open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כיסוי מאוזן (של משחק)

**כיסוי מאוזן** הוא מושג בתורת המשחקים השיתופיים. 
**הגדרה** : יהי \!\,(N;v) משחק בצורה קואליציונית, ה**כיסוי המאוזן של המשחק** הוא המשחק \!\,(N;\hat{v}) כך ש-\hat{v}(s) הוא המינימלי המקיים v(s)\le\hat{v}(s) לכל s וכן שהמשחק \!\,(N;\hat{v}) הוא משחק מאוזן לחלוטין.

## מושגים רלוונטיים והגדרה
*הליבה של משחק בצורה קואליציונית היא אוסף וקטורי התשלומים הסבירים קבוצתית (מתארים אפשרויות חלוקה של שווי הקואליציה שלא יעודדו תת-קבוצה של הקואליציה ליצור קואליציה משלהם).
*יהי \!\,(N;v) משחק בצורה קואליציונית. תת-משחק שלו \!\,(T;v) הוא המשחק בצורה קואליציונית שבו T \subseteq N קבוצת שחקנים לא ריקה ו-\!\,v היא הפונקציה הקואליציונית המצומצמת לקואליציות המוכלות ב-\!\,T
*משחק מאוזן הוא משחק שהליבה שלו אינה ריקה
*משחק מאוזן לחלוטין הוא משחק שהליבה של כל תת-משחק שלו אינה ריקה

מתעוררת המוטיבציה לשאלה הבאה - בהינתן משחק שאינו מאוזן (ליבתו ריקה), מהו השינוי/כיסוי המינימלי שנוכל לבצע בפונקציה הקואליציונית \!\,v(S) על מנת להפוך את המשחק למאוזן? או למאוזן לחלוטין?.
שינוי/כיסוי זה מוגדר להיות **הכיסוי המאוזן של המשחק**
## נוסחה לכיסוי המאוזן
תנאי כללי שהוא תנאי הכרחי ומספיק לאי-ריקות הליבה נוסח במשפט בונדרבה-שפלי.
מובא להלן תנאי בונדרבה-שפלי : (ניתן לקרוא יותר בתוך הערך) 
נסמן את אוסף הקואליציות הלא ריקות ב -  D^* := \left\{S \subseteq N : S \ne \emptyset \right\} . נסמן ב-\;P \; את אוסף כל **המשקלות המאזנים חלש** את \;D^* \;:
 P = \left\{\delta = \left(\delta_{S} \right)_{S \in D^*} : \delta_{S} \ge 0 \quad \forall S \in D^*, \sum_{S \in D^*}{\delta_{S}{\chi^{S}}} = {\chi^{N}} \right\} 

כאשר נשים לב כי \; \chi^{S}  הוא וקטור החילה של הקואליציה \; S.

**<big>[[משפט בונדרבה-שפלי]]:</big>** תנאי הכרחי ומספיק לכך שהליבה של המשחק \;\left(N;v \right) \; איננה ריקה הוא שלכל \; \delta \in P  מתקיים:
\;\sum\limits_{S\in D*}{\delta _{S}v\left(S \right)\le v\left(N \right)} \;.

תנאי בונדרבה-שפלי הרשום לעיל הוא אוסף של אי שוויונים, ניתן לראות שאם נגדיל את שווי הקואליציה N דיה, אי השוויונים יתקיימו ונקבל משחק חדש ומאוזן שליבתו אינה ריקה. 
ממשפט בונדרבה-שפלי ניתן לראות שלכל משחק \!\,(N;v) ניתן להגדיר משחק \!\,(N; \tilde{v}) באופן הבא :
:
\tilde{v}(S) =
\begin{cases}
 v(S) & \mbox{ S≠N }\\
 \;Max\left\{\sum\limits_{S\in D*}{\delta _{S}v\left(S \right)} : \delta \in P\right\} & \mbox{S=N}\\
\end{cases}


קיבלנו אם כן משחק חדש ומאוזן אך זה אינו מבטיח שהמשחק מאוזן לחלוטין,
בשביל להבטיח שאי השוויונים יתקיימו לכל תתי המשחקים, נפעיל את אותו שיקול שהפעלנו לגבי הקואליציה N עבור כל קואליציה S,  ונקבל שעל מנת שהמשחק יהיה מאוזן לחלוטין השווי של כל קואליציה צריך להיות לפחות:

\;\hat{v}(S)=Max\left\{ \sum\limits_{\left\{ S \subseteq N , R \neq \emptyset \right\} }{\delta _{R}v\left(R \right):\sum\limits_{\left\{ S \subseteq N , R \neq \emptyset \right\} }{\delta _{R}\chi ^{R}} = \chi ^{S}, \delta _{R} \ge 0 , \forall R} \right\} \;

המשחק \!\,(N;\hat{v}) נקרא ** הכיסוי המאוזן** של המשחק \!\,(N;v)

## משפטים רלוונטיים ללא הוכחה
*למשחק \!\,(N;v) בצורה קואליציונית ליבה לא ריקה אם ורק אם \tilde{v}(N) = v(N)
*משחק \!\,(N;v) הוא מאוזן לחלוטין אם ורק אם \hat{v}(N)= v(N) לכל קואליציה S \subseteq Nכאשר הפונקציה \hat{v} מוגדרת בהגדרה לעיל

## ראו גם
*מונחים בתורת המשחקים

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:תורת המשחקים
יש לך הודעה

**יש לך הודעה** (באנגלית: **You've Got Mail**) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1998, שביימה נורה אפרון, בכיכובם של טום הנקס ומג ראיין. הסרט הוא מין רימייק לסרט "החנות מעבר לפינה" (1940), שמבוסס בעצמו על המחזה "Parfumerie" מאת מיקלוש לסלו. בסרט יש השפעה של ספרה של ג'יין אוסטן "גאווה ודעה קדומה" על מערכת היחסים בין הדמויות הראשיות. זהו הסרט השלישי שבו ראיין והנקס משתפים פעולה אחרי הסרטים "ג'ו נגד הוולקנו" (1990) ו"נדודי שינה בסיאטל" (1993).

## עלילה
קייטלין קלי (מג ראיין) מנהלת חנות ספרים עצמאית שירשה מאמה. כשהיא מגלה שמול החנות שלה עומדת להיפתח רשת ענקית של ספרים שתנוהל על ידי ג'ו פוקס (טום הנקס), היא מחליטה להילחם על הישרדותה של החנות שלה. בד בבד, ומבלי לדעת שניהם מתכתבים דרך הדואר אלקטרוני זה עם זה. בעוד השניים נהיים אויבים מרגע לרגע במציאות, מערכת היחסים שלהם צוברת תאוצה דרך הדואר אלקטרוני והם מחליטים להיפגש. קייטלין מקדימה, בעוד ג'ו מאחר קצת, וכשהוא מגיע, ומגלה שמדובר בקייטלין, הוא מחליט לנסות לכבוש את לבה מבלי לספר לה שהוא המתכתב האנונימי שלה. המאבק נגד סגירת חנות הספרים הקטנה נכשל, וקייטלין המובטלת סולדת מג'ו יותר מתמיד, אך הוא ממשיך למצוא תירוצים להיפגש איתה, וממשיך במקביל להתכתב איתה. קייטלין מתחילה גם היא לפתח רגשות כלפי ג'ו. כשהמתכתב האנונימי מציע שייפגשו היא מסכימה. בפגישה היא מגלה שמדובר בג'ו, ומגלה לו שרצתה שזה יהיה הוא.

## שחקנים
* טום הנקס - ג'ו פוקס
* מג ראיין - קייטלין קלי
* גרג קיניר - פרנק נאוסקי
* פארקר פוזי - פטרישיה עדן
* ג'ין סטייפלטון - בריידי קונרד
* סטיב זאן - ג'ורג' פאפאס
* הת'ר ברנס - כריסטינה פלטקצ'ר

## ביקורות והכנסות
הסרט זכה להצלחה כלכלית ענקית. הוא הכניס כ-115,821,495 דולר בארצות הברית וכ-135,000,000 דולר בחוץ לארץ. מה שמסכם את הכנסות הסרט ב-250,821,495 דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:חנויות ספרים בתרבות
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים משנת 1998
יוחנן הרביעי

**יונחן הרביעי** (בלטינית: **Ioannes IV**; נפטר ב-12 באוקטובר 642) כיהן כאפיפיור מ-24 בדצמבר 640 ועד פטירתו.

## ביוגרפיה
יוחנן נולד בדלמטיה, ככל הנראה בעיר סלונה והיה בנו של עורך דין בשם ונאנטיוס (Venantius).

יוחנן החל לכהן לאחר אינטרגנום של כארבעה חודשים. בעת שנבחר כיהן כארכידיאקון של הכנסייה הקתולית. בשל מהירות כניסתו לתפקיד לאחר בחירתו - ככל הנראה אושרה הבחירה על ידי שליט רוונה ולא על ידי קיסר האימפריה הביזנטית בקונסטנטינופול.

בתקופת כהונתו פלשו עמים סלאבים לדלמטיה מולדתו. יוחנן שלח את הנזיר מרטין לדלמטיה ואיסטריה עם סכומי כסף גדולים במטרה לפדות שבויים ולהציל שרידים מקודשים מהכנסיות שנהרסו ולהביאם לרומא. במקביל ניסה יוחנן להביא לניצורם של הסלאבים שפלשו לדלמטיה ואיסטריה.

