open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קראק (תוכנה)

ממוזער |דוגמה לתוכנה מסוג קייגן אשר יוצרת מספר סידורי פרוץ
**קראק** (מלועזית: **Crack**) הוא תוכנית המיועדת לעקיפת מנגנון הגנה של תוכנה, כלומר לאפשר שימוש מלא בתוכנה מסוימת, כזו שמורידים מהאינטרנט בגרסאות הדגמה או ניסיון או כזו שנמכרת עם מנגנון הגנה שנועד למנוע הפצה לא חוקית. מטרת הקראק היא עקיפת המנגנונים בתוכנה שנועדו להגביל את השימוש בה.

הקראקים אינם תופסים מקום רב בזיכרון המחשב (בדרך כלל מדובר על מגה בייטים בודדים). הקראק משטה בתוכנה וגורם לה "לחשוב" שהמשתמש רכש אותה, או שהוא פשוט מונע ממנה לבדוק האם היא נרכשה. ישנם סוגים של קראקים המבטלים את הצורך בתקליטורים כאשר התוכנה על דיסק קשיח, או שמאפשרים להעתיק את התוכנה כאשר היא מוגנת. ברוב המקרים שימוש בקראק לא יעזור אם תוכנה או חלק ממנה תלויים בשירותי החברה באינטרנט, שכן אימות המספר הסידורי ייכשל בשרתי החברה המספקת את השירות.

שימוש בקראק עלול להוות הפרת זכויות היוצרים.

## יצירת קראק
יצירת קראק קלאסי כוללת לרוב שלושה שלבים עיקריים:
# שימוש בהידור לאחור כדי לקבל את רשימת ההוראות התכנותיות של תוכנית המחשב.
# ביצוע מעקב (Debug) וניתוח התוכנית בשיטות שונות כדי להבין היכן וכיצד מתבצעות בדיקות המקוריות.
# החלפת ההוראות שמבצעות את בדיקות המקוריות בהוראות חלופיות שגורמות לשינוי באופי זרימת התוכנית כך שהבדיקות המקוריות לכאורה תמיד יצליחו.

## ראו גם
* מספר סידורי (תוכנה)
* הגנת תוכנה
* DEViANCE
* פריצת תוכנה

קטגוריה:העתקה פירטית של תוכנה
פינק אנדרסון

**פינקני "פינק" אנדרסון** (אנגלית: **Pinkney "Pink" Anderson**; 12 בפברואר 1900 - 12 באוקטובר 1974) היה זמר בלוז וגיטריסט אמריקאי.

## ביוגרפיה
אנדרסון נולד בלורנס, צפון קרוליינה. לאחר שגדל בספרטנבורג, צפון קרוליינה, הוא חבר לדוקטור קר לחברת תכשירים רפואיים כדי לשעשע את הקהל (בשירה, ריקודים וסטנד-אפ), בזמן שקר ניסה למכור את התכשירים הרפואיים שאותם רקח.

ב־1916, אנדרסון פגש את סימי דולי בספרטנבורג, ממנו למד פינק להיות זמר בלוז. כאשר אנדרסון לא נסע עם דוקטור קר, הוא ודולי ניגנו בפני אסיפות קטנות בספרטנבורג וקהילות שכנות.

כאשר דוקטור קר פרש לגמלאות בשנת 1945, אנדרסון נשאר קרוב לבית והעביר זמנו בניגון על גיטרה קטנה ומפוחית, כדי לשמור על כישרונו המוזיקלי מהתנוונות. בעיות לב אילצו אותו לפרוש בשנת 1957.
לאחר מכן, אנדרסון הקליט מספר שירים בשנות ה־60 ואף השתתף בסרט *אנשי הבלוז* שיצא לאקרנים בשנת 1963.

את שלהי חייו העביר בעוני מחפיר, כאשר הוא מתקיים מאירוח משחקי קלפים ומכירת משקאות חריפים, חוקיים ולא חוקיים כאחד. 

בנו של פינק, הידוע גם בכינוי "פינק אנדרסון הקטן", משמר את מסורתו המוזיקלית של אביו, ופעיל כיום כאמן בלוז בג'ורג'יה.

## דיסקוגרפיה

* 1961 American Street Songs
* 1961 Vol. 1 Carolina Bluesman
* 1962 Carolina Medicine Show Hokum & Blues
* 1962 Vol. 2 Medicine Show Man
* 1963 Ballad & Folksinger, Vol. 3


## ½ של פינק פלויד

בשנות ה־60, סיד בארט הקים להקה בשם פינק פלויד, על ידי שילוב שמם של אנדרסון ופלויד קאונסל. כמו כן, קיימת סברה שבארט אף השתתף באחד מאריכי הנגן של אנדרסון.

## קישורים חיצוניים

* פינק אנדרסון 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי בלוז
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1974
דגל סודאן

**דגל סודאן** (בערבית: **علم السودان**, בתעתיק מדויק: **עלם אלסודאן**) הוא דגלה הלאומי של סודאן. הוא אומץ ב-20 במאי 1970.
הדגל הוא דגל טריקולור בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית: אדום, לבן ושחור. משולש ירוק נמצא סמוך לניצב הדגל. עד המהפכה הצבאית של 1969 דגל סודאן היה דגל טריקולור בצבעים הכלל-אפריקאיים: כחול, צהוב וירוק.

הצבע האדום מסמל את המאבק של סודאן להקמת אומה ערבית גדולה. הלבן מסמל את האסלאם, את השלום, את האור והאהבה. השחור מסמל את המהפכה בסודאן, והירוק מסמל עושר וחקלאות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

סודאן, דגל
קטגוריה:סודאן: סמלים לאומיים
סודאן
סודאן
סודאן
פלויד קאונסל

**פלויד קאונסל** (אנגלית: **Floyd Council**; 2 בספטמבר 1911 - 9 במאי 1976) היה מוזיקאי בלוז אמריקאי.

## חייו
פלויד נולד בשפל היל, צפון קרוליינה להארי וליזי קאונסל, והחל את הקריירה המוזיקלית שלו ברחובות צ'אפל היל בשנות ה-20 יחד עם שני אחיו, לאו ותומאס.

לפי ראיון שנערך עמו ב-1969, פלויד הצהיר שהוא הקליט 27 שירים במהלך הקריירה שלו, שבעה מהם כליווי מוזיקלי ללהקת **Blind Boy Fuller**, עמם עבד במהלך שנות ה-30.

בשנות ה־60 עבר פלויד שבץ, אשר גרם לו לשיתוק חלקי בשרירי הגרון ולירידה ביכולתו המוטורית, אולם הוא נשאר צלול בדעתו.

פלויד עבר לסנפורד, צפון קרוליינה, שם מת מהתקף לב בשנת 1976.

## דיסקוגרפיה
לא ידוע על תקליטים שבהם ישנן עבודות בלעדיות של פלויד; אולם התקליטור "בלוז קרוליינה" כולל שישה שירים אותם הוא הקליט. הסדרה של Blind Boy Fuller בשם "ההקלטות המלאות" מכילה שירים רבים בהם פלויד מנגן בגיטרה.

## ½ של פינק פלויד

בשנות ה־60 סיד בארט הקים להקה בשם פינק פלויד על ידי שימוש בשמם הפרטי של קאונסל ופינק אנדרסון.

## קישורים חיצוניים

* עוד על פלויד קאונסל
* 

קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
דגל סיישל

**דגל סיישל** (באנגלית: **Flag of Seychelles**, בצרפתית: **Drapeau des Seychelles**) הוא דגלה הלאומי של סיישל. הוא אומץ רשמית ב־18 ביוני 1996.

צבעי הדגל מסמלים את עתידה של המדינה ואת תנועתה של המדינה לעבר הקדמה והפיתוח בעתיד. הצבע הכחול מסמל את השמיים ואת האוקיינוס ההודי, בו מצויים האיים; הצהוב מסמל את השמש הנותנת אור וחיים; האדום את תושבי האיים העובדים יחד למען עתיד של אחדות ואהבה; הלבן מסמל צדק חברתי והרמוניה, והירוק מסמל את האיים ואת הצומח בהם.

הדגל המקורי של האיים אומץ עם קבלת עצמאות האיים ב־29 ביוני 1976. בשנת 1977, עם הפלת הנשיא ג'יימס מאנצ'ם על ידי פרנס אלברט רנה, הוחלף הדגל בדגל המפלגה העממית המאוחדת של סיישל, שהוחלף בשנת 1996 בדגל הנוכחי.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

סיישל, דגל
קטגוריה:סיישל: סמלים לאומיים
סיישל
דגל סנגל

**דגל סנגל** (בצרפתית: **Drapeau du Sénégal**) הוא דגלה הלאומי של סנגל. הוא אומץ רשמית ב-20 באוגוסט 1960. הדגל מבוסס על דגל פדרציית מאלי הזהה לו, כאשר לדגל סנגל נוסף כוכב ירוק המופיע במרכז הדגל. הדגל הוא טריקולור (דגל תלת צבעי) בצבעים הכלל-אפריקאיים: ירוק, צהוב ואדום.

## עיצוב הסמל
דגל סנגל הוא דגל תלת-פסי אנכי (טריקולור) בצבעי ירוק, צהוב ואדום שמוטען בכוכב בעל חמישה קודקודים בצבע ירוק.
* **[[ירוק]]** – לצבע משמעות סמלית דתית במרבית הדתות במדינה. באסלאם, דתם של 94% מהאוכלוסייה, הצבע הירוק הוא צבעו של הנביא מוחמד. הנוצרים רואים בירוק כמסמל תקווה, ואנימיסטים רואים בו כמסמל פוריות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

סנגל, דגל
קטגוריה:סנגל: סמלים לאומיים
סנגל
סנגל
סנגל
סנגל
דגל סלובניה

**דגל סלובניה** (בסלובנית: **Zastava Slovenije**) הוא דגלה הלאומי של סלובניה. עיצובו טריקולור המורכב משלושה פסים אופקיים בצבעי הלאומיות הכלל-סלאבית: לבן, כחול ואדום, כשסמל סלובניה ממוקם בקנטון (הפינה השמאלית העליונה), על רקע הפסים הלבנים והכחולים.

לסמל צורת מגן, והוא מורכב מציור של שלוש פסגות הרים לבנים על רקע כחול, שמתחתיהן שני קווים גליים כחולים. מעל לפסגות ממוקמים שלושה כוכבים משושים בצבע זהב, המסודרים בצורת משולש. הפסגות מייצגות את הר טריגלב, הפסגה הגבוהה בסלובניה, הקווים הכחולים מייצגים את הים האדריאטי ונהרות מקומיים, והכוכבים לקוחים מסמל רוזני סלג'ה, שושלת אצילים סלובנית חזקה בחלק המאוחר של המאה ה-14, ובתחילת המאה ה-15.

צבעי הדגל הם פאן-סלביים, אך שימשו כבר בסמלים מוקדמים יותר של סלובניה, ונחשבו לצבעיה הלאומיים גם לפני שהשתמשו בהם בדגל. הדגל בעיצובו הבסיסי הנוכחי עוצב בשנת 1848, במהלך מאורעות אביב העמים באירופה, כחלק מהמאבק של העמים הסלאבים באימפריה האוסטרו-הונגרית. עיצוב הדגל הושפע מדגל רוסיה.

הדגל המשיך להיות מזוהה עם סלובניה במהלך התקופה שסלובניה היוותה חלק מיוגוסלביה. בשנת 1945 הוצב כוכב אדום על הדגל ששימש את הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה. לאחר שסלובניה זכתה לעצמאות מיוגוסלביה, הכוכב הוסר והסמל החדש הוסף במקומו. הדגל אומץ באופן רשמי ב-27 ביוני 1991.

ב-2005 החלה ממשלת סלובניה במערכה שתכליתה לשנות או להחליף לגמרי את הדגל, כדי להגביר את ההכרה הבינלאומית בסלובניה, ובמיוחד כדי להבדילה מסלובקיה והדגל שלה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* הצעות לדגל חדש לסלובניה
* 
* 

סלובניה, דגל
קטגוריה:סלובניה: סמלים לאומיים
סלובניה
סלובניה
סלובניה
סלובניה
דגל סלובקיה

**[[דגל]] [[סלובקיה]]** אומץ ב-1 בינואר 1992. הגרסה המקורית לא כללה את הסמל, (צלב לורן שמזוהה יותר עם צבא צרפת החופשית.) שהוסף ב-3 בספטמבר באותה שנה.
דגל זה, כמו הדגלים של שאר המדינות הסלאביות, הוא דגל טריקולור הכולל את צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית: אדום, לבן וכחול - בדומה לדגל רוסיה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

סלובקיה, דגל
קטגוריה:סלובקיה: סמלים לאומיים
סלובקיה
סלובקיה
סלובקיה
סלובקיה
סלובקיה
לאונידים

**מטר לאונידים** הוא מטר מטאורים אשר מתרחש בכל שנה בין 13 בנובמבר ל-20 בנובמבר. שיאו של המטר הוא בסביבות ה-17 בנובמבר, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו השביט טמפל-טאטל (Tempel-Tuttle). הלאונידים קיבלו את שמם משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים אריה, שבלועזית שמה Leo.

בדרך-כלל הקז"ש של הלאונידים הוא בסביבות ה-20 מטאורים לשעה. אך היות שהשביט טמפל-טאטל מקיף את השמש במחזור קצר יחסית, 33 שנה, הרי ששובל-האבק שלו מתחדש לעיתים קרובות. אם כדור-הארץ חולף דרך השובל זמן קצר לאחר מעבר השביט, מתקבל מטר מרשים ביותר, "סופת מטאורים" של ממש. בשנים שכאלה מגיע הקז"ש לאלפי מטאורים בשעה.

"סופות לאונידים" מרשימות שכאלה נצפו בשנים 1698, 1799, 1833, 1866, 1966, 1999, 2000, 2001 ו-2002. מישראל, נצפו בהרחבה על ידי אסטרונומים מקצועיים וחובבים כאחד הפעילות המוגברת בשנת 1998 וכן סופות המטאורים בשנים 1999, 2001, 2002 ופעילות מוגברת בשנת 2008
. תחזיות שבישרו על היתכנותה של סופת לאונידים בשנת 2009 התמתנו ככל שתאריכי המטר התקרבו, ונכון לנובמבר 2009 הן עמדו על כ-200 מטאורים בשעת השיא.

המעברים הקרובים של טמפל-טאטל ליד השמש לא יניבו סופות לאונידים: כוח-הכבידה של צדק צפוי להטות את השביט מעט ממסלולו, ולפי החישובים הסופה הבאה תהיה רק בשנת 2099, אם כי צפויות בכל זאת חזרות של המטר בפעילות מוגברת (פחות מרמת סופה אך יותר מהקז"ש בשנים רגילות) גם סביב השנים 2032 ו-2065.

## ראו גם

* פרסאידים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטרות מטאורים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אריה
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
מתיחת הירח הגדולה

שמאל|ממוזער|400px|תמונה שהופיעה לצד המאמרים
**מתיחת הירח הגדולה** הייתה סדרה של שישה מאמרים שהופיעו בעיתון ניו יורק סאן החל ב־25 באוגוסט 1835 ושטענו למציאת חיים על הירח. המאמרים יוחסו לסר ג'ון הרשל, האסטרונום הידוע ביותר של אותה תקופה (שלא כתב אותם).

הכותרת הייתה:

המאמרים נכתבו למעשה על ידי ריצ'רד אדמס לוק (Richard Adams Locke; 1800–1871); מגזין אדינבורו למדע (*Edinburgh Journal of Science*) היה מגזין אמיתי שהפסיק להתפרסם כמה שנים קודם לכן. לוק אמר מאוחר יותר שכוונתו הייתה סאטירית ולא לערוך תרמית, אלא לצחוק על מדענים ועל מה שלדעתו היו הספקולציות הפרועות שלהם.

המאמרים תיארו חיות פנטסטיות על הירח, בהן ביזונים, עזים, חדי־קרן, בונים דו־רגליים, חסרי זנב והומינידים דמויי עטלף בעלי כנפיים ("*Vespertilio-homo*") שבנו מקדשים. עוד תוארו עצים, אוקיינוסים וחופים. תגליות אלו בוצעו, לכאורה, על ידי "טלסקופ עצום שפועל בעיקרון חדש לגמרי".

התרמית התגלתה כעבור שבועות מספר, אך העיתון לא פרסם תיקון לידיעה.

הרשל עצמו היה משועשע בתחילה, וציין שתגליותיו האמיתיות לעולם לא יכלו להיות כה מדהימות, אבל מאוחר יותר הוא התרגז משום שנאלץ להתמודד עם שאלות מאנשים שלקחו ברצינות את התרמית.

## ראו גם
* מתיחת מאדים

## קישורים חיצוניים

* The Moon hoax that fooled the world - סרטון מאתר ה-BBC
* מתיחת הירח של 1835
* סדרת המאמרים
** המאמר הראשון (25 באוגוסט 1835)
** המאמר השני (26 באוגוסט 1835)
** המאמר השלישי (27 באוגוסט 1835)
** המאמר הרביעי (28 באוגוסט 1835)
** המאמר החמישי (29 באוגוסט 1835)
** המאמר השישי (31 באוגוסט 1835)

קטגוריה:מתיחות
קטגוריה:1835 בארצות הברית
קטגוריה:אירועי תקשורת המונים
קטגוריה:בדיות עיתונאיות
קטגוריה:הירח באמנות
דגל פקיסטן

**דגל פקיסטן** הוא דגלה הלאומי של פקיסטן. הוא עוצב על ידי מוחמד עלי ג'ינה, ואומץ עם עצמאות המדינה ב־14 באוגוסט 1947. החלק הירוק מסמל את המוסלמים, בעוד החלק הלבן מייצג את המיעוטים הלא־מוסלמיים. הסהר מסמל קדמה; הכוכב מסמל אור וידע.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פקיסטן, דגל
פקיסטן
קטגוריה:פקיסטן: סמלים לאומיים
פקיסטן
דגל פולין

**ה[[דגל]] ה[[מונחי דגלים|אזרחי]] של [[פולין]]** נמצא בשימוש מאז תחילת המאה ה-20. הדגל הימי האזרחי ודגל המדינה (שלא משתמשים בו הרבה) מכילים את סמל המדינה במרכז המחצית הלבנה של הדגל.

## היסטוריה
ב-7 בנובמבר 1831, במהלך מרידת נובמבר הסיים החליט שהצבעים הלאומיים של פולין יהיו אלו של סמל האיחוד הפולני-ליטאי, כלומר לבן ואדום.

ב-1 באוגוסט 1919 הסיים של פולין, ששוב זכתה לעצמאות, יצר את דגל פולין בצורתו הנוכחית.

מאז 2004, 2 במאי הוא יום הדגל בפולין. יום זה אינו יום חופש.

## ראו גם

* דגל אינדונזיה
* דגל מונקו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פולין, דגל
קטגוריה:פולין: סמלים לאומיים
פולין
פולין
פולין
קטגוריה:1919 בפולין
דגל פינלנד

**[[דגל]] [[פינלנד]]** (פינית **siniristilippu**) מורכב מצלב סקנדינבי תכול על גבי רקע לבן. הדגל, כמו כל דגלי מדינות סקנדינביה, מעוצב בתבנית הדגל הדני, הדנברו. לפי החוק הפיני ממדי הדגל הם 18/11 (גובה/רוחב).

