גדי טאוב

**גדי טאוב** (נולד ב-19 באפריל 1965, י"ז בניסן ה'תשכ"ה בירושלים) הוא היסטוריון, סופר, תסריטאי, עיתונאי ופובליציסט ישראלי; ד"ר להיסטוריה של ארצות הברית, מרצה ב, במגמה לתקשורת ומדיניות ציבורית. מהמבקרים הבולטים של הפוסטמודרניזם בישראל.

## ביוגרפיה
טאוב נולד בירושלים, בנו של העיתונאי והפרשן הכלכלי יצחק טאוב. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. בצעירותו, הגיש בימי שבת בבוקר ברשת א' של קול ישראל את תוכנית התסכיתים "מי ישן".

לאחר שירותו הצבאי בחיל האוויר, הגיש בערוץ הראשון את רצועת תוכניות הילדים "זאפ לראשון", וכן מספר תוכניות בגלי צה"ל, ובהן "ציפורי לילה". ב-1990 שר בפסטיגל את השיר "הצגה" שכתב דני רובס.

טאוב בעל תואר ראשון ושני בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי. עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בהיסטוריה של ארצות הברית ובפרגמטיזם האמריקאי.

בשנת 1992 יצא לאור ספרו הראשון למבוגרים, "מה היה קורה אם היינו שוכחים את דוב", בהוצאת הקיבוץ המאוחד. ערך את כתב העת לספרות ולחברה "מקרוב" יחד עם נסים קלדרון, כתב במשך השנים טורי דעה ב"מעריב" וב"ידיעות אחרונות". כמו כן טאוב כתב בעמוד הדעות של "הארץ" במשך שנים רבות עד ינואר 2023, כשאז החליט "הארץ" להפסיק לפרסם את מאמריו עקב חילופי השלטון בישראל ותמיכתו ברפורמה המשפטית. הוא היה משתתף קבוע בתוכנית "מועצת החכמים" בערוץ 10, ומשמש כחבר בוועד המנהל של מרכז מציל"ה למחשבה ציונית, יהודית, ליברלית והומניסטית. טאוב מעיד על עצמו שהוא אתאיסט בעל זהות יהודית. הוא מלמד בבית הספר למדיניות ציבורית ובחוג לתקשורת באוניברסיטה העברית, ובאוגוסט 2011 התמנה בה למרצה בכיר.

על ספרו "המכשפה מרחוב מלצ'ט 3" זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער לשנת תשס"א (2000-2001). הספר עובד לסרט טלוויזיה בבימויה של דינה צבי-ריקליס.

הרומן רב המכר מפרי עטו "אלנבי" עובד על ידו, יחד עם ארז קו-אל, לסדרת טלוויזיה בערוץ 10 באותו שם. בנוסף, הוא תסריטאי שותף והבמאי של הסדרה "הרמון", אשר שודרה ברשת 13, ומבוססת על סיפוריהן האמיתיים של כתות בישראל, ובהן הכת של גואל רצון. טאוב מופיע בסדרה בתפקיד אורח.

טאוב מגיש פודקאסט בשם "גדי טאוב: שומר סף" החל ממאי 2020, שעוסק בענייני דיומא, בייחוד בפוליטיקה ישראלית ואמריקנית, בסוגיות מדיניות ובמערכת המשפט. הפודקאסט זכה במקום שני בקטגוריית פודקאסט האקטואליה ופוליטיקה של השנה "בתחרות פודקאסט השנה של גיקטיים" בשנת 2023. מאז התרחב הפודקאסט, וכיום יש לו סדרות משנה תחת שומר סף הפקות.

בדצמבר 2022 היה טאוב מרצה אורח במכון המחקר ההונגרי  המקושר לוויקטור אורבן ולמפלגת הפידס. קשריו עם המוסד צוטטו על ידי עיתון "הארץ" כאחד משני נימוקים להפסקת פרסום מאמריו בעיתון. הנימוק השני היה התבטאויותיו בעד החלשת מערכת המשפט בישראל ו"ההפיכה המשטרית", כהגדרת העיתון.

בסוף 2022 החל להגיש לצד אורי משגב, מוסי רז ופולי ברונשטיין תוכנית שבועית בערוץ כנסת בשם "מבקרי המדינה", וכן כחבר בפאנל הפרשנים בתוכנית הטלוויזיה "סופשבוע" בהנחיית יעקב ברדוגו, בערוץ עכשיו 14.

ממרץ 2023 עד ינואר 2024 הגיש טאוב תוכנית רדיו יומית בשם "שומר סף" ברדיו גלי ישראל.

מספטמבר 2023 משתתף טאוב בתוכנית אקטואליה שבועית "אולפן שישי של משמר הסף", תוכנית אותה יזם טאוב ביחד עם אתר מידה.

באוקטובר 2025 הצטרף לצוות הפרשנים של התוכנית "הערביסטים" בהגשתו של צבי יחזקאלי, בערוץ i24NEWS. במסגרת התוכנית הוא משתתף בניתוח התפשטות הג'יהאד ב. טאוב מרבה להציג את תפיסתו, לפיה מדינות המערב אינן מסוגלות להתמודד עם הגירה של איסלאמיסטים ממדינות עולם שלישי אליהן, מכיוון שהמהגרים בעלי ריבוי טבעי גבוה מהתושבים המקומיים, ולטענתו כך הם משנים את צביון המדינה אליה היגרו לפי עקרונות האסלאם.

[ממוזער|שמאל|הפאנל הקבוע של [הערביסטים|המערביסטים: גדי טאוב, אהד מרלין, צבי יחזקאלי, דינה ליסננסקי ואדי כהן, דצמבר 2025]] 

טאוב לוקח חלק בארגון חזון לאומי ומעביר הרצאות בתוכנית למנהיגות ציבורית.

## דעותיו וכתיבתו
### ביקורתו על הפוסט-מודרניזם
עיקר ביקורתו של טאוב על הפוסטמודרניזם הישראלי מתמקדת בממד ה"מפרק" שבו. ההגות הפוסטמודרנית טוענת, לרוב, שמסגרות לאומיות, אידאולוגיות, ערכים וכלל התפיסות התרבותיות שיש לבני-האדם הן תבניות שנוצרות באופן חברתי והיסטורי, ויש בהן ממד מדכא (הן קודמות לסובייקט ו"מבנות" אותו). עיקר ההגות הפוסט-מודרנית עוסקת בפירוק של מבני השיח ושל "הנרטיבים הגדולים", שכן לטענתה אין תרבות "גבוהה" או "נמוכה", ואין תרבות "טובה יותר" או "טובה פחות". בישראל בא הדבר לידי ביטוי בעיקר בביקורת של הוגים האמונים על קו מחשבה זה, כלפי כור ההיתוך הישראלי, שהדיר לטענתם את המהגרים היהודים הלא-אשכנזים, וכן את הפלסטינים ואת ערביי ישראל. לטענת חלק מהמבקרים הפוסט-מודרניים והפוסט-ציונים יש לאפשר מציאות רב-תרבותית, שכן, בין השאר, לא ייתכן מכנה משותף שאינו משקף מבנה כוח, והעדפה תרבותית של קבוצה אחת על אחרת. לטענת טאוב, מה שנתפס בטיעונים הללו כביקורת חברתית-שמאלנית אינה אלא תפיסה ימנית אינדיבידואליסטית. לטענתו, יש בביקורת על הערכים המשותפים משום קריאה לפירוק החברה, הפוגעת בחלשים יותר, שכן התוצאות הפרקטיות של מהלכים כאלו הן פירוקה של מדינת הרווחה, הפרטתה הכלכלית והחברתית של החברה, והעדר האפשרות לסולידריות וחיים משותפים. מה שנראה לטענתו כשמאל רדיקלי (פוסט-מודרניסטי) אינו בעצם אלא ימין רדיקלי.

### ביקורתו על התקינות הפוליטית
טאוב מותח ביקורת חריפה על התקינות הפוליטית, וטוען שמדובר בתופעה הרסנית ופגיעה בחופש המחשבה והדיבור. הוא ביקר בחריפות את התקינות הפוליטית בהקשר לטרור האסלאמי וטען שהריאקציה לתקינות זו תהייה עליית הימין הקיצוני. הוא ביקר את התבטאות התקינות הפוליטית והפוסט-מודרניזם באקדמיה בארצות הברית, בייחוד בחוגים להיסטוריה ולימודי מגדר, שם הפרופסורים מצהירים שמטרתם היא לקדם נרטיבים מוטי-אג'נדה (למען המדוכאים ואוכלוסיות מוחלשות) ולא לחתור לגילוי האמת ולהציג תמונה נכונה של המציאות. הוא סיכם שהתקינות הפוליטית היא לדעתו "איסור לומר את האמת".

בשנת 2009, לאחר שנחשף שמפקד חיל הים אלי מרום נוהג לבלות במועדוני חשפנות, פרסם טאוב בידיעות אחרונות מאמר דעה שבו הביע תמיכה במועדונים אלו. המאמר עורר דיון ציבורי בנושא.

### הסכסוך הישראלי-פלסטיני
טאוב ראה עצמו בעבר חלק ממחנה השמאל הציוני. בשנת 2010 פרסם מאמר ב"ניו יורק טיימס" בו כתב כי המתנחלים מסכנים את קיומה של ישראל ואת הציונות, וכי סיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל יהפכו אותה למדינת אפרטהייד. לאחר מבצע עמוד ענן והאביב הערבי, גיבש בהדרגה עמדות ימניות, הביעה תמיכה בליכוד ובבנימין נתניהו. טאוב מגדיר את עצמו איש מרכז. לדבריו הוא תומך בפתרון שתי מדינות לשני עמים, אך סבור שפתרון זה בלתי ניתן ליישום בעתיד הקרוב, עקב הכאוס ששורר במזרח התיכון וברשות הפלסטינית בפרט. לטענתו, סיום השלטון הישראלי ביהודה ושומרון באופן חד-צדדי על ידי ישראל רק ירע את מצבם של הפלסטינים, שייפלו קורבן לשלטון כנופיות אלים שיפגע בזכויות אדם.

במאמרים רבים הביע טאוב תמיכה בממשל חמאס ברצועת עזה, בטענה שהוא עדיף משליטת הרשות הפלסטינית וכי לדעתו שליטה זו מאפשרת לחמאס לפתח תשתיות אזרחיות בעזה ולכן יימנע מהסלמה.

בראיון לאתר Quillete ב-29 ביולי 2024, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, אמר בין השאר שעל ישראל לספח את צפון רצועת עזה, וכי היא חייבת לנצח ניצחון מוחץ במלחמתה נגד טבעת אויביה, וכי הוא מקווה שישראל היא זו שתצליח להעיר את המערב "הפרוגרסיבי" מתרדמתו המסוכנת.

### ביקורת על האקטיביזם השיפוטי וה-"Deep State"
טאוב מותח ביקורת חריפה על האקטיביזם השיפוטי. לדבריו, הדבר מתבטא במשפטיזציה של הפוליטיקה ובפוליטיזציה של המשפט ופוגע בדמוקרטיה ובמשילות וגם באמון הציבור במערכת המשפט. בפוסט בפייסבוק הוא כתב: .

טאוב מקדם את גרסתו לתאוריית הקונספירציה "Deep state", לפיה לשופטים ופקידים בישראל חסרים איזונים ובלמים חיוניים, הם לעיתים מונעים מנבחרי הציבור לממש את מדיניותם, ועוד.

### ניידים נגד נייחים

בשנת 2020 פרסם גדי טאוב את ספרו "ניידים ונייחים: מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית". בספר זה פורש טאוב את הגותו לפיה שני המחנות העיקריים במדינות המערב הם הניידים והנייחים. על פיו, מאז נפילת חומת ברלין ועד ימינו, הוויכוח הפוליטי החשוב ביותר הוא לא ימין מול שמאל אלא ניידים מול נייחים.

לטענת טאוב, הנייחים הם אנשים שמאופיינים כבעלי מעמד כלכלי נמוך עד בינוני ולכן הם נוטים להיות תלויים יותר במדינה ובגלל זה הם קהילתיים יותר, לאומיים יותר ומסורתיים יותר. לעומתם הניידים, כבעלי מעמד כלכלי בינוני עד גבוה, אינם תלויים במדינה מבחינה כלכלית ולטענת טאוב הם מסוגלים לקחת את חפציהם ואת פרנסתם ממדינה למדינה בלי שפרנסתם תיפגע. הם אינם תלויים במדינה מבחינה כלכלית ולכן לשיטת טאוב הם פוסט־לאומיים, קוסמופוליטיים וגלובליסטים, ולפי טאוב הם רוצים עולם בעל שוק חופשי גלובלי ולא מדינות לאום שמגבילות את האנושות.

## חיים אישיים
טאוב נישא לקטי קמחי בשנת 1998, ובשנת 1999 הם התגרשו. לאחר מכן היה מספר פעמים בקשר זוגי, בין השאר עם סמדר קילצ'ינסקי ועם העיתונאית נטשה מוזגוביה. החל מ-2017 חי בזוגיות עם ולדה טאוב, אזרחית אוקראינה, ביוני 2019 נישא לה בנישואים אזרחיים מחוץ לגבולות ישראל, וכעבור מספר שנים התגרש. מתגורר בתל אביב. לטאוב אין ילדים.

## ספריו
### ספרי עיון
ממוזער|175 פיקסלים|עטיפת הספר '''הנאורות''' בעריכת גדי טאוב
* **[[Q:המרד השפוף|המרד השפוף]]** - על תרבות צעירה בישראל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1997
* **המתנחלים** והמאבק על משמעותה של הציונות, ידיעות ספרים, 2006
* **מהי הציונות**, ידיעות ספרים, 2010
* **[[ניידים ונייחים: מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית]]**, סלע מאיר, ספריית שיבולת, 2020

### עריכה
* (עורך), **הנאורות**, מוסד ביאליק, 2016. אוסף מאמרים שעוסקים בנאורות, בתנועת ההשכלה העברית, באסכולה הסקוטית ובגישה הצרפתית.

### סיפורת
* **מה היה קורה אם היינו שוכחים את דוב**, הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי סימן קריאה, תשנ"ג 1992
* **[[אלנבי (ספר)|אלנבי]]**, ידיעות ספרים, 2009
* **[[Q:נגד בדידות: רשמים|נגד בדידות - רשמים]]**, ידיעות ספרים, 2011
* **[[נגד בדידות - מחשבות]]**, ידיעות ספרים, 2016

### ספרי ילדים
* **דברים שאני לא מגלה**, כתר, 1990 
* **דברים שאני לא מגלה ליעל**, כתר, 1992 
* **המכשפה מרחוב מלצ'ט 3**, כתר, 2000 
* **הג'ירף שאהב לרחם על עצמו**, כתר, 2003 
* **האיל שאהב נקיון**, כתר, 2005 
* **האריה שחשב שהוא פחדן**, ידיעות ספרים, 2007 

### תרגומים
* הגיבן מנוטרדאם / סרטי וולט דיסני, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1996
* 101 דלמטים / סרטי וולט דיסני, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1997

## הסכתים
* גדי טאוב: שומר הסף (2020-היום)

## לקריאה נוספת
***על השפה הרזה**, גדי טאוב, נדפס ברחוב, 1, 1994.
***פוסט-ציונות: הקשר הצרפתי-אמריקאי-ישראלי**, גדי טאוב, נדפס במקרוב, 8, 2002.
***שנות השישים האמריקניות בישראל: ממרד לקונפורמיזם**, גדי טאוב, נדפס בעיונים בתקומת ישראל, 13, תשס"ד 2004.
***אהבה על קצות האצבעות**, מאת מנחם רגב, על ספרו של גדי טאוב "המכשפה מרחוב מלצ’ט 3", נדפס ברוח אחרת, 11, תשס"א 2001.

## קישורים חיצוניים

* 

* גדי טאוב: שומר סף, הסכתים בספוטיפיי
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  הרצאה חדשה על הפוליטיקלי קורקט: "מונע ממך לדבר על בעיות", גדי טאוב בריאיון לאראל סג"ל בגלי צה"ל, 12 בנובמבר 2017
* 
*  הקונגרס #069- גדי טאוב, בערוץ היוטיוב של "הקונגרס", 22 בספטמבר 2018
*  ד"ר גדי טאוב על המחלוקת בין ימין לשמאל, ראיון באתר "השמרן: הגות פוליטית למאה ה-21"
* 
* 
* 
**מספריו**:
*  

**ממאמריו**:
* 
* הליברליזם כמעמד על על הרב-תרבותיות כאמריקניזציה
* אוסף מאמרים על הציונות ומתנגדיה באתר של גדי טאוב.
* מאמרים וכתבות של גדי טאוב בעיתון מעריב
*  - המאמר גרר סדרת תגובות  מעל גבי מוסף "הארץ"
* 
* , באתר ynet, 17 במרץ 2011
* 
**על כתביו**:
* מאמרי ביקורת על גדי טאוב: גבי ניצן - הארץ, שי גולדן - מעריב, מתי שמואלוף
* תשובה לגדי טאוב -, צור ארליך - מקור ראשון
* 
* 
* 
* 
* 
* אסתי אדיבי-שושן, לפתוח דלת ולצאת מהחיים, על אלנבי מאת גדי טאוב, באתר מחשבות על ספרים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:פוסטמודרניזם
קטגוריה:מגישי ציפורי לילה
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תקשורת ועיתונאות
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בית ספר למדיניות ציבורית וממשל
קטגוריה:סגל המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:אתאיסטים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:מגישי פודקאסטים ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:סגל מידה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:הערביסטים (תוכנית טלוויזיה)
קטגוריה:סגל שומר סף