Tears (שיר של סברינה קרפנטר)

"**Tears**" (בעברית: "**[[דמעות]]**") הוא הסינגל השני מאלבומה השביעי של סברינה קרפנטר, *[[Man's Best Friend]]*, שיצא אחרי הסינגל "Manchild".

## רקע והוצאה
קרפנטר הוציאה ב-28 באוגוסט 2025 את אלבומה השביעי בשם *[[Man's Best Friend]]*. לצד האלבום יצא קליפ לשיר "Tears". האלבום כולל 12 שירים, מתוכם 10 מוגדרים כ"בוטים", והעטיפה שלו בעלת תוכן פרובוקטיבי. קרפנטר הצהירה כי האלבום "לא מיועד למחמירים", אך הוסיפה שגם מי שנרתע יכול למצוא בו רגעים משעשעים. לפני צאת האלבום פורסם הסינגל "Manchild", שהפך לשיר הראשון של קרפנטר שהגיע ישירות למקום הראשון בבילבורד הוט 100. בעבר היא כבר זכתה להצלחה דומה במצעד עם השיר "Please Please Please" מתוך האלבום *[[Short n' Sweet]]*, שזיכה אותה גם בגראמי.

## הרכב
השיר מוגדר כרצועת פופ הנשענת על יסודות דיסקו. במסגרתו בולטת אסתטיקה רטרו מובהקת, המאופיינת בצליל מבריק ומודגש: מתואר כגרסת פופ-דיסקו נוצצת, בעלת צליל המזוהה עם דיסקו מסורתי, תוך שימוש מובהק בצלילי אורגן. המנגינה והאווירה הכללית מזוהות עם סגנון הדיסקו של סוף שנות ה-70, לרבות השוואות לדונה סאמר ולבי ג'יז. מבקרים ציינו קווי דמיון לדיסקו עכשווי מסוג נו-דיסקו, ואף קישרו אותו למבנים מלודיים של שירים כגון "Upside Down" של דיאנה רוס ו-"Yes Sir, I Can Boogie" של Baccara. תואר גם כמתאים לאווירת מסיבה קלילה ועליזה, דוגמת פסקול למסיבת בריכה קיצית.

השיר מתמקד באופן הומוריסטי בציפיות נמוכות מגברים ובהפיכת "כשירות בסיסית" למושא משיכה: מילותיו משתמשות ברמזים כפולים ובטון פרודי כדי להדגיש כיצד התנהגות אחראית־לכאורה של בן זוג מוצגת כמושכת מבחינה מינית. הטקסט מתאר פעולות יומיומיות — כגון הרכבת רהיט מאיקאה או התנהגות אחראית כללית — כמעוררות מינית. בפזמון מופיע השימוש הכפול במילה "דמעות" (Tears), שאינו מתייחס לרגש, אלא לפירוש מיני מובהק. השיר מציג משחק מודע עם דינמיקות הטרונורמטיביות ועם שיח מגדרי, תוך שימוש בהומור ובאירוניה.

## וידאו קליפ
קרפנטר פרסמה ב-29 באוגוסט 2025 את הגרסה המקורית של הקליפ בהשראת סרט הפולחן "מופע הקולנוע של רוקי". הקליפ יצא במקביל להשקת אלבומה השביעי של קרפנטר, *[[Man's Best Friend]]*.

העלילה מתארת את קרפנטר לאחר תאונת דרכים, כשהיא מוצאת בית מבודד ומוזר מלא דמויות צבעוניות שבו מתרחשות סצנות של תאווה והדוניזם. בסיום הגרסה המקורית היא מחסלת את אהובה שנראה כי מת קודם לכן, באמצעות עקב נעל סטילטו.

הקליפ כולל הופעת אורח של השחקן קולמן דומינגו, המופיע בלבוש דראג ומגלם דמות בהשראת ד"ר פרנק-אן-פטר. דמותו מסייעת לקרפנטר להפוך לגרסה נוצצת יותר של עצמה בלבוש הלבשה תחתונה. קרפנטר כינתה את דומינגו "בלתי ניתן להשוואה, מגנטי ופנטסטי". דומינגו התמודד עם ביקורת על השתתפותו בקליפ לשיר. משתמש ברשת X ביקר את הופעתו וטען כי "היה צריך להציג אותו כגבר" במקום להציג אותו בדראג, ואף כינה זאת "שטויות". דומינגו השיב כי מדובר בדמות כמו כל דמות שהוא מגלם, קרא לצופה להירגע ולהתמקד בהנאה מהווידאו, והוסיף בציטוט של רופול: "נולדנו עירומים, וכל השאר זה דראג".

ב-1 בספטמבר 2025 פרסמה קרפנטר גרסת סיום חלופית לקליפ, שבה הדמות הגברית שורדת אך נהרג לאחר מכן מנפילת עץ. בגרסה זו קרפנטר מתריעה בפניו לזוז, אך לאחר נפילתו אומרת בציניות כי הזהירה אותו.

## ביקורות
תגובות המבקרים לשיר היו מעורבות, ונעו בין שבחים על ההומור והאישיות הבמהית לבין ביקורת על רדידות לירית. חלק מהמבקרים הגדירו את "Tears" כ"המנון דיסקו" קליל המשבח התנהגות מינימלית באופן משעשע. צוין כי הוא אחת הרצועות הבולטות באלבום, בעל אופי מבדר ומודע לעצמו ו"מבריק בצורה שטותית". ההפקה והווקאליות חושניות זכו להערכה. מבקרים אחרים טענו כי השיר מציג ליריקה ילדותית וחזרתית, עם שימוש מוגזם בבדיחה המרכזית של הטקסט. כמה ציינו חוסר מקוריות ולעיתים אף מבוכה הנגרמת מהשורות המפורשות. השיר תואר גם כתרגיל דיסקו רטרו שנשען על הומור מיני מוגזם, וכמי שמאמץ שפה "אינטרנטית"-לכאורה.

## ביצועים מסחריים
"Tears" הגיע למקום הראשון במצעדי הסטרימינג של ספוטיפיי בארצות הברית ושל אפל מיוזיק בזמן אמת, ושמר על מיקום בצמרת לאורך שבוע צאת האלבום. ברדיו האמריקאי, השיר נחשף ל-7.4 מיליון מאזינים בארבעת ימי המעקב הראשונים.

לעומת זאת, במכירות דיגיטליות "Tears" מציג ביצועים בינוניים בלבד, ולא נכנס למצעד 25 השירים המובילים של אייטונס. השיר זמין להורדה בלבד, בניגוד ל-"Manchild" שזכה גם למכירות תקליט.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סברינה קרפנטר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סברינה קרפנטר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איימי אלן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ון ראיין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ון ראיין
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:שירי זהב בארצות הברית