סטיפליו

**סטיפליו** (באיטלקית: **Stiffelio**) היא אופרה בשלוש מערכות שהלחין ג'וזפה ורדי עם ליברית מאת פרנצ'סקו מריה פיאבה. הופעת הבכורה עלתה ב-16 בנובמבר 1850 בתיאטרון גרנדה בטריאסטה. הליברית מבוססת על הקומדיה הצרפתית "הכומר, או הבשורה והבית" מ-1848 (Le Pasteur, ou L'Évangile et le foyer, מאת Emile Souvestre ו־Eugène Bourgeois).

## היסטוריה
היצירה עוסקת באופן עוקצני בנושא ניאוף. כאשר מופנית במיוחד כנגד כומר פרוטסטנטי, ומסתיימת עם סוף טוב יוצא דופן. ההצלחה המוגבלת והשינויים שהכניסה הצנזורה המקומית לאופרה (ב-1851 האופרה הוצגה בפירנצה עם הכותרת Guglielmo Wellingrode והגיבור הפך לראש ממשלה גרמני) דחפו את ורדי לשנות את האופרה באופן קיצוני, והוסיפו את המערכה הרביעית והעברתה לימי הביניים.

ב-16 בנובמבר 1850 התקיימה ההופעה הראשונה של סטיפליו בתיאטרון גרנדה בטריאסטה. הגרסה החדשה, שהועלתה תחת הכותרת *[[ארולדו (אופרה)|"ארולדו"]]* ב-16 באוגוסט 1857 בתיאטרון נואובו ברימיני. זכתה להצלחה רבה יותר וכיום היא פחות נחשבת בדרך כלל על ידי המבקרים. רק לקראת סוף שנות ה-60 התאפשר ביצועה המלא, הודות לגילוי של שתי אפוגרפות בפרט שלם (סטיפליו וגולילמו וולינגרוד) בספריית הקונסרבטוריון של נאפולי. הבכורה המודרנית של סטיפליו התקיימה בתיאטרון רג'יו בפארמה ב-26 בדצמבר 1968, בגרסה של רובין פרופטה ובניצוחו של פיטר מאאג. ב-20 בדצמבר 1985, התבצעה תחיה היסטורית של שתי האופרות בגראן תיאטרו לה פניצ'ה בוונציה. מאז עמד סטיפליו בתהליך של שיקום דימויו ומופיע שוב בקביעות, גם אם לא בתדירות גבוהה, בעונות האופרה.

סטיפליו נחשב היום לנקודת המפנה האמנותי של ורדי, מהתפיסה האפית והטראגית של נעוריו למלודרמה הבורגנית של בגרותו המלאה. הן התפאורה הכמעט עכשווית והן מערכת היחסים המורכבת והכואבת בין הגיבורה האישה לסמכותה האבהית מבשרים על לה טרוויאטה. מצד שני, המהות הבהירה והיבשה של העיצוב הדרמטורגי והתיחום המוזיקלי שלו, עז אך חסר קו תחתון פתטי, מתייחס באותה מידה לריגולטו. אחת הסיבות לכישלון של סטיפליו במאה התשע עשרה היא כנראה דווקא בחוסר ה"מלודרמטיות" שלו.
ממוזער| לוחית רישוי בטריאסטה

## עלילה
האופרה מתרחשת בגרמניה בטירתו של הרוזן מסטנקר, על גדות הזלצבאך, בתחילת המאה ה-19.

### מערכה ראשונה
סטיפליו, כומר פרוטסטנטי, חוזר לטירה של חותנו סטנקר לאחר מסע של הטפה. הוא מתקבל בחום על ידי משפחתו וחבריו. רק אשתו לינה מפגינה חוסר שקט. הכומר נקרא מיד להביע את דעתו הנחשבת בנושא עדין: אדם נראה בורח ממרפסת הטירה בלילה, אך איבד כמה מסמכים במנוסתו. סטיפליו מבין שהוא מתמודד עם ניאוף – מבלי לחשוד אפילו מיהי האישה – ובוחר בכבוד להצית את הניירות הללו. לינה נושמת לרווחה, אבל אז, לבד בחדריה, מחליטה לכתוב לבעלה כדי לגלות לו הכול. אביה, סטנקר, מגיע וכופה עליה סודיות ואוסר עליה לגלות לבעלה אמת מאיימת שכזו.

בינתיים רפאלה, המפתה, מנסה לתקשר עם לינה על ידי הכנסת פתק לכרך (משיח של קלופשטוק) שעל בן דודו פדריקו למסור לה. יורג הקשיש, שר פרוטסטנטי וחבר של סטיפליו, צופה בסצנה שלא נראתה, ובחוסר הבנה מסיק שהמפתה הוא פדריקו ומדווח על כך לסטיפליו.