יוחנן כתב להגמוני הכנסייה בצפון אירלנד להזהיר אותם כי הם חוגגים את חג הפסחא במועד שגוי, וכן שיבח אותם בהתנגדותם למינות הפלגיאנית. כמו כן הוא הכריז על המונותליטיזם כעל מינות. על פי המסורת, פעל לייסוד הכנסייה הקתולית בקרואטיה.

יוחנן נפטר ב-12 באוקטובר 642 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש שברומא.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* קרדינלים של הכנסייה הקתולית
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 600
קטגוריה:נפטרים ב-642
Journal of Visualized Experiments

**Journal of Visualized Experiments** הוא כתב עת מדעי העובר ביקורת עמיתים אשר הוקם בדצמבר 2006. כתב העת מפרסם פרוטוקולים מדעיים בפורמט וידאו. הפורמט הייחודי מאפשר לתאר פרוצדורות של מחקר וניסוי שלעיתים מסובך להסביר אותן בכתב.

עורכו הראשי הוא משה פריצקר (Moshe Pritsker), המשמש גם כמנהל. נושאי המחקר שבהם מתמקד כתב העת הם ביולוגיה ורפואה, מדעי המוח, אימונולוגיה, מיקרוביולוגיה ובוטניקה.

## קישורים חיצוניים
* 
* ריאיון עם המייסד, באתר nature

קטגוריה:כתבי עת מדעיים
תאודורוס הראשון

**תאודורוס הראשון** (בלטינית: **Theodorus I**; נפטר ב-14 במאי 649) כיהן כאפיפיור מ-24 בנובמבר 642 ועד פטירתו.
## ביוגרפיה
תאריך לידתו של תאודורוס אינו ידוע. הוא נולד בירושלים שהייתה אז חלק מהאימפריה הביזנטית, למשפחה ממוצא יווני, והוא האפיפיור האחרון שנולד בארץ ישראל. לפי המסורת, אביו כיהן כבישוף של ירושלים. בשנת 640 לערך מונה לקרדינל-דיאקון, וקודמו, האפיפיור יוחנן הרביעי מינה אותו לתפקיד קרדינל.

ב-24 בנובמבר 642 נבחר לכהן כאפיפיור. המינוי אושר על ידי האקסארך (המושל) של רוונה ולא על ידי קיסר האימפריה הביזנטית.

במהלך כהונתו התמקד במאבק במינות המונותליטיזם.

תאודורוס סירב לאשר את מינויו של הפטריארך פאולוס השני כפטריארך קונסטנטינופול בשל העובדה שקודמו, הפטריארך פיראוס הראשון לא הוחלף בהתאם לכללים, ולחץ על קיסר האימפריה הביזנטית קונסטנס השני לפעול בעניין, בלא תוצאות. תאודורוס כתב לבישופים של ארץ ישראל בעניין, ובשנת 645 הודה פאולוס השני במינותו בפני תאודורוס, אולם מאוחר יותר חזר בו מהודעה זו ובשנת 648 הכריז תאודורוס על החרמתו.

תאודורוס יזם את ועידת לטראנו - ועידה אקומנית בעניין, אולם נפטר לפני שזו התכנסה.

תאודורוס נפטר ב-14 במאי 649 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* קרדינלים של הכנסייה הקתולית
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:נפטרים ב-649
קו ירוק עם עיניים ירוקות

"**קו ירוק עם עיניים ירוקות**" (1987) הוא שמו של ציור מאת האמן הישראלי דוד ריב. הציור משקף את העניין הגובר של האמנות הישראלית בסוגיות הפוליטיות שעלו סביב האינתיפדה הראשונה. הציור נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות וניתן למוזיאון כתרומה על ידי האמן.

הקומפוזיציה של הציור מחולקת לשני חלקים. באחד מתוארת העיר תל אביב כדימוי של גורדי שחקים על חוף הים. מעל השמיים הכחולים משורטטים סימני X המשמשים לעיתים כסימן ויזואלי של פגיעות בזמן מלחמה. בחלקו השני של הציור מתוארים שלושה ילדים או נערים. אחד מהם מתואר כרעול פנים, כשאת פניו מכסה כאפייה. בחלק זה של היצירה מופיעים סימנים של עין בצבע ירוק, כמעין דגם (פטרן) חוזר ודקורטיבי. 

לצידם של הדמויות, על הגבול של חלקה השני של היצירה מתוארת מפה סכמטית של ישראל כ"קו ירוק", הוא קו שביתת-הנשק של מדינת ישראל עם מצרים, עם ירדן, עם סוריה ועם לבנון ושימש כגבולה של המדינה עד לפריצת מלחמת ששת הימים בשנת 1967. 

חלוקת הבד לשני החלקים מעצימה את העימות בין שני הדימויים. החלוקה אף מודגשת מבחינה צבעונית. בעוד הצד ה"ישראלי" מתואר בצבעים כחולים-לבנים, הרי בצד ה"פלסטיני" מודגשים צבעי השחור, האדום, הלבן והירוק של דגל פלסטין, שהיה ידוע אז כדגלו של ארגון אש"ף.

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1980
קטגוריה:יצירות משנת 1987
Bone Thugs-n-Harmony

**Bone Thugs-n-Harmony** הוא הרכב היפ הופ וראפ שמקורו בקליבלנד, אוהיו. חברי ההרכב הם הראפרים Krayzie Bone, Wish Bone, Flesh-n-Bone, Layzie Bone ו-Bizzy Bone. הראפר Eazy-E החתים את ההרכב לרות'לס רקורדס ב-1994, כשאלה הוציאו את אלבום הבכורה *Creepin on ah Come Up*. האלבום כלל את הסינגל "Thuggish Ruggish Bone", ואת הסינגל "$ Foe tha Love of" באירוח Eazy-E שהפך ללהיט.

ב-1995, ההרכב הפיץ את אלבומו השני, *E. 1999 Eternal*, שכלל את הלהיטים "1st of tha Month" ו-"Tha Crossroads" שהיה הקדשה ל-Eazy-E לאחר שנפטר. השיר זכה בפרס גראמי ב-1997. באותה שנה הופץ האלבום הכפול, השלישי של ההרכב, *The Art of War*, שכלל את השיר "Notorious Thugs" שזכה להצלחה רבה, באירוח של הראפר The Notorious B.I.G. ההרכב הוציא במשך השנים אלבומים נוספים שלא זכו להצלחה כמו האחרים: *BTNHResurrection* שהופץ בשנת 2000, ו-*Thug World Order* שהופץ ב-2002. ההרכב התפרק והתאחד שנית ב-2007, עם האלבום *Strength & Loyalty* שהופץ תחת Full Surface Records.ההרכב חזר עם אלבומם החדש *Uni-5: The World's Enemy*, שהופץ ב-2010 בהוצאת חברת התקליטים של עצמה. ב-2017 יצא אלבומם התשיעי שנקרא New Waves.

## ראשית הקריירה
ההרכב נוסד ב-1991, ובראשיתה היה מורכב רק מארבעה חברים: קרייזי בון, לייזי בון, ביזי בון ווויש בון. אלבומם הראשון, *Faces of Death*, הוקלט ב-1993. כשאחיו של לייזי בון, Flesh-n-Bone, הצטרף להרכב. בנובמבר 1993, ביצע ההרכב מבחן במה לראפר Eazy-E, שבאותו זמן שהה בקליבלנד עקב הופעה עם אביו. לאחר המבחן השני, החתים Eazy-E את הההרכב לחברת התקליטים שלו, ושמו של ההרכב הוחלף ל-Bone Thugs-N-Harmony.

## דיסקוגרפיה
* (Creepin on ah Come Up (1994
* (E. 1999 Eternal (1995
* (The Art of War (1997
* (BTNHResurrection (2000
* (Thug World Order (2002
* (Thug Stories (2006
* (Strength & Loyalty (2007
* Uni5: The World's Enemy (2010)
* (2017) New Waves

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
קטגוריה:להקת אחאים
Creepin on ah Come Up

***Creepin on ah Come Up*** הוא מיני-אלבום מאת להקת ההיפ הופ Bone Thugs-n-Harmony. האלבום הופץ ב-1994 בהוצאת חברת התקליטים רות'לס רקורדס. ב-1998 האלבום נבחר לאחד ממאה האלבומים הטובים ביותר על ידי מגזין הסורס.

## רקע
זה הוא אלבום הבכורה של הלהקה, בו הסינגלים "Thuggish Ruggish Bone" ו-"$ Foe tha Love of". באלבום מתארחים שטאשה ויליאמס ואיזי אי, שיתוף פעולה זה החל סגנון חדש של שירה בפזמון ושירת ראפ מהירה וזורמת. במאמר "Crossroads To Riches" של מגזין הסורס סיפרו חברי הלהקה שהם שינו את שם הלהקה ל-Bone Thugs-n-Harmony מכיוון שהיה להם שיר שנקרא "Thugs-N-Harmony".

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
הפיגועים בנמלי התעופה של וינה ורומא

**הפיגועים בנמלי התעופה של וינה ורומא** הם שני פיגועי ירי שבוצעו בו זמנית ב-27 בדצמבר 1985.
בפיגועים נרצחו 19 בני אדם ונפצעו 138.
## הפיגוע ברומא

בשעה 08:15 ניגשו ארבעה מחבלים חמושים לדלפקי אל על ו-TWA בנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י שברומא, והחלו לירות לעבר הנוסעים שעמדו בתור לקבלת הכרטיסים. שלושה מחבלים נהרגו בידי אנשי האבטחה הישראליים, שהשיבו אש לעבר מקורות הירי. אחד המחבלים נתפס כשהוא פצוע.

בתקיפה השתתפו ארבעה מחבלים מארגונו של אבו נידאל, שניים מהם נשאו דרכונים מרוקנים. ארגון הטרור של אבו נידאל התפצל מאש"ף באמצע שנות השבעים והיה אחראי לעשרות פיגועי טרור. אחד הפיגועים היה ההתנקשות בחייו של שלמה ארגוב, שגריר ישראל בלונדון ביוני 1982, התנקשות שהובילה למלחמת לבנון הראשונה.

שלושת מהמחבלים חוסלו בגלל התגובה המהירה של המאבטחים שהיו באותו בוקר בשדה. התקרית כולה נמשכה כ-25 שניות. בפיגוע נהרגו 13 בני אדם (איש מהם לא היה מקרב נוסעי אל על) ונפצעו 76. בין הפצועים היו שבעה עובדי אל על, מהם עוזרי קב"ט ומאבטח, וכן נוסע אחד של אל על.

## הפיגוע בווינה
מספר דקות לאחר מכן בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט שלושה מחבלים השליכו רימונים לעבר העומדים בתור מול דלפק אל על בנמל, המחבלים רצחו שניים ופצעו 39, אחד מהם נפטר מפצעיו ב-22 בינואר 1986. לאחר הפיגוע ניסו המחבלים להימלט מהשדה, ובמרדף אחריהם, שנערך על ידי הקב"טים של אלעל והמשטרה האוסטרית, נהרג אחד ונתפסו השניים הנותרים.

### ההישתלטות על המחבלים בווינה

מאבטחי אלעל פתחו באש אל עבר המחבלים והניסו אותם. אחד המחבלים עצר מכונית מרצדס בכביש המפלס התחתון, סילק ממנה את הנהג, אסף את שני החברים שלו והם התחילו בנסיעה לכיוון היציאה מהשדה.

הקב"ט וקב"ט מחליף שהיה עמו בחפיפה, החליטו לרדוף אחר המחבלים. כל אחד מהם נכנס לרכב משטרה אחר, שעמדו בפתח הטרמינל והורו לנהגים להתחיל ברדיפה. המרדף התנהל לאורך כשלושה קילומטרים, ומדי פעם הוציאו הקב"טים את ראשיהם מתוך מכוניות המשטרה וירו לעבר המרצדס. המחבלים פספסו את כביש היציאה משדה התעופה לעיר וינה, ונסעו לכיוון הגבול עם צ'כוסלובקיה. בשלב מסוים, כנראה בגלל הירי של הקב"טים, עצרה המרצדס והשוטרים האוסטרים השתלטו על המחבלים. בגוף המרצדס נמצאו 19 פגיעות ירי. מחבל אחד נהרג ושניים נלכדו פצועים.
## לאחר מעשה
בתחילה הואשם הארגון לשחרור פלסטין באחריות לפיגוע, אך מנהיגו יאסר ערפאת הכחיש את האשמות וגינה את האחראים. באש"ף טענו כי ההתקפות נועדו לכפות על אוסטריה ואיטליה את ניתוק הקשרים עם הפלסטינים.

ארגונו של אבו נידאל לקח על עצמו את האחריות לפיגועים, כתגובה למבצע רגל עץ, שבו הפציצו מטוסי חיל האוויר את מפקדות אש"ף בתוניס ב-1 באוקטובר 1985. ממשלת לוב הואשמה בסיוע למחבלים, אך היא הכחישה האשמות אלו, אף על פי שטענה כי הפיגועים הם "פעולות הגבורה שמבצעים בני השהידים של סברה ושתילה."

## ראו גם
*הפיגוע בנמל התעופה של לוס אנג'לס

## קישורים חיצוניים

*הודעת הממשלה על הפיגועים
*תיאור הפיגועים, באתר השב"כ
*הפיגוע באתר BBC

## הערות שוליים

וינה
קטגוריה:פיגועי ירי
קטגוריה:פלסטינים: היסטוריה
קטגוריה:אוסטריה: תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה באיטליה
קטגוריה:פיגועים נגד מטוסים ישראליים
קטגוריה:פעולות טרור ב-1985
קטגוריה:רצח באיטליה
קטגוריה:פשע באוסטריה
וינה
קטגוריה:איטליה במאה ה-20
קטגוריה:וינה: היסטוריה
קטגוריה:רצח ילדים
אלישבע רבל-נהר

**אלישבע רבל-נהר** (נולדה ב-1939) היא חוקרת של אמנות יהודית מימי הביניים ופרופסור אמריטה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקרה עוסק בקשרים שבין האמנות היהודית ואמנות הנוצרית והפירושים השונים שכל דת נותנות לסמלים שונים.

## תולדות חיים
רבל-נהר נולדה בצרפת עת משפחתה התחבאה מפני הנאצים. היא באה ממשפחה בעלת מסורת יהודית ואמנותית רחבה.  דודה הוא אנדרה נהר, פילוסוף יהודי מפורסם, אביה היה לימים שופט בבית המשפט העליון בצרפת.

## לימודים
החלה את לימודיה האקדמאים בלימודי תולדות האמנות בשטרסבורג, שם התמחתה באמנות של ימי הביניים תחת לואי גרודקי. אחר כך למדה אמנות ביזנטית וסיימה תואר שני בנושא ההשפעה של טקסטים רבניים על האיורים הראשונים בימי הביניים של ספר בראשית. החלה לעבוד על דוקטורט בנושא "ארון הברית באמנות". ב-1974, עלתה לישראל עם בעלה, הפיזקאי דניאל רבל, ושני בניה. בישראל הייתה לתלמידתו של בצלאל נרקיס באוניברסיטה העברית. נרקיס וסוזי דופרן (Suzi Dufrenne) הנחו אותה בעבודת הדוקטורט, אותה סיימה בהצטיינות באוניברסיטה העברית ב-1980. 
## עבודה
ב-1976 החלה ללמד במחלקה לתולדות האומנות באוניברסיטה העברית, ושם לימדה עד שיצאה לגמלאות בשנת 2005. שימשה פעמיים כראש החוג להיסטוריה של האמנות ושימשה גם כראש החוג ללימודים כללים.

לימדה ופיתחה קורסים שונים בהם: "מבוא לאמנות יהודית מזמנים עתיקים לימינו", "דמות היהודי באמנות", "איקונוגרפיה תנ"כ"ית באמנות יהודית, נוצרית ומוסלמית".

ב-2009 יצא ספר מאמרים לכבודה בהוצאת בריל, בשם " Between Judaism and Christianity Art Historical Essays in Honor of Elisheva (Elisabeth) Revel-Neher".

## קישורים חיצוניים
* אלישבע רבל-נהר, באתר האוניברסיטה העברית
 

קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות ילידות צרפת
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
ג'רו דה דמג'ה

**קנדריק ג'רו דויס** (באנגלית: **Kendrick Jeru Davis**; נולד ב-14 בפברואר 1972) הידוע בשם הבמה **ג'רו דה דמג'ה** (**Jeru the Damaja**) הוא ראפר אמריקאי שעבד עם גורו ודי ג'יי פרמייר מגאנג סטאר, והיה חלק מ-Gang Starr Foundation.

## ביוגרפיה
ג'רו דה דמג'ה גדל בשכונת איסט ניו יורק שבברוקלין, שם החל לשיר ראפ במסיבות רחוב בנעוריו. הוא הציג לראשונה את סגנון הראפ הנוקשה של ברוקלין בשיר "I'm the Man" מהאלבום של גאנג סטאר *Daily Operation* בשנת 1992. באותה שנה הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Come Clean", אשר הופק על ידי די ג'יי פרמייר והפך במהרה ללהיט במחתרת.

אלבומו הראשון, *The Sun Rises in the East*, הופץ ב-1994 והופק במלואו על ידי די ג'יי פרמייר. The Fugees מתחו ביקורת על המילים באלבום, במיוחד בשיר "Da Bitchez".

ג'רו המשיך עם אלבומו השני *Wrath of the Math* שיצא ב-1996 וגם הוא הופק במלואו על ידי די ג'יי פרמייר. לאחר הפצתו של האלבום, הסתכסך ג'רו עם די ג'יי פרמייר וגורו, ונעדר מהסצנה עד 1999, כשהקליט את אלבומו השלישי *Heroz4Hire*, שהופץ יחד עם Miz Marvel, שהיה אלבומו הראשון ללא הפקות של די ג'יי פרמייר. ב-1999, ג'רו שיתף פעולה עם להקת ההיפ הופ הספרדית Violadores del Verso בשיר "Solo quedar consuelo".

האלבום הבא שלו, *Divine Design*, הופץ ב-2003 והיה אלבומו הראשון תחת הלייבל החדש שלו, Ashenafi Records. האלבום לא זכה לתשומת לב רבה. אלבומו האחרון של ג'רו, *Still Rising*, הופץ ב-16 באוקטובר 2007.

## דיסקוגרפיה
* (The Sun Rises in the East (1994
* (Wrath of the Math (1996
* (Heroz4Hire (1999
* (Divine Design (2003
* (Still Rising (2007

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
World Scientific

שמאל|ממוזער|250px|לוגו ההוצאה
**World Scientific** (אנגלית: עולם המדעי) היא הוצאה לאור המוציאה לאור ספרים וכתבי עת במגוון נושאים מדעיים, טכניים ורפואיים. ההוצאה הוקמה בשנת 1981 והיא מעסיקה כ-200 עובדים במשרדיה הראשיים בסינגפור ו-450 עובדים ברחבי התבל.

ההוצאה מפרסמת מדי שנה כ-500 ספרים וכ-125 כתבי עת, ומשנת 1996 היא מוציאה לאור כתבי עת דיגיטליים אליהם ניתן לגשת דרך האינטרנט.

בשנת 1991 החברה קיבלה את הזיכיון מוועדת פרס נובל להיות ההוצאה אשר מפרסמת את הרצאות נובל שניתנו משנת 1971 עד שנת 1990 וכן כל ההרצאות שיינתנו עד שנת 2000.

עם הנושאים בהם ההוצאה מפרסמת נמנים: ארכיטקטורה, ניהול, כימיה, מדעי המחשב, היסטוריה של המדע, מתמטיקה, פיזיקה, רפואה, מדעי החברה, ביולוגיה, כלכלה, מדע פופולרי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הוצאות ספרים
קטגוריה:חברות סינגפוריות
מישל רישאר (שף)

**מישל רישאר** (בצרפתית: **Michel Richard**; 7 במרץ 1948 - 13 באוגוסט 2016) היה שף יליד צרפת ולשעבר הבעלים של מסעדת "ציטרוס" (Citrus) בלוס אנג'לס. לאחר מכן היה הבעלים של המסעדה עטורת הפרסים "ציטרונל" (Citronelle), לה סניפים בג'ורג'טאון, כרמל, ובמרכז וושינגטון די. סי..

## ביוגרפיה
מישל רישאר נולד בבריטני ב-1948

וגדל בשמפן הוא למד לבשל בהיותו בן שבע, כשהיה בן תשע, השתתף במקבילה הצרפתית ל-Fresh Air Fund.

נאמר לו שאם הוא רוצה להיות שף הוא צריך ללמוד קודם כל להיות שף מגדנאות, בהיותו בן 14 היה שוליית מאפה במלון בריימס. אחרי ששירת בצבא הצרפתי הוא עבד במאפיה, "מזו לנוטר" (Maison Lenotre), בפריז תחת שף המגדנאות גסטון לנוטר. הוא פתח את הסניף הניו יורקי שלא העריך ימים, "שאטו פרנס",

לאחר מכן עבר לסנטה פה, ניו מקסיקו, על מנת לנהל את חנות המגדנאות הצרפתית במלון לה פונדה.

ב-1977 הוא היה בלוס אנג'לס, שם פתח את חנות המגדנאות "מישל רישאר". הוא השתמש ברווחים על מנת לאכול במסעדות בצרפת בנות שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום, וכך לגבש את תשוקתו להמשיך מעבר למגדנאות, ולאמן עצמו כדי להיות שף בעשר השנים הבאות.

ב-1987 הוא פתח את מסעדת "ציטרוס" (Citrus) בלוס אנג'לס.

מסעדות לוויין שלה נפתחו בסנטה פה, בולטימור, סן פרנסיסקו, פילדלפיה וושינגטון די.סי., כולן נסגרו לבסוף.

ב-1997 הוא מכר חצי מבעלותו במסעדות לתאגיד מריסטאר, שהוא גם שותף ב"ציטרונל".

ב-1989, שנה אחרי-כן פתח רישאר את "ציטרונל" (Citronelle) באין הוטל סנטרה ברברה  בסנטה ברברה.  אחרי-כן פתח את "ביסטרו אם" (Bistro M) בסן פרנסיסקו וציטרונל בבולטימור ופילדלפיה. ב-1994 פתח את "ציטרונל" במלון לאטאם (Latham Hotel) בג'ורג'טאון. בשלב מאוחר יותר, פתח סניף של "ציטרונל" ב- Carmel Valley Ranch  בכרמל, קליפורניה. עשר שנים אחרי-כן הוא פתח סניף במרכז וושינגטון די. סי..

רישאר הכין את התפריט הצרפתי עבור בית הקפה ב-National Gallery of Art בוושינגטון, די. סי., בו ישתמשו ב-2010 ו-2011.

באוקטובר 2010 עמד לפתוח את "מישל" בטייסון פינת ריץ' קרלטון בוושינגטון די. סי.

באוגוסט 2016 נפטר רישאר כתוצאה משבץ.

## פרסים והוקרה
 
* רישאר זכה ב-2007 בפרס "השף המצטיין" מאגודת ג'יימס בירד.
* מסעדת "ציטרונל" בוושינגטון נכללת במדריך "השולחנות הגדולים בעולם".
* מסעדת "ציטרונל" בוושינגטון נבחרה לאחת מ-40 המסעדות הטובות ביותר בארצות הברית לפי מדריך גאיו.
* המגזין "גורמה" בחר במסעדת "ציטרונל" בוושינגטון כאחת מ-50 המסעדות הטובות ביותר בארצות הברית בשנים 2001 ו-2006.

## ספריו

* Michel Richard's Home Cooking with a French Accent, Morrow, NY (January 1, 1993) ASIN: B001XGZ1Q8
* Happy in the Kitchen: The Craft of Cooking the Art of Eating, Artisan, (October 2006) 


## לקריאה נוספת

* שגיא כהן, **מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם**. תל אביב: הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 124.
* רות סירקיס, **יין וגורמה** גיליון 92, ינואר 2006, עמ' 47-46.

## קישורים חיצוניים

* אתר מסעדת ציטרונל
* אתר מסעדת סנטרל

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1948
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2016
Foe tha Love of $

**$ Foe tha Love of** הוא הסינגל השני מהאלבום "Creepin on ah Come Up" מאת בון ת'אגס אן הרמוני. בשיר מתארח איזי אי והוא הופק על ידי DJ Yella. הסינגל זכה להצלחה רבה, והגיע למקום 41 במצעד מאה השירים הלוהטים של מגזין בילבורד, ולמקום 37 במצעד Rhythmic Top 40 של בילבורד. בווידאו קליפ של השיר נערכת הופעתו האחרונה של איזי אי בווידאו קליפ. השיר נכלל בפסקול של המשחק Crime: Streets of LA, יחד עם הסינגל הראשון של האלבום "Thuggish Ruggish Bone". השיר כולל סאמפל מהשיר "For the Love of Money".

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
Thuggish Ruggish Bone

**Thuggish Ruggish Bone** הוא סינגל הבכורה של להקת הראפ בון ת'אגס אן הרמוני, ממיני-אלבום הבכורה שלהם *Creepin on ah Come Up*. השיר הגיע למקום 22 במצעד מאה השירים החמים של מגזין בילבורד. השיר נכלל בפסקול של המשחק True Crime: Streets of LA. הוידאו קליפ של השיר צולם ליד נהר קויהוגה במערב קליבלנד.

## גרסאות רשמיות
* "Thuggish Ruggish Bone" (א-קפלה) - 4:40
* "Thuggish Ruggish Bone" (גרסת מיני-אלבום) - 4:40
* "Thuggish Ruggish Bone" (קטע כלי) - 4:32

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1994
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
הומופיל

**הומופיל** (מאנגלית: **Homophile**) הוא מונח אלטרנטיבי ל"הומו" או "גיי" שהשימוש בו רווח בשנות ה-50 וה-60. את המונח טבע הפסיכואנליטיקאי הגרמני קארל-גינתר היימזות (Karl-Günther Heimsoth) בדיסרטציה שלו שפורסמה בשנת 1924 תחת השם "Hetero - und Homophilie" ("הטרופיליה והומופיליה").

הביטוי **התנועה ההומופילית** מתייחס לתנועה החברתית למען זכויות להט"ב שפעלה באותה התקופה. העדפת השימוש במונח "הומופיל" על פני "הומוסקסואל" נבעה מכך שהוא שם דגש על אהבה (מיוונית: φιλία, phil) ולא על סקס. מיד לאחר פרסומו של היימזות, אימצו ארגוני הומוסקסואלים את המונח והשתמשו אך ורק בו לתיאור הומוסקסואליות. במונח נעשה גם שימוש נרחב בפרסומים שראו אור באותה התקופה (שנות ה-50 וה-60) והארגונים שהשתמשו בו נודעו לימים כארגוני התנועה ההומופילית. הארגון המזוהה ביותר עם התנועה ההומופילית היא אגודת מאטאשין, שהייתה מהראשונים מסוגה בארצות הברית ומטרתה הייתה הגנה ושיפור זכויות ההומוסקסואלים בארצות הברית. האגודה פעלה משנות ה-50 עד שנות ה-70.

השימוש במונח החל להתמעט עם עלייתה של תנועת השחרור הלהט"בי בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. התנועה הביאה איתה טרמינולוגיה חדשה ומודרנית, שכללה שימוש רווח במונחים הומו / גיי, לסביות, ביסקסואליות וטרנסג'נדריות. למרות זאת, חלק מקבוצות התנועה ההומופילית המשיכו לפעול גם עשורים לאחר מכן.

שימוש מודרני במונח "הומופיל" נעשה בעיקר על ידי גופים נוצריים. למשל, הכנסייה האנגליקנית השתמשה החל משנת 1991 בביטויים "נטייה הומופילית" או "יחסים מיניים הומופיליים". במונח נעשה שימוש גם על ידי קבוצות התנגדות לזכויות להט"ב (בעיקר בארצות הברית ובפולין) במטרה ליצור אסוציאציה של הומוסקסואליות עם פדופיליה.

## לקריאה נוספת

* Armstrong, Elizabeth A. (2002). *[http://books.google.com/books?id=pRw9XmxknOIC&printsec=frontcover&dq=Forging+Gay+Identities:+Organizing+Sexuality+in+San+Francisco&hl=iw&ei=oD_gTO7bOMK7hAeGm-igDQ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CCwQ6AEwAA#v=onepage&q&f=false Forging Gay Identities: Organizing Sexuality in San Francisco], 1950-1994*. Chicago, University of Chicago Press. .
* Bianco, David (1999). *Gay Essentials: Facts For Your Queer Brain*. Los Angeles, Alyson Books. .
* Fletcher, Lynne Yamaguchi (1992). *The First Gay Pope and Other Records*. Boston, Alyson Publications. .


## הערות שוליים

קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
בית הכנסת בית אל ישראל הצעיר

ממוזער
בית הכנסת **ישראל הצעיר בית אל** (באנגלית: **Temple Young Israel Beth El of Borough Park**) הוא מבנה המשמש קהילה אורתודוקסית המשתייכת לתנועת ישראל הצעיר, וממוקם בשכונת בורו פארק ברובע ברוקלין בניו יורק.
## היסטוריה
בית הכנסת הוקם בשנת 1902, לשמש מבנה ל"קהילת בית אל", שחבריה היו מהגרים יוצאי מזרח אירופה. בית הכנסת ממוקם בשדרה ה-15 פינת רחוב 48, בשכונת בורו פארק בברוקלין. בבית הכנסת כיהן הרב ד"ר ישראל שור במשך 62 שנים. כיום מכהן בתפקיד הרב משה סנואו.

בית הכנסת התפרסם בזכות החזנים המפורסמים שכיהנו בו, ובכך היווה מוקד משיכה לחובבי החזנות בניו יורק. ברשימת החזנים המכובדת נמנים מרדכי הרשמן, ברהלה חגי, משה קוסביצקי, משה שטרן ובן ציון מילר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:ברוקלין: מבנים
בית אל ישראל הצעיר
בית אל ישראל הצעיר
הנערים בחבורה (סרט, 1970)

**הנערים בחבורה** (באנגלית: **The Boys in the Band**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1970 בבימויו של ויליאם פרידקין. התסריט בכתיבתו של מארט קראולי מבוסס על מחזה אוף ברודוויי שכתב תחת אותו השם והוצג לראשונה בשנת 1968. צוות שחקני האנסמבל הם אלה ששיחקו בהפקת התיאטרון שקדמה לסרט והוצגה בניו יורק.

הסרט נחשב לאחד מסרטי הקולנוע האמריקאי הראשונים בהיסטוריה שהעלילה שלהם נסובה סביב דמויות של הומואים, והוא לרוב מוזכר כאבן דרך בהתפתחות הקולנוע הקווירי. על משחקו בסרט היה מועמד קנת נלסון לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן החדש של שנה. כמו כן גילדת המפיקים של אמריקה העניקה פרס הוקרה ללאונרד פריי ולקליף גורמן על משחקם לראשונה.

## שחקנים ודמויות

## ראו גם

* הנערים בחבורה (מחזה)
* הנערים בחבורה (סרט, 2020)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:זנות גברית בקולנוע
ביירות (להקה)

**ביירות** (באנגלית: **Beirut**) היא להקת אינדי אמריקאית שהוקמה בסנטה פה, ניו מקסיקו על ידי זאק קונדון בשנת 2006. סגנונה המוזיקלי של ביירות היא פולק-רוק עם השפעות בלקניות ומזרח-אירופאיות.

קונדון, מייסד הלהקה, יליד 1986 הוא נגן חצוצרה, פלוגלהורן ויוקללי. לאחר טיול ממושך באירופה נחשף למוזיקה הבלקאנית של גוראן ברגוביץ' ובובאן מרקוביץ', ועם חזרתו לארצות הברית נסה לשלב אותה במוזיקה אותה הכיר: ג'אז, פופ אמריקאי, פולק ורוק.

האלבום הראשון של קונדון, "Gulag Orkestar", הוקלט בחדר השינה שלו ועבר תיקונים קלים באולפן הקלטות עם ג'רמי בארנס והת'ר טראסט, מי שיהיו לחברים הראשונים בלהקה, אך אינם נמנים עוד על הרכבה הנוכחי. יחד עם חברים נוספים הופיע לראשונה קונדון בניו יורק תחת השם "ביירות" בשנת 2006.

האלבום השני, The Flying Club Cup אשר יצא בשנת 2007, מוגדר כאלבום המושפע מענקי השאנסון: ז'אק ברל, איב מונטאן וסרג' גינסבורג.

חברי הלהקה הנוכחיים כוללים מלבד קונדון את פרין קוטייה (אקורדיון, צ'לו), ניק פטרי (כלי הקשה), פול קולינס (בס), קלי פראט (חצוצרה, קרן צרפתית, גלוקנשפיל), בן לאנז (טרומבון וטובה), ג'ארד ואן-פליט (פסנתר).

## Beirutando na Praça: "מתביירתים" בכיכר

הופעת הלהקה במסגרת מיני-סדרה בברזיל העלתה את הפופולריות שלה במדינה. הובילה להיווצרותו של פרויקט ב-30 באוגוסט 2009 בו 7 להקות הופיעו עם גרסאות כיסוי של שירי הלהקה ברחובות ערים בברזיל (ריו דה ז'ניירו, קוריטיבה, סאו פאולו ועוד) תחת השם Beirutando na Praça הרעיון מאחורי הפרויקט התהווה ברשת חברתית מקומית על ידי שתי ברזילאיות, שניסו לגבש להקות אינדי בברזיל שיתחילו עם מכנה משותף מסוים: המוזיקה של הלהקה. ההיענות לפרויקט הייתה רבה.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות אינדי אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2006
מרגרט אייברי

**מרגרט אייברי**, (באנגלית: **Margaret Avery**; נולדה ב-20 בינואר 1944) היא שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית. הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1985 על תפקידה בסרט "הצבע ארגמן".

## ביוגרפיה
אייברי נולדה בעיר מנגום שבאוקלהומה וגדלה בסן דייגו, קליפורניה שם למדה ב"תיכון פויינט לומה".
לאחר מכן התקבלה לאוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו, סיימה את לימודיה בהצטיינות ועם תואר בהוראה.
בזמן שעבדה בתור מורה מחליפה, הופיעה ושרה על מספר בימות תיאטרון.

## קריירה
הופעתה הראשונה של אייברי בסרט הייתה ב-1972, בסרט האימה הטלוויזיוני של סטיבן ספילברג "משהו רשע", ובקולנוע הופיעה לראשונה בתפקיד זונה בסרט "הארי המזוהם: כוח המגנום".
בתחילת דרכה הייתה אייברי שותפה להפקות קטנות כשהבולטת בהן הייתה "איזו דרך היא למעלה?".

הופעתה המפורסמת ביותר של אייברי הייתה בעיבוד הקולנועי של סטיבן ספילברג לספרה זוכה פרס פוליצר של אליס ווקר, "הצבע ארגמן". על הופעתה בתור זמרת הבלוז שוג אייברי הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, יחד עם חברתה לסרט אופרה וינפרי.

ב-1992 שיחקה את מרטה סורס סבתו של מייקל ג'קסון בסדרה "הג'קסונים: חלום אמריקאי" המבוססת על המשפחה המוזיקלית ועל חמישיית הג'קסונים. 

הופיעה ב-2008 בקומדיות "ברוך שובך רוסקו ג'נקינס" בתור אמו של רוסקו (מרטין לורנס) ו"לפגוש את הבראונים" בתור שרה בראון.

בשנת 2021 ביצעה הופעת אורח בתור דזייר בסיטקום "חדשים בשכונה" (אנ') ברשת CBS.

בשנת 2024 שיחקה בסדרה הקומית של נטפליקס, "האיש שלי בפנים" בתור פלורנס.

## חייה האישיים
לאייברי בת אחת מנישואיה לרוברט גורדין האנט, ממנו התגרשה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קלרנס דרו

**קלרנס סיוארד דרו** (; 18 באפריל 1857 – 13 במרץ 1938) היה עורך דין אמריקאי, ממקימי האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות ומראשוני המתנגדים לעונש מוות. דרו הגן על ראשי איגודים מקצועיים ועל פושעים פליליים ונודע במיוחד כמי שהגן על הנערים-הרוצחים משיקגו, לאופולד ולוב, אותם הציל מעונש מוות ב-1924 וכמי שייצג בהתנדבות את ג'ון סקופס, המורה שלימד את תורת האבולוציה בדייטון, טנסי ב"משפט הקופים" ב-1925.

