נישואים בלתי שווים

**נישואים בלתי שווים** הוא ציור שמן על בד מאת וסילי פוקירב משנת 1862, המוצג בגלריית טרטיאקוב במוסקבה. היצירה מתארת טקס נישואים בתוך כנסייה אפלה, כאשר קבוצת אורחים מקיפה את בני הזוג. מתוך החלל החשוך בולטת דמות הכלה, המוארת באור המדגיש את צעירותה ואת תמימותה. היא לבושה שמלת כלה לבנה והינומה, עונדת תכשיטים, ראשה מורכן והבעת פניה עצובה, ובידה נר דולק. החתן, גבר מבוגר, ניצב לצדה בלבוש רשמי, עונד צלב וסמל המעיד על שירות אזרחי וצבאי, ומביט לעברה. סביבם ניצבים עדים וצופים נוספים, והכומר עומד לצדם כשהוא שקוע בצל ומנהל את הטקס.

## הקשר ונושא

הציור מציג טקס נישואים שבו קיים פער בולט בגיל, במעמד ובמצב החיים בין בני הזוג. הוא מתאר מציאות שבה נישואים נתפסים כחוזה המאפשר העברת רכוש וכוח, והכלה מוצגת כמי שאינה שולטת בגורלה. היצירה נועדה לחשוף את האמיתות הבלתי נוחות המסתתרות מאחורי כסף וכוח, והייתה בעלת אופי אישי עבור האמן. כבר בעת הצגתה בשנת 1862 עוררה היצירה עניין רב בשל עיסוקה בנושא חברתי טעון.

### תיאור הדמויות
הכלה מתוארת כדמות צעירה מאוד, כמעט ילדה, בעלת גוף קטן שעליו מונחת שמלה רחבה. פניה חיוורות ועיניה אדומות, דבר המרמז על בכי. ראשה מעוטר בזר ניצנים שטרם פרחו, והיא מחזיקה את הנר ברפיון כך שהוא כמעט נופל. ידה מושטת לעבר הכומר אך נראית מהוססת, והיא נראית מרוחקת אך משלימה עם גורלה. החתן מתואר כאדם מבוגר בעל יציבה נוקשה מאוד, עד כדי כך שהוא מזכיר גוף חסר חיים. הוא מחזיק את הנר ביציבות, מבטו ריק מרגש וללא חיבה, והבדלי ההתנהגות ביניהם מדגישים את הניגוד ביניהם.

בין הצופים נראים אנשים המביעים אדישות או סקרנות. דמות גבר עומדת בפינת הציור, ידיו שלובות והוא מביט לעבר החתן באי־שביעות רצון, ולעיתים מזוהה עם האמן עצמו. שתי נשים מבוגרות מופיעות ברקע כשהן עוטות זרים דומים לזה של הכלה ואחת מהן לבושה בלבן. מיקומן החריג, במיוחד סמוך לכומר, העלה פרשנות כי ייתכן שהן מייצגות את נשותיו הקודמות של החתן. בנוסף מתואר גבר צעיר המתבונן בסצנה ומבטו מופנה לעבר החתן, דבר שהוביל לפרשנויות שונות בדבר זהותו.

הקומפוזיציה מכוונת את מבט הצופה באמצעות מיקום הדמויות וכיווני מבטן. הכלה מודגשת באמצעות האור הנופל עליה מתוך החלל החשוך, בעוד אזורים אחרים נותרים בצל. היחסים בין הדמויות, תנוחותיהן והבעות פניהן יוצרים תחושת מתח ואי־נוחות. הניגוד בין יציבתו הנוקשה של החתן לבין רפיון גופה של הכלה מודגש גם באמצעות האופן שבו הם מחזיקים את הנרות.

## הקשר ביוגרפי והשפעה

לפי אחת המסורות, הציור קשור לאהבה של האמן לאישה צעירה שלא יכול היה לשאת בשל מצבו הכלכלי, והיא נישאה לגבר מבוגר ועשיר. לפי מסורת אחרת, מדובר בסיפורו של חברו שחווה מצב דומה, והאמן שילב תחושות אלו ביצירה ואף כלל דמות המזוהה עמו בתוך הציור. היצירה עוררה עניין רב והובילה ליצירת עבודות נוספות שעסקו בנושא דומה.

## השוואות והקשר אמנותי
[250px|ממוזער|שמאל|"עד שהמוות יפריד בינינו", [אדמונד בלייר לייטון]]
היצירה משתייכת למסורת רחבה של תיאורי זוגות בלתי שווים באמנות, שבה מוצג קשר בין גבר מבוגר לאישה צעירה בהקשר של כסף ומעמד. נושא זה הופיע כבר בציור האירופי המוקדם, שבו הוצגו מערכות יחסים בלתי שוות כעסקה הכוללת כסף ומתנות. בהקשר ישיר יותר, הציור השפיע על אמנים מאוחרים, ובפרט על אדמונד בלייר לייטון, שיצר את הציור "עד שהמוות יפריד בינינו " משנת 1878, המתאר סצנה דומה של כלה צעירה הנישאת לגבר מבוגר, אך לאחר סיום הטקס. בעוד יצירתו של פוקירב מציגה את רגע הטקס עצמו, ביצירה זו מתואר הרגע שלאחריו, כאשר גורלה של הכלה כבר נחתם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גלריית טרטיאקוב: ציורים