open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי יוון–סמואה

**יחסי יוון–סמואה** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יוון|הרפובליקה ההלנית]]** לבין **[[סמואה|מדינת סמואה העצמאית]]**. 

## סקירה כללית
היחסים בין סמואה לבין יוון כוננו בשנת 1984. על פי משרד החוץ היווני "בין שתי המדינות יחסים ידידותיים וטובים, שיתוף הפעולה בין שתי המדינות משביע רצון, בין אם באופן דו-צדדי או באופן מולטילטרלי." אזרחי יוון יכולים להיכנס לסמואה באופן חופשי עד לשהייה של תשעים ימים. אזרחי סמואה יכולים להיכנס ליוון ללא אשרת כניסה ללא הגבלת זמן.

## ייצוג
* סמואה לא מיוצגת ביוון כלל.
* יוון לא מיוצגת בסמואה, אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בקנברה, בירת אוסטרליה.

## ראו גם
* יחסי טובאלו-יוון
* יחסי יוון-פיג'י

## קישורים חיצוניים
* Greece's Bilateral relations with Samoa, משרד החוץ היווני

## הערות שוליים

יוון
יחסי החוץ של פקיסטן

ממוזער|ימין|המדינות בהן יש פטור מויזה לאזרחי פקיסטן
פקיסטן היא המדינה השנייה בגודל אוכלוסייתה המוסלמית (לאחר אינדונזיה) ומעמדה כמעצמה גרעינית מוצהר, מה שהופך אותה למדינה המוסלמית היחידה בעלת מעמד זה.

לפקיסטן מדיניות חוץ עצמאית, במיוחד כשמדובר בסוגיות כגון פיתוח נשק גרעיני, בניית כורים גרעיניים, רכישות צבאיות זרות ונושאים אחרים החיוניים לאינטרסים הלאומיים שלה. מצד שני, כלכלת פקיסטן משולבת במידת מה ברמה העולמית כשלה קשרים חזקים עם האיחוד האירופי ובריתות כלכליות והסכמים עם מדינות רבות אחרות באסיה. לפקיסטן יש מיקום גאופוליטי-אסטרטגי באחד מקווי האספקה של הנפט הימי הגדולים בעולם, ויש לה קרבה למשאבים ולנפט. פקיסטן היא חברה חשובה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, מדורגת על ידי ארצות הברית כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו במלחמה העולמית בטרור, ויש לה צבא ממושמע ומקצועי.

## היסטוריה
מאז ייסודה, הושפעו יחסי החוץ של פקיסטן מעצם היותה מדינה מוסלמית שהוקמה על בסיס אסלאמי. סולידריות אסלאמית הייתה מרכיב עיקרי במדיניות הכללית של פקיסטן ככלל ובמזרח התיכון בפרט, כמו ביסוד תמיכתה העיקשת והאיתנה בארצות ערב באומות המאוחדות ובזירות דיפלומטיות-בינלאומית אחרות. פקיסטן ציפתה מצדה לתמיכת המדינות הערביות בסכסוכה המתמשך והארוך עם הודו במחלוקת הבעלות על קשמיר.

מאז עצמאותה ב־1947, מדיניות החוץ של פקיסטן כללה יחסים קשים עם ברית המועצות השכנה, אשר קיימה אינטראקציה צבאית ואידאולוגית הדוקה עם שכנותיה כדוגמת אפגניסטן (ממערב) והודו (ממזרח) וכן מזרח פקיסטן. במהלך 1947–1991, תמיכת ברית המועצות ניתנה להודו; במיוחד על סוגיית קשמיר, עליה נלחמה פקיסטן שלוש מלחמות. במהלך 1960, היחסים של פקיסטן עם פקיסטן המזרחית ואפגניסטן השכנה היו גם קשים מאוד חרף התחרות של האחרונה על "קו דוראנד". יחסי החוץ עם איראן, ערב הסעודית וסין העממית נותרו חשובים ומרכזיים המבוססים על שיתוף פעולה נרחב בתחום הביטחון הלאומי והאינטרסים הכלכליים במפרץ הפרסי, וכן על יחסים בילטרליים נרחבים עם ארצות הברית ומדינות מערביות אחרות. עם ההשפעה הגוברת של ברית המועצות באזור, בפקיסטן ביצרו יחסים צבאיים הדוקים עם סין שבאסיה ובפולין שבאירופה במהלך רוב המלחמה הקרה. בעוד שלפקיסטן היו "יחסים דלוקים-כבויים" עם ארצות הברית, פקיסטן סייעה לנשיא ריצ'רד ניקסון להתקרב לסין ולמדינות אחרות במזרח אסיה.

## ראו גם
* יחסי ישראל–פקיסטן

## לקריאה נוספת
* משה יגר, **[[המסע הארוך לאסיה|המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל]]**, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 2004 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
פקיסטן
אמנדה מרקוט

**אמנדה מארי מרקוט** (באנגלית: **Amanda Marie Marcotte** ; נולדה ב-2 בספטמבר 1977) היא בלוגרית אמריקאית, שכותבת על פמיניזם ופוליטיקה.

## ראשית חייה
מרקוט נולדה באל פאסו שבטקסס, וגדלה בעיר קטנה באזור האלפים אשר במערב המדינה. היא סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת סנט אדוארד באוסטין שבטקסס. ב-2004 היא החלה לכתוב עבור הבלוג הליברלי Pandagon.net ולאחר מכן במגזין האינטרנט "סלייט" ובעיתון היומי "הגרדיאן".

ב-2004 היא זכתה בפרס קופאקס (Koufax) עבור הבלוג שלה, "עכבר המילים" ("Mouse Words").

## כתיבה ואקטיביזם ב-2007
"טיים מגזין" תיאר אותה כ"קולו הנחרץ של השמאל", וכן תיאר את עבודתה כ"בעלת תעוזה ואותנטיות", וכמי ש"בניגוד לעמיתיה הבולגרים, אינה חוששת להביע את האג'נדה בה היא תומכת ולשתף את קוראיה בדיעותיה". טיים הוסיף לתאר את כתיבתה כ"פרובוקטיבית ורוויית ניבולי-פה".

בינואר 2007, פרסמה מרקוט פוסט בבלוג שעסק בפרשת האונס בנבחרת הלקרוס של אוניברסיטת דיוק, שהיה נושא שעורר סערה ציבורית, ויצאה נגד הקולות שתמכו והגנו על הנאשמים באונס הבחורה, וכינתה אותם "חלאות אוהבי אנסים". היא הוסיפה וטענה בציניות "האם כמה בחורים לבנים לא יכולים לתקוף מינית בשקט בחורה שחורה מבלי שאנשים יבקרו אותם? זה כל כך לא הוגן". על הפוסט שפרסמה, ואשר נמחק מאוחר יותר, נכתב בכתבה ב"ניו יורק טיימס". בסופו של דבר נמצא כי הייתה האשמת שווא בפרשה זו, והמאשימה, קריסטל מנגום, הורשעה ברצח בהקשר לנסיבות מקרה אחר.

ב-30 בינואר 2007, נשכרה מרקוט על ידי צוות קמפיין 2008 לנשיאות של ג'ון אדוארדס לשמש כמנהלת הבלוג של הקמפיין. למרות כתיבתה הביקורתית של מרקוט וההתנגדות מצד הכנסייה הקתולית להצטרפותה של מרקוט לצוות, אדוארדס אמר כי "אמנם הוא נעלב מדיעותיה האישיות ואינו שותף להן, תפקידה בצוות קמפיין הבחירות הוא מובטח, והיא תמשיך לשמש כ-blogmaster".

מרקוט הייתה מעורבת במחלוקת נוספת ב-12 בפברואר 2007, כאשר הליגה הקתולית הביעה התנגדות לביקורת של מרקוט על הסרט "הילדים של מחר", בכך שכתיבתה של מרקוט היא "אנטי-נוצרית". בעקבות הביקורת הודיעה מרקוט על התפטרותה מקמפיין אדוארדס. במאמר במגזין Salon שפורסם לאחר מספר ימים, היא אמרה כי התגובה הציבורית על דעתה בפרשת דיוק לקרוס, הייתה הראשונה בסדרת "דפיקויות" (shitstorms) אשר הביאו להתפטרותה.

## פעילות מאז 2008
החל מ-2013, הבלוגים של מרקוט מפורסמים בThe Raw Story, ארגון אינטרנטי לחדשות, היא כותבת בסלייט, בהגרדיאן, ובסלון, ומפרסמת פודקאסט שבועי שנקרא RH Reality Cast.

מרקוט העבירה הרצאות ב-Skepticon, SXSW 2012, ב"Women In Secularism 2", וב-SkepchickCON. היא שימשה כדוברת של הארגון Secular Student Alliance.

