open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אולג אנטונוב

**אולג אנטונוב** (ברוסית: **Олег Константинович Антонов**; 7 בפברואר 1906 - 4 באפריל 1984) היה מהנדס אווירונאוטיקה רוסי. הוא תכנן חלק ממטוסי חברת תכנון המטוסים אנטונוב, אותה יסד.

## ביוגרפיה
אולג אנטונוב נולד בכפר במחוז מוסקבה. החל משנת 1912 הוא התגורר בסראטוב וסיים את בית הספר המקומי. כבר בגיל צעיר החל להתעניין בתעופה, אך לבקשתו להתקבל לבית הספר לטיסה לא קיבל מענה חיובי. בשנת 1924 החל ללמוד באוניברסיטת סראטוב ובמקביל החל להתעניין בניית דאונים. בשנת 1925 אנטונוב עבר ללמוד במכון הפוליטכני של לנינגרד וסיים אותו בשנת 1930. בשנת 1931 אנטונוב החל לבנות דאונים באחד ממפעלי מוסקבה. 

בשנת 1933 אנטונוב החל לעבוד בחברת תכנון מטוסים יאקובלב. בשנת 1940 הוא מונה למהנדס הראשי של מפעל החברה בלנינגרד ובשנת 1943 מונה לסגן הראשון של מנהל החברה. בשנת 1946 הוא הועבר לסניף החברה בנובוסיבירסק. בעיר זו הוא תכנן את המטוס הראשון שבשמו צוין "An" על שם המתכנן הראשי. מטוס זה מדגם An-2 נמצא בייצור עד היום בסין, בסך הכול נבנו כ-17 אלף יחידות.

בשנת 1952 הצוות הטכני עבר לקייב בו נוסדה חברת תכנון חדשה שעם הזמן התפתחה לחברת אנטונוב הפועלת עד היום. במהלך פעילות אנטונוב בראש החברה בקייב תוכננו מספר מטוסים כולל מטוסי נוסעים ומטוסי תובלה. מטוס מדגם An-22 היה בעבר מטוס תובלה הגדול בעולם.

בסוף שנות ה-70 אנטונוב עבר על תכנון מטוס An-124 שנכנס לשירות בשנת 1984 ומהווה עד היום מטוס תובלה הגדול בעולם שנמצא בייצור סדרתי.

בשנת 1981 אנטונוב התקבל לאקדמיה ברית המועצות למדעים.

## עיטורים
*גיבור העמל הסוציאליסטי (ב-1966)
*עיטור לנין (3 פעמים)
*עיטור מהפכת אוקטובר
*עיטור הדגל האדום של העמל
*פרס סטלין - 1952 עבור מטוס מדגם An-2
*פרס לנין - 1962 עבור מטוס מדגם An-12

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי אוקראינה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1906
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1984
סטודיו

[250px|ממוזער|שמאל|"האטלייה, מחצית אחת" מאת [קארל לארסון]]
ממוזער|250px|שתי אמניות בסטודיו לציור, ציור משנת 1879
[250px|ממוזער|שמאל|"בסטודיו", ציור מאת Marie Bashkirtseff, [1881]]

**סטודיו** הוא חדר עבודה של אמן, אומן או עובד. מקור המושג בלטינית, משורש שמשמעותו ללמוד, התגלגל לאיטלקית במשמעות חדר לימודים, ומאיטלקית לשפות אחרות במשמעותו הנוכחית.

מושג מקביל, **אָטֶליֶיה** (atelier) מקורו בצרפתית ומשמעותו סדנה. במקור, סדנת נגר. כיום המושג אטלייה מקובל לתיאור סטודיו של אמנים ושל מעצבי אופנה. בעבר אטלייה קושר גם עם סדנאות של אלכימאים ושל מכשפים.

במושג "סטודיו" משתמשים גם כשם עצם קיבוצי לתיאור מעביד וכלל העובדים עמו באותו סטודיו. שימוש כזה מקובל בתחומים רבים: אדריכלות, ציור, קדרות, פיסול, צילום, עיצוב גרפי, סקרפבוקינג, קולנוע, אנימציה, רדיו, טלוויזיה, אולפני הקלטות, מחול, תיאטרון.

## סטודיו של אמן
ממוזער|סטודיו של אמן, ציור משנת 1800

במאות ה-15 עד ה-19 סטודיו של אמן מצליח כלל את האמן וכל עוזריו, תלמידיו וחניכיו אשר יצרו יחד יצירות שהוצאו לשוק תחת שם האמן או תויגו "מהסטודיו של...". זו הייתה דרך העבודה המקובלת באירופה מימי הביניים ונפוצה גם במקומות אחרים. באירופה הימי-ביינמית שיטה זו נתמכה על ידי כללי הגילדות. הכשרת השוליות החלה בגיל צעיר, בסביבות שתים עשרה, כשסיימו את הכשרתם עבדו כעוזרי האמן, לעיתים הפכו בהמשך לאמן עצמאי. שיטת הגילדות הוחלפה בהמשך בשיטה האקדמית, אך עדיין נמצאו אמנים שהכשירו שוליות בתשלום או סטודנטים ששילמו לאמן שכר לימוד. גם כיום קיימים בתי ספר לאמנות ב"שיטת האטלייה", בדרך כלל מדובר בצייר או פסל מקצועי המכשיר קבוצת סטודנטים קטנה.

## סוגי סטודיו נוספים
* בתי ספר למשחק או לאמנויות הבמה ככלל, מכונים לעיתים "סטודיו למשחק".
* סטודיו לקדרות הוא סדנה של אמן יחיד, בניגוד למפעל קדרות.
* אולפנים מסוגים שונים מכונים לעיתים "סטודיו". בין השאר אולפני הפקה והקלטה של תוכניות רדיו, טלוויזיה ופרסומות, כמו גם אולפני אנימציה וקומיקס.
* אולפני עיבוד ועריכה של וידאו וסאונד עשויים להיקרא סטודיו, ולכלול ביצוע עבודות מאסטרינג, פוסט-פרודקשן, עריכת וידאו ועוד.
* סטודיו לצילום הוא בית עסק העוסק בצילום, כולל לעיתים מעבדת צילום העוסקת בפיתוח סרטי צילום ובהדפסת תמונות, עשוי להפיק מוצרי צילום (הדפסת תמונות למזכרות או מתנות על גבי חפצים כגון ספלים, חולצות, לוחות שנה וכדומה) ולמכור מצלמות, ציוד צילום (מבזקים, חצובות ועוד) ואלבומי תמונות.
* סטודיו למחול, לאמנויות לחימה, ליוגה וכדומה, הוא אולם אימונים, המכיל ציוד מתאים לסוג הספורט הנערך בו. לעיתים נעשה שימוש כללי יותר במונח, לתיאור בית ספר למחול, ליוגה וכדומה, על כל מוריו, ציודו, תלמידיו והקורסים המועברים בו.

## שימוש במושג סטודיו בהקשרים אחרים
* **דירת סטודיו**  היא דירה בה רוב פונקציות המגורים מרוכזות בחלל יחיד, אליו מתייחס המינוח "סטודיו". חלל זה משמש כחדר שינה, חדר מגורים ומטבח. חדר הרחצה נפרד מהחלל המרכזי, כולל לרוב שירותים ומקלחת, ללא אמבטיה. דירות סטודיו יהיו בדרך כלל קטנות. קיימות גם דירות סטודיו גדולות, אליהן מתייחסים לעיתים במונח "דירות לופט".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות
קטגוריה:חדרים
אריק סטונסטריט

**אריק סטונסטריט** (באנגלית: **Eric Stonestreet**; נולד ב-9 בספטמבר 1971) הוא שחקן אמריקאי זוכה שני פרסי אמי לשנת 2010 ו-2012 על תפקידו כקמרון טאקר בסדרה הקומית הפופולרית "משפחה מודרנית".

## ביוגרפיה
סטונסטריט נולד בקנזס סיטי שבקנזס, למד לימודים אקדמאיים באוניברסיטת קנזס ולימודי משחק ב"תיאטרון האימונים השני" שבשיקגו.
עבר להתגורר בלוס אנג'לס כדי לפתח קריירת משחק והתגלה בסדרת הפשע "CSI" בתפקיד הטכנאי רוני לייטר ובקומדיה "בנות יישארו בנות".
משנת 2009 התפרסם סטונסטריט וקיבל שבחים רבים בזכות הופעותיו בסדרה הקומית המצליחה "משפחה מודרנית" בתפקיד קמרון טאקר.
סטונסטריט זכה על התפקיד בשני פרסי אמי לשחקן הקומי המשני הטוב ביותר והועמד לשני פרסי גלובוס הזהב.

בשנת 2011 הופיע בקומדיה "מורה רעה" בתור השותף לחדר של המורה אליזבת האלסיי (קמרון דיאז), באותה שנה השתתף בעונה הראשונה של "סיפור אימה אמריקאי" בתפקיד אורח.

בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המתח "הדירה" לצד ונטוורת' מילר וג'יימס מרסדן.

## פילמוגרפיה
* כמעט מפורסמים (2000)
* בנות יישארו בנות (2003)
* איילנד (2005)
* סיפורי ארצות הברית (2007)
* לילות L.A (2008)
* מעודדות הנינג'ה (2008)
* מורה רעה (2011)
* חשבון משותף (2013)
* הדירה (2015)
* באישור (2016)
* החיים הסודיים של חיות המחמד (2016) - דיבוב
* החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019) - דיבוב

### טלוויזיה
* "CSI&lrm;"  (2001–2005)
* משפחה מודרנית (2009–2020)
* *American Auto* (2023)
* סנטה במשרה חלקית – ההרפתקה ממשיכה (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנזס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
משחק מלא (ברידג')

"**משחק מלא**" הוא הכרזה של חוזה בגובה של לפחות 3NT שאינה הכרזת סלאם. החוזים הבאים הם חוזים של משחק מלא:
5NT, 4NT, 3NT, 4, 4, 5, 5, 5 ו 5.
על הכרזת וביצוע משחק מלא מקבלים תוספת נקודות.

הניקוד שמקבלים בתחרות ברידג' עבור ביצוע חוזים של משחק מלא (ללא לקיחות עודפות) הם:

## ראו גם
* סלאם (ברידג')
* משחק חלקי (ברידג')
* 2 על 1 מחייבת למשחק מלא
* הכתבה "הכרזות הזמנה למשחק מלא" באתר "מגזין ברידג'-טיפים וכתבות" (לא-מסחרי)
*הכתבה "משחק חלקי, משחק מלא, סלאם – התפלגות סטטיסטית ועוד" באתר "מגזין ברידג'-טיפים וכתבות" (לא-מסחרי)

קטגוריה:ברידג'
אנדורה במשחקים הפאראלימפיים

**[[אנדורה]]** ערכה את הופעת הבכורה ב במשחקי החורף ומשתתפת בהם בקביעות מאז המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002). במשחקי הקיץ השתתפה אנדורה לראשונה ב והייתה זו הפעם היחידה בה לקחה חלק במשחקים.

כל ספורטאיה של אנדורה במשחקי החורף התחרו בסקי אלפיני בלבד, אולם השתתפותם במשחקים הייתה סמלית בלבד. ספורטאי המשלחת מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הצליחו להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים. 

## ראו גם
* אנדורה במשחקים האולימפיים
* אנדורה במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:אנדורה: ספורט
אונייה מדרגה שלישית

שמאל|ממוזער|250px|אונייה מדרגה שלישית מצטרפת אל חברותיה לשייטת ליד מצודת אליזבת, ג'רזי. ציור מאת פיטר מונמי (1681-1749).
**אונייה מדרגה שלישית** (באנגלית: **Third-rate**) היה הכינוי בו השתמשו בצי המלכותי הבריטי כדי לאפיין אוניית קו בעלת שני סיפוני תותחים, שנשאה (מאז 1720) בין 64 ל-80 תותחים ימיים. ניסיון השנים לימד את הבריטים, כי אוניות מדרגה שלישית משלבות תכונות שיט (מהירות, קלות תפעול), עוצמת אש ועלות כספית בצורה טובה יותר מאוניות שאר הדרגות. על כן, אף על פי שאוניות מדרגות ראשונה ושנייה היו גדולות ובעלות עוצמת אש גדולה יותר, אלו מן הדרגה השלישית היו הנפוצות ביותר.

## הדירוג

כאשר הונהגה לראשונה שיטת דירוג אוניות המלחמה ב-1620, אופיינה אונייה מדרגה שלישית כמי שצוותה מונה 200 איש לפחות, אך לא יותר מ-300; קודם לכן נקראו אוניות מסוג זה בשם "אוניות בינוניות" (middling ships). ב-1660 הוחלף הקריטריון ממספר אנשי הצוות למספר התותחים המונחים על עגלות, ואוניות מדרגה שלישית הוגדרו כמי שנושאות בין 48 ל-60 תותחים. במפנה המאות הגדילו את המספר, ואונייה מדרגה שלישית נחשבה לזו הנושאת יותר מ-60 תותחים, אונייה מדרגה שנייה בין 90 ל-98, אונייה מדרגה ראשונה – 100 תותחים ומעלה, ואונייה מדרגה רביעית בין 48 ל-60. עד המחצית השנייה של המאה ה-18 מנה צוותן בין 500 ל-720 איש.

אוניות מדרגה שלישית היו הרבות ביותר בצי, משום שבקטגוריה זו נכללה אוניית 74 התותחים (Seventy-four), זו שהפכה עם הזמן לאונייה המלחמה הנפוצה ביותר הן בצי המלכותי הן בציי מדינות אחרות. השטת האונייה הייתה קלה הרבה יותר בהשוואה לאונייה מדרגה ראשונה או שנייה, ובעוצמת האש שעמדה לרשותה יכלה להשמיד כל אוניית אויב בקרב אחת-מול-אחת להוציא אונייה תלת-סיפונית. הפעלתה של אונייה מדרגה שלישית הייתה גם זולה יותר.

שיטת דירוג זו הייתה נהוגה בצי המלכותי בלבד, אך עדיין ניתן להיתקל בסופרים בריטיים ואחרים, המשתמשים במונח "אונייה מדרגה שלישית" כשהם מתייחסים לאוניית-74 צרפתית (אף על פי שלצי הצרפתי הייתה שיטת סיווג משלו, בעלת חמש דרגות או rangs). עד סוף המאה ה-18 אופיינו אוניות קו בדרך כלל על פי מספר תותחיהן, כשלפעמים משמש המספר עצמו כשם הסוג, כמו בביטוי "שייטת של שלוש אוניות-74" ("a squadron of three 74s"). שיטת הדירוג שונתה ב-1817, והוסיפה להתקיים עד סוף עידן המפרשים.

## לקריאה נוספת

* Rodger, N.A.M. *The Command of the Ocean, a Naval History of Britain 1649-1815.* London, 2004.
* Bennett, G. *The Battle of Trafalgar*. Barnsley, 2004.
* Winfield, Rif. *British Warships in the Age of Sail: 1603-1714.* Barnsley, 2009.
* Winfield, Rif. *British Warships in the Age of Sail: 1714-1792.* Barnsley, 2007.
* Winfield, Rif. *British Warships in the Age of Sail: 1793-1817.* 2nd edition. Barnsley, 2008.


דרגה שלישית
הנס המלכותי של אור

שמאל|ממוזער|300px|הנס המלכותי של אור
**הנס המלכותי של אוּר** (באנגלית: **Standard of Ur**) המכונה גם "נס הקרב של אור" הוא מוצג ארכאולוגי שומרי שהתגלה בבית קברות מלכותי בעיר אוּר.

הנס הוא לוח עשוי מצדפות, אבן גיר, אספלט ולפיס לזולי. 

הנס המלכותי מוצג כיום במוזיאון הבריטי והוא שחזור שנעשה על סמך החלקים שנמצאו כמו גם העתקת שעווה של קטעים מהעפר.

## היסטוריה
הנס המלכותי נמצא באחד הקברים המלכותיים הגדולים של אור המיוחס למלך אור-פאבילסאג (Ur-Pabilsag). אור פאבילסאג נפטר בשנת 2550 לפני הספירה לערך. הנס המלכותי מתוארך לשנים 2400–2600 לפני הספירה.

סיר לנרד וולי מצא בחפירותיו בעיראק בשנים 1928-1927 את המוצג בפינת חדר כשהוא מונח בסמוך לכתפו של אדם שאולי החזיק אותו על מוט. זו הסיבה שלנרד וולי נתן למוצג את הכינוי נס. 

## מראה
בכל צד יש שלוש שורות. על פי נושאי הציור זכה צד אחד לכינוי "שלום" והצד השני לכינוי "מלחמה". כל הדמויות מוצגות בפרופיל (בדומה לציורים ממצרים של אתה תקופה).

;הצד המתאר מלחמה
**בפאנל התחתון** נראות ארבע מרכבות מלחמה הרתומות לחמורים (סוסים הוכנסו לאזור רק סמוך לאותה תקופה או מייד אחריה), בכל אחת מהן נוהג רכב ועומד לוחם המצויד בחנית או גרזן. הגלגלים מוצקים (ולא גלגלי חישורים שהומצאו בתקופה מאוחרת יותר), המרכבות מתוארות משמאל לימין ממצב עמידה למצב דהירה. מתחת לשלוש מהמרכבות מוטלים אויבים פצועים.

