדרך כלל מלבנית. האמבולטריום אפשר למאמינים גישה לקפלות ולשרידי קודשים מבלי להפריע לטקס המרכזי.

כל החלקים בכנסייה קורו באמצעות קמרונות צלעות. הקמרונות חילקו את אולמות הכנסייה לתאים מלבניים (שנקראים "מפרצים") והוגדרו בידי העמודים הגדולים שתמכו בקמרונות. בקתדרלות גותיות מוקדמות, כגון קתדרלת סנס ואפילו קתדרלת נוטרדאם (פריז) הקמרונות היו מסוג קמרון סקספרטיט שכללו 6 צלעות, עם עמודים בעלי עיצוב שהתחלף לסירוגין. בקתדרלות מאוחרות יותר הקמרונות היו בעלי 4 צלעות, פשוטים יותר וחזקים יותר, ונתמכו בידי עמודים זהים.

בעקבות כנסיות הרומנסק ובזיליקת סן-דני בקתדרלות היו בדרך כלל שני מגדלים תאומים בחזית המערבית. עם זאת, בלא מעט קתדרלות היו חזיתות בעלות מגדל בודד שתאומו לא נבנה או נהרס (כגון קתדרלת סואסון), חזיתות בעלות מגדל בודד וגבוה במרכז החזית (כגון קתדרלת פרייבורג והמינסטר של אולם) וקתדרלות ללא מגדלים בכלל.

בקתדרלות רבות היה נהוג לבנות מגדל או צריח מחודד מסוג Fleche ("פלש", בצרפתית: חץ) מעל מקום המצלב (המקום בו הספינה הראשית ובית הרוחב נפגשים, ויוצרים את מרכז הצלב). בקתדרלות צרפתיות וגרמניות היה נהוג יותר הפלש ובקתדרלות האנגליות מגדל גדול ומרובע שבפינותיו צריחונים.

בתי הרוחב היו קצרים יחסית באדריכלות הגותית המוקדמת בצרפת אך נהיו גדולים יותר וכללו חלונות רוזטה באדריכלות הגותית בשיאה ובעיקר בגותיקה הקורנת (Rayonnant). בית המקהלה נהיה חשוב יותר והוקף באמבולטריום כפול שסביבו קפלות קורנות. באנגליה, בית הרוחב היה חשוב יותר ותוכנית הקרקע הייתה מורכבת יותר מאשר בקתדרלות הצרפתיות, וכללה לעיתים בית רוחב נוסף ו"קפלת הגבירה" ארוכה שבלטה מהחלק המזרחי. בנוסף, לצד הקתדרלה הוקם לרוב צ'פטר האוס (שצורתו הייתה לרוב מתומנת ובו נערכו ישיבות הכמורה והנזירים) ומבנים נוספים.

לצד מבנה הבזיליקה, ששלט ביד רמה בכל הקשור לקתדרלות וכנסיות גדולות, בנסיכויות גרמניה – בייחוד בכנסיות קטנות ובינוניות – היה נפוץ הדגם של כנסיית אולם, בו הגובה של האגפים היה שווה לגובה של הספינה הראשית.


Plan.redressé.cathedrale.Paris.png|תוכנית הקרקע של קתדרלת נוטרדאם (פריז), צרפת. אורך: 128 מטר.
File:Amiens plan vert.png|תוכנית הקרקע של קתדרלת אמיין, צרפת. אורך: 145 מטר.
Plan.cathedrale.Cologne.png|תוכנית הקרקע של קתדרלת קלן, גרמניה. אורך: 144 מטר.
Salisbury cathedral plan vert.jpg|תוכנית הקרקע של קתדרלת סולסברי, אנגליה. אורך: 135 מטר.
YorkMinsterPlanDehio vert.jpg|תוכנית הקרקע של קתדרלת יורק, אנגליה. אורך: 159 מטר.


### האמנות הגותית

[ממוזער|שמאל|250px|[כימרה או גרוטסק, קתדרלת נוטרדאם דה פארי]]
[ממוזער|שמאל|250px|[גרגויל בקתדרלת קלן]]
לצד האדריכלות הגותית התפתחה אמנות שכללה פיסול גותי, ציור גותי, איור כתבי יד, יצירת חלונות ויטראז', צורפות, גילוף בעץ וקישוט רהיטים ומזבחות בצורה גותית. אמנות זו פיארה את הקתדרלות ואת הכנסיות, והייתה בעלת עושר בלתי-רגיל בפרטים. לעומת אמנות הרומנסק, האמנות הגותית הייתה יותר מושכלת ורציונלית, והגיעה לרמות חדשות בתיאור מדויק של בני אדם, מרקמים וחומר. ניתן לציין את קתדרלת שארטר וקתדרלת ריימס בהן התרחשה התקדמות ניכרת באמנות הגותית, בעיקר בפיסול, והן הפכו למודל משפיע בכל רחבי אירופה. לצד האמנות הקנונית התפתח גם פיסול השוליים שכלל דמויות מעוותות ומפלצות, כגון פסלי הגרגוילים – מרזבים בצורת מפלצות, שדים או דרקונים. האמנות הגותית התפשטה ברחבי אירופה והושפעה הן מהאמנות הקנונית בצרפת והן מהסגנונות המקומיים וכנראה גם מהתיאטרון העממי בימי הביניים. לצד תיאורים דתיים היא תיארה גם מעמדות, פטרונים, אצילים ובעלי מלאכה. בשיאה, שאפה האמנות הגותית להציג תמונת עולם שלם וסגור תוך שימוש בעיצוב כוללני בו יש דיאלוג בין הסמלי לשימושי.

קובץ:Ange au sourire.jpg|המלאך המחייך, קתדרלת ריימס
קובץ:Amiens cathedral Son et lumière 002.JPG|שערי קתדרלת אמיין, מוארים במצגת אורקולית המנסה לשחזר את הצבעים המקוריים של הפסלים
קובץ:Vitrail Transept Sud Chartres.jpg|חלון רוזטה בקתדרלת שארטר
קובץ:France Strasbourg Magi.jpg|שלושת האמגושים, קתדרלת שטרסבורג
קובץ:Altar of Veit Stoss, St. Mary's Church, Krakow, Poland.jpg|טריפטיכון של מזבח גותי
קובץ:Vitrail Chartres 210209 18.jpg|פרטי חלון ויטראז' בקתדרלת שארטר
קובץ:Fra Angelico 073.jpg|ציור גותי של פרה אנג'ליקו


## היסטוריה
### רקע היסטורי
לקראת המאה ה-12 החלה באירופה תקופה של פריחה דתית, תרבותית, אדריכלית וכלכלית. הערים גדלו והתחזקו והמסחר פרח. כוחה של הכנסייה בתקופה זו היה רב, ועושרה העצום התבסס הן על נחלות ורכוש והן על תרומות מצד אצילים ופשוטי העם. בערים, הבישופים היו בעלי מעמד רם והשפעה רבה ולעיתים אף ניהלו רבעים שלמים. מולם ניצבה ה"קנוניציה", מועצת הבישוף הבוחרת אותו, שהייתה גם היא בעל כוח רב ואף השתתפה בבניית הקתדרלות ובגיוס המשאבים. בצרפת שלטה השושלת הקפטינגית, שתרמה אף היא באופן ניכר לבניית הקתדרלות, ולצידה היו מספר דוכסויות חזקות, כגון אקוויטניה ורוזנויות שמפניה ונורמנדי. בצרפת היו ארכיבישופים חזקים ועשירים וכן מסדרי נזירים שהיו גם הם בעלי עושר והשפעה.

[ממוזער|250px|אזור [איל-דה-פראנס (באדום), שם נולדה האדריכלות הגותית]]
בתקופה זו עלה מעמדן של הערים, בייחוד במרכז צרפת, והללו החלו להילחם על חופש ויותר זכויות. המסחר פרח, בייחוד במחוז שמפניה בו התנהלו ירידי מסחר שהביאו סחורות מצפון ודרום אירופה. הקתדרלות נבנו לא רק כמוסד כנסייתי אלא גם כמוסד עירוני, ובחלקן אף נפתחו בתי ספר קתדרליים בהם למדו את שבע האמנויות החופשיות, ומי שהשלים לימודים אלה – גם פילוסופיה ותאולוגיה. בערים אלו נוצר מעמד של משכילים ומלומדים, לצד גילדות עירוניות של בעלי מלאכה, אומנים בתחומיהם הם.

מסעות הצלב הפכו את הבנייה באבן לנפוצה הרבה יותר, לצד השפעות נוספות באמנות ובתרבות שבאו מהמזרח התיכון, ביזנטיון וספרד המורית. תקופה זו של יציבות ופריחה אפשרה בניית מבנים מפוארים מאבן בנייה, בניגוד למבני העץ שהיו נשרפים אחת לכמה זמן. על רקע זה החלה בנייה של קתדרלות אבן מפוארות, שנוצרו כדי לרומם את מעמד הכנסייה בפני האצולה ופשוטי העם, וכן להוות ביטוי נשגב לאמונה הנוצרית. תחילה מבנים אלה נבנו בסגנון הרומנסקי הכבד (עד המאה ה-12), אך במרכז וצפון צרפת, באיל-דה-פראנס, החל להתפתח הסגנון הגותי (1140) שהעמיד מבנים מפוארים וגדולים הרבה יותר.

### רקע רעיוני
אוגוסטינוס הקדוש כתב מספר חיבורים על מבנה הכנסייה האידיאלי. ביסוד מבנה זה עמדו 2 רעיונות עיקריים: פרופורציות גאומטריות הרמוניות ומילוי הכנסייה באור קדוש. האדריכלות של הכנסייה אמורה לייצג את שלמות מעשה הבריאה של אלוהים ולהיות למעשה דגם של העולם או ירושלים השמיימית עם בית המקדש (שאנשי ימי הביניים לא ידעו בדיוק כיצד הוא נראה).

השקפות אלה נהפכו לכדי פילוסופיה-תאולוגיה שלמה בידי פסבדו-דיוניסיוס האראופגיטי, שזוהה בטעות עם דיוניסיוס הקדוש פטרון צרפת, וזכו לעדנה באסכולה של בית הספר הקתדרלי של שארטר במאה ה-12.

[ממוזער|300px|החזית המערבית של '''קתדרלת שארטר'''. החזית נבנתה בשנים [1134–1145 בסגנון גותי מוקדם, והורחבה בשנים 1194–1260 בסגנון גותי בשל. הצריח הצפוני נוסף ב-1513.]]

השקפות אלה זכו לתמיכה מברנאר מקלרבו שהיה בזמנו אחד מהסמכויות הדתיות החזקות באירופה. ברנאר לא אהב את האסתטיקה של כנסיות הרומנסק ואת הפיסול הפזרני והיותה של הכנסייה לא יותר ממתלה ליצירות אמנות רגשניות. ברנאר כתב על כך מספר חיבורים וכתוצאה מכך במסדר הציסטריאני החלו בבניית כנסיות צנועות וסגפניות יותר, שבהן הושם יותר דגש על אדריכלות ופחות על קישוטים וראוותנות. לעומת זאת, ברנאר התיר לקתדרלות וכנסיות עירוניות להמשיך להשתמש באמנות וקישוטים כדי ללכוד את לבם של המאמינים פשוטי העם.

רעיונות אלה השפיעו במידה רבה על סוגריוס, אב מנזר סן דני ועוצר הכתר הצרפתי, על אנרי, הארכיבישוף של סנס, ועל ז'פרואה דה לב, הבישוף של שארטר – שלושתם חברים קרובים של ברנאר מקלרבו. ואכן, במקומות אלה נולדה האדריכלות הגותית.

### הולדת הסגנון הגותי
האדריכלות והאמנות הגותיות התפתחו בצרפת, בעיקר באחוזות המלך (של בית קאפה) באיל-דה-פראנס (Ile de France) ובדגש על אזור העיר פריז ומחוזות שמפניה ופיקרדי, בתחילת המאה ה-12 ומקובל לקבוע את לידתה ב-1140 השנה בה נבנו מחדש בידי אב המנזר ויועץ הכתר סוגריוס (Suger) הקצה המזרחי והחזית המערבית של בזיליקת סן-דני סמוך לפריז שהייתה המבנה הראשון בעל מאפיינים אדריכליים גותיים (כיום, רק השער הדרומי שרד משיפוצים שנעשו בכנסייה במאה ה-13). תואר "הקתדרלה הגותית הראשונה" מיוחס לקתדרלת סנט אטיין בסנס (Sens) שבנייתה החלה ב-1142. ב-1145 נבנתה מחדש החזית המערבית של קתדרלת שארטר (Chartres) בסגנון גותי מוקדם, ובה החל להתפתח הפיסול הגותי. הקתדרלה הגותית הנודעת ביותר היא כנראה קתדרלת נוטרדאם בפריז, שבנייתה החלה בשנת 1163 והושלמה ב-1345, בה יש שילוב של אדריכלות גותית מוקדמת ואדריכלות גותית בשיאה. האדריכלות הגותית היא סגנון אירופאי אמיתי, שלא נבע מהאדריכלות המזרח-תיכונית אלא התפתח כולו באירופה, ומהווה אבן דרך באדריכלות ימי הביניים.

### הגותיקה בעיצומה
[ממוזער|300px|'''[קתדרלת ריימס** – השיא של הגותיקה בעיצומה ב[[צרפת]]. הקתדרלה המפוארת של ריימס שימשה ל[[הכתרה|הכתרת]] [[מלכי צרפת]].]]
[[קובץ:Cologne-choir-interior-and-exterior-02.jpg|ממוזער|300px|[[בית המקהלה]] של **קתדרלת קלן**, נחשב להישג השיא של [[סגנון גותי קורן|הסגנון הגותי הקורן]].]]
בין השנים [[1140]] עד ל[[המאה ה-16|מאה ה-16]] (שיא ושלהי [[ימי הביניים]]), רוב הקתדרלות במערב [[אירופה]] נבנו בסגנון גותי. [[צרפת]] – מקום הולדת הגותיקה – היא בירת הקתדרלות הגותיות וממנה התפשט הסגנון ל[[אנגליה]], [[גרמניה]], [[איטליה]], [[ספרד]], [[ארצות השפלה]], [[בוהמיה]], [[הקיסרות הרומית הקדושה]] ו[[סקנדינביה]].

בסוף [[המאה ה-12]] ותחילת [[המאה ה-13]] התגבש הסגנון של האדריכלות הגותית והוא יושם בתחילה ל[[קתדרלה|קתדרלות]] מרכזיות שנהרסו ונבנו מחדש, אך גם ל[[כנסייה|כנסיות]] קטנות יותר ו[[טירה|טירות]]. תקופה זו התאפיינה בעידון וזיקוק הסגנון הגותי וביצירת מאפיינים קנוניים שמזוהים עם האדריכלות הגותית (כגון [[קמרון צלעות|קמרונות צלעות]], [[תמיכות דואות]] ו[[צריחון|צריחונים]], וחלוקת הקיר ל-3 אזורים – [[ארקדה]], [[טריפוריום]] ו[[קומת תאורה]]). בתקופה זו נבנו הקתדרלות הגדולות של אירופה, בעיקר בצרפת, אך גם בארצות אחרות.

באמצע [[המאה ה-13]] התפתח ב[[פריז]] סגנון ה-[[Rayonnant]] – [[סגנון גותי קורן]] – ב[[בזיליקת סן-דני]], [[קפלה|קפלת]] [[סנט שאפל]] וחלקים ב[[קתדרלת נוטרדאם (פריז)|קתדרלת נוטרדאם]]. הסגנון התפשט לשאר [[צרפת]] ולמדינות סמוכות. הסגנון הקורן הגיע לשיאו ב[[קתדרלת קלן]] שבנסיכויות [[גרמניה]], שבנייתה החלה ב-[[1248]] ו[[בית המקהלה]] המופתי שלה הושלם ב-[[1322]]. שאר הקתדרלה הושלמה רק ב[[המאה ה-19|מאה ה-19]], על פי התוכניות המקוריות (בעיקר של [[חזית (אדריכלות)|החזית המערבית]] העצומה עם צמד [[צריח מחודד|צריחי התחרה]] הגבוהים שלה).

החל ב[[המאה ה-13|מאה ה-13]] במקביל לקתדרלות, אומץ הסגנון הגותי גם לכנסיות ומבנים אחרים. מאות [[כנסייה|כנסיות]], [[מנזר]]ים, [[טירה|טירות]], מבני ממשל ומבני ציבור ואפילו מספר [[בית כנסת|בתי כנסת]] (כגון ה[[אלטנוישול]] ב[[פראג]]) נבנו בסגנון הגותי.

החל מהמחצית השנייה של [[המאה ה-13]] חל מעבר הדרגתי מבניית קתדרלות עירוניות גדולות לבניית כנסיות רבעים בעלות תפקידים שונים, לצד כנסיות מסדרי העוני הנזיריים. נהוג לסמן את ראשיתו של תהליך זה בבנייתה של ה[[קפלה]] המלכותית [[סנט שאפל]] ([[1242]]–[[1248]]) שבה אוחסן [[כתר הקוצים]] של [[ישו]]. קפלה זו היוותה חידוש בשימוש באלמנטים של קתדרלה גותית, אך ללא ממדיה העצומים, וניסיון להעניק תחושה יותר אינטימית מאשר תחושה של גודל עצום. מנגד, לא פסקו הניסיונות לבנות קתדרלות גבוהות יותר, כגון [[קתדרלת בווה]] ([[1225]]), עם קמרונות בגובה של כ- ו[[צריח מחודד]] בגובה 153 מטר. אולם חלק ממנה קרס במהלך הבנייה וגם הצריח קרס, ובנייתה לא חודשה מאז. כיום מה שנותר מקתדרלת בווה כולל את ה[[אפסיס]], [[בית המקהלה]] וה[[טרנספט]], כאשר שרידים אלה נתמכים ב[[פיגום|פיגומי]] [[מתכת]] מודרניים כדי למנוע את קריסת מה שנותר.

בסוף [[המאה ה-13]] אחרי שהתפשט ברוב אירופה, התפתח הסגנון הגותי והשתכלל, תוך שילוב מסורות הבנייה המקומיות. הסגנונות הגותים המקומיים, שהחלו באימוץ הסגנון הצרפתי, שילבו מאוחר יותר השפעות מקומיות וקיבלו אופי שונה מהסגנון הצרפתי.

===האדריכלות הגותית במאה ה-14===
[[קובץ:PragueCathedral03.jpg|ממוזער|300px|**קתדרלת ויטוס הקדוש** ([[1344]]–[[1929]]) נמצאת בלב [[טירת פראג]]. הקתדרלה הושלמה בגל [[התחייה הגותית]] לפיו תוכניותיהם של האדריכלים המקוריים [[מתיאס מאראס]] ו[[פטר פרלר]].]]
ב[[המאה ה-14|מאה ה-14]] החל הדגש באמנות הגותית לעבור לכנסיות קטנות יותר (עם אלמנטים אדריכליים השואבים מהקתדרלה ועטורי קישוטים), לקישוט חפצי קדושה ו[[מזבח]]ים (כגון ב[[טריפטיכון]]) ולקישוט רהיטי הכנסייה. בכנסיות הקטנות התפתח דגם של [[כנסיית אולם|כנסיית-אולם]], השונה מדגם ה[[בזיליקה]] ובו כל הספינות בגובה שווה, וה[[קמרונות]] משמשים לקישוט של תקרה כמעט שטוחה. אבני המפתח בקמרונות של כנסיות אלו שימשו מצע נרחב ל[[פיסול]]. על רקע זה החלו להתפתח קמרונות מורכבים יותר כגון [[קמרון רשת]] שפיתחו [[היינריך פארלר]] ו[[פטר פארלר]]. משפחת פארלר מייצגת עוד תופעה שהחלה במאה ה-14: עליית מעמדו של ה[[אדריכל]] והנצחתו בפיסול לצד שליטי העיר ופטרוניה.

במקביל, החלה האדריכלות הגותית להיות מיושמת גם למבנים אזרחיים, כגון בתי עיריות, בתי גילדות, ארמון הבישוף, בתי חולים ועוד. האדריכלות האזרחית שאבה מהאדריכלות הדתית (פרטים כגון: חלונות, קשתות מחודדות ו[[עמוד]]ים) אך השתמשה בהם לבניית מבנים בעלי תפקידים שונים. השימוש בצורת הנעלות של הגותיקה היה הן למבני דת נעלים דוגמת [[קתדרלה|קתדרלות]] ו[[כנסייה|כנסיות]], והן למבנים "נחותים" יותר כגון [[ממגורה|ממגורות]] ו[[בית כלא|בתי סוהר]]. דבר זה מבטא תפישה בה כל היבט של החיים בעיר הגותית קשור במידה מסוימת ל[[דת]] ול[[ישו]] ויוצר אחידות בעיר וברבדים השונים של החיים.

<gallery heights=200>
קובץ:Sainte Chapelle - Upper level 1.jpg|קפלת [[סנט שאפל]] ב[[פריז]] – יישום האדריכלות הגותית לכנסיות קטנות
קובץ:Beauvais (60), cathédrale Saint-Pierre, vue depuis le sud-est 2.jpg|[[קתדרלת בווה]] (Beauvais)
קובץ:Heilig-Kreuz-Münster Schwäbisch Gmünd.jpg|כנסיית הצלב הקדוש ב[[שוואבישה גמינד]], בה תקרת קימורי רשת
File:BelfortGent.jpg|[[מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת|מגדל הפעמונים]] של [[גנט]] – אדריכלות גותית מאוחרת מיושמת על מבנים אזרחיים
</gallery>

===האדריכלות הגותית אחרי ימי הביניים===
ב[[איטליה]] חלה נטישה של האמנות הגותית ב[[המאה ה-15|מאה ה-15]] לטובת [[אדריכלות הרנסאנס|רנסאנס]]. ה[[אמן (אמנות)|אמן]] וחוקר [[תולדות האמנות]] [[ג'ורג'ו וזארי]] הוא זה שטבע את השם "גותית" לאמנות ימי הביניים ככינוי גנאי, על שם השבטים ה[[גותים]] שהחריבו את [[רומא העתיקה]], מאחר שראה בה "ביטוי לתפישות כאוטיות, מעוותות ונבערות מדעת, המבטאות את נפשו המסוכסכת של הברברי". בעוד באיטליה של הרנסאנס ראו באמנות הגותית אמנות ברברית, בצרפת המשיכו להעריך את האמנות הגותית.

ב[[המאה ה-16|מאה ה-16]] החלה נטישה של הסגנון הגותי גם ב[[צרפת]] ומרכז אירופה לטובת ה[[אדריכלות הבארוק|בארוק]] וה[[רוקוקו]]. למרות זאת, האמנות הגותית עדיין שרדה בקרב האנשים ובפרט באמנות העממית. ב[[המהפכה הצרפתית|מהפכה הצרפתית]] ב-[[1789]] נהרסו מבנים גותיים רבים בצרפת על ידי המהפכנים מאחר שנתפשו כסמל ל[[פיאודליזם]], ה[[אריסטוקרטיה (מעמד)|אריסטוקרטיה]] ושלטון ה[[כנסייה]] המדכא. הרס זה נעצר רק במאה ה-19 הודות למאמציהם של אנשי רוח צרפתיים, בהם ה[[סופר]] [[ויקטור הוגו]], המשמר [[פרוספר מרימה]] וה[[אדריכל]] [[ויולה לה-דוק]].

===התחייה הגותית===

[[קובץ:Palace of Westminster from the London Eye, 21 August 2007.jpg|ממוזער|250px|[[מנזר וסטמינסטר]] מימי הביניים ולידו [[ארמון וסטמינסטר]] ו[[מגדל שעון|מגדל השעון]] [[ביג בן]] שעוצבו בסגנון נאו-גותי אנגלי]]
[[קובץ:Washington National Cathedral Twilight-1.jpg|ממוזער|250px|[[הקתדרלה הלאומית של וושינגטון]] – [[קתדרלה]] [[התחייה הגותית|נאו-גותית]].]]
[[קובץ:Budapest-Parliament-0006.jpg|ממוזער|250px|[[בניין הפרלמנט ההונגרי]] – מבנה נאו-גותי מפואר עטור בצריחים וכיפה מחודדת.]]

בסוף [[המאה ה-18]] וב[[המאה ה-19|מאה ה-19]] זכתה האדריכלות הגותית לעדנה במה שנקרא **"התחייה הגותית"** (Gothic Revival). התחייה הגותית הייתה חלק מ[[רומנטיקה|התנועה הרומנטית]] שביצעה אידיאליזציה ל[[ימי הביניים]] ולמסורות העתיקות של אירופה. [[ויקטור הוגו]] היה ממובילי תנועת [[התחייה הגותית]] ב[[צרפת]] וקרא לשמר את הקתדרלות העתיקות ורבות ההוד. מאמצי השימור שלו נשאו פרי והיוו גורם מכריע בהישרדות המבנים הגותיים, שעד אז, זכו לבוז בתור מבנים מפלצתיים מעידן ישן וחשוך. וכתוצאה מכך שופצו עשרות קתדרלות גותיות באירופה או שהושלמה בנייתן. רשימת הקתדרלות ששופצו והושלמו כוללת בין השאר את ה[[קתדרלת מילאנו|דואומו]] ב[[מילאנו]], [[קתדרלת קלן]], [[המינסטר של אולם]], [[קתדרלת ויטוס הקדוש]] ב[[פראג]], ו[[קתדרלת רואן]] ו[[קתדרלת קלרמון-פראן]] בצרפת.

קתדרלות וכנסיות חדשות רבות ברחבי העולם, בעיקר ב[[אירופה]] ו[[אמריקה]], נבנו בסגנון נאו-גותי. דוגמאות בולטות הן [[קתדרלת פטריק הקדוש (ניו יורק)|קתדרלת פטריק הקדוש]] ב[[ניו יורק]] ([[1858]]–[[1888]]) ו[[הקתדרלה הלאומית של וושינגטון]] ([[1907]]–[[1990]]) ב[[ארצות הברית]], [[קתדרלת לה פלטה]] ב[[ארגנטינה]] ([[1884]]–[[2000]]), [[בזיליקת קלוטילדה הקדושה]] ב[[פריז]] ([[1846]]–[[1857]]) ו[[קתדרלת לינץ]] ([[1862]]–[[1924]]) וה[[ווטיפקירכה]] ([[1856]]–[[1879]]) ב[[אוסטריה]].

בנוסף, מבני ציבור חדשים שאינם מבני דת – כגון [[פרלמנט]]ים ו[[אוניברסיטה|אוניברסיטאות]] – החלו להיבנות בסגנון הגותי. מבנים ידועים הנכללים בקטגוריה זו הם [[בניין הפרלמנט ההונגרי]] ב[[בודפשט]] ([[1885]]–[[1904]]) ו[[בניין הפרלמנט הבריטי]] (ארמון וסטמינסטר) ב[[לונדון]] ([[1840]]–[[1870]]). קמפוסים בסגנון נאו-גותי כוללים את [[אוניברסיטת ייל]].

בסגנון התחייה הגותית נבנו גם מבנים מסוגים חדשים לתקופתם אשר חיפשו סגנון המסוגל לייצגם. ב[[ניו יורק]] של סוף [[המאה ה-19]] ותחילת [[המאה ה-20]] היה הסגנון הנאו-גותי פופולרי בבנייתם של [[גורדי שחקים]] ובנייני משרדים רבי-קומות. הידועים ביותר בהם הם [[בניין סינגר]] ([[1908]]) ו[[בניין וולוורת']] ([[1910]]–[[1913]]) אשר נבנו כגורדי שחקים גותיים בהשראת צריחי הקתדרלות התמירים והמחודדים.

<gallery heights=150 widths=150>
קובץ:P1020476 Paris VII Basilique Saint-Clotilde rwk.JPG|[[בזיליקת קלוטילדה הקדושה]] ב[[פריז]] – מראשוני המבנים הנאו-גותיים ב[[צרפת]].
קובץ:NewYorkStPatrick03.jpg|[[קתדרלת פטריק הקדוש (ניו יורק)|קתדרלת פטריק הקדוש]], [[ניו יורק]] – קתדרלה נאו-גותית ללא [[תמיכות דואות]]
קובץ:View of Woolworth Building and surrounding buildings New York City 1913.jpg|[[בניין וולוורת']] – [[גורד שחקים]] בסגנון נאו-גותי
File:Washington National Cathedral in Washington, D C 1.jpg|[[הקתדרלה הלאומית של וושינגטון]] – שילוב של סגנון נאו-גותי אנגלי עם סגנון גותי צרפתי, בעלת [[תמיכות דואות]]
</gallery>


==מאפיינים אזוריים של הסגנון הגותי==
[[קובץ:Notre-Dame de Paris 2009-04-28.jpg|ממוזער|250px|[[קתדרלת נוטרדאם (פריז)|קתדרלת נוטרדאם דה פארי]] ([[1163]]–[[1345]]), בה יש שילוב של סגנון גותי מוקדם עם סגנון גותי בשל ו[[סגנון גותי קורן]].]]
כאמור, האדריכלות הגותית נולדה בלב [[צרפת]], באזור ה[[איל-דה-פראנס]] שהושפע מאוד מהמלוכה הצרפתית. במהלך [[המאה ה-12]] התפשט הסגנון הגותי ברחבי צרפת עם התחזקות ההשפעה של המלוכה הצרפתית, וכבר אז נכנסו שינויים מקומיים לסגנון. בסוף המאה ה-12 התפשט הסגנון הגותי גם ל[[אנגליה]] ו[[ספרד]] ובמאות שאחרי התפשט בשאר חלקי [[אירופה]]. ברוב המקומות קבלת הסגנון הגותי התרחשה בשני שלבים עיקריים: הראשון שבהם הוא ייבוא הסגנון הגותי הצרפתי כפי שהוא והשני הוא התאמתו ושילובו עם הסגנונות המקומיים ומסורות הבנייה האזוריות. בהמשך שוכללו הסגנונות הגותיים המקומיים ויצרו סגנונות מובחנים המאפיינים כל אזור, אך גם מושפעים מאזורים אחרים עקב מעבר של רבי-בנאים וסדנאות בנאים ברחבי אירופה.

===האדריכלות הגותית בצרפת===

באדריכלות הגותית ב[[צרפת]] , ב[[מערב אירופה]] וב[[מרכז אירופה]] מובחנים מספר שלבים:
* **האמנות הגותית המוקדמת (מ-1140 עד ראשית המאה ה-13)**: בה התעצבו תפישות אדריכליות וחזותיות, והתגבשו הפתרונות לבעיות הטכניות השונות בבניה בסגנון הגותי. אמנות זו מאפיינת את הקתדרלות של [[קתדרלת סנס|סנס]] ([[1142]]–[[המאה ה-16]]), [[קתדרלת נואיון|נואיון]] ([[1145]]–[[1235]]), [[קתדרלת לאן|לאן]] ([[1160]]–[[1215]]), [[קתדרלת סנלי]] ([[1153]]–[[1191]]), [[קתדרלת סואסון]] ([[1176]]–[[1212]]), [[קתדרלת ליון]] ובפיסול שבחזית [[קתדרלת שארטר]] (1145). עוד ראוי לציין את [[בזיליקת סן-דני]] בה נולדה האדריכלות הגותית ואת [[כנסיית סן רמי]] ב[[ריימס]]. מאפייניה כוללים [[קמרון סקספרטיט|קמרון בעל 6 צלעות]] וקיר המחולק ל-4 אזורים: קומת עמודים – [[ארקדה]], גלריה, [[טריפוריום]] ו[[קומת תאורה]].

<gallery perrow=4 widths=150 heights=200>
קובץ:Saint-Denis - Façade.jpg|[[בזיליקת סן-דני]] – החזית של [[סוגריוס]]
קובץ:Cathédrale Saint-Ètienne, Sens-6998.jpg|[[קתדרלת סנס]] בעלת המגדל הבודד
קובץ:Cathédrale de Noyon.JPG|[[קתדרלת נואיון]]
קובץ:West facade of the Laon cathedral-5639.jpg|החזית של [[קתדרלת לאן]] שימשה השראה לחזית נוטרדאם דה פארי
קובץ:Cathedral of Laon, Nave (Interior) (3486789846).jpg|ארבעה אזורי קיר ב[[קתדרלת לאן]]
קובץ:Cathedrale Saint Jean Lyon ceiling over nave.jpg|[[קמרון סקספרטיט]] גותי מוקדם ב[[קתדרלת ליון]]
קובץ:ReimsStRemiAbside.jpg|ה[[אפסיס]] ו[[תמיכות דואות|התמיכות הדואות]] של [[כנסיית סן רמי]]
קובץ:Le Mans-Cathédrale.jpg|[[קתדרלת לה-מאן]] עם [[תמיכות דואות|התמיכות הדואות]] בנות שלוש הקומות
</gallery>
* **האמנות הגותית בעיצומה (מ-1200 עד 1250)**: ידועה כ-High Gothic ב[[אנגלית]], כ-Le Gothique Classique ב[[צרפתית]] או כ**סגנון גותי בשל**, ובה התגבשו מידות, פרופורציות ועיצוב קנוניים באדריכלות הגותית. בתקופה זו נפוצו האמנות והאדריכלות הגותית ברחבי צרפת ומרכז אירופה. כאן יש חזרה ל[[קמרון צלעות|קמרון בעל 4 צלעות]] וקיר המחולק ל-3 אזורים (קומת עמודים וקשתות – [[ארקדה]], גלריה או [[טריפוריום]], ו[[קומת תאורה]]). ה[[כותרת (עמוד)|כותרות]] ב[[עמוד]]ים קטנו על מנת לא לעצור את התנופה של העמודים כלפי מעלה ובכך הודגש הקו האנכי בפנים המבנה. כמו כן, בסגנון זה הבשילו [[תמיכות דואות|התמיכות הדואות]] והפכו לפתרון הקנוני לבניית קירות קלים וגבוהים, ושירתו הן מטרות מבניות והן מטרות אסתטיות. עוד שינוי משמעותי בסגנון זה מהגותיקה המוקדמת הוא הגדלת קומת התאורה מחלון יחיד בכל קטע לשני חלונות מחודדים המאוחדים בראשם בחלון עגול וקטן. סגנון זה מתבטא היטב ב[[קתדרלת שארטר]] ([[1194]]–[[1260]]), [[קתדרלת ריימס]] ([[1211]]–[[1427]]), [[קתדרלת בורז']] ([[1195]]–[[1270]]) ו[[קתדרלת אמיין]] ([[1220]] – [[המאה ה-15]]).
<gallery widths=200 heights=175 perrow=4>
קובץ:Bourges - 002 - Low Res.jpg|[[קתדרלת בורז']] – האדריכלות הגותית בעיצומה
קובץ:Notre Dame de Chartres.jpg|[[קתדרלת שארטר]] – אחת הקתדרלות הגותיות החשובות והמשפיעות ביותר
קובץ:Chartres2006 018.jpg|קתדרלת שארטר, מציגה [[פיסול גותי]] מוקדם ופיסול גותי בשיאו, בתמונה: החזית הדרומית
קובץ:Chartres - Cathédrale 16.JPG|[[בית המקהלה]] של [[קתדרלת שארטר]]

File:Cathédrale ND de Reims - toits (02)b.jpg|[[קתדרלת ריימס]] – יצירת מופת של הגותיקה בשיאה
קובץ:Reims Cathedrale Notre Dame interior 002.JPG|[[קתדרלת ריימס]] – מבט מבפנים מערבה, בחזית המערבית קבועות שתי [[רוזטה (חלון)|רוזטות]]
קובץ:Cathedral of Amiens front.jpg|[[קתדרלת אמיין]], בעלת הקמרונות הגבוהים בצרפת
קובץ:Voutes amiens.JPG|מבנה קיר בן 3 אזורים עם קומת תאורה מוגדלת ב[[קתדרלת אמיין]]
</gallery>
* **סגנון Rayonnant ("קורן" או "גותיקה קורנת")**: סגנון זה התפתח בשנים [[1230]]–[[1250]] והיה נפוץ עד אמצע [[המאה ה-14]]. סגנון זה חידד והעמיק את ההישגים של הגותיקה בשיאה ושאף לתת למבנה מראה [[תחרה]] אוורירי יותר עם יותר [[חלון|חלונות]] מ[[זכוכית]] [[צבע]]ונית ויותר [[אור]]. מבנים בולטים בסגנון זה הם [[בזיליקת סן-דני]] (שיפוצים שהחלו ב-[[1231]]), [[קתדרלת ריימס]], [[קפלה|קפלת]] [[סנט שאפל]] ([[1242]]–[[1248]]), החלקים המוקדמים ב[[קתדרלת רואן]] ו[[בית המקהלה]] של [[קתדרלת קלן]] (1248–[[1322]]), שנחשב לשיא של האדריכלות הגותית ויצירת מופת של הסגנון הגותי הקורן. מלומדים סבורים ששם הסגנון נובע מהרעיון ש[[עלי כותרת|עלי הכותרת]] בחלונות [[רוזטה (חלון)|רוזטה]] צריכים [[קרינה|לקרון]] מהמרכז החוצה, ומכך נבע שם הסגנון. דוגמה לחלונות רוזטה המאפיינים את הגותיקה הקורנת ניתן למצוא בבית הרוחב של [[קתדרלת נוטרדאם (פריז)|קתדרלת נוטרדאם דה פארי]], בבזיליקת סן-דני וב[[קתדרלת שטרסבורג]].
<gallery widths=150 heights=150 perrow=5>
קובץ:Basilica of Saint Denis North Transept Rose Window, Paris, France - Diliff.jpg|[[רוזטה (חלון)|חלון רוזטה]] בסגנון גותי [[Rayonnant]] ב[[בזיליקת סן-דני]]
קובץ:Normandie Eure Evreux2 tango7174.jpg|[[בית המקהלה]] הקורן של [[קתדרלת אוורה]], שימו לב לקומת ה[[טריפוריום]] המואר
קובץ:Notre Dame003..jpg|[[טרנספט|בית הרוחב]] הדרומי של [[קתדרלת נוטרדאם (פריז)|קתדרלת נוטרדאם דה פארי]]
קובץ:Basilica di saint Denis vetrata 01.JPG|מבנה הקיר המשופץ של [[בזיליקת סן-דני]], שנהפך לעיצוב המכונן של קירות וקומות תאורה שנבנו בסגנון Rayonnant
קובץ:Cathédrale Strasbourg.jpg|חזית [[קתדרלת שטרסבורג]]
</gallery>
* **האמנות הגותית המאוחרת Late Gothic (מ-1250 ואילך)**: שפת האמנות הגותית מיושמת לא רק בבניית קתדרלות וכנסיות אלא גם בבנית מבני ציבור נוספים. יש גם התפתחות סגנונות מקומיים בגותיקה, כגון ב[[אנגליה]], ב[[גרמניה]], ב[[ספרד]] וב[[איטליה]]. תקופה זו כוללת את שלהי התקופה הקורנת ואת התקופה הלוהבת. מבחינת אדריכלות הכנסיות היא מאופיינת בהגדלת עושר הקישוטים ותחרת האבן, ובהעמקת הישגי האדריכלות הגותית ועידונה.
* **סגנון Flamboyant ("סגנון הלהבות" או "גותיקה לוהבת")**: בסגנון זה מן [[המאה ה-15]] הקישוטים ו[[תחרת חלונות|תחרת החלונות]] (Tracery) מעוצבים בצורה דמוית להבות [[אש]] או [[עלה|עלים]] מלופפים וה[[צריח מחודד|צריחים]] בנויים כ[[חרוט]] עם מרקם של [[תחרת אבן]] המשווה להם מראה של [[לפיד]] בוער, עץ [[ברוש]] או ראש של [[טיל]]. הקשתות בסגנון זה שטוחות יותר ("גב החמור").
<gallery widths=200 heights=175 perrow=4>
קובץ:Abbaye Saint-Ouen de Rouen as seen from Gros Horloge 140215 3.jpg|[[כנסיית סנט אואן]] ב[[רואן]] – סגנון גותי מאוחר
קובץ:Sainte Chapelle - Rosace.jpg|[[חלון רוזטה]] בסגנון גותי לוהב, [[סנט שאפל]]
קובץ:Beauvais Cathedral Exterior 2, Picardy, France - Diliff.jpg|חזית [[בית הרוחב]] הדרומית של [[קתדרלת בווה]] בסגנון גותי לוהב
קובץ:Senlis Cathedrale Transsept Detail.jpg|עמוד מקושט בסגנון הלהבות, בית הרוחב של [[קתדרלת סנלי]], [[המאה ה-16]]
קובץ:Toul Cathedral 03.JPG|החזית הפלמבויינטית של [[קתדרלת טול]] (Toul)
קובץ:Rose-window in Graça Church in Santarém.JPG|[[רוזטה (חלון)|חלון רוזטה]] בסגנון הלהבות, כנסיית גרסה ב[[סאנטרם]]
קובץ:Vendome03.jpg|החזית הפלמבויינטית של [[מנזר השילוש בוונדום|כנסיית מנזר השילוש בוונדום]]
קובץ:Church of Saint-Maclou (France).jpg|[[כנסיית סן מקלו]] ב[[רואן]]
</gallery>


===האדריכלות הגותית באנגליה===

[[קובץ:Lincoln Cathedral Presbytery, Lincolnshire, UK - Diliff.jpg|ממוזער|250px|הקצה המזרחי הישר של [[קתדרלת לינקולן]] עם [[חלון]] [[ויטראז']] גדול]]
[[קובץ:Lichfield-Cathedral-Air002a.jpg|ממוזער|250px|[[קתדרלת ליצ'פילד]] בעלת 3 ה[[צריח מחודד|צריחים]] מוקפת במבני דת ומדשאה גדולה]]
[[קובץ:Bath.abbey.fan.vault.arp.jpg|ממוזער|250px|קמרונות מניפה, מאפיין בולט של הגותיקה האנגלית, ב[[מנזר באת']]]]

הסגנון הגותי הובא ל[[אנגליה]] על ידי [[גיום דה סנס]] ([[ויליאם מסנס]]), שבנה מחדש את בית המקהלה ב[[קתדרלת קנטרברי]] ([[1175]]–[[1493]]). בסגנון הגותי האנגלי הדגש עבר מבנייה לגובה (בלא מעט מקרים, הבנייה היוותה המשך של קתדרלה [[אדריכלות רומנסקית|רומנסקית]] או [[אדריכלות נורמנית|נורמנית]] קיימת, והבנייה הגותית שמרה על גובה המבנה הרומנסקי) לבנייה לאורך (קתדרלות אנגליות רבות הן ארוכות ביותר), הדגשת הקו האופקי (על חשבון הקו האנכי) והתמקדות בפרטים עשירים, מורכבים ומפותחים. באנגליה נערכו מספר שינויים בסגנון הצרפתי ובהם: קתדרלות עם שני [[טרנספט|בתי רוחב]] (כגון קנטרברי וסולסברי), קתדרלות ללא [[תמיכות דואות]] ([[קתדרלת סולסברי]] ו[[קתדרלת ולס]]), ויתור על [[רוזטה (חלון)|חלון רוזטה]] בחזית המערבית, קתדרלות ללא [[מגדל]]ים בחזית (כגון קתדרלת ולס וקתדרלת סולסברי), קתדרלות עם [[מגדל מצלב]] גדול במרכז ומעליו [[צריח מחודד]] (אם כי רבים מצריחים אלה נהרסו במהלך השנים), קתדרלות עם סיומת מזרחית ישרה (כגון [[קתדרלת יורק]]) ופיתוח קמרונות הצלעות הבסיסיים לקמרונות מורכבים ומפותחים. קתדרלות רבות באנגליה נבנו במהלך מאות שנים ולכן חלקים שונים שלהן בנויים בסגנונות שונים, ללא ניסיון ליצור אחדות סגנונית.

הסופר ה[[בריטניה|בריטי]], [[קן פולט]], הקדיש את ספרו "[[עמודי תבל]]" (The Pillars of the Earth) להתפתחות האדריכלית הדרמטית באנגליה בשלהי [[המאה ה-12]], עם המעבר מבניית קתדרלות בסגנון הרומנסקי לבנייה בסגנון הגותי, וזאת מבלי להזכיר את שני הביטויים הנ"ל אפילו פעם אחת לכל אורך הספר.

באדריכלות הגותית ב[[אנגליה]] מובחנים הסגנונות הבאים:
* **סגנון גותי אנגלי מוקדם  בשנים 1180–1275**: ייבוא של הסגנון הגותי הצרפתי, ובעיקר השימוש בקשת מחודדת. יש פיתוח של הקמרונות ל[[קמרונות כוכבים]]. דוגמה לסגנון זה היא [[קתדרלת לינקולן]].
* **סגנון גותי מקושט  בשנים 1275–1380**: התאפיין בפיתוח קישוטים מורכבים יותר, בעיקר לחלונות, הכולל את השימוש בקישוטי [[תחרת חלונות]] (Tracery). כמו כן, הקמרונות מתפתחים והופכים ל[[קמרונות רשת]]. דוגמאות לסגנון זה הן [[קתדרלת יורק]], [[קתדרלת ליצ'פילד]] ו[[מנזר וסטמינסטר|כנסיית המנזר וסטמינסטר]] ב[[לונדון]].
* **סגנון גותי ניצב  בשנים 1380–1520**: התאפיין בחלונות גדולים יותר וקווים מאונכים, בפיתוח [[קמרון מניפה|קמרון המניפה]] ובוויתור על קומת ה[[טריפוריום]] לטובת דגש רב יותר על [[קומת תאורה|קומת התאורה]]. סגנון זה היה מושפע מסגנון ה-[[סגנון גותי לוהב|Flamboyant]] הצרפתי ואף השפיע עליו. דוגמה לסגנון זה הוא [[מנזר באת']].

<gallery perrow=4 widths=150 heights=150>
קובץ:Salisbury Cathedral from the air - geograph.org.uk - 503638.jpg|[[קתדרלת סולסברי]] ([[1220]]–[[1280]])
קובץ:YorkMinsterWest.jpg|חזית [[קתדרלת יורק]] (1220–[[1472]])
קובץ:CanterburyCathedral.png|[[קתדרלת קנטרברי]]
קובץ:Canterbury cathedral plan.jpg|[[תוכנית (אדריכלות)|תוכנית]] [[קתדרלת קנטרברי]], ניתן לראות את ההבדל בין בית המקהלה הגותי המוקדם לבין הספינה הראשית בסגנון גותי ניצב
קובץ:York Minster, interior of the crossing tower.jpg|תקרה אופיינית לגותיקה האנגלית תחת המגדל המרכזי ב[[קתדרלת יורק]]
קובץ:Westminster Abbey, London.jpg|החזית הצפונית של [[מנזר וסטמינסטר]]
קובץ:Winchester cathedral flags.jpg|הספינה הראשית של [[קתדרלת וינצ'סטר]]
קובץ:Interieur cathedrale de wells.JPG|הדגש על האורך והקו האופקי בספינה הראשית של [[קתדרלת ולס]]
</gallery>

===האדריכלות הגותית בספרד===

[[קובץ:Spain Andalusia Seville BW 2015-10-23 14-30-44.jpg|ממוזער|שמאל|250px|[[קתדרלת סביליה]] ([[1402]] – המאה ה-16), הקתדרלה הקתולית הגדולה בעולם, בסגנון גותי ספרדי המשולב ב[[אמנות מודחאר|השפעות מוריות]].]]
[[ספרד]], שכללה אוכלוסייה משמעותית של שלוש הדתות: [[נצרות]], [[אסלאם]] ו[[יהדות]], החזיקה גם במסורות בנייה שונות והייתה עדה ל[[אדריכלות מוסלמית]] של [[ימי הביניים]]. ב[[המאה ה-12|מאה ה-12]] החלה ה"[[רקונקיסטה]]" בה כבשו הנוצרים חלקים ניכרים מספרד בהם ישבו מוסלמים. בכיבושים אלה חיו תחת השלטון הנוצרי שלוש אוכלוסיות מיעוטים: ה"[[מוזערבים]]" – נוצרים שחיו בעבר תחת שלטון מוסלמי, וה[[מודחארים]] – מוסלמים שבחרו לחיות תחת השלטון הנוצרי, ונוצרים שהיגרו מ[[צרפת]] בתמורה לזכויות. במסגרת הרקונקיסטה, מבנים מוסלמיים רבים נהפכו למבנים נוצריים.

האדריכלות הגותית ב[[ספרד]] החלה גם היא כייבוא של הסגנון הצרפתי (כגון [[קתדרלת בורגוס]] ([[1221]]–[[1568]]), [[קתדרלת לאון]] ([[1205]]–[[1301]]) ו[[קתדרלת טולדו]] ([[1226]]–[[1493]]) שנבנו בהשגחת אדריכלים צרפתיים), אך עד מהרה פיתחה סגנון עצמאי המשלב בין הגותיקה להשפעות המוריות, דבר שהתבטא במבנים יותר רחבים ומעוגלים, ובפחות דגש על הקו האנכי הצר. כמו כן, בספרד ה[[פיסול]] הוא הרבה יותר קישוטי וסיפורי מאשר בגותיקה הצרפתית, ואלמנטים אדריכליים רבים מעוצבים בצורה אורנמנטלית.

באדריכלות הגותית ב[[ספרד]] מובחנים השלבים הבאים:
* **גותיקה צרפתית** – ייבוא הסגנון הגותי הצרפתי, בעיקר ב[[המאה ה-13|מאה ה-13]].
* **גותיקה מודחארית (Mudejar Gothic)** – סגנון מקובל בספרד במאה ה-13 וה-14 המעורב עם סגנון ה[[אדריכלות איסלאמית|אדריכלות המורית]].
* **גותיקה לבנטינית (Levantino gothic)** – סגנון מקובל בספרד במאה ה-14.
* **גותיקה איזבלינית ** – סגנון מקובל בספרד במאה ה-15.
* **גותיקה מנואלינית ** – סגנון גותי [[פורטוגל|פורטוגזי]] מ[[המאה ה-16]].

<gallery widths=150 heights=150>
קובץ:Catedral de Burgos-Fernán González.JPG|[[קתדרלת בורגוס]]
קובץ:WLM14ES - 08082013 173643 LEÓN 0216 - .jpg|פנים [[קתדרלת לאון]] – ה[[אפסיס]] וה[[מזבח]] המפואר
קובץ:Catedral de Toledo Interior.JPG|פנים [[קתדרלת טולדו]]
קובץ:Segovia07 21-4-03.JPG|[[קתדרלת סגוביה]]
קובץ:Cathedral of the Holy Cross and Saint Eulalia edited.jpg|[[קתדרלת אולליה הקדושה]], [[ברצלונה]]
</gallery>

===האדריכלות הגותית בגרמניה ומרכז אירופה===
[[קובץ:StPeter Regensburg.jpg|ממוזער|250px|שמאל|חזית [[קתדרלת רגנסבורג]] בגרמניה, הבנויה בסגנון גותי מאוחר, עם זוג צריחים בסגנון תחרה גרמני המתנשאים מעל העיר]]
ל[[ארצות השפלה]] (בעיקר [[הולנד]] ו[[בלגיה]]) הגיע הסגנון הגותי דרך שלטונה של [[דוכסות בורגונדיה]]. מספר קתדרלות בארצות אלה בנויות בסגנון גותי בשל ([[קתדרלת מיכאל וגודולה הקדושים]] ב[[בריסל]]) ואחרות, ובסגנון גותי מאוחר (כגון [[קתדרלת אנטוורפן]]). לעומת זאת, בארצות אלה היו נפוצים [[בית עירייה|בתי עיריות]] הבנויים בסגנון גותי (כגון ב[[לוון]] ובבריסל).

ב[[גרמניה]] הגיע הסגנון הגותי באיחור של 100 שנה והיה צריך להתאים את עצמו ל[[אדריכלות קרולינגית|מסורת הבנייה הקרולינגית]] של כנסיות [[וסטוורק]] (Westwerk) בעלות שני מוקדי פולחן: מזרחי ומערבי. הקתדרלות בגרמניה הושפעו גם מכנסיות מסדרי העוני, שכללו חלל אחיד או אגפים שווי-גובה והיו פשוטות בקישוטיהן, בחלונות הוויטראז', בכותרות ובתוכנית הפיסולית. כתוצאה מכך לקתדרלות גרמניות יש בדרך כלל שני אזורי קיר במקום שלושה והחלונות והעמודים פשוטים יחסית. בעוד שקתדרלות כגון [[קתדרלת רגנסבורג]] ([[1273]]–[[1872]]), [[קתדרלת פרייבורג]] ([[1260]]–[[1320]]) ו[[קתדרלת קלן]] ([[1248]]–[[1880]], [[בית המקהלה]] נבנה ב[[סגנון גותי קורן]]) נבנו על טהרת הסגנון הצרפתי קתדרלות כמו [[קתדרלת במברג]] (בעלת 4 מגדלים) ו[[קתדרלת נאומבורג]] (בעלת שני בתי מקהלה, במזרח ומערב) שילבו בין הסגנון הגותי ל[[אדריכלות רומנסקית|סגנון הרומנסקי הקרולינגי]] וריבוי מגדלים עם צריחים האופייניים למזרח אירופה. ניתן לציין את [[קתדרלת שטרסבורג]] ([[1176]]–[[1439]]) ו[[המינסטר של אולם]] ([[1377]]–[[1890]]) שנחשבות לכנסיות גותיות מפוארות וחשובות ביותר. בניגוד ל[[צרפת]], בגרמניה בהרבה קתדרלות הושלמו ה[[צריח מחודד|צריחים]] שעל ראש המגדלים (גם אם ב[[המאה ה-19|מאה ה-19]]), לרוב בסגנון [[תחרת אבן|תחרה]] או בסגנון שווייצרי חלק. הצריחים הקנו לקתדרלה מראה מחודד השואף כלפי מעלה. אף על פי שהסגנון הגותי יובא מצרפת, החל מ[[המאה ה-18]] היסטוריונים גרמנים כגון [[האנס יאנצן]] ראו בו "[היצירות הגותיות הן] הביטוי החזק ביותר לרוח הנוצרית של ימי הביניים ולרוח הגרמנית". ואכן, במאה ה-19 התרחשה [[התחייה הגותית|תחייה גותית]] גם בגרמניה ונשלמה בנייתן של קתדרלות רבות בסגנון הגותי.

הסגנון הגותי הגיע גם אל [[בוהמיה]] ו[[הקיסרות הרומית הקדושה]]. הקתדרלות החשובות באזורים אלה הן [[קתדרלת ויטוס הקדוש]] ב[[פראג]] ([[1344]]–[[1929]]), [[קתדרלת סטפנוס הקדוש]] (שטפנסדום) ב[[וינה|ווינה]] ([[1304]]–[[1511]]) ו[[כנסיית ברברה הקדושה]] ב[[קוטנה הורה]] ([[1388]]–[[1905]]).

<gallery heights=150>
קובץ:StrassburgMuenster.jpg|[[קתדרלת שטרסבורג]] הצרפתית-גרמנית
קובץ:Vitraux-5.jpg|חלונות [[ויטראז']] ב[[סגנון גותי קורן]] ב[[קתדרלת שטרסבורג]]
קובץ:Cologne Cathedral-imp01.jpg|[[קתדרלת קלן]], [[גרמניה]]
קובץ:Koelner Dom Innenraum.jpg|הספינה הראשית ב[[קתדרלת קלן]], בגובה של 43 מטר
קובץ:Freiburger Münster.jpg|[[קתדרלת פרייבורג]], בעלת מגדל בודד בתור חזית
File:The cathedral, Freiburg, Baden, Germany, ca. 1895.jpg|[[קתדרלת פרייבורג]], גובה [[ספינה (אדריכלות)|הספינה הראשית]] שונה מגובה [[בית המקהלה]]
קובץ:Eduard Gurk Sankt Stephan.jpg|[[קתדרלת סטפנוס הקדוש]], [[וינה]]
File:Steffl spire St Stephen's cathedral Vienna.jpg|ה"שטפל", [[צריח מחודד|הצריח המחודד]] המפורסם של [[קתדרלת סטפנוס הקדוש]] ב[[וינה|ווינה]]
קובץ:Kutna Hora CZ St Barbara Cathedral front view 02.JPG|[[כנסיית ברברה הקדושה]], [[קוטנה הורה]]
File:Dom Regensburg retouched.jpg|[[קתדרלת רגנסבורג]], מבט מצפון-מזרח
קובץ:Luc Viatour Hotel de ville Bruxelles 1.JPG|[[בית עיריית בריסל]] (תחילת בנייה: [[1402]])
קובץ:42150_-_België_-_Leuven_-_Stadhuis_-_01.JPG|בית עיריית [[לוון]]
</gallery>

===האדריכלות הגותית בצפון ומזרח אירופה===
באזור צפון ומזרח [[גרמניה]], ב[[סקנדינביה]], ב[[פולין]] וב[[המדינות הבלטיות|מדינות הבלטיות]] וצפון ומזרח גרמניה התפתח סגנון **"גותיקת לבנים"**  שהתאפיין בבנייה ב[[לבנה (בנייה)|לבנים]] [[אדום|אדומות]] בלבד ולא מסלעים חצובים מסותתים. בסגנון זה הייתה גם נטייה לבניית [[צריח מחודד|צריחים]] כ[[פירמידה (גאומטריה)|פירמידות רב-צלעיות]] חלקות ולא כחרוטי תחרה. אחד המבנים שמייצגים בצורה הטובה ביותר את סגנון זה הוא [[קתדרלת אופסלה]] ב[[שוודיה]] ([[1435]]–[[1893]]).

<gallery perrow=4 widths=150 heights=150>
קובץ:Uppsala Cathedral.jpg|[[קתדרלת אופסלה]] הבנויה בסגנון "גותיקת לבנים"
קובץ:Église Sainte-Marie de Lübeck.jpg|[[כנסיית מריה הקדושה (ליבק)]] היא כנסיית הלבנים בעלת הקמרונות הגבוהים בעולם
קובץ:Bazylika mariacka gdansk ubt.jpeg|[[בזיליקת מריה הקדושה בגדנסק|בזיליקת מריה הקדושה]] ב[[גדנסק]]. כנסיית הלבנים הגדולה בעולם.
קובץ:Wilno 036.JPG|כנסיית סיינט-אן ב[[וילניוס|ווילניוס]], [[ליטא]]
קובץ:Krakow Boze Cialo-2.jpg|פנים כנסייה ב[[קרקוב]]
קובץ:Lübeck Holstentor.jpg|מבנה בעיר [[ליבק]] אשר הוכרה כ[[אתר מורשת עולמית]] בזכות ריבוי המבנים בסגנון גותיקת הלבנים המצויים בה
File:Roskilde-domkirke-2003-nord.jpg|[[קתדרלת רוסקילדה]] ב[[דנמרק]] עם [[צריח מחודד|צריחים מחודדים]] האופייניים לגותיקת הלבנים
File:Roskilde domkirke, exteriör 6.jpg|[[קתדרלת רוסקילדה]] – פרטי הלבנים במגדל הדרומי
</gallery>


===האדריכלות הגותית באיטליה===
[[קובץ:Milan-cathedral0054.jpg|ממוזער|שמאל|250px|[[קתדרלת מילאנו|הדואומו]] של [[מילאנו]].]]
ב[[המאה ה-12|מאה ה-12]] [[איטליה]] הושפעה מ[[אדריכלות ביזנטית|האדריכלות הביזנטית]]. ב[[המאה ה-13|מאה ה-13]] הגיעה אליה האמנות הגותית עם [[נזירים ציסטרציאנים]] שהיגרו אליה מ[[צרפת]], ובמאה זו וב[[המאה ה-14|מאה ה-14]] התפשט סגנון זה בקרב מסדרי העוני של הנזירים. המסורת האדריכלותית של איטליה מנעה את קבלת הסגנון הגותי בשלמותו, ומה שהתקבל בעיקר היו אלמנטים קישוטיים של הגותיקה. בתקופה זו נבנו מספר קתדרלות עם אלמנטים גותיים, כאשר הבולטת שבהן היא [[קתדרלת מילאנו]] ([[1386]]–[[1858]]), שדבקה בסגנון הגותי הצרפתי (ובעלת [[ספינה ראשית]] בגובה 45 מטר). קתדרלות אחרות אימצו מספר אלמנטים גותים, בעיקר בקישוט החזית והפנים. בבתי עיריות וארמונות צורות הקישוט הגותיות היו נפוצות יותר (כגון ב[[ארמון הדוג'ים]] ב[[ונציה|וונציה]]). ב[[המאה ה-15|מאה ה-15]] החל ה[[רנסאנס]] באיטליה, והחזרה לצורות אדריכלות קלאסית דחקה את האדריכלות הגותית.

<gallery widths=200 heights=150>
קובץ:Paldoges v1 082005.jpg|[[ארמון הדוג'ים]] ב[[ונציה|וונציה]] הבנוי בסגנון גותי ומאופיין בקשתות מחודדות
קובץ:Firenze.Duomo01.JPG|החזית ה[[התחייה הגותית|נאו-גותית]] של ה[[קתדרלת סנטה מריה דל פיורה|סנטה מריה דל פיורה]] ב[[פירנצה]] בה קיים עיצוב איטלקי מסורתי עם השפעה גותית רבה
קובץ:Orvieto Duomo z01.jpg|חזית [[קתדרלת אורבייטו]] עם גמלונים משולשים, [[חלון רוזטה]] וצריחים גותיים
</gallery>

==מילון מונחים==

<gallery widths=300 heights=200 perrow=5>
קובץ:Gothic-Cathedral-Parts08He.jpg|חלקי הקתדרלה הגותית  [[קתדרלת שארטר]]
קובץ:Cathedral-plan-blue01.jpg|תוכנית הקתדרלה הגותית  ([[קתדרלת שארטר]])
קובץ:Gothic-wallstructure02.jpg|חלקי הקיר הגותי  (דגם תלת־ממדי)
</gallery>

==ראו גם==
* **רשימת קתדרלות גותיות ונאו-גותיות**
* [[אדריכלות גותית - מונחים]]
* [[אמנות גותית]]
* [[אדריכלות כנסיות]]
* [[אדריכלות הרומנסק]]
* [[קתדרלה]]
* [[קתדרלת נוטרדאם (פריז)]]
* [[סגנון גותי קורן]]
* [[התחייה הגותית]]
* [[פורטל:אדריכלות/הפינה הגותית]]

==לקריאה נוספת==
* 
* [[כריסטופר וילסון]], **The Gothic Cathedral – The Architecture of the Great Church**, תמס אנד הדסון
* [[אוטו פון סימסון]], **The Gothic Cathedral**, הוצאת [[אוניברסיטת פרינסטון]] – סדרת Bollingen
* [[זביגנייב הרברט]], **ברברי בגן** – הפרק "אבן מהקתדרלה" על בניית הקתדרלות הגותיות, [[הוצאת כרמל]]
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newyorkcarver.com/ New York Carver], אתר העוסק באדריכלות ימי הביניים ובאדריכלות גותית בפרט
**  [https://web.archive.org/web/20061022232943/http://www.newyorkcarver.com/Glossary.htm מילון מונחים לאדריכלות הגותית]
* [http://elore.com/gothic.htm Earthlore Gothic Dreams], על אדריכלות גותית, בליווי תמונות
* [http://www.bartleby.com/65/ra/Rayonnan.html סגנון ה-Rayonnant] 
* [[s:fr:Dictionnaire raisonné de l'architecture française du XIe au XVIe siècle|ספרו של ויולה לה-דוק על אדריכלות צרפתית]], ב[[ויקיספר|וויקיספר]] ה[[צרפת]]י
* [http://news.nationalgeographic.com/2015/06/150622-andrew-tallon-notre-dame-cathedral-laser-scan-art-history-medieval-gothic/ Historian Uses Lasers to Unlock Mysteries of Gothic Cathedrals], [[נשיונל ג'יאוגרפיק]], 22 ביוני 2015
* [https://web.archive.org/web/20080108125741/http://www.eclectichomeschool.org/articles/article.asp?articleid=420&deptid=11&resourceid=39 קתדרלות גותיות] – מגוון קישורים
* **תמונות וגלריות**
**  [http://www.flickr.com/groups/75691007@N00/ Gothic Art & Architecture] תמונות ב[[פליקר]]
**  [http://www.flickr.com/groups/gothic_churches/ Gothic Churches] תמונות ב[[פליקר]]
**  [https://web.archive.org/web/20070306023045/http://www.bc.edu/bc_org/avp/cas/fnart/arch/gothic_arch.html תמונות של אדריכלות גותית]
* **סרטוני וידאו'''
**  תמונות של קתדרלות וכנסיות גותיות, סרט וידאו ביוטיוב
**  David Macaulay – Gothic cathedrals, יוטיוב
**  Easy Architecture: What is Gothic Architecture, בערוץ היוטיוב Easy Architecture
** 
**  סרט המסביר על ההנדסה שמאחורי התמיכות הדואות, בערוץ היוטיוב של Engineering Models
** 
** 

* 
* 

## הערות שוליים

*
גותיקה
קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:ערכים מומלצים שנבדקו
קטגוריה:סימטריה באדריכלות