open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוזף רייכרט

גנרל **יוזף רייכרט** (בגרמנית: **Josef Reichert**; 12 בדצמבר 1891 – 15 במרץ 1970) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
רייכרט נולד ב-21 בדצמבר 1892 בבורגפלד, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לפקיד המכס פרידריך רייכרט ואשתו מארי. בשנת 1910 התגייס רייכרט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-21 (פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא מונה למפקד מחלקה ברגימנט המילואים הבווארי ה-5, ואף לחם עמו בקרבות על הסום ובאיפר. ב-3 באוקטובר 1918 הוא נפל בשבי הצרפתי, וב-18 באוקטובר הוא הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

בשנת 1920 שוחרר רייכרט מהשבי, ולאחר שחרורו הוא הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1932 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-40. ב-1 בפברואר 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-106. ב-1 באוגוסט 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ב-1 באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-95, וב-24 בנובמבר 1939 מונה רייכרט למפקד רגימנט הרגלים ה-6.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה בפולין לחם רייכרט עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-10, ובמהלך המערכה על צרפת הוא לחם עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-11. במהלך מבצע ברברוסה הוא לחם עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-30, כחלק מהקורפוס ה-10. ב-1 בספטמבר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-17 בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-177. ב-1 בינואר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-714, ו-20 בפברואר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-711, וב-1 בספטמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-6 ביוני 1944 הותקפה הדיוויזיה בפיקודו על ידי הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6 שנחתה בחוף סורד, כחלק מהפלישה לנורמנדי, אולם, על אף שהדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, היא הצליחה להדוף את התקפות הבריטים ממזרח לנהר האורן. ניסיונות הדיוויזיה לתקוף את ראש הגשר הבריטי נהדפו, בין השאר בעקבות האבדות הכבדות של הדיוויזיה ה-346 שהייתה אמורה לסייע לה. בהמשך השתתפה הדיוויזיה בלחימה בקן במסגרת מבצע גודווד, והיא הצליחה לבלום את התקדמות הקורפוס הבריטי ה-8. באוגוסט הועברה הדיוויזיה להולנד, שם השתתפה בספטמבר במבצע מרקט גארדן. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה יחד עם ארמיית הפאנצר השישית להונגריה, ובפברואר השתתפה במתקפת אגם בלטון. ב-12 באפריל הועברה הדיוויזיה לצ'כוסלובקיה, שם לחמה כחלק מהקורפוס ה-72 במסגרת הארמייה השמינית. ב-14 באפריל נפצע רייכרט בתאונת דרכים, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
ב-15 ביולי 1947 שוחרר רייכרט מהשבי, ולאחר מכן התגורר בגאוטינג, שם חי עד למותו ב-15 במרץ 1970.

## קישורים חיצוניים
* יוזף רייכרט באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המערכה בנורמנדי: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1970
קרל כריסטיאן פוגל פון פוגלשטיין

**קרל כריסטיאן פוגל פון פוגלשטיין** (בגרמנית: **Carl Christian Vogel von Vogelstein**; 26 ביוני 1788, וילדנפלז – 4 במרץ 1868, מינכן) היה צייר גרמני.

פון פוגלשטיין החל בקריירת הציור שלו בגיל צעיר מאוד, הוא פעל בדרזדן, סנט פטרבורג, דורפט היא טרטו, רומא ומינכן.

## קישורים חיצוניים

* פון פוגלשטיין, באתר הספרייה הלאומית של גרמניה

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1788
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1868
יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה

**יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה** (בגרמנית **Johann Leopold von Sachsen-Coburg und Gotha**, 2 באוגוסט 1906 – 4 במאי 1972), היה נסיך הכתר האחרון של דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.

## ביוגרפיה
יוהאן לאופולד נולד בקובורג ב-2 באוגוסט 1906 לקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה ולויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מטילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, זמן קצר לאחר שב-14 בנובמבר 1918 התפטר אביו מהשלטון, בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית. מצד אביו היה יוהאן לאופולד נינה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.

בשנת 1930 החל יוהאן לאופולד בלימודי כלכלה, אמנות ומשפטים באוניברסיטת בון. ב-9 במרץ 1932 התחתן יוהאן לאופולד עם פאודורה פון דר הורסט בנישואים מורגנטיים, ובשל כך נאלץ לוותר על זכויותיו לרשת את תוארי אביו. ב-1 באפריל אותה שנה הוא הצטרף למפלגה הנאצית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת כסמל ברגימנט נ"מ. בשנת 1948 הוגשה נגדו תביעה על גילוי עריות עם ילדיו, שעליה נידון למאסר על תנאי, ולאחר מכן הוא ניתק את הקשר עם משפחתו.

ב-27 בפברואר 1962 התגרש יוהאן לאופולד מאשתו, וב-3 במאי 1963 הוא התחתן עם הגברת הגרושה מריה תרזה ריינדל. השניים התגוררו בקרלשטיין ליד באד רייכנהאל, וב-4 במאי 1972 מת יוהאן לאופולד בגריין מסרטן.

## משפחתו
ב-9 במרץ 1932 התחתן יוהאן לאופולד עם פאודורה פון דר הורסט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* מריאנה, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (נולדה ב-1933)
* ארנסט לאופולד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1935–1996)
* פיטר, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (נולד ב-1939)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
פרידריך פון אמרלינג

**פרידריך פון אמרלינג** (בגרמנית: **Friedrich von Amerling**; 14 באפריל 1803 – 14 בינואר 1887) היה צייר אוסטרו-הונגרי. צייר דיוקנאות רשמי של פרנץ יוזף ואחד משני ציירי הדיוקנאות הבולטים במאה ה־19, לצד פרדיננד גאורג ולדמילר .

צייר הדיוקנאות האוסטרי פרידריך פון אמרלינג נולד בשנת 1803 בספיטלברג. בשנת 1815 החל את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות בווינה ובשנת 1824 עבר לאקדמיה בפראג שם הפך לתלמידו של יוסף ברגלר הצעיר. במהלך שהותו בלונדון ב־1827 וב־1828 למד מצייר הדיוקנאות תומאס לורנס. לאחר מכן שהה בפריז, שם לימד אותו הצייר הוראס ורנט. לאחר שובו לביתו הפך פרידריך פון אמרלינג לאחד הדיוקנאות הנחשבים ביותר של הבורגנות הווינאית והמשפחה הקיסרית האוסטרית. הצייר הועלה לאצולה בשנת 1878.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של פרידריך פון אמרלינג באתר TheFamousPeople.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1803
קטגוריה:נפטרים ב-1887
טוויסטר (סרט, 1996)

**טוויסטר** (באנגלית: **Twister**) הוא סרט של הבמאי יאן דה בונט מ-1996 בכיכובם של הלן האנט וביל פקסטון אשר חוקרים סופות טורנדו. את התסריט לסרט כתבו מייקל קרייטון ואן מארי מרטין.

הסרט, אשר הופק בתקציב של 92 מיליון דולרים, זכה להצלחה מסחרית גדולה וגרף מעל ל-495 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם.

## עלילה
העלילה מתמקדת בזוג הפרוד, המטאורולוגים ד"ר ג'ו ת'ורנטון-הארדינג (הלן האנט) וביל הארדינג (ביל פקסטון), אשר חקרו בעבר ביחד במשך שנים רבות סופות טורנדו. ביל כבר לא עוסק בכך יותר ובמקום זאת עובד כחזאי בטלוויזיה. בתחילת הסרט ביל מגיע לאוקלהומה על מנת למצוא את ג'ו בכדי שתחתום על מסמכי גירושין על מנת שהוא יוכל להתגרש ממנה ולהתחתן עם ארוסתו הטרייה, הפסיכולוגית ד"ר מליסה ריבס (ג'מי גרץ). עם זאת, כאשר הוא פוגש את ג'ו היא מגלה לו שהיא פיתחה את המכשיר "דורותי", אותו הוא הגה במקור, אשר אמור לשחרר מאות חיישנים בלב סופת הטורנדו ויסייעו באופן זה לאסוף כמות גדולה של נתונים מדעיים בעלי ערך רב שיאפשרו להבין טוב יותר את המנגנונים שתורמים להיווצרות של סופות הטורנדו, ובכך ליצור מערכות התרעה טובות יותר.

במהלך פגישתם הם מגלים שהיריב הזחוח שלהם, ד"ר ג'ונאס מילר (קארי אלווס), פיתח מכשיר כמעט זהה ל"דורותי". בניגוד לג'ו וביל, מילר מתעניין יותר בתהילה האישית ובחסות תאגידית מאשר מאשר בקידום המדע. בעקבות כך ג'ו וביל מחליים לשלב כוחות עם צוות רודפי הסערות של ג'ו על מנת ש"דורותי" תופעל בלב סערת טורנדו לפני שמילר יספיק לקחת קרדיט על הרעיון של ביל.

הצוות של ג'ו מנסה לרדוף אחר סופות טורנדו שונות ובכל פעם להעמיד את "דורותי" בנתיב בו עוברות סופות הטורנדו. זהו מרדף מסוכן, וחברי הצוות מסכנים את חייהם פעמים רבות. כולם, מלבד מליסה מוצאים עניין באתגר. המרדף אחרי הסופות מזכיר לביל עד כמה התגעגע לעבודה הזו, ולבסוף הוא ומליסה מחליטים להיפרד, בעיקר משום שמליסה מבינה שהוא עדיין מאוהב בג'ו. ביל וג'ו מצליחים להפעיל לבסוף להפעיל את "דורותי", ולאסוף את הנתונים המטאורולוגיים שהם רצו להשיג באמצעות המכשיר. הם שורדים בקושי את סופת הטורנדו רבת העומה, ומחליטים בסוף הסרט לחזור להיות זוג ולהמשיך לעבוד ביחד.

## צוות השחקנים הראשי
* הלן האנט בתפקיד ד"ר ג'ו הארדינג
* ביל פקסטון בתפקיד ביל הארדינג
* קרי אלווס בתפקיד ד"ר ג'ונאס מילר
* ג'יימי גרץ בתפקיד ד"ר מליסה ריבס
* פיליפ סימור הופמן בתפקיד דסטין "דאסטי" דייוויס
* אלן רוק בתפקיד רוברט "ראביט" נוריק
* טוד פילד בתפקיד ד"ר ג'ייסון "פראצ'ר" רו
* ג'רמי דייוויס בתפקיד לורנס

## הפקה
רוב הסרט צולם באוקלהומה, איווה וקנדה. סצנות הטורנדו הריאליסטיות של הסרט הופקו באמצעות שילוב של אפקטים מעשיים, מכונות רוח מאסיביות וגרפיקה ממוחשבת חדשנית ופורצת דרך.

חברת אינדסטריאל לייט אנד מג'יק הייתה אחראית לאפקטים החזותיים בסרט, אשר נחשבו לפורצי דרך באותה התקופה.

## פרסים ומועמדויות

## סרט המשך

קרנת הבכורה של סרט ההמשך, בבימויו של לי אייזק צ'אנג, התקיימה ב-10 ביולי 2024. בסרט מככבים דייזי אדגר-ג'ונס, גלן פאוול ואנתוני ראמוס. הסרט הופק בשיתוף פעול בין אולפני יוניברסל, אולפני האחים וורנר ואולפני אמבלין. הסרט מתואר כ"פרק חדש" לסרט המקורי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטי יאן דה בונט
קטגוריה:סרטים שצולמו באיווה
פטר ואלי

ממוזער|מצבתו של פטר ואלי
**פטר ואלי** (25 בדצמבר 1919 - 18 בספטמבר 1973) היה פוליטיקאי הונגרי ממוצא יהודי שכיהן כשר אוצר בשנים 1967-1971, בעת רפורמות כלכליות שפתחו את הונגריה למסחר עם המערב.

## ביוגרפיה
ואלי נולד למשפחה יהודית בשם וייס בסומבטהיי. הוא קיבל תואר בהנדסה כימית מהאוניברסיטה הטכנולוגית בבודפשט בשנת 1942. הוא עבד זמן מה במפעל תרופות ולאחר מכן ניהל מעבדה במפעל לעיבוד עורות. בינואר 1945 הוא נעצר לזמן קצר באשמת הפצת תעמולה קומוניסטית. לאחר כניסת הצבא האדום להונגריה הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההונגרית באפריל 1945. בשנים 1948-1952 היה עוזר הוראה ומרצה לכלכלה בבודפשט. בשנת 1954 הוא מונה לסגן יושב ראש רשות התכנון ההונגרית והמשיך לעבוד ברשות התכנון עד שנת 1967. בתפקידו זה היה מאלו שהצביעו על הבעיתיות בתוכניות התיעוש של הונגריה שכוונו לייצור מוצרים תחליפי ייבוא ועל כן היו באיכות נמוכה ולא אפשרו רכישת מוצרי ייבוא הכרחיים. הוא הציע לשנות את המדיניות ולעבור לייצור מוטה ייצוא והתרכזות בייצור מוצרים באיכות גבוהה. בשנת 1967 הוא מונה לשר האוצר של הונגריה. תוכניתו שכונתה "המכניזם הכלילי החדש" זכתה להצלחה גדולה. הוא פתח את הונגריה למסחר עם המערב והביא את רמת החיים בהונגריה לרמה הגבוהה ביותר מבין כל מדינות הגוש המזרחי. בעקבות זאת הוא זכה לפופולריות רבה בקרב הציבור, אך לא בקרב ההנהגה הקומוניסטית בהונגריה וברית המועצות.

במאי 1971 הוא קודם להיות סגן ראש הממשלה ונציג הונגריה בקומקון. במרץ 1973 הוא ביקר בארצות הברית במטרה לקדם את היחסים בין המדינות. 

ב-15 בספטמבר 1973 בעת ביקור במפעל מתכת הוא נדחף על ידי מנוף שאיבד שליטה לתוך דוד מתכת רותחת. הוא נפטר מפצעיו ב-18 בספטמבר 1973. במערב עלו חשדות שואלי חוסל, אך לא נמצאו ראיות לכך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הונגריה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1919
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1973
ניקולאי מורוזוב

**ניקולאי אלכסנדרוביץ' מורוזוב** (ברוסית: **Никола́й Алекса́ндрович Моро́зов**; 7 ביולי 1854 – 30 ביולי 1946) היה מהפכן רוסי, שלאחר 25 שנה בבית הכלא פנה לעסוק במדע. חבר כבוד של האקדמיה הרוסית למדעים.

ידוע כמהפכן שהיה חבר בחוגים שונים כולל תנועת נרודניה ווליה והיה שותף למזימה להתנקש בחייו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. בשנת 1882 נידון לעבודות פרך ועד 1905 היה עצור במבצר פֶּטְרוֹפַּבְלוֹבְסקיה ובשליסלבורג.

כתב עבודות מחקר רבות בתחומים מדעיים ובשנת 1918 מונה למנהל המכון למחקרי טבע על שם לסגאפט בלנינגרד, כתב חיבורים רבים ובזקנותו נלחם בחזית, במלחמת העולם השנייה.
## בתרבות הפופולרית
*חייו עובדו לסדרת טלוויזיה בהפקת רשת NTV בשם **[[הסב מורוזוב]]** (ברוסית: **Дед Морозов**).
## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של מורוזוב, באתר האקדמיה הרוסית למדעים 
* 
*  הערך ניקולאי מורוזוב באנציקלופדיה המקוונת Spartacus Educational  

קטגוריה:מנהיגים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1854
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1946
גילמור המאושר

**גילמור המאושר** (באנגלית: **Happy Gilmore**) הוא סרט קומדיה של הבמאי דניס דוגן מ-1996 בכיכובם של אדם סנדלר, כריסטופר מקדונלד, ג'ולי בואן, וקארל ות'רס.

## תקציר העלילה
האפי הוא שחקן הוקי קרח כושל – החבטה שלו בדיסקית ההוקי חזקה מאד, אבל יכולת ההחלקה שלו על הקרח חלשה, ולכן הוא נכשל ולא מתקבל לליגה מקצוענית. הוא מגלה במקרה שיכולת החבטה שלו נותנת לו יתרון בגולף, בעיקר בחבטת הפתיחה; ושגולף הוא ספורט מקצועני ופופולרי שהוא יכול להתפרנס ממנו. הוא מחליט לקחת חלק בטורניר גולף יוקרתי במטרה לזכות בכסף הנחוץ בשביל לרכוש בחזרה את בית סבתו אשר עוקל על ידי הממשל בשל אי תשלום מיסים.

כשחקן הוקי קרח חם מזג, הוא מסעיר את ענף הספורט הרגוע והשלו, ונתקל באלוף יהיר המתנשא עליו. ראשי הענף מתלבטים לגבי התנהגותו של האפי – היא פוגעת בתדמית הנקייה של הענף, אך מושכת לענף קהל חדש ומגדילה את נתוני המדרוג שלו.

## צוות השחקנים והדמויות
* אדם סנדלר בתפקיד **האפי גילמור** – שחקן הוקי כושל שמגלה שיש לו כישרון יוצא דופן בגולף. בעקבות כך הוא מחליט להצטרף לטורניר גולף מקצועני במטרה לזכות בפרס הכספי כדי לרכוש חזרה את הבית של סבתו.
* כריסטופר מקדונלד בתפקיד **שוטר מקגאווין** – האנטגוניסט הראשי של הסרט. שחקן גולף מקצוען יהיר שמתעב את האפי.
* ג'ולי בואן בתפקיד **וירג'יניה וניט** – מנהלת יחסי ציבור בטורניר הגולף בו האפי משתתף אשר הופכת למושא אהבתו של האפי.
* פרנסס ביי בתפקיד **סבתא גילמור** – סבתו העדינה של האפי.
* קארל ות'רס בתפקיד **דריק "צ'אבס" פיטרסון** – שחקן גולף מקצוען שנאלץ לפרוש מהספורט לאחר שתנין נשך את ידו. צ'אבס הופך למאמן של האפי במטרה לסייע לו לזכות בטורניר הגולף.
* בן סטילר (הופעת קמע) בתפקיד האל, עובד אכזר ומאיים בדיור המוגן בו גרה סבתו של האפי.
* דניס דוגן (במאי הסרט) בתפקיד **דאג תומפסון** - הנציב של סבב הגולף המקצועני.
* מנחה הטלוויזיה בוב ברקר מתארח בתפקיד עצמו, כמשתתף בטורניר גולף לידוענים.

## סרט המשך
באוגוסט 2024, אדם סנדלר אישר שהצילומים לסרט ההמשך "גילמור המאושר 2"  יתחילו בעוד כמה שבועות בניו ג'רזי. הסרט צפוי לכלול שחקני גולף מקצועיים וגם הופעות אורח, כולל הופעה של טרוויס קלסי, כוכב הפוטבול האמריקאי, שסנדלר ציין שיש לו חלק קטן בסרט. בנוסף, סנדלר אישר שבני ספדי, במאי הסרט "יהלום לא מלוטש", יקבל תפקיד "עסיסי" בסרט ההמשך.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
קטגוריה:סרטי 1996
גיולה קאלאי

**גיולה קאלאי** (1 ביוני 1910 - 12 במרץ 1996) היה פוליטיקאי הונגרי שכיהן כראש הממשלה בשנים 1965-1967.

## ביוגרפיה
קאלאי נולד למשפחה ענייה במזרח הונגריה. עד גיל 10 הוא לא למד בבית ספר. לאחר מכן הוא השלים את לימודיו וקיבל מלגה ללמוד בגימנסיה בדברצן. הוא למד לשון וספרות הונגרית באוניברסיטאות דברצן ובודפשט ובמהלך לימודיו, בשנת 1931 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1939 הוא נדון לשנתיים וחצי מאסר. כששוחר עבד כעיתונאי בעיתון של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והיה מראשי תנועת המרי ההונגרית. בשנים 1949-1951 כיהן קאלאי כשר החוץ של הונגריה. הוא נעצר יחד עם יאנוש קאדאר במסגרת הטיהורים של מתיאש ראקושי ושוחרר באוגוסט 1954. לאחר המרד ההונגרי של 1956 הוא נטל חלק בשיקום המפלגה הקומוניסטית ההונגרית ובנובמבר 1956 מונה לשר התרבות. בינואר 1958 הוא מונה לשר בלי תיק ובשנת 1961 קודם לסגן ראש הממשלה. בשנת 1965 הוא מונה לראש הממשלה. 

בשנת 1971 הודח קאלאי מתפקיד יושב ראש הפרלמנט והמשיך לכהן רק בתפקיד סמלי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שרי החוץ של הונגריה
קטגוריה:ראשי ממשלת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1910
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1996
נבחרת יוגוסלביה בכדוריד

**נבחרת יוגוסלביה בכדוריד** הייתה הנבחרת לאומית של יוגוסלביה. הנבחרת הייתה בין החזקות בשנות ה-80 של המאה ה-20 כאשר זכתה במספר מדליות זהב באליפות העולם בכדוריד ובמשחקים האולימפיים.

הנבחרת הפסיקה להתקיים עם פירוק יוגוסלביה.

## הישגי הנבחרת

יוגוסלביה
קטגוריה:נבחרות יוגוסלביה
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדוריד

**נבחרת צ'כוסלובקיה בכדוריד** הייתה הנבחרת לאומית של צ'כוסלובקיה. הנבחרת הייתה בין החזקות בשנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר זכתה במספר מדליות באליפות העולם בכדוריד.

הנבחרת הפסיקה להתקיים עם פירוק צ'כוסלובקיה. 

## הישגי הנבחרת

צ'כוסלובקיה
קטגוריה:צ'כוסלובקיה: ספורט
ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה

**ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה** (באיטלקית: **Ercole III d'Este**; 22 בנובמבר 1727 - 14 באוקטובר 1803), היה דוכס מודנה בין השנים 1780–1796.

## ביוגרפיה
ארקולה נולד ב-22 בנובמבר 1727 במודנה, לפרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון.

ב-16 באפריל 1741 התחתן ארקולה עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה, בתם של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה וריצ'רדה גונזאגה, ממנה נולדו לו שני ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והם התגוררו בנפרד. לאחר מות בנו הקטן רינאלדו פרנצ'סקו בשנת 1753 בהיותו בן 4 חודשים, הפכה בתו מריה באטריצ'ה ליורשת שלו ושל אשתו.

מכיוון שבתו הייתה אמורה לרשת 4 מדינות (מודנה, רג'יו, מאסה וקרארה), סיכמה מריה תרזה בשנת 1753 עם ארקולה, שמריה באטריצ'ה תינשא ללאופולד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. אולם, בשנת 1761 הפך לאופולד ליורש הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ולפיכך בשנת 1763 נחתם הסכם חדש בין אביה למריה תרזה, ובו נקבע שמריה באטריצ'ה תתחתן עם פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. בשנת 1771 אישר הדיאט הקיסרי את ההסכם עם דוכס מודנה, וב-15 באוקטובר אותה שנה התחתן פרדיננד עם מריה באטריצ'ה ד'אסטה.

בשנת 1780 מת אביו, וארקולה עלה לשלטון במקומו. ארקולה המשיך במדיניותו של אביו, ובנה גשרים וכבישים חדשים, ובנוסף טיפח מאוד את האמנות והתרבות בדוכסות. בשנת 1795 התחתן ארקולה בנישואים מורגנטיים עם פילגשו קיארה מאריני, שממנה נולד לו בשנת 1770 בנו ארקולה רינאלדו ד'אסטה. בשנת 1796 בעקבות פלישת נפוליאון למילאנו, נמלט ארקולה עם משפחתו ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הציסאלפינית.

בהסכם קמפו פורמיו בשנת 1797, הוענקה לארקולה דוכסות ברייזגאו, אזור בדרום מערב גרמניה שהשתייך לבית הבסבורג. 

ב-14 באוקטובר 1803 מת ארקולה בטרוויזו, וחתנו פרדיננד קיבל את התואר "דוכס ברייזגאו", וכן קיבל את הטענה לדוכסות מודנה. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 ויתר פרדיננד על דוכסות ברייזגאו שצורפה לדוכסות הגדולה של באדן, ובשנת 1806 מת פרדיננד ונקבר בקריפטה הקיסרית בווינה.

בשנת 1814 ניתנה דוכסות מודנה בקונגרס וינה לנכדו הבכור - פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואילו בתו מריה באטריצ'ה קיבלה בחזרה את דוכסות מאסה וקרארה. מריה באטריצ'ה השאירה את ניהול הדוכסות בידי שריה, ואילו היא עצמה שהתה רוב הזמן בווינה. בשנת 1829 מתה מריה ביאטריצ'ה בווינה, ובנה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ירש אף את נחלותיה.

## משפחתו
ב-16 באפריל 1741 התחתן ארקולה עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה, בתם של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה וריצ'רדה גונזאגה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה (1750–1829), התחתנה עם הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו.
* רינאלדו פרנצ'סקו ד'אסטה (1753).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1727
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1803
Dymaxion Car

**Dymaxion Car** היא מכונית קונספט בתצורת תלת אופן שיוצרה על ידי המהנדס והממציא האמריקאי באקמינסטר פולר בעזרת המהנדס הימי ויליאם סטארלינג ברג'ס  באמצעות חברת "Dymaxion Corporation" אשר נבנו בין השנים 1933–1934.

צורת המכונית הייתה שונה ובלתי מוכרת מכל מכונית אחרת שיוצרה עד שנות השלושים של המאה העשרים.

בשנת 1939 נבנתה בגרמניה מכונית עם קווי דמיון דומים בחלקן לדגם ה"Dymaxion Car" אשר הייתה קרויה Schlörwagen.

## נקודות ציון
* האב טיפוס הראשון הושלם ב-12 ביולי 1933 בברידג'פורט, קונטיקט.
* המנגנון האווירודינמי של דגם ה"Dymaxion Car" תוכנן להגברת היעילות של הצריכה הדלק, ולנסיעה במהירויות גבוהות
* פולר ציין מגבלות חמורות לטיפול ברכב, במיוחד במהירות גבוהה או ברוח חזקה, בגלל ההיגוי האחורי של הגלגל (התאים רק למהירויות נמוכות) והבנה מוגבלת של השפעות המערבולות על גופי הרכב באותה תקופה - המאפשר רק צוות מיומן לנהוג במכונית, באומרו: ה-"Dymaxion Car היא המצאה שלא תוכל להיות זמינה לציבור הרחב ללא שיפורים משמעותיים"
* יוצרו 3 יחידות בין השנים 1933–1934.
* בספר "Fifty Cars That Changed The World", שכתב Andrew Nahum בשנת 2009 הוקדש לדגם ה"Dymaxion Car" פרק.
* בשנת 2008 נכתב בניו יורק טיימס: "באקמינסטר פולר ראה את דגם ה"Dymaxion Car" כפי שהוא ראה הרבה בעולם, כסוג של אב טיפוס זמני, רק סקיצה, של העתיד המהולל, בסופו של דבר".
* בשנת 2012 יצא לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "The Last Dymaxion"  אשר יצר נואל מורפי . נושאי הסרט היו שלושת דגמי המכונית "Dymaxion Car", וממציאן באקמינסטר פולר.

## מאפיינים
* דגם ה-"Dymaxion Car" הוצג לראשונה ב
* גוף הדגם: יחידת אלומיניום על מסגרת אפר
* 11 מושבים
* 2 דלתות כניסה (מצד ימין)
* תאורה קדמית - פנס בודד במרכז
* מנוע אחורי מתוצרת פורד
* הנעה קדמית

## גלריה

קובץ:Type Dymaxion, 1933 - Flickr - Supermac1961.jpg | דגם "Dymaxion Car"
קובץ:1933 Dynamaxion rear.jpg | דגם "Dymaxion Car"
קובץ:Dynamaxion 1933.jpg | דגם "Dymaxion Car"
קובץ:1934 Dymaxion (1418436123).jpg | דגם "Dymaxion Car"
קובץ:1934 Dymaxion (1418438271).jpg | דגם "Dymaxion Car"
קובץ:Dymaxion car photo.jpg | דגם "Dymaxion Car"


קובץ:Dymaxion car illustration.jpg | שרטוטים של דגם "Dymaxion Car"


## ראו גם
* תלת אופן
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1933
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
Mi Cama

**Mi Cama** (באנגלית: **My Bed**, ובעברית: **המיטה שלי**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י. השיר יצא לאור ב-11 במאי 2018, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני שלה, Ocean.

השיר הגיע אל המקום החמישי במצעד השירים שבספרד, השביעי במצעד שירי הפופ הלטיניים, והשישי במצעד השירים הלטיניים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י והופק על ידי אנטוניו ריו גיבו "רייטו" ואנדי קליי. השיר מסמפל בתוכו את לחן פזמון השיר "Blackout", של בוני אנדרסון. השיר הוא שיר בסגנון הרגאטון, המשלב בתוכו גם קטעי טראפ לטיני.

לשיר יצא רמיקס המשלב בתוכו את הזמרים ניקי ג'אם וג'יי באלווין.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר בוים על ידי 36 גראדוס, שגם ביים את הקליפ לשירה "Pineapple".

ב-10 במאי 2018, פורסם הקליפ, וכבר בצאתו זכה להצלחה בינלאומית כאשר צבר למעלה מ-18 מיליון צפיות ביממה אחת ביוטיוב. בעקבות כך הפך הקליפ לקליפ הסולו הלטיני הנצפה ביותר ביממה אחת ביוטיוב, ולקליפ ה-20 הנצפה ביותר לשנת 2018.

בקליפ ניתן לראות את קרול ג'י יוצאת מביתה, ולשיער שלה קשורה בנדנה. כשהיא מגיעה לרחוב, היא מתחילה לרקוד לצלילי השיר ביחד עם אזרחי המקום. בין היתר, ניתן לראות אנשים מניפים חבלים שיוצרים גיצים במגע עם הרצפה, ולקראת הסוף את ג'י שותה משקאות חריפים.

נכון ל-30 באוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על יותר מ-610 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קרול ג'י
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרול ג'י
קטגוריה:שירי מוזיקת טראפ
קטגוריה:שירי רגאטון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
Tie-dye

ממוזער|200px|חולצת טי עם הדפס Tie-dye
ממוזער|190px|הדגמה של צביעת בגד בטכניקת Tie-dye
**Tie-dye** היא שיטה לצביעת בגדים אשר הומצאה באמצע שנות השישים בארצות הברית ובמקור הייתה פופולרית במיוחד בקרב חברי תנועת ילדי הפרחים (היפים).

התהליך של צביעת בגדים בטכניקה זו בדרך כלל מורכב מקיפול הבגד והחזקתו מקופל באמצעות חוט או רצועות גומי, ולאחר מכן טובלים את הבגד בצבע/ים. באזורים מסוימים בהם הבגד היה מקופל וקשור לא נספג צבע, וכתוצאה מכך נוצרים דפוסים מעניינים על הבגד. בבגדים שצבועים בטכניקת Tie-dye לרוב נעשה בשימוש בצבעי יסוד בהירים.

## ראו גם
* שיבורי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שנות ה-1960
קטגוריה:תרבות הנגד של שנות השישים
דיקן נאזו

**דיקן מוזס נאזו** (בצרפתית: **Duckens Moses Nazon**; נולד ב-7 באפריל 1994) הוא כדורגלן האיטי יליד צרפת המשחק בעמדת החלוץ באסתקלאל טהראן מליגת העל האירנית  ובנבחרת האיטי בה הוא מחזיק בתואר מלך השערים בכל הזמנים.

## קריירת מועדונים
נאזו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ואן, ממנה עבר ללוריאן. בגיל 19 הצטרף לרויה-נויון מהליגה הצרפתית הרביעית, ממנה עבר לאולימפיק סנט-קנטין. בגיל 21 חתם בלאוואל.

בספטמבר  חתם בקרלה בלסטרס מהסופר ליג ההודי. ב-13 בינואר 2017 חתם בוולברהמפטון וונדררס עד לסיום העונה. ב-4 באוגוסט 2017 הושאל לקובנטרי סיטי עד לינואר . יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד נוטס קאונטי. שלושה ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד בלקברן רוברס. בינואר  הושאל לאולדהאם את'לטיק עד לסיום העונה, בה כבש 6 שערים ב-16 הופעות.

ב-14 ביוני 2018 נאזו חתם לשלוש שנים בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. בינואר  נאזו הושאל לסנט מירן.

ביולי , נאזו חתם בקווילי-רואן

## קריירה בינלאומית
ב-5 במרץ 2014 נאזו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי בתיקו 0-0 נגד , שהיה גם המשחק הרשמי הראשון בתולדות קוסובו.

נאזו נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2015. נאזו הבקיע את שני השערים היחידים של האיטי בטורניר, כאשר השער נגד  היה שער הבכורה שלו בנבחרת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים האיטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל האיטים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לאוואל
קטגוריה:כדורגלני קרלה בלסטרס
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני אולדהאם אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני סינט טראודן
קטגוריה:כדורגלני סנט מירן
קטגוריה:כדורגלני קווילי-רואן
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני קייסריספור
קטגוריה:כדורגלני אסתקלאל טהראן
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2025
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1994
קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1994
Triking

ממוזער|300px|דגם "Triking"
**Triking** היא סדרה של מכוניות ספורט, בתצורת תלת-אופן המוגדרות כמכוניות מיקרו אשר יוצרה על ידי "Triking Cyclecars" הבריטית בין השנים 1979–2009, ומיוצרת משנת 2009 על ידי "Triking Sports Cars" (שם מלא: "Triking Sports Cars Limited") הבריטית

**Triking** הם גרסה מודרנית של מכוניות "Morgan Motor Company"  בתצורת תלת-אופן שיוצרו בשנות השלושים של המאה העשרים, והן הכלאה בין מכוניות ספורט ומכוניות מיקרו

מטה ומפעל החברה ממוקם ב-"Marlingford and Colton"  במחוז נורפוק

עד שנת 2018 יוצרו 187 יחידות

## "Triking"
*,
* דגם פתוח
* תלת אופן
* 2 מושבים
* חלון קדמי רוחבי בלבד מחולק ל-2 מסגרות סימטריות
* מנוע אופנועים V2 צילינדרים (תוצרת יצרנית האופנועים האיטלקית "מוטו גוצי"
* מנוע קירור אוויר
* גוף דגם ה-"Triking" עשוי מפיברגלס
* מערכת פליטה - כפולה
* דגמי ה-"Triking" מיוצרים בעבודת יד בסטנדרט מאוד גבוה

## תמונות

קובץ:Triking - Flickr - exfordy.jpg| דגם "Triking"
קובץ:Triking Cyclecar.jpg | דגם "Triking"
קובץ:Triking - Flickr - exfordy (1).jpg | דגם "Triking"
קובץ:National Kit Car Show Stoneleigh 2011 (5681541044).jpg | דגם "Triking"
קובץ:National Kit Car Show Stoneleigh 2011 (5680968669).jpg | דגם "Triking"
קובץ:Triking Cyclecar - Flickr - exfordy.jpg | דגם "Triking"
קובץ: Triking 3-wheeler (2013) Moto-Guzzi V-twin (29360316832).jpg| דגם "Triking", שנת 2013 
קובץ:Triking 3-wheeler (2013) Moto-Guzzi V-twin (28844204144).jpg | דגם "Triking", שנת 2013 


## ראו גם
* תלת אופן
* מורגן 3-וילר
* מורגן סדרת F תלת אופן
* מורגן אירו-ספורטס

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1979
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות מיקרו
סלין אסייג

ממוזער
**סלין אסייג** (נולדה ב-21 ביולי 1967) היא סופרת, משוררת ועורכת ספרות ושירה, כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2017.

## חייה ועבודתה
אסייג נולדה בקריית גת וגדלה בבת-ים, היא בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

עבדה כהנדסאית מכונות 25 שנה. נכון לאוגוסט 2023 היא עורכת המקור בידיעות ספרים, ועורכת כתב העת צריף של המסלול לכתיבה באוניברסיטת בן-גוריון.

### יצירתה הספרותית ופרסים
אסייג פרסמה שלושה רומנים, וסיפורים קצרים פרי עטה ראו אור באנתולוגיות ובכתבי-עת. בשנת 2023 קובצו מבחר סיפורים לספר שיצא לאור תחת השם אולמי שושנים'.

אסייג הייתה מועמדת פעמיים לפרס ספיר, זכתה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית וכן במלגת פרדס מטעם הספרייה הלאומית.

ב-2017 זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול (פרס ראש הממשלה).

## לקריאה נוספת
### ספרים
* **צעקה הפוכה**, הוצאת אחוזת בית, 2014.
* **פרקי מכונות**, אחוזת בית, 2017.
* **ימים למחיקה**, הוצאת פרדס, 2021.
* **אולמי שושנים**, ידיעות ספרים, 2023.

### שירה
*"**כשלא היה לי רע הפסקתי לחלום**", הארץ, אפריל 2017

### עיון יצירתי
*"**הערת שוליים: סלין אסייג מתפלמסת עם מושג השוליים**", בית אבי חי/יצירה יהודית-ישראלית מקורית, 31 במאי 2015.

## קישורים חיצוניים

* כתבי סלין אסייג בפרויקט בן יהודה.

* 
* השאלון עם סלין אסייג (קורא בספרים, מגזין ספרות)
* 
* סלין אסייג בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* ריאיון עם סלין אסייג בפרויקט הביכורים של מגזין את
* ריאיון עם סלין אסייג בעיתון אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 19.1.15
* 
* 

* 

### על המחברת ויצירתה
* 
*
* 
*עטרה אופק. אבירה על סוס לבן. אתר מרמלדה, 22 בספטמבר 2014
*זוהר אלמקייס. בלתי-טיפוסי טיפוסי: על רומן הביכורים של סלין אסייג. בית אבי חי. 20 ביולי 2014
*מור דיעי חנני, פרקי מכונות ומכונת התשוקה, 'עושה רוח', ספטמבר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:בוגרי תיכון שז"ר (בת ים)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:זוכי מלגת פרדס
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
דניאלה גאטי

ממוזער|200px|דניאלה גאטי מנצח על קונצרט בארמון קווירינל ברומא.
**דניאלֶה גאטי** (באיטלקית: **Daniele Gatti**, נולד ב-6 בנובמבר 1961) הוא מנצח איטלקי.

גאטי נולד במילאנו. הוא היה המנצח הראשי של תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא משנת 1992 עד 1997. ב-1997 התמנה למנהל המוזיקלי של תזמורת התיאטרו קומונאלה די בולוניה. כמו כן כיהן כמנצח ראשי אורח של בית האופרה המלכותי, קובנט גארדן בלונדון. ב-2005 הוזמן גאטי, יחד עם זובין מהטה וכריסטיאן תילמן, לנצח בקונצרט חגיגי לציון יובל החמישים לפתיחה המחודשת, לאחר שיפוצים מקיפים, של האופרה של וינה בשנת 1955. הופעתו הראשונה בפסטיבל ביירוית הייתה בהפקה של שטפאן הרהיין לפרסיפאל בשנת 2008.

בשנת 1994 הופיע גאטי לראשונה כמנצח אורח עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית. ללא שהיות הוצעה לו משרת המנצח הראשי של הפילהרמונית, והוא החל לכהן במשרה בשנת 1996. גאטי נחשב למי שהחזיר את הפילהרמונית למעמדה הקודם בהשוואה לשאר התזמורות העיקריות בלונדון. בתקופת כהונתו, ב-2004, השיגה הפילהרמונית את מושב הקבע הראשון שלה בקאדוגן הול.

באפריל 2007 היה גאטי אחד משמונה מנצחי תזמורות בריטיות שאישרו בחתימתם את הקריאה לקידום המוזיקה הקלאסית בעשר השנים הבאות, "בונים על מצוינות: תזמורות למאה ה-21", להגברת נוכחות המוזיקה הקלאסית בממלכה המאוחדת, לרבות מתן כניסה חופשית לכל הילדים בבתי הספר הבריטיים לקונצרט של מוזיקה קלאסית. ב-2009 פרש גאטי מתפקידו כמנצח הראשי של הפילהרמונית המלכותית והיה למנצח כבוד של התזמורת.

גאטי היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת משנת 2008 עד 2016. הוא היה מנצח ראשי של האופרה של ציריך משנת 2009 עד 2012. באוקטובר 2014 מינתה תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית את גאטי למנצח הראשי השביעי שלה, מינוי שנכנס לתוקף בספטמבר 2016.

במאי 2016 התמנה גאטי ליועץ אמנותי של התזמורת הקאמרית מאהלר ובאותה השנה החל ללמד באקדמיה מוזיקלה קיניאנה.

באוגוסט 2018 פוטר מתפקיד המנהל המוזיקלי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית בעקבות טענות על התנהגות לא הולמת שהועלו על ידי מספר נשים החברות בתזמורת. הטענות הועלו בעקבות פרסום תחקיר של ה"וושינגטון פוסט", שבו נטען שגאטי ומנהלים מוזיקליים בכירים נוספים הטרידו מינית במשך שנים נשים עמם עבדו.

בשנת 2024 התמנה למנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.

## קישורים חיצוניים

* 


* Royal Concertgebouw Orchestra page on Daniele Gatti
* Daniele Gatti biography a Harmonia Mundi
* Daniele Gatti- Accademia Musicale Chigiana


## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1961
כל הג'אז הזה

**כל הג'אז הזה** (באנגלית: **All That Jazz**) הוא סרט דרמה מוזיקלי אמריקאי משנת 1979 בבימויו של בוב פוסי, שכתב את התסריט, יחד עם רוברט אלן. הסרט הוא אוטוביוגרפי באופן חלקי, הוא מבוסס על היבטים שונים בחייו של פוסי, הקריירה שלו כשחקן, רקדן, כוריאוגרף ובמאי, אך גם משולבים בו אלמנטים של פנטזיה. הסרט נוצר בהשראת המאמץ והמאניה שליוו את פוסי בעריכת סרטו "לני", במקביל לבימוי המחזמר "שיקגו" בברודוויי. בשנת 1980 הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.

ב-2001, הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, בספריית הקונגרס.

## מוזיקה
### פסקול
* "On Broadway" – ג'ורג' בנסון
* "Perfect Day" – הארי נילסון
* "Everything Old Is New Again" – פטר אלן
* "There's No Business Like Show Business" – אתל מרמן
* *Concerto alla rustica* – אנטוניו ויוואלדי

### שירים
* "Take Off with Us" – Paul
* "Take Off with Us (Airotica)" – Victoria and Dancers
* "Hospital Hop" – Paul
* "After You've Gone" – Audrey, Kate and Michelle (Leland Palmer, Ann Reinking and Erzsébet Földi)
* "There'll Be Some Changes Made" – Kate, Audrey and Michelle
* "Who's Sorry Now?" – Kate, Audrey and Michelle
* "Some of These Days" – Michelle, Kate and Audrey
* "Bye Bye Life" (from the Everly Brothers' "Bye Bye Love") – O'Connor and Joe (Ben Vereen and Roy Scheider)

## פרסים והוקרה

* המשפט "It's *showtime*!" היה מועמד להיכנס לרשימת מאה שנים... מאה ציטוטים.

## קישורים חיצוניים

לספר "כל הג'אז הזה" מאת סנונית ליס, הוצאת "סנונית תוכן", 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1979
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי מטא-קולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי ריקודים
הנמלטת האחרונה

**הנמלטת האחרונה** (באנגלית: **The Last Runaway**) הוא רומן היסטורי מאת טרייסי שבלייה שראה אור בשנת 2013. הרומן עוסק בחייה הבוגרים של נערה ואישה צעירה בשם אונור ברייט, הגירתה לארצות הברית עם אחותה, והתמודדותה עם טרגדיה אישית וקשיי קליטה.

הרקע ההיסטורי לספר הוא התמודדותם של לבנים, עם דגש מיוחד לקווייקרים, במדינות מרכז וצפון ארצות הברית עם עבדים נמלטים מהדרום במחצית המאה ה-19. כן בולט לאורך כל העלילה העיסוק בקווילטים  ובמלאכת הכנתם (קווילטינג, ) והמקום שתפסו בתרבות במסגרת הזמן שבה עוסק הספר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:רומנים היסטוריים
צ'אנטאוויר

**צָ'אנְטָאוִויר** (בסרבית קירילית: **Чантавир**, בסרבית בכתב לטיני: **Čantavir**) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה הצפוני אשר בפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
האזכור הראשון לכפר הוא מ-1462 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה.

בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

## הקהילה היהודית
חקלאים יהודים התיישבו בכפר ב-1847. מספר שנים לאחר מכן הוקם בית עלמין לקהילה וב-1860 נחנך בית הכנסת. ב-1900 התגוררו בצ'אנטאוויר 186 יהודים שהיוו 2.7 אחוזים מכלל האוכלוסייה. ב-1931 התגוררו בכפר 78 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 66 נפשות. תושבי הכפר נרצחו במהלך שואת יהודי הונגריה. מבנה בית הכנסת נהרס ב-1950. נכון ל-2009 עמד בית העלמין על תילו. בית העלמין שכן בשטח מגודר ובמצב תחזוקתי טוב. במקום מצויות היו מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בהונגרית, בגרמנית ובסרבו-קרואטית.

## קישורים חיצוניים

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

## הערות שוליים

צ'אנטאוויר
צ'אנטאוויר
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
Felber Autoroller

**פלבר** **אוטורולר** היא מכונית מיקרו תלת-אופנית מתוצרת **A. Felber & Co** האוסטרית אשר יוצרה בין השנים 1952–1953. מטה ומפעל היצרן מוקם בווינה. במכוניות היה סידור ישיבה יוצא דופן, עם מושב קטן בגודל הילד מאחורי הנהג בצד שמאל, ומושב הנוסע קונבנציונלי באלכסון מאחורה וימינה. יוצרו כ-400 יחידות.

האוטורולר עוצבה על ידי ארנסט מרולד. היה לה גם מועדון בעלים פעיל מאוד, שאת הניוזלטר שלו ניתן למצוא בספרייה הלאומית של אוסטריה. כשמרולד נישא, שיירה מרשימה של פלבר אוטורולר ליוותה את לימוזינה לחתונה בכנסיית קארלסקירכה, שבמרכז העיר וינה.

משנת 1954 לאחר הליברליזציה של יבוא מכוניות לאוסטריה, לא השתלם ליצרן "A. Felber & Co" להמשיך ייצר מכוניות, ולכן היצרן עבר לייצר מכונות כביסה.

## דגמים
* "T400"
* "TL400"

## Felber Autoroller

* מנוע בעירה פנימית
* מנוע אחורי
* הנעה אחורית
* פתח כניסה - 1 דלת רחבה המורמת כלפי אחורה הכוללת את צד ימין, צד שמאל והגג(ראו תמונות ב"לקריאה נוספת")
* חלון קדמי מפוצל ל-2 מסגרות סימטריות
* הגג פתוח בחלקו ("Cabrio coach" 

## תמונות

קובץ:Felber Autoroller 1953.JPG| דגם "Felber Autoroller", שנת 1953 
קובץ:Felber Autoroller 1953 seitlich.JPG | דגם "Felber Autoroller", שנת 1953 
קובץ:Felber Autoroller 1953 schräg.JPG  | דגם "Felber Autoroller", שנת 1953



קובץ:Felber Möve 1954.JPG | דגם ה-Möve 101 (שנת 1954) אשר התבסס על דגם ה-"Felber Autoroller" 
קובץ:Felber Möve 1954 seitlich.JPG | דגם ה-Möve 101 (שנת 1954) אשר התבסס על דגם ה-"Felber Autoroller" 
קובץ:Emblem Felber Möve 1954.JPG | לוגו היצרן בדגם Möve 101


## ראו גם
* תלת אופן
* Möve 101

## לקריאה נוספת
* דגמי  "Felber Autoroller"  - תמונות (web.archive.org/web/20070622230715)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1952
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטריה
מתקפת הגז ברכבת התחתית של טוקיו

**מתקפת הגז ברכבת התחתית של טוקיו** הייתה מתקפת טרור שהתרחשה ברכבת התחתית של טוקיו ב-20 במרץ 1995. המתקפה בוצעה על ידי חברי כת אום שינריקיו אשר שחררו את גז העצבים סארין לאוויר בחמישה מוקדים בו זמנית ברכבת התחתית של טוקיו במהלך שעת העומס ברכבת. במתקפה נהרגו 12 איש, 50 איש נפצעו באופן אנוש ועוד כ-1000 איש חוו בעיות זמניות בראייה בגללה. המתקפה כוונה בעיקר נגד רחובות שעברו דרך מחוז צ'יודה שם שוכנים רוב משרדי הממשלה היפנית.

המתקפה בוצעה בפיקודו של שוקו אסהארה שכבר ביצע מספר התנקשויות ופעולות טרור קודם למתקפה.

לאחר המתקפה, המשטרה עצרה מעל למאתיים חברי כת כולל אסהארה. ב-2004, 13 מחברי הכת נשפטו למוות ואחרים נשפטו למאסר עולם, וביולי 2018 הוצאו להורג 6 חברי הכת הנותרים.

## המתקפה
ב-20 במרץ 1995, במהלך שעת העומס ברכבת התחתית (סביבות שבע וחצי בבוקר), חמישה חברים מהכת אום שינריקיו נכנסו לרכבת התחתית כשבידיהם שקיות עטופות בעיתון ובתוכם סארין נוזלי. כל תוקף אחז בשתי שקיות שביחד הכילו כליטר של סארין נוזלי.

עם שקיות הסארין ומטריות מחודדות בידיהם נכנסו המפגעים לרכבות התחתיות, כל אחד לרכבת אחרת. כל תוקף יצא מהרכבת שלו בתחנה אחרת, הפיל את השקית שלו, דקר אותה עם המטריה עד שנקרעה ויצא החוצה למפגע אחר אשר המתין לו במכונית מחוץ לתחנה. בינתיים הסארין דלף מהשקיות והתפשט ברחבי תחנות הרכבת ופגע בכל עובר אורח שבא במגע איתו. בטמפרטורת החדר סארין נוזלי מתאדה במהירות, לכן הסארין הנוזלי התאדה ופגע גם באנשים שרק נשמו אותו.

## לאחר המתקפה
ביום התקיפה האמבולנסים פינו 688 מטופלים לבתי חולים ועוד כמעט חמשת אלפים איש הגיעו לבתי החולים בדרכים אחרות. סך הכל טיפלו בתי החולים ב-5,510 אנשים - 17 מהם הוגדרו במצב אנוש, 37 במצב קשה ו-984 במצב בינוני עם בעיות ראייה שונות. השאר חוו רק התקף חרדה.

ב-2008 הממשלה היפנית העבירה חוק שקבע כי הנפגעים מהתקפת הגז זכאים לפיצויים מהמדינה משום שההתקפה הייתה מכוונת נגד הממשלה היפנית.

ב-27 בפברואר 2004, נשפט שוקו אסהארה למוות בתלייה, אך עורכי דינו ערערו על פסק הדין לבית המשפט העליון. בית המשפט העליון דחה את החלטתו בנושא עד שהתקבל אישור פסיכיאטרי ששוקו כשיר לעמוד לדין. ב-27 במרץ 2007 דחה בית המשפט העליון את ערעורו של שוקו. פעמיים נוספת ניסו עורכי דינו של שוקו להגיש ערעור לבית המשפט העליון אך פעמיים הוא נדחה.

ב-27 בנובמבר 2004 תמו כל המשפטים של חברי הכת (חוץ משל שוקו). מתוך 185 אנשים שנשפטו, 13 נשפטו למוות, 5 נשפטו למאסר עולם, 80 נשפטו לתקופות מאסר שונות, 87 נשפטו למאסר על תנאי, שני אנשים נקנסו ועוד חבר כת נמצא חף מפשע.

ב-6 ביולי 2018, הודיע משרד המשפטים היפני ששוקו ועוד שישה חברי כת אחרים שהיו מעורבים במתקפה נתלו מוקדם יותר באותו היום.

אזרח רוסי בשם דמיטרי סיגצ'יוב ניסה להביא לשחרור מבצעי המתקפה, אך הניסיון שלו בסופו של דבר לא יצא לפועל והוא חזר לרוסיה, בה נעצר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוקיו: היסטוריה
קטגוריה:תקיפות בנשק כימי
קטגוריה:פשע ביפן
קטגוריה:פעולות טרור ב-1995
קטגוריה:יפן: נשק להשמדה המונית
חואן מרטין מלדסנה

**חואן מרטין מלדסנה** (בספרדית: **Juan Martín Maldacena**; נולד ב-10 בספטמבר 1968) הוא פיזיקאי ארגנטינאי המתמחה בפיזיקה תאורטית, אשר ידוע בעיקר על פיתוח "העיקרון ההולוגרפי של מלדסנה"  אשר מהווה תאוריה שלמה לתיאור הכוח החזק. תאוריה זו משלבת בין הסברי הכרומודינמיקה הקוונטית לבין תאוריית המיתרים באמצעות תורת מיתרים של עשרה ממדים כאשר ממדי המרחב הם חמשת ממדי מרחב אנטי דה-סיטר . לפי התאוריה המרחב-זמן הארבע-ממדי הוא רק שפתו של המרחב דה סיטר, ואילו התהליכים הפיזיקליים מתרחשים בתוך המרחב, כך שניתן באמצעות ניתוח השפה להסיק על התהליכים התוך ממדיים.

## ביוגרפיה
מלדסנה נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה, למד שנתיים באוניברסיטת בואנוס איירס עד 1988, המשיך את לימודיו בארגנטינה לעוד שלוש שנים ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת פרינסטון שם עשה את עבודת הדוקטורט שלו בהנחיית הפיזיקאי קרטיס קאלאן אותה סיים בשנת 1996.

בשנת 1998 בעודו רק בן 29 כתב מאמר קצר ובו הציע, כי הכוח החזק ניתן לתיאור באמצעות תורת מיתר בת 10 ממדים ובכך לפתור בעיות רבות שהופיעו כאשר ניסו לתאר את הכח החזק באמצעות תורת כבידה. הרעיון עבר בחינות תאורטיות רבות, נעשו חישובים מורכבים מאוד באמצעות תורת הכבידה, ואלו הושוו לחישובים המתקבלים מתורת השדות, ועל אף שהתאוריה לא הוכחה, גם לא נמצאה כל סתירה בינה לבין התאוריות המקובלות. לכן הצעתו של מלדסנה נעשתה פופולרית בקרב הקהילה המדעית.

## פרסים והוקרה

## ראו גם
*תורת המיתרים
*חור שחור
*מרחב זמן
*תורת M

## לקריאה נוספת
*ארמוני, ע'(2010). היקום כהולוגרמה. אודיסאה-מסע בין רעיונות, 9, 48-52.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מדענים ארגנטינאים
קטגוריה:פיזיקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי מדליית לורנץ
קטגוריה:זוכי פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בואנוס איירס
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1968
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
רוזנות נובלארה ובאניולו

**רוזנות נובלארה ובאניולו** (באיטלקית: **Contea di Novellara e Bagnolo**) הייתה מדינה עצמאית אשר התקיימה בצפון איטליה בין השנים 1371–1728. הרוזנות נשלטה במשך כשלוש מאות וחמישים שנים על ידי בית גונזגה.

## היסטוריה
המדינה נוסדה בשנת 1371, כאשר פלטרינו גונזגה, הלורד של רג'ו ומנהיגה של הקואליציה האנטי-ויסקונטי, נאלץ למכור את רג'ו לברנבאו ויסקונטי, ופרש לנובלארה, שם הבן שלו גידו גונזגה התחיל לבצר את העיר.

הנחלה לא הייתה גדולה, והיא הייתה מחולקת לשני אזורים נפרדים, נובלארה ובאניולו. בשנת 1501 קיבלה הלורדות מעמד של רוזנות באימפריה הרומית הקדושה, ובמהלך אותה המאה הטירה הפכה לארמון אצולה. פיליפו אלפונסו גונזגה היה הרוזן האחרון, ולאחר מותו ב-12 באוקטובר 1728, חזרו הנחלות לקרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אשר מסר בשנת 1737 את הנחלות לדוכסות מודנה שהייתה בשליטת בית אסטה.

## שליטי נובלארה
### לורדים של נובלארה
* פלטרינו גונזגה (1371–1374)
* גידו גונזגה (1374–1399)
* ג'אקומו גונזגה (1399–1441)
* פרנצ'סקו הראשון גונזגה (1441–1484)
* ג'אמפייטרו גונזגה (1484–1501)

### רוזני נובלארה
* ג'אמפייטרו גונזגה (1501–1515)
* אלסנדרו הראשון גונזגה (1515–1530)
* פרנצ'סקו השני גונזגה (1533–1577)
* קמילו הראשון גונזגה (1577–1595)
* אלפונסו הראשון גונזגה (1540–1589)
* קמילו השני גונזגה (1595–1640)
* אלסנדרו השני גונזגה (1640–1644)
* קמילו השני גונזגה (1644–1650)
* אלפונסו השני גונזגה (1650–1678)
* קמילו השלישי גונזגה (1678–1727)
* פיליפו אלפונסו גונזגה (1727–1728)

## ראו גם
* דוכסות מודנה ורג'ו

קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי איטליה
קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
נבחרת גרמניה המזרחית בכדוריד

**נבחרת גרמניה המזרחית בכדוריד** הייתה הנבחרת לאומית של גרמניה המזרחית. הנבחרת הייתה בין החזקות בשנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר זכתה במספר מדליות באליפות העולם בכדוריד ובאליפות אולימפית. 

בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 - תחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 ספורטאי מזרח גרמניה היו חלק של נבחרת גרמניה בכדוריד ביחד עם נציגי גרמניה המערבית. הנבחרת הפסיקה להתקיים עם איחוד גרמניה, שחקניה החזקים השתלבו בנבחרת גרמניה בכדוריד.

## הישגי הנבחרת

## קישורים חיצוניים

גרמניה המזרחית
קטגוריה:נבחרות גרמניה
קטגוריה:גרמניה המזרחית: ספורט
מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה

**מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה** (באיטלקית: **Maria Teresa Francesca Cybo-Malaspina**; 29 ביוני 1725 - 29 בדצמבר 1790), הייתה בתו של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ואשתו של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, אשר כיהנה כדוכסית מאסה בין השנים 1731–1790.

## ביוגרפיה
מריה תרזה נולדה ב-29 ביוני 1725 בנובלארה, לאדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ולריצ'ארדה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה. בשנת 1731 מת אביה, ומריה תרזה עלתה לשלטון במקומו בדוכסות מאסה וקרארה, תוך שאמה משמשת כעוצרת עד לבגרותה. ב-10 בנובמבר 1734 התחתנה מריה תרזה על ידי שליח עם אוג'ניו ג'ובאני, רוזן סואסון, אולם הוא מת כעבור שבועיים בדיוק, ללא שאפילו הספיקה לראות אותו.

ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה ד'אסטה, נסיך מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים. בשנת 1744 תפסה מריה תרזה את השלטון לבדה, והחלה ברפורמות בדוכסות, בנתה בית חולים וקידמה אמנות, תרבות ואדריכלות. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והם התגוררו בנפרד. לאחר מות בנה הקטן רינאלדו פרנצ'סקו בשנת 1753 בהיותו בן 4 חודשים, הפכה בתה מריה באטריצ'ה ליורשת שלה ושל בעלה.

מכיוון שבתה הייתה אמורה לרשת 4 מדינות (מודנה, רג'ו, מאסה וקרארה), סיכמה מריה תרזה בשנת 1753 עם בעלה ארקולה, שמריה באטריצ'ה תינשא ללאופולד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשם. אולם, בשנת 1761 הפך לאופולד ליורש הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ולפיכך בשנת 1763 נחתם הסכם חדש בין אביה למריה תרזה, ובו נקבע שמריה באטריצ'ה תתחתן עם פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, ובכך הוא ייהפך ליורשו. בשנת 1771 אישר הדיאט הקיסרי את ההסכם עם דוכס מודנה, וב-15 באוקטובר אותה שנה התחתן פרדיננד עם מריה באטריצ'ה ד'אסטה.

בשנת 1780 מת חמיה, ובעלה ארקולה עלה לשלטון במקומו. ארקולה המשיך במדיניותו של אביו, ובנה גשרים וכבישים חדשים, ובנוסף טיפח מאוד את האמנות והתרבות בדוכסות. ב-29 בדצמבר 1790 מתה מריה תרזה במודנה, ובתה מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיה. בשנת 1796 פלישת נפוליאון למילאנו אילצה את בתה ומשפחתה לברוח ממודנה, שהצטרפה לרפובליקה הציסאלפינית.

בשנת 1814 ניתנה דוכסות מודנה בקונגרס וינה לנכדה הבכור - פרנץ הרביעי, דוכס מודנה, ואילו מריה באטריצ'ה קיבלה בחזרה את דוכסות מאסה וקרארה. מריה באטריצ'ה השאירה את ניהול הדוכסות בידי שריה, ואילו היא עצמה שהתה רוב הזמן בווינה. בשנת 1829 מתה מריה ביאטריצ'ה בווינה, ובנה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ירש אף את נחלותיה.

## משפחתה
ב-16 באפריל 1741 התחתנה מריה תרזה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* מריה באטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה (1750–1829), התחתנה עם הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו.
* רינאלדו פרנצ'סקו ד'אסטה (1753).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:ילידות 1725
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-18
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-18
קטגוריה:נפטרות ב-1790
1947 בגרמניה

**1947 בגרמניה** היא השנה בה ציינה גרמניה 77 שנות לאום.

בשנה זו הייתה גרמניה נתונה תחת כיבוש בעלות הברית ועצמאותה מושעית.

## אירועים
* 10 באפריל - נחתם חוזה פריז בין נציגי בעלות הברית לבין גרמניה, בולגריה, פינלנד, הונגריה, איטליה ורומניה.
* 16 באפריל - מפקד מחנה הריכוז אושוויץ, רודולף פרנץ הס, הוצא להורג בוורשה שבפולין.
* 20 באוגוסט - שבעה רופאים נאצים נידונו למוות במשפטי נירנברג

## נולדו
* 10 בינואר - פיר שטיינבריק, פוליטיקאי גרמני
* 15 בינואר - מיכאל סצ'נז, מנחה טלוויזיה גרמני
* 14 בפברואר - היידה רונזהל, אתלטית מערב גרמנית בעבר
* 1 באפריל - אינגריד סטיגר, קומיקאית גרמנייה
* 7 באפריל - פלוריאן שניידר, מוזיקאי גרמני
* 11 באפריל - אולי אדל, במאי קולנוע גרמני
* 3 במאי - גץ עלי, עיתונאי, היסטוריון גרמני ומומחה לתולדות המשטר הנאצי
* 24 במאי - מרטין וינטרקורן, איש עסקים גרמני
* 1 ביוני - קונסטנטין וקר, זמר ומשורר גרמני
* 6 ביוני - פיטר לנק, פסל גרמני
* 16 ביוני - גונתר קאופמן, שחקן גרמני (נפטר ב-2012)
* 20 ביולי - גרד ביניג, פיזיקאי גרמני
* 25 ביולי - מיקי סקוט, שחקן בייסבול אמריקאי יליד גרמניה (נפטר ב-2011)
* 11 באוגוסט - דיטר קרבס, שחקן וקומיקאי גרמני (נפטר בשנת 2000)
* 27 באוגוסט - פריץ שרמה, פוליטיקאי גרמני
* 27 באוקטובר - גונתר דמניג, אמן גרמני
* 29 בנובמבר - פטרה קלי, פוליטיקאית, פעילת שלום ואקטיביסטית גרמנייה (נרצחה ב-1992)

## נפטרו
* 1 בפברואר - פול מולנהאואר, עורך דין, כלכלן ופוליטיקאי גרמני (נולד ב-1876)
* 5 בפברואר - הנס פאלאדה, סופר גרמני (נולד ב-1893)
* 6 בפברואר - מקס גלסטורף, שחקן גרמני (נולד ב-1882)
* 1 באפריל - פרנץ זלטה, מנהיגהּ ומייסדהּ של מיליציית "קסדת הפלדה" ברפובליקת ויימאר ושר העבודה בממשלת גרמניה הנאצית מ-1933 ועד 1945 (נולד בשנת 1882)
* 20 במאי - פיליפ לנארד, פיזיקאי גרמני (נולד ב-1862)
* 22 ביוני - גוטהרד פליגל, גאוגרף גרמני (נולד ב-1873)
* 13 ביולי - קרל הופמן, במאי קולנוע גרמני (נולד ב-1885)
* 4 באוקטובר - מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני (נולד ב-1858)
* 5 בנובמבר - פריץ שומאכר, אדריכל גרמני (נולד ב-1869)
* 11 בנובמבר - מרטין דיבליוס, תאולוג (נולד ב-1883)
* 20 בנובמבר - וולפגנג בורכרט, סופר ומחזאי גרמני (נולד ב-1921)
* 30 בנובמבר - ארנסט לוביטש, במאי קולנוע גרמני (נולד ב-1892)
* 1 בדצמבר - פרנץ יוזף אמיל פישר, כימאי גרמני (נולד ב-1877)
* 25 בדצמבר - אוטו פלקנברג, במאי ומחזאי גרמני (נולד ב-1873)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שנים בגרמניה
גרמניה
קטגוריה:1947 בגרמניה