**בפאנל האמצעי**, במרכז מתואר הקרב עצמו בו מנצחים חיילי המלך, בצד שמאל חיילים חמושים החובשים קסדות שכדוגמתן נמצאו בקברים סמוכים, בצד ימין אויבים מובסים המובלים כשבויים וחלקם פצועים. 

**בפאנל העליון**, במרכז מוצג המלך, גדול יותר מאשר שאר הדמויות וראשו פורץ מחוץ לגבול הפאנל על מנת להציג את גדולתו ועוצמתו. מאחוריו שומרי ראשו ואחריהם מרכבת המלך. בפני המלך חיילים מובילים שורה של שבויים, כולם מצוירים בעירום, כבולים, פצועים ומדממים, תיאור המציין תבוסה והשפלה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אור (עיר)
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
מק וילקינס

**מוריס "מק" וילקינס** (בגרמנית: **Maurice "Mac" Wilkins**; נולד ב-15 בנובמבר 1950) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) ושיאן עולם בזריקת דיסקוס. היה לזורק הדיסקוס הראשון בעולם שזרק למרחק של יותר מ-70 מטר.

## ביוגרפיה
וילקינס נולד ביוג'ין שבאורגון. בשנת 1973 זכה במדליית זהב באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) בזריקת דיסקוס.

### שיאן עולם
בתחרות שנערכה בוולנאט, קליפורניה ב-24 באפריל 1976 קבע וילקינס בזריקת דיסקוס שיא עולם חדש של 69.18 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של בן ארצו ג'ון פאוול (69.08 מטר). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן חוזה קליפורניה ב-1 במאי הוא שיפר שלוש פעמים את שיאו העולמי, 69.80 מטר, 70.24 מטר ו-70.86 מטר ובכך היה לזורק הדיסקוס הראשון בעולם שזרק למרחק של יותר מ-70 מטר. שיאו זה החזיק מעמד כשנתיים לאחר שנשבר על ידי וולפגנג שמידט ממזרח גרמניה (71.16 מטר).

### אלוף אולימפי
אל אולימפיאדת מונטריאול (1976) הגיע וילקינס כשיאן עולם ובמשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 67.50 מטר, לפני וולפגנג שמידט (66.22 מטר) וג'ון פאוול (65.70 מטר). 

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חוזה, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה וילקינס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.30 מטר.

בגלל החרם האמריקאי על אולימפיאדת מוסקבה (1980) נמנע מווילקינס להגן על תוארו. שבועיים לפני פתיחת המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-9 ביולי הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש ואת תוצאת השנה בעולם של 70.98 מטר, 18 ס"מ משיא העולם והוכיח שיכול היה לזכות במדליית הזהב ולהגן על תוארו, מאחר שזוכה מדליית הזהב ויקטור רשופקין מברית המועצות קבע תוצאה של 66.64 מטר.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בשנת 1983 סיים וילקינס רק במקום עשירי בתוצאה חלשה עבורו של 61.46 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 62.58 מטר. 

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה וילקינס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.30 מטר, אחרי רולף דנברג ממערב גרמניה (66.60 מטר) ולפני ג'ון פאוול (65.46 מטר).

## תארים והישגים
* בסך הכל קבע וילקינס 4 שיא עולם בזריקת דיסקוס
* בסך הכל זכה וילקינס ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בזריקת דיסקוס.

## שיאים אישיים
* הדיפת כדור ברזל: 21.06 מטר (1977)
* זריקת דיסקוס: 70.98 מטר (1980)
* יידוי פטיש: 63.65 מטר (1977)
* הטלת כידון: 78.43 מטר (1970)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:יוג'ין (אורגון): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אורגון
קטגוריה:זורקי דיסקוס אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: זריקת דיסקוס (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אורגון: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
אנה ויצמן

**אנה (אנושקה) (חנה) ויצמן** (1886, מוטול, פלך פינסק, האימפריה הרוסית – 17 בפברואר 1963, רחובות) הייתה פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע. אחותו של חיים ויצמן.

## ביוגרפיה
נולדה בעיירה מוטול שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית, בחבל פּוֹלֶסיה (כיום בבלארוס), בתם של רחל לאה לבית צ'מרינסקי ושל עוזר ויצמן, סוחר יערות וחסיד סטולין. מצד אביה הייתה אחייניתו של עסקן החינוך חיים פיאלקוב; קרוב משפחה אחר היה הסופר חיים צ'מרינסקי (ר' מרדכילע). כמו שנים עשר אחיה ואחיותיה, הכימאי משה ויצמן, הכימאי, הפעיל הציוני ונשיא מדינת ישראל חיים ויצמן, הרופאה מינה ויצמן והמוזיקאית גיטה דוניה-ויצמן, אף היא קיבלה חינוך מסורתי וכללי, וכמו שבעה מאחיה פנתה לקריירה מדעית, בעצת אביה.

את חוק לימודיה התיכוניים השלימה בקייב ולאחר שקיבלה תעודת בגרות החלה בלימודי דוקטורט בכימיה בציריך. כשסיימה את לימודיה חזרה לרוסיה על מנת להיפרד מאמה ולהצטרף לאחיה חיים ויצמן במנצ'סטר, אך אז פרצה מלחמת העולם הראשונה והדבר עיכב את הקריירה שלה. קודם עבדה במכון קסקון שבמוסקבה ולאחר מכן שירתה את המחקר והמדע לצד אחיה במנצ'סטר.

בשנת 1932 עלתה לארץ ישראל ובשנת 1934 החלה לעבוד במכון זיו, לימים מכון ויצמן למדע. ויצמן התמחתה והתמקצעה בחקר הסינתזה האורגנית והביוכימיה כל חייה. בזמן מלחמת העולם השנייה עסקה בסינתזה של חומרים אנטי-מלריים ובגומי סינתטי. בנוסף חקרה את צמחי הארץ והאפשרות להפיק מהם חומרים פרמצבטיים.
עם פרישתה בשנת 1959 מונתה לפרופסור אמריטה. בכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה לפרופסור במכון ויצמן למדע.
בשנים האחרונות לחייה התגוררה עם אחותה הצעירה ד"ר מאשה ויצמן ברחובות.

ויצמן השתתפה בחוג ספרותי שהקים הד"ר ליאוניד דולז'נסקי. נפגשו בביתו ברחביה (אחת לחודש) אנשי מדע ואנשי רוח כדי לקרוא בצוותא שירה רוסית קלאסית, בעיקר את פושקין. בין אנשי החוג היה הפרופ' משה ויצמן

Anna Weizmann-1.jpg|שילוט לזכרה במעבדת חיים ויצמן במכון ויצמן
Anna Weizmann-4.jpg|תמונתה במעבדת חיים ויצמן

## קישורים חיצוניים

* , 
*  שיחה עם אנה ויצמן במעבדה של חיים ויצמן, ארכיון המדינה (התחלה 4:53 עד 8:43)

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:חיים ויצמן
אנה
קטגוריה:מלריולוגיות
קטגוריה:כימאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
מועצת הצי (1964–הווה)

**מועצת הצי** (באנגלית: **Navy Board**) היא הגוף האחראי, **מאז 1964**, לניהול המבצעי והאסטרטגי של הצי המלכותי הבריטי. היא כפופה למועצת האדמירליות  ומשמשת הזרוע המבצעת שלה. בראש מועצת הצי עומד לורד הים הראשון וראש מטה הצי, וחברים בה לורד הים השני וסגן ראש מטה הצי , ראש אגף כוח אדם , ראש אגף לוגיסטיקה של הצי, מפקד חיל הנחתים המלכותי וקציני-צי בכירים נוספים. 

מ-1546 עד 1832 הייתה מועצת הצי גוף נפרד מן האדמירליות; היא נקראה בראשיתה Council of the Marine Causes ולימים הוחלף שמה ל-Navy Board. מועצת הצי ההיסטורית  מנתה שבעה פקידים בכירים, והיא הייתה אחראית לניהול האדמיניסטרטיבי של הצי, כמו תקציב ושכר, בניית אוניות, תיקון אוניות, אספקה לאוניות ושירותי רפואה באוניות. בראש המועצה עמדו לפי סדרם: הלפטננט של האדמירליות (1546–1557), גזבר הצי וחבר המועצה (1557–1660) ופקיד החשבונות של הצי וחבר המועצה (1660–1832). הניהול המבצעי והאסטרטגי של הצי היה בידי האדמירליות. המועצה פורקה ב-1832.

## ראו גם
* מועצת הצי (1546–1832) 
* המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת

## הערות שוליים

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
ייחוס (זכויות יוצרים)

[ממוזער|100 פיקסלים|סמליל ייחוס ברישיון של [Creative Commons]]
**ייחוס** (באנגלית: **Attribution**) בתחום זכויות היוצרים היא זכות משפטית שנתונה ליוצר של יצירה מקורית. הזכות מכונה "זכות מוסרית", בצד הזכות לשלמות היצירה, אך היא זכות משפטית לכל דבר. משמעות הזכות היא כי כאשר משתמשים ביצירה מוגנת, יש להזכיר את שם היוצר באופן ראוי.

סעיף 46 לחוק זכות יוצרים, התשס,ח-2007 קובע כי: "זכות מוסרית ביחס ליצירה היא זכות היוצר – (1) כי שמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה הראויים בנסיבות העניין;"

הזכות נתונה ליוצרים של יצירות מסוגים שונים, כמו יצירה אמנותית, יצירה ספרותית, יצירה דרמטית ויצירה מוזיקלית, אבל איננה נתונה למתכנתים, וזאת לפי סעיף 45 לחוק זכות יוצרים.

הזכות המוסרית היא זכות אישית, ולכן אינה ניתנת להעברה, ולכן אי אפשר למכור אותה (כך לפי סעיף 45(ב) לחוק). עם זאת, יוצר יכול לוותר עליה מרצונו, למשל במקרה של סופר צללים. הזכות קיימת כל עוד היוצר חי, ועוד 70 שנה לאחר מכן, כלומר כל עוד קיימת זכות יוצרים ביצירה. לאחר מות היוצר, הזכות אינה עוברת ליורשים, אבל בני המשפחה הגרעינית יכולים להגיש תביעה בגין הפרת הזכות (גם אם אינם היורשים).

קטגוריה:קניין רוחני
קטגוריה:מונחים משפטיים
אליפות העולם בסיף

**אליפות העולם בסיף** (באנגלית: **The World Championships in Fencing**) היא תחרות סיף שנתית, המנוהלת על ידי התאחדות הסיף הבינלאומית, שנייה בחשיבותה רק לתחרויות הסיף במשחקים האולימפיים. לראשונה נערך האירוע בשנת 1937 בפריז, צרפת ולמעט תקופת מלחמת העולם השנייה (האליפות חודשה בשנת 1947) נערך בכל שנה. הסייפים מתחרים בשלושה מכשירים ברומח, בדקר ובחרב.

בשנת 1921 החלו תחרויות סיף באירופה שנחשבו כאליפות אירופה בסיף. לבקשתה של איטליה הוחלט בשנת 1937 שהתחרויות שנערכו משנת 1926 יחשבו אף הן כאליפויות עולם וכך מתייחסים אליהן.

בשנים בהן נערכות האולימפיאדות, תחרויות הסיף שלהן נחשבות כאליפות עולם בסיף לכל דבר. מאולימפיאדת סידני (2000), נערכות תחרויות גביע העולם בסיף, בשנים שבהן נערכים המשחקים האולימפיים.

## רשימת התחרויות הבינלאומיות טרום אליפויות העולם
*1921 : פריז, 
*1922 : פריז,  ואוסטנדה,  
*1923 : האג, 
*1925 : אוסטנדה, 
*1926 : בודפשט,  ואוסטנדה, 
*1927 : וישי, 
*1929 : נאפולי, 
*1930 : לייז', 
*1931 : וינה, 
*1932 : קופנהגן, 
*1933 : בודפשט, 
*1934 : ורשה, 
*1935 : לוזאן, 
*1936 : סן רמו, 

## רשימת אליפויות העולם

## אלופות ואלופי העולם
### רומח

## מספר המדליות המצטבר שזכו בהן המדינות
(כולל את המדליות מאליפות העולם 2025)

## הסייפים שזכו במספר המדליות הרב ביותר
בטבלה סייפים, גברים ונשים (ורוד) שזכו במספר המדליות הרב ביותר באליפויות העולם בתחרות האישית ובנוסף גם בתחרות הקבוצתית.

## קישורים חיצוניים

* איגוד הסיוף הבינלאומי (צרפתית, אנגלית, ספרדית)

קטגוריה:תחרויות סיף
סיף
אטלנטיס מכנסמרובע

**אטלנטיס מכנסמרובע** (באנגלית: **Atlantis SquarePantis**) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2007 בבימויו של אנדרו אוברטום ששודר לראשונה בארצות הברית ובקנדה ב-12 בנובמבר 2007. הסרט ידוע גם כפרק 92 בסדרה (עונה 5, פרק 12). הסרט לא הופץ בישראל מסיבות לא ידועות.

הסרט הוא קומדיה מצוירת בעלת מוטיבים של הרפתקאות דמיוניות. התסריט נכתב על ידי קייסי אלכסנדר, זאוס סרבס, סטיבן בנקס ודני מיכאלי.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט עוקבת אחר בובספוג וחבריו, אשר יוצאים למסע בעיר האבודה אטלנטיס לאחר שבובספוג ופטריק מצאו את חציו האבוד של הקמיע של אטלנטיס, פריט עתיק יומין
היוצר המוציא אוטובוס ממערבולת. הם עולים על האוטובוס, בלי ידיעה שפלנקטון נמצא בתוך תא הכפפות. בהגיעם אל אטלנטיס, לורד הוד מלכותו (דייוויד בואי בתפקיד אורח) מציג להם את נפלאות העיר, בין היתר את הכספת, את המעבדה ואת המוזיאון.
לאחר שלורד הוד מלכותו מסיים בהצגת העיר לחבריו של בובספוג, הוא מוביל את בובספוג ופטריק אל "הבועה הכי זקנה", פריט חשוב ויקר לאטלנטיס ולתושביה. פלנקטון מתכנן להשתלט על העיר אטלנטיס, ובינתיים הצליח למצוא את הארסנל הצבאי של אטלנטיס.

כשבובספוג ופטריק מגיעים אל "הבועה הכי זקנה", הם מובילים לפיצוצה שלא מתוך כוונה, אלא על ידי הבזק מן המצלמה שלהם. בעת הארוחה, בובספוג ופטריק נלחצים, מאחר שהם פוצצו נכס חשוב לעיר אטלנטיס. המלך מסביר להם כי הבועה שהם ראו היא למעשה העתק של הבועה המקורית, ומציג את הבועה המקורית בתוך צנצנת אטומה. פטריק, שולף את מצלמתו ומפוצץ את הבועה מן ההבזק. המלך של אטלנטיס זועם וקורא לצבא האטלנטי כדי שיילכדו אותם ואת חבריהם. בינתיים פלנקטון אורב בחוץ עם טנק ירוק ומחומש. כשכולם יוצאים החוצה ממנוסה מהצבא האטלנטי, הם רואים את הטנק. פלנקטון מזהיר אותם שיש לו את "הנשק הכי קטלני בארסנל האטלנטי" ושהוא יהיה המלך החדש של אטלנטיס. לאחר שפלנקטון מכין את הנשק לירי, מסתבר שה"נשק" הוא בעצם מכונה יורה גלידה שאיננה פוגעת באיש. פלנקטון המיואש מנסה לברוח אך המלך תופס אותו, בעודו חושב כי פלנקטון הוא "גרגר מדבר", וטוען כי פלנקטון ישמש בתור תחליף מצוין לבועה.

בסוף הפרק פלנקטון הופך למוצג במוזיאון האטלנטי, ובובספוג וחבריו חוזרים אל ביקיני בוטום. המלך דורש ממשרתיו לזרוק את הקמיע, בטענה ש"תושבי אטלנטיס אינם מסוגלים לחוות עוד אורחים כמו אלו".

## צוות המדבבים והדמויות
### דמויות ראשיות
* טום קני - בובספוג מכנסמרובע.
* ביל פייגרברייק - פטריק סטאר.
* קלנסי בראון - יוג'ין קראב.
* רוג'ר בומפאס - סקווידוויד טנטקלס.
* קרולין לורנס - סנדי צ'יקס.
* דאג לורנס - שלדון פלנקטון.
* דייוויד בואי - L.R.H., Lord Royal Highness (בתרגום חופשי: לורד הוד מלכותו).

### דמויות משניות
*טום קני - פאצ'י הפיראט.
*פול טיביט - פוטי התוכי.

## פסקול

## ראו גם
*בובספוג מכנסמרובע
*בובספוג: הסרט
*בובספוג מכנסמרובע – דמויות

## קישורים חיצוניים

* [האתר הראשי של הסדרה והסרט באתר [ניקלודיאון] האמריקאי]

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:בובספוג מכנסמרובע - סרטים
קטגוריה:פרקי טלוויזיה: בובספוג מכנסמרובע
משחק חלקי (ברידג')

**משחק חלקי** הוא הכרזת חוזה נמוך מחוזה של 3NT בברידג'. משחק חלקי הוא נמוך ממשחק מלא. על ביצועו מקבלים הרבה פחות נקודות מאשר על ביצועו של משחק מלא. מספר הנקודות שמקבלים על ביצועו זהה במצב פגיע ובמצב לא פגיע.

הניקוד שמקבלים בתחרות ברידג' עבור ביצוע חוזים של משחק חלקי (ללא לקיחות עודפות) הם:
* עבור חוזה של 1 או 1 מקבלים 70 נקודות. עבור חוזה בגובה 2 באותן סדרות מקבלים 90 נקודות ועבור ביצוע חוזה בגובה 3 110 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 20 נקודות.
* עבור חוזה של 1 או 1 מקבלים 80 נקודות. עבור חוזה בגובה 2 באותן סדרות מקבלים 110 נקודות ועבור ביצוע חוזה בגובה 3 140 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 30 נקודות.
* עבור ביצוע חוזה של 1NT מקבלים 90 נקודות. על ביצוע חוזה של 2NT מקבלים 120 נקודות, כלומר על כל לקיחה נוספת מעל 7 לקיחות מקבלים 30 נקודות.

## ראו גם
* משחק מלא (ברידג')
* סלאם (ברידג')

קטגוריה:ברידג'
מוראד אבו ענזה

**מוראד אבו ענזה** (בערבית: **مراد أبو عنزة**; נולד ב-8 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי-בדואי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל צעירי טייבה.

## ביוגרפיה וקריירה

אבו ענזה נולד ברהט למשפחה ממוצא בדואי-ישראלי. בן דודו הוא האתלט מוחמד אבו ענזה.

שיחק במחלקת הנוער של מכבי קריית גת, ובשנת 2006 עבר לשחק בהפועל בני לוד. בעונת 2010/2011 כבש 15 שערים בחצי הראשון של העונה בליגה הלאומית, ובעקבות כך הושאל בחלון ההעברות של ינואר לקבוצת מכבי פתח תקווה, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-14 בפברואר 2011 כאשר נכנס כמחליף במשחק מול הפועל תל אביב. בעונת 2011/2012 חזר אבו ענזה לבני לוד, וכבש 19 שערים בליגה הלאומית, אך קבוצתו לא הצליחה לעלות לליגת העל אף על פי שנאבקה על ההעפלה עד למחזור האחרון.

בעונת 2012/2013 הושאל אבו ענזה למועדון ספורט אשדוד. במשחק הבכורה שלו באשדוד כבש אבו ענזה צמד בניצחון קבוצתו 2–0 על הפועל רמת השרון. בסך הכל כבש בעונה זו שישה שערים בליגת העל, ובסופה חזר לבני לוד. בעונת  כבש 15 שערים במדי בני לוד בליגה הלאומית, ולקראת עונת 2014/2015 חתם שוב במועדון ספורט אשדוד. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.

ב-30 ביוני 2015 חזר להפועל בני לוד וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון, ובה הבקיע שלושה שערים ב-29 הופעות בליגה הלאומית. ב-14 ביולי 2016 חתם בהפועל עכו, שירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת. בעונת 2016/2017 כבש חמישה שערי ליגה ב-29 הופעות, וסייע לקבוצתו לשוב לליגת העל מהמקום השני בטבלה.

ב-23 ביולי 2017 חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, במדיה כבש שני שערים ב-18 הופעות, וב-17 בינואר 2018 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א', ובמדיה כבש ארבעה שערים בתשע הופעות עד תום העונה, וסייע לקבוצה לעלות לליגה הלאומית.

בנובמבר  חזר לקדנציה שלישית בהפועל בני לוד, ובעונת 2018/2019 כבש שמונה שערים בליגה הלאומית.

ב-27 בדצמבר 2020 חזר אבו ענזה להפועל אום אל-פחם, אך בפברואר 2021, לאחר שלושה חודשים וחמש הופעות ליגה בלבד, ירד לליגה א' וחתם במדי מכבי טמרה, במדיה שיחק עד לתום העונה, עם 14 הופעות ליגה.

בעונת  הצטרף אבו ענזה לבית"ר נורדיה ירושלים. בסוף נובמבר  הצטרף לעירוני כסייפה.

## חיים אישיים
אבו ענזה נשוי ומתגורר בתל שבע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי טמרה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר נורדיה ירושלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:תל שבע: אישים
קטגוריה:רהט: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
כריסטיאן דוריולה

**כריסטיאן דוריולה** (בצרפתית: **Christian D'Oriola**; 3 באוקטובר 1928 – 29 באוקטובר 2007) היה סייף צרפתי. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות, מהן 4 זהב. הוא אלוף עולם בעל 11 מדליות, מהן 8 זהב.

בשנת 2001 התאחדות הסיף הבינלאומית קבעה שדוריולה הוא הסייף הטוב ביותר במאה ה-20 וזאת בשל זריזות ידיו, הטכניקה המופלאה שלו, עבודת רגליו, תגובותיו המידיות וכושר ההמצאה שלו.

## ביוגרפיה
דוריולה נולד בפרפיניאן.

### אלוף עולם
באליפות העולם בסיף שנערכה בליסבון, פורטוגל בשנת 1947 זכה דוריולה בשתי מדליות זהב בתחרות רומח אישי ובתחרות רומח קבוצתי.

באולימפיאדת לונדון (1948) זכה דוריולה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות ברומח קבוצתי ומדליית כסף בתחרות רומח אישי.

באליפות העולם בסיף שנערכה בקהיר, מצרים בשנת 1949 זכה דוריולה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות רומח אישי ובכך הגן על תוארו ומדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי ובאליפות העולם בסיף שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1951 הוא זכה במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה דוריולה בשתי מדליות זהב, בתחרות ברומח אישי ובתחרות ברומח קבוצתי. 

באליפות העולם בסיף שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1953 זכה דוריולה בשתי מדליות זהב בתחרות רומח אישי ובתחרות רומח קבוצתי, באליפות העולם בסיף שנערכה בלוקסמבורג בשנת 1954 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות רומח אישי ובכך הגן על תוארו ומדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי ובאליפות העולם בסיף שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1955 הוא זכה במדליית כסף בתחרות רומח אישי.

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דוריולה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות ברומח אישי והגן על תוארו ומדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי.

באליפות העולם בסיף שנערכה בפילדלפיה, ארצות הברית בשנת 1958 זכה דוריולה במדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי.

באולימפיאדת רומא (1960) זכה דוריולה לכבוד לשאת את דגל צרפת בטקס הפתיחה של המשחקים. בתחרויות עצמן הוא סיים במקום שמיני בתחרות רומח אישי, במקום חמישי בתחרות רומח קבוצתי ובמקום תשיעי בתחרות דקר קבוצתי.

## משפחתו
פייר ז'ונקר דוריולה, הוא בן דודו של דוריולה והוא אלוף אולימפי ברכיבה על סוסים, בעל 4 מדליות מהן 2 זהב ו-2 כסף ב-5 אולימפיאדות.

בשנת 2007 נפטר דוריולה בנים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מצרפת
קטגוריה:נושאי דגל צרפת באולימפיאדה
קטגוריה:סייפים צרפתים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1928
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2007
ספורט עממי

**ספורט עממי** הוא פעילות ספורט שהדגש בה אינו על הישגים טובים יותר, כפי שמתאפיין ספורט תחרותי, אלא על השתתפות רחבה ככל האפשר של פעילים, כולל כאלה שספורט איננו חלק מעיסוקם היומיומי. 

בנוסף לאירועי ספורט שכל מטרתם היא ספורט עממי, פעמים רבות נערכים אירועי ספורט בשני מסלולים מקבילים: מסלול תחרותי ומסלול עממי. תחומים נפוצים של ספורט עממי הם צעדה, מחול וריקודי עם, מרוץ ורכיבת אופניים.

מפעלי ספורט עממי בולטים בישראל, המאורגנים על ידי איגוד הספורט "הפועל", הם צליחת הכנרת, מרוץ הקפת התבור וצעדת הנגב. מפעלי ספורט עממי נוספים מאורגנים על ידי רשויות מקומיות רבות בישראל.

## ראו גם
*הספורטיאדה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ספורט
עממי
רוברט היל

**רוברט פ. היל** (באנגלית: **Robert F. Hill**; 14 באפריל 1886 באונטריו, קנדה – 18 במרץ 1966 בלוס אנג'לס, קליפורניה) היה במאי, תסריטאי, ושחקן קנדי מתקופת הסרטים האילמים. פעל בין 1915 ל-1966.

היל פעל תחת מספר שמות ובהם: רוברט אלן, ג'ימי הוקי, רוק הוקי ובוב סטילמן.

## פילמוגרפיה נבחרת
ממוזער|''Temptation and the Man'' (1916)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:במאי קולנוע קנדים

קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1966
ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר

מייג'ר ג'נרל **ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר** (באנגלית: **William Archibald Kenneth Fraser**; 19 בדצמבר 1886 - 9 בפברואר 1969) היה קצין בכיר בצבא הודו הבריטית בתקופת מלחמת העולם השנייה, ומפקד דיוויזיית חיל הרגלים ההודית ה-10 בתקופת המלחמה האנגלו-עיראקית.

## חייו
פרייזר נולד ב-1886, התחנך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט וב-1905 התגייס לצבא הודו הבריטית. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת בחזית המערב. לאחר המלחמה נשאר בשירות קבע, ובין השנים 1919–1921 היה למפקד "רובאי דרום פרס" (South Persia Rifles), יחידה צבאית שהוקמה בדרום איראן בתקופת המערכה בפרס במלחמת העולם הראשונה. במקביל שימש בתפקידי מטה שונים. בין 1922 ל-1924 שימש פרייזר כנספח צבאי בקאבול. בין 1924 ל-1948 שימש כנספח צבאי בטהראן. בין 1930 ל-1932 היה מזכירו הצבאי של מושל בנגאל.

במהלך מלחמת העולם השנייה נשא פרייזר דרגת מייג'ר ג'נרל, וקיבל פיקוד על כוחות של צבא הודו הבריטית שהיו אמורים להישלח למלאיה מקראצ'י. עם פרוץ מרד רשיד עאלי אל-כילאני, החליט מפקד צבא הודו הבריטית, הגנרל קלוד אוקינלק, להעביר כוחות אלו לעיראק, לשם הגנה על בצרה. בתחילה מנה הכוח סדר גודל של חטיבה מתוגברת, דהיינו חטיבת רגלים, גדוד ארטילריה, וחילות עזר, אך במהלך מבצע הנחיתה בבצרה, שכונה "מבצע סבין" (Sabine) תוגבר הכוח לסדר גודל של דיוויזיה והתגבש לעוצבה שנקראה דיוויזיית חיל הרגלים ההודית ה-10. כוח זה, כשצורף לכוחות נוספים, נקרא במהלך המלחמה כוח עיראק.

ב-18 באפריל נחת פרייזר בבצרה בראש כוחותיו, וקיבל את הפיקוד על כל כוחות הקרקע בעיראק. לאחר הנחיתה. ב-8 במאי, כאשר סדר הגודל של הכוחות גדל, עקב צורכי הלחימה והזרמת כוחות נוספים, החליף את פרייזר בתור מפקד "כוח עיראק", לייטננט ג'נרל אדוארד קינאן. ב-16 במאי חלה פרייזר, והוחלף בתפקיד מפקד הדיוויזיה ה-10 על ידי הגנרל ויליאם סלים. בין 1941 ל-1945 שימש כנספח צבאי בטהראן, ולאחר מכן פרש.

פרייזר עוטר בעיטורים רבים, ובהם מסדר האמבט, מסדר האימפריה הבריטית, אות השירות המצוין, המסדר הוויקטוריאני המלכותי ו"הצלב הצבאי". ב-1948 עוטר בעיטור הצלב הצבאי הבלגי על ידי ממשלת בלגיה.

## קישורים חיצוניים
* ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר אתר "הגנרלים של מלחמת העולם השנייה".
* פרטים בנוגע לארכיונו של פרייזר מרכז לידל הארט לארכיונים צבאיים.

קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הודו הבריטית: אישים
קטגוריה:זירת המזרח התיכון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המלחמה האנגלו-עיראקית: אישים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:גנרלים בריטים
קטגוריה:נספחים צבאיים בריטים
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1886
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969
צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן

ממוזער|250px|שמאל|הצעדה בשנת 2004
[250px|ממוזער|שמאל|משלחת ה[נוער חלוצי לוחם|נח"ל לצעדת ארבעת הימים בשנת 1955]]
**צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן** (בהולנדית: **Internationale Vierdaagse Afstandsmarsen Nijmegen**) היא אירוע ספורט עממי של צעדה בת ארבעה ימים המתקיים מדי שנה בניימכן שבהולנד. הצעדה הראשונה אורגנה בשנת 1909. החל משנת 1925 הייתה ניימכן נקודת מוצא קבועה שלה.

צעדת ארבעת הימים מאורגנת על ידי קרן ארבעת הימים של ניימכן, הנתמכת על ידי ארגון ספורט ההליכה ההולנדי. מדי שנה משתתפים בצעדה כ-46,000 צועדים ממעל 75 מדינות. מועצת ניימכן והעיריות שמסביב, משרד ההגנה, הצלב האדום ההולנדי, האגודה ההולנדית לעיסוי ספורט, הלשכה האזורית לתיירות ארנהם-ניימכן ושירותי חירום מעורבים מקרוב בארגון צעדת ארבעת הימים.

הצעדה נפתחת ביום שלישי השלישי בחודש יולי, ונמשכת ארבעה ימים רצופים של הליכה (למרחקים של 30–50 ק"מ מדי יום), ולצדה אירועי תרבות שונים. זהו אירוע הצעדה הגדול ביותר בעולם.

במסגרת האירוע מוזמנים לוחמי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה לציין את השתתפותם בשחרורה של הולנד מן הכיבוש הנאצי. משתתפים מבריטניה, קנדה, ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד, פוקדים באופן קבוע את הצעדה. בשנות ה-50 וה-60 שלחה אף ישראל משלחות רשמיות לצעדה.

בעקבות צעדה זו נערכה גם בישראל צעדת ארבעת הימים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הצעדה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צעדות
קטגוריה:ניימכן: ספורט
קטגוריה:תחרויות אתלטיקה בהולנד
פקיעת קרומים מלאכותית

**פקיעת קרומים מלאכותית** או **אמניוטומיה** היא פעולה המבוצעת על ידי מיילדת או רופא מיילד בדרך כלל במטרה להשרות או לזרז לידה. ניתן לפקוע את הקרומים על ידי מכשיר מיוחד כמו אמניהוק או אמניקוט וכן בעזרת האצבעות בלבד. המטפל מכניס את המכשיר או את האצבעות דרך הנרתיק ופוקע את הקרומים התוחמים את שק מי השפיר. שחרור פרוסטגלנדין ממי השפיר וכן המגע ישיר שנוצר בין שריר הרחם לעובר מעודדים את הרחם להתכווץ כך שתהליך הלידה יכול להתקדם.

## התוויות
ישנן ארבע התוויות עיקריות לביצוע פקיעת מי שפיר מלאכותית:

# כדי להשרות לידה או לזרז לידה פעילה. זוהי ההתוויה הנפוצה ביותר לפקיעת מי שפיר מלאכותית. 
# כדי לאפשר הכנסה של מוניטור פנימי על ראש העובר.
# כדי לבדוק את צבע מי השפיר בחשד למים מקוניאליים (מי שיש בהם צואה של העובר).
# כדי להימנע משאיפת תוכן מי השפיר על ידי התינוק ברגע הלידה.

## סיכונים
# אם הקרומים נפקעים לפני שראש העובר מבוסס באגן הוא עלול להסתובב למצג עכוז.
# קיים סיכון מוגבר לצניחת חבל הטבור לפני ראש העובר.
# אם עובר זמן רב בין פקיעת הקרומים עד הלידה קיים סיכון מוגבר לזיהום מאחר שמי השפיר כבר אינם שם לשמש כמגן.

## תנאים לביצוע
# על האם להיות בלידה פעילה (הרחבת צוואר הרחם מעל 3-4 ס"מ). 
# על הלידה להיות במועד (שבוע 38 והלאה).
# על הראש להיות מבוסס (תחנה 0 והלאה).
# חייבת להתקיים אחת ההתוויות לביצוע הפעולה.

## ראו גם
* ירידת מים
* שק שפיר

קטגוריה:לידה
אנסמבל מוזיקה נובה

**אנסמבל מוזיקה נובה** הוא אנסמבל ישראלי למוזיקה אקספרימנטלית ועכשווית מישראל ומהעולם.

האנסמבל מתפקד כקולקטיב, המורכב ממוזיקאים ואמני סאונד, שפועלים יחד כמבצעים וכיוצרים להעשרת הדיאלוג בין עולם המוזיקה, שהיא ביסוד האנסמבל, לבין אמנויות אחרות כגון וידאו, הופעת מחול ותיאטרון. דיאלוג זה נוצר תוך שימוש בטכנולוגיה עכשווית ליצירה רב-גונית.

הקבוצה יוזמת הזמנת יצירות אצל מלחינים ישראלים וביצוען בקונצרטים ובהקלטות לרדיו ולתקליטורים. מעל ל-170 יצירות ישראליות הובאו עד כה לידי ביצוע בסדרות הקונצרטים השונות של הקבוצה, המתקיימות בקביעות באולמות שונים בארץ, כגון מוזיאון תל אביב לאמנות, מועדון לבונטין 7, מוזיאון חיפה לאמנות, מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה, תיאטרון ירושלים, התיבה, תיאטרון תמונע, חללים אלטרנטיביים משתנים ועוד.

הופעותיה של הקבוצה בארצות אחרות כוללות את פסטיבל דרזדן למוזיקה חדישה, הביאנלה של זאגרב (קרואטיה) וסיור קונצרטים בארצות הברית בחסות אוניברסיטת יוסטון.

אנסמבל מוזיקה נובה נתמך על ידי מינהל התרבות ועיריית תל אביב-יפו.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בינואר 1986 בקונצרט חגיגי באולם "צוותא" תחת שרביטו של המנצח והמלחין ליאור שמבדל ועם נגן הבסון זיו בן.

18 נגני הקבוצה היו נגנים מובילים בתזמורות החשובות בישראל, בעיקר מהתזמורת הפילהרמונית הישראלית, מהתזמורת הקאמרית הישראלית ומהתזמורת הסימפונית ירושלים. חלקם עדיין מופיעים ומשפיעים על סדרות הקונצרטים של הקבוצה מראשיתה ועד היום. עוד ניגנו בהרכב המקורי הוויולן זאב שטיינברג, הפסנתרנית אסתרית בלצן, הנבלאית יוליה רובינסקי ונגן כלי ההקשה חן צימבליסטה.

בין המנצחים שניצחו על האנסמבל היו נעם שריף, מנדי רודן, שלום רונלי-ריקליס, דורון סלומון יצחק תמיר, איתי טלגם, לאונטי וולף ואילן וולקוב.

נגני הקבוצה לדורותיה כללו את חשובי המבצעים המתמחים במוזיקה זו בארץ והיא כוללת הרכב פתוח של אמנים רב-תחומיים, החל במוזיקאים וכלה באמני וידאו וכוריאוגרפים. בין המוזיקאים אשר ניגנו באנסמבל נמנים: המלחין אמנון וולמן, הפסנתרנית שירה לגמן, נגנית הקונטרבס אור סיני, המלחינה מעיין צדקה, הסקסופוניסט תום סלוביצ׳יק, והמלחין יוני ניב.

החל משנת 2012 משמש אנסמבל מוזיקה נובה בתור אנסמבל הבית של "מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר", אשר נמצא בירושלים.

הקבוצה חברה גם אל מלחינים ומבצעים בינלאומיים רבים, שחלקם נטלו חלק פעיל ביצירה עצמה, בהם בטסי ז'ולאס, מייקל פיסארו , ג׳יי אלן-יים , אנאה לוקווד , אנתוני ברקסטון , ג'ניפר וולש, ג׳ואן לה-ברברה , דייוויד גראבס , מריו קרולי
, פיטר אדוארדס , מורטון סובוטניק , ורבים אחרים.

הקבוצה שיתפה פעולה גם עם יוצרים מתחום המוזיקה הפופולרית, ביניהם: ערן צור, יוני רכטר, ברי סחרוף ועדי רנרט.

זמרת האלט נועה פרנקל הופיעה עם אנסמבל מוזיקה נובה בביצוע יצירות יוצאות דופן, המחברות מוזיקה ואמנויות אחרות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אנסמבל מוזיקה נובה בגלריה ברבור 20 במאי 2010
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרכבים קאמריים ישראליים
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-21
אלדר גרביץ'

**אלדר גרביץ**' (בהונגרית: **Gerevich Aladár**; 16 במרץ 1910 – 14 במאי 1991) היה סייף הונגרי, אלוף אולימפי בעל 10 מדליות, מהן 7 זהב, אלוף עולם בעל 19 מדליות, מהן 14 זהב. הוא הספורטאי מתוך שניים בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה במדליית זהב אחת לפחות, בשש אולימפיאדות שונות, כמו בירגיט פישר מגרמניה בקיאק (הוא החמיץ שתי אולימפיאדות נוספות שלא נערכו כלל בשל מלחמת העולם השנייה שבהן יכול היה לזכות בעוד מדליות). נוסף לכך, הוא מחזיק בשיא של 28 שנים, משך הזמן הארוך ביותר שבה זכה במדליות זהב, מ-1932 ועד 1960 כולל.

גרביץ' נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.

## ביוגרפיה
גרביץ' נולד ביאסברן.

### מדליית זהב אולימפית ראשונה
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה גרביץ' במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי, לפני איטליה ופולין.

באולימפיאדת ברלין (1936) זכה גרביץ' בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וגרמניה ומדליית ארד בתחרות חרב אישית אחרי בן ארצו אנדרה קאבוש וגוסטבו מארצי מאיטליה. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בתחרות רומח קבוצתי.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה גרביץ' בשתי מדליות זהב בתחרות חרב אישי לפני וינצ'נצו פינטון מאיטליה וחברו לנבחרת פאל קובאץ' ובתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות רומח קבוצתי.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה גרביץ' בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני איטליה וצרפת, מדליית כסף בתחרות חרב אישי אחרי פאל קובאץ' ולפני בן ארצו טיבור ברציי ומדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, אחרי צרפת ואיטליה.

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה גרביץ' במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני פולין וברית המועצות וסיים במקום חמישי בתחרות חרב אישי.

לפני המבחנים לאולימפיאדת רומא (1960) נאמר לגרביץ' על ידי ועד הסיף ההונגרי שהוא זקן מדי להשתתף במשחקים האולימפיים, בן 50, אבל הוא הצליח לנצח בהם. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בתחרות חרב קבוצתי לפני פולין ואיטליה וסיים במקום עשירי בתחרות חרב אישי, קרוב עד לכדי נגיעה אחת מהשתתפות בשלב הגמר.

בשנת 1991 נפטר גרביץ' בבודפשט.

## משפחתו
רבים מבני משפחתו זכו במדליות אולימפיות ביניהם, אשתו ארנה בוגן, זכתה במדליית ארד בתחרות רומח אישי באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), בנו פאל גרביץ' זכה בשתי מדליות ארד בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת מינכן (1972) ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) ואביה של רעייתו אלברט בוגן זכה במדליית כסף עבור אוסטריה בתחרות חרב קבוצתי באולימפיאדת סטוקהולם (1912).

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1910
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1991
צ'אן קנסטה

**צ'אן קָנַסטָה** (באנגלית: **Chan Canasta**; 9 בינואר 1920 – 22 באפריל 1999) היה קוסם וצייר יהודי.

## ביוגרפיה
צ'אן קנסטה נולד בקרקוב שבפולין בשם **חננאל מיפֶלֶב** (Mifelew), בנו של הסופר והמחנך העברי נחמן מיפלב (1886–1937).
ב-1937 החל ללמוד באוניברסיטת קרקוב, ושנה אחר-כך, לאחר מות אביו, עלה לארץ ישראל ולמד פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-1940, במלחמת העולם השנייה, התנדב לחיל האוויר המלכותי ושירת בצפון אפריקה, איטליה ויוון.
ב-1947 היגר לבריטניה ועד מהרה התפרסם כקוסם. הוא החל את דרכו כקוסם קלפים, ואימץ את שם הבמה צ'אן קנסטה על שם משחק הקלפים הידוע.
לאורך הקריירה שלו הופיע קנסטה מאות פעמים בטלוויזיה בבריטניה ובארצות הברית.

באמצע שנות ה-60, כשהיה בשיא תהילתו, נטש קנסטה את הבמה ופנה לציור. גם בקריירה החדשה עשה קנסטה חיל וציוריו נמכרו במחירים גבוהים. 

ב-1983 ביקר בישראל והדהים את הציבור בביצוע תעלולי קסמים בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "שעה טובה".

קנסטה השפיע על מנטליסטים רבים ונחשב חלוץ בתחום זה. 

נישא פעמיים. נפטר בלונדון ב-1999, בגיל 79.

דמותו של גיבור הספר "אדם בן כלב" של יורם קניוק מבוססת על קנסטה (השניים הכירו בשנות ה-50 כששהה קניוק בארצות הברית).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 


* Denis Gifford Obituary: Chan Canasta, *[[The Independent]]*, 31 May 1999
* Philip Purser, Television's first magical mystery man, *[[The Guardian]]*, 12 June 1999


## הערות שוליים

קטגוריה:קוסמים יהודים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לחיל האוויר המלכותי הבריטי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1999
שעון בנג'ו

200px|ממוזער|שמאל|שעון בנג'ו
**שעון בנג'ו** הוא שעון מטוטלת המצוי בקופסה המעוצבת בדומה לכלי הנגינה בנג'ו.

שעון הבנג'ו עוצב על ידי השען סיימון ווילארד, בעיר גרפטון , מסצ'וסטס בארצות הברית בשנת 1802. נוצרו רק 4,000 שעונים אותנטיים. וסגנונו של ווילארד הועתק על ידי בני משפחתו ושענים נוספים.

השעון בסגנון הבנג'ו עשוי בדרך כלל משעון עגול, מתחתיו חלק צר ואנכי עם "מותן" ארוך, ובחלקו התחתון תיבה מלבנית עם מטוטלת ודלת צירים. המותן והדלת מעוטרים בזכוכית צבועה והקופסה מקושטת בעיטורי פליז. ראש השעון העגול מעוטר ביציקת פליז או עץ מוזהב בצורת נשר.

## ראו גם
*שעון 400 יום

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון ווילארד 
* 

קטגוריה:המצאות במאה ה-19
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
בנג'ו
מייק קני

**מייק קני** (באנגלית: **Mike Kenny**; נולד ב-30 בינואר 1945) הוא שחיין בריטי. קני מחזיק ב-16 מדליות זהב פאראלימפיות אישיות במשחקים הפאראלימפיים והוא הספורטאי המצליח ביותר בהיסטוריית המשלחת הבריטית.

## ביוגרפיה
קני נפגע בחוט השדרה בשנת 1971. הוא החל להתאמן בשחייה תחרותית בבית החולים בסטוק מנדוויל בשנת 1972, והתחרה לראשונה בתחרויות לאומיות במשחקי סטוק מנדוויל בשנת 1973.

### המשחקים הפאראלימפיים
קני השתתף במשחקים הפאראלימפיים לראשונה ב וזכה בשלוש מדליות זהב (קטגוריה 1A), תוך שבירתם של שלושה שיאי עולם. במקצה ל-25 מטרים בסגנון גב הוא קבע שיא עולם 30.23 שניות, במשחה ל-25 מטרים חזה הוא קבע שיא של 42.56 שניות, ובמקצה ל-25 מטרים חופשי העמיד את השיא על 31.59 שניות.

ב חזר קני וזכה בשלוש מדליות זהב. במקצה ל-25 מטר גב הוא עצר את השעון על 30.30 שניות, במקצה ל-25 מטרים חזה שיפר את השיא העולם והעמיד אותו על 38.98 שניות, ובמקצה ל-25 מטרים בסגנון חופשי קבע את שיא העולם על 30.43 שניות.

ב זכה קני בחמש מדליות זהב אישיות, והוסיף עליהן מדליית כסף קבוצתית. במשחה ל-100 מטרים בסגנון חופשי זכה קני במדליית הזהב עם תוצאה של 2:27.97 דקות, במקצה ל-25 מטרים גב קבע שיא עולם עם תוצאה של 29.04 שניות, ובמקצה ל-25 מטרים בסגנון חזה זכה עם תוצאה של 36.26 שניות. קני קבע שיא עולם נוסף במשחה ל-25 מטרים חופשי עם 28.91 שניות, וניצח גם את המקצה ל-75 מטרים מעורב כשסיים בזמן של 1:51.97 דקות את התחרות.

במשחקים זכה קני גם במדליית הכסף הקבוצתית במשחה ל-3X25 בסגנון חופשי, והתחרה גם במקצה ל-25 מטרים בסגנון פרפר אולם לא סיים את התחרות.

ב חזר קני להתחרות בפעם האחרונה בקריירה, וזכה בחמש מדליות זהב אישיות נוספות. במקצה ל-100 מטרים בסגנון חופשי קבע שיא עולם של 2:18.48 דקות, ובמקצה ל-50 מטרים חופשי זכה עם תוצאה של 59.84 שניות. הוא הוסיף שתי מדליות זהב במקצים ל-25 מטרים, עם 31.06 שניות בסגנון גב, ושיא פאראלימפי של 35.56 שניות בסגנון חזה.

קני הוסיף מדליית זהב נוספת במקצה ל-75 מטרים בסגנון מעורב עם תוצאה של 1:52.12 דקות, ובמדליית כסף קבוצתית במשחה ל-3X25 בסגנון חופשי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים בריטים
קטגוריה:שחיינים בריטים
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
לאון מנדלשטם

**לאון** (אריה דב) יוסופוביץ **מנדלשטם** (רוסית: **Мандельштам, Леон Иосифович**; 1819 זאגר - ט"ז באלול תרמ"ט, 31 באוגוסט 1889) היה הסטודנט היהודי הראשון שלמד באוניברסיטה רוסית. כמו כן היה סופר ועבד במשרד החינוך הרוסי כאחראי על החינוך היהודי באימפריה הרוסית, יורשו של מקס ליליינטל בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
לאון מנדלשטם נולד בשנת 1819 בעיר ז'אגר שהייתה חלק מפלך וילנה ומאוחר יותר סופחה לפלך קובנה. אביו עסק במסחר והרבה לנסוע לגרמניה לצורכי עיסוקיו. בין הספרים שהביא מגרמניה היה אפשר למצוא תרגום התנ"ך לגרמנית של משה מנדלסון. הוא קיבל חינוך דתי וכללי. אזור מגוריו היה נתון להשפעת ההשכלה הגרמנית שהגיעה מקורלנד (אזור של לטביה היום). מנדלשטם מעיד על עצמו כי התחיל לעסוק בדקדוק של השפה העברית ופילוסופיה בגיל צעיר מאוד. בזיכרונותיו אפשר לראות כי לא הייתה עקביות בלימודיו העצמאיים, הוא קפץ מנושא לנושא. בגיל צעיר מאוד הוא החל לחבר סיפורים בשפות שונות, רוסית, גרמנית ועברית.

בגיל 14 השתדך לבתו של סוחר, ובגיל 17 התחתן ועבר להתגורר בבית הוריה של אשתו. אביה היה אדם דתי מאוד, שאסר על החזקת ספרים שאינם קנוניים בביתו. מנדלשטם לא הצליח להחזיק מעמד זמן רב וחזר הביתה, זמן קצר לאחר מכן התגרש מאשתו.

בשנת 1839 החליט ללכת ללמוד באוניברסיטת וילנה, אך בהגיעו לווילנה גילה שהאוניברסיטה נסגרה בהוראת הממשלה. באותה שנה פנה לשלטונות בבקשה לעמוד במבחני הקבלה לאוניברסיטת מוסקבה. לאחר תלאות רבות התקבל לאוניברסיטה ובכך היה לסטודנט היהודי הראשון באוניברסיטה רוסית. מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת פטרבורג, שם עם סיום לימודיו ב-1844 הוענק לו תואר בפילולוגיה.

## עבודתו במשרד החינוך הרוסי

לאחר עזיבתו של מקס ליליינטל לארצות הברית, התפנתה במשרד החינוך הרוסי משרת "יהודי מלומד" (, עוזר לענייני יהודים). שר החינוך סרגיי אוברוב הציע את התפקיד למנדלשטם שנענה בחיוב להצעה. מנדלשטם נכנס לתפקיד בשנת 1846. בין היתר היה אחראי על ארגון של בתי ספר יהודים חדשים. הוא חיבר לא מעט ספרי לימוד שיועדו לבתי ספר אלו, בין היתר מילון יידי-רוסי, רוסי -יידי וספר לימוד הדקדוק הרוסי ליהודים.

שימש בתפקיד זה במשך 11 שנים והתפטר ב-1857.

## מותו
שנותיו האחרונות עברו עליו בבדידות ובעוני.

מנדלשטם נפטר על ספינת קיטור בזמן שנסע מצד אחד של פטרבורג לצד שני. לא נמצאו שום מסמכים על גווייתו שיכלו לאשר את זהותו. שלושה ימים לאחר מכן הוא נקבר בבית קברות נוצרי. חצרן הבית שבו התגורר שם לב כי מנדלשטם אינו מגיע זמן מה לבית, הוא פנה למשטרה ומשם נשלח לחדר המתים, על פי תיאורו של החצרן הצליחו לקשר בין הגווייה לבין לאון מנדלשטם.

משנודע הדבר למזכיר הקהילה היהודית של פטרבורג שמואל וינר, הם הצליחו להשיג אישור מיוחד מטעם שר הפנים הרוסי והוציאו את גופתו מקברו. הוא נקבר מחדש בבית הקברות היהודי.

## לקריאה נוספת
* צבי רודי, **הסטודנט היהודי הראשון ברוסיה**, **[[העבר (כתב עת)|העבר]]**, כרך כ"א, עמ' 42-35.
* שאול גינזבורג, **אמאָליקע פעטערבורג**, ניו יאָרק,1944, עמ' 87-74.
* Из записок первого еврея-студента в России, сборник Пережитое, т. 1, СПб., 1909

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*  (ידיעה על פטירתו וסקירת חייו)
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:משכילי רוסיה
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1819
קטגוריה:נפטרים ב-1889