open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קיילי קווקו

**קיילי כריסטין קְווֹקוֹ** (באנגלית: **Kaley Christine Cuoco**; נולדה ב-30 בנובמבר 1985) היא שחקנית אמריקאית. היא מוכרת בין היתר בתור ברידג'ט הנסי בקומדיית המצבים "8 כללים פשוטים" (2002–2005), כבילי ג'נקינס בסדרה "מכושפות" (2005–2006), ובעיקר בתור פני הופסטטר בקומדיית המצבים של רשת CBS, "המפץ הגדול" (2007–2019). על תפקידה כקאסי באודן בסדרה "הדיילת" היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2021.

## ביוגרפיה
קווקו נולדה בקמרילו, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה ממוצא איטלקי, אנגלי וגרמני. אביה, גארי קרמיין קווקו, הוא סוכן נדל"ן, ואמה ליין אן (לבית וינגייט) היא עקרת בית. אחותה בריאנה השתתפה בעונה החמישית של תוכנית המציאות האמריקאית "The Voice". בילדותה, הייתה קווקו לשחקנית טניס חובבנית מדורגת אך היא הפסיקה לשחק בגיל 16.

## קריירה

בשנת 1992 ביצעה הופעת משחק ראשונה בסרט הטלוויזיה "חול טובעני: אין לאן לברוח" שהוקרן לראשונה ברשת NBC.

בשנת 1995 קווקו הופיעה לראשונה בסרט קולנוע כקארין קארטר בסרט הפעולה "פקודת חיסול", בכיכובם של דנזל וושינגטון וראסל קרואו.

בשנת 2005 הצטרפה לעונה השמינית (והאחרונה) של הסדרה "מכושפות", בתפקיד בילי ג'נקינס.

בשנת 2007 החלה לככב בסיטקום המצליח של רשת CBS "המפץ הגדול", שם היא מגלמת את פני, השחקנית הנשית הראשית בסדרה. על תפקידה הייתה קווקו מועמדת ל-30 פרסים שונים וזכתה ב-5 פרסים. ב-2019 שודרה העונה ה-12 במספר, שהיא גם העונה האחרונה של הסדרה.

באוקטובר 2017 הקימה קווקו את Yes, Norman Productions, חברת הפקות טלוויזיה שנכנסה לעסקת הפקה בלעדית רב-שנתית עם האחים וורנר טלוויזיה. הפרויקט הראשון של קווקו, דרך Yes, Norman Productions, היה עיבוד לספר הדיילת, שנכתב על ידי הסופר כריס בוג'אליאן, שפותח לסדרת דרמה קומית באותו השם ("הדיילת"). קווקו כיכבה בסדרה בתור קאסי באודן, וגם שימשה כמפיקה בפועל. הבכורה של הדיילת הוצגה ב-26 בנובמבר 2020, בפלטפורמת הסטרימינג של HBO Max – וזכתה לשבחי ביקורת נרחבים, וחודשה לעונה שנייה ב-18 בדצמבר 2020.

## חיים אישיים
קווקו מתגוררת בעמק סן פרננדו, קליפורניה, אחד מתחביביה המועדפים הוא טניס שולחן. כשהופיעה בתוכנית האירוח "אלן", העניקה קווקו מתנה למנחה אלן דג'נרס: מחבט לטניס שולחן ועליו חתימות כל השחקנים מהסדרה "המפץ הגדול".

בשנים 2007–2009 הייתה במערכת יחסים עם השחקן ג'וני גאלקי (עמיתה לסדרה "המפץ הגדול"). בשנים 2011–2012 הייתה מאורסת לרופא ג'וש רזניק. ב-2013 קווקו נישאה לטניסאי ראיין סוויטינג, אך ב-2016 הם התגרשו.

לאחר מכן החלה לצאת עם רוכב הסוסים, קארל קוק, בנו של המיליארדר סקוט קוק. השניים התארסו ב-30 בנובמבר 2017, שהיה גם יום הולדתה ה-32 של קווקו, והתחתנו ב-30 ביוני 2018. בספטמבר 2021 הודיעו השניים על פרידה.

בשנת 2022, קווקו החלה לצאת עם השחקן טום פלפרי. הם עשו את ההופעה הפומבית הראשונה שלהם כזוג בטקס של שדרת הכוכבים של הוליווד במאי 2022. פלפרי וקווקו הודיעו באמצעות האינסטגרם באוקטובר 2022 שהם מצפים לבת, אשר נולדה ב-30 במרץ 2023.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
וושינגטון מיסטיקס

**וושינגטון מיסטיקס** (באנגלית: **Washington Mystics** ובתרגום חופשי: "**המיסטיקניות של וושינגטון**") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. 

הקבוצה נוסדה בשנת 1998 ומשחקת בבית המזרחי של הליגה. הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון ורייזון סנטר אשר בוושינגטון, בירת ארצות הברית (באצטדיון משחקות גם קבוצת הכדורסל וושינגטון ויזארדס וקבוצת ההוקי קרח וושינגטון קפיטלס).

מאז היווסדה, הגיעה הקבוצה לפלייאוף ליגת הנשים 10 פעמים, היא זכתה בתואר הראשון בתולדותיה בעונת 2019 לאחר ניצחון 3–2 על קונטיקט סאן, לאחר שעונה קודם לכן הפסידה לסיאטל סטורם בגמר. בקבוצה שיחקו והתקדמו מספר שחקניות ידועות, בהן שמיק הולדסקלו, אלנה בירד וכריסטן לנגהורן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
קטגוריה:קבוצות WNBA
מיסטיקס
רחוב גרייט פולטני

**רחוב גרייט פולטני** (אנגלית: **Great Pulteney Street**) הוא שדרה רחבה המשתרעת בין גשר פולטני למחוז הבחירה באת'וויק שבצד המזרחי של העיר באת', השוכנת באנגליה.
## היסטוריה
יוזם הקמת הרחוב היה חבר הפרלמנט הבריטי סר ויליאם פולטני, וב-1789 נשכר לשם כך האדריכל תומאס בולדווין. המועצה המקומית רצתה להרחיב את גבולות העיר, ואחוזתו של סר ויליאם שכנה במיקום נוח בצד השני של הנהר אייבון.

הרחוב משתרע לאורך 300 מטרים ולרוחב 30 מטרים, והוא אחד מהרחובות הגדולים ביותר בבאת'. האדריכל בולדווין תכנן רק את חזיתות המבנים של הרחוב, ויזמים שונים רכשו מגרשים והקימו את המבנים שמאחורי החזיתות. משמעות הדבר הייתה שהבניינים היו בעלי מראה חיצוני דומה, אך מאפייניהם הפנימיים היו שונים, וחלק מהמבנים הגדולים אף שימשו כבתי מלון.

התוכנית הייתה להפוך את הגדה המזרחית של האייבון, בנוסף לדרך הגישה מגשר פולטני, למקום פופולרי בקרב היזמים והמפתחים. תוכנית זאת לא יצאה לפועל, מאחר שלא בוצעו שינויים משמעותיים ברחוב, ואחת מהסמטאות היוצאות ממנו היא הרחוב הקצר ביותר בבאת', ובה יש כתובת מגורים אחת. המצב הכלכלי ב-1789 לא היה אידיאלי להמשך הבנייה, ולאחר פניקת 1796 - 1797 הגיע גם שפל 1807. באת' סבלה משיטפון גדול ב-1809, שגרם להצפת רוב המרתפים ברחוב ובשדות החקלאיים שמסביבו.

בתים מספר 1 עד 7 שימשו בעבר כאחד ממשרדי ממשלת בריטניה, וכיום כל אחד מוכרז כבניין רשום מדרגה I. גם בתים 41A ו-42 עד 77 הוכרזו כבניינים רשומים מדרגה I.

המזרקה השוכנת בצומת הרחובות גרייט פולטני ולורה פלייס לא הייתה חלק מהתוכנית המקורית. לאחר השלמת החלק העיקרי של הרחוב ב-1877 הגישו הדיירים עצומה, ובאמצעותה הצליחו לקבל אישור ולגייס מימון להקמת עמוד גדול, בדומה לעמוד נלסון שבלונדון. אולם, עם תחילת בניית העמוד הבינו הדיירים כי הוא יתנשא מעל כל האזור, מאחר שהיה גבוה פי שניים מהבתים, ולפיכך ביקשו מהמועצה לעצור את הבנייה. לאחר משא ומתן בוטלה התוכנית, ובמקום העמוד נבנתה מזרקה קטנה יותר. מזרקה זו מושחתת מדי פעם על ידי ונדליסטים השופכים לתוכה סבון וגורמים לגלישת המים וליצירת סיכון תחבורתי.

תוכניות הבנייה של כל הבתים (כולל תוכניות שמעולם לא יצאו לפועל) מוצגות בגלריית ויקטוריה לאמנות, השוכנת בפינת גשר פולטני ורחוב גרנד פרייד.

## קישורים חיצוניים

* בתים 1 - 7 באתר Images of England
* בתים 41A ו-42 עד 77 באתר Images of England
* רחוב גרייט פולטני באתר City of Bath

גרייט פולטני
מנדל נון

שמאל|ממוזער|200 פיקסלים|מנדל נון כדייג צעיר בכנרת
**מנדל נון** (20 בנובמבר 1918 - 10 במרץ 2010) היה דייג, ארכאולוג וחוקר הכנרת.

## ביוגרפיה
נון עלה לארץ ישראל מדבינסק שבלטביה בשנת 1940. לאחר עלייתו למד שנה אחת באוניברסיטה העברית בהנחייתו של פרופסור בנימין מזר. לאחר שעזב את לימודיו החל לעבוד כדייג באגם החולה, ומשם עבר כעבור זמן קצר לקיבוץ עין גב, שנוסד שנים מעטות קודם לכן בחופה המזרחי של הכנרת. כחבר הקיבוץ עבד במשך שנים רבות כדייג ואחר כך כגזבר חברת השיט של הקיבוץ. בהשפעת עיסוקו כדייג עברת את שמו מניישטט לנון.

במקביל לעבודתו עסק נון בחקר הארכאולוגיה לחופי הכנרת ובחקר הכנרת עצמה. בין היתר נזקפת לזכותו חשיפת המנזר בכורסי, שבו על פי המסורת הנוצרית חולל ישו את "נס החזירים". כן חשף נון 14 נמלים עתיקים לחופי הכנרת. חלק מן הממצאים שחשף לאורך השנים מוצגים ב"מוזיאון העוגנים", שנוסד ב-1993 בקיבוץ עין גב. נון קבע ממצאים גם באשר לתנודות מפלס המים בכנרת לאורך ההיסטוריה.

נפטר בעין גב ב-10 במרץ 2010, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ.

## ספריו
נון, שהיה בעיקרו של דבר אוטודידקט, פרסם לאורך השנים מונוגרפיות ומאמרים רבים וכן שני ספרים:
* **הדיג העברי הקדום**. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1964.
* **הכנרת: מונוגרפיה של ימה**. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1977.
* **סוסיתא**. הוצאת מרכז התרבות נופים. תשי'א. 1951.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* יגאל שטסל, משקולות דיג? מכלול אבנים בעלות נקב מחופי הכנרת על סמך המאסף של מנדל נון ז"ל, אוניברסיטת חיפה, 2010
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עין גב: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בעין גב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
הפארק הלאומי גרחונאי

**הפארק הלאומי גרחונאי** (בספרדית: **Parque nacional de Garajonay**) משתרע על פני 40 קמ"ר באי לה גומרה שבאיים הקנריים. הוא הוכרז כפארק לאומי ב-25 במרץ 1981 וב-1986 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה

כ-70% משטח הפארק מכוסים ביער סובטרופי לח מסוג לאוריסילבה, האופייני לאיים הקנריים, לאיים האזוריים ולאיי מדיירה, ומאופיין במינים שונים של עריים. בתקופת השלישון כיסו יערות מסוג זה את דרום אירופה, אך הם נעלמו כתוצאה משינויי האקלים. שטח היער בלה גומרה הצטמצם אף הוא, בכ-65%, עקב פעילויות של האדם, בהן ברוא יערות לצורכי מרעה, שרפות ונטיעת עצים כגון אורן ואקליפטוס, המהווים מין פולש באי. הנהלת הפארק פועלת כיום לעקירתם של עצים אלה במקומות בהם הם מפריעים להתפתחות היער. באזורים הגבוהים יותר בפארק, החשופים יותר לשמש ולרוח, הצמחייה דלילה יותר. בדרום הפארק מפנים העריים את מקומם לעצי אשור ואברשיים. בסך הכל, יש בפארק כ-450 מיני צמחים, מהם 34 מינים אנדמיים.

מאפיין נוסף של הפארק הוא סלעי הבזלת העצומים שקיימים בו, שריד להרי געש קדומים שעברו תהליכי סחיפה. חלק מהסלעים היו קדושים לתושבים הילידים של האי.

כמה מבעלי החיים בפארק, ובהם לטאת גומרה וחומט הקנריים המערביים הם אנדמיים לאי. כן נפוצים בו שני מיני יונים החיים רק באיים הקנריים, יונת בולה ויונת ער. כן חיים בפארק כאלף מינים של חסרי חוליות, מהם כ-150 אנדמיים.

שמו של הפארק ניתן לו על שם ההר הגבוה ביותר בו, הר גרחונאי, המתנשא לגובה של 1,484 מעל פני הים. ההר עצמו נקרא על שמם של גארה וחונאי, גיבורי פולקלור מקומי, המזכיר את רומיאו ויוליה. השניים היו עתידים להינשא, אך ביום האירוסין שלהם, התפרץ הר געש. משפחותיהם סברו כי מדובר בסימן רע, ולכן אסרו עליהם להינשא. השניים ברחו אל היער, ושמו קץ לחייהם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

גרחונאי
קטגוריה:האיים הקנריים: גאוגרפיה
ג'וליו אנדראוטי

**ג'וליו אנדראוטי** (באיטלקית: **Giulio Andreotti**; 14 בינואר 1919 - 6 במאי 2013) היה מבכירי המדינאים האיטלקים שלאחר מלחמת העולם השנייה. הוא כיהן כראש ממשלת איטליה בשנים 1972-1973, 1979-1976 ו-1985–1992. כמו כן שימש בתפקיד שר ההגנה, שר החוץ ושר הפנים. החל משנת 1991 כיהן אנדראוטי כסנטור לכל החיים בפרלמנט האיטלקי.

## חייו
אנדראוטי נולד ברומא וסיים בה את לימודי המשפטים. לאחר מלחמת העולם השנייה וכינון הרפובליקה האיטלקית הצטרף אנדראוטי לשורות המפלגה הדמוקרטית-נוצרית. אנדראוטי נחשב לבן-חסותו של מנהיג המפלגה, שהייתה מפלגת השלטון באיטליה במשך שנים רבות, אלצ'ידה דה גספרי (Alcide De Gasperi). אנדראוטי נבחר לפרלמנט האיטלקי בשנת 1946. כאשר נבחר להיות ראש ממשלת איטליה בפעם השנייה הוא מינה את טינה אנסלמי כשרה בממשלתו, בפעם הראשונה בתולדות המדינה. הוא היה ראש ממשלת איטליה האחרון מטעם המפלגה הדמוקרטית-נוצרית, ותקופת הכהונה האחרונה שלו כראש ממשלה (1985–1992) התאפיינה בגילויי שחיתות רבים במפלגת השלטון, דבר שהביא לבסוף למפלתה בבחירות, ולהתפרקותה בשנת 1994.

בשנת 1993 נחקר אנדראוטי בחשד לקיום קשרים עם המאפיה האיטלקית, חקירה אשר הובילה למשפט שזכה לתהודה תקשורתית רבה באיטליה. בסרט "הסנדק חלק שלישי", מופיעה הדמות דון ליצו לוקאזי, פוליטיקאי רם-דרג בעל קשרים למאפיה. דמות זו בוססה בצורה מסוימת על דמותו של אנדראוטי. בסרט, קודם שלוקאזי נרצח, לוחש לו הרוצח: "כוח מחליש את מי שאין לו את זה" (משפט שנטבע על ידי אנדראוטי עצמו, כפרפרזה על אמרתו של יריבו הפוליטי ג'נקראלו פייטה: "כוח מחליש אותך").

אנדראוטי סבל מעקמת, דבר שלא מנע ממנו להיות פוליטיקאי מצליח ואהוד. הוא כונה בעקבות כך "הגיבן". אנדראוטי גם כונה באיטליה "ג'וליו האלוהי" (Divo Giulio - כינוי שמקורו מיוליוס קיסר) וזאת בזכות הוותק הרב שהוא צבר בפוליטיקה האיטלקית, אופיו הסמכותי וכושר המנהיגות שלו.

סרט בשם "Il Divo" הופק על חייו של אנדראוטי, וזכה בפרס המבקרים בפסטיבל קאן בשנת 2008. בשנת 2006, בגיל 87, נענה אנדראוטי לבקשה להציג את מועמדותו לתפקיד נשיא הרפובליקה האיטלקית, אך הפסיד.

אנדראוטי נודע בקשריו ההדוקים עם מוסדות הכנסייה הקתולית באיטליה וכן עם הוותיקן. יש הטוענים כי אנדראוטי לא עשה את המרב כדי להציל את חייו של ראש ממשלת איטליה לשעבר וחברו למפלגה, אלדו מורו אשר נחטף על ידי ארגון הבריגדות האדומות והוצא להורג על ידם בשנת 1978. בשנת 2009 צוין באיטליה יום הולדתו ה-90 של אנדראוטי במגוון רחב של כתבות בתקשורת. אנדראוטי כתב ספרים רבים ולעיתים מאמרים בעיתונות האיטלקית. אנדראוטי נודע באימרותיו הציניות, בהן:
* "מלבד במלחמות הפוניות, שבהן הייתי צעיר מדי, האשימו אותי בהכל".
* "הפוליטיקה היא מחלה שאף אחד לא רוצה להירפא ממנה".
* "אתה חוטא כאשר אתה מדבר סרה על אנשים, אולם לפעמים אתה עושה את הדבר הנכון".

נפטר ב-6 במאי 2013 בביתו שברומא, והוא בן 94 במותו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת איטליה
קטגוריה:שרי החוץ של איטליה
קטגוריה:שרי ההגנה של איטליה
קטגוריה:נשיאי המועצה האירופית
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:שרי הפנים של איטליה
קטגוריה:חברי הסנאט של איטליה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2013
דון אמיצ'י

**דומיניק פליקס אמיצ'י** (באנגלית: **Dominic Felix Amici**; 31 במאי 1908 – 6 בדצמבר 1993) היה שחקן קולנוע אמריקאי. זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1985 על תפקידו בסרט "קוקון".

## ביוגרפיה
אמיצ'י נולד בעיר קנושה שבמדינת ויסקונסין, בנם של ברברה (ממוצא גרמני-אירי) ופליקס אמיצ'י (ממוצא איטלקי). לאמיצ'י היו שלושה אחים ושתי אחיות. אמיצ'י למד באוניברסיטת מרקט, במכללת לוראס ובאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.

אמיצ'י נישא ב-1932 להונור פרנדרגאסט, הזוג היה נשוי עד למותה של פרנדרגאסט ב-1986.
לזוג נולדו שישה ילדים. אמיצ'י נפטר בשנת 1993 בגיל 85 ממחלת סרטן הערמונית, לפי בקשתו, גופתו של אמיצ'י נשרפה ועפרו נקבר בבית הקברות סט. פילומאנס שבמדינת איווה.

### התחלת הקריירה
אמיצ'י התחיל את קריירת המשחק שלו במופעי וודוויל שם עבד לצידה של טקסס גויינאן, עד ששוחרר מהמופע בטענה שהמשחק שלו נוקשה מדי בשביל סוג כזה של מופע. את הקריירה הקולנועית שלו החל אמיצ'י בסוף "שנות ה-30" כשהופיע בסרטים "להקת הרגטיים של אלכסנדר" ו"בשיקגו הישנה".
אמיצ'י גילם את דמותו הביוגרפית של המדען אלכסנדר גרהם בל בסרט "סיפורו של אלכסנדר גרהם בל".

בשנות ה-40 הופיע אמיצ'י בסרטים "לילאן ראסל", "הדרך לארגנטינה", "מישהו לצעוק עליו", "כנף ותפילה", "אישה אורחת" ו"השמיים יכולים לחכות" של ארנסט לוביטש.

במקביל לקריירה הקולנועית שלו, אמיצ'י היה מוכר גם כשדר רדיו ונחשב לאחד משדרני הרדיו הטובים באותם זמנים.

### ההצלחה
לאחר שנות ה-40 לקח אמיצ'י פסק זמן קצר מתחום הקולנוע והתמקד יותר בתחום התיאטרון, אמיצ'י הופיע בברודוויי במחזות בין היתר: "הנרי, הנרי המתוק", "העיר שלנו" ו"גרבי המשי".
אמיצ'י חזר לקולנוע ב-1983 כשהופיע בתפקיד משני בקומדיה "משנה מקום משנה מזל".

בשנת 1985 לוהק אמיצ'י על ידי רון הווארד לתפקיד ראשי בסרט ההרפתקאות הבדיוני "קוקון".
בסרט הופיע אמיצ'י בדמותו של ארתור סלאווין, קשיש המבלה עם חבורת זקנים עליזה המשתכנת בבית אבות, החבורה מתגנבת בחשאי לבריכה פרטית בבית סמוך כדי להתרענן. מהר מאוד הם מגלים שהשחייה בברכה מחזירה להם את נעוריהם – בריאותם וגם נותנת מוטיבציה לחיות. 
על משחקו המרגש בסרט זכה דון אמיצ'י בהיותו בן 77 בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

ב-1988 שיחק אמיצ'י בסרטו של דייוויד מאמט "דברים משתנים", הופעתו בסרט זיכתה את אמיצ'י בשני פרסים במסגרת "פסטיבל ונציה".

סרטו האחרון של אמיצ'י לפני מותו היה "קורינה, קורינה".

## מסרטיו
* קלייב של הודו - 1935
* בשיקגו הישנה - 1935
* נהר הברבורים - 1939
* סיפורו של אלכסנדר גרהם בל - 1939
* ליליאן ראסל - 1940
* הדרך לארגנטינה - 1940
* לילה בריו - (1941)
* מישהו לצעוק עליו - 1943
* השמיים יכולים לחכות - 1943
* כנף ותפילה - 1944
* אישה אורחת - 1945
* משנה מקום משנה מזל - 1983
* קוקון - 1985
* הארי והאנדרסונים - 1987
* מגלה את אמריקה - 1988
* דברים משתנים - 1988
* קוקון 2: החזרה - 1988
* אוסקר - 1991
* המסע המופלא הביתה - 1993
* קורינה, קורינה - 1994

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
ספטיפיליום

**ספטיפיליום** (שם מדעי: *Spathiphyllum*) הוא סוג של צמח טרופי ממשפחת הלופיים, הכולל כ-52 מינים. שם הסוג מעיד על צורת מִתְחָל התפרחת, הדומה עם הופעתו לעלה. הצמח קל למדי לגידול ומשמש לצורכי נוי. בתוספת ליפי העלים הוא נושא במשך הקיץ תפרחת נאה של פרחים עדינים. הוא גדל היטב גם בתרבית מים. מוצא הסוג הוא באזור הטרופי של אמריקה.

סְפָּטִיפִילוֹן וָלִיס (*Spathiphyllum wallisii* Regel) הוא כנראה הנציג היחיד בצמחי הבית בישראל.

## גלריה לתמונות

ספטיפילון וליס צמח ביתי.jpg|alt=|ספטיפילון וליס צמח ביתי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך וילהלם שוט
קטגוריה:לופיים
קוקו בן 19

"**קוקו בן 19**" הוא סרט קולנוע ישראלי מ-1985, בבימויו של דני ורטה.

## עלילה
הסרט עוסק בקוקו, נער מזרחי משכונת מצוקה ירושלמית. שמו של הסרט הוא תגובה לשם הסרט "נועה בת 17", העוסק בהתבגרות על רקע משבר בתנועה הקיבוצית. קוקו מנגן בלהקת רוק וחולם להיות כוכב, אך בינתיים, כדי לממן את הקלטות האלבום, מבצע מעשי שוד. אחד השירים שכתב, "קוקו בן 19" מבוצע על ידי להקה של בני עשירים וזוכה להצלחה גדולה, אך קוקו לא נהנה ממנה.
## הפקה
הסרט היה סרטו הראשון של ורטה באורך מלא. הוא ליהק לסרט שחקנים לא מקצועיים, שהייתה זו להם הפעם הראשונה (והאחרונה) בה השתתפו בסרט קולנוע. פסקול הסרט יצא כאלבום במקביל להקרנתו, בהפקתו ובכתיבתו של שלמה מזרחי. בין היתר, נטלו בו חלק דני בסן, ששר את שיר הנושא שהפך ללהיט, מיקי שביב, גלעד עצמון ומאיר דדון, שגילם את דמותו של חברו ללהקה של קוקו. ב-2001 יצא האלבום בהפקה מחודשת.

לקראת צאתו של הסרט, וגם זמן רב אחרי שירד מהאקרנים, צצו ברחבי ישראל כתובות גרפיטי רבות, הנושאות את הכיתוב "קוקו בן 19". רבים יצאו נגד הפרסום הלא שגרתי, וראש עיריית ירושלים דאז, טדי קולק, אף איים להחרים את הסרט. בתגובה, הופצו צילומים של כוכבי הסרט, כשהם מוחקים את אחת הכתובות, ובמאי הסרט דני ורטה טען שאין להפקה קשר לכתובות. חרף הפרסום האגרסיבי, לא זכה הסרט להצלחה מסחרית.

סצנות רבות בסרט צולמו בשכונת ממילא, כמה שנים לפני שהחלה הריסתה לקראת הקמת פרויקט ממילא אך לאחר שפונתה ממרבית תושביה. המבנים הנטושים בשכונה סיפקו תפאורה הולמת לסרט.

## קישורים חיצוניים

* 
*  - ריאיון עם כוכב הסרט אודי כהן
**ביקורות**
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1985
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:סרטי דני ורטה
ספירלת אולם

שמאל|175px|הצגה ספירלית של המספרים הטבעיים
**ספירלת אולם** (**Ulam spiral**), או **ספירלת המספרים הראשוניים**, היא הצגה גרפית, ספירלית, של המספרים הטבעיים, שבה מודגשים המספרים הראשוניים. אופן הצגה זה מדגיש את הראשוניים המופיעים בסדרות ריבועיות, כמו \ 4n^2+1. את הספירלה גילה המתמטיקאי ומדען האטום סטניסלב אולם. 

שמאל|175px
ההצגה הספירלית של המספרים הטבעיים מסדרת אותם על הסריג הריבועי באופן המתואר בתרשים משמאל. על התרשים מסמנים את המספרים הראשוניים בלבד, במטרה לבודד את התכונות של המספרים האלה (ראו תרשים שני). 
המספר הפותח את ההקפה ה-n-ית, בפינה הימנית-תחתונה, הוא \ 4n(n-1)+2 (המספרים הפותחים הם: 2, 10, 26, 50). בדומה לזה, כל קרן היוצאת מן הראשית פוגשת בדרכה סדרה ריבועית מן הצורה \ an^2+bn+c עבור מקדמים b, a ו-c מתאימים, וכך היא מתרגמת תכונות ריבועיות של המספרים הראשוניים למידע גרפי שאפשר לאתר לאורך קו ישר. 

בספירלת אולם המספרים הזוגיים והאי-זוגיים מכסים אלכסונים נפרדים, והמספרים הראשוניים (מלבד 2) שייכים כמובן לאלכסונים האי-זוגיים. השכיחות הגבוהה של ראשוניים לאורך אלכסונים מסוימים (הנתונים בזווית של 45 מעלות מן הצירים), או על ישרים אנכיים ואופקיים, אינה אלא הצגה גרפית של סדרות מהצורה \ f(n) = 4 n^2 + b n + c, המאכלסות עבור קבועים b ו- c מתאימים, יותר ראשונים מן הצפוי ביחס לגודלם של הערכים המתקבלים. משפט דיריכלה מראה שהשכיחות של ראשוניים לאורך סדרות חשבוניות זהה לזו שאפשר לצפות לה משיקולים הסתברותיים פשוטים (היינו, תכונות קונגרואנציה). תוצאות אמפיריות, כמו אלו המודגמות בספירלה של אולם, מראות שאותם שיקולים תקפים כנראה גם לסדרות ריבועיות, אבל כאן הרבה יותר קשה לספק הוכחות מוצקות, ועדיין לא ידוע אפילו האם קיימים אינסוף ראשוניים מהצורה \ 4n^2+1. 

הספירלה הופיעה על שער הירחון סיינטיפיק אמריקן במרץ 1964.
מרכז|175px|ממוזער|המספרים הראשוניים בספירלת אולם בגודל 200X200

## ראו גם

שמאל|ממוזער|125px
* גרסאות שונות של ספירלת אולם, כמו Sacks spiral שבתמונה משמאל, חושפות דפוסים אחרים בין המספרים הראשוניים.

## קישורים חיצוניים

* מאמרם של M.L. Stein, אולם ו-M.B. Wells ב- American Mathematical Monthly 1964: עמוד 1, עמוד 2
*  

קטגוריה:מספרים ראשוניים
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קרב הזב

ממוזער|שמאל|נהר הזב
**קרב הזב** (בערבית: **معركة الزاب**) היה קרב שהתרחש ב-25 בינואר 750 על גדותיו של נהר הזב הגדול שבעיראק בין כוחות אומיים בראשות הח'ליף מרואן השני  לכוחות עבאסיים בראשות עבדאללה בן מוחמד א-ספאח. הניצחון העבאסי המכריע בקרב זה מסמל את נפילתה של הח'ליפות האומיית ששלטה בעולם האסלאם בין 661–750. חודשיים לאחר הקרב נפלה דמשק בידי העבאסים ועימה בית אומיה כולו. הח'ליפות העבאסית שיסודה בקרב זה החזיקה מעמד עד לנפילת בגדאד בידי המונגולים בשנת 1258.

## רקע היסטורי

בשנת 747 התקוממה תנועת ההאשמיה העבאסית בח'וראסאן כנגד בית אומיה. לבית עבאס הצטרפו תומכים רבים מקרב המואלי, השיעים, הזיידים והח'וארג' בשל העובדה שבית אומיה נתפש כמושחת והנהיג מדיניות העדפה ברורה של ערבים על חשבון נתינים בני עמים אחרים. העבאסים הציגו את עצמם כמבקשים להעלות לשלטון "בן למשפחת מוחמד" אך למעשה התכוונו לעצמם – בהיותם צאצאים של אל-עבאס בן דודו של הנביא.

לאחר הצלחות ראשוניות בח'וראסאן, פרס וכופה, אסף מרואן השני את כוחותיו מסוריה ויצא לקדם את פניהם של העבאסים המתקדמים מזרחה. שני הצדדים נפגשו על גדותיו של נהר הזב הגדול במזרח איראן, למרגלות הרי הזגרוס.

## מהלך הקרב

הצבא האומיי היה גדול מהצבא העבאסי שמולו, אך המורל שלו היה ירוד בעקבות הפסדים משמעותיים לעבאסים במזרח. הצבא כלל חיילים מיומנים ותיקי מסעות הקרב האומיים כנגד האימפריה הביזנטית. הצבא העבאסי כלל גייסות ח'ארג'יות, שיעיות וזידיות לצד המונים של מואלים בני פרס. העבאסים יצרו קיר חניתות כנגד האומיים ובכך הצליחו לשבור את התקפת הפרשים שלהם. ההתקפה האומיית פוזרה, הכוחות נסוגו ובמהלך הקרב והמרדף שלאחריו רבים מהם נהרגו ואחרים טבעו במי הנהר הגועשים של עונת החורף.

## תוצאות המפלה

האומיים נסוגו לכיוון סוריה. באפריל נפלה דמשק לכוחות העבאסיים ומרואן נמלט למצרים, שם נתפס בקרב העיר בוציר שבדלתת הנילוס והומת באוגוסט אותה השנה. שארית בית אומיה נכחדה. בית עבאס עלה לשלטון מוחלט במזרח העולם המוסלמי. במערב העולם המוסלמי, הצליח פליט יחיד של בית אומיה עבד א-רחמן הראשון לכונן אמירות שבירתה בקורדובה ואשר שלטה בחלקים של חצי האי האיברי ומרוקו עד למאה ה-10.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסלאם: היסטוריה צבאית
הזב, קרב
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:בית עבאס
קטגוריה:המאה ה-8
וזלין

שמאל|ממוזער|250px|וזלין - השם המסחרי של החומר ג'ל פטרולאום לבן
**וזלין** (באנגלית: **Vaseline**) הוא שם המותג הפופולרי של חברת יוניליוור לחומר ג'ל פטרוליום (Petroleum jelly)  או פרפין רך.

השימוש העיקרי בווזלין הוא כמשחה לטיפול והרגעה של גירוי בעור שאינה דורשת מרשם רופא.

## היסטוריה
הווזלין התגלה לראשונה בצורתו הגולמית כ"שעווה שחורה" בשנת 1859 בידי פועלים של מתקני קידוחי הנפט הראשונים, והוא שימש אותם לטיפול בחתכים וכוויות שסבלו מהם כתוצאה מעבודתם.

הכימאי רוברט צ'יזברו שעד לאותו הזמן עסק בהפקת שמן מלווייתנים, זיהה את המגמה העתידית ולפיה הנפט יתפוס את הבכורה בתחום עיסוקו, והחל לחקור את הפוטנציאל המסחרי של החומר החדש. צ'יזברו גילה כי מזיקוק של החומר הגולמי השחור והשמנוני ניתן ליצור ג'ל בהיר בעל אותן תכונות של הקלה על גירוי בעור, ובשנת 1872 רשם אותו כפטנט.

מפעל הייצור הראשון למשחה נפתח ב-1870 ונבחר לו שם המותג "וזלין". על מנת למכור את המוצר החדש שפיתח, החל צ'יזברו בתצוגות רחוב בניו יורק בהן יצר כוויות על עורו ולאחר מכן מרח אותן ב"משחת הפלאים", כפי שכינה אותה.

## תכונות החומר
וזלין מורכב מתערובת דליקה של פחמימנים במרקם מוצק-חלקי (ג'ל) בעלי שרשרת פחמימנים הגבוהה בדרך כלל מ-25 אטומי פחמן.
החומר שקוף ובעל גוון שנע בין לבן לצהוב בהיר, חסר טעם וריח והכל בהתאם למידת הזיקוק של חומר הגלם.

נקודת ההתכה של החומר היא כ-75 מעלות צלזיוס, הוא אינו מתחמצן במגע עם האוויר ואינו פעיל מבחינה כימית. החומר אינו מסיס במים אך ניתן להמיסו בעזרת ממסים אורגניים.

## שימושים
השימוש בג'ל פטרולאום נעשה לצורך הקלה על גירוי חיצוני בעור כגון כוויות; אך למעשה אין לו כל תכונות רפואיות או השפעה ישירה על תהליך ההחלמה והוא כלל אינו נספג בעור. ההשפעה החיובית של מריחת הווזלין על פגע בעור נובעת מן האיטום שהוא יוצר על פני העור ובכך מונע יצירת מגע עם חיידקים ויצירת זיהום, ושומר על גמישות העור הפגוע. יכול לעזור במקרים קלים של דלקת זווית הפה.

תכונותיו של הווזלין מאפשרות להשתמש בו גם לצרכים קוסמטיים של הגנת העור ושמירת גמישותו במקרים כגון שפתיים יבשות וסדוקות, פטרת הציפורניים, וכדי להסיר איפור.

ספורטאים הפועלים בתחרויות סיבולת ארוכות כגון משחים ארוכים או תחרויות מרתון של ריצה ואופניים, נוהגים למרוח וזלין לפני התחרות במקומות החיכוך של העור עם בגדי הספורט כאמצעי הגנה משפשוף וצריבה.

שימוש נוסף של החומר נמצא בהגנה על רהיטים מעץ ומעור ואף על חלקי מתכת ופלסטיק של מכוניות.

### שימושים לא מומלצים

עם התפשטות השימוש בווזלין כ"משחת פלא", הופצו גם אזהרות לשימוש לא מומלץ או מסוכן בחומר. כך למשל לא מומלץ למרוח ווזלין על כוויות טריות כיוון שתכונותיו של החומר כולאות את החום בתוך העור ומקשות על ההחלמה. גם ביובש או גודש באף החומר עלול לחדור לדרכי הנשימה ולהוביל לדלקת ריאות מחשיפה לשמן (Lipid pneumonia). השימוש בווזלין בעת קיום יחסי מין תוך שימוש בקונדום העשוי לטקס אינו מומלץ מכיוון שהוא עשוי לגרום לקונדום להיקרע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מוזיאון ראשית תעשיית הנפט בארהב

קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:מוצרי נפט
קטגוריה:מותגי יוניליוור
קטגוריה:משחות
אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה

**אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה** (בערבית: **جامعة العلوم والتكنولوجيا الأردنية**; באנגלית: **Jordan University of Science and Technology**; וידועה אף בר"ת: **JUST**) היא אוניברסיטה כללית, ממלכתית, הנמצאת בפרברי העיר אירביד, באזור א-רמת'א, בצפון ממלכת ירדן. אוניברסיטה זו ואוניברסיטת ירדן הם שני המוסדות הבולטים להשכלה גבוהה וללימודי הנדסה ורפואה בממלכת ירדן. באוניברסיטה למעלה מ-20,000 סטודנטים לתואר ראשון, ולמעלה מ-1,500 סטודנטים לתארים מתקדמים. באוניברסיטה 11 פקולטות המציעות 52 מסלולי לימוד לתואר ראשון ו-95 מסלולי לימוד לתארים מתקדמים.

## היסטוריה
אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה נוסדה בשנת 1986. את גרעין הקמתה היוו חמש פקולטות מאוניברסיטת אל-ירמוכ: הפקולטה לרפואה, הפקולטה לרפואת שיניים, הפקולטה לרוקחות, הפקולטה לסיעוד, והפקולטה להנדסה. במהלך השנים נוספו לפקולטות אלה, הפקולטה למדעים ולאמנויות, הפקולטה למדעי הרפואה הישומיים, הפקולטה לרפואה וטרינרית, הפקולטה למחשבים וטכנולוגיית מידע, והפקולטה לחקלאות.

## קמפוס
הקמפוס של אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה נמצא כ-20 ק"מ ממזרח לעיר אירביד, בצפון ירדן, ושטחו כ-11 קמ"ר. בקמפוס מבני לימוד, ספרייה, וכן מתקני ספורט הכוללים אצטדיון כדורגל ובו 7,000 מושבים. בקמפוס נמצא גם בית החולים האוניברסיטאי על שם המלך עבדאללה ובו 638 מיטות אשפוז.

קמפוס האוניברסיטה מחולק לשניים: בניין הפקולטות הרפואיות ובניין הפקולטות ההנדסיות. בכל אחד משני הבניינים פועלת ספרייה. הספרייה בבניין הפקולטות לרפואה מכילה 115,000 ספרים וכן ירחונים רבים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה
ירדן
קטגוריה:אירביד
קונאל נייאר

**קונאל נייאר** (באנגלית: **Kunal Nayyar**, בפנג'אבי: **ਕੁਨਾਲ ਨੈਯ੍ਯਰ**; נולד ב-30 באפריל 1981) הוא שחקן הודי-בריטי. נודע בשל תפקידו בתור ראג'ש קוטרפאלי בסיטקום האמריקאי "המפץ הגדול" (2007–2019) של רשת CBS.

## ביוגרפיה
נייאר נולד ב-30 באפריל 1981 ברובע האמרסמית' (אנ'), לונדון, למשפחה של מהגרים הודיים מפנג'אב. כשהיה בן ארבע חזרה משפחתו להודו, והוא גדל בניו דלהי, היכן שמתגוררים הוריו עד היום. הוא התחנך בבית הספר סנט קולומבה (אנ') שבדלהי, ושיחק בדמינטון בקבוצת בית הספר.

ב-1999 עבר נייאר לארצות הברית כדי ללמוד לתואר ראשון במנהל עסקים ומימון מאוניברסיטת פורטלנד (אנ') באורגון. הוא התחיל לקחת שיעורי משחק והופיע בכמה הצגות בזמן שעבד על התואר שלו.

לאחר השתתפותו בפסטיבל התיאטרון האמריקאי (אנ'), החליט נייאר להיות שחקן. לאחר מכן, למד באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה שבפנסילבניה, וקיבל תואר שני באמנויות יפות.

## קריירה
בשנת 2007 נייאר כיכב כאורח בפרק של הסדרה "NCIS" כטרוריסט, יוסוף זידאן. הוא התארח בתוכניתה של בוני האנט באפריל 2009, ובתוכנית הלילה של קרייג פרגוסון במאי 2009.

בשנת 2007 התחיל להופיע בסיטקום "המפץ הגדול" בתור האסטרופיזיקאי שהגיע לקאלטק מהודו, ראג'ש קוטרפאלי, אחת הדמויות הראשיות. הוא שיחק בתפקיד במשך 12 עונות עד שזו הסתיימה ב-2019. 

בתחילת שנת 2022 נייאר כיכב במיני סדרה "Suspicion" של אפל TV פלוס. הסדרה כללה 8 פרקים.

ב-2024 הופיע, יחד עם מי שכיכבה איתו ב"מפץ הגדול" מליסה ראוש, בסדרה בית דין לילי, חידוש של סדרה באותו שם משנות ה-80.  באוקטובר 2024 פורסם כי נייאר הצטרף לעיבוד קולנועי של ספר המתח המשפטי "The Up and Comer" מאת האוורד ראופן.

## חיים אישיים
ב-22 בדצמבר 2011 הוא נישא לדוגמנית נהה קאפור (אנ'), המחזיקה בתואר מיס הודו פמינה (אנ') 2006. הם מתגוררים בלוס אנג'לס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* קונאל נייאר באתר CBS
* חשבון הטוויטר של קונאל נייאר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:מדבבים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא הודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורטלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1981
הר באבה

**הר באבה** (בבולגרית ובמקדונית: **Баба планина**) הוא הר בשטח מקדוניה הצפונית, החולש על העיר ביטולה, ופסגתו הגבוהה ביותר, **פֶּלִיסְטֶר**, (המכונה גם: "הקיר האדום"), היא השלישית בגובהה במדינה. תצורת המסיב של הר זה הופכת אותו לקו פרשת מים לזרימת הנהרות באזור בין הים האדריאטי לים האגאי.

## גאוגרפיה
בשטח ההר שוכן הפארק הלאומי פליסטר, שהוא השני בגודלו במקדוניה הצפונית, המיוער בעצים מחטניים ובו מגוון בעלי חיים כגון דובים, איילי בר, זאבים, חזירי בר ומספר מיני נשרים, קוראים וקאקים. בנחלים הזורמים במקום ישנם דגי טרוטה, המכונים "טרוטת אוחריד". בעונת החורף מהווה האזור אתר לתיירות סקי.

פסגת הפליסטר היא אחת מפסגות ההרים הדרומיות ביותר בבלקנים, שיש לה מאפייני אקלים אלפיניים. באזור קיימים שני אגמים, המכונים "עיני פליסטר", בשל צורתם. הגדול מביניהם ממוקם בגובה של 2,218 מטרים, אורכו 233 מטרים, רוחבו 162 מטרים ועומקו 14 מטרים והשני, בגובה של 2,180 מטרים, אורכו 79 מטרים, רוחבו 162 מטרים ועומקו 3 מטרים.

## היסטוריה
מיקומו האסטרטגי של ההר הפך אותו לזירת קרבות לאורך ההיסטוריה. כך, בעת מלחמת הבלקן הראשונה הביסו באזור זה, כוחות סרביים בראשות הגנרל (ולימים וויווד) פטר בויוביץ' את הצבא העותמ'אני, המשיכו וכבשו את ביטולה ושחררו את מקדוניה מעול 500 שנות שלטון האימפריה העות'מאנית. בעת מלחמת העולם הראשונה, ב-18 במאי 1917, התחולל על פסגת הפליסטר קרב הר באבה, שנודע גם כ"קרב מונסטיר השני" ו"קרב הצוק האדום". הצבא הצרפתי ניסה לכבוש את הפסגה, שעליו הגנה אוגדת הרגלים השישית הבולגרית בפיקודו של מאיור גנרל בוריס דראנגוב, תוך שימוש בהפגזה כבדה על הפסגה. הצרפתים נהדפו תוך שהם מותירים אלפי נפגעים. בנרטיב ההיסטורי הבולגרי כונתה הפסגה לאחר הקרב **שיפקה המקדונית**, על שם קרב הגבורה שניהלו כוחות רוסים ומתנדבים בולגרים במעבר שיפקה, במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית.

## ראו גם
*החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ביטולה
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: הרים
מרב בת שאול

260px|ממוזער|דוד מגיש לשאול את ראשו של גלית
**מֵרַב בַּת שָׁאוּל** היא דמות מקראית המתוארת בספר שמואל כבתם הבכירה של שאול המלך ואחינעם בת אחימעץ. אביה שאול הבטיח לתת את ידה למי שיכה את גוליית הפלישתי, אולם בפועל היא ניתנה לאישה לעדריאל המחולתי, ואילו מיכל, אחותה הצעירה, ניתנה במקומה לדוד, שהכה את גוליית.

## שאלת בכורתה
בפסוק היא מופיעה לאחר שלושת אחיה, יהונתן, ישוי ומלכישוע, אך לפני שמה מצוין שהיא הבכירה.

ייתכן כי היא נולדה רביעית להוריה, וציון הבכורות נועד לציין שהיא הבכירה מבין שתי הבנות (מרב ומיכל). הבנים נמנים לפי סדר לידתם גם אם ביניהם נולדו בנות. אחת הסיבות למניין הבנות היא להבליט את סדר לידתן, כי היו לכך השלכות לגבי השאלה מי מביניהן תינשא ראשונה (הנוהג להשיא את הבנות לפי סדר לידתן).

## דוד וגוליית
שאול המלך הבטיח את ידה של בתו למי שיביס את גוליית במלחמה. לאחר שדוד הרג את גוליית, הוא הגיע לחצר המלך שאול, שם התקבל בחמימות ובאהבה על ידי כולם, והנשים שיצאו לקראת שאול המנצח, השכילו לפאר גם את דוד: "וַתַּעֲנֶינָה הַנָּשִׁים הַמְשַׂחֲקוֹת וַתֹּאמַרְןָ הִכָּה שָׁאוּל בַּאֲלָפָיו וְדָוִד בְּרִבְבֹתָיו". העדפת דוד על פני שאול הכעיסה את שאול ועוררה את קנאתו. לכן שאול חיפש דרכים להמית את דוד, ואף ניסה פעמיים להכות אותו בחנית, אך לא הצליח.

בעקבות הצלחת דוד בקרב עם גוליית, הציע לו שאול את מרב לאישה, אולם בלבו התכוון שדוד ייפול בשדה הקרב עם הפלשתים, וזאת מבלי שייוודע למרב דבר על כוונותיו. דוד עונה לשאול "מִ֤י אָֽנֹכִי֙ וּמִ֣י חַיַּ֔י מִשְׁפַּ֥חַת אָבִ֖י בְּיִשְׂרָאֵ֑ל כִּי־אֶהְיֶ֥ה חָתָ֖ן לַמֶּֽלֶךְ׃", כלומר דוד מסרב להצעה בטענה שהינו ממעמד נחות יותר.
כאשר הגיע מועד ביצוע השידוך, במקום לדוד, ניתנה מרב לעדריאל המחולתי, בנו של ברזילי הגלעדי, אחד מחשובי הגלעד. לא ברור מה הסיבה לשינוי דעתו של שאול בעניין; ייתכן כי ביטול השידוך נועד לפגוע בדוד ולהשפילו בחצר המלך, שכן מאז ניצחונו את גָּלְיָת, מעמדו של דוד היה גבוה משל שאול.

## מרב ומיכל
סיבה אפשרית נוספת לשידוכה של מרב עם עדריאל המחולתי, היא מעשה החתירה או ההסתה והפירוד שנעשו בחצר בהקשר זה על ידי מיכל, בתו הצעירה של שאול, אשר אהבה את דוד ועשתה כמיטב יכולתה אצל אביה לבטל את התחייבותו.

בכתובים מדובר על "חמשת בני מיכל בת שאול, אשר ילדה לעדריאל בן ברזלי המחלתי". אמירה זו יש בה קושי: מרב היא זו שניתנה לעדריאל ולא מיכל, ומלבד זאת, על מיכל נאמר גם: "וּלְמִיכַל בַּת שָׁאוּל לֹא הָיָה לָהּ יָלֶד עַד יוֹם מוֹתָהּ".
קיימות מספר תשובות שונות לסתירה זו, והמקובלות ביותר הן:
* מרב מתה ומיכל גידלה את ילדיה, ולכן נקראו על שמה.
* בטעות מופיע השם "מיכל" במקום "מרב".

ישנה מחלוקת בתלמוד האם בפועל הייתה מרב אשתו של דוד. לפי רבי יוסי, נשא דוד את מרב ולאחר מותה את מיכל (לפי ההלכה, לאחר מות אשתו הרי הוא מותר באחותה). לפי רבי יהושע בן קרחה, דוד אכן קידש את מרב, אך לדעת שאול אביה היו אלו קידושי טעות שאינן תופסים (משום "מקדש במלוה" או מטעם הלכתי אחר) ולכן נשא דוד את אחותה מיכל בחייה. על־פי דעת רבי יהושע בן קרחה במחלוקת זו, את בניה של מרב גידלה מיכל אחותה, ומשום כך נקראו "בני מיכל".
בספר שמואל ב' נאמר כי חמשת בנים אלו נמסרו לידי הגבעונים, והוצאו להורג.

## עץ משפחה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:משפחת שאול המלך
אורן מוברמן

**אורן מוברמן** (נולד ב-4 ביולי 1966) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע ישראלי אמריקאי הפועל בארצות הברית.

## ביוגרפיה

מוברמן נולד בישראל וגדל בגבעתיים. בגיל 12 עזבה משפחתו את ישראל בעקבות אביו שעבד כמנהל בשלוחה האמריקאית של בנק לאומי. מוברמן למד בתיכון יהודי במנהטן והיה פעיל בשבט צופי צבר בקווינס. הוא חזר לארץ כדי לשרת בצבא, ואת שירותו עשה בנח"ל המוצנח. אחרי השחרור חזר לניו יורק, והחל בלימודי קולנוע בברוקלין קולג'. בזמן הלימודים החל לכתוב ביקורות קולנוע בעיתון ישראלי מקומי בניו יורק ולאחר מכן כתב גם במגזין האמריקאי Interview, טור שכלל ראיונות עם אנשים בתחום הקולנוע.

תפקידו הראשון בעסקי הקולנוע היו כעוזר הפקה בסרט "Vanya on 42nd Street", של הבמאי לואי מאל. לאחר מכן כתב את התסריט לסרט "" שזכה בשני פרסים בפסטיבל ונציה. בנוסף, כתב ביחד עם טוד היינס את התסריט לסרטו הביוגרפי על בוב דילן, אני לא שם.

סרטו הראשון כבמאי, "השליח", זכה להצלחה רבה והוקרן לראשונה בשנת 2009 בפסטיבל סאנדנס, זכה בפרס דוב הכסף לתסריט בפסטיבל ברלין. הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי אוסקר, בהם לתסריט הטוב ביותר.

סרטו השני "" מ-2011, אותו כתב בשיתוף עם ג'יימס אלרוי. הסרט זכה לביקורות מעורבות, ורוב השבחים הלכו לוודי הרלסון, כשחקן הראשי בסרט.

בשנת 2015 ביים וכתב את הסרט "", בכיכובם של ריצ'רד גיר, סטיב בושמי וג'נה מאלון. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-7 בספטמבר 2014.

בשנת 2017 ביים וכתב את הסרט , המבוסס על  מ-2009 מאת הסופר הרמן קוך. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-10 בפברואר, ובבתי הקולנוע בארצות הברית הופץ ב-5 במאי 2017.

ב-2018 כתב את התסריט לסרט "פאזל.

בשנת 2019 כתב את התסריט לסרט האמריקאי-איטלקי "החשוד העיקרי" (אנ').

בשנת 2021 החל לעבוד על סרטו החמישי כבמאי, "*Raised Eyebrows*", המבוסס על ספרו של סטיב סטוליאר באותו שם משנת 1996; ועוקב אחר ימיו האחרונים של הקומיקאי והשחקן היהודי-האמריקאי גראוצ'ו מרקס בגילומו של ג'פרי ראש.

בשנת 2022 לקח חלק הבהפקת הסרט "*The Listener*" בבימויו של סטיב בושמי.

מוברמן מיוצג על ידי סוכנות הכישרונות Creative Artists Agency (CAA)  מלוס אנג'לס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אוהד שטדלר, שוטר רע, שוטר רע - ריאיון עם התסריטאי והבמאי אורן מוברמן לרגל צאת סרטו רמפארט, באתר איגוד התסריטאים, 11 במרץ 2012
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
מנהל מערכות מידע

**מנהל מערכות מידע** או **מנהל מערכות מידע ראשי** (**מנמ"ר** באנגלית **Chief Information Officer** או בראשי תיבות **CIO**) בארגון הוא האחראי על עיצוב אסטרטגיית המחשוב של החברה כך שתתמוך בפעילות העסקית. למנמ"ר אחריות כוללת על מערכות מידע בארגון, והוא חבר בהנהלה הבכירה ומדווח ישירות למנהל הכללי. הוא אחראי על מתן שירותי טכנולוגיית מידע למשתמשים במערכות המידע של הארגון (משתמשים פנימיים וחיצוניים), ולתהליכי הפיתוח, ההקמה והתחזוקה של מערכות התשתית והיישומים (אפליקציות). תחום האחריות של המנמ"ר כולל ניהול עובדים וספקים, עבודה מול עמיתים בארגון, וכל זאת תחת דרישות ההנהלה להשגת היעדים במסגרות התקציב והזמנים שנקבעו להם. המנמ"ר גם אחראי על כתיבת מסמכי מדיניות חברה, כתיבת נהלים ויישומם, אבטחת מידע, ויכולת התאוששות טכנולוגית מאסון.

