open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הר הוזמר (איווה)

**הר הוזמר** (באנגלית: **Mount Hosmer**) הוא הר שגובהו 317 מטרים מעל פני הים, בסמוך לעיירה לאנסינג שבמדינת איווה שבארצות הברית. ההר ממוקם בסמוך לנהר המיסיסיפי העליון, על הגבול בין איווה לבין מדינת ויסקונסין.

סביבות ההר הן חלק משמורת טבע - פארק הר הוזמר.

## מקור השם
ההר נקרא על שם הפסלת הרייט הוזמר, שזכתה במירוץ לפסגת ההר בשנות ה-50 של המאה ה-19.

## קישורים חיצוניים
* תצלום לוויין ומידע גאוגרפי
* מפה טופוגרפית של אזור הר הוזמר
* פארק הר הוזמר באתר visitiowa
* מסלולי ההליכה בפארק הר הוזמר
*  - מבט על פארק הר הוזמר
* מזג אוויר עדכני עבור הר הוזמר

## הערות שוליים

הוזמר
המלט (סרט, 1990)

**המלט** (באנגלית: **Hamlet**) הוא סרט דרמה משנת 1990, המבוסס על הטרגדיה באותו שם מאת ויליאם שייקספיר, בבימויו של פרנקו זפירלי ובכיכובו של מל גיבסון בתפקיד הראשי. עוד מופיעים בסרט גלן קלוז, אלן בייטס, פול סקופילד, איאן הולם, הלנה בונהם קרטר, סטיבן דיליין, ונתניאל פרקר. הסרט הוא קופרודוקציה בינלאומית, אמריקאית בריטית וצרפתית. זהו הסרט הראשון שהופק בחברת Icon Productions, שגיבסון היה שותף בהקמתה.

## תקציר העלילה
בדנמרק, הנסיך המלט מעורב במזימה להשתלט על המלוכה. דודו האכזר קלאודיוס רוצח את אחיו ותופס את מקומו כמלך. לאחר שהמלט פוגש את רוח אביו חסרת המנוחה, הוא מעמיד פנים כמטורף, ומתכנן לנקום את מותו.

## צוות השחקנים
* מל גיבסון – הנסיך המלט
* גלן קלוז – המלכה גרטרוד
* אלן בייטס – המלך קלאודיוס
* פול סקופילד – רוחו של המלך המלט
* איאן הולם – פולוניוס
* הלנה בונהם קרטר – אופליה
* סטיבן דיליין – הורציו
* נתניאל פרקר – לארטס
* מייקל מלוני ושון מארי – רוזנקרנרץ וגילדנסטרן
* טרוור פיקוק – הקברן
* פיט פוסלתווייט – השחקן המגלם את המלך
* כריסטופר פיירבנק – השחקן המגלם את המלכה
* ג'ון מקאנרי – אוסריק
* ריצ'רד ווריק – ברנרדו
* כריסטיין אנהולט – מרצלוס

## הפקה
באפריל 1989 הודיע זפירלי במסיבת עיתונאים בלוס אנג'לס על כוונתו להפיק את הסרט, והוכרז כי מל גיבסון יגלם את המלט. זפירלי רצה ליצור עיבוד למחזה השייקספירי, שיהיה נגיש ומושך לקהל הצעיר. ליהוקו של גיבסון נעשה בכוונה למשוך את קהל היעד האמור. גלן קלוז נבחרה להשתתף בסרט בעקבות הצלחת מותחנים בכיכובה, וביניהם "להב משונן" ו"חיזור גורלי".

הסרט מומן בעזרת הלוואה מבנק הולנדי לחברת ההפקה "Carolco Pictures", בארי ספיקינגס נסלון אנטרטיימנט, ו-"Sovereign Pictures". הצילומים החלו ב-23 באפריל 1990 וארכו 11 שבועות.

אתרי הצילומים כללו את טירת דאנוטר, סטונהייבן וטירת בלאקנס. טירת דובר שימשה כאתר עיקרי לצילומי טירת אלסינור, ביתם של המלט ובני משפחתו. צילומי הפנים נערכו באולפני שפרטון בלונדון.

נורמה מוריסו הייתה מעצבת התלבושות הראשונה, אך עזבה את ההפקה מסיבות לא ידועות, ומאוריציו מילנוטי החליף אותה.

## פרסים
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, האחד לעיצוב תפאורה הטוב ביותר, והשני לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (דנטה פרטי, פרנצ'סקה לו סקאבו). סר אלן בייטס היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד קלאודיוס.

## קישורים חיצוניים

* תסריט הסרט באוניברסיטת ברמינגהם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים המבוססים על המלט
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אניו מוריקונה
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרנקו זפירלי
בושה (מגדנאות)

ממוזער|שמאל|300px|כדורי בושה
**בּוֹשֶׁה** או **בּוֹסֶה** (בהולנדית: Bossche bol, "כדור בושה", או **chocoladebol**, "כדור שוקולד") הוא מאפה הולנדי שמקורו בעיר דן בוס. הבושה דומה מאוד לקרמבו, הוא ממולא בקצפת ומצופה בשוקולד אך הוא גדול ממנו. קוטרו של כדור בושה הוא 12 סנטימטרים, כדור הגדול יותר מכדור טניס.

## אכילת הבושה
כדורי הבושה נאכלים כחטיף או כממתק לצד משקה חם כגון כוס קפה או כוס תה, ולא כמנת קינוח נפרדת.

את המאפה נהוג לאכול בהולנד עם הידיים דווקא ולא להשתמש בסכין או במזלג. האכילה מתבצעת לרוב מלמעלה, מהציפוי, מטה אל תחתית הכדור.

## היסטוריה
עוד לפני תחילה המאה העשרים, היה קיים מאכל דומה בהולנד. אופה בשם למברמונט פתח קונדיטוריה בשם "דה קאט" (החתול) והחל להכין גרסה של הבושה הממולאת בחביצה מתוקה.

כדור הבושה הראשון נוצר בשנת 1920. אופה מהאג בשם הנרי ואן דר זיידה (van der Zijde) פתח קונדיטוריה ובה הגיש בושה ממולא בקצפת ומצופה בשוקולד. מתחרהו, למברמונט שחנויותיהם היו קרובות יחסית זו לזו, החל לאמץ גם הוא את אופן הכנה זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קינוחי שוקולד
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:המטבח ההולנדי
תזמורת הבמה הישראלית

**תזמורת הבמה הישראלית** הייתה תזמורת קאמרית ישראלית שפעלה בתחום החינוך המוזיקלי וביצירת קונצרטים לכל הגילאים.

תזמורת הבמה הישראלית נוסדה בשנת 1992 על ידי מייק לוין והמנצח רוני פורת במרכז לאמנויות "יד חריף" שבקיבוץ צרעה.

בין השנים 2001 - 2007 פעלה התזמורת בעיר חולון.

## בעלי תפקידים
* מנכ"ל ומנהל אמנותי: מייק לוין
* מנהלת מוזיקלית: טליה אילן
* כנרת ראשית: אווה יפרמוב

בעבר ניהלו מוזיקלית את התזמורת המנצחים רוני פורת ודורון סלומון.

## פעילות התזמורת
התזמורת הופיעה ברחבי הארץ בסדרות למנויים והשתתפה בפסטיבלים כגון: פסטיבל ישראל, פסטיבל אבו גוש, צלילים במדבר, פסטיבל אישה (חולון), צלילי ילדות (חולון), ימי תרבות ועוד.
התזמורת משלבת בין מוזיקה קלאסית לאמנויות הבמה השונות – תיאטרון, מחול, מולטימדיה ועוד לילדים וגם למבוגרים.

תזמורת הבמה הישראלית נתנה במה לנגנים שעלו ארצה ולנגנים צעירים, המשתתפים בהפקות השונות. בנוסף, העבירה התזמורת סדנאות לחינוך מוזיקלי במוסדות שונים במטרה להקנות לקהל הצעיר הרגלים להאזנה למוזיקה תזמורתית כבר מגיל צעיר.

תזמורת הבמה הישראלית נתמכה על ידי משרד התרבות והספורט.

## קישורים חיצוניים

* אתר תזמורת הבמה הישראלית, בארכיון האינטרנט
* פנטזיה לקוף ותזמורת – רוני פורת ותזמורת הבמה הישראלית
* המוזות של סטרוינסקי – קונצרט תיאטרון בבימויה של טל עומר
* "בטח יש ילד" – שיר סיום
* "חלום של קונצרט"
* 
* 

קטגוריה:תזמורות קאמריות בישראל
NSU P10

**NSU P10** היא מכונית סטיישן שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU 
בשיתוף יצרנית הרכב האורוגוואית "**Nordex S.A**"  בין השנים 1970–1971.

## "NSU P10"
* דגם ה-"NSU P10" התבסס על דגם "N.S.U פרינץ 1000"
* בסיס הגלגלים של דגם ה-"NSU P10" היה ארוך יותר ב-8.2 אינץ' (20.82 ס"מ) מבסיס הגלגלים של דגם ה-"N.S.U פרינץ 1000"

* 3 דלתות - סטיישן
* 5 נוסעים
* מנוע אחורי
* מנוע מקורר אוויר
* בלמים - דיסק על הגלגלים הקדמיים ותוף על הגלגלים האחוריים
* רדיוס סיבוב - 9.5 מטר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1970
קטגוריה:מכוניות סטיישן
P10
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באורוגוואי
על פשעים ועל עונשים

**על פשעים ועל עונשים** (באיטלקית: **Dei delitti e delle pene**) הוא חיבור חלוצי בתחום המשפט והענישה, מאת ההומניסט האיטלקי צ'זארה בקאריה. החיבור פורסם בשנת 1764, ועורר תהודה עצומה בכל רחבי אירופה ומעבר לה, שכן הוא קרא לרפורמה מוחלטת במערכת המשפט הפלילי והענישה המקובלת מזה מאות שנים: שוויון מלא בפני החוק לכל אזרח, ביטול העינויים כאמצעי לגביית הודאות, התייחסות לנאשם כאל חף מפשע כל עוד לא הוכח אחרת ועוד.

החיבור פורס משנה רציונלית שיטתית ברוח עקרונות היסוד של עידן הנאורות, ובכך העניק מהשראתו לאסכולה הפילוסופית של התועלתנות וסלל את הדרך למדע הקרימינולוגיה ולשיטת הניתוח הכלכלי של המשפט.

הספר יצא לאור בישראל בהוצאת שלם בשנת תשע"ח (2018), בעריכתו של פרופ' שחר אלדר ובתרגומה של עתליה זילבר.

## לקריאה נוספת
* המהדורה האיטלקית של Dei delitti e delle pene (על פשעים ועל עונשים), 1764
* תוכן העניינים והמבוא לספר מאת פרופ' שחר אלדר, באתר הוצאת 'שלם'
* 'על פשעים ועל עונשים ועל המודרניזציה של מערכת המשפט', סקירת הספר בבלוג של תומר פרסיקו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספרי משפט
קטגוריה:ספרי הוצאת שלם
לויד LP 250

**לויד LP 250** (בגרמנית: **Lloyd LP 250**) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית "**Lloyd Motoren Werke G.m.b.H**" אשר יוצרה בין השנים 1956–1957. 

מקום מושב מטה וקו יצור החברה היה בברמן.

סך הכול יוצרו 3,768 יחידות.

## דגמים "לויד LP 250"
 
* דגם בסיסי  "Lloyd LP 250"
* דגם מאובזר "LP 250 V" (יוצר מאפריל 1957)

## "לויד LP 250"

דגם ה-"לויד LP 250" התפרסם בגרמניה בהקשר ל"מדריך נהיגה למכוניות" ("Prüfungsangst-Auto") משום שבסיווג הרישיונות, כלי רכב בעלי קיבולת מנוע  מתחת ל-250 סמ"ק נכללו בקטגוריה של רישיון נהיגה נגיש יותר (רישיון קטגוריה 4) מאשר מכוניות גדולות יותר. 

יש להניח כי בעת קביעתם של רישיונות הנהיגה, לא עלה על דעת המחוקק הגרמני כי קטגוריה כזו עשויה לכלול מכונית נוסעים בעלת ארבעה מושבים. 

בשנים מאוחרות יותר נהגו נהגים קשישים שמעולם לא רכשו רישיון נהיגה קונבנציונלי יותר, כי "כלי רכב" במקרה זה כללו דגמי מכוניות כהוכחה לכך שהם אכן. 

מורשים לנהוג במכוניות ולא צריכים לעבור את הבדיקה הנוספת בדרך כלל הכרחי לנהוג ברכב נוסעים (רישיון קטגוריה 3).

### "לויד LP 250" נתונים
* 2 דלתות

* 4 נוסעים

* הדלתות הקדמיות היו "דלתות התאבדות" (נפתחות בניגוד לציר התנועה הקדמי)

* חלונות צד קדמיים - רכובים על מסילה, נפתחים כלפי אחורה, בשטח של כ-50% משטח החלון

* מראת צד בודדת (לנהג), מחוברת לבסיס התחתון השמאלי של החלון הקדמי

* מחיר דגם "לויד LP 250" עמד על 2,980 מרק גרמני (גרסת בסיס). באפריל 1957 נוספה גרסה מאובזרת יותר "LP 250 V", שמחירה עמד על 3,350 מרק גרמני

## ראו גם
* לויד LT 500
* לויד 300
* לויד 400

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1956
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
בזאריה

**בזאריה** (בערבית: **بزّاريا**, בתעתיק מדויק: **בזּאריא**, הגייה: **בִּזַּ֫ארְיַא** או **בַּזַּ֫ארְיַא**) הוא כפר פלסטיני על ג'בל עיילן במרכז השומרון, 13.3 ק"מ צפונית מערבית לשכם, בנקודה הצפונית ביותר של נפת שכם. הוא ממוקם בעמק, בגובה של 460 מטר מעל פני הים. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית בזאריה מנתה מעל 2,252 תושבים בשנת 2007.

בזאריה ממוקם על הר אילן, שפסגתו היא בגובה של 588 מטר מעל פני הים. הגובה הממוצע של הכפר הוא 450 מטר מעל פני הים. החלק הישן של הכפר מורכב משני דונמים שברובם בתים חרבים חלקית, עם כמה בתים מודרניים יותר. היישובים הקרובים ביותר הם רמין מדרום, בורקה מדרום-מזרח, סילת א-דהר מצפון-מזרח, אל-עטרה מצפון, כפר רמאן מצפון-מערב, וענבתא ממערב.
## היסטוריה
ב-1838 ציין אדוארד רובינסון את בזאריה במסעותיו באזור, ושייך אותו לאזור המנהלי של ואדי א-שאיר, ממערב לשכם.

ב-1870 ציין ויקטור גרן כי בזאריה הוא כפר של כמאה תושבים, מוקף במספר גנים נטועים ברימון ותאנה. ב-1882 תיאר סקר ארץ-ישראל המערבית בזאריה כ"ביצה קטנה" על קרקע מוגבהת, עם מעיינות במזרחה.

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בבזאריה אוכלוסייה של 183 נפש, כולם מוסלמים. במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-217 נפש, שגרו ב-42 בתים.

בשנת 1945 הייתה האוכלוסייה 320 נפש, כולם מוסלמים, כשברשותם היו 4,278 דונם אדמה. מתוך קרקעות אלו 357 דונם היו של מטעים ואדמות השקיה, 1,393 שימשו לגידולי דגנים, ואילו 52 דונם היו שטח בנוי.

בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, הייתה בזאריה תחת שליטה ירדנית.
במפקד הירדני של 1961 נמצאו 530 תושבים.

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, בזאריה נמצאת תחת שליטה ישראלית. 91% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח A, ואילו 9% הנותרים מוגדרות כשטח B.

ב-1997 מנתה בזאריה 1,606 נפש, כשמתוכם 7.3% היו פליטים פלסטינים וצאצאיהם. המשפחות העיקריות בכפר הן חוסיין, סלים, חמאד, נאסר, ועודה.

## קישורים חיצוניים


* Welcome To Bazzariya
* Survey of Western Palestine, Map 11:  IAA, Wikimedia commons
*  Bizzariya Village Profile, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
* Bizzariya (aerial photo), ARIJ
*  Development Priorities and Needs in Bizzariya, ARIJ


קטגוריה:נפת שכם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
חומשי התורה

ממוזער
**חוּמָשׁ** (במקור: **חֹמֶשׁ**, שמשמעו "חמישית" בעברית עתיקה) הוא כינוי למגילה או ספר שהכילו את הטקסט של ספר אחד מתוך טקסט התורה שחולק לחמשה חלקים, בשונה מספר תורה בה הובא הטקסט כולו. חומשים אלו נועדו לצורך לימוד התורה, וקדושתם ההלכתית פחותה מקדושת ספר תורה, אף אם נכתבו על פי דיני כתיבת סת"ם.

בעת החדשה עם התפתחות הדפוס. נהוג אצל יהודי מזרח אירופה, לכנות בשם "חומש" את כל הספרים המודפסים המכילים את טקסט התורה, במקרה שהודפסו בכרכים נפרדים, אך אם הודפסו יחד – אז נהוג לכנותם בשם **חמישה חומשי תורה**. לעיתים השתמשו במילה "חומש" כמקבילה למילה "תורה" כדי להבדילה ממשמעותה המופשטת של המילה "תורה" – מכלול ספרי הלימוד היהודיים.

## חלוקת התורה לחומשים
על פי חוקר המקרא ברוך יעקב שורץ, עם סיום עריכת התורה הייתה התורה יצירה ספרותית גדולה מדי שלא הייתה יכולה להיכתב על מגילה אחת בלבד, ולכן חילקו את תוכנה לחמשה חלקים. כל חלק נכתב על מגילה נפרדת ונקראה "חֹמֶש", המכלול של חמשת החֳמָשִׁים נקרא "חמשה חמשי תורה" והם מרכיבים יחד את הנוסח השלם של התורה.

