ריאן או'קונל

**ריאן או'קונל** (באנגלית: **Ryan O'Connell**) (נולד ב-2 בספטמבר 1986) הוא סופר, שחקן, במאי, קומיקאי, פעיל זכויות להט"ב וזכויות נכים אמריקאי. הוא ידוע בשל ספר זיכרונותיו מ-2015, *I'm Special: And Other Lies We Tell Ourselves*, על חייו כגבר הומו עם שיתוק מוחין. את הספר עיבד לסדרת הטלוויזיה מיוחד של נטפליקס, שיצאה לראשונה באפריל 2019.

## ראשית חייו
או'קונל גדל במחוז ונטורה , קליפורניה. הוא נולד עם שיתוק מוחין (CP), אשר משפיע על הצד הימני של גופו וגורם לו לצליעה ניכרת. בשל כך, או'קונל עבר כעשרה ניתוחים בילדותו, בילה רבות בבית החולים והיה מטופל בפיזיותרפיה.

כשהתבגר, ביקש או'קונל לכתוב תסריטים לטלוויזיה. בשביל ללמוד כתיבה, הוא ביקש לקבל תסריטים של סדרות כמתנת חג המולד ונהג לצפות בתוכניות עם כתוביות ללקויי שמיעה על-מנת לדמות קריאת תסריט. במהלך הצפייה היה מנתח את העלילה, את עלילה המשנה, ואת מבנה התסריט. הוא אהב גם להופיע, ושיחק בכל הצגות חטיבת הביניים והתיכון. בהמשך, הוא הפסיק להופיע על במה, כשראה שהוא אינו מיוצג בתרבות הפופולרית. הוא למד בתיכון הטכנולוגי פוטהיל .

כשיצא מהארון, או'קונל אמר כי:

הוא היה בארון עד לגיל 17, אז החליט לצאת מהארון כדי להתחיל עם נער אחר שכבר היה מחוץ לארון. משפחתו תמכה בו כאשר עשה זאת; אחותו, ודודו כבר הזדהו כלהט"בים.

בגיל 20 הוא נפגע ממכונית, ונאלץ לעבור ארבעה ניתוחים בידיו. התאונה גרמה לתסמונת המדור, והשפיעה בעיקר על ידו השמאלית. תשעה חודשים לאחר מכן, הוא עבר לניו יורק כדי ללמוד בניו סקול. חבריו ללימודים הניחו כי צליעתו נגרמה מתאונת הדרכים, והוא בחר שלא לתקן אותם. באותה התקופה הוא הרגיש שאינו שייך לקבוצת האנשים עם מוגבלויות ולא לקבוצת האנשים ללא מוגבלויות. בנוסף, היה מוטרד מכך שייצוג הנכים בתרבות הפופולרית כמעט ולא היה קיים.

## קריירה
### קריירה מוקדמת
או'קונל עבד כבלוגר במשך 3 שנים, ובשנת 2011 ערך את מגזין הרשת Thought Catalog . הוא כתב גם ל-Vice, *[[BuzzFeed]]* ומגזינים אחרים, כולל הניו יורק טיימס ומדיום. חלק מהטורים שפרסם הפכו לוויראליים, וכשהיה בן 25, הוצע לו חוזה לכתיבת ספר עבור ההוצאה לאור סיימון אנד שוסטר. באותה תקופה, הוא הסתיר את מוגבלותו. בשנת 2015 כתב טור ל-Thought Catalog בשם "יוצא מארון הנכות" ("Coming Out of the Disabled Closet") על כך שהסווה את הנכות שלו כפגיעה בתאונת דרכים. טור זה היה הבסיס לספרו, בו הוא חשף בפומבי את מוגבלותו. במהלך כתיבת הספר הוא עבר לגור בלוס אנג'לס, קליפורניה, ובגיל 27, החל לכתוב תסריטים לטלוויזיה כשכתב לסדרת הטלוויזיה "אוקוורד" של MTV.

בשנת 2015 יצא לאור ספרו *I'm Special: And Other Lies We Tell Ourselves*, במקביל לשידור העונה השנייה של "אוקוורד". באפריל 2015, ג'ים פרסונס, קרא את המאמר של או'קונל מ-Thought Catalog, והציע לאו'קונל להפוך את הספר לסרט בעזרת חברת הפקות של פרסונס ובעלו, טוד ספיווק, That's Wonderful Productions. או'קונל קיבל הבטחה מפרסונס וספיווק, שהסרט שיופק לא ייעלם מהר. בסוף 2015, או'קונל תואר כגיי אייקון על ידי המגזין אאוט.

### 2016 ומיוחד
ב-2016, או'קונל קיבל אישור מ-Stage 13 לפתח תסריט ל-"מיוחד", על בסיס זכרונותיו, עם שמונה פרקים בני 15 דקות לנטפליקס. הפורמט של הסדרה שבה נבחרה, לא השאיר מקום לעלילות משנה לצד העלילה הראשית. "מיוחד" נכתבה בסופי שבוע. בדצמבר 2016, הוא השלים את הכתיבה, אך עדיין היו מכשולים להפיק אותה בשל זווית הנכות. הוא החל לעבוד בעבודה תקשורתית בשביל "מיוחד", בזמן שכתב במשרה מלאה ל-"בוורלי הילס 90210". הוא ציין שהיה מאוד קשה להשיק סדרה ראשונה לטלוויזיה, עם דמות ראשית הומוסקסואלית ונכה. לדבריו, "אני חושב שהוליווד אינה מעוניינת במידה רבה באנשים עם מוגבלות מפני שהם לא רואים בנו 'סקסיים' או 'מגניבים'." הוא גם אמר כי: "1 מכל 4 אנשים מזדהים כנכים, ויש רק שתי תוכניות (אני ו-*[[This Close]]* ) באוויר שמכילים אנשים עם מוגבלות."

הסדרה "מיוחד" מבוססת, במידה רבה, על חייו של או'קונל. הוא משתמש בתוכנית כדי "לחקור את יכולתו המופנמת ואת חוסר הביטחון שלו להיות בקהילה הגאה". מחקר של קרן משפחת רודרמן מ-2016 מצא כי "כ-95% מהדמויות עם המוגבלות בטלוויזיה מוצגות על ידי שחקנים בעלי יכולת". הכללת שחקנים עם מוגבלות עדיין נדירה בתעשיות הבידור; ב-2018, השחקנית האמריקאית, אלי סטרוקר , הייתה "האדם הראשון בכיסא גלגלים שזכה בפרס טוני". ביולי 2019, מארוול עשתה היסטוריה בכך שהכריזה על גיבור על חירש ראשון. גם "המתים המהלכים" של AMC ו-"השנים" של HBO היו מבין הבודדים שהכריזו על ייצוג נכים בתוכניות הטלוויזיה שלהם.

אף על פי שחיפש שחקן, בסופו של דבר הוא גילם את התפקיד בעצמו בגלל אילוצי תקציב. העונה בת שמונת הפרקים צולמה במשך 19 יום. הסדרה צולמה באוסטין, טקסס גם בשל אילוצי תקציב. הוא גילה כי סצנות המין מחייבות רגשית, אם כי הופעה של אנשים עם מוגבלות שמקיימים יחסי מין  נראים לעיתים נדירות, ובקרב הקהילה הגאה נדירים אפילו עוד יותר. או'קונל גם "יצא לתאר סקס על המסך בצורה אותנטית, דבר שמוצג לעיתים נדירות אצל להט"בים". לדבריו, "אני גם רוצה לחיות בעולם בו לא פורץ דרך להראות סצנת מין מדויקת בין שני גברים." "מיוחד" הראה גם את הדמות הראשית, ריאן, מאבד את בתוליו לעובד מין גברי. או'קונל תיאר את הסצנה כ-"סצנת מין כנה ומתוקה להפליא ". *Digital Spy* ציין כי "זו ככל הנראה תוכנית הטלוויזיה הראשונה אי פעם שמתמודדת עם יחסי מין הומוסקסואליים, מוגבלים באותנטיות, תוך הצגה של עבודת מין במקביל." *[[USA Today]]* כינה את הפרק כציון דרך עבור ייצוג נכות וציין "תקוותו של או'קונל מציגה את הדה-סטיגמה של עבודת יחסי מין עם הסצנה הגרפית, אלא גם לנרמל יחסי מין הומוסקסואליים לקהל המיינסטרים שאינו רגיל לראות אותו בסרטים הוליוודיים או בתוכניות הטלוויזיה הפופולריות". או'קונל וסדרת הטלוויזיה זכו לשבחים על "ההופעה הבולטת והפרוזה המוזרה שלו".

### 2017 והלאה
או'קונל כתב ל-"Daytime Divas"  ב-2017. לאחר מכן, עבד כעורך סיפורים בכיר לסדרת הטלוויזיה "ויל וגרייס", שלימדה אותו לשמור על סיפורים מעוגנים בדמויות גם אם הפעולה תהיה "מטורפת".

במאי 2019, או'קונל זכה בפרס הנראות של HRC על ידי קמפיין זכויות האדם. ביוני 2019, או'קונל הנחה את מצעד הגאווה בלוס אנג'לס . באותו חודש, המגזין Queerty  כינה אותו כאחד מ-50 "האנשים שעוקבים אחר הדרך שמבטיחים באופן פעיל את החברה, ונותרים להתקדם לשוויון, קבלה וכבוד לכל האנשים הקווירים."

ביולי 2019, "מיוחד" היה מועמד לארבע קטגוריות בפרס אמי.

באוגוסט 2019, הוכרז כי או'קונל והבמאית האוסטרלית, אנה דוקוזה, יופיקו את השקת Digital Originals באוסטרליה.

## חיים אישיים
או'קונל יוצא עם ג'ונתן פארקס-ראמג' מאז 2015. הם נפגשו במסיבת יום ההולדת של גריימס בלוס אנג'לס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986