שניאור זלמן אהרן שניאורסון

**שניאור זלמן אהרן שניאורסון** (המכונה **הרז"א**; 11 ביולי 1858 - 5 בנובמבר 1908) היה בנו הגדול של שמואל שניאורסון  מחסידות חב"ד לובביץ'. לאחר מות אביו שימש כאדמו"ר בצורה בלתי-פורמלית יחד עם אחיו הצעיר שלום דובער שניאורסון. לאחר תקופה קצרה פרש מן האדמו"רות, פנה למסחר ואימץ אורח חיים מודרני.

## ביוגרפיה
שניאור זלמן אהרן נולד בעיירה לובביץ', בנם של האדמו"ר המהר"ש (שמואל שניאורסון) והרבנית רבקה. הוא נקרא על שם סב-סבו אדמו"ר הזקן ועל שם סבו מצד אמו, הרב אהרן אלכסנדרוב משקלוב. סבו, האדמו"ר הצמח צדק, נהג לקרוא לו בראשי תיבות "רז"א" (בארמית: סוד), שם שדבק בו בקרב החסידים.

בחודש חשוון ה'תרל"ד (1873) התחתן בלובביץ' עם בת דודתו, שטרנה, בתו של רבי ישראל נח שניאורסון (האדמו"ר מחב"ד-ניעז'ין). החוקרת מאיה בלקירסקי-כ"ץ טוענת על סמך הצלבת מקורות עם תיאור מקרה אנונימי שהותיר הפסיכואנליסט וילהלם שטקל, כי רש"ב תיאר בפניו את זלמן כ"רודף שמלות", שנהג להזמין את רש"ב, שהיה אז כבן 13, לצפות בשטרנה אשתו כשהיא בלבוש חשוף כדי לעוררו (בהיעדר הבכור, נהג האח הצעיר ל"השתעשע" עם שטרנה, אך "מבלי להיסחף"). עפ"י אותו מקור, זלמן ביקר מצדו אצל שרה בפרטיות, באופן שעורר רינונים והביא את רש"ב, שלא חשד באשתו אך היה מחויב לכבודה, לנזוף בו.

בעת כהונת אביו כאדמו"ר, שילב את שני בניו, זלמן אהרן ושלום דובער (הרש"ב) בהנהגת החצר.
ממוזער|ימין|שניאורסון בלבוש מודרני בתקופת מגוריו בויטבסק
לאחר מות אביו בשנת 1882 (תרמ"ג) קיבל על עצמו את האדמו"רות באופן חלקי ולא רשמי, במשותף עם אחיו הרש"ב. בקרב החסידים היה מקובל שבענייני הקודש היו מתייעצים עם אחיו, ובענייני החול היו נועצים בו. כך התנהלו הדברים למשך תקופה קצרה של בין פחות מחצי שנה לכמעט שנתיים, במהלך השנים 1882–1884.

הרז"א תיאר את הלחץ הנפשי שחש עקב פנייתם של "מרי נפש ונדכאי רוח" שראו בו מושיע ומקור לפתרון "חידות כל העולם" בעת כהונתו כאדמו"ר. הבעיה המרכזית בעיניו היא הציפייה המופרזת של הפונים, אשר ייחסו לעצותיו מעמד של "אורים ותומים" ועלולים היו לבסס עליהן את עולמם. הרז"א חש חובה לפייסם ולעודד אותם ב"דברים של מה בכך", אך לאחר כל שיחה היה לבו "הומה בקרבו" מחשש כבד ל"גניבת דעת" של האמונה התמימה של הציבור.

לאחר תקופה קצרה זו, פרש הרז"א מהנהגת החסידות, החליף את לבושו החסידי בבגדים קצרים ומודרניים יותר, ובניגוד לצוואת אביו פנה למסחר. אחיו הרש"ב קיבל עליו את הנהגת החצר, אך נמנע מלנהוג כאדמו"ר באופן מלא כל עוד אחיו הגדול התגורר בלובביץ'. עם זאת, נשמר לו יחס של כבוד בחצר לובביץ'. בתקופה זו קיבל הרז"א את הונו של אביו, בעקבות זאת, תבע אחיו לקבל את כתבי אביו, וזכה,
בשנת 1886 (תרמ"ו) השקיע את כספי הירושה בפיתוח מפעל סבון בעיירה לובביץ'. המפעל נכשל מבחינה כלכלית ונסגר. ורז"א קנה יערות ששימשו לכריית עצים ופתח מנסרה מפעל לעצים ששימשו לחומרי בנייה שפעל בין השנים 1887 (תרמ"ז) - 1890 (תר"נ), ולאחר מכן פשט את הרגל. בעקבות פשיטת הרגל תבע שוב את חלקו בכתבי אביו, אך לא זכה.

הביוגרף חיים מאיר היילמן שהיה חסיד קאפוסט כותב בקצרה בספרו בית רבי, שנדפס בשנת תר"ס אודות תקופה זו: , וממשיך בתיאור כיצד בסוף הרש"ב קיבל רשמית התפקיד, ואינו מזכיר את תקופת כהונתו של הרז"א.

בעיתונות בת הזמן התפרסמו דיווחים על פרשיות מוסריות שיוחסו לאחים ולבני המשפחה. בנוגע לאשתו הראשונה של הרז"א, התפשטה שמועה מתמשכת כי ניהלה רומן כביכול עם הרוקח המקומי. מה שהוביל לפירוק נישואיהם בשנת 1887 (תרמ"ז). לאחר הגירושין, נשא הרז"א לאישה שנייה בשם בתיה.

בתחילת שנת תרנ"ד (1893) עזב את לובביץ' ועבר להתגורר בויטבסק. בתקופה זו התיידד עם חוגי המשכילים והציונים בעיר, והיה אהוד עליהם. הוא גם היה פעיל בחיי הקהילה היהודית בעיר.

אחיינו הרב יוסף יצחק שניאורסון מביא ברשימותיו סיפורים שונים של ההיסטוריוגרפיה החסידית ומציין שהמקור לסיפורים אלו, הוא מכתבי הרז"א.

הרז"א כתב חידושי תורה רבים במהלך חייו, אך הורה לשרוף אותם לפני מותו ולטמון את האפר בקברו. למרות זאת, מספר דרושי חסידות שאמר נשמרו בכתב על ידי שומעיו. בין היתר, ידוע מאמר שנאמר על ידו בשבת פרשת בחוקותי ה'תרמ"ג, זמן קצר לאחר מות אביו.

בקיץ 1908 (תרס"ח) חלה הרז"א, ומצבו החמיר לאחר חגי תשרי ה'תרס"ט. הוא מת ביום חמישי, 5 בנובמבר (י"א בחשוון) 1908 (תרס"ט), בגיל 50 והובא לקבורה בעיר ויטבסק.

## קישורים חיצוניים
* ד. זקלס "תולדות הרז"א" (18 ביולי 2022)
* זלמן דובינסקי, הדיון ההלכתי: היכן לערוך את חתונת בן הרבי?, באתר חב"ד אינפו (11.05.2014)
* מתורתו '''מאמר וישרנה הפרות – תרמ"ג''', קה"ת, ברוקלין נ.י., תשס"ט

## לקריאה נוספת
* איליה לוריא, **מלחמות ליובאוויץ': חסידות חב"ד ברוסיה הצארית**, מרכז זלמן שזר, 2018 עמודים 36–38 (ואזכורים קלים בעמודים: 40, 99 ,258, 284, 287, 297)
* ישראל ברדה, **הרז"א: תולדות הרה"ק הרב שניאור זלמן אהרן שניאורסון בן כ"ק אדמו"ר מהר"ש מליובאוויטש**, לוד, אלול תשפ"ב 2022.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:אישים שנולדו בלובביץ'
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1908