open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוריאל פון גמינגן

**אוריאל פון גמינגן** (בגרמנית: **Uriel von Gemmingen**; 27 ביולי 1468 - 9 בפברואר 1514) היה הקורפירסט והארכיבישוף של מיינץ שבגרמניה, החל מ-1508 ועד ליום מותו. הוא היה הומניסט.

## חייו
פון גמינגן היה מתלמידיו של יוהנס רויכלין. עם היבחרו למשרת הקורפירסט נתמנה גם לקנצלר על ידי הקיסר מקסימיליאן הראשון. היה משפטן, ונודע בגרמניה ביושרו.

כבר בראשית שלטונו הסכים פון גמינגן לחזרת היהודים לתחומי הנסיכות, לאחר גירושם משם בשלהי המאה ה-14 על ידי הנסיך אדולף מנסאו, אך לא הרשה להם לשוב לעיר מיינץ עצמה. ב-1509 התערב פון גמינגן לטובת היהודים כנגד המומר יוהנס פפרקורן שרצה לשרוף את התלמוד. פון גמינגן היה מהיר חימה, ועובדה זו נוצלה על ידי הדומיניקנים, ששנאו אותו לאחר שהתערב לטובת היהודים והגן על רויכלין, כדי לסלקו. הם הלשינו על נושא הגביע שלו, כי הוא גונב מן היין. אוריאל תפס את משרתו בשעת מעשה, ומרוב כעס הרגו. לאחר מכן, מרב רגשות צער וחרטה, חלה ומת.

לאחר מותו (9 במרץ 1514) נתמנה לתפקיד אלברט מברנדנבורג, ממשפחת הוהנצולרן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מיינץ: אישים
קטגוריה:ילידי 1468
קטגוריה:נפטרים ב-1514
איוני אטול קרוליין

אטול קרוליין מורכב מ-39 איונים המפורטים להלן לפי קבוצותיהם:

## קישורים חיצוניים
* א. ק. קפלר, **The natural history of the Caroline Atoll, Southern Line Islands **, מתוך ה-Atoll Research Bulletin, כרכים 397–398 (ראו המאמר ברשת)
* בריין, אי. ה. **American Polynesia and the Hawaiian Chain **, הוצאת טונג ראו הפרק המתייחס לאטול קרוליין

קטגוריה:רשימות מקומות
קטגוריה:אטול קרוליין
מאגר מידע שיווקי

**מאגר מידע שיווקי** הוא מאגר, המכיל תוצאות של חקר שוק מקיף. הוא מבוסס על סקרים ומיועד לשרת בעיקר אנשי שיווק. מחקרים מעין אלה מכילים מידע בנוגע למוצרים, שירותים, מותגים, סגנון חיים, צריכת אמצעי תקשורת ונתונים דמוגרפיים.

## סקר TGI
"סקר TGI" (ראשי תיבות של "Target Group Index") הוא סקר המכיל בתוכו נתונים רחבים על סגנון חיים, צריכת שירותים ומותגים, נתוני קריאה לגבי העיתונים, השבועונים והמגזינים השונים, וכן נתוני האזנה לתחנות הרדיו השונות. סקרים מסוג זה נערכים בעשרות מדינות ברחבי העולם. בשונה ממדידת נתוני הצפייה בטלוויזיה בשיטת הפיפל-מיטר למשל, הסקר אינו מכיל נתוני קריאה והאזנה בפועל, אלא מסתמך על הצהרה בלבד של הנשאלים. על כן, מהימנותו מוטלת בספק מסוים.

בישראל נערך סקר TGI מאז 1998 והנתונים העולים ממנו מתפרסמים מידי חצי שנה. הסקר הישראלי מבוצע בידי חברת "**קנטאר מדיה מחקרי TGI**", מקבוצת "קנטאר מדיה" (בעבר, "TNS טלגאל"). זהו מקור המידע היחיד בישראל המלמד על נתוני קריאה בעיתונות והאזנה לרדיו. משום כך, הוא נחשב לכלי חשוב ביותר בתעשיית הפרסום ועל בסיסו מחושבת העלות/תועלת של פרסום מודעה בעיתון או שידור תשדיר ברדיו. לאור נתוני הסקר, לעיתים מו"ל יעדיף להוזיל את המחיר לקונים של עיתון שבבעלותו, עד כדי חלוקתו בחינם, ובלבד שזה יזכה לאחוזי חשיפה גבוהים ביחס לעיתונים המתחרים. באופן זה, יוכל לאחר מכן אותו מוציא לאור להעלות את מחירן של המודעות המפורסמות בעיתון.

הסקר מבוצע על ידי משלוח 10,000 חוברות-שאלונים בדואר ותשלום סמלי לכל משיב. הסקר מתפרסם פעמיים בשנה, בינואר וביולי. סקר נפרד למגזר החרדי מתפרסם בפברואר ובאוגוסט מדי שנה. סקר מקביל בקרב ערביי ישראל נערך על ידי "SMI" (Sector Media Index), חברה-בת של "קנטאר", ומתפרסם בחודשים מרץ וספטמבר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:מדיה פרסומית
קטגוריה:חקר שוק
הם

שמאל|ממוזער|250px|המבנה הכימי של הם '''b'''
**הם** (**Heme**) הוא שם של מספר תרכובות אורגנו-מתכתיות בעלות תפקידים חשובים בתאיהם של כל היצורים החיים.

## ביוכימיה

מבחינה כימית, הם מורכב ממבנה טבעתי שבמרכזו אטום ברזל. קבוצות ההם השונות הן התרכובות החשובות ביותר בעולם החי המכילות ברזל. קבוצת ההם קשורה תמיד לחלבון כלשהו, ופעולתה הפיזיולוגית מתאפשרת רק כשהיא קשורה לַחלבון.

המבנה הטבעתי של ההם, ללא אטום הברזל, קרוי פורפירין. הוא מורכב מארבע טבעות מחומשות (ארבעה פורפובילינוגנים) המכילות כל אחת אטום חנקן והקשורות האחת לשנייה. ארבעה אטומי החנקן של הטבעות מופנים אל תוך הטבעת ואליהם נקשר אטום הברזל. מבנה ההם דומה במקצת למבנים של מולקולות חשובות אחרות בטבע, כגון כלורופיל, ויטמין B<sub>12</sub> ופיטוכרום.

הם מסונתז בגוף האדם מחומצת האמינו הפשוטה ביותר, גליצין. פירוק קבוצת ההם מביא ליצירת מספר תרכובות בעלות צבע, בהן בילירובין. הלה מופרש מהגוף בצואה, והוא זה הנותן לה את צבעה האופייני.

קיימות מספר תרכובות שונות בקבוצת ההם, כשהן נבדלות ביניהן במתמירים שונים של מבנה הפורפירין. תרכובות ההם השונות מצוינות באות לטינית מוטה: **הם ''a***, למשל. ההם הפשוט, הנפוץ והחשוב ביותר הוא הם *b''. להלן נוסחאותיהם הכימיות של ארבעה המים חשובים, בצירוף קישור למבנה הכימי שלהם:

## פיזיולוגיה

הם מהווה חלק מכמה מהחלבונים ומהאנזימים הבסיסיים והחשובים ביותר בעולם החי. החלבון הידוע ביותר המכיל הם הוא המוגלובין, החלבון אשר נושא את החמצן בדמם של בעלי החיים. המוגלובין קיבל את שמו מקבוצת ההם; בנוסף, מושגים רבים הקשורים לדם קרויים אף הם על שם קבוצת ההם: המטולוגיה ואנמיה, למשל. קבוצת ההם היא זו הנותנת להמוגלובין, ולכן גם לדם, את צבעו האדום. להלן סיכום של מספר חלבונים ואנזימים חשובים הנושאים קבוצות הם:

* המוגלובין: הם b.
* מיוגלובין: הם b.
* קטלאז: הם b.
* סוקצינט דהידרוגנאז: הם b.
* ציטוכרום c רדוקטאז: יחידה אחת של הם c ושתי יחידות של הם b.
* ציטוכרום c אוקסידאז: שתי יחידות של הם a.
* ציטוכרום c פרוקסידאז: הם b.
* ציטוכרום P450 אוקסידאז: הם b.
* ציקלואוקסיגנאז 1 ו-2 (COX-1, COX-2): הם b.

פעולותיה הפיזיולוגיות של קבוצת ההם נובעות מיכולתו של אטום הברזל לקשור מולקולות קטנות (מולקולה דו-אטומית של חמצן, למשל), וכן לחזר ולחמצן (לתרום אלקטרונים ולקבל אלקטרונים, בהתאמה) תרכובות אחרות. הם הוא, כאמור, קבוצה פרוסתטית - תרכובת קטנה המהווה חלק מחלבון. על אף שאטום הברזל הוא זה שתורם או קולט אלקטרונים, הרי שדבר זה מתאפשר רק בזכות הקרבה של חומצות אמינו מסוימות של החלבון העוטף את קבוצת ההם.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
ויידהופן אן דר איבס

**ויידהופן אן דר איבס** (בגרמנית: **Waidhofen an der Ybbs**) היא עיר ואחת ממחוזות אוסטריה תחתית שבאוסטריה. נמצאת במוסטפירטל, החלק הדרומי מערבי של אוסטריה תחתית וגובלת במערב, צפון ודרום במחוזות אמשטטן ושייבס, ובמזרח באוסטריה עילית.

## פוליטיקה
ראש העיר הוא וולפגנג מאייר, ממפלגת השמרנים ÖVP. העירייה מורכבת מארבעים מושבים. המפלגות החברות במועצת העיר הן:

## התפתחות אוכלוסיית העיר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה תחתית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
רשת UTM

[שמאל|ממוזער|250px|הרשת ב[אירופה]]
[שמאל|ממוזער|250px|קטע ממפת נתיבי תובלה נמוכים (CVFR) של אזור ים המלח. הכוכבית האדומה מציינת את רשת UTM, הכוכבית השחורה מציינת את [רשת ישראל הישנה, והכוכבית הצהובה מציינת קואורדינאטות גאוגרפיות]]
**רשת UTM** (באנגלית: **Universal Transverse Mercator**) או **רשת מר"ב** (מרקטור רוחבי בינלאומי) היא רשת קואורדינטות למיפוי כדור הארץ. כינוי נוסף לרשת הוא **הרשת הצבאית** מאחר שבמדינות רבות בעולם הצבא משתמש בה.

