קרב קוצק (1939)

**קרב קוצק** היה הקרב האחרון בפלישת גרמניה הנאצית לפולין בתחילת מלחמת העולם השנייה. הוא התרחש בין 2 ל-5 באוקטובר 1939, ליד העיר קוצק בפולין. איגוד הכוחות העצמאי של פולסיה , בראשות הגנרל , לחמה בקורפוס הממונע ה-14 הגרמני, בראשות הגנרל גוסטב אנטון פון ויטרסהיים.

## בטרם הקרב
[ממוזער|אנדרטה המוקדשת לגנרל קלייברג ב[קוצק]]
למרות שהכוחות פולנים גיבשו אסטרטגיית הגנה עקביות, התקדמות גרמנית מהירה בשילוב עם הפלישה הסובייטית הובילה לחוסר ארגון גדול בתוכניות הפולניות. בנוסף, פולין סבלה גם מחוסר בקצינים מאומנים, מה שהוביל לכך שכוחות רבים לא גויסו במלואם לפי התוכניות לפני הפלישה הגרמנית. יחידות שהוצבו בצפון פולין, במיוחד במזרח פרוסיה, ספגו אבדות כבדות ונאלצו לסגת דרומה ודרום-מזרחה, בתקווה להתארגן מחדש ולבסס עמדות לאורך מחסומים טבעיים כמו נהרות הוויסלה והסאן.

יחידות אחרות ניסו לסגת לעבר אזורים ממזרח לוויסלה, כמו לובלין וסנדומייז'. עם זאת, ההתקדמות הגרמנית המהירה שיבשה לעיתים קרובות את התקשורת בין היחידות הפולניות, וגרמה לנסיגות כאלה להיות כאוטיות ומקוטעות. ועד שהכוחות הפולנים הצליחו להגיע ללובלין, מספרם הצטמצם משמעותית, מה שמנע מהם להתגונן באופן יעיל.

בינתיים, כוחות גרמניים התקדמו מעבר לוויסלה, ונעו לכיוון ערים כמו זמושץ'. ממזרח, כוחות סובייטים נכנסו לשטח פולין ב-17 בספטמבר וכבשו ערים כמו לודמיר-וולינסקי.

בדרום, יחידות שמוקמו סביב ערים כמו קרקוב ופולין קטן הובסו על ידי קבוצת ארמיות דרום לפני שהצליחו להיכנס לקו נהר הסאן, ובכך נמנעו התיאומים בין היחידות. במהלך האירועים הללו, מרשל אדוורד רידז-שמיגלי שימש כמפקד הכללי של הכוחות המזוינים הפולנים במהלך הקרב, בעוד הגנרל קלייברג, פיקד על אזור הצבא IX  ולאחר מכן ארגן את איגוד הכוחות העצמאי של פולסיה, והיה אחראי להגנה על החזית המזרחית בין פינסק לברסט.

## ארגון קבוצתי
ב-8 בספטמבר 1939, קיבל הגנרל קלייברג פקודה מהמרשל אדוורד רידז-שמיגלי להקים דיוויזיה של חיל רגלים מחיילים הנמצאים במחנה הגיוס והאימונים, הגנרל קלייברג קיבל גם פקודה לארגן קו הגנה ברסט לפינסק. בעוד שכוחותיו היו מאומנים היטב, חסרו להם ציוד כבד מכיוון שמה שהיה ברשותם כבר נשלח לדוויזיות שבחזית.

## קרב ברסט ליטובסק וקוברין
לאחר שפרץ דרך הקו הפולני בקרב ויזנה, החל הקורפוס ה-19 הגרמני, בפיקודו של הגנרל היינץ גודריאן, בהתקדמות מהירה דרומה. הקורפוס, שהורכב מדיוויזיית הפאנצר השלישית, דיוויזיית הפאנצר העשירית, דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-20, ובנוסף, הדיוויזיה הממונעת השנייה כעתודה, קיבל פקודה לכבוש את המבצר הישן בברסט ליטובסק ולאחר מכן לתקוף דרומה יותר, לכיוון קובל וגליציה. מטרת התקפה זו הייתה לפצל את פולין לשניים ולשתק את ההגנות ממזרח לנהר בוג.

בתחילה, כוחותיו של גודריאן התקדמו כמעט ללא התנגדות. אך ב-14 בספטמבר 1939, הם נעצרו באזור מבצר ברסט ליטובסק וקוברין על ידי כוח מאולתר בן ארבעה גדודים בפיקודו של הגנרל . בקרב שנמשך שלושה ימים, שנודע כ, שני הצדדים ספגו אבדות משמעותיות. למרות שהפולנים נסוגו לבסוף מהאזור ב-17 בספטמבר 1939, הגרמנים לא החלו מיידית במרדף אחריהם בניסיון להביס את הצבא הפולני הנסוג. ההתקפה בו-זמנית על קוברין () לא הייתה מכריעה, בגלל ש (דיוויזיית קוברין) בפיקודו של קולונל אדם אפלר נסוגה ללא התנגדות, לנוכח הידיעות שהגיעו על הפלישה הסובייטית לפולין, והצטרפות הדיוויזיה לפיקודו של גנרל קלייברג.

חטיבת הפרשים של פודלסקה הצטרפה במהרה לשתי היחידות הפולניות מקוברין וברסט. היחידה, בפיקודו של הגנרל , הצליחה להתחמק מכיתור על ידי נסיגה דרך יער ביאלובייסקה. הגנרל קמיצ'יץ'-סקרז'ינסקי, בליווי ראש המטה שלו, מייג'ור יוליאן שייצ'ייביץ', נסע לוולקוביסק, שם יצר קשר טלפוני עם הגנרל קלייברג. השניים סיכמו לאחד את כוחותיהם ולנוע דרומה לכיוון ראש הגשר הרומני.

רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-16 של גרמניה, בסיוע ארטילרי והלופטוואפה, החל בהתקפה על עמדות רגימנט חיל הרגלים הפולני ה-83 ב-18 בספטמבר 1939, וכבש מספר עמדות פולניות. התקפת הנגד הפולנית, שהחלה בשעה 17:00, החזירה לעצמה חלק מהשטח שנכבש. והגנרל קלייברג החל להסיג את כוחותיו לרומניה ולהונגריה. במהלך היומיים הבאים, קיבלו הכוחות פולנים פקודה להתרכז מצפון לקובל. במהלך הצעידה, הותקפה פלוגה של קבוצת פולסיה על ידי גיס חמישי ומהאוויר, אך קבוצות נוספות של חיילים פולנים שנותרו מפלוגות שהתפזרו, הצטרפו אליהן.

לאחר קרב עם כוחות הצבא האדום, ב-22 בספטמבר 1939, החליט הגנרל קלייברג לצעוד לעזרת ורשה. בתחילה תכנן לכבוש נקודות מעבר על נהר הבוג. אזור הריכוז היה אמור להיות ליד ולודבה. קבוצות, שאורגנו על ידי הבריגדיר גנרל , לחמו רק נגד הגרמנים. ואילו נגד הצבא האדום לא לחמו, כיוון שלא הותקפו על ידו. בין 22 ל-25 בספטמבר 1939, יחידות מקבוצת פולסיה הותקפו על ידי מטוסים גרמניים במהלך הצעידה לוולודבה. ביום האחרון של התקפות אלו, קיבל הגנרל קלייברג מידע שיחידות פולניות לא ידועות כבשו את ולודבה. רוב אנשי הצוות היו חיילים מקבוצות פולניות שחוסלו, ולא נלכדו על ידי הגרמנים, וחיפשו מפקדים וקבוצות שעדיין נלחמות. צוותו של קלייברג החל בארגון ההגנה על ראש גשר בוולודבה.

במקום אחר, בין 17 ל-26 בספטמבר 1939, יחידות של קבוצת פולסיה חצו את נהר הבוג ונכנסו לאזור ולודבה. לאחר שקיבל מידע על כניעת ורשה, ביקש הגנרל קלייברג את חוות דעתם של מפקדיו, ודיווח להם על המצב הפוליטי והצבאי. הוא גם ביקש מהגנרל , מפקד  (שכללה שתי חטיבות פרשים ['פילס' ו'אדוארד'], שני גדודי חיל רגלים ['אולק' ו'וילק'] וארטילריה דיוויזייתית), להצטרף אליו. הגנרל פודהורסקי הסכים בתחילה אך החליט לבקר תחילה בסטווי ליד דמבלין, מיקום הארסנל העיקרי של הצבא הפולני. לאחר מכן הם יעברו ל ויעסקו בלוחמת גרילה.

קלייברג החליט לארגן מחדש את פלוגותיו. דיוויזיית 'קוברין' שמה שונה ל**דוויזיית חיל הרגלים ה-60**, בפיקודו של קולונל אדם אפלר, ותכלול שלושה רגימנטים של חיל רגלים, דיוויזיית ארטילריה, ופלוגה ממונעת של תותחי נ"ט 37 מ"מ. קבוצות 'בז'וזה' ו'דרוהיצ'ין' ימוזגו ל**דיוויזיית חיל הרגלים ה-50** והקולונל בז'וזה-בז'זינה יפקד עליה, ועוד מספר פלוגות עצמאיות. בסך הכול, לקליברג היו כ-18,000 איש.

ב-28 בספטמבר 1939 החלו הכוחות הפולנים לצעוד דרומה לקו פרצ'ב-ויצ'שקוב, כאשר דיוויזיית הפרשים 'זאזה' מאבטחת את הדרך. אחד מגדודי אולאן מחטיבת 'אדוארד' חצה בהצלחה את נהר  וכבש את . רגימנט פרשים אחר מדיוויזיית 'זאזה' כבש את  ווימיסלוב לאחר לחימה בכובשים, הגרמנים ספגו אבדות כבדות. למחרת, התפתחה לחימה נוספת בין דיוויזיית 'זאזה' לגרמנים ליד ספיצ'ין. באותו ערב, דיוויזיית חיל הרגלים ה-60 יצרה מגע עם הגרמנים ונכנסה ליער ליד צ'רמניקי. הגרמנים, שהפעילו כח של חיל רגלים שנתמך על ידי שני טנקים, פתחו במתקפה על הגדוד הראשון של רגימנט חיל הרגלים ה-182, אך ההתקפה לא צלחה.

עד 30 בספטמבר 1939, כוחות פולנים היו ממוקמים בין הנהר  ל. למחרת, כוחות מקבוצת פולסיה עברו את העיירות , , בלז'נץ ואוסטרובק. דיוויזיית 'זאזה' התיישבה ביערות ליד נהר טיסמיאנקה. יחידה אחת מהרגימנט אולאן השני, שהגנה על כביש, השמידה סיור גרמני. יחידת הפיקוד של הרגימנט אולאן החמישי וגדודי חיל הרגלים 'אולק' ו'וילק' תקפו את הגרמנים בקוצק וכבשו את העיר.

## קרב קוצק
שמאל|ממוזער|מצב הכוחות בתאריך 3 באוקטובר 1939. החיצים ה – כוחות גרמניים,החיצים ה – כוחות פולניים
ב-30 בספטמבר, מפקד הארמייה העשירית של הוורמכט, ולטר פון רייכנאו, הורה למטה שלו לתכנן את השמדת הכוח הפולני הגדול שהיה ממוקם בין הנהרות בוג וויסלה. כוחותיו כללו את הקורפוס הממונע ה-14, שכלל את הדיוויזיה ה-29, את הדיוויזיה ה-13, וכן כמה יחידות עצמאיות. לכל דיוויזיה ממונעת גרמנית היה כוח של 16,445 חיילים, 2,676 משאיות ומכוניות מטה, 1,944 אופנועים ו-18 מכוניות משוריינות.

### 2 באוקטובר
הגנרל גוסטב אנטון פון ויטרסהיים, מפקד הגיס הממונע ה-14, ידע כי כוחות פולנים ממוקמים ביערות מצפון-מערב לקוצק. הוא העריך כי מפקד הכוחות הפולנים לא מודע לכניעתה של ורשה.

מפקד הדיוויזיה ה-13 של חיל הרגלים הממונע, לוטננט גנרל , סבר כי הכוחות הפולנים היו כה מיואשים עד כי אינם מסוגלים להילחם, וכי גדוד גרמני אחד יספיק כדי לפרק את הפולנים מנשקם ולקחתם בשבי. הגנרל אוטו שלח כוח שהורכב מהגדוד השלישי של רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-93, בסיוע הסוללה השמינית של הרגימנט ה-13 של הארטילריה הקלה. מפקד הגדוד החליט לחלק את כוחותיו לשתי קבוצות, שנשלחו לסרוקומלה ולקוצק. בעזרתו של רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-93, וכוחות תמיכה נוספים שהגיעו בעקבותיו.

#### קוצק
בשעה 08:30 בבוקר, טור גרמני של זחל"מים ומשאיות של חיל רגלים שנע לעבר הכפר  ספג אש ממחלקת המשמר של גדוד "וילק". לאחר קרב ממושך, הכוחות הגרמנים נסוגו.  הוזעק ועבר לעמדות הגנה ליד קוצק וסביבתה. בסביבות השעה 11:00, כוחות הגרמנים המובילים פתחו במתקפה על העמדות הפולניות, אשר תוגברו כעת בשני גדודים, אך למרות תמיכה באש ארטילרית, ההתקפה נכשלה. עם רדת החשיכה, רוכבי אופנועים גרמנים הופיעו ליד הכנסייה בקוצק והחלו לירות, ונסוגו כשנפתחה לעברם אש.

#### סרוקומלה
פלוגת חיל רגלים ממונע גרמנית נכנסה לכפר סרוקומלה, דבר זה הוביל לקרב בין הגרמנים לאולאנים מ (בפיקודו של קולונל ). יחידת ארטילריה מאותה חטיבה סייעה לפולנים. והגרמנים נאלצו לסגת דרומית לכפר.

#### נפגעים
האבדות הגרמניות היו 300–400 הרוגים ופצועים. חמישה קצינים, 180 מש"קים וטוראים נשבו לזמן קצר על ידי הפולנים. יחידות מחטיבת הפרשים 'פילס' איבדו כ-200 הרוגים ופצועים.

### 3 באוקטובר
ההתנגדות הפולנית העזה, אילצה את הגנרל אוטו להשתמש בכל כוחותיו למתקפה, בניסיון לפצל את הכוחות הפולנים לשניים ולהשמיד אותם. הוא החליט שהגדוד ה-33 של חיל הרגלים הממונע,, בסיוע חלק מהארטילריה של הדיוויזיה, יתקוף את ,  ו. על כוח זה הוטל עליו להשמיד את הדיוויזיה ה-50 של חיל הרגלים הפולני. הגדוד ה-93 של חיל הרגלים הממונע קיבל פקודה לכבוש את סרוקומלה ולאחר מכן את  ולהשמיד מערך הגנה של . הגדוד ה-66 של חיל הרגלים הממונע הצטרף לשדה הקרב אחר הצהריים.

הגנרל קלייברג סבר כי ההתקדמות הגרמנית העיקרית תהיה לעבר דיוויזיית הפרשים 'זאזה' בסרוקומלה והורדז'יאז'. והורה שחלק מחיל הפרשים יופעל במשימה להדוף את ההתקפה הגרמנית, והשאר יצטרפו למתקפת נגד לצד דיוויזיית חיל הרגלים ה-50 באגף הימני ובעורף של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 הגרמנית. דיוויזיית חיל הרגלים ה-60 ו'חטיבת הפרשים פודלאסקה' יחסמו נתיבי תקיפה גרמניים פוטנציאליים. בהנחה שאם מתקפת נגד זו תצליח, הדיוויזיה הגרמנית תיאלץ לסגת מאחורי נהר .

בין השעות 07:50 ל-09:30 בבוקר, שני רגימנטים של הדיוויזיה ה-50 של חיל הרגלים (ה-178 וה-180), בפיקודו המשותף של הקולונל , תקפו בסיוע סוללת תותחים. בתחילה, היחידות הפולניות צלחו, אך לאחר מכן בגלל מחסור בתחמושת עצרו את הפעולה ונאלצו להיכנס למגננה. גם התקפת  נעצרה ונאלצה לסגת מערבית ל.

בשעה 10:30 בבוקר, החלה הארטילריה הגרמנית לירות על עמדות פרשים פולניות. רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-93 החל בהתקפה על עמדות גדוד "וילק", וגרם לאבידות כבדות. רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-33 החל בהתקפה הדרגתית על דיוויזיית חיל הרגלים ה-50 הפולנית.

לאחר קרבות קשים, ההתקדמות הגרמנית נעצרה. הגנרל אוטו החליט לסייע לרגימנט חיל הרגלים הממונע ה-33 על ידי הגדוד השני של רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-66. היחידות הגרמניות כבשו את וולה גולבסקה, אך בערב נאלצו לסגת מהחלק המזרחי של האזור ולפנות למגננה בחלק המערבי.

### 4 באוקטובר
עקב כישלונה של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13, נאלץ הגנרל פון ויטרסהיים להשתמש בדיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-29. הגנרל אוטו הורה לרגימנט חיל הרגלים הממונע ה-93 לנוע מנהר וייפרז' לדמבלין. רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-66 יתקוף את אדמוב וולה גולבסקה, ורגימנט חיל הרגלים הממונע ה-33 יטהר את האזור שמצפון לקוצק.

הגנרל הפולני, קלייברג, העריך שההתקפה המשולבת העיקרית של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 והדיוויזיה הממונעת ה-29 תהיה על אדמוב ו. ותכנן להשמיד את דיוויזיית חיל הרגלים הממונעת ה-13, שכן הם כבר ספגו אבדות כבדות בחיילים ובציוד. דיוויזיית הפרשים 'זאזה' ודיוויזיית חיל הרגלים ה-50 יגנו על עמדותיהן, ודיוויזיית חיל הרגלים ה-60 תתקוף את דיוויזיית חיל הרגלים הממונעת ה-13. במקביל, חטיבת הפרשים של פודלסקה תלחם בדיוויזיית חיל הרגלים הממונעת ה-29.

באותו בוקר, הכוחות העיקריים של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 תקפו את דיוויזיית הפרשים 'זאזה' ואת דיוויזיית חיל הרגלים ה-50. עד הצהריים, חלק מהרגימנט חיל הרגלים הממונע ה-66 כבש את  והתקדם לעבר אדמוב, שם נעצרו על ידי הגדוד הפולני הראשון של רגימנט חיל הרגלים ה-180.

בהפרש של כ-11 שעות, תחילה ממערב, ולאחר מכן ממזרח, תקפו כוחות גרמניים מהרגימנט ה-66 של חיל הרגלים הממונע, את גדודי 'אולק' ו'וילק' שהגנו על . המגינים ספגו אבדות כבדות מאש ארטילרית, וגדוד 'וילק' נאלץ לסגת לקצה המזרחי של יער אדמוב. 'אולק', שעבר לאדמוב, נפרס מאוחר יותר בגולוב. בין השעות 10:00 ל-11:00, יחידות של הרגימנט ה-66 של חיל הרגלים הממונע תקפו יחידות פרשים פולניות מהרגימנט ה-5 של אולאן, אשר נסוגו לאחר מכן מוולה גולווסקה ואדמוב לכיוון דרום-מזרח.

בסביבות השעה 12:00, תקף רגימנט חיל הרגלים הממונע ה-66 את הפלוגה השנייה של רגימנט אולאן ה-2 בזארז'צ'ה, שנסוג עם אבדות כבדות. מפקד הרגימנט העביר את הפלוגה הרביעית דרומית ל כדי לנסות לסייע לפלוגה השנייה, בעוד שהפלוגה השלישית עצרה את האויב ממערב לוולה גולובסקה. הפלוגות השלישית והרביעית, עם חיילים מהרגימנט אולאן העשירי, לחמו ליד בית הקברות של הכפר  והכנסייה בוולה גולובסקה. השטח עבר ונכבש על ידי הצדדים מספר פעמים, עד להתקפה של הגדוד השני של רגימנט חיל הרגלים ה-184, ופלוגת אולאן, שאפשרו לפולנים להתקדם פנימה.

### 5 באוקטובר
שמאל|ממוזער|מצב הכוחות בתאריך 5 באוקטובר 1939. החיצים ה – כוחות גרמניים,החיצים ה – כוחות פולניים
הגנרל פון ויטרסהיים החליט להשתמש בשתיים מהדיוויזיות שלו, כדי לכתר ולהשמיד את הכוחות הפולנים. הדיוויזיה הממונעת ה-13 התקדמה לעבר  ואדמוב, ובהמשך ל ו, בינתיים הדיוויזיה הממונעת ה-29 התקדמה לעבר  ונובה וורובלינה שם נפגשו עם חיילים מהדיוויזיה הממונעת ה-13.

הגנרל קלייברג החליט להשמיד את דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 באמצעות כוחות מדיוויזיות חיל הרגלים ה-50 וה-60 ודיוויזיית הפרשים 'זאזה'. חטיבת הפרשים פודלאסקה הגנה על העמדות שתחת פיקודם, ברדוריאז' קושצ'לני ונובה וורובלינה.

#### קרבות בוויצ'ישקוב, גולוב ו-אדמוב
[ממוזער|300x300 פיקסלים|מוות והרס בצד הדרך ב[קוצק]]
הארטילריה של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 החלה לירות על עמדות גדוד הרגימנט ה-180 באדמוב ועל גדוד ה'אולק' בכפר  בשעה 05:30. שעתיים וחצי לאחר מכן, החלה התקדמותו של הרגימנט ה-66. לאחר התכתשות קצרה בשעה 10:00, כבשו הגרמנים את אדמוב. לאחר מכן הם תקפו את העמדות הפולניות בגבעה 170 ובגולוב, אותן כבשו לאחר לחימה עזה. הרגימנט ה-66 ספג אבדות רבות. הדיוויזיה כבשה עמדות בקצה המזרחי של יער אדמוב. הגנרל  שלח את חטיבת הפרשים 'פילס' לסייע להם. לאחר מגע עם חטיבת האויב, הם פתחו במתקפה על העמדות הגרמניות ביער. הם כבשו את היער, והקימו בו עמדות הגנה.

לאחר כיבוש אדמוב וגולוב על ידי הרגימנט ה-66 של חיל הרגלים הממונע, החל הרגימנט ה-33 של חיל הרגלים הממונע להתקדם, וכבש את **וויצ'ישקוב**  ו**גליניק** . כשרגימנט חיל הרגלים הפולני ה-178 נסוג. המפקד הורה לכוחותיו לכבוש מחדש את וויצ'ישקוב וגליניק, אך למרות שבתחילה הצליחו לכבוש חזרה, אך בהמשך נסוגו לאחר שספגו אבדות כבדות. התקדמות רגימנט חיל הרגלים ה-180 לאדמוב נכשלה. קולונל בז'וזה-בז'זינה שלח את רגימנט חיל הרגלים ה-178, שפגש במהרה את ההתקדמות הגרמנית. הגדוד הראשון כלל חלק מפלוגה של חבלנים. הגדודים השני והשלישי ספגו אבדות כבדות ונסוגו ל.

בינתיים, התקפה של רגימנט חיל הרגלים הפולני ה-184, בתמיכת גדוד של רגימנט חיל הרגלים ה-179, כבשה מחדש את הכנסייה ובית הקברות בוולה גולובסקה. התקדמות של רגימנט חיל הרגלים ה-182, בסיוע שלושה תותחי הוביצר בקוטר 100 מ"מ , שברה את ההגנה הגרמנית בהלנוב .

בשעה 16:00 החלה ההתקדמות הגרמנית האחרונה מכיוון אדמוב לעבר עמדות רגימנט אולאן ה-10 ביער קז'יבדה על ידי הרגימנט ה-182 בהלנוב והרגימנט ה-184 בוולה גולבסקה. לאחר קרב קשה, נסוג רגימנט אולאן ה-10 ליער. רוב כוחות דיוויזיית 'בז'וזה' הגנו בהצלחה על עמדותיהם בבורז'ץ. רגימנט חיל הרגלים ה-182 החזיק מעמד. הרגימנט ה-184 נאלץ לסגת עקב מחסור בתחמושת ארטילרית. בשלב זה החלה התקדמות פולנית, והגדוד השני של רגימנט חיל הרגלים ה-183, בסיוע ארטילרי, החל בהסתערות על הגרמנים שתקפו את האגף הדרומי של חטיבת הפרשים 'פילס'.

ההתקפה הצליחה, והגרמנים החלו לסגת, נרדפים על ידי חיל רגלים ופרשים. החלק האחורי של האגף הדרומי של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 הותקף על ידי חטיבת הפרשים "אדוארד", הם כבשו את הכפר , כולל סוללת ארטילריה גרמנית (שנהרסה כאשר הפרשים נאלצו לסגת עקב אש מסוללת ארטילריה גרמנית אחרת). יחידות של דיוויזיית חיל הרגלים הממונע ה-13 החלו לסגת. אחת ההתקפות האחרונות הייתה של הדיוויזיה הממונעת ה-29 על עמדות חטיבת הפרשים "פודלסקה" ועל החלק האחורי של דיוויזיית "בז'וזה". לאחר מכן, שתי המערך הפולניות נסוגו מדרום לקז'יבדה .

ממוזער|הגנרל הפולני פרנצישק קלייברג נכנע ללוטנט גנרל הגרמני פול אוטו, מפקד הדיוויזיה ה-13 של חיל הרגלים הממונע, ליד קוצק
בשעה 16:30, נתן הגנרל קלייבורג את פקודתו האחרונה בהורדז'יז'קה , פקודת להפסקת הלחימה וכניעה לכוחות הגרמניים. מאוחר יותר, בזמן שיער הורדז'יז'קה הופצץ, הוא חזר למפקדתו בקז'יבדה. בשעה 20:40, עזבו הסגנים-אלופים קז'ימייז' גורז'קובסקי ותדאוש שמיג'ילסקי כדי ליצור קשר עם מטה הפיקוד של הדיוויזיה ה-13 של חיל הרגלים הממונע. הם יצרו קשר עם הגרמנים ליד אדמוב, ושני הצדדים הסכימו על הפסקת אש שתימשך עד 6 באוקטובר (למחרת) בשעה 06:00, ומעט לאחר מכן התקיים טקס הכניעה.

ממוזער|פקודת הכניעה שנכתבה ב-5 באוקטובר 1939 על ידי הגנרל קלייברג
קבוצת המבצעים העצמאית פולסיה נכנעה ב-6 באוקטובר בשעה 10:00. בפקודתו האחרונה, כתב הגנרל קלייברג כי הסיבה להחלטתו להיכנע הייתה שהם היו מוקפים באויב, והתחמושת והמזון אזלו. טקס הכניעה של הגנרל קלייברג התקיים ב-6 באוקטובר בארמון יבלונובסקיץ' בקוצק.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים