open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סוזי נאדור-האלטר

**זוזה "סוזי" נאדור-האלטר** (בהונגרית: **Nádor-Halter Zsuzsa**; 19 בספטמבר 1927 - 14 באפריל 2015) הייתה שחיינית יהודיה, ילידת הונגריה ואזרחית בריטית. אלופת הונגריה ונציגה מטעמה באולימפיאדת לונדון (1948) ואלופת המכביה השלישית בעלת 5 מדליות זהב כנציגת יהדות בריטניה (השתתפה ב-3 מכביות.).

## ביוגרפיה
נאדור נולדה וגדלה בבודפשט. היא חברה של אווה סקיי אלופת אולימפית, איתה התאמנה ולמדה באותו בית ספר.

עם פלישת הנאצים במלחמת העולם השנייה הוריה של נאדור נכלאו בגטו בודפשט, היא ואחותה ההרה נשלחו לצעדה לעבר אוסטריה, ושם עבדו בכפייה. על מנת לעזור לאחותה לברוח היא שיחדה שומר הונגרי לפני שברחה בעצמה. היא חזרה לבודפשט ושם הסתתרה בעזרת חברים לא יהודים עד לשחרור.

כחברה במשלחת האולימפית של הונגריה לאולימפיאדת לונדון (1948), סיימה נאדור במקום 31 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:15.8 דקות. לאחר המשחקים היא החליטה שלא לשוב להונגריה הקומוניסטית ונשארה בבריטניה.

### כוכבת המכביה השלישית
במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכתה נאדור ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (1:16.2 דקות) במשחה ל-400 מטר חופשי (6:04.8 דקות), במשחה ל-100 מטר גב (1:26.8 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (5:44.2 דקות).

במכביה הרביעית שנערכה בשנת 1953 זכתה נאדור ב-3 מדליות, אחת מכל סוג (זהב, כסף וארד). מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (5:32.8 דקות), מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי אחרי שושנה ריבנר (6:04.4 דקות) ומדליית ארד במשחה -100 מטר גב.

נאדור השתתפה גם במכביה החמישית שנערכה בשנת 1957 אך לא זכתה במדליות.

היא נישאה לרומאן האלטר, שחקן כדורמים ומהנדס בניין בריטי, אותו הכירה במכביה השלישית שגם הוא השתתף בשתי מכביות. לשניים נולדו שלושה ילדים. האלטר נפטר בשנת 2012.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* Susie Halter, 1927-2015, באתר *Holocaust Educational Trust* 

קטגוריה:ספורטאים אולימפיים יהודים הונגרים
קטגוריה:ספורטאיות יהודיות הונגריות
קטגוריה:שחייניות הונגריות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות חופשי בריטיות
קטגוריה:אלופות המכביה: שחייניות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחייניות אולימפיות הונגריות
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2015
TUI fly בלגיה

ממוזער|שמאל|250px|בואינג 787-8 של החברה
ממוזער|שמאל|250px|אמבראר 190 של החברה

**TUI fly בלגיה** היא חברת תעופה בלגית, והשנייה בגודלה במדינה. החברה מפעילה טיסות ל-105 יעדים באגן הים התיכון, הים האדום, האיים הקריביים, האיים הקנרים, אפריקה ואסיה.

TUIfly Belgium, היא חלק מברית החברות TUI איירליינס.

## תולדות החברה
TUI איירליינס בלגיה נוסדה בחודש נובמבר 2003, כחברת שכר של קבוצת התיירות TUI. התוכנית המקורית הייתה להפעיל שני מטוסים, אך לאחר שפשטה את הרגל חברת התעופה הבלגית Sobelair, ניצלה TUI את ההזדמנות, רכשה שלושה מטוסים נוספים, והרחיבה את פעילותה.

בנובמבר 2005 שינתה החברה את שמה לג'טאייר פליי, כחלק ממיתוג מחדש שלה. בינואר 2012 הודיעה TUI, כי חברת התעופה הזולה המרוקאית; Jet4you תתמזג לג'טאייר פליי, המיזוג הושלם באפריל אותה השנה. באוקטובר 2016 שינתה החברה את שמה ל TUI fly בלגיה.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:

## פעילות החברה בישראל
עד שנת 2014 ג'טאייר פליי הפעילה שלוש טיסות שבועיות מלייז' לנמל התעופה בן-גוריון, במהלך שנת 2014 העבירה החברה את טיסותיה לבריסל. הטיסות הופעלו במטוסי הבואינג 737-800, והוגדרו כטיסות מוזלות. במקביל לכניסתה לשוק הישראלי, השיקה חברת הבת של ג'טאייר פליי; חברת התיירות ג'ט אייר, חבילות נופש בישראל המיועדות לקהל הבלגי. כיום לחברה אין פעילות בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא ג'טאייר פליי באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:TUI איירליינס
קטגוריה:בלגיה: תעופה
קטגוריה:חברות בלגיות
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
רות איילון

**רות איילון (קורן-הרשלר)** (17 במרץ 1929 - 11 באוקטובר 2018) הייתה אתלטית ישראלית, אלופת ישראל, שיאנית ישראל, בעלת מדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות במכביה השלישית (1950). מורה לחינוך גופני ומפקחת על החינוך הגופני במחוז ירושלים. 

## ביוגרפיה
נולדה בשם **רות קורן** בחיפה, בתם של דבורה ויעקב קורן. שרתה בפלמ"ח ולאחר מכן, בחטיבת גבעתי בצה"ל בתפקיד מש"קית חינוך.

### אלופת ארץ ישראל
באליפות ארץ ישראל שנערכה במאי 1948 היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.53 מטר, לפני ציפורה לוין ממכבי הצפון תל אביב (4.43 מטר) ובריצת שליחות 4x100 מטר (הפועל) ביחד עם רעיה ברונשטיין, רות מלצר ודבורה רוף בתוצאה של 58.6 שניות.

התאמנה באתלטיקה בקריית אליעזר בהדרכת דוד הרשלר, בעלה לעתיד. לאחר נישואיה, עברה להתאמן בקבוצת הפועל ירושלים.

### אלופת המכביה
במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכתה איילון במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 13.8 שניות.

בתחרות שנערכה ב-21 בספטמבר 1953 קבעה איילון בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לאה זמרי, דלית קליינמן ואיה שמוקלר שיא ישראלי חדש של 53.9 שניות.

בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכתה איילון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 13.5 שניות, אחרי לאה זמרי (12.8 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 27.7 שניות, אחרי איירין לדרמן מבריטניה (26.7 שניות) ורודה אייבל מדרום אפריקה (27.3 שניות).

למדה חינוך גופני במדרשה למורים לחינוך גופני במכון וינגייט ב-1950 והוסמכה להוראת מקצוע זה. ב-1983 למדה באוניברסיטת בוסטון וסיימה תואר שני, אף הוא בחינוך גופני.

לימדה חינוך גופני בבית ספר "המכינות הפדגוגיות שליד בית המדרש למורים ע"ש דוד ילין" ולאחר מכן בבית המדרש עצמו. במשך שנתיים קיימה בבית המדרש מגמה לחינוך גופני שבוגריו הוסמכו הן כמורים כלליים והן כמורים לחינוך גופני. בשנת 1977 מונתה למפקחת על החינוך הגופני במחוז ירושלים. במסגרת זו שיפרה בין שאר פעילויותיה, את תהליכי ריכוז תוצאות התחרויות המחוזיות באמצעות שימוש במחשוב, תהליך חדשני בתקופה זו.

איילון הייתה נשואה לעורך דין דוד איילון (הרשלר), אתלט מצטיין ומאמן אתלטיקה, אלוף ושיאן הפועל בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. נולדו להם 3 בנים, ביניהם ניצב שחר איילון, גם הוא אתלט בעברו.

נפטרה ב-11 באוקטובר 2018, והובאה למנוחות לצד בעלה דוד בבית העלמין הר המנוחות בירושלים .

## קישורים חיצוניים

* 
* , בכתבה יש גם תמונה של רות הרשלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:לוחמות הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:מורות לחינוך גופני
קטגוריה:מורים לחינוך גופני
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2018
זכריה (אפיפיור)

**זכריה** (בלטינית: **Zacharias**, זכריאס) היה אפיפיור מ-3 או 5 בדצמבר 741 עד 22 במרץ 752. הוא היה יווני מסנטה סברינה שבקלבריה והיה לאפיפיור האחרון מבין האפיפיורים הביזנטיים. קרוב לוודאי שהיה כומר של הכנסייה הרומית וככזה חתם על הצו של המועצה הרומית בשנת 732 והיה ביחסים קרובים עם גרגוריוס השלישי, אותו ירש ב-10 בדצמבר 741.

זכריה היה דיפלומט נבון. כשהבין שהברית של קודמו בתפקיד עם הדוכס הלומברדי מספולטו לא תורמת להגנת ערי האפיפיור נגד המלך הלומברדי ליותפראנד, פנה זכריה אל המלך ישירות. ספר האפיפיורים, ה"ליבר פונטיפיקליס" מציין את ההשפעה האדירה שהייתה לזכריה על ליותפראנד וראטכיס  יורשו. ההתמודדות עם נסיכים אלה במצבי חירום שונים תרם לשמירת האזור מהתקפות לומברדיות.

התכתבות ששרדה בין זכריה ובוניפציוס הקדוש, השליח של גרמניה, מראה עד כמה גדולה הייתה השפעתו של אפיפיור זה על האירועים בצרפת ובגרמניה. הוא עודד את הדחתו של המלך המרובינגי האחרון של הפרנקים, כילדריך השלישי, ובברכתו הוכתר פפין הגוץ כמלך הפרנקים בסואסון בשנת 752.

זכריה מת ב-22 במרץ 752 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש. מחליפו היה סטפנוס, שמת זמן קצר לפני ההכתרה ואינו נחשב לאפיפיור. לאחר מכן הוא הוחלף על ידי סטפנוס אחר שהפך לסטפנוס השני.

במאמץ לנצר את רומא, זכריה בנה את כנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה על מקדש עתיק למינרווה ליד הפנתיאון. כמו כן, זכריה שיקם את ארמון הלטראנו והעביר את ראשו של גאורגיוס הקדוש לכנסיית סן ג'ורג'ו אל ולאברו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים יוונים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-8
קטגוריה:ילידי 679
קטגוריה:נפטרים ב-752
רות מאייר

**רות מאייר** (9 בנובמבר 1920, וינה – שלהי נובמבר 1942, אושוויץ) הייתה יהודייה ילידת אוסטריה שנספתה באושוויץ. ניהלה יומן שמתאר את קורותיה מעליית הנאצים לשלטון, דרך הגירתה לנורווגיה וחייה שם תחת השלטון ששיתף פעולה עם הנאצים ומסתיים כמה ימים לפני מותה במחנה ההשמדה אושוויץ. היומן בתוספת דפי מכתבים יצא לאור לראשונה בנורווגיה ב-2007.

## קורות חיים
רות מאייר נולדה בווינה ב-1920 למשפחה בורגנית מתבוללת. כשהייתה בת 13, נפטר אביה ממחלה. ב-1938, לאחר סיפוחה של אוסטריה לרייך הגרמני, נאלצה המשפחה לעזוב את ביתה ולהצטופף בחדר יחיד בדירה של משפחה אחרת. רות ואחותה הצעירה יהודית (דיתה) עזבו את בית הספר הכללי ועברו לבית ספר יהודי. בשלב זה נחשפה רות לראשונה להתנכלויות כלפי יהודים. בחמישה לאוקטובר 38', היא הייתה עדה להכאה של יהודי על ידי שני אנשי אס אס ותיארה זאת ביומנה:

זמן קצר לאחר ליל הבדולח נלקחה אחותה הקטנה, דיתה, לאנגליה במסגרת אחד ממשלוחי הילדים וכך למעשה ניצלה. במהלך 1939 הצליחו גם אמה וסבתה של רות לברוח לאנגליה, אך רות עצמה, העדיפה מסיבה לא ברורה, לעבור לנורווגיה. עם הגיעה לנורווגיה התארחה אצל משפחה של אחד מהמכרים של אביה, אך בהמשך עבדה בכמה כפרים, ערכה טיולים ממושכים ולבסוף שכרה חדר במעון לנשים צעירות ולמדה ציור בבית ספר למלאכה ולאמנות. בסך הכל היא חיה בנורווגיה קרוב לארבע שנים, בהן המשיכה לתאר את חוויותיה במקביל לאירועים הפוליטיים של המלחמה. המשוררת הנורווגית גונבור הופמו , הייתה לבת הזוג שלה. אהבתן הולידה כאב גדול, שהוביל לאשפוזה של מאייר לאחר התמוטטות נפשית. וגם לכמה שירי אהבה השזורים ביומניה.
ב-26 בנובמבר 1942, נלקחה רות מאייר מן המעון שבו התגוררה, הובלה לנמל אוסלו ושם הועלתה יחד עם כ-500 יהודים נוספים לספינה 'דונאו' לשטטין ומשם ברכבת לאושוויץ. את המכתב האחרון כתבה לאהובתה על סיפון האונייה: "אני חושבת שטוב שקרה כך. מדוע לא נסבול, אם יש סבל רב כל כך?" באושוויץ נרצחה בתאי הגזים יחד עם היהודים הנוספים שהגיעו איתה מיד עם הגיעם.

## פרסום היומן
יומנה של רות מאייר הגיע לידיה של חברתה, המשוררת הנורווגית גונבור הופמו ונשמר בידיה ובידי אחותה של רות במשך עשרות שנים. לאחר מותה של הופמו ב-1995 הוחל בעריכת היומן ובעיבודו לספר. הספר נערך מתוך 1,100 דפי יומן וכ-300 דפי מכתבים שנכתבו בין השנים 1933–1942 (גילאי 13–22). הספר, בעריכתו של יאן אריק וולד, פורסם לראשונה בנורווגיה ב-2007 ועם פרסומו, זכתה רות לכינוי **אנה פרנק של נורווגיה**. מאוחר יותר תורגם הספר לעברית וראה אור בהוצאת שוקן, בשנת 2011.

## לקריאה נוספת
* **יומנה של רות מאייר**, יאן אריק וולד (עורך), מגרמנית: ארנו בר, הוצאת שוקן, תשע"א, 400 עמודים.

* Paul Pinchas Maurer, **Wien-Norwegen-Auschwitz : Das Leben von Ruth Maier**, Jerusalem 2025

## קישורים חיצוניים

* .
* 

קטגוריה:כותבות יומן בשואה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:יהודים בשואה: נורווגיה
קטגוריה:נשים יהודיות בשואה
קטגוריה:ילידות 1920
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרות ב-1942
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1942
הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל

250px|ממוזער|דגם של טיל החץ, שנמצא בעבר ליד הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל

**הפקולטה להנדסת אווירונוטיקה וחלל** של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 1954, והיא עוסקת בהכשרה של מהנדסי אווירונאוטיקה המתמחים בתחום התעופה והחלל. דקאן הפקולטה היא פרופ' דניאלה רווה.

## היסטוריה
הפקולטה הוקמה בשנת 1954 כמחלקה להנדסה אווירנאוטית לאחר שפרופסור סידני גולדסטיין שכנע את נשיא הטכניון בזמנו יעקב דורי ואת ראש הממשלה דוד בן-גוריון בחשיבותה. הפקולטה התרחבה והתפתחה במהירות, במקביל להתפתחותם של התעשיות האווירונאוטיות בישראל. לאחר מלחמת ששת הימים התרחבה הפקולטה בעקבות הגדילה בהיקף הפעילויות בהנדסה אווירונאוטית בפיתוח ובייצור מערכות מוטסות בתעשייה האווירית, ברפאל, ובתעשיות הביטחוניות. עם תחילת הפיתוח והייצור של מטוסים תוצרת ישראל בתעשייה האווירית, גדל הביקוש למהנדסים אווירונאוטיים לצורך בביצוע מחקרים ופיתוחי תשתית רבים.

ב־1962 הפכה המחלקה לפקולטה, וב־1988 נוסף לשמה "וחלל".

בשנת 2017 דורגה הפקולטה להנדסת אווירונוטיקה וחלל של הטכניון מקום 8 בעולם בדירוג שנגחאי.

## מעבדות
בפקולטה מספר מעבדות המשמשות לצורכי לימוד ומחקר:
***המעבדה לפלסמות אווירו-חלל** - הוקמה בשנת 2015 לביצוע תוכנית מחקר ופיתוח של מתקני פלסמה זעירים לשימושי הנעה. כוללת תא ואקום באורך של 1 מטר וקוטר של 0.6 מטר, בעל חלונות לתצפית וכניסות לחיבורי חשמל, אשר מסוגל בפחות משעה להשיג לחץ עבודה של 6–10 מיליבר. בנוסף המעבדה מצוידת בספקי כוח המאפשרים ייצור של פלסמה בזרם ישיר, פולסי, ומתחלף. המעבדה מצוידת במספר מכשירי מדידה ייחודים, בהם מד דחף מיקרו-ניוטוני ומצלמת ICCD עם זמן צילום של מתחת ל-5 ננו-שניות.
***מעבדת אווירודינמיקה** - נוסדה בשנות ה-60, וכוללת 4 מנהרות רוח: שתיים בתחום הלא דחיס (M
File:Technion – Israel Institute of Technology39.jpg
File:Technion – Israel Institute of Technology28.jpg
File:Technion – Israel Institute of Technology38.jpg
File:Technion – Israel Institute of Technology36.jpg


## לקריאה נוספת
* יובל לפקולטה להנדסה אווירונאוטיקה וחלל, **יעף** 94, 2004, עמ' 30–31.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הטכניון: יחידות אקדמיות
קטגוריה:אווירונאוטיקה
דויטשה מרינה

ה**דוֹיטְשֶׁה מָרִינֶה** (בגרמנית: **Deutsche Marine**) הוא הצי של גרמניה והוא חלק מהצבא הגרמני, הבונדסוור. הצי הגרמני נקרא במקור בונדסמרינה (הצי הפדרלי) מ-1956 עד 1995. משימתו העיקרית היא הגנת המים הטריטוריאליים והתשתית הימית של גרמניה כמו גם קווי תקשורת ימיים. מלבד זאת, הצי הגרמני משתתף במשימות שמירת שלום ומספק סיוע הומניטרי וסיוע באסונות.

## היסטוריה
שורשיו של הצי הם בצי האימפריאלי, הרייכספלוטה. הרייכספלוטה היה הצי הגרמני הראשון שהשתמש בדגל גרמניה כדגלו. הרייכספלוטה התקיים משנת 1843 עד שנת 1853. בשנת 1867 הוקם צי הקונפדרציה הצפון-גרמנית, שהתקיים עד איחוד גרמניה בשנת 1871 בידי אוטו פון ביסמרק. משנת 1871 ועד סוף מלחמת העולם הראשונה נקרא הצי הצי הקיסרי. 

לאחר סוף מלחמת העולם הראשונה והקמת רפובליקת ויימאר נקרא הצי הגרמני הרייכסמרינה עד שבשנת 1935 שונה שמו של הצי לקריגסמרינה בידי אדולף היטלר. לאחר תבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה נוצר המנהל הגרמני לשליית מוקשים. ב-1956 הוקם רשמית הבונדסמרינה, הצי הפדרלי, בעוד שבגרמניה המזרחית הוקם הפולקסמרינה. ב-1990 התאחד האחרון לתוך הבונדסמרינה ומאז פועל הצי תחת השם דויטשה מרינה.

בשנת 2014 הוקם מחדש הגדוד הימי, שהוא יחידת נחתים.

## פעילות
הצי הגרמני לוקח חלק בנאט"ו.

דויטשה מרינה מוביל את פעילותו הימית של יוניפי"ל, ומפעיל במסגרתו שתי פריגטות, ארבעה כלי שיט קטנים לתקיפה, ושתי ספינות עזר, במטרה למנוע הברחת נשק. ב-26 באוקטובר 2006, אירעה תקרית בין ספינת הביון הגרמנית אלסטר בעת ששייטה מול חופי לבנון כחלק מכוח יוניפי"ל, לבין חיל האוויר הישראלי, במהלכה הוזנקו מטוסים לעבר הספינה ומסוק שהמריא ממנה.

## אמצעי לחימה
בסך הכל יש בצי הגרמני כ-81 ספינות זמינות, בתפוסה של 220,000 טון:

* 11 פריגטות (מסדרת ברנדנבורג, סדרת סקסן וסדרת באדן-ויטמברג) 
* 5 קורבטות (הקורבטות מסדרת בראונשווייג) 
* 2 שולות מוקשים 
* 10 ציידי מוקשים 
* 6 צוללות (מגדם 212A)
* 11 ספינות אספקה ו-20 ספינות עזר שונות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות הבונדסוור
קטגוריה:קצרמר צבא
קטגוריה:הצי הגרמני
קטגוריה:חילות ים
ללכת שבי אחרייך

"**לָלֶכֶת שְׁבִי אַחֲרַיִיךְ**" הוא שיר שאת מילותיו כתב אהוד מנור, הלחינה ועיבדה נורית הירש ושרה אילנית. השיר נכלל בתקליט הסולו השני שלה, לאחר פירוק הצמד אילן ואילנית. השיר התפרסם בשנת 1974 והגיע למקום ה-24 במצעד העברי של קול ישראל. אילנית זכתה בתואר זמרת השנה.

השיר הוא שיר אהבה למדינה שמעביר מסר של נחמה בתקופת המשבר לאחר מלחמת יום כיפור. בביצועו המקורי השתתפו חברי שלישיית צבע טרי.

## תולדות השיר
ב-1974 התבקשה הירש לכתוב מנגינה לאלבום החדש של אילנית. הירש מספרת שכתיבת הבית הראשון זרמה בקלות, וכדי להעניק משמעות ללחן, היא שילבה בפזמון החוזר ציטוט מוזיקלי של השורה 'עוד לא אבדה תקוותנו' מתוך התקווה, אולם בסדר מוזיקלי שונה. את המנגינה העבירה למנור, שבחר במילים שקלעו בדיוק לתחושה שליוותה את הירש עת ההלחנה. "אני בטוחה שלא במקרה אהוד בחר דווקא במילים האלו – אני מאמינה שמתחת לסף ההכרה הדהדה בו השורה שהזכירה לו משהו מוכר, אותו משהו שנתן לו השראה לכתיבת המילים."

## ניתוח ספרותי

מקורו של שם השיר הוא תנ"כי: . כפשוטו - ליפול בשבי, בהשאלה - להיות כרוך אחרי מישהי כשבוי.

אהוד מנור רומז בבית השלישי של השיר לפיוט "יעלה תחנוננו" הפותח את הסליחות לליל יום הכיפורים במנהג אשכנז:

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירי מלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת התקליט חיפה
רשימת משקלים בשיטה הסילבו-טונית

רשימת המשקלים בשיטה הסילבו-טונית. שיטה זו מקפידה, בנוסף על מספר ההברות, גם על סדר ההטעמות או ההדגשות, באופן שיוצר קצב אחיד. בכל שורה בשיר שכתוב לפי שיטה זו יש תבנית מסוימת של הטעמות (הקרויה רגל), החוזרת על עצמה מספר פעמים (לעיתים בתוספת של הברה לא-מוטעמת בתחילת השורה, או בהשמטת הברה לא-מוטעמת אחת או יותר בסוף השורה); משקל השיר נקבע לפי סוג הרגל שבשימוש ולפי מספר הרגליים בשורה.
## הרגליים המרכיבות את המשקלים
### רגליים דו-הברתיות
*טְרוֹכֵיאוּס (טרוכי) - הרגל הטרוכיאית מורכבת מהברה אחת מוטעמת והברה אחת לא-מוטעמת לאחריה, כמו המלה "כסף".
*יַמְבּוּס (יאמב) - הרגל היאמבית מורכבת מהברה אחת לא-מוטעמת והברה אחת מוטעמת לאחריה, כמו המלה "זהב".
*סְפּוֹנְדֵיאוֹן (ספונדי) - הרגל הספונדיאית מורכבת משתי הברות מוטעמות - במקור, ביוונית עתיקה ובלטינית, שהיו נוהגות בהן תנועות קצרות וארוכות, ניתן היה להחליף הברה מוטעמת בהברה לא-מוטעמת עם תנועה ארוכה. כיוון שבעברית המדוברת כיום אין הבדל ממשי בין תנועות קצרות וארוכות, הספונדיאון הוא משקל שאינו פרגמטי לשפה. דוגמאות לספונדיאון הן קריאות עידוד דו-הברתיות, שבהן לרוב מודגשות שתי ההברות, כמו: "**ד**-**ני**!", "**יו**-**סי**!".

### רגליים תלת-הברתיות
*אַמְפִיבְּרַכוּס (אמפיברך) - הרגל האמפיברכית מורכבת מהברה לא-מוטעמת, הברה מוטעמת והברה לא-מוטעמת, כמו המלה "קדימה".
*אַנַפֶּסְטוּס (אנאפסט) - הרגל האנאפסטית מורכבת משתי הברות לא-מוטעמות ואחריהן הברה מוטעמת, כמו המלה "יהלום".
*דַּקְטִילוּס (דקטיל) - הרגל הדקטילית מורכבת מהברה מוטעמת אחת ושתיים לא-מוטעמות לאחריה, כמו המלה "אינטרנט".
## רשימת המשקלים

קטגוריה:משקל (שירה)
קטגוריה:רשימות בנושא מוזיקה
WebKit

**WebKit** הוא מנוע פריסת תצוגה של חברת אפל המאפשר הצגה מעוצבת של דפי אינטרנט. מנוע זה מורכב מ-**WebCore** המבוסס על המנוע KHTML של Konqueror, ומ-**JavaScriptCore** המבוסס על מנוע KJS שפותח כחלק מפרויקט KDE.

## היסטוריה
פרויקט **WebKit** פותח לראשונה עם חברת אפל על ידי דון מלטון ב-25 ביוני 2001, כפרויקט פיצול של הפרויקטים KHTML ו-KJS של קבוצת KDE.

## שימושים
מנוע ה-WebKit משמש בעיקר את הדפדפנים ספארי, גוגל כרום ואת דפדפן ברירת המחדל של אנדרואיד. כמו כן מיועד לשמש בעתיד את דפדפן אופרה. עם זאת, הודיעה חברת גוגל כי היא מתכוונת להוציא את מנוע ה-WebKit מהדפדפן שלה ולשווק מנוע פריסת תצוגה חדש בשם Blink.

## ראו גם

* מנוע פריסת תצוגה

* KDE

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:אינטרנט
לאה זמרי

ממוזער|שמאל|250px|לאה זמרי יושבת שלישית משמאל עם נבחרת ישראל לאולימפיאדה בהלסינקי
**לאה רביד הורביץ-זמרי** (25 באוגוסט 1933 – 6 בדצמבר 1956) הייתה אתלטית ישראלית ומורה לחינוך גופני. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצת משוכות, אלופת המכביה השלישית בקפיצה לרוחק, אלופת המכביה הרביעית בריצת 80 מטר משוכות ונציגת ישראל באולימפיאדת הלסינקי (1952).

## ביוגרפיה
זמרי נולדה לרות ולפליכס-שרגא בעיר פפורצהיים בגרמניה, במשפחה בת שני ילדים. עלתה ארצה עם משפחתה בגיל שנה. גדלה בחיפה בשכונת קריית חיים. היא התאמנה בהפועל קריית חיים בהדרכת יצחק מנדלברוד. היא סיימה את המדרשה למורי חינוך גופני והחלה לעבוד כמורה בירושלים.

במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכתה זמרי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.99 מטר, לפני טפר (4.92 מטר) ושושני (4.88 מטר).

באליפות ישראל שנערכה ביוני 1952 זכתה זמרי בשתי מדליות זהב, בריצת 80 מטר משוכות תוצאה של 12.5 שניות ובריצת 100 מטר תוצאה של 13.0 שניות. באולימפיאדת הלסינקי (1952) היא סיימה במקום 31 בריצת 80 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 12.4 שניות (12.74 שניות, מדידה אלקטרונית).

במכביה הרביעית שנערכה בשנת 1953 זכתה זמרי במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 12.8 שניות, לפני האלופה היוצאת רות איילון מישראל (13.5 שניות).

הורביץ נישאה לאורי זמרי, מורה לחינוך גופני בעצמו, שופט כדורסל בינלאומי ומאוחר יותר, ממקימי מכון וינגייט. לזוג נולד ילד, דרור, שהיה בן שנתיים בעת פטירתה מלוקמיה. מחלתה פרצה זמן לא רב לאחר מות אחיה היחיד, , במלחמת סיני בקרב המיתלה. באותה עת נשלח בעלה לאולימפיאדת מלבורן (1956), לשמש כשופט ספורט באולימפיאדה, הישראלי הראשון ששימש בתפקיד זה.

לאה זמרי נפטרה ב-5 בדצמבר 1956 ונקברה בחיפה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רצות משוכות ישראליות
קטגוריה:רצות ישראליות
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:קופצות לרוחק ישראליות
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:נפטרות מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
רוזה אטקין

**רוזה (רוּזָ'ה) אֶטקין-מושקובסקה** (בפולנית: **Róża Etkin**; 1908 – 16 בינואר 1945) הייתה פסנתרנית פולנייה-יהודייה.

## קורות חיים
#### ילדות והצלחות ראשונות
אטקין נולדה בוורשה להורים יהודים. בגיל צעיר החלה ללמוד נגינה בפסנתר, ולפני גיל 10 כבר התקבלה לבית הספר לפסנתר ע"ש פרדריק שופן בוורשה והחלה ללמוד שם תחת שרביטו של הפסנתרן, המורה והמלחין אלכסנדר מיכלובסקי . הופעת הבכורה שלה על הבמה הייתה ב-20 ביוני 1920; כתלמידת בית הספר הגבוה למוזיקה היא נגנה אטיוד של פגניני וליסט ואת מארש החתונה של מנדלסון. בשנת 1924 הופיעה עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה בניצוחו של גְזֶ'גוֹז' פיטלברג  בקונצ'רטו השלישי ברה מינור, אופוס 30 של סרגיי רחמנינוב. באפריל 1926 הופיעה בבית התזמורת הפילהרמונית של ורשה עם וריאציה על הקונצ'רטו לפסנתר במי במול של ליסט, ובאוקטובר עם וריאציה על הקונצ'רטו ברה מינור של יוהאן סבסטיאן באך.

#### התחרות הבינלאומית על שם שופן
בשנת 1927 השתתפה בתחרות הבינלאומית ע"ש שופן לפסנתר הראשונה, שאליה התכוננה בעזרת מוריה, זביגנייב דזֶ'ווייצקי  ומיכלובסקי. היא זכתה במקום השלישי בתחרות, אף שהייתה המתחרה הצעירה ביותר בתולדות התחרות. בחודש מאי של אותה שנה היא עברה לברלין, שם למדה פסנתר בקונסרבטוריון תחת הדרכתו של פרופ' מוריץ מאייר-מאהר (Mayer-Mahr). הופעת הבכורה שלה בברלין הייתה באולם קארל בקשטיין, והיא התקבלה בהתלהבות על ידי הקהל הברלינאי.

#### נישואיה
בעת שהותה בבירת גרמניה הכירה את האדריכל היהודי-פולני רישרד מושקובסקי (Ryszard Moszkowski), אחיינו של המלחין מוריץ מושקובסקי, ובתוך זמן קצר השניים נישאו. לאחר ששבו לפולין היא ניגנה ברדיו הפולני, בערב לכבוד האגודה הפולנית למוזיקה מודרנית, והופיעה באופן קבוע באולמה של התזמורת הפילהרמונית של ורשה ובקונסרבטוריון.

#### מלחמת העולם השנייה
בזמן מלחמת העולם השנייה הסתתרו אטקין ובעלה בעיר ורשה, בצד הארי, ונעזרו בחברים פולנים. המחבוא האחרון שלהם היה מרתף אחסון בשכונת ז'וֹליבּוֹז' , שם הסתתרו עם עוד שישה אחרים. בתחילת ינואר 1945 עורר עשן של תנור את חשדם של הגרמנים וב-16 בינואר, יום לפני שחרור ורשה, זרק חייל גרמני רימון אל תוך המרתף וכל היושבים בו נהרגו. על פי מקורות אחרים היא ובעלה נורו על ידי חייל גרמני.

## קישורים חיצוניים

* תחרות הפסנתר הראשונה על שם שופן, באתר הרשמי של התחרות
* רוזה אטקין, באתר האגודה הבינלאומית על שם שופן

קטגוריה:פסנתרנים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:פולנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פסנתרניות
קטגוריה:פולניות שנולדו ב-1908
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרות ב-1945
אייזיק המפסטד-רייט

**אייזיק הֶמְפְּסטֶד-רייט** (באנגלית: **Isaac Hempstead-Wright**; נולד ב-9 באפריל 1999) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בזכות גילום דמותו של בראן סטארק בסדרת הפנטזיה של רשת HBO, "משחקי הכס", המבוססת על סדרת הספרים שיר של אש ושל קרח של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין.

## ביוגרפיה
נולד בשם **אייזיק ויליאם המפסטד** (*Isaac William Hempstead*). 

בשנת 2011 הופיע בתפקיד טום בסרט "התעוררות" (The Awakening), ובאותה שנה החל להופיע כבראן סטארק בסדרה "משחקי הכס". בגין תפקיד זה היה מועמד בשנת 2013 לפרס האמן הצעיר בקטגוריית שחקן המשנה.

בשנת 2013 כיכב בסרט "Close Circuit", וב-2014 בתפקיד אֶגְס בסרט "הקופסונים" עם בן קינגסלי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1999
ויקטור השני

**ויקטור השני** (בלטינית: **Victor II**; 1018 – 28 ביולי 1057) היה האפיפיור מ-13 באפריל 1055 ועד מותו. נולד כגבהארד, רוזן קלוו, טולנשטיין והירשברג (Gebhard Graf von Calw, Tollenstein und Hirschberg), היה זה האפיפיור האחרון ממוצא גרמני שמונה על ידי היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כמו לאו התשיעי שכיהן לפניו וכמו אלכסנדר השני וגרגוריוס השביעי שיבואו לאחריו, היה רפורמטור שביקש לטהר את הכמורה משחיתות ולהדגיש את עליונות האפיפיור כשליט העולם הנוצרי.

## תולדות חייו
נולד בקלוו (Calw) שבשוואביה, למשפחת אצולה, אביו היה נאמנו של היינריך השלישי. בגיל 24 מונה לבישוף איכשטאט (Eichstätt) בבוואריה. בתפקיד זה היה לאחר מיועציו הקרובים של הקיסר.

לאחר מותו של לאו התשיעי, נבחר גברהארד בספטמבר 1054 על ידי היינריך במיינץ, בהסכמתו של הילדברנד (לימים גרגוריוס השביעי). הוא הוכתר בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא ב-13 באפריל 1055 ונטל לעצמו את השם ויקטור השני. ביוני כינס ועידה בפירנצה, בראשות הקיסר, בה חזר על דרשותיו של קודמו בגנות השמעונות (רכישת משרות כנסייתיות בכסף) ונישואי כהני דת. שנה לאחר מכן זומן לחצר הקיסר בהרי ההארץ והיה ליד מיטת הקיסר עם מותו ב-5 באוקטובר 1056.

כפטרון של הילד היורש, היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ויועצה של אמו, אגנס, היה בידי האפיפיור כוח שלטוני עצום. מטרתו של ויקטור השני הייתה כינון "שלום אלוהי" בין כל הנוצרים בקיסרות, תוך הדגשת עליונותו של השלטון הרוחני על זה הארצי. ביולי 1057 שב לאיטליה ומת בארצו, בדרכו לרומא, ב-28 ביולי.

הוא נקבר ברוונה, במאוזוליאום של תאודוריקוס.

## קישורים חיצוניים

* ערך באנציקלופדיה הקתולית 
* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים שמונו על ידי היינריך השלישי
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-11
קטגוריה:נפטרים ב-1057
נוזלי גז טבעי

**נוזלי גז טבעי** (באנגלית: **Natural Gas Liquids** ; בר"ת באנגלית: **NGL**; בעברית: **נג"ט**) הם מרכיבי גז טבעי (פחמימנים נלווים) במצב צבירה גזי מתחת לפני הקרקע ונוזלית מעל פני הקרקע שמופקים במתקני הפרדה, מתקני שדות גז או מתקנים לעיבוד גז טבעי. בין נוזלי גז טבעי ניתן למנות, בין השאר, את הבאים: אתאן (C2H6); פרופאן (C3H8); בוטאן (C4H10); איזובוטאן (C4H10); פנטאן (C5H12); הקסאן (C6H14); והפטאן (C7H16). נוזלי גז טבעי משמשים למגוון יישומים, כגון: זירוז הפקה מבארות נפט, אספקת חומרי גלם לבתי זיקוק ומפעלים פטרוכימיים וכמקורות אנרגיה.

## קישורים חיצוניים


* "Glossary - Natural Gas Liquids", U.S. Energy Information Administration (EIA)
* "What are natural gas liquids and how are they used?", Today in Energy [EIA], 20 April 2012
* "natural gas liquids", Schlumberger Oilfield Glossary
* "Natural gas liquids", English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen)


* "נוזלי גז טבעי", באתר הזדמנות ישראלית – מקורות אנרגיה, שותפות מוגבלת
* הגאולוג הזקן, "הסבר טכני על ההבדלים בין סוגי הגז השונים", באתר תפוז, 23 באפריל 2012 

*
קטגוריה:נפט
קטגוריה:גזים
קסם תקריב

ממוזער|קסם בקלפים. שמאל למעלה: "תבחר קלף, כול קלף. ימין למעלה: שיטת החזקת קלף. שמאל למטה: ערבוב "קפיץ". ימין למטה: ערבוב הקלפים כהכנה לפעלול
**קסם תקריב** או **קסם קלוז־אפ** (באנגלית:*Close Up Magic*) הוא קסם המבוצע באווירה אינטימית, לא יותר ממטרים ספורים בין הקוסם לקהל, ולרוב מבוצע בישיבה לשולחן. קסם תקריב הוא אחד מאבני היסוד של כלל צורות הקוסמות, ומעטים הקוסמים אשר לא מתמחים בסוג זה של קסמים.

זריזות ידיים היא מיומנות התומכת בסוג זה של קסמים, והיא נועדה לתמרן את הקהל כך שלא לשים לב לחפצים שאיתם מבוצע הקסם. קסמי תקריב הם לרוב קסמי קלפים, ולכן קוסמי קסם תקריב בדרך כלל מתמקצעים בערבוב מהיר ונאה של הקלפים, כדי ליצור רושם בידורי ומרהיב. עוד חפצים קטנים המשמשים לסוג זה של קסמים הם מטבעות, כדורים וגביעים, ולפעמים כמה מאלה במקביל. הקוסם ג'וני פלאמר שולף אפרוחים מגביעים בהופעתו הקבועה.

מיקרומנטאליזם הוא מופע מנטליזם המבוצע בשיטת ההגשה האנטימית של קסם התקריב, וכמו כן רוב פעלולי הקריאה הקרה מבוצעים באותה שיטה אינטימית של קסם תקריב.

קטגוריה:קסמים
איזי בלומברג

**איזדור לואיס "איזי" בלומברג** (באנגלית: **Isadore Louis "issy" Bloomberg**; ) היה מרים משקולות יהודי-דרום אפריקאי, מקום שישי ב (הלסינקי 1952), סגן אלוף משחקי האימפריה הבריטית (1950) ואלוף המכביה השלישית (1950).

## ביוגרפיה
בלומברג החל להרים משקולות בשנת 1946. 

### 1948
באולימפיאדת לונדון (1948) היה בלומברג צעיר המשתתפים בתחרויות הרמת משקולות (18 שנים ו-182 ימים) והספורטאי הראשון שייצג את דרום אפריקה במשחקים האולימפיים בהרמת משקולות. בקטגוריה של עד 75 ק"ג הוא סיים במקום 14 בתוצאה של 327.5 ק"ג (הנפה-97.5 ק"ג, דחיקה-125.0 ק"ג, לחיצה-105.0 ק"ג).

### 1950
#### סגן אלוף משחקי האימפריה הבריטית
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בפברואר 1950 הוא זכה במדליית כסף בהרמת משקולות במשקל עד 82.5 ק"ג בתוצאה של 815 ליברות (369.7 ק"ג), אחרי ג'ין ואלרו שקבע תוצאה זהה של 815 ליברות ולפני טן קים בי ממלזיה (765 ליברות).

#### אלוף המכביה
במכביה השלישית שנערכה באוקטובר הוא זכה במדליית זהב בהרמת משקולות במשקל חצי כבד תוצאה של 357.5 ק"ג (115, 110, 132.5), לפני סימונס מבריטניה (285 ק"ג) ושטראוס מבלגיה (270 ק"ג).

### 1952
#### מקום שישי במשחקים האולימפיים
באולימפיאדת הלסינקי (1952) בקטגוריה של עד 75 ק"ג הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 392.5 ק"ג (הנפה-115.0 ק"ג, דחיקה-150.0 ק"ג, לחיצה-127.5 ק"ג מקום ראשון).

לאחר שחזר מהלסינקי החליט לפתוח חדר כושר משלו. החלטה זו עלתה לו במעמדו כחובבן והרשויות האולימפיות קבעו שמכיוון שהוא התפרנס מחדר הכושר שלו, הוא כבר לא חובבן. בגיל 23, בדיוק כשהיה בשיאו כספורטאי, הקריירה החובבנית שלו הסתיימה. הוא לא נתן להחלטה הזו להשפיע עליו, ושבר את שיא העולם בדחיקה (325 ליברות) זמן קצר לאחר שהפך למקצוען, אך השיא מעולם לא הוכר רשמית, בשל מעמדו המקצועני. במהלך השנים הפך לאייקון לאומי עבור המעורבים בכושר גופני בדרום אפריקה ונודע במשך שנים כאיש החזק ביותר בדרום אפריקה. הוא קידם גם הרמת משקולות וגם כושר גופני, ובסופו של דבר היה הבעלים של תשעה חדרי כושר ברחבי דרום אפריקה. 

מספר ספורטאים שזכו בתואר "מר דרום אפריקה" וספורטאי אחד שזכה בתואר "" התאמנו בחדרי הכושר שלו ובהדרכתו. בתקופת האפרטהייד, דווח לרשויות על כך שהוא מאפשר לשחורים להשתמש בחדרי הכושר שלו, והוא נחקר על ידי המשטרה והוזהר שלא להמשיך בכך. כדי שיוכל להמשיך ולספק לספורטאים השחורים שאותם אימן הזדמנות אימון איכותית, הוא פתח מתקנים נפרדים, והקים שני חדרי כושר עבורם.

## קישורים חיצוניים

* COMMONWEALTH GAMES MEDALLISTS - WEIGHTLIFTING 
* Bloomberg, Issy, באתר Jews in Sports 

קטגוריה:מרימי משקולות יהודים
קטגוריה:ספורטאים דרום אפריקאים
קטגוריה:אלופי המכביה: מרימי משקולות
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:דרום אפריקאים שנפטרו ב-2000
מחנה המעבר פיטיבייה

שמאל|ממוזער|מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
**מחנה המעבר פיטיבייה** (בצרפתית: **Le camp de transit de Pithiviers**) היה מחנה מעבר אשר שימש במלחמת העולם השנייה לאיסוף יהודי צרפת לקראת שילוחם למחנה ההשמדה אושוויץ. המחנה ממוקם בשטח היישוב פיטיבייה, כ-80 ק"מ דרומית לבירה פריז.

## היסטוריה
המחנה נבנה בתחילת מלחמת העולם השנייה במטרה לקלוט בו שבויים גרמנים. בשנת 1941 כבשו הנאצים את צרפת, ומיד פתחו במבצעים לאיסוף יהודיה, על מנת לשלחם למחנות שהוקמו אז בגרמניה ובפולין. היהודים שנעצרו הועברו למחנות שהקים משטר וישי.

ב-14 במאי נעצרו בפריז 3,747 יהודים בעלי אזרחות זרה או חסרי נתינות ונשלחו למחנות פיטיבייה ובון-לה-רולנד (Beaune-la-Rolande). ביולי 1942 נערך מצוד ול ד'איב (Vel’ d’Hiv) וחלק מהעצורים נשלחו למחנה זה, בהם ילדים רבים.

ביולי-אוגוסט 1942 נשלחו מהמחנה בפיטיבייה לאושוויץ שמונה משלוחים של יהודים, בעיקר המבוגרים. חלק ניכר מהילדים נשלחו למחנה דראנסי ומשם, מאוחר יותר, להשמדה באושוויץ.

באוקטובר 1943 פונה המחנה מיהודים ושוכנו בו אסירים פוליטיים.

## החיים במחנה
בהתחלה היו תנאי החיים במחנה יחסית נסבלים. האסירים הורשו לקבל מכתב אחד בשבוע, ועוד שתי חבילות בחודש. מוסדות הסעד של צרפת פעלו גם הם במחנה, במטרה להקל כמה שניתן על האסירים. הם הכינו חבילות שנשלחו לאסירים, ואף שלחו עובדת סוציאלית שתוכל לספק את צורכיהם, אך מראשית יולי 1942, כאשר מספר הנשלחים למחנה גדל מאוד, התנאים הפכו לבלתי נסבלים. השוהים במחנה סבלו מתת תזונה בשל המזון הלקוי וכן סבלו ממחלות רבות, ומגפות רבות החלו להתפשט בשל התנאים האיומים והצפיפות הגדולה.

האסירים עסקו בעבודות שחורות מכל סוג, חלקם במחנה עצמו, וחלקם בחוץ, במזקקת הסוכר. העבודות במחנה נועדו הן להתקנת תשתית המחנה והן להבטחת תפקודו של המחנה.

מיולי ועד אוקטובר 1941 ברחו מהמחנה כ-142 אסירים.

במקביל לתנאי החיים הקשים, התפתחה במחנה גם תרבות ענפה. האסירים הקימו מקהלה, ספרייה, ושיעורים שונים בשפות, בהתעמלות, בגאוגרפיה ובתפירה. בין היתר עברה במחנה הסופרת אירן נמירובסקי לפני שהועברה לאושוויץ, שם מתה.

## לאחר המלחמה: הנצחה

בשטח שבו עמד המחנה הוקמה אנדרטה לזכר היהודים שנרצחו.

## קישורים חיצוניים

* תמונת הצריפים מארכיון יד ושם
* תצלום קבוצתי של גברים מארכיון יד ושם

## הערות שוליים

פיטיבייה
קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר
הקונגרס הלאומי הארגנטינאי

ממוזער
**הקונגרס הלאומי הארגנטינאי** (בספרדית: **Congreso de la Nación Argentina**) היא הרשות המחוקקת של ארגנטינה. היא מורכבת משני בתי מחוקקים: **[[הסנאט הארגנטינאי|הסנאט]]**, הבית העליון ובו 72 מושבים, ו**[[בית הנבחרים של ארגנטינה|בית הנבחרים]]**, הבית התחתון עם 257 מושבים. חברי הסנאט נבחרים על ידי העם מדי שלוש שנים ומכהנים שש שנים, וחברי בית הנבחרים נבחרים מדי שנתיים ומכהנים ארבע שנים. בראש הבית התחתון עומד אחד מחבריו הנבחר על ידי הרוב ואילו בראש הבית העליון עומד סגן הנשיא.

## סמכויות ונהלים
הקונגרס, על שני בתיו, מתכנס מדי שנה בין 1 במרץ ל-30 בנובמבר. במקרים יוצאי דופן מכנס הנשיא את הקונגרס בזמן הפגרה.

הקונגרס מפקח על עבודת הממשלה בענייני חוץ וביטחון, המדיניות הפיסקלית וענייני פנים. הוא אחראי על קביעת מיסים ומכס אחידים בכל רחבי המדינה, מפקח על הבנק המרכזי של ארגנטינה ומנהל את תשלומי החוב הלאומיים ואת ערכו של המטבע הלאומי הפסו. בקונגרס גם נקבעים הכללים המשפטיים בענייני מסחר וענייני רווחה. עם זאת פעילותו חייבת להיות תואמת את החוקים המחוזיים. כל שינוי בגבולות הלאומיים והמחוזיים, או יצירת מחוזות חדשים, חייב את אישור הקונגרס. הקונגרס גם קובע את העונשים לעוברים על החוקים השונים.

הקונגרס נדרש לאשר או לדחות אמנות והסכמים בינלאומיים של ארגנטינה עם מדינות אחרות או עם ארגונים בינלאומיים. הכרזה על מלחמה, חתימת הסכמי שלום או גיוס מיוחד של הכוחות המזוינים חייבים גם הם את אישורו של הקונגרס.

הסנטורים המכהנים בקונגרס נהנים מחסינות פרלמנטרית, אשר יכולה להיות מוסרת מהם בתמיכת רוב חברי הקונגרס.

## המבנה
190px|שמאל|ממוזער|מבנה הקונגרס בשנת 1910
מבנה הקונגרס החל להיבנות בשנת 1898 על ידי האדריכל האיטלקי ויטריו מיינו, ונחנך בשנת 1906. עם השנים היה המבנה צר מלהכיל את פעילותו, ובשנת 1974 שופץ והורחב. מול המבנה נחנכה בשנת 1910 כיכר הקונגרס (Plaza del Congreso), הפופולרית מאוד בקרב תיירים ואשר משמשת אתר קבוע להפגנות נגד הממשל.

בין השנים 1976–1983 שימש הבניין את ה-CAL (הוועדה המייעצת המחוקקת) שהורכבה מקצינים בכירים בצבא שהיו באים לפקח פעילות החקיקה. בפועל שימשו חברי הקבוצה בשנים אלו כנשיאים.

## ראו גם

* הסנאט של ארגנטינה
* בית הנבחרים של ארגנטינה
* פוליטיקה של ארגנטינה
* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר האינטרנט הרשמי של הקונגרס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ארגנטינה: ממשל
קטגוריה:בואנוס איירס: מבנים
ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינה: חוק ומשפט
אלכס היגינס

**אלכסנדר גורדון "אלכס" היגינס** (באנגלית: **Alexander Gordon "Alex" Higgins**; 18 במרץ 1949 – 24 ביולי 2010), הידוע גם בכינוי **הוריקן היגינס**, היה שחקן סנוקר מקצועני צפון אירי. היגינס זכה פעמיים באליפות העולם בסנוקר בשנים 1972 ו-1982, והיה פעמיים סגן אלוף העולם בסנוקר בשנים 1976 ו-1980. בנוסף, היגינס זכה באליפות העולם בסנוקר לזוגות, יחד עם ג'ימי וייט האנגלי בשנת 1984, וכן זכה שלוש פעמים ברציפות בגביע העולם בסנוקר לנבחרות, עם נבחרת אירלנד בשנים 1985, 1986 ו-1987. בשיאו דורג היגינס במקום השני בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי (עונת 1976/1977 ועונת 1982/1983). זכה לכינוי "הוריקן" בזכות סגנון משחקו המהיר.

## קריירה
היגינס החל לשחק סנוקר מקצועני בעונת 1971/1972, בגיל 22. הוא זכה באליפות העולם בסנוקר כבר בניסיונו הראשון בשנת 1972, בגיל 22, לאחר שניצח בגמר את ג'ון ספנסר האנגלי בתוצאה 32–37, ובכך נהיה לאלוף העולם בסנוקר הצעיר ביותר אי פעם (שיא שנשבר כעבור 18 שנים על ידי סטיבן הנדרי כשזכה באליפות העולם בגיל 21). לאחר מכן הגיע היגינס לגמר אליפות העולם בשנים 1976 ו-1980, אך הפסיד. בשנת 1982, זכה היגינס בפעם השנייה באליפות העולם, לאחר שניצח בגמר את ריי רירדון בתוצאה 15–18, ואם לא היה נקנס בהורדת נקודות דירוג עקב עבירות משמעת, היה מדורג בעונת 1982/1983 במקום הראשון בעולם.

היגינס, עם סגנון משחקו, שהיה מלהיב, היה אחראי במידה רבה לעלייה בפופולריות של ענף הסנוקר בסוף שנות השבעים. הוא היה שחקן מהיר מאוד, ובראיונות הוא אף הסביר שהסיבה לכך הייתה פשוט חוסר סבלנות. רבים מחשיבים אותו לאחד משחקני הסנוקר הטובים ביותר בכל הזמנים.
עם זאת, נודע גם באופי ומזג בעייתיים. על פי הערכות, כ-50 תלונות רשמיות הוגשו נגד אלכס היגינס על ידי התאחדות הסנוקר העולמית - יותר מכל שחקן סנוקר אחר בהיסטוריה של המשחק.

במהלך הקריירה, זכה היגינס ב-39 תארים מקצועניים (34 תוארי יחידים ו-5 תארים קבוצתיים), בהם אליפות בריטניה בשנת 1983, טורניר המאסטרס בשנים 1978 ו-1981, והמאסטרס האירי בשנת 1989, בו ניצח בגיל 40 את סטיבן הנדרי הצעיר.

החל משנת 2016, הגביע המוענק לזוכה באליפות צפון אירלנד הפתוחה נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני סנוקר בריטים
קטגוריה:אלופי עולם בסנוקר
קטגוריה:ספורטאים צפון אירים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2010
קרולינה הררה

ממוזער|180px|קרולינה הררה
**קרולינה הררה** (באנגלית: **Carolina Herrera**; נולדה ב-8 בינואר 1939) היא מעצבת אופנה אמריקאית ילידת ונצואלה. הררה ידועה בגלל סגנונה הייחודי ועיצוביה נלבשו על ידי ג'קלין קנדי-אונאסיס ומישל אובמה.

## ביוגרפיה וחיים אישיים
הררה נולדה תחת השם מריה קרולינה ג'וזפינה פקנינס נינו ב-8 בינואר 1939 בקראקס, ונצואלה, לאביה, גילרמו פקנינס אסבדו, קצין בחיל האוויר שהיה מושל קרקאס בעברו ואמה מריה כריסטינה נינו פסיונס.

סבתא של הררה הכירה לה את עולם האופנה ונהגה לקחת אותה לתצוגות אופנה של בלנסיאגה וקנתה לה בגדים של לנווין ודיור.

בשנת 1957, בגיל 18, נישאה לגילרמו הרנס טלו, בעל אדמות ונצואלי, שעמו היו לה שתי בנות. מאוחר יותר השניים התגרשו. בשנת 1968 היא נישאה לריינלדו הררה גבארה שירש את התואר הספרדי המרקיז החמישי של בית טורה לאחר מות אביו ב-1962. ריינלדו היה מנחה של תוכנית בוקר ונצואלית ובנוסף עורך משנה במגזין ואניטי פייר. לזוג יש שתי בנות ושישה נכדים.

## קריירה
בשנים 1965–1968 עבדה בחנותו של המעצב וחברה הטוב אמיליו פוצ'י בקרקאס. לאחר נישואיה לריינלדו החלה לטפח את סגנון החיים של המעמד הגבוה והקפידה להתלבש בעיצובים האחרונים של בתי אופנה ידועים כדוגמת איב סן-לורן, ולנטינו גאראווני וארמני. בנוסף לסגנון הלבוש היא נהגה להסתובב עם מפורסמים כמו מיק ג'אגר ואנדי וורהול במקומות כמו סטודיו 54 ומועדונים ידועים ברחבי העולם, מה שגרם לה להתפרסם בסגנון הייחודי והדרמטי שלה. ב-1972 נכנסה לראשונה לרשימת המתלבשים הטובים העולמית.

ב-1980 הציעה העורכת הראשית של המגזין ווג בזמנו, דיאנה פרילנד שהררה תעצב קו בגדים משלה. הררה החלה לעצב ולהציג את עיצוביה בניו יורק. באותה שנה התרחשה תצוגת האופנה הראשונה של הררה שכלל את דוגמנית העל אימאן. המותג של הררה פעיל משנת 1980 בעיר ניו יורק. בין לקוחותיה הידועות ביותר נמנות ג'קלין קנדי-אונאסיס שביקשה ממנה לעצב שמלה לחתונת בתה, קרוליין קנדי, השחקנית רנה זלווגר ומישל אובמה.

בסוף שנות השמונים רכשה חברת בישום בשם "Puig" את הזכויות ליצור קו בישום תחת המותג קרולינה הררה. החברה אחראית בין היתר על ניחוחות מבתי אופנה כמו ז'אן-פול גוטייה, נינה ריצ'י ופראדה.

בשנת 2008 השיקו מותג סגנון חיים הקרוי "CH" ונכון לשנת 2012 קיימות 18 חנויות של המותג ומוצריה של הררה נמכרים ב-280 חנויות ב-104 מדינות.

## בשמים
במהלך הקריירה שלה, הפיצה הררה 138 בשמים בסך הכול, כשחלקם נכללים ב-13 סדרות שונות. שלוש הסדרות הבולטות ביותר הן "Good Girl", "212" ו-"212 VIP".

### Good Girl
סדרת ה-"Good Girl" הפכה לאחת מסדרות הבשמים המצליחות בהיסטוריה. היא הושקה לראשונה בשנת 2016 והבושם הראשון שיצא במסגרתה היה "Good Girl", שהפך לאחד מהבשמים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, תוך שהנפיק סכום כולל של למעלה מ-200 מיליון דולר, בפרק זמן קצר מצאתו והיה לבושם הנמכר ביותר במדינות רבות במשך שלושה חודשים. אירוע ההשקה שלו היה אחד מאירועי ההשקה הגדולים בעולם הבישום והבושם עצמו זכה להצלחה ולהכרה בינלאומית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבות אופנה אמריקאיות
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ונצואלי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
רוית הכט

**רוית הכט** (נולדה ב-23 ביוני 1980) היא עיתונאית ישראלית ועורכת בעיתון "הארץ", בעלת טור שבועי במדור הדעות.

## ביוגרפיה
רוית הכט נולדה וגדלה בקריית ביאליק. בתום לימודיה התגייסה לצה"ל ושירתה בתפקיד כתבת בעיתון "במחנה". לאחר שחרורה מהשירות הצבאי החלה לעבוד במערכת העיתון "ידיעות אחרונות" בתפקידי עריכה וכתיבה (בתחומי כלכלה, צרכנות, מוסף "זמנים מודרניים" ועוד).

בשנת 2003 החלה ללמוד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. לאחר חמש שנות לימודים ויצירת סרט גמר ("חופשת מחלה", 2008), חזרה לעולם התקשורת והחלה לעבוד בתפקידי עריכה וכתיבה שונים באתרי חדשות ובטלוויזיה. הכט עבדה כעורכת חדשות ב"חברת החדשות של ערוץ 2" ובאתר האינטרנט של "חדשות 2"; וכראש דסק "עסקים" באתר "וואלה".

בשנת 2010 עברה למערכת עיתון "הארץ", ובמשך שנתיים הייתה סגנית עורך במוסף "ספרים" וכתבה ביקורות ספרים ומאמרי דעה. בשנת 2012 התקדמה לתפקיד עורכת מדור הדעות בזירה הדיגיטלית, ממלאת מקום עורך מדור הדעות במהדורה המודפסת ואחראית על כתיבתם ועריכתם של מאמרי המערכת. כיום, הכט בעלת טור שבועי במדור הדעות בנושאי כלכלה וחברה, פוליטיקה, תרבות ופמיניזם. כמו כן, מפרסמת ראיונות פוליטיים.

ב-2013 החלה ללמד כתיבה מתקדמת במכללה האקדמית ספיר ובמכללת הדסה בירושלים.

מגישה תוכנית שבועית בגלי צה"ל בשם "רוית הכט מדברת עם".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:עורכות ישראליות
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
גרעין שילה

**גרעין שילה** היה גרעין התיישבות של תנועת גוש אמונים. חבריו הקימו את היישובים עפרה ושילה והיו הראשונים לחדש את ההתיישבות היהודית מצפון לירושלים אחרי מלחמת ששת הימים.

גרעין שילה החל להתארגן בשנת 1974 ונרשמו אליו 139 חברים, חלקם בעלי משפחות. אנשיו שאפו להקים יישוב יהודי בקרבת שילה הקדומה, ולחדש את ההתיישבות היהודית בהרי בנימין. הם קיימו פגישות עם גורמים מדיניים וביטחוניים, ביניהם ישראל גלילי, לבדיקת אפשרות להקמת היישוב על הר בעל חצור או בכוכב השחר.

בנוסף עשו ניסיונות לעלות לקרקע ללא אישור. ניסיון ראשון לעלייה לקרקע נעשה בשילה והסתיים בפינוי על ידי הצבא. ניסיון שני נעשה במזרעה א-שרקיה ב-10 במרץ 1975 וקיבל את השם "מבצע מנוחה ונחלה". כ-100 מחברי הגרעין התבצרו במערה ששימשה בונקר נשק של הלגיון הירדני והתקינו בפתחה שער ברזל כדי למנוע מהצבא לפנותם. לבסוף, פרצו חיילי צה"ל את השער ופינו את המתנחלים אחד-אחד מן המקום. האירוע תועד בעיתון "הארץ" ובעיתון "מעריב" בימים שלאחריו.

במכתב ממזכירות גרעין שילה לחברי הגרעין נכתב, כי אם גרעין אלון מורה, הגרעין השני של גוש אמונים, יעלה לקרקע קודם לעליית הגרעין לשילה, יעלו חברי גרעין שילה להזדהות עם אנשיו ויתמכו בו בפומבי. חברי גרעין שילה אכן השתתפו ב-8 ניסיונותיו של גרעין אלון מורה להתיישב באזור שכם, אך הצליחו להקים יישוב של קבע כחצי שנה לפניו. ב-20 באפריל 1975 נכנסו חברי גרעין שילה למבנים נטושים ב"מחנה עין יברוד" - מחנה צבאי ירדני למרגלות הר בעל חצור שבנייתו נקטעה עם פרוץ מלחמת ששת הימים. ליישוב החדש קראו עפרה, על שמה של עפרה הקדומה שבנחלת שבט בנימין המזוהה עם הכפר הפלסטיני א-טייבה הסמוך.

## קישורים חיצוניים
* אתר היישוב עפרה.
* כתבה בעיתון דבר.
* תוכנית "גרעין שילה" לקליטת עלייה בישוב

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי גוש אמונים
קטגוריה:שילה
אנדרטת נורדיה

[250px|ממוזער|שמאל|סמל ה[אצ"ל באנדרטת נורדיה]]
**אנדרטת נורדיה** היא אנדרטה שהוקמה בשנת 1955 לזכרם של חללי האצ"ל ביישוב נורדיה. האנדרטה מיוחדת לזכרם של חברי הגרעינים המיישבים  "מרגולין" ו"ווג'וד" שמסרו נפשם על הקמת מדינת ישראל.

## היסטוריה
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל אביאל כ"ץ, לוחם ומפקד באצ"ל, ונבנתה על ידי אנשי נורדיה בראשות יעקב דיטקובסקי בתרומת של"ח, ארגון למען שיקום לוחמי חופש, שדאג להנציח את חיילי האצ"ל.

האנדרטה בנויה כשער ובמרכזו סמל האצ"ל.
האנדרטה נמצאת בלב היישוב נורדיה, באזור של "המוסדות הציבוריים" חדר התרבות, המרפאה, מגדל המים, בית הפיס ומועדון הוותיקים. האזור מהווה מקום מפגש לחברי מושב נורדיה בחיי היומיום ובאירועים מיוחדים.
האנדרטה בנויה מאבן מקומית "אבן ירושלמית" בשילוב ברזל - המשמש ליצירת סמל האצ"ל. האותיות הן מנחושת ויוצרו במפעל של דייגי שהיה במושב.

שביל המוליך לכיוון האנדרטה, מכניס את מבקר דרך קשת שגובהה 5 מטר. במרכז הקשת בחלקה העליון נמצא סורג עשוי מברזל ובמרכזו סמל האצ"ל מעבר לקשת נמצאת רחבה המרוצפת מאותה אבן מקומית. משני צידיה ערוגות פרחים. בקצה הרחבה נמצא קיר, בצורת חצי גורן, גובהו כ-1.20 מטר ואורכו כ-6 מטר. על גבי הקיר נמצאות כתובות ההנצחה והזיכרון.
מצד ימין כתובת עשויה מאותיות נחושת "לחיילי הארגון הצבאי הלאומי חברי הגרעינים ווג'ווד ומרגולין מניחי היסוד לנורדיה".

במרכז הקיר מופיעים שמות החללים. השמות מופיעים בשמות בודדים ומתחת לכל שם לוחית נחושת עליה חרוט מקום הנפילה ותאריך הנפילה העברי. מצד שמאל הכתובת "תהילת נצח למשחררי האומה שמסרו נפשם בשדות הקרב ובמעלה הגרדום".

על האנדרטה חקוקים שמותיהם של לוחמי האצ"ל חברי הגרעינים המיישבים:
*שולגאסר יעקב - גרעין מרגולין, נפל באיטליה.
*ברוך מזרחי - גרעין מרגולין, נפל בג'נין.
*דב כהן - גרעין ווג'וד, נפל בפריצה לכלא עכו.
*דב גרונר - גרעין ווג'וד, הועלה לגרדום.
*יוסף חיימוביץ - גרעין ווג'וד, נפל במשמר הירדן.
*זאב שטאל - גרעין ווג'וד, נפל במשמר הירדן.
*שמריהו פרנצוס - גרעין ווג'וד, נפל במשמר הירדן.
*יעקב אייזיקוביץ - גרעין ווג'וד, נפל במשמר הירדן.

בשנת 1981 נוספו לאנדרטה אלמנטים להנצחתם של שלושה בני נורדיה שנהרגו בשורות צה"ל. משני צידי הקיר הקיים נבנה קיר בצורת טרפז שגובהו 1.80 מטר ורוחבו בחלק העליון 70 ס"מ. בקיר בצד שמאל מופיע סמל צה"ל ונר התמיד בקיר בצד ימין מופיעים שמות החללים באותיות ברזל בודדות. וכך הייתה לאנדרטה היחידה בישראל בה מופיעים חללי האצ"ל לצידם של חללי צה"ל: ויסנר אלכסנדר, בש שרה, ומרגלית עופר.

הציור של האנדרטה שימש עד שנות התשעים כסמל של המושב.
מצידה האחורי של האנדרטה ומשני צידיה נשתלו עצי ברוש המשווים למקום ערך טקסי.

## טקסי יום הזיכרון
בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שנערך למרגלות האנדרטה, נוהגים לשיר לכבודם את שיר בית"ר, השיר שליווה אותם בדרכם האחרונה. שירת שיר בית"ר בטקס ממלכתי עוררה ביקורת ציבורית בקרב תושבי שכונת נאות נורדיה הסמוכה לנורדיה.

## ראו גם
* האנדרטה לזכר דב גרונר

## לקריאה נוספת
* אנדרטאות בישראל, הוצאת משרד הביטחון

## קישורים חיצוניים

נורדיה
נורדיה
קטגוריה:אצ"ל: אנדרטאות
קטגוריה:נורדיה
סלטזאורוס

**סלטזאורוס** (שם מדעי: *Saltasaurus*; מילולית: "הלטאה של סלטה") הסלטזאורוס נמצא באזור סלטה בארגנטינה על שם כך קרוי שמו.  הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מאמריקה הדרומית שחי בקרטיקון עליון. המאפיין החשוב ביותר של הסלטזאורוס הוא היותו מכוסה בשריון של קשקשים גרמיים עגולים וגדולים (הנקראים "Osteoderms") על גופו. הסלטזאורוס היה הזאורופוד בעל השריון הראשון שנתגלה, ומאז נתגלו עוד זאורופודים עם שריון על גופם.

## מאפיינים
הסלטזאורוס היה זאורופוד קטן יחסית: אורכו היה 12 מטרים ומשקלו כ-10 טון. ראשו היה דומה לזה של דיפלודוקוס וכלל שיניים רק בחזית הפה, שתפקידן היה לתלוש צמחייה ועלים. כיוון שבאותה תקופה חיו באמריקה הדרומית טורפי ענק ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים, לא היווה גודלו הקטן יחסית של הסלטזאורוס הגנה מספקת ולכן ככל הנראה פיתח שריון גרמי על מנת להגן על גופו. השריון כלל קשקשים בגודל חלוקי אבן שכיסו את עורו וביניהם שובצו קשקשים גרמיים גדולים יותר בגודל כף יד. ייתכן שמקשקשים גדולים אלה בלטו גם דוקרנים, אך ממצב המאובנים שנתגלו לא ניתן לדעת בוודאות.

הסלטזאורוס נתגלה ותואר על ידי חוסה בונפרטה וחיימה פוול ב-1980 באזור סלטה שבארגנטינה. מאוחר יותר נתגלו מאובני סלטזאורוס גם באורוגוואי. כמו כן נמצאו קנים וביצים של סלטזאורוס, כולל עוברים משומרים. ככל הנראה נהגו הסלטזאוריים לקנן בקבוצות גדולות (של מאות פרטים) באזורי קינון קבועים. כל נקבה חפרה קן באדמה והטילה בו ביצים בקוטר 11–12 ס"מ, ואז כיסתה אותן בעפר וצמחייה יבשה (כדי לשמור על חומן של הביצים, החום היה נוצר מתסיסה שנגרמה עקב הריקבון של הצמחים בקן).

## בתרבות
*להקה של סלטזאורוס מופיעה בסדרה כוכב הדינוזאורים שם היא מקננת אך הפרטים הצעירים נטרפים על ידי נוטוסוכוסים ואלברזאורוסים כשהבוגרים נטרפים על ידי אוקזאורוסים וקרכרודונטוזאורוסים (ייתכן שמדובר בגיגאנוטוזאורוס).
*בנוסף הוא מופיע בסדרה הדינוזאורים!.
*הוא מופיע גם במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

## גלריה

תמונה:Saltasaurus size.png|השוואת גודל של סלטזאורוס
תמונה:Saltasaurus.jpg|קשקשי שריון של סלטזאורוס
תמונה:Saltasaurus loricatus.jpg
תמונה:Saltasaurus environment.jpg|עדר סלטזאורוסים, אחריו עוקבים קבוצת קווילמזאורוסים ונואזאורוסים


## לקריאה נוספת
* - עמ' 244

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:סלטזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:ארגנטינה: מאובנים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי חוסה בונפרטה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1980
אוזנן אפור

**אוזנן אפור** (שם מדעי: *Plecotus austriacus*) הוא מין של עטלף. הוא נקרא "אוזנן" בגלל אוזניו הענקיות. האוזנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באירופה.
## מאפיינים
האוזנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות), שצד בלילה עשים וחרקים אחרים, ובכך תורם לחקלאות. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 18-45 קילוהרץ וכל קריאה נמשכת כ-5.8 מילישניות. ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה.

באנגלית נקרא האוזנן "Grey long-eared bat" והוא נבדל מבן מינו הקרוב האוזנן החום, הנפוץ יותר באירופה, בביטנו האפורה והבהירה יחסית.

## האוזנן בארץ ישראל
בעבר סברו שהאוזננים החיים בארץ ישראל השתייכו למין זה אך מחקרים שנערכו בתחילת המאה ה-21 מצאו ששתי האוכלוסיות העיקריות שלו בישראל הן מינים נפרדים: אוזנן הנגב (*Plecotus christii*) ואוזנן החרמון (*Plecotus macrobullaris*), שניהם נמצאים בסכנת הכחדה בישראל.

## קישורים חיצוניים

* אוזנן - מידע ותמונות באתר עמותת מן השדה
* תמונות של אוזנן
* עטלפים באתר החברה להגנת הטבע (מידע ותמונה של אוזנן)

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פישר
קטגוריה:נשפוניים
קטגוריה:ספרד: יונקים
קטגוריה:טורקיה: יונקים
קטגוריה:איטליה: יונקים
קטגוריה:מלטה: יונקים
קטגוריה:סוריה: יונקים
קטגוריה:אנדורה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829