בדגל הרשמי של פינלנד מופיע במרכז הצלב סמל פינלנד - אריה זהוב שמחזיק חרב הדורך על יד האוחזת בחרב בסגנון רוסי. האריה מוצב על רקע של מגן אדום המשובץ בתשעה ורדים.

צבעי הדגל, כחול ולבן, הם הצבעים המסורתיים של פינלנד. הצבע הכחול מסמל את האגמים והשמים, ולבן סמל את השלג המכסה את פינלנד רוב ימות השנה.

הסמל מייצג את ההתנגדות הלאומית הפינית לפלישה הרוסית מהמאה ה-16 והלאה.

הדגל אומץ רשמית זמן מה לאחר קבלת העצמאות של פינלנד ב-1917, ולפי המסורת הפינית, עיצובו התבוסס על פי הצעתו של המשורר זכריס טופליוס משנת 1860. הצעה דומה, בה הצבעים הוצעו הפוך (צלב לבן על רקע כחול) הוצעה על ידי הצייר הפיני הנודע אקסלי גאלן-קאללה, אך נדחתה.

לפי החוק הפיני, הדגל חייב להיות נקי ולא פגום. אסור להשחיתו או לקשטו. כשמכבסים את הדגל, יש לייבשו בתוך מבנה. יש לכבד את הדגל ואין להפילו ארצה או להשתמש בו לכל מטרה אחרת.

כאשר הדגל מונף על תורן, מומלץ שרוחב הדגל יהיה רבע מגובה התורן.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פינלנד, דגל
קטגוריה:פינלנד: סמלים לאומיים
פינלנד
פינלנד
פינלנד
אולטרה סאונד

ממוזער|שמאל|הדמיה באמצעות סונוגרם של עובר בן 14 שבועות
[ממוזער|שמאל|תמונה של לב בבדיקת [אקו-לב באולטרה סאונד]]
**אוּלְטְרָה סָאוּנְד** (בעברית: **על-שמע**; באנגלית: "**Ultra sound**" או בראשי תיבות, "**US**") הוא קול בתדירות גבוהה מזו שאדם יכול לשמוע (תחום השמע של האדם הוא מ-20 הרץ עד 20 קילוהרץ כאשר תחום התדרים העליון נפגע במהלך השנים - ילדים שומעים תדרים שמבוגרים כבר אינם שומעים). כמה בעלי-חיים, כגון כלבים, דולפינים ועטלפים, יכולים לשמוע תדירויות גבוהות יותר מהאדם, ולפיכך ביכולתם לשמוע אולטרה סאונד (בתדירויות מסוימות).

## שימושים
### ברפואה

בדיקת אולטרה סאונד משמשת לדימות של שרירים ורקמות רכות, והיא שימושית ברפואה לסריקת איברים. סורקי אולטרה סאונד טיפוסיים פועלים בתדירויות של 2 עד 10 מגהרץ. תדרים נמוכים מאוד, בתדירויות של 0.25 עד 3 מגהרץ מתאימים לטיפולים להפחתת דלקות, ריכוך רקמות גוף רכות, והפחתת כאב בשרירים (בפיזיותרפיה למשל). גלי אולטרה סאונד חזקים משמשים גם לטיפולים כגון ריסוק אבנים בכליות וטיפול בגידולים. אולטרה סאונד מונחה MRI היא שיטה בה ניתן לטפל במיומות ברחם ובהפרעות תנועה כגון רעד ראשוני ומחלת פרקינסון.

### בתעשייה
אולטרה סאונד משמש גם למכשירי ניקוי, הפועלים בדרך-כלל בתדירויות של 20 עד 40 קילוהרץ. מכשירים אלה שימושיים לניקוי תכשיטים, עדשות ורכיבים אופטיים אחרים, שעוני יד, מכשירים לרפואת שיניים, מכשירי ניתוח, ורכיבים תעשייתיים.
במעבדות ביולוגיה נקראים מכישירים אלו סוניקטורים.

## ראו גם
*בדיקת אולטרה סאונד להיריון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
קטגוריה:מכשירי חשמל רפואיים
דגל פרגוואי

**דגל פרגוואי ** (בספרדית: **Bandera del Paraguay**) הוא דגלה הלאומי של פרגוואי. הדגל אומץ בשנת 1842. הסמלים והממדים השתנו לאורך השנים.

האזכור הרשמי הראשון של דגל פסים הוא מה-15 באוגוסט 1812 וההיסטוריה של הדגל מגיעה עד לשנת 1806, אז קראו כוחות צבאיים באסונסיון, חבושי מדים בצבעים אלה, לתמיכה בבואנוס איירס נוכח הפלישות הבריטיות לריו דה לה פלטה.

דגל פרגוואי הוא טריקולור המורכב מפסים בצבע אדום, לבן וכחול כשבמרכז הפס הלבן נמצא סמל. הצבעים הושפעו מצבעי הטריקולור הצרפתי, שהוא סמל של שחרור - קיימת טענה כי חוסה גספר רודריגס דה פרנסיה, שהיה מעריץ של נפוליאון, הנהיג את הדגל בשל כך. סמליות הצבעים היא עשירה מאוד בקרב הפרגוואים. האדום מסמל פטריוטיזם, אומץ, גבורה, שוויון וצדק; הלבן מסמל טוהר, איתנות, איחוד ושלום; והכחול מסמל שלווה, אהבה, ידע, אמת וחירות.

הסמלים משני צדי הדגל שונים, דבר שמייקר מאוד את ייצור הדגל ומהווה תופעה ייחודית בין דגלי מדינות העולם. מהצד הראשי מציג הדגל את הסמל הלאומי של פרגוואי, כוכב מחומש צהוב בתוך עטרה ירוקה שמעליה המילים "Republica del Paraguay". כוכב מאי מסמל את תאריך העצמאות, 14 במאי 1811. בצד השני מוצג חותם האוצר של פרגוואי, אריה עם כובע חרות על עמוד. חותם האוצר מסמל את הגנת החופש הלאומי שמסומל על ידי האריה המגן על מצנפת פריגית. מעליו מופיע הכיתוב "Paz y Justicia", "שלום וצדק".

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 

* 

פרגוואי, דגל
קטגוריה:פרגוואי: סמלים לאומיים
פרגוואי
פרגוואי
פרגוואי
סמל פקיסטן

**[[סמל]] [[פקיסטן]]** אומץ בשנת 1954 לאחר שאושר על ידי ממשלת פקיסטן. הסמל בדרך כלל צבוע בירוק, אשר מייצג את הרוב האסלאמי בפקיסטן (הצבע הירוק מזוהה עם דת האסלאם), בדומה לסהר ולכוכב בראש.

במרכז הסמל ישנו מגן המסמל את החקלאות במדינה על ידי תיאור ארבעה מסוגי היבול העיקריים של פקיסטן בזמן אימוץ הסמל: כותנה, יוטה, תה וחיטה.

עטרת הפרחים סביב המגן מייצגת את ההיסטוריה של פקיסטן, שכן העטרה היא סמל מוגולי.

לבסוף, המגילה בתחתית הסמל כוללת את המוטו הלאומי בשפת אורדו. המוטו הוא אמרה של מוחמד עלי ג'ינה (המושל הראשון של פקיסטן והעומד בראש "הליגה המוסלמית" שהייתה אחראית להקמתה של המדינה) וכתוב בו, מימין לשמאל: "אימאן, אֶתֶהאד, נַזְם" שמשמעו "אמונה, אחדות, משמעת".

## קישורים חיצוניים

פקיסטן, סמל
קטגוריה:פקיסטן: סמלים לאומיים
פקיסטן
קטגוריה:צמחים בתרבות
דגל פרו

**[[דגל]] [[פרו]]** עוצב על ידי חוזה דה סן מרטין ואומץ על ידי מדינת פרו בשנת 1825. דגל פרו מופיע בשתי צורות: אזרחית ומדינית. הדגל האזרחי, המכונה גם הדגל הלאומי, מורכב משלושה פסים אנכיים אדום, לבן, אדום. הדגל המדיני כולל במרכזו גם את סמל פרו. ה-7 ביוני, היום בו התקיים קרב אריקה בשנת 1880, נקבע בפרו ל"יום הדגל".

דגל פרו דומה בצבעיו לדגל הקוד הבינלאומי, המסמל את הספרה **7.** ניתן להבדיל ביניהם באופן הבא: דגל פרו מלבני ואילו דגל הקוד 7, ריבועי.

שמאל|ממוזער|100px|דגל הסימון '''7''', אשר דומה מאוד במראהו לדגל האזרחי של פרו

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 

* 

פרו, דגל
קטגוריה:פרו: סמלים לאומיים
פרו
פרו
פרו
קווינקואטריה

**קווינקואטריה** (בלטינית: **Quinquatrus**) היה פסטיבל ברומא העתיקה, שנערך לכבוד האלה מינרווה שנחגג בין 19 במרץ לבין 23 במרץ. שם הפסטיבל מגיע מהמילה הלטינית לחמש- quinqu. לפי מרקוס טרנטיוס וארו ופסטוס הפסטיבל נמשך יום אחד ונקרא כך משום שהוא נחגג ביום החמישי לאחר האידוס. לפי אובידיוס, הפסטיבל נחגג חמישה ימים ומכאן שמו.

אובידיוס אומר שחגיגת זו נחגגה לציון יום הולדתה של מינרווה, אך לפי פסטוס החגיגה הייתה קדושה למינרווה משום שמקדשה באוונטינו נחנך באותו יום.

## חגיגות הפסטיבל
בניגוד לאובידיוס, שקבע שהפסטיבל נחגג חמישה ימים, גם וארו וגם פסטוס מציינים שהקווינקואטריה נחגג במשך יום אחד בלבד. לוחות השנה הדתיים הרומיים הקדומים גם מקצים רק יום אחד לפסטיבל. סבר להניח שהיום הראשון היה הפסטיבל עצמו, וארבעת הימים הבאים היו הרחבה שאולי נעשתה בתקופתו של יוליוס קיסר כדי לספק את העם. 

ביום הראשון, לא הוקז דם ואסור היה להילחם מכיוון שמינרווה נולדה באותו יום. שלושת הימים הבאים היו בעיקר קרבות ראווה של גלדיאטורים, וביום החמישי והאחרון היו מטהרים את החצוצרות ששימשו בטקסים הקדושים ומקריבים למרס. במקור היה זה חג נפרד בשם טובילוסטריום, אשר צוין ב-23 במרץ וכאשר חגיגת הקווינקואטריה הוארכה לחמישה ימים, הטובילוסטריום היה חל ביום האחרון של אותו חג.

אנשי החינוך וההוראה (מורים ותלמידים) זכו לחופשה באותם ימים, והיה למנהג אצלם להביא קורבנות ומנחות למינרווה, אשר הייתה האלה הפטרונית שלהם. מנהלי בתי הלימוד קיבלו מתנות מתלמידיהם לאחר החזרה ללימודים בסוף החגיגות; כל המתנות התקבלו בשמה של "מינרוול" (השינוי בשם במקור).

במהלך הפסטיבל נערכו מחזות, ודיון ציבורי על המחזות נתמך ועודד. הפסטיבל קושר גם עם פתיחת תקופת המסעות; במהלך זמן זה, כלי הנשק, הסוסים והחצוצרות טוהרו באופן טקסי, ברומא עצמה.

דומיטיאנוס הקים עבור מינרווה קבוצה של כמרים, שממנו נבחרו גברים על ידי גורל לשמש כקצינים ולהציג הופעות עם חיות בר ומחזות ולערוך תחרויות נאום ושירה.

## לקריאה נוספת
* דר' אפי זיו, **המיתולוגיה הרומית**, כנרת זמורה-ביתן, 2024, עמ' 240

## הערות שוליים

קטגוריה:פסטיבלים ברומא העתיקה
41 (מספר)

**41** (במילים בלשון זכר: **ארבעים ואחד**; בלשון נקבה: **ארבעים ואחת**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 40 והבא לפני 42.

## במתמטיקה
* המספר הראשוני ה-13 במספר. הבא אחריו הוא 43, לכן שניהם הם ראשוניים תאומים.
* הסכום של ששת המספרים הראשוניים הראשונים (2 + 3 + 5 + 7 + 11 + 13).
* ראשוני סופי ז'רמיין מכיוון ש 41 הוא מספר ראשון, וגם 41 * 2 + 1 = 83 וגם 83 הוא מספר ראשוני.
* נוצר מהנוסחה \ n^2+n+41, אשר מחזירה מספר ראשוני לכל \ 0\le n.
* הסכום של שני הריבועים \ 4^2+5^2
* סכומם של שלושה ראשוניים – 11 + 13 + 17. זהו מספר ריבוע ממורכז.

## במדע
* המספר האטומי של ניוביום.

## במוזיקה
* #41  שיר של דייב מת'יוס בנד
* עור אמריקאי (41 יריות)  שיר של ברוס ספרינגסטין על מהגר שנורה 41 פעמים על ידי משטרת העיר ניו יורק.
## בתחומים אחרים
* c-41 הוא תהליך הפיתוח הסטנדרטי לפיתוח סרטי צילום תשליל צבעוניים.
* כביש 41 מוביל מהכניסה הצפונית לאשדוד ועד לצומת בני דרום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרים טבעיים
פאלאס (מיתולוגיה)

**פאלאס** (יוונית עתיקה: Παλλάς), הוא טיטאן או ענק מהמיתולוגיה היוונית.

## במיתולוגיה

על פי התאוגוניה של הסיודוס פאלאס הוא טיטאן, שהיה בנם של קריוס ואוריביה. אחיו הם אסטראוס ופרסס והוא היה בעלה של סטיקס. הוא היה אביהם של זלוס, ניקה, קראטוס וביה. 

לפי ההמנונים ההומריים, גרסה נוספת של פאלאס, בה הוא בנה של מגמדה, הוא גם אביה של אלת הירח, סלנה. המשורר הרומי אובידיוס כתב בספרו שאאוס היא ביתו של פאלאס גם כן.

לפי גרסה אחרת, של המחבר הרומי היגינוס, פאלאס היה ענק ובנם של גאיה וטרטרוס. פאלאס הענק הוא גם אביהם של סקילה, פונטוס (המעיינות) ולקוס (האגמים) בנוסף לזלוס, ניקה, קראטוס וביה.

מסופר שבמהלך המלחמה בין הטיטאנים לאלים, האלה אתנה הרגה את פאלאס ופשטה את עורו. היא השתמשה בו בתור מגן בקרב שלה נגד הענק אנקלדוס. יש המאמינים שאתנה יצרה מעורו את המגן המפורסם שלה, האאגיס.

קטגוריה:טיטאנים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי

## הערות שוליים
דגל קולומביה

**דגל קולומביה** (בספרדית: **Bandera Nacional de la República de Colombia**, הדגל הלאומי של הרפובליקה של קולומביה) הוא דגלה הלאומי של קולומביה אשר משמש, לצד המנון המדינה וסמלה כסמל הלאומי. הדגל מורכב מטריקולור של הצבעים צהוב, כחול, ואדום, המסודרים בפסים אופקיים. שטחו של הפס הצהוב תופס את חצי הדגל העליון, בעוד הפס האדום והפס הכחול, השווים זה לזה בגודלם, תופסים ביחד את שטח המחצית התחתונה של הדגל.

הדגל הקולומביאני מבוסס על דגל תנועת המאבק נגד השלטון הספרדי בדרום אמריקה שהונהגה על ידי פרנסיסקו דה מירנדה וסימון בוליבר. הדגל הפך לדגלה של רפובליקת קולומביה הגדולה, ולאחר שאקוודור וונצואלה פרשו ממנה ב-1830, השתמשו באותו הדגל, בשינויים קלים, כל אחת משלוש המדינות החדשות. הדגל הנוכחי אומץ על ידי קולומביה רשמית ב-26 בנובמבר 1861.

הצבע הצהוב מסמל את הזהב שבמדינה, הכחול מסמל את הנהרות, הים והשמיים, והאדום מסמל את הדם של התושבים שנלחמו על עצמאותם.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קולומביה (מדינה), דגל
קטגוריה:קולומביה: סמלים לאומיים
קולומביה
קולומביה
ישרא-בלוג

שמאל|ממוזער|250px|יריב חבוט, מייסד האתר
**ישרא-בלוג** היה אתר אינטרנט ישראלי קהילתי של בלוגים. במרבית שנות פעילותו, חסה תחת המותג נענע 10. זאת, לאחר שב-2006 נרכש ממייסדו, יריב חבוט. ב-2019 הועבר האתר לידי עמותת ישראבלוג, שהפעילה אותו ללא כוונת רווח, ובשנת 2020 חדל לפעול.

## היסטוריה
האתר הוקם ב-2001, כמיזם אישי של יריב חבוט, שלדבריו בנה את האתר כדי להציע לגולשים לנהל בלוג בעברית ברשת, אפשרות שלפני כן לא הייתה קיימת. לדברי חבוט, הוא כלל לא ציפה ולא התכוון שהאתר "יתפח" לממדים שאליהם הגיע. בימיו הראשונים היה האתר נחלתם של משתמשים מעטים יחסית, אולם בחלוף הזמן, נפתחו בו מאות אלפי בלוגים, והוא משך תשומת לב תקשורתית רבה. קהילת הבלוגרים הישראלית בכלל, וזו של ישראבלוג בפרט, היא גם מושא למחקר בתחום מדעי החברה.

באתר נפתחו כ-870,000 בלוגים, נכון למאי 2020.

ייחודיותו של ישראבלוג על פני אתרים אחרים בני דורו הייתה שהכתיבה בו נעשתה ללא סינון וללא דרישת ניסיון כתיבה מוקדם. זאת, להבדיל מאתרים אחרים כגון "רשימות", במה חדשה ו"מה וזה", שהכותבים היו צריכים להתקבל כדי לכתוב בהם.

ישראבלוג סיפק לכותבים מגוון אפשרויות, כגון עיצוב בלוג (לרבות עיצוב מתקדם על בסיס CSS), יצירת רשימות המופיעות בצדי הבלוג, שאלונים לבלוגרים, עריכה גרפית של פוסטים (בנוסף לעריכה טקסטואלית רגילה), העלאת תמונות, מנויים לבלוגים, תמיכה ב-RSS ועוד. בשנותיו הראשונות של האתר, חלק מהאפשרויות היו זמינות רק לכותבים שרכשו "מנוי פרו", אשר פתח לפניהם אפשרויות אלו.

בישראבלוג התקיימה קהילה וירטואלית מסועפת, והתקיימו גם מפגשי ישראבלוג, בהם התאספו בלוגרים רבים.

ביוני 2004 חתם יריב חבוט על הסכם שיתוף פעולה עם אתר nana10, "נענע" דאז. בעקבות זאת, נערכו מספר שינויים באתר והוכנסו פרסומות לבלוגים. הדבר גרר בזמנו תגובות נזעמות מצד חלק מהבלוגרים, ובמיוחד מצד גולשים ששילמו תמורת מנוי פרו. בעקבות זעם הבלוגרים, הושגה פשרה והוחלט שלא תופענה פרסומות בבלוגים שבעליהם שילמו תמורת מנוי פרו. 