במהלך קבלת פנים לכבודו, הוא פונה בחומרה לפדריקו, תוך כדי מסירת הספר. כאשר המכתב של רפאלה נופל, סטנקר ממהר להרים אותו, כדי שחתנו לא יקרא את תוכנו. ואז, לאחר שלמד את שמו של המפתה, הוא מאתגר אותו לדו-קרב.

### מערכה שנייה
לילה. לינה מתפללת לאמה בבית הקברות העתיק של הטירה, שם היא מופתעת מרפאלה שמצהיר על אהבתו אליה. סטנקר מגיע ומאלץ את המפתה להילחם בדו-קרב. צלילי התנגשות החרבות מזעיקה את סטיפליו, שמורה למתמודדים להתפייס בשם האל. סטנקר, זועם, כבר לא יכול להתאפק ומגלה את האמת לחתנו. סטיפליו מזועזע ורוצה להרוג את רפאלה בעצמו, כשהוא שומע מקהלה מרוחקת של חוזרים בתשובה שרים מזמור. יורג מזמין אותו ללכת לכנסייה כדי לקיים את הטקס. המום ממה שקורה ומהניגוד האלים בין האינסטינקטים שלו לאמונתו, סטיפליו מתעלף למרגלות הצלב.

### מערכה שלישית
בחדר בטירה, סטנקר מהרהר על הביזיון שכיסה את משפחתו, שוקל התאבדות; אך כאשר יורג מספר לו שרפאלה חוזר לטירה לשיחה עם סטיפליו, הוא מחליט לנצל את המצב כדי להרוג את המפתה. סטיפליו מציג לאשתו נייר לחתום על אישור הגירושים שלהם. לינה מתחננת בו בדמעות לסגת מהרעיון, אבל בסופו של דבר נכנעת ומוסיפה את חתימתה. היא לא פונה לבעלה אלא לכומר, היא מבקשת להתוודות. האישה מודה בניאוף אך טוענת שתמיד נשארה נאמנה לבעלה עמוק בליבה. נותר לבדו, סטיפליו תוהה כיצד להתנהג עם יריבו כשהוא רואה את סטנקר מגיע עם החרב הנוטפת דם, לאחר שהרג את רפאלה.

סטיפליו, שקוע במחשבותיו, מתכונן לקיים את הטקס, בעוד יורג החכם ממליץ לו לקבל השראה מהתנ"ך. מהדוכן, סטיפליו קורא בפומבי את הפריקופ של הנואפת, המופנה ללינה, שווה ערך לסליחה.

## פרקים מוזיקליים
* סימפוניה

### מערכה א'
* 1. הקדמה
** הקדמה *הו ספר קדוש* (Jorg, Stiffelio, Stankar) סצנה I-II
** סיפור *בדרך זו חוצה את השחר הראשון* (סטיפליו, סטנקר, רפאלה, לינה) סצנה II
** סצנה *עברו הרבה ימים?* (סטנקאר, סטיפליו, לינה, רפאלה, יורג) סצנה II
** ספטה *עם אפר מפוזר* (סטיפליו, סטנקר, רפאלה, לינה, יורג, דורוטיאה, פדריקו) סצנה II
** מעקב ותקריב של ההקדמה *Viva Stiffelio!* *ויוה!* (סטיפליו, סטנקר, רפאלה, לינה, יורג, דורותאה, פדריקו, פזמון) סצנה III
* 2 סצנה ואריה מאת סטיפליו
** סצנה *אין לו מבטא בשבילי!...* (סטיפליו, לינה) סצנה IV
** אריה *ראיתי גונחת בכל מקום* (סטיפליו) סצנה IV
** *זמן חצי גן עדן, איזו זוועה!* (לינה, סטיפליו) סצנה IV
** Cabaletta *אה, זה מופיע על המצח שלך כתוב* (סטיפליו, לינה, סטנקר) סצנה IV-V
* 3 סצנה ותפילתה של לינה
** *סצנה קשה הוא אמר!...* (לינה) סצנה VI
** תפילה *עלה אליך, אל רחום* (לינה) סצנה ו'
* 4 סצנה ודואט של לינה וסטנקר
** הסצנה *תגיע...* *אני אצטרך לענות!* (לינה, סטנקר) סצנה VI-VII
** דואט *תגיד שהעבירה לטרגר* (סטנקאר, לינה) סצנה VII
** חצי זמן *די עכשיו, הבכי הזה ייפסק* (סטנקר, לינה) סצנה VII
** קבלטה *עכשיו בואי איתי, לבכות לא שווה את זה* (סטנקר, לינה) סצנה VII
* 5 סצנה, פזמון, גמר I
** סצנה *מאוויטן!...* *אבל השיחה* (רפאלה, יורג, פדריקו) סצנה VII-IX
** פזמון *בואו נמחא כפיים!* *Di Stiffelio - תן לסלון להיות עליז* (פזמון, Stiffelio, Jorg) סצנה X-XI
** פינאלה *בן דוד, אתה חושב על הדרשה?* (דורוטיאה, פדריקו, לינה, רפאלה, סטיפליו, פזמון) סצנה XI
** שבוע *הו, שפולש ומסעיר אותי* (סטיפליו, סטנקר, רפאלה, לינה, יורג, דורוטיאה, פדריקו) סצנה XI
** אחיזת הגמר אני *מי מציל אותך, הו עלוב* (סטיפליו, סטנקר, רפאלה, לינה, יורג, דורוטיאה, פדריקו, פזמון) סצנה XI

### מערכה ב'
* 6 סצנות ואריה מאת לינה
** סצנה *אלוהים אדירים!...* *איפה אני!...* (לינה) סצנה 1
** אריה *אה, מהמושבים האתריים* (לינה) תמונה 1
** באמצע *לינה...* *לינה?* (רפאלה, לינה) סצנה 2
** קבאלטה *פרדר, לכן את רוצה* (לינה) סצנה 2
* 7 דואט מאת רפאל וסטנקר, רביעייה וגמר II
** סצנה *אני נשאר.* *- אז רודולפו יידע הכל.* (רפאלה, לינה, סטנקר) סצנה ג'
** דואט *בחר...* *- דו-קרב?* (סטנקר, רפאל) תמונה ד'
** סצנה *איזה רעש!...* *דו-קרב!...* (סטיפליו, רפאלה, סטנקר, לינה) סצנה ה'-ו'
** רביעייה *אה!...* *האם זה היה נכון?...* (סטיפליו, רפאלה, סטנקר, לינה) תמונה ו'
** סיום II *זו לא היא, תבין את זה* (סטנקר, סטיפליו, רפאלה) תמונה ו'
** תפילה בגמר II *אל תענישני, אדוני, בחמתך* (פזמון, יורג, סטיפליו) תמונה VI-VII

### מערכה שלישית
* 8 סצנה ואריה מאת סטנקר
** סצנה *הוא בורח!...* *ועם הגיליון הזה* (Stankar) סצנה I
** אריה *לינה, חשבתי שמלאך* (סטנקר) סצנה I
** חצי זמן *אה, בוא נסיים...* (סטנקר, יורג) סצנה II-III
** Cabaletta *הו שמחה בלתי ניתנת לביטוי* (Stankar) סצנה III
* 9 סצנה ודואט מאת לינה וסטיפליו
** סצנה *ספרו לנזירים כי למקדש* (סטנקאר, יורג, סטיפליו, רפאלה, לינה) סצנה IV-V-VI
** דואט *ממול הוא הרחוב שבעתיד* (סטיפליו, לינה) סצנה VI
** זמן ביניים *אבל הוא!...* *זו הייתה בגידה...* (סטיפליו, לינה, סטנקר) סצנה VI-VII
** Cabaletta *אה כן, בוא נטוס למקדש* (סטיפליו, לינה) סצנה VIII
* 10 תפילה וגמר אחרון
** תפילה *אל תעניש אותי, אדוני, בזעם שלך* (פזמון, דורותאה, פדריקו, סטנקר, לינה) סצנה IX
** סצנת סיום *Stiffelio?* *- הנה אני...* (יורג, סטיפליו, לינה, פזמון) סצנה X

המבצעים והאמנים שהיו מעורבים בבכורה היו אלה:

## מהדורה קריטית
המהדורה הביקורתית של Stiffelio, בעריכת קתלין קוזמיק הנסל, פורסמה על ידי אוניברסיטת שיקגו פרס וריקורדי.

## הקלטות

## הקלטות וידאו

## לקריאה נוספת
* *חוזרים ל*סטיפליו, הליכים של ועידת המחקר הבינלאומית (ונציה, 17-20 בדצמבר 1985), בעריכת Giovanni Morelli, Olschki, Florence 1987 - 
* Giorgio Spini, About Stiffelio *מאת* Giuseppe Verdi, "Protestantism", 1998, 53, 169-174
* פיליפ גוסט, *פרוטסטנטים באופרה*, "פרוטסטנטיות", 2006, 61, 3-26
* Nicola Sfredda, *הצעות של העולם הפרוטסטנטי ביצירתו של ורדי*, ב-*Music in the Churches of the Reformation*, 2010, Claudiana, Turin, pp.170–171. 

## קישורים חיצוניים

* היצירה מספרת את סיפורה - פורטל ורדי באינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:אופרות מאת ג'וזפה ורדי
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו