open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מחלף גולני

**מחלף גולני** הוא מחלף מרכזי בגליל התחתון, שבו נפגשים כביש 65 המוביל מעפולה לאצבע הגליל וכביש 77 המוביל מטבריה למחלף המוביל.

## היסטוריה
המחלף והצומת שקדם לו ממוקמים בצומת דרכים מרכזי היסטורי בגליל התחתון, ובסמוך לו נתגלו שרידי הדרך הרומית שעברה במקום. שמו של הצומת בעבר היה **צומת מסכנה**, על שם ח'רבת מסכנה הסמוכה, המשמרת את שמה של העיירה התלמודית **[[משכנא]]**, ממנה יצאו מספר חכמים. גם הצומת עצמו נזכר במקורות חז"ל, כנקודה מרכזית בדרך הראשית שבין טבריה וציפורי: , וכן: .

במהלך מלחמת העצמאות נערכו באזור המחלף קרבות עקובים מדם בין לוחמי חטיבת גולני לבין כנופיות של לוחמים מהכפרים הערביים שבסביבה. אלה נעזרו בלוחמי צבא ההצלה בפיקודו של פאוזי קאוקג'י. לאחר מלחמת העצמאות הוקמה מצפון לצומת אנדרטה לזכר לוחמי גולני שנהרגו בקרבות באזור הצומת ובאזור סג'רה. בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 הוקם במקום מוזיאון גולני - אתר הנצחה ללוחמי חטיבת גולני שנפלו במלחמות ישראל. באתר אנדרטאות, מוזיאון לתולדות החטיבה וארכיון.

המבנה הבולט לעיני העובר בצומת בעשור השני של המאה ה-21 הוא מסעדה של מקדונלד'ס. בולט במיוחד הלוגו שהתנוסס מעליה. הלוגו הקיים החליף את בובת הליצן של החברה שהוצבה במקום בחודשים הראשונים לפתיחת המסעדה. בעקבות לחץ כבד מצד הורים שכולים, שחשו כי הבובה שמה ללעג את אתר ההנצחה, הורדה הבובה והוחלפה בלוגו קטן וסולידי יותר. במסגרת הקמת המחלף, נסלל כביש גישה חדש אל אתר ההנצחה ואל המסעדה, הנמצאים לצד המחלף.

## תעבורה
בימות השבוע משמש המחלף את תושבי האזור בעיקר, אולם בשבתות ובחגים הוא משמש גם כצומת מרכזי בתנועת המטיילים ממרכז הארץ אל הכנרת וצפון הארץ, ובחזרה.

צומת גולני הוסב למחלף במסגרת תוכנית "נתיבי ישראל", שהיא חלק מהתוכנית הרב שנתית של החברה הלאומית לדרכים בישראל לשנים 2011–2016. במסגרת הפרויקט, שביצועו החל בשנת 2011, הוקם גשר ראשי במסלולו של כביש 77, מעל לכביש 65, במטרה ליצור הפרדה מפלסית עבור כלי הרכב בארבעת כיווני הנסיעה. המחלף מסייע למבקשים להגיע אל יער לביא של קרן קיימת לישראל ואל אתר ההנצחה לחללי חטיבת גולני ומוזיאון גולני.

גשר ייחודי להולכי רגל, שעוצב על ידי האדריכל אריאל טיבי, מאפשר חציה בטוחה של כביש 65. בנוסף, שולבו במחלף מעברים תת-קרקעיים להולכי רגל, כלי רכב, רכבים חקלאיים, מעבר חירום תחתי לטנקים ותחנות לתחבורה ציבורית בכיווני הנסיעה השונים. מחלף גולני הוא חלק מתוואי הנסיעה "הזרוע המזרחית", שיקשר את צומת עמיעד אל צומת התשבי ובהמשך לכביש 6. המחלף נפתח לתנועה באמצע חודש אוגוסט 2013. עבודות הגמר על המחלף, בהן פירוק כבישים קיימים ושיקום נופי, הסתיימו בסוף שנת 2013.

## גלריה

קובץ:Golani interchange 0019.jpg|מחלף גולני ואתר ההנצחה של חטיבת גולני, ינואר 2019
קובץ:Golani interchange 0021.jpg|מחלף גולני, ינואר 2019
קובץ:Golani interchange 0022.jpg|מחלף גולני לכיוון צפון, ינואר 2019
קובץ:Golani interchange 0024.jpg|מחלף גולני לכיוון מערב, ינואר 2019
קובץ:Golani interchange 0026.jpg|מחלף גולני, ינואר 2019
קובץ:Golani Interchange.jpg|מחלף גולני, מבט מכיוון כביש 65 צפונה
קובץ:atargolani.jpg|אתר הנצחה ומוזיאון גולני, מחלף גולני
קובץ:Geshergolani.JPG|גשר הולכי הרגל ולצידו סמל חטיבת גולני
קובץ:Gilanimuseum04.jpg|שלט מוזיאון גולני המתנשא מעל לצומת


## קישורים חיצוניים
* 
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על גשר הולכי הרגל במחלף גולני, באתר 'חלון אחורי', 1 בספטמבר 2014

## הערות שוליים

גולני, מחלף
גולני
גולני, מחלף
קטגוריה:חטיבת גולני
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קרני חיטין

**קרני חיטין** הוא שמו של הר געש כבוי בגליל התחתון בקרבת הר ארבל; גובהו המרבי 326 מטר, והוא כ-5 ק"מ ממערב לטבריה, ומעליה. ההר זכה לשמו בשל שתי פסגותיו, שצורתן כשל קרניים. קיימת סברה כי שתי פסגותיו – הידועות כ"קרניים" – הן פקקים געשיים שנחשפו באמצעות סחיפה. בשנת 2007 הוכרזה סביבת ההר כגן לאומי.

מקרני חיטין ניתן לראות את הכנרת, הגלעד, הגולן והגליל.

## גאולוגיה
הר הגעש היה פעיל לפני כ-3–4 מיליוני שנה, בתקופת הפליוקן. בבסיס ההר מצויה שכבה של גיר ימי, בדומה לזו הנמצאת בארבל. מעליו שכבה של טוף ירקרק, ומעליה שכבה של אגלומרט הכולל פצצות געשיות וגושי בזלת. דבר זה מעיד כי ההר התחיל את חייו בהתפרצויות מתונות שעוצמתן הלכה וגברה בהמשך. מעל האגלומרט ניתן לראות שכבות בזלת.

## התיישבות
בקרני חיטין התקיימו יישובים בכמה תקופות, וב-1976 נערכו במקום חפירות מטעם רשות העתיקות. השליטה מן ההר על הדרך העולה מהכנרת הקנתה לו חשיבות מיוחדת. דרך זו עברה בנחל רקת, ומשני צדיה חולשים עליה הרי געש: בקצה התחתון תל רקת ובקצה העליון קרני חיטין.

קבר נבי שועייב, המקודש לדרוזים, נמצא בסמוך לקרני חיטין.

שמו של קרני חיטין מוכר וידוע דווקא מן התקופה שבה לא היה מיושב כלל. בתקופה הצלבנית לא נודעה לאתר חשיבות מיוחדת, והוא היה שומם. ב-4 ביולי 1187 התחולל למרגלות ההר הקרב בין צבאות הצלבנים, שהגיעו מכיוון ציפורי, ובין צבאו של צלאח א-דין, שבא מכיוון מעברות הירדן, מדרום לצמח. בקרב זה נחלו הצלבנים מפלה ניצחת, ושרידי לוחמיהם נמלטו אל פסגת ההר ושם נכנעו. קרב קרני חיטין, או "קרב חטין", מסמל את ראשית חורבנה של ממלכת הצלבנים בארץ ישראל.

במורד הצפוני של ההר שכן בתקופה העות'מאנית הכפר חיטין, אשר שימר את שמה של העיירה היהודית הגדולה מתקופת התלמוד כפר חיטיא ששכנה במקום, ואשר נזכרת רבות במקורות חז"ל. במהלך מלחמת העצמאות נמלטו ממנו תושביו, והכפר חרב. ב־1936 הוקם באזור המושב השיתופי כפר חיטים, לאחר מספר ניסיונות התיישבות שלא צלחו.

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* גן לאומי קרני חיטים - באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".
* מסלול טיול מפורט בקרני חיטין באתר "נלך".
* מסע אל צפונותיו של הר הגעש קרני חיטין, בשביל הארץ, גיליון 35, מרץ 2010 (ארכיון האינטרנט).
* 

## הערות שוליים

815px|מרכז|ממוזער|תמונת פנורמה של קרני חיטין

קטגוריה:ישראל: הרי געש
קטגוריה:הגליל התחתון: הרים
קטגוריה:הגליל: גנים לאומיים
קטגוריה:פקקים געשיים
דאבור שוקר

**דאבור שוקר** (קרואטית: **Davor Šuker**; נהגה: ; נולד ב-1 בינואר 1968 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי. שוקר שיחק בעמדת החלוץ במספר מועדונים ברחבי אירופה, היה למלך השערים במונדיאל 1998 והוא הכובש המצטיין בכל הזמנים של נבחרת קרואטיה בכדורגל עם 45 שערים.

## ביוגרפיה
שוקר החל את הקריירה ב-1984 בקבוצה מקומית, ועבר לדינאמו זגראב ב-1989. לאחר שהרשים בליגה היוגוסלבית הראשונה, ערך את הופעתו הבינלאומית הראשונה בנבחרת יוגוסלביה בשנת 1990 נגד רומניה. ב-1991, בדיוק לפני שמלחמת יוגוסלביה פרצה, שוקר שיחק בשני משחקים בנבחרת יוגוסלביה בכדורגל, שם הוא כבש את השער הבינלאומי הראשון שלו.

ב-1991 עבר למועדון הספרדי סביליה. שנה אחר כך, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, זומן לנבחרת קרואטיה. אחרי שכיכב בטבלת מלך השערים בספרד, הבקיע שוקר שלושה שערים לזכות קרואטיה ביורו 96.

ב-1996 עבר שוקר לריאל מדריד, ושם זכה בתואר משמעותי ראשון. הוא זכה באליפות ספרד ב-1997 ובליגת האלופות ב-1998. בסוף העונה המוצלחת הזו, זכה בתואר נעל הזהב במונדיאל 1998 לאחר שכבש שישה שערים. שוקר עבר לארסנל ב-1999. לאחר מכן, שיחק גם בווסטהאם יונייטד ובמינכן 1860.

שוקר סיים את הקריירה שלו עם 46 שערים בינלאומיים, 45 מהם לזכות קרואטיה, והוא מוביל בטבלת מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים. בנובמבר 2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, נבחר לכדורגלן הזהב של קרואטיה. כמו כן הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.

נכון לשנת 2005 הוא מנהל עסק פרטי: "האקדמיה לכדורגל של דאבור שוקר" בזאגרב, קרואטיה.

ב-2010 נחשף צילום של שוקר מניח זר פרחים וחולק כבוד על קברו של פושע המלחמה הנאצי אנטה פאבליץ' מתקופת משחקו בריאל מדריד בשנת 1996. בתגובה אמר 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קרואטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:אוסייק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוסייק
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוגוסלביה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1968
דאיגו פוקוריו מארו

שמאל|ממוזער|250px|דאיגו פוקוריו מארו במוזיאון בטוקיו
**דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ** (ביפנית 第五福龍丸; מלילות: דרקון בר-מזל מספר חמש) הייתה ספינת דיג טונה יפנית שהזדהמה בקרינה רדיואקטיבית בשל חשיפה לקרינה מניסוי שערכה ארצות הברית בפצצת מימן באטול ביקיני ב-1 במרץ 1954.

האלחוטן הראשי של הספינה, קוּבּוֹיאמה איקיצ'י, מת ב-23 בספטמבר 1954, חצי שנה אחרי שפוצצה פצצת המימן הניסיונית, כשהוא סובל ממחלת קרינה חריפה. 

## לפני התקרית
ספינת הדיג הושקה ב-1947 במספנות קוֹזה שבמחוז וקאיאמה באי הונשו כ**דאינאנה קוֹטוֹשירוֹ מארוּ** (第七事代丸, קוטושירו מארו מס' 7). מאוחר יותר הוסבה הספינה לדיג טונה בעיר יאיזוּ במחוז שיזוּאוֹקה שבאי הונשו ושמה שונה ל**דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ**.

## זיהום רדיואקטיבי בלתי צפוי
בזמן שנערך הניסוי בפצצה הגרעינית ב-1 במרץ 1954, הייתה דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ באזור האטול ביקיני שבאיי מרשל. הספינה, 23 אנשי ציוותה והדגים שנלכדו על ידיהם הזדהמו מהנשורת הרדיואקטיבית שנבעה מהפיצוץ. הספינה חזרה ליאיזו ביפן ב-14 בספטמבר.

כשנערך הניסוי עסקה הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ בדיג מחוץ לאזור שהוכרז מראש על ידי ממשלת ארצות הברית כאזור מסוכן. הדייגים חשו בסכנה וניסו להימלט מהאזור, אך הם השתהו בשל הצורך לשלות את מערך החכות מהים, דבר שגרם להם להיחשף לנשורת רדיואקטיבית במשך כמה שעות. מאוחר יותר הרחיבה ארצות הברית את גודלו של האזור המסוכן, ואז נתגלה כי ספינות דיג רבות היו באזור פרט לדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ. הערכה כיום היא שכמאה ספינות דיג הזדהמו מקרינה בניסוי זה. 

הטרגדיה של הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ גרמה להתעוררות התנועה לפירוק נשק גרעיני ביפן. ממשלת ארצות הברית חששה שתנועה זו תגרום לרגשות אנטי־אמריקניים וניסתה להחיש משא ומתן על פיצויים עם ממשלת יפן בראשותו של יושידה שיגרו, שנחשב פוליטיקאי פרו־אמריקני. ממשלת ארצות הברית שלמה 2,000,000 דולר לקורבנות. הממשלה היפנית אף הודיעה כי היא לא תדרוש פיצויים נוספים מממשלת ארצות הברית.

הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ מצויה כיום בתצוגה בטוקיו.

## ההשפעה התרבותית
חמש שנים לאחר התאונה הסריט במאי הסרטים היפני שינדו קנטו את הסיפור בשם "דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ". השחקן אונו ג'וקיצ'י שיחק את תפקידו של קובויאמה איקיצ'י.

התקרית שימשה השראה לסרטים אחרים כדוגמת גודזילה, בהם מסופר על מפלצת שנוצרה כתוצאה ממוטציה עקב קרינה רדיואקטיבית, המחפשת לנקום באנושות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ביקיני (אטול)
קטגוריה:זיהום גרעיני
קטגוריה:ספינות דיג
קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:1954
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – יפן
Datagram Congestion Control Protocol

**Datagram Congestion Control Protocol** (בראשי תיבות: **DCCP**; בתרגום חופשי: פרוטוקול שליטה בצפיפות חבילות מידע) הוא פרוטקול שכבת תעבורה מונחה הודעות לשליטה בתעבורת מידע, אשר נמצא בפיתוח על ידי ה־IETF.

יישומים אשר עשויים לעשות שימוש ב-DCCP הם לדוגמה ישומי טלפון מבוסס אינטרנט, וישומי זרימת מדיה (streaming media), שיש בהם אילוצי זמן על שליחת המידע.
שליטת צפיפות (congestion control) היא הדרך שבה פרוטוקול רשת מגלה מהי הקיבולת הזמינה ברשת בנתיב מסוים. המניע העיקרי בפיתוח ה־DCCP הוא הצורך לספק ליישומים דרך סטנדרטית לעבוד עם שליטה בצפיפות, בלי שיהיה צורך לפתח אותם עבור כל תוכנה מחדש.

DCCP מיועד ליישומים שדורשים סמנטיקה של הפרוטוקול TCP, אך אינם רוצים לעשות בו שימוש עבור שליחת מידע, או אשר רוצים שליטת צפיפות שונה מה־TCP. במקביל, DCCP מיועד ליישומים אשר אינם דורשים תכונות של SCTP כגון משלוחי מידע עוקבים בתוך מספר זרימות מידע.

נכון לעכשיו, רוב היישומים השתמשו ב־TCP, על הבעיות אשר נלוות אליו, או ב-UDP ויישמו שליטות צפיפות משל עצמם (או לא השתמשו בשליטת צפיפות בכלל). מטרת ה־DCCP היא לספק דרך סטנדרטית ליישום שליטת צפיפות ותיקשור של שליטת צפיפות בין יישום אחד לשני. בנוסף, DCCP מיישם הגדרת תצורה אמינה ליצירת חיבורים ולתיקשור.

חיבור DCCP מכיל מעבר נתונים ומעבר אישורים. האישורים מיידעים את השולח האם הגיעו חבילות המידע ששלח. האישורים נשלחים ברציפות לפי דרישת מנגנון שליטת הצפיפות, עד לרציפות מלאה.

## קישורים חיצוניים
* טיוטות מפרט של ISOC

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
אצטדיון סנטיאגו ברנבאו

**אצטדיון סנטיאגו ברנבאו** (בספרדית: **Estadio Santiago Bernabéu**) הוא אצטדיון כדורגל במדריד, המשמש משנת 1947 כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל ריאל מדריד. תכולת האצטדיון הנוכחית עומדת על 78,297 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון השני בגודלו בספרד, והשמיני בגודלו באירופה כולה.

סנטיאגו ברנבאו הוא אחד מאצטדיוני הכדורגל המפורסמים והיוקרתיים בעולם, אשר אירח את גמר ליגת האלופות ארבע פעמים, ב-1957, 1969, 1980 ו-2010. הגמרים של יורו 1964 ומונדיאל 1982, התקיימו אף הם בברנבאו, מה שהופך אותו לאצטדיון הראשון באירופה שאירח גם את גמר אליפות אירופה וגם את גמר אליפות העולם. באורח יוצא דופן אירח האצטדיון את גמר גביע ליברטדורס 2018, בפעם היחידה בהיסטוריה שהסופר קלאסיקו הארגנטינאי התקיים במסגרת גמר טורניר יבשתי. כמו כן, הברנבאו אירח 35 פעמים את גמר גביע המלך הספרדי, יותר מכל אצטדיון אחר בספרד.

## היסטוריה
האצטדיון נחנך ב-14 בדצמבר 1947, ונקרא במקור "אצטדיון נואבו צ'מרטין", אך בינואר 1955 אימצה ריאל מדריד את השם הנוכחי על שמו של סנטיאגו ברנבאו, שהיה שחקן ריאל מדריד, גורם מרכזי בהצלחתה ולימים הפך לנשיא המועדון. במשחק הראשון שנערך באצטדיון התמודדה ריאל מדריד מול קבוצת בלננשש מפורטוגל.

קיבולת האצטדיון שונתה מספר פעמים, כשהשיא היה 125,000 מקומות ישיבה, אחרי הרחבת האצטדיון ב-1953. מאז הצטמצמה קיבולת האצטדיון מספר פעמים, לאחר שאופ"א אסרה על קיום משחקים במפעלי הארגון באצטדיונים בעלי יציעי עמידה. בשנת 1998 בוטלו יציעי העמידה האחרונים באצטדיון, והפכו ליציעי ישיבה, לאחר שהותקנו בהם מושבים. בשנת 2005 גדלה תכולת האצטדיון ב-6,000 מקומות ישיבה, וכעת הוא יכול להכיל 81,044 צופים.

באצטדיון מספר סוגים של יציעי כבוד. חלקם פרוסים בטבעת מסביב למגרש, חלקם בפינות האצטדיון, וחלקם במרכז היציע המרכזי. כמו כן, האצטדיון כולל בתוכו את המוזיאון הרשמי של המועדון.
ימין|ממוזער|250px|אצטדיון סנטיאגו ברנבאו
באפריל 2018 נודע שהאצטדיון ישופץ שוב. יתווסף גג, שיהיה ניתן לסגור מעל המגרש, תכולת המושבים תרד ל-78,000 וייהרסו 2 מבנים מהיציע המערבי. עלות השיפוץ מוערכת ב-400 מיליון יורו ותבוצע על ידי משרד האדריכלים הגרמני GMP. 

כמו כן, משוחק באצטדיון מדי שנה לפני תחילת העונה הסדירה טורניר הידידות גביע הברנבאו.

בקיץ 2019 החלו העבודות לשיפוץ אצטדיון סנטיאגו ברנבאו, והן נמשכו  כשלוש שנים וחצי (עד 2022). עונת 2019/2020 הושבתה בחודש מרץ 2020 בעקבות מגפת הקורונה, וריאל מדריד החליטה לנצל את המצב והאיצה את עבודות השיפוץ בצורה משמעותית. משחקי הליגה חזרו לסדרם בחודש יוני. בעקבות האצת עבודות השיפוץ, שיחקה הקבוצה במהלך עונת 2020/2021 באצטדיון אלפרדו די סטפנו, אשר ממוקם במתחם האימונים של המועדון.

## קישורים חיצוניים

* 

* אצטדיון סנטיאגו ברנבאו באתר הרשמי של ריאל מדריד
* מידע נוסף על האצטדיון באתר האוהדים הישראלי של ריאל מדריד
* מידע נוסף על האצטדיון באתר The Stadium Guide
* תמונות נוספות באתר World Stadiums
* מידע נוסף על האצטדיון באתר הכל על
* מידע נוסף בעברית על ההיסטוריה של האצטדיון באתר מדרידיסטה

## הערות שוליים

סנטיאגו ברנבאו
סנטיאגו ברנבאו
קטגוריה:ריאל מדריד
סנטיאגו ברנובאו
סנטיאגו ברנובאו
סנטיאגו ברנבאו
סנטיאגו ברנבאו
סמל אלג'יריה

**[[סמל]] [[אלג'יריה]]** הוא חותם בו משתמשת ממשלת אלג'יריה. הסמל מכיל כוכב וסהר שגם על דגל אלג'יריה ומסמלים את דת האסלאם, הדת הרשמית במדינה. גרסתו הנוכחית אומצה בשנת 1976 וההבדל היחיד בינו לבין קודמו הוא הכיתוב "הרפובליקה הפופולרית הדמוקרטית של אלג'יריה" שנכתב תחילה בצרפתית ושונה לערבית.

בתוך הסמל עצמו ניתן למצוא את "היד של פאטמה" מתחת לשמש העולה. פאטמה הייתה הבת של הנביא מוחמד והמוסלמים מאמינים כי היא אחראית על הנשים בגן עדן. ידה העולה הוא הסמל המסורתי של האזור, ואילו השמש העולה מסמל את תחילתו של עידן חדש. שאר הסמל מתייחס לגאוגרפיה, לחקלאות ולתעשייה של המדינה כאשר ההרים מסמלים את הרי האטלס, הצמחים מסמלים את החקלאות והבניין מסמל את התעשייה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלג'יריה: סמלים לאומיים
אלג'יריה
אלג'יריה
אלג'יריה
סמל אנגווילה

**[[סמל]] [[אנגווילה]]** מורכב ממגן אשר במרכזו נמצא הסמל המסורתי של האומה שנוצר ב-1967 כאשר קמה התנועה לעצמאות אנגווילה מהיוזמה של איחוד האיים הקריביים. הסמל המסורתי מורכב משלושה דולפינים אשר צבועים בצבע כתום ומסמלים סובלנות, אחדות וכוח. הדולפינים יוצרים מעגל המסמל המשכיות.

הרקע צבוע בלבן המסמל שלום ואחווה, והבסיס צבוע בכחול המייצג את הים הקריבי המקיף את איי אנגווילה ומסמל אמונה, נעורים ותקווה.

הסמל הלאומי של אנגווילה מצוי גם על דגל אנגווילה. הסמל נוסף לדגל אחרי המהפכה.

## ראו גם
* גלריית סמלי הממלכה המאוחדת

## קישורים חיצוניים

* סמל אנגווילה - מתוך האנציקלופדיה של "חיפוש-קריבי"

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגווילה
אנגווילה
אנגווילה
אנגווילה
פאתוס

**פָּאתוֹס** (ביוונית: **πάθος** – "סבל" או "חוויה רגשית") היא פנייה רטורית לרגשות הקהל. פאתוס היא אחת משלוש שיטות השכנוע, לצד "אתוס" ו"לוגוס" עליהן מדבר הפילוסוף היווני אריסטו בחיבורו "על הרטוריקה".

אריסטו ציין שלוש אפשרויות של שימוש בפאתוס:
* במטפורה, סיפור, או סדרת שאלות מעוררות סקרנות.
* באמצעות הגשה רגשנית או ריבוי מרכיבים רגשניים בתוך הנאום.
* בסיום נאום או דברים, שם להצגה רוויית פאתוס יש השפעה חזקה במיוחד.

השימוש בפאתוס ככלי רטורי מכוון לשנות את דעתו של קהל המאזינים או הצופים באמצעות הצגת דברים רגשנית, במיוחד תוך פנייה לרגשות הצער או הרחמים של הקהל, ניסיון לעורר תחושות של אהדה, חמלה וצער אצל המאזינים. לעיתים קרובות, מלווים טיעונים כאלו גם בהגשה רגשנית של דברים על ידי הדובר.

## שימוש בפאתוס
השימוש בפאתוס רווח מאוד כאמצעי שכנוע רטורי במצבים בהם שכנוע באמצעות היגיון (כלומר, באמצעות שימוש ב"לוגוס") אינו אפשרי או אינו רצוי, או כאשר הדובר מבקש לעורר אצל שומעיו הזדהות רגשית שתחזק את כוחו של טיעון הגיוני. לתפישתו של אריסטו, כעס הוא אחד הרגשות המשכנעים ביותר ומהווה אמצעי קל יותר להשפעה על השומע.

אחד הנואמים שהרבה לעשות שימוש בפאתוס בדבריו היה מנחם בגין. סיום נאומו בכנסת משנת 1956 על רצח ארלוזורוב מהווה דוגמה לכך:

פאתוס רווח מאוד גם ביצירות קולנועיות, אך אופן השימוש בו מותאם למדיום: במקום פאתוס מילולי מופיע פאתוס ויזואלי. לדוגמה, במקום בו נואם ידבר על "העניין שבשמו עלו אבותינו למוקד, שלמענו נשפך דמנו כמים מדור לדור" עשוי הקולנוע להשתמש ברצף של תמונות, ב"דיזולב" חלקי עם דגל ישראל ומלווה בנעימת הנושא של "עמוד האש" או "התקווה".

המילה "פתטי" מקורה במושג פאתוס, ומשמעותה המקורית היא מלא רגש, מעורר רחמים.

## ראו גם
*רטוריקה

## הערות שוליים

קטגוריה:רטוריקה
קטגוריה:מנהיגות
קמור

200px|שמאל|ממוזער|הקְמוֹר של אוסף של נקודות במישור הדו-ממדי תחום על ידי הקו הכחול. ניתן לחשוב על הקמור כתחום על ידי גומייה שנמתחה כך שתקיף את כול הנקודות, ולאחר מכן שוחררה.
[200px|שמאל|ממוזער|הקמור של [האדם הוויטרובי. התמונה ממחישה את ההבדל בין מושג החסימה למושג הקמור. הריבוע חוסם את הדמות עם הרגליים הצמודות, המעגל חוסם את הדמות עם הרגליים הפשוקות, והצורה המסומנת בקו אדום היא הקמור של שתי הדמויות כאחד.]]
במתמטיקה, ה**קְמוֹר** () של גוף, או של אוסף של גופים, הוא הגוף הקמור המינימלי המכיל אותם. במקרה הפרטי, שבו אוסף הגופים הוא אוסף של נקודות, עקומות וצורות דו-ממדיות, במישור הדו-ממדי, ניתן לדמות את הקמור לשטח שתחום על ידי גומייה, שנמתחה כך שתקיף את כולם, ולאחר מכן שוחררה. המקבילה של הגומיה במרחב התלת-ממדי, היא יריעה אלסטית מתוחה, שמקיפה אוסף של עצמים גאומטריים. הקמור של אוסף נקודות, קטעים ומצולעים במישור, הוא מצולע. הקמור של אוסף נקודות, קטעים, מצולעים ופאונים במרחב התלת-ממדי, הוא פאון.

## הגדרה מתמטית
בהינתן מרחב וקטורי V מעל שדה הממשיים \mathbb{R} וקבוצה כלשהי B \subseteq V, ה**קמור של <math>B</math>** מוגדר להיות:


\operatorname{Con}(B):=\bigcap_{\begin{matrix} B\subseteq C \subseteq V \\ C\text{ is convex} \end{matrix}}{C}

כלומר, חיתוך כל הקבוצות הקמורות המכילות את B. חיתוך זה מוגדר היטב לכל B מכיוון שהמרחב הווקטורי V עצמו הוא קבוצה קמורה, ולכן החיתוך מכיל איבר אחד לפחות.

ניתן להוכיח כי ההגדרה לעיל שקולה לאוסף כל הצירופים הליניאריים של איברים מ-B עם מקדמים חיוביים שסכומם הוא 1. כלומר, אוסף כל הווקטורים a_1v_1+a_2v_2+\dots a_nv_n כך ש:
* n \in \mathbb{N} מספר טבעי
* v_i\in B לכל 1\le i \le n
* 0 לכל 1\le i \le n
* \sum_{i=1}^n{a_i}=1

## אלגוריתמי חישוב הקמור
חישוב הקמור הוא בעיה בגאומטריה חישובית. ישנם מספר אלגוריתמים העוסקים בחישוב זה, הן במקרים המיוחדים של שניים ושלושה ממדים, והן במקרה של מספר ממדים כלשהו. שני אלגוריתמים ידועים למציאת קמור של אוסף נקודות במישור הדו־ממדי הם הסריקה של גראהם והצעדה של ג'ארביס. החסם התחתון על זמן מציאת הקמור של אוסף בן \ n נקודות במקרה הגרוע הוא \ n\log n. ניתן להצדיק חסם זה על ידי כך שבאמצעות אלגוריתם שמוצא קמור ניתן למיין סדרת נקודות, והוכח כי מיון חסום מלמטה במקרה הכללי (בו אין מידע נוסף על האלמנטים הממוינים) על ידי \ n\log n. עבור מרחב מממד \ d>3 החסם התחתון הוא \ n^{\left[d/2\right]} בשל סיבוכיות הפאון שייווצר.

## מקור השם
המילה קמור מופיעה לראשונה בעברית בתלמוד בבלי במסכת עירובין:

בגמרא פירש רש"י:

## ראו גם
* קבוצה קמורה

## קישורים חיצוניים
* הסבר והמחשת קמור (באנגלית). למטה יש קישורים למימושים ממוחשבים שונים, כולל זה הנמצא כאן למטה.
* הדגמה של קמור של קבוצת נקודות במישור
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:גאומטריה חישובית
קטגוריה:קמירות
עמנואל פטי

**עמנואל לורן פטי** (צרפתית: **Emmanuel Laurent Petit**; נולד ב-22 בספטמבר 1970 בצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי. במהלך הקריירה שלו שיחק פטי במועדונים כמו ברצלונה, ארסנל ומונקו. הוא סיים את הקריירה שלו בקבוצה האנגלית צ'לסי, אותה עזב בקיץ 2004.

פטי שיחק בנבחרת צרפת. הוא סיים את הקריירה עם 63 הופעות בנבחרת וזכה איתה במונדיאל 1998 (כבש שער בגמר) וביורו 2000.

לאחר שישה חודשים בהם חיפש מועדון חדש, הודיע פטי על פרישתו ב-20 בינואר 2005 כשגילה שהוא צריך לעבור ניתוח בברך וככל הנראה לא יוכל לחזור לכושר מלא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1970
מלכי ערב הסעודית

**מלך ערב הסעודית** הוא מנהיג הממלכה הערבית הסעודית. המלך הוא שליט אבסולוטי ואין מנגנונים רשמיים וממוסדים המאזנים, מרסנים או מבקרים את סמכותו. בהיותו אחד המונרכים האבסולוטיים האחרונים בעולם, המלך הסעודי נהנה מסמכויות נרחבות ביותר. החל מ־1964 הוא משמש הן כראש המדינה והן כראש הממשלה, בשנת 2022 מונה מזה תקופה ראש ממשלה שאינו המלך בפועל כאשר המלך סלמאן מינה את בנו מוחמד, יורש העצר של ערב הסעודית, לתפקיד ראש הממשלה. כל החלטה ביצועית או חקיקתית זקוקה לאישורו או לאישורם של באי כוחו. בכובעו כראש הממשלה, המלך ממנה את חברי הקבינט, הפקידים הבכירים, הדיפלומטים ומושלי המחוזות. הוא שקובע את זהות נסיך הכתר. בכובעו כראש המטה הכללי, המלך אחראי למינוי כל קציני הצבא מעל דרגת "מוקדם" (=סגן-אלוף). נוסף על כך, המלך מכהן כערכאת הערעורים העליונה ומחזיק בסמכות החנינה.

למרות כל אלה, יכולתו של המלך הסעודי לשלוט בפועל תלויה במידה רבה ביכולתו להגיע לאיזון ולקונצנזוס בין יסודות רבים בממלכתו, ובראש ובראשונה בני משפחת המלוכה, בית סעוד. המלך משמש מעצם תפקידו אב בית סעוד, אשר, בסיכום כללי, מונה יותר מ־20,000 בני אדם, צאצאיו של סעוד אבן מוחמד אבן מוקרין. הלגיטימיות השלטונית של המלך נשענת על היבט דתי - והאבי (מתוקף היותו "שומר שני המקומות הקדושים", היינו מכה ומדינה) והן על השתייכותו לשושלת הסעודית המפוארת. עם זאת, מוסלמים רבים תופסים את המונרכיה כרעיון אנטי-אסלאמי, בהתבססם על סלידתו של הנביא מוחמד משלטון העובר בירושה.

מעונו של המלך הוא ארמון אל-ימאמה אשר נמצא בפרוורי ריאד.

## ירושה

לפי התיקון החוקתי שהציג המלך פהד בשנת 1992, המלוכה נמצאת בידי בניו ונכדיו של מייסד הממלכה, עבד אל-עזיז (אבן סעוד). עד 1992 נהוג היה כי בנו המבוגר ביותר של אבן סעוד עולה לכתר, שעה שהאחים הצעירים מתקדמים שלב נוסף בקו הירושה. אולם, המלך פהד קבע כי לא רק שבסמכותו של המלך לבחור (או להדיח) לבדו את נסיך הכתר; מפסיקתו השתמע כי גם שישים נכדיו של עבד אל-עזיז, "בני הדור השלישי", הם מועמדים לגיטימיים למלוכה.

לאחר מות המלך פהד מונה עבדאללה למלך. יורש העצר שלו היה אחיו למחצה, הנסיך סולטאן, ששימש שר ההגנה הסעודי. לאחר מותו של סולטאן מונה הנסיך נאיף ליורש העצר. נאיף הוא אחיו למחצה של המלך עבדאללה ושר הפנים של סעודיה. הוא היה יורש העצר עד מותו ביוני 2012. לאחר מותו של נאיף מונה שר ההגנה, הנסיך סלמאן ליורש העצר.

שיטת הירושה הסעודית נקבעה מאז מותו של אבן סעוד כעוברת בין בניו, על פי גיל. היות צעיר בניו של אבן סעוד בשנות ה-60 לחייו מחדדת שאלה שעמדה בלב המאבק בין המלך סעוד לפייסל. סעוד שאף להמליך תחתיו את בניו ואילו פייסל שאף לרשת את תפקיד המלך מאביו. תפיסת פייסל את השלטון קיבעה את סדר הירושה לכזה העובר בין האחים ולא ממשיך במעלה הדורות. עם פטירתם של בני הדור השני לאבן סעוד בחלוף השנים, תתחדד ותעלה שאלת בני הדור השלישי וירושת השלטון.

## מלכי ערב הסעודית
להלן רשימת מלכי ערב הסעודית מאז כינון הממלכה ועד ימינו:

בשנת 1902 יצא המלך עבד-אל-עזיז מכווית במסע כיבושים בן שלושים שנה בחצי-האי ערב. ראשית כבש את עיר הולדת המשפחה, ריאד (ריאצ') מידי הראשידים, המשכו בכיבושם המלא של הנג'ד (1922) והחג'אז (1925) וסופו בכינון ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932. אבן סעוד שימש כמלך הראשון, וחמישה מילדיו מלכו אחריו.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המלוכה הסעודית
ערב הסעודית
כנף

[ממוזער|230px|כנף של [שחף.]]
[ממוזער|230px|[עיטם לבן-ראש במעוף]]
[ממוזער|230px|[מטוס במעוף]]
**הכנפיים** הן הגפיים הקדמיות של העופות (וכן בעטלפים ובקבוצת הזוחלים הקדומים פטרוזאוריה), ואיברים אנלוגיים בחרקים, המאפשרים לרובם לעוף. במשך השנים התרחבה משמעות המושג וכיום הוא משמש גם לתיאור התקנים מלאכותיים מעשה ידי אדם (ראו כנף בכלי טיס).

בין כנפי העופות והחרקים קיים שוני רב מבחינת מבנה, תפקוד והתפתחות אבולוציונית.

על אף שנוצות מכסות כמעט את כל גופם של העופות, הרי שמטרתן העיקרית היא הרכבת הכנפיים. המבנה המיוחד של הנוצות מאפשר ליצור משטח נרחב (דבר המגביר את כוח העילוי) שמשקלו מועט. כנפי העופות התפתחו במשך מאות אלפי שנים מרגליהם הקדמיות של הזוחלים, אבותיהם הקדמונים של העופות.

עופות מסוימים, כגון דרור הבית, נדרשים להניע את כנפיהם במהירות כדי לעוף, ואילו עופות אחרים, כגון נשר, מסוגלים לדאות במשך זמן רב ללא הזזת הכנפיים, בנצלם את זרמי האוויר. עופות מסוימים אינם מסוגלים לעוף על אף שברשותם כנפיים; הידועים ביותר הם הפינגווין והיען. כנפיו של הראשון משמשות לשחייה.

כנפיהם של חרקים רבים נעות במהירות עצומה. הדבר מתאפשר הודות לשרירים מיוחדים המפעילים כנפיים אלו, אשר אינם זקוקים לגירוי עצבי כדי לנוע; תנועתם היא מעין רפלקס. חוקרי אבולוציה משערים כי התפתחותן של כנפיים בחרקים היא אחד הגורמים העיקריים להצלחה המסחררת של קבוצת בעלי חיים זו (מספר מיני החרקים עולה בהרבה על מספר מיניהם של כל שאר בעלי החיים יחדיו).

כנפיהם של עופות ושל חרקים מעוטרים לעיתים קרובות בדוגמאות צבעוניות עזות; פרפרים ידועים בכך במיוחד. הדבר משמש לרוב לפיתוי ומשיכת בני המין השני למטרת רבייה, ולעיתים להגנה; ציפורים רבות פורשות את כנפיהן בעלות הצבעים העזים בפתאומיות בשעת סכנה ומרתיעות בדרך זו בעלי חיים המאיימים עליהן.

מחקר שפורסם בנובמבר 2024,  בחן את מבנה הקשקשים של כמה מיני פרפרים, ועמד על ההבדל בין המבריקים לעמומים שבהם.

המילה 'כנף' בשפה העברית תקינה בצורת נקבה על פי האקדמיה ללשון העברית

## כנפיים מתפקדות במינים שונים

קובץ:Female green-crowned brilliant hummingbird.jpg|קוליברי ירוק כתר
קובץ:Magpie Goose taking off.jpg|אווז עורבני במעוף
קובץ:Phoenicopterus roseus solo flight (Walvis bay).jpg|פלמינגו מצוי
קובץ:Draco spilonotus.JPG|כנפיים של דרקון דואה
קובץ:Cetonia aurata take off composition 05172009.jpg|שלבי התעופה של חיפושית ממין Cetonia aurata
קובץ:Marpesia zerynthia.jpg|פרפר ממין Marpesia zerynthia


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רכיבי כלי טיס
קטגוריה:זואוטומיה
כשלי מתאם

**כשלי מתאם** היא קבוצת כשלים לוגיים שבהם יש כשל בצירוף מתאמי. צירוף מתאמי הוא יחס בין שתי הצהרות, שביניהן אחת חייבת להיות כוזבת והאחרת נכונה. בלוגיקה פורמלית יחסים אלו ידועים כאו אקסקלוסיבי. דוגמאות למתאמים:

:א: עצם אחד גדול מעצם שני.
:ב: עצם אחד קטן או שווה בגודלו לעצם שני.

:א: רקסי הוא כלב.
:ב: רקסי אינו כלב.

ישנם מספר כשלים המבוססים על מתאמים:
* הכחשת המתאם, בה נעשה ניסיון להציג אפשרות נוספת לא תקפה אל תוך מתאם אמת.
* מתאם מודחק, בו הגדרות המתאם עוברות שינוי כך שאחת האפשרויות כוללת את האחרת והופכת אחת מהן לבלתי אפשרית.
* ברירה כוזבת (דילמה כוזבת), בה אפשרויות מוצגות כבלעדיות, בעוד שהמצב שונה.

קטגוריה:כשלים לוגיים
הכחשת המתאם

**הכחשת המתאם** היא כשל לוגי מקבוצת כשלי מתאם שבו נעשה ניסיון להציג חלופות במקום בו חלופות כאלו אינן קיימות. כשל זה הוא היפוכו של כשל דילמה כוזבת. לדוגמה:
:"אתה אומר שראית שמרשי רצח את הגברת בנית מטושביץ' מרחוב החרש 16, דירה 2, אך מה אם אבוא ואומר לך שהגברת בנית מטושביץ' כלל אינה קיימת ומעולם לא התקיימה?" 

אם יוכח שהגברת האמורה מעולם לא הייתה קיימת, מובן שלא ניתן היה לרצוח אותה. אך מאחר שעובדה ידועה היא כי הגברת מטושביץ' אכן הייתה קיימת, החלופה היא כוזבת.

## ראו גם
* כשלי מתאם - קבוצת הכשלים הלוגים לה שייך כשל הכחשת המתאם.
* חוק האי-סתירה

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:הכחשה
כשל אקולוגי

**כשל אקולוגי** הוא כשל בפירוש נתונים סטטיסטיים, בו מסקנה ביחס לטבעם של פרטים מוסקת רק על בסיס הצטברות נתונים שנאספו מהקבוצה אליה הם שייכים. הכשל מניח כי כל חברי הקבוצה מפגינים מאפיינים של הקבוצה בכללה. 

אפשר להיתקל ב"כשל אקולוגי", לעיתים קרובות, כאשר מסתמכים על סקרים או מדגמי אוכלוסייה. לדוגמה, אם בוחנים את נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של ישראל ביחס לאוכלוסיית העשירון התחתון, הרי שניתן להגיע למסקנה כי בן העשירון התחתון הטיפוסי הוא סטודנט ערבי המטפל בשבעה ילדים. בפועל, מדובר בשלוש קבוצות נפרדות: סטודנטים, ערבים ומשפחות מרובות ילדים; לעיתים קרובות החפיפה בין הקבוצות קטנה. 

## ראו גם

* כשלי הסקה בסטטיסטיקה
* הומוגניות של קבוצת חוץ
* הפרדוקס הצרפתי

## לקריאה נוספת

* "יין ישמח לבב אנוש" – טוב גם לבריאות הלב? באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי
* The fallacy of the ecological fallacy: the potential misuse of a concept and the consequences באתר AJPH

אקולוגי, כשל
קטגוריה:סטטיסטיקה
דגניה ב'

**דְּגַנְיָה ב**' היא קבוצה הנמצאת בעמק הירדן, כעשרה ק"מ מדרום לטבריה, בתחום המועצה האזורית עמק הירדן.

## היסטוריה
[200px|ממוזער|בית הילדים בדגניה ב', [1945. צילום של זולטן קלוגר]]
דגניה ב' נוסדה בשנת 1920, על ידי קבוצת "עבודה" של בני העלייה השנייה. שמה של דגניה ב' הוחלט על ידי החלוצים הראשונים בעמק הירדן אשר קבעו כי כל היישובים אשר יוקמו בעמק הירדן ייקראו דגניה, ע"ש הדגן הרב אשר גדל בעמק (דגניה ג' הייתה קיבוץ גניגר של היום, אשר ישב במקום אשר קיבוץ בית זרע נמצא כיום). במאורעות 1936–1939, המכונים גם המרד הערבי הגדול, שימש המקום בסיס יציאה להקמת יישובי חומה ומגדל. בין מייסדי הקבוצה נמנה לוי אשכול, לימים ראש ממשלת ישראל. גם קדיש לוז (לימים יו"ר הכנסת) הצטרף לקבוצה בשנת 1921. במפקד בשנת 1931 נספרו 136 תושבים ונמנו 39 בתים.

דגניה ב' הייתה שותפה במפעל המים מכון חמשת הקיבוצים, שהוקם בשנים 1942–1943, וכלל מכון שאיבה על גדות הירמוך שהעלה את המים אל ראש אמת מים, ממנה זרמו המים במערכת תעלות פתוחות להשקיית השדות.

במלחמת העצמאות הצליחו מגיניהן של דגניה א' ודגניה ב' לבלום את צבא סוריה שפלש לעמק הירדן. הסורים תקפו בשני ראשים ממשטרת צמח. כוח אחד מול דגניה א' וכוח שני מול דגניה ב'. טנק סורי שהגיע לפתחה של דגניה א' נפגע ונעצר בידי מגיני המקום ונמצא שם עד היום. חמישה תותחים 65 מ"מ ה"נפוליונצ'יק" שהגיעו לארץ באותו הזמן נשלחו מיד להגנת עמק הירדן, שם הופעלו לראשונה על ידי חיל התותחנים של צה"ל, הפתיעו את הסורים, גרמו לבהלה והיו מהגורמים לנסיגה הסורית בקרב על הדגניות.

בשנת 1970 נמנו 525 תושבים ובשנת 2005 מנתה האוכלוסייה 510 נפשות. בקבוצה החלו לבנות שכונה קהילתית שתגדיל את מספר הנפשות במקום.

## הקבוצה במאה ה-21
כלכלת הקבוצה מתבססת על גידולי שדה כמו חיטה, אבטיחים, תלתן ואספסת. מטעים כמו תמרים, אבוקדו וגידול בננות. הקבוצה מפעילה גם רפת בקר גדולה. בעבר היו בדגניה ב' בריכות דגים. בדגניה ב' נמצאים שני מפעלים: "מרססי
דגניה", לייצור מרססים לחקלאות, ו"דגניה סיליקון", לייצור מוצרים מסיליקון. הקבוצה מפעילה גם אירוח כפרי בשם דגנית, וכן מפעל לשוקולד ופרלינים בשם "גליתא". הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל.

## ראו גם
* דגניה א'

## קישורים חיצוניים

* מפת אזור טבריה, 1943 (באנגלית) עם סימון מיקום דגניה ב'. באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
* דגניה ב', באתר הרשות לפיתוח הגליל
* ממוזער|תלמידי בית החינוך המשותף
*  עשרים וחמש שנים להקמת קיבוץ דגניה ב', '''1946''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* המנון דגניה ב' - מאת יהודית סלע-וינר
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:מאורעות תר"פ
קטגוריה:העלייה השנייה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1920
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
פפסין

[שמאל|ממוזער|250px|[מבנה שלישוני|מבנה מרחבי של החלבון פפסין]]
**פפסין** (**Pepsin** מיוונית עתיקה **πέψις** - **עיכול**) הוא אנזים פרוטאוליטי המופרש בקיבה והוא אחד מאנזימי העיכול העיקריים במערכת העיכול של האדם ובעלי חיים רבים אחרים. פפסין התגלה בשנת 1836 על ידי הפיזיולוג הגרמני תאודור שוואן. בשנת 1929, הביוכימאי ג'ון הווארד נורתרופ בודד וגיבש אותו וקבע כי מדובר בחלבון.

האנזים נוצר על ידי פעולה של חומצה מלחית (HCl) שבמיצי הקיבה על הזימוגן (פרואנזים) **[[פפסינוגן]]**, המופרש ברירית הקיבה. לאחר שנוצרת כמות מסוימת של פפסין, הלה משמש כזרז להמרה נוספת של פפסינוגן לפפסין; זוהי דוגמה למנגנון משוב חיובי.

הפפסין מתחיל את פירוק החלבונים שבמזון על ידי ביקועם ליחידות קטנות יותר הנקראות **[[פפטיד]]ים**. הוא גם אחראי להפרדה של ויטמין B<sub>12</sub> שמגיע לקיבה קשור בדרך כלל לחלבונים כדי לאפשר את ספיגתו.

**[[pH]] אופטימלי:** 1.5. 

## שימושים
*לפפסין שימושים מגוונים בתעשייה ובתעשיית המזון בפרט: פפסין המופק מקיבות של בעלי חיים הוא אחד מאנזימי ההגבנה המשמשים בתעשיית החלב.
*משמש לביצוע שינויים בתכונות של חלבונים מהצומח (פולי סויה ואחרים) לשיפור הטעם, הענקת תכונות הקצפה, יצירת מקפאים וחטיפים לא חלביים ומזונות "אינסטנט" ותיבול מזונות ומשקאות.
*משמש בתעשיית העור לסילוק שיער ושאריות רקמות ולמיחזור כסף מסרטי צילום על ידי עיכול שכבת הג'לטין המכילה אותו.
*משמש כמרכיב פעיל בתכשיר להקלת גזים בתינוקות.
*לפפסין שימוש חשוב במחקר הביולוגי בהכנה של "קטע קושר אנטיגן" (Fab) על ידי עיכול שאר חלקי הנוגדן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:מערכת העיכול
חומצת מימן כלורי

**חומצת מימן כלורי** (קרויה גם **חומצת מלח**, **חומצה מלחית**, **חומצה הידרוכלורית** (**Hydrochloric acid**), **מי אש** ו**חומצה מוריאטית** (**Muriatic acid**)) היא חומצה הנוצרת כשהגז **מימן כלורי** מתמוסס במים. הגז מורכב מאטום אחד של מימן ואטום אחד של כלור, ונוסחתו: **HCl**.

חומצת מימן כלורי היא תמיסה שקופה וחסרת צבע ומכונה לעיתים קרובות בטעות **[[חומצה כלורית]]** או **חומצת כלור**; אולם כינויים אלה מתייחסים לחומצה אחרת, שנוסחתה HClO3.

חומצת מימן כלורי היא אחת החומצות החזקות ביותר; כשהגז מומס במים הוא מתפרק כמעט באופן מושלם ליוני כלור וליוני מימן (כלומר, פרוטונים); יוני המימן מתרכבים מיד עם המים ויוצרים **יוני [[הידרוניום]]**:

\ \mathbf{HCl + H_2O \rightarrow H_3O^+ + Cl^-} 

למרות היותה חומצה חזקה, חומצה מלחית היא הפחות מסוכנת מבין החומצות החזקות הידועות בכימיה, זאת עקב אדישותה לתגובות חמצון-חיזור (תגובות חמצון-חיזור הן הגורם לנזקים לתאים ולרקמות). כשמשליכים לתוכה מתכות זולות כמו אלומיניום, ברזל או אבץ היא ממיסה אותן בתהליך אקסותרמי, יוצרת מלח כלורי עם המתכת ומביאה לשחרור גז מימן.

חומצה מלחית משמשת את האדם מאז ימי קדם. היא התגלתה על ידי האלכימאי הפרסי ג'בּיר בשנת 800 לספירה.

כיום מיוצרים ברחבי העולם כ-20 מיליון טון מימן כלורי בשנה. הגז והחומצה משמשים במאות תגובות בתעשייה הכימית. כשחומצה מלחית באה במגע עם בסיס נוצר **כלוריד** – מלח של חומצה כלורית:

\ \mathbf{HCl + NaOH \rightarrow H_2O + NaCl} 

תגובה זו בין חומצה מלחית ונתרן הידרוקסידי מביאה ליצירת מים ונתרן כלורי, הידוע יותר כמלח בישול.

חומצה מלחית נמצאת בתאיהם של רוב היצורים החיים. בגוף האדם מופרשת חומצה מלחית בריכוז גבוה בקיבה, שם היא משמשת להרג חיידקים ולהפעלת הזימוגן פפסין. כשרירית הקיבה נפגעת, כתוצאה מזיהום חיידקי, למשל בדלקת, עלולה החומצה המלחית לאכל את רקמת הקיבה ולגרום לצרבת, ובמקרים חמורים אף לכיב קיבה (אולקוס).

החומצה המלחית המתערבבת עם המזון בקיבה, עוברת בהמשך ביחד עמו אל התריסריון, שבו היא מנוטרלת על ידי הבסיס נתרן מימן פחמתי (**NaHCO<sub>3</sub>**), המופרש אל התריסריון מהלבלב.

## קישורים חיצוניים

* 

מימן כלורי
קטגוריה:כלור: תרכובות
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:מווסתי חומציות
קטגוריה:תוספי מזון
דרך

ממוזער|250 פיקסלים|כביש בנורווגיה
[שמאל|ממוזער|250px|[סימון שבילים|סימון שביל ישראל ושבילי הליכה נוספים בנחל נקרות]]
**דֶרֶךְ** היא רצועת ארץ אשר מחברת בין שני מקומות או יותר, ומיושרת או מוכשרת באופן אחר כדי לאפשר מעבר ותנועה של תחבורה. המונח מתייחס גם לשביל שעצם התנועה בו מונעת גידול צמחייה.

הדרך הקדומה ביותר שנתגלתה היא ה-Sweet Track  אשר באנגליה, המתוארכת ל-3800 לפני הספירה. בזמנים קדומים התחבורה באמצעות נהרות הייתה קלה לאין שיעור לעומת התנועה בדרכים, בהתחשב בעלות הקמת הדרכים והבדלי הקיבולת בין כרכרות לדוברות וסירות.

המילה 'דרך' בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.

## מעמד משפטי בישראל
בפקודת התעבורה ובתקנות שנקבעו, מוגדרת דרך כ"מקום פתוח שיש לציבור זכות לעבור בו".

המחוקק מציין מספר דוגמאות אפשריות:
* מסילה – מסלול מכני שעליו נע כלי כלשהו
* מסילת רכבת
* רחוב
* סמטה
* כיכר
* מעבר
* גשר

## דרכים בעולם
*דרך המשי
*מערכת הדרכים הרומיות
*דרך בורמה (בורמה)

## דרכים באזור [[ארץ ישראל]]
*דרך אדום
*דרך בורמה
*דרך המלך
*דרך הים
*דרך הבשמים
*דרך עולי הרגל
*דרך ארץ פלשתים
*דרך האתרים
*דרך ההר
*דרך הדואר
*דרך הנפט
*דרך הערבה
*דרך הסולטאן
*דרך עזה
*דרך שור

## דרכים מודרניות באזור ישראל
*דרך אברהם
*דרך אלון
*דרך בורמה
*כביש 2
*כביש 20
*כביש 4
*כביש 1
*כביש 6
*כביש 8

## ראו גם
*כביש
*טרק (טיול)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תחבורה
ג'לאל טאלבאני

**ג'לאל טאלבאני** (בכורדית: جه لال تاله بانی / Celal Talebanî / Jelal Talebaní; בערבית: جلال طالباني; 12 בנובמבר 1933 – 3 באוקטובר 2017) היה פוליטיקאי כורדי-עיראקי בולט, שכיהן כנשיא עיראק בשנים 2005–2014 וכמייסד וכמזכיר הכללי של האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן. היה חבר בממשלה הזמנית של עיראק אחרי פלישת ארצות הברית ב-2003.

## קורות חיים
טאלבאני נולד ב-1933 בכפר קלקן שבדרום כורדיסטן. הוא הצטרף בגיל 14 למפלגה הדמוקרטית הכורדית ונבחר לחבר הוועד המרכזי שלה ב-1951 בגיל 18. הוא הצטרף לבית ספר למשפטים ב-1953 וסיים את לימודיו כפרקליט ב-1959. אחר כך הצטרף לצבא העיראקי.

היה ליו"ר המפלגה הדמוקרטית הכורדית בפוליטבירו במהלך שנות השישים של המאה ה-20. ב-1966 עזב את מפלגתו וב-1975 הקים את האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן.

עם הקמתה דה-פקטו של כורדיסטן העיראקית ב-1991, נבחר טאלבאני לנשיאה הראשון, כשהוא מכהן בתפקיד עד איחוד כורדיסטן העיראקית ב-2005.

ב-6 באפריל 2005 נבחר טאלבאני על ידי הפרלמנט העיראקי לנשיא עיראק הראשון ממוצא כורדי.

ב-1 ביולי 2008 היה לפוליטיקאי העיראקי הבולט הראשון שלחץ את ידו עם מנהיג ישראלי, שר הביטחון אהוד ברק. בהמשך השנה עבר ניתוח לב במאיו קליניק שבארצות הברית. ב-17 בדצמבר 2012 לקה בשבץ.

מלבד כורדית, הוא דיבר גם ערבית, פרסית, ואנגלית.

### חיים אישיים
טלאבאני היה נשוי להירו איברהים אחמד, ביתו של איברהים אחמד. לזוג נולדו שני ילדים, הבכור באפל טלאבאני ואחיו הצעיר קבאד טלאבאני. קאבד היה בעבר סגן ראש הממשלה בממשלה האזורית של כורדיסטן. בעקבות משאל העם בכורדיסטן פלשו כוחות שיעים לכירכוך. באפל הורה לאנשיו לסגת ולאפשר לכוחות האירנים והעיראקים לשלוט בעיר.

## ראו גם
* פלאה מוסטפא בכיר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:נשיאי עיראק
קטגוריה:כורדיסטן העיראקית: פוליטיקאים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ברונו קרייסקי
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2017
מכתום בן ראשד אאל מכתום

**מַכּתוּם בִן רָאשִד אָאל מַכּתוּם** (בערבית: **مكتوم بن راشد آل مكتوم**; 1946 – 4 בינואר 2006) היה ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות וסגן נשיאה, ואמיר דובאי.

מכתום נולד בעיר דובאי, בן למשפחת אאל מכתום. הוא נבחר לראשונה לתפקיד ראש הממשלה ב-1971 ושירת בתפקיד עד 1979 כאשר אביו, שייח' ראשד בן סעיד אאל מכתום, החליפו. ב-1990 שוב לקח על עצמו את התפקיד. מכתום שלט בדובאי יחד עם אחיו שייח' מוחמד (נסיך הכתר, ושר ההגנה) ושייח' חמדאן (שר האוצר).

ב-4 בינואר 2006, בעת ביקור באוסטרליה, מת מכתום מהתקף לב. אחיו מוחמד החליף אותו כאמיר דובאי וכראש ממשלת האמירויות.

## קישורים חיצוניים

* Obituary: Sheikh Maktoum באתר BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת איחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:אמירי דובאי
קטגוריה:משפחת מכתום
קטגוריה:אמירתים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידי 1943
קטגוריה:אמירתים שנפטרו ב-2006
התמד

בפיזיקה, עקרון ה**הֶתְמֵד** (**עקרון ההתמדה** או ה**אִינֶרְצִיָּיה**), קובע כי כל גוף נוטה להישאר במצב בו הוא נמצא: אם במנוחה – ישאף להישאר במקומו, ואם בתנועה – ישאף לשמור על מהירותו, (גודלה וכיוונה). במילים אחרות, כאשר על גוף לא פועל כוח או אם סכום הכוחות על הגוף מתאפס, מהירותו לא תשתנה. מצב זה, בו מהירות הגוף לא משתנה, מכונה **התמדה**. את העיקרון ניסח לראשונה גלילאו גליליי, כשערך את מחקרו על גופים ותנועותם. העיקרון, כפי שנוסח על ידי גליליי, הוא:

"גוף הנע על משטח אופקי ללא הפרעה חיצונית ימשיך לנוע באותו כיוון ובמהירות קבועה."

גליליי הסיק מכך כי לא ניתן להבחין נסיונית בין שתי מערכות ייחוס הנעות במהירות קבועה. עיקרון זה נקרא עקרון היחסות של גליליי, והוא יסוד חשוב של המכניקה הקלאסית. עקרון ההתמדה של גליליי הפך מאוחר יותר להיות החוק הראשון בשלושת חוקי התנועה של ניוטון.

בניסוח מתמטי, אומרים כי כאשר שקול הכוחות על גוף שווה לאפס, הגוף ינוח או ינוע בתנועה קצובה, כלומר יהיה ללא תאוצה:
\sum \vec F = 0 \Leftrightarrow \vec a = \frac{d\vec v}{dt} =0 \, \ \vec v = \textrm{const}.

כדי לשנות את גודל או את כיוון מהירות הגוף (כלומר להעניק לו תאוצה), יש להפעיל עליו כוח.

במערכת ללא ריק, על הגוף יפעל חיכוך, שזהו מרכיב המפעיל כח מנוגד לכיוון ההתמד, לפיכך המהירות של הגוף תקטן. אפילו בחלל יש צפיפות חלקיקים מסוימת, אמנם החיכוך אפסי ביחס למהירות העצמים הנעים במסלול (תחת השפעת כבידה או בריחה), לפיכך ההשפעה היא זניחה.

## תלות במערכת הייחוס

מהירות ומיקום הם גדלים יחסיים. כלומר: אין משמעות פיזיקלית למינוחים כמו מהירות אבסולוטית, או מיקום אבסולוטי. בפיזיקה ניתן לבצע חישובים לגבי מיקומים ומהירויות רק כאשר הם נקבעים **יחסית** לחפץ אחר במרחב. כשאנו בוחרים ביחס למה אנו מודדים גדלים אלה, אנו בוחרים **מערכת ייחוס**. עקרון ההתמדה תלוי, אפוא, במערכת הייחוס שבה אנו בוחרים להתחשב, ואינו תקף בחלק ממערכות הייחוס האחרות ביקום. אם, לדוגמה, נשב במכונית מאיצה – ונמדוד את כל המהירויות והתאוצות יחסית למכונית – נגלה תופעות משונות. נראה לדוגמה, כי עיפרון שנח במקומו על לוח המחוונים יתחיל להתגלגל לכיווננו (כלומר: **יאיץ** לכיוננו) וייפול על קרקע המכונית, על אף שלא פועל עליו כוח. נצטרך לקבוע כי גם חפצים שלא פועלים עליהם כוחות מאיצים, או שנצטרך "להמציא" כוחות מדומים שיסבירו תאוצות אלה.

## דוגמאות שכיחות להתמד
*בעת תאוצה או האטה של מכונית (וכיוצא בזה) מרגישים עצמנו נמשכים לצד המנוגד לכיוון ההאצה.
*חללית המשוגרת מכדור הארץ, ברגע שהמנועים מפסיקים, היא ממשיכה במהירות אותה קיבלה .
*אוניות משא ומכליות נפט מכבות את מנועיהן כמה קילומטרים לפני הגעה למקום עגינתן, וממשיכות לשייט הודות להתמד.
*שימוש בקלע דוד או ברוגטקה.
*ישנן הדגמות פיזיקה ותעלולי מדע המבוססים על עקרון התמד
*גלגל תנופה.

## ראו גם
*גרר (כוח)
*כוח צנטריפוגלי
*עקרון מאך

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* דוגמאות רבות למצבים בהם פועלת האינרציה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקה
ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן

השייח' **ח'ליפה בִּן זָאיִד אָאל נַהְיָאן** (בערבית: **خليفة بن زايد آل نهيان**; ) היה נשיא איחוד האמירויות הערביות והאמיר של אבו דאבי. הוא נחשב לאחד המנהיגים הערבים הבולטים ביותר, ובשנת 2013 דורג על ידי המגזין "פורבס" במקום ה-33 ברשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם. הונה של משפחת אאל נהיאן מוערך בלמעלה מ-150 מיליארד דולר.

## לפני העלייה לשלטון
ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן נולד בקאסר אל-מוואג'י, בעיר אל-עין שבאמירות אבו דאבי, שהייתה אז תחת מנדט בריטי. אביו זאיד בן סולטאן אאל נהיאן מונה בשנת 1966 לשליט האמירות, וח'ליפה, שהיה בנו הבכור מתוך 30 צאצאים משבע נשותיו, מונה ליורשו ב-1 בפברואר 1969. אמו, שייח'ה הסה, בת השייח' מוחמד בן ח'ליפה אאל נהיאן, מתה ב-28 בינואר 2018.

## תאריו
ב־1971, מיד לאחר קבלת מדינות המפרץ את עצמאותן מידי הבריטים, אאל נהיאן מונה לראש ממשלת אבו דאבי וגם לתפקידי שר ההגנה ושר האוצר, כל זאת תחת שלטון אביו. בעקבות הקמת הממשלה המשותפת של איחוד האמירויות מונה אאל נהיאן לסגן שני לראש ממשלת הפדרציה. במאי 1976 הפך לממלא מקום מפקד הכוחות של צבא האמירויות, תחת אביו ששימש כנשיא.

## מלכותו
אאל נהיאן ירש את תפקיד הנשיא ב־3 בנובמבר 2004 לאחר שאביו, זאיד בן סולטאן אאל נהיאן מת. ב-2010, בעקבות המשבר הכלכלי בעולם, שפקד גם את דובאי וגרם לה לחובות של מילארדי דולרים, הזרים אאל נהיאן כסף רב אל קופת האמירות. כדי להודות לו קראה דובאי על שמו את הבניין הגבוה בעולם: שמו של בורג' דובאי שונה לבורג' ח'ליפה.

ב-2014 עבר שבץ מוחי. בשל בריאותו הרופפת, יורש העצר ואחיו למחצה, שיח' מוחמד בן זאיד אאל נהיאן, תיפקד בתור השליט בפועל של אבו דאבי ושל איחוד האמירויות.

## חיים אישיים
לאאל נהיאן שמונה ילדים מאשתו שמסה בינת סוהאיל אל מרזורואי.

היה ידוע בתחביביו כמו ספורט, רכיבת סוסים ומרוצי גמלים.

לאאל נהיאן כ-270 דונם במאהה, האי המרכזי של איי סיישל, בו בנה בראש הר אחוזה בת שבע קומות. תושבי המקום טוענים כנגדו שהבנייה גרמה נזק חסר תקנה להיצע המים, ודורשים פיצוי בכ-10 מיליון דולר.

עם פטירתו ב-13 במאי 2022, הורדו הדגלים לחצי התורן, התקבלו דברי הספד ממנהיגים בכל רחבי העולם, הוכרזה תקופת אבל של 40 יום והפסקת העבודה בכל משרדי הממשלה והמגזר הפרטי למשך שלושה ימים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית נהיאן
קטגוריה:נשיאי איחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:אמירי אבו דאבי
קטגוריה:מיליארדרים מוסלמים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי פרסים ועיטורים של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:ילידי 1948
קטגוריה:אמירתים שנפטרו ב-2022
דריס ג'טו

**דְרִיס (אִדְרִיס) גֶ'טוּ** (בערבית: **إدريس جطو**; נולד ב-24 במאי 1945, אל-ג'דידה) היה ראש ממשלת מרוקו בין השנים 2002 ל-2007.

בשנת 1997 מונה לתפקיד שר האוצר וכיהן בתפקיד עד 1998, וב-2001 מונה לשר הפנים.

בשנת 2002 מונה לראש הממשלה על ידי המלך מוחמד השישי אף על פי שלא היה חבר במפלגה כלשהי אך הייתה לו קואליציה רחבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים מרוקאים
קטגוריה:ראשי ממשלת מרוקו
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1945
מעאוויה ולד סידאחמד טאייע

**מְעָאוִויָה וּלְד סִידְאַחְמָד טָאיָיע** (בערבית: **معاوية ولد سيد أحمد الطايع**, תעתיק מדויק: מעאויה ולד סיד אחמד אלטאיע; נולד ב-1941) היה נשיא מאוריטניה בין השנים 1984–2005.

מונה לרמטכ"ל צבא מאוריטניה ולראש הממשלה של הממשל הצבאי בשנת 1981, ומינה עצמו לנשיא ב-1984. בשנת 1992 נערכו בחירות רב-מפלגתיות, בהן זכה למרות טענות האופוזיציה על זיופים. בשנת 1997 זכה ביותר מ-90% מקולות הבוחרים, לאחר שמפלגות האופוזיציה נמנעו מלהשתתף. בשנת 2003 דיכא ניסיון הפיכה, ולאחריו זכה בבחירות בשלישית, שוב לקול האשמות האופוזיציה בזיופים. ממשלו היה ממשל גזעני, שבו הופלו לרעה תושבי מאוריטניה השחורים.

באוגוסט 2005, לאחר שיצא מהמדינה להלוויית המלך הסעודי פהד, השתלטה קבוצת חיילים על אמצעי התקשורת של המדינה והכריזה על הפיכה ועל כינון שלטון צבאי לשנתיים כדי לאפשר הקמת דמוקרטיה.

טאייע עבר מסעודיה לניז'ר, ממנה המשיך לגמביה ולקטר, בה הוא שוהה היום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא מאוריטנים
קטגוריה:פוליטיקאים מאוריטנים
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:ילידי 1941
מתאם מודחק

**מתאם מודחק** הוא כשל לוגי מקבוצת כשלי מתאם שבו יש טיעון המנסה להגדיר מחדש מתאם (שתי אפשרויות אקסקלוסיביות) כך שחלופה אחת תחפוף את האחרת, כלומר, תהפוך אחת מהן לבלתי אפשרית. כשל זה משמש לעיתים קרובות בצוותא עם כשלי הגדרה. 

דוגמה: 

:**ראובן**: אוכיח לך שפילים אינם גדולים. מנקודת המבט של ג'ירפות הם קטנים.
:**גד**: כלומר, הג'ירפות גדולות.
:**ראובן**: לא, משום שבעיני הלווייתנים הן קטנות. כל דבר גדול ממשהו אחר, כך שאין משהו גדול באמת. 

קטגוריה:כשלים לוגיים
הרפיה (מיתולוגיה)

שמאל|ממוזער|250px|ציור של הרפיה.
במיתולוגיה היוונית, ה**הָרְפִּיוֹת** (ביוונית: **ἅρπυια**; תעתיק יחיד: הָרְפִּיַה; "שודדות") היו נשים מכונפות יפיפיות. ההרפיות היו אחיותיה של איריס והאאורות (נימפות משבי הרוח הרגועים), ובנותיהם של אלקטרה  ותאומאס (אחד מאלי הים היווניים).
מאוחר יותר, הפכו לשדות מכונפות בעלות טופרי ציפור חדים ושימשו לענישת אויבי האלים, אותם חטפו מפני האדמה, ועינו אותם בדרכם לטרטרוס.
ההרפיות היו נימפות משבי הרוח האלימים.

שמו של מין העוף הדורס, החי בדרום אמריקה, הרפיה, נגזר משמה של ההרפיה המיתולוגית.

לפי הספר "בית הספר לטוב ולרע" הרפיות הן נשים בעל גוף ציפור וראש של אישה אשר ניזונות מילדים.

בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים" מתוארות ההרפיות כנשים קטנות עם כנפיים ורגליים של עיט. הן לרוב ידידותיות ומועילות לגיבורי הסדרה.

שימוש בדמות של הרפיה מקובל בהרלדיקה ומופיע, למשל, על סמל ליכטנשטיין.

## ראו גם
*סירנה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
סע'יר ולד מבארכ

**סְעֵ'יר וּלד מְבּארכ** (اصغير ولد مبارك, תעתיק מדויק: **אצע'יר ולד מבארכ**; נולד ב־1954) היה ראש ממשלת מאוריטניה.

נבחר לתפקיד ראש הממשלה ב־6 ביולי 2003 על ידי הנשיא, מעאוויה ולד סידאחמד טאייע, לאחר ניסיון הפיכה. הוא החליף את ולד מוחמד ח'ונה, שבא גם הוא ממזרח מאוריטניה, כמו רבים ממשתתפי ההפיכה המואשמים. לפני כן כיהן כשר המשפטים.

סיים את תפקידו בעקבות הפיכה ב-3 באוגוסט 2006 של הקולונל אעלי ולד מוחמד ואל וסידי מוחמד ולד בובכר נכנס לתפקיד בפעם השנייה.

קטגוריה:ראשי ממשלת מאוריטניה
קטגוריה:שרי המשפטים של מאוריטניה
קטגוריה:ילידי 1954
אחמד אויחיא

**אחמד אוּיָחְיָא** (בערבית: **أحمد أويحيى**; נולד ב-2 ביולי 1952) הוא פוליטיקאי ודיפלומט אלג'יראי אשר כיהן כראש ממשלת אלג'יריה.

## ביוגרפיה
### חיים מוקדמים
אויחיא נולד בכפר איבודררן באלג'יריה ב-2 ביולי 1952. את לימודיו בבית ספר יסודי עשה באלג'יר ואת השכלתו התיכונית למד בבית ספר תיכון אל-אידריס. בשנת 1972, אויחיא הצטרף לבית הספר ללימודי דיפלומטיה באלג'יר והתמחה בדיפלומטיה. בשנת 1976 עזב את ההתמחות בדיפלומטיה על מנת לשרת בצבא אלג'יריה בין השנים 1978-1976.

### קריירה
בשנת 1979 הוא הצטרף למשרד חוץ האלג'יראי. במהלך כהונתו במשרד, הוטל עליו ניהול המחלקה לענייני אפריקה. ב-1980 הוא מונה להיות היועץ לענייני חוץ של שגריר של אלג'יריה בחוף השנהב, כיהן בתפקיד זה עד 1982. בשנת 1982 הוא מונה להיות היועץ לענייני חוץ של ראש משלחת אלג'יריה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק. הוא היה יועצו של שר החוץ של אלג'יריה מ-1990 עד 1991 ולאחר מכן כיהן כשנתיים בתור שגריר אלג'יריה במאלי.

בסוף 1995 היה המועמד המוביל לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה וניצח בבחירות. עם בחירתו של עבד אל-עזיז בותפליקה לנשיאות אלג'יריה ב-1998 התפטר מתפקידו כראש הממשלה. המצב הכלכלי הקשה שאלג'יריה הייתה שקועה בו מאז מלחמת האזרחים האלג'יראית הוביל לפופולריותו בקרב הציבור האלג'יראי. בשנת 2003 חזר לתפקיד וכיהן בתפקיד עד שנת 2006.

אחרי שהיה מעורב בפגישות דיפלומטיות בינלאומיות בשנת 2008, נקרא אויחיא לשוב תפקיד ראש הממשלה על ידי הנשיא בותפליקה. בהשבעתו השלישית והאחרונה, הוא התחייב "להמשיך ליישם את תוכנית המדיניות של נשיא הרפובליקה".
העיתונות הזרה והמקומית הגיבה על היחסים הסוערים שבין אויחיא ובותפליקה, הרי שניהם לא מאותה מפלגה ודעותיהם חלוקות בנושאים רבים.

כהונתו של אויחיא הסתיימה ב-3 בספטמבר 2012, והוא הוחלף על ידי עבד אל-מאלכ סלאל. ב-16 באוגוסט 2017 חזר לכהן כראש הממשלה, אך הוחלף שוב ב-12 במרץ 2019 על ידי נור א-דין בדווי.
[ממוזער|269x269 פיקסלים|אויחיא עם [נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, 2010|שמאל]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים אלג'יראים
קטגוריה:ראשי ממשלת אלג'יריה
קטגוריה:שגרירים במאלי
קטגוריה:ילידי 1952