לא אד"ו ראש

**לא אד"ו ראש** הוא אחד הכללים בלוח העברי, הקובע שיומו הראשון של ראש השנה לא יחול בימים ראשון, רביעי או שישי בשבוע (א', ד', ו' בהתאמה).

על פי כלל זה, כאשר מולד הירח הממוצע חל בימים אלה, א' בתשרי יחול למחרת.

הופעה ראשונית של נוסח מעין זה נמצאת בספר הלכות פסוקות מהמאה ה-8, שם כתובː . ישנם סימנים שעד המאה ה-7 היו שנים שבהן ראש השנה חל ביום א'.

## מטרת הכלל
### הנימוק המקובל
לפי המופיע בתלמוד בבלי, דחיות אלו נועדו למנוע מספר מקרים שייצרו בעיות:
***הסיבות להימנעות מיום ד' ומיום ו**': אם קובעים את ראש השנה ביום ד' או ביום ו', יום הכיפורים אשר חל תשעה ימים אחר כך, יהיה ביום שישי, או ביום ראשון, שני ימים הצמודים לשבת (אחד לפני השבת ואחד אחריה). נוצרות שתי בעיות כשיום הכיפורים צמוד לשבת:
**לא ייוותרו ירקות טריים לאכילה בתום צמד הימים שבת ויום הכיפורים, מפני שהם נלקטו יומיים קודם (בחגים אחרים מותר לבשל ביום החג, אך לא ביום הכיפורים).
**אדם שנפטר ביום הראשון מתוך צמד הימים יום הכיפורים ושבת, לא יוכל להיקבר במשך יומיים, דבר הנחשב 'חילול כבוד המת'.
***הסיבה להימנעות מיום א**': קיים איסור הלכתי לקיים את מנהג חיבוט ערבה כשהושענא רבה חל בשבת, ועל מנת למנוע ביטול של מנהג זה, דאגו שהושענא רבה לא יחול בשבת.

יש הסבורים שגם בזמן שנהגו לקדש את החודש על פי הראייה, בית הדין היה משתדל למנוע מצב בו ראש השנה חל בימים רביעי ושישי, וקביעת הכלל בלוח המחושב רק קיבעה נוהג קדום זה ואחר כך הוסיפה עליו את הדחייה מיום ראשון.

### שיטת הרמב"ם
לפי הרמב"ם, 'לא אד"ו' נובע משיקולים אסטרונומיים, על מנת לדייק ככל האפשר לפי זמן מולד הלבנה האמיתי (). הראב"ד התנגד לדעה זו (הלכות קידוש החודש, פרק ז', הלכה ז'), וחכמים נוספים הביעו הסתייגות ממנה, משום שלא ברור כיצד דחיות אלו תורמות להתאמה האמורה. הלבוש תירץ שעצם הסיבה לדחיות היא כדי לתאם את ראשי החודשים עם ראיית הירח והסיבות לבחירת ימים אלו הן הסיבות שהוזכרו לעיל (לבוש אדר היקר על הרמב"ם, שם).

### הצעה נוספת
החוקרת רחל אליאור סבורה שבמקור הכוונה של 'לא אד"ו ראש' הייתה להימנע משלושת הימים החשובים לבייתוסים ולצדוקים, אשר הקפידו על שלושה ימים אלו לסירוגין לראשי חודשים, ובפרט על יום ד' ל'ראש השנה' בראש חודש ניסן, ולראש חודש תשרי, וביום א' ליום הנפת העומר (בכ"ו בניסן), לחג השבועות (בט"ו בסיוון) ולראש חודש סיון. על פי לוח השנה במגילות קומראן, המועדים נקבעו ליום קבוע בשבוע שאינו שבת. לדוגמה: יום הזיכרון (הקרוי בפינו כיום 'ראש השנה') וחג הפסח היו תמיד ביום ד', ויום כיפור תמיד ביום ו'.
דבריה נדחו על-ידי חוקרי הלוח: יששכר שטרן, שי ואלטר ורחמים שר שלום.

## אטימולוגיה
שם הכלל "לא אד"ו ראש" איננו אקראי לגמרי. הביטוי הוא משחק מילים המבוסס על הפסוק בספר עזרא: , שם נזכר אדם בשם אידו, שהיה ראש הקהילה היהודית הגולה בעיר כספיא. מכיוון שהביטוי שאול מלשונו של הפסוק (אף שאין קשר תוכני ומדובר במליצה בלבד), יש המציינים כי ההגיה הנכונה לכלל היא "לא אִדּוֹ ראש". משחק מילים נוסף לכלל זה לקוח מ: .

## לא בד"ו פסח
כנגזר מכלל זה, מתקבל כלל נוסף – **"לא בד"ו פסח"** שמשמעו – יום ראשון של פסח לעולם לא יחול בימים שני, רביעי ושישי, שכן מספר הימים מפסח עד ראש השנה הוא קבוע – 163 ימים, שהם 23 שבועות ועוד יומיים.

כתוצאה מכך, מופע של חג הפסח ביום ראשון הוא אירוע נדיר יחסית, החל רק ב-11.5% מהשנים. כאשר פסח חל ביום ראשון, ראש השנה הבא יחול ביום שלישי. כאשר ראש השנה אמור לחול (על פי המולד הממוצע) בימים א' ד' או ו', נדחה ראש השנה ליום הבא, מה שגורם לכפל מופעים בימים ב', ה' וז'; לעומת יום ג', שאליו כמעט ואין דחיות. בצירוף שאר הדחיות, תדירות המופעים היא כדלהלן (האות הראשונה לפסח והשנייה לראש השנה):

ג'–ה' = 31.9%

ה'–ז' = 28.6% (בדיוק שתי שביעיות)

ז'–ב' = 28.0%

א'–ג' = 11.5%

השנה האחרונה שבה חל חג הפסח ביום ראשון הייתה שנת ה'תשפ"ה (13 באפריל 2025), הפעם הבאה תהיה בשנת ה'תת"ה (2 באפריל 2045).

לעומת זאת, ביהדות הקראית לא משתמשים בכללים אלו לקביעת ראשי החודשים, אלא מקיימים את ראשי החודשים בראיית הירח, ואין כל מניעה לקיים את החגים בימים אלו.

## הכללת כללים אלו לימים נוספים בשנה
כפועל יוצא מכך שא' בתשרי לא יחול בימי אד"ו, ובהתחשב בכך שאורכם של מרבית החודשים קבוע, ניתן לחשב באיזה מימות השבוע יכול לחול כל תאריך אחר במרבית ימות השנה. כ"ט באלול החל ביום שלפני ראש השנה לא יוכל לחול בימי גה"ז – שלפני ימי אד"ו, והלאה בהתאם: כ"ח באלול לא יחול בימי בד"ו, כ"ז באלול לא יחול בימי אג"ה, כ"ו באלול בימי בד"ז, כ"ה באלול בימי אג"ו, כ"ד באלול בימי בה"ז, ושוב בכ"ג באלול – 'לא אד"ו'. במחזוריות קבועה זו של שבעה ימים ניתן לחשב עד א' בניסן באופן גורף, ובין א' בניסן לא' טבת ניתן לחשב על ידי יצירת מישורים נפרדים לשנים פשוטות ולשנים מעוברות. חודשי חשוון וכסלו הם היחידים שלפעמים בעלי 30 יום ולפעמים בעלי 29 יום ולכן חישוב אחורנית לא יוכל להמשיך מעבר להם, אך עד כ"ט בחשוון אפשר לחשב באותה דרך מראש השנה וקדימה: ב' בתשרי לא יחול בימי בה"ז, ג' בתשרי לא בימי אג"ו וכן הלאה.

יש רק תאריך אחד בלוח השנה, ל' בחשוון, שלא יכול לחול בארבעה מימי השבוע (רוב התאריכים לא יכולים לחול בשלושה מתוך שבעת ימי השבוע, ומיעוטם לא יכולים לחול ביומיים או ביום אחד מימי השבוע). ל' בחשוון לא יכול לחול בימי בדו"ז – ביום שישי הוא לא יכול לחול כיוון שבסוגי השנים בהן כ"ט בחשוון נופל ביום חמישי (גכה וגכז) – אין את התאריך ל' בחשוון. לעומתו, כל חודש כסלו, למעט ל' בכסלו, הם תאריכים שיכולים לצאת בכל יום בשבוע מלבד יום אחד. כך, א' בכסלו לא יכול לחול רק ביום ז', ב' בכסלו ביום א' וכן הלאה, עד כ"ט בכסלו שלא יחול ביום ז'. ל' בכסלו לא יחול בימי אד"ו, כמו ראש השנה – כיוון שבכל סוגי השנים שבהן כ"ט בכסלו חל בימים ג' (זחא וזחג) וה' (בחג ובחה) אין תאריך ל' בכסלו.

א' בטבת לא יכול לחול רק בימי ה"ז, ב' בטבת בימי א"ו וכן הלאה, עד כ"ט בטבת שלא יחול בימי ה"ז.
א' בשבט לא יכול לחול רק בימי א"ו, ב' בשבט בימי ב"ז וכן הלאה, עד ל' בשבט שלא יחול בימי ב"ז.
א' באדר א' בשנה מעוברת לא יכול לחול רק בימי אג"ו, ב' באדר א' בימי בד"ז וכן הלאה, עד ל' באדר א' שלא יחול בימי בד"ז.
א' באדר ב' בשנה מעוברת לא יכול לחול רק בימי אג"ה, ב' באדר ב' בימי בד"ו וכן הלאה, עד כ"ט באדר ב' שלא יחול בימי אג"ה.
א' באדר בשנה פשוטה לא יכול לחול רק בימי אג"ה, ב' באדר בימי בד"ו וכן הלאה, עד כ"ט באדר שלא יחול בימי אג"ה.

## סוגי השנים הנגזרות מהכלל
כנגזר מ"לא אד"ו ראש" ומכללי העיבור והדחיות, מתקיימים בלוח העברי 14 סוגי שנים אפשריים:
כל סוג מסומן בשלוש אותיות, שהראשונה בהן מייצגת את היום בו חל ראש השנה, והשלישית את היום בו חל היום הראשון של פסח. האות האמצעית מסמלת את מספר הימים באותה שנה (**ח**=חסרה=353/383 ימים, **כ**=כסדרה=354/384 ימים, **ש**=שלמה=355/385 ימים).

## סימן אתב"ש למועדי החגים
קביעת הלוח העברי המחושב יצרה מבנה קבוע לחודשי תקופת הקיץ. מבנה זה הוליד יחסים קבועים בין החגים השונים בלוח השנה, כך שחלקם יוצאים תמיד באותו יום. את רשימת היחסים מקובל לציין בתור היחס בין חגים שונים לימי חג הפסח. על מנת להקל על זכירת היחס, נוצר סימן הבנוי על צירופי צופן אתב"ש:

א"ת – '''ת'''שעה באב יחול ביום שחל בו **א**' של פסח (ימי **לא בד״ו**)

ב"ש – '''ש'''בועות יחול ביום שחל בו **ב**' של פסח (ימי **לא גה״ז**)

ג"ר – '''ר'''אש השנה יחול ביום שחל בו **ג**' של פסח (ימי **לא אד״ו**)

ד"ק – **ק**ריאת / **ק**נין / **ק**ילוס התורה או **ק**ץ כל המועדים (שמחת תורה בחו"ל, כ"ג בתשרי) תחול ביום שחל בו **ד**' של פסח (ימי **לא בה״ז**)

ה"צ – '''צ'''ום כיפור יחול ביום שחל בו **ה**' של פסח (ימי **לא אג״ו**)

ו"פ – '''פ'''ורים (של**פ**ני פסח) חל ביום שיחול בו **ו**' של פסח (ימי **לא בד״ז**)

אחרי הקמת מדינת ישראל הוסיפו לסימן את ז"ע – '''ע'''צמאות יחול ביום שחל בו **ז**' של פסח (ימי **לא אג״ה**)

## ראו גם
* ערב פסח שחל בשבת
## קישורים חיצוניים
* שי ואלטר, סימן אתב"ש וסימנים נוספים לקביעת מועדים (הרצאה בסמינר הלוח העברי בבר-אילן תשע"ז).
* 
* אביעד בורנשטיין, לא אד"ו ראש ולא בד"ו פסח, שבילין 10 (תשפ"א) עמ' 190-186: מקור לכלל זה מספר עזרא, פרק ח

## הערות שוליים

קטגוריה:הלוח העברי
קטגוריה:ראש השנה
קטגוריה:מסכת ראש השנה