open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אטואי

שמאל|ממוזער|250px|תצלום האנדרטה לזכרו של אטואי בקובה
**אטואי** (נולד במהלך המאה ה-15 - הוצא להורג בשריפה ב-2 בפברואר 1512) היה מנהיג שבט הטאינו שלחם בספרדים בהיספניולה ובקובה בתקופת הכיבוש הספרדי באמריקה. 

אטואי עמד בראש אימפריה אינדיאנית נרחבת שהשתרעה על פני רוב שטחה של קובה ומספר איים שכנים בים הקריבי. לאחר הכיבוש הספרדי עמד אטואי בראש מרד אינדיאני כנגד הכובשים. ההתנגדות המזוינת של אטואי החלה באי היספניולה (כיום האיטי והרפובליקה הדומיניקנית) בעידן קולומבוס, וככל הנראה התגברה לאחר 1502 כאשר צי של 30 ספינות ספרדיות הביא את המושל החדש ניקולה דה אובנדו. על אף שזכה להצלחה בתחילה, כאשר השתמש בלוחמת גרילה כנגד הצבא הספרדי, המרד נכשל בסופו של דבר ואטואי עצמו הוצא להורג. עם זאת אטואי היה לאינדיאני הראשון להרים נס מרד כנגד הכיבוש הקולוניאליסטי ובכך הפך לגיבור בעיני בני שבטו ושכניהם. כלוחם החופש הבולט הראשון של אמריקה, האטוי לא רק איחד אפריקאים ואנשים ילידים נגד הפולשים, אלא בהבאת עמו ולוחמיו מהיספניולה לקובה, הוא יזם את מאבק ההתנגדות הפאן-אמריקני הראשון. כיום פסל בקובה חוגג את אטואי כגיבור לאומי.

כתוצאה מדיכוי מרד שבטי הטאינו בהנהגתו של אטואי בידי הספרדים נטבחו מאות אלפי אינדיאנים והיתר מתו כתוצאה מעבודות פרך שהוטלו עליהם בידי הכובשים וכן ממגפות שהביאו הכובשים הזרים לעולם החדש, מפניהן תושבי האזור לא היו מחוסנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1512
קטגוריה:ילידי 1478
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:מורדים
קטגוריה:הרוגי שרפות
קטגוריה:היספניולה: היסטוריה
אנסטטיט

**אנסטטיט** הוא מינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות) בעלי שרשרת בודדת. האנסטטיט (MgSiO3) המכיל בעיקר מגנזיום מצוי בתחילתה של שורת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הקרויה "קבוצת האנסטטיט" שנוסחתה הכללית Mg,Fe)SiO3), המסתיימת בפרוסיליט המכיל בעיקר ברזל (FeSiO3).

בעבר היה נהוג לכנות בשם היפרסתן מינרל המצוי באמצעיתה של קבוצת האנסטיט והמכיל כמויות שוות של מגנזיום וברזל, אך הוועדה לשמות מינרלים באגודה הבינלאומית למינרלוגיה פסלה ב-1988 את השימוש בשם זה וקבעה כי במקומו להשתמש בשם **אורתופירוקסן** ולציין את כמות האנסטטיט (En) או הפרוסיליט (Fs) בהתאם ליחס מגנזיום/ברזל במינרל (לדוגמה En80Fs20).

המינרלים שבקבוצת האנסטטיט מכונים גם אורתופירוקסנים משום שהם שייכים לקבוצת הפירוקסן והמבנה שלהם אורתורומבי. והם מינרלים בוני סלעים נפוצים המצויים בסלעי יסוד, סלעים מותמרים ומטאוריטים.

אנסטטיט המכיל מעט ברזל והעובר בליה מקבל ברק תת-מתכתי וצבע דמוי ארד (ברונזה), ולכן יש המכנים חומר זה ברונזיט, אם כי השם הנכון יותר הוא אנסטטיט שעבר שינוי. רוב הגבישים הטבעיים הם אורתורומביים, למרות שידועים שלושה פולימורפים. הפולימורף של טמפרטורה גבוהה ולחץ נמוך מכונה פרוטואנסטטיט ואף הוא אורתורומבי. הפולימורף של טמפרטורה נמוכה מכונה קלינואנסטטיט והוא מונוקליני.

הברונזיט וההיפרסתן היו מוכרים זמן רב לפני שנתגלה האנסטטיט לראשונה. המינרל תואר לראשונה על ידי ג. א. קננגוט (G. A. Kenngott) ב-1855. מקור השם מיוונית - "אנסטטס" – יריב, בשל עמידות המינרל לחום ולחץ.

נוהגים לחתוך את סוג האנסטטיט שלו גוון ירוק אזמרגד, המכונה אנסטטיט-כרום, לשימוש כאבן חן. הצבע הירוק נגרם בשל כמויות זעירות של כרום, ומכאן שם הסוג. גם בברונזיט עושים לעיתים שימוש כאבן חן.

## תפוצה
ניתן למצוא אנסטטיט בסלעי תהום כדוגמת גברו ודיוריט. אנסטטיט יכול ליצור פנוקריסטים קטנים בעלי צורה ייחודית כמו גם את הגרגרים של מסת האם בסלעי פרץ כדוגמת בזלת, אנדזיט ודקיט

אנסטטיט המכיל מעט ברזל (En90Fs10) הוא מינרל משמעותי בסלעי פרידוטיט ופירוקסניט המצויים במעטפת כדור הארץ. קסנוליתים של פרידוטיט נפוצים בקימברליט ולעיתים בבזלת. מדידות של תכולת הסידן, האלומיניום והכרום באנסטטיט בקסנוליתים אלו היו הגורם המכריע בקביעת העומקים מהם נלקחו קסנוליתים אלו על ידי המגמה העולה.

ניתן למצוא אנסטטיט טהור או אנסטטיט המכיל מעט ברזל בחלק מהסרפנטינים שעברו התמרה. גבישים גדולים באורך של 30 סנטימטר שרובם עברו שינוי לסטיאטיט נמצאו ב-1874 בעורקים של אפטיט כשהם חוצים שיסט-נציצי ושיסט-הורנבלנדה במכרה האפטיט של קיורסטד (Kjorrestad) בקרבת ברוויג בדרום נורווגיה.

אנסטטיט הוא מינרל נפוץ במטאוריטים. גבישים של אנסטיט נמצאו במטאוריטים סלעיים או מטאוריטים של ברזל, כולל במטאוריט שנפל בברייטנהאך שליד ארזגבירג', בוהמיה. בחלק מהמטאוריטים מהווה האנסטטיט, יחד עם אוליבין את רוב החומר. האנסטטיט יכול להיווצר בגושים כדוריים קטנים שהמבנה הפנימי הוא של קרניים מהמרכז כלפי חוץ.

## לקריאה נוספת

* Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J. (1992). *An introduction to the rock-forming minerals (2nd ed.)*. Harlow: Longman 


## קישורים חיצוניים

*אנסטטיט באתר webmineral
* 

קטגוריה:קבוצת הפירוקסן
קטגוריה:אינוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
ברוך אדלר

**ברוך אדלר** (1 באוגוסט 1926 – 30 בנובמבר 2005, כ"א באב ה'תרפ"ו - כ"ט בחשוון ה'תשס"ו) היה עיתונאי, עורך לילה וכתב בעיתון "הצופה". אדלר כתב גם ב"הארץ", ב"ידיעות אחרונות", ב"שערים" וב"מבט".

## ביוגרפיה
נולד בטרנבה שבצ'כוסלובקיה, ונקרא על שמו של רבי ברוך הגר, האדמו"ר השני לבית חסידות ויז'ניץ. ב-1936 עלה ארצה עם משפחתו ממניעים ציוניים, הורים ושבעה ילדים, חלקם נשואים, ובהם גיסו יהודה שפיגל. אביו, מנחם מנדל אדלר, היה מראשוני חסידי ויז'ניץ בארץ ישראל. המשפחה לקחה איתה ארצה מכונות סריגה ופתחה עסק משפחתי של ייצור סוודרים ומוצרי סריגה בתל אביב.

לאחר תום לימודיו בישיבת היישוב בתל אביב הצטרף לאגודת אליצור, בה עסק בפעילות ציונית דתית. כמו כן, היה חבר בהגנה. במלחמת העצמאות נלחם עם חטיבת אלכסנדרוני באזורים שונים ובהם כיבוש מחנה תל ליטוינסקי, כיבוש לוד ורמלה במבצע דני ועוד. במילואים שירת בתותחנים וכקצין הגנה מרחבית. ב-1956 נישא לרחל לוי, ועבר להתגורר בשכונת יד אליהו בתל אביב.

בשל מצבה הדחוק של משפחתו לא זכה להשכלה על-תיכונית.

עבד תחילה כמורה לחינוך גופני. ב-1954 החל לעבוד כעיתונאי במערכת העיתון הציוני דתי הצופה, שם עבד במשך 46 שנים. תחום הכתיבה העיקרי שלו היה בנושאים כלכליים, אך הוא שימש גם ככתב צבאי, כתב לענייני תחבורה ותעופה וכתב לענייני תיירות. גם לאחר שחלה בפרקינסון, והתקשה בכתיבה, הוא המשיך להכתיב את כתבותיו למזכירותיו במערכת. בנוסף לעבודתו ב"הצופה" עבד כפרילנסר, בעיקר בתחום הכלכלי, בעיתונים נוספים כדוגמת "הארץ", והעיתונים הכלכליים "מבט" ו"שערים".

