open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טיילת יפו

[שמאל|ממוזער|250px|טיילת יפו - מימין ה[מינרט של מסגד הים ומשמאל מגדל הפעמונים של כנסיית פטרוס הקדוש]]
שמאל|ממוזער|250px|טיילת יפו מכיוון גבעת יפו
[שמאל|ממוזער|250px|טיילת יפו ב[שנות ה-30 של המאה ה-20]]
**טיילת יפו** היא טיילת המקשרת בין פארק צ'ארלס קלור מצפון לחוף גבעת עלייה מדרום.

הטיילת מתחילה בפארק צ'ארלס קלור ומכונה "טיילת השער ליפו". טיילת זו מתחילה בתל אביב ושמה סמלי. היא מקבילה לרחוב נחום גולדמן שממזרח לה ולאורכה מספר מסעדות ובתי קפה. הטיילת נחנכה בשנת 1999 ואורכה כ-350 מטר.

החלק המרכזי של הטיילת לאורך רחוב רציף העלייה השנייה ומתחת לגבעת יפו, קרוי "טיילת חומות הים", ובו סימון של תוואי חומת יפו הקדומה. הטיילת פותחה על ידי חברת "אתרים" בהשקעה של 6 מיליון ש"ח. הפיתוח והשיקום כללו, בין היתר, עבודות תשתית, ריצוף, חשיפת החומה העתיקה של יפו בתאום עם רשות העתיקות, תאורה, הקמת ספסלים, בניית מעקה ים חדש המתאים לדייג, ושיפוץ קיר בניין המשטרה הקודם. מתכנני השיפוץ, אדריכלי הנוף איתן עדן, אייל זיו ורלי פרטו זכו על התכנון בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף לשנת 2001.

טיילת חומות הים של יפו העתיקה משתרעת על שטח כולל של כ-6,000 מ"ר. לצידה שוכנים מנזר ניקולאס הקדוש הארמני ומסגד הים.

הטיילת ממשיכה דרך נמל יפו ופארק מדרון יפו ומסתיימת ליד חוף גבעת עלייה מול מרכז פרס לשלום ולחדשנות.

החלק הדרומי של הטיילת המוביל לנמל יפו שופץ בשנת 2008

## ראו גם
* חומות יפו
* רצועת חוף בת ים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפו
יפו
קטגוריה:חומות יפו
נחמה ליפשיץ

[שמאל|ממוזער|280px|נחמה ליפשיץ (משמאל) עם [ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר לאחר קונצרט במרכז לינקולן בניו יורק, 1969]]
**נחמה ליפשיץ** (7 באוקטובר 1927 – 21 באפריל 2017) הייתה זמרת ליטאית-ישראלית ששרה בעברית וביידיש, והפכה לסמל ל"יהדות הדממה" עקב היותה מסורבת עלייה מברית המועצות במשך שנים רבות.

## ביוגרפיה
נחמה ליפשיץ נולדה ב-1927 בעיר קובנה שבליטא למשפחה יהודית ציונית. אביה, ד"ר יהודה-הירש ליפשיץ (1980–1900), היה רופא ועסקן תרבות יליד אולקניקי שבליטא, שלמד בישיבתו של הרב ריינס בלידא ואחר-כך למד רפואה באוניברסיטת קובנה. במלחמת העולם השנייה ברחה עם הוריה ואחותה צפורה מזרחה לאוזבקיסטן, שם שימש אביה רופא ביישוב כפרי קטן. ב-1946, אחרי המלחמה, שבה לליטא הסובייטית. למדה בקונסרבטוריון בבירה וילנה, וב-1957 החלה להופיע כסולנית של פילהרמונית וילנה. החלה להופיע בשירים ביידיש ובעברית, ערכה מסע הופעות ברחבי ברית המועצות והפכה לסמל ולפה ליהדות הדממה ולכיסופי היהודים לעלייה לישראל.

במרץ 1969 עלתה ליפשיץ לישראל. בהופעותיה הראשונות שרה שירים ביידיש ובעברית, כמו "ירושלים של זהב", "הליכה לקיסריה (אלי אלי)" ו"עם ישראל חי" של המשורר יוסף קרלר שהפך לסמל המסחרי שלה. הופעותיה הוקלטו לאלבום שהתפרסם בקהילות היהודיות והיא הוזמנה למסע הופעות בארצות הברית, אוסטרליה, אנגליה ואמריקה הלטינית. אולם לאחר כמה שנים בישראל הקריירה שלה דעכה.

לאחר שפרשה מעיסוק במוזיקה ליפשיץ הייתה ספרנית במקצועה, למדה ספרנות וארכיון באוניברסיטת בר-אילן. עבדה כארכיונאית ולימים מנהלת בספריה העירונית למוזיקה בתל אביב.

ב-21 באפריל 2017, ליפשיץ הלכה לעולמה בגיל 89. הותירה אחריה בת. היא נקברה בבית העלמין הדרום.
## פרסים והוקרה
* בשנת 1978 זכתה בפרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש.
* בשנת 2004 קיבלה תואר יקירת העיר תל אביב-יפו.
## לקריאה נוספת

* Yaacov Ro'i, 'Nehama Lifshitz: Symbol of the Jewish National Awakening', in: Yaacov Ro'i and Avi Beker (Eds.), *Jewish Culture and Identity in the Soviet Union*, New York: New York University Press, 1991, pp. 168-188.
* Шуламит Шалит, 'Еврейская песня - еë судьба: o певице Нехаме Лифшиц', в: Юлия Систер, Михаил Пархомовский (Книга I. Ред. и сост.) Идемте же отстроим стены Йерушалаима: евреи из Российской империи, СССР/СНГ в Эрец-Исраэль и государстве Израиль'', I, Иерусалим: Научно-исследовательский центр Русское еврейство в зарубежье, 2005, pp. 140-155. 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (במלאת 25 שנה לעלייתה), הטלוויזיה הישראלית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:זמרות השרות ביידיש
קטגוריה:זמרים עממיים יהודים
קטגוריה:זמרות ליטאיות
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:יהודיות סובייטיות
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:ספרניות ומידעניות ישראליות
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 2004
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:אסירות ציון
ראש ממשלת אתיופיה

**ראש ממשלת אתיופיה** עומד בראש מועצת השרים המהווה את הרשות המבצעת במדינה והוא גם ראש הכוחות המזוינים.
על מנת להיבחר לראש ממשלה על המועמד להיות חבר בבית הנבחרים ויושב ראש המפלגה הגדולה ביותר.

## היסטוריה
משרד ראש הממשלה נוסד לראשונה בשנת 1941 עם סיום מלחמת השחרור האתיופית, ראשי הממשלה בזמן זה היו מתמנים על ידי קיסר אתיופיה. למרות תפקידו הבכיר, בתחילת הדרך ראש הממשלה דה פקטו היה היועץ הראשי של הקיסר שהיה מכונה "שר העט", לאחר מכן בשנות ה-60 תפקיד שר העט אוחד עם תפקיד ראש הממשלה וכך איש זה היה האדם המשפיע ביותר פוליטית לאחר הקיסר, תפקיד ראש הממשלה היה קיים עד המהפכה האתיופית. המשרד נוסד מחדש כאשר אתיופיה הפכה לרפובליקה עממית ב-1987, המשרד המשיך להתקיים גם כאשר אתיופיה הפכה לפדרציה ב-1991.

## תפקוד וסמכויות

בין תפקידיו הבכירים הוא בחירת תובע כללי ונשיא בית המשפט הפדרלי וסגנו (לאחר שמקבלים אישור מבית הנבחרים).

## רשימת ראשי הממשלה

## ראו גם
* נשיא אתיופיה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אתיופיה: פוליטיקה
הנדריק וילם מסדאך

[שמאל|ממוזער|280px|[פנורמת מסדאך|הפנורמה של מסדאך המשקיפה על הכפר סכוונינגן (1880-1881)]]
**הנדריק וילם מסדאך** (בהולנדית: **Hendrik Willem Mesdag**; 23 בפברואר 1831 – 10 ביולי 1915) היה צייר ימי הולנדי.

## ביוגרפיה
מסדאך נולד בחרונינגן שבהולנד והיה בנו של הבנקאי קלאס מסדאך (בהולנדית: Klaas Mesdag) ושל יוהנה וילהלמינה ואן גיפן (בהולנדית: Johanna Wilhelmina van Giffen).

מסדאך הבן קיבל השראה מאביו, צייר חובב, ללמוד אמנות. הוא נשא לאישה את סינה ואן הוטן (בהולנדית: Sina van Houten), בשנת 1856, וכשהשניים ירשו הון מאביה של האישה, פרש מסדאך הבן מעבודתו כבנקאי, ועבר לקריירה כאמן.

הוא למד אמנות בבריסל עם וילם רולופס, ובשנת 1868 עבר להאג, לצייר את הים. בשנת 1870 מסדאך הציג את עבודותיו בגלריה בשם "סלון פריז" (באנגלית: Paris Salon) בפריז, וזכה במדליית זהב על אחת מיצירותיו.

בשנת 1880 קיבל מסדאך בקשה מחברה בלגית לצייר פנורמה המשקיפה על הכפר סכוונינגן ליד קו החוף של הים הצפוני ליד האג. עם עזרה מאשתו ותלמידיו, הוא סיים את הציור הענק (פנורמת מסדאך), שגובהו 14 מטרים והיקפו 120 מטרים, כעבור שנה אחת בלבד. אך הפופולריות של פנורמות דעכה באותה תקופה ובשנת 1886, החברה הבלגית פשטה רגל. מסדאך רכש את הציור במכירה פומבית, והפסיד את עלויות התחזוקה מכספו האישי.

מסדאך הצטרף לקהילת האומנות של האג ובשנת 1889 התמנה לנשיא הקהילה. בשנת 1903 הוא נתן את כל רכושו, ביתו, והפנורמה שלו להולנד. כיום ביתו משמש כמוזיאון מסדאך, שמציג את יצירותיו ואת הפנורמה.

## קישורים חיצוניים

* האתר של מוזיאון מסדאך

קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1831

קטגוריה:נפטרים ב-1915
כנסיית גבירתנו (ברוז')

**כנסיית גבירתנו** (בהולנדית: **Onze-Lieve-Vrouwekerk**) היא כנסייה גותית בברוז', בלגיה. הכנסייה היא מהמאות ה-13, ה-14 וה-15. המגדל, ובראשו צריח מחודד, מתנשא לגובה 115.6 מטר ובכך נהייה המבנה הגבוה ביותר בברוז' ומגדל הלבנים השני בגובהו בעולם.

## המבנה
חלל בית המקהלה מאחורי המזבח הראשי מכיל את קבריהם של שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, הדוכס האחרון מבית ולואה, ושל בתו, מרי. פסלי הברונזה מצופים זהב מציגים את הדוכס ובתו בגודל מלא וניצבים על אבן שחורה ממורקת. הדוכס עטור בכתר ולבוש בשריון מלא ולובש עיטור של מסדר גיזת הזהב.

המזבח שבקפלה הגדולה בספינה הדרומית מכיל את אחד האוצרות החשובים של הכנסייה, פסל של המדונה והילד משיש שפוסל על ידי מיכלאנג'לו בסביבות 1504. הפסל כנראה יועד במקור לקתדרלת סיינה והוא נרכש מאיטליה בידי סוחרים מברוז', האחים יאן ואלכסנדר מוסקרון, בשנת 1514 נתרם לכנסייה. הפסל נבזז והוחזר פעמיים: פעם אחת ב-1794 בידי מהפכנים צרפתיים ופעם שנייה ב-1944 בידי נאצים.

## גלריה
### חוץ


Image:OLV Brugge.jpg|מבט על המגדל מצפון מזרח
Image:Brugge statue and church.JPG
Image:TorenOLVkerkbrugge.jpg|המגדל


### פנים

Image:Interieur OLV-kerk.jpg|הספינה הראשית
File:Onze-Lieve-Vrouwekerk (Brugge) - IMG 4886.JPG
File:Bruges - Stained glass - JPG2.jpg
Tombs of Mary of Burgundy and Charles the Bold in Onze-Lieve-Vrouwekerk (Brugge).jpg|קברי מארי מבורגונדיה  ואביה שארל הראשון, דוכס בורגונדיה


### יצירות אמנות

Michelangelo's Madonna in Brugge-2.jpg|המזבח שבקפלה הגדולה בספינה הדרומית ובמרכזו פסל המדונה והילד מאת מיכלאנג'לו 
Image:Michelangelo's_Madonna_and_Child_in_Brugge.jpg|המדונה, מאת מיכלאנג'לו
Image:Madonna Michelangelo Brugge 2005.jpg|המדונה, מאת מיכלאנג'לו
Image:MadonnaMichelangelo.jpg|המדונה מברוז', מאת מיכלאנג'לו
Image:Antoon van Dijck.Kruisiging.JPG|צליבה, מאת אנתוני ואן דיק (?)
Image:Caravaggio Liebfrauenkirche Abendmahl in Emmaus .jpg|ארוחת ערב באמאוס, מאת קרוואג'ו


## קישורים חיצוניים

* 

* מידע ותמונות על הכנסייה, באתר sacred-destinations
* Onze-Lieve-Vrouwekerk, Kerknet Vlaanderen
* T. Francis Bumpus, The Cathedrals and Churches of Belgium, London: TW Laurie, 1909, pp.138-144
* Jerry R. Hobbs, A Michelangelo in Belgium? The Bruges Madonna
* מידע ותמונות, ב-Structurae

קטגוריה:ברוז'
קטגוריה:כנסיות בסגנון גותי
קטגוריה:בלגיה: כנסיות
קטגוריה:מרים, אם ישו
ז'יווה

**ז'יווה** (בקירילית: Жива; Živa), **ז'יוויה** (בפולנית: Żywia; כמו כן מופיעה גם הצורה Żiwia), **רַז'יוויה** (Razivia), **שיווה** (Šiva, Šiwa, Siva) או **שיבּה** (Sieba) היא אלת האהבה והפריון במיתולוגיה הסלאבית. פירוש שמה הוא "חיה", "הווה", "קיימת". היא נשואה לשייבוג (Siebog), שהוא מקבילה הזכרי (אל האהבה והנישואים).

פולחן ז'יווה התקיים בקרב הסלאביים המערביים, בשטח פולין, צ'כיה, סלובקיה, סלובניה וגרמניה של היום, ובייחוד בעמק נהר אלבה, בטרם הגיעה הנצרות לאזורים אלה.

האסטרואיד   שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמה.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים


* Suzana Marjanić, The Dyadic Goddess and Duotheism in Nobilo's ''The Ancient Faith of the Serbs and the Croats'', published in Studia Mythologica Slavica, 6, 2003


קטגוריה:אלות אהבה
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:אלים סלאביים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מרגרט וילסון

**מרגרט וילסון** (באנגלית: **Margaret Wilson**; נולדה ב-20 במאי 1947), פוליטיקאית ניו זילנדית שכיהנה כיו"ר בית הנבחרים של ניו זילנד בשנים 2005–2008.

## חייה
וילסון נולדה בגיסבורן שבניו זילנד ולמדה לימודי משפטים באוניברסיטת אוקלנד. במהלך השנים היא עסקה בעריכת דין, שימשה פרופסור ודיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת ואיקאטו ועסקה באיגוד מקצועי.

בשנים 1984–1987 הייתה וילסון נשיאת מפלגת הלייבור של ניו זילנד. בשנים 1989–1990 היא שימשה יועצת מדינית לראש ממשלת ניו זילנד ג'פרי פאלמר. בעקבות פעילותה הפוליטית היא מונתה גם כחברת הוועדה הממלכתית לענייני חקיקה ושימשה דירקטורית בבנק המרכזי של ניו זילנד. בשנת 1999 נבחרה וילסון לראשונה לפרלמנט.

מראשית דרכה כנבחרת ציבור כיהנה וילסון בממשלה. משנת 1999 ואילך היא שימשה בתפקיד שרת העבודה, התובעת הכללית, שרת המסחר, שרה במשרד המשפטים, וכן השרה הממונה על הסכם ואיטנגי. בתקופתה במשרד המשפטים שונה אופיו של בית המשפט העליון במדינה ונחקק חוק שנוי במחלוקת בנושא חלוקת רכוש בעת פרידת בני זוג. בשנת 2005 היא נבחרה ליו"ר הפרלמנט של ניו זילנד והייתה לאישה הראשונה בתפקיד. באותה שנה היא נבחרה פעם נוספת לתפקיד והיא כיהנה בו עד לבחירות ב-2008.

וילסון נודעת בציבור הניו זילנדי כפעילה חברתית הפועלת לקידום פמיניזם ורב תרבותיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאיות ניו זילנדיות
קטגוריה:משפטנים ניו זילנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:שרי תעשייה ומסחר
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:ילידות 1947
ניקולס פארחה

**ניקולס מרטין פארֶחה** (בספרדית: **Nicolás Martín Pareja**; נולד ב-19 בינואר 1984 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.
## ביוגרפיה
פארחה החל לשחק בארחנטינוס ג'וניורס. שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת בשנת 2004 ושיחק בה עד שנת 2006 אז עבר לשחק בקבוצת אנדרלכט כמחליפו של וינסנט קומפני שעזב את הקבוצה. פארחה היה שותף לזכייתה של אנדרלכט באליפות כבר בעונתו הראשונה בה, וכן לזכייה בסופר קאפ הבלגי.

ב-30 באוגוסט 2008 עבר פארחה לאספניול הספרדית תמורת 4.5 מיליון אירו.

בקיץ 2008 זומן פארחה לסגל ארגנטינה למשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008) והיה אחד מהמצטיינים בדרך לזכייה במדליית הזהב.

ב-2010 חתם בספרטק מוסקבה. ב-2013 הושאל לסביליה, עמה זכה בליגה האירופית לאחר שפתח בהרכב בניצחון במשחק הגמר על בנפיקה ליסבון. ב-23 ביוני 2014 חתם באופן קבוע בסביליה לשלוש שנים.

בנובמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר הרשמי של אנדרלכט

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני אטלס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1984
גישוש נסוג

**גישוש נסוג**  (באנגלית: **Backtracking**) או **עקיבה לאחור** הוא סוג של אלגוריתם חיפוש שחוסך מעבר על מספר רב של מועמדים לפתרון על ידי שימוש בתכונות ספציפיות של הבעיה.
שיטה זו יכולה לשמש לפתרון בעיית סיפוק אילוצים (CSP)
המונח הומצא על ידי המתמטיקאי דריק הנרי להמר  בשנות ה-50 של המאה ה-20.

## תיאור
האלגוריתם מיועד למציאת פתרונות לבעיות שמקיימות את התכונה שאפשר לפסול בהן גם פתרונות חלקיים. דוגמה נפוצה לכך היא בעיה בה יש מספר משתנים, ולכל משתנה יש להתאים ערך מסוים כך שיתקיימו מספר אילוצים. רבים מהתשבצים הם בעיות כאלה (למשל סודוקו וקאקורו). 

נתאר את הבעיה כעץ החלטות, בו השורש הוא הבעיה ההתחלתית והעלים הם פתרונות (אולי לא נכונים). כל קודקוד יהיה פתרון חלקי, וקשת מקודקוד א' לקודקוד ב' תציין שניתן להגיע מפתרון א' לפתרון ב' בצעד אחד.
כעת האלגוריתם עובד בצורה הבאה: כמו אלגוריתם חיפוש לעומק (DFS), הוא מתחיל מהשורש ובכל פעם מבצע את האלגוריתם על כל אחד מילדיו בזה אחר זה, אלא שאם הוא מגיע לקודקוד שהפתרון שהוא מייצג לא אפשרי, הוא מיד חוזר אחורה ולא ממשיך. בצורה כזאת ניתן לפסול כמות משמעותית של פתרונות בלי לבדוק אותם.

## פסאודו קוד
להלן פסאודו קוד של פתרון רקורסיבי בעיית סיפוק אילוצים:

:פונקציה ראשית:
:#אתחל את כל המשתנים לריקים.
:#בחר את אחד המשתנים והפעל את הפונקציה הרקורסיבית.

:פונקציה רקורסיבית (מקבלת משתנה):
:# נסה להציב למשתנה את כל הערכים, בזה אחר זה. לכל אחד מהם:
:## אם הוא לא אפשרי, המשך לפתרון הבא. אם הוא אפשרי, בחר משתנה אחר והפעל את הפונקציה הרקורסיבית.
:##אם חזר פתרון, החזר אותו. אם חזר false, המשך לפתרון הבא.
:#החזר false.

## דוגמאות
ממוזער|אנימציה המתארת פתירת חידת שמונה המלכות באמצעות גישוש נסוג
דוגמה מפורסמת לשימוש בשיטה זו היא פתרון חידת שמונה המלכות בה ניתן לפסול פתרון חלקי ברגע שלא ניתן להציב מלכה בשורה מסוימת (מאחר שכל המשבצות בה מאוימות), מבלי להזדקק להשמת כלל שמונה המלכות על הלוח.

דוגמה נוספת לשימוש בשיטה זו היא של אדסחר דייקסטרה שבשנת 1972 הסביר כיצד למצוא מילה ארוכה באלפבית של שלושה סימנים שאין לה שתי תת-סדרות רצופות עוקבות זהות (בעיית תאו-מורס מתחילת המאה העשרים).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלגוריתמי חיפוש
קודורי (עמק)

[שמאל|ממוזער|250px|מיקומו של עמק קודורי ב[אבחזיה]]
**עמק קודורי** (בגאורגית: **კოდორის ხეობა**; באבחזית: **Кәыдырҭа**) הוא עמק באבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. החלקים העליונים של העמק מיושבים בסוואנים, קבוצה אתנית של הגאורגים היושבת בחבל הסמוך לעמק קודורי, סוואנתי. מתום מלחמת אבחזיה, בשנת 1993, העמק הוא האזור היחיד באבחזיה שנשלט על ידי גאורגיה, ונכלל באבחזיה עילית. יתר חלקי אבחזיה נשלט בידי הבדלנים האבחזים. ב-27 ביולי 2006, נשלט האזור בידי ממשלה אבחזית גולה.

## גאוגרפיה
עמק קודורי הוא החלק העיקרי של אבחזיה עילית. היא שוכנת במעלה נהר קודורי בחלק הצפון-מזרחי של אבחזיה, כ-64 ק"מ בתוך אבחזיה מהגבול הרשמי של גאורגיה. היא מרוחקת כ-32 ק"מ צפון-מזרחית לעיר החוף, סוחומי, בירת אבחזיה. גובה העמק נע בין 1,300 - 3,984 מטר מעל פני הים. תוואי פני השטח מכוסים יערות הרריים מחטניים ומכוסה לסירוגין בשלג.

האקלים בעמק קודורי הוא הררי, והחורפים מושלגים. כמות המשקעים נעה בין 1,600 מ"מ ל-2,000 מ"מ לשנה. אפריל הוא החודש בעל המשקעים הרבים ביותר, עם כ-160 מ"מ, ואילו ינואר הוא החודש הגשום בעל המשקעים המועטים ביותר, עם 120 מ"מ. מעל ל-30 יום לשנה בממוצע יורד גשם כבד. שלג יורד 180 ימים בשנה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 5°C מעלות צלזיוס. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם ממוצע של 3°C-, ויולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 14°C.

בעמק נמצאים מספר כפרים הרריים, כמו: שחארה, אומרישרה, אז'רה עילית, אז'רה תחתית, לאטה ועוד. עד לפלישת רוסיה לגאורגיה באוגוסט 2008 היה העמק, מבחינה מנהלית חלק מאבחזיה עילית, ונשלט על ידי ממשלה אבחזית גולה. האבחזים שעד לפלישה הרוסית לגאורגיה לא שלטו באזור, הכלילו אותה כחלק ממחוז גולריפש. על פי המפקד הגאורגי האחרון שנערך בשנת 2002, מנה מספר תושבי העמק, 1,956 איש שמתוכם 1,912 הם גאורגים (סוואנים).

## היסטוריה

נהר הקודורי ונהר האנגורי נקבעו כקו הפסקת האש בהסכם שנחתם בתום מלחמת אבחזיה, בשנת 1994. אזור זה, יחד עם גזרת גאלי, היו האזורים היחידים שנותו מיושבים בגאורגים, שהיוו 46% מהאוכלוסייה.

בשנת 1994 קיבל כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG) מנדט מורחב בהחלטה 937 של האו"ם. המשימות שהוטלו על הכוח הם:
* להשגיח על הכוחות הגאורגיים הנסוגים מעמק קודורי לתוככי גאורגיה.
* לסייר בעמק קודורי על בסיס קבוע.

אף על פי שלא הייתה פעילות צבאית במסדון קודורי לאחר ההסכם, אירעו מספר אירועים מסוכנים:
* בני ערובה: שלושה מקרים של לקיחת חיילי כוח המשקיפים כבני ערובה, באוקטובר 1999, יוני 2006 ודצמבר של אותה שנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:גאורגיה: גאוגרפיה
קטגוריה:בקעות ועמקים
קטגוריה:אבחזיה: גאוגרפיה
קמילו סיינפואגוס

[שמאל|ממוזער|250px|סיינפואגוס (משמאל) עם [פידל קסטרו]]
**קמילו סיינפואגוס גוריאראן** (בספרדית: **Camilo Cienfuegos Gorriarán**; 6 בפברואר 1932 - 28 באוקטובר 1959) היה ממנהיגי המהפכה הקובנית, לצד פידל קסטרו, ראול קסטרו וצ'ה גווארה.

## חייו
סיינפואגוס נולד למשפחה אנרכיסטית בהוואנה. הוא החל ללמוד בבית הספר סן אלחנדרו לאמנות פלסטית, אך עזב את הלימודים בשל קשיים כלכליים, והחל לעבוד כמתמחה בחברת האופנה "אל ארטה". בגיל 16 החל גם בפעילות פוליטית, כשהצטרף להפגנות נגד העלאת תעריפי הנסיעה בתחבורה ציבורית.

ב-1953 היגר סיינפואגוס לארצות הברית, אך בשל מה שהגדיר כניצול העובדים בה, שב לקובה. לאחר שובו, הצטרף לתנועת סטודנטים מחתרתית שהתנגדה לשלטונו של פולחנסיו בטיסטה. ב-7 בדצמבר 1955 אף נפצע מירי המשטרה במהלך הפגנה. לאחר שלא הצליח למצוא עבודה וסבל מהטרדות המשטרה, שב לארצות הברית והתגורר לזמן מה בניו יורק. בהמשך נסע       למקסיקו, שם פגש את פידל קסטרו, שעסק בהכנות למהפכה. בנובמבר 1956 הצטרף ל-81 מהפכנים נוספים שעלו על סיפונה של הגראנמה, שהביאה אותם לקובה.

### במהלך המהפכה הקובנית
המורדים נחתו בפלאיה לאס קולוראדאס שבחופה הדרום מזרחי של קובה, במחוז אוריינטה, ב-2 בדצמבר, והחלו לעשות דרכם לכיוון סיירה מאסטרה. בדרכם נתקלו בכוחות צבא, שהרגו את רובם. היתר, ובהם סיינפואגוס, הצליחו להימלט בקבוצות קטנות. לאחר חודש התאחד עם קסטרו בסיירה מאסטרה.

במהלך 1957 היה סיינפואגוס לאחד ממנהיגי המהפכה, וקיבל את הדרגה "קומנדנטה" (comandante). לאחר כישלון מבצע וֶרָאנוֹ של בטיסטה, פתחו המורדים במתקפת נגד. סיינפואגוס עמד בראש אחד משלושה טורים שנעו מערבה, לכיוון סנטה קלרה. הטור בפיקודו יצא לכיוון בסיס צבאי ביגואחאי, והוא כלל 60 לוחמים בלבד (כרבע מכלל כוחותיו של קסטרו). הוא צבר תמיכה רבה בדרכו, ועד הגיעו ליגואחאי כבר מנה הטור קרוב ל-500 לוחמים. ב-19 בדצמבר החלה מתקפתו של סיינפואגוס על המחנה. כוחות הצבא בפיקודו של אבון ליי הצליחו להדוף אותה. חרף ניסיונות חוזרים ונשנים, תוך שימוש    בטרקטור שחומש בקנה בקליבר של 50 מ"מ, וכונה "הטנק", לא עלה בידו של סיינפואגוס להשתלט על המחנה. בסופו של דבר, ב-30 בדצמבר, אזלה התחמושת שהייתה בידו של ליי, והוא נאלץ להיכנע. לניצחון בקרב זה הייתה חשיבות מוראלית גבוהה למורדים. למחרת, חבר סיינפואגוס לגווארה בסנטה קלרה, בקרב שסימן את ניצחון המהפכנים.

לאחר עלייתו של קסטרו לשלטון, הצטרף סיינפואגוס לשורות הצבא וסייע בדיכוי התקוממויות נגד הממשל החדש. ב-28 באוקטובר 1959 עלה על טיסה מקמגואיי להוואנה. מטוסו נעלם מעל הים הקריבי, ולאחר מספר שבועות של חיפושים, הוכרז כמת. לפי שמועות שונות, מטוסו הופל בהוראתו של קסטרו או בשל טעות בזיהוי של חיל האוויר הקובני, אך היסטוריונים סבורים כיום כי מדובר בתאונה.

## הנצחה
לאחר מותו הוקם מוזיאון לזכרו ביגואחאי. המוזיאון כולל את תיאור הקרב ביגואחאי ופריטים הקשורים בעברו. על גג המוזיאון הוקם פסל גדול בדמותו.

דמותו של סיינפואגוס מופיעה על שטרות בערך של 20 פסו ועל מטבעות בערך של 40 סנטים.

מדי שנה, ב-28 באוקטובר, נוהגים תלמידי בתי ספר להשליך פרחים לים או לנהר, לציון יום מותו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהפכנים קובנים
קטגוריה:פוליטיקאים קובנים
קטגוריה:המהפכה הקובנית
קטגוריה:הרוגי תאונות אוויריות
קטגוריה:קובנים ממוצא אסטוריאני
קטגוריה:הוואנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1932
קטגוריה:נפטרים ב-1959
רחל שקלובסקי

**רחל שקלובסקי** (6 בנובמבר 1946 – 27 בינואר 2013) הייתה מבקרת ספרות ומשוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
שקלובסקי נולדה בתל אביב. התחנכה בצעירותה בשווייץ ובארצות הברית וסיימה את לימודיה בתיכון עירוני א' בתל אביב. הייתה בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים במדע המדינה וספרות אנגלית ומוסמכת בספרות אנגלית ואמריקאית. מלבד זאת למדה שנתיים לימודי פילוסופיה ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1976–1980 לימדה פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב: קורסים בספקנות, בעיית הצדקת הרציונליזם, קריאה באפלטון ואחרים.

שקלובסקי פרסמה שירים ומאמרים במוספים לספרות מסוף 1975. במשך שלושה עשורים פרסמה מאמרי ביקורת ושירים בעיתונים "הארץ", "דבר", "ידיעות אחרונות", "מעריב" "שישי" ובכתב העת "עיתון 77". בספרה הראשון משנת 1988, "בין שעבוד לחירות", פרסמה מבחר מאמרים המביאים את נקודת מבטה הייחודית על יצירות ספרותיות קלאסיות ומודרניות וכן על יצירות הגות בתחומים מגוונים כולל היסטוריה, פסיכיאטריה ויהדות. בין המאמרים שקיבצה מופיעים שני מאמרי ביקורת על תפיסת היהדות הלייבוביצ'יאנית וכן תשובתה לישעיהו ליבוביץ בעקבות תגובתו. במסות הפילוסופיות שפרסמה באה לידי ביטוי השקפת עולם חילונית רציונליסטית המהווה את תעודת הזהות האומנותית שלה. ספרה השני "בחיפוש אחר החיים הטובים" מהווה המשך לספרה הראשון, אך בניגוד לו מתמקד בביקורת ספרותית ופחות ברשימות פילוסופיות.

שקלובסקי זכתה פרס ברנשטיין לביקורת ספרותית בעיתונות היומית, עם חלוקתו לראשונה בשנת 1979.

שקלובסקי נפטרה ב-27 בינואר 2013 בביתה בתל אביב.

## מפרסומיה
* "**זה בסך הכול החיים**", תל אביב: הוצאת גוונים, תשס"ח 2007.
* "**דמויים מהעולם ומירושלים**", תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ט 1999.
* "**בחיפוש אחר החיים הטובים**": קובץ ביקורות על ספרים, תל אביב: ירון גולן, 1996.
* "**בין שעבוד לחירות**": מסות פילוסופיות, תל אביב: ירון גולן, 1988.

## לקריאה נוספת
*אלכס זהבי. דיוקנו של הרצנזנט כפילוסוף. **[[מעריב]]**, ספרות, כ"ד באדר ב' תשמ"ט, 31 במרץ 1989, עמ' 3.
*דורית זילברמן. תרבות העונג. **[[דבר (עיתון)|דבר]]**, י"ח בתמוז תשמ"ט, 21 ביולי 1989, עמ' 20.
*עמוס לויתן. בין לבין. **[[עתון 77]]**, גל' 110 (1989), עמ' 19.
*מירי פז. הרציונאל של רחל שקלובסקי. דבר, **[[דבר השבוע]]**, ז' בשבט תשמ"ט, 13 בינואר 1989, עמ' 23.
*עמוס שיינבלט. רוח אופטימית בבית. **[[עיתון 77]]**, שנה ל"ב, גל' 329 (ניסן תשס"ח, מרץ-אפריל 2008), עמ' 14.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
שאן אליאס

**שאן סירפואי אליאס** (באנגלית: **Sian Seerpoohi Elias**; נולדה ב-13 במרץ 1949) היא משפטנית ניו זילנדית שכיהנה כנשיאת בית המשפט העליון של ניו זילנד בשנים 1999–2019

## ביוגרפיה

אליאס נולדה בלונדון שבבריטניה לאב ממוצא ארמני ואם ממוצא ולשי. בשנת 1970 היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת אוקלנד ולאחריהם המשיכה בלימודים באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1972 החלה אליאס להתמחות בעריכת דין באוקלנד וכעבור שלוש שנים החלה לעסוק במקצוע.

כמשפטנית הייתה אליאס חברה בוועדה הלאומית לנושאי חקיקה (1984–1988), שימשה חברה בוועדת הערעורים למתן רישיונות לספורט מוטורי, וכן פעלה בנושאי איכות סביבה. אליאס עסקה רבות גם בדיני חוזים. בשנת 1988 הוענקה לה הכרה מקצועית על ידי מלכת בריטניה.

בשנת 1995 מונתה אליאס לשופטת בית המשפט העליון של ניו זילנד ולעיתים היא ישבה גם בהרכב בית הדין לערעורים. ב-17 במאי 1999 היא הושבעה כנשיאת בית המשפט העליון והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. בשנת 2004 הוחלט על המשך כהונתה בתפקיד לאחר שנוסד באופן רשמי בית משפט עליון וחדלה לפעול הוועדה המשפטית המייעצת למלכה, ששימשה עד אותה עת כסמכות הערעור העליונה בניו זילנד. מתוקף תפקידה אליאס הייתה ממלאת מקום המושל הכללי של ניו זילנד והיא החזיקה בתפקידים אלו בהיעדר המושלים מן המדינה ובתקופות ביניים בין כהונותיהם.

ב-14 במרץ 2019 הסתיימה כהונתה של אליאס ובמקומה מונתה הלן וינקלמן.

אליאס נשואה ליו פלטשר, נשיא אוניברסיטת אוקלנד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:עורכות דין ניו זילנדיות
קטגוריה:שופטות ניו זילנדיות
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
סאני בצ'ירוביץ'

**סאני בצ'ירוביץ**' (בסלובנית: **Sani Bečirovič**; נולד ב-19 במאי 1981) הוא כדורסלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת הקלע. משמש כמנהל ספורטיבי במועדון הכדורסל זניט מהליגה המאוחדת של VTB מאז יולי 2025.

## קריירת משחק
### מועדונים
את הקריירה המקצוענית שלו החל בצ'ירוביץ' בשנת 1999 באולימפיה ליובליאנה, איתה היה שותף לזכייה בגביע הסלובני בעונת  ובגביע ובאליפות סלובניה בעונת . לאחר מכן עבר בצ'ירוביץ' לשחק באיטליה בקבוצת קינדר בולוניה. בולוניה זכתה בגביע האיטלקי ב-2002 והגיעה עד לגמר היורוליג, שם הפסידה לפנאתינייקוס 89:83. פציעה קשה בברכו השביתה אותו לתקופה ארוכה. גם לאחר ששב לשחק כדורסל ההחלמה לא הייתה מלאה והפציעה המשיכה לתת אותותיה גם בשנים הבאות. תביעה שהגיש נגד קבוצתו, יחד עם קשיים כלכליים שבהם היה מצוי המועדון, גרמו להורדת המועדון לליגה השנייה על ידי בית המשפט.

בדראפט 2003 נבחר בצ'ירוביץ' במקום ה-46 על ידי דנוור נאגטס אולם נשאר באירופה ושיחק בנובו מסטו בעונה שלאחר מכן. בעונת 2004/05 שיחק בקסטיגרופ וארזה ובסיומה עבר לעונה אחת בקלימאמיו בולוניה.

ב-2006 עבר לפנאתינייקוס. בשנתיים ששיחק בפנאתינייקוס נהנתה קבוצתו משליטה מוחלטת בכדורסל היווני וזכתה בשתי אליפויות ובשני גביעים. בנוסף, זכתה הקבוצה באליפות היורוליג ב-2007. ביולי 2008, עקב סכסוך שהתגלע בין בצ'ירוביץ' למאמנו ז'ליקו אובראדוביץ' בנושא דקות המשחק שקיבל, עזב את פנאתינייקוס וחתם בוירטוס רומא. לאחר עונה אחת בקבוצה האיטלקית שב בצ'ירוביץ' לליובליאנה.

### נבחרת סלובניה
בשנת 2000 היה בצ'ירוביץ' השחקן הבולט של נבחרת סלובניה באליפות אירופה עד גיל 20. בגמר הוביל את נבחרתו לזכייה בטורניר כשקלע 17 נקודות בניצחון על נבחרת ישראל 66:65.

במדי נבחרת הבוגרים של סלובניה שיחק בצ'ירוביץ' באליפויות אירופה ב-1999 (מקום 10), 2001 (מקומות 13–16) ו-2005 (מקום 6). את האליפות ב-2003 החמיץ בשל הפציעה בברכו ולפני האליפות ב-2007 הודיע שלא יגיע בשל החשש שהשתתפות בטורניר תיצור עומס נוסף על ברכו, ממנה סבל כאבים לאורך העונה. ב-2006 השתתף באליפות העולם עם נבחרתו שסיימה במקום ה-12.

## קריירת אימון ועסקנות ספורט
בעונת 2015/2016 היה בצ'ירוביץ' עוזרו של המאמן אלכסנדר ג'ורג'ביץ' בפנאתינייקוס.

ביולי 2025 מונה לשמש כמנהל ספורטיבי במועדון זניט מהליגה המאוחדת של VTB

## חיים אישיים
בצ'ירוביץ' מחזיק בדרכון איטלקי בעקבות נישואיו לאיטלקייה. לזוג שני ילדים. אביו, ממי בצ'ירוביץ', הוא מאמן כדורסל.

## קישורים חיצוניים

* סאני בצ'ירוביץ' באתר היורוליג

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כדורסלנים סלובנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורסלני זלטורוג לאשקו
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני טורק טלקום
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני דינמו סאסארי
קטגוריה:כדורסלני וארזה
קטגוריה:כדורסלני קרקה נובו מסטו
קטגוריה:בחירות דראפט של דנוור נאגטס
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1981
בית המשפט העליון של ניו זילנד

**בית המשפט העליון של ניו זילנד** (באנגלית: **Supreme Court of New Zealand**) הוא הסמכות השיפוטית העליונה במדינת ניו זילנד. בית המשפט פועל במתכונתו הנוכחית משנת 2004, לאחר שהוועדה המשפטית המייעצת למלכה חדלה מלשמש כסמכות הערעור העליונה במדינה.

בית המשפט העליון של ניו זילנד פועל במתכונתו הנוכחית מכוח חוק שהעביר הפרלמנט הניו זילנדי בשנת 2003. הוא קיים את דיוניו הראשונים ב-1 ביולי 2004. בית המשפט העליון נקרא בשם זה עוד מ-1980, במטרה להפכו לסמכות עליונה בעתיד.

## הליך המינוי
בבית המשפט מכהנים חמשה שופטים. הכהונה אינה קצובה בזמן, אך היא מסתיימת בגיל 70.
	
השופטים ממונים על ידי שר המשפטים, שנוהג להיוועץ באופן בלתי מחייב בנשיאת בית המשפט העליון ובפרקליטת המדינה. את נשיא בית המשפט העליון בוחר ראש הממשלה.

## משכן בית המשפט
בניין בית המשפט ממוקם בוולינגטון, בירת ניו זילנד. לכס השיפוט מונו בשנת 2004 ותיקי השופטים של בית הדין לערעורים שפעל באותה עת, ובראשם כיהנה הנשיאה שאן אליאס.

מאז 14 במרץ 2019 מכהנת כנשיאת בית המשפט העליון הלן וינקלמן.

## קישורים חיצוניים
 
* 

## הערות שוליים

ניו זילנד
קטגוריה:ניו זילנד: חוק ומשפט
כתב כופי

שמאל|ממוזער|250px|פסוק "בשם אללה" בכתב כופי
**כתב כופי** (בערבית: **خط كوفي**) הוא הצורה הקליגרפית העתיקה ביותר של הכתב הערבי, והוא מבוסס על הכתב הנבטי. הוא התפתח מכתב "אל-חירי", אחד מארבעת הכתבים הערביים הקדם-אסלאמיים, היה בשימוש בחצי האי ערב בתקופת היווצרותו של האסלאם, ובו נכתבו כתבי היד הראשונים של הקוראן. שמו של הכתב בא משמה של העיר כופה (היום בעיראק), שבה הוא התפתח, והוא נזכר בשמו זה לראשונה בשנת 999. יחד עם הכתב הנסח׳י הוא אחד מששת הכתבים הקאנוניים של האסלאם החל מהמאה העשירית.

הכתב הכופי מאופיין בקווים ובזוויות ישרות, ולעיתים בקווים מוארכים. במקור לא כלל הכתב הכופי את הסימנים הדיאקריטיים המבחינים בין אותיות הכתב הערבי. הכתב התפתח במשך מאות שנים, בהן הוא השתנה ואף נוצרו לו גרסאות מקומיות. בכתב הכופי נעשה שימוש רב על גבי מטבעות ומבנים וכן הוא מופיע רבות בכתובות סלג'וקיות עתיקות, ואף העות'מאנים שבאו אחריהם עשו בו שימוש נרחב.

דוגמאות לשימוש בכתב כופי נראות בדגל עיראק ובסמל קטר, בכתבי יד, כגון "הקוראן הכחול" מקירואן, וכן במספר גדול של מבנים, ובהם המינרט בג'אם באפגניסטן והמסגד הגדול בסוסה בתוניסיה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערבית
קטגוריה:קליגרפיה
קטגוריה:גופנים
סמי שמעון

**סָמִי שַמְעוּן** (1932 – 30 במאי 2009) היה איש עסקים ונדבן, שהתגורר בלונדון.
לקראת שנותיו האחרונות עבר להתגורר בישראל ונפטר במאי 2009.

## ביוגרפיה
סמי שמעון נולד בבגדאד, בן למשפחת סוחרים אמידה. בנעוריו עבר עם משפחתו לאיראן, ובגיל 20 עלה לבדו לישראל, שירת בצה"ל, ולאחר מכן יצא ללימודים בטורקיה וחזר למשפחתו באיראן. עסק שם בייצוא ובייבוא. עם עלייתו של ח'ומייני לשלטון היגר לפורטוגל ומשם עבר ללונדון, שם עסק בעסקי נדל"ן וצבר נדל"ן במדינות רבות.

בין היתר הקים שמעון חברות לשיווק נפט ולייצור פלדה בדרום אפריקה, פרויקטים של תשתיות בפורטוגל, בנייני משרדים בארצות הברית ובתי-מלון במערב אירופה. ביוני 1989 רכש 4% ממניות חברת . מימוש המניות אחרי עליית שערן הקנה לו חלק ניכר מהונו. בשנת 1991 רכש את חברת הפרדסנות והשימורים יכין-חק"ל מהסוכנות, והסב חלק ניכר מפעילותה לעסקי נדל"ן. רכש 21% מחברת  שהוקמה על ידי בני גאון וכן 17.5% מחברת צינורות המזרח התיכון.

שמעון תרם לקידום החינוך והרפואה בישראל. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן וכיהן כנשיא הקונגרס הספרדי העולמי ונשיא עמותת "הצל ליבו של ילד". כמו כן מימן לימודי רפואה לקרדיולוגים בארצות הברית. תרם רבות למכללה האקדמית להנדסה בנגב מה שהוביל את שינוי שמה להמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון הקרויה על שמו. בין תרומותיו - תרומה למחלקה לניתוחי חזה ולב במרכז רפואי וולפסון, מבנה בית הספר לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן ובית יתומים בנתניה.

שמעון נפטר בגיל 77 כשהוא מותיר אחריו את רעייתו אנג'לה, בריטית שהתגיירה, ואת בתו אלכסנדרה.

לאחר מותו, בחודש יוני 2012, קבע בית המשפט לענייני משפחה בתל אביב, כי אלמנתו תקבל מחצית מהונו של סמי שמעון, כ-1.3 מיליארד ש"ח, אף על פי שאת הנכסים צבר שמעון בטרם הנישואים.

בטרם נפטר, ציווה להעביר סכום של כ-10 מיליון דולר לארצות הברית, לעמותת צאנז, לטובת הקמת בית יתומים בעיר נתניה. בעקבות התנגדות היורשים, התעכב ביצוע הפרויקט, ב-2014 פורסם שהכסף הועבר לעמותה.

## קישורים חיצוניים
* 
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים איראנים
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:נדבנים יהודים בריטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
רחל דולב

**רחל דולב** (נולדה ב-9 במרץ 1952) היא משפטנית, כיהנה כסניגורית הצבאית הראשית בצה"ל וכן כצנזורית הצבאית הראשית בשנים 2000–2004. השתחררה מצה"ל בדרגת תת-אלוף.

## קורות חיים
דולב היא בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה. היא נשואה ואם לשניים.

משנת 2006 היא בעלת משרד עורכי דין בתחומי המשפט המנהלי והציבורי. ב-2011 מונתה לדירקטורית בתעשייה האווירית.

### שירות צבאי
דולב מילאה שורה של תפקידים בפרקליטות הצבאית בהם סניגורית של פיקוד המרכז וחיל האוויר, פרקליטת פיקוד המרכז ויועצת משפטית לאלוף הפיקוד, ראש המחלקה המשפטית בנציבות קבילות החיילים וסניגורית צבאית ראשית, תפקיד בו כיהנה בשתי קדנציות.

בשנת 2000 מונתה לצנזורית הצבאית הראשית במקומו של תת-אלוף יצחק שני. היא כיהנה בתפקיד במהלך מלחמת עיראק. דולב הנהיגה רפורמות בצנזורה שכללו את הפסקת בדיקת דואר חיילים לצורכי צנזורה ואת הפסקת האזנות הסתר לשיחות בינלאומיות שיצאו מישראל, אשר נועדו לפקח על המידע המועבר על ידי הכתבים הזרים שדיווחו מישראל, אף שבפועל בוצעו לכל שיחות הטלפון הבינלאומיות שיצאו מישראל. בשנת 2004 פרשה דולב מצה"ל ובמקומה מונתה לתפקיד הצנזורית הצבאית הראשית אלוף-משנה מירי רגב.

### בזירה הציבורית
בשנת 2006 הצטרפה דולב למפלגת מרצ התמודדה על מקום ברשימת המפלגה בראשותו של הדוקטור יוסי ביילין לכנסת. לאחר השלב הראשון בו בחרו חברי ועידת המפלגה את 21 נציגהם לכנסת לבין שלב דירוג הנציגים הנבחרים, פרשה דולב מהתמודדות והעניקה את תמיכתה לחברת הכנסת לשעבר הד״ר צביה גרינפלד. בשלב מאוחר יותר של אתה מערכת בחירות, בעודה חברת מפלגת מרצ, הודיעה דולב על תמיכתה באהוד ברק לראשות מפלגת העבודה והממשלה. ברק הפסיד כבר בבחירות המקדימות בעבודה לעמיר פרץ.

כיום דולב חברה בתנועת "מפקדים למען ביטחון ישראל", תנועה לא מפלגתית שמקדמת שתי מדינות למען עתיד ביטחון ישראל

## קישורים חיצוניים
*הטורים של רחל דולב, באתר ynet
*  אמיר אורן, ראיון עם רחל דולב, אפרכסת, All in, 25 באפריל 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:צנזורים צבאיים ראשיים
קטגוריה:פרקליטי הפרקליטות הצבאית
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:משפטניות ישראליות
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:סנגורים צבאיים ראשיים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
פרק טלוויזיה

**פרק טלוויזיה** הוא פרק מתוך יצירה טלוויזיונית, למשל סדרת טלוויזיה.

הפרק הראשון שמופק בסדרה מתוסרטת נקרא "פיילוט", כאשר המילה "פיילוט" משמשת לעיתים גם כשמו של הפרק, ופרק סיום מכונה בדרך כלל "פינאלה". פרק המסתיים באמצעו של קליימקס דרמטי נקרא לעיתים קרובות "קליף האנגר". פרקים כאלה הם נפוצים מאוד באופרות סבון יומיות וכן בפרקי סיום של סדרות פריים טיים המחולקים לשני חלקים.

פרק יכול להיות חלק מעלילה מתמשכת הנפרשת על פני קשת סיפור נרטיבית, עונה, מספר עונות או על פני סדרה שלמה. ישנם גם מקרים מיוחדים, כך למשל עלילתה של כל עונה בסדרה הישראלית היומית "בטיפול" מחולקת לחמש עלילות משנה, כאשר אחד מימי השבוע מוקדש לכל אחת מן העלילות.

יש סדרות שאימצו לעצמן תבנית לשמות הפרקים שיזהו כל פרק עם הסדרה. כך למשל שמות כל פרקיה של הסדרה "סיינפלד" מלבד אחד מתחילים במילה "The" (ה"א הידיעה בנוסח העברי), הרוב המוחלט של שמות פרקיה של הסדרה "חברים" מתחילים במילים The one..."" ("האחד" במובן "הפרק"). שמות כל פרקיה של הסדרה "מונק" מכילים את המילים "מר מונק". שמו של כל פרק ב־"24" מציין את השעה ביממה בה מתרחשת עלילתו.

תוכניות אירוח לא מעניקות בדרך כלל שמות לפרקיהן, מלבד יוצאות דופן כמו "המופע של ג'רי ספרינגר". ישנן גם סדרות דרמה שלא מעניקות שמות לפרקיהן, כמו למשל "מרחק נגיעה" הישראלית.

*
קטגוריה:טלוויזיה: תוכן
אורבנוס מלאנגר

**אורבנוס מלאנגר** (327 - כנראה ב-23 בינואר 390) היה בישוף צרפתי, הנחשב לקדוש נוצרי. אורבנוס כיהן בין שנת 374 לשנת מותו כבישוף השישי של לאנגר ושל אוטון. אחותו היא הקדושה לודגריה.

על פי האגדה הקשורה בהגיוגרפיה שלו, אורבנוס נמלט מרודפיו לתוך כרם, שם החביאו אותו הכורמים; ולאחר מכן התנצרו האחרונים. אורבנוס נחשב לפיכך כקדוש המגן של הכורמים, הייננים, ושל עובדים אחרים בתעשיית היין; כמו גם הקדוש המגן נגד אלכוהוליזם ושידפון. בנוסף, הוא הקדוש המגן של הערים לאנגר ודיז'ון. גם באיקונוגרפיה הנוצרית הוא מתואר עם אשכול ענבים בידו. לעיתים מיוחס סיפורו (והפטרונות בנושאי יין) בטעות לאפיפיור אורבנוס הראשון, שגם הוא נחשב לקדוש.

יום חגו ב-4 באפריל קשור בצורה הדוקה לאמונות בנושאי מזג האוויר ולמסורות חקלאיות עתיקות. קיימת אמרה בגרמנית לפיה:

Pankraz und Urban ohne Regen / bringen großen Erntesegen

ימי פנקרטיוס ואורבנוס ללא גשם ויבשים/מביאים עימם ברכת בצירים גדולים ומשובחים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:כמרים צרפתים
קטגוריה:ילידי 327
קטגוריה:נפטרים ב-390
Ironic

**Ironic** הוא שיר שנכתב על ידי אלאניס מוריסט והולחן על ידי מוריסט וגלן באלארד. השיר נכלל באלבומה *[[Jagged Little Pill]]* (יוני 1995) והוא הסינגל השלישי מתוכו, אשר יצא בארצות הברית בפברואר 1996 ובאירופה כחודשיים לאחר מכן.

## סגנון ונושא
מוזיקלית, השיר מושפע מסגנון הגראנג', הפופ והרוק.
השיר מתאר מצבים יומיומיים שמסתיימים בשאלה "האין זה אירוני?".

השיר, שבחלקו מתייחס להתרסקות מטוס, נאסר להשמעה בחלק מתחנות השידור בארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001.

ב-2003 שינתה מוריסט את מילות השיר לתמיכה בנישואים חד-מיניים: המילים "It's meeting the man of my dreams and them meeting his **beautiful wife**" שונתה ל-"beautiful husband".

ב-2015, במלאת 20 שנה לאלבום, הציגה מוריסט גרסה עדכנית למילות השיר בלייט נייט שואו עם ג'יימס קורדן.

### ביקורות
מרצים רבים לשפה האנגלית תקפו את מוריסט והשיר, מכיוון שהוא מייצג מצבים שמוריסט מתארת כאירוניים, אך הם אינם אירוניים.
רבים טוענים שהמצבים שמוריסט מספרת עליהם הם מצבים של ביש-מזל או חוקי מרפי, אך אינם אירוניים כלל כמו "זבוב שחור ביין לבן".
מוריסט בעצמה טענה שהיא מודעת לכך שהדוגמאות שהביאה אינן מצבי אירוניה וכוונתה הייתה שהאירוניה הגדולה בשיר הוא שאין בו שום אירוניה.
"לא כתבתי את השיר בכבדות רצינית מידי, לא חשבתי שמילות השיר יבחנו מתחת למיקרוסקופ של 30 מיליון אנשים".

## הצלחה מסחרית
הקליפ שליווה את צאת הסינגל שוחרר בינואר 1996, וקיבל מיד זמני שידור בתדירות גבוהה ב-MTV ו-VH1. ההייפ שהיה סביב מוריסט ואלבומה באותו זמן רק תפחו בזכות השיר. Ironic נהפך במהרה לאחד השירים המצליחים של אותה שנה ובעשור כולו.

הקליפ היה מועמד לשישה פרסי MTV Video Music Awards ב-1996, וזכה בשלושה: "הקליפ הנשי הטוב ביותר", "פריצת השנה" ו"העריכה הטובה ביותר".
השיר היה מועמד לשני פרסי גראמי ב-1997 תחת הקטגוריות "קליפ השנה" ו"שיר השנה", אך הפסיד בשתי המועמדויות.

בישראל נבחר השיר לשיר השנה של גלגלצ לשנת 1996, ולמקום השני במצעד השנתי של רשת ג' הלועזית. במצעד העשור של גלי צה"ל, הגיע השיר למקום ה-16.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סטפן סדנאווי
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על זקנה
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הטוב ביותר של אישה
כריס טיילור

**כריס טיילור** (באנגלית: **Chris Taylor**) הוא מעצב משחקי מחשב ויזם קנדי, המוכר בעיקר בשל פיתוח המשחקים "Total Annihilation" וסדרת "Dungeon Siege", וכן על הקמת Gas Powered Games. בשנת 2002 קבע אתר האינטרנט Gamespy כי טיילור הוא אחד משלושים האנשים המשפיעים ביותר בתחום משחקי הווידאו.

## ביוגרפיה
טיילור נולד בקולומביה הבריטית והחל לעבוד בתעשיית משחקי הווידאו בסוף שנות ה-80 ב-"Distinctive Software" בברנבי. משחקו הראשון היה "Hardball II" שיצא ב-1989.

טיילור עבר לסיאטל בינואר 1996. שם הצטרף ל-Cavedog Entertainment כמעצב ומנהל המיזם למשחק האסטרטגיה "Total Annihilation" ולהרחבתו הראשונה, "Total Annihilation: The Core Contingency".

הוא הקים את Gas Powered Games במאי 1998 ועיצב את משחק הפעולה-תפקידים "Dungeon Siege". המשכו, "Dungeon Siege II", יצא ב-2005.

באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer, סופר על פיתוחו של "Supreme Commander", משחק האסטרטגיה בזמן-אמת של טיילור מאז 1997. המשחק תואר כממשיכו הרוחני של "Total Annihilation", אך שיווקו כך היה אסור כיוון שהזכויות על המשחק הקודם היו ברשות חברת אטארי, על אף אי-התעניינותה להמשיך את המותג. Supreme Commander עצמו זכה בתואר "משחק האסטרטגיה הטוב ביותר של E3 2006". המשחק יצא ב-16 בפברואר 2007 באירופה וארבעה ימים לאחר מכן בארצות הברית. המשחק זכה לשבחים וציונים גבוהים מאתרי אינטרנט ומגזינים גדולים.

## קישורים חיצוניים

* כריס טיילור ב-MobyGames
* "GameSpy's 30 Most Influential People in Gaming", מרץ 2002, GameSpy
*  "Gas Powered Games Interview - Part 1", 24 בספטמבר 2003, PC Gameworld

קטגוריה:אנשי עסקים קנדים
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:פיתוח משחקי וידאו
קטגוריה:מעצבי משחקים
Total Annihilation

**Total Annihilation** (נכתב בקיצור **TA**) הוא משחק אסטרטגיה בזמן-אמת עטור שבחים שפותח על ידי Cavedog Entertainment ויצא ב-30 בספטמבר 1997. המשחק יצא למערכות ההפעלה חלונות ול-Mac OS. המשחק היה משחק האסטרטגיה הראשון שהוצגו בו יחידות ומשטחים תלת-ממדיים. למשחק יצאו שתי חבילות הרחבה: "The Core Contingency" באפריל 1998 ו-"Battle Tactics" ביוני אותה שנה.

המעצב הראשי של Total Annihilation, כריס טיילור, עיצב את Supreme Commander הנחשב בעיני רבים כ"ממשיכו הרוחני" של המשחק. כמו כן, פותח משחק בשם "Spring", חידוש של Total Annihilation מבחינה גרפית.

המשחק זכה לשבחים ולפרסים רבים, בהם תואר "משחק השנה" לפי מספר רב של אתרי אינטרנט ומגזינים.

## תיאור המשחק
בדרך כלל, מתחיל השחקן כשברשותו יחידת המפקד בלבד, חליפת מכה ענקית, שביכולתה להקים בסיס, הכולל מבנים שונים וכוח צבאי. בעוד המפקד הוא יחידת קרב חזקה, הישרדותו חיונית לשחקן עקב יכולתו לייצר יחידות בזריזות, ולכן אובדן המפקד הוא אירוע קריטי בכל משחק. בנייה במשחק תלויה בשימוש שני משאבים בלתי-נגמרים: מתכת ואנרגיה. ניתן להפיק את המשאבים הללו באמצעות מפעלים או יחידות בנייה. כל יחידה משתייכת לרמת טכנולוגיה. ככל שרמת הטכנולוגיה עולה, כך גם המורכבות והחוזק של היחידות עולה, לצד עליית עלות וזמן הייצור שלהן.

תכונה בולטת במשחק היא האפשרות "להעמיד בתור" פקודות רבות ליחידה או קבוצה של יחידות. בין סוגי הפקודות ניתן למנות פטרול במסלול, התארגנות במערכים שונים ותקיפת האויב. בהינתן הפקודות, תנוע היחידה למטרתה באופן אוטומטי, ובכך תקטין את הצורך ביחס השחקן למסלולן.

התנאי לניצחון ברוב המשחקים הוא השמדת כל יחידות האויב, אם כי המטרה במשחקי הקמפיין לשחקן היחיד עשויים להיות ייחודיים לעיתים קרובות.

### קרב
היחידות ממוינות לפי אזור תנועתן: אדמה, אוויר או ים. בהינתן האופי הרובוטי שלהן, הן לא מוגבלות על ידי גורמים כגון עייפות או מוראל. היחידות מגוונות בגודלן ובמהירותן ובכמות הנזק שהן יכולות לגרום או לספוג. בדרך כלל, הפרמטרים הללו נמצאים ביחס ישר עם רמת הטכנולוגיה שלהם. אחד המאפיינים שזכו לציון לשבח במשחק הוא העובדה שכל היחידות פרופורציוניות מבחינה היררכית - יחידות מתקדמות יותר יהיו שוות מבחינת חוזק לכמות גדולה של יחידות קטנות וחלשות, אך זמן ייצור היחידות המתקדמות גדול בהתאם. במשחק יש שני צבאות שעומדים לרשותם יחידות דומות באופיין אך שונות מבחינה אסתטית.

ממשק המשחק כולל כפתורי פקודות ובנייה (בהתאם ליחידה הנבחרת), מידע על מצב היחידה, מידע על משאבי השחקן ועל קצב הפקתם ומיני-מפה שנותנת מבט כללי על שדה הקרב במשחק.

לכל יחידה יתרונות וחסרונות, סגנונות אופטימליים לשימוש ויחידות תואמות שלהן הן רגישות יותר או בעלי עליונות מסוימת. משחק יעיל בדרך כלל מאופיין בהתחשבות בפרמטרים הללו, בנוסף לניהול טוב של המשאבים והכרת אסטרטגיית היריב.

כאשר יחידה הורגת חמש יחידות יריבות, היא זוכה למעמד "יחידה מנוסה", שמתבטא בשריון ובנשק חזקים יותר, וכמו כן ביכולת להוביל מטרות נעות.

## קישורים חיצוניים
* דף המשחק בגיימספוט
*Total Annihilation ב-"StrategyWiki"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
הלמה של איטו

במתמטיקה, **הלמה של איטו** היא למה המשמשת לחישוב הדיפרנציאל של תהליך סטוכסטי מסוג איטו. ללמה של איטו שימושים רבים, למשל בחישובים הכרוכים במערכות פיזיקליות בהן מתבצעת תנועה בראונית, ובשוק ההון בתמחור אופציות לפי מודל בלק ושולס. נקראת על שם המתמטיקאי היפני קיושי איטו.

בצורתה הבסיסית ביותר עוסקת הלמה של איטו בתהליכים סטוכסטיים המכונים "תהליכי איטו", בעלי מבנה של משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית מהסוג:
 dX_t= \sigma_t\,dB_t + \mu_t\,dt

כאשר \sigma_t\, ו- \mu_t\, הם משתנים התלויים פונקציונלית בזמן, המייצגים בדרך כלל את התוחלת וסטיית התקן של המשתנה המקרי \ X, ו- \ B_t מסמל תהליך בראוני סטנדרטי (המוכר גם בשם תהליך וינר).

הלמה קובעת שאם \ f:[a,b] \times \mathbb{R} \to \mathbb{R} היא פונקציה גזירה ברציפות פעמיים \ \left( C^2 \right) אזי הדיפרנציאל הסטוכסטי של 
\ f(X_t) קיים (ומהווה גם הוא תהליך איטו) ומתקיים:

:
\begin{align}
df(X_t) &= f^\prime(X_t)\,dX_t + \frac{1}{2}f^{\prime\prime}(X_t)\sigma^2_t\,dt\\
&= f^\prime(X_t)\sigma_t\,dB_t + \left(f^\prime(X_t)\mu_t+\frac{1}{2}f^{\prime\prime}(X_t)\sigma^2_t\right)\,dt.
\end{align}


כאשר f היא פונקציה גם של X וגם של t, הנוסחא המלאה (הדו-ממדית) היא:

:
df(t,X_t) =\left(\frac{\partial f}{\partial t} + \mu_t \frac{\partial f}{\partial x} + \frac{1}{2}\sigma_t^2\frac{\partial^2f}{\partial x^2}\right)dt+ \sigma_t \frac{\partial f}{\partial x}\,dB_t


קטגוריה:תהליכים סטוכסטיים
איטו
ולודרום לאושאן

**ולודרום לאושאן** (בסינית:** 老山自行车馆** - "לאושאן זישינגצ'גואן") הוא ולודרום הממוקם בשכונת לאושאן שבמחוז שיג'יגשאן בעיר בייג'ינג - בירת הרפובליקה העממית של סין. הוולודרום נבנה במיוחד במטרה לארח את מרוצי האופניים באולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בשנת 2008.

המבנה נפתח בשנת 2007 שימש לראשונה בתחרות העולמית של גביע UCI.

מגרש המרוצים אובלי בצורתו, אורכו 250 מטרים; שטחו הכולל של הוולודרום הוא 32,920 מ"ר. במבנה שהוקם 6,000 מקומות ישיבה לצופים, אולם לאחר סיום האולימפיאדה מספרם הופחת ל-3,500. המבנה תוכנן על ידי משרד האדריכלים שורמאן, אשר זכו במכרז להקמת המבנה בשנת 2003. 

בסמוך למבנה ממוקם מבנה אדמיניסטרטיבי שאורכו 300 מטרים, המקשר את המבנה לתחנת הרכבת האולימפית הסמוכה. במבנה ישנה גם חנייה ל-5,000 זוגות אופניים.

## קישורים חיצוניים

* ולודרום לאושאן באתר הרשמי של אולימפיאדת בייג'ינג
* תיאור המבנה
* [תצלום לוויין של הולדורום](http://maps.google.com/maps?t=k&z=18&q=39.912995+116.207403+(Laoshan+Velodrome)) באתר גוגל מפות שמאל|ממוזער|250px|ולודרום לאושאן

## הערות שוליים

לאושאן
קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
האצטדיון הלאומי המקורה בייג'ינג

**האצטדיון הלאומי המקורה** (בסינית: **国家体育馆**) הממוקם בפארק האולימפי של בייג'ינג, בירת הרפובליקה העממית של סין, נבנה במיוחד עבור המשחקים האולימפיים שנערכו בשנת 2008. המבנה מכונה "המניפה" (בסינית: 扇子) בשל צורתו הדומה לצורתה המסורתית של מניפה יפנית.

האצטדיון נפתח ב-26 בנובמבר 2007.

במהלך המשחקים האולימפיים נערכו באצטדיון תחרויות התעמלות מכשירים, טרמפולינה ומשחקי כדוריד. באצטדיון 19,000 מקומות ישיבה. שטחו הכולל של האצטדיון כ- 80,900 מ"ר. האצטדיון צפוי לארח את שלבי הגמר בהוקי קרח באולימפיאדת בייג'ינג (2022)שמאל|ממוזער|250px|האצטדיון הלאומי המקורה בייג'ינג
## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי - תצלומי המבנה

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
קטגוריה:בייג'ינג: ספורט
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
סילביה קרטרייט

דיים **סילביה רוז קרטרייט** (באנגלית: **Silvia Rose Cartwright**; נולדה ב-7 בנובמבר 1943) הייתה המושלת הכללית של ניו זילנד בשנים 2001–2006.

## ראשית חייה
קרטרייט נולדה בשם סילביה רוז פולטר וגדלה בעיר אוטאגו שבניו זילנד. היא התחנכה בבית הספר התיכון לבנות של אוטאגו ובשנת 1967 היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת אוטאגו והחלה לעסוק בתחום.

## חיים ציבוריים
בשנת 1988 היא זכתה לפרסום ציבורי עקב מינויה ליו"ר ועדת חקירה לעניין הטיפול בסרטן צוואר הרחם ("ועדת קרטרייט") בבית החולים הממלכתי לנשים באוקלנד. בשנת 1989 מונתה קרטרייט לנשיאת בית משפט מחוזי והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. בשנת 1993 היא הייתה לאישה הראשונה בהרכב בית המשפט העליון של ניו זילנד.

החל משנת 1993 הייתה קרטרייט חברה בוועדה הבינלאומית לביעור כל סוגיה האפליה כנגד נשים והיא לקחה חלק מרכזי בניסוח פרוטוקול הוועדה שהוגש ב-1999 לאו"ם. ב-2007, כאות הכרה לעבודתה המשפטית, ייסדה אגודת עורכות הדין של אוקלנד סדרת הרצאות שנקראה על שמה.

## המושלת הכללית של ניו זילנד
בשנים 2001–2006 הייתה קרטרייט המושלת הכללית של ניו זילנד. במהלך שנות כהונתה היא ספגה ביקורת ציבורית על מעורבותה בענייני הממשל והמשפט במדינה, בין היתר בהעברת ביקורת על החוק המתיר להורים שימוש בכח לצורכי חינוך והעברת ביקורת על חוקים שהגדירו מחדש וקבעו תקופות מאסר מינימליות במדינה.

באוגוסט 2002 נשאה קרטרייט נאום בו היא תהתה עם עונשי מאסר ארוכים יותר יפחיתו את שיעור החזרה לפשע. היה זה לאחר חקיקתם של חוק העונשין וחוק החנינה באותה ששנה, חוקים שקרטרייט נתנה להם את ההסכמה המלכותית מתוקף תפקידה. החוקים קבעו עונשי חובה למורשעים והפחיתו את האפשרות לחנינה. חבר הפרלמנט מטעם מפלגת ACT New Zealand, סטפן פרנקס, מתח ביקורת על התבטאויותיה של קרטרייט, בציינו: "אינני סבור שהיא הייתה שופטת כה חשובה והיא שמה את עצמה בעמדה חוקתית בעייתית בהטלת כוח משקלה בנושא". מאידך, הגנה ראש ממשלת ניו זילנד, הלן קלארק על המושלת הכללית בציינה ש"אחד האתגרים העומדים בפנינו היא העובדה שאנו לא מהווים עוד דומיניון ושהמושלת הכללית היא בדיוק כמו המלכה. אני סבורה שעלינו לשקול כיצד תפקיד המושל הכללי יתפתח בהמשך. כפי שאני רואה את הדברים, אני סבורה שבאחד הימים יהיה נשיא שימלא את תפקידי המושל הכללי".

בשנת 2005 טענה המפלגה הלאומית של ניו זילנד שקרטרייט לא נתנה למפלגה הזדמנות ראויה להרכבת ממשלה לאחר הבחירות שנערכו באותה שנה.

לאחר סיום כהונתה מונתה קרטרייט לשופטת במשפט המיוחד שנערך בקמבודיה לאחראים על השמדת עם מתקופת השלטון של הקמר רוז'.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה רשמית באתר משרד המושל הכללי

קטגוריה:המושלים הכלליים של ניו זילנד
קטגוריה:פוליטיקאיות ניו זילנדיות
קטגוריה:משפטנים ניו זילנדים
קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מסדר שירות המלכה
קטגוריה:מסדר ההצטיינות של ניו זילנד
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:מושלות כלליות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בניו זילנד
קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו ב-1943