ב-4 באוקטובר 2006 נמכר האתר ל"נענע", וניהולו עבר לידיה של אילנה תמיר, עד אז כתבת מחשבים בפורטל "נענע". פרישתו של יריב חבוט הייתה הדרגתית, ובמשך שנה מיום המכירה, שימש יועץ ומתכנת במשרה חלקית באתר. לאחר מכירת האתר, החלו פוסטים נבחרים בישראבלוג להופיע באתר הבית של "נענע".

משנת 2007 עד 2014 דעכה הפעילות באתר, ובמרץ 2014 הוא נסגר, ולאחר זמן מה נפתח מחדש.

בדצמבר 2017 עבר האתר לבעלותה של רשת מדיה, שפעלה לסגירת האתר. עד שנת 2019 האתר פעל לסירוגין.

במהלך 2019 ו-2020, התקיים משא ומתן בין רשת לבין עמותה שהוקמה לשם הפעלת האתר, כפרויקט שלא למטרת רווח. כתוצאה מכך, הועבר האתר לידי העמותה. ב-27 במאי 2020 שב האתר לפעול ומשתמשי האתר יכלו לגשת מחדש אל בלוגים ישנים שכתבו ולעדכן בהם פוסטים חדשים.

לקראת סוף שנת 2020 חדל האתר לפעול.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* צוות ישרא-בלוג, ישראבלוג עדיין חי, הבלוג הרשמי של הנהלת ישרא-בלוג
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:בלוגים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
יהודית קציר

[250px|ממוזער|יהודית קציר מרצה בשיעור [929 - תנ"ך ביחד|תנ"ך ביחד שנערך במשכן הנשיא, ספטמבר 2017]]
**יהודית קציר** (נולדה ב-19 באוגוסט 1963) היא סופרת ישראלית. ספריה תורגמו לשפות רבות.

## ביוגרפיה
נולדה בחיפה. סבה היה נינו של יואל משה סלומון. למדה בתיכון חוגים בחיפה. בהמשך למדה ספרות וקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנות ה-80 החלה לפרסם סיפורים קצרים בעיתונות הישראלית. קובץ הסיפורים הראשון שלה, "סוגרים את הים", שאותו פרסמה בשנות העשרים לחייה, זכה לתשומת לב רבה והעניק לה פרסום מיידי.

בשנים 1996 ו-2007 זכתה בפרס ראש הממשלה ליצירה על-שם לוי אשכול. ב-2004 זכתה בפרס ויצו הצרפתי על הרומן 'למאטיס יש את השמש בבטן'. ספרה האחרון 'צילה' זכה בפרס היצירה הציונית ב-2014 ונכלל ברשימה הקצרה לפרס ספיר 2013.

קציר מתגוררת בתל אביב, עובדת כעורכת בהוצאת הקיבוץ המאוחד וכמרצה במכללה האקדמית אורנים, ואם לשתי בנות.

## ספריה
* **סוגרים את הים** (נובלות, 1990) - אסופה של ארבע נובלות: "שלאפשטונדה" (המחזה לסיפור זה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל תיאטרונטו 1991, ולעיבוד לסרט קולנוע סודות משפחה 1997), "הנעליים של פליני", "דיסניאל", "סוגרים את הים"
* **[[למאטיס יש את השמש בבטן]]** (רומאן, 1995)
* **מגדלורים של יבשה** (נובלות, 1999) - שלושה "סיפורי מסע": "מגדלורים של יבשה", "והעננים נוסעים, נוסעים", "מכתבים לעמינדב: אטיוד משפחתי"
* **[[הנה אני מתחילה]]** (רומאן, 2003)
* **סיפורי חיפה** (2005) - נוסח מחודש של סיפורים שראו אור בספריה הקודמים
* **סיפורי תל אביב** (2008) - נוסח מחודש של סיפורים שראו אור בספריה הקודמים
* **[[צילה (ספר)|צילה]]** (רומאן, 2013)

כל הספרים ראו אור בהוצאת הספריה החדשה, בעריכת מנחם פרי.

### מחזה
* **דבורה ברון** (התיאטרון הקאמרי של ת"א 2000, "האנתולוגיה החדשה", הספריה החדשה 2000)

### ספריה לילדים
* **הפיקניק של עמליה** (1994)
* **בועה על גב הרוח** (2002)
* **לשחרר את הפיות** (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, איורים: טלי מנשס) - הילדה נועה נחלצת לעזרת פיות שנלכדו כדי להופיע בקרקס, ובעזרתה הן יוצאות לחופשי.

## לקריאה נוספת
* קובי נסים, "עוגן הזכרונות וקצף החלומות", על המשמר, י"א בניסן תש"ן, 6 באפריל 1990, עמ' 18. על: **יהודית קציר**, סוגרים את הים (תל אביב : הקיבוץ המאוחד, תש"ן 1990).
*גילה דנינו-יונה, "'לשחרר את הפיות' מאת יהודית קציר כמקרה מבחן לביטוי מסר ערכי מילולי וחזותי בספרות ילדים", בתוך: איתן מכטר (עורך), **אוריינות חזותית: עיון, מחקר ויצירה**, תל אביב: רסלינג, המרכז האקדמי ויצו חיפה, 2010. עמ' 133–162
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* יהודית קציר ב"דמויות" באתר משפחת סלומון
* 
* יורם יובל, שיחת נפש עם יהודית קציר, הטלוויזיה החינוכית, 21 בפברואר 2018
* 
* זיוה שמיר, ספר חדש משמרת חדשה (על יהודית קציר/ סוגרים את הים), עתון 77, גל' 123 (אפריל 1990)

**מכּתביה**:
* 
* 
* הסיפורים שמאחורי 'סיפורי תל אביב', באתר הספריה החדשה, 24 בפברואר 2008
* 
* שושלת צילה, על הדמויות ברומאן 'צילה', באתר הספריה החדשה, 11 במרץ 2013

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:בוגרות תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:אחוזת שמואל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
נמש

ממוזער|250px|פנים מנומשות
**נמש** או **בהרת קיץ** הוא כתם צבען חום־צהבהב ואף כתום המופיע על עור האדם דרך קבע או רק אחרי חשיפה לשמש, בחלקי עור שיש בהם ריכוז יתר מהפיגמנט מלנין, האחראי לצבע העור.

נמשים מתפתחים בעיקר על הפנים, הצוואר, הכתפיים וגב כפות הידיים. הם שכיחים יותר אצל אנשים בעלי שיער בהיר או אדמוני. בדרך־כלל, הנמשים לא מופיעים אצל ילדים לפני גיל חמש.

הנטייה לנמשים היא במידה רבה נטייה תורשתית, שאיננה מחלה ואין מתלווים אליה שינויים אחרים כלשהם, אלא אם נמשכת החשיפה לשמש והנמשים עלולים להפוך ממאירים. בגיל מבוגר עשויים הנמשים להפוך לכתמים חומים כהים שפירים אשר מכונים "כתמי זקנה". אפשר למנוע הופעת נמשים על ידי הימנעות מחשיפת הפנים לאור שמש עז בקיץ.

## ראו גם
*נקודת חן
*מלנין
*לנטיגו
*כתמי גיל

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 

קטגוריה:עור
יוג'ין או'ניל

**יוּג'ין גלדסטון אוֹ'ניל** (באנגלית: **Eugene Gladstone O'Neill**; 16 באוקטובר 1888 – 27 בנובמבר 1953) היה מחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס נובל לספרות.

## ביוגרפיה
יוג'ין אוניל נולד בברודוויי, בחדר מלון. אביו היה שחקן ואת רוב ילדותו העביר במסעות עם הוריו.

אוניל סולק מאוניברסיטת פרינסטון בגלל מעשה קונדס שעשה ובשל סכסוך עם ההנהלה. לאחר סילוקו מהאוניברסיטה עבר בין עבודות ועיסוקים שונים, ביניהם כתב בעיתון לונדוני, שחקן תיאטרון ומחפש זהב בהונדורס. אולם, לאחר שקרא ספר של ג'וזף קונרד, החליט לצאת אל הים והפליג באניה לבואנוס איירס, המשיך לאפריקה הדרומית ומשם חזר לבוסטון.

לאחר שלקה במחלת השחפת אושפז בבית חולים, שם החל לכתוב את מחזותיו הראשונים. בהמשך, פגש אוניל בניו יורק קבוצת שחקנים, שייסדו תיאטרון ניסיוני וחיפשו כישרונות חדשים. שם החלו מחזותיו, שזכו לאהדה רבה מחברי הקבוצה, להיחשף לציבור.
בשנת 1924 חבר אוניל לאנשי תיאטרון נוספים בעיר והחל לכתוב מחזות המבוססים על ניסיונו כימאי.

מחזותיו מתאפיינים בגיוון רב מבחינת הנושאים העולים בהם וכן מבחינת המבנה שלהם: בחלק ממחזותיו בחר אוניל להאריך את המחזה ל-9 מערכות אשר הוצגו במשך שלושה ערבים רצופים.
במהלך חייו צצו בעיות שונות במחזותיו של אוניל, משהביע אובדן תחושת שייכות לעולם וכן איבד את אמונתו באלוהים, רגשות אשר השפיעו על כתיבתו.

בתו אונה נישאה לקולנוען צ'ארלי צ'פלין כשהייתה בת 18 וצ'פלין בן 54. בעקבות זאת, החרים או'ניל את בתו ולא ראה אותה שוב עד יום מותו. נכדתו היא השחקנית ג'רלדין צ'פלין ונינתו היא השחקנית אונה צ'פלין.

בשנת 1936 זכה אוניל בפרס נובל על הישגיו בספרות והיה למחזאי האמריקאי הראשון אשר זכה בפרס זה. כמו כן, זכה בלא פחות מ-4 פעמים בפרס פוליצר.