הרשת ממופה בהיטל מרקטור רוחבי סקנטי כלל עולמי. פני השטח של כדור הארץ מחולקים ל-60 פלחים רוחביים בין קו רוחב 80° דרום לקו רוחב 84° צפון (ולכן הרשת אינה מכילה את אזורי הקטבים) כאשר רוחב כל פלח הוא 6.5 מעלות בקו המשווה (6 מעלות + חפיפה בין פלחים). הרשת היא רשת ריבועית (Y,X) וכל קווי האורך שלה מקבילים לקו האורך (מרידיאן) המרכזי שעובר במרכז כל פלח. קו האורך המרכזי של כל פלח מקבל במפה טופוגרפית את הערך 500 קילומטר בציר Y והוא עולה לכיוון מזרח ויורד לכיוון מערב. כמו כן, על קו המשווה ערך ציר X הוא 0 קילומטר לכיוון צפון והוא עולה ככל שמצפינים. לעומת זאת, ערך קו המשווה לכיוון דרום הוא 10,000 קילומטר והוא יורד ככל שמדרימים. ערך זה ניתן על מנת שלא ייווצרו ערכים שליליים לאורך ציר X. כל נ.צ ברשת חייבת לכלול את מספר הפלח, קו אורך ב-3 ספרות (כיוון ממערב למזרח), קו רוחב ב-4 ספרות (כיוון מדרום לצפון) הנתונים מיוצגים בערכים של קילומטרים. 

לדוגמה: מדינת ישראל נמצאת בפלח 36 כאשר קו האורך המרכזי בעל אורך גאוגרפי של 33° מזרח. גבולות אזור זה הם קווי אורך 36°-30° מזרח.

מאחר שהרשת לא ממפה את הקטבים בגלל עיוותים גדולים מדי באזורים אלו קיימת רשת שהיא רשת משלימה ל UTM, והיא נקראת **רשת UPS** והיא ממפה את הקטבים בלבד.

## ראו גם
* הרשת הגאוגרפית (רשת בינלאומית נוספת)
* רשת ישראל הישנה
* רשת ישראל החדשה
* ED50

## קישורים חיצוניים

* המרה מהרשת הגאוגרפית לרשת UTM
* מחשבון המרה מרשת UTM לרשת lat/lon
* הסבר על ההמרה מרשת UTM לרשת lat/lon 

## הערות שוליים

מרכז|ממוזער|650px|רשת UTM העולמית

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ניווט
UTM
בריכת חזקיהו

**בריכת חזקיהו** היא מקווה מים עירוני מעשה ידי אדם מתקופת בית שני המצויה בדרומו של הרובע הנוצרי, בעיר העתיקה בירושלים, בעל מאפיינים של בריכת חורף.

## זיהוי הבריכה ושמותיה

יש המעלים את האפשרות שבריכת חזקיהו היא **'הבריכה העליונה**' המוזכרת בפרק ז' בספר ישעיהו:  זיהוי זה אינו מקובל על האנציקלופדיה המקראית, הממקמת את הבריכה העליונה במקום אחר, צפונית-מזרחית ממיקומה של בריכת חזקיהו אך עדיין בתחומי העיר העתיקה.

בספר מלחמת היהודים (ל, יא, ד) של יוסף בן מתתיהו מכונה, ככל הנראה, בריכה חזקיהו בשם **'בריכת המגדלים**'. יוסף בן מתתיהו מזכיר את הבריכה בתיאור המצור הרומאי על ירושלים בשנת 70 לספירה:  השם בריכת המגדלים ניתן לה כנראה עקב סמיכותה למגדלים אשר היו במצודה הידועה כמגדל דוד.

בתקופה הצלבנית כונתה הבריכה **'מקווה המרחצאות**' (בלטינית Lacus Balneorum), כנראה משום שבסמיכות לבריכה היה בית מרחץ.

הערבים מכנים את הבריכה **'ברכת חמאם אל בטרק**'. פירושו של שם זה הוא הבריכה של החמאם של הפטריארך. שם זה ניתן לה עקב סמיכותה לחמאם שהפעילה הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, ואולי יש לו קשר לשם הצלבני של הבריכה.

השם **'בריכת חזקיהו**' ניתן לה בדורות האחרונים על ידי עולי רגל נוצריים.

## מי הבריכה
שמאל|ממוזער|250px|הבריכה בשלהי המאה ה-19

בריכת חזקיהו ניזונה שנים רבות מבריכת ממילא על ידי אמת מים שהובילה מים בין שתי הבריכות. ייתכן שבריכת חזקיהו ניזונה גם ממימי האמה העליונה, אמה שהובילה מים לעיר מבריכות שלמה וממעיין אל ערוב בדרום הר חברון לירושלים בימי בית שני.

הבריכה הייתה פעילה עד לדורות האחרונים. בספר אשר הוציא הרופא וחוקר ארץ ישראל טיטוס טובלר בשנת 1853 ישנו ציור של בריכת חזקיהו מלאת מים. ניתוקה של בריכת חזקיהו מבריכת ממילא הביא להתייבשותה, במיוחד בימי הקיץ.

### סקר טֶבַע בבריכה
סקר של טבע בתווך העירוני בין חומות העיר העתיקה שנערך על ידי החברה להגנת הטבע והרשות לפיתוח ירושלים מלמד שהעיר העתיקה כחיבור אקולוגי בין שני אזורי אקלים - אקלים ספר המדבר ואקלים ים תיכוני - משמרת מגוון של מערכות אקולוגיות בזכות שיווי משקל עדין שמתקיים בין אדם לטבע. בבריכה שמתמלאת מדי חורף נמצאו ראשני קרפדות. ממימי הבריכה המוזנחת ומלאת האשפה נהנים גם סיסים ועטלפים.

## שטח הבריכה כיום
ממוזער|הבריכה הריקה ב-2021

לבריכה צורה מלבנית. אורכה (מדרום לצפון) של הבריכה הוא כשבעים וחמישה מטרים, ורוחבה (ממזרח למערב) כארבעים ושנים וחצי מטרים (42.5×75). סך שטחה של הבריכה הוא בערך 3,150 מ"ר, למעלה משלושה דונם. הסימטריות של צורתה המלבנית מופרעת על ידי ח'אן הקופטים אשר תוחם את הבריכה מצפון.

הבריכה מוקפת מכל עבריה במבנים. הבניינים הגובלים ברחוב דוד תוחמים את הבריכה מדרום, הבניינים הגובלים ברחוב הנוצרים תוחמים את הבריכה ממזרח, בצפון נתחמת הבריכה על ידי ח'אן הקופטים, ובמערב נתחמת הבריכה על ידי קבוצת מבנים הסמוכים לסמטת סנט ג'ורג'.

### מבצע ניקיון הבריכה
במהלך חודש יוני 2011 החלה עיריית ירושלים בשיתוף עם הרשות לפיתוח ירושלים והמשרד להגנת הסביבה במבצע לנקיון הבריכה ולהסדרת הביוב הזורם לתוכה. עבודות הניקיון בוצעו במהלך הלילה על מנת למזער את ההפרעה לסוחרי העיר העתיקה. לאחר כחודשיים של עבודות מורכבות, בהן פונו אלפי טון פסולת ועפר, נחשפה רצפתה של הבריכה. כמו כן הושלם חיבור כלל הבתים למערכת הביוב העירונית ובכך הופסקה הזרמת ביוב לבריכה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
חזקיהו
קטגוריה:הרובע הנוצרי
קטגוריה:ירושלים: מבני אספקת מים
קטגוריה:שלולית חורף
קטגוריה:מבנים עתיקים
חזקיהו
אקונקגווה

**אקונקגווה** (בספרדית: **Aconcagua**) הוא ההר הגבוה ביותר ביבשת אמריקה ובחצי כדור הארץ המערבי . גובהו 6,964 מטרים. ההר נמצא בהרי האנדים בפרובינציית מנדוסה שבארגנטינה, כ-15 ק"מ מזרחית לגבול עם צ'ילה. מקור השם אינו ברור, יש הסוברים שהוא בא משפת הקצ'ואה ופירושו "נציב הסלע". בהר מספר קרחונים. הגדולים שביניהם הם הקרחון הפולני הפונה לכיוון צפון-מזרח והקרחון האנגלי הפונה לכיוון מזרח. ההר הוא אחד משבע הפסגות ומהווה "תחנה" במסע שבע הפסָגות.

## הגובה החדש
בעקבות רעידת האדמה בצ'ילה (2010) העוצמתית, הועלתה הסברה שהאקונקגווה גבה. ואכן, בבדיקה שנעשתה על ידי מדענים בתחילת שנת 2012, נמצא שגובהו החדש של ההר הוא **6964.4 מטרים**, שינוי של כ-2.5 מטרים מגובהו הקודם.

## קישורים חיצוניים

*אקונקגווה Aconcagua - 6959 מטריםבאתר של דורון אראל
*האם האקונקאגואה הוא באמת ההר הגבוה ביותר באמריקה?
* 

קטגוריה:הרי האנדים
קטגוריה:ארגנטינה: הרים
קטגוריה:שבע הפסגות
קטגוריה:מנדוסה (פרובינציה)
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
שער למתחיל

שמאל|319px
**שער למתחיל** היה שבועון חדשות בעברית קלה, שיצא לאור אחת לשבוע ביום שלישי, בין השנים 1956–2012.

השבועון נוסד ב-1956 על ידי "מחלקת הנחלת הלשון" של משרד החינוך. בתחילה כלל שני עמודים בלבד והתרחב במשך הזמן. לאחר הפרטת הפקתו הוא יצא לאור על ידי העיתונים "דבר" ו"ג'רוזלם פוסט", ובתחילת המאה ה-21 במסגרת "ידיעות שורות" מבית "ידיעות אחרונות". העיתון היה בעבר שני עיתונים נפרדים: "שער" ו"למתחיל". ב-1978 אוחדו שני העיתונים תחת השם החדש.

השבועון נכתב על ידי עיתונאים ואנשי חינוך תוך הקפדה על תכנים הולמים, ונערך תחת פיקוח של משרד החינוך. השבועון מגוון מבחינת נושאים, דרגות הקושי והשפה. הוא מנוקד ומודפס באותיות גדולות, ולכן מתאים לתלמידים בכיתות הנמוכות, לעולים חדשים, לתלמידי החינוך המיוחד ולכל לומדי העברית בארץ ובעולם.

במרץ 2012 יצא לאור הגיליון האחרון של השבועון. במועד סגירתו עמדה תפוצתו בארץ על 5,500 עותקים. בתפוצות הופצה מהדורה דיגיטלית. סגירת העיתון נגרמה בגלל סיום החוזה עם ידיעות אחרונות. למכרז שהוציא משרד החינוך לא ניגש אף עיתון.

כיום מפעיל משרד החינוך אתרי אינטרנט שמחליפים את העיתון: חדשון בעברית קלה וחַדְשוֹן לילדים.

## ראו גם
*המבצע לביעור הבערות

## קישורים חיצוניים
* ארכיון "שער למתחיל" - ארכיון גליונות סרוקים של העיתון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:הוראת העברית
כלא אל-ח'יאם

ממוזער|250px|כלא אל-ח'יאם
ממוזער|250px|כלא אל-ח'יאם בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה

**כלא אל-ח'יאם** (בערבית: **سجن الخيام**, בתעתיק מדויק: **סג'ן אלח'יאם**), הנמצא ליד הכפר ח'יאם בדרום לבנון, היה קסרקטין של הצבא הצרפתי אשר נבנה בשנות השלושים. לאחר מכן שימש המבנה את צבא לבנון, עד שעבר לשליטת צבא דרום לבנון. בשנת 1985 הוסב לשמש כבית מעצר, בית כלא ומתקן חקירות עד לנסיגת צה"ל מדרום לבנון במאי 2000 והתפרקות צבא דרום לבנון. לאחר הנסיגה הפך חזבאללה את הכלא למוזיאון. אסירים ששהו בכלא דיווחו על חקירות קשות ושימוש בעינויים. בין השאר דווח על תאי כליאה בגובה 0.7 מטר ושטח רצפה 0.5 מ"ר, על כליאה בחושך תמידי, ועל הצלפות.

בכלא אל-ח'יאם היה גם אגף נשים עבור אסירות. האסירה המפורסמת ביותר בכלא הייתה סוהא בשארה שניסתה להתנקש במפקד צד"ל, אנטואן לאחד.

מבנה הכלא הושמד בתקיפות חיל האוויר הישראלי במהלך מלחמת לבנון השנייה.

מדינת ישראל הכחישה מעורבות ישירה בניהול הכלא וטענה שהמתקן הועבר לרשות צבא דרום לבנון בשנת 1988. לפני העברת הכלא לאחריות צבא דרום לבנון, צה"ל אישר (בשנת 1986) שאזרח אמריקאי נתפס על ידי כוחות צבא דרום לבנון, הועבר לכלא אל-ח'יאם ונחקר במחנה על ידי שני אנשי צד"ל וחוקר ישראלי על מנת לדאוג לכך שהנחקר יקבל טיפול נאות. אולם בתצהיר שמסר דן חלוץ בשם משרד הביטחון, הוא הודה במעורבות מסוימת של ישראל, כולל תשלום המשכורות לסוהרים ואנשי הכלא והכשרת חוקרים.

ב-2022, בעקבות עתירה של פעילי זכויות אדם לבג"ץ, התיר השב"כ לפרסום מסמכים ובהם תיעוד לעינויים כגון חישמול, הרעבה ומניעת טיפול רפואי. מסמכים נוספים שהתיר השב"כ לפרסם ב-2024 מלמדים כי איש שב"כ היה מפקח על חוקרי צד"ל ומנחה אותם.

## ראו גם
* כלא אווין
* כלא אבו גרייב

## קישורים חיצוניים

* עתירה לשחרור עצורים בכלא אל-ח'יאם, באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל
* 

## הערות שוליים

אל-ח'יאם
אל-ח'יאם
אל-ח'יאם
קטגוריה:לבנון: מבנים
קטגוריה:רצועת הביטחון
קטגוריה:צבא דרום לבנון
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:אל-ח'יאם
אל-ח'יאם

**אל-חִ'יַ֫אם** (בערבית: **الخيام**, הגייה נפוצה: **לֶחְ'יַ֫אם**) היא עיירה בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה בדרום לבנון דרומית מזרחית למרג' עיון וכ-4 ק"מ מהגבול עם ישראל. העיירה שוכנת בגובה 695 מטרים מעל פני הים.

האוכלוסייה בעיירה מוערכת ב-30 עד 35 אלף נפש, כ-90% מאוכלוסייתה היא מוסלמית שיעית, ושאר התושבים הם נוצרים כולל יוונים אורתודוקסים, מארונים, פרוטסטנטים וקתולים.

עיקר פרנסתם של תושבי העיירה חקלאות לצד פעילות בתי מלאכה קטנים בתחומים שונים.

חזבאללה הקים תשתית אזרחית נרחבת בעיירה הכוללת מוסדות חברתיים ורפואיים, כמו המרכז הרפואי אל-ח'יאם של ארגון הבריאות האסלאמי ובית החולים עאמל, שמציעים שירותים רפואיים מעבר לאלו המוענקים על ידי המדינה. בנוסף, העיירה מארחת אתרי "תיירות ג'יהאדית" כמו מתקן המעצר לשעבר של צבא דרום לבנון, המהווה כיום מוקד תיירותי המציג את מורשת הקרב של חזבאללה. פעילות זו משרתת את המטרה להפצת האידאולוגיה של חזבאללה ולשימור הרוח הלוחמנית נגד ישראל.

## היסטוריה
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בעיירה, וכתב: .

ב-31 בינואר 1971 נערך בעיירה מבצע צבאי, הפשיטה על אל-ח'יאם, במסגרתו פשט כוח מסיירת אגוז בפיקוד סא"ל אורי שמחוני, על מפקדת הפת"ח.

במרץ 1978, במהלך מבצע ליטני, רצחו מיליציות נוצריות 70 גברים נשים וילדים שהסתתרו במסגד בעיירה. בעקבות המבצע הושג רצף טריטוריאלי בין המובלעות הנוצריות, שעד אז היו מבודדות זו מזו.

בשנת 1986 צולם בעיירה הסרט הישראלי שתי אצבעות מצידון.

העיירה הייתה חלק מרצועת הביטחון עד לנסיגתו של צה"ל מלבנון. בעיירה היה המתקן המרכזי לחקירות ולמעצרים של צד"ל. עם סיום שלטון צד"ל ונסיגת צה"ל, נטל חזבאללה את השליטה בעיירה וכעת הוא הכוח הדומיננטי בה. זה מתבטא בכך ש-26 מתושבי העיירה נפלו כחללים בשורות חזבאללה, תשעה מתוכם במהלך הלחימה במלחמת האזרחים בסוריה. כמו כן, בסמוך לעיירה שכנה עמדה של יוניפי"ל שנפגעה מאש צה"ל במלחמת לבנון השנייה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, צה"ל וחזבאללה התעמתו באזור פעם נוספת ביוני 2024, כשמטוסי קרב תקפו תשתיות טרור. באוקטובר 2024 התחילו בעיירה קרבות קשים בין צה"ל לחזבאללה, במסגרת התמרון הקרקעי. ב-29 באוקטובר נכנסו טנקים ישראליים של חטיבה 8 לפאתי העיירה וסימנו את הנקודה העמוקה ביותר שצה״ל הגיע אליה במלחמה בדרום לבנון עד אז. ב-16 בנובמבר דווח כי צה״ל מתקדם באזור על מנת לכבוש את כל העיירה, ההתקדמות באה לאחר חודש של הפצצות ברחבי העיירה. במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-13% מהמבנים בעיירה (225 מבנים מתוך 1,763), וכ-8% נהרסו חלקית (137 מבנים), לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024.

במרץ 2026, לאחר הצטרפותה של חזבאללה ללחימה לצד איראן במסגרת מבצע שאגת הארי, נכנסו כוחות של גבעתי, מגלן וחטיבה 460 של חיל השריון לדרום לבנון ב-4 במרץ והחלו בקרבות מול מחבלי חיזבאללה בפאתי העיירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:רצועת הביטחון
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
בעיות המילניום של מכון קליי

**בעיות המילניום של מכון קליי** הן שבע השערות מתמטיות בולטות, אשר נקבעו בשנת 2000 על ידי מכון קליי למתמטיקה כבעיות פתוחות אשר פתרון כל אחת מהן מזכה בפרס כספי בסך 1,000,000 דולר. הבעיות הוכרזו לכבוד פתיחת האלף השלישי לספירה. מאז הוכרז הפרס נפתרה רק אחת מן הבעיות - השערת פואנקרה.

## רשימת הבעיות

# השערת רימן על פונקציית זטא של רימן, שנוסחה ב-1859 ואשר הופיעה אף ברשימת 23 הבעיות של הילברט.
# השערת בירץ' וסווינרטון-דייר - השערה מרכזית על האריתמטיקה של עקומים אליפטיים, שנוסחה ב-1963.
# השערת פואנקרה - השערה אשר מתבססת על טופולוגיה- חקר הצורות והקשר ביניהן. היא טוענת כי כל צורה שאין לה חור משתייכת לאותה משפחה ומבחינה מהותית זהה לצורת כדור. ההשערה נוסחה ב-1904. השערה זו היא היחידה שהוכחה עד כה, על ידי גריגורי פרלמן (ר' בהמשך).
# פתרון השערת הודג' על קוהומולוגיה של יריעות אלגבריות.
# הבנת הפתרונות של משוואות נאוויה-סטוקס על זרימת נוזלים.
# הכרעה בשאלה האם P=NP.
# בנייה של תורות יאנג-מילס להסבר המסה של חלקיקים אלמנטריים.

## פרס על הפרכה
בבעיית P מול NP  היחס להפרכה ולהוכחה זהה מבחינת הפרס. ביתר הבעיות, הפרכה תזכה את הפותר בפרס, רק אם מכון קליי ימצא שלאור ההפרכה הבעיה נסגרה. אחרת יכול מכון קליי לנסח את הבעיה מחדש עם תנאים חלשים יותר בצורה שההפרכה לא תסתור אותה, ולהעניק (לפי שיקול דעתו) פרס מוקטן עבור ההפרכה. הפרס המוקטן לא יהיה על חשבון הפרס המוצע לבעיה, אלא ממקורות מימון אחרים.

## הוכחות
בנובמבר 2002 פרסם גריגורי פרלמן מתווה להוכחה ל"השערת הגאומטריזציה של תרסטון", שהשערת פואנקרה היא מקרה פרטי שלה. פרלמן בחר לפרסם את עבודתו בדרך לא רגילה - באמצעות האינטרנט, ולא בכתב עת העובר ביקורת עמיתים, ובכך נמנע מלקיים את אחד התנאים לקבלת הפרס.
למרות זאת, במרץ 2010 הוצע הפרס לפרלמן, אך זה דחה את קבלתו.

## לקריאה נוספת

* Keith J. Devlin, **The Millennium Problems: The Seven Greatest Unsolved Mathematical Puzzles of Our Time**, Basic Books, 2002.


## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תקנון הפרס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעיות פתוחות במתמטיקה
אגם קרעון

**אגם קרעון** (בערבית: **بحيرة قرعون**, בתעתיק מדויק: **בֻּחַ֫יְרַת קַרְע֫וּן**; בניב הלבנוני, המילה "קרעון" נהגית גם **אַרְע֫וֹן** או **אַרְעַ֫אוּן**) הוא אגם מלאכותי הנמצא בחלקה המרכזי של בקעת הלבנון, בתחומי מחוז מערב הבקאע, ושטחו כ-11 קמ"ר. 

האגם נוצר בקרבת העיירה קרעון , הנמצאת ממזרחו, לאחר שבשנים 1959–1965 הוקם במקום סכר על נהר הליטני. גובהו של הסכר 62 מטר ואורכו 1,100 מטר, והוא תוחם את האגם מצידו הדרומי. אורכו של האגם 11 קילומטר.

האגם משמש כמאגר מים שנפחו 220 מיליון מטר מעוקב.

עודפי המים מהאגם מוזרמים בתעלה שאורכה 6.5 ק"מ לתחנת כוח הידרואלקטרית תת-קרקעית המפיקה עד 185 מגה-ואט חשמל – הפרויקט ההידרואלקטרי הגדול ביותר בלבנון.

הסכר מיועד גם להשקיית שטחים חקלאיים – כ-310 קמ"ר בדרום לבנון וכ-80 קמ"ר באזור בקעת הלבנון (הבקאע).

בחוף האגם ישנו בית מלון וישנן גם מספר מסעדות.

במבצע שלום הגליל בשנת 1982 כבשה ישראל חלקים נרחבים מנהר הליטני, כולל את כל אגם קרעון, ושלטה באזור עד נסיגת צה"ל ב-1985 מרוב השטחים שבהם שהה.

## לקריאה נוספת

* The Qaraoun Dam and Reservoir Management – Salame, Antoine.


## קישורים חיצוניים

300px|מראה האגם|שמאל
ממוזער|300px|מפת בקעת לבנון
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
קרעון
קרעון
קטגוריה:בקאע
פוקשאן

**פוקשאן** (רומנית: **Focşani**, אלפבית פונטי בינלאומי:  ) היא עיר בחבל מולדובה שברומניה המשמשת כבירת מחוז ורנצ'אה, על גבול חבל מונטניה (חלקה מעבר לגבול זה).

נכון לשנת 2002 מנתה אוכלוסיית פוקשאן 103,219 תושבים. 

העיר שימשה בעבר כשדה הקרב לניצחונו של אלכסנדר סובורוב נגד האימפריה העות'מאנית.

## אטימולוגיה
במסמכים היסטוריים על היישוב מוזכר שבמקום הייתה אחוזה של קשיש בשם Focşa (פוקשה). ברומנית מקובל להוסיף את האות i בסיום מילה כדי לציין השתייכות או ריבוי; במקרה שהמילה מסתיימת בתנועה, יש צורך להוסיף עיצור חוצץ, ורק אחר כך את האות i – וכך נוצר השם Focşani, "פוקשאנ(י)", קרי, המקום של פוקשה.

## היהודים בפוקשאן
הדיווחים הראשונים על הקהילה היהודית של פוקשאן מתועדים למאה ה-17. רב העיר של אותה תקופה, הרב נתן נטע הנובר, הוא מחבר הספרים "יון מצולה" ו"שערי ציון". בחלקה של פוקשאן שבשטח החבל היסטורי מולדובה הוקם בית עלמין יהודי בשנת 1691 ובית כנסת בשנת 1698. בשנת 1797 נבנה בית הכנסת המקומי בצד שבשטח החבל ההיסטורי ולאכיה.

בשנת 1821, בתקופת המרד של טודור ולדימירסקו ומעבר הצבא היווני של פיליקי אטריה דרך פוקשאן, נשרפה העיר ונערכו מהומות אנטי־יהודיות, שתבעו קורבנות בנפש. בשנת 1859 היו בפוקשאן 1855 יהודים, שהיוו כ־20% מאוכלוסיית המקום.

בסוף שנת 1881 נערך בעיר הכנס הציוני הראשון, קונגרס פוקשאן.

בתחילת המאה ה-20 היו בפוקשאן 6 בתי כנסת והיהודים היוו כ־25% מאוכלוסיית העיר.

בין ילידי המקום המפורסמים נמנו הרב שניאור זלמן שכטר, חוקר יהדות ומייסד היהדות הקונסרבטיבית באמריקה והסופר קאמיל בלטאזאר.

## ערים תאומות
* 

## לקריאה נוספת
* "במעוף השנים" מאת צבי בן דב.
* "פוקשאני - סיפורה של קהילה" מאת צבי בן דב.

## קישורים חיצוניים

* 
* ההיסטוריה של העיר
* אתר רומניה ישראל 
* 
* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:מחוז וראנצ'ה
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
ויז'ניציה

**ויז'ניציה** (אוקראינית: **Вижниця**, רוסית: **Вижница**, גרמנית: **Wischnitza**, רומנית: **Vijniţa**, יידיש: **וויזשניץ**) היא עיירה באוקראינה, הנמצאת במחוז צ'רנוביץ ומשמשת כמרכז למחוז ויז'ניץ, על גדות נהר הצ'רמוש הלבן, סמוך להרי הקרפטים. אוכלוסיית העיירה מונה כ-4,917 תושבים. על שם העיירה קרויה חסידות ויז'ניץ, שנוסדה בה.

## היסטוריה
ויז'ניץ מוזכרת לראשונה ב-1501 בכרוניקות מולדוביות כחלק מנסיכות מולדובה. בשנים הבאות התפתחה כמרכז לתעשיית היער באזור וכמרכז הירידים. בתחילת המאה ה-17 נסיכות מולדובה נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1768 האזור נכבש על ידי הצבא הרוסי, וב-1774 על ידי אוסטריה; העיר השתייכה לפלך בוקובינה החדש. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתפוררות הקיסרות האוסטרו-הונגרית (1918) נהפכה העיר לחלק מרומניה, וב-1939 צורפה לברית המועצות כחלק מאוקראינה לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ב-1941 חזר הצבא הרומני לעיר לפי הסכם עם בעלי בריתם הגרמנים. ב-1944 נכבשה על ידי הצבא האדום וסופחה לאוקראינה. בשל הסובייטיזציה של האזורים המסופחים, העיר קיבלה זהות אוקראינית ועם הכרזת העצמאות של אוקראינה ב-1991, עם התפרקות ברית המועצות, הפכה לחלק מאוקראינה.

## הקהילה היהודית
פנקס הקהילה נפתח ב-1768. ב-1774, כבר נמנו 56 בתי-אב יהודים בעיר. בשנת 1854 התיישב בוויז'ניץ הרב מנחם מענדיל משושלת קוסוב, שייסד את חסידות ויז'ניץ העצמאית. רוב פרסומה וחשיבותה של העיירה בעולם היהודי נבעו מהחצר החסידית. ב-1880 מנו היהודים כ-90% מן האוכלוסייה. מספר משכילים פעלו בעיר, ובמאה ה-20 הוקמו מועדונים ציוניים. במלחמת העולם השנייה, היהודים גורשו למחנות בטרנסניסטריה על ידי הצבא הרומני, ושם רבים מהם הושמדו. הקהילה לא השתקמה לאחר השואה.

## ערים תאומות

* 

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר הוגו גולד, פרק על העיירה ויז'ניץ בספר History of the jews in Bukovina , כפי שנכתב על ידי זליג אשר הופר, הוצאת עולמנו 1962
* 
* ויז'ניץ (באנגלית), באתר "השטעטל שלי" עיירות יהודיות באוקראינה

*
קטגוריה:מחוז צ'רנוביץ: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
גן החיות של סינגפור

[ממוזער|260px|[טיגריס בנגלי|טיגרסים בנגליים לבנים בגן החיות של סינגפור.]]
**גן החיות של סינגפור** (בסינית: **新加坡动物园**; רשמית: **הגן הזואולוגי של סינגפור**; רווח השם **גן החיות מאנדאי**) הוא גן חיות הממוקם בסינגפור. הגן משתרע על 280 דונם בתוך שמורת טבע מיוערת, וגובל עם "המאגר העליון סלטר" - ממאגרי המים הגדולים של סינגפור. גן החיות, שנפתח ב-23 ביוני 1973, נבנה בעלות של 9 מיליון דולרים אמריקני ובנייתו מומנה על ידי ממשלת סינגפור. הגן מופעל בידי אגודת שימור חיות הבר הסינגפורית, המנהלת אף את "ספארי הלילה" השכן ואת "פארק הציפורים ג'ורונג" (Jurong BirdPark).

מאז פתיחתו, נוהג גן החיות בגישה המודרנית של תפעול גני חיות: הצגת בעלי חיים בסביבה הדומה לבית גידולם הטבעי ולא בכלובים תחומים, תצוגות "פתוחות" - כלומר גדר חבויה קיר זכוכית או תעלה המונעת מבעלי החיים לעבור, וכך הלאה. בגן החיות של סינגפור כ-300 מינים שונים של בעלי חיים, מתוכם כ-20% נחשבים כבסכנת הכחדה; מלבד זאת, לגן החיות עוד מספר שיאים: נמצאת בו אוכלוסיית האורנגאוטנים (*Pongo*) הגדולה ביותר בשבי, והוא המקום הראשון שהרביע בהצלחה דוב קוטב (*Ursus maritimus*) בגן חיות. הגן מושך אליו כ-1.3 מיליון מבקרים בשנה.

## היסטוריה
החל משנת 1969 הועלו תוכניות לבניית גן חיות בסגנון גן החיות של סינגפור. מִנהלת השירותים הציבוריים (Public Utilities Board; PUB) החליטה להקדיש מקצת מנכסיה סביב מאגר המים לשם הקמת פארקים ומתקני פנאי ושעשועים. יושב ראש המִנהלת, אונג סווי לאו, הקצה 880 דונם להקמת גן זואולוגי. בשנת 1970 צוות עובדים ויועצים הושכר, ושנה לאחר מכן - בשנת 1971 - בניית 50 המתחמים הבסיסיים החלה. בעלי החיים נאספו מסוחרים ונתרמו בידי נותני חסות. מנהל גן החיות של קולומבו שבסרי לנקה, לין דה אלוויס, הושכר כיועץ לפיתוח גני-חיות באזורים טרופיים ובכלל זה גן החיות בסינגפור.

ב-23 ביוני 1973 פתח גן החיות של סינגפור את שעריו לראשונה, כשלו אוסף של כ-270 בעלי חיים מיותר מ-72 מינים שונים, וצוות עובדים הכולל 130 איש. כמעט עשרים שנה מאוחר יותר, בשנת 1990, כלל גן החיות 1600 בעלי חיים מיותר מ-130 מינים ששהו ב"תצוגות נוף פתוחות" התחומות באופן מוסתר מהעין, כך שבני האדם הצופים ובעלי החיים ירגישו בצורה הדומה ביותר לטבע. גן החיות לא הורחב מעבר ל-0.28 הקילומטרים הרבועים המקוריים, אך 400 דונם של יער שניוני הומרו מאוחר יותר לספארי לילה, ושאר האדמות שלא נוצלו נשמרו כשטחים מיוערים. יערות אלו, יחד עם מאגר המים הגובל בגן החיות, מעניקים לגן תחושה טבעית.

מבין האטרקציות השונות שמציע גן החיות של סינגפור ניתן למנות את תוכנית "ארוחת הבוקר עם אורנגאוטן" המאפשרת למבקרים להתקרב ולפעול עם אורנגאוטנים השוהים בגן.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפת הגן

סינגפור, גן החיות של
קטגוריה:סינגפור: מבנים
אנמנזה

**אָנַמְנֵזָה** (מיוונית: **αναμνησις** – זכירה או היזכרות) היא מושג בעל משמעות בתחום הפילוסופיה, הפסיכואנליזה והדת.

## הגדרה קלאסית
בפילוסופיה, אפלטון משתמש במונח אנמנזה בתורת ההכרה שהוא מפתח בדיאלוגים עם מנון ופידון.

### מנון
בדיאלוג **מנון** נקרא סוקרטס (מורהו של אפלטון) לאתגר על ידי מנון, במה שנודע אחר כך כפרדוקס הסופיסטים, או **פרדוקס הידע**:

במילים אחרות, מנון תוהה: אם אינך יודע כיצד נראה הידע אותו אתה מחפש, לא תכיר אותו כאשר תראה אותו, ואם אתה יודע כיצד נראה הידע, אזי אינך צריך לחפש אותו. בכל מקרה, אם כן, אין כל טעם לנסות ולרכוש ידע.

סוקרטס, בתגובה לפרדוקס, מפתח את התאוריה של זכירה (אנמנזיס). על פי תאוריה זו, הנשמה היא בת-אלמוות ונולדה בגוף גשמי פעמים רבות. הידע קיים למעשה בנשמה מזה נצח, אבל בכל פעם שהנשמה מתגשמת מחדש, אותו ידע נשכח בהלם הלידה. מכאן שאותו תהליך שאנו מכנים בשם "למידה", אינו אלא היזכרות במה ששכחנו. (ברגע שהחזרנו אותו לתודעתנו הרי הוא אמונה אמיתית שיש להופכה לידע אמיתי על ידי הבנה). בדרך זו סוקרטס (ואפלטון) רואה עצמו, לא כמורה, אלא כמיילדת, המסייעת ללידת הידע אשר קיים כבר בתלמיד.

תיאור זה, של למידה כהיזכרות, מודגם באמצעות שאלות בגאומטריה שסוקרטס מפנה לעבד צעיר. בתחילה הנער עונה תשובה שגויה, אך כאשר סוקרטס מובילו להבחין בשגיאתו הנער תחילה נבוך, ולאחר מכן, באמצעות השאלות של סוקרטס, מסוגל להגיע לתשובה הנכונה. מטרת השיחה הזו היא להראות, כי לאור העובדה שהתשובה הנכונה לא נאמרה לנער, אזי אין מנוס מן המסקנה כי הנער הגיע לתשובה על ידי היזכרות במה שכבר ידע אך שכח.

### פיידון
בדיאלוג פיידון מפתח אפלטון את התאוריה של היזכרות (אנמנזיס), על ידי שילובה בתאוריה של הצורות: ראשית, הוא מספר כיצד ניתן להשיג היזכרות. בעוד שב**מנון** השיטה היחידה להיזכרות היא באמצעות שאלות שבעזרתן סוקרטס מתקדם למטרתו, ב**פיידון**, מציג אפלטון לאדם דרך לחיות את חייו כך שיוכל להתגבר על אופיו המטעה של הגוף דרך "קתרזיס" (ביוונית καθαρσις) – זיכוך או טיהור (מאשמה או מזיהום). הגוף וחושיו הם מקור הטעות, ידיעה יכולה לבוא רק דרך שימוש בהגיון, על ידי מחשבה על דברם בנשמה.
שנית, הוא מבהיר שידיעה אמיתית, להבדיל מאמונה אמיתית, נבדלת בתכנה. אדם יכול לדעת אמיתות נצחיות, כיוון שאלה האמיתות היחידות ששכנו בנשמה מזה נצח. אף שאמונה אמיתית, על הדרך הקצרה ביותר בין שתי ערים למשל, יכולה להועיל מאוד, לא ניתן להתייחס אליה כידע אמיתי, שכן הערים קמו בנקודה מסוימת בהיסטוריה, והידע עליהן לא יכול היה להיווצר לפני כן, וממילא הוא לא יכול להתקיים באופן נצחי.

## פסיכואנליזה
טיפול פסיכולוגי על פי הגישה הגישה הפסיכואנליטית, מבוסס על ההנחה כי העלאת זכרונות (אנמנזיס) היא בעלת כח מרפא. בפסיכואנליזה, בדומה לרפואה, סיפור המאורעות אשר הביאו לתסמינים הנוירוטיים הוא בעל חשיבות מהותית בתהליך הטיפולי. גישה זו טוענת כי המטופל אינו מודע לחשיבות המאורעות שבזכרונו, או להשפעתן הפסיכולוגית על אישיותו. אלה מתבררים למטפל כחלק מן התהליך הטיפולי. במקרים רבים זכרונות אלה משנים ומחליפים צורה, ומקבלים ביטוי במצבי חרדה וכדומה.
המטופל בפסיכואנליזה עשוי לחוות חרדה כאשר הוא מנסה למצוא פתרון לתסמיניו בפנייה לאמצעים המסורתיים של הרפואה, כלומר תרופות והתערבויות רפואיות אחרות.

## יהדות
הגמרא במסכת נידה מתארת את העובר במעי אמו. ושם נאמר: מטרת המדרש היא להראות את הביטוי של האנמנזה בחייו של האדם, בדומה לתיאור של סוקרטס. בהתאם למדרש, מטרת האדם בעולם היא להשיב לנשמה את הידע שנלקח ממנה בעת הלידה, ולשוב למצב ההכרתי שלו טרם לידתו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פסיכואנליזה
סברבנק

260px|ממוזער|הלוגו הישן
**סְבֵּרבַּנְק** או **סְבֵּר בַּנְק** (ברוסית: **Сбер Банк**, ראשי תיבות של **Сберегательный банк** תרגום מילולי: בנק החיסכון) הוא הבנק האוניברסלי  הגדול ביותר ברוסיה ובמזרח אירופה, עם למעלה מעשרים אלף סניפים ברוסיה. המשרד הראשי ממוקם בסבר סיטי במוסקבה.

בעל השליטה העיקרי בבנק הוא הבנק המרכזי של רוסיה, המחזיק בכ-64% מהמניות. הבנק מתפרש במעל 20 אלף סניפים עם 232 אלף עובדים. רווחי הבנק בשנת 2013 הסתכמו בכ-12 מיליארד דולר. שווי הבנק, נכון ל-2013, מסתכם בכ-486 מיליארד דולר. רבים רואים אותו יותר כסוכנות ממשלתית מאשר כבנק, עקב הטיפול המיוחד שהוא זוכה לו מצד הממשלה, בייחוד לאחר משבר הרובל ב-1998.

נכון לשנת 2014 הבנק דורג בתור הבנק הגדול ביותר ברוסיה ובמזרח אירופה ולבנק השלישי בגודלו באירופה והוא ממוקם במקום 33 בדירוג הבנקים העולמיים.

הבנק הוא חברה ציבורית, הנסחרת בבורסת מוסקבה. הבנק מציע ללקוחותיו שירותים בנקאיים מקיפים בכל תחומי הפעילות הפיננסית, באמצעות רשת סניפים בפריסה ארצית ובאמצעות שירותי בנקאות ישירה ובנקאות מקוונת. לבנק פעילות מחוץ לרוסיה, באמצעות חברות בנות השייכות לו וממוקד בתחומים עסקיים-מסחריים ובנקאות פרטית.

## היסטוריה
הבנק החל את דרכו ברפורמה הפיננסית של שנת 1841 שיזם גאורג לודוויג קנקרין, עם הקמת רשת של בנקי חסכונות בבעלות המדינה. עד סוף המאה ה-19 הרשת גדלה והייתה לגדולות מסוגה בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1905 הסניפים החלו למכור ביטוחים ולאחר 1910 שיתפו פעולה עם מוסדות פיננסיים במתן הלוואות. ב-1915 החברה החלה לקבל איגרות חוב ממשלתיות. לאחר מהפכת אוקטובר בנקי החסכונות הולאמו והפכו לחלק ממערך הבנקאות הממשלתי בברית המועצות.

בשנת 1991 בנק החסכונות אורגן כחברת מניות פרטית בשם "סברבנק" שגדלה להיות לבנק הגדול ביותר במדינה והוא נמצא בבעלות הבנק המרכזי של רוסיה. הבנק מפעיל חברות בת שונות בתחום הביטוח כמו "NPF סברבנק".

בספטמבר 2020 נערך מיתוג מחדש במהלכו עודכן הלוגו ושם הבנק שונה מ"סברבנק" ל"סבר בנק" (Sber Bank) והקבוצה רכשה 40% ממניות קבוצת רמבלר, המחזיקה בין השאר בבעלות על רשת בתי הקולנוע הגדולה ברוסיה: סינמה פארק ופורמולה קינו. הלוגו עצמו הוא עיגול לא-גמור בצבע כחול-צהוב-ירוק ובתוכו סימן V.

## ראשי הבנק
* פאבל ז'יחארב (מרץ 1991 — מרץ 1993)
* אולג יאשין (מרץ 1993 — ינואר 1996)
* אנדריי קאזמין (ינואר 1996 — נובמבר 2007)
* הרמן גרף (נובמבר 2007 — ואילך)

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל החברה ביאהו! עסקים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות ממשלתיות ברוסיה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:מוסקבה: חברות
יסמין (אלבום)

**יסמין** הוא אלבום הסולו השמיני של הזמר הישראלי אריק איינשטיין, שיצא בנובמבר 1972. האלבום הוקלט במהירות תוך ימים אחדים, יש בו 29 דקות של מוזיקה ומערכון אחד מהסדרה "לול". האלבום כולל שלושה קאברים באנגלית לשירים של טים הארדין, הביטלס ואלטון ג'ון וקאבר אחד בעברית ל"יצאנו אט" של הצ'יזבטרון.

## הפקה
שנת 1972 הייתה מהשנים היותר פוריות של איינשטיין; בשנה זו השתתף בסרטו של אורי זוהר "מציצים" (התצלום על גבי עטיפת האלבום צולם בעת הצילומים לסרט) ובתוכניות הטלוויזיה "לול", וכן הקליט שירים חדשים.

אחרי מספר שיתופי פעולה פוריים בין איינשטיין לבין המוזיקאים הצעירים שלום חנוך ומיקי גבריאלוב, ששהו באותה התקופה בבריטניה בניסיון להגיע להצלחה בין-לאומית, נותר איינשטיין ללא שותף מוזיקלי, עובדה הניכרת היטב באלבום "יסמין". עם זאת, באלבום "יסמין" החל שיתוף הפעולה הפורה בין איינשטיין למוזיקאי שם טוב לוי, שהלחין שניים משירי האלבום. שניהם הפכו עם השנים לקלאסיקות ישראליות: "שיר של אחרי מלחמה" ו"דון קישוט" (שיר שמשוער שנכתב על אייבי נתן ומאבקו למען השגת שלום, בהשראת הדמות הספרותית הידועה דון קישוט). שלום חנוך הלחין את השיר "כמה טוב שבאת הביתה" (לעיבוד של יצחק קלפטר) ו"ברלה צא" (שהוקלט בגרסה אינסטרומנטלית שנתיים קודם לכן ומופיע כשיר הנושא באלבום "שבלול"). מיקי גבריאלוב הלחין את השיר "אמא אדמה".

איינשטיין שר באלבום גירסות כיסוי לשיר "יצאנו אט" ולשלושה שירים באנגלית: "I Need You To Turn To" של אלטון ג'ון, "Reason To Believe" של טים הרדין, ו-"Here, There and Everywhere" של הביטלס. איינשטיין עצמו כתב את המילים לשירים "ברלה צא" ו"שיר של אחרי מלחמה".

מרבית שירי האלבום הוקלטו באולפני קולינור, למעט הביצוע ל"יצאנו אט", שהוקלט באולפני "קול ישראל" בבית המורה בתל אביב. בהקלטות האלבום השתתפו בין היתר שמוליק בודגוב, אלי מגן, שם טוב לוי, אלונה טוראל, מורטון קם וכן להקת הצ'רצ'ילים החדשים.

את עטיפת האלבום עיצב הגרפיקאי דוד טרטקובר, עם צילום מאת אלונה איינשטיין. תמונה נוספת בעטיפת האלבום מציגה את איינשטיין כדון קישוט, בעת צילומי הקליפ לשיר "אני ואתה" עבור התוכנית "לול".

את האלבום חותם המערכון "חידון התנ"ך" מתוך התוכנית "לול", שכתבו איינשטיין ואורי זוהר ומתאר את חידון התנ"ך המסורתי המתקיים ביום העצמאות, ובו משתתפים נציגים ממדינות שונות, כשאת תפקיד המתחרים משחק איינשטיין ואת תפקיד המתורגמן משחק זוהר. לצדם השתתפו במערכון דורי בן זאב כשדרן ואורי גרוס כשופט.

האלבום נקרא על שם בתו של איינשטיין שנולדה ב-1971.

## רצועות האלבום

## קרדיטים
* אריק איינשטיין - שירה, מילים ל"שיר של אחרי מלחמה" ו"ברלה צא"
* שם טוב לוי - חליל, לחנים ל"שיר אחרי מלחמה", "דון קישוט", עיבודים (חוץ מ"כמה טוב שבאת הביתה" ו"אמא אדמה"), קולות והפקה מוזיקלית
* יצחק קלפטר - גיטרות חשמליות, עיבוד ("כמה טוב שבאת הביתה")
* שמוליק בודגוב - גיטרות "יצאנו אט" "שיר של אחרי מלחמה" "אמא אדמה" 
* דורון סלומון, רוני דמול, יוסי לוי - גיטרות
* יגאל חרד - גיטרות (גיטרה מובילה ב"דון קישוט")
* עמנואל קרטן - גיטרות (קלאסית ב"דון קישוט")
* אלי מגן ושייקה ברק - גיטרה בס
* מיקי גבריאלוב - גיטרה בס, עיבוד ולחן "אמא אדמה"
* ירון גרשובסקי - פסנתר, צ'מבלו
* אלונה טוראל - פסנתר
* עמי טרייבטש ויוסי "פפו" לוי - תופים
* מורטון קם וזאב דיקוורט - סקסופונים
* לידו - אבוב
* מיתרים - חברי הפילהרמונית הישראלית
* דוד טרטקובר - עיצוב עטיפה
* צבי שיסל - מפיק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
כרטיס צהוב

175px|שופט מניף כרטיס צהוב במהלך משחק כדורגל|ממוזער
[שמאל|ממוזער|[כרטיס אדום וכרטיס צהוב]]
בספורט תחרותי, **כרטיס צהוב** מבטא אזהרה בפני שחקן, שאם וכאשר יבצע עבירה נוספת על חוקי המשחק כמפורט להלן, הוא יראה את הכרטיס פעם נוספת, ומיד לאחר מכן יורחק מתחומי המגרש בכרטיס אדום, וזכותו להשתתף במשחק הבא תישלל. שחקן שכבר ספג כרטיס צהוב ובאותו המשחק מבצע עבירה שעליה שולפים כרטיס אדום ישירות – הכרטיס האדום יישלף לעברו מיידית ללא צהוב שני.

הכרטיס הצהוב נמצא בשימוש בענפי ספורט רבים, ביניהם: כדורגל, כדוריד, רוגבי, בדמינגטון, אתלטיקה, כדורעף, כדורמים, הוקי שדה, MMA ובנדי. השימוש בכרטיס משתנה בהתאם לחוקים הנהוגים בכל ענף, אך לרוב הוא מבטא אזהרה.

הכללים להנפת כרטיס צהוב רשומים בחוקת משחק הכדורגל שנכתבה על ידי ארגון ה-IFAB, תחת חוק מספר 12: עבירות והתנהגות בלתי הולמת:

ניתן לשלוף כרטיס צהוב לשחקנים על המגרש, מחליפים, ומ-2019 גם לאנשי צוות.

## היסטוריה
עד 1966 נהג השופט להרחיק שחקן על ידי שריקה לעבירה והצבעה אל מחוץ למגרש לכיוון קו האמצע שבין ספסלי הקבוצות. שחקן שעבר עבירה חמורה שלא חייבה הרחקה נרשם בפנקסו של השופט כך שלאחר עבירה דומה נוספת יכול היה השופט להרחיקו. רוב השחקנים והשופטים דיברו באותן שנים רק את שפת האם שלהם. הרעיון להשתמש בכדורגל בכרטיסים צבעוניים המובנים בכל שפה כדי להעביר את כוונותיו של השופט הועלה על ידי השופט האנגלי קן אסטון . אסטון מונה לוועדת שופטי פיפ"א והיה אחראי לכל השופטים במונדיאל 1966. ברבע הגמר שיחקה אנגליה מול ארגנטינה באצטדיון ומבלי, במשחק בו פרצה מהומה לאחר שהשופט הגרמני הרחיק שחקן ארגנטינאי וזה סירב לרדת מהמגרש במשך דקות. לאחר המשחק דיווחו בעיתונים כי השופט רודולף קרייטליין הזהיר את האנגלים בובי וג'ק צ'רלטון (ללא שידעו על כך גם לאחר המשחק), וכן הרחיק את אנטוניו ראטין הארגנטינאי. השופט לא הבהיר את החלטותיו במהלך המשחק. תקרית זו גרמה לאסטון לחשוב על דרכים להבהיר את החלטות השופט הן לשחקנים והן לצופים. אסטון סבר כי שיטת קידוד לפי צבעים המבוססת על אותו עיקרון כמו בשימוש ברמזורים תתגבר על מחסומי השפה ותבהיר באם שחקן הוזהר או הורחק. שיטה זו התקבלה וכתוצאה מכך, במונדיאל 1970 הונהג לראשונה כרטיס צהוב לציון אזהרה וכרטיס אדום (בו לא נעשה שימוש באותו טורניר) לציון הרחקה.

פרט לכרטיס הצהוב ולכרטיס האדום קיימים סוגים נוספים של כרטיסי ענישה ואזהרה בענפי ספורט שונים: כרטיס לבן, כרטיס ירוק, כרטיס כחול וכרטיס שחור.

### צבירת צהובים
בחלק מהמסגרות, לאחר ששחקן צבר מספר כרטיסים צהובים במשחקים שונים באותה המסגרת, הוא יורחק מהמשחק הבא.

למשל, בליגת העל בכדורגל שחקן יורחק ממשחק אחד באם במצטבר במהלך עונה אחת, קיבל 5, 9 או 12 צהובים, וכך ממשיך בעליה של 3 מנקודה זו. בתחרות הכדורגל באולימפיאדת פריז שחקן הורחק ממשחק אחד בכל פעם שקיבל כרטיס צהוב בשני משחקים שונים מאז ההרחקה הקודמת על כך, למעט ממשחק הגמר.

## ראו גם

*כרטיס אדום

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מושגים בכדורגל
קטגוריה:כדורגל: חוקים
צהוב
קרוב

"**קרוב**" הוא אלבומו השני של הזמר אהוד בנאי. האלבום יצא ב-1989, בשנה שבה יצא גם האלבום "תחת שיח היסמין".

אלבום זה של בנאי נחשב לבעל צליל יותר מזרחי ופחות רוקיסטי מאלבומו הראשון, "אהוד בנאי והפליטים". בין להיטי האלבום: "כולם יודעים", "רחוב האגס 1" ו"רוחות הצפון". מתוך האלבום התפרסם גם השיר "החזיון לפרנצ'סקו גויא", אותו ביצע בנאי בדואט עם יהודית תמיר.

## רשימת השירים

* **כל המילים והלחנים: אהוד בנאי (מלבד "החיזיון לפרנצ'סקו גויא" - מילים [[פנחס שדה]]).**
* בקלטת: שירים 1–4 - צד א', שירים 5–9 - צד ב'.

## משתתפים באלבום
* עיבודים: אהוד בנאי ועובד אפרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עובד אפרת
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קיין

**קיין** הוא התעתיק העברי למספר שמות באנגלית, בהם **Kane**, **Kaine**, **Cane** ו-**Cain** (תעתיק שמו באנגלית של קַיִן התנ"כי).

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים
לוס אלטוס

שמאל|ממוזער|250px|מיקום של לוס אלטוס
[שמאל|ממוזער|150px| [דגל לוס אלטוס]]
**לוס אלטוס** (ספרדית: **Los Altos**; מילולית, הרמות) הוא חבל ארץ במרכז אמריקה שהתווסף כמדינה השישית לפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ב-1830. בירת המדינה הייתה קצאלטננגו והיא השתרעה על חלק ממערב גואטמלה של ימינו וחלקים ממדינת צ'יאפס במקסיקו.

## היסטוריה
המדינה נולדה בשל מחלוקות פוליטיות ומתחים בין השלטונות בעיר הבירה גואטמלה סיטי לבין התושבים בקצאלטננגו ובחלקים אחרים של מערב אמריקה המרכזית. ויכוחים על ניתוק מגואטמלה החלו זמן קצר לאחר עצמאות מדינות מרכז אמריקה מספרד ב-1821. מדינה נפרדת זו אושרה על ידי האספה החוקתית מנובמבר 1824, אך הייתה התנגדות ניכרת למהלך כזה בגואטמלה סיטי.

עצמאותה של לוס אלטוס מגואטמלה הוכרזה רשמית ב-2 בפברואר 1838. הממשלה הפדרלית הכירה בלוס אלטוס כמדינה השישית באיחוד ונציגים של לוס אלטוס השתתפו במושב הקונגרס ב-5 ביוני אותה שנה. הדגל של לוס אלטוס התבסס על דגל האיחוד המרכז אמריקני כאשר הסמל במרכז הדגל היה ציור של ציפור קצאל (ציפור מקומית המסמלת חירות) על רקע הר געש. זה היה הדגל הראשון במרכז אמריקה שכלל את הקצאל כסמל. מ-1871 הוא נוסף גם לדגל גואטמלה.

כשהתפרקה הפדרציה במלחמת אזרחים, הכריזה לוס אלטוס על הקמת רפובליקה עצמאית. קצאלטננגו ורוב לוס אלטוס הוחזרו לגואטמלה בכוח על ידי צבאו של רפאל קררה ב-1840. ב-2 באפריל 1840 הוצאו רוב פקידי הממשלה המקומית להורג באמצעות כתת-יורים לפי פקודותיו של קררה. תוך ניצול המצב המדיני הבלתי ברור סיפחה מקסיקו חלקים מלוס אלטוס וכיום הם אזור מזרח מדינת צ'יאפס.

בשנים 1844, 1848 ו-1849 היו ניסיונות כושלים למרוד ברודנות של קררה שבמהלכם הוכרזה למשך זמן קצר שוב עצמאות לוס אלטוס.

לחבל ארץ זה יש עד היום מאפיינים ייחודיים ו"לוס אלטוס" הוא עדיין הכינוי לאזור בגואטמלה שסביב קצאלטננגו. באופן דומה, החלק המקסיקני של המדינה לשעבר ידוע כ"לוס אלטוס דה צ'יאפס".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גואטמלה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה
קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה הלטינית
הצפנה קוונטית

**הצפנה קוונטית** (או **קריפטוגרפיה קוונטית**) היא ענף של הקריפטוגרפיה המשתמשת במכניקה קוונטית לאבטחת ערוץ תקשורת וביצוע פעולות אבטחת מידע שונות. בניגוד לקריפטוגרפיה מסורתית, המיישמת טכניקות מתמטיות כמו הצפנה סימטרית ומפתח פומבי כדי להסתיר את תוכן המידע מפני מצותת, הצפנה קוונטית מתבססת על חוקים פיזיקליים מתורת הקוונטים כמו עיקרון אי הוודאות של הייזנברג, סופרפוזיציה קוונטית ושזירה קוונטית.
אחד הרעיונות העיקריים של ההצפנה הקוונטית מבוסס על העובדה שמדידות קוונטיות של מערכת קוונטית (למשל, חלקיקי האור) משבשות את מצבם הקוונטי ובכך מותירות אחריהן עקבות המובילות לחשיפת המצותת.

צ'ארלס בנט וז'יל ברסר (1984), וכן קלוד קראפיו, ארתור אקרט (1991) ואחרים, הרחיבו את הרעיון ותיארו שיטות להחלפת מפתחות קוונטית, הטלת מטבע קוונטית, מחולל מספרים אקראיים קוונטי וטכניקות קריפטוגרפיות אחרות המיישמות את תורת הקוונטים כדי להגיע לרמת בטיחות מושלמת. רעיונות אלו מבוססים על ממצאים מדעיים שהתגלו כבר לפני עשרות שנים עם עבודתם של אלברט איינשטיין ועמיתיו בתורת הקוונטים.

יש להבחין בין הצפנה קוונטית, לבין הצפנה באמצעות אלגוריתם קלאסי לא-קוואנטי (למשל בשיטת המפתח הציבורי) שמיועדת לעמוד בפני התקפה באמצעות מחשב קוואנטי, המכונה הצפנה פוסט-קוונטית.

## החלפת מפתחות קוונטית

היישום העיקרי של הקריפטוגרפיה הקוונטית הוא פרוטוקול החלפת מפתחות, בו שני משתמשים שלא נפגשו מתקשרים על מנת לתאם מפתח הצפנה משותף, אך באופן בו יריב המצותת לשיחתם לא יוכל ללמוד מהו המפתח. להבדיל משיטות קלסיות לביצוע פעולה זו (דוגמת פרוטוקול דיפי-הלמן), בטיחות הפרוטוקול היא במובן תורת האינפורמציה ולא במובן בטיחות חישובית. במילים אחרות, השיטה הקלאסית מניחה שהיריב לא מספיק חזק כדי לשבור את הפרוטוקול (אבל אולי בעתיד יוכל לעשות זאת, לאור התקדמות הטכנולוגיה); בשיטה הקוונטית, גם יריב "כל-יכול" שמוגבל אך ורק על ידי חוקי הפיזיקה (המוגדרים לפי מכניקת הקוונטים) לא יכול לגלות את המפתח.

## מגבלות
בשנת 1996 הוכח על ידי דומיניק מאיירס (וכן על ידי לו וצ'או), כי לא קיים פרוטוקול קוונטי עבור התחייבות על ביט או העברה עלומה הבטוח כנגד יריב בלתי-מוגבל.

, חוקר אבטחה וקריפטוגרף אמריקאי, התבטא ב-2008 נגד הצפנה קוונטית ואף כינה אותה חסרת עתיד. הוא סבור שאין צורך מעשי בהצפנה קוונטית, כיוון שגם אם היא בטוחה שיטות ההצפנה הנהוגות כיום מספקות את הפתרונות הקריפטוגרפיים הדרושים. לדידו, כיוון שממילא ההצפנה הקוונטית לא תחליף את השיטות המתמטיות לגמרי, אין סיבה מיוחדת להשקיע הון בפיתוח שיטות יקרות שאינן נחוצות. שנייר הסביר שאבטחה מורכבת מרכיבים רבים, והחלק המתמטי בכל העניין קטן יחסית. הוא המשיל זאת לאדם המנסה להגן על עצמו מפני אויב בכך שהוא נועץ עמוד גבוה ואיתן בקרקע ומקווה כי האויב יתקל בו. הדיון באיזה גובה צריך להיות העמוד - מטר או מאה מטר - מגוחך, מאחר שמן הסתם האויב יעקוף את העמוד במקום להיתקל בו. משל זה מחדד את העובדה כי קיימות כיום שיטות הצפנה טובות ואולי יש צורך להשקיע יותר במתן מענה לבעיות נלוות הקשורות בקריפטוגרפיה כמו אימות וזיהוי ובעיות אחרות שההצפנה הקוונטית מן הסתם לא תיתן מענה טוב יותר להן.

## קישורים חיצוניים

* הסבר בסיסי כיצד עובדת הצפנה קוונטית ושזירה קוונטית **(אנגלית)**
*מאמר ממגזין Scientific American "הסודות השמורים ביותר" (ינואר 2005)
*סימולטור של הצפנה קוונטית באמצעות תוכנת מחשב של פרננדו לוקס רודריגז
* 
* 
* היערכות ארגונית בסייבר לעידן פוסט-קוונטי (Post-Quantum Age), מערך הסייבר הלאומי, ינואר 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:חישוב קוונטי
רויטלינגן

**רויטלינגן** (בגרמנית: ) היא העיר התשיעית בגודלה במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה.

## אודות העיר

רויטלינגן שוכנת במרכז המדינה, כ-15 קילומטרים מזרחית לטיבינגן, 31 קילומטרים דרומית לשטוטגרט ו-57 קילומטרים מערבית לאולם. העיר שוכנת בקצה הצפוני של אזור גאוגרפי הנקרא היורה השוואבית (בגרמנית: Schwäbische Alb), והעיר מכונה "השער ליורה השוואבית". נהר קטן - אחץ (Echaz) - עובר בעיר ונשפך בקרבת מקום אל נהר הנקר.

בשנת 2013 חיו בעיר יותר מ-111,000 תושבים; את קו ה-100,000 עברה העיר ב-1989, אז הפכה ל"עיר גדולה" רשמית בגרמניה, החדשה מבין תשע הערים הגדולות בבאדן-וירטמברג. שטחה של העיר הוא 87 קמ"ר. 15.2% מתושבי העיר אינם בעלי אזרחות גרמנית. ברויטלינגן חמישה מוזיאונים ומכללה, בה לומדים כ-4,000 סטודנטים.

כ-25% מבנייני העיר נהרסו בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. רבים מהם שוקמו ובעיר העתיקה של רויטלינגן בניינים נאים רבים, מספר כנסיות עתיקות, שרידים של חומת העיר העתיקה, שני שערים מרשימים ועשרות סמטאות צרות מרוצפות אבן. מספר דקות הליכה ממרכז העיר נמצא ההר אחאלם (Achalm), אשר פסגתו מגיעה ל-707 מטרים מעל לפני הים. בראש ההר שרידים של מצודה עתיקה, ומהם נשקף נוף נרחב. למרות כל זאת, רויטלינגן אינה נחשבת לעיר תיירות מובהקת, וטיבינגן השכנה מאפילה עליה ומושכת את רוב התיירים המגיעים לאזור.

## מוזיאונים
בעיר נימצא מוזיאון לטבע בוב אוסף של גאולוגי של אבנים מהאזור. הקומה העליונה מוקדשת לפוחלצים של ציפורים החיות באזור.https://whichmuseum.com/museum/naturkundemuseum-reutlingen-28969

בעיר גלריה עירונית השוכנת במבנה שהיה מפיעל ושופץ. בגלריה תערוכות מתחלפות של אמנים מקומיים. בקומת הקרקע סדנאות של אגודת האמנים העירונית.https://www.kunstmuseum-reutlingen.de/willkommen

## ערים תאומות
* 
* 
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
ברכת הבנים

שמאל|ברכת הבנים בערב יום הכיפורים, תל אביב, 1960|ממוזער|250px
**ברכת הבנים** היא ברכה הנהוגה בחלק מקהילות ישראל, בה ההורים (או האב בלבד) מברכים את ילדיהם בליל שבת ובערב יום הכיפורים, ובקצת קהילות אשכנז גם במוצאי שבת. נוסח הברכה העיקרי הוא ההקדמה של ברכת יעקב - "ישימך אלהים כאפרים וכמנשה" ולאחריה שלושת הפסוקים של ברכת כהנים.

ברכה זו היא מנהג שמתועד לראשונה בראשית תקופת האחרונים.

## מקור הברכה
במקרא בפרשת ויחי, מובא שכשברך יעקב את נכדיו אפרים ומנשה, הקדים ואמר . לפי פרשני המקרא, הכוונה במילים "בך יברך ישראל" היא כי יעקב קבע שברכה זו תהיה נוסח קבוע של ברכה בה יברך ההורה את ילדיו. אולם מפסוק זה אין ללמוד חיוב או מצווה.

### מקור המנהג
מנהג ברכת הבנים הופיע לראשונה בסוף המאה השש-עשרה בספרו של הרב חיים בן בצלאל אחי המהר"ל מפראג, וכך הוא כותב:

מנהג זה השתרש בהרבה קהילות ישראל, ומובא גם הרב יוזפא שמש הביא בספרו מנהגי וורמיזא מנהג זה, גם הרב אהרן ברכיה ממודנה בספרו מעבר יבק תומך במנהג זה ומחזק אותו במקורות קבליים, את דבריו העתיק הרב יחיא צאלח בפירושו לתכלאל.

### יום הכיפורים
הרב אפרים זלמן מרגליות והרב אברהם דנציג מביאים שהמנהג הנפוץ לברך את הילדים לפני ההליכה לבית הכנסת.

## נוסחים
נוסח הברכה הנפוץ הוא:

לבנים: **ישימך אלהים כ[[אפרים]] וכ[[מנשה]].**

**יברכך ה' וישמרך, יאר ה' פניו אליך ויחונך, ישא ה' פניו אליך וישם לך שלום.**

השורה הראשונה היא ציטוט מדברי יעקב במעמד המפגש בינו לבין יוסף ובניו  השורה הבאה היא נוסח ברכת כהנים כלשונה.

לבנות: (במקום השורה הראשונה): **ישימך אלהים כ[[שרה]], [[רבקה]], [[רחל]] ו[[לאה]].**

גרסה זו מושפעת כנראה מדברי העם לבעז ב, "יִתֵּן ה' אֶת-הָאִשָּׁה הַבָּאָה אֶל-בֵּיתֶךָ, כְּרָחֵל וּכְלֵאָה אֲשֶׁר בָּנוּ שְׁתֵּיהֶם אֶת-בֵּית יִשְׂרָאֵל".

## הנחת ידיים על הראש
המנהג המקובל הוא שהאב מניח את ידיו על ראש הילדים בעת הברכה, בדומה למעשה יעקב בעת שבירך את בני יוסף – מנשה ואפרים. הרב יעקב עמדין לאחר שמביא מנהג זה בסידורו כותב שיש לברך בנשיאת ידיים על ראש הילדים. כדבריו כתב גם הרב יצחק למפרונטי ולדעתו יש להניח יד ימין על יד שמאל.

בספרות ההלכה תמהו על מנהג זה שהרי קיים איסור להדיוט לברך את ברכת כהנים ככהן.

מחמת חשש זה, מסופר הגר"א, שהאב לא יניח את שתי ידיו בעת הברכה, אלא יד אחת בלבד. אולם הרב עובדיה בשו"ת יחווה דעת דחה הסבר זה למסופר על הגר"א, ומביא טעמים נוספים להקל, ושכך נהגו המקובלים.

## מנהגים נוספים

* ברוב הקהילות בירכו את הילדים בבית אך יהודי גרמניה נהגו לברך בבית הכנסת בסיום ערבית של ליל שבת ושל מוצאי שבת. הבנות בורכו בבית.
* בגרמניה נהגו לנשק את יד המברך נשיקה של כבוד, שהרי נשיקה של חיבה אסורה בבית הכנסת.
* בקהילות גרמניה היו שנהגו שגם האב וגם האם מברכים את הילדים בליל שבת.
* יש שנהגו שהאב מברך את בנו גם לפני כניסתו לחופה, ולהבדיל, סמוך לפטירתו של האב.
* במעט קהילות בירך כך המורה את תלמידיו, ובאחרות - רב בית הכנסת את ילדי המתפללים.
* בני עדות מזרח אחדות נוהגים שהאב פורס את טליתו על כל צאצאיו בשעת ברכת כוהנים, ומברכם.

## קישורים חיצוניים
* 
* הרב יוסף צבי רימון, ברכת הבנים, מתוך אתר ישיבת הר עציון
* 
* ברכת הסב לילדים בערב יום הכיפורים, 1914, באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:ליל שבת
קטגוריה:יום הכיפורים
קטגוריה:ברכות (מנהג דתי)