Baduizm

***Baduizm*** (בעברית: **מבוכה**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת אריקה באדו, אשר יצא ב-11 בפברואר 1997 על ידי קידר רקורדס. לאחר שעזבה את האוניברסיטה במטרה להתרכז במוזיקה במשרה מלאה, החלה באדו להסתובב עם בן דודה, רוברט "פרי" ברדפורד, והקליטה אלבום דמו בן 19 שירים, בשם "Country Cousins", שמשך את תשומת ליבו של קידר מאסנבורג, מנהל חברת התקליטים קידר רקורדס. כתוצאה מכך הוא הזמין אותה להקליט דואט עם הזמר דיאנג'לו ובסופו של דבר החתים אותה על חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל מיוזיק גרופ. הקלטות האלבום התקיימו בין יינואר לאוקטובר 1996 בניו יורק, פילדלפיה ודאלאס.

האלבום זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה ששיבחו את סגנון המוזיקה של האלבום ואת החזון האמנותי של באדו; מבקרים אחרים ציינו קווי דמיון בין באדו לבילי הולידיי. האלבום זכה להצלחה מסחרית כטאשר הגיע למקום השני בארצות הברית ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי. האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת בארצות הברית ולמעמד אלבום זהב בקנדה ובריטניה.

מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים: "On & On", "Next Lifetime", "Otheride of the Game" ו-"Appletree". האלבום זכה לשבחים רבים, כולל פרסים על "On & On" ופרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-40. האלבום עזר לבאדו לבסס את מעמדה כאחת מהאמנים המובילים בסצנת מוזיקת הנאו-סול והאלבום עצמו נחשב לאחד מהאלבומים שתרמו הכי הרבה לז'אנר.

## רקע
כשהייתה בת 14 החלה לעשות קטעי "פרי סטייל" בתחנות רדיו מקומיות. בנוסף באותה תקופה החליטה לכתוב את שמה כ-"Erykah" אף על פי ששמה נכתב במקור כ-"Erica" מכיוון שהיא האמינה ששמה המקורי הוא שם של עבד. המונח 'קאה' מזהה את האני הפנימי של האדם. היא אימצה את שם המשפחה "באדו" מכיוון שזה היה צליל שירת הסקאט האהוב עליה; כמו כן, בקרב אנשי האקאן בגאנה, זה המונח לילד העשירי. עם סיום לימודיה בבית הספר התיכון לאמנויות הבמה והאמנות החיצונית "בוקר טי וושינגטון" המשיכה באדו ללמוד תיאטרון באוניברסיטת גראמינג סטייט, מכללה שחורה היסטורית. כדי להתמקד במוזיקה במשרה מלאה, היא עזבה את האוניברסיטה ב-1993 לפני שסיימה את לימודיה, ולקחה על עצמה כמה משרות בשכר מינימום כדי לפרנס את עצמה. היא לימדה דרמה וריקודים לילדים במרכז התרבות דרום דאלאס בטקסס. בזמן שעבדה והייתה עם בן דודה, רוברט "פרי" ברדפורד, היא הקליטה אלבום דמו של 19 שירים, בשם "Country Cousins", שמשכה את תשומת ליבו של קידר מאסנבורג. הוא הזמין את באדו להקליט דואט עם דיאנג'לו, ובסופו של דבר החתים אותה על חוזה תקליטים עם יוניברסל מיוזיק גרופ.

## הקלטה והפקה
הקלטות האלבום התרחשו בין ינואר לאוקטובר 1996 באולפני סולרי בניו יורק, באולפני "Sigma Sounds & Ivory" בפילדלפיה ובמעבדת סאונד דאלאס בדאלאס. באדו חשפה בטוויטר כי אלבום הבכורה שלה, הושפע בחלקו מאלבום הבכורה של ברנדי, וכתבה בציוץ: "האלבום הראשון של ברנדי היה אחד ההשראות שלי בעת כתיבת "Baduizm". אני אוהבת את האלבום ההוא [...] שירים שאהבתי היו "I Wanna Be Down" ו-"Always on My Mind".

באדו הצהירה כי האלבום היה בהשראת שורשיה וקבעה כי במהלך תהליך ההקלטה היא מאמצת את תרבותה ושורשיה האפריקאים, ועושה שימוש בטורבנים ותופים אפריקאים. אחריי הקלטת האלבום כשהוא היה מוכן ליציאתו, באדו שכנע את חברת התקליטים שלה לתת לה לחזור לפילדלפיה על מנת להקליט את "Otheride of the Game" ו-"Sometimes", שהיו במקור סמפולים משירים של להקת "דה רוטס" אותם היא פגשה בעקבות החתימה שלה על חוזה ההקלטות. בזמן שהקליטה את האלבום בפילדלפיה באדו ודה רוטס עבדו על שירים שונים ובין היתר הם עבדו על "Sometimes" אף על פי שהוא נכתב במקור עבור אמן ראפ. בהמשך הם גם עבדו על שירים נוספים אך לבסוף רק "Sometimes" ו-"Otherside of the Game" נכנסו לאלבום.

באדו ביצעה גם שירה רגילה אך גם קולות רקע ושילבה במוזיקה שלה קלידים, מכונת תופים ותכנות מוזיקליות אחרות בעזרתו של המפיק מאדוקו צ'ינווה שסיפק גם קולות רקע נוספים. מפיקים נוספים שעבדו על האלבום היו בוב פאוור ו"טון דה באקבון" אשר סיפקו כלים נוספים לעבודה על האלבום ועזרו בתכנות המוזיקלי של האלבום לצד המפיק אייק לי השלישי שסיפק קיבורדס (מקלדות מוזיקליות שמפיקים מהם צלילים ומשתמשים בהם להלחין שירים) וג'ון מרדית' שעזר בתכנות מכונות התופים. בנוסף זמר הג'אז רון קרטר ניגן בבס באחד משירי האלבום. באדו גייסה בכוחות עצמה את המפיקים שיעבדו על האלבום. בנוסף למפיקים הנ"ל באדו גייסה גם את ג'יימס פויזר, ריצ'רד ניקולס, ג'ייפר בארון, רוברט רדפורד וג'ברון ג'אמל.

## הוצאה לאור וביקורת
האלבום הפך את באדו לאמנית פופולרית וזכה לביקורות חיוביות מהמבקרים שראו באלבום כחזרה למוזיקת הנשמה הפשוטה של שנות ה-70. קרן ר. גוד ממזין "וייב" כינתה את האלבום כ-"צינור של התעוררות של משהו חשוך, מוכר וארוך ישן". ג'ון בוש מ-"AllMusic" כינה אותו כ"חדשני", בעיקר בגלל צלילי ההיפ-הופ הכבדים שהעפילו על פני מוזיקת הנשמה. סגנון הישרה של באדו גרר השוואות לסגנון השירה של בילי הולידיי. ב"בידור שבועי" מכתב כי באדו "הדהדה את הולידיי בניסוח וקצב שלה". רג קוט מטעם "שיקגו טריביון" כתב:"במקום לחקות את הולידיי בלבד, באדו מציעה סטייל נפלא של הנפש המודעת החברתית של תחילת שנות ה-70. גרוב באמצע הטמפו המחניק, ושילוב של שירה ודיבור." "בלוס אנג'לס טיימס" כתב רוברט הילבורן: שהאלבום הוא "ערבוב חופשי בין תקופות מוזיקליות והשראות (בילי הולידיי לסטיבי וונדר, ג'אז להיפ-הופ), באדו משלבת תחכום עם חזון אמנותי, ייחודי ועצמאי "כמו פרינס בשנות ה-80." בכתבה עבור "רולינג סטון", מיילס מרשל לואיס הצהיר: "Baduizm מציג ליבה ונשמה של נערה בוהמיינית שבמקרה יש לה נדנדה ג'אזית ללא מאמץ."

בסוף 1997 האלבום הוכתר כהאלבום השביעי הטוב ביותר של השנה בסקר שערך מגזין "דה ווילג' ווייס". אם כי המפקח על הסקר רוברט כריסטגאו לא הסכים עם הבחירה וטען כי ההשוואות של באדו להולידיי אינן מוצדקות ושבאדו לא מספיק טובה כמו הולידיי.

עם שחרורו האלבום הגיע למקום השני בארצות הברית ולמקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B והיפ-הופ. הצלחת האלבום עזרה לבאדו להתבסס כאחד מהאמנים המובילים בז'אנר הנאו-סול.
נכון להיום מכירות האלבום עומדות על 3 מיליון עותקים בארצות הברית מה שזמכה אותו למעמד פלטינה משולשת. בנוסף גם קיבל מעמד זהב בקנדה ובריטניה.

## שבחים
באדו הייתה מועמדת לשישה פרסים על האלבום בטקס פרסי "Soul Train Lady of Soul Awards" וזכתה בשלושה מהם: "שיר הסולו הנשי של השנה" על השיר "On & On" ובנוסף באותו טקס זכתה גם בפרס "אלבום הסולו הנשי של השנה" ו"שיר הנשמה, R&B או ראפ הטוב יותר" גם על On & On. בטקס פרסי ה-AMA האלבום היה מועמד לפרס אלבום ה-R&B\הנשמה של השנה ובנוסף באדו עצמה הייתה מועמדת וזכתה בפרס "אמן השנה החדש בז'אנר ה-R&B, נשמה או ראפ". בנוסף האלבום גם זכה בשני פרסי גראמי בקטגוריות "אלבום ה-R&B של השנה" ו"הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר R&B" על "On & On". בטקס פרסי מוזיקת הנשמה האלבום זכה בשלושה פרסים בקטגוריות "אלבום הסולו הנשי של השנה", "שיר הסולו הנשי של השנה" (על "On & On") ו"שיר ה-R&B, נשמה או ראפ הטוב ביותר של שנה" על "Next Lifetime".

בנוסף האלבום נכנס לרשימת 261 האלבומים הטובים ביותר מאז 1976 בספר "Talking Heads' Fear of Music" של הסופר ג'ונתן לתם כאשר כתב על האלבום:
"התקליט הזה עובד כפסקול פיתוי, משהו להירגע איתו בימי ראשון בבוקר, כתחליף לכנסייה של יום ראשון בבוקר. ההצלחה של יצירת המופת של אריקה באדו איימה לזמן קצר לעורר עידן חדש בנפש מודעת. אבל רק לורין היל ודיאנג'לו היו ברמה שלה. האלבום עומד לבדו, חוליה חסרה בין פאנק רחוב משנות ה-70, ג'אז במרתף, היפ הופ בוהמייני וממצאי הבלוז של פורטיסהד."

## רשימת שירים

## מיקומים במצעדים

### מצעדי סוף שנה

## פרסים בולטים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1997
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום ה-R&B הטוב ביותר