open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרב הר אורטיגרה

**קרב הר אורטיגרה** נערך במלחמת העולם הראשונה בחזית האיטלקית בין הצבא האיטלקי והצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר קרבות עקובים מדם לא היה שינוי בקו החזית.

## רקע היסטורי
לאחר קרב אסיאגו במאי - יוני 1916 ביקש הרמטכ"ל האיטלקי לואיג'י קאדורנה לשפר את קו החזית מול האוסטרים שישבו על מספר פסגות הרים בתוכם הר אורטיגרה והיוו איום על הצבא האיטלקי הנלחם בחזית נהר האיזונצו. קאדורנה ריכז צבא של 300,000 לוחמים ו-1,600 תותחים, כוח שעלה פי שלושה על הכוח האוסטרו-הונגרי.

הצבא האיטלקי היה גדול ומסורבל וההכנות להתקפה התגלו לאוסטרו-הונגרים שנהנו מעדיפות טופוגרפית וציפו להתקפה.

## ההתקפה האיטלקית
ב-10 ביוני 1917 בשעה 05:15 החלו התותחים האיטלקים להפגיז את עמדות האוסטרים בפסגות השונות של הר אורטיגרה. בעקבות ההפגזה החלו החיילים האיטלקים של הדיוויזיה האלפינית ה-52 לתקוף את האוסטרים במעלה ההר. הם נעזרו גם בהפצצה של מטוסים איטלקיים. האוסטרים היו מחופרים יפה בהרים ומזג האוויר הגשום הקשה על האיטלקים. רק ב-19 ביוני 1917 הצליחו האיטלקים לכבוש את הפסגה הגבוהה של הר אורטיגרה לאחר שסבלו אבדות כבדות.

## התקפת הנגד האוסטרו-הונגרית
כיבוש פסגות הר אורטיגרה גרם לאוסטרו - הונגרים לרכז במהירות כוחות וארטילריה מחזיתות אחרות כדי לעקור את האיטלקים משם.

ב-22 ביוני 1917 הם פתחו בהפגזה עצומה שנמשכה ללא הפסק, על עמדות האיטלקים בהר. יחידות אלפיניות מאומנות, מצוידות בלהביורים פשטו על האיטלקים והחל קרב פנים אל פנים תוך שימוש בכידונים וסכינים. מטוסים הפציצו את עמדות האיטלקים וגז הופעל נגדם. מסיכות הגז של האיטלקים לא היו יעילות ורבים מהם נהרגו מכך.

ב-25 ביוני 1917 כבשו האוסטרו-הונגרים את ההר וקו החזית חזר לקדמותו לאחר אלפי הרוגים ופצועים משני הצדדים.

## קישורים חיצוניים

* קרב הר אורטיגרה

קטגוריה:קרבות המערכה האיטלקית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה
נורשפין דולפינס

ממוזער|ההיכל הביתי, "הימלסט-לונדשלן"

**נורשפין דולפינס** (בשוודית: **Norrköping Dolphins**), היא קבוצת כדורסל שוודית מהעיר נורשפין, המשחקת בליגה השוודית.

הקבוצה הוקמה בשנת 1963 ונקראה בשנים הראשונות "נורשפין האגבי". בקדנציה הנוכחית, משתתפת בליגת העל השוודית מעונת 1992/93. היריבות העיקריות שלה בצמרת הן קבוצות סנדסבל דרגונס, סודרטלי קינגס ו"אל.אף. לולאו באסקט".

הקבוצה השתתפה במפעלים אירופאים כגון: גביע ספורטה, גביע קוראץ', יורוקאפ צ'לנג' ויורוצ'לנג' החל מעונת 1999/00. בליגה הבלטית בעונת 2008/09.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל השוודית בכדורסל|הליגה השוודית]]**:
**אליפות (9): 1980, 1998, 2010, 2012, 2018, 2021, 2022, 2023, 2024
**מקום שני: 2004, 2011, 2014, 2016

## סגל שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:קבוצות כדורסל שוודיות
קטגוריה:נורשפין: ספורט
קרב דוברדו

שמאל|ממוזער|250px|ציור קרב דוברדו
**קרב דוברדו** במלחמת העולם הראשונה נערך באוגוסט 1916, בחזית האיטלקית בין הצבא האיטלקי והצבא האוסטרו - הונגרי.

במהלך יוני 1916 נעשו כמה ניסיונות על ידי האיטלקים להתקדם בחזית ליד דוברדו, אך אלו נכשלו. 

הקרב נערך ליד העיירה דוברדו והיה חלק מהקרב השישי על האיזונצו. האיטלקים הצליחו לכבוש את האזור ובקרב עקוב מדם הם התקדמו ושלטו על כביש טריאסטה - גוריציה. האוסטרו - הונגרים נסוגו והעיר גוריציה נכבשה. האוסטרו - הונגרים בנו קו הגנה שני והתקדמות האיטלקים נעצרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קרבות המערכה האיטלקית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:תקיפות בנשק כימי
קופת הספר

**קופת הספר** הוא בית הוצאה לאור שהוקם בשנת 1922 על ידי הסתדרות המורים בישראל (אגודת המורים העברים בארץ ישראל) ואגודת הסופרים. הוציאה לאור ספרי קריאה ועיון לילדים, במהלך פעילותה פורסמו כ-200 ספרונים. בשנת 1932 עברה ההוצאה לפעול תחת חסותה של הוצאת "מצפה". ההוצאה פעלה עד שנת 1936.

הוצאת קופת הספר נוסדה בעקבות פגישה שהתקיימה ב-1921, בין נציגים של מרכזים המורים והסתדרות הסופרים, בה נתקבלה הצעה לייסוד גוף משותף להוצאת ספרי קריאה ועיון לילדים, זאת במטרה "להמציא חומר מנופה ומעולה במחיר נמוך לתלמידי בית הספר". בראשות ההוצאה נבחר ועד מנהל בן חמישה חברים, ביניהם ד"ר אברהם צפרוני, יו"ר הוועד, ואשר ברש מטעם הסתדרות הסופרים, העורך בפועל.

אופן מימון ההוצאה הזו נעשה בשיטה שלא הייתה מקובלת בזמנו בארץ: כל ילדי הארץ יכלו להצטרף כמנויים ל"קפת הספר", ומי שנרשם קיבל פנקס, בו הדביק בולים עם דיוקניהם של סופרים עבריים, כאשר החברות זיכתה את רוכש הבולים בהנחה משמעותית במחיר החוברת. במהרה התברר כי השיטה כבשה לבבות רבים.

מדי חול המועד פסח נהגה ההוצאה להוציא יום סרט במטרה לסייע לצורכי ההוצאה, לעיתים נהגה להוציא יום-בול בו תלמידים מכרו את בולי ההוצאה ועליהם תמונות של סופרים עבריים.

חברי הוועד המנהל: ד"ר אברהם צפרוני ששימש כיו"ר הוועד הראשון, יעקב פיכמן, פסח אוירבך, יצחק ספיבק, ואשר ברש אשר מונה גם לעורך ההוצאה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 

קטגוריה:הוצאות ספרים עבריות
קטגוריה:הסתדרות המורים
קטגוריה:חינוך ביישוב
קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:חברות ביישוב
בוב השד מהבקבוק

**בוב השד מהבקבוק** (קאטאקאנה: **ハクション大魔王**) היא סדרת אנימה בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה על ידי חברת טאצונוקו הפקות בין השנים 1969 עד 1970. 

הזכויות לסדרה נרכשו בהמשך על ידי חיים סבן, אשר הפיק את הדיבוב באנגלית לסדרה אשר נקראה במהדורה האנגלית "Bob in a Bottle".

בשנת 2020 הופקה לסדרה סדרת המשך בה השדה אקומי הייתה הדמות הראשית.

ב-25 בפברואר 2005 יצאה לשווקים מהדורת ה-DVD של הסדרה.

בישראל הסדרה שודרה במקור בתחילת שנות התשעים בערוץ 2 הירדני, ובהמשך היא שודרה במהלך שנת 1992 בדיבוב לעברית בערוץ הילדים, ובהמשך, במהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21, בערוץ פוקס קידס.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של ג'יני בשם האקושון ושל בתו אקובי, המתגוררים בתוך בקבוק עתיק. לאחר שילד בשם קן-צ'אן מוצא במקרה את הבקבוק הוא מגלה לתדהמתו כי בכל פעם שמישהו מתעטש יוצא האקושון מן הבקבוק והוא חייב להגשים את משאלותיו של האדם שהתעטש. בהמשך הוא מגלה שאקומי, בתו של האקושון, חייבת גם כן להגשים את המשאלות של אנשים שמפהקים ליד הבקבוק. האקושון הוא ג'יני מגושם ומבולבל למדי, לכן הוא נוהג בדרך כלל לפשל בעת שהוא מנסה להגשים משאלות. אקובי פחות מגושמת מאביה אך משום שהיא שובבה היא נוהגת באופן מכוון להגשים את המשאלות שלא באופן בו היא התבקשה.

## קישורים חיצוניים

* 
*"The Genie Family", באתר Anime News Network (באנגלית)

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1960
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:פוקס קידס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טאצונוקו הפקות: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1969
קרב רכס פיניסטר

**קרב רכס פיניסטר** היה סדרת פעולות שערכו בעלות הברית כנגד כוחות האימפריה היפנית בגינאה החדשה במהלך מלחמת העולם השנייה. הקרב החל במתקפה של בעלות הברית בעמק ראמו ב-19 בספטמבר 1943, והסתיים עם כניסת חיילי בעלות הברית לעיר מדנג ב-24 באפריל 1944. במהלך הקרב תקפו חיילים אמריקאים ואוסטרלים את העמדות היפניות על רכס פיניסטר. הנקודה האסטרטגית המרכזית בקרב זה הייתה האוכף הפרוע (Shaggy Ridge).

## כוחות
היחידה היפנית שלקחה חלק בקרב זה נקראה "כוח נָקַאי" - יחידה בסדר גודל של חטיבה שנוצרה מהדיוויזיה ה-20 היפנית - תחת פיקודו של מייג'ור גנרל מסוטארו נקאי. מולם עמדה הדיוויזיה השביעית האוסטרלית, תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' וסי.

## הקרב
לאחר קרב לאה-סלמאואה נמלטו חיילים יפנים רבים דרך עמק מארקהם לחוף הצפוני של גינאה החדשה על מנת לחבור לכוחות היפנים שם, אך הדיוויזיה השביעית נחתה בעיירה נאדזאב וחסמה את דרכי הנסיגה של היפנים. לפיכך נשלח כוח נקאי לעמק מארקהם על מנת להפתיע את האוסטרלים ולאפשר לכוחות היפנים הלכודים לסגת מהאזור בבטחה.

הדיוויזיה השביעית החלה לבצע פעולות טיהור במעלה העמק, ומלבד התקלות בקאיאפיט (Kaiapit) בה כבשה את הכפר פלוגת כוחות מיוחדים והרגה מעל 200 חיילים יפנים, האוסטרלים לא נתקלו בהתנגדות ממשית בעת התקדמותם, עד שלבסוף הגיעו לעיירה דומפו (Dumpu) השוכנת בעמק. לאחר מכן סיפקה הדיוויזיה השביעית אבטחה למספר שדות תעופה חדשים שהקימו בעלות הברית בשטחים החדשים שכבשו. היפנים, עם זאת, נותרו מבוצרים ברכס פיניסטר, ועמדותיהם באוכף קנקיריו, צפונית לנהר ראמו, ובאוכף הפרוע עדיין היוו איום על שדות התעופה. איום נוסף שהציגו היפנים הייתה בנייתם של דרך ממדנג שעל החוף לנרדזאב שבפנים הארץ, ובדרך זו רצו להגיע לדומפו ולפגוש בבעלות הברית שם.

כך הפכו אוכף קנקיריו והאוכף הפרוע לנקודות אסטרטגיות עבור שני הצדדים. עבור היפנים, נקודות אלה אפשרו הקמת עמדות שיעצרו את ההתקדמות האוסטרלית צפונה לכיוון החוף, בנוסף על העובדה שמנוקודות אלה יכלו לצאת למתקפה משלהם ולכבוש מחדש את השטחים שאיבדו בראשית הקרב. עבור האוסטרלים, נקודות אלה היוו איום מתמיד על כוחותיהם, ווסי החליט לכבוש אותן.

החלטה זו הובילה למספר קרבות על רכס פיניסטר. באוקטובר התרחש קרב בגבעת פאליסר ומאוחר יותר על גבעת ג'ון, אותן הצליחו האוסטרלים לכבוש לאחר הדיפת מתקפה יפנית. בדצמבר ובינואר 1944 התנהלו קרבות עזים באוכף קנקיריו ובאוכף הפרוע, שבסופם כבשו את האזור הכוחות האוסטרלים. הדבר אפשר את התקדמות הדיוויזיה השביעית, וחייליה המשיכו עד החוף שם פגשו בכוחות האמריקאים. הכוחות המשיכו ללחום עד כיבוש חצי האי הואון ב-24 באפריל 1944.

## ראו גם
* המערכה בגינאה החדשה

## קישורים חיצוניים
* דייוויד דקסטר, Volume VI – The New Guinea Offensives, אתר מורשת המלחמה האוסטרלית.

## הערות שוליים

רכס פיניסטר
רכס פיניסטר
France 5

**France 5** הוא ערוץ ציבורי בצרפת, שמציע בעיקר תכנים חינוכיים ותוכניות תעודה.
הערוץ הוא חלק מקבוצת הטלוויזיה הצרפתית, הכוללת גם ערוצים נוספים כגון: France 3, France 2 ועוד ערוצים נוספים.

הערוץ הושק בפברואר 1994, בשם "La Cinquième" (עד ינואר 2002), שנה אחרי שהערוץ "לה סנק" התמוטט מבעיות כלכליות, הערוץ "La Cinquième" התחיל לשדר תוכניות תעודה.
ב- 13 בדצמבר 1994 הערוץ החל לשדר בנוסף לכך גם תכנים חינוכיים.

שמו הנוכחי (France 5) ניתן לו לאחר שלקבוצת הטלוויזיה הצרפתית שקנתה אותו יש ערוצים נוספים שיש להם את אותו שם (France) אך מספרם שונה (לדוגמה: 2 France).

החל ממרץ 2012 הערוץ משודר בישראל באמצעות חברת הכבלים הוט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים
קטגוריה:שידור ציבורי
מסלול קוטבי

ממוזער|250px|מסלול קוטבי
**מסלול קוטבי** או **מסלול פולארי** הוא מסלול בו לוויין מקיף גוף מעל או בקרוב לקטביו (בדרך כלל כוכב לכת כמו כדור הארץ אבל גם סביב גוף כמו השמש). ללוויין במסלול קוטבי יש, אם כן, נטיית מסלול של כ־90 מעלות לקו המשווה. למעט במקרה של מסלול גיאוסינכרוני, בכל הקפה שלו, הלוויין יעבור מעל קו המשווה בקו אורך אחר.

מסלול קוטבי משמש בדרך כלל למיפוי כוכבים, לתצפיות, לריגול וגם לחיזוי מזג אוויר. החיסרון הגדול במסלול קוטבי הוא שלוויין במסלול כזה לא יכול לצפות בנקודה אחת על פני כדור הארץ ברציפות.

## ראו גם
*מסלול לווייני נמוך
*מסלול לווייני בינוני
*מסלול גאוסטציונרי
*מסלול מסונכרן שמש
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:מסלולים סביב כדור הארץ
מודיעין אנושי

ממוזער|חייל מארינס אמריקאי שואל אישה על כלי נשק בזמן סיור בכפר בפלוג'ה שבעיראק
**מודיעין אנושי** או **יומינט** (מאנגלית: **HUMINT**, קיצור של HUMan INTelligence) הוא שיטת איסוף המודיעין  הוותיקה והחשובה ביותר. השיטה נולדה מתחום הריגול והתפתחה למגוון שיטות. תחום זה נחשב לרגיש ולבעייתי ביותר מבין כל תחומי המקורות, וההפעלה בו מורכבת ביותר. עם זאת, התמורה שמקבלים מהפעלה נכונה של יומינט היא עצומה ועומק החדירה שאפשר להשיג הוא כמעט בלתי מוגבל. לכן, למרות הבעייתיות והסיכון, ארגוני ביון רבים בעולם משתמשים בטכניקה זו אימתי שאפשר. ארגוני הביון למיניהם כמו המוסד, ה-CIA, ואגפים גדולים בשב"כ וב-FBI למעשה מהווים גופי יומינט בעיקר פעולתם מתוקף תפקידם כחלק משרשרת איסוף המודיעין. ביומינט עיקר איסוף המודיעין נעשה באמצעות קשרים בין-אישיים לעומת שיטות איסוף טכנולוגיות כמו סיגינט (מודיעין אותות), ויזינט (מודיעין חזותי) ואוסינט (מודיעין מקורות גלויים). עם התקדמות הטכנולוגיה והשימוש בה, גובר והולך השילוב בין שיטות איסוף אנושיות וטכנולוגיות, שילוב שמכונה לעיתים Sighumint.

מודיעין צבאי ואיסוף מודיעיני צבאי מהווה את עיקר הפעילות המודיעינית של ישראל, אך בשאר מדינות העולם הוא חלק קטן מהפעילות וכולל בעיקר מודיעין מדיני, אסטרטגי, כלכלי, עסקי וטכנולוגי.

שיטות של איסוף מידע באמצעות מודיעין אנושי:
* ריגול – הפעלה של מרגלים שתולים וגיוס סוכנים, מודיעים  "נייטרלים" מקרב הצד השני ושימוש בנכסים מודיעיניים .
* חקירות – חקירת שבויים על מנת לדלות מהם מידע. לפי אמנת ז'נבה, אסור לחקור שבויי מלחמה, אך מדינות בהחלט משתמשות בחקירה נגד מחבלים וטרוריסטים. כמו כן חלק נכבד מהמדינות, בעיקר הדיקטטוריות, מתעלמות מהאיסור בתירוצים שונים ומשונים (למשל במלחמת וייטנאם, טענה צפון וייטנאם כי הטייסים האמריקאים הם פושעי מלחמה ולא שבויי מלחמה ולכן האיסור לא חל עליהם) וחוקרות את השבויים, לעיתים תוך שימוש בעינויים.

דוגמה ליומינט הוא המרגל הישראלי אלי כהן שהופעל בדמשק ואסף מידע על ביצורי הסורים ברמת הגולן. מנגד, ישראל בר היה מרגל סובייטי שנהפך לאחד האנשים הקרובים ביותר לדוד בן-גוריון. דוגמה נוספת היא שירות הביטחון הכללי (השב"כ) אשר התמחה בהפעלת סוכנים, מודיעים וסייענים – דבר שהתבטא במודיעין רב ואיכותי שאפשר סיכול של מספר רב של פיגועים במהלך האינתיפאדה השנייה.

## ראו גם
*יחידה 504
*מודיעין אנושי בעולם העסקי
*סוכן כפול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מודיעין צבאי
קראבנוס

**קֵרַאבְנוֹס סְטְרוֹבוֹלוּס** (ביוונית: **Κεραυνός Στροβόλου**), היא קבוצת כדורסל קפריסאית משכונת **סטרובולוס** בעיר ניקוסיה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית וביורופקאפ.

## היסטוריה
קבוצת הכדורסל של קראבנוס הוקמה בשנת 1964, כאחד מקבוצת המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. פעמיים בתולדותיה ירדה הקבוצה לליגה השנייה (1970, 1978), וחזרה לאחר עונה אחת. שמה של הקבוצה הוא כשמו של הספורטאי והשחקן **סאבא פאנאידס**, אשר כינויו היה "קראבנו" (ברק), בעקבות הזריקה החזקה שלו.

הקבוצה משתתפת במפעלים האירופאים השונים מאז עונת 1981/82. בגביע קוראץ', בגביע ספורטה, ביורוקאפ צ'לנג'. וכיום ביורופקאפ.

בעונת 2000/01 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת פאמסה ולנסיה. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג' והפסידה לקבוצת צסק"א סמרה בסיכום שני מפגשים 166–184.

בעבר אימן בקבוצה המאמן הישראלי עדי אזולאי, ושיחק בקבוצה הישראלי גיא פניני.
ממוזער|סמלה הישן של המועדון

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הקפריסאית בכדורסל|הליגה הקפריסאית]]**:
**אליפות (9): 1989, 1997, 2000, 2001, 2008, 2017, 2019, 2022, 2024
**מקום שני (11): 1982, 1983, 1984, 1996, 1998, 2002, 2003, 2004, 2009, 2012, 2018
***[[הגביע הקפריסאי בכדורסל|הגביע הקפריסאי]]**:
**זכייה (12): 1989, 1997, 1998, 1999, 2005, 2006, 2007, 2010, 2012, 2019, 2022, 2024
**גמר: 1987, 1988, 2013
***הסופרקאפ הקפריסאי**:
**זכייה (7): 1998, 1999, 2012, 2020, 2021, 2022, 2023
**גמר: 2007
***[[גביע ספורטה]]**:
**רבע גמר: 2001
***[[יורוקאפ צ'לנג']]**:
**גמר: 2007

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:ניקוסיה: ספורט
מיה בנגל

**מיה בנגל** (נולדה ב-10 בנובמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית, ראש מערך תקשורת והסברה במפלגת הדמוקרטים. שימשה כיועצת לשרת המשפטים ציפי לבני לנושאים מקצועיים, פוליטיים ותקשורתיים. ייעצה לארגוני זכויות אדם, בהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". היא מרצה לתקשורת פוליטית.

## ביוגרפיה
בנגל נולדה בירושלים. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינה בקורס למדריכות חי"ר בבית הספר למ"כים ומקצועות החי"ר. היא בוגרת האוניברסיטה העברית במשפטים.

עבדה כמאבטחת במשרד ראש הממשלה ולאחר מכן כמאבטחת במשרד המשפטים. את דרכה המקצועית החלה בשנת 1998 כעוזרת פרלמנטרית לחברי הכנסת חגי מרום ממפלגת העבודה, זהבה גלאון, יו"ר מפלגת מרצ, ואופיר פינס, מזכ"ל מפלגת העבודה. בהמשך שימשה בנגל כדוברת מפלגת העבודה בין השנים 2002–2003. לאחר חמש שנות עבודה פרלמנטרית, הצטרפה בנגל למקימי יוזמת ז'נבה כחברת צוות ויועצת תקשורת פנימית. בנגל ליוותה את יוזמת השלום במשך כשנתיים, שלאחריהן החלה את דרכה כעיתונאית והמשיכה להרצות על השלום בתקשורת הישראלית.

בין השנים 2005-2012 עבדה בעיתון "מעריב" בתקופתם של העורכים אמנון דנקנר, דורון גלעזר, רותי יובל, אבי משולם וניר חפץ. בנגל שימשה בתפקידי עריכה והייתה כתבת פוליטית בעיתון, לאחר כשנה בעיתון החלה לשמש גם כפרשנית פוליטית ומדינית. בשנת 2008, במקביל לעבודתה בעיתון מעריב, החלה להגיש את תוכנית האקטואליה הוותיקה "ערב חדש" לצד דן מרגלית. היא הייתה חלק מצוות ההגשה עד שנת 2011. עד שנת 2010, שידרה בנגל תוכנית הבוקר של רדיו 99FM יחד עם עמנואל רוזן ומאותה שנה החלה להגיש את תוכנית רדיו בימי שישי עם חיים יבין ותוכנית ערב ביחד עם בן כספית ברדיו ללא הפסקה.

בשנת 2012, כאשר נרכש עיתון מעריב על ידי שלמה בן צבי, התפטרה בנגל מתפקידה בעיתון. מיד עם עזיבתה הצטרפה בנגל לקמפיין הבחירות של מרצ כיועצת אסטרטגית תקשורתית. עם תום הבחירות והרכבת הממשלה ה-33 עברה בנגל לעבוד במשרד המשפטים בתפקיד יועצת בכירה לשרת המשפטים ציפי לבני. החל מ-2016 עבדה כיועצת התקשורתית של ארגונים למען זכויות אדם, ביניהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". החל משנת 2019 מרצה לתקשורת פוליטית.

בשנת 2021 סיפרה שהקימה מגמת תקשורת בתיכון החברתי בתל אביב והיא עומדת בראשה, במטרה להצמיח עיתונאים צעירים מחויבים, אך לאחר שנה עזבה את ההוראה בשל השכר הנמוך.

ב-2024 הצטרפה למפלגת "הדמוקרטים" כראש מערך תקשורת והסברה.

בנגל מתגוררת בתל אביב עם בת זוגה, כתבת הקולנוע נירית אנדרמן. השתיים מגדלות ביחד את שני ילדיהן.

## קישורים חיצוניים

* טורים של מיה בנגל, באתר nrg
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוברות ישראליות
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:פעילי שוברים שתיקה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות לסביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
עזרת ישראל (שכונה)

**עזרת ישראל** היא שכונה קטנה במרכז ירושלים, בין רחוב יפו לרחוב הנביאים, מעט מערבה מ"צומת האיקסים". השכונה כוללת שני טורי בתים (במקורם, דו קומתיים) הנמשכים מרחוב יפו ועד חצרה האחורית של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית (שחזיתה פונה לרחוב הנביאים).

## היסטוריה
השכונה הוקמה בשנת 1892 על ידי קבוצה של ספרדים ואשכנזים בראשות החכם באשי יעקב מאיר, הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב ניסים אלישר, הרב משה קנטרוביץ', הרב דוד פיינשטיין, הרב יעקב מאן ויוסף ריבלין. אופי השכונה כיום מסורתי-חילוני. הגבעה הסמוכה מצפון למיקום השכונה נחשבה על ידי מקובלים כ"פתחא דקרתא" (פתח העיר) ומקום מושבו של משיח בן יוסף, שיכשיר את הקרקע לביאת המשיח. לפני ייסוד השכונה הוקם באתר "אוהל משיח בן יוסף" בו התפללו מקובלים מתלמידי הגר"א לביאת המשיח.

כאשר הוקמה הייתה השכונה מחוברת הן לרחוב יפו והן לרחוב הנביאים ובמבואיה הותקנו שערי ברזל, שנסגרו בלילה. בשנת 1908 הוקמה במגרש שבין קצה השכונה לרחוב הנביאים (מקומו של אוהל המקובלים) הכנסייה האוונגלית הבינלאומית וחסמה את מוצאה לרחוב הנביאים אז עבר האוהל לגן נביא עוכשא ברחוב שטראוס.

בין תושבי השכונה היו רחל ינאית ויצחק בן-צבי, והסופרים יהודה בורלא ויהודה האזרחי גדלו בה כילדים. בשכונה היו שלושה בתי דפוס, דפוס אברהם משה לונץ, בפינת רחוב יפו, דפוס עזריאל של משה עזריאל בו הודפס עיתון "החרות" (בעריכת אברהם אלמליח) והדפוס הקואופרטיבי "אחדות" בו עבדו (ולעיתים אף התגוררו בו) בנוסף לבני הזוג בן-צבי גם דוד בן-גוריון, יוסף חיים ברנר, יעקב זרובבל וזאב אשור. בשכונה מצוי עד היום היכל הבונים החופשיים בירושלים.

ש"י עגנון, בעת שתיאר את ביקורו הראשון בירושלים, כתב:

## לקריאה נוספת
* יצחק שפירא, **ירושלים מחוץ לחומה**, תש"ח, עמ' 125
* יהושע בן אריה, **[[עיר בראי תקופה]]**, ב, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשל"ט-1979, עמ' 273
* דוד קרויאנקר, **רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר**, ירושלים: הוצאת כתר, 2005 עמ' 264 - 266
* צביה דובריש-פריד, **סודות בירושלים**, עמוד 150 מודן הוצאה לאור, 2006

## קישורים חיצוניים
* מוטי אלימלך, לשכת מצפה 6 - ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:רחוב יפו
קטגוריה:ירושלים: שכונות
דוראיאקי

**דוֹרָאיָאקִי** (יפנית: どら焼き) הוא ממתק חביתיות יפני, עשוי בלילת קמח, ביצים ודבש, במילוי מתוק.

למאכל שתי גרסאות, נפוצה ומסורתית. בגרסה הנפוצה מצמידים זו לזו שתי חביתיות (עם הצד השחום כלפי חוץ) וביניהן מניחים מילוי מתוק. אף על פי שהמילוי המסורתי והנפוץ ביותר הוא אנקו, ממרח שעועית אזוקי, מילויים אחרים הרווחים כיום כוללים גם שוקולד, קרם וניל וריבת חלב. בגרסה המסורתית ממלאים חביתית אחת ומקפלים אותה לשניים, כך שמתקבלת צורת חצי עיגול.

המשמעות המילולית של השם היפני "דוראיאקי" היא "מצילה אפויה", על שום הדמיון בצורה ובצבע של החביתית למצילה (דורה) המסורתית. האגדה מספרת, שהדוראיאקי הראשון נוצר, כאשר סמוראי בשם בינאקי שכח את המצילה שלו בביתו של כפרי אחד, והכפרי השתמש בה לטיגון חביתיות (״יאקי״ ביפנית: "צלוי" או "אפוי") .

באזור קנסאי המאכל קרוי לעיתים מיקאסה (三笠 ביפנית) בעקבות הדמיון של מראהו להר מיקאסה בנארה.

## בתרבות
דוראיאקי מופיע בהקשרים רבים, בעיקר בספרים, תוכניות טלוויזיה וסרטי ילדים. המפורסם שבהם הוא דוראמון, חתול-רובוט כחול, הידוע באהבתו לפנקייקים. בסרט ״אן״ (Sweet Bean) של הבמאית נאומי קאוואסה, טבחית מבוגרת מכינה דוראיאקי ממולאים ב״אן״, ממרח שעועית אזוקי.

במם האינטרנטי Oolong Rabbit, מופיע ארנב יפני שאולף לאזן חפצים על ראשו, בניהם דוריאקי.

## קישורים חיצוניים

* סרטון יוטיוב הכנת דוראיאקי במכונה אוטומטית למחצה

קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:קינוחי ביצים
קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:המטבח היפני: קינוחים
גבעת גרב

**גִּבְעַת גָּרֵב** הוא מקום שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה ("עיר השם");

לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי.

בספר חקרי הארץ האתר מזוהה כהגבעה שמסמוכה לוואדי גרב. ישעיהו פרס מזהה את המקום ב**ראס אבו חרובּ**, בשטח האוניברסיטה העברית בהר הצופים.

## ראו גם
* חאן א-לובאן

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ירושלים: גאוגרפיה
רב חנן בר אמי

**רב חנן בר אמי** היה אמורא שחי בדור השני לאמוראי בבל.

אמרותיו של רב חנן בר אמי מוזכרות בתלמוד פעמים אחדות. לרוב הוא מוסר הלכות בשם שני רבותיו, רב ושמואל. אחת מהם היא במסכת בבא מציעא הוא פוסק בשם שמואל, שההלכה נפסקת כאבא שאול ש, אך גם אבא שאול אמר זאת רק כאשר המשכון הוא דבר שכדאי מאוד להשכירו (כפטיש וקרדום) ששכרם מרובה ואינם מתקלקלים כל כך על ידי השכירות. 

במסכת ביצה מובאים הפסקים הבודדים אותם פוסק מעצמו ולא בשם רבותיו, אחת מהן היא אודות מחלוקת בית שמאי ובית הלל בדין טלטול סולם בחג, האם הדבר אסור מחשש שיראה כאילו עוסק בסיוד גגו או בצורכי חול. רב חנן בר אמי קובע, כי המחלוקת היא רק ברשות הרבים שנחלקו האם קיים חשש מראית העין (אם הרואה יבין שמדובר בנטילת סולם לצורך שובך או לא), אך לא ברשות היחיד שבה וודאי מותר. לפי גרסה אחרת, קובע רב חנן בר אמי כי המחלוקת היא רק ברשות היחיד, אבל ברשות הרבים וודאי שאסור.

קיים אמורא אחר שמזכיר אמרה של רבי פדת בשם רבי יוחנן, אך היימן משער שמדובר באמורא אחר שחי בארץ ישראל ולמד מפי רבי פדת, ולא באמורא זה שחי בבבל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:תלמידי שמואל
מכתש שיין

**מכתש שיין** הוא מכתש פגיעה על פני של הירח בצידו המרוחק של הירח. מכתש זה נקרא על שם האסטרונום הרוסי גרגורי שיין.

## גאוגרפיה
מכתש שיין נמצא צפונית למכתש פראולנדיך וצפון-מזרחית למכתש טרומפלר. בצידו המערבי של המכתש נמצא מכתש נוסל וצפון-צפון-מזרחית אליו נמצא מכתש שמפוליון. קוטרו של המכתש הוא 92 קילומטרים, עומקו אינו ידוע.

## פני המכתש
מכתש זה נשחק על ידי פגיעות של אסטרואידים. רוב הטבעת החיצונית שלו התעגלה ושוליו החדים נהרסו על ידי הפגיעות. הקיר הדרומי שומר עדיין על מבנה דמוי מדף. זוג פגיעות קטנות יצרו בורות קטנים בקיר הצפון מזרחי של המכתש. גם ברצפת המכתש ישנם כמה מכתשונים קטנים.

## מכתשי לוויין
את מכתש שיין מקיפים כמה מכתשים קטנים. מכתשי משנה נוצרים כאשר גושים גדולים שנפלטו מהמכתש הראשי בעת הפגיעה פוגעים במהירויות גבוהות בפני השטח. על פי המוסכמות מסומנים מכתשים אלו במפת הירח על ידי מיקום אות במרכז צד המכתש הקרוב יותר למכתש הראשי.

## ראו גם
* הגאולוגיה של הירח

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכתשי פגיעה על הירח
מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא

**מר ינוקא ומר קשישא בני רב חסדא** הם שני אמוראים שחיו בדור החמישי לאמוראי בבל.
## שמותיהם
מר ינוקא ומר קשישא, מוזכרים בתלמוד פעמים נדירות. משמעות השמות היא "ילד" ו"קשיש", ושני הסברים ניתנו לכך: רש"י פירש: "שני בנים היו לרב חסדא, ושם שניהם שווין, אלא שהגדול קורין לו מר קשישא ולצעיר קורין לו מר ינוקא". ואילו בעלי התוספות חלקו על פירושו של רש"י וכתבו להפך: "הוא הגדול, ועל שם שנולד בינקותו של רב חסדא קרי ליה מר ינוקא. ומר קשישא הוא הצעיר, ונולד בקשישותו של רב חסדא".

### זהותם
בזיהוים של מר ינוקא ומר קשישא כבני רב חסדא יש קושי מסוים. החוקר הרב אהרן היימן העלה אפשרות שאביהם הוא אדם אחר שנקרא רב חסדא, ואינו האמורא המפורסם רב חסדא. זאת מפני שמר קשישא נמצא פעמים רבות בתלמוד הבבלי במשא ומתן הלכתי עם רב אשי, שנפטר כ-118 שנה אחרי רב חסדא, וכדברי הרב היימן . אבל במפרשים מקובלת הקביעה שמר ינוקא ומר קשישא הם בני האמורא המפורסם רב חסדא. ואף הרב היימן חזר בסופו של דבר להסביר כדברי המפרשים, והשיב על קושייתו: . ההיסטוריון הרב זאב יעבץ שיער כי מר ינוקא ומר קשישא אינם בנים נוספים של רב חסדא, אלא כינויים לשניים מבניו שנזכרו לעיל.

