open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון מארלי

**ג'ון מארלי** (באנגלית: **John Marley**;  17 באוקטובר 1907 – 22 במאי 1984) היה שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1970 על הופעתו בסרט "סיפור אהבה".
מארלי היה שותף לצוות שחקני "הסנדק" של פרנסיס פורד קופולה וגילם את המפיק ההוליוודי ג'ק וולץ.

## ביוגרפיה
מארלי נולד למהגרים יהודים-רוסים בניו יורק וחווה ילדות קשה כשגדל לצד כנופיות רחוב.
נשר מהתיכון בו למד ועל מנת לא להידרדר לחיי רחוב, נרשם ללימודי משחק בקבוצת תיאטרון מקומית.
במלחמת העולם השנייה התגייס מארלי לצבא ארצות הברית ושירת ביחידת המודיעין הגדולה של החיל.
התגלה לראשונה בקריירה המקצוענית שלו בגיל 50 בתפקיד קטן בדרמת הפשע של רוברט וייז "אני רוצה לחיות".

התחיל לבנות מעמדו בסרטו מעורר המחלוקת של ג'ון קאסאווטס "ילד מחכה" ובדרמה של איליה קאזאן "אמריקה אמריקה".
מארלי הוכר וקיבל ייחוס לראשונה באמצע שנות ה-60 כשגילם את פרנקי, אביה החוואי של המורה קתרין בלו (ג'יין פונדה) במערבון הקומי "קט בלו" וקטף את פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ונציה על הופעתו בתור גבר בגיל העמידה שרוצה להתגרש בדרמה של ג'ון קאסאווטס "פנים".

מארלי הועמד בשנת 1970 לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "סיפור אהבה" בתור פיל אביה של הנערה ג'ני קוולארי (אלי מק'גרו), את הפרסים הפסיד מארלי לשחקן האנגלי ג'ון מילס.
ב-1972 השתתף בסרט המאפיה המופתי של פרנסיס פורד קופולה "הסנדק" בתפקיד ג'ק וולץ, הבמאי ההוליוודי רב ההשפעה. בסצנה מהמפורסמות בסרט הוא מתעורר במיטה מלאת דם לצד ראש סוס המרוץ האהוב עליו לאחר שסירב להצעת דון קורליאונה (מרלון ברנדו) לשתף שחקן מטעמו.

מארלי גילם פעם נוספת דמות של מפיק סרטים, מקס ברנס לצידו של ברט ריינולדס בקומדיה "הופר".
שיחק בסרט האימה הקנדי "חלום המוות" המבוסס על סיפור האימה הקצר "כפת הקוף" בתור צ'ארלס אביו של החייל אנדי ברוקס שנהרג בווייטנאם וחוזר למשפחתו.
בשנת 1980 שיחק לצידו השחקן האגדי ג'ק למון והועמד לפרס ג'יני לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה הקומית תשורה".

למארלי היו ארבעה ילדים, שלושה ילדים (בהם השחקן בן מארלי) מאשתו הראשונה השחקנית סטנג'ה לאו לה היה נשוי במשך כ-20 שנה ובת אחת מאשתו השנייה סנדרה אולוסביץ'.
מארלי נפטר בשנת 1984 כשהוא בן 77 כתוצאה מסיבוך שהתנהל במהלך ניתוח לב פתוח שעבר.
הוא נקבר ב"בית הקברות סידר פארק" שברובע אמרסון, ניו ג'רזי.

## פילמוגרפיה נבחרת
* אני רוצה לחיות (1958)
* ילד מחכה (1963)
* אמריקה, אמריקה (1963)
* קט בלו (1965)
* פנים (1968)
* סיפור אהבה (1970)
* הסנדק (1972)
* חלום המוות (1974)
* וו. סי. פילדס ואני (1976)
* הופר (1978)
* הוקרה (1980)
* עורק אמא (1982)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
פאול אנספך

**פאול אנספך** (פלמית: **Paul Anspach**; 1 באפריל 1882 – 28 באוגוסט 1981) היה סייף יהודי-בלגי. אלוף אולימפי בעל 5 מדליות מהן 2 זהב בדקר אישי וקבוצתי.

## ביוגרפיה
אנספך נולד בבארכט, פרבר של אנטוורפן. הוא החל את הקריירה הספורטיבית שלו כשחקן כדורגל.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה אנספך במדליית ארד בתחרות דקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת, בשורותיה סייפו שני סייפים יהודים, אלכסנדר ליפמן וז'אן שטרן ובמדליית כסף זכתה בריטניה, בשורותיה סייף אדגר זליגמן אף יהודי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות דקר אישי.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה אנספך בשתי מדליות זהב בתחרות דקר אישי, במדליית כסף זכה איוון אוסייר יהודי מדנמרק ובמדליית ארד פיליפ לה הרדי דה בוליו אף הוא מבלגיה ובתחרות דקר קבוצתי לפני בריטניה והולנד. לזכייה במדליית זהב הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: בן דודו הנרי אנספך, ז'אק אוקס (אמן מפורסם) וגסטון סלמון. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בתחרות רומח אישי.

המשחקים האולימפיים לא נערכו בשנת 1916 בשל מלחמת העולם הראשונה וכך נמנע ממנו להשתתף בעוד אולימפיאדה.

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה אנספך במדליית כסף בדקר קבוצתי. מדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה צרפת.

באולימפיאדת פריז (1924) זכה אנספך במדליית כסף בתחרות בדקר קבוצתי. במדליית זהב זכתה צרפת ובמדליית ארד זכתה איטליה. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות דקר אישי.

בין השנים 1939-1932 ובין השנים 1946–1950 שימש אנספך בתפקיד נשיא הוועד הבינלאומי לסייף (הוא הושעה בתקופת מלחמת העולם השנייה).

בשנת 1981 נפטר אנספך באנטוורפן בגיל 99.

## קישורים חיצוניים

* פאול אנספך באתר יהודים בספורט.

קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:סייפים יהודים בלגים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבלגיה
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1882
קטגוריה:נפטרים ב-1981
גדליה משה גולדמן

רבי **גדליה משה גולדמן** (כ"ו באייר תרמ"ז, 21 במאי 1887 - כ"ד בחשוון תש"י, 16 בנובמבר 1949) היה האדמו"ר החמישי מזוויהל.

## תולדותיו
250px|ממוזער|קבר האדמו"ר מזוועהיל בירושלים
היה בנו של רבי שלמה גולדמן וחתנו של רבי דוד שלמה מקוברין. משנת תרפ"ו החל לשמש כרב בעיר זווהיל שבאוקראינה, לאחר שאביו עלה לארץ ישראל. על אף שהיה מחמיר בפסקיו על עצמו השתדל עד מאוד להקל לאחרים. נרדף על ידי השלטון הסובייטי ונשפט לשבע שנות עבודת פרך בסיביר. מסופר כי הטיח בפני שופטיו כי "אין אדם נוקף אצבעו מלמטה אלא אם כן מכריזין עליו מלמעלה".. בתום שבע שנות הגלות קיבל משרת רבנות בעיירה סמוכה למוסקבה.

בשנת תרצ"ז (1937) הצליח להימלט מרוסיה, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. היה מקורב לרב הרצוג התפרנס בצמצום. בשנת תש"ה (1945), לאחר פטירת אביו, החל לכהן כאדמו"ר.

נקבר בבית העלמין שייח' באדר (גבעת רם). קברו משמש מקום עלייה לרגל למבקשי ישועה.

## צאצאיו
*בנו רבי מרדכי, ממשיך דרכו באדמו"רות
*בנו נח, נשאר בברית המועצות
*בתו שרה, אשת הרב משה אהרן כ"ץ, ראש ישיבת ראדזין בירושלים. אחד מבניהם הוא הרב שלמה כץ ראש ישיבת חברון.
*חתנו הרב שלמה פרישטיק.
*בתו אדל (הדסה), אשת שמואל סתיו. אחד מבניהם הוא הרב דוד סתיו.
*בתו אשת הרב מרקוביץ

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי זוויהל
קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שייח' באדר
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1949
C'est ma vie

**C'est ma vie** (בעברית: **אלו הם חיי**) הוא השיר שייצג את ליטא באירוויזיון 2011.

ליטא השתתפה בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2011 במקום 17 בסדר ההשמעה. השיר הגיע למקום החמישי עם 81 נקודות. השיר קיבל פעמיים 12 נקודות מבריטניה ומפולין. הוא עלה לגמר והשתבץ למקום הרביעי בסדר ההשמעה.

בגמר, השיר הגיע למקום ה-19 עם 63 נקודות בלבד. השיר קיבל 12 נקודות שוב פעם מפולין, אך בפעם השנייה לא מבריטניה אלא מגאורגיה.

השיר הושר ברובו באנגלית, מלבד שתי שורות בפזמון בצרפתית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2011
קטגוריה:שירי ליטא באירוויזיון
אבא אומנא

**אַבָּא אֻמָּנָא** היה מקיז דם לצורכי ריפוי (בארמית: אומנא), שחי בבבל בדור השלישי לאמוראים, ועל אף שהיה איש מקצוע ולא נמנה עם תלמידי החכמים היושבים בישיבה, נודע בצדקותו ובחסידותו.

## בתלמוד
על פי המסופר בתלמוד הבבלי, בעוד שרבא זכה בכל שנה בערב יום הכיפורים לבת קול מהשמים (או מישיבה של מעלה) שהייתה מכרזת ואומרת לו "שלום עליך", ואביי, שהיה מגן על כל בני העיר בצדקותו, זכה לבת קול כזו כל יום שישי, הרי שאבא אומנא זכה לה בכל יום ויום, זאת על אף שאביי היה ראש ישיבת פומבדיתא ורבא ראש הישיבה שאחריו.

הגמרא מספרת כי חלשה דעתו של אביי בשל אבא אומנא. אמרו לו מן השמים: אינך יכול לעשות כמעשיו. שהוא הקיז לגברים בנפרד ולנשים בנפרד, ובנוסף ולא הסתכל בבשר האישה משום צניעות, אלא היה לו בגד מיוחד שכיסה את כל הגוף מלבד חור זעיר שבו הקיז את הדם. בנוסף, הוא נקט אמצעים שונים כדי לא לבייש את העניים שאין להם כסף לשלם, ולכן היה לו מקום מוצנע בו שמו את התשלום על ההקזה, כך שאדם שיש לו ממון לשלם הניח בתיבה את המעות ואילו עני שאין לו לא נצרך לשלם או להתבייש ולהסביר שאין לו ממון. כאשר בא אליו תלמיד חכם, סירב אבא אומנא לקבל ממון וכאשר ראה לפניו אדם שאין לו ממון להחיות עצמו, נתן לו כסף ואמר לו: לך הברא עצמך.

פעם אחת שלח אביי זוג חכמים לבודקו. החכמים התארחו אצלו ואבא אומנא הציע במיטתם מצעי צמר. בבוקר קמו החכמים, קיפלו את המצעים, ולקחום למוכרם בשוק. אמרו החכמים לאבא אומנא: כמה שווים אלו? (שרצו לבדוק, אם יאמר ששלו הם, או ימעיט במחיר כדי שירוויחו פחות). ענה אבא אומנא את שווְים. שאלוהו: ושמא שווים יותר? ענה להם: בכך קניתים. שאלוהו: במה חשדת כשלקחנו אותם? ענה: שמא אוספים אתם כסף למצוות פדיון שבויים והתביישתם לאמר לי. אמרו לו שבאו לנסותו ועכשיו ייקח המצעים בחזרה. אמר אבא אומנא: מאותה שעה הקדשתים לצדקה ועתה איני רוצה לקבלם בחזרה.

## בקבלה

בספר גלגולי נשמות של הרב מנחם עזריה מפאנו, נכתב כי ממרא התגלגל באבא אומנא ויש ביניהם הקבלות: 
# ממרא בגימטריה הוא 281 "רפא"; אבא אומנא היה רופא. 
# ממרא הוא חברו של אברהם, שיעץ לו לעשות ברית מילה; אבא אומנא היה מקיז דם.

## לקריאה נוספת
*אדמיאל קוסמן, ענווה ו'תחרות' בעולמם של החכמים - קריאה בסיפור התלמודי על אבא אומנא, בתוך: אבי שגיא ונחם אילן (עורכים), תרבות יהודית בעין הסערה – ספר היובל לכבוד יוסף אחיטוב, הקיבוץ המאוחד ומרכז יעקב הרצוג, עין צורים תשס"ב, עמ' 674-659

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*
*הרב יצחק זילברשטין וד"ר פנחס נמט, שכר הרופא בהלכה - שאלה ותשובה באתר מכון שלזינגר לחקר הרפואה על פי התורה
* אנציקלופדיה לבית ישראל, אַבָּא אֻמָּנָא ,עמ' 15

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
אפולו 4

**אפולו 4** (ידועה גם כ**אפולו סטורן** וכמשימה A S-501), הוא שמה של טיסת חלל בלתי מאוישת, שהייתה שלב בתוכנית החלל האמריקנית להנחתת אדם על הירח. באפולו 4 נעשה שימוש ראשוני וניסיוני במספר רב של רכיבים ושיטות פעולה ובהם הטיל סטורן 5, מרביתם שימשו בסופו של דבר בנחיתת האדם הראשון על הירח.

## יעדים
משימת אפולו 4 נועדה כאמור, לבחון את הרכיבים ושיטות הפעולה שבהם תוכנן להשתמש במשימה להנחתת אדם על הירח. באפולו 4 נעשה לראשונה שימוש בכל שלושת השלבים של המשגר סטורן 5: הראשון S-IC, השני S-II והשלישי S-IVB , סטורן 5 הוא המשגר הגדול ביותר שתוכנן אי פעם. הייתה זו גם הטיסה הראשונה מקומפלקס השיגור 39, שנבנה במיוחד למשגרי סטורן 5. למשימה היו מאפיינים ראשוניים וניסיוניים נוספים ובשל הצורך לבדוק את כולם, הוצבו על הטיל והחללית 4,098 מכשירי מדידה שונים.

הייתה זו הפעם הראשונה, בה השתמשו בשיטה בה מנוסים כל חלקי הטיל יחד (the all-up testing), במקום ניסוי של כל שלב של הטיל בנפרד, כפי שנעשה בטילים רב שלביים קודמים שנבנו בארצות הברית. שיטה זו צמצמה באופן ניכר את מספר הבדיקות, וקיצרה את משך הזמן שנדרש כדי להגשים את תוכניתו של הנשיא קנדי להנחית אדם על הירח עד 1970.

הטיל נשא את תא הפיקוד, שמספרו 017. היה זה מודול מספר 1 שתוכנן לבדיקת מערכות ולא מודול מספר 2 ששימש לנחיתה על הירח. לטיל צורף גם מתקן דמי של רכב הנחיתה על הירח, באמצעותו נערכה הדמיה של רכב הנחיתה על מתקן השיגור.

## הטיסה
לאחר סדרת בדיקות שנמשכו חודשיים, היה הטיל מוכן לשיגור. הטענת הטיל בדלק החלה ב-6 בנובמבר. להובלת הדלק נדרשו 89 משאיות טעונות בחמצן נוזלי, 28 משאיות טעונות מימן נוזלי, ו-27 משאיות טעונות בקרוסין מזוקק.

השיגור התרחש בשעה 12:00 ב-9 בנובמבר. בסיומה של ההמראה הוצבו השלב השלישי (ה-S-IVB) ותא השירות והפיקוד (ה-CSM) במסלול כמעט מעגלי של 190 קילומטר, בדומה למסלול שתוכנן למשימת הנחיתה על הירח. לאחר שתי הקפות, הוצתו מנועי השלב השלישי בפעם הראשונה, והביאו את החללית למסלול אליפטי של 17,218 ק"מ אַפּוֹגֵיאָה ובמכוון ופֶּרִיגֵיאָה של 84.6 קילומטר מתחת לפני השטח של כדור הארץ; זאת במטרה להבטיח את חזרתו של מודול הפיקוד במהירות גבוהה וכניסה אטמוספירית והשמדה של השלב השלישי של הטיל. בשלב זה נפרד מודול הפיקוד מהשלב השלישי ומנועיו של המודול הודלקו כדי להעלות את האפוגיאה ל-18,092 ק"מ ואת הפריגיאה למסלול −74 קילומטר. לאחר שעברה את האפוגיאה, מנועו של מודול השירות הודלק שוב ל-281 שניות, כדי להעלות את מהירות החללית בעת שובה לכדור הארץ ל-11,139 מטר לשנייה, בגובה 120 קילומטר ונתיב טיסה בזווית של -6.93 מעלות, בכך הדמתה החללית מסלול שיבה מן הירח.

תא הפיקוד נחת במרחק של כ-16 קילומטר מאתר הנחיתה המתוכנן. נחיתתו נראתה מסיפונה של ספינת הצי האמריקני בנינגטון , הספינה שהשיבה את המעבורת לבסיסה.

## תמונת כדור הארץ
ימין|ממוזער|220px|כדור הארץ במצלמת אפולו 4
מודול הפיקוד הכיל מצלמת 70 מ"מ אוטומטית, שצילמה את התמונות הראשונות בהיסטוריה בהן נראה כמעט כל כדור הארץ מן החלל. במשך השעתיים וחצי בהן הגיעה החללית אל נקודת האַפּוֹגֵיאָה (הנקודה המרוחקת ביותר במסלולה מכדור הארץ) והתרחקה ממנה, צילמה החללית מהחלון הקדמי של תא הפיקוד 755 תמונות צבעוניות. התמונות שצולמו מגובה של 13,510 ועד 18,092 ק"מ, לא היו ברזולוציה גבוהה אך עוררו עניין גאוגרפי, קרטוגרפי, מטאורולוגי, אוקיינוגרפי, גאולוגי, הידרולוגי.

## מיקומה של הקפסולה
מודול הפיקוד של אפולו 4, מוצג כיום באתר הניסויים הגדול של נאס"א John C. Stennis Space Center, שבמסיסיפי.

## קישורים חיצוניים

* אפולו 4 באתר נאס"א 

## הערות שוליים

אפולו 04
קטגוריה:1967 בארצות הברית
The Red Light District

**The Red Light District** הוא אלבום הסטודיו הרביעי של הראפר האמריקאי, לודאקריס. יצא לאור בדצמבר 2004 והגיע למעמד אלבום פלטינה כפול. הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם יותר מ-322,000 מכירות בשבוע הראשון. שם האלבום מתייחס לרובע באמסטרדם (עיר בה הזנות חוקית) שמכיל את רוב בתי הזונות: רובע החלונות האדומים, ובהשאלה לרובעי הזנות, מועדוני הימורים ומועדוני חשפנות בערים רבות אחרות.

האלבום מכר מעל 2,100,000 עותקים בארצות הברית.

## רשימת השמעה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי לודאקריס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אורגנייזד נויז
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
אלי בן דוד

**אלי בן דוד** (נולד ב-9 בדצמבר 1976) הוא שחקן, קומיקאי, במאי ותסריטאי ישראלי. מוכר בעיקר בזכות דמותו "שוקו", בתוכניות "החיים על פי שוקו", "בובה של לילה" ו"בובה של מדינה".

## ביוגרפיה
בשנת 2001 סיים בן דוד לימודי משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב. בין השנים 2001–2004 שיחק בתיאטרון החאן בירושלים במגוון הצגות ובהן: "נדל"ן", "חיל פרשים אנו", "מילה של אהבה", "מלחמה על הבית", "בגידה". בין השנים 2001–2008 כתב והעלה מופע בידור בשם "עמי ואלי", יחד עם הקומיקאי ושותפו ללימודים בניסן נתיב עמי אנידג'ר, שהופיע על במות הבידור ובשנת 2004 בפינה קבועה בתוכנית "ערב אדיר" של אדיר מילר בערוץ 2. במסגרת תוכניתו של אדיר מילר, גילם בן דוד את מגלה הכישרונות והאמרגן שרגא אבנרי, ופועל זר בשם טופאי. כמו כן, הגיש פינה קבועה בתוכניתו של אלי יצפאן בכבלים. בשנת 2001 יצאו הסרטים "בוצ'אצ'י" ו"פורים" ובשנת 2002 יצא הסרט "דיפלומטים" - שלושתם בהשתתפותו. בשנת 2008 הופיע בתפקיד ראשי יחד עם עמי אנידג'ר ומלי לוי בהצגה "פרימיירה" שהועלתה במסגרת פסטיבל התיאטרון הקצר של צוותא. בשנת 2010 יצר וכיכב כ"שוקו" בסדרה הקומית "החיים על פי שוקו" ששודרה בערוץ הספורט.

החל משנת 2011 פועל כיוצר, עורך, הכותב הראשי והמנחה, בדמותו של "שוקו", בתוכנית הבידור והסאטירה "בובה של לילה" המשודרת בערוץ הספורט. באותה שנה קיבל כמה תפקידי אורח בסדרה עם סגולה של שלישיית מה קשור. לאחר מכן יצר וערך גם את הסאטירה הפוליטית "בובה של מדינה" שנבנתה על אותו פורמט. החל מ-2015 בן דוד הוא גם היוצר, העורך, הבמאי ואחד הכותבים של תוכנית ספורט סאטירית נוספת, "אנחנו במפה", בערוץ HOT3.

ב-2017 שיחק בסרטו של צחי גראד, "הבן-דוד".

בן דוד כתב וערך את הסדרה הנספח שמשודרת החל מדצמבר 2019 בערוץ HOT3 הסדרה מגוללת את סיפור חייו ואשתו בשנים האחרונות מהמעבר לפריז ועד היום.

## חיים אישיים
נשוי לאלינור אגם בן-דוד, נספחת ישראל בשגרירות בפריז. הם מתגוררים בצרפת.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* אלי בן דוד באתר יואב גרוס לייצוג אומנים.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אלה הם חיי

**אלה הם חיי** (באנגלית: **My So-Called Life**) הייתה סדרת נעורים אמריקאית, ששודרה ברשת הטלוויזיה ABC למשך עונה אחת ב-1994–1995. השחקנית הראשית, קלייר דיינס, שהייתה בת 15 כשכיכבה בסדרה, זכתה על תפקידה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, והייתה מועמדת לפרס אמי.

הסדרה מתארת את הדילמות וההתרחשויות בחייה של אנג'לה צ'ייס, נערה בת 15, בהתמודדויותיה בבית הספר התיכון, בקרב המשפחה, החברים ויחסיה עם בנים. היא עוסקת במגוון נושאים שאפיינו את דילמות גיל ההתבגרות באמצע שנות ה-90, כפי שהכותבים ראו אותן - אלימות בבית הספר, שימוש בסמים ואלכוהול בקרב בני נוער, מיניות, הומופוביה ועוד.

הסדרה הוקרנה למשך עונה אחת (19 פרקים), וזכתה לביקורות חיוביות בקרב המבקרים, אך לא חודשה לעונה נוספת, לאחר שקיבלה אחוזי צפייה נמוכים יחסית בארצות הברית. לאורך השנים היא שודרה בשידורים חוזרים רבים ב-MTV וכן בערוצים מקומיים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1994
יצחק לוי (שחור)

**יצחק לוי** (נולד ב-2 באוקטובר 1958), הידוע בכינוי "שחור", הוא דמות מרכזית בכדורסל הישראלי. פעיל מרכזי באגודת הפועל תל אביב משנות ה-70, במשך כ-50 שנים.

החל את דרכו בקבוצה כמנהל המשק באגודת הכדורסל של הפועל תל אביב. לימים הפך למנהל הקבוצה ויו"ר מחלקת הנוער. שימש גם כמנהל אולם אוסישקין לפני שנהרס על ידי עיריית תל אביב. לאורך השנים הפך למושא הערכה ודוגמה אישית עבור אוהדי הפועל תל אביב, שכינו אותו "שחור".
שימש גם כמנהל הקבוצה ויו"ר מחלקת הנוער של המועדון.

לאחר שחלה ירידה בפעילות הקבוצה, שיקם לוי את הקבוצה והקים אותה מחדש תחת השם "הפועל אוסישקין תל אביב"; בהמשך היא חזרה להוות קבוצה מרכזית בכדורסל הישראלי תחת השם המקורי "הפועל תל אביב". 
יצחק לוי הקים מחדש את מחלקת הנוער של הקבוצה בשנת 2007, וכן את מחלקת הילדים והילדות. לוי חזר לכהן בתפקיד מנהל קבוצת הבוגרים של הקבוצה ויו"ר מחלקת הנוער.

קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:הפועל תל אביב (כדורסל)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
נבל זכוכית

300px|ממוזער|שמאל|רוברט טיסו, נגן נבל זכוכית
**נבל זכוכית** (מכונה גם: "**כוסות מוזיקליות**" או "**כוסות מזמרות**"), הוא מערכת כוסות זכוכית המשמשת ככלי נגינה. הצליל מופק ידי הרטט המופק מחיכוך אצבעות רטובות כנגד שפת הכוסות. כל כוס מכוונת לתו אחר – בעזרת מילוי הכוסות בכמויות משתנות של נוזל, ולעיתים על ידי שחיקה מכוונת של הכוס.

נבלי זכוכית היו מוכרים בפרס כבר במאה ה-14. הראשון שתועד מנגן נגינה וירטואוזית על כלי זה הוא הנגן האירי ריצ'רד פוקריך  בשנת 1742. המלחין כריסטוף ויליבלד גלוק ניגן אף הוא על הכלי והופיע איתו בלונדון ובקופנהגן, על מערכת של 28 גביעים. הכלי צבר פופולריות במהלך המאה ה-18.

## ראו גם
*הרמוניקת זכוכית

## קישורים חיצוניים

* האתר של רוברט טיסו, נגן נבל זכוכית, הדיסק שלו, והערוץ ביוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:זכוכית
קטגוריה:כלים אידיופוניים
צ'יף דן ג'ורג'

**צ'יף דן ג'ורג**' (באנגלית: **Chief Dan George**; 24 ביולי 1899 – 23 בספטמבר 1981) היה הצ'יף של שבט טסליל–וואותות', משורר ושחקן קנדי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1971 על התפקיד שגילם בסרט "איש קטן גדול".

## ביוגרפיה
נולד בשם גאסוואנות' סלהות' בשמורת אינדיאנים בצפון ונקובר שבקולומביה הבריטית, קנדה.
שמו באנגלית הוא דן סלהות', שינה את שמו הפרטי לג'ורג' בגיל חמש כאשר החל ללמוד במוסדות לימוד אינדיאנים-קנדיים.
עבד במספר עבודות מזדמנות, פריקת מטען בנמלים, בעבודות בניין ובהסעות תלמידים.
הופיע עם הרכב מוזיקלי אינדיאני נודד במשך כעשור.
ג'ורג' פיתח קריירה מוצלחת כמשורר והוציא לאור שני ספרי שירה.
ג'ורג' היה פעיל למען זכויות הילידים האינדיאנים בצפון ארצות הברית וקיבל את אות הקצונה של מסדר קנדה על תרומתו לתרבות הקנדית.
ג'ורג' נפטר בשנת 1981 בוונקובר כשהוא בן 82 ונקבר בשמורה שבה נולד.
בנו של ג'ורג' הוא צ'יף מקומי ונכדיו של ג'ורג' התפרסמו כמשוררים ושחקנים.

## קריירת משחק
ג'ורג' החל את דרכו כשחקן בטלוויזיה הקנדית, קיבל את הצעתו של ארתור פן להופיע בתפקיד משמעותי במערבון "איש קטן גדול" בתור מנהיג שבט השאיין המבוגר עור סוכה שמאמץ אליו את ג'ק קראב דאסטין הופמן.
ג'ורג' הצליח לגנוב את ההצגה בתפקידו הראשון אי פעם בהוליווד וקצר שבחים ופרסים ממבקרי הקולנוע בארצות הברית. 
גולת הכותרת המפתיעה מבחינתו של ג'ורג' שהיה בן 71 הייתה המועמדויות שקיבל לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
קלינט איסטווד שגילה עניין בשחקן המבוגר ליהק אותו לסרטו הרביעי, המערבון "איש ההפקר" , בו שיחק ג'ורג' לצידו של איסטווד בתור לון וייט הצ'רוקי הערמומי שמתלווה אל מסע הנקמה של האקדוחן ג'וסי וולס.
שיחק לאחר מכן בדרמת המסע "הארי וטונטו" בתפקיד היליד האינדיאני סם שתי נוצות אותו פוגש במסעו האלמן הזקן הארי קומבס (ארט קרני).

## המורשת שהשאיר
על שמו של ג'ורג' קרויים שני בתי ספר ואוניברסיטה אחת ברחבי קנדה.
השחקן הקנדי המפורסם דונלד סאת'רלנד ציטט את שירו בטקס הפתיחה של אולימפיאדת ונקובר.
בשנת 2008 הוכנס להיכל התהילה של גדולי השחקנים הקנדיים שכיכבו בהוליווד, את המקום חלק עם השחקניות זוכות האוסקר מארי דרסלר ונורמה שירר ועם השחקן ריימונד בור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:משוררים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1899
קטגוריה:נפטרים ב-1981
אנדרה וילאש בואש

**לואיש אנדרה דה פינה קבראל א וילאש-בואש** (בפורטוגזית: **Luís André de Pina Cabral e Villas-Boas**; נולד ב-17 באוקטובר 1977) הוא מאמן כדורגל פורטוגלי. הקיצור הנודע של שמו הוא AVB. בואש הוא המאמן הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה בתואר אירופאי, כאשר רשם עם קבוצת פורטו הפורטוגזית בשנת 2011 זכייה במסגרת הליגה האירופית.

## קריירה
בואש שימש בין היתר כסקאוט בצ'לסי וכעוזר מאמן של מוריניו, באינטר מילאנו. ב-1998, בגיל 21 בלבד, קיבל בואש את משרת האימון הראשונה שלו, כשמונה למאמנה של נבחרת איי הבתולה הבריטיים בכדורגל. בעונת 2009–2010 מונה למאמנה של אקדמיקה מהליגה הפורטוגלית. ביוני 2010 מונה למאמנה של פורטו. הוא זכה בקבוצה בשנה זו בטרבל היסטורי, שכלל עונה ללא הפסד בליגה הפורטוגלית, וזכייה בליגה האירופית לאחר ניצחון במשחק הגמר, 1-0 על ספורטינג בראגה. בכך, היה וילאש בואש למאמן הצעיר ביותר שזוכה בתואר אירופי משמעותי.

לאור הצלחה זו, בחודש יוני 2011 מונה למאמנה של קבוצת צ'לסי, תפקיד בו כיהן כשמונה חודשים עד לפיטוריו במרץ 2012, והחלפתו בעוזרו, רוברטו די מתאו. לאחר הפיטורים, האשים בואש את בעלי צ'לסי, רומן אברמוביץ', בכך שלא נתן לו מספיק גיבוי, ולראייה כי הקבוצה שבנה בואש זכתה בסוף העונה בגביע האנגלי ובליגת האלופות.

ביולי 2012 מונה בואש למאמנה של טוטנהאם הוטספר לשלוש שנים.

בואש מסומן בכלי התקשורת כ"יורש" של המאמן הפורטוגלי ז'וזה מוריניו, בזכות אופיו ויכולותיו הרטוריות, וכן בזכות התקדמותו המהירה אשר מזכירה מאוד את התקדמותו של מוריניו, מעבר מפורטו לצ'לסי לאחר זכייה בתואר אירופי.

ב-16 בדצמבר 2013 פוטר וילאש בואש מטוטנהאם הוטספר לאחר יכולה רעה של הקבוצה, ובשיאה התבוסה 0–5 לליברפול.

במרץ 2014 מונה למאמנהּ הראשי של קבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית. ב-10 בספטמבר 2015 הודיע וילאש בואש כי יעזוב את הקבוצה בתום העונה, לאחר שזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ובגביע הרוסי בכדורגל. במאי 2016 עזב וילאש בואש את הקבוצה והודיע שלא ייאמן עד סוף שנת 2016 וכי הוא לוקח שנת שבתון.

בנובמבר 2016 חתם וילאש בואש על חוזה לשנתיים בקבוצת שאנגחאי SIPG מהליגה הסינית הראשונה, בנובמבר 2017 הוא עזב את תפקידו כמאמן הקבוצה.

ב-28 במאי 2019 וילאש בואש מונה למאמנה של אולימפיק מרסיי מהליגה הצרפתית.

ב-2 בפברואר 2021 הודיע במהלך במסיבת עיתונאים הודיע שהוא מציע את התפטרותו בשל חוסר שביעות רצונו ממדיניות המועדון לאחר שהוחתם שחקן במועדון ללא אישורו. כעבור מספר שעות הודיע המועדון על השעייתו באופן מיידי.

## קריירה כנהג מוטורי
ב-28 בנובמבר נודע בכלי התקשורת שוילאש בואש יתחרה במירוץ דקר ראלי 2018 כאשר הוא נוהג ב"טויוטה הילוקס" ומונע על ידי האופנוען לשעבר "רובן פאריה". הוא פרש מהתחרות לאחר שהראלי שלו התרסקה בדיונה.

ב-16 וב-17 במרץ 2018 הוא השתתף במירוץ שטח אחר כאשר הוא נוהג ב"מאבריק".

## תארים
#### פורטו
* אליפות פורטוגל: 2010/2011
* הגביע הפורטוגלי: 2010/2011
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 2010
* הליגה האירופית: 2010/2011

#### זניט סנקט פטרסבורג
* אליפות רוסיה: 2014/2015
* הגביע הרוסי: 2015/2016
* הסופר קאפ הרוסי: 2015

### אישיים
* מאמן החודש בפרמייר ליג: דצמבר 2012, פברואר 2013

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:מאמני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:מאמני פורטו
קטגוריה:מאמני צ'לסי
קטגוריה:מאמני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:מאמני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:מאמני שאנגחאי פורט
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה באירופה
קטגוריה:מאמני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים ברוסיה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1977
Ь

**מְיַאכְקִי זְנַאק** (סימן רך) (ברוסית: **Мягкий Знак**; אות גדולה: Ь, אות קטנה: ь) או **מְ'יַאקִי זְנַאק** (באוקראינית: **М'який Знак**) היא אות באלפבית הקירילי המסוגלת לרכך כמעט כל עיצור הנמצא לפניה (לרוב נמצאת בסוף מילה). 
צורתה היא כשל האות B קטנה באלפבית הלטיני, אך בניגוד ל-B הקטנה, האות הגדולה זהה בצורתה לאות הקטנה. ברוסית היא מרככת כל אות בסוף המילה מלבד התנועות והאותיות Г ,Ж ו-Ш.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
מלכה רוקח

שמאל|ממוזער|250px|ציון הקבורה של הרבנית מלכה רוקח
**מלכה רוקח** (נפטרה בח' באלול ה'תרי"ג - 1853) הייתה רבנית מפורסמת, אשתו של רבי שלום רוקח, מייסד חסידות בעלז, ואמו של רבי יהושע רוקח, האדמו"ר השני בשושלת.

## חייה
הרבנית מלכה נולדה לרבי ישכר דוב בער רמר"ז, אב בית הדין של סוקאל. כאשר רבי שלום רוקח, בעלה לעתיד, ובן דודה מצד אמו, נשלח על ידי אמו ללמוד בישיבתו של אחיה - רבי ישכר דוב, בחר בו רבי ישכר דוב כחתן לבתו מלכה.

לפי דברי בעלה, היא הייתה שותפה להתמדתו בתורה, והדרגות הרוחניות הגבוהות להן זכה. כך לדוגמה מסופר, כי בתקופה שהיה רבי שלום מתגורר בסוקאל, הייתה הרבנית משלשלת אותו באפילת הלילה בחבל מבעד לחלון, כדי שיוכל להתגנב וללכת ללמוד חסידות, בניגוד לרצונו של חמיו רבי ישכר דוב רמר"ז שלא ראה זאת בעין יפה. בעניין זה התפרסמה אמרה של האדמו"ר רבי מאיר מפרמישלאן, שקרא עליה את הפסוק  ופירשו בדרך מליצית: בגלל ש"מלכי" - הרבנית מלכה, "צדק" - צדקת, "מלך שלם" - מלך רבי שלום וזכה לרבנות.

לרבנית הייתה השפעה מיוחדת על הנעשה בחצר בעלז, והיא אף התערבה ישירות בניהולה. כמו כן הייתה הרבנית מבשלת אוכל לחסידים אשר הסתופפו בצל רבי שלום, ואף הייתה עומדת ומחלקת את התבשיל לחסידים במו ידיה.

נפטרה בח' באלול בשנת ה'תרי"ג. גם כיום, לרבנית שמור מקום של כבוד בחצר חסידות בעלז. את יום ההילולא שלה מציינים בחסידות בעלז כיום מיוחד, ואף מדליקים נרות לעילוי נשמתה (בשונה משאר הרבניות לבית בעלז).

בשנים האחרונות נתגלתה מצבת קברה, לאחר ששקעה מתחת לפני הקרקע במהלך השנים, בסמוך לקברי בעלה, ונכדיה האדמו"רים בעיירה בלז.

על שמה רשת בתי הספר לבנות של חסידות בעלז "בית מלכה", בארץ ישראל וברחבי העולם.

אחיה היה רבי צבי הירש חותנם של (בזיווג ראשון) נכד אחותו, רב סנדר רוקח (בן רבי אלעזר) ו(בזיווג שני) של רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם.

## קישורים חיצוניים
* ציון הרבנית מלכה באתר "מי צדיק"

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1780
קטגוריה:נשות אדמו"רים
קטגוריה:חסידות בעלז
קטגוריה:משפחת רוקח
קטגוריה:נפטרות ב-1853
ריצ'רד ג'אקל

**ריצ'רד הנלי ג'אקל** (באנגלית: **Richard Hanley Jaeckel**;  10 באוקטובר 1926 - 14 ביוני 1997) היה שחקן קולנוע אמריקאי, שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1971 על הופעתו בסרט "כל בניו היו גיבורים".

## ביוגרפיה
ג'אקל נולד בלונג ביץ' , שבמדינת ניו יורק, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס.

ג'אקל התגלה על ידי מלהק כאשר חילק דואר ליד הסטודיו של חברת "פוקס המאה ה-20", הוא עבר את האודישן וקיבל תפקיד ראשון בגיל 17, בתור טוראי מארינס במהלך קרב גוודלקנל בדרמת המלחמה "יומן גוודלקנל". לאחר הופעת הבכורה שלו התגייס ג'אקל לצי האמריקני ושירת שם במשך כחמש שנים.

כשהשתחרר מהשרות שותף ג'אקל בשתי הפקות מצליחות שעסקו במלחמת העולם השנייה, "חולות איוו ג'ימה" אודות "קרב איוו ג'ימה" ההרואי, "שדה הקרב" של ויליאם ולמן, שהתבסס על "הקרב על הבליטה" ובו גילם את החייל האמריקאי בטיס ו"הערומים והמתים".

תפקידו במערבון "האקדוחן" היה קצר מאוד, בתור בחור צעיר ושחצן בשם אדי אותו הורג האקדוחן ג'ימי רינגו (גרגורי פק) בתחילת העלילה.

ג'אקל שיחק תפקיד משמעותי לראשונה במלודרמה הקלאסית "שובי שבא הקטנה", בתור טורק פישר הצעיר בו מאוהבת מארי הדיירת החדשה בביתם של הזוג המתפורר דוק (ברט לנקסטר) ולולה דילייני (שירלי בות').

הופיע בסרט המלחמה "התקף" על ימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה באירופה ובמערבון "3:10 ליומה".

בשנת 1960 הופיע לצד אלביס פרסלי במערבון של דון סיגל "כוכב לוהט".

בהמשך שנות ה-60 שיחק בדרמות המלחמה "12 הנועזים", בתור הסמל הקשוח קלייד בראון שעוקב אחר פעילותם של האסירים אותם הוא מאמן, ו"עיר ללא חמלה", בתור חייל אמריקאי הנאשם באונס נערה בכפר גרמני.

בשנת 1970 הופיע ג'אקל בסרטו של פול ניומן "כל בניו היו גיבורים", בתור ג'ו בן, סבו של חוטב העצים האנק סטמפר. על משחקו היה ג'אקל מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

ב-1973 שיחק ג'אקל במערבון "פט גארט ובילי הנער", בתפקיד השריף קיפ מק'יני הרודף אחר הפושע בילי הנער (קריס קריסטופרסון).

ב-1984 השתתף בדרמת המסע הבדיונית "איש הכוכבים", בתור ראש הסוכנות לביטחון לאומי ג'ורג' פוקס.

ג'אקל נפטר ב-1997 ב"בית החולים לסרטים וטלוויזיה" שבלוס אנג'לס, ממלנומה. הותיר אחריו אישה, אנטויינט מארצ'ס, לה היה נשוי במשך 50 שנה, ושני בנים, ריצ'רד ג'אקל ג'וניור והגולפאי המקצועני בארי ג'אקל.

## פילמוגרפיה נבחרת

### טלוויזיה
* תחנת כבאים 23  (1974)
* ספנסר: להשכרה (1987-1985)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
Л

**אֵל** היא אות באלפבית הקירילי שמקורה מהאות היוונית למדא ולה 2 צורות שונות: הצורה הראשונה כשל למדא גדולה, והשנייה כשל האות העברית ת"ו. הצורה השנייה נפוצה יותר. האות מייצגת את עיצור מכתשי, מקורב צדי /l/, וערכה המספרי הוא 30. כשהיא סמוכה לסימן הריכוך Ь נוצרת הליגטורה Љ והליגטורה מייצגת עיצור חיכי, מקורב צידי /ʎ/. בעבר נקראה לִיוּדִּי. בכתב יד, האות Л יכולה להיכתב גם ככה,קובץ:Early Cyrillic letter Liudiye.png.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלפבית קירילי
יאפ ואן זביידן

**יאפּ ואן זְבֵיידֶן** (בהולנדית: **Jaap van Zweden**; נולד ב-12 בדצמבר 1960 באמסטרדם) הוא מנצח וכנר הולנדי.

## ביוגרפיה
אביו הפסנתרן עודד אותו להתחיל בלימודי כינור בגיל חמש והוא למד מוזיקה באמסטרדם. תחרות כינור שבה זכה בגיל 15 אפשרה לו לצאת לארצות הברית ללימודים בג'וליארד אצל דורותי דיליי. ב-1978, בן 18, היה לקונצרטמייסטר של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, הכנר הצעיר ביותר מאז ומעולם בתפקיד זה, שבו החזיק עד 1996.

ואן זביידן התחיל לעבוד כמנצח אחרי שליאונרד ברנשטיין הזמין אותו לנהל חזרה של תזמורת בברלין. הוא הצהיר כי למד רבות על ניצוח מצפייה במנצחים השונים שהופיעו עם תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. בראשית דרכו ניצח על הרכבים קטנים יותר ובשנת 1997 היה למנצח במשרה מלאה.

משרת הניצוח הראשונה שלו בהולנד הייתה כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית ההולנדית באנסחדה, הולנד. במשרה זו כיהן מ-1996 עד 2000. משנת 2000 עד 2005 היה מנצח ראשי של תזמורת הבית (Residentie Orchestra) בהאג, עמה הקליט את מכלול הסימפוניות של בטהובן. ב-2005 התמנה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של תזמורת הרדיו ההולנדית בהילוורסום. בפברואר 2007 האריך את החוזה שלו עמה עד 2013. באוגוסט 2010 הודיעה הנהלת התזמורת על פרישתו של ואן זביידן מתפקיד המנצח הראשי ב-2012 שלאחריה יכהן כמנצח אורח ראשי.

הופעתו הראשונה של ואן זביידן כמנצח בארצות הברית הייתה עם תזמורת סנט לואיס ב-1996. בהופעתו השנייה כמנצח אורח בארצות הברית ניצח על התזמורת הסימפונית של דאלאס בפברואר 2006, קונצרט שזכה לשבחים רבים. על סמך הזמנה זו, מינתה תזמורת דאלאס את ואן זביידן למנהלה המוזיקלי הבא אחרי אנדרו ליטון, החל בעונת 2008–2009. החוזה ההתחלתי הוא לארבע שנים, ובשנה הראשונה הוא מתוכנן לנצח על קונצרטים למנויים במשך 12 שבועות, ובמשך 15 שבועות בשלוש השנים הבאות. בעונת 2007–2008 שימש ואן זביידן כמנהל מוזיקלי מיועד וניצח על שלושה קונצרטים למנויים. באוקטובר 2009 הודיעה תזמורת דאלאס על הארכת החוזה עם ואן זביידן עד עונת 2015–2016. ואן זביידן סיים את תפקידו בדאלאס בשנת 2019 והתמנה למנצח כבוד של התזמורת.

נוסף למשרותיו בתזמורת הרדיו ההולנדית ובתזמורת דאלאס, התמנה ואן זביידן ב-2008 למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של אנטוורפן באנטוורפן, בחוזה התחלתי לחמש שנים. ב-2012 פינה את כס המנצח הראשי והיה למנצח כבוד של התזמורת הפלמית.

בינואר 2012 הודיעה התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג על מינוי ואן זביידן למנהל המוזיקלי הבא שלה, בחוזה התחלתי לארבע שנים, החל ב-1 באוגוסט 2012. הופעתו הראשונה כמנהל מוזיקלי של התזמורת הייתה ב-28 בספטמבר 2012. ביוני 2016 האריך ואן זביידן את החוזה עם התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג עד 2021–2022.

בשנת 2017 התמנה לתפקיד המנצח הראשי של הפילהרמונית של ניו יורק, שם החליף בתפקיד את אלן גילברט.

בשנת 2024 התמנה לתפקיד המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של סיאול.

## חיים אישיים
ואן זביידן נשוי מאז 1983 לציירת אלטיה ואן זביידן-ואן בורן. לזוג בת ושלושה בנים. הזוג ואן זביידן מגלה עניין מיוחד באוטיזם, כיוון שאחד מבניהם הוא אוטיסט. בשנת 2000 הקימו את "קרן פּאפּאגֶנו" לתרפיה מוזיקלית לילדים אוטיסטים.

## קישורים חיצוניים

*


*Papageno Foundation website (Dutch language)
*RFO conductors profile


## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:כנרים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1960
עופר מזרחי

**עופר מזרחי** (נולד ב-3 במרץ 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
מזרחי גדל בשכונת קריית אליעזר בסמוך לאצטדיון העירוני בחיפה. החל מגיל 6 החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים בחוג של מכבי חיפה ונחשב לכובש מצטיין בכל קבוצות הנוער בהן שיחק. בשנת 1982 הוכתר למלך השערים בקבוצת הנערים של המועדון כשלזכותו 36 שערים וכן תרם תרומה משמעותית לזכייה באליפות המדינה ובגביע המדינה באותה עונה. בשנת 1985 היה שותף מלא לאליפות הנוער של המועדון עם 18 שערים וזומן לנבחרת הנוער. מזרחי עשה את דרכו במחלקת הנוער תחת המאמנים ג'וני הרדי, אשר עלמני וליאון אברהם שקידמו אותו ואת חבריו לשנתון ניר קלינגר, ליאור רוזנטל, מרקו בלבול, ראובן עטר ועוד שחקנים בולטים לעתיד בכדורגל הישראלי. בשנת 1985, בגיל 17.5 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.

מזרחי הצליח להתברג כשחקן מפתח בסגל של מכבי חיפה בשנים הללו. בשנת 1988 זומן למבחנים בקבוצת לוקרן מבלגיה, אולם בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. אחד השערים הזכורים של מזרחי היה השער בגמר הגביע של עונת 1988/1989 נגד בית"ר ירושלים שניצחה לבסוף בפנדלים. בשנת 1991 היה שותף לדאבל היסטורי של מכבי חיפה, תחת שלמה שרף כמאמן. במהלך העונה נפצע מזרחי וקרע את שתי הרצועות הצולבות בברכו השמאלית.

בשנת 1992 עבר למכבי הרצליה. בשנת 1993 חזר לשורות מכבי חיפה עד ששוחרר ממנה על ידי המנג'ר גיורא שפיגל במהלך העונה. לאחר מכן מזרחי עבר לצפרירים חולון שם שיחק עונה אחת, כשאחריה חזר לקדנציה נוספת במכבי הרצליה בשורותיה שיחק שנתיים בה היה שחקן הרכש המרכזי וקפטן הקבוצה. אחרי הרצליה עבר מזרחי למכבי תל אביב בשורותיה שיחק עונה אחת, עד שבעונת 1997/1998 עבר להפועל אשקלון בה שיחק מספר משחקים ופרש ממשחק פעיל, בגיל 31.

לזכותו של מזרחי 12 הופעות בנבחרת ישראל. ב-28 במרץ 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת יוון. באותה שנה שותף בארבעה משחקי ידידות של הנבחרת, ולאחר מכן נעדר ממנה עד שנת 1995, אז חזר לסגל הנבחרת במשחקי מוקדמות יורו 1996. ב-16 באוגוסט 1995 כבש את שערו היחיד בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. ב-30 באפריל 1996 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון בלומפילד.

## לאחר הפרישה
לאחר תקופה בה ניהל כמה עסקים בעיר אילת חזר לתחום הכדורגל ואימן לזמן מה את הפועל עפולה, בית"ר חיפה, הפועל נצרת עילית ועירוני קריית אתא. לאחר מכן שימש עוזרו של רן בן שמעון, מאמן עירוני קריית שמונה.

בעונת 2011/2012 מונה למאמנה של מכבי צור שלום מליגה א'. מזרחי עזב את הקבוצה באוקטובר 2012, כשחזר לקריית שמונה ומונה לעוזרו של המאמן ברק בכר. בקיץ 2013 חזר למכבי צור שלום, אך לאחר שמונה משחקים פוטר מתפקידו. לאחר מכן שימש מזרחי כמאמן במחלקת הנוער של עירוני מודיעין.

כיום עובד מזרחי בנמל חיפה כנהג גורר מכולות מהאוניות בנמל.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של עופר מזרחי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* עמוד השחקן, באתר הרשמי של מכבי חיפה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל עפולה
קטגוריה:מאמני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:קריית אליעזר (חיפה): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
Rockefeller Street

"**Rockefeller Street**" (בעברית: "**רחוב רוקפלר**") הוא השיר שייצג את אסטוניה באירוויזיון 2011, אשר הגיע למקום ה-24 בגמר.

אסטוניה השתתפה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2011 במקום 15 בסדר ההשמעה. השיר שהושר באנגלית הגיע למקום התשיעי עם 60 נקודות. השיר עלה לגמר שבו השתתף כמספר 8 בסדר ההשמעה. התפאורה לשיר הייתה מורכבת מבניינים קטנים ובמהלך ההופעה המבצעת גטר יאני ביצעה טריק קסמים שבמהלכו הפכה מטפחת צהובה לשרביט שחור ארוך. עם גטר הופיעו שלושה רקדנים ושתי זמרות. אחת מהזמרות - מרילין קונגו גם השתתפה באירוויזיון 2009 בשיר האסטוני דאז - Rändajad. השיר הגיע למקום 24, אחד לפני האחרון.

מלבד זאת, כתב המשורר סבן לומוס עוד שלושה שירים שייצגו את אסטוניה בתחרות, בשנים 2005, 2009 ו-2017.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2011
קטגוריה:שירי אסטוניה באירוויזיון
בילבורד הוט 100 (1970–1979)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים האמריקניים השבועיים **[[בילבורד הוט 100|Billboard Hot 100]] שנערכו משנת 1970 עד שנת 1979**.

מצעד הבילבורד הוט 100 הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה האמריקאית המתעדכן מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. במצעד משוקללים נתוני המכירות בארצות הברית ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו האמריקאיות.

## שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
[שמאל|ממוזער|250px|הלהקה האוסטרלית-בריטית [בי ג'יז הצליחה להביא את המספר הרב ביותר של הלהיטים לצמרת המצעד האמריקני במהלך העשור (9 שירים). כמו כן להקת הבי ג'יז הצליחה גם להישאר במשך הזמן הרב ביותר בצמרת המצעד האמריקני במהלך שנות ה-70 (27 שבועות).]]
&#160;&#160;♪&#160; – הסינגל הנמכר ביותר בארצות הברית באותה השנה

## נתונים סטטיסטיים נוספים

## ראו גם
* שנות ה-70 של המאה ה-20 במוזיקה הפופולרית
* מצעד הסינגלים הבריטי (1970–1979)

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-1970
קטגוריה:שנות ה-1970 בארצות הברית
קטגוריה:בילבורד הוט 100
__noTOC__
פיניסטר

**פיניסטר** (בצרפתית: **Finistère**) הוא מחוז בצרפת. מספרו במחוזות צרפת הוא 29 והוא המחוז המערבי ביותר בצרפת וחלק מחבל ברטאן. מקור שמו הוא מהתקופה הרומית, והוא נובע מהביטוי הלטיני Finis Terrae (סוף העולם). השם הברטוני למחוז הוא "Penn ar Bedd" (תחילת/סוף העולם). המחוז מחולק מנהלית לצפון ודרום פיניסטר. הפריפקטורות (סמכות מנהלית) של המחוז הן קמפר (Quimper) בדרום ועיר הנמל ברסט בצפון.

המחוז הוא חלק מאזור התפוצה של השפה הברטונית, שפה ממשפחת השפות הקלטיות.

עם אוכלוסייה של כ 907,800 תושבים, מחוז פיניסטר משתרע על 6,733 קמ"ר. קו החוף של המחוז הוא 1,430.8 ק"מ עם האיים, 1,273.3 ק"מ ללא האיים. האזור הימי שממערב לפיניסטר נקרא ים אירוס. הוא כולל כמה איים או איים הכוללים: Ouessant והארכיפלג Molène, האי Sein מול Pointe du Raz והארכיפלג Glénan מדרום.

## יחידות מנהליות

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: מחוזות
קטגוריה:ברטאן
אנדר ולואר

**אנדר ולואר** (בצרפתית: **Indre-et-Loire**) הוא מחוז במערב-מרכז צרפת הקרוי על שם נהרות האנדר והלואר שעוברים בו. המחוז כולל את החבל ההיסטורי טורן.

במחוז זורמים גם נהרות השר, הויין והקרז. גבינת העיזים סנט מור מיוצרת במחוז.

## ערים
* אמבואז
* אזה-לה-רידו
* בוּרג'וִוי (Bourgueil; במקורות היהודיים: בורגויל)
* שינון
* דקארט
* לאנג
* לוש
* רישלייה
* טור

## יחידות מנהליות

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הבית של המחוז 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: מחוזות
לוזר

**לוזר** (בצרפתית: **Lozère**) הוא מחוז בדרום צרפת. הוא ממוקם בחבל לנגדוק-רוסיון וקרוי על שמו של רכס ההרים "מון לוזר" שבפארק הלאומי של "סבן" (Parc national des Cévennes).

## קישורים חיצוניים

* 
* תיירות בלוזר 
* דף הבית של המועצה הכללית 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: גאוגרפיה
שמעון דייטש

הרב **שמעון דייטש** (תקע"ד, 1814 - ט' בשבט תרל"ח, 15 בדצמבר 1877) היה מתלמידי החתם סופר בפרשבורג, וממנהיגיה הבולטים ביותר של עליית תלמידי החתם-סופר לארץ-ישראל.

דייטש נולד בעיר רודניץ  שבבוהמיה, נחשב לאחד מתלמידיו המובהקים של החתם סופר, ובמו ידיו העתיק ספרים רבים מחידושיו של החתם סופר.

מנעוריו השתוקק לעלות לארץ ישראל, ובשנת תר"ב הגשים את חזונו ועלה לארץ, שם נשא אישה מבנות העדה הספרדית, אך הנישואין לא עלו יפה והם התגרשו, והוא נישא שוב ליענטא רייכל בת ר' יחזקאל מפרשבורג (אמה, חיה, הייתה בתו של ר' אליעזר קרא מסומפולנה, ובעלה השני היה רבי נחום משאדיק).

בארץ, נודע בשם "רבי שמעון מפרשבורג", הוא התפאר בכך שמעולם לא יצא מארץ ישראל מיום שעלה אליה.

היה ממייסדי כולל שומרי החומות, שבראשו עמד שנים לאחר מכן חתנו הרב משה נחום ולנשטיין. נפטר בשנת תרל"ח, והותיר אחריו את הקונטרס "דרש לציון על ענייני ירושלים". בשנת תשס"ה יצא לאור הספר על מסכת ברכות "ברכות מציון - אמרי שפר", על פי כתב יד שהשאיר.

## משפחתו
*אחיו הרב  אהרון דוד דייטש אב"ד יארמוט מחבר הספר "גורן דוד"
*חתנו היה הרב משה נחום ולנשטיין המנהל הראשון של רשת כולל שומרי החומות. מצאצאיו, רבי מאיר צבי ברגמן, זקן חברי מועצת גדולי התורה.
*אחד מבניו היה יחיאל דוד והוא פעל ליישוב שכונת בתי אונגרין בירושלים.

## קישורים חיצוניים
*הרב שמעון דייטש באתר hebrewbooks
## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי החתם סופר
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1814
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1877
שטפן זנדרלינג

**שטפן זנדרלינג** (בגרמנית: **Stefan Sanderling**; נולד ב-1964) הוא מנצח גרמני.

## חייו
### רקע משפחתי
זנדרלינג נולד בברלין המזרחית, למשפחת מוזיקאים - אביו הוא המנצח קורט זנדרלינג, אמו היא הקונטרבסיסטית ברברה זנדרלינג; אחיו למחצה תומאס זנדרלינג הוא מנצח ואחיו מיכאל זנדרלינג הוא צ'לן ומנצח.

### לימודים
בנעוריו ניגן זנדרלינג בפסנתר ובקלרינט. את לימודי המוזיקה הגבוהים החל בהאלה שבגרמניה. במכון הפילהרמוני של לוס אנג'לס למד זנדרלינג אצל המנצחים ליאונרד סלטקין, יורי טמירקאנוב, אדו דה וארט וג'ון נלסון. בהמשך השתלם בבית הספר תורנטון למוזיקה של אוניברסיטת דרום קליפורניה אצל דניאל לואיס. כמו כן למד אצל קורט מזור בקונסרבטוריון של לייפציג.

### קריירה

משרתו המקצועית הראשונה של זנדרלינג הייתה בפוטסדם, גרמניה. במקביל היה המנהל המוזיקלי של התיאטרון הממלכתי והתזמורת הפילהרמונית של מיינץ. ב-1996 התמנה למנצח ראשי של תזמורת ברטאן, תפקיד בו כיהן עד סוף עונת 2003-04.

בארצות הברית התמנה זנדרלינג למנהל מוזיקלי של תזמורת פלורידה במאי 2002, ובאופן רשמי החל לשאת בתפקיד בעונת 2003- 04. ביוני 2006 האריך את החוזה עם תזמורת פלורידה עד עונת 2010-11. עוד בארצות הברית כיהן כמנצח אורח ראשי בתזמורת הסימפונית של טולדו מאז 2003 וכמנצח ראשי של התזמורת מאז 2004. זנדרלינג התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של צ'אוטקואה בראשית עונת הקיץ של 2008 ושם הוא כיהן בתפקיד עד שנת 2010.

זנדרלינג נשוי לצ'לנית איזבלה בזאנסון, לשעבר נגנית בתזמורת ברטאן, שם נפגשו.

## קישורים חיצוניים


* Biography from The Florida Orchestra
* Chautauqua Symphony Home page


קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:משפחת זנדרלינג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
מיכאל זנדרלינג

**מיכאל זנדרלינג** (בגרמנית: **Michael Sanderling**; נולד ב-21 בפברואר 1967 בברלין) הוא צ'לן ומנצח גרמני. כיום הוא משמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של דרזדן.

## ביוגרפיה

מיכאל זנדרלינג, בנם של הקונטרבסיסטית ברברה זנדרלינג והמנצח קורט זנדרלינג ואחיהם של המנצחים שטפן ותומס זנדרלינג. החל את לימודי הצ'לו שלו בגיל חמש, בברלין. בגיל אחת-עשרה היה לתלמיד ב"מטיאס פנדר" בבית הספר המיוחד למוזיקה בברלין. בגיל 17 התקבל זנדרלינג לבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר כתלמידו של יוזף שוואב. הוא השתלם בנגינה אצל ויליאם פלית', יו-יו מה, גארי הופמן ולין הארל. ב-1987 זכה בפרס ראשון בתחרות המוזיקה הבינלאומית על שם מריה קאנלס. באותה שנה, לאחר הופעתו הראשונה כסולן, התמנה לצ'לן סולן בתזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, שם המשיך עד 1992. משנת 1994 עד 2006 היה צ'לן סולן אורח בתזמורת הסימפונית של רדיו ברלין. בשנים 1994-98 היה בסגל האקדמי של בית ספר "הנס אייזלר". ב-1998 החל ללמד באוניברסיטת פרנקפורט למוזיקה ולאמנויות הבמה. בין 2000 ל-2003 כיהן גם כפרופסור בבית הספר הגבוה לאמנויות בברן.

זנדרלינג חי עם אשתו בברלין.

### קריירה כצ'לן

בין התזמורות שהזמינו את זנדרלינג כצ'לן תזמורת רדיו בוואריה, התזמורת הסימפונית הגרמנית מברלין, תזמורת רדיו ברלין, תזמורת פריז, תזמורת טונהאלה מציריך, התזמורת הסימפונית של וינה, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית של בוסטון. בין שותפיו לנגינת מוזיקה קאמרית היו אליזבת ליאונסקאיה, יוליה פישר, מרטין הלמכן וורוניקה אברלה. משנת 1988 עד 1996 היה חבר בטריו אקס אקואו. מ-2010 אין מיכאל זנדרלינג מופיע עוד כסולן. הוא מתמקד במיזמים חינוכיים ובקריירת הניצוח שלו.

### קריירה בניצוח

הופעת הבכורה של מיכאל זנדרלינג כמנצח הייתה בקונצרט של התזמורת הקאמרית ברלין ב-22 בנובמבר 2001 בפילהרמונית של ברלין. בשנים הבאות הופיע עם תזמורות שונות בגרמניה ומ-2006 עד 2010 כיהן כמנצח ראשי ומנהל אמנותי באקדמיה הקאמרית של פוטסדם. בתפקידו זה ניצח על האופרה "נפילת בית אשר" מאת פיליפ גלאס. 

בשנת 2009 הוציאה סוני תקליטור של יצירות לתזמורת קטנה מאת דמיטרי שוסטקוביץ' בביצוע האקדמיה הקאמרית של פוטסדם ובניצוח זנדרלינג.

תזמורות רבות מזמינות את זנדרלינג כמנצח אורח, בהן הטונהאלה בציריך, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת רדיו שטוטגרט, התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, תזמורת רדיו ברלין, הפילהרמונית של הולנד ועוד.

## קישורים חיצוניים

 

* Agentur Artesystem
* Hochschule für Musik „Hanns Eisler“ Berlin
* Kammerakademie Potsdam
* Deutsche Streicherphilharmonie
* Hochschule für Musik und Darstellende Kunst Frankfurt

* [מיכאל זנדרלינג מנגן את יצירתו לצ'לו של [אנטונין דבוז'אק] אופוס 104 בניצוחו של אביו קורט זנדרלינג]

קטגוריה:צ'לנים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:משפחת זנדרלינג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1967
CVS

**CVS** (ראשי תיבות של **Concurrent Versions System** - מערכת גרסאות מקבילית, השם המלא כמעט שאינו בשימוש) היא מערכת ניהול גרסאות מסוג שרת–לקוח שהייתה המערכת החופשית הראשונה מסוגה והפכה לפופולרית החל מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. כיום עדיין בשימוש נרחב אולם מוחלפת בהדרגה על ידי מערכות מתקדמות יותר כגון Subversion וגיט.

## היסטוריה
CVS פותחה על בסיס RCS, שהיא מערכת פשוטה לניהול גרסאות של קובץ בודד. החל משנת 1984 פיתח דיק גרון (Dick Grune) מעטפת ל-RCS שמספקת אפשרות לעבודה במקביל וכן במספר קבצים ביחד. הגרסה המקורית נכתבה כאוסף של סקריפטי Bourne Shell, ופורסמה ב-23 ביוני 1986 תחת השם CVS.

בהמשך שוכתבה CVS בשפת C על ידי בריאן ברלינר ואחרים. CVS נותרה בשימוש פנימי בעיקר של המפתחים עד שנת 1990, כשהיא הוצגה בכנס USENIX. בנובמבר 1990 שוחררה גרסה 1.0 ברישיון GPL. בשנת 1994 נוספה תמיכה בעבודה מרוחקת: התחברות דרך TCP/IP לשרת שיכול להיות במחשב אחר.

האפשרות להוסיף שרת מרוחק שיספק גישה מהירה לגרסה הנוכחית של קוד המקור של התוכנה התבררה כתכונה מועילה. פרויקטי תוכנה שונים (לדוגמה: OpenBSD) שמו שרתים ונתנו גישת CVS **אנונימית**, כלומר פתוחה לכל מי שיכול להתחבר מהאינטרנט. השימוש ב־CVS הפך לסטנדרטי בין פרויקטי תוכנה חופשית

## בעיות
מערכת CVS משתמשת באוסף כלים קיימים (RCS, patch), אולם היא לא הצליחה להתמודד עם מספר בעיות שנבעו מתכנונה הבסיסי. מכיוון שכל המידע על הגרסאות נאגר על כל קובץ בנפרד, אין תמיכה פשוטה בפעולת הזזת קבצים. אין גם אפשרות להבטיח שפעולת commit תצליח או תיכשל כולה (atomic commit) - יכול להיות שפעולת commit שכוללת שינויים בכמה קבצים תיכשל באמצע ותשאיר חלק מהקבצים עם השינויים החדשים וחלק עם הגרסה הישנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* ההיסטוריה של CVS - תחילת הפרויקט

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכות ניהול גרסאות
קטגוריה:תוכנה חופשית
פיקוד ההדרכה

**פיקוד ההדרכה** היה אחד מארבעה פיקודים ייעודיים שפעלו בצה"ל. 

הפיקוד הוקם ב-1951, היה תחת אחריותה של מחלקת ההדרכה ושימש כזרוע הביצוע שלה. הפיקוד שימש מסגרת ארגונית לבסיסי ההדרכה מכוחות היבשה של צה"ל ומאגפים נוספים במטכ"ל, היה אחראי על ביצוע הקורסים, אימון המדריכים, אספקת עזרי ההדרכה ושילוב חיילי הבסיסים במערך הביטחון השוטף.

בסה"כ הפיקוד היה אחראי על 16 בסיסי הדרכה, מלבד זאת היה אחראי הפיקוד בין השאר על צעדות העלייה לרגל לירושלים שהיו עד 1979 באחריות צה"ל, כמו כן על תחום אליפויות ספורט וקליעה מבצעית.

הפיקוד פורק ב-1977 והפך ליש"ל (יחידת שירותים להדרכה).

## מפקדי הפיקוד
*אל"ם מאיר עמית 1951-1952
*אל"ם יששכר שדמי 1952-1953
*אל"ם דוד ניב
*אל"ם יעקב פרי
*אל"ם רם רון 1959-1961
*אל"ם יהודה הררי 1961-1962
*אל"ם יעקב חפץ 1962-1964
*אל"ם שלמה אמבר 1964-1967
*אל"ם נתן גרוסמן 1967-1970
*אל"ם גרשון פלד 1970-1972
*אל"ם צבי לבנון 1972-1975
*אל"ם זאב עופר 1975-1977
*סא"ל יעקב זילברשטיין 

## [[דגלי יחידות צה"ל|דגלי היחידה]]

קובץ:New colombian ambassador Luis Sanin Aguirre at entrance to Beit haNassi.1970. D752-075.jpg|שגריר קולומביה מגיע לבית הנשיא, 1970, משמר כבוד עם דגל פיקוד ההדרכה.
קובץ:New philippine amb. Dr. Rafaelita Hilario Soriano, at attention at entrancxe to Beit haNassi.1971. D759-059.jpg|שגרירת פיליפינים מגיעה לבית הנשיא, 1971, משמר כבוד עם דגל פיקוד ההדרכה.


הדרכה
קטגוריה:צה"ל: הכשרה ואימונים
קטגוריה:יחידות צה"ל שפורקו
לודולוגיה

**לודולוגיה**, או **חקר המשחקים**, הוא תחום מחקר העוסק בניתוח טקסטים של משחקי מחשב ווידאו באופן אקדמי על בסיס תאוריות מתחומים אחרים, למשל פסיכולוגיה וסוציולוגיה. תחום הלודולוגיה מנסה לנתח את המשחקים על-פי עיצובם הגרפי, עלילתם ותפקיד השחקן בעולם הווירטואלי. הלודולוגיה מתייחס אל משחקי המחשב כמוצר תרבותי שווה ערך למוצרים תרבותיים אחרים כמו קולנוע, פילוסופיה, וספרות.

## מהו משחק מחשב?
[ממוזער|משחק [טטריס]]
באופן כללי, משחק הוא פעילות המאופיינת בחוקים בה השחקנים מנסים להגיע למטרה כלשהי. משחק יכול להתקיים לבד או בקבוצה.
משחק מחשב הוא תוכנה הנקראת ומופעלת על ידי מכונה, בין אם מחשב, קונסולת משחקים או מכונת ארקייד. המכונה הקוראת את התוכנה מייצרת פלט, אותו השחקן יכול לשנות בעזרת מקלדת, שלט או כלי קלט אחר. התוכנה מלמדת את המכונה את חוקי המשחק והמכונה מייצרת סימולציה של החוקים שהוכתבו והפעולות שמבצע השחקן.

קלואה (1961) ראה במשחק גורם בעל תרומה מרכזית לחיים החברתיים ולהיווצרותן של קבוצות בחברה ואף הוסיף להגדרה כמה מאפיינים לכל המשחקים. הם פעילות חופשית, פעילות נבחנת, לא ודאית, הנשלטת על ידי מערכת חוקים משל עצמה, המשחקים מלווים במודעות לקיומה של מציאות אחרת, זו שחווים המשחקים בחיי היום-יום. יחד עם זאת, ההבחנות של ג'ספר ג'ול בתזה שלו מ-1999:"a clash between game and narrative" מאפשרות לראות כי משחקי הווידאו והמחשב חורגים מההגדרה הפורמלית של משחק, ונכנסים למצבי גבול וגם לתחומים שלא נחשבים משחק. מה שמאיר ביתר חשיבות על התרומה הפוטנציאלית של הלודולוגיה למחקר התאורטי והסוציולוגי.

## בעיות ומטרות הלודולוגיה
אחת הטענות העיקריות העומדת בפני הלודולוגיה היא השאלה: האם יש קשר בין משחקים לנרטיב? ואם כן, באיזה אופן הם חופפים. ישנם לודולוגיסטים הטוענים שאין קשר, בעוד הרוב מבינים שקשר כזה יכול להוכיח את נחיצותו של חקר המשחקים, ולהוביל את המחקר לפריצת דרך בנוגע להשפעה של משחקים על שחקנים, ובמציאת נוסחאות לבניית משחקים "שוברי קופות".

עוד טענה היא שעל מנת לחקור לעומק יש צורך בהתנסות ביצירת משחקים, כאשר גם כאן היחס של הלודולוגיסטים למשחקים כאל יצירות תרבות כגון: קולנוע, פילוסופיה או ספרות, הביאה למסקנה שיש מקום גם למחקר תאורטי גרידא.

## לודלוגיה בישראל ובעולם
ברחבי העולם קמו מספר גופים שונים הדוגלים בחקר המשחקים. אחד הבולטים שבהם הוא DiGRA (ראשי תיבות של Digital Games Research Association). גופים אלה שמו לעצמם כמטרה לקדם את ההכרה במשחקי המחשב כאמצעי למידה וחוויה, וככלי תקשורת בין בני אדם.

לימודי לודולוגיה קיימים בישראל במכללה האקדמית בית ברל במסלול עיצוב ופיתוח משחקי מחשב. המסלול מספק סדנאות מעשיות לצד לימודים אקדמיים בנושא.

## ראו גם
* לודו

## קישורים חיצוניים

* Gaming: essays on algorithmic culture 
* המכללה האקדמית בית ברל, מסלול עיצוב ופיתוח משחקי מחשב
* DIGRA 

*
קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:תרבות משחקי הווידאו
קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:תחומי מחקר מדעיים
קטגוריה:מחקר האינטרנט