open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חשיבותה של רצינות (סרט, 1992)

**חשיבותה של רצינות** (באנגלית: **The Importance of Being Earnest**) הוא עיבוד קולנועי אמריקאי משנת 1992 למחזה באותו שם מאת אוסקר ויילד, בביצוע קאסט של שחקנים שחורים בלבד.

הבמאי קורט בייקר כתב את התסריט יחד עם פיטר אנתוני אנדרוז, כשהם משמרים את רוב הדיאלוגים שכתב ויילד, ומיקום העלילה בלונדון, אבל את תקופת ההתרחשות העבירו לזמן הווה במקום התקופה הוויקטוריאנית של המחזה.

את הסרט הפיקה ננסי קרטר קרואו, שהיא אשתו של הבמאי. הצילומים נערכו בביתם של בני הזוג בברנטווד שבלוס אנג'לס.

הקרנת הבכורה של הסרט נערכה באוניברסיטת הרווארד במסגרת כנס בשם "Blacks in Black & White and Color". ב-14 במאי 1992 הוקרן הסרט לראשונה בבית הקולנוע Anthology Film Archives.

## צוות השחקנים
* אובה באבאטונדה – ליין
* רן ט. בראון – אלג'רנון מונקריף
* כריס קאלוויי – גוונדלין פיירפקס
* לאניי צ'פמן – ססילי קרדיו
* סילבסטר הייז – הבאטלר
* ברברה אייזקס – מרימן
* ברוק פיטרס – דוקטור צ'אסובל
* סי-סי-אייץ' פאונדר – מיס פריזם
* דריל רואץ' – ג'ק וורת'ינג
* אן ולדון – ליידי ברקנל

## קישורים חיצוניים

* "חשיבותה של רצינות" באתר מכון הסרטים הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים המבוססים על יצירות אוסקר ויילד
פטריומאניס

**פטריומאניס** (שם מדעי: *Patriomanis*; מילולית: "פנגולין מולדת/פטריוטי") הוא סוג של יונק קדום בן לסדרת הפנגולינאים שחי באמריקה הצפונית של סוף תקופת האאוקן לפני 36.2 עד 33.9 מיליון שנה מזמננו.

זהו התיעוד הידוע היחיד של פנגולין שחי באמריקה הצפונית. המאובנים של פנגולין זה שהתגלו כמעט בשלמותם התגלו בתצורת הנהר הלבן  שבמונטנה, סמוך לנהר וייט  שהוא יובל של המיזורי, בו נמצאה פאונה רבה של יונקים קדומים מהאאוקן. הוא תואר למדע בשנת 1970 ונכלל בו מין אחד - *Patriomanis americana*.

פנגולין זה היה קטן יחסית, דומה בגודלו לפנגולין מלאי ובעל טפרים ארוכות וזנב ארוך לופתני כמו רוב הפנגולינים, אך הוא היה בעל מפתח לסת רחב יותר, הכיל מעט שיניים והוא היה גם בעל אוזניים בולטות ושערות נוקשות לצד קשקשיו. במראהו הזכיר מעט ארמדיל אך השתייך לסדרת הפנגולינאים. הוא משויך למשפחה פטריומאניים לצידו של הסוג קריפטומאניס (*Cryptomanis*), אשר כמה חוקרים רואים בו בן למשפחה אחרת.

מבנה הלסת שלו העיד שבדומה לפנגולינים הקיימים הוא ניזון בעיקר מנמלים וטרמיטים ביערות הקדומים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:פנגולינאים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1970
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו באאוקן
שלושה מארשים צבאיים (שוברט)

[200px|שמאל|ממוזער|[פרנץ שוברט]]
**שלושה מארשים צבאיים**, אופוס 51, מספר 733 ברשימת דויטש ליצירות שוברט, הן שלוש יצירות מסוגת מארש שנכתבו על ידי המלחין האוסטרי פרנץ שוברט לפסנתר ארבע ידיים.
המארש הראשון הוא המפורסם מבין השלושה. זו אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר של שוברט ושמה הנפוץ הוא "Schubert's Marche Militaire".

### היסטוריה
שוברט כתב את שלושת המארשים בזמן שהותו בבית הקיץ של הרוזן יוהאן קארל אסטרהאזי בעיירה ז'ליז שבהונגריה (כיום ז'ליזוצה  בסלובקיה). שוברט עבד כמורה למוזיקה של בת הרוזן וכתב את המארשים האלה ויצירות נוספות למטרות הוראה. לא ידוע מתי בדיוק נכתבו המארשים. ההערכה המקובלת היא שהיצירה נכתבה ב 1818, אך יש גם הערכות שהיה זה ב 1822 או 1824. המארשים פורסמו בווינה ב 7 באוגוסט 1826 על ידי אנטון דיאבלי כאופוס 51.

### המארשים
שלושת המארשים בנויים בצורה טרנארית  (צורת שיר).

#### מארש מספר 1 ברה מז'ור

* מפעם המארש: Allegro vivace
* המארש זכה לעיבודים להרכבים שונים כמו: תזמורת סימפונית, תזמורת צבאית וצירופים של כלים שונים, ביניהם עיבוד לאקורדיון, הרכב סקסופונים ועוד.
*המארש צוטט במספר יצירות, בין השאר ביצירה Circus Polka של איגור סטרווינסקי ובסרט הקצר של אולפני וולט דיסני - "בית המלאכה של סנטה".
* פרנץ ליסט עיבד את המארש לפסנתר סולו ביצירתו Grand paraphrase de concert, S.426a
* קארל טאוסיג כתב אף הוא עיבוד של המארש לפסנתר סולו, ברה במול מז'ור. יצירה זו הוקלטה על ידי פסנתרנים רבים, ביניהם ולדימיר הורוביץ.

#### מארש מספר 2 בסול מז'ור
מפעם המארש: Allegro molto moderato
#### מארש מספר 3 במי במול מז'ור
מפעם המארש: Allegro moderato

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת שוברט
קטגוריה:מארש
דיוויזיית האבטחה ה-203 (ורמאכט)

**דיוויזיית האבטחה ה-203** (בגרמנית: **203. Sicherungs-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
ב-14 ביוני 1941 הוקמה החטיבה ה-203, והיא הוצבה באזר העורפי של קבוצת ארמיות מרכז במהלך מבצע ברברוסה. ב-24 בדצמבר אותה שנה שונה שמה ל**חטיבת האבטחה ה-203**, והיא הופקדה על אבטחת קווי התקשורת והאספקה, וכן לחמה כנגד יחידות הפרטיזנים בבלארוס. ב-1 ביוני 1942 קיבלה החטיבה תגבורות, ושמה שונה ל**דיוויזיית האבטחה ה-203**. במהלך מבצע בגרטיון (יוני 1944) הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-23 שהיה חלק מהארמייה השנייה באזור ביצות פריפיאט, אולם עד סוף יולי 1944 היא נהדפה לאזור ברסט-ליטובסק. בתחילת אוגוסט, הדיוויזיה נאלצה להמשיך לסגת, ובאותו חודש היה מעורב רגימנט האבטחה ה-608 בטבח וולה, ולאחר מכן הוקצתה הדיוויזיה תחת פיקודה של הארמייה הרביעית. ב-21 בדצמבר 1944 שונה שם הדיוויזיה ל**הדיוויזיה ה-203**, והיא לחמה בקרבות הקשים בפרוסיה המזרחית, עד לכניעתה באפריל 1945.

## מפקדים
* גוטפריד ברטון (14 ביוני 1941 – ינואר 1943)
* רודולף פילץ (ינואר 1943 – 19 באוגוסט 1944)
* מקס הורן (19 באוגוסט 1944 – 18 בנובמבר 1944)
* וילהלם תומאס (18 בנובמבר 1944 – 26 בדצמבר 1944)
* פריץ גדצ'קה (26 בדצמבר 1944 – אפריל 1945)

## קישורים חיצוניים
* חטיבת התחלופה ה-203 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* חטיבת האבטחה ה-203 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית האבטחה ה-203 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ה-203 באתר lexikon-der-wehrmacht 

203
היעלמות חברי הקונגרס האמריקאים באלסקה

**היעלמות חברי הקונגרס האמריקאים באלסקה** התרחשה ב-16 באוקטובר 1972. מטוס קל שבו היו ארבעה אנשים, ביניהם שני חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית, נעלם בדרכו בין נמלי התעופה של אנקורג' וג'ונו במדינת אלסקה. למרות חיפושים נרחבים לא נמצא זכר למטוס ולנוסעיו.

## רקע
**הייל בוגס** (1914–1972)  היה חבר בית הנבחרים מטעם המחוז השני של לואיזיאנה. הוא כיהן בקונגרס ברציפות מ-1947. ב-1971 נבחר לשמש כמנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים, תפקיד שהוא השני בחשיבותו בסיעה לאחר יושב ראש הבית. ניק בגיץ' (1932–1972) היה חבר בית הנבחרים מטעם אלסקה. הוא נבחר לכהונתו ב-1970. שניהם היו חברי המפלגה הדמוקרטית.

לקראת הבחירות לקונגרס בנובמבר 1972 יצא בוגס לאלסקה על מנת לסייע לבגיץ' במסע הבחירות במחוז הבחירה שלו, שבו התמודד בקרב צמוד עם מתחרהו הרפובליקאי.

## ההיעלמות
בבוקר ה-16 באוקטובר עלו השניים על סיפונו של מטוס קל בנמל התעופה של העיר אנקורג' בדרכם לעיר ג'ונו. נלווה אליהם עוזרו של בגיץ'. המטוס, מדגם ססנה 310C, יוצר בשנת 1959 ונמצא בבעלות חברת פאן אלסקה איירווייז. הוא הוטס על ידי הטייס הראשי של החברה. משך הטיסה הצפוי היה 3.5 שעות.

המטוס יצא לדרכו בשעה 09:00. בשעה 13:15 הודיע נמל התעופה בג'ונו שהמטוס לא הגיע ליעדו. אז החלו חיפושים אחרי המטוס.

מבצע החיפוש וההצלה שנערך היה נרחב וממושך. השתתפו בו מעל 400 כלי טיס של משמר החופים, הצי, חיל האוויר וצבא ארצות הברית. נסרקו השטחים לאורך נתיבו המתוכנן של המטוס ונתיבים חלופיים, אך לא נמצא כל סימן וזכר למטוס ולנוסעיו. החיפושים הופסקו לאחר 39 ימים.

## לאחר ההיעלמות
האירוע נחקר על ידי המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה, אשר לא הצליחה לקבוע את הגורם להיעלמות. המטוס היה מחויב על פי חוק לשאת משואת איכון אלחוטית למקרה חירום, שהייתה אמורה לסייע באיתור שרידי המטוס. במהלך החקירה התגלה שמכשיר האיכון שהיה אמור להיות על גבי המטוס נמצא במטוס אחר. עד ראייה העיד שראה בתיקו של טייס המטוס שנעלם מכשיר דומה למכשיר האיכון.

בוגס ובגיץ' ניצחו בבחירות נובמבר 1972 במחוזות הבחירה שלהם, בהיעדרם. בסוף דצמבר הכריז בית משפט על מותם של ארבעת יושבי המטוס. בעקבות זאת נערכו בחירות מיוחדות לאיוש מושביהם של שני חברי בית הנבחרים.

בשנים שלאחר האירוע הועלתה הטענה שהיעלמותם של בוגס ובגיץ' לא נבעה מתאונה אלא ממעשה מכוון, כלומר רצח. תאוריית קשר שהופצה במשך זמן מה טענה כי ההתרסקות הייתה מכוונת והוסתרה על ידי ה-FBI, במיוחד על ידי ג'יי אדגר הובר, שהיה מעורב במאבק כוחות עם הייל בוגס.

העיתונאי ג'ון וולזאק (Jon Walczak) חקר את הפרשה ופרסם את ממצאיו בפודקאסט בשנת 2020.

## קישורים חיצוניים
* עמוד האירוע, באתר Aviation Safety Network
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בארצות הברית
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס מארצות הברית
קטגוריה:היעלמויות בלתי מוסברות של מטוסים
קטגוריה:אלסקה: היסטוריה
קטגוריה:הקונגרס של ארצות הברית: היסטוריה
קטגוריה:1972 בארצות הברית
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1972
קוויסקלוס

**קוויסקלוס** (שם מדעי: *Quiscalus*; פירוש השם הלטיני: "אם כל הארצות" - האיטי, שם התגלה העוף) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הפזאיים המצויים בטבע באמריקה הצפונית, המרכזית וגם בצפון אמריקה הדרומית. כיום מכילים בסוג זה 6 מינים נוסף על מין נכחד ממקסיקו. רבים מהם נפוצים לאורך ארצות הברית, שם הם מכונים בטעות "זרזירים".

עופות אלה דומים במראהו לעורביים או לזרזיריים, אך הם קרובים יותר לפזאי. רובם כהים, שחורים עד חומים ולעיתים בגווני חום-אדמדם עם מקור נוקשה מחודד ועיניים גדולות צהובות. הם בעלי זנב ארוך כשל נחליאלי והם מזמרים. אורכם 20 עד 40 סנטימטרים, כשהזכרים גדולים מהנקבות ומשקלם הממוצע 49–239 גרם.

עופות אלה הם אוכלי כל שלעיתים נחשבים למזיקים ומטרידים, הפוגעים ביבולים חקלאיים והם אינם מפחדים מהאדם.

## מינים
* *Quiscalus major*
* *Quiscalus quiscula*
* *Quiscalus mexicanus*
* *Quiscalus nicaraguensis*
* *Quiscalus niger*
* *Quiscalus lugubris*
* *Quiscalus palustris* - נכחד

כמה מהחוקרים רואים בכמה תת-מינים של הסוג מינים עצמאיים.

## גלריה

קובץ:Boat-tailed Grackle female.jpg
קובץ:Greater Antillean Grackle (Quiscalus niger) RWD.jpg
קובץ:Grackle IMG 3972.jpg
קובץ:Quiscalus lugubris male 1.JPG


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:פזאיים
רכס אתלברט

**רכס אתלברט** (באנגלית: **Ethelbert Ridge**) הוא רכס הרים הממוקם ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

הרכס ממוקם ממזרח -דרום-מזרח להר אלפרד.

הרכס מורכב מסלעים געשיים, וזאת על אף שההרים סביבו מורכבים מסלעי משקע.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הגאולוג אלסטייר לין (Alastair Linn) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד.

לין קרא לרכס - "**רכס סאדלבלג**" (באנגלית: "**Saddleback Ridge**"; מילולית: "רכס האוכף") בשל מראה הרכס (שמזכיר מראה אוכף כאשר מביטים בו מדרום).

מאוחר יותר הסקר לא קיבל את הצעתו של לין, וקרא לו "רכס אתלברט" על שמו של אתלברט, מלך וסקס, בנו של אתלוולף, מלך וסקס, המלך הסכסוני של אנגליה; וזאת בדומה לשמות הרים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

## ראו גם

* הר אדרד
* הר אתלרד
* הר אתלסטאן
* הר אגברט
* הר אתלוולף
* הר אלפרד

## קישורים חיצוניים

* רכס אתלברט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס אתלברט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* רכס אתלברט באתר mindat
* מחשבון מרחקים - המרחק מרכס אתלברט לאתרים סמוכים

## הערות שוליים

אתלברט
יחסי בורקינה פאסו – יפן

**יחסי בורקינה פאסו–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[בורקינה פאסו]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בורקינה פאסו ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו ליפן כוננו ב-1 ביולי 1960, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של בורקינה פאסו.

## ביקורים רמי דרג
### מבורקינה פאסו ליפן
* בלז קומפאורה, נשיא בורקינה פאסו (1993, 1995, 1998, 2003, 2008, 2013)

## נציגויות דיפלומטיות
* בורקינה פאסו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בבורקינה פאסו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בואגאדוגו, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים
* אתר שגרירות בורקינה פאסו ביפן
* אתר שגרירות יפן בבורקינה פאסו
* יחסי בורקינה פאסו–יפן, באתר משרד החוץ היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי ארגנטינה–פרגוואי

[ממוזער|[מאוריסיו מאקרי והוראסיו קארטס, נשיאי ארגנטינה ופרגוואי.]]
**יחסי ארגנטינה–פרגוואי** הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לפרגוואי.

## סקירה כללית
יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות השכנות נוצרו בשנת 1811 עם חתימת הסכם ידידות, סיוע וסחר. שתי המדינות היו במלחמה בין 1864 ו-1870 (מלחמת הברית המשולשת) ומאז לא נלחמו זו בזו. ארגנטינה מחזיקה בפרגוואי שגרירות באסונסיון ושתי קונסוליות כלליות בסיודד דל אסטה ובאנקרנסיון. פרגוואי מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס ו-7 קונסוליות בקלורינדה, קוריינטס, פורמוסה, פוסאדאס, רסיסטנסיה, רוסאריו ופוארטו איגואסו. שתי המדינות הן חברות מלאות במרקוסור, איחוד האומות של אמריקה הדרומית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקאיות, קבוצת ריו, G77, המערכת הכלכלית של אמריקה הלטינית ואיגוד השילוב האמריקני-לטיני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קיטנו צ'ו

ממוזער|250x250 פיקסלים|רחוב בקיטנו
**קיטנו צ'ו** (ביפנית: **北野 町**, או **קיטאנו איג'ינקאן** – **北野 異 人 館**) הוא מחוז היסטורי בעיר קובה (בהיוגו) ביפן, המכיל מספר בתי מגורים זרים מאז ימי מייג'י המאוחרים ותקופת טאישו המוקדמות של ההיסטוריה היפנית. בעוד שהמונח "איג'ינקאן" (異 人 館) יכול להתייחס לכל בית מגורים זר כלשהו מתקופה זו ביפן, הוא בדרך כלל מתייחס לאלו של קיטנו צ'ו, בהתחשב במספרם וריכוזם הגבוה של אלה שנותרו שם. מחוזות "איג'ינקאן" קיימים גם באזורים אחרים (בעיקר הקודאטה ונגסאקי), אך בגלל מלחמות ואסונות טבע, מחוזות אלה לא משומרים היטב. בעוד שחלק מהבתים עדיין משמשים כבתי מגורים, כמה מהם פתוחים לתיירים, מה שהופך את קיטנו צ'ו לאחת האטרקציות התיירותיות העיקריות בעיר קובה.

## קישורים חיצוניים

* City of Kobe: photo a la Carte - a collection of photos and stories of the Kitano Ijinkan area 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז היוגו: גאוגרפיה
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
יוסף מפוזנא

רבי **יוסף (לנדא) מפוזנא** (ה'תצ"ו, 1736 – ה' באדר ה'תקס"א, 18 בפברואר 1801) היה פוסק הלכה, והתפרסם כצדיק, בסוף חייו שימש במשך כעשרים שנה כרבה של פוזנא.

רבי יוסף היה חתנו של רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה"), ונודע בכינויו 'יוסף הצדיק'.

## קורות חייו
רבי יוסף נולד ב-1736 לרבי משה פנחס ששימש כפרנס של ועד ארבע ארצות בלבוב, ולרבקה בתו של רבי ישראל איסר מראשי קהילת ז'ולקייב.

בגיל צעיר נשא לאישה את פריידא בתו של הנודע ביהודה, בעודו מכהן כרבה של יאמפול. לאחר שנישא חי בז'ולקייב. מתיאורי חמיו עליו נראה שהעריכו מאד.

משנת תקל"ג כיהן ברבנות בכמה ערים, ביאברוב, ויטקוב, ובסקאהל, ומשנת תק"מ נקרא לכהן כרבה של פוזנא.

חידושיו נלקטו בספר בשם "חידושי רבי יוסף מפוזנא".

נפטר בה' באדר ה'תקס"א ונקבר בבית העלמין הישן בפוזנא. על פי צוואתו, מילא את מקומו אחיו רבי שמואל, מחבר "בית שמואל אחרון".

## חידושיו
דברי תורתו נדפסו לאחר מותו בספר בשם 'חדושי רבינו יוסף מפוזנא' ובספר זיכרון שארית יוסף. מלבד ספרים אלו נדפסו כמה תשובות בשמו בספר חותנו 'הנודע ביהודה', וכן שני קטעים למסכת חולין מובאים בשמו בספרו של אחיו - "בית שמואל - אחרון" - בסוף חלק יורה דעה.

לאחרונה נתגלו חידושים נוספים בשמו שנדפסו בקובץ "צפונות" חלק ד', מתוך כתב יד שנמצא בספרייה הלאומית. על כתב היד נכתב:

## משפחתו
* אחיו, רבי **שמואל פלקנפלד** מפוזנא מחבר "בית שמואל - אחרון".

### בניו
* בנו, רבי **יהודה לנדא** אב"ד וולדובה, מחבר "בית יהודה" – לבוב תקצ"א. נישא לבתו של רבי משה אב"ד סטאנוב, בן רבי נפתלי הירץ אב"ד דק"ק דובנא. בנו הוא רבי יצחק לנדא אב"ד וולודבה ולויצק, מחבר ספר 'עומר יצחק'.
* בנו, רבי **פינחס** – גאון וגביר, חתן רבי בנימין ברודא מהורודנה, ואביו של רבי אלעזר לנדא מווילקוביסק.
* בנו, רבי **ישראל משה איסר** מלובלין. יש שכתבו שהוא טעות ושם בנו הוא 'רבי **חיים דוד**' מחבר ספר 'זיכרון חיי דודים' בכתב יד שאבד, ומייסד בית הכנסת הראשון בדעמביץ.

## תלמידיו
* רבי שלמה זלמן ליפשיץ מורשה.

## קישורים חיצוניים
* 
### ספריו
* 
* 

## לקריאה נוספת
* אוצר הרבנים, מס' 8534 (בתאריכים שגויים)
* יודלוב, צפונות, ד, עמ' לד

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:נפטרים ב-1801
קטגוריה:משפחת סג"ל לנדא
קטגוריה:פוזנה: רבנים
יחסי בוסניה והרצגובינה – טורקיה

ממוזער|שגרירות טורקיה בסרייבו
**יחסי בוסניה והרצגובינה – טורקיה** הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה לבין טורקיה.

## היסטוריה
ב-29 באוגוסט 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות. קיימים קשרים היסטוריים חזקים בין בוסניה והרצגובינה וטורקיה, שהוקמו לאחר הכיבוש העות'מאני של חצי האי הבלקני. גולה טורקית משמעותית נוצרה בשטחה של בוסניה והרצגובינה המודרנית לאחר הצטרפותה ל. הבוסניאקים היו בין הסלאבים הראשונים באזור שהתאסלמו. מרבית הטורקים החלו לעזוב את בוסניה במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר מכן התמוטטה האימפריה העות'מאנית.

בשנת 1923 הפך מוסטפא כמאל אטאטורק למייסד המדינה הטורקית המודרנית, ושטחה של בוסניה והרצגובינה הפך לחלק מיוגוסלביה. תחת ממשלת יוגוסלביה, תפקיד הדת בחיי הבוסניאקים פחת, למרות העובדה שיוסיפ ברוז טיטו לא התנגד בגלוי למנהגי הדת של האוכלוסייה, כמו רוב מנהיגי המדינות הקומוניסטיות האחרות במהלך המלחמה הקרה. ב-6 בפברואר 1992 הכירה טורקיה בבוסניה והרצגובינה כמדינה עצמאית, וב-29 באוגוסט 1992 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. ב-22 ביולי 1995 תיווך נשיא טורקיה סוליימאן דמירל משא ומתן בין בוסניה לקרואטיה, שלאחריהן פעלו שתי המדינות כחזית מאוחדת כנגד הכוחות המזוינים הסרביים.

בשנת 2011 הצהיר מוסטפא סריק, נשיא הקהילה האסלאמית בבוסניה והרצגובינה: "טורקיה היא אמא שלנו, כך זה היה וכך זה יהיה". ב-11 ביולי 2012 אמר ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, בעת ביקור באנדרטה בסרברניצה  שהוקדשה לטבח בעיר זו, כי הפוליטיקאי הבוסני אלייה איזטבגוביץ' דיבר בחום מאוד על טורקיה במהלך שיחתם. ההשפעה הטורקית בקרב פוליטיקאים בוסנים גוברת בשנים האחרונות. רג'פ טאיפ ארדואן ידוע על מאמציו ליישב את שתי המפלגות הבוסניות העיקריות: מפלגת הפעולה הדמוקרטית והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה.

בערים בוסניות רבות, רחובות נקראים על שם מדינאים וכובשים עות'מאניים. במרכז סרייבו יש רחוב על שמו של הווזיר הגדול יליד בוסניה סוקולו מהמט פאשה, ובביחאץ' יש רחוב על שם הסולטאן סולימאן המפואר.

## יחסי סחר
בשנת 2003 הסתכם מחזור המסחר בין המדינות בסכום של 70 מיליון דולר. בשנת 2017 הסחר בין המדינות הסתכם ב-700 מיליון דולר.

## נציגויות דיפלומטיות
* טורקיה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו וקונסוליה כללית במוסטר.
* בוסניה והרצגובינה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-3 קונסוליות באיסטנבול, איזמיר ובורסה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי טורקיה–מונטנגרו

טורקיה הכירה רשמית במונטנגרו ב-12 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-3 ביולי 2006. ביקורים ואנשי קשר ברמה גבוהה בין שתי המדינות נמשכים באינטנסיביות ובהצלחה. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון, מועצת אירופה ונאט"ו.

## נציגויות דיפלומטיות
* מונטנגרו מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה.
* טורקיה מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה.

## שיתוף פעולה כלכלי
המסחר הכולל בין שתי המדינות בשנת 2012 הסתכם ב-40.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא 28.4 מיליון אירו, והיצוא 11.7 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2012 הסתכמה ב-25 מיליון אירו.

המסחר הכולל בין שתי המדינות בשנת 2011 הסתכם ב-36.8 מיליון אירו, מתוכם היבוא היה 25.6 מיליון אירו, והיצוא 11.2 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2011 הסתכמה ב-993,281 אירו.

בתחילת דצמבר 2010 התקיימה הישיבה הראשונה של הוועדה המשותפת למונטנגרו–טורקיה, כמו גם הפורום העסקי הראשון של אנשי מונטנגרו ואנשי עסקים טורקים, במהלך ביקורו של שר התעשייה והמסחר הטורקי ניהאט ארגון מונטנגרו.

סך הסחר בין המדינות בשנת 2010 הסתכם ב-33.06 מיליון אירו, מתוכם היבוא 28.07 מיליון אירו, והיצוא 4.9 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2010 הסתכמה ב-3.3 מיליון אירו.

סך הסחר בין המדינות בשנת 2009 הסתכם ב-22.7 מיליון אירו, מתוכם היצוא היה 1.3 מיליון אירו, והיבוא 21.3 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2009 הסתכמה ב-523.2 אלף אירו.

## יחסי תרבות
טורקיה ממשיכה להעניק מלגות לסטודנטים מונטנגרים במסגרת מלגות הממשלה ופרויקט סטודנטים גדול יותר (BOP). במטרה לענות על צורכיהם העתידיים של קרוביהם הגרים במונטנגרו, שאיתם אנו חולקים גם אותה דת, עבור אימאמים משכילים, הקרן הטורקית לדת מעניקה מלגות לסטודנטים מונטנגרים מדי שנה.

## תיירות
תיירים טורקים במונטנגרו:

## שיתוף פעולה צבאי
בשנת 2018 העמיקו מונטנגרו וטורקיה את הקשרים הצבאיים, וחתמו על עסקה הקובעת שיתוף פעולה בענף הביטחון בנוגע ל"ייצור וסחר של סחורות ושירותים ביטחוניים, תחזוקה ותמיכה לוגיסטית". לפני 2018 טורקיה לא נחשבה כשותפה צבאית מרכזית עבור מונטנגרו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי הונגריה–טורקיה

**יחסי הונגריה–טורקיה** הם יחסי החוץ בין **[[הונגריה]]** ל**[[טורקיה]]**.

## סקירה כללית
במהלך המאה ה-16 כבשה האימפריה העות'מאנית את רוב שטחה של ממלכת הונגריה, למעט חלק קטן במערבה שנותר תחת שלטון בית הבסבורג, אולם עד סוף המאה ה-17 כבשו ההבסבורגים מחדש את כל שטחה של הונגריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו המדינות זו לצד זו, כחלק ממעצמות המרכז. כיום, שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, ה-OECD, נאט"ו, ה-OSSE וה-WTO. כמו כן הונגריה היא חברת האיחוד האירופי וטורקיה היא מועמדת להצטרפות לארגון.

## נציגויות דיפלומטיות
* הונגריה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-7 קונסוליות באנטליה, איסטנבול, איזמיר, איזמיט, קייסרי, קוטאיה וטקירדא.
* טורקיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יוהאן הורוואט

**יוהאן הורוואט** (בגרמנית: **Johann Horvath**; 20 במאי 1903 - 30 ביולי 1968) היה כדורגלן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ ימני.

## ביוגרפיה

הורוואט נולד ב-20 במאי 1903 באוסטריה-הונגריה. כאחד מחלוצי אוסטריה המוכרים של שנות ה-20 של המאה העשרים, הוא שיחק בכמה קבוצות מהעיר וינה. במהלך רוב הקריירה שיחק בזימרינגר אך גם שיחק בראפיד וינה עימה זכה פעמיים בליגה ובגביע אחד, וגם הגיעה איתה לשני גמרי גביע מיטרופה בשנים 1927 ו-1928 שאת שניהם הפסידו.

בנבחרת האוסטרית ערך הורוואט את משחקו הראשון נגד גרמניה בינואר 1924, בו גם כבש את שערו הראשון. האוסטרים העפילו למונדיאל 1934 בזכות ניצחון 1–6 על בולגריה כשהורוואט כבש שלושה מהם. בטורניר עצמו כבש שער נגד הונגריה ברבע הגמר ובחצי נבחרתו סיימה את דרכה לאחר הפסד לאיטליה. הוא הספיק לכבוש שער נוסף בהפסד לגרמניה במשחק על המקום השלישי. משחקו האחרון היה באוקטובר 1934 נגד הונגריה. בסך הכל ערך הורוואט 46 הופעות וכבש 29 שערים עבור נבחרתו, נתון הנציב אותו כיום במקום השלישי בטבלת הכובשים שלה בכל הזמנים.

## תארים

;ראפיד וינה
*אליפות אוסטריה (2): 1929, 1930
*הגביע האוסטרי: 1929
;נבחרת אוסטריה
*מקום רביעי בגביע העולם: 1934

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1968
שמעון בכרך

**שמעון בן יצחק בַּכָרָךְ** ובלועזית **באכר** (בהונגרית: **Bacher Simon**; כ' בשבט תקפ"ג, 1 בפברואר 1823 – ח' בחשוון תרנ"ב, 9 בנובמבר 1891) היה משורר וסופר עברי איש תנועת ההשכלה בהונגריה. בלה באכר הוא קרוב משפחתו.

## ביוגרפיה
בכרך, מצאצאי ה"חות יאיר", נולד בליפטובסקי מיקולש (ביידיש: ליפטוי סט' מיקלויש) שבצפון-מערב הונגריה כיום בסלובקיה). ליפטוי הייתה מוקד של ההשכלה הרבנית המתונה ברוח מוראביה. בעודו ילד רך נמשך לשירה, ובגיל שבע תרגם מגרמנית לעברית את Das Lied von der Glocke מאת שילר. לאחר הבר-מצווה החל ללמוד בישיבה המקומית תחת הרב אלעזר לעוו. בתום ארבע שנים בליפטוי, עבר לתקופה קצרה בישיבות המוראביות של ניקלשבורג, תחת הרב הכולל נחום טרייביטש, ולייפניק, תחת הרב שלמה קווטש. הוא שב להונגריה והמשיך ללמוד עם הרב יצחק משה פרלס, ראשית באייזנשטט ואז בבוניהאד, עד 1842. בכל המוסדות שלמד בהם הייתה פתיחות להשכלה וללימודי חול (בניגוד לדגם השמרני בישיבת פרשבורג ובנותיה).

במהלך שנותיו בישיבה היה בכרך למשכיל פעיל ולמשורר עברי. בגיל תשע-עשרה שב לליפטוי והתפרנס כסוחר. הוא מונה למזכיר הקהילה ולחבר הוועד המנהל של בית-הספר המודרני. מ-1844 כתב עבור "כוכבי יצחק", הפרסום המשכילי המוביל של התקופה. בנוסף לעבודותיו בעברית, שירים בגרמנית פרי עטו ראו אור בעיתונות הכללית. ב-1848 נשא לאישה את דבורה טדסקו; בין שמונת ילדיהם היה המזרחן איש חכמת ישראל בנימין זאב בכרך. בשנות ה-1850 עבד כמפקח במכרות המלח הסמוכים לז'ולנה, ובעשור הבא שב לעסוק במסחר וחקלאות בעירו. הוא התרושש עקב מלחמת אוסטריה-פרוסיה, עבר לפשט ומונה לבסוף לגזבר הקהילה היהודית הגדולה. בתפקיד זה החזיק בכרך עד קץ ימיו.

בין יתר עבודותיו, הוציא ב-1860 תרגום לעברית של "יהויכין" מאת לודוויג פיליפזון. ב-1866 תרגם לעברית את "נתן החכם". הוא תרגם לעברית מכתבי גתה, שנדור פטפי, מיהאי ורשמארטי, קארוי אטווש ויאנוש אראן. ב-1867 חיבר את השיר "יחי המלך" לכבוד הפשרה האוסטרו-הונגרית, וב-1868 הוציא מבחר שירים הונגריים מתורגמים לעברית במאסף "זמרת הארץ", ובכללם המנון הונגריה. באותה שנה דיווח על קונגרס יהדות הונגריה לעיתון "המגיד", ונעשה לסופרו בממלכה. הוא היה גם מזכיר הקונגרס, ותרגם את תקנותיו מגרמנית לעברית. ב-1871 החל לכתוב לעיתון "החבצלת" בירושלים (מכתבו הראשון היה מחאה על התוכנית לבנות ביריחו, והוא צירף אליה שיר בשם "קללת הנביא".) ב"חבצלת" פרסם בהמשכים מ-1879 את שירת "מלך אביון", תרגומו לסיפורי שלמה המלך ואשמדאי מאת אברהם אלעזר פרנקל. הוא חיבר ותרגם שירים רבים לעת מצוא: ב-1871 לעת פטירת יוז'ף אטווש, ב-1873 לרגל חצי-היובל למלכות פרנץ יוזף, בעברית, וב-1877 לכבוד פתיחת בית המדרש לרבנים בבודפשט. ב-1879 הוציא מאסף משיריו העבריים בשם "מוצל מאש." בכרך מת ממחלת לב ב-1891.

כל יצירותיו פורסמו בשלושה כרכים על ידי בנו בנימין זאב ב-1894, בשם "שער שמעון".

## קישורים חיצוניים
* 
* שמעון בכרך, באנציקלופדיה יודאיקה
* 
* שמעון בכרך, בלקסיקון היהודי-הונגרי.
* שמעון בכרך, במאגרי הספרייה הלאומית של ישראל
* "זמירות הארץ", פעסט, ה'תרכ"ו.
* 
* 
* "יחי המלך!", שירים בעברית ובהונגרית לכבוד פשרת 1867.
* "יום מלכנו", שירים לחצי-היובל לקיסר.
* 

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משכילי מורביה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1823
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1891
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
ניע זשוריצי כלופצי

ניגון **נְיֶע זשוּרִיצִי כלוֹפְּצִי** הוא ניגון שמחה, מניגוני חב"ד, בשפה סלאבית מזרחית, בסגנון שירי האיכרים ברוסיה בתחילת המאה ה-19. המיוחס למקהלת חסידי רבי דובער שניאורי ("אדמו"ר האמצעי") האדמו"ר השני של חב"ד.

## אודות הניגון
מילות הניגון: 
בתרגום חופשי לעברית: . הניגון הוא על חבורה הנוסעת לפונדק, ומתעודדת לא לדאוג ולהמשיך בנסיעה כי שם מחכה להם וודקה.

הניגון הושר אצל רבי דובער שניאורי במקהלת ה"קאפעליע" שלו, והוא מושר בחב"ד 200 שנה. בספר הניגונים - חב"ד זהו ניגון מספר קי"א (111). חסידי חב"ד ברוסיה נהגו לשיר את הניגון במאה ה-19 ובעשור ה-1 של המאה ה-20 בזמן ההליכה והנסיעה לרבי לעיירה לובביץ'.

הנמשל מהשיר שחב"ד לקחו מזה הוא על חסידים הנוסעים אל הרבי; החֶבְרַיָּה הם החסידים, הפונדק הוא בית מדרשו של הרבי, והוודקה מסמלת את תורת החסידות, ממנה ישתו החסידים כאשר יגיעו אל רבם. וכן שכאשר נמצאים בגלות, הגלות היא כמו הדרך והבית מדרש של הרבי הוא כמו הפונדק, ממנו שואבים כוח לעבודת השם, וכן פירושים נוספים.

בחסידות חב"ד בזמנים מיוחדים כאשר שרים את הניגון ארבע בבות בהתוועדויות, נוהגים ששרים "ניע זוריטשע" לאחר ארבע בבות. אצל רבי שלום דובער שניאורסון היו מנגנים ניגון זה ואצל רבי יוסף יצחק שניאורסון. אצל הרבי מלובביץ' שרו ניגון זה רבות.

## ביצועים ועיבודים מוזיקליים
הניגון הופיע ב-1960 באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח ובשנות ה-70 של המאה ה-20 באלבום "ניגוני חב"ד 10" של ניח"ח תקליט של "ערב חב"ד", ב-1996 באלבום "האפ קאזאק" של אברהם פריד ובאלבום "ניגוני חב"ד 3" של חנן בר סלע, במהלך השנים בוצע הניגון על ידי מספר אמנים.

גרסאות כיסוי של השיר יצאו; בשנת 2016 יצא לאור באלבום צמאה 3 השיר משולב בעברית בביצוע נריה מויאל, בשנת 2017 יצא סינגל על ידי חיים שלמה מאייעס משולב יידיש.

## ראו גם

* ניגון הקאפעליע

## לקריאה נוספת
* זושא וולף, **היכל הנגינה**, בחלק "ניגוני האדמ"ורים וביאורם", בכותרת "ניע זוריטשי כלאפצי", עמודים ע"ב-פ"ו.

## קישורים חיצוניים

אודות הניגון:
* לב לייבמן, ניע זשוריצי: ניגון להסרת דאגות, נובמבר 2020
* 
הניגון:
* מנגנים ניע זוריטשי כלאפצי - אצל הרבי מלובביץ', שבט ה'תשכ"ד .
* סיפורו של ניגון: ניע זוריצ'י - בתחתית הווידאו מוספר על הניגון, והווידאו עצמו שרים בתוועדות אצל הרבי מלובביץ' בי' בכסלו תשמ"ח, חב"ד אינפו 
* להקת סולפראם בשנת 2014 י"ט שבט תשע"ד ניע זוריטשי, דקה 2:11. חב"ד אינפו
* לשתות בדרך הרבי מלובביץ מבאר את הפירוש של הניגון, באתר Chabad.org
* מרדכי ברוצקי, ניה ז'וריצי חלופצי | Nye Zyuritche, אלבום הניגונים המכוונים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניגוני חב"ד
קטגוריה:שירי המאה ה-19
יואל צבי ראטה

הרב **יואל צבי ראטה** (נהגה: **רוט**. ה'תק"ף - י"א בכסלו ה'תרנ"ג, נובמבר 1892) היה רב וראש ישיבה במספר קהילות בהונגריה, ובראשן בחוסט. בעל שו"ת "בית היוצ"ר".

## ביוגרפיה
נולד בקומאדי  לר' שמעון רוט, ולציפורה (ציפרעל) - מצאצאי הרב חיים הכהן רפפורט והרב יוסף כץ. בהיותו כבן 6 נפטרה אמו, ואביו נשא אישה אחרת שילדה לו עוד ילדים. בהיותו כבן 11 נסע לאונגוואר ללמוד בישיבתו של רבי מאיר אייזנשטטר. לאחר 7 שנים קיבל היתר הוראה, ונשא את חנה (חנצ'ה) בתו של הרב יעקב גוטליב, רבה של חוסט.

רבנותו הראשונה הייתה בפולדש . בשנת ה'תרמ"ב החל לכהן כרב בבאראט'ו-אויפאלו  ובשנת ה'תרמ"ד עבר לכהן בברזנו . בשנת 1854 מילא את מקום הרב עמרם בלום ברבנות חוסט. בחוסט עמד בראשות ישיבה גדולה, והתפרסם גם בדרשותיו. שאלות הלכתיות רבות הופנו אליו. היה גזבר קופת רבי מאיר בעל הנס.

הוא היה נוסע לאדמו"רי הונגריה וגליציה, רבי משה טייטלבוים מאויהל, רבי שלום רוקח מבעלז, רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, ובעיקר לרבי חיים הלברשטאם מצאנז ובנו רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.

## תלמידיו וצאצאיו
* בנו הרב משה שמעון ראטה כיהן כרב בדיורע. נפטר בגיל 32 בחיי אביו.
** בנו הרב שמואל יעקב כיהן כרב בדיורע וכשוחט בקליינווארדיין, מחבר ספר "שיר חדש" ו"דברי שי"ר".
*** בנו הרב ישראל אפרים פישל ראטה היה אדמו"ר, רב וראש ישיבה בוויידיטשקא. הדפיס את "דרשות בית היוצר". מחבר ספר "אור לישראל".
**** בנו הרב חיים אלטר ראטה, חבר ועד הפועל של אגודת ישראל - בעל "כל הכתוב לחיים".
*****נכדו הרב מרדכי הלל זלמן ראטה, האדמו"ר מוויידיטשקא.
** בתו שרה אשת הרב יוסף קרויס, בזיווג שני אשתו של רבי ישעיה שטיינר מקרסטיר.
** חתנו הרב יצחק פרנקל הדפיס את שו"ת "בית היוצר".

* בנו מאיר נפטר בהיותו כבן 15.
* אחיינו ותלמידו הרב מרדכי יעקב גטליב, רבה של מישקולץ ובעל "יגל יעקב".
* תלמידו הרב אליעזר דיטש - רבה של בונהאד ובעל "פרי השדה".
* תלמידו הרב מנחם בריידי, בעל "באר מנחם".
* תלמידו רבי נחמן רוטנער מברעזיף בן רבי אברהם משה מבארשא.
* נכדו הרב אליהו צבי ראטה לימד בישיבה בשאטוראליאויהיי.
* בן אחיינו היה הרב ד"ר אמיל רוט, שכיהן כרב הניאולוגי של גיור ונספה עם עדתו בשואה.

## ספריו
ספריו יצרו לאור לאחר פטירתו על ידי צאצאיו:
* **[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=627&st=&pgnum=1&hilite= בית היוצ"ר]** - שו"ת, שני כרכים.
* **[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=627&st=&pgnum=1&hilite= דרשות בית היוצר]**
* **יוצר אור** - על ענייני חנוכה. מישקולץ ה'תש"ד
* **ליקוטי בית היוצר** - ליקוטים. בית שמש ה'תשע"ה

## לקריאה נוספת
* יצחק פרנקל (בעל נכדתו), הקדמה לשו"ת "בית היוצר" חלק א, מוקצ'בו ה'תרנ"ו
* יוסף יצחק כהן, **חכמי הונגריה והספרות התורנית בה**, ירושלים ה'תשנ"ז, עמ' 409–410
* הרב שמואל רוט, **משפחת בית אבותיו של 'בית היוצ"ר' וצאצאיהם**, "עלי זיכרון" 25, אלול תשע"ו, עמ' כז-לו

## הערות שוליים

קטגוריה:חוסט: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1820
קטגוריה:נפטרים ב-1892
יחסי אלבניה–טורקיה

**יחסי אלבניה–טורקיה** הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אלבניה והרפובליקה הטורקית.

## סקירה כללית
בשנת 1479 כבשה האימפריה העות'מאנית את שטחי אלבניה, ובעקבות הכיבוש התאסלמו רוב האלבנים. במהלך המאה ה-19 התנהלה האימפריה העות'מאנית בסלחנות כלפי האלבנים ואפשרה להם ליהנות מזכויות שלא היו לעמים אחרים ברחבי האימפריה. בתחילת המאה ה-20 ביקשו האלבנים להתנתק כמעט לגמרי מהאימפריה והעות'מאנים סירבו להעניק להם זכויות מיוחדות מעבר למה שכבר השיגו. בעקבות זאת מרדו האלבנים בשנת 1909 ושוב בשנת 1910. ביוני 1911 הקימו האלבנים ממשלה זמנית. באוקטובר 1912, במסגרת מלחמת הבלקן הראשונה שבה מדינות הבלקן ביקשו להשתלט על רומליה, השטחים של האימפריה העות'מאנית באירופה, פלשה סרביה לאלבניה וכבשה את כל צפון אלבניה ובהמשך גם חלקים ממרכזה. ב-29 בנובמבר 1912 כבשה סרביה את דורס והכריזה על אזורי אלבניה שכבשה כמחוז בממלכת סרביה. במקביל, מונטנגרו הטילה מצור על שקודרה שנכבשה באפריל 1913. יוון מצידה, כבשה שטחים בדרום אלבניה לעצמה ואף הטילה מצור על ולורה החל מדצמבר 1912.

ב-28 בנובמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, הכריזו האלבנים על עצמאותם ועל נייטרליות במלחמה בין העות'מאנים ומדינות הבלקן. אולם לאור כיבוש חלקים נרחבים מאלבניה, נלחמו האלבנים בפעילות גרילה לצד העות'מאנים במטרה לשחרר את ארצם. בלחץ המעצמות אוסטריה ואיטליה שדרשו שאלבניה תהיה עצמאית וגדולה כמנע בפני השאיפות הסרביות להשתלט עליה, נקבע בהסכם לונדון שאלבניה תהיה עצמאית ובהתאם סרביה ומונטנגרו נסוגו משטחיה.

היחסים בין המדינות כוננו באופן רשמי בשנות ה-20 של המאה ה-20. היחסים בין אלבניה לטורקיה ידידותיים באופן מסורתי בגלל גורמים תרבותיים והיסטוריים. שתי המדינות עם אוכלוסייה מוסלמית בעיקר, והן חברות ב, בנאט"ו ובאיחוד מדינות הים התיכון. לטורקיה יש גם מעמד של מדינה מועמדת ל, שבו אלבניה היא מועמדת פוטנציאלית. בטורקיה חיים כ-1.3 מיליון אזרחים ממוצא אלבני שלא איבדו קשרים תרבותיים עם אלבניה. יש גם מיעוט טורקי חזק בקוסובו.

## היחסים בין המדינות
אלבנים רבים, שהתאסלמו במהלך האימפריה העות'מאנית, שירתו את הסולטנים הטורקים. אלבניה הייתה המדינה האחרונה בבלקן שהכריזה על עצמאות מהאימפריה העות'מאנית ב-28 בנובמבר 1912. טורקיה הייתה מהראשונות שהכירו בעצמאותה של אלבניה. החל מ-2 בפברואר 2010 אזרחי שתי המדינות יכולות לשהות בשטחן עד 90 יום ללא ויזה.

בנובמבר 2012, הדרדרו היחסים בין המדינות לאחר שאלבניה נמנעה מהצבעה של האו"ם כדי להעניק ל מעמד של מדינה בארגון. ראש ממשלת טורקיה ניסה לשכנע ללא הצלחה את ממשלת אלבניה להצביע בעד. ארדואן אמר לכתבים שהוא התקשר באופן אישי לנשיא סאלי ברישה ודיבר איתו, מה שהשפיע על עמדתה של אלבניה, שבמקום להצביע נגד, נמנעה.

## נציגויות דיפלומטיות
* אלבניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליות באדנה, אדאפזארי, אנטליה, בנדירמה, בורסה, צ'נקלה, אדירנה, איסטנבול, איזמיט, מרסין וטקירדא.
* טורקיה מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה וקונסוליה כללית בדורס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי טורקיה–רומניה

ממוזער| בול רומני, 2013
**יחסי טורקיה–רומניה** הם יחסי החוץ בין רומניה לטורקיה.

## סקירה כללית
שתי המדינות מקיימות יחסים היסטוריים, גאוגרפיים ותרבותיים ארוכי שנים. בשנת 1541 נכבשו הנסיכויות מולדביה וואלכיה וכן טרנסילבניה בידי האימפריה העות'מאנית. בעוד שטרנסילבניה נכבשה בידי בית הבסבורג בסוף המאה ה-17, מולדביה וולאכיה נותרו מדינות חסות עות'מאניות עד לקונגרס ברלין בשנת 1878. שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך מלחמת הבלקן השנייה נגד ממלכת בולגריה, אולם במהלך מלחמת העולם הראשונה הן לחמו זו בזו. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו, BLACKSEAFOR ו-BSEC.

## ביקורים רמי דרג
* נשיא טורקיה אחמט נג'דט סזר ביקר ברומניה בין התאריכים 8–9 ביולי 2004.
* נשיא רומניה טראיאן בססקו ביקר בטורקיה בין התאריכים 28–29 בספטמבר 2005.
* ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר ברומניה בין התאריכים 24–26 באוקטובר 2007.
* ראש ממשלת רומניה קלין פופסקו-טריצ'אנו ביקר בטורקיה בין התאריכים 1–2 בפברואר 2006.
* שר החוץ הרומני Lazăr Comănescu ביקר בטורקיה ב-19–20 באפריל 2003.
* ראש הפרלמנט הרומני בוגדן אולטינו ביקר בטורקיה בין התאריכים 7–9 בנובמבר 2007.
* יו"ר הפרלמנט הטורקי קוקסל טופטן ביקר ברומניה בין התאריכים 27–30 במאי 2008.

## נציגויות דיפלומטיות
* רומניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ושתי קונסוליות כלליות באיסטנבול ואיזמיר, וכן ארבע קונסוליות כבוד באיסכנדרון, אדירנה, טרבזון ואסקישהיר. ברומניה יש גם מכון תרבותי המכון הרומני לתרבות "דימיטרי קנטמיר".
* טורקיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה כללית בקונסטנצה, ושתי קונסוליות כבוד בקלוז'-נאפוקה ויאשי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי גאנה–יפן

**יחסי גאנה–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[גאנה|רפובליקת גאנה]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
רפובליקת גאנה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין גאנה ליפן כוננו ב-6 במרץ 1957, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של גאנה.

## ביקורים רמי דרג
### מגאנה ליפן
* ג'רי ג'ון רולינגס, נשיא גאנה (1993, 1998)
* ג'ון קופור, נשיא גאנה (2006, 2008)
* ג'ון אטא מילס, נשיא גאנה (2010)
* ג'ון דרמאני מהאמה, נשיא גאנה (2016)
* ננה אקופו-אדו, נשיא גאנה (2018, 2019)

### מיפן לגאנה
* ג'וניצ'ירו קואיזומי, ראש ממשלת יפן (2006)
* נארוהיטו, קיסר יפן (2010)

## נציגויות דיפלומטיות
ממוזער|260px|שגרירות יפן באקרה, גאנה
ממוזער|260px|שגרירות גאנה בטוקיו, יפן
* גאנה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. גאנה מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית אחת שהיא מחזיקה בעיר פוקואוקה.
* יפן מיוצגת בגאנה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באקרה, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* אתר שגרירות גאנה ביפן
* אתר שגרירות יפן בגאנה
* יחסי גאנה–יפן, באתר משרד החוץ היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי דרום סודאן – יפן

**יחסי דרום סודאן–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[דרום סודאן|הרפובליקה של דרום סודאן]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
יפן הייתה בין המדינות שהכירו בדרום סודאן יום לאחר הקמתה, ב-9 ביולי 2011. יומיים לאחר מכן, ב-11 ביולי 2011 כוננה יפן יחסים דיפלומטיים רשמיים עם דרום סודאן. בחודש יוני 2020 העניקה יפן מענק כספי הומניטרי לדרום סודאן, המענק ניתן למדינה לאחר שהקימה בחודש פברואר באותה השנה ממשלת מעבר שסיימה מלחמת אזרחים ארוכת שנים במדינה.

יפן שלחה חיילים לכוח שמירת השלום של ארגון האומות המאוחדות שנשלח לאזור דרום סודאן כשעוד נשלטה על ידי רפובליקת סודאן.

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן מיוצגת בדרום סודאן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בג'ובה, בירת המדינה.
* דרום סודאן אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי טוגו–יפן

ממוזער|שגרירות טוגו בטוקיו
**יחסי טוגו–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[טוגו|הרפובליקה הטוגולזית]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
בין הרפובליקה הטוגולזית לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטוגולזית לבין יפן כוננו ביום הכרת יפן בעצמאותה של טוגו, 27 באפריל 1960.

## ביקורים רמי דרג
### מטוגו ליפן
* קולמן מאלי, ראש ממשלת טוגו (2008)
* פור ניאסנגבה, נשיא טוגו (2011, 2013, אוגוסט 2019, אוקטובר 2019)

## נציגויות דיפלומטיות
* טוגו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן אינה מיוצגת בטוגו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

## קישורים חיצוניים

* יחסי טוגו–יפן, באתר משרד החוץ של יפן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי זמביה–יפן

**יחסי זמביה–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[זמביה|רפובליקת זמביה]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
רפובליקת זמביה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין זמביה ליפן כוננו באוקטובר 1964.

## ביקורים רמי דרג
### מזמביה ליפן
* קנת קאונדה, נשיא זמביה (1980)
* לוי מוואנוואסה, נשיא זמביה (2003, 2005, 2008)
* מייקל סאטה, נשיא זמביה (2012)
* אדגר לונגו, נשיא זמביה (2018, 2019)

### מיפן לזמביה
* פומיהיטו, נסיך אקישינו ובת זוגו, קיקו, נסיכת אקישינו (2014)

## נציגויות דיפלומטיות
* זמביה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בזמביה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלוסקה, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* אתר שגרירות יפן בזמביה
* יחסי זמביה–יפן, באתר משרד החוץ היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
עונת 2020/2021 בפרמייר ליג

**עונת 2020/2021** הייתה העונה ה-29 במסגרת הפרמייר ליג האנגלית. העונה נפתחה ב-12 בספטמבר 2020 והסתיימה ב-23 במאי 2021. האיחור בפתיחת ובסיום הליגה נובע מסיום מאוחר של עונת  עקף התפרצות נגיף הקורונה.

ליברפול הייתה האלופה המכהנת לאחר שזכתה בתואר לראשונה מאז 1990, ולראשונה בעידן הפרמייר ליג.

כמו בחלקה האחרון של העונה שלפניה, בעקבות נגיף הקורונה, גם בעונה הזו לא הייתה נוכחות של קהל באצטדיון במרבית העונה.

מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות, שפילד יונייטד, וסט ברומיץ' אלביון ופולהאם הן הקבוצות שירדו ליגה בסיום העונה.

## קבוצות
20 קבוצות השתתפו בפרמייר ליג, 17 מתוכן המשיכו בליגה מהעונה שעברה, 3 קבוצות נוספות העפילו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: לידס יונייטד, וסט ברומיץ' אלביון, ופולהאם שהעפילה דרך משחקי הפלייאוף. לידס יונייטד חזרה לליגה לאחר היעדרות של שש עשרה שנה, ווסט ברומיץ' לאחר היעדרות של שנתיים ופולהאם לאחר עונה אחת בלבד. הן החליפו את נוריץ' סיטי, שירדה לאחר עונה אחת בלבד, ואת ווטפורד ובורנמות', שתיהן לאחר חמש עונות בליגה.

### אצטדיונים

### צוות ונותני חסות

## שינויי מאמנים

## טבלת ליגה

## כדורגלנים מצטיינים
הארי קיין מטוטנהאם הוטספר כבש 23 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

רובן דיאש () ממנצ'סטר סיטי זכה בפרס שחקן העונה בפרמייר ליג של התאחדות הכדורגל האנגלית ובפרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.

קווין דה בראונה () ממנצ'סטר סיטי בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.

אדרסון מוראס () ממנצ'סטר סיטי זכה ב"פרס כפפת הזהב" לשוער הטוב של העונה. 

## סטטיסטיקה
[ממוזער|[הארי קיין, חלוצה של טוטנהאם הוטספר, סיים כמלך השערים והבישולים לעונת 2020/2021 עם 23 שערים ו-14 בישולים]]
### שערים

### בישולים

### שערים נקיים
[ממוזער|[אדרסון מוראס, שוערה של מנצ'סטר סיטי, זכה בכפפת הזהב בפרמייר ליג לעונת 2020/2021 לאחר ששמר על רשת נקייה ב-19 משחקים]]

## קישורים חיצוניים
* 

* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר worldfootball
* תיאור מפורט של המשחקים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:עונות בפרמייר ליג
קטגוריה:אירועי ספורט שהושפעו ממגפת הקורונה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2021
קטגוריה:2020 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:2021 בממלכה המאוחדת
טרקטורים פיאט סדרה 1000

**טרקטורים פיאט סדרה 1000** (באיטלקית: **Fiat Trattori 1000**) הם מגוון דגמים של טרקטורים למטרות חקלאיות שיוצרו בין השנים 1971 – 1979: בארגנטינה על ידי **Fiat Concord**  חברת בת של יצרנית הטרקטורים **Fiat Trattori**  בבעלות קונצרן הרכב האיטלקי פיאט.

בצרפת יוצרו דגמי "סדרה 1000" על ידי **Someca** , חברת בת של "פיאט".

יוצרו דגמים זהים בשם: "Fiat Someca 1000", "1000 DT", "1000 Super" ,"1000 DT Super". המותג פיאט מופיע בחלק הקדמי, המותג Someca בצדדים. המנוע מתוצרת "פיאט" יובא מאיטליה.

## סדרות
* סדרה ראשונה (1971) - "פיאט 1000" הנעה 4x2, "פיאט 1000" הנעה 4x4, מצוידים במנוע "פיאט: מסוג "8065.02" עם הגה כח ומשאבת קו. בתא הנוסעים - פתיחת השמשה הקדמית לאחור.
* סדרה שנייה (1975) - מצוידת באותו מנוע פיאט סוג 8065.02 אך בהיגוי הידרוסטטי ומשאבה סיבובית.
* סדרה שלישית (1976) - בדגמים: "Fiat 1000 Super" ו-"1000 DT Super", מצוידת במנועי פיאט מסוג "8065.04", היגוי הידרוסטטי ומשאבה סיבובית.

## ממאפייני "טרקטורים פיאט סדרה 1000"
* קיבולת מכל הדלק היא 115 ליטר מה שמותיר טווח גדול בהרבה מיום העבודה. הצריכה המרבית בעבודה כבדה היא 4 עד 5 ליטר לשעה.
* צמיגים - צמיגים קדמיים: 7.50-20 (11.2 / 10-28), צמיגים אחוריים: 16.9 / 14-38 (דגם "Fiat 1000").
* צמיגים - צמיגי 16.9 / 14-38 (בדגמים: Fiat 1000 Super ו-1000 DT Super).
* תא נוסעים (סדרה שנייה, סדרה שלישית) - עם שמשה קדמית וגג שמש, מרופד בצורה מיטבית.
* תא נהג בטיחותי, כמעט אטום לרעש עם נראות רחבה מאוד של 360 מעלות. תא הנוסעים מאוורר ומחומם וניתן לחלופין להתאים אותו למיזוג אוויר. השמשה הקדמית והבקיעה האחורית נפתחים
* רמת הרעש בתא הנהג - 72 דציבל, ערך נמוך במיוחד לעומת 95 / 100 דציבל של טרקטורים מתחרים בעלי הספק נמוך יותר.
* בלמים - ניתן לשלב בלמים רב-דיסקיים שקועים בשמן ובקרות עצמאיות, לטיולים בכביש. בלימה הידראולית של נגררים מעל 6 טון, בשילוב בלמי הטרקטור כסטנדרט.
* רדיוס הסיבוב של גרסת "1000", עם בלם הוא 4.00 מטר, ללא בלם: 4.40 מטר, ובגרסת "1000 DT" (הנעה 4x4) עם בלם: 4.50 מטר.
* מרווח קרקע מתחת לסרן הקדמי: 430–570 מ"מ .

## גרסאות "1100"
בארגנטינה הוצגו שתי גרסאות בסיסיות בשם "פיאט 1100 E" ו"פיאט 1100 A", גרסה מוגבהת לגידול אורז, שתיהן היו זמינות בהנעה דו או 4 גלגלים. מודלים אלה, נגזרו מהמקור האיטלקי אך עם הסתייגויות מקומיות, יוצרו בארגנטינה על ידי "פיאט קונקורד" בין השנים 1977 – 1980, מודלים אלו צוידו במנוע דיזל 6 צילינדרים, 7,412 סמ"ק. מנוע זה יוצר ברישיון בארגנטינה כמעט במשך 10 שנים. הדגמים קיבלו את הכינוי "Panza marrón" בגלל הבסיס שלהם צבועים בצבע צבע במקום כחול כמו הדגמים הקודמים.

## גלריה

קובץ:Fiat 1000 DT a Concadirame, Rovigo 01.JPG | "פיאט 1000" סדרה "DT"
קובץ:Fiat 1000 DT H - Flickr - Joost J. Bakker IJmuiden.jpg | "פיאט 1000" סדרה "DT"


## ראו גם
* פיאט 411 R
* קסאני 40 HP 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד חקלאי
קטגוריה:טרקטורים
טרקטורים סדרה 1000
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1971
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב צרפתיים
ניאלקה

**ניאלקה** (בהונגרית: **Nyalka**) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

## יהודי ניאלקה
בניאלקה חיו שבעה יהודים בשנת 1880 וארבעה נרשמו בשנת 1910.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יחסי זימבבואה–יפן

**יחסי זימבבואה–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[זימבבואה|רפובליקת זימבבואה]]** לבין **[[יפן]]**.

## סקירה כללית
רפובליקת זימבבואה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין זימבבואה ליפן כוננו ב-18 באפריל 1980, ביום הכרתה של יפן בעצמאותה של זימבבואה.

## ביקורים רמי דרג
### מזימבבואה ליפן
* רוברט מוגאבה, נשיא זימבבואה (1989, 2013, 2015, 2016)
* מורגן צ'נגיראי, ראש ממשלת זימבבואה (2012)
* אמרסון מננגגואה, נשיא זימבבואה (2019)

## נציגויות דיפלומטיות
ממוזער|260px|שגרירות זימבבואה בטוקיו, יפן
* זימבבואה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בזימבבואה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזירה בהארארה, בירת המדינה.

## קישורים חיצוניים

* יחסי זימבבואה–יפן, באתר משרד החוץ היפני.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מריאן סטוקס

**מריאן סטוקס** (באנגלית: **Marianne Stokes**; 1855 – 1927), נולדה כמריאן פרינדלסברגר, הייתה ציירת אוסטרית. היא התיישבה באנגליה לאחר נישואיה עם אדריאן סקוט סטוקס (1854–1935), צייר הנוף, אותו פגשה בפונט-אוון. סטוקס נחשב לאחד המאמנים המובילים באנגליה הוויקטוריאנית.

## ביוגרפיה
פרינדלסברגר נולדה בגראץ, שטיריה. היא למדה לראשונה במינכן אצל לינדנשמידט, וזכתה במלגה על תמונתה הראשונה, מוטרגלוק, ועבדה בצרפת אצל פיקסל אדולף ז'אן דנגן-בוברט (1852–1929), קולין וגוסטב קורטויס (1853–1923). היא ציירה בחיק הטבע ובפריז, וכמו אצל ציירים צעירים אחרים, הושפעה מצייר הטבע והכפר ז'ול בסטיאן-ליפג׳. סגנונה המשיך להראות את השפעתו של ז׳ול בסטיאן גם כאשר הנושא שלה השתנה מנושאים כפריים לנושאים רומנטיים של ימי הביניים. בעודה בצרפת פגשה את הציירת הפינית הלן שג'רבק, שבחברתה ביקרה בפונט-אוון בשנת 1883.  

הציור הראשון שלה בסלון בפריז, "השתקפות", שצויר בבריטני, הוצג בשנת 1885 באקדמיה המלכותית. עבודתה הוצגה גם בגלריה גרוסוונור, בגלריה החדשה ובאגודת האמנים הבריטית ובשנת 1885, שנה לאחר נישואיה, היא השתמשה בשם 'גברת. אדריאן סטוקס '.

יחד עם בעלה בילתה את הקיץ של 1885 ו-1886 בסקיין בצפון הרחוק של דנמרק, שם הייתה מושבת אמנים שנודעה כ"ציירי סקיין ". שם יצרו בני הזוג קשר הדוק עם מייקל ואנה אנצ'ר. בקיץ 1885 הם גם ביקרו באירלנד. 

סטוקס הציגה את עבודתה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

היא ערכה תערוכה משותפת עם בעלה בחברה לאמנות יפה בשנת 1900. הם גרו בסנט אייבס, שם הייתה מריאן סטוקס חברה בבית הספר ניולין. 

לא נולדו להם ילדים, הם נסעו לעיתים קרובות לארצות אחרות: לטירול בשנת 1905 להונגריה ולהרי הטטרה הגבוהה. כאן בילו כחצי שנה ברישום ובציור בכפרים ווז'ץ, מנגוסובצה ודיאר. אדריאן סטוקס התרכז בנופים, עם תמונות של קציר חציר וקוטג'ים ציוריים, ואילו מריאן סטוקס ציירה דיוקנאות המציגים את הפרטים הקטנים של הבגדים. ציורים אלה מספקים תיעוד חשוב של התרבות הסלובקית.

לאחר שנטשה את ציורי השמן, ובהשראת התנועה הפרה-רפאליטית, היא ציירה קומפוזיציות שטוחות בטמפרה, כאשר ציוריה מעניקים רושם של ציורי קיר על משטחי גבס. היא הייתה עמיתה בחברה המלכותית לציירים בצבעי מים. סטוקס נכללה בתערוכת נשים 2018 בפריס 1850-1900.  

מריאן סטוקס נפטרה במהלך שנת 1927. אדריאן סטוקס נפטר במהלך שנת 1935. שניהם נקברו בבית העלמין הקתולי הרומי-קתולי, לונדון. 

## גלריה


File:Hungary (1909) (14783572992).jpg 
File:Marianne Stokes Madonna and Child.jpg 
File:La Jeune Fille et la Mort-Marianne Stokes-IMG 8224.JPG|  
File:Marianne Stokes - Angels Entertaining the Holy Child.jpg| 
Madonna-and-child-stokes.jpg
File:Marianne Stokes Rumanian Children bringing Water to be Blessed in the Greek Church, Desze.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1927
מלון פרזידנט

**מלון פרזידנט** (ברוסית: **Президент-Отель**) הוא אחד המלונות הגדולים במוסקבה, הממוקם ברחוב בולשאיה יקימנקה. נבנה בראשית שנות השמונים, נפתח בשנת 1983 תחת השם "אוקטברסקאיה" ונועד לתמוך בפעילות מדיניות החוץ של הנהגת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ושל גופי הכוח הממלכתיים הגבוהים ביותר.

לאחר התפרקות ברית המועצות המלון הועבר לניהול של משרד נשיא רוסיה. הוא מנוצל עתה למטרת כנסים ומפגשים ממלכתיים.


קובץ:Yakimanka District1.jpg|מבט על מלון פרזידנט


## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
מלון בלצ'וג קמפינסקי

**מלון בלצ'וג קמפינסקי** (ברוסית: **Отель «Балчуг Кемпински**) הוא מלון חמישה כוכבים במוסקבה של רשת מלונות יוקרה קמפינסקי.

בניין המלון נבנה לאחר שרפה של 1812, ובשנים 1897–1898 נהרס ונבנה מחדש.

בשנים 1989–1992, בניין המלון נבנה מחדש באופן קיצוני על ידי חברת בנייה אוסטרית. ב-1 באוקטובר 1992 נפתח המלון הנוכחי "מלון בלצ'וג קמפינסקי".

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון