open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלון ארבץ

**אלון ארבץ** (נולד ב-1988) הוא יזם ישראלי בתחום הסייבר והמייסד של חברת ״אינטסייטס״ (IntSights), אשר נמכרה בשנת 2021 בסכום של 350 מיליון דולר. בשנת 2023 הוציא לאור את הספר "ההגנה הטובה ביותר", על תעשיית הסייבר הישראלית.

## ביוגרפיה
אלון ארבץ נולד בתל אביב והוא בנם הבכור של שמואל ומיכל ארבץ וגדל בהרצליה וברעננה. הוא למד בתיכון בית הספר המדעי-ישיבתי כפר בתיה ובשנת 2006 החל ללמוד בישיבת ההסדר ירוחם. בשנת 2008 התגייס ליחידת אגוז, אך לאחר חצי שנה נפלט מהמסלול עקב פגיעה בשמיעה, ועבר ליחידה 8200. הוא שירת שם בתחום הסייבר.

לאחר שחרורו מצה"ל, בשנת 2011, למד בישיבת ההסדר בעתניאל במשך כשנה, ולאחר מכן החל ללמוד משפטים וחשבונאות באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, הקים ארבץ את ״כנפי כסף״, חברה לתועלת הציבור שהתמקדה בחינוך פיננסי לצעירים ונוער, ואת חברת ״סייבר סקול״ שעסקה בלימודי סייבר לנוער, בארץ ובארצות הברית. ״סייבר סקול״ נמכרה בשנת 2015 למשקיע פרטי.

ארבץ הפסיק את לימודיו באוניברסיטה בשנת 2015 והקים, יחד עם גיא ניצן וגל בן דוד, את ״אינטסייטס״ (IntSights), סטארטאפ בתחום הסייבר, שפיתח מערכת מודיעין לארגונים מהמגזר הפרטי בכל העולם. החברה גייסה 70 מיליון דולר ונמכרה בשנת 2021 לחברת ראפיד7 האמריקנית ב-350 מיליון דולר. ארבץ השלים את התואר במשפטים בשנת 2018.

בינואר 2023 יצא לאור ספרו ״ההגנה הטובה ביותר״, בהוצאת סלע מאיר, על תעשיית הסייבר הישראלית. הספר מבוסס על ראיונות שקיים ארבץ עם בכירי התעשייה, ביניהם: גיל שויד, נדב צפריר, ניר צוק ושלו חוליו, ועל סיפורו האישי.

בשנת 2023 הקים ארבץ את הסטארטאפ ״פוינט פייב״, העוסק בניהול עלויות של תשתיות ענן, והוא משמש בו כמנכ"ל.

## חיים אישיים
ארבץ נשוי לסמדר, אב לארבעה ומתגורר באור עקיבא.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלון ארבץ - מסיד צנוע לאקזיט של 350 מיליון דולר, עוד פודקאסט לסטארטאפים
* יזמים? חפשו את האבולוציה הגדולה הבאה (באנגלית), הרצאת TEDX של אלון ארבץ במכללה האקדמית בית ברל
* הדמויות המשפיעות בסייבר - אלון ארבץ: היזם הסדרתי שחוקר את הצלחת הסייבר, tech12

## הערות שוליים

קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער כפר בתיה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר ירוחם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
פרנטישק סיקוונס

**פרנטישק סיקוונס** (בצ'כית: **František Sequence**; 21 בנובמבר 1836 – 14 ביוני 1896) היה צייר דתי והיסטורי צ'כי.

## ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו היסודיים בפראג, הוא הפך לסטודנט באקדמיה לאמנויות יפות. בשנה שלאחר מכן (1854) עבר לאקדמיה לאמנויות יפות במינכן, שם למד אצל וילהלם פון קולבאך. מאוחר יותר, הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות באנטוורפן. המדריך הראשי שלו שם היה יוזף ואן לריוס.

בשנת 1860, הוא חזר לזמן קצר לפראג. לאחר מכן בילה שבע שנים ברומא; בזכות מלגה שקיבל. בתחילה הוא יצר ציורים היסטוריים, אך לבסוף נקשר לתנועה הנצרתיים והתמסר כולו ליצירות דתיות. רבים מדיוקנאות הקדושים שלו עוצבו לפי דגמים רומיים וביזנטיים קדומים.

הוא חזר לפלזן ב-1868, שם התחתן עם בתו של פסנתרן מקומי, יוזף גרלאך. הם התיישבו בפראג והוא פיתח יחסי עבודה עם האדריכל יוזף מוקר.

בשנת 1880, הוא ירש את יאן סוורטס כפרופסור לציור דתי והיסטורי באקדמיה של פראג. הוא שימש שם גם כרקטור בשנים 1882- 1887 ו-1890 עד 1893. הרצאותיו היו פופולריות מאוד. מבין תשעים ושמונה תלמידיו, הידועים ביותר כוללים את לודייק מרולד, פרנטישק קופקה, ויקטור אוליבה, יוזף רולצ'ק ומקסמיליאן פירנר.

לאחר 1875, הוא היה חבר באקדמיה הנוצרית ועמד בראש המחלקה לאמנות שם. הוא גם היה חבר פעיל בוועדה לתכנון שיפוץ קתדרלת ויטוס. משנת 1880, הוא ישב בוועדת הפיקוח על מוזיאון העיר פראג. הוא נבחר כחבר באקדמיה הצ'כית למדעים ואמנויות בשנת 1890.

## גלריה

 File:František Sequens - Panna Maria a Alžběta (1860).jpg
File:František Sequens - Panna Maria a Alžběta (1860).jpg
File:František Sequens - Cyril a Metoděj.jpg
File:Frantisek Sequens - Krest Borivojuv.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:נפטרים ב-1896
אלאי קאסם

**אלאי עלי פאדל קאסם** (בערבית: **الاي علي فاضل قاسم**, בתעתיק מדויק: **אלאי עלי פאצ'ל קאסם**; נולד ב-16 בפברואר 2003 בגטבורג שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי-עיראקי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת גטבורג מליגת העל השוודית ובנבחרת עיראק.

## קריירת מועדונים
קאסם גדל במחלקות הנוער של האקן וגטבורג. בעונת  החל לשחק בקבוצה הבוגרת של גטבורג במסגרת ליגת העל השוודית.

## קריירה בינלאומית
ב-23 בספטמבר 2022 ערך קאסם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עיראק, בהפסד לנבחרת עומאן במשחק ידידות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:כדורגלנים עיראקים
קטגוריה:מגני כדורגל שוודים
קטגוריה:מגני כדורגל עיראקים
קטגוריה:גטבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת עיראק
קטגוריה:אישים ממוצא אלג'יראי
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2003
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-2003
מורן זר קצנשטיין

**מורן זר קצנשטיין** (נולדה ב-13 באוגוסט 1982) היא מרצה, יועצת אסטרטגית ותקשורת, יזמת עסקית וחברתית, ממובילות מאבק הנשים, יוזמת קואליציית ארגוני הנשים והשוויון ומייסדת תנועת בונות אלטרנטיבה.

## ביוגרפיה
זר קצנשטיין נולדה בחולון, בכורה מתוך שלושה ילדים. משפחתה התגוררה במגדל העמק, עד שעברו לחולון בהיותה בת 5.

היא גדלה בבית דתי אולם למדה בבית ספר חילוני והייתה פעילה בתנועת הנוער בני עקיבא. סיימה את לימודיה בתיכון קציר בעיר חולון במגמת תקשורת. בצבא שירתה כקצינת שלישות והשתחררה בדרגת סגן.

לאחר מכן למדה לתואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל, ובמקביל עבדה בתפקיד מבצעי בשב"כ. ב-2007 סיימה לימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול. ב-2010 קיבלה תואר שני במנהל עסקים והתמחות בשיווק במכללה למנהל.

זר קצנשטיין החלה את דרכה המקצועית בשנת 2009 כמנהלת מותג בחברת לוריאל.

בשנת 2011 החלה לעבוד כמנהלת מותג קוקה-קולה ולאחר מכן ניהלה את תחום השיווק הקמעונאי בחברה.

בשנים 2015 עד 2017 הייתה זר קצנשטיין מרצה בתחום השיווק במכללה למינהל.

ב-2016 החלה לעבוד כסמנכ"לית שיווק בכירה בהוניגמן, שם עבדה עד 2018, אז עברה לעבוד בגוגל ישראל כמנהלת שיווק.

בשנת 2020 הקימה סוכנות קריאייטיב ואסטרטגיה וכן בית ספר למקצועות היוטיוב, "yyy".

בשנת 2021 הצטרפה למערך הניהולי בחברת ההייטק פלייטיקה כראש מערך התקשורת של החברה וכן כיהנה כדירקטורית בכירה בחברה.

החל משנת 2023 מכהנת בהתנדבות כמנהיגת תנועת הנשים בונות אלטרנטיבה.. ב-22 בפברואר 2026 הודיעה על עזיבתה את תפקיד יו"ר התנועה בונות אלטרנטיבה, ותוחלף על ידי ליעד סואץ קרני.

## פעילות חברתית
### בונות אלטרנטיבה
ממוזער|מורן זר קצנשטיין, 2023
בזמן ששהתה עם משפחתה בנופש באילת התרחש אירוע האונס הקבוצתי באילת. זר קצנשטיין החליטה ליזום פעולות מחאה "על האונס ועל ההפקרות ביחס לו זוכות נשים בישראל". היא הקימה את תנועת בונות אלטרנטיבה בשנת 2020, באמצעות איגוד של נשות עסקים, יזמיות, מנכ"ליות, נשות תקשורת, פעילות חברתיות וראשות ארגוני נשים. ב-2023 הפכה תנועת בונות אלטרנטיבה לעמותה רשומה.

### פעילותה נגד הרפורמה המשפטית
ב-2023 במסגרת המחאה נגד המהפכה המשפטית יזמו נשות תנועת בונות אלטרנטיבה בראשותה את "מחאת השפחות", אשר שאבה השראה מספרה של הסופרת הקנדית מרגרט אטווד, "מעשה השפחה", ומהסדרה סיפורה של שפחה המבוססת על הספר. המיצג כלל מאות נשים ברחבי הארץ הצועדות בדממה בגלימות אדומות. השפחות הפכו לסמל של המחאה נגד המהפכה המשפטית והביאו לפריצת התנועה ובראשן זר קצנשטיין בחזית המאבק, כשהיא נואמת באופן תדיר בהפגנות המתקיימות בקפלן וברחבי הארץ.

ב-29 ביוני 2023, במהלך הפגנה ליד ביתה של השרה לקידום מעמד האישה מאי גולן עוכבה זר קצנשטיין לחקירה על ידי המשטרה, ושוחררה זמן קצר לאחר מכן.

## פרסים
* 2023 – פרס "אבירות" ממרכז פרס לשלום ולחדשנות.

## חיים אישיים
נשואה ואם לארבעה, מתגוררת בחולון.

## קישורים חיצוניים

* 
* מורן זר-קצנשטיין-בונה-אל/ פרק #677 – מורן זר קצנשטיין בונה אלטרנטיבה בפודקאסט "גיקונומי"

* הרצאת טד - How Three Words Can Change Your Life, יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:עובדות גוגל
קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:מייסדות עמותות ישראליות
קטגוריה:כלות אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ארי ליבסקר

**ארי ליבסקר** (נולד ב-1972 בחיפה) הוא קולנוען דוקו ועיתונאי ישראלי. סרטו סטאלגים (2008) נסקר בניו יורק טיימס וזכה במספר פרסים. במרץ 2012 הוא אצר את התערוכה "איראן", המוחה על מה שהוא רואה כ"פאניקה סביב פצצת האטום האיראנית".
## יצירה
סרטו "הקונצנזוס הברברי" (ישראל 2004, 30 דקות) עסק בהשפעות המזיקות של ברית מילה. ערוץ 2 ניסה לצנזר את הסרט ובסופו של דבר שידר אותו בשעה מאוחרת. הסרט עורר תגובות וביקורות רבות.

בסוף שנות ה-90 היה אחד המייסדים של קבוצת "האקדמיה החופשית".

בשנת 2002 שיחק בסרט הקצר "ואן גוך בתל אביב" (ישראל 2002, 16 דקות) של קבוצת בבון.

משנת 2004 הוא שותף בעריכה של מגזין מעיין, מגזין לשירה ורעיונות, ובמגזין הקולנוע מערבון. אחת מהתערוכות שלהם נקראה "שכבתי עם ארי ליבסקר" ונערכה על גג בתל אביב, תערוכה נוספת נקראה "שרון" על הקשר בין אזור שפלת השרון העשיר בישראל לראש הממשלה לשעבר אריאל שרון.

במאי 2006 הציג ליבסקר את עבודת הווידאו "Magic 2" בתערוכה "דורון", המתייחסת לדורון סבג, שהוצגה בגלריה מינשר בתל אביב ועסקה באמנות ובזכויות עובדים.

ב-2007 ליבסקר עבד על הסרט התיעודי "סטאלגים" (ישראל 2007, 60 דקות). במהלך שנות ה-60 המוקדמות בישראל (ובתקופת משפט אדולף אייכמן) "סטאלגים" היו ספרים פורנוגרפיים המתארים יחסי מין אכזריים מזוכיסטיים בין סוהרות נאציות לאסירי מחנות ריכוז. הסרט מנתח את הגורמים לתופעה.

בהשקה מוקדמת של סרטו (ב-6.9.07) ליבסקר התראיין לניו יורק טיימס וסיפר "הבנתי שתמונות השואה הראשונות שראיתי, כאחד שגדל כאן, היו של נשים עירומות. היינו בבית ספר יסודי. אני זוכר כמה היינו נבוכים."

בשנת 2009 השלים ליבסקר את הסרט "הפואמה הביתית" (ישראל 2009, 60 דקות) סרט שעקב אחר שלושה אנשים, אחד מהם סבתו והקשר שלהם לבית. שם הסרט מתייחס לספר הפואמה הביתית של המשורר אהרן שבתאי.

בשנת 2013 פרסם את הנובלה "הדוקומנטריסט" (צורפה לגיליון התשיעי של כתב העת מעיין).

בשנת 2014 ביים את הסרט התיעודי "התפוררות" (ישראל 2014, 50 דקות).

## עיתונאות
בעשור הראשון של המאה ה-21 עבד כעיתונאי כלכלי במגזין פירמה (גלובס). בעשור השני החל לעבוד בכלכליסט. בשנת 2010 התחזה למיליארדר קרואטי המעוניין לרכוש נדל"ן כדי לחדור לדירתו של שר הביטחון אהוד ברק ופרסם על כך כתבה במגזין.

הרצה בתוכנית לימודי צעירים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו על סקירתו את שוק הדיור והאופציות שיש בו לצעירים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אכול ושתה, כי מחר דד-ליין - מאמר של ארי ליבסקר, מארב, 23.1.2005

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
אורורו

**אורורו** (בספרדית: **Oruro**) היא העיר החמישית בגודלה בבוליביה ובירת מחוז הקרוי על שמה. אוכלוסייתה, נכון לשנת 2020, עולה על 300,000 תושבים.

## היסטוריה
העיר נוסדה ב־1 בנובמבר 1606 בשם ריאל וילה דה סן פליפה דה אוסטריה על שמו של פליפה השלישי, מלך ספרד. היא שימשה כמרכז לכריית כסף אך לאחר זמן מה ננטשה עקב הידלדלות המחצב באזור. העיר הוקמה מחדש בסוף המאה ה־19 כמרכז לכריית בדיל, אך ההתיישבות פחתה פעם נוספת עקב הידלדלות המחצב.

## גאוגרפיה
עקב מיקומה של העיר באלטיפלאנו (רמה בהרי האנדים), גובהה הממוצע עומד על 3,735 מטרים מעל פני הים. היא נמצאת במזרח מחוז אורורו. מדרום לה נמצאים שני אגמים: אגם פופו  ואגם אורו אורו . העיר נמצאת כ־110 קילומטרים מדרום־מערב לקוצ'במבה וכ־200 קילומטרים מדרום־מזרח ללה פאס, עיר הבירה בפועל של המדינה. הגבול עם צ'ילה מרוחק מעט יותר מ־200 קילומטרים מערבה.

## אקלים
האקלים בעיר מוגדר כאקלים ימי (Cwb לפי שיטת קפן) הגובל באקלים צחיח למחצה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 845.6 מילימטרים. הטמפרטורות הממוצעות בעיר יחסית נמוכות, אך הן עלולות לעלות אל מעל ל־30 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות עלולות לרדת אל מתחת ל־0 מעלות צלזיוס בעיקר באמצע השנה. החודשים דצמבר–מרץ הם הגשומים ביותר, במהלכם יורדת לרוב מעל מחצית כמות המשקעים השנתית הממוצעת.

## תחבורה
בעיר ממוקם נמל התעופה חואן מנדוסה  ולו מסלול טיסה בודד באורך 4 קילומטרים. ישנה טיסה קבועה של חברת התעופה בוליביאנה דה אביאסיון לקוצ'במבה.

בעיר חולפים תוואי מסלולם של שני קווי רכבת: מלה פאס לקוצ'במבה ומהעיר דרומה עד למשולש הגבולות ארגנטינה–בוליביה–צ'ילה. תחנת הרכבת נמצאת במרכז העיר.

בעיר ובסביבתה חולפים מספר כבישים. להלן העיקריים שבהם:
* כביש 1, המתחיל בדרום בגבול עם ארגנטינה, ממשיך לפוטוסי, חוצה את העיר וממשיך צפונה ללה פאס.
* כביש 4, החוצה את המדינה ממערב למזרח – מהגבול עם צ'ילה דרך קוצ'במבה וסנטה קרוז לגבול עם מדינת מאטו גרוסו דו סול בברזיל – עובר כ־20 קילומטרים מצפון לעיר.
* כביש 6, המוביל לעיר הבירה הרשמית סוקרה ולגבול עם פרגוואי.
* כביש 12, המוביל לגבול בוליביה–צ'ילה.

## כלכלה
בעבר, כלכלת העיר התבססה בעיקר על כריית מחצבים. מסוף המאה ה־20 התיירות באזור שגשגה והפכה לענף כלכלה חשוב גם כן.

כלכלת העיר צמחה גם בעקבות הקשרים הטובים עם צ'ילה, המדינה השכנה: דרך העיר עברו מוצרים וסחורות שיוצאו דרך הנמלים בערים הצ'יליאניות איקיקה ואנטופגסטה לרחבי העולם. בנוסף, הודות לסלילת כבישים מואצת באזור, העיר משמשת כתחנת ביניים למעבר סחורות מנמל העיר סנטוס בברזיל אל לה פאס.

## תרבות
בעיר מתקיים (בחודשים פברואר–מרץ) ה"קרנבל דה אורורו" . באורורו יושבת גם תזמורת סימפונית הקרויה על שמה .

## חינוך
באורורו ממוקמת אוניברסיטה טכנית הקרויה על שמה . בעבר היה באזור בית ספר לדוברי גרמנית עקב המספר הגדול של גרמנים שהתגוררו באזור, שרובם היו מהגרים שהגיעו לעבוד במכרות.

## ערים תאומות
לאורורו 4 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

## גלריה

קובץ:Una vista a los edificios que tiene la Ciudad de Oruro.png|מרכז העיר
קובץ:Superposiciones, Oruro, Bolivia - panoramio.jpg|alt=
קובץ:Catedral de Oruro - Vista Lateral.jpg|קתדרלת אורורו
קובץ:Taitas.jpg|הלבוש המיוחד בקרנבל של העיר
קובץ:Monumento a la Virgen del Socavón de noche.jpg|alt=
קובץ:Plaza10deFebrero.jpg|כיכר בעיר


## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוליביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1606
ולרי קורזון

**ולרי קורזון** (ברוסית: **Валерий Григорьевич Корзун**; ) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית.

## קורות חיים
ולרי קורזון נולד בכפר במחוז רוסטוב ברוסיה הסובייטית. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד בבית ספר לטייסי קרב וסיים אותו בשנת 1974. עד לשנת 1987 קורזון שירת ביחידות שונות של חיל האוויר הסובייטי. בשנת 1987 הוא סיים לימודים באקדמיה צבאית עם התמחות כקצין מטה.

בשנת 1987 קורזון התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר טיסות. בשנת 1996 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-24 שהתחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו. לאחר העברת אחריות ועזיבת הצוות הוותיק משלחת מס' 22 החלה בפעילות הסדירה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. במהלך הטיסה צוות ביצע מספר ניסוים ופעולות תחזוקה של תחנת החלל.

בשנת 2002 קורזון הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל אנדוור במשימה STS-111. קורזון היה מפקד משלחת מס' 5 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 184 ימים וביצוע 2 פעולות חוץ רכביות. הוא חזר לכדור הארץ בטיסה STS-113.

קורזון עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2008 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא כיהן במספר תפקידים ניהוליים במרכז.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 

קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:מעוטרי גיבור הפדרציה הרוסית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1953
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
יחזקאל בוצ'קו

הרב **יחזקאל אלישמע בוצ'קו** (נולד בכ"ו בניסן ה'תשמ"ו, 5 במאי 1986) הוא ראש ישיבת ההסדר היכל אליהו.
## ביוגרפיה
נולד בצרפת להדרה והרב שאול דוד בוצ'קו. בשנת ה'תשנ"ד עלה לארץ עם משפחתו. 

למד בישיבת ירושלים לצעירים, בישיבת מרכז הרב ובישיבת היכל אליהו. התגייס לצבא במסגרת ישיבת הסדר. למד לימודי רבנות והוסמך לרבנות עיר על ידי הרבנות הראשית, ומשנת ה'תשס"ט הוא שימש כר"מ בישיבה. 

בשנת ה'תשע"ב הקים אביו את ישיבת "אורות משה" בראש העין והרב יחזקאל שימש שם בתפקיד ר"מ. 

החל משנת ה'תשפ"ב מכהן כראש ישיבת היכל אליהו.

כתב מספר חוברות וספרים, ומהם: "יציאה שבועית", "הווידוי", "יסודות האמונה מתוך תפילת העמידה". ספריו יוצאים לאור בהוצאת ישיבת היכל אליהו.

### חיים אישיים
נשוי להדס (בתו של הרב ציון ויצמן, רב היישוב כוכב יעקב לשעבר, ונכדתו של יגאל כהן אורגד), יועצת חינוכית, ואב למשפחה מרובת ילדים. מתגורר בכוכב יעקב.

קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:כוכב יעקב: אישים
קטגוריה:משפחת בוצ'קו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
חסן חילו

**חסן חילו** (בערבית: **حسن الحلو**; נולד ב-25 בנובמבר 1999) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם בבני סכנין.

## קריירה
חילו החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל סכנין ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של בני סכנין. ב-12 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי נתניה. ב-4 במאי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 0–3 להפועל תל אביב.

בעונת 2019/2020 עת ששיחקה סכנין בליגה הלאומית, הפך לשחקן הרכב בקבוצה. ב-24 בינואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–3 נגד הפועל נוף הגליל. בסיום העונה שבה סכנין לליגת העל.

בקיץ  הושאל למכבי בני ריינה מהליגה הלאומית. בריינה חילו רשם 33 הופעות והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל לראשונה בתולדותיה ובכך רשם עליית ליגה שנייה בקריירה. בסיום העונה, חזר לסכנין.

בעונת 2022/2023 שב לסכנין, שם שיחק 29 משחקי ליגה בהם כבש שער אחד.

בקיץ  חתם בג'ובילו איוואטה מליגת העל היפנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:סח'נין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני ג'ובילו איוואטה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים ביפן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
מרים קוץ

**מרים קוץ** (נולדה ב-28 באפריל 1958) היא סופרת, מחזאית, עורכת, ולשעבר עיתונאית ישראלית. שני ספרי פרוזה שפרסמה, "על רקע רומנטי" ו"בייבי בלוז", היו לרבי-מכר.
הייתה עורכת מוספים בידיעות אחרונות, פרסמה טורים אישיים, מדורי ביקורת תרבות וטורי דעה בעיתון.
מחזה הביכורים שכתבה, "בבושקות", קומדיה רומנטית על ארבעה דורות של נשים במשפחה, עלה בפסטיבל קריאה של מחזות בתיאטרון הקאמרי, ב-2018..

## ביוגרפיה
מרים קוץ נולדה בחיפה, בוגרת תיכון ליאו בק, שירתה בצה"ל כקצינת קישור, וסיימה לימודי ספרות ואמנות באוניברסיטת חיפה. למדה מחזאות ב"סדנאות הבמה" בשיתוף עם תיאטרון בית לסין ותסריטאות אצל אסף ציפור וצביקה קרצנר.

מאז 2015 מלמדת סדנאות בנושא יסודות הכתיבה של קומדיה רומנטית, בין היתר במדיטק חולון, ומרצה בנושאי ספרות, שפה ותקשורת. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.

מתגוררת ברמת־גן ואם לתאומים.

## פרסים
* הרומן "בייבי בלוז", 2021, היה לרב-מכר והיה מועמד לפרס ספיר 2021 ברשימה הארוכה
* הרומן "על רקע רומנטי", 2012, היה לרב–מכר וזכה באות "ספר הזהב" מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל
* בשנת 1994 זכתה במלגת השתלמות בעיתונות בלונדון מטעם ה"בריטיש קאונסיל".
* בשנת 2022 הייתה סופרת אורחת ב"וילה רנאטה" בבזל, שווייץ.

## ספריה
* 10 דברים שאנשים אומרים (ירושלים: כתר, 1993)
* 10 דברים שאנשים אומרים על גברים על נשים, על אהבה ועל החיים (ירושלים: כתר, 1994)
* זה לא הולך בלי אהבה: ואמא שלי הייתה אומרת מי אמר לך את זה? (תל אביב: משכל, 1996)
* גברים ונשים זה לא אותו הדבר: ואמא שלי הייתה אומרת, אז מה עוד חדש? (תל אביב: משכל, 1999)
* 100 קטנות על תינוקות (מושב בן שמן: מודן, 2002)
* האלף-בית של הדיאטה (ירושלים: כתר, 2003)
* הפרויקט לסילוק אסבסט מאדמות הגליל המערבי: אלבום 2011–2017 (ירושלים: המשרד להגנת הסביבה, 2017)
* הרפתקה בשחקים (ראשון לציון: משכל, 2019)
* על רקע רומנטי (ידיעות ספרים-משכל, 2012)
* בייבי בלוז (ידיעות ספרים-משכל, 2021)

## תרגומים
* מאנגלית – היומן ההורס שלי: ליצור זה להחריב / מאת: קרי סמית (ראשון לציון: משכל, 2017)
* מאנגלית – אלנה מאוולור / סילוויה אוליוס (ראשון לציון: משכל, 2017)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ראש בראש באתר עברית
* ביקור בית עם הסופרת מרים קוץ באתר ספרים סופרים ומה שביניהם, 12 באוגוסט 2012
* מפגש מועדון ספרים עם מרים קוץ באתר יוטיוב, 2 ביוני 2021
* מרים קוץ באתר גוגל ספרים
* איריס אליה כהן, על רקע רומנטי, באתר בננות, 5 באוקטובר 2012
* יפה גביש, אהבה זה כאב, באתר סלונה, 2 בדצמבר 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קארל פוסטל

**קארל פוסטל** (בצ'כית: **Karl Postl**; 9 בנובמבר 1769 – 15 במרץ 1818) היה צייר אוסטרי שעשה קריירה בפראג בתחילת המאה ה-19. הוא היה מדריך באקדמיה של פראג, וגם צייר תפאורות בתיאטרון. רוב עבודתו הייתה בתחום העיצוב הגרפי, אך קיימים כמה ציורים שיצר. חלקם נמצאים באוסף של הגלריה הלאומית של פראג. אנטונין מאנס היה תלמידו העיקרי.

## ביוגרפיה
קארל נולד למשפחה של רוזן. הוא למד ציור ועיצוב גרפי באקדמיה בווינה.

בסוף המאה ה-18 הקים סטודיו בפראג. הוא קודם כמנהל הציור הראשון באקדמיה על ידי פטרונים צ'כים, אך בסוף העדפה ניתנה ליוזף ברגלר. מ-1806 עד 1817, קרל פוסטל לימד ציור נוף ורישום נוף גרפי באקדמיה בפראג.

תלמידיו כללו את יוזף סמברה, וינצ'נק מורשטדט, יוזף פרדריק זוטלר ואנטונין מאנס, האחרון הפך גם ליורש באקדמיה. לאחר מכן, מ-1804, עבד פוסטל כצייר תפאורות תיאטרליות בתיאטרון אסטייטס, שם הוחלף מאוחר יותר באנטונין מצ'ק.

עבודתו משלבת דפוסי קלאסיקה ורומנטיקה גם וינאית וצרפתית, בהשראת אמנים כמו קלוד לורן וניקולא פוסן. עבודת הנוף שלו התמקדה בדרך כלל בנופים פנורמיים של פראג, שהוצגו לעיתים קרובות באלבומים גרפיים. הוא היה גם פורטרט מיומן. הוא השתתף ביצירת גלויות עבור כמה עיירות ספא. ציוריו מוצגים בעיקר באוספים של הגלריה הלאומית והמוזיאון של פראג.

הוא נפטר בטרם עת משחפת. הוא נקבר בבית הקברות אולשאני בפראג.

## גלריה

 File:Idrija 1815.jpg
File:Cesky Krumlov 1810 Postl.jpg
File:Karl Postl - Žužemberk Castle.jpg
File:Višnja Gora leta 1864.jpg



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1769
קטגוריה:נפטרים ב-1818
לבדין

ממוזער|האזור בו ממוקמת לבדין בנפת חרקוב
**לבדין** (באוקראינית: **Лебеди́н**) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה. נכון לשנת 2023 מתגוררים בה 22,950 תושבים. בקרבת מקום נמצא בסיס אווירי ובעיר יש תחנת רכבת.

## היסטוריה
לבדין נבנתה בשנם 1653–1654 תחילה כמבצר עץ קטן (אוסטרוג) של צבא רוסיה. היא קיבלה את שמה מהאגם הסמוך.

בשנת 1708 לבדין שימשה אתר הוצאות להורג של קוזקים תומכי איוואן מזפה בהוראת פיוטר הגדול .

מאז אפריל 1780 לבדין הייתה במרכז הפעילות של לבדין אויזד במחוז חרקוב של האימפריה הרוסית. במפקד האוכלוסין של 1897 מנתה העיר 14,301 (6,871 גברים, 7,430 נשים), בעוד שבמחוז בכללותו היו 178,144 (88,681 גברים, 89,463 נשים) תושבים.

במהלך מלחמת העולם השנייה מ-11 באוקטובר 1941 עד 21 בפברואר 1943, ובין 10 במרץ עד 19 באוגוסט 1943, הייתה לבדין תחת הכיבוש הנאצי.

בשנת 1994 נפתח בלבדין מפעל נפט.

ב-27 בפברואר 2022, פרצו סדרת עימותים בלבדין, כאשר גורמים אוקראינים התגוננו בפאתי לבדין בעיירה קמיאן.

בסביבות השעה 7:30 בבוקר, 5 במרץ 2022, פתחו כוחות רוסים במתקפה אווירית על תשתיות בלבדין. ההתקפה כללה בתים פרטיים ומכוניות, כמו גם תחנות דלק. למרות ההתקפה ב-4 באפריל כוחות רוסים נסוגו מאזור סומי.

## יהדות לבדין
בתקופת האימפריה הרוסית, השתייכה העיר לפלך חרקוב. פלך חרקוב לא נכלל בתחום המושב, לכן לא הותרה התיישבות חופשית של יהודים בעיר. יחד עם זאת, במרשם האוכלוסין משנת 1897, מצוין כי בעיר התגוררו 112 דוברי יידיש (קרי, יהודים) - 0.8% מכלל התושבים.

בתחילת 1941 חיו בעיר כ-180 יהודים, ב-10 באוקטובר 1941 כבשו הגרמנים את לבדין. בזמן הכיבוש נותרו בה כ-8 משפחות יהודיות בלבד. מרגע שנכבשה חויבו היהודים לשאת טלאי בצורת מגן דוד על החזה, ומי שלא ציית להוראה נתלה. בדצמבר 1941 או בינואר 1942 רוכזו היהודים במבנה של פנימיית הסמינר למורים. בתחילת מרץ 1942 נאמר ל-40 היהודים שנשארו בלבדין כי הם מועברים למחנה, לקחו מהם את דברי הערך והותרה לכל אחד לקחת מזוודה קטנה. אולם הם הובלו לבור שהוכן מראש ונרצחו.

## גלריה

File:Lebedyn - Mykolaivska church.JPG|כנסיית ניקולס
File:Lebedyn - Voskresenska church.JPG|כנסיית התחייה
File:Lebedyn Pokrovs'ka Tserkva 02 Pokrovs'ka (R.Luksemburg) 44 (YDS_6072).JPG|כנסיית ההשתדלות
File:Lebedyn Budynok Mis'koyi Upravy 01 Inetnattsional'na pl. 10 (YDS 6085).JPG|בית העירייה לשעבר
File:Lebedyn Market.jpg|השוק הישן
File:Lebedyn Second World War Memorial.jpg|אנדרטת מלחמת העולם השנייה

## קישורים חיצוניים
* 
*
## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז סומי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1654
אלירן פלד

**אלירן פלד** (נולד ב-7 במאי 1992) הוא במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד ב-1992 לאם שפית ולאב יזם נדל"ן, כבכור מחמישה ילדים.

בגיל 14, החל לעבוד בתעשיית הקולנוע בתפקידים זוטרים בסטי צילום. בשנת 2006, החל ללמוד במגמת הקולנוע בתיכון תלמה ילין. בשנת 2011, התגייס ושירת כקצין חובשים, תפקיד בו הקים את מדור טכנולוגיות ייעודיות לרפואה בחיל הרפואה, מה שהקנה לו אות הצטיינות.

## קריירה כבמאי
לאחר שחרורו בשנת 2015, החל ללמוד בחוג לקולנוע עם הרחבה למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. במסגרת לימודיו, הפיק כ-14 סרטים קצרים שהוצגו בפסטיבלים ברחבי העולם.

בשנת 2020, הפיק, כתב וביים את סרט האנימציה "להתאהב ברקס" ביחד עם מעין אנגלמן, שהפך לסרט הישראלי הראשון שזכה בפסטיבל האנסי. במקביל, הסרט הוקרן במעל 100 פסטיבלים ונמכר לשידור באירופה. הסרט זכה גם בפרס פיצ' פוינט בפסטיבל ירושלים והופק בתמיכת מפעל הפיס, המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, קרן הקולנוע הישראלי, קרן מקור ומשקיעים פרטיים.

בשנת 2021, החל בצילומי סרט הביכורים "המנצחים", שהוא קופרודוקציה ישראלית אירופאית שכתב ביחד עם יונתן בלומנפלד. הסרט הוא מיוזיקל תקופתי אודות האופוריה הציבורית בימים שלאחר מלחמת ששת הימים, בהשתתפות דניאל ליטמן, עמית פרקש, יעל שטולמן, יואב רוטמן, דור הררי, שרון אלכסנדר ואחרים. הסרט יצא בפברואר 2024 בהפצה של חברת יונייטד קינג ובתמיכה של קרן רבינוביץ', רשת 13, קרן כדר ומשקיעים פרטיים. הסרט היה בין עשרת הסרטים הישראלים הנצפים ביותר בבתי הקולנוע בישראל לשנת 2025, נבחרת לאחד מ-4 הסרטים הישראלים הטובים של השנה בסיכום השנתי של עיתון "ידיעות אחרונות", ואחד מ-5 הסרטים הישראלים הטובים של השנה בסקר המבקרים של אתר "סרט".

פלד יצר את הסדרה "הבלתי חשובים" ביחד עם עידו הרטמן, אותה גם פלד ביים. הסדרה זכתה בפרס פיאט יפטא לדוקו מבוסס ארכיון, ולמועמדות לפרס האקדמיה על העונה הראשונה והשנייה. בשנת 2023, עלתה לשידור העונה השלישית של הסדרה. בשנת 2024 עולה העונה הרביעית. העונה השלישית של הסדרה הייתה מעומדת ל-4 פרסים אקדמיה כולל פרס הסדרה התעודית הטובה ביותר ופרס הבימוי בסדרה תעודית.

באוקטובר 2023, יזם את האתר BRING THEM HOME DIY, והפיק את מיזם עדויות משפחות החטופים- שהפך בהמשך לפרויקט "מחזירים אותם הביתה" של כאן 11.

בשנת 2024 הפיק וביים את "המשפט האחרון של קפקא" סרט דוקו אנימציה באורך מלא (בתמיכת כאן 11), הסרט השתתף בפסטיבל חיפה 2024 במסגרת התחרות הרשמית וזכה בפרס חבר השופטים לסרט התיעודי הטוב ביותר. נימוק השופטים: : "המשפט האחרון של קפקא" עוקב באופן מבריק ומרתק אחר סיפור בעל משמעות תרבותית, חברתית, היסטורית ואנושית. בעזרת עשיה קולנועית סוחפת, פסקול נבון, אנימציה שנארגת באופן מושלם בתוך הצילומים, והרבה הומור, הסרט משכיל לקחת את הצופים למסע מורכב שמראה לנו איזה סיפור מטורף וקפקאי יכולים להיות החיים". הסרט יוקרן בבתי קולנוע בישראל לקראת שידור בכאן 11 במהלך 2025.

נכון לאפריל 2024, פלד מפתח סרט קולנוע עלילתי אודות ביקורה של מרלין דיטריך בישראל בשנת 1960, וכן גרסה באורך מלא ל"להתאהב ברקס".

## חיים אישיים
מתגורר במרכז הארץ, נשוי ואב לשניים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
ציידי הלווייתנים

**ציידי הלווייתנים** (באנגלית: **The Whalers**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1938 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. עלילת הסרט, שבוים במשותף על ידי דייוויד הנד ודיק הומר, מציגה את מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי במסע ציד של לווייתנים. המדבבים הם קלרנס נאש בתור דונלד ופינטו קולביג בתור גופי, מיקי לא מדבר בסרט זה. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי אלברט היי מאלוט, אם כי ללא קרדיט. זהו הסרט הקצר ה-101 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשלישי באותה השנה.

## עלילה
מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי שטים על אוניית ציד לווייתנים בחיפוש אחר לווייתנים. דונלד מנסה לאכול כריך לארוחת צהריים, אך לפני שהוא מסוגל לתת ביס להקת שחפים מתנפלים עליו בכדי לקבל את הכריך ובסופו של דבר אוכלים את רובו. בעוד דונלד עסוק במאבק בשחפים, שקנאי סמוך אוכל את שארית הכריך מידיו של דונלד. בינתיים, מיקי מנסה לשפוך דלי מים מסיפון האונייה, אבל זה ממשיך לחזור אליו, למורת רוחו.

דונלד מבחין בלווייתן ישן באופק ומאיץ בגופי לירות בו. אך מאמציו של גופי לירות בצלצל ממשיכים להיכשל עד שבשלב מסוים הוא מבעיר את הישבן שלו עצמו. לבסוף הוא מצליח לשגר מהתותח את העוגן במקום את הצלצל, אך רגלו נתפסת בחבל הקשור לעוגן וכשזה האחרון פוגע בקרחון, גופי מוצא את עצמו תלוי באוויר כשמתחתיו נם לו הלוויתן.

דונלד ממהר להציל את גופי, אך אינו מספיק להגיע בזמן וגופי נופל מהחבל, דרך פתח הנשימה של הלוויתן, היישר לחלל הפה שלו. גופי מדליק גפרור כדי שיוכל לראות טוב יותר, בלי משים לב מעיר את הלוויתן שמתחיל להשתעל מהעשן. גל נכנס דרך פיו הפתוח של הלוויתן ושוטף את גופי פנימה יותר. הוא נשלף מתוך פתח הנשימה של הלוויתן ונופל בחזרה למטה, כשהפעם ראשו נתקע בפתח הנשימה.

דונלד, שעד עתה נאבק במגף של גופי שנשאר על החבל, נופל למים ונרדף על ידי הלוויתן הזועם בחזרה אל האונייה, שם, לאחר שדונלד כמעט נטרף, הלוויתן מתנגח ומשמיד את האונייה. מיקי, דונלד וגופי עפים באוויר ונוחתים על רפסודה קטנה עשויה משברי האונייה. גופי מחזיק בידיו דג קטן, מאמין שזהו הלוויתן בכך שהוא אומר "הנה הוא, הוא בטח התכווץ!".

## דמויות ומדבבים
* מיקי מאוס
* דונלד דאק – קלרנס נאש
* גופי – פינטו קולביג

הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי, כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.

## ביקורת
המגזין Motion Picture Herald הציג חוות דעת במדור שלהם "What the Picture Did For Me" (מה הסרט עשה בשבילי), "איזו אכזבה. בדיסני בטח עבדו על פרדיננד והכינו את [סרט] זה במהלך ארוחת הערב. לא מפולפל מספיק". אחר כתב, "מצוין. מצחיק מאוד".

## טריוויה
* קו העלילה של הסרט הוא פרודיה המבוססת באופן רופף על הרומן "מובי דיק" (1851) מאת הרמן מלוויל.
* מיקי לא מדבר בסרט זה כלל, הן בגרסה המקורית והן בדיבוב העברי.
* הלוויתן בסרט זה שימש השראה לדמותו של מונסטרו, הלוויתן שבלע את פינוקיו וסבא ג'פטו בסרט "פינוקיו", שהיה בשלבי הפקה באותה תקופה.
* זו הפעם האחרונה שפינטו קולביג דיבב את גופי לפני עזיבתו את דיסני בסוף שנות ה-30. הוא חזר באמצע שנות ה-40 ב"איך להיות מלח".
* זה היה אחד מסרטים הקצרים שהוצגו כשלבים במשחק הווידאו Epic Mickey.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
דימי אוגוינה

**דימי אוגוינה** (באנגלית: **Dimie Ogoina**) הוא רופא-מדען ניגרי למחלות זיהומיות. הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת ניז'ר דלתא ומנהל רפואי ראשי בבית החולים שלה. הוא נשיא האגודה הניגרית למחלות זיהומיות.

## ביוגרפיה
אוגוינה למד בתיכון בלאגוס, ניגריה. הוא השלים תואר ראשון ברפואה, תואר ראשון בכירורגיה מאוניברסיטת אחמדו בלו, שם למד תחת המנטורים לסלו אגלר וג'פרי אונימלוקווה.

לאחר התמחותו, אוגוינה עבד כמרצה ורופא יועץ במרפאת איידס בבית החולים של אוניברסיטת בינגהאם בג'וס. לאחר מכן הצטרף לאוניברסיטת ניז'ר דלתא ולבית החולים NDU שם שימש בכמה תפקידים כולל ראש מחלקה, פרובסט של המכללה לרפואה, יו"ר הוועדה המייעצת הרפואית ומנהל רפואי ראשי. הוא פרופסור לרפואה. אוגוינה חוקר איידס ועמידות לאנטיביוטיקה. נכון לשנת 2023, הוא הנשיא הנוכחי של האגודה הניגרית למחלות זיהומיות. באפריל 2023, אוגוינה נבחר לרשימת טיים 100 של האנשים המשפיעים ביותר בעולם על תרומתו המדעית.
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רופאים למחלות זיהומיות
קטגוריה:חוקרי איידס
קטגוריה:מורים
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-21
קטגוריה:מדענים ניגרים
קטגוריה:ביולוגים
קטגוריה:מיקרוביולוגים

קטגוריה:ניגרים שהופיעו ברשימת טיים 100
מריה הררה מגדלנו

**מריה הררה מגדלנו** (בספרדית: **María Herrera Magdaleno**), הידועה גם בשם **דוניה מרי** (בספרדית: **Doña Mary**), היא אשת עסקים מקסיקנית ופעילת זכויות אדם. בשנת 2014 היא הקימה רשת ארצית של קולקטיבים מקומיים כדי לחנך משפחות כיצד לחקור היעלמות.

## ביוגרפיה
הררה היא ממדינת מיצ'ואקאן והיא אם לשמונה ילדים ושני ילדים חורגים. היא נולדה בשנת 1949. עד שנת 2008, היא הקימה עסק לאחר שעזבה בעל שלדעתה היה לא נאמן. הררה ייצרה בגדים ומכרה תכשיטי זהב, תחילה במיצ'ואקאן, מאוחר יותר היא התרחבה לגוודלחרה.

בשנת 2008, בניה של הררה, ראול (19) וחסוס סלבדור (24) עשו טיול עם חמישה חברים ליד אטויאק דה אלוורז . בניה וחבריהם מעולם לא שבו. שנתיים לאחר מכן, בניה גוסטבו (28) ולואיס ארמנדו (24) נעלמו במהלך עבודתם במזרח וראקרוס. היא חושדת שבניה נעלמו כתוצאה מפעילות של קרטלי הסמים.

בשנת 2014, הררה הקימה רשת ארצית של קולקטיבים מקומיים כדי לחנך משפחות כיצד לחקור היעלמויות. במאי 2022 נפגשה הררה עם האפיפיור פרנציסקוס. בנובמבר 2022, תבעה הררה את מדינת מקסיקו בבית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם. באפריל 2023, היא נכללה ברשימת טיים 100 של האנשים המשפיעים ביותר בעולם בגלל הפעילות שלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים חברתיים
קטגוריה:פעילות חברתיות מקסיקניות
קטגוריה:מקסיקנים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1949
קטגוריה:מקסיקניות שנולדו ב-1949
אמירות ג'בל שמר

**אמירות ג'בל שמר** (בערבית: **إِمَارَة جَبَل شَمَّر**), שנודעה גם כ**אמירות חאיל** (**إِمَارَة حَائِل**) ו**האמירות הראשידית** (**إِمَارَة آل رَشِيْد**), הייתה מדינה בחלק הצפוני של חצי האי ערב, כולל נג'ד, שהתקיימה מאמצע המאה התשע-עשרה עד 1921. בירת האמירות הייתה חאיל , ונשלטה על ידי שושלת בית רשיד. האמירות כללה שטחים המצויים כיום בערב הסעודית, עיראק וירדן.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער| תצלום של עבדול עזיז בן מוטיב, המכונה "אל-ג'נזה", האמיר השישי של ג'בל שמאר
האמירות הוקמה בשנת 1836 כמדינה וואסלית של אמירות נג'ד כאשר השליט הראשון באמירות עבדאללה בן רשיד מונה כמושל חאיל על ידי האימאם הסעודי פייסל בן טורקי. אולם לאחר היחלשות המדינה הסעודית השנייה, הצליחו הרשידים להביס ולכבוש בקרב מולאידה ב-1891 את אמירות נג'ד, ושילבו את שטחה בג'בל שמאר. לאחר הבסת בית סעוד, האמירות יצרה קשרי ידידות עם האימפריה העות'מאנית שמצפון לה. ברית זו הפכה פחות ופחות רווחית במהלך המאה ה-19 כאשר העות'מאנים איבדו השפעה ולגיטימציה.

בשנת 1902, כבש  ראש בית סעוד, עבד אל־עזיז אבן סעוד, את ריאד, והחל במסע לכיבוש חצי האי ערב. לאחר מספר עימותים, הרשידים והסעודים נכנסו למלחמה בקנה מידה מלא על אזור קסים, שהביאה ב-1907 לתבוסתם של הרשידים ולמותו של האמיר הרשידי עבדול עזיז בן מיטאב אל-רשיד.

לאחר מות האמיר, האמירות ירדה בהדרגה ממעמדה, ומצבה עוד החמיר עקב החלשות פטרונה העות'מאני במלחמת העולם הראשונה. אבן סעוד, שכרת ברית עם האימפריה הבריטית כמשקל נגד לתמיכת העות'מאנים בג'בל שמר, התחזק בעקבות תוצאות המלחמה. ב-2 בנובמבר 1921 אמירות ג'בל שמר נכנעה לסעודים, ולאחר מכן שולבה בסולטנות נג'ד.

בירת האמירויות, חאיל, שימשה נקודת עצירה חשובה בין הערים מכה ואל-מדינה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות ערב לשעבר
קטגוריה:ערב הסעודית: היסטוריה
קטגוריה:חאיל
קטגוריה:חצי האי ערב
עפרה קליגר

**עפרה קליגר** (נולדה ב-24 בנובמבר 1946) היא משוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
עפרה קליגר נולדה במצרים. ב-1950 עלתה עם הוריה ארצה. המשפחה התיישבה בעיר עכו. בוגרת אוניברסיטת בר-אילן והאוניברסיטה העברית בספרות עברית, מדע המדינה, היסטוריה של עם ישראל והיסטוריה כללית ומוסמכת אוניברסיטת בר-אילן בהיסטוריה כללית וספרות משווה. עסקה בהוראה במשך 35 שנה. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים. שיריה פורסמו בעיתון 'דבר', בכתב העת 'פסיפס' וב'עתון 77', בעיתונות וברדיו.

מתגוררת ברמת גן ואם לשניים. בנה, גדעון, נפטר בשנת 2019 ועל אודותיו כתבה את ספרה האחרון, "על היש ועל האין בעולם הזה: מכתבים לגדעון", שפורסם בשנת 2021.

## ספריה
* **זווית נכונה** (תל אביב: טרקלין, 1987)
* **וזרח השמש ובא השמש** (תל אביב: אל"ף, 1988)
* **משחק בשברים: שירים 1987–1990** (תל אביב: עקד, 1991)
* **בעין פנימית** (תל אביב: ספרי עיתון 77, 2009)
* **מילים מתוך שטח הפקר של געגוע** (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2012)
* **להיות יש בעולם** (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2017)
* **על** **היש ועל האין בעולם הזה: מכתבים לגדעון** (תל אביב: עמדה, 2021)

## לקריאה נוספת
* רוני סומק, לראות את מה שסמוי מהעין, עיתון 77, גיליון 339, מאי-יוני 2009, עמוד 7
* חן קלינמן, מטחים והתכות, עיתון 77, גיליון 363, נובמבר-דצמבר 2012, עמוד 10
* לאה שניר, מילים מתוך שטח הפקר של געגוע, מאזניים, גיליון 4, אוגוסט 2012, עמודים 44–45

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* חנה סקרה, בעין הזמן, להדביק את התנועה הסמויה מן העין
* חן קלינמן, לנוע בין נצחים, אתר בננות, 15.5.2009
* קליגר עפרה באתר של נילי דגן
* עפרה קליגר – שני שירים, באתר קפל, 4.9.2017
* רן יגיל, עמדת שיר 22, עפרה קליגר, מן הנמנע, אתר בננות, 30.12.2022
* עפרה קליגר, בתוך צעדי, מעמקים, גיליון מס' 57 - מרחשוון תשע"ו 10/15
* ביקור בית עם המשוררת עפרה קליגר, באתר ספרים סופרים ומה שביניהם, 5.5.2012
* עפרה קליגר באתר ליריקה
* עפרה קליגר באתר סלונט
* עפרה קליגר באתר גוגל ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות מצרים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
מוסכמות קידוד

**מוסכמות קידוד** הן אוסף של הנחיות לשפת תכנות ספציפית הממליצות על סגנון תכנות ושיטות עבודה עבור כל היבט של תוכנית הנכתבה בשפה זו. מוסכמות אלו בדרך כלל כוללות הנחיות בנוגע לארגון קבצים, הזחה, הערות, הצהרות, מוסכמות על שמות, שיטות תכנות, וכדומה. למפתחי תוכנה מומלץ מאוד לעקוב אחר ההנחיות הללו כדי לעזור לשפר את קריאות קוד המקור שלהם ולהקל על תחזוקת התוכנה. המוסכמות עשויות להיות רשמיות ברשימה מתועדת של כללים שצוות או חברה עוקבים אחריהם, או עשויות להיות לא פורמליות כמו שיטות הקידוד הרגילות של אדם. מוסכמות קידוד אינן נאכפות על ידי מהדרים.

## תחזוקת תוכנה
הפחתת עלות תחזוקת התוכנה היא אחת הטענות המרכזיות למעקב אחר מוסכמות קידוד. בהקדמה שלהם למוסכמות הקוד עבור ג'אווה, סאן מיקרוסיסטמס סיפקה את הרציונל הבא:מוסכמות קוד חשובות למתכנתים ממספר סיבות:
* 40%–80% מעלות תוכנה בטווח הארוך הולכת לתחזוקה.
* כמעט אף תוכנה מתוחזקת במשך כל קיומה על ידי המחבר המקורי.
* מוסכמות קוד משפרות את קריאות התוכנה, ומאפשרות למפתחים להבין קוד חדש בצורה מהירה ויסודית יותר.
* אם אתה שולח את קוד המקור שלך כמוצר, עליך לוודא שהוא ארוז ונקי כמו כל מוצר אחר שאתה יוצר.


### איכות
סקירת עמיתים של תוכנה כוללת לעיתים קרובות קריאת קוד מקור. סוג זה של ביקורת עמיתים הוא בעיקר זיהוי באגים. יהיה קל יותר לבודקים אחרים להבין, לתקן ולשפר קוד שנכתב תוך שימוש במוסכמות באופן עקבי, מה שמשפר את היעילות של תהליך זיהוי הבאגים.

אפילו עבור המחבר המקורי, תוכנה המקודדת באופן עקבי מקלה על התחזוקה. אדם לא בהכרח יזכור את הרציונל המדויק מדוע קטע קוד מסוים נכתב בצורה מסוימת הרבה זמן לאחר שהקוד נכתב במקור. מוסכמות קידוד יכולות לעזור. שימוש עקבי ברווח לבן משפר את קריאות הקוד ומפחית את הזמן שלוקח להבנת התוכנה.

### ארגון קוד מחדש
Refactoring מתייחס לפעילות תחזוקת תוכנה שבה קוד המקור עובר שינויים על מנת לשפר את הקריאות או את המבנה שלו. תוכנה עוברת לעיתים קרובות ארגון מחדש כדי להתאים אותה למוסכמות הקידוד המוצהרות של צוות לאחר השחרור הראשוני שלה. כל שינוי שלא משנה את התנהגותה של תוכנה יכול להיחשב לארגון מחדש. שינויים נפוצים מסוג זה הם שינוי שמות משתנים, שינוי שמות של שיטות, העברת שיטות או מחלקות שלמות ופירוק שיטות גדולות לקטנות יותר.

מתודולוגיות פיתוח תוכנה זריזות מתכננות ארגון מחדש קבוע (או אפילו מתמשך) מה שהופך אותה לחלק בלתי נפרד מתהליך פיתוח התוכנה של הצוות.

## הערות שוליים

קטגוריה:תחזוקת תוכנה
קטגוריה:הנדסת תוכנה
המרכז ההיסטורי של מקסיקו סיטי

**המרכז ההיסטורי של מקסיקו סיטי** (בספרדית: **El Centro Histórico de la Ciudad de México**) היא השכונה המרכזית בעיר מקסיקו סיטי אשר במקסיקו. כיכר סוקאלו, אשר נמצאת במרכז השכונה, היא הכיכר הגדולה ביותר באמריקה הלטינית והיא יכולה להכיל עד קרוב ל-100 אלף אנשים.

השכונה ממוקמת ברובע קוואווטמוק והיא משתרעת על פני מעט יותר מתשעה קמ"ר. השכונה מכילה בסביבות 9,000 מבנים, מתוכם 1,550 הוכרזו כבעלי חשיבות היסטורית. רוב המבנים ההיסטוריים הללו נבנו בין המאה ה-16 למאה ה-20.

החלק הזה של העיר היה החלק המקורי של העיר בו במאה ה-16 הספרדים החלו לבנות את העיר שתהפוך לבסוף למקסיקו סיטי המודרנית, על חורבותיה של טנוצ'טיטלאן הכבושה, בירת האימפריה האצטקית. משום כך השכונה מכילה חלק גדול מהאתרים ההיסטוריים החשובים ביותר של העיר, כמו גם מספר רב של מוזיאונים. המרכז ההיסטורי של מקסיקו סיטי הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ביחד עם רובע סוצ'ימילקו.

## גלריית תמונות

Plaza de la Constitucion Ciudad de Mexico City.jpg|פלאסה סוקאלו (כיכר החוקה)
Zocalo_cathedral.jpg|הקתדרלה המטרופוליטנית של מקסיקו סיטי
Templo_Mayor_2007.JPG|חורבות המקדש האצטקי טמפלו מאיור. ניתן לראות ברקע מוזיאון
ChurchSantoDomingoDF.JPG|חזית כנסיית סנטו דומינגו
TORRE_LATINOAMERICANA.JPG|טורה לטינואמריקנה
Vista_de_la_Alameda_Central_desde_la_Torre_Latinoamericana.JPG|מבט על פארק אלמדה סנטרל
Vistas_del_Barrio_chino_de_la_Ciudad_de_México_04.jpg|הכניסה הראשית לשכונת הצ'יינה טאון של מקסיקו סיטי אשר מכונה "באריו צ'ינו"


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מקסיקו סיטי
סלידובו

**סלידובו** (אוקראינית: **Сели́дове**, רוסית: **Селидово**, בעבר נקראה בשם **סלידיבקה**) היא עיר במחוז דונצק שבאוקראינה.

העיר ממוקמת בחלקו המערבי של המחוז, למרגלות נהר סולונה (המקושר לאגן הדנייפר).

נכון לשנת 2022, אוכלוסיית העיר מנתה 21,521 תושבים, מתוכם כ-60% ממוצא אוקראיני וכ-35% ממוצא רוסי.

באוגוסט 2024, כוחות צבא רוסיה החלו המתקפה על העיר ובאוקטובר 2024, העיר נכבשה על ידי הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דונצק: ערים
מיקרו הבעה

**מיקרו הבעה** היא הבעת פנים שנמשכת רק לרגע קצר. זוהי תוצאה של תגובה רגשית רצונית ובלתי רצונית שקורות בו-זמנית ומתנגשות זו עם זו, המתרחשת כאשר האמיגדלה מגיבה כראוי לגירויים שאדם חווה, בעוד שהאדם רוצה להסתיר את הרגש הספציפי הזה. כתוצאה מכך האדם מציג לזמן קצר מאוד את רגשותיו האמיתיים ומיד לאחר מכן תגובה רגשית שקרית.

רגשות אנושיים הם תגובה ביו-פסיכו-סוציאלית לא מודעת הנובעת מהאמיגדלה והם נמשכים בדרך כלל 0.5–4.0 שניות, אם כי מיקרו-הבעה תימשך בדרך כלל פחות מ-½ שנייה. בניגוד להבעות פנים רגילות, קשה מאוד או כמעט בלתי אפשרי להסתיר תגובות מיקרו-הבעה. אי אפשר לשלוט במיקרו-הבעות, משום שהן קורות בשבריר שנייה, אבל אפשר ללכוד הבעות כאלו עם מצלמה במהירות גבוהה ולהציג אותן מחדש במהירויות איטיות בהרבה. מיקרו-הבעות מבטאות את שבעת הרגשות האוניברסליים: גועל, כעס, פחד, עצב, אושר, בוז והפתעה. אולם, בשנות התשעים, הרחיב פול אקמן את רשימת הרגשות וכלל בה מגוון של רגשות חיוביים ושליליים שלא כולם מתבטאים בשרירי הפנים. הרגשות שהוא הוסיף הם: שעשוע, מבוכה, חרדה, אשמה, גאווה, הקלה, שביעות רצון, עונג ובושה.

## הערות שוליים

קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:מחוות גופניות
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:תקשורת
בוב רקושאן

**בוב רקושאן** (בצ'כית: **Bob Rakušan**; נולד ב-6 בפברואר 1948) הוא אמן צ'כי עכשווי, היוצר עבודות אמייל גדולות באש על לוחות פלדה שחורים, גרוטאות וחפצים כגון כיריים ותנורים. שכבות היסוד של האמייל בנויות לרוב על טכניקות בהשראת תהליך ההדפסה. עבודתו נטועה ברישומים, מחקרים והדפסים גרפיים. מלבד נופים וקומפוזיציה מופשטת ופיגורטיבית, יש בעבודותיו נושא האוקיינוס שחוזר על עצמו, בהשראת עיסוקו רב-השנים כקברניט של ספינות מפרש.

## קריירה
בשנים 1966–1968 בילה שנתיים בלימוד רישום וציור פיגורטיבי בסטודיו של פרופסור פרנטישק נדבד. הוא גם למד ציור אקספרסיבי, עם חומרים הכוללים פחם, דיו ופסטל. במקביל למד גם באקדמיה לאמנויות, אדריכלות ועיצוב בפראג, שם היו בין הפרופסורים שלו יוזף נובאק, פרנטישק מוזיקה, ואחר כך מילאן הגר.

בשנת 1969 עזב את צ'כיה לעבוד במפעל קרמיקה במערב גרמניה כדי לייצר עיצובים עבור חברה מסחרית. מה שהביא אותו ליצור סדרה נושאית של תבניות עיצוב בקרמיקה. בתקופה זו החל גם לעצב יצירות פסיפס עבור אספנים פרטיים. בסוף המשימה הזו, ערך תערוכת יחיד בבון, התערוכה העצמאית הראשונה שלו. הצלחת התערוכה הביאה לעיכוב של חודשיים בחזרתו לאוניברסיטה, מה שהיה בעל השלכות שליליות על לימודיו.

ב-1973, לאחר שסיים את לימודיו, התמקד רקושאן באיור מסחרי ובאמנות גרפית עבור מספר מגזינים, הוצאות ספרים וחברות, ביצירת פוסטרים, סמלים, פרסומות ועיצובי ספרים ואיורים לילדים, ובמקביל הציג עבודות בגלריה של ירוסלב פרגנר.

בסוף שנות השבעים, לאחר לידת בנו הראשון דוד, חזר לאמנות פורמלית ועצמאית. נקודת מפנה מרכזית בקריירה שלו הייתה תערוכה קבוצתית בשם Mult בקופנהגן ב-1981 שבה הוצגה עבודתו לצד אמנות הפופ והאוונגרד. לניגוד בין עבודותיו לאחרים, הייתה השפעה חזקה עליו ששינה באופן משמעותי את הנושא וההרכב של יצירתו העתידית. לידתו של בנו השני לוק ב-1983 אילצה אותו להתמקד במאמצים מסחריים, כגון גרפיקה מגזינים ואיור.

החל משנת 1988 חזר האמן לעבודתו במשרה מלאה. בתקופת הביניים צבר ניסיון בדפוס בסוגים שונים, מה שהשפיע על הטכניקה שלו. הוא גם החל להפיק את עבודת האמייל המוקדמת שלו, והציג אוסף של עבודותיו בסלון אמני פראג בפארק התרבות והפנאי.

### טכניקת האמייל
תערוכת הגמר של עבודתו הגרפית התקיימה ב-1989 בסלון הגרפיקה לאמנויות שימושיות בפראג, בפארק התרבות והפנאי. שנת 1988 הייתה הכניסה שלו לשלב האמייל בתערוכה קבוצתית: ציור חדש בבית הסטודנטים של האוניברסיטה הטכנית הצ'כית בפראג. בתקופה זו ועד סוף 1990 הוצגה עבודתו גם בתערוכה נודדת בגרמניה. תערוכת ציורים ואמייל זו התמקדה בהדרגה בעבודות אמייל, מה שסימן מעבר עיקרי לעבודות אמייל.

משנת 1992 הפסיק את הייצור האמנותי והקדיש את עצמו לשיט במשך חמש השנים הבאות, כקפטן על ספינות מפרש, שיצאו מגרמניה, קרואטיה, איטליה, שוודיה וצרפת. השיט והאוקיינוס הפכו לנושא חוזר ביצירתו המאוחרת.

בשנת 1997 התמסר מחדש לייצור אמנותי, והציג טכניקות חדשות ומודרניות, בעיקר באמצעות שימוש בעיצוב גרפי בעזרת מחשב. בשנים 2012–2013 אירחה גלריה בפראג תערוכת יחיד שלו של אמייל מקורי והדפסים גרפיים.

## גלריה

 File:029 VŘELÝ VZTAH DVOU NEVYJÍMAJE TŘETÍHO.jpg|יחסים חמים, אמייל, 1988
File:016 POLE - pocta Van Goghovi.jpg|שדות - הוקרה לואן גוך
File:012 ČERNÁ DÍRA.jpg|חור שחור
File:007 POSLEDNÍ SNÍH.jpg|שלג אחרון


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1948
יותם טולוב

**יותם טולוב** (נולד ב-1978) הוא סופר, עורך דין, מנחה קבוצות ופעיל חברתי ישראלי.

## ביוגרפיה
טולוב נולד בצרפת וגדל ברמת השרון. בשנת 1986, כשהיה בבית הספר היסודי, עברה משפחתו לבוסטון, תקופה שלימים היוותה השראה לספרו הראשון של טולוב, "זה שמחכה". לאחר ארבע שנים חזרה משפחת טולוב לישראל והשתקעה ברעננה. יותם טולוב למד בישיבת בני עקיבא ברעננה, למד שנה וחצי במכינה הקדם צבאית בעלי, ושירת בשלישות בחיל התותחנים וכמפקד בקורס קצינים.

לאחר הצבא למד תואר ראשון במשפטים ובתוכנית המצטיינים 'אמירים' של האוניברסיטה העברית, ותואר שני בגרונטולוגיה באוניברסיטת חיפה. בנוסף, למד שנה אחת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל. כיום הוא דוקטורנט בחוג למשפטים באוניברסיטת חיפה.

טולוב נשוי ליעל. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים במבוא ביתר.

## ספריו
***זה שמחכה** (כתר, 2005) – סיפורו של ילד ישראלי בן שמונה שמגיע עם משפחתו לבוסטון. מתבסס במידה רבה על חוויית הילדות של טולוב עצמו. אחד הזוכים בפרס שרת התרבות לשנת תשע"א.
***חמש נפשות** (כתר, 2014) – רומן שבמרכזו חמש דמויות: יוחאי, רב צעיר; יקירה, שאיבדה את בתה טרם נולדה; ליזה, שמחליטה להתגייר כדי לבנות לעצמה זהות עצמאית; דרור, נער שנתקל בבעיה בריאותית; וסטלמך, נהג מונית פטפטן.
***ביום שייגמר הכסף** (כתר, 2022) – סיפורו של נער שהתייתם ואמו מתחתנת מחדש, העוסק גם ביחסה של החברה לאנשים עם מוגבלות.

בנוסף, פרסם טולוב מאמרים רבים העוסקים בתנ"ך במסגרת פרויקט 929 - תנ"ך ביחד וכותב את 'נמס אל אבותיי', פרשנות שבועית על פרשת השבוע.

## פעילות ציבורית
בין השנים 2009–2019 היה עורך דין ולאחר מכן המנכ"ל של עמותת בזכות - המרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות. הוביל מספר עתירות העוסקות בקידום זכויות של אנשים עם מוגבלות וכן היה ממובילי קידום תמיכה בקבלת החלטות כחלופה לאפוטרופסות בחקיקה.

עוסק במחקר תחום בעלי המוגבלויות ופרסם מספר מאמרים בנושא. מלווה ארגונים ברחבי העולם המקדמים שינוי מדיניות בתחום של אנשים עם מוגבלות. מייסד שותף של עמותת 'התנועה לעצמאות', שמקדמת חיים עצמאיים לכל אדם עם מוגבלות.

טולוב שימש כמנחה קבוצות במסגרות רבות לאורך השנים בהן - גשר, מסע ישראלי, הסוכנות היהודית, פדרציית ניו יורק (קו. לאב) וכן סדנאות הבית כמנחה סדנאות כתיבה.

## קישורים חיצוניים

* האתר של יותם טולוב
* מאמריו של יותם טולוב באתר 929 - תנ"ך ביחד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא רעננה
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:מבוא ביתר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
פרנץ טילה

**פרנץ טילה** (בצ'כית ובגרמנית: **Franz Thiele**; 9 במרץ 1868 – 23 במאי 1945) היה צייר צ'כי ופרופסור באוניברסיטה.

## ביוגרפיה
אביו היה אורג. לאחר שסיים את לימודיו היסודיים ב-1883, הוא קיבל מלגה, בחסות משפחת פטרונים ונסע לווינה. לאחר שנה של קורסי מבוא בבית הספר לאמנויות שימושיות, הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות אצל אוגוסט אייזנמנגר, פרנץ רומפלר וכריסטיאן גריפנקרל.

בשנת 1892 הוענק לו מענק ללימודים באיטליה. ב-1894 התבסס בווינה. הוא ערך מסעות רבים ברחבי מערב אירופה וביקר גם בתוניסיה. הוא הפך לחבר באגודת אמנים בשנת 1896 והיה אחד מהחברים המייסדים של "האגנבונד" האוסטרית בשנת 1900. שנתיים לאחר מכן, הוא מונה לפרופסור חבר באקדמיה לאמנויות יפות, פראג, והפך לפרופסור מן המניין ב־1905; תפקיד שיחזיק עד 1938.

הוא התנדב לשירות ב-1916 ועבד כאמן מלחמה במספר חזיתות במשך שנה.

בתקופה זו קיבל מספר פרסים, ביניהם צלב האביר של מסדר פרנץ יוזף, מסדר כתר הברזל, ומסדר אנה הקדושה.

הוא היה נשוי פעמיים: ב-1909 למריה סטארו ואז, ב-1927, לציירת, אינגה פשקה (1903–1993), איתה נולד לו בן.

הוא פרש ב-1938, בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה. העבודה הבאה שלו הייתה כרזת תעמולה, שהציגה את היטלר מול קהל מריעים. חלק מציוריו נרכשו על ידי היטלר ויוזף גבלס. לקראת סוף המלחמה, הוא ואינגה נשלחו לבית מעצר שהופעל על ידי פטריוטים צ'כים. הוא לא שרד, ייתכן שנעשה בו לינץ'.

הוא נקבר בקבר אחים ליד פראג.

## גלריה

 File:Franz Thiele - Sommertag.jpg|יום קיץ
File:Franz Thiele - Frau mit Kind.jpg|אישה וילד
File:Franz Thiele - Süditalienische Familie.jpg|משפחה מדרום איטליה
File:Thiele-Waterfall.jpg|מפל מים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1945
נחל אילן

**נחל אילן**  הוא נחל אכזב בפרוזדור ירושלים.

## תוואי הנחל
ראשיתו של הנחל בסביבת אנדרטת פורצי הדרך לירושלים. הנחל זורם אל נחל נחשון בעמק איילון בקרבת שער הגיא. הוא מתחתר במדרון המערבי של הרי ירושלים.

## צמחייה
סביבת הנחל עשירה בצומח טבעי. בעקבות השרפה בשער הגיא בשנת 1995 באזור העליון של הנחל נשרף יער האורנים בסביבה. 

## אתרים בסביבת הנחל
מעל אפיקו של הנחל בגדתו הצפונית עברה דרך הלניסטית-רומית. מאבני המיל שנמצאו בסביבה ועד חורבת מצד עוברת הדרך הקדומה.  

## חורבת מצד

מצד מהתקופה הרומית ששמר על הדרך העתיקה בין ירושלים לאמאוס ניקופוליס. המצד בנוי על יסודות הלניסטיים, וכנראה שבמקור נבנה על ידי החשמונאים אחרי ששמעון התרסי כבש את גזר ועלה על ירושלים. החורבה נמצאת כ-5 מיל מאמאוס, על גבעה שמתנשאת לגובה 530 מ' מעל פני הים. במקום נמצא מטבע עם טביעת רכב של הלגיון העשירי פרטנסיס. המקום ננטש בסוף המאה הראשונה. בסמוך למצד בריכה לאגירת מים וכן מקבץ של אבני מיל רומיות.

## עין עלקת
על גדתו הדרומית של הנחל במדרון נמצאו שרידיה של חורבת עלקת, בית אבן שבסביבתו בורות מים והמעיין "עין עלקת". ייתכן ושרידיו הם מהתקופה הביזנטית. עד קום המדינה התקיים יישוב בסביבה שתושביו ברחו עם פרוץ מלחמת העצמאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז ירושלים
אילן