מיהאי בורוש

**מיהאי בורוש** (במקור **מיקשה ויינר**, (בהונגרית: **Boross Mihály**; צלדמלק, 30 בדצמבר 1877 – ? 8 בינואר 1945)  היה סופר, עיתונאי, תסריטאי, אסתטיקאי יהודי-הונגרי, מהנדס ראשי ברכבות הונגריה (מ.א.ב), מפקח רכבות הונגריה, אסטרולוגי, מבקר אמנות ותיאטרון של העיתון "אשטי קוריר".

## קורות חייו
מיקשה ויינר (ויינר עד 1876) נולד במשפחה יהודית כבנם של החזן שאלאמון ויינר ושל ננט קליין. הוא השלים את לימודיו בבודפשט, קיבל תואר מהנדס באוניברסיטת יוזף ב-1903 (שמה היום אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה), תחת השם מיקשה בורוש ולאחר מכן עבד כמה שנים כמהנדס באזורי הכפר ועיירות השדה. לאחר סיום בחינות הבגרות ב-1896, הוא כבר עבד כעיתונאי, ומ-1897 עבד ב"בודפשטי נפלו". כל עבודת הכתיבה שלו הייתה קשורה לבמה. בתקופה זו הוא כבר ניסה לכתוב דרמות, סיים לימודי תיאטרון כבמאי, צבר ידע ממקור ראשון בציוד הטכני של הבמה והעלאת הדרמות כעובד במה וסטטיסט (ניצב). ניסיון מחקרים אלה בני הכמעט שנתיים השפיעה לטובה על יצירותיו המאוחרות, שערכן העיקרי, מלבד כל שאר התכונות, הוא צבע. מאמריו ומחקריו על אמנות הבמה מגיעים לנפחים גדולים. הוא כתב את המחזה הראשון שלו, "הפורץ", ב-1903. יצירותיו "עבר", "דיוקנו של הוד מלכותו", "מה-יונג", "עכביש צלבן", "המשורר", "יאנוש" נוצרו בשירות ספרות הדרמה האידאולוגית. הוא כתב רומנים פנטסטיים:
* הברבור הכחול
* מערת נוח
* הברית השלישית
* המולדת
* הקוקיה
* שביתת השכל

סרטים: הגיהנום בסכנה, מפולת שלגים

שירים, סיפורים קצרים ומאמרים וסקירות הקשורים לתיאטרון. הוא היה משתתף ותומך נלהב וחסר אנוכיות בכל התנועות המתעניינות בבמה ובקהילת המשחק ולוחם בלתי נלאה לתנועה שמטרתה ליצור תיאטרון אמנותי הונגרי, וחבר מעודד של כל התופעות החדשות והאמנותיות, תומך בשאיפות צעירות. בביקורות שלו, התפקיד הקטן ביותר, חסר החשיבות ביותר, מזוהה בדיוק כפי שהוא מבחין בפגמים של היצירה האמנותית, כמו גם ביצירה הבימתית הגדולה ביותר ומציין אותם בעדינות הערותיו. משקלם וכבודם של כתביו מתאפיינים בכך שביקורותיו מתקבלות באהבה גם אצל מי שהוא מזכיר בחסרונותיהם. הדרמה הפואטית שלו "המשורר" ב-1929 הוצגה על ידי Uj Szinház (תיאטרון חדש) ב-7 במאי. הוא היה חבר מערכת ב"לקסיקון התיאטרון ההונגרי". בין 1923 לבין 1944, הוא היה מבקר התיאטרון של אשטי קוריר. בלה באלוג ביים סרטים מהתסריטים שכתב. ב-8 בינואר 1945 הוא נהרג מפגיעת כדור של אחד מבריוני מפלגת צלב החץ.

## חייו הפרטיים
רעייתו הייתה אירן הודושי (1873–1951), בתם של ברנאט הודושי ושל צציליה מונדשיין, איתה התחתן ב-10 בנובמבר 1910 בטרזווארוש, בודפשט. בנו המאומץ לאסלו בורוש היה עיתונאי.

## יצירותיו החשובות ביותר
* בחושך. שירים. (בודפשט, 1900)
* ממלכת חג הפנטקוסט. "התכשיט." נרטיבים. (בודפשט, 1904)
* הטניס. בניית מסלול, טכנולוגיית משחק. (בודפשט, 1910)
* הברבור הכחול. 1–2. כרך רוֹמָן. (מהדורה ראשונה–רביעית בודפשט, 1914–1915)
* המערה של נח. רוֹמָן. החלק השני של הברבור הכחול. (בודפשט, 1918)
* הצוואה השלישית. רומן פנטסטי בשני כרכים. (מהדורה 1–5. בודפשט, 1918)
* ספרו של ג'וריו על יצירת הורוסקופים וגורל האדם, המוסבר על בסיס אסטרולוגיה. העמוד הראשון הוא פרי עבודתו של מיהאלי קון. (בודפשט, 1921; מהדורה חדשה 1936)
* ההיסטוריה הטבעית, המשמעות וההסבר של החלום. (בודפשט, 1923)
* שביתה של הגיון. רג' פנטסטי. עמוד השער הוא פרי עבודתו של הוגו שיבר. (בודפשט, 1929; מהדורה שלישית 1930?)
* חצאית הקסם. רוֹמָן. (בודפשט, 1935)
* בית קנאלוסי. רומן על קארולי קיספלודי. (סימני ספרות הונגרית. בודפשט, 1938)
* ספר החלומות האסטרולוגי של ז'וריו המבוסס על חומר עתיק, תוך שימוש במחקר פסיכולוגי, תיאוריה פרוידיאנית ואיסוף הנתונים העדכניים ביותר. (בודפשט, 1943)
* תסריטי הסרט שלו: הגיהנום בסכנה. (1921)
* מַפּוֹלֶת שְׁלָגִים. (1922)
* המשורר. מחזה. (נכנס: Új Színház, 7 במאי 1929)

## קישורים חיצוניים

* מיהאי בורוש באתר נקודת שם
* לקסיקון התיאטרון ההונגרי עורך אלדאר שופפלין. בודפשט, אגודת השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, 1929.
* Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
* נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרי פנטזיה יהודים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מבקרי אמנות יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:עיתונאים שנספו בשואה
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:מחזאים שנספו בשואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1877
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945