חזי לסקלי

**יחזקאל (חזי) לֶסְקְלִי** (26 ביולי 1952 – 26 במאי 1994) היה משורר, כוריאוגרף ומבקר אמנות ישראלי.

## ביוגרפיה
חזי לסקלי נולד ברחובות, כבנם היחיד של הורים יוצאי צ'כיה ניצולי השואה.

גדל בגבעתיים. בגיל 22 עבר להאג שבהולנד, שם למד מחול ואמנויות באקדמיה הפתוחה לאמנויות. לאחר שובו לישראל עסק בכתיבת ביקורות מחול במקומון "העיר", בו היה חבר משנת 1980 ואף נטל חלק בעריכתו. היה לו גם טור קבוע בעיתון, בשם "יומן הנרגן". חזי לסקלי עסק בכוריאוגרפיה ופרסם שלושה קטעי מחול.

חזי לסקלי כתב מגיל 14 ופרסם את שיריו הראשונים בכתבי עת בגיל 18. בספר ראו אור שיריו לראשונה באנתולוגיה "ביכורי עטים" (מסדה, 1972), בעריכת מתי מגד. ספר שיריו הראשון, **האצבע**, פורסם כשהיה בן 34. בולטים בשירתו המחול וההומוסקסואליות.

לסקלי היה כתב ועורך תרבות במקומון התל אביבי "העיר" של רשת שוקן. בשנותיו האחרונות נתן ביטוי פומבי להומוסקסואליות שלו והיה בין הבודדים בישראל שהזדהו בציבור כהומואים. באחד מטוריו ב"העיר" כתב על גבריאל שרובר, שנפטר ב-1988 בגיל 42, ומשפחתו העשירה הנציחה את שמו בפרויקטים בארץ (דוגמת בית גבריאל על שפת הכנרת). לסקלי חשף כי הלה היה הומוסקסואל וכי נפטר מאיידס, ותקף את המשפחה על שהיא מסתירה זאת בניגוד לרצונו המפורש של המנוח. פרסום זה חולל שערורייה, והעיתון הוצף בתגובות אוהדות ונזעמות. לסקלי עצמו נפטר בשנת 1994 ממחלת האיידס ונטמן בבית העלמין ירקון. ספר שיריו האחרון ראה אור לאחר מותו, ב-1994.

עיר מגוריו, גבעתיים, גם היא מוזכרת בשיריו לא פעם, לצד ערים נוספות בישראל ובעולם. כמו כן, רב השימוש שלסקלי עושה בשירתו בחפצים דוממים, כמו ידית של דלת, כוס, משור, עיפרון, מחק ועוד. בשיריו קיימים מוטיבים של ארס פואטיקה:

לסקלי, שנפטר בגיל 41 בלבד, הוציא ארבעה ספרי שירה בחייו והותיר מורשת חשובה של שירה חיה ונועזת.

בשנת 1996 יצא הסרט התיעודי "יקנטליסה" בבימויו של יאיר לב, המשרטט באופן א-סנטימנטלי דיוקן קולנועי מורכב וטרגי של לסקלי. הסרט, שהשתתף בתחרות וולג'ין בפסטיבל הקולנוע בירושלים באותה שנה, נפסל לשידור בטלוויזיה הישראלית ולבסוף הוקרן ב-2002 בערוץ 8 בכבלים.

ב-2009 ראה אור מבחר מכל שיריו, בעריכת מאיר ויזלטיר.

ב-2020 יצא לאור ״המשורר״ (נענע דיסק), אלבום משירי חזי לסקלי שהולחנו על ידי דורי פרנס, בהפקתו המוזיקלית של ערן ויץ ובביצועם של רונה קינן, שי צברי, אלון עדר ואחרים.

## ספרי השירה שלו
***האצבע, שירים: 1985-1974**, עם עובד, 1986
***חיבור וחיסור, שירים 1987-1985**, עם עובד, 1988
***העכברים ולאה גולדברג: שירים 1989-1987**, ביתן, 1992.
***סוטים יקרים: שירים 1992-1990**, ביתן, 1994.
***באר חלב באמצע עיר**, **כל השירים 1992–1968**, עם עובד, 2009.

## לקריאה נוספת

* אילאור פורת, **הספר האחרון על המשורר האחרון – מסה על שירת חזי לסקלי**, גמא, 2024.
* עודד כרמלי, **אין ריקוד כזה ולא היה ולכן נרקוד אותו ונדבר בשבחו – מקבץ ממאמריו של חזי לסקלי על מחול, על שירה ועל החיים**, הבה לאור, 2025

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* גיליון של כתב העת '''הליקון''' שבו מצויים שירים מן העיזבון של חזי לסקלי
* גלעד מעיין, 7 שנים למותו של משורר. 15 שנים למותו של ספר., על **האצבע** בכתב העת **דג-אנונימי?**
* דניאל זק, מאחורי האוויר, מתחת ליקום: על חזי לסקלי וחברים, באתר "מכונת קריאה"
* 
* אלי הירש, על "באר חלב באמצע עיר", ידיעות אחרונות, 20/3/09
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* שמעון שלוש, על "העכברים ולאה גולדברג", אתר סימניה, ספטמבר 2011
*  
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:אנשי תקשורת להט"בים ישראלים
קטגוריה:משוררים להט"בים ישראלים
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
קטגוריה:מבקרי מחול ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:אנשי הדור השני לשואה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994