open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Id Tech 2

**id Tech 2** (ידוע גם בשם **[[Quake 2]] Engine**) הוא מנוע משחק שפותח ב-1997 על ידי id Software עבור המשחק Quake 2 ומאוחר יותר הופץ ברישיון עבור משחקים אחרים.

המנוע היווה שדרוג מינורי יחסית לQuake Engine היותר ותיק. אחד החידושים הגדולים שלו הייתה תמיכה מובנית בהאצת חומרה על בסיס OpenGL, לצד האצת התוכנה (המבוצעת על ידי המעבד המרכזי) המסורתית. תכונה מעניינת נוספת של מנוע זה הייתה חלוקת חלק מן הרכיבים שלו לספריות קישור דינאמיות (קובצי DLL), מה שאפשר לבחור את ההאצה הנדרשת (OpenGL או האצת תוכנה) מתוך תפריט המשחק, בניגוד למנוע הקודם שם גם בו הייתה תמיכה בהאצת חומרה, אם כי כדי להחליף בין המצבים היה צורך לצאת מהמשחק ולבחור בקובץ ההפעלה המתאים. כמו כן ל־id היו מספר סיבות לעשות כך:
* לאפשר שחרור של קוד המקור לציבור הרחב כדי לעודד פיתוח מודים, ועם זאת לשמור על רוב המשחק כקנייני.
* לאפשר ריצה מהירה יותר של המשחק, כיוון שבניגוד לקודמו המנוע נכתב בשפה טבעית (C) ולא בשפה שנבנתה במיוחד לכתיבת המנוע (במקרה של המנוע הקודם, השתמשו במפרש QuakeC)
בדומה לקודמו, המפות נשמרות בפורמט BSP, וכדי ליצור את התאורה למפות נעשה שימוש במפת-תאורה (Lightmap). כמו כן הוא היה בין הראשונים להשתמש בתאורה צבעונית ובהוספת אובייקטים סטטיים ברקע.

קוד המקור של המנוע שוחרר ב-22 בדצמבר 2001 תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.

## מודיפיקציות
עם שחרור קוד המקור של המשחק (והמנוע עצמו) נוצרו למנוע לא מעט מודיפיקציות שהתמקדו בעיקר במשחק Quake 2, ותומכים במגוון אפשרויות מתקדמות, מצבי משחק חדשים ואפשור הורדת מודלים וטקסטורות באיכות גבוהה, כגון:
* Quake 2 Evolved
* KMQuake2
* Berserker@Quake 2 מוד שמאפשר תמיכה בטקסטורות באיכות HD 
כמו כן, המנוע GoldSrc שפותח על ידי Valve למשחק Half-Life ולמשחקים נוספים, תוכנן במקור להוות פיתוח של מנוע זה, אך לבסוף המנוע היווה מודיפיקציה רחבה של Quake Engine הוותיק, אך כלל שורות קוד אחדות מ־id Tech 2.

## משחקים שמשתמשים במנוע זה
### תחת רישיון קנייני
* Quake 2
* Heretic 2
* Sin
* Kingpin: Life of Crime
* Soldier of Fortune 
* Daikatana 
* Blade
* Amsterdoom
* Anachronox

### תחת הפצת הקוד הפתוח
* CodeRED: Alien Arena
* Warsow
* UFO: Alien Invasion
* Gravity Bone
* Digital Paint: Paintball 2

## ראו גם
* Quake Engine
* id Tech 3

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מנועי משחק
קטגוריה:תוכנה חופשית
טטיאנה סמוסנקו

**טטיאנה סמוסנקו** (ברוסית: **Татьяна Дмитриевна Самусенко**; 2 בפברואר 1938 – 24 בינואר 2000 מינסק) הייתה סייפת סובייטית. אלופה אולימפית (רומא 1960, מקסיקו 1968 ומינכן 1972), בעלת 5 מדליות זהב באליפויות העולם.
## קריירה
טטיאנה פטרנקו נולדה בעיירה ברבת מינסק (אז בתחומי ברית המועצות). אביה היה גיבור ברית המועצות שנהרג במהלך מלחמת החורף ואמה הייתה עובדת נ.ק.וו.ד. בתחילת מלחמת העולם השנייה היא גויסה לצבא וטטיאנה התגוררה עם סבתה. בשנת 1952 היא הגיעה לאימוני סיף במינסק וכבר בשנת 1954 היא זכתה באליפות ברית המועצות לנוער. לאחר הזכייה סמוסנקו עזבה את הסיף והחל להתאמן בהחלקה על הקרח. לאחר הפסקה של שלוש שנים היא חזרה לסיף וכבר בשנת 1959 נכללה בנבחרת ברית המועצות. היא הייתה חברה בנבחרת ברית המועצות ששלטה בסיף במהלך שנות ה-60. בשנת 1966 סמוסנקו הייתה אלופת עולם במקצוע אישי.

טטיאנה סמוסנקו (שם משפחה לאחר שהתחתנה) הייתה חברה בנבחרת ברית המועצות עד לשנת 1972 וזכתה ב-3 אולימפיאדות בתחרות קבוצתית. בטוקיו 1964 היא עם קבוצתה זכתה במדליית כסף. למרות הצלחותיה מאמני הנבחרת לא כללו אותה בסגל שהתחרה בתחרויות אולימפיות אישיות.

בנוסף לכך סמוסמנקו זכתה כמה פעמים בתחרויות אירופאיות ו-8 פעמים הייתה אלופת ברית המועצות.

בשנת 1972 סמוסמנקו עזבה את הספורט. עוד בשנת 1962 היא סיימה את לימודי הנדסה, אך לא עסקה במקצוע. היא החלה לאמן ילדים ואחר כך קודמה למנהלך בית ספר מיוחד לסיף במינסק. בשנת 1996 היא נפצעה במסגרת שוד בביתה הפרטי. מפציעה זו היא כבר לא השתקמה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* 

קטגוריה:מאמני ספורט סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מאמנות סיף
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סייף
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית סובייטיות: סיף
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ג'ייסון בונהם

**ג'ייסון ג'ון בונהם** (מאנגלית: **Jason John Bonham**; נולד ב-15 ביולי 1966) הוא מתופף בריטי שהתפרסם בעיקר כבנו של ג'ון בונהם מתופף להקת הרוק הכבד לד זפלין. בונהם השתתף בהופעתה המפורסמת של הלהקה בשנת 2007.

## ביוגרפיה
בונהם החל לתופף לראשונה בגיל 4, ואף הופיע עם אביו באלבום ההופעה של לד זפלין The Song Remains the Same. בגיל 17 הצטרף לראשונה ללהקת "Airrace". ב-1985 הצטרף ללהקת "Virginia Wolf". ב-1988, שימש בונהם כמתופף באלבום "Outrider" של ג'ימי פייג', לשעבר גיטריסט לד זפלין. באותה שנה הופיע בונהם עם חברי לד זפלין הנותרים בהופעת חגיגית יום השנה ה-40 לאולפני אטלנטיק רקורדס בניו יורק.

ב-1989 השתתף בפסטיבל "Moscow Music Peace Festival" שם ביצע את השיר המפורסם של לד זפלין "Rock and Roll", יחד עם כוכבי רוק רבים נוספים. באותה שנה הוא הקים את להקתו "בונהם". בספטמבר באותה שנה הוציאה הלהקה אלבום ראשון בשם "The Disregard of Timekeeping". למרות הצלחה יחסית באלבום זה, לאחר שחרור האלבום ב-1992, שהתקבל בקרירות רבה, פירק בונהם את הלהקה.

ב-28 באפריל 1990, התחתן בונהם עם ג'אן צ'ארטריס. בקבלת הפנים של החתונה השתתפו בין היתר רוברט פלאנט, ג'ימי פייג' וג'ון פול ג'ונס.

בונהם ניגן במשך השנים עם מוזיקאים שונים, ואף שיתף פעולה עם מוזיקאים רבים בסרט רוק סטאר משנת 2001.

ב-1995 השתתף בונהם כנציג של אביו, ג'ון בטקס בו הוכנסו לד זפלין להיכל התהילה של הרוק אנד רול.

ב-1997 הוציא בונהם את אלבום הסולו שלו "In the Name of My Father – The Zepset – Live from Electric Ladyland" כמחווה לאביו.

ב-12 בספטמבר 2007 הוכרז כי בונהם יכנס לנעליו של אביו וישמש כמתופף בהופעת האיחוד ההיסטורית שערכה לד זפלין ב-10 בדצמבר 2007. בונהם שימש כמתופף במשך כל ההופעה ועבודתו זכתה לביקורות ולשבחים רבים. ההופעה יצאה לאחר מכן כסרט וכאלבום בשם Celebration Day.

בסוף 2009 הצטרף ללהקת הרוק הכבד "Black Country Communion".

ב 2012 ייצג שוב את אביו בטקס קבלת פרס מרכז קנדי שהוענק ללד זפלין.

## חיים אישיים
בונהם נשוי לג'אן צ'ארטריס. לזוג שני ילדים, ילד בשם ג'אגר, וילדה בשם ג'אז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:לד זפלין
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1966
מדיניות כלכלית

**מדיניות כלכלית** הוא מונח המתייחס לפעולות שבהן נוקטת הממשלה בתחום הכלכלי. מונח זה כולל פעולות, כגון: המערכת לקביעת שיעורי הריבית, תקציב המדינה, הלאמה, ותחומים רבים נוספים שבהם מתערבת המדיניות הכלכלית של הממשלה. 

מדיניות זו, מושפעת בדרך כלל ממוסדות בינלאומיים כמו קרן המטבע הבינלאומית והבנק העולמי כמו גם מהתפיסות הכלכליות והפוליטיות של הממשלה.

## תחומי עיסוק

*מדיניות מקרו-כלכלית שתפקידה לשמור על היצע הכסף על מנת למנוע אינפלציה.
*מדיניות סחר, המתייחס לתעריפים, הסכמי סחר ולמוסדות הבינלאומיים הקובעים אותם.
*מדיניות שנועדה לייצור צמיחה כלכלית.
*מדיניות העוסקת בכלכלת פיתוח.
*מדיניות המטפלת בחלוקה מחדש של הכנסות, עוני או\ו עושר.
*מדיניות רגולטורית, הגבלים עסקיים, מדיניות תעשייתית ומבוססת טכנולוגיה.
*מדיניות פיסקלית שלעיתים קרובות קשורה בכלכלה קיינסיאנית.
*מדיניות מס .
*הוצאות הממשלה.
*מדיניות מוניטרית המתייחס למערכת המשתנים הנומינליים במשק.
*מדיניות הכנסות ופיקוח על מחירים.
*הוראות נזילות המתייחס לאפשרויות מתן האשראי שמאפשר הבנק.
 
המדיניות הכלכלית מכוונת להשגת מטרות ספציפיות על מנת לשפר תחומים כמו אינפלציה, אבטלה וצמיחה כלכלית.
על מנת להשיג מטרות אלו, על הממשלה להיעזר בכל האמצעים והכלים העומדים לרשותה. אלה בדרך כלל כוללים: שיעורי הריבית, היצע הכסף, הוצאות הממשלה, שערי חליפין והיבטים רבים אחרים שעל הממשלה לבחון.

ממשלות ובנקים מרכזים מוגבלים בדרך כלל ביכולתם להשיג מטרות מרחיקות לכת בטווח הקצר. 

## ראו גם
*המדיניות הכלכלית החדשה (ישראל 1952)
*כלכלת ישראל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקרו-כלכלה
קטגוריה:מדיניות ציבורית
קריסת הבניין בבנגלדש (2013)

**קריסת הבניין בבנגלדש** הייתה אסון שהתרחש ב-24 באפריל 2013 כשבניין מסחרי, "רנה פלאזה", בן שמונה קומות קרס במחוז דאקה שבבנגלדש. 1,129 בני אדם מצאו את מותם, וכ-2,500 נפצעו. ניסיונות החילוץ הסתיימו ב-13 במאי. האירוע נחשב לאסון הקטלני ביותר שהתרחש במפעל טקסטיל. כמו כן זהו אסון הכשל-מבני הקטלני ביותר בהיסטוריה.

הבניין הכיל בנקים, מפעלי בגדים, דירות ומספר חנויות נוספות. החנויות והבנקים בקומה התחתונה התפנו מיד כשסדקים החלו להיראות. אזהרות ששוגרו יום קודם לקריסה לשאר העסקים ששכנו בבניין, זכו להתעלמות מוחלטת. עובדי מפעל הטקסטיל שפונו, הורו על ידי מעסיקיהם לשוב לעבודה באותו בוקר בו הבניין קרס.

למחרת, ה-25 באפריל הוכרז כיום אבל לאומי במדינה.

## לפני האסון
ראש שירות כבאות האש של בנגלדש אחמד חאן אמר כי ארבע הקומות העליונות של הבניין נבנו ללא היתר. אדריכל בניין מסעוד רזא, אמר כי הבניין תוכנן להיות בניין משרדים ולא מפעלים, והדגיש את הסיכון בהסבת בניין המיועד למשרדים וחנויות קטנות לבניין עם מפעלים: "המבנה לא מסוגל לשאת את המשקל והרעידות שיוצרות המכונות הכבדות", אמר.

אתרי החדשות בבנגלדש דיווחו כי פקחים גילו סדקים יום לפני האסון, ודרשו פינוי מיידי. הבנקים והחנויות בקומה התחתונה פונו, כמו כן עובדי מפעל הטקסטיל, אך שבו לעבודה באותו בוקר בו קרס הבניין, לפי דרישת מעסיקיהם שאיימו עליהם כי משכורתם תושעה.

## הקריסה וניסיונות החילוץ
הבניין התמוטט בסביבות השעה 9:00, כשהקריסה הותירה רק את הקומה התחתונה בשלמותה. נשיא התאחדות היצואנים אישר כי 3,122 עובדים היו בבניין בזמן הקריסה. תושב מקומי תיאר את המחזה כ"רעידת אדמה".

בתוך שעות משעת הקריסה, הציע האו"ם את עזרתו בשליחת מומחי חילוץ, יחידות כלבנים ואמצעי עזר אחרים, אך הצעה זו נדחתה על ידי הרשויות בדאקה.

באתר האינטרנט של אחד מהמפעלים בבניין צוין כי מחצית מהקרבנות היו נשים, יחד עם מספר רב של ילדיהן ששיחקו במתקני ילדים בתוך הבניין. כוחות החילוץ השתמשו בגלילי הבד הרבים שהיו באזור כדי לסייע לניצולים להימלט מהבניין.

ב-10 במאי חולצה אישה בשם ראשמה מתוך ההריסות כמעט ללא פגע, לאחר שבעה עשר יום תחת ההריסות.

## לאחר האסון
יום לאחר האסון, נפתחה חקירה כנגד בעלי הבניין "רנה פלאזה". כמו כן, ארבעה ממנהלי מפעל הטקסטיל נעצרו. ארבעה ימים לאחר מכן, נעצר בעל הבניין שול רנה.

התפרעויות נרשמו ברחבי המדינה, כשעובדים במפעלים דרשו להקים ועדה על מנת לזהות מפעלים פגיעים הנמצאים תחת סיכון. באחד במאי התקיימה הפגנה גדולה בעיר דאקה בדרישה לתנאי עבודה טובים ובטוחים יותר. כמו כן, דרשו המפגינים עונש מוות לבעלי הבניין.

## התגובות בעולם

האסון עורר בעולם גל ביקורות שקראו לעסקים לבחון את טיב מפעליהם, ושיפור תנאי הביטחון של העובדים. רשת וולמארט העולמית הגבירה את הביקורות במפעלים שלה, כחלק מלמידת הלקחים מהאסון

תנועת מהפכת האופנה מציינת בכל שנה את יום מהפכת האופנה ב-24 באפריל לזכר קורבנות האסון ובמטרה להעלות את המודעות לתנאי העבודה, הנזקים הסביבתיים של תעשיית האופנה ולהגביר את השקיפות של בשרשרת אספקת האופנה

## ראו גם
*קריסת כלבו סמפונג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסונות קריסת מבנה
קטגוריה:בנגלדש: היסטוריה
קטגוריה:אסונות ב-2013
קטגוריה:אסיה: אסונות
קטגוריה:בנגלדש: מבנים
קטגוריה:2013 באסיה
יורם לוקוב

**יורם לוקוב** (נולד ב-29 במרץ 1940) הוא צייר ישראלי.

## ביוגרפיה
לוקוב נולד בקיבוץ נען, לשרה ואברהם לוקוב מייסדי הקיבוץ והחל לצייר בגיל צעיר. 

לאחר שירותו הצבאי עבר ללמוד ציור במחלקה לאמנות בבצלאל בירושלים. לאחר שסיים את לימודיו ב-1966 הציג תערוכת יחיד ראשונה בגלריה גורדון בתל אביב. שנה לאחר מכן הופיע ציור שלו על עטיפת האלבום "ישן וגם חדש" של הזמר אריק איינשטיין שהיה בשעתו בשיא הצלחתו. בנוסף הציג באותה שנה תערוכת יחיד נוספת בגלריה צ'מרינסקי. והחל מאותה עת הציג בקביעות בגלריות בישראל ובעולם.

בשנת 1984, כחלק מגל החזרה בתשובה שפקד רבים מאנשי הבוהמה התל אביבית, התקרב לוקוב לדת. בהשפעת הרב אברהם רביץ. אחר כך הפך מקורב לחסידות גור. כך גם השתנו נושאי ציוריו כשהחל לצייר סצנות מהעולם הדתי והחרדי, סצנות מהשטעטל היהודי באירופה של המאה ה-19, וכן פורטרטים של רבנים. ב-1986 חזר אריק איינשטיין והזמין ציור מלוקוב שהופיע בעטיפת אלבומו אוהב להיות בבית. את הציור עיצב לוקוב בהשראת שירי האלבום.

התגורר במשך שנים ברחוב שינקין בתל אביב, ובשנת 2020, בגיל 80 רכש בית בלוד ועבר להתגורר בו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:נען: אישים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
מגלניה

[ממוזער|השוואת גודל המגלניה (3a ו-3b על פי השערות שונות), [כוח ענק (1) וכוח אוסטרלי (2) לאדם]]
**מגלניה** (שם מדעי: *Megalania priscus*) היא מין קדום של לטאה ענקית ממשפחת הכוחיים שחיה באוסטרליה. היא הוגדרה ב-1859 בידי החוקר ריצ'רד אוון ופירוש שמה הוא: "משסע ענקי נודד". פירוש השם של המין הוא: "גברי", עקב כוחה הרב. ישנם חוקרים שרואים בסוג זה שם נרדף למין של כוח תחת השם: *Varanus priscus*.

הלטאה חיה באוסטרליה מלפני כ-1,600,000 עד לפני כ-40,000 שנה.
## מאפיינים
אורכה נע לפי אומדנים שונים בין 4.5 מטרים לתשעה מטרים – בדרך כלל הייתה המגלניה באורך שישה מטרים, ומשקלה הגיע ל-400 קילוגרם, אומדן המשקל הגדול ביותר הוא 1,360 קילוגרמים, מה שהופך אותה ללטאה היבשתית הגדולה ביותר שחיה מעולם.

המגלניה התגוררה בעשבי הסוואנה וביערות דלילים והייתה טורפת שניזונה מציד יונקים ועופות שונים, בין השאר גם היונקים הגדולים ביותר שחיו אז באוסטרליה, כמו הדיפרוטודון והפרוקופטודון.

יש המיחסים את סיבת כליונה לאבוריג'ינים של אוסטרליה שהרגו אותה, כנראה באמצעות שריפות יער מכוונות, כהתגוננות מהטורפת הגדולה או שצדו את טרפה עד שהוא נכחד, כל אלה לצד הכחדת המגה-פאונה האוסטרלית של הפליסטוקן.

## בתרבות
המגלניה מופיעה בסדרות מפלצות שפגשנו ומפלצות חוזרות לתחייה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:כוחיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באוסטרליה
קטגוריה:לטאות פרהיסטוריות
קטגוריה:לפידוזאורים שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלייסטוקן באוסטרליה
דוד אולר

[250px|ממוזער|שמאל|[תבליט של דוד אולר בבית לוחמי הגטאות: אם וילדיה על סף תא הגזים. אבן גיר, 1960]]
**דוד אוֹלֶר** (בצרפתית: **David Olère**; 19 בינואר 1902, ורשה – 21 באוגוסט 1985, פריז) היה צייר ופסל יהודי-צרפתי ממוצא פולני, ניצול השואה, שנודע בעיקר ברישומיו המתארים את תהליך ההשמדה באושוויץ.

## קורות חיים
אולר נולד בעיר ורשה שבפולין הרוסית, שם למד באקדמיה לאמנויות יפות בוורשה . בגיל 16 עבר לגדנסק, ואחר-כך לברלין, שם הציג חיתוכי עץ.

הוא נשכר על ידי במאי הקולנוע ארנסט לוביץ' לצייר כרזות ולבנות תפאורות לסרטיו.

ב-1923 התיישב בפריז, שם השתלב בתעשיית הקולנוע הצרפתית ויצר כרזות, תלבושות ותפאורות לחברת "סרטי פרמאונט". ב-1930 נישא לז'ולייט ונטורה, והשניים היו הורים לבן, אלכסנדר.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה גויס אולר לגדוד 134 של חיל הרגלים הצרפתי. עם תבוסת צרפת חזר לפריז והצליח להתחמק ממספר מצודים על יהודים. ב-2 במרץ 1943 נעצר ונשלח למחנה המעצר דראנסי.
ב-2 במרץ 1943 נשלח משם במשלוח מס' 49 לאושוויץ.
מתוך משלוח זה, שכלל 1,000 יהודים, נבחרו 119 לעבודות, ובהם אולר, אסיר מס' 106144. השאר הומתו בתאי הגזים תוך זמן קצר.

אנשי האס אס השתמשו בכישוריו הקליגרפיים ושליטתו בשפות רבות ומינו אותו לכתיבת מכתבים בכתב יפה ומעוטרים בציורים לבני משפחותיהם.

עבודתו העיקרית בבירקנאו הייתה בזונדרקומנדו בתאי הגזים ובקרמטוריום III, וכך היה עד לזוועות שהתרחשו בתהליך ההשמדה. אולר הוא מהבודדים שנשארו בחיים מהזונדרקומנדו, שכן האס אס היו מוציאים אותם להורג מדי פעם לבל יתגלה סוד ההשמדה.

ב-18 בינואר 1945 החל את צעדת המוות מאושוויץ למטהאוזן. משם עבר למחנות מלק ואבנזה, שם שוחרר על ידי הצבא האמריקאי ב-6 במאי 1945 וחזר לאשתו ובנו.

## יצירתו
בשנים 1945–1946 רשם אולר כ-70 רישומים המתארים את מה שראה וחווה בתאי הגזים ובקרמטוריום בבירקנאו. רוב הרישומים האלה נמצאים בבית לוחמי הגטאות ובחלקם הוא מופיע.

לרישומים יש ערך תיעודי ממעלה ראשונה, הואיל ותהליך ההשמדה לא תועד חזותית ואולר היה עד יחיד שיכל לתעד זאת ממקור ראשון.

הוא המשיך לצייר עד 1962. יצירותיו-רישומים, ציורים ופסלים הוצגו במוזיאונים רבים כמו המוזיאון היהודי של ניו יורק מוזיאון האנווליד והגראנד פאלה בפריז, מוזיאון ברקלי ועוד.

יצירותיו של אולר שימשו את ההגנה במשפט הדיבה של מכחיש השואה דייוויד אירווינג נגד דבורה ליפשטדט.

## קטלוגים של תערוכות מציוריו בישראל
* דוד אולר, **ממעמקים: עדות מצוירת ממחנה ההשמדה אושוויץ**; אוצרת התערוכה ועורכת הקטלוג: בלה שומר-זייצ'יק; תרגום: מיכל ואדוארד לוין, ירושלים: יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה (מחלקת המוזיאונים), 1997.
* דוד אולר, **עדות: רישומי אושוויץ**; אוצרת התערוכה: פנינה רוזנברג; תרגום ועריכה לשונית באנגלית: לינדה מילר, לוחמי הגיטאות: בית לוחמי הגיטאות, תשנ"ח.

## קישורים חיצוניים
* ציורים ורישומים של דוד אולר באתר Florida Center for Instructional Technology
* ציורים וביוגרפיה של דוד אולר 
* David Olère, artiste et témoin de l'extermination à Auschwitz: ציורים 
* ביוגרפיה של דוד אולר 
* רישומים של דוד אולר באתר יד ושם
* 

קטגוריה:אמנים יהודים פולנים
קטגוריה:אמנים יהודים גרמנים
קטגוריה:מעצבי במה יהודים
קטגוריה:מעצבי כרזות
קטגוריה:מעצבי תלבושות יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים בשואה: צרפת
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:השואה באמנות: אמנים
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1902
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1985
טלי פלוסקוב

**טלי פלוסקוב** (נולדה ב-30 ביולי 1962) היא פוליטיקאית ישראלית, שכיהנה בעבר כחברת הכנסת מטעם הליכוד ובעבר גם מטעם כולנו. כמו כן כיהנה כיושבת ראש ועדת האתיקה, סגנית יושב ראש הכנסת וראש עיריית ערד.

## קורות חיים
נולדה בשם **טטיאנה נובק** בעיר בלץ שבמולדובה הסובייטית שבברית המועצות דאז, שם גם עבדה כפסיכולוגית במערכת החינוך עד עלייתה לישראל בשנת 1991, במסגרת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90.

בישראל החלה לעבוד כמטפלת בבית אבות. לאחר מכן עבדה כחדרנית בבית מלון בים המלח, וקודמה תוך ימים מספר לתפקיד אחראית חדרניות. ב-1994 עברה לעבוד בסניף בנק לאומי בערד ולימים הפכה למנהלת מחלקה, ובמקביל הפכה פעילה ציבורית. לפני בחירתה לראשות עיריית ערד כיהנה כחברת מועצת העיר וכסגנית ראש העיר.

באפריל 2010 נבחרה לראשות עיריית ערד. בשנת 2014 זכתה ב-55% מקולות הבוחרים ונבחרה שנית לראשות העירייה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הצטרפה למפלגת כולנו, הוצבה במקום השישי ברשימת המפלגה לכנסת ונבחרה לכנסת. בכנסת שימשה כסגנית יושב ראש הכנסת.

הייתה מועמדת במקום החמישי מטעם "כולנו" בבחירות לכנסת העשרים ואחת, אך לא נבחרה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, התאחדה כולנו עם מפלגת הליכוד וב-31 ביולי 2019 התפקדה פלוסקוב לליכוד, יחד עם יו"ר כולנו משה כחלון והשר אלי כהן. היא הוצבה במקום ה-35 ברשימת הליכוד ולא נבחרה לכנסת.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצבה שוב במקום ה-35 ונבחרה לכנסת, הפעם מטעם הליכוד. ביולי 2020 מונתה ליושבת ראש ועדת האתיקה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצבה במקום ה-31 ברשימת הליכוד ולא נכנסה לכנסת. אך היא שבה לכהן כחברת כנסת לאחר כניסת התפטרותו של גדי יברקן לתוקף. לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודדה לראשונה בפריימריז של הליכוד ולא הצליחה להגיע למקום ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת. שובצה במקום ה-71 ברשימה לכנסת.

## חיים אישיים והשכלה
בעלת תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה, עבדה כפסיכולוגית טרם עלייתה. מתגוררת עם בעלה, מיכאל פלוסקוב, בערד, אם לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
*  טלי פלוסקוב, באתר ערוץ הכנסת
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:נשים בראשות עיריות בישראל
קטגוריה:ראשי עיריית ערד
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם ישראל ביתנו
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם כולנו
קטגוריה:ישראליות ילידות מולדובה
קטגוריה:ישראלים ילידי מולדובה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת האתיקה
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת העשרים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים וארבע
דיפרוטודון

**דיפרוטודון** (שם מדעי: *Diprotodon*; מילולית: "בעל שתי שיניים קדמיות") הוא סוג נכחד של חיית כיס, שחי בערבות העשב של אוסטרליה בתקופת הפליסטוקן.

## מאפיינים
יונק זה היה יונק הכיס הגדול ביותר שהתקיים אי פעם: משקלם של הפרטים הגדולים ביותר שנמצאו (ככל הנראה זכרים) קרוב לשלושה טון, אורך גופם כשלושה מטרים וגובה הכתפיים שלהם כשני מטרים. הדיפרוטודון דמוי הקרנף היה נפוץ כמעט בכל היבשת, וחי ככל הנראה בעדרים נפרדים של זכרים ונקבות.

הכחדתו אירעה כ-46,000 שנים לפני זמננו, במקביל להתיישבות האדם הראשונה באוסטרליה. הדיפרוטודון צלח בשלום 10 עידני קרח לפני שנכחד. בשל כך יש שהציעו כי לאדם תפקיד בהכחדתו על ידי ציד-יתר או הרס מקומות המחיה. לעומת זאת, עדויות ישירות לניצולו על ידי האדם נדירות מאוד.

הדיפורוטודון היה חלק מהמגאפאונה הנכחדת שהתקיימה באוסטרליה הפלייסטוקנית, לצד הקנגורו פרוקופטודון וקנגורי ענק נוספים, העופות הקדומים דרומורניס וגניאורניס וגם מינים נוספים ממשפחת הדיפרוטודוניים כמו הזיגומטורוס. אויביו העיקריים היו אריות כיס, תניני ענק, הנחש וונאמבי, מין נכחד של פיתון מים ולטאת המגלניה הענקית.

יונק קדום זה תואר על ידי החוקר ריצ'רד אוון ב-1838.

## בתרבות
*הדיפורוטודון הוא כנראה המקור ליצור הקרפיטודי בשם בוניפ  מהמיתולוגיה האבוריג'ינית.
*הוא נראה בסדרה מפלצות שפגשנו בפרק השני, עם גילוי אוסטרליה בידי האנשים הראשונים.
*הוא נראה במפלצות חוזרות לתחייה, בה הוא נטרף בידי לטאת המגלניה.
*בנוסף הוא נראה במספר משחקי וידאו: Zoo Tycoon 2 על החיות הנכחדות, Jurassic Park Builder ועולם היורה: המשחק, שם הוא מוצג בצורה שגויה כדמוי-טורף.

## גלריה

Diprotodon-Human Size comparison.svg|השוואת גדלים בין אדם לדיפרוטודון
Thylacoleo vs Diprotodon.jpg|הדמיה של אריה כיס תוקף דיפרוטודון
Diprotodon optatum (2).jpg|שחזור אמנותי של דיפרוטודון


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:דיפרוטודוניים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באוסטרליה
קטגוריה:יונקי כיס שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1838
לילי בוניש

**לילי בוניש** (בערבית: **ليلي بونيش**, בצרפתית: **Lili Boniche**; נולד כ**אלי בוניש**; 1921, אלג'יר – 6 במרץ 2008, פריז) היה זמר ומלחין יהודי-צרפתי אלג'יראי בסגנון אנדלוסי-ערבי.

## קורות חיים
בוניש נולד למשפחה יהודית-ספרדית בקסבה של אלג'יר. היה ילד פלא, שלימד את עצמו לנגן על המנדולה של אביו בגיל שבע. בהמשך היה זמר מבוקש ברחבי צרפת של שנות ה-40 ובמהלך המלחמה. בוניש שילב טנגו, פסדובלה וממבו לתוך הרפרטואר שלו, במיוחד בזמן שבידר את החיילים. הוא היה ידוע בכך ששר עם מילים בערבית מספר מהשירים הקובניים הגדולים והפופולריים ביותר, כחלק מהרפרטואר הקבוע שלו. הוא הקליט מספר שירים בחברת "dounia" בבעלות של אל-כחלאווי א-תונסי.

בוניש פרש במהלך שנות ה-50 ופתח מחדש את הקריירה שלו בשנת 1990, כשהוא מוציא את אלבומו Boniche Dub' ב-1998, שהופק על ידי ביל לאסוול ודיואן ז'אן טויטו. האלבום זיכה אותו במעריצים חדשים בכל רחבי אירופה. רטרוספקטיבה זו, של שילוב הלהיטים הגדולים ביותר שלו עם חומרים שטרם פורסמו בעבר, לא רק שממלא את החסר ביחס להקלטות זמינות, אלא גם מהווה מחווה לחלוציות חשובה בתחום של היתוך תרבותי.

בנוסף לכתיבת מוזיקה מסחרית, הוא גם היה מלחין סרטים. נפטר בפריז.

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים יהודים צרפתים
קטגוריה:זמרים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:מלחינים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:מלחינים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ילידי אלג'יריה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2008
רשימת מדינות על-פי עתודות הגז המוכחות

שמאל|ממוזער|350px|גידול בעתודות הגז הטבעי העולמיות בשנים 1960–2012
להלן טבלה של התפלגות  בעולם לפי מדינות המבוססת על נתוני כתב העת האמריקני Oil and Gas Journal, נכון ל-1 בינואר 2013, שכוללת גם הערות, תיקונים והבהרות. רוסיה (כרבע מכלל העתודות), איראן (17%), וקטר (13%) הן בעלות עתודות הגז הגדולות בעולם. כ-50 אחוזים מכלל עתודות הגז המוכחות בתבל מצויות בידי אופ"ק.

## מקורות

* "Worldwide Look at Reserves and Production [Table]," *Oil & Gas Journal*, 3 December 2012
* David Rachovich, "World's Top 24 Natural Gas Proven Reserve Holders, Jan 1, 2013 – OGJ", Petroleum Insights


## קישורים חיצוניים

* "Natural Gas: Proved Reserves ", *BP Statistical Review of World Energy*, June 2012, p. 20 [At end 2011]
* CIA, "Country Comparison: Natural Gas – Proved Reserves", The World Factbook


## הערות שוליים

קטגוריה:גז טבעי
קטגוריה:רשימות מדינות
דמארה

ה**דמארה** (בשפת הקוהקוה: **ǂNū-khoë** שמשמעו "אנשים שחורים"; נקראים גם *Daman* או *Damaqua*) הם קבוצה אתנית שמרכיבה 8.5% מאוכלוסיית נמיביה. הם מדברים בשפת הקוהקוה (כמו שבט הנאמה) ורובם מתגוררים בחלקים הצפון-מערביים של נמיביה, אף על פי שניתן למצוא רבים מהם גם בחלקים אחרים של המדינה. 

שמם בשפה שלהם הוא "Daman" (כאשר ה-n מייצגת רבים). השם *Damaqua* משמעותו "שבט הדמארה" (בשפת הקוהקוה משמעות הסיומת *קווה/קהווה* היא "עם" או "שבט"; הדבר מצוי גם בשמות של שבטים אחרים באפריקה הדרומית, למשל לשבט הנאמה קוראים גם "נמאקה").

ככל הנראה, שבט הדמארה הוא השבט הקדום ביותר שישב בנמיביה אחרי הבושמנים והנאמה. למרות שיש להם שפה משותפת וכן מעט מנהגים משותפים עם שבט הנאמה, מקורם של בני הדמארה עדיין בגדר תעלומה. יש אומרים שבני הדמארה היגרו לנמיביה ממערב אפריקה, שם הם נחשפו לבני הנאמה והושפעו מהם. דעה אחרת גורסת ששבט הדמארה חי לפני מאות שנים יחד עם שבט הנאמה בבוטצואנה (כך מובנת ההשפעה שקיבלו משבט הנאמה), והיגרו לנמיביה בזמן מאוחר יותר.

בתחילת המאה ה-19 נוסדו קהילות של הדמארה בחלקים המרכזיים של נמיביה, כשהם חיים על ציד, מרעה וחקלאות. הדמארה גם כן ידועים בהיותם צורפים מנוסים, והדבר אפשרי שהם נכנסו בעסקי מסחר עם שבט האובמבו שבצפון ושבט הנאמה שבדרום. במהלך המאה ה-19 הדמארה גורשו מרוב המקומות שישבו בהם, גם בגלל מהגרים שהגיעו מהדרום (כמו האואורלמים בשנות ה-20 של המאה ה-19) וגם בגלל שבטי הנאמה וההררו שחיפשו שטחי מרעה. חלקם נעשו משרתים של ההררו והנאמה, ואחרים נמלטו להרים הרחוקים. מסיבה זו נקראים הדמארה בגרמנית בשם *Berg Damara* (בגרמנית Berg=הר).

במהלך השלטון הגרמני בנמיביה, לאחר ששוחררו מעבדות, חזרו הדמארה לנחלת אבותיהם - הדמארלנד. בשנות ה-70 של המאה ה-20, הפכה הדמארלנד על ידי ממשלת דרום אפריקה לבנטוסטן (כלומר "מדינת חסות" שניתנה לקבוצות אתניות שונות בדרום אפריקה ולאחר מכן בנמיביה). לאחר סיום האפרטהייד ועצמאותה של נמיביה, נכנסה הדמארלנד תחת מחוז קוננה. כיום למעשה רוב אנשי הדמארה חיים מחוץ לשטח זה, ועובדים בערים שונות במרכז המדינה, למשל בוינדהוק, סווקופמונד, אוקהנג'ה, ואלוויס ביי, אוטבי וצואמב. 

SWAPO הצליחה למשוך תמיכה רבה בקרב אנשי הדמארה, ואולי זאת הסיבה שבני הדמארה התערו והתקדמו בארגון, למשל הייג' גיינגוב שהיה ראש הממשלה של נמיביה וכן שר העבודה לשעבר מוזס גרוהב (*Moses Garoeb*).

## חלוקה לקלאנים

שבט הדמארה מתחלק ל-11 קלאנים:

* ה-*ǂAo-daman* מתגוררים בערים אואוטג'ו, קמנג'ב וקהוריקסס.
* ה-*Ao-guwun* מתגוררים בסספונטיין.
* ה-*Dâure Daman* (בשפת הקוהקוה *Dâure* הוא הר ברנדברג).
* ה-*ǀGaio-daman* מתגוררים בהרי פרסיס (*Paresis*) שבין אואוטג'ו לעיר אוטג'יוורונגו (מחוז אוטג'וזונג'ופה).
* ה-*ǀGobanin* מתגוררים באזור שבין רחובות, סיהיס (מחוז קהומס) והואצ'נאס (מחוז הרדפ).
* ה-*ǁHuruben* הם נוודים החיים במדבר נמיב בין נהר יוניאב (*Uniab*) לנהר הואב (*Huab*).
* ה-*ǀKhomanin* מתגוררים בעיר וינדהוק.
* ה-*ǃKhuise-daman* מתגוררים באזור נהר קויסאב (*Kuiseb*) ונקראים על שמו.
* ה-*ǃOe-ǂAn* (בשפת הקוהקוה המשמעות היא "הרי ארונגו") מתגוררים ביישוב אוקומבהה (*Okombahe*) שבמחוז ארונגו.
* ה-*Hago-Daman*
* ה-*Tsoaxudaman* (בשפת הקוהקוה המשמעות היא "נהר הסווקופ")

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נמיביה: דמוגרפיה
עדני מפואר

ממוזער|זכר עדני מפואר
**עדני מפואר** (שם מדעי: *Lophorina superba*) הוא מין של עדני, הידוע בעיקר בשל תצוגות החיזור המרהיבות שלו וצבעו השחור-כחול.

## מאפיינים
העדני המפואר הוא מין קטן יחסית, אורכו כ-26 ס"מ, והוא חי ביערות גשם בגינאה החדשה. הוא מין יחיד בסוגו הטקסונומי.

הזכר שחור, ובעל "כיפה" ירוקה ססגונית, ומעין "מגן" כחול על חזהו. העדני מאופיין בדו-צורתיות זוויגית, והנקבה אדומה-חומה. הצעיר דומה לנקבה.

ישנן מעט מאוד נקבות, ותחרות החיזור בין זכרים לבחירת בני זוג היא מאוד קשה, וזה הוביל את המין לפתח את אחת מתצוגות החיזור המוזרות ביותר בעולם העופות. אחרי הכנה זהירה וקפדנית של "רחבת ריקודים" (אפילו ניקוי הענף עם עלים חלקים), הזכר קורא לנקבה. כאשר הנקבה הסקרנית מגיעה, ה"מגן" הכחול שעל חזה הזכר מתפשט מיד לכיוון ראשו. הראש מכחיל וכל החזית של הזכר הופכת למעין אליפסה כחולה, עם עיגולים כחולים במקום עיניים. במקביל סובב הזכר במעגל קדחתני סביב הנקבה ומצליף בנוצותיו בקרקע. למרות התצוגה המרשימה, הנקבה הממוצעת דוחה 15–20 מחזרים פוטנציאליים לפני שתסכים להזדווג.

## קישורים חיצוניים

* ריקוד החיזור של העדני המפואר, YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עדניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1781
Whole Lotta Love

"**Whole Lotta Love**" הוא שיר בסגנון רוק כבד מאת להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא לאור ב-1969. השיר הפך במהרה ללהיט הראשון של הלהקה, וב-13 באפריל 1970 קיבל תקליט זהב, לאחר שמכר יותר ממיליון עותקים. כמו בשירים אחרים של הלהקה, השיר לא יצא כסינגל באנגליה, אולם הוא יצא כסינגל בארצות הברית, יפן, גרמניה, הולנד, בלגיה וצרפת כשבחלקם הגיע למקום ראשון במצעדים.

בשנת 2004 דירג מגזין הרולינג סטון את השיר במקום ה-75 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. במרץ 2005 דירג מגזין Q את השיר במקום השלישי ברשימת "100 קטעי הגיטרה של כל הזמנים". ב-2009 הוא מוקם במקום השלישי ברשימת 100 שירי הרוק הגדולים בכל הזמנים על ידי VH1.

לאחר שהשיר זכה להצלחה עצומה במצעדים ברחבי העולם והפך ללהיט ענק, הוא יצא כשיר הפותח את האלבום השני של הלהקה Led Zeppelin II שיצא ב-22 באוקטובר 1969.

## כתיבת השיר
Whole Lotta Love ידוע בעיקר בזכות ריף הגיטרה שלו. נגן הבס של הלהקה ג'ון פול ג'ונס אמר כי הריף המפורסם של השיר נרקם ככל הנראה כאלתור בעת שחברי הלהקה ניגנו על הבמה את שירם המפורסם "Dazed and Confused". לעומת זאת, גיטריסט הלהקה ג'ימי פייג' הכחיש שהשיר נוצר כתוצאה מאלתור במה.

## שחרור הסינגל
עם שחרורו, ראה השיר הצלחה ענקית בכל תחנות הרדיו כשהוא הופך לאחד השירים המושמעים ביותר. דא עקא, השיר שלטעמם של עורכי הרדיו היה ארוך מדי, קוצץ על ידי רבים מהם בעריכה כשחלקו האמצעי הוסר, למרות התנגדות חריפה של הלהקה. באנגליה התאכזבו המעריצים מגישתה האנטי מסחרית של הלהקה שנקטה באי הוצאת סינגלים באנגליה. בזכות גישה זו, שנשמרה לאורך כל הקריירה שלה, זכתה הלהקה במשך השנים להערצה רבה בקרב אנשים בתעשיית המוזיקה שראו בה סמל למותג בינלאומי ששמר ללא פשרות על יצירה אמנותית ולא ממוסחרת.

## משתתפים
על פי ז'אן-מישל גדון ופיליפ מרגוטין:

* רוברט פלאנט - שירה, טמבורין
* ג'ימי פייג' - גיטרות, טרמין, קולות רקע (?)
* ג'ון פול ג'ונס - גיטרה בס, בונגו, קולות רקע (?)
* ג'ון בונהם - תופים, קונגה, מאראקס

## התביעה נגד הלהקה
בשנת 1962 כתב וילי דיקסון את השיר "You Need Love" עבור אמן הבלוז מאדי ווטרס. חברי להקת לד זפלין, שדיקסון היה אמן אהוב עליהם במיוחד ובפרט על רוברט פלאנט, שאבו השראה מהשיר ו-"Whole Lotta Love" נשמע כגרסה כבדה של You Need Love. העתקה זו, שלא קיבלה קרדיט באלבומם, הובילה ב-1985 לתביעה נגדם, שהוסדרה לבסוף בבית המשפט לטובתו של דיקסון. להקת הפנים הקטנות שאף היא העתיקה מדיקסון, לא נתבעה מעולם.

## גרסאות כיסוי
השיר זכה לאינספור גרסאות כיסוי שבוצעו על ידי אמנים רבים מהשורה הראשונה. גרסת הכיסוי של להקתו של אלכסיס קורנר The Collective Consciousness Society הגיעה למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1970 ושימשה כאות הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה הבריטית Top of the Pops מאמצע שנות ה-70 עד אמצע שנות ה-80 ושנית בשנות ה-90.

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר, באתר שירונט

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לד זפלין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
Sniper: Ghost Warrior

**Sniper: Ghost Warrior** הוא משחק יריות בגוף ראשון ומשחק טקטיקה שפותח על ידי City Interactive והופץ על ידי City Interactive והסטים. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ה-PlayStation 3 וה-Xbox 360. המשחק יצא לאור בתאריכי ה-29 ביוני 2010 (ל-צפון אמריקה), ה-2 ביולי 2010 (ל-אירופה), ה-22 ביולי 2010 (ל-אוסטרליה) וה-6 באפריל 2012 (ל-יפן) - (רק ל-PC) ל-Microsoft Windows ול-Xbox 360. ול-PlayStation 3 בתאריכים 5 ביוני 2011 (ל-אוסטרליה), ה-6 ביוני 2011 (ל-אירופה), ה-29 ביוני 2011 (ל-צפון אמריקה), וה-21 ביולי 2011 (ל-יפן).

## פיתוח
Sniper: Ghost Warrior מופעל על ידי המנוע הגרפי Chrome Engine 4, אשר בעבר היה בשימוש במשחק Call of Juarez: Bound in Blood של החברה Techland. המנוע מעצב ג'ונגלים עבותים עם מרחקים גדולים לצייר. כמה משימות במשחק יתקיימו במהלך הגשמים או הלילה, וסוגים שונים של בעלי חיים, כגון תנינים או פרות, אוכלוסיית הסביבה הטרופית.

האינטליגנציה המלאכותית של האויבים מנסה לדמות דמויות אנושיות בעלי שדה ראייה. זה מאפשר לשחקנים לזחול דרך עשב גבוהה או להתחבא מאחורי השיחים מבלי להתגלות.

## ציונים

## ראו גם
*Sniper Elite V2
*

## קישורים חיצוניים
* 
*אתר הבית של המשחק 
* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2010
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי התגנבות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי יריות טקטיים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בפולין
סופשבוע (תוכנית טלוויזיה)

**סופשבוע** הייתה תוכנית אירוח ישראלית בערוץ הראשון בבימויו של הבמאי ראול יחיאל ששודרה בערבי שישי בין השנים 1990–1995 וצולמה בפני קהל.

## היסטוריה
התוכנית עלתה לשידור לראשונה באוקטובר 1990, בהנחיית ירון לונדון, כתחליף לתוכנית "סיבה למסיבה" עם רבקה מיכאלי ולתוכנית "סופסופ" עם גבי גזית, ששודרו לסירוגין. זאת בעקבות החלטת מליאת רשות השידור, ומנהל הטלוויזיה יוסף בראל, לרענן את לוח השידורים.

מתכונת התוכנית כללה שילוב של חדשות, ראיונות, קטעי בידור ומוזיקה של אמנים שונים. הרעיון היה לשלב את תוכנית החדשות "יומן השבוע" עם תוכנית בידור, ירון לונדון בירך בתחילת השידור את הצופים וסיפר על מה שמתוכנן בהמשך הערב, אחר כך הוא העביר את רשות הדיבור לאנשי היומן. אחרי כחצי שעה של חדשות עבר המשדר חזרה אל לונדון והוא החל לראיין אנשים שונים. התוכנית כללה פינת סטנד-אפ שהגיש דורון נשר, ופינת סאטירה שנקראה "סופשבוע באגף הסגור", שאפרים סידון כתב, ושיחקו בה טוביה צפיר, יואב צפיר, מודי בר-און ושי זורניצר ושחקנים נוספים. בהמשך שולבה פינה של סקירת עיתונות, שהגישו לסירוגין שלמה ניצן ושלום קיטל.

בנובמבר 1990, ערך ירון לונדון במסגרת התוכנית, ריאיון אישי נדיר עם ראש הממשלה יצחק שמיר.

חודשים לאחר שעלתה לשידור, דרש המשנה ליושב ראש רשות השידור שלמה קור, שהיה נציג הליכוד בוועד המנהל של הרשות, להוריד את "סופשבוע באגף הסגור" ואת דורון נשר מהתוכנית. לטענתו, שתי הפינות בתוכנית הן "חד־צדדיות, לועגות ומבזות באופן קבוע חלק אחד של העם", ואף במקרה אחד "התירה התכנית הסאטירית את דם היהודים בעיני הערבים". קור יזם כינוס של מליאת הרשות, לדון בדרישתו להוריד את "סופשבוע" מהמסך. בדיון במליאת הרשות הוחלט להפריד שוב את יומן מתוכנית הבידור, שירון לונדון ינחה לסירוגין עם מנחה נוסף וגם פינות הסאטירה ישודרו לסירוגין. אם כי השינוי לא יושם באופן מיידי.

בספטמבר 1991, החליט מנהל הטלוויזיה יוסף בראל, ליישם את ההחלטה שירון לונדון יגיש את התוכנית לסירוגין. בתגובה הודיעה לונדון כי הוא פורש מהגשת התוכנית. והוחלט להשיב את המתכונת הישנה למסך (כתוכנית בידור בלבד) עם רבקה מיכאלי ואהוד מנור כמנחים מתחלפים. בנוסף, הודח מפיק התוכנית אהרון גולדפינגר והוחלף בלאה זהבי שהפיקה את התוכנית של מיכאלי, וחיים מלובן שהפיק את התוכנית של מנור.

לאחר עונה אחת פרש אהוד מנור מהתוכנית והוא הוחלף בדורון נשר. התוכנית שנשר הגיש נקראה "שולחן ארוך עם דורון נשר", שודרה לסירוגין עם מיכאלי. התוכנית של נשר ספגה ביקורות שליליות והוא הוחלף במרץ 1993 בידי דודו טופז כמנחה "סופשבוע".

בשנים 1994–1995 הנחה את התוכנית יאיר לפיד.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
מאגר מידע

250px|ממוזער|שמאל|250px|מאגר מידע בכרטסת אלפביתית
**מאגר מידע** הוא אוסף מסודר של נתונים בתחום מסוים, המאפשר אחזור נתונים אלה לשם הפקת המידע הנחוץ למשתמש.

הדרך הנפוצה כיום לניהול מאגר מידע מורכב היא אחסון הנתונים בבסיס נתונים, ועדכונם ואחזורם באמצעות מערכת מידע מתאימה. קודם לפיתוח טכנולוגיית בסיסי הנתונים אוחסנו מאגרי מידע ממוחשבים בקבצים (לגישה סדרתית או גישה ישירה). לניהול מאגר מידע פשוט ניתן להשתמש בגיליון אלקטרוני. לפני התפתחות המחשוב אוחסנו מאגרי מידע בכרטיס מנוקבים, בכרטסות ובאמצעים נוספים.

דוגמאות:
* מרשם האוכלוסין הוא מאגר מידע המכיל נתונים על כל תושביה ואזרחיה של המדינה.
* קטלוג של ספרייה הוא מאגר מידע המכיל את רשימת הפריטים הנמצאים בספרייה, ומאפשר איתור כל פריט.

מאגר מידע מאפשר קבלת מידע על כל פריט שבו (למשל: קבלת פרטיו של אזרח מסוים), קבלת רשימה של פריטים המקיימים תנאי מסוים (למשל: רשימת כל האזרחים שהגיעו לגיל מאה שנה) ועיבוד סטטיסטי של הנתונים (למשל: התפלגות האוכלוסייה לפי שנתונים).

## בחקיקה בישראל
פרק ב' לחוק הגנת הפרטיות עוסק בהסדרת השימוש במאגרי מידע המכילים מידע אישי רגיש.

החוק מגדיר:
:"מאגר מידע" – אוסף נתוני מידע, המוחזק באמצעי מגנטי או אופטי והמיועד לעיבוד ממוחשב, למעט –
::(1) אוסף לשימוש אישי שאינו למטרות עסק; או
::(2) אוסף הכולל רק שם, מען ודרכי התקשרות, שכשלעצמו אינו יוצר אפיון שיש בו פגיעה בפרטיות לגבי בני האדם ששמותיהם כלולים בו, ובלבד שלבעל האוסף או לתאגיד בשליטתו אין אוסף נוסף;

מאגר מידע המכיל מידע אישי ומקיים את התנאים הקבועים בחוק חייב רישום אצל רשם מאגרי המידע שבמשרד המשפטים. הרשם מנהל את פנקס מאגרי מידע, שאף הוא מאגר מידע. החוק קובע כי בעל מאגר מידע, מחזיק במאגר מידע ומנהל מאגר מידע, כל אחד מהם אחראי לאבטחת המידע שבמאגר המידע.

## קישורים חיצוניים

* אתר מאגרי המידע הממשלתיים

*
אדיתה פייכה

**אדיתה פייכה** (ברוסית: **Эдита Пьеха**; נולדה ב-31 ביולי 1937) היא זמרת אסטרדה ושחקנית קולנוע סובייטית ורוסייה. בשנת 1988 הוענק לה תואר אמנית העם של ברית המועצות. על פעילותה בתחום השירה קיבלה מספר עיטורים סובייטיים ורוסיים וכן עיטור פולני.

## קורות חיים
אדיתה פייכה נולדה בצרפת למשפחת מהגרים מפולין. בשנת 1941 מת אביה וכעבור שלוש שנים מת גם אחיה הבכור (1944). בשנת 1946 חזרה המשפחה לפולין. הם התיישבו באזור שלזיה ופייכה החלה ללמוד פולנית ושרה במקהלה.

פייכה רצתה להיות מורה ובמסגרת חילופי תלמידים בשנת 1955 היא הגיעה ללנינגרד. באותה שנה לא הייתה קבלה במכון למורים ולכן היא התקבלה לאוניברסיטת סנקט פטרבורג, לפקולטה לפילוסופיה, אותה סיימה בשנות ה-60. 

בליל השנה האזרחית החדשה היא הופיעה ביחד עם להקת סטודנטים כשהיא שרה בפולנית. ההצלחה הייתה גדולה והיא המשיכה לשיר בלהקה בניהולו של אלכסנדר ברונביצקי (בעלה לעתיד). בשנת 1956 הלהקה נהפכה למקצועית ובהצעת פייכה היא קיבלה את השם "דרוז'בה" (חברות). כבר באותה שנה הלהקה הקליטה את שיריה הראשונים עם אדיתה פייכה בתור זמרת הלהקה. בשנת 1957 הם זכו לפרס בתחרות שירה בינלאומית שנערכה במסגרת פסטיבל הנוער והסטודנטים השישי.

בשנת 1959 הלהקה פוזרה על ידי השלטונות בטענות שהם מגזימים בשימוש בג'אז, לזמרת הראשית יש מבטא כבד והופעתם אינה הולמת מוזיקאים סובייטים. אומנם תוך זמן קצר הלהקה קיבלה אישור לחדש את פעילותה. הלהקה התקיימה במשך 20 שנים, עד לשנת 1976. באותה שנה אדיתה פייכה התגרשה מאלכסנדר ברונביצקי ועזבה את הלהקה.

במהלך שנות ה-60 היא שיחקה במספר סרטי קולנוע.

במשך שנות ה-70 וה-80 אדיתה פייכה הייתה בין הזמרות הידועות של ברית המועצות לצד סופיה רוטרו ואלה פוגצ'ובה. היא שיתפה פעולה עם מלחינים כמו מארק פרדקין, אוסקר פלצמן, אנדריי פטרוב, אלכסנדרה פחמוטובה והמשורר רוברט רוז'דסטבנסקי.

היא הקליטה מעל ל-20 תקליטים.

בשנת 1967 אדיתה פייכה קיבלה אזרחות סובייטית, דבר שאיפשר לה להתחיל להופיע מחוץ לגבולות המדינה. בסך הכול פייכה הופיעה ב-40 מדינות בעולם ופעמיים נתנה הופעות על במת אולם אולימפיה בפריז. מכיוון שפייכה שולטת במספר שפות (צרפתית, גרמנית ופולנית) לא הייתה לה בעיה לשיר בשפות אחרות ולא רק רוסית, דבר שהיה נדיר בקרב זמרי ברית המועצות.

בשנת 1997 ובשנת 2007 היא הופיעה בהופעת יחיד מיוחדת בסנקט פטרבורג לכבוד יום הולדתה. למרות גילה היא ממשיכה להופיע ולשיר גם בשנת 2013.

על חייה של הזמרת צולמו כמה סרטים תיעודיים.

בתה מאלכסנדר ברונביצקי, גם היא זמרת ושחקנית. הנכד סטס פייכה הוא זמר פופולרי מאוד ברוסיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זמרות סובייטיות
קטגוריה:זמרות רוסיות
קטגוריה:צרפתים ממוצא פולני
קטגוריה:רוסים ממוצא פולני
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:מהגרים מפולין לברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1937
ארמון האמיר פעור

250px|ממוזער|שמאל|שרידי ארמון החורף של האמיר בקיבוץ הגושרים, כיום משולבים במבנה חדר האוכל של המלון**ארמון האמיר פאעור** (בערבית: قصر الأمير فاعور; קצר אלאמיר פאעור) הוא מבנה חרב גדול הנמצא ברמת הגולן בצומת ואסט (צומת האמיר), על כביש 959.
## היסטוריה
הארמון היה שייך לאמיר מחמוד אל פעור, ראש שבט אל-פאדל (ערב אלפצ'ל عرب الفضل בערבית) שהתיישב ברמת הגולן ובעמק החולה במאה ה-19.

האמיר בנה ברמת הגולן ארמון קיץ גדול במקום שהיה מרכז התיישבות השבט (ואסט בערבית - מרכז). בארמון היה חלק לקבלת אורחים, חלק למגוריו של האמיר וחלק למגורי נשיו. המקום נכבש במלחמת ששת הימים וכל אנשי השבט נמלטו לסוריה.

היה לו שטח גדול בעמק החולה, שם הקים ארמון חורף. בנו שמעון, הסתבך בכספים ומכר את אדמותיו לקרן הקיימת לישראל ב-1940 ועליהם הוקמו מצודות אוסישקין -  דן, דפנה, עמיר, בית הלל והמושב הדתי נחלים (שנאלץ להתפנות ובמקומו עלה קיבוץ הגושרים). ארמון החורף של האמיר משולב כיום בחדר האוכל של בית המלון הגושרים.

ארמון הקיץ משולב היום ב"פארק עורבים". מהגן נשארה בריכת שכשוך קטנה. צמוד אליו גן פסלים מבזלת. בצומת ואסט הסמוך הוקם ב-2011 מרכז תיירות.

## קישורים חיצוניים

*ארמון האמיר בצומת ואסט
*ארמון אמירי פעור בהגושרים
קטגוריה:רמת הגולן: מבנים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קורה טה איפסום

**קוּרָה טֶה אִיפּסוּם** (בלטינית: **Cura te ipsum**) הוא ביטוי לטיני שמשמעותו "רפא עצמך" או "טפל בעצמך" ונמצא בשימוש אצל אנשי צוות רפואיים (רופאים בעיקר) כחלק מהאתיקה הרפואית.

לביטוי זה שני פירושים אפשריים
# הפירוש המקובל - רופא שלא מטפל בעצמו ולא דואג לבריאותו לא יכול לטפל באחרים.
# על אדם לרפא את עצמו (לתקן דרכיו) לפני שיטיף מוסר לאחרים. פירוש זה מתחבר למימרה בבשורה על פי לוקאס (פרק 6 פסוק 41) "ולמה זה אתה ראה את-הקסם אשר בעין אחיך ואת-הקורה בעינך לא תביט" ובתלמוד הבבלי (פעמיים: בבא בתרא א, ו (דף טו ע"ב) וערכין ג,ה (דף טז ע"ב)): "טול קורה מבין עיניך" (מקביל לביטוי התלמודי "קשוט עצמך תחילה").

מקור הביטוי בתרגום הלטיני לבשורה על-פי לוקאס, שם בפרק 4 פסוק 23 אמר ישו בבית הכנסת בנצרת , ובתרגום פרנץ דליטש:  (על פי המסופר בכתבי הקודש הנוצריים, לוקאס, שנולד באנטיוכיה היה רופא במקצועו).

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:אתיקה רפואית
סאסקס (תרנגול)

שמאל|ממוזער|250px|תרנגול סאסקס זכר במופע בהיר
ממוזער|250px|נקבת סאסקס מנוקד.
**סאסקס** (באנגלית: sussex) הוא גזע תרנגול שמוצאו בבריטניה, ונקרא על שם מחוז סאסקס בדרום אנגליה. תרנגולי הסאסקס פותחו כבר לפני כאלפיים שנה בעת כיבוש בריטניה על ידי האימפריה הרומית. משמעות הדבר היא שהסאסקס הוא אחד מגזעי התרנגולים המבויתים העתיקים בעולם. הגזע פותח הן למטרת בשר והן למטרת הפקת ביצים, ובשל כך הוא נפוץ במדינות רבות בעולם בקרב מגדלים פרטיים, בעיקר באזורים כפריים. בנוסף, עוף זה נפוץ בעולם כעוף נוי - המשמש כחיית מחמד נאה המספקת גם ביצים. בישראל לא נהוג לגדל גזע זה בתעשיות הבשר והביצים, ועיקר שימושו בארץ הוא כעוף נוי במשקים פרטיים.

## מאפיינים פיזיים ומראה
משקלו של זכר בוגר הוא כ-4.1 קילוגרם, ומשקל נקבה כ-3.2 קילוגרם (פירוט בטבלה מטה). נקבה צפויה להטיל בין 240 ל-260 ביצים בשנה. תרנגולים אלה נפוצים במופע בהיר (Light), מנוקד (Speckled), חום-צהבהב (Buff) ועוד. להבדיל מגזעי תרנגולים אחרים, שצבע רגליהם צהבהב - לתרנגולי סאסקס רגליים בגוון ורוד. זוהי תכונה ייחודית לגזע זה, המהווה קריטריון חשוב בשיפוט מראה העוף בתערוכות עופות. לעוף זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיהם כרבע מממדי הגזע המקורי.

## משקלים ממוצעים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חקלאות עופות
קטגוריה:גזעי תרנגולים
בלה אחמדולינה

**בלה אחמדולינה** (ברוסית: **Белла Ахмадулина**;  10 באפריל 1937, מוסקבה - 29 בנובמבר 2010, פרדלקינו בפרברי מוסקבה) הייתה משוררת רוסיה וסובייטית. 

בלה אחמדולינה נולדה במוסקבה. אביה היה ממוצא טטרי וכיהן בתפקיד בכיר בממשל, ואמה הייתה מתרגמת בעלת שורשים איטלקיים. עוד בתקופת לימודיה בבית הספר אחמדולינה החלה לכתוב שירה.

בשנים 1955-1958 היא הייתה נשואה למשורר יבגני יבטושנקו.

כבר במהלך שנות ה-50 פורסמו שיריה בירחונים ספרותיים. בשנת 1959 כתבה את אחד מהשירים המפורסמים שלה, אשר הולחן בשנת 1975 על ידי מיכאל טריברדייב לסרט של אלדר ריאזנוב צחוק הגורל. עוד מספר שירים שלה הולחנו על ידי אנדריי פטרוב ושולבו בסרטים סובייטים.

בשנת 1960 אחמדולינה סיימה ללמוד במכון לספרות במוסקבה. במהלך הלימודים היא סולקה לזמן מה עקב התנגדותה לרדיפות נגד בוריס פסטרנק.

ספר השירים הראשון שלה התפרסם בשנת 1968. בהמשך פרסמה כל כמה שנים ספר חדש. ספרה האחרון יצא לאור בשנת 2000. על היצירות שלה הוענק למשוררת פרס ברית המועצות בשנת 1989 ופרס הפדרציה הרוסית בשנת 2004. במהלך השנים היא זכתה במספר רב של פרסים נוספים.

בשנת 1964 אחמדולינה שיחקה בסרט בבימוי של ואסילי שוקשין. במהלך שנות ה-60 היא כתבה כמה תסריטים לסרטים על פי יצירות של הסופר יורי נגיבין שהיה בעלה דאז.

בשנת 1970 המשוררת ביקרה בגאורגיה שהרשימה אותה מאוד. אז החלה לתרגם לרוסית יצירות של משוררים גאורגיים כניקולוז ברתשווילי, גלקטיון טאבידזה ומשוררים נוספים.

בשנת 1974 בלה אחמדולינה התחתנה בפעם הרביעית והאחרונה עם מעצב התפאורות ואמן התיאטרון בוריס מסרר.

אחמדולינה הייתה ידועה כתומכת בתנועת הדיסידנטים. פעמים רבות היא התבטאה להגנת אנדריי סחרוב, ולדימיר ווינוביץ' ופעילים נוספים. דבריה פורסמו בעיתון הניו יורק טיימס ושודרו בתחנות רדיו קול אמריקה ובקול השלום. בשנת 1979 השתתפה בהכנת אלמנך ספרותי בשם "מטרופול", שפורסם בפריז ללא ידיעת הצנזורה הסובייטית. בשנת 1993 היא הייתה בין חותמי "מכתב 42" שתמך במדיניותו של בוריס ילצין.

בשנים האחרונות לחייה אחמדולינה הייתה חולה מאוד ונפטרה ב-29 בנובמבר 2010. היא נטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

חלק משיריה תורגמו לעברית בספר "אגדה של גשם" (Сказка о дожде) בתרגום של אריה אהרוני.

יוסף ברודסקי כינה את אחמדולינה "ממשיכה של קו פושקין-לרמונטוב בשירה הרוסית". בפברואר 2013 הציע ולדימיר פוטין לכלול את שיריה בתוכנית הלימודים של בתי הספר.

## קישורים חיצוניים

* בלה אחמדולינה הספר אגדה על הגשם פואמה בתרגומו של אריה אהרוני איורים: דני קרוון, הוצאת רשפים 1974
* אתר לזכרה
* 
* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:משוררות סובייטיות
קטגוריה:משוררות רוסיות
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1937
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2010
אלכסנדר מדבד

**אלכסנדר מדבד** (ברוסית: **Александр Васильевич Медведь**; 16 בספטמבר 1937 – 2 בספטמבר 2024) היה מתאבק סובייטי. אלוף אולימפי (טוקיו 1964, מקסיקו 1968 ומינכן 1972), בעל 7 מדליות זהב באליפות העולם.

## ביוגרפיה
אלכסנדר מדבד נולד בעיר בילה צרקווה (אז בתחומי ברית המועצות) למשפחת יערן. בהיותו ילד הוא התאמן בענפי ספורט שונים אך ללא הצלחה מיוחדת. עם גיוסו לצבא הוא הוצב ביחידת חיל השריון שהייתה ממוקמת בשטח בלארוס הסובייטית. במהלך השרות הצבאי הוא התחיל להתאמן בהיאבקות והתגלה ככישרון בתחום.

לאחר השרות הצבאי הוא עבר למינסק, למד במכון לספורט וקיבל הסמכה כמאמן. בשנת 1961 הוא לראשונה השתתף באליפות ברית המועצות וזכה באליפות. כתוצאה מזכייה זו הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות ונשלח להשתתף באליפות העולם בה זכה במקום השני.

בשנת 1964 הוא השתתף טוקיו 1964 וזכה באליפות כאשר הקרב על מדליית הזהב נמשך 39 שניות בלבד.

במקסיקו סיטי 1968 מדבד נפגש בקרב האחרון עם אלוף אולימפי משנת 1960 הגרמני. מדבד נפצע אך המשיך בקרב. אחרי זה שגם המתאבק הגרמני נפצע הקרב הופסק ומדבד זכה בו לפי נקודות.

במהלך מינכן 1972 מדבד נפצע, אך המשיך בתחרות והצליח להגיע למדליית זהב השלישית.

בנוסף להצלחות במשחקים האולימפיים, מדבד זכה ב-7 אליפויות העולם ו-9 פעמים באליפות ברית המועצות.

לאחר האולימפיאדה הוא הפסיק להשתתף בתחרויות ובמשך 30 שנים היה מאמן של מתאבקים בלארוסים וגם של נבחרת ברית המועצות.

מדבד היה נושא הדגל של משלחת ברית המועצות באולימפיאדת מינכן (1972). לאחר התפרקות ברית המועצות מדבד היה פעיל בממסד הספורטיבי הבלארוסי. הוא היה נושא הדגל משלחת בלארוס באולימפיאדות 1996 ו-2004. בשנים אלו הוא היה סגן נשיא הוועד האולימפי הבלארוסי ומאמן הנבחרת. חניכיו זכו במדליות אולימפיות, אך לא באליפות.

אלכסנדר מדבד נפטר ב-2 בספטמבר 2024 במינסק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:מאמני ספורט סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: היאבקות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:נושאי דגל ברית המועצות באולימפיאדה
קטגוריה:נושאי דגל בלארוס באולימפיאדה
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1937
קטגוריה:בלארוסים שנפטרו ב-2024
מתקן התפלה חדרה

**מתקן התפלה חדרה** הוא מפעל להתפלת מי ים בשיטת האוסמוזה ההפוכה (SWRO), המספק מים באיכות מי שתיה למערכת המים הארצית בישראל.

המתקן הוקם לאורכו של נחל חדרה, בצידו הדרומי של מתחם תחנת הכוח אורות רבין בחדרה, והוא היה לגדול מסוגו בעולם לאחר שנישל את מתקן התפלה אשקלון מהתואר. הקמת המתקן החלה בשנת 2007 והוא נחנך ב-23 בדצמבר 2009. בשנת 2011 הגיע המתקן למלוא תפוקתו המתוכננת בהיקף של 127 מיליון מ"ק בשנה. המתקן הוקם בשיטת בנה-הפעל-העבר (BOT) למשך 25 שנה, בידי חברת H2ID המוחזקת בחלקים שווים בידי חברת הנדסת התפלה ושיכון ובינוי. הקמת התשתית הנדרשת לקליטת המים המותפלים ולשילובם במערכת המים הארצית נעשתה בידי מקורות, וכללה, בין היתר, הקמת מאגר בנפח של 90,000 מ"ק, בניית תחנת שאיבה וכן הנחת צנרת בקוטר 80 אינץ' לאורך 15.6 קילומטר.

במטרה לבחון את השפעת המתקן על הסביבה הימית והחופית, חברת H2ID הזמינה מודל נומרי לבחינת פיזור התמלחת מהמכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון.

## ראו גם
* התפלה בישראל
* משק המים בישראל

## קישורים חיצוניים

* התפלה בישראל באתר רשות המים
* מתקן התפלה חדרה, באתר משרד האוצר

## הערות שוליים

קטגוריה:חדרה: מבנים
חדרה
קטגוריה:מיזמי שותפות ציבורית-פרטית בישראל
קטגוריה:חדרה: כלכלה
ויליאם גארו

סר **ויליאם גארו** (באנגלית: **William Garrow**; 13 באפריל 1760 – 24 בספטמבר 1840) היה משפטן, בריסטר, שופט וחבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת.

ידוע בעיקר הודות לרפורמות שערך בשיטת המשפט הבריטית, והשפעתו על הליטיגציה ועל אופן ניהול המשפט של בעלי הדין במשפט הפלילי, וזאת, בין השאר, על ידי הכנסת טכניקות חדשות של חקירה נגדית של עדים.
## ביוגרפיה
חינוכו של גארו נווט על ידי אביו שהיה כומר אנגליקני, ועמד בראש מוסד חינוכי כנסייתי; לאחר סיים את לימודי המשפטים, החל להופיע בבית המשפט הפלילי של לונדון, האולד ביילי, והפך במהרה לסנגור פלילי מוערך. בשנת 1793 קיבל מינוי של 'יועץ הממלכה' לענייני חקיקה.

בשנת 1805 נבחר לבית הנבחרים הבריטי, שם כיהן בשנים 1805–1807 ו-1812–1817. בסיום כהונתו מונה לשופט, תפקיד בו החזיק במשך 15 שנה.

בשנת 2009 הפיק ה-BBC סדרת טלוויזיה המבוססת על חייו גארו כסנגור פלילי, תחת השם המשפט של גארו. לאחר שידור העונה הראשונה, הופקו שתי עונות נוספות ששודרו בשנת 2010 ובשנת 2011.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שופטים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1802–1806)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1806–1807)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1812–1818)
קטגוריה:בריטים שנולדו  ב-1760
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1840