בעבודתו ב"הצופה" קידם נושאים שהיו חשובים בעיניו, בעיקר בהובלת מאבקים סוציאליים לטובת עמיתיו בעיתון.

נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשס"ו ונקבר בבית העלמין ירקון. הותיר אחריו אישה, רחל אדלר, מפקחת בחינוך הממלכתי-דתי במשרד החינוך, שלושה בנים ובת. צעיר הבנים הוא הזמר-יוצר אורי אדלר. התגורר בבית מגורי העיתונאים, שני בנייני מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב בהם התגוררו כמה עיתונאים מרכזיים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, שבתי דון-יחייא, לוי יצחק הירושלמי, יצחק בראט ונפתלי קראוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:דיירי בית מגורי העיתונאים
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
ברוך
קטגוריה:כתבי תיירות ישראלים
קטגוריה:כתבים כלכליים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
הטלוויזיה הרומנית

**הטלוויזיה הרומנית** (בשמה המלא ברומנית: **Televiziunea Română**, בקיצור: **TVR**) היא תחנת טלוויזיה ציבורית בבעלות ממשלת רומניה המפעילה את הערוצים: TVR1, TVR2, TVR international ו-TVR cultural.
התחנה הוקמה ב-1956 ושידרה לראשונה ב-31 בדצמבר באותה השנה. בשנת 1968 החלו שידורים של ערוץ נוסף ובשנת 1983 החלו שידורי צבע. 

בשנת 1961 החלו שידורי התוכניות של TVR מדי יום (למעט בימי שני) משעה 18.30 - עד 22.00. ביום ראשון ולעיתים בשבת הייתה תוכנית בוקר משעה 9.00 עד הצהריים. התוכניות היו מגוונות ומושכות, מה שהביא לגידול בקהל. כך, בשנת 1965 מספר המנויים לשירות הטלוויזיה הציבורי הגיע ל 500,000, וחמש שנים אחר כך ל 1.5 מיליון. במהלך תקופה זו נחנכה תוכנית 2 (2 במאי 1968). תחילה היא שידרה יום אחד בשבוע בלבד, ביום חמישי, כך שמיום ה-16 ביוני הוא ישודר ביום ראשון, אחר כך ביום שני ושבת. בגלל איכות התוכניות, קהל הטלוויזיה גדל והיה אמצעי חשוב ליידע את האוכלוסייה. אולם, מאז 1985, באופן בלתי צפוי, מסיבות אידאולוגיות, תוכנית הטלוויזיה הוגבלה לשעתיים בלבד ביום, כאשר התוכניות הוקדשו בעיקר לפולחן האישיות של ניקולא ואלנה צ'אושסקו.

בישראל משודר ערוץ TVR international.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה רומניים
קטגוריה:שידור ציבורי
פרמי (יחידת מידה)

[שמאל|ממוזער|250px|הדמיה של [אטום הליום וסדרי הגודל. מידות שימושיות לתיאור מבנה האטום הן פרמי, אנגסטרום וננומטר. הכתם האפור הוא ענן ההסתברות להימצאות האלקטרונים, ובמרכז בסגול גרעין האטום]]
**פרמי** היא יחידת אורך שאינה נמנית עם מערכת יחידות SI. יחידה זו קרויה על שם אנריקו פרמי, והיא נמצאת בשימוש נפוץ בפיזיקה גרעינית ובפיזיקת חלקיקים.

## הגדרה
יחידת הפרמי שווה בערכה לפמטומטר, כלומר  מטר. משום שהאותיות **fm** הן גם הקיצור המקובל לפמטומטר וגם מופיעות בשמו של אנריקו פרמי (Fermi) מסמנים גם את יחידת פרמי באמצעות אותיות אלו.

לצורך המחשה ניתן לומר שהרדיוס של גרעין זהב הוא בערך 8.45 פרמי. פרמי הוא סדר הגודל של רוב גרעיני היסודות.

## היסטוריה
היחידה הומצאה בשנת 1956 על ידי הפיזיקאי האמריקאי רוברט הופשטטר, שזכה חמש שנים מאוחר יותר בפרס נובל לפיזיקה. הופשטטר, שבעצמו עסק בפיזיקה גרעינית, רצה להעניק בצורה זו כבוד לאנריקו פרמי, מחלוצי המחקר הגרעיני ומתכנן הכור הגרעיני הראשון.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרמי
בלוטות קאופר

**בלוטות קאופר** (Cowper's gland; על שם האנטומיסט ויליאם קאופר), הידועות גם בשם **בלוטות הבולבוס** (בלטינית: glandulæ bulbourethrales; באנגלית: Bulbourethral gland), הן בלוטות אקסוקריניות קטנות בגוף הגבר הנפתחות אל השופכה ומפרישות מעט נוזל שקוף וצמיגי בשלב הראשון של העוררות המינית.

הבלוטות נמצאות משני צידיו של צינור השופכה ומתחת לערמונית. תפקידי ההפרשה הם לסכך את השופכה ולהקל על מעבר נוזל הזרע בזמן הפליטה ולסתור את הסביבה החומצית שבשופכה, ובכך לאפשר סביבה מתאימה יותר לנוזל הזרע. הפרשתה של בלוטת קאופר היא הראשונה שנפלטת; לאחריה נפלטת הפרשת בלוטת הערמונית ותאי הזרע, ולבסוף הפרשת שלפוחית הזרע. הפרשת בלוטת קאופר מופיעה בפתח השופכה כטיפה צמיגה, המכונה נוזל טרום-שפיכה. בנוזל זה קיימים לפעמים גם תאי זרע. למרות כמותם הקטנה של תאי הזרע קיים הסיכוי לעיבור אם הנוזל נפלט בנרתיק האישה. הסיכוי לקיומם של תאי זרע בהפרשת בלוטות קאופר מקטין את בטיחותה של שיטת המשגל הנסוג כאמצעי למניעת הריון.

הבלוטה ההומולוגית בגוף הנקבה לבלוטת קאופר היא בלוטת ברטולין.


## קישורים חיצוניים

* 

קאופר
קונספציה (אתר אינטרנט)

**קונספציה** היה אתר אינטרנט (בכתובת exego.net) ששימש מגזין ובמה לתרבות הדיגיטלית. האתר הוקם בשנת 1999 על ידי ירדן לוינסקי, אילן גליני ואורי ברוכין. פעילותו הופסקה בשנת 2009, אם כי כמה תת-פרויקטים היו פעילים עד ל-2012.

האתר עסק בתרבות דיגיטלית ובמסגרתו פותחו מספר פרויקטים, כגון:
*רשימות - מערכת אתרים אישיים.
* הכללים - פרויקט המסביר בהרחבה על סטנדרטים בבניית אתר אינטרנט.
*הקולקטיב - עלון שבועי שנשלח למנויים שלו באימייל ועוסק בטכנולוגיה.
*אופטימום - אתר המציג קישורים לאתרים נבחרים ומשמש מפה לאינטרנט הישראלי.
* המוסף הטיפוגרפי - מגזין שעוסק בטיפוגרפיה בישראל.
* נמלים עובדות - פרויקט המציג ראיונות עם אנשים שמשפיעים על עולם האינטרנט הישראלי.
*הפורום של קונספציה - "לדבר על סביבות דגיטליות, עיצוב, טכנולוגיה, טרנדים, וסתם דברים שכיף להראות."

בנוסף נמצאו באתר מספר פרויקטים נוספים הקשורים גם הם לנושא התרבות הדיגיטלית והאינטרנט.

האתר היה מגזין תרבות רשת פופולרי וחשוב בשנותיו הראשונות, בעיקר עבור העוסקים בפיתוח ועיצוב אתרים או בקידום האינטרנט בעברית. ב-2002 הגדיר אתר ynet את האתר כ"גורם משפיע בתחום המדיה החדשה בישראל". שנה אחר כך נבחרו יוצרי האתר לרשימת 100 מובילי התרבות הישראלית של ידיעות אחרונות, בין השאר לפני יעקב אילון ואריק איינשטיין.

ב-2004 ו-2005 איגוד האינטרנט הישראלי קיים שיתופי פעולה עם המגזין כמו כן זכה האתר בתעודות הוקרה ו"תג ההתנדבות" 2005-2006 של איגוד האינטרנט הישראלי.]

האתר התבסס על תורמי תוכן חופשי ולא הכיל פרסומות. ב-2006, האתר נסגר לתקופה מה עקב קשיי תקציב. לאחר תקופה נוספת נסגרו רוב מיזמי האתר, ומה שנותר מקונספציה היה אתר רשימות - אתר בלוגים אליטיסטי באופיו, שהמשיך לרכז בלוגים של סופרים, מוזיקאים, אנשי תקשורת ואקדמאים. במהלך השנים עם השינויים שעברו בבלוגוספירה התעמעם יחודו של "רשימות". בסוף 2009 עזרו מנהלי הפרויקט לכל המשתתפים לייצא את החומרים שלהם ולעבור לאתרים עצמאיים על גבי וורדפרס, זאת מאחר שהמשך פיתוח מערכת נפרדת הסתבר כלא יעיל. מרבית הכותבים עברו, עם כל החומרים שלהם באותו שלב, לפלטפורמות אחרות כמו וורדפרס או בלוגספוט והאתר עצמו הפך למעשה לאגרגטור שהציג כותרות של כותבים שבחרו לעשות זאת בעודם כותבים בפלטפורמה אחרת. רשימות שהיה ציון דרך ברשת הישראלית. לאחר הודעה רשמית בבלוג הפרויקט בדצמבר 2019, ירד עמוד העדכונים סופית מהרשת באפריל 2020.

לאחר סגירת אתר "רשימות", פרויקט "פרפרים - הבלוגוספרה שלנו" משמש פלטפורמה להמשיך את דרכו.

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:זוכי פרס מלאכים ברשת
ועידת קונסטנטינופול השלישית

**ועידת קונסטנטינופול השלישית** הייתה ועידה אקומנית של הכנסייה, אשר נערכה בשנים 680–681 תחת הקיסר הביזנטיני קונסטנטינוס הרביעי וגינתה את המינות המונותליטית.

## רקע היסטורי

המינות המונותליטית הוצעה בעשור הרביעי של המאה ה-7 כפשרה בין האורתודוקסיה הדיופיזיטית לקהילות המיאפיזיטיות אשר פרשו מהכנסייה בעקבות ועידת כלקדון על ידי הקיסר הרקליוס ופטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון. היא התגלתה עד מהרה כסלע מחלוקת בין הקיסרות הביזנטית (אשר רצתה לבסס את המונותליטיות כדוקטרינה הרשמית בקיסרות) לבין הכנסייה המערבית, ובראשה האפיפיור. הדברים הגיעו עד כדי כך, שהקיסר הביזנטיני קונסטנס השני צר על רומא, הדיח, כלא ולבסוף הגלה את האפיפיור מרטינוס הראשון, אחד המתנגדים החריפים של המונותליטיות.

## מהלך הוועידה והחלטותיה
על-מנת ליישב את הסכסוך ולהפיג את המתח בין קהילות המזרח לקהילות המערב, החליט הקיסר קונסטנטינוס הרביעי פוגונטוס לזמן כנס של הייררכים מקונסטנטינופול בנוכחות נציגים של הפטריארכיות האחרות. הכנס נפתח ב-7 בנובמבר 680 בנוכחות הקיסר, ומיד הכריז על עצמו כעל הוועידה האקומנית השישית, הכרזה שהייתה מבחינה מסוימת חוקית, שכן בכנס נכחו נציגים של כל הפטריארכיות (רומא, קונסטנטינופול, אלכסנדריה, אנטיוכיה וירושלים). בסך הכול היו בוועידה כ-200 בישופים, ועל החלטותיה חתומים 174.

ב-18 מושביה של הוועידה נדונה בעיקר הסוגיה המונותליטית. לבסוף רוב הנוכחים בוועידה השתכנעו ממכתבו של האפיפיור דאז אגתו, והחליטו לדחות את הדוקטרינה המונותליטית כמינות, ולקבל תחתיה את הגישה ה**דיותליטית**, דהיינו שלישו, על שני טבעיו, אלוהי ואנושי, היו שני רצונות (thelema) ושתי פעולות (energia), אלוהית ואנושית, אשר התקיימו בהסכמה מלאה זו לצד זו.

מקריוס פטריארך אנטיוכיה, אשר התמיד בתמיכתו במונותליטיות, הודח והוכרז אנאתמה. כמו כן הוחלט להכריז אנאתמה על יוזמיה ותומכיה של המינות, כגון סרגיוס הראשון, קירוס האלכסנדרוני והאפיפיור הונוריוס, ומאידך לזכות את מגיני האורתודוקסיה אשר נרדפו על ידי הקיסרות קודם לכן, האפיפיור מרטינוס הראשון ומקסימוס המוודה.

הוועידה ננעלה ב-16 בספטמבר 681 בנוכחות הקיסר קונסטנטינוס, והחלטותיה אושרו על ידי האפיפיור החדש לאו השני (האפיפיור אגתו מת במהלך הוועידה).

## ראו גם
* הקיסרות הביזנטית
* המינות המונותליטית
## קישורים חיצוניים
* 

קונסטנטינופול 3
ועידה 3
קופסה שחורה (פסיכולוגיה)

**תאוריית קופסה שחורה** היא תאוריה פילוסופית ופסיכולוגית לגבי התהליך הנסתר המתרחש בתודעה של האדם, או בהמשגה מופשטת יותר - בתהליכים פנימיים וחבויים בתחומים שונים בפילוסופיה ומדעים.

קיימות מספר תאוריות קופסה שחורה, שנוסחו ויושמו במגוון תחומי עיון פילוסופיים ומדעיים. בין החשובות בהן ניתן לציין את תאוריית הקופסה השחורה של התודעה. על פי תאוריה זו, ניתן להגיע להבנה שלמה של התודעה כל עוד מוגדרים היטב קלט ופלט של החושים. הבנה כזו באה בדרך כלל בכפיפה אחת עם ספקנות קיצונית כלפי כל ניסיון לתאר כיאות את המבנה, המנגנון והדינמיקה החבויים של התודעה. למשל, לפי התאוריה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, על מנת להבין את השינויים ההתנהגותיים אין חשיבות להבין את ההליכים הפנימיים המתרחשים במוחו או בגופו של האדם, חשובה בעיקר ההבנה של ההשפעות הסביבתיות על האדם בהקשר אבולוציית המין (ברירה טבעית) ובהקשר ניסיון חייו (התניה אופרנטית), משום שהביהביוריזם דוגל בכלל שטוען: את ההתנהגות ניתן להסביר רק דרך השפעות הסביבה החיצונית, וכך, למעשה, לפתח באופן מהימן את החקר המדעי של ההתנהגות. על פי ב. פ. סקינר, מה שנמצא בתוך ה'קופסה השחורה' זהו תחום המחקר של ענפים אחרים במדע (כגון פיזיולוגיה, נוירולוגיה, מדעי המוח וכדומה).

בתחומי המדעים העיוניים קיימת המשגה מופשטת יותר של המונח "קופסה שחורה". המשגה זו מתייחסת להליך של "קופסה שחורה" כפי שהוא מיושם בתהליכים חברתיים. הסוציולוג ברונו לאטור טען בנוגע להמשגה זו: "זוהי הדרך בה פעילות מדעית וטכנית מתעמעמת, בהיותה מוצלחת. כאשר מכונה מופעלת בהצלחה או עניין עובדתי בא לידי יישוב, נותרת הדרישה להתמקד בקלט ובפלט, ולא במורכבות פנימית כלשהי. כך, למרבה הפרדוקס, ככל שמצליחים המדע והטכנולוגיה, כך הם הופכים לסתומים ומעורפלים".

## ראו גם
* ביהביוריזם
*פסיכולוגיה קוגניטיבית

## הערות שוליים

קטגוריה:ביהביוריזם
קטגוריה:תורת ההכרה
לבלו

שמאל|ממוזער|200px|מבחר שפתוני לבלו: לבלו קלאסי, לבלו תות ולבלו "ויטמין פאואר" (נדיר)
**לבלו** (**Labello**) הוא מותג שפתוני לחות של חברת ביירסדורף (Beiersdorf) הגרמנית, הקיים למעלה ממאה שנים.

השם "לבלו" אינו שם המשפחה של ממציא המותג כפי שחושבים רבים, אלא מגיע מאיחוד המילים
הלטיניות "labium" (שפה) ו"bellus" (יפה).

בשנת 1902 המציא ד"ר אוסקר טרופולביץ בהמבורג את קרם הלחות לשפתיים “Beiersdorf Lippenpomade“ ששווק בקופסת פח כחולה-לבנה. המוצר החדש לא הכה גלים. רק ב-1907, אז שונתה האריזה, וקרם הלחות לשפתיים החל להימכר כליפסטיק (באתר הרשמי של לבלו נטען כי הרעיון הומצא על ידם) המכירות עלו. שנתיים מאוחר יותר, זכה המוצר לשם החדש "לבלו".

בנוסף ללבלו הקלאסי נמכרים שפתוני לבלו בשלל טעמים ותכונות: לבלו רוז (הנותן גוון ורדרד עדין לשפתיים), לבלו קאמיל, לבלו חלב ודבש, לבלו לתנאי קור קיצוניים, לבלו בטעמי פירות שונים ועוד. לאחרונה החלו להימכר גם מוצרי ליפ גלוס של לבלו, המגיעים באריזת שפופרת.

מוצרי "לבלו" נמכרים היטב באירופה, ואינם משווקים בארצות הברית, שם שולטים המתחרים "בליסטקס" ו"צ'פסטיק". במדינות שונות (אנגליה, למשל) משווקים אותם ליפסטיקים תחת המותג "ניוואה" השייך גם הוא לחברת ביירסדורף.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:גרמניה: המצאות
מילימטר כספית

שמאל|ממוזער|200px|ההבדל בגובה פני הנוזל הוא יחסי להפרש הלחצים בקצות הצינור: <math>H=\frac{P_a-P_o}{g \rho}</math>
**מילימטר [[כספית]]** היא יחידת מידה של לחץ. היחידה, שסימונה הוא mmHg, מוגדרת כבדיוק 133.322387415 פסקל.     

למרות שאינה יחידה סטנדרטית, היא עדיין נמצאת בשימוש ברפואה, מטרולוגיה, תעופה, ותחומים מדעיים אחרים.

יחידה זו כמעט שווה ליחידה **טוֹר (Torr)** שהיא יחידת מידה של לחץ המוגדרת כבדיוק  \frac{101325}{760} פסקל. היסטורית, היא הייתה אמורה להיות שווה למילימטר כספית, אך מספר הגדרות־מחדש של שתי היחידות הובילו לכך שהן שונות במקצת (בפחות מ-0.000015%). עם זאת, לרוב היישומים ההנדסיים, ההבדל עשוי להיות זניח עד כדי כך שלפעמים רבות מתייחסים אליהן כשקולות.
יחידת המידה טור קרויה על שם אוונג'ליסטה טוריצ'לי, ממציא הברומטר.

## הגדרה
היחידה נבחרה משום שאחת הדרכים להגדיר ולמדוד לחץ אטמוספירי היא על ידי בחינה של הלחץ (כוח ליחידת שטח) שמפעיל נוזל בצינורית אנכית. הנוסחה לחישוב הלחץ שיוצרת עמודת נוזל היא:

P=\rho g H

P – לחץ בפסקל.

H – גובה עמודת הנוזל.

g – תאוצת הכובד – .

\rho – צפיפות הנוזל (בכספית הצפיפות היא 13,579 קילוגרם למטר מעוקב).

מכיוון שתאוצת הכובד וצפיפות הכספית ידועות, ידיעת גובה העמודה תספיק כדי לחשב את הפרש הלחצים. היחידה מילימטר כספית משמשת בעיקר במנומטרים פשוטים שבהם הנוזל הבודק את הפרש הלחץ הוא כספית. הכספית נבחרה בשל היותה נוזל בעל צפיפות גבוהה במיוחד, דבר המאפשר בניית מדי לחץ בגדלים נוחים למדידת שינויים בלחץ האטמוספירי. שימוש בנוזלים אחרים, למשל מים, היה דורש בניית צינורות ארוכים מאוד, ולא מעשיים.

ההגדרה העדכנית של מילימטר כספית הוא הלחץ הדרוש על מנת להעלות בצינור של ברומטר מלא כספית בדיוק 1 מילימטר, בטמפרטורה של אפס מעלות צלזיוס.

## ראו גם
* יחידות מידה על שם אישים

## קישורים חיצוניים
* ממיר היחידות- convert world

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה: לחץ
קטגוריה:כספית
ניקולו קולאנטוניו

**ניקולו אנטוניו קולאנטוניו** (באיטלקית: Niccolò Antonio Colantonio; סביבות 1420 – סביבות 1460) הוא צייר איטלקי, מגדולי אמני השמן הפלנדרי בנאפולי שבאיטליה. נחשב לאחד מגדולי אמני הרנסאנס. נודע בעיקר בשל היותו מדריכו של הצייר המפורסם אנטונלו דה מסינה.

**חייו** 

קולאנטוניו נולד ב-1420 בנאפולי שבאיטליה. מרבית פרטי חייו אינם ידועים בבהירות.        אם כי ההומניסט הנאופוליטני מתקופת הרנסאנס, פייטרו סומונטה (1463–1526), סיפק כמה פרטים במכתב לונציאני מרקנטוניו מיקייל בשנת 1524. תאריך לידה משוער של בערך 1420 נקבע באופן כללי לפי שנת פטירתו. קולנטוניו היה פעיל בנאפולי בין השנים 1440 ל-1460 או מאוחר יותר. ייתכן שהפטרון הראשון שלו היה רנה מאנז'ו, ששלט בנאפולי בין 1438 ל-1442. ההזמנה האחרונה המתועדת שלו היא על ידי המלכה איזבלה בשנת 1460, אלא אם הוא קולנטוניו אשר שולם לו עבור עיטור חדר בטירת קפואנו בשנת 1487. עם זאת, סומונטה ציין כי הוא מת צעיר.

סגנון ציוריו משקף את שילוב התרבויות השונות,  אלפונסו החמישי מארגון הביא לנאפולי אומנים מאיבריה, כולל ג'אקומרט  Jacomart, וכן מבורגונדי, פרובנס ופלנדריה. הוא שילב את סגנונו האישי מכל המקורות הללו והיה אחד האומנים הראשונים באיטליה שלמד את הטכניקות של הציור הפלמי הקדום ברטלימי ד'אייק Barthélemy d'Eyck  Barthe אשר למד אצל ז'אן ואן אייק  Jan van Eyck . אשר נראה כי שהה בנאפולי סביב שנת 1440.

**יצירתו** 

העבודות המרכזיות ששרדו של קולנטוניו הן שתי מזבחות גדולות. הראשונה בוצעה בשמן עבור סן לורנצו מג'ורה, ככל הנראה בהזמנתו של אלפונסו בשנת 1445, אך היא פוזרה בתקופת נפוליאון. הפאנל המרכזי נקרא **"מסירת כלל הפרנציסקני"**,  ככל הנראה נוצר בהשראת פרסקו מסוף המאה ה-13 שממוקם מעל דלת חדר הפרקים, בו נראה הקדוש מוסר  לאחים הקטנים ולנזירות העניות. הפרסקו עדיין ניתן לצפייה במוזיאון המנזר. 

ציורו של קולנטוניו מוצג כיום ב**מוזיאון קפודימונטה בנאפולי**, לצד **"הקדוש הירונימוס בחדר עבודתו"**, שופע פרטים פלמיים, שהיה גם חלק מאותה מזבח. ציור זה הושפע מאוד מהתיאור של יאן ואן אייק  לאותו נושא, שהיה שייך למלך אלפונסו ונמצא באותה עת בנאפולי. 

המזבח השני עדיין מוצג ב**כנסיית סן פייטרו מרטירה בנאפולי**, והוא מתאר את **"חייו של הקדוש וינסנט פרר"** ב-11 סצנות. היצירה כוללת דמויות שהן דיוקנאות של המלכה איזבלה ובני משפחת המלוכה.

בנוסף, מיוחסת לקולנטוניו גם יצירה בשם **"הורדתו מהצלב"**, שנוצרה עבור **סן דומניקו מג'ורה**, אשר שאבה השראה מהשטיחים של רוג'יר ואן דר ויידן המתארים סצנות מהפסיון (הסבל של ישו). שטיחים אלה, שכיום אבדו, נתלו בזמנו ב**קאסטל נואובו בנאפולי**, וחלק מהרכבי הסצנות שלהם מוכרים ממקורות אחרים.

**תלמידים**

מחוץ לנאפולי, קולאנטוניו ידוע בעיקר בכך שהיה **מורהו של [[אנטונלו דה מסינה]]**, כפי שמתאר סומונטה, ככל הנראה בין השנים 1445 ל-1455. אנטונלו הפיץ את יסודות סגנונו של קולאנטוניו ואת טכניקת הציור בשמן הצפונית לאזורים אחרים באיטליה.

תלמיד נוסף היה **אנג'יולו פרנקו מנאפולי**, ויש טענה כי אפילו הצייר הספרדי החשוב **פדרו ברוגטה** עשוי היה להיות בין תלמידיו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
פטרוס כריסטוס

320px|ממוזער|שמאל|הורדת ישו מהצלב, 1450~
**פטרוס כריסטוס** (בהולנדית: **Petrus Christus** או **פטר מ[[ברוז']]** (לפעמים: **Petrus Brugensis**); (1410 – 1476), היה צייר פלנדרי. מגדולי אמני צבעי השמן הפלנדריים בברוז' שבבלגיה, ומגדולי אמני הרנסאנס. נולד בברוז' אשר בבלגיה, ובה גם נפטר.

פטרוס כריסטוס עבד עבור משפחת **[[לודוביקו ספורצה|ספורצה]]** (איטלקית: Sforza).
לדעתו של **פייטרו סומונטה** (איטלקית: Pietro Summonte), בשנים 1456–1458 במילאנו, איטליה, היה **פטרוס כריסטוס** מורהו של **[[אנטונלו דה מסינה]]**, בזמן שזה הציג עצמו כ**אנטונלוס סיציליינוס ** (איטלקית: Antonellus Sicilianus).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1410
קטגוריה:נפטרים ב-1475
פיליפ סנדרוס

**פיליפ סילביין סנדרוס** (**Philippe Sylvain Senderos**; נולד ב-14 בפברואר 1985 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא סרבי וספרדי ששיחק כבלם. לזכותו 57 הופעות בנבחרת שווייץ.

## קריירה
בסיום עונת  עם 11 משחקי ליגה רצופים ללא ספיגה (כאשר סול קמפבל נעדר עקב פציעה). על אף שסנדרוס לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, הרי שתרומתו הייתה משמעותית, בין היתר בעונת  כאשר עזר לקבוצה לא לספוג שער בליגת האלופות במשך עשרה משחקים. גם במהלך אליפות אפריקה הוא מילא היטב את מקומו של קולו טורה בהרכבה של ארסנל.

באוגוסט 2008 הושאל סנדרוס לקבוצת מילאן לעונה אחת, בעיקר בשל התחרות על המקום בהרכב עם קולו טורה וויליאם גאלאס. בינואר 2010 הושאל לאברטון האנגלית בה השתתף בשני משחקים בלבד. 

ביוני 2010 חתם בפולהאם לשלוש שנים. ב-31 בינואר 2014 הושאל לולנסיה הספרדית. ב-5 ביוני 2014 חתם באסטון וילה לשנתיים. ב-29 בינואר 2016 חתם בגראסהופרס ציריך עד לסוף העונה. ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגלאזגו ריינג'רס לעונה אחת. ב-7 באוגוסט 2017 חתם ביוסטון דינמו.

## נבחרת שווייץ
כשחקן בקבוצת הנוער של המועדון השווייצרי סרבט ז'נבה, פיליפ היה צריך לבחור עבור איזה נבחרת לאומית הוא ישחק. הייתה לו האפשרות לשחק עבור ספרד הודות לאביו הספרדי, עבור סרביה הודות לאימו הסרבית או עבור שווייץ, ארץ מולדתו.

סנדרוס בחר בשווייץ ושיחק בכל הנבחרות של שווייץ החל מהנבחרת עד גיל 15 והלאה. הוא תפס את תשומת לבו של עולם הכדורגל רק לאחר שבתור קפטן הנהיג את נבחרת הנוער של שווייץ לאליפות אירופה עד גיל 17 ב-2002. כתוצאה מהופעתו המרשימה, קבוצות מהטובות באירופה כגון מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, יובנטוס ושתי הקבוצות המילאנזיות אינטר מילאנו ומילאן. כאשר חתם בסוף במועדון האנגלי ארסנל. סנדרוס שימש כקפטן נבחרת שווייץ במספר משחקים לאחר מונדיאל 2006, ביניהם משחק הידידות מול נבחרת אנגליה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:ז'נבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני יוסטון דינמו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:שווייצרים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1985
אנטונלו דה מסינה

**אנטונלו דה מסינה** (באיטלקית: **Antonello Da Messina**; סביבות 1430 – 1479) היה צייר סיציאלני שפעל בתקופת הרנסאנס, תלמידו של ניקולו קולאנטוניו. הוא הכניס כנראה ציורי שמן וטכניקות ציור פלמיות לאמנות הוונציאנית של אמצע המאה ה-15.

ביוגרפיה של דה מסינה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. בשנים 1475–1476 היה אנטונלו בוונציה ואולי במילאנו. תוך זמן קצר מהגעתו לוונציה, עבודתו משכה תשומת לב כל כך חיובית שהוא נתמך על ידי המדינה הוונציאנית, וציירים מקומיים אימצו בהתלהבות את טכניקת השמן שלו.

## גלריה
[ימין|ממוזער|"[הירונימוס בחדר העבודה שלו". ציורו של האומן הסיציליאני מתקופת הרנסאנס, אנטונלו דה מסינה]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1430
קטגוריה:נפטרים ב-1479
האצטדיון האולימפי סנטניאל

**האצטדיון האולימפי סנטניאל** (באנגלית: **Centennial Olympic Stadium**) היה האצטדיון העיקרי של אולימפיאדת אטלנטה שנערכה באטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית.

## היסטוריה
עבודות בניית האצטדיון החלו ב-10 ביולי 1993 והוא נפתח ב-19 ביולי 1996 עבור טקס הפתיחה של האולימפיאדה. האצטדיון בן ה-85,000 מושבים נבנה על פי תכנון של משרד האדריכלים הירי, משרד רוזר ומשרד ויליאמס - ראסל וג'ונסון.

לאחר סיום האולימפיאדה, עבר האצטדיון שינויים נרחבים על מנת להתאימו לשמש כאצטדיון קבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס. חלקו הדרום מערבי של האצטדיון נבנה מראש באופן המותאם למשחק הבייסבול. חלקו הצפוני של האצטדיון נהרס לחלוטין ובכך קטן מספר המושבים באצטדיון ל-49,000 בלבד.

שמו של האצטדיון שונה לאחר האולימפיאדה ל"**שדה טרנר**" - על שם הבעלים של קבוצת הברייבס - טד טרנר. העובדה שהוועד האולימפי שארגן את משחקי אטלנטה נתן את האצטדיון בשווי 207 מיליון דולרים במתנה לקבוצת הברייבס ולא לעיר אטלנטה עוררה ביקורת.

עבודות שיפוץ האצטדיון הושלמו בשנת 1997.

## קישורים חיצוניים

* תרשימי האצטדיון ותמונות של האצטדיון
* האצטדיון ב-World Stadiums

אטלנטה
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בארצות הברית
קטגוריה:אולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אטלנטה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ארצות הברית: אצטדיונים ומתקני ספורט
Introducing... The Beatles

**Introducing... The Beatles** הוא האלבום הראשון של להקת הביטלס שיצא בארצות הברית האלבום מקביל לאלבום שיצא בבריטניה תחת השם Please Please Me. האלבום יצא בשתי גרסאות, הראשונה ב-6 בינואר 1964 והשנייה ב-10 בפברואר על ידי חברת קפיטול רקורדס, בעריכתו של דייב דקסטר, אשר שינה את סדר השירים וקיצץ את האלבום המקורי, שכלל 7 שירים בצד לסטנדרט האמריקאי של 6 שירים בצד (תוך השמטת השירים "Ask Me Why" ו-"There is a place"). מפיק האלבום המקורי היה ג'ורג' מרטין, אך בארצות הברית נרשם גם שמו של דקסטר כמפיק בארצות הברית. שירי האלבום הוקלטו באולפני אבי רוד בשנת 1963.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי פול מקרטני וג'ון לנון, למעט אם צוין אחרת.

### צד ראשון
# I Saw Her Standing There
# Misery
# (Anna (Go to Him (ארתור אלכסנדר)
# Chains (ג'רי גופין - קרול קינג)
# Boys (לוטר דיסון-ואס פארל)
# Love Me Do

### צד שני
# P.S. I Love You
# Baby It's You (ברט בכרך-האל דויד-ווליאמס)
# Do You Want to Know a Secret
# Taste of Honey (ריץ' מרלו-בובי סקוט)
# There's a Place
# Twist and Shout (פיל מדלי-בארט ראסל)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
A Public Affair

**A Public Affair** הוא אלבומה הרביעי של הזמרת האמריקאית ג'סיקה סימפסון. האלבום יצא לאור בשנת 2006 והוקלט בשנים 2005–2006. חודש לפני יציאתו הרשמית של האלבום הוחלפה כריכתו מסיבות שבהן דמתה הכריכה לאלבומיהן של ג'ניפר לופז-This Is Me... Then ושל פריס הילטון, Paris.

זהו האלבום הראשון שהוקלט באולפני Epic החדשים שבהם החלה לעבוד החל מאמצע 2005. אלבום זה החזיר לאור חידושים של שירים רבים משנות ה-60 בסגנון פופ חדיש. האלבום לא זכה לקידום מכיוון שלא ניתן היה לבצע הופעות איתו בגלל בעיות שירה שלקתה בהן הזמרת.

במאי 2007 ננעלו סופית מכירות האלבום ברחבי העולם אך למרות חוסר פרסומו וקידומו מכר מעל 101,000 עותקים בשבועו הראשון בארצות הברית. זהו שבוע המכירה הגרוע ביותר של סימפסון אי פעם. האלבום מכר עד ספטמבר 2007 מעל מיליון עותקים ברחבי העולם.

## תאריכי יציאת אלבום שנת 2007

## סינגלים וקליפים
לאלבום בסופו של דבר יצאו רק 2 וידאו קליפים כאשר רק אחד מהם הועלה לרשת הטלוויזיה והיה אמור להיות הקידום היחידי שאי פעם יצא לאלבום.
# A Public Affair - שיר ווידאוקליפ שהגיעו לראש טבלת הלהיטים של ערוץ המוזיקה MTV.שיר זה נלקח מסגנונה של מדונה בלהיטה "Holiday".הווידאוקליפ נוצר בסגנון הווידאוקליפ של מדונה לשנת 2006 - "Sorry"-כלומר אפקט הגלגיליות, הסינגל מכר מעל מיליון עותקים והוכתר כ"פלטינה" והגיע למקום הראש במצעד להיטי הדאנס של הבילבורד 200.
# I Belong to Me - שיר בונוס זה צורף לאלבום רק ביומיים האחרונים ליציאתו וגם כך רק בעותקים מסוימים. הווידאוקליפ של השיר זכה להצלחה בעקבות מילותיו הקליטות ונגיעתו בלב נשים רבות. הסינגל נקבע ליציאה בעקבות סקר שנערך בקרב הגולשים באתר הרשמי של הזמרת. סיבה להצבעה מסוג זה היא בעקבות לקוחות רבים אשר לא זכו לקבל את השיר באלבום המקורי ורצו להשיגו כתור סינגל. בתחילת 2007 הסינגל ניתן להורדה חופשית באינטרנט מאחר שאינו יצא בהפצה בטלוויזיה האמריקאית אמנם הפך לסינגל השלישי של סימפסון אשר הגיע למקום ראשון בארץ כלשהי, אשר הייתה אסיה במקרה זה.

## רשימת רצועות

רשימת השירים באלבום :
# A Public Affair
# You Spin Me Round-Like a Record
# B.O.Y
# If You Were Mine
# Walkin' 'Round in a Circle
# The Lover in Me
# Swing with Me
# Push Your Tush
# Back to You
# Between You & I
# I Don't Want to Care
# Fired Up
# Let Him Fly
# I Belong to Me-בונוס

## שירים מודחים
מספר שירים אשר הוקלטו בנוסף ל-14 השירים הקיימים אינם התקבלו לעריכה הסופית של האלבום. כפי שנאמר בכנס שנערך בחברת התקליטים Epic, אחד מהשירים הבאים יהפכו לסינגל לקראת סוף שנת 2007.
השירים שהוקלטו ועברו תהליך סלקציה :
# Mr. Operator
# Please Help Me
# And the Band Played On
# Sexified
# Son of a Preacher Man

## זכיות האלבום
האלבום זכה במספר זכיות עד אתה ברשת האינטרנט והתקשורת.
# מקום ראשון במצעד של מגזין בילבורד בקטגוריית מוזיקת מועדונים.
# מקום ראשון ברשת iTunes - רשת ענק להורדת קליפים לאייפוד.
# מקום שלישי ברשימת הסינגלים המובילים של מגזין People לשנת 2006.

## ראו גם
* ג'סיקה סימפסון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ג'סיקה סימפסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ימי ג'אם וטרי לואיס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
מרד שייז

ממוזער|מצבת זיכרון למרד
**מרד שייז** היה מרד איכרים אלים במרכז ומערב מסצ'וסטס, ארצות הברית. המרד פרץ ב-29 באוגוסט 1786 עד לינואר 1787 עם מעצרם של למעלה מ-1,000 מורדים. המרד נקרא על שמו של סרן דניאל שייז (1747 - 1825), ותיק מלחמת העצמאות האמריקאית, שהיה אחד מראשי המרד. 
האיכרים מחו על הנטל שהוטל עליהם בעקבות מלחמת העצמאות האמריקאית, נטל שנבע מאובדן הכנסות בזמן הלחימה והכספים אותם הם השקיעו בלחימה נגד אנגליה. כוונת המרד הייתה להקל במיסים והחובות ובעיקר על חוסר מימוש של איגרות החוב אותן הנפיקה הנהגת המושבות בזמן המלחמה באנגליה. האיכרים עלו לבית המשפט בבוסטון במטרה לשרוף את רישומי החובות שבו אולם המיליציות המקומיות של בוסטון דיכאו את המרד, לאחר מספר התקפות על בתי משפט ותחנות משטרה.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית מכרה הממשלה המרכזית איגרות חוב לתושביה כדי לממן את המאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה התברר שהמדינה אינה יכולה לעמוד בתשלום איגרות החוב, שכן לא הייתה לה הסמכות לגבות מיסים מתושבי שלוש-עשרה המושבות העצמאיות. המוני תושבים החזיקו באיגרות חוב שלא ניתנו למימוש. רוב התושבים מכרו אותם לבסוף לספסרים בחצי חינם. ספסרים אלו עשו הון רב כאשר קמה ארצות הברית כפדרציה, ואז יכלה לשלם את ערכן הנקוב של איגרות החוב. 

המרד התרחש בזמן כינוס ועידת אנאפוליס במרילנד. בוועידה התכנסו ראשי הקונפדרציה של אמריקה למען ויסות הסחר והמסחר בין המושבות. כאשר הגיעה אליהם הידיעה על המרד, דרש ג'ורג' וושינגטון, לימים נשיאה הראשון של ארצות הברית, לדכא את המרד בכוח. אולם על פי הסכם הקונפדרציה האמריקאית לממשלה המרכזית לא הייתה הזכות להתערב בעניינים שבתוך המושבות. לאחר המרד קיבלו את ההחלטה ובראשם ג'ורג' וושינגטון שהקונפדרציה חלשה מדי מכדי להתמודד עם בעיות המושבות ולכן יש צורך בהחלפת התשתית ובהקמת גוף ריכוזי חזק יותר. לשם כך התאספה ועידת הקונגרס שכונתה 'הוועידה המהוללת' בה הוחלט על כינון חוקה וממשלה מרכזית 'של העם, בידי העם ולמען העם'. לפי היסטוריונים רבים, המרד היה זרז להקמת ארצות הברית כפדרציה וכינון החוקה האמריקאית.

למרות דיכויו של המרד משתתפיו כמעט ולא נענשו, והמושל שפיקד על דיכוי המרד הובס בבחירות שנערכו אחריו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:1786 בארצות הברית
קטגוריה:1787 בארצות הברית
שייז
מוסיה טולמן

**מוסיה טולמן** (**Mussia Tolman**; 1903 – דצמבר 1997) הייתה ציירת יהודייה.

## קורות חייה
מוסיה טולמן נולדה באומן אוקראינה ב-1903. עלתה לארץ ב-1922 והתגוררה במטולה. בגיל 19 החלה ללמוד ציור בבצלאל, ירושלים עד 1926. כשתעודת הגמר בידה היא עברה לפריז, שם החלה ללמוד בבית ספר לאמנות ופרסום. בהיותה בפריז קשרה קשרי עבודה וחברות עם אמנים ואנשי רוח יהודים ובהם גוסטב קאהן, צייר סופר ומבקר אמנות.

טולמן התמחתה בעיקר בציור דיוקן, היא מיזגה בין המסורת הקלאסית של בצלאל והשפעת המודרניות של פריז בשנות ה-30. ב-1936 ציירה את דיוקן גוסטב קאהן ואת מאיר דיזנגוף בביקורו בפריז ב-1937. היא ציירה אף את דיוקנו של זלמן שניאור שהתגורר בפריז ואת דיוקנה של הפסלת חנה אורלוף.

ב-1931 השתתפה בתערוכה סלון הסתיו בפריז. ב-1948 הקימה ביחד עם מאנה כץ, ז'אן אטלן ואמנים נוספים ארגון בשם "אמנות" שעזר לאמנים ישראלים בבואם לפריז.

## תערוכות
*מוסיה טולמן: 1903 –  1997 משכן לאמנות עין חרוד, אוצרת: גליה בר אור, מאי-יוני 2003

## לקריאה נוספת
* רות אלמוג: את יכולה להיות בטוחה בעתידך אמר גוסטב קאהן : על ספר הזיכרונות של הצירת מוסיה טולמן - דיוקן עצמי, רומן אוטוביוגרפי. הארץ, 29 בדצמבר 2006.
* https://museumeinharod.org.il/1903-1997/ על מוסיה טולמן באתר משכן לאמנות עין חרוד

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:מטולה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
הידרוניום

**הידרוניום** (באנגלית: **Hydronium**) הוא השם המקובל לקטיון +H3O, הנוצר מפרוטונציה של מים. זהו הסוג הפשוט ביותר של יון אוקסוניום.

## שם
לפי מונחון IUPAC יש לכנות את יון ההידרוניום בשם "אוקסוניום", או, כדי לזהותו באופן חד-משמעי, "הידרוקסוניום". יון אוקסוניום הוא כל יון הכולל קטיון חמצן תלת-ערכי. לדוגמה, קבוצת הידרוקסיד שעברה פרוטונציה (נוסף לה פרוטון) היא יון אוקסוניום, אך אינה הידרוניום.

## חומצות וחומציות
הידרוניום הוא היון שנוצר ממים בנוכחות יוני מימן. יוני מימן אלה אינם מתקיימים במצב חופשי; הם ריאקטיביים מאוד, ומסולבטים (מוקפים מולקולות ממס) על ידי המים. מקורם בדרך כלל בחומצה, אולם, מכיוון שמים יכולים להגיב כחומצה, יוני הידרוניום מתקיימים אפילו במים טהורים, וזאת עקב תגובה בין מולקולות המים עצמן:

H_2O_{(l)}+H_2O_{(l)} \Leftrightarrow H_3O^+_{(aq)} + OH^-_{(aq)}

יוני ההידרוניום הללו מעטים, וזמן חייהם קצר. במים טהורים, ריכוזם שווה לזה של יוני ההידרוקסיד – כ-. על כן לפי סולם ה-pH, למים טהורים pH 7.

ההידרוניום חומצי מאוד. ב-25°C, ערך ה-pK<sub>a</sub> שלו הוא 1.7-. הוא גם הצורון החומצי ביותר המסוגל להתקיים במים (חומר חומצי יותר יגרום ליינון ופרוטונציה של מולקולת מים ליצירת הידרוניום). ככל שריכוז חומצה במים גדול יותר, כך גדל ריכוז יוני ההידרוניום, ולפי ריכוזם ניתן לקבוע את חומציות התמיסה, ואת חוזק החומצה.

## המסה
המסה  של יון או מולקולה בנוזל היא תהליך שבו מספר מולקולות של הממס משנות את סידורן כך שיקיפו את מולקולות המומס. המולקולות הראשונות שמקיפות את המומס נקראות השכבה הראשונה, המולקולות שמקיפות אותן נקראות השכבה השנייה, וכן הלאה. ישנם מומסים אשר גורמים לכך שמספר שכבות של ממס מסתדרות סביבן ואילו מומסים אחרים יכולים להשפיע רק על שכבה אחת. תיאור יון ההידרונום עצמו עדיין בדיון בקהילה המדעית; ניתן לתאר שתי צורות עיקריות שלו, ביניהן מתקיים שיווי משקל, הנוטה לכיוון הצורון הראשון:
* זונדל: H3O+ Zundel
* אייגן: H5O2+ Eigen
למרות חשיבותו הרבה בראקציות כימיות וביולוגיות והעובדה שמים הם אולי הממס הנפוץ ביותר בכדור הארץ, תיאור שכבות הסולבציה של יון ההידרוניום לוקה בחסר. 

בשנת 2007, פרסמו צמד החוקרים עומר מרקוביץ ונועם אגמון עבודה בנוגע לשכבות הסולבציה של יון ההידרוניום.
בעזרת שימוש בסימולציות מחשב הראו החוקרים כי חוזק קשרי המימן בין ההידרוניום לשכבת הסולבציה הראשונה שלו הוא כ-4.4 קק"ל (קילו-קלוריות למול), לעומת כ-1.9 קק"ל של קשר מימן במולקולת מים בטמפרטורת החדר (זהו ערך נמוך מהערך הנסיוני של כ-2.6 קק"ל; ההבדל של 0.7 קק"ל נובע מההבדלים בין הסימולציה למציאות, כמקובל בסימולציות מחשב).
אחד הדברים העיקריים הנובעים מכך שקשר מימני בשכבה הראשונה של יון ההדירוניום חזק יותר מפי 2 מהרגיל הוא שכעת כבר לא ניתן לדבר רק על יון ההידרוניום, אלא יש לדבר על הקומפלקס הגדול יותר של H9O4+.

## קישורים חיצוניים

* אוקסוניום במונחון IUPAC

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קטיונים
יובל לוי (עורך דין)

**יובל לוי** (1932 – 5 באוגוסט 2024) היה עורך דין ישראלי, השותף הבכיר והמייסד בשותפות הנושאת את שמו.

## ביוגרפיה
לוי נולד בתל אביב וגדל בירושלים. בתיכון למד בגימנסיה העברית רחביה בירושלים ובויטינגהם קולג' באנגליה, שם שהה בזמן מלחמת העצמאות.

### לימודים ושירות בצה"ל
לוי למד במסגרת העתודה האקדמית משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים וב-1955. הוא התגייס לצה"ל ושירת בפרקליטות הצבאית ושימש תובע צבאי בפיקוד צפון. במסגרת זו היה התובע במשפטם של סגן מאיר מוזס וסמל מאיר יעקבי שנתפסו בסוריה במהלך מבצע צרצר ולאחר חזרתם לארץ הואשמו והורשעו במסירת סוד לאויב, לוי הביע צער על תפקידו בפרשה ותמך במתן חנינה לשניים 49 שנים לאחר מכן. הוא שירת כתובע צבאי ראשי של חיל הים, כתובע צבאי ראשי של חיל האוויר וכיועץ משפטי של הממשל הצבאי בסיני. הוא המשיך לשרת במילואים עד 1987. ייצג את האלוף שמואל גונן בפני ועדת אגרנט, ייצג את חיל האוויר בוועדת החקירה של אסון הנ"ד ואת האלוף יהושע שגיא בפני ועדת כהן.

### קריירה אזרחית
סיים תואר שני ודוקטורט במשפטים באוניברסיטת ייל ב-1960. בשובו מונה לחבר סגל הפקולטה למשפטים בשלוחת האוניברסיטה העברית בתל אביב ובהמשך באוניברסיטת תל אביב, כיהן כפרופסור חבר משנת 1982 וכפרופסור אמריטוס משנת 2002.

היה שותף במשרד קומיסר ושות', אשר היה באותם ימים מן המשרדים המובילים בישראל, ובשנת 1973 ייסד פירמה עצמאית. בשנת 2015 התמזג משרדו עם משרדו של דוד תדמור למשרד תדמור-לוי ושות', ובשנת 2022 התמזג משרד זה עם משרד יגאל ארנון ושות' למשרד ארנון, תדמור-לוי.

יובל לוי פעל שנים רבות בעניינים ציבוריים: כחבר בוועדה המייעצת לרשות החברות, כחבר בוועדה לשינוי הדין הפלילי וכן בוועדה לפיקוח ואחריות בחברות ציבוריות.

באמצע שנות השבעים התקבלה החלטת ממשלה על מינויו של פרופסור לוי ליועץ המשפטי לממשלה, אולם הוא סירב לקבל את התפקיד, ותחתיו מונה פרופסור אהרן ברק.

עיקר עבודתו האקדמית, במסגרת אוניברסיטת תל אביב, הייתה בדין הפלילי.

יובל לוי הוביל משפטים אזרחיים מן המובילים והמתוקשרים במדינת ישראל. ב-2005 ייצג לוי את החברות כאל ודיינרס בתובענה ייצוגית גדולה שהוגשה כנגד חברות האשראי. התביעה נדחתה על ידי בית המשפט העליון.

נפטר ב-5 באוגוסט 2024 ונקבר בבית הקברות בקיסריה.

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של משרד עו"ד פרופסור יובל לוי ושות'
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:פרקליטי הפרקליטות הצבאית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בקיסריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
דה אדג'

שמאל|ממוזער|250px|דה אדג'
**דה אדג**' (באנגלית: **The Edge**, בתרגום חופשי: הקצה) הוא כינויו של המוזיקאי הבריטי-אירי **דייוויד האוול אוונס** (באנגלית: **David Howell Evans**; נולד ב-8 באוגוסט 1961), הגיטריסט של להקת הרוק האירית U2 והכותב של חלק מהשירים שלה. הוא מדורג במקום ה-38 ברשימת "100 הגיטריסטים הטובים של כל הזמנים" של מגזין רולינג סטון.

## ביוגרפיה
אוונס נולד בלונדון, אנגליה להורים ממוצא וולשי. כשהיה בן שנה, משפחתו עברה לדבלין, אירלנד. למרות זאת שמר אוונס את אזרחותו הבריטית. אוונס קיבל שיעורי גיטרה ופסנתר והופיע ביחד עם אחיו דיק שיותר מאוחר הצטרף ללהקת Virgin Prunes.

### קריירה מוזיקלית
ב-1976 הצטרף ללהקת U2. ב-1982, דה אדג' היה קרוב לעזוב את הלהקה מסיבות דתיות, אך לבסוף שוכנע להישאר. זמן קצר לאחר מכן, הוא כתב את השיר "Sunday Bloody Sunday".

בנוסף לעבודתו עם U2, דה אדג' הקליט עם אומנים כמו ג'וני קאש, בי. בי. קינג, טינה טרנר ורון ווד.

שיערו של דה אדג' התחיל להידלדל בתחילת שנות ה-20 לחייו, וכתוצאה מכך הוא לובש כובעים בהופעות.

סגנון הנגינה המיוחד שלו בגיטרה החשמלית, ביחד עם השימוש החדשני בתהליכי עיבוד סאונד ממוחשבים, עוזרים להגדיר את הסגנון המיוחד של U2.

בשנת 2002 דה אדג' נבחר להופיע על בול מיוחד של אירלנד, בנוסף לעוד שלושה בולים של שאר חברי להקת U2 ועוד מספר בולים של מוזיקאים אירים מפורסמים.

ב-2003, המגזין רולינג סטון דירג את דה אדג' במקום ה-38 ברשימת "100 הגיטריסטים הטובים של כל הזמנים".

### חיים פרטיים
דה אדג' התחתן עם חברתו מנעוריו אליסון ב-12 ביולי 1983. לזוג שלוש ילדות: הולי, ארן, ובלו אנג'ל. הזוג נפרד ב-1991 ולא היה יכול להתגרש בגלל החוק האירי. הגירושים הפכו לחוקיים ב-1995, והם התגרשו ב-1996.

באוקטובר 1997 נולדה בתו הרביעית, סיאן, מהרקדנית והכוריאוגרפית של U2 מורלי שטיינברג. בספטמבר 1999 נולד בנם לוי. הזוג התחתן ב-22 ביוני 2002.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים אירים
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:U2
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אמנים בריטים הידועים בשם במה
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1961
צ'ארלס גרובס

**צ'ארלס גרובס** (באנגלית: Sir Charles Groves, 10 במרץ 1915 – 20 ביוני 1992) היה מנצח בריטי.

## ביוגרפיה

גרובס נולד בלונדון ושר במקהלה של קתדרלת סנט פול. בהמשך למד בקולג' המלכותי למוזיקה. הוא ניצח על תזמורת ה-BBC הצפונית (1944–1951), על תזמורת בורנמות (1951–1961) ועל התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול (1963–1977).

צ'ארלס גרובס היה המנהל המוזיקלי של האופרה הוולשית הלאומית (1961 - 1963) ושל האופרה הלאומית האנגלית (1978–1979). נוסף לכך, היה נשיא תזמורת הנוער הלאומית (1977–1992) ומשנת 1967 עד מותו היה מנצח חבר של הפילהרמונית המלכותית.

חברות התקליטים שאצלן הקליט (בעיקר EMI) נטו לסווג את גרובס כמומחה למוזיקה בריטית. לעומת זאת, באולם הקונצרטים היה לו רפרטואר רחב-היקף. הוא היה המנצח הבריטי הראשון שביצע את כל הסימפוניות של מאהלר, ונודע כמי שמעודד מלחינים מודרניים ומשלב את יצירותיהם בתוכניותיו.

צ'ארלס גרובס קיבל תואר אבירות בשנת 1973. פרס לאומי ליוצרי מוזיקה נקרא על שמו וניתן לאדם או לארגון, שתרם תרומה יוצאת דופן למוזיקה הבריטית. בקולג' המלכותי הצפוני למוזיקה יש מעונות סטודנטים הקרויים על שמו.

## מבחר מהקלטותיו
* מלקולם ארנולד: סימפוניה מס' 2
* בטהובן: סימפוניה מס' 4
* בליס: "גיבורי בוקר"
* האברגל בריאן: סימפוניה מס' 8 ומס' 9
* פרנק ברידג': "האביב בא", "הים", "קיץ"
* בנג'מין בריטן: וריאציות על נושא של פרנק ברידג'
* ג'ורג' באטרוורת': "גדות גרין וילואו"
* פרדריק דיליוס: "קואנגה", "שפעת חיים", "קריאת הקוקייה הראשונה באביב"
* אדוארד אלגר: "קאראקטאקוס", קונצ'רטו לצ'לו (סולן: פול טורטלייה), "שיר בוקר", "שיר לילה", "סוויטת כתר הודו", "וריאציות אניגמה", "אור החיים", "סוויטה לחדר הילדים", סרנדה לכלי מיתר, "סוויטת סוורן" קונצ'רטו לכינור (יו בין, סולן)
* גבריאל פורה: Masques et bergamasques, "פאוואן"
* יוזף היידן: סימפוניה מס' 92, "אוקספורד", סימפוניה מס' 104, "לונדון"
* גוסטב הולסט: סימפוניה כוראלית, כוכבי הלכת, "סוויטת סנט פול"
* מוריס ראוול: פאוואן לנסיכה שהלכה לעולמה"
* אריק סאטי: "גימנופדי"
* סאליבן: "פתיחה לנשף", פתיחות לאופרות סאבוי, סימפוניה במי מז'ור (אירית)
* מייקל טיפט: פנטזיה קונצ'רטנטה על נושא של קורלי
* ראלף ווהן ויליאמס: פנטזיה על נושא של תומאס טאליס, "יו רועה הבקר"
* צ'ייקובסקי: "וריאציות רוקוקו" (טורטליה)
* ויליאם וולטון: "קפריצ'ו בורלסקו", "כתר קיסרות", "מרש אבל להמלט", פתיחה לפסטיבל יוהנסבורג, "שרביט הכתרה", פרלוד וסוויטה לריצ'רד השלישי, "סקאפינו", "ספיטפייר פרלוד ופוגה"
* וורלוק: "סוויטת קאפריול"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1915
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1992
קונסטנטין סילבסטרי

**קונסטנטין ניקולאיה סילבסטרי** (, 13 במאי 1913 - 23 בפברואר 1969) היה מנצח ומלחין רומני. ב-1958 ערק מרומניה הקומוניסטית לאנגליה וב-1967 קיבל  אזרחות בריטניה

## קורות חייו
קונסטנטין סילבסטרי נולד ב-1913 בבוקרשט במשפחתו של אלואיס סולבסטרי ואנה לבית הבריצ'ק, בת למשפחה צ'כית שהתשקעה בוולאכיה ב-1848.  למד פסנתר מגיל חמש. למד מספר שנים בקונרבטוריון בטרגו מורש. 
החל מ-1930 למד סילבסטרי  בקונסרבטוריון של בוקרשט, רומניה עם מיכאיל ז'ורה (קונטרפונקט),פלוריקה מוזיצ'סקו (פסנתר), דומיטרו קוקלין  (קומפוזיציה) וקונסטנטין בריילויו  (פולקלור). בתחום הניצוח הוא היה אוטודידקט והתחיל את פעילותו בגיל 17 עם התזמורת הסימפונית של הרדיו הרומני של בוקרשט. בשנת 1935 קיבל את פרס הקומפוזיציה על שם ג'ורג'ה אנסקו ובאותה שנה התמנה למנהל המוזיקלי של האופרה הרומנית. לאחר מלחמת העולם השנייה היה מנהל הפילהרמונית של בוקרשט עד שנת 1956 כאשר עבר לפריז. הוא גם לימד כיתת ניצוח רבת ערך בקונסרבטוריון של בוקרשט.

בשנת 1957 הופיע באנגליה, בניצוח על הפילהרמונית של לונדון ועל תזמורת פילהרמוניה. ההצלחה המיידית הובילה לחוזים נוספים ולקונצרטים בגרמניה, שווייץ, איטליה, הולנד ולהקלטות בפריז, שבעקבותיהן קיבל את הפרס הגדול של הדיסק. סילבסטרי היה מנצח תוסס ונמרץ, שהתמנה בשנת 1962 למנצח הראשי של תזמורת בורנמות באנגליה והעלה את רמת הביצוע שלה. כמוהו כמנצח רומני אחר, סרג'יו צ'ליבידאקה, דרש סילבסטרי שעות רבות לחזרות והודות לכך השיג ביצוע מלוטש ומשוכלל. בהמשך חייו ניצח סילבסטרי בגדולי המרכזים המוזיקליים של אירופה, ביפן, באוסטרליה וגם בדרום אמריקה.

המוזיקולוג יוג'ין פריקופ כתב ביוגרפיה של קונסטנטין סילבסטרי.

הקלטות נודעות של סילבסטרי הן "אלאסיו" של אלגר והסימפוניה החמישית של צ'ייקובסקי.

## חייו הפרטיים
סילבסטרי היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה החל מ-1942 הייתה ויוריקה לבית אנדרייסקו, בתו של עורך דין מיאשי,  נפטרה בשווייץ ב-1962. 
אשתו השנייה הייתה רגינה לבית מייסנר.

## לקריאה נוספת
*Alain Pâris (dir.), Dictionnaire des interprètes et de l'interprétation musicale au XXe siècle, Paris, Laffont, coll. « Bouquins », 2015 (réimpr. 1985, 1989, 1995, 2004), 5e éd. (1re éd. 1982), 1 278 p. ( et 2-221-08064-5, OCLC 901287624, lire en ligne [archive]), p. 818–819.
*Raymond Carpenter: *Constantin Silvestri, magician – A view fromthe*orchestra*. Romanian Musical Adventure, 2011
*John Gritten: *A musician before his time : Constantin Silvestri conductor,composer, pianist*. London : Warwick Editions, 1998

## קישורים חיצוניים

* Muzicieni în arhive , 
* 
*Anda Anstasescu Constantin Silvestri biografie
*anda anastasescu interview by john gritten-  silvestri the last ten years may 2013

קטגוריה:מנצחים רומנים
קטגוריה:מלחינים רומנים
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:בוקרשט: אישים

קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1969
בריטניקוס

שמאל|ממוזער|200px|בריטניקוס
**טיבריוס קלאודיוס קיסר בריטניקוס** (12 בפברואר 41 - 11 בפברואר 55) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית ובנו של קיסר רומא, קלאודיוס. בנוסף לכך, הקיסר טיבריוס היה דודו מדרגה שנייה מצד אביו, הקיסר קליגולה היה בן דודו מצד אביו, והקיסר נירון היה אחיו החורג, גיסו והבן של בת דודתו, אגריפינה הצעירה.

## תקופת שלטונו של קלאודיוס
**בריטניקוס** נולד בשם טיבריוס קלאודיוס גרמניקוס, כחודש אחרי עליית אביו, קלאודיוס, לשלטון. מאחר שהיה בנו הבכור של הקיסר (בן אחר של קלאודיוס נפטר כמה עשרות שנים לפני כן), סומן מלידתו כיורש פוטנציאלי. כשהיה בן שנתיים הציע הסנאט לאביו את תואר הכבוד "בריטניקוס" לציון כיבושה של בריטניה על ידי האימפריה. קלאודיוס עצמו סירב לתואר, ובחר להעניק אותו לבנו.

בריטניקוס היה כלי במזימתם של אמו ולריה מסלינה ובעלה גאיוס סיליוס. בשנת 48 הם תכננו להדיח את קלאודיוס ולהמליך תחתיו את בריטניקוס וכך לשלוט כעוצרים מטעם הילד הצעיר. מזימתם נכשלה והם הוצאו להורג על ידי קלאודיוס.

אחרי חשיפת הקשר, נישא קלאודיוס לאחייניתו, אגריפינה הצעירה, ואימץ את בנה נירון. הוא קבע את בנו המאומץ כיורשו. דבר זה פגע במעמדו של בריטניקוס. לפי ההיסטוריון טקיטוס האחים החורגים לא הסתדרו ביניהם: בריטניקוס המשיך לקרוא לנירון בשם הלידה שלו, ונירון טען שבריטניקוס הוא לא באמת בנו הביולוגי של קלאודיוס.

בשנת 54 בריטניקוס היה על סף ההגעה לגיל הבגרות, לפי החוק הרומאי, ודבר זה חיזק את מעמדו כיורש. לפי ההיסטוריון סווטוניוס, קלאודיוס שקל להתגרש מאגריפינה, להדיח את בנה נירון ולמנות את בריטניקוס כיורשו היחיד. בנאומו האחרון לפני הסנאט, קלאודיוס התייחס לבריטניקוס ולנירון כשווים.

## תקופת שלטונו של נירון

קלאודיוס נרצח ב-13 באוקטובר 54 על ידי אגריפינה לפני שיכול היה לשנות את סדרי הירושה. בריטניקוס ואחיותיו ננעלו בביתם כדי להבטיח שאף אחד לא יוכל לאיים על מעמדו של נירון. בנוסף, צוואתו האחרונה של קלאודיוס נגנזה, משום שבריטניקוס הוזכר בה כיורש אפשרי. תומכו העיקרי של בריטניקוס, טיבריוס קלאודיוס נרקיסוס, הוצא להורג.

אגריפינה, ששלטה באימפריה באמצעות בנה נירון, התחילה לחפש לו מחליף כתוצאה מסכסוך שפרץ ביניהם. בריטניקוס נתפס בעיניה כמועמד מתאים. נירון הבין שבריטניקוס מסכן את שלטונו. הוא הרעיל אותו בזמן מסיבה. בריטניקוס נפטר ב-11 בפברואר 55, יום אחד לפני יום הולדתו ה-14 וחודש לפני מועד הפיכתו לבוגר על פי החוק הרומאי.

לפי סווטוניוס, הקיסר טיטוס היה חברו הקרוב של בריטניקוס. הוא טען שישב עם בריטניקוס בארוחתו האחרונה וטעם מהאוכל המורעל שהרג אותו. בזמן שלטונו הקים טיטוס פסלים וטבע מטבעות לזכר חברו המת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:השושלת היוליו-קלאודית
קטגוריה:ילידי 41
קטגוריה:נפטרים ב-55