open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סופרים אסורים (הונגריה, 1944)

ביום 29 באפריל 1944 הוציאה ממשלת הונגריה תקנה האוסרת על קריאה, מכירה או הצגה של יצירות של סופרים, משוררים ומחזאים היהודים-הונגרים או יהודים לא הונגרים שיצירותיהם תורגמו להונגרית. התקנה פרטה תחילה את 118 היהודים-הונגרים ו-34 הזרים-יהודים שעל יצירותיהם היא חלה.

התקנה נקראה בהונגרית: **A m. kir. minisztérium 10.800/1944. M. E. számú rendelete a magyar szellemi életnek a zsidó szerzők írói műveitől való megóvása tárgyában**, שם שמשמעותו ההגנה על החיים האינטלקטואליים ההונגריים מפני כותבים (סופרים) יהודים. התקנה הייתה חלק משורה של חוקים מפלים נגד היהודים בהונגריה במלחמת העולם השנייה במהלך פלישת גרמניה להונגריה בתקופת ממשלות דמה סטויאי ופרנץ סלשי.

שישה שבועות אחרי פרסום התקנה, ב־25 ביוני 1944 הוכרזה תקנה משלימה של משרד הפנים ההונגרי (A 11.300/1944. M. E. számú határozat) האוסרת הוצאה לאור של יצירות של סופרים יהודים שהופיעו ברשימה חדשה, ומחייבת את הוצאתם מרשות הרבים והשמדתם. ברשימה זו הופיעו 56 שמות נוספים על הרשימה הקודמת, סך הכל 174 יוצרים הונגרים ו-34 זרים.

ספרי היוצרים שהופיעו בנספחים לתקנות אלה נאסרו לחלוטין לקריאה ולהפצה, ואת העותקים שנמצאו בספריות הציבוריות היה חובה לשלוח למיחזור נייר ל"חברה ההונגרית לרכישת חומרי גלם לתעשיית הנייר".

## יוצרים יהודים הונגרים
הרשימה כוללת את הסופרים האסורים הן מִתקנה **10.800/1944. M. E** והן מִתקנה **11.300/1944. M. E**, על פי הסדר שהופיעו בהן.

ברשימה יש 178 שמות.

## יוצרים יהודים לא הונגרים
בתקנה מופיעים 34 סופרים זרים (שניים מהם לא זוהו). רובם (20 סופרים) נולדו באזור דובר הגרמנית (האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרייך הגרמני), האחרים נולדו בעיקר בצרפת (5) ובאימפריה הרוסית (6).

## קישורים חיצוניים
* (קטע מיומן קולנוע מיוני 1944)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:חקיקה אנטישמית
ספוטניק (סרט)

**ספוטניק** (ברוסית: **Спутник**) הוא סרט קולנוע רוסי מסוגת הפנטזיה והמותחן בהפקת פיודור בונדרצ'וק ובתמיכת קרן הקולנוע הרוסי.
הצגת הבכורה של הסרט תוכננה להיות בפסטיבל הסרטים טרייבקה באפריל 2020, אולם התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה טרפדה תוכנית זו. הסרט הועלה ב-23 באפריל 2020 ישירות לשירותי הזרמת המדיה, ובכך הפך לסרט הראשון בתולדות רוסיה שהועלה לשירותים אלה טרם הקרנתו בבתי הקולנוע. הסרט שודר במקביל בשירות more.tv, שירות Wink ובאתר ivi.ru.

הסרט שהועלה לצפייה ישירה דיגיטלית בלבד נכנס לרשימת חמשת הסרטים הפופולריים ביותר בשרתי iTunes והפופולרי ביותר בקטגוריית האימה, כאשר הסרט הופץ להקרנה בארצות הברית ב-14 באוגוסט בבתי קולנוע נבחרים, במקביל להפצתו בפלטפורמות סטרימינג.

## תקציר עלילת הסרט
ברית המועצות, 1983. הקוסמונאוט קונסטנטין ושניאקוב חוזר מטיסת חלל כשהוא נושא עמו יצור מכוכב אחר. הוא נלקח למעבדה חשאית למחקר אצל הנירופיזיולוגית טטיאנה קלימובה המנסה להציל את חייו של טייס החלל.

## צוות השחקנים
*אוקסנה אקינשינה  — טטיאנה קלימובה
*פיוטר פיודורוב — קונסטנטין ושניאקוב
*פיודור בונדרצ'וק — בכיר בחיל החלל
*אנטון ואסילייב
*פאבל אוסטינוב

## קישורים חיצוניים
* 

* "ספוטניק" באתר filmpro.ru
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי אימה רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני רוסיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני ופנטזיה
קטגוריה:סרטי הרפתקאות בחלל
קטגוריה:אדם בחלל: בקולנוע
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטים שלא יצאו לאקרנים בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:סרטי דרמת אימה רוסיים
קונבאייר

**קונבאייר** (באנגלית: **Convair** או בשמה המלא: **Con**solidated **V**ultee **Air**craft Corporation) הייתה חברה אמריקאית, ובהמשך חטיבת ייצור נפרדת בג'נרל דיינמיקס לייצור כלי טיס. במהלך קיומה הרחיבה פעילותה גם לייצור רקטות ומשגרי לוויינים וחלליות.

החברה נוסדה ב-1943 תחת השם **קונסולידייטד וולטי** (**Consolidated Vultee**) ממיזוגן של החברות קונסולידייטד איירקראפט ו-. שמה האחרון נוצר מקיצור שמות החברות שהתמזגו ליצירתה: Con-V-Air. בשנת 1953 נרכשה החברה על ידי "ג'נרל דיינמיקס" והופעלה כ"חטיבת קונבאייר" למשך מרבית ההיסטוריה התאגידית שלה.

קונבאייר ידועה בעיקר בשל המטוסים הצבאיים שלה. החברה ייצרה מטוסים כגון קונבאייר B-36 פיסמייקר, קונבאייר F-102 דלתא דאגר, קונבאייר F-106 דלתא דארט והמפציץ קונבאייר B-58 הסלר. החברה גם ייצרה את טילי האטלס הראשונים, כולל את מאיצי החלל ששימשו בטיסות המסלול המאוישות של פרויקט מרקורי. עיצוב האטלס-קנטאור שלאחר מכן של החברה, המשיך בהצלחה זו, ונגזרותיו עדיין נמצאות בשימוש נכון לשנת 2019.

במהלך קיומה, נכנסה החברה גם לעסקי ייצור מטוסי הנוסעים הסילוניים עם הקונבאייר 880 והקונבאייר 990. אלה היו קטנים יותר ממטוסי נוסעים בני זמנם כמו הבואינג 707 והדאגלס DC-8, אבל מעט מהירים יותר משני אלה האחרונים, כך שמספר הנוסעים שניתן היה לשאת ב- CV-990 לדוגמה, היה קטן יחסית למתחריו אך צריכת הדלק שלו הייתה גבוהה יותר. שילוב מאפיינים זה, הכשיל מציאת פלח שוק רווחי מספק ולכן פרשה החברה מעסקי ייצור מטוסי הנוסעים. עם זאת, יכולת הייצור שנבנתה לפרויקטים האלה, הוכיחה עצמה כרווחית מאוד, והחברה הפכה לקבלנית משנה מרכזית לייצור גופי מטוסי נוסעים.

בשנת 1994, נמכרו רוב חטיבות החברה על ידי "ג'נרל דיינמיקס", למקדונל דאגלס וללוקהיד. שאר רכיבי החברה הנותרים הושבתו סופית בשנת 1996.

[ימין|ממוזער|300px|[קונבאייר B-58 הסלר|B-58 הסלר של חיל האוויר האמריקאי, מתוצרת החברה]]
[שמאל|ממוזער|240px|סמלילה הראשון של החברה בשמה הראשוני - "קונסולידייטד וולטי" (שנת 1943) הדומה במידה רבה לסמלה של "[קונסולידייטד איירקראפט" שקדמה לה]]

## ראו גם
* קונבאייר – מטוסים
* קונבאייר – טילים ומשגרים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים אמריקאיים
טריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות

350px|ממוזער|שמאל|מפת טריטוריות הנאמנות של האו"ם וציון המדינות ששלטו בהן בפועל
**טריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות** היו שטחי ארץ ביבשת אפריקה ובאוקיאניה, אשר נוהלו תחת משטר נאמנות של ארגון האומות המאוחדות החל משנת 1946. טריטוריית הנאמנות האחרונה, פלאו, זכתה לעצמאות ב-1994.

## משטר הנאמנויות
משטר הנאמנויות בא במקומו של משטר המנדטים של חבר הלאומים, הארגון הבינלאומי שפורק באותה שנה. הטריטוריות נוהלו על ידי מועצת הנאמנות של האומות המאוחדות באמצעות שליטה ישירה של מדינות מבין חברות האו"ם. מטרת משטר הנאמנות הייתה להכין את טריטוריות הנאמנות ותושביהן לקראת קבלת עצמאות. הבסיס למשטר הנאמנויות היה הוראות פרק יב' למגילת האו"ם.

סומלילנד הייתה השטח היחיד שנוהל כנאמנות מבלי שנוהל לפני כן כמנדט. השטח היחיד שהיה תחת מנדט ולא הועבר למעמד של טריטוריית נאמנות היה דרום מערב אפריקה. דרום אפריקה, ששלטה בו, סירבה לשינוי. בשנת 1990 זכה השטח לעצמאות כמדינת נמיביה.

אין לבלבל בין משטר הנאמנות של האו"ם לבין הטריטוריות שנוהלו באופן ישיר וזמני על ידי האו"ם עצמו.

## הטריטוריות
### באפריקה

### באוקיאניה

## הצעות שלא מומשו להקמת טריטוריות נאמנות
* נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט הציע במהלך מלחמת העולם השנייה כי בחצי האי הקוריאני ינוהל משטר נאמנות אמריקאי-סובייטי. ההצעה גוועה לאחר מותו, אם כי הועלתה בוועידה שנערכה במוסקבה בדצמבר 1945.
* ממשלו של נשיא ארצות הברית הארי טרומן הציע ב-1948 להקים טריטוריית נאמנות ב**[[ארץ ישראל]]** לאחר סיום המנדט הבריטי עליה.

## קישורים חיצוניים

* פרק יב' למגילת האו"ם

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אפריקה: היסטוריה
קטגוריה:אוקיאניה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1946
שנת התרבות (סדרת טלוויזיה)

**שנת התרבות** (ברוסית: **Год культу́ры**) הוא שמה של סדרת דרמה קומית-סאטירית רוסית. הסדרה עוקבת אחר פקיד עצלן במשרד החינוך של רוסיה שנאלץ בהוראת נשיא רוסיה לצאת לעיירה נידחת על מנת לסייע למוסד ההשכלה המקומי להגיע לדירוג מאה האוניברסיטאות הטובות במדינה בתוך שנת עבודה אחת.

הסדרה שודרה בשירות הסטרימינג "Premier", באמצעות אתר האינטרנט מבית ערוץ THT, החל מה-22 בנובמבר 2018 ועד ל-24 בינואר 2019. לאחר מכן הסדרה שודרה בערוץ THT מ-4 בפברואר ועד ל-6 במרץ 2019. ביוני 2021 הושלמו צילומי העונה השנייה במוסקבה.

## תקציר עלילת הסדרה
### עונה 1
לאחר מסיבת העיתונאים השנתית של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ויקטור סיצ'ב, עובד משרד החינוך של רוסיה המבלה את חייו בנעימים במעט מעש ובהנאה מחייו כפקיד ממשלתי מקבל הוראה מגבוה לגור במשך שנה בעיירה המרוחקת ורחניאמסק בתוככי רוסיה על מנת להתמנות לראש הפקולטה לספרות רוסית של המכון המקומי לפילולוגיה על מנת להפוך את המוסד בתוך שנה לאחד ממאה המוסדות להשכלה גבוהה הטובים במדינה. אלא שהוא אינו איש עובד ומוצא עצמו במצבים שונים ומשונים, בעודו מנסה להתחמק מהמטלה, אך התושבים רואים בו את התקווה לעתיד טוב יותר.
### עונה 2
סיבה נוספת לגלותו של סיצ'ב למחוז מרוחק תהיה הפורום הבינלאומי לספרות. הוא כבר התכונן לקידום מבטיח, אך לפתע מגלה שהוא טרם שילם את חובו לגמרי בשאלה לא נוחה שנשאלה לנשיא במהלך מסיבת העיתונאים השנתית מפי מורה מאוניברסיטה מחוזית. לכן, סיצ'ב נאלץ לנסוע שוב לורחניאמסק, שם מראה שהרבה השתנה במהלך היעדרותו.

## פרקים

## שחקנים ודמויות

## פסקול
# Screamin' Jay Hawkins — I Put a Spell on You
# פיליפ קירקורוב — צבע המצב רוח כחול (Цвет настроения синий)
# Kerim Gunes — Take Me Outta Here
# Jack Tyson Charles — Weight of the World
# James Oliver Hutchinson & Adele Roberts — Cannot Stop
# LOBODA — עיניך (Твои глаза)
# Howling Snake Slayer — I Was Born to Haunt You
# Kerim Gunes — I Wanna Be Your Man
# Andrew Kingslow — Second Line Stomp
# להקת סטארלקי (Стрелки) — רוצה להיות רזה (Я хочу быть худой)
# Timothy Lee — Try It Once
# Clav & David Austin & Harlin James — Handle It
# Jeremy Willis — Listen to Me
# Leigh Gracie — Look No Further
# איגור ניקולאייב — נשתה למען האהבה (Выпьем за любовь)
# Louis Hackett — Lonely Cowboy Song
# Geoffrey Gascoyne — Clap Back
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה פוליטיות רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ THT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
אליזבת יונגמן

**אליזבת יונגמן** (בגרמנית: **Elisabeth Jungmann**; 1894 - 28 בדצמבר 1958) הייתה אחות ומתרגמת יהודייה.

## ביוגרפיה
אליזבת יונגמן נולדה בשלזיה שהייתה חלק של האימפריה הגרמנית וגדלה בבית יהודי מתבולל ביחד עם אחותה אווה רייכמן. בין משפחתה לרב הקהילה, ליאו בק, שררו יחסי ידידות. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה היא הייתה אחות בצבא הקיסרות הגרמנית.

לאחר סיום המלחמה אליזבת יונגמן עברה לגרמניה והייתה מזכירה ומתרגמת של גרהרט האופטמן בשנים 1922–1933. לאחר מכך היא הייתה קרובה לרודולף בינדינג והם אף תכננו להתחתן, אך לא יכלו לממש את הרצון בגלל חוקי נירנברג.

בשנת 1927 אליזבת יונגמן הכירה את משפחת מקס בירבום, קריקטוריסט וחקיין בריטי. הם נפגשו באופן קבוע בבית בירבום ברפאלו שבאיטליה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה אליזבת יונגמן עברה לבריטניה. במהלך המלחמה היא עבדה בארגונים היהודים בלונדון ובמשרד העורף. לאחר המלחמה היא המשיכה להתגורר בבריטניה.

היחסים הקרובים עם מקס בירבום נמשכו, כאשר בשנת 1951 אשתו נפטרה, אליזבת יונגמן עזרה לו בסידורים. החל מתקופה זו היא הייתה המזכירה של בירבום ועזרה לו בניהול הבית. ב-20 באפריל 1956 הם התחתנו ואליזבת יונגמן הייתה היורשת שלו ובעלת זכויות לכל יצירותיו כאשר הוא נפטר במאי 1956.

נפטרה בשנת 1958.

## קישורים חיצוניים
* Corry Nethery: The Second Lady Beerbohm. Dawson’s Book Shop, Los Angeles, 1987

קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:מתרגמות יהודיות
קטגוריה:אחיות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרות ב-1958
יחסי בנין–צ'ילה

**יחסי בנין–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בנין|רפובליקת בנין]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין בנין לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 באוגוסט 2010.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בבנין אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה התקפה לשמונה ימים או מנפיקים אשרה אלקטרונית (eVisa) התקפה לשלושים ימים. לעומת זאת, אזרחי בנין שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל, על היחסים עם בנין.
* בנין אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. בנין האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על היחסים עם צ'ילה.

## קישורים חיצוניים
* Chile establece Relaciones Diplomáticas con la República de Benín, אתר משרד החוץ של צ'ילה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי דרום סודאן – צ'ילה

**יחסי דרום סודאן–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[דרום סודאן|הרפובליקה של דרום סודאן]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה אינם קיימים, אך צ'ילה מגישה עזרה הומניטרית לדרום סודאן ולתושביה מפעם לפעם. צ'ילה הייתה אחת מהמדינות הראשונות בעולם להכיר בעצמאותה של דרום סודאן מסודאן, היא עשתה זאת ב-9 ביולי 2011.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בדרום סודאן זקוקים לאשרת כניסה למדינה על מנת לעשות כן. גם אזרחי דרום סודאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בדרום סודאן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* דרום סודאן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים
* Chile reconoce formalmente nuevo Estado de Sudán del Sur, אתר משרד החוץ של צ'ילה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי חוף השנהב – צ'ילה

**יחסי חוף השנהב–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[חוף השנהב|רפובליקת קוט דיוואר]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קוט דיוואר לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין חוף השנהב לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-8 במרץ 1979.

בשנת 1985 מינתה צ'ילה שגריר תושב בשם לואיס ווינטר שישב ביאמוסוקרו ותפקד כשגריר במדינה עד 1991.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בחוף השנהב נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי חוף השנהב שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בחוף השנהב, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* חוף השנהב אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. חוף השנהב האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על היחסים עם צ'ילה.

## קישורים חיצוניים
* Reseña histórica de la presencia chilena en África , אתר הספרייה הלאומית של צ'ילה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי כף ורדה – צ'ילה

**יחסי כף ורדה–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[כף ורדה|הרפובליקה של כף ורדה]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של כף ורדה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין כף ורדה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-20 באוקטובר 2000.

בשנת 1892 פתחה צ'ילה בכף ורדה קונסוליה (שכיום כבר אינה פעילה), הקונסוליה הייתה אחת הנציגויות הראשונות של מדינה דרום אמריקנית ביבשת אפריקה.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בכף ורדה אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת בכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי כף ורדה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בכף ורדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* כף ורדה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים
* Reseña histórica de la presencia chilena en África , אתר הספרייה הלאומית של צ'ילה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
איאן גומז

**איאן גומז** (באנגלית: **Ian Gomez**; נולד ב-27 בדצמבר 1964) הוא שחקן אמריקאי הידוע מתפקידיו בסדרות "פליסיטי" ו"קוגר טאון".

## ביוגרפיה
גומז נולד בניו יורק לאב אמן ולאם רקדנית. במוצאו הוא פורטוריקני ויהודי ממוצא רוסי.

גומז היה נשוי לשחקנית ניה ורדלוס ולהם בת משותפת מאומצת. בעקבות נישואיו המיר דתו לנצרות יוונית-אורתודוקסית. הזוג התגרש בשנת 2018 לאחר 23 שנות נישואין.

### קריירה
בשנים 1995–1999 ו-2002–2004 שיחק בסדרה "המופע של דרו קארי". עם קארי שיתף פעולה בשנת 1999 בתוכנית "של מי השורה הזו בכלל?". בשנים 1998–2002 שיחק בסדרה "פליסיטי" בתפקיד חוויאר קינטטה.

בשנת 2002 כיכב בווידאו קליפ לשיר של הזמרת אלאניס מוריסט. בשנה זו שיחק בשני פרקים בעונה השלישית של הסדרה "תרגיע" עם לארי דייוויד. ב-2003 שיחק בסרט הקומדיה "לתפוס את פאפי".

בשנת 2005 כיכב בסדרת הסיטקום "ג'ייק מתקדם" של רשת ABC, בתור אדריאן, חברו הטוב ביותר של ג'ייק, אותו גילם ג'ון סטיימוס. בשנת 2006 שיחק בתפקיד משני בפרק בעונה השלישית של הסדרה "אבודים" ובתפקיד משני בסדרה "ריבה".

בשנים 2009–2015 כיכב בתור אחת הדמויות הראשיות בסדרה הקומית "קוגר טאון" בתפקיד של אנדי טורס, בעלה הצייתן של אלי. הסדרה שודרה במשך שלוש עונותיה הראשונות ברשת ABC ובשלוש העונות שאחריה שודרה ברשת TBS.

בשנת 2015 החל להנחות את התוכנית "The Great American Baking Show" ברשת ABC לצד אשתו דאז ניה ורדלוס ומנחים נוספים.

בשנת 2019 שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "ריצ'רד ג'וול", לצדם של קתי בייטס וג'ון האם. שיחק גם בסדרת הדרמה של אפל TV פלוס, "תוכנית הבוקר" בתור גרג.

בשנת 2021 החל לשחק בסדרת הדרמה "פיזיקל" בשירות אפל TV פלוס. בהמשך שנה זו שיחק גומז בסרט "The Ultimate Playlist of Noise"; סרט מקורי של רשת הולו.

בשנת 2022 החל לשחק בסדרה הקומית "בחורה רווקה שיכורה" של ערוץ Freeform, בדמותו של בוב, בן זוגה של קרול (אלי שידי). הסדרה הסתיימה לאחר שתי עונות. באותה שנה גילם את קווין ריביירה בסדרה "עיר הרצח" של נטפליקס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
יחסי עומאן–צ'ילה

**יחסי עומאן–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[עומאן|סולטנות עומאן]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות עומאן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - אין בין המדינות מתיחויות ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין עומאן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-23 בפברואר 1976.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בעומאן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן, אלא אשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי עומאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בעומאן בדרג השגרירות. צ'ילה מיוצגת בעומאן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במסקט, בירת המדינה.
* עומאן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. עומאן האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.

## קישורים חיצוניים
* הוגו הארווי פרדה, Las relaciones entre Chile e Israel, 1973-1990. La conexión oculta, הועלה ב-5 במרץ 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי צ'אד–צ'ילה

**יחסי צ'אד–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[צ'אד|רפובליקת צ'אד]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת צ'אד לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - אין בין המדינות מתיחויות ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין צ'אד לצ'ילה כוננו באופן רשמי בספטמבר 2018 בעצרת הכללית ה-73 של האו"ם בטקס מיוחד שנערך בהשתתפות שני שרי החוץ של שתי המדינות.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'אד נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן. גם אזרחי צ'אד שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה מראש על מנת לעשות כן.

ב-2009 התקיים בין שתי המדינות פרויקט חינוכי משותף.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בצ'אד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* צ'אד אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים
* Chile y Chad establecen relaciones diplomáticas, אתר משרד החוץ של צ'ילה, 26 בספטמבר 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בית הכנסת בטראווניק

**בית הכנסת בטראווניק** (בבוסנית: **Sinagoge u Travniku**) היה בית כנסת, אשר פעל בעיר טראווניק במרכז בוסניה והרצגובינה בין השנים 1860–1941, לאחר מלחמת העולם השנייה נמכר המבנה ושימש סדנא לעבודות מתכת. ב-2008 נהרס המבנה על ידי הרשות המקומיות, למרות מחאות חריפות של הקהילה היהודית בבוסניה והרצגובינה.

## היסטוריה

בשלהי המאה ה-17, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר סרייבו על ידי צבא ממלכת הבסבורג בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה והועלתה באש. פליטים יהודים הגיעו לטראווניק מסרייבו ובהמשך התיישבו בה במגורי קבע. רבים מהם היו חלפני כספים עבור הממשל העות'מאני. באמצע המאה ה-19 מנתה הקהילה כ-250 נפשות. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) סיפחה בפועל האימפריה האוסטרו-הונגרית את בוסניה. בשלהי המאה ה-19 היגרו לעיר משפחות של יהודים אשכנזים וראשיהן השתלבו במנגנון הממשל המקומי, או שהיו בעלי מקצועות חופשיים. ב-1910 נמנו בטראווניק 472 יהודים שהיוו כ-10 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לאחר מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, עזבו היהודים האשכנזים ברובם את טראווניק. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בטראווניק 261 יהודים ורובם נספו בשואת יהודי יוגוסלביה. הקהילה לא חודשה לאחר המלחמה.

## המבנה
ב-1760 הוקם בית הכנסת הקהילתי שנקרא "El Kal Santo" או "Esnoga" והקהילה הייתה ברובה של יהודים פורטוגזים. ב-1860 חרב בית הכנסת בשריפה שפרצה בעיר העתיקה של טראווניק, ובני הקהילה התגייסו לבנייתו מחדש. בשלהי אותה השנה הוקם בית הכנסת החדש ולצידו מקווה ומֶלְדָארִי בו למדו ילדי הקהילה. לאחר מלחמת העולם השנייה נמכר המבנה ולאורך שנים שימש כסדנא לעבודות מתכת. ב-2008 נהרס המבנה לצורך הקמת מרכז קניות. קדמו להריסה מחאות נמרצות מראשי הקהילה היהודית בבוסניה והרצגובינה וכן מתושבים מקומיים, אך ללא הועיל.

## קישורים חיצוניים
* בית הכנסת בטראווניק, באתר המרכז לאמנות יהודית

## הערות שוליים

טראווניק
טראווניק
לחיות (סרט, 2010)

**חיות** (ברוסית: **Жить**) הוא סרט דרמה רוסי משנת 2010 שנכתב ובוים על ידי יורי ביקוב, שזהו סרט הביכורים שלו כבמאי.

## עלילה
בחיק הטבע הרוסי, מיכאיל יוצא לציד כשהוא נתקל באנדריי, עבריין שנמלט משלושה גברים שמנסים להרוג אותו. הם נאלצים לנסות לברוח יחד, תחילה במכוניתו של מיכאיל, אחר כך ברגל, בזמן שמתחולל מתח ביניהם, על רקע העולמות השונים שכל אחד מהם בא ממנו.

## שחקנים ודמויות
* ולדיסלב טולדיקוב בתפקיד מיכאיל
* דניס שבדוב בתפקיד אנדריי
* סרגיי בלייב כדייג
* אלכסיי קומאשקו כסרגיי
* סרגיי סוסנובסקי כזקן
* קונסטנטין סטרלניקוב בתפקיד אולג
* סרגיי ז'רקוב כאיוואן

## ביקורת
ה"וראייטי" תיאר את הסרט כ"בכורה קולנועית בעלת ביטחון מרשים", תוך שהוא מצוין כי הסרט היה נושא למחלוקת בשל "מותה של חיה על המסך" (אם כי כותרות הסיום של הסרט קובעות כי שום חיה לא נפגעה בפועל).

## פרסים ומועמדויות
* פרס הסרט העלילתי הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לזכויות אדם, 2010

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי יורי ביקוב
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
המפעל (סרט)

**המפעל** (ברוסית: **Завод**) הוא סרט מותחן פשע רוסי משנת 2018 שבויים ונכתב על ידי יורי ביקוב, בכיכובם של דניס שבדוב ואנדריי סמוליאקוב. הסרט נבחר להקרנה בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2018 וזכה לשבחים רבים.

## עלילה
בעל המפעל המקומי קלוגין מודיע לעובדים שהוא חייב לסגור את המפעל ברגע שזה לא יהיה רווחי. הבוס, אוליגרך מקומי בשם קלוגין נחטף ממכוניתו על ידי רעולי פנים וחמושים שדורשים עבורו כופר גדול. הכסף נלקח לעובדים על ידי ראש צוות הביטחון האישי של האוליגרך. שכירי חרבם החמושים בכבדות מגיעים בלילה למפעל בו מוחזק הבוס כבן ערובה.

מי שהתבצר באתר המפעל הם עובדים מקומיים בראשות חיל הכוחות המיוחדים לשעבר, המכונה סדוי. שישה חודשים ללא משכורת ופשיטת הרגל הממשמשת ובאה של המפעל דחפו אותם לביצוע הצעד הנואש של חטיפת הבוס שלהם.

כדי לשלוף את הבוס שלהם, שום דבר לא יעצור את שכירי החרב. אך בשונה משכירי החרב, לעובדים קשיי-היום כבר אין עוד מה להפסיד.
## שחקנים ודמויות
* דניס שבדוב כסדוי
* אנדריי סמוליאקוב בתפקיד קונסטנטין קלוגין
* ולדיסלב אבשין בתפקיד טומן
* איוואן יאנקובסקי בתפקיד ולדימיר
* אלכסנדר בוכרוב בתפקיד טרחוב
* דמיטרי קוליצ'קוב כריאבוי
* קיריל פולוחין כאנדרייץ'

## הפקה
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2017.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי יורי ביקוב
קטגוריה:שירות הווידאו START: סרטים
המייג'ור (סרט)

**המייג'ור** (ברוסית: **Майор**, בתעתיק: מאיור) הוא סרט דרמת פשע רוסי משנת 2013 שכתב וביים יורי ביקוב, שגם מככב בסרט. הוא הוקרן לראשונה במסגרת שבוע המבקרים הבינלאומי בפסטיבל קאן 2013 והוקרן בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2013 וזכה לפרסים ושבחים רבים. 

הסרט מספר על צוות המשטרה הרוסית שנקלע למצבי חיים קשים ומשתמשים בתפקידם ובנהלים רשמיים כדי לצאת מהם.

## עלילה
אשת מייג'ור המשטרה סרגיי סובולב עומדת ללדת. האב לעתיד ממהר לבית החולים, אך מכוניתו פוגעת, במלוא המהירות, בילד שחוצה את הכביש במעבר חצייה והורג אותו. העדה היחידה היא אמו של הילד, אירינה גוטורובה. 

המייג'ור מחליט להימנע מאחריות לפשע ומזעיק את עמיתיו לזירת האירוע. עמיתו פאבל קורשונוב מבטל במהירות את הראיות המוכיחות את אשמתו של סובולב. למרות העובדה כי אמו של הילד המנוח בן ה-7 יודעת מי האשם האמיתי בתאונה, מפקד משטרת המחוז מאלץ אותה למסור עדות כוזבת לטובת מייג'ור סובולב. 

בהמשך, סובולוב מחליט להתוודות על הכל ולהיענש, אך השוטרים האחרים לא אוהבים את הרעיון מכיוון שבניסיונם לחפות עליו הם חושפים עקבות לניצול לא חוקי של כוח המשטרה, שאך זה עבר רפורמה ועדיין נותר מושחת. 

## שחקנים ודמויות
* דניס שבדוב בתפקיד מייג'ור סרגיי סובולב
* יורי ביקוב בתפקיד פאבל קורשונוב, שותפו של סובולב 
* איליה איסייב בתפקיד טוליה מרקולוב 
* דמיטרי קוליצ'קוב בתפקיד גוטורוב 
* בוריס נבזורוב בתפקיד אלכסיי פנקראטוב, מפקד המשטרה 
* אירינה ניזינה כמו אירינה גוטורובה 
* קיריל פולוחין בתפקיד קוליה בורלאקוב

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי יורי ביקוב
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:משטרת רוסיה בתרבות ובאמנות
השומר (סרט)

**השומר** (ברוסית: **Сторож**) הוא סרט מותחן רוסי משנת 2019 שביים וכתב יורי ביקוב. הסרט נעשה בתקציב צנוע של 55 מיליון רובל, כאשר משרד התרבות של רוסיה נתן מענק בגובה 35 מיליון. הסרט הוקרן לראשונה ברוסיה ביוני 2019.
## עלילה
ולאד הוא שומר בן 40 המאבטח סנטוריום מוזנח. הוא פוגש במקום זוג ורה וסטאס, המסתתרים מפני מכריהם והוא מבין שהוא נתקל בבעיות דומות לזוג הנאהבים ומחליט לסייע להם.

## שחקנים ודמויות
* יורי ביקוב בתפקיד ולאד
* ולדיסלב אבאשין כסטאס
* אלה יוגאנובה בתפקיד ורה
* קיריל פירוגוב
## קישורים חיצוניים

* קדימון הסרט באתר יוטיוב 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי יורי ביקוב
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים רוסיים
גילי ורנר

**גיל (גילי) ורנר** (נולד ב-16 באוקטובר 1973) הוא שחקן, קומיקאי וכוכב ילדים ישראלי. מוכר בעיקר בשם הבמה "גילי בא לבקר".

## ביוגרפיה
ורנר נולד בחיפה וגדל בשכונת הכרמל הצרפתי כילד יחיד להוריו. כילד השתתף בפסטיגל וביצע עם יגאל בשן את השיר "אדוני ראש העיר". בצה"ל שירת בלהקת חיל האוויר. לאחר שהשתחרר למד לתואר ראשון במדעי ההתנהגות במכללת עמק יזרעאל אך לאחר פחות משנה עבר ללמוד משחק בבית צבי והשתתף בהצגות ילדים.

בשנת 1995 שיחק ורנר בקלטת "דגדוגים" בתפקיד השפן הקטן, ובקלטות ובהצגות "טיף וטף", "יובל המבולבל" ,"האריה שאהב תות", "עץ השירים" ועוד. בשנת 2009 החל לגלם את "גילי בא לבקר" בסדרות ובסרטים כגון: "מועדון המאפים הטובים", "גילי בא לבקר – מסע בקשת הרגשות", "טל והחברים", "החברים של גילי בא לבקר" ועוד.

בשנת 1998 השתתף במחזמר "מתנקשים" של תיאטרון בית לסין. באותה שנה השתתף בהצגה "סיסי הנסיכה" בתפקיד מרכזי. בשנת 2000 השתתף במחזמר "סינדרלה". בשנת 2004 השתתף בהצגת הבידור למבוגרים "המאלתרים". באותה שנה הוביל ורנר קמפיין של חברת ״פלאפון״. בשנת 2010 החל להשתתף במופע "מותק של פסטיבל", ובסך הכל השתתף במופע במשך חמש שנים והוביל פרסומת לחברת ״אלעל״ בשנים 2019-2018 השתתף במחזמר "אוליבר טוויסט" בתפקיד פייגין לסירוגין עם טוביה צפיר.

בעשור האחרון גילי נחשב לאמן ילדים מוביל בקרב הקהילות היהודיות בעולם.

בשנים 2012–2016 הגיש את התוכנית "מועדון המאפים הטובים" בערוץ ניק ג'וניור.

בשנת 2013 השתתף בסדרה "כוח בלאגן" ששודרה בערוץ הכוכבים וביוקיד.

בשנת 2017 השתתף בסדרה "ראש גדול" בערוץ KidZ.

## חיים אישיים
ורנר נשוי לליאה ואב לארבעה ילדים. מתגורר ברמת השרון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:משתתפי מותק של פסטיבל
קטגוריה:שחקני ערוץ הופ!
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:כוכבי ילדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פיגוע הירי בבית הכנסת בהאלה

**[[פיגוע ירי|פיגוע הירי]] ב[[בית הכנסת בהאלה]]** התרחש ב-9 באוקטובר 2019, ברובע פאולוס  בעיר האלה שבגרמניה. הפיגוע, שבו נרצחו שני בני אדם ונפגעו שניים נוספים, כוון כנגד הקהילה היהודית והתרחש בצהרי יום הכיפורים. האשם בעריכת הפיגוע הוא ימני קיצוני גרמני בן 27 בשם שטפן באלייט.

ממוזער|משמאל, ברקע התמונה, בית הכנסת בהאלה, מעבר לחומה. בקדמת התמונה - הכניסה לבית הקברות היהודי

## פרטי הפיגוע
שטפן באלייט נסע בצהרי 9 באוקטובר ברכב שכור מול "בית הכנסת בהאלה", ברחוב הומבולדט (Humboldtstraße) שבעיר האלה. הוא העביר בשידור חי את מעשיו בפלטפורמת הסטרימינג "טוויץ'", ובה הסביר את מעשיו, בגרמנית ובאנגלית. במהלך דבריו הכחיש את השואה, הביע עמדות אנטישמיות, גידף יהודים וזרים, והתבטא כנגד פמיניזם. בהמשך התיעוד ניתן לראות, כי הוא החזיק ברכב רובים נוספים, תחמושת, מטעני חבלה ובקבוקי תבערה. בחיפושי המשטרה ברכב נמצאו ארבעה קילוגרמים של חומר נפץ.

בצהרי יום הכיפורים ה'תש"ף בשעה 13:15 התפללו בבית הכנסת בין כ-80 מבני הקהילה היהודית. החמוש ירה כמה יריות על דלת בית הכנסת, ואף עשה שימוש במטען נפץ, אך לא הצליח להיכנס לבית הכנסת. הוא ניסה להיכנס לבית הכנסת דרך שלוש כניסות אך שלושתן היו סגורות. משלא הצליח, ירה בתת מקלע שבידו לעבר עובר אורח ברחוב הסמוך לבית הכנסת, וגם לעבר צמיג מכוניתו של עובר האורח. כאשר עובר אורח נוסף התקרב אליו, ניסה לירות גם לעברו, אך נכשל עקב מעצור. לפי דיווחים נוספים, החמוש השליך רימון יד לעבר בית הקברות היהודי בהאלה הסמוך.

הוא כשל בניסיונו להיכנס לבית הכנסת, ולכן נסע במכוניתו לרחוב שילר (Schillerstraße) בדרכו עצר במסעדת דונר ברחוב לודוויג ווכרר (Ludwig-Wucherer-Straße). תחילה ניסה לזרוק אל המסעדה חומר נפץ, אך החומר נתקע בדלת המסעדה והתפוצץ ברחוב. אז ירה בסועדים במקום, עד להגעתם של כוחות הביטחון. בהמשך נמלט לכיוון היציאה מהעיר. בדרכו עצר במוסך ודרש מהנוכחים באיומים וביריות כלי רכב חדש. החשוד בפיגוע נעצר על ידי המשטרה בסמוך לאתר בנייה על הכביש הפדרלי 91 , לאחר שגרם לתאונת דרכים.

לאחר משפט מתוקשר שנמשך כ-5 חודשים, ובמהלכו סירב להודות באשמה ולא הביע חרטה, בית הדין האזורי הגבוה בנאומבורג הרשיע את באלייט בכל הסעיפים ופסק את העונש הגבוה ביותר בחוק הגרמני, מאסר עולם.

## קישורים חיצוניים

*, פרטים על הפיגוע באתר האינדפנדנט 
* 
* 
*פרסום מקיף על הליך המשפט פורסם באתר Democ על ידי כתבים ישראלים בעברית, אנגלית וגרמנית

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי ירי
קטגוריה:פעולות טרור ב-2019
קטגוריה:פיגועים במוסדות דת יהודיים בחוץ לארץ
קטגוריה:פיגועי טרור בגרמניה
קטגוריה:האלה
קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:2019 בגרמניה
קטגוריה:רציחות ששודרו בשידור חי
Rutube

**Rutube** הוא שירות הזרמת וידאו באינטרנט המיועד לדוברי רוסית. אתר האינטרנט כולל סרטונים שנוצרו על ידי אנשים פרטיים ותוכן וידאו מורשה שהופק על ידי חברות בידור המאפשרות ל-Rutube לשדר את התוכן וסרטונים שנצפו בפייסבוק. נכון לאפריל 2012, פחות מ-14.5 מיליון משתמשים בחודש צפו בקטעי וידאו באתר Rutube (מתוך תת-קבוצה של משתמשים רוסים בני 12–54). התנועה הגלובלית הכוללת של Rutube, כפי שדווחו על ידי נציגי Rutube, מורכבת מ-30 מיליון מבקרים שצפו ביותר מ-168 מיליון קטעי וידאו.

משתמשים לא רשומים ב-Rutube, יכולים לצפות, לשתף ולחפש סרטונים. משתמשים רשומים באמצעות פייסבוק יכולים לבצע פונקציות נוספות כמו גילוי סרטונים שחבריהם צפו בפייסבוק, העלאת סרטונים, כתיבת תגובות ולסמן סרטונים כאהובים.

## היסטוריה
השירות הושק בשנת 2006 על ידי אולג וולובוב ומיכאיל פוקין, שניהם מהעיר הרוסית אוריול.

בנובמבר 2008 נרכש פורטל הווידאו על ידי גזפרום מדיה אחזקות שבשליטת ממשלת רוסיה. מחיר הרכישה לא נחשף, אולם במרץ 2009 העריכו מומחים את פורטל הווידאו בסכום של 15 מיליון דולר. לאחר הרכישה הוחלפה הנהלת השירות, משרדי החברה הועברו למוסקבה ומונה מנכ"ל חדש, מיכאיל איליצ'וב. בעבר היה איליצ'ב מנהל מחלקת הניהול של תחנות טלוויזיה בבעלות רשת הטלוויזיה הרוסית TNT.

## ראו גם
* יוטיוב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2006
קטגוריה:גזפרום מדיה
קטגוריה:אתרי אינטרנט ברוסית
קטגוריה:אתרי אינטרנט רוסיים
קטגוריה:שירותי הזרמת מדיה
מטאפורות זולות על אהבה

**מטאפורות זולות על אהבה** הוא אלבום הבכורה של פנחס ובניו, שיצא בשנת 2014.

## רקע
אלבום זה מרכז את העבודה של ההרכב מאז הקמתו, ויצא בשם "ההרכב של עופר פנחס" (שהוחלף לאחריו ל"פנחס ובניו").

סגנון השירים מורכב ומשתנה, וכולל בין השאר גוונים שונים של מוזיקה אתנית. הקטע החותם את האלבום, "שקופה-פוגה?", מתייחס לשיר "שקופה" המופיע מוקדם יותר באלבום.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים
* מטאפורות זולות על אהבה, להאזנה באתר Bandcamp
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2014
קטגוריה:אלבומים בעברית
KinoPoisk

ממוזער|הלוגו הישן של КиноПоиск
**KinoPoisk** (ברוסית: **КиноПоиск**, "**קינופואיסק**", הלחם של המילים "קולנוע" ו"חיפוש" ברוסית) הוא פורטל אינטרנט רוסי העוסק בקולנוע ומספק מידע על סרטים, תוכניות טלוויזיה, שחקנים, במאים, מפיקים, תסריטאים, מלחינים, עורכים ועוד והוא אתר אינטרנט המכיל מסד נתונים מקוון הכולל מידע על סרטים, שחקני קולנוע, תוכניות טלוויזיה, צוותי ההפקה השונים ומתעדכן על בסיס קבוע.

לאתר גם כמה תכונות של רשתות חברתיות והוא נחשב לאחד מפורטלי הקולנוע הפופולריים ביותר באינטרנט בשפה הרוסית כשהוא מדורג במקום 12 בדירוג Alexa של אתרים רוסיים החל מיולי 2019. האתר מושווה לעיתים קרובות למסד הנתונים IMDb.

עד 2013 השירות היה בבעלות חברת "קינופואיסק" שהחזיקה ב-60% מהמניות, בעוד 40% מהן הוחזקו בידי חברת AlloCiné הצרפתית. באוקטובר 2013 נרכשה KinoPoisk על ידי Yandex, אחת מחברות טכנולוגיית המידע הגדולות ברוסיה. בשנת 2015 KinoPoisk עברה עיצוב מחדש. עם זאת, העיצוב החדש ספג ביקורת חריפה מצד המשתמשים והתקשורת בשל הפונקציונליות הנחותה שלו וזמן הטעינה האיטי יותר של האתר. תוך ארבעה ימים החזירה יאנדקס את האתר לעיצובו הקודם שנשאר בשימוש עד 2021, עת החברה השיקה בסופו של דבר עיצוב מחודש לאתר כולל לוגו חדש.
## KinoPoisk HD
בשנת 2018, KinoPoisk הציגה תכונה מקוונת של "אולם קולנוע" שמספק כמה מהסרטים בחינם ומאפשר למנויים להזמין צפייה ישירה בסרטי קולנוע באמצעות הפורטל. כך בשיתוף פעולה עם אולפני יאנדקס נוצר שירות הזרמת המדיה KinoPoisk HD שמספק גם תוכן מקורי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יאנדקס
קטגוריה:אתרי אינטרנט רוסיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:אתרי קולנוע
קטגוריה:אתרי אינטרנט ברוסית
קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
מדובר באלבום

**מדובר באלבום** הוא האלבום השני של פנחס ובניו, שיצא בשנת 2018.

## רקע
האלבום מומן בקמפיין מימון המונים באתר הדסטארט. עיקר הקמפיין והתשורה המרכזית הייתה "ההקלטות הפתוחות" - קונספט הקלטה שפיתח ההרכב, במסגרתו יגיעו התומכים ליום ההקלטות וישתתפו בהקלטת השירים החדשים.

האלבום מורכב מסוגים שונים של הקלטה: חלקו הוקלט באולפן באופן "מסורתי", קטע אחד ממנו הוקלט מהופעה חיה, קטע נוסף הוקלט במהלך חזרה, והשאר בהקלטות הפתוחות.

מבחינה סגנונית, האלבום דומה לקודמו ומאחד שלל סגנונות מוזיקליים. הקטע הפותח "פרלוד" הוא עיבוד של ההרכב לפרלוד מס' 1 של יוהאן סבסטיאן באך. השירים "עץ שנופל" ו"מחול הטירוף" הם חידוש לשירים שהופיעו באלבום הקודם.

באלבום מתארחים המוזיקאי גיא מזיג ("כן זה חסר סיכוי") והזמרת שירן אברהם ("שני שושנים"). השיר "שני שושנים" הוא עיבוד שנעשה במסגרת פרויקט מחווה לשירי שושנה דמארי.

## רשימת השירים

## משתתפים
**פנחס ובניו:**
* נועה קרדוד - שירה
* עופר פנחס - פסנתר ושירה
* ברק סובר - חליל
* מושיקו ג'יואן - כינור
* דניאל תנחלסון - ויולה
* ברק סרור - גיטרות, עוד
* ליאור עוזרי - גיטרה בס
* שרון פטרובר - תופים
* מתן ארבל - כלי הקשה
* אמיר ליברזון - ויולה
* עמית שרון - כלי הקשה

**אורחים:**
* גיא מזיג - שירה, גיטרה (כן זה חסר סיכוי)
* שירן אברהם - שירה (שני שושנים)
*קרן טננבאום - כינור, ויולה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
* יונתן גבעוני - מרימבה, כלי הקשה (Bound, פרלוד)
* גלעד דוברצקי - כלי הקשה (לילה קר, תמונה)
* אייל סלע - קלרינט (לילה קר)
* עופר עמר - גיטרה ספרדית (לילה קר)
* עמרי אגמון - גיטרה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
* אייל רג'יניאנו - קונטרה בס (תמונה)
* גל לוי - קולות (Bound, פשוט, למה)
* גל טימור, רונה עמישי, ארז טל - קולות
* יובל בילגוראי - שירה (לילה קר)

**משתתפי ההקלטות הפתוחות:**
* ארז טל (ניצוח), עידו עמר, טיפני לוזנו, יעל פירר, ענבר שניידר, אבישי לביא, אביגיל פגי, נמרוד גלבוע, רע לבנת, תומר לוי, אלון שטרן, עדי שטרן, רויטל רפאלי, רון הרשקוביץ, יהלה לחמיש, עודד ניר, שירן בן טוב, אילה רענן, מעיין וטרסקו, עינב קדר, דניאל סעדו ועופר שטרן - מקהלה
* גיא אילון - צ'לו
* אורי יוסף - חצוצרה
* תמר קרניאל - סקסופון סופרן
* איתמר שוחט - סאז
* עינב קדר - מנדולינה
* אופיר קדר - קלרינט
* דניאל סעדו - גלוקנשפיל
* יובל גור - כינור חשמלי
* עופר שטרן - מלודיקה
* רון הרשקוביץ - תיפוף גוף
* נדב פרי, עופר בן ישראל - כלי הקשה
* אייל בית יוסף, עומר פישביין - גיטרה

## קישורים חיצוניים
*מדובר באלבום, להאזנה באתר Bandcamp

קטגוריה:אלבומים בעברית
שער הניצחון של בוקרשט

**[[שער ניצחון|שער הניצחון]]** (ברומנית: **Arcul de Triumf**) הוא מונומנט לאומי של רומניה שנבנה בבוקרשט ב-1921. הוא מנציח את ניצחונה של רומניה במלחמת העולם הראשונה והכתרת המלך פרדיננד ואשתו מארי.

## היסטוריה
שער הניצחון הראשון נבנה בחיפזון כקשת מעץ, לאחר שרומניה זכתה בעצמאותה  שנחשבת למלחמת העצמאות של רומניה. החיילים, ששבו מהחזית הבולגרית, עברו מתחת לשער, אבל השער נבנה מחומרים שלא היו עמידים לגשם.

אחרי מלחמת העולם הראשונה התקבלה החלטה לבנות שער ניצחון קבוע יותר. ב-1922, בעת כהונתו של ראש עיריית בוקרשט, מאתיי קורבסקו, אורגן מצעד לכבוד איחוד רומניה עם הטריטוריות, שסופחו אליה (טרנסילבניה, בוקובינה, באנאט ובסרביה) וראש העירייה הציע לבנות שער ניצחון מעץ. הצעתו זכתה לביקורות רבות ובין המבקרים היה גם ג'ורג'ה אנסקו ששאל: "ושער ניצחון אמיתי מתי?". המונומנט, שעוצב על ידי האדריכל פטרה אנטונסקו  נבנה בין השנים 1922-1921 משלד בטון וטיח חיצוני, עם פסלים ועיטורים משוכללים. החלק החיצוני של הקשת, שהתבלה באופן חמור, הוחלף ב-1936-1935 לעיצוב הנאו-קלאסי הנוכחי, בהשראת שער הניצחון בפריז. הקשת החדשה, שתוכננה גם היא על ידי אנטונסקו ובוצעה באבן, נחנכה ב-1 בדצמבר 1936. השער חודש שוב בתחילת 2014.

השער ממוקם בצפון העיר הבירה בוקרשט, על דרך קיסלף , בהצטלבות הרחובות קונסטנטין פרזאן, אלכסנדרו אוורסקו ואלכסנדרו קונסטנטינסקו, כדי לחגוג את שובם של החיילים הרומנים מהמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), שנחשבת למלחמת העצמאות של רומניה. החיילים, ששבו מהחזית הבולגרית, עברו מתחת לשער, אבל השער נבנה מחומרים שלא היו עמידים לגשם.

כיום, שער הניצחון הוא אחד הסמלים הידועים של הבירה הרומנית. תהלוכות צבאיות מתקיימות מתחת לקשת בכל 1 בדצמבר, לרגל היום הלאומי הרומני .



Russians' triumphal entry in Bucharest.jpg|כניסתו לאחר ניצחון של הצאר הרוסי בבוקרשט ב-1878, תחריט מתוך Illustrated London News
Franz Mandy - Intoarcerea victorioasa in Bucuresti a armatei romane de pe frontul din Bulgaria.jpg|שער הניצחון המקורי ב-1878; קשת עץ זמנית שנבנתה כדי לחגוג את עצמאות רומניה.
Nicolae Ionescu - Pretzel vendors in uniform in front of the Triumph Arch.jpg|רוכלי בייגלה במדים שער הניצחון הנוכחי בסוף שנות ה-30 של המאה העשרים.



## תיאור וסביבה
שער הניצחון מתנשא לגובה של 27 מטרים. יש לו בסיס מלבני בגודל 25X11.5 מטרים. הפסלים בהם מעוטרות החזיתות נוצרו על ידי פסלים רומנים מפורסמים כמו יון ז'אליה  ודימיטריה פאציוראה .

ארמון אליזבטה , בית המגורים הנוכחי של משפחת המלוכה הרומנית , ממוקם ליד שער הניצחון, בפארק הרסטראו.



Crown lateral Arch of Triumph Bucharest.jpg|סמל הכתר המלכותי ("כתר הפלדה" ) הרומני, מתואר על החזית המזרחית.



## ראו גם
* שער הניצחון בפריז

## קישורים חיצוניים

* שער הניצחון בבוקרשט
* שער הניצחון בבוקרשט - Arcul de Triumf 
* Povestea Arcului de Triumf din Bucureşti. Ştiaţi că înaintea lui au mai fost încă cinci în Capitală? 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוקרשט: מבנים
בוקרשט
קטגוריה:אירופה: אנדרטאות
Celebration: The Video Collection

***Celebration: The Video Collection*** (בעברית: **חגיגה: אוסף הווידאו**) הוא אלבום הווידאו השלישי זה הזמרת מדונה אשר יצא על ידי חברת התקליטים של האחים וורנר ב-29 בספטמבר 2009, במקביל להוצאת אלבום האוסף *[[Celebration]]*, אף על פי שתחילה תוכנן לצאת ביולי של אותה השנה.

אלבום הווידאו מכיל קליפים של מדונה מכל הזמנים: החל מתחילת הקריירה שלה ועד צאת אלבום הווידאו עצמו. אלבום הווידאו מחולק לשני חלקים; החלק הראשון כולל קליפים של מדונה משנת 1983 ועד שנת 1994 ואילו החלק השני מכיל קליפים שלה משנת 1994 ועד שנת 2009.

## ביקורת והצלחה
הביקורות על האלבום היו מעורבות, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת כלפי האיכות הירודה של הקליפים אך חלק נתנו ביקורות חיוביות על העובדה שהאלבום מציג את מדונה כאמנית חזותית. האלבום זכה להצלחה, הוא הגיע למקום הראשון במדינות רבות ביניהם ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד ואף הגיע למעמד פלטינה כפולה בברזיל וצרפת, למעמד פלטינה בארצות הברית ולמעמד זהב בפולין ופורטוגל.

בנוסף למהודה הרגילה של האלבום, יצאו לאלבום מספר גרסאות נוספות ביניהם גרסת האייטונס אשר כוללת חלק מהשירים באלבום בגרסת האודיו שלהם.

## מיקומי שיא
כל מצעדי האלבומים שלהלן, הם מצעדי אלבומי וידאו בלבד, ובהם מדונה הצליחה לכבוש פסגות מצעדים רבות.

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2009
קטגוריה:אלבומי וידאו של מדונה
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
קראמורה (סדרת טלוויזיה)

**קראמורה** (ברוסית: **Карамора**) הוא סדרת ערפדים רוסית משנת 2022, שבוימה על ידי דנילה קוזלובסקי שגם מככב בו לצד אנדריי סמוליאקוב. זהו שיתוף הפעולה השלישי בין קוזלובסקי לסמוליאקוב לאחר שהשניים עבדו יחד גם על הסרטים "הוויקינג" ו"המאמן". הסדרה הופקה על ידי Premier Studios וסנטרל פרטנרשיפ. עלילתה מגוללת היסטוריה אלטרנטיבית של המדינה הרוסית בתחילת המאה ה-20. האנרכיסט קראמורה מקבל גישה למידע על חיי המשפחה הקיסרית. מתברר כי במשך שלוש מאות שנים השושלת אובטחה על ידי מסדר ערפדים חשאי.

סדרת טלוויזיה פותחה כסדרה בת 8 פרקים. בהמשך, במקום איליה נאישולר שתוכנן לביים את הסדרה, הוזמן דנילה קוזלובסקי לביים וגם לככב בו. חלק מהצילומים נערכו בגאורגיה.

הקרנת הבכורה של "קראמורה" תוכננה תחילה ל-19 בנובמבר 2020, אך בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה השידור נדחה תחילה לספטמבר 2021 ולאחר מכן לינואר 2022.

## עלילה
ראשית המאה העשרים. רוסיה נמצאת על סף מהפכה, כאשר קראמורה, אנרכיסט צעיר, לומד סוד נורא - במשך מאות שנים נשמרה שושלת רומנוב על ידי מסדר חשאי המורכב מערפדים. במאבק איתם מאבד האנרכיסט הצעיר קראמורה את אהובתו, אלינה. כעת אין לו ברירה אלא לצאת לדרך הנקמה. הוא אוסף קבוצה של נאמנים שמכריזה מלחמה על מסדר הערפדים, כשאירועים אלה הופכים לתחילת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה מהפכת 1917, שישפיעו גם על גורלה של המדינה כולה.

## צוות שחקנים
* דנילה קוזלובסקי - קראמורה, אנרכיסט
* דריה בלאבאנובה - אלינה, אהובתו של קראמורה
* פיליפ יאנקובסקי - רונבסקי
* ניקולאי קומיאגין - ולדימיר מאיאקובסקי
* אנדריי סמוליאקוב
* נינו נינידזה
* ארתור ואחה
* רינאט סאפין
* וילן באביצ'ב

## הפקה
 במקור זו נועדה להיות סדרה שתוכננה לעלות לשידור בערוץ TV3. הצילומים החלו במהלך שנת 2019 ונערכו בגאורגיה עד פברואר 2020. באוקטובר 2020 חודשו צילומי השלמה במוסקבה ובנובמבר עברו לסנקט פטרבורג, בה נמשכו עד דצמבר 2020.

## קישורים חיצוניים

* "קראמורה" באתר ru.ign.com
* "קראמורה" באתר kino-teatr.ru
* "קראמורה" באתר KinoPoisk.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:היסטוריה חלופית בסדרות טלוויזיה
קטגוריה:היסטוריה חלופית של רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:היסטוריה חלופית של תוצאות מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות קומדיה רוסיות
קטגוריה:סרטי ערפדים
קטגוריה:סרטי פנטזיה רוסיים
קטגוריה:סרטים שבוימו על ידי דנילה קוזלובסקי
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:ערפדים בטלוויזיה
חורף האימה

300px|ממוזער|שמאל|פינוי דרך משלג במזרח שווייץ, 1951
300px|ממוזער|שמאל|בית חווה במזרח שווייץ שחרב במפולת שלג, 1951
**חורף האימה** הוא הכינוי שניתן לחורף 1950–1951, שבו התרחשו מאות מפולות שלגים בהרי האלפים שבאירופה. מפולות אלו גרמו למותם של 265 בני אדם ולנזק כבד לרכוש באוסטריה, שווייץ ואיטליה.

## המפולות
המפולות התרחשו בדצמבר 1950 ובעיקר בחודשים ינואר ופברואר 1951 עקב תנאי מזג אוויר חריגים. נפילת השלג באלפים החלה כבר בנובמבר. במהלך שני אירועי מזג אוויר חריגים בינואר ובפברואר ירדו באלפים כמויות גדולות מאוד של שלג, כ-200 עד 400 אחוז (במקומות מסוימים 600 אחוז) מעל הממוצע הרב-שנתי. במחצית ינואר ירדו בחלק מהמקומות כ-2.5 מטר של שלג בתוך ימים ספורים. במחצית פברואר נערמו בשני אתרים בשווייץ ארבעה מטרים של שלג.

באוסטריה גרמו מפולות השלג למותם של 135 בני אדם, בעיקר במדינות טירול, קרינתיה וזלצבורג. כפרים חרבו, כ-200 מבנים נהרסו וכ-350 דונם של חורש נפגעו.

בשווייץ נספו 92 בני אדם, רובם במפולות שהתרחשו בחודש ינואר. נהרגו מאות ראשי בקר, מאות מבנים חרבו ואלפי דונם של יער ניזוקו. הכפר אנדרמאט (Andermatt) שבקנטון אורי ספג שש מפולות שלגים, שגרמו למותם של 13 בני אדם. 

בעת התרחשות המפולות הוכחה יעילותם בהפחתת נזק של מחסומי מפולות שהיו מותקנים בהרי האלפים, ובעשורים שלאחר מכן הורחב מאוד בשווייץ השימוש בהם.

## קישורים חיצוניים

* Deadliest Avalanches In History, באתר World Atlas

קטגוריה:מפולות שלגים
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:אסונות בשווייץ
קטגוריה:אסונות באיטליה
קטגוריה:אירופה: מזג אוויר
קטגוריה:1950
קטגוריה:1951
קטגוריה:אירופה: אסונות טבע
יחסי גבון–צ'ילה

**יחסי גבון–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[גבון|הרפובליקה הגבונית]]** לבין **[[צ'ילה|הרפובליקה של צ'ילה]]**.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין גבון לצ'ילה כוננו באופן רשמי בספטמבר 1978.

בשנת 1984 פתחה צ'ילה שגרירות בליברוויל, בירת גבון, זו פעלה עד 1989.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגבון אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא אשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי גבון שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

## נציגויות דיפלומטיות
* צ'ילה אינה מיוצגת בגבון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* גבון אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. גבון האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.

## קישורים חיצוניים
* Reseña histórica de la presencia chilena en África , אתר הספרייה הלאומית של צ'ילה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קסטנופסיס דלאוויי

250px|ממוזער|שמאל|ענף עם עלים
**קסטנופסיס דלאוויי** (שם מדעי: *Castanopsis delavayi*; בכתב סיני: 高山栲; בפין-יין: gao shan zhui) הוא מין עץ ירוק-עד אנדמי לסין, השייך לסוג קסטנופסיס במשפחת האלוניים. העץ גדל בגובה 1,500–2,800 מטרים ביערות של עצים רחבי עלים או ביערות מעורבים עם מחטניים במחוז גואנדונג דרום-מערב גוויג'ואו, בדרום-מערב סצ'ואן וביונאן.

## תיאור
עץ בגובה עד 20 מטרים וקוטר בגובה חזה 60 סנטימטרים. קליפת הגזע של עצים צעירים חלקה בעוד שקליפת גזע של עצים בוגרים עבה וחרושה בתלמים. העצה בגוון צהוב-חום כבדה, חזקה, עמידה ללחות ומתאימה לשמש כעמודים או לרהיטים. אורך פטוטרת העלים בין 7 ל-15 מילימטרים, העלים גלדניים, מעט קשים ומתפוררים אחרי שהם מתייבשים. צורתם נעה מסגלגלה ועד אליפטית, אורכם בין 5 ל-13 סנטימטרים ורוחבם בין 3 ל-7 סנטימטרים. בסיס הטרף מעוגל וסימטרי ושפתותיו משוננים החל מאמצע הטרף. ראש הטרף חד ומכופף. העורק הראשי של הטרף שטוח ומשני צדדיו יש 6 עורקים משניים דקים מאוד ומעוגלים במקצת. גוון עלים צעירים הוא חום-צהוב, והם מכוסים קשקשים. גוון עלים בוגרים הוא אפור או אפור-כסוף.

העץ הוא צמח חד-ביתי והפריה מבוצעת באמצעות רוח. הפרחים הזכריים בעגיל באורך 10 עד 15 סנטימטרים כשקוטר המוט המרכזי של התפרחת בין 2 ל-3 מילימטרים. בכל פרח בין 10 ל-12 אבקנים. הפרחים הנקביים קצרים מאוד סביב באורך 0.5 מילימטרים, בדרך כלל במקבצים של 2 עד 3 פרחים.

הספלול הוא בתחילה אליפסואיד ואחר כך חצי כדור, לעיתים סגלגל רחב בקוטר בין 1.5 ל-2 סנטימטרים, המתפצל ל-2 או 3 מקטעים. הפרי כמעט כדורי ובו בין אגוז אחד לשלושה. עובי הקליפה בין 2 ל-3.5 מילימטרים והיא מכוסה בקוצים בקוטר 15 עד 20 מילימטרים ובאורך של עד 3 עד 6 מילימטרים כשהם צפופים במיוחד בבסיס הפרי. האגוז סגלגל, אורכו בין 10 ל-15 מילימטרים וקוטרו בין 13 ל-14 מילימטרים כשקצהו מכוסה בדלילות בשערות עדינות.

הפריחה מתרחשת מאפריל עד מאי והפרי מבשיל בין ספטמבר לנובמבר שנה אחר-כך.

## קישורים חיצוניים


* ''Flora of China'': ''Castanopsis delavayi''
*高山锥 Castanopsis delavayi Franch.  


דלאוויי
קטגוריה:סין: עצים
קסטנופסיס אורתאקנתה

**קסטנופסיס אורתאקנתה** (שם מדעי: *Castanopsis orthacantha*; בכתב סיני: 毛果栲; בפין-יין: yuan jiang zhui) הוא מין עץ ירוק-עד אנדמי לסין, השייך לסוג קסטנופסיס במשפחת האלוניים. העץ גדל בגובה 1,500–3,200 מטרים ביערות של עצים רחבי עלים או ביערות מעורבים עם מחטניים במערב מחוז גוויג'ואו, בדרום-מערב סצ'ואן וביונאן.

## תיאור
עץ בגובה עד שבין 10 ל-15 מטרים (20 מטרים במקרים קיצוניים) וקוטר בגובה חזה 50 סנטימטרים. גוון הגזע חום והעצה בגוון צהבהב עד לבן צהבהב. הענפים, הטרף של העלים ומוט התפרחת חלקים. אורך פטוטרת העלים סנטימטר אחד, העלים גלדניים וצורתם נעה מסגלגלה ועד משולשת, אורכם בין 7 ל-14 סנטימטרים ורוחבם בין 2.5 ל-5 סנטימטרים. בסיס הטרף מעוגל וסימטרי ושפתותיו משוננים. ראש הטרף חד ומכופף. העורק הראשי של הטרף שטוח ומשני צדדיו יש בין 9 ל-13 עורקים משניים.

העץ הוא צמח חד-ביתי והפריה מבוצעת באמצעות רוח. הפרחים הזכריים בעגיל באורך 15 סנטימטרים וקוטרו בין 4 ל-7 מילימטרים. בכל פרח בין 10 ל-12 אבקנים. הפרחים הנקביים קצרים מאוד סביב באורך 0.5 מילימטרים, בדרך כלל במקבצים של 2 עד 3 פרחים.

הספלול הוא חצי כדור, לעיתים סגלגל רחב בקוטר בין 3 ל-3.5 סנטימטרים, המתפצל ל-4 מקטעים. הפרי כמעט כדורי ובו בין אגוז אחד לשלושה. עובי הקליפה בין 2 ל-3.5 מילימטרים והיא מכוסה בקוצים באורך של עד 7 מילימטרים כשהם צפופים במיוחד בבסיס הפרי. האגוז חרוטי, לעיתים קרובות שטוח בצד אחד ורוחבו בין 10 ל-15 מילימטרים מכוסה בצפיפות בשערות קצרות.

הפריחה מתרחשת מאפריל עד מאי והפרי מבשיל בין ספטמבר לנובמבר שנה אחר-כך. האגוז אכיל.

## קישורים חיצוניים


* ''Flora of China'': ''Castanopsis orthacantha''
*元江锥 Castanopsis orthacantha Franch.  


## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1899
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדריאן רנה פרנשה
אורתאקנתה
קטגוריה:סין: עצים