בראשית ימי המחשוב שירתו מערכות המידע הארגוניות רק משתמשים בארגון, כחלק מהשירותים הנחוצים לתפעול הארגון: ניהול משאבי אנוש, ניהול כספים, ניהול מלאי וכדומה. עם התפתחות האינטרנט נפתחו מערכות המידע הארגוניות גם ללקוחות הארגון, מצב שהגביר את חשיפתן לאוכלוסייה גדולה של משתמשים ואת חשיבותן האסטרטגית. שינוי זה הביא לחיזוק משמעותי במעמדו של המנמ"ר. דוגמה מובהקת היא בנק, שמערכות המידע שלו, שבאחריות המנמ"ר, משרתות גם את לקוחותיו. בארגונים המבוססים על עבודה מקוונת, כגון בורסה לניירות ערך או עסק של מסחר אלקטרוני, שיבוש במערכות המידע משתק כליל את פעילות הארגון. מצב זה גורם להקצאת משאבים רבים למנמ"ר, על מנת להבטיח פעילות תקינה של הארגון.

## ראו גם
* מנהל טכנולוגיות ראשי
* מנהל תשתיות מחשוב
* ארכיטקט תוכנה
* מדען ראשי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:מקצועות המחשוב
קטגוריה:תפקידי ניהול ראשיים
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה
משחקי הים התיכון 2009

שמאל|ממוזער|250px|בניית הכפר האולימפי בפסקרה, אפריל 2009
שמאל|ממוזער|250px|מצעד במהלך טקס הסיום
**[[משחקי הים התיכון]] ה-16** נערכו בעיר פסקרה שבאיטליה בין התאריכים 25 ביוני עד 5 ביולי 2009.

בתחרויות השתתפו 4,180 ספורטאים מ-23 מדינות שהתחרו ב-28 ענפי ספורט.

ב-18 באוקטובר 2003 נערכה ישיבה בעיירה סמוך לעיר אלמריה שבספרד שבה הוחלט שפסקרה תארח את המשחקים. המתמודדות הסופיות האחרות היו: רייקה (קרואטיה) ופטרס (יוון).

## מדינות משתתפות
בסוגריים מספר הספורטאים מכל מדינה

## ענפי הספורט

## טבלת המדליות

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של משחקי הים התיכון פסקרה 2009

קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
קטגוריה:הים התיכון: היסטוריה
קטגוריה:2009 באיטליה
קטגוריה:תחרויות ספורט באיטליה
קטגוריה:אברוצו
אינטגרציה סנסורית

**אינטגרציה סנסורית** הוא תהליך נוירולוגי ועצבי המארגן את התחושות המגיעות דרך החושים מהגוף ומהסביבה אל המוח, ובכך מאפשר לאדם להתנהל באופן יעיל בסביבתו.

## ליקויים באינטגרציה סנסורית
תאוריית “האינטגרציה הסנסורית” פותחה על ידי J. AYRES, מרפאה בעיסוק, על מנת להסביר טוב יותר את היחס שבין תפקוד עצבי לבין התנהגות.

מטרתה של J. AYRES הייתה לפתח תאוריה שתתאר ותנבא את היחסים הספציפיים שבין תפקוד נוירולוגי, התנהגות סנסומוטורית ולמידה אקדמאית ראשונית.

AYERS הגדירה מספר תתי סוגים של דיס פונקציות ספציפיות אצל ילדים עם בעיות סנסומוטוריות או בעיות למידה, ופיתחה גישה טיפולית שלמה עבור ילדים אלה.

לפי התאוריה, אינטגרציה חושית הוא תהליך עצבי המארגן את התחושות מהגוף ומהסביבה, ומאפשר שימוש יעיל של הגוף בתוך הסביבה. המוח מפרש ומגדיר את הגירויים השונים בתהליך של עיבוד אינפורמציה. בתהליך זה המוח צריך לבחור, לחזק, לדכא, להשוות ולקשר את האינפורמציה הסנסורית באופן אינטגרטיבי.

### יסודות עיקריים בתאוריה
*למידה תלויה ביכולת להשתמש באינפורמציה סנסורית.
* ליקוי בעיבוד ואינטגרציה יביא לליקוי בתכנון והפקת התנהגות.
* דרכי התערבות וטיפול מתאימות ישפרו את יכולת המוח לבצע אינטגרציה סנסורית ובכך יביאו לשיפור הלמידה המוטורית והקונספטואלית.

### הנחות מרכזיות בתאוריה
*גמישות של המוח
* רצף התפתחותי
* היררכיה של מערכת העצבים
* התנהגות אדפטיבית
* דחף פנימי (Inner drive)

### זיהוי תתי הקבוצות של ליקויים באינטגרציה סנסורית

;א.
#Postural Ocular Movement Disorder
#Bilateral Integration and Sequencing Disorder
#Gravitational Insecurity
#Intolerance to Movement

;ב. ליקויים בעיבוד מידע טקטילי:
#tactical defensiveness
#Poor Tactical Discrimination
#ליקויים בתכנון תנועה:
#Generalized S.I Dysfunction
#Right and Left Hemisphere Dysfunction

## ראו גם
* תפיסה
* עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה (קוגניציה)

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:חושים
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
פטאליט

**פטאליט** הוא מינרל טקטוסיליקטי (סיליקט במבנה מרחבי) המכיל ליתיום ואלומיניום.

## תכונות

### הרכב כימי וקריסטלוגרפיה
נוסחת המבנה הכימי של הפטאליט היא LiAlSi4O10.

הפטאליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2/m\ , וחבורת סימטריות מרחבית *P 2/a*. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=11.737, b=5.171Å ו-c=7.630Å, וגודלה של זווית β הוא 112.54°.

### תכונות פיזיקליות
המינרל מופיע במקבצים עמודיים או חסרי צורה. הגבישים אינם נפוצים – וצורתם לווחיים עד פריזמתיים באורך עד 2 מטרים. פאות הגביש לעיתים מקווקוות. לפטאליט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל בינונית גבוהה יחסית, 6.5-6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.4 גרם לסמ"ק. קיימת בו תופעת גבישים תאומים.

### תכונות אופטיות
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הפטאליט הם: nα=1.504, nβ=1.51 ו-nγ=1.516. גבישי הפטאליט הם שקופים עד  שקופים למחצה. הם חסרי צבע או שצבעם ורוד, אפור, צהוב, צהוב אפור עד לבן. בשקף מנוסר הפטאליט הוא חסר צבע. הברק של הפטאליט הוא זגוגי או פנינתי על משטחי הפצילות, והנפיצה שלו חלשה. המינרל תרמולוסנט (פולט אור בחימום).

## גילוי ומקור השם
המינרל נתגלה לראשונה ב-1800 באי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז סטוקהולם שבשוודיה. שמו נגזר מיוונית "פטלון" – עלה, מתייחס לפצילות המושלמת שלו במקביל לבסיס.

הסוג השקוף המצוי באי אלבה מכונה **קסוטריט**.

הכימאי השוודי יוהאן אוגוסט ארפוודסון (Johan August Arfwedson  1841-1792) גילה ב-1817 את היסוד ליתיום באנליזה של פטאליט.

## שימושים
בדומה לספודומן ולפידוליט משמש הפטאליט מקור לליתיום. כמו כן נוהגים להוסיף פטאליט לתערובת ממנה יוצרים כלים קרמיים ובכך מקטינים את תופעת ההתרחבות בחום ומגדילים את חוזק הכלי. מלבד זאת, המינרל ידוע בעיקר לאספני מינרלים, אם כי הקשיות הגבוהה יחסית שלו מאפשרת גם שימוש בסוג חסר הצבע של הפטאליט כאבן חן.

## מקור ותפוצה
הפטאליט מצוי בפגמטיטים של גרניט עשירים בליתיום.

בין המקומות בהם ניתן למצוא את הפטאליט:
האי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז שבסטוקהולם שבשוודיה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); סמוך לסן פיירו (San Piero) באי אלבה שבאיטליה; מפגמטיט רוביקון (Rubicon), דרומית לקרביב (Karibib) שבנמיביה; גבישים גדולים במיוחד מצויים בביקיטה (Bikita) שבזימבבווה; בפרו (Peru) במחוז אוקספורד (Oxford) שבמדינת מיין, ובעורק קלארק (Clark vein) ברינקון (Rincon) מחוז סן דייגו (San Diego) בקליפורניה שבארצות הברית; באגם ברניק (Bernic Lake) בפרובינציית מניטובה שבקנדה; ובמדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל.

## לקריאה נוספת

* Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman *Rock Forming Minerals 4: framework silicates *, 1963, Pages 271-275.
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, *Manual of Mineralogy*, 20th ed., 



## קישורים חיצוניים

* אתר WebMineral
* אתר Mindat
* פרויקט rruff

## הערות שוליים

קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
מינסוטה לינקס

**מינסוטה לינקס** (באנגלית: **Minnesota Lynx** ובתרגום חופשי: "שונר מינסוטה") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 ומשחקת בבית המערבי של הליגה. הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון טארגט סנטר אשר במיניאפוליס, מינסוטה. באצטדיון משחקת גם קבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס שהיא קבוצת האחות של הלינקס בליגת ה-NBA.

הקבוצה זכתה באליפות ה-WNBA בשנים 2011, 2013, 2015 ו-2017.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים

קטגוריה:קבוצות WNBA
קטגוריה:מיניאפוליס: מועדוני ספורט
מגדל בקפורד

שמאל|ממוזער|250px|מגדל בקפורד
**מגדל בקפורד** (באנגלית: **Beckford's Tower**), הידוע גם כמגדל לנסדאון (Lansdown Tower), הוא מבנה שטות בסגנון נאו-קלאסי, השוכן בגבעת לנסדאון שליד העיר באת', אנגליה.
## היסטוריה
המגדל נבנה על ידי האדריכל הנרי גודרידג' עבור ראש העיר לונדון, סר ויליאם תומאס בקפורד, וכשהסתיימה הבנייה ב-1827 הוא התנשא לגובה 37 מטרים. בקפורד, שרצה כי גובה המגדל יהיה גבוה בכ-13 מטרים, הודה כי "כפי שזה יצא, [המגדל] הוא ציון דרך מפורסם עבור חוואים שיכורים הנמצאים בדרך לביתם מהשוק". הוא השתמש במגדל כספרייה וכמקום מנוחה, השוכן בקצה גני התענוגות הנקראים בקפורד רייד. גנים אלו השתרעו מהבית שלו בחצי הסהר לנסדאון, ועד המגדל שבראש הגבעה; בקפורד נהג לרכב אל המגדל, לצפות בהתקדמות העבודות והגנים, ולחזור לביתו לארוחת בוקר.

בקפורד שיכן במגדל ובבית שלו בבאת' את מה שהחשיב ליצירות האמנות, הספרים, ההדפסים והריהוט הטובים ביותר, אותם מכר ב-1822. אחד החדרים הארוכים הפך לחדר תפילה, שבו כל הציורים היו של סצנות דתיות ופסל שיש של מרים וישו הואר על ידי פתח נסתר.

המאפיין הבולט של המגדל הוא הבלוודרה המוזהבת, המבוססת על אחד המקדשים בטיבולי שבאיטליה ועל מגדל הרוחות באתונה, ואליה ניתן להגיע דרך גרם מדרגות ספירלי ולהשקיף על הנוף הכפרי שמסביב. בקפורד יכול היה גם להשקיף על הספינות השטות בערוץ בריסטול.

כיום משמש המגדל כמוזיאון המכיל תצוגה של אוסף הרהיטים המקוריים במגדל, ולצידם ציורים, הדפסים וחפצים שונים המתארים את חייו של בקפורד כסופר, אספן ופטרון של האמנויות. המבקרים יכולים לטפס במדרגות הספירליות עד הבלוודרה המשוחזרת, וממנה להביט על הנוף הפנורמי של באת'.

המגדל נמצא בבעלות של הקרן לשימור באת', ומנוהל על ידי "קרן הנאמנות מגדל בקפורד". הוא הוכר על ידי הסוכנות "מורשת אנגלית" כבניין רשום מדרגה I.

בית קברות מהתקופה הוויקטוריאנית, שאיננו פעיל עוד, משתרע על פני מה שבעבר היה החלק של בקפורד רייד הקרוב ביותר למגדל. בית הקברות הוא גם מקום קבורתו של בקפורד.

## קישורים חיצוניים
* 

* מגדל ומוזיאון בקפורד באתר הקרן לשימור באת'
* מגדל בקפורד באתר Images of Englanfd
* מגדל בקפורד באתר Landmark Trust
* מגדל בקפורד באתר קרן המורשת האנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:באת': מבנים
קטגוריה:מבנים נאו-קלאסיציסטים
קטגוריה:מבני שטות
בקפורד
הוצאת בלוך

**הוצאת בּלוֹך** ("בּלוֹק"; באנגלית: **Bloch Publishing Company**) היא הוצאה לאור אמריקאית ואחד מהעסקים המשפחתיים הוותיקים בארצות הברית.

ההוצאה נוסדה בשנת 1854 בסינסינטי על ידי אדוארד ה' בלוך, מהגר יהודי מבוהמיה. בלוך, שאחותו נישאה לרב יצחק מאיר וייז, הוציא לאור רבים מספריו וספרים הקשורים לזרם היהדות הרפורמית. כמו כן הוציא את השבועון *The American Israelite* בסינסינטי בעריכת בנו של וייז.

כיום מנוהלת ההוצאה על ידי מייקל אי. בלוך, דור חמישי למשפחת בלוך המייסדת.

ההוצאה מתמקדת בספרות הקשורה לעולם היהודי. בין הספרים שראו בה אור היה "פוני" לפרל בק על יהדות קאיפנג, "ישו הנוצרי" ליוסף קלוזנר ו"עיר ללא יהודים" להוגו בטאואר (Bettauer).

## קישורים חיצוניים

* 

בלוך
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
מוות לחמישה קולות

**מוות לחמישה קולות** (בגרמנית: **Tod für fünf Stimmen**) הוא סרט תיעודי משנת 1995 של הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, שהופק עבור ערוץ הטלוויזיה ZDF television. הסרט חוקר את המוזיקה של קרלו ג'זואלדו ואת האגדות אודות אישיותו, טירתו המכושפת, ורציחתו את אשתו והמאהב שלה. בין קטעי הקריינות לראיונות, מבוצעים לאורך הסרט שירים שונים של ג'זואלדו. הרצוג מעיד על הסרט כאחד מסרטיו הקרובים יותר ללבו.

## תקציר העלילה
הסרט מתחיל בסיור מודרך בטירתו של ג'זואלדו, שנעשה על ידי אחד מעובדי הטירה. במהלך הסרט אנו פוגשים באנשים שונים בתוך הטירה, כולל אדם שמנגן מוזיקה לתוך הסדקים שבקיר על מנת להתמודד עם השדים שרודפים את הטירה, אישה שטוענת שהיא הרוח של דונה מריה ד'אבאלוס, אשתו של ג'זואלדו, שאותה רצח. שני טבחים שמקיימים מחדש משתה חתונה ראוותני על פי הזמנתו של ג'זואלדו. הרצוג גם מבקר בסרט עובדים ממרפאה מקומית לבריאות הנפש, שטוענים שטיפלו בעבר באותה אחת שטוענת שהיא רוחה של האישה ושיש להם כעת שני מטופלים שמאמינים כי הם קרלו ג'זואלדו עצמו.

כמו כן, הרצוג ריאיין עובדים ב"פאלאצו סאן סברו" בנאפולי, שם ביצע ג'זואלדו את הרצח. שומר השער מרואיין, כמו גם היורש של ד'אבאלוס, שמראה להרצוג את המיטה שבה התבצעו הרציחות. לאחר מכן, הרצוג מבקר כנסייה באזור, בה מוצגות גופותיהם המשומרות של מריה ומאהבה.

סצנות אלה ערוכות לסירוגין עם ביצועים של שיריו של ג'זואלדו בתוספת פרשנות היסטורית ומוזיקלית של תלמידיו של ג'זואלדו.

## הפקה
חלק הארי של הסרט צולם בעיירה ג'זואלדו, בתוך טירתו ההרוסה של קרלו ג'זואלדו, ומסביבה. הסרט מכיל סצנות רבות שאינן נחשבות לדוקומנטריות במובן המקובל. הרצוג אמר:

לדוגמה, דמות האישה שטוענת שהיא רוחה של ד'אבאלוס למעשה מגולמת על ידי השחקנית והזמרת האיטלקייה המפורסמת מילבה. סצנת אוצר המוזיאון שעוסקת ביצירת אמנות אשר הותירה את ג'זואלדו אובד עצות, תוסרטה על ידי הרצוג. למעשה יצירת האומנות שמוצגת בסרט התמיהה את הרצוג עצמו וגרמה לו לנדודי שינה ולא היה לה שום קשר לג'זואלדו. הסיפור על כך שג'זואלדו רצח את בנו על ידי כך שכפה עליו להתנדנד בנדנדה במשך שלושה ימים כשמקהלה שרה לו את שיריו, כמו כן הומצא עבור הסרט.

סצנת הסיום של יריד הרנסאנס שבה מדבר האיש עם אמו בטלפון הנייד בוימה גם היא. הרצוג הנחה את אחיו, שעה שהוא מחוץ לאזור המצולם, לקרוא לבחור הצעיר, ואת הבחור הצעיר הנחה לנהוג כמי שאמו קראה לו לחזור הביתה. על מנת להפיק את המבט המוזר של האיש, הרצוג הנחה אותו לבהות ברצינות במצלמה, ואז כאשר התחיל לצלם לפתע החל הרצוג להשתטות ולספר בדיחות. הרצוג השתמש בשיטה זאת לבימוי סצנות בסרטו המוקדם יותר Even Dwarfs Started Small.

## לקריאה נוספת

*Herzog, Werner (2001). Herzog on Herzog. Faber and Faber. .


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטים תיעודיים גרמניים