## שנים ראשונות
דרו נולד ב-1857 באוהיו. אמו, אמילי, הייתה סופרג'יסטית (לוחמת למען זכות הצבעה לנשים). הוא למד במכללה ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן באן ארבור אך לא סיים את לימודיו באף אחד מהמוסדות הללו. בסופו של דבר הוא למד משפטים באופן עצמאי ובשנת 1878 והתקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו. ב-1880 נשא לאשה את ג'סי אוהל (Jessie Ohl) וב-1887 עברו השניים לשיקגו, שם עבד בשירות משרד המושל. דרו היה פעיל במפלגה הדמוקרטית, נאם וארגן פעילויות מפלגתיות שונות.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19 היה לעורך הדין של תאגיד הרכבות. אולם בעקבות שביתת פולמן שארגן ב-1894 מנהיג פועלי הרכבת, יוג'ין דבס והסימפתיה שחש דרו למאבק הפועלים, החליף צד וייצג את דבס במספר משפטים, זאת תוך סיכון שמו ומעמדו הכלכלי.

באותה שנה ייצג את רוצחו של ראש עיריית שיקגו קרטר הריסון, פטריק יוג'ין פנדרגסט. דרו טען לאי שפיות, בניסיון להציל את פנדרגסט מעונש המוות, אולם המושבעים שהיו כולם אזרחי שיקגו שהתאבלו על ראש עירם האהוד החליטו פה אחד על עונש מוות. דרו קרא לאיש עליו הגן "רפה שכל מטורף ואומלל".

ב-1896 סייע בהקמת המפלגה הפופוליסטית באילינוי ורץ לבית הנבחרים כנציג המפלגה הדמוקרטית, אך הפסיד (במסגרת זו תמך במועמדותו לנשיאות של ויליאם ג'נינגס ברייאן, מי שיעמוד מולו כתובע ב"משפט הקופים"). ב-1897 הסתיימו נישואיו בגירושין.

## יחסו לפשע ולעונש המוות
במהלך שנותיו כעורך דין פלילי גיבש דרו תפיסה מוצקה לפיה גורמים שונים, סביבתיים, פסיכולוגיים ואחרים, הם לעיתים בעלי השפעה כה גדולה על הפרט, עד שהוא נדחף בעל-כורחו ובלי שום יכולת התנגדות לנתיב הפשיעה. מתוך כך נבעה גם התנגדותו החריפה לעונש המוות. במהלך למעלה ממאה משפטי רצח בשיקגו רק באחד (פטריק יוג'ין פנדרגסט) נשלח לקוחו לגרדום. הדבר נזקף לשכנועו העצמי העמוק וליכולותיו כנואם משובח.

## משפט לאופולד ולוב

## משפט הקופים

## לקריאה נוספת
### ספריו

* Crime: Its Cause and Treatment
* Persian Pearl
* The Story of My Life
* Farmington
* Resist Not Evil
* Marx vs Tolstoy

### ספרים אודותיו

* Baatz, Simon. **For the Thrill of It: Leopold, Loeb and the Murder that Shocked Chicago**, HarperCollins, 2008
* Stone, Irving, **Clarence Darrow For The Defense**, Doubleday, Doran & Company, Inc., 1941 - יצא בעברית כ:אירווינג סטון, **לצד הנרדפים**, ביוגרפיה של קלרנס דרו, הוצאת מ. מזרחי
* Geoffrey Cowan, **The People v. Clarence Darrow** - ביקורת על דרכו והשלכותיה
* אורן נהרי (עורך המהדורה העברית), רוזלינד הורטון וסלי סימונס, **נאומים ששינו את העולם: הנאומים, הסיפורים והאנשים מאחורי הרגעים שעשו היסטוריה**, הוצאת מטר

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* אתר קלרנס דרו 
* עבודות מאת דרו בפרויקט גוטנברג 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:רטוריקנים ונואמים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:פרוגרסיביים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:יחסי עבודה בארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
רמז צץ

שמאל|ממוזער|250px|רמז־צץ בדף האינטרנט הנוצר בשל מעבר על תמונת ויקי המכילה היפר-קישור לדף הבית
**רֶמֶז־צָץ** (באנגלית: **tooltip** או **infotip**) הוא עצם גרפי נפוץ בממשקי משתמש גרפיים, תיבה קטנה ובה מידע אודות העצם שמעליו מרחף הסמן (למשל, של עכבר המחשב).

## היסטוריה
שימוש שהיה נפוץ בתוכנות ישנות הוא הצגת תיאור העצם בסרגל המצב. סוג זה של הצגת מידע אינו מכונה רמז־צץ. מערכת נוספת שהציגה תיאור אודות עצמים היא Mac OS: בגרסאות ישנות של המערכת ניתן להבחין בבלון עזרה כאשר הסמן זז מעל אחד העצמים. מיקרוסופט הייתה הראשונה שאימצה כינוי לאלמנט: "ScreenTip" והשתמשה בו במסמכי קצה.

מטרתו העיקרית של רמז־צץ היא להעביר מידע שיועיל בהבנת הממשק בין ריחוף הסמן לפעולת הלחיצה על אותו העצם.

## דוגמאות
רמז־צץ מופיע בעיקר בעמודי אינטרנט. רוב דפדפני האינטרנט כיום מציגים את המאפיין title באלמנטים של HTML כרמז־צץ כאשר משתמש מניח את סמן העכבר על עצם מסוים בעמוד; בדפדפן נתמך אפשר להניח את הסמן על תמונות או קישורים בוויקיפדיה ולהיווכח בנוכחות הרמז הצץ. ישנם דפדפנים כמו אינטרנט אקספלורר (עד גרסה 7) שמזהים אם מאפיין ה-title ריק ואז מציגים את מאפיין ה-alt כרמז־צץ.

## משמעות השם
המונח tooltip הגיע מגרסאות ישנות של תוכנות מיקרוסופט (כמו Word 95) שכללו סרגל כלים (toolbar) כאשר בעת מעבר הסמן על אחד מהעצמים - הופיע תיאורו הפונקציונלי של הכפתור (הכלי ה-tool). בשנים האחרונות עקב העלייה במודעות לחוויית המשתמש ולאתרים נגישים, רוב אתרי האינטרנט מכילים רמז־צץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
בית הבובות (סדרת טלוויזיה)

**בית הבובות** (באנגלית: **Dollhouse**) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית. הסדרה נוצרה על ידי ג'וס וידון ושודרה בפוקס בין השנים 2009–2010 למשך שתי עונות.
תקציב העונה השנייה ירד ב-40% בעקבות הירידה ברייטינג וזאת לאחר סכנת אי-חידוש לעונה שנייה, אך רשת פוקס חידשה את הסדרה ל-13 פרקים, והיוצרים החליטו לתת לצופים סוף סגור.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר מוסד סודי בשם "בית הבובות" הממוקם מתחת לאדמה בעיר לוס אנג'לס ומפעיל "בובות" – אנשים שתודעתם ואישיותם המקורית נמחקה והם מוטבעים באישיות חדשה על ידי מפעיליהם בבית הבובות שמשכירים את הבובות ללקוחות עשירים. הטבעת האישיות החדשה היא זמנית עד מחיקתה על ידי מפעילי בית הבובות ובזמן ההטבעה הבובה מאמינה בכל ליבה שהיא באמת האדם המוטבע.

בחלקה הראשון של הסדרה מוצגות הבובות השונות והמשימות שלהן. בין משימה ומשימה נוצר קשר בין הבובות. קשר זה לא היה אמור להיווצר, כיוון שהבובות עוברות מחיקה מוחלטת של תודעתן. ככל שהסדרה מתקדמת הצופים מגלים יותר על הטכנולוגיה של בית הבובות, ועל מידת מורכבותה. עם שיפור הטכנולוגיה, היכולת להטמיע אישיות הולכת ונהיית קלה יותר. היכולת הזאת מעלה סוגיות מוסריות על מוסד בית הבובות. לקראת סיום העונה הראשונה הצופים למדים כי מטרת האנשים המפעילים אותה היא הרבה יותר אפלה מאשר לספק בובות שעשוע לעשירי העולם. פרקי הסיום של עונות הראשונה והשנייה מתארים עולם דיסטופי, שנוצר עם השימוש בטכנולוגיה של בית הבובות.

## דמויות
* אקו (אלייזה דושקו) – בובה שבה מתמקדת הסדרה. ככל שהסדרה מתמשכת אנו לומדים שאקו היא בובה מיוחדת בעלת יכולת לשמור את האישיות השונות שהיא מוטבעת בהם, כמו כן אנו לומדים על חייה המקוריים ועל כך שאישיותה המקורית הייתה בעלת ידע חשוב וסודי על החברה שמפעילה את בית הבובות.
* בויד לנגטון (הארי לניקס) – המפעיל של אקו שאחראי על ביטחונה במשך פעילותה בשטח, בעונה השנייה הופך לראש האבטחה בבית הבובות.
* טופר ברינקס (פראן קראנץ') – המדען הראשי של בית הבובות, גאון וממציא ששיפר חלק גדול מטכנולוגיית ההטמעה של בית הבובות. בהתחלה מתלהב מהטכנולוגיה, אך לאורך הסדרה מבין את המשמעויות האמיתיות שעומדות מאחוריה.
* פול בלארד (טמואה פניקאט) – סוכן FBI שמנסה לאתר את בית הבובות, בעונה השנייה מצטרף לבית הבובות כחלק מהצוות והופך למפעיל של אקו. מערכת היחסים ביניהם מורכבת מאוד.
* ויקטור (אנוור ג'וקג') – בובה בבית הבובות. היה בעברו חייל. גבר נאה וחסון. פעמים רבות משמש עבור נשים כבן זוג.
* סיארה (דיצ'ן לקמן) – בובה בבית הבובות. הייתה בעברה אמנית. עברה אונס על ידי גבר, שאחר כך הופך אותה לבובה, על מנת להמשיך לקיים איתה יחסי מין.
* אדל דה-וויט (אוליביה ויליאמס) – המנהלת של בית הבובות.

ימין|ממוזער|250px|צוות הסדרה (משמאל לימין): דיכן לצ'מן, ג'וס וידון, אלייזה דושקו ופראן קרנאץ'

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2009
מרטינוס הראשון

**מרטינוס הראשון** (בלטינית: **Martinus I**; נפטר ב-14 בספטמבר 655) כיהן כאפיפיור מ-21 ביולי 649 ועד 653. לימים הוכרז כקדוש נוצרי.

מרטינוס נולד בסמוך לטודי שבאומבריה במקום הנקרא כיום על שמו - פיאן די סן מרטינו (Pian di San Martino).

מרטינוס כיהן כ"אפוקריסיאריוס" - הנונציו (שגריר אפיפיור) בקונסטנטינופול, והיה האחרון שנשא תפקיד זה. בתקופת כהונתו בתפקיד זה זכה לכבוד רב בשל ידענותו וצדקנותו.

מרטינוס נבחר לכהן כאפיפיור ביולי 649, לאחר פטירתו של קודמו, האפיפיור תאודורוס הראשון. בחירתו לא אושרה על ידי קיסרי האימפריה הביזנטית, והיה היחיד מבין האפיפיורים הבינזטיים שבחירתו לא אושרה בצו של קונסטנטינופול. בעקבות מינוי לא מאושר זה נחטף האפיפיור בשנת 653 על ידי הקיסר קונסטנס השני ונפטר בכלאו בחצי האי קרים.

בעת כהונתו כאפיפיור זימן את ועידה אקומנית אשר זכתה לשם ועידת לאטרנו 649 בה נדונה שאלת מינות המונותליטיזם. המועצה נפגשה בבזיליקת סן ג'ובאני בלאטרנו ונכחו בה 105 הגמונים (בעיקר מאיטליה, סיציליה וסרדיניה אך גם בישופים מאפריקה). הישיבה ערכה חמש ישיבות (*secretarii*) בין 5 באוקטובר ו-31 באוקטובר 649 ונקבעו בה 20 חוקים כנסייתיים אשר גינו את המונותליטיזם כמינות, ואסרו על קריאת כתבי המונותליטיסטים. המועצה גינתה את כתביו של פטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון בו תמך הקיסר הראקליוס ואת כתביו של הפטריארך פאולוס השני, קודמו של סרגיוס, בו תמך הקיסר קונסטנס השני.

בעקבות פעולותיו של מרטינוס, הקיסר קונסטנס הורה למושל איטליה תאודורוס קליופאס (Theodore Calliopas) לאסור את האפיפיור, ולהביאו לקונסטנטינופול. המושל הגיע לארמון הלאטראן ב-17 ביוני 653, ומרטינוס, שחשש משפיכות דמים, הורה שלא להתנגד למעצר. הוא נשלח מרומא לנקסוס ביוון והגיע לקונסטנטינופול ב-17 בספטמבר 653 (לפי סברה אחרת, ב-17 בספטמבר 654). בהגיעו לקונסטנטינופול הוא הוצג בפני הקהל, הואשם בהיותו אויב האל ומתחזה, והקהל לעג לו במשך זמן רב. מרטינוס נותר כלוא בקונסטנטינופול במשך 93 ימים, כשהוא סובל מרעב ומקור. ב-19 בדצמבר הוא הועמד למשפט בפני הסנאט של האימפריה ונדרש לבטל את חוקיו. לאחר שסירב, הוא הופשט ממרבית בגדיו, הובל ברחובות העיר כשהקהל בז לו, והושב לכלאו בו נשאר 85 ימים נוספים. בזכות השתדלותו של בישוף קונסטנטינופול לא הוצא להורג, ונשלח במקום זאת לגלות לחצי האי קרים. ב-26 במרץ 655 הוא הועלה על ספינה, והגיע לקרים ב-15 במאי 655 ונפטר שם ב-16 בספטמבר באותה שנה מרעב. במהלך גלותו התפטר מתפקידו כאפיפיור.

לימים הוכרז כקדוש נוצרי, והיה לאחרון האפיפיורים אשר נחשב קדוש מעונה. יום חגו נקבע בתחילה ל-12 בנובמבר אולם כיום הוא קבוע ל-13 באפריל.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* קרדינלים של הכנסייה הקתולית
* מרטינוס הקדוש ברשימת הקדושים הנוצריים
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:נפטרים ב-655
קבוצת ובר

**קבוצת ובר** היא מושג בתורת המשחקים השיתופיים שהוצע על ידי רוברט ובר 

יהי \!\,(N,v) משחק בצורה קואליציונית, **קבוצת ובר** (Weber) היא הקמור של קבוצת וקטורי התשלומים הרשומה להלן (ראו פסקת 'הגדרה').

בהגדרה אין הכרח שהמשחק יהיה משחק קמור, אך אם בנוסף המשחק קמור, ניתן להראות שווקטורי תשלום אילו נמצאים בליבה, ומכיוון שהליבה היא קבוצה קמורה בעצמה, נובע כי במשחק קמור הליבה מכילה את קבוצת ובר.

בנוסף, עבור כל משחק קואליציוני, קבוצת ובר מכילה את הליבה (מכונה לעיתים - The Core Catcher), ולכן במשחק קמור בצורה קואליציונית ניתן לומר כי קבוצת ובר מתאחדת עם הליבה.

## הגדרה
לכל פרמוטציה \!\,\pi של N השחקנים
נגדיר את וקטור התשלומים הבא :
\!\,w^\pi = ( v(\left\{ i_{\pi_1} \right\}),v(\left\{ i_{\pi_1},i_{\pi_2} \right\}) - v(\left\{ i_{\pi_1} \right\}),
v(\left\{ i_{\pi_1},i_{\pi_2},i_{\pi_3} \right\}) - v(\left\{ i_{\pi_1},i_{\pi_2} \right\}),...,v(N)-v(N/\left\{ i_{\pi_n} \right\} ))

הקמור של קבוצת הנקודות \!\,w^\pi  נקראת **קבוצת ובר** (Weber).

(הערה: הקמור של קבוצת וקטורים הוא הקבוצה הקמורה הקטנה ביותר המכילה אותם)

## הערה
עבור כל סידור של השחקנים ניתן לחשוב על קביעת וקטור התשלומים כך שהשחקנים נכנסים אחד אחרי השני לחדר, וכל שחקן מקבל את התרומה השולית שלו לקבוצת השחקנים שהגיעו לפניו, כלומר אם S היא קבוצת השחקנים שכבר נמצאים בחדר לפני ששחקן i נכנס, שחקן i מקבל v(S \cup \left \{ i \right \}) - \ v(S).

נסמן בצורה מסודרת את קבוצת השחקנים המופיעים לפני שחקן i, כאשר השחקנים מסודרים על ידי הפרמוטציה \pi:  
:P_i(\pi) = \left \{ j \in N : \pi(j)

אם נניח שלכל סדר יש הסתברות זהה אזי תוחלת התשלום לשחקן i היא:

\psi(v,i)= \frac{1}{|N|!}\sum_R\left [\ v(P_i^R \cup \left \{ i \right \}) - \ v(P_i^R) \right ]\,\!

ערך זה הוא ערך שפלי, ושוב במשחק קמור ערך זה נמצא בקבוצת ובר.

## ראו גם
*מונחים בתורת המשחקים

## לקריאה נוספת
* "Derks J. J. M (1992) "A short proof of the inclusion of the core in the Weber set, International Journal of Game Theory, 21, 149-150
*

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת המשחקים
מתקפת בנזאי

[שמאל|ממוזער|250px|גופות חיילים יפנים שנהרגו במתקפת הבנזאי הסופית ב[האיים האלאוטיים|איים האלאוטיים, 29 במאי 1943.]]
**מתקפת בנזאי** (*Banzai totsugeki *万歳突撃) היה מושג שטבעו חיילי בעלות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה שתיאר 
הסתערות רגלית של חיילי הצבא היפני הקיסרי. המושג גְיוֹקוּסָאי (玉砕; מילולית: "יהלומים מנותצים") שימש את ההנהגה והתקשורת ביפן בתקופה האימפריה היפנית. מתקפות אלה נערכו בדרך כלל כמתקפות התאבדות במטרה להימנע מכניעה משפילה, או לשפר את הסיכויים להצלחת מתקפה אל מול אויב בעל עדיפות מספרית.

## מקור השם
המושג גְיוֹקוּסָאי (玉砕), שמשמעותו "יהלומים שבורים", משמש ביפנית לשון נקייה לאזכור מתקפת התאבדות או התאבדות בפני תבוסה (גם ספוקו). המושג מתבסס על ציטוט מכתב סיני קלאסי מן המאה ה-7 שאומר כי "על אדם דגול למות כיהלום מנופץ ולא לחיות כאריח שלם". המושג קיבל משמעות של מוות מכובד עם מותו של טקמורי סאיגו (1827–1877), והפך לסיסמה לאומית בלשון איצ'יקו גיוקוסאי (一億玉砕; "מאה מיליון יהלומים מנותצים") על ידי הממשלה היפנית בחודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, כאשר עמדה יפן בפני פלישת בעלות הברית לשטחה.

חיילי בעלות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה נהגו לכנות את גלי המתקפה האנושיים של הצבא היפני הקיסרי "מתקפות בנזאי", מכיוון שבעת המתקפה נהגו החיילים היפנים לצעוק "בנזאי!". קריאת קרב זו הייתה מחווה של מורל ואומץ שנועדה לדרבן את החיילים לבצע את המתקפה עד תום. בשפה היפנית משמעות המילה "בנזאי" (万歳) היא "עשרת אלפים שנה", קריאה מקובלת המסמלת אריכות ימים וחגיגיות. במהלך מלחמת העולם השנייה הפכה הקריאה "טֶנוֹ הֶייקֵה בנזאי!" (天皇陛下万歳; "עשרת אלפים שנים לקיסר") לקריאת הקרב המושמעת בעת המתקפה, ומשם קלטו חיילי בעלות הברית את המושג.

## היסטוריה
בתחילת מלחמת העולם השנייה הסתמך הצבא היפני הקיסרי על טקטיקת המתקפה ההמונית של חיל הרגלים ששימשה במלחמת העולם הראשונה. רבים מחיילי בעלות הברית היו חמושים בנשק חצי-אוטומטי ואף אוטומטי, שהיה מסוגל לספק קצב אש גדול בהרבה ממה שהיה נהוג במלחמת העולם הראשונה. באמצעות נשק זה הצליחו החיילים להדוף את מתקפות הבנזאי מבלי שישיגו את מטרתן. מתקפות בנזאי בהשתתפות חיילים רבים הוכיחו עצמן כלא יעילות ויקרות ביותר מבחינת אבדות. עם האטת ההתקדמות היפנית ונטיית המלחמה לקראת איזון בין הצדדים, חדלו היפנים להשתמש בשיטה זו. אך לקראת סוף המלחמה, כאשר תבוסתה של האימפריה היפנית הייתה ברורה, השיבו היפנים את מתקפת הבנזאי לפעולה, כמעשה התרסה, כאשר כניעה או מוות היו האפשרויות היחידות שבנמצא.

## ראו גם
* בושידו
* קמיקזה

## לקריאה נוספת

*Harries, Meirion & Susie Harries. **Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army**, Random House, 1994. .


קטגוריה:זירת אסיה והאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפן: צבא וביטחון
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:התאבדות
קטגוריה:התאבדויות המוניות
קטגוריה:קריאת קרב
זכרונות ארץ ישראל (תוכנית רדיו)

**זכרונות ארץ ישראל** היא תוכנית רדיו שיזם זאב ענר, ושודרה ב"קול ישראל החל משנת 1965, במשך 17 שנים.

בשנת 1965 יזם זאב ענר פורמט חדש ברדיו: סיפור מוקלט בן שבע דקות המשודר לקראת מהדורת החדשות. הרעיון של ענר היה להקליט סיפורים מפי זקני היישוב על קורות הארץ ולקרוע חלון אל עולמם של אנשי היישוב הישן, שרידי "השומר" ומתיישבי הגליל, בני מושבות יהודה והשומרון, ותיקי העלייה השנייה והשלישית, לוחמי הפלמ"ח והמחתרות. 

ענר תר אחרי אמני הסיפור שבעל פה והקליט מפיהם כשבע מאות סיפורים ששודרו, בהפקתה של רחל הרמתי, במשך 17 שנים אחת לשבוע בפינתו "זיכרונות ארץ ישראל ". כ-500 מהסיפורים האלה נשמרו לדורות בסרטייה של "קול ישראל" והם מהווים מסמך היסטורי. אחת לחודש שודר במשך חצי שעה לקט של הפינות, כשביניהן חוצץ קטע חליל מבוצע על ידי החלילן אורי שוהם, אימפרוביזציה של גיל אלדמע על הנעימה "יפים הלילות בכנען". 

בין המספרים (בסדר הא"ב): חיים אדלר מסג'רה; צבי אמיתי, גננו של הברון רוטשילד ביסוד המעלה; עזריה אלון מבית השיטה; יעקב הורנשטיין, בן למייסדי זכרון יעקב, שהיה מוכתר המושבה (נקרא יעקב אל מוכתאר); רסמי ביאדסי מבאקה אל-גרבייה; מאיר בץ-רבינוביץ חבר בפלמ"ח ומראשוני המתיישבים בבאר שבע; ששון בר-צבי, ממייסדי רביבים; הארכאולוג שמריה גוטמן חבר נען, מראשי תנועת "הנוער העובד" ומחושפי מצדה; דוד גולדמן, בן למייסדי כפר תבור; משה נסים דסה, דור תשיעי בירושלים; השומר אברהם דרווין, מראשוני כפר סבא; זהבה דרווין לבית וינברג, בת לראשוני כפר סבא; שושנה הלוי לבית דיאמנט, דור רביעי בא"י; מאיר הירשפלד, איכר בראשון לציון; השומר מרדכי יגאל; בן ציון כדורי, בן נוה צדק ולימים מזכיר העיר תל אביב; יעקב כהן בן כפר תבור, ונציגו של הברון רוטשילד באדמותיו בחורן; אליהו נאוי, מזכיר "ארגון השומרים העברים" ולימים ראש עיריית באר שבע ושופט; מרדכי ניישטאט, ממייסדי עין גב; שלמה ערב, בן סג'רה, שמחה פומרוק לבית שלוש, נכדתו של אהרן שלוש מנוה צדק; שמואל קפלן, בן השכונה נחלת שבעה בירושלים; המשורר העיוור יעקב רימון; שמואל שולמן, בן למייסדי יבנאל. 

סיפורים מהקלאסיקה שזכו להצלחה ושודרו פעמים רבות: 
* סיפורו של אליהו נאוי "מעשה בעז שנגנבה בבאר יעקב ונמצאה בביר עסלוג'; 
* סיפורו של השומר אברהם דרוין על מעשה בנעליים שנגנבו בפרדס;
* סיפורה של זהבה דרוין על נס שהתרחש בכפר סבא בערב שבת. בשנים 1904-1906 משפחת ויינברג דב ורוחמה חיה בבדידות מזהרת בכפר סבא בסופי השבוע עת כל המתיישבים היו שבים לביתם בפתח תקווה.

40 מהסיפורים ראו אור בשנת 1978 בספר "על הגורן בליל לבנה" בהוצאת "עם עובד", שאויר בידי אבנר כץ והיה רב-מכר. 

הפינה הונצחה במערכון באחת מתוכניות "הגשש החיוור".

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
אפוקריסיאריוס

**אפוקריסיאריוס** (בלטינית: **apokrisiarios**, ברבים: **אפוקריסיארי** - **apocrisiarii** ; מיוונית: **ἀποκρισιάριος**) היה תוארו של נציג דיפלומטי בכיר (מעין שגריר) בימי הביניים. מונח מקביל באותה עת היה המונח הלטיני: "רספונסאליס" (**responsalis** - "העונה על שאלות").

בתואר זה נעשה שימוש באימפריה הביזנטית על ידי נציגי האפיפיור בחצרו של הקיסר בקונסטנטינופול (תפקיד המקביל לנונציו של ימינו).

משרה זו התקיימה החל מהמאה החמישית, אולם הפכה למשרה רשמית רק בתקופתו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון.

נציגים אפיפיורים הנושאים תואר זה שהו בחצר הקיסרית החל משנת 452 ועד שנת 743. במקביל שהו בחצר הקיסר אפוקריסיארי (נציגים) של ההגמונים של קונסטנטינופול, אלכסנדריה, אנטיוכיה וירושלים.

בתפקיד זה כיהנו, בין היתר, בוניפקיוס השלישי ומרטינוס הראשון בטרם מונו לתפקיד אפיפיור.

המונח משמש מאז המאה ה-16 וגם כיום בכנסייה האנגליקנית לתאר את נציגיו של הארכיבישוף מקנטרברי לכנסיות אחרות.

## קישורים חיצוניים
*  אפוקריסיארי בכנסייה האנגליקנית
* "אפוקריסיאריוס" - האנציקלופדיה הקתולית

קטגוריה:קריית הוותיקן
קטגוריה:הכנסייה האנגליקנית
*
מיראז' F1

**דאסו מיראז' F1** הוא מטוס קרב צרפתי רב משימתי שעוצב ונבנה על ידי דאסו אוויוניקה, ממשפחת מטוסי המיראז', ונבנה כהמשך למיראז' 3.

זהו המטוס היחיד ממשפחת מטוסי המיראז' ללא כנף דלתא. נכנס לשימוש בתחילת שנות ה-70 (טיסה ראשונה ב-1966). מונע במנוע סילוני מסוג "סְנֶקְמַה אטאר" בעל דחף של 7,000 ק"ג (69 קילו-ניוטון, 15,500 ליברות) והוא שייך למטוסי הקרב מהדור השלישי. יוצרו בסך הכל כ-700 מטוסים.

## מפעילים
*: חיל האוויר האיראני
*: חיל האוויר האקוודורי
*: חיל האוויר הגאבוני
*: חיל האוויר הדרום-אפריקאי
*: חיל האוויר היווני
*: חיל האוויר המלכותי הירדני
*: חיל האוויר של כווית
*: חיל האוויר הלובי
*: חיל האוויר המלכותי של מרוקו
*: חיל האוויר הספרדי
*: חיל האוויר העיראקי
*: חיל האוויר הצרפתי
*: חיל האוויר הקטרי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת צרפת
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב של הדור השלישי