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
קטגוריה:משפחת רב חסדא
קטגוריה:תלמידי רב חסדא
א.א.ל. לימסול (כדורסל)

**א.א.ל. לימסול** (ביוונית: **ΑΕΛ Λεμεσού**), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר לימסול, המשחקת בליגת העל הקפריסאית.

הקבוצה הוקמה בשנת 1966, כאחד מצוות המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. היא הקבוצה עם הכי הרבה זכיות באליפות הליגה. יריבתה העירונית היא קבוצת אפולון לימסול.

החל מעונת 1994/95 משתתפת במפעלים אירופאים. בעונת 2003/04 הודחה על ידי הפועל תל אביב בשמינית גמר היורופליג. בעונות 2007/08, 2008/09 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר היורוצ'לנג', אך הודחה על ידי קבוצות דקסיה מונס-אנו ולה פורטזה בולוניה בהתאמה.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל הקפריסאית בכדורסל|הליגה הקפריסאית]]**:
**אליפות (13)(שיא): 1974, 1978, 1980, 1982, 1983, 1985, 1987, 1988, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007
**מקום שני: 2001, 2010, 2011
**חצי גמר: 2008, 2009
* **הגביע הקפריסאי**:
**זכייה (9): 1978, 1980, 1981, 1982, 1983, 1985, 2004, 2008, 2009
**גמר: 2001, 2006, 2007, 2011
***[[יורוצ'לנג']]**:
**חצי גמר: 2008, 2009

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:לימסול: ספורט
את'ה אנגומיס

**אֶתָ'ה אֶנְגוֹמיס** (ביוונית: **Ε.Θ.Α. Έγκωμης**) היא קבוצת כדורסל קפריסאית משכונת **אנגומי** בעיר ניקוסיה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית.

קבוצת הכדורסל של את'ה אנגומיס הוקמה בשנת 1942, מאיחוד שני המועדונים שהיו קיימים בשכונת אגומיס (**טיאלה** ו**אנג'ניסיס**). כאחד מקבוצת המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. בעונת 1979/80 החלה לשחק בליגה הבכירה. בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בדאבל (אליפות+גביע) היסטורי. בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה באליפות השנייה שלה, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול קבוצת קראבנוס 1-3. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף, הפסידה בגמר הסופרקאפ לקבוצת קראבנוס 79-68, וזכתה בגביע הקפריסאי בפעם השנייה לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת קראבנוס 64-68.

בעונת 2004/05 השתתפה הקבוצה בגביע היורוקאפ (פיב"א). ובעונות 2011, 2012, 2013 השתתפה ביורוצ'לנג'.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל הקפריסאית בכדורסל|הליגה הקפריסאית]]**:
**אליפות (2): 2011, 2012
**חצי גמר: 2010, 2013
* **[[הגביע הקפריסאי בכדורסל|הגביע הקפריסאי]]**:
**זכייה (3): 2011, 2013, 2015 
**חצי גמר: 2002, 2005, 2006
* **הסופרקאפ הקפריסאי**:
**זכייה (2): 2011, 2018
**גמר: 2012, 2013, 2015

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:ניקוסיה: ספורט
יוני לביא

הרב **יונתן (יוני) אליעזר לביא** (נולד בכ"א באייר ה'תשל"ט, 18 במאי 1979) הוא רב, מראשי ארגון קהלים, מרצה לנוער, הורים ומורים בנושאים חינוכיים ותורניים, וכותב בבמות שונות. מגיש תוכנית שבועית ברדיו 'כאן מורשת'. מחבר סדרת ספרי "היי הרב" וספרים נוספים.

## ביוגרפיה
נולד בשכונת גבעת שאול בירושלים למנחם ורחל אלטמן וגדל בשכונת הר נוף, ירושלים, כיונתן אליעזר אלטמן. למד אצל הרבנים אברהם שפירא, שלמה אבינר ויוסף קלנר ובישיבת ירושלים לצעירים וישיבת מרכז הרב. מוסמך לרבנות ובעל תואר ראשון בהוראה ותואר שני במדע, הלכה וחינוך. שירת בצה"ל במדור עתי"ד ברבנות הצבאית, בתחום של יצירת תכנים יהודיים ערכיים לחיילי צה"ל.

ממוזער|יוני לביא, 2010
בשנת 2000 היה ממייסדי מוקד חברים מקשיבים, אותו ניהל עד שנת 2018. הרב לביא כותב בעלוני השבת עולם קטן וגילוי דעת. לימד בעבר בישיבת ההסדר בבית שמש ובבית ספר להעצמה אישית ולהכשרת מטפלים – "תורת החיים". הרב לביא מרבה להרצות לתלמידים, מורים והורים, בעיקר מהמגזר הדתי, על התמודדויות של נוער, בעיקר בנושא השפעות המדיה והאינטרנט על בני נוער ומבוגרים. הוציא עם הרב יניב חניא שני דיסקים בשם "מדברים אמונה" על שאלות אמונה לנוער. הוא כותב ומרצה גם בנושאי זוגיות, היכרויות ואהבה, מנחה סדנאות ושבתות לרווקים ולרווקות ועורך חתונות לציבור הכללי במסגרת ארגון צוהר.

הרב לביא כותב בעלוני השבת "גילוי דעת" ו"שלום לעם", וכן כותב קבוע בעיתון לילדים – "אותיות וילדים". הוא עורך את האתר "מילה טובה" שבו מאמרים, סיפורים, שירים וסרטונים חינוכיים.

בעבר היה רב אולפנות צביה במעלה אדומים, צביה בבני ברק, אמית להב"ה ואולפנית ישורון. בנוסף, שימש כרב קהילת צעירי הדר גנים בפתח תקווה.

הרב לביא נשוי לרעות, אב לחמישה וגר בפתח תקווה.

## ספריו
* **שאלות לאתאיסט**, 2004. עוסק בנושא של אמונה וכפירה
* **היי הרב – שיחות שנוגעות בחיים**, דברי שיר, 2019. שיחות וואטסאפ עם שואלים
* **היי הרב 2 – שיחות מהחיים על קשרים ואהבה**, דברי שיר, 2020. שיחות וואטסאפ עם שואלים
* **שאלות מהלב שלי – שיחות עם ילדים על עצמם ועל החיים**, דברי שיר, 2021
* **העתיד מתחיל עכשיו – שיעורים קטנים לחיים גדולים**, ידיעות ספרים, 2022
* **לגעת בחיים – מבט בהיר על אתגרי השעה,** דברי שיר, 2023
* **היי הרב 3 – להיות יהודי מאמין בעולם המודרני**, דברי שיר, 2023. שיחות וואטסאפ עם שואלים
* **עושים עניין - מסע אישי ומשפחתי בין הפרשה לחיים, [[הוצאת מגיד]],** 2025. ספר הנחיה לשולחן שבת

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* שיעורי וידאו של הרב לביא, בערוץ מאיר
* מאמרים של הרב לביא, באתר אש התורה
*ראיון בעיתון שביעי 1, 2
* כל הכתבות והטורים -  הרב יוני לביא, באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:חיילי הרבנות הצבאית
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:ראשי אולפנות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
פלסטינו

**מועדון ספורט פלסטינו** (בספרדית: **Club Deportivo Palestino**) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מקצועני מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה. המועדון נוסד בשנת 1920 ומשתתף במשחקי ליגת העל הצ'יליאנית. משחקי הבית של הקבוצה מתקיימים באצטדיון אסטדיו מוניסיפל דה לה סיסטרנה, בעל תכולה של 12,000 מושבים.

## היסטוריה
המועדון נוסד על ידי קבוצת מהגרים פלסטינים חברי קהילת הפלסטינים-צ'ילאנים, ב-20 באוגוסט 1920. בתחילת דרכו שיחק המועדון בטורניר הכדורגל המקומי באוסורנו. עם הקמת הליגות המקצועניות בצ'ילה על ידי התאחדות הכדורגל הצ'ילאנית, בשנת 1952, החל המועדון לשחק בליגת המשנה בצ'ילה. כבר בשנה הראשונה של הליגה זכה המועדון בעלייה לליגה הבכירה.

בשנת 1955 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו, תחת הדרכתו של המאמן הארגנטינאי גיז'רמו קול. בשנה זו נודע המועדון בכינוי "המיליונרים", בשל היכולת הכלכלית שלו לצרף שחקני כדורגל מהדרג הראשון. בשנת 1978, תחת הדרכתו של הצ'ילאני אליאס פיגרואה, זכה המועדון באליפות השנייה שלו וגם בגביע הצ'ילאני, ובכך השלים זכייה בדאבל. בשנה זו המועדון גם קבע שיא מקומי של מספר משחקים רב ללא הפסד.

בשנת 2004 המועדון הפך לחברה רשומה ונרשם למסחר בבורסה לניירות ערך של צ'ילה ושל הרשות הפלסטינית, אך השינוי לא גרם לשינוי משמעותי במצבה הפיננסי של הקבוצה.

בטורניר הקלאוסורה של 2008 הפסידה הקבוצה בגמר מול קבוצת קולו קולו האלופה. ההגעה לגמר גרמה לעליית ערך המניות בבורסות של צ'ילה והרשות הפלסטינית.

בשנת 2012 עבר שחקן הקבוצה רוברטו קטלאן (Roberto Kettlun) לקבוצת הילאל אל-קודס ממזרח ירושלים שהייתה חלק מליגת העל הפלסטינית.

בחורף 2020, יצרנית הרכב הרוסית UAZ הפכה לספונסר הקבוצה.

## תארים
### תארים מקומיים
***[[ליגת העל הצ'יליאנית|אליפות צ'ילה]]**
****אלופה (2)**: 1955, 1978
****סגנית (4)**: 1953, 1974, 1986, 2008
***[[הגביע הצ'יליאני]]**
****זוכה (2)**: 1975, 1977
***[[ליגת המשנה הצ'יליאנית]]**
****אלופה (2)**: 1952, 1972

## תאריכים ושיאים
* מספר שנים בליגת העל הצ'יליאנית: 53
* מספר שנים בליגת המשנה הצ'יליאנית: 4
* מספר הפעמים שהשתתפה בקופה ליברטדורס: 3
* הניצחון בהפרש השערים הגדול ביותר: 9:0 נגד דפורטיבו טמוקו (1999)
* ההפסד בהפרש השערים הגדול ביותר: 1:10 נגד אוניברסידד קאתוליקה (1994)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'יליאניות
קטגוריה:סנטיאגו דה צ'ילה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1920
פרנקיה התיכונה

**פרנקיה התיכונה** (בלטינית: **Francia media**) הייתה ממלכה פרנקית קצרת ימים שנוצרה בשנת 843 בעקבות חוזה ורדן שחילק את האימפריה הפרנקית בין בניו של לואי החסיד. פרנקיה התיכונה שכנה בין שתי אחיותיה המערבית והמזרחית, והתחומה נכללו האזור שבין נהרות הריין והסכלדה, בנוסף ללותרינגיה, החוף הפריזי של הים הצפוני, שטחי ממלכות בורגונדיה , פרובאנס ואיטליה.

את שטחי פרנקיה התיכונה ירש לותאר הראשון, בנו הבכור של לואי החסיד, לאחר מלחמת אזרחים קצרה עם אחיו הצעירים לודוויג הגרמני וקרל הקירח. הממלכה של לותאר כללה ערים חשובות מאוד באותה התקופה - אאכן, שהייתה מושבו של קרל הגדול, ורומא. לפרנקיה התיכונה לא הייתה שום זהות היסטורית או אתנית שקשרה את אנשיה יחד. גם הגאוגרפיה פגעה בסיכוייה להתפתח לישות אחידה ויציבה, צורתה, כרצועה צרה יחסית הנמתחת מצפון לדרום, יצרה לה גבולות ארוכים וקשים להגנה, ובנוסף שרר נתק בין חלקיה הדרומיים לצפוניים, שביניהם חצצו הרי האלפים.

בשנת 855, על ערש דווי, חילק לותאר הראשון את ממלכתו בין בניו בשנית. הוא הוריש את איטליה ואת רומא לבנו הבכור לודוויג. רוב האדמות שמצפון לאלפים (שנקראו לותרינגיה, על שמו) ניתנו לבנו לותאר השני, ופרובנס ובורגונדיה ניתנו לבנו קרל, עד למותו בשנת 863, עת חולקה ממלכתו בין אחיו. לאחר מותו של לותאר השני בשנת 869, חולקו אדמותיו בין דודיו.

שלא כמו אחיותיה המערבית והמזרחית שיצרו את צרפת וגרמניה המודרניות, בהתאמה, נותרה פרנקיה התיכונה על תילה למשך תקופה קצרה מאוד. במהלך השנים שולבו אדמות הממלכה באימפריה הרומית הקדושה - תחילה לותרינגיה בשנת 880, לאחר מכן איטליה בשנת 952 ובורגונדיה ב-1033. במאה ה-15 רכשו דוכסי בורגונדיה אדמות של האימפריה הרומית הקדושה וצרפת בשטח שבין בורגונדיה לארצות השפלה בניסיון ליצור ממלכה פרנקית תיכונה חדשה, אולם אמביציות אלו של שארל הראשון התנפצו בשנת 1477, בקרב נאנסי.

## ראו גם
* פרנקיה המזרחית
* פרנקיה המערבית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:פרנקים
France 3

**France 3** הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי. זהו הערוץ הציבורי השני באחוזי הרייטינג בצרפת. בין תכניו שעשועונים מצליחים, אופרות סבון וחידונים. כמו כן משדר הערוץ דרמות, תוכניות בשידור חי, תוכניות ילדים, חדשות ותוכניות תעודה.

הערוץ הושק ב-31 בדצמבר 1972, כשהוא משדר תחילה רק 3 שעות ליום.

החל ממרץ 2012 הערוץ משודר בישראל בחברת הכבלים הוט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים
קטגוריה:שידור ציבורי
ג'רי היידנרייך

**ג'רום אלן "ג'רי" היידנרייך** (באנגלית: **Jerôme Alan "Jerry" Heidenreich**; 4 בפברואר 1950 - 18 באפריל 2002) היה שחיין אמריקאי. היה אלוף אולימפי בעל 4 מדליות אולימפיות מהן 2 זהב ושיאן עולם.

## ביוגרפיה
היידנרייך נולד בטלסה, אוקלהומה. הוא החל לשחות בגיל 6. התאמן בהדרכתו של דון איסטרלינג בארלינגטון, טקסס. בהמשך למד ושחה באוניברסיטת סאות'רן מתודיסט שבדאלאס (SMU). 

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי קולומביה בשנת 1971 זכה היידנרייך ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בשלושת משחי השליחים ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.30 שניות.

באליפות המכללות בשחייה של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1972 זכה היידנרייך במדליית זהב במשחה ל-220 יארד חופשי.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה היידנרייך ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם דייב אדגר, ג'ון מרפי ומארק ספיץ בשיא עולם חדש של 3:26.42 דקות, לפני ברית המועצות (3:29.72 דקות) ומזרח גרמניה (3:32.42 דקות) כשחיין שלישי הוא שחה את המשחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה המהירה באולימפיאדה - 50.78 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:48.16 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:52.12 דקות) וקנדה (3:52.26 דקות) כשחיין אחרון הוא שחה את סגנון החופשי ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 51.67 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.65 שניות, אחרי ספיץ שקבע שיא עולם חדש של 51.22 שניות ולפני ולדימיר בור מברית המועצות (51.77 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.74 שניות, אחרי ספיץ שקבע שיא עולם חדש של 54.27 שניות וברוס רוברטסון מקנדה (55.56 שניות).

ב-18 באפריל 2002 שם קץ לחייו היידנרייך בפריז, טקסס.

## תארים והשגים
*בסך הכל קבע היידנרייך 6 שיאי עולם, כולם במשחי השליחים.
*בשנת 1992 זכה היידנרייך להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:טלסה (אוקלהומה): אישים
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:מתאבדים: ספורטאים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:אוקלהומה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
שמיץ

**שמיץ** (Schmitz) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו נפח.  

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
אורי בידץ

**אורי בידץ** (20 בפברואר 1927 – 7 ביולי 2025) היה אלוף-משנה בצה"ל. שימש במשך 22 שנה מנהל רשות שמורות הטבע.

## ביוגרפיה
נולד ביבנאל וב-1946 התגייס לפלמ"ח. מדצמבר 1947 עד תחילת 1948 נטל חלק בקרבות סג'רה ועין מאהל בגליל ולאחר מכן הצטרף לגדוד החמישי בחטיבת הראל והשתתף בליווי שיירות לירושלים ובקרבות באזור שער הגיא וירושלים. היה מפקד מחלקת החוד בפלוגת  שכבשה לאחר קרב קשה את משלט י"ד ליד משטרת לטרון במבצע יורם, אך נאלצה לסגת בהוראת המפקדה הממונה. שימש כמפקד פלוגה במבצעים מכבי, דני וחורב.

בהמשך שירת כמפקד גדוד 12 בחטיבת גולני בין השנים 1957–1958, ב-1959 נתמנה לסגן מפקד החטיבה וב-1961 לקצין אג"ם של פיקוד הצפון. ב-1963 יצא להשתלמות צבאית באנגליה ולאחריה נתמנה כמדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1965 התמנה למפקד חטיבה 3 (אלכסנדורני) – חטיבה מרחבית בגזרות סוריה ולבנון.

