הר מירון

[שמאל|ממוזער|250px|[קבורה|קבר שמאי הזקן בהר מירון]]
שמאל|ממוזער|250px|עין הזקן
[שמאל|250px|חניון הפסגה. החניון ממוקם על תוואי [שביל ישראל.|ממוזער]]
שמאל|ממוזער|250px|הר מירון בשלג, מבט מצפון
שמאל|ממוזער|250px|מראה מהר מירון לכיוון דרום מזרח
ממוזער|מושב מירון, כפי שנראה מההר
**הַר מֵירוֹן** (בערבית: **جبل الجرمق**, ג'בל אל־ג'רמק) הוא ההר הגבוה ביותר בשטח ארץ ישראל שממערב לנהר הירדן והרביעי בגובהו בישראל כולה. הוא שוכן בין צפת למעלות תרשיחא ופסגתו מתנשאת לגובה של 1204 מטר מעל פני הים, והיא הגבוהה ביותר ברכס הרי מירון שבגליל העליון. בעבר התנשא ההר לגובה של 1,208 מטר מעל פני הים, אך צה"ל שיטח את פסגת ההר לצורך הקמת יחידת בקרה אווירית והנמיכה במעט.

הר מירון הוא אחד האזורים הגשומים ביותר בישראל, בממוצע יורדים בו כ־900 מילימטר גשם בשנה. במרבית החורפים יורד בהר מירון שלג שנערם. ההר מכוסה בחורש ים תיכוני שכולל שיחי אלון, חרוב, שיחי קטלב אדומי גזע ואחרים.

בעקבות מלחמת חרבות ברזל לפני ל"ג בעומר ההר הוכרז כשטח צבאי סגור.

## שמו של ההר
שמו הערבי של ההר הוא **ג'בל אל־ג'רמק**. שמו העברי הנוכחי ניתן לו בראשית שנות ה־50 על ידי ועדת השמות הממשלתית, בשל סמיכותו למירון הקדומה, היושבת במורדו המזרחי. סברה למקור השם הערבי הוותיק "ג'רמק" היא בשבט תמני בעל שם דומה שהשתקע בהר. אפשרות נוספת היא שההר נקרא על שם מערות מיוחדות שקיימות בהר שנקראות בערבית ג'רמק.

קודם לכן נקרא ההר בקרב היישוב העברי בשם **הר עצמון**, בעקבות תיאור הר נישא בשם זה בכתבי יוסף בן מתתיהו. כיום מקובל זיהויו של הר עצמון בגליל התחתון המערבי, שאליו נדד שם זה. יוסף ברסלבי כתב שמי שהחדיר את השם "הר עצמון" כשם עברי של ג'בל ג'רמק היה אליהו ספיר שהביא את הזיהוי בספרו "הארץ" שיצא בשנת 1911. ברסלבי משער שספיר לקח את השם מלקסיקון של גוסטב בוטגר שיצא בשנת 1879 בגרמנית והביא את הזיהוי בשם ספ (Sepp). השם מירון נכנס באיטיות לתודעה הציבורית ובשנות ה־60 עוד נעשה שימוש בשם "הר עצמון" בהתייחסות להר.

לפי השערה אחת, שמו בתקופת חז"ל היה 'הר זבד'.

## שמורת הר מירון

שמורת הר מירון היא שמורת טבע מוכרזת בגליל המהווה את שמורת הטבע הגדולה בצפון ישראל, כששטחה הוא 90,596 דונם. השמורה הוכרזה ב־9 בדצמבר 1965, ועברה מספר הרחבות וגריעות שטחים מאז.

הפסגה סגורה למבקרים בגלל הבסיס הצבאי השוכן בה, ומשכך אתר הביקור העיקרי בהר הוא "שביל הפסגה" - שביל מעגלי באורך כ-2.5 קילומטר שמקיף אותה, ובחלקו מהווה חלק משביל ישראל. מהשביל נפרשות תצפיות לרוב שטח הגליל העליון. מכמה נקודות בגוש הרי מירון ניתן לראות את כל רוחב ארץ ישראל, מהים התיכון, הגליל התחתון, הכנרת והגולן. בשמורה נמצא בית ספר שדה הר מירון.

## התיישבות בהר
לאורך שנים הייתה התיישבות ענפה מסביב להרי מירון אך ברוב המקרים לא הוקמו יישובים בהר עצמו. על הפסגות הסמוכות להר מדרום נמצאת בית ג'אן. היישובים הוותיקים מסביב להר הם גוש חלב (כיום ג'יש), פקיעין וצפת שמשקיפה על ההר מהר כנען. יש הטוענים כי למרגלות ההר שכן היישוב הקדום מירום שמוזכר בתנ"ך כאחד המקומות שנכבשו על ידי יהושע בן נון:

יש הטוענים שזהו "הר עצמון" שהיווה זירת לחימה נגד גלוס בתחילת המרד הגדול.

קרוב לפסגת הר מירון קיימים שרידים של ניסיונות קודמים להתיישב בהר. יישוב זה כונה "ג'רמק" על שם שמו הערבי של המירון. הוא נוסד על ידי ישראל ב"ק ובנו ניסן ב"ק בשנת 1834, אך ננטש לאחר שנים בודדות.

## אתרים קדושים
כיום קיימים למרגלות הר מירון אתרים הקדושים ליהודים ולדרוזים. ביניהם ניתן למנות את קבר התנאים, רבי שמעון בר יוחאי ורבי אלעזר בנו, רבי יוחנן הסנדלר וגם קבר נבי סבלאן.

### יהושע בן נון
ישנה עדות מהמאה ה־13 לכך שהר מירון זוהה כמי מרום, זירת הקרב של יהושע בן נון במלכי הצפון:

עדות אחרת, מהמאה ה־14, זיהתה את מירון כמקום קבורתו של יהושע, הוא "הר געש".

### הלל ושמאי
עדויות לעלייה לקברי צדיקים במירון קיימות מסוף המאה ה־11. החל מהמאות ה־12 וה־13 הדיווחים, חלקם בידי יהודים וחלקם בידי ערבים, ממוקדים ומוסרים אודות עלייה לקברי הלל ושמאי, וכן על נס של הופעת מים מתוך סלע.

מנהגי ההשתטחויות עוררו התנגדות בחוגים רבניים שונים, בשל חשש לאיסור לא תדרשו על המתים. אמנם, יש שביארו איסור זה רק על מתים ולא על צדיקים שהרי גם במיתתם קרויים חיים וראיה מאליהו הנביא שעל אף שהיה כהן נכנס למערת המכפלה. בטקסים אלה השתתפו גם ערבים. החל מהמאה ה־13 נמסר על השתטחויות על קברי צדיקים דווקא בעונת האביב, בעיקר בפסח שני, אך גם במועדים אחרים. במאה ה־14 יש עדויות על עלייה לרגל למירון של יהודים שהגיעו מעבר לים. עד המאה ה־15 ממשיכים דיווחים רבים על עלייה לרגל בפסח שני לקברי הלל ושמאי.

למרגלות ההר בכיוון מזרח שוכן כפר שמאי.

### רבי שמעון בר יוחאי

דיווח בסוף המאה ה־15 מעיד על עלייה לקברי רבי שמעון בר יוחאי ובנו בשלושת הרגלים, הכוללת הופעת מים כגשם, ומאותה התקופה נעלמת, בהדרגה, ההתייחסות לקברי הלל ושמאי. ככל הנראה, המעבר מקברי הלל ושמאי לקבר הרשב"י נעוץ במסורת ספר הזהר, שהובאה על ידי יהודי ספרד שעלו לישראל בתקופה זאת. נוהג שהתקבל היה לערוך משמרות תפילה על קברו בראש חודש. במאה ה־16 נבנה מבנה על הקבר.

שלושת סוגי הביקורים שהונהגו במירון היו באותה התקופה: ביקור לשם תפילה בעתות משבר, ותפילה להורדת גשם בסוכות; ביקורי מקובלים וחבורותיהם לצורכי התייחדות ועיון בזהר בשלושת הרגלים כתחליף לעלייה לירושלים, בהשארת האר"י; קביעות של לימוד תורה וקבלה לצורך תפילה ותיקון על הגלות. התייחדות במירון בהקשר קבלי המשיכו בתאריכים שונים, גם במאות הבאות. המשמעות הרוחנית של העלייה למירון, הייתה חלק בלתי נפרד מהתפיסה החדשה, הקבלית, של חיבור לצדיק המת ולאלוהות באמצעות מקום קבורתו לצורך התעלות רוחנית. קבר הרשב"י היה היעד המרכזי, אך נוספו אליו גם ההשתטחות על קברי הלל, שמאי ור' יוחנן הסנדלר.

במאה ה־16 ניתן דיווח על ישיבה של שלושה ימים של האר"י ואנשי ביתו בל"ג בעומר, וכן של גילוח שערות בנו, כמנהג שכבר היה קיים, כנראה מנהג עממי:

עלייה זאת נחשבת על ידי רבים למקורה של הילולת בר יוחאי, שהפכה מאותה תקופה לעלייה לרגל המרכזית במירון.

בתחילת המאה ה־20, כבר היה מירון האתר המרכזי לעלייה לרגל, בכל ימות השנה, בעיקר בתקופה שלאחר פסח. שיא ההגעה לאתר בכל שנה היה תמיד סביב ל"ג בעומר. על פי דיווח מאותה התקופה, הגרעין של הפולחן במירון הוא חסידים, שערכו במקום וסביבו תקופות ארוכות של התייחדות, ריקודים, טבילות ותפילות. הללו אף הנהיגו הקבלה בין הרשב"י לבין רבי נחמן מברסלב, דרך גלגול נשמות. הדיווח ממשיך ומתאר כיצד ימים לפני ל"ג בעומר עוסקים במירון בתפילה, קריאת תהילים ועיון בזוהר.

למרגלות ההר בכיוון צפון מזרח שוכן היישוב בר יוחאי.

## צומח
בהר מירון קימים צמחים רבים וביניהם הצמחים הבאים:

### [[חד-פסיגיים]]
צבעוני ההרים, חלמונית זעירה, כרכום נאה, אירוס הדור, כרכום צהבהב, חלמונית גדולה, רצועית הגליל, שושן צחור, חבצלת קטנת פרחים, חצב מצוי, בן חצב יקינתוני, אירוס נצרתי יקינתון מזרחי, סתוונית ירושלים ועוד צמחים חד פסיגיים רבים אחרים. (מתוך אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 1 מבואות ומפתחות)

### [[דו-פסיגיים]]
אלון מצוי, אלון תבור, אלה אטלנטית, אלה ארצישראלית, אלת ספורטה, שיזף מצוי, אגס סורי, שזיף הדב, עוזרר, אלון התולע, רקפת יונית, אדמונית החורש, קטלב מצוי, אלת המסטיק, דולב מזרחי, מיושיה פעמונית, לוע הארי הגדול, קידה שעירה, אחירותם החורש, כלנית מצויה, נורית אסיה, פרג, פטל קדוש, חרצית עטורה, סביון, רקפת מצויה ועוד צמחים דו פסיגיים רבים אחרים. (מתוך אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 1 מבואות ומפתחות)

### תמונות של צמחים שגדלים במירון

קובץ:Iris-lortetii-56-Zachi-Evenor.jpg|אירוס הדור
קובץ:אירוס נצרתי 850.jpg|אירוס נצרתי
קובץ:Drimia maritima - Sea onion 05-2.jpg|חצב מצוי
קובץ:Paeonia mascula Piwonia koralowa 2019-05-03 04.jpg|אדמונית החורש
קובץ:Quercus calliprinos tree 1.JPG|אלון מצוי
קובץ:אלון התבור בצומת בית קשת.jpg|אלון תבור
קובץ:Quercus infectoria subsp. veneris, Akamas Paninsula, Cyprus.jpg|אלון התולע
קובץ:Pistacia lentiscus kz4.jpg|אלת המסטיק
קובץ:Lilium candidum in Wadi Kelah 1.jpg|שושן צחור בכרמל ברקע: אוניברסיטת חיפה
קובץ:Rubus sanctus kz04.jpg|פטל קדוש
קובץ:Anemone-coronaria-2016-Zachi-Evenor.jpg|כלנית מצויה
קובץ:Persian Buttercup 02.jpg|נורית אסיה
קובץ:116569 round-leaved cyclamen PikiWiki Israel.jpg|רקפת יונית
קובץ:Cyclamen persicum kz07.jpg|רקפת מצויה
קובץ:Chartzit24-1-09.jpg|חרצית עטורה
קובץ:IHM צבעוני ההרים.jpeg|צבעוני ההרים ובצד עלים של רקפת מצויה


## אסונות בהר
בליל ל"ג בעומר ה'תרע"א, 15 במאי 1911, גדש קהל רב את מתחם קבר רבי שמעון בר יוחאי בהר מירון בארץ ישראל העות'מאנית. מעקה שעליו נשענו אנשים רבים התמוטט, וקרוב למאה איש נפלו מגובה של כ־7–8 מטרים אל החצר למטה. באסון נהרגו לפחות 11 בני אדם ונפצעו לפחות 30.

בליל ל"ג בעומר, י"ח באייר ה'תשפ"א, 30 באפריל 2021, התרחש אסון בהילולת רבי שמעון בר יוחאי במירון ובו, עקב מעיכה וחנק שנגרמו בתדחוקת קהל, נספו 45 גברים וילדים, ונפצעו 102 בני אדם. זהו האסון האזרחי הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל. בעקבות האסון הוקמה ביוני 2021 ועדת חקירה ממלכתית לחקר האסון, שפרסמה את מסקנותיה במרץ 2024.

## היעדרויות באזור מירון
במקביל לתיירות המתקיימת בהר מירון, ולעלייה לרגל בל"ג בעומר ישנם אנשים שבאים ללון לינת קמפינג בהר ובסביבתו, במקביל קיימת תופעה שבה אנשים בעיקר בעלי אורח חיים היפי או חסרי בית מתגוררים דרך קבע במערות, כוכים ואוהלים באזור הר מירון, בנוסף, דווחו בתקשורת מספר מקרים של בני אדם שנעלמו באזור הר מירון ולא אותרו שוב, ביניהם מוישי קליינרמן, משה אליעזר אילוביץ, וחביב בן אבו, המשטרה מבצעת מעת לעת חיפושים בהר ובסביבתו, וכן פנתה לעולים והמטיילים בהר לסייע בחיפושים, בינואר 2023 נמצאו בהר עצמות אדם, אך דווח כי אינן שייכות לאחד משלושת הנעדרים הידועים בהר מירון.

## גלריה

קובץ:Nahal Amud (997009324084605171.jpg|נחל עמוד
קובץ:Safed 2009.jpg|צפת


## ראו גם
* נחל מירון
* הר בר יוחאי

## קישורים חיצוניים

* 
* שמורת הר מירון, באתר "טבע ונופים בישראל"
* 
* 
*  אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: קיבוץ יראון בגליל העליון, גלי צה"ל, 15 בינואר 2025
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שביל ישראל
מירון
מירון
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית