open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג

**מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג** (בלוקסמבורגית: **Marie-Adélaïde vu Lëtzebuerg**;14 ביוני 1894 - 24 בינואר 1924) כיהנה כדוכסית הגדולה של לוקסמבורג בין השנים 1912–1919.

## ביוגרפיה
מארי אדלייד נולדה ב-14 ביוני 1894 והייתה בתם הבכורה של גיום הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ואשתו מריה אנה, נסיכת פורטוגל. מכיוון שלהוריה נולדו רק בנות, מארי אדלייד ירשה את אביה כדוכסית הגדולה עם מותו בשנת 1912. בכך היא הפכה לאשה הראשונה לכהן כדוכסית גדולה וגם הייתה הראשונה שנולדה על אדמת לוקסמבורג והייתה קתולית.

היותה של מארי אדלייד קתולית אדוקה היה אחד הגורמים שעיצבו את תקופת שלטונה, היא השקיעה מאמץ רב בהחייאת טקסים דתיים נשכחים מתוך מטרה לחזק את אחיזתה של האמונה הקתולית במולדתה. אמונתה הקתולית הביאה אותה להתנגשות עם גורמי שמאל בלוקסמבורג, היא סירבה לקצץ את מספר השעות שמוקדשות לחינוך דתי בבתי הספר וגם התעמתה עם ראש ממשלתה פול איישן בנוגע למינוי אנשי שמאל בממשלתו.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לוקסמבורג הכריזה על נייטרליות אולם דבר זה לא מנע מן הקיסרות הגרמנית לפלוש ולכבוש את המדינה. הדוכסית הגדולה והממשלה הורשו להישאר במדינה ולמרות שהיא נכבשה על ידי גרמניה הם דבקו במדיניות נייטרלית. במהלך הכיבוש הגרמני מארי אדלייד הואשמה על ידי יריביה הפוליטיים בבית בשיתוף פעולה עם כוחות הכיבוש ובכך שהיא הייתה ידידותית יותר מן המידה הראויה כלפי הגרמנים.

מעמדה הבינלאומי של לוקסמבורג התדרדר לאחר ניצחון מדינות ההסכמה, המדינות המנצחות לא הסתכלו בעין יפה על התנהגותה של לוקסמבורג ושל הדוכסית הגדולה בזמן המלחמה. צרפת הודיעה שבמצב העניינים הנוכחי היא לא יכולה להמשיך ביחסיה התקינים עם לוקסמבורג ובלגיה הכינה תוכנית לסיפוחה של הדוכסות הגדולה.

כתוצאה מחוסר הפופולריות שלה בבית ומהלחץ הבינלאומי מארי אדלייד ויתרה על כסאה בשנת 1919. לאחר התפטרותה נערך משאל עם בלוקסמבורג על עתידה של המדינה ובה הוחלט להמשיך את המונרכיה תחת שלטונה של אחותה הצעירה שארלוט, אולם כוחו של המונרך קוצץ באופן משמעותי ולוקסמבורג הפכה למעשה למונרכיה חוקתית שבה הדוכס הגדול ממלא תפקיד סמלי.

לאחר התפטרותה נדדה מארי אדלייד באירופה, היא הצטרפה למסדר נזירות למספר שנים, אולם בשל הרעה במצבה הבריאותי פרשה ממנו. היא מתה ב-24 בינואר 1924.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* Diane Moczar, The Tragedy of Marie Adelaide
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוכסים גדולים של לוקסמבורג
קטגוריה:מונרכים שוויתרו על כסאם
קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:ילידות 1894
קטגוריה:נפטרות ב-1924
המרכז הפיננסי קונפיננסאס

**המרכז הפיננסי קונפיננסאס** (בספרדית: **Centro Financiero Confinanzas**; ידוע גם בכינוי "**מגדל דוד**" (**Torre de David**), על שם מתכננו, דוד בריימבורג) הוא גורד שחקים ופיל לבן בקרקאס. גובהו 190 מטר, והוא הבניין השלישי בגובהו בוונצואלה.
## היסטוריה
בנייתו של הבניין החלה ב-1990, והוא נועד לשמש כבניין משרדים. בראשו אף הוקם מנחת מסוקים. במהלך 1994 פקד את ונצואלה משבר כלכלי חמור, עקב קריסתם של בנקו לטינו, הבנק השני בגודלו במדינה, ושל 16 בנקים נוספים בעקבותיו. כתוצאה מהמשבר, הופסקה בנייתו של הבניין, הוא הולאם על ידי הממשלה, והוא נותר שומם, עוד בטרם הותקנו בו מעליות, מערכות חשמל, חיבור למים זורמים ואף חלק מהקירות והחלונות.

מצוקת הדיור בוונצואלה גרמה לכך שהחל מ-2007 החלו לפלוש לבניין משפחות רבות שקבעו בו את מעונן, תוך עצימת עין מצד הממשלה. נכון לשנת 2011, מאכלסים את הבניין כ-2,500 דיירים, המתגוררים ב-28 מתוך 45 הקומות. התושבים התקינו בעצמם חיבורים חלקיים למים ולחשמל וחלקם אף מפעילים בבניין בתי עסק. לבניין יש הנהלה, המספקת גם שירותי אבטחה ותרבות לדיירים, והם משלמים לה מדי חודש כ-150 בוליבר (נכון ל-2011) לשם כיסוי ההוצאות.

בשנת 2014 החלה ממשלת ונצואלה בפינוי המבנה מיושביו ובשיכונם בדיור חלופי, בשל המפגעים הבטיחותיים בו.

## קישורים חיצוניים

* המרכז הפיננסי קונפיננסאס באתר skyscraperpage
* 
* תמונות מהבניין
* Will Grant, "Venezuelan squatters bank on the future in office tower", BBC,  19 בדצמבר 2010
* Simon Romero, "A 45-Story Walkup Beckons the Desperate", הניו יורק טיימס, 28 בפברואר 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:קראקס: גורדי שחקים
קטגוריה:ונצואלה: בתי מגורים
סבונית השדה

**סַבּוֹנִית הַשָּׂדֶה** (שם מדעי: *Vaccaria hispanica*) היא מין צמח חד-שנתי בסוג סבונית ממשפחת הציפורניים.
## מאפיינים
הצמח ככל המינים בסוג, הוא קירח זקוף ומסועף ומבנהו כדורי מעט. גובה הגבעול הוא בין 50-70 ס"מ. העלים נגדיים, כחלחלים בגלל כסות שעווה, ומסודרים על הגבעול בזוגות. הפרחים הם תפרחת דו-בדית כך שמהציר הראשי מסתעפים שני ענפים נושאי פרחים, וכל אחד מהם בעצמו הוא גם ציר להסתעפות של שני ענפים נושאי פרחים.

הפרח הוא גביע בעל 5 שיניים, וחמש צלעות בולטות ההופכות לאחר הפריחה למעין כנפיים. לפרח 5 עלי כותרת ו- 10 אבקנים. הפרי הוא הלקט מארך בעל 4 קשוות, המכיל זרעים רבים, שחורים, 2 מ"מ, פניהם מגובששים.

שורשי הצמח מכילים גליקוזיד הנקרא סאפונין. זה חומר היוצר קצף סבוני כשמערבבים אותו במים. משתמשים בו בייצור תכשירי-ניקוי, תחליבים ומשקאות.

סבונית השדה גדלה באדמה כבדה בשדות בחבל הים-תיכוני, וגם באדמות לס בשולי המדבר. היא נפוצה בכל אזורי צפון הארץ ישראל ארץ ומרכזה. תפוצתה העולמית משתרעת בארצות שסביב הים התיכון.

בקרב בני יהדות תימן, ייחסו לצמח הנקרא בפיהם **סָבּוּנָה** סגולות רפואיות, והם השתמשו בה לטיפול במחלות עור.

השורשים עברו ניקוי, קלייה וזיקוק עד שנעשו מעין מלח ששימש הן כאבקת כביסה, והן כבסיס למי משרה לטיפול בפגעי העור, במי משרת השורשים היו גם משתמשים למקרה זיבה, או מחלות מין אחרות הקשורות לפליטה וגינלית, על ידי הזלפתם באותו מקום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סבונית
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה

**האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה**, נקראת גם **אוניברסיטת ג'ובה** (בערבית: **جامعة جوبا**) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר ג'ובה שבדרום סודאן.

## מיקום
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצא בג'ובה, עיר הבירה, של דרום סודאן.

## היסטוריה
האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה נוסדה בשנת 1977 בזכות הצורך לחינוך גבוה באזור דרום סודאן. במהלך מלחמת האזרחים השנייה של סודאן, בין השנים 1983-2005, הועתקה האוניברסיטה לח'רטום, למען ביטחונם של הצוות והסטודנטים. ב-2006, החליטה הממשלה לשנות את שמה של האוניברסיטה לאוניברסיטה הלאומית של ג'ובה. לאחר השגת העצמאות ביולי 2011 הועברה האוניברסיטה חזרה למקום בו נוסדה לראשונה בג'ובה. באוניברסיטה לומדים בשפה האנגלית. נכון ל-2012 האוניברסיטה היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות הקיימות בדרום סודאן. להלן רשימת האוניברסיטאות:
* האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, 1977.
* אוניברסיטת רומבק בעיר רומבק, 2010.
* אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל בעיר ואו.
* אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל בעיר אבייל, 2011.
* אוניברסיטת הנילוס העליון במלקאל, 1991.
* האוניברסיטה על-שם ג'ון גראנג בעיר בור, 2006.

## ראו גם
* אוניברסיטאות בדרום סודאן
* ג'ובה
* אקווטוריה

## קישורים חיצוניים
* 
* "South Sudan govt to renovate Juba University"
## הערות שוליים

ג'ובה
קטגוריה:ג'ובה
מיכל גולדברג אייל

**מיכל גולדברג אייל** (נולדה ב-21 בפברואר 1955) היא אמנית במה, משחק, קול, תנועה ונגינה.

## ביוגרפיה
למדה משחק והוראת המשחק בסמינר הקיבוצים ובין השנים 1982-1991 השתתפה כשחקנית וכנגנית בתיאטראות החאן הירושלמי, התיאטרון הקאמרי, הבימה ואנסמבל מוזיקה נובה.

בשנת 1991 הקימה תיאטרון ילדים משלה, ובמסגרתו העלתה את ההצגות "הילדה איילת עם שמשיה כחלחלת", "ארץ יצורי הפרא" ו"המסע אל ארץ הצלילים". כמו כן, ביימה גולדברג אייל את ההצגה "נעמה והרוח" במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים.

ב-2004 החלה להופיע ב"הנני" - מופע אלתור במשחק, תנועה, שירה ונגינה.

בשנת 2008 יצרה, יחד עם אופירה ארכוני, את ההצגה "שש נפשות - שבע ברכות", הצגת מסיכות קומית-מוזיקלית.

## קישורים חיצוניים
* הנני - מיכל גולדברג, אתר האינטרנט של האמנית

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
זכות הצעקה

[שמאל|ממוזער|250px|רישום של [נחום גוטמן המתעד את צעקתו של יוסף חיים ברנר בוועידת ההסתדרות הכללית בחיפה]]
**זכות הצעקה** הוא ביטוי שטבע יוסף חיים ברנר, סופר ומנהיג ביישוב היהודי בארץ ישראל, בדיוני ועידת הייסוד של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל בבניין הטכניון בשכונת הדר בחיפה, בחנוכה תרפ"א, דצמבר 1920. הביטוי הפך למטבע לשון מקובל בשפה העברית ובהקשרים שונים ומגוונים, אשר המחאה, חופש הביטוי וגם הזכות לחופש המחשבה, משותפים להם. אין הוא מונח משפטי, אך הוא טעון משמעות תרבותית וחברתית ייחודית בשיח העברי הישראלי.

יוסף חיים ברנר היה נודע ומוערך ביישוב מאז עלייתו לארץ ישראל בתקופת העלייה השנייה. עם זאת, הוא עורר פולמוסים נוקבים ושאלות שהתשובות עליהן היו שנויות לעיתים במחלוקת עזה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נדד בארץ והושיט עזרה לפליטים היהודים הרבים, מגורשי תל אביב. לאחר כניסת הצבא הבריטי לארץ ישראל ותחילת תקופת המנדט השתתף בהתארגנות מפלגות הפועלים: "הפועל הצעיר" ו"פועלי ציון", שהפכה ל"אחדות העבודה", ומפלגות נוספות שהקימו גם אנשי העלייה השלישית, להקמת גוף מקצועי אשר יגן על זכויות הפועלים ויפתח את החברה היהודית בארץ ישראל על פי יעדיה של התנועה הציונית, בדמותה של ההסתדרות הכללית. ברנר, היוצר והמחנך, ערך ספרים, וכתבי עת ספרותיים בעיתונות הפועלים, כמו כתב העת **[[האדמה (כתב עת)|האדמה]]**, ועסק בחינוך ובהוראה, למשל בגדוד העבודה. הוא לא חפץ בתפקיד פוליטי או מנהלי, ולא הוצע או נבחר כציר לוועידה; אלא שהיה אורח מכובד ואהוב בדיוניה הסוערים, שעסקו בשאלות ייסוד וראשית הדרך. באחת מהישיבות, הרים לפתע ברנר את ידו ופנה בזעף אל אחד הדוברים:

יושב ראש הישיבה העיר לברנר:

וברנר ענה:

.

הרושם שיצרו דבריו, והעובדה שהפכו למטבע לשון מקובלת מאז, נובעים מכך שברנר היה מוכר ונערץ בקרב קהל הצירים של הוועידה, ובציבור הפועלים בארץ בכלל, וכן במעגלים חברתיים רחבים ביישוב ובתנועה הציונית. דבריו אלו הובנו בהקשר של פועלו ועבודותיו כסופר וכעורך, וכמרצה ומורה, אשר המחאה, על מצב היהודים ומצב היישוב בזמנו, הייתה מרכיב קבוע ואופייני לה.

הצייר והסופר נחום גוטמן, צייר את ברנר המוחה ומרים את ידו באומרו, ללא רשות הדיבור, את מילותיו, על זכות הצעקה. ולאחר שנים גם יצר פסל בשם ובתוכן זה.

## שימושים בתרבות הישראלית
* אלבומה השני של להקת נקמת הטרקטור, שיצא ב-1992, נקרא "זכות הצעקה", כשמו של שיר הנושא של האלבום. שיר זה משמש כשיר הסיום של סרט הפאונד פוטג' הישראלי "אנתרקס" (2017).
* בשנת 2003, הוציא אהרון פרקש את הספר "זכות הצעקה: תערוכת כרזות 1 במאי 1920-1980", בהוצאת גלריה פרקש. 
* בשנת 2018 ביים הבמאי אורי רוזנווקס סדרה תיעודית בת 3 פרקים בני 50 דקות בשם "זכות הצעקה - פרקים במחאה הישראלית".
* הביטוי "זכות הצעקה" שימש ומשמש במהלך הפגנות, ואף הודפס על פוסטרים שנשאו מפגינים.
ממוזער|"זכות הצעקה" - פוסטר שנשאו מפגינים בהפגנה בירושלים (יולי 2023).

## קישורים חיצוניים
* 
* פסלו של נחום גוטמן, באתר עמלנט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוטואים ציוניים
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:יוסף חיים ברנר
קבדרצי

שמאל|ממוזער|280px|הלוגו של "יינות טיקבש" המקומיים

**קָבָדַרְצִי** () היא עיר במרכז מקדוניה הצפונית ומרכז תעשיית היין במדינה. העיר נמצאת 80 קילומטרים מדרום לבירה סקופיה, 40 קילומטרים מוולס וכ-80 קילומטרים מצפון לגבול עם יוון.

העיר ממוקמת ב"אזור טיקבש" (Tikveš) ומהווה מרכז אזורי לכפרים בסביבותיה. היא שוכנת בלב ארץ היין של מקדוניה הצפונית, ופועל בה היקב הגדול ביותר בדרום מזרח אירופה, והוא קרוי על שמו של "מישור טיקבש". ליד העיר נמצא "אגם טיקבש", שהוא האגם המלאכותי הגדול ביותר במקדוניה הצפונית.

## יין
המסורת של ייצור יין ענבים הגדלים באזור טיקבש תחילתה בתקופה הרומית, ואולי אף קודם לכן. התעשייה שגשגה במהלך ימי הביניים, וכפי שהיה מקובל באותה תקופה בכל רחבי אירופה, היין מיוצר במנזרים. אזור טיקבש נהנה מתנאים ייחודיים: ממיזוג אקלים ים תיכוני מדרום ואקלים יבשתי מצפון ומסגולות קרקע סחף המתאימות לגידול גפנים.

בשבוע הראשון של חודש ספטמבר בכל שנה מתקיים באזור פסטיבל בציר-ענבים שנקרא "טיקבשקי גרוזדובר" (במקדונית: Тиквешки гроздобер). הפסטיבל מתקיים במשך כמה ימים לציון תחילת בציר הענבים וייצור היין באזור טיקבש. ביקב המקומי קיים מרכז מבקרים שבו מציעים סיורים במטעי הגפנים והכרת תהליך של עיבוד הענבים ליין.

סמל העיר מורכב מאשכול של 6 עיגולים לבנים ואדומים הממחישים את שייכות הענבים לאזור.

## אקלים
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13.5oc, קיץ חם ויבש והחורף מושלג.

## יהודים
באתר עתיקות העיר ההיסטורית סטובי (Stobi) הסמוכה נמצאו שרידי בית כנסת מהתקופות הרומית והביזנטית המצביעים על קיום קהילה יהודית במקום. העדות העיקרית היא כתובת ביוונית המציינת את "אב בית הכנסת". בית הכנסת נהרס במאה ה-4 ועליו נבנתה בזיליקה נוצרית.

## דמוגרפיה
במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2002 נמצא כי בקבדרצי חיים 38,741 תושבים. ההרכב האתני של האוכלוסייה בעיר הוא:
* מקדונים 38,354 (97.14%)
* צוענים 368
* סרבים 159
* טורקים 151
* ארומנים 22
* בוסנים 4
* אלבנים 2
* אחרים 128

## ספורט
* בעיר קיימת קבוצת כדורגל טיקבש קבדרצי. וקבוצת כדורסל פני אינדוסטריס, המתמודדות בליגות הבכירות במדינה.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קבדרצי
קטגוריה:קהילות יהודיות במקדוניה
דאפי דאק באי הקסום

**דאפי דאק באי הקסום** (אנגלית: **Daffy Duck's Fantastic Island**) הוא סרט לוני טונס משנת 1983 המורכב מסרטונים קלסיים מבית היוצר של האחים וורנר המשולבים בין קטעי גישור בהשתתפות דאפי דאק וספידי גונזלס. זה לקט הלוני טונס הראשון שבמרכזו עומד דאפי דאק בשונה מהסרטים הקודמים שבהם באגס באני היה הכוכב הראשי.   

## עלילה
250px|ימין|ממוזער
סביר להניח שהסרט הוא פרודיה על סדרת הטלוויזיה הפופולרית של שנות השבעים והשמונים "Fantasy Island", עם דאפי וספידי שמשחקים את הדמויות הראשיות מהסדרה: Mr. Roarke and Tattoo (בהתאמה). השניים תקועים על אי בודד במשך חודשים עם שום דבר מלבד עצי קוקוס (לדאפי כבר נמאס והוא נגעל מרוב אכילת קוקוסים). מתגלה בפניהם מפת אוצר שמובילה אותם אל באר משאלות קסומה. דאפי החמדן מציע להשתמש היטב בכוח שקיבל ומנצל את באר המשאלות, שמצייתת לפקודת מי שמחזיק במפה, כדי להפוך את עצמו ואת ספידי לעשירים על ידי מכירת משאלות תמורת תשלום מופרז, ויש לו את הבאר שתהפוך את האי לגן עדן תיירותי. (זו דוגמה שמציגה את קוצר הראייה של דאפי ביחד עם תאוות הבצע שלו, הוא היה יכול בקלות לנצל את הבאר לבדו ולבקש ממנה את כל העושר שהוא חושק בו). בעוד דמויות שונות של הלוני טונס נוהרות אל הבאר בשביל לנצל את ההזדמנות, רצונותיהן מתמלאות באמצעות מאורעות של סרטוני לוני טונס קלאסיים ששולבו בהתאם לעלילה. בינתיים, יוסמיטי סאם שמגלם פיראט, והמלח הראשי שלו, טאז השד הטסמני, מחפשים את המפה אשר במקור הייתה שייכת להם (הם איבדו מוקדם יותר את ספינתם בקרב עם באגס באני). הם מגלים כי למי שלקח את המפה יש נוצות שחורות. בסופו של דבר כולם מפסידים את המפה לאחר שהיא נשרפת. דאפי, ספידי, סם וטאז לכודים על האי שחזר להיות נטוש. הבאר נותנת להם שלוש משאלות, אחת לכל אחד, אך מזהירה אותם להשתמש בהן בתבונה כי אלו יהיו המשאלות האחרונות שהיא מעניקה להם. לאחר שדאפי וספידי מבזבזים את משאלותיהם (ספידי מבקש בוריטו ודאפי מגיב בכעס ומבקש שהבוריטו יתקע בקצה אפו של ספידי (תגובה מתבקשת למשאלה המגוחכת), דאפי מבקש מסם את משאלתו בשביל להסיר את הבוריטו מאפו של ספידי (הוא אומר שזה הדבר האנושי לעשות). השניים מגלים כי משאלתו של סם הייתה ספינה, הוא נוטש אותם ואומר להם שיחזור לאסוף אותם אחרי שיטביע את באגס. דאפי הזועם צועק לעברו את אמרת הכנף המפורסמת שלו "!You’re Desthspicable"

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי לוני טונס
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם באגס באני
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם דאפי דאק
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם פורקי פיג
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם סילבסטר החתול
קטגוריה:סרטים שמופיע בהם טוויטי
קטגוריה:סרטי אנימציה של האחים וורנר
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סרטים
יותם בנזימן

**יותם בנזימן** (נולד ב-13 ביוני 1970) פילוסוף, פרופסור במחלקה למדע המדינה ב ומרצה לפילוסופיה ב.

## קורות חיים
בנזימן נולד בירושלים (1970). אמו היא הפסיכולוגית, הסופרת והמשוררת חגית בנזימן. אביו הוא העיתונאי עוזי בנזימן. אחותו היא המאיירת נעמה בנזימן. אחותו רואמה בנזימן נפטרה מסרטן. אחיו דר' יובל בנזימן מומחה לחקר סכסוכים ומרצה בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית.

החל לכתוב במקומון כל העיר כשהיה בן 17 קודם לשירותו הצבאי. הוא סיים תואר ראשון (1992) במקביל לשירותו הצבאי, תואר שני (1997) ותואר שלישי (2001) בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בנזימן הוא מרצה במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית, שם התקדם לדרגת פרופסור.

כמו כן הוא מרצה במכללת ספיר, במכון כרם ובמרכז גילה שעל יד האוניברסיטה העברית. בנזימן הוא גם עמית מחקר במכון ון ליר בירושלים, ועורך המשנה של כתב העת "זהויות" היוצא לאור מטעם המכון.

## חיים אישיים
נשוי לגליה בנזימן (בתו של רם עברון) פרופסור במכון לספרויות באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא אב לשלוש בנות. מתגורר במבשרת ציון.

## ספריו
* עד שתגיע למקומו: אתיקה, אי משוא פנים ויחסים אישיים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2004
* לסלוח ולא לשכוח: האתיקה של הסליחה, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008
* משחקי זיכרון: תפיסות של זמן וזיכרון בתרבות היהודית, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008
* להכיר תודה: עיון פילוסופי במשמעותו של רגש התודה, הוצאת מאגנס, 2009
* יצא סוד: היבטים מוסריים של גילוי והסתרה, הוצאת מאגנס, 2011

## קישורים חיצוניים
* יותם בנזימן באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* יותם בנזימן באתר המכללה האקדמית ספיר
* נעמי כשר, בין הכרת פנים להסתר פנים, קתרסיס 5
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדע המדינה
יותם
קטגוריה:משפחת עברון-המבורגר
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:סגל כל העיר
קטגוריה:משפחת אטינגר
קטגוריה:מבשרת ציון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
רחל ליאל

**רחל ליאל** (נולדה באוגוסט 1950) היא אקטיביסטית פוליטית וחברתית, נשיאת הקרן החדשה לישראל המשמשת בתפקיד מאז 2023. לפני כן שימשה מנכ"לית הקרן החדשה לישראל בסניף הישראלי (נובמבר 2009 – יולי 2017) ויושבת ראש הנהלת האגודה לזכויות האזרח בישראל (2017–2022).

## קריירה פוליטית ואקטיביזם
שימשה כסגנית מנהלת האגף לשירותי שיקום במשרד העבודה והרווחה ועבדה בניתוח מדיניות במחלקה למדיניות חברתית של משרד ראש הממשלה.

ב-1998 החליפה את שרי ריבקין בתפקיד מנכ"לית ארגון שתיל (מיסודה של הקרן החדשה לישראל), המספקת שירותי תמיכה וייעוץ לעמותות הנתמכות על ידי הקרן החדשה.

ביום העצמאות 2006, נטלה ליאל חלק בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי של תנועת "יש גבול".

ב-2009 נבחרה למנכ"ל הקרן החדשה לישראל, במקומו של אליעזר יערי. כיהנה כחברת הנהלת אג'נדה - מרכז ישראלי לאסטרטגיה תקשורתית. שימשה כיושבת ראש האגודה לזכויות האזרח.

ליאל הופיעה ברשימת 40 הנשים המשפיעות בישראל של עיתון "הארץ" בשנת 2007, וכן ברשימות דומות של "TheMarker" ו"גלובס".

החל מ-2023 משמשת נשיאת הקרן החדשה לישראל.

## חיים אישיים
ליאל שכלה את בעלה הראשון, , במלחמת יום הכיפורים.

ב-1977 נישאה בשנית לאלון ליאל (במקור: אלון לבל). ילדיה הם מגישה וכתבת חדשות 12, דפנה ליאל, הסופרת קרן ליאל אשרי ומחבר הספר "להבת הפלדה" אורי ליאל.

בעלת תואר שני בסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ועבודה סוציאלית.

## קישורים חיצוניים
* רחל ליאל, באתר "הקרן החדשה לישראל" 
* רחל ליאל, נבחרה לשמש כמנכ"לית הקרן החדשה לישראל, באתר "הקרן החדשה לישראל"
* ריאיון עם מנכ"לית הקרן רחל ליאל, ידיעות אחרונות, מוסף שבת, 23 באפריל 2010 (באתר הקרן)
* רחל ליאל – על הרווחים מתמלוגי הגז, באתר הטלוויזיה החברתית, 31 באוגוסט 2010
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:סגל הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:ראשי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:רמת דניה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
טירת גילבו

**טירת גילבו** (בשוודית: **Gyllebo slott**) היא טירה במחוז סימרישמן בסקונה בדרום שוודיה. הטירה הייתה ביתם של אצילים דנים רבים וביניהם מרגרט הראשונה, מלכת דנמרק.
הטירה המקורית מהמאה ה-13 נהרסה במאה ה-16, והטירה שבנויה כיום נמצאת בסמוך לחורבה של הטירה המקורית.

## היסטוריה
הטירה קיבלה את שמה ממשפחת **Glits** שהגיעה משלזוויג שבגרמניה.

בתקופה מסוימת הפכה הטירה למנזר והמלכה מרגרט הראשונה התגוררה שם.

במקור נבנתה הטירה סמוך למיקומה הנוכחי. במקום ישנו שטח שנמצאו בו שרידי מבצר משנת 1280. המבצר נהרס בסביבות שנת 1500, וטירה נבנתה מחדש על ידי לאורידס קנוב בין השנים 1538–1544.
טירה זו הייתה אחת הטירות הגדולות ביותר בסקונה.

טירת גילבו נשרפה מספר פעמים, כאשר הפעם האחרונה הייתה בשנת 1700.

לאחר המלחמה בין דנמרק לשוודיה בין השנים 1658–1660, נכללה הטירה בין שמונה עשרה האחוזות בסקונה של האצילים הדנים, עליהם ויתרו לטובת שוודיה בתמורה לאי בורנהולם שעבר לדנמרק בחזרה.

בתחילת המאה העשרים הפכה הטירה לאתר לאומי של שוודיה, אך נמכרה מאוחר יותר לבעלות פרטית.

## מבנה הטירה
בעבר, הטירה הייתה בנויה בצורה מרובעת מאבן גרניט והייתה לה חצר פנימית. הטירה הייתה מוקפת חפיר מים.

כיום, הטירה ממוקמת על שפת אגם גילבו, קילומטר וחצי צפון מערבית למחוז סימרישמן. הטירה עוצבה בסגנון הנאו-קלאסי בין השנים 1813–1818. הבניין המרכזי הוא בעל שתי קומות. בצד הבית ישנה כיפה מעוטרת.

## בעלי הטירה
* ורנר ברהה (משנת 1280)
* טורקילד נילסן ברהה
* פדר טורקלידסן ברהה
* פלומר קנוב (סביבות 1430)
* לאורידס קנוב
* נילס ברהה
* מרגרט הראשונה, מלכת דנמרק
* נילס מגייל
* וירג'יל ארנברג (סביבות 1670)
* סגן-אלוף או. דאגסטרום
* בורג'ה רוזנקרנץ (1859)
* ריימונד מארת (1904)
* סוון אילרטסן (1912)
* אוסקר שייטל (1916-1927)
* כיום טירת גילבו היא בבעלות פרטית

## לקריאה נוספת
*s. 45, Ale, Historisk tidskrift för Skåneland, nr. 1, 1967, Kristianstad

## קישורים חיצוניים
*תולדות טירת גילבו 
*ההיסטוריה של טירת גילבו , 

גילבו
פלאקפאנצר 4

**פלאקפאנצר 4** (שמו המלא: **פלאקפאנצרקמפוואגון סימן 4**, גרמנית: **Panzerkampfwagen IV**) היה שם שניתן לארבעה דגמים של רכב קרבי משוריין נגד מטוסים שהיה מבוסס על הטנק פאנצר סימן 4. הדגם הראשוני של הפלאקפאנצר, המובלוואגון, היה פאנצר סימן 4 ממנו הורד הצריח ובמקומו הורכבה עליו עמדת נ"מ מאולתרת עם תותח נ"מ 37 מ"מ. הדגמים הבאים כללו צריחים מיוחדים שנבנו במיוחד ליעוד הכלי, בהם הווירבלוינד עם ארבעה תותחי נ"מ 20 מ"מ, האוסטוינד עם תותח נ"מ 37 מ"מ והקוגלבליץ עם זוג תותחי נ"מ 37 מ"מ.

## מובלוואגון
**3.7cm FlaK auf Fahrgestell Panzerkampfwagen IV** (מספר הדגם: **Sd.Kfz. 161/3**) היה רק"מ נ"מ אשר היה מוכר יותר בשם הכינוי שלו **מובלוואגון** (בגרמנית: **Möbelwagen**; 'רכב הובלת רהיטים'). פיתוח המובלוואגון החל לקראת סוף 1943 כאשר התגבר הצורך בנשקי נ"מ ניידים בשדה הקרב בחזית המזרח, הדגם הראשוני שהוצע כלל עמדה שהורכבה על תובת פאנצר סימן 4 אשר כלל ארבעה תותחי 20 מ"מ מסוג **30 FlaK  cm 2**. הדגם הראשוני בוטל משום שתותחי 20 מ"מ נחשבו חלשים מידי, לכן הם הוחלפו בתותח נ"מ 37 מ"מ מסוג **43 FlaK  cm 3.7**. סך הכל יוצרו כ-300 כלים מסוג זה, מה שהפך אותו לנפוץ מבין הדגמים.

## וירבלוינד
**וריבלוינד** (בגרמנית: **Wirbelwind**; 'מערבולת רוח') היה רק"ם הנ"מ השני בסדרת הפיתוח המבוססת על תובת הפאנצר 4. הוירלוינד בדומה לקודמו אותו הוא החליף, הורכב מתובה של טנק הפאנצר סימן 4 ועליו צריח בעל 9 דפנות אשר הכיל ארבעה תותחי נ"מ 20 מ"מ מסוג **30 FlaK  cm 2**. צריח הווירבלוינד נשאר פתוח כלפי מעלה, מה שהעניק לצוות הגנה קלה לצדדים בלבד והם נותרו חשופים לפגעי מזג האוויר, הפגזות ורסיסים.

תותחי הנ"מ בעלי קוטר 20 מ"מ נמצאו כחלשים מידי כנגד מטרות אוויריות רבות, לכן לבסוף הוחלף הווירבלוינד באוסטוינד. למרות נחיתות הכלי אל מול מטרות אוויריות, קצב האש הגבוה והניידות של הכלי הפכו אותו לכלי מוצלח גם כנגד מטרות יבשתיות כגון חיל רגלים ורכבים קלים.

משום סתירה בין הוורמאכט לבין המפעל המייצר של הכלי, המידע אודות מספר הכלים אשר יוצר אינו ברור ונע בין 87 או 105 כלים.

## אוסטוינד
**אוסטוינד** (בגרמנית: **Ostwind**; 'רוח המזרח') היה רק"ם הנ"מ השלישי בסדרה המבוססת על תובת הפאנצר 4. עיצובו דומה לקודמו הוירלוינד והוא נבדל בעיקר בחימוש שלו. האוסטוינד כלל בצריך משושה תותח נ"מ 37 מ"מ יחיד מסוג **43 FlaK  cm 3.7**. בדומה לויבלוינד, גם צריח האוסטוינד היה פתוח כלפי מעלה מה שהיה חיסרון לכוח השרידות של צוות הכלי. הבדל נוסף על פני קודמו היה מיגון מעט טוב יותר בצריח ומקלע MG34 נוסף.

סך הכל יוצרו בין 43 ל-45 כלים מסוג זה.

## קוגלבליץ
**קוגלבליץ** (בגרמנית: **Kugelblitz**; 'כדור ברק') היה רק"ם הנ"מ הרביעי והאחרון בסדרה המבוססת על הפאנצר 4. הקוגלבליץ היה פיתוח משמעותי אל מול קודמיו, הוא כלל צריח סגור בעל יכולת צידוד מלאה (יכולת להסתובב 360 מעלות), אשר הרכיב זוג תותחי נ"מ 37 מ"מ מסוג **43 FlaK  cm 3.7** המורכבים זה לצד זה. הרעיון ליצור כלי רק"ם בעל זוג תותחי נ"מ 37 מ"מ בצריח סגור עלה כבר בשנת 1943, אך פיתוחו הסתיים רק בשנת 1945. רק כחמישה כלים מסוג זה נוצרו והם היו עוד בשלב הניסויים כאשר המלחמה נגמרה. ישנם עדויות לכך שכלי אחד או שניים השתתפו בקרבות האחרונים באירופה בקרבת ברלין.

## תמונות הכלים


קובץ:Wirbelwind CFB Borden 4.jpg|וירבלוינד.
קובץ:Munster Flakpanzer Ostwind Modell (dark1).jpg|אוסטוינד.
קובץ:Munster Flakpanzer Kugelbliz Modell (dark1).jpg|קוגלבליץ.


## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תותחים נגד מטוסים
המודל המפצה

**המודל המפצה** (באנגלית: **Compensatory Model**) הוא מודל קבלת החלטות המוכר גם בשם "מודל פישביין" או מודל קומפנצטורי-ליניארי. בניגוד למודלים פשוטים אחרים, המודל מנסה להגיע לבחירה המיטבית על ידי שקלול האפשרויות השונות ובכך להגיע אליה. לדוגמה, בבחירה בין אלטרנטיבות תחבורה שונות (אופניים, רכב פרטי, תחבורה ציבורית), לכל אלטרנטיבה יהיו מספר קריטריונים (מהירות, עלות, נוחות), ולכל קריטריון יהיה משקל יחסי מתוך הסך הכל (לדוגמה: המשקל לקריטריון המהירות הוא 50%, לעלות 20%, ולנוחות 30%), לאחר מתן ציון מספרי לכל אלטרנטיבה (נניח מ 1–10), יתקבל ציון משוקלל סופי לכל אלטרנטיבה, כשהגבוה מביניהם הוא האפשרות ה"טובה ביותר".

תפקיד המודל למעשה הוא לתאר תהליכים או דרכי חשיבה, שלפיהם קובע צרכן את עמדתו כלפי מוצר ומחליט אם לקנות ומה לקנות. הצרכן משקלל את סך התועלות העתידות לצמוח לו מן הקנייה כאשר לכל תועלת יש משקל שונה, כל תועלת תוכפל במשקל המתאים לה וסך המשתנים ירכיבו את הציון הסופי. זה נקרא "המודל המפצה", שכן מפצים בתכונות טובות יותר על תכונות פחות טובות. המודל גובש במסגרת פסיכולוגיה חברתית בשנת 1967 על ידי מרטין פישביין (Fishbein).

יתרונו העיקרי של המודל הוא בסיוע לכמת היבטים לא כמותיים ולבצע החלטה משוקללת בין אפשרויות. הבעיה העיקרית שלו היא לעיתים הקושי ביישומו, הנובע מהקושי בשקלול התועלות וכימותן.

בין הענפים בהם נעשה שימוש במודל, למידה, וכלכלה.

## ראו גם
* קבלת החלטות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיווק
קטגוריה:קבלת החלטות
חסידות שפיקוב

**חסידות שפיקוב** הייתה חסידות בת של חסידות סקווירא. האדמו"ר הראשון בחסידות היה רבי מנחם נחום טברסקי. בהמשך השתלבה החסידות עם חסידות רוז'ין, כשרבי שלום יוסף פרידמן, נהיה לאדמו"רה. כחסידויות רבות, החסידות נכחדה, עקב השלטון הקומוניסטי ועקב השואה.

## תולדות החסידות
רבי מנחם נחום טברסקי, בנו השני של רבי יצחק מסקווירא, כיהן ברבנות שפיקוב ולאחר פטירת אביו, בניסן תרמ"ה, החל לכהן שם גם כאדמו"ר. היה חתנו של דודו רבי דוד מטולנא. נפטר בא' בניסן תרמ"ו.

את מקומו מילא בנו רבי מרדכי טברסקי, חתנו של דודו זקנו רבי יוחנן מרחמסטריווקא. נפטר בניסן תרע"ד. אחריו כיהנו בניו רבי יצחק נחום ורבי משה דוד מרשקוב, וחתנו רבי שלום יוסף פרידמן. בשנת תרפ"ו, כאשר מונה רבי יצחק נחום לכהן כרבה של ראווה-רוסקה, הפך רבי שלום יוסף לאדמו"ר המרכזי של חסידות שפיקוב.

רבי שלום יוסף השתייך לחסידות רוז'ין, שדרכה שונה מחסידות שפיקוב שמוצאה משושלת צ'רנוביל. לאחר מלחמת העולם הראשונה, שבה נמלטו כל אדמו"רי רוז'ין לווינה ולפולין, נשאר האדמו"ר היחידי מבית רוז'ין ברחבי רוסיה, וחסידי רוז'ין הרוסיים נהיו לחסידיו, בהם אף זקנים שהיו אצל אבי השושלת רבי ישראל מרוז'ין. בשנת תר"פ התפרצה מגפת טיפוס באזור, אשתו נפטרה בחודש שבט והוא נפטר בחודש אדר. כמו כן בנו ישראל נפטר באותה שנה ונקבר ליד אביו.

בניו הנותרים של רבי שלום יוסף היו רבי דוד ורבי יצחק. רבי דוד הוצרך להימלט משפיקוב עקב רדיפות השלטונות, ואחיו הצעיר, רבי יצחק (כ"ו באייר תרס"ג, 1903 - י"ד באב תשנ"ב, 1992), שהיה בחור בן 17, הוכתר לאדמו"ר כממלא מקום אביו. לאחר מספר חודשים אף הוא הוצרך להימלט, וחזר לבוהוש, שם נישא לנכדתו של האדמו"ר, יוכבד פייגא בת רבי מנחם מנדל פרידמן (אחיו של אביו), חתן רבי ישראל שלום יוסף פרידמן (דודו זקנו). בהמשך כיהן באדמו"רות שפיקוב בבוקרשט, ולאחר פטירת חותנו, קיבל גם את אדמו"רות בוהוש. לאחר המלחמה השתמש בשתי השמות, אך עם השנים נודע כאדמו"ר מבוהוש בלבד, וכך נכחד שם חסידות שפיקוב.

הרב יחיאל יהושע רבינוביץ, בן רבי דוד ירחמיאל צבי רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא רמת אהרן שהוא חתן חתנו של רבי יצחק מבוהוש-שפיקוב, מכהן משנת תשע"ה כאדמו"ר משפיקוב באנטוורפן שם הקים את קהילת דרכי יצחק "שפיקוב".

## הערות שוליים

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:חסידות סקווירא
קטגוריה:חסידות בוהוש
קטגוריה:חצרות בית צ'רנוביל
בנימין אייזנברגר

הרב **בנימין אייזנברגר** (נולד בשנת ה'תשל"ה, 1975) הוא משפיע חסידי, רב קהילת היכל התפילה בבורו פארק שבניו יורק.

## ביוגרפיה
נולד לשמואל, יוצא הונגריה. למד בלוצרן אצל הרב יצחק דוב קופלמן ונחשב לתלמיד מובהק שלו. הרב קופלמן התאכסן בביתו בביקוריו בארצות הברית. למד גם בישיבת מיר בירושלים אצל רבי נתן צבי פינקל.

חמיו הוא הרב שמואל חיים בנדיקט המכהן כראש הקהל בקהילת חוג חתם סופר זכרון מאיר בבני ברק. 

## קהילתו
משנת ה'תש"ס בערך לבקשת רבו רבי נתן צבי פינקל החל למסור שיעורים באגדה ובמוסר, בעיקר בדרך המהר"ל, לקבוצת תלמידים מישיבת מיר המתגוררים בבורו פארק. תלמידיו הקימו את בית הכנסת היכל התפילה. הרב אייזנברגר מוסר מדי בוקר שיעור בגפ"ת בעיון לבני קהילתו. מלמד נ"ך בימי ראשון, חומש עם רש"י בליל שבת, ובשבתות הקיץ פרקי אבות. בערב שבת סמוך לזמן כניסת השבת הוא מוסר שיעור דרך הטלפון לנשות הקהילה.

הרב אייזנברגר מלמד בעיקר  ומציע לאנשי קהילתו דרכים לשמירה על יראת שמים יחד עם עבודה בין גוים וגלישה באינטרנט. 

הרב אייזנברגר היה נוסע בעבר עם אנשי קהילתו לישראל אחת לשנתיים בל"ג בעומר למירון. בעקבות קשיים כלכליים לחלק מחברי הקהילה החליט הרב להפסיק את הנסיעות היקרות הללו, אבל עדיין עורך בכל שנה בלג בעומר מעמד הדלקה מרכזי והמוני ברחובה של עיר*. בשנת* תשס"ג *פתחה קהילתו קופת צדקה בשם* "בלב אחד"*. בשנת* תשעח הקים את ישיבתו הנקראת 'היכל התלמוד' ומאז את עיקר יומו משקיע הרב בהרבצת התורה בישיבתו. התלמידים מקושרים אליו מאד, ורבים מהם ממשיכים ללמוד ולהתפלל בישיבה גם אחר נישואיהם. בימי החופשה בחודשי הקיץ עובר הרב עם ישיבתו למתחם מיוחד בהרי הנופש אותו רכשה הישיבה, הנקרא בשם 'כפר היכל'. 

שיעוריו ניתנים לשמיעה בקול הלשון. 

## מספריו

* מסילות הנביאים (ארבעה חלקים) על יהושע, שופטים ושמואל א'.
* מסילות באגדה (שני חלקים) - ביאורי אגדות חז"ל
* מסילות בלבבם (שני חלקים) - על הפרשיות והמועדים, ברוקלין תשע"ג

## קישורים חיצוניים
*
*שיעוריו באתר Torah anytime

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:משפיעים חסידים
אטלסיב סיביו

**אטלסיב סיביו** (ברומנית: **Clubul Sportiv Universitar Atlassib Sibiu**) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר סיביו. המתמודדת בליגת העל הרומנית וביורופקאפ.

מועדון הכדורסל של אטלסיב סיביו הוקם בשנת 1971, ובעונת 1977/78 החל לשחק בליגה הבכירה ברומניה.
אוהדי הקבוצה ידועים כרעשניים מאוד, שממלאים את האולם הביתי בכל משחק.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הרומנית בכדורסל|הליגה הרומנית]]**:
**אליפות (2): 1995, 1999
**מקום שני: 1998, 2019
**חצי גמר: 2004, 2006, 2008, 2009
***[[הגביע הרומני בכדורסל|הגביע הרומני]]**:
** זכייה (1): 2019
**חצי גמר: 2006, 2007

## השתתפות באירופה
* 1994-1995: גביע קוראץ'
* 1995-1996: גביע אירופה לאלופות
* 1998-1999: גביע קוראץ'
* 1999-2000: גביע קוראץ'
* 2008-2009: רבע גמר היורוצ'לנג'

## שמות קודמים
בכל פעם שהוחלף הספונסר הראשי, שמה של הקבוצה השתנה בהתאם:
* בלנטה (91-92)
* CSU פורסט (96-98)
* CSU אסטרל (98-99)
* CSU פטרום (99-04)
* CSU ברי טריי (04)
* CSU אטלסיב (04-09)
* CSU סיביו (09-11)
* CSU אטלסיב סיביו (11-)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל רומניות
קטגוריה:סיביו
אבא אושעיא איש טריא

שמאל|ממוזער|250px|קבר עממי של רבי אושעיא איש טיריא ליד פקיעין
**אבא אושעיא איש טריא** היה אדם חסיד שחי בארץ ישראל, כנראה בתקופת האמוראים.

## ביוגרפיה
בספרות חז"ל לא קיימות הלכות בשמו, אך בתלמוד הירושלמי מובאים סיפורים על חסידותו. על פי המסופר הוא היה כובס, ועשה לעצמו בגדים ממין צמר אחד בלבד ולא מסוגי צמר רבים, מחשש שיחשדו בו שלובש בגדים מצמר של לקוחותיו. פעם כששהה בנהר בשל עבודתו ככובס, רחצה שם המלכה ואיבדה תכשיטים וכלי זהב, ואבא הושעיא מצאם והחזירם לה. אמרה לו המלכה שהוא רשאי לקחתם לעצמו, מכיוון שיש לה תכשיטים רבים טובים מהם. אמר לה אבא אושעיא שהוא החזיר לה מפני שהתורה גזרה על היהודים להשיב אבדה. התפעלה המלכה ואמרה: "ברוך אלוהי היהודים".

בעת פטירתו ראו את מיטתו פורחת באוויר, וקראו עליו את הפסוק:  – שאהב הקדוש ברוך הוא לרבי אושעיא – . באותו יום נולד לו בן שנקרא רבי הושעיה. הוסיפו בני הדור וקראו על יום זה את הפסוק: .

לפי ישעיהו פרס מקום מגוריו היה טיריא הסמוכה לפקיעין, והמסורת המקומית אכן מציינת שם את קברו.

## תקופתו
יש המזהים את אבא אושעיא איש טיריא עם "ישעיה איש טיראה" המתואר בתוספתא ככובס חסיד. בזיהוי זה ישנו קושי מסוים, שכן במדרש מסופר שאבא אושעיא נולד ביום שנפטר רבי אבין, וכיון שמקובל לזהותו כרבי אבין, עולה שאבא אושעיא חי בדור הרביעי לאמוראים, זמן רב לאחר התאריך המקובל לסיום עריכת התוספתא. לכן יש הסוברים שהיו אלו שני חכמים שונים, האחד תנא והשני אמורא. רבי זאב וולף רבינוביץ' טוען שעריכת התוספתא המשיכה לאורך תקופת האמוראים, ולכן אין בדבר כל קושי.

## לקריאה נוספת
* מרדכי מרגליות (עורך), "אבא אושעיא איש טירייא", **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 1–2

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
ניקול

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם ניקולואוס
משה וולפסון

הרב **משה וולפסון** (לעיתים **וואלפסאן**, כ"ג בטבת ה'תרפ"ה, ינואר 1925 - י"ז בסיוון ה'תשפ"ד, 22 ביוני 2024) היה משפיע חסידי אמריקאי וראש קהילות **אמונת ישראל**.
[ממוזער|קברו ב[בית הקברות היהודי העתיק בטבריה]]
## ביוגרפיה
למד בישיבת תורה ודעת אצל הרב שרגא פייבל מנדלוביץ', הרב גדליה שור והרב יעקב קמינצקי. בהשפעת הרב שור התקרב לחסידות והיה לחסיד של רבי שאול ידידיה טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ. החשיב עצמו גם לתלמיד וחסיד של רבי מנחם מענדל שניאורסון הרבי מליובאוויטש ונהג לבקר בחצרו לעיתים קרובות, אך בעיקר כחסיד האדמו"רים מסקווירא שאת חצרם נהג לפקוד. קיים קשרים עם הרב אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרון. לאחר חתונתו היה ר"מ ומשגיח בישיבת תורה ודעת.

הרב וולפסון לא חבש שטריימל על אף שהיה חסיד, וכן חלק מחסידיו אינם חובשים שטריימל. אחד מחתניו הוא הרב מרדכי מנשה זילבר, אף הוא משפיע חסידי.

נפטר ב־22 ביוני 2024.

## קהילת אמונת ישראל
רבים מתלמידיו של הרב וולפסון המשיכו לשמור קשר איתו לאחר עזיבתם את הישיבה ועם הזמן נוצרה מסביבו חבורת חסידים, חלקם הגדול היו ליטאים במקורם. הרב וולפסון פתח קהילה ובית כנסת בבורו פארק לתלמידיו בשם 'אמונת ישראל'. הרב וולפסון הושפע מדרך חסידות קרלין ותפילתם של חסידיו מאופיינת בהתלהבות ובצעקות כדרך חסידי קרלין. הרב וולפסון היה מגיע לישראל בזמן חופשת הקיץ ומוסר שיעורים לחסידיו המתגוררים בארץ. הרב וולפסון היה חלוץ המשפיעים בציבור הכלל חסידי.

לקהילה בתי כנסת בבורו פארק, מונסי, לייקווד, ירושלים וביתר.

## דרכו בחסידות
הרב וולפסון הרבה להדגיש את קדושת המועדים ואת האמונה שכל יהודי הוא קדוש, גם כאשר אין זה נראה כלפי חוץ ("פינטעלע ייד"). הוא הדגיש את חשיבות הרגשת החיות בעבודת ה', ללא תלות במנהגים מסוימים. במכתב לתלמיד הוא כתב:  בהתאם לזאת בבית מדרשו הנהיג מנהגים מקהילות שונות.

תורתו מבוססת על רעיונות מכלל ספרי חסידות, בפרט החסידות הפולנית, כשפת אמת ורבי צדוק הכהן מלובלין. הוא הרבה להשתמש בגימטריאות. בתחילת שיעוריו בספר התניא הודגש שלימודו מיועד להתעוררות חיונית ולא להשכלה גרידא.

## מספריו
* **אמונת עתיך**, חידושים שנכתבו או נערכו על ידיו, שלושה כרכים על התורה ומועדים, ברוקלין תשמ"ז-תשס"א
* סדרת הקונטרסים **אמונת עתיך**, שיחות שנרשמו על ידי תלמידיו, משנת תש"מ ואילך.
* **ליקוטי אורות** - שיעוריו בספר התניא
* **ספר ציון ועריה** : [על ענייני ארץ ישראל] : מלוקט מספרי אמונת עתיך על התורה ומועדים : אמרות טהורות ומאמרים יקרים / רב משה וואלפסאן ; [העורך:] אהרן לעזער. ברוקלין : מכון אמונת עתיך, תשס"ג.

## קישורים חיצוניים
* 
* הגר"מ וואלפסון אב"ד קהל אמונת ישראל בחאלקה לילדי הקהילה, באתר jdn
ספריו באתר היברו בוקס:
* אמונת עתיך: חלק א' - בראשית שמות, חלק ב' - ויקרא במדבר דברים, חלק ג'- מועדים.
* ליקוטי אורות- שיעוריו בספר התניא (פרק א' עד פרק ז')
* שיעורי וליקוטי אמונת עתיך: אלול וימים נוראים, סוכות, תש"מ, תשמ"ט, תש"נ, תשנ"ב, תשנ"ג, תשנ"ד, תשנ"ה, תשנ"ו, תשנ"ז, תשנ"ח, תשנ"ט, תשס"ג, תשס"ד, תשס"ה, תשס"ו, תשס"ז
* ציון ועריה- לקט משיחותיו על נושאי ארץ ישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:משפיעים חסידים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורה ודעת
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:מבארי ספר התניא
פוטיוס אפקלידס

[שמאל|ממוזער|250px|בית אפקלידס ב[המושבה היוונית|מושבה היוונית]]
**פוטיוס אפקלידס** (ביוונית: **Φώτιος Ευκλείδης**; 1864–אפריל 1916) היה המנהל הראשון והרופא הראשי של בית החולים העירוני בירושלים בתקופה העות'מאנית, משנת 1891 ועד מותו; נשא גם בתואר רופא עיריית ירושלים. בשל הקושי לביטוי שמו, כונה על ידי תושבי ירושלים ד"ר פוטי.

אפקלידס היה יווני יליד העיר בורסה שבטורקיה. הוא הגיע לירושלים עם אמו לאחר שסיים לימודי רפואה באוניברסיטת איסטנבול והפך מקורב לבני כל העדות בעיר. בתחילת שירותו בעיר התגורר בשכונת ממילא, סמוך לבית סגן הקונסול האמריקאי, הרברט קלארק.

כיוון שבנוסף למשרתו כמנהל בית החולים העירוני כיהן גם במשרה רשמית ממלכתית של "רופא העירייה", לבש גלימת שרד רקומה, עמה הופיע באירועים רשמיים עטוי במדליות ציון לשבח על תפקודו. בשנת 1901 העניק לו הסולטאן עבדול חמיד השני אות כבוד עות'מאני בצו מלכותי (פירמן). קיימת סברה כי אפקלידס הוא "הרופא היווני" ברומן תמול שלשום לש"י עגנון.

בירושלים הכיר ונשא לאשה את מריה סמטופולו, צליינית שהגיעה מכפר בדרדנלים. לזוג נולד בן, אלכסנדר, ושתי בנות הלני וקליפסו, שנודעו בעיר כיפיפיות (חיו בירושלים עד שנות ה־90). את ביתם הקים במושבה היוונית, הבית קיים עד היום ברחוב בן־נון, פינת רחוב רחל אמנו 3, ומשמש כמוזיאון קטן לעדה היוונית.

אף על פי שלחם במגפות הרבות שפקדו את העיר, נפטר בעצמו מהתפרצות של מחלת טיפוס הבהרות. הוא נקבר בבית הקברות היווני אורתודוקסי שבהר ציון. בהספד, מעל דפי עיתון "החרות" (העיתון העברי היחיד שיצא גם במהלך מלחמת העולם הראשונה), נכתב: .

## שיקום הבית
בשנת 2000 החליטה הקהילה היוונית לשפץ את ביתו הריק של ד"ר אפקלידס שנבנה על ידי ספירו חורי, אדריכל מקומי שלמד אדריכלות באתונה. הקהילה תכננה להפוך את הבית למרכז תרבות יוון ומקום לאירוח מבקרים וסיורים. על שיפוץ הבית והתאמתו למתכונתו החדשה הופקד האדריכל היווני-ישראלי תושב השכונה, ד"ר איליאס מסינס. מטרת התכנון הייתה להחזיר לבית את אופיו ההיסטורי בשילוב שדרוג המערכות ותשתיות. מסינס השתמש בחומרים מסורתיים וקיבל השראה ממבנים היסטוריים אחרים של הקהילה היוונית בירושלים. בית ד"ר אפקלידס פתוח לסיורים בימי "בתים פתוחים" בירושלים.

## לקריאה נוספת
* .
*.
*אתי שחר, **הדוקטור היווני מירושלים**, הוצאת ש. זק, 2017 (רומן בדיוני על משפחה יוונית שנכתב על ידי אחות בבית חולים, שאותו ניהל ד"ר פוטיוס אפקלידס, אבי המשפחה).

## קישורים חיצוניים
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:רופאים יוונים
קטגוריה:רופאים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בהר ציון
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1864
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1916
פאנל לניהול אחסון אתרים

**פאנל לניהול אחסון אתרים** הוא ממשק ניהול אינטרנטי שמסופק על ידי חברות אחסון אתרים, והוא מאפשר למשתמש, הלקוח של חברת האחסון, שליטה ובקרה על אתרי האינטרנט המאוחסנים בשרת.

משתמשים בפאנל הניהול כדי לנהל על גבי שרת האחסון קבצים, בסיסי נתונים, חשבונות דואר אלקטרוני, התקנות ועדכוני תוכנה בשרת, ופעולות שליטה ובקרה נוספות.

## פעולות נפוצות

בנוסף לפעולות נוספות, רוב הפאנלים תומכים בכל או ברוב הפעולות הבאות:

*ניהול תצורה של Domain Name System.
*גישה ללוגים של השרת.
*סטטיסטיקות שונות כגון נפח ותעבורה.
*ניהול חשבונות דואר אלקטרוני.
*ניהול חשבונות FTP.
*ניהול מסדי נתונים.
*סטטיסטיקת המבקרים באתר. 
*מנהל קבצים מבוסס אינטרנט.
*ממשק שורת פקודה.
*שליטה על גרסאות תוכנה, למשל פאנלים מסוימים מאפשרים לבחור בין גרסאות שונות של PHP, MySQL וכולי
*ניהול חוכרי משנה.
*התקנה אוטומטית של שירותים כמו מערכות פורומים, בלוגים, מערכות מסחר אלקטרוני ועוד.

## פאנלים נפוצים

פאנלים נפוצים הם: cPanel,IspManager, Plesk, DirectAdmin,  SysCP ו-Baifox.

יש חברות אחסון גדולות, דוגמת Godaddy שמספקות ללקוחותיהן פאנל ניהול מפיתוח עצמי, ולעומתן חברות אחסון רבות נותנות ללקוחותיהן פאנל ניהול קיים, דוגמת אלו שהוזכרו למעלה. יש חברות אחסון המאפשרות ללקוח לבחור בין מספר פאנלים - בדרך כלל בין פאנל ניהול ממשפחת הקוד הפתוח דוגמת Webmin, ובין פאנל ניהול קנייני, דוגמת cPanel או Plesk, כאשר יש הבדל במחיר; לקוח הבוחר בפאנל הקנייני משלם יותר.

## ראו גם
*אחסון אתרים

## קישורים חיצוניים
*השוואה בין פאנלי ניהול שונים בוויקיפדיה האנגלית

קטגוריה:אחסון אתרי אינטרנט
משפיע (תפקיד)

**משפיע** הוא רב חסידי שעיקר השפעתו היא בענייני עבודת השם, תיקון המידות והתעלות רוחנית. מקור הכינוי הוא בחסידות חב"ד, שבה מכונים כך מוסרי שיעורים בתורת החסידות. לאחר מכן החלו להשתמש בו גם בחסידוית אחרות.  

החל משנות ה-2000 החלו להשתמש בכינוי זה עבור מנהיגים רוחניים שאינם משמשים באדמו"רות ומוסרים שיעורים בחסידות ובעבודת השם. בדרך כלל ניתן הכינוי לרבנים שמנהיגים קהילה חסידית שאינה מזוהה עם חצר מסוימת, או לרבנים המזוהים עם חצר חסידית מסוימת אך מוכרים ומשפיעים גם מחוץ לקהילתם. חלק מהמשפיעים החלו להנהיג קהילות, חלקם כחלופה לחסידויות וחלקם במקביל. משפיעים מפורסמים עצמאיים הם הרב משה וולפסון, הרב צבי מאיר זילברברג, הרב מרדכי מנשה זילבר, הרב אלימלך בידרמן והרב בנימין אייזנברגר. משפיעים מפורסמים המשתייכים לחצר הם הרב יצחק משה ארלנגר (חסיד רחמסטריווקא) והרב אהרן טויסיג (חסיד ויז'ניץ, נכדו של רבי ישראל טויסיג). כמו כן, התואר משפיע משמש למשגיחים בישיבות חסידיות, שתפקידם רוחני ולא בפיקוח על הבחורים.

שימוש נפוץ בתואר זה נעשה בחסידות ברסלב, שבה אין אדמו"ר. קודם לכן כונו הנושאים בתפקיד זה "רבני הקהילה".

## ראו גם
* משגיח

## קישורים חיצוניים
* הכירו את האדמו"רים החדשים: "המשפיעים" באתר בחדרי חרדים.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:תארים ותפקידים בישיבות
Monster (אלבום)

**Monster** (בעברית: **[[מפלצת]]**) הוא אלבומם התשיעי של להקת הרוק אלטרנטיבי אר.אי.אם. האלבום יצא לאור ב-26 בספטמבר 1994. הסגנון המוזיקלי באלבום שונה באופן מהותי מ-2 קודמיו (Out of Time ו-Automatic for the People) ומתאפיין בקול רועש ובעיבודים פשוטים. במצעדי הפזמונים בארצות הברית ובבריטניה, נכנס האלבום היישר אל המקום הראשון, ופחות משנה לאחר צאתו קיבל האלבום מעמד של אלבום זהב ופלטינה ב-8 מדינות. האלבום לווה גם בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה מאז 1989. חמישה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים.

## הקלטת האלבום
שנה לפני צאת האלבום, חברי הלהקה נפגשו והחליטו על הוצאת אלבום בעל צליל מחוספס יותר וסיבוב הופעות עולמי שיבוא בעקבותיו. ההקלטות החלו בניו אורלינס ובאטלנטה כאשר פעמים רבות השירים הוקלטו בצורה "חיה" - כאשר כל חברי הלהקה מנגנים באותו הזמן, על מנת להתרגל מחדש להופעות בפני קהל. תהליך הקלטת האלבום הופסק מספר פעמים בשל מחלת חברי הצוות ומותם של ריבר פיניקס וקורט קוביין, שהיו חברים אישיים קרובים של סטייפ ושל שאר הלהקה. השיר Let me In מהאלבום הוקדש לקוביין והאלבום כולו הוקדש לפיניקס. אחותו של פיניקס, ריין, תרמה מקולה לשיר Bang and Blame. בשל עיכובים שונים בלוח הזמנים המתח בין חברי הלהקה גבר עד כדי מצב בו הלהקה כמעט התפרקה.

## סיבוב הופעות
לאחר 6 שנים בהם לא היו בדרכים, החליטו חברי הלהקה להקדיש את שנת 1995 לסיבוב הופעות בכל העולם. ההופעות הראשונות התקיימו בינואר של אותה השנה באוסטרליה ולאחר מכן באירופה ובאמריקה. אתרי ההופעות כללו בעיקר אצטדיונים ופסטיבלים גדולים. מופעי החימום במהלך סיבוב ההופעות כללו את הקרנבריז, סוניק יות' ורדיוהד. העומס הרב והנסיעות התכופות נתנו אותותיהם על חברי הלהקה  - ראשון היה המתופף ביל ברי שלקה במפרצת מוחית במהלך הופעה בלוזאן (שווייץ) ב-1 במרץ. מייק מילס נאלץ לעבור ניתוח בחודש יולי וחודש לאחר מכן סבל הסולן סטייפ מבקע. למרות האירועים הללו, סיבוב ההופעות נמשך וב-9 באוגוסט הופיעה הלהקה באצטדיון רמת גן בישראל. רוב השירים מאלבומם הבא, New adventures in Hi-Fi, הוקלטו במהלך סיבוב ההופעות.

## רשימת השירים

בגרסת התקליט והקלטת של האלבום, הצד הראשון הכולל את שירים 1-6 נקרא "Head side" והצד השני נקרא "Tail side" (על שם שני צדדיו של מטבע).

## משתתפים
### חברי הלהקה
* ביל ברי - תופים, כלי הקשה, גיטרה בס, קולות
* פיטר באק - גיטרה, עוגב
* מייק מילס - גיטרה בס, פסנתר, עוגב, גיטרה, קולות
* מייקל סטייפ - סולן

## לקריאה נוספת
* ג'וני בלאק, *Reveal: The Story of R.E.M.* בהוצאת Backbeat, שנת 2004
* דייוויד באקלי, *R.E.M.: Fiction: An Alternative Biography* בהוצאת Virgin, שנת 2002
* ג'ון פלאט (עורך), *The R.E.M. Companion: Two Decades of Commentary* בהוצאת Schirmer, שנת 1998

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אר.אי.אם.
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
נייר אורז

ממוזער|250px|ניירות אורז למאכל
**נייר אורז** הוא השם נפוץ לשני סוגים שונים של חומר גלם. האחד הוא נייר המשמש לכתיבה, קליגרפיה וסוגי יצירה נוספים ועשוי מהסיבים הלא אכילים של הצמח Tetrapanax Papyrifer (שאינו קרוב לאורז), והשני הוא מוצר מזון אכיל העשוי מעמילן אורז וטפיוקה. המונח משמש גם עבור נייר שעשוי להכיל צמחים אחרים, כגון במבוק, תות עץ או קנבוס.

## צמח נייר אורז
סוג זה של נייר משמש מאות שנים לכתיבה ויצירה במזרח אסיה, בין השאר קליגרפיה, ציור בצבעי מים ועבודות ניר שונות. הנייר מיוצר מהסיבים של צמח מהמין Tetrapanax Papyrifer, מין שאינו קרוב לאורז. נייר זה קיבל את הכינוי "נייר אורז" במערב בתחילת המאה ה-20 בגלל תפיסה מוטעית שהוא עשוי מאורז, והצמח ממנו הוא עשוי מכונה היום "צמח נייר האורז". 

הצמח גדל ביערות של טאיוואן וטופח בתנאים ביתיים כצמח נוי המאופיין בעלים גדולים. כדי לייצר את הנייר, מרתיחים את ענפיו במים ומשחררים אותם מקליפתם. ליבת גלילי השעם מגולגלת על גבי משטח ישר וקשה ונחתכת בסכין ליריעות דקות של מרקם דמוי שנהב.

את נייר האורז ניתן לצבוע בצבעים שונים והוא משמש להכנת פרחים מלאכותיים. הנייר הלבן הלא צבוע משמש לציור וקליגרפיה.

## נייר אורז אכיל
שמאל|ממוזער|250px|תהליך הכנת נייר אורז
ניירות אורז אכילים משמשים להכנת ספרינג רולס במטבח הווייטנאמי והסיני. בווייטנאמית הוא מכונה באן טראנג (bánh tráng) או באן דה נם (bánh đa Nem). בהכנת נייר האורז משתמשים בקמח אורז, עמילן טפיוקה, מלח ומים. קמח הטפיוקה הופך את נייר האורז לדביק וחלק. בדרך כלל הנייר הדק נמכר לאחר יבוש, חתוך לעיגולים שקופים קשיחים ושבירים. על מנת לרכך את הניירות הם נטבלים במים ומשתמשים בהם כמעטפת סביב מאכלים מלוחים או מתוקים.

## קישורים חיצוניים

*פירוט על מאפייני וסוגי ניירות אורז, באתר Answers 
*תהליך היצירה של נייר אורז וייטנאמי 
*מתכון לספרינג רול

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אורז
אורז
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
הדרבי של תל אביב (כדורסל)

[250px|ממוזער|שמאל|משחק דרבי בשנת [1983 (מימין: מוטי ארואסטי)]]
**הדרבי של תל אביב** בכדורסל, מתייחס בדרך כלל למשחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורסל הבכירות של העיר תל אביב, מכבי תל אביב והפועל תל אביב.

היריבות בין המועדונים קיימת גם בענף הכדורגל.

היריבות העירונית על רקע המסורתי בין אגודת הספורט של מכבי לאגודת הספורט של הפועל, הוביל להתפתחותה של יריבות ספורטיבית בין הקבוצות. במשחקים בין הקבוצות קיימים לעיתים קרובות עימותים מילוליים ולעיתים אף פיזיים.

החל מעונת 2006/2007 ועד עונת 2011/2012 לא התקיימו משחקי דרבי סדירים במסגרת ליגת העל מאחר שהפועל תל אביב נשרה מהליגה הבכירה, אך בעונת 2012/2013 שבה הפועל לליגת העל.

על היריבות בין הפועל למכבי תל אביב נוצרה הסדרה התיעודית **"האגרוף"** (על שם האגרוף שלבן מרסר נתן לתומר שטיינהאור במשחק 5) העוסקת ביריבות בין מכבי להפועל בדגש על סדרת הגמר בין הקבוצות בעונת 1991/92.

## תוצאות משחקי הדרבי
### בליגה
מכבי מוליכה את המאזן מאז שהתחילו משחקי הדרבי.
רוב הגדול של משחקי הדרבי נגמרו בניצחון של מכבי.
בשנות ה-50 וה-60 המאזן היה צמוד יותר, אך עדיין לאורך כל הדרך מכבי הוליכה אותו.

גם במהלך השנים בהן מכבי הייתה בשיאה וזכתה באליפויות אירופה, הפועל הצליחה לנצח את הדרבי כשלאורך השנים מרבית הניצחונות והמשחקים הצמודים התקיימו במגרשה הביתי של הפועל.

### בגביע המדינה
הקבוצות נפגשו 29 פעמים בגביע המדינה מתוכם 13 במעמד גמר גביע המדינה, 11 פעמים ניצחה מכבי ופעמיים ניצחה הפועל. פעם אחת הסתיים הדרבי בתוצאת תיקו, בעונת 1991/1992 במשחק הראשון בשלב רבע הגמר, במשחק השני ניצחה מכבי.

### בגביע ווינר
במסגרת גביע ווינר נפגשו הקבוצות 5 פעמים, שלוש פעמים נפגשו בשלב רבע הגמר (עונת 2013, עונת 2017 ועונת 2019) את כולם ניצחה מכבי. בעונת 2022 נפגשו הקבוצות בגמר שמכבי מנצחת 84–88 בהארכה. בעונת 2023 פוצץ הדרבי בשלב חצי הגמר ומכבי זכתה בניצחון טכני.

### ביורוליג
הקבוצות נפגשו לראשונה ב-8 באוקטובר 2025 במסגרת עונת 2025/2026 ביורוליג, כשהפועל תל אביב היא המארחת. 

## קישורים חיצוניים
* 
*  הדרבי של תל אביב, יומני כרמל, יוני 1968 (התחלה 6:24)

## הערות שוליים

תל אביב, דרבי
תל אביב
קטגוריה:הפועל תל אביב (כדורסל)
דרבי
קטגוריה:תל אביב-יפו: תחרויות ספורט
גלגל ניפקוב

שמאל|ממוזער|250px|גלגל ניפקו
**גלגל ניפקוב** או **דיסק ניפקוב** (מאנגלית: Nipkow disk) הוא מכשיר מכני היוצר דימוי תמונה, באמצעות יצירת נקודות אור בתנועה מהירה העוברות את סף מספר התמונות הנקלטות בעין מידי פרק זמן קצוב. יש המחשיבים את המכשיר כמסך הטלוויזיה הראשון. הגלגל נקרא על שם ממציאו פאול גוטליב ניפקוב.

## רקע
בשנת 1883 בערב חג המולד על פי הסיפור המקובל, שהה פאול גוטליב ניפקוב לבדו בביתו, והביט במנורת שמן דולקת. כשראה את הלהבה מרצדת לסירוגין מבעד לחרירים, עלה במוחו הרעיון לנצל את העניין ליצירת מכשיר אשר ישתמש בתכונה זו ליצירת תמונה. ניפקוב שירטט את מבנה המכשיר אך מעולם לא יישם אותו בפועל. הוא רשם עליו פטנט אשר היה בתוקף ל-15 שנים, ומשפג תוקפו מימשו רבים את רעיונו בהצלחה. היו שראו ב"גלגל ניפקוב" את מסך הטלוויזיה הראשון, שכן כל טכנולוגיות המסכים הבאות (LCD פלזמה) פועלות באמצעות עקרונות דומים: נקודה הנעה במהירות על-פני מסך ומתוך כך נוצרת תמונה.

## תיאור המתקן
גלגל ניפקוב מורכב בבסיסו מדיסקה שטוחה המחוברת אל מנוע אלקטרוני המסובב אותה במהירות. הדיסקה נקובה בחורים היוצאים ממרכזה וממשיכים בצורה ספירלית אל חלקה החיצוני.
מצדה הפנימי (הבלתי נראה לעיני הצופה) של הדיסקה קיימת נורה חשמלית אשר עוצמתה ניתנת לכוונון, ובינה לגלגל ניתן להכניס שקפים. הצופה מביט מתוך מסגרת אל צדה החיצוני של הדיסקה, ובעת סיבובה תראה לפניו מעין תמונה המורכבת מקווים מאוזנים ומעוגלים קמעה (בשל סיבוב הדיסקה).
במידה ויוכנס שקף אל צדה האחר של הדסקה תתקבל השתקפות של תוכן השקף בעיני הצופה. ניתן גם להוסיף ממד חזותי נוסף באמצעות שינויים מחושבים בעוצמת מקור האור - הנורה.

## ראו גם
*טלוויזיה
*צג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:גרמניה: המצאות
מקסים גריגורייב

**מקסים סרגייביץ' גריגורייב** (ברוסית: **Максим Сергеевич Григорьев**; נולד ב-6 ביולי 1990 בליפצק שברוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
מקסים גריגורייב התחיל את הקריירה שלו במועדון ספרטק מוסקבה כשחקן הרכב שני. ב-27 בנובמבר 2008 הוא הופיע לראשונה בהרכב הראשון במשחק מול דינמו זאגרב בגביע אופ"א,

בעונה 2011/12 עבר למיתוס נובוצ'רקסק הנמצאת בליגה השנייה והושאל תוך זמן קצר לרוסטוב. את משחק הבכורה שלו במדי רוסטוב הוא ערך מול לוקומוטיב מוסקבה, כאשר הוא כבש בדקה ה-83 והשווה את התוצאה במשחק ל-1:1, כך גם הסתיים המשחק עצמו.

בינואר 2012 עבר ללוקומוטיב מוסקבה. בהיותו בלוקומוטיב, לא הצליח גריגורייב לתפוס מקום קבוע בהרכב, אף על פי שזכה לקבל זימון לנבחרת הבוגרת. באוגוסט 2014 מקסים שוב הושאל לרוסטוב עד לסוף העונה.

## נבחרת לאומית
לגריגורייב יש 3 הופעות בנבחרת הנוער של רוסיה, בהן הוא הבקיע שער, ו-6 הופעות בנבחרת הצעירה. ב-14 בנובמבר 2012 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* עמוד השחקן באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:ליפצק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אורנבורג
קטגוריה:כדורגלני אורל
קטגוריה:כדורגלני בלטיקה קלינינגרד
קטגוריה:כדורגלני אוונגרד קורסק
קטגוריה:כדורגלני פאקל וורונז'
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג ליפצק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1990