מטרו (עיתון)

[250px|ממוזער|שמאל|עובד של החברה מחלק עיתונים ב[פריז]] 
[250px|ממוזער|שמאל|מתקן להפצת העיתון ליד תחנת אוטובוס ב[בוסטון]]
250px|ממוזער|שמאל|מתקנים להפצת העיתון ב
**מטרו** (באנגלית: ****) הייתה קבוצת מדיה שעסקה בהוצאה לאור של חינמונים ברחבי העולם. בשיאה הוציאה לאור עיתונים עם מהדורות יומיות ביותר מ-100 ערים, ב-21 מדינות, ב-19 שפות והיא נחשבת לחלוצה בפיתוח שוק עיתוני החינם. לאחר שנקלעה לקשיים כלכליים, החלה למכור את מהדורות העיתונים השונות שלה ב. חלק מהעיתונים המשיכו לפעול בבעלות נפרדת, אך רובם נסגרו.
## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשוודיה על ידי Modern Times Group. העיתון הראשון שלה יצא לאור בסטוקהולם ב-1995 כ"מטרו סטוקהולם". המודל העסקי שלה היה מבוסס על הפצה נרחבת בחינם, בתוך או בסביבת רשתות תחבורה ציבורית (כגון רכבות, רכבות תחתית, אוטובוסים, ועוד), בנייני משרדים גדולים, שווקים, ברחובות ראשיים בערים גדולות, או במקומות אחרים שיש בהם צפיפות או תחלופה גדולה של אנשים (כמו קמפוסים של קולג'ים או אוניברסיטאות), והתבססות על הכנסות מפרסום בלבד. את הרעיון הגה פר אנדרסון, עורך ומעצב גרפי, שחשב שמכיוון שממילא רוב הכנסות העיתונים מגיעות מפרסומות, ורק עשרים עד שלושים אוחז ממכירת העיתונים - מדוע לא לחלק את המוצר חינם, תוך הקטנת הוצאות ההפצה והגבייה, והגדלת מספר הקוראים; ואכן העיתון בסטוקהולם החל להניב רווחים לאחר שנה של פעילות. למנכ"ל "מטרו אינטרנשיונל" מונה פלה טורנברג, שהוביל את ההתרחבות הבין-לאומית שלה ואחר כך יזם ספין אוף שלה מחברת האם.

המהדורה הראשונה מחוץ לשוודיה הושקה בפראג, צ'כיה ביולי 1997. חצי שנה אחר כך הושקה מהדורה בבודפשט, הונגריה, בשפה ההונגרית, והפכה לעיתון היומי הפופולרי ביותר במדינה, עם תפוצה של 400,000 עותקים. העיתון הופץ לא רק בבודפשט אלא ב-15 ערים נוספות ובאזור הכפרי של המדינה. העיתון ששמו שונה אחר כך ל"מטרופול" - נמכר לעורך שלו בשנת 2011 והפך למטרה ללחצים פוליטיים מצד ראש הממשלה ויקטור אורבן. העיתון נסגר בשנת 2016. אחר כך התרחבה הקבוצה במהירות למדינות אחרות באירופה. בסוף 2001 היא הוציאה לאור כבר 21 מהדורות שונות ב-6 שפות; בין השאר בספרד, שם הגיעה תפוצתה ל-1.8 מיליון קוראים והיא נגסה שליש מתפוצת העיתונים היומיים. אולם בינואר 2009 סגרה פעילות זאת, לאחר צבירת הפסדים כבדים בעקבות התחרות הגוברת והירידה החדה בהכנסות מפרסום.

בשנת 2000 נכנסה לפעילות בארצות הברית, שהשיקה מהדורה בפילדלפיה, אחר כך בבוסטון בשנת 2001 ובניו יורק בשנת 2004. בינואר 2005 רכשה חברת ניו יורק טיימס נתח של 49% בעיתון "מטרו בוסטון". עיתון זה נסגר ב-2020. הפעילות בארצות הברית מעולם לא הייתה רווחית, ובמאי 2009 נמכרה. בשנת 2005 נכנסה לפעילות בקנדה.

למרות שמהדורות ספציפיות של החברה ייצרו רווחים, החברה כולה הציגה לראשונה רווח נקי, של 13 מיליון דולר, רק ב-2006. אולם תוך זמן קצר חזרה להפסיד. החברה המשיכה להציג הפסדים עקב המשבר הכלכלי העולמי והירידה בהכנסות מפרסום, ועקב מתחרים רבים שניסו לחקות את המודל העסקי שלה. המהדורה שיצאה לאור בסטוקהולם נסגרה ב-2019, לאחר כמעט 20 שנות פעילות.

## מטרו בריטניה
בממלכה המאוחדת יוצא חינמון בעל שם זהה - , שאינו קשור ל-Metro International. חינמון זה הושק בשנת 1999 על ידי קבוצת דיילי מייל, בתחילה הופץ ב ב-85,000 עותקים, ובהמשך בכל רחבי המדינה. ב-2017 הפך לעיתון בעל התפוצה הגבוהה ביותר בממלכה המאוחדת, עם 1.47 מיליון קוראים ביום.
## מטרו ישראל
באוגוסט 2007 השיקו אנשי העסקים אלי עזור ודודי ויסמן את החינמון "מטרו ישראל". אולם חודש לאחר יציאת "מטרו ישראל" בית המשפט המחוזי בתל אביב הוציא צו מניעה האוסר את הפצתו, בעקבות בקשת חברת "מטרו אינטרנשיונל", מאחר שהעיתון יצא לאור בלי קשר אליה ולטענתה מסב לה נזק; עקב כך החליטו לבחור בשם "ישראל פוסט" במקום ב"מטרו ישראל". במקביל ניסה ללא הצלחה איש העסקים שלמה בן-צבי לייצור שותפות עם "מטרו אינטרנשיונל" להקפת חינמון בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים בין-לאומיים
קטגוריה:חינמונים