יחזקאל פייגין

**יחזקאל פייגין** (מכונה **חאטשע**; ה'תרנ"ה, 1895 – י' בכסלו ה'תש"ב, 20 בנובמבר 1941) היה מנהל רשת ישיבות תומכי תמימים בברית המועצות, ומזכירו האישי של האדמו"ר השישי מחב"ד, רבי יוסף יצחק שניאורסון.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה לוקימא שברוסיה הלבנה לאביו שמואל שהיה חסיד האדמו"ר הרש"ב.

בנערותו למד בישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', שם שימש כ*, בשנת [[1911]] ייסד הרבי הרש"ב את [[ישיבת תורת אמת (חב"ד)|ישיבת תורת אמת]] ב[[חברון]], ושלח לשם את הרב [[שלמה זלמן הבלין (ראש ישיבה)|שלמה זלמן הבלין]] יחד עם קבוצת תלמידים, ביניהם פייגין, להקים את הישיבה, הוא למד שם עד סגירת הישיבה בשלהי שנת [[1914]] (הישיבה נפתחה מחדש בשנת [[1921]]), וחזר ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'.

בשנת [[1918]] גר ב[[קרמנצ'וג]] שב[[אוקראינה]], ושם שימש כמלמד לילדי משפחת גוראריה העשירים שהחזיקו את כלכלת הישיבה.

בשנת [[1920]] נישא לסוניה צייטלין בת יהודה ליב צייטלין מ[[הומל]]. לאחר חתונתו המשיך להתגורר בעיר [[קרמנצ'וג]], עד ל[[חורף]] [[1922]] שאז עבר להתגורר במקום מגורי חמותו מחמת ה[[רעב]] הרב ששרר במדינה באותה התקופה.

==== עבודתו בישיבת תומכי תמימים====
בשנת [[1922]] נוסד בעיר הומל סניף של ישיבת תומכי תמימים, ופייגין נקרא לעמוד בראשו. הוא שהה שם עד לקיץ אותה השנה, אז נקרא לעמוד בראשות סניף הישיבה ב[[פולטבה]], מחמת התדלדלות כמות התלמידים והחסרון ב[[ר"מ]] ומנהל, ועם בואו לשם פעל רבות להצלחת ושגשוג הישיבה. בפולטבה שהה עד לחורף [[1923]] שעה שה[[נ.ק.ו.ד.]] (המשטרה החשאית של [[ברית המועצות]]) עלתה על עקבותיהם, אז עבר פייגין עם הישיבה לעיר [[נוול|נעוועל]], שם שהו כתקופה קצרה עד שעברו - על פי הוראת האדמו"ר [[הריי"צ]] - לעיר [[חרקוב]], שם התקיימה הישיבה לחצי שנה עד שעברה בחזרה לעיר [[רוסטוב על הדון]]. בשנת [[1924]] חזרה הישיבה לחרקוב, שם שהתה עד [[חורף]] [[1927]].

בנוסף לעבודתו כ[[ר"מ]], [[ראש ישיבה]] ו[[משפיע (חב"ד)|משפיע]], כיהן פייגין כמנהל רשת ישיבות תומכי תמימים בכל רחבי [[ברית המועצות]]. ובמשך תקופה זו היה נוסע מישיבה לישיבה על מנת לעקוב אחר התקדמות התלמידים בלימוד וכן לבחון את מצבה הכלכלי של הישיבה. היה בקשרי ידידות עם הרב [[לוי יצחק שניאורסון]] רב בעיר [[דניפרו|יקטרינוסלב]] ואביו של האדמו"ר מחב"ד [[מנחם מנדל שניאורסון]].

====עבודתו כמזכיר הריי"צ====
[[קובץ:עליה לארץ.png|250px|ממוזער|מכתב מאת יחזקאל פייגין במשרתו כמזכיר [[הריי"צ]], [[תרצ"ד]] (1933)]]
בשנת [[1927]] מינהו האדמו"ר [[יוסף יצחק שניאורסון]] כמזכירו האישי, לאחר מאסרו של מזכירו [[אלחנן דב מרוזוב]].

ב[[קיץ]] [[1927]] כשנאסר הריי"צ, שלח מברק לחסידים "עיין ." (שם כתוב הפסוק "וייקח אדני יוסף אותו ויתנהו אל בית הסהר").

במכתב מחודש [[אייר]] אותה השנה כותב הריי"צ במכתב אל פייגין: "בזה הנני ממלא את ידיו לבא בכתובים עם ידידנו אנ"ש שיחי' בכל אתר ואתר ... כן הנני ממלא את ידו לחתום הקבלות על כל שלוחי סכומי* המעמד ''הנשלחים והמתקבלים על שמי ולברך את העושים ואת המעשים."

בשנת 1930 נסע עם חיים ליברמן לארצות הברית על מנת להכין את ביקורו של הריי"צ שם.

מאז התמנותו למזכיר התלווה אל הריי"צ בכל נדודיו, ממקום ממקום. כך בשנת 1933 עבר עמו לוורשה שבפולין, ומשם בשנת 1935 לאוטווצק.

היה מעורכי הירחון "התמים" שיצא לאור על ידי איגוד תלמידי ישיבת תומכי תמימים, ואף היה עורך המדור "שערי חסידות".

#### בתקופת מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בקיץ 1939, עבר פייגין עם לוורשה על מנת לנסות לחצות משם את הגבול לריגה. בתקופת שהותו שם התגורר אצל שאר בשרו הסופר הלל צייטלין.

בחודש ינואר 1940 הצליח פייגין עם הריי"צ לחצות את הגבול לריגה. על אף רישיונות הכניסה לארצות הברית שהיו ברשותו לא הצליח פייגין להימלט ונשאר בריגה. ניסיונות שתדלנות רבות נעשו על ידי כל הנוגעים בדבר ואף על ידי הריי"צ עצמו על מנת להשיג היתרי יציאה עבור פייגין ומשפחתו, אך הן עלו בתוהו.

בי' בכסלו ה'תש"ב (1941) עשו הנאצים אקציה והובילו יהודים לבית הכנסת ולאחר מכן העלו באש את בית הכנסת על הנמצאים בתוכו בהם גם אותו.

היה נשוי לסוניה, ולהם בן אחד וארבע בנות. כולם נרצחו על ידי הנאצים בריגה.

## קישורים חיצוניים
* תולדות חייו, סיפורים ואמרות
* הרי"ף מכתבים ותולדות חייו, תדפיס, בעריכת הרב אהרן לייב רסקין
* 

קטגוריה:משפיעים חב"דים
קטגוריה:חסידי אדמו"ר הרש"ב
קטגוריה:יהודים בשואה: ליטא
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת אמת
קטגוריה:מזכירי אדמו"רי חב"ד
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:ישיבת תורת אמת-חברון
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:מלמדים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1941