open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מאוריצי מינקובסקי

**מאוריצי מינקובסקי** (בפולנית: **Maurycy Minkowski**; 1882/1881, ורשה – 23 בנובמבר 1930, בואנוס איירס) היה צייר יהודי-פולני, הידוע  בציורי סצנות מחיי היומיום של העיירות.

## קורות חיים
הוא נולד למשפחה יהודית עשירה. מחלה שחלה כשהיה ילד קטן הותירה אותו חירש ופגעה ביכולת הדיבור שלו. בגיל שבע החל ללמוד בבית ספר לחירשים והראה כישרון רישום מוקדם, שעודד את הוריו לשלם עבור שיעורים פרטיים. בשנת 1901 החל את לימודיו הרשמיים באקדמיה לאמנויות היפות בקרקוב, שם היה תלמידם של יוזף מהופר, יאן סטניסלבסקי וליאון ויצ'ולקובסקי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1905.
ימין|ממוזער|190x190 פיקסלים|גולים צעירים
לאחר שנודע לו על הפוגרומים המתרחשים באודסה, נסע לשם לתעד את האירועים בסדרת רישומים. לאחר מכן ערך מסע לימודים דרך גרמניה ואוסטריה וחזר לוורשה. אולם הוא נשאר זמן קצר בלבד, ואז נסע לפאריס בשנת 1908, שם התחתן והחליט להתיישב לצמיתות, אם כי לעיתים קרובות חזר לפולין כדי להשתתף בסדנאות ציור באוויר הפתוח בקז'ימייז' דולני, סניאטין וקרשניק. ציוריו הוצגו בוילנה ולודז'.

בתחילת נובמבר 1930 הוא נסע לארגנטינה כדי לסייע בהכנת התערוכה הראשונה שלו מחוץ לפולין של ציוריו. ארגנטינה הייתה אמורה להיות תחנתו הראשונה בשרשרת תערוכות שתוכננה באמריקה. הוא רצה לחזור לאחר מכן לפולין ומשם לעלות לארץ ישראל.

מאוחר יותר באותו חודש, מכיוון שלא הצליח לשמוע את צפירת המונית שהתקרבה לכיוונו, הוא נדרס. התערוכה הוצגה כמחווה לאחר מותו ליצירתו, בחסות הקהילה היהודית בארגנטינה. בשנת 1931 הוקמה ועדה לגיוס כספים לרכישת עבודותיו.

בשנת 1942, רובם הגדול של עבודותיו הועמדו למכירה פומבית. רובם נרכשו על ידי "Fundación IWO" (הסניף הארגנטינאי של ייווא) ואוחסנו בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. כמה מציוריו נהרסו ורבים מהם ניזוקו בשנת 1994, בפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. באותו פיגוע נהרגו 85 בני אדם. הציורים ששרדו הוצגו במוזיאון אדוארדו סיבורי בשנת 2011.

## ציורים נבחרים

Minkowski-Praying.jpg|אישה מתפללת
Minkowski-Pogrom.jpg|אחרי הפוגרום
Minkowski-Peddler.jpg|הרוכל
Maurycy Minkowski-2.jpg|שוק העופות


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה לאמנויות היפות בקרקוב
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:נפטרים ב-1930
ברנרד לויד

**ברנרד לויד** (באנגלית: **Bernard Lloyd**; 30 בינואר 1934 – 12 בדצמבר 2018) היה שחקן ולשי שנודע מהופעותיו בטלוויזיה.

## ביוגרפיה
לויד נולד בניופורט שבוויילס. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה והופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית.

תפקידו הידוע ביותר היה בדמות הנוסע, בסרט הטלוויזיה "The Signalman" בכיכובו של דנהולם אליוט, המבוסס על סיפור קצר באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס, ששודר במסגרת "סיפורי רוחות לחג המולד" בשנת 1976.

ב-1975 שיחק לויד בתפקיד ויליאם הולמן האנט בדרמה "The Love School" אודות האחווה הפרה-רפאליטית.

ב-1965 החל לויד להופיע בטלוויזיה בסדרה "Redcap". לויד שיחק בדרמה "Hitler's SS: Portrait in Evil", בפרק בסדרה "המפקח מורס", ובסדרה "פוארו". ב-1999 גילם את דמותו של ג'ייקוב מרלי בסרט "מזמור חג המולד". ב-2009 שיחק בתפקיד הארכיבישוף בסרט הקולנוע "ויקטוריה הצעירה".

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ולשים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ולשים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018
סטיב טרבור

גנרל **סטיבן רוקוול טרבור** (באנגלית: **Steven Rockwell Trevor**) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן של חברת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת *All Star Comics #8* מדצמבר 1941, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר.

סטיב טרבור הוא חבר נאמן, שותף ולעיתים מושא אהבתה של דיאנה פרינס, האלטר אגו של וונדר וומן. הוא האיש הזר הראשון אשר כף רגלו דורכת באי תמיסקירה, שמגלה בפני וונדר וומן את "עולם האדם" - לאחר שהיא גדלה באי תמיסקירה ולא יצאה מגבולותיה - והוא גם השגריר הראשון ליצור קשרים דיפלומטיים עם האמזונות. דבר זה הוא הישג בפני עצמו, שכן החוק של אפרודיטה דורש עונש מוות לכל גבר אשר מגיע לתמיסקירה. לפני המשבר בעולמות האינסופיים, טרבור הוצג כסוכן מודיעין של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית אשר ננטש במולדתה של וונדר וומן וגילה להן שמלחמת העולם השנייה מתרחשת בעולם האדם. הוא מתחיל לפתח קשרי ידידות עם וונדר וומן. למרות היותו איש צבא מיומן ובעל ניסיון בשטח, הסיפורים שבתקופת כתיבתו של מרסטון הביאו לכך שוונדר וומן הצילה אותו מסכנה פעמים רבות. הדמות נהרגה בחוברת *Wonder Woman #180* בינואר 1969 משום שלטענת העורכים הייתה משעממת מדי, אך בהמשך הוחזרה לחיים בידי צוות יצירתי אחר. למשך שנות ה-70 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, דמותו של סטיב נעדרה רבות מסיפוריה של וונדר וומן, שהתרכזו בעיקר בפן ההרפתקאות, הפעולה והפנטזיה של הדמות.

בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, בעיקר לאחר אירועי פלאשפוינט, סטיב טרבור מוצג כסוכן ממשלתי בכיר ומרגל-על אשר קשריו הקרובים לוונדר וומן הופכים אותו לנציגה של ליגת הצדק ב.

דמותו של סטיב טרבור עובדה למגוון מדיות אחרות לקומיקס. בסרטי האנימציה שנעשו לוונדר וומן, דמותו דובבה בידי טאמו פניקיט, נייתן פיליון וג'ורג' ניוברן. השחקן לייל וגונר גילם את דמותו בסדרת הטלוויזיה של שנות ה-70 "אשת חיל", בעוד דמותו הקולנועית בסרטי היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" ו-"וונדר וומן 1984" מגולמת בידי השחקן כריס פיין.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:וונדר וומן
תקיפות הכרישים בשארם א-שייח'

**תקיפות הכרישים בשארם א-שייח**' הייתה סדרה של תקיפות כרישים, שנגרמו בידי כרישים לאורך חופי הים האדום, סמוך לעיירת הנופש המצרית, שארם א-שייח' בשנת 2010. תקיפות אלה גרמו למותה של אישה אחת ולשלושה נפגעים.

ב-1 בדצמבר 2010 נפצעו שלושה תיירים רוסים ואוקראיניים באופן קשה בהפרש של מספר דקות זה מזה, ב-5 בדצמבר 2010 נהרגה אישה גרמנייה. המתקפות תוארו כ"חסרות תקדים" על ידי מספר מומחי כרישים.

בתגובה לתקיפות, החופים באתר התיירות הפופולרי היו סגורים במשך למעלה משבוע וכאמצעי מניעה לתקיפות נוספות הוחלט להרוג עשרות כרישים ששהו באזור. בנוסף לכך הממשלה המקומית פרסמה כללים חדשים האוסרים על האכלת כרישים והנחיות על הגבלת שחייה באזורים מסוימים. מגוון תיאוריות הועלו כדי להסביר את התקיפות, הנפוצות שבהם היו האכלה לא חוקית של כרישים יותר מדי קרוב לחוף, בעוד שאחרים טענו שהסיבה היא פגרי כבשים שהושלכו לחופים כחלק מהפסטיבל המקומי שנערך בחג הקורבן.

## היסטוריה
התקיפות הראשונות התרחשו ב-1 בדצמבר ב-2010 כאשר ארבעה בני אדם הותקפו תוך מספר דקות זה מזה, המבוגרת שבהם הייתה לודמילה סטוליארובה בת ה-70 שכתוצאה מהתקיפה איבדה את ידה הימנית ואת רגלה השמאלית ונאלצה לקטוע חלקית את איבריה, מלבד סטוליארובה הותקף גם יבגני טרישקין בן ה-54 שסבל מפצעים חמורים ברגלו ונאלץ גם הוא לקטוע חלקית את איבריו, גם ויקטור קוליי בן ה-46 נפצע ברגלו אך החלים ושוחרר מבית החולים יום לאחר תחילת טיפולו, עדים רבים לתקיפות בהם בני משפחותיהם של הנפגעים ועוברי אורח ניסו לחלץ או להזהיר את המותקפים אך לשווא.

לאחר התקיפה גורמיים רשמיים החליטו לסגור את החופים ופעילות הצלילה והספורט הימי באזור לאלתר, מומחים ממשרד הסביבה המצרי הוזעקו על מנת לחקור את האירועים ומצאו כי כריש ארך-גף בגודל 2.25 מטרים ובמשקל של 150 קילוגרם היה אחראי לתקיפות, הכריש גם זוהה על ידי צוללן מקומי שטען כי זיהה אותו על פי הסנפיר הפגוע שלו, חשוד נוסף לתקיפה היה זכר עמלץ כחול באורך 2.5 מטרים ומשקל 250 ק"ג שנצפה באזור. שני המינים ידועים בתקיפות אנשים, אם כי לא לעיתים קרובות.

לתקיפות הייתה השפעה דרסטית על ענף התיירות המקומי. הרשויות המקומיות דאגו שהדבר יפגע בתיירות במקום שאמורה להגיע לעונת השיא שלה לקראת חג המולד ולכן החליטה הממשלה המצרית להעניק לתיירים הרוסים שנפגעו פיצוי בשווי של 50 אלף דולר.

שבועיים לאחר מכן פרסם צוות המומחים שמונה כדי לבחון את סדרת התקפות הכרישים את המלצתו, צוות המומחים המליץ על החלת איסור האכלת הדגים באזור, איסור על השלכת נבלות של חיות לים, הפעלת סיורים על החופים שיזהירו תיירים והקמת מגדלי תצפית בחופים.

## תאוריית קונספירציה על מעורבות ישראלית
ההתקפות עוררו גם תיאוריות קונספירציה בנוגע למעורבות ישראלית אפשרית. בטלוויזיה המצרית רואיין מושל דרום סיני, מוחמד עבדול פאדיל שושה, בראיון טען פאדיל-שושה כי צוללנים ישראלים באו מכיוון העיר אילת, שהגיעו לאזור עיירת הנופש לכדו כריש והניחו עליו צ'יפ GPS שהושתל על גבו. עם זאת רבים חלקו על טענות אלו, אחד מהם היה פרופסור מחמוד הנאפי מאוניברסיטת תעלת סואץ אשר תיאר את התיאוריה כ"עצובה" וטען כי ציפ'ים של GPS יכולים לשמש למעקב אחרי כרישים בלבד ולא ניתן לשלוט על הכרישים מרחוק בעזרתם.

## ראו גם
* תקיפות הכרישים בניו ג'רזי (1916)

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: תיירות
קטגוריה:שארם א-שייח'
קטגוריה:תקיפות כרישים
קטגוריה:2010 במצרים
אנדרו מרטון

ממוזער|250px|העלמה הנשיאה. סרטו ההונגרי היחיד של אנדרו מרטון
**אַנדרוּ מרטון** (באנגלית: **Andrew Marton**; או **אֶנְדְרֶה מרטון**, בהונגרית: **Marton Endre**; בודפשט, 26 בינואר 1904 – סנטה מוניקה, קליפורניה, 7 בינואר 1992) היה במאי קולנוע, מפיק ועורך יהודי-הונגרי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
כבר מייד בתום לימודיו התיכוניים בשנת 1922, הוא "צלל" למים העמוקים כאשר אלפרד דישי לקח אותו איתו לווינה. הוא עבד בחברת סשה בבירת אוסטריה, בעיקר כעורך, לרבות עם הכוכב הצרפתי של הסרט האילם מקס לינדר, שצילם שם סרט. כעבור כמה חודשים הבחין בו ארנסט לוביטש, אשר פיתה את הצעיר המוכשר לעבור להוליווד בשנת 1923.

לאחר שצבר ניסיון אמריקאי, חזר לאירופה. בשנת 1927 כבר היה העורך הראשי של חברת טוביס בברלין, ואז בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, בווינה, היה עוזר הבמאי והעורך בסרט בשם "1-1" של גזה בולווארי וסטיב סקיי.

הוא הציג את עצמו לראשונה כבמאי בסרט אנגלי בשנת 1929. בשנת 1934, יצר ההרפתקנות שלו הביא אותו לטיבט עם משלחת גרמנית. סרטו שצולם אז, "שד ההימליה" הוא אחד היצירות המרכזיות של הקריירה שלו. בשנת 1935 יצר בבודפשט את סרטו ההונגרי היחיד (העלמה הנשיאה (Elnökkisasszony). בין השנים 1936 לבין 1939 היה חלק מצוות ההפקה של הבמאי היהודי-הונגרי-בריטי, לימים סר אלכסנדר קורדה בלונדון.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר מרטון לצמיתות לארצות הברית. לא היה לו מה לחפש באירופה רודפת היהודים. משנות ה-40 של המאה ה-20 ועד שנות ה-50 עבד בעיקר בחברת MGM. בשנת 1954 הקים חברת הפקות יחד עם איבאן טרז', לואי ב. מאייר ולאסלו בנדק.

ב-1954 ביים את הסרט "אש ירוקה בכיכובה של גרייס קלי.

ההפקות החשובות ביותר של מרטון נוצרו ברוח האקזוטיות, הטבע והמשיכה (אטרקציה). הפעילות הטלוויזיונית שלו משמעותית גם היא, כאשר סרטי טבע וסדרות רבות קשורות בשמו. הקריירה שלו כמנהל פעולה (action director) שווה לפחות לעבודתו כבמאי. פעולות מרהיבות ועריכות סצנה קשורות בשמו, כמו מרוץ הכרכרות בסרט בן חור או סצנות הקרב "פרידה מנשק". הוא עבד עם במאים מובילים בהוליווד, ביניהם פרנק קפרה, ג'ורג' קיוקור, פרד זינמן, ג'וזף מנקייביץ' או מייק ניקולס.

## מבחר מסרטיו
### כבמאי
* שתיים לפנות בבוקר – Two O'clock in the Morning 1929, GB
* Der Demon des Himalaya / שד ההימלאיה, 1935, ד
* סערה על טיבט – Storm over Tibet 1951, ארצות הברית
* אש ירוקה (1954), עם גרייס קלי
* היום הארוך ביותר, 1962, ארצות הברית

### כמנהל פעולה
* הצלב השביעי, 1944, ארצות הברית, במאי: פרד זינמן
* בן חור, 1959, ארצות הברית, במאי: ויליאם וילר
* קלאופטרה, 1963, ארצות הברית, במאי: יוזף מנקייביץ'
* מלכוד 22, 1970, ארצות הברית, במאי: מייק ניקולס
* גיבורי קלי, Kelly's Heroes, 1970, ארצות הברית, במאי: בריאן ג' האטון
* התן, 1973, The Day of the Jackal ארצות הברית, במאי: פרד זינמן

### כעורך
* אהבה נצחית, 1929, Eternal Love ארצות הברית, במאי: ארנסט לוביטש
* עשיר מופלג, 1932, Ein steinreicher Mann במאי: אישטוואן סקיי
## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ב answers
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
בית הכנסת הגדול (לודז')

**בית הכנסת הגדול של לודז**' (בפולנית: **Wielka Synagoga w Łodzi**) היה בית כנסת בלודז', פולין, שנבנה בשנת 1881. הוא תוכנן על ידי אדולף וולף ומומן בעיקר על ידי תעשיינים מקומיים כמו ישראל פוזננסקי, יואכים זילברשטיין וקרול שייבלר.

בית הכנסת שימש את הקהילה הרפורמית ובדרך כלל כונה "המקדש".

בית הכנסת נשרף עד היסוד על ידי הנאצים בלילה של 14 בנובמבר 1939, יחד עם ספרי התורה וריהוט הפנים שלו. הוא פורק בשנת 1940. כיום האתר משמש כחניון.
ללא|ממוזער|267x267 פיקסלים|אבן הנצחה מונחת באתר בו היה בית הכנסת

## גלריה

Image:WielkaSynagoga wew Lodz.jpg
Image:Bronisław Wilkoszewski – Synagoga i willa p. Hertza.jpg
Image:WielkaSynagoga1 Lodz.jpg


## ראו גם
* בית הכנסת הישן (לודז')
* בית הכנסת עזרת ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לודז'
קטגוריה:לודז': מבנים
קטגוריה:יהדות לודז'
לודז'
עסקת החלף

**עסקת החלף**, או "**סוואפ**" (באנגלית: **Swap**) היא סוג של נגזר פיננסי. משמעותה היא הסכם בין שני צדדים להחלפת נכסים פיננסיים בתאריך עתידי קבוע מראש. עסקת סוואפ יכולה להיות גם סדרת חוזים עתידיים במסגרתה הצד האחד מתחייב להקצות סדרה של תזרימי מזומנים לצד השני בתמורה לסדרה של תזרימי מזומנים מסוג אחר, בסדרה של תאריכים קבועים מראש. שני התזרימים מכונים "רגליים".
בפועל, רגל אחת היא לרוב קבועה בעוד האחרת היא משתנה, המוגדרת לפי משתנה בלתי ודאי כמו שיעור ריבית, ערך מט"ח או מחיר סחורות. עסקאות סוואפ הן לרוב עסקאות מעבר לדלפק בין חברות או מוסדות פיננסיים, כאשר משקיעים קמעונאיים לרוב אינם מעורבים בעסקאות סוואפ. העסקאות יכולות לשמש כאמצעי גידור להגנה מפני סיכונים מסוימים, כמו סיכון ריבית או שינויי מחירים.

## דוגמה לעסקת סוואפ
לאדם א' חוב משכנתא בריבית משתנה והוא צופה כי הריבית תעלה בעתיד. לאדם ב' חוב משכנתא בריבית קבועה אך הוא צופה דווקא כי הריבית תרד בעתיד. השניים קובעים יחד שבתאריך מסוים יבצעו עסקת החלף בין המשכנתא בריבית המשתנה לבין זו בריבית קבועה וכל אחד מסכים לקחת על עצמו את התחייבויותיו של השני. באמצעות עסקת הסוואפ כל צד הצליח לשנות את תנאי המשכנתא שלו לאלה המועדפים עליו מבלי שנאלץ להיכנס למשא ומתן מחודש עם המלווה. יש לזכור שמדובר בעסקת סכום אפס, שכן אם צד אחד בוודאות ירוויח, הצד השני יפסיד.

## היסטוריה וגודל שוק
עסקאות סוואפ התפרסמו לראשונה בשנת 1981, כאשר חברת IBM והבנק העולמי נכנסו להסכם סוואפ. כיום, עסקאות סוואפ נמנות בין החוזים הפיננסיים הנסחרים ביותר בעולם, כאשר בשנת 2010 שווי העסקאות הכולל עלה על 348 טריליון דולר, לפי הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים.
בעוד ששוק סוואפ המטבע התפתח קודם לכן, שוק סוואפ הריבית (כפי שמצוין בדוגמה לעיל) עקף אותו במשך השנים.

## סוגי סוואפ
הסוגים הכללים של עסקאות סוואפ, לפי סדר חשיבותם הכמותית, הם:
* **סוואפ ריבית** – הנפוץ ביותר. השימוש העיקרי בו נעשה כאשר חברה מסוימת מעדיפה את היתרונות שבריבית קבועה בעוד חברה אחרת את אלו שבריבית משתנה. כאשר חברה מבקשת הלוואה היא לרוב תבחר את תנאי ההלוואה בהתאם לסכום הריבית הנמוך ביותר שתשלם, בהתעלם מהיתרונות שבריבית קבועה או משתנה הרלוונטיים לצרכיה. עסקאות סוואפ ריבית נועדו לפתור בעיה זו, כיוון שיכולות להפוך את המשתנה לקבועה ולהפך.
* **סוואפ בסיס** – החלפה בין שתי ריביות משתנות לפי שוקי כסף שונים.
* **סוואפ מטבע** – בדומה לסוואפ ריבית, צד אחד מבקש להחליף מטבע בשל יתרונות שונים או צפי מיוחד בנוגע למטבע של הצד השני.
* **סוואפ [[אינפלציה]]**.
* **סוואפ סחורות** – כאשר השינוי בערך הנכס הפיננסי תלוי בשווי סחורה מסוימת, לרוב נפט גולמי.
* **סוואפ אשראי** (Credit Default Swap).

## קישורים חיצוניים

* 
* עסקאות החלף (SWAP) באתר Investopedia

## הערות שוליים

קטגוריה:ניירות ערך
פנג'שיר

**פַּנְגְ'שיר** (בפרסית/דארי: **پنجشیر**) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם במזרח אפגניסטן בתוך רכס הרי הינדו-כוש. פנג'שיר הפך למחוז עצמאי מפרוואן רק בשנת 2004, אך לאזור חשיבות גדולה בהיסטוריה של אפגניסטן עוד שנים קודם לכן. בירת המחוז היא העיר באזארכ. אוכלוסיית המחוז מונה 153,500 איש (נכון לרישום משנת 2015) ושטחו 3,610 קילומטרים רבועים. מנהיג הברית הצפונית, אחמד שאה מסעוד, כונה "האריה מפנג'שיר" על שם מוצאו.

## גאוגרפיה
אוכלוסיית המחוז מרוכזת בתוך עמק פנג'שיר וההרים שסובבים אותו; רכס פנג'שיר מצפון ורכס קוהסטן מדרום; פסגות ההרים מכוסות לצמיתות בשלג; השטחים המישוריים בעמקים, ביחד עם הגשמים שיורדים מההרים לאורך השנה, מאפשרים את היווצרותה של אדמה פורייה המותאמת לחקלאות. ישנם למעלה מ-400 פרויקטים של סיוע מחוזי בפנג'שיר עם עלויות מתוכננות של מעל 11 מיליון דולר אמריקני. גידולי משק הבית המרכזיים במחוז הם כבשים, עזים ופרות. מחוז פנג'שיר גובל במחוזות פרוואן, בגלאן, תח'אר, בדח'שאן, לגמאן, נורסתאן וכאפיסא המקיפים אותו. במחוז זורם נהר פנג'שיר.

## אוכלוסייה
הקבוצות האתניות-עדתיות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים (המהווים יותר מ-90 אחוז מכלל האוכלוסייה ומפוזרים ברחבי המחוז), הזארים, פשאים, נוריסטאנים ופשטונים משבט גילזאי. רוב האוכלוסייה מאמינה באסלאם סוני אך ישנו מיעוט שיעי. כמו כן ישנם 544 מסגדים במחוז. ישנם 46 מוסדות חינוך במחוז ו-27% מכלל האוכלוסייה יודעת אוריינות. במחוז ישנם 3 בתי חולים ו-15 קופות חולים. העבודות המרכזיות של האוכלוסייה הן חקלאות, גידול בעלי חיים ועסקים שונים בתעשייה העירונית.

## ביטחון
עד 2021, במחוז לא נערכה פעילות של ארגונים בדלנים, טרור, אנטי-ממשלתיים והטליבאן. מקור תקשורת אחד מתייחס לנוכחות מוגבלת של ארגוני מחתרת בפנג'שיר. עד לכיבוש קאבול מחדש בקיץ 2021, כל הנפות במחוז נמצאו תחת שליטה ממשלתית מלאה. דווח על 2 תקריות הקשורות למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019. לא תועדו נפגעים אזרחיים בשנת 2018. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, לא דווח על שום עקירה של אזרחים ממחוז פנג'שיר. מכאן שמחוז פנג'שיר היה המחוז הבטוח ביותר מבחינת המאבק באפגניסטן מכל מחוזות המדינה. בקיץ 2021 הפך למעוז מחתרת פנג'שיר, המהווה להתאגדות המרכזית שממשיכה להיאבק באופן פעיל נגד הטליבאן.

## חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פנג'שיר ואוכלוסייתן.
* אנבה – 20,000
* באזארכ – 40,000
* דרה-י האזרה – 18,000
* קנג' – 23,000
* פריאן – 12,902
* רוחה – 25,000
* שוטול – 10,000

## ראו גם
* הינדו-כוש
* אחמד שאה מסעוד

## קישורים חיצוניים

* פנג'שיר - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
סולומון הארט

[ממוזער|285x285 פיקסלים|[שמחת תורה בבית הכנסת העתיק בליבורנו.]]
**סולומון אלכסנדר הארט** (באנגלית: **Salomon Alexander Hart**; אפריל 1806 – 11 ביוני 1881) היה צייר וחרט יהודי-בריטי. הוא היה החבר היהודי הראשון באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון והיה ככל הנראה האמן היהודי החשוב ביותר שעבד באנגליה ב.

## קורות חיים
הארט נולד בפלימות', בנו של סמואל הארט (פל' 1785–1830), חרט ומורה לעברית יהודי. לאחר שהשלים את לימודיו הבסיסיים, התמחה אצל חרט מקומי אחר. מאוחר יותר הוא היה היהודי הראשון שנרשם לאקדמיה המלכותית. בעודו שם עבד במגוון סגנונות מז'אנר לסצנות היסטוריות ותרגל כמה טכניקות חריטה ורישום. במיוחד הצטיין במיניאטורות.

בשנת 1826 הוא הופיע לראשונה באחת מתערוכות האקדמיה עם דיוקן של אביו. ב-1840 הוא הצליח מספיק כדי להתקבל כחבר באקדמיה. בשנה שלאחר מכן הוא יצא למסע לימוד באיטליה ובילה זמן רב בפירנצה. ב-1854 מונה לפרופסור באקדמיה וספרן בשנים 1864–1881.

אף על פי שעבודותיו המוקדמות היו בעיקרו נושא יהודי, חשיפתו לאמנות איטלקית (במיוחד יצירותיו של דומניקו גירלנדיו) הוסיפה לציוריו מוטיבים מציורי כנסיות ומנזר. הוא גם סיפק בקביעות איורים לכתבי עת כגון "האתנאום" והג'ואיש כרוניקל.

הוא מעולם לא התחתן ובשנותיו המאוחרות יותר איבד את ראייתו, אם כי המשיך לצייר.

[200px|ממוזער|ימין|[מילטון בביקור אצל גלילאו]]
200px|ממוזער|שמאל|דיוקן עצמי 1830-40

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים יהודים בריטים
קטגוריה:ציירים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1806
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1881
זולטאן קורדה

**זולטאן קורדה** (במקור **קלנר**, בהונגרית: **Korda Zoltán**; פוסטהפאסטו (בשמו היום: טורקווה), מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, 3 ביוני 1895 – הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית, 23 באוקטובר 1965) היה במאי קולנוע יהודי-הונגרי-אמריקאי. אחיהם של במאי הקולנוע והמפיק אלכסנדר קורדה והצייר ותפאורן וינסנט קורדה.

## ביוגרפיה
זולטאן קורדה נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק קלנר, פקיד נושא משרה כמנהל אחוזה ושל ארנסטינה וייס. אֶחיו היו שאנדור (אלכסנדר) קורדה הבכור ווינסנט קורדה, שנודעו שניהם כבמאים בתעשיית הקולנוע.

אביו חלה בשנת 1906 בדלקת התוספתן. מחלתו אובחנה לא נכון והוא הועבר מטורקווה לבודפשט בחשד לדלקת הצפק, אך מאמצי הרופאים היו לשווא והנריק קלנר נפטר.

זולטאן ואחיו אלכסנדר עבדו בהונגריה ובבריטניה. זולטן יצר בין 1918 לבין 1920 בהונגריה, ובשנת 1927 בגרמניה הסריט סרט אילם. עם זאת, ההצלחה האמיתית הראשונה שלו הייתה "Sanders of the River", שנעשה בבריטניה בשנת 1935. בשנת 1937, יחד עם רוברט פלהרטי קיבל את פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ונציה עבור סרטו Elephant Boy. הוא צילם כמה סרטי מלחמה באפריקה ובאסיה. בשנת 1940 הצטרף לאחיו, אלכסנדר קורדה בהוליווד. שם הפיק את הסרט "הגנב מבגדאד" כמפיק. את שארית חייו בילה בביתו שבדרום קליפורניה, אך עדיין צילם סרטים כמו דרמת מלחמת העולם השנייה משנת 1943 עם המפרי בוגרט.

אשתו הייתה ג'ואן גרדנר (1930– 1961). שני בנים נולדו להם, ניקולס (15 בינואר 1945–8 באוקטובר 2018) ודוד. הסיפור ההרפתקני של המשפחה נכתב על ידי מיכאל קורדה ביצירתו בשם "בני המזל". בשל בריאותו הרופפת (סבל משחפת) נאלץ זולטאן קורדה לפרוש בשנת 1955. הוא נפטר בשנת 1961 בהוליווד לאחר מחלה ממושכת. הובא למנוחות בבית העלמין בהוליווד.

## סרטיו

## לקריאה נוספת
* זולטאן קורדה (filmkatalogus.hu)
* פרנץ טקץ': השנייה הנצחית (filmvilag.hu)
* פארק הסרטים קורדה - תערוכה
* מלחמת העצמאות של זולטאן קורדה (Népszabadság, 20 בספטמבר 2010 )
* מייקל קורדה: בני המזל. חייהם של האחים קורדה, 1983

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-הונגרי
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:טורקווה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קינטייר

**קינטייר** (בגאלית סקוטית: **Cinn Tìre**) הוא חצי אי במערב סקוטלנד, בדרום-מערב מחוז ארגייל וביוט.
## גאוגרפיה
חצי האי משתרע לאורך כ-48 קילומטרים, מצוקי קינטייר (מול אוף קינטייר) בדרום ועד מזרח לוך טרברט בצפון. האזור שמצפון לקינטייר ידוע כ-Knapdale. קינטייר הוא חצי אי ארוך וצר, בשום נקודה הוא לא יותר רחב מ-18 ק"מ מהחוף המערבי לחוף המזרחי, ורוחבו פחות משני קילומטרים בנקודה שהוא מתחבר לקנאפדייל. בצד המזרחי של חצי האי קינטייר משתרע רכס קילברנן סאונד, עם מספר פסגות כמו טור מור. עמוד השדרה המרכזי של חצי האי הוא בעיקר מורם הררי, הנקודה הגבוהה ביותר היא Bein Tuirc בגובה 454 מטר. אזורי החוף והשטח האחורי, לעומת זאת, עשירים ופוריים. קינטייר היה זה זמן רב אזור חשוב להתיישבות אנושית, כולל הסקוטים המוקדמים שנדדו מאולסטר למערב סקוטלנד והוויקינגים או אנשי הצפון שכבשו והתיישבו באזור בדיוק לפני תחילת האלף השני.
## היסטוריה
קינטייר מכיל כמה אתרים מתקופת האבן, בין השאר שלישיית מגליתים, מספר מערות קבורה עדיין עומדות בבלסטהיל (ליד סאות'אנד, ארגיל). באזור גם שרידים מתקופת הברזל, החשוב בהם הוא דאן סקייג, מצודת גבעה קלטית, הממוקמת בקצה הצפוני של קינטייר. ההיסטוריה של התושבים הפיקטיים בקינטיר אינה מתועדת, אך מצודת אבן מהמאה ה-2 לפני הספירה שרדה בקילדונאן (ליד סאדל).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סקוטלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חצאי איים
Karma (שיר של אנג'לה פריסטרי)

"**Karma**" הוא סינגל של הזמרת האלבנית אנג'לה פריסטרי. הוא נכתב על ידי אולטי קוררי, והולחן על ידי קלדי בהיטי. השיר יצג את אלבניה באירוויזיון 2021 שהתקיים ברוטרדם, הולנד, לאחר הזכייה בקדם האירוויזיון האלבני, פסטיבלי אי קנגס.

## רקע וקומפוזיציה
באוקטובר 2020, הוכרז כי אנג'לה פריסטרי תתחרה כאחת מ-26 התמודדים שנבחרו להתמודד במהדורה ה-59 של קדם האירוויזיון האלבני, פסטיבלי אי קנגס, שבו נקבע נציג אלבניה לאירוויזיון 2021. כחלק מחוקי התחרות, מילות הערכים המשתתפות היו צריכות להיות באלבנית. פריסטרי לקחה חלק בשיר "Karma" שכתב הפזמונאי האלבני אולטי קוררי והולחן על ידי הזמר-יוצר האלבני קלדי בהיטי. בתום פגישה בין פריסטרי לקוררי ובהיטי, הוחלט שהשיר יישוחזר מחדש כאשר שפת השיר תהיה עדיין באלבנית.

## באירוויזיון
### פסטיבלי אי קנגס
רשת השידור של אלבניה, RTSH , ארגן את המהדורה ה-59 של פסטיבלי אי קנגס כדי לקבוע את נציג אלבניה באירוויזיון 2021 שיתקיים ברוטרדם, הולנד. לאחר קיום הגמר הגדול, נבחרה אנג'לה פריסטרי יחד עם השיר "Karma" לייצג את המדינה בתחרות.

### רוטרדם
המהדורה ה-65 של האירוויזיון תתקיים ברוטרדם, הולנד ותורכב משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי אלבניה תופיע במחצית השנייה של חצי הגמר השני של התחרות. ב-20 במאי 2021, פריסטרי ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום העשירי עם 112 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פריסטרי למקום ה-21 עם 57 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי אלבניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באלבנית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
אום צפא

**אום צפא** (בערבית: **أم صفا**) הוא כפר פלסטיני, הנמצא בנפת רמאללה ואל-בירה, הממוקם כ־12 ק"מ צפונית לרמאללה. אום צפא גובל בעג'ול ועטארה ממזרח, דיר א-סודאן מצפון, נבי סאלח ודיר ניזאם ממערב, וג'יביא, בורהאם וכובאר מדרום. באמצע שנת 2016 מנה הכפר 783 תושבים.

## היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. מדרום מזרח לכפר ממוקמת "קלעת אל-אסד" (מצודת האריה) בה נסקרו שרידים מסוף תקופת הברזל. הכפר בנוי סביב מבנה מקאם "א-נבי סייר", המתוארך לתקופה הממלוכית בארץ ישראל.

### התקופה העותמאנית
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים. 49 משפחות התגוררו בכפר.

בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב:.

בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.

### בתקופת המנדט הבריטי
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בשוקבא אוכלוסייה של 80 נפש, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-89 נפש. בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 252 תושבים, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.

### לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. בתחילת שנות ה-80 הפקיעה מדינת ישראל כ-225 דונם משטח הכפר לטובת הקמת ההתנחלויות חלמיש ועטרת.

בסוף 1981 הוקמה ההתנחלות עטרת, על אדמות שהוכרזו "אדמות מדינה" בחלקו הדרום של הרכס שעליו בנוי הכפר. כ-15 מבנים בהתנחלות נבנו מעבר לקו ההכרזה על "אדמות מדינה", על קרקע פרטית בבעלות תושבי הכפר.
ממוזער|אום צפא
ממוזער|מסגד באום צפא
ממוזער|נזקי שריפה לבית בעקבות המתקפה של הכפר ביוני 2023
לאחר הסכם אוסלו ב', השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B. כ-500 דונם הופקעו מאדמות הכפר כדי להסיט את תוואי כביש 465, כך שיעקוף את הכפר מדרום.

ביוני 2023 הותקף הכפר בידי עשרות מתנחלים ששרפו בתים וכלי רכב.

## גאוגרפיה
הכפר בנוי על המורדות המערביים של פסגה המתנשאת לגובה של 697 מטר מעל פני הים. המעיין הראשי של הכפר הוא "עין דיכלה", הממוקם בוואדי מצפון מערב לכפר.
העמק שלמרגלות הכפר קרוי "ואדי עין דרא", במרכזו מעיין נוסף בשם "עין דרא". מעיין זה מספק את רוב תצרוכת המים של הכפר. מי המעיין נאגרים לבריכה מקורה וגדולה ומשם נשאבים דרך רשת של צינורות אל הכפר. רוב שטחו של העמק כולל חלקות אדמה המעובדות על ידי תושבי הסביבה. החקלאים באזור מגדלים ירקות אורגניים: שעועית, חסה, חציל, קישוא, פלפל, עגבנייה, כרוב וכרובית. עצי הדר: לימון, תפוז, קלמנטינה, אשכולית ופומלה, בנוסף יש במקום גם חלקות של רימונים וענבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
האנה נורסה

**האנה נורסה** (באנגלית: **Hannah Norsa**; בערך 1712 – 28 באוגוסט 1784) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-אנגלייה, שזכתה לתהילה בהופעתה במחזה של ג'ון גיי, אופרת הקבצנים בשנת 1732, והפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד.

## ביוגרפיה
נורסה הייתה בתו של בעל הפונדק הלונדוני יששכר נורסה, יהודי איטלקי יליד מנטובה.

הופעת הבכורה שלה הייתה בדמותה של פולי פצ'ום באופרת הקבצנים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ב-16 בדצמבר 1732. במהלך השנים הבאות מילאה תפקידים מובילים באופרות מאת יוהאן ארנסט גאליארד ואחרים. בשנת 1733 היא שרה את הקטע של דיידמיה באופרת הבלדה של גיי, "אכילס". היא גם מילאה תפקידים שאין בהם קטעי שירה בהצגות, ביניהן סטרטאג'ם של ג'ורג' פרקהאר ו"היתום" מאת תומאס אוטווי.

בשנת 1736 היא הפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, בנו ויורשו של ראש הממשלה לשעבר רוברט וולפול ואחיו של הסופר הוראס וולפול. הוראס תיאר את נורסה כ"פילגש של אחי". נישואיו של רוברט התפרקו, ונורסה עברה להתגורר עמו להוטון הול בנורפוק. לנורסה נולד בן מאורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה בצעירותו. היסטוריון המוזיקה דייוויד קונווי רואה בסיפור של נורסה "סיפור ארכיטיפי על איך כוכבות בימתית עשויה להוביל לשינוי חברתי."

נורסה חייתה עם אורפורד עד מותו בשנת 1751 לאחר שסיים ככל הנראה להחזיר את חובותיו. לאחר 1751 היא התגוררה אצל מפיק אופרת "הקבצן", ג'ון ריץ' ומשפחתו. כשמתה בקנזינגטון היה מצבה הכלכלי טוב מאוד. היא השאירה 3,400 ליש"ט בהשקעות במניות האוצר. היא נקברה בסנט מרי אבוטס, קנזינגטון, ב-28 באוגוסט 1784.

## לקריאה נוספת
* בולדווין, אוליב ותלמה וילסון (2008). "נורסה, האנה", במילון אוקספורד הלאומי לביוגרפיה מקוונת.
* קונווי, דייוויד (2012). "יהדות במוזיקה: כניסה למקצוע מהנאור לריצ'רד וגנר." קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
* דירקס, פיליס (נד). "ג'ון ריץ' (1692–1761)", *במילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית* מקוונת, .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון בריטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:ילידות 1712
קטגוריה:נפטרות ב-1784
Euro Truck Simulator

**Euro Truck Simulator** (בעברית: **סימולטור משאיות אירופאי**, נקרא גם בקיצור **ETS**; הופץ באמריקה הצפונית בשם **Big Rig Europe**) הוא משחק וידאו מסוגת סימולציית כלי רכב שפותח והופץ על ידי חברת SCS Software הצ'כית ב-6 באוגוסט 2008 למערכת ההפעלה Microsoft Windows וב-27 בפברואר 2012 למערכת ההפעלה macOS. הוא המשחק הראשון בסדרת משחקי Truck Simulator. המשחק מהווה סימולטור הובלות משאית סמי-טריילר ברחבי אירופה, ב-20 ערים שונות (רובן ערי בירה), בהן ניתן לבצע עבודות במסגרת חברת הובלות או כנהג עצמאי. במשחק נכללים מספר מדדים ופיצ'רים חדשים בתא הנהג ובנסיעה עצמה, אשר לא היו קיימים במשחקי הסדרה 18 גלגלי הפלדה: מד דלק, מד טמפרטורה ואורות אזהרה. גם מספר סוגי המטען עלה בצורה משמעותית ליותר מ-60. כמו כן הוא המשחק הראשון של החברה בה נכנסו ארבעה דגמי משאיות הקיימים במציאות (אך עם שמות שונים בשל זכויות יוצרים) - מרצדס אקטורז , רנו מגנום , סקאניה סדרה R  ו-וולוו FH16 .

## משחקים
למשחק יצאו ארבעה משחקי ספין-אוף:
### German Truck Simulator
המשחק יצא בינואר 2010, וכולל רק את גרמניה ואוסטריה. בניגוד למשחק המקורי (ETS), בו נכללו רק הערים פרנקפורט, ברלין, מינכן ווינה, במשחק הזה הורחבו משמעותית מספר הערים: 18 בגרמניה ו-4 באוסטריה.

### UK Truck Simulator
המשחק יצא בפברואר 2010, וכולל אך ורק בריטניה (ללא צפון אירלנד). כמו המשחק הנ"ל, גם פה ישנה הרחבה משמעותית של מספר הערים: אם ב-ETS נכללו רק לונדון, ניוקאסל ומנצ'סטר, במשחק הנוכחי מספר הערים גדל לכ-18.

### Trucks & Trailers
המשחק יצא ביולי 2011 ובניגוד למשחקים קודמים, המטרה פה היא לבחון את מיומנות הנהג במעל 50 אתגרי חניה מדויקת ונסיעה במסלול מכשולים. ישנם 7 דגמי משאית במשחק.

### Scania Truck Driving Simulator: The Game
המשחק יצא ביוני 2012 ובדומה למשחק הקודם, גם פה הדגש הוא על מיומנות נסיעה ולא על הובלה. למשחק נוספו מספר מצבים חדשים כמו נסיעה בתנאי שטח מסוכנים. המשחק כולל משאית בודדת מסוג סקאניה R .

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי נהיגה במשאית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2008
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
סטלה סקופאל

**סטלה סקופאל** (בקרואטית: **Stella Skopal**; 18 ביולי 1904 – 24 בדצמבר 1992) הייתה פסלת יהודייה קרואטית.

## קורות חיים
סקופאל נולדה בזאגרב ב-18 ביולי 1904. מ-1924 עד 1928, למדה באקדמיה המלכותית לאמנויות ומלאכה בזאגרב. בשנת 1929 התחנכה סקופאל גם בווינה, ומשנת 1933 עד 1934 בבית ספר פרטי של הרטה בוקר.

סקופאל הציגה בתערוכה לראשונה בשנת 1927, עם הפסל הקרמי של זוג מאוהב שעוצב על פי קווי האמנות בהדרכתו של פרופסור הינקו ג'ון המורה שלה באקדמיה. בין השנים 1927–1939 ייצרה עם למעלה מעשרים קמינים מפוסלים שהוכנו עבור המשפחות היהודיות מהמעמד העליון בזאגרב. בין המשמעותיים ביותר היו אלה המתארים דמויות נשים דמויות וירטואוזיות בריקוד, בדירת משפחת בלוהווייס ברחוב דומאג'ייבה 2 בעיר זאגרב.

בשנת 1938, סקופאל יצרה לראשונה בקרואטיה תכשיטי קרמיקה. בתחילת 1940 עד אמצע 1950 יצרה מספר שולחנות קרמיקה שרק מעטים מהם נשמרו עד היום. בין השנים 1951–1956 עבדה על בקבוקי הקרמיקה, בין היתר עבור חברת "Maraska dd" המייצרת ליקרים ומשקאות חריפים. על כך היא קיבלה מספר שבחים, בארצה ומחוצה לה. החלק הגדול ביותר של היצירה האמנותית שלה הוא פריטי קרמיקה לשימוש יומיומי כגון: קערות, צנצנות, אגרטלים, מנורות, פמוטים ואחרים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודייה, הוצבה סקופאל במפעל הקרמיקה "גביאנלי" בטרוויזו, איטליה. לאחר כניעת איטליה הצטרפה סקופאל לצבא השחרור העממי של יוגוסלביה. עם הפרטיזנים, עבדה בעיר בארי בבית חולים צבאי ובהמשך בייצור קרמיקה. לאחר המלחמה, בין השנים 1945–1965, עבדה סקופאל כפרופסור בבית הספר לאמנות שימושית בזאגרב.

יצירות רבות של סטלה סקופאל נעלמו ללא עקבות במהלך חייה, בעוד שאחרות מוחזקות במוזיאון לאומנויות ומלאכה, בתיאטרון הלאומי של קרואטיה ובמוזיאון להיסטוריה של קרואטיה בזאגרב, בקהילה היהודית בזאגרב, בגלריה לאמנות בספליט ואוספים פרטיים.

סקופאל נפטרה ב-24 בדצמבר 1992 ונקברה בבית הקברות מירוגוי.

## כבוד
בשנת 1975 קיבלה סקופאל את פרס ולדימיר נאזור על מפעל החיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים מהמאה ה-20
קטגוריה:פסלים יהודים
קטגוריה:מעצבים יהודים
קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:אמנים יהודים קרואטים
קטגוריה:ניצולות השואה: קרואטיה
קטגוריה:ניצולות השואה: איטליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידות 1904
קטגוריה:נפטרות ב-1992
קטגוריה:קרואטים שנפטרו במאה ה-20
פרנק המשורר

**פרנסיס מקנמרה** (באנגלית: **Francis MacNamara**; בערך 1810 – 28 באוגוסט 1861), המוכר בשם **פרנק המשורר** (באנגלית: **Frank the Poet**), היה נידון שהוגלה לניו סאות' ויילס מכיאסל , אירלנד, שכתב שירים מנקודת המבט של נידון. ב-1832, הוא הורשע בגניבה, ונידון ל-7 שנות גלות. לעיתים קרובות, הוא התרחק וקיבל עונש מורחב כמו גם מלקות ועונשים אחרים, ולבסוף נשלח לפורט ארתור, ארץ ואן דימן. הוא קיבל כרטיס חופש ב-1847, וקיבל את חירותו ב-1849, שלאחריו אין מעט תיעוד בחייו. בשיריו חוזר המסר שהוא היה אדם משכיל עם אמונות פוליטיות חזקות.

מכתם אחד מהשירים שכתב מדבר על משפטו שבסופו של דבר הגלה אותו למפרץ בוטאני. שיר נוסף הולחן ונכתב במהלך המסע לאוסטרליה מדבר על המקרה שלו. פרט לשיר אחד ארוך יותר, שיריו הועברו בין הנידונים מפה לאוזן. מספר בלדות ואפיגרמות שכתב שרדו בצרות כתב יד, ונמצאים בספריית מיטשל  בסידני, לאחר שנכתבו בסוף המאה ה-19. הבלדה הפופולרית *Moreton Bay* או *A Convict's Lament*, מושר לעיתים קרובות בבתי ספר יסודיים באוסטרליה, מייוחסת לפרנק המשורר. יצירתו שפורסמה, *A Convict's Tour to Hell*, נכתבה באוקטובר 1839 בזמן שעבד כרועה צאן בסטרוד .

פרנק המשורר נפטר במודגי  ב-28 באוגוסט 1861. הידיעה על מותו נכתבה בשלושה עיתונים בניו סאות' ויילס, ב-*Western Post* ב-31 באוגוסט, ב-*Empire* ב-4 בספטמבר וב-*Maitland Mercury* ב-7 בספטמבר.

ב-5 באוגוסט 2012, שידר הרדיו הלאומי של ABC  את "פרנק המשורר - A Convict's Tour to Hell".

## לקריאה נוספת

* Reece, B., ‘Frank the Poet’ in B. Reece (ed), Exiles from Erin (Lond, 1991).


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהוגלו לאוסטרליה
קטגוריה:משוררים אוסטרלים
קטגוריה:משוררים אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1861
אלברט סלומון

**אלברט סלומון** (21 ביולי 1935 – 20 בנובמבר 2020), שהיה ידוע כ**"אלברט הבולגרי"** היה "טרובדור" מודרני, נגן אקורדיון ופעיל חברתי בולגרי-ישראלי. היה ידוע גם בשל עזרתו לדרי הרחוב בתל אביב. סלומון נהג לערוך בקביעות מסיבות רחוב ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב, אליהן הזמין את דרי הרחוב שבהם טיפל.

## ביוגרפיה
אלברט סלומון נולד ב-21 ביולי 1935 בסופיה שבבולגריה ליעקב ורגינה סלומון, ולו אחות קטנה בשם ביאטריס. בשנת 1943, בימי השואה, הוגלה למחנה העבודה סומוביט-טרגובישטה בעוד שרבים מבני משפחתו נרצחו. ב-1948, בתחילת העלייה ההמונית, עלה עם משפחתו לישראל דרך יוגוסלביה, והוא ומשפחתו השתקעו בבת ים וביפו, שבהן התיישבה רוב הקהילה הבולגרית. בצבא שירת סלומון בגדוד המיעוטים והשתתף במארב כנגד מחבלים. על פעולה זו זכה לציון לשבח וכן למכתב הוקרה מנשיא המדינה, יצחק בן-צבי.

למרות היותו תלמיד מצטיין בבולגריה, נתקל סלומון בקשיי קליטה בישראל ובגיל צעיר נאלץ לעזור לפרנס את משפחתו. הוא למד את מקצוע הרפדות מאביו ועבד ביחד איתו בעסק שפתח ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב. את העסק ירש מאוחר יותר מאביו.

לפרסומו ברחבי ישראל זכה סלומון בעקבות נגינתו באקורדיון. סלומון הכיר 600 שירי עם שאותם שר בבולגרית, מקדונית, סרבית ועברית.

השתתף לא פעם בכתבות, תוכניות אירוח, תוכניות רדיו ופאנלים עם אלכס אנסקי, יוסי אלפי, אלברט כהן, דב אלבוים, אלי יצפאן, ישראל אהרוני, גברי בנאי, גידי גוב, פרדי גרובר ושי בשידור, וכן במספר סרטים אשר שודרו בין היתר בערוץ הראשון.

אלברט סלומון נפטר בבית החולים איכילוב ב-20 בנובמבר 2020, ונקבר בבית העלמין בחולון. הוא היה אב לשלושה וסב לשבעה.

כחודש לאחר מותו, דרי השכונה, בני משפחתו וחבריו ערכו לכבודו מסיבת רחוב, באותו המתחם בו עבד רוב חייו, שם הוצג לקהל שלט לזכרו.

במאי 2022, אשתו במשך כ־60 שנה, שוש, נפטרה ונקברה בחלקת הקבר שלו.

## פעילות חברתית
סלומון נהג לדאוג לחסרי הבית. בחצר החנות שלו נהג להעמיד מספר מיטות, דאג למים זורמים ומתקני היגיינה וכן דאג גם למלבושם של חסרי הבית. על פעילות זו היה מועמד לקבל הוקרה מעיריית תל אביב-יפו. אלא שלדבריהם, הטפסים הוגשו באיחור.

בעסק שלו, ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב, נהג סלומון לערוך מסיבות רחוב מדי יום שישי, בהן היה מנגן באקורדיון ומעמיד מזון ומשקאות למען חסרי הבית שהוזמנו לקחת חלק במסיבות.

ב-2019, בעקבות מחאה כנגד סגירת שדרות ירושלים ביפו על ידי עיריית תל אביב, כשנשאל ראש העירייה, רון חולדאי, באשר לאלברט סלומון אשר נוהג להגיע כל יום שישי לשדרה ולנגן, אמר חולדאי "אז יבוא בולגרי אחר". בתגובה, הביע סלומון שקשה לו לקבל את זה היות שרון חולדאי היה ידיד אישי שלו ושהוא גר בתל אביב מאז 1948.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* בולגרי הוא קמצן ויש לו אף גדול, אתר "המשוטטת"

## הערות שוליים

קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
אדיס יאחוביץ'

**אדיס יאחוביץ**' (במקדונית: **Адис Јаховиќ**; נולד ב-18 במרץ 1987 בסקופיה) הוא כדורגלן מקדוני למשפחה ממוצא בוסניאקי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בודרומספור מליגת המשנה הטורקית.

## קריירה
אדיס יאחוביץ' החל לשחק כדורגל בגיל 7 ב"מקדוניה פאורגה פטרוב" ולאחר עונה בקבוצת בוגרים עבר לבוסניה והרצגובינה. בשנת 2013 הוא שיחק בהשאלה בציריך ובהמשך עבר לשחק באוקראינה. בעונת 2014/15 הוא שיחק בקריליה סובייטוב סמרה ואיתה עלה לליגה העליונה הרוסית. לאחר עונה בליגה העליונה הוא עבר לשחק בטורקיה בה משחק גם בעונת 2020.

בפברואר , יאחוביץ' חתם בגזטפה.

### נבחרת לאומית
אדיס יאחוביץ' החל לשחק בנבחרת ארצו בשנת 2012. בנבחרת הוא כבש 3 שערים, את השער האחרון הוא כבש בשנת 2014 כאשר בדקה 92 הבקיע והבטיח ניצחון לנבחרתו על נבחרת לוקסמבורג בכדורגל (שער שיוון נכבש בדקה 66 על ידי בסארט עבדורחימי). את המשחק האחרון שלו במדי הנבחרת היה בשנת 2016 נגד נבחרת ישראל בכדורגל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקדונים
קטגוריה:סקופיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ז'לייזניצ'אר סראייבו
קטגוריה:כדורגלני ולז' מוסטאר
קטגוריה:כדורגלני סרייבו
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני קוניאספור
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:כדורגלני גזטפה
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1990
דני דאוברסן

**דני דאוברסן** (בצרפתית: **Dany Dauberson**; 16 בינואר 1925 – 16 במרץ 1979) הייתה זמרת ושחקנית צרפתייה.

## באירוויזיון
בשנת 1956, רשות השידור הצרפתית (RTF), הכריזה כי דאוברסן נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 1956, ביחד עם הזמרת מטה אלטרי. ב-24 במאי באותה השנה, דאוברסן הופיעה על בימת התחרות עם השיר "Il est là". מיקומה הסופי של דאוברסן אינו ידועה היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.

לאחר התחרות, דאוברסן המשיכה את קריירתה כשחקנית, ושיחקה במספר סרטים בצרפתית.

## מותה
באפריל 1967, כשנסעה לכיוון העיר דורנוויל, מכוניתה החליקה מהכביש המהיר והתרסקה בעץ. דאוברסן, ובת זוגה, השחקנית, ניקול ברגר, שישבה לצידה ברכב, הובהלו לבית החלום שם התגלה כי ברגר נפגעה קשות בגולגולת הראש ובצלעות. ברגר נפטרה מפצעיה בבית החולים ודאוברסן שקעה בקומה. דאוברסן נפטרה בשנת 1979, בגיל 54.

## חיים אישיים
דאוברסן הייתה לסבית. לפני מותה היא הייתה בזוגיות עם השחקנית ניקול ברגר.

## פילמוגרפיה
* "L'Inconnue des cinq cités" (1951)
* "Soirs de Paris" (1954)
* "Et par ici la sortie" (1957)
* "C'est arrivé à 36 chandelles" (1957)
* "Du rififi à Paname" (1966)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרות ב-1979
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1979
יחסי סיירה לאון – צרפת

**יחסי סיירה לאון–צרפת** הם יחסי החוץ בין **[[סיירה לאון|הרפובליקה של סיירה לאון]]** לבין **[[צרפת|הרפובליקה הצרפתית]]**.

## היסטוריה
מאז סגירת השגרירות הצרפתית בפריטאון בשנת 1996, שגרירות צרפת בקונאקרי, גינאה מופקדת גם על סיירה לאון. החל משנת 2014, מחזיקה צרפת קונסול כבוד בפריטאון. סיירה לאון שוקלת לפתוח שגרירות בפריז. ביקורו האחרון של שר צרפתי בסיירה לאון היה במרץ 2001 (ביקור משותף של נציג השר לשיתוף פעולה ופרנקופוני עם מקבילו הבריטי). הנשיא ארנסט באי קורומה הוביל את משלחת סיירה לאון לפסגת אליזה לשלום וביטחון באפריקה, שהתארגנה בפריז בתאריכים 6–7 בדצמבר 2013. זה היה ביקורו הראשון של נשיא סיירה לאון בצרפת.

## יחסים כלכליים
### סחר דו-צדדי
בשנת 2017 הסתכם הסחר בין צרפת לסיירה לאון ב-39.4 מיליון אירו.
הייצוא הצרפתי מורכב ממוצרי מזון (46.7%), ציוד מכני, חשמלי, אלקטרוניקה ומחשבים ומכונות כריה או בנייה (32.3%), ציוד תחבורה (4.5%) וכימיקלים, בשמים וקוסמטיקה (4.1%).

היבוא הצרפתי גדל ב-6% בשנת 2017 ל-19.59 מיליון אירו, מתוכם פחמימנים טבעיים ומוצרי תעשיות מיצוי אחרים 24.6%, ציוד תחבורה 20.3%, ציוד מכני, חשמלי, אלקטרוניקה ומחשבים 18.8%, וכימיקלים, בשמים וקוסמטיקה 11.9%.

### השקעות זרות ישירות (FDI)
מנתוני בנק צרפת עולה כי בשנת 2016 מניית ה-FDI בסיירה לאון עמדה על 107 מיליון אירו, עלייה של 42% לעומת השנה שקדמה לה, וההזרמות נאמדות בכ-79 מיליון אירו.

החל משנת 2006, Total, שהיא מפיצת הדלק השנייה בגודלה בסיירה לאון, החלה במודרניזציה של רשת חלוקת הדלקים במדינה וכיום פועלות 20 תחנות שירות;
בספטמבר 2015, בולורה אפריקה לוגיסטיקה, אשר מאז סוף שנת 2010 מחזיקה בזיכיון למשך 20 שנה למסוף המכולות בנמל פריטאון, חתמה על תיקון לחוזה הזיכיון המתכנן פרויקט הרחבה (בניית רציפי מים עמוקים חדשים באורך 270 מ') והכנסת ציוד חדש. ההשקעה הכוללת נאמדת בסביבות 120 מיליון אירו. עם השלמתם, קיבולת המסוף תהיה 750,000 TEU (יחידות שוות ערך לעומק של מטר), לעומת 90,000 כעת.
Matière, בקונסורציום עם חברת CSE הסנגלית, זכתה בחוזה לשדרוג דרך הגשר Bandajuma-MRU החוצה גבולות בין סיירה לאון לליבריה.
בשנת 2017 רכשה אורנג' את חברת Airtel, רשת הסלולרים המובילה במדינה.

## שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני
שיתוף הפעולה המוגבל שלנו מתמקד בעיקר בתחום הצבאי (לימוד צרפתית וקורסים בבתי ספר לאומיים בעלי אוריינטציה אזורית הנתמכת על ידי צרפת). המטרה היא לתמוך בכוחות המזוינים של סיירה לאון במאמציהם להשתלבות אזורית בקרב הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS).

## נציגויות דיפלומטיות
* צרפת מיוצגת בסיירה לאון באמצעות שגרירותה בקונאקרי, גינאה.
* סיירה לאון מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.

## קישורים חיצוניים
* יחסי סיירה לאון–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הרכבת הקלה של לוקסמבורג

**הרכבת הקלה של לוקסמבורג** היא מערכת הסעת המונים חשמלית, המשרתת את העיר לוקסמבורג, בירת דוכסות לוקסמבורג. היא החלה לפעול בשנת 2017. בשנת 2020 הפכה לוקסמבורג למדינה הראשונה בעולם שהתחבורה הציבורית בה היא בחינם, כולל הנסיעה ברכבת הקלה.

## הרכבת
הרכבת הקלה הפועלת בעיר לוקסמבורג היא דור שני לחשמליות בעיר. רכבת קלה נגררת על ידי סוסים הופעלה בעיר בשנת 1875. בשנת 1908 הושלמה הסבתה לחשמל. בהדרגה הוארכו קוויה והגיעו לאורך כולל של 31 קילומטר. בשנות ה-60 צומצמו הקווים בעקבות מעבר להפעלת אוטובוסים, עד לסגירת השירות בשנת 1964. מערכת רכבת קלה נוספת פעלה בעיר השנייה בגודלה במדינה, אש-סור-אלזט (Esch-sur-Alzette), בשנים 1927-1956. קרונות של הרכבת הישנה מוצגים במוזיאון הרכבת והאוטובוס בעיר.

### הרכבת המודרנית
השלב הראשון של הפעלת קו הרכבת הקלה המודרנית הראשון (קו T1) יצא לפועל בדצמבר 2017, לאחר עבודות הקמה של תשתיות ודיפו והנחת מסילות שנמשכו כשלוש שנים. בין היתר הורחב וחוזק גשר אדולף הידוע על מנת שיוכל לשאת את קו הרכבת לשני הכיוונים.

מאז 2017 הוצאו לפועל שני שלבים נוספים של הארכת הקו. שני השלבים הסופיים מתוכננים לשנים 2022 ו-2023. בסיומם יפעל הקו לאורך 16 קילומטר ויהיו בו 24 תחנות, אשר חלקן יהוו צמתים עם קווי אוטובוס ורכבת כבדה בעיר. קיבולתו תהיה 10,000 נוסעים בשעה. הקטע הצפוני של הקו מתוכנן להסתיים בתחנה בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל שממזרח לעיר. הקטע הדרומי של הקו יסתיים בתחנה באצטדיון הלאומי החדש, העומד בבניינו בדרום העיר.

בקו משרתות רכבות מדגם Urbos מתוצרת חברת CAP הספרדית. אורך כל אחת מהן הוא 45 מטר וקיבולתה 422 נוסעים. מהירותה המקסימלית היא 70 קילומטר לשעה.

בשנת 2020 הציג שר התשתיות של לוקסמבורג תוכניות מפורטות להרחבה עתידית של מערך הרכבת הקלה באמצעות סלילת קווים נוספים בעיר לוקסמבורג ואל מחוץ לה, לרבות אל הערים אש-סור אלזט וסטראסן (Strassen).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

לוקסמבורג
רכבת קלה
רכבת קלה
קרחון בנסון (אנטארקטיקה)

**קרחון בנסון** (באנגלית: **Benson Glacier**) הוא קרחון באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 22 קילומטרים.

הקרחון מנקז את חלקו המזרחי של נווה פלייט דק; הקרחון זורם לכיוון מזרח, בין קרחון פריי, וקרחון מקאיי.

הקרחון נשפך אל חלקו הצפוני של מפרץ גרניט, בו הוא יוצר לשון קרח.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון התגלה ומופה על ידי מחלקת הסקר הצפונית הניו זילנדית (the New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.

מחלקת הסקר הצפונית חקרה ומיפתה את אזור הקרחון בנובמבר 1957.

בעת שמופה הקרחון לראשונה, חשבו כי מדובר בקרחון ארוך בהרבה, מאחר שחשבו כי קרחון מידשיפ הוא חלק מקרחון זה.

### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי מחלקת הסקר הצפונית.

הקרחון נקרא על שמו של ויליאם נואל בנסון (W.N. Benson), שהיה פרופסור לגאולוגיה, באוניברסיטת אוטגו שבניו זילנד. בנסון חקר את הפטרולוגיה של ארץ ויקטוריה.

## קישורים חיצוניים
* קרחון בנסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון בנסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* קרחון בנסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור קרחון בנסון

## הערות שוליים

בנסון
הרברט ספינדן

**הרברט ג'וזף ספינדן** (באנגלית: **Herbert Joseph Spinden**; 1879 – 1967) היה אנתרופולוג, ארכאולוג והיסטוריון אמנות אמריקאי, שהתמחה בחקר תרבויות אינדיאניות בארצות הברית ומסואמריקה.

## ביוגרפיה
ספינדן נולד ב שבדקוטה הדרומית. ב-1902 הוא החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד, וקיבל שם את הדוקטורט בשנת 1909 בנושא  בהדרכתו של . במקביל הוא פרסם ב-1908 מחקר על הקבוצה האתנית של ה. עם סיום לימודיו הוא התקבל למוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע כמשנה לאוצר המוזיאון. ב-1912 ביצע מחקרים ארכאולוגים בחצי האי יוקטן שבמקסיקו, ובדרום-מערב ארצות הברית. ב-1915 הוא התחיל בפרויקט בן חמש שנים באמריקה המרכזית יחד עם הארכאולוג , ובמקביל לעבודתם המדעית שימשו השניים סוכנים של מחלקת המודיעין של הצי של ארצות הברית והעבירו מידע, כאשר על ספינדן (סוכן מספר 56) הוטל המשימה להעביר מידע מודיעין על מדינות אמריקה המרכזית וקולומביה.

בשנת 1919 פרסם מחקר על לוחות שנה של מאיה, שיצר מתאם בין לוח המאיה ללוח השנה הגרגוריאני שאותו פרסם בספר "The reduction of Mayan dates" ב-1924, מתאם שעם זאת לא התקבל.

ספינדן נשאר במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע עד 1921, אז עזב והצטרף כאוצר ל (1921–1926). משם הוא עבר ל בבאפלו (1926–1929), אך את רוב הקריירה שלו עשה במוזיאון ברוקלין בניו יורק, (1929–1951) שם עבד בבניית האוספים הפרה-קולומביאניים והקולוניאליים ממקסיקו, אמריקה המרכזית והדרומית.

בשנים 1936–1937 היה נשיא .

בשנת 1948 התחתן ספינדן עם הרקדנית איילס גילמור (Ailes Gilmour). נולד להם בן אחד, ג'וזף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארכאולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
Lucid Dreams

**Lucid Dreams** (או בשמו המלא **Lucid Dreams (Forget Me)**) הוא שיר של הראפר, הזמר והפזמונאי האמריקאי ג'וס וורלד. ביוני 2017, השיר פורסם לראשונה בסאונדקלאוד, ולאחר חתימתו של ג'וס וורלד בחברות התקליטים Grade A ואינטרסקופ רקורדס, השיר יצא לאור רשמית ב-11 במאי 2018. השיר הופק על ידי ניק מירה, ונכנס ישירות למקום ה-74 במצעד הבילבורד הוט 100; בשיאו, הגיע למקום השני במצעד. בנוסף, לשיר למעלה מ-1.4 מיליארד השמעות בספוטיפיי, ונחשב לאחד מהשירים המושמעים ביותר בספוטיפיי ב-2018.

## רקע
ג'וס וורלד תיאר את השיר כ"טיפול תרפי", בעקבות הבעיות שחווה בזוגיות שלו.

השיר "Lucid Dreams" פורסם לראשונה ביוני 2017 בפלטפורמת המוזיקה SoundCloud, כחלק מהמיני-אלבום של ג'וס וורלד שנקרא *[[JuiceWRLD 9 9 9]]*. השיר צבר למעלה מ-2.5 מיליון השמעות בסאונדקלאוד, וב-4 במאי 2018 יצא לאור כסינגל. השיר כולל סימפול מהשיר "Shape of My Heart" של סטינג, ובנובמבר 2018, נודע על ידי המפיק של השיר, ניק מירה, כי לסטינג שייכים 85% מזכויות השיר. באוקטובר 2019, להקת פאנק-רוק בשם Yellocard טענה כי ג׳וס וורלד גנב ממנה את הלחן מתוך השיר שלהם "Holly Wood Died", והגישה נגדו תביעה בסך 15 מיליון דולר. בעקבות מותו של ג'וס וורלד בדצמבר 2019, הלהקה האריכה את הזמן לתגובת הצוות של ג׳וס בנוגע לתביעה - לפברואר 2020. עורכי הדין של Yellocard פרסמו כי הדיווחים לגבי סך התביעה הם חדשות כזב וכי סכום התביעה טרם נקבע. ב-27 ביולי 2020, פורסם במגזין הרולינג סטון כי Yellowcard הקפיאה ודחתה את התביעה כנגד השיר.

## ביקורות

### רשימות כל הזמנים

## וידאו קליפ
הוידאו קליפ לשיר "Lucid Dreams" פורסם ב-11 במאי 2018 בערוץ היוטיוב Lyrical Lemonade; הקליפ בוים על ידי קול בנט. בקליפ, רואים את ראשו של ג׳וס וורלד יוצא מהרצפה כשגופו תקוע מתחת. הקליפ תואר על ידי Milca P מ-HotNewHipHop כקליפ פסיכדלי. הקליפ צבר למעלה מ-890 מיליון צפיות ביוטיוב.

## הצלחה מסחרית
בארצות הברית, "Lucid Dreams" היה בתחילתו להיט רדום; השיר נכנס בהתחלה למקום ה-74 במצעד הבילבורד הוט 100, ובשבוע הראשון שלו צבר 10 מיליון השמעות בארצות הברית ו-4,000 הורדות דיגיטליות. השיר המשיך לעלות, בשבוע שלאחר מכן הגיע למקום ה-35, ושבוע אחרי הגיע למקום ה-15. כשהגיע למקום התשיעי, ב-12 ביוני 2018, "Lucid Dreams" נהיה לשיר הראשון של ג׳וס וורלד בעשרת המקומות הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100; השיר היה אז עם 35.9 מיליון השמעות בארצות הברית ו-9,000 הורדות. בהמשך חודש יוני, השיר עלה למקום השלישי; במשך מספר חודשים לאחר מכן, השיר נע בין עשרת הראשונים במצעד, כשבשיא שלו הגיע למקום השני. השיר שמנע ממנו להתקדם למקום הראשון היה "Girls Like You" של מארון 5 וקארדי בי. בעקבות מותו של ג׳וס וורלד ב-8 בדצמבר 2019, ב-21 בדצמבר השיר חזר למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, ובעצם השיר "בילה" 26 שבועות (לא רציפות) בעשרת הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100.

בטקס פרסי גראמי ה-61, הזמרת אלישה קיז ביצעה כחלק מהשיר.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'וס וורלד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי קול בנט
קטגוריה:מחלוקות הקשורות לדגימת מוזיקה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס