open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מלווה מלכה

230px|ממוזער|האדמ"ור מלוצק במלווה מלכה
**מְלַוֵּה מַלְכָּה** הוא כינוי לסעודה שנאכלת במוצאי שבת, ובה מלווים את שבת המלכה בצאתה בשירה ובסעודה, כדרך שמלווים מלך ומלכה בצאתם מן העיר. סעודה זו נקראת גם "סעודה רביעית" או "סעודת דוד המלך".

## מקור
מקור המנהג הוא בתלמוד הבבלי: "לעולם יסדר אדם שולחנו במוצאי שבת אף על פי שאינו צריך אלא לכזית", כלומר למרות שהוא שָׂבֵע ().

הסעודה נקראת גם "סעודתא דדוד מלכא" (סעודת דוד המלך), שכן דוד המלך ביקש מה' לדעת את יום מותו, וה' גילה לו שהוא ימות בשבת, ומאז, בכל מוצאי שבת היה דוד עושה סעודה לבני ביתו, כדי להודות לה' על שעודנו בחיים.

במקורות מוקדמים מציינים את עצם ה"נסכוי" (או "עצם הלוז") אשר איננה ניתנת להשמדה, וממנה קם הגוף בתחיית המתים. העצם ניזונה רק מהנאכל בסעודת מלווה מלכה. ההסבר לשני הדברים הנ"ל נובע זה מזה מכיוון שהמוות נגזר כתוצאה מאכילת עץ הדעת על ידי אדם הראשון, ומכיוון שעצם זו ניזונת רק ממלווה מלכה, היא לא ניזונה מעץ הדעת.

בשם האר"י (רבי יצחק לוריא אשכנזי) נאמר, שהנשמה היתרה המלווה את האדם בשבת, אינה עוזבת אותו עד אחרי סעודת מלווה מלכה. מטעם זה נהגו רבים שלא לעשות מלאכה ולא להחליף את בגדי השבת עד אחרי הסעודה.

## פרטים ומנהגים
רבים מהפוסקים הראשונים והאחרונים כתבו שסעודה זו אינה חובה, ויש מן האחרונים שכתבו שהיא חובה. בקרב מרבית היהודים האורתודוקסים כיום, המנהג לא נתפס כמחייב וההקפדה על עצם קיומו שונה ממשפחה למשפחה.

האליה רבה כתב שמי שהאריך בסעודה שלישית עד אחרי צאת שבת, פטור מסעודת מלווה מלכה. האחרונים התלבטו האם נשים פטורות מסעודה זו.

בין הפוסקים ישנה מחלוקת לגבי היקף הסעודה. יש שכתבו שאפשר להסתפק במיני עוגות שברכתם מזונות ואפשר לקבוע עליהם סעודה, ויש שכתבו שדי אף במאכל כלשהו שאין ברכתו מזונות, ויש שאמרו שצריך לאכול בה לחם משום ששמה היא "סעודת" מלווה מלכה. הגאון מווילנה מצדד בדעה האחרונה המצריכה לאכול דווקא פת.

המהדרין מכינים לסעודת מלווה מלכה תבשיל מיוחד. הידור זה מבוסס על המסופר במסכת שבת על בני ביתו של רבי אבהו שהיו שוחטים בכל מוצאי שבת עגל, ורבי אבהו היה אוכל ממנו כליה. כאשר גדל בנו, שאלו לשם מה צריך לשחוט עגל נוסף במוצאי שבת – הרי מוטב להשאיר מהעגל ששוחטים בערב שבת כליה אחת, לצורך סעודת מלווה מלכה. שמעו בעצתו של הבן ושימרו מהבשר של ערב שבת מעט לצורך מוצאי שבת. אך אז בא אריה וטרף את העגל שהיה מיועד למוצאי שבת, וכך נמצא שלא הרוויחו דבר. מן הסיפור למדו שראוי להדר ולהכין תבשיל מיוחד לכבוד סעודת מלווה מלכה, ולא להסתפק באכילת שאריות ממאכלי השבת.

בספרות ההלכה מופיעים זמנים שונים לקיום הסעודה בסדר עדיפות יורד: מיד בצאת השבת, עד ארבע שעות זמניות לאחר צאת השבת, עד חצות הלילה, עד הבוקר, עד סוף יום ראשון או עד סוף יום שלישי.

נהוג לשיר בסעודת מלווה מלכה את הזמירות: אליהו הנביא, המבדיל בין קודש לחול, אמר ה' ליעקב, במוצאי יום מנוחה, חדש ששוני, אגיל ואשמח בלבבי ועוד זמירות אחרות, העוסקות בתפילות ובקשות לשבוע החדש, באליהו הנביא ובגאולה על ידי משיח בן דוד.

## קישורים חיצוניים
* בצלאל לנדוי, מלווה מלכה באתר "דעת"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סעודות שבת
קטגוריה:מוצאי שבת
קטגוריה:מנהגי שבת
מחזור תפילה

[200px|ממוזער|שמאל|סט מחזורים של [רינת ישראל.]]
[200px|ממוזער|שמאל|מחזור ישן מ[דפוס ראם.]]
**מחזור תפילה**, או בקיצור **מחזור**, הוא ספר תפילות לאחד או יותר ממועדי השנה היהודיים. השם "מחזור" התייחס בראשיתו לספר שבו היו רשומות התפילות של כל מחזור השנה, ימי החול, השבת, ראש חודש, תעניות והחגים השונים. רק מאוחר יותר החלו (בתחילה בקהילות אשכנז) להפריד בין סידור התפילה, לבין ה"מחזור".

לכבוד מועדי השנה יש תפילות רבות המיוחדות למועד, קריאות מיוחדות בתורה לכבוד החג ופיוטים שנתקנו לכבוד החג או נאמרים בתפילות החג. המחזור מקבץ את כל הנצרך למתפלל במועד יחד, לנוחות המתפלל.

המחזור נועד בתחילה בעיקר לחזנים והוא היה מאויר בפאר ובאמנות. "מחזור לייפציג" מתקופה זו - מן המעוטרים שבמחזורים הקדומים, עשיר באיורים ובציורים. דוגמה נוספת למחזור מפואר הוא מחזור נירנברג כשהחלו להדפיסו, הפך המחזור לנחלת הכלל ולספר אישי לכל מתפלל. המחזור הראשון שנדפס המכיל את תפילות כל השנה הוא "מחזור בני רומא" משנת ה'רמ"ו (1486).

קהילות אשכנז השתמשו בשלושה נוסחים - מחזור אשכנז, מחזור כמנהג פולין ופיהם (בוהמיה),  ומחזור צרפת, שמעולם לא הודפס, מאחר שמנהג זה חדל להתקיים לאחר גירוש יהודי צרפת.

השוני בין נוסחי התפילה של הסידור קיים גם במחזור, אלא שבניגוד לתפילות הקבע שבסידור בהן קיימת חפיפה רבה בין הנוסחים השונים, בתפילות שבמחזור ובפרט בפיוטים הכלולים בו קיים שוני רב בין נוסחי התפילה השונים. לעיתים אפילו בין המתפללים אותו נוסח בימי השנה הרגילים קיימים מספר מנהגים שונים ביחס למחזור. ישנם למשל מחזורים כפי מנהג קהילות מסוימות כגון: מחזור "תפילה למשה" כמנהג קהילות גאורגיה. ובצפון אפריקה כמו מחזור שפתי רננות של יהודי לוב ויהודי ג'רבה או מחזור אוראן-תלמסאן, קהילות אשר במהלך השנה עושות שימוש בנוסח הספרדים ורק בימים הנוראים מתפללות במחזור משלהן השונה מן המחזור הספרדי הסטנדרטי. דוגמה נוספת היא החלוקה למנהג המערבי והמזרחי בנוסח אשכנז אשר ברובה קיימת רק במחזור ולא במהלך השנה, למעט מקרים בודדים.

## ראו גם
* סידור
* מחזור לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* מחזור ליום הכיפורים, מהדורת רדלהיים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
אטיוד

[שמאל|ממוזער|250px|התיבות האחרונות באטיוד טרנסדנטלי מס' 2 של [פרנץ ליסט]]

**אטיוד** (מצרפתית: **Étude** – לימוד) הוא יצירה מוזיקלית קצרה, לשם תרגול של בעיה טכנית מסוימת המוצבת בפני נגן הכלי. ישנם אטיודים אשר נכתבו אך ורק לשם תרגול, לדוגמה האטיודים של קארל צ'רני לפסנתר ושל רודולף קרויצר לכינור.

האטיודים המפורסמים ביותר הם אטיודים אשר מטפלים בבעיות טכניות אמנם, אך מהווים עם זאת יצירות אמנות אמיתיות. 24 האטיודים של פרדריק שופן (אופ. 10, אופ. 25) הם מהמובחרות שביצירותיו. מלחינים רבים כתבו אטיודים, ובין אלה שכתבו לפסנתר: פרנץ ליסט, אלכסנדר סקריאבין, קלוד דביסי וסרגיי רחמנינוב.

אטיודים לשם תרגול הולחנו כבר במאה ה-18, באופן הבולט ביותר אצל קארל צ'רני, אך היה זה שופן אשר הפך את האטיוד לז'אנר מוזיקלי חשוב. אטיודים מצויים במבנים וצורות שונים ומגוונים, ולעיתים מקובצים אל סכמות גדולות יותר – קבוצת האטיודים הסימפוניים של רוברט שומאן נושאת את הכותרת, בגרסתה השנייה, *Études en forme de Variations* (אטיודים במבנה של וריאציות).

אטיודים לכלים אחרים מלבד פסנתר נכתבו גם הם, כדוגמת האטיודים לכינור של רודולף קרויצר והאטיודים לגיטרה של הייטור וילה לובוס.

האטיודים אשר מוערצים במידה הגדולה ביותר הם אלו שנזנחה אצלם צורת המדריך הפרקטי והפכו למוזיקה פשוטה כמשמעה. לדוגמה, האטיודים של שופן נחשבים לקשים לא רק מבחינה טכנית, אלא הם גם רבי עוצמה ומלאי רגש מבחינה מוזיקלית. מנגד, האטיודים של צ'רני מיוחסים כקשים טכנית באופן כללי, ושום דבר מעבר לכך. מכאן, האטיודים של שופן מבוצעים תכופות מול קהל, בזמן שהאטיודים של צ'רני מנוגנים בחדר האימונים.

מקרה קיצוני הוא באטיודים אשר בקושי מוערכים כמוזיקה, והולחנו כחלקים-חלקים החוזרים על עצמם אשר כוונתם היא אימון טכני טהור. הידועים מסוג זה, הם 60 האטיודים מתוך "הפסנתרן הווירטואוז" מאת צ'ארלס לואיז הנון.

מספר מורים טוענים שהאטיודים שאין בהם מוזיקה אלא הם אימון לאצבעות הם חסרי ערך, ועלולים אף להזיק – אבּי וייטסייד היא דוגמה אחת לפדגוגית אשר נמנעה לחלוטין מניגון האטיודים של הנון וצ'רני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
פרלוד

**פְּרֶלוּד**, או **אַקְדָּמָה**, הוא חיבור מוזיקלי קצר המשמש בדרך כלל כמבוא ליצירה אחרת. באופרה משתמשים בו לפני מערכה חדשה, לשקף את הלך רוחה.

ז'אנר הפרלוד התפתח מאימפרוביזציות (אלתורים) של נגני כלי מקלדת לפני ההופעה, מעין בדיקת כוון של הכלי. בספרות הפסנתר הפרלוד הוא כבר יצירה בפני עצמה. הפרלוד מתאר בדרך כלל רגש חולף כלשהו, החל מהיגון העמוק ביותר ועד לשמחה מתפרצת, הכול בהתאם לתמונה אותה הוא מתאר.

באך כתב יצירה אחת בת 48 פרלודים ופוגות (שניים לכל סולם) הנקראת "הפסנתר המושווה", כאשר כל פרלוד מהווה הקדמה לפוגה שאחריו.

בתקופה הרומנטית כתבו שופן, דביסי, רחמנינוב וסקריאבין פרלודים. הפרלוד בדרך כלל לא נותן תחושת סיפוק, ותורם לציפייה לקטע הבא אחריו.

## קישורים חיצוניים

* 
* אַקְדָּמָה באתר האקדמיה ללשון העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
גשר הקונפדרציה

**גשר הקונפדרציה** הוא גשר המחבר בין הפרובינציה אי הנסיך אדוארד לבין ניו ברנזוויק בקנדה והוא מגשר על פני מצר נורת'מברלנד לאורך 12.9 ק"מ. זהו הגשר הארוך ביותר שמתוח על פני מים שקופאים בכל חורף.

רובו של הגשר נמצא בגובה של 40 מ' מעל המים, אולם חלקו מוגבה לכדי 60 מטר במפתחים רחבים על מנת לאפשר מעבר ספינות. הגשר נשען על 62 עמודים, המרוחקים זה מזה עד 250 מטר. רוחבו של הגשר 11 מטר. אגרה נגבית בגשר, רק ביציאה מאי הנסיך אדוארד. להולכי רגל ואופניים אין מעבר על הגשר, לרשותם עומדת מעבורת.

פתיחתו הרשמית של הגשר לתנועה נערכה ב-31 במאי 1997.

## קישורים חיצוניים

קונפדרציה, גשר
קטגוריה:אי הנסיך אדוארד
קטגוריה:ניו ברנזוויק
טבלניים

[ממוזער|[טבלן מצוייץ]]
[ממוזער|[טבלן בינוני]]
**טבלניים** (שם מדעי: Podicipedidae) היא משפחת עופות מים מסדרת ה**טבלנאים**. הטבלנים בעלי דמיון לברווזים אך אין ביניהם כל קשר. הם צפים כמותם על המים וצוללים בחיפוש מזונם הכולל בעיקר דגים וחרקי מים.

הקטן בטבלניים הוא טבלן גמד (*Tachybaptus dominicus*) ששוקל עד 120 גרם. הגדול ביותר הוא טבלן גדול (*Podiceps major*) ששוקל 1.7 ק"ג.

## מיון
*סוג טבלן צפון-אמריקאי *Aechmophorus*
**טבלן קלארק *Aechmophorus clarkii*
**טבלן מערבי *Aechmophorus occidentalis*
*סוג טבלן *Podiceps*
**טבלן לבן-לחיים *Podiceps auritus*
**טבלן מצויץ *Podiceps cristatus*
**טבלן הכתר *Podiceps gallardoi*
**טבלן אפור-לחיים *Podiceps grisegena*
**טבלן גדול *Podiceps major*
**טבלן בינוני *Podiceps nigricollis*
**טבלן כסוף *Podiceps occipitalis*
**טבלן הפונה *Podiceps taczanowskii*
*סוג בעל מין יחיד טבלן עקוד-מקור *Podilymbus podiceps*
*סוג טבלן אוסטראלי *Poliocephalus*
**טבלן ניו זילנדי *Poliocephalus rufopectus*
**טבלן אוסטרלי אפור-ראש *Poliocephalus poliocephalus*
*סוג טבלן דרום-אמריקאי *Rollandia*
**טבלן דרום אמריקאי מצויץ *Rollandia rolland*
**טבלן טיטיקקה *Rollandia microptera*
*סוג *Tachybaptus*
**טבלן גמדי *Tachybaptus ruficollis*
**טבלן אוסטרלי *Tachybaptus novaehollandiae*
**טבלן מדגסקרי קטן *Tachybaptus pelzelnii*
**טבלן פחות *Tachybaptus dominicus*

שלושה מינים במשפחה זו נכחדו במהלך המאה ה-20:
*טבלן ענק *Podilymbus gigas*, נכחד מהבר בשנת 1989.
*טבלן קולומביאני *Podiceps andinus*, נכחד מהבר בשנת 1994.
*טבלן אלאוטרה *Tachybaptus rufolavatus*, נצפה לאחרונה בשנת 1988, והוכרז רשמית שנכחד מהבר בשנת 2010.

## גלריה

קובץ:Flickr - Rainbirder - Slavonian Grebe (Podiceps auritus) (2).jpg|טבלן לבן-לחיים
קובץ:Podicephorus major -Santa Vitoria do Palmar, Rio Grande do Sul, Brazil -swimming-8.jpg|טבלן גדול
קובץ:Aechmophorus occidentalis -California-8.jpg|טבלן מערבי
קובץ:Tachybaptus novaehollandiae - Mulligan's Flat.jpg|טבלן אוסטרלי
קובץ:Poliocephalus poliocephalus RB.jpg|טבלן אוסטרלי אפור-ראש


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
עזאם עזאם

**עזאם עזאם** (בערבית: **عزام عزام**; נולד ב-28 בספטמבר 1962) הוא דרוזי-ישראלי, שהיה כלוא במצרים כ-8 שנים באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל.

## פרשת מעצרו במצרים
עזאם הוא מכונאי בהכשרתו. כחלק מעבודתו בחברת האופנה "תפרון", נהג עזאם לבקר במצרים במפעלים אשר שימשו קבלני-משנה של תפרון. ב-5 בנובמבר 1996, במהלך אחד מהביקורים הללו, נעצר עזאם על ידי שירותי הביטחון המצריים באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל. המעצר בא לאחר שעמאד א-דין איסמאעיל, אחד ממנהלי העבודה המצריים במפעל בו נערך חלק מייצור תחתונים עבור תפרון, הודה שבמהלך שהותו בישראל גויס על ידי המוסד.

ב-24 באפריל 1997 החל משפטו של עזאם בקהיר. התביעה הציגה שני זוגות תחתונים ושתי שפופרות צבע - כחולה ואפורה, וטענה שבעזרתם העביר עזאם לאיסמאעיל מסרים מהמוסד, כתובים בדיו סתרים על-גבי הלבנים. עזאם וישראל הכחישו לאורך כל הדרך, ועדיין מכחישים, שעזאם היה מעורב בריגול.

ב-31 באוגוסט הורשע עזאם, ונגזרו עליו 15 שנות מאסר עם עבודות פרך, אף שלפי דבריו של עזאם אחרי שחרורו, עונש עבודות הפרך לא בוצע למעשה, אלא רק עונש המאסר. על איסמאעיל נגזר מאסר עולם עם עבודות פרך.

ב-21 בספטמבר 1997 הודיע נשיא מצרים חוסני מובארכ כי לא יחון את עזאם עזאם. הוא האשים את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במשבר שנוצר. לדבריו, "הם עשו הרבה טעויות בטיפול בנושא, ועליהם לשאת באחריות. אין ביכולתי לעשות דבר כדי לשנות זאת". לאחר מכן, נעשו מספר ניסיונות נוספים להביא לשחרורו של עזאם עזאם, ביניהם ניסיון לקשור את שחרורו עם עסקת החזרת שלושת החיילים החטופים שבוצעה ב-2004, אולם ניסיונות אלו נכשלו.

## השחרור מהמאסר והחיים שלאחר מכן
ב-5 בדצמבר 2004 שוחרר עזאם עזאם מכלאו ושב לישראל, לאחר כ-8 שנות מאסר. בתמורה לכך, שחררה מדינת ישראל שישה מחבלים מצריים שחדרו לישראל ליד ניצנה, במטרה לבצע פיגועים בשטח ישראל. עזאם עזאם הודה נרגשות לראש הממשלה, אריאל שרון, ושבוע מאוחר יותר הופיעו ידיעות בעיתונות על כך שהתפקד לליכוד. הבעת נאמנות בלתי מסויגת לישראל, סגנון דיבורו בפאתוס וגם שמו הכפול, הביאו כמה תוכניות סאטירה להפכו לדמות סאטירית.

לאחר שחרורו, השיא עזאם עזאם משואה בטקס המרכזי של יום העצמאות ה'תשס"ה (2005). מספר שנים לאחר חזרתו ארצה שימש מנהל סניף של חברת "אייס קנה ובנה". נכון לאמצע העשור השני של המאה ה-21 עבד עזאם כאיש אחזקה בבתי הזיקוק לנפט בחיפה.

באפריל 2011 נדחתה בבית הדין לעבודה בתל אביב תביעה של עזאם כנגד חברת תפרון, בה דרש לקבל שכר עבודה בגין התקופה בה היה בכלא המצרי.

ב-2012 השתתף עזאם בעונה השישית של תוכנית המציאות "הישרדות VIP" בערוץ 10. ב-2013 כיכב בקמפיין פרסומי למכשיר לניקוי ביתי.

עזאם, המתגורר בכפר מע'אר, נשוי לאמאל עזאם. לזוג ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנכלאו במצרים
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון במצרים
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2005
קטגוריה:מתחרי הישרדות (ישראל)
קטגוריה:מע'אר: אישים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
פונקציית זטא של רימן

שמאל|ממוזער|250px|גרף של פונקציית זטא עבור <math>s>1</math> ממשי
**פונקציית זטא של רימן** היא פונקציה מרוכבת הקרויה על שמו של המתמטיקאי ברנהרד רימן, ונודעת לה חשיבות רבה בתורת המספרים, בשל הקשר שלה להתפלגותם של המספרים הראשוניים. לפונקציה שימושים גם בפיזיקה, בתורת ההסתברות ובסטטיסטיקה. באפסים של פונקציה זו, שהם הערכים שהצבתם בפונקציה תיתן אפס, עוסקת **[[השערת רימן]]**, שהיא אחת הבעיות הפתוחות המרכזיות במתמטיקה. הראשון שחקר את הפונקציה היה לאונרד אוילר במאה ה-18.

**פונקציית זטא של רימן** היא פונקציה מרוכבת המוגדרת עבור מספרים מרוכבים s בעלי חלק ממשי גדול מ-1 על ידי \zeta(s)=\sum_{n=1}^\infty\frac{1}{n^s}. לטור דיריכלה זה קיימת המשכה אנליטית יחידה לכל המישור המרוכב, עם קוטב פשוט בנקודה \, s=1. פונקציה זו היא הדוגמה המוכרת ביותר למשפחה של פונקציות הקרויות כולן פונקציות זטא. 

ניתן לחשב באופן אנליטי את הערכים של פונקציית זטא בנקודות ממשיות שלמות זוגיות, באמצעות שוויון פרסבל. \zeta(2n)=\frac{(-1)^{n+1}B_{2n}(2\pi)^{2n}}{2(2n)!}כאשר n מספר טבעי וB_{2n} הוא המספר ברנולי ה2n. מכאן מתקיים\sum_{n=1}^\infty\frac{1}{n^2}=\zeta(2)=\frac{\pi^2}{6}\sum_{n=1}^\infty\frac{1}{n^4}=\zeta(4)=\frac{\pi^4}{90}

באפסים של פונקציה זו, שהם הערכים שהצבתם בפונקציה תיתן אפס, עוסקת **[[השערת רימן]]**: ההשערה קובעת שכל האפסים ה"לא טריויאליים", כלומר האפסים שאינם מהצורה -2m כאשר m טבעי, נמצאים על הישר \Re(s)=\frac{1}{2}. השערה זו היא אחת הבעיות הפתוחות המרכזיות במתמטיקה.

הקשר בין פונקציית זטא למספרים הראשוניים נובע מנוסחת המכפלה של אוילר:  \zeta(s) = \prod_{p} \frac{1}{1-p^{-s}} , כאשר המכפלה עוברת על כל המספרים הראשוניים.

## המשכה אנליטית והמשוואה הפונקציונלית

כפי שהיא מוגדרת בדרך כלל, על ידי הסכום \zeta(s)=\sum_{n=1}^\infty\frac{1}{n^s}, הפונקציה מתכנסת רק לערכים מימין לישר \Re(s) = 1. כדי להגדיר את הפונקציה על כל המישור, יש לבצע המשכה אנליטית: נשים לב תחילה ש-

\sum_{n=1}^{\infty}n^{-s} = \sum_{n=1}^{\infty}s \int_n^{\infty} \frac{\mathrm{d}t}{t^{s+1}} = s \int_1^{\infty} \frac{[t]}{t^{s+1}} \,\mathrm{d}t = \frac{s}{s-1} - s\int_{1}^{\infty}\frac{t-[t]}{t^{s+1}} \,\mathrm{d}t. 
האינטגרל בביטוי האחרון מתכנס מימין לישר \Re(s) = 0, ואפשר להשתמש בשוויון הזה כדי להגדיר את הפונקציה בתחום הרחב יותר.

אם מגדירים \Lambda(s) = \Gamma(s/2)\pi^{-s/2}\zeta(s), כאשר \Gamma היא פונקציית גמא, אז מתקיים השוויון \Lambda(s) = \Lambda(1-s) לכל s מרוכב שאינו שלם. משוואה זו, המדגימה את הסימטריה של פונקציית זטא ביחס לציר \Re(s)=1/2, היא הבסיס לתאוריה הענפה של פונקציה זו, ושל פונקציות זטא בכלל. אפשר להוכיח אותה מן הזהות \theta(i/t) = t^{1/2}\theta(i t) שמקיימת פונקציית תטא \theta(z) = \sum_{n=-\infty}^{\infty}e^{\pi i n^2 z}. לפונקציית זטא של רימן יש גם גרסה סימטרית, שהיא פונקציית קסי של רימן, המוגדרת \xi(s) = \tfrac{1}{2} s(s-1) \pi^{-s/2} \Gamma\left(\tfrac{1}{2} s\right) \zeta(s).

## מקורות

* Riemann's zeta function, H.M. Edwards, 1974.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* [מאמר של [אודרי טרס] בנושא פונקציית זטא]

זטא
קטגוריה:אנליזה מרוכבת
קטגוריה:תורת המספרים האנליטית
קטגוריה:פונקציות זטא
קטגוריה:לאונרד אוילר
קטגוריה:טורים מתמטיים
קטגוריה:השערת רימן
קטגוריה:ברנהרד רימן
כריסטיאן גולדבך

**כריסטיאן גולדבך** ( ;18 במרץ 1690 – 20 בנובמבר 1764) מתמטיקאי פרוסי הידוע כיום בעיקר בזכות השערת גולדבך – השערה בתורת המספרים שמעולם לא הוכחה ומהווה אתגר מתמשך כבר שנים רבות.

[שמאל|ממוזער|200px|מכתב מגולדבאך ללאונרד אוילר ב [7 ביוני 1742 .]]

גולדבך נולד בקניגסברג כבן לכומר. הוא למד משפטים ומתמטיקה, והסתובב רבות באירופה. שם נפגש עם מתמטיקאים מפורסמים רבים, כמו לייבניץ, אוילר, דניאל ברנולי וניקולס ברנולי. הוא למד באקדמיה למדעים של סנקט פטרבורג והיה מורו הפרטי של הצאר פיוטר השני.

לטענת אוילר, גולדבך הוא זה שהוכיח את משפט גולדבך-אוילר. ביחד הם עבדו על משפט אוילר על חלוקת מצולעים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1690
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1764
ויטרוביוס

[שמאל|ממוזער|150px|[האדם הוויטרובי, רישום מאת לאונרדו דה וינצ'י.]]
**מרקוס ויטרוביוס פוליו** (בלטינית: **Marcus Vitruvius Pollio**; נולד בסביבות 80–70 לפנה"ס, מת אחרי 15 לפנה"ס) היה סופר, אדריכל ומהנדס אזרחי וצבאי רומאי. הוא ידוע בעיקר בשל ספרו רחב-היריעה "*De Architectura*" ("על אודות האדריכלות").

## חייו וכתביו
ויטרוביוס עצמו כותב, כי שירת בצבא הרומי כמפקח על בנייתם ותיקונם של בליסטראות, סקורפיונים ושאר מכונות מלחמה. סקסטוס יוליוס פרונטינוס מציין כי היה אחראי לאמות המים של רומא.

ספרו "De Architectura" נכתב ככל הנראה בין 27 ל-23 לפנה"ס. בין שאר הדברים כותב ויטרוביוס, כי איכות העבודה תלויה בקשר החברתי של עבודת האומן ולא ברמת המיומנות של העבודה עצמה. אפשר שהציטוט המפורסם ביותר מתוך "De Architectura" הוא: "בנייה טובה היא בעלת שלושה תנאים: יציבות, צורך והנאה" (ישנם חילוקי דעות לגבי תרגום המשפט הזה ומשמעותו המקורית). כתביו של ויטרוביוס נשמרו בהעתקות ידניות על ידי נזירים עד שנתגלו במאה ה-15, ונתפרסמו בזכות האדריכל ואיש הרנסאנס לאונה בטיסטה אלברטי, שאת ספרו "על אמנות הבנייה" כתב בהתייחסות ישירה לוויטרוביוס, הן בתוכן והן בצורה (למשל, החלוקה הפנימית לעשרה ספרים).

ויטרוביוס למד את פרופורציות האדם וממצאיו הוצפנו (נכתבו בכתב ראי) בציור מפורסם מאוד של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1492 ("האדם הוויטרובי"). האדריכל אנדראה פלדיו, אשר פעל בתקופת המאה ה-16, החשיב את ויטרוביוס כמורו ומדריכו והכין כמה שרטוטים המבוססים על עבודותיו של ויטרוביוס לפני שהגה את עבודותיו שלו שקיבלו את הכינוי "אדריכלות פלדיאנית".

#### התייחסות לארץ ישראל
בחיבורו על האדריכלות ישנה התייחסות גם לארץ ישראל. בדבריו על מקווי מים שונים הוא מזכיר את "יפו שבסוריה" כאחד משלושה מקומות בהם יש אגם בגודל עצום המפיק אספלט רב הנאסף על ידי תושבי הסביבה. אין ספק כי הכוונה כאן לים המלח. קישור בין ים המלח לעיר יפו נעשה כבר במאה ה-3 לפנה"ס על ידי הסופר קסנופילוס, וייתכן כי גם ויטרוביוס עצמו נסמך כאן על מקור הלניסטי, מאחר שהוא אינו ממקם את יפו בארץ יהודה, דבר שהיה טבעי יותר לבן זמנם של יוליוס קיסר ואוגוסטוס. ניתן גם להניח שכאשר ויטרוביוס מזכיר את הבשמים אשר בקני הסוף ובשאר הצמחים והעצים בעלי הניחוח הנמצאים בסוריה, הוא מתכוון לבלסם של יהודה.

## תרגומי כתביו לעברית
* **על אודות האדריכלות** בעשרה ספרים. תרגם לעברית והוסיף מבוא, הערות, איורים ומפתחות רוני רייך. תל אביב, דביר, תשנ"ז (1997). 326 עמ'.
* מאיר שָׂשׂ, "מיניאטורות היסטוריות ימיות - מד דרך ימי". "תורן - דפים לבית צים", 42, מרץ 1963. תרגום מלטינית לעברית של פרק 10.9 . העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.
* מאיר שָׂשׂ, "מיניאטורות היסטוריות ימיות - כיצד בונים נמל". "תורן - דפים לבית צים", 45, נובמבר 1963. תרגום מלטינית לעברית של פרק 5.12 . העתק דיגיטלי בפרויקט בן-יהודה.

## ראו גם
* הבקתה הפרימיטיבית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

* Vitruvius, *The Ten Books on Architecture*. Translated by Morris Hicky Morgan. Cambridge (MA), Harvard University Press, 1914. Digitized copies in Project Gutenberg and archive.org. Facsimile copy in: Academics.triton.edu
* *The Architecture of Marcus Vitruvius Pollio*. Translated by Joseph Gwilt. London, Priestley and Weale, 1826. Digitized copy in: LacusCurtius.


## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים קדומים
קטגוריה:אדריכלות רומית
קטגוריה:סופרים רומאים
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
אופוס

**אוֹפּוּס** הוא התעתיק העברי למונח **Opus** בלטינית שפירושו **[[יצירה]]** וכן **עבודה** או **מלאכה** (כלומר העמל שהניב את היצירה).

## הערות שוליים
ארבע העונות (ויוואלדי)

**ארבע העונות** הוא כינוי לארבעה קונצ'רטי לכינור, כלי קשת וקונטינואו מתוך אופוס 8 "*Il cimento dell'armonia e dell'inventione*" (התחרות בין ההרמוניה לאינוונציה) של אנטוניו ויוואלדי (מתקופת הבארוק), שהולחנו בשנת 1723 ופורסמו בשנת 1725.
הקונצ'רטי קרויים על שם עונות השנה: אביב, קיץ, סתיו וחורף. שם האופוס נקרא גם באיטלקית "ארבע העונות".
יצירה זו נחשבת ליצירה הידועה והמוכרת ביותר של ויוואלדי, והיא נחשבת לאחת הדוגמאות המוקדמות ביותר של מוזיקה תוכניתית, כלומר מוזיקה המבוססת על רעיון חוץ-מוזיקלי. במקרה זה, הקונצ'רטי מתייחסים לארבע סונטות, כשהמוזיקה מלווה את הטקסט באופן צמוד. לא ידוע מיהו כותב הטקסט של הסונטות עצמן, וישנה סברה, שוויוואלדי עצמו הוא הכותב.

בשנת 2002 אנג'ליקה אכבר יצרה לראשונה עיבוד של היצירה לפסנתר.

## מבנה ארבעת הקונצ'רטי
ארבעת הקונצ'רטי מתארים את עונות השנה על ידי אלמנטים מוזיקליים שונים. בחורף למשל מוצג הגשם המטפטף על ידי נגינת פיציקטו של הכינור, כלומר צלילים קצרים המופקים על ידי פריטה על מיתרי הכינור באצבעו של הנגן.

כל אחד מן הקונצ'רטי כתוב בשלושה פרקים במתכונת המקובלת של "מהיר-איטי-מהיר":

קונצ'רטו מספר 1 במי מז'ור, אופוס 8, RV 269, אביב ("La primavera")
אלגרו (Allegro)
(ציוצי ציפורים, פכפוך נחלים, משב רוח קלילה וסערת רעמים וברקים)לארגו (Largo)
(כלב נובח ללא הפסקה)אלגרו (Allegro) (ריקוד רועים בחגיגה כפרית)

קונצ'רטו מספר 2 בסול מינור, אופוס 8, RV 315, קיץ ("L'estate")
אלגרו נון מולטו (Allegro non molto)
(עייפות מרוב חום, שלוש ציפורים: קוקיה תור וחוחית, רוח סערה עם גשם שוטף)אדאג'ו א-פיאנו - פרסטו אֶה פורטה (Adagio e piano - Presto e forte)
(זבובים מזמזמים)פרסטו (Presto) (סערה עזה וגשם שוטף)

קונצ'רטו מספר 3 בפה מז'ור, אופוס 8, RV 293, סתיו ("L'autunno")
אלגרו (Allegro)
(חגיגה כפרית ושתייה לשוכרה)אדאג'ו מולטו (Adagio molto)
(שנת השיכורים)אלגרו (Allegro) (ציד: קרנות ציד, נביחות כלבים ויריות רובים)

קונצ'רטו מספר 4 בפה מינור, אופוס 8, RV 297, חורף ("L'inverno")
אלגרו נון מולטו (Allegro non molto)
(שיניים נוקשות מקור)לארגו (Largo)
(רוגע מול האח הבוערת)אלגרו (Allegro) (החלקה על הקרח)

## ראו גם
* אנטוניו ויוואלדי
* בארוק
* עונות השנה (צ'ייקובסקי)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצירות מאת ויוואלדי
קטגוריה:מוזיקה של תקופת הבארוק
קטגוריה:עונות השנה
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
האדם הוויטרובי

**האדם הוויטרוּבי** (באיטלקית: **L'Uomo Vitruviano**, או **Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio**, "הפרופורציות של גוף האדם על פי ויטרוביוס") הוא רישום מפורסם של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1490. הרישום המשקף זאת, עושה שימוש בפרופורציות ובסימטריה של גוף האדם, כסמל ליופי, לשלמות ולהרמוניה. הוא מהווה ביטוי של גילוי מחדש של הפרופורציות המתמטיות של גוף האדם במאה ה-15, ונחשב לאחת מיצירות האמנות הידועות של הרנסאנס האיטלקי.

הרישום עשוי בדיו. מידותיו: 34.3 ס"מ לאורכו ו-24.5 ס"מ לרוחבו. הוא מהווה כיום חלק מהאוסף של גלריית האקדמיה (Gallerie dell'Accademia) שבוונציה. הרישום מתאר את צורתו של גבר עירום בשני מצבים ה"מונחים" זה על גבי זה כשידיו מושטות הצידה, כל אחד מהמצבים חסום, פעם במעגל, ופעם בריבוע. הציור והטקסט נקראים לעיתים "קאנון היחסים".

הרישום של לאונרדו היה במקור איור לספר על יצירותיו של אדריכל הרומאי ויטרוביוס בספרו "על אודות האדריכלות", העוסק בפרופורציות גוף האדם (הגברי). דה וינצ'י תרגם את הטקסט, כתב אותו בכתב ראי, והוסיף לו איור שממחיש את הכתוב בו:
* כף יד היא כרוחב ארבע אצבעות
* כף רגל היא באורך של שלוש כפות ידיים
* אמה היא ברוחב של שש כפות ידיים
* גובה אדם הוא כארבע אמות
* צעד כפול הוא כארבע אמות
* אורך אדם עם זרועות מושטות שווה לגובהו של האדם
* המרחק בין קו השערות ובין תחתית הסנטר הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין תחתית הסנטר הוא 1/8 מגובהו של אדם
* המרחק בין קו השערות ובין פסגת החזה הוא 1/7 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין הפטמות הוא 1/4 מגובהו של אדם
* רוחב הכתפיים המקסימלי הוא 1/4 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק וקצה היד הוא 1/5 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק ובית השחי הוא 1/8 מגובהו של אדם
* אורך כף היד הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין תחתית הסנטר ובין האף הוא 1/3 מאורך הפנים
* המרחק בין קו השערות ובין הגבות הוא 1/3 מאורך הפנים
* אורך האוזן הוא 1/3 מאורך הפנים

## עדות להשפעה רעיונית או לשיתוף פעולה
תמונה דומה מוקדמת יותר צוירה על ידי  והחוקרים סבורים שהייתה לו השפעה רבה על הציור של לאונרדו או שהוא אף צויר בשיתוף פעולה עמו.

## שימושים בציור
רשת מלונות לאונרדו, שהיא מותג של רשת מלונות פתאל, משתמשת באדם הוויטרובי כלוגו שלה, אך בשינוי קל - הפין הוסר.

איטליה בחרה להטביע את האדם הוויטרובי על הצד הלאומי (צד הנושא) של מטבע 1 אירו.

מולדובה נעזרה באיור האדם הוויטרובי כהמחשה לנושא זכויות האדם, על גבי בול דואר רשמי שהונפק מטעמה לציון יובל ליום זכויות האדם הבין-לאומי.

## ראו גם
* מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
* דיסקית פיוניר
* פוזת טי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לאונרדו דה וינצ'י: ציורים
קטגוריה:רישומים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
קטגוריה:גלריית האקדמיה: רישומים
אי הנסיך אדוארד

**אי הנסיך אדוארד** (באנגלית: **Prince Edward Island**; צרפתית: **l'Île-du-Prince-Édouard**), אחת מפרובינציות קנדה, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי. 

שטחו של האי 5,660 קילומטר רבוע, הפרובינציה הקטנה מבין הפרובינציות של קנדה.

אוכלוסיית האי מונה כ- 160,536 תושבים (הערכה לשנת 2021), ובכך הוא גם הפחות מאוכלס מבין הפרובינציות, אך צפיפות האוכלוסייה בו היא הגבוהה מבין הפרובינציות והטריטוריות.

אי הנסיך אדוארד זכה לפרסום בעקבות סדרת ספריה של לוסי מוד מונטגומרי, שהראשון בהם הוא "האסופית", המתרחשים באי.

## מקור השם
האי נקרא על שם הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט, שחי בין השנים 1767 ו-1820, והיה אביה של המלכה ויקטוריה.

## גאוגרפיה
הפרובינציה נמצאת כולה על אי הממוקם בין קו רוחב 46° ו-47° צפון, ובין קו אורך 62° ו-64° מערב. האי נמצא במפרץ סנט לורנס מזרחית לפרובינציית ניו ברנזוויק וצפונית לנובה סקוטיה, כאשר בין נובה סקוטיה לאי מפריד מצר נורת' אמברלנד . ב-1997 נבנה על המצר גשר הקונפדרציה המקשר בין הפרובינציה לניו ברנזוויק.

בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא שארלוטטאון, הנמצאת לחופו הדרומי של האי.

ההתיישבות האירופית באי הביאה לשינוי פני האי - מאחר שבשל התיישבות זו נכרתו למעלה ממחצית היערות שכיסו את האי.

האופי הפסטורלי של האי השפיע רבות על הסופרת לוסי מוד מונטגומרי ועל ספריה.

## היסטוריה
האי היה בעבר חלק ממושבת אקדיה שבצרפת החדשה. מושבה זו הפכה להיות מושבת נובה סקוטיה לאחר סיפוחה על ידי האנגלים בעקבות חוזה פריז ב-1763 והם קראו לאי סנט ג'ונס. בשנת 1769 הפך האי סנט ג'ונס שעד אז היה חלק מנובה סקוטיה למושבה עצמאית, ולאחר מכן שונה שמו לאי הנסיך אדוארד על מנת שלא יתבלבלו בינו לבין אזורים אחרים באותו שם הנמצאים בקנדה - סנט ג'ון בניו ברנזוויק, סנט ג'ונס בניופאונדלנד ולברדור ועוד.

## כלכלה
עיקר כלכלת הפרובינציה מתבססת על תעשיות עונתיות של חקלאות, תיירות ודייג, כאשר חקלאות מהווה מקור ההכנסה הדומיננטי של הפרובינציה גם כיום, כפי שהיה הדבר בתקופה הקולוניאלית. המשאבים הטבעיים של הפרובינציה מוגבלים ביותר, אף שנמצאו מצבורים קטנים של גז טבעי בחלקה המזרחי של הפרובינציה. הפרובינציה מספקת יותר משליש מתצרוכת תפוחי האדמה של קנדה. בפרובינציה מבקרים כמיליון תיירים מדי שנה על מנת לבקר בחופים ובמגרשי הגולף שבאי. עיקר התיירות מגיעה לאי בחודשים יולי ואוגוסט. תיירים מגיעים גם בחודשים ספטמבר ואוקטובר על מנת לראות את השלכת. בשל העובדה שבין החודשים דצמבר ואפריל קופא הים סביב הפרובינציה, הדייג הוא עונתי ומתרחש רק בקיץ. עיקר הדיג הוא של סרטנים ופירות ים.

## מפה
קובץ:pei-map.png

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:קנדה: איים
קטגוריה:קנדה: פרובינציות וטריטוריות
קטגוריה:אדוארד אוגוסטוס
מסכת מכות

[שמאל|ממוזער|250px|מסכת מכות דנה בין היתר בדיני [עיר מקלט|ערי המקלט. בתמונה: מפת ערי המקלט]]
**מַסֶּכֶת מַכּוֹת** היא המסכת החמישית בסדר נזיקין במשנה, בתלמוד ובתוספתא, ובאה מיד לאחר מסכת סנהדרין. לעיתים היא נקראת "מסכת מ**ל**קות" על-שם עונש המלקות שבו עוסקת המסכת ובעיקר פרקה האחרון.

המשנה על מסכת זו כוללת 3 פרקים, ובתוספתא נכללים 4 פרקים. על כל שלושת פרקי המסכת מצוי תלמוד בבלי, ואורכה של המסכת בש"ס וילנא הוא 23 דפים. בתלמוד הירושלמי יש גמרא רק על שני הפרקים הראשונים של המסכת.

על-פי אחת הדעות, מסכת מכות היא חלק ממסכת סנהדרין (ראו בהקדמת הרמב"ם למשנה), והופרדה ממנה מאוחר יותר.

לפי החיד"א, לימוד מסכת זו מהווה סגולה להנצל מהרהורים רעים.

## מיקומה של המסכת בסדר נזיקין
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם האסוציאטיבי לפיו מסכת מכות מגיעה לאחר מסכת סנהדרין הוא שמכיוון שאחר שנשנה פרק "ואלו הן הנחנקין" (במסכת סנהדרין), מגיע תורו של פרק "ואלו הן הלוקין" במסכת. אך הרמב"ם מציין מייד כי  ומוסיף כי המסכת נסמכה למסכת סנהדרין מפני שאין רשות לבני אדם לענוש ולהלקות, אלא השופטים בעצמם. .

## פרקי המסכת
* **כיצד העדים נעשים זוממין?** (עשר משניות) – הפרק עוסק בהלכות עדים זוממים ועונשם, כיצד נעשים עדים זוממים, וכן מצבים בהם לא ניתן לקיים בהם את העונש שזממו לעשות.
* **אלו הן הגולין** (שמונה משניות) – הפרק דן בעונש הגלות לרוצח בשגגה, ורוצח בשגגה שאין בו גלות, בהלכות עיר מקלט, ומתי יוצא הגולה משם.
* **ואלו הן הלוקין** (שש עשרה משניות) – הפרק עוסק בעונש המלקות - על מה לוקים, כמה לוקים וכיצד, ומהות המלקות.

בסך הכול יש 34 משניות במסכת.

## פרשני המסכת
* רש"י – למסכת זו בתלמוד הבבלי יש שלושה מפרשים הנמצאים במקום פירוש רש"י; עד  מובא פירוש רש"י המוכר, מדף י"ט עד  מובא פירוש ריב"ן, ובדף האחרון מובא פירוש רבנו גרשום.
* תוספות – התוספות למסכת זו נכתבו בבית מדרשו של רבנו פרץ, ושלא כתוספות אחרות, נערך פירוש התוספות עוד בחייו של רבנו פרץ. ישנן פעמים שפרושו של רבנו פרץ בתוספות מכונה בשם משי"ח (ראשי תיבות של **מ**ורי **שיח**יה).

## קישורים חיצוניים

* תלמוד בבלי, מסכת מכות, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית

## הערות שוליים

מכות
אינטראנט

**אִינְטְרָאנֵט** או **אינטרה-נט** (באנגלית: **Intranet**, בעברית: **רשת פנים ארגונית**, על פי האקדמיה ללשון העברית: **מִרשתת פְּנים**) היא רשת תקשורת מחשבים פרטית, המשמשת לפעילותו הפנימית של ארגון, הפועלת בטכנולוגיית האינטרנט, ובפרט פרוטוקולי TCP/IP, שהגישה אליה מותרת רק למשתמשים בתוך הארגון.

בדומה לאינטרנט, מאפשרת גם רשת אינטראנט הצגה של דפי אינטרנט, וגישה למערכות המידע של הארגון באמצעות דפדפן, או כלים אחרים.

## שימושים
קיימת התפתחות משמעותית בצריכה של אינטראנט בעיקר בארגונים, למטרות שונות כמו יצירת קשר עם העובדים, גיוס עובדים ועוד. תודות לפורמטים שמציע האינטראנט, ניתן לנהל פרויקטים פנים-ארגוניים דרך המחשב ואף מתחבר למערכות המאפשרות תקשורת חוץ-ארגונית עם לקוחות.

ארגונים ובעלי עסקים שונים יכולים לאפשר לעובדים שלהם לגשת להודעות משותפות, לשלוח הודעות פרטיות דרך הרשת הציבורית, תוך כדי שימוש בהצפנה ואמצעי ביטחון אחרים בשביל לקשר בין גורמי הארגון. השימוש באינטראנט מתבצע בצורה פשוטה דרך יישום שניתן להתקנה במכשירים שונים ומאפשר לתקשר בדרך מאובטחת תודות לחומת האש. כאשר חלק מהאינטראנט הופך לנגיש ללקוחות ואחרים מחוץ לעסק, האינטראנט נהפך לחלק מאתר אקסטראנט.

באינטראנט גדול, התנועה לרוב דומה לתנועה של אתר ציבורי, ויכולה להיות מבוקרת על ידי תוכנת מדדים שמאתרת פעילות ברשת הזאת. האינטראנט מחליף אמצעי תקשורת פנים-ארגוניים קודמים. יש הגורסים שהודות לאינטראנט תהליכי העבודה הפכו יעילים יותר וידידותיים לסביבה באופן יחסי.

כיום גם מתקיימת חשיבה לגבי המשך פיתוח ועשיית שימוש באינטראנט. מדובר באמצעי תקשורת שיכול להוביל לשינוי תרבותי, להעלות אפשרויות מתקדמות יותר של שיתוף בין ארגונים, בין אנשים פרטיים וכדומה, שלא נראו בעבר.

עבור שימושים אפשריים בהווה ובעתיד מתגייסים אנשי מקצוע שונים, המגיעים מתחום חווית המשתמש, ניהול מערכות מידע וכדומה. השימוש הנפוץ ביותר באינטראנט הוא לצורך מחלקות גדולות בארגונים כמו משאבי אנוש, ניהול מידע, שקיפות והצגת מידע לעובדים וגם שילובים של אלה באלה. אינטראנט והשימושים שלו גדלים בקצב מואץ, וכיום כבר ניתן להרגיש שזוהי מערכת תשתיתית עבור ארגונים גדולים.

## יתרונות
*שימוש בכלים ואמצעים קיימים (ציוד ותוכנה תואמי אינטרנט)
*עלות הקמה נמוכה יחסית
*הפחתה בעלויות הפצת מידע
*גמישות בגודל

באינטראנט ניתן לגשת ליישומים שנבנו מלכתחילה למטרה זו, וכן ליישומים שנבנו בטכנולוגיות אחרות, ונוסף להם ממשק המחבר אותם לאינטראנט. פעמים רבות הגישה לשלל השירותים המוצעים באינטראנט נעשית באמצעות פורטל ארגוני.

פורטל ארגוני ואינטראנט מאפשרים לשפר את התקשורת התוך הארגונית, ניהול והעברת הידע הארגוני וזאת בעלות הקמה והשקעה נמוכה.

בעבר שיטות העברת הידע בתוך הארגון היו מבוססות על ניירת, הדפסות ודואר פנימי. כיום בעקבות המהפכה הטכנולוגית יועלו מאוד תהליכי העברת הידע ותהליכי העבודה בתוך הארגון.

## יישומים מקובלים באינטראנט
*ספר טלפונים ארגוני ובעלי תפקידים
*נוהלי הארגון
*חזון הארגון
*הודעות ועדכונים
*מערכת מידע פנים-ארגונית

לא בהכרח קיימת גישה מהאינטראנט לאינטרנט, אך כאשר מותרת גישה כזו, משתמשים באמצעים לאבטחת מידע (כגון חומת אש), כדי למנוע חדירה לא מורשית למערכות הפנים ארגוניות.

## ראו גם
*Virtual Private Network
*אקסטראנט

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:ניהול ידע
דברים שצריך

**דברים שצריך** הוא ספר אימה מאת סטיבן קינג שנכתב ב-1991. עיבוד קולנועי לספר הופק ויצא לאקרנים בשנת 1993.

בספר ישנן התייחסויות לספריו האחרים של קינג, למשל ביחס לבית החולים לחולי נפש "גבעת ג'וניפר" או הדמות של אלן פנגבורן שהופיעה בספר קודם של סטיבן קינג בשם "החצי האפל" ועוד.

## עלילה
עלילת הספר עוסקת בחנות בשם "דברים שצריך" הנפתחת בעיירה "קאסל רוק" שבמדינת מיין.

הסחורה הנמכרת בחנות היא הדבר לו הם משתוקקים יותר מכל תמורת תשלום כספי. התשלום היחיד שבעל החנות דורש הוא זריעת כאוס ואלימות בעיירה השקטה.

בעל החנות, לילנד גאונט תולה על דלת החנות שלט ובו כתובות המילים Caveat emptor ("ייזהר הקונה" ) שלט אשר זוכה להתעלמות מצד כל תושבי העיירה.

אנשיי העיירה מקבלים בחנות את הדברים שאותם הם רוצים ובתמורה הם צריכים לבצע תעלולים קטנים לתושביה האחרים של קאסל רוק. בדרך כלל מבצע התעלול מכיר את זה שהוא אמור לעשות לו תעלול, אך לא נמצא בקשר הדוק איתה. התעלולים גורמים למריבות בין אנשיי העיר, המריבות ההולכות ומתפתחות, בעידודו של לילנד גאונט, הופכות למעגל אלימות.

בספר מוסבר כי גאונט בעצם מוכר לאנשים זבל חסר שימוש ובזה הוא משיג בעלות על נשמותיהן וזה באמת התשלום, והאנשים שקונים אותו רואים אותו כדבר שהם הכי רוצים, וכך מפתחים מפתחים אובססיה פיזית לחפצים שאותם קנו. 

גאונט מאיים על הקונים שאם לא יבצעו את התעלולים הוא ייקח את החפצים שלהם בחזרה וכך בעצם שולט בהם. 

במהלך הספר גורם גאונט לכל אחד מהתושבים לחשוב שאחד מהתושבים האחרים רוצה לגנוב את החפץ שלו, הוא משדר להם בחלומם לבוא אליו לחנות, וכך ביום השביעי לפתיחת החנות נכנסים קונים הרוצים להגן על החפצים אותם קיבלו, גאונט מוכר להם נשק ומשכנע אותם להרוג את מי שמאיים לגזול מהם את החפצים.

בסוף הספר עוזריו של גאונט - אייס מריל ודנפורט "בסאטר" קיטון (שתומרנו לעשות כרצונו לאחר שמכר להם חפצים) - טומנים דינמיט בכל העיר.

השריף אלן פנגבורן, היחיד אשר לא קנה חפצים בחנות, מבין בסוף הספר כי גאונט הוא שד הרוצה להרוס את העיר ואף מצליח לגנוב את המזוודה בה אחסן גאונט את נשמות האדם שמתו ובכך להבריח אותו מהעיירה, אך בשלב זה מעגל האלימות גורם לעיר לעלות באש. אלן, אהובתו פולי והשוטר נוריס רידג'וויק מצליחים להימלט מקאסל רוק ההולכת ונשרפת.

העמוד האחרון כמעט וזהה לעמוד הראשון. בשניהם המספר מגיע לעיירה קטנה (בתחילת הספר קאסל רוק ובסופו ג'נקשיין סיטי) שם אחד מהמקומיים מסביר לו על הלך הרוח בעיר ומספר על חנות חדשה שעומדת להיפתח ( בעמוד הראשון שמה הוא "דברים שצריך" ובאחרון "תפילות שנענו") וגלגל ההרס והאימה מתחיל שוב. דבר המבהיר לקורא שהסיפור אותו קרא התרחש כבר בעבר ויתרחש עוד בעתיד, כל עוד גאונט ימשיך למכור את חפציו.

### בתרבות
יש אזכור לספר באחד מהפרקים בסדרת האנימציה ריק ומורטי שם ריק הצליח לתקן את התופעת לוואי של המוצרים. (שם יש עיוות מסוים מהעלילה המקורית ששם  החפץ נותן כוחות אבל עם קללה קטלנית).

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
חוג הקוטב

**חוג הקוטב** הוא כינוים של שני קווי רוחב: חוג הקוטב הצפוני - שנקרא גם החוג הארקטי, שהוא קו הרוחב 66.5° צפון, וחוג הקוטב הדרומי - שנקרא גם החוג האנטארקטי, שהוא קו הרוחב 66.5° דרום. ניתן להרחיב את ההגדרה ולהתייחס ל"חוג הקוטב" ככלל השטח שבין קווי רוחב 66.5° לקטבים הקרובים אליהם.

## נטיית כדור הארץ וקביעת חוג הקוטב
ממוזער|300px|שמאל|אורך היום (מהזריחה עד לשקיעה) בתל אביב לעומת סטוקהולם
קביעת חוגי הקטבים לקווי הרוחב 66.5° נובעת מנטייתו של ציר הסיבוב של כדור הארץ מהציר המאונך למישור המלקה ב־23.5°. נטייה זו היא הגורמת לשינויים באורך היום והלילה (כמות שעות האור ביממה) בנקודה ספציפית על־פני העולם לאורך השנה, והשינויים הללו בתורם הם הגורמים ל**[[עונות השנה]]**.

בקו המשווה, אורך היום נשאר קבוע לכל אורך השנה והוא עומד על 12 שעות בהן השמש נראית מעל האופק (יום), ו־12 שעות בהן השמש נמצאת מתחת לאופק ("לילה"). בגלל נטיית כדור הארץ, ככל שמתקדמים מקו המשווה לכיוון הקטבים, כך מקצין השוני באורכי היום והלילה לאורך השנה. כך למשל, כפי שניתן לראות באיור, ביום הארוך בשנה (ה־21 ביוני, תחילת הקיץ בחצי הכדור הצפוני) תל אביב (שנמצאת על קו רוחב 32° צפון) נהנית מ־14 שעות אור, בעוד שסטוקהולם (שנמצאת על קו רוחב 59° צפון) נהנית מ־18 שעות אור, ואילו בתחילת החורף, ביום הקצר בשנה (ה-21 בדצמבר, תחילת החורף בחצי הכדור הצפוני) תל אביב נהנית מ־10 שעות אור, בעוד שסטוקהולם הצפונית יותר נהנית רק מ-6 שעות אור.

## הייחוד בקו הרוחב 66.5°
הייחוד של קו הרוחב 66.5° צפון (החוג הארקטי) הוא שביום הארוך בשנה, אורך היום הוא 24 שעות אור - כאורך כל היממה. ביום זה השמש לא שוקעת אלא נותרת מעל האופק לכל אורך היממה, תופעה המכונה שמש חצות. לעומת זאת, ביום הקצר בשנה אורך היום הוא אפס שעות אור, כלומר לאורך כל אותו יום השמש לא זורחת, אלא נותרת מתחת לאופק. קו החוג הארקטי הוא קו הרוחב הדרומי ביותר (בחצי הכדור הצפוני) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ביום אחד בלבד, ב־21 ביוני). תנאים דומים מתקיימים בקו הרוחב 66.5° דרום (החוג האנטארקטי), המהווה את קו הרוחב הצפוני ביותר (בחצי הכדור הדרומי) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ב־21 בדצמבר).

קו הרוחב 66.5° נקבע כתוצאה מההפרש בין קו הרוחב בקוטב (90°) לנטיית כדור הארץ ממישור המלקה (23.5°). ככל שמתרחקים מחוגי הקוטב לכיוון הקטבים הקרובים אליהם, מספר הימים בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף גדל. לדוגמה, בקו רוחב 70° עוברים כ־60 יום בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף, בהשוואה ליום בודד בקו רוחב 66.5°. בקטבים, בקו רוחב 90°, השמש אינה שוקעת במשך שישה חודשים בשנה ואינה זורחת במשך ששת החודשים הנותרים.

אם נתייחס למונח "חוג הקוטב" כאל כלל השטח שבין קווי הרוחב 66.5° לקטבים הקרובים אליהם, ניתן גם לתארו ככלל השטח על־פני כדור הארץ שבו יש לפחות יום אחד עם שמש חצות.

## ראו גם
* לילות לבנים
* ליל קוטב

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קווי רוחב
משפט הרופאים בגרמניה

[שמאל|ממוזער|300px|[קרל ברנדט (במרכז) - הנאשם הראשי]]
**משפט הרופאים בגרמניה** הוא משפט בו הועמדו לדין בפני בית דין צבאי של ארצות הברית 23 פושעי מלחמה נאציים, שביצעו ניסויים רפואיים בגופם של אסירים ואשר היה חלק מסדרת משפטי נירנברג הנוספים.

## רקע
עדויות על פשעים שיטתיים של רופאים נאציים פורסמו בעיתונות עוד בטרם הוכנעה גרמניה הנאצית. בעקבות זאת, הוחלט להקדיש את אחד המשפטים בנירנברג לרופאים.

## האישומים
המשפט נפתח בנובמבר 1946. נגד הנאשמים, 20 רופאים ו-3 אנשי סגל רפואי, הוגש כתב אישום הכולל פירוט של 4,000 מעשי פשע, הכוללים:
#קשירת קשר לביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
#פשעי מלחמה בכך שביצעו ניסויים רפואיים בבני אדם מבלי שניתנה הסכמת הנבדקים. הניסויים בוצעו על שבויי מלחמה ואזרחים במדינות כבושות במחנות הריכוז וההשמדה ובמהלכם הנאשמים ביצעו מעשי רצח, אלימות, התאכזרות, עינויים, זוועות, ומעשים לא אנושיים אחרים. הם נאשמו אף בתכנון ובביצוע רצח המוני של שבויי מלחמה ואזרחים במדינות כבושות, אשר הוצמדה להם סטיגמה של זקנים, חולי נפש, חולים כרוניים, בעלי מום, וכדומה. הרצח בוצע באמצעות גז, זריקות קטלניות, ואמצעים מגוונים אחרים בבתי אבות סיעודיים, בתי חולים, ובתי חולים לחולי נפש, במהלך תוכנית האותנסיה וכן השתתפו ברצח המוני שבוצע באסירי מחנות ריכוז.
#פשעים נגד האנושות בביצוע מעשי פשע המתוארים בסעיף 2 גם על אזרחים גרמנים.
#חברות בארגון פשע, האס אס.

## המשפט
במהלך המשפט, שהתקיים בנירנברג, סעיף 1 לכתב האישום נמחק ברובו על ידי הרכב בית הדין כיוון שנקבע כי הדיון באישום זה אינו בסמכות בית הדין הצבאי.

פסק הדין ניתן ב-20 באוגוסט 1947. בית הדין קבע כי הניסויים נערכו באכזריות, ללא הסכמתם של הקורבנות וללא תכלית מדעית אמיתית, וכי היו אלה מעשי רצח מתוכננים שנגרמו תוך עינויים וסבל של הקורבנות. על 7 מן הנאשמים הוטל גזר דין מוות והם הוצאו להורג בתליה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה. 5 מן הנאשמים נידונו למאסר עולם, ועוד 4 נאשמים נדונו לתקופות מאסר שבין 10–20 שנים. 7 מהנאשמים זוכו.

## בעקבות המשפט
בעקבות המשפט גובש קוד נירנברג, שנבע מאחד הלקחים שהופקו מן המשפט, הקובע "כי לעולם לא יבוצעו יותר ניסויים רפואיים על בני אדם ללא הסכמתם, וללא שיסבירו להם מראש את אופן עריכת הניסויים ואת התוצאות הרפואיות העלולות להגרם להם כתוצאתם". בשנת 1964 פרסמה עצרת ההסתדרות הרפואית העולמית שהתכנסה בהלסינקי, פינלנד את הצהרת הלסינקי, הקובעת כללים ליישום עקרונות אלה ומהווה אחד ממסמכי היסוד של האתיקה הרפואית. מדינות רבות, ובכללן ישראל, אימצו עקרונות אלה לתוך הקוד האתי הרפואי שלהן ואף חוקקו חוקים בנושא.

בשנת 1999 קלאוס דרנר הצליח לפרסם מלואו המסמכים והממצאים של המשפט.

## הנאשמים במשפט

## ראו גם
* אתיקה רפואית
* שבועת הרופאים
* זכויות אדם
* ניסוי קליני

## קישורים חיצוניים

* The Medical Case, Mazal Library. מסמכי המשפט 
* מסמכים מן המשפט בספריית אוניברסיטת הרווארד 
* הרב שבתי רפפורט, שימוש במידע מניסויים שנעשו על ידי הנאצים על פי ההלכה, אתר מורשת
* 
## הערות שוליים

*
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:פשעים נגד האנושות
קטגוריה:1947
מצוק ההעתקים

שמאל|ממוזער|180px
שמאל|ממוזער|180px
**[[מצוק|מְצוּק]] ההעתקים** הוא רצף של צוקים המצוי בשולים המערביים של בקע ים המלח – חלק הבקע הסורי־אפריקני המשתרע מדרום טורקיה ועד לדרום מפרץ אילת. המצוק עובר מרכס רמים בצפון, דרך בקעת הירדן ועד מצוקי הרי אילת. מצוק ההעתקים מתבטא במיוחד בקצה המזרחי של מדבר יהודה, ממערב לים המלח.

לרוב אורכו של מצוק ההעתקים ובמקביל לו, מצוי מצוק נוסף, רובו בשטח מדינת ירדן, ובאופן חלקי, גם בשטח מדינת ישראל, באזור הגולן. הטופוגרפיה של המצוק המזרחי הופכת אותו למאפיין גאוגרפי בולט כמעט לכל אורכו, בניגוד למצוק המערבי, הישראלי, הבולט בעיקר באזור מדבר יהודה.

המצוק נוצר יחד עם הבקע הסורי־אפריקני כתוצאה מתנועותיהם של הלוח הערבי ממזרח והלוח האפריקאי ממערב, ואשר התרחקותם זה מזה יצרה את השבר כולו.

גובהו המרבי של המצוק במדבר יהודה הוא 270 מטר מעל פני הים (מעל נחל קדם) וגובהו המינימלי 50 מטר מתחת לפני הים (מעל נחל קדרון). הפרש הגבהים בין ראש המצוק לבסיסו נע בין 250 ל־670 מטר. השיפוע חד מאוד. השיפוע המרבי הוא בן 73 מעלות (מעל נחל חצצון), והמינימלי 27 מעלות (באזור נחל רחף).

במרץ 2024 פורסם כי נמצא במצוק ההעתקים מטבע מתקופת מרד בר כוכבא.

המצוק קיבל את שמו מסדרת ההעתקים שיצרה אותו.

## ראו גם
*טקטוניקת הלוחות
*הלוח הערבי
*הלוח האפריקאי
*הבקע הסורי-אפריקני

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:מצוקים
קטגוריה:העתקים
טוביה

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
סקסונים

[שמאל|ממוזער|180px|המנהיג הסקסוני [וידיקונד]]
ה**סקסונים** (Saxons) היו השבטים הגרמאנים אשר יישבו במאות הראשונות לספירה את חופי הים הצפוני. הם היו קרובים לשבטים כגון יוטים (Jutes), פריזים (Frisians) ואנגלים (Angles). מספרם של הסקסונים היה תמיד רב, ועל כן חיפשו תמיד אדמות חדשות לעיבוד על מנת שיוכלו לכלכל את עצמם, מאחר שהתנאים בצפון אירופה אינם אידיאליים. בעוד ששבטים גרמאנים דרומיים פלשו לחצי האי האפניני, לחצי האי האיברי, לגאליה ולארצות אחרות לגדות הדנובה, לסקסונים לא הייתה אפשרות להתפשט אלא דרך הים.

שמם של הסקסונים, בדומה לשמם של שבטים גרמאנים אחרים, נגזר משם כלי נשקם – 'Seax' שפירושו באנגלית עתיקה: סכין או פגיון. שבטים אלו דיברו בשפה הסקסונית, שפה מערב-גרמאנית שהן האנגלית העתיקה והן האנגלית החדשה התפתחו ממנה.

במהלך המאות ה-8 וה-9, הסקסונים בסקסוניה היו בעימות מתמשך עם הפרנקים, שממלכתם נשלטה באותה תקופה על ידי השושלת הקרולינגית. לאחר 33 שנות כיבוש עקב מסעות צבאיים שהוביל קרל הגדול בשנים 772 עד 804, ניצחו הפרנקים את הסקסונים, אילצו אותם להתנצר תפסו את שטח סקסוניה העתיקה, וסיפחו אותה לממלכתם. הוקמה דוכסות סקסוניה.

חלק משבטים אלה, ביחד עם יוטים, פריזים ואנגלים, פלשו במאות החמישית והשישית לספירה לשטחים בפריזיה, בנורווגיה ובאי בריטניה, אך בעוד שבמקומות אחרים הם מוגרו, תושבי בריטניה החלשים לא הצליחו לעמוד לאורך זמן מול התוקפנות של הפולשים. הסקסונים, היוטים, האנגלים והפריזים שפלשו לבריטניה התמזגו ויצרו את הקבוצה האתנית הקרויה אנגלו-סקסונים. האנגלו-סקסונים עלו למעמד דומיננטי בבריטניה תוך שהם דוחקים את הבריטונים שקדמו להם אל ויילס, קורנוול, צפון-מערב אנגליה (קאמבריה) וסקוטלנד. האנגלו-סקסונים שמרו על מעמדם הדומיננטי באי עד פלישת הנורמנים.

## ראו גם
* סקסונים טרנסילבנים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מי היו הסקסונים ואיך הם הפכו לאנגלו-סקסים?, באתר אנציקלופדית אאוריקה

## הערות שוליים

קטגוריה:שבטים גרמאניים
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
כברי

**כַּבְּרִי** הוא קיבוץ ב, כארבעה ק"מ ממזרח לנהריה. שייך לתנועה הקיבוצית. הוקם על ידי התק"ם והשתייך לה בעבר. שמו של הקיבוץ הוא כשם הכפר הערבי אל-כאברי שחרב במלחמת העצמאות. ההשערה היא, ששם זה שימר את השם "כבריתא" או "כבריתה" הנזכר כיישוב גבול צפוני בימי שיבת ציון וכן בברייתא דתחומין כגבול הצפוני מערבי של תחום עולי בבל.

## היסטוריה
הקיבוץ נוסד ב-18 בינואר 1949 בגבעה הסמוכה לחורבות הכפר הערבי הנטוש אל-כאברי. מקימי הקיבוץ היו חברי קיבוץ בית הערבה, ששכן בצפון ים-המלח, שפונה לאחר שנתפס על ידי כוחות הלגיון הירדני במהלך מלחמת העצמאות ונהרס בידי כפריי הסביבה. תחילה פונו הנשים והילדים לקיבוץ שפיים שבו התארחו כתשעה חודשים, ולאחר מכן התפצלו המפונים והקימו שני קיבוצים – כברי וגשר הזיו.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 נטע הקיבוץ על התל הארכאולוגי מטעי אבוקדו, דבר האסור על פי חוק העתיקות. הקיבוץ נתבע על ידי רשות העתיקות ושילם קנס, אך המטע נותר נטוע. בעקבות המשפט נערכו חפירות הצלה בראשות אהרון קמפינסקי מאוניברסיטת תל אביב בין השנים 1986–1993. בחפירות נמצאו לראשונה שברי פרסקו מינואי, המעידים על קשרים בין הים האגאי של יוון הקדם קלאסית לארץ ישראל בתקופת הברונזה התיכונה.

בין מייסדי הקיבוץ נמנים חבר הכנסת התשיעית וה-10 דני רוזוליו, הפסל זוכה פרס ישראל יחיאל שמי, הצייר אורי רייזמן ואליהו סלע (רעננה), מהמפקדים הבולטים בפלמ"ח בעת מלחמת השחרור. בכברי נולדו הזמרת ירדנה ארזי, השחקן נבו קמחי ואמן הג'אז אבישי כהן. ביוזמת שמי וחברים נוספים הוקמה ב-1997 בקיבוץ גלריה כברי.

ליד הקיבוץ נובעים ארבעה מעיינות טבעיים, עין צוף, עין גיח, עין שפע ועין השיירה, שמהם הקיבוץ והמושבים הסמוכים בן עמי ונתיב השיירה מקבלים את המים. אמת עכו הובילה מים ממעיינות אלו אל עכו. כמו כן ישנם שני אתרים ארכאולוגים בשטחיו – תל כברי ובאר ביזנטית עם רצפת פסיפס (מכוסה היום). בקיבוץ מטעי בננות ואבוקדו מצליחים, מפעל יציקות מתכת בשם "כבירן" ומפעל פלסטיק בשם "ריאון" מקבוצת פלסאון תעשיות.

## גלריית תמונות

קובץ:יחאילשמי.jpg|מבנה הסטודיו של הפסל יחיאל שמי, ובצמוד לו גן הפסלים שהקים, 2006
קובץ:כביר-סדנת הדפס.jpg|מרכז גוטסמן לתחריט, 2006
קובץ:Cabri01.jpg|מרכז הספורט של הקיבוץ, 2006
קובץ:פסליםשלשמי.jpg|פסלי יחיאל שמי בדרום הקיבוץ
קובץ:Rehov Mosaic Replica-01.jpg|פסיפס כתובת רחוב מתקופת התלמוד, בו נזכר היישוב "כבריתה" בגליל המערבי


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* סיפור מקומי כברי - ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן הכוללת תמונות, מסמכים וזכרונות
* 
* 
*  על בסיס מפה בריטית מ-1940. הכפר מסומן באדום. בסגול מסומנות דרכים בקיבוץ כברי.
* סרט וידאו ביוטיוב: "''כברי וסביבתה - מהתנ"ך עד הפלמ"ח''". 2017, 52 דק'.
* סרט וידאו ביוטיוב: "כברי, מקום של אמנות". 2016, 42 דק'.
* כברי באתר הרשות לפיתוח הגליל

* 
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על מספר מבנים ביישוב, באתר 'חלון אחורי', 4 בינואר 2014

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
דובדבן

**דובדבן** (שם מדעי: *Prunus subgenera Cerasus*) הוא תת-סוג של פרונוס, סוג הכולל בין השאר את השקד המצוי, את האפרסק ואת המשמש. עונת קטיף הדובדבנים מתחילה בסוף מאי-תחילת יוני ונמשכת כחודשיים.

## אטימולוגיה
מוצא הדובדבן הוא דרום מערב אסיה ודרום מזרח אירופה. הפרי נכנס לתודעת המקומיים הארץ ישראליים רק בתקופה הצלבנית (1099–1260). העץ גדל בר באזורים ממוזגים וקרים והתפתחות פרותיו תלויה במנות קור.

פרשנים כדוגמת רש"י, זיהו בטעות את הדובדבן והגודגדן שהכירו מסביבתם, וקישרום עם הדבדבניות המופיעות במשנה ("והדבדניות אף על פי שמנטפין, אין בהם משום הכשר משקה." ), והגודגדניות בתלמוד ("מהן גודגדניות וכפניות ופגי תמרה שלשה." ) . הדבדבניות המוזכרות במשנה, הן ענבים אדומים שלאחר הבשלת יתר מטפטף מהן מיץ, והגודגדניות המוזכרות בתלמוד, שהן  המשמש כיום בחקלאות למספוא ומרעה, אך בעת העתיקה נאכל אף על ידי בני אדם.

## הדובדבן כפרי מאכל
200px|ממוזער|ימין|פירות הדובדבן
שני מינים של דובדבן ידועים במיוחד בשל פריים הטוב למאכל אדם: **דובדבן מתוק** (**גודגדן**, *Prunus avium*), ו**[[דובדבן חמוץ]]** (*Prunus cerasus*). מינים אלה הם עצים גדולים וחסונים, העשויים להתנשא לגובה 18 מטר, אך בגידולים מסחריים מגבילים את גובה העץ ל-4 מטר. קיימים עוד כמה עשרות מינים בתת-הסוג דובדבן, חלקם בעלי פרי אכיל, כגון **הדובדבן היפני** (*Prunus serrulata*). בארצות הברית פותח זן דובדבן בינג.

עצי הפרי נפוצים באסיה, באירופה ובאמריקה הצפונית, כאשר בראש רשימת הארצות המגדלות פרי זה באופן מסחרי נמצאות איראן, טורקיה וארצות הברית.

לשני המינים הידועים מספר זנים, אך שניהם זקוקים לאקלים קר של בערך 1,000 שעות קור, ושניהם מואבקים על ידי דבורים. עץ הדובדבן זקוק לעץ דובדבן סמוך על מנת להניב פרי.

פירות הדובדבן מהווים מאכל נפוץ. נהוג גם לאכלם כתוספת לעוגות, סלטי פירות ועוד. דובדבנים נמכרים לעיתים קרובות כשהם מגולענים ובתוך סירופ מתוק. בנוסף, נהוג להכין מדובדנים ריבות, מיצים וליקרים כגון שרי הרינג.
ב-100 גרם דובדבנים יש 51 קלוריות.
הודות לצבעו האדום העז של הפרי משתמשים בו רבות לקישוט מאכלים. מקובל לשים דובדבן על הקצפת המעטרת עוגות, מילקשייקים וכדומה, ומכאן הביטוי "**הדובדבן שבקצפת**", שפירושו: החלק הטוב ביותר.

גרעין הדובדבן משמש להכנת תבלין שנקרא "מחלב" (בערבית: محلب). יש הנוהגים לטחון את המחלב לתיבול של מאכלים מזרחיים או לבצק.

## הדובדבן בישראל
ממוזער|200px|עצי דובדבן ברמת הגולן
בישראל גדלים בר שני מינים של דובדבן: דובדבן שרוע, שהוא שיח הגדל בחרמון והוכרז ערך טבע מוגן בישראל, ודובדבן קטן פרי ().

באזורים הגבוהים של הארץ כגון רמת הגולן והגליל העליון וכן בגוש עציון, דרום הר חברון ומצפה רמון, קיימים מטעים מסחריים של עצי דובדבן.

## הדובדבן בתרבות ובאמנות

בתרבות היפנית, מכונים עץ הדובדבן בכלל, ופריחתו בפרט, סאקורה, מונח שלו השפעה רבה על התרבות והאמנות היפנית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1856
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אסא גריי
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:תת-סוג