מחזותיו הנודעים ביותר: "מסע ארוך אל תוך הלילה", "מעבר לאופק", "לכל ילדי האלוהים יש כנפיים", "האל הגדול בראון", "הפסקה מוזרה", "מוכר הקרח בא", "האבלות יאה לאלקטרה".

בישראל הוצגו מחזותיו: "הקיסר ג'ונס", "תשוקה בצל האילנות" (שהוצגו על ידי התיאטרון הקאמרי) "ניצוץ של משורר", "אנה כריסטי" (שהוצג על ידי הבימה) אסירי הקרח (שהוצג על ידי סטודיו דרמטית משכן בירושלים) ו"מסע ארוך אל תוך הלילה" שהוצג בארץ כמה פעמים.

בשנת 1930 הופק הסרט אנה כריסטי בכיכובה של גרטה גרבו.

## מחזותיו שתורגמו לעברית
***[[מסע ארוך אל תוך הלילה]]**, עברית: יעקב אורלנד, **תשוקה בצל הבוקיצות**, עברית: יאיר בורלא, מסדה, תל אביב, 1968.
***ליל ירח לממזר**, מחזה בארבע מערכות, עברית - תרצה אתר, הבמאי - דוד מוכתר-סמוראי, תל אביב.
***אנה כריסטי**, עברית - נסים אלוני, רמת גן, מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי" בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, תשמ"ו 1986.
*** איש הקרח**, עברית - רבקה משולח, תל אביב.
*"הקוף השעיר", נוסח עברי גד רימון.

## מאמרים על יצירתו
* מיכל אפרת, "ניצוץ של מתרגם, תרגום דיאלקט כמשקף תהליכי טמיעה וניכור בתרגום 'ניצוץ של משורר' ליוג’ין אוניל", **[[בקורת ופרשנות]]**, 38, 2005.

## קישורים חיצוניים

* 
* יוג'ין א'וניל, האבל יאה לאלקטרה, תסכית בעברית, מרץ 1956. הקלטת שידור רדיו מתוך אוסף תקליטי קול ישראל באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:חולי שחפת אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דרמה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
פאלאס (בן פנדיון)

**פאלאס** (ביוונית עתיקה: **Πάλλας**) במיתולוגיה היוונית היה אחד מארבעת בניו של המלך הגולה פנדיון. לאחר מותו של פנדיון, פאלאס ואחיו תפסו את השלטון באתונה וחילקו את השלטון בין ארבעתם, אם כי רק אחיו אייגאוס נהיה למלך.

## משפחה
פאלאס היה אחד מארבעת בניהם של פנדיון השני, המלך הגולה מאתונה, ואשתו פיליה, בתו של פילאס, מלך מגארה. הוא היה אחיו של אייגאוס, ניסוס וליקוס. הגיבור היווני, תסאוס, בנו של אייגאוס היה אחיינו.

## מיתולוגיה
לאחר מותו של אביו, פנדיון, פאלאס ואחיו השתלטו על אתונה מידי מטיון (כבש את כס המלוכה מפנדיון). ארבעת האחים חילקו ביניהם את השלטון אך אייגאוס החזיק בכל הכוח והפך למלך. לפי סטראבון, פאלאס קיבל את חלקה הדרומי של אתנה. לעומת זאת, לפי סודא פאלאס קיבל את החוף.

אייגאוס נותר ללא ילדים מאשתו הראשונה, ומשום שפחד מאחיו ומחמישים ילדיו של פאלאס שזממו נגדו, הוא נהיה נואש ליורש והלך לפיתיה כדי להתייעץ עם האורקל. לאחר מכן תסאוס נולד לאייגאוס, שהסתיר אותו מאחיו.

מאוחר יותר, לאחר מותו של אייגאוס, ניסה פאלאס לקחת את כס המלוכה מידי היורש החוקי, אחיינו, תסאוס, אך נכשל ונהרג על ידו, וכך גם חמישים ילדיו.

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
מאזן כוחות

**מאזן כוחות** היא תאוריה ביחסים בינלאומיים הגורסת כי השלום והיציבות יישמרו קרוב לוודאי אם תתחלק העצמה הצבאית כך שלא יהיה בכוחה של שום מעצמה אחת, או בכוחו של שום גוש, לשלוט על מדינות אחרות. התאוריה היא חלק מיסודות גישת הריאליזם הפוליטי במדע המדינה. מודל תאורטי זה הוצג על ידי מורטון קפלן , פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו בארצות הברית, בשנת 1957.

## המדינה כגורם מאזן במערכת בינלאומית
על פי מודל מאזן הכוחות, מדינה יכולה להיות גורם מאזן במערכת בינלאומית (בתור העוגן הראשי של המערכת) או להצטרף לגוש קיים; בחירה זו יכולה לקבוע את גורלה של המדינה וסיכויי הישרדותה במערכת הבינלאומית. 

## המערכות הבינלאומיות על פי המודל
במודל הציג קפלן 6 מערכות בינלאומיות, במטרה להראות באיזה מבנה תצליח לשמור המערכת הבינלאומית על יציבותה. חלק מן המערכות הן תאורטיות בלבד ולא נתקיימו במציאות.

# **מאזן כוחות:** במצב כזה ישנן 5 מדינות לפחות במערכת. במצב כזה לא תוכל מדינה אחת להגיע להגמוניה בקלות, שכן היא ניצבת מול שחקנים רבים במערכת. המוטו העיקרי במערכת כזו היא לשאוף לקיומו של משא ומתן.
# **דו־קוטבית רופפת**: המערכת מורכבת משני גושים גדולים על כן כל שינוי צבאי באחד מן הגושים יכול לזעזע את המערכת. חלק מהמדינות במערכת הבינלאומית בוחרות להישאר נייטרליות ולא מצטרפות לאחד הגושים.
# **דו־קוטבית הדוקה**: המערכת מורכבת משני גושים, ללא מדינות נייטרליות. כל מדינה משתייכת לאחד מן הגושים.
# **כלל עולמית**: מערכת ללא חילוקי דעות, ללא סכסוכים וללא מלחמות. כולם מאמינים באותה אידאולוגיה.
# **היררכית**:ישנה מדינה אחת שלטת, ושאר המדינות נשמעות למרותה.
# **וטו יחידתי**: נסב סביב עניין הנשק הגרעיני. ישנן 11 מדינות במערכת הבינלאומית המחזיקות בנשק גרעיני. עצם העובדה שלכל אחת מהן יש נשק גרעיני תורמת להרתעה ההדדית, ובכך מסייעת בשמירה על היציבות.

### וריאציות נוספות למערכות הבינלאומיות הקיימות
קפלן עצמו מונה וריאציות נוספות ל-6 הקיימות:
* מערכת דו־קוטבית רופפת ביותר: מצב שבו הגושים נחלשים ומתחזקים בודדים בעלי יכולת גרעינית. מצב העלול להביא לוטו יחידתי.
* מערכת הפשרה: הוא מתייחס למלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית. במצב פשרה המערכת הסובייטית תתמתן, תהיה התרופפות בגיבוש הפנימי של הגושים. כתוצאה מכך שחקנים יצליחו לצאת מתוך בריתות צבאיות ויופחת החימוש לרמת ההרתעה המזערית הנדרשת.

## ראו גם
* מדע המדינה
* יחסים בינלאומיים

## קישורים חיצוניים
* דר' מרטין שרמן, דיון בנושא תורת מאזן כוח
* מילון מונחים ביחסים בינלאומיים:כשלי איזון בתאוריית מאזן הכוחות
* 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
הספראורניס

**הספראורניס** (שם מדעי: *Hesperornis*; מילולית: "עוף מערבי") הוא סוג עוף השייך לסדרת ההספראורניסאים ולקבוצה הלא-טקסונומית עופות בעלי שיניים הנכחדת.

## מאפיינים
ההספראורניס היה עוף ימי בעל שיניים וכנפיים מנוונות שהתקיים בתקופת הקרטיקון לפני 83.5 עד 73 מיליון שנה. את שמו הוא קיבל מהחוקר הידוע עותניאל צ'ארלס מארש בשנת 1872 ופירושו: "עוף מערבי". מאובניו התגלו ברחבי אמריקה הצפונית מקנזס ועד קנדה, בעיקר במשך מלחמת העצמות שניהלו החוקרים מארש ואדוארד קופ. בסוג זה נכללו מינים רבים.

ההספראורניס הגיע לאורך של 1.8 מטרים, ובניגוד לעופות המודרניים, היה בעל שיניים במקור צר וללא כל כנפיים. ייתכן שחי במושבות גדולות, בדומה לפינגוויניים או אלבטרוסיים מודרניים. ככל הנראה היה ההספראורניס משיג את מזונו בדומה לצוללן מודרני, באמצעות מרדף תת-מימי אחר דגים ודיונונים.

הוא עצמו נטרף בידי זוחלים ימיים גדולים וכרישים. מאובן של טילוזאורוס נמצא כאשר בבטנו עצמות שהשתייכו להספיאורניס.

## בתרבות
*קבוצה של עופות אלו מופיעה בסדרה מפלצות ים של נייג'ל מארוון שם כמה פרטים נטרפים על ידי דגי קסיפקטינוס וסקואליקורקס.
*בנוסף הוא מופיע בסרט מפלצות ים.

## גלריה

קובץ:Hesperornis regalis.jpg
קובץ:Hesperornis BW (white background).jpg


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1872
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עותניאל צ'ארלס מארש
קטגוריה:הספראורניסאים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1872
קטגוריה:ארצות הברית: מאובנים
קטגוריה:עופות שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
ישיבה תיכונית - תורה ומדע ליד מכון לב

**ישיבה תיכונית - תורה ומדע ליד המרכז האקדמי לב** (מכונה בקיצור **יתמ"ל**) היא ישיבה תיכונית שהוקמה בשנת ה'תשנ"ח (1998) בתוך הקמפוס של המרכז האקדמי לב בירושלים ובשיתוף פעולה עמו. מייסד הישיבה הוא הרב עמוס קליגר. תלמידי הישיבה מסיימים לימודים לתואר ראשון מיד לאחר הלימודים בתיכון.

הישיבה היא ישיבה תיכונית לתלמידים מחוננים ומצטיינים מכל רחבי הארץ.

היא כוללת חטיבת ביניים (ז-ח) לתלמידי ירושלים וסביבותיה, וחטיבה עליונה עם פנימיה בה לומדים מכיתה ט' עד י"ג.

תלמידי ישיבת תורה ומדע לומדים במסגרת תוכנית ללימודי תואר ראשון .B.Sc במדעי המחשב של המרכז האקדמי לב, בנוסף לתעודת בגרות עיונית וטכנולוגית.

בישיבת תורה ומדע שואפים בראש וראשונה לחנך אנשים יראי שמיים וגדולים בתורה ומידות התורמים לחברה בישראל במגוון תחומים בתורה, במדע ובטכנולוגיה.

העבודה החינוכית נעשית מתוך תפיסה שהתורה והמדע משלימים זה את זה באופן שתלמיד הממצה את יכולותיו בשני התחומים יגיע רחוק יותר וגבוה יותר.

מושם דגש על חינוך למידות טובות ולערבות הדדית בצד דרישה למצוינות רב תחומית ולניצול מקסימלי של כישרונות התלמיד.

בזכות היותה של הישיבה התיכונית מוסד פנימייתי, מגיעים אליה תלמידים מכלל רחבי האוכלוסייה והארץ.

לומדים בה כשלוש מאות תלמידים ומגמה אחת, בגרות אקדמית-טכנולוגית הכוללת בין היתר 5 יח"ל במתמטיקה, 5 יח"ל באנגלית, 5 יח"ל בתנ"ך ו־5 יח"ל בגמרא. החל משנת הלימודים תש"ף נוספה מגמת פיזיקה. הישיבה היא מוסד פנימייתי ומגיעים אליה תלמידים ממקומות שונים בישראל ומחוצה לה.

## שינויים משמעותיים בישיבה
בשנת הלימודים תשס"ו (2005–2006) נפתח מסלול ללימודי תואר ראשון B.Sc במדעי המחשב, שאותו מקבלים התלמידים בכיתה י"ג במסגרת המרכז האקדמי לב, במשך השנים בישיבה ניתנת לתלמיד האופציה לעבור ללמוד תואר אחר שהוא המשך ישיר של מדעי המחשב, לדוגמה - תואר בהנדסת תוכנה.

כמו כן בשנת הלימודים תשע"ו (2015–2016) נפתחה האופציה ללמוד תואר בהנדסת אלקטרו-אופטיקה והנדסת אלקטרוניקה.

בשנת הלימודים תשע"ז (2016–2017) נפתחה חטיבת הביניים בהנהלת הרב רפאל בובליל.

מייסד הישיבה הרב עמוס קליגר כיהן כראש הישיבה עד סוף שנת הלימודים תשע"ז (2016–2017).
בשנה שלאחריה כיהן הרב משה וייס כראש הישיבה.

בשנת הלימודים תשע"ט (2018–2019) מונה הרב צפניה קלרמן לראש הישיבה, בתפקיד זה כיהן עד סוף שנת הלימודים תשפ"ב (2021–2022).

בשנת הלימודים תשפ"ג (2022–2023) מונה הרב רפאל בובליל לעמוד בראשות הישיבה ונפתחה האפשרות ללמוד תואר במנהל עסקים.
בנוסף הועברו הפנימיות למבנה אחר והוחלט לאפשר לתלמידי שכבות ט' ו- י' לימודים אך ורק במסגרות פנימיה מלאה / חצי פנימיה, אך לתלמידי שכבות יא' ו- יב' נישארו המסגרות פנימיה מלאה/לימודים אקסטרניים.

בשנת הלימודים תשפ"ה
(2024–2025) נפתחה האופצייה להמרת ציוני קורסים במכון לבגרויות מתמטיקה ומחשבים.

בחודש שבט באותה שנה הישיבה סיפחה את ישיבת סנהדרין אשקלון כך שתהיה שלוחה של הישיבה.

## קישורים חיצוניים
* 

תורה ומדע
קטגוריה:המרכז האקדמי לב
קטגוריה:גבעת מרדכי
חידקל

ה**חִדֶּקֶל** (בערבית: **دِجْلَة**, דִגְ'לַה; בטורקית: **Dicle**, דִיגְ'לֶה; בכורדית: **دیجلە**, דִיגְ'לֶה; ביוונית: **Τίγρης**, טִיגְרִיס; בארמית: **ܕܸܩܠܵܬܼ**, דֵקְלָתֿ; במקור כולם משומרית: **𒀀𒇉𒈦𒄘𒃼**, אִידִיגְנָה, "מים זורמים") הוא אחד הנהרות החשובים במזרח התיכון. מקורותיו במזרח טורקיה, ומשך רוב מהלכו הוא זורם בשטח עיראק. החידקל הוא אחד משני הנהרות העתיקים של מסופוטמיה ("מסופוטמיה" – "בין הנהרות") לצד נהר הפרת, איתו הוא מתאחד ויוצר את נהר שט אל-ערב בדרום עיראק, הנשפך אל המפרץ הפרסי. שני הנהרות מילאו תפקיד חשוב בארצות העתיקות ששכנו לצידם כגון בבל ואשור, ואפילו במקרא ניכרת השפעתם, כשבספר בראשית הם מוזכרים כשניים מנהרות גן עדן ().

## מהלך הנהר
מקורותיו של החידקל בדרום-מזרח טורקיה, במזרח הרי הטאורוס, ומשך רוב מהלכו כיוונו הכללי של הנהר הוא דרום-מזרח. אורכו 1,862 קילומטר מתוכם 400 ק"מ בטורקיה, 44 ק"מ בסוריה ו-1418 ק"מ בעיראק. שטח אגן הניקוז הוא כ-375,000 קמ"ר, מתוכם 45,000 קמ"ר בטורקיה, 1,000 קמ"ר בסוריה, 292,000 קמ"ר בעיראק ו-37,000 קמ"ר באיראן. יובלו הראשי בטורקיה הוא הנהר  אשר בהצטרפו לחידקל מכפיל את מימיו. משך 30 קילומטר מהווה החידקל גבול בין טורקיה לסוריה, ואז עוזב את שתי הארצות הללו ונכנס לתחום עיראק. בצפון עיראק הוא מקבל מספר יובלים ממזרח, מן הרי זגרוס וכורדיסטן: הזב הגדול, הזב הקטן, עזאיים, ודיאלא, ליד הבירה בגדאד. מבגדאד והלאה עובר הנהר בשטח ביצות ותעלות ונחלק למספר פלגים, שהם שרידים של דלתה קדומה שהתמלאה בסחף. לבסוף מתאחד החידקל עם נהר הפרת בדרום עיראק לנהר שט אל-ערב, שזורם כ-100 קילומטר עד למפרץ הפרסי, כחצי מהם כגבול עם איראן.

ייתכן שבעבר, לפני התקופה ההלניסטית, זרם החידקל בנפרד מהפרת ונשפך ללגונה, שהיוותה את המשכו הצפוני של המפרץ הפרסי.

## ראו גם

* פרויקט דרום-מזרח אנטוליה
* דמדומי החידקל: אחד מ"ארבעה נהרות גן עדן" גוסס

## קישורים חיצוניים

* פסח אוירבך, '''תרכיה''', החידקל בפרק אֲרַם נַהֲרָיִם (מסופוטמיה) ומדבר סוריה, עמוד 127, הוצאת קוהלת 1911

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיראק: נהרות
קטגוריה:טורקיה: נהרות
קטגוריה:פרויקט דרום-מזרח אנטוליה
קטגוריה:גן עדן
קטגוריה:חידקל
קטגוריה:סוריה: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:כורדיסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול טורקיה–סוריה
אופיר

**אוֹפִיר היא ארץ הנזכרת ב ובממצא הארכאולוגי, ממנה יובאו ל  ואוצרות טבע אחרים.**

## אזכורים מקראיים
אופיר נזכרת במקרא מספר פעמים. ב"לוח העמים" שבספר בראשית מוזכר אופיר שהוא בנו של יקטן בן עבר, המהווה ככל הנראה אפונים: , ובדומה לכך גם בקטע המקביל בדברי הימים: 

בספר מלכים מוזכרת ארץ אופיר כמקור ליבוא זהב בימי שלמה המלך, על ידי עבדי שלמה ועבדי חירם מלך צור: , . גרסה דומה מובאת בספרי דברי הימים:, , . בנוסף, מוזכר ניסיון כושל של יהושפט מלך יהודה לקיים מסע ימי לארץ זו: 

בספר ישעיהו, ספר תהילים וספר איוב מוזכר  (כלומר זהב אופיר) כסמל ליוקרה: , , . יש המפרשים גם את המילה אופיר ב כמילה לזהב.

## אזכורים ארכאולוגיים
אופיר נזכרת גם באחד מחרסי תל קסילה:

"זהב אפר" הוא זהב אופיר בכתיב חסר. בשורה השנייה, ה"ש" מסמלת קיצור של "שקל", ובכתובת המקורית יש שלושה קווים אופקיים במקום בו הועתקה קסי (Ξ), המסמלים את הספרה 30 בשיטת המספרים הפיניקית. פירוש הכתובת הוא "זהב הבא מאופיר, לבית חורון", כאשר בית חורון יכול להיות שם יישוב או כינוי למקדש חורון, שייתכן שהיה בתל קסילה עצמו.

