open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קסניה

**קסניה** (ביוונית עתיקה: **ξενία**, "יחסי אורחות') הייתה אחד המוסדות החברתיים שהסדירו את יחסי האנוש הבסיסיים במסגרת החברה השבטית והפוליס הקדומה ביוון העתיקה וגם לאחר מכן. הקסנייה היא הסכם בין האנשים, שחיבר ביניהם בקשרי דם אחד כלפי השני. לולא הקסנייה לא היה נפרץ מחסום ההסתגרות בתוך הקבוצה המשפחתית. הקסנייה נשמרה בזכות אמונתם של היוונים בעזרה הדדית ובידידות מתוך הסכמה. על המורד במוסד הקסנייה הוטלו סנקציות חמורות, שבעת העתיקה היו אמצעי הרתעה יעילים.

לאזרח היווני הייתה נאמנות ומחויבות כלפי הפוליס שלו, אך עם זאת, במהלך השנים התקיימה נאמנות רוחבית שחצתה בין ערים שונות, למעמדות שווים ולפיכך, היא עלתה על עקרון הפוליס (הגנה על המדינה שלך). היחסים של הקסניה כללו תנאים, כאשר אחד מהם היה אי פגיעה באורח בידי המארח ולהפך, כך במלחמות בין ערים יכלו אנשים להימנע מלחימה מול אנשים מסוימים כיוון שהיו להם יחסי אורחות. הקסניה יכלה גם לעבור מדור לדור. דוגמה לכך נמצאת ב"איליאדה" כאשר גלאוקוס, שלחם עבור טרויה, מגלה כי סבו פלרקונס היה ביחסי אורחות עם אביו של האיש שלחם מולו, דיומדס. לפיכך, מחליטים השניים לא להילחם זה מול זה והם מחליפים ביניהם את הבגדים. 

הקסניה הייתה פרוטקול ארוך שדרש הזדהות מהאורח, תחינה בפני המארח, דיאלוג ארוך, השתתפות במשתה ובספורט כדי לבדוק האם האורח אכן מסוגל לקבל על עצמו את הנטל של הקסניה. בתום הקסניה היה האורח מקבל מתנות.

מדי פעם שימשה הקסניה כסוג של טקס מעבר עבור נערים. כלומר, אם היה הנער אחראי מספיק כדי להיות מסוגל להיות בביתו של המארח שלו, היה בכך סימן לבגרות. כפי שמתואר ב"אודיסאה", כאשר טלמכוס, בנו של אודיסאוס, מבקש אורחות אצל נסטור, מארח אביו. בדרך כלל, היה הבן לומד את הפרוטוקול על ידי חיקוי האב. כיוון שאביו לא היה חלק מחייו, לווה טלמכוס בידי אתנה (שהייתה בדמותו של מלטס).

## במקורות
במלחמת טרויה, מנלאוס קושר קשרי קסניה עם פאריס נסיך טרויה, וזה מפר אותם עת הוא חוטף את אשתו, הלנה, או עוזב עמה (השאלה האם זו עוזבת מרצונה או נחטפת נותרת פתוחה, מאחר שישנן גרסאות שונות של הסיפור). הפרת הקסניה היא מבין ההצדקות הבולטות לגורלה של העיר. 
* איליאדה ספר 6 – גלאוקוס ודיומדס היו בעלי יחסי אורחות שעברו בדורות. פלרקונס, סבו של גלאוקוס, התארח אצל אביו של דיומדס.
*אודיסיאה שיר 3 - טלמכוס אצל נסטור.
*אודיסיאה ספר תשיעי - אודיסאוס אצל הקיקלופ. 
*אודיסאוס ספר 6 - התקבלות אודיסאוס ביד נאוסיקאה.
*אודיסאוס ספר 7 - התקבלות אודיסאוס בארמון אלקינואוס.
* אודיסאוס ספר 8 - התקבלות בפומבי בממלכת אלקינאוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: חברה וחיי יומיום
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
ג'ון טולנד

**ג'ון טולנד** (באנגלית: **John Toland**; 30 בנובמבר 1670 – 11 במרץ 1722) היה מראשוני הדאיסטים הבריטים, האדם הראשון שכינה את עצמו הוגה חופשי ומתומכי האמנציפציה ליהודים.

טען שהיהודי הוא ככל האדם, שכן אין הבדל בין דת וגזע, ואין זה מעניינה של הכנסייה לכפות את הדת על אזרחי המדינה. הראה שהיהודים הם העם העתיק היחידי שלא נעלם, לעומת המצרים, היוונים ואחרים שנעלמו מהעולם. הוא התבסס על כתביהם של ג'ון לוק, הובס ושפינוזה ועל כתבי אפולוגטיקה של שמחה לוצאטו ומנשה בן-ישראל. אחת ממטרותיו הייתה שהיהודים יקבלו אמנציפציה ואזרחות בריטית.

## קישורים חיצוניים

* פרסומים עם אזכורים לג'ון טולנד בגוגל סקולר
* ביוגרפיה שלו באתר encyclopedia.com (עודכן לאחרונה ב-14 באוקטובר 2019)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:פילוסופים אירים
קטגוריה:פילוסופים בריטים
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1722
יוהאן כריסטוף וגנזייל

[ממוזער|תווית [אקס ליבריס בספרי יוהאן כריסטוף וגנזייל]]
**יוהאן כריסטוף וגנזייל** (בגרמנית: **Johann Christoph Wagenseil**; 26 בנובמבר 1633 – 9 באוקטובר 1705) היה היסטוריון מזרחן והבראיסט נוצרי-גרמני בן המאה ה-17.
## הגותו
יוהאן כריסטוף וגנזייל סבר מחד גיסא שליהודים נעשה עוול במהלך השנים, שהתנכלו להם בתואנות שווא, ושעלילות הדם היו שקריות, ואי לכך יצא להגנת היהודים מפני ההאשמות שהוטחו בהם. לטענתו הנוצרים הם שהביאו את היהודים לעסוק בהלוואה בריבית. הוא קרא לנהוג ביהודים בסובלנות וברחמנות מפני הצדק האלוהי וגם משום שהיהודים שמרו את כתבי הקודש של הברית הישנה וראויים על כך לתודה. מטרתו של וגנזייל הייתה להביא לניצורם של היהודים בדרכי נועם, ולא מתוך לחץ ומתוך כפייה.
מאידך גיסא, וגנזייל פרסם ביקורות תאולוגיות על היהדות, בעיקר בספרו מ-1681 "Tela ignea satanae" – "חצי האש של השטן: הם הספרים הנסתרים והנוראים של היהודים נגד כריסטוס, אלוהים והדת הנוצרית". לאחר שקרא בספר תולדות ישו, פנה לשליטים בדרישה לגבש הסכם שימנע את חילול שם ישו בפי היהודים. הוא התבסס בהגותו ובדבריו על עיון בכתבים בלשון העברית ובתרבות היהודית שלאחר התנ"ך. בער שמואל יששכר פרלהפטר, השבתאי, היה מורו לשפה ולספרות עברית. עמד בקשרים גם עם רבי חגי חנוך פרנקל.

וגנזייל כיהן כפרופסור להיסטוריה, למשפט קאנוני ולשפות המזרח באוניברסיטת אלטדורף. הוא נודע באוסף הספרים שלו שכלל מאות כרכים, מחציתם כתובים עברית ורבים מהם כתבים בשפות הסורית, הפרסית, האתיופית והערבית.

## קישורים חיצוניים

*  יוהאן כריסטוף וגנזייל באנציקלופדיה היהודית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופים של ראשית העת החדשה
קטגוריה:הבראיסטים
קטגוריה:ילידי 1633
קטגוריה:נפטרים ב-1705
אירוס הביצות

**אִירוּס הַבִּיצוֹת** או **אִירִיס הַבִּיצוֹת** (שם מדעי: *Iris grant-duffii*) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג לומנאירוס (*Limniris*), בסקציה לומנאירוס (*Limniris*).

אירוס הביצות הוא גאופיט עשבוני רב שנתי. קנה שורשו רחב וקצר, עטוף סיבים קוצניים וקשים. העלים ארוכים - כ-50 ס"מ - וצרים, צומחים בשושנת סביב עמוד הפריחה, גונם ירוק כהה והם מתפתלים מעט. עמוד הפריחה בינוני - כ-40 ס"מ אורכו, נושא פרח יחיד. עלי העטיף צהובים, נוטים לירקרק או ללבן. על מרכז העלה מסורטטים עורקים כהים המורכבים נקודות שחורות או סגולות, המתרכזים בלוע הפרח. הפריחה בחורף, ההבשלה בקיץ. הפרי הוא הלקט הנפתח לשלוש קשוות, בתוכו עשרות זרעים בקוטר של כ-3 מ"מ. הזרעים מתפזרים לאחר פתיחת ההלקט במשך מספר שנים.

תואר המין נקבע על שמו של בוטנאי שאסף והגדיר את הצמח בשנות ה-20 בעמק יזרעאל. תואר המין העברי נקרא על שם בית הגידול העיקרי של המין.

אירוס הביצות צומח באזור ארץ ישראל, סוריה וטורקיה. שטח גידולו המקורי - אדמות כבדות ועמוקות - הפך ברובו לשטח חקלאי, כיום הוא צומח בארץ ישראל רק במרכז רמת הגולן, שם הוכרזה שמורת טבע אירוס הביצות נוב למען שימורו.
ניסיונות הנבטה נעשים גם בשמורת אפק
https://www.ynet.co.il/environment-science/article/s1frwrhva

המין נדיר, וכשאר מיני האירוס הוא מוגן על פי חוק.

