open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Invisible Reality

ממוזער|שאמיל אברמוב ואיגור סורין
**Invisible Reality** הוא צמד מוזיקלי ישראלי בתחום הטראנס הפסיכדלי הפרוגרסיבי, המורכב מהיוצרים שמיל אברמוב ואיגור סורין. הצמד פעיל מאז 2002 וזכה להכרה בין-לאומית בזכות סגנונו הייחודי, הכולל אלמנטים מלודיים, אווירה פסיכדלית והפקה קפדנית. לאורך השנים הוציאו חמישה אלבומי אולפן והופיעו בפסטיבלים מרכזיים ברחבי העולם.

## קריירה
איגור סורין נולד בבלארוס בשנת 1985, ושמיל אברמוב נולד באזרבייג'ן בשנת 1981. שניהם עלו לישראל בשנות ה-90 של המאה ה-20 והתגוררו בעיר מעלות שבצפון הארץ. תחילת שיתוף הפעולה ביניהם הייתה ב-2002, מתוך אהבה משותפת למוזיקה אלקטרונית ורצון ליצור סאונד ייחודי. הם החלו להפיק יחד קטעים מוזיקליים בסגנון טראנס פסיכדלי פרוגרסיבי, ובמהרה עוררו עניין בקרב לייבלים בין-לאומיים.

בשנת 2007 חתמו בלייבל הגרמני IONO Music, בו הוציאו את מרבית יצירותיהם לאורך השנים. אלבום הבכורה שלהם, "Visibility", ראה אור בשנת 2009 וזכה לתגובות חיוביות בקרב חובבי הסצנה. בשנת 2011 יצא אלבומם השני, "Parallel Fantasy", אשר חיזק את מעמדם כפרויקט עם סאונד מזוהה וחדשני. האלבום השלישי, "Underworld", שיצא בשנת 2015, הציג סאונד חד, עמוק ואגרסיבי יותר.

בהמשך שיתפו פעולה עם לייבלים נוספים כמו Blue Tunes Records, Iboga Records ו-JOOF Records, והוציאו עשרות סינגלים ורמיקסים. בשנת 2019 הוציאו את אלבומם הרביעי, "Re.Gen", בלייבל Blue Tunes, ובשנת 2020 את האלבום החמישי, "Starlight".

הצמד שיתף פעולה עם אמנים מוכרים בז'אנר כגון Liquid Soul, ריטמו, Skazi ואחרים. לאורך השנים הופיעו בפסטיבלים רבים, בהם פסטיבל פיוז'ן, VooV Experience, Psychedelic Circus, Shankra Festival, Indian Spirit, וכן במסיבות אנדרגראונד ברחבי העולם.

במהלך השנים העניקו חברי הצמד מספר ראיונות שבהם תיארו את תהליך היצירה שלהם, ההשפעות המוזיקליות ואת חוויית ההופעה ברחבי העולם. בין היתר, ריאיון משנת 2013 באתר Radiozora חושף את הרקע האישי של כל אחד מהם ואת תפיסתם לגבי הפסייטראנס ככלי לאיחוד תרבויות. בריאיון נוסף משנת 2015 חלקו את מחשבותיהם על תפקיד הרגש והחוויה הפנימית במוזיקה שלהם. בריאיון נוסף משנת 2019 הדגישו את החיבור בין סאונד מתקדם לבין מסר רוחני שמוביל את המוזיקה שלהם. סט לייב ששודר ברדיו 90FM בשנת 2020 כלל קטעים מתוך אלבומם האחרון ושיחה פתוחה עם אברמוב על התרבות הישראלית ועל החשיבות של שמירה על ייחוד מוזיקלי.

## הכרה והשפעה בין-לאומית
במהלך הקריירה זכה ההרכב לחשיפה במגוון כלי תקשורת ופלטפורמות בין-לאומיות. הם התארחו במספר ראיונות בתחנות רדיו ייעודיות למוזיקת טראנס, בהן Radiozora הבין-לאומית, ושודרו סטים חיים בתחנות רדיו מקומיות בישראל כגון 90FM. כמו כן, הוזכר ההרכב בכתבות בעיתונות הבין-לאומית, בהן המגזין האמריקאי Jacobin, שעסק בסצנת הפסטיבלים האלקטרוניים באוסטרליה וציין את השתתפותם של אמנים ישראלים בזירה זו.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
קטגוריה:הרכבי טראנס ישראלים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
אמא אווזה הולכת להוליווד

**אמא אווזה הולכת להוליווד** (באנגלית: **Mother Goose Goes Hollywood**) הוא סרט הנפשה קצר משנת 1938 מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות" שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. הסרט הקצר יצא לאקרנים ב-23 בדצמבר 1938. הסרט עושה פרודיה על מספר שירי ילדים של אמא אווזה באמצעות קריקטורות של כוכבי קולנוע הוליוודיים פופולריים משנות ה-30. הסרט בוים על ידי וילפרד ג'קסון והיה הסרט השלישי לפני האחרון שהופק על ידי "סימפוניות טיפשיות".

## עלילה
סרט קצר זה מתאר סדרת מערכונים המציגים כוכבי הוליווד פופולריים של התקופה משחקים בשירי ילדים מסורתיים.

המלך קול הזקן הוא יו הרברט, הליצן שלו הוא נד ספארקס ושלושת הכנרים שלו הם האחים מרקס. ג'ו פנר מביא קערה ובה דונלד דאק, אורח מיוחד.

השיר "רוב-א-דאב-דאב" מגולם על ידי צ'ארלס לוטון, ספנסר טרייסי ופרדי ברת'ולומיו.

וו. סי. פילדס מגלם את המפטי דמפטי עם האורח המיוחד צ'רלי מקארתי.

סטן לורל ואוליבר הארדי מגלמים את סימפל סיימון ואיש העוגה.

את "נדנדה" (See Saw Margery Daw) מבצעים אדוארד ג'י רובינסון וגרטה גרבו על נדנדה.

אדי קנטור מגלם את ג'ק הורנר הקטן ברצף מוזיקלי גדול בהשתתפות קאב קאלוויי, פאטס וולר וסטפין פצ'יט. שחקנים נוספים שמופיעים הם וואלאס בירי, קלארק גייבל, ג'ורג' ארליס, מרתה ריי, פרד אסטר, ג'ו אי. בראון, עדנה מיי אוליבר, מיי וסט וזאסו פיטס.

בבדיחה רצה, קתרין הפבורן מופיעה בנקודות שונות בתור בו פיפ הקטנה.

## ביקורת
ב-2 ביולי 1938, "וראייטי" אמר: "אמא אווזה הולכת להוליווד. גם היא מטורפת. היא חושבת שהיא ליאו האריה ופותחת את הסרט בצעקה של אוניברסיטת מטרו, שלוש צלעות אריות. אז בזוויות, קתרין הפבורן בו פיפ עם מבטא באק ביי. היא איבדה את הכבשים שלה מפני שהיא נראית רעבה מספיק כדי לאכול עדר כבש. בזמן שהיא מזמנת את הכבשים שלה, צץ יו הרברט שנראה יותר כמו רוסטביף. הוא לבוש כמו המלך קול הזקן וקורא לשלושה כנרים אבל כל מה שהוא מקבל זה את האחים ריץ... זוהי הצצה ל"אמא אווזה הולכת להוליווד" בפנטג'ס אמש, ואם אתם חושבים שההצגה המקדימה משוגעת, לכו ותצפו בה בעצמכם. הפקה של וולט דיסני עבור הפצת רדיו RKO. משך הזמן לא ארוך מספיק."

מאז שנות ה-60, הסרט "אמא אווזה הולכת להוליווד" שודר לעיתים רחוקות בטלוויזיה, בשל התיאורים הסטריאוטיפיים של שחורים בסצנות מסוימות. לעיתים היא נראתה כאשר האפרו-אמריקאים הוסרו בעריכה, אך כפי שציין מבקר האנימציה צ'ארלס סולומון בספרו, "ציורים קסומים: היסטוריה של ההנפשה", הקריקטורות של פאטס וולר וקאב קאלוויי אינן לועגות לגזעם, והן מזויפות כמו שאר הסלבריטאים המצוירים הנראים בסרט מונפש זו.

## מדבבים
* הבלאקבירדס: קאב קאלווי
* דייב וובר: אדי קנטור, צ'רלי מקארתי, ג'ו פנר, אדוארד ג'י רובינסון
* קלרנס נאש: דונלד דאק
* תלמה בורדמן: פרדי ברת'ולומיו
* אן לי: מרתה ריי
* שרה ברנר: גרטה גרבו, קתרין הפבורן
* אל ברני: צ'ארלס לוטון, וו. סי פילדס, לורל והארדי

## מדיה ביתית
הסרט הקצר הופץ ב-19 בדצמבר 2006 ב-DVD "אוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות מטופשות, כרך שני".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים על שחקנים
קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:סרטי 1938
GPT-5

**GPT-5** (ראשי תיבות: **Generative Pre-trained Transformer 5**, בתרגום חופשי: "טרנספורמר מאומן מראש בעל יכולת יצירה") הוא מודל שפה גדול המפותח על ידי חברת OpenAI. המודל הושק ב-7 באוגוסט 2025 לכלל המשתמשים, וכן ל-API. זמן קצר לאחר ההשקה, הודיעה חברת מיקרוסופט כי תשלב את GPT-5 במגוון רחב של מוצריה, כולל קופיילוט. לדברי מנכ"ל OpenAI, סם אלטמן, GPT-5 "טוב משמעותית" מקודמיו, ומציע יכולות של "מומחה ברמת דוקטורט" במגוון רחב של משימות. בתדרוך לעיתונאים הוא כינה את GPT-5 "צעד משמעותי בדרך לבינה מלאכותית כללית (AGI)". אף על פי ש-GPT-5 הוא חינמי לכל המשתמשים, משתמשים בתשלום מקבלים גישה רחבה יותר למודל, וכן גישה לגרסה המתקדמת יותר של המודל Pro-GPT-5.

## מאפיינים
לפי OpenAI, השיפורים במודל החדש כוללים זמני תגובה מהירים יותר, יכולות טובות יותר בקידוד ובכתיבה יצירתית, תשובות מדויקות יותר לשאלות בנושאי בריאות, ורמות נמוכות יותר של הזיות.

GPT-5 היא מערכת הכוללת מודל מהיר ובעל תפוקה גבוהה, מודל חשיבה עמוק יותר, ונתב שמנתב את השיחה למודל המתאים בזמן אמת בהתבסס על סוג השיחה, מורכבות המשימה, ועוד. במערכת מוגדרים שני מודלים שממוקדים במהירות ותפוקה גבוהה: gpt-5-main ו-gpt-5-main-mini, ושני מודלים נוספים הממוקדים בחשיבה: gpt-5-thinking ו-gpt-5-thinking-mini. בגישה למערכת באמצעות API, ניתן לגשת למודל החשיבה, לגרסת המיני שלו ולגרסת הננו הקטנה והמהירה יותר של מודל החשיבה (gpt-5-thinking-nano). כמו כן, ישנה גישה למודל gpt-5-thinking-pro.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ChatGPT
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2025
בית הכנסת בסלבונסקי ברוד

שמאל|ממוזער|250px|לוחית הזיכרון שנקבעה במקום בו שכן בית הכנסת
**בית הכנסת בסלבונסקי ברוד** (בקרואטית: **Slavonskobrodska sinagoga**) היה בית כנסת אשר פעל בעיר סלבונסקי ברוד בקרואטיה בין השנים 1896–1941. מבנה בית הכנסת נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, וב-1945 נהרס על ידי השלטונות.

## היסטוריה

יהודים הגיעו לסלבונסקי ברוד במחצית השנייה של המאה ה-19 מאזור סלובקיה ודרום הונגריה של ימינו. קהילה אשכנזית ממוסדת נוסדה ב-1873. ב-1880 הוקם בית העלמין הקהילתי וב-1896 הוקם בית הכנסת. ב-1900 התגוררו בעיר 558 יהודים שהיוו 6 אחוזים מכלל התושבים וב-1921 נמנו בסלבונסקי ברוד 655 יהודים. ב-1931 מנתה הקהילה 462 נפשות ובפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בסלבונסקי ברוד 423 יהודים.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון האוסטאשה הצטרפו מקצת מבני הקהילה לכוחות הפרטיזנים של טיטו. מרבית בני הקהילה ובכללם הרב הראשי לייב וייסברג ורעייתו אדלה, גורשו למחנות ההשמדה ונרצחו. הגברים ליאסנובאץ והנשים לסטארה גראדישקה ולג'קובו. לאחר המלחמה שבו שרידי הקהילה לעיר. ב-1961 התגוררו בסלבונסקי ברוד 16 יהודים.

## המבנה
הקרקע נתרמה לקהילה על ידי יעקב קון (כהן) נשיא הקהילה עוד ב-1880, ובהמשך הוקמה ועדה מיוחדת של הקהילה בראשותו שעסקה בהקמת המבנה. בית הכנסת תוכנן על ידי משרד הניגסברג ודויטש בסגנון אדריכלי נאו-רומנסקי . בנייתו החלה ב-1895 והוא נחנך לקראת חגי תשרי של שנת 1896. המבנה היה רב מפלסי ועוטר בשני צריחים, כאשר בקומתו השנייה שכנה עזרת הנשים. הכניסות לעזרת הנשים לא היו ממוקמות למרגלות המגדלים, אלא עברו דרך מעבר צדדי שנבנה בגלריית הכניסה. חזית הבניין נבנתה מלבנים.

בית הכנסת הוקף בגינה שנתחמה באמצעות גדר מעוטרת ותכנונו אשר דמה למבנה של כנסייה, תאם את רצון הקהילה בעת ההיא להיטמע בחברה הקרואטית, כקרואטים בני דת משה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה והקמת מדינת קרואטיה העצמאית, חולל ונשדד המבנה על ידי שלטונות האוסטאשה. בהמשך, נפגע קשות בהפצצות בעלות הברית וב-1945 נהרס המבנה על ידי הרשות המקומית. ב-1994 נקבעה במקום בו שכן בית הכנסת לוחית זיכרון.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת בסלבונסקי ברוד, באתר המרכז לאמנות יהודית
* lavoslav spicer, סרטון על בית הכנסת, באתר יוטיוב  

## הערות שוליים

סלבונסקי ברוד
סימפוניית חצר החווה

**סימפוניית חצר החווה** (באנגלית: **Farmyard Symphony**) הוא סרט הנפשה קצר משנת 1938 מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". ניתן לראותו כמבשר לסרט "פנטסיה" בשל השימוש בקטעי מוזיקה קלאסית שונים בסרט קצר אחד. הסרט בוים על ידי ג'ק קאטינג והופק על ידי וולט דיסני.

עיבוד של הסרט הקצר הוצג ברצועת הקומיקס "סימפוניות טיפשיות" במשך שישה שבועות, מ-23 באוקטובר עד 27 בנובמבר 1938, בערך בזמן יציאת הסרט לאקרנים. בעוד שלסרט הקצר אין הרבה עלילה, העיבוד הקומי מרחיב על בדיחות רצות הכוללת חזירון המחפש אוכל, נותן לאחד החזירונים סימנים ייחודיים ושם (ספוטי), והופך את הבדיחה לנרטיב קצר. ספוטי החזיר הופיע גם בסיפור בן תשעה עמודים בגיליון מספר 2 של חוברת הקומיקס "סימפוניות טיפשיות" משנת 1953.

## עלילה
על רקע קטעים קלאסיים שונים, חיות חווה עוסקות בענייניהן היומיומיים. גולת הכותרת היא תרנגול המחזר אחר תרנגולת לבנה, כאשר שאר החיות מצטרפות אליו עד שהן שומעות צליל שמקבל אותן בברכה יותר: קריאת זמן האכילה.

### החלקים כלולים
לפי סדר הופעתם, הסרט כולל את הקטעים והאריות הבאים:
* פרק שלישי ("אלגרו") מתוך הסימפוניה השישית של בטהובן, מאת לודוויג ואן בטהובן ואופירה ל"נשות וינדזור העליזות" מאת אוטו ניקולאי – נוגנה תחת כתוביות הפתיחה ובסצנה הראשונה ממש.
* חלק ראשון ושלישי מתוך האוברטורה של ויליהלם טל מאת ג'ואקינו רוסיני – החל מהתעוררות השור.
* פתיחה מתוך "הספר מסביליה", מאת רוסיני – סייח מתעורר וחזירונים אוכלים.
* "אלגרטו גרציוזו" (אופוס 62, מס' 5) מתוך שירים ללא מילים מאת פליקס מנדלסון, הידוע בכינויו "שיר האביב" – מנוגן בזמן שהעגל והסייח רודפים זה אחר זה.
* "גאריאוון" – בזמן שהאווזים צועדים.
* פתיחה לאופרה "סמירמיס", מאת רוסיני – במהלך צעידת התרנגול וכאשר הוא מעיר את התרנגולות.
* "La donna è mobile" מתוך ריגולטו מאת ג'וזפה ורדי – "נקרקרו" על ידי התרנגול והתרנגולת הלבנה; זה הופך לווריאציה של "מיזררה" מהמערכה הראשונה של "הטרובדור", גם היא מאת ורדי, כאשר כל שאר החיות מצטרפות.
* החלק האחרון ("מצעד החיילים השווייצרים") של הפתיחה של "ויליהלם טל", מאת רוסיני, נכנס לרפסודיה הונגרית מס' 2 מאת פרנץ ליסט – בזמן שהחיות אוכלות.
* פתיחת האופרה "טנהויזר", מאת וגנר – סצנת סיום, ספוטי אוכל תירס.

