open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוברט אייזלר

**רוברט אַייזלר** (**Robert Eisler**; 27 באפריל 1882 – 17 בדצמבר 1949) היה היסטוריון של האמנות והתרבות וחוקר מקרא יהודי-אוסטרי. חסיד הפסיכולוגיה של קרל גוסטב יונג. חיבוריו עוסקים במגוון רחב של נושאים.

## ביוגרפיה
אייזלר נולד בווינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד באוניברסיטת וינה, בספיאנצה - אוניברסיטת רומא, ובאוניברסיטת אתונה . במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בצבא האוסטרו-הונגרי.

לאייזלר הייתה משרה במכון האוסטרי להיסטוריה באוניברסיטת וינה. בין 1931-1925 שירת כעוזר המנהל של משרד חבר הלאומים בפריז ושימש זמנית כפרופסור אורח בסורבון. באותה תקופה כתב על כלכלה. הוא נרדף על ידי השלטונות הנאציים לאחר האנשלוס בשנת 1938, נכלא במחנות הריכוז דכאו ובוכנוואלד, אך שרד. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה מצא מקלט בבריטניה, שם עבד כמרצה באוניברסיטת אוקספורד. הוא מת באוקסטד, סארי.

אייזלר היה נשוי ללילי פון פאוזינגר (Lili von Pausinger), בתו של הצייר האוסטרי קסאפר פון פאוזינגר (Xaver von Pausinger). אחותה אליזבת תרגמה את הספר "היידי בת ההרים" לאנגלית והייתה נשואה לסופר האמריקני צ'ארלס וארטון סטורק (Charles Wharton Stork).

אייזלר כתב מסות שנויות במחלוקת על חייו של ישו. אחת מהן היא על תפישתו של ישו כיהודי פוליטי, מרדני ואסכטולוגי, בהקשר של תנועת הקנאים. לצורך טיעוניו השתמש בכתבים הסלאביים (שהאותנטיות שלהם מוטלת בספק) של חיבוריו של יוסף בן מתתיהו. ב-1925 פרסם מאמר על הסעודה האחרונה, אשר בו טען כי האפיקומן היה חלק מטקס משיחי בחג הפסח.

ב-1930 כתב אייזלר מאמר והעלה בו את ההשערה שיוספוס פלביוס הוא האיש שדמותו מופיעה בפרוטומה המוכרת, המזוהה איתו מאז.

גרשם שלום תיאר את אייזלר כ"דמות מדהימה בעולם ההשכלה".

## עבודותיו

* Studien zur Werttheorie (1902)
* Die Legende vom heiligen Karantanerherzog Domitianus, Mitteilungen des Instituts für österreichische Geschichtsforschung 28, Innsbruck 1907
* Die illuminierten Handschriften in Kärnten (1907)
* Weltenmantel und Himmelszelt, two volumes (1910)
* Die Kenitischen Weihinschriften der Hyksoszeit (1919)
* Orpheus the Fisher: Comparative Studies in Orphic and Christian Cult Symbolism (1921)
* Das Geld (1924)
* Orphisch-Dionysische Mysteriengedanken in der christlichen Antike (1925)
* Iesous Basileus ou Basileusas, two volumes (1929/30)
* The Messiah Jesus and John the Baptist (1931)
* This Money Maze (1931)
* Stable Money (1932)
* Monetary Theory and Monetary Policy (1934)
* Zur Kritik der psychologistischen Konjunktur-Theorie (1935)
* Das Rätzel des vierten Evangeliums (1936) as The Enigma of the Fourth Gospel (1938)
* Flavius Josephus Studien (1938)
* The Royal Art of Astrology (London 1946)
* Man Into Wolf: An Anthropological Interpretation of Sadism, Masochism and Lycanthropy (1948) 
* Una Tavoletta di Biccherna Nuovamente Scoperta (1950)
* Comparative Studies In Ancient Cosmology (לא פורסם)


## קישורים חיצוניים

* תמונתו של רוברט אייזלר, באתר הספרייה הלאומית
* ספרות מאת ואודות רוברט אייזלר, בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית
* ספרות מאת רוברט אייזלר, באתר Library Thing
* Robert Eisler, **[https://archive.org/details/manintowolf033333mbp Man into Wolf]**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אוסטרים
קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות יהודים

קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1949
רוברט ג'יימס-קולייר

**רוברט  ג'יימס-קולייר** (באנגלית: **Rob James-Collier**; נולד ב-23 בספטמבר 1976) הוא שחקן ודוגמן אנגלי. הוא מוכר מתפקידיו כתומאס בארו בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" וכליאם קונור באופרת הסבון "קורוניישן סטריט".

## ביוגרפיה
ג'יימס-קולייר נולד בסאלפורד שבמנצ'סטר רבתי בשם רוברט קולייר והוא שינה את שמו לרוברט ג'יימס-קולייר כדי להתאימו לכללים של איגוד השחקנים . הוא למד בבית הספר סנט פטריק באקלס שבמנצ'סטר רבתי.

לג'יימס-קולייר יש שני תארים אקדמיים האחד במנהל עסקים מאוניברסיטת האדרספילד, והשני בשיווק מאוניברסיטת מנצ'סטר מכון למדעים וטכנולוגיה .

## קריירה
ללא ניסיון קודם במשחק, נבחן ג'יימס-קולייר לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "עם הרגלים על הקרקע". כוכבי הסדרה ריקי טומלינסון ודניס ולץ' האמינו בכישרונו, והוא קיבל תפקיד של בעל הפאב רודף הנשים. ב-2006 הופיע בסדרת הדרמה "New Street Law" ובתפקיד קטן בעונה השלישית של "לגדול בלי בושה".

ב-2006 הצטרף ג'יימס-קולייר לאופרת הסבון "קורוניישן סטריט". ב-2008 עזב את הסדרה. בראיון באותה שנה אמר ג'יימס קולייר שהוא מתכוון לחזור לסדרה בעתיד. אולם ביוני 2008 דווח כי דמותו של ליאם נרצחה באכזריות כחלק מקו עלילה של רצח מסתורי שדמויות אחרות בסדרה נחשדות במעשה.

אחרי שעזב את "קורוניישן סטריט" לוהק ג'יימס-קולייר לסדרה "אחוזת דאונטון" לתפקיד המשרת תומאס בארו. הוא הופיע בסדרה מהפרק הראשון ב-2010 והלאה. עוד הופיע ג'יימס-קולייר על בגרסה הבימתית של "נערות לוח השנה" בהפקה בווסט אנד.

ג'יימס-קולייר דגמן לחברת ארגוס , והופיע בקטלוג של סתיו/חורף 2007 וכן בקטלוג אביב/קיץ 2008.

הוא זכה בפרס הגבר הסקסי של שנת 2007 ו-2008 מטעם אופרות הסבון הבריטיות .

## חיים אישיים
לג'יימס קולייר ולבת זוגו לורן צ'נדירם נולד בן ב-2010.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:דוגמנים בריטים
קטגוריה:בוגרי המכון למדע וטכנולוגיה של אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1976
פטרת העור

250px|ממוזער|שמאל|פטרת העור מסוג "tinea barbae" באזורים המזוקנים של הפנים והצוואר כתוצאה מזיהום דרמטיפיטי
250px|ממוזער|שמאל|Ringworm על רגל אדם

**פטרת העור** (באנגלית: **Ringworm**, כינוי קליני: **דרמטופיטוזיס** (**Dermatophytosis**)) היא מצב קליני הנגרם על ידי זיהום פטרייתי בעור אצל אנשים, חיות בית כגון חתולים וחיות מבויתות כמו כבשים, עזים ובקר.

הכינוי הנפוץ ביותר לתופעה, "Ringworm", שגוי ביסודו מפני שפטרת העור אינה נגרמת על ידי תולעת טפילית, אלא על ידי זיהום הנגרם מסוגים שונים של פטרת.

הפטרייה הגורמת לזיהום הטפילי (dermatophytes) ניזונה מקרטין, החומר הנמצא בחלק החיצוני של רקמות עור מתות, שיער וציפורניים. פטרת העור מתפתחת ביותר בתנאים של חום ולחות בעור אולם יש מצבים של פטרת השורדת בתנאים חיצוניים, בבסיס השערה או בתוכו. בחיות בית הפטרייה שורדת על העור החיצוני ועל השערות עצמן.

ישנה הערכה כללית שכ-20% מאוכלוסיית העולם נגועה בסוג כלשהו של פטרת העור. היא נפוצה במיוחד אצל העוסקים בספורט המשלב מגע בין-עורי כדוגמת היאבקות.

## סוגי פטרת עור (Tinea) לפי מיקום
פטרת העור מסווגת לפי מיקום ההדבקה בגוף:
* פטרת כף הרגל – (Tinea pedis, "כף רגל אתלט") – הצורה השכיחה ביותר של פטריה בעור.
* פטרת הגוף (Tinea corporis)
* פטרת המפשעות (Tinea cruris)
* פטרת כף היד (Tinea manuum)
* פטרת הקרקפת (Tinea capitis, גזזת)
* פטרת הזקן (Tinea barbae)
* פטרת הפנים (Tinea faciei)
* פטרת הציפורניים (Tinea unguium, אוניכומיקוזיס)
* פטריית שמש (Pityriasis versicolor) – זיהום שטחי השונה מדרמטופיטוזיס קלאסי, הנגרם על ידי *Malassezia*. מופיע על החזה והגב בנגעים קטנים מרובים. שכיח יותר באקלים חם ולח.

## אפידמיולוגיה ומינים שכיחים
בקרב מקרי פטרת העור בישראל, הזן השכיח ביותר הוא **Trichophyton rubrum**, פטרייה אנתרופופילית (Anthropophilic) המדבקת מאדם לאדם ונפוצה במיוחד בפטרת כף הרגל, המפשעות והציפורניים.

לעומת זאת, בפטרת הקרקפת (**Tinea capitis;גזזת**) הזן השכיח ביותר בשנים האחרונות הוא **Trichophyton tonsurans**, אשר עלה באופן ניכר בשכיחותו בעשור האחרון, במיוחד בקרב ילדים ומבוגרים צעירים. אחריו מדורג **Microsporum canis**, זן זואופילי (Zoophilic) שמקורו בחיות מחמד (בעיקר חתולים וכלבים), ומהווה מקור הדבקה חשוב בילדים.

בנוסף, דווחו בישראל בשנים האחרונות מקרים של הדבקה ב־**Trichophyton indotineae**, זן חדש יחסית שמקורו בתת-היבשת ההודית. זן זה מאופיין בעמידות גבוהה לתרופות אנטי-פטרייתיות ממשפחת האזולים והאלילאמינים (למשל טרבינפין), ועלול לגרום לפטרת עור מפושטת ועמידה. הופעת מקרים בישראל משקפת מגמה עולמית של התפשטות הזן העמיד לאירופה ולמזרח התיכון.

## ראו גם
*גזזת

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פטרת העור
סימן טוב

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
מועדון גימל

**המועדון** (בעבר **מועדון גימל – תוכנית המסיבה הישראלית**) הייתה תוכנית רדיו ישראלית שהוגשה על ידי השדרן ומפיק הרדיו הישראלי איתן גור בין השנים 2012–2017. התוכנית שימשה במת חשיפה לאומני מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה שחורה ישראלים בתחילת דרכם המקצועית.

התוכנית החלה את שידוריה ברשת גימל בשנת 2012 ושודרה בכל יום שישי בין השעות 22:00–01:00, עד לסגירת התחנה במסגרת הרפורמה ברשות השידור וסגירתה של רשות השידור במאי 2017. ביולי 2017, כחודשיים לאחר ירידתה משידור, עלתה מחדש התכנית לשידור ברדיו פלוס האינטרנטי, שם היא שודרה בימי חמישי בין השעות 20:00–23:00.

בין היוצרים והאמנים הישראלים המפורסמים שהתארחו בתוכנית נמנו עופר ניסים, סקאזי, בורגור, קפה שחור חזק.

## מבנה התוכנית
### שעה ראשונה
השעה הראשונה של התוכנית הוקדשה באופן קבוע לשידור מוזיקה שחורה.

### שעה שנייה
בשעה השנייה התארח תקליטן או מוזיקאי ישראלי.

### שעה שלישית
בשעה השלישית שודרו מיקסים  של מוזיקה אלקטרונית.

#### מתחת לכיסוי
**מתחת לכיסוי** (באנגלית: **Under The Cover**) הייתה פינה מוזיקלית קבועה ששודרה בתוכנית בין השנים 2015–2016, אשר הופקה והוגשה על ידי האחים שירן ירמיה וערן ירמיה, תחת שמות הבמה שלהם Shirane ו-Jeremie.

הפינה התמקדה בסקירה שבועית של החידושים וההמצאות בעולם היצירה והמוזיקה הישראלית ובביצוע גרסאות כיסוי מקוריות ליצירות במוזיקה הישראלית והבין-לאומית כפי שהוצג לראשונה במגזין חלונות (גרסת סוף השבוע) בהנחיית שדרנית הרדיו עפרה הלחמי.

במהלך שידורי הפינה נסקרו אמנים ויוצרים מפורסמים, והוצגו זמרים ויוצרים ישראלים בתחילת דרכם.

מתחת לכיסוי שודרה לראשונה ב-21 באוגוסט 2015 וכללה הפקת גרסת כיסוי ללהיט הבין-לאומי "On the Regular"  של המוזיקאי האמריקאי Shamir Bailey , אשר זכתה לחשיפה משמעותית בפני עצמה לאחר שהזמר המקורי צייץ מחשבון הטוויטר הרשמי שלו שהביצוע היה "מדהים".

## קישורים חיצוניים
* העמוד הרשמי של התוכנית באתר facebook
* העמוד הרשמי של הפינה מתחת לכיסוי באתר facebook
* הקלטות הסכתי הפינה המוזיקלית מתחת לכיסוי באתר SoundCloud

## הערות שוליים

קטגוריה:קול ישראל
קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
יונתן זקס (כדורסלן)

**יונתן (יוני) ויליאם זקס** (באנגלית: **Yonatan William Sachs** 5 ביוני 1954– 31 במרץ 2005) היה כדורסלן ישראלי ששיחק בשנות ה-70 וה-80 בליגה העליונה בשורות אליצור תל אביב, בית"ר תל אביב, וכן שיחק עבור קבוצות בליגת המשנה. שיחק בשורות נבחרת הנוער של ישראל ובנבחרת הבוגרת. כולל באליפות אירופה בכדורסל ב-1973 בספרד.
## קריירה
נולד בלידס באנגליה ועלה לישראל בגיל חמש יחד עם משפחתו: הורים ושני אחים. למד במוסדות דתיים, כולל בתיכון דתי בר-אילן בנתניה, יחד עמו הגיע לגמר אליפות בתי הספר התיכוניים ב-1972. צורף לנבחרת הנוער והיה חלק מהחמישייה הקבועה באליפות אירופה לנוער שנערכה בזאדאר שביוגוסלביה ב-1972 והגיעה עד לשלב חצי הגמר בטורניר. מיד לאחר הצלחת נבחרת הנוער והצטיינותו בה צורף זקס לסגל הנבחרת הלאומית. הוא שותף במסגרת הנבחרת הבוגרת ב-12 משחקים.

בשנותיו הראשונות שיחק באליצור נתניה שבליגה הארצית (באותה עת - ליגת המשנה) וממנה עבר לאליצור תל אביב, עמה העפיל לליגה הלאומית (באותה עת - הליגה העליונה) בתום עונת 1974/1973. מ-1975 ועד 1979 שיחק באליצור תל אביב בליגה הלאומית והיה בין שחקניה הבולטים. בקיץ 1979 חזר לשחק באליצור נתניה, ושנה לאחר מכן עבר לבית"ר תל אביב מהליגה הלאומית, בשורותיה שיחק גם בשנים 1981 ו-1982. בשורות בית"ר תל אביב קבע זקס שיא נקודות כשקלע 88 נקודות במשחק אחד. לאחר מכן שיחק גם באליצור גבעת שמואל.

את שנותיו האחרונות כשחקן פעיל עשה זקס במכבי חדרה בזמן ששיחקה בליגה הארצית. כמו כן אימן את הפועל גבעת אולגה כמאמן-שחקן ועלה איתה לליגה א'. היה מורה לחינוך גופני ועסק באימון ילדים ונוער.

נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-2005 ונקבר בכפר מונש. השאיר אישה ושני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* יונתן זקס, סטטיסטיקה באתר מנהלת הליגה הישראלית לכדורסל
* יונתן זקס, באתר "כדורסלע - אתר הכדורסל של ערן סלע"

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי חדרה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי תיכון אמי"ת בר-אילן (נתניה)
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:נתניה: כדורסלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
רוברבל דוס סנטוס

**רוברבל "טיקו" דוס-סנטוס** (נולד ב-15 בנובמבר 1969 בסאו פאולו) הוא קשת ברזילאי.

## תחילת דרכו
דוס סנטוס התחיל את קריירת הקשתות שלו בתור תחביב, כאשר קנה את הקשת הראשונה שלו ב-1989. ב-1995 הפך לקשת מקצועי והיה הקשת השני באיכות ביצועיו בברזיל. לאחר מכן, ב-1996 הוא זומן לנבחרת הקשתים של ברזיל במסגרת אליפות אמריקה שהתקיימה במקסיקו סיטי. שנה אחר כך, ב-1997, השתתף דוס סנטוס באליפות העולם בקשתות שבסופה סיים במקום השמיני.

## אחרי גביע העולם בקשתות
בשנת 2006, ארגון הקשתות העולמי פיתח את התבנית החדשה של תחרות הגביע העולמי - גביע העולם בחץ וקשת. בגביע העולם יש ארבעה שלבים בארבע מדינות שונות. ארבעת הקשתים הטובים ביותר בכל קטגוריה מתחרים בשלב נוסף על גביע העולם.

בצורה חדשה זו של התחרות, ובזכות הפרס הכספי, הקשתים מרחבי העולם יכלו להיפגש בתדירות גבוהה יותר ולהתחרות ברמה גבוהה יותר.

בשנת 2006, דוס סנטוס ניצח בשלב השלישי באנטליה, טורקיה. זכייה זו הפכה אותו לברזילאי הראשון שניצח באירוע קשתות ברמה עולמית.

בשנת 2007, סיים במקומות: שלישי, רביעי ותשיעי בשלושה מתוך ארבעה שלבים, וכתוצאה מכך העפיל לתחרות גביע העולם בדובאי. בחצי הגמר, דוס סנטוס הפסיד לג'ורג' חימנס, קשת מאל סלוודור, בחץ שובר השוויון. לאחר מכן, דוס סנטוס הביס את סבסטיאן ברסור, קשת צרפתי, בקרב על המקום השלישי ועל מדליית הברונזה. את 2007 הוא סיים כמדורג במקום השלישי בדירוג הקשתים העולמי.

בשנת 2008, הוא שבר את שיא אמריקאי עם 1403 נקודות (מתוך 1440) בסיבוב בתחרות הקשתות הבין - לאומית, ובכך הפך לאדם ה-17 בעולם שמצליח להשיג מעל 1400 נקודות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים ברזילאים
קטגוריה:קשתים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1970
כריסטופר

**כריסטופר** (באנגלית: **Christopher**) הוא שם שמקורו בשמו של הקדוש היווני **[[כריסטופורוס הקדוש|כריסטופורוס]]** (Χριστόφορος), שמשמעו "נושאו של המשיח" או "נושאו של ישו". השם משמש כשם פרטי  מאז המאה ה-10, ובמהלך רוב המחצית השנייה של המאה ה-20 היה ברשימת 20 השמות הפרטיים הנפוצים ביותר באנגליה. השם משמש גם כשם משפחה.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
הולנד רודן

**הולנד מארי רודן** (באנגלית: **Holland Marie Roden**; נולדה ב-7 באוקטובר 1986) היא שחקנית אמריקאית, אשר התפרסמה בשל תפקידה בתור לידיה מרטין בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" (2011–2017) ברשת MTV.

## ראשית חייה
רודן נולדה בדאלאס, טקסס שם למדה בבית הספר "הוקאדאי" - בית ספר פרטי לבנות בלבד. היא באה ממשפחה שעוסקת בתחום הרפואה ולמדה לתואר ראשון בביולוגיה מולקולרית ולימודי נשים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, במשך שלוש וחצי שנים עסקה בחינוך קדם רפואי במטרה להפוך למנתחת לב-ריאה לפני שהפכה לשחקנית במשרה מלאה.

## קריירה
תפקידה הראשון בטלוויזיה היה בשנת 2007 בסדרת הטלוויזיה "CSI", שם גילמה לפרק אחד את קירה דלינג'ר.

בשנת 2008 היא גילמה את אמילי לוק, בתו של ג'ון לוק (טרי אוקווין) בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ברשת ABC ואת מיסי גאליבן בסדרת המשטרה "פשע מן העבר" ברשת CBS. בנוסף, לוהקה רודן כשחקנית ראשית בסדרת הטלוויזיה "12 Miles of Bad Road" ברשת HBO, התכנית צולמה אך הוחלט לבסוף לשדר אותה.

*בשנת [[2009]] גילמה את* כסקיילר בסרט "מעודדות צמודות 5: מלחמה עד הסוף". באותן שנים היא ביצעה הופעות אורח בסדרות טלוויזיה שונות ביניהן "העשב של השכן", "קומיוניטי", "מחשבות פליליות" ו-"האירוע".

ב-2010 השתתפה בוידאו קליפ של הלהקה הבריטית Seasons לשירם "Light, Lost". בשנת 2012 התארחה רודן בעונה השמינית של סדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי".

החל משנת 2011 כיכבה רודן בסדרת הדרמה העל-טבעית של רשת MTV "זאב צעיר", שם גילמה את לידיה מרטין, נערה פופולרית ואינטליגנטית בבית הספר התיכון "ביקון הילס" שבסופו של דבר מגלה שהיא בעלת יכולות על טבעיות של באנשי. בשנת 2016 הוכרז בכנס של קומיק-קון, סן דייגו כי הסדרה תסיים את שידוריה ב-2017 לאחר סיום העונה השישית שלה. בשנת 2014 כיכבה בסרט האימה "בית האבק", לצידן של ענבר לביא וג'וי לורן.

בשנת 2020 כיכבה בסרט האימה "אין לאן לברוח" בתור איירין אייזקס. באותה שנה לוהקה לסרט ההמשך לסרט האימה המצליח "אסקייפ רום", אשר יצא לאקרנים ביולי 2021.

בשנת 2021 הצטרפה לצוות השחקנית של העונה השלישית בסדרת דרמת הפשע "כנופיית המאיה" ברשת FX Networks בתור ארין תומאס.

## חיים אישיים
ב-17 במאי 2019 רודן עוכבה על ידי שוטרים ברזילאים בשדה התעופה בסאו פאולו, ברזיל. גורמי ההגירה שללו את כניסתה למדינה בטענה שיש לה ויזה ברזילאית לא תקפה. רודן טענה כי התייחסו אליה כמו אל עבריינית, הם גם מנעו ממנה לקבל מים ומזון, למרות שהציגה דרכון וויזה בתוקף. לאחר 24 שעות ששהתה במעצר היא הורשתה להיכנס למדינה. היא מתחה ביקורת ברשתות החברתיות על הדרך המחמירה שבה התייחסו אליה: "אחרי שנתיים של נסיעות לברזיל עם הדרכון הזה והוויזה הזו ללא כל בעיה, כדי לפגוש מעריצים ולהכיר חברים, אני נדהמת מההאשמות והטיפול שהעמידו בפני השוטרים הברזילאים היום. אני המומה שזו אותה ברזיל שאני מכירה ואוהבת".ממוזער|רודן במאי 2012.

## פילמוגרפיה
[ממוזער|245x245px|[דילן או'בריאן|דילן אובריין והולנד רודן בשנת 2013 בקומיק-קון, סן דייגו.]]

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
יהודה דרורי

**יהודה דרורי** (1936 – 2021) היה בכיר במשרד ראש הממשלה. שימש כמשנה למנכ"ל אשר היה הממונה על יישום הרפורמה במגזר הציבורי בהמשך להמלצות ועדת קוברסקי, דירקטור בבזק, בנק הפועלים, הפניקס, וכלל ביטוח.

## ביוגרפיה
דרורי נולד בתל אביב, למד בקיבוץ גבע ובבית הספר החקלאי כדורי. שירת בצבא בגדוד 890. למד לתואר ראשון במדעי המדינה ותואר שני ביחסים בינלאומיים ולימודים לתואר דוקטור במדעים אסטרטגיים באוניברסיטת דרום קליפורניה.

דרורי החל לעבוד במשרד התקשורת 1973. ב-1974 עבר לאגף התכנון בצה"ל. בשנים 1981–1988 מילא מספר תפקידים במגזר הציבורי.

בשנות התשעים היה דירקטור בחברות המובילות במשק הישראלי: בזק, בנק הפועלים, הפניקס, כלל ביטוח. שימש יו"ר ועדת ההשקעות של קבוצת הפניקס אחזקות. בשנים 1990–1993 כיהן כדירקטור מטעם הציבור בחברת בזק.

שימש לוביסט ויועץ פרלמנטרי בכנסת.

כתב, ערך והפיץ את כתב העת הפרלמנטרי "קריאה ראשונה".

תרם מזמנו להקמתה וניהולה של עמותת בוגרי בית הספר כדורי והיה פעיל ציבורי למען שימור ים המלח.

היה מרצה ומנחה קבוצות בנושאי ממשל, ביטחון ופוליטיקה.

נפטר ב-2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבות באתר חדשות מחלקה ראשונה (News1).
* http://www.news1.co.il/blog/drori-y/
* http://www.globes.co.il/news/home.aspx?fid=8121
* http://www.calcalist.co.il/local/articles/0,7340,L-3690277,00.html

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר כדורי
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:הממונים על שוק ההון, ביטוח וחסכון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
לאונורה גליגאי

**לאונורה גליגאי (דורי)** (באיטלקית: **Léonora Dori Galigaï** ;19 במאי 1568, פירנצה, איטליה - 8 ביולי 1617, פריז, צרפת) הייתה בת לווייתה (Lady in waiting/ Dame d'atour) של המלכה מארי דה מדיצ'י ואשתו של קונצ'ינו קונצ'יני מרשל ד'אנקרה. הוצאה להורג לאחר שהואשמה במעשי כשפים והתייהדות.
ממוזער|200px|לאונורה גליגאי במלוא הדרה
## ביוגרפיה
ממוזער|200px|לאונורה גליגאי (דורי)
[ממוזער|200px|ה[מלכה מארי דה-מדיצ'י בחברתם של בני הזוג קונצ'יני]]
[ממוזער|250px|הוצאתה להורג של לאונורה גליגאי. [תחריט מהמאה ה-17]]
לאונורה דורי, לימים לאונורה גליגאי נולדה ב-1568 בפירנצה למשפחה שהייתה מקורבת למשפחת דה-מדיצ'י, שליטי הדוכסות הגדולה של טוסקנה. לפי גרסה מסוימת - אמה הייתה המינקת של מארי דה מדיצ'י (26 באפריל 1573 - 3 ביולי 1642) אחייניתו של הדוכס הגדול פרדיננדו I, וכך התחברו השתיים. בשנת 1600 נישאה מארי דה-מדיצ'י, למלך צרפת אנרי הרביעי. בת-לווייתה לאונורה גליגאי הצטרפה אליה לפריז וכן קונצ'ינו קונצ'יני בן אצולה מפירנצה. נטען שגליגאי ריגלה לטובת הותיקן בשליחותו של האפיפיור פאולוס החמישי.

קונצ'יני התחתן עם לאונורה ובחסות המלכה השתלב בחוגי השלטון וקודם לדרגת השר הראשון (מקבילה בימינו לראש ממשלה) וזכה לתואר מרקיז. בזמן שהותה בפריז סבלה גליגאי ממחלות שונות ומדיכאון. כיום סבורים שהייתה חולת אפילפסיה. דרכי הטיפול המסורתיות כתפילות לא הועילו לה ובצר להם נקרא ד"ר אליהו מונטאלטו לטפל בה. הוא סילק מחדרה את הכמרים והנזירים שהתפללו, גזר פרישות מבעלה ל-40 יום ויום-יום היו יוצאים לאוויר הצח לשיחות-נפש. כך נרפאה באופן זמני. בשנת 1610 נרצח המלך אנרי הרביעי ומארי דה-מדיצ'י מונתה כמלכה העוצרת עד שבנה - המלך לואי ה-13 יגיע לבגרות.

עם השנים חל פילוג בין האם לבנה עקב רצונה של מארי להמשיך לשלוט. קונצ'יני, איש אמונה של המלכה מארי דה-מדיצ'י מונה כראש מועצת השרים, מה שעורר מורת-רוח בקרב השרים הצרפתים. ב-24 באפריל 1617 חולל המלך 'הפיכת חצר': לואי השלושה עשר, או מי מאנשיו, שלח מרצחים אחרי קונצ'יני, זממם עלה בידם והמרשל חוסל. ואילו רעייתו, לאונורה גליגאי הואשמה במעשי כשפים והועמדה למשפט. קשריה עם המאראני - אליהו מונטאלטו וספרים עבריים שנמצאו בביתה, היוו הוכחות מכריעות להרשעתה. לאחר משפט שארך מספר חודשים היא הורשעה, ראשה נכרת במחוות 'רחמים' והיא הועלתה על המוקד כמכשפה במוצאי שבת, ה-8 ביולי 1617. (המלכה מארי דה-מדיצ'י עצמה הוכרחה לצאת לגלות ב-2 במאי 1617 לעיר בלואה בעמק הלואר). בכך מימשו לואי ה-13 ואנשיו את שלטונו.

לזוג קונצ'יני היו 2 ילדים: אנרי (1603–1631) ומריה (1607 - 1617).

על דמותה של גליגאי התבסס אלפרד דה ויניי בכותבו את המחזה: המרשלית ד'אנקרה 1830.

## לקריאה נוספת
*יערה בר-און, **"מכשפה יהודיה" בחצר מלך צרפת: משפטה של לאונורה גליגאי, 1617**,ירושלים: כרמל, 2010. (לתיאור התקופה בכלל ולמשפט בפרט)

*Georges Mongrédien. **Léonora Galigaï: Un procèss de sorcellerie sous Louis XIII**, Librairie Hachette, 1968
*Inès de Kertanguy. **Léonora Galigaï**. éditions Pygmalion, 2007. 


## קישורים חיצוניים

*	
*

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים יהודיות שהוצאו להורג
קטגוריה:בית מדיצ'י
קטגוריה:אישים שנכלאו בבסטיליה
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-17
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-16
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג באשמת כישוף
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:אנרי הרביעי, מלך צרפת
קטגוריה:צרפתים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ילידי 1568
קטגוריה:נפטרות ב-1617
המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה

**המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה** (באנגלית: **The Sylvia Rivera Law Project** או **SRLP**) הוא ארגון המבוסס בניו יורק ומציע שירותים משפטיים לאנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס, ובעלי זהויות מגדריות לא-בינאריות. הארגון הוקם ב-2002 על ידי דין ספייד, פרופסור למשפטים ופעיל טרנסג'נדר, ונקרא על שם הפעילה הטרנסג'נדרית סילביה ריברה, הידועה עבור חלקה במהומות סטונוול ב-1969, ואשר נפטרה בשנה שהמרכז נוסד.

## מטרות
מתוך הצהרת הכוונות של הארגון:

המטרות של הארגון הן להנגיש שירותים משפטיים לאנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס, ובעלי זהויות לא-בינאריות שהכנסתם נמוכה, להציע חינוך ציבורי ולקדם רפורמות משפטיות כדי למגר אפליה ממסדית מטעם המדינה על בסיס זהות ומבע מגדריים. בכוונת הארגון גם להקים קולקטיב לפיתוח כישורי הנהגה בקרב אנשים טרנסג'נדרים, אינטרסקס ובעלי זהויות מגדריות לא-בינאריות שהם אנשים של צבע, תוך כדי השתתפות בתנועה הרחבה יותר לצדק גזעי, חברתי וכלכלי.

## תחומי פעילות
עורכי דין ופעילי שטח מטעם ה-SRLP עובדים במגוון תחומים, כולל אפליה תעסוקתית, פלילים, שירותים ומרחבים מופרדים מגדרית, ורישום במסמכים ומשרדים רשמיים.

## עקרונות וחזון
פעילים ב-SRLP גורסים ששורש הבעיה בנושא אפליה מגדרית טמונה בשיטה עצמה. הם גורסים שעל אינדיבידואלים החווים דיכוי להתאחד כדי לקדם מטרות של צדק ושוויון; שעל המדוכאים לפעול למען עצמם, כי אין מזור דרך ערוצים רשמיים, שפעמים רבות יוצרים את הפערים בין אנשים על בסיס מגדר או צבע, במקום למנוע או לתקן אותם. ולכן, הפרויקט עובד עם קבוצות מגוונות מבחינת זהות, מתוך אמונה שהדיכויים השונים שלהן מקורם זהה, וכן שאין מזור שיאה רק לקבוצה אחת, אלא שהפתרון עבור כל הקבוצות קשור בקשרים הדוקים. הארגון עצמו מתנהל באופן שוויוני וללא היררכיות.

## ראו גם
* זכויות להט"ב באמריקה
* סילביה ריברה
* מהומות סטונוול
* טרנסג'נדר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני להט"ב
בלה קיראי

**בלה קיראי** (בהונגרית: **Király Béla**; 1912, קאפושוואר – 2009, בודפשט) היה קצין בצבא ההונגרי, היסטוריון, פוליטיקאי הונגרי וחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
בשנת 1930 החל קיראי בקריירה של חייל מקצועי.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתחילת מלחמת העולם השנייה זכה קיראי בצלב הברזל על שירותו בצבא ההונגרי לצד גרמניה.

בין השנים 1941–1943 גויסו עשרות אלפי גברים יהודים מהונגריה לשורות פלוגות העבודה ונשלחו לחזית המזרחית, להילחם נגד הצבא האדום, לצד הצבא ההונגרי. קיראי היה קצין בכיר בצבא ההונגרי ששרת בחזית המזרחית. בניגוד לרבים מעמיתיו הקצינים, קיראי אהד את היהודים והיה רגיש למצוקתם. הוא היה אחראי לאספקת מזון לאחת החטיבות, חטיבה 201, שלה השתייך כוח עבודה יהודי. כשהגיע לחזית, ציווה קיראי שליהודים יינתנו מדים חמים של הצבא וזאת כדי להחליף את הבגדים האזרחיים המרופטים שלבשו. כמו כן הנפיק להם סמלים של הצבא וכן נעליים, שחסרו לרבים מהם. הוא וידא שהקצבות המזון שניתנו ליהודים יהיו זהות לאלו של החיילים ההונגרים האחרים. עקב מעשיו של קיראי לא היה אפשר להבדיל בין יהודים לנוצרים ביחידות שעליהן היה קיראי אחראי, וכך, כשהרגו הגרמנים יהודים רבים ששרתו בשורות פלוגות העבודה, לא הוצאו להורג אנשי צוותו של קיראי כיהודים רבים אחרים ששרתו בצבא ההונגרי. בכך שסיפק מדים ליהודים הפר קיראי את פקודות הצבא ההונגרי. במרץ 1945 נפל קיראי בשבי הצבא האדום. אך כעבור זמן קצר הצליח לברוח מהשבי ולהסתתר עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה
באוגוסט 1945 התפקד קיראי למפלגה הקומוניסטית ההונגרית ושב לשרת בצבא הונגריה, אשר הוקם לאחר המלחמה. הוא התקדם מהר מאוד בסולם הדרגות - ממייג'ור ב-1945 עד למייג'ור גנרל בשנת 1949. בשנת 1950 היה ממייסדי האקדמיה הצבאית של צבא הונגריה. בשנת 1951 נדון לעונש מוות במשפט ראווה אך עונשו הומר במאסר עולם. במאסר למד אנגלית. הוא קיבל חנינה ב-1956 והתמנה על ידי אימרה נוג' לתפקיד מפקד המשמר הלאומי ההונגרי. בשנה זו היה מפקד העיר בודפשט בעת המרד ההונגרי.

בסוף 1956 הגיע קיראי לארצות הברית והחל ללמוד באוניברסיטת קולומביה. לאחר לימודיו החל ללמד באוניברסיטת ניו יורק היסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה צבאית. אחרי סתיו העמים ב-1989 חזר קיראי להונגריה, נהיה חבר מפלגת ברית הדמוקרטים החופשיים  ונבחר מטעמה לפרלמנט ההונגרי. הוא היה חבר הפרלמנט בין 1994-1990.

## הכרה
בשנת 1993 הוכר קיראי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

## קישורים חיצוניים

* פעילותו של קיראי להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:המרד ההונגרי: אישים
קטגוריה:גנרלים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא הונגרים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2009
הקבינט של לוון

**הקבינט של לוון** (בשוודית: **Löfven Cabinet**) הוא כינויה הכולל של ממשלות שוודיה ה-53, ה-54 וה-55 במניין (ממשלות מיעוט), בראשותו של חבר הפרלמנט השוודי סטפן לוון. הממשלה ה-53 הושבעה ב-3 באוקטובר 2014, וזכתה לאמון הריקסדאג, שנבחר בבחירות שנערכו ב-14 בספטמבר 2014, בהן זכתה רשימת מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה ב-113 מושבים (31%). בהרכבים משתנים, ממשלה זו והשתיים שבאו לאחריה (ה-54 וה-55) כיהנו בין השנים 2014-2021.

בממשלה כיהנו, כולל ראש הממשלה, 24 שרים, שהתחלקו שווה 12 גברים ו-12 נשים. שתי הסיעות שהרכיבו את הקואליציה הן: מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה והירוקים, שלהן יחדיו רק 138 מושבים מתוך 349 (39%). לפיכך, הקבינט של לוון נחשב לאחת הממשלות החלשות ביותר בהיסטוריה של שוודיה. עם זאת, מאחר שהעקרונות הדמוקרטים מהווים חלק מרכזי בתרבות שלטון החוק של שוודיה בגלגוליה השונים מאז שנות ה-90 של המאה ה-19, ניצחון מפלגתו של לוון יד ביד עם מפלתה של מפלגת השלטון של ראש הממשלה המכהן בבחירות 2014, הקנו לקבינט החדש את זכות קיומו והוא זכה לאמון הריקסדאג ומלך שוודיה.

## תוצאות הבחירות לריקסדאג 2014

## סיעות הקואליציה

;מספר חברי הריקסדאג החברים בקואליציה:
* 138 חברי פרלמנט (מ-3 באוקטובר 2014)
** עוד 21 חברי מפלגת השמאל תומכים מבחוץ (מ-3 באוקטובר 2014)

## הרכב הממשלה

### שרים

### סגני שרים

### נתונים סטטיסטיים
הנתונים שלהלן מתייחסים להרכב הממשלה ביום הקמתה, ב-3 באוקטובר 2014:
* מספר השרים: 24 (כולל ראש הממשלה)
* מספר הגברים: 12 שרים (שר אחד מתפקד גם כסגן שר)
* מספר הנשים: 12 שרות (שרה אחת מתפקדת בשני משרדים)
* גיל ממוצע: 45.4 שנים
* השרה הצעירה ביותר: איידה חצ'לוביץ' (27 שנים)
* השר המבוגר ביותר: קריסטינה פרסון (68 שנים)
* מספר שרים ילידי מדינות זרות (לא שוודיה): 4 שרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת שוודיה
פסק דין גנזך

**פסק דין גנזך** הוא פסק דין מנחה בדין הנזיקי הדן בשאלת הסבירות של עקרון הקטנת הנזק. לפי פסק הדין, אין לייחס חשיבות להרגשותיו הנפשיות הסובייקטיביות של הניזוק, אלא להתייחס אל האדם הסביר בנסיבות המקרה. כך, יש לבחון האם הניזוק הקטין את הנזק לפי דרישות האדם הסביר, ולא לפי תחושותיו הסובייקטיביות.

## עובדות המקרה
המערער, שלמה גנזך, נפגע ברגלו בתאונת דרכים. רגלו קוצרה ומאז סבל מצליעה ונכות של 31.5%. לאחר התאונה הוא חזר לעבודה מלאה בשני בתי-ספר בהם עבד כמורה לפני התאונה. אולם, לאחר שנה פרש לפנסיה מוקדמת מאחת המשרות ולאחר שנה נוספת גם מהשנייה, לטענתו בגלל שלאור צליעתו חש השפלה לנגד עיני עמיתיו ותלמידיו. כן טען שנכותו גרמה לו לעייפות ותחושה כי אינו ממלא את תפקידו כראוי. הוא תבע מהביטוח פיצויים בשל הפרישה המוקדמת. הביטוח סירב לשלם וטען שאין קשר בין התאונה לפרישה המוקדמת.

בתחילה גם טען גנזך שבעקבות התאונה נמנע ממנו לעבוד כבודק בחינות בגרות, אולם בהמשך זנח טענה זו.

## פסיקת בית המשפט
בית המשפט המחוזי פטר את חברת הביטוח מפיצוי גנזך בגין פרישה מוקדמת לפנסיה, וקיבל את טענת חברת הביטוח שלא הוכח קשר סיבתי בין הפרישה המוקדמת לתאונה.

בית המשפט העליון, בפסק דין שנכתב על ידי השופט תיאודור אור, בחן את המקרה על פי הכלל שחובתו של הניזוק להקטין את נזקו, כפי שהיה עושה אדם סביר, ובכלל זה למנוע נזק של הפסד כושר ההשתכרות, אם הוא מסוגל לחזור לעבודה. בית המשפט קבע שהמבחן לקבוע מתי ייחשבו מעשיו או מחדליו של ניזוק כסבירים הוא לפי מבחן האדם הסביר: האם אדם סביר במצבו של הניזוק, על כל מוגבלותו, קשייו ואי הנוחות הנגרמים לו במקום העבודה, היה חוזר או מתמיד בעבודתו אם לאו, ואין לתת משקל מכריע להרגשתו או רצונו הסובייקטיביים של הניזוק.

במקרה של גנזך, קבע בית המשפט, שהאדם הסביר היה ממשיך בעבודתו ולא פורש לפנסיה, ולכן אין לראות קשר בין פרישתו של המערער לפנסיה לבין התאונה שעבר, ממספר סיבות:
#לא סיבות רפואיות או מגבלות הנכות של המערער גרמו לפרישתו המוקדמת מעבודה של המערער- וזאת לאור טיב הנכות של המערער ואופייה.
#מעבידיו התאימו את חדר הכיתה שבו היה עליו ללמד לנכותו.
#תלונותיו של המערער הן על כאבים ועל צליעה בהליכה, אך לצורך עבודתו אין הוא נדרש להליכה של ממש.
# על-אף נכותו המשיך המערער בטיולי רגל ליליים כבעבר. דהיינו, הליכה אינה מזיקה לו והוא מתמיד בה גם להנאתו.
# המערער חזר לעבודתו ועבד במקום האחד משך שנה ובשני משך שנתיים, קודם שפרש מהעבודה. אין כל טענה שלא היה מסוגל לבצע את עבודתו, והתמדתו בה משך התקופה כאמור מלמדת אף היא על יכולתו לעסוק בה.

לגבי אי-הנוחות ואי-הנעימות בשל יחס מעבידיו ותלמידיו לנכותו, קבע בית המשפט שאין באלה כדי להצדיק את פרישתו מהעבודה. השופט אור כתב שאם לא יקבע כך, הרי בכל מקרה של נכות גלויה ניכרת יוצדק הניזוק בהימנעו לחזור למעגל העבודה.

## השפעה
פסק דין גנזך מצוטט לעיתים קרובות במשפטי נזיקין. הכלל הבסיסי העולה ממנו הוא: "הניזוק אינו חייב לצאת מגדרו בנסותו למלא את חובת הקטנת הנזק, אך חייב הוא לעשות את שצפוי שאדם סביר יעשה להקטנת נזקו". פסק דין גנזך מצוטט בענייני אובדן כושר התקשרות בעקבות תאונות, אך גם במשפטי נזיקין אחרים.

## הערות שוליים

גנזך
קטגוריה:דיני נזיקין
גנזך
על גבעות שייח' אבריק

[ממוזער|330x330 פיקסלים|הנוף המשתקף מ[שייח' אבריק|קבר השייח']]
ממוזער|קברו של פן בבית העלמין קריית שאול בתל אביב, שבו מופיעות מילות השיר
"**עַל גִּבְעוֹת שֵׁיח' אַבְּרֵיק**", הידוע גם במילותיו הראשונות: "**אדמה-אדמתי**", הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי אלכסנדר פן, שהלחין מרדכי זעירא, ושנכתב ב-1941, ליום השנה השלישי להירצחו של השומר אלכסנדר זייד בשייח' אבריק ביולי 1938.

## על השיר
השיר נכתב בהמשך לבקשתה של ציפורה זייד, אשתו של אלכסנדר זייד, לכבוד טקס הסרת הלוט מפסלו של אלכסנדר זייד, שפיסל דוד פולוס בשייח' אבריק בשנת 1941.

גם שנתיים לפני כתיבת השיר "על גבעות שייח' אבריק", שיתפו פעולה אלכסנדר פן ומרדכי זעירא וכתבו את "השיר של זייד", במלאת שנה להירצחו של אלכסנדר זייד. ציפורה זייד, שלחה אז את בנם הבכור גיורא ואת בת אחותה למשורר אלכסנדר פן, להאיץ בו שיכתוב את השיר שהבטיח לכתוב לאזכרה. השיר פורסם ב-27 ביוני 1939 בעיתון "דבר".

על פי עדותה של שרה זעירא, אשתו של מרדכי זעירא, הגיעה ציפורה זייד משייח אבריק לתל אביב לאלכסנדר פן ולמרדכי זעירא, וביקשה מהם שייכתב שיר בלחן במקצב דבקה, אחרת משימת חייה לא תושלם. בתור שי נתנה למשורר ולמלחין פירות, ולפעמים עוגה שאפתה.

על קברו של אלכסנדר פן בבית הקברות קריית שאול נכתבו המילים "אדמה, אדמתי, רחומה עד מותי", השורה הראשונה מתוך השיר.

מנגינת השיר, בקצב הדבקה, מהווה בסיס למספר ריקודי עם. השיר פורסם במספר ספרים, ביניהם הספר "אדמה אדמתי: מבחר שירי ארץ-ישראל", בהוצאת ספרית הפועלים, 1985.

## פרשנות

בספרה על הביוגרפיה של אלכסנדר פן כותבת חגית הלפרין:

מתן חרמוני כותב על כך במאמרו:

[מרכז|ממוזער|650x650 פיקסלים|הפסל ב[אנדרטת אלכסנדר זייד]]

## ביצועים
השיר זכה לביצועים מוקלטים רבים, בהם של אסתר עופרים, אילקה רווה, נעמי צורי, יפה ירקוני, אופירה גלוסקא, אריק איינשטיין, עפרה חזה, יהורם גאון, אברהם פררה, אריק לביא, תיאודור ביקל, חבורת רננים, מקהלת רינת, גלי עטרי (בסגנון דיסקו), גרי אקשטיין, "הבחורים מאפיקים" וכן הגבעטרון.

מאיר אריאל הזכיר את השיר בשירו "מדרש יונתי", במילים "אדמה, אדמתי - עד מותי".

## קישורים חיצוניים

* איתי פלאות, שירו של זייד - ולא "על גבעות שייח אבריק", באתר פלאות
* שרון גבע, אדמה-אדמתה, רחומה עד-מותה: האישה על גבעות שייח אבריק, בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה
* יהודה זיו, על דעת המקום: היכן הן גִּבְעוֹת שֵׁיךְ-אַבְּרֶק וְחַרְתִּיָה?, באתר בלוגפוסט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1941
קטגוריה:שירי אסתר עופרים
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירי אריק לביא
קטגוריה:שירי גלי עטרי
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלכסנדר פן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מרדכי זעירא
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אלכסנדר זייד
קטגוריה:ציונות בתרבות
גביע המדינה בכדורגל 1953/1954

**[[גביע המדינה בכדורגל]] 1953/1954** הייתה התחרות ה-19 מאז היווסדה והשלישית לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-21 במרץ 1953 והסתיימו ב-3 ביולי 1954. בתחרות השתתפו 59 קבוצות. מכבי תל אביב הייתה הזוכה בתואר בפעם השביעית שלה ובפעם הראשונה בתחרות מאז הקמת מדינת ישראל, אחרי שהביסה בגמר את מכבי נתניה בתוצאה 0:4, למעשה משחק הגמר שנגמר בהפרש הגבוהה ביותר לאחר הקמת מדינת ישראל (4 שערים), עד למשחק הגמר בעונת 2014/2015 שנגמר גם הוא בהפרש ארבעה שערים והשווה את שיא זה.

## התוצאות
### השלבים המוקדמים
בשלב הראשון השתתפו 10 מ-11 קבוצות של ליגה ג', שאז הייתה הליגה השלישית. המשחקים נערכו ב-21 במרץ 1953 למעט משחק אחד שנערך באפריל 1953.

בשלב השני ל-6 קבוצות ליגה ג' הצטרפו 26 קבוצות של ליגה ב' שאז הייתה הליגה השנייה בחשיבותה. המשחקים נערכו ב-18 באפריל 1953.

בסיבוב השלישי ל-16 הקבוצות שנותרו הצטרפו 12 קבוצות של ליגה א' שאז הייתה הליגה העליונה. רוב המשחקים נערכו ב-2 במאי 1953 ומשחק הכרעה התקיים ב-12 בספטמבר 1953.
### שלבי הגמר
משחקי שמינית הגמר נערכו ב-14 בנובמבר 1953. המשחק בין הפועל תל אביב לבין מכבי פתח תקווה נדחה ל-9 בינואר 1954 לפי בקשת הקבוצות. בקבוצות אלו היו הרבה כדורגלנים שנפצעו במשחקי נבחרת ישראל במהלך מוקדמות מונדיאל 1954. משחק בין הפועל ירושלים לבין הפועל פתח תקווה הופסק בדקה ה-60 בגלל מזג האוויר ומשחק חוזר נערך ב-12 בדצמבר 1953.

משחקי רבע הגמר נערכו לאחר סיום משחקי הנבחרת במסגרת המוקדמות למונדיאל ולאחר הופעותיה בדרום אפריקה. לאור כך משחקי רבע הגמר נערכו רק ב-29 במאי 1954.

משחקי חצי הגמר נערכו ב-8 במרץ ומשחק של הפועל תל אביב נערך ב-12 באפריל.

משחקי חצי הגמר נערכו ב-5 ביוני 1954 ומשחק הגמר ב-3 ביולי. מכבי תל אביב זכתה בגביע בפעם השביעית.

הערות:
* הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
*  מסמן קבוצות ששיחקו בליגת המשנה.

## משחק הגמר

קטגוריה:עונות בגביע המדינה בכדורגל
קטגוריה:1954 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1953 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1954
פארק צ'אטוצ'אק

**פארק צ'אטוצ'אק** (בתאית: สวนจตุจักร) הוא פארק עירוני ברובע צ'אטוצ'ק, שבבנגקוק, תאילנד. זהו גם שמה של תחנת רכבת תחתית MRT שעוברת מתחת לפארק.
זהו אחד הפארקים הישנים בבנגקוק. עבודות הפיתוח החלו בשנת 1975 על אדמה שנתרמה על ידי חברת הרכבת הממשלתית של תאילנד. הפארק נפתח לציבור בשנת 1980. בצמוד לפארק ישנם עוד שני פארקים שיחד יוצרים את הריאה הירוקה הגדולה ביותר בבנגקוק: פארק המלכה סיריקיט ופארק ואצ'ירה בנג'אטאט. בתחומי הפארק ישנו אגם מלאכותי עם גשרים וגינת פרפרים וחרקים.

Fountain at Chatuchak Park.JPG|אלמנט מים
Weekend market bangkok.jpg|
Chatuchak Park P1100763.JPG
Chatuchak Park P1100764.JPG
Chatuchak Park P1100765.JPG
Oecophylla smaragdina - Weaver ant (8487845936).jpg



## ראו גם
* שוק צ'אטוצ'אק

## קישורים חיצוניים

* פארק צ'אטוצ'אק

קטגוריה:בנגקוק: פארקים
ארמון וימנמק

שמאל|ממוזער|250px|ארמון וימנמק
**ארמון וימנמק** או **אחוזת וימנמק** (בתאילנדית: วิมานเมฆ) היא אחוזה ששימשה כמתחם מגורים למלך ראמה החמישי לאחר שעזב את ארמון מלך תאילנד. הוא ממוקם בתוך מתחם ארמון דוסיט, ארמון המלך החדש במרכז בנגקוק.

בשנת 1897 מלך ראמה החמישי ביקר באירופה במשך מס' חודשים וביקר בארומונת רבים והתרשם מאוד. לאחר חזרתו הוא רכש פרדסים ושדות אורז בפאתי העיר על מנת לבנות בו ארמון חדש, בסטנדרט אירופאי, לו קרא ארמון דוסיט. 

ארמון וימנמאק נבנה בשנת 1900 על השדות והפרדסים אותם קנה המלך. הארמון כולל 72 חדרים. פנים הארמון עוצב בסגנון ניאו קלאסי אירופאי עם מוטיבים תאילנדים ואדריכלות של תחילת המאה ה-20. 

ב-27 במרץ 1900 נערכה חגיגה גדולה לכבוד סיום העבודות ומלך ראמה החמישי עבר להתגורר במתחם יחד עם משפחתו למשך 5 שנים עת שעברו להתגורר בוילת אמפורן סאטארן, גם היא חלק משטח ארמון דוסיט כיום.

לאחר עזיבת משפחת המלך את הארמון הוא הפך למתחם מגורים של עובדי משק בית ובחלקו שימש כמחסן.
בשנת 1982, ביקשה המלכה סיריקיט את ראשותו של המלך ראמה התשיעי לשפץ את הארמון ולהפוך אותו למוזיאון אשר ינציח את מלך ראמה החמישי ואת המורשת התאילנדית. 
כיום הארמון משמש בדיוק למטרה זו. זהו מוזיאון המנציח את המלך ואת המורשת התאילנדית ונחשב לאחת האטרקציות העיקריות בבנגקוק. זהו גם ארמון הגדול ביותר בעולם שעשוי מעץ טיק ומעוטר בזהב.
בין שלל המוצגים ישנן מתנות רבות שקיבל המלך מביקורים שלו בעולם, מלאכת יד, מכתבים ועוד.

הארמון נמצא צפונית לארמון דוסיט, בחלק הצפון-מערבי של מתחם ארמון דוסיט. מזרחית לו מרכז הדואר התאילנדי, המוזיאון הלאומי וגם החיות. מערבית לו נמצאת אוניברסיטת סואן דוסיט וגלריית אומנות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בנגקוק: מבנים
זמן אוניברסלי

ממוזער|אזורי זמן תקניים של העולם מאז 2015. המספר בתחתיתו של כל אזור זמן מציין את מספר השעות שיש להוסיף ל-UTC כדי להמיר אותו לזמן המקומי 
**זמן אוניברסלי** (שם מקור Universal Time, ובקיצור **UT**) הוא תקן זמן המבוסס על סיבוב כדור הארץ. תקן זה מהווה המשך לתקן זמן גריניץ' (GMT), כלומר זמן השמש במרידיאן הראשון בגריניץ'. בפועל הביטוי "זמן אוניברסלי" הוא בעל מספר משמעויות (כשנדרש דיוק של יותר מכמה שניות) כיוון שיש לו מספר גרסאות שונות. הגרסאות הנפוצות ביותר בשימוש הם, זמן אוניברסלי מתואם (UTC) ו- UT1 שהוא הצורה העיקרית של זמן אוניברסלי. כל הגרסאות של הזמן האוניברסלי, למעט UTC, מבוססות על סיבוב כדור הארץ ביחס לגרמי שמים מרוחקים (כוכבים וקוואזרים) אבל עם גורם קנה מידה והתאמות אחרות, כדי להפוך אותן קרובות יותר לזמן השמש. UTC מבוסס על הזמן האטומי הבינלאומי, עם תוספת שניות בדקות מעוברות, כדי לשמור אותו בתוך 0.9 השנייה של UT1.
## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:זמן
קטגוריה:קרטוגרפיה
קארקול

**קארקול** (בקירגיזית: **Каракол**; בשנים 1889 עד 1922 ו-1939 עד 1992 נקראה **פְּרְזֶ'וואלְסְק**, ברוסית: **Пржевальск**) היא עיר הבירה של מחוז איסיק קול בצפון-מזרח קירגיזסטן. העיר ממוקמת בסמוך לקצהו המזרחי של אגם איסיק קול, כ-150 קילומטרים מגבול קירגיזסטן – סין, וכ-310 קילומטרים מבירת קירגיזסטן, בישקק.

## היסטוריה
במקום שבו העיר נמצאת כיום נוסד מאחז צבאי רוסי ב-1 ביולי 1869. היישוב התפתח ב, לאחר שגאוגרפים הגיעו לאזור כדי למפות את ההרים ואת העמקים שבין קירגיזסטן לסין. בשנת 1880 גדלה האוכלוסייה מאוד, עקב הגירה של מוסלמים שברחו ממלחמות בסין.

בשנת 1888 מת ממחלת הטיפוס הגאוגרף והחוקר ניקולאי פרז'וואלסקי בעת ששהה בקארקול, תוך כדי הכנות למסע לטיבט. שם העיר שונה מ"קארקול" ל"פרז'וואלסק" לכבודו. בשנת 1921, לאחר מחאות ותרעומת מצד המקומיים על החלפת השם - שם העיר שונה בחזרה ל"קארקול", ובשנת 1939, בפקודת סטלין, ולכבוד 100 שנים להולדתו של ניקולאי פרז'וואלסקי, שם העיר שונה שוב ל"פרז'וואלסק". עם זאת, השם "פרז'וואלסק" השתמר בשמו של היישוב הקרוב מאוד לעיר, פריסטן-פרז'וואלסק.

אגם איסיק קול, הסמוך לעיר, שימש את הצבא הסובייטי להדרכה ולבדיקת מערכות הנעת טורפדו. כתוצאה מכך, בקארקול הלכה וגדלה קהילה המורכבת מאנשי צבא ומשפחותיהם.

כיום, קארקול היא מרכז לתיירים המבקרים באגם איסיק קול.

## דמוגרפיה
קארקול היא העיר הרביעית בגודלה בקירגיזסטן, לאחר בישקק, אוש, וג'לאל-אבאד. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2022, התגוררו בקארקול 80,733 בני אדם. המיעוטים האתניים הגדולים ביותר בעיר הם רוסים (17%, על פי מפקד 2009) ואויגורים (3.9%).

## אקלים

## אתרים חשובים
קארקול היא אחד מיעדי התיירות המרכזיים של קירגיזסטן, המשמשת כנקודת התחלה לטיולים, טרקים, סקי וטיפוס הרים ברכס טיאן שאן, הנמצא מדרום וממזרח לעיר. קברו של ניקולאי פרז'וולסקי, פארק לזכרו, ומוזיאון קטן המוקדש לתגליותיו ולתגליות של חוקרים רוסיים אחרים במרכז אסיה, נמצאים כ - 9 קילומטרים מצפון לעיר, בעיר פריסטן-פרז'וולסקי, המשקיפה על מפרץ מיכאליווקה, המקום בו פעל אתר ניסויי הטורפדו הסובייטי. האתר עצמו עדיין סגור לציבור, והוא מוכרז כשטח צבאי.

קארקול מפורסמת בקרב ספורטאי הסקי והסנובורד מברית המועצות לשעבר באתרי הסקי שבה. השירותים שאתר הסקי בקארקול טובים משמעותית מאלה המוצעים באתר הסקי שימבוּלַק, והמחירים בו נמוכים יותר.

### קתדרלה רוסית פרבוסלבית
הקתדרלה הרוסית הפרבוסלבית נבנתה במקור מאבן בשנת 1872, כאשר קארקול הייתה עיר חיל מצב שהוקמה כמאחז צבאי בשולי האימפריה הרוסית. הקתדרלה נהרסה במהלך רעידת אדמה בשנת 1890, ונבנתה מחדש מעץ, עם יסודות העשויים מלבנים. הבנייה נמשכה עד שנת 1895. במהלך תקופת הבנייה, יורט שימש את תושבי העיר ככנסייה.

### מסגד דוּנגאן
המסגד נבנה ביזמת איברהים אׇג'י. הוא הזמין לעיר את האדריכל צ'או סֶאוּ ו-20 גלפים בעלי ידע באדריכלות סינית מסורתית לשם בניית המסגד. הבנייה של מבנים חיצוניים למסגד, ועבודות פשוטות יותר, הוטלה על בעלי מלאכה מקומיים. בניית המסגד החלה בשנת 1904, והסתיימה בשנת 1910. בבניין תומכים 42 עמודים, ומקיף אותו קרניז עשוי מעץ, המעוטר בתמונות של צמחים כגון ענבים, רימונים, אגסים ואפרסקים. במהלך חלק מהתקופה הסובייטית, בין השנים 1929–1947, המסגד שימש כמחסן. בשנת 1947, הבניין נמסר לקהילה המוסלמית, וחזר לשמש כמסגד. כיום, המסגד רשום כאתר היסטורי ופתוח למבקרים.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קירגיזסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
נחש זרדים דרומי

**נחש זרדים דרומי** (שם מדעי: *Thelotornis capensis*) הוא מין של נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים. הוא חי בדרומה של אפריקה בין הענפים והזרדים ומאן שמו.
## מאפיינים
הנחש בעל גוף באורך 60–130 ס"מ וההבדלים בין המינים קטנים מאוד. הוא בעל קשקשים גדולים חומים עם פסים אופקיים על הפנים בצבע חום כהה, העוזרים לו להסוות בין הענפים. הוא מזכיר מעט את הנחשים מהסוגים *Ahaetulla *,*Oxybelis *ו-*Uromacer * שגם הם תת-ארסיים ומזכירים ענפים בצורתם וכן מזכירים מאוד את הבומסלנג שנחשב לקרוב רחוק שלהם. העיניים גדולות ביחס לראש והפנים מוארכות. הצוואר יכול להתנפח בשביל להרשים והם משתמשים בו להרשמת האויבים המעטים שלהם. השיניים הארסיות נמצאות במרכז הלסת ובעלות 2–3 ניבים הפונים אחורה והנחש צריך להזיז את הלסת הצידה כדי שהניבים יחדרו לבשר.

הנחש נפוץ בדרומה של אפריקה מדרום סומליה עד לנמיביה וצפונה של דרום אפריקה. הוא חי בין העצים והענפים הקטנים ומכאן קיבל את שמו. הנחש יומי ויחידאי. הוא ניזון בעיקר מלטאות כמו זיקיות ועוד לטאות עצים וכן מנחשים אחרים, עופות, ביצים ויונקים קטנים והטרף מאותר בעיקר על הקרקע. ההשפעה העיקרית של הארס היא דימום ופגיעה בקרישת דם וכן פגיעה ברקמות כמו שרירים, כליות ובמוח. הוא גורם גם לבחילות והקאות, כאבי ראש חזקים, האצת נשימה והתעלפויות ויכול להרוג אדם בוגר, אם כי זה לא נפוץ. הרוג ידוע מנחש זה הוא החוקר הגרמני רוברט מרטס (1894 – 1975).

## תת-מינים
**Thelotornis capensis schilsi*
**Thelotornis capensis oatesi*
**Thelotornis capensis schilsi*

## קישורים חיצוניים

* נחש זרדים דרומי באתר reptile-database

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1849
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:סומליה: זוחלים
קטגוריה:נמיביה: זוחלים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
נחש העפאים

**נחש העפאים** (שם מדעי: *Dispholidus typus*) הוא מין של נחש ממשפחת הזעמניים. לעומת שאר בני המשפחה שאינם ארסיים כמעט, נחש זה הוא בעל ארס קטלני. הנחש קרוי גם "**בומסלנג**" - שם המגיע מאפריקאנס ומהולנדית ומשמעותו "נחש עצים" (מילולית: "boom" -עץ, "slang" - נחש). הוא נחשב לקרובם של הסוגים: נחש זרדים, *Thrasops*, Rhamnophis* ו-*Xyelodontophis''.

## מאפיינים
אורכו של נחש העפאים 100–160 ס"מ (האורך המקסימלי הגיע ל-183 ס"מ) ומשקלו 170–510 גרם. הקשקשים שלו ירוקים להפליא והראש רחב, בעל עיניים גדולות ביותר העוזרות לו לראות בלילה והן שחורות-צהובות. הבטן ירוקה-צהובה והגב ירוק-כהה. הנקבות במקרים רבים הן חומות. לעומת שאר הזעמניים, נחש העפאים בעל שיני ארס קטנות אבל מתפקדות. הלסת בנויה בצורה בעלת 7–8 זוגות שיניים כשבאמצע 2–3 שיני ארס המופנות אחורה. נחש העפאים צריך לאחוז בחוזקה בטרפו ולהניע את הלסת כדי ששיני הארס יצליחו לחדור אל הטרף ואז הן הורגות אותו במהירות.

זהו נחש זריז החי בין העצים ברחבי אזורים הטרופיים באפריקה שמדרום לסהרה. הם יוצאים ביום ופעילים לבד. בדרך כלל הם שוכנים על ענפים ונחים בגזעי עצים. הם ניזונים בעיקר מזוחלים קטנים כמו זיקיות ולטאות עצים נוספות, דוחיים, עופות וביצים וגם יונקים קטנים. בחורפים קרירים הנחש ישכון בקינים סגורים של אורגים ויצוד את המארחים.

הם מטילים עד 30 ביצים בגזעי עצים נרקבים ואינם מטפלים בהן. הביצים בוקעות בערך אחרי 3 חודשים והצעירים בוקעים חומים ובאורך 20 ס"מ. הם בעלי שיני ארס, אך הם לא משפיעים על בני אדם עד הגיעם לגודל 45 ס"מ.

לעומת הצעירים, נחש בוגר הוא קטלני ויכול להרוג אדם בוגר, כמו החוקר האמריקאי קארל שמידט (1890 – 1957). הארס גורם לדימומים ופגיעה בקרישת הדם, מה שלעיתים הורג היא הפגיעה ברקמות, כמו שרירים ואף במוח עצמו. תופעות נוספות כוללות בחילות והקאות, שלשולים ואובדן הכרה. ע"פ מינון LD50 דירוג הארס הוא 0.071 מ"ג.

עקב הארס הקטלני יש לו טורפים מעטים בטבע. כשהוא מותקף הוא מזדקף ומנפח את צווארו כדי להבהיל את הטורף; אם זה לא מרשים את התוקף הוא יברח ורק כמוצא אחרון יכיש. הטורפים העיקריים שלו הם נחשים אחרים ועיטים.

## גלריה

Boomslang (5400978116).jpg
MaleBoomslang.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* סרטון על בומסלנג באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
כתבי אייזק אסימוב

ממוזער|כריכת הכרך הראשון
ממוזער|210px|כריכת הכרך השני
**כתבי אייזק אסימוב** (באנגלית: **The Complete Stories**) היא אסופת סיפורים של הסופר אייזק אסימוב שיצאה בשני כרכים בשנים 1990 ו-1992 והכילה 86 סיפורים. רוב האסופה תורגמה לעברית בין השנים 2009–2014 בארבעה כרכים בהוצאת מובי דיק על ידי רמי שלהבת. האסופה הכילה גם ארבעה שירים של אסימוב.

## רשימת הסיפורים
### כרך 1 (2009)
# העבר המת
# סוד הצלחתו של המדע הבדיוני (שיר)
# זכות הצבעה
# תעלולים שלושה
# סיפורי ילדים
# המקום המוצף מים
# מרחב מחיה
# ההודעה
# שביעות הרצון מובטחת
# אש הגיהנום
# תקיעת השופר האחרונה
# ההנאה שלהם
# בדחן
# המשורר בן האלמוות
# בבוא היום
# יסוריי המחבר (שיר)
# חלום הוא עניין פרטי
# מקצוע

### כרך 2 (2010)
# שקיעה
# תחושת הכוח
# המכונה שנצחה במלחמה
# אני בנמל מאדים בלי הילדה
# כל צרות העולם
# השאלה האחרונה
# מארחת
# מפלט נ'
# מה אם...
# זבובים
# יום יפה היום
# הכנס זיז א' בחור ב'
# אל הדור הרביעי
# עיניים אינן רק לראייה
# למען מטרה טובה-

### כרך 3 (2011)
# כתמים ירוקים
# תרבה שם אדם...?
# סאלי
# "אין איש פה פרט-"
# שובר שביתה
# מכשף בן זמננו
# מהו הדבר הזה הנקרא אהבה?
# בני, הפיזיקאי
# גזען
# אני רק ממציא אותם, רואה? (שיר)
# מכתבי דחייה (שיר)
# לא סופי
# טקס החניכה
# גזר דין מוות
# דרך ללא מוצא 
# הוכחה
# מירוץ המלכה האדומה

### כרך 4 (2014)
# ילד קטן ומכוער
# הלילה הגווע
# הנשרים אצילי הנפש
# הפעמון המזמר
# האבן המדברת
# איית את שמי באות ס'
# יום הציידים
# המעמקים
# הדרך המאדימית
# אצבעות הקוף
# כל אחד מהם חוקר
# בואו נפגש
# ממרח כבד אווז
# עבד

## קישורים חיצוניים
*
*אהוד מימון, כתבי אייזק אסימוב, כרך 1 באתר בלי פאניקה
* גלעד סרי לוי, כה אמר הדוקטור הטוב - על הכרך הראשון של "כל כתבי אסימוב"
*
*
*
*

קטגוריה:ספרי אייזק אסימוב
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:אנתולוגיית סיפורים קצרים
כתמים ירוקים

**כתמים ירוקים** (באנגלית: **Green Patches**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזיק אסימוב שנכתב בשנת 1950. הסיפור תורגם לעברית ב-1980 בקובץ 'שקיעה' ושוב ב-2011 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב חלק 3'.

## עלילה
ספינות מושבה אנושיות נוחתות על כוכב לא ידוע. הקפטן של הספינה, סייברוק, מנתח את הצמחים ובעלי החיים בכוכב ומגלה כי כולם חולקים תודעה משותפת. אותה התודעה תופסת את בני האדם כ"שברי חיים", וכמעשה 'נדיבות' מחליטה להפוך אותם לחלק ממנה. כל בעלי החיים הנקביים על ספינות המושבה (כולל נשים) נכנסים להריון, ולכל הצאצאים יש כתמים ירוקים במקום עיניים. כאשר סייברוק מגלה זאת הוא שולח דו"ח על כך לכדור הארץ ואז משמיד את עצמו ואת כל אנשיו.

מאוחר יותר, חללית מחקר מכדור הארץ חוקרת את הדו"ח של ספינת המושבה. הצוות לא לוקח שום סיכונים ושורף את כל החיים סביב אזור הנחיתה, תוך יצירת סביבה סטרילית מהחיים החוצניים. החללית חוזרת לכדור הארץ עם החלטה שהכוכב צריך להישאר בהסגר מוחלט. אולם על הספינה עלה נוסע סמוי - יצור מהתודעה המשותפת שלבש צורה של חוט חשמל והסתתר בחיווטי הספינה. הנוסע הסמוי משתוקק לעזור ל"שברי החיים" ולהפוך את כל תושבי כדור הארץ לחלק מהתודעה המשותפת.

הנוסע הסמוי קולט את מחשבותיהם של בני האדם ומצטער על האנוכיות והאגוצנטריות שלהם. בינתיים, צוות המחקר מגלה שקיים נוסע סמוי ומבין שהוא לא יכול לנחות בכדור הארץ ולסכן את כולם. למזלם, בעת הנחיתה החשמל מופעל והנוסע הסמוי מתפחם.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1950