open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בנימין פלטיאל מורגנשטרן

**הרב בנימין פלטיאל מורגנשטרן** (1895 – 1944) היה אדמו"ר חסידי בחסידות סוקולוב. שימש כאדמו"ר בגטו ורשה לאחר פטירת אביו, עד למיתתו במחנה ההשמדה אושוויץ.

## ביוגרפיה
בנימין פלטיאל נולד בשנת 1895-תרנ"ה (משוער) בעיירה פילוב לרב יצחק זליג מסוקולוב. התחנך אצל סבו הרב חיים ישראל מורגנשטרן, האדמו"ר מקוצק-פילוב. הרב בנימין פלטיאל היה בן-נין (בן אחר בן) של רבי מנחם מנדל מקוצק. בשנת 1912 נישא לדבורה טובה בת הרב יוסף קאליש מאמשינוב. הרב בנימין חי בשנותיו הראשונות לצד אביו בסוקולוב וניהל את ישיבתו של אביו. היה פעיל באגודת ישראל.

בשנת 1932 מונה לרב בסטרדין הסמוכה לסוקולוב. בג' בחשוון תש"ו (1939), נפטר אביו ורבי בנימין המשיך את השושלת כאדמו"ר מסוקולוב. לאחר מכן עבר לגטו ורשה מתוך מחשבה שבעיר יהיה קל יותר לרב להינצל מהתעללויות הנאצים. עם תחילת האקציה הגדולה החל הרב בנימין להסתתר וכמו רבנים נוספים עבד בזהות בדויה בבית החרושת שולץ. אברהם הנדל, מנהל המפעל, סיפר כי בערב פסח בא אליו הרב בנימין וסיפר כי יש בידיו שטרות מכירה של חמץ ואין לו גוי למכור לו, והנדל עזר לו למצוא גוי למכור לו את חמץ יהודי הגטו. לאחר מרד גטו ורשה נשלח הרב בנימין יחד עם שארית הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ. לפי עדות ניצולים, הרב בנימין נפטר מרעב וסבל באושוויץ בסוף שנת 1944, זמן קצר לפני שחרור המחנה.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, **אנציקלופדיה לחסידות א**, עמ' שנח. מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ו.
* יצחק אלפסי, **תורת החסידות ג**, עמ' 277. מוסד הרב קוק, ירושלים תש"ע.
## קישורים חיצוניים
* דף עד של הרב בנימין פלטיאל מורגנשטרן באתר יד ושם.
## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי קוצק
קטגוריה:רבנים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1944
לקט יושר

**לקט יושר** הוא ספר הלכה ומנהג, שנכתב על ידי הרב יוסף יוזפא אוסטרייכר, ומתעד את מעשיו, הנהגותיו ופסקיו של רבו רבי ישראל איסרלן (מחבר ספר "תרומת הדשן"). בספר זה המחבר מרכז תשובות רבות נוספות שכתב רבו רבי ישראל איסרלן, וכן מנהגים שנהג, קורות חייו ועוד.

הספר נכתב בין השנים 1470–1475 ונדפס לראשונה על ידי יעקב פריימאן ב-1904. עותק של הספר בכתב ידו של המחבר נמצא בספריית מדינת בוואריה שבמינכן. הספר מקובל בקרב פוסקי ההלכה כחיבור אותנטי המשקף נאמנה את מנהגי מהרי"א וקורותיו.

יש מי שכתב שניתן להוכיח מספר זה שהשאלות הרבות בספר 'תרומת הדשן', מאת רבו של בעל הספר לקט יושר, הן אכן שאלות ממקרים שהתרחשו, בניגוד לטענה שהשאלות בספר לא נשאלו כלל על ידי אנשים, אלא הומצאו על ידי רבי ישראל כדי לענות עליהן תשובות.

### מהדורות
הספר נדפס לראשונה מכתב יד המחבר על ידי יעקב פריימאן בברלין בשנים ה'תרס"ג-ה'תרס"ד.

הספר הוהדר בשנית על ידי הרב עמיחי כנרתי ממכון שלמה אומן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מנהגים
קטגוריה:ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:ספרי 1904
קטגוריה:ספרי 1475
ג'ון רקולטה

**ג'ון רקולטה** (באנגלית: **John Rakolta**; נולד ב-15 ביוני 1947) הוא דיפלומט ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כשגריר ארצות הברית באיחוד האמירויות הערביות.

## ביוגרפיה
רקולטה נולד במישיגן, סביו ממוצא רומני היגרו לארצות הברית מצפון טרנסילבניה, שהייתה אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.

הוא קיבל תואר בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת מרקט בוויסקונסין, לאחר מכן למד תקופה קצרה ניהול בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד.

ב-1970 החל לעבוד בחברת "Walbridge" אותה ניהל אביו, ב-1993 מונה למנכ"ל החברה, באותה שנה הוא רכש נכס בפאלם ביץ'

ב-2004 היה פעיל בקמפיין של ג'ורג' ווקר בוש במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004, ב-2008 היה פעיל עבור מיט רומני, בשנה זו גם הגיע לישראל עבור גיוס כספים לקמפיין שלו. הוא היה פעיל גם בקמפיין של רומני בבחירות 2012.

בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 היה היועץ הפיננסי של דונלד טראמפ במישיגן.

ב-2018 הציע נשיא ארצות הברית טראמפ למנות אותו לתפקיד שגריר ארצות הברית באיחוד האמירויות הערביות, ב-17 בספטמבר 2019 אישר הסנאט את מינויו ברוב של 30–63.

הוא נשוי לטרי שטרן, אחותה של טרי, רונה רומני היא מגישת טלוויזיה הנשואה לסקוט רומני, אחיו של מיט רומני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רומני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
נוטיומסטודון

**נוטיומסטודון** (שם מדעי: *Notiomastodon*; מילולית: "מסטודון דרומי") הוא סוג של פילאי ממשפחת הגומפותריומיים, אשר חי לאורך אמריקה הדרומית (למעט בהרי האנדים הגבוהים) במשך אמצע תקופת הפליסטוקן עד לתחילת ההולוקן, לפני 1.2-0.006 מיליון שנה. הסוג כלל מין יחיד - *Notiomastodon platensis*, אשר הוגדר כבר ב-1888 בידי החוקר פלורנטינו אמגינו. סוג זה, כמו מינים נוספים ממשפחת הגומפותריומיים הדרום אמריקאים, התגלו כבר מהמאה ה-17 ותוארו ביד ז'ורז' קיוויה, אך הוא החשיב את הממצאים שכללו בעיקר מאובני שיניים טוחנות לשייכים לסוג מסטודון, כשסיווג אותם למספר מינים.

הנוטיומסטודון היה סוג בעל חלוקה משתנה, כשמיונים רבים שייכו אותו לסוגים אחרים דומים כמו הקיווירוניוס והסטגומסטודון, אשר התקיים גם באמריקה הצפונית והיגר אליה עם ההחלפה האמריקאית הגדולה. הוא הופרד מהם רק ב-1929. בניגוד לסוגים דומים הוא כלל לא התקיים באמריקה הצפונית אלא התפתח מסוגים שהיגרו לאמריקה הדרומית. התפוצה שלו דמתה לתפוצת הקיווירוניוס, סביב יערות טרופיים לחים ויערות פתוחים במדינות פרו, צפון ברזיל, אקוודור ובוליביה.

יונק זה הגיע עד גובה 2.52 מטרים ולמשקל 4.4 עד 4.9 טון, קטן מעט מפיל אסייתי. ההנוטיומסטודון היה בעל זוג חטים ארוכים שצמחו מלסתות העליונה ופנו קדימה. הלסת התחתונה לא הייתה ארוכה כמו של גומפותריומים דומים. מבנה השיניים התאים עבור לעיסת שיחים או זרעים קשים ובמידה פחותה יותר גם עשבים. ממצאים מרמזים שהוא נכחד עקב ציד אנושי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גומפותריומיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1929
Three Coins in the Fountain

"**Three Coins in the Fountain**" (בעברית: "**שלושה מטבעות במזרקה**") הוא שיר פופולרי, שזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בשנת 1955.
## הפקה
ז'ול סטיין הלחין את השיר, וסמי קאהן כתב את המילים. השיר נכתב עבור הסרט הרומנטי "שלוש מטבעות במזרקה", ומתייחס להטלת מטבע לתוך מזרקת טרווי שברומא תוך כדי הבעת משאלה. כל אחת מכוכבות הסרט מטילה מטבע לתוך המזרקה.

קאהן וז'ול סטיין התבקשו לכתוב שיר שיתאים לסרט, אבל הם לא ראו את הסרט ולא קראו את התסריט. הם השלימו את כתיבת השיר תוך שעה, ולמחרת יצרו הקלטת דמו עם פרנק סינטרה. השיר שולב בפסקול הסרט, אבל פוקס המאה ה-20 לא חתמו על חוזה עם הכותבים, מה שאפשר להם לתבוע זכויות יוצרים על השיר. ב-1954 הוקלט השיר על ידי "ארבעת האסים" בליווי תזמורת ג'ק פלייס. ההקלטה של פרנק סינטרה הגיעה לראש מצעד הסינגלים הבריטי ושהתה בו שלושה שבועות בספטמבר ובאוקטובר אותה שנה.

במרץ 1954 הקליטה הזמרת דינה שור את השיר בליווי תזמורת בניצוחו של הארי גלר באולפן ההקלטות Radio Recorders שבהוליווד. התקליט יצא לאור בתקליטי RCA בארצות הברית, ובחברת EMI בלייבל His Master's Voice. הארי ג'יימס הקליט גרסת כיסוי של השיר ב-1955 עבור אלבומו "Jukebox Jamboree" בחברת קולומביה רקורדס. הפסנתרן וינצ'ה גוארלדי הקליט גרסה אינסטרומנטלית לאלבום הבכורה שלו "Vince Guaraldi Trio" בשנת 1956.

ב-8 באוקטובר 1966 שר הזמר סטיב סמית' את השיר "Three Coins in the Fountain" בתוכנית הבידור "The Lawrence Welk Show" של רשת ABC, בסיבוב הופעות באיטליה.

זמר הטנור סרג'ו פרנקי שר את השיר בסרט נוסף של פוקס המאה ה-20, שהיה פיילוט לסדרת טלוויזיה. גרסה זו שודרה ב-1970.

השחקן סטיב מרטין שר את "Three Coins in a Fountain" בסרט הקולנוע "תקועים בדרך"  משנת 1987.

ב-1990 הקליט את השיר הזמר ג'ק ג'ונס. גרסה זו הושמעה בסרט "Coins in the Fountain" מאותה שנה.

גרסה פרודית של השיר בוצעה בתוכנית *[[The Goon Show]]*, למילים אחרות ובהם "Three Goons in a fountain, which one will the fountain drown?".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
קטגוריה:שירים על רומא
קטגוריה:בלדות משנות ה-1950
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
סטיב ג'ונסון

**קלרנס סטיבן "סטיב" ג'ונסון** (באנגלית: **Clarence Stephen "Steve" Johnson**; נולד ב-3 בנובמבר 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1981–1991. בעונת  נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן פורטלנד טרייל בלייזרס, וממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 11.7 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו ניצב במקום השלישי בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מהשדה בקריירה, אחרי ארטיס גילמור ומארק וסט, עם 57.2%.

## קריירת מכללות
ג'ונסון נולד באקרון שבאוהיו, וגדל בסן ברנרדינו, קליפורניה. בין השנים 1976–1981 למד באוניברסיטת המדינה של אורגון ("אורגון סטייט"), ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל רלף מילר. מכיוון שנפצע בתחילת עונתו השנייה, והחמיץ את מרביתה, היה זכאי לשחק בקבוצת האוניברסיטה עונה אחת נוספת לאחר תקופת הלימודים הסטנדרטית (של 4 שנים). בעונתו האחרונה, 1980/1981, שבר את שיא ליגת המכללות לאחוזי קליעה מהשדה למשך עונה שלמה, כשקלע ב-74.6%; שיא מכללות זה היה שייך לג'ונסון במשך 36 שנים, עד שנשבר בשנת 2017. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצד אייזיאה תומאס, רלף סמפסון, מארק אגוויר ודני איינג'. ב-5 עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים כוללים של 17.5 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק.

## קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 1981 נבחר ג'ונסון בבחירה השביעית, על ידי קנזס סיטי קינגס. ב-2 וחצי עונותיו עם הקינגס פתח בכמחצית מהמשחקים, וקלע 11.6 נקודות בממוצע למשחק.

בפברואר 1984 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, יחד עם 3 בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לרג'י ת'יאוס. עד לסיום עונת  קלע 9.8 נקודות למשחק עבור הבולס.

ביוני 1985 נשלח ג'ונסון בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לג'ין בנקס. בעונתו היחידה בסן אנטוניו קלע 13.8 נקודות למשחק, והוביל את כל שחקני הליגה באחוזי קליעה מהשדה, עם 63.2%.

לקראת עונת  הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה למייקל תומפסון ולארי קריסטקוביאק. בעונתו הראשונה בפורטלנד קבע שיאי קריירה של 16.8 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק, והוביל את הקבוצה לצד קלייד דרקסלר וקיקי ואנדוויי למאזן ניצחונות 49–33. בסיבוב הפלייאוף הראשון של אותה עונה הצטיין ג'ונסון עם ממוצעים של 20.8 נקודות ו-10.0 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו הפסידה מול יוסטון רוקטס בתוצאה 1–3. בעונה העוקבת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר לאחר שרשם ממוצעים של 17.9 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק במחצית הראשונה של העונה, אך הוא לא השתתף במשחק עצמו בשל פציעה באגודל. בעונת  קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של קווין דאקוורת'.

בדראפט ההרחבה של שנת 1989 נבחר ג'ונסון על ידי מינסוטה טימברוולבס, בבחירה השישית. לאחר 4 משחקים בלבד הועבר בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, במדיה שיחק עד לסיום העונה. בעונתו האחרונה בקריירה, , שיחק עבור גולדן סטייט ווריורס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:אקרון: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אורגון
קטגוריה:בחירות דראפט של קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:כדורסלני קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קרחון פורמן (שטח חסות רוס)

**קרחון פורמן** (באנגלית: **Forman Glacier**) הוא קרחון יובלי, בהרי המלכה מוד בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

הקרחון, שאורכו 7 קילומטרים, זורם לכיוון מזרח, ונשפך אל קרחון שקלטון, בין הר פרנק והר קול. 

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הקרחון נקרא על שמו של ג'ון ה. פורמן (John H. Forman), מהנדס בנייה בצי ארצות הברית, ששירת בתחנת מקמרדו בחורף 1959.

## קישורים חיצוניים

* קרחון פורמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון פורמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* קרחון פורמן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

פורמן
פורמן
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
יאנג לי-פינג

**יאנג לי-פינג** (בסינית מנדרינית: **杨丽萍**, בכתב פיניין: **Yánglí Píng**; נולדה ב-10 בנובמבר 1958) היא רקדנית וכוריאוגרפית סינית, בת לקבוצה האתנית באי. נודעה ביצירתיות שלה ובביצוע "ריקוד הטווס" מן המסורת של בני דאי.

## ביוגרפיה
יאנג נולדה ב-1958 בכפר ון צ'יאנג, שליד העיר סיביהו, בנפת דאלי שבמחוז יונאן שבדרום-מערב סין. היא הבכורה בין 4 ילדים. הוריה וסביה, בני המיעוט באי, היו איכרים מכפר סמוך. סבתה הייתה זמרת בכפר.

### הקריירה האמנותית
יאנג התחילה ללמוד ריקוד בגיל 11 בלהקה מאזור , בשפלה הדרומית של מחוז יונאן, בגבול עם מיאנמר. ריקוד הטווס ידוע כאחד הסממנים של מסורת העם דאי. בהגיעה בשנות ה-20 לחייה לבייג'ינג התקבלה יאנג לי-פינג לאנסבמל המרכזי לריקודים ולשירים של עמי סין ועיצבה ריקוד טווס משל עצמה, תוך המצאת תנועות חדשות בעזרת ידיה ואצבעותיה. ב-1986 גרסתה בעיצובו ובביצועו של הריקוד - "רוח הטווס" (雀之灵) זכו לפרס ראשון בתחרות לאומית
מאז כונתה "הנסיכה - טווס". יואנג הפכה לבמאית, לכוריאוגרפית ולכוכבת של המופע "יונאן הדינמית" שמשך המוני צופים ברחבי סין. היא בשנת 2005 סיירה איתו גם באירופה ובארצות הברית. בשנים 2004–2008 ביימה ועיצבה יאנג את הכוריאוגרפיה לטרילוגיית "יונאן הדימני", "הדים משנגרילה" ו"מיתוס טיבטי". בשנת 2004 זכתה "יונאן הדנימי" 5 פרסים של פרח הלוטוס הלאומי, לרבות פרס הזהב לריקוד ספקטקולרי, לכוריאוגרפיה הטובה ביותר ולרקדנית הטובה ביותר.
בעבודת העיצוב של הריקודים והשירים במופע "יונאן הדנימי" השתמשה יאנג בחומרים שליקטה בכפרים נידחים של 26 שבטים ביונאן ובחרה 60 איכרים בעלי כישורים לריקוד ולזמרה שאיתם יצרה ארכיון המוקדש לשחזור אותה מורשת תרבותית ששימשה לה במופע
במאי 2009 הפיקה יאנג מופע חדש "הצליל של יונאן" במסגרת התיאטרון הניסיוני של המכון יונאן לאמנות. ב-17 בנובמבר 2009 ב"אולם הגדול של העם" ביצעה יאנג בפני הנשיא ברק אובמה, בעת ביקורו בסין, את הריקוד הקלאסי "רוח הציפורים". יאנג משתתפת בחבר השופטים בתוכנית טלוויזיונית פופולרית לתחרויות ריקודים. ב-2018 הופיעה יאנג לי-פינג ולהקת המחול שלה באירופה וגם באופרה הישראלית בתל אביב עם הצגת תיאטרון מחול שנקראה "תחת המצור" שקיבלה השראה מספור הקרב העתיק בין צבאו של צ'ו לצבאו של האן

### חייה הפרטיים
בעלה הראשון היה עמית באנסמבל המרכזי לריקודים ולשירים של עמי סין. יאנג פגשה בשנת 1990 את ליו יו-צ'ינג, אזרח טאיוואן-אמריקאי והתחתנה איתו ב-1995

## לקריאה נוספת
*נריה בר - "אכזריות יפהפייה" - בעיתון מעריב - מוסף תרבות - 13.4.2018

## קישורים חיצוניים
*הנסיכה טווס של סין - מאמר ב"ניו יורק טיימס. 5 במרץ 2005 David Barboza - *The Peacock Princess of China*
*Peacock Princess of China’ performs new dance drama
22 באפריל 2017 באתר החדשות Zhang Ruijun כתבה מאת ג'אנג רויג'ון- CGTN

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1958
קטגוריה:רקדניות סיניות
קטגוריה:כוריאוגרפיות
הר ואסקו

**הר ואסקו** (באנגלית: **Mount Wasko**) הוא הר דו-פסגתי (שאוכף מחבר בין שתי הפסגות של ההר) בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,170 מטרים מעל פני הים.

ההר מצוי לאורך גדתו המערבית של קרחון שקלטון, 6 קילומטרים צפונית להר פרנק.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר התגלה וצולם על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941.

ההר נסקר על ידי אלברט פ. קרארי (Albert P. Crary) בין השנים 1957–1958.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי קרארי.

קרארי קרא להר על שמו של לוטננט קומנדר פרנק ואסקו (Frank Wasko) מכוחות המילואים של צי ארצות הברית, אשר שירת בטייסת VX-6 בתחנת אמריקה הקטנה V בין השנים 1957–1958.

## קישורים חיצוניים
* הר ואסקו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר ואסקו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר ואסקו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

ואסקו
ואסקו
לאוניד רבינוביץ'

**לאוניד יודלבץ' רבינוביץ**' (ברוסית: **Леонид Юделевич Рабинович**; 7 בפברואר 1902 – 6 באפריל 1968) היה גנרל יהודי-סובייטי בחיל השריון של הצבא האדום.

## ביוגרפיה
נולד בשם **זלמן רבינוביץ**' בעיר וילנה שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית במשפחתם של יודל (יהודה) ורחל רבינוביץ' מהעיירה מולייטאי.

התגייס לצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ב-1919, השתתף בלוחמה נגד כוחות הצבא הלבן בדרום רוסיה. בהמשך לקח חלק במלחמה הפולנית-סובייטית. בשנת 1921 השתחרר מן השירות הצבאי. בשנת 1924 חזר לשירות. סיים קורס מזורז של קצינים פוליטיים ושירת בחיל האוויר. בשנת 1927 עבר לחיל רגלים ושירת כקצין פוליטי פלוגתי. בשנת 1932 התקבל ללימודים באקדמיה צבאית של חיל השריון, אותם סיים בהצלחה בשנת 1936. בתום הלימודים מונה לקצין אג"ם גדודי בחטיבת טנקים כבדים. בשנת 1938 מונה לקצין אג"ם חטיבתי. בשנת 1940 מונה לסגן ראש מטה דיוויזיה משוריינת מס' 15. במרץ 1941 מונה לראש המטה של דיוויזיה משוריינת מס' 35.

לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות יחד עם יחידתו נטל חלק בקרבות באזור לוצק - דובנו. בתום הקרבות ולאחר האבדות הקשות שספגה הדיוויזיה, בה הוא שירת, היא פורקה ועל בסיסה הוקמה חטיבת שריון מס' 31. רבינוביץ' מונה לראש המטה של החטיבה. יחד איתה נטל חלק בקרבות להגנת מוסקבה. באפריל 1942 מונה לראש אגף המבצעים במטה קורפוס משוריין ה-4. ביולי של אותה שנה מונה למפקד חטיבה משוריינת מס' 47. בספטמבר 1942 נפצע קשה במהלך קרב סטלינגרד. אושפז לתקופה ארוכה בבית חולים.

בינואר 1943, לאחר שהחלים מפציעותיו, מונה לתפקיד ראש המטה של קורפוס משוריין ה-1. במרץ 1943 הודח מתפקידו ומונה לראש מטה של חטיבה משוריינת מס' 23. השתתף בקרב קורסק, בו ניהל בהצלחה את החטיבה. בעקבות כך מונה לתפקיד בכיר יותר - ראש מטה הקורפוס המשוריין ה-9. מאז ועד סוף המלחמה החזיק בתפקיד הזה. השתתף בקרבות עם הגרמנים בבלארוס ובמזרח פולין (מבצע בגרטיון), נטל חלק בצליחת נהר הוויסלה במהלך מבצע ויסלה-אודר והשתתף בקרב על ברלין. ביולי 1945 הועלה לדרגת גנרל-מיור.

לאחר המלחמה המשיך את השירות בכוחות המזוינים של ברית המועצות. היה ראש מטה של דיוויזיה משוריינת. בסוף 1946 מונה לראש המטה של ארמיית המשמר המשוריינת השישית, אשר נפרסה בגבול עם סין. בשנת 1950 עבר לשרת במטה של המחוז הצבאי קייב. בשנת 1954 סיים את שירותו הצבאי.

במהלך שירותו עוטר בעיטור לנין, שלושה עיטורי הדגל האדום, עיטור סובורוב מדרגה שנייה, עיטור קוטוזוב מדרגה שנייה, עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה, עיטור הכוכב האדום.

התגורר בעיר קייב, שם נפטר ב-6 באפריל 1968 . נקבר בבית הקברות "לוקיאנובסקיהה".

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה של לאוניד רבינוביץ' 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים יהודים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1968
Arthur's Theme (Best That You Can Do)

**Arthur's Theme (Best That You Can Do)** (בעברית: "**השיר של ארתור (הדבר הטוב ביותר שתוכל לעשות)**") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הזמר-יוצר האמריקאי כריסטופר קרוס. השיר היה שיר הנושא בסרט "ארתור" משנת 1981 בכיכובם של דאדלי מור ולייזה מינלי. השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1981. באוקטובר 1981 הגיע השיר למקום הראשון במצעדי בילבורד הוט 100 ו-Hot Adult Contemporary האמריקניים. הוא שהה בראש המצעד במשך שלושה שבועות. בנורווגיה הגיע השיר לראש המצעד VG-lista, והיה בין עשרת הגדולים במדינות נוספות. השיר היה הלהיט השני והאחרון של כריסטופר קרוס שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקני. השיר נכלל כרצועת בונוס בתקליטור ובקלטת באלבום "Another Page" של קרוס שיצא לאור ב-1983.

צד ב' של התקליט "Minstrel Gigolo" היה השיר שהופיע בסינגל הבכורה של קרוס "Ride Like the Wind".

להקת האינדי פופ Fitz and The Tantrums הקליטה גרסת כיסוי של השיר לפסקול סרט הרימייק באותו שם שהופק ב-2011.

השיר נכתב על ידי קרוס בשיתוף המלחין ברט בכרך ואשתו קרול באייר סאגר . קרדיט נוסף לכתיבת השיר היה לבעלה לשעבר של לייזה מינלי, הפזמונאי האוסטרלי פיטר אלן, שאף הוא הרבה לשתף פעולה עם באייר סאגר. השורה מהפזמון "When you get caught between the moon and New York City" (כשאתה נלכד בין הירח לעיר ניו יורק) נלקחה משיר אחר שכתבו אלן ובאייר סאגר ביחד.

ב-1982 זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, ובפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר. ב-2004 דורג השיר במקום ה-79 ברשימת "מאה שנים... מאה שירים" הכוללת שירים מתוך סרטים. ב-2008 הוציא בארי מנילו גרסת כיסוי של השיר.

הווידאו קליפ של השיר כולל שני קטעים שנערכו יחד. באחד כריסטופר קרוס מבצע את השיר יחד עם מוזיקאים באולפן הקלטות, והשני מתאר את סיפור השיר.

## משתתפים
* כריסטופר קרוס – שירת סולו, גיטרה
* מייקל אומארטיאן – כלי מקלדת, סינתיסייזר, עיבוד מוזיקלי
* דייוויד האנגייט – גיטרה בס
* סטיב לוקאתר – גיטרה
* מרטי וולש – גיטרה
* ג'ף פרוקרו – מערכת תופים
* ארני ואטס – סקסופון
* מייקל בודיקר – תכנות סינתיסייזר
* פאולינו דה קוסטה – כלי הקשה

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים על ניו יורק
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של אוריקון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
בית הנבחרים של בלארוס

**בית הנבחרים של בלארוס** על פי חוקת 1996 הוא הבית התחתון של הפרלמנט של בלארוס.

בית הנבחרים מורכב מ-110 חברים, שנבחרים לתקופת כהונה בת ארבע שנים על בסיס בחירות ישירות באמצעות פתק חשאי (סעיף 91 לחוקה). זוהי מערכת רובנית, והתוצאה עליה נקבעת על ידי הרוב הכללי בבחירות חד-חבריות. לכל אזרח בן 21 שנים יש זכות בחירה (סעיף 92). תפקידו של הבית הוא לשקול טיוטת חוקים ועניינים אחרים של הממשלה; עליה לאשר את מינויו של ראש ממשלה (סעיף 97); והיא עשויה להעניק הצבעת אי אמון בממשלה (סעיף 97).

הבית העליון הוא מועצת הרפובליקה של בלארוס.
## סמכויות
הצעות חוק שאומצו על ידי בית הנבחרים נשלחות למועצת הרפובליקה לדיון תוך חמישה ימים. סמכויות מיוחדות המוקנות רק לבית הנבחרים הן:
* לשקול טיוטת חוקים שהגיש הנשיא או הוגשה על ידי לא פחות מ-150 אלף בעלי זכות בחירה, לערוך תיקונים ושינויים בחוקה;
* לשקול טיוטת חוקים, כולל הנחיות במדיניות הפנים והחוץ של הרפובליקה של בלארוס; התורה הצבאית; אשרור וביטול אמנות בינלאומיות;
* לקרוא לבחירות לנשיאות;
* להעניק הסכמה לנשיא בדבר מינוי ראש הממשלה;
* לשקול את דו"ח ראש הממשלה על מדיניות הממשלה ולאשר או לדחות אותו; כאשר דחייה שנייה של מדיניות הממשלה כמוה כביטוי של אי אמון לממשלה.

בפועל, לבית הנבחרים יש מעט מאוד כוח אמיתי. יש לציין כי יש לו שליטה מועטה על ההוצאות הממשלתיות; היא אינו יכול לחוקק חוק להגדלת או הקטנת התקציב ללא הסכמת הנשיאות. הוא נשלט על ידי תומכי הנשיא אלכסנדר לוקשנקו מאז הקמתו. ואכן, משנת 2004 עד 2016, כל מושב בתפקיד אויש על ידי תומכי הנשיא. בכל מקרה, המערכת הפוליטית בבלארוס מרכזת כמעט את כל כוח קבלת ההחלטות בידי הנשיא וכמעט אין התנגדות להחלטות הביצועיות שלו.

לאחר הבחירות לפרלמנט בבלארוס בשנת 2019, האופוזיציה בבלארוס איבדה את כל מושביה באספה, שכן כל חבר פרלמנט שנבחר נחשב לתומך בנשיא אלכסנדר לוקשנקו.

## יושבי ראש בית הנבחרים

## סיעות בית הנבחרים
;בהתבסס על תוצאות הבחירות לפרלמנט משנת 2019

## ראו גם

* האספה הלאומית של בלארוס
* מועצת הרפובליקה של בלארוס
* פוליטיקה של בלארוס
* בתי מחוקקים לפי מדינה

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:בלארוס: פוליטיקה
קטגוריה:בתים תחתונים
קטגוריה:בלארוס: חוק ומשפט
הדבר האחרון שהוא רצה

**הדבר האחרון שהוא רצה** הוא סרט מותחן פוליטי בריטי-אמריקאי בבימויה של די ריס על פי ספר בשם זהה מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת ריס ומרקו וילאלובוס. בכיכובם של אן האת'וויי, בן אפלק, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז, טובי ג'ונס ווילם דפו. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס ב-27 בינואר 2020.

הסרט מאזכר מוסדות, ארגונים ואישים אמיתיים כדוגמת החזית הסנדיניסטית, קונטראס, ג'ורג' שולץ, רונלד רייגן ובית הספר של האמריקות, DGSE, CIA.

## עלילה
בזמן מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984, עיתונאית ותיקה מוושינגטון (אן האת'וויי) מאבדת את חוט הסיפור שלה כאשר היא מגלה את מעורבותו של אביה (וילם דפו) הגוסס בעסקאות מפוקפקות, מה שדוחף אותה לחקור שלא במודע קונספירציה בינלאומית.

## שחקנים ודמויות

## הפקה
בספטמבר 2017 הוכרז כי די ריס תביים, על סמך רומן באותו שם מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת מרקו וילאלובוס. קאסיאן אלבס יפיק את הסרט, תחת חברת Elevated Films. בפברואר 2018 הצטרפה אן האת'וויי לצוות השחקנים. ביוני 2018 הצטרף וילם דפו לצוות הסרט. ביולי 2018, בן אפלק, טובי ג'ונס, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז וקרלוס לייל הצטרפו גם הם.

### צילומים
הצילומים החלו ב-14 ביוני 2018 בפוארטו ריקו.
## שחרור
במאי 2018 רכשה נטפליקס זכויות הפצה לסרט והסרט הועלה לשרתי החברה ב-21 בפברואר 2020. הקרנת בכורה עולמית מתוכננת לפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020.

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי מתח בריטיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2020
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 2020
קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
נג'לוז'

**נג'לוז**' (בהונגרית: **Nagylózs**) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

## יהודי נג'לוז'
בנג'לוז' חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
נמשקר

**נמשקר** (בהונגרית: **Nemeskér**) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית נמשקר נמצאת במגמת ירידה מ-282 תושבים בשנת 1990 ועד ל-202 תושבים בשנת 2019

## יהודי נמשקר
בנמשקר חיו יהודים בתקופות זמן שונות:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שעיה סגל

**ישעיה (שעיה) סגל** (7 במאי 1951 – 6 ביוני 2017) היה עיתונאי, צלם עיתונות ויועץ תקשורת ישראלי. היה יועצם של ראשי ממשלת ישראל אריאל שרון ובנימין נתניהו.

## ביוגרפיה
סגל נולד בארצות הברית, בנם של יצחק (אירוינג) ועליזה (פלורה) סגל. סבו, הרב יוסף סגל, היה חתנו של הרב יעקב משה ספיר, ובשנות ה-30 של המאה ה-20 כיהן כרבה הראשון של נס ציונה. לאחר מכן ירדה המשפחה לארצות הברית, ובנו יצחק כיהן בה כרב. גם הבן השני, הרב זאב סגל, כיהן כרב בניו יורק.

בשנת 1961 עלתה משפחתו לישראל, והתיישבה בכפר סבא. למד בישיבת כפר הרא"ה.

בין השנים 1974–1985 היה כתב וצלם בעיתון "מעריב". בשנת 1974 פתח יחד עם צלמי העיתונות חנניה הרמן ושמואל רחמני את סוכנות הצילום "24+", שפעלה עד 1977.

ב-6 באוקטובר 1981 שהה במצרים בזמן רצח סאדאת, והיה העיתונאי הראשון שערך ראיון עם יורשו חוסני מובארכ.

לאחר שפרש מ"מעריב", באמצע שנות ה-80, פתח משרד עצמאי לייעוץ אסטרטגי ויחסי ציבור. בין היתר היה יועץ של יצחק תשובה ושל קבוצת דלק שבשליטתו. בשנת 2010 התלוננה תנועת אומ"ץ על סגל שהוא פועל בניגוד עניינים חמור בסוגיית תמלוגי הגז, זאת בשל פעילותו של כיועצו של נתניהו ושל יצחק תשובה במקביל.

החל משנת 1996 עבד כדוברו ויועצו של אריאל שרון, תחילה כשהיה שר התשתיות, ואחר כך כשהיה ראש הממשלה. לאחר מכן היה יועצו של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושל רעייתו שרה נתניהו ונחשב לאיש סודם. הוא החל לכתוב ספר על קשריו עם בני משפחת נתניהו, יחד עם העיתונאית מזל מועלם, אולם הספר לא יצא לאור. בשנת 2005 פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת על העסקתו של סגל במשך שנה וחצי כיועץ אסטרטגי לשר האוצר, בנימין נתניהו, בלי שנחתם עמו חוזה העסקה, ובלי שנציב שירות המדינה התבקש, וממילא גם לא אישר, את העסקתו כיועץ. וגם לא נבחן חשש לניגוד עניינים בנוגע להעסקתו. בעקבות הבדיקה הודיע נתניהו כי הפסיק להיעזר בסגל.

במרץ 2010, מבקר המדינה בדק את מעורבותו של סגל ברשות השידור. לאחר שלמבקר המדינה הגיעה תלונה, לפיה סגל פעל להדחתו של מרדכי שקלאר, מנכ"ל רשות השידור ופעל לקידומו של יוני בן מנחם לתפקיד מנכ"ל הרשות במקומו של שקלאר.

בינואר 2017, מסר עדות ביחידת להב 433 בתיק 1000. במהלך עדותו סיפר סגל על הדינמיקה המורכבת שהיה לו עם הזוג נתניהו, כולל מתנות אשר הוא עצמו העניק לזוג ובמיוחד לשרה נתניהו. בעדות סיפר סגל כי מעולם לא קיבל תמורה כספית מהליכוד, ואף הועסק בלי חוזה, תוך הבטחות של נתניהו עצמו לסגל כי ימלא תפקידים בכירים, אשר התבררו לטענת סגל כשקרים והונאות. לאור פטירתו של סגל, העדות לא נשמעה בבית המשפט, אך נחשפה באפריל 2021 בתוכנית המקור.

בשנתו האחרונה נאבק במחלת הסרטן. נפטר ממחלתו ב-5 ביוני 2017 בבית החולים תל השומר, בגיל ששים ושש. נקבר בבית הקברות ירקון.

## חיים אישיים
סגל היה נשוי פעמיים. היה לו בן אחד מנישואיו הראשונים, ושניים יחד עם רעייתו השנייה, שרה. בן דודו הוא פרופסור חיים סוקניק.

## קישורים חיצוניים
* מנחם הורביץ מספיד את סגל
* 
* בלעדי ל"המקור": העדות במשטרה של היועץ לשעבר של הזוג נתניהו, באתר רשת 13

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יועצי תקשורת ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
ננסי קאטו

**ננסי קאטו** (באנגלית: **Nancy Fotheringham Cato**; 11 במרץ 1917 – 3 ביולי 2000) הייתה סופרת אוסטרלית. פרסמה למעלה מ-20 ספרי פרוזה ומספר ספרי שירה.

## ביוגרפיה
ננסי קאטו נולדה בדרום אוסטרליה למשפחה אוסטרלית ותיקה. היא למדה ספרות בריטית באוניברסיטת אדלייד וסיימה את הלימודים בשנת 1939. בשנים 1935–1941 היא עבדה כעיתונאית בעיתון באדלייד.

היא נישאה לנהג מרוצים' אלדרד נורמן, ונסעה איתו למקומות שונים מעבר לים. נולדו להם בת אחת ושני בנים. 

## עבודתה
בשנת 1948 היא הקימה קבוצה שמטרתה הייתה לפעול לפרסום יצירות של סופרים אוסטרלים. היא הייתה פעילה בארגון הסופרים האוסטרלים.

את ספרה הידוע ביותר "כל הנחלים זורמים לים" היא פרסמה ב-3 כרכים בשנים 1958, 1959 ו-1962. החל משנות ה-70 של המאה ה-20, היצירה מודפסת בכרך אחד. בשנת 1983 על בסיסה צולמה סדרת טלוויזיה כל הנחלים זורמים לים.

בהמשך היא פרסמה ספרים נוספים בעיקר על תרבות אוסטרליה וחיי הילידים.

בשנת 1983 היא התקבלה למסדר אוסטרליה. בנוסף לכך היא קיבלה מספר פרסים אוסטרלים בתחום הספרות.

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות אוסטרליות
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2000
פדרציית הרוגבי הרוסית

**פדרציית הרוגבי הרוסית** (ברוסית: **Федерация регби России**) הוא הגוף השולט בענף היוניון רוגבי ברוסיה. הוא נוסד בשנת 1936 במקור כאיגוד הרוגבי של ברית המועצות. איגוד הרוגבי של רוסיה הפך לחלק מאיגוד הרוגבי העולמי בשנת 1990.

הפדרציה מנהלת את נבחרות הרוגבי הלאומיות, את הליגה המקצוענית, הליגה הבכירה, הליגה הפדרלית וטורניר הגביע הרוסי ברוגבי.

## מטרות
פדרציית הרוגבי של רוסיה שמה לעצמה מטרה לנבחרת רוסיה להעפיל לגביע העולם ברוגבי 2011 בניו זילנד ולהופיע לראשונה בטורניר. הנבחרת הצליחה במסע זה, והעפילה לאירופה 2 בבית C, שם אחת מיריבותיה הייתה אחת היריבויות הספורטיביות העיקריות במדינה, ארצות הברית. בהמשך, הם כיוונו להיות 12 המשתתפים המובילים ברוגבי עד 2015 ולהעפיל לשלב רבע הגמר בגביע העולם ברוגבי ביפן 2019.

## יושבי ראש
* ינואר 1991 – מרץ 1999: אנדריי קוקושין
* מרץ 1999 – אוקטובר 2003: יורי ניקולאייב
* אוקטובר 2003 – ספטמבר 2017: ויאצ'סלב קופייה
* ספטמבר 2017 – ואילך: איגור ארטמייב

## ראו גם
* נבחרת רוסיה ברוגבי

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

*
פרוזה (כתב עת)

**פרוזה** (השם המלא: **פרוזה: ירחון לספרות ולאמנות**, נקרא בתחילה **"פרוזה: עיתונספרות"**) היה כתב עת ישראלי לספרות ואמנות, שיצא לאור בין ינואר 1976 לינואר 1992. המו"ל היה יוסי קריים.

את הגיליונות הראשונים ערך יעקב בסר. בגיליון הראשון התפרסמו שני שירים של יונה וולך. הגיליון השני נפתח בשני שירים שכתב המשורר הפלסטיני אנטון שמאס על יונה וולך. תקופה זו, לפני הבחירות לכנסת התשיעית המכונות "מהפך 1977", הייתה סוערת מבחינה פוליטית. בסר רצה להבליט בכתב העת מעורבות פוליטית וחברתית, והגדיר את "פרוזה" כ"עיתון מעורב שיעודד ויתמוך במעורבותו האישית והמוסרית של היוצר בחיי החברה שלנו". לעומתו, קריים התעניין פחות בפוליטיקה ושאף יותר לשירה וספרות אמנותית. על רקע חילוקי דעות אלה פרש בסר מעריכת כתב העת באפריל 1976, וקריים היה לעורך הראשי. לאחר זמן מה בסר ייסד את כתב העת הספרותי "עתון 77", שהיה פוליטי יותר באופיו, וערך אותו במשך כ-30 שנה.

לאורך השנים נערכו גליונות על ידי נתן זך, יוסי קריים, ואחרים. בגליונות השונים התפרסמו יצירות מקור (פרוזה ושירה), ציורים, צילומים, מאמרי דעה, ראיונות, ויצירות מתורגמות.

גליונות 4–5 הופיעו כגיליון יחיד, שכונה "גיליון כפול". גליונות כפולים (ואף משולשים, למשל ינואר-מרץ 1980) הופיעו גם בהמשך.

בין אנשי הרוח, התרבות והאמנות שפרסמו מיצירותיהם בכתב-העת לאורך השנים ניתן למנות את יצחק בן נר, יונה וולך, רות לבנית, גבריאל מוקד, יורם קניוק, אשר רייך, יגאל אלון, אדם ברוך, נחום גוטמן, יונתן רטוש, יוסף מונדי, אביגדור סטימצקי, אריה סיון, נעמי פרנקל, דן צלקה, אפרים קישון, יהושע קנז, אריה קרישק, דליה רביקוביץ, יעקב שבתאי, פנחס שדה, אנטון שמאס, יגאל תומרקין ועוד.

בינואר 1992 ראה אור גיליון אחרון של "פרוזה", לזכרו של יוסי קריים, בעריכתו של רינו צרור.

## גלריה

Proza1.jpg|כריכת הגיליון הראשון, ינואר 1976
Proza1992.jpeg|כריכת הגיליון האחרון, ינואר 1992
Proza35.jpg|כריכת גיליון 35–37 (גיליון מורחב), ינואר-מרץ 1980


## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
בן אליוט

**בן אליוט** (באנגלית: **Ben Elliott**; נולד ב-13 במאי 1987) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.

## ביוגרפיה
אליוט נולד בעיירה המבורג  שבניו יורק, בגיל צעיר החל ללמוד מוזיקה.

הוא למד משחק בתיאטרון האירי הקלאסי (Irish Classical Theatre) בבאפלו, לאחר מכן למד גם משחק בהוליווד תחת הדרכתו של ג'ון קירבי (John Kirby).

ב-2010 השתתף בתוכנית הרשת "If I Can Dream"  שעוקבת אחר שחקנים מתחילים הגרים יחדיו בבית בהוליווד.

ב-2011 גילם את תפקיד דרק רוג'רס בסדרת הנעורים משחק השקרים.

ב-2012 הופיע בסרט אימה קצר "Prank".

ב-2014 שיחק בסרט האימה "Paranormal Island" .

ב-2016 הופיע בפרק של הסדרה ויפ לצד הדוגמן שון אופריי כאחד מצוות עובדים חדשים במשרדו של ג'ונה ראיין.

ב-2018 הופיע בתפקיד משני בסרט "Hooked".

כדוגמן הופיע במספר מגזינים ופרסומים של חברות אופנה.

אחיו הוא הדוגמן אלכס אליוט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
מצפה דני

**מצפה דני** הוא יישוב קהילתי במועצה אזורית מטה בנימין. גובה הישוב 602 מ', מתגוררות בו כ- 50 משפחות, והוא נמצא על דרך אלון. הישוב נקרא על שמו של דני פריי שנרצח בביתו בחדירת מחבל למעלה מכמש בשנת 1995.

## היסטוריה
בסתיו 1995 חדר מחבל של החזית העממית למעלה מכמש, נכנס לבית משפחת פריי, רצח את אב המשפחה דניאל פריי ופצע את אשתו. כתגובה לפיגוע הקימו תושבי מעלה מכמש מצפה בראש ההר. בשנת 1998 ביום החתימה על הסכם וואי עלו על הקרקע הקראוונים הראשונים. ב-2009 עתר באמצעות יש דין ראש מועצת הכפר דיר דיבוואן לבג"ץ בבקשה ליישום צו הריסה למבנה לא חוקי שהוקם במקום. בעקבות העתירה הוחל בהסדרת המאחז ובאוקטובר 2015 הוחלט על הפקדה בתנאים של תוכנית מתאר כללית למצפה דני. בתחילת 2020 אושרה התב"ע הראשונה ביישוב. התכנית כוללת 180 יחידות דיור.

ב-20 באפריל 2024, הורה בצלאל סמוטריץ' למשרדי הממשלה לתקצב ולתת שירות למאחז כאילו הוא חוקי, על פי החלטת הקבינט.

## מבני ציבור
בישוב ספריה, משחקיה, חדר נוער, בית כנסת, גן ילדים ומעון. את יתר השירותים צורכים התושבים במעלה מכמש הסמוכה.

## חינוך
בישוב מספר מסגרות חינוך בלתי פורמלי ייחודיות - גן יער, ישיבה חקלאית (רגבים בנימין) ומכינה קדם צבאית לבנות "לפידות". המכינה שכנה במעלה מכמש מתחילתה, ותושבים ממעלה מכמש ורבנים מהמועצה פנו לראש המועצה אבי רואה בשנת 2018 לפעול להעביר את המכינה משטח המועצה. תושבי מצפה דני הביעו את רצונם לקבל את המכינה לישובם לאחר הצבעת חברים בנושא.

## תיירות
בישוב סככת תצפית בגובה של 656 מ' מעל פני הים עם מסבירן אלקטרוני על הסביבה. התצפית צופה לכיוון מזרח, בימים בעלי ראות סבירה ניתן לראות את מורדות מדבר יהודה הצפוני, בקעת הירדן, ים המלח, הרי אדום והרי מואב. למרגלות הישוב מצטלבות הדרכים שהובילו מיריחו לבית אל עוד בתקופת ההתנ"ך. במערות בקרבת מקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים המעידים כי יהודים שנמלטו מירושלים מאימת הרומאים בתקופת חורבן בית שני מצאו באזור זה מקומות מסתור.

## גלריית תמונות

קובץ:בית הכנסת במצפה דני.jpg|בית הכנסת בישוב
קובץ:מעלה מכמש במבט ממצפה דני.jpg|מעלה מכמש במבט ממצפה דני
קובץ:מצפה דני 2.JPG|מצפה דני במבט מהאוויר


## ראו גם
* מעלה מכמש
* מועצה אזורית מטה בנימין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מצפה דני, באתר עמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ
* מצפה דני, באתר מועצת יש"ע

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם חללי הטרור
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1998
קטגוריה:מעלה מכמש
קטגוריה:יהודה ושומרון: שכונות
כנסיית אליהו הנביא (חיפה)

**כנסיית אליהו הנביא** (**Церковь пророка Илии́**; רשמית "הכנסייה על שם אליהו הנביא בחיפה על הר הכרמל") היא כנסייה רוסית אורתודוקסית, בחצר אליהו של המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים של הפטריארכיה במוסקבה. הכנסייה נמצאת בחיפה, ישראל וממוקמת בהר הכרמל. נחנכה בשנת 1913.

## היסטוריה
חלקת האדמה עליה ממוקמת הכנסייה כעת נרכשה על ידי המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים בשנת 1909. השלטונות הטורקיים המקומיים לא העניקו אישור לבניית בית התפילה וראש המשימה, הארכימנדריט ליאוניד סנצוב הציע לבנות תחילה חדר אוכל לצליינים, אשר באותה העת הגיעו דרך הים לחיפה. את בניית הכנסייה הוביל המהנדס בוריס גורביץ'.

בשנת 1912 החלה המשימה לעתור לרשויות הטורקיות על אישור לארגן מחדש את בית התפילה של המתחם. למבנה נוסף מזבח, איקונוסטזיס עשוי משיש אפור ונבנה מגדל פעמונים. בתחילת 1913 התקבלה אישור, הדבר הסתייע בעקבות ציון יום השנה ה-300 לשושלת רומנוב, לכבודו הוצע האתר הרוסי בחיפה להיקרא בשם "מתחם רומנוב". הנושא לא נפתר במהירות הרצויה וההסדרים לבניית הכנסייה דרשו זמן נוסף. לבסוף, ב-14 בנובמבר 1913, הכנסייה על שמו של אליהו הנביא נחנכה בחגיגיות על ידי הפטריארך של ירושלים דמיאן.

בדו"ח המשימה הרוחנית הרוסית מצוין כי "כנסיית אליהו בהר הכרמל ליד העיר חיפה הוא קטן מאוד. בצורה של צלב יווני ובארכיטקטורה יוונית - אך עבור מעט הצליינים ומעט תושבים אורתודוקסים מקומיים והערבים זה מספיק. האיקונוסטזיס קטן, חד שכבתי, אך טוב. כלי הקודש וכלי [התפילה] הם קטנים. החפצים נלקחו בעיקר מקתדרלת השילוש הקדוש בירושלים וחלקם נתרמו."

בתקופת מלחמת העולם הראשונה, נפסק זרם עולי הרגל מרוסיה, והכנסייה ברובה לא הייתה פעילה וללא כומר. בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, תחזק אותה כומר אורתודוקסי-ערבי בכנסייה של אליהו הנביא, בשם ארכפריסט ניקולאי, שלאחר מותו נקבר בשטח החלק הרוסי הסמוך לכנסייה. לאחר מכן נערכו מדי פעם שירותים שונים כאשר עולי הרגל הגיעו עם כמרים.

לאחר הקמת מדינת ישראל הועברו חפצי המשימה הרוחנית הרוסית שנמצאו בשטחה, כולל כנסיית הנביא אליהו בחיפה, לפטריארכיה במוסקבה (כשבעבר היו תחת סמכות הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה).

באביב 1991 נפתחה הכנסייה על ידי מירוסלב וטיב, שמונה לכומר הכנסייה. לאחר הגעת הפטריארך ממוסקבה אלכסיי השני באותה השנה, התגבר זרם העלייה לרגל, שוחזרו כנסיות, הופיעו כמרים חדשים.

ביולי 2002 חוללה הכנסייה על ידי אנשי כת השטן, שכתבו באנגלית ובעברית במילים "כאן היה השטן" ו"יצא". במקביל, דמותו של אליהו בצד הצפוני של הכנסייה נצבעה על ידם בסמלים שטניסטיים כפנטגרמים וצלבים הפוכים, כמו גם רישומים מגונים.

## קישורים חיצוניים

*  (ארכיון) 
* מתחם אליהו הנביא בהר הכרמל

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:ישראל: כנסיות ומנזרים רוסיים פרבוסלביים
Love and Marriage (שיר)

**Love and Marriage** (בעברית: **אהבה ונישואים**) הוא שיר שנכתב על ידי סמואל כהן והולחן על ידי ג'ימי ואן האוזן. השיר פורסם על ידי חברת המוזיקה ברטון (ASCAP).

## גרסאות פרנק סינטרה
"Love and Marriage" הוצג על ידי פרנק סינטרה בהפקת הטלוויזיה משנת 1955 של תורנטון ויילדר "Our Town", ששודרה בסדרת הטלוויזיה "Producers' Showcase". סינטרה המשיך להקליט שתי גרסאות לשיר. הראשון הוקלט עבור חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב־15 באוגוסט 1955, שיצא באלבום מ־1956 "This Is Sinatra!", והפך ללהיט עיקרי במצעדים. (גרסה מתחרה של הזמרת דינה שור גם השיגה פופולריות) הגרסה השנייה הוקלטה לאלבום "A Man and his Music" על ידי חברת התקליטים Reprise Records, ב־11 באוקטובר 1965. גרסת ה־Capitol Records שימשה לימים כשיר הנושא לקומדיית המצבים של פוקס מ־1987–1997, "Married... with Children" (שמוכרת בישראל כ"נשואים פלוס").

על אף ששתי הגרסאות עובדו מוזיקלית על ידי נלסון רידל, ישנם הבדלים קלים אך בולטים, לדוגמה:
* בגרסת ה־Capitol Records, מילות הפתיחה הן "Love and marriage. Love and marriage go together like a horse and carriage." (ובעברית, "אהבה ונישואים. אהבה ונישואים הולכים יחד כמו סוס וכרכרה." בגרסת ה־Reprise Records, מילות הפתיחה הן "Love and marriage. Love and marriage. **They** go together like a horse and carriage." (ובעברית, "אהבה ונישואים. אהבה ונישואים. **הם** הולכים יחד כמו סוס וכרכרה."
* גרסת ה־Capitol Records כוללת המתנה אינסטרומנטלית, שגם נוגנה במהלך הצגת כתוביות הסיום של Married... with Children (נשואים פלוס). ההמתנה הזו לא קיימת בגרסת ה־Reprise.
* בגרסת ה־Reprise, סינטרה מסיים את השיר באמירה (לא בשירה) "לא, אדוני." סיום גרסת הקפיטול הוא גרסה אינסטרומנטלית של היצירה "Shave and a Haircut" עם בסון שמנגן את שני תווי הסולו האחרונים – C flat ו־B flat major (באופן מסורתי, כאשר מנגנים B flat major, שני התווים האחרונים של "Shave and a Haircut" הם A natural ו־B flat).

בשנת 1956 זכה השיר בפרס אמי עבור התרומה המוזיקלית הטובה ביותר, מהאקדמיה לאומנויות ומדעי הטלוויזיה.

## גרסאות ושימושים אחרים במדיה
* כלול באלבום של פגי לי מ־1961 Capitol T-1475 LP, "Olé ala Lee".
* דינה שור שרה אותו בשנת 1955 כשהגיעה לזמן קצר למקום ה־20 במצעד השירים של ארצות הברית.
* בינג קרוסבי הקליט את השיר בשנת 1955 לשימוש בתוכנית הרדיו שלו, והוא נכלל לאחר מכן במארז הקלטות הרדיו The Bing Crosby CBS Radio Recordings (1954-56) שהונפק על ידי Mosaic Records (קטלוג MD7-245) בשנת 2009.
* המנגינה שימשה בפרסומות משודרות עבור מרק קמפבל (Campbell Soup), בצורה "soup and sandwich, soup and sandwich, have your favorite Campbell's soup and sandwich..." ("מרק וכריך, מרק וכריך, יש את המרק והכריך של קמפבל המועדפים עליך...")
* המנגינה שימשה גם בפרסומות לחטיף השוקולד Double Decker של חברת Cadbury.
* משמש בפרסומת לדגני הבוקר של קלוגס, Fruit 'n Fibre.
* קבוצת הסקא פאנק האמריקאית Less Than Jake ביצעה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2010, עבור ה־EP (מיני אלבום) שלהם על גרסאות כיסוי לשירי פתיחה מסדרות טלוויזיה, "TV/EP"
* הוא שימש כשיר הנושא של קומדיית המצבים "נשואים פלוס" (Married... with Children).
* נעשה שימוש במנגינת השיר עם שינוי במילים בשנות ה־70, כדי לפרסם דיאודורנט רול־און של המותג Ban.
* המנגינה שימשה גם לסדרת פרסומות לעוגיות שוקולד צ'יפס Duncan Hines בשנים 1984 ו־1985.

## קישורים חיצוניים

* אתר Jimmy Van Heusen

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על נישואים
יהודה ליב אבידע

**יהודה ליב אבידע (זלוטניק)** (8 בינואר 1887, י"ב בטבת ה'תרמ"ז, פלוצק, האימפריה הרוסית – 22 בספטמבר 1962, כ"ג באלול ה'תשכ"ב, ירושלים, ישראל) היה רב, ביבליוגרף, אתנוגרף ופולקלוריסט, פעיל ציוני ומראשי תנועת המזרחי בפולין, קנדה ודרום אפריקה, משורר, סופר ומחזאי ואיש חינוך יהודי-פולני.

## קורות חיים
אבידע נולד בשם יהודה ליב זלוטניק בפלוצק שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין) בי"ב בטבת ה'תרמ"ז. למד וחונך אצל אחיו, הרב יונה מרדכי בזקרוצ'ים ובפלוצק. בשנת ה'תרס"ח נשא לאישה את שרה. ב-1910 יצא ללמוד בישיבת וולוז'ין, אך בשל מחלה חדל את לימודיו בישיבה וב-1911 נבחר לתפקיד רב בעיר גומבין. במלחמת העולם הראשונה הוחזק כבן ערובה לנאמנות קהילתו אל מול הצבא הרוסי שחשש מריגול יהודי.

בשנת 1920 עזב את פולין ועבר לקנדה. גר במונטריאול 16 שנים עד שנת 1936 ואז עבר ליוהנסבורג בדרום אפריקה.

ממוזער|רבני המזרחי, סטשוב 1919. הרב זולטניק (אבידע) עומד ראשון משמאל.

ב-1949 עלה לארץ והתיישב בירושלים, שם מונה לנשיא המכון הארץ ישראלי לפולקלור ואתנולוגיה. 

בינואר 1950 עברת את שמו לאבידע. בבחירות לכנסת החמישית הוצב במקום ה-114 ברשימת המפד"ל.

נפטר ב-22 בספטמבר 1962, כ"ג באלול ה'תשכ"ב בירושלים ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. בנו הוא מרדכי אבידע, שדרן קול ישראל ואיש משרד החוץ.

על שמו רחוב במרכז ירושלים, סמוך לבית המוסדות הלאומיים.

### יחסו לציונות
את פעילותו הציונית החל בשנת 1917, כאשר כינס אספה של תנועת המזרחי בוורשה. הוא כיהן כמזכיר הכללי של התנועה בפולין, וכשעבר לקנדה נבחר לנשיא תנועת המזרחי בקנדה. בתקופתו בקנדה שימש גם כמנהל קק"ל בקנדה ולאחר מכן כיו"ר ההסתדרות הציונית בקנדה. ב-1936 נבחר להיות מנהל החינוך העברי בדרום אפריקה ולשם כך עבר להתגורר ביוהנסבורג.

אבידע שימש כציר בקונגרסים הציוניים העולמיים ה-12 (1921), ה-16 (1929), ה-17 (1931) וה-19 (1935).

ארגן את המגבית הראשונה בעולם למען קק"ל, ובשליחותה ביקר בדרום אפריקה, בארגנטינה ובאוסטרליה.

### כתיבה
אבידע כתב באנגלית, ביידיש ובעברית. כתביו נחלקו למספר תחומים, בהם חקר מדעי של נושאים כמו פולקלור, טקסטים עתיקים, תופעות בחברה ועוד; כתיבת עלונים וטקסטים פרו-ציוניים; כתיבת שירה, מחזות ופרוזה.

## לקריאה נוספת
*

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* רעליגיע, נאציאנאליזם און ציוניזם, ווארשא תרע"ח.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:פולקלוריסטים יהודים
קטגוריה:משוררי יידיש פולנים
קטגוריה:מחזאים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרי יידיש פולנים
קטגוריה:משוררים יהודים קנדים
קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:פעילים ציונים בקנדה
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:רבנים דרום אפריקאים
קטגוריה:משוררים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:פעילים ציונים בדרום אפריקה
קטגוריה:מחזאים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
יצחק ריוח

רבי **יצחק ריוח** (**רווח**; 1914 – 5 בפברואר 1999) היה חזן, מחזאי, מחנך, מורה ומדקדק עברי-ציוני. כפייטן, נמנה עם תלמידיו הבולטים של רבי דוד בוזגלו, והעביר את מסורת הפיוט שלו לדור הצעיר בישראל.

## קורות חיים
יצחק ריוח נולד במרוקו לחנה ולנסים ריוח, והתגורר ברבאט. בצעירותו נמנה עם תלמידיו של רבי דוד בוזגלו. בצעירותו למד אצל רבי דוד בוזגלו. הוא עבד כמורה לעברית בתיכון "כל ישראל חברים", ובין תלמידיו היה דוד לוי. כציוני נלהב ביקר בארץ ישראל מספר פעמים ועודד את תלמידיו לעלות ארצה. הוא חיבר ספרי דקדוק בעברית, והתעקש שבני המשפחה ידברו עברית בביתו. בשנת 1948 עלה עם משפחתו לישראל, השתכן במחנה "שער העלייה" בחיפה. אחר כך עבר למוסררה בירושלים, אך בעקבות ירי על בית הכנסת בשכונה עבר ב־1953 עבר לשכונת קריית היובל.

בקריית יובל ייסד את בית הכנסת "תפארת בחורים" על שם הנופלים במלחמות ישראל, ועמד בראשו כרב. הוא סיפק את צורכי הקהילה כמוהל וכשוחט. בנו זאב רווח העיד כי סירב לקחת תשלום על שירותיו כחזן, מוהל ושוחט. כן שימש הרב ריוח כמחנך בבית הספר ישורון, והקים להקת ילדים שביצעה את פיוטיו של מורו, רבי דוד בוזגלו. הוא גם פעל להחדרת הרוח הציונית לילדיו ולתלמידיו, ועל פעולותיו בתחום החינוך קיבל את פרס יקיר ירושלים ממשרד החינוך.

הרב ריוח כתב מחזות תנ"כיים והמחיז את רובם, ואת חלקם האחר המחיז בנו זאב רווח.

הלך לעולמו בי"ט בשבט ה'תשנ"ט ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

ריוח היה נשוי לחנה, ולהם שמונה ילדים. הידועים שבהם הם זאב רווח והרב (בעברו זמר) אורי רווח. מנישואיו של האחרון היה מחותן של פרופסור שניאור ליפסון.

## קישורים חיצוניים
* בי"כ תפארת בחורים, באתר יד יצחק בן צבי
* מצבת קברו, באתר BillionGraves
* הרב יצחק רווח מלמד פיוטים, סרטון באתר יוטיוב
* הפטרת שבת חזון מפי הפייטן הרב יצחק רווח, סרטון באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:סגל בתי ספר של כל ישראל חברים
קטגוריה:פעילים ציונים במרוקו
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים מרוקאים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:מורים לעברית
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:חזנים מרוקאים
קטגוריה:מבצעי פיוטים
קטגוריה:רבאט: רבנים
קטגוריה:קריית היובל: אישים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:מוהלים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
יחסי אנגולה – ארצות הברית

**יחסי אנגולה–ארצות הברית** הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אנגולה לארצות הברית. יחסים אלה היו מתוחים במהלך מלחמת האזרחים באנגולה, כאשר ממשלת ארצות הברית גיבתה את האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה (UNITA).

## היסטוריה
[ממוזער|[הילרי קלינטון בפגישה עם שר החוץ האנגולי אפונסו דוס אנגוש בשנת 2009.]]
בשנת 1975, אנגולה קיבלה את עצמאותה מפורטוגל, ובשנת 1993 כיננה יחסים דיפלומטיים עם ארצות הברית. אחרי קבלת העצמאות, אנגולה חוותה 27 שנים של מלחמת אזרחים בין שתי הקבוצות הגדולות, שאחת מהן נתמכה על ידי ארצות הברית ודרום אפריקה, והשנייה על ידי ברית המועצות, קובה וסין. בשנת 2002 הסתיימה המלחמה.

באנגולה יש כוחות חמושים חזקים, ומבחינת עתודות הנפט היא השנייה בגודלה מבין המדינות מדרום לסהרה ויש לה פוטנציאל חקלאי גדול. למרות זאת, שני שלישים מהאוכלוסייה חיים בעוני. ארצות הברית עוזרת לאנגולה להוציא את אלפי המוקשים מהאדמה שנותרו ממלחמת האזרחים. בשנת 2009, מזכירת המדינה הילרי קלינטון הצהירה על אנגולה כ"שותף אסטרטגי" של ארצות הברית, ובכך אנגולה הפכה לאחת משלוש השותפות העיקריות של ארצות הברית ביבשת אפריקה (השתיים האחרות הן ניגריה ודרום אפריקה).
ממוזער| המצב הגאופוליטי, 1978-1979. |טקסט=

## יחסים כלכליים
אנגולה היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של ארצות הברית באפריקה שמדרום לסהרה, בעיקר בגלל יצוא נפט. יבוא ארצות הברית מאנגולה כולל: מוצרי נפט ויהלומים. היצוא האמריקני לאנגולה כולל: מכוניות, מטוסים ומוצרי מתכת. ארצות הברית ואנגולה חתמו על הסכם סחר והשקעה שיעזור להרחיב את הסחר בין המדינות.

בשנת 2015 היצוא האמריקני לאנגולה הסתכם ב-1.23 מיליארד דולר והייצוא האנגולי לארצות הברית הסתכם ב-1.21 מיליארד דולר.

## שגרירויות
שגרירות ארצות הברית ממוקמת במיראמר, לואנדה, אנגולה. שגרירות אנגולה ממוקמת בוושינגטון הבירה.

## ראו גם

* יחסי החוץ של אנגולה
* יחסי החוץ של ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
זחל (סדרת טלוויזיה)

**Larva** (ידועה גם בשם **Larvae**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת ממוחשבת תוצרת TUBA Entertainment בסיאול, דרום קוריאה. סדרה זו מציגה שני זחלים כדמויות הראשיות שלה. העונה הראשונה הוקרנה בבכורה ב-KBS 1TV , העונה השנייה עלתה לראשונה ב-KBS 2TV , העונה השלישית הוקרנה בבכורה ב-JEI TV , והעונה הרביעית הוקרנה בבכורה בנטפליקס, ובעולם ברשת GMA  ו-GMA Pinoy TV  בפיליפינים.

## הפקה
התוכנית הופקה על ידי TUBA Entertainment בשנת 2011. המפיקים כיוונו ליצור סדרה שיכולה לפנות לקהל במגוון גילאים. היא הופיעה בערוץ הלאומי הקוריאני, KBS, ובטלוויזיה בכבלים, עם פרקים קצרים של 90 שניות. הסדרה הפכה במהרה לפופולרית, ונכון לספטמבר 2015 נמכרה ליותר מ-40 מדינות, כולל Canal Plus בצרפת. קיימים חוזים להקרנה בטאיוואן, גרמניה, טורקיה וצ'ילה. היוצרים הרוויחו תמלוגים של מיליון דולר בשלושת החודשים הראשונים להשקת סדרה, כולל צעצועים ומוצרים נלווים.

## סדר הפרקים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה דרום-קוריאניות