open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מטאורים (מיני-אלבום)

**מטאורים** הוא המיני-אלבום השישי של הזמר-יוצר הישראלי אליעד נחום, שיצא לאור ב-6 ביולי 2025. האלבום הופק על ידי שגיא ברייטנר. הוא כולל חמישה שירים באורך כולל של כ-13 דקות.

## רקע
המיני-אלבום יצא כפרויקט שהגיע כשנתיים לאחר אלבומו הקודם של אליעד, "בין עולמות" משנת 2023. תוכן השירים שואב השראה מהחיים האישיים של אליעד, כולל הורות, מערכות יחסים, שאלות של זהות ומסע פנימי.

האלבום יצא לאור ב-6 ביולי 2025.

## הרכב
המיני-אלבום מאופיין בסגנון שמשלב R&B, אפרוביט, פופ והיפ-הופ והופק על ידי שגיא ברייטנר. כל שיר באלבום מתפקד כפרק אישי ואמנותי נוסף בחייו של אליעד.

## ביקורות
בביקורת שנכתבה על ידי אסף נבו ופורסמה ב"וואלה" הוצגה תמונה מורכבת ולפיה אליעד נחשב לחלוץ בז'אנר הפופ המקומי בין השנים 2015–2025, עם הצלחות כמו "מתוק כשמרלי" ו"מסע", שהפכו ללהיטי השנה והשפיעו על תוואי הז'אנר. עם זאת, נטען כי האלבום הנוכחי אינו מתייחס כלל להקשר הלאומי והפוליטי של התקופה, דבר שנתפס כהחמצה מצד אמן ותיק ובעל מעמד כשלו. השירים באלבום מציגים את הצד הרומנטי והמלודי המוכר של אליעד, עם שיר נושא נוגע אך גם קטעים קלילים ופחות מהוקצעים, הנתפסים לעיתים כשטחיים או גימיקיים. ביקורת מסוימת מופנית לשימוש החוזר בטכניקות כמו ניים דרופינג, המזוהות עם סגנונו המוקדם, אשר ייתכן וכבר איבדו ממשמעותן בעיני הדור הצעיר. למרות זאת, הביקורת מכירה בכישרונו ובנכונותו של אליעד להמשיך ולהיאבק על מקומו בתעשיית מוזיקה משתנה, גם אם "מטאורים" לא צפוי להוליד את להיט השנה הבא.

## ביצועים מסחריים
השיר "באמת" מתוך האלבום זכה לפופולריות רחבה, הפך לוויראלי בטיקטוק, צבר מיליוני צפיות ואלפי סרטונים, ונכנס לפלייליסטים של תחנות רדיו מרכזיות.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אליעד נחום
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי היפ הופ ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת די-מיוזיק
אל-מוסוור

**אל−מוסוור** (בערבית: **المصور** כלומר "המאוייר") הוא שבועון חדשות מצרי. הוא משתייך למדינה והמערכת שלו נמצאת בקהיר."אל −מוסוור" מופיע החל מ-1924.

## היסטוריה
החל מ-אוקטובר 1924התחיל "אל−מוסוור" להופיע בכל יום שישי כשבועון חדשות. מייסדיו היו ג'ורג' ביי זידאן שאליו הצטרפו גם אמיל ושוכרי זידאן.
ההוצאה לאור של המגזין הייתה "דאר אל−הילאל". החל מ-17 בדצמבר 1932 פרסם המגזין גם מוסף ספורט בשם "אל-אבטאל" (כלומר "האלופים").
החל מ-1960, בימי השלטון הרפובליקני של גמאל עבד אל נאצר השבועון הולאם על ידי ממשלת מצרים ועורכיו והמו"ל מתמנים על ידי המדינה. בעת "האביב הערבי" ב-2011 נחשב כתב העת הזה כ"ליברלי".
אחד העורכים המפורסמים של העיתון ושכיהנו זמן ממושך היה פיכרי אבאזה. הוא מילא את התפקיד בין השנים 1926 ל−1961 ופוטר בעקבות מאמר פייסני כלפי ישראל שפרסם ב-17 באוגוסט 1961.
עם עורכיו הראשיים של המגזין נמנו גם הסופרת אמינה א-סעיד וחמדי ריזק. מאמצע שנות ה-1980 ועד 2005 שימש עורך ראשי מכרם מוחמד אחמד. החליף אותו עבד אל-קדר שוהייב ומ−2014 מכהנת בתפקיד פטמה סאייד.
במהלך השנים פרסם העיתון ראיונות עם מנהיגים חשובים, כך באוגוסט 1972 עם פייסל, מלך ערב הסעודית. כמו כן ראיונות עם נשיא מצרים, חוסני מובארכ.

## לקריאה נוספת

* Mohamed El-Bendary *The Egyptian Press and Coverage, of Local and International Events* Lexington Books 2010 p.3, 61
* Mohammed M. Aman. *Arab Periodicals and Serials* (Routledge Library Editions: Language & Literature of the Middle East). 1st Edition. .


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: עיתונים
קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:עיתונים בערבית
כבישי אגרה בישראל

**[[כביש אגרה|כבישי אגרה]] בישראל** הם כבישים או מקטעי דרך אשר השימוש בהם כרוך בתשלום, לצורך מימון הקמתם, תחזוקתם ולעיתים גם תפעולם על ידי גורמים פרטיים. מודל זה מהווה חלק ממדיניות תחבורתית-כלכלית לעידוד תשתיות באמצעות שותפות ציבורית-פרטית (PPP).

## רקע
הרעיון להפעלת כבישי אגרה בישראל נולד מתוך הצורך להאיץ פרויקטי תשתית בהיקפים גדולים, ללא תלות מלאה בתקציב המדינה. באמצעות שילוב הסקטור הפרטי בתכנון, מימון, בנייה והפעלה – מתאפשרת הקמה מהירה יותר של כבישים מרכזיים.

## כבישים מרכזיים
### כביש 6

כביש 6 הוא כביש אגרה מתחיל במחלף עין תות ומסתיים במחלף שוקת ואורכו 175 קילומטרים. כביש זה הוא כביש האגרה הראשון בישראל והוקם בשנת 1993 על ידי ממשלת ישראל העשרים וחמש. כיום כביש 6 בבעלות דרך חברת דרך ארץ.

נוסף על כך, נפתח כביש נפרד מכביש 6, "כביש 6 חוצה צפון" הנמשך מיקנעם עילית עד מחלף סמוך ואורכו כ־22 ק"מ. כמו כן, המנוי לכביש 6 אינו תקף עבור כביש זה.

### מנהרות הכרמל

מנהרות הכרמל הוקמו בשנת 2010 הפרויקט הוקם, מומן ומתוחזק על ידי קבוצת כרמלטון בע"מ. המנהרות מחברות בין מחלף חיפה דרום בכביש 2 לצ'ק פוסט'. ניתן לנסוע במנהרות הכרמל הן כמשתמשים רשומים והן כמשתמשים לא רשומים. לרשות המנויים עומדים נתיבי מעבר ייעודיים פתוחים, ללא מחסומים, המאפשרים מעבר מהיר ללא צורך בעצירה. בעת המעבר מזהה המערכת את הרכב, באמצעות לוחית הרישוי .

לרשות המשתמשים שלא נרשמו כמנויים לפרויקט עומדים נתיבי תשלום מאוישים, בהם ניתן לשלם במזומן או באמצעות כרטיס אשראי.

הסדרי הזיכיון, הסדרי הנסיעה וגביית האגרה במנהרות הכרמל מוסדרים באמצעות חוק כבישי אגרה (מנהרות הכרמל) משנת 1995.

### הנתיב המהיר בכביש 1

הנתיב המהיר הוקם בשנת 2011 על ידי קבוצת שפיר הנדסה ותעשייה בע"מ. ואורכו של הנתיב כ-13 קילומטרים. מקביל לכביש 1 ממחלף בן-גוריון עד לכניסה לנתיבי איילון. כלי רכב פרטי המבקש לנסוע בנתיב המהיר חייב בהרשמה מראש ובתשלום אגרה. ישנם כלי רכב אחרים שאין מחובתם בתשלום אגרה, למשל רכב רב תפוסה, אוטובוסים ומוניות שירות ורכב נכים.

## מנגנוני תשלום
השימוש בכבישים אלה מתבצע לרוב ללא מחסומים, באמצעות טכנולוגיית זיהוי לוחית רישוי (LPR). הנהגים מחויבים אוטומטית לפי פרופיל מנוי או באמצעות חשבונית דיגיטלית.

## הליכי חקיקה ורגולציה
הפעלת כבישי אגרה בישראל מוסדרת באמצעות מספר כלי חקיקה ותקנות:
* **[[חוק כביש אגרה]] (כביש ארצי לישראל), תשנ"ה-1995** – מהווה את המסגרת המשפטית להקמת והפעלת כביש 6, כולל הסמכת זכיין פרטי.
* **חוק הזכיינות (BOT)** – מאפשר למדינה להאציל סמכויות למפעילים פרטיים, בתנאים מוגדרים מראש, ולפקח על ביצוע ההסכם לאורך זמן.
* **תקנות לתמחור, שקיפות וחיוב אגרות** – נקבעות באמצעות משרד התחבורה, משרד האוצר ורשות התחבורה הציבורית, וכוללות מגבלות על מחירים, מנגנוני גבייה ודרכי אכיפה.
* **חקיקה סביבתית וציבורית** – כוללת התייחסות לשיתוף הציבור, השפעה על סביבה עירונית ותחבורה קיימת, ותיאום עם תוכניות מתאר ארציות.

בשנת 2022, התקיים דיון ציבורי סביב הארכת תקופת הזיכיון של זכיין כביש 6, תוך בחינת חלופות רגולטוריות להגברת הפיקוח הממשלתי.

## סוגיות ציבוריות
כבישי האגרה בישראל מציתים מעת לעת ויכוחים ציבוריים בנוגע לשוויון תחבורתי, תמחור, זמינות השירותים בפריפריה ואופן חלוקת הרווחים. תומכים מדגישים את יעילותם והפחתת עומסי התנועה, בעוד מתנגדים טוענים לפגיעה באוכלוסיות מוחלשות.

## קישורים חיצוניים
* משרד התחבורה
* כביש 6 – אתר רשמי
* מנהרות הכרמל – אתר רשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישי אגרה
שגרירות ארצות הברית בריאד

**שגרירות ארצות הברית בערב הסעודית** (באנגלית:**Embassy of the United States, Riyadh**) היא הנציגות הדיפלומטית הראשית של ארצות הברית בממלכת ערב הסעודית. השגרירות שוכנת בעיר ריאד, בירת הממלכה, ומייצגת את ממשלת ארצות הברית מול מוסדות השלטון הסעודי. בנוסף, לארצות הברית ישנם שני קונסוליות כלליות במדינה – בג'דה ובדמאם.

## השגרירות
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לערב הסעודית החלו בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. ארצות הברית הכירה בממלכת חג'אז ונג'ד ונספחיה (שקדמה לממלכה הסעודית המאוחדת) ב־1 במאי 1931. שם המדינה שונה רשמית לממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, לאחר החלטה של המלך אבן סעוד. ב־4 בפברואר 1940 הוקמו יחסים דיפלומטיים רשמיים, עם הצגת כתב האמנה של השליח האמריקאי ברט פיש.

נציגות קבועה של ממשלת ארצות הברית נפתחה בג'דה ב־1942 במעמד של לגציה, ובהמשך הועלתה למעמד של שגרירות בשנת 1949. בשנת 1984 הועברה השגרירות מהעיר ג'דה לבירה ריאד, והמבנה בג'דה הוסב לקונסוליה כללית. בנוסף, קונסוליה אמריקאית נפתחה בעיר הנמל דהראן כבר בשנת 1944, על רקע חשיבות האזור לתעשיית הנפט האמריקאית.

השגרירות בריאד עוסקת בתחומי מדיניות, ביטחון, מסחר, תרבות, ועניינים קונסולריים, ומשקפת את חשיבות הקשר האסטרטגי בין שתי המדינות. לאורך השנים התחזקו הקשרים בתחומי האנרגיה, הביטחון וההשקעות, והשגרירות מהווה מוקד מרכזי לניהול שיתופי פעולה בין ממשלות ארצות הברית וערב הסעודית.

## גלריה

קובץ:Riyadh - Embassy Mission Residence - 1990 - DPLA - 44f441e42dc439412de5c2f5459d5f2a.jpg|מעון השגריר
קובץ:Secretary Blinken Participates in a Meet and Greet with Staff at U.S. Embassy Riyadh.jpg|מאבטחים של חיל הנחתים המוצבים בשגרירות בריאד עם מזכיר המדינה אנתוני בלינקן
קובץ:Secretary Rubio Holds Meet and Greet with U.S. Embassy Riyadh and U.S. Mission Yemen (54333626839).jpg|מזכיר המדינה מרקו רוביו נפגש עם משפחות הדיפלומטים בריאד


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ערב הסעודית
ריאד
קטגוריה:ריאד
נעשה ונשמע (אלבום)

**נעשה ונשמע** הוא אלבום אולפן של הפרויקט המוזיקלי הישראלי הָאִילָנוֹת 41, שיצא ב-10 ביוני 2025. הפרויקט הוקם על ידי אבי אוחיון ומתן דרור.

## רקע והפקה
הפרויקט נולד בעקבות יצירת שיר בשיתוף פעולה שכתבו אבי אוחיון ומתן דרור באמצע הלילה, בהשראת אירועי טבח שבעה באוקטובר, והם הרגישו שבעקבותיו נולד שיר ייחודי שלא דומה לשום שיר שיצרו בעבר. בהמשך התפתחה יצירת האלבום, שכללה שילוב של זמרים מוכרים, כמו אמיר דדון, שולי רנד, איתי לוי, מירי מסיקה ושלישיית מה קשור, לצד זמרים בתחילת דרכם. תהליך היצירה כלל בחירה אישית של הזמרים המתאימים לכל שיר, בהתאם לאופי הסיפור והביצוע. כל שירי האלבום נכתבו בהשראת סיפורי התנ"ך ומתייחסים לדמות תנ"כית או לאירוע מקראי, תוך שימוש בפרשנות אישית ולחנים עכשוויים.

הפרויקט נקרא על שם כתובת מגוריו של אוחיון, שם גם נוצרה ההשראה לפרויקט.

## קידום וסינגלים
הסינגלים הראשונים שיצאו מהפרויקט הם "חליפה של פסים" בביצוע איתי לוי ו"עץ הסודות" בביצוע אמיר דדון.

## הרכב
את הפרויקט מובילים היוצרים אבי אוחיון ומתן דרור. ההפקה המוזיקלית שאפה להיות מינימליסטית, עם אווירה של הופעות חיות, כלי הקשה, גיטרות וללא שימוש נרחב בתופים, בדומה לשירי מדורה וסגנונו המוזיקלי של הפרויקט נע בין פולק, נשמה וקאנטרי עם מוטיבים מקראיים. הפרויקט כולל גם שני שירים בשפה האנגלית.

השיר "עץ הסודות" שואב השראה מסיפור גן עדן, ומבוצע על ידי אמיר דדון. מילות השיר עוסקות בנפילה, בחלומות, ביצרים ובמאבק בין צדק לחטא. השיר "נעשה ונשמע" מתאר את מסעם של בני ישראל במדבר. השיר "חליפה של פסים" נכתב בשיתוף עם בר טסי ואיתן דרמון ומבוסס על סיפורו של יוסף הצדיק, ומתאר את חייו מהילדות, דרך הבגידה של אחיו ועד לעלייתו לגדולה.

השיר "מרים" בביצוע מסיקה עוסק בדמותה של מרים הנביאה. השיר "לא פייר" מתמקד בפיתוי של דלילה כלפי שמשון. השיר "שמח וטוב" בביצוע הזמר אודי צברי מבוסס על הסיפור החסידי של רבי נחמן מברסלב, "מעשה בעני שמצא אבן טובה".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
ראלף טולדנו

**ראלף טולדנו** (נולד ב-27 בספטמבר 1951, בקזבלנקה, מרוקו) הוא איש עסקים צרפתי-מרוקאי. הוא נשיא חטיבת האופנה של קונצרן "פויג" Puig (בעל המותגים נינה ריצ'י, קרולינה הררה, פאקו רבאן, ז'אן-פול גוטייה ועוד) ונשיא מועצת האופנה הצרפתית.

## ביוגרפיה
טולדנו נולד בשם רפאל טולדנו במשפחה יהודית מרוקאית, לרוז-שרה טולדנו ויוסף טולדנו, תעשיין מזון ושימורים. יוסף טולדנו היה מראשי הקהילה היהודית במרוקו והיה נשיא המשלחת המרוקאית לקונגרס היהודי העולמי. בן דודו היה איש העסקים ז׳אק טולדנו, סגן נשיא הקהילה היהודית במרוקו ומייסד מוזיאון יהדות מרוקו. אחיינו הוא הזמר אבי טולדנו.

ראלף טולדנו התגורר במרוקו עד גיל 18, אז עבר לפריז, שם סיים את לימודיו בבית הספר למנהל עסקים HEC בשנת 1973.

טולדנו התחתן עם סלין טולדנו ב-17 בנובמבר 1990. להם שלושה ילדים: עמנואל, שרה ואילן.

## קריירה
טולדנו החל את הקריירה שלו כמנהל תפעולי בבית האופנה לנוון, אחר כך עבר לבית האופנה של איב סן-לורן. בשנת 1985 מונה למנכ"ל בית האופנה של קרל לגרפלד, שנה לאחר שהוקם. בשנת 1996 מונה למנכ"ל קבוצת גי לרוש, וזמן קצר אחר כך מינה את המעצב הישראלי אלבר אלבז למנהל האמנותי של בית האופנה. ב-1999 מונה למנכ"ל של קלואה ושימש בתפקיד עד 2010. בשנים 2011–2012 היה יו"ר סנט ג'ון. הוא מונה לנשיא חטיבת האופנה של קבוצת פויג בשנת 2012.

הוא היה נשיא איגוד מעצבי האופנה של צרפת מ-2003 עד 2008 ומ-2012 עד 2014.

הוא נבחר לנשיא מועצת האופנה הצרפתית ב-1 ביולי 2014, וממלא את התפקיד מאז. הוא נבחר מחדש לנשיא איגוד מעצבי האופנה ב-12 בנובמבר 2015.

בשנת 2018 הוא מונה ליו"ר חברת האופנה של ויקטוריה בקהאם.

