open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קפטן אמריקה (סרט, 1990)

**קפטן אמריקה** (באנגלית: **Captain America**) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי שיצא לראשונה לאקרנים בבריטניה ב-14 בדצמבר 1990, המבוסס על דמויות המופיעות בחוברות הקומיקס קפטן אמריקה של חברת מארוול קומיקס.

את הסרט ביים אלברט פיון והפיק, בין היתר, מנחם גולן ומככבים בו מאט סלינג'ר, רוני קוקס, סקוט פאולין, נד ביטי, דארן מק'גאוין, פרנצ'סקה נרי בין היתר.

## תקציר העלילה
במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 באיטליה הפשיסטית נחטף ילד ממשפחתו לצורך פרויקט צבאי ניסיוני אשר במהלכו הילד הופך ללוחם בעל יכולות על-אנושיות בשם הגולגולת האדומה.

כעבור שבע שנים, במהלך מלחמת העולם השנייה סטיב רוג'רס (מגולם על ידי מאט סלינג'ר), סטודנט אמריקני שברירי וחלש אשר נמצא לא כשיר להתגייס לצבא האמריקני, מתנדב להשתתף בפרויקט "מבצע: לידה מחדש" אשר מטרתו לפתח את האמצעים ליצירתם של חיילים נעלים מבחינה פיזית במטרה לעזור במאמץ המלחמתי. רוג'רס מקבל נסיוב מיוחד אשר הופך אותו לחייל על בעל יכולות על-אנושיות אשר מכונה בשם "קפטן אמריקה".

רוג'רס נשלח לגרמניה כדי להביס את הגולגולת האדומה (מגולם על ידי סקוט פאולין), יד ימינו של אדולף היטלר אשר מתכנן לשגר טיל גרעיני אל עבר הבית הלבן.

לאחר עימות עם הגולגולת האדומה, קפטן אמריקה משוגר יחד עם הטיל הגרעיני לעבר הבית הלבן אך מצליח להסיט אותו ברגע האחרון, צפונה לעבר אלסקה, שם הטיל מנוטרל אך קפטן אמריקה קופא בתוך קרחון.

ארבעים שנה לאחר מכן צוות חוקרים מאתר את קפטן אמריקה ומצליח להחיות אותו. קפטן אמריקה מגלה כי כעת עליו למנוע מהגולגולת האדומה מלחטוף את נשיא ארצות הברית.

## צוות השחקנים
* מאט סלינג'ר - סטיב רוג'רס/קפטן אמריקה
* רוני קוקס - הנשיא טום קימבל
* סקוט פאולין - טאדציו דה סאנטיס/הגולגולת האדומה
* נד ביטי - סם קולאווץ
* דארן מק'גאוין - גנרל פלמינג
* מייקל נורי - לוטננט קולונל לואיס
* קים גילינגהאם - ברניס סטיוארט/שרון
* מלינדה דילון - גברת רוג'רס
* ביל מומי - גנרל פלמינג הצעיר
* פרנצ'סקה נרי - ולנטינה דה סאנטיס
* קרלה קאסולה - ד"ר מריה וואסלי
* מאסימיליו מאסימי - טאדציו דה סאנטיס הצעיר
* ג'ק פרנטיס - ג'ק

## הפקה
הצילומים החלו במהלך שנת 1989 והושלמו בשנת 1990. אף על פי כן, לאחר שגרסה ראשונית של הסרט הוצגה בפני קבוצת בדיקה הוחלט להוסיף פעלולים נוספים לסרט.

הסרט היה מיועד במקור לצאת לאקרנים בקיץ 1990, במהלך יום השנה ה-50 ליציאתו לשווקים של הגיליון הראשון בסדרת קפטן אמריקה. אף על פי כן, יצאתו הרשמית של הסרט לאקרנים בארצות הברית התעכבה במשך קרוב לשנתיים. במהלך השנים 1990 עד 1992 הסרט יצא לאקרנים במספר מדינות ברחבי העולם. לבסוף הוחלט להוציא את הסרט לשווקים בארצות הברית במהלך קיץ 1992 ישירות לווידאו ולרשתות הטלוויזיה בכבלים.

ב-19 ביולי 2011, שלושה ימים לפני שחרורו של העיבוד הקולנועי החדש "קפטן אמריקה", חברת MGM הוציאה לשווקים את הגרסה משנת 1990 על גבי DVD.

## ראו גם
* קפטן אמריקה (סרט, 2011)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים וסדרות המבוססים על מארוול קומיקס
קטגוריה:סרטים מבוססי קומיקס
דונלד דאק וצוות קוואק

**דונלד דאק וצוות קוואק** (באנגלית: **Quack Pack**) היא סדרת הנפשה שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני המציגה את דונלד דאק ואחייניו, יואי, דואי ולואי. היא שודרה לראשונה בספטמבר 1996 ב-"The Disney Afternoon" (בארץ התוכנית נקראה זמן דיסני). הסדרה נוצרה כדי לתת קול ואישיות לכל אחד מהאחיינים: יואי היה שובב ונבון, לואי הוא עצלן ותחבולן ודואי הוא חלקלק ואנרגטי. שלא כמו סדרות אחרות של "זמן דיסני", סדרה זו כוונה לקהל בוגר יותר, כולל בני נוער. לסדרה הייתה עונה אחת עם 39 פרקים.

את שיר הפתיחה העברי ביצע מומי לוי.

## תקציר העלילה
במרכז הסדרה עומד דונלד דאק עם אחייניו, יואי, דואי ולואי, שכעת הם בגיל העשרה. דונלד עובד כצלם לצד דייזי שהיא כתבת. החבורה נוסעת ברחבי העולם ומחפשת סקופים.

## ביקורת
בשל הרייטינג הנמוך, רק 39 פרקים הופקו מתוך 69 שתוכננו. הסדרה הייתה שנויה במחלוקת בין אוהדים רבים, שחשבו שזה חילול הקודש לעשות סדרה של דונלד או האחיינים ללא המשך ישיר של אגדות ברווזים. למרות ביקורות אלו, הסדרה עדיין צברה קבוצת מעריצים קטנה אך נאמנה הרואים בסדרה המשך מודרני של דונלד דאק הקלאסי מהסרטונים הקצרים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1996
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
מרקורי (חברה)

**מרקורי אינטראקטיב קורפוריישן** (באנגלית: **Mercury Interactive Corporation**) הייתה חברת תוכנה ישראלית שעסקה בפיתוח ושיווק פתרונות לבדיקה אוטומטית של תוכנה ואופטימיזציה של טכנולוגיה לעסקים (BTO). מרקורי נמכרה בשנת 2006 לחברת היולט פקארד תמורת 4.5 מיליארד דולר. בשיאה החברה מנתה כ-2,700 עובדים, מתוכם כ-750 עובדים במרכז מחקר ופיתוח ביהוד.

## היסטוריה
"מרקורי" נוסדה בשנת 1989 על ידי אריה פיינגולד, יחד עם קבוצת מהנדסים מחברת "דייזי מערכות", אותה הקים ב-1980, בראשם אילן קינרייך שהגה את הרעיון הראשוני עליו התבססה החברה. פיינגולד הצליח לגייס מימון לחברה ממשקיעים בארצות הברית, עוד לפני שהחברה השלימה את פיתוח המוצר הראשון שלה. תוך עשור הפכה החברה למובילה עולמית בפיתוח פתרונות לבדיקות תוכנה ממוכנות ולאחת החברות הישראליות המצליחות ביותר בעולם באותה עת.

בשנת 1993 הונפקו מניות החברה בבורסת הנאסד"ק. בשנת 1998 הרחיבה את סל המוצרים שלה ונכנסה לתחום חדש, ניהול ביצועי היישומים (APM). ובשנת 1999 החלה לספק פתרונות גם לשוק הטלקום. בשנת 2002 הכריזה על תפנית אסטרטגית בעסקיה: התמקדות בפתרון מלא לבדיקה ולשיפור של התהליכים העסקיים הממוחשבים בארגון, על מנת להיהפך לתקן בתעשיית ה-IT. בשנת 2004 קיצרה החברה את שמה ל"מרקורי" מ"מרקורי אינטראקטיב קורפוריישן" ורכשה את הדומיין Mercury.com תמורת 1.1 מיליון דולר.

בשנת 1997 נתמנה אמנון לנדן למנכ"ל מרקורי, ובשנת 1999 נתמנה גם ליושב ראש. בנובמבר 2005 הועזב מתפקידו בעקבות מעורבותו בפרשת הבקדייטינג, ובמקומו התמנה טוני זינגלה למנכ"ל החברה וגיורא ירון ליושב ראש. מרקורי סיימה את שנת 2005 עם הכנסות של כ-843 מיליון דולר, אך עם הפסד של כ-100 מיליון דולר, לאחר שנאלצה לתקן לאחור את דו"חותיה לשנים קודמות, בעקבות שערוריית האופציות בחברה. בשנת 2006, זמן קצר לפני מכירתה, הגיעה לקצב הכנסות של כמיליארד דולר בשנה.

לאחר מכירת החברה לחברת HP מוצריה שולבו במערכת OpenView Internet Services. החברה הפכה לחטיבת התוכנה של קבוצת HP, ושלושה בנייני המשרדים שלה באזור התעשייה ביהוד היו למרכז פיתוח התוכנה הגדול ביותר שלה. בשיאו העסיק המרכז 1,300 עובדים. בספטמבר 2016 הודיעה חברת "מיקרו פוקוס" הבריטית" על כוונתה לרכוש את חטיבת התוכנה של HP. הרכישה הושלמה בספטמבר 2017, זמן קצר אחר כך פיטרה "מיקרו פוקוס" כשליש מהעובדים בישראל. בשנת 2022 נרכשה "מיקרו פוקוס" עצמה על ידי חברת "אופן טקסט" (OpenText), שפיטרה מיד עשרות עובדים בישראל.
## רכישות
במהל השנים רכשה "מרקורי" מספר חברות, בהן:
* "קינטנה" (Kintana) - חברה אמריקאית שעסקה בבפיתוח פתרונות לבדיקה וניטור של שרתי אינטרנט ומערכות מידע, ונרכשה ביוני 2003 תמורת 225 מיליון דולר.
* חברת "אפילוג" (Appilog) - חברה ישראלית שפיתחה טכנולוגיה למיפוי מערכות המידע של ארגונים, ונרכשה במאי 2004 תמורת 49 מיליון דולר.
* Systinet Corporation - חברת תוכנה צ'כית שפיתחה פתון לניהול ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים, נרכשה בפברואר 2006 תמורת 105 מיליון דולר.

## מוצרים עיקריים
* LoadRunner
* QuickTest
* Quality Center
* SiteScope

## מתחרים עיקריים
* BMC Software
* IBM
* CA טכנולוגיות
* מיקרוסופט

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
קטגוריה:היולט פקארד
קטגוריה:שלוחות בישראל של תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:יהוד-מונוסון: חברות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1989
השכונה של גופי

**השכונה של גופי** (באנגלית: **Goof Troop**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת של חברת וולט דיסני, ובה גופי הוא אב שמגדל את מקס, בנו בן ה-11. הרעיון הכללי של הסדרה דומה מעט לזה של סרטונים קצרים של גופי משנות ה-50 המוקדמות שבהם גופי הוא אב לבן ג'ינג'י שובב. 

לסדרה הופקו שני סרטים: גופי: הסרט (1995) והמשך שיצא ישירות לווידאו: גופי הולך לקולג' (2000). שני הסרטים מתרחשים כמה שנים אחרי הסדרה, כשמקס הוא נער מתבגר. 

## עלילה
גופי, אב חד-הורי, חוזר אל עיר הולדתו ספונרוויל עם בנו בן ה-11, מקס. בסמיכות אליהם מתגורר חבר מהתיכון של גופי, פיט, מוכר מכוניות יד שנייה עם אשתו פג, סוכנת נדל"ן, בנם פיט-בן (פי.ג'יי.) בן ה-11 ובתם פיט-בת (פיסטול) בת הארבע. מקס ופיט-בן הם חברים טובים. חלק גדול מההומור נובע מהשוני בין אופיו של מקס, הילד הנורמלי, לאופיו המנוגד של אביו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1992
קטגוריה:קומדיות מצבים מונפשות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
רומן בבואה

**רומן בבואה** הוא יצירה ספרותית המבוססת על יצירה קודמת מאת מחבר אחר. רומן בבואה נגזר מתוך או נכתב בהקשר של יצירה קודמת, ומתייחס לדמויות, למקומות ולעלילה מנקודת מבט שונה. לעיתים מתרכז רומן הבבואה בדמות משנית מתוך היצירה המקורית ומפתח אותה לכלל דמות עיקרית, אשר שונה במובהק מהדמות ביצירה המקורית. לדוגמה, בספר הקוסם מארץ עוץ יש מכשפה טובה ומכשפה רעה. ברומן הבבואה מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה המרשעת מן המערב הן מתחלפות בתפקידים; המכשפה הרעה הופכת להיות חכמה וחיובית והמכשפה הטובה מתגלה כגנדרנית מתנשאת ונבובה.

## דוגמאות

## ראו גם

* ספרות חובבים

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:סוגות ספרותיות
נתן רוזנטל

**נתן רוזנטל** (1 בנובמבר 1917 – 7 ביוני 2011) היה מפקד ארגון ההגנה בגזרת כפר סבא במלחמת העצמאות, וראש העיר השני של הרצליה בשנים 1966–1967.

## העלייה לארץ והקמת המשפחה (1917–1939)
נתן נולד בשנת 1917 בעיירה ליפקאני ברומניה. אביו עסק במסחר בחומרי בניין. אחותו זהבה עלתה לארץ והשתקעה בכפר אז"ר. בשנת 1934 פרצה שרפה גדולה בעיירה ליפקני, וכל העסק המשפחתי נהרס; המשפחה נשארה בחוסר כל. לאחר שכנועיה של זהבה עלו רוזנטל בן ה-17 והוריו לישראל, ב-1935, והצטרפו לזהבה בכפר-אז"ר.

רוזנטל התחיל דרכו בארץ בעבודות חקלאיות, כגון ניקוי אדמה מיבלית, עזרה ברפתות ושאר עבודות המשק.

רוזנטל הכיר את שרה לבית טחורניצקי (נולדה ב-1918, עלתה ארצה בגפה בשנת 1935 עם גרעין של תנועת גורדוניה), במקום בו עבדה, משק הפועלות בתל אביב. בשנת 1938 נישאו השניים וגרו בתל אביב. בתם הבכורה צפרירה נולדה שם ב-1939. באותה שנה עברה המשפחה לרעננה.

## ההגנה ומלחמת העצמאות (1942–1949)
ב-1942 עברה המשפחה לגור בתל ליטוינסקי (כיום תל השומר) לאחר שגרו תקופה קצרה בכפר אז"ר. בשנה זו רומל עמד עם צבאו בשערי ישראל; רוזנטל גויס לנוטרות, משטרת היישובים. רעייתו שרה עזרה בפרנסת המשפחה בעבודות משק הבית. ב-1943 שימש רוזנטל כמדריך בארגון ההגנה באזור רמת גן ובני ברק. ב-1944 עבר לתפקיד מפקד ההגנה בחבל הרצליה ובעקבות זאת עברה המשפחה להתגורר ביישוב. האזור שבפיקודו כלל גם את שפיים, רשפון וכפר שמריהו. כך נוצר הקשר עם חברי רשפון ואלה הציעו למשפחת רוזנטל לרכוש משק ביישוב; המשפחה עברה לרשפון ב-1946. ב-1947 נולדה בתם השנייה אתי.

עם פרוץ מלחמת העצמאות גויס רוזנטל לצבא, ובמשך שנה היה מפקד נפת כפר סבא.

## הרצליה (1951–1967)
ב-1951 עברה המשפחה לנוף ים (הרצליה). רוזנטל החל לעבוד כמבקר חשבונות בברית פיקוח, ובתוקף תפקידו זה ביקר לעיתים קרובות ברשפון. בשנת 1953 נולדה בתו השלישית רביבה. בשנות החמישים והשישים עסקה רעייתו שרה בהתנדבות בקליטת עלייה, בעיקר במפעל הנחלת הלשון. שרה עבדה בספריית נוף ים כשנתן עוזר על ידה בהתנדבות.

רוזנטל היה חבר במפלגת המערך. ב-1966 כיהן כסגן ראש עיריית הרצליה, תחת פסח יפהר. לאחר שזה התפטר בספטמבר של אותה השנה, נבחר רוזנטל לתפקיד ראש העיר. רוזנטל התפטר מראשות העירייה באוגוסט 1967, ושר הפנים מינה תחתיו ועדה קרואה בראשות משולם לנגרמן.

## מהשליחות בזמביה ואילך (1970 ואילך)
בשנת 1970 נסעו רוזנטל ורעייתו בשליחות לתקופה של שנתיים לזמביה, כחברים בצוות מטעם משרד החוץ. רוזנטל שימש המנהל האדמיניסטרטיבי של הצוות, הדריך ולימד את המקומיים שהשתלבו בפרויקט הלכות קואופרציה וניהול כספים בפרויקט חקלאי שהוקם על ידי משרד החוץ. בפרויקט הועסקו מומחים ישראלים בתפקידים שונים. לאחר חזרתו לארץ המשיך רוזנטל לעבוד בברית פיקוח, ומשם יצא לגמלאות ב-1988. בשנה זו נפטרה רעייתו שרה.

בשנים 1993–2002 רוזנטל ניהל והפעיל בהתנדבות את סניף ארגון איל"ן בהרצליה.

רוזנטל נפטר ביוני 2011 ונקבר לצד אשתו שרה בחלקת "ההגנה" בבית העלמין בהרצליה. השאיר אחריו שלוש בנות.

## קישורים חיצוניים
* רשימת ראשי העיר בהרצליה

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית הרצליה
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
גוגל לונאר אקס פרייז

260px|שמאל|סמליל התחרות
**גוגל לונאר אקס פרייז** (באנגלית: **Google Lunar X PRIZE**) הייתה תחרות אשר נוהלה על ידי ארגון XPRIZE ומומנה על ידי חברת גוגל. הזוכה בתחרות יהיה "הצוות הראשון שינחית בבטחה על פני הירח רובר רובוטי שינוע למרחק של 500 מטר וישדר תמונות ונתונים חזרה אל כדור הארץ".

לפחות 90% מהמימון של כל צוות היה חייב להגיע מגופים פרטיים, אך לא הייתה הגבלה על גובה המימון הפרטי. לתחרות נרשמו 34 צוותים מכל העולם, אך עם הזמן מספרם הלך וירד עד שנותרו רק כ־8 צוותים שאכן מתכוונים לשגר חללית לירח. עד סוף 2016 השיגו 5 צוותים הסכמי שיגור מאושרים ועלו לשלב הגמר של התחרות.

הצוותים היו מחויבים לשגר עד סוף שנת 2017. באוגוסט 2017 ניתנה הארכה נוספת עד סוף מרץ 2018. ב־23 בינואר 2018 הודיעה קרן XPRIZE שכיוון שאף אחד מהצוותים שנותרו בתחרות אינו ערוך לשגר חללית אל הירח עד המועד האחרון שנקבע (ה־31 במרץ 2018), התחרות למעשה הסתיימה ללא אף מנצח.

בתחרות השתתפה גם קבוצה ישראלית הנקראת SpaceIL והיא הייתה האחרונה להירשם לתחרות, אך הראשונה לחתום על הסכם שיגור, עם חברת SpaceX האמריקאית. השיגור יועד לשנת 2017 אך נדחה לשנת 2019. הגשושית הישראלית "בראשית" שוגרה ב־22 בפברואר 2019. ביום ו' בניסן ה'תשע"ט, 11 באפריל 2019, הגשושית התרסקה על פני הירח בעקבות תקלה.

ב־28 במרץ 2019 הודיע ארגון XPRIZE על השקת פרס "Moonshot Award" בסך מיליון דולר לנחיתה על הירח. על אף שהגשושית בראשית נכשלה בכך, ארגון XPRIZE הודיע ש־SpaceIL תקבל מיליון דולר.

## פרסים
הפרס הראשון בתחרות היה 20 מיליון דולר לצוות הראשון שיבצע את המשימה בהצלחה. הצוות השני היה אמור לזכות ב־5 מיליון דולר.

פרסים נוספים בסכום כולל של 5 מיליון דולר היו אמורים להיות מחולקים לצוותים שיצליחו ראשונים במשימות בונוס:
* בונוס מורשת - לשדר תמונה ווידאו של פריט תרבותי היסטורי בירח.
* בונוס מים - לאתר הוכחה חד־משמעית להימצאות מים על הירח.
* בונוס מרחק - לנוע למרחק של לפחות 500 מטרים מנקודת הנחיתה. התנועה עשויה להתבצע על פני הירח, מעליהם או מתחתם.
* בונוס הישרדות - לתפעל את הרובוט מרחוק בשני ימי ירח נפרדים או במילים אחרות לשרוד לילה ירחי (שנמשך 14 ימים ארציים).
* בונוס גיוון - בו יזכו צוותים מגוונים מבחינת לאום, מגדר, מוצא אתני וכדומה.

בסך הכל, שוויו של הפרס המרבי היה 30 מיליון דולר.

## הצוותים המתחרים
שמאל|ממוזער|250px|Rovey, אחד הרובוטים המשתתפים בתחרות
להלן הצוותים שהגיעו לשלב הגמר בתחרות:

הקבוצה הישראלית SpaceIL בנתה חללית שתשקול כ־585 ק"ג, שלא מצוידת בגלגלים אלא תנסה לנוע באמצעות המנוע שלה - דהיינו להשתגר מפני הירח ולנחות שוב במרחק כמה ק"מ מאתר הנחיתה הראשון. השיגור היה על גבי פאלקון 9.

אחת הקבוצות שהמשיכו לבנות את החללית לאחר סגירת התחרות הייתה SpaceIL, זו הקבוצה הראשונה ששיגרה את החללית בתאריך 22 בפברואר 2019, בשעה 3:45 לפי שעון ישראל, מקייפ קנוורל בפלורידה.

ב־11 באפריל 2019 כשעה לאחר ההתרסקות, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות מדע וידע
קטגוריה:תחרויות רובוטיקה
קטגוריה:גוגל
קטגוריה:רוברים
איי קוק במשחקים האולימפיים

**[[איי קוק]]** משתתפים ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת סיאול (1988). אף שהאיים הם שטח חסות של ניו זילנד, יש להם ועד אולימפי נפרד. שטחי החסות האחרים של ניו זילנד, ניואה וטוקלאו, לא הקימו ועדים אולימפיים עצמאיים, ותושביהם רשאים להתחרות במסגרת המשלחת הניו זילנדית.

הישגי המשלחת של איי קוק לאורך השנים היו צנועים למדי, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית. המתאגרף ריצ'רד פיטמן הצליח להעפיל לסיבוב השלישי באולימפיאדת סיאול, אך הודח על ידי יעקב שמואל.

איי קוק מעולם לא השתתפו במשחקי החורף.

## ראו גם
* איי קוק במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* הוועד האולימפי הלאומי של איי קוק באתר OceaniaSport

קטגוריה:איי קוק
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:ניו זילנד: ספורט
גואם במשחקים האולימפיים

**[[גואם]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת סיאול (1988). אף שגואם היא שטח חסות של ארצות הברית, יש לה ועד אולימפי עצמאי המנהל בנפרד את ענייניו, ללא תלות בוועד האולימפי האמריקני. זאת בדומה לשטחי חסות אמריקאיים אחרים - איי הבתולה, סמואה האמריקנית ופוארטו ריקו. היא השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת קלגרי (1988), בה ייצג אותה הביאתלט האמריקאי ג'אד בנקרט. הישגיהם של הספורטאים הגואמים במשחקים היו סמליים בעיקרם, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית, ואף לא התקרב לכך.

## ראו גם
* גואם במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* הוועד האולימפי הלאומי של גואם באתר OceaniaSport

קטגוריה:גואם
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט
אלנה אסינס

**אלנה אסינס** (ספרדית: **Elena Asins**; ) הייתה אמנית ספרדייה, שעסקה באמנות ממוחשבת ותכנון בעזרת מחשב. יצירותיה עוסקות בחקר מבנים ולעיתים מסווגות כמינימליסטיות או כאמנות אופטית.

משנת 1953 החלה לקחת שיעורים בבתי ספר לאמנות במדריד. אחר כך למדה בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז, באוניברסיטת שטוטגרט, באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד, בניו סקול בניו יורק ובאוניברסיטת קולומביה.

אסינס עוסקת ביצירותיה בחקר מבנים ונוכחות בהם רעיונות מתמטיים מתורת האלגוריתמים ומחשבון אינפיניטסימלי. 

בשנת 2011 נערכה לאסינס תערוכה רטרו-פרספקטיבה במוזיאון ריינה סופיה שבמדריד.

## קישורים חיצוניים
* תמונות מתערוכה בריינה סופיה

קטגוריה:ילידות 1940
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ציירות ספרדיות
קטגוריה:נפטרות ב-2015
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2015
סמואה האמריקנית במשחקים האולימפיים

**[[סמואה האמריקנית]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** מאז אולימפיאדת סיאול (1988). אף שסמואה האמריקנית היא שטח חסות של ארצות הברית, יש לה ועד אולימפי עצמאי המנהל בנפרד את ענייניו, ללא תלות בוועד האולימפי האמריקני. זאת בדומה לשטחי חסות אמריקאיים אחרים - איי הבתולה, גואם ופוארטו ריקו. הישגי הספורטאים מסמואה האמריקנית היו בדרך כלל סמליים בעיקרם. להישג השיא הגיע המתאגרף מסלינו מסואה, שהעפיל לשלב רבע הגמר באולימפיאדת ברצלונה (1992). מיידת הפטיש ליסה מיסיפקה סיימה במקום ה-14 באולימפיאדת סידני (2000). 

סמואה האמריקנית השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת לילהאמר (1994), בה ייצגו אותה צמד גולשי מזחלות, שהגיע למקום ה-42 מתוך 43.

## ראו גם
* סמואה האמריקנית במשחקים האולימפיים לנוער

## קישורים חיצוניים

* הוועד האולימפי הלאומי של סמואה האמריקנית באתר OceaniaSport

קטגוריה:סמואה האמריקנית
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט
דייב בינג

**דייוויד "דייב" בינג** (באנגלית: **David "Dave" Bing**; נולד ב-24 בנובמבר 1943) הוא איש עסקים אמריקאי, כדורסלן עבר וראש העיר דטרויט לשעבר. בינג מוכר בעיקר כשחקן דטרויט פיסטונס, בה שיחק במשך תשע עונותיו הראשונות בליגת ה-NBA (1966-75) בעמדות הרכז והקלע. על הישגיו כשחקן, הוצג בשנת 1990 בהיכל התהילה של הכדורסל ונבחר בשנת 1996 לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.

## ביוגרפיה
בינג נולד וגדל בוושינגטון די. סי., שם אביו היה בנאי. בגיל חמש נפצע בעין ימין ומאז ראייתו בעין זו מטושטשת. הוא למד בתיכון ספינגרן (Spingarn) שם החל בשנת 1959 לשחק כדורסל. לאחר מכן למד באוניברסיטת סירקיוז, שם שיחק בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה. בשנת 1966 הצטרף לקבוצת ה-NBA הדטרויט פיסטונס ובאותה שנה זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA. הוא שיחק שנתיים בוושינגטון ויזארדס ושנה בבוסטון סלטיקס.

בשנת 1980 לאחר שסיים את קריירת המשחק שלו פתח חברה בשם Bing Steel, אשר כעבור כמה שנים שינתה את שמה ל-Bing Group והייתה לאחד מספקיות המתכת הגדולות בארצות הברית לתעשיית הרכב.

באוקטובר 2008 הכריז בינג כי יתמודד על תפקיד ראשות עיריית דטרויט. בפברואר 2009 זכה בפריימריז ובמאי ניצח את המועמד השני אשר שימש כראש עיר זמני באותו זמן. בנובמבר 2009 נבחר בשנית, הפעם לכהונה מלאה.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* הדף של בינג, באתר עיריית דטרויט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: כדורסלנים
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:ראשי עיריית דטרויט
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון בולטס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:מלכי הסלים של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
פיטר פצ'ינלי

**פיטר פצ'ינלי** (באנגלית: **Peter Facinelli**; נולד ב-26 בנובמבר 1973) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בזכות תפקידו כקארלייל קאלן בסדרת סרטי "דמדומים".

## ביוגרפיה
פצ'ינלי נולד בקווינס להורים איטלקיים, אמו ברונה, הייתה עקרת בית, ואביו פיירינו מלצר. שני הוריו מטרנטו שבצפון איטליה. הוא חונך כקתולי ולמד בבית ספר קתולי בניו יורק. הוא למד משחק בבית הספר "Atlantic Theater Company" שבניו יורק.

### קריירה
הסרט הראשון שבו השתתף פצ'ינלי היה "אנג'לה" שיצא בשנת 1995. באותה השנה השתתף גם בסרט הטלוויזיה "מחיר האהבה" והתארח בפרק בסדרה "חוק וסדר". בשנת 1996 שיחק עם אשתו לעתיד ג'ני גארת' בסרט הטלוויזיה "רומן לא גמור".

בעקבות השתתפותו בסרטים אלו הוא השתתף בסדרות וסרטים נוספים. בשנת 2002 הוא שיחק בסרט "מלך העקרבים". ב-2004 פצ'ינלי שיחק בסדרה "עמוק באדמה" של HBO וב-2007 החל לשחק בסדרה Damages בערוץ FX.

ב-2008 השתתף בסרט "למצוא את אמנדה" ובסרט "דמדומים", בתפקיד קארלייל קאלן, המבוסס על ספרה של סטפני מאייר, בעל אותו שם. ב-2009 השתתף בסרט השני בסדרת סרטי דמדומים, "דמדומים 2: ירח חדש". באותה שנה הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "האחות ג'קי את ד"ר פיץ' "קופ" קופר.
ב-2010 שיחק בסרט השלישי בסדרת סרטי דמדומים, "דמדומים 3: ליקוי חמה". ב-2011, ב-דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1 וב-2012, ב-דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2. באותה שנה הוא שיחק בסרט "לוסיז". ב-2013, התארח ב-4 פרקים בסדרה "Glee".
בשנת 2014, הוא שיחק בסרט "הקפאה" בכיכובו של דילן מקדרמוט. בשנת 2015 הוא שיחק את מקסוול לורד בסדרה סופרגירל.

ב-29 בספטמבר 2023 יצא לאור הסרט "On Fire" בכיכובו.

### חייו האישיים
בשנת 1995 פצ'ינלי פגש את ג'ני גארת' על הסט של סרט הטלוויזיה "רומן לא גמור". הם נישאו ב-20 בינואר 2001. יש להם שלוש בנות: לוקה בלה (נולדה ב-1997), לולה ריי (נולדה ב-2002) ופיונה איב (נולדה ב-2006). במרץ 2012 פצ'ינלי הגיש בקשה לגירושים, וביוני 2013 השניים התגרשו סופית.

ב-2012 החל פצ'ינלי לצאת עם השחקנית ג'יימי אלכסנדר, אותה פגש על הסט של הסרט "לוסיז".
השניים התארסו במרץ 2015.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
נמל התעופה ג'ובה

**נמל התעופה ג'ובה** (באנגלית: **Juba International Airport**) הוא הגדול מבין שני נמלי התעופה הבין־לאומיים של מדינת דרום סודאן ונמצא בעיר ג'ובה.

## מיקום
נמל התעופה ממוקם בחלקה הצפוני של עיר הבירה בדרום סודאן, סמוך למרכז העסקים הראשי בעיר ובקרבת הבנקים המערביים של הנילוס הלבן.

## סקירה
נמל התעופה ג'ובה הוא אחד משני נמלי התעופה הבינלאומיים והגדול ביותר בדרום סודאן. נמל התעופה הבינלאומי השני במדינה הוא מלקאל. נמל התעופה ג'ובה מקיים טיסות נוסעים ומטען סדירות ליעדים מקומיים ובינלאומיים וטיסות שכר מסחריות. בנוסף, משתמש בו הצבא של דרום סודאן והאו"ם לטיסות הומניטריות עבור המדינה.
הנמל ממוקם כ-461 מטר מעל פני הים ובעל מסלול המראה ונחיתה יחיד באורך 2,400 מטר.

## התפתחות
ממוזער|250px| טרמינל הנוסעים במהלך השיפוצים
מאז מאי 2011, נמצא הנמל בעבודות שיפוץ והרחבת מבני טרמינל הנוסעים והמטען, שיפוץ מסלול ההמראה והנחיתה הכולל התקנת מנורות על המסלול כדי להקל על המראות ונחיתות ליליות.

## יעדים לטיסות נוסעים
שמאל|ממוזער|250px|
שמאל|ממוזער|250px|

## יעדים לטיסות מטען

## תאונות בשדה התעופה

בשנת 2015 התרסק מטוס מטען מתוצרת אנטונוב AN-12 מספר דקות לאחר המראתו מנמל התעופה, 41 איש, נוסעים, צוות ותושבים על הקרקע, נהרגו עקב תאונה זו.

## ראו גם
* ג'ובה
* הנילוס הלבן
* אקווטוריה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

ג'ובה
קטגוריה:ג'ובה
ראדניצ'קי קראגויבאץ

**ראדניצ'קי קראגויבאץ** (בסרבית: **КК Раднички Крагујевац**) הייתה קבוצת כדורסל סרבית מהעיר קראגויבאץ, שהתמודדה בליגת העל הסרבית, ביורוקאפ ובליגה האדריאטית. אשר שיחקה בין השנים 1994 עד 2014.
## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1994 בעיר ורשאץ ושמה הראשון היה: "קונדיביק ורשאץ".
המועדון התקדם בתחילת שנות ה-2000 כאשר הספונסר היה חברת "Svislajon Takovo"  מהעיר מילנובץ' גורניי.

הקבוצה השתתפה בליגה הבלקנית בעונת 2008/09. ובעונה לאחר מכן קיבל המועדון אישור להשתתף בליגה האדריאטית.

הרצון של נשיא המועדון רודוליוב דרסקוביץ' (שהוא גם הספונסר), היה לעבור לשחק בעירו "מילנובץ' גורניי", בטענה שבעיר "ורשאץ'" קיים כבר מועדון גדול כמו המופארם ורשאץ. מנהלת הליגה האדריאטית לא אפשרו למועדון לקיים משחקים בעיר '"מילנובץ' גורניי", והספונסר "Svislajon Takovo" עזב המועדון. המועדון החליט לשחק בעיר קראגויבאץ, שקבוצת הכדורסל שלה הייתה מתנדנדת בין הליגה הראשונה לשנייה. וכך נוצר האיחוד בשנת 2009 עם **קבוצת הכדורסל של ורשאץ**', למועדון כדורסל **ראדניצקי קראגויבאץ**.

בעונת 2009/10 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף בליגה הסרבית.
בעונת 2010/11 שוב הגיעה הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת המופארם ורשאץ 2-1 בסדרה. ובנוסף הגיעה גם לחצי גמר הגביע הסרבי.

בסיום עונת 2013/14 פורקה הקבוצה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הסרבית בכדורסל|ליגת העל הסרבית]]**:
**חצי גמר: 2010, 2011, 2012
***[[הגביע הסרבי בכדורסל|הגביע הסרבי]]**:
**חצי גמר: 2011, 2012, 2013
***[[הליגה האדריאטית]]**:
**חצי גמר: 2013

## שמות קודמים
* קונדיביק ורשאץ (1994–2001)
* ליאונס ורשאץ (2001–2004)
* סוויסליאון טוקובו ורשאץ (2004–2009)
* ראדניצ'קי קראגויבאץ (2009–2014)

האולם הביתי של הקבוצה הוא: "היכל ייזרו" (היכל האגם), המכיל 5,320 מקומות ישיבה.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הקבוצה בליגה האדריאטית

קטגוריה:קבוצות כדורסל סרביות
קטגוריה:קראגויבאץ
הארמייה ה-66 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-66** הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה והשתתפה בקרבות נגד כוחות הציר בחזית הסובייטית, כולל בקרב סטלינגרד.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה בסוף אוגוסט 1942 מארמיית העתודה השמינית, וסופחה לכוחות חזית סטלינגרד. במחצית הראשונה של חודש ספטמבר השתתפה הארמייה בשורת מתקפות כושלות שביצעו כוחות החזית, תחת פיקוד גאורגי ז'וקוב, על האגף השמאלי של הארמייה השישית הגרמנית, במטרה להתחבר לכוחות הארמייה ה-62 בסטלינגרד, ולהשמיד את הכוחות הגרמניים שהגיעו אל נהר הוולגה מצפון לעיר. ערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד כללה הארמייה 6 דיוויזיות חיל רגלים (ה-64, ה-99, ה-116, ה-226, ה-299 וה-343) ובריגדת טנקים (ה-58), ומפקדה היה מאיור גנרל א.ס. ז'אדוב. 

במחצית השנייה של נובמבר 1942 השתתפה הארמייה ה-66 במבצע אורנוס, כחלק מכוחות חזית הדון, ודחקה את שלושת הקורפוסים הגרמניים, שהגנו על האגף הצפוני של הארמייה השישית, דרומה, אל תוך מה שנודע לאחר מכן בשם "הקלחת", או "כיס סטלינגרד". הארמייה השתתפה בהקמת טבעת הכיתור הפנימית סביב כוחות הציר, שנלכדו בכיס סטלינגרד, ובינואר 1943 נטלה חלק במתקפה הסובייטית הסופית (מבצע קלחת) על "כיס סטלינגרד", שהביאה לחיסול הארמייה הגרמנית השישית, ולכניעת שרידיה ב-2 בפברואר 1943.  

במאי 1943 במסגרת שינוי ארגוני הארמייה פורקה ויחידותיה היו בסיס לארמיית המשמר החמישית.

## מפקדים
* ולדימיר קורדיומוב (אוגוסט 1942)
* סטפן קלינין (אוגוסט 1942)
* רודיון מלינובסקי (אוגוסט 1942 - אוקטובר 1942))
* אלכסיי ז'אדוב (אוקטובר 1942 - אפריל 1943))

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-66 באתר samsv 

## הערות שוליים

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
66
66
ניק סטאל

**ניקולס קנט "ניק" סטאל** (באנגלית: **Nicolas Kent "Nick" Stahl**; נולד ב-5 בדצמבר 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידיו בסרטים "איש ללא פנים" (1993), "הקו האדום" (1998), "בחדר המיטות" (2001), "ילד רע" (2001), "שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות" (2003), "עיר החטאים" (2005) ובזכות תפקידו בתור בן הוקינס בסדרת המיסטיקה "קרניבל" (2003–2005) של רשת HBO.

## ביוגרפיה
סטאל נולד בעיר הרלינגן וגדל בעיר פלאנו שבטקסס, בנם של דונה לין (לבית ריד) עוזרת בבורסה לניירות ערך ושל ויליאם קנט סטאל, איש עסקים. בגיל שנתיים אביו עזב את הבית וסטאל גדל לצד אימו ושתי אחיותיו.

## קריירה
את התפקיד הראשון שלו קיבל סטאל בגיל 11 כאשר לוהק לסרט הטלוויזיה "*Stranger at My Door*" שעלה ישירות לרשת CBS; למרות ששיחק בהצגות ילדים עוד מגיל 4.

בקולנוע שיחק לראשונה בגיל 13 לצידו ובסרטו של מל גיבסון "איש ללא פנים". המשיך הופיע לאחר מכן במערבון "זנב גדול", במותחן האימה "מופרעים" בתור הסטודנט גאווין סטריק ובתפקיד קטן בדרמת המלחמה של טרנס מאליק "הקו האדום"

בשנת 2001 התפרסם בשל השתתפותו בסרט הדרמה "בחדר המיטות", בה גילם את פרנק פאולר המנהל יחסים עם האם החד הורית נטלי שטראוט (מריסה טומיי) ובדרמת הנעורים העצמאית של לארי קלארק "ילד רע" בתפקיד הקורבן השנוא בובי קנת.
סטאל נבחר ב-2003 לתפקיד ג'ון קונור בסרט הפעולה שובר הקופות "שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות" והתחיל לככב בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה המיסטית של רשת HBO; "קרניבל"  בתור הנער בן הוקינס המצטרף לקרנבל נודד.
ב-2005 שיחק במותחן הפעולה "עיר החטאים" בתור הנבל הצהוב רוארק, רוצח ילדים בו נאבק השוטר ג'ון הארטיגן (ברוס ויליס).
לאחר מכן חלה דעיכה בקריירה של סטאל והוא התפרסם בעיקר בדרמה "סהרורית" ובקומדיה "האחד והיחיד".

בשנת 2010 גילם את רוברט קיין בדרמה הקומית "דקלים בוערים" של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון.

בשנת 2019 סטאל גילם את הרוצח הסדרתי גלן אדוארד רוג'רס (אנ') בסרט הדרמה הביוגרפי "*The Murder of Nicole Brown Simpson*". הצילומים החלו במהלך קיץ 2018 והסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-9 בדצמבר 2019. הסרט התבסס על טענתו של רוג'רס שהוא עצמו הרג את ניקול בראון סימפסון במקום או.ג'יי סימפסון, בעלה לשעבר של בראון והחשוד העיקרי. אשר נשפט בעבר וזוכה בגין הרצח בשנת 1995. הסרט זכה לביקורת נרחבת על ידי המבקרים. באותה השנה הופיע בסרט הקצר "III" של להקת הפולק רוק הלומינירז המבוסס על אלבומם החדש. סטאל גילם את הדמות של ג'ימי ספארקס, שהוא אבא ומכור להימורים.

בשנת 2021 גילם את ג'ייסון ריילי בסדרת האימה המצליחה של רשת AMC; "אימת המתים המהלכים".

בשנת 2022 החל לשחק בדמותו של מת'יו דין בדרמה המתח הפסיכולוגית של רשת שואוטיים "הכנס את האדם הנכון" המבוססת על הרומן באותו שם משנת 2004.

## חיים אישיים
ביוני 2009 סטאל התחתן עם השחקנית רוז מרפי, אך הם נפרדו ב-2012. יש להם בת, מרלו.

במאי 2012, אשתו של סטאל דיווחה עליו כנעדר. מאוחר יותר פורסם שסטאל נכנס למכון גמילה. ב-27 בדצמבר 2012, סטאל נעצר בחנות סרטים למבוגרים בהוליווד, קליפורניה, בחשד לביצוע מעשה זימה. לא הוגשו כתבי אישום בשל חוסר ראיות. ב-28 ביוני 2013, סטאל נעצר בהוליווד בגין החזקת מתאמפטמין לכאורה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
אברהם בן דוד (כדורגלן)

**אברהם בן דוד** (בנדה) (נולד ב-20 באפריל 1954) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כחלוץ בקבוצת הפועל ירושלים.
## קריירה
בן דוד שיחק בהפועל ירושלים מעונת 1971/1972 ועד עונת 1985/1986, והיה משחקניה הבולטים של הקבוצה במהלך שנות ה-70 וה-80. הוא היה שותף להישגה הגדול ביותר של הקבוצה כאשר זכתה ב-1973 בגביע המדינה לאחר ניצחון 0-2 במשחק הגמר על הכח רמת גן. בן דוד נחשב לאחד מחלוציה הבולטים בהיסטוריה של הפועל ירושלים, ומוצב בצמרת רשימת מלכי השערים של הקבוצה בכל הזמנים עם 75 שערים בכל המסגרות. על מנהגו להבקיע שערים בנגיחות זכה בתואר "ראש פז".

לאחר פרישתו היה עוזר המאמן של דוביד שווייצר ולאחר מכן מונה למאמן ראשי בעונת המשחקים 1989/90 תחת הדרכתו רשמה הקבוצה ניצחונות מרשימים ב'דרבי' הירושלמי ונגד מכבי תל אביב עטורת הכוכבים, בהמשך שימש כמאמן במחלקת הנוער של הקבוצה. ותחתיו צמחו שחקנים רבים כגון עידן טל, איציק קורנפיין, שי אהרון ועוד

בן דוד עבד במשך שנים בבית החולים הדסה בירושלים, ואף כיהן כישב ראש ועד העובדים של בית החולים. כיום משמש בן דוד כמנהל מקצועי במחלקת הנוער, ומאמן בקבוצת הילדים של הפועל ירושלים.

## גלריה

קובץ:אברהם_בן_דוד_עם_הגביע_של_1973.jpg|תמונה עם הגביע
קובץ:אברהם_בן_דוד_זוכה_בתואר_'ראש_פז'.jpg|טקס ראש פז


## תארים
; הפועל ירושלים
*גביע המדינה: 1972/1973

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
יצחק זייד

**יצחק זייד** (1 ביולי 1928 - 9 באפריל 2013) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש הג"א וקצין חיל ראשי להג"א והגמ"ר הראשון.

## קורות חייו
### ראשית חייו והצטרפות לפלמ"ח
זייד נולד וגדל בחיפה. אביו זאב הגיע מארצות הברית לשם ברח בעקבות הפוגרומים ברוסיה ואמו עלתה עם משפחתה מרוסיה. למד בבית הספר יסודי עממי א', בגיל 14 הצטרף לגדנ"ע ובשנת 1944 התגייס לפלמ"ח, כחלק מקבוצת נערים שקיבלה אישור מיוחד מיגאל אלון, לאור גילם הצעיר. עבר אימונים בקיבוץ איילת השחר ואחר כך הוצב בגבעת חיים כחלק מפלוגה ה' של הגדוד השני של הפלמ"ח, סיים קורס מ"כים בג'וערה בפיקודו של יצחק רבין והשתתף בפעולות הורדת מעפילים בחוף שפיים ובקיסריה, בפיצוץ תחנת הרדאר על הכרמל ובתפקידי הדרכה. ב-1946 עבר לפלוגה ו' מהגדוד השלישי, והשתתף בפיצוץ גשר מטולה צפון מערב. בפעולה זו נקבע לו הכינוי "משי".

### שירות כקצין
לאחר קורס מפקדי מחלקות מונה למ"מ במחלקת דגניה ב' בפלוגה ג' של הגדוד השלישי ועסק באבטחת יישובים וצירים בגליל העליון ובהגנה על משגב עם במלחמת העצמאות. עם הקמת חטיבת עודד הצטרף אליה והשתתף במבצע חירם.

לאחר המלחמה עבר לשרת כמפקד פלוגה בגדוד 12 בחטיבת גולני ונטל חלק בקרב תל מוטילה. פיקד על יחידה בנח"ל והדריך בקורס מפקדי פלוגות בשנים 1954-1955. במלחמת סיני היה סגן מפקד גדוד חי"ר, ואחר כך קצין אג"ם חטיבתי. בשנים 1962–1963 פיקד על בסיס ההדרכה המרכזי לטירונים. בהמשך הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במלחמת ששת הימים היה סגן מפקד חטיבת יפתח והשתתף בקרבות כיבוש רצועת עזה. יצא בשליחות מערכת הביטחון לסינגפור וסייע בהקמת חיל הרגלים של הצבא המקומי. בשובו מונה לסגן מפקד חטיבת הבקעה ובהמשך שירת כמפקד מחוז חיפה.

ביולי 1974 מונה לראש הג"א וב-1977 היה לראשון קציני חיל ראשיים להג"א והגמ"ר (קחל"ר), חיל שהוקם ואיחד את מערך ההגנה האזרחית עם מערך ההגנה המרחבית. בספטמבר 1979 סיים את תפקידו ויצא ללימודים וב-1980 השתחרר משירות הקבע.

## לאחר שחרורו מצה"ל
לאחר שחרורו עבד כראש מטה מערך מל"ח (משק לשעת חירום) בפיקוד המרכז. בעקבות השרפה בכרמל (1989) מונה על ידי שר הפנים, אריה דרעי, לעמוד בראש ועדה שתחקור את הנסיבות לפרוץ הדליקה והתנהלות כוחות כיבוי האש. הוועדה בראשותו חקרה את הכשלים בשיתוף הפעולה בין כוחות הכיבוי השונים, וקבעה שעל משטרת ישראל, כאחראית לאירועים מסוג זה, להקים מפקדת שליטה שתכלול את כל הגופים המטפלים באירוע, מפקדה שתצויד באמצעים מתאימים לפיקוד ולשליטה.

במשך השנים היה חבר הנהלה ב"צוות", אגודת גמלאי שירות הקבע בצה"ל, ובשנת 2000 מונה ליו"ר ועדת ההתנדבות בהנהלת הארגון, תפקיד בו כיהן במשך 8 שנים. ב-1987 יזם יחד עם אריה בירו את הקמת העמותה לטיפוח מורשת חיל העורף לדורותיו.

היה נשוי לדינה, התגורר בנתניה והיה יקיר העיר. נפטר ב-9 באפריל 2013 בגיל 84, והובא למנוחות בבית העלמין בשיכון ותיקים בנתניה .

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:ראשי הג"א
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מפקדי בה"ד 4
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חטיבת עודד במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
כד וספל

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|"כד וספל" בתצלום מאת [זולטן קלוגר (1935)]]
"**כד וספל**" היה מפעל לייצור קרמיקה אמנותית, שהוקם בראשון לציון בשנת 1934 ופעל עד שנת 1979. היה זה המפעל הראשון לייצור שיטתי של פריטים קרמיים ביישוב היהודי בארץ ישראל במאה ה-20, מחלוצי תעשיית הקרמיקה בישראל.

"כד וספל" הוקם בראשון לציון על ידי חוה סמואל ופאולה אהרונסון לאחר שהשתיים קיימו סדנה לייצור קרמיקה בירושלים בשם "היוצר". התנור הראשון של המפעל לא היה תקין ועל כן השתיים נעזרו במהנדס הייצור של מפעל הזכוכית "גביש" בראשון כדי לבנות תנור חדש, שפעל על בסיס סולר והיה בעל שני מבערים ומדחס אוויר.

בשנת 1936 הפסיקה אהרונסון את עבודתה במפעל בעקבות המצב הביטחוני שנוצר בעקבות המרד הערבי הגדול, ושלא אפשר לה לנסוע בין תל אביב לראשון. סמואל המשיכה להפעיל את "כד וספל" בעזרת מירה ליבס והדסה אופנבכר, שעבדו כאסיסטנטיות במפעל עד שנות הארבעים ואחר-כך פעלו בסטודיו נפרד בירושלים. סמואל המשיכה להפעיל את "כד וספל" לבדה עד שנת 1955, אז חזרה אהרונסון לעבודה חלקית במפעל שנמשכה ארבע שנים. סמואל סגרה את המפעל בשנת 1979.

בתקופה שלפני הקמת מדינת ישראל זכתה תוצרת המפעל להצלחה אמנותית שהתבטאה בהצגה של תוצרת המפעל בתערוכות שונות, כגון בבית הנכות בצלאל (1933), תערוכה בבית ורנר סנטור בירושלים וביריד המזרח (1936) ותערוכה ב"קבינט האומנויות- שלוסר-גלסברג" בירושלים (1944). תוצרת המפעל נמכרה באופן קבוע במקומות כגון חנויות של ויצו ובמשכית.

תוצרת המפעל כללה מגוון של כלים שימושיים וחפצי נוי, שנעשו בטכניקות שונות שהמרכזיות בהן היו יציקה קרמית בתבנית ועיצוב ועיטור כלים העשויים באובניים. בעוד אהרונסון התמחתה בשימוש באובניים ויצרה כלים שונים, בהשפעת הפונקציונליות של תנועת הבאוהאוס, סמואל התמחתה בעיטורם בסצנות בעלות גוון מזרחי. בין העיטורים ניתן למצוא דמויות של חיות, נגנים ורקדניות, חלקן בהשפעת דגמים של ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בארץ ישראל. העיטור של סמואל עשה שימוש בזיגוגים מגוונים ושימוש בקווים חופשיים לתיאור הדימוי. דמויות הפסלונים מתוצרת המפעל עשויות בתבניות יציקה והן מאופיינות בצביעה חופשית ובחוסר בהבעה ותווי פנים.

## לקריאה נוספת
*גדעון עפרת, "**ראשית הקראמיקה הישראלית 1962-1932**", אגודת אמני הקרמיקה בישראל. (ראו הטקסט המלא באתר "המחסן של גדעון עפרת").
*ניר פלדמן, "**חומר מן הרוח, חוה סמואל חלוצת הקרמיקה הישראלית**", מוזיאון ראשון-לציון, ראשון לציון, 2011.

קטגוריה:ראשון לציון: חברות
קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:קרמיקה ישראלית
קטגוריה:תעשיית הקרמיקה בישראל
ג'ף "סוומפי" מארש

**ג'ף "סוומפי" מארש** (באנגלית: **Jeff "Swampy" Marsh**; נולד ב-9 בדצמבר 1960) הוא במאי אמריקאי, יוצר, מפיק, אמן סטוריבורד ומדבב אמריקאי. מארש נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה. מארש הוא היוצר של כמה אנימציות, לדוגמה: הוא עבד במשך שש עונות על סדרת האנימציה משפחת סימפסון. לאחר תקופת עבודתו על הסדרה משפחת סימפסון, מארש המשיך לעבוד על סדרות אנימציה נוספות כולל המלך היל והחיים המודרניים של רוקו לפני שעבר לאנגליה ב-1996.

באנגליה, מארש עבד על תוכניות אנימציה שונות, כגון: דר הדוור ואוגרי הנדיבות, ועבד בשביל חברת המדיה החדשה בי קיי אן. בשנת 2007, אחרי שש שנים שחי באנגליה, מארש התבקש על ידי שותפו הוותיק, דן פוונמיר, ליצור את הסדרה פיניאס ופרב. השניים עבדו יחדיו על התוכנית החיים המודרניים של רוקו. על מארש היה מקובל לחזור חזרה לארצות הברית. מאז תחילת הסדרה זכה מארש בשני פרסי אמי עבור כתיבת שירי הסדרה. מארש רוצה שיכנו אותו "סוומפי" (בעברית: ביצתי/טובעני).

מארש גר כיום בוונציה, קליפורניה. יש לו שני ילדים וארבעה נכדים. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
שתי וערב

שמאל|ממוזער|250px|איור של אריגת שתי וערב

**שְׁתִי וָעֵרֶב** הם שמות החוטים מהם אורגים בד. חוטי ה"שתי" מתוחים בשני הקצוות שלהם, ומקובעים בין שני מקלות, מוטות או מנורים קשיחים שמחזיקים את החוטים מתוחים. חוטי השתי הם ה'שלד' שממנו נוצר הבד. לתוך ובין חוטי השתי מערבים את חוטי ה"ערב": בעזרת מחט באריגת יד, או בעזרת דוושות המחוברות לבתי ניר בנולים, מרימים חלק מחוטי השתי ומורידים חלק ובתוך המיפתח מעבירים את חוטי הערב שמגולגלים על בוכיר או על מקל עם חריצים, על ידי העלאה והורדה לסירוגין של חוטי . כך מקבלים מיפתח שונה בכל פעם, ונוצרת יריעת בד בצפיפות (או דוגמה) משתנה, לפי ייעוד הבד.

## שתי וערב לתיקון ואיחוי
בעבר נהגו להטליא חורים בבגדים בתיקון של "שתי וערב". לשם כך הלבישו את הגרב או כרכו את הקטע הקרוע על משהו קשיח שמתח את הסריג או האריג ובעזרת מחט וחוט ארגו מעין טלאי על החוטים בשיטת "שתי וערב".

## נולים שונים ועוד אפשרויות אריגה
בזמנים קדומים, נארגו הבדים על ענפים או קורות מהם תלו חוטים שנמתחו כלפי מטה בעזרת משקולות אבן או חרס, והאורגים דחפו את העבירו את הערב בין חוטי השתי מצד לצד ואחר כך דחפו וצופפו אותו כלפי מעלה. מתקן כזה נקרא נול. עם הזמן למדו שקל יותר לדחוף את הערב כלפי האדמה. בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו משקלות אריגה מחרס מתקופת הברזל שנחקרו על ידי הארכאולוגית אביגיל שפר.

למעשה אפשר לארוג על כל אמצעי נוקשה מספיק למתיחת השתי, קרשים, עם או בלי מסמרים, מסגרות של חלונות, מסגרות של תמונות, ספרים, קרטונים, קרטון או פס פלסטיק שיש בו חריצים וחורים לסירוגי גושי קלקר, גלגלי אופניים ככל שעולה בדעתם של הרוצים לארוג.

קיימים נולים מסוגים שונים: אצל הבדואים ועמים נודדים אחרים נפוצים נולי אדמה שנוצרים על ידי תקיעת יתדות באדמה, ביניהן מותחים את חוטי השתי ובעזרת מקל מורידים ומעלים חלק מחוטי השתי, כדי לשלב את חוטי הערב.

ישנם נולים העומדים על שולחן, יש בעלי רגליים משלהם ויש נולים תעשייתיים, ועוד.

בשל צורת העירוב בין החוטים משמש המושג שתי וערב בהשאלה לתיאורים שונים בתחומי המשפט, השירה, תכנון הערים וכו'.

## מקור השם
המילה שתי באה מהמילה האכדית "שת", מלשון תשתית, שכן הוא נתלה על הנול. "ערב", מלשון עירוב, שכן הוא נשזר בין חוטי השתי.

המילים "שתי" ו"ערב" מופיעות בפרשת תזריע שבספר ויקרא כך: "וְשָׂרַף אֶת-הַבֶּגֶד אוֹ אֶת-הַשְּׁתִי אוֹ אֶת-הָעֵרֶב" (ויקרא י"ג, 52). הצירוף "שתי וערב" מופיע בתלמוד הבבלי: "קורעו שתי וערב וטחו בכותל" (מסכת חולין, דף ק"ט, עמוד ב').

## שימושים בהשאלה
*בתכנון ערים משתמשים במונח: רחובות שתי וערב לתיאור רחובות הפרוסים על פני העיר כרשת מצטלבת בזוויות ישרות.
*במשפט מכנים חקירה צולבת מכמה זוויות: "חקירת שתי וערב".
*בניהול מכנים ארגון מטריציוני: "ארגון שתי וערב".
*במסורת יהודית עממית משמש הצירוף כלשון נקייה לציון צורת הצלב. לדוגמה, בסיפור "דיבוק" שנכתב על ידי ר' משה בן אברהם בן ראובן חייט: והיה נראה לעין כל איך שהרוח הוליך את ידיו לחבקן ולעשות תמונת שתי וערב. והנער מעצמו התחזק להפריד ידיו זה מזה, עד שבאוזנים שמענו איך שאמר אל הרוח וזה לשונו: "אתה רשע! אתה רוצה שאעשה שתי וערב! אני אינני רוצה!" כן מופיע הצירוף בספרות הרבנית.
*בשירה העברית ניתן למצוא את הביטוי שתי וערב בהשאלה לתיאור רגשות. נתן זך, לדוגמה, כותב:

:תלמה אליגון-רוז כותבת:

## ראו גם
* סריגת שתי
*אמנות סיבים
* רחובות שתי וערב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:אריגה
קשר לא מחייב

**קשר לא מחייב** (באנגלית: **No Strings Attached**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה הרומנטית. הסרט שיצא בשנת 2011 בוים על ידי איוון רייטמן ובו כיכבו אשטון קוצ'ר ונטלי פורטמן. הסרט מתאר את התפתחות יחסיהם של שני ידידים, אמה ואדם, שמחליטים לקיים קשרי יזיזות ביניהם, כלומר קיום יחסי מין ללא התאהבות זה בזה.

## עלילה
אדם (אשטון קוצ'ר) ואמה (נטלי פורטמן) נפגשים לראשונה כבני נוער, במחנה קיץ. בשנים הבאות הם נפגשים באופן מקרי מספר פעמים, באחת מהן אדם מבקש ורושם לעצמו את מספר הטלפון של אמה. בתקופה זו הוא עובד כעוזר הפקה בתוכנית טלוויזיה, ואמה היא מתמחה ברפואה בבית החולים המקומי.

שנה מאוחר יותר, כאשר לאדם נודע כי אביו (קווין קליין) מנהל רומן עם חברתו לשעבר, ונסה - הוא נסער מאוד, משתכר ומתחיל לחייג אל כל הנשים הרשומות בסלולרי שלו. למחרת בבוקר הוא מתעורר בחדרה של אמה, בדירה אותה היא שוכרת עם שותפיה ללימודים, לאחר שצלצל אליה בערב הקודם; כשהם מתעוררים הם מקיימים יחסי מין.

אמה חולקת עם אדם את עמדתה כי שני אנשים לא יכולים לקיים קשר זוגי קבוע לנצח, ולכן היא מציעה כי ימשיכו להיפגש ולקיים יחסי מין מזדמנים מבלי להפוך את מערכת היחסים לקבועה ומחייבת. תחילה שניהם נהנים מאוד ממסגרת היחסים הזו, אך בהדרגה אדם מתחיל לקנא לאמה וחושש שהיא יוצאת עם אחרים; הוא מנסה לחזר אחריה ולתת לה מתנות, אך היא דוחה אותו.

ונסה ואביו של אדם מזמינים אותו לפגישה משותפת, בה הם מודיעים על תוכניתם להביא ילד לעולם יחדיו. אמה, שמתלווה לאדם בפגישה זו, תוקפת את אביו ואת ונסה, ומגינה על אדם. אדם משכנע אותה לצאת לדייט ראשון בוולנטיינס דיי, ואומר לה שהוא אוהב אותה, אך אמה חשה אי נוחות וכעס רב, ואומרת לאדם שעליו לצאת עם נשים אחרות, שלא יפגעו בו, כפי שהיא יכולה לפגוע בו.

לאחר כשישה שבועות בהם לא נפגשו, אדם מקבל עבודה כתסריטאי בתוכנית הטלוויזיה בה הוא עובד, בסיועה של עוזרת ההפקה לוסי (לייק בל). אמה מוטרדת מכך שלא פגשה את אדם זמן רב, ובמקביל מבולבלת לקראת חתונת אחותה והגעת אִמה לצד בן זוג חדש. היא מתקשרת לאדם, שדוחה אותה, ואז נוסעת אליו לאחר שהיא מבינה שהיא רוצה בקשר זוגי איתו. בביתו היא פוגשת אותו לצד לוסי, מניחה שהיא חברתו החדשה, ועוזבת משם בבכי. בהמשך הערב ונסה מצלצלת אל אדם ומודיעה לו בבהלה שאביו מאושפז בבית החולים; כשהוא מגיע לשם, ונסה מתוודה בפניו שאינה רוצה להביא לעולם ילד עם איש מבוגר ממנה, והיא עוזבת את המקום והולכת למסיבה. לאחר ביקורו של אדם אצל אביו, הוא יוצא מבית החולים ומצלצל לאמה, ומבקש שייפגשו לשוחח על הקשר ביניהם; אמה כבר הגיעה למקום, לאחר שחברתה המתמחה הודיעה לה שאביו של אדם מאושפז שם. אדם ואמה מתפייסים, ובבוקר הולכים יחדיו אל חתונת אחותה של אמה.

בתמונות הסיום נראים לוסי ואביו של אדם בתחילתה של מערכת יחסים זוגית ביניהם; אמה מוצגת כרופאה-מיילדת שמסייעת בלידה הראשונה של אחותה; ובערב היא ואדם נראים מתרפקים זה על זה במיטתם.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* קשר לא מחייב - ביקורת על הסרט, באתר "עין הדג"
* 
* יעל שוב, כשיזיזים מתאהבים, באתר Time Out תל אביב, 15 בספטמבר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי איוון רייטמן
המופארם ורשאץ

ממוזער|"היכל המילניום" מבחוץ
ממוזער|הלוגו הקודם
**קוסרקסקי קלאב ורשאץ** (בסרבית: **Kошаркашки Kлуб Вршац**) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר ורשאץ, המתמודדת בליגת העל הסרבית.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1946 ושיחקה בליגה היוגוסלבית. בשנת 1992 הפכה חברת התרופות "Hemofarm" לספונסר העיקרי שלה, וסלל את הדרך עבור המועדון להעפלה לליגה הסרבית הבכירה בסיום עונת 1997/98.

בשנת 2001 חנכה הקבוצה את אולמה הביתי החדש, "היכל מילניום", המכיל 5,000 מקומות ישיבה.

הקבוצה עשתה את זה כל הדרך עד לגמר גביע קוראץ' בעונת 2000/01 והפסידה בגמר נגד אוניקאחה מאלגה. ההצלחה המקומית נמשכה עם הופעות בחצי הגמר הפלייאוף בשנים 2001 ו-2002.

הקבוצה הגיעה לשיא הראשון שלה בעונת 2002/03 כשהגיעה לגמר הגביע הסרבי, אך הפסידה לז'לזניק בלגרד.

בעונת 2004/05 הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה, כשניצחה את פרטיזן בלגרד בגמר אליפות הליגה האדריאטית. בראשות טופיץ' מילנקו, נבוסה בוגבץ' ופטר פופוביץ', המועדון הגיע לחצי הגמר גביע יול"ב באותה העונה, אך ניצחון של 23 נקודות במשחק הראשון לא הספיק, והיריבה היוונית מקדוניקוס הצליחה להתגבר בגומלין על ההפרש הגבוה ולהגיע לגמר.

בעונת 2005/06 חזרה הקבוצה לחצי הגמר גביע יול"ב, אך הודחה עם זריקה בשנייה האחרונה נגד אריס סלוניקי. הקבוצה הגיעה באותה עונה גם לחצי הגמר של הליגה האדריאטית ולגמר גביע הסרבי.

בשנת 2006/07, הפסידה הקבוצה לאוניקס קאזאן בשמינית גמר גביע יול"ב, אך הגיעה לחצי הגמר של האדריאטית וחצי גמר הגביע הסרבי.

בעונת 2007/08 – הפסידה בגמר האדריאטית לפרטיזן. בגמר פלייאוף האליפות ובגמר הגביע – הפסידה גם נגד פרטיזן. בגביע יול"ב הפסידה לאקאסביו ז'ירונה בשמינית גמר.

בעונת 2008/09 הגיעה עד לחצי גמר האדריאטית והפסידה לפרטיזן. ולחצי גמר היורוקאפ והפסידה לריטאס וילנה 73-68.

בעונות 2009/10 ו-2010/11 לא עברה את שלב הבתים ביורוקאפ. ובאדריאטית סיימה במקום השישי.
בחודש ספטמבר 2010 הוגרלה מול הפועל גלבוע גליל במסגרת מוקדמות היורוליג, והדיחה אותה בשני מפגשים.

בתחילת עונת 2012/13, עזב הספונסר של הקבוצה (ענק התרופות "המופארם") את המועדון ושמה של הקבוצה חזר לשם המקורי "קוסרקסקי קלאב ורשאץ".

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הסרבית בכדורסל|הליגה הסרבית]]**:
**מקום שני: 2004, 2005, 2008, 2010, 2011
**חצי גמר: 2001, 2002, 2007, 2009
***[[הגביע הסרבי בכדורסל|הגביע הסרבי]]**:
**גמר: 2003, 2006, 2008
**חצי גמר: 2002, 2007, 2009, 2012
***[[הליגה האדריאטית]]**:
**אליפות (1): 2005
**גמר: 2008
***[[גביע קוראץ']]:
**גמר: 2001
***יורוקאפ:'''
**חצי גמר: 2005, 2006, 2009

## שחקנים בולטים בעבר ובהווה
*  מילאן מצ'באן
*  דארקו מיליצ'יץ'
*  וונטיגו קאמינגס
*  איבן מראש
*  מילוס בוריסוב
*  גוראן יאגודניק

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל סרביות
וינסנט מרטלה

**וינסנט מייקל מרטלה** (באנגלית: **Vincent Michael Martella**; נולד ב-15 באוקטובר 1992) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור גרג ווליגר בסדרה "כולם שונאים את כריס" (2005–2009) ובשל דיבוב קולו של פיניאס פלין בסדרת האנימציה "פיניאס ופרב" (2007–2015) של ערוץ דיסני. 

## ביוגרפיה
מרטלה נולד ב-15 באוקטובר 1992 ברוצ'סטר שבניו יורק והוא ממוצא איטלקי. מרטלה הוא בנם של דונה ומייקל מרטלה. אביו הוא הבעלים של קפטן טוני, רשת של פיצריות. במהלך ילדותו, הוא עבר להתגורר בפלורידה. 

הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון דילנד (אנ') השוכנת בעיר דילנד (אנ'), פלורידה בשנת 2011, ולאחר מכן למד לתואר מקוון במנהל עסקים באוניברסיטת פלורידה.

## קריירה
בשנת 2008 הוא הופיע בסרט "מודלים לחיקוי" בהשתתפותם של שון ויליאם סקוט ופול ראד. היה לו תפקיד ראשי בסרט "חנות פתיונות" יחד עם בילי ריי סיירוס הוא שיחק גם בסדרה "מדריך ההישרדות של נד" ואת אלבומו הראשון הוציא בבית הספר ובו הוא ניגן בפסנתר ושר. האלבום שנכתב על ידי מרטלה זמין ב-iTunes. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
AWB

[שמאל|ממוזער|יוג'ין טר'בלאנש, מייסד התנועה ומנהיגה ([1973-2010)]]
**חזית ההתנגדות האפריקנרית** (Afrikaner Weerstandsbeweging, AWB) היא מפלגה לאומנית ימנית מדרום אפריקה. המפלגה התחילה את דרכה כמיליציה חמושה עד שהתפרקה מנשקה. זוהי מפלגה ניאו נאצית השואפת להקים רפובליקה אפריקנרית-בורית. התנועה הוקמה על ידי יוג'ין טר'בלאנש, שהנהיג את התנועה עד שנרצח ב-2010 על ידי שני פועלים שחורים שעבדו בחווה שלו, והוא הוחלף על ידי סטיין ואן רונג.

המפלגה הוקמה במוסך בהידלברג בפרובינציית טרנסוואל (כיום חאוטנג), מדרום מזרח ליוהנסבורג על ידי קצין משטרה לשעבר, יוג'ין טר'בלאנש שהיה מאוכזב מהשקפותיו הליברליות של ראש ממשלת דרום אפריקה דאז, ג'ון פורסטר.

## דגל המפלגה
דגל המפלגה מורכב מרקע אדום שבמרכזו מעגל לבן, כשבמעגל מצוירת תבנית המורכבת משלוש פעמים הספרה 7 בשחור ומזכירה במידת מה טריסקל. על אף הדמיון לצלב הקרס טוענים אנשי הארגון כי דגלם מושפע מהמשמעות התנ"כית של הספרה 7.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דרום אפריקה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות נאו-נאציות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1973
קטגוריה:ארגונים נאו-נאצים
קטגוריה:תנועות בדלניות