בנוסף לקטעים הנ"ל, הסרט כולל כמה קטעים שעובדו על ידי לי הרלין ממנגינות מסורתיות (כמו זו שעליה שרה האיכרה את "Chick, chick, chick, chick..."), כמו גם קטעים תזמורתיים מקוריים שלו, שאין להם מקור קלאסי.

## מדבבים
* תרנגול ופרגית: פלורנס גיל
* ברווזים, אווזים, אפרוחים: קלרנס נאש
* שור: בילי בלטשר
* חקלאי: לי סוויטלנד
* ציפורים: דורותי לויד
* פרד: לי מילר
* אשת חקלאי: ביאטריס הייגן
* בעלי חיים: מלווין ג'יי גיבי, ויקטור רודמן, מקס טרהון

## מדיה ביתית
הסרט הקצר הופץ ב-4 בדצמבר 2001, על סט ה-DVD של "אוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות",  כביצת פסחא בקטגוריית "מבטא של מוזיקה". לפני כן, הסרט הופיע גם ב-VHS של *Walt Disney Cartoon Classics Limited Gold Edition: Silly Symphonies* בשנות ה-80. הסרט גם הופיע כבונוס ב-DVD של "הבה לי מוזיקה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:סרטי 1938
ניצחון ונוס (פרנסואה בושה)

**ניצחון ונוס** (בצרפתית: **Le Triomphe de Vénus**) הוא ציור שמן על בד משנת 1740 מאת האמן הצרפתי פרנסואה בושה. היצירה, האופיינית לסגנון הרוקוקו, מציגה את האלה ונוס ברגע לידתה מתוך קצף הים, מוקפת בדמויות מיתולוגיות מן הים. הציור נרכש ישירות מהסטודיו של האמן על ידי הדיפלומט ואספן האמנות השוודי קרל גוסטב טסין, ומאז 1866 הוא מוצג במוזיאון הלאומי של שוודיה בסטוקהולם.

## רקע
פרנסואה בושה, מחשובי ציירי הרוקוקו ומציירי החצר של לואי ה-15, נודע ביצירותיו בעלות הגוונים הבהירים, הרוך התחושתי והקומפוזיציות הדינמיות. "ניצחון ונוס" נוצר בהזמנת קרל גוסטב טסין, שהיה באותה עת שגריר ואספן בולט. על אף המורכבות הקומפוזיציונית של היצירה, בושה ביצע עבורה מספר מצומצם בלבד של רישומים מקדימים. בעקבות קשיים כלכליים, נאלץ טסין למכור את מרבית אוספו ב־1749, והציור נרכש על ידי משפחת המלוכה השוודית. עם פתיחת המוזיאון הלאומי בסטוקהולם בשנת 1866, הועברה לשם היצירה כחלק מהאוסף המלכותי.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את האלה ונוס, שנולדה על פי המיתוס מקצף הגלים, יושבת בתוך קונכייה גדולה. סביב לה שוחים דולפינים, טריטונים, נימפות וקופידונים, המשתלבים במערך תנועתי חושני ותוסס. הנימפות העירומות יוצרות סבך של גופים, מים ודגים דמיוניים. קומפוזיציית הדמויות משלבת תנועה סוערת עם רוך צבעוני, באמצעות גוונים עזים של ורוד ותכלת. מוטיבים אלו – הצבעוניות הקרירה־רכה, החושניות והסחרור הקומפוזיציוני – מאפיינים את סגנון הרוקוקו.

## פרשנות והשוואות
היצירה מציגה את גרסתו של בושה למיתוס לידת ונוס, כפי שסופר במסורת הקלאסית, ובמיוחד בזיקה לאי קיתרה – מקום משכנה המיתי של האלה. שילובם של אלמנטים מיתולוגיים עם דינמיות חושנית מייצר אפקט תיאטרלי ומפואר, ההולם את טעמה של חצר המלוכה הצרפתית באמצע המאה ה־18. בהשוואה לייצוגים קודמים של הולדת ונוס, כגון זה של סנדרו בוטיצ'לי, בוחר בושה בתיאור צפוף, מלא חיים וחושניות ישירה, המותאם לאסתטיקה של הרוקוקו ולאהבת התקופה למראה מענג ועמוס פרטים.

## תולדות הבעלות
היצירה נרכשה ישירות מן הסטודיו של האמן על ידי קרל גוסטב טסין, אשר נאלץ למכור אותה עם יתר אוספו ב־1749. היא נרכשה בידי משפחת המלוכה השוודית, וב־1866 הועברה יחד עם יתר האוסף המלכותי אל המוזיאון הלאומי של שוודיה, שם היא מוצגת עד היום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ונוס בציור
קטגוריה:ציורים של קופידון
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:צדפים באמנות
קטגוריה:פרנסואה בושה: ציורים
Heartbeat Song

"**Heartbeat Song**" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי קלרקסון, שיצא ב-12 בינואר 2015, בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס. השיר מופיע כסינגל המוביל באלבום האולפן השביעי של קלרקסון, *[[Piece by Piece]]*. השיר נכתב על ידי מיטש אלן, ג'ייסון אביגן, קארה דיוגוארדי ואודרה מיי, והופק על ידי גרג קורסטין וג'ייסון האלברט.

השיר היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר לשנת 2016, ולפרסי בחירת הנוער בקטגוריית סינגל השנה – אמנית לשנת 2015.

נכון לאוגוסט 2025, השיר הושמע למעלה מ-95 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-267 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ייסון אביגן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיטש אלן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:שירי סינת'-פופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
הסכם השלום בין ארמניה לאזרבייג'ן

**[[הסכם שלום|הסכם השלום]] בין [[ארמניה]] ל[[אזרבייג'ן]]** נועד לסיים את סכסוך נגורנו קרבאך והמחלוקות ביחסים בין שתי המדינות. ב-13 במרץ 2025 הוכרז כי שני הצדדים הסכימו על כל תנאי ההסכם. ב-8 באוגוסט 2025 נחתם הסכם השלום בטקס בבית הלבן.

## הערכות
לפי דברי הפרשן הפוליטי תומאס דה ואל, ההתקדמות בהשגת ההסכם נובעת במידה רבה מצעדיו של ראש ממשלת ארמניה, ניקול פשיניאן, שנקט שורת ויתורים בניסיון להגיע להסכם. עם זאת, דה ואל ציין כי נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב ממעט להדגיש את יתרונות השלום, וממשיך להשתמש בסכסוך עם ארמניה כאמצעי לחיזוק שלטונו במדינה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי אזרבייג'ן–ארמניה
קטגוריה:2025 בפוליטיקה
קטגוריה:2025 באסיה
קטגוריה:2025 באירופה
Meaning of Life (שיר)

"**Meaning of Life**" הוא סינגל שיווקי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי קלרקסון, שיצא ב-19 באוקטובר 2017 בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. השיר נכתב על ידי ג'סי שטקין, אילסי ג'ובר וג'יימס מוריסון, והופק על ידי ג'סי שטקין.

נכון לאוגוסט 2025, השיר הושמע למעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ יצא ב-13 במאי 2018 תחת בימויה של שרה מקלוגן. ג'וני מאקה מ-*[[E! Online]]* תיארה את הווידאו קליפ כ"חלום סינימטי", וכתבה כי "הווידאו קליפ פשוט במובנים מסוימים אך דרמטי בטון, במיקום ובמלבוש". נכון לאוגוסט 2025, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.

## ביקורת
אריקה גונזלס מהרפרס בזאר סברה כי השיר "מלא ברגש", וכן כי "שירת הרועשת והנשמתית של קלרקסון תופסת מקום מרכזי בשיר". ג'ון בליסטיין מהרולינג סטון תיאר את השיר כ-"אופורי" ואת הביצוע Nashville Sessions של קלרקסון כ-"מרשים". לעומת זאת, מייקל ווד מלוס אנג'לס טיימס, בעת שביקר את אלבום המוזיקה, טען כי השיר לא מנצל את החופש היצרתי של קלרקסון וכי מילות השיר "יכולות להיות חדות יותר".

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אילסי ג'ובר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סי שטקין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'סי שטקין
קטגוריה:שירי דו-וופ
ג'ון שור

**ג'ון שור** (באנגלית:**John Shore**,  בסביבות 1662 - 1752) היה חצוצרן ונגן לאוטה אנגלי. הוא המציא את "מזלג הכוונון" או הקולן בשנת 1711. שור היה צאצא למשפחת מוזיקאים, שכללה את הזמרת קתרין שור. החל מ-1711 הוא היה סמל חצוצרן בחצר המלכותית האנגלית ובתפקיד זה השתתף בטקס הכתרת המלך ג'ורג' הראשון . החל מ-1715 ניגן כנגן לאוטה  בקפלה המלכותית. 
מיחסים לו את הוכחת העובדה שהחצוצרה, שעד אז הייתה כלי צבאי, עשויה לשמש בתפקיד תזמורתי.  
בתור נגן לאוטה שיתף שור פעולה עם המלחינים  גאורג פרידריך הנדל והנרי פרסל שהקדישו לו קטעי מוזיקה..

הוא השתמש בקולן שבנה בעצמו כדי לכוונן את הלאוטה שלו, וקרא לו ברוח מבודחת "מזלג גובה". הוא בנה את הקולן מפלדה עם גובה צליל של 423.5 הרץ.
עם הזמן הותאמו הקולנים לשימוש במסגרות רפואיות ותרפויטיות, כשאר התדרים המדויקים שלהם נוצלו למטרות ריפוי וטיפול. 
הקולנים ידועים בתגובת התדר הכמעט טהורה שלהם, והם פולטים צליל צלול ובלתי מתערער, להבדיל מהגוונים המורכבים המופקים על ידי כלי נגינה אחרים. טוהר הצליל הזה הופך אותם לאידיאליים עבור יישומים שבהם יש לבודד ולמקד תדרים ספציפיים.

"מזלג הגובה" המאוחר יותר כונה  דיאפזון diapason. המצאתו של שור פותחה בהמשך על ידי הצרפתי רודולף קניג.

## לקריאה נוספת
*Feldmann, H. (2008). «Die Geschichte der Stimmgabel - Teil 1: Die Erfindung der Stimmgabel, ihr Weg in der Musik und den Naturwissenschaften". Laryngo-Rhino-Otologie. 76 (2): 116–22. doi:10.1055/s-2007-997398   (היסטוריה של הקולן.א המצאת הקולן, תולדותיו במוזיקה ובמדעי הטבע. תמונות מההיסטוריה של רפואת האף האוזן והגרון, מוצגת בעזרת כלים מהאוסף של מוזיאון ההיסטוריה של הרפואה באינגולשטאט)
*Watkins Shaw,  *Shore, John* (c.1662-1752), rev., "Oxford Dictionary of National Biography", Oxford University Press, 2004,

קטגוריה:חצוצרנים
קטגוריה:נגני לאוטה
קטגוריה:ממציאים בריטים
קטגוריה:אנגלים במאה ה-17
קטגוריה:אנגלים במאה ה-18
עונת 2005/2006 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2005/2006 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-115 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. העונה התנהלה בשיטת אפרטורה וקלאוסורה.

משחקי העונה החלו ב-5 באוגוסט 2005 והסתיימו ב-14 במאי 2006.  

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת אלמגרו והורקאן דה טרס ארז'וס ירדו לליגת משנה. במקומן עלו טירו פדרל וחימנסיה חוחוי.

מספר הקבוצות היה 20. העונה הסדירה כללה 2 תחרויות עם 19 סיבובים כ"א. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

מנצחי התחרויות הסדירות ו-3 קבוצות נוספות העפילו לגביע ליברטדורס 2007. 

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 2002/2003, 2003/2004 ו-2004/2005. 2 קבוצות אחרונות בטבלה זו ירדו ליגה. 2 קבוצות נוספות שיחקו משחקי מבחן (משחק בית ומשחק חוץ) נגד קבוצות מליגת המשנה הארגנטינאית.

בוקה ג'וניורס זכתה בתחרות אפרטורה (תואר ה-27 הקבוצה), בהמשך היא זכתה בתחרות קאלוסורה. היא העפילה לגביע ליברטדורס 2007. בנוסף העפילו חימנסיה לה פלאטה, ריבר פלייט, באנפילד וולס סארספילד על בסיס תוצאות העונה.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות קודמות אינסטיטוטו דה קורדובה וטירו פדרל ירדו ליגה. אולימפו וארחנטינוס ג'וניורס שיחקו משחקי מבחן. "אולימפו" ירדה לליגת משנה ו"ארחנטינוס ג'וניורס" שרדה לעונה נוספת.

חבייר קמפורה מטירו פדרל כבש 13 שערים וזכה בתואר מלך השערים של אפרטורה. גונסלו וורגס () מחימנסיה לה פלאטה כבש 12 שערים וזכה בתואר מלך השערים של קלאוסורה. 

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לחואן סבסטיאן ורון מאסטודיאנטס לה פלאטה.

### תחרות אפרטורה

התחרות החלה ב-5 באוגוסט והסתיימה ב-14 בדצמבר.  

### התחרות קלאוסורה

התחרות החלה ב-27 בינואר והסתיימה ב-14 במאי.  

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball apertura
* נתונים מאתר worldfootball clausura
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2005
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2006
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2005 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2006 באמריקה הדרומית
טירו פדרל

**טירו פדרל** (בספרדית: **Club Atlético Tiro Federal Argentino**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 1905 בעיר רוסאריו. נכון לשנת 2025 קבוצת המועדון משחקת בליגה הרביעית בחשיבותה בארגנטינה.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1905. הוא שיחק בליגה אזורית וזכה במספר גביעים. בשנת 1944 המועדון הצטרף להתאחדות הכדורגל הארגנטינאית ושובץ בליגה השנייה. בשנת 1949 הוא הועבר לליגה השלישית. בשנת 1962 במהלך העונה הקבוצה הפסיקה להתקיים בגלל בעיות תקציביות.

במחצית שנות ה-90 של המאה ה-20 איש עסקים מקומי החליט להקים את הקבוצה מחדש. היא שובצה בליגה אזורית ובעונת 1998/1999 קודמה לליגה ארגנטינאית הרביעית. בסיום עונת 2003 הקבוצה קודמה לליגת המשנה הארגנטינאית. היא ניצחה בה בעונת 2004/2005 וקודמה לליגה הבכירה. את עונת עונת 2005/2006 בליגת העל הארגנטינאית הקבוצה סיימה בתחתית הטבלה וירדה בחזרה לליגת משנה. בסיום עונת 2010/2011 לאחר מספר עונות בליגת משנה הקבוצה ירדה לליגה השלישית. היא שיחקה בליגה זו עד לעונת 2014/2015 ומאז היא משחקת בליגה הרביעית.

אצטדיון הקבוצה הוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 ועבר שדרוג בשנת 2001.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:רוסאריו: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
בית המרחץ הגדול בבורסה

**בית המרחץ הגדול בבורסה** (בצרפתית: **La Grande Piscine de Brousse**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי ז'אן-לאון ז'רום, שנוצר בשנת 1885. היצירה נחשבת לשיא עבודותיו של ז'רום בז'אנר סצנות המרחצאות האוריינטליסטיות, ומציגה תיאור ריאליסטי־אקדמי של חלל פנימי בחמאם "יֶנִי קפליג'ה" (Yeni Kaplica) בעיר בורסה שבטורקיה העות'מאנית.

הציור הוצג לראשונה בסלון הפריזאי של 1885 וזכה לשבחים נרחבים. על פי המבקרת פאני פילד הרינג, זוהי "כנראה היצירה המרשימה ביותר של האמן בז'אנר זה".

## תיאור היצירה
הסצנה מתארת קבוצת נשים עירומות ומשוחררות, הנעות סביב בריכה חמה מתומנת תחת כיפת אבן גדולה, כפי שנראתה במאה ה־19. ז'רום הדגיש את הממד החברתי של המרחץ, תוך הימנעות מהדגשה אירוטית מובהקת. הנשים משוחחות, מעשנות נרגילה, טובלות במים או יושבות על ספסלי נישות, באווירה של מנוחה ושגרה יומיומית. 

במרכז הקומפוזיציה בולטות זוג דמויות – אישה לבנה הנתמכת בידי שפחתה השחורה – שהקונטרסט ביניהן, הן בגוון העור והן בתנוחת הגוף, יוצר מוקד חזותי ורגשי. ז'רום הקפיד על פרספקטיבה מדויקת, על משחקי אור דרך החלונות הגבוהים ועל תיאור קיטור המרחף מעל המים.

## רקע היסטורי
החמאם המוצג בציור נבנה בשנת 1552, ככל הנראה בתכנונו של האדריכל סינאן, בתקופת האימפריה העות'מאנית. בורסה הייתה בירת האימפריה עד לכיבוש קונסטנטינופול בשנת 1453, והמשיכה לשמש כמרכז תרבותי. 

ביקורו של ז'רום בבורסה בשנת 1879, במהלכו תיעד את פנים המרחץ בסקיצות (שאבדו מאז), היווה את הבסיס ליצירה זו. האמן שילב דיוק ארכיטקטוני עם אידיאליזציה אקדמית של גוף האדם, כנהוג ביצירתו. 

## ביקורת והשפעה
המבקרים בני התקופה הדגישו את שליטתו של ז'רום באנטומיה, בקומפוזיציה ובשימוש באור. העיתון The Athenæum הבריטי שיבח במיוחד את דמות האישה העומדת, וכינה אותה "אחת הדמויות הטובות ביותר שצייר האמן". 

היצירה מציגה תפיסה שונה מזו של אמנים אוריינטליסטים בני זמנו, דוגמת אנגר ודלאקרואה, בכך שהיא מצמצמת את האלמנט הפנטזי־אירוטי וממקדת את המבט בתיאור אובייקטיבי יחסית של חיי היומיום במרחץ. 

## חשיבות
בית המרחץ הגדול בבורסה נחשב כיום לאחת היצירות הבולטות של ז'רום ולאחת מסצנות המרחץ המורכבות ביותר מבחינה טכנית ואמנותית שנוצרו במאה ה־19. מבקר האמנות ג'רלד אקרמן הגדיר אותה כ"הגדולה, המורכבת והמושלמת ביותר" מבין פחות משלושים ציורי המרחץ שיצר האמן בכל חייו. 

## היסטוריית בעלות
ב־10 באוקטובר 1885 נמכר הציור לבית המסחר האמנותי Goupil et Cie בפריז, ומשם נרכש באותו חודש על ידי הצאר אלכסנדר השלישי מרוסיה. בין השנים 1918–1930 הושאל למוזיאון ההרמיטאז' בסנקט פטרבורג. בפברואר 1943 נמכר לחברת Gimbel Brothers בניו יורק, ובין השנים 1982–1989 היה באוסף השופט פול ה. ביוקנן מאינדיאנפוליס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ז'אן-לאון ז'רום: ציורים
קטגוריה:רחצה באמנות
דויד מלר וולפה

**דויד מלר וולפה** (בנורווגית: **David Møller Wolfe**; נולד ב-23 באפריל 2002) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדות המגן השמאלי והקיצוני בקבוצת וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת נורווגיה.

## קריירת מועדונים
וולף החל את הקריירה שלו בברגן נורד, ושיחק בקבוצה הבוגרת בשנים 2017–2019, לפני שהצטרף לקבוצת הנוער של בראן בקיץ 2019. בשנת 2020 הושאל לאסנה לעונה אחת. בשנת 2021 חתם על חוזה לשלוש שנים בבראן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הנורווגית ב-9 במאי בהפסד 1–3 לויקינג. את שערו היחיד בקבוצה כבש ב-12 בדצמבר בניצחון 1–2 על סרפסבורג 08.

ב-22 במאי 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בא.ז. אלקמאר. ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בניצחון 1–5 על גו אהד איגלס. ב-9 בדצמבר כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על אלמיירה סיטי.

ב-2 באוגוסט 2025 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג לחמש שנים, תמורת עשרה מיליון אירו.

## קריירה בינלאומית
ב-16 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה הבוגרת בניצחון 0–2 על איי פארו. במרץ 2025 כבש שער בכורה בנבחרת בניצחון 2–4 על ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל נורווגים
קטגוריה:קשרי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני בראן
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-2002
הארלו (זמרת)

**ג'סיקה אשלי קפרוב** (באנגלית: **Jessica Ashley Karpov**; נולדה ב-10 ביולי 1992), המוכרת תחת שם הבמה **הארלו** (**HARLOE**, לעיתים **Harlœ**) היא זמרת-יוצרת אמריקאית.

## קריירה
ב-8 במאי 2012, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Prelude*.

ב-9 בפברואר 2018, נודע כי היא הייתה אחת מהכותבים של השיר "I Don't Think About You של קלי קלרקסון. השיר הגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד הפופ איירפליי למבוגרים ולמקום ה-28 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.

ב-27 ביולי 2018, נודע כי היא הייתה אחת מהכותבים של השיר "Heat" של קלי קלרקסון. השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ולמקום ה-14 במצעד הפופ איירפליי למבוגרים.

ב-3 בנובמבר 2018, נודע כי היא הייתה אחת מהכותבים של השיר "Pop/Stars" של K/DA. השיר הגיע בשיאו למקום השישי בניו זילנד וסינגפור.

ב-3 במאי 2019, היא התארחה בסינגל "All This Love" של רובין שולץ. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-24 בגרמניה. כמו כן, הסינגל זיכה את היוצרים במספר תוארי הקלטה, בין היתר בתואר הקלטה מסוג זהב מ-BVMI.

ב-13 במרץ 2020, היא הוציאה את המיני-אלבום השני שלה, *Rivers Run Dry*.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:פזמונאיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
עונת 2006/2007 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2006/2007 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-116 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. העונה התנהלה בשיטת אפרטורה וקלאוסורה.

משחקי העונה החלו ב-4 באוגוסט 2006 והסתיימו ב-17 ביוני 2007.  

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת אינסטיטוטו דה קורדובה, טירו פדרל ואולימפו ירדו לליגת משנה. במקומן עלו גודוי קרוס, נואבה צ'יקגו ובלגראנו.

מספר הקבוצות היה 20. העונה הסדירה כללה 2 תחרויות עם 19 סיבובים כ"א. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

מנצחי התחרויות הסדירות ו-3 קבוצות נוספות העפילו לגביע ליברטדורס 2008, ובנוסף לכך העפילה בוקה ג'וניורס כמחזיקת הגביע. 

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 2003/2004, 2004/2005 ו-2005/2006. 2 קבוצות אחרונות בטבלה זו ירדו ליגה. 2 קבוצות נוספות שיחקו משחקי מבחן (משחק בית ומשחק חוץ) נגד קבוצות מליגת המשנה הארגנטינאית.

אסטודיאנטס לה פלאטה זכתה בתחרות אפרטורה (תואר החמישי הקבוצה), בהמשך סן לורנסו זכתה בתחרות קאלוסורה (התואר הראשון של הקבוצה). הם העפילו לגביע ליברטדורס 2008. בנוסף העפילו ריבר פלייט, ארסנאל דה סרנדי, לנוס על בסיס תוצאות העונה ובוקה ג'וניורס כמחזיקת הגביע.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות קודמות בלגראנו וקילמס אתלטיקו קלוב ירדו ליגה. גודוי קרוס ונואבה צ'יקגו שיחקו משחקי מבחן, הפסידו וירדו ליגה.

רודריגו פלאסיו מבוקה ג'וניורס כבש 12 שערים וזכה בתואר מלך השערים של אפרטורה. מרטין פלרמו מבוקה ג'וניורס כבש 11 שערים וזכה בתואר מלך השערים של קלאוסורה.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לליונל מסי מברצלונה (), זאת בפעם השנייה בקריירה.

### תחרות אפרטורה

התחרות החלה ב-4 באוגוסט והסתיימה ב-13 בדצמבר.  

### התחרות קלאוסורה

התחרות החלה ב-9 בפברואר והסתיימה ב-17 ביוני.  

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball apertura
* נתונים מאתר worldfootball clausura
* נתונים מאתר bdfutbol

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2006
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2007
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2006 באמריקה הדרומית
קטגוריה:2007 באמריקה הדרומית
כריסטיאן בליץ'

**כריסטיאן בֶּלִיץ**' (בסרבית: **Кристијан Белић**; נולד ב-25 במרץ 2001 בסנט טרוידן שבבלגיה) הוא כדורגלן סרבי-בלגי המשחק בעמדת הקשר האחורי המשחק בהשאלה בקבוצת מכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת סרביה.

## קריירת מועדונים
בליץ' נולד בסנט טרוידן שבבלגיה, כאשר אביו שיחק בקבוצה המקומית סנט טרוידן. הוא גדל במחלקות הנוער של סרביאן וייט איגלס, OFK בלגרד, וסטהאם יונייטד ואולימפיאקוס. ב-8 בינואר 2020 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של אולימפיאקוס, בניצחון 2-0 על קלמטה במסגרת שלב שמינית הגמר של הגביע היווני לעונת . בהמשך שיחק בקבוצות צ'וקאריצ'קי ופרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית.

ב-17 בינואר 2024 חתם בליץ' בא.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית.

ב-10 באוגוסט 2025 הושאל בליץ' למכבי תל אביב לעונה עם אופציה לרכישה.

## קריירה בין-לאומית
ב-19 באוגוסט 2024 זומן בליץ' לראשונה לסגל נבחרת סרביה, לקראת משחקי ליגת האומות 2024/2025 נגד נבחרות ספרד ודנמרק בחודש ספטמבר. ב-5 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ספרד.

## חיים אישיים
בליץ' הוא בנו של שוער העבר דושאן בליץ' . אחיו לוקה  גם הוא כדורגלן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני צ'וקריצ'קי
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-2001
השנה שלי באוקספורד

**השנה שלי באוקספורד** (באנגלית: **My Oxford Year**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2025 בבימויו של איאן מוריס, עם סופיה קרסון וקורי מיילכריסט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת ג'וליה וילן  משנת 2018.

הצילומים נערכו באוניברסיטת אוקספורד ובאגפיה, ובהם הספרייה הבודליינית.

## תקציר העלילה
אנה דה לה וגה (סופיה קרסון) היא צעירה ממנהטן שמגיעה ללמוד משך שנה אחת שירה ויקטוריאנית באוניברסיטת אוקספורד ואחריה תחזור למשרה נחשקת בחברת השקעות גדולה בניו יורק.

ראש החוג הוא מרצה צעיר בשם ג'יימי דבנפורט (קורי מיילכריסט). בתחילה נתקלת אנה בקשיי הסתגלות לתרבות הבריטית המקומית אך עד מהרה היא רוכשת חברים העוזרים לה.

מתפתח רומן בינה לג'יימי שלוקח אותה למקומות שונים כמו להספרייה הבודליינית ולמרוץ הסירות אוקספורד-קיימברידג'.

עם הזמן מתגלה לה שג'יימי סובל מסרטן תורשתי קשה ממנו מת אחיו. הוא מבקש ממנה לעזוב אותו ולחזור לארצות הברית אך היא מסרבת. ג'יימי נמצא בוויכוח עם אביו ויליאם (דוגריי סקוט) ואמו אנטוניה (קתרין מק'קורמק) בכך שהוא מרגיש שאין טעם להמשיך בטיפולי הכימותרפיה.

ג'יימי חולם עם אנה על טיול שיעשו ברחבי העולם אם יירפא, אך הוא מת.

אנה מחליטה לעשות את הטיול לבד וכעבור מספר שנים היא חוזרת לאוקסופורד כמרצה באותו חוג בו הרצה ג'יימי – החוג לשירה ויקטוריאנית.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לשנה שלי באוקספורד, באתר יוטיוב
*מאחורי הקלעים של השנה שלי באוקספורד, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קרוליין תומפסון

**קרוליין תומפסון** (באנגלית: **Caroline Thompson**) (נולדה ב-23 באפריל 1956) היא סופרת, תסריטאית, במאית קולנוע ומפיקת קולנוע אמריקאית. היא כתבה את התסריטים לסרטים "הסיוט שלפני חג המולד" ו"חתונת הרפאים" והיא הייתה אחת הכותבים של "המספריים של אדוארד" ועיבדה את הסרט לבמה יחד עם הבמאי והכוריאוגרף מתיו בורן. היא ביימה את הסרט "הסייח השחור" (1994); את "באדי" (1997), אותו גם כתבה; ואת סרט הטלוויזיה "שלגיה: היפה מכולם" (2001), עליו גם עבדה כמפיקה וכתסריטאית.

## חיים אישיים
תומפסון נולדה בוושינגטון די. סי, לבטי מרשל, שהייתה מורה, ועורך הדין תומאס קרלטון תומפסון ג'וניור. בשנותיה המוקדמות, היא התחנכה בוושינגטון. מאוחר יותר עברה לקיימברידג', מסצ'וסטס כדי ללמוד במכללת רדקליף, ובסופו של דבר סיימה את לימודיה במכללת אמהרסט בשנת 1978 עם תואר באנגלית ובספרות קלאסית. נישואיה הראשונים היו להנרי ברומל, סופר ותסריטאי. מאוחר יותר נישאה לסטיב ניקוליידס, מפיק קולנוע וטלוויזיה.

## קריירה
תומפסון עברה ללוס אנג'לס, והתפרנסה כמבקרת ספרות וסופרת עצמאית. בשנת 1983 פרסמה את הרומן "First Born", אותו בחרה הבמאית פנלופה ספריס לעבד לסרט, וממנו החלה ללמוד כתיבת תסריטים תוך כדי כתיבת טיוטות התסריט לסרט. אף על פי שהסרט מעולם לא הופק, הפרויקט נתן לה השראה לפתח קריירה כתסריטאית. טים ברטון התרשם מהרומן, שעסק "בעובר מפלצתי". הוא הרגיש של"First Born" היו אותם אלמנטים פסיכולוגיים שרצה להציג ב"מספריים של אדוארד", ושכר אותה לכתוב את התסריט שלו.

אף על פי שהיא ידועה בעיקר בזכות כתיבת התסריטים ל"מספריים של אדוארד" ו"הסיוט שלפני חג המולד" היא עבדה על יותר מתריסר סרטים, ועבודותיה האחרות כללו את "שלגיה: היפה מכולם", "סוד הגן הנעלם (1993)", "באדי", "הסייח השחור", "המסע המופלא- הביתה" ,"משפחת אדמס (1991)" ו"עיר הגחלת".

התסריט שלה לסרט "Wicked Lovely", שמבוסס על הספר באותו שם של מריסה מאייר, היה אמור להיות מבוים על ידי מרי הארון, אבל נתקע בפיתוח מאז 2011.

ב-1991, היא וטים ברטון זכו בפרס הוגו להצגה הדרמטית הטובה ביותר עבור "המספריים של אדוארד". בשנת 2011, תומפסון זכתה בפרס התסריטאית המצטיינת בפסטיבל הסרטים של אוסטין.

## פילמוגרפיה

**בתור עצמה**
* פרק של Prop Culture (2020): "הסיוט שלפני חג המולד של טים ברטון"
* The Movies That Made Us (2020) פרק: "סיוט לפני חג המולד

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
הוט של ריי

**הוט של ריי** (באנגלית: **Hot Chelle Rae**; לשעבר **מיראקל דראג** - **Miracle Drug**) היא להקת פופ רוק אמריקאית, שהוקמה בנאשוויל ב-2005.

## קריירה
ב-23 באוקטובר 2009, הלהקה הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, *Lovesick Electric*.

ב-6 באפריל 2010, הלהקה הוציאה את הסינגל "Bleed". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-31 במצעד הפופ איירפליי.

ב-22 בפברואר 2011, הלהקה הוציאה את הסינגל "Tonight Tonight". הסינגל הגיע בשיאו למקום שביעי באוסטרליה ולמקום השביעי בבילבורד הוט 100. כמו כן, הסינגל זיכה את הלהקה במספר תוארי הקלטה, בין היתר בתואר פלטינה משולשת מ-ARIA ובתואר פלטינה כפולה מ-RIAA.

ב-21 ביוני 2011, הלהקה הוציאה את המיני-אלבום *Tonight Tonight EP*. המיני-אלבום הגיע בשיאו למקום השמיני במצעד ה-Heatseekers.

ב-4 באוקטובר 2011, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם ניו בויז , את הסינגל "I Like It Like That". הסינגל הגיע בשיאו למקום התשיעי בניו זילנד ולמקום ה-28 בבילבורד הוט 100. כמו כן, הסינגל זיכה את הלהקה במספר תוארי הקלטה, בין היתר בתואר פלטינה מ-RIAA.

ב-24 בנובמבר 2011, הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, *Whatever*. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-21 באוסטרליה, למקום ה-21 בניו זילנד, ולמקום ה-48 בבילבורד 200.

ב-29 בנובמבר 2011, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם דמי לובאטו, את הסינגל "Why Don't You Love Me".

ב-2 במרץ 2012, הלהקה הוציאה את הסינגל "Honestly". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד השירים מתחת להוט 100 ולמקום ה-30 במצעד הפופ איירפליי.

ב-12 בפברואר 2013, הלהקה הוציאה את הסינגל "Hung Up". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-35 במצעד הפופ איירפליי ולמקום ה-191 בחבר המדינות (טופ-היט).

ב-8 בפברואר 2014, הלהקה הוציאה את הסינגל "Don't Say Goodnight". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-33 במצעד הפופ איירפליי ולמקום ה-236 בחבר המדינות (טופ-היט).

ב-1 באוקטובר 2014, הלהקה הוציאה את המיני-אלבום *Recklessly Japan Tour - EP*.

ב-7 בנובמבר 2019, הלהקה הוציאה את הסינגל "I Hate LA". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-40 במצעד הפופ איירפליי למבוגרים.

ב-10 באפריל 2020, הלהקה הוציאה את המיני-אלבום *Tangerine EP*.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פופ רוק
קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2005
בית הכנסת בוואראז'דין

**בית הכנסת בוואראז'דין** (בקרואטית: **Varaždinska sinagoga**) הוא בית כנסת אשר פעל בעיר ואראז'דין בקרואטיה בין השנים 1861–1941. מבנה בית הכנסת שרד את מאורעות מלחמת העולם השנייה, שופץ, ונכון ל-2025 משמש כמרכז תרבות.

## היסטוריה

יהודים הגיעו לוואראז'דין מבורגנלנד, מוראביה והונגריה עוד בראשית המאה ה-18 לצורכי עבודה ומסחר, אך נאסר עליהם להתיישב בתחומה. לאחר כתב הסובלנות שהוציא יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ניתן ב-1786 אישור ראשון למשה נוטל לבנות את ביתו בעיר, וב-1789 לאדם רייכרט לפתוח עסק לזגגות בוואראז'דין. ב-1800 מתועד יעקב אנהלצר כרבה של הקהילה, ב-1812 הגיע לכהן ברבנות יעקב הירשנשטיין מבורגנלנד, וכיהן עד 1849. ב-1809 נוסדה רשמית הקהילה בהכרת השלטונות. ב-1826 נחנך בית עלמין לקהילה ובמקביל נחנך בית ספר יסודי יהודי שפעל עד 1875. ב-1861 הוקם בית הכנסת. בין השנים 1866–1873 כיהן ברבנות הרב איגנאץ גרוסמן  (בקרואטית: Ignac Grossman; 1825, טרנצ'ין–1897, ברוקלין, ניו יורק).    במחצית השנייה של המאה ה-19 אימצו בהדרגה יהודי העיר קו של היטמעות בחברה הקרואטית במקביל לאחיזה שקנתה במתכונת בני דת משה בקהילות במרחב האוסטרו-הונגרי. במקביל, הגיעה הקהילה למעמד כלכלי איתן ובפועל הניעה את כלכלת העיר. בתקופת בין המלחמות היו בבעלות בני הקהילה מפעלים, תחנות כוח לייצור חשמל ובנקים. בתקופת בין המלחמות כיהן ברבנות ד"ר ראובן-רודולף גליק (בקרואטית: Rudolf (Reuven) Glück; 1882, לקנבך, ממלכת הונגריה – 1941, יאסנובאץ), אשר נספה בשואה ביחד עם בנו זיגמונד.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון האוסטאשה הצטרפו מקצת מבני הקהילה לכוחות הפרטיזנים של טיטו. כבר במאי 1941 החלו גירושים למחנה קרסטינץ ובהמשך לגוספיץ', ידובנו ויאסנובאץ. הקהילה חרבה לחלוטין בשואה ופעילותה לא חודשה לאחר מלחמת העולם השנייה.

## המבנה
בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכלים ואלנט מוראנדיני (באיטלקית: Valent Morandini; 1835, ג'מונה , האימפריה האוסטרית – 1918, צ'אקובץ, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים) ולודוויג דויטש (בקרואטית: Ludwig Deutsch) בסגנון אדריכלי נאו-רומנסקי . ב-1853 הוחל בבניית בית הכנסת והוא נחנך לקראת חגי תשרי של 1861. תקרת המבנה המרכזי קמורה ומשני צדדיו של החלק המרכזי הייתה קומה שנייה שבה שכנה עזרת נשים. המבנה היה רב מפלסי ועוטר בשני צריחים, ובחלונות רוזטה, וצורתו שדמתה למבנה של כנסייה, תאמה את רצון הקהילה בעת ההיא להיטמע בחברה הקרואטית, כקרואטים בני דת משה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה והקמת מדינת קרואטיה העצמאית, חולל ונשדד המבנה על ידי שלטונות האוסטאשה ובהמשך נפגע בהפצצות בעלות הברית. ב-1946 שוקם והולאם על ידי שלטונות יוגוסלביה. ב-1969 הוסב הבניין לאולם קולנוע ובהמשך ננטש. ב-2020 נערכו במבנה עבודות שיפוץ נרחבות ובמהלכן שוחזרו שתי כיפות המגדלים, ונוקו השלטים בעברית שהיו על המבנה, אשר הוסב למרכז תרבות עירוני.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת בוואראז'דין, באתר המרכז לאמנות יהודית

## הערות שוליים

ואראז'דין
אקדמיה קיג'יאנה

**אקדמיה מוזיקאלה קיג'יאנה** או **אקדמיה קיג'יאנה למוזיקה** (באיטלקית:**Accademia Musicale Chigiana**) מוסד אקדמי לחינוך מוזיקלי בעיר סיינה באיטליה. הוא הוקם ב-1932 על ידי הרוזן גווידו קיג'י-סרצ'יני לוקריני. כמרכז בינלאומי ללימודים מתקדמים למוזיקה. הוא מארגן כיתות אמן לכלים מוזיקליים חשובים, וכן לזמרה, ניצוח והלחנה.
בחודשי הקיץ מתקיים בו פסטיבל קונצרטים בשם "הקיץ המוזיקלי הקיג'יאני - Estate Musicale Chigiana
עם מורי האקדמיה בשנות ה-1950 נמנו הרקדנים קלוטילדה פון דרפ ואלכסנדר זחרוב שהפסיקו את סיורים הבינלאומי כדי ללמד כאן להזמנת הרוזן קיג'י.

ב-1983 אקדמיה קיג'יאנה, פולוויה קאזלה ניקולודי וגואידו טורקי ייסדו את התחרות להלחנה על שם אלפרדו קאזלה לרגל מלאת מאה שנה להולדתו של המלחין.התחרות מעניקה את הפרס הבינלאומי של האקדמיה קיג'יאנה ועם זוכיו נמנו כמה מהמלחינים הידועים בעולם.

החמישייה "קווינטטו קיג'יאנו" קיבלה את שמה מהאקדמיה: מנהיגה, ריקרדו ברנגולה, היה פרופסור אמריטוס באקדמיה.
מושב האקדמיה קיג'יאנה הוא הארמון קיג'י-סרצ'יני שנבנה במאה ה-14 והמאכסן ספרייה חשובה למוזיקה ולספרות הכוללת מעל 70000 ספרים וכמו כן את אוסף האמנות קיג'י סרצ'יני ומוזיאון של הכלים המוזיקליים.

## תלמידים מפורסמים

*קלאודיו אבאדו
*סלבטורה אקרדו
*דניאל בארנבוים
*דייויד ג'.בוק
*רבורטו קרנבלה
* ז'ראר קארון
*גספאר קסאדו
*אלדו צ'קאטו
*ריקרדו שאיי
* ז'ורז'ה שאמינה
* קיית קלארק
*דונלד קוברט
*אליריו דיאס
*מרצ'ין דילה
*קיירן פארל
*אדם פישר
*איוואן פישר
* סונה גזריאן
*קרלו מריה ג'וליני
* אכים הולוב
*גווינת' ג'ונס
* סילביה קרסנבאום
* מריו למברטו
*גילברט לוין
*זובין מהטה
*מרקו מישאניה
*דומניקו נורדיו
*דניאל אורן
*אברהרד שנר
*ג'וזפה סינופולי
*אוטו אוגי
*סשה וצ'טומוב
*רומן ולאד
*ג'ון ויליאמס
*איוואן יאנקוב
*פרנקו ונטוריני

## מורים מפורסמים
*גווידו אגוסטי
*סלבטורה אקרדו
*חואקין אצ'וקארו
*יורי בשמט
*בוריס בלקין
*ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי
*ריקרדו ברנגולה
*מריו ברונלו
*פטריק גלואה
*סוורינו גצלוני
*קנת גילברט
*פרנקו גולי
*ג'אנלואיג'י ג'למטי
*פרנקו דונאטוני
*ראינה קבאיוואנסקה
*מיקלה קמפנלה
*ג'וליאנו קרמיניולה
*אציו קורגי
*אנטוניו מנזס
*סוסנה מילדוניאן
*אורל ניקולה
*גופרדו פטראסי
*כריסטוף רוסה
*אנדרס סגוביה
*אוטו אוגי

## מבחר זוכי הפרס הבינלאומי של האקדמיה קיג'יאנה

* גדעון קרמר, כינור (1982)
* פיטר סרקין, פסנתר (1983)
* שלמה מינץ, כינור (1984)
* כריסטיאן צימרמן, פסנתר (1985)
* אן-סופי מוטר, כינור (1986)
* אנדראש שיף, פסמתר (1987)
* ויקטוריה מולובה , כינור (1988)
* אנדריי גברילוב , פסנתר (1989)
* פרנק פטר צימרמן, כינור (1990)
* יבגני קיסין, פסנתר (1991)
* גיל שחם, כינור (1992)
* אסה-פקה סאלונן, מנצח (1993)
* מקסים ונגרוב, כינור (1995)
* רביעיית האגן, רביעיית מיתרים (1996)
* טבאה צימרמן, ויולה (1997)
* ליליה זילברשטיין, פסנתר (1998)
* מאט חיימוביץ, צ'לו (1999)
* יוליאן רחלין, כינור (2000)
* ליף אובה אנדסנס, פסנתר (2001)
* הילרי האן, כינור (2002)
* ארקדי וולודוס, פסנתר (2003)
* רביעיית ארטמיס, רביעיית מיתרים (2004)
* שרה צ'אנג, כינור (2005)
* פול לואיס, פסנתר (2006)
* ליסה בטיאשווילי, כינור (2009)
* רפאל בלחאץ', פסנתר (2010)

 
## קישורים חיצוניים
* 
*
*אתר האקדמיה קיג'יאנה

קטגוריה:בתי ספר למוזיקה
קטגוריה:סיינה: מבנים
ריתוך בקשת חסויה

ממוזער|שמאל|220px|סכמה של ריתוך בקשת חסויה
ממוזער|שמאל|220px|ריתוך בקשת חסויה. ראש הריתוך נע מימין לשמאל. אבקת הפלוקס מסופקת מהמכל בצד שמאל, לאחר מכן שלושה אקדחי תיל מילוי ולבסוף שואב אבק.
ממוזער|שמאל|220px|רתכת קשת חסויה המשמשת לאימון
**ריתוך בקשת חסויה** הוא תהליך ריתוך בקשת נפוץ. בשנת 1935 נרשם הפטנט הראשון על ריתוך בקשת חסויה. התהליך דורש הזנה רציפה של אלקטרודה מוצקה או צינורית (בעלת ליבה מתכתית). הריתוך המותך ואזור הקשת מוגנים מפני זיהום אטמוספירי על ידי "חֲסִייָּה" תחת שכבה של תלחים גז גרגירי המורכב מסיד, סיליקה, תחמוצת מנגן , סידן פלואוריד  ותרכובות אחרות. כאשר התלחים מותך, הוא הופך למוליך ומספק נתיב זרם בין האלקטרודה לחומר העבודה. שכבה עבה זו של תלחים מכסה לחלוטין את המתכת המותכת ובכך מונעת התזות וניצוצות, וכן מדכאת את הקרינה האולטרה סגולה העזה והאדים המהווים חלק מתהליך ריתוך באלקטרודה מצופה.

תהליך הריתוך בקשת חסויה מופעל בדרך כלל במצב אוטומטי או ממוכן, אולם קיימים אקדחי ריתוך בקשת חסויה חצי אוטומטיים (ידניים) עם הזנת תלחים בלחץ או בכוח משיכה. התהליך מוגבל בדרך כלל לתנוחות ריתוך שטוחות או אופקיות (אם כי ריתוכים במיקום חריץ אופקי בוצעו עם סידור מיוחד לתמיכה בתלחים). דווח על קצבי שקיעה המתקרבים ל-45 קילוגרמים לשעה – נתון זה בהשוואה לכ-5 קילוגרמים לשעה (מקסימום) עבור ריתוך באלקטרודה מצופה. למרות שבדרך כלל משתמשים בזרמים הנעים בין 300 ל-2,000 אמפר, נעשה שימוש גם בזרמים של עד 5,000 אמפר (קשתות מרובות).

קיימות גרסאות של התהליך עם תיל אלקטרודה יחיד או מרובים (2 עד 5). ציפוי רצועות ריתוך בקשת חסויה משתמש באלקטרודת רצועה שטוחה (למשל, רוחב 60 מ"מ ועובי 0.5 מ"מ). ניתן להשתמש במתח זרם ישר או זרם חילופין, ושילובים של זרם ישר וזרם חילופין נפוצים במערכות מרובות אלקטרודות. ספקי כוח לריתוך במתח קבוע הם הנפוצים ביותר; עם זאת, זמינות גם מערכות זרם קבוע בשילוב עם מזין תילים בעל חישת מתח.

## יישומי חומרים
* פלדות פחמן (בנייה מבנית וכלי שיט)
* סגסוגת דלות פלדה
* פלדות אל חלד
* סגסוגות מבוססות ניקל
* יישומי חיפוי (ציפוי נגד שחיקה, הצטברות ושכבה עמידה בפני קורוזיה של פלדות)

## יתרונות
* קצב שקיעת חומר גבוה (דווח על יותר מ-45 ק"ג/שעה).
* גורמי פעולה גבוהים ביישומים ממוכנים.
* חדירת ריתוך עמוקה.
* ריתוכים יציבים מתבצעים בקלות (עם תכנון ובקרה טובים של התהליך).
* ריתוך במהירות גבוהה של פלדות דקות. אפשרי עד 5 מטר/דקה.
* אדי ריתוך והבזקי קשת מסולקים או ממוזערים.
* כמעט ואין צורך בהכנת קצה, תלוי בתצורת החיבור ובחדירה הנדרשת.
* התהליך מתאים לעבודות פנים וחוץ כאחד.
* הריתוכים המיוצרים הם יציבים, אחידים, גמישים, עמידים בפני קורוזיה ובעלי ערך פגיעה טוב.
* ניתן לבצע ריתוכים במעבר יחיד בלוחות עבים עם ציוד רגיל.
* הקשת תמיד מכוסה תחת שכבת תלחים, ולכן אין סיכוי להתזות ריתוך.
* 50% עד 90% מהתלחים ניתן למיחזור ושימוש חוזר.

## מגבלות
* מוגבל לחומרי ברזל (פלדה או פלדות אל חלד) וכמה סגסוגות מבוססות ניקל.
* מוגבל בדרך כלל לתנוחות ריתוך 1F, 1G ו-2F.
* מוגבל בדרך כלל לתפרים ארוכים וישרים או צינורות או כלי שיט מסובבים.
* דורש מערכות טיפול בתלחים בעייתיות יחסית. שאריות תלחים וסיגים עלולות להוות חשש בריאותי ובטיחותי.
* דורש הסרת סיגים בין מעברים ואחרי ריתוך.
* דורש רצועות גיבוי לחדירה נכונה של שורש הריתוך.
* מוגבל לחומרים בעובי רב.

## לקריאה נוספת

* American Welding Society, Welding Handbook, Vol 2 (9th ed.)


## קישורים חיצוניים


* Submerged arc welding pamphlet


## הערות שוליים

קשת חסויה
שווייץ הבוהמית

ממוזער|שער פראבצ'יצה (Pravčická brána), גשר אבן החול הגדול ביותר באירופה, הוא סמלה של שווייץ הבוהמית, כשברקע נראית פסגת גבעת רוז'ובה (Růžovský vrch).
ממוזער|דייצ'ינסקי סנייז'ניק (Děčínský Sněžník), ההר הגבוה ביותר בשווייץ הבוהמית.
**שווייץ הבוהמית** (בצ'כית: **České Švýcarsko**) הוא כינויו של אזור הרי אבן החול של האלבה (Labské pískovce), בחלק הצ'כי של רכס ההרים שבחלקו נמצא גם בשטח גרמניה. האזור שוכן מצפון לעיר דייצ'ין, משני עברי נהר האלבה.

בניגוד לשווייץ הסקסונית השכנה, שווייץ הבוהמית אינה מאופיינת בהרים השולטים בנוף. יוצאים מן הכלל הם הר השולחן דייצ'ינסקי סנייז'ניק (Děčínský Sněžník), בעל הפסגה הגבוהה ביותר ברכס ההרים בגובה 722.8 מטר, ופסגת הבזלת של רוז'ובסקי וורך (Růžovský vrch).

האזור מוגן כשמורת טבע מאז 1972. הפארק הלאומי שווייץ הבוהמית הוכרז בשנת 2000.

ממוזער|קניון האלבה ליד Dolní Žleb

## היסטוריה
ממוזער|צור מרים (Mariina skála)
אזור שווייץ הבוהמית היה מאוכלס בדלילות בתקופה הפרה היסטורית על ידי שבטים קלטיים, שבטים גרמאניים, ומאוחר יותר סלאביים. בימי הביניים הוקמו באזור טירות שנועדו להגן על דרכי מסחר. במאה ה-12 החלה התיישבות של דוברי גרמנית, ועד סוף מלחמת העולם השנייה האזור היה מיושב בגרמנים בוהמיים (Deutschböhmen). מאז גירוש האוכלוסייה הגרמנית לאחר מלחמת העולם השנייה, האזור מיושב כמעט אך ורק בצ'כים.

פיתוח הרי אבן החול של אלבה למטרות תיירות החל רק במאה ה-19. אומנים רומנטיים קיבלו השראה מיופיים הפראי של הסלעים, כמו הצייר לודוויג ריכטר והמלחין קרל מריה פון ובר, שמיקם את האופרה המפורסמת שלו "הקלע החופשי" באזור הבוהמייני.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
קטגוריה:צ'כיה: גאוגרפיה
איליה דה קיימדה גרנדה

**איליה דה קיימאדה גרנדה**, המכונה לרוב **אי הנחשים**, הוא אי השוכן מול חופי ברזיל באוקיינוס האטלנטי. האי התפרסם בזכות שפע הנחשים שחיים בו, ומכאן שמו "אי הנחשים". הוא מנוהל כחלק מעיריית איטניהם במדינת סאו פאולו. האי קטן, שטחו קטן (43 קמ"ר בלבד), ויש בו אקלים ממוזג. פני השטח שלו משתנים מסלעים חשופים ועד יערות גשם.

האי הוא ביתו הטבעי היחיד של צפע גומצן אינסולאריס (*Bothrops insularis*), הנמצא בסכנת הכחדה חמורה, הוא ניזון מציפורים. הנחשים נלכדו באי לפני אלפי שנים, לאחר תום עידן הקרח האחרון, כאשר עליית מפלס האוקיינוס ניתקה את האי מהיבשת. הלחץ האבולוציוני שנוצר אפשר לנחשים להסתגל לסביבתם החדשה, תוך גידול מהיר באוכלוסייתם ויצירת מסוכנות חמורה באי למבקרים ציבוריים.

האי קיימאדה גרנדה סגור לציבור להגנת בני אדם ונחשים כאחד; הגישה זמינה רק לחיל הים הברזילאי ולחוקרים נבחרים שאושרו על ידי מכון צ'יקו מנדס לשימור מגוון ביולוגי, יחידת השימור הפדרלית של ברזיל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברזיל: איים