open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המרכז הערבי-יהודי ביפו

שמאל|ממוזער|250px|תקריב של החזית
שמאל|ממוזער|250px|לוגו הפינה האמריקאית ביפו
**המרכז הקהילתי הערבי-יהודי** הוא מרכז קהילתי השוכן בגן טולוז ברחוב קדם שבשכונת גבעת עלייה בדרום יפו.

## המרכז הקהילתי
המרכז הוקם באוקטובר 1993 על ידי איברהים אבו שאנדי והדס קפלן במטרה לקרב בין יהודים וערבים ולחנך להיכרות ולשותפות בין שתי הקבוצות. ייחודו בכך שהוא משמש כבית וכמרכז קהילתי ליותר מ-3,000 איש, בני שלוש קהילות דתיות ותרבותיות שונות - יהודים, מוסלמים ונוצרים. המקום מפעיל מגוון חוגים לכל הגילים, בין היתר בתחומי אמנות פלסטית, מחול, מוזיקה מזרחית ומערבית, ספורט, הקניית שפות, ועוד. בנוסף מציע המקום מגוון חוגי העשרה המשולבים בתוכניות הלימודים של בתי הספר בסביבה.

המרכז מציין אירועי תרבות וחגים של שלוש הדתות, ומקיים מפגשים בין בתי ספר וגנים, ערבים ויהודים, במטרה לאפשר דו-שיח ביניהם, בין היתר גם אגב שימוש באמצעים אומנותיים ובהפעלה. עוד מפגיש המקום בין קבוצות אוכלוסייה מבוגרת ומעורבת מיפו ומיישובים אחרים. במרכז פועלים אולם ספורט, חדר כושר המחלק את שעות פעילותו בין נשים לגברים, ומשחקייה לילדים.

## פעילויות ייחודיות
*מקהלת הנוער קולות השלום - מקהלת הנוער היחידה בארץ לנוער מעורב, ערבי ויהודי, בניצוחו של האומן יאיר דלאל.
* הפינה האמריקאית ביפו (The American Corner Yaffo, ראשי תיבות ACY) - מחלקת ההסברה וקשרי החוץ של שגרירות ארצות הברית בישראל מפעילה במקום את הפינה האמריקאית, המספקת מידע עדכני אודות ארצות הברית, ומארחת דוברים ומרצים אמריקאים, ומורים לאנגלית.
*"הקבוצה ביפו" - בית ספר עצמאי למחול עכשווי שקם בשנת 2001 על ידי תלמידיו. הם פנו לרקדנים ולמורים למחול וכך יצרו תוכנית לימודים שנתית, שהפכה בשנת 2002 לעמותת "הקבוצה ביפו". כיום פועלים במסגרת בית הספר כעשרים מורים וכוריאוגרפים, והוא מפעיל מסלולי לימוד שנתיים, שיעורי מחול פתוחים, סדנאות, ואירוע מחול חודשי פתוח. במקום כ-400 תלמידים.
*מועדון הנוער "צעירים למען יפו" (שביבה מין אג`ל יאפא) - מועדון נוער שהוקם במטרה "למלא את החלל שנפער בחברה הערבית ביפו" ולהביא למעורבות חברתית בין בני נוער וסטודנטים. המועדון מתמקד בארבעה תחומים - אומנות, דרמה, מוזיקה ומשחקים חברתיים.
*פסטיבל שנתי "דואט ביפו" - פסטיבל המתקיים במרכז הקהילתי ובגן טולוז מאז שנת 1993. האירוע מפגיש ומשלב בין אומנים יהודים וערבים, והוא זוכה לחסות האיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר "הקבוצה ביפו"
* המרכז באתר wiki-tlv
* אתר הפינה האמריקאית ביפו

## הערות שוליים

קטגוריה:גבעת עלייה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מרכזים קהילתיים
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
מכון תל אביב לחזנות

ממוזער|נפתלי הרשטיק - המנהל האמנותי של המכון
ממוזער|אחד מהקונצרטים במכון תל אביב לחזנות. מנצח: נפתלי הרשטיק. סולן: דניאל כל-טוב.
**מכון תל אביב/ירושלים לחזנות** הוא מוסד העוסק בהכשרת חזנים. 

ראשיתו של המכון במפגש שנערך בשנת 1984 ואשר דן בצורך לשמר את אומנות החזנות ובדרכים לעודד את הקניית "נוסח התפילה הנכון" לאנשי מקצוע חדשים. במפגש הוחלט על הקמת בית ספר לחזנות בהיכל שלמה, בירושלים. בשנת 1987 פנה שלמה להט, ראש עיריית תל אביב לבית הספר, והציע לו לקבוע את מושבו בעיר. מכון תל אביב לחזנות קם, והחזן אלי יפה מונה למנהלו. בשנת 1991 מונה החזן הראשי של בית הכנסת הגדול בירושלים, נפתלי הרשטיק, למנהלו האומנותי של בית הספר. ב-2004 זכה המוסד למשכנו החדש ברחוב צייטלין בעיר, הודות לכספי תרומות של משפחת ברודט ובסיוע קרן תל אביב לפיתוח.  

ב"מרכז ברודט" שוכנים אודיטוריום, אולם הקלטות וספרייה למוזיקה בעברית, יידיש, ובלדינו, ולליטורגיה חסידית. הספרייה עומדת לרשות אנשי מקצוע, בתי כנסת, ספריות אחרות, קונסרבטוריונים ובתי ספר בישראל וברחבי העולם. עוד עוסק המקום באיתור ובפרסום של כתבי יד אבודים של מוזיקה יהודית, ובהוצאה לאור של יצירות יהודיות מחודשות וחדשות.

החל מתחילת שנות ה-90 המכון עורך תחרויות זוכות פרסים עבור התלמידים המצטיינים, בשנת 1992 זכה החזן יצחק מאיר הלפגוט בפרס הבוגר המצטיין של בית הספר, לאחריו בשנת 1993 זכה החזן שמואל שפירו באותו פרס.

תלמידי המכון מכהנים בקהילות נכבדות בארץ ובתפוצות. מדי שנה נוספים לשורות המכון מחזורים חדשים של חזנים מצליחים הודות לסגנון ההוראה  האישי, כיתות האמן וההרצאות הגדושות בידע ובניסיון רב שנים מנפתלי הרשטיק וצוות המורים. מקהלת המכון מונה כשלושים חזנים, ומלווה על ידי רביעיית המוסד. היא זוכה לפרסום רב ולייחודיות רבה בזכות הצליל המיוחד המופק ממנה והפרשנות המוזיקלית הניתנת למגוון היצירות הרחב המבוצע על ידה. איכות המקהלה על שלל סולניה הפך אותה למבוקשת והיא יוצאת תכופות לקונצרטים ברחבי תבל.

**בין מורי המכון כיום:**
* נפתלי הרשטיק - מנהל המכון
* שרגא הרשטיק 
* ריימונד גולדשטיין 
* המנצח אופיר סובול 
* יותם סגל

**בוגרים ידועים:**
* שרגא הרשטיק - בנו של נפתלי הרשטיק, משמש כמורה במכון.
* נתנאל הרשטיק - בנו של נפתלי הרשטיק, משמש כחזן הראשי בבית הכנסת של המפטון (the Hampton Synagogue).
* יצחק מאיר הלפגוט – החזן הראשי בבית הכנסת Park East synagogue. זוכה פרס הבוגר המצטיין במכון ירושלים לחזנות לשנת 1992.
* הרב שמואל שפירו -  רב חזן ומוזיקאי חסידי-צרפתי. זוכה פרס הבוגר המצטיין במכון ירושלים לחזנות לשנת 1993. רבה הראשי של מחוז מרת ומוזל ונאנסי, והחזן הראשי במקום.
* ליפא גלנץ – החזן הראשי בבית הכנסת "בית ציון" במונטריאול.
* אברהם מרדכי וקס – החזן הראשי בבית הכנסת "שונה הלכות" בנתניה.
* ישראל רנד – החזן הראשי בבית הכנסת הגדול ברמת גן.
* משה השל – החזן הראשי לשעבר בבית הכנסת בג'ונס ווד, לונדון.
* אברהם קירשנבאום – החזן הראשי הנוכחי בבית הכנסת בג'ונס ווד, לונדון וחזן משנה בבית הכנסת הגדול בירושלים.
* שי אברמסון – החזן הראשי לצה"ל.
* צבי וייס – החזן הראשי בבית הכנסת הגדול בירושלים.
* עזי שוורץ – החזן הראשי בבית הכנסת Park Avenue Synagogue.
* אברימי רוט – חזן וזמר חסידי.
* יעקב שטארק.
* סיימון כהן.
* אברהם יעקב טיילור - חזן, זמר וחוקר ניגונים חסידיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* אודות פתיחת "מרכז ברודט" באתר "הבמה"
* 
* בית גנזיו של החזן דוד בגלי • מכון ת"א לחזנות מציין ומצדיע
* התגעגעתי • החזן נפתלי הרשטיק מפתיע וחוזר למכון

קטגוריה:תל אביב-יפו: דת
קטגוריה:בתי ספר למוזיקה בתל אביב-יפו
קטגוריה:חזנות
קטגוריה:הצפון החדש
לוקיוס פוסטומיוס מגלוס (קונסול 262 לפנה"ס)

**לוקיוס פוסטומיוס מגלוס** (Lucius Postumius Megellus) היה מצביא ומדינאי רומי שנטל חלק במלחמה הפונית הראשונה.

אביו, לוקיוס פוסטומיוס מגלוס, היה קונסול שלוש פעמים. מגלוס הבן נבחר לקונסולאט בשנת 262 לפנה"ס, בשנה השלישית למלחמה הפונית הראשונה. יחד עם עמיתו למשרה פיקד על חילות רומא בסיקיליה, ועסק עד סוף שנת כהונתו בהמשך המצור על אקרגס (אגריגנטום). הוא נבחר לקנסור ב-253 לפנה"ס ובאותה שנה מת. 

## מקורות
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. מהדורה דיגיטלית בתוך האתר: Perseus.

## הערות שוליים

מגלוס (קונסול 262 לפנה"ס), לוקיוס פוסטומיוס)
מגלוס (קונסול 262 לפנה"ס),לוקיוס פוסטומיוס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
מחוזות חוף השנהב

מבחינה מנהלית מחולקת חוף השנהב ל-14 מחוזות (région), אשר מחולקים לנפות.

שמאל|275px|ממוזער|מפת מחוזות חוף השנהב

## קישורים חיצוניים

* נתוני מפקד אוכלוסייה, 2021

*
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-2011
קמהאמהה השלישי

**קמהאמהה השלישי** (**Kamehameha III**, 11 באוגוסט 1813 - 15 בדצמבר 1854) היה המלך השלישי של ממלכת הוואי והיורש של אחיו קמהאמהה השני.

קמהאמהה מלך 30 שנה, התקופה הארוכה ביותר של שליטה על ידי מונרך באיי הוואי. הוא היה גם המלך הנוצרי הראשון של הוואי. קמהאמהה נפטר בהונולולו שבאי אואהו בהוואי ונקבר במאונא אלא שנמצאת באותה עיר שבה נפטר, מחליפו קמהאמהה הרביעי היה בנו המאומץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מושלי הוואי
קטגוריה:מלכי הוואי
קטגוריה:אנשי מלוכה להט"בים
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:נפטרים ב-1854
שיווי משקל הידרוסטטי

**שיווי משקל הידרוסטטי** הוא מצב בו כוח הכבידה מאוזן על ידי לחץ הזורם (גז או נוזל) שעליו פועל כוח הכבידה. תיאור התנהגות גז או נוזל בשדה כבידה מתאר מערכות שונות: תהליכים המתרחשים בפנים כוכבים, מבנה האטמוספירה של כדור הארץ וכוכבי לכת אחרים. שיווי המשקל ההידרוסטטי משמעותי גם בקביעת ההבדל בין כוכב לכת לכוכב לכת ננסי.

## ניסוח מתמטי

עבור מצב של מנוחה או מהירות קבועה, חוקי ניוטון מאפשרים את ניתוח הכוחות הפועלים על תא נפח גלילי המלא בגז אידיאלי ולנסח משוואת מצב המתארת את התנאים המתקיימים בעת שיווי משקל הידרוסטטי. הכוחות הפועלים הם:
* כוח המשיכה הפועל מתואר על ידי חוק הכבידה העולמי של ניוטון  F_{weight} =   {{G m_1 m_2} \over R^2}. ניתן לנסח מחדש משוואה זו על ידי התייחסות לצפיפות הגז ונפחו במקום למסת הגליל. כמו כן, ניתן להניח שהגליל עצמו אינו גדול במידה שכוח המשיכה ישתנה במידה משמעותית בין קצותיו ולכן עוצמת כוח המשיכה תיוותר קבועה בו בקירוב. משוואה זו תנוסח כך :F_{weight} = \rho \cdot g \cdot V כאשר \rho היא צפיפות הגז ו-g תאוצת הכובד בגובה בו נמצא הגליל.
* לחץ על חלקו התחתון של הגליל כלפי מעלה מן הגז שתחתיו מתואר על ידי המשוואה F_{bottom} = - P_{bottom} \cdot A.
* לחץ כלפי מטה שפועל על חלקו העליון של הגליל מן הגז שמעליו, מתואר על ידי המשוואה F_{top} = P_{top} \cdot A.

סיכום השפעות אלו מניב את שוויון הכוחות הפועל על תא זה:
:F_{total} = F_{top} + F_{bottom} + F_{weight} = P_{top} \cdot A - P_{bottom} \cdot A + \rho \cdot g \cdot A \cdot h.
מן הדרישה  שסכום הכוחות יהיה 0 ניתן לנסח את הקשר הבא הקושר בין הפרש הלחצים על קצוות הגליל לבין צפיפות הגז בו: P_{top} - P_{bottom} = - \rho \cdot g \cdot h.

שינוי של גובה הגליל יגרור שינוי בלחץ. עבור שינויים אינפיניטיסימאליים, נקבל את הצורה הדיפרנציאלית של המשוואה :dP = - \rho(P) \cdot g(h) \cdot dh. מציאת ההשתנות של צפיפות הגז כפונקציה של הגובה איננה בהכרח טריוויאלית ודורשת הנחות נוספות.

## ראו גם
*דינמיקה
*סטטיקה
* מכניקת הזורמים
*שיווי משקל מכני
*משוואת ליין-אמדן
*אי-יציבות ג'ינס
## לקריאה נוספת
* הרפז עמוס, **התפתחות כוכבים**, הוצאת ספרית פועלים, תשנ"ה 1995
* מאיר מידב, נח ברוש, חגי נצר, **היקום - יסודות האסטרופיזיקה**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2000
* https://web.archive.org/web/20090202090312/http://astronomynotes.com/starsun/s7.htm
*  Dale A. Ostilie, Bradley W. Carroll, **Modern Stellar Astrophysics**, Addison-Wesley, 2007.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:אסטרופיזיקה
קטגוריה:מושגים באסטרונומיה
המנון ברבדוס

**בזמני שפע ומחסור** (באנגלית: **In Plenty and in Time of Need**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[ברבדוס]]**. את ההמנון כתב אירווינג בורג'י והלחין ק' ואן רולנד אדוארדס. הוא אומץ רשמית בשנת 1966.

## מילות השיר

## מדיה
## ראו גם
* דגל ברבדוס
* סמל ברבדוס

## קישורים חיצוניים

ברבדוס
קטגוריה:ברבדוס: סמלים לאומיים
מייקל ריסמן

**מייקל ריסמן** (באנגלית: **Michael Riesman**; נולד ב־1943) הוא פסנתרן, מלחין, מנצח ומבצע אמריקאי.

## חייו
ריסמן נולד בניו יורק והחל ללמוד פסנתר מגיל 6. הוא למד הלחנה וניצוח בקולג' מאן בבית הספר החדש בניו יורק, ואחר כך המשיך ללימודים מתקדמים בהרווארד, שם למד בין השאר אצל רוג'ר סשנס ושם קיבל דוקטורט.

ריסמן הצטרף בשנת 1974 לאנסמבל פיליפ גלאס, לאחר שהפסנתרן הקודם עזב, והסקספוניסט שמע הופעה של ריסמן בניו יורק. הוא שימש כפסנתרן ומפיק המוזיקלי ומאז עובד עם גלאס בשיתוף פעולה. הוא הפיק וניצח כמעט על כל אחד מהפסקולים שגלאס הלחין בשלושים השנים האחרונות, ביניהם המועמדים לפרס אוסקר: קונדון (1997), השעות (2002) ורמז לסקנדל (2006). הוא גם היה מועמד פעמיים לפרס גראמי כמנצח לסרטים השעות וקונדון. בשנים האחרונות כותב תווים לפסנתר סולו מפרטיטורות של גלאס, והוציא מספר דיסקים בהם הוא מנגן גרסאות פסנתר ליצירותיו.

פרט לעבודה עם גלאס, הוא מנצח, מפיק ומנגן עם אמנים מוכרים נוספים, ביניהם פול סיימון, מייק אולדפילד ודייוויד בואי. הוא פרסם אלבום אחד מיצירותיו, Formal Abando, לפי הזמנה מהכיאורוגרפית לוסינדה צ'ילדס. בנוסף הלחין פסקול לסרטים Enormous Changes At The Last Minute ו- (Pleasantville (1976.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
Rhizobium

***Rhizobium*** (בתעתיק לעברית: **ריזוביום**) הם סוג של חיידקים גראם-שליליים מקבעי חנקן השוכנים בקרקע.

הריזוביום מקיימים אנדוסימביוזה עם שורשי קטניות. בתהליך שנקרא "תהליך הנודליזציה", החיידקים יוצרים מושבות בתוך פקעיות שעל השורשים וממירים חנקן אטמוספירי (N2) המצוי באוויר לאמוניה ומספקים לצמח ולאדמה תרכובות חנקן אורגניות זמינות. כדוגמת גלוטמין ואספרגין וכן נגזרות אמוניה.

הצמח בתמורה מספק לחיידק תרכובות אורגניות תוצרי הפוטוסינתזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
המנון בליז

**ארץ החופשיים** (באנגלית: **Land of the Free**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[בליז]]**. ההמנון נכתב על ידי סמואל אלפרד היינז והולחן על ידי סלווין וולפורד יאנג. הוא אומץ רשמית בשנת 1981.

## מילות השיר

## היסטוריה

מחבר ההמנון, סמואל היינז, כתב ככל הנראה את המנון בתגובה לדיכוי הקולוניאליסטי של הזהות הבליזית. השפה המליצית והמילים המעודדות מתייחסות למצבה הקודם של בליז כחברה של עבדים התלויה לחלוטין בחטיבת עצים. במקור נקרא השיר "ארץ האלים", כאות הוקרה להפצתה של הדת הממוסדת בבליז.

עם התעוררותה של התנועה הלאומנית בהנהגת מפלגת העם המאוחדת, החל חיפוש אחר סמלים חדשים לזהות הבליזית. מפלגת העם המאוחדת הפרה את הסדר הקולוניאלי בשירה כהמנון את השיר "אלוהים, ברך את אמריקה" במקום ההמנון המלכותי "אלוהים, נצור את המלך". עם קבלת העצמאות, מפלגת העם המאוחדת השלטת קבעה את השיר "ארץ החופשיים" כהמנון רשמי בטקסי העצמאות ב-21 בספטמבר. רוב הבליזים הסכימו עם הבחירה, אך קבלו על כך שלא ניתנה להם זכות להצביע על כך.

## ביקורת

ההמנון היה נתון לביקורת, שלפיה שפת ההמנון היא ארכאית ואינה מזמינה עבור הדור הצעיר של הבליזים, שלא ידע את היינז. כמו כן, מספר נשים התלוננו על כך שההמנון הוא גברי, ולראיה השורה השנייה ותמונות המלחמה המופיעות בפזמון. סופרים לאומנים טענו כי ההתייחסויות לאנשי הביי מפגינות זלזול ברב-תרבותיות שיש בבליז כיום והציעו מספר שינויים. 

## מדיה

## ראו גם
* דגל בליז
* סמל בליז
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בליז
קטגוריה:בליז: סמלים לאומיים
טראיאנוס דלאס

**טרָאִיאָנוס דלאס** (ביוונית: **Τραϊανός Δέλλας**; נולד ב-31 בינואר 1976 בסלוניקי) הוא כדורגלן עבר יווני שיחק בעמדת הבלם בנבחרת יוון, וכיום מאמן כדורגל.

## קריירה
דלאס החל את הקריירה שלו במועדון היווני אריס סלוניקי ב-1993, אך כעבור שנה הושאל לפאנסראיקוס. ב-1996 הוא חזר לאריס למשך שנה אחת, ולאחר מכן עזב את יוון והצטרף למועדון האנגלי שפילד יונייטד. במשך השנתיים שלו בשפילד הוא לא השתתף במשחקים רבים, ולאחר מכן חזר ליוון והצטרף לא.א.ק. אתונה. הוא השתתף ב-40 משחקים במשך שנתיים, במהלכן זכה בגביע היווני בשנת 2000. ב-2001 הוא עזב את יוון פעם נוספת והיגר לאיטליה. באותה שנה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת יוון, בתיקו 2-2 מול נבחרת קרואטיה.

מועדונו הראשון באיטליה היה פרוג'ה, אך הוא הודח מההרכב בעקבות מחלוקות עם ההנהלה על חוזהו ובששת החודשים האחרונים שהשתייך למועדון הוא לא השתתף ולו במשחק אחד. לאחר שעזב את פרוג'ה הוא זכה לתשומת הלב של רומא מהסרייה א', ובשנת 2002 הצטרף אליה בהעברה חופשית. הוא הפגין רמת משחק גבוהה לאחר שביסס את מעמדו כשחקן הרכב קבוע בעקבות מעברו של המאמן פאביו קאפלו ליובנטוס. הוא שיחק ברומא במשך 3 עונות, ולאחר שלא חידש את החוזה שלו שם החליט להצטרף לא.א.ק. בפעם השנייה בקריירה שלו.

דלאס זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2004, ובטורניר עצמו שיחק היטב במרכז ההגנה לצידו של מיכאליס קפסיס. בזכות יכולתו הטובה נכלל שמו בנבחרת הטורניר. מאמנו בנבחרת אוטו רהאגל אף כינה אותו "הקולוסוס מרודוס" בעקבות נוכחותו המרתיעה במרכז ההגנה. הוא הבקיע את השער שבזכותו העפילה יוון למשחק הגמר, והיה זה שער כסף בדקה האחרונה של ההארכה הראשונה בחצי הגמר מול נבחרת צ'כיה. היה זה שער הכסף האחרון שהובקע אי פעם, כיוון שלאחר הטורניר הוחלט לבטל את הכלל הזה. הוא המשיך לשחק בנבחרת גם לאחר הטורניר, וסייע לה להעפיל ליורו 2008 שבו לא הצליחה להגן על תוארה.

דלאס החמיץ שמונה חודשים של משחק פעיל בעקבות פציעות בקע וגב. בקיץ 2005 הוא החליט לחזור לא.א.ק., והצטרף מחדש לחברו לשעבר לקבוצה דמיס ניקולאידיס שכיהן בתפקיד נשיא המועדון. ביוני 2007 הוא האריך את חוזהו בא.א.ק. למשך שנתיים נוספות, ואף זכה לקבל את תפקיד הקפטן. ב-23 ביולי 2008 הגיעו דלאס וא.א.ק. להסכם שלפיו הוא ישוחרר בעקבות חוסר יכולת להסכים על תנאים לחוזה חדש. ב-24 ביולי 2008 הוא חתם על חוזה למשך שנתיים עם אנורתוסיס פמגוסטה, אלופת ליגת העל הקפריסאית.

בקיץ 2010 חזר לקדנציה שלישית בא.א.ק. אתונה ובשנת 2012 פרש ממשחק פעיל.

באפריל 2013 מונה דלאס למאמן א.א.ק. אתונה לאחר שנקלעה לתחתית הטבלה, ובתום העונה ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה.

## חיים אישיים
ב-11 בספטמבר 2008 נישא דלאס לדוגמנית היווניה גוגו מסטרוקוסטה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:בלמי כדורגל יוונים
קטגוריה:סלוניקי: כדורגלנים
קטגוריה:יוונים מקדונים
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני פאנסראיקוס
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:מאמני כדורגל יוונים
קטגוריה:מאמני א.א.ק. אתונה בכדורגל
קטגוריה:מאמני אטרומיטוס
קטגוריה:ספורטאים יוונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים יוונים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1976
אולפן עקיבא

[250px|ממוזער|אולפן עקיבא, [1982]]
[250px|ממוזער|[שולמית כצנלסון במשרדה באולפן עקיבא, 1982]]
ממוזער|המבנה הנטוש של אולפן עקיבא בנתניה (2014)
**אולפן עקיבא** היה אולפן עברית וערבית שפעל בשנים 1951 – 2009.

אולפן עקיבא נוסד על ידי שולמית כצנלסון (בתם של בת שבע, אשת ציבור, וראובן כצנלסון, ממניחי היסוד לרפואה הציבורית ולעבודה הסוציאלית בארץ, ואחותו של עורך הדין ואיש הציבור שמואל תמיר) בשנת 1951 בנהריה, ולימים עבר לשכון על חוף הים התיכון בנתניה, והיה לאחד משלושת האולפנים הראשונים בישראל שנועדו לקליטת עולים אקדמאים. בכך נקבע למעשה ייעודו של האולפן כמוסד ללימוד השפה העברית שתכניו מותאמים למבוגרים. משום כך נעשה בו שימוש מראשיתו גם על ידי תיירים (יהודים ולא-יהודים) ואוכלוסיות המיעוטים בישראל. אופיו זה הביא לערך מוסף בתכני הלימוד שבו, הכולל לימודים בנושא ידיעת הארץ ומורשת ישראל לצד חינוך לפלורליזם ולהידברות בין קבוצות אוכלוסייה שונות. בהנהגתה של כצנלסון נקבע אולפן עקיבא כמוסד של למידת שפה לצד למידת תרבות, בניסיון לבסס כבוד הדדי בין הלומדים בו.

דרך עבודתו של האולפן הייתה חריגה באותה תקופה, אך לצד היותו עמותה עצמאית הוא זכה לתמיכה בתחום הנחלת הלשון מצד משרד החינוך והתרבות. בשנת 1956 החל האולפן לפעול בתחום זה בשיתוף המחלקה לחינוך מבוגרים שבמשרד החינוך. בתחומים האחרים התקיימו מטעמו שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה השונים, צה"ל, מוסדות אקדמיים, התנועה הקיבוצית ועיירות פיתוח. מראשית דרכו עמד האולפן לרשות תיירים שביקשו ללמוד את השפה העברית, ולאחר מלחמת ששת הימים הוא פעל גם להוראת ערבית מדוברת והחל להפעיל פנימייה משותפת לדוברי ערבית וללומדי השפה. במקביל נפתחו על ידו סניפים מקומיים בעזה ובשכם. 

לאחר סיום תפקידה של שולמית כצנלסון בשנת 1996 ניהל את האולפן אפרים לפיד בין השנים 1997–2000 ואחריו אסתר פירון ואלי גרוס עד סגירתו בשנת 2009.

דרך ההוראה המשלבת לימוד שפה ויצירת תוואי להידברות עמדה במרכזו של כנס בינלאומי שקיים אולפן עקיבא בנושא חקר שפות מיעוטים בשנת 1990. שולמית כצנלסון עמדה בראשו עד 1996 וזכתה בפרסים רבים על פועלה ובין היתר הייתה מועמדת לפרס נובל לשלום. האולפן כגוף זכה גם הוא בפרסים, ובהם פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים (1983) פרס ישראל לחינוך (1986) ופרס אונסק"ו לחינוך לשלום (1998).

בשנת 2009 נסגר האולפן עקב קשיים כספיים.


Shulamit Katzenelson (FL63538496).jpg|ביקור אורחים באולפן עקיבא, 1985
Shulamit Katzenelson (FL63538134).jpg|שולמית כצנלסון עם אורחים, 1985
Shulamit Katzenelson (FL63538986).jpg|הרצאה באולפן עקיבא, 1985
Shulamit Katzenelson (FL63538759).jpg|תצוגה אודות התרבות הבדואית, 1985
Knesset Members visiting the Ulpan Akiva educational center (FL63269807).jpg|ביקור חברי כנסת בכיתה באולפן עקיבא, 1982
File:Minister of Tourism Abrasha Sharir visiting Ulpan Akiva (FL63128146).jpg|שר התיירות, אברהם שריר בביקור באולפן עקיבא, 1982
7EfLapUlpanAkiva1986.jpg|סיום קורס חיילות מורות לערבית, אולפן עקיבא, 1986. מברך דובר צה"ל, תא"ל אפרים לפיד, יוזם הקורס. משמאל קצינת ח"ן ראשית, אל"מ (לימים תא"ל) עמירה דותן 
אולפן עקיבא קורס מורות חיילות 1988.jpg|דובר צה"ל, תא"ל אפרים לפיד, בשיעור ערבית לחניכות קורס חיילות מורות לערבית באולפן עקיבא, 1988



## קישורים חיצוניים

* אולפן עקיבא באתר מורשת העיר נתניה
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בתי ספר לשפות
קטגוריה:זוכי פרס יו"ר הכנסת
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחינוך
קטגוריה:ישראל: מוסדות לימוד
קטגוריה:נתניה: חינוך
המנון טרינידד וטובגו

**עשויים מאהבת החירות** (באנגלית: **Forged from the Love of Liberty**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[טרינידד וטובגו]]**. ההמנון, שנכתב על ידי פטריק קסטן, יועד במקור להיות המנונה של הפדרציה של איי הודו המערבית. בשנת 1962, עם קבלת עצמאותה, אימצה טרינידד וטובגו את השיר כהמנונה.

## מילות השיר

## ראו גם
* דגל טרינידד וטובגו
* סמל טרינידד וטובגו

## קישורים חיצוניים

טרינידד וטובגו
קטגוריה:טרינידד וטובגו: סמלים לאומיים
לסלי צ'רטריס

**לסלי צ'רטריס** (באנגלית: **Leslie Charteris**; 12 במאי 1907 - 15 באפריל 1993, נולד בשם **לסלי צ'ארלס באוייר יין** (**Leslie Charles Bowyer-Yin**)) היה סופר בריטי ממוצא סיני מחבר ספרי מסתורין ותסריטאי. ידוע בעיקר בשל סדרת הספרים שלו שתארה את הרפתקאותיו של סיימון טמפלר, המכונה "The Saint" (בעברית "המלאך"), סדרה שהומחזה לסדרות טלוויזיה ולסרט קולנוע.

## חייו
צ'רטריס נולד לאב סיני ואם אנגליה. בגיל צעיר התעניין בכתיבה וספרו הראשון נכתב כשלמד בקולג'. כשספרו יצא לאור עזב צ'רטריס את לימודיו והתחיל בקריירה של כתיבה. הוא כתב ספרי מסתורין ועבד במקביל בעבודות מזדמנות כמוזג בבאר, מחפש זהב, דייג פנינים ונהג אוטובוס.

ספרו השלישי "Meet The Tiger" הציג את הגיבור המפורסם ביותר שלו סיימון טמפלר שהפך להצלחה מסחרית בינלאומית, אף על פי שצ'רטריס ראה את ספרו הבא "Enter The Saint" שיצא ב-1930 כספר שפותח את סדרת "המלאך".

הרפתקאותיו של "המלאך" נכתבו בכמאה ספרים. החל משנת 1963 כתבו סופרים אחרים, בהם הרלן אליסון, את סיפורי "המלאך" וצ'רטריס אישר את הפצתם. הסדרה הומחזה לסדרת טלוויזיה מצליחה בכיכובו של רוג'ר מור. ב-1997 הוקרן סרט המבוסס על סדרת הספרים בכיכובו של ואל קילמר.

לסלי צ'רטריס נפטר בווינדזור ב-16 באפריל 1993.

## ספריו בעברית
שמאל|ממוזער|200px|עטיפת ספרו של צ'רטריס בהוצאת מצפן בעברית
ספרי "המלאך" הופיעו בעברית במספר הוצאות החל משנות השישים:

**בהוצאת מצפן**
*המלאך נגד סקוטלנד יארד - 1962
*המלאך בפעולה בתרגום עמוס גפן - 1961
*המלאך נוקם - 1961
*המלאך נחלץ מצרה - 1961
*המלאך נגד אינספקטור טיל - 1962
*המלאך חוזר - 1962

**בהוצאת ספיח**
* המלאך בלונדון. הופיע גם בשם "המלאך נגד עולם הפשע". 1966
* תעלומת בית הרפאים. הופיע גם בשם "המלאך נחלץ ממלכודת". 1966

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר של ה"מלאך"
* מאמר על המלאך מאת אלי אשד
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
הנס בליקס

**הנס מרטין בליקס** (בשוודית: **Hans Martin Blix**; נולד ב-28 ביוני 1928) הוא איש ציבור שוודי שכיהן בין היתר כיושב ראש הסוכנות לאנרגיה אטומית.

## ביוגרפיה

בליקס נולד באופסלה ולמד באוניברסיטת אופסלה ובאוניברסיטת קולומביה. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1959 התמנה לדוקטור למשפטים באוניברסיטת סטוקהולם, ובשנת 1960 מונה לפרופסור חבר למשפט בינלאומי. כיהן כשר החוץ השוודי וכיושב ראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.

בליקס שימש כשר החוץ של שוודיה בשנים 1978 עד 1979. לאחר מכן כיהן כיושב ראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית מ-1981 עד 1997. מ-2000 עד 2003 כיהן בליקס בתור יושב ראש הוועדה המיוחדת שמועצת הביטחון של האו"ם יצרה עם החלטה מספר 1284 לפיקוח ואישור שממשלתו של סדאם חוסיין לא מפתחת נשק גרעיני. מ-2004 מכהן בליקס בתור יושב ראש ועדת מעקב לתפוצה של נשק להשמדה המונית. הוועדה ממומנת על ידי ממשלת שוודיה.

בשנת 2016 זכה בפרס פולברייט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:שרי החוץ של שוודיה
קטגוריה:דיפלומטים שוודים
קטגוריה:פוליטיקאים שוודים
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים: אישים
קטגוריה:הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1928
תפאר

**תפאר** (שם מדעי: *Cheilinus*) הוא סוג של דג ממשפחת השפתוניים. צבעו ירוק-כחלחל, והוא מעוטר בדגמי קווים או נקודות. לסוג תפאר 24 מינים, ורובם בעלי גוף גבוה, מכוסה קשקשים גדולים.

הסוג נפוץ בעיקר במימי הימים הטרופיים, וכמה ממיניו נפוצים גם בצפון ים סוף ובסביבות מפרץ אילת. הדג שוכן בשוניות אלמוגים, הן במים רדודים והן בעומק של 20-30 מטר. בשעות הלילה נחבא הדג בין סלעי השונית, וביום הוא ניזון מן האלמוגים והאצות שעליהם.

## מיני התפאר
[250px|ממוזער|[תפאר סהרוני]]
המין תפאר הדיאגרמה (*C. digramma*) עבר לסוג *Oxycheilinus*:
* *Cheilinus abudjubbe*
* *Cheilinus chlorourus*
* *Cheilinus fasciatus*
* *Cheilinus* *oxycephalus*
* *Cheilinus* *quinquecinctus*
*תפאר סהרוני (*Cheilinus lunulatus*) - נפוץ בין היתר במפרץ אילת.
*תפאר תלת אונתי (*cheilinus trilobatus*) - מגיע לאורך של מטר אחד. הזכרים ניכרים בסנפיר זנב ארוך המחולק לשלוש אונות.
*תפאר ענק (*Cheilinus undulatus*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:שפתוניים
חיים אבינועם

**חיים אבינועם** (דצמבר 1922, כסלו תרפ"ג – 5 באוקטובר 2002, כ"ח בתשרי תשס"ג) היה לוחם בפלמ"ח, קצין חי"ר ראשי בצה"ל וניצב במשטרת ישראל. בין תפקידיו האחרים שימש משנה למנכ"ל במשרד הקליטה ובמשרד העבודה.

## ביוגרפיה
אבינועם נולד בליטא, ומספר חודשים לאחר לידתו עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בכפר יחזקאל. בצעירותו עברה המשפחה להתגורר בירושלים, בחיפה (בה סיים את לימודיו בבסמ"ת) ולבסוף בתל אביב. בגיל 14 הצטרף לארגון "ההגנה" ובשנת 1941 היה מראשוני הפלמ"ח ושירת עם פלוגה ד' במשמר העמק ובבית אלפא.

בשנת 1942 הוכשר כמפקד כיתה ומונה למדריך בקורס מפקדים. לאחר מכן הוכשר כמפקד מחלקה וכקצין מודיעין, בסיומו שימש מפקד מחלקות בפלוגה ד' ששירתו בשדה נחום ובבית השיטה. לאחר מכן מונה אבינועם למפקד פלוגה ד' ושימש בתפקיד זה בליל המשטרות בפעולת התקיפה של הפלוגה על בסיס הכוחות של משטרת המנדט הבריטי בג'נין. בתקופת הסזון שימש רכז חוליה בירושלים ונעצר על ידי הבריטים. בין תפקידיו בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות נכללו תפקידי חבלה, מודיעין ופיקוד. במלחמה שימש סגן מפקד גדוד העמק, תחת פיקודו של דן לנר, ושימש קצין הדרכה בחטיבת יפתח. אבינועם השתתף בקרבות מלכיה, כמפקד הפעולה בבלד א-שיח' (1 בינואר 1948), וכן בפעולה נגד צבא ההצלה במשמר העמק. בקרב זה נגד צבא ההצלה סירב אבינועם למלא אחר פקודותיו של משה מן והביא להעברת הפיקוד על האזור לידי יצחק שדה.

בהמשך מלחמת העצמאות עבר אבינועם למרכז הארץ והשתתף בקרבות באל-קבאב, אל בורג' ולטרון. לאחר מכן עבר לקיבוץ רוחמה ומונה לקצין הדרכה בתל מונד. בסיום מבצע חורב ופירוק הפלמ"ח הוא מונה למפקד גדוד בחטיבה 9 ובהמשך שימש קצין אג"ם של הנח"ל. במסגרת שירותו בצה"ל היה אבינועם מפקד חטיבת עודד, מפקד חטיבת כרמלי (1963–1964) ובתפקידו האחרון שימש ראש מטה פיקוד מרכז. שירותו הסתיים תקופה קצרה בטרם מלחמת ששת הימים.

לאחר שחרורו מצה"ל עבד אבינועם במכון וולקני ושימש מנכ"ל "פוספטים בנגב". עם מינויו של יגאל אלון לשר העבודה הוא מונה למשנה למנכ"ל המשרד, ולאחר מינויו של אלון לשר הקליטה מונה אבינועם למשנה למנכ"ל המשרד.

בהזמנתו של מולה כהן היה אבינועם בין מייסדי המשמר האזרחי וסייע בגיבוש תורת ההפעלה של הארגון החדש. במשטרת ישראל היה בתפקיד סגן ראש אגף מבצעים ובשנת 1976 קודם לראשות האגף. בשנת 1978 מונה למפקד המחוז הצפוני. את שירותו סיים בעקבות פציעה ממסור חשמלי שהפעיל בביתו בקריית טבעון. לאחר מכן המשיך לשמש בתפקידים שונים בתעשייה פרטית.

אבינועם נפטר ב-5 באוקטובר 2002, והובא למנוחות בבית העלמין בקריית טבעון.

## לקריאה נוספת
* עמירם אזוב, **משמר העמק לא תיפול!: נקודת מפנה בתש"ח**, אור יהודה: דביר, 2013.

## קישורים חיצוניים
* .
* מאיר פעיל, חיים אבינעם מפקד וחבר, האתר של מאיר פעיל.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:עובדי המשרד לקליטת עלייה
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:מפקדי חטיבת עודד
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף שיטור וביטחון
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:עובדי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:חיילי חטיבת יפתח במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית טבעון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
חיים ארנסט ורטהיימר

250px|ממוזער|שמאל|ספסל אבן לזכרו של פרופ' ורטהיימר בשכונת רחביה

**חיים אֶרנְסט וֶרְטְהַיְימֶר** (בגרמנית: **Haim Ernst Wertheimer**; 24 באוגוסט 1893 – 23 במרץ 1978) היה פרופסור לביוכימיה וחתן פרס ישראל לרפואה.

## ביוגרפיה
ורטהיימר נולד בבִּיל (Bühl) שבדרום-מערב גרמניה, ולמד בעיר הולדתו ובבאדן-באדן. בשנת 1912 החל בלימודי רפואה בברלין, בון וקיל. בשנים 1914–1918 שירת בצבא כרופא בפלנדריה ובאיטליה וקיבל על שירותו את צלב הברזל (דרגה שנייה) ועיטור נוסף. בשנים 1919–1920 המשיך ורטהיימר בלימודי הרפואה באוניברסיטת היידלברג וסיים אותם שם. 

בשנים 1920–1921 עבד כרופא בבית היתומים העירוני של ברלין. לאחר מכן התקבל לעבודה במכון לפיזיולוגיה של אוניברסיטת האלה, ועבד לצד אמיל אבדרהלדן. בשנת 1923 קודם ורטהיימר לדרגת פריבט-דוצנט, ובשנת 1927 לדרגת פרופסור חבר. עם עליית הנאצים לשלטון, בגרמניה הוא פוטר מעבודתו בעקבות חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, ושקל הצעות עבודה במעבדה לביוכימיה במוסקבה, במחלקה לפיזיולוגיה באוניברסיטת סון-יט-סאן בסין, וכן הצעה לשמש זמנית כמנהל המעבדה לכימיה של בית הספר לרפואה "הדסה" באוניברסיטה העברית בירושלים. על אף האי-ודאות שבמשך התפקיד האחרון, ורטהיימר עלה בשנת 1934 לארץ ישראל וקיבל עליו את התפקיד.

עבודתו בבית החולים "הדסה" ובאוניברסיטה העברית נמשכה עד 1963, כפרופסור לפתולוגיה פיזיולוגית ובהיותו ראש מדור הרוקחות (1942–1950) וראש המחלקה לביוכימיה (1953–1963). מחקרו המשותף בשנות הארבעים עם תלמידו בנימין שפירא עסק בתפקיד הליפיד בבני אדם ובצמחים והביא לקביעה בנוגע להיותם של אדיפוציטים כמקור להתפתחות שומן.

ורטהיימר זכה בפרס ישראל לרפואה לשנת 1956.

ברחוב אוסישקין ברחביה בירושלים יש ספסל אבן לזכרו.

## הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: פרופ' חיים ארנסט ורטהימר: ההסדר העצבי הורמונלי של מחזור הדם (הוזמן לוויכוח, 31 במאי)


Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. I.jpg
Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. II.jpg
Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. III.jpg
Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. IV.jpg


## קישורים חיצוניים

* קורות חייו 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לרפואה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רופאים צבאיים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
הגדת ראשי הציפורים

**הגדת ראשי הציפורים** היא כתב יד מאויר של ההגדה של פסח שנוצרה בגרמניה בסוף המאה ה-13. שמה נובע מהאיורים המעטרים אותה, בהם מופיעות דמויות אדם ולהן ראשים של ציפורים.

זו היא ההגדה העתיקה ביותר הקיימת בשלמותה, וכיום היא מוצגת במוזיאון ישראל.

## על אודות ההגדה
שמאל|ממוזער|250px|דף מהגדת ראשי הציפורים|דף מההגדה
ההגדה נכתבה בשנת 1300 לספירה בקירוב. שם המעתיק כנראה היה מנחם, כפי שנרמז מהדגשת האותיות מ-נ-ח-ם במילה "מונחים" באחד מעמודי ההגדה. ההגדה מקושטת בשלל איורים צבעוניים המופיעים לרוב בשולי דפיה. נוסף על כן יש שני דפים שבהם מופעים ציורים שלמים, אחד בתחילתו של הספר והשני בסופו. חלק מהציורים מתארים מאורעות בתנ"ך, כגון עקדת יצחק, יציאת מצרים וקבלת לוחות הברית. איורים אחרים מראים את סממני החג, כגון ארוחת סדר פסח, נטילת ידיים, והצפנת האפיקומן. לדמויות היהודיות גוף אנוש וראש ציפור; הגברים היהודים חובשים את כובע היהודים שיהודים נדרשו לחבוש בתקופת ימי הביניים שבה נכתבה ההגדה. דמויות של לא-יהודים, כשל פרעה, אינן מופיעות כציפורים, אך פניהן מוסתרות.

סברות מסברות שונות ניסו להסביר מדוע בחרו המאיירים להעניק לדמויות ראשי ציפור. הסברה הרווחת היא שיהודי אשכנז נהגו להימנע מלצייר פני בני אדם בגין הדיבר "לֹא-תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל וְכָל-תְּמוּנָה" (). ואומנם, בכתבי יד עבריים אחרים מאותה תקופה נמנעו מאיירים מלצייר פני אדם, והיה נהוג להחליפם בפני חיות, להסתירם או לצייר פנים בלי תווים מזהים. יש המסבירים שליהודים ראש של נשר, משום שבני ישראל מתוארים כנשרים בעת צאתם ממצרים: "כְּנֶשֶׁר יָעִיר קִנּוֹ, עַל-גּוֹזָלָיו יְרַחֵף; יִפְרֹשׂ כְּנָפָיו יִקָּחֵהוּ, יִשָּׂאֵהוּ עַל-אֶבְרָתוֹ" (). הסבר אחר הוא שהנשר היה סמל של קיסר גרמניה, והבחירה לצייר את היהודים כנשרים הייתה כדי להפגין נאמנות למלוכה.

ההיסטוריונית רות מלניקוף טוענת שהדמויות היהודיות אינן אלא קריקטורות אנטישמיות נלעגות. לטענתה, האיורים נעשו בידי אמנים נוצרים, ודמות הציפור בעלת המקור הבולט מרמזת על האף הארוך שיוחס ליהודים. היא מחזקת טענה זו בעובדה שלחלק מהדמויות אוזני חזיר.

## התגלגלות ההגדה מגרמניה לישראל
ההיסטוריה של ההגדה אינה ידועה לאשורה. בכריכתה כתוב שהיא נרכשה בשנת 1864 על ידי ברוך בנדיקט. אחת מצאצאיותיו, יהודית בנדיקט, נישאה לשר המשפטים של מדינת באדן, לודוויג מרום, וידוע שההגדה הייתה ברשותם.

בשנת 1934 נאסר מרום על ידי הנאצים. אשתו וילדיו ברחו לצרפת, ולא ידוע מה עלה בגורל ההגדה באותו זמן. ההגדה התגלגלה לידיו של הרמן קהאן, תושב העיר קארלסרוהה שבה שכנה משפחת מרום, אשר עלה ארצה משווייץ ב-1946. קהאן, שלא ידע להעריך את שוויה של ההגדה ולא ידע שהיא ההגדה הקדומה ביותר הקיימת בשלמותה, ניאות למוכרה לבית הנכות בצלאל. לאחר מכן עברה ההגדה לאוסף מוזיאון ישראל. ב-1965 פורסמה פקסימיליה של ההגדה בהוצאת תרשיש, בעריכת מיכאל שפיצר, שלראשונה אפשרה לציבור לצפות בהגדה בשלמותה.

נכדיו של לוודויג מרום הגישו תביעה בניו יורק נגד מוזיאון ישראל לפיצוי כספי ולשינוי שם ההגדה ל"הגדת מרום".

## קישורים חיצוניים

* 
* הגדת ראשי הציפורים באתר מוזיאון ישראל
* 
* 
* 
* 
* הגדת ראשי הציפורים באתר סנונית

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
קטגוריה:אוסף מוזיאון ישראל
ראשי הציפורים
אי איראן

**אֶי איראן** (בפרסית: ; תרגום: הו איראן) הוא המנון איראני פופולרי, אשר אף על פי שמעולם לא קיבל מעמד רשמי, הוא שימש כהמנון בפועל בתקופת המעבר שבין נפילת השאה לאימוץ ההמנון האיראני הנוכחי. מילות השיר חוברו בידי חוסייני גול-אֶ-גולאב בשנת 1946 והשיר הולחן בידי רוהולה ח'אלגי. גול-אֶ-גולאב אהב את המולדת ואת שפת האם שלו, והקדיש את השיר לאיראן ולאדמותיה. הראיה לעובדה זו היא שבשפה הפרסית ישנן מילים רבות השאולות מערבית, ואילו המחבר שילב בשיר זה שלוש מילים בערבית בלבד.

מכיוון שבשיר אין נטיות פוליטיות לעומת ההמנון הרשמי כיום, המפאר את המהפכה האסלאמית, וההמנון הרשמי בתקופת השאה, שפיאר את השאה, רבים באיראן, בין אם הם תומכים בעקרונות האסלאמיים ובין אם לאו, תומכים באימוץ שיר זה כהמנונה הרשמי של איראן.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

* 
* ''Ey Iran'', Ey Iran Video by Darya Dadvar 2007.
* ''Ey Iran'', MP3 audio. Ruhollah Khaleghi (music), Hossein Golgolab (lyrics), Golnoosh Khaleghi (arrangement, 1990)
* ''PersianDNA - Ey Iran" Original version of Ey Iran national anthem with the complete lyrics in Persian.
* ''Ey Iran'' performed by Zoroastrian Gatha Group, MPEG audio.
* ''Ey Iran'' ביצוע בידי אנדי, RealPlayer audio.
* ''Ey Iran'' ביצוע בידי "הבנים", RealPlayer audio.
* ''Ey Iran'' ביצוע בידי קיקי, RealPlayer audio.
* ''Ey Iran'', Midi audio

קטגוריה:איראן: סמלים לאומיים
קטגוריה:שירים על איראן
יוסף ונגר

**יוסף (יוסי) ונגר** (נולד ב-24 בינואר 1954) הוא מתרגם ישראלי ובעל חברה הפועלת בתחום. בעברו היה שחיין ומרים משקולות פאראלימפי, זוכה תחרויות רבות.

## ביוגרפיה
ונגר חלה בפוליו בגיל שנה ובגיל שש החל לעסוק בספורט נכים. גדל בברזיל ובשנת 1968 עלה לישראל והמשיך בפעילות ספורט במסגרת מרכז הספורט לנכים.

הוא אלוף פאראלימפי, בעל 19 מדליות פאראלימפיות, מהן 10 מדליות זהב (ייצג חמש פעמים את ישראל במשחקים הפאראלימפיים, 1972–1988). מדורג במקום השלישי בכל הזמנים בקרב הספורטאים הפאראלימפיים הישראלים במספר מדליות הזהב בהן זכה (אחרי ציפי רובין - 15 ואורי ברגמן - 12), במקום השני בכל הזמנים בקרב הספורטאים הפאראלימפיים הישראלים במספר המדליות הכללי אותן צבר (אחרי ציפי רובין - 30) ובמקום 22 בעולם בכל הזמנים בקרב הספורטאים הפאראלימפיים. הוא זכה בתחרויות בינלאומיות שונות בהן השתתף, שבר 16 שיאי עולם וזכה ב-7 מדליות זהב נוספות. מאמניו בהרמת משקולות היו יוסף רומנו ודוד ברגר, מנרצחי י"א חללי מינכן.

החל משנת 1972 עבד ונגר בתרגום. בתחילה, באוניברסיטת תל אביב ובהמשך, בכתר פלסטיק ובגופים מסחריים נוספים. במרוצת השנים שימש כמרצה לאנגלית במכללה למנהל וכמנהל אקדמי בסמינר התיכוני האמריקני על שם מוס.

בשנת 1988 נוסדה על ידו חברה לשירותי תרגום בשם "אופיסרוויס ונגר בע"מ", הפועלת מאז בבעלותו ובהנהלתו.

ונגר שימש כיו"ר הוועדה המקצועית לענייני שחייה במסגרת ההתאחדות הישראלית לספורט נכים והוא חבר בעמותת "אתגרים" לספורט שיקומי הישגי.

הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בביולוגיה ולמד שם גם לתואר שני.

נשוי לנורית, אב לשלוש בנות וסב. מתגורר ברעננה.

## קישורים חיצוניים

* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* 
* ריאיון עם ונגר, באתר להעצמה אישית

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות נכים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
ז'אק פרסקו

**ז'אק פרסקו** (באנגלית: **Jacque Fresco**; 13 במרץ 1916 – 18 במאי 2017) היה סופר, מרצה, עתידן וממציא יהודי-אמריקאי, שנודע בשל ייסוד פרויקט ונוס ב-1975. הוא הגדיר את עצמו כמעצב תעשייתי וכמהנדס חברתי.

הנושאים העיקריים של מחקריו היו: עיצוב הוליסטי, בית פאסיבי, ערים ברות-קיימא עם התפתחות יציבה, אוטומציה כללית, טכנולוגיות קיברנטיות, כלכלה מבוססת משאבים, תפקיד המדע בחברה, הגורמים שמעצבים התנהגות אנושית, ועוד.

## ביוגרפיה
פרסקו נולד וגדל למשפחה יהודית בברוקלין, ניו יורק. הוא עבר להתגורר בוונוס, פלורידה.

בנערותו היה חלק מליגת הקומוניסטים הצעירים, ונזרק ממנה לאחר שהביע מחאה על כך שקרל מארקס טעה.

פרסקו עבד בתור מעצב וממציא בטווח רחב של תחומים, מהמצאות בתחום הביוכימיה ועד פיתוח רעיונות על מערכות חברתיות מאוחדות וייחודיות. הוא הושפע מתקופת השפל הגדול של 1929, והחל לעסוק בתכנונים שונים. ב-1975 התחיל את "פרויקט ונוס", וייסד את הארגון ללא מטרות רווח "Future by Design" ביחד עם רוקסן מאדוס.

פרסקו כתב והרצה על תחומים מגוונים, כגון תכנון הוליסטי של ערים בנות-קיימא, יעילות באנרגיה, ניהול משאבים טבעיים ומיכון מתקדם תוך בדיקת התועלת שהם יביאו לחברה.

פרסקו הוגדר כאוטודידקט ולא החזיק בתואר אקדמי ממוסד כלשהו. על אף שפורסם בעבר בעיתונות כי הוא מחזיק בתואר אקדמי מטעם אוניברסיטת סיירה שבקליפורניה, נכונותו של ממצא זה לא אומתה עד היום.

פרסקו הופיע בסרט ההמשך של "צייטגייסט", "צייטגייסט: תוספת", העוסק בפרויקט ונוס.

ב-18 במאי 2017 נפטר ז'אק פרסקו בסברינג שבפלורידה, בגיל 101.

## קישורים חיצוניים

* 
* Future by Design, סרט על ז'אק פרסקו
* The Future: Jacque Fresco On The Future, ריאיון עם פרסקו, פורבס, 15 באוקטובר 2007
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עתידנים יהודים
קטגוריה:מעצבים תעשייתיים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-טורקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
תודעה מעמדית

משמעותה המילולית של **תודעה מעמדית**, היא המודעות לסטטוס המעמדי או הכלכלי של הפרט בחברה.
מנקודת המבט המרקסיסטית היא מתייחסת למודעות, או חוסר מודעות עצמית, של הפרט - למעמד המסוים אליו הוא משתייך, כמו גם לרצון לפעול למען האינטרסים של בני המעמד שלו והמודעות להיסטוריה המעמדית שלהם. מרקס מסביר את קבלת התודעה המעמדית כמעבר ממעמד סטאטי בפני עצמו, למעמד הפועל למען עצמו. משמעות ההבדל: קבוצת אנשים אשר להם דעה משותפת ביחס להפקת מוצריהם, לעומת יצירת רובד חברתי אשר ידאג לרכישת אינטרסיו ומוצריו בעצמו.
לרוב, לבני המעמדות הנמוכים יש מודעות חברתית גדולה יותר מאשר לבני המעמדות הגבוהים יותר. אולם, דבר זה אינו מחייב את החברות אשר בהן ההיררכיה החברתית היא נוקשה ומסורתית. לעיתים, בחברות או מדינות רב-גזעיות כגון ארצות הברית, עניין המעמדות והתודעה מתערבבים יחדיו עם עניין הגזע, כיוון שאנשים בעלי צבע עור מסוים ישתייכו פעמים רבות למעמדות העניים יותר.

## הגדרה מרקסיסטית לעומת הגדרה סוציולוגית בסיסית
הגדרת המעמד החברתי של פלוני יכולה להיעשות על פי מודעותו לכך, וכן על פי גישות חברתיות או היסטוריות שונות. בשעה שסוציולוגים לא מרקסיסטים יגדירו את המעמד לפי ההכנסות, המקצוע, מיקום גאוגרפי וכו', סוציולוגים מרקסיסטים יגדירו את המעמד ביחס שיש לפרט - כלפי אמצעי הייצור.

## התפתחות חברת המעמדות
בראשית המאה ה-19, ההתוויות החברתיות מעמד הביניים ומעמד העובדים, די רווחו בשפה. האריסטוקרטיה המסורתית, ביחד עם בני המעמדות העליונים, השתלבו יחדיו במסגרת המעמד העליון. התודעה המעמדית שלהם התעצבה לרוב במערכות חינוך משלהם וכן באוניברסיטאות משלהם. כתוצאה מכך, ההתחזקות וההתגבשות של המודעות הביאה את בני אותו מעמד ליתר יכולת להשתלט על המערכות הפוליטיות ולקפח בכך את המעמדות האחרים - הבינוני והנמוך.

## ראו גם
* תודעה כוזבת

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:מושגים חברתיים
לואיס פלורס

**לואיס אלברטו פלורס** (ספרדית: **Luis Alberto Flores**; נולד ב-11 באפריל 1981 בסן פדרו דה מקוריס, הרפובליקה הדומיניקנית) הוא כדורסלן עבר מהרפובליקה הדומיניקנית ששיחק בעמדת הרכז. גובהו 1.88 מטר. בעבר שיחק עבור הפועל חולון וזכה עימה בגביע המדינה.

## קריירה
פלורס החל לשחק את עונתו הראשונה בליגת המכללות במדיה של אוניברסיטת ראטגרס, אך לאחר עונה אחת בלבד במדיה עבר למכללת מנהטן, עימה שיחק במשך ארבע שנים בהן הוכתר ל של האוניברסיטה בכל הזמנים. וסיים את קריירת המכללות שלו בממוצעים יוצאי דופן: כ-23 נקודות וכ-7 אסיסטים בממוצע למשחק. בנוסף לכך, פלורס זכה להיבחר כשחקן המצטיין של הקונפרנס האטלנטי ושל פרסי האגרטי.

לאחר מכן, פלורס, דחה הצעות רבות מאוניברסיטאות ומכללות שונות וסיים את קריירת המכללות שלו, לאחר כחמש שנים, ונרשם לדראפט ה-NBA של 2004, בו נבחר במקום ה-55 על ידי היוסטון רוקטס. אך, הועבר מיד בעסקה לדאלאס מאבריקס בנוסף לכ-300,000 דולר עבור ואסיליס ספאנוליס היווני. לאחר מספר ימים בודדים, פלורס עבר שוב קבוצה לאחר שהמאבריקס סגרו עסקה שבה פלורס עבר אל הגולדן סטייט ווריורס תמורת סכום כסף לא ידוע. במדיה של הווריורס שיחק 15 משחקים בלבד במשך כל העונה.

לאחר מכן, פלורס עבר אל הדנוור נאגטס, אך לחוסר מזלו שיחק משחק אחד בלבד לאחר ששחקן התקילו בחריפות וגרם לו לשבר חמור בפיקת הברך. למרות זאת, פלורס חזר לשחק כדורסל מקצועי לאחר חמישה חודשים כשהתאמן עם הניו אורלינס הורנטס במחנה הקיץ, אך נחתך ממנה כעבור מספר שבועות.

פלורס, עזב את ארצות הברית והחל בקריירה אירופית, לאחר שסיכם לעונה אחת במדיה של רוזטו האיטלקית ולאחר מכן, בעונת 2006/07 עבר אל רג'יו אמיליה, במדיה קלע 14.5 נקודות ומסר כ-5.5 אסיסטים למשחק שלא עזרו להישארות בליגה הבכירה. גורם עיקרי שגרם לעזיבתו אל אולימפיאדה פטראס מליגת העל היוונית. אך, לאחר כ-3 חודשים, בעקבות קשיים כלכליים בקבוצה מפטראס, פלורס עבר לשורותיה של פבריאנו מליגת המשנה האיטלקית, עימה זכה להעפיל למשחקי ההעפלה לליגה הבכירה, אך קבוצתו הפסידה בשלב רבע הגמר. פלורס, באותה עונה רשם ממוצעים של כ-16 נקודות בנוסף ל-7 אסיסטים, שהכתירו אותו במקום הראשון בקטגוריית האסיסטים בליגה.

ב-24 באוגוסט 2008, פלורס, סיכם לעונה אחת במדי אלופת ישראל, הפועל חולון. פלורס, סייע לקבוצתו לזכות בגביע המדינה בכדורסל, לאחר ניצחון בגמר על מכבי חיפה, תוך שהוא קולע בגמר 23 נקודות. את העונה סיים פלורס כקלע המוביל בעונה הסדירה, עם 19.8 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בסיום העונה הסדירה.

פלורס, היה חבר בכל נבחרות הכדורסל של הרפובליקה הדומיניקנית. וכיום, חבר בסגל הנבחרת הבוגרת.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר ה-ESPN
* פרופיל השחקן באתר ה-NBA

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני הרפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני צסק"א סמרה
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני בודיוולניק קייב
קטגוריה:כדורסלני בי.סי. דונצק
קטגוריה:מלך הסלים של ליגת העל בכדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:בוגרי מכללת מנהטן
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדומיניקנית שנולדו ב-1981
עובדיה שזר

**עובדיה שזר** (נולד ב-1929) הוא צייר ואמן ישראלי.

## ביוגרפיה
שזר נולד בעיראק ועלה ארצה כילד בשנת 1942, הוא התחנך בקיבוצים, התנדב ושרת בגדוד השלישי של הפלמ"ח בשנים 1948-1946. במהלך מלחמת העצמאות נפצע בקרב על נבי יושע בגליל, היא מצודת כ"ח. שזר נמנה עם מקימי קיבוץ משגב עם ושירת עשרים וארבע שנים ביחידה 8200 של אגף המודיעין.

שזר עסק באמנות כתחביב עוד בהיותו נער, אך את דרכו האמנותית-מקצועית החל בשנות השישים כשהחל ללמוד בכפר האמנים עין-הוד. במסגרת לימודיו הוא למד פיסול עם האמן יוסף מנדלה, ויטראז'ים עם האמן יוסף שאלתיאל וציור בשמן אצל האמנית סימה סלונים, לימודיו נמשכו שש שנים. בשנים 1972-1966 למד טכניקות גרפיות עם האמן דן קריגר בבית האמנים ע"ש זריצקי בתל אביב.

## יצירתו
יצירתו של שזר כוללת מגוון טכניקות כגון תחריט נחושת, הדפס משי וקולוגרפיים. הוא משתמש בשתי טכניקות עיקריות: אבקת בזלת עם שמן היוצר תבליט על בד ושילוב רב-שכבתי של צבע בגוונים שונים, היוצר תבליט כעין "חוטי צבע" שזורים. זוהי טכניקה חדשנית שהומצאה על ידי שזר וייחודית לו. עבודותיו מתאפיינות במוטיבים מן התנ"ך ובסמלים יהודיים מסורתיים.

בתבליטי השמן והבזלת משתמש שזר במגילות, חריטות, בדמויות קדמוניות ובצורות הכתב העברי הכנעני הקדום ששימשו בתקופת האבות לפני למעלה מאלפיים שנה. בעבודתו של שזר ניכרת השפעתם של אמנים ישראליים שונים ובעיקר משה קסטל. מוטיב החוזר בעבודותיו הוא העיר ירושלים על כל היבטיה ההיסטוריים והתרבותיים, המוצגת על פי רוב בצורה צבעונית ודינמית.

אחת מיצירותיו של שזר, תבליט מופשט המציג דמויות וכתב קדמוניים, מוצגת משנת 2000 במשכן נשיאי ישראל בירושלים.

## תערוכותיו
משנת 1966 הציג שזר את עבודותיו במגוון תערוכות יחיד וקבוצתיות שנערכו ברחבי הארץ.

### תערוכות יחיד
* 1966 – גלריה פרדקנס, קיסריה העתיקה
* 1970 – גלריה שחף, קיסריה העתיקה
* 1971 – מועצה מקומית זיכרון-יעקב
* 1972 – גלריה באשה, רחוב הירקון בתל אביב
* 2005 – בית יד לבנים, נס-ציונה; מוזיאון בית התנ"ך, תל אביב
* 2006 – בית אסיה, תל אביב

### תערוכות קבוצתיות
* 1970/1971 בית ליסין, תל אביב (קיבל תעודת הצטיינות)
* 1980 – גלריה הכפר, כפר-יהושע
* 1981 – מועצה מקומית בנימינה
* 1982 – מועצה מקומית פרדס-חנה
* 2005 – יד התשעה, הרצליה – לכבוד 80 שנה לעיר; תערוכה נוספת התקיימה בחודש דצמבר באותו המקום
* 2006 – גלריה בפארק רעננה
* 2007 – בית האמנים / בית שגאל חיפה
* 2008 – חטיבת ביניים זאב, הרצליה
* 2009 – בית אמני הרצליה
* 2009 – תיאטרון גבעתיים

## קישורים חיצוניים
* 
* עובדיה שזר באתר הפלמ"ח

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
טאר

שמאל|ממוזער|250px|טאר פרסי
**טאר** הוא כלי פריטה איראני בעל צוואר, ממשפחת הלאוטות, אשר נבנה החל מהמאה ה-15. המילה טאר משמעה "מיתר" בשפות הודו-איראניות רבות. היא קיימת בשמות של כלי נגינה שונים, כגון דוטאר (שני מיתרים), סאטאר או סיטאר (שלושה מיתרים), גיטארה (גיט - מקור המילה איננו ידוע + טאר - מיתר).

גופו של הטאר בנוי מעץ תות בצורת הספרה 8 עם בטן, והוא בעל צוואר ארוך. תיבת התהודה שלו מכוסה בעור כבש ובכך נוצר עומק לצלילים של הכלי. לכלי 6 מיתרים ובעת העתיקה נחשב למלך כלי הפריטה. הטאר הוא חלק בלתי נפרד מכלי הנגינה במוזיקה הקלאסית הפרסית והכורדית. הטאר נהיה נפוץ במדינות שונות בעולם בעיקר בגלל צליליו האקזוטיים וכן עקב הפצתו על ידי מהגרים מאיראן. כך למשל, בישראל ניתן לראות את הטאר האיראני בקרב עולים מאיראן. בעשור השני של המאה ה-21 הכלי נהיה פופולרי בישראל ובעולם לניגון מוזיקה המבוססת על סגנונות שונים מהמזרח הקרוב וצפון אפריקה (להבדיל ממוזיקה מזרחית), וכן לניגון מוזיקת עולם
בישראל נגן הטאר הטוב ביותר הוא הרב אייל סעיד מאני.

לטאר האיראני היו קיימות בעבר כמה גרסאות שונות כגון כלי נגינה עם מספר מיתרים שונה או תיבת תהודה העשויה מחתיכת עץ אחד ולא שתיים מודבקות כמו בטאר המודרני הנקרא מונגי. הצ'הארטאר בפרסית "ארבעה מיתרים" (צ'האר - ארבע, טאר - מיתר) ממערב אפגניסטן הוא כלי נגינה דומה לטאר האיראני אך עם 4 מיתרים. צ'הארטאר היה השם המקורי של הכלי הנגינה טאר וייתכן שהוא הכלי המקורי שממנו נוצר הטאר באיראן, לו נוספו עם השנים שני מיתרים.

## טאר אזרי
באזרבייג'ן ובכמה ארצות נוספות מצויה גרסה שונה של הכלי שנהיה נפוץ בקרב עמי הקווקז, מרכז אסיה, וטורקיה. הטאר האזרי נוצר בסוף המאה ה-18 על ידי מירזה סדיגג'אן כמודיפיקציה של הטאר האיראני שיזכיר בצליליו את הרובאב האוזבקי, אף הוא כלי פריטה בעל פני מהוד המכוסים בעור של בקר או צאן. לטאר האזרי 11 מיתרים וגוף מעט שונה. באפגניסטן קיימת גרסה אפגנית של הטאר הנקראת מהאלי דוטאר שמיתריו מפוזרים לאורך כל הצוואר של כלי הנגינה, בדומה לכלי מיתר שאחרים מאפגניסטן
בעדה הבוכרית הטאר כלי מוביל בו היו מנגנים בחתונות ומסתובבים סביב אורחי האירוע, את הטאר היה מנגן הזמר עצמו כאשר מלווה על ידי הדויירה הבוכרי ובשנים המתקדמות יותר התלווה אליהם גם הקלרינט, האקורדיון ומערכות ההגברה.
את הטאר ניתן להשמיע על ידי מיקרופון או פיקאפ מיוחד המוצמד על עור הכבש או בתוך הטאר על העץ.

## קישורים חיצוניים

*דסטגאה באתר הזמנה לפיוט 
*טאר
#### סרטונים ביוטיוב
*צ'הארטאר
*טאר באס
*מהאלי דוטאר
* 

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:כלי נגינה מזרחיים
המירוץ להר המכשפות

**המירוץ להר המכשפות** (באנגלית: **Race to Witch Mountain**) הוא סרט קולנוע מסוגת מדע בדיוני משנת 2009. הסרט בוים על ידי אנדי ג'ונסון. הוא יצא לאקרנים ב-13 במרץ 2009.

## תקציר העלילה
ג'ק ברונו (דוויין ג'ונסון) הוא נהג מונית עצבני וחסר-מזל שחייו מתהפכים כאשר שרה (אנה-סופיה רוב) וסת (אלכסנדר לודוויג) נכנסים למונית שלו. ברונו מגלה ששניהם חייזרים ושעליו לשמור עליהם מפני ארגון המנסה להשתמש בהם למטרות זדוניות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2009
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
הפתרון הספרדי

שמאל|ממוזער|250px|תרשים שיטת הפתרון הספרדי
**הפתרון הספרדי** (נקרא גם **פתרון ברצלונה**) הוא שיטה לתכנון תחנות רכבת שהוכנסה לשימוש בתחילת המאה העשרים.

שיטת הפתרון הספרדי נועדה לקצר את זמן השהות של רכבות בתחנה. לפי השיטה, נעשה שימוש בשני רציפי תחנה עבור רכבת בודדת, המאפשרים לרדת ולעלות לרכבת בזמן קצר יותר. בדרך כלל משמש אחד הרציפים לעליית נוסעים לרכבת והשני משמש לירידת נוסעים מהרכבת. במרבית התחנות המתוכננות בשיטת הפתרון הספרדי בנויים שלושה רציפים - שניים צדדיים ואחד מרכזי, המשרתים שתי מסילות שעוברות ביניהם.

[ממוזער|500px|תחנת Avenida de América ב[הרכבת התחתית של מדריד|מדריד, דוגמה מובהקת לשימוש בשיטה]]
השימוש הראשון בשיטה באירופה היה ברכבת התחתית של ברצלונה בשנות השלושים ומכאן נגזר שמה. עם זאת, השיטה הייתה קיימת עוד קודם לכן בתחנות רכבת תחתית בבוסטון (1912) ובניו יורק (1913). כיום משמשת השיטה לעיתים תחנות קצה, בהן נפתחות דלתות הרכבת מצד אחד עד לירידתם של כל הנוסעים, ולאחר סגירתן נפתחות הדלתות בצדה השני של הרכבת, לאפשר את עלייתם של הנוסעים בכיוון הנסיעה ההפוך.

## קישורים חיצוניים

פתרון ספרדי
פתרון ספרדי
פתרון ספרדי
קטגוריה:הרכבת התחתית של מדריד