מרקוט היא המחברת של הספר *It's a Jungle Out There: The Feminist Survival Guide to Politically Inhospitable Environments* שיצא לאור ב-2008, ושל הספר *Get Opinionated*, שיצא לאור ב-2010.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:בלוגריות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט אדוארדס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אברהם מוריץ רומנו

הרב **אברהם מוריץ בן משה רומנו** (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: **Avraham Moric Romano**; 1894 ביילינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – סוף מרץ 1943, מחנה ההשמדה טרבלינקה) היה הרב הראשי האחרון ליהודי ביטולה וכיהן בתפקידו מ-1931 ועד לתקופת השואה. נספה בשואה.

## קורות חייו
אברהם רומנו נולד בביילינה במשפחה בת 7 נפשות. אחיו סלומון ושלוש אחיותיו: בלאנקה, מטילדה ואסתר. למד בישיבה בסרייבו ובה הוסמך לרבנות. אחיינו של אברהם רומנו, אשר כיהן ברבנות בסרייבו טרם מלחמת העולם הראשונה. הוא נישא ללאה לבית לוי (1898 סרייבו – 1942 סמדרבו) ולזוג נולדו שני בנים אברהם ב-1919 ומוריץ ב-1921.

בין 1919–1923 כיהן כרב בקהילת ביילינה. בהמשך ועד 1931, כיהן בקהילת דוברובניק.

ב-1931 התמנה לרב הראשי ליהודי ביטולה. בעת שמונה נתונה הייתה קהילת ביטולה במצב כלכלי וחברתי קשה. מ-1928 לא כיהן רב ראשי בקהילה והייתה הגירת פנים משמעותית מהעיר לקהילות מבוססות יותר. הרב פעל בקרב יהדות יוגוסלביה במטרה לעזור לקהילה ולשקמה. הוא פרסם מספר מאמרים על הקהילה בעיתונות היהודית בכללם בעיתון " Jevrejskom glasu" (בסרבו-קרואטית: הקול היהודי).
בהמשך, ערכו ליאון קמחי ראש הקהילה והרב רומנו מסע בקרב הקהילות היהודיות במטרה לעורר את הנהגת יהדות יוגוסלביה לנקוט בצעדים מידיים כדי לחלץ את הקהילה ממצוקתה. עוד פעל לעודד את צעירי הקהילה לעלות לארץ ישראל. ב-1939 ביקר בארץ ישראל לבחינת חלופות עלייה ליהודי ביטולה.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. רעייתו של הרב רומנו נפצעה בהפצצה של מטוסים איטלקיים על ביטולה ונשלחה לסמדרבו להחלמה. שם, בראשית 1942 הוצאה להורג ביחד עם נשות הקהילה. לאחר כיבוש יוגוסלביה נמסר אזור ביטולה לחזקת ממלכת בולגריה. ב-11 במרץ 1943 ביצעו הבולגרים אקציה במקדוניה ועצרו את יהודי החבל ובכללם בני קהילת ביטולה ועימם הרב אברהם רומנו. העצורים נכלאו בשטח מפעל הטבק "מונופול" אשר בסקופיה וממנו שולחו עד סוף מרץ ברכבות ישירות למחנה טרבלינקה. הרב אברהם רומנו נרצח ביחד עם קהילתו בטרבלינקה.

בנו, מוריץ רומנו ניצל מהשואה משום שגורש לשטחי בולגריה ונכלא בווארנה. לאחר המלחמה הפך לאיש ציבור וחבר פרלמנט ביוגוסלביה. כיהן כשגריר יוגוסלביה בצ'ילה. נכדתו, ברטה רומנו ניקוליץ' כיהנה כיושבת ראש הקהילה היהודית בסקופיה (2014–2022).

## קישורים חיצוניים

* * ריאיון עם מוריץ רומנו, באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה  
* אברהם רומנו - דף עד, באתר יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: מקדוניה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:ביטולה: רבנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:רבנים מקדונים
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:נפטרים ב-1943
אוסקר קרמר

**אוסקר קרמר** (בספרדית: **Oscar Kramer**), שחיין יהודי-ארגנטינאי בעברו. אלוף המכביה החמישית (1957) וסגן-אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1955) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

## ביוגרפיה

### 1953
בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בבריכת השחייה בת גלים שבחיפה בספטמבר 1953 זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.9 דקות, אחרי מ. בונין מדרום אפריקה (4:50.8 דקות) ולפני בן ארצו א. שלנברג (5:00.5 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:10.0 דקות, אחרי מ. בונין (19:54.8 דקות) וא. שלנברג (20:08.6 דקות).

### 1955
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955, זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:09.9 דקות, אחרי ג'יימס מקליין מארצות הברית (20:04.0 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.1 דקות, אחרי ג'יימס מקליין (4:51.3 דקות) ווויין מור ולפני ויליאם יורזיק (4:56.9 דקות), שלושתם מארצות הברית.

### 1957
בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קרמר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:14.7 דקות, לפני מייקל וולק מארצות הברית (20:16.3 דקות) וק. פיאלקוב מדרום אפריקה (21:01.7 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.7 דקות, אחרי מייקל וולק (4:58.3 דקות) ולפני פ. לנדי מארצות הברית (5:08.3 דקות).

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:ספורטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:שחיינים ארגנטינאים
קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
מוזיאון בעלות הברית

**מוזיאון בעלות הברית** (בגרמנית: **AlliiertenMuseum**) הוא מוזיאון להיסטוריה בעיר ברלין, בירת גרמניה. הוא מוקדש להיסטוריה הפוליטית והצבאית של שלטון הכיבוש של בעלות הברית המערביות בגרמניה - ובברלין בפרט - בשנים 1945-1994.

## המוזיאון
### אתר המוזיאון
המוזיאון ממוקם בשכונת דאהלם ברובע שטגליץ-צלנדורף שבדרום-מערב ברלין, אשר נכלל באזור הכיבוש האמריקאי בעיר. הוא שוכן בשדרת קליי (Clayallee) שנקראה על שמו של גנרל לושיוס קליי האמריקאי. שני מבנים צבאיים לשעבר, ששכנו ליד המפקדה האמריקאית בעיר, משמשים את המוזיאון - אולם הקולנוע Outpost וספריית הזיכרון על שם ניקולסון. המוזיאון נחנך ב-1998, במלאת 50 שנה להפעלת הרכבת האווירית לברלין, במעמד קנצלר גרמניה הלמוט קוהל.

לאחר סגירת נמל התעופה טמפלהוף (שמילא תפקיד חשוב ברכבת האווירית לברלין) ב-2008 הביע המוזיאון את רצונו להשתכן בעתיד בשטח הנמל לשעבר.

### תערוכות
250px|ממוזער|שמאל|מבנה בית הקולנוע Outpost
התערוכות הקבועות במוזיאון עוסקות בנושאים אלו:
*כיבוש ברלין על ידי הצבא הסובייטי באפריל 1945, עם תום הקרב על ברלין והקמת ארבעת אזורי הכיבוש בה והיחסים בין ארבע בעלות הברית
*החיים בברלין המערבית לאחר המלחמה והסגר עליה
*המאמץ של בעלות הברית לשמור על חירותה של ברלין המערבית, לרבות הרכבת האווירית אליה
*מציאות המלחמה הקרה בגרמניה המערבית עד לאיחודה עם גרמניה המזרחית
*החיים במחנות בעלות הברית בגרמניה המערבית.
המוזיאון מעלה מעת לעת תערוכות זמניות.

המוזיאון כולל גם אזור תצוגה תחת כיפת השמיים. מוצגים בו מטוס תובלה ששימש את חיל האוויר המלכותי במהלך הפעלת הרכבת האווירית לברלין, קרון רכבת צבאי מאזור הכיבוש הצרפתי, מבנה ממעבר הגבול צ'ק פוינט צ'ארלי ומגדל שמירה מזרח-גרמני משוחזר.

המוזיאון מאוגד כארגון ללא כוונת רווח, שחברות בו ממשלות גרמניה, ארצות הברית, בריטניה וצרפת, מדינת ברלין, המוזיאון הגרמני להיסטוריה והמכון להיסטוריה בת זמננו במינכן.

## ראו גם
* המוזיאון הגרמני-רוסי

## קישורים חיצוניים

*  (באנגלית)

## הערות שוליים

בעלות הברית
בעלות הברית
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית בגרמניה
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:שטגליץ-צלנדורף
הנרי מונדרל

[ממוזער|250px|איור מ-1697 של ה[אסטלה האשורית באתר כתובות נהר אל-כלב בלבנון (מתוך יומנו של הנרי מונדרל); מונדרל נחשב לאירופי הראשון שדיווח על האתר]]
[ממוזער|200px|מפת [הכרמל ומפרץ עכו בספרו של מונדרל]]
**הנרי מונדרל** (**Henry Maundrell**; 1665, קומפטון בַּאסֶט, מחוז וילטשייר, אנגליה – 1701, חַלבּ, סוריה) היה עמית סגל בקולג' אקסטר  באוניברסיטת אוקספורד ואיש כמורה אנגלי. מדצמבר 1695 ועד מותו כיהן ככומר של קהילת נציגי חברת הלבנט בסוריה במרכזהּ שבעיר חלבּ.

מונדרל נודע במסע שערך בסוריה ובארץ ישראל באביב 1697 לשם העלייה לרגל לירושלים בחג הפסחא. המסע נעשה בחבורה בת 15 משתתפים ונמשך כ-12 שבועות.
היומן שערך מונדרל במסעו עוּבד לספרו "מסע מחלבּ לירושלים בפסחא 1697 (*Journey from Aleppo to Jerusalem at Easter A.D. 1697*). הספר ראה אור באוקספורד ב-1703, אחרי מותו של מונדרל, וכלל נספח של תיקונים ותוספות שאיחרו להדביק את הדפסתו. הספר זכה לשבע מהדורות עוד במחצית הראשונה של המאה ה-18 וכן לתרגומים לצרפתית, הולנדית וגרמנית. ספרו של מונדרל סיפק מידע לנוסעים שבאו אחריו ושימש את חוקרי עברהּ של ארץ ישראל בדורות הבאים. חיבור נוסף של מונדרל על "מסע אל נהר פרת ואל ארץ מסופוטמיה" (שנערך ב-1699) נכלל לראשונה במהדורה השלישית (מ-1714) של ספרו על המסע לירושלים.

מונדרל מת בחלבּ שנתיים לאחר מסעו השני ונקבר בה.

## לקריאה נוספת
* "הנרי מונדרל, פרקי מסעו בארץ ישראל", בתוך: אלי שילר, **בנתיב עולי הרגל לארץ הקודש**, קרדום, 13–14, ינואר 1981, עמ' 79–92

* Bernard Hamilton, "An Anglican Account of the Holy Land in 1697: Henry Maundrell's Journey from Aleppo to Jerusalem", in: *Crusader Landscapes in the Medieval Levant: The Archaeology and History of the Latin East*, University of Wales Press, 2016, pp. 415–426


## קישורים חיצוניים

המהדורה הראשונה (1703) של הספר ''Journey from Aleppo to Jerusalem at Easter A.D. 1697'' 
* עבודותיו של מונדרל בקטלוג הספרייה הלאומית בירושלים

* Daniel Howell, "The Journey of Henry Maundrell", *Aramco World*, Vol. 15, No. 4 (July-August), 1964, pp.14-23
* William Prideaux Courtney, "Henry Mundrell", *Dictionary of National Biography*, Vol. 37, 1992, pp. 92-93

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:עולים לרגל לירושלים
קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:יומני מסעות
קטגוריה:סופרי מסע בריטים
קטגוריה:ילידי 1665
קטגוריה:נפטרים ב-1701
בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין

250px|ממוזער|שמאל|מראה חלקי של בית הקברות
**בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין** (שמו באנגלית: **Berlin 1939-1945 War Cemetery**) הוקם לאחר מלחמת העולם השנייה לשם קבורת חיילים של האימפריה הבריטית, שנהרגו במלחמה בברלין וממזרח לה. כיום קבורים בו 3,866 אנשים.

בית הקברות ממוקם ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף שבמערבה של ברלין, כ-7 קילומטרים משער ברנדנבורג. מיקומו נבחר לאחר המלחמה על ידי אנשי סגל אזור הכיבוש הבריטי בברלין. הועברו אליו גופות חיילים שנקברו בכ-25 אתרי קבורה שונים בברלין ובמזרח גרמניה. רובם (80%) היו אנשי צוות של מטוסי חיל האוויר המלכותי, שנהרגו במהלך משימות הפצצה בגרמניה. האחרים היו חיילים שנשבו, הוחזקו בגרמניה ובפולין ומתו בשביים. חלק מאלו מתו בעת שהוצעדו על ידי הגרמנים מערבה בראשית 1945 בעת הנסיגה מפני הצבא האדום המתקרב.

בית הקברות שוכן בשטח דמוי טרפז שבסיסו הרחב פונה מערבה. עובר בו ציר מרכזי שבשני קצותיו הוקמו מבנים דקורטיביים. במרכז הציר ניצבים מצבת הזיכרון ובמרחק מה ממנה צלב ההקרבה. 15 חלקות הקבורה שבאתר פזורות לאורך הציר המרכזי ומשני צידיו בתבנית של שורות מצבות הניצבות גב אל גב. האתר מוקף עצים ומכוסה בדשא.

בסך הכל נקברו באתר 3,595 חללי המלחמה, מהם 397 אלמונים. רובם - 2,321 - היו בריטים והיתר קנדים, אוסטרלים, ניו זילנדים, הודים ודרום אפריקאים. קבורים בו גם שישה חללים שלא נמנו על כוחות האימפריה הבריטית וכן 265 מאנשי סגל אזור הכיבוש הבריטי בגרמניה ובני משפחותיהם, שמתו לאחר המלחמה.

בית הקברות תוכנן על ידי האדריכל הבריטי פיליפ הפוורת' (Philip Hepworth). הוא הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

מדרום מערב לברלין, בקרבת פוטסדאם, שוכן בית קברות צבאי בריטי נוסף, שבו נקברו 1,176 חללים של מלחמת העולם הראשונה.

## קישורים חיצוניים

*בית הקברות, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
**תרשים בית הקברות
*בית הקברות, באתר Find a Grave

## הערות שוליים

ברלין
בריטי ברלין
קטגוריה:שבי בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית בגרמניה
קטגוריה:שרלוטנבורג-וילמרסדורף
חברה שהיא עסק חברתי

**חברה שהיא עסק חברתי** (סימון **עס"ח**) היא חברה עסקית שהמאפיין המייחד אותה הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתה.

## מהו עסק חברתי

עסק חברתי הוא ארגון שהוקם במטרה לטפל או לקדם אתגר חברתי או סביבתי תוך שימוש בכלים ושיטות ניהול עסקיות. עסק חברתי מנסה להשיג מטרות חברתיות באמצעות פעילות עסקית (ייצור ומכירה) או הספקת שירותים, ומשתדל שהרווחים יהיו מקור המימון העיקרי אם לא היחיד שלו. עסקים חברתיים, בהיותם יצור כלאיים בין מלכ"רים, השייכים למגזר השלישי, לבין חברות עסקיות, השייכות למגזר העסקי, מבשרים על התפתחותו של מגזר חדש במציאות החברתית כלכלית – המגזר הרביעי.

צורת ההתאגדות של עסק חברתי אינה מוגבלת והיא מותאמת לצרכים וההגבלות המשפטיות הנהוגות במדינות שונות.

## חברה שהיא עסק חברתי
**חברה שהיא עסק חברתי** היא עסק חברתי המאוגד כחברה. "חברה שהיא עסק חברתי" מוקמת בדרך כלל על ידי ארגון מהמגזר השלישי כדרך למימון פעילותו שלא באמצעות תרומות. העסק החברתי מתנהל כחברה עסקית כאשר המאפיין המייחד אותו הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתו.

כיום (אוקטובר 2017) מתקיימים הסדרים משפטיים כאלה בבריטניה ובארצות הברית:
* בבריטניה חברה כזו נקראת Community interest company (CIC) . החוק המאפשר קיום העסקים החברתיים נחקק ב-2014, כיום רשומות כ-1,000 חברות כאלה.
* בארצות הברית הכינוי הוא low-profit limited liability company (L3C) . נכון להיום 10 מדינות חוקקו חוקים מתאימים, ב-36 מדינות מתקיימים תהליכי חקיקה.

במרץ 2017 הוגשה בכנסת הצעת חוק פרטית לתיקון חוק החברות בצורה שתיצור מבנה משפטי ייחודי לחברה שהיא עסק חברתי. הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית. על פי הצעת החוק חברה כזו לא תחלק דיבידנדים מעל ל-50% מרווחיה, ושאר הרווח יועבר לקידום המטרות החברתיות.

## ראו גם
* עסק חברתי
* חברה לתועלת הציבור
* מוסד ללא כוונת רווח
* עמותה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* נייר עמדה קנדי בנושא 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני תאגידים
קטגוריה:מונחים משפטיים
יחסי יוון–מלאווי

**יחסי יוון–מלאווי** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[יוון|הרפובליקה ההלנית]]** לבין **[[מלאווי|רפובליקת מלאווי]]**.

## סקירה כללית
על פי משרד החוץ היווני "היחסים נחשבים ביוון ליחסים טובים וידידותיים מבלי כל בעיות". מלאווי היא אחת המדינות העניות בעולם ויחסי הסחר של יוון עמה נמצאים ברמה נמוכה מאוד. יש בערך 180 יוונים החיים במלאווי. רובם מתגוררים בבלנטייר, בירת הסחר והכלכלה של המדינה, הם הקימו בה קהילה יוונית.

אזרחים יוונים המגיעים למלאווי צריכים אשרת כניסה כדי להיכנס ליוון. אזרחים מלאווים המגיעים ליוון חייבים גם הם באשרה.

## ייצוג
* יוון אינה מיוצגת במלאווי אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בהארארה, בירת זימבבואה.
* מלאווי אינה מיוצגת ביוון אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בבריסל, בירת בלגיה.

## ראו גם
* יחסי יוון-רואנדה
* יחסי בורונדי-יוון

## קישורים חיצוניים
Greece's Bilateral relations With Malawi, משרד החוץ היווני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
גן הקקטוסים

**גן הקקטוסים** הוא אזור בפארק הירקון בו מצויים סוגי קקטוסים שונים

מרחבי העולם. הקמת הגן החלה באמצע שנות ה-80 ובמהלך שנות ה-90, באמצעות רכישות או תרומות של קקטוסים מאוספים פרטיים. שטח הגן כ-31 דונם.

בגן צמחייה סוקולנטית ומיוצגות בו מספר משפחות אך מרבית הצמחים בגן שייכים למשפחת הצבריים.

## הצמחים בגן
בגן נמצאים כ-50,000 קקטוסים מרחבי העולם מ-3,800 מינים וסוגים שונים. על מנת להעשיר את האוסף, הוקמה חממה לטיפוח קקטוסים אשר מובאים כזרעים או כשתילים מארצות שונות, כגון אתיופיה, קניה וטנזניה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פארק הירקון
קטגוריה:ישראל: גנים בוטניים
חידון הציונות

[ממוזער|צילומי חידון הציונות העשירי ב[ירושלים.]]
**חידון הציונות** הוא פרויקט של ההסתדרות הציונית, הקרן הקיימת לישראל, משרד התרבות והספורט, משרד ירושלים ומורשת והמועצה הציונית בישראל הנערך בין משפחות ציוניות מרחבי ישראל והעולם במהלך שישה חודשי פעילות המגיעים לשיא באירוע גמר ביום העצמאות, בו מתקיים חידון אינטראקטיבי בשידור טלוויזיוני מרכזי. חידון הציונות הראשון התקיים בשנת 2014 (ה'תשע"ד) בהנחיית אלי יצפאן.
בחמש שנותיו הראשונות שודר החידון בערוץ עשר והחל משנת 2019 משודר בקשת 12 וברשת 13 בהנחיית רותם אבוהב, חיים אתגר, נסלי ברדה ובהפקת יוצר הפורמט והחידון, קובי סיט.

בשנת 2025 החידון שודר ביום העצמאות בערוץ 12 בהנחיית ניב רסקין

## שלבים
***השלב העירוני** – תלמידים מבתי ספר שונים מרחבי כל יישוב מתחרים בפומבי.
***השלב המחוזי** – כל תלמיד שניצח בשלב העירוני בונה לעצמו קבוצה של 2 מתמודדים מעל גיל 18 ומתמודד אחד מתחת לגיל 18, בנוסף אליו. בשלב זה כל הקבוצות מאותו מתחרות אחת בשנייה.
* **שלב הגמר – חידון הציונות** – לשלב זה מעפילות 10 קבוצות מרחבי הארץ: לכל מחוז יש נציגות של קבוצה או שתיים. זהו השלב האחרון בו הקבוצות מתמודדות בחידון המשודר בטלוויזיה. הקבוצה המנצחת בשלב זה זוכה בטיול באירופה סביב פועלו של בנימין זאב הרצל.

## קישורים חיצוניים
*אתר חידון הציונות
*דף הפייסבוק של חידון הציונות

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: תרבות
קטגוריה:תחרויות מדע וידע
קטגוריה:יום העצמאות
קטגוריה:תחרויות בישראל
צ'רטנובו (כדורגל)

240px|ממוזער|סמל קודם 
ממוזער|מסמלי הקבוצה
**צ'רטנובו** (ברוסית: **Футбольный Клуб Черта́ново**) הוא שמה של קבוצת כדורגל משכונה באותו שם בעיר מוסקבה. נוסדה בשנת 1993.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1993 ובעונה הראשונה שיחקה תחת השם "SUO". בשנים 1994–1997 התמודדה בליגה הרוסית השלישית עד שפורקה ב-1997.

בעונת 2014/2015 הקבוצה הוקמה מחדש בחסות מרכז הספורט "צ'רטנובו" והתמודדה מאז הקמתה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. בעונת 2017/2018 החלה לארח את משחקיה בארנה צ'רטנובו, בשכונת צ'רטנובו במוסקבה (קודם הקבוצה אירחה את משחקיה במגרש פלנטה בפודולסק ובמגרשים קטנים יותר במוסקבה).

עד 2017, ההישג הטוב ביותר באליפות רוסיה היה מקום 6 באזור "המרכז" של הליגה השנייה (PFL) בעונת 2017.

בעונת 2017/2018, הקבוצה נשרה משלב 32 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל, במה שמהווה להישג השיא של הקבוצה עד אז. באותה עונה זכתה באליפות המרכז של ליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובכך הבטיחה את העפלתה לליגה הלאומית, לראשונה בתולדותיה. לקראת עונת 2018/2019 הקבוצה הודיעה כי תארח את משחקיה באצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב, בעל תכולה של 2,700 מושבים.

בעונת 2019/2020, הקבוצה העפילה לשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל. אך הקבוצה התקשתה מאוד בליגה הלאומית בעונת 2020/2021, היא התמקמה בתחתית הטבלה ובתום העונה ירדה לליגה המקצוענית.

## אצטדיון הקבוצה
במשך שנים שימש צ'רטנובו ארנה כמגרש הבית אך הוא מכיל 500 מושבים בלבד ולאחר שהקבוצה העפילה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה היא מארחת לעיתים גם באצטדיון אוונגרד בעיר דומודדובו המכיל 5,500 מושבים ובאצטדיון ספרטק על שם פיודור צ'רנקוב המכיל 2,700 מושבים.

## תארים
* אליפות המרכז של הליגה השנייה: 2018

## קטרגל
למועדון הייתה קבוצת קטרגל בשנות התשעים. הישג השיא שלה הוא מקום 8 באליפות רוסיה בקטרגל בעונת 1993/1994.

## קישורים חיצוניים
* 

* היסטוריה באתר klisf.info

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1993
סאן מנחם

**סאן מנחם** (נולד ב-7 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירת מועדונים
מנחם גדל בתל אביב, למד בגימנסיה הרצליה ובעירוני י"א החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של שמשון תל אביב ושיחק גם בקבוצות הילדים של בני יהודה תל אביב. בגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של הפועל רמת השרון, ועם קבוצת הנוער של המועדון עלה לליגת העל לנוער בשנתו הראשונה בקבוצה. ב-11 במאי 2013 ערך מנחם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 לבני יהודה, ועד תום עונת 2012/2013 פתח בהרכב במשחק נוסף בליגת העל. בעונת 2013/2014 צורף באופן רשמי לקבוצה הבוגרת, וערך חמש הופעות בליגת העל בנוסף להופעה אחת במסגרת גביע המדינה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 הפך מנחם לשחקן הרכב קבוע, וערך 28 הופעות בליגה הלאומית. ב-13 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–1 על מכבי יבנה.

ב-21 ביוני 2015 חתם מנחם לארבע שנים במכבי חיפה. ב-5 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול בני סכנין בגביע הטוטו, ובליגת העל שותף בעשרה משחקי ליגה בעונת 2015/2016, בנוסף למשחק אחד במסגרת גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה בתום העונה. בעונת 2016/2017 עזב טאלב טוואטחה את המועדון, ומנחם הפך למגן השמאלי הפותח של הקבוצה. ב-29 באוקטובר 2016 כבש מנחם את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5–0 על הפועל אשקלון. ב-19 במרץ 2017 איבד את ההכרה לאחר היתקלות ראשים עם אובידיו הובאן, במהלך ההפסד 0–4 להפועל באר שבע באצטדיון טרנר. מנחם פונה לבית החולים סורוקה ושוחרר כעבור זמן קצר. מנחם חזר לשחק כעבור חודש, וסיים את העונה עם שני שערים ב-23 הופעות ליגה.

ב-22 באוגוסט 2017 הושאל מנחם לעירוני קריית שמונה עד לסיום העונה. כעבור חמישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 למכבי תל אביב. ב-20 בינואר 2018 כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 2–0 על הפועל חיפה, ובסך הכל בעונת 2017/2018 כבש שני שערים ב-26 הופעות בליגה.

לקראת עונת 2018/2019 חזר מנחם למכבי חיפה, ובעונה זו כבש שער אחד ב-22 הופעות ליגה. בעונת 2020/2021 זכה עם מכבי חיפה באליפות לאחר עשר שנים שחונות, כשהוא תורם ארבעה שערים וארבעה בישולים.

ב-28 בינואר 2023, במהלך משחק מול מכבי בני ריינה, איבד את הכרתו ופונה לבית חולים לאחר שנפגע בראשו. כתוצאה מהפגיעה הושבת לתקופה ארוכה ובמאי 2024, אחרי שנה וחצי מחוץ למגרש, הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
בתאריך 29 בספטמבר נערך עבורו טקס פרישה באצטדיון סמי עופר

## נבחרת ישראל
ב-2 באוקטובר 2019 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן האוסטרי אנדי הרצוג. ב-15 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של הנבחרת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על  במסגרת מוקדמות יורו 2020.

## חיים אישיים
בנובמבר 2021 נישא לבת זוגו עמית פיליפ. ב-18 בינואר 2023 נולד בנם הבכור.

## תארים
;מכבי חיפה
* אליפות: 2020/2021, 2021/2022, 2022/23
* גביע המדינה: 2015/2016
* אלוף האלופים: 2021, 2023
* גביע הטוטו: 2021/2022

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר מכבי חיפה

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
לורנס סטיינהרדט

**לורנס סטיינהרדט** (באנגלית: **Laurence Steinhardt**; 6 באוקטובר 1892 – 28 במרץ 1950) היה דיפלומט ועורך דין יהודי-אמריקאי. בתקופת מלחמת העולם השנייה כיהן כשגריר ארצות הברית בברית המועצות ובטורקיה והיה מעורב בהצלת יהודי הונגריה. היה שגריר ארצות הברית הראשון שנהרג בתקופת כהונתו.

## קורות חיים

שטיינהרדט נולד בשנת 1892 בניו יורק. בזמן מלחמת העולם הראשונה שימש סמל בחיל האפסנאות בצבא ארצות הברית והיה חבר הפדרציה של ציוני אמריקה וקהילת ציון האמריקאית. סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קולומביה ועבד במשרד עורכי הדין "גוגנהיימר, אונטמאייר ומרשל", שבו היה שותף דודו סמואל אונטמאייר.

בשנת 1932 עבד בצוות הקמפיין לנשיאות של פרנקלין רוזוולט. בשנת 1933 מינה אותו רוזוולט לשגריר ארצות הברית בשוודיה, בשנת 1937 הוא מונה לשגריר בפרו, ובשנת 1939 לשגריר בברית המועצות. ב-23 בפברואר 1940 כתב מכתב ממוסקבה למחלקת המדינה האמריקנית, שבו דיווח כי אין סימנים להשתלטות סובייטית. ההשתלטות אכן התרחשה כעבור כמה חודשים, ביוני 1940.

ב-12 בינואר 1942 הוא מונה לשגריר ארצות הברית בטורקיה. בתפקיד זה, ובמיוחד לנוכח היותו יהודי, מילא תפקיד מרכזי בהצלת יהודי הונגריה מברגן-בלזן. כמו כן מילא תפקיד משמעותי בסיוע לאנשי רוח דגולים רבים שנמלטו מאירופה כדי למצוא מקלט בטורקיה.

בשנת 1945, מינה אותו הנשיא טרומן לשגריר בצ'כוסלובקיה, לאחר מכן ב-1948 מונה לשגריר בקנדה. ב-28 במרץ 1950, בעת כהונתו כשגריר בקנדה נספה בתאונת מטוס ליד אונטריו במהלך נסיעתו לארצות הברית, סטיינהרדט נקבר בבית הקברות הלאומי בארלינגטון.

סטיינהרדט היה נשוי לדולסי ייטס הופמן ואב לבת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בשוודיה
קטגוריה:שגרירים בטורקיה
קטגוריה:שגרירים בפרו
קטגוריה:שגרירים בצ'כוסלובקיה
קטגוריה:שגרירים בקנדה
קטגוריה:יהודים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
מקסימיליאן אויגן, ארכידוכס אוסטריה

**מקסימיליאן אויגן, ארכידוכס אוסטריה** (שם מלא: מקסימיליאן אויגן לודוויג פרידריך פיליפ איגנטיוס יוזף מריה (בגרמנית: **Maximilian Eugen Ludwig Friedrich Philipp Ignatius Joseph Maria**); 13 באפריל 1895 - 19 בינואר 1952) היה אחיו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.

## ביוגרפיה
מקסימיליאן נולד ב-13 באפריל 1895 בווינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו היה אוטו פרנץ, ארכידוכס אוסטריה. אמו הייתה מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה בתו של גאורג, מלך סקסוניה. סבא רבא שלו מצד האב היה פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. וסבא רבא שלו מצד האם היה פרננדו השני, מלך פורטוגל. אחיו הגדול היה קרל, ארכידוכס אוסטריה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת מקסימיליאן כמיור בצבא האוסטרו-הונגרי וגם החזיק בדרגת כבוד של קפטן קורבטה בצי האוסטרו-הונגרי. ב-1915 העניק לו פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את התואר אביר מסדר גיזת הזהב. בנובמבר 1916 נפטר הקיסר, ואחיו של מקסימיליאן, קרל, הוכתר כ"קרל הראשון, קיסר אוסטריה". בפברואר 1917 נשלח מקסימיליאן לברלין כדי למסור על כך הודעה רשמית לווילהלם השני, קיסר גרמניה. ב-29 בנובמבר של אותה שנה הוא נישא לפרנצסקה, נסיכת הוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגספירסט, בתו של קנצלר אוסטריה לשעבר קונרד, נסיך הוהנלוהה-שילינגספירסט. המשפחה התגוררה בארמון בלוודר.

ב-12 בנובמבר 1918 הוכרז על ביטול המונרכיה באוסטריה ועל הקמת רפובליקת אוסטריה הגרמנית. בעקבות כך איבדו מקסימיליאן אויגן את כל השפעת וזכויות היתר שלהם. ב-3 באפריל 1919 נחקק החוק ההבסבורגי אשר קבע כי בני בית הבסבורג לשעבר יוכלו להמשיך ולגור באוסטריה רק אם יוותרו על תאריהם ויכריזו על עצמם כאזרחים נאמנים של הרפובליקה. מקסימיליאן ומשפחתו העדיפו לצאת לגלות במקום לעשות זאת. הוא קיבל אישור לגור בשווייץ תחת השם "מקסימיליאן אויגן הבסבורג-לותרינגן". לאחר מכן עברה המשפחה למינכן שבגרמניה ואז לצרפת. מקסימיליאן השלים דוקטורט במשפטים. באפריל 1922 הוא נכח בהלווייתו של אחיו באי מדיירה, וביוני 1923 הוא תבע את מזכירו של אחיו, הברון פון שטיינר, בגין הונאה במכירת תכשיטי המשפחה.

בנובמבר 1930 הוא הכיר בזכויות של אחיינו אוטו כראש בית הבסבורג. במקביל, פורק בית הבסבורג ואוחד ליצירת "בית הבסבורג-לורן". בנובמבר 1933 העניק קנצלר אוסטריה אנגלברט דולפוס למקסימיליאן אישור לחזור ולהתגורר באוסטריה. הוא נותר באוסטריה במהלך מלחמת העולם השנייה, אולם לאחריה ביטלה הרפובליקה האוסטרית השנייה את ההיתר והוא נאלץ לצאת שוב לגלות. הוא נפטר בעיר ניס שבצרפת ב-19 בינואר 1952 בגיל 56.

## משפחתו
מנישואיו לפרנצסקה, נסיכת הוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגספירסט נולדו לו שני ילדים:
* פרדיננד (1918–2004)
* היינריך (1925–2014)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* מקסימיליאן אויגן, ארכידוכס אוסטריה
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1952
טבילת עזרא

**טבילת עזרא** היא טבילה שתיקן על פי המסורת עזרא הסופר למי שנטמא בטומאת קרי, ורוצה ללמוד תורה או להתפלל.

אף שמדין תורה חיוב הטבילה הוא רק לצורך מעשים המחייבים את העושה אותם להיות טהור, כדוגמת אכילת קדשים, עלייה למקדש וקיום יחסי אישות לנידה, תיקן עזרא שגם לצורך תלמוד תורה ותפילה יש צורך להקדים טבילה.

לדעת רוב הפוסקים, תקנת עזרא בטלה, ולכן אין חיוב לטבול מטומאת קרי לפני תפילה או לימוד תורה.

## פרטי התקנה וטעמה
על פי חז"ל, בתקופת בית שני קבע עזרא הסופר הגבלה מיוחדת על בעל קרי, שבמהותה איננה קשורה להלכות טומאה וטהרה, והיא שלא ילמד תורה ולא יתפלל עד שיטבול במקווה.

אפשרות נוספת למי שמתקשה לטבול במקווה היא לשפוך על עצמו מים בכמות של תשעה קבין, דבר שאמנם אינו מטהר אותו, אבל מתיר לו ללמוד או להתפלל.

שני טעמים עיקרים נאמרו בתקנה:
# מאחר שטומאה זו באה מקלות ראש, נאסר האדם בתלמוד תורה ותפילה שמחייבים כובד ראש.
# שלא כדי שלא יהיו בני אדם מצוין תדיר אצל נשותיהם לצורך תשמיש המיטה.

הראי"ה קוק הסביר שמגמת התקנה הייתה בשביל לחבר את העם לדיני הטהרה הנצרכים כאשר המקדש עומד על תילו, וכעת, כאשר האומה חוזרת לארצה, ענייני הטהרה הגופנית צריכים להיות יותר דומיננטיים, עם תחיית התרבות הישראלית: 

## ביטול התקנה
דעת רוב הפוסקים כי תקנת עזרא זו התבטלה זמן מה לאחר חורבן בית המקדש, משום שהציבור לא עמד בה.

יש שהסבירו את ההיתר מלטבול על פי מה שמופיע בתלמוד בשם רבי יהודה בן בתירא, שדברי תורה אינם מקבלים טומאה משום שהם נמשלו לאש ואש איננה מקבלת טומאה.

אמנם הרבה מהראשונים סוברים שאף שבטלה טבילת עזרא לתורה, מכל מקום לתפילה לא בטלה, ואסור להתפלל עד שיטבול.

וכן נהגו בזמן הקדום בספרד ובארצות המזרח.

הרמב"ם באחת מתשובותיו מעיד על עצמו שהוא מעולם לא ביטל לעצמו את הרחיצה מטומאת קרי:

בספר שו"ת מן השמים כתב ששאל האם הלכה כדעת האומרים שבטלה טבילת עזרא, או כדעת החולקים, וזה אשר ענו לו מן השמים:

## הטבילה בזמן הזה
להלכה פסק בשולחן ערוך כדעת הרמב"ם ועוד שבימינו בטלה תקנת עזרא ומותרים בתלמוד תורה קריאת שמע ותפילה.

אף שמעיקר הדין בטלה טבילת עזרא, בכל זאת, יש הנוהגים, בעיקר בחוגי החסידות, אף בימינו לקיים תקנה זו, לטבול כל יום קודם תפילת שחרית.

לעניין טבילת עזרא בשבת נחלקו הפוסקים, יש מהן שהתירו ויש שאסרו - והיו שכתבו שהרגיל בכך בכל יום, כיוון שיש בזה משום הפרת נדר - יטבול. וכן נחלקו בפוסקים לעניין טבילה בתשעת הימים, ואמנם רובם של החסידים נוהגים לטבול.

## מעלת טבילת עזרא
בספרי החסידות האריכו בגודל מעלת הטובל טבילת עזרא.

הרב חיים קנייבסקי בספרו אורחות יושר כתב:

בספר מאור ושמש כתב אף הוא בעניין מעלת טבילת עזרא:

## קישורים חיצוניים
* הרב בראל שבח, תקנת טבילת עזרא וט' קבין', הרחבות ל'שמחת הבית וברכתו' מאת הרב אליעזר מלמד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היטהרות
קטגוריה:תקנות עזרא הסופר
קטגוריה:טבילה ביהדות
אלכסנדרה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

**אלכסנדרה ויקטוריה אוגוסטה לאופולדינה שרלוטה אמליה וילהלמינה, שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג** (גרמנית: **Alexandra Viktoria Auguste Leopoldine Charlotte Amalie Wilhelmine von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg**; 21 באפריל 1887 - 15 באפריל 1957) הייתה כלתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה.

## ביוגרפיה
אלכסנדרה ויקטוריה נולדה ב-21 באפריל 1887 בגרינהולץ בפרובינציית שלזוויג-הולשטיין אשר השתייכה אז לממלכת פרוסיה. היא הייתה בתם הבכורה של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין ושל קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג. היא הייתה אחייניתה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה, אשתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה. 

ב-22 באוקטובר 1908 נישאה אלכסנדרה ויקטוריה בברלינר שטאטשלוס לבן דודה אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה. חרף העובדה שהנישואים אורגנו על ידי הקיסר והקיסרית, הזוג הסתדר יחד. אלכסנדרה השתלבה היטב בחצר המלוכה בברלין, והתחבבה על חמותה. נולד להם בן אחד: אלכסנדר פרדיננד, נסיך פרוסיה (1912-1985). הזוג היה אמור להתגורר בארמון שונהאוזן בברלין, אולם בסופו של דבר שינה הקיסר את דעתו והעניק להם וילה בגני ארמון סנסוסי בפוטסדאם. במהלך מלחמת העולם הראשונה, נעכרו היחסים בין אלכסנדרה ויקטוריה לאוגוסט וילהלם, אולם הקיסר סירב לתת להם אישור להתגרש. 

בעקבות המהפכה הגרמנית ב-1918, איבד אוגוסט וילהלם את כל זכויות היתר שלו. הוא ואלכסנדרה התגרשו ב-16 במרץ 1920. ב-7 בינואר 1922 נישאה אלכסנדרה מחדש לארנולד רימן. ב-1926 היא עברה לזמן מה לניו יורק ועבדה שם כציירת. היא ורימן התגרשו בשנת 1933. לאחר מלחמת העולם השנייה היא התגוררה בקרוואן פשוט ליד ויסבאדן, והתפרנסה כציירת דיוקנאות ונוף. היא נפטרה בבית מלון בעיר ליון שבצרפת ב-15 באפריל 1957 בגיל 69.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אלכסנדרה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1887
קטגוריה:נפטרות ב-1957
אינה מריה פון באסוויץ

**הרוזנת אינה מריה הלנה אדל אילזה פון באסוויץ-לבצוב** (בגרמנית: **Ina Marie Helene Adele Elise von Bassewitz-Levetzow**; 27 בינואר 1888 - 19 בספטמבר 1973) הייתה כלתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה.

## ביוגרפיה
אינה מריה נולדה ב-27 בינואר 1888 בעיר בריסטוב (חלק משורסוב  המודרנית) שבדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין. אביה היה הרוזן קרל פון באסוויץ-לבצוב ואמה הייתה הרוזנת מרגריטה פון דר שולנבורג. היא נפגשה עם אוסקר, נסיך פרוסיה, בנו החמישי של וילהלם השני, קיסר גרמניה, וב-26 במאי 1914 הודיעו השניים על כוונתם להינשא. הנישואים נערכו ב-31 ביולי של אותה שנה בארמון בלוו שבברלין. בשל ההבדלים הניכרים בין המעמדות שלהם, נחשבו הנישואים לנישואים מורגנטיים. 

לאחר נישואיה קיבלה אינה מריה את התאר "נסיכת רופין", מחמיה, וב-21 ביוני 1920 גם את התואר "נסיכת פרוסיה". במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת בעלה בצבא הקיסרות הגרמנית ואף נפצע. לאחר המהפכה הגרמנית גלתה המשפחה להולנד, אולם מאוחר יותר חזרה לגרמניה. בעלה ובנה הבכור שרתו בוורמאכט בתחילת מלחמת העולם השנייה. בנה הבכור, אשר נקרא גם כן אוסקר, נהרג במהלך המערכה בפולין. בעקבות צו הנסיכים, סולק בעלה מהצבא. לאחר המלחמה עברה המשפחה להתגורר במינכן, ואוסקר נפטר בה ב-1958. אינה מריה נפטרה ב-19 בספטמבר 1973 בגיל 85.

## משפחתה
ב-31 ביולי 1914 היא נישאה לאוסקר, נסיך פרוסיה ונולדו להם ארבעה ילדים:
* אוסקר, נסיך פרוסיה (1915–1939)
* בורכארד, נסיך פרוסיה (1917–1988)
* הרצליידה, נסיכת פרוסיה (1918–1989), התחתנה עם קרל, נסיך בירון פון קורלנד
* וילהלם-קרל, נסיך פרוסיה (1922–2007)

## קישורים חיצוניים

* ידיעה על אירוסיה בניו יורק טיימס 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:נפטרות ב-1973
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
בנתיב הייסורים (סדרת טלוויזיה, 2017)

**"בנתיב הייסורים"** (ברוסית: **Хождение по мукам**) היא סדרת טלוויזיה רוסית המבוססת על ספר באותו שם מאת הסופר הסובייטי אלכסיי טולסטוי. המגוללת את סיפורן של שתי אחיות בסנט פטרסבורג המתמודדות עם מערכות יחסים סוערות – ועם הסערות ההיסטוריות של מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הבולשביקית, שמזעזעות גם את חייהן שלהן.

בכורת הסדרה, בת 12 הפרקים, נערכה בנובמבר 2017, במלאת מאה שנה למהפכת אוקטובר.

הסדרה זכתה בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בקטגוריית עיצוב התלבושות ובקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר, לסבטלנה חודצ'נקובה ובפרס נשר הזהב בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר לשנת 2018.
## עלילת הסדרה
אירועי הסדרה מגוללים התרחשויות בשנים 1919-1914. הסדרה מתחילה מעט לפני מלחמת העולם הראשונה, בחברה הנמצאת רגע לפני שינוי ומגוללת את אירועי מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים ברוסיה.

במרכז הסיפור — האחיות בולאווין: קטיה ודאשה. הבנות חולקות אהבה עם המשורר אלכסיי בסונוב, שגורם לשינוי בדרך החשיבה שלהן על רקע אירועי המהפכה שהובילו לקריסתה של האימפריה הרוסית.

## צוות השחקנים

## הפקה
באוגוסט 2016, הסדרה, זכתה למימון ציבורי במסגרת אירוע הגשת מועמדויות של משרד התרבות של הפדרציה הרוסית. שלב קדם ההפקה החל באוגוסט והצילומים באוקטובר 2016. לדברי המפיק טימור וינשטיין, הסדרה מהווה לפרויקט הראשי של ערוץ NTV ב-2017.

הצילומים נערכו בסנקט פטרבורג, מוסקבה, פיטיגורסק וריגה. כמה פרקים צולמו בגן מיכאלובסקי. הטיזר הראשון שודר בנובמבר 2016.

## קישורים חיצוניים
*  

* "בנתיב הייסורים" באתר NTV
* הטיזר הראשון של הסדרה "בנתיב הייסורים"
* הסדרה "בנתיב הייסורים" בנטפליקס

## הערות שוליים

בנתיב הייסורים
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סרטי מלחמת האזרחים הרוסית
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בסנקט פטרבורג
ארתור גיזל פון גיסלינגן

**ארתור [[פרייהר]] גיזל פון גיסלינגן** (בגרמנית: **Arthur Giesl Freiherr von Gieslingen**; 19 ביוני 1857 – 3 בדצמבר 1935) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר נודע בשל חלקו בפרשת מאיירלינג ובפרשת רדל.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
גיסלינגן נולד ב-19 ביוני 1857 בעיר קרקוב שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. הוא היה בנו של היינריך קרל גיזל פון גיסלינגן, אשר שירת בצבא האימפריה האוסטרית בדרגת פלדצוגמייסטר. ב-1872 הוא התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, וב-1875 נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. הוא שרת במטה הכללי, וב-1887 מונה לאחד משלישיו האישיים של רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, בנם הבכור של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה והנסיכה סיסי, ויורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בליל ה-29-30 בינואר 1889, נמצא רודולף מת יחד עם פילגשו מרי וטסרה, במה שנודע כ"פרשת מאיירלינג". גיסלינגן היה אחד האנשים המעטים שראו את הגופות, וסייע בהעלמתן ובהשתקת הפרשה כולה. בפברואר של אותה שנה הוענק לו איתור מסדר הכתר, עיטור גבוה מדי עבור קצין בדרגת האופטמן. ב-1891 הוא הפך למשך שנה לשלישו של הקיסר פרנץ יוזף.

ב-1898 הוא מונה לראש ה"אווידנבוראוס", מחלקת הריגול הנגדי. מכיוון שרוב תיקי המחלקה הושמדו, לא ברור מה הייתה פעילותו בתחום. אחד מעובדיו היה המרגל אלפרד רדל. ב-1903 הוא מונה למפקד בריגדת חי"ר וזמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1905 הוא מונה למפקד המרכז הרפואי באקדמיה הצבאית הטרזיאנית. ב-1907 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. ב-1910 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-29 בטרייזנשטאט, וב-1912 הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-7 בפראג. במאי 1913 נחשף אחד מעובדיו לשעבר, אוברסט אלפרד רדל כמרגל שהעביר מידע מודיעיני רב ערך לאימפריה הרוסית. גיסלינגן הואשם מאוחר יותר כאחד מהקצינים הבכירים שנכשלו במאמצים לטייח את הפרשה.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה גיסלינגן למפקד הקורפוס ה-8, אשר היה חלק מהארמייה החמישית של ליבוריוס פון פרנק. הוא לחם עם הקורפוס במהלך המערכה בסרביה, והובס בקרב קר בידי הארמייה הסרבית השנייה. ב-24 באוגוסט נסוגו כוחותיו לחלוטין מתחומי ממלכת סרביה. ב-8 בספטמבר הוא השתתף בפלישה האוסטרו-הונגרית השנייה לסרביה, ולאחר חודש של לחימה עקובה מדם הצליח לכבוש את האזור שהוקצה לו. עם זאת, בשל האבדות הגבוהות שספגו יחידותיו, הוא הוחלף ב-10 באוקטובר בידי ויקטור פון שויכנשטיל וסולק מהצבא עם חצי משכורת. ב-1917 הוא הוחזר לצבא בהוראת קרל הראשון, קיסר אוסטריה, אולם עזב אותו עם פיזורו בתחילת שנת 1919.

ב-1928 מונה לנשיא של אגדות ותיקי מלחמה, ולאחר מותו הוחלף בתפקיד בידי רודולף פון ברודרמן. הוא נפטר בווינה ב-3 בדצמבר 1935 בגיל 78. ביולי 1887 הוא נישא להלנה וירג'יניה קומפלוייר אשר ילדה לו שתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* ארתור גיזל פון גיסלינגן 
* ארתור גיזל פון גיסלינגן 

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית הטרזיאנית
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1935
בניין הכוח

בפעילותו של צבא, **בניין הכוח** הוא החלק העוסק בבנייתו של הכוח העומד לרשות הצבא ויחידותיו, זאת לצד החלק העוסק בהפעלת הכוח העוסק בביצוע התקפה והגנה ופריסת הכוח.

בניית הכוח כוללת מרכיבים עיקריים אחדים:
* פיתוח וגיבוש תורות לחימה (תו"ל).
* רכש, פיתוח, הצטיידות ואחזקה של אמצעי לחימה (אמל"ח).
* תכנון, גיוס והכשרה של כוח אדם ושמירה על כושרו.
* תכנון וארגון סדר הכוחות (סד"כ) והמשאבים שבידי הכוח.

בתחומי הצטיידות מסוימים, כגון רכש מטוסים לחיל האוויר ורכש ספינות לחיל הים, בניין הכוח הוא משימה לשנים רבות (ראו דוגמה: פיתוח הכוח הימי של ישראל לאחר מלחמת יום הכיפורים).

הערכות מודיעיניות מהוות תשתית חשובה לתכנון בניין כוח. לאור כך יש חשיבות כפולה לבניין הכוח של גופי המודיעין עצמם.

## בישראל
בצה"ל הגוף המופקד על תהליך בניין הכוח הוא אגף התכנון. בכוחות היבשה של ישראל עוסקת זרוע היבשה בבניין הכוח, כאשר לה כפופים מפקדות חיליות המתמחים בתחומי החיל שלהן ובראש כל מפקדה עומד קצין חיל ראשי בדרגת תת-אלוף. בחיל האוויר הישראלי מוטלת משימת בניין הכוח על להק ראש המטה; בחיל הים הישראלי מוטלת המשימה על מספן המטה. חיילות האוויר והים מופקדים גם על הפעלת הכוח, ואילו בכוחות היבשה הפעלת הכוח היא בידי הפיקודים המרחביים.

עבור קהילת המודיעין הישראלית בניין הכוח בתקופה זו מאופיין בשינוי מהיר של הסביבה: ריבוי זירות וארגונים (בהם ארגוני טרור ומדינות שאין גבול משותף עמן), יכולות כריית מידע אזרחיות, והתפתחות טכנולוגית מואצת בתחום המזעור, הרובוטיקה והסייבר.

## לקריאה נוספת
* יעקב זיגדון, **עיונים בתורת בניין הכוח הצבאי**, הוצאת צה"ל - המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, 2004.
* מאיר פינקל, **המטכ"ל - כיצד הוא לומד, מתכנן ומתארגן**, הוצאת מודן ומשרד הביטחון ההוצאה לאור, 2020, הפרק "התכנון הרב־שנתי בתחומי ההתעצמות והמוכנות", עמ' 45-95.

## קישורים חיצוניים
* בניין הכוח, חלק א, חלק ב, חלק ג, "בין הקטבים", ינואר 2016 - דצמבר 2016
* בניין הכוח של צה"ל, מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, דיונים בביטחון לאומי מס' 28
* 
* 
*אביתר מתניה וארז סרי-לוי, '''בקלע ובאבן: אסטרטגיה של רדוקציה טכנולוגית''', עדכן אסטרטגי 24(2), אפריל 2021
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צבא
קוף סוואנה ירוק

**קוף סוואנה ירוק** או **גנון ירוק** (שם מדעי: *Chlorocebus aethiops*) הוא מין של קוף קטן מהסוג קוף ירוק החי בסוואנות של אפריקה.

אורכו של קוף זה 49 ס"מ בזכרים ו42 ס"מ בנקבות. משקלם 3-8 ק"ג. הם בעלי פרווה אפורה עם כיפה בצבע ירוק-זית ופנים כהות ולחיים לבנות ארוכות שיער. הזנב שלהם ארוך ומתפתל אך הם אינם נתלים עליו. כמו כן הם יודעים לרוץ מהר על הקרקע.

הם חיים בטבע בסודאן, אריתריאה ואתיופיה סביב השבר הסורי אפריקני וגם בג'יבוטי. תפוצתם העיקרית היא בסוואנות בעלות עצי שיטה פזורים. הם צריכים גם מקווה מים גדול באזור.

הקופים חיים על העצים רוב הזמן אך יורדים גם לקרקע. הם אוכלי כל הניזונים מצמחייה, פירות, פרחים, ירקות וכן מביצים, חרקים, עכבישים, זוחלים קטנים, עופות קטנים ויונקים קטנים. הם יאכלו גם נבלות. 

הקופים נטרפים על ידי נמרים, פיתונים, תנינים, עופות דורסים וניצודים גם למאכל על ידי אנשים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
עונת 2004/2005 בגביע יול"ב

**עונת 2004/2005 ב[[גביע יול"ב]]** הייתה העונה השלישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.

המשחק הראשון התקיים ב-9 בנובמבר 2004 ומשחקי הגמר הסתיימו ב-19 באפריל 2005. בתחרות השתתפו 42 קבוצות.

בסדרת הגמר של התחרות ניצחה ריטאס וילנה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות כך היא קיבלה את הזכות להשתתף בעונת 2005/2006 ביורוליג.
## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 42 קבוצות מ-20 מדינות. לתחרות הוזמנו קבוצות ממדינות הבאות:

* 4 קבוצות - צרפת, גרמניה, סרביה ומונטנגרו, יוון
* 3 קבוצות - בלגיה, פורטוגל, איטליה, ספרד
* 2 קבוצות - טורקיה, הולנד
* קבוצה בודדת - אוסטריה, בולגריה, ישראל, לטביה, ליטא, פולין, רוסיה, קרואטיה, הונגריה, סלובניה

בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-7 בתים בשיטת מפגש כפול בין קבוצות הבית. 16 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.

הזוכה בגביע קבילה זכות להשתתף ביורולי בעונה 2005/2006.
## שלב הבתים

### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

### בית ה'

### בית ו'

### בית ז'

## מהלך התחרות - השלבים המתקדמים

### משחק הגמר

## ישראל בתחרות
הפועל ירושלים החלה את התחרות בבית ה', סיימה אותו במקום השלישי ולא העפילה להמשך התחרות.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות באתר לינגואספורט
* נתונים מאתר יורופבסקט
* פירוט התוצאות באתר התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2005
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2004
קטגוריה:עונות בגביע יורוקאפ כדורסל
עונת 2005/2006 בגביע יול"ב

**עונת 2005/2006 ב[[גביע יול"ב]]** הייתה העונה הרביעית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי יורוליג בסקטבול. 

המשחק הראשון התקיים ב-8 בנובמבר 2005 ומשחק הגמר הסתיים ב-11 באפריל 2006. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. 

בסדרת הגמר של התחרות ניצחה דינמו מוסקבה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות כך היא קיבלה את הזכות להשתתף בעונת 2006/2007 ביורוליג. 
## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 24 קבוצות מ-15 מדינות. לתחרות הוזמנו קבוצות ממדינות הבאות:

* 3 קבוצות - סרביה ומונטנגרו 
* 2 קבוצות - בלגיה, צרפת, איטליה, ספרד, גרמניה, רוסיה, יוון
* קבוצה בודדת - הולנד, בולגריה, ישראל, לטביה, פולין, טורקיה, פורטוגל

בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-4 בתים בשיטת מפגש כפול בין קבוצות הבית. 16 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.

זוכה בגביע קיבלה זכות להשתתף בעונת 2006/2007 ביורוליג. 
## שלב הבתים

### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

## השלבים המתקדמים

### משחק הגמר

## ישראל בתחרות
הפועל ירושלים החלה את התחרות בבית ג', סיימה אותו במקום השני והעפילה להמשך התחרות. היא הגיעה למשחקי חצי הגמר בהם הפסידה לדינמו מוסקבה.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות באתר לינגואספורט
* נתונים מאתר יורופבסקט
* פירוט התוצאות באתר התחרות

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2005
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2006
קטגוריה:עונות בגביע יורוקאפ כדורסל
מורגן מיטשל

**מורגן מיטשל** (באנגלית: **Morgan Mitchell**; נולדה ב-3 באוקטובר 1994) היא אצנית אולימפית אוסטרלית, המתמחה בריצת 400 מטר ואלופת אוסטרליה לריצת 400 מטר.

## קריירה
מיטשל נולדה באוסטרליה לוולטר, כדורסלן מקצועני אפרו-אמריקאי שהתגורר באוסטרליה כדי לעסוק באימון כדורסל, וללואיז, אוסטרלית ממוצא אירופאי. בגיל 5 החלה להתאמן באתלטיקה אולם בגיל 12 זנחה את התחום לטובת עיסוק בנטבול, ובנעוריה התחרתה בנבחרת הנטבול הלאומית של אוסטרליה לנערות. בשנת 2011, לאחר שפגשה את האצנית האלופה האולימפית, קתי פרימן, קיבלה ממנה השראה לעסוק בריצה וחזרה לעסוק באתלטיקה.

בשנת 2012, ייצגה את אוסטרליה באליפות העולם באתלטיקה לנערים  שהתקיימה בברצלונה, והעפילה לשלב חצי הגמר. בשנת 2014, השתתפה במשחקי חבר העמים והעפילה לשלב חצי הגמר. במאי 2015, השתתפה עם נבחרת אוסטרליה בתחרות מרוץ השליחים של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, ויחד עם שותפיה למירוץ הגיעה לתוצאה שהבטיחה את מקום הנבחרת באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. ביוני 2016, בתחרות של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית שהתקיימה בברמינגהאם, קבעה שיא אישי של 51.25 שניות, ובכך קבעה את הזמן המהיר ביותר למתחרה אוסטרלית מזה 13 שנה. בנוסף, תוצאה זו דירגה אותה שביעית ברשימת האתלטיות המהירות ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה. בשנת 2016, השתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו במקצה 400 מטר נשים והגיעה למקום החמישי בחצי הגמר עם תוצאת זמן של 52.68 שניות. לאחר מכן, השתתפה במירוץ השליחים האולימפי 4x400, העפילה עם קבוצתה לגמר והגיעה למקום השמיני. בשנים 2014, 2016 ו-2017 זכתה באליפות הלאומית של אוסטרליה ל-400 מטר. באולימפיאדת טוקיו (2020), השתתפה בריצת 800 מטר והגיעה למקום הששי בסבב הראשון עם תוצאת זמן של 2:05.44 דקות.

## חיים אישיים
בשנת 2014, אימצה אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר ובריאות לאחר שצפתה בסרט התיעודי, קאוספיריסי . ב-2019 אף השתתפה בעצמה בסרט התיעודי כוח טבעי, העוסק ביתרונות של תזונה מהצומח לספורטאים.

נכון לשנת 2017, מתגוררת בווריבי , אוסטרליה עם אמה ואחיותיה.

## קישורים חיצוניים

* Morgan Mitchell (Vic) - Athletics Australia
* Morgan Mitchell, vegan sprinter - Great Vegan Athletes
*  13 - Women's 400m - Morgan Mitchell - NSWAthleticsTV
*  Womens 400m - 2016 IAAF Melbourne World Challenge - AthsAust
*  Morgan Mitchell - Athletics - 7 Olympics, 7Olympics
*  Wolfdene Community and Morgan Mitchell Interview - Wolfdene Property
*  Womens 400m - 2017 SUMMERofATHS Grand Prix - AthsAust
* IAIN PAYTEN, MORGAN MITCHELL’S RIO OLYMPIC CAMPAIGN TRANSFORMED BY A DOCUMENTARY ON ANIMAL CRUELTY, The Daily Telegraph, July 25, 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:אצניות אוסטרליות
קטגוריה:אצניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאיות טבעוניות
קטגוריה:טבעוניות אוסטרליות
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות אוסטרליות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1994
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)