open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלי סעב

**אלי סעב** (בערבית: **إيلي صعب**, תעתיק מדויק: *אילי צעב*; נולד ב-4 ביולי 1964) הוא מעצב אופנה לבנוני, מייסד המותג הקרוי על שמו.

## ביוגרפיה
סעב נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-נוצרית-מרונית. באופנה החל להתעניין עוד בילדותו, בגיל 9. בשנת 1981 נסע לפריז ללימודי עיצוב ושב ללבנון לאחר שנה. בשנה זו, בהיותו בן 18 ובשיא ימי מלחמת האזרחים הלבנונית פתח את הסטודיו שלו, עם עשרה עובדים, בביירות. בתחילת הקריירה, עיצב סעב שמלות כלה וערב בלבד.

הצלחתו בלבנון הגיעה לאחר תצוגת אופנה מוצלחת בקזינו הידוע "Casino du Liban" בביירות. לאחר תצוגה זו, החל לעצב בגדים לנשות תקשורת ובידור לבנוניות, בהן הזמרת פיירוז הנחשבת לזמרת הלאומית בלבנון. באותה התקופה, יצא שמו למרחוק ברחבי העולם הערבי ובין לקוחותיו נמנו ידועניות ערביות רבות, ביניהן ראניה, מלכת ירדן.

סעב התפרסם מחוץ ללבנון בשנת 1997, כאשר הציג לראשונה את הקולקציה שלו ברומא. באותה השנה, הצטרף ל Camera Nazionale della Moda ונהיה לחבר הלא-איטלקי הראשון, והיחיד עד כה. שנה לאחר מכן, בשנת 1998 הציג את הקולקציה שלו בתצוגת אופנה במונקו, בתצוגה זו נכחה, בין השאר, הנסיכה סטפני ממונקו. בשנה זו הציג את הקולקציה שלו גם במילאנו. סעב זכה לחשיפה נוספת בשנת 2002 כאשר עיצב את שמלתה של זוכת פרס האוסקר באותה השנה האלי ברי. על שמלה זו, זכה לשבחים רבים והפך למעצב הלבנוני הראשון אשר נכלל ב מעצבי שמלות כלה המתמודדים על פרס האוסקר.

סעב נחשב לאחד ממעצבי האופנה המצליחים בעולם כיום ומעצב האופנה המצליח ביותר בעולם הערבי. עם לקוחותיו הקבועות נמנות שחקניות הוליוודיות רבות, ביניהן קתרין זיטה-ג'ונס, שרליז ת'רון ודברה מסינג, וזמרות מפורסמות כמו כריסטינה אגילרה וחברות הדסטניז צ'יילד - ביונסה נואלס, קלי רולנד, מישל ויליאמס וריהאנה. 

בשנת 2007 השתתף כשופט הראשי בתוכנית המציאות הלבנונית "Mission Fashion" בה התחרו דוגמניות ומעצבים ערבים צעירים על פרס כספי.

## חיים אישיים
סעב מתגורר לסירוגין בפריז ובביירות, נשוי לקלאודיה ואב לשלושה בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מישל גונקלאבס, זרקור אופנה: על המעצב אלי סאאב , אפוק טיימס -  ניו יורק

קטגוריה:מעצבי אופנה
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
סוויס קוטג'

שמאל|ממוזער|250px|הפאב סוויס קוטג'
**סוויס קוטג**' (באנגלית: **Swiss Cottage**) היא שכונה ברובע קמדן שבצפון מערב לונדון. השם מקושר למבנה ציבורי שנבנה בה בין 1803 ל-1804 ונקרא במקור בשם "הטברנה השווייצרית" ("The Swiss Tavern"). כיום המבנה משמש כפאב והוא מכונה "Ye Olde Swiss Cottage".

שירותים ציבוריים הקיימים באזור: בית קולנוע, ספרייה עירונית (הגדולה בקמדן), תיאטרון האמפסטד וחנויות לאורכה של דרך פינצ'לי (Finchley Road) העוברת באזור. כמו כן נפתח מחדש בתחילת שנת 2006 מרכז ספורט גדול הכולל בריכות שחייה, חדר כושר ועוד. את השכונה משרתת תחנת הרכבת התחתית "סוויס קוטג'".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קמדן
מונטרה

**מוֹנְטְרֶה** (בצרפתית: **Montreux**) היא עיירת קיט במזרח החוף הצפוני של אגם ז'נבה, המארחת פסטיבל ג'אז שנתי מפורסם. מונטרה נמצאת בקנטון ווֹ דובר הצרפתית בסמיכות לעיר וְוֶה (Vevey) הגדולה ממנה. במונטרה מתגוררים כ-22,900 איש.

## היסטוריה
בתקופת הקיסרות הרומית הייתה מונטרה צומת תחבורה חשוב. במאה ה-12 היא הפכה לעיר שדה המרכזת מסחר ביין. במאה ה-15 כבשו אותה אנשי ברן מדוכסות סבויה. עם הפיכת האזור לפרוטסטנטי החלו להתרכז בעיירה אמנים וסוחרים איטלקים. ב-1798 פלש נפוליאון בונפרטה לעיירה. במאה ה-19 היא הפכה לעיירת קיט שמושכת תיירים מאירופה ומאמריקה. במאה ה-20 היא החלה למשוך תיירות גם ממקומות אחרים, במיוחד מנסיכויות המפרץ הפרסי.

מונטרה עלתה לתודעת קהל חובבי מוזיקת הרוק לאחר שב-1971 תכננה להקת דיפ פרפל להקליט בקזינו של מונטרה, אך במהלך הופעה של פרנק זאפה שהופיע באותה עת בקזינו, ירה אלמוני באקדח זיקוקים לעבר גג הקזינו ושרף אותו. האירוע היווה את ההשראה לשירם המפורסם ביותר - "Smoke on the Water".

בעיר פעלה ישיבת עץ חיים בראשות הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, שלימים עלתה כולה לישראל והייתה לישיבת היכל אליהו.

## אירועי תרבות בעיר
* פסטיבל ג'אז שנתי בינלאומי (החל מ-1967)
* יום השנה לפטירת פרדי מרקיורי (החל מ-2003)
* מרוץ הגראן-פרי הדו-שנתי של מונטרה
* מרוץ אופנועים שנתי
* טקס שנתי הענקת פרס שושנת הזהב לתוכניות טלוויזיה מצטיינות (1961 - 2003)
* טקס שנתי לפרס מונטרה לפרסומות (מ-1989)
* פסטיבל חג המולד השנתי הפופולרי ביותר בשווייץ
* פסטיבל שירה כנסייתית שנתי
* פסטיבל מוזיקה קלאסית שנתי במשותף עם העיר השכנה וְוֶה
* "פסטיבל הצחוק"
* תערוכת מיניאטורות שנתית
* תחרות כדורעף נשים שנתית (החל מ-1998)

## תושבים מפורסמים
* הרב יחיאל יעקב ויינברג - עבר לעיר לאחר מלחמת העולם השנייה והתגורר בה עד פטירתו בשנת 1966.
* הסופר ולדימיר נבוקוב - התגורר בעיר משנת 1959 עד מותו בשנת 1977. בטיילת העיר פסל עם דמותו.

## גלריה


תמונה:Montreux view.jpg|נוף העיר מונטרה כפי שנשקף מהצריח בטירת שילון
תמונה:Carte du Léman (avec ses subdivisions).png|מונטרה במפת אגם ז'נבה
תמונה:Chateau de Chillon.jpg|טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה
תמונה:Chillon-Velvia-04.jpg|טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה, על רקע האלפים השווייצרים והמחצבה ביישוב Villeneuve
תמונה:Schweiz Schloss Chillon Gesamtansicht mit Landschaft.jpg|חוף טירת שילון (Château de Chillon)
תמונה:F_Mercury_statue2020B.jpg|פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה
תמונה:F_Mercury_statue2020.jpg|פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* כי ממונטרה תצא תורה..., הבוקר, 13 באוקטובר 1961, עמ' 6
* 
* 

*
קטגוריה:וו (קנטון): ערים
קטגוריה:יישובים לחוף אגם ז'נבה
קטגוריה:ערים זוכות פרס ואקר
הלו

המילה **הָלו** (באנגלית: **hello**, בגרמנית: **hallo,** בצרפתית**: allo,** בספרדית: **olla**) היא במקורה מילת ברכת שלום באנגלית. במאה ה-19, עם המצאת הטלפון, הפכה המילה למילת ברכה בינלאומית, בעיקר בשימוש כפותחת שיחות טלפון.

המילה "הלו" (שנכתבה באיותים שונים: Hello, hullo, hallo, hollo וכן Holla) הגיעה לאנגלית מצרפתית עתיקה, שבה שימשה המילה holà (ממילת הקריאה "הו!" והמילה là, כלומר "שָם") כמילת קריאה שמשמעותה "עצור!". מילים קרובות קיימות גם בשפות לטיניות אחרות. המילה הצרפתית מופיעה לראשונה בכתובים בסביבות 1350, ובאנגלית הופיעה המילה לראשונה בכתובים ב-1588, במשמעות של פנייה כדי למשוך את תשומת לבו של הנמען. אטימולוגיה עממית, לפיה המילה היא הלחם של הביטוי Hail thou ("השלום לך"), היא נפוצה, אך חסרת ביסוס בכתובים. באיות hello הופיעה המילה באנגלית באמצע המאה ה-19, קודם להמצאת הטלפון.

## השימוש בטלפון
שמאל|ממוזער|250px|אלכסנדר גרהאם בל מדגים את השימוש בטלפון. מילת הברכה שלו "אהוי" לא השתרשה
יש המייחסים את השימוש במילה הלו בשיחות טלפון לממציא תומאס אלווה אדיסון. על פי המסופר, הוא הביע את הפתעתו מהטלפון במילה Hullo. לעומת זאת, הממציא אלכסנדר גרהאם בל השתמש בתחילה במילה "אהוֹי", ששימשה מלחים באוניות כמילת קריאה. השימוש במילה "אהוי" בטלפון לא השתרש.

ב-1877 כתב אדיסון מכתב לנשיא חברת הטלגרף של פיטסבורג:

מאוחר יותר נקראו מרכזניות במרכזיות בכינוי "נערות הלו" משום הקשר בין המילה לבין הטלפון.

## שפות אחרות
אף על פי שהמילה הלו התפשטה וכיום היא בשימוש כלל-עולמי, קיימות מדינות שבהן אין משתמשים במילה זו בשיחות טלפון. תחליפים למילה במדינות השונות:
*ביפן: מושי מושי ("אני מדבר, אני מדבר")
*באיטליה: פרונטו ("מוכן")
*בספרד: digame ("אמור לי") או Hola ("שלום")

כמו כן, במדינות רבות - בעיקר בצפון אירופה - הדובר נוהג לפתוח את השיחה באמירת שמו.

## בפזמון העברי
[ממוזער|שמאל|250px|[כריכה|עטיפת פרטיטורה "Hello Ma Baby" (מוזיקת רגטיים), יצאה לאור בניו יורק ב-1899]]
שיחת טלפון נמצאת בלבם של פזמונים עבריים אחדים, ולכן המילה "הלו" בולטת בהם.

הפזמון "חוץ מזה הכל בסדר", שאת מילותיו כתב דן אלמגור וביצעו "העופרים" מתחיל במילים:

שני פזמונים שכתב ירון לונדון וביצעה להקת "הגשש החיוור" עוסקים בשיחת טלפון. הנודע שבהם הוא "שיר הטלפון"
, שהבית הראשון שלו הוא:

קדם לו הפזמון "התנצלות", המתחיל במילים:

בשירו של ג'ורג' בר "הלו הלו" (מילים: דני שושן) חוזרת המילה פעמים רבות, בתוספת ההכרזה:

בשירה של שרון ליפשיץ "הלו" (מילים: דן תורן) חוזרת המילה מספר פעמים וכך הבית הראשון שלו:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טלפוניה
קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
דומוס גלילאה

שמאל|ממוזער|250px|מראה המרכז
[ממוזער|250px|אגף המגורים של המרכז מעוצב כ[קלויסטר, ובמרכזו קפלה שעל גגה נראה ישו מוקף בשליחיו במעמד הדרשה על ההר]]
המרכז הבינלאומי **דוֹמוּס גָלִילֶאֶה** ("בית הגליל"; לטינית **Domus Galilaeae**) הוא בית ספר לכמרים, מרכז מפגש ולמידה ומרכז התבודדות של ארגון הדרך הנאוקאטקומנאלית (ספרדית Camino Neocatecumenal) הקתולי. המרכז שוכן על הר האושר ליד כורזים, מעל כנסיית הר האושר, ומשקיף אל חופה הצפוני של הכנרת.

היוזמה להקמת המרכז הייתה של האפיפיור פאולוס השישי במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20. ב-15 בינואר 1999 הונחה אבן הפינה בנוכחות הפטריארך הלטיני בירושלים, מישל סבאח, מזכיר מועצת הוותיקן, שגריר הכס הקדוש (הנונציו) בישראל ונכבדים רבים. המרכז נחנך רשמית, לאחר השלמת בנייתו של אגף אחד, בעת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ב-24 במרץ 2000. המרכז החל לפעול בשנת 2003.

מטרת המרכז היא לימוד מסורת ישראל כמקור לנצרות וטקסיה, במטרה להעמיק את הקשר בין הנצרות לבין היהדות, וכן התעמקות בדרשת ההר לאור המסורת והליטורגיה היהודית.

שטח המבנה הוא 12,000 מטר רבוע והוא ניצב באחוזה המשתרעת על-פני שטח של 33 דונם. המבנה מחולק לשלושה מפלסים. במפלס העליון נמצאים אודיטוריום (מרכז התכנסויות), כנסייה, בית כנסת, ספרייה המוגדרת כספרייה תאולוגית בחסות הוותיקן המשלבת ספרי דת נוצריים ויהודיים ובה 12 כיסאות כמספר שבטי ישראל הניצבים מסביב לספר תורה. בשני המפלסים התחתונים שוכנים מאה חדרי מגורים, ובהם מאתיים מקומות לינה בסך הכל.

## קישורים חיצוניים

*Domus Galilaeae International Center - אתר האינטרנט של המרכז
*המרכז הבינלאומי "דומוס גלילֵאה", באתר האינטרנט של המרכז
* 
* 
* 

קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:ישראל: מוסדות לימוד
קטגוריה:הגליל: כנסיות ומנזרים
דומוס גלילאה
מנואל פורטלה ולדרס

**מנואל פורטלה ולדרס** (Manuel Portela Valladares; 31 בינואר 1867 - 29 באפריל 1952) היה 
פוליטיקאי ספרדי ברפובליקה הספרדית השנייה, ראש הממשלה לתקופה קצרה עד לבחירות בפברואר 1936.

## חייו
פורטלה ולדרס היה חבר במפלגה הליברלית וכיהן כמושל האזרחי של ברצלונה בשנת 1910, ושוב מ-28 ביוני 1923. ב-3 בספטמבר 1923 נתמנה לשר הפיתוח בממשלה של פרייטו שנסתה להגיע לפשרה עם הצבא. באוקטובר 1934 נתמנה לשר הפנים בממשלתו של אלחנדרו לרו, וכיהן בתפקיד עד שלרו התפטר בספטמבר 1935 והוחלף על ידי חואקין צ'אפאפרייטה. כשר הפנים, הממונה על המשטרה, הוא הנהיג קו נוקשה של חוק וסדר, אולם עשה כמיטב יכולתו לאפשר חופש פוליטי למפלגות השונות, כולל לשמאל, בצעדים שלא מצאו חן בעיני חיל רובלס ומפלגתו ה-CEDA. בספטמבר 1935, ממשלתו של צ'אפאפרייטה הכילה רק תשעה שרים במקום שלושה עשר, ופורטלה הוחלף במשרד הפנים על ידי חבר המפלגה הרדיקלית, יואכין דה פאבלו בלאנקו, בגלל הצמצום ו/או בגלל השפעה של ה-CEDA. 

בסוף 1935 לאחר משבר ממשלתי נוסף, החליט הנשיא שלא לתת את ראשות הממשלה לידי חיל רובלס ומינה במקום זאת ממשלת מרכז בלתי תלויה בפרלמנט בראשות פורטלה, שכלל לא היה חבר פרלמנט, תוך ניצול העובדה שהפרלמנט היה בפגרה. ממשלתו של פורטלה, שנכנסה לתפקיד ב-14 בדצמבר, כללה שני עריקים מהמפלגה הרדיקלית, שני נציגים מהצבא וכמה חברי מפלגות קטנות. התוכנית של פורטלה והנשיא אלקלה סאמורה הייתה לייצר מפלגת מרכז חזקה שתוכל להתמודד בבחירות שיוכרזו עם נפילת ממשלת פורטלה. עם כניסתו לתפקיד, החל פורטלה למנות מושלים אזרחיים מהמרכז הפוליטי באזורים שונים כתשתית למפלגת המרכז שלו. ב-30 בדצמבר פיטר פורטלה את שריו והקים בו ביום ממשלה חדשה של אנשי המרכז הפוליטי. ב-6 בינואר 1936, יום לפני כינוס מיוחד של ועדה של הפרלמנט לדיון בהתנהגות בלתי חוקית של הממשלה המתעלמת מהפרלמנט, פיזר הנשיא את הפרלמנט וקבע את הבחירות ל-16 בפברואר 1936. 

מיד לאחר הבחירות בהם זכה השמאל התפטר פורטלה מבלי לחכות לכינוס הפרלמנט החדש. בכך הוא נמנע מלמלא את בקשותיהם של חיל רובלס ופרנסיסקו פרנקו להכריז על משטר צבאי כדי למנוע את המהומות ברחובות. בנוסף, הוא לא נשאר בתפקיד עד לאחר סיום ספירת הקולות ובכך אפשר לשמאל שניצח בבחירות לנהל את קביעת התוצאות הסופיות. ביולי 1936 הוא נמלט מספרד ושלושה ימים לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית כתב ולדרס מכתב תמיכה לפרנקו. אולם בסתיו 1937 עבר לתמוך במחנה הרפובליקני והגיע לפגישות הפרלמנט בולנסיה. בתחילת 1938 הביע פורטלה את דעתו שהרפובלקנים ינצחו במלחמת האזרחים. שם הוא סיפר שחיל רובלס והגנרל פרנקו הציעו לו לא רק להכריז על משטר צבאי זמני אלא לבצע הפיכה צבאית ושהוא יעמוד בראש המדינה כדיקטטור. 

לאחר ניצחון הלאומנים במלחמת האזרחים, נפתח נגד פורטלה ולדרס ב-26 באוגוסט 1939 חקירה בהתאם לחוק להענשת תומכי הרפובליקה והמסייעים לה. הבקורת על פורטלה כללה גם את עצם העברת השלטון לידי השמאל בפברואר 1936, מכיוון שלטענת הלאומנים הבחירות זויפו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:הרפובליקה הספרדית השנייה
קטגוריה:ספרדים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1867
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1952
תומאס קווסטהוף

**תומאס קווסטהוף** (בגרמנית: Thomas Quasthoff; נולד ב-9 בנובמבר 1959) הוא זמר בס-בריטון גרמני, הנחשב לאחד הזמרים המעולים בדורו. אף כי המוניטין שלו התבססו תחילה על שירת לידר מן התקופה הרומנטית, קווסטהוף מגלה שליטה ברפרטואר רחב, מקנטטות בארוקיות של באך עד אלתורי סולו של ג'אז. בינואר 2012 הודיע קווסטהוף על פרישתו מאולמות הקונצרטים עקב סיבוכים בבריאותו. הוא ימשיך ללמד, ולנהל את התחרות הבינלאומית שכונן ב-2009, ואף החל לארח בתוכנית טלוויזיה מיוחדת המתקיימת בברלין.

## חייו
קווסטהוף, יליד הילדסהיים, לוקה במומים קשים מלידה, תוצאה של תרופת התאלידומיד שנרשמה לאמו למניעת בחילות הבוקר שמהן סבלה. קומתו של קווסטהוף נמוכה באופן חריג (1.34 מטר) בגלל התקצרות העצמות הארוכות ברגליו, בגפיו העליונות העצמות הארוכות קצרות ביותר או חסרות מכל וכל וכפות ידיו דמויות סנפירים. 

קווסטהוף לא התקבל לקונסרבטוריון למוזיקה בהאנובר, גרמניה בגלל מצבו הגופני, שאיננו מאפשר נגינה בפסנתר, שהייתה אז תנאי הכרחי בהרשמה בקונסרבטוריון. הוא בחר ללמוד פיתוח קול באופן פרטי. נוסף לכך למד משפטים במשך שלוש שנים. לפני שהחל בקריירה מוזיקלית, עבד שש שנים כקריין ברדיו צפון גרמניה. כן עבד בדיבוב לטלוויזיה.

הקריירה המוזיקלית שלו יצאה לדרך בשנת 1988, כשזכה בתחרות הבינלאומית למוזיקה ARD במינכן ובשבח מפי הבריטון דיטריך פישר-דיסקאו. בשנת 2003 הופיע לראשונה על בימת האופרה בתפקיד **דון פרננדו** בהפקת "פידליו" של בטהובן בניצוח סיימון ראטל בפסטיבל זלצבורג. הופעתו הראשונה עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו התקיימה בספטמבר 2004.

תומאס קווסטהוף זכה בפרס גראמי לביצוע ווקאלי מצטיין בשנת 2000. הפרס ניתן לו על שירת לידר מ"קרן הפלאים של הנער" של מאהלר, יחד עם זמרת המצו סופרן אן סופי פון אוטר. את השניים ליוותה הפילהרמונית של ברלין בניצוח קלאודיו אבאדו. בפעם השנייה זכה בפרס גראמי לביצוע ווקאלי קלאסי מצטיין על לידר עם תזמורת של שוברט, שאותם שר עם פון אוטר והתזמורת הקאמרית של אירופה בניצוח אבאדו. בפעם השלישית זכה קווסטהוף בפרס גראמי לביצוע ווקאלי מצטיין ב-2006, על הקלטת קנטטות של באך עם חברי המקהלה הקאמרית של סולני הבארוק של ברלין בניצוח ריינר קוסמאול.

הקלטות שעשה קווסטהוף לשירים של ברהמס, ליסט ושוברט, בליווי הפסנתרן **יוסטוס ציין** היו מועמדות לגראמי בשנים 2000 ו-2001. תומאס קווסטהוף מקליט לחברת דויטשה גראמופון.

קווסטהוף הוא פרופסור במשרה מלאה לפיתוח קול ומופיע רק כחמישים פעמים בשנה. הוא היה פרופסור באקדמיה למוזיקה בדטמולד, גרמניה וכיום הוא מלמד בבית הספר הגבוה למוזיקה על שם הנס אייזלר בברלין.

קווסטהוף הוזמן להופיע בקרנגי הול בעונת הקונצרטים 2006-07 אך מחלה אילצה אותו לבטל את שתי הופעותיו הראשונות במסגרת זו.

בשנת 2006 הוציא קווסטהוף אלבום ג'אז ראשון בשם Watch What Happens

## קישורים חיצוניים

* 

* Deutsche Grammophon website
* Quasthoff fansite
* "Thomas Quasthoff Speaks Very Frankly": Interview with Quasthoff in the ''Evening Standard''
* "The Dreamer" is a Movie which covers Thomas Quasthoff's most important career-steps and the way to his lifetime dream – to become an Opera singer on stage
* 
* 

## הערות שוליים




קטגוריה:זמרי בס
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1959
פרובינקיה היספניה קיטריור

שמאל|ממוזער|250px|חצי האי האיברי בעת החלוקה הראשונה לפרובינקיות - היספניה קיטריור בכתום
**היספניה קיטריור** (לטינית **Hispania Citerior** - "היספניה הקרובה") הייתה פרובינקיה בתקופת הרפובליקה הרומית אשר נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, היינו 21 שנים לאחר תחילת כיבושו של חצי האי האיברי בידי הרומאים. היא התקיימה עד שהקיסר אוגוסטוס חילק מחדש את האימפריה הרומית לפרובינקיות בשנת 27 לפנה"ס וסמוך להשלמת כיבושו של כל חצי האי. הפרובינקיה השתרעה בצפון-מזרחו של חצי האי האיברי וכללה את שטחם של קטלוניה וסביבותיה וכן את האיים הבלאריים. בירתה של הפרובינקיה הייתה בעיר הרומית טאראקו (Tarraco), כיום טרגונה בקטלוניה. 

היספניה קיטריור הייתה אחת משתי פרובינקיות רומיות שהשתרעו בחצי האי האיברי באותה תקופה, והפרובינקיה האחרת הייתה היספניה אולטריור (Hispania Ulterior - "היספניה המרוחקת") שהשתרעה לאורך חופי הים התיכון מדרום וממערב לראשונה. 

## ראו גם
*טרגונה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
קטגוריה:הרפובליקה הרומית
קטגוריה:טרגונה
קטגוריה:קטלוניה: היסטוריה
קטגוריה:ספרד הרומית
מוקדאדיה

**מוקדאדיה** (בערבית: **المقدادية**, תעתיק מדויק: אלמקדאדיה) היא עיר במחוז דיאלא שבעיראק. בעבר הייתה העיר חלק מן האימפריה הסאסאנית, ומכאן מקור שמה הקודם **שהרבאן** (בערבית: **شهربان**) שפירושו בפרסית "אחשדרפן". העיר עדיין מוכרת בשמה הקודם, אך היום מכונה בשם "שהרבאן" בעיקר אזור מרכז העיר.

פירוש השם "מוקדאדיה" הוא "ניתן על ידי המאגים" (חכמי דת פרסים בעלי ידע במיסטיקה ובאסטרולוגיה, אמגושים - ראו בערך כישוף). שם זה נפוץ יותר מהשם הישן, אך כאמור לא החליף אותו לחלוטין.

העיר שוכנת כ-70 ק"מ מצפון-מזרח לבגדאד, וכ-30 ק"מ צפונית-מזרחית לבעקובה, בירת מחוז דיאלא.

אוכלוסיית העיר מונה כ-80,000 נפש, 60% מהם מוסלמים סונים.

העיר ממוקמת על כביש מרכזי ומסילת רכבת, המחברים את בגדד לצפון מזרח עיראק וגבול איראן.

מסביב לעיר יש מספר גדול של פרדסי הדרים ועצי תמרים המוזנים מתעלות מים מסודרות שמגיעות מנהר הדיאלא הקרוב.

## יהודי שהרבאן
עד קום המדינה חיו בשהרבאן כמאות בודדות של יהודים. רובם עסקו במסחר. לפני העלייה לארץ, עברו רובם לבגדאד, תוך שהם נוטשים את רכושם מאחור.

יהודי העיר החזיקו מספר מבני ציבור, בתי כנסת ובית ספר.

שם המשפחה "שהרבני" (נכתב גם שהרבאני) מקורו בעיר.

## אירועים אקטואליים

בעיר מוקדאדיה הוקם ב-2003 בסיס הפעולה הקדמי נורמנדי של צבא ארצות הברית.

בדצמבר 2007 בוצע בעיר פיגוע התאבדות, שבו נהרגו 16 ונפצעו 27 אנשים.

## ראו גם
* משפחת שרבני

## הערות שוליים

קטגוריה:עיראק: ערים
פרנקולי

**פרנקולי** (בקטלאנית: **Francolí**) הוא נהר בדרומה של קטלוניה בספרד ואורכו 60 ק"מ. מוצאו של הנהר במערת פונט מז'ור (Font Major - "המעיין הגדול") בתחומי העיירה ל'אספלוגה דה פרנקולי (l'Espluga de Francolí) בנפת טרגונה, והוא נשפך אל הים התיכון בתחומי נמל טרגונה. הנהר מנקז שטח של 838 קמ"ר וספיקת מימיו מגיעה ל-1.18 מטר מעוקב/שנייה, אך זו אינה סדירה לאורך כל חלקי השנה, ובאוקטובר 1994 עלה על גדותיו והציף חלק מהעיר טרגונה.

בעת העתיקה נודע הנהר בשם טולקיס (Tulcis) ובסוף המאה ה-5 לפנה"ס שכן לגדותיו ישוב איברי בשם קסה (Kesse). בעת השלטון הרומי בחצי האי האיברי שימש הנהר כמקור מימיה של טאראקו (Tarraco), כיום העיר טרגונה, ומימיו הוזרמו אל העיר באמצעות שתי אמות מים. שרידיה של אחת מאמות המים האלה השתמרו במרחק של כ-3 ק"מ צפונית למרכז טרגונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספרד: נהרות
קטגוריה:טרגונה
קטגוריה:קטלוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות ונחלים הנשפכים לים התיכון
מחוז טרגונה

**מחוז טרגונה** (בקטלאנית: **Província de Tarragona**) הוא אחד מארבעת המחוזות בקהילה האוטונומית של קטלוניה. מחוז טרגונה משתרע בדרומה של קטלוניה ושטחו 6,303 קמ"ר. מספר תושביו עמד בשנת 2021 על 822,309 נפש, כמחצית מהם באזור האורבני של בירת המחוז, טרגונה. 

הערים העיקריות במחוז טרגונה והיחידות שאוכלוסייתן מונה למעלה מ-100,000 איש הן הבירה טרגונה (130,323 - 2012) והעיר הסמוכה לה ממערב ראוס (106,622 - 2010). המחוז מחולק לעשרה קומרקס המחולקים בתורם ל-183 מועצות מקומיות. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קטלוניה
קטגוריה:טרגונה
טרגונה
תפסח

**תִּפְסַח** הוא יישוב מקראי הממוקם על הגדה המערבית של נהר פרת המזוהה כיום עם ח'ירבת דִּבְּסִי, דרום מזרחית לעיר חלב בסוריה של ימינו.
שמאל|300px|ממוזער|מיקומים אפשריים של תפסח (A,B,C)

בימי ממלכת שלמה הייתה תפסח לעיר הצפונית ביותר בממלכה, כאמור: .

פירוש השם תפסח הוא מעבר מים או מקום של מים רדודים עליו אפשר לחצות את הנהר בבטחה וזאת משום שבסמוך לעיר נמצא אחד מהמעברים החשובים ביותר על נהר פרת התיכון, מה שהקנה למקום ערך אסטרטגי ובמקביל גם שגשוג כלכלי רב מפני שבו עברה דרך מסחרית חשובה אשר קישרה בין המזרח למערב.

דרך מעבר נהר זה חצו כורש מלך פרס ואלכסנדר מוקדון בדרכם דרומה לכיוון ארץ ישראל.

העיר המשיכה להתקיים לכל אורך תקופה ההלניסטית והרומית ונודעה לכל בשם תַּפְסַכּוּס.

## אפשרויות אחרות
דברי הכותב, הם כנראה לאור העובדה כי "עד היום בשפת נהר פרת עיר 'תאפסאחוס' היא תפסח" (תבואות הארץ הערות לפרק ה'). ברם, גם בסמוך לשכם קיימת 'חירבת תפסאח'. כך שקשה לבנות על שמות ערביים בלבד, ובוודאי אין לציין כן כדבר ברור והחלטי.  

על שלמה המלך נאמר (מלכים-א פרק ה פסוק ד): "כִּי הוּא רֹדֶה בְּכָל עֵבֶר הַנָּהָר מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה בְּכָל מַלְכֵי עֵבֶר הַנָּהָר וְשָׁלוֹם הָיָם לה לוֹ מִכָּל עֲבָרָיו מִסָּבִיב": אם תפסח נמצאת באזור שכם, כה קרובה לעזה, מה ההתפארות על ממלכה כה קטנה? והיכן בדיוק המלוכה בעבר הנהר? 

סביר להניח שטענה זו הניעה את המבקשים את תפסח אי שם ל"עבר הנהר", מאחר שמצאו ש"ארם נהריים" נקראת עבר הנהר, אבל כמובן אין לזה הכרח, כאמור.

כבר במקורות קדומים [תלמוד בבלי מגילה יא, א. תרגום שני למגילת אסתר פרק א] נאמר כי 'תפסח' קרובה ל'עזה' (בין שכם לעזה כ - 60 ק"מ). מקורות אלו מתייחסים לקושי בכתוב במלכים, ואומרים כי נאמר בפרפרזה - כשם שמלך במקומות סמוכים לביתו שלטון מוחלט, כך מלך על עבר הנהר הרחוק.

## לקריאה נוספת
*איתן אבניאון, **המילון האנציקלופדי של המקרא**, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.

## קישורים חיצוניים
* אורנה ליברמן, בין תפסח לתפסח: תפסח כמעבר לגאולה, תפסח כמעבר לגלות, מגזין אימגו
*גדעון צור,  https://web.archive.org/web/20141021050819/http://www.e-mago.co.il/magazine/thapsacus-solomon.html ****איה תפסח – בין דמיון למציאות או ממלכת שלמה המלך, בראי המקרא.

קטגוריה:תלים מקראיים
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
המצור על כוכב הירדן

**[[כוכב הירדן]]** (ידוע גם בשמות  **יפה נוף** ו**כוכב הרוחות** בעברית, **כאוכב אל-הווא** בערבית ו**בלוואר** או **קוקט** בצרפתית) הוא גן לאומי, אתר ארכאולוגי הממוקם בקצהּ המזרחי של רמת יששכר (רמת כוכב), בשולי הגליל התחתון. במאה ה-12 היה זה מבצר צלבני מפואר. האתר ממוקם על פסגה שגובהה 312 מטרים מעל פני הים, ושיפוליה המצוקיים מתנשאים לגובה של 550 מטרים מעל לבקעת הירדן שפרושה לרגליה ממזרח.

בשנת 1187 הכניע צלאח א-דין את עיקר הכח הצלבני של ממלכת ירושלים בקרב קרני חיטין והחל שועט אל פנים הממלכה כשהוא כובש ומכניע כל עיר וכל מבצר שעמדו בדרכו. רק שלושה מבצרים עמדו בפרץ, וכוכב הירדן, שהיה מאויש באותה התקופה בכוחות מתוגברים, היה אחד מהם (האחרים היו המצודה של צפת והעיר צור). המוסלמים הגיעו לשערי המצודה בחודש יולי שנת 1187, ומשלא עלה בידם לכובשה הטילו עליה מצור. בתחילה הסתפקו האבירים הנצורים בהגנה שהעניקו להם החומות והביצורים, אולם עד מהרה הם החלו עוזבים את חיק המבצר ויוצאים לפשיטות והתקפות על הכוחות המוסלמים, פשיטות שהגיעו לשיאן בהשמדתה של יחידה מוסלמית שלמה בחודש דצמבר 1187.

לאחר שישה חודשי מצור הדוק החלה אוזלת האספקה במבצר, אולם ישועתם של הצלבנים הגיעה כאשר תקפו זוג שיירות מוסלמיות שעשו דרכן מזרחה ועל גבן שלל ממחסניו של המבצר הכבוש "לה פב" (מרחביה). שלל זה נלקח מיד אל בין חומות המבצר וסיפק את מבוקשם של האבירים הנצורים בו.

בחודש מרץ של שנת 1188 הגיע למבצר צלאח א-דין עצמו, לאחר שנוכח כי כוחותיו אינם מסוגלים להכריע את האבירים הנצורים בו. צלאח א-דין ראה בכיבוש מבצר כוכב הירדן אמצעי לשבירת רוחם של הצלבנים הנצורים בעיר צור ועל כן החליט להגיע ולפקד בעצמו על כיבוש המקום. מכל מקום, גם נוכחותו של המפקד העליון של כוחות המוסלמים לא הצליחה לרפות את ידי הנצורים, ובחודש מאי הוסר המצור על המבצר.

כוחותיו של צלאח א-דין שבו אל המבצר בסוף שנת 1188 וחידשו את מצורם. החורף הקשה של אותה השנה, יחד עם ההתנגדות ועוז הרוח שהפגינו המתנגדים הצלבנים הסבו אבדות רבות לכוחות הצרים, אולם בסופו של דבר הצליחו יחידות החפרים המוסלמיות לפרוץ פרצה בחומה החיצונית שממזרח למצודה ופרצו בעוז אל עבר החומות הפנימיות.

לאחר קרב קצר, אבדה תקוותם של הצלבנים, וכעבור מספר שעות הפוגה הציעו תנאי כניעה בפני המוסלמים. אומץ לבם ונחישותם של מגיני המבצר קסמו לצלאח א-דין, והוא אישר להם לעזוב את המקום עם כל רכושם ולעבור לצור. ב-5 בינואר 1189 הועבר המבצר לידי המוסלמים, לאחר שנה ומחצה של מצור כבד. המוסלמים הותירו במקום יחידת צבא קטנה, ובביקור שערך צלאח א-דין במקום כעבור מספר חודשים הוא הורה לתקן את הנזק שגרמו חפריו לחומות ולשקם את המבצר.

כוכב הירדן
קטגוריה:ממלכת ירושלים
קטגוריה:הגליל התחתון
פיגמיים

**מִשְׁפַּחַת הַפֵּיגָמִיִּים** (שם מדעי: Rutaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים עזי ניחוח. המשפחה כוללת צמחים עשבוניים, שיחים ועצים. הסוג המועיל ביותר לחקלאות בה הוא ההדרים, הכולל את המינים אשכולית, תפוז, לימון, מנדרינה ועוד. פרט לסוג זה קיימים סוגים מועילים נוספים: הבורוניה הכוללת מיני שיחים פורחים ירוקי עד, שמגודלים כשיחי נוי באוסטרליה; הפיגמית הכולל מספר מינים רב (כולל 3 מינים מקומיים לארץ ישראל); הסוג פיגם הכולל מין מקומי המשמש למגוון תרופות מסורתיות; ה-Zanthoxylum כולל 250 מינים של שיחים ירוקי עד; והאגתוסמה הדרום אפריקאית הכוללת 135 מינים של שיחים בעלי ריח בולט.

## מאפיינים
מרבית המינים הם שיחים או עצים, לעיתים עם קוצים על קליפת הענף. העלים מנוגדים ולרוב מורכבים, ללא עלי-לוואי. הפרחים מואבקים על ידי חרקים, חד-מיניים. מרבית הפרחים בעלי ארבעה או חמישה עלי כותרת מופרדים, עם בין שמונה לעשרה אבקנים, צלקת יחידה ושחלות מרובות. הפרי יכול להיות בכל תצורה כמעט: ענבה, בית-גלעין, הלקט ועוד. בהתאם לתצורה משתנה מספר הגרעינים בפרי.

צמח בוכו הגדל בדרום אפריקה ידוע כצמח מרפא.
מין נוסף ידוע ויפה פרחים מן המשפחה, דיקטמנוס (*Dictamnus albus*)
משמש בגינון. הצמח גדל בר באירופה, בטורקיה ובקווקז.

## מקור השם העברי
אף על פי שהפיגמיים ידועים בזכות ההדרים, שמם בעברית נלקח מהמינים המקומיים לארץ ישראל השייכים למשפחה זו: הפיגם המצוי (*Ruta*) והפיגמית (*Haplophyllum*). דווקא ההדרים הם מין שיובא מאוחר יותר לארץ, למטרות חקלאיות. גם בלטינית קרויים הפיגמיים על שם הפיגם דווקא - Rutaceae נגזר מ-Ruta. ייתכן כי הדבר נגזר מהפופולריות של הפיגם המצוי (הקרוי גם *רוטא* או *רודה*) בתרבות העממית, שהחשיבה אותו כבעל סגולות להרחקת עין-הרע ושלל מחלות.
[מרכז|ממוזער|240px|פירות של [תפוז.]]

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים
קרני אלדד

**קרני אלדד** (נולדה ב-16 במאי 1974 בירושלים) היא מוזיקאית, מלחינה, זמרת, עיתונאית ופובליציסטית ישראלית.

## ביוגרפיה
אלדד, בתם של אליאורה ואריה אלדד ונכדתם של יהושע בן-ציון וישראל אלדד. אבי סב סבה היה מייסד פתח-תקווה יהושע שטמפפר. גדלה באופירה, בירושלים ובכפר אדומים.

### קריירה מוזיקלית
אלדד למדה בבית הספר למוזיקה רימון, ולאחר מכן השלימה לימודי תואר שני במוזיקה, במנצ'סטר, שבו התמחתה במוזיקה לטינית.

בשנת 2005 הקליטה אלדד את אלבומה הראשון, "אדומה", בהוואנה שבקובה. באלבום, מוזיקה אינטימית בעברית ובספרדית. באותה שנה הפיקה גם את האוסף "ימים כתומים", הכולל ביצועים חדשים לשירי גוש קטיף, השירים המסמלים את תקופת המאבק בתוכנית ההתנתקות.

בשנת 2007 הקליטה אלדד את "שלווה בארמנותייך", אלבום סולו שני, בו היא מבצעת משירי הרב שלמה קרליבך בליווי רביעיית כלי מיתר.

אלדד כתבה את המוזיקה לסרט הקולנוע הקצר "מלחמה אחרת" (2004) ול"רגליים קרות" (2006).

בנוסף לפעילותה המוזיקלית, מדריכה אלדד טיולים בקובה ובירושלים.

ב-2013 הוציאה את אלבומה השלישי "שירי ארצי - קרני אלדד שרה ראשית הציונות".

### פעילות פוליטית

במהלך כהונתה של הכנסת השש עשרה שימשה אלדד העוזרת הפרלמנטרית של אורי אריאל, חברו של אביה לסיעת האיחוד הלאומי.

אלדד פרסמה מאמרים פובליציסטיים בעיתונים "הארץ", "ישראל היום" ו"מעריב סופהשבוע". כאשר נרכש מעריב על ידי הג'רוזלם פוסט ב-2014 והוקם כעיתון חדש בשם "מעריב השבוע" הפכה קרני גם לעיתונאית שמפרסמת גם ידיעות וכתבות, לצד מאמרי פובליציסטיקה וטור שבועי ב"מעריב סופהשבוע".

בשנת 2010 כתבה וערכה את הספר "יש"ע זה פאן" - מדריך תיירותי לאטרקציות, פינות חמד, אתרים היסטוריים, מסעדות וצימרים בשטחי יהודה ושומרון.

## חיים אישיים
אלדד הייתה נשואה לשלמה בשן, ואם לשניים. מתגוררת בתקוע.

## קישורים חיצוניים
* 

* ערוץ היוטיוב של קרני אלדד
* קרני אלדד באתר מעריב השבוע
* 
* 
* 
*  ציון תמתי בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
*  היו לילות בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
* 

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מורות דרך ישראליות
קטגוריה:משפחת בן-ציון
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אופירה: אישים
קטגוריה:כפר אדומים: אישים
קטגוריה:תקוע: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יאיר שטרן

**יאיר שטרן** (נולד ב-6 ביולי 1942) הוא עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי, בנו של אברהם שטרן, מפקד לח"י.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב לרוני ואברהם שטרן. נולד כארבעה חודשים לאחר שאביו, מפקד לח"י, נרצח. קרוי "יאיר" על שם כינויו המחתרתי של אביו. למד בבית ספר ביאליק בנתניה, בבית הספר לקציני ים עכו, ובעירוני ד' בתל אביב. סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בתקשורת באוניברסיטת טמפל, בפילדלפיה.

אף על פי שרבים מיוצאי לח"י רצו לראות בו את ממשיך דרך אביו, הוא פנה לתחום אחר – עיתונות. את דרכו בתקשורת החל ככתב ספורט בעיתון מעריב. לאחר לימודיו בחו"ל חזר לארץ ושימש ככתב ספורט בערוץ הראשון. שימש בתפקידים שונים בערוץ הראשון, עד שמונה בסוף שנות ה-80 לכתב בוושינגטון. במהלך תפקידו סיקר שתי מערכות בחירות לנשיאות ארצות הברית, אירועים חשובים ביחסים עם ברית המועצות, ואת מלחמת המפרץ. בשנת 1993 מונה למנהל הטלוויזיה הישראלית. בתקופת פרשת בר-און חברון הגן על העיתונאים שחשפו את הפרשה.

מאז התפטרותו מהטלוויזיה בשנת 2000, משמש כיו"ר העמותה להנצחת מורשת לח"י וחלליהם. ב-2008 מונה כחבר ההנהלה הציבורית של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

ביוני 2009 מונה ליושב ראש זמני של התזמורת הסימפונית ירושלים ובהמשך אותה שנה, מונה למנהל הכללי של התזמורת. הוא שימש בתפקיד זה עד מאי 2020.

## חיים אישיים
יאיר שטרן נשוי לדסי חיה ואב לארבעה, מתגורר בירושלים. בנו הוא מפיק הטלוויזיה שי שטרן ובתו ד"ר ענת שטרן היא היסטוריונית באוניברסיטה הפתוחה.

## ספריו

* **יאיר בן "יאיר"**, ידיעות ספרים, 2022. ספר אוטוביוגרפי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* מודי שניר, '''מראיין את יאיר שטרן בנושא רצח אברהם שטרן''', 6 בפברואר 2021
* 
* 
* אפרים לפיד, יאיר הבן מעצים דמות האב "יאיר", IsraelDefense, 21 בנובמבר 2022
* 
* 
* יאיר שטרן וחברים, מוזיאון נתניה https://www.youtube.com/watch?v=Og88gwcn3os

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: אישים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
יאיר
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:יתומי חללי מערכות ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (נתניה)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
דינו דה-לורנטיס

**דינו דה-לורנטיס** (באנגלית: **Dino De-Laurentiis**; 8 באוגוסט 1919 - נובמבר 2010) היה מפיק קולנוע איטלקי שהפיק למעלה מ-150 סרטי קולנוע. בשנת 2001 קיבל את הפרס לזכר אירווינג תלברג מאת האקדמיה האמריקאית לקולנוע וב-2003 זכה בפרס אריה הזהב על מפעל חיים.

## ביוגרפיה
דה-לורנטיס נולד כאגוסטינו דה-לורנטיס בטורה אנונציאטה, איטליה, ומכר ספגטי שעשה אביו. לאחר שהחל ללמוד את אמנות הקולנוע ברומא, לימודיו הופסקו כתוצאה ממלחמת העולם השנייה.
בשנות חייו המוקדמות להפקות הסרטים, דה-לורנטיס השתתף בהפקת סרטים נאו-ריאליסטים כסרטיו של פדריקו פליני "לה סטראדה" (1956) ו"לילות כביריה" (1959), לעיתים תוך שיתוף פעולה עם המפיק קארלו פונטי. בשנות ה-60 הקים דה-לורנטיס סטודיו אולפנים משלו, והצליח להפיק את הסרטים ברברלה ו-"Danger: Diabolik", אך זה קרס מבחינה כלכלית בשנות ה-70.
כאשר עבר לארצות הברית בשנות ה-70, דה-לורנטיס הקים את "De-Laurentis Entertainment Group" שמבוססת בקרוליינה הצפונית.

לדה-לורנטיס ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, סילבנה מנגנו, שמתה ב-1989. היה נשוי למפיקה מרתה שומאכר ולהם שתי בנות. בתו מנישואיו הראשונים, רפאלה דה-לורנטיס, גם היא מפיקה. כך גם אחיינו, אורליו דה-לורנטיס.

## סרטיו
בין הסרטים שבהפקתו ניתן למנות את:

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מפיקי קולנוע איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב - מפעל חיים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1919
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2010
סבוננאים

**סַבּוֹנָנָאִים** (שם מדעי: Sapindales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים. כלולות בה מספר משפחות בעלות מינים חשובים לחקלאות.

## משפחות
בהתאם למערכת הסיווג **APG IV** (פורסמה בשנת 2016), סדרת הסבננואים כוללת את המשפחות הבאות:

# אזדרכתיים (*Meliaceae*) היא משפחה הכוללת את האזדרכת והמהגוני, המשמש לנגרות. למרות שהמשפחה קרובה טקסונומית לפיגמיים, אין לה תעלות שרף בקליפה, בקרני העצה או בעורקי העלים.
# **[[אלתיים]]** (*Anacardiaceae*) משפחה הכוללת את המנגו ועצי האלה, חלקם מקומיים לארץ ישראל. היא מאופיינת בקיומן של תעלות שרף (resin ducts) בגבעולים, עלים ושורשים. השרף המופרש עשוי לגרום לגירוי עורי.
# **בושמתיים** (*Burseraceae*) משפחה הכוללת את הסוג בושמת. ראו מור ולבונה, המזוהים עם המין המקראי ממנו הפיקו בושם וקטורת.
# **ביברשטייניים** (*Biebersteiniaceae*) היא משפחה הכוללת ארבעה מינים בסוג אחד בלבד. מין אחד גדל בחרמון בִּיבֶּרְשְׁטַיְנִיָּה שְׁסוּעָה.
# ימלוחיים (Nitrariaceae) היא משפחה המיוצגת בישראל על ידי ימלוח פגום ימלוח תמים.
# סבונניים (Sapindaceae) - משפחה הכוללת את הליצ'י ופירות טרופיים נוספים, והאדר ממנו מופק סירופ המייפל, בין השאר. אגוזי סבון מהווים חומר גלם לייצור סבון טבעי.
# סימרוביים (*Simaroubaceae*) היא משפחתה של אילנתה בלוטית, מין פולש בארץ.
# פיגמיים (Rutaceae) - כוללת את ההדרים, סוג עליו נמנים עצי פרי ריחניים רבים, בהם הלימון והתפוז, ועוד.
# קירקיים (Kirkiaceae) היא משפחה קטנה של צמחים בעלי פרחים, הכוללת סוג אחד בלבד (Kirkia) ובו שישה מינים. תפוצתה הטבעית משתרעת על פני אפריקה היבשתית שמדרום לקו המשווה — מאתיופיה שבמזרח, דרך טנזניה, זמביה, מוזמביק ואנגולה, ועד נמיביה ודרום אפריקה — וכן באיים הסמוכים, בעיקר במדגסקר. המינים השייכים למשפחה נפוצים בעיקר באזורים יבשתיים חמים של מזרח, דרום ודרום-מערב אפריקה.

## על השם העברי
היות שהאקדמיה ללשון העברית אינה מחליטה על שמות סדרות, נהוגים שני שמות עבריים לסדרה זו. ה**סבוננאים** היא השולטת, בהתאם לתרגום מלטינית המתבסס על משפחת הסבונניים, אך קיים מיעוט גדול של שימוש בשם **אלתאים** המתבסס על משפחת האלתיים, הנפוצה בארץ. קיימים פרסומים הנוהגים בשם זה ואחר, והבחירה בשם **סבוננאים** לערך זה מבוססת על תרגום הרוב.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
אפולוניה הקדושה

**אַפּוֹלוֹנְיִה הַקְּדוֹשָׁה** (ביוונית עתיקה: **Ἀπολλωνία**, מתה ככל הנראה ב-249) היא קדושה שחייה במהלך המאה ה-3 באלכסנדריה תחת שלטונו של פיליפוס הערבי. העדויות ההיסטוריות על קיומה ועל סיפור חייה אינן מוצקות. מסופר, שהייתה אחת מתוך מספר בתולות שמתו על אמונתן במהלך התקוממות נגד הנוצרים באלכסנדריה טרם רדיפות דקיוס ב-249. על פי המסורת הנוצרית, אפולוניה עונתה בין היתר באמצעות עקירת כל שינייה או טלטולן. היא עמדה בסיבלה וסירבה להתכחש לנצרות, אפילו כאשר איימו לשרוף אותה, ומיוזמתה קפצה בעצמה אל הלהבות. לפיכך, היא נחשבת לפטרונית של רפואת השיניים ושל הסובלים מכאבי שיניים או בעיות אחרות בשיניים. יום חגה הוא ה-9 בפברואר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-249
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
עד מאה ועשרים

**עד מאה ועשרים** היא ברכה יהודית נפוצה, המשמשת בעיקר בימי הולדת. משמעותה היא איחול לאריכות ימים עד לגיל 120 שנה. 

## מקור הביטוי

המקור לברכה זו נובע ככל הנראה מפרשנות שניתנה לפסוק

לפי חלק ממפרשי המקרא, משמעות הדברים היא, שאורך חיי האדם יוגבל למאה ועשרים שנה. מכיוון שכך, מאחלים לאדם את המספר המרבי של השנים שהוא עשוי לחיות.

מקור אפשרי נוסף לאיחול זה הוא אורך חייהם של כמה אישים יהודים מפורסמים:
* משה רבנו -  ().
* הלל הזקן - נשיא ישראל.
* רבן יוחנן בן זכאי - על פי התלמוד במסכת ראש השנה.
* רבי עקיבא.

מאחר שלביטוי אין אח ורע בשפות שאינן יהודיות, סביר להניח כי מדובר בתרגום עברי לברכה עתיקה המקובלת בשפת היידיש: "זאללסט לעבן, ביז הונדערט און צוואנציג" (שתחיה עד מאה ועשרים). השפעת הברכה אף ניכרת בסגנון הכתיבה היהודי-תורני במזרח אירופה, בה מקובלים ראשי התיבות שיחי' עמו"ש, כברכה לאחר כתיבת שם הנמען.

ברכה זו אף מופיעה בשיר הילדים המיועד לימי הולדת: "כן תזכה לשנה הבאה / עד מאה ועשרים שנה", ועליה מבוסס גם שירו של בני ברמן "חיי אדם".

מנגד אפשר למצוא ברכה זו גם בשפה הערבית וכן בשפה הפרסית, שם יש הטוענים כי המקור לברכה הוא מהתקופה האחמנית, בה היה נהוג לוח שנה שבו אחת ל-120 שנה הייתה שנה מעוברת בה הוסיפו חודש ובמהלך כל אותו החודש היו נערכות חגיגות על ידי הממלכה וכך רווח הרצון ובעקבותיו האיחול לחיות 120 שנה על מנת לזכות לחיות ולהנות מאותן חגיגות.

## הטיות

נהוג כי כאשר מאחלים ברכת אריכות ימים לאדם זקן המתקרב כבר לשנתו המאה ועשרים, אין מן הראוי לאחל לו עד מאה ועשרים, אלא **עוד** מאה ועשרים.

בפרפרזה על הביטוי יש המברכים: **"עד מאה כעשרים"**, ומאחלים בכך לא רק אריכות ימים, אלא גם נעורי נצח. המקור לפרפרזה הוא ככל הנראה בדברי רש"י על שרה אמנו שמקורם בחז"ל (): 

## השפעה
בהשראת הברכה, הפך הביטוי "עד מאה ועשרים" כמילה נרדפת לאריכות ימים בשפת היום יום בישראל, כמו למשל: "המוצר חזק כל כך, שיחזיק מעמד עד מאה ועשרים". כמו גם לכותרות מאמרים ומחקרים בעברית העוסקים בתוחלת החיים.

הביטוי השפיע רבות על מותגים ופרסומות במגזר העוסק עם קשישים, כמו למשל: רשת בתי האבות לקשישים של הפניקס אחזקות נקראת "עד 120". תוכניות סיוע רבות לקשישים, כמו תוכנית החרום של משרד הרווחה בשיתוף עם ג'וינט ישראל, לסיוע לקשישים ולאנשים עם מוגבלות ביישובי קו העימות הדרומי, נושאות את השם "עד 120". שמו של סרט דוקומנטרי המתעד את חייהם של שלושת האנשים הזקנים בעולם, תורגם לעברית תחת השם "עד מאה ועשרים?", ללא שום קשר לשם המקור. ואפילו ספר העוסק בענייני צוואה וירושה, זכה לשם זה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברכות ואיחולים
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:יום הולדת
מגדלי תל אביב

**מגדלי תל אביב** הם ארבעה מגדלי מגורים בשכונת נחלת יצחק שבתל אביב-יפו, בגוש שבין רחוב נחלת יצחק מספר 18, לבין רחוב תוצרת הארץ מספר 11. המגדלים הצפוניים הוקמו בשנת 2000. הם בני 34 קומות ומתנשאים לגובה של 107.75 מטרים. בשנת 2014 הושלמה בנייתם של צמד מגדלים נוסף בגובה 115.1 מטרים, בחלקו הדרומי של מגרש הפרויקט.

## היסטוריה
המגדלים הוקמו על שטח בית החרושת לשמן "יצהר". בית החרושת "יצהר" הוקם באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי קבוצת יזמים שרכשו קרקע בשכונה והקימו בה בית חרושת גדול לשמן ולמוצרים נלווים, כמו סבון. בית החרושת העסיק מאות עובדים, חלקם תושבי השכונה ורכש לעצמו מוניטין טוב למוצריו במשך עשרות שנים של עבודה. בשנת 1989 רכשה חברת מבני תעשייה את קרקע לאחר שמפעל "יצהר" נקלע לקשיים, באותה עת כבר החלה חברת יצהר בתכנון פרויקט בנייה על השטח. 

בינואר 1997 זכתה חברת הבניה ש.א.פ במכרז של חברת מבני תעשייה לבניית שלב א' של הפרויקט (שני המגדלים הצפונים), תמורת 190 מיליון שקל. בניית הפרויקט החלה בסוף 1997 ובנייתם של המגדלים הצפונים הסתיימה בשנת 2000.

בניית שני המגדלים הדרומיים החלה ביוזמת קבוצת רכישה שארגנו החברות "אקרו נדל"ן" ו"קבוצת חג'ג'", בשנת 2010 והם אוכלסו בשנת 2014.

## מאפיינים
מגדלי תל אביב תוכננו על ידי המשרד "ריסקין אדריכלים". שני המגדלים הצפוניים מכילים 23,000 מטר רבוע של שטחי מגורים ובהם 225 יחידות דיור ב-34 קומות. שני המגדלים הצפוניים היו עם חנוכתם מגדלי המגורים הגבוהים בישראל (המשמשים למגורים בלבד) וב-2010 נטל מהם מגדל W את התואר הזה. ליד מגדלי המגורים נבנה בניין משרדים בגובה תשע קומות, המכיל 13,500 מטר רבוע של שטחי משרדים. 

הפרויקט כולל גם קניון וכן קאנטרי קלאב. בכניסה ישנה רחבה גדולה ובה בריכת מים לנוי ובירכתיים גינה ציבורית. בבריכה נמצא הפסל "אקוויליבריום" של הפסלת יעל ארצי. בכל אחד מהמגדלים פועלות ארבע מעליות. בשטח המגדלים ארבע קומות של חניון תת-קרקעי המכילות כ-1,800 מקומות חניה. השימוש במגדלים הבנויים מעל שטחי החניה, הקניון ומועדון הספורט הוא למגורים.

## גלריה

Equillibrium sculpture by Yael Artsi in Tel Aviv Towers.JPG|הפסל "אקווליבריום" של הפסלת יעל ארצי ברחבת הכניסה הצפונית של מגדלי תל אביב
Ny02.jpg|רחבת הכניסה למגדלי תל אביב מרחוב נחלת יצחק
Tel Aviv Towers - 02.jpg|מגדלי תל אביב הדרומיים
PikiWiki_Israel_53304_tel_aviv_towers_country_club.jpg|קאנטרי מגדלי תל אביב


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: מרכזי קניות
קטגוריה:נחלת יצחק
המאסף (פירוש למשנה)

**המאסף** הוא כינויו של פרשן אלמוני, הפרשן הקדום ביותר שפירושו השלם לכל שישה סדרי משנה נשתמר. הוא מכונה כך בשל המילים **אמר המאסף** הפותחות את הפירוש.

## זהות מחבר
לגבי זהות המחבר נחלקו הדעות. אחרוני החכמים הנזכרים בפירוש הם רבי יצחק אלפסי (הרי"ף) ורבי נתן מרומי, בעל "הערוך". לדעת מתרגם החיבור הרב יוסף קאפח, וכן פרופ' אליעזר שלוסברג, חיבר את הפירוש אחד מקדמוני חכמי תימן שחי סביב שנת 1100. לדעתו של פרופ' שמחה אסף, המלקט הוא חכם מחכמי מצרים קודם לזמנו של הרמב"ם, וחי בשנים 1105-1170.

## גילוי הפירוש והוצאתו לאור
הפירוש יצא לראשונה בהוצאת "אל המקורות" בשנת ה'תשט"ו, תחת השם: "פירוש שישה סדרי משנה שפירש רבינו נתן אב הישיבה [בארץ ישראל]". שם זה לקוח מכתב היד שעליו התבסס הספר. עם זאת, המחבר אינו רבי נתן אב הישיבה, שהרי בהקדמת החיבור כתב המחבר שצירף בחיבור את פירושי רבי נתן עם פירושים נוספים מספרייתו. מנחם צבי פוקס הראה כי פירוש רבי נתן עצמו (שלא שרד לימינו) אינו אלא ביאור מילים קשות.

כתב היד שעליו התבססה ההוצאה נמצא על ידי הרב יחיא קאפח ונכדו הרב יוסף קאפח בין ספרים וקטעי דפים שנגנזו בבית קברות בצנעא בירת תימן, כפי שמתאר הנכד בהקדמתו לפירוש. הרב יוסף קאפח העתיקו כמה פעמים עוד בתימן. המהדורה האמורה כוללת את תרגומו, בתוספת מבוא, הערות וציונים של הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש. בספר היובל לרב קאפח, הנקרא "לראש יוסף", פרסם מנחם צבי פוקס עוד מפירושיו של המאסף בתרגומו של יוסף טובי. עם השנים התגלו כתבי יד נוספים ומדויקים יותר של הפירוש שעדיין לא תורגמו ולא יצאו לאור.

## תוכן הפירוש
בולטת זיקתו של המאסף לתורת חכמי בבל למרות שגם התלמוד הירושלמי היה לפניו, אותו הוא מכנה "הגמר הא"י" או "תלמוד ארץ ישראלי".

במסכת שביעית כתב:

חלק מפירושי גאוני בבל המובאים בפירושו של המאסף אינם מוכרים ממקור אחר. לצד פירושיו, כתב המאסף גם מבואות לכמה מן המסכתות, ומבואו לכל הפירוש כולל את השתלשלות מסירת התורה מימות משה רבנו ועד חתימת התלמוד.

## לקריאה נוספת
* מ"צ פוקס, "המשנה בתימן – כתוב יד מפירוש רב נתן אב הישיבה", **[[אסופות (ספר שנה)|אסופות]]** ח (תשנ"ד), עמ' קסג.

## קישורים חיצוניים
* פירוש המאסף על סדר זרעים אתר "על התורה"
* '''פירוש רבינו נתן אב הישיבה''' באתר אוצר החכמה

## הערות שוליים

קטגוריה:פירושי המשנה
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
ויליאם וילברפורס

**ויליאם וילברפורס** (באנגלית: **William Wilberforce**; 24 באוגוסט 1759 – 29 ביולי 1833) היה פוליטיקאי אנגלי, ממובילי התנועה לביטול העבדות בבריטניה. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים ב-1780 מטעם מחוז הבחירה קינגסטון על ההול (), ולאחר מכן ייצג את המחוז יורקשייר (1784–1812) ומחוז ברמבר (1812–1825) בפרלמנט הבריטי.

לאחר מאבק פוליטי ממושך, ב-1807 נחקק בבריטניה חוק האוסר על סחר עבדים (אם כי הותרה עדיין בעלות על עבדים).

נקבר במנזר וסטמינסטר ב-3 באוגוסט 1833.

## ילדות ונעורים
וילברפורס נולד בהאל, בנו היחיד של רוברט וילברפורס (1728–1768), סוחר עשיר, ואשתו אליזבת.
באוקטובר 1776 החל לימודיו בקולג' סנט ג'ון של אוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו התיידד עם עמית ללימודים בשם ויליאם פיט הבן, שלימים היה לראש ממשלת בריטניה.

## פעילות חברתית
וילבפורס היה הכוח המרכזי שהביא לחקיקה נגד סחר העבדים ב-1807, והעביר את החוק בפרלמנט הבריטי. חוק שסימן את סוף הסחר בעבדים בין אפריקה לצפון אמריקה.
בנוסף לפועלו בתנועה לביטול העבדות, וילברפורס פעל גם לרווחת בעלי חיים. בשנת 1824, היה בין המייסדים של האגודה המלכותית למניעת התאכזרות כלפי בעלי חיים  – אגודה שהייתה חלוצה בתחום החקיקה בנושא בעלי חיים  בעולם המערבי. בשנת 1892, עבר לאגודת חברי החיות (באנגלית: Animals' Friend Society) אותה ייסד לואיס גומפרץ.

## הנצחה
סיפור מלחמתו בעבדות באנגליה מסופר בסרט "רוחות של חופש".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:פעילי זכויות בעלי חיים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של בריטניה הגדולה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1801–1802)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1802–1806)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1806–1807)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1807–1812)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1812–1818)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1818–1820)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1820–1826)
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:ביטול העבדות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סחר העבדים האטלנטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1759
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1833
גרגוריוס העשירי

שמאל|ממוזער|150px|סמלו
**גרגוריוס העשירי** (בלטינית: **Gregorius X**; בערך 1210 – 10 בינואר 1276) היה אפיפיור מ-1 בספטמבר 1271 עד מותו.

## ביוגרפיה
נולד בעיר פיאצ'נזה (כיום במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה), והוטבל בשם תבאלדו ויסקונטי. נכנס לשירות הכנסייה הקתולית ובילה את הקריירה שלו בארצות השפלה. היה סגן בישוף העיר לייז' (כיום בבלגיה), אך התפטר מתפקידו זה כדי לעלות לרגל לארץ הקודש. ליווה את הקרדינל אוטובאני במסעו לאנגליה, ובקיץ 1270 הצטרף אל הנסיך אדוארד (אדוארד הראשון, מלך אנגליה לעתיד) במסע הצלב השמיני לארץ ישראל. בהיותו בעכו, שהייתה בידי הצלבנים, התבשר שנבחר לאפיפיור על ידי חבר הקרדינלים שהתכנס בעיר ויטרבו (כיום במחוז לאציו באיטליה).

מאז 29 בנובמבר 1268 לא ישב אפיפיור על הכס הקדוש, בגלל חילוקי דעות שנתגלעו בין הקרדינלים הצרפתים לבין הקרדינלים האיטלקים. בגלל המצב הפוליטי, כל צד רצה באפיפיור בן ארצו. הקיפאון הגיע לקיצו כאשר אנשי ויטרבו הסירו את הגג מעל הבית שבו התכנסו הקרדינלים "כדי לאפשר להשפעות אלוהיות לכוון ביתר קלות את דיוניהם", ומנעו מהם כל מזון מלבד לחם ומים. שלושה ימים מאוחר יותר נבחר לאפיפיור תבאלדו ויסקונטי, שאם כי היה איטלקי, זכה באמונם של מלכי צרפת ואנגליה.

הקרדינלים קיוו שיעשה ככל שביכולתו כדי להציל את ארץ הקודש מידי המוסלמים. הוא אימץ לעצמו את השם גרגוריוס העשירי, ולפני שעזב את עכו נשא דרשה שבה אמר: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני. תדבק לשוני לחיכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי", על פי תהילים קל"ז, פסוקים ה' - ו'. במכתב אל הנסיך אדוארד, שהיה עדיין בעכו, הוא תיאר את מסעו לוויטרבו, ובמכתב אל פיליפ השלישי, מלך צרפת הוא האיץ במלך לשלוח עזרה לצלבנים בארץ ישראל.

ב-1271, מיד אחרי שנבחר, קיבל מכתב מקובלאי חאן, שליט מונגוליה (ששלט גם בסין) שבו נתבקש האפיפיור לשלוח לו 100 מיסיונרים ושמן מן המנורה שבכנסיית הקבר הקדוש בירושלים. גרגוריוס העשירי שלח לקובלאי חאן שני כמרים, ושמן ומתנות אחרות באמצעות מרקו פולו ואביו ודודו של מרקו, שהגיעו לסין ב-1274.

ב-7 באוקטובר 1272 חתם גרגוריוס העשירי על בולה שלפיה פרש את הגנתו על כל היהודים שנמצאו תחת שלטון הנוצרים. בהתאם לבולה זו נאסר על הנוצרים לאלץ את היהודים להתנצר.
כמו כן, הוא הורה להוסיף לכל בולת הגנה יהודית סעיף נגד עלילות דם.

בתחילת 1274, באמצעות גאורגיוס אקרופוליטיס, נוהלו שיחות עם האימפריה הביזנטית על איחוד כנסיות. בסופו של דבר המגעים לא הגיעו להסכמה מלאה. ב-1 במאי 1274 כינס גרגוריוס העשירי את מועצת הכנסייה השנייה של ליון, שבה הכריז על מסע צלב חדש, ועל גיוס אמצעים למימונו בצורת מיסים שיוטלו על כל המאמינים ברחבי אירופה (18 במאי של אותה שנה). הוא קיבל הבטחה מקיסר האימפריה הביזנטית כי יעשה ככל שביכולתו לסייע להצלחת משימה זו. ב-1275, פיליפ השלישי מלך צרפת, ודודו, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הכריזו על השתתפותם במסע הצלב. אך כל אלה היו לשווא בגלל מותו של גרגוריוס העשירי בינואר 1276.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:בית ויסקונטי
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1276
גאמבס

**גאמבס** (באנגלית: **Gambas**) היא שפת תכנות הדומה ל-Visual Basic בלינוקס.

Gambas הוא ראשי תיבות רקורסיבים של Gambas Almost Means Basic (הכוונה של גאמבס היא כמעט בייסיק).

## תכונות עיקריות

* עבודה עם בסיסי נתונים כמו MySQL או PostgreSQL
* בניית אפליקציות של KDE בעזרת DCOP
* תרגום פרויקטים מ-Visual Basic ל-Gambas.
* עבודה עם רשתות.

## פיתוח
גאמבס עובד ב-GUI וב-QT, וכדי להריץ תוכניות נדרשת החבילה GAMBAS-RUNTIME.
לעת עתה אין גרסה ל-Windows אבל ניתן להריץ אותו ב-Cygwin מלבד תכונות גרפיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שפות תכנות
אדריאנה לימה

[שמאל|ממוזער|200px|אדריאנה לימה (משמאל) בביקור ב[גואנטנמו יחד עם דוגמניות נוספות.]]
**אדריאנה לימה** (בפורטוגזית: **Adriana Lima**; נולדה ב-12 ביוני 1981) היא דוגמנית-על ברזילאית. לימה ידועה בעיקר כדוגמנית ראשית של חברת ההלבשה התחתונה "ויקטוריה'ס סיקרט" (1999–2018) וחברת הקוסמטיקה "מייבליין" (החל מ-2003).

## ביוגרפיה
אדריאנה לימה נולדה ב-12 ביוני 1981 בסלבדור, ברזיל והיא בתם של נלסון טורס, נגר במקצועו, ומריה דאס גרסאס לימה, עובדת סוציאלית. אביה עזב את המשפחה כשהייתה בת חצי שנה, ולימה גדלה רק עם אמה.

לימה היא ממוצא פורטוגזי, שווייצרי, יפני, אפרו-ברזילאי, אינדיאני, ומערב הודי (המחשיב אותה כפרדו ברזילאית), אך היא מחשיבה עצמה אפרו-ברזילאית.

היא דוברת ארבע שפות - פורטוגזית, ספרדית, אנגלית ואיטלקית.

### דוגמנות
לימה החלה לעסוק בדוגמנות בגיל 16, כשהשתתפה בתחרות יופי מקומית בברזיל של דוגמנית העל העולמית של סוכנות פורד וזכתה במקום הראשון, ובמשך שנה ייצגה את ברזיל בתחרות העולמית וזכתה במקום השני. שלוש שנים לאחר מכן עברה לניו יורק והוחתמה בסוכנות הדוגמנות עלית. לאחר מכן דגמנה אופנה במספר חברות גדולות, כדוגמת "מייבילין", והגיעה לשיא כאשר ב-1999 החלה לדגמן עבור "ויקטוריה'ס סיקרט" בגיל 18 ומאז הייתה בחוזה עם החברה.

באפריל 2006 הופיעה על שער המגזין "GQ", ובפברואר 2008 הופיעה על שער העיתון "מר". בנוסף היא נבחרה להיות "הפנים של מקסיקו". באותה שנה חתמה על חוזה עם "דוריטוס".

במהלך השנים ביצעה הופעות משחק שוליות בסדרות הטלוויזיה "איך פגשתי את אמא", "בטי", "המטורפים" ובסרט הקולנוע "אושן 8".

ב-2018 היא צעדה בפעם האחרונה במופע של "ויקטוריה'ס סיקרט".

באוקטובר 2024 שבה ל"וויקטוריה'ס סיקרט" כדי לדגמן בחזרה של התצוגה לאחר שבוטלה בשש שנים האחרונות בעקבות לחץ ציבורי, בשל אפליה לנשים במשקל גבוה.

### חיים אישיים
בשנים 2001–2003 הייתה לימה במערכת יחסים עם הזמר האמריקאי לני קרביץ. הם עברו לגור יחד ואף התארסו. לימה הופיעה בווידאו קליפ לסינגל של קרביץ משנת 2002, "Yesterday Is Gone (My Dear Kay)".

בשנת 2009 נישאה לשחקן ה-NBA הסרבי מארקו יאריץ'. במאי של אותה שנה הגישה בקשה לאזרחות סרבית, אך זו מעולם לא הוענקה לה. ליאריץ' וללימה שתי בנות. ב-2 במאי 2014 הודיעו בני הזוג על פרידתם לאחר חמש שנות נישואים. הגירושים נכנסו לתוקף במרץ 2016.

בשנת 2021 החלה לצאת עם מפיק הסרטים אנדרה למרס. באוגוסט 2022 נולד בנם הראשון. הם התארסו בדצמבר 2024.

#### דת
לימה היא קתולית אדוקה המשתתפת במיסה בכל יום ראשון. באפריל 2006 היא אמרה בריאיון ל-GQ שהיא בתולה. "סקס נועד לאחר הנישואין," אמרה. "[גברים] צריכים לכבד שזו הבחירה שלי. אם אין כבוד, זה אומר שהם לא רוצים אותי." היא גם מגנה בפומבי על הפלה כפשע, והצהירה שהיא מסכימה עם כל הוראה של הכנסייה. לימה ידועה כמביאה תנ"ך למאחורי הקלעים לפני שהיא עולה לבמה היא גם הצהירה שלפני שהפכה למלאכית של ויקטוריה, היא רצתה להיות נזירה. לגבי הרוחניות שלה, לימה הצהירה, "הכנסייה נמצאת בי - אני תמיד מתחברת. אם אתה קשור לאלוהות ותמיד יש לך כוונות טהורות עם כל מה שאתה עושה, אתה מוגן על ידי המלאכים. אני מאוד רוחנית. אני מאמינה בטבע, אני מאמינה באנרגיה, אני מאמינה ברוחות."

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ברזילאיות
קטגוריה:מהגרות מברזיל לארצות הברית
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1981