האזכור המוקדם ביותר לחלוקת התורה לחמש מופיע אצל פילון האלכסנדרוני במאה הראשונה לספירה. כמה עשורים אחריו, החלוקה נזכרת גם אצל יוסף בן מתתיהו. באמצע המאה השנייה לספירה, התורה מכונה לראשונה במילה היוונית Πεντάτευχος (פנטטויך) שמשמעותה "חמישה ספרים", במכתב של פילוסוף נוצרי גנוסטי בשם תלמי לאישה בשם פלורה.

בספרות התנאית מובאות שמותם של ארבעה מתוך החמשה: **ספר אברהם יצחק יעקב**, או בשמו האחר **ספר הישר**; **תורת כהנים**; **חומש הפקודים**; **משנה תורה**. אצל אמוראי ארץ ישראל הם כונו לפי המילה הפותחת: ספר בראשית; ספר שמות; ספר ויקרא; ספר במדבר; ספר דברים.

גם ספר תהילים נחלק לחמשה חומשים, וכנראה קראו בשם חומש גם לחמש המגילות, כשהן כתובות בספר אחד.

בעקבות החלוקה נהגו לקרוא לטקסט של כל התורה כולה בשם "חמשה חומשי תורה".

## החומש בהלכה
### קריאת התורה בחומשים
לפי ההלכה, אף על פי שמותר לכתוב חומשים ואף יש בהם קדושת כתבי הקודש (אם נכתבו כדיני סת"ם), אין לקרוא בחומשים את קריאת התורה בבית הכנסת במקום בספר תורה שלם, מפני כבוד הציבור, כלומר שזהו בזיון הציבור שאין להם ספר תורה שלם. יש הסוברים שאם הציבור רוצה למחול על כבודו ולקרות בחומשים כשרים כשאין ספר תורה, הוא רשאי לעשות כן, ויש האוסרים. בחומשים מודפסים ודאי לא ניתן לקרוא קריאת התורה, אך למרות זאת, ראוי שבני עיר שאין להם ספר תורה ישמעו את קריאת התורה מתוך חומש בלא ברכה, כדי שלא תשתכח אצלם חובת הקריאה.

קדושת החומש פחותה מספר תורה, ולכן אין להניח חומש מעל ספר תורה. בכל זאת קדושתו חמורה משאר ספרי המקרא ולכן יש להניחם מעל ספרי הנביאים ולא מתחתיהם. כמו כן אסור לעטוף את הנביאים במטפחות החומשים.

## ראו גם
* חומש תהילים תניא
* דין חומש שנפל

## לקריאה נוספת
* ישראל מ' תא-שמע, "הקריאה בחומשים 'שלנו' – שתי גישות בהלכה ותולדותיהן", **מנהג אשכנז הקדמון**, ירושלים: הוצאת מאגנס תשנ"ט, עמ' 171–181.

## קישורים חיצוניים

* איליין גודפרנד, **[https://thetorah.co.il/article/why-is-the-torah-divided-into-five-books מדוע התורה מחולקת לחמישה ספרים?]** באתר התורה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תורה
קטגוריה:ארון הספרים היהודי
לויד LT 500

[ממוזער|320px|דגם [מיניוואן לויד LT 500]]
**לויד LT 500** (בגרמנית: **Lloyd LT 500**) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית "**Lloyd Motoren Werke G.m.b.H**" אשר יוצרה בין השנים 1953–1957.
## תצורות "Lloyd LT 500"

* מסחרית
* מיניוואן - 6 מושבים (יוצר מאפריל 1954)

## "לויד LT 500"

* 3 דלתות
* בדגם המיניוואן 6 מושבים (כולל נהג) ב-3 שורות
* מנוע הנעה קדמית
* יחס כוח/משקל: 95 ק"ג ל-1.0 כ"ס

## ראו גם
* לויד 300
* לויד 400
* לויד LP 250

## קישורים חיצוניים

*  (מסחרית)
*  (מיניוואן)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
Eniak Antique

**Eniak Antique** היא מכונית ספורט בתצורת רודסטר מתוצרת **Eniak**, בארגנטינה, בואנוס איירס, אשר יוצרה בין השנים 1983–1989

חברת Eniak התמקדה בעיקר בענף האלקטרוניקה. דגם Eniak Antique היה הדגם היחיד שבנתה החברה.

"הדגם העתיק" היה בעל גוף מתכת, ופגושים מפיברגלס.

לדגמי ה"Eniak Antique" היו קווי דמיון למכוניות הספורט הקלאסיות  משנות השלושים של המאה העשרים

מספר יחידות  מהדגם יוצאו ליפן.

## Eniak Antique
,
* רודסטר דו-מושבי
* 2 דלתות
* מנוע ה"Eniak Antique" היה זהה למנוע דגמי "פולקסווגן 1500" (Volkswagen 1500) שיוצרו בארגנטינה
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 9.4 שניות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1983
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
קהילת יהודי צ'רטוריסק

שמאל|ממוזער|יהודי מצ'ורטוריסק שנרצח בשואה.
**הקהילה היהודית ב[[סטארי צ'ורטוריסק]]** (באוקראינית: **Старий Чорторийськ**; בפולנית: **Czartorysk**, צ'ורטוריסק) כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סטיר, התקיימה מ-1577 עד להשמדתה בשואה.

## תולדות הקהילה
שמאל|ממוזער|תמונה ששלח מנשה בורקת, צעיר יהודי מצ'ורטוריסק שנספה בשואה, לחברו בן העיירה שעלה לארץ  
שמאל|ממוזער|מכתבו של מנשה בגב התמונה, 30.7.1937.מהמכתב עולים תחושותיו של הצעיר כלפי פעילות תנועת הנוער המקומית.

הידיעה הראשונה על היהודים בעיר היא משנת 1577, אומנם משערים כי עוד לפני כן חיו יהודים בצ'ורטוריסק. 
בתחילת שנת 1700 הוטל על יהודי צ'ורטוריסק מס-גולגולת כסכום של 100 זהובים. המספר מעיד על כך שמספר היהודים בעיירה היה קטן.באותה תקופת קהילת צ'ורטוריסק הייתה כפופה אז הראשית לוצק.

בשנת 1897 היו 822 יהודים בעיר, היהודים היוו כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה.

בסוף המאה ה-19 נסללה מבילת הברזל סארני-קובל ובמרחק 10 ק"מ מהעיירה נקבעה תחנת-רכבת ששמה כשם היישוב. בהמשך עברו יהודים מצ'ורטוריסק לגור בסביבת תחנת הרכבת החדשה.

### הקהילה ב[[מלחמת העולם הראשונה]]
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היהודים גורשו מהעיירה ובתי העיירה נשרפו.

אחרי שהתבסס השלטון הפולני חזרו לעיירה רק כרבע מתושביה.

### [[בין שתי מלחמות העולם|בין מלחמות העולם]]
בין השנים 1921-1941 חיו בצ'ורטוריסק כ-300 יהודים.

בעיירה היו מורים פרטיים ליהדות ולעברית, הילדים למדו בבית-הספר הפולני הממלכתי ואחרי-הצהריים השלימו את השכלתם היהודית והעברית אצל המורים הפרטיים.

בתקופה זו הייתה פעילה קבוצה של השומר הצעיר בצ'ורטוריסק, בקבוצה הם עברו הכשרה לחיים בקיבוץ בארץ-ישראל.

## גורל יהודי הקהילה בשואה
צ'ורטוריסק נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-28 ביוני 1941.

זמן קצר לאחר מכן כמה גברים יהודים נתפסו ונורו למוות על ידי הגרמנים. בחודש יולי הגרמנים החרימו את חיות המשק שהיו בבעלות יהודית.

יהודי העיירה רוכזו בגטו פתוח, ונשלחו לעבודות כפייה בתחנת הרכבת ובכריתת עצים ביערות הסמוכים.
ביום י"א באלול תש"ב (24 באוגוסט 1942) כל יהודי צ'ורטוריסק – בעיקר נשים, ילדים ואנשים זקנים, נורו למוות על ידי יחידת הגרמני ליד בית הקברות של העיירה.

צ'ורטוריסק שוחררה בידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944. רק 10 איש שברחו ניצלו וזכו להגיע ליום השחרור.

## אישים בקהילה

* העיתונאי יונה רוזנפלד
* השחקן מיכאל וואקס

## הערות שוליים

צ'רטוריסק
תאג' א-דין א-סובכי

**אבו נצר תאג' א-דין עבד אל-והאב בן עלי בן עבד אלכאפי א-סובכּי**, אשר ידוע יותר בשם **תאג' א-דין א-סובכּי** (בערבית: تاج الدين السبكي. תעתיק מדויק: תאג' אלדין אלסבכּי). נולד בשנת 1327 ונפטר בשנת 1370.

היה מגדולי פוסקי ההלכה שבאסכולה השאפעית בתקופת הממלוכים. היה מומחה בתחום החדית' וההלכה, וכמו כן גם בלט כהיסטוריון

## חייו
תאג' א-דין א-סובכי נולד בקהיר. בצעירותו התחנך ורכש השכלה אצל אביו, איש הדת המפורסם תקי א-דין א-סובכי. בהיותו בן 11 העתיקו הוא ומשפחתו את חייהם לדמשק, אשר לימים הפכה למוקד הידע וההשכלה העיקרי עבור תאג' א-דין.

בדמשק זכה תאג' א-דין ללמוד אצל גדולי אנשי הדת בדורו, כגון א-ד'הבי ואבן א-נקיב.

בהגיעו לגיל 18 החל תאג' א-דין לעסוק בהוראה, ובשנות העשרים המאוחרות של חייו החל לעזור לאביו במשרתו כשופט העליון של דמשק. בחלוף הזמן, הוא מונה באופן רשמי כמחליפו של אביו, ולמשך שארית חייו המשיך לאייש את משרת השופט העליון של דמשק. בין שאר התארים שלהם זכה תאג' א-דין היו קאדי, מופתי, ופרופסור, הן בקהיר והן בדמשק. כמו כן, הוא היה נואם מפורסם במסגדים

תאג' א-דין א-סובכּי נפטר בשנת 1370, בהיות בן 44.

## כתביו
במהלך 43 שנות חייו הספיק תאג' א-דין לחבר מספר רב של ספרים, בהם ספרי הלכה, ביוגרפיות, חיבורים בתחום הדקדוק הערבי ועוד.

בעיני רבים, הן בעולם האסלאמי והן מחוץ לו, חיבורו "**טבקאת א-שאפעיה**" (בערבית: طبقات الشافعية), אשר עוסק בחכמי דת מהאסכולה השאפעית, נחשב כלא פחות מיצירת מופת.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלומדים מוסלמים סונים
קטגוריה:ילידי 1327
קטגוריה:נפטרים ב-1370
אמוראי בבל

**אמוראי בבל** הם אמוראים שפעלו בבבל בתקופת התלמוד.

## היסטוריה
בבל הייתה מרכז תורני גדול בתקופת התלמוד, ופעלו בה שתי ישיבות שתחילתן בישיבת סורא מיסודו של רב וישיבת נהרדעא מיסודו של שמואל, כשבמהלך התקופה נדדו הישיבות למקומות שונים.

תלמידי הישיבות הבבליות שחיו ופעלו בערי בבל מסרו את מסורות התורה שבעל פה שלמדו בישיבות, ולימים הועלו מסורותיהם בתלמוד הבבלי.

תקופת אמוראי בבל נמשך מאז ימי רב ושמואל, עד לתקופת רבינא ורב אשי. תקופה זו נמשכה כשמונה דורות ונסתיימה בחתימת התלמוד.

## רשימת אמוראי בבל בולטים
* **הדור הראשון** (עד שנת 250):
** רב - מתלמידיו של רבי יהודה הנשיא חותם המשנה, בעל סמכות לחלוק על תנאים ("רב תנא ופליג")
**
** שמואל - ראש ישיבת נהרדעא והבר פלוגתא העיקרי של רב בדיוני התלמוד
** רב שילא
**רב כהנא (הראשון)
**
**רב אסי, תלמיד-חבר של רב
* **הדור השני** (עד שנת 280 לערך):
** רב הונא - ראש ישיבת סורא
** רב יהודה בר יחזקאל ראש ישיבת פומבדיתא ומייסדה
** רב נחמן
** רבה בן איסי תלמיד של רב
* **הדור השלישי** (עד שנת 310 לערך):
** רב חסדא - ראש ישיבת סורא
** רבה בר רב הונא - ראש ישיבת סורא
** רב ששת
** רבה
** רב יוסף בר חייא
** רב זביד הראשון
** רבי זירא
* **הדור הרביעי** (עד שנת 340 לערך):
** אביי - ראש ישיבת פומבדיתא.
** רבא - ראש ישיבת מחוזא.
** רמי בר חמא
* **הדור החמישי** (עד שנת 380 לערך):
** רב נחמן בר יצחק - ראש ישיבת פומבדיתא.
** רב פפא
** רב זביד
** רב כהנא מפום נהרא
* **הדור השישי** (עד שנת 430 לערך):
** רב אשי - חידש את ישיבת סורא במתא מחסיא, פרבר העיר סורא.
** רבינא הראשון - בצעירותו היה תלמידו של רבא, ובזקנתו היה כתלמיד-חבר לרב אשי, ויחדיו הם חתמו את התלמוד כמעט סופית.
** אמימר - ראש ישיבת נהרדעא.
** מר זוטרא
* **הדור השביעי והשמיני** (עד שנת 500 לערך):
** מר בר רב אשי
** רבה תוספאה
** רבינא השני - ראש ישיבת סורא ואחרון האמוראים.

## ראו גם

* אמוראים
* אמוראי ארץ ישראל

## לקריאה נוספת
* אהרן היימאן, ** ספר תולדות תנאים ואמוראים**, מכון "פרי הארץ", 1987 (דפוס צילום של המהדורה המקורית משנת תר"ע)
* מרדכי מרגליות (עורך), **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, הוצאת יבנה, 2006.
* משה בר, **אמוראי בבל - פרקים בחיי הכלכלה**, אוניברסיטת בר-אילן, 1982.

## קישורים חיצוניים

* אמוראים, חכמי התלמוד, חכמי בבל, באנציקלופדיה יהודית "דעת".
* רשימות כרונולוגיות של אמוראים מפורטל הדף היומי
*
*
### ספרים מקוונים
* אהרן הימן, **תולדות תנאים ואמוראים**, לונדון, תר"ע.
** חלק א'
** חלק ב'
** חלק ג

### מאמרים
* 
**מתוך [https://web.archive.org/web/20090806024041/http://pshita.cet.ac.il/ אתר פשיטא]**:
:* יהדות בבל ומוסדותיה, מאמר מבוא מאת פרופ' ישעיהו גפני, לקוח מספרו **מחקרים בתולדות ישראל בתקופת המשנה והתלמוד**, בעריכת: ישעיהו גפני, בהוצאת: מרכז זלמן שזר, 1994.
:מאמרים מהספר **מבוא לתורה שבעל פה** (בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1991-1996):
::* מוסד הנשיאות בתקופת האמוראים

 

*
מלון יו מג'יק פאלאס אילת

**מלון יו מג'יק פאלאס אילת** הוא בית מלון הממוקם בחלק הצפוני של העיר אילת על שפת הלגונה. המלון כולל 324 חדרים שרובם משקיפים אל בריכת המלון. המלון מנוהל על ידי רשת מלונות פתאל.

במלון קיימות 2 מסעדות - מסעדת המלון הראשית שמגישה אוכל בערב ובבוקר ומסעדה הפועלת בכל שעות היום. במלון קיימים 2 ברים בבריכה החיצונית. בנוסף, המלון כולל מכון כושר הפתוח 24 שעות ביממה. במלון שירותי ספא.

בראשית שנת 2000 שהוקם נקרא המלון מג'יק פאלאס, בשנת 2013 במסגרת מיתוג מחודש של רשת "פתאל" מותג בשמו החדש "יו מג'יק פאלאס".

בשנת 2019 צולמו במלון זה ובמלון לאונרדו פלאזה אשדוד סדרת מערכונים עבור העונה ה-17 של תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".

## גלריה

קובץ:Magic Palace Hotel Eilat.jpg
קובץ:Magic Palace Hotel, Eilat.JPG
קובץ:Magic Palace Hotel, Eilat (2).JPG
קובץ:Magic Palace Hotel, Eilat (1).JPG
קובץ:Drone Flight over Eilat Magic Hotel.JPG


## קישורים חיצוניים
* 

יו מג'יק פאלאס אילת
מג'יק פאלאס אילת
משבר איראן

השם "**משבר איראן**" ניתן למספר  משברים שהתרחשו ברפובליקה האסלאמית של איראן.
קטלוג הנשים

**קטלוג הנשים** (ביוונית עתיקה: Γυναικῶν Κατάλογος, *Gynaikôn Katálogos*) הוא פואמה אֶפּית המיוחסת למשורר היווני הסיודוס, ומכילה רשימה גנאלוגית של נשים ידועות מהמיתולוגיה היוונית וצאצאיהן המפורסמים.  

על פי ה'סודא' (לקסיקון ספרים עתיק) הפואמה כללה במקורה חמישה ספרים והכילה כ- 5,000-4,000 שורות שיר לערך, אלא שרובה של היצירה אבד במהלך השנים. החוקרים הצליחו לשחזר כ-1,300 שורות מהיצירה, בהתבסס על פפירוסים שהכילו קטעים ממנה וכן על ציטוטים שלה שנשתמרו בכתבי מחברים שונים. היצירה, שהייתה פופולרית מאוד בתקופה הקלאסית, יוחסה אמנם להסיודוס בן המאה ה-7 לפנה"ס, אך רוב החוקרים מתארכים את היצירה למאה ה-6 לפנה"ס ושוללים בכך את ייחוסה להסיודוס.

בתקופה הקלאסית כונתה היצירה לעיתים 'אֵהוֹיאָי' (Ἠοῖαι) בשל הנוסחה החוזרת 'אה הוי' (ἢ οἵη = 'או היא אשר...') הפותחת כל קטע ביצירה המתאר את אחת הנשים וצאצאיה.

## תוכן הקטלוג
מובנו המילולי של המונח 'קטלוג' ביוונית עתיקה הוא 'לומר הכל', ומקובל להשתמש בו כדי לאפיין קטעים ספרותיים המונים רשימות של אנשים, מקומות או חפצים (כדוגמת 'קטלוג האוניות' המופיע באיליאדה, ספר שני, שורות 759-494). קטלוג הנשים מכיל רשימה של נשים ידועות מהמיתולוגיה היוונית, תוך פירוט האֵלים איתם שכבו והצאצאים שנולדו כתוצאה מכך.  

וכך נפתח הקטלוג, לפי הקטעים ששוחזרו עד כה:

## כמה מהנשים המפורסמות המופיעות בקטלוג
בין הנשים הידועות הנמנות בקטלוג, יש לציין את הבאות:
* ספר ראשון - פירה, פנדורה, לדה, קליטמנסטרה, אלקטרה, איפיגניה (נקראת בקטלוג 'איפימדה').
* ספר שני - אטאלנטה, היפרמנסטרה (בת דנאוס, אם הדנאים), דנאֶה (אמו של פרסאוס).
* ספר שלישי - קסיופאה, אירופה, פסיפאה, אריאדנה, איו.
* ספר רביעי - אלקמנה, איירופה.
* ספר חמישי - הלנה, פנלופה.

## חשיבותו של הקטלוג ויחסו ל'[[תאוגוניה|תיאוגוניה]]'
הקטלוג פורס במהלכו עץ גנאלוגי של הגיבורים המפורסמים של המיתולוגיה היוונית, החל מפִּירַה ודאוקליון, הוריהם הקדמונים של היוונים, ועד גיבורי מלחמת טרויה. המיפוי הגנאלוגי נערך הן לפי משפחות והן לפי מיקומים גאוגרפיים, וסיפק אתוס היסטורי משותף למשפחות האריסטוקרטיות ביוון, שחשיבותו השתמרה הרבה אחרי התקופה הארכאית במהלכה חובר הקטלוג.

הקטלוג מזכיר בכמה היבטים את ה'תיאוגוניה' של הסיודוס, וזו אחת הסיבות שהקטלוג יוחס אליו: שתי היצירות עוסקות בפנתיאון האלים האולימפיים, שתיהן עושות זאת בצורה של עץ גנאלוגי ושתיהן מתעדות את הסיפורים המרכזיים של המיתולוגיה היוונית שחלקם אינם ידועים ממקורות אחרים. עם זאת, הקטלוג מתייחד בכך שהוא עוסק גם בבני תמותה ולא רק באלים, ולא זו בלבד, אלא שהוא מתאר את הגנאלוגיה המיתולוגית דרך דמויות נשיות דווקא.

## ראו גם
* תאוגוניה
* אלים אולימפיים

## לקריאה נוספת
* גיא דרשן, סיפור בני האלוהים ובנות האדם (בר' ו 1–4) לאור 'קטלוג הנשים' ההסיודי, **[[שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום]]**, כג, תשע"ד, עמ' 178-155
* Hunter, Richard (ed.), *[https://books.google.co.il/books?id=bxt75JJ_v2gC The Hesiodic Catalogue of Women: Constructions and Reconstructions]*, Cambridge 2005 (באתר גוגל ספרים)
* Henderson, Jeffrey (ed.), ''Hesiod, Volume 2'', Loeb Classical Library (LCL) 503, Cambridge 2007 (באתר גוגל ספרים)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2018 03
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:גנאלוגיה
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:נשים ביוון
קטגוריה:ספרי המאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:נשים בספרות
קטגוריה:נשים ביוון העתיקה
יחסי אתיופיה–ג'יבוטי

**יחסי אתיופיה–ג'יבוטי** הם היחסים הדו-צדדיים בין **[[אתיופיה|הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה]]** לבין **[[ג'יבוטי|רפובליקת ג'יבוטי]]**.

## היסטוריה
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1984. היחסים בין שתי המדינות היו טובים בדרך כלל. שתי המדינות חולקות בעלות על מסילת אדיס אבבה-ג'יבוטי. הרכבת עוברת דרך נמל ג'יבוטי, אשר דרכו ג'יבוטי מקיימת קשרי מסחר עם אתיופיה.

## יחסים דיפלומטים
אתיופיה מחזיקה בשגרירות בג'יבוטי העיר. מאידך, ג'יבוטי מחזיקה בשגרירות באדיס אבבה ובקונסוליה בדירה דאווה.

## ראו גם
* יחסי ג'יבוטי-סומליה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
איקה קומפורטי-עובדיה

שמאל|ממוזער|250px|איקה קומפורטי-עובדיה כגננת לילדי מגורשי סופיה, פלבן, 1943
שמאל|ממוזער|250px|האנדרטה לזכר הנופלים בנבי-יושע שתוכננה על ידי איקה וביטוש קומפורטי
שמאל|ממוזער|250px|עבודה בחרס של איקה קומפורטי
**איקה קומפורטי-עובדיה** (בבולגרית: **Ика Kомфорти-Овадия**; 7 באוגוסט 1920 – 19 בספטמבר 2011) הייתה אדריכלית שהתמחתה גם בתכנון ערים. עבדה בשותפות עם בעלה האדריכל ביטוש קומפורטי ויחדיו השתתפו בתחרויות רבות ותכננו מבני ציבור ובתים פרטיים.

## קורות חיים
נולדה בסופיה שבממלכת בולגריה כ**חוֹרְסִי עובדיה** לאב יליד אדירנה, אשר היה רב לשוני ועסק בבנקאות, ולאם עקרת בית. במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1940–1942 למדה חינוך והתמחתה בתחום הגיל הרך. במאי 1943 גורשו יהודי סופיה לערי השדה ואיקה ומשפחתה גורשו לפלבן. בעת שהותה בפלבן שימשה איקה גננת וארגנה מסגרת חינוך לגיל הרך עבור ילדי העקורים. לאחר סיום המלחמה החלה בלימודי ארכיטקטורה בפוליטכניקום בסופיה, אותם סיימה ב-1950. היא נישאה לאדריכל ביטוש קומפורטי וב-1950 עלתה לישראל עם בעלה ובתם התינוקת.

בתחילת דרכה בארץ עבדה איקה כאדריכלית העיר חולון. בהמשך, בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבדה בעיריית תל אביב כחברה בצוות התכנון של תוכנית האב של העיר. במסגרת זו ערכה מחקר מקיף על שכונות העוני בעיר. בנוסף לעבודתה זו שימשה איקה אדריכלית עצמאית של בנייני מגורים וציבור וכמתכננת ערים.

יחד עם בעלה ביטוש קומפורטי תכננה מבני ציבור שונים. בני הזוג השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות ואף זכו בפרסים וכמו כן תכננו ועיצבו יחד דירות במגזר הפרטי.

איקה עיצבה תכשיטים, ויצרה בקרמיקה ובחומרים מתכלים. ב-1988 לאחר פטירתו של בעלה ביטוש, החלה מפעל התנדבותי עצמאי במסגרתו סייעה לעשרות רבות של עולים חדשים מבולגריה בגל העלייה של שנות ה-90, להיקלט בארץ ולמצוא דיור ועבודה במקצועות הטכניים.

נפטרה בתל אביב בספטמבר 2011, והובאה למנוחות בבית העלמין ירקון.

ב-2023 הוציא בנה, הבמאי ג'קי קומפורטי, לאור את הסרט הדוקומנטרי "מונומנט לאהבה". הסרט עטור הפרסים בו אמו איקה קומפורטי-עובדיה היא הדמות המרכזית, מבליט את חוויית הנשים והילדים בתקופת השואה בבולגריה דרך עיניה של נשואת הסרט, אשר גם הייתה מעורבת בעריכת התחקיר לסרט.

## פרויקטים נבחרים
מבין הפרויקטים שתוכננו ונבנו על ידי בני הזוג קומפורטי ניתן למנות את הפרויקטים הבאים:
* האנדרטה להנצחת זכרם של חללי קרבות הגליל בנבי יושע, 1957 מצודת כ"ח
* המרכז לחקר ההתיישבות ברחובות (1961)
* בית ספר מקיף באילת על שם גולדווטר (1970)
* אולם ספורט בשער הנגב
* בית הכנסת הקונסרבטיבי באשקלון.

## תחרויות ופרסים
בני הזוג קומפורטי השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות לעיצוב אנדרטאות, פארקים ומבני ציבור. הפרויקטים בהם זכו היו:
* פרס שלישי לעיצוב האנדרטה לחללי העיר תל אביב במלחמת העצמאות בכיכר מלכי ישראל, 1952
* פרס קניה של ההצעה לאנדרטה לבוני העיר ולכובשי יפו - 1952.
* פרס ראשון לעיצוב האנדרטה בנבי-יושע להנצחת זכרם של חללי קרבות הגליל העליון, 1953.
* ציון לשבח בתחרות הבינלאומית לתכנון אנדרטה באושוויץ, 1958.
* פרס שלישי (ראשון ושני לא חולקו) בתחרות לעיצוב פארק הירקון בתל אביב, 1964.

## פרסומים
עיריית תל אביב-המשרד לתוכנית אב, דו"ח מס. 20: אזורי שיקום בתל אביב יפו, 1966.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:ישראליות ילידות בולגריה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אנה קוגן

**אנה קוגן** (נולדה ב-1983) היא אמנית ציורי קיר וגרפיטי ישראלית.

## ביוגרפיה
אנה קוגן נולדה בעיר קאזאן ברוסיה. בגיל 5 התחילה ללמוד אמנות וציור. בגיל 8 משפחתה עלתה לישראל מרוסיה.

אנה התקבלה לבית הספר תלמה ילין למגמת אמנות פלסטית. בתום הלימודים החלה את שירותה הצבאי כחיילת במשרד הביטחון. לאחר מכן התקבלה לאקדמיה לאמנויות בצלאל.

מגיל 16 אנה מציירת ברחובות תל אביב, וציירה ציורי קיר וגרפיטי. האזורים שהיא פעילה בהם הם בעיקר רחוב אלנבי וסביבתו, אזור התחנה המרכזית הישנה, שוק הפישפשים, תחנה מרכזית חדשה (תערוכת טרדיס רחוב), רחוב נחלת בנימין. כמו כן, ציירה מספר ציורי גרפיטי במושבים של רשות מקומית מטה יהודה כמושב צלפון, מסילת ציון וכו'. אנה גם ניהלה את הפרויקט של ציורי הקיר בשלוה – המרכז הלאומי לטיפול באנשים עם מוגבלויות.

אחת מן העבודות המפורסמות שלה הוא ציור גרפיטי "הסעודה האחרונה" בטיילת תל אביב. בציור אנה חיברה יחד על אותו דלפק של פאב מספר יהודים מפורסמים כמו אלברט איינשטיין, גולדה מאיר, דוד בן-גוריון, קרל מרקס, בנימין זאב הרצל, זיגמונד פרויד וכן כמה מהתושבים המקומיים מאזור יפו.

קוגן מופיעה ברשימה של 10 ציירי קיר הטובים ביותר בישראל של שנת 2012 על ידי מגזין לעיצוב "נישה".

## גלריית תמונות

קובץ:The Last Supper graffiti Tel-Aviv promenade by Ana Kogan.jpg| ציור גרפיטי "הסעודה האחרונה" בטיילת תל אביב. ציירת אנה קוגן.
קובץ:Baroque-Style Graffiti on Jopea Restaurant, Flee Market, Tel Aviv by Ana Kogan.jpg|ציור גרפיטי בסגנון בארוק על הקיר החיצוני של מסעדת ג'ופאה בשוק הפישפשים.
קובץ:Spanish Donna Graffiti, Flee Market, Tel Aviv by Ana Kogan.jpg|ציור הגרפיטי של אישה מתקופת בארוק בשוק הפישפשים.
קובץ:Octopus Door Graffiti Nachalat Binyamin, Tel Aviv.jpg|ציור גרפיטי של דלת תמנון ברחוב נחלת בנימין, תל אביב.
קובץ:Dogman Grafffiti on HaShomer street, Tel Aviv by Ana Kogan.jpg|ציור גרפיטי של בן אדם כלב ברחוב נחלת בנימין, תל אביב.
קובץ:Tardis Graffiti in Central Bus Station, Tel Aviv by Ana Kogan.jpg|ציור גרפיטי של טרדיס ופרצופים בתערוכת- טרדיס רחוב.
קובץ:Biblical street graffiti, moshav Tzlafon by Ana Kogan.jpg|ציור על הקיר החיצוני של רחוב מתקופת התנ"ך במושב צלפון.
קובץ:Elvis Presley wall-painting on top of 3D cubicles, Elvis restaurant in Abu Gosh by Ana Kogan.jpg|ציור של אלביס פרסלי על קוביות תלת מימד על הקיר החיצוני של מסעדת אלביס באבו גוש.
קובץ:Albert Einstein 3D painting for 3D Street Painting Festival in Afula by Ana Kogan.jpg|ציור רצפה בתלת מימד של אלברט איינשטיין בפסטיבל עפולה לציורי תלת מימד.
קובץ:African Savannah Mural in Shalva Jerusalem by Ana Kogan.jpg|ציור הקיר של סוואנה אפריקאית במרכז שלוה ירושלים על ידי אנה קוגן.


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמני גרפיטי ישראלים
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
רד בול זלצבורג (הוקי קרח)

ממוזער|שחקני זלצבורג בפעולה
**רד בול זלצבורג** (בגרמנית: **Red Bull Salzburg**) הוא מועדון הוקי קרח אוסטרי מהעיר זלצבורג, המשתייכת לחברת רד בול ומשחקת בליגת ההוקי האוסטרית - ליגת ההוקי קרח הבכירה באוסטריה. הקבוצה הוקמה ב-1995 ומאז שנת 2000 נמצאת בבעלות חברת רד בול. החל מתחילת העשור השני של המאה ה-21, נחשבת הקבוצה לאחת הקבוצות הבכירות בהוקי קרח האוסטרי. לזכותה שבע אליפויות. כמו כן, זכתה הקבוצה פעם אחת בגביע הקונטיננטלי והיא הקבוצה הראשונה בתולדות ההוקי האוסטרי שזכתה ביותר ממפעל אירופאי, לאחר שזכתה גם בתואר האירופי. מגרשהּ הביתי של הקבוצה, משנת הקמתה, הוא היכל הקרח זלצבורג. היכל זה מכיל 3,400 מקומות ישיבה.
## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1995. עד שנת 2000, הקבוצה נקראה בפשטות זלצבורג, אז נוסף לשם הקבוצה גם שם הספונסר הראשי — חברת רד בול. הקבוצה נחשבת לאחת הקבוצות הכי חזקות באוסטריה. את משחקי הבית מארחת בהיכל הקרח זלצבורג (קיבולת של 3,600 צופים).

הקבוצה זכתה בשבע אליפויות הליגה האוסטרית (בעונות 2007, 2008, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016) ובעונת 2007/08 אף זכתה לערוף משחקי ראווה נגד קבוצות ליגת ה-NHL. עונת 2011/2012 הייתה אחת הגרועות כשרד בול סיימה רק במקום הרביעי בעונה הסדירה והפסידה ברבע הגמר של הפלייאוף לקבוצת קלגנפורטר.

בעונת 2008 נטלה חלק בגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח שם הודחה בשלב השני, ברם הישג השיא שלה היה בשנת 2010 כשזכתה בגביע אחרי שניצחה את יונוסט מינסק בגמר. בעונת 2011 זכתה בתואר האירופי, לאחר ניצחון 5-3 בגמר על יוקריט הלסינקי הפינית.

במהלך השבתת ליגת ה-NHL בשנת 2012 בשורותיה שיחקו דרק דורסט, דריק בראסר, טוביאס אנסטרום ודייוויד קלרקסון. ב-19 ביוני 2013 קבוצת הנוער של "רד-בול" התקבלה לליגת MHL ובעונת 2013/14 ובעונת 2014/15 השתתפה בליגת ההוקי הצעירה.

## תארים
***[[ליגת האלופות בהוקי קרח|התואר האירופי]] (1)**: 2010
***[[ליגת ההוקי האוסטרית|אליפות אוסטריה]] (7)**: 2007, 2008, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016
***[[הגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח|הגביע הקונטיננטלי]] (1)**: 2010
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח אוסטריות
הוקי קרח
Phoenix (ערוץ טלוויזיה)

**Phoenix** הוא ערוץ טלוויזיה גרמני במימון ציבורי, המופעל על ידי ארגוני השידור הציבורי הגרמניים ARD ו-ZDF. הערוץ משדר סרטי תעודה, חדשות, תוכניות אולפן ומסקר אירועים מיוחדים. המשרד הראשי של הערוץ נמצא בעיר בון, בירת גרמניה המערבית לשעבר.

בינואר 2018 עמד נתח השוק של הערוץ על 1.1%.

## היסטוריה
היוזמה ליצירת הערוץ הגיעה מ-ARD, אשר בשיתוף פעולה עם ה-ZDF ייצרה ערוץ טלוויזיה שכלל במקור דיונים פרלמנטריים אשר לצידם שודרו סרטי תעודה ותוכניות אירוח. מטה הערוץ היה במקור במשרדי ARD שבקלן, אשר עברו בשנת 2000 לאולפנים לשעבר של ZDF בבון.

בשנת 2007, עמד תקציב הערוץ על 35 מיליון אירו, שהגיעו מתשלום אגרת הטלוויזיה. בחודש אוגוסט 2006 הגיע הערוץ מבחינת נתח הקהל שלו, ל-1%. עם כמעט 4.5 מיליון צופים מדי יום, הערוץ התחרה בערוצי חדשות כמו n-tv ו-N24 מבחינת נתח הקהל. בשנת 2006 כולה עמד נתח הקהל של הערוץ על 0.6%, שעלה בשנת 2008 ל-0.9%.

החל מ-2007 משודר הערוץ בפורמט מסך רחב 16:9.

## תוכניות
תוכנית הדגל של הערוץ היא "Der Tag" ("היום") אשר משודרת משעה 23:00 עד חצות. במהלך התוכנית משודרים דיווחים נרחבים וראיונות.

התוכנית "Vor Ort" ("על הסצנה") כוללת סיקור בשידור חי של אירועים פוליטיים, הרצאות פומביות מאנשים חשובים, כנסים עיתונאיים והרכב הבונדסטאג.

תוכניות יומיות שונות משודרות ודנות באירועים עכשוויים ומופיעים בהן מומחים ופוליטיקאים. תוכנית אחרת שמשודרת היא "פגוש את העיתונות" אשר משודרת ביום ראשון בשעה 12:00 בצהריים, ועוסקים בה באירועים בינלאומיים.

הסדרות "ויכוחים היסטוריים" ו"אירועים היסטוריים" עם העיתונאי הלמוט אילרט בוחנות נושאים חשובים הקשורים להתפתחות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

הערוץ דומה מבחינת תוכן לערוץ האמריקאי C-SPAN ולערוץ הבריטי BBC Parliament, העוסקים בענייני הממשלה והפוליטיקה הלאומית.

## זמינות
*DVB-T: בגרסת ה-SD
*DVB-T2: בגרסת ה-HD
*שידור אנלוגי בכבלים
*שידור דיגיטלי בכבלים (DVB-C)
*DVB-S: בגרסת ה-SD
*DVB-S2: בגרסת ה-HD
*שידורים של תוכניות מסוימות באינטרנט

## גלריה

קובץ:Phoenix Logo 1997.svg|סמל הערוץ בין 1997 ל-2000
קובץ:Phoenix-Logo.svg|סמל הערוץ בין 2000 ל-2008
קובץ:Phoenix Logo 2008.svg|סמל הערוץ בין 2008 לאפריל 2012
קובץ:Phoenix Logo 2012.svg|סמל הערוץ מאז אפריל 2012
קובץ:Phoenix-logo-2018.svg


## ראו גם
*3sat
*ARD
*Viasat 3

## קישורים חיצוניים

*

*10 שנים ל-Phoenix: מזוודות ואפיפיורים, מאת אווה מנטל, 7 באפריל 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה גרמניים
אבא ובת

**אבא ובת** (באנגלית: **Father and Daughter**) הוא סרט מונפש הולנדי קצר משנת 2000 בבימויו של מייקל דודוק דה ויט . זוכה פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-73 לשנת 2001.

## עלילה
אב ובתו הקטנה רוכבים על אופניים ועוצרים בסמוך למקווה מים (אגם או ים). האב מרים את בתו על זרועותיו, נפרד ממנה בנשיקה ובחיבוק, יורד אל גדת המים, נכנס לסירה, שט למרחקים ונעלם באופק. בתו מבחינה בו מתרחק, זזה מצד לצד בתמיהה, ולבסוף כשאביה נעלם, היא עולה על אופניה ושבה על עקבותיה. 

בהמשך, הסרט עוקב אחר הבת שעוברת רכובה על אופניה, במשך כל תקופות חייה, באזור בו אביה עזב אותה, ומסתכלת אל קו האופק בו אביה נעלם. הסרט עוקב אחר התבגרותה של הבת (מילדה קטנה לנערה, לעלמה, לאישה נשואה צעירה, לאישה בגיל העמידה ולקשישה) באמצעות חילופי העונות. עם הזמן, יבשו המים במקווה ובמקומם צמחו עשבים. כשהבת קשישה, היא מחליטה לרדת אל גדות המקווה, ומתחילה ללכת לכיוון בו אביה שט בסירה. לפתע היא מבחינה בסירתו של אביה, נטושה וקבורה חלקית באדמה. היא מחליטה להיכנס אל הסירה ולשכב בתוכה (ככל הנראה כדי להירדם או למות בה). לפתע היא מתעוררת, נעמדת על רגליה ומתחילה לרוץ. במהלך ריצתה, היא הופכת מקשישה לאישה צעירה ומאישה צעירה לעלמה. כשהיא מפסיקה לרוץ ונעמדת במקום, אביה נגלה לפניה. היא ניגשת אליו והם מתחבקים ארוכות.

## פרסים
הסרט זכה ב-20 פרסים בפסטיבלים שונים ברחבי העולם, לרבות פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2011 ובפרס באפט"א לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 2001.

## קישורים חיצוניים

*  הסרט המלא בערוץ יוטיוב.

קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט המונפש הקצר הטוב
קטגוריה:סרטים הולנדיים
קטגוריה:אבהות
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט האנימציה הקצר הטוב ביותר
קרחון אמונדסן

**קרחון אמונדסן** (באנגלית: **Amundsen Glacier**) הוא קרחון גדול באנטארקטיקה. מקורו של הקרחון ברמת הקוטב, והוא זורם דרך הרי המלכה מוד אל מדף הקרח רוס, מערבית לנונאטאקי מקדונלד. אחד מיובליו של קרחון אמונדסון הוא קרחון בלקוול, הזורם לתוך קרחון אמונדסון בסמוך לשלוחת האנסן.

רוחבו של הקרחון בין 6 ל-10 קילומטרים, ואורכו 128 קילומטרים. הקרחון נמצא בגובה של 365 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי הקרחון
הקרחון התגלה על ידי אדמירל ריצ'רד בירד בעת טיסתו מעל הקוטב הדרומי בנובמבר 1929. לורנס גולד, מנהיג המשלחת הגאולוגית של בירד, הציע את שם הקרחון, בעת שעבר במזחלתו בסמוך לשפך הקרחון בדצמבר 1929. הקרחון נקרא על שם רואלד אמונדסן.

## אתרים סמוכים
* הר דורט

## לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **[https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA177&lpg=PA177&dq=%22Amundsen+Glacier%22&source=bl&ots=PEmilYvg1x&sig=ds875FFB3TcEkYQroAmCsR2kji0&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjenqi3vtjZAhUKM8AKHWliAso4FBDoAQgnMAE#v=onepage&q=%22Amundsen%20Glacier%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water]**, P 177

## קישורים חיצוניים
* קרחון אמונדסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נתוני מזג אוויר עדכניים עבור קרחון אמונדסן
* סטטיסטיקות מזג אוויר ונתונים רב שנתיים עבור קרחון אמונדסן

## הערות שוליים

אמונדסן
אמונדסן
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
הר נלסון (אנטארקטיקה)

**הר נלסון** (באנגלית: **Mount Nelson**) הוא הר שגובהו 1,930 מטרים מעל פני הים, כחמישה קילומטרים צפונית מזרחית להר פוליצר, וממערב לקרחון סקוט, בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
ההר מופה לראשונה על ידי ריצ'רד בירד, במהלך מסע החקר שלו בין השנים 1933–1935. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם רנדי ל. נלסון (Randy L. Nelson) שהיה אחראי על המחקרים הגאודזיים באמצעות לוויין בתחנת מקמרדו, בשנת 1965.

## לקריאה נוספת
• Roald Amundsen, **[https://books.google.co.il/books?id=Q2d4UE-qL_QC&pg=PT138&lpg=PT138&dq=%22Mount+Nelson%22+(Antarctica)&source=bl&ots=Eh_bTo7Fh4&sig=m52N7iTWZdXAb73A3dQOtxv8WJI&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjEnv7MvtjZAhUVM8AKHYhiCAQQ6AEISTAG#v=onepage&q=%22Mount%20Nelson%22%20(Antarctica)&f=false The South Pole: An Account of the Norwegian Antarctic Expedition in the "FRAM" 1910- 1912]**, August 1912 
## קישורים חיצוניים
* הר נלסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר נלסון באתר גאזט SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר נלסון באתר גאזט ממשלת ניו זילנד

## הערות שוליים

נלסון
קרחון בלקוול

**קרחון בלקוול** (באנגלית: **Blackwall Glacier**; מילולית: קרחון הקיר השחור) הוא קרחון שאורכו 9 קילומטרים, המנקז את מערבו של מישור נילסן שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם מצפון-מזרח לחוד הנסן ונשפך לקרחון אמונדסן.

## מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחות המחקר של אוניברסיטת אוהיו, שחקרו את האזור בין השנים 1963–1964 ו-1970–1971. הקרחון נקרא בשם זה היות שהמצוקים שסביבו שחורים בצבעם.

## לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **[https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA180&lpg=PA180&dq=%22Blackwall+Glacier%22&source=bl&ots=PEmilYyj1D&sig=CIxptqhTTGBQU2pvFUWJkYoxNT8&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiw4uffytjZAhUnIsAKHURpAHsQ6AEIOTAE#v=onepage&q=%22Blackwall%20Glacier%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water]**, P 180

• Edmund Stump, **[https://books.google.co.il/books?id=tS-GueGKj68C&pg=PA179&lpg=PA179&dq=%22Blackwall+Glacier%22&source=bl&ots=5cDrbHg1IL&sig=Luxle2mYwt1Cag5b6ZN7ay7PThk&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiw4uffytjZAhUnIsAKHURpAHsQ6AEIQjAG#v=onepage&q=%22Blackwall%20Glacier%22&f=false The Ross Orogen of the Transantarctic Mountains]**, P 179

## קישורים חיצוניים
* קרחון בלקוול באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מזג אוויר עדכני עבור קרחון בלקוול
* סטטיסטיקות מזג אוויר עבור קרחון בלקוול

## הערות שוליים

בלקוול
מכתב הפסקת פעילות לצמיתות

**מכתב הפסקת פעילות לצמיתות**, בתחום המשפטי-כלכלי, הוא מסמך הנשלח לאדם יחיד או עסק, כדי לעצור את פעילותו הבלתי חוקית, לכאורה, ולאחר הפסקת פעילות זו- למנוע את התחדשותה או השנותה בעתיד. באנגלית, מכונה מונח זה "Cease and Desist Letter". כינוי זה מסתמך על המילים "Cease"- שמשמעה בעברית הוא "לעצור", ו- "Desist"- שמשמעה בעברית הוא "לחדול" (מפעילות נוספת של האדם או העסק- גם בעתיד).

קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:סוגי מכתבים
יאן טימן

**יאן טימן** (בהולנדית: **Jan Timman**; 14 בדצמבר 1951 – 18 בפברואר 2026) היה שחמטאי הולנדי בדרגת רב-אמן. היה אלוף הולנד בשחמט, התחרה מספר פעמים באליפות העולם ובשנת 1993 התמודד על התואר.

## ביוגרפיה
יאן טימן נולד באמסטרדם שבהולנד למשפחת מתמטיקאי שעודד את אהבת בנו לשחמט. בשנת 1963 הוא זכה באליפות הולנד לנוער. בשנת 1967 הוא סיים במקום השלישי באליפות העולם לנוער שנערכה בירושלים, בה זכה חוליו קפלן. לאחר סיום לימודי בית הספר טימן התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת הטכנולוגיה של דלפט בה לימד אביו. תוך זמן קצר הוא עזב את הלימודים והקדיש את עצמו לשחמט.

בשנת 1974 הוענק לו תואר רב-אמן. טימן היה אלוף הולנד 9 פעמים.

באליפות העולם בשחמט 1987 הוא הודח ברבע הגמר על ידי רפאל ואגניאן. בשנת 1993, לאחר פיצול בין גארי קספרוב (אלוף העולם המכהן) לבין פיד"ה, טימן הפסיד בהתמודדות על התואר בדו-קרב מול אנטולי קרפוב.

טימן המשיך לשחק שחמט גם בעשור הראשון של המאה ה-21. הוא היה חבר נבחרת הולנד שזכתה באליפות העולם בשחמט לנבחרות בשנת 2004.

נפטר בארנהם ב-18 בפברואר 2026.

## יאן טימן ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בשנים 1972–2004 השתתף טימן ב-13 אולימפיאדות שחמט:

## אטיוד שחיבר
אטיוד משנת 2009 פורסם ב-The Problemist,   הלבן נוסע ומשיג תיקו.

## קישורים חיצוניים

* אטיודים של טימן, באתר arves

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-אמנים הולנדים
קטגוריה:אלופי הולנד בשחמט
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1951
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2026
הר דורט

**הר דורט** (באנגלית: **Mount Dort**) הוא הר הבולט מעל הקרח המקיף אותו, ממזרח לקרחון אמונדסן, ומדרום לשפך קרחון קפלרי שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,250 מטרים מעל פני הים.
## היסטוריה
### גילוי ההר
ההר התגלה לראשונה ומופה על ידי משלחת המחקר של ריצ'רד בירד שחקרה את האזור בין השנים 1928–1930. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם וויקפילד דורט הבן, גאולוג בתחנת מקמרדו בקיץ 1965- 1966.

## קישורים חיצוניים
* הר דורט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר דורט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

דורט
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
דג'ונטה מארי

**דג'ונטה דשון מארי** (באנגלית: **Dejounte Dashaun Murray**; נולד ב-19 בספטמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.

## ראשית חייו
מארי נולד וגדל בסיאטל. בעונת 2015/16 שיחק כדורסל באוניברסיטת וושינגטון ורשם ממוצע של 16.1 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק. בתום העונה שהסתיימה בהדחה בסיבוב השני של טורניר ה-NIT העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.

## קריירה מקצועית
### סן אנטוניו ספרס 2022-2016
בדראפט 2016 נבחר מארי במקום ה-29 על ידי סן אנטוניו ספרס. במהלך עונתו הראשונה שותף ב-30 משחקים בעונה הסדירה בהם שיחק כ-8.5 דקות בממוצע למשחק, והושאל לסירוגין לאוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בעונתו השנייה תפס תפקיד מרכזי יותר בקבוצה ופתח בחמישייה בכמחצית ממשחקי הקבוצה. הוא נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה ב-NBA.

במשחק קדם העונה באוקטובר 2018 קרע את רצועת ברכו, פציעה שהשביתה אותו לאורך כל עונת .

באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו ל-4 עונות נוספות, החל מעונת , עבור כ-64 מיליון דולר.

בעונת 2021/2022 נבחר למשחק האולסטאר לאחר שקווין דוראנט ג’יימס הארדן ודריימונד גרין נפצעו,דג׳ונטה נבחר על ידי קווין דוראנט לקבוצתו

### אטלנטה הוקס 2024-2022
ב-30 ביוני 2022, מארי הועבר בטרייד, לצד ג'וק לנדייל, לאטלנטה הוקס בתמורה לדנילו גלינארי ולמספר בחירות סיבוב ראשון עתידיות.

### ניו אורלינס פליקנס 2024-
ב-28 ביוני 2024 עבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס בתמורה ללארי נאנס ג'וניור, , דייסון דניאלס ושתי בחירות סיבוב ראשון עתידיות בדראפט 2025 ו-2027. ב-24 באוקטובר במשחק הבכורה שלו בליגה במדי הפליקנס בו רשם כמעט טריפל דאבל עם 14 נקודות, 8 ריבאונדים וכ-10 אסיסטים מול השיקגו בולס, שבר מארי את ידו ונעדר לתקופה ממושכת.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר אוניברסיטת וושינגטון

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת וושינגטון
קטגוריה:סיאטל: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:מדינת וושינגטון: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני אוסטין ספרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
המלט (סרט, 1969)

**המלט** (באנגלית: **Hamlet**) הוא סרט בריטי משנת 1969, עיבוד למחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר, בכיכובו של ניקול ויליאמסון בתפקיד הנסיך המלט. את הסרט ביים טוני ריצ'רדסון והוא מבוסס על הפקה בימתית בתיאטרון ראונדהאוס בלונדון. בסרט מככבים אנתוני הופקינס בתפקיד המלך קלאודיוס, ג'ודי פארפיט בתפקיד המלכה גרטרוד, מריאן פיית'פול בתפקיד אופליה, מארק דיגנאם בתפקיד פולוניוס, גורדון ג'קסון בתפקיד הורציו, ומייקל פנינגטון בתפקיד לארטס.

בניגוד לסרטים הוליוודיים של יצירות קלאסיות שנעשו בתקציבי ענק, סרט זה הופק בתקציב קטן ובתפאורה מינימליסטית, הכוללת אביזרים ותלבושות בסגנון הרנסאנס, ושימוש בחללים אפלים ומוצלים. מנהרה של לבנים משמשת לסצנה שעל החומות. רוח הרפאים של אביו של המלט מוצגת רק באור שזוהר על המתבוננים. הסרט שם דגש רב על ההיבטים המיניים של המחזה, ורומז על יחסים של גילוי עריות בין לארטס ואופליה.

## צוות השחקנים

## DVD
הסרט "המלט" יצא ב-DVD ב-3 ביולי 2012 בהוצאת Sony Pictures Home Entertainment.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים המבוססים על המלט
קטגוריה:סרטי 1969
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי טוני ריצ'רדסון