## גלריה

קובץ:Iris-grant-duffii-irus-bitzot-nov-reserve-b.jpg|אירוס הביצות בשמורת הטבע נוב
קובץ:Iris-grant-duffii-irus-bitzot-nov-reserve-a.jpg|אירוס הביצות בשמורת הטבע נוב
קובץ:Iris-grant-duffii-irus-bitzot-nov-reserve-c.jpg|אירוס הביצות בשמורת הטבע נוב
קובץ:PikiWiki Israel 38434 Nature and Colors.jpg|אירוס הביצות בשמורת הטבע נוב
קובץ:Iris grant-duffii.JPG|אירוס הביצות בנחל סנין


## ראו גם
*שמורת טבע אירוס הביצות נוב
## לקריאה נוספת
* מיכה לבנה, **לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל**, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
וסט ברומיץ' אלביון

**מועדון כדורגל וסט ברומיץ' אלביון** (באנגלית: **West Bromwich Albion Football Club**) הוא מועדון הכדורגל הבכיר של העיר וסט ברומיץ', שהיא פרוור של העיר ברמינגהאם במרכז אנגליה. בשנת 1888 נמנה המועדון עם אחד מתריסר מייסדי הפוטבול ליג.

## היסטוריה

וסט ברומיץ אלביון היה אחת מ-12 המועדונים שהקימו את הפוטבול ליג, הליגה המקצוענית הראשונה בעולם.
בעונת 1919/1920 זכתה הקבוצה באליפות היחידה בתולדותיה. בעונת 1924/1925 הקבוצה סיימה במקום השני בליגה אחרי האדרספילד טאון.
בעונת 1953/1954 זכתה הקבוצה בגביע ה-FA וסיימה במקום השני בליגה.

בעונת 2004/2005 הקבוצה התמקמה במקום האחרון בחג המולד, ומאז הקבוצה השתפרה ונשארה בליגה במחזור האחרון. עונה לאחר מכן הקבוצה ירדה במחזור האחרון כשהיא חייבת ניצחון ובסופה הפסידה. בעונת 2007/2008 חזרה לפרמייר ליג לאחר שתי שנות היעדרות ובעונת 2008/2009 הקבוצה ירדה לאחר שסיימה במקום האחרון. בעונת 2009/2010 הקבוצה חזרה לפרמייר ליג. בעונת 2017/2018 הקבוצה ירדה לצ'מפיונשיפ לאחר שסיימה במקום האחרון. בעונת 2018/19 הפסידה הקבוצה לאסטון וילה בחצי גמר פלייאוף העלייה ונותרה עונה נוספת בצ'מפיונשיפ.

בסיום עונת 2019/2020 שבה הקבוצה לפרמייר ליג תחת הדרכתו של סלאבן ביליץ' הקרואטי.

את עונת 2020/2021 פתחה הקבוצה עם נקודה אחת בחמשת המחזורים הראשונים, הייתה זו פתיחת העונה הגרועה ביותר של הקבוצה בתולדות הפרמייר ליג, בסיום העונה ירדה ליגה והמאמן סם אלרדייס פוטר.
ב-24 ביוני 2021 מונה ולריאן איסמאל לתפקיד המאמן בארבע השנים הקרובות. כעבור שמונה חודשים עזב איסמאל את המועדון ובמקומו מונה סטיב ברוס. בתחילת עונת 2022/23 הייתה הקבוצה ממוקמת בתחתית הצ'מפיונשיפ וסטיב ברוס פוטר. אחריו מונה כמאמן קרלוס קורבראן. בסיום העונה סיים המועדון במקום התשיעי ולא הצליח להעפיל למשחקי הפלייאוף על העלייה לפרמייר ליג.

ב-13 בפברואר 2024 משפחת פטל מפלורידה קנו 87% מהמועדון ושילן פטל הפך ליו"ר המועדון.

## סגל שחקנים
;נכון ל-10 בספטמבר 2025

 

 (קפטן)

 (בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)

 (בהשאלה מאסטון וילה)

 (בהשאלה מסאות'המפטון)

## תארים
***[[פרמייר ליג|אליפות אנגליה]]**:(1) 
**סגנית האלופה: 1925, 1954
***[[גביע ה-FA|גביע אנגלי]]**:(5) 1888, 1892, 1931, 1954, 1968
**פיינאליסטית: 1886, 1887, 1895, 1912, 1935
***[[גביע הפוטבול ליג|גביע הליגה האנגלית]]**:(1) 1966
**פיינאליסטית: 1967, 1970
***גביע ה-FA לנוער**: 1976
***מקום ראשון בליגת המשנה האנגלית**: 1902, 1911, 2008

## הישגים באירופה
* **[[גביע אופ"א]]**:
** רבע גמר (1): 1978/1979
** סיבוב ראשון (2): 1979/1980, 1981/1982
* **[[גביע אירופה למחזיקות גביע]]**:
** רבע גמר (1): 1968/1969

## שחקנים מפורסמים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1878
קטגוריה:וסט מידלנדס: מועדוני כדורגל
בובה ממולאת

[שמאל|ממוזער|200px|דוב צעצוע של חברת [שטייף]]
**בובה ממולאת** היא בובת פרווה או פילוסין הממולאת בקש, שעועית, כותנה או חומרים דומים.

בובות בד תוצרת בית ממולאות קש נוצרו כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19, ואפשר שאף מוקדם הרבה יותר. בעבר נהגו ליצור בובות ממולאות לרוב על ידי פחלוץ - מילוי עורותיהם הריקים של בעלי חיים שניצודו. עם זאת, בעזרת הטכנולוגיה המודרנית, אפשר ליצור בובות ממולאות בצורה סינתטית לגמרי, ללא שימוש בפרווה אמיתית.

מפעל הבובות הממולאות הראשון הוא ככל הנראה חברת שטייף של מרגרטה שטייף, שנוסדה בשנת 1880 בגרמניה. עם מותגי הבובות המצליחים נמנה המותג ובקינז של חברת גאנז שנוסדה בשנת 1950.

סוגי בובות הפרווה הנפוצים והמפורסמים ביותר הם דובוני צעצוע וקופי גרב.

ביפן מופצות בובות דיסני צום צום על בסיס דמויי דיסני.
## היסטוריה
[ממוזער|200px|בובה בצורת דובי על [מיצב הכיסא הצהוב הריק|כיסא צהוב בכיכר החטופים במהלך מלחמת חרבות ברזל]]

ידוע מציורי מערות ממצרים העתיקה ומסופוטמיה, שבובות ממולאות היו קיימות עוד בחברות אלו, למטרות פולחן וכנראה גם למטרות שעשוע.

באירופה של ימי הביניים נעשה שימוש בחיות ממולאות במחזות מסתורין כדי לייצג חיות תנ"כיות, כמו הנחש בגן עדן והאריות בספר דניאל. במהלך המהפכה התעשייתית באירופה, החל משנת 1760 ואילך, החלה תעשיית הצעצועים לקום. במהלך המאה התשע-עשרה תפס תאוצה הרעיון של חיה ממולאת (הידועה גם כ"צעצוע רך" בבריטניה) כמוצר בידור, ותאגידים מסחריים כחברת שטייף קמו במטרה לייצר צעצועי ילדים.

במאה העשרים נעשתה האנשה מקובלת מאוד בקרב אנשים בקהילות עירוניות, שהיו לעיתים קרובות מבודדים ומנותקים ממגע עם חיות אמיתיות. צעצועים רכים נותרו אהודים עד היום.

בובות ממולאות מככבות כדמויות בספרי וסרטי ילדים. דמויות הספר "פו הדב" נכתבו בהשראת הבובות הממולאות של בנו של הסופר, אלן אלכסנדר מילן. גיבורי הספרים "מכתבים מפליקס" ו"ארנב הקטיפה" הם בובות ארנב ממולאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
סיינט אוגוסטין

**סיינט אוגוסטין** (**St. Augustine**) היא מושב המחוז סיינט ג'ונס במדינת פלורידה שבארצות הברית, והעיר הראשונה שנוסדה על ידי אירופאים בצפון אמריקה שעדיין קיימת.

העיר נמצאת באזור בפלורידה שנקרא "החוף הראשון", שנמתח מאי אמיליה בצפון דרך ג'קסונוויל דרומה לסיינט אוגוסטין ועד לפאלם קואסט.

## היסטוריה
סיינט אוגוסטין נוסדה על ידי הספרדים. אף שכמה יישובים נוסדו לפני סיינט אוגוסטין, היא היישוב האירופאי המוקדם ביותר ששרד באמריקה, בעוד שהאחרים ננטשו. העיר נוסדה על ידי אדמירל ספרדי בשם פדרו מננדז דה וילס ב-28 באוגוסט 1565. מרטין דה ארוגלס נולד שנה אחר-כך ב-1566, והיה לראשון להיוולד להורים ממוצא אירופאי באמריקה עצמה. זה היה 21 שנה לפני שאנגליה הקימה את רוקנוק, בהתיישבות וירג'יניה, ו-42 שנה לפני ההתיישבות המוצלחת סנטה פה שבניו מקסיקו, וג'יימסטאון שבווירג'יניה.

## אוכלוסייה
בשנת 2000 מנתה העיר, לפי מרשם האוכלוסין של ארצות הברית, 11,592 תושבים. גודל האוכלוסייה בשנת 2015 נאמד ב-14,128 תושבים.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* פורטל סיינט אוגוסטין
*מפת סיינט אוגוסטין, 1759, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית, סריקה מונגשת באתר ערים היסטוריות
* 

קטגוריה:פלורידה: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:פלורידה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
סמל ג'מייקה

**[[סמל]] [[ג'מייקה]]** הוענק לג'מייקה בשנת 1661 תחת צו מלכותי, והוא נחשב להורשה מהבריטים. מאוחר יותר נעשו בסמל מספר שינויים קטנים. הסמל המקורי עוצב על ידי ויליאם סנקרופט, הארכיבישוף מקנטרברי בזמנו.

## עובדות היסטוריות

בעת נתינת שיקול הדעת אודות צורתו של סמל הולם לג'מייקה החופשית, גם הממשל וגם האופוזיציה הגיעו להסכמה על העיקרון הבא: הסמל הקיים יהווה "סמל של משמעות היסטורית רבה ללאום שצריך להישמר".

כל ציור על הסמל מציג את ג'מייקה בהיבט שונה: האננס - כַפּרי הילידי, הטאינויים - כתושבים הראשונים והתנין - כזוחל הילידי של המדינה. השימוש בקסדה מלכותית ובמעטה הוא כבוד ייחודי התואם את ג'מייקה.

בנוסף הוכרז שהסמל המקורי נוצר בפברואר בשנת 1662 ולא בשנת 1661. שנת 1661 היא שגיאה שמתייחסת לשינוי שנעשה בשנת 1752 מהסגנון הישן של התיארוך לסגנון חדש (השנה החדשה התחילה ב-24 במרץ כך שמה שבזמנו היה 1661 הוא 1662 כיום).

## שינויים בסמל
סמל ג'מייקה עבר כמה שינויים קטנים, אך רק שלושה מהם נרשמו כרשמיים. שינויים אלה אירעו בשנים 1692, 1957 ו-1962.

## ראו גם
*דגל ג'מייקה
*המנון ג'מייקה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ג'מייקה: סמלים לאומיים
ג'מייקה

ג'מייקה
קטגוריה:תנינאים בתרבות
בליני (מאכל)

שמאל|ממוזער|250px|בליני מוגשים עם שמנת חמוצה, ביצי דגים ובצל
שמאל|ממוזער|250px|בליני ממולאים גבינה

**בְּלִינִי** (ברוסית: **Блины́** - צורת רבים; וביחיד: **בְּלִין** - **Блин**), או בשמם הנפוץ: **בְּלִינְצֶ'ס** (ביידיש: **בלינטשעס**) או **חֲבִיתִּיּוֹת** (בעברית), הם סוג של פנקייק מהמטבח הרוסי, דקה ועדינה יותר מהפנקייק האמריקאי. המאכל נפוץ ברוסיה, אוקראינה, גאורגיה, רומניה ומדינות מזרח אירופה.

הבליני הם עלים דקים מטוגנים העשויים מבצק דליל. הבלילה ממנה מכינים את הבליני כוללת קמח חיטה וכוסמת, שמרים, חמאה, ביצים וחלב. היא עשויה להכיל תוספות כגון תפוח אדמה, תפוח או צימוקים.

## מנהגים

בליני מוגשים חמים, פעמים רבות כמאכל חגיגי עם קוויאר. נהוג גם להגישם עם בצל קצוץ או שמנת חמוצה, ריבה, סלמון, חסילונים, לובסטר, כבד אווז ובשר.

הכפריים הרוסים נהגו לאכול בליני בחג המסלניצה, שציין את סיום החורף וזריחת השמש, שסומלה בצורתו העגולה של הבלין. הבליני הגאורגי זהה לבליני הרוסי אולם מוגש עם תוספות שונות, וכן נהוג לאכול בליני אלה מגולגלים.

יהודים יוצאי מזרח אירופה אוכלים בלינצ'ס ממולאים גבינה בחג שבועות ובחנוכה.

## ראו גם
* חביתית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:מאכלי שבועות
קטגוריה:מאכלי קרנבל
קטגוריה:המטבח הסובייטי
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
קטגוריה:חביתיות
המנון בוטסואנה

ההמנון של בוטסואנה, **ארץ זו שלנו**, אומץ בשנת 1966, שנת העצמאות של המדינה. ההמנון נכתב והולחן על ידי קגאלמאנג טומדיסקו מוטסטה.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* דף ביקורת על התרגום הספרותי לאנגלית של ההמנון 

קטגוריה:בוטסואנה: סמלים לאומיים
בוטסואנה
רוטב חמאה שחורה

**רוטב חמאה שחורה** (בצרפתית: **בר נואר** - **Beurre noir**) הוא רוטב במטבח הצרפתי. הרוטב נוצר באמצעות המסת חמאה ובישולה על חום נמוך עד אשר מוצקי החלב נשרפים ומקבלים צבע חום כהה. לאחר השחמת מוצקי החלב מוסיפים לרוטב חומצת מאכל (לרוב מיץ לימון או חומץ). הרוטב מתובל בפטרוזיליה.

רוטב זה משמש לתיבול מאכלי ביצים, דגים וירקות.

## ראו גם
*רוטב חמאה לבנה
*חמאת אגוזים

חמאה שחורה
קטגוריה:חמאה
בריכת יער

**בריכת יער** המוכרת גם בשם הישן **בריכת עטא** (מערבית: **בּירְכֶּת עטא**), היא שלולית חורף, המתמלאת מים בעונת החורף.
שמאל|ממוזער|250px|ברכת יער
צמחייה מיוחדת נמשכת אליה ובעלי חיים אופייניים לה שוהים בה. היא חלק מפארק השרון, גן לאומי לצד כביש 4, כביש  תל אביב חיפה. הבריכה היא שריד לביצות, שכיסו את כל האזור. הביצות האלה יובשו וברכת עטא היא השריד הגדול ביותר לביצות אלה.

בנובמבר 2024 הוכרזה בריכת יער כשמורת טבע.

יער בריכת עטא הוא חלק מיער חדרה שהתפרסם באידיליה "ביער בחדרה" של המשורר דוד שמעוני.

## תיאור המקום
בריכת יער היא שטח קערורי המוצף מי-גשם בחורף. מי גשמים מתנקזים אליה מהשטח הקרוב, בייחוד מכיוון מזרח. זרמי המים נתקלים במחסום החוליות ונאגמים. קרקע הבריכה וסביבתה הקרובה, היא קרקע כבדה, המורכבת מטין מיובש, המונע את ספיגת המים וכך נוצר אגן הניקוז ובעקבותיו  הבריכה. בקיץ הבריכה מתייבשת כמעט לגמרי בשל שאיבת המים להשקיית עדרי צאן ובקר של משפחות בדואיות אחדות שהגיעו למקום בשנות ה-70 מהנגב. הסביבה של פארק השרון מורכבת מחולות הסופגים את המים בקרקע, באופן יעיל ביותר ולכן גודלה של הבריכה אינו גדול.

בבריכה ובביצה שסביבה גדלה צמחייה אוהבת מים ועופות הבאים לַחְנוֹת בה, לבלות את החורף ואף לדגור במקום. הצמח האופייני לביצה הוא בוציץ סוככני, השולט ומהווה חגורה בפני עצמו. עוד אפשר להבחין במקום באגמון האגם, דוחן זוחל ודמסון כוכבני.

## פרק מתולדות היישוב
שמאל|ממוזער|250px|אזור הבריכה מבט ממערב - 1970
בריכת יער היא שריד לביצות חדרה. באזור זה היו במאה ה-19 ביצות. מקור ליתושי הקדחת שפגעה ביישובים הערבים עד כלותם ואשר עשו שמות במתיישבי חדרה הראשונים. כדי להילחם בקדחת החליטו אנשי חדרה למסור חלק מאדמות הביצות לידי הנדיב הידוע, הברון רוטשילד.

בשנת 1895 הסכים רוטשילד, לאחר הפצרות רבות של מתיישבי חדרה ואגודת חובבי ציון, מייסדת המושבה, להתחיל בנטיעת האקליפטוס באזור הביצה. הסופר משה סמילנסקי ממייסדי חדרה מספר כי בקיץ 1896 הגיעו מאות "פועלים שחורים ממצרים, מומחים ליבוש ביצות ומנוסים בו וניגשו אל המלאכה". חלקם נפגעו ממחלת המלריה ובסופו של דבר  נטעו במקום עצי אקליפטוס רבים והביצות יובשו. בעיתון מאותה תקופה מסופר:

מדריך זאב וילנאי משנת 1941 מספר כי "בימות הגשמים, בעונה גשומה מאד, המים מהביצה הזאת היו שוטפים את הכביש" (כביש חיפה-תל אביב, כביש 4, נסלל בשנת 1936).

## ראו גם
* שלולית חורף
* פארק השרון

## לקריאה נוספת
* **נופי הצומח של הארץ**, מיכאל זהרי, עם עובד, תל אביב, 1980
* **78 טיולים ברחבי ישראל**, צבי אילן, עם עובד, תל אביב, 1977
* **מדריך ארץ-ישראל - תל אביב, השרון, השפלה והנגב**, ד"ר זאב וילנאי, ירושלים, 1950 (מהדורה ראשונה 1941)
* **פרקים בתולדות היישוב**, משה סמילנסקי, הוצאת דביר, תל אביב. ת"ש.

## קישורים חיצוניים
* שמורתבריכת יער, באתר "טבע ונופים בישראל"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:השרון: שמורות טבע
קטגוריה:שלולית חורף
קטגוריה:ביצות בארץ ישראל
ווסטוק 1

**ווסטוק 1** (ברוסית : Восто́к, "מזרח") הייתה הטיסה המאוישת הראשונה לחלל. כחלק מתוכנית ווסטוק, ווסטוק 1 שוגרה ב-12 באפריל 1961, כשהיא נושאת את הקוסמונאוט הרוסי יורי גגארין. זו הייתה הפעם הראשונה בה אדם שייט מעבר לאטמוספירה, והפעם הראשונה בה אדם שהה במסלול סביב כדור הארץ (לאחר שהכלבה לייקה הייתה היצור החי הראשון בחלל, על גבי ספוטניק 2).

לזכר המשימה מציינים מדי שנה (בעיקר ברוסיה) את יום הקוסמונאוטים ב-12 באפריל. 

המשימה החלה בשעה 06:07:00 לפי שעון גריניץ' מנמל החלל בייקונור, וכללה הקפה בודדת סביב כדור הארץ. למרות מספר בעיות טכניות הטיסה עברה בהתאם לתוכנית.

הנחיתה התרחשה ב-07:55:00 שעון גריניץ' באזור כפר סמלובקה (Смеловка) במחוז סראטוב. גגרין נחת תוך שימוש במצנח קרוב לחללית עצמה. תוך זמן קצר לאזור הגיעו אנשים מקומיים וצוות חילוץ.

המשימה עברה במשטר אוטומטי - כך שיורי גגארין היה למעשה נוסע ולא טייס.

גרמן טיטוב היה קוסמונאוט גיבוי.
## ראו גם
* מרקורי-רדסטון 3

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשימה
* טיסת ווסטוק 1

קטגוריה:תוכנית ווסטוק
קטגוריה:1961 בברית המועצות
המנון ניגריה

**קומו, בני הארץ** (באנגלית: **Arise, O compatriots**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[ניגריה]]**. מילותיו של המנון זה לוקטו מחמש הצעות שהוגשו במסגרת תחרות לאומית לכתיבת ההמנון והולחנו על ידי תזמורת המשטרה הניגרית בניהולו של . ההמנון אומץ בשנת 1978, והחליף את ההמנון "ניגריה, אנו מצדיעים לך", ששימש את המדינה למן 1960. במאי 2024 הפרלמנט הניגרי אישר חוק שביטל את המעמד של השיר "קומו, בני הארץ" בתור ההמנון של ניגריה והחזיר את השיר "ניגריה אנו מצדיעים לך" בתור ההמנון של ניגריה מה שגרר ביקורת משום שהוא נכתב על ידי בריטית ולא ניגרית.

ההמנון מנוגן על פי רוב באירועי בעלי סממנים של גאווה לאומית, כגון נאומים נשיאותיים, משחקי ספורט חשובים ובבתי ספר, שם מדוקלמת אחריו השבועה הלאומית.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניגריה: סמלים לאומיים
ניגריה
רוטב חמאה לבנה

[ממוזער|שמאל|250px|[אספרגוס ברוטב חמאה לבנה]]
**רוטב חמאה לבנה** או **בר בלאן** (בצרפתית: **Beurre blanc**) הוא רוטב עשיר העשוי מצימצום (בישול על חום נמוך עד לאידוי הנוזלים) של חומץ, יין לבן ובצלי פנינה (שאלוט) קצוצים אליו מוסיפים חמאה קרה. 
יש המחליפים את החומץ במיץ לימון ויש המוסיפים לרוטב גם ציר בשר.

מקורו של רוטב זה במטבח הצרפתי ובייחוד במטבח עמק הלואר. המלומדים חלוקים בדבר מקורו של הרוטב. לפי אחת הסברות הומצא הרוטב במטבחו של המרקיז דה גולן (Marquis de Goulaine) - כאשר השף הורה לעוזרו להכין רוטב ברנייז עבור הדגים, אולם העוזר שכח להוסיף את הטרגון ואת חלמוני הביצה. מאחר שלא היה זמן להכין רוטב חדש, הוגש הרוטב שהכין העוזר וזכה להצלחה רבה.

לעיתים מוסיפים לרוטב שמנת במטרה למנוע היפרדות הרוטב למרכיביו, אולם שפים רבים מתנגדים למרכיב זה (בהם השף אנתוני בורדיין).

## ראו גם
*רוטב חמאה שחורה
*חמאת אגוזים

## קישורים חיצוניים

חמאה לבנה
קטגוריה:חמאה
המנון הרפובליקה העממית של סין

ההמנון הלאומי של הרפובליקה העממית של סין (כולל הונג קונג ומקאו), הנקרא **מארש המתנדבים** (סינית מפושטת: **义勇军进行曲**; פיניין: **Yìyǒngjūn Jìnxíngqǔ**; תעתיק לעברית: יִיְ-יוֹנְגְּג'וּן גִ'ינְשִׁינְגְּצ'וּ), חובר במהלך מלחמת סין–יפן השנייה בידי המשורר טיאן האן.

בספטמבר 1949, זמן קצר לאחר עליית הקומוניסטים לשלטון במדינה, אומץ השיר כהמנון הלאומי תוך שינוי חלק מהמילים כך שיתאימו לאידיאולגיה של מאו דזה-דונג.
במהלך מהפכת התרבות, הוחלף ההמנון הסיני ונאסר לשיר את 'מארש המתנדבים'. השיר חזר לשמש כהמנון של סין בשנת 1978, תוך שינוי נוסף במילותיו. ב-1997 הפך ההמנון גם להמנון של הונג קונג עם הפיכתה לחלק מהרפובליקה העממית של סין, וכן של מקאו ב-1999. בטאיוואן נאסר על השמעת ההמנון הסיני עד לתחילת שנות ה-90. 
במסגרת השינויים בחוקה הסינית במהלך 2004, הוכנס ההמנון כחלק רשמי ואינטגראלי מהחוקה.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: סמלים לאומיים
סין
קטגוריה:שירים על הרפובליקה העממית של סין
פייננשל טיימס

**פייננשל טיימס** (באנגלית: **Financial Times**) הוא עיתון כלכלי בריטי בין-לאומי.

## מאפיינים
העיתון מודפס בשפה האנגלית במספר רב של ערים, בהן לונדון, פריז, פרנקפורט, סטוקהולם, ניו יורק, הונג קונג, סינגפור ואיסטנבול. בשנים 2000–2012 יצאה לאור מהדורה של כתב העת בגרמנית, תחת השם "Financial Times Deutschland". עד שנת 2013 היה מדפיס העיתון מספר מהדורות כל לילה בהתאם להתפתחויות החדשותיות.

העיתון מדווח בהרחבה על עסקים. בעל רשת גדולה של כתבים בינלאומיים - כ-110 מ-475 כתבי העיתון נמצאים מחוץ לבריטניה. העיתון מודפס על גיליון נייר גדול בגוון כתום-ורדרד, וכולל לרוב שני חלקים: החלק הראשון סוקר חדשות לאומיות ובינלאומיות, כאשר החלק השני סוקר חדשות חברות ושווקים.

## היסטוריה
ב-9 בינואר 1888 הושק העיתון בשם ה"מדריך הכלכלי של לונדון" (London Financial Guide) על ידי הורטיו בוטומלי. ב-13 בפברואר באותה שנה שונה שמו ל-"Financial Times". תחילה העיתון פורסם כעיתון בעל ארבעה עמודים מהמרכז בלונדון. העיתון קידם את עצמו במהירות למעמד של "תנ"ך למשקיעים", כאשר היריב היחיד שלו הוא ה-*[[Financial News]].*.

ב-1893 שינה העיתון צבעו לכתום-ורדרד - שינוי שהפך אותו לייחודי לעומת המתחרה העיקרי שלו.

ב-1945 העיתון התמזג עם מתחרו על מנת להפוך לעיתון בודד בעל שישה עמודים. העיתון הביא איתו תפוצה גדולה יותר, בעת שה-*Financial News* הביא כישרונות מערכת.

בשנת 2002, היה בין אתרי החדשות הראשונים בעולם שהחל לגבות תשלום. בשנת 2006 איחד את מערכות האינטרנט והעיתונות הכתובה שלו.

במאי 2013 האקרים סורים פרצו לאתר העיתון.

ביולי 2015 פורסם, כי לאחר 58 שנים בבעלות תאגיד פירסון, העיתון יימכר לתאגיד התקשורת היפני ניקיי, תמורת 1.29 מיליארד דולר.

בנובמבר 2019, לראשונה מאז היווסדו ב-1888 מונתה אישה לתפקיד העורך הראשי, סגנית עורכת פייננשל טיימס וילידת לבנון רולא ח'לף, היא נכנסה לתפקיד בינואר 2020.

ביוני 2023, לאחר רצף אירועים אלימים ביהודה ושומרון שבהם הותקפו יישובים פלסטיניים, קרא מאמר המערכת של פיננשל טיימס לממשלות בארצות הברית ובאירופה "לנקוט צעדים מעשיים נגד ישראל", בהם איסור ייבוא סחורות המיוצרות בהתנחלויות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות כלכלית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיתונים
קטגוריה:עיתונים בין-לאומיים
קטגוריה:עיתונים במרכז הפוליטי
המנון גבון

**האחווה** (בצרפתית: **La Concorde**) הוא ההמנון הלאומי של גבון. השיר נכתב והולחן על ידי ז'ורז' אלקה דמה אומץ בשנת 1960, שנת קבלת העצמאות של המדינה, ומושר בצרפתית.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גבון: סמלים לאומיים
גבון
המנון מאוריטניה

**[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[מאוריטניה]]** חובר כשיר עממי כבר במאה ה-19 על ידי באבא ולד א-שייח' סידיא. הוא הולחן על ידי טוליה ניקיפרובצקי, מנהל תזמורת שירות השידור הצרפתי, לבקשתו של הנשיא הראשון של מאוריטניה. השיר אומץ כהמנון של המדינה עם קבלת העצמאות ב-1960.

בשל מקצבו המסובך ההמנון הוא קשה לשירה, ועל כן לעיתים הוא מתואר כחסר מילים.

בשנת 2017 שונה ההמנון יחד עם הדגל במסגרת משאל עם מפני שהיה קשה לשירה.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאוריטניה: סמלים לאומיים
מאוריטניה
פתניים

[230px|ממוזער|[קוברה סינית]]
[ממוזער|[ממבה ג'יימסונית]]
[ממוזער|[נחש נמרי מזרחי]]
[ממוזער|[רב-פתן מלכותי]]
[ממוזער|[פתן אלמוגים מזרחי]]
**פִּתְנִיִּים** (שם מדעי: Elapidae) הם משפחה בתת-סדרת הנחשים (מסדרת הקשקשאים) הכוללת בתוכה את סוגי הנחשים המסוכנים ביותר, כגון הקוברה, הממבה, הטאיפן, פתן האלמוגים, פתני הים, הקרייט והרב-פתן המלכותי. במשפחה ישנם כ-70 מינים אשר חיים בימים ובאוקיינוסים. 
הפתניים עשויים להופיע במקומות צחיחים ומדבריות וגם באזורים חמים בעלי צמחייה רבה.

## מאפיינים
אורכם מגיע עד חמישה מטרים וחצי והם עשויים להופיע בצבעים רבים אשר מקנים להם יכולת הסוואה מעולה נגד אויבים וגם לארוב לטרפם. מבנה גופם מזכיר את משפחת הזעמניים. כך למשל, הראש אינו עבה יותר מהצוואר. הגדול בהם הוא קוברה מלכותית (רב-פתן מלכותי) שאורכו  ומשקלו כ-12 ק"ג.
הקטנים ביותר הם בני הסוג *Drysdalia* שאורכם לפעמים 18 ס"מ.

הפתניים ניזונים מדו-חיים, מזוחלים, מציפורים ומיונקים בתנאי שכל אלה קטנים מהם. נחשי הים ממשפחת הפתניים ניזונים בעיקר מדגים.

אם הפתניים מבחינים באויב מתקרב הם זוקפים כשליש מהחלק הקדמי של גופם ונושפים על מנת ליצור איום. בכל מיני הפתניים שיני הארס גדולות במידה משמעותית מאשר השיניים הרגילות והן נמצאות בלסת העליונה. רבים מן המינים אינם מסתפקים בהכשה אחת כדי להביס את טרפם אלא בכמה הכשות מהירות. יש ביניהם מינים המתיזים ארס לעבר עיני יצורים התוקפים אותם, כגון קוברה יורקת. כמה מן המינים חונקים את הטרף בנוסף להכשה.

קיימת תת-משפחה פתני הים שארסם מסוכן אף יותר מנחשי היבשה הארסיים ביותר, אך כיוון שאינם מצויים בקרבת בני אדם, אין מהם סכנה.

רק מין אחד חי בארץ ישראל, פתן שחור החי באזורים המדבריים: הנגב, מדבר יהודה וסיני.

## מיון
משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, כ-410 מינים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך בויה
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
המנון רואנדה

ההמנון הלאומי של רואנדה, **רואנדה היפה**, אומץ ב-1 בינואר 2002, עם סיומה של מלחמת האזרחים במדינה. בכך הוחלף ההמנון הקודם שהיה בשימוש מאז קבלת העצמאות ב-1962.

## מילות השיר
### בשפת [[קיניַרואנדה]] - אחת משלוש השפות הרשמיות במדינה

:Rwanda nziza Gihugu cyacu 
:Wuje imisozi, ibiyaga n'ibirunga 
:Ngobyi iduhetse gahorane ishya. 
:Reka tukurate tukuvuge ibigwi 
:Wowe utubumbiye hamwe twese 
:Abanyarwanda uko watubyaye 
:Berwa, sugira, singizwa iteka. 
:orana Imana, murage mwiza 
:byo tugukesha ntibishyikirwa; 
:muco dusangiye uraturanga 
:rurimi rwacu rukaduhuza 
:bwenge, umutima,amaboko yacu 
:ibigukungahaze bikwiye 
:uko utere imbere ubutitsa. 
:bakurambere b'intwari 
:itanze batizigama 
:araguhanga uvamo ubukombe 
:tsinda ubukoroni na mpatisbihugu 
:yayogoje Afurika yose 
:one uraganje mu bwigenge 
:ubukomeyeho uko turi twese. 
:omeza imihigo Rwanda dukunda 
:uhagurukiye kukwitangira 
:go amahoro asabe mu bagutuye 
:ishyire wizane muri byose 
:rangwe n'ishyaka, utere imbere 
:hamye umubano n'amahanga yose 
:aze ijabo ryawe riguhe ijambo.


## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רואנדה: סמלים לאומיים
רואנדה
רוטב ביארנז

**רוטב ביארנז** (בצרפתית: **Sauce Béarnaise** - רוטב ביארן; נהגה בעברית לעיתים קרובות גם "רוטב ברנז") הוא רוטב העשוי מחמאה וחלמוני ביצים המתובלים בטרגון, בצלצלי פנינה ועירית המבושלים ביין וחומץ.

המלומדים סבורים כי הרוטב הומצא בידי השף קולינה (Collinet) (אשר המציא גם את תפיחת תפוחי האדמה - *pommes de terres soufflés*), והוגש לראשונה בפתיחת מסעדת "ביתן אנרי הרביעי" ("*Le Pavillon Henri IV*") בסן-ז'רמן-אן-לה בשנת 1836. הרוטב נקרא בשם זה לכבודו של המלך אנרי הרביעי אשר נולד באזור ביארן  בדרום-מערב צרפת.

רוטב זה דומה לרוטב ההולנדז בכך שהוא תערובת של חמאה וחלמוני ביצים. ההבדל בין שני הרטבים הוא בתבליניהם בלבד (ברוטב הולנדז משתמשים במיץ לימון במקום בחומץ ובטרגון). רוטב ביאנז מועשר בעגבניות מרוכזות נקרא "רוטב שורון" על שם אלכסנדר אטיין שורון שהמציא אותו.

אופן הכנת הרוטב פורט לראשונה בספרו של פרנאן פואן (Fernand Point) "הגסטרונומיה שלי" (Ma Gastronomie).

הרוטב משמש כתוספת לאומצה (סטייק).

## קישורים חיצוניים

*מתכון באתר על השולחן
*מתכון באתר וואלה!
*

ביארנז
שבזיה

"**שבזיה**" הוא פסל ראש אישה מאת הפסל הישראלי יצחק דנציגר. הפסל, אשר נוצר בשנת 1939, עשוי אבן חול וגובהו 56 ס"מ. הפסל מצוי כיום באוסף "הפניקס חברה לביטוח".

הפסל מציג ראש של אישה בעלת מראה "מזרחי", עיניה בולטות וכך גם עצמות-לחיה. שיערה ארוך וראשה מוטה מעט. בנימין תמוז מספר במאמרו "בין עדן לאופיר" (1988) כי האבן ממנה נוצר הפסל הייתה בתחילה טורסו של אישה, עליה עבד תמוז בסטודיו של דנציגר ברחוב גרוזנברג בתל אביב. דנציגר ביקש להחליף עמו גוש אבן בתמורה לגוש אבן חלופי. הפסל נוצר לאחר יצירת פסלו של דנציגר נמרוד, ונחשב בעיני רבים כבן זוגו הרעיוני של פסל זה.

השפעה ליצירת פסל זה הגיעה מהפסלים היוונים מהתקופה הארכאית ומהפיסול המצרי. 

על פי נורית רכס, בתו של דנציגר, מקור שמו והשראתו של הפסל הוא ב"נשים של שכונת שבזי, היפיפיות התימניות שסימלו בעיניו את האווירה של שכונת שבזי". 

חיים גמזו תיאר את הפסל כבעל אקספרסיביות עזה "שהייתה אופיינית למסכות-יון הקדומות".

## ראו גם

* נמרוד (פסל)
* תימני ותימנייה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:יצחק דנציגר
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1939
אליהו לואנץ

רבי **אליהו בר משה לואנץ אשכנזי** (כ"ג באייר ה'שכ"ד מאי 1564 – כ"א בתמוז ה'שצ"ו, 1636) נודע בשם רבי **אליהו בעל שם** היה רב, מקובל, דרשן ופייטן אשכנזי. אשתו בזוו"ר בלומלין בת רבי רפאל ובזוו"ש ייטלה.

## ביוגרפיה
נולד בפרנקפורט. נכדו של השתדלן יוסף לואנץ, הנודע בכינויו "רבי יוזלמן", מאנשי חצרו של קיסר גרמניה. למד בישיבתו של רבי עקיבא פרנקפורטר, אב"ד פרנקפורט, ואצל רבי יעקב גינצבורג מפרידברג, וכן בישיבת המהר"ל מפראג. נדד לעיר קראקא שבמדינת פולין, שעליה כתב: "עיר גדולה של חכמים וסופרים, יודעי התורה ולומדיה", והצטרף לישיבה של רב העיר, הרב מנחם מנדל אביגדורש, שלימדו גם קבלה.

בהיותו בקרקוב, הגיה רבי אליהו את כתב היד של הספר "דרכי משה" מאת הרמ"א והדפיסו. כהוקרה לכך העניק לו אחיו של הרמ"א, רבי אליעזר איסרליש, כתב יד נוסף של הרמ"א על ספר הזוהר. את כתב היד שילב רבי אליהו בספרו "אדרת אליהו" על הזוהר.

בערך בשנת ה'שנ"ד (1594) שב לגרמניה. תחילה התיישב בפרנקפורט ואחר כך נדד בין ערים שונות. בשנים ה'ש"ס–ה'שס"ד נשא משרת דרשן בוורמייזא. אחר כך כיהן כמרא דאתרא ואב"ד בפולדה, הנאו ופרידברג. בשנת ה'שפ"ג בערך חזר לוורמייזא והתמנה כראש הישיבה. אחרי פטירת הרב הקודם שימש ממלא מקום אב"ד, וסמוך לפטירתו התמנה רשמית כאב"ד וורמייזא.

נודע בשל עיסוקו בקבלה ובכתיבת קמעות, והתפרסם בכינויו "רבי אליהו בעל שם". כתב גם פיוטים, בהם "ויכוח יין עם המים" (הנקרא גם בשם "אליכם אישים אקרא"). בשל ידיעותיו הרבות בחכמות חול היה נפגש לשיחות עם מלומדים נוצרים שהיו היבראיסטים וחוקרי יהדות, בהם יוהאן בוקסטורף וריצ'רד ברוטון (אנ').

רבי אליהו לואנץ נפטר בוורמס בכ"א בתמוז שצ"ו, ובה נקבר. לא הרחק מימין למצבת המהרי"ל.

## משפחתו

* בנו רבי יוסף יהודה (ייזלין) היה שליח ציבור במגנצא.
* י"א בתו הינדלין אשת רבי אורי שרגא פייבוש רוזנבוים, וי"א שהיא נכדתו

## חיבוריו
רבי אליהו לואנץ חיבר ספרים רבים אשר רק חלקם ידועים ומיעוטם יצאו לאור, כמו כן ההדיר והוציא לאור כתבי יד ממחברים שונים.

ספריו הידועים לנו:
***[http://www.hebrewbooks.org/6478 רנת דודים]** על שיר השירים.
***[http://www.hebrewbooks.org/6161 מכלול יופי]** על קהלת. (נדפס לראשונה בתנ"ח .62 שנים לאחר מותו)

*פירוש על מדרש בראשית רבה.
***מעגלי צדק** על פירוש רבי בחיי בן אשר על התורה.
* פירוש על ספר חובות הלבבות.
* **אדרת אליהו** על כל הזוהר.
***צפנת פענח** על תיקוני זוהר.
***מעיל אליהו** על משנה תורה לרמב"ם.
*פיוט **ויכוח יין עם המים**.

כתבי יד שההדיר והוציא לאור:
*דרכי משה לרמ"א.
*פירוש לזוהר לרמ"א. (נדפס בספר אדרת אליהו)
* מכונת שלמה למהרש"ל. (פירוש לספר שערי דורא)
* לרבי עקיבא פרנקפורט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*  
* 
* הספר מכלול יופי באתר ספרים עבריים
* ספר מעשה נסים, מהדורת אמסטרדם, לר' יוזפא שמש - באות ב' מזכיר את רבי אליהו בעל שם, באתר ארכיון האינטרנט
* 
* מבוא לספרו אדרת אליהו, עמ' 9 ואילך, באתר "אוצר החכמה"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:ראשי ישיבה גרמנים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:בעלי שם
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בוורמס
קטגוריה:וורמס: רבנים
קטגוריה:פולדא: רבנים
קטגוריה:הנאו: רבנים
קטגוריה:פרשני ספר הזוהר
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:תלמידי המהר"ל מפראג
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-16
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1555
קטגוריה:נפטרים ב-1636
טרקאן

[שמאל|ממוזער|250px|טרקאן במפגש עם מעריצים הונגרים ב[וינה|ווינה, 2006]]
**היסמטין טרקאן טֶווטוׂלוּ** (בטורקית: **Hüsamettin Tarkan Tevetoğlu**; נולד ב-17 באוקטובר 1972) הידוע בעיקר בשם הבמה **טרקאן**, הוא אחד מזמרי הפופ המצליחים ביותר בטורקיה. במהלך הקריירה שלו הקליט טרקאן מספר אלבומים שהגיעו למכירות של "תקליט פלטינה" ומכירות אלבומיו נאמדות בסך הכול בכ-15 מיליון עותקים, מה שזיכה אותו בכינוי "נסיך הפופ הטורקי".

טרקאן, יליד אלזיי, גרמניה המערבית, התפרסם גם באירופה ובארצות הברית, במיוחד בשיר "שמרק" ("Şımarık"). השיר זכה למגוון גרסאות כיסוי וחידושים שהמפורסם ביותר הוא הביצוע של הזמרת האוסטרלית הולי וואלנס בגרסה אנגלית כ-"Kiss Kiss", לאחר שסזן אקסו, מלחינת השיר, מכרה את זכויות הלחן לוואלנס. חילוקי הדעות בנוגע לזכויות היוצרים של השיר הביאו לכדי סיום את שיתוף הפעולה הפורה בין טרקאן ואקסו, שהוליד עד כה מספר להיטים נוספים כ-"Şıkıdım". השיר "שמרק" זכה לגרסאות רבות ברחבי העולם, ובהן גם גרסאות עבריות: אחת בשם "נשיקה" אותה שרה רינת בר ושנייה בשם "כל המשמח" של יוסי פיאמנטה. כמו כן חלק מהמנגינה משמשת בתור הפתיח של התוכנית לונדון את קירשנבאום בערוץ עשר.

טרקאן הפיק את תקליטיו הראשונים בחברת איסטנבול פלאק, אך כיום הוא בעל לייבל משל עצמו, HITT Music, אותו ייסד ב-1997.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים טורקים
קטגוריה:זמרי פופ טורקים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:בוגרי ברוך קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: מזרח תיכון
קטגוריה:גרמנים ממוצא טורקי
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:פזמונאים טורקים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1972
Mac Pro

**Mac Pro** היה מחשב שולחני מקצועי מבית אפל, שיועד בעיקר לאנשי מקצוע בתחומים כמו עריכת וידאו, גרפיקה ופיתוח תוכנה. הוא צויד בחומרה חזקה, עם מעבדי "Xeon" של אינטל מתוצרת אפל. המארז זהה לסדרת מחשבי "Power Mac", אותה הוא החליף. המקבוק פרו השלים את המעבר של אפל למעבדי אינטל, כאשר Power Mac היה המחשב אפל האחרון שצויד במעבדי IBM.

הוא הוצג לראשונה בתערוכת "WWDC", ב-7 באוגוסט 2006, יחד עם שרתי ה-Xserve. ב-4 באפריל 2007 הוצגה גרסה משודרגת עם מעבד בעל שמונה ליבות.

ב-26 במרץ 2026 הפסיקה אפל את שיווקו של המחשב.

## מפרט טכני
### דור ראשון (2007)
ממוזער|150px|הדור הראשון של מחשבי Mac Pro. המארז דומה לזה של Power Mac G5
* מעבד: מעבד אינטל Xeon עם 8 ליבות במהירות של 2.66Ghzֿ או 2.93Ghz או שני מעבדי אינטל Xeon במהירות של 2.93Ghz / 2.66Ghz / 2.4Ghz
* זיכרון: 3GB עד 64GB מסוג DDR3.
* כרטיס מסך: עד 4 כרטיסי מסך מסוג NVIDIA GeForce GT 120 512MB או כרטיס מסך מסוג ATI Radeon HD 5770 1024MB.
* דיסק קשיח: עד ארבעה כוננים שגודל כל אחד מהם הוא עד 2TB במהירות 7200 סל"ד.
* כונן אופטי: עד שני כוננים אופטיים מסוג SuperDrives X18(קורא וצורב CD ו-DVD).
* מערכת הפעלה: Mac OS X גרסה 10.7 ("ליאון" – Lion), מהדורות 2008 ו-2009 ניתנות לשדרוג ל-10.11 ומהדורת 2012 ניתנת לשדרוג ל-macOS 10.14.

### דור שני (2013)
* מעבד אינטל Xeon בארכיטקטורת Ivy Bridge (דור שלישי), עד 12 ליבות
* זיכרון בין 12GB ל 16GB מסוג DDR3 ECC.
* שני כרטיסים גרפיים מדגם AMD FirePro D300/D500/D700 (בהתאם לדגם שנבחר). ניתן להתקין עד 64GB
* כונן SSD בגודל 256GB עם אפשרות להרחיב ל1TB.
* יציאת HDMI, שישה חיבורי Thunderbolt 2, חיבור USB 3.
* Mac OS X 10.9 מאבריקס (Mavericks), ניתנת לשדרוג ל-macOS 12

### דור שלישי (2019)
* מעבד אינטל Xeon-W בארכיטקטורת Cascade Lake, שמגיע עם 8 עד 28 ליבות, תלוי בדגם שנבחר.
* זיכרון 32GB מסוג DDR4 ECC, ניתן להרחבה עד 768GB או עד 1.5TB בדגם שמגיע עם מעבד 24 ליבות.
* כרטיס גרפי מדגם AMD Radeon Pro 580X, עם אפשרות להחליפו בשני כרטיסי Radeon Pro W5700X, או בכרטיס אחד או זוג כרטיסי Radeon Pro Vega II.
* כונן SSD בגודל 256GB עם אפשרות להוסיף כמות של 1TB עד 8TB.
* חומרת הצפנה Apple T2.
* macOS 10.15 Catalina, ניתנת לשדרוג ל-macOS 26

### דור רביעי – מעבר למעבדי אפל סיליקון (2023)
* מעבד Apple Silicon M2 Ultra עם 16 ליבות ביצועים בתדר 3.68GHz ו-8 ליבות אנרגיה נמוכה בתדר 2.8GHz
* זיכרון 64GB מסוג LPDDR5, ניתן להרחבה ל-128GB או 192GB בתלות בדגם שנבחר.
* מעבד גרפי Apple G14D.
* כונן SSD בנפח 1TB ובממשק PCIe 4.0 NVMe עם אפשרות להוסיף כמות של 1-8TB.
* מערכת הפעלה macOS 13.4, ניתנת לשדרוג ל-macOS 26

## מערכות הפעלה
למקבוק פרו, כמו לכל מחשב מקינטוש אחר עם מעבד מתוצרת אינטל, הייתה יכולת להריץ מערכות הפעלה אחרות בעזרת התוכנה Boot Camp שאפל פיתחה. המקבוק פרו מהדור הראשון, לדוגמה, יכל להריץ את מערכות ההפעלה Windows XP ו-Windows Vista.

## קישורים חיצוניים

* 
* Mac Pro, באתר iDigital (מאורכב)

## הערות שוליים

קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2006
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
ממד (פיזיקה)

בפיזיקה, **ממד** של מערכת משקף דרגת חופש של תנועה במרחב. מספר הממדים של מרחב הוא מספר הקואורדינטות המינימלי שצריך כדי לתאר אותו, ומספר הכיוונים הבלתי-תלויים בהם אפשר לנוע (למשל, כיוונים ניצבים הם לרוב בלתי תלויים).

## דרגות
לקו ישר ישנו ממד אחד כיוון שיש לו רק דרגת חופש אחת. למישור ישנם שני ממדים. ליקום ישנם שלושה ממדים מרחביים מוכרים - אורך, רוחב וגובה. לפי תורת היחסות, ליקום ישנם ארבעה ממדים: שלושת הממדים המוכרים וממד הזמן. לארבעת הממדים הללו ניתן השם "מרחב-זמן". הנקודות במרחב-זמן נקראות "מאורעות" ואפשר לתאר אותן כרביעייה סדורה בקואורדינטות (t, x, y, z) - זמן, אורך, רוחב וגובה.

## תאוריות נוספות
ישנן תאוריות נוספות, שאינן נתמכות בניסויים, שגורסות שביקום שלנו ישנם יותר מארבעה ממדים. בניסוחים המוקדמים של תורת המיתרים גרסו שהיקום מורכב מ-10 ממדים. מאוחר יותר, לאחר ששופרו המשוואות, הגיעו למסקנה שהיקום מורכב מ-11 ממדים – מתוכם 10 ממדים הם מרחביים, וממד זמן אחד, ואולם ישנן תורות אחרות שלפיהן ישנם מספרים אחרים של ממדים. לפי תורות אלו הממדים הנוספים (נוסף על ארבעת הממדים המוכרים) בלתי נצפים ללא מדידת כבידה מכיוון שהם קומפקטיים ומזעריים. לפי פיתוחים בתורת העל-מיתר ותורת M הדרך היחידה שלנו לחזות בממדים הנוספים היא באמצעות כוח הכובד. זאת מכיוון שהגרביטון, החלקיק הנשא של הכבידה, הוא היחיד המסוגל "לגלוש" לממדים הנוספים, בעוד החלקיקים הנשאים של שאר הכוחות, או חלקיקי החומר אינם מסוגלים לעשות זאת, והם "כבולים" לארבעת ממדי היקום. קיומם של ממדים נוספים לא אושש בניסויים עד כה.

מודל שהציעו נימה ארקני-חאמד, סאבאס דימופולוס וגאורגי (גיה) דבלי מתאר אפשרות לבנות את חוקי הפיזיקה בעולם עם חמישה ממדים שבהם הממד החמישי אינו ממוזער, אך מתנהג באופן שונה משאר הממדים, ובו רק חלקיקים מסוימים יכולים לנוע. גם מודל זה זכה למחקרים תאורטיים רבים אך לא אושש בניסויים עד כה.

## ראו גם
* ממד (מתמטיקה)
** ממד (אלגברה)

## לקריאה נוספת
* Gravitation, Density, Black Holes and Spatial Quantization, Journal of High Energy Physics, Gravitation and Cosmology

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקה
ا

[שמאל|ממוזער|200px|אליף ומספר סימני "[תשכיל", שיכולים להופיע עליה]]
האות **אליף** (בערבית: **ألف**; בתעתיק מדויק: אָלִף) היא האות הראשונה באלפבית הערבי. לאות זו יש תפקידים אחדים בשיטת הכתיבה הערבית המודרנית.

אליף בלא שום תוספת, ا, משמשת כאם קריאה המאריכה את תנועת הפתחה. ישנה צורה נוספת של אליף הנקראת אליף מקצורה (אליף מוגבלת או מקוצרת), שנראית כמו יא חסרת נקודות, ﻯ, ויכולה להופיע רק בסוף מילה. אין הבדל בהגיית הצורות.

אליף יכולה לשמש גם כ"כיסא" להמזה, أ או إ, ואז היא מייצגת את העיצור /ʔ/ (כמו אל"ף עיצורית). בעבר, לפני שהומצאה ההמזה, אליף שמייצגת עיצור נכתבה באופן זהה לאליף שמשמשת כאם קריאה – שתיהן נכתבו כאליף ללא שום תוספת. הדבר יצר בלבול, שנפתר עם המצאת ההמזה, שבהתווספותה לאליף מבהירה שהאליף מייצגת עיצור. ההמזה יכולה להופיע מעל לאליף או מתחתיה; כאשר האליף מנוקדת בכסרה, ההמזה מופיעה מתחתיה (إِ), ואילו כאשר האליף מנוקדת בפתחה, בדמה או בסוכון, ההמזה מופיעה מעליה (أَ, أُ או أْ).

אם במילה מופיעה אליף עיצורית (עם המזה) המנוקדת בפתחה ארוכה, כך שאמורות להיות שתי אליפים ברצף, מופיעה במקומן אליף אחת עם מעיין טילדה לראשה, ﺁ, הנקראת אליף מדּה, והיא מייצגת /ʔaː/. כך, למשל במילה القرآن (אלקֻראַאן – הקוראן), שאמורה הייתה להיכתב *القرأان.

עוד סימן דיאקריטי היכול להופיע על אליף הוא הַמְזַתֻ אלְוַצְל או וסלה הנראה כעין צאד הנכתבת מעל האליף, ٱ, ומציינת כי האליף שותקת. אליף וסלה מופיעה במילים המתחילות באליף פרוסתטית, שאינה חלק משורש המלה, לרבות בצורות פועליות שונות (למשל עבר ומקור בבנייני הפועל 7, 8 ו-10) וכן בתווית היידוע ال (אל־).

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין אך לא משמאל, כשאר אותיות "דוד' ארז".

פעמים רבות אליף משמשת בערבית, כמו בארמית, בתפקיד אותו ממלאת בעברית האות ה"א: כך, למשל, היא משמשת כמילית שאילה: "أَتَكْتُبُ بِٱلْعَرَبِيَّةؚ؟" שתרגומו: "התכתוב בערבית?", ניתן להשתמש גם במילית هَلْ. גם הבניין הרביעי בערבית: "أفعل" מקביל בעיקרון לבניין העברי הפעיל. (בארמית, לדוגמה, הקדמה היא אקדמה והמצאה היא אמצאה).

האות אליף התפתחה מהאלף הפיניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:
*אלפבית עברי – א
*אלפבית לטיני – A,a
*אלפבית יווני – A,α
*אלפבית סורי – ܐ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בערבית
פסטו

[שמאל|ממוזער|250px|מרכיבי הפסטו (מלמעלה עם [כיוון השעון) – ריחן, צנוברים, גבינת פקורינו, שום, שמן זית]]
שמאל|ממוזער|250px|פסטו
**פסטו** (באיטלקית: **pesto**) הוא רוטב במטבח האיטלקי, המוכן באופן מסורתי מריחן (בזיליקום), צנוברים, שום, שמן זית וגבינת פרמזן או פקורינו כתושים בעלי ומכתש. הפסטו משמש רוטב לפסטה, כממרח, תיבול למרק ועוד.

מקור הפסטו הוא חבל ליגוריה שבאיטליה. קיימות עדויות למאכל דמוי פסטו כבר בתקופת הרומאים, אם כי ייתכן שמקור הפסטו כפי שמוכר היום בתקופה מאוחרת יותר (סביבות 1600). מקור השם הוא בשורש האיטלקי pestâ שמשמעותו לכתוש.

בנוסף לגרסה הקלאסית של הפסטו (שרכיביה כאמור הם בזיליקום, צנוברים, שום, שמן זית וגבינה קשה) המכונה "פסטו אלה ג'נובֶזֶה", קיימות גרסאות רבות אחרות של פסטו. ניתן, לדוגמה, להשתמש בעשבי תיבול אחרים (פטרוזיליה, כוסברה, נענע וכיוצא בזה) במקום או בתוספת לבזיליקום. ניתן גם להחליף את הצנוברים באגוזים מסוג אחר, כגון אגוזי קשיו ואפשר להחליף או לוותר על הגבינה. כאשר הפסטו משמש כרוטב, מקובל לפעמים לעדן את מרקמו ולהעשירו על ידי הוספתו לשמנת מתוקה.

גרסאות ידועות כוללות:
* פיסטו (pistou) – מקור הגרסה בחבל פרובאנס שבצרפת. כוללת בזיליקום, שמן זית ושום בלבד. משמשת בעיקר לתיבול מרק.
* פסטו אלה סיציליאנה – כוללת גם עגבניות מיובשות.

במטבח המודרני הפסטו נטחן בדרך כלל במעבד מזון ולא נכתש ידנית. כמו כן ניתן להשיג פסטו מוכן במרכולים. ברבים ממוצרי הפסטו התעשייתי, מוחלפים חלק מהמרכיבים ברכיבים זולים יותר (לדוגמה אגוזי מלך במקום צנוברים, שמן צמחי השונה משמן זית וכדומה) ונוספים חומרים משמרים. בישראל מושמטת לעיתים הגבינה מסיבות כשרות.
פסטו היא מילה איטלקית שמובנה בעברית ממרח, או ליתר דיוק כותש או כתישה. מקובל ליחס את הפסטו לצמח הבזיליקום, אך יש גם ממרח שום, ממרח פטרוזיליה ועוד. כיום כולם ייקראו פסטו שכן כולם נעשים בכתישה.

פסטו טבעוני נעשה ללא תוספת של גבינה והיתרון שלו שהוא נשמר לתקופה ממושכת בקירור ללא חומרים משמרים. מידת השימור של הפסטו נקבעת לפי כמות שמן הזית ומידת הייבוש של עלי הריחן. אם הממרח כולל כמות גבוהה של מים, אם העלים טריים או אם הוא מכיל מעט שמן זית ביחס למים, הוא יחזיק לזמן קצר יותר.

## קישורים חיצוניים

* הסבר על פסטו וקרוב ל-200 מתכונים 
* מתכוני פסטו עם ערכים תזונתיים 
* מתכון לפסטו טבעוני ללא תוספת גבינה שנשמר לאורך זמן

קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:רטבים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:המטבח האיטלקי: רטבים
קרוסלה (תוכנית טלוויזיה)

**קרוסלה** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים, אשר שודרה בין השנים 1977–1980 בערוץ הראשון במשך שתי עונות שידור. הרקע לתוכנית היה גינה ובה קרוסלה. שלושה תקליטים ליוו את התכנית, והמשיכו להימכר שנים רבות לאחר הפסקתה, גם בתקליטורים וב-DVD.

כל פרק בתוכניות היווה סיפור עלילה בליווי שירים שנכתבו ברובם בעונה הראשונה על ידי לאה נאור והולחנו ועובדו מוזיקלית על ידי מתי כספי וקובי אשרת.

בעונה השנייה השירים נכתבו ברובם על ידי יעל רוזמן והולחנו ועובדו מוזיקלית על ידי יאיר רוזנבלום.

התכנית הראשונה שודרה בערב סוכות תשל"ח – 26 בספטמבר 1977.

על בימוי השחקנים בעונה הראשונה היה צדי צרפתי. על ההפקה והבימוי לטלוויזיה היו שרה גינור, דליה הורביץ ופנחס הר-זהב.

לעונה הראשונה היה פתיח בסגנון ה"סטופ מושן" בהשתתפות משתתפי הסדרה, וכן שמשה בתור תוכנית שעסקה בחודשי השנה (כולל אדר א') ולשנייה היה פתיח מונפש ועסקה בנושאים אחרים.

**הדמויות**
* **חוה הזמרת** (חוה אלברשטיין) – הייתה זמרת נודדת עם גיטרה. לא כיכבה בכל הפרקים. הופיעה בעונה הראשונה בלבד.
* **שלמה הדוור** (שלמה וישינסקי) – בכל פרק היה בעל מקצוע אחר.
* **גדליה הגנן** (אברהם מור) – הגנן היה דמות עצבנית שכעסה בקלות. אברהם מור הופיע בתפקיד זה גם בתחרות השירוויזיון השלישית ב־1981, בה ביצע את השיר "מסיבה של סמבה" למילותיה של לאה שילון וללחנו של אלדד שרים.
* **חנן ענן** (חנן גולדבלט) – חנן ענן היה מוכר בלונים בדחני וחסר ביטחון עצמי. באמצעות הבלונים הגיע לעננים, בהם גר.
* **ירדנה הצלמת** (ירדנה ארזי) – החליפה בעונה השנייה את חוה אלברשטיין. תחילה חשבה שחנן, שלמה וגדליה הם שלושה גיבורים שעליהם הייתה צריכה לסקר.
* הילדים שהשתתפו בתוכנית: רינת כהן, אוריאל ברק ורחל יאיר. הילדים הופיעו רק בעונה הראשונה.

לדמויות היו משפטים אופייניים:
* "אתה הורס לי את הגינה ומקלקל לי את המצב-רוח" (גדליה הגנן)
* "אני לא דואג, אני רק קצת מודאג" (שלמה הדוור)
* "אני חושב, אם אני לא מתבלבל..." (חנן ענן)

**מארז התקליטורים**
בדצמבר 2009 יצא לראשונה למכירה ב-DVD מארז המכיל את כל 18 פרקי התכנית. כמו כן גם התקליטים של התוכנית יצאו מחדש על גבי תקליטורים.
* **תקליטור 1**: בדיוק בשעה הנכונה -- קונצרט הסתיו בגינה -- חודש טבת -- חודש שבט -- אדר א' -- חג פורים
* **תקליטור 2:** פסח ואביב -- יום העצמאות -- חג שבועות -- סוף הקיץ -- החופש הגדול -- שבים הביתה
* **תקליטור 3:** מקום אחר -- חתונה בגינה -- הדחליל -- האוצר -- חנן חולה -- עם שחר.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרק מתוך הסדרה באתר יוטיוב
* מילות שיר הפתיחה שכתבה לאה נאור והלחין מתי כספי, באתר שירונט
* על התוכנית והשירים – מתוך האתר של לאה נאור
* שירים מקרוסלה, בהלחנתו ועיבודו של מתי כספי, באתר של מתי כספי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:חוה אלברשטיין
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
אגריפה פוסטומוס

**מרקוס ויפסניוס אגריפה פוסטומוס** (בלטינית: **Marcus Vipsanius Agrippa Postumus**; 12 לפנה"ס – 14 לספירה) הידוע גם כ**אגריפה פוסטומוס** היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית.

## חייו
אגריפה נולד בשנת 12 לפנה"ס, לאימו יוליה שהייתה בתו של הקיסר אוגוסטוס ולאביו מרקוס ויפסניוס אגריפה, מפקד הצבא הבכיר ביותר של הקיסר וחברו הקרוב. מספר חודשים לפני לידתו נפטר אביו. הוא היה גם דודו של הקיסר קליגולה מצד אימו, בן דוד מדרגה שנייה של הקיסר קלאודיוס, ודוד רבא של הקיסר נירון.

אגריפה נקרא על שם אביו המת ולאחר לידתו נלקח להתחנך בביתו של אוגוסטוס ותחת הדרכתו. אולם בניגוד לאחיו הבכורים, גאיוס ולוקיוס, לא אומץ אגריפה על ידי אוגוסטוס. ייתכן, שהסיבה לאי אימוצו הייתה בכך שאוגוסטוס לא ראה באגריפה יורש.

עם זאת, בעקבות מותו של לוקיוס בשנת 2 ושל גאיוס בשנת 4, אימץ אוגוסטוס מחוסר ברירה את אגריפה וטיבריוס כבניו. אימוץ זה הפך את אגריפה לאויבו של טיבריוס ואימו ליוויה מכיוון שהדבר איים על מעמדו של טיבריוס כיורשו של אוגוסטוס. למרות זאת וככל הנראה, לאימוצו על ידי אוגוסטוס לא הייתה שום כוונה פוליטית והדבר נעשה מסיבות אישיות של אוגוסטוס.

ההיסטוריונים של העת העתיקה מתארים את דמותו של אגריפה באופן שלילי כטיפוס גס רוח, טיפש, חסר צניעות והולל הנתון להתפרצויות זעם אלימות. ככל הנראה הוא היה פחות מוכשר מאחיו הבכורים וזו אחת הסיבות שאוגוסטוס, שחשק תמיד שצאצא שלו ירש אותו, לא הועיד אותו להיות יורשו.

ידוע כי אוגוסטוס התעלם מאגריפה בסדר הירושה ונמנע מלתת לו תפקידים חשובים, לדוגמה בשנת 7 לספירה כאשר נשלחה תגבורת צבאית לטיבריוס שעסק בדיכוי המרד הפאנוני, לא היה אגריפה בן ה-19 חלק מן המשלחת הצבאית. דברים אלה הגבירו את תסכולו ואכזבתו של אגריפה שכן חש שאוגוסטוס מונע ממנו את מקומו הראוי בסדר הירושה. 

לא ידוע הסיבה הוודאית לכך, אך אגריפה הוגלה על ידי אוגוסטוס לסורנטום בשנת 7 לספירה, התנהגותו האלימה בגלות הביאה למעברו לאי פלנסיה שם הושם תחת משמר צבאי. גלותו הפכה לקבועה על ידי סנאטוס קונסולטום.

כשהיה ברור שאוגוסטוס עומד למות ושטיבריוס ירש אותו כקיסר, הוכנה קנוניה ברומא. עיקריה של הקנוניה היו מניעת הגלות על ידי חילוצם של אגריפה בן ה-28 ואימו יוליה, שאף היא הייתה בגלות בשל ניאופיה, אחרי מותו של אוגוסטוס, הבאתם ללגיונות הרומאים שחנו בגרמניה והכרזה על אגריפה כיורשו של אוגוסטוס והקיסר החדש. הקושרים גם הפיצו את שמו של אגריפה כמועמד אפשרי לרשת את אוגוסטוס והם ככל הנראה היו המקור לשמועה שטקיטוס מדווח עליה שכביכול לפני מותו אוגוסטוס ביקר את אגריפה במקום גלותו והתכוון לבטל את הגלייתו ולהחזירו לרומא.

אולם הקנוניה נתגלתה ואגריפה הוצא להורג לפני שהקושרים יכלו לחלצו, לא ברור על פי פקודתו של מי התבצעה ההוצאה להורג אולם ככל הנראה זה היה מעשה ידיו של אוגוסטוס, אחד ממשרתיו או ליוויה ולפי תגובתו המופתעת של טיבריוס כשהודיעו לו על ההוצאה להורג הוא לא היה מעורב בכך.

## לקריאה נוספת

* Albert Earl Pappano, *Agrippa Postumus*, Classical Philology, Vol. 36, No. 1. (Jan, 1941), pp. 30–45


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:השושלת היוליו-קלאודית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:נפטרים ב-14