open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הייגרואוב

**הייגרואוב** או **בית הייגרואוב** (באנגלית: **Highgrove House**) הוא בית הכפר של המלך צ'ארלס השלישי. מבנה זה נמצא במחוז גלוסטרשייר שבאנגליה, בקרבת טטבורי. המבנה נרכש על ידי דוכסות קורנוול (בראשה עמד הנסיך צ'ארלס) בשנת 1980.

## היסטוריה
המבנה, שנבנה בין השנים 1796–1798 על ידי ההוגנוט ג'ון פול פול (John Paul Paul), תוכנן ככל הנראה על ידי האדריכל אנתוני קק. בשנת 1864 מכרו צאצאיו של פול את הבית לעו"ד ויליאם יאטמן (William Yatman), לאחר שבשנת 1850 נפטרה נינתו של פול - מרי אליזבת פול, בעת ששימלתה עלתה באש בעת נשף שנערך במבנה. בשנת 1894, לאחר שרפה נוספת שפרצה במבנה והרסה את חזיתו המערבית, שופץ המבנה והורחב כך שכלל ארבעה חדרי קבלת פנים, תשעה חדרי שנה, ואגף חדרי ילדים. המבנה עבר לבעלותו של חבר הפרלמנט הבריטי מוריס מקמילן, בנו של ראש ממשלת בריטניה הטורי הרולד מקמילן ונרכש ממנו בשנת 1980 על ידי הנסיך צ'ארלס.

לאחר רכישת המבנה שופץ המבנה על ידי מעצב הפנים דדלי פופלאק אשר שיפץ גם את מגורי הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה בארמון קנסינגטון, ובשנת 1981 עברו דיאנה וצ'ארלס להתגורר במבנה. בשנת 1988 נבנה בחזית המבנה גזוזטרה חדשה וכן פילסטרים וגמלון קלאסי שתוכננו על ידי המלך צ'ארלס. בשנה זו נבנה אגף משרתים נוסף למבנה.

בשטחי האדמה שסביב המבנה מצויים גנים אותם עיצב ותכנן המלך צ'ארלס, וכן חוות חקלאיות השייכות לנסיך. החל משנת 1985 הורה הנסיך שבחוות ובגנים לא ישתמשו בחומרי הדברה ודישון כימיים והחל משנת 1996 הפכו החוות לחוות אורגניות לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור הארמון באתר ה-BBC 
* תיאור נוסף של הארמון באתר ה-BBC 

קטגוריה:גלוסטרשייר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארמונות מלכותיים
המורד האלמוני

שמאל|ממוזער|350px|המורד האלמוני
**המורד האלמוני** (ידוע גם כ"איש הטנק") הוא סטודנט סיני אלמוני אשר הונצח באחד הצילומים המפורסמים ביותר במאה ה-20 במהלך '''אירועי כיכר טיין-אן-מן (1989).

## היסטוריה
### רקע
אירועי כיכר טיין-אן-מן היו סדרה של מחאות עממיות בסין אשר התרחשו בין 15 באפריל 1989 לבין 4 ביוני באותה השנה, ואשר מרכזן היה בכיכר טיין-אן-מן, הכיכר המרכזית בבירה בייג'ינג. עיקר המחאה היה למעשה "כיבושה" של הכיכר על ידי סטודנטים מרחבי סין אשר דרשו לערוך רפורמות דמוקרטיות במדינה. בתגובה לדרישות הסטודנטים הפעיל הממשל הסיני כוח רב, ושלח כוחות צבא וטנקים לכיכר.

### התצלום
התמונה צולמה ב-5 ביוני 1989 על ידי מספר צלמים מכיוון מלון בייג'ינג ופורסמה בכלי התקשורת. היא הפכה בין לילה לאחד הסמלים של מחאות הסטודנטים בסין והשפעתה על המאבק למען דמוקרטיזציה בסין הייתה רבה. על אף שמספר צלמים צילמו את המורד האלמוני, גרסתו של ג'ף ויידנר (Jeff Widener) שצילם במצלמת Nikon Fe2, היא זו שפורסמה לרוב.

האירוע אירע למחרת היום בו החליטה ממשלת סין להשתמש ביתר כוח כנגד ההפגנות שאירעו בעיר הבירה בייג'ינג. אותו אדם אלמוני ניגש בהליכה אל שורת טנקי Type-59 הסינים ובגופו מנע מהם מלהמשיך בתנועתם. הטנקים איימו תחילה לדרוס אותו, אך נעצרו לבסוף במרחק קצר ממנו. המפגין ניצב מול הטנקים כשבשתי ידיו שני תיקים שבהם נופף להם. לאחר מכן טיפס האיש אל צריח הטנק הקרוב אליו וניהל שיחה קצרה עם החייל שבראשו ועל פי הערכות שאל אותו מדוע הם עושים זאת וקרא להם להסתובב ולחזור בהם. בהמשך לקחו אותו מפגינים אחרים מהקהל והוא נבלע חזרה בהמונים. אותו מורד אלמוני השתמש במחאה מסוג אי-אלימות כנגד הטנקים והפך לסמל של שיטת מחאה זו.

מלבד נושא התמונה שהוא אדם בודד מול שורת טנקים, קומפוזיציית הצילום הפכה אותו למיוחד. העובדה שהתמונה צולמה מגבוה ומרחוק יוצרת מראה של טנקים גדולים וכבדים הניצבים מעל האיש ומגדילים את תחושת האיום. הקו האלכסוני בקומפוזיציית התמונה, המודגש גם על ידי נתיבי הכביש, מעצים אף הוא את הסיטואציה.

ב-1998 הגדיר מגזין טיים את המורד האלמוני כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר במאה ה-20, וב-2003 הוכתרה התמונה על ידי מגזין לייף כאחד ממאה התצלומים ששינו את העולם.

על אף שהאיש נשאר אלמוני, הוא הפך לסמל בולט בין השאר בגלל האלמוניות שלו. קיימות מספר השערות לגבי זהותו. ביניהן נטען כי מדובר בסטודנט בן 19 בשם וואנג וויילי וכן מספר דיווחים לגבי פעילויות נוספות של האיש אך דיווחים אלו טרם אוששו.

## ראו גם
*אלת הדמוקרטיה

## קישורים חיצוניים

* טיים 100: המורד האלמוני, טיים, 1999 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 2000
קטגוריה:תצלומי גברים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: היסטוריה
קטגוריה:מתנגדי משטר סינים
קטגוריה:אישים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:יצירות משנת 1989
קטגוריה:טיים מגזין: 100 התמונות המשפיעות ביותר בכל הזמנים
קטגוריה:1989 בפוליטיקה
Car Wash

**Car Wash** (בעברית: **שטיפת רכב**) הוא סינגל הבכורה של ההרכב רוס רויס. השיר הוא אחד מהלהיטים הבולטים של תקופת הדיסקו פאנק באותה תקופה, שהגיע למקום הראשון בארצות הברית ויצא לאור ב-1976. השיר נכתב והופק על ידי המפיק הראשי של ההרכב, נורמן ויטפילד. הסינגל הוא שיר הנושא של הסרט Car Wash משנת 1976. הסינגל הוא הלהיט הגדול ביותר בקריירה של רוס רויס.

מאוחר יותר, השיר חודש בשנת 2004 בידי זמרת הפופ כריסטינה אגילרה והראפרית מיסי אליוט, שהקליטו את הסינגל לאלבום פסקול הסרט תפוס ת'כריש. הצמד, שחידש את השיר, נתן לשיר שמאופיין במוזיקת הדיסקו-פאנק נגיעות פופ יותר מודרניות והוסיפו קטעי ראפ שבוצעו בידי אליוט.
"Car Wash" הוא הסינגל היחיד שיצא לאור מתוך פסקול הסרט תפוס ת'כריש. הגרסה שלהם לוותה בקליפ שמציג את אגילרה ואליוט כדמויות אנימציה דגיגות בדומה לדמויות הסרט. הסינגל הגיע למקום הרביעי בבריטניה ולעשרת המקומות הראשונים בעוד 6 מדינות.

השיר "Car Wash" הוא אחד השירים שזכה להכי הרבה חידושים וביצועים בהיסטוריית המוזיקה. בגרסה המקורית השיר נפתח עם מחיאות כפיים, שסומפלו הרבה פעמים בשירי היפ הופ ו-R&B בשנות ה-80.

## מצעדים
### רוס רויס

### [[כריסטינה אגילרה]] ו[[מיסי אליוט]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1976
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1976
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
מתירות

**מתירוּת** או **אדמיטנס** () הוא גודל הופכי לעכבה חשמלית (impedance – אימפדנס). מושג המתירות מהווה הכללה של המוליכות החשמלית של נגד עבור מעגלי AC ועבור רכיבים נוספים כמו קבל וסליל. המתירות יכולה להיות מספר מרוכב, ונמדדת ב-SI ביחידות של סימנס (S). לעיתים משתמשים ביחידה השקולה מהוא (\mho) ששמה וסימונה הם ההיפוך של יחידת ההתנגדות אוהם.

## הגדרה
המתירות של רכיב במעגל מוגדרת כיחס בין פאזור הזרם העובר דרך הרכיב לפאזור המתח הנופל על הרכיב:
: Y_\mathrm{device} = \frac{I_\mathrm{device}}{V_\mathrm{device}}

הגדרה שקולה היא שהמתירות Y \!\  היא ההופכית של העכבה Z \!\ :
: Y = Z^{-1} = 1/Z \!\ 

עבור עכבה נתונה Z = R + jX \!\  המתירות תהיה:
: Y = Z^{-1}= \frac{1}{R+jX} = \left( \frac{1}{R+jX} \right) \cdot \left( \frac{R-jX}{R-jX} \right) = \left( \frac{R}{R^2+X^2} \right) + j\left(\frac{-X}{R^2+X^2}\right) 

המתירות היא גודל מרוכב במקרה הכללי, ולכן מסמנים את החלק הממשי שלה על ידי האות G \!\  (המוליכות), ואת החלק המדומה שלה על ידי האות B \!\  (הסוספטנס), כלומר: Y = G + j B \,

הערך המוחלט של המתירות נתון על ידי:
: \left | Y \right | = \sqrt {G^2 + B^2}

במקרה של העכבה מתקיים:
:  G = \real(Y) = \frac{R}{R^2+X^2} 
:  B = \image(Y) = \frac{-X}{R^2+X^2} 
: \left | Y \right | = \frac {1} {\sqrt {R^2 + X^2} } \,
כאשר \real(Y) הוא החלק הממשי של Y \!\ , ו-\image(Y) הוא החלק המדומה של Y \!\ 

## מתירות של רכיבים
עבור **נגד**:
: Y_\mathrm{resistor} = \frac{I_\mathrm{R}}{V_\mathrm{R}} = \frac{1}{R} \,

עבור **קבל**:
: Y_\mathrm{capacitor} = \frac{I_\mathrm{C}}{V_\mathrm{C}} = j \omega C \,

עבור **סליל**:
: Y_\mathrm{inductor} = \frac{I_\mathrm{L}}{V_\mathrm{L}} = \frac{1}{j \omega L} = \frac{-j}{\omega L}\,

## חיבור מתירויות
יש דמיון רב בין חיבור מתירויות לחיבור מוליכויות, פרט לעובדה שבחיבור מתירויות יש לטפל במספרים מרוכבים. חיבור מתירויות הוא הפוך מחיבור עכבות:

### חיבור בטור
חיבור מתירויות בטור שקול לחיבור עכבות במקביל:
: Y_\mathrm{eq} = \left( {Y_\mathrm{1}}^{-1} + {Y_\mathrm{2}}^{-1}\right) ^{-1} = \frac{Y_\mathrm{1}Y_\mathrm{2}}{Y_\mathrm{1}+Y_\mathrm{2}} \!\ 

המתירות המתקבלת היא: Y_\mathrm{eq} = G_\mathrm{eq} + j B_\mathrm{eq} \!\ 
כאשר:
: G_\mathrm{eq} = { (B_1 G_2 + B_2 G_1) (B_1 + B_2) + (G_1 G_2 - B_1 B_2) (G_1 + G_2) \over (G_1 + G_2)^2 + (B_1 + B_2)^2}
: B_\mathrm{eq} = {(B_1 G_2 + B_2 G_1) (G_1 + G_2) - (G_1 G_2 - B_1 B_2) (B_1 + B_2) \over (G_1 + G_2)^2 + (B_1 + B_2)^2}

### חיבור במקביל
חיבור מתירויות במקביל שקול לחיבור עכבות בטור:

: Y_\mathrm{eq} = Y_1 + Y_2 = (G_1 + G_2) + j(B_1 + B_2) \!\ 

## ראו גם
* פאזור (אלקטרוניקה)
* עכבה חשמלית

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גדלים חשמליים
Tilt Ya Head Back

**Tilt Ya Head Back** (בעברית: **להטות את הראש לאחור**) הוא סינגל של הראפר נלי וזמרת הפופ כריסטינה אגילרה, ראה אור בשנת 2004 באלבום של נלי, Sweat. השיר נכתב בידי נלי, דוריאן מור, טגמולד ניוטון, קורטיס מאיפילד והופק על ידי דו מו ביטס. השיר מכיל סימפולים של השיר "Superfly" של הזמר קורטיס מאיפילד. הקליפ לשיר הופק על ידי ליטל X.

בתחילה, נלי וחברת התקליטים רצו כי ג'נט ג'קסון או בריטני ספירס ישירו את החלק הנשי של השיר. ג'קסון החליטה שיהיה עדיף בשבילה להישאר מחוץ לאור הזרקורים עקב הכישלון החרוץ של הקריירה שלה באותה תקופה , וחברת התקליטים של ספירס לא הסכימה לבקשה בטענה שהשיר לא מתאים לקהל המאזינים של ספירס . לבסוף נבחרה כריסטינה אגילרה.

## ההצלחה בעולם
בתחילה, השיר היה צפוי להיות להיט גדול בשביל נלי ואגילרה יחד, והיה מסוגנן במגוון טעמי המוזיקה פופ, שחור וקצבי. נלי וכריסטינה מיקדו את עיני התקשורת עם השקת הסינגל בביצוע השיר על במת טקס פרסי MTV אמריקה לשנת 2004 (זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה שהשיר זכה לביצוע חי) . מאוחר יותר, חברת התקליטים חשו חוסר ביטחון לגבי הסינגל והרגישו שאגילרה מאפילה את נלי בשיר, ולכן לא נתנו דחיפה ושום פרסום או ייחצון של השיר. הקליפ לשיר צולם עוד לפני שחברת התקליטים שינתה והחליפה את מיקוד הפרסום לסינגל אחר של נלי שהפיצו מהאלבום שקיבל את כל תשומת לבם, Over and Over, דואט עם טים מקגרו . הסינגל הבא של נלי הגיע למידת פרסום גדולה שהאפילה על השקת הסינגל "Tilt Ya Head Back".

לאור המצב שנוצר, הסינגל הגיע סך הכול למקום ה-58 במצעד ההוט 100 בבילבורד שבארצות הברית, למרות זאת, הסינגל הצליח להגיע לחמשת המקומות הראשונים בבריטניה ואוסטרליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נלי
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דיירקטור X
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
לגאטו

ממוזער
לגאטו ("קשורים ביחד" באיטלקית), מורה שהתווים מנוגנים במחובר ובאופן חלק. כלומר, הנגן עובר מתו לתו ללא עצירה בה יש שקט מוחלט.

הלגאטו מסומן כקשת המחברת בין כמה תווים.
כאשר הקשת מחברת שני תווים זהים (או יותר), אין מנגנים את התו השני אלא ממשיכים לנגן את התו הקודם יחד עם משך התו שחובר אליו בקשת.

בסימון מוזיקלית מערבי, לגאטו מורה על ידי סלור או על ידי המילים *legato*. לגטאו היא טכניקת הניגון ההפוכה לסטקטו.

יש טכניקת ביניים בין השניים הנקראת פורטטו , אשר לפעמים מכונה "מזו סטקטו" או א-לגאטו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:סימנים מוזיקליים
מאיה פרוכטמן

**מאיה אגמון-פְרוּכְטְמן** (נולדה ב-1944 בערך) היא בלשנית ומילונאית ישראלית, חוקרת השפה העברית, פרופסור חבר (בגמלאות) במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה
למדה באוניברסיטת תל אביב. בשנת תשכ"ז-1967 סיימה בהצטיינות תואר בוגר בלשון עברית וספרות עברית. עבודת הדוקטור, שנעשתה במסגרת בית הספר למדעי היהדות בהדרכת פרופ' חיים רוזן והוגשה בשנת תשל"ט-1979 (אושרה בשנת 1980), הייתה בנושא: "קטגוריות מיידעות ומתחמות בעברית הישראלית".

תחומי העניין שלה כוללים תחביר מודרני ומקראי, דקדוק ושירה עבריים של ימי הביניים ומילונאות עברית. בנוסף לעבודתה המחקרית עוסקת בחיבורם של מילונים לשפה העברית. בין השנים 1987 ו-1998 ערכה את "בלשנות עברית", כתב עת בנושאי בלשנות בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.

עסקה גם בספרות ילדים: ערכה את הספר "מחקרים בספרות ילדים", תרגמה את הספר "חרמשנית הכסף" של אלינור פרג'ן, כתבה את הספרים "מרב הולכת לגן", "משחקי ילדים", "סבתא מתנה וסבתא סכריה", "פגשתי חבר צב", ועיבדה לילדים קובצי סיפורים משל יהודה אלחריזי, ברכיה הנקדן ויוסף אבן זבארה.

## ספריה
* **הידוע והסתום: קטגוריות של ידוע ותחום בעברית הישראלית**, הוצאת פפירוס, תשמ"ב.
* **לשונה של ספרות: עיוני סגנון ותחביר בספרות העברית**, הוצאת רכס, 1990.
* **דקדוקי פיוט: עיונים בשיטה הדקדוקית-הפרשנית בימי-הביניים, על-פי 'ספר ערוגת הבושם' לר' אברהם בן-עזריאל**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1999.
* **לומר זאת אחרת: עיוני סגנון ולשון בשירה העברית בת-ימינו**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2000.

### מילונים
* **מלון-כיס אריאל**, הוצאת קוראים, 2001.
* **ניבון אריאל: ניבים, פתגמים ואמרות מחיי האדם**, הוצאת קוראים, 2001 (יחד עם אורנה בן-נתן וניבה שני).
* **מדברים בקלישאות : 616 ביטויי שגרה הממלאים את חיינו**, הוצאת קוראים, 2002.
* **מילון אריאל המקיף**, הוצאת קוראים, 2007.

## [[ספר יובל]]
* מירי הורביץ (עורכת), **ספר מאיה פרוכטמן**: **[[חלקת לשון]]** 29–32 (תש"ס–תשס"א).

## לקריאה נוספת
ביבליוגרפיה של פרסומיה:
* זהר לבנת, 'כתבי מאיה פרוכטמן', **חלקת לשון** 29–32 (תש"ס–תשס"א), 11–15.
* דורי ניצה, שלוש עצות חכמות, על ספרן מאיה פרוכטמן ויהודית דישון (2020).http://mikrarevivim.blogspot.com/2020/05/blog-post_12.html

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* מאמרי מאיה פרוכטמן באתר נתן אלתרמן
* ד״ר ניצה דורי,שָׁלוֹשׁ עֵצוֹת אֵלּוּ אֵין כְּמוֹתָן, וּבִרְבוֹת הַיָּמִים תְּגַלּוּ אֶת חֲשִׁיבוּתָן: על ספרן של דישון ופרוכטמן, שלוש עצות חכמות בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרות השפה העברית
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:מילונאיות כותבות עברית
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: לשון עברית ולשונות שמיות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות ישראליות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
לואי בלריו

**לואי בלריו** (בצרפתית: **Louis Blériot**; 1 ביולי 1872 – 2 באוגוסט 1936) היה מהנדס, ממציא וטייס צרפתי מחלוצי התעופה.

## חייו
בלריו נולד בקמברה ולמד הנדסה בפריז. בשנת 1900 ניסה את כוחו בתכנון ובניית מטוס. הוא בנה מטוס שאמור היה לטוס תוך כדי נפנוף בכנפיו (אורניתופטר), אך כמו אחרים שניסו לבנות מטוס מסוג זה, הוא נכשל.

עיקר פרסומו בא לו בעקבות טיסתו מעל תעלת למאנש ב-25 ביולי 1909. טיסה זו הייתה הטיסה המאוישת המוצלחת הראשונה בכלי טיס הכבד מהאוויר (מטוס) מעל תעלת למאנש בפרט, ומעל מקווה מים גדול בכלל. את הטיסה ביצע בלריו במטוסו "בלריו-XI" מקאלה שבצרפת לדובר שבאנגליה תוך 36 דקות וחצי. לאחר שנחת בשלום בדובר הוא זכה ב-1000 ליש"ט שהוצעו כפרס על ידי הדיילי מייל לראשון שיצליח לחצות את תעלת למאנש במטוס.

טיסה מפורסמת נוספת ביצע בלריו מפריז לוינה ולימים תיאר אותה בזכרונותיו יוסף קרוק, ששהה אז בווינה במסגרת פעילותו הפוליטית ששילבה סוציאליזם ולאומיות  רוסית, פולנית ויהודית: בווינה נתפרסמה ידיעה, כי טייס צעיר נודע מצרפת, לואי בלריו, יגיע מפאריס לווינה במטוס שהוא עצמו המציאו. זו עמדה להיות הטיסה הבין־ארצית הראשונה באווירון ביבשת אירופה. קהל עצום התאסף מאחורי העיר, במקום שהוכן לשם כך במיוחד. מובן, שגם כל הקבוצה שלנו רצה לשם, בקוצר־רוח היינו מסתכלים כל רגע בשעונינו — יבוא, או לא יבוא? והאם יבוא בדיוק בזמן המיועד? וכאשר בלריו נחת אמנם בדיוק במועד, הגיעה ההתלהבות לרום הפסגה. רבים בקהל נראו כשעיניהם נוצצות מדמעות. לאצקי הטיל מרוב התלהבות את כובעו אל על — הורא! הידד! הייתה זו הפעם הראשונה **שראינו** אדם יורד מן השמים בתוך ציפור מיכאנית ונוחת על האדמה. סוף סוף זכינו להתגשמות החלום בדבר "הציפור הכחולה"! וכאשר חזרנו משדה־התעופה, קראנו דרור לדמיוננו. בפינה שקטה של בית־הקפה "צנטראל" עמדנו לדון בעניין שנקבע בתחילה. אך מי היה מסוגל לדון במשהו תוך יישוב־הדעת לאחר תופעה כה דמיונית? לאצקי התלהב: "כלום מבין אתה משמעותו של דבר זה בשביל האנושות? בשביל הקידמה, הסוציאליזם? התבין איזה סיכויים נפתחים כאן בשביל העם היהודי? אפשר יהיה לטוס אל המדינה היהודית העתידה לקום! לטוס כדרך שטס היום בלריו! הרצל לא זכה לראות זאת — אך סירקין שלנו כבר יזכה". וברוב התלהבות כתבנו בבית־הקפה גלוית־דואר נלהבת אל סירקין, בה תיארנו את טיסתו של בלריו, וכולנו חתמנו עליה: לאצקי, ראטנר, קפלנסקי, בורוכוב, לבוביץ' ואנוכי. עד שעה מאוחרת ישבנו בבית־הקפה ושוחחנו, ניתחנו את הקשר שבין האמצאה הטכנית החדשה לבין העתיד היהודי.זמן קצר לאחר מכן, הפנה בלריו את כל תשומת לבו להנדסת ותכנון אווירונאוטיקה, והפך לנשיא חברת SPAD. הוא הפך את SPAD ליצרנית הצרפתית הגדולה ביותר של מטוסי קרב בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לאחר סיום המלחמה, שינה בלריו את ייעוד החברה והפך אותה ליצרנית מטוסי נוסעים.

ימין|ממוזער|300px|בלריו-XI, המטוס שבו חצה בלריו את תעלת למאנש

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:ממציאים צרפתים
קטגוריה:טייסים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1872
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
מרינוס ואן דר לובה

[שמאל|ממוזער|250px|קברו של מרינוס ואן דר לובה ב[הולנד]]
**מרינוס ואן דר לוּבֶּה** (בהולנדית: **Marinus van der Lubbe**; 13 בינואר 1909 – 10 בינואר 1934) היה קומוניסט הולנדי צעיר שהואשם בשריפת הרייכסטאג והוצא להורג במשפט ראווה.

## ביוגרפיה
מרינוס ואן דר לובה נולד למשפחה קתולית בליידן שבהולנד. את ילדותו בילה בדן בוס. בבגרותו הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההולנדית והפך לחבר ב"חזית האדומה" המקומית. בשנת 1933, לאחר מינויו של אדולף היטלר לקנצלר גרמניה נסע ואן דר לובה לגרמניה כדי למחות על המינוי. ב-27 בפברואר 1933, זמן קצר לאחר מינויו של היטלר, עלה הרייכסטאג באש, כנראה ביוזמתם של שר התעמולה יוזף גבלס ונשיא הרייכסטאג הרמן גרינג. ואן דר לובה שנמצא במקום ביחד עם עוד שלושה קומוניסטים מבולגריה ובהם גאורגי דימיטרוב, לימים ראש ממשלת בולגריה, נעצר והובא לחקירה אצל הגסטפו. לאחר חקירה קצרה הועמדו הארבעה לדין במשפט ראווה ביחד עם ארנסט טורגלר (Torgler), מנהיג הסיעה הקומוניסטית ברייכסטאג. כל הנאשמים זוכו מחוסר ראיות, פרט לוואן דר לובה אשר נמצא אשם, והוצא להורג בעריפת ראשו ב-10 בינואר 1934, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-25.
## הליכים משפטיים מאוחרים
בשנים שלאחר הוצאתו להורג המשיכה המערכת המשפטית בגרמניה לעסוק במשפט ובתוצאותיו; בפסק דין מ-1967, שנים לאחר מותו של ואן דר לובה, המתיק בית משפט בברלין את עונשו לשמונה שנות מאסר במקום עונש המוות; אותו בית משפט ביטל את עונשו לחלוטין בשנת 1980, אולם בית המשפט הפדרלי, כערכאה גבוהה יותר, הפך החלטה זו; ואז, ב-1981, ביטל בית משפט במערב גרמניה את גזר דינו בטענה שהיה לא שפוי בדעתו. ביטול זה לא השביע את רצון יורשיו של ואן דר לובה, שפעלו להשגת חנינה מלאה. ואכן, בשנת 2008 החליטה התביעה הכללית להעניק לוואן דר לובה חנינה מעין זו. עורך דין אנונימי הפנה את תשומת לבה של התובעת הפדרלית, מוניקה הארמס (Harms), לחוק מ-1998, שמאפשר לבטל פסקי דין שהתקבלו על ידי בתי משפט שפעלו תחת חוקי השלטון הנאצי. יש לציין כי החנינה שקיבל היא סמלית בלבד, ולא הובילה לתשלום פיצויים ליורשיו.

## קישורים חיצוניים

* אודות החנינה שקיבל, באתר ההגרדיאן 
* ביוגרפיה של מרינוס ואן דר לובה, באתר libcom.org
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:הולנדים
קטגוריה:נאשמים במשפטי ראווה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1909
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1934
אנשים יפים (סדרת טלוויזיה)

**אנשים יפים** היא סדרת דרמה אמריקאית, ששודרה בערוץ ABC Family (כיום Freeform) מ-8 באוגוסט 2005 עד 24 באפריל 2006. הסדרה כוללת 16 פרקים ויש לה עונה אחת בלבד. כיום, הסדרה משודרת בישראל, בערוץ 3, ובלוויין YES בערוץ 14 (Yes Stars 3).

## עלילה
אמה ובנותיה עוברות מניו מקסיקו לניו יורק, כדי להתחיל את חייהם מחדש, לאחר שהאם מגלה שבעלה בוגד בה עם חברתה הטובה של בתה.

## דמויות
***לין קר** (דפני זוניגה) – עוזבת לאחר גירושיה מבעלה הבוגדני.
***קארן קר** (טורי דה ויטו) – עוזבת כדי לנסות לפתח קריירת דוגמנות.
***סופי קר** (שרה פורט) – עוברת לבית ספר חדש, ומתחברת עם אנבל (קייטלין מאנרו) וגדעון (ריקי מייב). 
***ניקי** (ג'קסון ראת'בון) – הבן הכי מקובל בבית ספר, נמשך לסופי, הקשר ביניהם מתחיל כהתערבות הופך לסיפור אהבה.
***ג'וליאן פיסק** (ג'יימס מק-קאפרי) – אביו של ניקי, מאוהב בלין קר.
***איוון פראיזר** (קייל סקמיד) – מתעניין בקארן קר.
***אנאבל בנקס** (קתלין מונרו) 

## DVD
כל פרקי הסדרה יצאו ב-DVD בארצות הברית ב-8 באוגוסט 2006.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה על דוגמנות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2005
ידידיה שופט

הרב **ידידיה שופט** (מכונה: **חכם ידידיה**) (14 בנובמבר 1908 - 24 ביוני 2005) היה הרב הראשי של איראן ומנהיג רוחני של יהדות איראן בתפוצות.

## ביוגרפיה
נולד בכ' בחשוון ה'תרס"ט בעיר כאשאן שבמחוז אספהאן בפרס לשושלת של שנים-עשר דורות של רבני פרס. כבר בתחילת דרכו הוא הפך למנהיג בשל כושר הדיבור שיוחס לו.

בשנים שלאחר מלחמת העצמאות של ישראל, בעת שיהודי עיראק סבלו רדיפות קשות, שכנע את ממשלת השאה לקלוט רבים מהם. חלקם הגדול עלו משם ארצה. לאחר פרוץ המהפכה האיראנית ב-1979 עזב את המדינה ועבר ביחד עם משפחתו לקהילת יוצאי איראן בניו יורק, ארצות הברית.

נפטר בי"ז בסיוון ה'תשס"ה בלוס אנג'לס ונקבר שם; בהלווייתו השתתפו אלפי בני אדם. שופט פעל למען אחדות הקהילה. הוא היה ידידו של הרב עובדיה יוסף. בשנותיו האחרונות שהה בארצות הברית בחיק משפחתו. בנו הרב דוד שופט מכהן כיום כרב הקהילה האיראנית בלוס אנג'לס. בשנת 2010 הוציאה קהילת "נצח ישראל" ספר לזכרו שנקרא "Upon the Wings of Wisdom".

הרב דיבר בניב הכאשאנית יהודית.

## קישורים חיצוניים

* אודות הלווייתו של הרב שופט באתר הקהילה היהודית האיראנית בלוס אנג'לס
* אודות ערב ההשקה של הספר לזכרו של הרב שופט

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים איראנים ופרסים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
כביריה

ממוזער|thumbtime=12|upright=1.5| כביריה
**כביריה** (באיטלקית: **Cabiria**) הוא סרט אילם מראשית הקולנוע האיטלקי, שיצא לאקרנים ב-1914, בבימויו של ג'ובאני פסטרונה. הסרט נחשב לקלאסיקה קולנועית וידוע גם כסרט הראשון בו מופיעה דמותו של מצ'יסטה.

## הפקה
כבסיס לעלילתו של הסרט משמש הרומן האקזוטי שלמבו מאת גוסטב פלובר. העלילה מתרחשת בקרתגו הקדומה במהלך המלחמה הפונית השנייה. בסרט נבחן העימות בין רומא לקרתגו כפי שהוא נצפה מבעד לעיניה של כביריה, גיבורת הסרט, שנחטפת בידי פיראטים פיניקים, נמכרת כשפחה בקרתגו וניתנת לכהן דת רע לבב. אציל פטריקי רומי אשר דר בקרתגו כמרגל ועבדו השרירן והענקי, מצ'יסטה, מצילים את כביריה מהקרבה לאל הפיניקי מולוך. חניבעל ופיליו משתלבים בעלילתו הסוערת של הסרט האפי.

הסופר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו כתב את התסריט וכן כתב כל פריים מעבר הכולל כיתוב הסבר (intertitle). טכניקות הצילום של הסרט היו חדשות ומקוריות לזמנן, והייתה לו השפעה ניכרת על הסרטים "הולדתה של אומה" של גריפית, ועל "מטרופוליס" של פריץ לאנג. ההשפעה ניכרת בהכלת ערב רב של אנשים בסרט, בשימוש במיניאטורות על מנת להכביר את המחזה, וביצירתן של תפאורות עצומות. זאת על אף שלפי מבקר הסרטים רוג'ר איברט, "גריפית מניע את המצלמה בחופשיות רבה יותר ויש לו סיפור נמרץ ושימוש מרגש בעריכה צולבת (cross-cutting) שפסטרונה לא השתמש בו". לדמותו של מצ'יסטה הייתה קריירה ארוכה בסרטי הסנדל והחרב האיטלקיים.

גרסה משוחזרת של הסרט הוקרנה בפסטיבל קאן ב-27 במאי 2006 ובה מבוא מאת הבמאי מרטין סקורסזה.

בדומה ל"הולדתה של אומה", גם "כביריה" עורר חילוקי דעות בשל נושאו הפוליטי. הוא הופק בידי גבריאלה ד'אנונציו הלאומני ויצא לאקרנים מעט אחרי מלחמת איטליה-טורקיה, שבה כבשה איטליה את הפרובינציות האוטונומיות בצפון אפריקה. המקבילה בסרט היא רומא, הכובשת את צפון אפריקה, קרתגו הנחותה.

## [[ליהוק]]
* טרזה מרנגוני – קרואזה.
* אומברטו מוצאטו – פולביו אקסילה.
* ברתולומאו פגאנו – מצ'יסטה.
* רפאל די נאפולי – בודאסטורה.
* לידיה קוארנטה – כביריה.
* איטליה אמירנטה מנציני – סופוניסבה.
* דנטה טסטה – קארטלו.

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|כרזת הפצה אמריקאית של הסרט.
* סקירתו של רוג'ר איברט

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1914
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן איטלקיים
קטגוריה:סרטים איטלקיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מלחמה איטלקיים
קטגוריה:המלחמות הפוניות
קטגוריה:סרטים איטלקיים משנת 1914
קטגוריה:סרטי חרבות וסנדלים
רות'לס רקורדס

**רות'לס רקורדס** (באנגלית: **Ruthless Records**) היא חברת תקליטים מלוס אנג'לס, קליפורניה. Ruthless Records מתמחה בעיקר בהפקת תקליטים לאמני גנגסטא ראפ.

## היסטוריה
את עיקר תהילתה קנתה בין השנים 1986-1991, בהן הפיקה תקליטים ל-N.W.A, מחלוצי הרכבי הגנגסטא ראפ ומהחשובים שבהם. למן שנת 1994, לאחר פטירת מייסד החברה Eazy-E, החלה החברה לאבד ממעמדה המוביל. באמצע שנות ה-90 ראתה החברה עדנה מחודשת עם הצלחתו הרבה של הרכב בשם Bone Thugs-n-Harmony.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
צ'רניהיב (מחוז)

**מחוז צ'רניהיב** (באוקראינית: **Чернігівська область**) - מחוז בצפון אוקראינה, שבירתו העיר צ'רניהיב. המחוז נמצא באזור הטבעי-היסטורי של פולסיה.

שטח המחוז הוא כ-32 אלף קמ"ר ובשנת 2025 התגוררו בו 918,200 תושבים. מערבית למחוז נמצאת המדינה בלארוס והמחוז קייב (באוקראינה), מזרחית אליו נמצא מחוז סומי ומחוז פולטבה בדרום.

במשך מאות השנים שעברו מאז הקמת העיר צ'רניהיב האזור ידע מושלים רבים: בתחילה נסיכים מקומיים ולאחר מכן - רוס של קייב, טטרים של קרים, ליטא, פולין, ומשנת 1667 - האימפריה הרוסית.

המחוז בגבולותיו הנוכחיים הוקם בשנת 1932 במסגרת הארגון בגבולות הפנימיים של ברית המועצות שנערך בתקופת סטלין. בחלוקה זו הוא שויך לרפובליקה הסובייטית של אוקראינה, מכיוון שאוקראינים היוו יותר ממחצית מתושביו.

דרך המחוז עוברות מסילות רכבת, אשר מקשרות את בירת אוקראינה קייב ובירותיהן של רוסיה ובלארוס - מוסקבה ומינסק. עקב כך המחוז הוא מרכז תעשייתי חשוב. נמצאים בו מפעלי נפט וגז טבעי וכן מפעל טבק בפרילוקי.
## חלוקה אדמיניסטרטיבית
מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז צ'רניהיב מחולק ל-5 מחוזות משנה כדלהלן:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אוקראינה: מחוזות
מחוז צ'רניהיב
מיכל הכהן

**מיכְל יצחק אליהו הכהן** (תקצ"ד, 1834, יאסווין, רוסיה (ליטא) – כ"ד באלול תרע"ד, ספטמבר 1914, ירושלים) היה מדפיס ועיתונאי בירושלים במאה התשע עשרה. ממייסדי שכונת נחלת שבעה.

## קורות חיים
מיכל הכהן נולד ביאסווין שבליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), בן לבאדאנה ולרב אליעזר הכהן, רבה של הקהילה היהודית בעיירה. בחורף שנת תר"ד (1844) החל עם הוריו ושלוש אחיותיו במסע לעלייה לארץ ישראל, והם הגיעו אליה כעבור תשעה חודשים, בחודש תשרי תר"ה. בגיל צעיר נתייתם מהוריו. זמן מה שהה באירופה ולמד תורה. לקראת סוף שהותו באירופה החליט ביחד עם יואל משה סלומון ללמוד את מלאכת הדפוס בעיר קניגסברג. כשחזרו לירושלים בשנת 1862 (תרכ"ב) פתחו השנים בית דפוס בירושלים. היה זה בית הדפוס העברי השני בירושלים, שֶכן את בית הדפוס העברי הראשון בעיר הקים ישראל ב"ק. העבודה הראשונה שהודפסה בבית הדפוס הייתה ה"שושנתא".

בשנת 1863, ביחד עם יואל משה סלומון ויחיאל ברי"ל השתתף בהוצאתו לאור של עיתון "הלבנון". עקב הלשנה על עיתון הלבנון ועורכיו לשלטונות העות'מאנים נסגר עיתון הלבנון. יואל משה סלומון ומיכל הכהן ברחו ביחד עם מכונת הדפוס לאלכסנדריה. בשנת 1865 חזרו השנים לארץ עקב מגפה שפרצה באלכסנדריה. בסיומה של תקופה זאת מכר מיכל הכהן את חלקו בבית הדפוס לשותפו יואל משה סלומון.
ממוזער|כיכר על שם מיכל הכהן בשכונת נחלת שבעה בירושלים
בשנת 1869 היה הכהן בין מייסדי שכונת נחלת שבעה. באותה שנה גם נבחר להיות מנציגי היהודים שקיבלו את פני הקיסר פרנץ יוזף במסעו בירושלים. כאות הוקרה על פגישה זו שלח לו הקיסר מכונת דפוס חדשה, אשר שימשה אותו להדפסת עיתון האריאל (להלן).

בשנת 1870, כמה שנים לאחר שנסגר עיתון הלבנון, חבר לישראל דב פרומקין והשתתף בהוצאה לאור של עיתון "החבצלת". מספר שנים פעל ביחד עם פרומקין בעיתון "החבצלת" אך בשנת 1874 פרש ובין השנים 1874–1877 הוציא לאור את העיתון 'האריאל', שהתנגד לחלוקה ועקב כך עורר עליו את זעמם של קנאי היישוב הישן בירושלים.

החל מ-1893 עסק יחד עם חתנו, חיים מיכל מיכלין בגיוס תרומות עבור בית החולים משגב לדך.

נשא לאישה את ליבה דבורה לבית קצורין, ואב לשני בנים ושתי בנות: אליהו אליעזר שאול כהן (ד"ר אליאס כהן), רופא המושבות בגליל ובצפת ובהמשך בפתח תקווה; באדאנה, אשתו של חיים מיכל מיכלין; מינה פאפו; וישראל כהן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סגל הלבנון
קטגוריה:מדפיסים עבריים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:מייסדי נחלת שבעה
קטגוריה:סגל משגב לדך
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1864
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1914
ארדבג

**ארדבג** (באנגלית: **Ardbeg**) הוא ויסקי סינגל מאלט סקוטי, המזוקק באי המערבי איילה (Islay). הוויסקי ידוע בטעם הכבול הדומיננטי שלו (הנובע מהשימוש בכבול כחומר בעירה המשמש להפסקת שלב הליתות) ובטעמים נוספים שמקורם במי אגם אוגידייל שמעל המזקקה.

המזקקה משתמשת בליתות המעושן ביותר שמספקת מלתתת פורט אלן - ריכוז כבול של 45 חלקים למיליון, ונחשבת לשנייה ברמת העשן שבה רק למזקקת לפרואייג, על אף שכמות הפנולים במשקה הסופי קרובה לרמה שנמצאת במשקה של מזקקת לגבולין הסמוכה, שמתחילה בליתות של 35 חלקים למיליון אבל מאבדת פחות מטעם העשן בדרך, לטענתם בשל זיקוק ארוך ואיטי במיוחד. ביחד תרמו שלוש מזקקות אלה רבות לפרסומו של ויסקי מהאי איילה והוציאו לו שם של ויסקי מעושן במיוחד, למרות שישנן גם יוצאים מכלל זה.

הוויסקי הנפוץ מהמזקקה כולל את ארדבג 10, ארדבג 17, Uigeadail בחוזק חבית בעל סיומת חביות שרי, וביקבוקים נוספים. מהזיקוק של 1998 בוקבק "צעיר מאוד" בן 6 שנים, "Still Young" בן 8 שנים, "כמעט שם" בן 9 השנים, וב-2008 יצא דראם 10 השנים הרגיל של המזקקה. 

המזקקה נוסדה בשנת 1815, ובמהלך השנים נסגרה ונפתחה מספר פעמים. בעקבות קניית מזקקת גלנמורנג'י את ארדבג ב-1997 ופתיחתה מחדש, נוסד מועדון הלקוחות המכונה ה"ועדה", שאליו ניתן להצטרף ללא תשלום באתר ומטרתו המוצהרת: "ששערי המזקקה לא ייסגרו שוב לעולם". לחובבים המבקרים בה ניתנת הזדמנות לטעום את הוויסקי לאורך התהליך ולחוש בשינויים שחלים בו עם השנים. בסך הכל יצאו כ-20 ביקבוקים שונים מאז שחזרה המזקקה לפעילות ב-1996, והיא גורפת פרסים בתחרויות מדי שנה ותשבחות.

## ראו גם
*ויסקי מהאי איילה
*בוומור
*לגבולין
*לפרויג

## קישורים חיצוניים

* 

* ממגזין הוויסקי
* עוד על המזקקה

קטגוריה:ויסקי סקוטי
קטגוריה:LVMH
אל-מקריזי

**אל-מקריזי** (שמו המלא בערבית: **تقي الدين أحمد بن علي بن عبد القادر بن محمد المقريزي** **תקי א-דין אחמד בן עלי בן עבד אל-קאדר בן מוחמד אל-מקריזי**; 1364–1442), היה היסטוריון מצרי סוני בתקופה הממלוכית. הוא נודע בעניין הרב שגילה בשושלת הפאטמית האיסמאעילית ותפקידה בהיסטוריה של מצרים ונחשב להיסטוריון פופולרי מאוד בקרב החוקרים, בעיקר בשל התרגומים המוקדמים שלו לשפות מערביות, למרות בעיות האמינות הקשות בכתביו.

## חייו
אל-מקריזי נולד בקהיר ובילה את מרבית חייו במצרים. הוא חונך על פי הילכות האסכולה החניפית אך מאוחר יותר נטה לאסכולה השאפעית. אל-מקריזי התוודה לפני בני זמנו כי הוא מאמין בהיותו נצר לשושלת הפאטמית דרך בנו של הח'ליף אבו תמים מעד אל-מועיז לדין אללה. אחד הדיווחים מהתקופה מספר על אל-מקריזי הנכנס בלווית אביו למסגד אל-חאכם באמר אללה בקהיר (שנבנה על ידי ח'ליפים פאטמים בסוף המילניום הראשון), שפונה אליו בדברים: "בני, אתה נכנס למסגד אבותיך". באותה הזדמנות מורה לו אביו להסתיר זאת מאלו שאין הוא סומך עליהם.

על פי החוקר פול ווקר (Paul E. Walker) קשה להגיע למסקנה שאל-מקריזי גילה עניין גדול יותר מבעתיקותה גרידא של השושלת הפאטמית, שכן חיבוריו נגעו יותר במשמעות השושלת ובירתה קהיר להווה, כלומר למצרים הממלוכית ולתפקידה באסלאם.

ב־1385 אל-מקריזי עלה לרגל למכה. במשך זמן מה הוא נשא בתפקיד מזכיר במנגנון השלטוני וב־1399 הוא מונה למשגיח השווקים של קהיר וצפון מצרים. הוא ויתר במהרה על התפקיד ונעשה למטיף במסגד ומרצה למסורת. ב־1408 עבר לדמשק שם שירת בתפקיד שלטוני נוסף וכמרצה. מאוחר יותר פרש לחייו הפרטיים בקהיר.

אל-מקריזי עלה לרגל פעם נוספת עם משפחתו ב־1430 והמשיך במסעותיו כחמש שנים. הוא גילה יכולת גבוהה בלימודיו, יכולת אבחנה מדויקת ושיפוט טוב, אך ספריו עוסקים רבות בהאדרה וממעיטים בציון מקורות.

## חיבוריו
רוב חיבוריו של אל-מקריזי עוסקים במצרים, על הטופוגרפיה, שליטיה, כלכלתה וקשריה עם מדינות שכנות. חיבורים נוספים עוסקים באמונה האיסלמית ובסוגיות מהאסלאם הקדום, סיפורי חג' וייחוסם של שבטי ערב.

חיבורו המפורסם ביותר הוא 'אלמואעט' ואלאעתבאר בד'כר אלח'טט ואלאאת'אר ("הלקחים והמופת על אודות הרבעים ושרידי הקדם") המכונה בקיצור "אלח'טט". החיבור עוסק במצרים האיסלמית וקורותיה וכולל פירוט רב על המבנים הציבוריים בקהיר ועל טקסיהם, חגיהם ומישרותיהם של השושלות ששלטו בקהיר. אלח'טט הודפס ב־1853 בבולאק בשני כרכים וב־1911-1927 בקהיר בחמישה כרכים ותורגם לצרפתית על ידי Urbain Bouriant כ-*Description topographique et historique de l'Egypte*  (Paris, 1895-1900)&lrm;.

אלסלוכ למערפת דול אלמלוכ ("ענק הפנינים להכרת שושלת השליטים") או בקיצור "אלסלוכ" הוא חיבור מלא ומפורט על תולדות הממלוכים. החיבור סוקר את השנים 1436-1181 בפירוט רב ומלווה במסמכים מהתקופה. אלסלוכ נודע למזרחנים אירופאים עוד במאה ה-19 בזכות תרגומו לצרפתית על ידי Étienne Marc Quatremère כ- 
*Histoire des Sultans Mamlouks de l'Egypte* (I-II, Paris, 1837-1842). 

אל-מקריזי החל בכתיבתה של אנציקלופדיה מקיפה על שליטי מצרים מתחילת תקופת האסלאם. גודלה המשוער של האנציקלופדיה המלאה הוא 80 כרכים אך רק שישה עשר מתוכם נכתבו.

## קישורים חיצוניים
* יוסף דרורי, ההיסטוריוגרפיה הממלוכית ותרומתה לתולדות ארץ ישראל, "קתדרה", חוברת מס' 1, באתר סנונית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:ילידי 1364
קטגוריה:נפטרים ב-1442
מחלף ההסתדרות

**מחלף ההסתדרות** הוא מחלף ראשי באזור מפרץ חיפה והוא אחד המחלפים הגדולים בישראל. המחלף הוא מקום המפגש של כביש 22 עם כביש 4 ב**[[שדרות ההסתדרות (חיפה)|שדרות ההסתדרות]]**. הוא עובר מדרום ובסמוך לצומת וולקן. המחלף הוא חלק מכביש "עוקף קריות" - הכביש מתחיל במחלף מבוא כרמל וממשיך דרך ארבעה מחלפים נוספים, בין קריית אתא לקריית ביאליק, ועד עכו. אורכו של קטע זה הוא כ-14 קילומטרים. קטע הכביש ממחלף ידין עד מחלף ביאליק שאורכו 8 קילומטר הכולל את מחלף ההסתדרות, נפתח לתנועה ב-13 בספטמבר 2012.

המחלף נמצא באזור התעשייה של המפרץ, ממזרח למרכז הקניות "חוצות המפרץ" שנבנה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 .
## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

* כביש 22 (ותמונות המחלף), באתר נתיבי ישראל

ההסתדרות, מחלף
ההסתדרות, מחלף
קטגוריה:חיפה: צמתים ומחלפים
קטגוריה:רובע המפרץ
היהודי ממלטה

ממוזער|עמוד השער של הפרסום הראשון של "היהודי ממלטה", לונדון, 1663
**היהודי ממלטה** (אנגלית: **The Jew of Malta**) הוא מחזה שנכתב, כנראה, בשנת 1590 על ידי המחזאי הבריטי כריסטופר מרלו. המחזה הוצג לראשונה בשנת 1592, זכה להצלחה והופיע בתיאטראות שונים ברחבי אנגליה. המחזה השפיע על ויליאם שקספיר וניתן לחוש בהשפעה זו במחזה הסוחר מוונציה, שכתב שקספיר מאוחר יותר. המחזה של מרלו נחשב ליצירה אנטישמית. המחזה נכתב בתקופה של קושי כלכלי באנגליה שגרם, בין השאר, לטינה כנגד קהילות של זרים שחיו באנגליה (למרות שיהודים לא חיו באנגליה באותה תקופה).

## עלילת המחזה
יהודי עשיר בשם בראבאס, החי באי מלטה, פועל לנקום את אובדן רכושו. הרכוש נלקח על ידי מושל האי כדי לשלם מס לטורקים המגיעים לאי. בראבאס רוצח, מרעיל בארות ומבצע מעשי רמיה ונוכלות שונים על מנת לממש את מטרתו. בתחילה מסייע בידו עבד מוסלמי אשר רכש. עבד זה מוצג כשונא נוצרים וכך גם אדונו. העבד יירצח על ידי בראבאס מאוחר יותר מפני שבגד בו. בראבאס אינו מהסס להשתמש בבתו על מנת לנקום במושל האי. הוא גורם לכך שבן המושל ייהרג בעת דו-קרב על חסדי הבת אביגייל. מאוחר יותר הוא אף רוצח את בתו מפני שבחרה להתנצר. הוא מסייע לטורקים לכבוש את האי ולאחר מכן הופך את עורו ומסייע למושל המודח. הוא נהרג במלכודת שהכין הוא עצמו לטורקים. מושל האי המודח מצליח לשבות ולנצח את הטורקים.

## דמויות עיקריות במחזה
***בראבאס-** הדמות המרכזית במחזה. יהודי בדתו. דמות המייצגת רוע וחוסר מוסר קיצוני.
***עבד מוסלמי-** משרת את בראבאס ומסייע לו בתוכניתו השטנית ובמעשי הרצח שהוא מבצע.
***אביגייל-** בתו של היהודי בראבאס. דמות שמדגישה את רשעות הדמות המרכזית.
***מושל האי-** דמות חיובית. מטרת נקמתו של בראבאס. נוצרי בדתו.

## תרגום לעברית
ממוזער|עמוד השער לתרגום הראשון לעברית של "היהודי ממלטה", תל אביב, 2019
ביולי 2019, יצא לאור, בהוצאת "קמין", תל אביב, תרגום ראשון לעברית של "היהודי ממלטה". ד"ר דוני ענבר שתרגם את המחזה, הוסיף מבוא והערות. בעקבות מחקרו, ענבר מגיע למסקנה שייתכן וכריסטופר מרלו חיבר את המחזה בהשארת דמותו של דון יוסף נשיא, ושהדרמה אינה בהכרח רוויית מוטיבים אנטישמיים, כפי שמייחסים לה.

## לקריאה נוספת
* אלטר דמיטרי, **מערכת היחסים בין נוצרים ליהודים אצל מרלו ושקספיר**, אוניברסיטת חיפה, 2001. עבודת תזה לתואר שני בפיקוח סימון אליוט.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון רדיופוני עם דוני ענבר לכבוד פרסום התרגום הראשון לעברית של המחזה "היהודי ממלטה" בתוכנית הרדיו של יואב גינאי, "מה יהיה"
* 

קטגוריה:מחזות אנגליים
קטגוריה:חיבורים אנטישמיים
קטגוריה:מחזות מהמאה ה-16
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אנטישמיות
Tell Me

**Tell Me** (בעברית: **אמור לי**) הוא הסינגל השני מהאלבום של הזמר-ראפר דידי, Press Play. השיר הוא דואט יחד עם זמרת הפופ כריסטינה אגילרה, והוא הופק על ידי ג'אסט בלייז. נכון לכל הגישות, הסינגל הוא להיט תחנות רדיו גדול, שיצא לאור בחודש נובמבר בשנת 2006. הקליפ לסינגל צולם בחודש ספטמבר 2006 בלוס אנג'לס, הקליפ מציג את אגילרה ודידי במבנה תת-קרקעי, בו אגילרה נראית במראה קלאסי מודרני, סקסי, בשונה לחלוטין מהמראה בהשראת שנות ה-20, ה־30 וה40 שאימצה לעצמה יחד עם יציאת האלבום שלה, Back to Basics, באותה תקופה. בסצנות אחרות בקליפ, נראים אגילרה ודידי יחד רוקדים ושרים את השיר בליווי רקדניות.

באופן כללי, הסינגל היה להיט עולמי. הוא הגיע לעשרת המקומות הראשונים בבריטניה, ובעשרים המקומות הראשונים ב-15 מדינות שונות בעולם. הסינגל הגיע למקום ה-47 במצעד ההוט100 בבילבורד שבארצות הברית, מה שהיה חשוב ביותר לצמד, מאחר שזו יבשת האם של שניהם. מרבית הביקורות לסינגל היו טובות ולכן התוצאות היו מאכזבות. חלק מההשערות טוענות כי הסינגל לא פורסום ויוחצן מספיק, וחלק טוענות כי הסינגל של אגילרה, "Hurt", שיבש את הצלחת השיר, אף על פי שהסינגל עצמו אכזב.

## אינפורמציה על השיר
השיר במקור נוצר כרצועת דמו כאופציה לשיתוף פעולה עם הרכב הבנות, דאנטי קיין, אבל דידי החליט בסופו של דבר שהוא רוצה את כריסטינה אגילרה בחלק הנשי של השיר. השיר נכתב בידי הזמר סטיב גארט ויאמי בינגהאם. השיר זכה להצלחה באופן כללי, אבל הציפיות ממנו היו להפוך ללהיט בינלאומי במידות גדולות הרבה יותר ממה שזכה, הסיבה היא כנראה מחוסר פרסום וייחצון מספיקים.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שון קומבס
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת באד בוי רקורדס
החקיין המהיר

**החקיין המהיר** או **השני המהיר** (אנגלית: **Fast Second**) הוא ספר מאת פול גרוסקי וקונסטנטינוס מרקידס, אשר יצא לאור בשנת 2005. 

הספר עוסק באסטרטגיה עסקית הגורסת כי ניתן להשיג חדשנות עסקית אפקטיבית, תוך צמצום הסיכונים הכרוכים בכך, על ידי חקיינות של חברות אחרות אשר פורצות את הדרך לשווקים חדשים ונושאות על כתפיהן את מרבית הסיכון הכרוך בכך. החקיין המהיר מניח לחברות אחרות להסתכן בחדשנות ובניסוי וטעייה הדרושים ליצירת שווקים חדשים וכאשר המוצר כמעט ובשל לחדור לשוק, הוא משתמש בגודלו כדי להחדיר דגם דומיננטי משלו ולהשתלט על השוק. 

מרקידס וגרוסקי מצביעים על חברות כגון מיקרוסופט, אמזון, היינץ, כחברות אשר משתמשות באסטרטגיה זו.

## ראו גם
* אסטרטגיית אוקיינוס כחול

## לקריאה נוספת

*Geroski, Paul; Constantinos Markides (2005). Fast second: How smart companies bypass radical innovation to enter and dominate new markets. San Francisco: Jossey-Bass. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אסטרטגיה עסקית
קטגוריה:ספרי 2005
אלסנדרו קוסטקורטה

**אלסנדרו קוסטקורטה** (באיטלקית: **Alessandro Costacurta**; נולד ב-24 באפריל 1966) הוא כדורגלן עבר איטלקי אשר שיחק בעמדת הבלם בקבוצת מילאן ונבחרת איטליה.

## קריירה
קוסטקורטה הפך שחקן קבוע בנבחרת איטליה לאורך שנות ה-90, כולל במונדיאל 1994 ובמונדיאל 1998. הוא פרש מנבחרת איטליה ב-1998 כשהוא מחזיק ב-59 הופעות בינלאומיות. קוסטקורטה אף החמיץ את גמר מונדיאל 1994 בעקבות השעיה.

במהלך כל הקריירה שלו שיחק אלסנדרו במילאן, במדיה זכה ב-7 אליפויות איטליה, ובחמישה גביעי אירופה לאלופות.

משחקו האחרון של קוסטקורטה נערך באצטדיון סן סירו מול קבוצת אודינזה, לפני המשחק נערך טקס לכבודו, ובמהלך המשחק כבש שער מפנדל. הוא הוחלף לקול תשואות הקהל.

בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת מנטובה מהליגה האיטלקית הרביעית, אך סיים את תפקידו כעבור שנה.

## תארים
* 7 אליפויות איטליה
* 5 גביעי אירופה
* 4 הסופר קאפ האירופי
* הגביע איטלקי
* 5 סופרקאפ איטלקי
* 2 גביע העולם לקבוצות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1966
מוצרלה

**מוֹצרלה** (איטלקית: **Mozzarella**) הוא שם של קבוצת גבינות איטלקיות טריות.

מרבית סוגי המוצרלה מופקים מחלב תאו בלתי מפוסטר, שעובר תהליך סחרור בעוצמה גבוהה,  שמסתיים בחיתוך הגבינה לכדי גושים. טעמה העדין ומרקמה הרך של המוצרלה הפכו אותה לפופולרית מאוד במטבח האיטלקי וברחבי העולם.

מקור הגבינה הוא מחבל קמפניה, שבדרום איטליה. מקור השם מהפועל האיטלקי "Mozzare", שפירושו "לחתוך", קשר הנובע מאופן הכנתה של הגבינה.

את הגבינה נהוג להגיש בצורה בוקונצ'יני.
## היסטוריה
אגדה מספרת כי גבינת המוצרלה הראשונה נוצרה במפעל קטן בדרום איטליה, כאשר גבינה טרייה נפלה לתוך כד עם מים רותחים - וכך גילו את היכולת האלסטית של הגבן.

גבינות המוצרלה הראשונות נוצרו בחבל קמפניה שבדרום איטליה. מכיוון שבתהליך הייצור נזרק הגבן למים רותחים, הגבינה עוברת עיקור גם מ"חיידקים טובים". בנוסף לכך הגבינה לא עוברת המלחה וכתוצאה משני אלו חיי המדף של הגבינה היו קצרים במיוחד. בשל חיי המדף הקצרים של המוצרלה ובשל העובדה שרק בקמפניה ידעו לייצר אותה - רק לעיתים רחוקות יצאו מחוץ לגבולות קמפניה. במרוצת השנים התפתחו טכניקות פסטור וקירור שאפשרו חיי מדף ארוכים יותר למוצרלה, וזו התפשטה אל אזורים אחרים באיטליה.

החל מהמאה ה-18 קיים ייצור תעשייתי מאסיבי של מוצרלה בכל רחבי איטליה וכן בעולם כולו. אולם, חוות משפחתיות בדרום איטליה ממשיכות לייצר מוצרלה ביתית ואיכותית בכמויות קטנות עבור לקוחות מקומיים, בטכניקות שעוברות מדור לדור שנים רבות.

## פיצה
המאכל המוכר ביותר שיש בו מוצרלה הוא פיצה. אף על פי שהיום קיימות גבינות רבות בהן משתמשים על מנת להכין פיצה, הפיצה הנפוליטנית המקורית הוכנה עם גבינת מוצרלה. האיטלקים משתמשים במוצרלה גם להכנת לזניה ולהכנת סלט קפרזה.

## הכנת הגבינה
שיטות ההכנה של המוצרלה נגזרות מהשיטה המסורתית העתיקה של עשיית הגבינה. חלב באפלו גולמי, שהוא המרכיב העיקרי בגבינה, נחשב למזין מאוד והוא עשיר בשומן ובקזאין - חלבון החלב. החלב מגיע מוחמץ ומוצק, ועובר תהליך בסיסי של ייבוש. הגֶּבֶן נטחן לחלקים קטנים ועובר תהליך של סיבוב מהיר במתקן מעגלי שדומה לטחנת קמח. בשלב זה, כאשר הגֶּבֶן הפך לפירורי גבינה קטנים, הוא נטבל במים חמים עד שמרקמו נהיה דומה לזה של גומי. כעת, לאחר שהגבן לש את גוש הגבינה מעט, נוצר גוש מוצרלה גולמי שאותו ניתן לחתוך (Mozzare, באיטלקית). לרוב מקובל להשרות את גוש הגבינה במי-מלח במשך מספר שעות בטרם הוא מוכן.

באיטליה מוצרלה נחשבת איכותית כשהיא רכה.

## ערכים תזונתיים

המוצרלה עתירת שומן וחלבון. צבעה הלבן של המוצרלה נובע מכך שהיא מיוצרת מחלב באפלו ולא מחלב פרה, שכן מרבית הגבינות הקשות המיוצרות מחלב פרה הן בצבע צהוב. בעונות מסוימות המוצרלה עשויה לקבל צבע צהוב במקצת שמקורו בתזונת הבאפלו.

## קישורים חיצוניים

* על מוצרלה
* 
* עוד על מוצרלה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גבינות איטלקיות
קטגוריה:גבינות לבנות
מרד החיות

**מרד החיות** הוא סרט אנימציה שהופק על ידי חברת וולט דיסני בשנת 2004. זה היה הסרט המונפש האחרון של החברה באנימציה דו-ממדית עד לשנת 2009 עם הסרט "הנסיכה והצפרדע", הסרט מספר את סיפורן של שלוש פרות המנסות להציל חווה הנתונה בסכנת סגירה.

## עלילה

הסרט מתחיל בארצות הברית בתקופת המערב הפרוע כשמגי, הפרה המצחיקה, מספרת איך החווה בה גדלה נשדדה על ידי הנוכל אלמידה סלים, וכיצד האיכר הזקן שגידל את מגי, מכר אותה לאישה זקנה ונחמדה בחווה מלאת חיים שנקראה "חלקת אלוהים הקטנה". בחווה פוגשת מגי את גרייס וגברת קאלוואי הפרות, ואת שאר חיות החווה.

כשהשריף מבשר לאיכרית הזקנה שהחווה תעמוד למכירה פומבית אם לא יכוסה כל חובה בזמן, היא נעצבת, אך מכריזה שהיא וחיות החווה יישארו יחד בטוב וברע. אולם מגי לא מוכנה לקבל את רעיון המכירה הפומבית, ומארגנת את גברת קאלוואי וגרייס לנסות להשיג כסף בעיירה הקרובה. בעיירה הן פוגשות את באק, הסוס הרברבן והנלהב, שאומר להם שהם צריכות לשלם 750$ כדי להציל את החווה, ואז מבחינה מגי בהודעת "מבוקש" ועליה קלסתרון של הפושע אלמידה סלים. כשהיא רואה שהפרס על ראשו הוא 750$ היא מחליטה ששלושתן יחד יתפסו את הפושע.

בדרך הן פוגשות ארנב חסר מזל בשם ג'ק "בר המזל", והוא מלווה אותן למכרה שבו הפושע סלים מסתתר, בינתיים סלים מתכוון לקנות את "חלקת אלוהים הקטנה". כשמגי, גרייס וגברת קאלוואי גילו זאת, הן ניסו ללכוד את הפושע אך ללא הצלחה. כשהן רואות שסלים נוסע לחווה שלהן, הן לא יודעות מה לעשות עד שבאק מגיע ומוביל אותן לחווה, שם הן לוכדות את הפושע, כאשר הן חושפות את התחפושת שלו. החווה ניצלת, וגברת קאלוואי מסכימה שמגי תישאר, יחד עם באק הסוס, ג'ק "בר המזל", והביזון של סלים המצטרפים אליה.

## הצלחה קופתית
תקציבו של הסרט הסתכם בכ-110 מיליון דולרים אמריקניים. בקופות הקולנוע בארצות הברית גרף הסרט רק כ-50 מיליון דולרים, אך בסיכום הכנסותיו מכל העולם הכניס הסרט כ-104 מיליון דולרים. ובכך הצטמצם הכישלון הקופתי; הביקורות היו מעורבות.

## מדבבים
200px|ממוזער|ימין|עטיפת סינגל השדרים של השיר "שהשמש שוב תזרח" (''Will the Sun Ever Shine Again'') בביצוע יהודית רביץ

הזמרת והמלחינה יהודית רביץ השתתפה בביצוע השירים בעברית (למעט אלו שבוצעו בידי השחקנים).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2004

קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים על פרות
קטגוריה:אולפני ההנפשה של וולט דיסני: סרטים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
ישראל יוסף בנימין

ר' **ישראל בן יוסף בנימין** (1818 – 3 במאי 1864; ידוע בכינויו "בנימין השני") היה נוסע וסופר מפורסם.

## חייו ומסעותיו
ישראל בן יוסף בנימין נולד בעיר פאלטישעני, אז בנסיכות מולדובה. הוא היה סוחר עצים בנסיכות מולדובה, שכשל בעסקיו, ופשט את הרגל, ובהשפעת סיפור מסעותיו של בנימין מטודלה, החליט להיות נוסע, וכינה עצמו "בנימין השני". מטרת מסעותיו המוצהרת הייתה איתורם של עשרת השבטים האבודים.

בשנת 1845, כשהוא מותיר בביתו אשה בהריון ובן, יצא למסעו הראשון למזרח ונסע דרך וינה וקושטא. הוא ביקר במצרים, ארץ ישראל, סוריה, עיראק, ארמניה, כורדיסטן, איראן, אפגניסטן, הודו, סין ועוד. במהלך מסעו פגש במזרח שבטים שונים בהם ראה את צאצאי עשרת השבטים. את מסעו סיים בשנת 1851 וחזר לאירופה, שם טרח בהדפסת ספרו של נתן נטע הנובר "יוון מצולה", על גזירות ת"ח ות"ט.

לאחר מכן יצא למסע בצפון אפריקה, וביקר בלוב, אלג'יריה, תוניסיה, ומרוקו. כשחזר ממסעו פרסם את ספרו "מסעי ישראל" שזכה לתהודה רבה. הספר נדפס לראשונה בצרפתית (פריס 1856), לאחר מכן בגרמנית (הנובר 1858) ותורגם לעברית, בידי דוד גורדון (ליק, 1859). הוא גם תורגם ללאדינו, בידי ר' יהודה נחמה מסלוניקי (סלוניקי 1863).

בזכות נסיעות אלה שערך נודע באירופה מצב היהודים הנורא במרוקו. הוא עורר את העמים הנאורים לסייע להם ופנה לסולטאן מטורקיה וביקש לעזור ליהודים היושבים בכורדיסטן. כמו כן פנה לנפוליון השלישי ומלכי בריטניה לעזרת היהודים בפרס.

בשנת 1859 יצא לצפון אמריקה, בה שהה כשלוש שנים, וכשחזר לאירופה פרסם את רשמיו בספרו "שלוש שנים באמריקה". על מסעו זה זכה בנימין לעיטורי כבוד ממלכי שוודיה והנובר.

בשנת 1864 החל בהכנות למסע נוסף למזרח, אך נפטר בפתאומיות, בעוני וחוסר כל, ונקבר בלונדון.

זכרונותיו של בנימין פותחים צוהר חשוב להכרת חיי הקהילות היהודיות בזמנו.

## תרגום ספרו לעברית
* **ספר מסעי ישראל**: בו יסופר מאחינו בני ישראל בארצות אסיה ואפריקה, מצבם המדיני והמוסרי, מדותיהם דעותיהם ומנהגיהם / ככל אשר ראה כהר"ר ישראל בן יוסף בנימין, ועתה נעתק לשפת עברית מאת דוד גארדאן, ליק: דפוס צ"ה פעטצאלל, תרי"ט-1859. הספר באתר HebrewBooks.

## ראו גם
* דוד יוסף עזרא

## קישורים חיצוניים

* מסעי ישראל, תר"ח (על הודו), בתוך **"בני ישראל": פסקי הלכה ומקורות לבירור דינם ושאלת מוצאם**, ירושלים: הרבנות הראשית לישראל, תשכ"ב-1962, עמ' קעא-קעג, באתר Hebrew Books 
* מסעות בנימין השני בארץ-ישראל, בתוך **[[מסעות ארץ ישראל]]**, תל אביב: אברהם יערי (עורך), תש"ו-1946, עמ' 578–593, באתר Hebrew Books
* 
* 
* מסעי בני ישראל, בצרפתית (פריס 1856), באתר Archive.org
* מסעי בני ישראל, בגרמנית (הנובר 1858), באתר של ספריית מדינת בוואריה
* 

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:סופרי מסע יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:ילידי 1818
קטגוריה:נפטרים ב-1864
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-19
תנועת החרות הנאציונל-סוציאליסטית

**תנועת החירות הנציונל-סוציאליסטית** (בגרמנית: **Nationalsozialistische Freiheitsbewegung**) הייתה מפלגה לאומנית בגרמניה שפעלה באפריל 1924 – 27 בפברואר 1925.
 
## היסטוריה
לאחר כישלון הפוטש במרתף הבירה נלכד אדולף היטלר מנהיג המפלגה הנאצית שהוביל את הפושט ומנהיגים אחרים כהרמן גרינג וארנסט רהם, ראש האס אה יצאו לגלות. הרשויות ברפובליקת ויימאר החליטו להוציא את המפלגה הנאצית מחוץ לחוק. בעוד היטלר יושב בכלא מפלגתו התפרקה לכמה חלקים: חלק הצטרפו לארגון-גג רדיקלי בצפון גרמניה וחלק אחר חבר לאגודה פאן-גרמנית קטנה במדינת בוואריה. החלק הראשון ייסד את מפלגת החירות הנציונל-סוציאליסטית ובראשה הועמד הגנרל אריך לודנדורף מפקד הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. שני מנהיגים בולטים נוספים של המפלגה היו אלפרד רוזנברג והרוקח הצעיר והשאפתן גרגור שטראסר.

המפלגה החליטה לרוץ לבחירות לרייכסטאג שנקבעו לתחילת שנת 1924. בבחירות המפלגה זכתה לשלושים ושנים מושבים בפרלמנט. בסוף שנת 1924 הרייכסטאג פוזר בשל התפרקות הקואליציה והמפלגה רצה לבחירות נוספות בדצמבר של אותה שנה. בבחירות אלו המפלגה ספגה מפלה וזכתה בארבעה-עשר מושבים בלבד, אולם לודנדורף, רוזנברג ושטרסר נכנסו בכל זאת לפרלמנט. כשהיטלר סיים לרצות את עונשו בכלא המפלגה חדלה להתקיים - שטרסר ורוזנברג חזרו למפלגה הנאצית ולודנדורף, שבתחילה סירב, ויתר לבסוף וחבר גם הוא להיטלר.

## קישורים חיצוניים

חרות
חרות
סלאבקו קווטרניק

**סלאבקו קווטרניק** (בקרואטית: **Slavko Kvaternik**; 1878–1947), מראשי תנועת האוסטאשה, התנועה הפשיסטית הקרואטית, ושר המלחמה בממשלת המדינה הקרואטית העצמאית בתקופת מלחמת העולם השנייה, בראשה עמד אנטה פאבליץ'.
## ביוגרפיה
סלאבקו קווטרניק נולד בקרואטיה. את הקריירה הצבאית שלו החל כקצין מטה בצבא האוסטרו-הונגרי, לאחר שסיים לימודים באקדמיה צבאית. ב-1918 הוא פיקד בהצלחה על ניסיון של כוחות קרואטיים להדוף את הצבא ההונגרי מאזורים מסוימים בקרואטיה.

לאחר שפרש מהצבא בשנת 1921, הצטרף ל"מפלגת החוק", שהפכה אחר כך לתנועה האוסטאשית. ב-10 באפריל 1941, מיד עם כניסת הכוחות הגרמניים לזאגרב, הכריז קווטרניק ברדיו זאגרב על הקמתה של המדינה הקרואטית העצמאית ועל הקמת ממשלה קרואטית עצמאית בראשותו של אנטה פאבליץ', שחזר כעבור ארבעה ימים מגלות באיטליה מלווה בכמה מאות פעילים אוסטאשים. קווטרניק מונה לשר המלחמה ולמפקד הצבא. הוא החל מיד בגיוס כוחות לצבא החדש, כשהוא מתבסס בעיקר על קצינים לשעבר בצבא האוסטרו-הונגרי.

בסוף שנת 1942 הודח קווטרניק מתפקידו בעיקר בשל המתיחות שנוצרה בין פאבליץ' לבין אאוגן קווטרניק, בנו של סלאבקו, שעמד בראש שירותי הביטחון הקרואטיים. קוואטרניק ובנו הוגלו לסלובניה. לאחר המלחמה, באביב 1945, נלכד סלאבקו קווטרניק על ידי צבא ארצות הברית. הוא הוסגר ליוגוסלביה, שם הועמד לדין והוצא להורג בירייה ב-13 ביוני 1947, בקשר לחברותו בתנועת האוסטאשה, היחידה מבין משתפי-הפעולה עם הנאצים שהקימה בעצמה מחנות ריכוז והשמדה של ממש, דוגמת יאסנובאץ.

קווטרניק היה נשוי לאולגה, יהודייה למחצה ובתו של יוסיף פרנק, ממייסדי "מפלגת הזכויות" הקרואטית, המפלגה שמתוכה קמה אחר כך תנועת האוסטאשה.

## קישורים חיצוניים

* סלאבקו קווטרניק - ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטים משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעי מלחמה אוסטאשים
קטגוריה:אישים שהוסגרו
קטגוריה:המדינה העצמאית של קרואטיה: אישים
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1947
קטגוריה:קרואטים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו במאה ה-20