אתיופיה במשחקים האולימפיים

[שמאל|ממוזער|250px|[היילה גבריסלאסי (שני מימין) במהלך ריצת ה-10000 מטר באולימפיאדת סידני, בה ניצח]]
[שמאל|ממוזער|150px|[מסרט דפאר, האלופה האולימפית בריצת 5000 מטר באתונה]]
[שמאל|ממוזער|150px|[קנניסה בקלה, האלוף האולימפי בריצת 10000 מטר באתונה ובבייג'ינג, ובריצת 5000 מטר בבייג'ינג]]
[שמאל|ממוזער|150px|[טירונש דיבאבה, האלופה האולימפית בריצת 5000 מטר בבייג'ינג ובריצת 10000 מטר בבייג'ינג ובלונדון]]
**[[אתיופיה]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת מלבורן (1956). היא נעדרה מאז מהמשחקים שלוש פעמים. באולימפיאדת מונטריאול (1976) הצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק עם נבחרת דרום אפריקה, בעת שבאחרונה היה נהוג משטר האפרטהייד. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הצטרפה לחרם שהובילה ברית המועצות, וב-אולימפיאדת סיאול (1988) בשל מלחמת האזרחים שהתרחשה בה.

הספורטאים האתיופים זכו ב-62 מדליות, מהן 24 מדליות זהב. מבין מדינות אפריקה, רק קניה ודרום אפריקה הגיעו להישגים גבוהים יותר. כל המדליות הושגו בידי אתלטים שהתחרו בריצות למרחקים בינוניים וארוכים.

אתיופיה השתתפה גם בשתי אולימפיאדות חורף: אולימפיאדת טורינו (2006) ואולימפיאדת ונקובר (2010). לשתיהן שלחה ספורטאי אחד, שהתחרה בסקי למרחקים, ולא הגיע להישגים משמעותיים.

## היסטוריה
השתתפותה של אתיופיה באולימפיאדת מלבורן הייתה סמלית בעיקרה, אך באולימפיאדת רומא (1960) היה אבבה ביקילה לאפריקאי השחור הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית, כשניצח בריצת המרתון. ביקילה השלים את המרוץ כשהוא יחף, וגם קבע שיא עולם חדש (2:15:16.2 שעות). באולימפיאדת טוקיו (1964) שחזר ביקילה את הישגו, גם הפעם תוך קביעת שיא עולם חדש (2:12:12.2 שעות), והיה לספורטאי הראשון בהיסטוריה שזוכה במרוץ בשתי אולימפיאדות ברציפות.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) נפצע ביקילה במהלך המרוץ, ולא הצליח לזכות בתואר האולימפי בפעם השלישית. עם זאת, ניצח בריצת המרתון אתלט אתיופי אחר, מאמו וולדה. וולדה גם זכה במדליית הכסף בריצת 10000 מטר. באולימפיאדת מינכן (1972) הסתפק וולדה במדליית הארד בריצת המרתון. מירוטס איפטר זכה אף הוא במדליית ארד, בריצת 10000 מטר.

שמונה שנים אחר כך, באולימפיאדת מוסקבה (1980), ניצח איפטר הן בריצת 5000 מטר והן בריצת 10000 מטר. באחרונה זכה אתיופי נוסף, מוחמד קדיר, במדליית ארד. אשטו טורה זכה אף הוא במדליית ארד, בריצת 3000 מטר מכשולים.

12 שנים נוספות חלפו עד האולימפיאדה הבאה בה השתתפה אתיופיה במשחקים, אולימפיאדת ברצלונה (1992). דרארטו טולו הייתה לאישה האתיופית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שזכתה במדליית הזהב בריצת 10000 מטר. פיטה בייסה זכה במדליית הארד בריצת 5000 מטר וסיים במקום התשיעי בריצת 10000 מטר. אדיס אבבה זכה במדליית ארד בריצת 10000 מטר, ואילו וורקו ביקילה סיים במקום השישי בריצת 5000 מטר.

גם באולימפיאדת אטלנטה (1996) הייתה המנצחת בריצת המרתון אתיופית, פטומה רובה. היילה גבריסלאסי ניצח בריצת 10000 מטר, תוך שהוא קובע שיא אולימפי חדש - 27:07.34 דקות. אתיופית נוספת, גטה ואמי זכתה במדליית הארד במרוץ המקביל לנשים. דרארטו טולו איבדה את תוארה במרוץ זה, וסיימה במקום הרביעי. גם פיטה בייסה לא הצליח לשחזר את הישגו בריצת 5000 מטר, וסיים במקום העשירי.

באולימפיאדת סידני (2000) נרשמה עליית מדרגה בהישגי המשלחת האתיופית. האתלטים האתיופים זכו בשמונה מדליות, בהן ארבע מדליות זהב, הישג שהיה שני באותם משחקים רק להישגי האתלטים האמריקאים. היילה גבריסלאסי שמר על תוארו בריצת 10000 מטר, ואספה מזגבו זכה באותו מרוץ במדליית הארד. גם בריצת המרתון חלקו ספורטאים אתיופים במקום הראשון והשלישי - גזאהגנה אברה זכה בזהב וטספאיה טולה בארד. בריצת 5000 מטר ניצח מיליון וולדה. פיטה בייסה סיים במקום הרביעי ודאגנה אלמו במקום השישי. בריצת 1500 מטר בלט דניאל זגיה, שסיים במקום השישי. בין הנשים בלטה דראטלו טולו, שהשיבה לעצמה את התואר האולימפי בריצת 10000 מטר, תוך קביעת שיא אולימפי חדש (30:17.49 דקות). סגניתה במרוץ זה, גטה ואמי, זכתה גם במדליית ארד בריצת 5000 מטר. באחרונה סיימו שתי רצות אתיופיות נוספות במקומות גבוהים - איילץ' וורקו במקום הרביעי וורקנש קידאנה במקום השביעי. קוטרה דולצ'ה סיימה במקום הרביעי בריצת 1500 מטר, 6 מאיות השנייה בלבד אחרי גבריאלה סאבו שזכתה בארד. בריצת המרתון בלטו אלפנש אלמו שסיימה במקום השישי ופטומה רובה, שאיבדה את תוארה והסתפקה במקום התשיעי.

גם באולימפיאדת אתונה (2004) הגיעה המשלחת האתיופית להישגים נאים - שבע מדליות, בהן שתי מדליות זהב. קנניסה בקלה קבע שיא אולימפי חדש בריצת 10000 מטר (27:05.10 דקות), וזכה במדליית הכסף בריצת 5000 מטר, לאחר שב-50 המטרים האחרונים הצליח הישאם אל גרוז' לעקוף אותו. סגנו של בקלה בריצת 10000 מטר היה סילשי סיהינה. היילה גבריסלאסי התחרה אף הוא בריצת 10000 מטר, אך איבד את תוארו והסתפק במקום החמישי. בריצת 5000 מטר בלטו אתיופים נוספים פרט לבקלה - גברה-רגזיאבהר גברמאריאם סיים במקום הרביעי ודג'נה ברהאנו סיים במקום החמישי. בין הנשים בלטה מסרט דפאר, שניצחה בריצת 5000 מטר. טירונש דיבאבה זכתה במדליית הארד במרוץ זה. בריצת 10000 מטר דלקו שלוש אתיופיות אחר המנצחת הסינית שינג הוינה. אג'גייהו דיבאבה (אחותה הבכורה של טירונש דיבאבה) זכתה במדליית הכסף, דרארטו טולו בארד וורקנש קידאנה סיימה במקום הרביעי. בריצת המרתון הגיעה אלפנש אלמו למקום הרביעי.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכו האתיופים בשבע מדליות, בהן ארבע מדליות זהב. הרצים האתיופים ניצחו בריצות ל-5000 ול-10000 מטרים, הן במקצי הגברים והן במקצי הנשים. קנניסה בקלה היה הרץ הראשון מזה 28 שנים שמנצח בשתי הריצות. הוא עשה זאת תוך שקבע שיאים אולימפיים בשניהם (12:57.82 דקות ו-27:01.17 דקות, בהתאמה). טירונש דיבאבה היא זו שניצחה בשני מקצי הנשים, והיא אף קבעה שיא אולימפי חדש בריצת 10000 מטר (29:54.66 דקות), שהיווה גם שיא אפריקה חדש. סילשי סיהינה זכה במדליית כסף שנייה ברציפות בריצת 10000 מטר, מסרט דפאר שאיבדה את תוארה בריצת 5000 מטר לדיבאבה זכתה במדליית כסף, ואילו צגאי קבדה זכה במדליית ארד בריצת המרתון. ספורטאים אתיופים בולטים נוספים כללו את דריבה מרגה (מקום רביעי במרתון), יקוב ג'רסו (מקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים), אברהם צ'רקוס (מקום חמישי בריצת 5000 מטר), טריקו בקלה (מקום שישי בריצת 5000 מטר), היילה גבריסלאסי (מקום שישי בריצת 1000 מטר), גשאו אספאו (מקום שביעי במרתון), זמזם אחמד (מקום שביעי בריצת 3000 מטר מכשולים) ומסלץ' מלקאמו (מקום שמיני בריצת 5000 מטר).

גם באולימפיאדת לונדון (2012) זכו האתיופים בשבע מדליות, שלוש מהן היו מדליות זהב. בכל מדליות הזהב זכו נשים: טירונש דיבאבה שמרה על תוארה בריצת 10000 מטר, אך איבדה את התואר בריצת 5000 מטר למסרט דפאר, ששבה וניצחה לאחר 8 שנים. דיבאבה זכתה במדליית הארד במירוץ זה. במדליית הזהב השלישית זכתה רצת המרתון טיקי גלאנה. אתלטית נוספת, סופיה אספה, זכתה במדליית הכסף בריצת 3000 מטר מכשולים. דז'ן גברמסקל זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר, וטאריקה בקלה, אחיו הצעיר של קנניסה בקלה, זכה במדליית ארד בריצת 10000 מטר. בקלה הבכור הסתפק במקום הרביעי במירוץ זה. אתלטים אתיופים נוספים שבלטו בלונדון כללו את רובה גארי (מקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים), ורקנש קידאנה (מקום רביעי בריצת 10000 מטר), אבבה אריגאווי (מקום חמישי בריצת 1500 מטר), גלטה בורקה (מקום חמישי בריצת 5000 מטר), בליינש אולז'ירה (מקום חמישי בריצת 10000 מטר), מוחמד אמאן (מקום שישי בריצת 800 מטר), מקונן גברמדהין (מקום שישי בריצת 1500 מטר), אטנש דירו (מקום שישי בריצת 3000 מטר מכשולים) וגברגזיבהר גברמריאם (מקום שמיני בריצת 10000 מטר).

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו האתיופים בשמונה מדליות, אך לראשונה מזה 24 שנים, רק אחת מהן הייתה מדליית זהב. אלמז איינה הייתה זוכת מדליית הזהב, בריצת 10000 מטר, בה אף קבעה שיא עולם חדש (29:17.45 דקות). האלופה היוצאת, טירונש דיבאבה, זכתה במדליית הארד במירוץ זה, וגלטה בורקה סיימה במקום השמיני. בנוסף לניצחונה בריצת 10000 מטר זכתה איינה גם במדליית ארד בריצת 5000 מטר, מרוץ בו סנברה טפרי סיימה במקום החמישי. בריצת 1500 מטר זכתה גנזבה דיבאבה, אחותה הצעירה של טירונש, במדליית הכסף, ואילו דאוויט סייאום סיימה במקום השמיני. אתלטית נוספת הנושאת את השם דיבאבה (אך ללא קשר משפחתי לשתיים האחרות), מארה דיבאבה, זכתה במדליית הארד בריצת המרתון, וטירפי צגאייה סיימה במקום הרביעי. בין הגברים בלט רץ המרתון פייסה לליסה, שזכה במדליית הכסף. בעת שחצה את קו הסיום, ובמסיבת העיתונאים שנערכה לאחר מכן, החווה לליסה בידיו בצורת X, מחווה המסמלת מחאה נגד דיכויין האלים של הפגנות של בני האורומו באתיופיה. בריצת ה-10000 מטר זכה טמיראט טולה במדליית הארד, וייגרם דמלאש סיים במקום הרביעי. אתלט נוסף, האגוס גברהיווט, זכה במדליית הארד בריצת 5000 מטר.

## מדליות

### לפי אולימפיאדה
**באולימפיאדות הקיץ:**

### לפי ענף
**בענפי הקיץ:**

## ראו גם
* אתיופיה במשחקים הפאראלימפיים
* אתיופיה במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:אתיופיה: ספורט