עלווים (שושלת)

שושלת ה**עלווים** (בערבית: **العلويين**) היא שם כולל לצאצאיו של עלי בן אבי-טאלב, הח'ליפה הרביעי מקבוצת הראשידון (656–661), שהיה בן דודו וחתנו של הנביא מוחמד, בתקופה שקדמה לקיבוע השם שיעה לחסידי זרם זה באסלאם. מבחינת השיעים עלי היה האימאם הראשון.

העלווים הנהיגו ומנהיגים תנועות שונות באסלאם וביניהן התריסריים, הענף השיעי הגדול ביותר.

## קיבוע השם שיעה
### אזכורים בקוראן
המונח "שיעה" נזכר בקוראן מספר פעמים במובן של סיעה, קבוצה של מישהו. כך למשל מופיע שאברהם היה בסיעה של נוח ("وَإِنَّ مِن شِيعَتِهِ لَإِبْرَاهِيمَ")

### אזכורים בחדית'
על פי מספר מקורות בחדית'ים סונים ושיעים, מסופר שהנביא מוחמד קרא לאנשיו של עלי במונח שיעה, כמו: "פעם אחת היינו עם הנביא מוחמד, כאשר עלי הגיע, אמר הנביא: 'אני נשבע במי שחיי בידו, כי בוודאי איש זה והשיעים שלו יהיו מאושרים ביום התחייה...'" וכן: "הו עלי! אתה והשיעים שלך תגיעו לאלוהים בהיותם מרוצים ממנו ובעלי חן בעיניו, ואויביך יגיעו אליו בכעס ויתפסו בצווארם".

### השימוש במונח שיעה לתיאור קבוצה
ההיסטוריון המוסלמי מוחמד אִבן ג'ריר א-טברי (838-923) השתמש במונח שיעה כאשר תיאר אירוע שבו בוסר אבן אבי ארתאה (بسر بن أبي أرطأة), מפקד צבא בולט של מועאויה הראשון, הרג במהלך מסעו בתימן, קבוצה גדולה של חסידיו של עלי בתימן.

חסן אבן מוסא א-נובח'תי (الحسن بن موسى النوبختي) שחי בסוף המאה השמינית ובתחילת התשיעית היה הראשון שכתב את המונח שיעה, לתיאור כלל המאמינים עלי וצאצאיו, בספר ששמו "ספר הכתות בשיעה" (كتاب فرق الشيعة).

## בני עלי
הענפים העיקריים של המשפחה נקראים על שמם של שני בניו הבכורים של עלי, מנישואיו לפאטמה, בתו של מוחמד:

# חוסיין, שבני משפחתו נקראו "בָּנוּ חוסיין" (بنو الحسين)
# חסן שבני משפחתו נקראו "בָּנוּ חסן" (بنو الحسن),

שני הבנים מכובדים גם בקרב המוסלמים הסונים, ומצרפים לשמם תארים כמו שריף וסייד.
ממוזער|170x170 פיקסלים|ציור של עבאס בן עלי, נושא הדגל של חוסיין בן עלי (נכדו של הנביא) בקרב כרבלא. צייר ומועד לא ידועים
לאחר מותה של פאטמה בשנת 632, נישא עלי בשנית ונולדו לו ילדים נוספים ושושלתו נמשכה דרך בניו, מוחמד אבן אל-חנפיה, עבאס אבן עלי ועומר אבן עלי.

## עלווים בהיסטוריה
### עידן בית אומייה (661–750)
לאחר ההתנקשות בעלי בשנת 661 ולאחר שחסן בן עלי ויתר על השלטון, הכתיר מועאויה את עצמו לח'ליפה וייסד את שושלת בית אומיה. התקופה כונתה "שנת הסכם השלום" או "שנת האחדות", אך העלווים ותומכיהם נרדפו קשות. חסן אבן עלי הורעל ומת בשנת 670 והעלווים פנו לאחיו חוסיין, כדי שיקבל על עצמו את התואר אימאם. בשנת 680 חוסיין סירב להישבע אמונים לאימאם האומיי יזיד ויצא יחד עם משפחתו ותומכיו לכרבלא, שם הוא ו-70 מאנשיו כותרו על ידי כוח צבאי גדול וחוסיין, בני משפחתו וכל השיירה נטבחו על ידי האומיים במה כונה לימים קרב כרבלא.

בשנת 685, ארגן אל-מוח'תאר בן אבו עובייד א-ת'קפי התקוממות נגד האומיים, אך לבסוף מת כגיבור בקרב.

### עידן בית עבאס (750–1258)
כדי להפיל את בית אומיה, גייסו העבאסים את תמיכת העלווים ותומכי רעיון אהל אל בית, אך רבים מהם התאכזבו כאשר במקום לבחור בח'ליפה שיעי, אל-ספאח הכריז על עצמו כח'ליפה, בשנת 750. במהלך שלטונם העבאסים תקפו את בעלי בריתם לשעבר ורדפו את העלווים ותומכיהם.

כמה מהעלווים, כמו האחים מוחמד א-נפס א-זכייה (محمد النفس الزكية) ואחיו אברהים ניסו למרוד בעבאסים, אך ללא הצלחה. חלק מהם מצאו מקלט באזורים מרוחקים וייסדו שושלות אזוריות בחופים הדרומיים של הים הכספי, בתימן (הזיידים) ובמערב המגרב (השושלת האידריסית במרוקו, שאף היא זיידית).

העבאסים הרגו כמה אימאמים עלווים כמו האימאם השביעי, מוסא אל-כאזם (מת: 799) שהיה כלוא כמה שנים בבתי כלא של העבאסיים וככל הנראה הורעל בהוראת הח'ליפה הארון א-ראשיד שרצח "מאות עלווים". 

הח'ליפה העבאסי אל-מאמון (813–833) ניסה לפייס את השיעים כאשר מינה את השיעי עלי א-רידא (בנו של האימאם מוסא אלכאזם) ליורשו, והוא היה אמור להיות האימאם השיעי השמיני, אלא שהוא מת, ככל הנראה שהורעל, לפני מותו של אל מאמון.

עלי אל-האדי (מת: 868) וחסן אל-עסכרי (מת: 874), האימאמים העשירי והאחד עשר של השיעה, הוחזקו בעיר סמארא תחת מעקב קפדני. וככל הנראה שניהם הורעלו על ידי העבאסים.

לידתו של האימאם השיעי השנים עשר, מוחמד אל-מהדי, הוסתרה מהעבאסים מחשש שיהרגו אותו ונותר במסתור מאז 874. השיעים מאמינים שזה היה על פי רצון האל והאימאם הנעלם יופיע מחדש בסוף הימים כדי למגר את העוול והרוע.

### השושלת האיסמעילית
בתקופת העבאסים נוסדה השושלת האיסמאעילית. לאחר מותו של האימאם השישי, ג'עפר אל-צאדק בשנת 765, היו שטענו כי יורשו המיועד היה בנו אסמעיל, על אף שהוא נפטר לפני מות אביו. הם הקימו את זרם האסמאעיליה (الإسماعيلية) ומינו אחריו את בנו האימאם מוחמד בן אסמעיל.

האסמעילים התנגדו באופן פעיל לעבאסים, ומאמציהם הגיעו לשיאם בהקמת הח'ליפות הפאטימית (שלטה:  909–1171) בצפון אפריקה.

## ראו גם
* אסלאם שיעי

## קישורים חיצוניים

*  (באנגלית)

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלות מוסלמיות
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:שיעה