open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'וזף ביילי הבן

**ג'וזף וולדון ביילי הבן** (באנגלית: ****; 15 בדצמבר 1892 – 17 ביולי 1943) היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס. אביו, ג'וזף וולדון ביילי, היה חבר בשני הבתים של הקונגרס של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ביילי נולד ב-15 בדצמבר 1892 בג'ונסוויל, טקסס. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בגיינסוויל ולאחר מכן בוושינגטון הבירה. הוא סיים את לימודיו ב-1915 באוניברסיטת פרינסטון וב-1919 בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה. הוא שירת בצבא ארצות הברית בין השנים 1917 עד 1919 במהלך מלחמת העולם הראשונה והשיג דרגת לוטננט ראשון כחבר ברגימנט ארטילריית השדה ה-314, יחידה של הדיוויזיה ה-80. הוא היה עורך דין וניהל משרד פרטי.

ביילי נבחר כדמוקרט לקונגרס השבעים ושלוש, לאחר שכיהן מ-4 במרץ 1933 עד 3 בינואר 1935. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1934, אך היה מועמד לא מוצלח מטעם הדמוקרטים לסנאט של ארצות הברית, תפקיד שאביו כיהן בין השנים 1901 ל-1913. הוא הפסיד בבחירות לטום קונלי.

בשנת 1942, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, קיבל ביילי מינוי כקפטן בחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא מת במחנה האוז שבג'ונסוויל, טקסס ב-17 ביולי 1943 זמן קצר לאחר תאונת דרכים. הוא נקבר במקור בבית הקברות פיירוויו בג'ונסוויל עם אביו, אך הוא הועבר לבית הקברות הילקרסט בדאלאס ב-1958 לבקשת אלמנתו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1943
דניאל דמידוב

**דניאל דמידוב** (נולד ב-22 באפריל 1989) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
הוריו של דמידוב הם השחקנים ישראל דמידוב וסבטלנה דמידוב. דמידוב הוא אחיהם הגדול של השחקנים גיא דמידוב ועמנואל דמידוב. דמידוב הוא בוגר של תיכון א' עירוני לאמנויות, תל אביב של שנת 2007. והוא גם בוגר של הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין של שנת 2016. דמידוב זכה בשתי מלגות מקום 1 בתחרויות מונולוגים של חנוך לוין.בשנים 2007–2010 שירת בצה"ל בתור לוחם איסוף קרבי.

## קריירה
### בטלוויזיה ובקולנוע
את קריית המשחק הראשונה שלו התחיל דמידוב בשנת 1997 כששיחק בסדרת הטלוויזיה של ערוץ 2 "פלורנטין" בה גילם את דמותו של דניאל.

בשנת 2006 גילם את דמותו של לב בסרט "גיבורים קטנים".

בשנת 2015 התארח בתפקיד עצמו בסדרה הקומית של ערוץ הילדים "נדחפים".

בשנת 2016 השתתף בעונה השנייה של סדרת הנוער ששודרה בערוץ הילדים של חברת Yes "שוברי גלים" שיחק את עמית ״גוצ'י״.

בשנת 2018 השתתף בעונה הרביעית של הסדרה הקומית המצליחה של רשת 13 "שנות ה-80" בתפקיד שירוזה טרטמן. באותה השנה גם שיחק בסדרת הטלוויזיה "האוצר שלנו" ששודרה בכאן חינוכית. בנוסף באותה השנה גם הופיע בסרט "פרופיל 120".

בשנת 2024 שיחק בסרט "מורסה" בתפקיד מתן.

### בתיאטרון

### תיאטרון גשר
* "קדוש מעונה" (2016) בתפקיד בנימי.
* "חוות חיות" (2017) בתפקיד ג'ונס.
* "מוצרט וסליירי" (2018)

### תיאטרון הבימה
* "התקווה" (2017) בתפקיד גרשון.

### תיאטרון מדיטק
* "איינשטיין הצעיר" (2019) בתפקיד אנטון.

### אנסמבל עיתים בקאמרי
* "טימון בן אתונה" (2017) בתפקיד אפמנטוס.

### הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין
* "קליגולה", בתפקיד "קליגולה", מאת: אלבר קאמי, "אגדות מיערות וינה", מאת: אדן פון הורבאט, ובמחזמר שנקראה "צ'פלין – המחזמר" מחזמר על חייו של צ'ארלי צ'פלין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
צ'ויס רנדל

**צ'ויס בוזוול רנדל** (באנגלית: **Choice Boswell Randell**; 1 בינואר 1857 – 19 באוקטובר 1945) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שש קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס מ-1901 עד 1913.

הוא היה אחיינו של לושיוס ג'רמיה גרטרל.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
צ'ארלס בוזוול רנדל נולד ב-1 בינואר 1857 לג'יימס ל. וללואיזה אמנתה (גרטרל) רנדל במחוז מוריי, ג'ורג'יה.

הוא למד בבתי ספר ציבוריים ופרטיים ובמכללה החקלאית של צפון ג'ורג'יה בדהלונגה, ג'ורג'יה, אך לא סיים את לימודיו. במקום זאת, הוא שינה את מסלול לימודיו למשפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת ג'ורג'יה בשנת 1878. רנדל החל את עריכת הדין שלו בדניסון, טקסס, בינואר 1879. הוא עבר לשרמן, טקסס, בשנת 1882 והמשיך לעסוק בעריכת דין.

### שירות ציבורי
רנדל נבחר כדמוקרט לקונגרס ה-57 ולחמשת הקונגרסים שלאחר מכן, וכיהן מ-4 במרץ 1901 עד 3 במרץ 1913. הוא לא תמך בבחירה לנשים והביע במכתב למנהיגת הסופרג'יסטיות לנשים ארמינה תומפסון פולסום שדאגתו מבוססת על גזע. רנדל היה המחבר של החלטות האנטי-גרפט למנוע מחברי הקונגרס של ארצות הברית לקבל מתנות או עמלות מכל מי שיש לו עסקים לפני הקונגרס.

בהמתנה לחלוקה מחדש של מחוז הקונגרס שלו, רנדל בחר להתמודד לסנאט של ארצות הברית ב-1912, במקום להתמודד לבחירה מחדש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. רנדל לא הצליח בניסיונו להיבחר לסנאט, וסם רייברן החליף אותו בבית הנבחרים האמריקני.

לאחר סיום הקריירה שלו בשירות הציבורי, רנדל חזר לעסוק בעריכת דין.

### מותו
רנדל מת בשרמן, טקסס, ב-19 באוקטובר 1945.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
פיליפ אנדרו טריינור

**פיליפ אנדרו טריינור** (באנגלית: **Philip Andrew Traynor**; 31 במאי 1874 – 5 בדצמבר 1962) היה רופא שיניים ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
טריינור נולד ב-31 במאי 1874 בווילמינגטון שבדלאוור. הוא למד בבתי הספר הציבוריים, Goldey Business College, בווילמינגטון, ובאוניברסיטת דלאוור בניוארק. ב-1895 השלים את לימודיו במחלקה לרפואת שיניים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, והחל לעסוק ברפואת שיניים בווילמינגטון.

### קריירה מקצועית ופוליטית
טריינור היה חבר במועצת רפואת השיניים של דלאוור מ-1918 עד 1943, וכיהן כיו"ר שלה לאחר 1922. הוא היה גם סגן נשיא וחבר בחבר הנאמנים של בית הספר התעשייתי לבנים פריס מ-1938 עד 1942. בשנת 1940 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהוא מביס את הנציג הרפובליקני המכהן ג'ורג' ויליאמס. הוא הפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שנייה ב-1942 לרפובליקני, ארל וילי, אך בסיבוב חוזר ב-1944 ניצח את וילי וחזר לבית הנבחרים. לבסוף, הפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שלישית לרפובליקני ג'יימס קיילב בוגס, עורך דין במחוז ניו קאסל, ותיק מלחמה. טריינור כיהן עם סיעת הרוב הדמוקרטי בקונגרסים ה-77 וה-79. הוא כיהן בתפקיד מ-3 בינואר 1941 עד 3 בינואר 1943, ושוב מ-3 בינואר 1945 עד 3 בינואר 1947, במהלך הממשל של נשיאי ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט והארי טרומן.

### מוות ומורשת
טריינור מת ב-5 בדצמבר 1962 בווילמינגטון, דלאוור, ונקבר בבית הקברות של הקתדרלה שם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:וילמינגטון (דלאוור): אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:רופאי שיניים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
אייפון 16

**אייפון 16** ו**אייפון 16 פלוס** הם סמארטפונים מבית אפל, הדור ה-18 בסדרת מכשירי האייפון. המכשירים נחשפו באירוע ההשקה ב-9 בספטמבר 2024, שהתקיים באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה. 

החידוש העיקרי במכשיר הוא כפתור פיזי ייעודי לשליטה במצלמה, עם אפשרות לשלוט בתנאי הצילום באמצעות החלקה ולחיצה על הכפתור, וכן תמיכה בתכונות הבינה המלאכותית של אפל אינטליג'נס.

## היסטוריה
התקינה המחייבת של האיחוד האירופי המחייבת סטנדרט של שקע טעינה מסוג USB-C, נכנסה לתוקף ב-2023. בהתאם, הדגם של האייפון 15 החליף את חיבור ה-Lightning הקודם בחיבור של USB-C.

## עיצוב חיצוני
### תצוגה
הדגמים 16 ו-16 פלוס נשארים עם גודלי מסך זהים לסדרה הקודמת, שהם 6.1 אינץ' ו-6.7 אינץ', בהתאמה. אם כי יחס הגובה-רוחב מעט גבוה יותר, והוא משתנה מ-16.5:9 (11:6) ל-16.6:9 (83:45).

### צבעים
המכשירים מגיעים בחמישה צבעים חדשים שונים, כולל: ורוד, שחור, כחול עמוק, ירוק ולבן.

## חומרה
### שבב
האייפון 16 מצויד בשבב חדש ומתקדם יותר – A18, שתוכנן במיוחד עבור מכשיר זה. השבב מותאם להפעלת מודלים גנרטיביים של בינה מלאכותית וכולל רכיב חומרה ייעודי עבור חישובי בינה מלאכותית, הנקרא על ידי החברה "מנוע עצבי" והוא מהיר פי שניים מקודמו.

### מצלמה
מצלמת המכשיר מגיעה עם 48 מגה-פיקסל, ומציעה רזולוציה גדולה פי 4 מזו של האייפון 14. בנוסף, המכשיר כולל גם מצלמה רחבה יותר המאפשרת לכידת אור רבה יותר במצבים של תאורה חלשה וכן פוקוס אוטומטי.

### סוללה
הזמן של מצב ההמתנה (Stand by) במכשיר ארוך יותר מאלו של קודמיו, בגלל שדרוג בקיבולת הסוללה לקיבולת של 3,355 מיליאמפר, ו-4,676 מיליאמפר בגרסת הפרו מקס.

## מפרטים
פריסת המצלמות במכשיר היא אנכית, בדומה לאייפון 12, ובשונה מהפריסה האלכסונית של הדגמים האחרונים. למרות השימוש בחיבור USB Type-C, מהירות העברת נתונים היא בקצב נמוך יותר, הזהה לזה של USB 2.0, של עד 480Mb/s.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:2024 בארצות הברית
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2024
קטגוריה:אייפון
אייפון 16 פרו

**אייפון 16 פרו** ו**אייפון 16 פרו מקס** הם סמארטפונים אשר תוכננו, פותחו ושווקו, על ידי חברת אפל. הם הדור השמונה-עשר של מכשירי האייפון, והממשיכים של האייפון 15 פרו ואייפון 15 פרו מקס. המכשירים נחשפו לצד הדגמים הבסיסיים יותר בסדרה – **[[אייפון 16]]** ו**אייפון 16 פלוס** במהלך אירוע מיוחד של אפל, שהתקיים ב-9 בספטמבר 2024 באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה. המכירה המוקדמת של המכשירים נפתחה ב-13 בספטמבר 2024. בישראל, המכירה המוקדמת החלה ב-19 בספטמבר, והחל מ-26 בספטמבר המכשיר זמין לרכישה בחנויות.

החידושים העיקריים במכשיר הם כפתור פיזי ייעודי לשליטה במצלמה, עם אפשרות לשלוט בתנאי הצילום באמצעות החלקה ולחיצה על הכפתור, ארבעה מקרופונים עם יכולות הקלטה שונות, ויכולת הפרדה בין דיבור לרעשי רקע.

## עיצוב ותצוגה
המכשיר כולל מסך Super Retina XDR OLED בגודל 6.3 אינץ', כשבדגם המתקדם יותר – אייפון 16 פרו מקס מכיל מסך גדול יותר בגודל 6.9 אינץ'. שני הדגמים ממשיכים עם עיצוב של תצוגה מקצה לקצה, אך עם שוליים דקים יותר. הדגמים מגיעים בגימור טיטניום לבן, טיטניום מדברי, טיטניום טבעי וטיטניום שחור. לדברי החברה, הגימור עמיד בפני שריטות.

## חומרה
הדגמים מגיעים עם שבב Apple A18 Pro, שהוא דור שני של מעבדי 3 ננומטר, מה שמשפר משמעותית את הביצועים, בפרט במשימות הקשורות לבינה מלאכותית. השבב כולל מעבד 6 ליבות, מעבד גרפי עם 6 ליבות ומנוע עצבי בעל 16 ליבות המאיץ יכולות למידת מכונה, ומאפשר שילוב של תכונות הבינה המלאכותית של אפל, Apple Intelligence, בחומרת המכשיר. לשני הדגמים זיכרון של 8GB ואפשרויות אחסון החל מ-128GB (256GB ב-Pro Max), ועד ל-1 טרה-בייט.

### Apple Intelligence
אחת מתכונות הדגל של ה-iPhone 16 Pro היא השילוב שלו עם תכונות הבינה המלאכותית של Apple Intelligence הכוללות שיפור בפונקציונליות של סירי, שיפור בהבנת שפה טבעית, וכן תכונות ג'נרטיביות כגון אימוג'ים מותאמים אישית וניתח תמונות וזיהוי אובייקטים בזמן אמת. יכולות אלו נועדו להפעלה בעיקר בחומרת המכשיר, אם כי חלקם מופעלים באמצעות שרתים חיצוניים.

### מצלמה
הדגמים מציגים מערכת המצלמות שודרגה, והיא כוללת מצלמה רחבה בעלת 48 מגה פיקסל עם ייצוב תמונה אופטי (OIS), עם העברת חיישן ועם מיקוד אוטומטי (PDAF). המצלמה הרחבה כוללת 48 מגה פיקסל, בשדה ראייה של 120 מעלות, והיא מותאמת לתנאי תאורה חלשים. הדגם המתקדם יותר – Pro Max כולל גם מצלמת טלפוטו עם זום אופטי 5×, לעומת זום האופטי 3× בדגמים קודמים. לשני הדגמים יכולת צילום וידאו 4K בקצב של 120 פריימים לשנייה.

### בריאות ותכונות
לדגמים נוסף מעקב בריאות משופר, חלקו בשילוב שלו עם השעון החכם Apple Watch Series 10. באירוע הוכרז כי המכשיר יוכל לזהות דום נשימה בשינה, באמצעות תכונות מעקב הבריאות של האייפון והאפל ווטש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:2024 בארצות הברית
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2024
קטגוריה:אייפון
כפר שובא

**כְּפַר שׁ֫וּבַּא** (בערבית: **كفر شوبا**, לעיתים נכתב כמילה אחת: **كفرشوبا**) הוא כפר לבנוני בנפת חאצביא, במחוז א-נבטיה שבדרום לבנון. תושבי הכפר הם מוסלמים סונים. הכפר נמצא באזור ערקוב , בגובה 1,256 מטר מעל פני הים, ובמרחק 130 ק"מ מביירות. גובהו של הכפר ומיקומו בקרבת הגבול עם ישראל ורמת הגולן, לא רחוק מחוות שבעא, מאפשרים תצפית טובה לעומק ישראל ובקעת הלבנון. 

כפר שובא הוא הכפר השני בגודלו בדרום לבנון. המשפחות הגדולות בכפר הן אל-קאדרי, קַסַב (قصب), עבדאללה, דיאב, ע'אנם, שיבלי (شبلي), סאלח, ח'בייז (خبيز). חקלאי הכפר מגדלים זיתים, תאנים, ענבים ודובדבנים.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, חיל האוויר הישראלי תקף מספר פעמים מטרות צבאיות (כולל עמדות שיגור ותשתיות טרור) של ארגון הטרור חזבאללה במרחב הכפר. לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-5% מהמבנים בכפר (27 מבנים מתוך 532), וכ-1% נהרסו חלקית (4 מבנים).

## הערות שוליים
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
ירון עצמון

ממוזער|257x257 פיקסלים
**ירון עצמון** (נולד ב-11 במאי 1973) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
עצמון נולד וגדל בפתח תקווה. בשנים 1996–1999 למד עצמון בסטודיו למשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, עצמון הוא בוגר מחזור ל"ד של שנת 2000.

בשנת 2003 השתתף בטלנובלה של HOT "משחק החיים" בה גילם את דמותו של אפרים "אפי" ליכטר.

בשנת 2005 התארח בתפקיד עצמו בטלנובלה של HOT "טלנובלה בע"מ".

בשנת 2007 גילם את דמותו של חיים בסדרת הטלוויזיה של קשת "האקס המיתולוגי".

בשנת 2008 שיחק בסרט "הכתובה" בתפקיד רוברט.

### בתיאטרון
בשנת 2000 שיחק בהצגות
* "גבולות" – מאת שמוליק לוי ובבימויו. בתיאטרון חיפה.
* "עורלה" – מאת רשף ורגב לוי. בימוי סיגל אבין צוותא. בפסטיבל תיאטרון קצר 4.
* "שמן על בד" – מאת רוני סיני ובבמויו. תיאטרון הפרינג' צוותא. הצגה זוכת פרס התיאטרון הישראלי של שנת 1999 בקטגוריית "הצגת הפרינג' הטובה".
* ״שמוליק חבר חדש" – מאת סיגל אבין ובבימויה. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה לשנת 2000.
* "בשר נע" – מאת מיטל דוהן ובבימויה. בתיאטרון תמונע

בשנת 2001 שיחק בהצגות
* "דני חוטר" – מאת ענת ברזילי. בימוי שלום שמואלוב. בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה – "נאווה הפקות".
* "התחזית למחר" – מאת אביב לוז. בימוי מיקי יוסף. בתיאטרון הקיבוץ.
* "צו פינוי" – מאת אלי דור חיים ובבימוי. בתיאטרון הארצי לנוער.

בשנת 2002 שיחק בהצגות
* "Cinema" – מאת נועה רבן ובבימויה. בתיאטרון "קרוב".
* "מכתבים לאחי" – מאת יקי מחרז ובבימויו. ב"נאווה הפקות".

בשנת 2003 שיחק בהצגה "חבילה משמיים" – מאת דפנה אנגל-מחרז. בימוי משה קפטן. בתיאטרון הקיבוץ.

בשנת 2004 שיחק בהצגות
* "החופש הגדול שלי" – מאת אלדד כהן. בימוי גיל צ'רנוביץ-גולן. בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה.
* "חיבור מהיר" – מאת צביה הוברמן. בימוי גיל צ'רנוביץ-גולן. בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער.

בשנת 2005 שיחק בהצגה "מתבגרים מתבגרים" – מאת מרים קייני. בימוי יצחק שאולי. בתיאטרון הארצי לנוער.

בשנת 2007 שיחק בהצגה ״למה אלפקה?״ מאת: אמיתי מלוא, יהב גל, ענבל לורי, מולי שולמן ויובל כהן. בתיאטרון תמונע.

### הצגות במסגרת הפקות בית הספר
* "הלב POEM" – מאת נגה יתומי-רביב ובבימויה. בפסטיבל עכו בשנת 1998.
* "שמן על בד" – מאת רוני סיני ובבימויו. בתפקיד "סמי הבלש".
* "מהומות קיוג'ה" – מאת גולדוני. בימוי מישא לוריא. בתפקיד "טופולו".
* "המשפט" – מאת קפקא. בימוי אילן תורן. בתפקיד "החוקר הראשי".

### פרסים ומועמדויות
* בשנת 2001 זכה בפרס "השחקן הטוב של שנת 2001" בפסטיבל בינלאומי להצגות ילדים חיפה. על תפקידו בהצגה "דני חוטר".
* בשנת 2003 היה מועמד לפרס "השחקן הטוב בטלנובלה" – "מסך הזהב 2003". על תפקידו ב"משחק החיים״ אך לא זכה.
* בשנת 2004 זכה בפרס "השחקן הטוב של שנת 2004" בפסטיבל בינלאומי להצגות ילדים חיפה. על תפקידו בהצגה "החופש הגדול שלי".
כיום עצמון מלמד משחק ומעביר סדנאות בקבוצה שהקים שנקראת "ירון עצמון קבוצת אימפרוביזציה ותיאטרון".

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
היאוואטה הקטן

**היאוואטה הקטן** (באנגלית: **Little Hiawatha**) הוא סרט קצר מונפש קומי אמריקאי באורך 9 דקות, המשמש כסרט ה-67 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות" של חברת וולט דיסני. הסרט בוים על ידי דייוויד הנד, הולחן על ידי אלברט היי מאלוט והופק על ידי וולט דיסני. הסרט הונפש בטכניקולור על ידי האנימטורים דיק הומר, צ'ארלס ת'ורסון, אולי ג'ונסטון, פרד מור ופרנק תומאס באולפני ההנפשה של וולט דיסני. הפקת הסרט הייתה יקרה והיא החלה בסתיו 1936.

בהשראת השיר האפי "שירת היאותה" מאת הנרי וודסוורת' לונגפלו ותסריט מאת צ'אק קאוץ' וורנון סטלינגס, הסרט עוקב אחר ילד אינדיאני שלאחר שמרחם על ארנבת שהיה אמור לצוד מקבל עזרה מחיות היער שדוב רודף אחריו. הסרט יצא לאקרנים במקור ב-15 במאי 1937 בהפצת יונייטד ארטיסטס, כאשר הוא האחרון שהופץ על ידי החברה לאחר שסדרת הסרטים החלה להיות מופצת על ידי RKO עד סיומה. בישראל הסרט הופץ לראשונה על ידי פורום פילם בשנת 2005, כחלק מהכרך השני של סדרת התקליטורים "אגדות דיסני".

בהתבסס על עלילת הסרט והדמות הראשית, נכתבו מספר ספרים ורצועות קומיקס, כמו כן נשקל לעשות סרט עלילתי בלייב אקשן. בשנת 1941 יצא הסרט הקצר "Hiawatha's Rabbit Hunt" בכיכובו של באגס באני כחלק מסדרת הסרטים "מרי מלודיס", אשר משמש כפרודיה לסרט זה.

## תקציר העלילה
במהלך קריינות הפתיחה, נראה ילד אינדיאני בשם היאוואטה הקטן שחותר בקאנו במורד נהר בדרכו לצוד. בהגיעו ליבשה הוא יוצא החוצה ומיד נופל בבור נסתר במים, מה שגורם לצחוקן של החיות ביער. הילד רודף אחריהן, כשהמכנסיים שלו נופלות לעיתים קרובות.

היאוואטה הקטן רודף אחרי חגב, אך מסוכל כאשר הוא יורק לו בפניו, לשעשוע של שאר החיות. הוא רודף אחריהן שוב ומצליח לתפוס ארנבת תינוקת על גדם עץ; עם זאת, הוא מגלה שהוא לא מסוגל להרוג אותה, במיוחד שהיא עושה לו שוב ושוב מבטים עצובים, ואפילו לאחר שהוא מחמש אותה בחץ וקשת. מתוסכל, הוא מחזיר אותה למשפחתה ואז שובר את החץ והקשת שלו, לשמחתן הרבה של החיות.

זמן קצר לאחר מכן, הילד נתקל בקבוצה של עקבות דובים, אשר מובילה אותו למפגש פנים אל פנים עם גור דובים. הוא רודף אחריו, אך נתקל באמו המגוננת של הגור, שרודפת אחריו באגרסיביות ביער. כהכרת תודה על כך שחס על חייהן, שאר החיות מתאגדות על מנת להרחיק את היאוואטה הקטן מציפורני הדוב. לבסוף חוזר הילד בשלום לקאנו שלו וחותר אל השקיעה, בזמן שהחיות מתאספות ונפרדות ממנו לשלום.

## דיבוב
הקריינות שמופיעה בתחילת הסרט בוצעה בשפת המקור על ידי גאיין ויטמן. קולות נוספים בשפת המקור נעשו, בין היתר, על ידי מרי מודר ודורותי קומפטון. הסרט דובב לעברית בשנת 2005 בביומה ותרגומה של שפרירה זכאי, שעבדה על כל סרטי הקולנוע שהופקו על ידי אולפני וולט דיסני באותה תקופה. בגרסה העברית של הסרט את הקריינות עושה אלי גורנשטיין.

## ביקורות
ליאונרד מלטין ציין בספרו "Of Mice and Magic: A History of American Animated Cartoons" שסרטים כמו זה והסרט "ארץ המוזיקה" העלו את היוקרה של צוות דיסני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1937
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
ג'ורג' ויליאמס

**ג'ורג' שורט ויליאמס** (באנגלית: **George Short Williams**; 21 באוקטובר 1877 - 22 בנובמבר 1961) היה מנהל משרד ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
ויליאמס נולד ב-21 באוקטובר 1877 באושן ויו שבדלאוור. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ובאקדמיית ועידת וילמינגטון, בדובר, דלאוור, ובשנת 1900 השלים את לימודיו בקולג' דיקינסון, בקרלייל, פנסילבניה.

### קריירה מקצועית ופוליטית
מ-1902 עד 1904 עבד ויליאמס כמדריך בתיכון באיירונווד, מישיגן. לאחר מכן עסק בעסקי העצים בדלאוור ובקרוליינה הצפונית מ-1905 עד 1923. בנוסף, התעניין גם בבנקאות. ויליאמס כיהן כראש עיריית מילסבורו, מ-1921 עד 1927, כגזבר מדינת דלאוור מ-1929 עד 1933, נשיא מועצת החינוך של המדינה מ-1927 עד 1934, וסגן נציב כלי רכב מ-1935 עד 1937. בשנת 1940 היה ציר בוועידה הלאומית הרפובליקנית.

ב-1938 נבחר ויליאמס לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן ויליאם פרנקלין אלן. הוא כיהן עם סיעת המיעוט הרפובליקני בקונגרס ה-76 מ-3 בינואר 1939 עד 3 בינואר 1941, בתקופת כהונתו השנייה של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, אך הפסיד בהתמודדותו לכהונה שנייה ב-1940 לדמוקרטי פיליפ אנדרו טריינור.

לאחר מכן, היה נציב כלי הרכב של דלאוור מ-1941 עד 1946 ולאחר מכן שירת כעוזר אדמיניסטרטיבי של חבר הסנאט של ארצות הברית ג'ון ג'יימס ויליאמס מ-1947 עד 1959.

### מוות ומורשת
ויליאמס מת ב-22 בנובמבר 1961 במילסבורו, דלאוור. הוא קבור בבית הקברות של האיחוד בג'ורג'טאון, דלאוור, הממוקם ברחוב סאות' רייס.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
ריצ'רד ג'ואל

**ריצ'רד מ. ג'ואל** (נולד ב-9 בספטמבר 1950) הוא איש אקדמיה יהודי-אמריקאי ששימש הנשיא הרביעי של ישיבה יוניברסיטי (YU) בניו יורק ונשיא ומנהל ארגון הלל העולמי. הוא כתב על נושאים הכוללים מנהיגות יהודית, תנועת BDS בקמפוסים של מכללות ונושאים אזרחיים.

## ביוגרפיה
ריצ'רד ג'ואל נולד ב-9 בספטמבר 1950, וגדל ביונקרס, ניו יורק.

ג'ואל למד תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ניו יורק. הוא קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מהמכללה העברית בבוסטון ומכללת גרץ. הוא היה עוזר התובע המחוזי וסגן ראש הערעורים בברונקס. בהמשך כיהן כדיקן ופרופסור למשפטים בבית הספר למשפטים בנימין נ. קרדוזו של ישיבה יוניברסיטי.

## נשיאות ארגון הלל
משנת 1989 עד 2003, שימש יואל כנשיא ומנהל בינלאומי של ארגון הלל, ארגון התומך בחיים היהודיים של סטודנטים במכללות ובאוניברסיטאות ברחבי העולם. בשנת 1994, בהובלת ג'ואל נפרד הארגון מארגון בני ברית, ארגון האם שלו מאז 1925.

בזמן כהונתו בהלל, הביא ג'ואל פילנתרופים גדולים לתרום לארגון כמו מייקל שטיינהרדט, אדגר ברונפמן האב, ולין שוסטרמן. במהלך כהונתו, הלל שיתפה פעולה עם פרויקט תגלית ישראל והתרחב גם לברית המועצות לשעבר ודרום אמריקה.

במהלך כהונתו בהלל, שימש ג'ואל כראש הוועדה המיוחדת של האיגוד האורתודוקסי (OU) לבדיקת הטענות לפיהן ראשי הקהילה התעלמו מהאשמות נגד רב שהואשם בהתעללות מינית בילדים, ברוך לנר. הוועדה הגיעה למסקנה שמנהיגי OU ו-NCSY רבים עשו טעויות חמורות בשיפוט בנושא.

## נשיאות ישיבה אוניברסיטה
טקסט=2010 Commencement|ממוזער| הנשיא ג'ואל בישיבה יוניברסיטי
ג'ואל הפך לנשיא ישיבה יוניברסיטי בשנת 2003, לאחר שהחליף את הרב ד"ר נחום (נורמן) לאם, שהיה הנשיא מאז 1976.

כנשיא מינה דיקנים חדשים לישיבה קולג', מכללת אלברט איינשטיין לרפואה, בית הספר לעסקים של סימס וישיבת רבינו יצחק אלחנן (RIETS), כמו כן הוסיף משרות סגל ברחבי האוניברסיטה. הוא הוביל את בנייתו של מרכז יעקב ודרייזל גלוק לחקר היהדות, והקים את המרכז לעתיד יהודי. ג'ואל הקים את בית הספר כץ ללימודים מתקדמים ומקצועיים, וביסס מחדש את מכללת אלברט איינשטיין לרפואה של ישיבה יוניברסיטי. ג'ואל פעל גם לחיזוק תוכניות ההצטיינות של ג'יי וג'יני שוטנשטיין וס. דניאל אברהם.

ג'ואל פרש מתפקידו ביוני 2017.

הוא מונה לנשיא אמריטוס וממשיך כפרופסור באוניברסיטת משפחת ברבמן, מלמד קורסי מנהיגות בקמפוסים השונים של ישיבה יוניברסיטי.

## חיים אישיים
לג'ואל ולאשתו אסתר (לבית ריבנר), בעלת תואר דוקטור, יש שישה ילדים - כולם למדו בבתי ספר בישיבה יוניברסיטי - ושלושה עשר נכדים. הם מתגוררים כיום בריברדייל, ניו יורק.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:נשיאי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
אלדאר גארדוש

ממוזער|300px|פסל הנטושים
**אלדאר גארדוש** (במקור **גרוס**, בהונגרית: **Gárdos Aladár**; בודפשט, 12 באפריל 1878 – בודפשט, 15 בינואר 1945) היה פסל יהודי-הונגרי מוכר מאוד. עשרות מיצירותיו הרבות מוצגות במקומות ציבוריים ברחבי ערי הונגריה או במוזיאונים.

## קורות חייו
אלדאר גרוס נולד במשפחה יהודית כבנם של המסעדן אדולף גרוס ושל קרולינה שטרנברג. הוא החל את לימודיו במכללה לאמנויות שימושיות (כיום שמה אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב) ולאחר מכן המשיך במינכן ובפריז. הוא קיבל הזמנה לעבודתו הגדולה הראשונה בשנת 1903, בגיל 25 בלבד) שהייתה הפסל של בלה לוקאץ' בזלאטנה. בשנת 1915, גרוס שינה את שם משפחתו לגארדש. הוא הציג את יצירותיו בסלון הלאומי ב-1923 וב-1927, ובמוזיאון ארנסט ב-1929. הוא נרצח בשואה בנסיבות לא ידועות.

## חייו הפרטיים
ב-28 בדצמבר 1919, בבודפשט, נשא לאישה את אתלקה גלאטר, שהייתה צעירה ממנו ב-15 שנים, בתם של הצייר ארמין גלאטר ושל ז'ופיה הלר.

## יצירותיו (חלקי)
[ממוזער|351x351 פיקסלים| פסל פרנץ דיאק ([מישקולץ, 1925)]]
* פסל בלה לוקאץ' (זלאטנה, 1904)
* חסרי בית (1906)
* פסל לאיוש קושוט (שאטוראליאויהיי, 1911)
* פסל פרנץ דיאק (מישקולץ, 1925)
* מאבק עם הידרות (בודפשט, 1927)
* באר הרועים (ריצ'ה, 1928)
* אנדרטת שיטפון (מישקולץ, 1928)
* קבר שאנדור הנוואי (בודפשט, 1930)
* תבליט של פרקש בויאי ויאנוש בויאי (סגד, 1930)
* פסל הנטושים (בודפשט, 1932)
## גלריה (מבחר)

קובץ:Ricse Sheperd Well.jpg|באר הרועים, ריצ'ה
קובץ:Memorial of the Flood 1878.jpg|מצבת זיכרון לקרבנות השיטפון ב-1878
קובץ:Gellért bath outdoor staute 2.JPG|ספא גלרט פסל חוץ
קובץ:Budapest XI., Szent Gellért Gyógyfürdő. Fortepan 52409.jpg|ספא גלרט


## פרסים
* מלגת רודיץ' (1906)

## לקריאה נוספת
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 307. o. Online elérés (לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת)
* Hung-Art.hu
* מי זה מי? מילון אנשים בני זמננו. בודפשט, ביתא ספרותי בטא 1937.
* Művészeti lexikon I–IV.
* יוז'ף פלטינוס : פשעי הבנייה החופשית. בודפשט, 1938-1939.
* Révai új lexikona VIII. (הלקסיקון החדש של רוואי).
* לקסיקון אויפשט. יו"ר מערכת: לאיוש שיפוש, עורך ראשי: לאסלו הירמן. אויפשט, עיריית אויפשט, הוצאת קושוט 2002.
## קישורים חיצוניים

* אלדאר גארדוש באתר Arcanum
* אלדאר גארדוש. עשרות מיצירותיו
* אלאדר גארדוש ביוגרפיה ויצירות
## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:פסלים שנספו בשואה
קטגוריה:אמנים שנספו בשואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1878
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
Cielo e terra

"**Cielo e terra**" (בעברית: "**שמיים וארץ**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת השווייצרית אניטה טרוורסי. השיר, שנכתב והולחן על ידי מריו רוביאני, ייצג את שווייץ באירוויזיון 1960.

## רקע
במרכז מילות השיר עומדת אישה אשר פונה לאהובה שנמצא איתה בדייט.

## באירוויזיון

ב-29 במרץ 1960, ליל האירוויזיון, שרה טרוורסי שנייה בסדר ההופעות, לפני הולנד ואחרי מונקו. לבסוף, השיר הגיע למקום השמיני מתוך שלושה עשר מקומות, וקיבל חמש נקודות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 1960
קטגוריה:שירי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירי אהבה
ישראלה הרגיל

**ישראלה הרגיל** (אוגוסט 1938 – 10 בינואר 2025) הייתה פסלת ישראלית ילידת פולין. עבודותיה של ישראלה היו לרוב אבסטרקטיות והיא עבדה עם מגוון רחב של חומרים במהלך כשישים שנות יצירה. יצירתה כללה בין השאר פסלי אבן, איטונג, פוליאסטר, עץ, רשתות וחוטי מתכת, ואובייקטים מן המוכן (Readymades), בהשראת מרסל דושאן. בעשורים האחרונים לחייה התייחסה לראשונה באומנותה לנושא זיכרון השואה וסיפור הישרדותה האישי כילדה.

## ביוגרפיה
הרגיל נולדה בשם **איזָה הרניק** בברודי, פולין (כיום באוקראינה), בתם היחידה של קלמן קארל הרניק ואלזה לבית כהנא, שניהם מורים ומוזיקאים בתזמורת. אמה נרצחה עם פלישת הנאצים לברודי ביולי 1941. במהלך המלחמה הוסתרה איזָה על ידי משפחת חסידי אומות עולם - משפחת מיקלשבסקי, בעוד שאביה התחבא ולאחר מכן נלחם בשורות הצבא האדום. לאחר השואה, בשנת 1948, עלתה לישראל יחד עם אביה ושם קיבלה את השם ישראלה. כשנתיים לאחר מכן נשלחה להתחנך בקיבוץ רמת יוחנן.

ב-1982 קיבלו יאצק ומריה מיקלשבסקי, שהסתירו את הרניק בזמן השואה, את תואר חסידי אומות העולם מיד ושם.

### קריירה אמנותית
לאחר שירותה הצבאי, קיבלה מלגה ולמדה אמנות ועיצוב במכון האמנות של שיקגו שיקגו ובמרכז האמנות ארקרייט בלונדון. הרגיל התמקדה בעבודות אסמבלז', באמצעות חומרים תעשייתיים ואובייקטים מן המוכן, תוך שהיא מדגישה את הקשר בין זיכרון והיסטוריה לחומר. רק בשנות ה-2000 החלה לשלב את נושא השואה ביצירותיה, שהוצגו בתערוכות חשובות בישראל ובעולם.

## תערוכות מרכזיות
תערוכות יחיד בולטות:
* **עקבות וסימנים** (2019), תערוכה וירטואלית
* **רורשאך כאן ועכשיו** (2016), בית האמנים, תל אביב
* **פוטוארוזיה** (2007), בית האמנים, תל אביב
* **גריד=רשת?** (2002), בית האמנים, תל אביב
* **נוזלים חנוטים** (1997), בית האמנים, תל אביב
* **Rendezvous עם דושאן** (1994), בית האמנים, ירושלים
* **פיסול סביבתי בעקבות מבני טרמיטים - עשרה פסלים על שטח של 200 מ"ר** (1989), מוזיאון הרצליה
עבודות בולטות בתצוגה מתמדת:

* **הפניקס הישראלי, שני פסלים**, תל אביב
* **שער לשומקום**, הפארק הלאומי רמת-גן
* **פסל אבן 'מבוקע', באולם לזכרו של י. לוינסון**, בית ברל
* **גן-סיפור 'הכנה נחמה**', חולון
* **25 עבודות אמנות בתצוגה מתמדת**, מדרשת בן-גוריון, שדה בוקר

## חייה האישיים
הרגיל התגוררה ברמת גן ויצרה בסטודיו בכפר אז"ר. היא הרבתה להציג בתערוכות יחיד וקבוצתיות במשך 60 שנות יצירה. הייתה נשואה לדורי הרגיל ולזוג נולדו שלוש בנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
בדומיה

"**בדומיה**" הוא שיר שביצע הזמר ליאור ייני בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. השיר נכתב על ידי המשורר הרוסי יבגני יבטושנקו, הולחן בידי אדוארד קולמנובסקי והתפרסם ברוסיה בתחילת שנות ה-60. המשורר יעקב שבתאי לא תרגם את השיר לעברית, אלא כתב לו מילים חדשות השומרות על רוח השיר.

## עלילת השיר
השיר נכתב בידי יבטושנקו, מבקר חריף של המשטר הסובייטי, שיצירתו החשובה "באבי יאר", נאסרה לפרסום במשך 25 שנה.

השיר של יבטושנקו נקרא ברוסית "Бежит река" ("נהר זורם"), והוא מספר את סיפורה של נערה מתבגרת הכואבת את העובדה שטרם חוותה אהבה.

בתרגומו של יעקב שבתאי, נשמרת הנימה הנוגה של השיר המקורי, בו הוא מתאר את געגועיו של אסיר במחנה כפיה לאהובתו, התוהה האם היא זוכרת עדיין את ימי אהבתם.

## הביצוע של ליאור ייני

ב-1969 כיכב ליאור ייני ב"הלוך הלכה החבריא", מופע של שירי מחאה רוסיים שתרגם מרוסית יעקב שבתאי. לצידו של ייני הופיעו דודו אלהרר, תמי ספיבק ואמנון ברנזון. "בדומיה" היה בין השירים הבולטים במופע לצד "עץ תפוח", "הבלליקה" ו"שונרא".

### ביצועים וגרסאות נוספות
בין המבצעים השונים של השיר ניתן למצוא את דודו זכאי, יבגני שפובלוב, יזהר כהן, יהודית רביץ, חמי רודנר, וביצוע משותף של שלומי שבת עם בעז שרעבי.

ליאור ייני הוציא גרסה מיוחדת של השיר בצרפתית

זמר המוזיקה היידית, דוד עשת, ביצע גרסה של השיר ביידיש, בתרגומו של המשורר משה סחר.

הזמר החובב, ישראל (איזי) הוד, שר את "זורם נהר", שהוא תרגום עברי לטקסט של יבטושנקו.

לזמרת סוזאנה (Suzanna) יש שיר בגרמנית בשם "Unser war die Nacht" ("שלנו היה הלילה") המבוסס על הלחן של קולמנובסקי.

## קישורים חיצוניים
* ['''בדומיה''' דף שיר, באתר הספרייה הלאומית
* '''בדומיה''' מילות השיר, באתר שירונט
* '''בדומיה''' אקורדים לשיר, באתר TAB4U
* '''בדומיה''' בביצוע ליאור ייני, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע יזהר כהן, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע יהודית רביץ, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע חמי רודנר, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע דודו זכאי, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע שלומי שבת ובעז שרעבי, באתר יוטיוב
* '''בדומיה''' בביצוע יבגני שפובלוב, באתר יוטיוב
* נהר זורם ('''בדומיה''') בביצוע לודמילה זקינה, באתר יוטיוב
* נהר זורם ('''בדומיה''') בביצוע להקת מילניום, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:שירי ליאור ייני
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירים שתורגמו מרוסית לעברית
קטגוריה:שירים שתרגם יעקב שבתאי
קטגוריה:שירים סובייטים
ארל וילי

**ארל דיוקס וילי** (באנגלית: **Earle Dukes Willey**; 21 ביולי 1889 – 17 במרץ 1950) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חברהמפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
וילי נולד ב-21 ביולי 1889 בגרינווד שבדלאוור. הוא למד בבתי הספר הציבוריים וסיים את לימודיו בקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה, ב-1911. הוא גם למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון הבירה, והתקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור ב-1920.

### קריירה מקצועית ופוליטית
הוא החל כמנהל בית הספר התיכון גרינווד מ-1911 עד 1915; וילי הפך למזכירו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית תומאס וו. מילר בוושינגטון הבירה מ-1915 עד 1917 ולספרן מדינתי מ-1917 עד 1921. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, מונה לסגן התובע הכללי ותובע של מחוז קנט מ-1921 עד 1931, שופט בית המשפט לתביעות נפוצות של מחוז קנט מ-1931 עד 1939, ושופט של בית המשפט לנוער של מחוזות קנט וסאסקס. מ-1933 עד 1939 כיהן וילי כמזכיר המדינה מ-1941 עד 1943 ושימש כנאמן של אוניברסיטת דלאוור, של בית הספר אליזבת וו. מרפי לילדים יתומים, ושל המכללה הממלכתית לסטודנטים צבעוניים.

וילי נכשל בניסיונו להיבחר לתפקיד סגן מושל דלאוור ב-1940, לאחר שהובס על ידי הדמוקרט אייזק ג'יי מקולום. שנתיים לאחר מכן, ב-1942, נבחר וילי לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן פיליפ אנדרו טריינור. הוא כיהן עם סיעת המיעוט הרפובליקני בקונגרס ה-78, והפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שנייה ב-1944 לקודמו, פיליפ אנדרו טריינור. וילי כיהן מ-3 בינואר 1943 עד 3 בינואר 1945, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט. לאחר תום כהונתו, חידש את עיסוקו בעריכת דין בדובר.

### מוות ומורשת
וילי מת ב-17 במרץ 1950 בדובר, דלאוור, ונקבר בבית הקברות סנט ג'ונסטאון, ליד גרינווד, דלאוור.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
פיגוע הדריסה בצומת גבעת אסף

**פיגוע הדריסה בצומת [[גבעת אסף]]** היה פיגוע שהתרחש בבוקר 11 בספטמבר 2024 ובו נרצח חייל צה"ל גרי גדעון הנגהאל.

## הפיגוע
מחבל פלסטיני שנהג במכלית גז דרס למוות את סמל ראשון גרי גדעון הנגהאל, בן 24 מנוף הגליל, ששירת בגדוד נחשון (90) של חטיבת כפיר, והיה חלק מפעילות מבצעית של צה"ל באזור.

המחבל, עיסא עבד אלגאבר בן 58 מראפאת, נורה על ידי חייל צה"ל ואזרח חמוש ששהו באזור, אך לא נהרג, ופונה לבית חולים שערי צדק בפיקוח חיילי צה"ל.

## לאחר הפיגוע
חבר הכנסת צבי סוכות מצא את המחבל בבית החולים, וקרא לעברו: "אנחנו נדאג שמדינת ישראל תהרוג אותך. נעביר חוק שיהרוג אותך". לאור ריבוי המחאות על אשפוזו של המחבל בבית חולים, הוא הועבר למתקן ביטחוני.

ביתו של המחבל מופה על ידי כוחות צה"ל לקראת הריסתו.

שר הפנים משה ארבל וראש מועצת בית אל שי אלון ביקרו בזירת הפיגוע לאחר מספר ימים, הדליקו נר נשמה וקראו "להרחיב את ההתיישבות בבית אל".

## הערות שוליים

צומת גבעת אסף
צומת גבעת אסף
צומת גבעת אסף
צומת גבעת אסף
צומת גבעת אסף
צומת גבעת אסף
עיר של מלאכים

**עיר של מלאכים** (באנגלית: **City of Angels**) הוא סרט דרמה רומנטי אמריקאי משנת 1998 בבימויו של בראד סילברלינג ובכיכובם של ניקולס קייג' ומג ראיין. הסרט הוא רימייק לסרט הגרמני מלאכים בשמי ברלין משנת 1987. הסרט עוסק במלאך שמתאהב באישה אנושית ובחיפוש אחר המשמעות של אהבה, חיים ובחירות קיומיות.

הגרסה האמריקאית זכתה להצלחה כלכלית עם הכנסות בגובה 198.7 מיליון דולר אל מול תקציב של 55 מיליון דולר, אך ספגה ביקורות מעורבות, כאשר כמה מבקרים הביעו ביקורת על כך שהעיבוד מופרך.

השיר "Uninvited" המבוצע על ידי אלאניס מוריסט מתוך הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר והפסקול היה מועמד לפרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית.

## עלילה
הסרט מתמקד בדמותו של סת (ניקולס קייג'), מלאך המלווה נשמות בדרכן האחרונה. סת צופה באנשים בימי חייהם האחרונים, אך ללא היכולת לחוש את הרגשות האנושיים. הכל משתנה כאשר הוא פוגש את מגי רייס (מג ראיין), מנתחת הלב המתמודדת עם מוות של מטופל. סת מתאהב במגי ומתחיל לשקול להפוך לבן אנוש כדי לחוות אהבה אמיתית. בהשראת מפגש עם אדם אחר שהיה בעבר מלאך והפך לבן אנוש, סת עומד בפני דילמה האם לוותר על חיי הנצח ולבחור בחיים אנושיים.

## צוות השחקנים
* **[[ניקולס קייג']]** בתפקיד סת, המלאך.
* **[[מג ראיין]]** בתפקיד מגי רייס, מנתחת הלב האנושית.
* **[[אנדרה בראואר]]** בתפקיד קאסל, מלאך אחר וחבר של סת.
* **[[דניס פרנץ]]** בתפקיד נתן ייל, מלאך לשעבר שהפך לאדם.

## ביקורות
הסרט עיר של מלאכים קיבל ביקורות מעורבות. חלק מהמבקרים שיבחו את ההופעות של ניקולס קייג' ומג ראיין, כמו גם את האווירה הקסומה של הסרט. עם זאת, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על העלילה האיטית ועל ההשוואה לסרט המקורי מלאכים בשמי ברלין. הסרט הצליח בקופות והכניס מעל 200 מיליון דולר ברחבי העולם.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 58% על סמך 68 ביקורות, מה שמעיד על ביקורות מעורבות. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 54 מתוך 100, בהתבסס על 22 ביקורות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:לוס אנג'לס בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:סרטים שצולמו בקליפורניה
ויליאם פרנקלין אלן

**ויליאם פרנקלין "לובבירד" אלן** (באנגלית:** William Franklin "Lovebird" Allen**; 19 בינואר 1883 – 14 ביוני 1946) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית אשר כיהן כחבר הסנאט של דלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
אלן נולד ב-19 בינואר 1883 בברידג'וויל שבדלאוור, והיה בנם של ויליאם פרנקלין ("פרנק") אלן ומולי (סמית') אלן. הוא עבר לסיפורד, מחוז סאסקס, דלאוור, עם משפחתו ב-1889, ולאחר מכן ללורל, דלאוור ב-1903. הוא התחתן עם אדי מ. דייוויס ב-16 באפריל 1905, ונולדו להם שלושה ילדים. הם השתייכו לכנסייה המתודיסטית.

לאחר שסיים את בית הספר ב-1902, עבד אלן עבור מסילת הרכבת של פנסילבניה כסוכן, איש טלגרף וסדרן רכבות. בשנת 1922, חזר לסיפורד, דלאוור, החל עסק בתחום הנדל"ן, וגם הקים עסק לקנייה ומכירה של פירות ותוצרת לאורך חצי האי דלמרווה. בשנת 1927 גיוון אלן את עסקיו, והקים את תאגיד אלן פטרוליום ואת חברת חבילות אלן.

### קריירה פוליטית
אלן היה נציב בית ספר ציבורי בסיפורד מ-1920 עד 1924, והיה ציר בוועידה הלאומית הדמוקרטית ב-1920.

אלן נבחר לסנאט של המדינה ב-1924, וכיהן בסנאט מ-1925 עד 1929, ואף כיהן כנשיא הזמני ב-1927. 

כתומך נלהב של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט והניו דיל, נבחר אלן לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1936, תוך שהוא מביס את חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן ג'ון ג'ורג' סטיוארט. אלן הפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שנייה ב-1938 לרפובליקני ג'ורג' ויליאמס, איש עסקים ממילסבורו, דלאוור. במהלך כהונתו, היה אלן חבר בסיעת הרוב הדמוקרטי בקונגרס ה-75 וכיהן מ-3 בינואר 1937 עד 3 בינואר 1939, במהלך כהונתו השנייה של הנשיא רוזוולט.

לאחר מכן, חידש את עבודתו בעסקי הפצת הנפט והבנזין. ב-1940, קרא תיגר על שתי המפלגות הגדולות והתמודד לסנאט של ארצות הברית כ"ליברל דמוקרט" עצמאי, אך קיבל רק מספר קטן של קולות.

### מותו
אלן מת ב-14 ביוני 1946 בלואיס, דלאוור ונקבר בבית הקברות של Odd Fellows בסיפורד, דלאוור. 

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
בית ישמעילוף (אלנבי)

**בית ישמעילוף** הוא בית מגורים בסגנון אקלקטי לשימור ברחוב אלנבי 93, פינת רחוב מונטיפיורי 30, במרכז ההיסטורי של תל אביב. הבית נבנה על ידי האדריכל יהודה מגידוביץ' בשנת 1929.

## על הבית
בית ישמעילוף הוקם בשנת 1929.
הבית הוקם בפינת הרחובות אלנבי ומונטיפיורי, בשכונה שנקראה 'חברה חדשה' ונודעה כבר באותה עת כ'תל אביב מרכזית' שכן היא חיברה בין שכונת בעלי מלאכה לחלקן הדרומי של שדרות רוטשילד.
המגרש ששכן בין הרחובות וגבולותיו הגיעו עד לרחוב יבנה ולרחוב אחד העם, מרבית שטחו היה שייך לישמעילוף.
הבית הוא בן שלש קומות, כאשר לקומה הראשונה חזית מסחרית לשני הרחובות, ומעליה שתי קומות למגורים.
גם קומות המגורים שימשו לשימושים שונים ובין היתר שכנו בהם מרפאת שיניים תיאטרון בובות ומועדון של ויצו.
בחזית הבניין נקבע שלט העשוי אריחי קרמיקה ועליו נכתב 'בית א. ב. ישמעילוף' בעברית ובאנגלית, וכן מצוינת שנת ההקמה 1929 והאדריכל י. מגידוביץ.

## ישמעילוף
אפרים בן יואל ישמעאלוף שהבניין נבנה בהזמנתו, עלה ארצה מברלין והיה נצר לקהילת אנוסי משהד באיראן. היה עסקן פוליטי והתפרנס מהשכרת דירות ומנדל"ן. בתל אביב קרויים שני בניינים נוספים על שמו: "מלון ישמעילוף" ברחוב מונטיפיורי ו"בית ישמעילוף" ברחוב החשמל.

## גלריה

PikiWiki_Israel_74493_beit_yishmaelof_in_tel_aviv.jpg|פינת הבניין 
PikiWiki_Israel_74490_beit_yishmaelof_in_tel_aviv.jpg|חזית הבניין לרחוב אלנבי
File:Allenby 93.jpg|Allenby_93|שלט הקרמיקה בחזית הבניין


## קישורים חיצוניים

* 
*תמונות בית ישמעילוף באתר חמושה בעדשה

קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:רחוב אלנבי
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יהודה מגידוביץ'
נקב הצוואר

**נקב הצוואר** (בלועזית: **jugular foramen**) הוא אחד משני הנקבים הגדולים (משמאל וימין) בבסיס הגולגולת, הממוקם מאחורי תעלת הצוואר. הוא נוצר על ידי עצם הרקה (העצם הטמפורלית) ועצם העורף. הוא מאפשר מעבר מבנים רבים, כולל סינוס הפטרוס התחתון, שלושה עצבי גולגולת, הסינוס הסיגמואידי ועורקי קרום המוח.

## מבנה
נקב הצוואר נוצר בחזית על ידי הפטרוס בעצם הרקה ומאחור על ידי עצם העורף. בדרך כלל הוא מעט גדול יותר בצד ימין מאשר בצד שמאל.

### מרכיבים
בנקב הצווארי שלושה תאים (חלקים), כל אחד עם תוכן משלו.
* החלק הקדמי מעביר את סינוס הפטרוס התחתון.
* חלק הביניים מעביר את עצב הלשון והלוע, העצב התועה ועצב הלוואי.
* החלק האחורי מעביר את הסינוס הסיגמואידי (הופך לווריד הצוואר הפנימי) וכמה ענפי קרום המוח מהעורק האוקסיפיטלי ומעורק הלוע העולה.

קיים תת-סיווג חלופי מבוסס הדמיה, המתוחם על ידי עמוד השדרה הצווארי (Jugular Spine) שהוא רכס גרמי המפריד חלקית את נקבי הצוואר לשני חלקים:
* התא הקטן יותר, האנטרומדיאלי, "pars nervosa" מכיל את עצב הלשון והלוע (CN IX, עצב טימפני, ענף של CN IX), ומקבל את ההחזר הוורידי מסינוס הפטרוס התחתון.
* התא הגדול יותר, האחורי, pars vascularis, מכיל את העצב התועה (CN X) וכן את עצב הלוואי (CN XI), עצב ארנולד (או ענף אוריקולרי של העצב התועה המעורב ברפלקס ארנולד, שבו גירוי שמיעתי חיצוני גורם לשיעול), פקעת צוואר וענף קרום המוח האחורי של עורק הלוע העולה.

## משמעות קלינית
חסימה של נקב הצוואר עלולה לגרום לתסמונת נקב הצוואר.

## גלריית תמונות

קובץ:Base_of_skull_18.jpg|טקסט=Jugular foramen|נקב הצוואר
קובץ:Gray193.png|טקסט=Base of the skull. Upper surface.|בסיס הגולגולת. שטח עליון.
קובץ:Skull_foramina_labeled.svg


## קישורים חיצוניים


* 


## הערות שוליים

קטגוריה:נוירוכירורגיה
קטגוריה:אף אוזן וגרון
מלון ישמעילוף

**מלון ישמעילוף** הוא בית מלון הבנוי בסגנון אקלקטי ומיועד לשימור ברחוב יבנה 18, פינת רחוב מונטיפיורי 32, במרכז ההיסטורי של תל אביב. הבית נבנה על ידי האדריכל יהודה מגידוביץ' בשנת 1925.

## על המבנה
מלון ישמעילוף הוקם בשנת 1925.
המבנה הוקם בפינת הרחובות יבנה ומונטיפיורי, בשכונה שנקראה 'חברה חדשה' ונודעה כבר באותה עת כ'תל אביב מרכזית' שכן היא חיברה בין שכונת בעלי מלאכה לחלקן הדרומי של שדרות רוטשילד.
המגרש ששכן בין הרחובות וגבולותיו הגיעו עד לרחוב יבנה ולרחוב אחד העם, מרבית שטחו היה שייך לישמעילוף.
המבנה הוא בן שלש קומות, כאשר לקומה הראשונה חזית מסחרית לשני הרחובות, ומעליה שתי קומות ששימשו כמלון.
הבניין מעוטר בעמודים ובקשתות, ועל גגו גדר דקורטיבית, ובראש חזית המבנה מתנוססת כיפה גדולה.

## היסטוריה
שנים ספורות לאחר הקמתו נערכו שינויים במבנה כאשר שטחי המסחר בקומת הקרקע הפכו אף הם לחדרי מלון, המרפסות המקוריות נסגרו לטובת הוספת שטחים למלון ובמקומם נוספו מרפסות חדשות.

במהלך השנים עבר המבנה לידי משפחת מחקשווילי, על פי עדויות מאת נכדתו של ישמעילוף הבניין היה הדבר בעקבות הפסד במשחק קלפים.

ברבות השנים הבניין ננטש והוזנח ועמד במרכזם של כמה סכסוכים משפטיים.
בשנת 2024 נמכר הבניין ביחד עם מספר נכסים נוספים לקבוצת משקיעים.

## ישמעילוף
אפרים בן יואל ישמעילוף שהבניין נבנה בהזמנתו, עלה ארצה מברלין והיה נצר לקהילת אנוסי משהד באיראן. היה עסקן פוליטי והתפרנס מהשכרת דירות ומנדל"ן. בתל אביב קרויים שני בניינים נוספים על שמו: ״בית ישמעילוף" ברחוב אלנבי ו"בית ישמעילוף" ברחוב החשמל.

## גלריה

מלון ישמעליוף בתל-אביב.jpg|מלון ישמעילוף הנטוש
מונטיפיורי 32 מרחוב יבנה.jpg|מלון ישמעילוף, מבט מרחוב יבנה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מלון
קטגוריה:ישראל: בתי מלון נטושים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יהודה מגידוביץ'
רמון לוי (פעיל מחתרת)

**רמון לוי** (בצרפתית: **Raymond Lévy**; 21 במרץ 1923 - 10 בדצמבר 2014) היה לוחם התנגדות, עורך וסופר יהודי צרפתי, אביהם של הסופר מארק לוי ושל המחזאית לוריין לוי.

## קורות חיים
עם אחיו הצעיר קלוד, לוי, שהיה ידוע בכינויו "ז'אנו" (Jeannot), עסק במרץ 1943 בהתנגדות לכיבוש הנאצי בשרתו בשורות ה-FTP-MOI באזור טולוז. רמון וקלוד לוי פעלו בשורות החטיבה ה-35 בראשות מרסל לנגר בפיקודו של סרז' רוואנל ונעצרו.

משנת 1942 ועד לינואר 1944 הוא ניהל בית ילדים בטירת מונטנטן.

בתחילת יולי 1944 גורשו רמון וקלוד לדכאו ב"רכבת הרפאים", אחת משיירות המגורשים האחרונות שהובילו כשמונה מאות אסירים מהמחנות בדרום-מערב צרפת. קרונות הבקר נסעו בחום מעיק תחת הפצצות בעלות הברית, במסלול שעבר שינויים ללא הרף בהתאם למסילות הברזל שנותרו תקינות. ב-25 באוגוסט 1944, כשהרכבת נעה, ברחו האחים על ידי פירוק הרצפה והחלקה בין החוגונים.

קלוד חיבר ב-1967 את הספר "המצוד הגדול של אצטדיון החורף" (*La grande rafle du Vel d'Hiv*) עם פול טילארד. רמון זכה בפרס פנאון (Fénéon) בשנת 1953 על ספר הסיפורים הקצרים "סיפור אמיתי" (Une histoire vraie), שהוקדש לקבוצה של 23 לוחמי התנגדות זרים שנורו על ידי הגרמנים ב-1944, שנקראה גם "קבוצת מנושיאן-בושוב-רמן" (Manouchian-Boczov-Rayman) או "קבוצת מנושיאן" במלחמת העולם השנייה, בשל חברותם של חבריה ב-FTP-MOI של אזור פריז כחלק מתנועת ההתנגדות הצרפתית.

ספרו של רמון לוי, "שוורצנמורץ או רוח המפלגה" (*Schwartzenmurtz ou l'Esprit de parti*), זיכה אותו בהופעה בתוכניתו של ז'אק שנסל "רדיוסקופיה" ב-1978. בראיון סיפר למה הפך לקומוניסט, איך כתב את הספר ובו סיפורים עליו ועל אהוביו: אנקדוטה על ז'אן קנפה (Jean Kanapa), על קומוניסטים תחת הכיבוש הנאצי, על מצבו כסוחר יהודי תחת מצוד במרסיי בתקופת הכיבוש, על פעילות ההתנגדות שלו, על עברו כפעיל קומוניסטי עד להתקוממות העממית בבודפשט ב-1956 נגד המשטר הקומוניסטי ההונגרי שכפתה ברית המועצות, על הסיבות לעזיבת הקומוניזם, הרהורים על אנטישמיות ואחריות הכנסייה הקתולית, על מצוד אצטדיון החורף (Vel' d'Hiv), על האימה שהטיל אירוע זה ללא תלות בשאלת הלאום, על אביו, ממוצא טורקי, על זהותו היהודית, על פמיניזם ועל פעילותו כסופר.

רמון לוי עבד בחנות חולצות בשדרת השאנז אליזה ולאחר מכן בעסק של חותנו.

## משפחה
אחיו של רמון לוי הוא הביולוג קלוד לוי ובנו הוא הסופר מארק לוי, שדן לימים בהיסטוריה המשפחתית שלו, גם בזו של לוחמי ההתנגדות של חטיבת FTP-MOI. מארק לוי גילה לימים שאביו ודודו כתבו את "סיפור אמיתי" לאחר המלחמה, עדות ראשונה על ההתנגדות וה-FTP-MOI, שפורסמה בשנת 1953.

## ביבליוגרפיה
* *סיפור אמיתי*, אוסף סיפורים קצרים מאת רמון לוי וקלוד לוי, בהוצאת Les Editeurs français reunions, Prix Fénéon 1953.

## קישורים חיצוניים
* Relevé des fichiers de l'Insee 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:יהודים חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1923
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2014
מקס הזועם 3: כיפת הרעם

**מקס הזועם 3: כיפת הרעם** (באנגלית: **Mad Max Beyond Thunderdome**) הוא סרט פעולה מדע בדיוני אוסטרלי משנת 1985, בבימויו של ג'ורג' מילר וג'ורג' אוגילבי ונכתב על ידי טרי הייז ומילר. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי מקס הזועם וממשיך את הרפתקאותיו של מקס רוקטנסקי (בגילומו של מל גיבסון) בעולם פוסט-אפוקליפטי. הסרט ידוע בשילובו בין אקשן אינטנסיבי לסיפור הרפתקה יוצא דופן, ומציג את דמותה המפורסמת של אנטיטי (בגילומה של טינה טרנר).

הסרט יצא לאקרנים באוסטרליה ב-10 ביולי 1985 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. סרט רביעי מקס הזועם: כביש הזעם יצא לאקרנים ב-2015, בכיכובו של טום הארדי בתפקיד מקס.

## עלילה
הסרט מתרחש לאחר אירועים קטסטרופליים שהשאירו את העולם במצב של כאוס והישרדות שנגרם על ידי רצח אקולוגי ומלחמה גרעינית על משאבים. מקס רוקטנסקי (מל גיבסון) מגיע לעיר מדברית בשם "בארטרטאון", הנשלטת על ידי מנהיגה כריזמטית בשם אנטיטי (טינה טרנר). העיר נשלטת על פי חוקים ברוטליים, ובמרכזה נמצא זירה בשם "כיפת הרעם" (Thunderdome), בה מחלוקות נפתרות באמצעות קרב עד מוות.

לאחר שמקס מסייע לאנטיטי בפתרון סכסוך בעיר, הוא מגורש למדבר ונמצא על ידי קבוצה של ילדים ששרדו התרסקות מטוס. הילדים מאמינים שמקס הוא המושיע שיביא אותם ל"עיר המחר", אך מקס מסתבך שוב ומוצא את עצמו נאבק לשרוד בעולם ללא חוקים וללא רחמים.

## צוות השחקנים
* **[[מל גיבסון]]** בתפקיד מקס רוקטנסקי
* **[[טינה טרנר]]** בתפקיד אנטיטי, שליטת "בארטרטאון"
* **אנג'לו רוסיטו** בתפקיד מאסטר
* **פרנק תרינג** בתפקיד קולקטור, אחראי הסחר בעיר
* **הלן בדלי** בתפקיד סוואנה ניקס, מנהיגת הילדים

## ביקורות
מקס הזועם 3: כיפת הרעם קיבל ביקורות מעורבות-חיוביות מהמבקרים, ששיבחו את סצנות הפעולה ואת הבימוי של ג'ורג' מילר, אך חלקם מתחו ביקורת על כך שהסרט פונה לקהל רחב יותר ומוותר על האכזריות הקיצונית שהייתה נוכחת בסרטים הקודמים. עם זאת, הסרט היה הצלחה מסחרית והפך לקלאסיקה של קולנוע האקשן הפוסט-אפוקליפטי.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 81% מצד המבקרים, המבוסס על 53 ביקורות, מה שמעיד על אהדה רחבה יחסית. ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 71 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות ברובן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1985
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים דיסטופיים
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי ג'ורג' מילר
גלעד ענבר

**גלעד ענבר** (נולד ב-15 באוקטובר 1973) הוא במאי, עורך, תסריטאי ומפיק סרטי קולנוע ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בנס ציונה לדוד ענבר, ארכאולוג וחוקר מקרא, ולרחל ענבר, תרפיסטית במוזיקה.

שירת בצה"ל ביחידת ההסברה של חטיבת הנח"ל.

סיים בהצטיינות בשנת 2003 את לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

סרטו הראשון כבמאי: "הקובייה ההונגרית – מסע עם אנדרה היידו" (הפקה: מיכה שגריר ואמיתי אחימן) הוקרן בערוץ 8 ובפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים.

סרטו השני כבמאי: "שלמה בר – מחזמר דוקומנטרי" הוקרן בכאן 11 ובפסטיבל דוקאביב.

סרט הקולנוע הראשון שערך – "התאבדות" (במאי: בני פרדמן) זכה בפרס הראשון בפסטיבל אוטופיה והוקרן ברשת נטפליקס.

סרט הקולנוע השני שערך – "העדות" (במאי: עמיחי גרינברג) זכה בפרס הראשון בפסטיבל חיפה והוקרן במסגרת התחרות אוריזונטי היוקרתית
של פסטיבל ונציה.

סרט הקולנוע השלישי שערך – "בית" (במאי: בני פרדמן) היה מועמד לפרס אופיר בשנת 2023, בקטגוריית העריכה וזכה בשני פרסים (שחקן ראשי – רועי ניק ושחקן משנה – דרור קרן).

## חלק מסדרות וסרטי טלוויזיה שערך
* חסידיסטוק (במאים: אבידע ליבני ואסף גלאי)
* הדיפלומטים (במאי: שחר צפניה)
* כמו מלכת אנגליה (במאי: מיכה שגריר)
* גוף שלישי (במאית: שרון לוזון)
* והילד הזה הוא אני (במאי – גא"י מיכאל)
* ריבועים של קרטון (במאית – תמר פייקס)
* קיבוצניקים (במאי: בועז פרנקל)

## חיים אישיים
נשוי ליערה ענבר, סופרת של ספרי עיון ופרוזה למבוגרים ושל ספרי ילדים ונוער. אב לחמישה.

מתגורר בשכונת בקעה בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* ראיון עם גלעד ענבר על בג'רוזלם פוסט על בימויי ועריכת הסרט "שלמה בר - מחזמר דוקומנטרי" **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בקעה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973