טולדנו הוא חבר דירקטוריון של DEFI (ארגון צרפתי הפועל לתמיכה בתעשיית האופנה הצרפתית הן באופן מקומי והן באופן ייצוא).

## פרסים והוקרה
טולדנו הוא אביר בלגיון הכבוד (2003) וקצין במסדר ההצטיינות הלאומי (2014).

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:ילידי 1951
שגרירות ארצות הברית באבו דאבי

**שגרירות ארצות הברית באיחוד האמירויות הערביות** (באנגלית: **Embassy of the United States in the United Arab Emirates**) היא הנציגות הדיפלומטית הראשית של ארצות הברית הפועלת בבירת איחוד האמירויות, אבו דאבי. השגרירות אחראית על ייצוג האינטרסים המדיניים, הביטחוניים, הכלכליים והתרבותיים של ארצות הברית ברחבי איחוד האמירויות. בנוסף לה, פועלת גם קונסוליה כללית בדובאי.

## השגרירות
עד להקמתה של איחוד האמירויות הערביות בשנת 1971, שבע האמירויות שהרכיבו את המדינה – ובהן אבו דאבי, דובאי, שארג’ה, עג’מאן, אום אל־קיוין, פוג’יירה וראס אל־ח’ימה – היו טריטוריות חסות של בריטניה. בשל כך, לקשרים בין ארצות הברית לשייח'ויות היה מעמד משני ומוגבל. עם סיום החסות הבריטית והכרזת העצמאות של האיחוד ב־2 בדצמבר 1971, הכירה ארצות הברית במדינה החדשה למחרת, ב־3 בדצמבר.

היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לאיחוד האמירויות כוננו באופן רשמי ב־20 במרץ 1972, כאשר ויליאם א. סטולצפוס ג’וניור, שגריר ארצות הברית בקווית, הוסמך גם כשגריר לא-תושב באיחוד. ב־24 ביוני 1974 נפתחה השגרירות האמריקאית באבו דאבי, עם מינויו של מייקל אדמונד סטרנר לשגריר הראשון בתפקיד מלא.

מאז כינון היחסים, הידקו המדינות את שיתוף הפעולה ביניהן, תוך שימת דגש על תחומים כמו ביטחון אזורי, סחר, השקעות, חינוך וחדשנות טכנולוגית. השגרירות מהווה מוקד מרכזי לשיתופי פעולה אלה, ובשנים האחרונות פועלת גם לחיזוק הקשרים בין אזרחי שתי המדינות באמצעות יוזמות חינוכיות, תרבותיות וכלכליות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אבו דאבי
קטגוריה:יחסי איחוד האמירויות הערביות – ארצות הברית
קטגוריה:אבו דאבי
שגרירות ארצות הברית באסונסיון

**שגרירות ארצות הברית בפרגוואי** (באנגלית: **Embassy of the United States in Paraguay**) היא הנציגות הדיפלומטית הראשית של ארצות הברית ברפובליקה של פרגוואי. השגרירות שוכנת בעיר הבירה אסונסיון, ופועלת לקידום היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות בתחומי מדיניות, ביטחון, כלכלה, תרבות וסביבה.

## השגרירות
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לפרגוואי החלו רשמית בשנת 1861, כאשר צ'ארלס א. וושבורן הגיש את כתב האמנה שלו כממונה האמריקאי על היחסים לאסונסיון. כבר בשנת 1852 הכירה ארצות הברית באופן רשמי בעצמאותה של פרגוואי, שנוסדה בשנת 1811 לאחר ניתוקה מספרד. בשנת 1942 הועלה מעמד הנציגות האמריקאית בפרגוואי לדרג של שגרירות, כחלק מהידוק היחסים בתקופת מלחמת העולם השנייה.

ביוני 2023 חנכה השגרירות האמריקאית באסונסיון את מבנה השגרירות החדש בשטחה של השלוחה הקודמת. המבנה החדש, שתוכנן על ידי משרד האדריכלים האמריקאי ZGF, משלב עקרונות של קיימות סביבתית עם מחוות עיצוביות לתרבות הגוארני המקומית, בהן שימוש ביצירות אמנות מסורתיות כדוגמת תחרת ñanduti. המתחם משתרע על שטח של כ־14 דונם, נבנה לפי תקני אנרגיה מחמירים, וכולל מערכת לאיסוף מי גשמים, תאורת LED חכמה וצמחייה מקומית להפחתת צריכת מים.

המבנה החדש מגלם את מחויבותה של ארצות הברית לפרגוואי ולחיזוק היחסים הבילטרליים. במהלך בנייתו הושקעו כ־60 מיליון דולר בכלכלה המקומית, ונטלו בו חלק למעלה מ־1,300 עובדים, מתוכם 922 פרגוואים.

נכון לעשור השני של המאה ה־21, השגרירות האמריקאית פועלת בשיתוף פעולה עם הרשויות בפרגוואי למאבק בשחיתות ובפשע המאורגן, קידום קשרי מסחר והשקעות, ושמירה על הקשרים המיוחדים שבין המדינות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אסונסיון
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:פרגוואי: יחסי חוץ
קטגוריה:אסונסיון
אנדרטת כתב ושם

ממוזער|נשיא המדינה בוז'י הרצוג ורעייתו בטקס חניכת האנדרטה, יולי 2025

**אנדרטת כתב ושם** היא אנדרטה שהוקמה סמוך למעוז מול עזה ולקיבוץ כפר עזה לזכר 64 הרוגי הקיבוץ בטבח שאירע בקיבוץ ב-7 באוקטובר 2023.

האנדרטה עשויה רצפת בטון מוארכת, המבקשת להזכיר בעיצובה שביל קיבוצי - שבמרכזו סדק המייצג את החורבן שחוותה הקהילה. לאורך שפתי הסדק, רשומים שמות הרוגי הקיבוץ באותיות חתוכים בפלדה בגופנים המבוססים על כתב ידם שנאספו מתוך פתקים שכתבו בחייהם. בקצה השביל, ניצבת מפת הקיבוץ חתוכה בלוח פלדה, מתוכו ניתן להשקיף לעבר משק קיבוץ כפר עזה.

בתחילת השביל, שלט העשוי גמל מים חצוי. השלט כולל כיתוב המסביר על האנדרטה ומפה של קו המים המערבי. האנדרטה היא חלק מהנתיב התיירותי ב.מ.ה. (ביטחון, מים, התיישבות) הכולל 14 אתרים בנגב המערבי - מיזם אותו קידם ראש המועצה האזורית שער הנגב אופיר ליבשטיין, חבר כפר עזה שנפל בקרב להגנתה במסגרת כיתת הכוננות. על גבי השביל נכתב 'האור והטוב ינצח', ציטוט של ליבשטיין.

האנדרטה תוכננה ועוצבה על ידי האדריכל צביקה פסטרנק, והעיצוב הגרפי שלה נעשה על ידי אורית אמיר לסלו. היא הוקמה בשיתוף פעולה של המועצה האזורית שער הנגב עם הקיבוץ, ובמימון רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור בניהולו של ד"ר נחמיה שחף. היא נפתחה לציבור הרחב במרץ 2025 ונחנכה באופן רשמי בטקס בהשתתפות נשיא המדינה יצחק (בוז'י) הרצוג ב-16 ביולי 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אנדרטאות באזור הדרום
קטגוריה:אנדרטאות טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:כפר עזה
נפוליאון: ביוגרפיה (ספר)

**נפוליאון הגדול** (באנגלית: במהדורת בריטניה **Napoleon the Great**, במהדורת ארצות הברית: **Napoleon: A Life**) הוא ספר עיון פרי עטו של ההיסטוריון והעיתונאי הבריטי אנדרו רוברטס.

## תוכן
בשנת 2014 כתב רוברטס את הספר בפוליאון הגדול (במהדורה הבריטית Napoleon the Great במהדורה האמריקנית נקרא Napoleon: A Life), אשר זכה בפרס ספר הביוגרפיה הטוב ביותר מטעם Los Angeles Times לשנת 2015. בביוגרפיה זו מבקש רוברטס להמחיש את האנרגיה העצומה של נפוליאון – הן הפיזית והן האינטלקטואלית – ואת כוחה המושך של אישיותו, גם כלפי אויביו. הספר מערער על דעות היסטוריות מקובלות רבות, לרבות, לטענתו, המיתוס בדבר סיפור האהבה הגדול עם ז'וזפין דה בוארנה, אם כי עמדותיו בעניין זה שונות מאלה של חוקרים אחרים כמו ז'אן טילאר (אוניברסיטת סורבון) ותיירי לנץ (קרן נפוליאון). כפי שמראה רוברטס, ז'וזפין לקחה מאהב מיד לאחר נישואיהם, ונפוליאון עצמו היו לו למעשה פי שלוש יותר מאהבות ממה שהודה. רוברטס עבר ב-53 מתוך 60 שדות הקרב של נפוליאון, ובנוסף ערך מהדורה צרפתית חדשה ומקיפה של מכתבי נפוליאון, במטרה לערוך בחינה מחודשת כוללת של דמותו.

## ביקורות
כמו סערת המלחמה, גם הביוגרפיה של נפוליאון זכתה לשבחים ביקורתיים ממגוון רחב של פרסומים. באוקטובר 2014 כתב העיתונאי ג'רמי ג'נינגס במגזין Standpoint כי "לנפוליאון היו כנראה מעט ביוגרפים מסורים כל כך לנושא שלהם". עוד כינה את הספר "בחינה מחודשת עשירה בפרטים ובטוחה בעצמה של האיש, הישגיו – וכישלונותיו – והתקופה יוצאת הדופן שבה חי".

הספר זכה בפרס Prix du Jury des Grands Prix מטעם Fondation Napoléon לשנת 2014, פרס שמעניקה הקרן ההיסטורית Fondation Napoléon.

שבחים נוספים הגיעו מההיסטוריון ג'יי וויניק: "עם הכישרון המוכר שלו והעין ההיסטורית החדה, אנדרו רוברטס סיפק שוב את הסחורה. ייתכן שזו הביוגרפיה הטובה ביותר של נפוליאון בכרך אחד בשפה האנגלית בארבעת העשורים האחרונים. יצירת מופת שחובה על כל חובב היסטוריה להחזיק על מדפיו!".

מחבר ספרי ההיסטוריה הבדיונית ברנרד קורנוול תיאר את הספר כ"פשוט דינמיט... [נפוליאון היה] אוסף של סתירות, והספר של רוברטס מקיף את כל העדויות כדי להעניק דיוקן מבריק של האיש. הספר, כפי שנדרש, הוא עצום ממדים, אך הקצב מהיר והוא אינו כורע תחת נטל המחקר המלומד, שהיה מן הסתם עצום... רוברטס מציע להביט באירופה כמונומנט של הקיסר, אבל הביוגרפיה המרהיבה הזו היא מקום לא רע להתחיל בו."

## עיבודים טלוויזיוניים
עם ההכרזה ב-2013 כי תפיק סדרת טלוויזיה בת שלושה פרקים המבוססת על ניתוחו של רוברטס את חייו ומורשתו של נפוליאון, הכריזה רשת BBC Two בהודעה לעיתונות כי "רוברטס יוצא לשפוך אור חדש על הקיסר... מפקד צבאי יוצא דופן ומנהיג מהפנט שחייו הפרטיים היו רצופים אכזבות ובגידות".

הסדרה קיבלה ביקורות מעורבות. ה-Daily Telegraph כינה אותה "לא משכנעת", וציין כי "לא ניתן היה להתעלם מהמעידות החוזרות של רוברטס להערצה עיוורת", והוסיף ש"ההערות של רוברטס על התכונות המרעננות של הדיקטטורה גרמו לי לתהות אם איבד את שיקול דעתו".

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:נפוליאון
קטגוריה:ביוגרפיות
עונת 1973 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1972 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-82 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. זו הייתה העונה השביעית בה נערכו תחרויות של אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional).

בהתאם לתוצאות של עונת 1972 באנפילד ולנוס ירדו מליגה הבכירה. 

משחקי העונה החלו ב-2 במרץ והסתיימו ב-29 בדצמבר 1973. 

באליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) זכתה הורקאן (התואר החמישי של הקבוצה) ובאליפות לאומית (Campeonato Nacional) זכתה רוסאריו סנטראל (התואר השני). 
 
יוגו קוריוני מבוקה ג'וניורס, אוסקר מאס (ריבר פלייט), איגנסיו פניה (אסטודיאנטס לה פלאטה) כבשו 17 שערים וזכו בתואר מלך השערים של האליפות ההמטרופוליטנו. קרלוס מוראטה (ריבר פלייט) כבש 14 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות הלאומית.

תואר כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק למיגל אנחל ברינדיסי מהורקאן.
## מתכונת התחרות
במהלך העונה נערכו 2 תחרויות נפרדות - אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional).

### מתכונת אליפות מטרופוליטנו
באליפות מטרופוליטנו השתתפו קבוצות של אליפות מטרופוליטנו מהעונה קודמת למעט באנפילד ולנוס שירדו לליגת משנה. מליגת משנה עלתה אול בויס כך שמספר משתתפות ירד ל-17. התחרות כללה 32 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. העונה הסדירה הסתיימה ב-30 בספטמבר.

אף קבוצה לא ירדה לליגת משנה בסיום העונה. כול הקבוצות עברו לאליפות לאומית.

הקבוצה המנצחת עלתה לגביע ליברטדורס.

### מתכונת אליפות לאומית
באליפות זו השתתפו 17 קבוצות שהגיעו מאליפות מטרופוליטנו ו-13 קבוצות שזכו בתחרויות אזוריות. הקבוצות חולקו ל-2 בתים. בכל בית נערכו 15 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 2 ניקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

בסיום התחרות בבתים, 2 קבוצות מכל בית עלו לשלב הכרעה שכלל 3 סיבובים. הקבוצה המנצחת עלתה לגביע ליברטדורס.

## אליפות מטרופוליטנו

### טבלת התחרות

## אליפות לאומית

### בית א'

### בית ב'

### שלב הגמר

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
פיונה וולפה

**פיונה וולפה** (באנגלית: **Fiona Volpe**) היא דמות בדיונית ונערת בונד ראשית בסרט "כדור הרעם" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. הדמות אינה מופיעה ברומן, ובמקור הייתה אישה אירית, אך אישיותה שונתה כדי להתאים למוצא האתני האיטלקי של השחקנית שגילמה את הדמות, לוצ'אנה פלוצי: באיטלקית, פירוש המילה "וולפה" הוא "שועל".

וולפה היא סוכנת ספקטר שמפתה את טייס נאט"ו, פרנסואה דרוואל, כדי לגנוב את מטוסו שבתוכו שתי פצצות גרעיניות. לאחר מכן היא הורגת את עמיתה, הסוכן הרוזן ליפה, שסיכן את מבצע גנבת הפצצות, באמצעות טיל שנורה מהאופנוע שלה.

וולפה פוגשת את ג'יימס בונד באיי בהאמה, שם היא נותנת לו טרמפ למלון בו שניהם שוהים. הם מקיימים יחסי מין, אך וולפה לוכדת את בונד באיומי אקדח ומעליבה אותו. בונד נמלט, אך וולפה ואנשיה עוקבים אחריו למועדון לילה. במועדון בונד ווולפה רוקדים, כשלפתע אחד מאנשיה מנסה לירות בבונד - אך הוא מסיט את וולפה אל עבר נתיב הירייה, והיא נהרגת במקום.

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'יימס בונד
קטגוריה:דמויות קולנועיות
ילדותי השניה (שיר)

"**ילדותי השניה**" הוא שיר בביצוע הזמר והמוזיקאי הישראלי מתי כספי. אהוד מנור כתב את מילות השיר, וכספי הלחין אותו. השיר היה שיר הנושא של האלבום הנושא את אותו השם, שיצא לאור ב־1985.

## על השיר
בתקופה שבה נוצר האלבום התגורר כספי בשכנות ליוסי בנאי והתיידד איתו. כספי מסר לבנאי את הלחן לשיר כדי שיחבר לו מילים. כעבור שבוע הודיע בנאי לכספי שהצליח לכתוב רק את המשפט הראשון: "אם זה נכון באמת...". כספי ציפה לשיחת טלפון נוספת כעבור זמן קצר, אך חלפו למעלה מ־13 חודשים מבלי שבנאי הצליח להתקדם מעבר לאותו המשפט. כספי, שרצה להכניס את השיר לאלבום החדש, ביקש את רשותו לפנות לכותב אחר, ופנה לאהוד מנור. מנור שמע את המנגינה, אמר שזה נשמע לו כמו "זו ילדותי השנייה" ומיד כתב את המילים. מנור תיאר בשיר את התחושות שעברו עליו בגידול גלי, בתו הבכורה.

## מדברי הביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי נתן לשיר ציון מושלם של חמישה כוכבים מתוך חמישה. הוא ציין שבשנים שחלפו מאז אלבום הסולו הקודם שלו, "סוף היום", עבר כספי לסאונד עדכני יותר (נכון לאותה התקופה) שבו שלטו הסינתיסייזרים, וכדי להעשיר את העיבודים שיתף בנגינה שני נגני קלידים נוספים. על השיר כותב חרסונסקי: .

## גרסאות כיסוי
בנוסף לביצועים של כספי עם אומנים והרכבים אחרים (בהם שלום חנוך, קרן פלס והתזמורת הפילהרמונית הישראלית), בוצעו לשיר כמה גרסאות כיסוי:
* ריקי גל הקליט את השיר לאלבום "אוהבת אותך יותר", שיצא לאור ב־1996.
* גידי גוב ושלמה גרוניך ביצעו את השיר בתוכנית "לילה גוב". השיר נכלל באלבום "שירים מלילה גוב – אוסף בונוס (חלק שני)", שיצא לאור ב־2019.
* אמיר דדון ביצע את השיר במופע המחווה לכספי "ברית עולם", שנערך בבית אבי חי ב־9 בספטמבר 2015.
* חבורת "זהו זה!" ביצעה את השיר ב־2020.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:שירי מתי כספי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתי כספי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתי כספי
קטגוריה:שירים על ילדות
מולי פיטרס

**מולי פיטרס** (באנגלית: **Molly Peters**; 15 במרץ 1939 – 29 במאי 2017) הייתה שחקנית ודוגמנית אנגלייה הידועה בעיקר בזכות תפקידה בסרט "כדור הרעם", בו גילמה את פטרישיה פירינג.

## ביוגרפיה
פיטרס נולדה בסאפוק בשם **ויוויאן מולי רודרהם** (**Vivien Mollie Rudderham**). היא החלה את דרכה כדוגמנית והתגלתה על ידי הבמאי טרנס יאנג.

במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיעה במספר סרטים. הופעתה הידועה ביותר הייתה בתפקיד נערת בונד, פטרישיה פירינג. פיטרס הייתה נערת בונד הראשונה שנראתה מורידה את בגדיה על המסך בסדרת סרטי ג'יימס בונד.

פיטרס אף הופיעה במגזין "פלייבוי", בגיליון נובמבר 1965. הופעתה הייתה כחלק ממאמר בשם "נערות ג'יימס בונד", מאת ריצ'רד מייבאום.

לפי מהדורת ה-DVD המיוחדת של "כדור הרעם", הקריירה הקצרה של פיטרס בקולנוע נבעה עקב חילוקי דעות בינה לבין הסוכן שלה. פרטי המחלוקת לא נחשפו, מלבד דברי פיטרס שהסוכן חייב אותה לעמוד בהסכם הייצוג שלה עקב ההצלחה הקופתית של "כדור הרעם". רק שנים רבות לאחר מכן, עת דעכה התהילה של הסרט, תם החוזה שלה.

כשהייתה צעירה ילדה בת, אותה מסרה לאימוץ. מאוחר יותר נישאה פיטרס ונולד לה בן, שמת בשנת 2013. בשנת 2011 לקתה פיטרס בשבץ מוחי קל.

פיטרס נפטרה בבית חולים בסאמרסט בגיל 78.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2017
קוריוסאי

**איסודה קוריוסאי** (ביפנית: **礒田 湖龍斎**) היה צייר ואומן הדפסים יפני מזרם האוקיו-אה שפעל בין השנים 1769 ל-1790.

## ביוגרפיה
קוריוסאי נולד בשנת 1735 ועבד כסמוראי בשירות שבט צוצ'יה. הוא הפך לרונין חסר אדון לאחר מותו של ראש השבט ועבר לאדו (טוקיו של ימינו) שם התיישב ליד גשר ריוגוקו באזור יאגנבורי. הוא הפך למעצב הדפסים שם תחת השם האמנותי הארוהירו בשנת 1769, בתחילה יצירותיו עסקו בסמוראים. בשנת 1770 מת סוזוקי הארונובו נפטר בשנת 1770, ובערך באותה תקופה החל קוריוסאי ליצור הדפסים בסגנון דומה לשלו המתאר את החיים באזורי הבילוי באדו.

בשנת 1782, קוריוסאי הגיש בקשה וקיבל את התואר הבודהיסטי *hokkyō* ("גשר החוק") מחצר הקיסרות ולאחר מכן השתמש בתואר כחלק מחתימתו. תפוקתו האטה מתקופה זו, אם כי הוא המשיך לעצב הדפסים עד מותו בשנת 1790.

## עבודות
קוריוסאי יצר סך הכל כ- 2,500 ציורים מוכרים, בממוצע ארבעה בשבוע. לדברי היסטוריון האמנות אלן הוקלי, "ייתכן כי קוריוסאי היה אחד מהאמנים הפוריים ביותר של המאה השמונה עשרה".

הסדרה *"מודלים לאופנה: עיצובים חדשים כעלים צעירים ורעננים"* ( *Hinagata wakana no hatsumoyō*, 1776–1781) כוללת 140 הדפסים, סדרת הדפסי האוקיו-אה הארוכה ביותר. קוריוסאי עיצב לפחות 350 הדפסי עמודי האשירה-אה, מספר רב של הדפסי שונגה ואחרים. בנוסף להדפסי העץ שיצר, עסק קוריוסאי גם בציור, ניקוהיצו-גה. כ-90 ציורים שלו ידועים, מה שהופך אותו לאחד הציירים הפוריים ביותר של התקופה.
ממוזער| איסודה קוריוסאי: עיצובים חדשים רעננים כמו עלים צעירים (1778)
למרות הפרודוקטיביות והפופולריות של קוריוסאי - הן בתקופתו והן בקרב אספנים מאוחרים יותר - מחקר מועט נעשה סביב יצירתו. ההיסטוריות הראשונות של האוקיו-אה שנכתבו במערב במאה ה-19 העלו אמנים מסוימים כדוגמה ומופת אך עבודתו של קוריוסאי נתפסה כתלויה יתר על המידה בהארונובו, שמת ב-1770, ונחותה מזו של קיונאגה, ששיאו הגיע בשנות ה-80 של המאה ה-18.

עבודותיו נמצאות באוספים הקבועים של מספר מוזיאונים ברחבי העולם, ביניהם המוזיאון הבריטי, המוזיאון לאמנויות היפות, בוסטון, מוזיאון קרנגי לאמנות, ארמיטאז', מוזיאון סאנטורי לאמנות, מוזיאון ישראל, מוזיאון קרנרט לאמנות, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון האמנות של הונולולו, המוזיאון של ניו זילנד טה פאפא טונגוורה, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון אשמוליאן, מוזיאון האמנויות היפות של סן פרנסיסקו, גלריית פריר מוזיאון האמנות של אינדיאנפוליס, מוזיאון האמנות של צ'אזן, מוזיאון האמנות של פורטלנד, ומוזיאון קימבל לאמנות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:אוקיו-אה: אמנים
קטגוריה:נפטרים ב-1790
קטגוריה:ילידי 1735
ציר מגן עוז

**ציר מגן עוז** הוא ציר תנועה צבאי באורך כ-15 קילומטרים, המבתר את נפת ח'אן יונס בין מזרחה למערבה. בדרומו נפגש הציר עם ציר מורג המפריד בין נפת ח'אן יונס לנפת רפיח.

הציר נפרץ ביולי 2025, במסגרת התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, על ידי גדוד 605 וגדוד 8163 של ההנדסה הקרבית, ועל ידי לוחמי חטיבה 188 וחטיבת גולני שבאוגדה 36 שפרצו את הציר זה לעומת זה עד למקום המפגש.

על פי דובר צה"ל, הציר מהווה "חלק מרכזי בהפעלת הלחץ על חמאס והכרעת חטיבת ח'אן יונס". מטרת הציר היא להפריד בין הגדודים של חטיבת ח'אן יונס, וכן למנוע מעבר של מחבלים לאזור ההומניטרי במוואסי, ובצד השני לאזור מחנות המרכז.

## ראו גם

* ציר פילדלפי
* ציר מורג
* ציר נצרים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:2025 ברצועת עזה
קובי הבר

**יעקב (קובי) הבר** (נולד ב-24 באוקטובר 1968) הוא מנהל ואיש עסקים ישראלי המכהן כמנכ"ל איי.די.איי. חברה לביטוח (ביטוח ישיר).

## ביוגרפיה
נולד וגדל בנתניה. שירת בצה"ל בין השנים 1987–1991 כחובש קרבי וכקצין ארגון רפואה בצנחנים.

בוגר תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומינהל עסקים, ותואר שני בכלכלה עם התמחות בכלכלת עסקים מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 השלים את תוכנית המנהלים של בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד (HBS), המיועדת למנהלים בכירים בתחומי העסקים והחברה האזרחית (AMP191).

החל את דרכו המקצועית כרפרנט באגף התקציבים של משרד האוצר, ובהמשך כרכז בתחום תקציבי ביטחון. בשנת 1999 מונה לראש תחום תקציבי מינהל מקרקעי ישראל, תכנון פיסי ודיור ממשלתי.

בין השנים 1994-2000 כיהן במספר תפקידים ציבוריים בהם: נציג משרד האוצר במועצת מקרקעי ישראל, נציג משרד האוצר במועצה הארצית לתכנון ובניה, דירקטור מטעם משרד האוצר בחברת "איסורד" בע"מ ויו"ר ועדת הכספים של הקרן לחיילים משוחררים מטעם משרד האוצר.

בין השנים 2000-2004 כיהן כסגן הממונה על התקציבים באוצר, האחראי על תקציבי מערכת הביטחון ותחומי ממשל ומנהל. מאמצע שנת 2003 היה, בנוסף, ממונה גם על תחומי מינהל מקרקעי ישראל, משרד השיכון ומינהל התכנון.

בשנת 2004 מונה לממונה על התקציבים במשרד האוצר, תפקיד בו כיהן עד לתחילת שנת 2008. הבר היה עם מינויו האדם הצעיר ביותר שמונה לתפקיד זה, וכן הראשון שמתמנה לתפקיד ישירות לאחר תפקיד סגן ראש האגף.

תקופתו כממונה על התקציבים התאפיינה בשינויים מבניים ורפורמות משקיות גדולות בהן היה מעורב, דוגמת הרפורמה ברשות הנמלים, הפרטת בתי הזיקוק לנפט, הפיכת "מ.ע.צ" מיחידת סמך במשרד התחבורה לחברה ממשלתית, ניוד מספרים בסלולר ובקווי, התנעת רפורמת "שמיים פתוחים" ומעבר הדואר מרשות ציבורית לחברה ממשלתית ועוד.

כמו כן היה מעורב במסגרת תפקידו, בין השאר, בהפרטת "בזק", בתיקון לחוק עידוד השקעות הון שאפשר הקלות למפעלים המשקיעים בישראל והטבות לייצוא, ברפורמה במקרקעין בעקבות ועדת גדיש וכן עמד בראש ועדת הבר לנושא חלקת המגורים במושבים ובקיבוצים וכן ברפורמות מס, שעודדו כניסה למעגל העבודה ולהפחתת שיעורי המס לחברות ויחידים.

לאחר פרישתו מהשירות הציבורי מונה, בתום תקופת הצינון, לראש החטיבה לכספים וכלכלה בבנק לאומי ולחבר הנהלת הבנק. כמו כן כיהן כדירקטור ב-Leumi Re, בבנק ערבי ישראלי ודירקטור ויו"ר דירקטוריון לאומי פרטנרס בין השנים 2011–2012.

בשנת 2013 מונה לתפקיד ראש החטיבה העסקית-מסחרית בבנק לאומי, ובהמשך גם ליו"ר דירקטוריון "לאומי-טק".

בשנת 2018 עזב את בנק לאומי ומונה למנכ"ל חברת איי.די.איי (IDI), חברת ביטוח, אשר בבעלותה המותגים "ביטוח ישיר", ו"ביטוח 9". במקביל, בשנת 2024 היה חבר מטעם משרד האוצר בוועדת נגל לבחינת תקציב הביטחון.

## פעילות ציבורית
הבר מכהן כיו"ר הוועד המנהל של עמותת "ידידי עתידים" הפועלת לקידום בני נוער מהפריפריה הגאוגרפית והחברתית בישראל, לטובת השתלבותם בתפקידים משמעותיים בצה"ל, בלימודים אקדמיים ובכלכלה הישראלית וכן חבר הוועד המנהל בקרן סטף לחינוך ליצירה ויזמות לתעשייה ובמכון אהרן למדיניות כלכלית באוניברסיטת רייכמן.

## חיים אישיים
הבר נשוי ואב לארבעה. מתגורר בהוד השרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:הממונים על התקציבים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק לאומי
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:הוד השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
ברטולומה מיטרה (כדורגל)

**ברטולומה מיטרה** (בספרדית: **Club Atlético Bartolomé Mitre**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 1926 בעיר פוסאדאס. בעבר הקבוצה שיחקה ברמה ארצית הבכירה וכיום משחקת בליגה הרביעית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1926 על ידי קבוצת צעירי העיר.

קבוצת המועדון שיחקה בליגה האזורית. בשנת 1947 היא זכתה לראשונה באליפות הליגה האזורית. בסך הכול היא זכתה באליפות זו 47 פעמים (בפעם האחרונה בשנת 2024). משחקים נגד קבוצה נוספת של העיר גוארני אנטוניו פרנקו נקראים Clásico Posadeño.

לאחר תחילת התחרויות הארציות במסגרת "האליפות הלאומית" קבוצת המועדון שיחקה בה פעמיים - בפעם הראשונה בעונת 1972 בליגת העל הארגנטינאית ובפעם האחרונה בעונת 1975 בליגת העל הארגנטינאית.

הקבוצה שיחקה במשך 4 עונות בליגת המשנה הארגנטינאית (בפעם האחרונה בעונת 1978).

בליגה השלישית הקבוצה שיחקה ב-4 עונות, בפעם האחרונה בעונת 1994/1995.

מאז 2019 הקבוצה משחקת בליגה הרביעית.

הקבוצה השתתפה בתחרות גביע ארגנטינה אך ללא הצלחה יתרה.

הקבוצה משחקת באצטדיון ארנסטו טיטו קוצ'אריוני שכולל כ-7 אלף מקומות. הוא נבנה בשנת 1968.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:מיסיונס
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1926
שיעורים בפינגווינית

**שיעורים בפינגווינית** (באנגלית: **The Penguin Lessons**) הוא סרט קולנוע קופרודוקציה בריטית ספרדית משנת 2024 בבימויו של פיטר קאטאנו (ללכת עד הסוף), עם סטיב קוגן וג'ונתן פרייס בתפקידים הראשיים.

התסריט הוא עיבוד חפשי לספר "שיעורים בפינגווינית" של טום מישל (2015) המבוסס בחלקו על חוויותיו עם פינגווין שאימץ בתקופה שעבד כמורה לאנגלית בארגנטינה בתקופת המשטר הצבאי בארגנטינה.

הסרט מציג את היחסים בין המורה שבהתחלה מתקשה לרתק את התלמידים ולאחר שהוא מביא את הפינגווין לכיתה התלמידים מרותקים אליו ונוצרים יחסים חמים בין התלמידים למורה בזכות נוכחותו של הפינגווין 

משלב את הקשר בין הפינגווין לבית הספר ובין המצב הקשה במדינה כשאנשים נחטפים ברחובות ואימהות מפגינות כל יום כדי לברר היכן ילדיהם לאחר ש-30.000 איש נעלמו וגורלם לא נודע עד היום.

## תקציר העלילה
טום מישל (סטיב קוגן) הוא מורה לאנגלית שמגיע בשנת 1976 ללמד בבית הספר סנט ג'ורג' בבואנוס איירס, בית ספר יוקרתי לתלמידים ממשפחות אמידות ומיוחסות. ארגנטינה נמצאת במצב פוליטי בלתי יציב כתוצאה מהתנגשויות בין קבוצות מחתרת סוציאליסטיות שמאליות למשטר.

בכניסה הוא נבדק על ידי שוטר חמוש ומאיים שמתיר לו להיכנס לאחר בדיקת תעודותיו.

הוא מתקבל על ידי מנהל בית הספר טימוטי באקל (ג'ונתן פרייס) שמסביר לו על המצב המסוכן במדינה ומורה לו לא להביע דעות פוליטיות בפומבי.

זמן קצר לאחר מכן נתפס השלטון על ידי חונטה צבאית ובית הספר נסגר לשבוע. מישל ועמיתו המורה טאפיו (ביורן גוסטפסון) נוסעים להינפש בפונטה דל אסטה באורוגווי.

מישל פוגש שם בחורה בשם קארינה וכשהם מטיילים בחוף הם נתקלים בקבוצה גדולה של פינגוונים מסוג פינגווין מגלן מתים כתוצאה מדליפת נפט. הם מבחינים בפינגווין אחד חי ומישל שרוצה לעשות רושם על קארינה מחליט לקחת אותו לבית המלון שם הם רוחצים אותו. קארינה מודיעה למישל שהיא נשואה ועוזבת. מישל נשאר עם הפינגווין. ניסיון להחזירו לים נכשל כי הפינגווין חוזר אליו.

לאחר כמה אפיזודות דרמטיוות-קומיות הוא נאלץ לחזור עם הפינגווין לבית הספר בבואנוס איירס שם הוא מחביא אותו ומתכונן למסרו לגן חיות מקומי אך כשהוא רואה את התנאים הקשים שם הוא מתחרט.

מריה ונכדתה סופיה עובדות במשק הבית של בית הספר ומחבבות את הפינגווין וסופיה נותנת לו את השם "חואן סלבדור".

מישל מתקשה לשמור על המשמעת בין תלמידיו עד שהוא מחליט להביא את חואן סלבדור לכיתה ומבטיח לשתף אותם בטיפולו. הפינגווין כובש את לב התלמידים שהופכים לממושמעים וציוניהם משתפרים.

בינתיים נחטפת סופיה ברחוב כמו אלפי אזרחים אחרים. באקל מגלה את הפינגווין ומפטר את מישל. מישל מזהה את החוטף ומבקש ממנו לשחרר את סופיה שמזכירה לו את בתו שנהרגה בתאונת דרכים. בתשובה לכך הוא נחטף ומוכה. לאחר שחרורו בערבות, משנה באקל את יחסו למישל ולפינגווין שנהפך לגיבור בית הספר, שוחה בבריכת בית הספר ומצטלם עם התלמידים לתמונת מחזור.

לבסוף מת חואן סלבדור (בספר הוא מוחזר לטבע) ומישל כורה לו קבר בנוכחות כל התלמידים. בטקס מופיעה סופיה חבולה ומתחבקת עם סבתה מריה כשכולם צופים בהם.

בסוף הסרט מוקרן סרטון עם חואן סלבדור המקורי השוחה בבריכה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים
* 

*קדימון לשיעורים בפינגווינית, באתר יוטיוב
*שיעור בפינגווינית, באתר אידיבי
*ראיון עם סטיב קוגן וטום מישל, באתר יוטיוב
*טום מישל מציג את הפינווין לכתה, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטים על פינגווינים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
פרסי אמי לספורט

**פרס אמי לספורט** (באנגלית: **Sports Emmy Awards**) הוא חלק מסדרת פרסי אמי המוענקים על הצטיינות אמנותית וטכנית בתעשיית הטלוויזיה האמריקאית. את הפרסים מעניקה האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה (NATAS), והם מוענקים על הישגים מצטיינים בשידורי ספורט בטלוויזיה האמריקאית, כולל תוכניות ספורט, שידורים חיים של אירועי ספורט, וסיקור על ידי שדרנים ומנחים.

הטקס מתקיים לרוב ביום שני בערב במהלך האביב, בשבועיים האחרונים של אפריל או בשבוע הראשון של מאי. כל פרסי האמי לספורט מוענקים בטקס אחד, בניגוד לפרסי אמי בפריים טיים ופרסי אמי בשעות היום, הכוללים טקס נפרד עבור קטגוריות "אמנויות יצירתיות" לאנשי צוות מאחורי הקלעים.

## היסטוריה
הפרס הראשון בקטגוריית "הסיקור הספורטיבי הטוב ביותר" הוענק בשנת 1950 במסגרת טקס פרסי האמי לבידור בפריים טיים השני. הזוכה הראשון היה תחנת הטלוויזיה KTLA מלוס אנג'לס על סיקור של תחרויות היאבקות. בשנות ה-50 זכו גם תחנת KNBH על סיקור קבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס, ורשת NBC על תוכניתה "Gillette Cavalcade of Sports".

בשנת 1979 נערך לראשונה טקס אמי ייעודי לספורט, באולם ריינבו בניו יורק. בשנת 1988 שודר לראשונה הטקס בטלוויזיה הארצית. מאז מתקיים הטקס מדי שנה ומוקדש להוקרת מצוינות בהפקות טלוויזיה ספורטיביות.

## כללים
הזכאות לפרס מותנית בכך שהתוכנית תשודר לראשונה בטלוויזיה אמריקאית בין 1 בינואר ל-31 בדצמבר, ותהיה זמינה לפחות ל-50% מהאוכלוסייה. לא ניתן להגיש מועמדות לפרס זה ולפרסי אמי אחרים במקביל. מופעים טקסיים, טקסי פתיחה וסיום של האולימפיאדה, או מופעי המחצית של הסופרבול, אינם זכאים לפרס. ההגשות נעשות עד אמצע ינואר וכוללות קטעי וידאו, לרוב עד 5 קטעים לעריכה ו-12 דקות לשדרנים. ההצבעה מתבצעת בין פברואר למרץ על ידי חבר שופטים מקצועי.

כל משתתף בהפקה שזוכה בפרס רשאי לרכוש פסלון אמי, אם תפקידו מתאים לקטגוריה הזוכה.

## קטגוריות

### קטגוריות שבוטלו

* מנחה או פרשן מצטיין
* הישג בתוכן לפלטפורמות לא מסורתיות

## הערות שוליים

ספורט
קטגוריה:תקשורת ספורט בארצות הברית
אמי, ספורט
אמי
אמי, ספורט
עונת 2025/2026 בליגת העל בכדורגל נשים

**עונת 2025/2026 ב[[ליגת העל בכדורגל נשים]]** היא העונה ה-28 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל.

## טרום עונה
הקבוצות שסיימו ראשונות בליגה הלאומית בעונת 2024/2025 והצטרפו לליגת העל לקראת עונה זו היו הפועל רעננה ופנתרות אשדוד.

מועדון אס"א תל אביב התפרק עם סיום העונה הקודמת, ונרכש על ידי מכבי תל אביב, שלא הפעילה קבוצת נשים בוגרות עד אז.

מועדון הפועל פתח תקווה הפך למכבי חולון, לאחר איחוד בין שני המועדונים.

## פורמט
הליגה הסדירה תכלול 8 קבוצות שישחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 7 משחקים כל אחד - 21 מחזורים בסך הכל. לאחר מכן תפוצל הליגה לפלייאוף עליון ופלייאוף תחתון (בכל פלייאוף 4 קבוצות שישחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 משחקים כל אחד) שיכללו תוספת של 6 מחזורים לעונה הסדירה ובסה"כ 27 מחזורים. על ניצחון במשחק מוענקות שלוש נקודות, ונקודה בודדת מוענקת על תיקו.

הקבוצה שתסיים ראשונה בפלייאוף העליון בתום העונה תוכרז כאלופת המדינה בכדורגל נשים. שתי הקבוצות שיסיימו אחרונות בפלייאוף התחתון ירדו לליגה הלאומית.

## קבוצות

## מהלך העונה

### הסיבוב הראשון וטבלת הליגה בסיומו
מפתיחת העונה נוצר מירוץ דו-ראשי בין האלופה מ.ס. קריית גת לבין הסגנית הפועל קטמון ירושלים, שניצחו את 4 משחקיהן הראשונים והיו צמודות בצמרת. במחזור ה-5 קריית גת איבדה נקודות ראשונות בתיקו מול מכבי אס"א תל אביב, והפועל קטמון ירושלים תפסה את המקום הראשון, במחזור העוקב קריית גת ניצחה בעימות הישיר ביניהן, ותפסה את המקום הראשון עד סיום הסיבוב, בהפרש נקודה אחת. מכבי כישרונות חדרה, שבנתה סגל חזק וסומנה כמתמודדת על האליפות, צברה רק 4 נקודות ב-6 המחזורים הראשונים, כאשר היא מסיימת את הסיבוב במקום ה-6 עם 7 נקודות. מ.כ. רמת השרון התקשתה להעמיד סגל מלא למשחקים בשל סנקציות שהוטלו עליה על ידי פיפ"א בשל חוב עבר לשחקנית שלא שולם, וספגה מספר תבוסות, אך בכל זאת הצליחה להתמקם מעל פנתרות אשדוד, בשל ניצחון בעימות הישיר ביניהן.

### הסיבוב השני וטבלת הליגה בסיומו
המירוץ הצמוד בצמרת בין מ.ס. קריית גת והפועל קטמון ירושלים נמשך לאורך הסיבוב, כשעם פתיחת הסיבוב הירושלמיות עלו למקום הראשון לאחר שקריית גת סיימו בתיקו עם חדרה. הסטטוס קוו נמשך עד למחזור ה-12, שבו שוב חדרה סיימה בתיקו עם הפועל קטמון ירושלים, ומ.ס. קריית גת חזרה למקום הראשון. במחזור ה-13 העימות הישיר בין הטוענות לכתר הסתיים הפעם בניצחון של הקטמוניות, שחזרו למקום הראשון, ובסיום הסיבוב עלו להפרש של 4 נק' מהמקום השני, לאחר סיבוב בו איבדו 2 נק' בלבד. מכבי כישרונות חדרה סיימה את הסיבוב השני ללא הפסד, והצליחה להיצמד למכבי אס"א תל אביב במקומות 3-4 עם 20 נקודות לכל אחת. בתחתית מ.כ. רמת השרון נשרה למקום האחרון לאחר שהורשעה בזיוף חוזים ובדיקות רפואיות, ולאחר עסקת טיעון מול תובע ההתאחדות הופחתו 15 נק' ממאזנה.

## ראו גם
* גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2025/2026

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל נשים בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2026
קטגוריה:2025 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2026 בישראל: כדורגל
פול סטסינו

**פאדרוס סטסינוס** (ביוונית: **Φαίδρος Στασίνος**; 1930 – 28 ביוני 2012), שהיה ידוע בשם הבמה **פול סטסינו**, היה שחקן קפריסאי.

## ביוגרפיה
סטסינו נולד בקפריסין הבריטית, עבר לאנגליה בשנת 1948 ולמד ב. לאחר מכן החל להופיע בתיאטראות לונדון.

הוא שיחק ב-34 סרטים בריטיים. בין היתר השתתף בסרטים "עד ראייה", "אקסודוס", "האביב הרומאי של גב' סטון" ו"כדור הרעם". ב-1972 עבר לאתונה, וב-1979 שב לקפריסין, שם השתתף בשלושה סרטים נוספים.

סטסינו נישא פעמיים ונולדו לו שלושה ילדים. הוא נפטר ונקבר בלימסול ב-2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:מהגרים לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-2012
רוז אלבה

**רוז אלבה** (באנגלית: **Rose Alba**; 5 בפברואר 1918 – 2 בדצמבר 2005) הייתה שחקנית קולנוע בריטית ילידת ממלכת מצרים.

היא נולדה בקהיר והחלה את דרכה כשחקנית ב-1955. בסך הכל שיחקה בכעשרה סרטים, בהם "כדור הרעם" מסרטי ג'יימס בונד. כמו כן היא שיחקה בסדרות טלוויזיה, כמו "", שם גילמה את דמותה של מאדאם לה גאטה.

היא נפטרה בלונדון בגיל 87.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:מהגרים ממצרים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1918
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2005
דניאלה (עגבנייה)

**דניאלה** היא זן עגבניות המאופיין בחיי מדף ארוכים ובתכונות נוספות. הזן פותח בישראל בשנת 1991 על ידי הזרע סידס בשיתוף עם האוניברסיטה העברית.

פרופסור נחום קידר, שעמד בראש צוות מטפחי העגבניות בפקולטה לחקלאות, שכלל גם את פרופסור חיים רבינוביץ, יזם את השימוש בגן RIN בפיתוח זני עגבניות חדשים תוך שיפור הטעם, המוצקות והצבע. הצוות חיפש מקורות גנטיים לכל אחת מהתכונות הרצויות והחל בתהליך ארוך של הכלאה וברירת הפרטים המתאימים ביותר.
בשיתוף פעולה עם צוות האגרונומים בחברת הזרע סידס הוחדר לשוק זן העגבניות מס’ 144, שקיבל את השם המסחרי “דניאלה”. בזן החדש היו יתרונות רבים: המגדל קיבל יבול רב, איכות גבוהה ורווחיות, רשתות השיווק קיבלו זמני אחסון והובלה ארוכים יותר והצרכנים זכו לטעם, לצבע מפתה ולמוצקות).

מהזן דניאלה פותח זן המשך, "גבריאלה", שיש בו גן מעכב הבשלה.

חיי המדף הארוכים יחסית של עגבניית דניאלה מאפשרים את גידולה באזורים עם אקלים חם והובלתה לאזורים עם אקלים קר יותר מבלי שתירקב בדרך.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עגבנייה
קטגוריה:ישראל: המצאות
חרבית סמוקה

**חַרְבִּית סְמֻקָּה** (שם מדעי: *Ceriagrion georgifreyi*) היא מין נדיר של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים, בעלת תפוצה מצומצמת לאורך חופי הים התיכון מישראל עד יוון, והיא מאוימת על ידי אובדן בית גידול. בישראל לא נצפתה מאז 1972, אך בשנים האחרונות התגלתה מחדש ונצפית בקביעות במספר קטן של אתרים בצפון ובמישור החוף, ובעינות צוקים.

## תיאור
**מידות:** אורך כולל 35– 40 מ"מ (מתוכם הבטן 28–33 מ"מ), אורך כנף אחורית 17–20 מ"מ.

החרבית הסמוקה היא השפרירית האדומה היחידה באזורנו, עם בטן, רגליים, עיניים ופטרוסטיגמות אדומות. החזה והחלק העליון של הראש בעלי גוון ירוק מטאלי. לנקבות כמה מופעים: חלקן בעלות בטן אדומה בדומה לזכרים (erythrogastra), לחלקן האדום מוגבל למקטעי הבטן S1-S3 ו-S9–S10 (typica), וחלקן שחורות לחלוטין (melanogastra).

נבדלת מקרובתה החרבית *Ceriagrion tenellum* בתוספתני הזכר המחודדים יותר ובכתר שיניים קטן המצוי על החלק העליון של מקטע S10 של הבטן, ואצל הנקבה עם שתי בליטות המצויות בחלק העליון של החזה.

## אקולוגיה
עונת התעופה של הבוגרים היא מתחילת מאי עד תחילת נובמבר.

### תפוצה
למין נדיר זה תפוצה מקוטעת בשוליים צרים לאורך הים התיכון, מישראל ועד דרום-מערב טורקיה, וגם באיים היווניים תאסוס, זקינתוס, קורפו ולסבוס.

### בית גידול
החרבית מעדיפה מעדיפה נחלים איטיי זרימה ובוציים, תעלות, ובריכות עם צמחייה עשירה. היא מופיעה רק בגבהים נמוכים.

## טקסונומיה
ממוזער|זכר (למעלה) ונקבה (למטה) של המין הקרוב אליה ''Ceriagrion tenellum'', תחתיו סווגה בעבר ונבדלת ממנו בפרטים קטנים בלבד.
נחשבה בעבר לתת-מין של קרובתה *Ceriagrion tenellum*, אך נחשבת כיום למין עצמאי.

## סטטוס
למין תפוצה מפוזרת מאוד שנהיית מקוטעת יותר ויותר; הוא אינו נפוץ ואין נתונים עדכניים על מספרים מדויקים של פרטים. המין מאכלס ביצות, זרימות ונחלים קטנים המאוימים בעיקר עקב שינויי אקלים והתפתחויות בתיירות והתפשטות כללית של המדינה. ההערכה היא כי אוכלוסיית המין בירידה, ובשך כל הוא מסווג במצב שימור "בסכנת הכחדה" (EN) ברשימה האדומה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1953
קטגוריה:ארץ ישראל: שפיראים
קטגוריה:שפריריות
אלכסה פייץ'

**אלכסה פייץ**' (בסרבית: **Алекса Пејић**; נולד ב-9 ביולי 1999 בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר האחורי.

## קריירת מועדונים
פייץ' גדל במחלקת הנוער של ברודראץ, ובשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגות הנמוכות בסרביה. בהמשך שיחק בפרולטר נובי סאד מליגת העל הסרבית, ובשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית, עמה זכה פעמיים באליפות בלארוס.

בחודש יוני 2022 חתם בראפיד וינה מהבונדסליגה האוסטרית, במדיה ערך 26 הופעות ליגה. ב-9 בפברואר 2024 חתם ב-TSC באצ'קה טופולה מליגת העל הסרבית, במדיה ערך 37 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.

ב-16 ביולי 2025 חתם במכבי בני ריינה מליגת העל הישראלית.

## קריירה בין-לאומית
ב-25 בינואר 2021 ערך פייץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית במשחק ידידות.

## תארים
;שחטיור סליהורסק
* אליפות בלארוס (2): 2021, 2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני שחטיור סליהורסק
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:כדורגלני באצ'קה טופולה
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1999
מואייד אל-הייב

**מוּאַייד הֵייבּ** (בערבית: **مؤيد الهـَيـْب**) הוא ראש המועצה המקומית טובא-זנגרייה.

הוא נבחר לתפקיד בבחירות, במועד מיוחד, ב-15 ביולי 2025, לאחר שראש העיר הקודם חוסיין אל-הייב הושעה מתפקידו בחודש מאי, עקב כתב אישום שהוגש נגדו, בגין מעורבות בשחיתות. מואיד אל-הייב התמודד מול שני מועמדים: מוניר אל-הייב ועאמר אל-הייב. הוא קיבל 69.92% מהקולות, עאמר הייב קיבל 20.96% מהקולות ומוניר הייב קיבל 9.12% מהקולות.

אל-הייב הוא עורך דין במקצועו, בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת חיפה. משרדו התמחה במישור הפלילי בייצוג בהליכי מעצר ובתיקים פליליים חמורים לרבות עבירות אחזקת נשק, במישור דיני העבודה בייצוג עובדים, ובדיני נזקין וביטוח.

## הערות שוליים
שירות המידע והסייבר

**שירות המידע והסייבר** (בגרמנית: **Kommando Cyber- und Informationsraum**, בראשי תיבות: **CIR**) הוא אחת מחמש הזרועות המרכזיות של הבונדסוור, האחראי על פעילות בתחום הסייבר, אבטחת מידע, מודיעין אותות, לוחמה אלקטרונית ותקשורת מבצעית. השירות הוקם בשנת 2017 מתוך הכרה בחשיבותו הגוברת של המרחב הקיברנטי והמידעתי כתחום פעולה צבאי עצמאי, לצד היבשה, הים, האוויר והרפואה הצבאית. מפקדת השירות ממוקמת בבון, גרמניה, ונמצאת תחת פיקודו של קצין בדרגת תת-אדמירל. מפקד השירות אחראי לתכנון, ניהול, רכש, הדרכה והפעלה מבצעית של כלל היחידות והסוכנויות הכפופות לשירות.

## יחידות וסוכנויות עיקריות
### פיקוד מערכות תקשוב ומידע
אחראי לתפעול ואבטחת התשתית הטכנולוגית של הבונדסוור, הפעלת מרכזי מידע, הכשרת כוח אדם בתחום מערכות המידע, ותחזוק גדודי התמיכה בתקשוב. הפיקוד כולל גם את **הגדוד הראשון לקשר נאט"ו**, הפועל כנקודת ממשק עם כוחות הברית.

### מרכז אבטחת הסייבר של הבונדסוור
אחראי להגנה על מערכות ה-IT של הצבא, מניעת מתקפות סייבר ושמירה על שלמות ורציפות תפקודית של הרשתות הצבאיות.

### מרכז המומחיות לתוכנה
גוף מרכזי לפיתוח תוכנה, אינטגרציה, תקינה והסמכה של מערכות מידע קריטיות בבונדסוור, תוך עידוד חדשנות ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות.

### פיקוד הסיור האסטרטגי
מפוקד על מערך האיסוף המודיעיני האסטרטגי של הבונדסוור, וכולל את:
* **גדודי לוחמה אלקטרונית** – אוספים מודיעין אלקטרומגנטי מהיבשה, מהאוויר ומהים.
* **בית הספר למודיעין וסיגינט** – מכשיר חיילים בתחומי מודיעין אותות ולוחמה אלקטרונית.
* **מרכז הניתוח הטכני של סיגינט** – עוסק בניתוח טכנולוגי של מודיעין לצורך יישום מבצעי.
* **מרכז המודיעין החזותי** – מספק מודיעין מבוסס תצלומי לוויין לצורך קבלת החלטות מבצעיות.

### מרכז התקשורת המבצעית
פועל בתחומי השפעה, תודעה ופעולה במרחב המידע, במטרה להבטיח שליטה נרטיבית וניצול של התקשורת ככלי צבאי.

### מרכז מבצעי הסייבר
אחראי לניהול ותיאום פעולות סייבר התקפיות והגנתיות כאחד, ומשמש מוקד לאינטגרציה של יכולות קיברנטיות מתקדמות כחלק מהתמודדות עם לוחמה היברידית.

### מרכז הגיאו-מידע של הבונדסוור
מספק מידע גאוגרפי מדויק ועדכני לכלל זרועות הצבא ולמשרד ההגנה הפדרלי. המידע כולל בין היתר תנאי שטח, מודלים טופוגרפיים, תנאי אקלים, ומידע קריטי לפעולה ימית ואווירית.

## ראו גם
* יחידה 8200 (ישראל)
* הסוכנות לביטחון לאומי (ארצות הברית)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בונדסוור
קטגוריה:קהילת המודיעין הגרמנית
קטגוריה:מודיעין אותות
קטגוריה:ארגוני אבטחת מידע