קרום (מחזה)

**קְרוּם: מחזה עם שתי לוויות ושתי חתונות** הוא מחזה פרי עטו של חנוך לוין משנת 1975.

## תקציר העלילה
קרום בן ה-38 שב מאמריקה לבית אמו ולשכונה בה גדל. כשאמו באה לקבל את פניו בשדה התעופה, הוא אומר לה:

טרודה, חברתו לשעבר של קרום, עומדת להתחתן עם תכטיך, טכנאי במקצועו, בעל תסביך נחיתות. כשקרום חוזר, טרודה, שעדיין מאוהבת בו, חוזרת אליו ותכטיך מפנה את מקומו בהכנעה:

קרום מפנטז על ממון רב, נשים יפות, וקריירה של סופר מצליח. אבל בלחץ הגיל, הסביבה ואמו הוא מחליט להתחתן עם טרודה.
חברו הטוב של קרום הוא תוגתי, היפוכונדר לבוש פיג'מה, שמצוי רוב הזמן בביתו ומוטרד מהשאלה מתי כדאי לעשות התעמלות:

מול תוגתי גר זוג בשם דולצ'ה ופליציה, שמרבים ללכת לאירועים כגון חתונות ומסיבות בר מצווה, לזלול ולשתות בהם ולרכל על חתני וכלות השמחה.
אדם נוסף שמתגורר בשכונה הוא שקיטא, שנוהג רוב הזמן לשתוק. בשלב מסוים שקיטא עוזב את השכונה כי משעמם לו.
דופה, חברתה של טרודה, היא בחורה רווקה, שמחה ומכוערת, שרוצה מאוד להתחתן:

טרודה מכירה לה את תוגתי, חברו של קרום, השניים מתאהבים ומתחתנים.
כשקרום פוגש את צוויצי, בחורה יפה עליזה ממשפחה, הוא מתאהב בה ומבטל את נישואיו. אלא שצוויצי מנהלת רומן עם ברתולדו, בחור איטלקי, עומדת לטוס ללוס אנג'לס ולהתחתן עם מישהו והיא אינה נענית לקרום. בעקבות זאת טרודה ותכטיך שבים זה לזרועות זו ומתחתנים.
דופה ותוגתי נשואים באושר, עד שתוגתי נופל למשכב. הוא מאושפז בבית החולים, שם מתברר שיש לו גידול בראש. כשעושים לו ניתוח להסרת הגידול, תוגתי נפטר.
כשהוא בבית החולים דופה מחליטה לעזוב את הבית ולנסות את מזלה במקום אחר:

בסיום המחזה נפטרת אמו של קרום. קרום נשאר בודד ואינו עושה דבר על מנת להגשים את חלומותיו.

## הדמויות

את גיבור המחזה קרום תיאר מבקר התיאטרון מיכאל הנדלזלץ: "המתלבט הנצחי של לוין, עם נימות צ'כוביות, שתמיד מחפש חיים במקום אחר למרות שהוא יודע שאין".

## המחזה בדפוס
* **קרום**: מחזה עם שתי לוויות ושתי חתונות, תל אביב: מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור – ספרי סימן קריאה, תשל"ו 1976.

בקובץ כתבי חנוך לוין:
* חנוך לוין, **מחזות 2 – סוחרי גומי ואחרים**, ספרי סימן קריאה – הוצאת הקיבוץ המאוחד; עורך הספר: מנחם פרי, הדפסה ראשונה 1988, הדפסה תשיעית 2012, עמ' 84-7.

## הפקות
### בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי
1. **[[תיאטרון חיפה]]**, הצגת בכורה - 29 בדצמבר 1975**
* יוצרים: בימוי – [[חנוך לוין]], [[עיצוב תפאורה]] ותלבושות – [[רות דר]].
* משתתפים: [[אילן תורן]] - קרום; [[פאני לוביץ'|פני ליוביץ]] - האם; [[שמואל וולף]] - שקיטא; [[אלכס מונטה]] - תוגתי; [[מרדכי בן-זאב]] - דולצ'ה; [[רות סגל]] - פליציה; [[אילן דר]] - תכטיך; [[חנה רוט]] - טרודה; [[רחל דובסון]] - דופה; מאיה רוטשילד - צוויצי; [[שמואל קלדרון]] - ברתולדו; גיורא שמאי - ד"ר שיבויגן; [[שלמה בר-אבא]] - ספר, צלם, [[קברן]]; [[מכרם ח'ורי]] – [[סניטר]], חתן; דליה כהן - כלה, אחות; יוסי קלמן - סניטר ב'.
2. **התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה – 17 בפברואר 2000**
* יוצרים: בימוי – [[מיכאל גורביץ']], עיצוב תפאורה ותלבושות – [[רות דר]], מוזיקה – ערן דינור, תאורה – פליס רוס.
* משתתפים: קרום – [[רמי ברוך]], האם – [[דבורה קידר]], שקיטא – [[עזרא דגן]], תוגתי – [[יצחק חזקיה]], דולצ'ה – [[מוטי כץ]], פליציה – [[חנה רוט]], טרודה – אדוה עדני, תכטיך – [[אבי פניני]], דופה – [[רוזינה קמבוס]], צוויצי – [[חרות אשכנזי]], ד"ר שיבויגן – [[אבי טרמין]], סניטר א'/ סניטר ב'/ צלם/ קברן – יניב חיים, ספר – יוסי פרשיץ, סניטר/ חתן/ קברן – גור עזיקרי, כלה/ אחות – [[אלינור אהרון]].
* נגנים: שירי לקס-סלטקין – [[קלרינט]], קלרינט באס, [[תובל פטר]] – [[אקורדיאון]], שירה אפשטיין/ ניצן ברתנא/ ניצן ויגדורוביץ'/ מאיה תומה – כינור.
3. **התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה - 8 יוני 2017**
* יוצרים: בימוי [[אילן רונן]], תפאורה [[ניב מנור]], תלבושות [[אולה שבצוב]], תנועה ועריכת מוזיקה [[מירי לזר]], [[וידאו ארט]] אמיר טל, תאורה [[זיו וולושין]], עוזרות במאי [[כנען אליאל]] ו[[אליני רושה גזית]].
* משתתפים: קרום [[אודי רוטשילד]], האם [[ענת וקסמן]], תוגתי [[אלון דהן]], טרודה [[דנה מיינרט]], דופה [[כנרת לימוני]], תכטיך [[ערן מור]], שקיטא [[דייוויד בילנקה]], פליציה [[שרה פון שוורצה]], דולצ'ה [[ערן שראל]], צוויצי [[ירדן ברכה]], ברתולדו [[גיא מסיקה]], ד"ר שיבויגן (וידאו) [[אלי גורנשטיין]], סניטר/צלם/קברן [[ישי בן משה]], חתן/ספר [[הראל ליסמן]] / [[מיכאל שומרון]], אחות/כלה/אורחת/[[מפיקת טלוויזיה]]/מוכרת [[רוני גורנשטיין]].
* משך ההצגה: כשעתיים ו-30 דקות, כולל הפסקה.

==== <small>4.</small> [[תיאטרון גשר]], הצגת בכורה - 20 יוני 2025 ====
* מלחין: [[אבי בנימין]], במאי: [[אלכסיי זולוטוביצקי]], תפאורה ותלבושות: אנה אגפונובה, תאורה: גלב פילשטינסקי, קורפטיטור: בוריס זימין, עריכת מוזיקה וסאונד: מיכאל ויסבורד, תנועה: פולינה דריידן, פיתוח קול: סופה צ'ודנובסקי, [[עוזר במאי]]: אביב איזקסון
* משתתפים: קרוּם: [[יובל ינאי]], אמו של קרום: [[מיכל ויינברג]], שְקיטא: אלכסנדר סנדרוביץ', תוּגתי: ניקיטה גולדמן, דוֹלצ'ה: [[אגם אוזלבו]], פליציה אשתו: [[נועה כרמי]], תַכטיך: שיר סייג, טרוּדה: טלי אוסדצ'י, דוּפּה: פולינה פחומוב, [[רות רסיוק]], צוויצי: [[בר מיניאלי|פרח-בר מיניאלי]], פולינה פחומוב, בּרתוֹלדוֹ: [[ניר כנען]], ד"ר שיבּוֹיגן: [[אורי יניב]], לב אלגרדט,
* תזמורת: מנצח / קלידים : בוריס זימין, כלי נשיפה : יבגני שטיינברג, גיטרה : יבגני ברגר, בס : דמיטרי גרודסקי, תופים : ניר נקב

===ההצגה בשפות אחרות===
בשנת [[2007]] הועלה המחזה בתרגום ל[[פולנית]] בהפקת TR Warszawa מ[[ורשה|וורשה]] בשיתוף עם Stary Teatr מ[[קרקוב]], ובבימויו של [[קשישטוף ורליקובסקי]] (Warlikowski). ההפקה הוצגה גם בברוקלין אקדמי ב-[[ניו יורק]] ובתיאטרון הלאומי של [[מוסקבה]].

בשנת 2014 הועלה המחזה בתרגום למרוקאית בבימויו של ע'סאן אל חכים. בהפקה השתתף שחקן ישראלי בתפקיד קרום, גיא אלחנן.

== לקריאה נוספת ==
* [[מיכאל הנדלזלץ]], **חנוך לוין על פי דרכו''', הוצאת ידיעות אחרונות, 2001, הפרק "יחד בסרחון, יחד במחנק", עמ' 231-230.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד המחזה, תוכניית ההצגה, וסרט וידאו של ההצגה, באתר של מיכאל גורביץ'
* התיאטרון הקאמרי - עמוד המחזה, תוכניית ההצגה, וסרט וידאו של ההצגה
* 
* 
ביקורות:
* תיאטרון חיפה - 1975
** 
** 
* התיאטרון הקאמרי - 2000
** 
* התיאטרון הקאמרי - 2017
** 
** 
** 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות חנוך לוין
קטגוריה:מחזות סאטיריים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1970
קטגוריה:יצירות משנת 1975