שמיכת טלאים

**שמיכת טלאים** (באנגלית: **Blankets**) הוא רומן גרפי אוטוביוגרפי מאת קרייג תומפסון, שיצא לאור בשנת 2003 בהפצת "Top Shelf Productions". עלילת הרומן מגוללת את סיפור ילדותו של תומפסון במשפחה נוצרית אוונגליסטית, אהבתו הראשונה ותחילת שנות בגרותו. עם יציאתו לאור, זכה הרומן לשבחים רבים; בין היתר דירג אותו מגזין "טיים" במקום הראשון ברשימת "ספרי הקומיקס הטובים ביותר לשנת 2003", ובמקום ה-8 ברשימת "ספרי הקומיקס הטובים ביותר של העשור".

הרומן תורגם לראשונה לעברית בתרגומה של מאיה בקר ובהוצאתה לאור של "יוקה מפלצות" במרץ 2025.

## רקע
תומפסון החל לעבוד על כתיבת הרומן הגרפי בשלהי שנת 1999, עד ליציאתו לאור שלוש וחצי שנים מאוחר יותר, בשנת 2003. תומפסון כתב את הרומן כאמצעי להודיע להוריו על כך שאינו מעוניין עוד להיות דתי.

## עלילה
עלילת הרומן מתארת את שנות ילדותו והתבגרותו של קרייג, את יחסיו עם אחיו הצעיר ואת ההתחבטויות שהוא חווה בנוגע לנצרותו ולאהבתו הראשונה. על אף שהרומן כתוב בצורה כרונולוגית, תומפסון משתמש בפלשבקים כאמצעי ספרותי ואמנותי על מנת להקביל בין חוויותיו כילד צעיר לחוויותיו כמתבגר. בין התמות הספרותיות העיקריות בהן הרומן עוסק נכללים אהבה ראשונה, מיניות, רוחניות, יחסי אחים והתבגרות.

הרומן נפתח בתיאור יחסים של קרייג עם אחיו הצעיר, פיל, במהלך ילדותם בוויסקונסין, בבית דתי אדוק ולהורים נוקשים שהעלימו עין מהתעללות מינית שעברו קרייג ופיל על ידי שמרטף שנשכר על ידיהם, כמו כן מהטרדות והצקות שחווה קרייג מצד בריונים בבית ספרו ובכנסייה המקומית.

גם במהלך שנות התבגרותו, חווה קרייג קשיים חברתיים ומתקשה להשתלב עם בני גילו, אך במחנה ללימודי תנ"ך המתקיים באחד החורפים, מתרועע קרייג עם קבוצת מתבגרים מנודים הכוללת בחורה בשם ריינה, שמביעה עניין בקרייג. השניים הופכים לבלתי-נפרדים, וממשיכים את יחסיהם באמצעות מכתבים ושיחות טלפון. השניים קובעים לבלות יחד שבועיים בביתה של ריינה בחצי האי העליון של מישיגן.

קרייג מגיע ופוגש את משפחתה של ריינה, הכוללת את שני אחיה המאומצים, בן ולורה, אחותה הביולוגית הגדולה, ג'ולי, והוריה, הנמצאים בתהליך גירושים. בצל חוסר התפקוד של הוריה, ריינה הפקידה את עצמה כאחראית לרווחתם של בן ולורה, הסובלים ממוגבלויות שכליות, ושל בתה התינוקת של ג'ולי. על אף התקרבותם במהלך הביקור, השניים חוזרים לחייהם הנפרדים, וריינה מחליטה בסופו של דבר לנתק את הקשר. השניים שומרים על קשר למשך זמן-מה באמצעות שיחות טלפון שמתקיימות בתדירות הולכת ופוחתת (במקביל לאי-שפיותו הגוברת של קרייג). בסופו של דבר, קרייג אומר לריינה שגם החברות ביניהם הסתיימה, ולאחר מכן הורס את כל מה שריינה אי-פעם נתנה לו וכל מזכרת מיחסיו עמה, מלבד שמיכת הטלאים שהכינה עבורו. קרייג מאחסן את השמיכה בעליית הגג של בית ילדותו, ועובר להתחיל את חייו במקום אחר. כשהוא רחוק ממשפחתו, קרייג משלים עם דתו וזהותו הרוחנית, ומספר לאחיו שהוא כבר אינו מחשיב את עצמו כנוצרי, אך עדיין מאמין באלוהים ובתורתו של ישו. לאחר מספר שנים, קרייג שב לבקר בבית ילדותו, לכאורה כאדם אחר.

## דמויות
* **קרייג תומפסון** – אמן מוכשר ונוצרי אדוק המתחבט בשאלת דתיותו. במהלך מחנה חורף נוצרי בפטיסטי הוא פוגש בחורה מרקע דומה לו בשם ריינה, שהופכת לאהבתו הראשונה.
* **פיל** – אחיו הצעיר של קרייג. כמו קרייג, הוא אוהב לצייר, והחלק הראשון של הסיפור מפרט את ילדותם יחד, אם כי מאוחר יותר הם מתרחקים.
* **ריינה** – אהבתו הראשונה של קרייג, נערה נוצרייה שקרייג פוגש לראשונה במחנה חורף נוצרי. כמו קרייג, גם משפחתה במצב כלכלי רעוע, וגירושיה של הוריה והצורך לטפל באחיה הצעירים גורמים לה ללחץ.
* **הוריו של קרייג** – נוצרים קפדניים ואדוקים, שאינם מגלים סובלנות כלפי נוצרים ליברליים.
* **אביה של ריינה** – אדם שנאמן לאמונותיו ומקווה להציל את יחסיו עם אשתו.
* **אמה של ריינה** – אישה קשת-יום המכורה לתרופות, שאינה מעוניינת לתקן את יחסיה עם בעלה, והיא מנסה להמשיך הלאה.
* **לורה ובן** – אחיה המאומצים של ריינה, הסובלים ממוגבלויות שכליות. בן הוא ילד הרבה יותר שקט ומופנם, בעוד לורה הרבה יותר אנרגטית. בנוסף, משתמע כי לבן יש תסמונת דאון; בעוד שלורה סובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית.
* **ג'ולי ודייב** – אחותה וגיסה של ריינה.

## ביקורות
[ממוזער|שמאל|200px|קרייג תומפסון משרטט את דמותה של ריינה בעותק של הרומן במהלך טקס חתימות שנערך ב-20 בספטמבר 2011 בחנות הקומיקס "Midtown Comics" ב[מנהטן.]]
ה-"Bloomsbury Review" כינה את "שמיכת טלאים"  מגזין "טיים" הצהיר כי עבודתו של תומפסון "הציבה גבולות חדשים למדיום", ודירג אותו במקום הראשון ברשימת "ספרי הקומיקס הטובים ביותר לשנת 2003", ובמקום ה-8 ברשימת "ספרי הקומיקס הטובים ביותר של העשור". בגיליון הפתיחה של "", הרומן כונה "מגנום אופוס". ב-"Publishers Weekly" נכתב כי 

עם פרסומו של "שמיכת טלאים", זכה תומפסון לפופולריות רבה ולהערכה ביקורתית כאחד. אמן הקומיקס זוכה פרס פוליצר, ארט ספיגלמן, שלח לו מכתב שבח ארוך על כתיבת הרומן, ובקנאה מדומה, הביע אדי קמפבל רצון "לשבור את אצבעותיו" של תומפסון. אמן קומיקס זוכה פרס פוליצר אחר, ז'ול פייפר, כתב כי  אלן מור שיבח את הרומן בראיונות כ"מסמך אנושי מחמם לב להפליא", והוסיף כי הוא מצא אותו "נוגע וסוחף", והגן עליו בפומבי כאשר הואשם כחומר פורנוגרפי. ניל גיימן כתב כי "חשבתי שהוא מרגש, עדין, מצויר להפליא, כנה עד כאב, וכנראה הרומן הגרפי החשוב ביותר מאז ".

תומפסון הצהיר כי לתפיסתו, "שמיכת טלאים" הצליח משום שהרומן  על אף השבחים שהורעפו על הרומן, הוא הביא למתח בין תומפסון להוריו למשך מספר שנים לאחר שקראו אותו.

באוקטובר 2006, ניסה תושב מרשל, מיזורי, להסיר את "שמיכת טלאים" ו-"" מאת אליסון בקדל מהספרייה הציבורית של העיר. התומכים בהסרת הספרים אפיינו אותם כ"פורנוגרפיה" והביעו דאגה מקריאתם בידי ילדים. מנהלת הספרייה הציבורית של מרשל, איימי קראמפ, הגנה על הספרים בנימוק שזכו לביקורות חיוביות ב"כתבי עת מוכרים ומקצועיים לביקורת ספרים", ואפיינה את ניסיון ההסרה כצעד לעבר "מדרונה החלקלק של הצנזורה". ב-11 באוקטובר 2006 מינתה מועצת הספרייה ועדה ליצירת מדיניות עבור בחירת ספרים, והוציאה את "שמיכת טלאים" ו-"Fun Home" מהרשימה עד לאישור המדיניות החדשה. הוועדה "החליטה שלא להקצות תגיות משוחדות או לצנזר את [הספרים] בעקבות דעות קדומות", והציגה מדיניות בחירת ספרים בפני הדירקטוריון. ב-14 במרץ 2007, חבר הנאמנים של הספרייה הציבורית של מרשל הצביע על החזרת "שמיכת טלאים" ו-"Fun Home" למדפי הספרייה. בשנת 2021, בקשות לאיסור שני הספרים התפשטו במהירות בארצות הברית.

בשנת 2024, 13 ספרים, בהם "שמיכת טלאים", נכנסו לרשימת הספרים האסורים לקריאה בבתי הספר הציבוריים ביוטה, טקסס, על ידי מועצת בית הספר הממלכתית, בשל היותו בעל "חומר רגיש" לכאורה.
### פרסים
* 2004 – פרס הארווי לאמן הטוב ביותר.
* 2004 – פרס הארווי לקריקטוריסט הטוב ביותר.
* 2004 – פרס הארווי לאלבום הגרפי הטוב ביותר של יצירה מקורית.
* 2004 – פרס אייזנר לאלבום הגרפי הטוב ביותר.
* 2004 – פרס אייזנר לסופר/אמן הטוב ביותר.
* 2004 – פרס איגנץ לאמן מצטיין.
* 2004 – פרס איגנץ לרומן או לאלבום מצטיין.
* 2005 – פרס המבקרים הצרפתי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים גרפיים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:חיבורים שנכללו ברשימת הספרים האסורים