open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כזבי בת צור

**כָּזְבִּי בַת צוּר** היא דמות המוזכרת בפרשת בלק ופרשת פינחס (במדבר כה), שהייתה בת אחד מחמשת נשיאי מדין (לפי חז"ל מדובר בבלק שהפך למלך מואב). כזבי זנתה עם נשיא שבט שמעון, זמרי בן סלוא, בזמן חניית בני ישראל בשיטים. בתגובה למעשה הרג פינחס את שניהם ברומח.

## הרקע למעשה הזנות
לפי הכתוב בתורה, לאחר ארבעים שנות הנדודים במדבר הגיע עם ישראל לשיטים ,שם חנה. קודם לכן ניסה בלעם, שנשכר על ידי בלק בן ציפור מלך מואב, לקלל את ישראל אך ה' שם בפיו דברי ברכה. המדרש מביא כי כאשר בלעם ראה זאת, ייעץ לבלק להכשילם על ידי בנות מדין. בלק קיבל את העצה ושלחן. הן פיתו חלק מעם ישראל לזנות עמהן ושכנעום להשתחוות לבעל פעור.

## מעשה הזנות
שיא החטא של העם מגולם בלקיחת זמרי בן סלוא נשיא שבט שמעון בריש גלי את כזבי בת צור והכנסתה לעין כל לאוהלו כדי לשכב עימה. בעת ההימשכות של ישראל אחר בנות מואב ומדיין וסגידתם לבעל פעור עקב כך, פורצת מגפה בעם.

על פי המדרש (ירושלמי סנהדרין פ"ט) תפס זמרי את כזבי המדינית בבלוריתה ובא לפני משה בשאלה: "בן עמרם (כביטוי לזלזול)! זו אסורה או מותרת? ואם תאמר אסורה, בת יתרו (צפורה, אשת משה) מי התירה לך?" זאת למרות שמשה היה מותר לו לשאת את צפורה, מאחר שלקחה לפני מתן תורה. אבל מאחר שזמרי לא בא כדי לשאול הלכה אלא להתריס בלבד, נעלמה ממשה ההלכה והוא לא ידע להסביר את מעשיו. הדבר גרם לתגובה קשה בעם: "געו כולם בבכיה, והיינו דכתיב והמה בוכים פתח אוהל מועד".

## הריגת זמרי וכזבי
המקרא מתאר את הריגתם בקצרה: .

במדרש תנחומא נאמר שנעשו לפינחס כמה נסים:
* שהצליח לדקרם צמוד לאברי מינם וכך כולם ראו שהיה מדובר בחטא של זנות.
* הגיע מלאך וסתם את פיהם של זמרי וכזבי כדי שלא יצעקו.
* שהצליח להרים את שניהם.
* שהרומח לא נשבר.
* שפתח האוהל הוגבה.
* הגיע מלאך והדף את בני שבט שמעון שרצו לפגוע בפינחס.
המדרש מסביר כי משה שכח את ההלכה ולא ידע מה לעשות, ופינחס היה היחיד שזכר את ההלכה: "וירא פינחס בן אלעזר, מה ראה? אמר רב, ראה מעשה ונזכר הלכה... הבועל את הגויה קנאין פוגעין בו".

## ראו גם
* חטא בעל פעור

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר במדבר
קטגוריה:מדין
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אישים
קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:פרשת בלק
קטגוריה:פרשת פינחס
קטגוריה:קורבנות רצח בתנ"ך
ז'אן-מרי לבלאן

**ז'אן-מרי לבלאן** (בצרפתית: Jean-Marie Leblanc; נולד ב-27 ביולי 1944), הוא רוכב אופניים צרפתי (רוכב עבר), עיתונאי ומנהלו של מרוץ האופניים הטור דה פראנס בשנים 1989–2005.

נולד בצפון צרפת והפך לרוכב מקצועני ב-1966. עד פרישתו ב-1971, השיג הישגים בינוניים בלבד. הצטיין במרוצי קריטריום ובמרוצי קטעים קצרים. הישגו הבולט ביותר הוא המקום השני, בדירוג הכללי, במרוץ הצרפתי "Les Quatre Jours de Dunkerque" (ארבעת הימים של דנקרק), ב-1970.

לאחר פרישתו, הפך לעיתונאי ספורט בל'אקיפ. ב-1989 נתמנה למנהלו של מרוץ האופניים החשוב בעולם - הטור דה פראנס. בניהולו, הפך המרוץ למודרני יותר והגיע לשיאים חדשים של פופולריות בכל רחבי העולם. 

בחלק משנותיו כמנהל המרוץ, היה לבלאן במוקדם של ויכוחים חוזרים ונשנים, כאשר הזמין לטור דה פראנס קבוצות צרפתיות, שנחשבו כחלשות, והעדיפן על פני קבוצות מארצות אחרות שנחשבו כחזקות יותר ובעלות סיכויים להשפיע על מהלך המרוץ. 

ב-2005 פרש מניהול הטור דה פראנס לטובת סגנו, בשנים שלפני כן, כריסטיאן פרודום, אך נשאר כמנהל בארגון הספורט אמורי אשר מלבד הטור דה פראנס, מארגן גם את מרוצי האופניים של פריז-ניס, פריז - רובא ולייז'–בסטון–לייז' ואת מרוץ המכוניות ראלי דקר.

פרש מעבודתו בארגון הספורט אמורי ב-31 בינואר 2007. אקורד הסיום שלו היה ארגון מרוץ האופניים בקטר, הטור של קטר, בינואר 2007. הודיע כי לאחר פרישתו יתמסר לתחביבו - מוזיקה ולנגינה בקלרינט בהרכב ג'אז בו הוא חבר.

## קישורים חיצוניים

* רשימת הישגיו כרוכב 

קטגוריה:רוכבי אופניים צרפתים
קטגוריה:עסקני ספורט צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1944
גשר גליניקה

[250px|ממוזער|שמאל|גשר גליניקה, מבט מכיוון [ברלין (2016)]]
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון בגשר גליניקה]]
**גשר גליניקה** (בגרמנית: **Glienicker Brücke**) הוא גשר בגרמניה מעל הנהר האפל , אשר מקשר בין ברלין לפוטסדאם.

## היסטוריה
הגשר נבנה בשנת 1907. בשנת 1945, לאחר שבעלות הברית חילקו ביניהן את העיר ברלין, הפך הגשר לנקודת גבול בין האזור האמריקאי (המערבי) לבין האזור הסובייטי (המזרחי). במהלך המלחמה הקרה בוצעו על גשר גליניקה חילופי מרגלים בין ברית המועצות לארצות הברית, ובשל כך זכה גשר זה לכינוי "גשר המרגלים".

החלפה הראשונה בוצעה ב-10 בפברואר 1962, כאשר רודולף אבל, מרגל של הק.ג.ב. אשר נתפס על ידי ה-FBI בארצות הברית, הוחלף תמורת פרנסיס גארי פאוורס, טייס מטוס ריגול אמריקאי שהופל בשמי ברית המועצות.

ההחלפה השנייה בוצעה ב-12 ביוני 1985, כאשר 23 סוכני ריגול אמריקאים, אשר נתפסו במזרח אירופה, הוחלפו תמורת 4 סוכנים סובייטים שנתפסו במערב.

ההחלפה השלישית בוצעה ב-11 בפברואר 1986, כאשר במסגרת עסקת חילופי מרגלים שוחרר אסיר ציון נתן שרנסקי. לעומת החילופים הקודמים, אשר בוצעו בחשאי, החלפה זו בוצעה לאור מצלמות התקשורת. שרנסקי התעקש להתריס כנגד ברית המועצות, ובניגוד להוראה שקיבל מהחייל ששחררו, לצעוד ישר – הוא חצה את הגשר בעקלתון.

בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה, חדל הגשר לשמש נקודת גבול והפך לגשר רגיל.

## ראו גם
* גשר המרגלים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:ברלין: גשרים
קטגוריה:פוטסדאם: מבנים
קטגוריה:ברנדנבורג: תחבורה
קטגוריה:גבול גרמניה המזרחית – גרמניה המערבית
חמשת הכללים

**חמשת הכללים**, או **חמשת הצווים** (בפאלי: פאנצ'אסילה), הם חמישה חוקים המהווים את קוד ההתנהגות הבסיסי בבודהיזם. בודהיסטים מכל הזרמים הבודהיסטים שאינם נזירים, מקבלים על עצמם צווים אלה. 

חמשת הצווים הם:
# הימנעות מלקיחת חיים של כל יצור (פנאטיפטה).
# הימנעות מלקיחת דבר שלא ניתן ביודעין, לרבות דברים שנמצאו.
# הימנעות ממיניות לא נאותה. כלל זה לפעמים מתורגם גם הימנעות ממיניות מזיקה או לא אחראית.
# הימנעות מאמירת שקר. 
# הימנעות מנטילת חומרים משכרים המובילים לחוסר אחריות או פוגעים בתודעה.

האנשים הרגילים מבטיחים ללכת על פי צווים אלה בזמן שהם הופכים לבודהיסטים, כאשר הם "לוקחים מחסה" בשלוש אבני החן: בבודהה (מורה), בדהרמה (לימוד), ובסנגהה (קהילת הנזירים והנזירות). מתרגל שאינו נזיר הלוקח על עצמו את הצווים נקרא אופאסקה (חסיד בעל בית). 

נאמר שהבודהה חשב על חמשת הכללים מתוך חמלה, ולא מתוך רצון לשלוט בהולכים אחריו, ולכן יש לקחת אותם מתוך רצון חופשי ולא בתור צווים שמקורם בישות אלוהית. יש לראות בהם קווים מנחים לעבר חיים של הארה, ולא סתם כחוקי מוסר שנכפים מבחוץ ושיש לציית להם בכל זמן. החוקים נועדו לאפשר חיים בצוותא שתומכים בתרגול הדרך הבודהיסטית וכן לתת איזון פסיכולוגי ומניעה של קונפליקטים. 

הבודהה אמר שציות לכללים הוא מתנה של אדם לעצמו ולאחרים. הוא גם תיאר את התגמולים של הליכה אחר הכללים, ואת ההשלכות הרעות של שבירתם. 

מלבד חמשת הכללים, כל אדם יכול לקבל על עצמו דרגות גבוהות יותר של תרגול: שמונה, עשרה – או נזירות מלאה, שבה מעל מאתיים כללים.

## ראו גם

*ארבע האמיתות הנאצלות
*שלוש אבני החן
*הדרך המתומנת הנאצלת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
ט' בניסן

פרשת בר המצוה של ילד שנולד ט' בניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות פרשת צו, אך בשנים פשוטות מקביעות (הכז) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, בשנים מקביעות (בחה, זחג, זשה) היא פרשת מצורע, בשנים מקביעות (גחז וגכז) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח, בשנים מקביעות (החא והשג) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות
## חגים ומועדים
* קורבן אבידן בן גדעוני נשיא שבט בנימין
* פורים שני בקהילת קרפינטראץ.

## אירועים היסטוריים
* ה'קפ"א – סיומה של "גזרת וינה": שארית יהודי וינה, כ-200 נפש, הועלו על המוקד לאחר שעונו וסירבו להמיר את דתם, ורכושם הוחרם
* ה'תרי"ט – עלילת הדם בגאלאץ: בגאלאץ מופצת עלילת דם ומתפרצות פרעות כנגד יהודי העיר
* ה'תרס"ג – פורצות פרעות קישינב
* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע אברהם

## נולדו
* ה'תרפ"ד – דן בן אמוץ, סופר, עיתונאי, תסריטאי ושחקן קולנוע ישראלי (נפטר ה'תש"ן)
* ה'תרצ"ד – דוב ברל ויין, סופר אמריקאי, מרצה בכיר, ורב של בית כנסת הנשיא בשכונת רחביה בירושלים

## נפטרו
* ה'שצ"ז – הרב יוסף יוזפא האן נוירלינגן, פוסק הלכה מחכמי פרנקפורט דמיין, מחבר "יוסף אומץ"
* ה'תקצ"ה – רבי שמואל טיקטינסקי, מייסד ישיבת מיר וראש הישיבה הראשון.
* ה'תשכ"ט – הרב אריה לוין, הצדיק הירושלמי המכונה 'רבי האסירים' (נולד בה'תרמ"ה)
* ה'תשל"ב – הרב חיים מאיר הגר, ידוע גם כ"אמרי חיים", האדמו"ר מוויז'ניץ, ממנהיגי היהדות החרדית, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל וממנווטי דרכה (נולד בה'תרמ"ח)
* ה'תשל"ו – הרב משה אוירבך, היסטוריון ומחנך, מראשי אגודת ישראל ותנועת עזרא וממייסדי החינוך הדתי המודרני בארץ ישראל (נולד בה'תרמ"א)
* ה'תשמ"ג – שאול ליברמן, חוקר התוספתא ומגדולי חוקרי התלמוד, מראשי בית המדרש לרבנים באמריקה וחתן פרס ישראל
----
* ח' בניסן – י' בניסן
* ניסן

## הערות שוליים

ז09
י09
זר פרחים

**זר פרחים** הוא מקבץ פרחים המאוגדים בצורה דקורטיבית תוך התחשבות בסוג הפרחים ובצבעם.
קיימים עיצובים רבים ושונים לזרי פרחים הנשזרים בטכניקות שונות ובהתאמה לסוג האירוע. לא בכל סוג של עיצוב ישולבו סוגי פרחים שונים, לעיתים הזר מורכב מפרחים מסוג יחיד, וסידור פרחים יפני מינימליסטי עשוי לכלול פרח אחד.

## סוגי זרים
ממוזער|איקבנה - סידור פרחים יפני
* **איקבנה - סידור פרחים יפני** - אמנות שמשתמשת בפרחים, בענפים ובעלים בהתאם לעונה. שוזרים אותם בתוך כלי מיוחד, שהוא חלק קריטי לא פחות מהשזירה ומהפרחים, הענפים והעלים. בעזרת הכלים והסידור מביעים את היופי והכבוד לחיים ולטבע.

שמאל|ממוזער|זר אובאלי
***זר פרחים אובאלי** – זר פרחים אובאלי הוא זר פרחים הניתן כמתנה. זר פרחים מסוג זה נשזר מכל סוגי הפרחים ונארז בעזרת מספר סוגי עטיפה דקורטיביים. בין סוגי העטיפה ניתן למצוא צלופן, בד יוטה, נייר קרפ, אריזות רשת ועוד.

***סידורי פרחים** – אלו נשזרים בתוך כלי המכיל ספוג לפרחים הספוג במים. סידורי הפרחים הם לרוב היקרים ביותר בשל הכמות הרבה של הפרחים אותם ניתן לשזור בסידור וכן בשל הכלי שבתוכו הם נשזרים. 

***זר כלה** - נשזר בדרך כלל בצורה צפופה בכלי עם ספוג לפרחים (מיקרופון) כאשר ראשי הפרחים נושקים אחד לשני והגבעולים נקשרים בסרט צבעוני התואם לצבעי הזר – היום מקובל לשזור את זר הכלה מוורדים.

***זר פרחים מעוצב** – זרי פרחים מעוצבים לרוב מעוצבים בצורה מינימליסטית כאשר הדגש הוא על עיצוב הזר ולא על כמות הפרחים. זר זה יהיה בדרך כלל יקר יותר מאשר זרי הפרחים האובאליים (ביחס לכמות הפרחים). 

[ממוזער|שמאל|זרי אבל ([בית הקברות הצבאי הבריטי ברמלה)]]
***זר אבל** - את זר האבל שוזרים בצורה עגולה כאשר את הפרחים נועצים בגלגל קש המלופף בעטיפת פלסטיק. בגלגל האבל נהוג לנעוץ גרברות וחרציות ולהשלים עם ירק.

* **זר יום הולדת** - זר שצורתו ככתר המיועד לילד החוגג יום הולדת. בעבר נשזר בשזירה ביתית, כשהפרחים היו פרחי בר או גינה שנקלעו לזר עגול, אשר יוצב לעיתים באמצעות חוט ברזל דק. כיום משתמשים פעמים רבות בתחליפי פלסטיק. נערות בת מצווה עונדות לעיתים זר הנשזר בחנויות פרחים מפרחים חיים או מיובשים.

[250px|ממוזער|[גן ילדים|ילדי גן בקריית אונו, עונדים זרי פרחים בשבועות, 1946]]
* **זר חג** - ילדים בישראל עונדים זרי ירק או פרחים בחגים בעלי מאפיינים חקלאיים, כגון חגיגות נטיעות טו בשבט וחגיגות ביכורים בשבועות.

## ראו גם
* פרח

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיצוב
קטגוריה:פרחים בתרבות
תיאטרון קהילתי

**תיאטרון קהילתי** הוא תיאטרון שנוצר על ידי שחקנים (לרוב לא מקצועיים) השייכים לקהילה או אוכלוסייה מסוימת ומעלים הצגה שמבוססת על סיפורים מחייהם אשר עוסקים בקונפליקטים, ההתמודדויות והשאיפות שלהם. מטרת התיאטרון הקהילתי היא לשרת את הצרכים החברתיים של קהילות ואוכלוסיות שעניינן לא מקבל ביטוי הולם ולהביא לשינוי חברתי.

תהליך העלאת ההצגה בתיאטרון קהילתי נעשה בחמישה שלבים:

1) גיבוש הקבוצה- איתור משתתפים בעלי מכנה משותף השייכים לאותה קהילה או אוכלוסייה וזאת בשיתוף פעולה עם אדם מאותה קהילה על מנת לספק מענה לצורכי הקהילה הספציפיים.

2) רכישת כלים תיאטרוניים- במהלך מפגשי הקבוצה המשתתפים לומדים משחק באמצעות משחקי תפקידים, תרגילי אלתור ועבודה על דמויות וסצנות.

3) שאיבת חומרים- המשתתפים מביאים חומרים מקוריים מחייהם דרך כלים תיאטרוניים, מחברים את החומרים הללו לסיפור משותף, כותבים טקסטים והבמאית מעבדת אותם לכדי הצגה.

4) הפקה- לאחר שהטקסט כתוב השחקנים לומדים אותו בע"פ, עובדים על הדמויות שלהם ומערכות היחסים ביניהן ושפת הגוף על הבמה.

5) הצגה- לקראת ההצגה המשתתפים עושים חזרות לעיתים קרובות יותר על מנת לעלות לבמה מוכנים, להעביר מסר לקהל ולהציג אותו על הצד הטוב ביותר.

ייחודו של התיאטרון הקהילתי הוא פרי יצירתם של אנשי התיאטרון הקהילתי שמשמיעים את הקולות האותנטיים שלהם, מבטאים את הנושאים שמעסיקים אותם ביום-יום שלא עולים בסדר היום ומייצגים את הקהילה או האוכלוסייה ממנה באו ובכך התיאטרון הקהילתי נותן תחושה של שליחות.

## בישראל
התיאטראות הקהילתיים בישראל בעיקר פועלים בערים הגדולות, החל משנות השבעים. כיום התיאטראות הקהילתיים פועלים בהרבה מקומות בישראל שבהם משתתפים שחקנים בגילאים שונים, החל מבני נוער עד למבוגרים שעובדים עם אנשי מקצוע מתחום התיאטרון ומתחומי החינוך והרווחה. למרות שהתיאטרון הקהילתי פחות פופולרי מסוגי תיאטרון אחרים- מספר האנשים שעוסקים ושמשתתפים באומנות הבמה הנ"ל גדל. שחקני התיאטרון הקהילתי מבטאים באמצעות התיאטרון את מחשבותיהם, תשוקותיהם, חוויות מחייהם ואת הזיכרונות שלהם שלרוב לא מדוברים בשיח התרבותי המוביל. למעשה, הטקסט הבימתי מהווה עבורם כלי שבעזרתו הם מייצגים את קבוצת המיעוט שבאו ממנה ובכך מגבשים את זהותם העצמית והתרבותית.

## ראו גם
* במה
* זהות
* מתנ"ס
* עבודה סוציאלית קהילתית

## לקריאה נוספת
* שולמית לב-אלג'ם, ניצבים בקדמת הבמה, הוצאת פרדס ואוניברסיטת חיפה, 2010.
* ברסלר שלומית (2006), עדיף להיות צרודה מאשר אילמת. הוצאת פרדס

## קישורים חיצוניים
* 
* קהילה על הבמה – תיאטרון קהילתי מאז ועד היום

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תיאטרון בישראל
קטגוריה:ישראל: חברה
פרומנטיוס

**פרומנטיוס** (ביוונית: **Φρουμέντιος**; בגעז: **ፍሬምናጦስ**; לאחר שמונה לאבונא של הכנסייה האתיופית כונה "סלמה קסטה ברהן" ובקיצור – "אבונא סלמה") הוא קדוש נוצרי שבהשפעתו אימצה ממלכת אקסום את הנצרות. הוא נולד בצור למשפחה סורית-פניקית ממוצא יווני.

לדברי אדסיוס, אחיו של פרומנטיוס המצוטט על ידי התאולוג הנוצרי בן-זמנו טירניוס רופינוס (; נקרא גם "רופינוס מאקוויליה" - Rufinus Aquileiensis) התלוו פרומנטיוס ואדסיוס לדודם מטרופיוס בהפלגתו לאתיופיה, בסביבות שנת 316. הם עגנו באחד מנמלי ים סוף בכוונה להצטייד באספקה, אולם המקומיים גילו עוינות כלפיהם. מטרופיוס ושאר נוסעי הספינה נטבחו ושני הילדים הובאו כעבדים לחצר הארמון המלכותי באקסום, שם הפך פרומנטיוס לחונך האישי של הנער אזנה, לימים שליט האימפריה החבשית.

לאחר ששב לצור והוסמך לכמורה, הפציר באתנסיוס, פטריארך אלכסנדריה , לשלוח כמרים כדי להעביר את החבשים לנצרות. אתנסיוס העמיד את פרומנטיוס בראש המשלחת, וזה הטביל את אזנה לנצרות. בהשפעתו קיבלה האימפריה החבשית את הנצרות בשנת 325 למניין הלוח החבשי, היא שנת 333 לפי ספירת הנוצרים במקומות אחרים.

בשנת 330 התמנה להגמון (אבונא) הראשון של ממלכת חבש, ובכך היה הנזיר המצרי הראשון שנשלח לעמוד בראש הכנסייה האתיופית מבין 111 הנזירים המצרים שנשלחו לאתיופיה עד שנת 1951.

ירש אותו בתפקיד אבונא מינאס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בישופים של אקסום
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:קדושים אתיופים
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:נוצרים סורים
קטגוריה:נפטרים ב-383
קלטג'ירונה

**קלטג'ירונה** (באיטלקית: **Caltagirone**, בסיציליאנית: **Caltaggiruni**) היא עיר בסיציליה, איטליה. נכון לדצמבר 2005, בעיר היו 39,228 תושבים.

בעיר נמצאת קתדרלת **סן ג'וליאנו** (באיטלקית: Catedrale San Giuliano) אותה בנה שימונה גולי, אדריכל ממסינה, מ-1620 עד 1639.

## אתר מורשת עולמית

עיירה זו היא המערבית ביותר מבין שמונת היישובים של אזור ואל די נוטו, שהוכרו כאתרי מורשת עולמית. שמונת היישובים בנויים לפי אדריכלות הבארוק, סגנון ששלט באדריכלות של מבני ציבור, ארמונות וכנסיות מתחילת המאה ה-17 ועד המאה ה-18 ברחבי אירופה ואמריקה הקולוניאלית. הערים הנוספות שזכו להיות מוכרות כאתר מורשת עולמית הן:  מודיקה (Modica), מיליטלו אין ואל די קטניה (Militello in Val di Catania), פאלאצולו אקריידה (Palazzolo Acreide), נוטו (איטליה) - Noto **,** **[[קטניה (עיר)|קטניה]]** - (Catania)**, [[רגוזה]]** - (Ragusa)**, ו-[[שיקלי]]** - (Scicli)**.** ההכרזה הייתה לפי סעיפים (קריטריונים) 1 ,2 ,4, ו-5. אחד הנימוקים להחלטה היה שחזור מוצלח של הערים בסגנון הבארוק המאוחר. 

חלק ניכר מהאזור הוקם לאחר רעידת האדמה שפקדה את האזור בשנת 1693 והחריבה את הבנייה הקודמת. המבנים העיקריים מתקופת השיקום כוללים מספר כנסיות (סנטה מריה דל מונטה, סנט ג'יימס, סנט ג'וזפה, סנט דומיניק וכדומה), המוזיאון האזרחי, בית העבוט לשעבר, וגשר סן פרנצ'סקו. 

בשל מיקומה הגאוגרפי, העיירה מצויה בסכנה של פגיעה ממפולות סלעים הנגרמות מפעילות סייסמית.

## אתרים בעלי חשיבות

### כנסיות
* קתדרלת סן ג'וליאנו (באיטלקית: Catedrale San Giuliano)
* סן פרנצ'סקו די פאולה (San Francesco di Paola)
* הכנסייה על שם סן פרנצ'סקו ד'אסיזי
* ג'זו (Gesù)
* סנטה מריה דל מונטה (Santa Maria del Monte)

## הקהילה היהודית ב Caltagirone
*הרובע היהודי. דרך Iudeca

## ערים תאומות

* 

## גלריה

.

.

## ראו גם
* ואל די נוטו
* נוטו (איטליה) 
* מודיקה
* רגוזה
* שיקלי
* קטניה (עיר)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סיציליה: ערים
Hey Jude (אלבום)

**Hey Jude**  (שמו המקורי: **The Beatles Again**) הוא אלבום אוסף של להקת הביטלס שיצא ב-1970. האלבום מורכב מסינגלים שלא יצאו בשום אלבום (באלבומים בגרסה האמריקאית) ומהבי-סייד שלהם מהשנים 1964–1969. האלבום יצא בארצות הברית ב-26 בפברואר 1970 ובבריטניה ב-11 במאי 1979.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט *Old Brown Shoe* שנכתב על ידי ג'ורג' האריסון.

**צד ראשון**
# Can't Buy Me Love (1964) – 2:19
# I Should Have Known Better (1964) – 2:39
# Paperback Writer (1966) – 2:14
# Rain (1966) – 2:58
# Lady Madonna(1968) – 2:14
# Revolution (1968) – 3:21

**צד שני**
# Hey Jude (1968) – 7:06
# Old Brown Shoe (1969) – 3:16
# Don't Let Me Down (1969) – 3:30
# The Ballad of John and Yoko (1969) – 2:55

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומי חברת אפל רקורדס
ברתולד

**ברתולד הקדוש מהר הכרמל** (1083) הוא קדוש נוצרי, שפעל בהר הכרמל.

## ביוגרפיה
ברתולד נולד בלימוז', אשר בדרום מערב צרפת. הוא הגיע לארץ הקודש כצלבני והיה באנטיוכיה בזמן שהייתה נצורה על ידי הסרצנים. בזמן זה, לפי המסורת הנוצרית, נגלה אליו ישו, וגינה את דרכיהם הרעות של החיילים. בשנת 1185 הגיע ברתולד להר הכרמל, בנה שם קפלה קטנה וקיבץ סביבו נזירים אשר ביחד ניהלו אורח חיים בהשראת אליהו הנביא. קהילה זו נחשבה למקור של מסדר הכרמליטים, אך אין לדבר הוכחות ברורות ורוב ההיסטוריונים החוקרים את המסדר אינם שותפים לדעה זו. ברתולד נפטר בשנת 1195, לערך.

אחיו, המבורך אלברט אבוגדרו, היה הפטריארך של אנטיוכיה.

היום המוקדש לברתולד בלוח השנה הגרגוריאני חל ב-29 במרץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 לפני העת החדשה
קטגוריה:צרפתים שנולדו במאה ה-11
אנכידו

[שמאל|ממוזער|200px|אנכידו נאבק ב[אריה, פרט מחותם גליל]]
**אֶנכּידוּ** (**Enkidu**; פירוש שמו בשומרית הוא "יצירו של אנכי") הוא גיבור בעל עוצמה במיתולוגיה המסופוטמית. על פי האגדה, אנכידו נברא על מנת להאבק בגילגמש על מנת להסיר את עולו של גילגמש מעל תושבי ארך, העיר עליה שלט. אנכידו חזק כגילגמש, ואף דומה לו.

## האגדה
אנכידו ירד לעולם, התנהג כחיה וחי בחברת החיות. כמו כן, ניצל את יתרונו על מנת להפריע לפעולת הציידים, בכך שפינה את המלכודות שטמנו לחיות. הצייד, שמקור פרנסתו נפגע, ביקש למתן את התנהגותו של אנכידו בכך שקרבו לחברה האנושית: הוא הביא עמו את שמחת הקדשה, כוהנת לאלה אשתר, ותוצאת המעשה היא יחסי מין שנמשכו שבעה ימים ושישה לילות. אנכידו עבר לחיות עם הציידים שהתגוררו מחוץ לעיר ולמד לחיות כבן אדם. בשלב הבא שמחת הקדשה הביאה את אנכידו העירה והוא נאבק עם גילגמש, בלא הכרעה. לאחר המאבק צמחה ביניהם ידידות מופלאה ושותפות גורל, והם יצאו להיאבק יחדיו במפלצת חמבבה ששכנה ביער הארזים. השניים הביסו את המפלצת וכרתו את העץ שבמרכז היער, והביאו אותו חזרה לארך. בארך הם נאבקו עם מפלצת מיתולוגית נוספת – "שור השמיים", שנשלח על מנת להטיל רעב וצמא על הארץ, בתגובה על סירובו של גילגמש לחיזורי אשתר.

לבסוף, אנכידו חלה לפתע על מנת להבהיר להם את מעמדם כבני תמותה וכך סיים את חייו. בעקבות מותו יצא גילגמש למסע אל עבר גילוי סוד חיי הנצח.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מיתולוגיה מסופוטמית
טל אביב

**טל אביב ** (נולד ב-15 ביוני 1968) הוא צייר, מאייר וקריקטוריסט ישראלי.

[150px|ממוזער|קריקטורה של ה [משתמש:דוד שי|דוד שי, מאת טל אביב]]

## קורות חייו
טל אביב נולד בבת ים. לאחר שחרורו מצה"ל למד במחלקה לעיצוב גרפי ב"ויטל" המרכז ללימודי עיצוב ת"א.

משנת 1996 החל לעבוד כמאייר וקריקטוריסט בעיתון "תל אביב" וב"ידיעות אחרונות". מאז התפרסמו עבודותיו בעיתונים ומגזינים כגון גלובס, מעריב, רייטינג, פורבס, דה מרקר ופנאי פלוס וכן באתרי אינטרנט ובספרים.

אביב מאייר לירחון "הפרקליטים" המופק על ידי לשכת עורכי הדין, בו מוצגים דיוקנאותיהם של "אנשי השנה בעולם המשפט הישראלי".

סגנון הציור שלו ריאליסטי. במרבית מעבודותיו מופיעות הדמויות כקריקטורות, וניתן לראות בהן את השילוב בין הסגנון הציורי והצילומי לבין הסגנון הציורי והרישומי, שמאופיינים במשיכות מכחול גסות ואף בקווי עיפרון.

אביב הציג את יצירותיו במגוון תערוכות בישראל ובעולם.

בין השנים 2002–2006 שימש כסגן יו"ר איגוד הקריקטוריסטים הישראלי, לצדו של מישל קישקה.

נשוי, אב לשתי בנות ומתגורר בבת חפר.

## תערוכות קבוצתיות
* 2002: חיות יוצאות מהאגדות הגלריה העירונית רעננה
* 2003: יער סינמטק תל אביב
* 2003: "איורים חדשים לאגדות ישנות" בית אריאלה תל אביב
* 2004: "סינמה" הגלריה העירונית רעננה
* 2005: "2004 השנה שהייתה" קמפוס חנקין תיאטרון חולון
* 2005: "2005 השנה שהייתה" קמפוס חנקין תיאטרון חולון
* 2006: The Cartoonists Diagnosis" at the San Francisco Cartoon Art Museum"
* 2006: "2006 השנה שהייתה" קמפוס חנקין תיאטרון חולון
* 2006: "קומיקסראללה" סינמטק תל אביב
* 2006: "משחקים" הגלריה העירונית רעננה
* 2007: "דוש" מוזיאון ארץ ישראל
* 2007: "חיים יבין" סינמטק תל אביב
* 2008: "2008 הרצל חוזה אישי" מוזיאון הקריקטורה והקומיקס הישראלי חולון
* 2010: "אגדה של ילד" הגלריה העירונית רעננה
* 2011: "הסרט האדום" מדיטק חולון
* 2011: "2011 השנה שהייתה" מוזיאון הקריקטורה והקומיקס הישראלי חולון
* 2012: "2012 השנה שהייתה" מוזיאון הקריקטורה והקומיקס חולון
* 2015 פסטיבל אנימיקס. סינמטק תל אביב

## ספרים שאייר
* להזיז משאית במילים (מאת אפרת ישראלי וטל רחמני)
* בילי בליינד (מאת חן פינץ)
* מוציאה לשון (מאת שלומית עוזיאל)
* נגד הזרם (מאת רותי יצחקי-ריכטר)

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:בת חפר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קומוניזם מלחמתי

**קומוניזם מלחמתי** (מרוסית: Военный коммунизм) הייתה מדיניות כלכלית של המפלגה הבולשביקית (קומוניסטית) ברוסיה בתקופת שלטונו של לנין, בין השנים 1918-1921. 

אחרי מלחמת העולם הראשונה ומהפכת אוקטובר נכנסה רוסיה למלחמת אזרחים עקובה מדם. המצב הכלכלי היה בכי רע ורעב החל להתפשט בערים הגדולות. על מנת להתמודד עם הרעב החליטה הממשלה הסובייטית לאסור על חקלאים לאגור תבואה וכי כל העודפים יילקחו ויחולקו בערים. על מנת להילחם בתופעה של הסתרת מזון, הקומוניסטים הוציאו להורג במקום כל איכר שנתפס כשהוא מחביא תבואה מעבר למה שנצרך לו ולמשפחתו.

ב־1921 התברר שהשיטה נכשלה טוטלית עקב התנגדות נחרצת של הפועלים והאיכרים, שבאה לידי ביטוי במרידות ובהתקוממויות בכל רחבי רוסיה, ובפרט במרד טמבוב שאירע במחוז טמבוב ובמרד קרונשטאדט שפרץ בבסיס הימי שבקרונשטאדט. לנין הושפע קשות מהמרד בקרונשטאדט שכן הוא היה ידוע כמעוז תמיכה מובהק של המהפכה הקומוניסטית. עם הכניסה לשלבי סיום מלחמת האזרחים ברוסיה, הבולשביקים ובראשם לנין הבינו שלקומוניזם מלחמתי אין עתיד ומיתנו את השיטה הקומוניסטית על ידי פיתוח ה"מדיניות הכלכלית החדשה", הנא"פ.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
עולם קטן (עלון שבת)

**עולם קטן** הוא עלון שבת ואתר חדשות דתי לאומי.

עולם קטן יצא כעלון בפסח 2004 והפך בשביעי של פסח תשס"ה לעיתון שבועי.

העורך של 12 הגליונות הראשונים היה אלחנן ניר, והוא גם בחר לעלון את השם "עולם קטן". אחריו שימש יוסף רוסו כעורך, עד פברואר 2024. כיום עורך העיתון הוא איתמר סג"ל.

## תוכן

העלון עוסק בנושאים תורניים, פוליטיקה ובתחומים הנוגעים לעולמו של הנוער הדתי ומכאן שמו, "עולם קטן". דפי העלון הם בפורמט גדול יותר מהמקובל.

בעלון, מלבד פינת פרשת השבוע (שכיום מורכבת משני חלקים), ישנן פינות בתחום ביקורת ספרות, סאטירה, דמוגרפיה ועוד, וזאת לצד נושאים אקטואליים, כתבות תרבות וראיונות, טור אקטואלי מאת סיון רהב-מאיר, חסידות וטורי דעה. עמוד אחד מוקדש לכתיבה של קוראים ונקרא "רשות הדיבור". על רקע סמל העלון מובאת תמונת כיפה הנבחרת מבין תצלומי כיפות ששולחים קוראי העלון.

בעלון מדור "שו"ת SMS", שבו תשובות של הרבנים שלמה אבינר ושמואל אליהו בתכתובת מסרונים. בעבר השתתף בשו"ת זה גם הרב אליקים לבנון וצוות חברים מקשיבים.

לעיתים מתפרסם סיפור קצר. בשנת 2008 קובצו סיפורים נבחרים לספר בשם "**סיפור קטן**". בהמשך ירדה תדירותו הופעתו של המדור. בעלון גם מדור על הגבעות, "מראש הגבעה" בו נסקרת ההתיישבות הצעירה. בהתחלה כותב המדור היה אלישע ירד, לאחר שהתמנה ליועץ הפרלמנטרי של סון הר-מלך, החליפו אריאל דנינו. לאחר שדנינו נעצר במעצר מנהלי שב ירד לכתוב את הטור. בעיתון מתפרסם מ־2021 טור קבוע בשיתוף פורום קפה שפירא מאת גלי בת חורין.

החל מתחילת שנת תשע"ב יצא לאור ירחון בתשלום הנשלח למנויים תחת השם "עולם קטן המגזין" אותו ערך בעבר חנן בן ארי. ביולי 2015 שינה הירחון את שמו ל-"מקום בעולם".

העיתון הביא ראיונות בעילום שם של גברים בעלי נטיות הומוסקסואליות שסיפרו כיצד הצליחו להשתנות ולהקים משפחה, או כאלה שניסו ונכשלו. בשנת 2020 פורסם ריאיון יציאה מהארון של המוזיקאי דניאל זמיר כביסקסואל.

ביולי 2025 נרכש העלון על ידי יצחק מירילשוילי. לאחר הרכישה הוקם אתר החדשות "עולם קטן".

ב־5 בדצמבר 2025 נהרג המנכ"ל  בהתהפכות רכבו בהר בזק, לאחר ששמר בו במסגרת הגמ"ר בחיל הגנת הגבולות בעת מילוי תפקידו כרס"ן במילואים.

נכון לשנת 2020 העלון מופץ בכ-80,000 עותקים.

## קישורים חיצוניים
* 
* ארכיון נוסף
* 
* הדר סקלסקי, לידה, כתבה על לידתו של העלון בגיליון ה-500, 6 ביוני 2015
* 
* עלון השבת שמסמל את ההקצנה בציונות הדתית

## הערות שוליים

קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
שלום אפאמיאה

**שלום אַפֳּאמֶיאה** (ביוונית: **Απάμεια**) היה הסכם שלום שנחתם בין האימפריה הסלאוקית לרפובליקה הרומית בשנת 188 לפנה"ס בעיר אפאמיאה בפריגיה.

## רקע
בזמן עלותו לשלטון של אנטיוכוס השלישי בממלכה הסלאוקית האימפריה הייתה בתהליכים של התפוררות. היא איבדה את השליטה על שטחים גדולים ומספר מרידות איימו על יציבותה.

אנטיוכוס הצליח להשיב לעצמו רבים מהשטחים שאבדו לאימפריה ואף להשתלט על אזורים חדשים כיהודה. פעלתנותו של המלך הביאה אותו לבסוף להתנגשות עם הרפובליקה הרומית כתוצאה מפלישתו ליוון בשנת 192 לפנה"ס.

אנטיוכוס ספג מפלה מכרעת מידי הרומאים בקרבות תרמופילאי ובמגנסיה, ותנאי השלום סוכמו על פי תכתיבי הרומאים.

## תנאי השלום
* האימפריה הסלאוקית תיטוש את כל השטחים שמצפון להרי הטאורוס, ושטחים אלו יחולקו בין בעלי בריתה של רומא. תחום זה הוכר כתחום ההשפעה הרומי, ונאסר על האימפריה הסלאוקית לגייס שכירים מהארצות שמצפון לו.

* האימפריה הסלאוקית תשלח בני ערובה לרומא, כולל שני בניו של אנטיוכוס – מיתרטדס, שלימים יקרא לעצמו אנטיוכוס הרביעי ואנטיוכוס.

* האימפריה הסלאוקית תשלם פיצויי מלחמה לרומא בגובה של 15,000 טאלנטים למשך 12 שנים.

* כוחה הצבאי של האימפריה הסלאוקית הוגבל, נאסר עליה להחזיק פילי מלחמה (סעיף זה לא כובד מיד על ידי הסלאוקים, ואף הופר בקיץ 162 בקרב בית זכריה) וגודל הצי הוגבל ל-12 ספינות מלחמה.

## קיום בפועל של החוזה
* באזור שמצפון לטאורוס ישבו כ-8,500 מתיישבים צבאיים, רובם הגדול פלגיסטים ומיעוטם פרשים, שעליהם נאלצו הסלאוקים לוותר. על אף שנאסר על האימפריה הסלאוקית לגייס שכירים מהארצות שמצפון לטאורוס, ידוע שהם המשיכו להעסיק שכירים מתראקיה, אסיה הקטנה, וכרתים.

* תשלומי פיצויי המלחמה התאחרו כך שבפועל התשלום האחרון בוצע רק בשנת 173 לפנה"ס. הצורך לעמוד בדרישות סעיף זה, אילץ את השליטים הסלאוקים לנקוט באמצעים בלתי שגרתיים, כולל ביזת מקדשים של עמים שונים בתחומי ממלכתם.

* הסעיף שעסק באיסור להחזיק פילי מלחמה לא כובד על ידי הסלאוקים, ויישומו נכפה עליהם רק בקיץ שנת 162 לפנה"ס על ידי הלגאט הרומי, גנאיוס אוקטוויוס.

## השפעת ההסכם
התנאים הקשיים שהוכתבו לאימפריה הסלאוקית סתמו את הגולל על הניסיון לשקם את האימפריה בימיו של אנטיוכוס השלישי. מנקודת זמן זאת האימפריה המשיכה לאבד מכוחה עד שחדלה מלהתקיים.

מנגד, ההסכם סימן את תחילת חדירת ההשפעה הרומאית למזרח התיכון, תהליך שבסופו של דבר הוביל לסיפוחה של האימפריה כולה על ידי רומא.

בצלאל בר כוכבא חולק על התפיסה של היסטוריונים שלאחר שלום אפאמיאה היה הצבא הסלאוקי שבר כלי, וטוען שאין לדבר שום סימוכין בכתובים. הוא קובע כי ההפסד בקרב מגנסיה וחוזה אפאמיאה לא השפיעו למעשה באופן משמעותי על גודלו, הרכבו ומקורות הגיוס של הצבא הסלאוקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אפאמיאה
אפאמיאה
קטגוריה:הממלכה הסלאוקית
קטגוריה:מלחמת אנטיוכוס
אפאמיאה
העוקץ (אתר אינטרנט)

**העוקץ** הוא אתר אינטרנט ישראלי שפרסם טורי דעה אקטואליים של אנשי אקדמיה ופעילים חברתיים במגוון נושאים. האתר בחן מגמות חברתיות וכלכליות בישראל, וביקר עוולות הנעשות לטענת כותביו כלפי שכבות שאותן הם תופסים כמוחלשות מבחינות שונות וקבוצות מיעוטים בישראל. מבחינה פוליטית מזוהים המאמרים באתר עם תפיסות סוציאל-דמוקרטיות ועם עמדות השמאל בישראל.

## היסטוריה
האתר הוקם בשנת 2003 כפרויקט של מרכז אדוה בפורמט של בלוג אישי בו כתבו בעיקר פרופ' יוסי דהאן וד"ר יצחק ספורטא שחשו, לדבריהם, כי נושאים כלכליים וחברתיים מסוקרים בישראל באופן שטחי. האתר נוהל תחילה במשותף על ידי ספורטא ודהאן והתעדכן על בסיס יומי. האתר אפשר פרסום תגובות ולעיתים קרובות התרחשו בו דיונים מקיפים בהם מעורבים אנשים מהשורה יחד עם אנשי אקדמיה על נושאי השעה. עד 10 באוגוסט 2007, התפרסמו באתר 2,204 מאמרים, מתוכם 1,347 פרי עטם של ספורטא ודהאן. בהמשך, מתוך רצון "להוות אלטרנטיבה לתקשורת הממוסדת המונעת בעיקרה משיקולי רייטינג ושבויה בידי בעלי הון ופוליטיקאים", שינה האתר את הפורמט שלו והפך לבמה מרכזית עבור עשרות אנשי אקדמיה, פובליציסטים ואישי ציבור שפרסמו בו את מאמריהם.

בשנת 2009 שודרג האתר בעזרת תרומתה של הקרן החדשה לישראל. האתר קיבל תמיכות לאורך מספר שנים מהקרן החדשה לישראל וכן מקרן רוזה לוקסמבורג המזוהה עם מפלגת די לינקה הגרמנית.

עם הכותבים באתר במשך השנים נמנו בין השאר: שלי יחימוביץ', חררדו לייבנר, גדי אלגזי, יוסי יונה, יהודה שנהב, יצחק ג'קי אדרי, יחיעם שורק, שלמה סבירסקי, עמי וטורי, אילנה שזור, אורלי בנימין, איאת אבו שמיס ואחרים.

בנובמבר 2021 הכריזו עורכות האתר, אפרת ג'רופי ויונית נעמן, כי הוא ייסגר בסוף השנה, עקב בעיות תקציב, אך לאחר שכ-100 איש התגייסו לתרום לאתר באופן קבוע, הודיעו שהוא ימשיך לפעול. האתר נסגר לבסוף סופית במאי 2024.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:בלוגים בעברית
קטגוריה:שמאל פוליטי
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
חומצה גופריתית

**חומצה גופריתית** היא חומצה חלשה הנוצרת בתגובה של גופרית דו-חמצנית SO2 ומים:

SO_2 + H_2O \to H_2SO_3

H2SO3 כנראה לא קיימת כמולקולה "עצמאית" בתמיסה אך התגלתה בפאזה גזית. מספר CAS של החומר 7782-99-2

גופרית דו-חמצנית מסיסה מאוד במים אך תוצר התגובה כפי שנרשמה לא נמצא בתמיסה ואינו ניתן להפרדה (בחימום יפלט SO2 גזי).
נראה שהריאקציה של SO2 במים היא

SO_2 + xH_2O \to SO_2\bullet xH_2O  

SO_2\bullet xH_2O\to HSO_3^- +H_3O^+ +(x-2)H_2O 

בריאקציה הראשונה (ההמסה) נוצרה גופרית דו-חמצנית מהודרטת שהיא החומצה שנותנת את היון HSO_3^- (ביסולפיט bisulfite) בתמיסה. קבוע החומצה של SO2 הוא 0.013.
אטום המימן ביון הביסולפיט לא קשור לחמצן אלא דווקא לגופרית וקבוע החומצה שלו: HSO_3^- \Rightarrow SO_3^{2-} + H^+ ; K_a=1.02\times10^{-7} L/mol

תמיסות של חומצה גופריתית משמשות כחומר מחזר וכן כמלבין עדין (לחומרים שייפגעו ממלבינים על בסיס כלור).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גופריתית, חומצה
האופרה הוולשית הלאומית

**האופרה הוולשית הלאומית** (אנגלית: Welsh National Opera) היא להקת אופרה נודדת, שנוסדה בקארדיף, ויילס בשנת 1943. האופרה הוולשית מרבה בסיורים בוויילס, בממלכה המאוחדת ובשאר ארצות העולם. היא מעלה יותר מ-120 אופרות חשובות בשנה ומופיעה בערים שונות בוויילס ובאנגליה לפני יותר מ-150,000 איש. מדי שנתיים מגישה להקת האופרה עונת אופרה גדולה בלונדון.

בתחילת דרכה ביצעה האופרה הוולשית אופרות בתרגום לאנגלית, אך משנות ה-70 ואילך גוברת הנטייה לשיר אופרות בשפות המקור; לא רק באיטלקית, גרמנית וצרפתית אלא גם ברוסית ובצ'כית. כתוביות באנגלית מוקרנות תוך כדי ההופעה.

רפרטואר הלהקה כולל, מראשית דרכה, תערובת של אופרות מן המקובלות ביותר ומאלה שאינן מוכרות כל כך, ביניהן מיצירותיהם של אלבן ברג, ריכרד שטראוס, לאוש יאנאצ'ק ובנג'מין בריטן. בשנת 2004 קיבלה להקת האופרה את בית הקבע הראשון בקיומה, במרכז המילניום הוולשי בקארדיף, מרכז חדש לאמנויות הבימה. להקת האופרה כוללת תזמורת ומקהלה מקצועיות (התזמורת והמקהלה של האופרה הוולשית הלאומית). התזמורת והמקהלה מופיעות מדי פעם כל אחת בפני עצמה באירועים שונים ברחבי ויילס.

## מנהלים מוזיקליים
* סר צ'ארלס גרובס (1961–1963)
* סר ריצ'רד ארמסטרונג (1973–1986)
* סר צ'ארלס מקקראס (1987–1990)
* קרלו ריצי (1992–2001)
* טוגאן סוחייב (2003–2004)
* קרלו ריצי - (2004 - )

## קישורים חיצוניים

* 
 

וולשית הלאומית
קטגוריה:ויילס: תרבות
קטגוריה:קארדיף
יהושע הלורקי

**הירונימוס דה סנקטה פידה**, נולד **יהושע הלורקי** (בלטינית: Hieronymus de Sancta Fide ; מת סמוך ל-1419) היה רופא והוגה קתולי ספרדי, יהודי מומר. יוזם ויכוח טורטוסה.

## קורות חייו
הלורקי נולד בעיר לורקה שבדרום מזרח ספרד וחי באלקניז שבמחוז אראגון בספרד. בתקופת היותו יהודי כתב ספר על צמחי ועשבי מרפא. הוא היה תלמידו של שלמה הלוי מבורגוס בטרם האחרון המיר את דתו. למרות המרת הדת של רבו הוא נשאר יהודי באותה העת. הוא אף כתב איגרת לרבו שהתנצר ובה התווכח עמו על נכונותה של הדת הנוצרית.

הוא המיר את דתו רק מספר שנים לאחר מכן. הוא הוטבל ככל הנראה בשנת 1412 בהשפעתו של וינסנט פרר. הוא קיבל את השם הירונימוס דה סנטה פידה. לאחר התנצרותו הפך לרופאו של האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, והיה שותף לתעמולות למען המרת יהודים.

במסגרת פעילותו זאת יזם את ויכוח טורטוסה. בוויכוח זה שימש כדובר הראשי מטעמה של הכנסייה. על פעילותו זאת כנגד אחיו לשעבר הוא כונה **מגד"ף**, ראשי תיבות של המילים **מאיסטרי ג'רונימו די (סנטה) פי**.

ויכוחו עם חכמי ישראל פורסם כבר בימי הביניים בספר 'שבט יהודה' של רבי שלמה אבן וירגה, הפותח כך:

## קישורים חיצוניים
* 
* .
* האיגרת של יהושע הלורקי לשלמה הלוי מבורגוס בה הוא מתווכח עמו על אמיתות האמונה הנוצרית - איגרת אותה כתב יהושע בעודו מחזיק ביהדותו
* 

קטגוריה:יהודים מומרים ספרדים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:משתתפי ויכוח טורטוסה
קטגוריה:נפטרים ב-1419
מגדל חברת החשמל

**מגדל חברת החשמל** הוא מגדל משרדים המאכלס את ההנהלה ואגפי המטה של חברת החשמל לישראל, והוא ממוקם בדרום חיפה, סמוך לגבולה עם טירת כרמל וממזרח לאזור התעשייה פארק מתם. הבניין מאכלס 2,200 מעובדי החברה. הבניין כולל משרדים, חדרי ישיבות וחדרי אוכל. הבניין תוכנן על ידי משרדי האדריכלים רוזוב-הירש ומנספלד-קהת. הקמת הבניין החלה בשנת 2000 והוא אוכלס בשנת 2003.

בעת השלמתו ב-2003, היה הבניין ה-9 בגובהו במדינת ישראל, כיום הוא הבניין ה-77 בגובהו במדינה.

## המגדל
במבנה שלוש קומות מסד רחבות שמעליהן מתנשא מגדל בגובה 130 מטר, והוא השני בגובהו בחיפה אחרי מגדל המפרש. פרופיל הבניין מורכב משני פלחים מחודדים היוצרים יחד צורה אליפטית אווירודינמית ומדגישים את ציר ההר והים לאורכו ממוקם המבנה. ארקדה וגג זכוכית מובילים לבניין ויוצרים מעבר הדרגתי בין חלל החוץ (המשמש כמגרש חניה לבאי הבניין) לבין חלל הפנים.

הקומה הטיפוסית, כ-2,000 מטר רבוע, מורכבת משני אגפים בעלי שירות ותנועה עצמיים המקושרים על ידי חלל מרכזי הכולל: אטריום כניסה בגובה שבע קומות ושלושה אטריומים משניים של ארבע קומות כל אחד, המחדירים אור טבעי לחללי המבנה, מאפשרים התמצאות טובה ותנועה בין הפלחים ומתפקדים כמוקדי מנוחה לעובדים. צורת ה-H של הקומה מבטיחה שטח פנים מקסימלי המאפשר החדרת אור טבעי ומבטי נוף לחדרי המשרדים. המבנה הוא "בניין חכם" עם מערכות בקרה ומחשוב מתקדמות: מיזוג אוויר המבוסס על אגירת קור בשיטת VAV, "בנק" מעליות המשרת ביעילות מרבית את התנועה במבנה ומערכות בטיחות וביטחון מתקדמות.

השיקול הנופי השפיע על תכנון ועיצוב הבניין, בהתייחסות שונה לחזית הים במערב ולחזית ההר במזרח. הקומפוזיציה של גופי המבנה יוצרת מגדל תמיר בעל פרופורציות אדריכליות המבטאות את ייחודו בהתאם לייעודו ולסביבתו. גג המבנה והפיתוח הסביבתי של האתר כולו תוכנן כחזית חמישית "ירוקה" הנצפית מהכרמל.

## קישורים חיצוניים

* אודות הבניין וצילומיו באתר משרד האדריכלים מנספלד-קהת
* מידע נוסף אודות בניין המה"ר באתר משרד האדריכלים הירש רוסמן אביצור.

קטגוריה:חברת החשמל לישראל
חברת החשמל, מגדל
קטגוריה:מערב חיפה
אבגוסטינוס קפודיסטריאס

**אַבְגוֹסְטִינוֹס קַפּוֹדִיסְטְרִיָאס** (ביוונית: **Αυγουστίνος Καποδίστριας**; 1778–1857) היה איש צבא ופוליטיקאי יווני.

יליד קורפו, אבגוסטינוס היה אחיו הצעיר של יואניס קפודיסטריאס, המושל הראשון של מדינת יוון המודרנית. לאחר ההתנקשות בחיי אחיו, ב-9 באוקטובר 1831, ירש אבגוסטינוס את מקומו במועצת המדינה ואת תפקידו כמושל המדינה. כהונתו, שנמשכה שישה חודשים בלבד, התאפיינה בחוסר יציבות פוליטית שבעטייה שקעה המדינה ונקלעה למצב של כאוס. בהתאם להחלטת המעצמות הגדולות, בריטניה, צרפת ורוסיה בוועידת לונדון ובערבותן, הפכה המדינה למונרכיה, והשלטון נמסר לאותון, מלך יוון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון: העת החדשה
קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:ילידי 1778
קטגוריה:נפטרים ב-1857
קטגוריה:יוונים שנפטרו במאה ה-19
וולטר קרייזלר

**וולטר פרסי קרייזלר** (באנגלית: **Walter Percy Chrysler**; 2 באפריל 1875 – 18 באוגוסט 1940) היה תעשיין אמריקאי, מחלוצי תעשיית הרכב העולמית.

## ביוגרפיה
קרייזלר נולד בעיירה ואמגו, בקנזס. הקריירה שלו בענף הרכב החלה כאשר חברת הרכבות האמריקאית (ALCo) החליטה להיכנס לענף ייצור המכוניות. קרייזלר היה מנהל המפעל. לחברת הרכבות הייתה הצלחה מסוימת בענף מרוצי המכוניות, אך היא לא הצליחה בענף המכירות. קרייזלר עזב את החברה וקיבל משרה בחברת הרכב ביואיק שהייתה אחת החברות שפעלו במסגרת תאגיד ג'נרל מוטורס (GM), בשנת 1911. שנתיים לאחר מכן עזבה חברת הרכבות האמריקאית את ענף ייצור המכוניות. בשנת 1919 התפטר קרייזלר מחברת ביואיק ובשנת 1921 רכש את חברת "מקסוול מוטור קומפני" שהייתה נתונה בקשיים. קרייזלר קרא לחברה בשם "קרייזלר קורפוריישן" (תאגיד קרייזלר), בשנת 1925. בנוסף למותג "קרייזלר" ייצר אף מכוניות תחת המותגים פלימות' ודה סוטו.

בשנת 1928 מימן את בניית גורד השחקים הגבוה בעולם באותה התקופה, אשר נקרא "בניין קרייזלר" בניו יורק אותה השנה היו האדריכלים בניו יורק בתחרות ביניהם על בניית גורד השחקים הגבוה בעולם. קרייזלר שכר את שירותיו של האדריכל ויליאם ון אלן, אשר תכנן בניין בסגנון אר דקו, כאשר עליו מתנוסס חוד בגובה של כ-38 מטר. כתוצאה מכך, לאחר בניית הבניין היה זה לא רק הבניין הגבוה בעולם, אלא גם המבנה הגבוה בעולם, בגובה 319 מטר. הבניין החזיק בתואר זה פחות משנה, עד לבניית בניין אמפייר סטייט, שגובהו 381 מטר. קרייזלר התאכזב מאבדן התואר עד כדי כך שסירב לשלם לון אלן את שכרו. הבניין הוא דוגמה יפה לאמנות האר דקו באדריכלות. העיטורים על המגדל נועדו להזכיר את כיסויי הגלגלים (טאסות) על מכוניות קרייזלר. תקופת האר דקו באדריכלות ניו יורק, אשר הבניין הוא הדוגמה הידועה ביותר שלה, נחשבת לתקופה היפה ביותר בתולדותיה של ניו יורק מבחינה אדריכלית.

בשנת 1928 זכה קרייזלר בתואר איש השנה של השבועון טיים.

תאגיד קרייזלר עבר שינויים רבים במשך השנים. לאחר רכישת "אמריקן מוטורס" ייצר התאגיד את המותגים "ג'יפ" ו"איגל". למרות שייצור המותגים מקסוול, דה סוטו, AMC, איגל ופליימות' הופסק, המשיך תאגיד קרייזלר להיות בין שלושת יצרני המכוניות המובילים בארצות הברית, עד שהתמזג בשנת 1998 עם התאגיד הגרמני דיימלר-בנץ, ליצירת החברה "דיימלר-קרייזלר".

ולטר קרייזלר הלך לעולמו בשנת 1940. לפני מותו פרסם אוטוביוגרפיה בשם "חייו של עובד אמריקאי".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:אנשי השנה של המגזין טיים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:תעשיינים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
עגלול

[שמאל|ממוזער|250px|עגלול תוצרת קיבוץ [משמר הנגב, 2007]]
[ממוזער|250px|[ילדות|ילדי פעוטון בטיול בעגלול]]
**עֲגָלוּל** (הלחם המילים "עגלה" ו"לול") הוא עגלת פעוטות בצורת לול קטן על גלגלים. זהו מצע נייד נוח לשכיבה, עמידה ומשחק. 

עגלול עשוי מעץ, פלסטיק או מתכת, ומאפשר טיול עם פעוטות בעודם עומדים או יושבים, בניגוד לעגלת תינוקות המחייבת ישיבה. העגלול מאפשר נשיאה של עד 6 ילדים בבת אחת, ומותאם למשקלם. 

השימוש בעגלול נפוץ בקיבוצים במאה ה-20 בשל אופי החיים הקיבוצי, בתי הילדים, בתי הקרקע והמרחבים. העגלול נפוץ גם במעונות, ומאפשר הוצאת קבוצות ילדים לטיול מחוץ למעון.

קטגוריה:ריהוט לתינוק
קטגוריה:הקיבוץ
קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:עגלות
ט"ז בתמוז

## חגים ומועדים
[שמאל|ממוזער|250px|[אות מלחמת לבנון השנייה שהוענק לחיילי צה"ל ששירתו בעת התרחשותה]]
* יום זיכרון רשמי למלחמת לבנון השנייה

## אירועים היסטוריים
*  – לפי המסורת – חטא העגל
* ה'תרע"ד – נרצח בסרייבו יורש העצר של אוסטרו-הונגריה, פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה.
* ה'תשס"ה – 88 אנשים נהרגו בסדרת פיצוצים בשארם א-שייח', סיני
* ה'תשס"ו – חטיפת שני חיילי צה"ל ונפילתם של שמונה, מה שהוביל לפתיחת מלחמת לבנון השנייה

## נולדו
* ה'תרפ"ו – מל ברוקס, במאי ושחקן קולנוע
* ה'תש"ה – עמי אילון, יו"ר השב"כ, ח"כ ושר ממפלגת העבודה
* ה'תשכ"ט – שלום אסייג, שחקן וסטנדאפיסט ישראלי
* ה'תשמ"ב – אילנית לוי, דוגמנית, שחקנית ומלכת היופי של ישראל
* ה'תשמ"ח – יותם קושניר, שחקן, ומדובב ישראלי מקצועי

## נפטרו
*  – לפי המסורת – חור בנם של כלב בן חצרון ואפרת 
* ה'תרצ"ד – הרב מנשה אייכנשטיין, האדמו"ר הרביעי בשושלת חסידות זידיטשוב
* ה'תשכ"ז – הרב אברהם יהושע השיל מקופיטשניץ, האדמו"ר השני בשושלת קופיטשניץ (נולד ב-ה'תרמ"ח)
* ה'תשנ"ט – הרב שמעון משה דיסקין, ר"מ בישיבת קול תורה (נולד ב-ה'תרצ"ב)
* ה'תשס"ו – אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שני חיילי צה"ל שנחטפו ללבנון (תאריך הפטירה לפי הדו"ח הקובע שהם נרצחו ביום חטיפתם).
* ה'תשע"ט – הרב חיים לוי יצחק גינזבורג, משפיע בישיבת תומכי תמימים ומחבר ספרים בתורת החסידות.
----

* ט"ו בתמוז – י"ז בתמוז
* תמוז

## הערות שוליים

י16
י16
ט"ו בתמוז

## חגים ומועדים

## אירועים היסטוריים
* ה'תק"ע – ישראל יעקבסון חונך בית-כנסת בזסן; היהדות הרפורמית רואה בתאריך זה את יום היווסדה
* ה'תש"ח – הוקם בית המשפט העליון בישראל
* ה'תשמ"ו – מעמד חנוכת הבית לבניין 770 בכפר חב"ד בשילוב חגיגת בר מצווה מרכזית לילדים יתומי צה"ל.

## נולדו
* ה'תרמ"ז – מארק שאגאל, צייר (נפטר ב-ה'תשמ"ה)
* ה'תרנ"ט – הרב יעקב יוסף טברסקי, אדמו"ר מסקווירא
* ה'תרצ"ח – משה ספדיה, אדריכל ישראלי-קנדי

## נפטרו
* ה'שכ"ו – מישל דה נוסטרדם, המוכר בשם נוסטרדמוס, אסטרולוג ורופא צרפתי ממוצא יהודי (נולד ב-ה'רס"ד)
* ה'תק"ג – רבי חיים בן עטר, מחבר הפירוש "אור החיים" על התורה (נולד ב-ה'תנ"ו)
* ה'תקמ"ה – רבי אריה לייב גינצבורג, פרשן תלמוד ופוסק בולט, ראש ישיבה בליטא, ואב"ד וראש ישיבה במץ, מחבר "שאגת אריה". (נולד בה'תנ"ה)  
* ה'תר"ע – רבי אלעזר ויסבלום מרישא, אדמו"ר ברישא, מצאצאי רבי אלימלך מליז'נסק (נולד ב-ה'תקצ"ט)
* ה'תרפ"ט – רבי יעקב משה בן רבי אליעזר צבי, האדמו"ר הרביעי בשושלת קומרנא
* ה'תרצ"ג – רבי יצחק שמעיה אלישר, מבוני ירושלים
* ה'תשכ"ט – רבי דוד משה רוזנבוים, האדמו"ר השלישי בשושלת קרעטשניף ומקים החסידות ברחובות אחרי השואה (נולד ב-ה'תרפ"ה)
* ה'תשל"ד – עמרם בלוי, מראשי נטורי קרתא
* ה'תשל"ט – ארתור פידלר, מנצח (נולד ב-ה'תרנ"ה)

----

* י"ד בתמוז – ט"ז בתמוז
* תמוז

י15
י15
י"ד בתמוז

## חגים ומועדים
* יום טוב במגילת תענית על ביטול ספר הגזירות של הצדוקים.

## אירועים היסטוריים
* ה'נ"ח – פרעות רינדפלייש: הפורעים התנפלו על קהילת רוטנבורג על הטאובר, ורצחו כחמישים מיהודי הקהילה.
* ה'תשס"ג – הרב יצחק טוביה וייס מתחיל לכהן כגאב"ד ירושלים

## נולדו
* ה'תרמ"ט – הרב קלונימוס קלמיש שפירא, האדמו"ר מפיאסצנה, רב והוגה דעות פולני
* ה'תרפ"ו – אליקים העצני, חבר במועצת יש”ע וחבר כנסת מטעם מפלגת התחיה
* ה'תש"ז – לארי דייוויד, יוצר משותף של הסדרה "סיינפלד"
* ה'תשכ"א – הרב אליעזר מלמד, רב היישוב הר ברכה, ראש ישיבת הר ברכה, מחבר סדרת ספרי ההלכה פניני הלכה ועוד ספרים
* ה'תשכ"ה – משה אבוטבול, ראש עיריית בית שמש

## נפטרו
* ה'תע"ט – רבי שמואל שאטין (מהרשש"ך), ראש ישיבה בפרנקפורט, רבה של הסן-דרמשטאדט ומחבר "כוס הישועות". (נולד בה'ת"ד)
* ה'תשל"ח – הרב מרדכי עטיה, רב הקהילה החלבית במקסיקו סיטי, וראש ישיבת המקובלים "החיים והשלום" בירושלים. (נולד בה'תרנ"ח)
* ה'תשמ"ו – הרב יעקב גולדמן, רב בתי הסוהר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. (נולד בה'תרס"ו)
* ה'תשמ"ז – הרב יעקב יצחק רודרמן, מייסד וראש ישיבת נר ישראל בבולטימור וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית. (נולד בה'תר"ס)
* ה'תשמ"ז – אבי רן, שוער כדורגל ישראלי נהרג בתאונה ימית בכנרת. (נולד בה'תשכ"ג)
----

* י"ג בתמוז – ט"ו בתמוז
* תמוז

י14
י14
קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה

שמאל|ממוזער|125px|<div style="text-align: center;">שלט המשפחה של דוכסי סבויה אחרי ויטוריו אמדאו הראשון
</div>
**קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה** (באיטלקית: **Carlo Emanuele II di Savoia**; 20 ביוני 1634 – 12 ביוני 1675) היה דוכס סבויה מ-1638 עד 1675, ותחת עוצרות אמו כריסטין מארי מצרפת עד 1663. הוא היה גם מרקיז סלוצו (Saluzzo), רוזן אאוסטה, רוזן ז'נבה, מוריאנה (Moriana) וניס, וכן הטוען לכתר מלכי קפריסין וירושלים.

## תולדות חייו
קרלו אמנואלה נולד ב-20 ביוני 1634 בטורינו לויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה ולכריסטין מארי מצרפת. סבו וסבתו מצד אמו היו אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו השנייה מארי דה מדיצ'י.

אמו שלטה במקומו, ואפילו בהגיעו לבגרות הוסיף קרלו אמנואלה לחיות חיי תענוגות והתרחק מניהול ענייני המדינה. רק לאחר מות אמו ב-1663 הוא נטל למעשה את השלטון לידיו. הוא לא הצליח להשיג גישה לים על חשבונה של ג'נובה (מלחמת ג'נובה-סבויה השנייה, 1672-1673), והתקשה להתייצב מול השפעתה של צרפת, שכנתו החזקה.

קרלו אמנואלה פיתח את המסחר של דוכסות סבויה והגדיל את עושרה, שיפר את נמל ניס וסלל דרך בעד האלפים אל צרפת. הוא ערך גם רפורמה בצבא, אשר עד זמנו הורכב רובו ככולו משכירי חרב; במקומם הקים חמישה רגימנטים של חיילים מיושבי פיימונטה, כונן מחדש את חיל הפרשים ואף הנהיג מדי צבא חדשים. הוא שיפץ מבצרים ובנה בנייני פאר רבים בטורינו, כמו למשל הארמון המלכותי של בית סבויה - הפאלאצו ריאלה (Palazzo Reale).

## משפחתו
בשנת 1659 פגש קרלו אמנואלה את מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור והתאהב בה, אך אמו לא הייתה מרוצה מהשידוך, ומשום כך התחתן קרלו אמנואלה ב-3 באפריל 1663 עם פרנסואז מדלן ד'אורליאן, בת דודו מצד אמו - גאסטון, דוכס אורליאן.

לאחר מותה בתחילת 1664, התחתן קרלו אמנואלה ב-20 במאי 1665 עם אהובתו מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור שילדה לו בן אחד, ויטוריו אמדאו השני.

בנוסף, היו לו גם כמה ילדים בלתי חוקיים משלוש פילגשיו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* (alleanza monarchica, Italian)
* 
* 

קטגוריה:דוכסי סבויה
קטגוריה:ילידי 1634
קטגוריה:נפטרים ב-1675
י"ג בתמוז

## חגים ומועדים

## אירועים היסטוריים
שמאל|ממוזער|150px|אחוזת בית
* ה'תרס"ו – נוסדה "אחוזת בית", ממנה התפתחה העיר תל אביב
* ה'תרפ"ז – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי של חב"ד השתחרר מהכלא לאחר שנאסר בט"ו בסיוון התרפ"ז בעבור ניסיונותיו לשמור על הגחלת היהודית בהגבלות השלטון הקומוניסטי. יום זה נחגג בחסידות חב"ד.
* ה'תשי"ח – החל המשבר הפוליטי סביב שאלת מיהו יהודי
* ה'תשנ"א – בית שמש קיבלה מעמד של עיר
* ה'תשס"ח – עסקת חילופי שבויים, במסגרתה הושבו ארונותיהם של אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שני חיילי צה"ל שנחטפו ללבנון בט"ז בתמוז ה'תשס"ו.

## נולדו
* ה'תרפ"ד – יעקב וייס, פעיל אצ"ל ואחד מעולי הגרדום (הוצא להורג בה'תש"ז)
* ה'תשי"ט – יהודה משי זהב, עסקן חרדי ופעיל חברתי ישראלי, מייסד ויו"ר ארגון זק"א (נפטר ב-ה'תשפ"ב)
* ה'תשמ"ג – עוז זהבי, שחקן, דוגמן ומנחה ישראלי
* ה'תשמ"ג – נטלי דדון, דוגמנית ומנחה טלוויזיה ישראלית

## נפטרו
* ה'תקל"ה – הרב אריה לייב הלוי אפשטיין (בעל הפרדס), רב בקניגסברג (נולד ב-ה'תס"ח)
* ה'תק"פ – רבי מרדכי מקרמניץ, אדמו"ר חסידי, בנו השני של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (נולד ב-ה'תק"ו)
* ה'תר"ץ – רבי מאיר לרנר, רב בלונדון ורבה של אלטונה, מחבר שו"ת "הדר הכרמל". (נולד בה'תרי"ז)
* ה'תש"א – הרב ד"ר אברהם יעקב מרק רב אוסטרי ורומני כיהן כרב הראשי של צ'רנוביץ ויהודי בוקובינה (נולד י"ב באדר ה'תרמ"ד)
* ה'תש"ג – הלגה דֵן, נערה יהודייה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי נכתב ביומנה, (נרצחה בשואה) (נולדה ב-ה'תרפ"ה)
* ה'תשי"א – רבי דוד טברסקי, האדמו"ר השלישי (יחד עם אחיו) בשושלת רחמסטריווקא (נולד ב-ה'תרל"ב)
* ה'תש"ל – חיים משה שפירא, שר ב-15 ממשלות ישראל הראשונות, ממנהיגי המפד"ל (נולד ב-ה'תרס"ב)
* ה'תשל"א – יצחק טבנקין, מנהיג ציוני (נולד ב-ה'תרמ"ח)

----

* י"ב בתמוז – י"ד בתמוז
* תמוז

י13
י13
רפואת אף אוזן גרון

[שמאל|ממוזער|250px|בדיקה במחלקת אף אוזן גרון, בבית חולים ב[רוסטוק שבגרמניה המזרחית, 1970]] 
**רפואת אף אוזן גרון וניתוחי ראש צוואר** (בלועזית: **אוֹטוֹרִינוֹלָרינגוֹלוֹגְיָה**; באנגלית: **Otorhinolaryngology**), היא ענף ברפואה כירורגית המתמחה בטיפול במחלות במערכת האף, האוזן, הגרון, הראש והצוואר בגוף האדם.

שמה המלא של המומחיות בתחום זה בישראל: "מומחה במחלות אף, אוזן וגרון וכירורגיה של ראש-צוואר". כדי לקבל תואר מומחה בתחום זה בישראל יש להתמחות חמש שנים וחצי לפחות, מהן ארבע שנים וחצי במחלקה למחלות אף אוזן וגרון, חצי שנה במחלקה לכירורגיה כללית וחצי שנה נוספת במגוון של מחלקות אחרות (כגון: הרדמה, טיפול נמרץ, נוירוכירורגיה, כירורגיה פלסטית ועוד). לאחר תום התמחותם, בוחרים חלק מן המומחים בתחום זה להתאמן בתת-התמחות המתמקדת באחד מתחומי ההתמחות כולה.

רופא אף אוזן גרון הוא מומחה המטפל בכל ההיבטים הרפואיים והאסתטיים של האף האוזן והגרון.

התמחות רפואית זו מאחדת את איברים אילו לידי התמחות לא בהכרח בגלל תפקודם והאנטומיה שלהם. אפשר לראות קשרים אנטומיים (חשופים, פתוחים ומנהרתיים) הבאים לידי ביטוי בחצוצרת השמע מקשרת בין הגרון לאוזן התיכונה. את החיבור בין האוזן לחלל האף והגרון ניתן להמחיש על ידי סגירת האף והפה וניסיון נשיפה. הלחץ הנוצר באוזן בפעולה זו הוא כתוצאה מהלחץ הנוצר בתעלה המובילה לאוזן התיכונה. האף, האוזן והגרון הם חללים פתוחים היוצרים את המגע החושי עם הסביבה, ולכן תפקודם התקין הוא חיוני ביותר. מעבר לכך חלוקה למומחיות היא לעיתים צורך שרירותי או היסטורי ולא נובע מהגיון רפואי בדומה למומחיות עור ומחלות מין.

## קישורים חיצוניים

* איגוד רופאי אף אוזן גרון ומנתחי ראש-צוואר - אתר האינטרנט של הארגון הישראלי
* מדור אף אוזן גרון באתר שאל את הרופא, מידע כתבות פורומים ועוד
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תחומים ברפואה
י"א בתמוז

## חגים ומועדים

## אירועים היסטוריים
* ה'תרפ"ז – רעידת אדמה שמרכזה באזור יריחו בעוצמה של 6.2 בסולם ריכטר; 300 הרוגים

## נולדו
* ה'תרפ"א – חנה סנש, משוררת יהודייה וצנחנית בשירות הצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה (הוצאה להורג ב-ה'תש"ה)
* ה'תשי"ט – הרב אבי רט, איש חינוך, מרצה ליהדות ואיש תקשורת ישראלי
* ה'תשכ"ז – יעל אבקסיס, שחקנית, דוגמנית ומנחה ישראלית
* ה'תשכ"ט – יניב פולישוק, שחקן, תסריטאי ובדרן ישראלי
* ה'תשל"ב – יובל שם-טוב, שחקן וכוכב ילדים המשחק את דמותו של "יובל המבולבל"

## נפטרו
* ה'ש"ע – רבי יצחק חיות, רב וראש ישיבה בפראג ובפרוסטיץ.
* ה'תקצ"א – רבי צבי הירש מזידיטשוב, האדמו"ר הראשון ומייסדה של חסידות זידיטשוב
* ה'תרי"ב – הרב אהרן משה טויבש, רב ביאס ומחבר הספר "קרני ראם" (נולד ב-ה'תקמ"ז)
* ה'תרל"ו – הרב אברהם נפתלי הרץ ינר, רב בקרקוב (נולד ב-ה'תקס"ו)
* ה'תרצ"ה – אלפרד דרייפוס, קצין צבא צרפתי יהודי (נולד ב-ה'תר"ך)
* ה'תש"א – הרב אלחנן וסרמן, מגדולי הרבנים החרדים באירופה בין מלחמות העולם ומחבר "קובץ שיעורים" על הש"ס, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרל"ה)
* ה'תש"א – הרב יהודה לייב צירלסון, הרב הראשי של חבל בסרביה ושל העיר קישינב שבמולדובה, נהרג בהפצצה של הגרמנים במלחמת העולם השנייה (נולד ב-ה'תר"ך)
* ה'תשי"ז – שלום אש, סופר יהודי פולני (נולד ב-ה'תרמ"א)

----

* י' בתמוז – י"ב בתמוז
* תמוז

י11
י11
י' בתמוז

## חגים ומועדים
* תענית ציבור קהילתית עד חצות היום ביהדות פרנקפורט לזכר השרפה בשנת ה'ת"ף.
* פורים שני לקהילה היהודית בצפת.

## אירועים היסטוריים
* ה'ת"ף – שרפה פרצה בפרנקפורט דמיין, אך בתי היהודים ניצלו.
* ה'תקצ"ד – אבראהים פאשא משחרר את צפת מידי המורדים הפלאחים, מסיים את הפרעות ביהודי צפת ומעניש את הפורעים
* ה'תרצ"ט – הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל נבחר להיות הראשון לציון 
* ה'תש"ח – מדינת ישראל מכריזה על ירושלים המערבית כחלק משטחה
* ה'תש"ס – עזר ויצמן מסיים את כהונתו כנשיא המדינה
* ה'תשע"ד – החל מבצע צוק איתן.

## נולדו
* ה'תקס"ט – אליעזר הלוי, מזרחן יהודי בריטי ממוצא גרמני, עוזרו ומזכירו של משה מונטיפיורי. (נפטר בא' בכסלו ה'תרמ"ט)
* ה'תש"י – ניצה שאול, שחקנית ישראלית
* ה'תש"ך – מאיר בנאי, זמר-יוצר ושחקן ישראלי (נפטר בה'תשע"ז)

## נפטרו
* ה'תקנ"ב – רבי דוד בן חסין מגדולי המשוררים במרוקו.
* ה'תרצ"ה – הרב שלמה אהרן ורטהיימר, חוקר תורני, דיין וראש ישיבה מהיישוב הישן בירושלים, ראשון מפרסמי גניזת קהיר. (נולד בי' בכסלו ה'תרכ"ז) 
* ה'תשכ"ד – משה אריה מירקין, מחבר הפירוש המנוקד והמבואר למדרש רבה על התורה (נולד בה'תרנ"ז)
* ה'תש"ל – הרב יהושע קניאל, רב העיר חיפה ותלמידו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק (נולד בה'תרנ"ו)
* ה'תשמ"ח – הלל סלובק, מוזיקאי ישראלי, חבר להקת רד הוט צ'ילי פפרז (נולד בה'תשכ"ב)
* ה'תשס"ד – אריק לביא, זמר ושחקן ישראלי (נולד בה'תרפ"ז)
* ה'תשע"ב – יצחק שמיר, ממפקדי הלח"י, ראש הממשלה השביעי של מדינת ישראל (נולד בה'תרע"ו)
----

* ט' בתמוז – י"א בתמוז
* תמוז

י10
י10