open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ואלס במי מינור (שופן)

**הוואלס במי מינור** הוא ואלס לפסנתר מאת פרדריק שופן. הוא הולחן בסביבות 1830 ופורסם במאי 1851.

זה היה הוואלס הראשון של שופן אשר פורסם לאחר מותו ולא קיבל מספר אופוס. זה מופיע בקטלוג של בראון כ-B.56, בקטלוג של קובילנסקה כ-KK IVa/15, ובחומינסקי כ-P1/15. הוא הולחן זמן קצר לפני עזיבת שופן את פולין בגיל 20. אף על פי שזהו הוואלס האחרון (הארבעה-עשר) במהדורות הישנות יותר של שופן (וואלסים אחרים נכללים במהדורות מאוחרות יותר), טוענים כי הוואלס שהולחן לפני כל הוואלסים שפורסמו בחייו של שופן.

בביצוע טיפוסי, הוואלס נמשך קצת פחות משלוש דקות.

## מבנה
ואלס מינור זה בנוי בצורת רונדו "מבוא – A – B – A – B – A – C – A'– קודה". ה-"C" נמצא ב-E מז'ור עם אפנון זמני למין G- חד.

## קישורים חיצוניים

* [הוואלס](https://imslp.org/wiki/Waltz_in_E_minor,_B.56_(Chopin,_Frédéric)), באתר פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי
* , Iskra Mantcheva
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות לפסנתר
קטגוריה:יצירות מאת פרדריק שופן
קטגוריה:יצירות משנת 1830
קטגוריה:ואלסים
יחסי בחריין – הרשות הפלסטינית

**יחסי בחריין–הרשות הפלסטינית** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[הרשות הפלסטינית|הרשות הלאומית פלסטינית]]** לבין **[[בחריין|ממלכת בחריין]]**. בחריין, בדומה לשאר מדינות ערב, תומכת בעצמאותה של הרשות הפלסטינית ובפתרון שתי המדינות. בבחריין קיימת קהילה גדולה של מהגרים פלסטינים שהיגרו לבחריין לצורכי תעסוקה ומחייה.

## היסטוריה
ב-25 ביוני 2019, התקיימה בבחריין, "ועידת השלום הכלכלי של בחריין" בחסותה של ארצות הברית. קיום הוועידה עורר מחלוקות בקרב מנהיגים פלסטינים, בשל העובדה שלא הוזמנה משלחת פלסטינית לוועידה. ראש הרשות הפלסטינית, מוחמד אשתייה, קרא להחרים את הוועידה.

לאחר שהוכרז על חתימת הסכם בחריין–ישראל, הרשות הפלסטינית גינתה את ההסכם, ואף החזירה את הנציג שלה מבחריין לרשות הפלסטינית.

על רקע התפתחויות אלו וכן על רקע המשבר הכלכלי של מגפת הקורונה, צמצמה בחריין את תמיכתה באונר"א כמעט לחלוטין.

## נציגויות דיפלומטיות
* בחריין אינה מיוצגת ברשות הפלסטינית הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* הרשות הפלסטינית מיוצגת בבחריין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמי שהיא מחזיקה במנאמה, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
זויה (סרט)

**זוֹיָה** (ברוסית: **Зоя**) הוא סרט עלילתי רוסי אודות זויה קוסמודמיאנסקיה. הקרנת הבכורה תיערך ב-28 בינואר 2021. הסרט בוים על ידי לאוניד פליאסקין ומקסים בריוס שביימו במשותף. הסרט מתרחש בתחילת המלחמה הפטריוטית הגדולה. הדמות הראשית היא ילדה סובייטית שמגויסת לצבא הסובייטי, אך נלכדת על ידי האויב הנאצי ומתה.

## עלילה
סתיו 1941. תלמידת בית הספר קוסמודמיאנסקאיה התנדבה לעבור הכשרה בבית הספר הצבאי לחבלה. היחידה הפרטיזנית בה שירתה נופלת למארב - זויה נלכדת בידי הגרמנים. חקירות ועינויים לא מובילים לשום דבר: היא מסרבת לחשוף תוכניות שיכולות לשבש את משימתן של קבוצות פרטיזניות אחרות ומוצאת להורג בתלייה.

## שחקנים ודמויות
* אנסטסיה מישינה – זויה קוסמודמיאנסקאיה
* ניקיטה קולוגריביי – קלובקוב
* יבגני רומנצוב
* אנה אוקולובה
* וולפגנג צ'רני
* ז'אן מארק בירקהולץ
* קרינה רזומובסקאיה
* מינדאוגס פפיניגיס

## הפקה
לראשונה, הרעיון ליצור סרט על זויה קוסמודמיאנסקאיה הוכרז בשנת 2016 על ידי שר התרבות הרוסי, ולדימיר מדינסקי. העבודה על הפרויקט החלה בשנת 2017 עם יגור קונצ'לובסקי כבמאי, על פי תסריט שנכתב על ידי יליזבטה טרוסביץ'. עם זאת, הודגש שהעלילה מבוססת על מסמכים וסיפורי עדי ראייה, תוך הימנעות מ"המיתוס על המלחמה". בהמשך מונו לאוניד פליאסקין ומקסים בריוס לבמאים והצילומים נערכו בפברואר 2019 בבלארוס.

## קישורים חיצוניים

* זויה, באתר של אולפן הסרטים גורקי

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים רוסיים
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:ברית המועצות בתרבות
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי VGTRK
סטניסלב חלבובסקי

**סטניסלב חלבובסקי** (בפולנית: **Stanisław Chlebowski**; 1835 – 1884) היה צייר פולני בעל קשרים רוסיים וטורקים. הוא היה מומחה בעל שם בנושאים מזרחיים.

## ביוגרפיה
חלבובסקי נולד באושיצקי אויזד שבמחוז פודוליה של האימפריה הרוסית, ולמד רישום בבית הספר לאמנות בגרקוב אודסה. בין השנים 1853–1859 למד באקדמיה לאמנויות יפות בסנט פטרסבורג, ולאחר מכן במלגה במשך שש שנים בפריז כתלמידו של הצייר המזרחי הצרפתי ז'אן ליאון ז'רום.

חלובובסקי נסע לספרד, איטליה, גרמניה ובלגיה.

הצלחתו הראשונה הייתה למכור את ציורו "ז'אן ד'ארק בכלא אמיין" לנפוליאון השלישי בצרפת.

בשנים 1864–1876 היה חלבובסקי הצייר הראשי בשירותו של הסולטאן עבדולעזיז והתמקם בקונסטנטינופול. חלבובסקי הפך לצייר פופולרי באימפריה העות'מאנית. במהלך שירותיו הוא השיג אישור להביא עמו אייקון גדול של "אם האלוהים המראה את דרכנו" שחולץ ממנזר הודגון בשנת 1453. הוא נתקל בו באחת מחנויות העתיקות בקונסטנטינופול, שלא נגע בה אף משמר מטורקיה. אישור זה מאומת במכתב מאת השגרירות הפולנית מתאריך 27 ביוני 1938.

בשנת 1876 עבר לפריז. בשנת 1881 חזר לצמיתות לקרקוב.

נושאי ציורי צבעי המים וציורי השמן שלו הם מגוונים. הוא צייר קרבות היסטוריים הקשורים להיסטוריה של טורקיה והאימפריה העות'מאנית, סצנות ז'אנריות מזרחיות, נופים ודיוקנאות של סולטנים עות'מאניים.

הוא נפטר ליד פוזן, ברונדהאוזן בגיל 49.

חלבובסקי התגורר זמן רב בארצות אחרות וכתוצאה מכך ציוריו היו נדירים מאוד בפולין.

המוזיאון הלאומי בקרקוב מציג כמה מיצירותיו המזרחיות החשובות.

## גלריה

File:Chlebowski - Grajek przed meczetem w Konstantynopolu.jpg|נגן בקוסטנטינופול
File:Stanislaw Chlebowski - Chess Players.jpg|שחקני שח בקהיר
Chlebowski-Bajazyt w niewoli.jpg| הסולטן בבית הכלא
File:Chelebowski varna.jpg | תמונת קרב ורנה
File:"The death of king Wladyslaw II at Varna".jpg |מות המלך ולדיסלב השני בקרב ורנה
File:Stanisław Chlebowski - Turecki hookah.jpg | נרגילה טורקית
File:S. von Chlebowski-Jeanne d'Arc prisonnière-Musée barrois.jpg | ז'אן דארק בכלא
File:SOUK IN CONSTANTINOPLE.PNG | שוק בטורקיה



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1835
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1884
טוגון טימור, קיסר סין

**טוֹגּוֹן טִימוּר** (בכתב מונגולי: ) או בשמו הסיני **הקיסר חְװֵי-דְזונְג** (במנדרינית: **惠宗**), היה אחרון קיסרי שושלת יואן, בין השנים 1333–1368 ואחרון שליטיה המונגולים של האימפריה הסינית. טוגון טימור נחשב להיות הכגן (קיסר) האחרון של האימפריה המונגולית. עם עליית שושלת מינג במרד המצנפת האדומה, נסגו המונגולים אל הערבה האסייתית וטימור הקים את שושלת יואן הצפונית בתור שליטה הראשון.

## ביוגרפיה
קובלאי חאן, נכדו של ג'ינגיס חאן ומייסד שושלת יואן, שלט בסין בין השנים 1279 ל-1294. הוא עקף בימיו את בנו ויורשו ומינה את נכדו ליורשו.

במות נכדו בשנת 1307 החלה מריבה על ירושת כס המלוכה, מדי שנה עלו וירדו קיסרים והחלה מלחמת אזרחים על ירושת הכתר. טוגון טימור, יליד 1320, ראה בשנות צעירותו מאבקים ותככים ממושכים על הכס. כקיסר ראה תככים בחצר המלוכה ומאבקי כוח בין משפחתו. טימור הפך לקיסר סין בשנת 1333, בגיל 13, אך האיש החזק ביותר בשנים 1333–1340 היה הקנצלר שלו באיאן, שהיה בעל רוב סמכויות השלטון.

### קיסר
שושלת יואן, עקב מאבקה הפנימי הייתה בהיחלשות ממושכת. מגפת המוות השחור פגעה בהשפעתה וסמכותה של השושלת והביאה למותם של שניים מכל שלושה סינים. המגפה, שנחשבה למעשה שמיים, הביאה לאי ביטחון מצד העם הסיני בנכונות של שושלת יואן המונגולית למנדט השמיים והביאה להתחזקותן של ארגוני מחתרת שתמכו בהשבת ממשל סיני של בני האן כפי שהיה קודם שושלת סונג.

מטרתו של באיאן הייתה להחזיר את שושלת יואן לתהילה המוקדמת שלה על ידי מתיחת קו חד בין מונגולים לסיניים (בני האן) על ידי איסור לימוד השפה הסינית (מנדרינית) וחיוב ללמוד את השפה המונגולית כמו גם איסור נישואי תערובת. הוא גם אסר על סינים להחזיק סוסים וכלי ברזל, וכדי להילחם באופוזיציה הוא אפילו הציע להרוג את כל הסינים הנושאים את חמשת שמות המשפחה הנפוצים ביותר במטרה לדלדל קשות את אוכלוסייתן.

בשנת 1340 הודח באיאן בהפיכה שתוכננה על ידי אחיינו טוגטו, שהפך לקנצלר.

אף על פי שהפך כבר לאדם מבוגר, טוגון טימור לא גילה שום עניין בממשלה ובניהול המדינה, ובילה את רוב זמנו בהתמכרות לפרקטיקות בודהיסטיות לאמיות ולנושאי דת. מול מחסור בהכנסות הורה להדפיס כמויות אדירות של כספי נייר בלא גיבוי מספק, מה שגרם לאינפלציה שבתגובה רק החלישה את השושלת.

### הנפילה
בשנות ה-50 של המאה ה-14, אסונות טבע בשילוב עם ניהול כושל ברחבי המחוזות הובילו למרידות כלליות ברחבי הארץ, כששודדים, כתות דתיות ומתנגדים אחרים השתוללו, עד אשר הצבא המונגולי לא יחל היה להכיל את אותן המרידות.

בדלתה של נהר היאנגצה, מאבק בין קבוצות המורדים הסתיים בעליית כוחו של ג'וּ יְוֵּאנְגָ'אנְג, מנהיג אחוות המצנפת האדומה. ג'ו כבש והפך את נאנג'ינג לבירתו והפנה את כוחותיו נגד שושלת יואן.

בזמן שזה קרה, המשיך טוגון טימור את חייו הדתיים שלו כאשר נסיכים מונגולים החלו להילחם על השפעה ונלחמו זה בזה בצפון סין לשם שליטה. ג'ו עזב את נאנג'ינג באוגוסט 1368 לכיוון צפון סין בראש צבאו. טוגון טימור נמלט מבירתו חאנאבליק ב-10 בספטמבר, חזרה לערבות מונגוליה, ומת כעבור שנתיים, בשנת 1370. בשנתיים האחרונות לחייו הפך את שארית ממלכתו לשושלת יואן הצפונית, יורשת לאימפריה המונגולית.

## ראו גם
* שושלת יואן
* חונגוו, קיסר סין
* האימפריה המונגולית

## קישורים חיצוניים

* Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire
* 

קטגוריה:האימפריה המונגולית
קטגוריה:מונגולים
קטגוריה:פוליטיקאים מונגולים
קטגוריה:קיסרי סין
קטגוריה:ילידי 1320
קטגוריה:נפטרים ב-1370
ולדיסלב צ'חורסקי

**ולדיסלב צ'חורסקי** (בפולנית: **Władysław Czachórski**; 22 בספטמבר 1850 – 13 בינואר 1911) היה צייר פולני בסגנון אקדמי.

## ביוגרפיה
בשנת 1866 למד צ'חורסקי בבית הספר לאמנויות יפות בוורשה והמורה שלו היה רפאל הדז'ביץ. לאחר מכן בילה שנה באקדמיית דרזדן, ומשם עבר לאקדמיה במינכן (1869–1873) במקביל אליו למדו שם: הרמן אנשוץ, קרל פון פילוטי ואלכסנדר וגנר. הוא קיבל את Magna Cum Laude (מדליית הכסף הגדולה) ממינכן והמשיך לנסוע לצרפת, איטליה ופולין לאחר סיום לימודיו.

הוא החזיק בחברות באקדמיה בברלין והיה גם מארגן ושופט תערוכות בינלאומיות. ביתו במינכן הוענק למסדר מיכאל הקדוש בשנת 1893. בנוסף, היו לו תערוכות אמנות רבות בפולין, שהתקיימו בקרקוב, בוורשה ובלודז'. הוא הציג גם בלמברג, בירת גליציה האוסטרית.

לאחר מותו בשנת 1911 התקיימה תערוכה בחברה לאמנות לאומיות "זצ'טה" בוורשה.

כמה מיצירותיו המצוירות של צ'חורסקי היו: טבע דומם, דיוקנאות מצוירים וסצנות שייקספיריות. מבין אלה, הלווייתה של ג'ולייט (1873), המלט (1873), ובעיקר המלט מקבל את השחקנים (1875), זכו להכרה נרחבת כיצירותיו הגדולות ביותר.

"עם זאת, סימן ההיכר של סגנונו של צ'חורסקי, ובסיס תהילתו, הם דימוייו של צעירות יפהפיות בחללי פנים עשירים, צבועים בריאליזם חזק. הוא נחשב כמוכשר בעיבוד בדים, תכשיטים ופרטים אחרים כדי ליצור אווירה של יוקרה ואלגנטיות."

את ציוריו ניתן למצוא בכל המוזיאונים המפורסמים והגדולים יותר בפולין. עבודותיו מופיעות גם באוספים פרטיים במדינות רבות, כולל: גרמניה (ברמן), אנגליה וארצות הברית.

ניתן למצוא אותם גם במוזיאונים זרים כמו לבוב, אוקראינה, והאקדמיה לסן קרלוס במקסיקו סיטי.

## גלריה

 File:Czachórski Actors before Hamlet.jpg|המלט פוגש את השחקנים
File:Władysław Czachórski - Portret Władka (1879).jpg|בן הצייר
File:Władysław Czachórski - List (1896).jpg|המכתב
File:Czachórski Lady in a lilac dress.jpg|אישה עם פרחים
File:Czachorski - Rose.jpg | ורד
File:Czachórski - Przed lustrem.jpg | מול המראה
File:Ladislaus Wladislaw von Czachorski, Das Schatzkästchen.jpg | מפגש נשים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1911
מרצדס-בנץ W187

**מרצדס-בנץ W187** (בגרמנית: **Mercedes-Benz W187**, קרוי גם: **mercedes-benz 220**) היא מכונית סלון, אשר יוצרה במספר תצורות, על ידי יצרנית הרכב הגרמנית **[[מרצדס-בנץ]]** בין השנים 1951–1955, בגרמניה.

יוצרו 18,514 יחידות.

## תצורות "מרצדס-בנץ W187"
* 4 דלתות – סלון, יוצרו 16,066 יחידות בין השנים 1951–1954.
* 2 דלתות – קופה, יוצרו 85 יחידות, בין השנים 1951–1955.
* 2 דלתות – קבריולה (דגמים: "Cabriolet A" בתצורה 2 מושבים, (יוצרו 1,278 יחידות בין השנים 1951–1955), "Cabriolet B" בתצורה 4 מושבים (יוצרו 997 יחידות, בין השנים 1951–1954).
בנוסף יוצרו 47 שלדות למרכבים משולבים (כגון: אמבולנסים (ראו תמונה) ו-41 מכוניות סיור פתוחות.

## גלריה

קובץ:Mercedes-Benz W187.jpg | "מרצדס-בנץ W187"
קובץ:KyivRetroAuto IMGP0498.jpg | "מרצדס-בנץ W187"
קובץ:Mercedes-Benz 220 (8521163656).jpg | "מרצדס-בנץ W187"
קובץ:220 Coupé.jpg | "מרצדס-בנץ W187" - קופה
קובץ:220 Coupé Schiebedach.jpg | "מרצדס-בנץ W187" - קופה
קובץ:Mercedes-Benz 220 Cabriolet A, Bj. 1951-55 (2017-07-02 Sp).JPG | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet A"
קובץ:Paris - Bonhams 2013 - Mercedez-Benz 220 cabriolet A - 1955 - 003.jpg | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet A", שנת 1955
קובץ:Mercedes-Benz 220 - left.jpg | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet A"
קובץ:Mercedes-Benz 220 (W187) - Rallye du Pays de Fougères 03.jpg | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet A"
קובץ:Mercedes-Benz W187 front 20110611.jpg | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet B"
קובץ:Mercedes 220 Cabrio Front.JPG | "מרצדס-בנץ W187" דגם "Cabriolet B"
קובץ:Classic Moto Show 2014 (13).JPG | "מרצדס-בנץ W187" - מבט לתא הנהג
קובץ:Novo mariborsko reševalno vozilo tipa Mercedes 200 je preuredilo podjetje Karoserist 1961.jpg | "מרצדס-בנץ W187" - אמבולנס


## ראו גם
* מרצדס-בנץ W108
* מרצדס-בנץ W111
* מרצדס-בנץ W112
* מרצדס-בנץ W114
* מרצדס-בנץ W120
* מרצדס-בנץ W180

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר מרצדס-בנץ העולמי
* אתר מרצדס-בנץ ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1951
W187
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
אמנון מרטון

**אמנון מרטון** (1937 – 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. פיקד על גדוד 410 במלחמת יום הכיפורים ועל חטיבה 600 לאחר המלחמה.

## ביוגרפיה
מרטון נולד בשנת 1937. בשנת 1955 הוא התגייס לחיל השריון, ובשנת 1956 לחם כחייל חרמ"ש במבצע סיני. בשנת 1957 סיים קורס קצינים ומונה למפקד מחלקת AMX-13, ולאחר שהשתחרר מונה למפקד פלוגת טנקי שרמן בגדוד 268. במהלך מלחמת ששת הימים פיקד על פלוגת AMX-13 בגדוד 19, עימה לחם במהלך מתקפת נגד לילית מצרית של טנקי T-55. בשנת 1972 הוקמה חטיבה 600, ומרטון מונה למפקד גדוד 410 בחטיבה.

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויסה החטיבה, ומרטון הוביל את גדודו לסיני. ב-9 באוקטובר תקפה החטיבה את מתחם "מכשיר", ובמהלך המתקפה נפצע מרטון ופונה לבית חולים. לאחר המלחמה מילא תפקידים שונים בחיל השריון, ובין השנים 1979–1984 פיקד על חטיבה 600. במהלך מלחמת לבנון הראשונה גויסה החטיבה, אך הושארה בעורף כעתודה ולא שולבה בקרבות.

בשנת 2014 מת מרטון, והוא בן 77 שנים.

## לקריאה נוספת
* אילן כפיר ודני דור, **בנתיבי האש: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, ידיעות ספרים, 2018.
* מנחם בן שלום, **השעות: יומן מלחמה: חטיבה 600 במלחמת יום הכיפורים**, מנחם ותמי בן שלום, 2019

## קישורים חיצוניים
*אמנון מרטון באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 600
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
הלנה יקובס

**הלנה יקובס** (בגרמנית: **Helene Jacobs** [heˈleː.nə ˈja.kɔps]; 25 בפברואר 1906, שניידמול (Schneidemühl; כיום פילה, פולין – 13 באוגוסט 1993, ברלין) הייתה חברה בכנסיית הווידוי ואחת המתנגדות הגרמניות לנאציזם.

## קורות חיים
יקובס הייתה מזכירתו של עורך פטנטים יהודי ומשנת 1934 ואילך חברה בכנסייה המוודה. היא הצטרפה לקבוצה שבמרכזה עורך הדין פרנץ קאופמן, קבוצה שמ-1940 ואילך הסתירה יהודים שנמלטו מרדיפות הנאצים ועזרה להם להימלט מגרמניה. יקובס הסתירה כמה יהודים בביתה מתוך מוטיבציה נוצרית-סוציאליסטית, עד שהוסגרה בשנת 1943, הורשעה ונדונה למאסר של שנתיים וחצי.

יקובס הייתה חברה בחברה לשיתוף פעולה נוצרי-יהודי  מאז הקמתה של החברה בשנת 1949 והוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. היא נפטרה בשנת 1993 ונקברה בוולדפרידהוף דהלם, שם הוקמה אנדרטה לזכרה בשנת 2004.

## ציטוט
"לא רציתי שום קשר עם אי-חוקיות. עולמי התפרק ורציתי להגן עליו. ב-30 בינואר 1933, כשהיטלר הפך לקנצלר הרייך, איבדתי את מולדתי. חוקי נירנברג האנטישמיים (1935), שהדירו מהאזרחות באופן שרירותי חלק מהאוכלוסייה, נגעו לי במיוחד. רציתי לעזור לאנשים נרדפים אלה."

## לוחית זיכרון
[ממוזער|שלט ברחוב האוס בונר 2 ב[וילמרסדורף|ברלין-וילמרסדורף]]
תרגום הכתובת על לוחית הזיכרון ברחוב בונר 2 ברובע קונסטלר-קולוני וילמרסדורף:
: "משנת 1935 ועד מותה, גרה בבית זה מתנגדת הנאציזם הלנה יקובס, [נולדה ב-] 15 בפברואר 1906 [ונפטרה ב-] 13 באוגוסט 1993. היא הסתירה בביתה יהודים לא מוגנים ועזרה להם לברוח. בתי המשפט הנאציים גזרו עליה 2.5 שנות מאסר. ברלין, אפריל 1997."

## לקריאה נוספת
* Beate Kosmala: *Zivilcourage in extremer Situation: Retterinnen und Retter von Juden im „Dritten Reich“ (1941–1945*. In: Gerd Meyer, Ulrich Dovermann, Siegfried Frech, Günther Gugel (Hrsg.): *Zivilcourage lernen: Analysen – Modelle – Arbeitshilfen.* Bundeszentrale für politische Bildung, Bonn 2004, S. 106-115, hier: S. 110. Online resource 
* Katrin Rudolph: *Hilfe beim Sprung ins Nichts: Franz Kaufmann und die Rettung von Juden und „nichtarischen“ Christen*. Berlin: Metropol 2005. ISBN 3-936411-77-8
* Ulrich Werner Grimm: *Die Berliner Gesellschaft für Christlich-Jüdische Zusammenarbeit. Geschichte(n) im Spiegel ihrer Quellen*. In: Gesellschaft für Christlich-Jüdische Zusammenarbeit in Berlin e.V. https://web.archive.org/web/20080616153816/http://www.gcjz-berlin.de/ (Hrsg.): *Im Gespräch. 50 Jahre Gesellschaft für Christlich-Jüdische Zusammenarbeit in Berlin e.V.* - Eine Festschrift, Konzeption/Redaktion: Ulrich Werner Grimm, Berlin 1999..
* Ursula Henseler (1998). "Helene Jacobs". In Bautz, Traugott (ed.). Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL) (בגרמנית). 14 . הרצברג: באוץ. cols. 1105–1108. ISBN Ursula Henseler (1998). "Helene Jacobs". In Bautz, Traugott (ed.). Ursula Henseler (1998). "Helene Jacobs". In Bautz, Traugott (ed.).

## קישורים חיצוניים

* הלנה יקובס, באתר יד ושם 
* הלנה יקובס ברובע קונסטלר-קולוני בברלין
* הלנה יקובס כחברת הכנסייה המוודה בברלין-דהלם

## הערות שוליים

קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:ילידות 1906
קטגוריה:נפטרים ב-1993
אזור התעשייה שח"ק

**פארק תעשיות שח"ק**, נקרא לעיתים גם "**אזור התעשייה שח"ק**" הוא פארק תעשייה אשר ממוקם באזור הצפוני של תחום השיפוט של המועצה האזורית שומרון. פארק התעשייה צמוד להתנחלויות הישראליות שקד, חיננית ולשאר יישובי גוש שקד, ובנוסף קרוב ליישוב קציר (ומי עמי), ומכאן ראשי התיבות המרכיבים את ראשי התיבות של שם הפארק (שח"ק) - שקד, חיננית, קציר. האזור ממוקם בסמוך לגדר ההפרדה ביהודה ושומרון. באזור התעשייה עובדים ישראלים ופלסטינים ביחד והוא משמש את תושבי צפון השומרון, חלק מיישובי הכוכבים ואת העיר חריש.

