open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אחנתון (אופרה)

שמאל|ממוזער|250px|כרזת האופרה מהופעת הבכורה בארצות הברית
**אחנתון** היא אופרה בשלוש מערכות שנכתבה על ידי המלחין המינימליסטי פיליפ גלאס ב-1983. האופרה מגוללת את סיפור חיו ואמונותיו הדתיות החדשניות של הפרעה אחנתון (אמנחותפ הרביעי). הצגת הבכורה נערכה בבית האופרה של שטוטגרט ב-24 במרץ 1984. משך האופרה הוא כשעתיים.

האופרה היא האחרונה בטרילוגיה של אופרות ביוגרפיות על אישים, שלדברי גלאס, שינו את תפיסת האנושות על העולם בכח חזונם ומעשיהם, וקדמו לה האופרות איינשטיין על החוף על אלברט איינשטיין וסאטיאגרהא על מהאטמה גנדי.

הטקסטים באופרה לקוחים ממקורות היסטוריים שונים מתקופת אחנתון, כגון שיריו של אחנתון, ספר המתים, התכתבויות וצווים שפרסם, והם מבוצעים בשפות המקור - מצרית קדומה, אכדית ועברית עתיקה. את הקטעים מבאר הדובר, אשר מדבר שפה מודרנית.

## תפקידים באופרה

***[[אחנתון]]** – קונטרה-טנור.
***[[נפרטיטי]]**, אשתו של אחנתון – קונטרה אלט.
***המלכה תיאי**, אם אחנתון – סופרן.
***[[חרמחב]]**, מפקד הצבא ויורש לכס המלוכה – בריטון.
***אמון**, הכהן הגדול – טנור.
***איי**, אבי נפרטיטי ויועץ למלך – בס.
***בנות אחנתון** (מריטאטן, מקטאטן, אחסנפאתן, נפרנפרואתון תשרית, נפרנפרואה, ספתנרה) – 3 סופרן ו-3 קונטרה אלט.
***כותב המגילות** – הדובר.

## מוזיקה

שמאל|ממוזער|250px|

תזמורת האופרה דומה בגודלה לתזמורות מן המאה ה-19, והיא כוללת 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינט, קלרינט-בס, 2 בסונים, שתי קרנות יער, שתי חצוצרות, 2 טרומבונים, טובה, כלי הקשה (3 נגנים), צ'לסטה, 12 כינורות, 8 צ'לי ו-6 קונטרבס.

## תקציר העלילה

**מערכה ראשונה** - שנת השלטון הראשונה של אחנתון בתבאי.
* תמונה 1: לווייתו של אמנחותפ השלישי
* תמונה 2: ההכתרה של אחנתון
* תמונה 3: בחלון ההופעות הפומביות

**מערכה שנייה** - השנים 5 - 15 לשלטונו - תבאי ואחנתון
* תמונה 1: המקדש
* תמונה 2: אחנתון ונפרטיטי
* תמונה 3: העיר
* תמונה 4: מזמור

**מערכה שלישית**- השנה ה-17 לשלטונו והווה - אחנתון
* תמונה 1: המשפחה
* תמונה 2: התקפה ונפילה
* תמונה 3: ההריסות
* תמונה 4: אפילוג

## קישורים חיצוניים
* אודות האופרה באתרו של גלאס
* מידע נוסף באתר מעריצים

קטגוריה:אופרות
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
מנהרת רמין

**מנהרת רמין** על שם הכפר רמין (הנמצא ביציאה מהמנהרה), היא מנהרה לרכבת על מסילת השומרון בצפון השומרון, בסמוך לכפר אל-עטרה. המנהרה נחפרה בידי הטורקים כחלק ממערך מסילות הברזל לצרכים צבאיים שנסלל בארץ ישראל בזמן מלחמת העולם הראשונה. המנהרה, כחלק ממסילת השומרון כולה, אינה פעילה נכון ל-2026. אורך המנהרה הוא כ-200 מטר.

המנהרה חפורה מתחת לאוכף בין הר אילן להר רשין ברכס חומש.

## היסטוריה

המנהרה נבנתה במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, על ידי המהנדס הגרמני, היינריך אוגוסט מייסנר או כפי שכונה "מייסנר פחה", אשר נחשב ל"חלוץ הרכבות בארץ ישראל ושכנותיה". הוא המומחה אשר תכנן את מסילת הרכבת החיג'אזית.

לאחר השלמת הרכבת החיג'אזית נסללה שלוחה מתחנת דרעא (כיום בסוריה) עד חיפה וזכתה לשם רכבת העמק על שם עמק יזרעאל שאותו חצתה. לאחר מכן הוחלט כי תיסלל שלוחה מתחנת הרכבת עפולה שעל שלוחת רכבת העמק דרומה עד לירושלים דרך שכם ובכך לחבר את ירושלים באמצעות מסילת השומרון, רכבת העמק ומסילת הרכבת החיג'אזית לעבר הירדן המזרחי עד המקומות הקדושים לאסלאם בחצי האי ערב. הוחל בסלילת קטע המסילה בין עפולה וג'נין. העבודה נפסקה בשדה ליד סילת א-דהר בהרי השומרון בשנת 1912 לאור דרישת הצרפתים שחששו שהמסילה החדשה תתחרה עם המסילה הקיימת של חברה צרפתית בין יפו לבין ירושלים. העות'מאנים שנזקקו לתמיכה הכלכלית הצרפתית (שמיטת חובות ורשות לגייס הון בצרפת) נענו לדרישה.

ב-1915 תוך כדי מלחמת העולם הראשונה וההחלטה העות'מאנית להשתלט על תעלת סואץ הוחלט להאריך את מסילת השומרון לדרום הארץ בואכה חצי האי סיני, ותעלת סואץ. כחלק מן המיזם הגדול נחצבה המנהרה, ובמשך 11 חודשים הושלמה מסילת הברזל מסילת א-דהר עד באר שבע באורך כולל של 165 ק"מ. פנחס פיק סבר כי המסלול דרך הרי השומרון הועדף על המסלול לאורך שפלת החוף מסיבות ביטחוניות. מסילה לאורך השפלה הייתה עלולה להיות חשופה להפגזות ולפשיטות מצד הים של הצי הבריטי.

כאשר המסילה הגיעה לתחנת הרכבת בסבסטיה, נבנה מסעף למסילה כמאתיים מטרים מזרחית לתחנה. התוואי הראשי פנה מערבה לכוון טולכרם דרך נחל שכם, התוואי המשני המשיך לשכם.

לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, סלל הצבא הבריטי מסילת רכבת מחיפה לטולכרם ומשם ללוד ולדרום הארץ, (המסילה המזרחית) ובכך הפך את המנהרה (כמו את כל המסילה העוברת דרך הרי השומרון) לחסרת שימוש. מאז ועד היום עוברת תנועת הרכבות מצפון הארץ לדרומה דרך שפלת החוף ולא דרך הרי השומרון.

## מבנה המנהרה
[שמאל|ממוזער|250px|המנהרה (מאי [2009)]]
אורך המנהרה הוא כמאתים מטר. המנהרה חוצה את רכס חומש מצפון לדרום. תוואי המנהרה אינו ישר לחלוטין ומתעקל מעט מזרחה. לאחר שנחצבה בסלע קירטוני חופו קירותיה הפנימיים של המנהרה באריחים מאבן גיר, וכך נשמרה יציבותה. בקצות המנהרה ישנה תוספת למנהרה באורך כשלשה מטרים. תוספת זו בנויה מאבן שונה מהאבן שמחפה את המנהרה עצמה ונועדה למנוע מפולות עפר וסלעים מההר לעבר פתחי המנהרה.

## המנהרה כיום
המנהרה מצויה היום בשטח הרשות הפלסטינית, והגישה אליה אסורה לישראלים. המנהרה פתוחה למעבר וניתן לעבור בה רגלית או עם רכבי שטח.

## ראו גם
* מסילת השומרון
* תחנת הרכבת מסעודיה (סבסטיה)

## לקריאה נוספת
* פנחס פיק, **חלוץ הרכבות בארץ ישראל ושכנותיה**, קתדרה 10, ינואר 1979

## קישורים חיצוניים
* פנחס פיק, '''Meissner Pasha and the construction of railways in Palestine and neighaboring countries''' באתר Google Books

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מנהרות רכבת
קטגוריה:השומרון: תחבורה
קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: מבנים
קטגוריה:מסילת השומרון
כיכר טרטר

שמאל|ממוזער|200px|כיכר טרטרה
**כיכר טרטר** (בצרפתית: **Place du Tertre**) היא כיכר ברובע השמונה-עשרה של פריז, צרפת, שנמצאת ברובע מונמרטר, ליד הכנסייה סקרטר מרחק לא רב מבזיליקת הלב הקדוש. הכיכר, שנמצאת בגובה 130 מטרים מעל לפני הים, מארחת ציירים רבים וקריקטוריסטים. זהו אחד מאתרי התיירות המרכזיים בעיר. 

בכיכר נמצאת המסעדה "האם קתרין" (À la Mère Catherine) שנוסדה בשנת 1793.

## קישורים חיצוניים

* כיכר טרטרה, באתר paris city vision

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: כיכרות
קטגוריה:הרובע השמונה-עשר של פריז
קטגוריה:מונמארטר
פלביטיס

**פלביטיס** (**Phlebitis**, דלקת הוורידים) היא דלקת של הווריד, במיוחד ברגל.
כאשר פלביטיס מתקשרת להיווצרות קרישי דם (פַּקֶּקֶת; תרומבוזה), לרוב בוורידים העמוקים של הרגליים, הסטטוס הזה נקרא תרומבופלביטיס.

## אטיולוגיה
***בקטריאלית:** אורגניזם הפתוגן יכול לפלס גישה ולגרות דלקת.
***כימית:** על ידי תמיסות מגרות.
***מכנית:** טראומה גופנית מין נקב עור ותזוזה תוך-ורידית של קנולה בעת החדרה וכל מניפולציה שעוקבת ממנה לאחר מכן; קרישה; קנולה גדולה מדי.
***תרופות:** אולנזפין, צלברקס, תרופות אנטי דיכאון וכדומה.
***תורשה גנטית**

## תסמינים
*אדמנת, חום ועליית טמפרטורה
*כאב או צריבה באורך הוריד
*בצקת ותפיחה
*ורידים מוצקים ודומים לחוט
* קו אינפוזיה תוך-ורידית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחלות ורידים ולימפה
קטגוריה:דלקת
מהדיס, קיסר אקסום

**מהדיס** (מבוטא בידי היסטוריונים כ**מאהאדאייס**) היה קיסר אקסום בשנת 360 לערך והוא ידוע בזכות המטבעות שטבע בתקופת מלכותו.

מהדיס בניגוד לקודמיו השתמש רק בשפת הגעז במטבעות שהוא טבע. מונרו-האי מציין על הכיתוב "בצלב זה תכבוש" (געז בתעתיק לטיני: "bzmsql tmw"), (אנגלית: by this cross you will conquer) שהיה טבוע על מטבעות הברונזה שלו, מה שהיה בעצם תרגום לא מדויק של "בסימן זה תכבוש" (In hoc signo vinces) של קונסטנטינוס הגדול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
אוקסן וניקולט

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|רישום של [לאה גולדברג לטקסט בתרגומה (1966)]]
**אוקסן וניקולט** הוא סיפור מסוגת ה-chante-fable ('סיפור-שיר' כתרגומה של לאה גולדברג) - סיפור שחציו פרוזה וחציו שירה. הסיפור נכתב בצרפתית על ידי מחבר לא ידוע ומעריכים כי זמן הכתיבה הוא בסביבות השנים 1210–1220.
זהו סיפור אהבתם האסורה של אוקסן וניקולט. אוקסן הוא נסיך צרפתי וניקולט היא שפחה "ישמעאלית" (כך מכונים בתקופה זו כל בני המזרח) שנחטפה ונמכרה לאחד מגבירי העיר בהיותה ילדה. אביו של אוקסן, הרוזן מבוקֵייר, מתנגד לזיווג ומניע בכך עלילה רבת אירועים המסתיימת בסוף האידיאלי שבו השניים מתחתנים.

הסיפור הוא יצירה מורכבת מבחינה ספרותית – שכן הוא מערב שירה ופרוזה, רצינות והומור ומכיל אלמנטים הלקוחים מסוגות ספרותיות שונות של התקופה. מסוגת ה-chanson de geste (שירת אבירים) הוא לוקח את קטעי המלחמה והקרבות וכן את המשקל בקטעי השירה (בהם יש 7 הברות בכל שורה). ומהספרות החצרונית את סיפור האהבה רצוף החתחתים. הסיפור מכיל אלמנטים סאטיריים ופארודיים כאשר הוא הופך על ראשם כמה מכללי הסוגות הללו, כמו הופעתה של האישה כטרובדור בחיפוש אחר אהובה, המלך הנוטה ללדת והמלכה היוצאת למלחמה. חוקרים רבים גורסים כי ממורכבותו הספרותית של הסיפור יש להסיק כי הוא כיוון לקהל בעל תחכום ספרותי לא מבוטל. סביר להניח כי הסיפור, שאינו שמרני מבחינה תרבותית (האהבה בין נסיך פרנקי לבת ישמעאלים) או מבחינה דתית (נאומו של אוקסן בגנות גן העדן) הוצג בחצרות מלכים ואצילים להנאת יושבי ויושבות הארמון שהיו פחות דתיים מכפי שאולי מקובל לחשוב.

בשנת 1969 עובד הסיפור למחזה בתיאטרון "כיס" בהנהלתן של אביבה גלי ורבקה גור ובהשתתפות גור, פיטר האריס והצמד סוזן ופרן. את התפאורה והתלבושות עיצב אנטול גורביץ'

## לקריאה נוספת
***אוקאסן וניקולט** (תרגום: לאה גולדברג), הוצאת ספרי תרשיש ודביר, 1966 [ההוצאה כוללת גם רישומים של לאה גולדברג לטקסט]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סיפורים
קטגוריה:ספרות צרפתית
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
אוזאבס, קיסר אקסום

**אוזאבס** היה קיסר אקסום לקראת סוף המאה ה-4. הוא ידוע בעיקר מן המטבעות שהוא טבע בתקופת מלכותו.

המטבעות שטבע בתקופתו נמצאו מתחת להריסות האסטלה הגדולה באקסום, מה שמצביע על כך שהאסטלה נפלה לפחות לפני תקופת מלכותו של אוזאבס. לדעת מאנרו-האי אסטלה זו גם הייתה האחרונה שנבנתה, וש-"עם תפוצת הנצרות ייתכן שזנחו את האסטלות לטובת הרעיונות החדשים של הנצרות בנושאי קבורה".

אוזאבס טבע על מטבעותיו את המוטו שהיה בשימוש בימי אזנה ביוונית המוטו TOYTOAPECHTHXWPA-"שיכול לשמח את האנשים". מאנרו האי מציין שהמוטו "זר מאוד לסיסמאות על מטבעותיה של אקסום, אך נותנת הרגשה של דאגה מלכותית ואחריות על אזרחי הממלכה ושלווה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
אנדרס יונאס אונגסטרם

**אנדרס יונאס אוֹנגסטרֶם** (שוודית: **Anders Jonas Ångström**; 13 באוגוסט 1814 - 21 ביוני 1874) היה פיזיקאי שוודי, מראשוני הספקטרוסקופיה.
נולד במדלפלד אשר בצפון שוודיה. חונך באוניברסיטת אופסלה בה שימש כמרצה לפיזיקה החל משנת 1839. לאחר שנת הכשרה במכון האסטרונומי בסטוקהולם, מונה ב-1843 לאחראי מצפה הכוכבים האסטרונומי באופסלה (*Uppsala Astronomical Observatory*).

עסק בחקר המגנטיות, האופטיקה והולכת חום. מ-1861 ואילך עסק רבות בתחום הספקטרוסקופיה. הוא היה הראשון לחקר לעומק את הספקטרום אטומי של מימן. מחקריו בספקטרוסקופיה של קרינת השמש הוכיחו ב-1862 כי אטמוספירת השמש מכילה מימן, והביאו ב-1868 לפרסום מפה של ספקטרום השמש. היה הראשון לבחון את ספקטרום זוהר הקוטב ב-1867. זכה במדליית רמפורד ב-1872.

על שמו נקראו יחידות אנגסטרום וכן מכתש אנגסטרום על הירח (אשר שמם בעברית מבוסס על ההגייה האנגלית של שמו).

## קישורים חיצוניים

* , 13 באוגוסט 2014
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:פיזיקאים שוודים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:אסטרונומים שוודים
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1874
קטגוריה:זוכי מדליית רמפורד
ניקיטה מגלוב

**ניקיטה מַגַלוב** (ברוסית: **Никита Магалов**; ) היה פסנתרן גאורגי-רוסי.

## ביוגרפיה
מגלוב נולד למשפחה (במקור מַרַ'לישווילי) מן האצולה הגאורגית בסנקט פטרבורג. בעקבות מהפכת אוקטובר, נמלט ב-1918 עם משפחתו לפינלנד, ואחר כך לפריז, שם היה לתלמיד של המלחין והמורה הצרפתי איזידור פיליפ. הוא התרועע בין השאר עם מלחינים בעלי שם כמו סרגיי פרוקופייב ומוריס ראוול.

הוא נודע במיוחד בזכות ביצועיו ליצירות שופן, והיה לפסנתרן הראשון שהקליט את הרפטואר השלם של היוצר. כמו כן מוכר בזכות ביצועים ליצירות שומאן, בטהובן, פרוקופייב ומלחינים נוספים.

מגלוב נישא לאיריין, בתו של הכנר היהודי-הונגרי יוזף סיגטי ולזוג נולדה בת אחת, וונדה. ב-1939 נמלט הזוג מאימת מלחמת העולם השנייה לשווייץ, שם התגורר מגלוב עד מותו. בגיל 80, נפטר בשווייץ לאחר מחלה ממושכת, בתאריך 26 בדצמבר 1992.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסנתרנים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים גאורגים
קטגוריה:גאורגיה: אצולה
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1992
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1992
זוסקלאס, מלך אקסום

**זוסקלאס (**ביוונית עתיקה: **Ζωσκάλης**) היה מלך אקסום. שלט סביב שנת 100 לערך, הוא ידוע בעיקר דרך הספר "פֶריפְּלוּס הים האריתראי" (פריפלוס - קובץ הוראות שיוט):

על פי "השיוט בים האריתראי", שליט אקסום שלט גם על שתי ערי נמל חשובות: אדוליס (ליד מאסאווה של היום) וארסינוי (אסאב של היום). בספר מוזכר שבממלכה הייתה ספרות יוונית ענפה:

חלק מההיסטוריונים מזהים את זוסקלאס עם המלך **זה חקלה** מרשימת שליטי אתיופיה, היסטוריונים אחרים לעומת זאת טוענים שאין מספיק מידע לזיהוי זה, ולא ידוע אם מלך זה היה מלך אקסום או פשוט שליט מקומי שעיקר כוחו היה בעיר אדוליס.

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
ط

האות **טַא** (בערבית: **طاء**) היא האות השש-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות דאד ואחריה האות ט'א.

טא מייצגת את העיצור /tˤ/, כלומר גרסה מלועלעת של העיצור /t/ (כמו טי"ת בהגייתה המקורית שנשמרה בפי עדות המזרח, או מעין טי"ת משולבת עם עי"ן מזרחית). טא היא אחד מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם צאד, צ'אד, ט'א וקאף), והיא הגרסה הנחצית של תא.

האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד'ארז.

מקור האות טא ב"טת" הפניקית, ויש לה מקבילות בחלק מהאלפביתים:
* אלפבית עברי – ט
* אלפבית יווני – Θ,θ אם כי צלילה מקביל לת'א.
* אלפבית סורי – ܛ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בערבית
הולי

[ממוזער|250x250 פיקסלים|חגיגות ההולי ב[אוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה]]
**הולי** (**Holi**) הוא אחד הפסטיבלים המפורסמים והפופולריים ביותר בהודו ובנפאל.
[ממוזער|חגיגות הולי ב[אוטר פרדש, 2022]]

## מועד החג
החג נחוג יום אחרי ליל הירח המלא של חודש פהאלגונה (Phālguna) - בפברואר או מרץ ומציין את סוף החורף כסמל לניצחון הטוב על הרע.

## מנהגי החג
מספר ימים לפני הפסטיבל אוספים בכיכרות העיר ערמות עצים וענפים, ובערב לפני החג מדליקים מדורות ענק ורוקדים סביבן.

המשתתפים בפסטיבל שותים בהנג (מריחואנה מעורבת בחלב חם).

החנויות נסגרות לרגל הפסטיבל וכל הרחובות מתמלאים באנשים הודים ותיירים כאחד, המתרוצצים ברחובות ומתיזים זה על זה את הגלאל (אבקה בצבעים עזים) בשילוב של מים על כל עובר ושב ללא הבדלי דת ומעמד.

בכל מקדש הינדי בהודו נערך פסטיבל. בדרך כלל מוציאים החוצה ביום הפסטיבל את פסל האל הנמצא בתוככי המקדש, נושאים אותו על כפיים בתהלוכה ברחוב והמאמינים סוגדים לו. אלים ממין זכר נלקחים לעיתים קרובות אל פסלי בנות זוגם, ושם משעשעים אותן בשירים, בריקודים ובמזמורי הלל כרצון לגשר על הפער ביניהם. דם של קורבנות מוגש כמנחה לאלות דוגמת קאלי ודורגא.

## ההיסטוריה של חג ההולי
אחד הסיפורים הקשורים לפסטיבל ההולי מספר אודות "מלך שדרש מכל נתיניו לסגוד רק לו ולא לאף אל אחר. משסירב בנו שהיה חסיד של האל וישנו להיענות לדרישה זו, גזר עליו המלך מוות. אחותו של המלך, הוליקא, הלכה עם הנסיך אל מדורה שבה נגזר דינו להישרף למוות, וישבה עמו בין הלהבות. בזכות דבקותה, יצא הנער מתוך האש ללא פגע, אך היא עצמה מתה. מאז, בכל שנה בערב פסטיבל ההולי מדליקים המאמינים מדורות ענק לזכרה".

ציטוט מכתב העת "המאסף":

"תחת יד יוסף הלאגוא הנזכר שמורים עד היום אגרות שתים אשר שלח המלך אחשורוש על דבר המן ומרדכי והם כתובים בלשון טאמולי:

עם מאליבאר(..) יושבי הארץ מעולם. יש להם עוד בבתי שקוציהם העתקות מן האגרות האלו וחוגגים עם היהודים ביום אחד את חג הפורים ואומרים כי היום הזה חג להם לחקת עולם יען ממלכם בעת ההיא מלך פינא וקאנארע אשר מלך תחת יד אחשורוש הייתה המצוה עליהם להרוג ביום הזה את כל יראי ה' (היהודים) ויהפך הדבר ויהרגו הם את שונאיהם. ואם ישאלו לעם הנזכר מה שם גדולה להם, יענו מבני האחשדרפנים הקדמונים אנחנו. (הנזכר גם במגלת אסתר העברית. ומתורגמת בביליה ההולאנדית - שטאטהלטר)".

## קישורים חיצוניים

*פסטיבל ההולי – חגיגה של צבעים באתר מסע אחר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הודו: חגים ופסטיבלים
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
קטגוריה:אירועים בחודש פברואר
קטגוריה:נפאל: תרבות
קטגוריה:נפאל: דת
רשת פרסום

**רשת פרסום** היא חברה שמקשרת בין מספר רב של מפרסמים ומספר רב של בעלי אתרי אינטרנט, לשם שימוש באתרי האינטרנט להצגת פרסומות רלוונטיות למבקרים באתר. היתרון של שיטה זו הוא ביצירת היצע רחב ומגוון של שטחי פרסום (היצע שכל אחד מהאתרים לבדו אינו יכול לספק), ומכירתו למפרסמים. 

## סוגי רשתות

;רשתות מבוססות תוכן:
בדרך כלל רשתות גדולות בשליטתם של מנועי חיפוש. הרשתות סורקות תוכן של אתרים, מסיקות מהתוכן על קהל היעד והקטגוריה ושותלות פרסומות רלוונטיות בשטחי הפרסום באתר.

;רשתות מבוססות קטגוריה:
רשתות שלא מסתמכות על תוכן אלא מבקשות מבעלי אתרים להגדיר קטגוריות וקהל יעד של האתר שלהם (לפעמים גם מאמתות את המידע), באותה דרך שואלות את המפרסמים מהו קהל היעד המועדף עליהם ובהתאם לתשובות אלה שותלת פרסומת באתרים הרלוונטיים.

;רשתות Direct:
שיטה חדשה יחסית שמאפשרת למפרסמים לחפש היצע של שטחי פרסום באתר מסחר, כמו eBay.

;רשתות Reversed:
רשתות שסומכות על בעלי אתרים שיבחרו את הפרסומות הרלוונטיות עבור קהל היעד שלהם, רשתות אלה נותנות למפרסמים לאשר כל בעל אתר שרוצה לעבוד איתם ונותנות שקיפות מלאה של סטטיסטיקות ושליטה מלאה על שטחי הפרסום. בנוסף, רשת Reversed תתאפיין בבינה מלאכותית ומערכת לומדת שמנסה להציג פרסומות רלוונטיות בשטחי פרסום רלוונטיים כאשר פרסומות שנבחרו ואושרו בצורה ידנית לא זמינות. במצב זה הרשת תשאף להציג פרסומת שדומה לפרסומות שנבחרו ידנית.

## תמחור ברשתות
רשתות פרסום שונות מנהלות שיטות תשלום שונות, שיטות התשלום המקובלות הן:
* CPC: מחיר על כל הקלקה
* CPM: מחיר על כל צפייה (בדרך כלל נמדד במחיר לאלף צפיות)
* CPA: מחיר על כל הנעה לפעולה (בדרך כלל מכירה)

רשתות פרסום שמוכרות פרסומות טקסט יפעלו בדרך כלל במודל של CPC, רשתות של באנרים/פלאשים יעבדו בתמחור של CPM ורשתות משולבות יציעו מודל משולב.

## ראו גם
* Google AdSense

## קישורים חיצוניים
* סיני גז, ראיון עם ינון לנדנברג על האבולוציה של הפרסום המקוון בישראל
קטגוריה:שיווק באינטרנט
קטגוריה:פרסום
אנפה אפורה

**אֲנָפָה אֲפוֹרָה** (שם מדעי: *Ardea cinerea*) היא עוף מים ממשפחת האנפתיים. עוף חברותי החי בלהקות גדולות ליד מקורות מים מתוקים.

## תפוצה
האנפה האפורה היא עוף בעל אזור תפוצה נרחב מאוד. היא חיה בבריטניה ובסקנדינביה ובכל רחבי אירופה דרך ארצות המזרח ועד דרום-מזרח אסיה.

היא חיה במקומות שונים בזכות התכונה שלה להתקיים בתנאי אקלים מגוונים, מהקוטב הצפוני (בריטניה וסקנדינביה) ועד ליערות גשם טרופיים (אינדונזיה ודרום-מזרח אסיה).

להקות האנפה האפורה אשר חיות במערב אירופה, הן להקות יציבות. אך הלהקות בשאר חלקי אירופה נודדות דרומה בחורף. האנפה האפורה חורפת בחלקים הטרופיים של אפריקה ובארצות הים התיכון.

בישראל האנפה האפורה היא חולפת וחורפת. בסתיו חולפות הלהקות מעל מישור החוף והחופים הצפוניים של חצי האי סיני. באביב, כשהן חוזרות צפונה, הן חולפות דרך הערבה.

## מאפיינים פיזיים
האנפה האפורה היא עוף גדול: גובהה כמאה ס"מ, משקלה כ-2 ק"ג, רגליה וצווארה ארוכים מאוד, ואורך מקורה כעשרה ס"מ. כנפיה של האנפה מעוגלות ורחבות ומגיעות לאורך של 185 ס"מ. גבה, כנפיה, עורפה ושולי צווארה אפורים ומכאן שמה. צבע ציצית הראש שלה וקדמת צווארה שחורות. ראשה, בטנה והחלקים התחתונים בגופה, לבנים. עיניה צהובות והאישון שלה עגול.

## תזונה
האנפה האפורה ניזונה בעיקר מדגים, רכיכות, צפרדעים, סרטנים, תולעים, וזוחלים קטנים. האנפה האפורה אוכלת בכל יום דגים בכמות המגיעה ל-20% מכלל משקלה.

על מנת ללכוד דגים, קופאת האנפה על עומדה מבלי לזוז במשך זמן רב, כאשר הדגים חושבים שה"פסל" לא יכול לפגוע בהם לרעה, הם מתקרבים, והאנפה טורפת אותם במקורה הארוך והחד.

## רבייה
האנפה האפורה מקננת ודוגרת בדרך כלל באירופה, על עצים.
הנקבה מטילה שתיים עד חמש ביצים בצבע טורקיז. שני בני הזוג דוגרים במשך 25 ימים. בגיל 10 ימים יכולים הגוזלים לצאת מהקן, ובגיל 7 שבועות הם עוזבים את הקן וחוזרים אליו רק מדי ערב. בהגיעם לגיל חודשיים נהיים הגוזלים עצמאיים ועוזבים את הוריהם.

## האנפה והאדם
המין היה מצוי תמיד בסיכון. בעבר היה זה משום שהאצילים באירופה צדו את האנפות האפורות בתור תחביב. לשם כך הם הסתייעו בבזים ובדורסי יום אחרים. גם הדייגים נהגו לצוד אנפות אלה כיוון שהן ניזונות מדגים ומסכנות את פרנסתם.

כיום מאיימים על קיומן של האנפות גורמים סביבתיים כמו ייבוש הביצות, שהן בתי הגידול שלהן, וכריתת עצי הקינון. בכל זאת מצב השימור של המין מוגדר ללא חשש. ישנן גם חברות המגינות על האנפה האפורה, ונעשים מאמצים רבים בעולם כדי לשמור על אוכלוסייתה.

## גלריה

קובץ:Ardea cinerea 5 (Marek Szczepanek).jpg
קובץ:Grey Heron, Leighton Moss.jpg|צדה צלופח
קובץ:Great Blue Heron Wading 2.jpg
קובץ:Ardea cinerea MHNT Crâne.jpg|גולגולת אנפה אפורה, אוסף מוזיאון טולוז
קובץ:Great Blue Heron On Rock1.jpg
קובץ:Grey Heron Ardea cinerea, Vaxholm, Sweden 1.jpg
קובץ:Grey Heron (Ardea cinerea) touch down on branch - Flickr - Lip Kee.jpg
קובץ:Ardea cinerea MHNT.ZOO.2010.11.54.1.jpg|ביצי אנפה אפורה, אוסף מוזיאון טולוז


## קישורים חיצוניים

* אנפה אפורה בתוך מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש 
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אנפתיים
אפורה
קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באירופה
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עופות
קטגוריה:לבנון: עופות
קטגוריה:סוריה: עופות
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: עופות
קטגוריה:רומניה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
גדרט, מלך אקסום

ממוזער|מפה המתארת את גבולות מלכת אקסום עם שכנותיה התימניות
**גדרט** (**GDRT** או **גדר**) היה מלך אקסום.
גדרט היה המלך האקסומי הראשון שהתערב בענייני תימן של היום. הוא ידוע בעיקר הודות לכתובת דרום ערבית שמזכירה אותו ואת בנו **ביאגת** (מבוטא גם כביאגה), גדר מוזכר בשרביט מברונזה שנימצאה באזור אטסבי, דארה, עדי גלאמו שבצפון אתיופיה.". יש המזהים את המלך האנונימי שכתב את מונומנטום אדוליטנום עם גדרט ואז תקופת שלטונו מתוארכת 200-230 לערך..

## כתובות אקסומיות
## המעורבות בדרום ערב
## מורשת
## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
הגן האנוכיי

**הגן האנוכיי** (באנגלית: **The Selfish Gene**) הוא ספר מדע פופולרי פרי עטו של ריצ'רד דוקינס משנת 1976. 

בספרו שוטח דוקינס, באופן שמתאים לקהל הרחב, את תאוריית האבולוציה המתרכזת בגנים – תפיסה שלפיה יש לבחון את האבולוציה ברמת הגן, ולא ברמת האורגניזם היחיד או קבוצת האורגניזמים. השקפה זו, התואמת את השקפת עולמו הכללית של דוקינס, מבוטאת בדבריו במבוא הספר:

הספר עוסק ברובו בהסברת קיום הזולתנות בטבע, וכיצד נקודת המבט של הגנים מאפשרת להבינה. דוקינס חושף את הקורא לעקרונות הברירה הזוויגית, ברירת השארים ותורת המשחקים האבולוציונית. מושג נוסף שנטבע בספר זה הוא מם, מקבילו של הגן ברמת הרעיונות המופשטים; יחידת מידע או רעיון, המסוגלת לשכפול עצמי, ובדומה לגנים המשכפלים עצמם בגופנו, הממים משתכפלים במוחות ובמאגרי מידע.

הספר תורגם לעברית (מן המהדורה האנגלית השנייה, 1989) בידי עמנואל לוטם ויצא לאור בהוצאת דביר בשנת 1991.

## קישורים חיצוניים
* 
* הגן האנוכי: ד"ר ג'רמי פוגל וד"ר אולה קלבנוב, הסכת, ספטמבר 2025.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ספרי 1976
קטגוריה:ספרי ריצ'רד דוקינס
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
קטגוריה:ספרי אבולוציה
קטגוריה:פסיכולוגיה אבולוציונית
קטגוריה:ספרי ביולוגיה
גארסאם, קיסר אקסום

**גאראסאם** היה קיסר אקסום בשנת 600 לערך. והוא ידוע בעיקר הודות למטבעות שהוא טבע בתקופת מלכותו.

מאנרו האי מציין שגאראסם או ארמה היו האחרונים לטבוע מטבעות אקסומיות, וכן שגאראסם היה המלך האקסומי האחרון שטבע מטבעות מזהב. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
לאון הרביעי הכוזרי, קיסר האימפריה הביזנטית

**לאון הרביעי**, שכונה **הכוזרי** (ביוונית: **Λέων Δ' ο Χάζαρος**; 25 בינואר 750 – 8 בספטמבר 780) היה קיסר האימפריה הביזנטית.

## ביוגרפיה
לאון היה בנם של הקיסר קונסטנטינוס החמישי ואשתו צ'יצ'אק (בכוזרית: פרח), בתו של הכגן הכוזרי ביחאר, שהוטבלה לנצרות בשם **אירנה**. ב-769 נשא לאישה את אירנה האתונאית שילדה לו את בנם קונסטנטינוס. בשנת 751 מינה אותו אביו לקיסר שותף, ובפועל שלט באימפריה הביזנטית לאחר מות אביו, בין השנים 775 - 780.

ב-776 מינה את בנו, קונסטנטינוס השישי, לקיסר שותף, ויחד עמו גבר על התקוממויות בהנהגת אחיו-למחצה, ניקפורוס וכריסטופורוס, והגלה אותם.

בתקופת שלטונו שלח כוחות צבא להילחם נגד הח'ליפות העבאסית בסוריה, אך לא הצליח למנוע מכוחותיה לערוך פשיטות לשטחי הקיסרות באסיה הקטנה. הוא תכנן לצאת למלחמה גם נגד ממלכת בולגריה, אך מת לפני שזה יצא לפועל.

בשונה מאביו ומסבו, לאון השלישי, שהנהיגו מדיניות איקונוקלאסטית, היה לאון סובלני כלפי חסידי האיקונינים ("איקונופילים"), ואף מינה פטריארך איקונופיל. רק בשנה האחרונה לשלטונו ולחייו עצר ועינה כמה חסידי איקונינים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

לאון השלישי
קטגוריה:ילידי 750
קטגוריה:נפטרים ב-780
ישראל, קיסר אקסום

**ישראל** (או **אסראל**) היה קיסר אקסום בשנת 590 לערך. הוא ידוע בעיקר דרך המטבעות שנטבעו בתקופת מלכותו.

בכברה נגסט ובמסורת האתיופית מצוין שלכלב, מלך אקסום היו שני בנים: גברה מסקל וישראל. מאנרו האי מפקפק בכך שמדובר באותו ישראל, אולם, לדבריו, ייתכן שזכרו של ישראל השתמר בצורה טובה יותר מהמלכים שמלכו בינו לבין כלב (או גברה מסקל) ולכן הם אינם מופיעים ברשימת המלכים.
ריצ'רד פאנקהארסט מביא את השם ישראל כדוגמה להשפעות יהודיות מוקדמות בתרבות אתיופיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:מלכים אפריקאים
מילטיאדס (אפיפיור)

האפיפיור **מילטיאדס** הקדוש (בלטינית: **Miltiades**; מת ב-10 בינואר 314), הנקרא גם **מלכיאדס** (**Melchiades**), כיהן מ-2 ביולי 311 עד מותו ב-10 בינואר 314.

משערים כי מוצאו מאפריקה, אך דבר לא ידוע אודותיו. מילטיאדס ויורשו סילבסטר הראשון, היו מתלמידיו של מרקלינוס. הוא נבחר לאחר סדה וקנטה (Sede vacante - תקופה שבה אין אפיפיור מכהן) של כעשרה חודשים בעקבות מות האפיפיור אוסביוס ב-17 באוגוסט 310, או אולי זמן קצר לאחר הגלייתו של אוסביוס לסיציליה בשנת 309.

מילטיאדס נבחר לאפיפיור לאחר שבאפריל 311 הקיסר הרומי גלריוס פרסם צו סובלנות, השם קץ לרדיפת הנוצרים. בשנת 313, במהלך כהונתו, פרסמו הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס את צו מילאנו, המתיר לנוצרים לקיים את פולחנם ומורה על השבת רכוש הכנסייה שהוחרם. קונסטנטינוס העניק לאפיפיור במתנה את ארמון הלטראנו, שהפך עם השנים למקום מגורי האפיפיורים ומושב הממשל הכנסייתי.

באותה שנה, ב-313, עמד מילטיאדס בראש סינוד לטראני ברומא, שזיכה את הבישוף קקיליאנוס  מההאשמות נגדו והכריז על דונאטוס מגנוס ככופר. הוא הוזמן אחר כך לסינוד ארל, שהיה ההתוועדות הרשמית הראשונה של הבישופים הנוצרים בקיסרות הרומית המערבית, אך מת לפני שהסינוד נתכנס.

הליבר פונטיפיקליס (Liber Pontificalis), שנתחבר במאה ה-5 או אחריה, מייחס למילטיאדס את הנהגתם של כמה מנהגים.

במאה ה-13 נקבע בלוח הקדושים הקתולי, כי 10 בדצמבר יהיה יום חגו של הקדוש מלכיאדס (כפי שנקרא אז), ובטעות נוסף לשמו הציון מרטיר. ב-1969 נמחק יום זה מלוח החגיגות הליטורגיות המחייבות, והועבר ליום מותו, אל 10 בינואר, ללא הציון "מרטיר" ליד שמו.

## קישורים חיצוניים

* הערך "מילטיאדס" בתוך האנציקלופדיה הקתולית, מהדורת 1913.
* אגרותיו וכתביו של מילטיאדס, ב-[Documenta Opera Omnia](http://www.documentacatholicaomnia.eu/01_01_0311-0314-_Miltiades_(Melchiades),_Sanctus.html).
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:נפטרים ב-314
יוליוס הראשון

האפיפיור הקדוש **יוליוס הראשון** (לטינית: **Iulius I**) כיהן בתפקידו בין 6 בפברואר 337 ל-12 באפריל 352. יוליוס ידוע בעיקר בשל חלקו במחלוקות האריאניות, ובקביעה כי ישו נולד ב-25 בדצמבר.

## חייו
יוליוס היה יליד רומא, והוא נבחר כיורשו של מרקוס לאחר שהכס הקדוש לא היה מאויש במשך ארבעה חודשים.

### המחלוקות האריאניות
לאחר שמאמיניו של אוסביוס מניקומדיה, שהיה באותה תקופה פטריארך קונסטנטינופול, הדיחו מחדש את אתנסיוס מאלכסנדריה מתפקידו כבישוף המקומי, נערך סינוד באנטיוכיה ב-341, ובו הוחלט לשלוח שליחים אל הקיסר קונסטנס ואל יוליוס. יוליוס, לאחר שהביע תמיכה באתנסיוס, החליט בפיקחות לזמן את שני הצדדים לסינוד שייערך בראשותו. אולם, הבישופים האריאניים המזרחיים סירבו לקבל את ההצעה הזו.

אתנסיוס הגיע לרומא לאחר גירושו השני מאלכסנדריה, וזכה להכרה כבישוף על ידי הסינוד שנערך בראשותו של יוליוס ב-342. יוליוס שלח מכתב לבישופים המזרחיים, ובו העדויות הראשונות לטענות על הבכורה של בישופות רומא. גם אם אתנסיוס ובני לווייתו נשאו באשמה באופן חלקי, נאמר במכתב, כנסיית אלכסנדריה הייתה צריכה לכתוב תחילה לאפיפיור.

באמצעות השפעתו של יוליוס נערכה מועצת סרדיקה באיליריה, ובה השתתפו רק 76 בישופים, שעד מהרה עזבו לפיליפופוליס והדיחו את יוליוס (ביחד עם אתנסיוס ואחרים) במועצת פיליפופוליס. 300 הבישופים המערביים שנותרו אישרו את ההחלטות הקודמות של הסינוד הרומאי; מועצת סרדיקה סייעה בקידום הטענה של בישופות רומא באמצעות כמה מהחלטותיה הקשורות לטענותיו של יוליוס על זכותו לבדיקה מחדש.

### קביעת חג המולד
יש הטוענים כי בשנת 350, הכריז יוליוס על 25 בדצמבר כיום לידתו של ישו, אולם הדבר מבוסס על מכתב מהמאה ה-9 שככל הנראה זויף. באותה תקופה זה היה אחד התאריכים המקובלים ללידתו של ישו. הטענה המוטעית היא, כי יוליוס הכריז על 25 בדצמבר כיום לידתו של ישו, לאחר שקירילוס, הפטריארך של ירושלים, שאל מהו תאריך לידתו של ישו לפי רישומים היסטוריים המאוחסנים ברומא. כמו כן, יש המאמינים כי ישו ויוחנן המטביל נולדו באותו יום, זאת לפי הבשורה על-פי לוקאס.

תאריך לידתו הרשמי של ישו אינו ידוע. יש לציין כי 25 בדצמבר הוא יומיים לאחר סיומו של פסטיבל סאטורנליה הרומאי. ישנה טענה כי יוליוס בחר ב-25 בדצמבר, כדי לתת חלופה נוצרית לפסטיבל הסאטורנליה. טענה אחרת לבחירת תאריך זה היא שבשנת 274 לספירה, הקיסר הרומאי אורליאנוס הכריז על תאריך זה כתאריך לידתו של סול אינוויקטוס, אל השמש במיתולוגיה הרומאית, וכנראה שיוליוס השתמש בתאריך זה כדי למשוך מאמינים לנצרות, בכך שיאפשר להם להמשיך לחגוג את 25 בדצמבר. כמו כן, ישנה סברה כי יוליוס הושפע מהרעיון שישו מת ביום השנה להתעברותו. אם ישו מת בפסח, ובמאה השלישית לספירה פסח חל ב-25 במרץ, אז ישו נולד תשעה חודשים לאחר מכן, ב-25 בדצמבר.

## מותו והקדשתו
יוליוס מת ב-12 באפריל 352 והוחלף על ידי ליבריוס. יוליוס נחשב לקדוש בכנסייה הקתולית, ויום החג שלו הוא ב-12 באפריל.

## לקריאה נוספת

Duff, Eamon. Saints and Sinners: A History of the Popes, Yale University Press, 2001, pp. 30–32. 


## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של יוליוס הראשון במהדורת 1913 של האנציקלופדיה הקתולית
* אופרה אומניה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:ילידי 280
קטגוריה:נפטרים ב-352
דרור כהן (שייט)

**דרור כהן** (נולד ב-31 במרץ 1968), אלוף פאראלימפי.

## ביוגרפיה
כהן, חניך "צופי ים" בנעוריו, אשר חלם להתקבל לסיירת מטכ"ל, התקבל לקורס חובלים ובמהלכו עבר לקורס טיס. הוא שירת כטייס קרב ב-F16 בחיל האוויר ובשנת 1992, במהלך נסיעה לבסיסו הצבאי היה מעורב בתאונת דרכים. לאחר תקופת שיקום נותר כהן משותק בגפיו התחתונות ובעקבות זה נמצא על כיסא גלגלים.

בעקבות שיתוקו הגופני החל לעסוק כהן בספורט אתגרי לסוגיו השונים: שיט, סקי מים, סקי, גלישת מצוקים, קפיצת בנג'י, מרוץ מכוניות (בין היתר כמשתתף הנכה הראשון בראלי דקר), כדורסל וטניס. בשנת 1995 הוא נמנה בין מייסדי עמותת "אתגרים".

פעילותו הספורטיבית מתמקדת בשיט והשתתפות בתחרויות בינלאומיות והמשחקים הפאראלימפיים. במשחקים הפאראלימפיים בשנת 2000 היה כהן סקיפר הצוות והגיע למקום השמיני בתחרות ובשנת 2004, לצד עמיתיו לצוות בני וקסלר וארנון אפרתי, זכה במדליית זהב. בשנת 2011 זכה הצוות באליפות העולם.

הוא זכה יחד עם אפרתי ווקסלר בתואר ספורט השנה ל-2011 מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.

ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).

כהן הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שייטים נכים ישראלים
קטגוריה:שייטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שייטים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
בית ספר שדה הר מירון

**בית ספר שדה הר מירון** הוא בית ספר שדה הנמצא במרום הגליל בשמורת הטבע הר מירון בגובה 900 מטר מעל פני הים – כ-300 מטר מתחת לפסגת הר מירון (1,204 מטר מעל פני הים) בין נחל נריה ונחל מורן (יובלי נחל כזיב).

## מיקום
בית הספר נמצא בסמוך לעתיקות הכפר נריה ומעיינות המים הסמוכים לו ממערב, וחרבת חוממה ממזרח. שם בית הספר, מבחינה מוניציפלית, הוא "נריה" וכך הוא אף מופיע בחלק מהמפות. 

מיקומו בלב שמורת הטבע הר מירון מהווה מוקד (בדומה לחרשים ואבירים) לחיכוכים עם תושבי חורפיש ובית ג'ן אשר טוענים שהשמורה מצרה עליהם ושהתפתחותם המוניציפלית נאסרת בעוד "בית מלון" מקבל אישור לפעולה. מאז העברת בית הספר לתפעול על ידי סאסא והפסקת יעודו המקורי - קולות אלו מתחזקים.

בית הספר נחשב לפופולרי עקב קרבתו לאתרי הטיולים בגליל: צפת, פקיעין, מערות כמו: מערת עלמה, מערת פער, נחלים: כמו נחל כזיב, נחל עמוד, נחל שרך, נחל בצת בהגליל המערבי ויישובים דרוזים כמו בית ג'ן וחורפיש. כמו כן, בית הספר קרוב למספר קברי צדיקים ואתרים מקודשים ליהודים. אחד מהקברים הגדולים והחשובים באזור הוא קבר רבי שמעון בר יוחאי וכן בתי כנסת עתיקים כגון ברעם, שמע, מירון.

## היסטוריה
הקמתו של בית ספר שדה הר מירון היוותה חלק ממאבקיה של החברה להגנת הטבע למניעת הקמת יישוב בלב הר מירון. יואב שגיא, ממקימי החברה להגנת הטבע, התיישב בשנת 1964 למרגלות ההר באוטובוס ללא גלגלים ונאבק למען הפיכת ההר לשמורת טבע - לימים שמורת טבע הר מירון. לאחר כשנה, הצטרפו אליו מספר חיילי נח"ל. באפריל 1965 הושג תקציב חלקי ממשרד החינוך להקמת בית הספר שדה במקום. בראשית 1967 נחנך מבנה בית הספר. בשנת 1970 הושלם מבנה בית הספר, שתוכנן על ידי האדריכל קלמן כ"ץ. 

בעת הקמתו של בית הספר שדה, על ידי יואב שגיא, יועד המקום כמרכז מחקר ולימוד אשר יעשה שימוש במיקומו לצרכים אלו. במרוצת השנים, לאחר קיום שינויים מבניים בחברה  לאור שינויים בשוק הדרכת טיולי בתי הספר, שינה בית הספר את אופיו ובשנת 2002, לאחר שהופשט כליל מפעילותו החינוכית, נמסר המקום לקבלן משנה (קיבוץ סאסא) לצורך הפעלתו כאכסניה.

## קישורים חיצוניים
* אתר בית הספר, החברה להגנת הטבע
* 
* 

## הערות שוליים

הר מירון
קטגוריה:מירון
קטגוריה:הגליל העליון
קטגוריה:הגליל העליון: חינוך
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:מירון: מבנים
אפרים קרליבך

הרב ד"ר **אפרים קרליבך** (12 במרץ 1879 − י"ח בתשרי תרצ"ז 4 באוקטובר 1936) היה רב אורתודוקסי, יליד גרמניה. רבה של לייפציג.

קרליבך היה שייך למשפחה מפורסמת של רבנים גרמניים. היה בנם של אסתר, סופרת ומשוררת ובתו של הרב אלכסנדר זוסמן אדלר, רבה הראשון של ליבק, ושל הרב ד"ר שלמה קרליבך, שהיה רבה של ליבק אחרי הרב אדלר. לקרליבך היו שבעה אחים וארבע אחיות. ארבעה מאחיו היו רבנים אף הם: מייסד הגימנסיה היהודית יבנה בקלן, עמנואל קרליבך (1874–1927), יוסף צבי קרליבך (1883–1942), דוד קרליבך (1885–1913) והארטוויג נפתלי קרליבך (1889–1967).

בשנת 1900, בגיל 20, הוסמך לרבנות. ב-1912 הקים את "התיכון היהודי"  בלייפציג אותו ניהל עד 1936. ב-1924 מונה לרבה הראשי של לייפציג. בתחילת שנת 1936 עלה לארץ ישראל עם משפחתו והתיישב ברמת גן. שימש כרבה הראשי של רמת גן עד פטירתו באוקטובר אותה שנה. נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב, בסמוך לקברו של הרב שלמה הכהן אהרונסון.

בנו, העיתונאי עזריאל קרליבך נקרא על שם הרב עזריאל הילדסהיימר שהיה מראשי היהדות האורתודוקסית בגרמניה ורבו של הרב אפרים קרליבך.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אתר עמותת "אפרים קרליבך, לייפציג" 
* 

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
אפרים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:משתתפים בוועידת קטוביץ (1912)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1879
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
אלפא אפסילון פאי

**אלפא אפסילון פאי** (באנגלית: **Alpha Epsilon Pi**; בקיצור **ΑΕΠ** או **AEPi**) היא אחוות סטודנטים יהודית בין-אוניברסיטאית הפועלת בין היתר במדינות ארצות הברית, בבריטניה, באוסטריה, בקנדה, באוסטרליה ובישראל. האחווה הוקמה ב-7 בנובמבר 1913, בקמפוס של אוניברסיטת ניו יורק. האחווה פתוחה לכל סטודנט המזדהה עם ערכיה. 

## משימה ויעוד
על פי האתר הרשמי, "אלפא אפסילון פאי" הוקמה כדי לאפשר לסטודנטים יהודים את החוויה המקסימלית בזמן שהותם באוניברסיטה ובאחווה. אלפא אפסילון פאי שמרה על יושרה הפנימי כדי לחזק את הקשר עם הקהילה היהודית וכדי להוות קישור נכון בין התיכון והקריירה. אלפא אפסילון פאי מפתחת מנהיגות לקהילה היהודית של צפון אמריקה בזמן קריטי בחיי הנערים." כמו כן האחווה מתהדרת בקשר רשתי חברתי ועסקי בין הבוגרים בארצות הברית ובקנדה. (וכמו כן, בעולם אחרי שהתפשטה משם)

## היסטוריה
האחווה הוקמה על ידי צ'ארלס מושקוביץ' ועשרה סטודנטים יהודים נוספים. מושקוביץ', שחקן כדורסל שעבר לאוניברסיטת ניו יורק מקולג' מקומי, התקבל לאחווה מסוימת (שמה לא ידוע), אך באחווה סירבו לקבל את חבריו היהודים. האחד-עשר (המכונים האחד-עשר בני האלמוות) החליטו להקים אחווה יהודית שתאפשר לסטודנטים יהודים בכל המדינה להיות חברים. בשנת 1917 הוכר הארגון רשמית על ידי האוניברסיטה כ"סניף אלפא", והסניף באוניברסיטת קורנל הוכר כ"סניף בטא".

## קשר עם ישראל
במסגרת כינוס האחווה בחוף המערבי בפברואר 2008 בסן לואיס אוביספו קליפורניה, אלרן צבג, נציג הקונסוליה הישראלית בארצות הברית הכיר באלפא אפסילון פאי כאחווה היהודית היחידה, ושקשריה עם ישראל חשובים והדוקים.

ביוני 2009 הוקמה נציגות ראשונה לאחווה זו במדינת ישראל, במרכז הבינתחומי הרצליה, עם השבעתם של 15 אחים חדשים כאבות מייסדים. ביוני 2011 התקבלה בטקס במלון לאונרדו פלאזה הנציגות השנייה של האחווה באוניברסיטה העברית בירושלים, ומאז הוקמו הסניפים ב המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה, באוניברסיטת תל אביב, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, אוניברסיטת בר-אילן, המסלול האקדמי המכללה למנהל, וכיום בהקמה נציגויות בשאר אוניברסיטאות ישראל.

באוגוסט 2010, חברי האחווה התחייבו לתרומה בסך 700,000 דולרים תוך חמש שנים לשבעה ארגונים שונים בישראל: קרן קיימת לישראל, ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית, עמותת עלם, עמותת קשת, לקט ישראל, הצל ליבו של ילד ועמותת שרשרת.

## מגן האחווה
מגן האחווה מכיל מספר חפצים סימבולים לאחווה. משמעותם נחשפת רק למצטרפים חדשים.

## סניפי האחווה
קישור לרשימת הסניפים באנגלית

## סניפים חשובים בתרבות אמריקנית
בבית האחווה באוניברסיטת אורגון שבעיר יוג'ין במדינת אורגון צולם סרט הקאלט "בית החיות" בכיכובו של ג'ון בלושי.

## קישורים חיצוניים

* 

* אלפא אפסילון פאי ירושלים

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני סטודנטים בארצות הברית
דבי הס

**דבורה (דבי) נעמי הס אל-יניב** (נולדה ב-1963) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1982 ופסיכולוגית קלינית.

## ביוגרפיה
דבי הס נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית לאב פיזיקאי ואם מורה לאנגלית. בגיל 5 עלתה עם הוריה ואחותה לישראל, והשתלבה כרקדנית בלהקות ג'אז בירושלים, עיר מגוריה.

בשנת 1981 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית בירושלים.

בגיל 19, ובזמן שירותה בצה"ל (שם הייתה חברה בצוות הווי צבאי) ניגשה הס לתחרות מלכת היופי וזכתה במקום הראשון. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 1982.

בסיום שנת כהונתה כמלכת היופי הופיעה במספר סרטי סטודנטים ובסרט "אהבה ראשונה" לצד גילה אלמגור, יפתח קצור וחנן גולדבלט.

בשנת 1985 החלה ללמוד באוניברסיטה העברית פסיכולוגיה וסיימה תואר שני ב-1995. הס לימדה פסיכולוגיה התפתחותית בגבעת רם, עבדה כפסיכולוגית קלינית של מתבגרים ואף ריכזה את פרויקט "נוער עונה לנוער". הס הייתה נשואה בעבר והתגרשה ובהמשך נישאה בשנית.

כיום היא פסיכולוגית קלינית ומרצה לפסיכולוגיה קלינית והתפתחותית.

## קישורים חיצוניים

* 
* שנות השמונים-מלכות היופי

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:פסיכולוגיות קליניות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים קליניים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1982
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
ריימונד זוסמן

**ריימונד זוסמן** (באנגלית: **Raymond Zussman**; 23 ביולי 1917 - 21 בספטמבר 1944) היה קצין שריון יהודי בצבא ארצות הברית, על פעולותיו במלחמת העולם השנייה הוענקה לו לאחר מותו מדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר.

## שרות צבאי
זוסמן התגייס לצבא ארצות הברית ב-1941 בדטרויט, מישיגן. הוא שירת כקצין בדרגת סגן משנה בגדוד הטנקים ה-756. ב-12 בספטמבר 1944 בקרב בעיר נורוי לה בור שבצרפת (בצרפתית: **Noroy-le-Bourg**) סייר זוסמן לבדו לפני הכח כשהוא חשוף לאש עזה על מנת לאתר את עמדות האויב ולהכווין את חייליו. תשעה ימים לאחר קרב זה נהרג סגן משנה ריימונד זוסמן כתוצאה מפגיעת פצצת מרגמה גרמנית ונקבר בפרנדייל, מישיגן.

לאחר מותו הוענקה לו מדליית הכבוד על פעולותיו בקרב בעיר נורוי לה בור.

## מדליית הכבוד
הנימוק הרשמי להענקת מדליית הכבוד לסגן משנה ריימונד זוסמן:

:ב-12 בספטמבר 1944, סגן משנה זוסמן פיקד על צמד טנקים שפעלו במשותף עם פלוגת חי"ר בהתקפה על כוחות האויב שכבשו את העיירה נורוי לה בור שבצרפת. בשעה 7 בערב הטנק של סגן משנה זוסמן נתקע. סגן זוסמן ירד מהטנק התקוע והחל לסייר ברגל לפני הטנק התקין ופלוגת החי"ר כשהוא חמוש ברובה קרבין בלבד, הוא חזר מדי פעם על מנת לסמן מטרות לטנק שנשאר ולהעביר את השבויים הרבים שלכד לידי חיילי הפלוגה. הוא איתר מחסום על הדרך והורה לטנק להרוס אותו. בעודו חשוף לחלוטין לעמדות האויב, במרחק של כחמישים מטרים בלבד, הוא עמד ליד הטנק וכיוון את האש. שלושה גרמנים נהרגו ו-8 נכנעו. שוב הוא צעד לפני הטנק מוביל אותו כנגד קבוצת בתים שבשליטת האויב, כדורים ממכונות ירייה ומנשק קל שורקים ליד רגליו. אש הטנק שברה את ההתנגדות ו-20 חיילי אויב נכנעו. בעודו צועד קדימה שוב הוא חלף על פני בית שהיה בשליטת האויב שממנו ירו עליו הגרמנים וזרקו רימונים בדרכו. לאחר חילופי אש קצרים הוא סימן לטנק לחבור אליו ולירות על הבית. אחד עשר חיילים גרמנים נהרגו ו-15 נכנעו. ממשיך לבדו הוא נעלם מעבר לפינת אחד הרחובות, האש מרובה הקרבין נשמעה שוב וכעבור מספר דקות הוא הופיע שוב, מוביל 30 שבויים לפניו. תחת מנהיגותו ההרואית ומעוררת ההשראה של סגן משנה זוסמן 18 חיילי אויב נהרגו ו-92 נשבו.

## הנצחה
* ב-1944 השיק צבא ארצות הברית אוניית קירור על שמו של זוסמן.
* ב-1997 הוקם בפורט נוקס מתקן אימונים ללוחמה בשטח בנוי בשם "כפר זוסמן" לזכרו.
* פארק זוסמן נמצא מול בניין העירייה בעיר לידתו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:מעוטרי מדליית הכבוד
קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
צ'יצ'אק

**צ'יצ'אק** (ביוונית: Τζιτζάκ; נפטרה כנראה ב-750) הייתה בתו של הכגן הכוזרי ביחאר, אשתו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס החמישי ואמו של הקיסר לאון הרביעי "הכוזרי".

נוכח התפשטות הערבים והתקפותיהם, ביקש השליט הביזנטי, לאון השלישי לכרות ברית עם ממלכת הכוזרים. לאשרור הברית נשלחה הנסיכה הכוזרית צ'יצ'אק להיות רעייתו של בן הקיסר הביזנטי, קונסטנטינוס, למרות שבני הזוג היו עדיין ילדים. הנסיכה הכוזרית הוטבלה לנצרות בשם **אירנה** (ביוונית: Εἰρήνη) וילדה לבעלה את מי שעתיד להיות הקיסר לאו הרביעי, שכונה **הכוזרי**, בגלל מוצאה של אימו.

כשהגיעה צ'יצ'אק, שמשמעות שמה בכוזרית הוא "פרח", לחצר הביזנטית היא הביאה איתה מלבושים מפוארים, בהם שמלת כלולות שמצאה חן בעיני הביזנטים והפכה להיות לבוש אופנתי של הגברים, תחת השם **צ'יצ'אקיון**.

לאחר הולדת לאו לא נזכרת אמו יותר בכתובים וקונסטנטינוס נשא אישה חדשה, לכן מניחים שהיא מתה בלידת בנה.

קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-8
דולר הונג קונגי

**דולר הונג-קונגי** (ISO 4217: HKD) הוא המטבע הרשמי של הונג קונג. הוא המטבע התשיעי הנסחר ביותר בעולם. הוא מסומן בדרך כלל בסימן הדולר ($), או HK$, כדי להבדילו משאר המטבעות הנקראים בשם דומה. הדולר מחולק לכ-100 סנט, או ל-1,000 מילים.

## שערי חליפין

## ראו גם
* כלכלת הונג קונג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:הונג קונג: כלכלה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
אזוביון רפואי

שמאל|ממוזער|250px|אזוביון רפואי בפריחה

**אֲזוֹבְיוֹן רְפוּאִי** (שם מדעי: *Lavandula angustifolia*), המכונה גם **לָבֶנְדֶר**, הוא בן שיח ממשפחת השפתניים. בעבר נקרא Lavandula officinalis ומכאן שמו העברי.

## תיאור הצמח
גובהו בין 30 ל-70 ס"מ. העלים צרים וארוכים, קרחים, גזורים ומנוצים, באורך 2–6 ס"מ וברוחב 4–6 מ"מ, וגבעוליו מרובעים וזקופים. תפרחתו ארוכה ומרווחת, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע כחול כהה, נוטה לסגול. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד, המזכיר את ריח הזעתר. הפריחה בחודשים ינואר- אפריל.

האזוביון מעדיף תנאי שמש מלאה, קרקע בסיסית מנוקזת היטב וכיוון שהוא עמיד לחום ויובש אינו דורש השקיה מרובה. ריחו דוחה חרקים וכנימות.

## שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו
בעבר שימש הצמח לבישום מי הרחצה ולרפואה. הוא מזוהה כנראה עם ה"אזוביון" המוזכר במשנה בתור צמח רפואה (). הרופאים הקלאסיים ציינו כי האזוביון שימש מרכיב בתרופות נגד רעלים ולטיפול בבעיות בחזה. בימי הביניים שימש הצמח לחיזוק הלב, לטיפול בקצרת, לריפוי מחלות חזה, דלקות, בעיות בקיבה, מחלות עור ועוד. ברפואה העממית בימינו משמש הצמח כתרופה כללית, למניעת הפלות, להקלת מיגרנות ולחיטוי נגד עש המושם בין הבגדים. שמן האזוביון משמש כמרכיב בסיסי בבשמים רבים. הוא משמש גם להרזיה ולריפוי שיתוק חלקי.

## לקריאה נוספת
* מיכה לבנה, **לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל**, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

## קישורים חיצוניים

* פרטים נוספים, באתר גאמנון
* פרטים על סגולותיו של שמן האזוביון, באתר לרפואה משלימה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:צמחי מרפא
איזדור יכמן

**איזדור יכמן** (באנגלית: **Isadore Seigfreid Jachman**, נולד כ**איזדור זיגפריד יכמן**; 14 בדצמבר 1922 - 4 בינואר 1945) היה סמל צוות יהודי בצבא ארצות הברית, שנהרג במלחמת העולם השנייה לאחר שהגן על העיר הבלגית פלמייר מתקיפה נאצית. לאחר מותו הוענק לו עיטור צלב השירות המצוין בעבור "גילויי אומץ הלב והאבירות הבולטים שלו, מעל ומעבר לדרישות התפקיד". בחינה מחודשת של גבורתו הביאה לשדרוג העיטור למדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בארצות הברית, ב-1950.

## נעוריו
איזדור יכמן נולד בברלין שבגרמניה ב-14 בדצמבר 1922, בנם הבכור של ליאו ולוטה יכמן. משפחתו של איזדור היגרה לארצות הברית כאשר היה בן שנתיים. הוא גדל בבולטימור שבמרילנד וב-1939 סיים את בית הספר התיכון.

מספר קרובי משפחה של יכמן נספו בשואה, בהם שישה דודים ודודות.

## הקרב בפלמייר
סמל יכמן לחם במסגרת פלוגה ב' של רגימנט החי"ר המוצנח ה-513. הוא ופלוגתו מצאו את עצמם מרותקים למקום תחת אש כבדה של ארטילריה, מרגמות, נשק קל ושני טנקים שתקפו את היחידה והסבו לה אבדות כבדות. סמל יכמן נטש את המחסה שלו, צלח את פני השטח החשופים תחת מטר האש ולקח בזוקה מחבר שנהרג. לאחר מכן הוא התקדם לעבר הטנקים שריכזו את האש שלהם לכיוונו. סמל יכמן הצליח לפגוע באחד הטנקים ולגרום להם לסגת אך במהלך הפעולה הוא נפגע ונהרג.

מספר שנים לאחר מכן הקימו תושבי הכפר פלמייר פסל לזכר חייל אלמוני שנלחם כדי להציל את הכפר. זמן מה לאחר הקמת הפסל העלה חיפוש ברישומי הצבא שהחייל האלמוני הוא אכן סמל יכמן, ושמו צורף לפסל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חוגרים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
מערת הידיים

**מערת הידיים** (בספרדית: **Cueva de las Manos**) היא מערה הנמצאת בפרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה, במרחק 163 ק"מ דרומית לעיר פריטו מורנו. המערה נמצאת בתוך הפארק הלאומי פרנסיסקו פריטו מורנו, הכולל בתוכו אתרים רבים בעלי חשיבות ארכאולוגית ופליאונטולוגית. בשנת 1999 העניק אונסק"ו למערת הידיים מעמד של אתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה
המערה שוכנת בעמק הנהר ריו פינטוראס, בנקודה מבודדת בפטגוניה השוכנת במרחק 100 ק"מ מהדרך הלאומית מספר 40. בצוקי העמק שוכנות מערות רבות, ותוואי הקרקע קשה ולא נוח להליכה. בעל החיים הדומיננטי בפאונה של אזור המערה הוא הגואנקו. הקניונים מסביב למערה מאופיינים באקלים ממוזג. הכניסה למערה נמצאת מתחת לקיר סלע המכוסה בשבלונות בצורת ידיים. הציורים במערה צוירו בחמישה מקומות נפרדים. חלק מהציורים הקדומים כוסו על ידי הציורים החדשים יותר. עומקה המרבי של המערה הוא 24 מטרים, רוחב הכניסה הוא 15 מטרים, וגובה המערה ליד הכניסה הוא עד עשרה מטרים. הקרקע בתוך המערה היא מישור עולה; בחלקה הפנימי לא עולה גובהה של המערה על שני מטרים.

המערה התפרסמה וזכתה לשמה בשל ציורי הידיים, שנוצרו בעיקר על ידי ציידים שחלפו באזור, כשהציורים הראשונים בה הם מלפני כ-9,300 שנים. קבוצת הציורים הראשונה (A) הייתה, ככל הנראה, של ציידי גואנקו נודדים. קבוצה מאוחרת יותר (B) של ציורים, בין 9,000 עד 5,300 שנים לפני זמננו, היא של ציידים נודדים אחרים. ציורי קבוצה זו אינם כוללים תיאורי ציד ורבים מהם הם תדמיות (שבלונות) של כפות ידיים, ולא תיאורי ציד. הקבוצה המאוחרת יותר (C) של ציורי קיר ראשיתה בשנת 1300 לפני הספירה בקירוב. ציורים אלו כללו בעיקר צורות גאומטריות או ציורים פשוטים. משערים כי יוצרי ציורים אלו היו מאבותיו של שבט בשם , שישב בפטגוניה כאשר הגיעו אליה המתיישבים הספרדים הראשונים. על תקרת המערה יש נקודות אדומות, שנוצרו ככל הנראה על ידי טבילת כדורי הציד (בולאס) בדיו, והשלכתם כלפי מעלה. צבעי הציורים הם בין אדום (המטיט) ללבן, שחור או צהוב.

הדיו שממנו הוכנו הציורים הוא מחצבי, כך שגיל הציורים לא יכול היה להיות מחושב מתארוך פחמן 14 מהצבע עצמו וחושב לפי שרידי צינורות עצם ששימשו להתזת הצבע על הקיר שעליו הונחה היד. הצבעים שמהם נוצרו הציורים היו מבוססים על מחצבים שהיו באזור. בכניסה למערה נערכו חפירות ארכאולוגיות בהן נמצאו שרידים של הצבעים. באמצעות בדיקת נפיצת קרני X  הצליחו המדענים להוכיח כי המחצבים הנפוצים שמהם הורכבו הצבעים היו, לדוגמה, פירולוזיט ליצירת שחור, המטיט וגתיט ליצירת אדום וסגול, וקאוליניט ליצירת צבע לבן.

## גלריה

SantaCruz-CuevaManos-P2210063b.jpg|ציורי ציד
Marianoc IMG 8565 copy.jpg|הכניסה למערה
SantaCruz-CuevaManos-P2210079b.jpg|עמק הנהר פינטוראס


## קישורים חיצוניים

* 

* מידע על המערה באתר Patagonia.com.ar 
* מידע על המערה באתר RedArgentina.com 
* מידע על המערה באתר ArteBaires.com.ar 
* תמונות מקניון פינטוראס ומערת הידיים
* מידע על הציורים באתר של קרן ברדשואו

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה: היסטוריה
קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:סנטה קרוס (פרובינציה)
קטגוריה:מערות