במלחמת ששת הימים עמד בראש חטיבה מוקטנת בתוך חטיבת הנגב (הכוח המאולתר כונה "כוח א–ב") בגזרת פיקוד הדרום. הכוח כלל את גדודי החי"ר 112 ו-132, וכוח טנקים. תפקידו הראשוני של הכוח היה ריתוק מתחם קוסיימה הגדול והסחת הצבא המצרי מהמאמץ הישראלי העיקרי בקרב ההבקעה באום-כתף. הכוח כבש את מוצבי ה"סבחה" וב-7 ביוני, לאחר כיבוש אום-כתף ואבו עגילה, כבש את מתחם קוסיימה, לאחר שרוב הכוח המצרי נמלט ממנו.

לאחר המלחמה שימש כמפקד בה"ד 3. ב-1969 מונה למפקד מרחב שלמה (דרום סיני). ב־1971 השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו החל בלימודי היסטוריה של המזרח התיכון וערבית באוניברסיטה, ובמהלך לימודיו מונה לסגן מנהל מינהל מקרקעי ישראל

במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד חטיבה 99, שהוצבה תחילה בגזרת אילת ולאחר מכן עברה לגזרת תעלת סואץ. במלחמה זו נהרג בנו  במבואות אסמאעיליה.

ב-1981 הובא על ידי אברהם יפה לרשות שמורות הטבע ושימש כמנהל הרשות עד 2003. כיהן כיושב ראש בעמותות "קרן היעל" ו"אגודת חי-בר". ב-2013 זכה לאות יקיר העיר רמת גן.

### חיים אישיים
אורי בידץ התגורר ברמת גן. היה נשוי לדקלה (לבית גלובמן-גוברין) עד למותה ב-2018. לזוג נולדו שני בנים ובת.

בנו הבכור, , שהיה קצין בסיירת מטכ"ל, נהרג במלחמת יום הכיפורים. בתו השנייה, רונית שרמייסטר, הייתה ממקימי מצפה חרשים ואדריכלית נוף. בנו השלישי, יוסי, היה גם הוא לוחם בסיירת מטכ"ל, והמשיך בתפקידים שונים בחיל המודיעין עד לתפקיד ראש חטיבת המחקר. תפקידו האחרון היה בדרגת אלוף, כמפקד המכללות הצבאיות.

נפטר ב-7 ביולי 2025, ונקבר בבית העלמין בית גן ביבנאל .

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה ישראלים
קטגוריה:מפקדי חטיבות חי"ר במילואים
קטגוריה:יבנאל: אישים
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:מנהלי רשות הטבע והגנים
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:מפקדי מרחב שלמה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
כרמין

**כַּרְמִין** (מאנגלית: **Carmine**) נקרא גם **אגם השני**, **אדום טבעי 4**, **C.I. 75470** או **E120** הוא פיגמנט של צבע אדום בוהק המשמש כצבע מאכל. כרמין מופק מחומצה קרמינית המופקת מכנימת קוצ'יניל. כרמין משמש לייצור של פרחים מלאכותיים, צבעים, גלידות, ממתקים, יוגורט וסוגים מסוימים של מיצים לשתייה. כרמין גם משמש לצביעת משקאות אלכוהולים כגון קמפארי. הכרמין עלול לגרור תגובות אלרגיות  ולהזיק לילדים היפראקטיביים.

כדי להכין כרמין טוחנים את כנימות הקוצ'יניל לאבקה, ומרתיחים אותה באמוניה או בתמיסת נתרן פחמתי. את החומרים הלא מסיסים מסננים ומוסיפים אלום לתמיסה הכרמינית כדי לזרז את מלחי האלומיניום בתמיסה שנקראת אגם השני. הטוהר של הצבע האדום מובטח בשל העדר ברזל.

## אטימולוגיה
המילה כרמין בצרפתית נובעת מהמילה הלטינית karminium (ארגמן), המילה הערבית קרימז, המילה בסנסקריט קרימיגה.

## קישורים חיצוניים

* מאמר על כשרות הכרמין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צבעי מאכל
אכילאס קאימקלי

**אכילאס קאימקלי** (ביוונית: **Αχιλλέας Καϊμακλίου**), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהפרוור **קאימקלי** בעיר ניקוסיה, המתמודדת בליגת העל הקפריסאית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1943, כאחד המועדונים המייסדים של ליגת הכדורסל הקפריסאית. הקבוצה מייצגת את הפרוור הכי צפוני של העיר ניקוסיה, ליד הגבול עם הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין.
 
החל מעונת 1986/87 משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'.

בחודש אוקטובר 2011, הורדה הקבוצה לליגה השלישית עקב בעיות פיננסיות.

## תארים והישגים
* **[[ליגת העל הקפריסאית בכדורסל|הליגה הקפריסאית]]**: 
**אליפות (5): 1975, 1977, 1984, 1986, 1993 
**מקום שני: 1987, 1989, 1990, 1992, 1997, 1999 
***[[הגביע הקפריסאי בכדורסל|הגביע הקפריסאי]]**: 
**זכייה (7): 1974, 1975, 1976, 1977, 1988, 1990, 2000 
**גמר: 1981, 1982, 1983, 1984, 2010 
***הסופרקאפ הקפריסאי**: 
**זכייה (4): 1990, 1992, 1993, 1996 

## שחקנים בעבר ובהווה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:ניקוסיה: ספורט
מבצעי שפט

**מבצעי שפט** היו שתי פשיטות של כוחות חי"ר מוסק לעומק סוריה שנערכו בתקופת מלחמת ההתשה במטרה לפגוע במטרות צבאיות או אסטרטגיות ובכך להקטין את הרצון הסורי להסלים את המתיחות בגבולה עם ישראל.

## הרקע
בפברואר 1970 יזמו הסורים מספר תקריות אש בין צבא סוריה לבין צה"ל לאורך הגבול. בתקריות האש נהרגו ארבעה חיילים ישראליים ו 12 נפצעו. צה״ל החליט להגיב בפשיטות מוסקות של כוחות חי"ר מובחר לחבלה הפגנתית במתקנים צבאיים בעומק שטח סוריה. במרץ בוצעו שלוש פשיטות ישראליות מוסקות עמוקות שגרמו נזק למתקנים צבאיים סוריים ולאחריהן לא יזמו עוד הסורים תקריות אש והשקט נשמר בחזית הסורית למשך מספר חודשים.

בחלוף מספר חודשים פנתה מצרים לסוריה וביקשה ליזום תקריות אש במטרה להקטין את הלחץ הכבד שהפעיל צה"ל על צבא מצרים בחזית התעלה במלחמת ההתשה. כתוצאה מתקריות האש הללו שיזמו הסורים נהרגו בחודש יוני 1970 12 חיילי צה"ל ו- 63 נפצעו. שוב החליטה ישראל להלום בעומק סוריה ולאותת לסורים כי ייזום תקריות אש יגבה ממנה מחיר כבד.

## הפשיטות
שתי הפשיטות נערכו בלילה שבין 16 ל-17 ביוני 1970 ונקראו מבצע שפט 37 ומבצע שפט 47.
### שפט 37
שני מסוקי יסעור ובהם כוח בפיקוד סגן מפקד גדוד הנח"ל המוצנח, רס"ן דורון רובין, המריאו בשעה 21:37 לתקיפת מחנה נאבק שהיה מחנה טירונים עורפי של הצבא הסורי כ- 70 ק"מ צפון מזרחית לדמשק. המסוקים נחתו סמוך למחנה ופרקו מתוכם את הכוח ומרגמות כבדות. אחד המסוקים שב לישראל ואילו השני המריא שוב לגובה 2500 רגל ושימש לתצפית טיווח המחנה הסורי. לאחר שהחיילים סיימו לשגר את 70 פצצות המרגמה על המחנה הסורי, שב המסוק לאסוף את הכוח ושב לישראל דרך לבנון ומעל הים התיכון. שני חיילים סוריים נהרגו מההפגזה וחמישה נפצעו בפעולה. לצה"ל היה פצוע קל אחד.

### שפט 47
מסוק סופר פרלון ובו כוח של 11 צנחנים בפיקודו של סרן אסף חפץ המריא בשעה 21:46 מרמת דוד לעבר סוריה לפיצוץ גשר על ציר דמשק סווידא. מסוק נוסף הועמד בכוננות עם עשרה לוחמים נוספים.
חדירת המסוק אותרה על ידי מכ"מי הגילוי האוויר הסורי שהזניקו לעברו שני מטוסי ירוט מדגם מיג 21 ומטוס תקיפה מדגם סוחוי 7. חיל האוויר הזניק בתגובה מטוס פנטום מטייסת 69 והתנהל קרב אוויר אך לא הופלו בו מטוסים. בינתיים נחת הכוח הישראלי ופוצץ את הגשר בעוד המסוק ממתין לשובם של הצנחנים. לאחר כ- 45 דקות הושלם המבצע והכוח שב לישראל בשלום.

## תוצאות הפשיטות
הפשיטה לא הביאה לשקט בגבול הצפוני. עוד באותו החודש ביצעה סוריה מתקפה ממוקדת בניסיון לכבוש מוצבים ברמת הגולן. מתקפה זו גררה תגובה ישראלית רחבה שפתחה שלושה ימי קרבות שכונו מלחמת שלושת הימים.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
*מבצעי "שפט 37" ו"שפט 47", אתר חיל האוויר

שפט
שפט
שפט
שפט
שפט
צ'ינאר

**צ'ינאר** הוא ליקר אפריטיף איטלקי מריר שמיוצר מ 13 עשבי תיבול וצמחים. הבולט שבין המרכיבים של הצ'ינאר הוא הארטישוק (מלטינית: *Cynara scolymus*), שממנו נגזר שם המשקה. טעמו של המשקה הוא מר-מתוק ויש בו 16.5 אחוזי אלכוהול. צ'ינאר מיוצר החל משנת 1949.

משנת 1995 הצ'ינאר מיוצר ומופץ על ידי קבוצת קמפרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* הדף של צ'ינאר באתר קמפרי
* "צ'ינאר וקוקטייל טרידנט - באתר The Spirit World
* 

**פרסומות**
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:אפריטיפים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: ליקרים
קונגו (ספר)

**קונגו** (באנגלית: **Congo**) הוא ספר מאת מייקל קרייטון אודות מרדף אחר יהלומים כחולים, החבויים בעיר האבודה זינג' שבליבה של אפריקה. הספר יצא לאור בשנת 1980, והפך לסרט ב-1995.

## עלילה
הסופר משלב בדיה ומדע פופולרי בסיפור מסעם של קארן רוס – דוקטור למתמטיקה ולמחשבים העובדת כסוכנת המכון למחקר ואיתור מרבצי טבע, של הזואולוג פיטר אליוט, ושל איימי - גורילה שמאז גיל ינקות לומדת את שפת הסימנים במעבדת המחקר של פרופ' אליוט באוניברסיטת ברקלי. השלושה חוברים לקפטיין מונרו ולקבוצת סבלים אפריקאים, ונסחפים להרפתקאת-ג'ונגלים כנגד משלחת יפנית-גרמנית מתחרה, שבטי קניבלים מורדים, נהרות שוצפים, היפופוטמים והרי געש. המסתורין שמלווה אותם ואת הקוראים מתחילת העלילה: מי הם אותם יצורים דמויי גורילה הנראים במטושטש בשידור לוויין קצר שנקלט במכון, ומדוע הם מחסלים את כל מי שמתקרב לעיר האבודה זינג'?

## קישורים חיצוניים
* 
*קונגו, מייקל קריצ'טון ; מאנגלית - אלה כהן, ספרית מעריב, 1982

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 1980
קטגוריה:מייקל קרייטון
רנטה פוגל

**רנטה פוגל-היינריך** (בגרמנית: **Renate Vogel-Heinrich**; נולדה ב-30 ביוני 1955) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופת עולם בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם שהתמחתה בעיקר בסגנון חזה.

## ביוגרפיה
פוגל נולדה בקרל-מרקס-שטאדט (כיום קמניץ). 

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה פוגל במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:24.91 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:20.75 דקות ולפני מערב גרמניה (4:26.46 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.87 דקות.

### אלופה ושיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה פוגל ב-3 מדליות זהב. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.74 דקות, לפני ליובוב רוסנובה מברית המועצות (1:15.42 דקות) ובת ארצה בריגיטה שוכארדט (1:15.82 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.01 דקות, לפני בת ארצה הנלורה אנקה (2:40.49 דקות) ולין קוללה מארצות הברית (2:41.71 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אולריקה ריכטר, רוזמרי קותר וקורנליה אנדר בשיא עולם חדש של 4:16.84 דקות, לפני ארצות הברית (4:25.80 דקות) ומערב גרמניה (4:26.57 דקות). 

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה פוגל בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:13.78 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.69 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא עולם חדש של 1:12.91 דקות.

בתחרות שחייה שנערכה בקונקורד, קליפורניה ב-1 בספטמבר אותה שנה קבעה פוגל במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 1:12.28 דקות.

בשנת 1979 ברחה פוגל למערב גרמניה דרך הונגריה, שם החלה לעבוד כמאמנת שחייה.

## שימוש בסמים
פוגל הייתה מהראשונות שסיפרו על השימוש הלא חוקי בסמים בקרב ספורטאים ולכן הייתה חשופה להתקפות מצד גורמים ממזרח גרמניה.

לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב http://www.alexandriamasters.com/articles/drugs.htm.

## תארים והישגים
*פוגל שברה 4 שיאי עולם בשחייה, 2 שיאי עולם במשחה ל-100 מטר חזה ו-2 שיאי עולם במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:שחייניות אולימפיות מזרח גרמניות
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חזה מזרח גרמניות
קטגוריה:מאמנות שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מזרח גרמניות: שחייה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
סוונזי

**סוונזי** (באנגלית: **Swansea**, בוולשית: **Abertawe**) היא עיר ומחוז עירוני בדרום ויילס, ויילס, הממלכה המאוחדת. העיר ממוקמת על חופה הדרום־מערבי של ויילס, ואוכלוסייתה מונה כ־241,282 תושבים - היא העיר השנייה בגודלה מבחינת אוכלוסייתה בוויילס לאחר קארדיף, והמחוז השלישי בגודלו. במהלך שיאה של המהפכה התעשייתית במאה ה־19, הייתה סוונזי לאחד ממרכזי תעשיית הנחושת החשובים בעולם. בשנת 1768 נוסדה קהילה יהודית בעיר.

## השכלה
בסוונזי יש שני מוסדות להשכלה גבוהה: אוניברסיטת סוונזי שלה קמפוס בפארק סינגלטון ואוניברסיטת ויילס טריניטי סנט דייוויד, בנוסף שני קולג'ים: גואר קולג' סוונזי וסוונזי קולג'. 

### ספורט
לעיר קבוצת כדורגל סוונזי סיטי המשחקת בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ושתי קבוצות רוגבי: סוונזי אר־אפ־סי ואוספריס המשחקות בליגת הרוגבי הראשונה של וולש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

מרכז|750px
תמונה פנורמית של מפרץ סוונזי

*
קטגוריה:ויילס: ערים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
The Lazy Song

**The Lazy Song** הוא שירו של הזמר והמלחין האמריקאי ברונו מארס. השיר הוא חלק מאלבום הבכורה של מארס – Doo-Wops & Hooligans, והוא הסינגל השלישי שיצא מהאלבום ב-15 בפברואר 2011. מארס כתב את השיר יחד עם קיינאן וצוות ההפקה שלו – הסמיזינגטונס, שבנוסף הפיקו את הסינגל. השיר מושפע מבחינה מוזיקלית מסגנונות הרגאיי והסגנון המוזיקלי של הוואי ובעל אלמנטים של פופ ו-R&B. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים בממלכה המאוחדת, והפך לרביעי במספר שהגיע למקום זה אחרי "Nothin' on You", "Just the Way You Are" ו-"Grenade".

נכון להיום 2011 נמכרו 6.5 מיליון עותקים דיגיטליים של השיר. בשבוע ה-15 לצאת השיר הגיע למקום הרביעי במצעדים בארצות הברית.

מבקרים רבים ציינו את השפעות הרגאי על השיר. הביקורות על השיר היו ברובן חיוביות ורבות אף שיבחו את השיר ואת האווירה הנעימה והפסטורלית שהוא משדר, "בו מתואר היום בו הדמות הראשית לא תעשה כלום".

הקליפ המוזיקלי של השיר מציג חבורת אנשים מחופשים לשימפנזים. הקליפ כולו הוא צילום אחד ממושך וארוך של מארס שר את השיר בחדר שינה ומסביבו השימפנזים רוקדים, משתוללים ומחקים לרקע מילות השיר. פיליפ לורנס מבצע הופעה בקליפ כשהוא שר שורה אחת, עד שהשימפנזים דוחפים אותו החוצה ופעם נוספת בסוף הקליפ. הקליפ בוים על ידי מארס וקמרון דאדי.

השיר נכנס לאלבום הלהיטים הישראלי "NOW 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום. *The Lazy Song* נכנס גם לאלבום הלהיטים "Now That's What I Call Music! 79", שזוהי הגרסה הבריטית והמפורסמת של סדרת האלבומים, והוא נכנס גם ל-"Now That's What I Call Music! 39" בגרסה האמריקאית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי ברונו מארס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
פס (הרלדיקה)

ה**פֶס** הוא מטען הרלדי אשר מהווה פס רחב לרוחבו של המגן כך שהמגן מחולק לשלושה חלקים. רוחבו של הפס הוא בין שליש לחמישית מרוחבו של המגן, לרוב תלוי בעובדה האם הפס מוטען במטען משנה או ריק. המונח פס משמש גם לציון חלוקת השדה לשני חלקים, עליון ותחתון, כך שיופיע בבלאזון המונח "חלוקה באמצעות פס". 

## דוגמאות

קובץ:Fess demo.svg|ארז'ן, **פס** גולס
קובץ:Party per fess demo.svg|חלוקה באמצעות פס
קובץ:Austria Bundesadler.svg|סמל אוסטריה המציג מגן גולס פס ארז'ן


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטענים הרלדיים