שטח הפארק משתרע על כ-8,000 דונם, מתוכם 3,000 דונם מייעודים למטרות תעשייה, בנוסף לכך המפעלים בפארק נהנים מהטבות של מפעל שפועל באזור פיתוח א' (מפעלים באזור פיתוח א' זכאים לקבל פטור ממס חברות לשנתיים ומענק של כ-24% על רכוש קבע).

נכון ל-2025 בפארק מועסקים כ-1200 עובדים.

## היסטוריה
הפארק הוקם ב-1998 ומתמקד בטיפוח יוזמות ידידותיות לסביבה.

ביוני 2001 אושר הקמת מפעל של חברת תעשיות בית אל, חברת זו עוסקת בעיקר בפיתוח מערכות טיהור אוויר.

בשנת 2010, חברת טירק פתחה את מפעל מיחזור הצמיגים הראשון בישראל בפארק והמפעל מטפל מדי יום בכ-35,000 טון של צמיגים משומשים, מפעל למיחזור צמיגים הוקם בהשקעה של כ-60 מיליון שקל.

בנובמבר 2018 פורסם כי קיימת תוכנית להרחבת אזור התעשייה, על פי התוכנו שטחו של הפארק יגדל ב-25%, משרד הכלכלה והתעשייה מימן הקמת מכון טיהור שפכים במקום והעמיד לדבר סכום של כ-3.5 מיליון ש"ח

מנכ"ל הפארק הוא גדי דיעי, ששימש בעבר כרמ"ט ראש המועצה יוסי דגן במשך כ-10 שנים. הפארק נמצא בתנופת התפתחות ועומד להתפתח בעוד כשלושת אלפים דונם של תעשייה אשר נמצא בהליכי תכנון מתקדמים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:גוש יישובי שקד
קטגוריה:צפון השומרון
נד למונט

**נד למונט** (באנגלית: **Ned Lamont**; נולד ב-3 בינואר 1954) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, אשר מכהן מאז ינואר 2019 כמושל קונטיקט ה-89.

## ביוגרפיה
נד למונט נולד בוושינגטון די. סי. ב-3 בינואר 1954. אמו עבדה כעוזרת בסנאט, ואביו עבד בתוכנית מרשל ולאחר מכן במחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית תחת ממשל ניקסון. כשהיה בן 4, עברה משפחתו של למונט ללונג איילנד. לאחר לימודיו התיכוניים, למד למונט סוציולוגיה באוניברסיטת הרווארד – שם סיים תואר ראשון (1972) ושני (1976). בשנת 1980 סיים למונט תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ייל.

בשנים 1977–1980 עסק בעריכת שבועון קטן בורמונט. במהלך שנות ה-80 ניהל מספר חברות תקשורת שונות. בתקופה זו כיהן בחבר הנאמנים של ימק"א, וייעץ לאוניברסיטת ייל ולמכון ברוקינגס.

בשנת 1990 ניסה למונט ללא הצלחה להיבחר לסנאט המקומי.

במרץ 2006 הכריז למונט על התמודדתו לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ו ליברמן. הקמפיין של למונט התמקד בהתנגדות לנשיא ג'ורג' ווקר בוש ולמלחמת עיראק וכן למדיניותו הכלכלית של ליברמן. במהלך הבחירות, מימן למונט את מרבית הקמפיין שלו, עם תרומות העולות על 12.7 מיליון דולר. למונט זכה בפריימריז הדמוקרטיים, אך ליברמן החליט להתמודד כמועמד עצמאי. בסופו של דבר, ליברמן ניצח בבחירות עם כ-49.7% מהקולות, לעומת כ-39.7% מהתושבים שהצביעו ללמונט.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, תמך למונט בתחילה בכריס דוד. לאחר שדוד פרש מהמירוץ, למונט החל להיות פעיל בקמפיין של ברק אובמה.

בשנת 2010 ניסה להתמודד לראשונה לתפקיד מושל המדינה. בפריימריז הדמוקרטיים נוצח על ידי ראש עיריית סטמפורד דן מלוי אשר נבחר בסופו של דבר גם למושל.

ב-17 בינואר 2018 הכריז למונט על מועמדותו בבחירות למושל המדינה לאחר שמלוי הכריז כי לא יתמודד לקדנציה שלישית. ב-6 בנובמבר 2018 נבחר לתפקיד, עם כ-49.4% מהקולות.

פעולותיו של למונט כמושל כללו לגליזציה של סמים קלים, העלאת שכר המינימום ל-15 דולר לשעה, יישום אגרה אלקטרונית בכבישים ממלכתיים וניהול משא ומתן מחודשים עם האיגודים המקצועיים במדינה. בתחילה למונט נחשב לאחד המושלים הכי פחות פופולריים בארצות הברית, אך תדמיתו השתפרה במהלך ההתמודדות עם מגפת הקורונה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי קונטיקט
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
בקונפלשקה

**בקונפלשקה** (בהונגרית: **Bakonypölöske**) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
## היסטוריה
בזמן הכיבוש הטורקי היישוב נהרס, ובתחילת המאה ה-18 יושב מחדש, ברובו על ידי תושבים מגרמניה. במפקד האוכלוסין שבוצע בשנת 2011 95.2% מהאוכלוסייה הכריזו על עצמם כהונגרים, 24.8% גרמנים (קיימים אנשים המגדירים עצמם בזהות כפולה).

עד שנת 1909 היה שם הכפר פלשקה (Pölöske).

בבקונפלשקה חיו ארבעה יהודים בשנת 1880. וידוע רק על יהודייה אחת מאנשי הכפר שנרצחה בשואה.

כמו יישובים רבים באירופה גם בבקונפלשקה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 463 ובשנת 2020 רק 391 תושבים.
## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
בקונשאג

**בקונשאג** (בהונגרית: **Bakonyság**) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים בהונגריה כמו : אפלן ואמביי בבקונשאג מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 114 ובשנת 2020 רק 50 תושבים.

שם הכפר מגיע מהונגרית עתיקה בה משמעות השם הוא "גבעה".

## יהודי בקונשאג
בבקונשאג חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מילידי הכפר נרצחו בשואה. 

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יהדות נמיביה

**יהדות נמיביה** היא הקהילה היהודית במדינת נמיביה.

התיעוד הראשון של יהודים בשטח שבו מצויה נמיביה היום הוא של סוחרים יהודים שחיו באזור באמצע המאה ה-19. כשנמיביה הפכה למושבה גרמנית בסוף המאה ה-19 התיישבה אוכלוסייה יהודית בווינדהוק, ופיתחה באזור מיזמים עסקיים. עד מלחמת העולם הראשונה חיה בווינדהוק אוכלוסייה יהודית של כ־100 יהודים.

לאחר כיבוש נמיביה מידי גרמניה, כשנמיביה נשלטה על ידי דרום אפריקה, התרחבה הקהילה היהודית בנמיביה, בעיקר כתוצאה ממעבר של יהודים מדרום אפריקה לנמיביה. בשיאה, מנתה הקהילה כ־400 עד 500 יהודים, רובם בווינדהוק.

בעקבות ביטול המנדט שניתן לדרום אפריקה לשלוט בנמיביה על ידי חבר הלאומים, נמיביה הפכה לעצמאית, ובעקבות עצמאותה הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בנמיביה מאז 1965 בשיעור ניכר.

כיום אוכלוסיית היהודים בנמיביה מונה רק 60 עד 100 יהודים. מלבד בווינדהוק, כ־12 משפחות יהודיות מתגוררות בעיר בקיטמנסהופ.

למרות המספר המועט של האוכלוסייה היהודית, לווינדהוק יש קהילה יהודית משנת 1917. בעיר קיימים מבנים יהודיים- בית כנסת שנבנה ב-1925, תלמוד תורה ואולם קהילתי, ומתקיימת בה פעילות של התנועה הציונית, הנתמכת על ידי תרומות. בנמיביה מכהן שר יהודי.
בשנת 2021 נפתח לראשונה במדינה בית חב"ד בוינדהוק על ידי הרב יוסף רחימי שמשרת את הקהילה המקומית תיירים ואנשי עסקים.

## קישורים חיצוניים
* Ivana Mitrovic, הקהילות היהודיות המבודדות בעולם, מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות, 28 בנובמבר 2017
* הקהילה בנמיביה, באתר הקונגרס היהודי העולמי 
* יהדות נמיביה, באתר הספרייה היהודית המקוונת 

## הערות שוליים

נמיביה
נמיביה
קטגוריה:נמיביה: דמוגרפיה
פונקציית סכום הריבועים

בתורת המספרים, **פונקציית סכום הריבועים** היא פונקציה אריתמטית, שסופרת את מספר ההצגות של מספר טבעי נתון *n* כסכום של *k* ריבועים, כאשר הצגות עם סדר מחוברים שונה או סימן הפוך של המספרים המועלים בריבוע נספרות כהצגות שונות, והיא מסומנת (*r**k*(*n*.

## הגדרה
הפונקציה מוגדרת באופן הבא:

:r_k(n) = |\{(a_1, a_2, \ldots, a_k) \in \mathbb{Z}^k \ : \ n = a_1^2 + a_2^2 + \cdots + a_k^2\}|

כאשר |\,\ | מסמל את הגודל של הקבוצה. במילים אחרות, (*r**k*(*n* הוא מספר הדרכים שבהן *n* ניתן לכתיבה כסכום של *k* ריבועים.

לדוגמה, r_2(1) = 4 מכיוון ש-1 = 0^2 + (\pm 1)^2 = (\pm 1)^2 + 0^2, ו-r_2(2) = 4 מכיוון ש- 2 = (\pm 1)^2 + (\pm 1)^2 (יש ארבעה צירופי סימנים). כדוגמה נוספת - r_2(3) = 0, שכן אין דרך להציג את 3 כסכום של שני ריבועים.

## תוצאות ידועות
### ''k'' = 2

את מספר הדרכים לכתוב מספר טבעי כסכום של שני ריבועים סופרת הפונקציה (*r*2(*n*. יש לה נוסחה מפורשת:

:r_2(n) = 4(d_1(n)-d_3(n))

כאשר (*d*1(*n* הוא מספר המחלקים של *n* המשאירים שארית 1 בחלוקה ב-4 ו- (*d*3(*n* הוא מספר המחלקים של *n* המשאירים שארית 3 בחלוקה ב-4. באמצעות סימן הסכימה, הביטוי הזה ניתן לכתיבה גם כ-:

:r_2(n) = 4\sum_{d \mid n \atop d\,\equiv\,1,3 \pmod 4}(-1)^{(d-1)/2}

פירוק לגורמים ראשוניים n = 2^g p_1^{f_1}p_2^{f_2}\cdots q_1^{h_1}q_2^{h_2}\cdots , כאשר p_i הם הגורמים הראשוניים מהצורה p_i \equiv 1\pmod 4, ו-q_i הם הגורמים הראשוניים מהצורה q_i \equiv 3\pmod 4, מניב נוסחה שקולה נוספת:

:r_2(n) = 4 (f_1 +1)(f_2+1)\cdots 

התקפה אם **כל** המעריכים h_1, h_2, \cdots הם זוגיים. אם אחד או יותר מהמעריכים הללו הוא אי-זוגי, אז r_2(n) = 0.

### ''k'' = 3
גאוס הוכיח שעבור מספר ללא גורמים ריבועיים *n* > 4:

r_3(n) = \begin{cases}
24 h(-n), & \text{if } n\equiv 3\pmod{8}, \\
0 & \text{if } n\equiv 7\pmod{8}, \\
12 h(-4n) & \text{otherwise},
\end{cases}

כאשר (*h*(*m* מסמל את מספר המחלקות (class number) של תבניות ריבועיות בינאריות מדיסקרימיננטה *m*.

### ''k'' = 4

מספר הדרכים להציג את *n* כסכום של ארבעה ריבועים תמיד חיובי (בהתאם למשפט ארבעת הריבועים של לגראנז'), והוא מחושב בהתאם לנוסחה המפורשת של קרל גוסטב יעקב יעקובי, לפיה הוא שווה לשמונה פעמים סכום כל המחלקים של *n* שאינם מתחלקים ב-4, כלומר:

:r_4(n)=8\sum_{d\,\mid\,n,\ 4\,\nmid\,d}d.

אם מפרקים את *m* לגורם זוגי וגורם אי-זוגי, כלומר כותבים אותו בצורה *n*  2*k**m*, כאשר *m* מספר אי-זוגי, אז ניתן להציג את r_4(n) במונחי פונקציית סכום המחלקים באופן הבא:

:r_4(n) = 8\sigma(2^{\min\{k,1\}}m).

### ''k'' = 8
יעקובי מצא גם נוסחה מפורשת עבור המקרה *k* = 8:

:r_8(n) = 16\sum_{d\,\mid\,n}(-1)^{n+d}d^3.

## פונקציה יוצרת
הפונקציה היוצרת של הסדרה r_k(n) בעבור *k* קבוע ניתנת לביטוי במונחי פונקציית תטא של יעקובי:

:\vartheta(0;q)^k = \vartheta_3^k(q) = \sum_{n=0}^{\infty}r_k(n)q^n,

כאשר

:\vartheta(0;q) = \sum_{n=-\infty}^{\infty}q^{n^2} = 1 + 2q + 2q^4 + 2q^9 + 2q^{16} + \cdots.
## ערכים מספריים
30 הערכים הראשונים של r_k(n), \; k=1, \dots, 8 נתונים בטבלה למטה:

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:תורת המספרים
קטגוריה:פונקציות אריתמטיות
עמותת ונטעת

**עמותת ונטעת** נוסדה ב-15 בספטמבר 2019, בהוד השרון על־ידי חגי הירשפלד, אביב בייליס לרנר, מאיה גלנץ ושי אטיאס. העמותה פועלת למען "פיתוח וטיפוח יערות אקולוגיים בעיר ובכפר, במטרה לתרום לאיזון מערכות האקלים המקומיות וחיזוק הפריפריה החברתית והגאוגרפית, לקרב בין קהילות, לקדם צמיחה כלכלית מקיימת ולעודד תרבות נטיעה ושמירה על עצים ככלי חינוכי לשינוי תודעה בין אדם לאדמה ובין אדם לאדם."

בשנת 2021 העמותה הקימה את תנועת "עיר יער" תנועה שמטרתה להכניס את הטבע לתוך הערים, להגדיל את הצמחייה, הצל והחיבורים האנושיים ולהפחית את זיהום האוויר.

בשנת 2023 זכתה העמותה בפרס של מיליון ש"ח מטעם יוניון מוטורס, להקמת 100 גינות שיקומיות.

## תחומי פעילות
אחת הפעילויות המרכזיות של העמותה היא נטיעת עצים ביחד עם הדיירים במוסדות שיקומיים ובהם מתגוררות נפגעות תקיפה מינית, מתמודדי נפש, נוער בסיכון, אנשים עם נכויות, ולהפוך את המקום לירוק. העמותה יצרה גם סדנאות, הרצאות ושיתופי פעולה עם רשויות מקומיות וארגונים.

בתקופת הקורונה העמותה קישרה בין כ-200 מרכזי שיקום לאוכלוסיות מוחלשות לבין אדריכלי נוף ואגרונומים שהנחו אותם איך לגדל צמחים במרכזים. פרויקט קורונה נוסף היה "משריש את זה הלאה", פרויקט בו אנשים השרישו צמחים ואז העבירו אותם לשכניהם.

בין השנים 2019-2021, העמותה נטעה אלפי עצים והקימה עשרות גינות טיפוליות.

## עיר־יער
לפי הרעיון של עיר־יער, יש לשלב את הטבע בתוך העיר באופן אינטגרלי. צמחייה מחליפה את משטחי האספלט והבטון, ויוצרת מרחב בעל יתרונות סביבתיים, בריאותיים, חברתיים וכלכליים. ייחודו של הרעיון עיר־יער הוא בכך שהוא אינו מתמקד בפתרון נקודתי, אלא מציע פתרון רשתי. כדי לקדם את הרעיון של עיר־יער, יוצרים רשת של תמיכה הדדית הדומה בעצמה למבנה העץ. הרשת נבנית תוך מחשבה על שיקולי בנייה, תשתיות וצרכים וגם על הטבע ועל יחסים בינאישיים.

בשנת 2020 זכה הרעיון של עיר־יער במקום הראשון בתחרות לרעיונות פורצי דרך של רדיקל, מבין 700 הצעות. ההמלצות האופרטיביות להקמת עיר־יער עסקו בכמה תחומים. בתחום הפרנסה הוצע לפתח חקלאות עירונית בתמיכת העירייה, להקים שוקי איכרים מקומיים, לתמחר מים חקלאיים בתעריף מוזל, ולתת הנחות בארנונה לבנינים משותפים שיאפשרו חקלאות בחצר המשותפת או על הגג. בתחום ההסברה הוצע להעלות קמפיינים שיווקיים לקידום החקלאות העירונית, ובתחום ההדרכה הוצע להעסיק מדריכים חקלאיים מטעם העירייה. בעקבות הזכייה בפרס, הודיעו המשרד להגנת הסביבה והמשרד לקידום וחיזוק קהילתי שהם יקדמו תוכניות ממשלתיות להרחבת החקלאות העירונית בארץ.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מיה הוד רן, פרק 23: אביב בייליס לרנר - עמותת ונטעת והדף אקוטופיה, בפודקאסט סיפור ירוק, 19 בדצמבר 2021
* 

## הערות שוליים

ונטעת
קטגוריה:ישראל: יערנות
קטגוריה:ישראל: ארגונים להגנת הסביבה
קרחון טרה נובה

**קרחון טרה נובה** (באנגלית: **Terra Nova Glacier**) הוא קרחון במרכזו של האי רוס שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון כ-9 קילומטרים.

הקרחון זורם צפונה מן האוכף שבין הר ארבוס להר טרה נובה.

הקרחון נשפך אל מפרץ לואיס.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

אזור הר טרה נובה מופה לראשונה על ידי משלחת דיסקברי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

### מקור השם

הקרחון נקרא על שם הר טרה נובה הסמוך.

ההר נקרא על שם "טרה נובה", אוניית הסיוע של משלחת דיסקברי ושל משלחת טרה נובה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.

## קישורים חיצוניים

* קרחון טרה נובה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* קרחון טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* קרחון טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור קרחון טרה נובה
* קרחון טרה נובה באתר marineregions
* מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון טרה נובה לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

טרה נובה
אוכף טרה נובה

**אוכף טרה נובה** (באנגלית: **Terra Nova Saddle**) הוא מעבר הרים (אוכף) מכוסה שלג, באי רוס שבאנטארקטיקה.

גובהו של האוכף 1,400 מטרים מעל פני הים; והוא האתר ה-3,189 בגובהו באנטארקטיקה.

האוכף הוא אחד משלושת האוכפים הגדולים של האי רוס.

האוכף ממוקם בין הר ארבוס והר טרה נובה, המתנשא לגובה 2,130 מטרים מעל פני הים ממזרח לאוכף זה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי האוכף

אזור הר טרה נובה מופה לראשונה על ידי משלחת דיסקברי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

### מקור השם

האוכף נקרא על שם הר טרה נובה הסמוך.

ההר נקרא על שם "טרה נובה", אוניית הסיוע של משלחת דיסקברי ושל משלחת טרה נובה(אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913).

## קישורים חיצוניים
* אוכף טרה נובה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* אוכף טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* אוכף טרה נובה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מחשבון מרחקים - המרחק מאוכף טרה נובה לאתרים סמוכים
* זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים באוכף טרה נובה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן באוכף טרה נובה
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור אוכף טרה נובה
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור אוכף טרה נובה
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור אוכף טרה נובה

## הערות שוליים

טרה נובה
מנדלוריאן

**מנדלוריאן**, או פשוט ה**מנדלוריאנים** הם אנשים בדיוניים, הקשורים לכוכב הלכת מנדלור בזיכיון מלחמת הכוכבים שיצר ג'ורג' לוקאס. הם הופיעו לראשונה בסרט "האימפריה מכה שנית" כקבוצה של "מפקדי-על" משוריינים לבנים. הרעיון התפתח לדמות של צייד ראשים בשם בובה פט. אף על פי שפט אינו מנדלוריאן מאחר שהוא מוריד את קסדתו בפני אחרים, בניגוד לדת המנדלוריאנית, אלא רק לובש שריון מנדלוריאני, הפופולריות שלו עוררה השראה למספר נרחב של עבודות על מנדלוריאנים במדיה אחרת בקאנון מלחמת הכוכבים ובמדיה שאינה קאנונית, כולל ספרים, קומיקס, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו שונים.

בסדרות הטלוויזיה "מלחמת המשובטים", "המורדים" ו"המנדלוריאן" התרחב הידע של מנדלוריאנים עם הצגת דמויות נוספות תוך ביסוס המנדלוריאנים לא כ"גזע או מין זר", אלא כמוצא אתני (באחד מפרקי "המנדלוריאן", מנדו מסרב להוריד את נשקו בקרבת הג'אוות בטענה שנשקים הם חלק מהדת שלו) מובהק של בני אדם מכוכב הלכת מנדלור ועולמות אחרים (מנדלוריאנים שמגיעים מעולמות אחרים הם לעיתים צאצאים של מנדלוריאנים או אסופים [foundlings], ילדים שאומצו על ידי מנדלוריאנים ואומנו בדרכיו של מנדלור הגדול); מאוחדים באמונה משותפת עם מסורת לוחמת חזקה. המאפיין התרבותי המובהק ביותר שלהם הוא שריונם, המצויד לעיתים קרובות בתרמילי ריחוף ובקסדות, ועשוי ממתכת הידועה בשם בסקר, בדומה לאלה המשמשים את בובה פט ואביו ג'נגו פט. דמות ראשית נוספת בגזע המנדלורי הוא המנדלוריאן (דין דג'ארין) מסדרת הטלוויזיה המפורסמת "המנדלוריאן".

## אויבים
המנדלוריאנים הם לא אנשים של שלום ולכן הגיוני שהדת הזאת צברה אויבים רבים, ברשימה: מסדר הג'דיי (נלחמו במנדלור הגדול), האימפריה הגלקטית (כבשו את מנדלור וטבחו במנדלוריאנים רבים ב"טבח הגדול") ולעיתים אפילו מנדלוריאנים אחרים (כמו בדתות אחרות, גם בדת המנדלוריאן יש זרמים שונים שלעיתים מתנגשים אחד עם השני).

## חוקי הדת
יש מספר זרמים בדת המנדלוריאן.

לפי הזרם שאליו משתייך המנדלוריאן (דין דג'ארין), למנדלוריאנים אסור להוריד את קסדתם מול יצורים חיים מכל סוג שהוא, אפילו בפני מנדלוריאנים אחרים. אם יסירו את הקסדה, לא יוכלו לחבוש אותה שוב ויגורשו מהשבט. 

רוב המנדלוריאנים הם ציידי ראשים מאחר שהתאמנו במגוון כלי נשק רוב חייהם. הם ידועים כלוחמים הכי טובים בגלקסיה.

לפי הזרם של בו קטאן, למנדלוריאנים מותר להוריד את קסדתם ובדרך כלל הם צובעים את השריון שלהם בגוונים שונים של כחול, סגול, ו-ורוד.

## שפה בדיונית
[ממוזער|כתב השפה המנדלורית כפי שנוצר עבור "[מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים|מתקפת המשובטים"]]
הצורה הכתובה של השפה המנדלורית, שיצר פיליפ מטשאן למסכי התצוגה של ספינתו של ג'אנגו פט, עבד 1, בסרט האנימציה מתקפת המשובטים, הופיעה מאוחר יותר מחדש בסדרות הטלוויזיה. המלחין ג'סי הרלין, שהיה זקוק למילים ליצירת הנעימה שרצה במשחק הווידאו קומנדו הרפובליקה מ-2005, המציא צורה מדוברת, כדי לייצג שפה עתיקה. שם השפה נקרא "מנדואה" והורחבה על ידי קארן טרוויס, מחברת סדרת הרומנים "קומנדו הרפובליקה".

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* מנדלוריאן באתר Wookieepedia, ויקיה "מלחמת הכוכבים"
## הערות שוליים

*
קטגוריה:ציידים בדיוניים
ג'ון לוגן

**ג'ון אלכסנדר לוגן** (באנגלית: **John Alexander Logan**; 9 בפברואר 1826 – 26 בדצמבר 1886) היה איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כסנאטור וכחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת אילינוי. לוגן היה חבר במפלגה הדמוקרטית (עד 1866) ובמפלגה הרפובליקנית (מ-1866 ועד מותו). בבחירות לנשיאות 1884 ניסה לוגן להיבחר לתפקיד סגן הנשיא (תחת ג'יימס בליין) אך נכשל.

בנוסף על הקריירה הפוליטית שלו, לוגן שירת כקצין במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, וכגנרל בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. דרגתו האחרונה הייתה מייג'ור גנרל (המקבילה לתת-אלוף).

כדמות פוליטית וצבאית בכירה, לוגן היה מעורב בעיצוב יום הזיכרון האמריקאי כמועד לאומי. על שמו נקראים מחוזות במדינות קנזס, אוקלהומה, אילינוי, קולורדו ודקוטה הצפונית.

## ביוגרפיה
לוגן נולד בדרום אילינוי. בצעירותו לחם במלחמת ארצות הברית–מקסיקו והגיע לדרגת לוטננט. לאחר הלימודים למד לוגן משפטים ועריכת דין באוניברסיטת לואיוויל. הוא סיים את לימודיו בשנת 1851. בשנים לאחר מכן כיהן בבית הנבחרים של אילינוי. בתקופה זו פעל מבחינה משפטית לאסור התיישבות של אפרו-אמריקאים (כולל בני-חורין) באילינוי.

בשנת 1858 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית. באפריל 1862 התפטר מתפקידו על מנת לפקד בצבא האיחוד. הוא היה מעורב בקרבות רבים, ובהם קרב בול ראן הראשון (שהתרחש כשלוגן היה בבית הנבחרים) ובמערכת ויקסבורג.

לאחר המלחמה עזב לוגן את המפלגה הדמוקרטית לטובת הרפובליקנית ושב לבית הנבחרים. בשנת 1868 היה מעורב במשפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון. בתקופה זו גם הוביל את החקיקה שיצרה את יום הזיכרון. בשנת 1871 נבחר לסנאט.

נפטר ב-26 בדצמבר 1886 בוושינגטון די. סי..

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:גנרלים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1886
צ'ארלס מקנרי

**צ'ארלס לינזה מקנרי** (באנגלית: **Charles Linza McNary**; 12 ביוני 1874 – 25 בפברואר 1944) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אורגון משנת 1917 ועד מותו בשנת 1944. בשנים 1926–1933 עמד בראשות ועדת החקלאות ולאחר מכן הנהיג את המיעוט הרפובליקני בסנאט. בבחירות לנשיאות 1940 ניסה להיבחר לתפקיד סגן הנשיא תחת ונדל וילקי אך לא נבחר לתפקיד.

## ביוגרפיה
צ'ארלס מקנרי נולד ב-12 ביוני 1874 בסיילם שבאורגון, התשיעי מבין עשרה ילדים. הוריו נפטרו כשהיה בן תשע בלבד. בשנת 1896 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת סטנפורד. הוא התקדם בקריירה המשפטית, עד אשר כיהן כשפוט בבית המשפט העליון של אורגון בשנים 1913–1915.

בשנת 1917 נבחר מקנרי לסנאט האמריקאי. בשנת 1922 הנשיא וורן הרדינג הציע למקנרי להתמנות לתפקיד מזכיר הפנים, אך מקנרי סירב והעדיף להישאר בסנאט. משנת 1933 כיהן כמנהיג המיעוט הרפובליקני לסנאט. בניגוד לחלק מהסנטורים במפלגתו, מקנרי דווקא כן תמך בחלקים מן מדיניות הניו דיל של הנשיא הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מקנרי תמך בסיוע לצרפת והממלכה המאוחדת.

מקנרי נפטר ב-25 בפברואר 1944 בפורט לודרדייל שבפלורידה לאחר ניתוח לא מוצלח בגידול במוח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:סיילם (אורגון): אישים
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת אורגון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
יואכים פרנק

**יואכים פרנק** (בגרמנית: **Joachim Frank**; נולד ב-12 בספטמבר 1940) הוא ביופיזיקאי גרמני-אמריקאי באוניברסיטת קולומביה. הוא נחשב כמייסד מיקרוסקופ האלקטרונים הקריוגני, שעבורו חלק את פרס נובל לכימיה בשנת 2017 עם ז'אק דובושה וריצ'רד הנדרסון. הוא גם תרם תרומות משמעותיות להבנת המבנה והתפקוד של הריבוזום מחיידקים ואאוקריוטים.

## חיים וקריירה
פרנק נולד בזיגן ברובע ויידנאו ב-12 בספטמבר 1940. לאחר שסיים את התואר הראשון שלו בפיזיקה באוניברסיטת פרייבורג ב-1963 ואת הדיפלומה שלו תחת הדרכתו של וולטר רולוואגן באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן עם התזה: "חקירת פליטת אלקטרונים משנית של זהב בנקודת ההתכה שלו" (1967), פרנק השיג את הדוקטורט שלו מהאוניברסיטה הטכנית במינכן ללימודי תואר שני במעבדתו של וולטר הופ במכון מקס פלאנק עם עבודת הדוטוקרט "חקירה על צילומי אלקטרונים ברזולוציה גבוהה המשתמשים בהבדל תמונה ושיטות שחזור" (1970). התזה בוחנת את השימוש בעיבוד תמונה דיגיטלית ועקיפה אופטית בניתוח של מיקרוגרפיות אלקטרונים, ויישור תמונות באמצעות פונקציית המתאם הצלב.

כעמית פוסט-דוקטורט בהרקנס, הייתה לו ההזדמנות ללמוד במשך שנתיים בארצות הברית: אצל רוברט נתן במעבדה להנעת סילון, המכון הטכנולוגי בקליפורניה; עם רוברט מ. גלזר במעבדת דונר, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ועם בנימין מ' סיגל באוניברסיטת קורנל, אית'קה, ניו יורק. בסתיו 1972 הוא חזר לזמן קצר למכון מקס פלאנק לביוכימיה במרטינסריד כעוזר מחקר, ועבד על תאוריית הקוהרנטיות החלקית במיקרוסקופ אלקטרונים, ואז, בשנת 1973, הוא הצטרף למעבדת קוונדיש, אוניברסיטת קיימברידג' עוזר מחקר בכיר בהוראת ורנון אליס קוזלט. בשנת 1975 הוצע לפרנק תפקיד של מדען מחקר בכיר בחטיבת המעבדות והמחקר (כיום מרכז וודסוורת'), משרד הבריאות של מדינת ניו יורק, שם החל לעבוד על גישות של חלקיקים בודדים במיקרוסקופ אלקטרונים. בשנת 1985 הוא מונה לעמית ואז (1986) פרופסור מן המניין במחלקה החדשה למדעים ביו-רפואיים באוניברסיטה באלבני, אוניברסיטת מדינת ניו יורק. בשנת 1998 מונה פרנק לחוקר המכון הרפואי הווארד יוז (HHMI). מאז 2003 הוא גם מרצה באוניברסיטת קולומביה, והוא הפך באוניברסיטת קולומביה בשנת 2008 לפרופסור לביוכימיה וביופיזיקה מולקולרית ולמדעים ביולוגיים.

## פרסים והוקרה
* 1994 – פרס המחקר של הומבולדט של קרן אלכסנדר פון הומבולדט.
* 2006 – עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* 2014 – מדליית בנג'מין פרנקלין במדעי החיים של מכון פרנקלין.
* 2017 – פרס וילי למדעים ביו-רפואיים.
* 2017 – פרס נובל בכימיה.
* 2018 – דוקטורט לשם כבוד, אוניברסיטת זיגן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ביופיזיקאים גרמנים
קטגוריה:ביופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אולבני
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2017
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
אריק בציג

**רוברט אריק בציג** (באנגלית: **Robert Eric Betzig**; נולד ב-13 בינואר 1960) הוא פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2014 ביחד עם שטפן הל וויליאם מורנר, "על פיתוח מיקרוסקופיה פלואורסצנטית ברזולוציית-על". מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכחוקר בשלוחת מכון הווארד יוז למחקר רפואי בווירג'יניה.

## ביוגרפיה
אריק בציג נולד ב-13 בינואר 1960 באן ארבור שבמישיגן. בשנת 1983 בציג סיים תואר ראשון בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, כשמטרתו אז הייתה להצטרף לתעשיית האווירונאוטיקה. לאחר מכן למד באוניברסיטת קורנל. בשנת 1988 סיים באוניברסיטה זו את לימודי הדוקטורט בפיזיקה ישומית ובפיזיקה הנדסית. עבודת הדוקטורט שלו התמקדה בפיתוח מיקרוסקופ אופטי שיוכל להציג עצמים קטנים מיכולת הרזולוציה של האור הנראה, שהיא כשני מיקרומילימטר (0.2 מיקרון). מגבלה תאורטית זו - מחצית מאורך הגל הקצר ביותר הנראה, של האור הסגול - נתגלתה על ידי ארנסט אבה ב-1873.

אמנם, מיקרוסקופ אלקטרונים יכול להראות עצמים קטנים בסדרי גודל מ-0.2 מיקרון, אבל הוא מחייב להקפיא את האובייקט בו רוצים לצפות, ולכן מיקרוסקופ האלקטרונים אינו מאפשר מעקב אחרי תהליכים בתא החי.

בשנת 1989, לאחר קבלת הדוקטורט, החל בציג לעבוד במעבדות בל, במחלקה למחקר מוליכים למחצה. באותה שנה, 1989, עמיתו של בציג, ויליאם מורנר, שזכה בהמשך בפרס נובל בכימיה יחד עם בציג, פיתח את המיקרוסקופ הראשון שיכל להציג עצמים קטנים מהמגבלה התאורטית של 0.2 מיקרון. המיקרוסקופ של מורנר יכל לפעול רק בטמפטורת האפס המוחלט. בעקבות המחקר של מורנר, בציג היה לאדם הראשון שהצליח לצפות בחומרים פלואורוסצנטיות (פלואורופור) בטמפרטורות החדר, תוך שהוא קובע את מיקומן בדיוק של פחות מ-0.2 מיקרון. חלבונים פלואורוסצנטיים אלו פולטים אור באורך גל מסוים, בתגובה לכך שהם מוארים באור באורך גל אחר. לדוגמה, בתגובה לכך שהם מוארים באור בצבע כחול, הם יפלטו אור בצבע אדום. בכך הם מאפשרים לצבוע חלקים מסוימים בתא ולעקוב אחריו. מחקרם של בציג ושל מורנר התבסס גם על עבודתו של שטפן הל בגרמניה ובפינלנד. ב-2014 זכה שטפן הל בפרס נובל לכימיה יחד עם בציג ומורנר.

בשנת 1994, עקב תסכול שחש מהקהילה האקדמית ומעבודתו במעבדות בל, בציג עזב את האקדמיה ואת עבודתו במעבדות המחקר של בל, ונעשה אב במשרה מלאה בביתו. בשנת 1996 חזר לעבוד, בחברה שהייתה בבעלות משפחתו, "אן הרבור מכונות". הוא פיתח בוכנות הידראלויות-חשמליות, אבל לאחר השקעה של מיליוני דולרים במחקר, הצליח למכור רק שני מכשירים.

בשנת 2002 חזר בציג למחקר אקדמי בתחום המיקרוסקופים, וייסד מכון מחקר במישיגן. בציג שאב השראה מעבודה שערך חוקר בשם מייקל דוידסון עם חומרים פלואורסצנטים. כמו כן הייתה עבודתו של בציג מבוססת על הישגיו של ויליאם מורנר במחקריו על בליעת אור של מולקולה יחידה (בשנת 1989 והלאה), ובהמשך, משנת 1997, גם עם חלבון פלואורצנטי ירוק. בציג הצליח לפתח שיטה שבה אפשר לגבור על המגבלה של ארנסט אבה ולצפות ברזולוציה גבוהה גם בעצמים קטנים מ-200 ננומטר. השיטה של בציג פועלת על ידי צילום מספר רב של תמונות של מולקולות בצבעים שונים, ולאחר מכן חפיפה של התמונות שצולמו. החפיפה של התמונות מתבצעת באופן אוטומטי על ידי מצלמה ומחשב המחוברים למיקרוסקופ האופטי.

## קישורים חיצוניים

* 

* אריק בציג, אתר גוגל סקולר
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2014
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי של הממציאים
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
טיפת מזל (שיר)

"**טיפת מזל**" הוא שיר שנכתב על ידי דני שושן, ובוצע על ידי הזמרת הישראלית זהבה בן. השיר יצא כחלק מאלבומה הראשון של בן, טיפת מזל, שיצא לאור ב-31 בדצמבר 1988. השיר הוא גרסה בעברית לשיר Dil Yarası של הזמר הטורקי אורהאן גנג'ביי .

"טיפת מזל" נחשב לשיר הפריצה של הזמרת, ועם הזמן, הפך לאחד משיריה המוכרים והמזוהים ביותר איתה.

בן ביצעה את השיר גם בסרט טיפת מזל מ-1992, בו השתתפה.

## הצלחה
בשנת 2015 זכה השיר במקום ה-17 במצעד הים תיכוני של ynet, רדיו תל אביב, רדיו חיפה ורדיו דרום של כל הזמנים.

לאורך השנים, פורסמו גרסאות כיסוי רבות לשיר, שבוצעו, בין היתר, על ידי כנסיית השכל, אגם בוחבוט, ושירי מימון עם גיא שרפי. כמו כן, ביצעה בן את השיר כדואט עם זמרים שונים, בהם אייל גולן, רמי קלינשטיין, הראל סקעת, ואתי לוי, אחותה התאומה.

## קישורים חיצוניים
* סרטון השיר, באתר יוטיוב
* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי זהבה בן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני שושן
קטגוריה:שירים על מזל
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קרל בארי שארפלס

**קרל בארי שארפלס ** (באנגלית: **Karl Barry Sharpless**; נולד ב-28 באפריל 1941) הוא כימאי אמריקאי וזוכה פרס נובל לכימיה (פעמיים) 2001 ו- 2022, הידוע בעבודתו בנושא תגובות סטריאו-סלקטיביות וכימיה של קליקים.

## ראשית חייו
שארפלס נולד ב-28 באפריל 1941 בפילדלפיה, פנסילבניה. הוא סיים את לימודיו לתואר הראשון בשנת 1959, והמשיך את לימודיו בקולג' דרטמות', וסיים בתואר שני בשנת 1963. ותואר דוקטור בכימיה מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1968. הוא המשיך בעבודות פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד (1968–1969) ובאוניברסיטת הרווארד (1969–1970).

## קריירה אקדמית
שארפלס הוא פרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1970–1977, 1980–1990) ובאוניברסיטת סטנפורד (1977–1980). הוא מחזיק בתפקיד הפרופסור בכימיה של W. M. Keck במכון סקריפס למחקר מאז שנת 1990.

## מחקר
שארפלס פיתח תגובות חמצון סטריאו-סלקטיביות, והראה כי ניתן לזרז את היווצרות מעכב בעל עוצמה פמטומולרית על ידי האנזים אצטילכולין אסטראז, החל באזיד ואלקין. הוא גילה כמה תגובות כימיות שהפכו את הסינתזה הא-סימטרית ממדע בדיוני לשגרה יחסית, כולל אמינוהידרוקסילציה, דיהידרוקסילציה ואפוקסידציה א-סימטרית חדה.

בשנת 2001 הוא זכה בחצי מפרס נובל לכימיה על עבודתו בתגובות חמצון מזרזות כיראליות. המחצית השנייה של פרס השנה חולקה בין ויליאם ס. נואלס וריוג'י נויורי (על עבודתם בנושא הידרוגנציה סטריאו-סלקטיבית).

את המונח "כימיה של קליקים" טבע שארפלס בשנת 1998, ותואר לראשונה על ידי שארפלס, הרטמות קולב ומ.ג. פין במכון המחקר Scripps בשנת 2001. זה כולל קבוצה של תגובות סלקטיביות מאוד, אקסותרמיות המתרחשות בתנאים קלים; הדוגמה המוצלחת ביותר היא אלקין האוזין האוסגן המחזור ליצירת 1,2,3-טריאזולים.

## פרסים והוקרה
שארפלס הוא חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2001 ולשנת 2022.

הוא זכה בפרס וולף לרפואה לשנת 2001 יחד עם הנרי ב. קגן וריוז'י נויורי "על עבודתם החלוצית, היצירתית והחשובה ביותר בפיתוח קטליזה אסימטרית להכנת מולקולות כירליות, המגביר באופן משמעותי מאוד את היכולת האנושית ליצור תרכובות חדשות בעלות חשיבות עקרונית ומעשית".

בשנת 2019 הוענקה לשארפלס מדליית פריסטלי, הכבוד הגבוה ביותר של האגודה האמריקנית לכימיה, על "המצאת שיטות חמצון קטליטיות, אסימטריות, הרעיון של כימיה של קליקים ופיתוח הגרסה המזרזת נחושת של תגובת מחזור האזיד-אצטילן."

הוא בעל תוארי כבוד מהמכון המלכותי לטכנולוגיה (1995), האוניברסיטה הטכנית במינכן (1995), האוניברסיטה הקתולית בלוביין (1996) ואוניברסיטת וסליאן (1999).

## חיים אישיים
שארפלס התחתן עם יאן דוזר בשנת 1965 ולהם שלושה ילדים. הוא התעוור בעין אחת במהלך תאונת מעבדה בשנת 1970, זמן קצר לאחר שהגיע ל-MIT כעוזר פרופסור.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*קארל בארי שארפלס באתר מכון סקריפס למחקר
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2001
קטגוריה:אישים שזכו בפרס נובל יותר מפעם אחת
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:סטריאוכימאים
קטגוריה:זוכי מדליית הכיראליות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:סגל מכון סקריפס למחקר
ויליאם מורנר

**ויליאם אסקו מורנר** (באנגלית: **William Esco Moerner**; נולד ב־24 ביוני 1953) הוא כימאי ופיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2014 ביחד עם שטפן הל ואריק בציג, "על פיתוח מיקרוסקופייה פלואורסצנטית ברזולוציית-על". מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

נכון למאי 2014, מורנר פרסם כ-386 פרסומים מדעיים, והוא רשום כיועץ אקדמי ב-26 עבודות שכתבו סטודנטים לתואר שני בסטנפורד. בנוסף על כך, הוא מחזיק בכתריסר פטנטים הרשומים על שמו.

## ביוגרפיה
ויליאם מורנר נולד ב-24 ביוני 1953 בקליפורניה.

בשנת 1975 קיבל מורנר תואר ראשון בהנדסת חשמל, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. בשנת 1982 סיים דוקטורט באוניברסיטת קורנל. בשנים שלאחר מכן עסק במחקר במסגרת חברת IBM. בשנים 1993–1994 עבד כפרופסור אורח במכון הטכנולוגי של ציריך. לאחר מכן עבד כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת סטנפורד.

בשנת 2008 מורנר זכה בפרס וולף. מאז יוני 1988 הוא עמית ב-IEEE, וכן באקדמיה הלאומית למדעים, OSA והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2014
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953