open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תיאטרון צה"ל

**תיאטרון צה"ל** הוא תיאטרון ששייך לחיל החינוך והנוער בצה"ל, ושחקניו הם חיילים וחיילות בשירות סדיר, בעלי רקע במשחק.

## היסטוריה
ביחד עם שאול ביבר, לבנה פינקלשטיין החלה את תיאטרון צה"ל ולראשונה היה תיאטרון בצה"ל. כיום התיאטרון מופיע ביחידות צה"ל השונות, עם רפרטואר הצגות קומיות ודרמטיות, ממיטב המחזאות העולמית והישראלית. בנוסף מוצגים בו מחזות מקוריים של התיאטרון, שנכתבו על ידי מחזאים ישראלים, ועוסקים בחיי חיילי צה"ל, בהווי הנוער הישראלי ובערכים מרכזיים. 

רבים משחקני התיאטרון והאמנים בישראל החלו או המשיכו את דרכם המקצועית בתיאטרון צה"ל, ביניהם: דורי בן זאב, גיל אלון, חנה אזולאי-הספרי, אלון נוימן, יפתח קצור, אבי חדש, גאיה טראוב, ענת עצמון, יגאל שדה, מיכל ינאי, מיה דגן, עידו מוסרי, אילן רוזנפלד, קובי פרג', תמיר גינזבורג, עודד פז, ארז בן הרוש ורבים נוספים.

## ראו גם
* רשימת בוגרי תיאטרון צה"ל
*רשימת בוגרות תיאטרון צה"ל

## קישורים חיצוניים
* מידע על תיאטרון צה"ל, באתר חיל החינוך והנוער

*
צה"ל, תיאטרון
קטגוריה:חיל החינוך והנוער
ולדימיר ביסטרוב

**ולדימיר ויטלייביץ' ביסטרוב** (רוסית: **<span dir="ltr" lang="ru">Владимир Витальeвич Быстров</span>**, נולד ב-31 בינואר 1984 בלוגה, מחוז לנינגרד) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר הימני.

ביסטרוב נכלל בסגל נבחרת רוסיה בכדורגל ליורו 2008. הוא נכנס כמחליף במשחקה הראשון של רוסיה, בתבוסה 1–4 לספרד, כאשר החליף בדקה ה-46 את דמיטרי סיצ'ב. הוא הוחלף יותר מאוחר באותו המשחק, על ידי רומן אדמוב בדקה ה-71, גם במשחק השלישי של רוסיה בטורניר, נגד שוודיה, בו רוסיה ניצחה 0–2, הוא נכנס כמחליף לקראת הסיום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני טוסנו
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:סגל Match TV
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
כביש 5066

**כביש 5066** הוא כביש המחבר בין צומת יקיר גדול שעל כביש 505 בדרום עם צומת עמנואל בכביש 55 בצפון, כשבמהלכו הוא חוצה את נחל קנה. הכביש נסלל בשנת 1982 על-מנת לאפשר להתנחלויות אשר הוקמו לאורך כביש 55 גישה קצרה יותר לגוש דן. עד אז, הדרך הקצרה למישור החוף הייתה דרך "כביש המערכת" של צבא ירדן, לשעבר, ממזרח לקו הירוק - כביש 574.
ממוזער|267x267 פיקסלים|כביש 5066 באזור המעיינות
במיוחד מאז שחלקו הצפוני של כביש 446 נסגר לתנועת ישראלים (מדיר בלוט צפונה לעזון), כביש זה מהווה עורק תנועה עיקרי לישראלים באזור. למרות היותו צר ומפותל, הוא מקשר בין אזור שבי שומרון, קדומים וקרני שומרון לצפונו לבין אזור ברקן, אריאל וגוש פדואל לדרומו. בכך הוא מחבר רבים מיישובי המועצה האזורית שומרון, שגם כך רבים מיישוביה מנותקים פיזית אלו מאלו. בנוסף, שוכנים לאורכו ארבעה יישובים ישראליים, רבבה, העיירה עמנואל שמחוברת בכביש צדדי וכמו כן יקיר ונופים, הנמצאים על כביש צדדי משלהם המתפצל ממנו לכיוון מערב.

מסלולו של הכביש בנוי על דרך כבושה שנפרצה על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1938 במטרה לפגוע באחד המרכזים הגדולים של הכנופיות הערביות שהיה בנחל קנה בשנות המרד הערבי הגדול. בהתאם לטכנולוגיות בשימוש ומהירויות הנסיעה בתקופת פריצת הדרך, הכביש גם היום מפותל מאוד ודורש נסיעה זהירה במיוחד.

במפגש בין הכביש לבין נחל קנה נמצאות בריכות מים עונתיות המשמשות את רועי הצאן בסביבה. הן נובעות ממעיין "עין אל-מעקודיה". לאורך הכביש שמורת טבע "חורש מעקודיה", אחת השמורות הבודדות שנותרו בתחום השומרון ההררי. ליד המעיינות הכביש מתעגל ושדרות העצים מחבורת החורש הים תיכוני ניצבות בעיגול בשיפוע ההר, מראה הדומה לאמפיתיאטרון.

באזור המפגש, במורד הנגדי של הכביש, חורבה בשם "קצר אל-חרמיה" שפרושה "מצודת השודדים". עדות למשכנם של תושבים קדומים במקום. מאותו מקום נראות העיר עמנואל במזרח ואלוני שילה שהיא שכונה של קרני שומרון במערב.

משרד התחבורה הודיע כי במסגרת תוכנית אב הכביש יורחב בשנים הקרובות לשני נתיבים לכל צד עקב הסכנה בכביש חד מסלולי.

## תוואי הכביש

## ראו גם
* כבישי ישראל

## לקריאה נוספת
* ספי בן-יוסף, **מהכי קדוש להכי נמוך וגם הכי מלוח**, הוצאת כרטא - הוצאת דבר, 1987.
* ספי בן-יוסף, **ארץ קטנה גדולה**, הוצאת כרטא, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1985 - מסלול ראש העין - מג'דל בני פדל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:השומרון: תחבורה
החיים על פי נד

**החיים על פי נד** (באנגלית: **Pushing Daisies**) היא סדרת דרמה אמריקאית, שנוצרה על ידי בריאן פולר, שגם מפיק בפועל את הסדרה. הסדרה הופקה על ידי האחים וורנר, ומספרת על אופה פאי שיכול להחזיר לחיים מתים במגע.

## עלילה
ל**נד**, שהקריין מכנה "אופה הפאי" יש מילדותו כוח מיוחד: על ידי נגיעה בגופות, הוא יכול להחזיר אותם לחיים ולשאול אותם מי או מה הרג אותם, וכך לפתור את התעלומה. אם הוא לא נוגע שוב באדם שהחיה תוך דקה מישהו אחר בקרבת מקום מת במקומו.

נד מתחבר לאמרסון קוד, בלש פרטי שאוהב כסף. במהלך חקירותיהם השניים נתקלים בצ'אק (שארלוט צ'ארלס), שנד הכיר והם התנשקו כשהיו ילד וילדה, והוא מחזיר אותה לחיים אך לא מעז לגעת בה שוב וכך לאבד אותה לתמיד. הם מאוהבים ונאלצים להימנע ממגע כי הוא קטלני לצ'אק.

## דמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: איפור
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: בימוי קומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: עריכת קומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: פסקול לסדרה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תלבושות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2007
קולקטיב

**קולקטיב** (בלועזית: **Collective**) הוא קבוצת אנשים הפועלת לאורו של רעיון משותף, או לשם הגשמת מטרה משותפת, תוך קיום שוויון חברתי בין חברי הקבוצה – לכל חברי הקבוצה משקל שווה בקבלת החלטות, והם מתחלקים שווה בשווה בהכנסות הקבוצה (כאשר יש לה הכנסות). להבדיל מקואופרטיב, קולקטיב אינו ממוקד בהיבט הכלכלי של פעילותו (אף שזו עשויה לכלול גם יעדים כלכליים או מוסריים).

קולקטיביזם הוא אידאולוגיה התומכת בפעילות במסגרת קולקטיב, וגורסת שטובת הקבוצה עדיפה על טובת הפרט.

בתקופת שלטונו של סטלין בברית המועצות נכפתה קולקטיביזציה של החקלאות, כלומר מעבר מחקלאות שבה לכל איכר יש משק לעצמו (שבו הוא מעסיק גם שכירים), לחקלאות מאורגנת ושיתופית, שבה כל אחד מהאיכרים שותף לעבודה החקלאית ולפירותיה. יוזמה זו גרמה לירידה דרסטית ברמת החיים של האוכלוסייה עד כדי רעב המוני.

הקיבוץ והקבוצה בארץ ישראל הוקמו כקולקטיב. במשך שנים רבות היווה הקיבוץ מודל להצלחה של רעיון זה, אך בסוף המאה ה-20 נקלעו קיבוצים רבים למשבר כלכלי הידוע בשם "משבר הקיבוצים" והחלו בתהליכי הפרטה, שעיקרם ביטול הקולקטיב.

בתחילת המאה ה-21 חזר רעיון זה לקנות עדנה, בעיקר בקרב אמנים, פעילי שמאל רדיקלי, היפסטרים, פעילי ימין ופעילים חברתיים שמקימים קולקטיבים העוסקים ביצירת אמנות, אקטיביזם פוליטי וקידום אורח חיים אנרכיסטי, אלטרנטיבי, רוויזיוניסטי ושמרני בהתאמה.

## ראו גם
* אורגניזם-על
* בורג (מסע בין כוכבים) – גזע קולקטיבי

## קישורים חיצוניים

* 
*אמנון דירקטור, קולקטיב האדריכלות ״אסמבל״, אתר לג'יט, 18 בדצמבר 2018

קטגוריה:קבוצות חברתיות
גוסטב דאלן

**נילס גוסטב דאלן** (בשוודית: **Nils Gustaf Dalén**; 30 בנובמבר 1869 – 9 בדצמבר 1937) היה פיזיקאי שוודי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1912, על המצאת שסתום אוטומטי לשימוש במצבורי גז להארת מגדלורים ומצופים.

## חיים אישיים

דאלן נולד למשפחת חוואים בעיר סטנסטורפ (Stenstorp) שבמחוז יטאלנד המערבית. הוא ניהל את חוות המשפחה, שמאוחר יותר גם סחרה במוצרי חלב. ב-1892 המציא שיטה לבדיקת איכות החלב שיוצר. הוא הרשים את גוסטב דה לבל, ממציא שתרם רבות לתעשיית החלב, שעודד אותו לרכוש השכלה פורמלית בתחום. דאלן התקבל למכון שאלמרס לטכנולוגיה בגטבורג, וסיים עם תואר מהנדס ב-1896. לאחר מכן למד במשך שנה במכון הטכנולוגי של ציריך.

ב-1901 נישא דאלן לאלמה פרסון, ולזוג נולדו שתי בנות ושני בנים.

## המצאות

בתחילת דרכו המדעית עבד דאלן עם אצטילן, גז פחמימני נפיץ. הוא המציא את האגאמסן (Agamassan, ידוע גם בשם אגא, Aga), מצע (Substrate) שמשמש לספיגת הגז לצורך אחסון ושינוע, וכך איפשר שימוש בו בתעשייה. ב-1906 מונה כמהנדס ראשי בחברה השוודית לצבירת גז, שייצרה והפיצה את האצטילן.

אצטילן יצר אור לבן בהיר במיוחד, ולכן נמצא מתאים לשימוש בתאורה במגדלורים, ונעשה בו שימוש עד שנות השישים, אז עברו לשימוש בתאורה חשמלית. מקור האור נקרא על שמו של דאלן (Dalén light) והמתקן כלל שסתום גז מיוחד, הנקרא "Sun Valve". השסתום מורכב מארבעה מוטות מתכת קטנים בתוך שפופרת זכוכית. שלושה מהמוטות מבריקים, ואילו הרביעי נצבע בשחור. כאשר אור יום עובר דרך השפופרת, פוטונים נבלעים במוט השחור וגורמים לו להתרחב ולהפסיק את זרימת הגז. המצאה זו הבטיחה שהמגדלורים יאירו אך ורק בשעות החשיכה ויכבו אוטומטית עם הופעתו של אור יום בעוצמה מספקת, ובכך יצרה חיסכון אדיר בגז האצטילן, צמצמה את השימוש במגדלורים מאוישים, והאריכה את חייהם של המצופים שגם בהם נעשה שימוש במתקן.

ב-1909 מונה דאלן למנהל החברה ושינה את שמה ל-"Aktiebolaget Gas Accumulator", הידועה בראשי התיבות AGA. מאז שנת 2000 החברה היא חלק מתאגיד Linde Group. החברה הפיצה את המצאתו בכל חופי סקנדינביה וכן נעשה בה שימוש באזור תעלת פנמה.

בתחילת 1912 נפגע דאלן בפיצוץ במהלך ניסוי שערך במעבדתו, והפך לעיוור. מאוחר יותר באותה שנה זכה בפרס נובל לפיזיקה על המצאתו. אחיו, פרופסור אלבין דאלן, קיבל את הפרס בשמו. בנאום הזכייה דיבר על החשיבות של שמירה על בטיחות בעת עריכת ניסויים מדעיים, מעין קריצה לפועלו של אלפרד נובל עצמו בנושא הבטיחות של חומרי נפץ.

ב-1922 המציא דאלן את ה-"AGA cooker", תנור חימום ביתי הנמצא בשימוש עד היום. חרף עיוורונו, עמד בראש חברת AGA עד 1937, שנת מותו. בנו הבכור, גונאר, מונה מאוחר יותר לתפקיד זה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:ממציאים שוודים
קטגוריה:מהנדסים שוודים
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1869
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1937
אדריאן איליה

**אדריאן בוקורל איליה** (רומנית: **Adrian Bucurel Ilie**; נולד ב-20 באפריל 1974 בקראיובה) הוא כדורגלן עבר רומני, איש עסקים העוסק בכדורגל ובתיירות.

## קריירה ככדורגלן
איליה החל לשחק כדורגל באלקטרופוטרה קראיובה בגיל צעיר. בשנת 1991, בגיל 17, שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת. איליה חתם על חוזה מקצועני ב-1992, לאחר שהפך לאחד מן השחקנים הטובים והחשובים בקבוצתו, אחרי שכבש 12 שערים ב-30 משחקים בעונת הבכורה שלו.

אלקטרופוטרה מכרה את כרטיס השחקן שלו בשנת 1993 לסטיאווה בוקרשט תמורת 90,000 דולר, סכום שנחשב באותה התקופה לסכום שיא ששולם בידי מועדון כדורגל רומני. ב-1996 עבר לגלאטסראיי הטורקית. אחרי שנתיים בהן לא שיחק באופן קבוע, איליה עבר לוולנסיה. במחצית השנייה של עונת , איליה שיחק ב-17 משחקים בהם כבש 12 שערים, והפך להיות שחקן חשוב בקבוצה.

אחרי שסבל מפציעות רבות, איליה היה מחוץ לסגל הקבוצה זמן רב, עד שלבסוף שוחרר מחוזהו בשנת 2002, השנה בה זכתה הקבוצה באליפות הליגה הספרדית. זהו היה התואר ה-7 בקריירה של איליה, אחרי שהיה שותף לזכייה בארבע אליפויות עם סטיאווה ושתיים עם גלאטסראיי.

דפורטיבו אלאבס הייתה הקבוצה החמישית שבשורותיה שיחק איליה. זה החל במהלך עונת , אך בסוף העונה ירד המועדון ליגה ושחרר את איליה מחוזהו. בעקבות כך, חזר איליה לשחק בטורקיה, כאשר חתם בבשיקטש, בה היה מבוקש בידי מאמנה הרומני מירצ'אה לוצ'סקו.

אחרי שנה אחת בבשיקטש, איליה עבר לפ.צ. ציריך ב-2005 ואחרי פחות משנה עבר לג'רמינל בירסחוט. בבלגיה לא הצליח לשקם את הקריירה, בעקבות פציעת ברך שממנה לא הצליח להחלים. בעקבות הפציעה, איליה הכריז על פרישתו מכדורגל מקצועני.

לאיליה היו 55 הופעות במדי נבחרת רומניה, בהן כבש 13 שערים. הוא שיחק במדיה ביורו 1996, במונדיאל 1998 וביורו 2000.

## קריירה כאיש עסקים
בעקבות עצתו של חמו, שעבד בעבר בתחום התיירות, איליה השקיע כספים רבים באתר הסקי פויאנה בראשוב, שם בנה בית מלון ומספר וילות.

איליה הוא גם הבעלים של קבוצת הכדורגל פורקס בראשוב, מהליגה השנייה ברומניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:קראיובה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני בירסחוט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1974
השיטה השווייצרית

**השיטה השווייצרית** היא שיטת תחרות בה מספר הסבבים קבוע מראש ובדרך כלל נמוך יותר ממספר הסבבים בתחרות בסגנון ראונד רובין . בדרך כלל משתמשים בסגנון תחרות זה כאשר יש יותר מדי שחקנים כדי לשחק בראונד רובין (כולם משחקים נגד כולם). לעומת שיטות תחרות אחרות בשיטה השווצרית לא ניתן לדעת מראש עם מי כל שחקן ישחק מכיוון שהמשחקים נקבעים לפי התוצאות במשחקים הקודמים.

השיטה שימשה לראשונה בתחרות שחמט שנערכה ב-1895 בציריך שבשווייץ על ידי יוליוס מילר, ומכאן השם "השיטה השווייצרית". השיטה משמשות בתחרויות שחמט, גו, ברידג', שבץ נא, סקווש ואף בספורט אלקטרוני כדוגמת סדרת האליפות של רוקט ליג.

## חלוקת המתמודדים לזוגות
השיטה מבוססת על העיקרון שכל שחקן יתמודד בכל משחק נגד יריב שביצועיו שקולים לשלו.
הסיבוב הראשון מוגרל בצורה אקראית או על פי מד כושר. בכל סיבוב שחקן מקבל נקודה על ניצחון, חצי נקודה על תיקו ואפס נקודות על הפסד (קיימות שיטות שבהן הניקוד שונה). אחרי כל סיבוב כל השחקנים ממשיכים לסיבוב הבא, שבו המפסידים מתחרים נגד המפסידים והמנצחים נגד המנצחים. מכאן שבכל סיבוב כל שחקן מתחרה נגד יריב עם אותו מספר נקודות (או כמעט אותו מספר נקודות). שחקן מקבל מספר שווה של פעמים את הזכות לעשות את המסע הראשון (כשאפשר); שחקן לא יקבל שלוש פעמים ברצף את הזכות למסע הראשון ולא יפסיד אותה שלוש פעמים ברצף.

הכלל הבסיסי הוא שכל שחקן יתמודד בכל משחק נגד יריב שביצועיו היו שקולים לשלו; לכן כל קבוצה של שחקנים עם אותו מספר נקודות מתחלקת לפי מד כושר (או דירוג אחר) לשתי קבוצות באותו גודל, "חזקים" ו"חלשים", כשמקום ראשון של החזקים מקבל את מקום ראשון של החלשים וכו'. למשל בקבוצה של 8 אנשים עם אותה כמות נקודות (למשל:כולם קיבלו ניצחון אחד או פעמיים תיקו) יקבל הראשון (זה עם המד כושר הכי גבוה) את החמישי, השני את השישי, השלישי את השביעי, והרביעי את האחרון.

עקרונות השיטה:
* שחקן לא מתחרה עם אותו יריב פעמיים
* שחקן מקבל מספר שווה של פעמים את הזכות לשחק בכלים הלבנים (כשאפשר)
* שחקן לא ישחק 3 פעמים רצוף בכלים מאותו צבע.
* שחקן מתחרה עם יריב עם אותה כמות של נקודות (כשאפשר)
* מחלקים את הקבוצה של השחקנים עם כמות זהה של נקודות לשתי קבוצות באותו גודל לפי מד כושר "חזקים" ו"חלשים" כשמקום ראשון של החזקים מקבל את מקום ראשון של החלשים וכו' (אלא אם כן זה סותר כלל קודם כלשהו). במקרה של מספר אי זוגי של משתתפים אחד מן השחקנים לא משחק ומקבל נקודות בדומה לניצחון. לא ייתכן מצב שבו אותו אדם לא משחק כמה סבבים באותה תחרות.

## השיטה הדנית
זוהי וריאציה של השיטה השווייצרית המשמשת בתחרויות קבוצות בברידג'. השוני בינה ובין השיטה השווייצרית הוא שבסיבוב האחרון קבוצה יכולה לשחק נגד קבוצה שכבר שיחקה נגדה בסיבוב קודם.

## סיום התחרות
השחקנים מדורגים לפי כמות הנקודות שהם צברו (מקום ראשון הוא בעל הניקוד הכי גבוה, מקום שני הוא בעל הניקוד השני הכי גבוה וכו'),
במקרה של תיקו משתמשים בשובר שוויון, בדרך כלל בשיטת בוכהולץ.

## ראו גם

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטות דירוג תחרויות שחמט
אובליאט

[250px|ממוזער|שמאל|שרטוט של '''אובליאט''' בכלא ה[בסטיליה כפי שהוא מופיע במילון לארכיטקטורה צרפתית בין המאות ה-11 וה-16.]]
**אובליאט** (צרפתית: **Oubliette**) היה סוג של צינוק, שהגישה אליו הייתה אפשרית רק מדלת מעבר גבוהה בתקרת החדר. יציאה מאובליאט הייתה כמעט בלתי אפשרית ללא עזרה מבחוץ.

## היסטוריה
מקור השם "אובליאט" הוא בפועל הצרפתי oublier, אשר משמעותו "לשכוח", משום שהשימוש באובליאט יוחד לאסירים שסוהריהם חפצו לשכוח מקיומם. רבים מן האסירים שהושמו באובליאט נשכחו שם ומתו ברעב.

צורה נפוצה נוספת של אובליאט הייתה מדף במנהרה היורדת בשיפוע מן הטירה, או העיר, אל החפיר המקיף את החומה, או אל הים. מעת שהושלך אל המנהרה, היה האסיר גווע לאטו למוות, או מידרדר במורד וטובע בים או בחפיר.

השימוש המוקדם ביותר במונח אובליאט תועד בשנת 1374, ובאנגלית המונח הופיע לראשונה רק בשנת 1819, בספרו של וולטר סקוט, "אייבנהו".

בטירת ליפ (אנגלית: Leap Castle) באירלנד התגלה אובליאט במהלך עבודות שיקום במקום לאחר שרפה בשנת 1922. בתחתיתו של האובליאט שנמצא היו חודים בולטים וכאשר החלו העובדים לנקות את המקום, הם פינו מן הצינוק שלוש עגלות מלאות בעצמות אדם. אחד מן הדיווחים מסר שהעובדים מצאו בין השרידים גם שעון כיס משנת 1840, אולם אין ראיות שהמקום עדיין היה בשימוש באותה תקופה.

בטירת Meung-sur-Loire סמוך לאורליאן בצרפת השתמר אובליאט במצב טוב. הוא נמצא במבנה תת-קרקעי סמוך לטירה. הפתח לאובליאט, הנמצא בתקרתו, מגלה מבנה מעוגל עשוי אבן שעומקו כעשרים מטר, היקפו כחמישה מטר וקירותיו תלולים וחשופים. במרכז רצפתו קיים פתח נוסף אשר שימש להטלת צרכים ולגופותיהם של האסירים שמתו במקום.

## האובליאט בספרות ובקולנוע
האובליאט היה נושא נפוץ בספרות המאה ה-19 העוסקת בתקופה הגותית ובסיפורים היסטוריים בכלל, שם השימוש באובליאט משמש כסמל לכוח עריץ בעל אכזריות נסתרת מעין, ההפך הגמור לערכים נאורים כגון צדק וחירות. באובליאטים, המצויים בדרך כלל תחת טירות או מנזרים, נעשה שימוש על ידי הדמויות הרעות בסיפור, לעיתים קרובות היו אלה נזירים קתוליים או אינקוויזיטורים, כדי לענות דמויות חפות מפשע. בספרו של אלכסנדר דיומא האב, "המלכה מרגו", מתוארת קטרינה דה מדיצ'י כשהיא מתמוגגת למראה אסיר באובליאט של ארמון הלובר.

סוג של אובליאט מופיע בספרו של קורט וונגוט, "עריסת חתול".

גיבורת הסרט "המבוך" משנת 1986 נכלאת באובליאט. בספרו של תומאס האריס "שתיקת הכבשים", מתואר אובליאט במרתף ביתו של הרוצח

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי סוהר
קטגוריה:ענישה
משה קרת

**משה קרת** (15 במרץ 1934 – 28 ביולי 2020) היה מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל במשך למעלה מ-20 שנה, עד שנת 2005. זוכה פרס ביטחון ישראל על חלקו בפיתוח מטוס הכפיר.

## ביוגרפיה
משה קרת נולד בשם משה קוטלרסקי בשנת 1934. למד בבית ספר בלפור ובתיכון עירוני א' בתל אביב. היה פעיל בגוש הצופים בתל אביב בתנועת הצופים העבריים, ממנה פרש במאי 1951 עת השתתף בהקמת תנועת הצופים החלוציים (פלג שמאלני שפרש מתנועת הצופים בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד).

שירת בצה"ל כמכונאי מטוסים בחיל האוויר, ולאחר שחרורו עבד במפעל "בדק" לימים התעשייה האווירית. למד הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון ולאחר סיום לימודיו ב-1959 חזר לעבודה בתעשייה האווירית, התקדם ומונה למנהל מחלקה בחטיבת ההרכבה. עזב את התעשייה האווירית ב-1964 ועבד במשך שלוש שנים במפעל יצרנית הרכב ליילנד אשדוד. ב-1967 חזר לתעשייה האווירית, מונה לראש אגף בחטיבת ייצור מבני המטוסים, עסק בפרויקט מטוס המנהלים "ג'ט קומנדר", ייצור מטוסי הנשר, שימש ראש פרויקט מטוס הכפיר, סמנכ"ל לשיווק מטוסים, מונה למשנה למנכ"ל ב-1983 ולמנכ"ל ביוני 1985. בתקופתו הגיעה החברה להישגים מרשימים. ב-1988 מכירות החברה עברו לראשונה מעל מיליארד דולר בשנה.

בשנת 1990 הוענק לקרת פרס התעשייה בקטגוריית האלקטרוניקה. בשנת 1999 הוארכה כהונתו בתפקיד המנכ"ל ב-3 שנים אף על פי שעבר את גיל הפרישה.

בשנת 2004, בהיותו בן 70, הודיע שהוא פורש מתפקידו, אך שר הביטחון שאול מופז ביקש שימשיך בתפקיד שנתיים נוספות. בפברואר 2006 פרש מתפקידו, בצל חקירה נגדו בחשד לשוחד, חקירה שנסגרה מאוחר יותר עקב חוסר הוכחות.

משה קרת נפטר ב-28 ביולי 2020. הותיר אחריו את רעייתו, בתיה וארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
*  האיש שחלם לגבהים, במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי - כאן, 12 בפברואר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:מנכ"לי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
ויקטור צ'אנוב

**ויקטור ויקטורוביץ' צ'אנוב** (באוקראינית: **Віктор Вікторович Чанов** ; 21 ביולי 1959 – 8 בפברואר 2017) היה כדורגלן סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת השוער.

## ביוגרפיה
נולד בעיר דונצק במשפחה של ספורטאים. אביו, ויקטור גברילוביץ' צ'אנוב, שיחק כשוער בקבוצת צסק"א מוסקבה ושחטאר דונצק. אחיו הבכור, ויאצ'סלאב, שיחק כשוער בקבוצות טורפדו מוסקבה, שחטאר דונצק ונפטצ'י באקו.

### קריירה
צ'אנוב החל את דרכו בקבוצת שחטאר דונצק, ואת מרבית הקריירה עשה בקבוצת דינמו קייב, עמה זכה בשלוש אליפויות וחמישה גביעים, וכן בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1986.

צ'אנוב שיחק בנבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה של ברית המועצות. זכה עמן בשתי אליפויות אירופה (עד גיל 19 ועד גיל 21) ובמקום שני באליפות העולם (עד גיל 20).

בשנים 1982–1990 שיחק צ'אנוב 21 משחקים במדי נבחרת הבוגרת של ברית המועצות. בכל תקופת השתתפותו בנבחרת היה צ'אנוב שוער שני, כאשר הבכורה ניתנה לרינאט דסאייב. צ'אנוב היה בסגל הנבחרת בשלוש אליפויות עולם (מונדיאל 1982, מונדיאל 1986, מונדיאל 1990) וביורו 1988. אבל, בכל המפעלים הללו, השתתף בשני משחקים בלבד - במשחק מול נבחרת קנדה בשלב הבתים של מונדיאל 1986 ובמשחק מול נבחרת אירלנד בשלב הבתים של יורו 1988 (נכנס כמחליף בדקה 69).

בתחילת שנות ה-90 הגיע צ'אנוב לישראל והוחתם בקבוצת מכבי חיפה על ידי יעקב שחר, מספר ימים לאחר ששוער הקבוצה, גיורא אנטמן, הפגין יכולת חלשה בהפסד הקבוצה 0–5 למכבי נתניה. בארבעת המשחקים הראשונים שלו בישראל לא ספג צ'אנוב אף שער, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בדאבל. בסך הכל שיחק שלוש שנים בחיפה, ובעונתו האחרונה בישראל הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב. לאחר מכן חזר למולדתו, ושיחק את עונתו האחרונה בקריירה בקבוצת צסק"א קייב.

לאחר פרישתו אימן את ארסנל קייב לתקופה קצרה, ובעונת 2006/2007 היה חלק מהצוות המקצועי בדינמו קייב.

### מותו
ויקטור צ'אנוב מת בבית החולים בקייב ב-8 בפברואר 2017, בו אושפז לאחר פגיעת ראש קשה. נסיבות הפגיעה אינן ברורות. חלק מהמקורות טוענים שהוא הוכה קשות על ידי אלמונים, וחלק טוענים כי הפגיעה היא תוצאה של תאונה של חפץ כבד שנפל על ראשו בביתו. הוא הובהל במצב קשה לבית החולים, ונפטר לאחר זמן קצר. נקבר בבית העלמין באיקובה.

## תארים כשחקן
;נבחרות ברית המועצות
* מקום ראשון באליפות אירופה עד גיל 19 - 1978
* מקום ראשון באליפות אירופה עד גיל 21 - 1980
* מקום שני בגביע העולם עד גיל 20 - 1979
* מקום שני באליפות אירופה - 1988

;דינמו קייב
* אליפות ליגת העל הסובייטית - 1985, 1986, 1990
* הגביע הסובייטי - 1980, 1982, 1985, 1987, 1990
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* שוער השנה בברית המועצות - 1986

;מכבי חיפה
* אליפות ליגת העל - 1991
* גביע המדינה - 1991, 1993

## קישורים חיצוניים

* 
* ויקטור צ'אנוב באתר של מכבי חיפה
* 
* משפחה שוערת
* 

קטגוריה:שוערי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:שוערי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:דונצק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1959
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2017
שארל איטאנדז'ה

**שארל-יוברט איטאנדז'ה** (בצרפתית: **Charles-Hubert Itandje**; נולד ב-2 בנובמבר 1982 בבוביניי) הוא שוער כדורגל עבר צרפתי. שארל זומן לנבחרת הצרפתית בכדורגל עד גיל 21, והתפרסם בזכות טקטיקת הבלבול שהוא נוקט כלפי שחקנים הבועטים לעברו פנדלים. הוריו הגיעו לצרפת מקמרון.
## קריירה
בעבר שיחק איטנדז'ה בניס, אך לא הותיר אחריו רושם בולט. בשנת 2007 נרכש כרטיס השחקן שלו על ידי ליברפול ומשמש כשוער מחליף לחוסה מנואל ריינה.

באפריל 2009 הושעה איטאנדז'ה מקבוצתו ל-14 יום לאחר שצולם צוחק בטקס לציון 20 שנה לאסון הילסבורו. בעקבות התקרית הוחלט להשאילו לקוואלה מיוון.

בשנת 2011 תחם בקבוצת אטרומיטוס היוונית. בשנת 2013 תחם בקבוצת פאוק סלוניקי והושאל לקבוצת קוניאספור הטורקית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שוערי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני רד סטאר
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני קוואלה
קטגוריה:כדורגלני אטרומיטוס
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני קוניאספור
קטגוריה:כדורגלני ריזספור
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני אדנאספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1982
מינסוטה ויקינגס

**מינסוטה ויקינגס** (באנגלית: **Minnesota Vikings** - "הוויקינגים") היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר מיניאפוליס שבמדינת מינסוטה. 
הקבוצה נוסדה ב-1961 והצטרפה לליגת ה-NFL, בה זכתה באליפות בשנת 1969, אך הפסידה במשחק הסופרבול לקנזס סיטי צ'יפס. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בבית המרכזי של חטיבת ה-NFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות. בשנת 2002 עברה לבית הצפוני של החטיבה. 

שם הקבוצה ניתן לה על רקע השיעור הגבוה של אמריקאים ממוצא סקנדינבי באזור מינסוטה, חלק מאוהדי הקבוצה נוהגים להגיע למשחקי הבית בכובעים ייחודים עם קרנים לבנות וצמות בלונדיניות, האמורים לייצג דמות של לוחם ויקינגי.

משנת 1982 ועד 2013 שיחקו הוויקינגס באצטדיון מקורה, הקרוי על שמו של הסגן הנשיא יוברט האמפרי, שהיה ראש עיריית מיניאפוליס וסנטור מטעם מדינת מינסוטה. בשנת 2014 נהרס האצטדיון. 

ב-2016 חנכה הקבוצה אצטדיון חדש מקורה, אצטדיון יו. אס. בנק. עד לחניכת האצטדיון החדש שיחקה הקבוצה באצטדיונה של אוניברסיטת מינסוטה.

מאז שנת 2007 הקמע הרשמי של הקבוצה הוא ויקטור הוויקינג. דמותו מבוסס על מנהיג הוויקינגים, רגנאר לודברוק האגדי.

ימין|ממוזער|250px|יוברט האמפרי מטרודום, מגרשה הביתי של הקבוצה בשנים 1982-2013
ימין|ממוזער|250px|אצטדיון יו אס בנק, מגרשה הביתי של הקבוצה החל משנת 2016

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:מיניאפוליס: מועדוני ספורט
כתר מרי ממודנה

**כתר מרי ממודנה** (באנגלית: **Crown of Mary of Modena**) היה כתר שהוכן עבור מרי ממודנה, רעייתו של המלך ג'יימס השני, מלך אנגליה (אשר מלך גם באירלנד בתואר "ג'יימס השני" ובסקוטלנד בתואר "ג'יימס השביעי").

## היסטוריה ושימושים
[שמאל|ממוזער|250px|[ג'יימס השני, מלך אנגליה|ג'יימס השני מלך אנגליה / ג'יימס השביעי מלך סקוטלנד]]
על פי המסורת, בעת טקס ההכתרה, רעייתו של המונרך המוכתר מוכתרת אף היא כ"מלכה הרעיה" (queen consort). בעת שלטונו של אוליבר קרומוול באנגליה כל תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת הושמדו. לאחר מותו, ובעת הכתרת צ'ארלס השני בשנת 1661 לא היה צ'ארלס נשוי, ולכן הוכנו עבור ההכתרה כתר הכתר למונרך בלבד ולא כתר עבור הרעיה. לאחר מותו של צ'ארלס והמלכת אחיו ג'יימס השני הוכן כתר רעייה עבור רעייתו מרי ממודנה.

למעשה, הוכנו שלושה כתרים: כתר הכתרה, כתר ממלכתי ועטרה (כתר לשימוש יום יומי).

כתר ההכתרה ניזוק במהלך השנים, אולם בכתר הממלכתי נעשה שימוש בטקסי ההכתרה של כל המלכות הרעיות עד שנת 1831. כמו כן חבשו את הכתר המלכה מרי השנייה והמלכה אן.

בשנת 1831 הוחלף כתר מרי ממודנה בכתר המלכה אדלייד (שהוכן לצורך הכתרת בעלה, המלך ויליאם הרביעי), שהיה גדול ומרשים יותר מכתר מרי ממודנה.

כתר ההכתרה המקורי לא קיים כיום, אולם הכתר הממלכתי והדיאדם שמורים כיום בבית התכשיטים שבמצודת לונדון. על פי הנוהג, בכתרים שלא נעשה בהם שימוש הוצאו האבנים היקרות והפנינים, אולם בשנת 1938 הושבו לכתר מרי ממודנה פנינים שהחליפו את פניני הדמה שהושמו בו.

## תיאור הכתר
הכתר יוצר בשנת 1685 על ידי התכשיטן ריצ'רד דה בוואר ועוטר ביהלומים שהושכרו לצורך טקס ההכתרה (כנהוג באותה עת): 38 יהלומים גדולים ו-523 יהלומים קטנים, וכן 129 פנינים.

בבסיס הכתר עיגול של זהב המעוטר ב-20 יהלומים גדולים וכן בעיטורי ארבעה צלבי פאטה וארבעה פרחי חבצלת (בין כל צלב נמצא עיטור פרח חבצלת) העשויים יהלומים ומשובצים בזהב. בתחתית הכתר משובצת שורה של פנינים. מעל בסיס הזהב ארבעה חצאי קשתות המעוטרים בשורת פנינים במרכזם, ובשתי שורות יהלומים בצדדיהן. בנקודת חיבור הקשתות ישנו גלובוס (מונד) מוזהב ועליו צלב המעוטר בחמישה יהלומים ושלוש פנינים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת
מרי ממודנה
כתר סקוטלנד

250px|שמאל|ממוזער|כתר סקוטלנד מוצג בעת ביקורה של המלכה אליזבת השנייה בפרלמנט הסקוטי (2011).
**כתר סקוטלנד** (באנגלית: **Crown of Scotland**; בגאלית סקוטית: **Crùn na h-Alba**) הקיים כיום הוכן עבור המלך ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, בשנת 1540 והוא חלק מתכשיטי הכתר של סקוטלנד.

## היסטוריה ושימושים
כתר סקוטלנד יוצר בשנת 1540 על ידי התכשיטן המלכותי ג'ון מוסמן עבור ג'יימס החמישי מחלקים שנותרו מכתר ישן שניזוק - הכתר המקורי נוצר ככל הנראה לפני שנת 1503, אולם מועד ייצורו אינו ידוע. זמן קצר לאחר ייצורו נוספה כיפת הקטיפה והארמין לכתר.

הכתר נחבש לראשונה על ידי ג'יימס החמישי לרגל הכתרת רעיתו השנייה מארי דה גיז כמלכה רעיה, טקס הכתרה נערך במנזר הולירוד שבאדינבורו בשנת 1540. בכתר נעשה שימוש בעת הכתרת מרי, מלכת הסקוטים בשנת 1543 וכן בשנת 1567 בעת הכתרת בנה ג'יימס השישי (לימים ג'יימס הראשון, מלך אנגליה).

בעקבות איחוד הכתרים, ולאחר שג'יימס השישי ירש את הכתר האנגלי והפך למלך אנגליה בשנת 1603 עבר בית המלוכה מאדינבורו ללונדון הושארו תכשיטי הכתר של סקוטלנד באדינבורו, והובאו לפרלמנט הסקוטי על מנת לסמל את נוכחותו של המונרך בסקוטלנד, ואת ההסכמה המלכותית הנדרשת לאישור חוקים.

בכתר נעשה שימוש בעת הכתרתם של צ'ארלס הראשון בשנת 1633 ושל צ'ארלס השני בשנת 1651 כמלכי סקוטלנד, אולם לאחר הכתרות אלה לא הוכתרו יותר מלכים כמלכי סקוטלנד.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית הורה אוליבר קרומוול על השמדת כל תכשיטי הכתר האנגלי והסקוטי - השמדת תכשיטי הכתר האנגלי בוצעה, אולם תכשיטי הכתר הסקוטי שנשמרו באדינבורו הוחבאו וניצלו מההוראה.

בעקבות חוקי האיחוד של 1707 אוחדה ממלכת סקוטלנד עם ממלכת אנגליה והוקמה ממלכת בריטניה הגדולה. בעקבות איחוד זה הפרלמנט הסקוטי בוטל והפרלמנט המאוחד התכנס בלונדון. מאחר שלא היה צורך בתכשיטי הכתר הסקוטי הם הועברו למשמרת לטירת אדינבורו ושם נשכחו עד שנת 1818.

בראשית המאה ה-19 החלה התעניינות ציבורית בתכשיטים, בעקבות פעולתו של סר וולטר סקוט ולאחר שנמצאו התכשיטים הם הוצגו החל משנת 1819 בטירת אדינבורו.

התכשיטים הוצגו בפני המלך ג'ורג' הרביעי בעת ביקורי בארמון הולירוד בשנת 1822 (ביקור ראשון של מונרך בסקוטלנד מאז שנת 1651). 

ב-24 ביוני 1953, לאחר הכתרתה של המלכה אליזבת השנייה במנזר וסטמינסטר, הכתר נישא לפני המלכה בתהלוכה מארמון הולירוד לקתדרלת סנט גיילס שבאדינבורו ושם הוצגו לה תכשיטי הכתר הסקוטיים.

לאחר הקמתו המחודשת של הפרלמנט הסקוטי, הושב השימוש בכתר לטקסי פתיחת הפרלמנט. 

הכתר מופיע על הסמל המלכותי של סקוטלנד ובסמלי יחידות צבא שונות ובהם הגדוד המלכותי של סקוטלנד, הלגיון הבריטי המלכותי ועל הלוגו של המשרד לענייני סקוטלנד וגופי ממשל נוספים.

## תיאור הכתר
בסיס הכתר עשוי זהב סקוטי ומעליו ארבע חצאי קשתות עשויות זהב שבנקודת המפגש שלהן גלובוס (מונד) מוזהב שמעליו צלב. בכתר משובצות 22 אבנים יקרות ו-20 אבני חן (אבנים חצי יקרות) וכן פנינים שמקורם בסקוטלנד. 

משקלו של הכתר כ-1.64 ק"ג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת
סקוטלנד
קטגוריה:טירת אדינבורו
דרום-מזרח אנגליה

**דרום-מזרח אנגליה** (באנגלית: **South East England**) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה וכן מחוז בחירה לפרלמנט האירופי.

## כאזור חלוקה מנהלית באנגליה
דרום-מזרח אנגליה הוא אחד מאזורי אנגליה המשמשים את ממשלת בריטניה לצרכים מנהליים. האזור כולל את המחוזות ברקשייר, בקינגהאמשייר, מזרח סאסקס, המפשייר, האי וייט, קנט, אוקספורדשייר, סארי ומערב סאסקס.

אזור זה הוא המאוכלס מבין אזורי אנגליה עם למעלה מ-8.6 מיליון תושבים (נכון ל-2011). כמו כן באזור זה קיים השיעור הגבוה ביותר של תושבים שנולדו מחוץ לתחומי הממלכה המאוחדת.

## שלטון מקומי
אזור דרום-מזרח כולל את המחוזות הבאים:

## כמחוז בחירה לפרלמנט האירופי
[250px|ממוזער|מחוזות הבחירה ל[הפרלמנט האירופי|פרלמנט האירופי. משמאל למעלה ניתן להבחין במחוזות הבחירה של האיים הבריטיים, ובהם מחוז דרום-מזרח אנגליה]]
כמו יתר אזורי אנגליה, מהווה אזור דרום-מזרח אנגליה גם מחוז בחירה לפרלמנט האירופי. למחוז עשרה נציגים בפרלמנט האירופי, בהם דניאל האנן ונייג'ל פראג' הידועים כמתנגדים חריפים לאיחוד האירופי, ובפרט להמשך חברות הממלכה המאוחדת באיחוד זה.

## קישורים חיצוניים

* המשרדים הממשלתיים של דרום-מזרח אנגליה
* האספה האזורית של דרום-מזרח אנגליה
* סוכנות הפיתוח לדרום-מזרח אנגליה
* מתכנן טיולים לדרום-מזרח אנגליה
* מידע לתיירים על דרום-מזרח אנגליה
* היסטוריה של דרום-מזרח אנגליה
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנגליה: אזורים
דרום-מערב אנגליה

**דרום-מערב אנגליה** (באנגלית: **South West England**) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. זהו האזור הגדול ביותר מבחינת שטחו מבין אזורי אנגליה – 23,829 קמ"ר. מתגוררת בו אוכלוסייה של יותר מ-5 מיליון איש. העיר הגדולה באזור היא בריסטול.

האזור כולל את האזור המערבי של אנגליה, וכן חלקים מהאזור שנקרא בעבר ממלכת וסקס. נכללים בו שני פארקים לאומיים, דארטמור ואקסמור; וארבעה אתרי מורשת עולמית, בהם סטונהנג' וחוף היורה. קו החוף של האזור הוא הארוך ביותר באנגליה, ולאורכו פזורות עיירות דייגים רבות.

## שלטון מקומי
אזור דרום-מערב כולל את המחוזות הבאים:

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר התיירות הרשמי של דרום-מערב אנגליה

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנגליה: אזורים
מערב המידלנדס

**אזור מערב המידלנדס** (באנגלית: **West Midlands**) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה.

## שלטון מקומי
אזור מערב המידלנדס כולל את המחוזות הבאים:

1 מחוז שייר 
2 מחוז מטרופלין

## קישורים חיצוניים

* המשרדים הממשלתיים של מערב המידלנדס
* האספה האזורית של מערב המידלנדס
* סוכנות המוזיאונים הסיפריות והארכיונים האזורית
* סוכנות הפיתוח למערב המידלנדס
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנגליה: אזורים
יורקשייר והאמבר

**אזור יורקשייר והאמבר** (באנגלית: **Yorkshire and the Humber**) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. האזור חולש על חלקו המזרחי של מחוז יורקשייר ההיסטורי. בין עריו העיקריות יורק, לידס ושפילד.

## שלטון מקומי
אזור מזרח המידלנדס כולל את המחוזות הבאים:

1 מחוז שייר 
2 מחוז מטרופלין

## קישורים חיצוניים

* המשרדים הממשלתיים של יורקשייר והאמבר
* האספה האזורית של יורקשייר והאמבר

*
קטגוריה:אנגליה: אזורים
חן אסטרוגו

**חן אסטרוגו** (נולדה ב-25 בפברואר 1990 בחולון) היא טניסאית עבר ישראלית, שדורגה בשיאה במקום ה-468 בדירוג העולמי. אסטרוגו זכתה בארבעה תוארי זוגות בסבב ה-ITF והופיעה פעם אחת במדי נבחרת הפדרציה של ישראל.

## קריירה מקצועית
אסטרוגו החלה לשחק טניס בגיל 8. היא השתתפה בפעם הראשונה בטורניר מסבב הבוגרות בשנת 2004. מאזן המשחקים שלה בסבב הבוגרות עמד ביום פרישתה על 60 ניצחונות ו-51 הפסדים ביחידות ו-53 ניצחונות ו-39 הפסדים בזוגות.
בחודש אפריל 2008 הודיעה טניסאית העבר אנה סמשנובה שהיא תאמן את אסטרוגו. באותו חודש נכללה אסטרוגו בפעם הראשונה בסגל נבחרת הפדרציה, במשחקים שנערכו בישראל מול הנבחרת הצ'כית. בפברואר 2009 אסטרוגו התגייסה לצה"ל כספורטאית מצטיינת.
אסטרוגו פרשה ממשחקי הטניס המקצועיים וכיום היא מעבירה שיעורים פרטיים של לימוד טניס בתל אביב ומאמנת ברמהש 

### גביע הפדרציה
ההופעה היחידה של אסטרוגו בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2010, אז היא הפסידה במשחק זוגות בצוותא עם קרן שלמה לזוג הולנדי במסגרת משחקי הבית האירופאי-אפריקני מספר 1.

## הישגים בולטים
הישגי השיא של אסטרוגו בקריירה היו הגעה לגמר וארבעה חצאי גמר בטורנירים מסבב ה-ITF. הגמר היה בבאלס שברומניה ביולי 2008, וחצאי הגמר היו ברמת השרון בפברואר 2006, באנטליה באפריל 2008, בגזיאנטפ במאי 2008 ובתל אביב ביוני 2009. חמשת הטורנירים היו על סך 10,000 דולרים, כאשר להגרלה הראשית של הטורניר באנטליה העפילה אסטרוגו מהמוקדמות. כמו כן זכתה אסטרוגו בארבעה תוארי זוגות בטורנירים מסבב ה-ITF באיסטנבול, רמלה, תל אביב ומיטילנה, ארבעתם על סך 10,000 דולרים.

### זוגות
#### זכיות (4)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות ישראליות
קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
סופרנובה 1604

[ממוזער|250px|ציור של קבוצת הכוכבים [נושא הנחש, עליו סימן יוהאנס קפלר את מיקום הסופרנובה באות N - על עקב ימין, ריבוע שמיני מלמעלה ורביעי משמאל]]

**סופרנובה 1604** (מסומנת **SN 1604**) הנקראת גם **הסופרנובה של קפלר** הייתה התפוצצות סופרנובה שאירעה בגלקסיית שביל החלב, בחלק השמיים שמזוהה עם קבוצת הכוכבים נושא הנחש. נכון ל-2013, זו הסופרנובה האחרונה שנצפתה בגלקסיית שביל החלב בזמן התרחשותה, במרחק של כ-13,000 שנות אור מהשמש. בזמן האירוע, הייתה הסופרנובה בהירה מכל כוכב אחר בשמי הלילה ומכל כוכבי הלכת (מלבד נוגה), עם בהירות נראית של 2.5- בשיאה.

## היסטוריה
הסופרנובה נצפתה לראשונה ב-9 באוקטובר 1604. האסטרונום הגרמני יוהאנס קפלר צפה בה לראשונה ב-17 באוקטובר, ומאוחר יותר היא נקראה על שמו. כמו כן, קפלר כתב ספר אודות האירוע, "אודות הכוכב החדש על רגלו של נושא הנחש" ("De Stella nova in pede Serpentarii").

הייתה זו הסופרנובה השנייה שנצפתה בתוך דור (הקודמת הייתה סופרנובה 1572 בקסיופאה אשר בה צפה טיכו ברהה).

## מאפיינים
באוקטובר 2004, במלוא 400 שנה לגילוי הסופרנובה, יצא פרסום עדכני של צוות אסטרונומים מארצות הברית אודות העצם ומאפייניו. הסקירה התבססה על מידע שהגיע ממספר מצפי כוכבים וטלסקופים גדולים - ביניהם האבל, צ'נדרה ושפיצר.

אחת התוצאות של מחקר זה היא הערכה מדויקת יותר של מרחק העצם מהשמש: כ-13,000 שנות אור, לעומת הערכה קודמת של 20,000.

מידע נוסף מפרסום זה הוא לגבי גל ההדף של החומר שנזרק מהכוכב המקורי בסופרנובה וממשיך להתפשט במהירות גבוהה - כ-6 מיליון קמ"ש (כ-1,700 ק"מ לשנייה). מעריכים כי מיד לאחר פיצוץ הכוכב, מהירות זו הייתה גדולה פי חמישה. החומר המתפשט פוגע בדרכו בגז ואבק בין-כוכבי ומחמם אותם לטמפרטורות גבוהות. החומר ממש מאחורי חזית גל ההדף זוהר בקרינת X, והטמפרטורה שלו היא כ-2 מיליון מעלות. קוטר העצם, נכון לשנת 2004, הוא 14 שנות אור.

שארית סופרנובה זו נחשבת לאחד העצמים האופייניים מסוגם, ומהווה נושא למחקרים אסטרונומיים רבים עד היום.

בסך הכל, נצפו בשביל החלב שש סופרנובות שונות במהלך אלף השנים האחרונות. מתוכן, רק לאירוע זה טרם ידוע איזה סוג כוכב התפוצץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

1604
קטגוריה:קבוצת הכוכבים נושא הנחש
קטגוריה:1604
קלקסיקו (להקה)

**קלקסיקו** (באנגלית: **Calexico**) היא להקת אינדי רוק מטוסון שבאריזונה, הידועה בסגנון האקלקטי שלה. חבריה העיקריים הם ג'ואי ברנס וג'ון קונברטינו. הצליל של הלהקה מושפע ממוזיקה מקסיקנית וכן מהמוזיקה של דרום-מערב ארצות הברית. שם הלהקה בא מהעיירה קלקסיקו שבקליפורניה (על גבול מקסיקו) וכמו כן הוא הלחם בין קליפורניה לבין מקסיקו, דבר המתאים לסגנון הלהקה המשלב אמריקנה ומוזיקה לטינית.

ברנס וקונברטינו יחדיו לראשונה בלוס אנג'לס כחלק מהלהקה "ג'יאנט סאנד", ואחר כך הקימו להקה בשם "חבריו של דין מרטינז". לאחר התפרקות הלהקה, הם ניגנו כחוליית קצב עבור אמנים שונים, ביניהם ויקטוריה ויליאמס, בטרם הקימו את קלקסיקו.

קלקסיקו הוציאו את אלבומם הראשון, "Spoke", ב-1997. האלבום השני, "The Black Light", יצא ב-1998, וזכה לביקורות אוהדות ביותר. גרסאות אחדות של האלבום הזה מכילות גם את השיר "The Chrystal Frontier", שיר מהיר מקצב הכולל ריף של חצוצרה, שמבוסס על ספרו של הסופר הדרום אמריקני קרלוס פואנטס.

קלקסיקו תרמו שיר לאלבום של ננסי סינטרה ב-2004. באלבומם משנת 2006, "Garden Ruin", אימצו קלקסיקו סגנון הקרוב יותר לפופ, תוך הדגשה של הגיטרה והשירה על חשבון כלי הנשיפה. ב-2012 יצא לאור אלבומם השמיני, "Algiers". ב-2015 יצא אלבומם התשיעי, "Edge of the Sun".

קלקסיקו זוכה להצלחה בישראל והגיעה לשלושה ביקורים: בקיץ 2009 הופיעה פעמיים במועדון הבארבי, עם הופעת אורח מפתיעה של אהוד בנאי. בשנת 2013 הופיעה שוב פעמיים במועדון הבארבי, ב-28 בפברואר וב-1 במרץ. בשנת 2015 הופיעה בתיאטרון גשר ב-16 בנובמבר ובמועדון הבארבי ב-17 בנובמבר. ב-30 ביולי 2022 הופיעה הלהקה בפארק אריאל שרון.

## דיסקוגרפיה

### אלבומים

* *Spoke* (1996)
* *The Black Light* (1998)
* *Hot Rail* (2000)
* *Feast of Wire* (2003)
* *Garden Ruin* (2006)
* *Carried to Dust* (2008)
* *Algiers* (2012)
* *Edge of the Sun* (2015)
* *The Thread That Keeps Us* (2018)
* *Years to Burn* (with Iron & Wine) (2019)
* *Seasonal Shift* (2020)
* *El Mirador* (2022)

### מיני-אלבומים

* *Descamino* (2000)
* *Even My Sure Things Fall Through* (2001)
* *Convict Pool* (2004)
* *In the Reins* with Iron & Wine (2005)
* *iTunes Live Sessions* (2006)

### פסקול

* *The Guard Original Soundtrack* (2011)

### אלבומי הופעה

* *Scraping* (2002)
* *World Drifts In* (2004)
* *The Book And The Canal* (2005)
* *Ancienne Belgique* (2008)
* *Spiritoso* (2013)
* *Ancienne Belgique Vol. 2* (2013)

## קישורים חיצוניים

* 

* מילים וגרסה בהופעה חיה של Crystal Frontier
* ביקורת על האלבום Feast of Wire מאת נטע, מתוך אתר השרת העיוור
* 
* 
* 
* 
* להקת קלקסיקו חוזרת לישראל 5 ביולי 2022

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1996
האיקה קמרלינג אונס

**האיקה קמרלינג אונס** (בהולנדית: **Heike Kamerlingh Onnes**; 21 בספטמבר 1853 - 21 בפברואר 1926) היה פיזיקאי הולנדי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1913, על מחקרו את תכונות החומר בטמפרטורות מאוד נמוכות, מחקר שאפשר, בין השאר, לראשונה, הפקת הליום נוזלי.

## תולדות חיים
קמרלינג אונס נולד בחרונינגן שבצפון הולנד. ב-1870 החל ללמוד באוניברסיטה בעיר הולדתו. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת היידלברג שבגרמניה, שם למד תחת רוברט בונזן וגוסטב קירכהוף, בשנים 1871–1873. לאחר מכן שב לחרונינגן, שם סיים את התואר השני ב-1878 ואת הדוקטורט שנה לאחר מכן. עבודת התיזה שלו נקראה "הוכחות חדשות על סיבוב כדור הארץ" (במקור: Nieuwe bewijzen voor de aswenteling der aarde). בשנים 1878–1882 שימש כמרצה ועוזרו של יוהנס בושה (Johannes Bosscha), מנהל הפוליטכניק בדלפט.

לאחר מכן ועד 1923 כיהן כפרופסור במחלקה לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת ליידן. בשנת 1904 הקים מעבדה גדולה לחקר קְרִיוֹגֶנִיקָה, (חקר תופעות שמתרחשות בטמפרטורות נמוכות) וזכה להכרה והערכה מצד הקהילה המדעית. ב-1908 היה לראשון שהצליח ליצור הליום נוזלי, בעזרת קריוסטט (cryostat), כלי קיבול לחומרים בטמפרטורות נמוכות במיוחד. תוך שימוש באפקט ג'ול-תומסון, הצליח להוריד את הטמפרטורה לפחות ממעלה אחת מעל האפס המוחלט - הטמפרטורה הנמוכה ביותר שהושגה על כדור הארץ עד אז. הציוד המקורי מניסוי זה נמצא במוזיאון Boerhaave בליידן.

קמרלינג אונס נישא למריה אדריאנה וילהלמינה אליזבת ביילבלד (Bijleveld) ונולד להם בן אחד, אלברט.

## מוליכות-על

ב-1911 הצליח אונס לבצע אנליזה של מתכות (כספית, בדיל ועופרת) בטמפרטורות נמוכות מאוד. מדענים אחרים, ביניהם ויליאם תומסון, האמינו כי בטמפרטורות אלו אלקטרונים הנעים דרך מוליך יגיעו לעצירה מוחלטת, כלומר ההתנגדות תהפוך לאין-סופית באפס המוחלט. אונס חשב כי ההתנגדות החשמלית תרד בצורה הדרגתית עד לאפס. אוגוסטוס מטייסן (Augustus Matthiessen) הצביע עוד קודם לכן כי ככל שהטמפרטורה יורדת, המוליכות החשמלית משתפרת (כלומר, ההתנגדות יורדת). לפי ניסוייו של אונס ועוזריו, כבר ב-4.2 מעלות קלווין, ההתנגדות ירדה לאפס. בניסוי זה טבע אונס את המונח מוליכות-על, בהתייחסו למצבה ותכונותיה של הכספית. הוא פרסם מספר מאמרים על התופעה, בתחילה תחת השם "supraconductivity" ומאוחר יותר במונח המוכר "superconductivity". על עבודתו זו זכה להכרה והערכה רבה בקהילה המדעית וזכה במדליית רמפורד בשנת 1912 ובפרס נובל לפיזיקה בשנת 1913. על שמו נקרא אפקט אונס (ידוע גם בשם "סרט רולין") וכן מכתש בירח.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר זוכי פרס נובל
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל הולנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרונינגן
קטגוריה:זוכי מדליית רמפורד
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1853
קטגוריה:נפטרים ב-1926
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
ארפד

250px|שמאל|ממוזער|מפה היסטורית של המדינות הנאו-חתיות והארמיות במאה ה-8 לפנה"ס. המראה את מיקומה של ארפד בשטח המסומן בצהוב
**אַרְפָּד** (בארמית: **𐤀𐤓𐤐𐤃**; באשורית: **ár-pa-da** או **ar-pad-da**) היתה עיר ממלכה ארמית בין הממלכות החתיות החדשות, באזור צפון הלבנט (צפון סוריה של ימינו). הממלכה נקראה גם **בית גש** (בארמית: **𐤁𐤉𐤕 𐤂𐤔**, באשורית: **bît gusi** וכן **bît agusi**). העיר מזוהה על ידי החוקרים עם תל רפעת.

ארפד הוזכרה בתעודות האשוריות משנת 806 לפנה"ס, וזה היה האזכור הראשון שלה בהיסטוריה, אולם היה זה אזכור שולי בלבד. האזכור המשמעותי הראשון של העיר מתוארך לשנת 740 לפנה"ס, השנה בה כבש את העיר תגלת פלאסר השלישי, מלכה של ממלכת אשור, שלוש שנים לאחר שהביס את הקואליציה הצבאית בין ממלכת אוררטו, ארפד ומליד, בראשותו של סרדורי השני. למרות הכיבוש לא נחרבה העיר, אלא נקבעה כנציבות בממלכתו של תגלת פלאסר.

מתעאל בר עתרסמך מלך ארפד נזכר בכתובות סַפִירַה, שבה מתועדת הברית של ארפד עם בר-גאיה מלך כתך. הכתובת מתוארכת למאה ה-8 לפני הספירה.

בשנת 720 לפנה"ס ניסתה ארפד יחד עם שכנתה מדרום חמת למרוד באשורים. הניסיון למרד דוכא במהירות ובאכזריות על ידי שלמנאסר החמישי יורשו של תגלת פלאסר, דבר שהביא לחורבן שתי הערים והרג תושביהן.

אירוע החורבן של ארפד וחמת מוזכר מספר פעמים בתנ"ך, לרוב בתור לוחמה פסיכולוגית וכלי להפחדה של האשורים נגד ממלכת יהודה, כפי שבא לידי ביטוי בספר מלכים ב': () אך גם בתור כלי בידי הנביאים, כדוגמה לגאוות אשור שתלו את הצלחתם בכוחם ולא בכוחו של אלוהים ולכן נענשו:  ()

ארפד מוזכרת בכתובת זכור כאחת מ-17 ממלכות שחברו ביחד עם בן הדד השלישי לצור על חדרך.

## לקריאה נוספת
* איתן אבניאון, **המילון האנציקלופדי של המקרא**, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.
* **ספר מלכים ב**, פרק י"ח.
* Michael Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991

## קישורים חיצוניים
* ארפד, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמים
קטגוריה:הממלכות החתיות החדשות
קטגוריה:ישויות פוליטיות בתנ"ך
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
VIA Technologies

**VIA Technologies** היא חברה טיוואנית מקבוצת "פומזה פלסטיקה" (Formosa Plastics Group), לייצור מעגלים משולבים כחלק מחומרת מחשבים. החברה מתמחה בעיקר בייצור לוחות אם, מעבדים וזיכרונות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר חברות
קטגוריה:יצרני חומרה טאיוואנים
לוס אנג'לס ראמס

**לוס אנג'לס ראמס** (באנגלית: **Los Angeles Rams**) היא קבוצת פוטבול אמריקנית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה מתחילת 2016 עת הועברה מסנט לואיס. הקבוצה בבעלותו של איש העסקים סטן קרונקי מאז אוגוסט 2010, ולפני כן היה שותף מיעוט.

הקבוצה זכתה ארבע פעמים באליפות ה-NFL, בפעם האחרונה בסופרבול LVI.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בקליבלנד, אוהיו ב-1936 בשם קליבלנד ראמס, שנה מאוחר יותר הצטרפה לליגת ה-NFL, וזכתה באליפות בשנת 1945. ב-1946, החליטו בעלי הקבוצה להעביר את הקבוצה מקליבלנד לאור תפוסה נמוכה במשחקי הבית והתחרות עם קבוצת הקליבלנד בראונס על אהדת הקהל המקומי. הקבוצה עברה ללוס אנג'לס ושיחקה עד 1994 תחת השם לוס אנג'לס ראמס, זאת על אף שב-1980 עברה לאצטדיון בעיר אנהיים. ב-1995 הועברה הקבוצה שוב, הפעם לסנט לואיס, מיזורי.

הראמס העפילו חמש פעמים למשחק הסופרבול, בעונות 1979, 1999 2001, 2018 ו-2021. בעונת 1999 זכתה בסופרבול, והתקפת הקבוצה בהנהגתם של הקוורטרבק קורט וורנר, הרץ האחורי מרשל פולק והתופסים טורי הולט ואייזק ברוס, כונתה "The Greatest Show on Turf" (בתרגום חופשי: ההצגה הטובה ביותר על כר הדשא). בשנת 2001 הפסידה הקבוצה בסופרבול לניו אינגלנד פטריוטס אף על פי שלפני המשחק הייתה הפייבוריטית הברורה לניצחון.

ב-13 בינואר 2012 הודיעו הראמס על מינויו של ג'ף פישר כמאמן הקבוצה. פישר אימן את טנסי טייטאנס 17 עונות כולל עונת 1999 בה הפסידו לראמס בסופרבול XXXIV בסיום דרמטי.

ב-13 בינואר 2016 הצביעו בעלי קבוצות ה-NFL על הצעות מעבר לעיר לוס אנג'לס. לאחר שהראמס, הצ'ארג'רס והריידרס הגישו מועמדות, זכו הראמס (30 בעד ו-2 נגד, כאשר המינימום לזכייה היה 24 קולות). בעונת 2016 שיחקו הראמס באצטדיון לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום ובעונת 2020 עברו לאצטדיונם החדש אצטדיון SoFi שנבנה באינגלווד סמוך לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס במימון הבעלים קרונקי ובעלות של 1.86 מיליארד דולר.

בעונת 2017 מונה למאמן הקבוצה שון מקווי בן ה-31, אשר הפך למאמן הצעיר אי פעם שמאמן בליגת הפוטבול המקצוענית. בעונתו הראשונה העפילה הקבוצה לפלייאוף אך הודחה בסיבוב הראשון. בעונת 2018 העפילה הקבוצה לסופרבול LIII בו הפסידה לניו אינגלנד פטריוטס 3–13.

בעונת 2021 זכו הראמס בסופרבול LVI לאחר שניצחו את סינסינטי בנגלס בתוצאה 20-23, שון מקווי היה למאמן הצעיר ביותר שזוכה בסופרבול.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות NFL
ראמס
ראמס
קטגוריה:קליבלנד: מועדוני ספורט
עדנה פשר

**עדנה פשר** היא יועצת לניהול, מייסדת ומנהלת קבוצת ד"ר עדנה פשר ושות' - יועצים לניהול בע"מ, שותפה-מייסדת של "סטטוס" ויו"ר עמותת "המכון הישראלי לערים חכמות".

## ביוגרפיה
פשר היא בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב (1966), תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1977) ותואר שלישי בתקשורת ארגונית מאוניברסיטת ניו יורק בתוכנית Media Ecology בהנחיית פרופ' ניל פוסטמן (1981). בשנת 1978 ייסדה את חברת ד"ר עדנה פשר ושות' - יועצים לניהול בע"מ, והיא עומדת בראשה עד היום. החברה עוסקת בייעוץ ארגוני וייעוץ אסטרטגי בישראל, בארצות הברית ובאירופה. החברה מפרסמת גם את כתב העת האלקטרוני "מזווית אחרת" בנושאי ניהול.

במשך שנים הייתה מורה לספרות בבית הספר דנמרק בירושלים.

בשנת 1991 ייסדה פשר את "סטטוס - הירחון לחשיבה ניהולית". כתב העת, שהפך לדיגיטלי בעריכת ד"ר ירון פשר, עוסק בהיבטים תאורטיים ומעשיים של ניהול וסוקר מחקרים אקדמיים בתחומים אלה. עד יוני 2008 פורסמו כ-200 גיליונות של כתב העת. במשך שנים רבות פרסמה טור בסטטוס בשם "להיות עשר", ובו עשר עצות קצרות בנושא ניהולי מסוים (כגון "להיות עשר בפיתוח יכולת אסטרטגית בארגון").

בשנת 2011 יצא לאור בהוצאת Wiley ספר שכתבה יחד עם ד"ר טוביה רונן ששמו "The Complete Guide to Knowledge Management".

בשנת 2015 יסדה את "המכון הישראלי לערים חכמות" (ע"ר) והיא יושבת הראש שלו. במכון חברים מומחים לפתרונות ומערכות חכמים, המשפרים את איכות החיים של התושבים. פשר פעילה בתחום מאז 2001 כשבקבוצת חלוצים בתחום
ניהול ידע וחדשנות Entovation, שהיא פעילה בה מ-1995, נוצרה תובנה שהעיר הופכת לפלטפורמה המרכזית לחדשנות.

## קישורים חיצוניים

* 
**אתרי גופים שייסדה**
* אתר הבית של חברת ד"ר עדנה פשר
* אתר הבית של סטטוס
* מזווית אחרת - עיתון וירטואלי
* ערוץ הקבוצה באתר YOUTUBE
* המכון הישראלי לערים חכמות
**הרצאות**
* ניהול חדשנות (מצגת PowerPoint)

**מאמרים נבחרים**

* The Intellectual Capital of the State of Israel
* Innovation Engines for for Knowledge Cities: An Innovation Ecology Perspective
* Designing Knowledge Environments: Eleven Streams of Research Leading to Knowledge AnytimeAnywhere


קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ניו אורלינס סיינטס

**ניו אורלינס סיינטס** (באנגלית: **New Orleans Saints** – "הקדושים") היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר ניו אורלינס שבמדינת לואיזיאנה.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-1967 והצטרפה לליגת ה-NFL. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בבית המערבי של חטיבת ה-NFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות. בשנת 2002 עברה לבית הדרומי של החטיבה.

בשני העשורים הראשונים לקיומה לא הצליחה הקבוצה להשיג מאזן ניצחונות חיובי. בעונת 2006, לאחר הצטרפותם של המאמן שון פייטון והקוורטרבק דרו בריז, הגיעה בפעם הראשונה בתולדותיה לגמר חטיבת ה-NFC, בו הפסידה 14-39 לשיקגו ברס. את עונת 2009 פתחה הקבוצה עם 13 ניצחונות רצופים אך סיימה את העונה הסדירה במאזן 3-13, בפלייאוף ניצחה לראשונה בגמר ה-NFC והעפילה למשחק הסופרבול מול אינדיאנפוליס קולטס. בסופרבול ניצחו הסיינטס 17–31, כשכוכב הקבוצה, הקוורטרבק בריז, השווה את שיא המסירות המושלמות (32) במשחק גמר של טום בריידי.

ב-2012 נחשף על ידי הליגה, כי רבים משחקני ההגנה של הקבוצה, כמו גם צוות המאמנים, נטלו חלק במתן תמריצים לשחקנים שיפגעו פיזית בשחקני הקבוצות היריבות ובפרט בקוורטרבקים, זאת במשך שלוש עונות, כולל עונת הזכייה בסופרבול. בעקבות הפרשה, נקנסה הקבוצה באובדן שתי בחירות דראפט בסיבוב השני ובקנס כספי של 500,000 דולר. מאמן הקבוצה שון פייטון הושעה לשנה, מתאם ההגנה גרג ויליאמס (שעבר לסנט לואיס ראמס) הושעה ללא הגבלת זמן, מנהל הקבוצה הושעה לשמונה משחקים ועוזר המאמן לשישה. מבין השחקנים כוכב הקבוצה ג'ונתן וילמה הורחק לעונה שלמה ושלושה שחקנים אחרים לתקופות קצרות יותר.

## השפעת הוריקן קתרינה
ב-29 באוגוסט 2005 פגעה סופת ההוריקן קתרינה בעיר ניו אורלינס. בין השאר נפגע גם אצטדיון הקבוצה הלואיזיאנה סופרדום. ניו אורלינס סיינטס נותרה ללא מגרש ביתי ומתקני אימונים שמישים לקראת עונת המשחקים של 2005, ונאלצה לנדוד לסן אנטוניו שבטקסס. הנהלת הליגה הכריזה כי את משחק הפתיחה נגד הניו יורק ג'איינטס ישחקו הסיינטס באצטדיון ג'איינטס שבניו ג'רזי, ואת שאר משחקי הבית ישחקו בערים סן אנטוניו ובאטון רוז'. אוהדי הקבוצה הביעו חששם כי הערים לוס אנג'לס וסן אנטוניו ינצלו את המצב להעברת הקבוצה באופן קבוע מניו אורלינס, אך הקומישינר של ה-NFL הבטיח שהקבוצה תישאר בעיר.

הקבוצה חזרה לשחק בסופרדום במשחקה הביתי הראשון בעונת 2006, כשנה לאחר סופת ההוריקן קתרינה. שידור המשחק ברשת ESPN היה הנצפה ביותר בתולדות הרשת, וטרום המשחק נערכו הופעות של אמנים ידועי שם כגון U2 וגרין דיי. המשחק זכור בעיקר בזכות סטיב גליסון, שחסם בעיטת פאנט שהובילה לניצחון הקבוצה הביתית.

ימין|ממוזער|300px|תמונת ההצפות בסמוך לסופרדום לאחר הוריקן קתרינה

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:ניו אורלינס: מועדוני ספורט
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: קבוצת השנה