## זיהוי
זיהויה של ארץ אופיר אינו וודאי, והועלו כמה הצעות למיקומה.

### חצי האי ערב
בספר היובלים, בפרשה על גבולות ארצות שם בן נח, נכתב שארץ זו היא ארץ ערב כלומר ממוקמת בחצי האי ערב:

### אפריקה
ההיסטוריון והבלשן עדיה חורון זיהה את אופר עם ארץ בני ה-Ifren  האמזיע'ים שחיו באזור פרובינקיה אפריקה הרומית, ונתנו לה את שמה. הוא סבר שבתיווך אותו שבט אמזיע'י הגיע הזהב הטוב מארץ החוילה, אותה זיהה יוסף בן מתתיהו עם גאיטוליה , לסוחרים פיניקים, ועל כן גם הסמיכות בין אופיר לחוילה בלוח העמים. ההפלגה לאופיר דרך הים האדום הייתה ניסיון לעקוף מדרום את המתווכים בני האִפרן ולהגיע ישירות לארצות הזהב, בדומה לסוחרים הפיניקים שעקפו במאה ה-7 לפנה"ס את אפריקה בהמרצת פרעה נכו. אמנם סוחרי חירם ושלמה לא הגיעו למקורות הזהב של בני האִפרן, אך הם גילו "אופיר חדשה" העשירה גם היא בזהב, כנראה בקרן אפריקה או בדרום ערב.

זיהוי אפשרי נוסף של אופיר נמצא בחוף הים האדום בצפון מדבר דנקיל (אריתראה וג'יבוטי של ימינו), על שם העפרים המתגוררים בו.

### אמריקה
עזריה מן האדומים זיהה את אופיר עם פרו, ומסביר שספינות שלמה סבבו את העולם כשם שעשה פרדיננד מגלן. טענתו נתמכת בכך שלספינות שלמה לקח המסע שלוש שנים  אותו מספר שנים שלקח לספינתו של מגלן.

בספר הברית זיהה את אופיר כדרום אמריקה. כמו כן הוא מזכיר את הדמיון שבין מדינת פרו לאופיר.

### תת-היבשת ההודית
על פי קהילת בני ישראל ההודית אופיר נמצאת בתת-היבשת ההודית בקרלה. טיעונים נוספים מרחיקים אותה לצפון־מערב סרי לנקה ואף ל.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:בני יקטן
ביטחון קיבוצי

**ביטחון קיבוצי** הוא משטר ביטחון מוסכם על מדינות, הקובע כללים לשמירת השלום שהעיקרון המנחה אותם הוא, שמעשה תוקפנות מצד מדינה כלשהי ייתקל בתגובה קיבוצית של המדינות. עיקרון זה נודע בעיקר מאירופה של לפני מלחמת העולם הראשונה, אז התפיסה הייתה שהסכמי אי תקיפה ובריתות צבאיות בין המדינות ימנעו מלחמה. 

תפיסה זו התנפצה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אך זכתה לעדכון לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם הקמת חבר הלאומים, אולם המונח משמש יותר כביטוי לאשליה, מכיוון שבתקופה זו היו מספר אירועים שהפרו את "הביטחון הקיבוצי":
* כניסת גרמניה לחבל הריין המפורז בשנת 1936.
* פלישת איטליה לאתיופיה בשנת 1935.
* פלישת האימפריה היפנית למנצ'וריה ב-1931 ולסין ב-1937.
* המשבר הכלכלי העולמי של 1929

עם המלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית, רווחה הדעה שמאזן האימה בין המדינות, ובתוכו הידיעה כי תקיפה של אחד הצדדים תביא לחורבן מוחלט – הן של היריבה והן שלה עצמה, תמנע מלחמה. 

עקרון הביטחון הקיבוצי טוען ששלום ישכון בין מדינות כאשר זה יהיה האינטרס שלהן, ולכן כדי למנוע מלחמות אין להתבסס על הרצון לשלום מצד המדינות, רצון שעלול להשתנות, אלא על הצבת המלחמה כמצב לא כדאי עבור המדינות.

## ראו גם

* ברית נאט"ו
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קוטביות (מדע המדינה)

**קוטביות** (Polarity) הוא מונח במדע המדינה המתאר מרכזי עוצמה במערכות של יחסים בינלאומיים.

החלוקה השכיחה ביותר היא לשלוש מערכות מרכזיות:

# **מערכת חד-קוטבית** - מצב בו קיימת רק מעצמה אחת אשר מחזיקה ברוב העוצמה במערכת הבינלאומית
# **מערכת דו-קוטבית** - מצב בו קיימות שתי מעצמות החולקות בינן לבין עצמן את רוב העוצמה בעולם ובצורה יחסית שווה (לדוגמה, בעידן המלחמה הקרה היו שני מרכזי עוצמה - ארצות הברית וברית המועצות).
# **מערכת רב-קוטבית** - מצב בו קיימות שלוש או יותר מעצמות החולקות בינן לבין עצמן את רוב העוצמה בעולם ובצורה יחסית שווה.

עם פירוק ברית המועצות וסיום המלחמה הקרה תם עידן ה**מערכת הדו-קוטבית.** יש הטוענים כי ארצות הברית נחשבת כיום למעצמת-על יחידה, ויש להגדיר את המערכת הבינלאומית כ**חד-קוטבית**. עם זאת, ישנן מעצמות נוספות המתעצמות ומתפתחות בקצב מהיר ומשפיעות על סדר היום העולמי (למשל, סין). התפתחויות אלה מקשות על הגדרה חד-משמעית של קוטביות.

בנוסף, יש להבחין בין קוטביות לבין מושגים קרובים כמו הגמוניה ומעצמת־על. קוטביות מתייחסת למספר מרכזי העוצמה במערכת הבינלאומית, ואילו הגמוניה מתארת מצב שבו מדינה אחת לא רק מחזיקה בעוצמה רבה, אלא גם קובעת כללים ונורמות בינלאומיות. לאורך ההיסטוריה התקיימו תקופות שונות של קוטביות: במאה ה־19 נחשבה אירופה למערכת רב־קוטבית שכללה מעצמות כגון הממלכה המאוחדת, צרפת, האימפריה הרוסית, האימפריה האוסטרו-הונגרית ופרוסיה. לעומת זאת, לאחר מלחמת העולם השנייה התגבשה מערכת דו־קוטבית שהתבססה על מאזן כוחות ברור בין שני גושים. ההבחנה בין סוגי הקוטביות מסייעת לנתח דפוסי בריתות, סכסוכים ויציבות בינלאומית בתקופות שונות.

## יציבות ומלחמה
העיסוק בסוג הקוטביות של המערכת מעלה את שאלת יציבותן של המערכות השונות, חוקרים רבים מתווכחים על איזו מערכת יציבה ועדיפה יותר. האסכולה הריאליסטית במדע המדינה, מדגישה את השפעת מבנה המערכת הבין-לאומית ופיזור העצמה בה על שכיחותן של מלחמות. לדוגמה, יש הטוענים כי מערכת דו-קוטבית היא יציבה יותר ממערכת רב קוטבית, מפני שהעוצמה בה מפוזרת בין שני שחקנים, לעומת מערכת בה העוצמה מפוזרת בין שחקנים רבים. לעומת זאת, יש הטוענים כי מערכת רב-קוטבית עשויה להיות יציבה יותר בשל מאזן הכוחות המצוי בה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מדע המדינה
אורך

[שמאל|ממוזער|200px|ב[גאומטריה תלת־ממדית, אורך (length) הוא אחד משלושת ממדי המרחב, יחד עם גובה ורוחב, כפי שמודגם בתיבה שבאיור]]
[ממוזער|330px|אורכים שונים ביחס ל[הספקטרום האלקטרומגנטי]]
**אורך** הוא גודל פיזיקלי המתאר ממד של אובייקט. השימוש במונח זה נפוץ בתחומים רבים בהם: מתמטיקה, פיזיקה, אדריכלות, כימיה וכמו כן בתחומים יום יומיים, כגון נהיגה. בפיזיקה ובהנדסה אורך משמש לעיתים כמילה נרדפת למרחק.

האורכים מיוצגים בשלושת הממדים על פני שלושה צירים, שלרוב מסומנים כציר X, כציר Y וכציר Z.

כאשר אומרים שיש למלבן אורך ורוחב. אורך הוא הצלע הארוכה יותר, והרוחב הוא הצלע הקצרה יותר מבין השניים.

יישנם סוגים שונים של מערכות יחידות אורך, למשל:
* שיטת מטר: סנטימטר – דצימטר – מטר – קילומטר. שימושית יותר בתחום הפיזיקה שכן ההמרות בין הגדלים פשוטות מבחינה מתמטית: 1 דצימטר = 10 סנטימטר, 1 מטר = 10 דצימטר, 1 ס"מ = 10 מ"מ
* השיטה האנגלית: אינץ' – רגל – יארד – מייל. שיטה זו מתבססת על גדלים יום יומיים: אינץ' אורכו כגודלה של זרת, רגל (פוט) אורכה כאורך רגל של אדם וכן הלאה.
* השיטה האסטרונומית: מיועדת למדידת אורכים עצומים והיחידות בהתאם – יחידה אסטרונומית – שנת אור – פרסק ועוד.

בתקופת התנ"ך נהגו למדוד אורך ביחידת מידה בשם "אמה" ואורכה כאורך אמה ממוצעת של אדם. כמו כן היו היחידות טפח וזרת. ניתן לראות כי בתקופה זו הסתמכו על אמות מידות אנושיות, למרות שכבר בעולם העתיק נמצאו עדויות לסרגלים (במידות עתיקות), אשר מהווים אמת מידה תקנית.

## ראו גם
* יחידות מידה לאורך
* מידת לבג (הכללה של מושג האורך על הישר הממשי)
*סדר גודל

## קישורים חיצוניים

* מחשבון להמרת מרחקים
* scale of universe כלי להמחשת גדלים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים