open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לואיס פרנקל

**לואיס ג'יין פרנקל** (באנגלית: **Lois Jane Frankel**; נולדה ב-17 במאי 1948) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של מדינת פלורידה, מאז 2013. בשנים 2023-2017 ייצגה את מחוז הקונגרס ה-21, וקודם לכן את המחוז ה-22 אותו שבה לייצג בינואר 2023. טרם שירותה בקונגרס כיהנה כראש עיריית וסט פאלם ביץ'.

## קורות חיים
פרנקל נולדה בלונג איילנד שבניו יורק. ב-1970 סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת בוסטון, בתקופת לימודיה היא הייתה פעילה פוליטית והשתתפה במחאה נגד מלחמת וייטנאם. ב-1973 סיימה תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בתום לימודיה עברה לוסט פאלם ביץ' שבפלורידה, היא עבדה כעוזרת בפרקליטות הציבורית ולאחר מכן הייתה שותפה במשרד עורכי דין. הייתה חברה בתנועות פמיניסטיות, ונטלה חלק במאבק למען זכויות אסירים וחולי איידס.

ב-1986 זכתה לראשונה בבחירות לבית הנבחרים של פלורידה, ב-1992 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך לא נבחרה. שנתיים מאוחר יותר זכתה שוב בבחירות לבית הנבחרים של פלורידה וכיהנה עד 2002. במהלך כהונתה הייתה לאישה הראשונה שנבחרה למנהיגת סיעת המיעוט בבית הנבחרים. ב-2003 נבחרה לראשות עיריית וסט פאלם ביץ' וכיהנה תפקיד עד 2011. במהלך כהונתה פעלה להרחיב את התעשייה הימית בעיר ולהתחדשות מרכז העסקים.

ב-2012 נבחרה לנציגת מחוז 22 של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 54.6%. ב-2014 זכתה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 58%, ב-2016 ברוב של כ-63% וב-2018 נבחרה לתקופת כהונה רביעית מטעם מחוז ה-21. היא חברה בוועדת החוץ של בית הנבחרים וכן בוועדת התחבורה והתשתיות.

פרנקל גרושה, אם לבן ששירת כקצין מארינס במלחמת אפגניסטן. היא יהודיה.

## קישורים חיצוניים

* 

* לואיס פרנקל, באתר בית הנבחרים
* הדף של לואיס פרנקל בפייסבוק
* Rep. Lois Frankel: From “Majoring in Protest” to the US House, מגזין אוניברסיטת בוסטון, 4 ביוני 2015
* אתר הבחירות של לואיס פרנקל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:ראשי עיריות בפלורידה
קטגוריה:יהודים ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:יהודיות חברות בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:יהדות פלורידה: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
מגדלי הבירה

**מגדלי הבירה** הם זוג בניינים רבי קומות ברחוב ירמיהו 39 בירושלים (מאחורי התחנה המרכזית של ירושלים), בגובה 14 ו-16 קומות ובשטח בנוי כולל של 34,000 מ"ר, המושכרים למשרדי הממשלה של ממשלת ישראל. במגדלים, שאוכלסו החל מ-2013, רוכזו יחידות רבות של משרדי הממשלה שהיו פזורות לפני כן ברחבי ירושלים. בכלל זה מטה משרד הבריאות, לשכת שר הבריאות ורוב יחידות המשרד, מטה משרד הרווחה והשירותים החברתיים, לשכת הקשר נתיב, יחידות-סמך של משרד המשפטים (רשות התאגידים, רשות האכיפה והגבייה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות) ועוד. הבניינים ממוקמים בכניסה לעיר הבירה, באחת הנקודות הגבוהות בה ובסמוך למוקד תחבורה ראשי הכולל את התחנה המרכזית, תחנת הרכבת הקלה ותחנת הרכבת ירושלים יצחק נבון של רכבת ישראל.

הפרויקט הוקם על ידי קבוצת עופר וקרסו נדל"ן בתכנון משרד האדריכלים קולקר קולקר אפשטיין והושכר לממשלה לתקופה של 25 שנים. הבניינים כוללים גם חניון תת-קרקעי בשטח של כ-30,000 מ"ר ושטחי מסחר והסעדה בשטח 1,400 מ"ר.

לפני בניית המגדלים שימשה הקרקע את "א.ת.י (אחים תופיק ירושלים) חברה לרכב", סוכני צ'מפיון מוטורס בירושלים, שהפעילו במקום סוכנות מכירות ומוסך לרכבי פולקסווגן ואאודי.

## קישורים חיצוניים

* על הפרויקט באתר משרד האדריכלים קולקר-קולקר-אפשטיין

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת ישראל
קטגוריה:ירושלים: מגדלי משרדים
הנוקם (ספר)

**הנוקם** (באנגלית: **Avenger**) הוא ספר מתח מאת פרדריק פורסיית'. את הספר הקדיש המחבר, לאנשי יחידת "עכברושי מנהרות" במלחמת וייטנאם. בשנת 2006 עובד הספר לסרט קולנוע בבימויו של רוברט מרקוויץ ובכיכובם של סם אליוט, טימותי האטון וג'יימס קרומוול.	
## עלילה
במהלך מלחמת בוסניה נרצח ריקי קולנסו, מתנדב אמריקני בידי אנשי המיליציה הסרבית של גוראן זיליץ'. סבו, המיליארדר הקנדי סטיבן אדמונדס, טייס קרב בחיל האוויר אשר לחם במלחמת העולם השנייה, שואף נקם. אדמונדס מפעיל את כל קשריו על מנת להביא לדין את רוצחו, אולם מגלה כי פושע המלחמה הסרבי נחשב ל"נכס מוגן" בידי ה-CIA.

בייאושו פונה אדמונדס לקלווין "קאל" דקסטר, אשר שירת בצבא ארצות הברית באוגדת חיל הרגלים הראשונה. הוא שירת כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם. שם התמחה בפריצה לבונקרים התת-קרקעיים של הווייטקונג, בלחימה מטווחים קרובים ובלוחמה זעירה. לאחר שחרורו מן הצבא למד דקסטר משפטים והיה לעורך דין. כאשר נרצחה בתו בידי כנופיית סוחרי סמים הפך לנוקם והפנה את הכישורים שרכש בצבא לתחום זה. דקסטר המתמחה בחדירה למקומות מבוצרים, באיתור רוצחים נמלטים אשר החוק אינו יכול להגיע עדיהם ובהבאתם לדין.

מנגד, ה-CIA מגן על פושע המלחמה הסרבי משום שהלה הוא חלק מהותי ממבצע עוקץ מורכב ללכידת מנהיג ארגון טרור הפועל מאפגניסטן, ואחראי למתקפת הטרור על שגרירויות ארצות הברית בשנת 1998. שם האיש אוסאמה בן לאדן.

## קישורים חיצוניים
* 
* הסרט .
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:פרדריק פורסיית'
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
לוריסיים

ממוזער|איור של פנים של כמה ממיני המשפחה
**לּוֹרִיסִיִּים** (שם מדעי: Lorisidae) היא משפחת פרימטים ננסיים החיים ברחבי יערות הודו ודרום-מזרח אסיה ואפריקה הטרופיים. הם מחולקים לשתי תת-משפחות: הלוריסים, בעלי העיניים הגדולות והגוף האיטי והם חיים בדרום-מזרח אסיה, והפוטויים בעלי הפרווה הכתומה והאף הארוך והם חיים באפריקה.

הם יצורים צמריים, בעלי עיניים גדולות המותאמות לחיים בחשיכה הלילית, אצבעות חזקות וטפרים המתאימים לסירוק פרווה. הם חסרי זנב כמעט לגמרי והם הרבה פחות ניידים מרוב הפרימטים. למעשה הם הפרימיטיביים ביותר מכל הפרימטים למעט הגלגויים. בנוסף יש להם חוש ריח חד, הנעדר משאר הפרימטים וגם שמיעה חדה ואוזניים גדולות. 

הלוריסיים מותאמים לחיי עצים ויורדים מעט מאוד לקרקע. מזונם העיקרי הוא חרקים שונים אך הם יאכלו גם בעלי חוליות קטנים, ביצים ופירות.

במשפחה זו 5 סוגים: 

*תת-משפחה פוטויים (*Perodicticinae*)
** פוטו זהוב (*Arctocebus*) - בו 2 מינים
** סוג ומין יחיד פוטו מצוי (*Perodicticus potto*)
** סוג ומין יחיד פוטו חקיין (*Pseudopotto martini*)
* תת-משפחה לוריסים (*Lorinae*)
** לוריס קטן (*Loris*) - בו 2 מינים
** לוריס איטי (*Nycticebus*) - בו 8 מינים

## קישורים חיצוניים

* לוריסיים באתר ADW
* גלריות של לוריסיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
גלגויים

**גלגויים** (שם מדעי: Galagidae) הם משפחת טרום קופים קטנים החיים רק באפריקה שמדרום לסהרה באזורי שיחים ויערות טרופיים. הם בין הקטנים שבפרימטים וגם בין הפרימיטיבים ביניהם יחד עם הלוריסיים והם שונים מאוד מקרוביהם הקופים – עיניהם הגדולות מותאמות לראיית לילה ואוזניהם גדולות בהרבה יחסית לפרימטים.

הגלגויים מסוגלים לקפוץ באופן מרשים תוך כדי שיטוטיהם בין העצים או השיחים בחשכת הלילה באמצעות שרירי רגליהם העצומים והעצמות הארוכות ובאמצעות כפותיהם המרופדות התופסות ויכולים להגיע בקפיצה אחת למרחק 2.25 מטרים. הם רודפים בלילה אחרי חרקים שונים ויכולים לתפוס אותם גם במעופם. ביום הם מקננים בחבורות בחורים בין העצים ומשמיעים קולות גבוהים שמזכירים תינוקות, מה שנתן להם את שמם האנגלי "בושבייבי" (תינוקות הסבך).

## [[סוג (טקסונומיה)|סוגים]]
* גלגו ענק (Otolemur) – בו שלושה מינים
* גלגו מחטני (Euoticus) – בו שני מינים
* גלגו (Galago) – בו ארבעה מינים
* גלגו הסנאי (Sciurocheirus) – בו ארבעה מינים
* גלגו ננסי מערבי (Galagoides) – בו שלושה מינים
* גלגו ננסי מזרחי (Paragalago) – בו שבעה מינים

## קישורים חיצוניים

* 
* גלגויים, באתר ADW

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
*
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 - 2015

**אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 לשנת 2015**, נערכה בישראל בתאריכים 15–27 ביולי 2015. זוהי האליפות ה-14 של המפעל מאז יישום הפורמט הנוכחי וה-18 מאז ייסוד הטורניר. ישראל נבחרה על ידי אופ"א לאירוח התחרות במרץ 2012, ובעקבות כך העפילה הנבחרת הישראלית בפעם הראשונה בתולדותיה לטורניר הגמר. השופטת הישראלית לילך אסולין, נבחרה לשמש כאחת משתי השופטות הרביעיות של הטורניר.

האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם עד גיל 20 שייערך ב-2016 בפפואה גינאה החדשה. נבחרת ישראל הפסידה בכל שלושת משחקיה, אך במשחק השלישי הצליחה לכבוש שער היסטורי וראשון לישראל באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19. את השער כבשה עדן אביטל מבישול של מריאן עוואד. הנבחרת שזכתה בטורניר היא שוודיה שבמשחק הגמר גברה 3 - 1 על נבחרתה של ספרד.

## אצטדיונים
לפי הצעת ההתאחדות לכדורגל, המשחקים נערכו בארבעה אצטדיונים בארבע ערים שונות. שלבי חצי הגמר נערכו באצטדיונים בנתניה ובלוד וגמר הטורניר נערך באצטדיון נתניה.




## שלב הבתים
הגרלת המשחקים לטורניר התקיימה ב-20 במאי 2015 במחצית גמר גביע המדינה. 8 הנבחרות חולקו ל-2 בתים נפרדים. הנבחרות המדורגות במקומות 1–2 בכל בית, בסיום סיבוב משחקים אחד (3 מחזורים), העפילו לחצי הגמר.

### בית א'

### בית ב'

## שלב הנוקאאוט

### חצי גמר

----

### גמר

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של הטורניר בעברית
* הדף הרשמי של הטורניר באתר אופ"א

## הערות שוליים

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19
קטגוריה:ישראל: תחרויות ספורט לנוער וצעירים
קטגוריה:2015 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2015
קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות ספורט בין-לאומיות בישראל
קטגוריה:נתניה: תחרויות ספורט
קטגוריה:ראשון לציון: ספורט
קטגוריה:לוד: ספורט
קטגוריה:רמלה: ספורט
גרגוילאוזאורוס

200px|שמאל|ממוזער|שלד של גרגוילאוזאורוס
**גרגוילאוזאורוס** (שם מדעי: *Gargoyleosaurus*) הוא סוג של דינוזאור במשפחת נודוזאוריים - הדינוזאורים המשוריינים. הוא חי באמריקה הצפונית בשלהי תור היורה, כ-154-150 מיליון שנה לפני זמננו ונחשב לאחד האנקילוזאורים הקדומים יותר. הוא נתגלה בחלק של תצורת מוריסון שבוויומינג ב-1998 ותואר וסווג על ידי הפלאונטולוג קנת' קרפנטר. פירוש שמו הוא "לטאת גרגויל" על שם מפלצות המרזב שעיטרו מבנים גותיים.

## מאפיינים
הגרגוילאוזאורוס היה מכוסה במעטפת שריון עצם וקשקשים גרמים בתוספת דוקרנים קרניים שהגנו על גבו. למרות מעטה השריון המרשים הזה, לגרגוילאוזאורוס היו גם נקודות תורפה. בטנו, לדוגמה, חסרה מעטה שריון ומשום כך נותרה חשופה לחלוטין. רגליו היו קצרות למדי וכל מבנה הגוף השטוח שלו נועד בשביל להגן על בטנו החשופה ולאפשר לו להיצמד אל הקרקע, כאשר רק גבו המשוריין וזנבו הקטלני בולטים. למרות מראהו המאיים הוא היה צמחוני ואכל צמחייה נמוכה.

גרגוילאוזאורוס היה בינוני בגודלו: הוא שקל טון, לערך, ואורכו נע בין 3 ל-4 מטרים. הגולגולת שלו - שאורכה 29 ס"מ - הייתה קטנה ועבה, ומוחו היה קטן יחסית.

יש מחלוקת האם הוא היה שייך למשפחת הנודוזאוריים או למשפחת האנקילוזאוריים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נודוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1998
האראלד אקוויסט

**האראלד אקוויסט** (בשוודית: **Harald Öhquist**; 1 במרץ 1891 – 10 בפברואר 1971) היה לוטננט גנרל פיני שלחם בצבא פינלנד במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
נולד בהלסינקי שבמחוז הדוכסות הגדולה של פינלנד (אז האימפריה הרוסית היום פינלנד). הוא השלים תואר במשפטים באוניברסיטת הלסינקי, אולם בחר כמו צעירים פינים רבים שרצו לשחרר את ארצם מהכובש הרוסי השנוא, להצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא לחם לצד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה במהלכה רכש ניסיון קרבי בסיסי. לאחר המלחמה כשארצו זכתה בעצמאות חזר לפינלנד והצטרף לקבוצת "המשמרות הלבנים". הוא לחם בהצטיינות במלחמת האזרחים הפינית, ולאחריה המשיך לשרת בצבא פינלנד הטרי. עם פתיחת "מלחמת החורף" פיקד אקוויסט על הקורפוס השני של צבא פינלנד שהוצב מול הארמייה השביעית הרוסית. לא רחוק ממנו הוצב הקורפוס השלישי תחת פיקודו של הגנרל אריק היינריקס. יחסיו עם מפקד הצבא קארל גוסטף אמיל מנרהיים היו קרירים, ומנרהיים לא בטח בו ולא הפקיד בידיו אחריות. אולם בהדרגה החלו הרוסים לרכז את מאמציהם בזירה שתחת פיקודם של אקוויסט והיינריקס. בהמשך עלה היינריקס בדרגה ופאבו טלוולה הובא לחזית. אולם הלחץ הרוסי היה גדול מדי, ובלית ברירה נכנעה פינלנד ב-1940. במהלך "מלחמת ההמשך" הוא היה אחראי על הקשר עם החיילים הגרמנים שחנו בשטחה של פינלנד.

ב-1949 הוציא בפינית ספר בשם "Talvisota minun näkökulmastani" ("מלחמת החורף מנקודת מבט שלי"). הוא עזב את הצבא שנתיים לאחר מכן, ונפטר בהלסינקי בשנת 1971.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1971
קופיס (חרב)

ממוזער|לוחם יווני (מוגן במגן) מניף קופיס מעל לוחם פרסי, יצירה מהמאה ה-5 לפנה"ס
**קופיס** (ביוונית: **κοπίς**) היא חרב קצרה מפלדה שהייתה נפוצה ביוון העתיקה. אורכה הממוצע היה כ-65 ס"מ. החרב הייתה מעוקלת מעט ומרכז המסה שלה הוסט לעבר הקצה ליצירת "בטן" קטנה. צורה זו הגדילה בצורה משמעותית את יכולת השיסוף של החרב. חרב זו אומצה באמצע המאה ה-6 לפנה"ס.

החרב הייתה בשימוש נפוץ בעיקר בקרב הפרשים שנהנו מיתרון גובה על פני לוחם רגלי ויכלו לנצל בדרך זו את היתרונות שהעניק הלהב המעוקל. הרגלים העדיפו בדרך כלל חרב ישרה שנקראת קסיפוס.

## אטימולוגיה
מקור השם "קופיס" (מילולית: כלי לקיצוץ) לא ידוע בוודאות. ייתכן שמקורה בחרב המצרית ח'ופש או מהמילה "κόπτω" (קופטו - לחתוך). מהיוונית התגלגלה המילה לעברית לתיאור סכין גדולה עם להב כבד לחיתוך בשר - .

## ראו גם
*קסיפוס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חרבות
קסיסטון

[ממוזער|שחזור חלקי של [פסיפס אלכסנדר המציג את אלכסנדר הגדול אוחז בקסיסטון]]
**קסיסטון** (ביוונית: **ξυστόν**) הוא רומח שלפי הערכות מודרניות היה באורך ממוצע של 3.5 - 4.25 מטר והיה בשימוש של חיל פרשים המוקדוני. המוקדונים חימשו שני סוגי יחידות בנשק זה: ההטיירוי, שתיפקדו כפרשים כבדים והפרודרומוי, ששימשו כפרשים קלים.

הרומח צויד בדרך כלל בשני חודים, עיקרי ומשני. השימוש בשני חודים נדרש משתי סיבות: החוד המשני שימש לאיזון הנשק ושימש את הלוחם אם הרומח נשבר בקרב.

קטגוריה:נשקי מוט
אינדריים

**אינדריים** (שם מדעי: Indriidae) הם משפחה של למורים גדולים החיים באי מדגסקר שליד חופי יבשת אפריקה והם הלמורים הגדולים ביותר.

## מאפיינים
הם מגוונים ובעלי פרווה ארוכה ובעלי הבדלי גדלים מהלמורים הצמריים שאורכם 30 ס"מ ועוד זנב ועד לאינדרי הגדול ביותר ויש לו זנב קטן ביותר. ראשיהם שחורים וקירחים וידיהם גדולות. הסיפאקות הם המרשימות בקבוצה והן קולניות מאוד, אך חלקם נמצא בסכנת הכחדה חמורה, עקב כריתת היערות בהם הם חיים.

האינדריים הם צמחונים ואוכלים בעיקר עלים על העצים אבל לעיתים גם יורדים לקרקע והם מסוגלים לקפץ קפיצות גדולות הן בין העצים והן על הקרקע.

## סוגים
* אינדרי (*Indri indri*) - סוג ומין יחיד
* למור צמרי (*Avahi*) - תשעה מינים
* סיפאקה (*Propithecus*) - תשעה מינים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גילברט תומאס בורנט
גארת' אניס

**גארת' אניס** (באנגלית: **Garth Ennis**; נולד ב-16 בינואר 1970) הוא כותב קומיקס אמריקאי יליד צפון אירלנד. זוכה פרס אייזנר בקטגוריית "הכותב הטוב ביותר" לשנת 1998. מוכר בזכות יצירותיו עבור חברות ורטיגו ומארוול קומיקס.

באפריל 2012, מגזין IGN דירג את הרצותיו של אניס לקומיקסים של המעניש במקום ה-15 ברשימת 25 הרצות הקומיקס הטובות ביותר של העשור.

## ביוגרפיה
אניס החל את קריירת כתיבת הקומיקס שלו בהרצת הסדרה *Troubles Souls*, ומאוחר יותר כתב את הקומיקס *Crisis* עבור פליטווי הוצאה לאור. הוא החל לכתוב את כותר *AD 2000* ומשם את כותר הסולו של הדמות הראשית בכותר הקודם השופט דרד, ובשנת 1991 כתב עבור DC קומיקס את כותר הלבלייזר ושם נפגש עם המאייר סטיב דילון. אניס כתב את הרצת פריצ'ר באיורו של דילון, אשר זכתה להצלחה רבה וביקורות חיוביות ואף זכתה בפרס אייזנר ובפרס איגל הבריטי לסדרת קומיקס בשנת 1999.

לאחר שכתב עבור DC ו-ורטיגו קומיקס כמה וכמה כותרים (ביניהם היטמן שגיליון 34 שלו זכה ב-1999 בפרס אייזנר לגיליון הבודד הטוב ביותר), נפגש אניס עם העורך הראשי דאז של חברת מארוול קומיקס ג'ו קסאדה שהציע לו לכתוב עבור מארוול את כותרי המעניש. הוא הסכים וכתב באיורו של דילון את הכרך הרביעי בסדרה, אשר נכתב ואויר בהומור, עד ששניהם שינו כיוון והשיקו מחדש את הסדרה בגוון יותר אלים, ריאליסטי ואפל תחת חותם מקס. בשהותו במארוול, אניס כתב עבורם עלילות עבור ספיידרמן, הענק הירוק, תור וגוסט ריידר. הוא כתב בשנת 2001 המשכון קצר לשופט דרד, וכתב עבור חברת ויילדסטורם קומיקס את קשת-הסיפור הראשונה בהרצת מידנייטר. 

לאחר כ-6 שנים, אניס סיים לכתוב את כותרי המעניש וכתב את מיני-סדרה על הטייס פנטום איגל באיורו של הווארד צ'ייקין. הוא עבד עבור דינמיט קומיקס ואימג' קומיקס, חזר למארוול בקצרה לכתיבת מיני-סדרת מקס על ניק פיורי, והחל לפרסם קומיקסים עצמאיים. בשנת 2015, הוא חזר למארוול לכתיבת מיני-סדרה נוספת על פנטום איגל כחלק מאירועי "מלחמות סודיות".

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

* גארת' אניס במסד הנתונים comicbookDB

קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
ג'מס (בירה)

ממוזער|בקבוקי בירה ג'מס
**ג'מס** היא מבשלת בוטיק הנמצאת ברמת סיב, אחד מאזורי התעשייה של פתח תקווה. המבשלה הוקמה בשנת 2009 על ידי דניאל אלון וג'רמי וולפלד, שעלו לארץ מארצות הברית במטרה להקים מבשלת בירה. המבשלה היא מבשלת הבוטיק בראשונה בישראל שייצרה בירה עם כשרות. הבירות המיוצרות נמכרות בפאב הצמוד למבשלה ובסניפים הנוספים הנמצאים בכפר סבא, ברעננה, במודיעין, ברחובות, בבאר שבע, בהרצליה ובנתניה. לצד הבירה, מוגשות בפאבים נקניקיות המיוצרות במקום.

## סוגי הבירות
ממוזער|פאב ג'מס בפתח תקווה
***ג'מס פילס** – 5%. בירת לאגר בסגנון פילזנר צ'כי.
***ג'מס וויט** – 5%. בירת חיטה בסגנון באוורי במרקם סמיך ובעל משקעים.
***ג'מס אמבר אייל** – 5.3%. בירת אייל אנגלי. צבע נחושת, בעלת טעמי פירות ומתיקות קלה.
***ג'מס 8.8** – 8.8%. בירת אייל בלגי מחוזקת. צבע נחושת, טעם פירות עשיר, מרירות נמוכה.
***ג'מס דארק לאגר** – 5%. בירת לאגר כהה בסגנון גרמני, עם טעמי קרמל קלים.
***ג'מס [[סטאוט (בירה)|סטאוט]]** – 5%. בירה בסגנון אייל אירי. צבע כהה, טעמים של קפה ושוקולד.
***ג'מס [[IPA (בירה)|IPA]] 6%** – בירת אייל ישראלית. צבע זהוב ארומטית, רמת מרירות בינונית.
***ג'מס סאמר אייל** – 5%. בירת אייל ישראלית. בירה קלילה, ארומטית, רמת מרירות נמוכה.
***ג'מס ברי אייל** – 7.5%. אייל פירות יער בעלת טעמי פטל ודובדבן.

### בירות במהדורה מיוחדת
***ג'מס בלייזר** – 6%. בירת אייל חום (Brown Ale). מהדורה מיוחדת בשיתוף המגזין בלייזר.
***ג'מס פילס MTA** – מהדורה מיוחדת של ג'מס פילס בשיתוף עם קבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני בירה ישראלים
קטגוריה:ישראל: מותגי בירה
קטגוריה:רמת סיב: חברות
אריק היינריקס

**אקסל אריק היינריקס** (בפינית: **Axel Erik Heinrichs**; 21 ביולי 1890 – 16 בנובמבר 1965) היה גנרל פיני שלחם בצבא פינלנד במהלך מלחמת העולם השנייה ושימש גם כרמטכ"ל לזמן קצר.

## ביוגרפיה
היינריקס נולד בהלסינקי שבמחוז הדוכסות הגדולה של פינלנד (אז האימפריה הרוסית היום פינלנד), למשפחה ממוצא שוודי. הוא למד פילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי, ועבד זמן מה כעיתונאי. אולם כמו צעירים פיניים רבים התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם לצד הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. זאת בתקווה לשחרר את ארצו מהכובש הרוסי השנוא. לאחר שארצו זכתה בעצמאות חזר אליה והצטרף אל תנועת "המשמרות הלבנים", הוא לחם בהצטיינות במלחמת האזרחים הפינית, ולאחריה המשיך לשרת בצבא פינלנד הטרי. בתחילת "מלחמת החורף" קיבל את הפיקוד על הקורפוס השלישי, וחנה לצד האראלד אקוויסט (שפיקד על הקורפוס השני) מול הארמייה השביעית הרוסית. בתחילה הקורפוסים שלהם לא פעלו באופן משמעותי, אולם בהדרגה תגברו הרוסים את האזור והיינריקס ואוקיסט לא יכלו לעמוד בלחץ. המפקד העליון של החזית הוגו אוסטרמן ביקש משר ההגנה קארל גוסטף אמיל מנרהיים אישור לסגת, אולם מנרהיים סרב. הוא סילק מהפיקוד באזור את אוסטרמן, ומינה את היינריקס במקומו. במרץ 1940 נכנעה פינלנד.

לאחר המלחמה מונה היינריקס לרמטכ"ל, אולם שנה לאחר מכן עזב את התפקיד. לאחר המלחמה טען הגנרל פרידריך פאולוס, שבאחת מפגישותיו עמו גילה לו בסוד על תוכנית גרמניה לתקוף את ברית המועצות (מבצע ברברוסה). הטענה היא ככל הנראה שקרית, והפינים יודעו על המבצע רק באזור סוף מאי 1941. הוא לקח חלק פעיל במלחמת ההמשך, כאשר פיקד על כל חזית מפרץ קרליה ולדוגה-קרליה. ב-1942 מונה שוב לרמטכ"ל, הוא ערך מספר נסיעות לגרמניה הנאצית כדי לתאם פעולות עמה, באחת מהפעמים אף נפגש עם אדולף היטלר. בסוף ינואר 1944 עשה היינריקס ניסיון להגיע להסכם שלום עם ברית המועצות, ושגרירים פינים ביקרו במוסקבה, אולם המשא ומתן התפוצץ והיינריקס נאלץ לבצע נסיעה נוספת לגרמניה כדי להסביר את המצב הלא נעים. בסופו של דבר נחתם אותה שנה הסכם שלום עם רוסיה. היינריקס התפטר, וזכה בצלב מנרהיים. הוא נפטר בהלסינקי בשנת 1965.

## קישורים חיצוניים

* 
* אקסל ארק היינריקס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרים ב-1965
תוכנית איקרוס

**תוכנית איקרוס** (באנגלית: **The Icarus Agenda**) הוא ספר שיצא לאור בשנת 1988, מאת סופר המתח האמריקאי רוברט לדלום. הספר מהווה במידת מה המשך לספרו של לדלום משנת 1977 "מסמכי צ'נסלור", בכך שברקע העלילה פועלת אגודת סתרים בעלת נוכחות יהודית מובהקת בשם "אינוור בראס".

הספר יצא לאור בעברית באותה שנה, בהוצאת שלגי, בתרגומו של אליעזר כרמי.

## עלילת הספר
איבן קנדריק הוא חבר קונגרס אמריקאי מאזור הבחירה התשיעי של מחוז קולורדו. כקבלן בניין לשעבר במזרח התיכון, הוא מנהל יחסים קרובים עם סולטן עומאן. הוא חוזר לעומאן תחת מסווה כאשר שגרירות ארצות הברית במאסקט בירת עומאן נופלת קרבן לפיגוע מיקוח של מחבלים פלסטינים.

קנדריק שניהל בעבר תאגיד בנייה גדול באזור, שנהרג ב"תאונה" שבה נהרגו כל חברי התאגיד עם נשותיהם וילדיהם, רק קנדריק וחברו עמנואל "מני" ויינגראס, אדריכל בעל שם עולמי, ואישיות אקסצנטרית שנרמז כי היה פעיל או בעל קשרים במוסד הישראלי, שרדו את הפיצוץ. ויינגראס העלה השערה לפיה אדם שכינה את עצמו "המהדי" עמד מאחורי האירוע כחלק ממאבק שליטה רחב שלו במזרח התיכון, במסגרתו ניצל קבוצות טרור מונעות אידיאלים מוסלמיים או רגשות קיפוח, כדי לסלק את בעלי העניין המערביים מהמרחב, ולשלוט בעצמו על כלכלות וממשלות במזרח התיכון.

בעקבות אירועי ההשתלטות על שגרירות ארצות הברית במאסקט, נזכר קנדריק בתאוריה זו, ומנצל את ההזדמנות לחבור לאנשי הטרור בזהות בדויה, כדי להגיע לאותו "מהדי" ולחסלו. במהלך הפעולה מלווה אותו בלי-ידיעתו סוכנת חשאית מצרית המזדהה בשם ח'אלילה, העובדת בשירות משרד החוץ האמריקאי, היא מצילה את חייו במהלך האירועים, אך לבסוף הוא נלכד בידי המהדי. פרשיית מאסקט מסתיימת בהשתלטות קבוצת לוחמי יחידת מצדה בליווי מני ויינגראס על משרדי התשלובת של המהדי, ששחררו את קנדריק והרגו את המהדי.

בעקבות אירועי עומאן, הוא מסומן כמועמד עתידי לנשיאות ארצות הברית בידי אגודת סתרים בשם "אינוור בראס", קבוצת בעלי השפעה בוושינגטון ששמה לה למטרה להשפיע על איוש המשרות הבכירות בממשל ארצות הברית, כדי להבטיח את קיומה הליברלי; קבוצה זו התפרקה בעבר בעקבות פרשיית הספר "מסמכי צ'נסלור" אז כמעט חשף עיתונאי את מעורבותה של האגודה בחיסולו של אדגר הובר. (אגודת הסתרים אינוור באס מוזכרת גם במותחן "קרן בנקרופט" (2006) שכתב לדלום ויצא לאור לאחר מותו).

איש הצללים של האגודה יוזם סדרת מהלכים להבאת קנדריק לאור הזרקורים ולהיכרות רחבה של הציבור האמריקאי. במסגרת מהלכים אלו, דורך קנדריק על עצביה החשופים של אגודת סתרים אחרת, המונעת בידי תעשיית הנשק וסוחרי נשק המוכרים נשק אמריקאי לקבוצות טרור וארגונים פרה-מיליטריים ברחבי העולם השלישי ובמזרח התיכון.

הספר מסתיים בהדחת סגן נשיא ארצות הברית שאנשי לשכתו היו מעורבים בהתארגנות סוחרי הנשק, ומינויו של קנדריק לשמש בתפקיד זה.

## בתרבות
בסרט "כשהארי פגש את סאלי...", קורא הארי ברנס בספר זה בסצנה שבה סאלי מספרת לו בטלפון שהחבר-לשעבר שלה מתחתן.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 1988
קטגוריה:רוברט לדלום
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
ויקטוריה המילטון

**ויקטוריה המילטון** (באנגלית: **Victoria Hamilton**; נולדה ב-5 באפריל 1971) היא שחקנית אנגלייה ידועה מהופעותיה על הבמה ועל מסכי הטלוויזיה.

## ביוגרפיה
המילטון נולדה בשם **ויקטוריה שארפ** בווימבלדון שבלונדון, וגדלה בגודלמינג שבמחוז סארי. היא למדה באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.

המילטון ידועה מתפקידיה בדרמות תקופתיות. היא הופיעה בתפקיד רובי פראט בסדרת הדרמה "הדרך לקנדלפורד" של BBC1. תפקידים נוספים היו כגברת פורסטר בסדרה זוכת האמי "גאווה ודעה קדומה" משנת 1995, ובתפקיד מריה ברטרם בסרט הקולנוע "מנספילד פארק" מ-1999. ב-2001 גילמה את דמותה של המלכה ויקטוריה בסרט הטלוויזיה "ויקטוריה ואלברט" בהפקה של ה-BBC, וכיכבה לצידו של ג'ונתן פירת'.

היא שיחקה בתפקיד אורח בפרק "גן המוות" בסדרת המתח "רציחות במידסומר" בתפקיד הילרי אינקפן-תומאס, כבת בלתי חוקית ומדוכאת. ב-2013 גילמה את פגי בסדרת הטלוויזיה "שרידים".

המילטון הייתה חברה בלהקת התיאטרון של פיטר הול, בלהקה השייקספירית המלכותית ובתיאטרון הלאומי. כמו כן הופיעה בווסט אנד ובברודוויי. ב-1995 השתתפה במחזה "אלוף הבונים" מאת איבסן, בבימויו של הול ובכיכובם של אלן בייטס וג'מה ג'ונס.

### חיים אישיים
המילטון נשואה לשחקן מארק בייזלי (Mark Bazeley) ולהם בן אחד.

## פרסים
;זכייה
* 1996, פרס חוג מבקרי התיאטרון: השחקנית החדשה הטובה ביותר על תפקידה ב"אלוף הבונים" ו-"Retreat"
* 2004, פרס איבנינג סטנדרד: השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב-"פתאום, בקיץ האחרון"
* 2004, What's On Stage Award: השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב-"A Day in the Death of Joe Egg"
* 2004, פרס תיאטרון בארקלייס: השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"כטוב בעיניכם" בתיאטרון קרוסיבל שפילד ותיאטרון ליריק המרסמית'
;מועמדות
* 1995, פרס איאן צ'ארלסון: להקת פיטר הול "אלוף הבונים"
* 2002, פרס אוליבייה: השחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב-"A Day in the Death of Joe Egg"
* 2003, פרס טוני: שחקנית ראשית הטובה ביותר על תפקידה ב-"A Day in the Death of Joe Egg"
* 2002, פרס אוליבייה: השחקנית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "פתאום, בקיץ האחרון"

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
OnePlus Two

**OnePlus Two** הוא טלפון חכם המיוצר ומשווק על ידי חברת OnePlus. המכשיר הוכרז ב-28 ביולי 2015. 

זהו מכשיר הדגל לשנת 2016 ומכשיר הדגל השני של החברה.

## חומרה, תוכנה ועיצוב

המכשיר מגיע בשתי גרסאות עיקריות: גרסת ה-16GB עם 3GB זיכרון RAM, וגרסת ה-64GB עם 4GB RAM. גודל מסך המכשיר הוא 5.5 אינץ' ברזולוציית 1920X1080 (רזולוציית HD מלאה), בצפיפות פיקסלים של 401 ppi.

המכשיר כולל את ערכת השבבים סנאפדרגון 810 בגרסה 2.1, שלפי החברה מונעת את בעיית ההתחממות הקיימת בשבב הסנאפדרגון 810 הרגיל, הכוללת מעבד מתומן ליבות במהירות 1.8 ג'יגה הרץ. המכשיר כולל מצלמה אחורית ברזולוציית 13 מגה פיקסל, הכוללת פלאש LED כפול ומיקוד לייזר, היכולה לצלם ברזולציית 4K. המצלמה הקדמית היא ברזולוציית 5 מגה פיקסל.

המכשיר כולל גרסה מותאמת אישית של רום ה-OxygenOS, הכולל את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת 5.1.1 (Lollipop). למכשיר יש קורא טביעות אצבע, שלפי טענת החברה מהיר אף יותר מזה שבמכשירי האייפון. המכשיר הוא אחד המכשירים הראשונים בעולם עם מחבר USB Type-C (אם כי ללא תמיכה בתקן 3.1 שהוכרז יחד עם המחבר החדש), שעיקרו אפשרות הכנסת כבל הטעינה משני הצדדים.

המכשיר מגיע בצבע שחור וניתן להחליף את כיסוי הגב באחד העיצובים: קוולר (Kevlar), במבוק, גוון עץ (Rosewood) ועץ כהה (Black Apricot).

סוללת המכשיר היא בנפח 3300 מיליאמפר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2015
מרגרט

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם באבני חן
בולאוואיו

**בולאוואיו** (באנגלית: **Bulawayo**) היא עיר במעמד של מחוז בדרום-מערב בזימבבואה. העיר שוכנת בחבל מטבללנד במרחק של 366 קילומטרים דרום-מערבית לבירה הארארה, בגובה 1,358 מטרים מעל פני הים. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו בעיר 665,952 תושבים והיא העיר השנייה בגודלה בזימבבואה.

## היסטוריה
בסביבות שנות ה-40 של המאה ה-19 בני הנדבלה (Ndebele) היגרו מאזור דרום אפריקה של היום לאזור מטבללנד. כשהם הגיעו לשם מלכם מזיליקזי (Mzilikazi), או בנו לובנגולה (Lobengula), הקימו את העיר בשם קובלואוואיו (KoBulawayo) כבירתם החדשה.

ב-1893 החלה מלחמת מטבלה הראשונה, במהלכה כוחות חברת דרום אפריקה הבריטית שמרכזה היה בדרום אפריקה כבשו את קובולאוואיו, הבריחו את הנדבלה צפונה והחריבו את העיר. לאחר המלחמה ססיל רודס, ממנהיגי החברה, הורה להקים את ההתיישבות מחדש תחת השם בולאוואיו. ההתפתחות התעכבה בעקבות מצור שהטילו עליה הנדבלה במלחמת מטבלה השנייה ב-1896. בסופו של דבר הבריטים הצליחו לשחרר את בולאוואיו כעבור מספר חודשים ובהמשך הביסו את הנדבלה סופית.

בולאוואיו חזרה להתפתח כהתיישבות קולוניאלית וב-1897 היא קיבלה מעמד של עיירה. ב-1943 היא קיבלה מעמד של עיר.

## כלכלה
בולאוואיו הייתה המרכז התעשייתי של זימבבואה עד שבעשורים האחרונים של המאה ה-20 המחסור בתשתיות ראויות בעיר גרם למעבר של מפעלים רבים להארארה. למרות זאת התעשייה עדיין מהווה חלק חשוב בכלכלה המקומית. ענפים אחרים בכלכלה המקומית כוללים חקלאות וכרייה.

## חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של זימבבואה ואוניברסיטת סולוסי.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי ג'ושוע מקבוקו נקומו, הקרוי על שם המדינאי הזימבבואי ג'ושוע נקומו.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זימבבואה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1840
GendBuntu

**GendBuntu** היא גרסה של הפצת הלינוקס אובונטו המשמשת את הז'נדרמריה הצרפתית. הז'נדרמריה חלוצה בשימוש בתוכנות קוד פתוח על שרתים ומחשבים אישיים החל משנת 2001, כשהחלה להשתמש בחבילת היישומים המשרדיים של OpenOffice.org, והפכה את פורמט הקובץ odf של OpenDocument לתקן הנפוץ אצלה.

## המיזם
מיזם GendBuntu החל כאשר מיקרוסופט הפסיקה לשווק את חלונות XP, והמעבר לחלונות ויסטה או גרסה מאוחרת יותר של חלונות, היה בלתי נמנע במשרדים ממשלתיים. הדבר היה עלול להוביל להוצאות משמעותיות לז'נדרמריה, ובעקבות כך הוחלט על המיזם. אחד מהמטרות המרכזיות של GendBuntu היו להפוך את הז'נדרמריה לעצמאית מתוכנה שאינה חופשית ובכך לחסוך בעלויות.

בסביבות 90 אחוזים מ-10,000 המחשבים שרוכשת מדי שנה הז'נדרמריה, נקנים ללא מערכת הפעלה מותקנת, והמחלקה הטכנית של הז'נדרמריה מתקינה עליהם את GendBuntu. יעד מרכזי היה להתקין ב-75,000 מחשבים קיימים את GendBuntu עד סוף שנת 2014, מועד בו הסתיימה התמיכה עבור חלונות XP . על 35,000 מחשבים שולחניים וניידים הותקנה GendBuntu, החל מנובמבר 2011.

## ראו גם
* Kylin - מערכת דומה של צבא סין

## קישורים חיצוניים

* 
* French police: we saved millions of euros by adopting Ubuntu באתר Ars Technica, 12 במרץ 2009

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קלצק

**קלצק** (בבלארוסית וברוסית: **Клецк**, בפולנית: **Kleck**) היא עיר במחוז מינסק בבלארוס על נהר הלאן .

## היסטוריה
העיר נוסדה במאה ה-11 על ידי שבט סלאבי קדום. בני שבט זה הקימו מצודה גדולה ומרכז שבטי במקום. במאה ה-14 העיר צורפה לדוכסות הגדולה של ליטא ולאחר מכן צורפה לאיחוד הפולני-ליטאי. בשנת 1506 התחולל באזור קרב קלצק , בו ניצחו כוחות ליטאיים ופולניים את צבאות הטטרים והצילו את העיר מכיבוש. זמן קצר לאחר מכן הפכה העיר לרכושה של משפחת האצולה רדזיוויל ובני משפחה זו החלו לפעול לשם התיישבות יהודית בעיר ובאזור. תיעוד מאת המלך זיגמונט הראשון מציין נוכחותה של קהילה יהודית בעיר משנת 1522. בתיעוד זה מופיע אישור שנתן המלך ליצחק יוספוביץ, יהודי מברסט, להחכיר פונדקים בקלצק, וזאת בתמורה לתשלום. במסמך מאותו העשור מוזכר חיובם של יהודי הקהילה לשרת שירות צבאי. יהודים מוזכרים גם במסמכים משפטיים מהתקופה. ממפקד אוכלוסין שבוצע בשנות החמישים של המאה ה-16 עולה שבקלצק ישבו יהודים בעיקר ברחובות וילנה וסלובודה וכן היו בעליהם של גני ירק בפרברי העיר.

בשנת 1586 הפכה העיר למרכז עירוני של השטחים שבבעלות משפחת רדזיוויל, וכך הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר. בסוף המאה ה-17 גדל באופן משמעותי מספר היהודים בעיר, ובמקביל הייתה העיר מרכז קלווינסטי, זרם בו תמכו בני משפחת רדזיוויל.

הרב הראשון בקלצק היה רבי יהודה בן לב ואחריו כיהנו מיכאל בן מאיר אייזנשטט ובנו משה אייזנשטט (נ. 25 באוקטובר 1795). 

לאחר חלוקת פולין סופח השטח בו ישבה קלצק לאימפריה הרוסית. במהלך המאה ה-19 נשרפה העיר שוב ושוב בשרפות גדולות, בשנים 1817, 1845, 1865 ו-1886.

### במאה ה-20

בשנת 1903 חיו בעיר כ-8,000 תושבים, כ-75% מהם יהודים. 

בשנת 1921 עברה ישיבת סלוצק לעיר, ושכנה בה עד 1940. עמדו בראשה, רבי אהרן קוטלר, הרב שך, והמשגיח רבי יחזקאל לוינשטיין. 

לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית נכללה העיר בשטח פולין. בשנת 1939 סופחה קלצק לברית המועצות. בשנת 1941 כבשה גרמניה הנאצית את קלצק. באוקטובר 1941 נטבחו רוב יהודי העיר על ידי הגרמנים. יתר היהודים, כ-2,000 במספר, רוכזו בגטו ובקיץ 1942 נשלחו למחנות ריכוז גרמניים. התקוממות צעירים יהודים בעיר דוכאה על ידי הגרמנים. 

הקהילה היהודית בעיר חרבה ובעיר נותרו ממנה בית קברות, בית כנסת גדול שנוסד על ידי הנסיך רדזיוויל בשנת 1796, בית מדרש מתחילת המאה ה-18 ומספר בתי תפילה קטנים יותר. 

לאחר מלחמת העולם השנייה השתייכה העיר לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. מ-1991 קלצק היא חלק מבלארוס.

## אדריכלות
לפני מלחמת העולם השנייה היה הבניין הישן ביותר בעיר, מבנה כנסייתי שנוסד במאה ה-16 - כנסיית השילוש. המבנה ניזוק קשה במלחמת העולם השנייה, ופוצץ על ידי הסובייטים בשנות ה-50. חורבותיו של המבנה עדיין עומדות בקלצק. המבנה האדריכלי המרכזי בעיר כיום הוא כנסיית התחיה שנבנה בסגנון בארוק בשנת 1683.
[ממוזער|250px|מבנה הכנסייה ה[המסדר הדומיניקני|דומיניקנית שנוסדה בסוף המאה ה-17 בקלצק]]
[ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי קלצק שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
בלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:מחוז מינסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ירון לביא

**ירון לביא** הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. בעבר כיהן כמפקד אגד ארטילרי 215.

## ביוגרפיה

לביא התגייס לצה"ל לשירות ביחידת מורן. הוא שירת בה כלוחם וכקצין. לאחר סיום שירותו הצבאי, למד חקלאות ובמקביל, שימש מפקד סוללה במורן.

בגיל 31 שב לשירות הקבע ושימש ראש מדור תורת הלחימה בבית הספר של מורן. כמו כן, פיקד על גדוד מילואים של חיל התותחנים. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ולמטה, מונה למפקד בית הספר של יחידת מורן וב-2006, למפקד יחידת מיתר.

ב-2010 מונה לסגן מפקד עוצבת גולן וב-2012 מונה למפקד עוצבת שלהבת, אגד תותחנים במילואים. במקביל, שימש ראש תורת חיל התותחנים במפקדת קצין תותחנים ראשי.

ב-2015 מונה למפקד אגד ארטילרי 215.

## קישורים חיצוניים
*רועי כספי, מענה להיפראקטיביות,, ביטאון ביבשה, גיליון 1, אפריל 2007.

קטגוריה:מפקדי יחידת מיתר
קטגוריה:מפקדי גדודים בחיל התותחנים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:מפקדי עוצבת שלהבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הגן הבוטני של ריו דה ז'ניירו

[300px|ממוזער|שמאל|הגן הבוטני משתרע לרגלי [הר קורקובדו ופסל ישו הגואל שבפסגתו]]
**הגן הבוטני של ריו דה ז'ניירו** (**Jardim Botânico do Rio de Janeiro**) שבברזיל ממוקם בחלקה הדרומי של העיר. הוא משתרע על שטח של 540 אלף מטרים מרובעים ובו 6,500 מיני צמחים מברזיל ומחוץ לה, מהם 900 מינים של דקלים.

הגן הוקם בשנת 1808 על ידי ז'ואאו הששי, מלך פורטוגל. הוא נועד במקור לאקלם בברזיל צמחי תבלין שיובאו מאיי הודו המערבית, כאגוז מוסקט, פלפל וקינמון. הגן נפתח לציבור ב-1822.

מרכיב מרכזי בגן הוא שדרה באורך של 750 מטרים המובילה לתוכו מהכניסה אליו, ובה 134 עצי דקל, שכולם הם צאצאיו של עץ אחד.

רק כ-40% משטח הגן הוא מעובד והיתר מהווה יער אטלנטי. מצויות בו חממות רבות וכן מונומנטים רבים בעלי חשיבות היסטורית, ארכאולוגית ואמנותית, לרבות פסלים ומזרקות

בגן חיים מינים של קופים וכ-140 מינים של ציפורים, לרבות מינים בסכנת הכחדה.

בגן מתקיים מכון מחקר ולצידו הספרייה הבוטנית המקיפה ביותר בברזיל.

בשנת 1992 הכריז ארגון אונסק"ו על הגן כשמורה ביוספרית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

ריו דה ז'ניירו
גן הבוטני
גן הבוטני ריו דה ז'ניירו
אארו פאיארי

**אארו פאיארי** (בפינית: **Aaro Pajari**; 17 ביולי 1897 - 14 באוקטובר 1949) היה גנרל בהצבא הפיני שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
פאיארי נולד באסיקאלה שהדוכסות הגדולה של פינלנד (אז חלק מהאימפריה הרוסית היום פינלנד). הוא הצטרף לתנועת "המשמרות הלבנים" ולחם בהצטיינות רבה במלחמת האזרחים הפינית. הוא התפרסם בשל אומץ ליבו, וכישרונו להחדיר מוטיבציה בחייליו. הוא הצטרף לצבא הפיני עם הקמתו. בתחילת "מלחמת החורף" הוא היה כבר לוטננט קולונל, הוא התפרסם כאשר בתחילת המלחמה סבל מהתקף לב אולם חזר לקרב מיד כשהתאושש. הוא קנה פרסום נוסף במהלך קרב טולוואיירווי (שהיה למעשה הקרב הגדול הראשון במלחמה זו), אז השמידו הוא ופאבו טלוולה שתי דיוויזיות רוסיות מהארמייה השמינית. במלחמת ההמשך הוא פיקד על התקפה גדולה באזור קרליה, הדיוויזיה שלו נשלחה אל נהר הוויאוקסי במטרה לאיים על העיר ויפורי, שנכנעה לאחר זמן מה. לאחר מכן הוא זכה בצלב מנרהיים. הוא לחם בהצטיינות גם במלחמת לפלנד וזכה בצלב מנרהיים פעם שנייה.

אחר המלחמה נעצר פאיארי בחשד לביצוע פשעי מלחמה, אולם שוחרר מחוסר ראיות. הוא מת מהתקף לב בקוקולה בשנת 1949.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1897
קטגוריה:נפטרים ב-1949
יורם כנפו

**יורם (אברהם) כנפו** (נולד ב-26 בפברואר 1972) הוא קצין במילואים בצה"ל בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שימש כראש מטה אגף כוח האדם. קודם לכן שימש ראש מטה פיקוד הצפון, ראש מחלקת ארגון באגף התכנון, מפקד חטיבת האש 282, מפקד עוצבת הרעם, מפקד בא"ח תותחנים ומפקד גדוד 334 במלחמת לבנון השנייה.

## ביוגרפיה
כנפו, נולד בבית שאן שם גדל עם עוד 5 אחים ואחות, למד במקיף דתי אורט בית שאן בשנים 1984 עד 1989 והתמחה באלקטרוניקה ומחשבים.

התגייס לצה"ל ב-1990, כלוחם בחיל התותחנים, עבר קורס מפקדי צוותים וקורס קציני תותחנים.

לאחר קורס הקצינים שובץ כקצין סיוע אש בגדוד 51 של חטיבת גולני במשך שנה. לאחר מכן שובץ בתפקיד קצין סיוע בעוצבת חירם בשנים 1994 עד 1995 והשתתף במבצע דין וחשבון בגבולה הצפוני של ישראל. בשנים אלו השתתף בהיתקלויות רבות, הוביל הפעלות אש מורכבות למטרת תקיפת כוח חזבאללה וחילוץ פצועים בתקופת שהיית צה"ל בלבנון.

בהמשך, בשנת 1995 שימש כמפקד סוללת איכון בעוצבת הגליל. בשנת 1996 שימש סגן מפקד גדוד 411 ("קרן") והשתתף במבצע ענבי זעם. בסיום התפקיד בשנת 1997 יצא כנפו ללימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה והתמחה במערכות מידע.

לאחר סיום לימודיו, היה ראש מדור תותחנות במפקדת קצין תותחנים ראשי בשנים 2002 עד 2003 ובמקביל למד תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנים 2003 עד 2004 היה חניך בפו"ם ברק ולמד תואר שני בצבא וביטחון מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום הקורס מונה לקצין אג"ם באגד ארטילרי 215.

במלחמת לבנון השנייה פיקד על גדוד 334 ("הרעם"), לאחר מכן שימש מפקד בא"ח תותחנים ומפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי.

בשנים 2011 עד 2014 פיקד על עוצבת הרעם. בשנתיים הראשונות בתפקיד שימש במקביל ראש מחלקת תורת חיל התותחנים ובשנה לאחר מכן היה חניך במב"ל.

באוגוסט 2014 מונה למפקד עוצבת גולן ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2016.

בשנים 2016 עד 2018 היה ראש מחלקת ארגון באגף התכנון והארגון.

בשנת 2018 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הצפון.

ב-5 בספטמבר 2021, החל את תפקידו כראש מטה אגף כוח האדם.

ב-8 במאי 2024 פורסם כי סוכם לפרישה מצה"ל.

## השכלה וחיים אישיים
כנפו מתגורר במושב כפר חיים שבמועצה האזורית עמק חפר, נשוי לאפרת מייקין כנפו ולהם שלושה ילדים. בוגר פו"ם ברק ומב"ל, בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר בשני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בצבא וביטחון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 282
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הצפון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 219
קטגוריה:כפר חיים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
QSFP

250px|שמאל|ממוזער|מחבר QSFP
**Quad Small Form-factor Pluggable** (ראשי תיבות: **QSFP**) הוא משדר/מקלט קומפקטי הניתן להחלפה חמה המשמש לתקשורת נתונים. QSFP משמש לממשק חומרה לסיבים אופטיים ולכבלי נחושת של אתרנט. QSFP מיוצר בצורת תקן התומכת בהעברת קצבים מ-4x10 גיגה בייט/שנייה ואילך. 

מפרט החומרה מתפתח עם הזמן, ונכון למאי 2013, המהירות המקסימלית האפשרית עומדת על 4X20 גיגה בייט בשנייה. ה-QSFP תומך באתרנט, ערוץ סיב אופטי, InfiniBand ו-Synchronous optical networking תוך יכולת למגוון מהירויות.
משדרי-מקלט מסוג **+QSFP** מתוכננים לסטנדרטים של Serial Attached SCSI, אתרנט במהירויות של 40 גיגה בייט/שנייה, Quad data rate (40 גיגה/שנייה), Fourteen data rate (56 גיגה/שנייה) ועוד.

דגמי ה-QSFP מגדילים את דחיסות הפורטים עד פי 4 ביחס לדגמי SFP.
ל-QSFP ישנם 38 פינים כאשר 4 מהם משמשים לשידור בקצב מהיר ואילו 4 משמשים לקליטה בקצב מהיר.

## QSFP28
טכנולוגיית QSFP28 מאפשרת מהירות של 4X28 גיגה ביט בשנייה.

## קישורים חיצוניים
* מגזין digitaler, עמ 47
* סקירה של QSFP באנגלית
* ועדת ה-SFF

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרה
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:מחברים חשמליים
פרסי בחירת הנוער 2001

**טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2001** התקיים ב-12 באוגוסט 2001 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. לטקס לא היו מנחים, אולם דייוויד ספייד הציג את הטקס לצד הופעות האומנים מולין יוג', האחים ארון קרטר וניק קרטר, אשר ואיב שהופיעה יחד עם גוון סטפאני. השחקנית שרה מישל גלר קיבלה בטקס זה את פרס **הישג יוצא מגדר הרגיל**.
* מספר המועמדויות הרב ביותר: הסרט "סיפורו של אביר" - 7 מועמדויות
* מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "ריקוד צמוד" + הלהקה אן סינק - 3 זכיות כל אחת

## מועמדויות וזכיות
### בחירת הקולנוע

### בחירת הטלוויזיה

### בחירת המוזיקה

### בחירת הספורט

### שבחירת האופנה ושונות

## קישורים חיצוניים
* פרסי בחירת הנוער 2001, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 
* מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2001, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

2001
הוגו אוסטרמן

**הוגו ויקטור אוסטרמן** (בפינית: **Hugo Viktor Österman**; 5 בספטמבר 1892 – 17 בפברואר 1975) היה גנרל בהצבא הפיני שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
אוסטרמן נולד בהלסינקי שבמחוז הדוכסות הגדולה של פינלנד (אז האימפריה הרוסית היום פינלנד). אביו היה קצין משטרה. הוא למד באוניברסיטת הלסינקי, וערך מספר טיולים ברחבי אירופה. כמו צעירים פינים רבים הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם לצד הקיסרות הגרמנית בתקווה לשחרר את ארצו מהכובש הרוסי השנוא. כאשר זכתה פינלנד בעצמאות חזר אליה והצטרף לתנועת "המשמרות הלבנים". הוא לחם בהצטיינות במלחמת האזרחים הפינית. לאחר המלחמה המשיך לסייע בפיתוח הצבא הפיני הצעיר, ואף מונה בשנת 1933 לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), אולם הוחלף ב-1939 בידי קארל גוסטף אמיל מנרהיים. עם פרוץ מלחמת החורף מונה אוסטרמן למפקד חזית מפרץ קרליה. בתחילה החזית שתחת פיקודו לא הותקפה רבות, אולם לקראת סוף המלחמה ריכזו הרוסים בחזית זו לא פחות מארבעים דיוויזיות. בריאיון לכתבים זרים הוא הצהיר כי "אנו נמשיך עד האיש האחרון ועד הכדור האחרון להגן על ארצנו וביחד עמה על תרבות המערב". אולם בשל הלחץ הכבד הוא נאלץ לבסוף לבקש אישור לסגת, אולם מנרהיים לא נתן לו והחליף אותו בגנרל אריק היינריקס. אולם בסופו של דבר נאלצה פינלנד לבקש שלום בכל מקרה.

חלקו של אוסטרמן במלחמת ההמשך היה זעיר. הוא היה מקורב לרבים מקרב המפלגה הנאצית והאס אס, ונשלח לא פעם לייצג את פינלנד בשיחות עם גרמניה הנאצית. הוא פרש מהצבא בשנת 1946 ונפטר בהלסינקי בשנת 1975.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1975
גוגל קארדבורד

ממוזער|גוגל קארדבורד לפני קיפול
ה**גוגל קארדבורד** (באנגלית: **Google Cardboard**) היא מסכת מציאות מדומה שפועלת על ידי הכנסת טלפון חכם לתוך חריץ המיועד לכך במסכה. הוא פותח על ידי גוגל והוצג בפעם הראשונה לציבור הרחב ב-2014 בסן פרנסיסקו. המסכה מאפשרת צפייה בתמונות ובסרטונים ולשחק במשחקים של מציאות מדומה שנוצרו על ידי יישומים ספציפיים.


File:Assembled Google Cardboard VR mount.jpg

File:Картон-очки.jpg|



המכשיר מגיע בצורת מסכה המכסה את העיניים, שבתוכה טלפון חכם משמש כמסך. אין לה רצועות, ועל המשתמש לשמור אותה בגובה העיניים במהלך השימוש.

הגוגל קארדבורד הומצא על ידי שני צרפתים: דוד קוז ודמיאן הנרי, שניהם עובדים במכון לתרבות גוגל בפריז.
ממוזער|גוגל קארדבוארד מורכבת
גוגל מפרסמת באופן חופשי את הפריסה והמדריך של ה"גוגל קארדבורד" באתר האינטרנט שלה, וכך זה מאפשר לכל אחד לבנות את "הקארדבורד" שלו.

כשהמוצר יצא בתחילה, פורסם שגוגל עשתה זאת כהתרסה כנגד פייסבוק שפיתחה משקפי מציאות מדומה יקרים מאוד וגוגל הראתה שאפשר לעשות זאת מחתיכת קרטון פשוטה.

## חומרים
המסכה בעיקרה היא חתיכת קרטון שמוסיפים לה את הפריטים הבאים :
* רצועות ולקרו
* שתי עדשות (חובה)
* מגנט
* גומי
* תג NFC

## יישומים
כשיצא לציבור הרחב, ה"גוגל קארדבורד" נחשף עם כמה יישומים תואמים כולל Google Earth, גוגל מפות ו-YouTube.

יישום זה גם עודכן בסוף שנת 2014, וכעת מציע ספריית יישומים תואמים עם ה"גוגל קארדבורד".

## קישורים חיצוניים

* 
* יישום "קארדבורד" רשמי עבור אנדרואיד
* יישומים תואמים "קארדבורד" באנדרואיד

## הערות שוליים

קטגוריה:התקני קלט-פלט
קארדבורד
קטגוריה:מציאות מדומה
פרסי בחירת הנוער 2002

**טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2002** התקיים ב-19 באוגוסט 2002 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. לטקס לא היו מנחים, אולם בריטני ספירס ו-ורן טרויר הציגו את הטקס לצד הופעות האומנים נלי, ג'ניפר לאב יואיט ובי.בי מאק. השחקנית ריס וית'רספון קיבלה את פרס **הישג יוצא מגדר הרגיל** שהוענק בפעם האחרונה במסגרת הטקס.

* מספר המועמדויות הרב ביותר: הסדרה "סמולוויל" + הזמרת בריטני ספירס - 9 מועמדויות כל אחד
* מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "אמריקן פאי 2" + הסרט "ספיידרמן" + הסדרה "חברים" - 3 זכיות כל אחד

## מועמדויות וזכיות
### בחירת הקולנוע

### בחירת הטלוויזיה

### בחירת המוזיקה

### בחירת הספורט

### בחירת האופנה ושונות

## קישורים חיצוניים

* פרסי בחירת הנוער 2002, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 
* מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2002, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

2002
לת'ברידג'

**לת'ברידג**' (באנגלית: **Lethbridge**) היא עיר בפרובינציית אלברטה בקנדה. לת'ברידג' שוכנת על גדות נהר אולדמן, בדרום אלברטה. בעיר מתגוררים 83,517 תושבים (נכון ל-2011), ובמטרופולין שלה מתגוררים 105,999 תושבים (נכון ל-2011).

## היסטוריה
עד המאה ה-19 האזור היה מיושב על ידי כמה מהאומות הראשונות.

בשנות ה-70 של המאה ה-19, איש עסקים אמריקאי בשם ניקולס שיירן (Nicholas Sheran) פתח מכרה פחם באזור בו נמצאת העיר היום. בעקבות הצלחתו של המכרה, נפתחו מכרות נוספים, בהם אחד של חברת הפחם והניווט הצפון-מערבית ב-1882. הכורים במכרה זה ייסדו לעצמם התיישבות בקרבתו וקראו לה לת'ברדיג' על שם ויליאם לת'ברידג', נשיא החברה.

ההתיישבות התפתחה במהירות וכעבור זמן קצר נסללה בה מסילת רכבת של חברת הרכבות הקנדית הפסיפית אשר הפכה את לת'ברידג' לבסיס האזורי שלה. הדבר טרם להתפתחות העיר והיא הפכה למרכז האזורי של דרום אלברטה.

לאחר מלחמת העולם הראשונה החל הביקוש העולמי לפחם לרדת ואתו הידרדרה הכרייה בלת'ברידג' עד שנפסקה לחלוטין בשנות ה-50 של המאה ה-20. בעקבות ההידרדרות הכלכלה המקומית עברה להסתמכות על חקלאות ולאחר מלחמת העולם השנייה העיר חזרה לגדול באופן משמעותי.

## כלכלה
לת'ברידג' היא המרכז הכלכלי הגדול ביותר בדרום אלברטה מדרום לקלגרי (אם כי מדיסין הט נחשבת למרכז הכלכלי של דרום מזרח אלברטה). הכלכלה המקומית מתבססת באופן מסורתי על חקלאות, אך גם על תעשייה ושירותים.

## חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם גם אוניברסיטת לת'ברידג'.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה לת'ברידג', הנמצא במרחק של כ-7 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלברטה: ערים
מחוזות אוסטריה

**מחוזות אוסטריה** הם הרמה השנייה בחלוקה המנהלית של אוסטריה, לאחר החלוקה הראשונה למדינות.

בפוליטיקה של אוסטריה, **מחוז** (בגרמנית: **Bezirk**), הוא חטיבה מדרג שני של הזרוע המבצעת של הממשל המרכזי, ובדרג הראשון עומדות מדינות אוסטריה.

מנהלת המחוז היא נקודת המפגש העיקרית של האזרח עם הזרוע המבצעת, וברשותה מסורים לפי חוק כל ענייני הפנים כמו רישוי ובריאות הציבור.

המשפט החוקתי האוסטרי מבחין בין שני סוגים של מנהלת מחוז:
# **מועצות אזוריות** (Bezirkshauptmannschaften) – רשויות מנהלה מחוזיות, המשמשות כמנהלת עצמאית של כל היישובים בתחומי המחוז.
# **ערים סטטוטוריות** (Statut mit eigenem Städte או Statutarstädte) – ערים במעמד מחוז, בהן מנהלת המחוז ממלאת תפקיד זה לצד העירייה המקומית.

נכון לשנת 2017, באוסטריה 94 מחוזות, 79 מהן רשויות אזוריות, ו-15 ערים סטטוטוריות.

שטחם של מחוזות רבים מקביל גאוגרפית ל-113 תחומי השיפוט במדינה.

בפועל, מלבד בספרות המשפטית ובפרסומים ממשלתיים, לא מכונות הערים הסטטוטוריות "מחוזות". בפרסומים ממשלתיים נעשה לעיתים שימוש בכינוי "מחוזות כפריים" לתיאור השטחים שבניהול המועצות האזוריות, אף על פי שהביטוי אינו מופיע בחוק כלשהו, ורבים מן המחוזות הללו אינם בעלי אופי כפרי.

## מחוזות אוסטריה לפי מדינה
להלן פירוט המחוזות לפי מדינות אוסטריה (הבירה וינה, המהווה את המדינה התשיעית אינה כוללת מחוזות נוספים מלבדה):

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אוסטריה: חלוקה מנהלית
אוסטריה
רנאטו ד'פאצי

**רנאטו ד'פאצי** (באיטלקית: **Renato de' Pazzi**; ) היה פוליטיקאי איטלקי מבית פאצי שנטל חלק במזימת הפאצי.

פאצי, יליד פירנצה, נטבל בנוכחות רנאטו הראשון, מלך נאפולי, שהיה חבר של סבו של רנאטו, אנדראה ד'פאצי, ורנאטו נקרא על שמו.

בשנת 1463 נישא רנאטו לפרנצ'סקה מרטיני. בעקבות ניסיון כושל לרצוח את לורנצו דה מדיצ'י במזימת הפאצי, ניסה רנאטו לברוח ביחד עם משפחתו מפירנצה.

עם זאת, הוא נתפס ונתלה בחלון הפאלאצו דלה סיניוריה מספר ימים לאחר המרד שהתרחש ב-26 באפריל 1478.

קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:ילידי 1442
קטגוריה:נפטרים ב-1478
פרסי בחירת הנוער 2003

**טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2003** התקיים ב-2 באוגוסט 2003 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחה השחקן דייוויד ספייד ולאורכו הופיעו האומנית קלי קלרקסון והלהקות אוונסנס והדונה'ס. השחקן והקומיקאי מייק מאיירס קיבל את **פרס Ultimate** שהוענק בפעם הראשונה במסגרת הטקס.

* מספר המועמדויות הרב ביותר: הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז - 12 מועמדויות
* מספר הזכיות הרב ביותר: השחקן והמנחה אשטון קוצ'ר + הריאליטי "אמריקן איידול" - 4 זכיות כל אחד

## מועמדויות וזכיות
### בחירת הקולנוע

### בחירת הטלוויזיה

### בחירת המוזיקה

### בחירת הספורט

### בחירת האופנה ושונות

## קישורים חיצוניים

* פרסי בחירת הנוער 2003, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 
* מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2003, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

2003