open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אל-חיאת אל-ג'דידה

**אל-חַיַאת אל-גַ'דִידִה** (בערבית: **الحياة الجديدة**; מילולית: **החיים החדשים**), הוא עיתון יומי והעיתון הרשמי של הרשות הפלסטינית. העיתון יוצא לאור ברמאללה מאז שנת 1995.
העיתון מצוי באופן רשמי בבעלות הרשות הפלסטינית ועובדיו רשומים ברשימת מקבלי השכר של הרשות. עורך העיתון הוא חאפז ברגותי המכהן גם כמנכ"ל משרד ההסברה הפלסטיני. התפוצה היומית של העיתון היא כ-5,000 עותקים (2003) והיא הנמוכה מבין שלושת העיתונים היומיים היוצאים לאור ברשות הפלסטינית.

על פי מכון מבט לתקשורת פלסטינית, קריקטורות ומאמרים רשמיים שהתפרסמו מטעם מערכת העיתון כללו מוטיבים אנטישמיים כנגד הדת היהודית וכנגד היהודים שהוצגו כבעלי טבע מרושע ורצחני, כבעלי שאיפות לשליטה עולמית ודומו לבעלי חיים.

במאמר שפרסם עורך העיתון לאחר רצח בני משפחת פוגל באיתמר כתב: "אינני סבור שהאירוע באיתמר הוא מעשה של התנגדות, אלא מעשה של יחידים שאנו מגנים אותו, במקרה שמבצעו הוא פלסטיני. דקירת ילדים בשנתם איננה מעשה גבורה אלא מעשה של חסרי לב, כמו מקצת חיילי הכיבוש והמתנחלים הרוצחים ילדים... הרוצח האמיתי באיתמר הוא המתנחלים הקנאים וכל מי שהצית עץ, תקף את בית הקברות בעורתא, גרש את תושבי ח'רבת יאנון, השתלט על חלקת אדמה או שדד יבול זיתים... הפעולה באיתמר היא מסר לכיבוש ולעולם... שמשמעותו ברורה – הכיבוש חייב להסתלק".

בפרסומים שונים של העיתון משנת 2013, נטען כי ארצות הברית עומדת מאחורי מלחמת האזרחים בסוריה במטרה לחלק ולהרוס את המדינה, כי ארצות הברית, יחד עם ישראל והאחים המוסלמים, "חטפו את המהפכה" במצרים (בין הפלת מובארכ מהשלטון ב-2011 להפלת מורסי מהשלטון ב-2013), וכי ארצות הברית ביצעה את פיגועי 11 בספטמבר בעצמה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ארגונים
קטגוריה:תקשורת פלסטינית
קטגוריה:תעמולה פלסטינית
חיאת אל-ג'דידה
לינה ורטמילר

**לינה ורטמילר** (**Lina Wertmüller**; 14 באוגוסט 1928 – 9 בדצמבר 2021) הייתה תסריטאית ובמאית קולנוע איטלקייה ממוצא שווייצרי. היא האישה הראשונה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, על סרטה "שבע היפהפיות", ואחת מתשע נשים שהיו מועמדות לפרס זה בכל תולדותיו. בשנת 2019 הוענק לה פרס אוסקר לשם כבוד.

ורטמילר ידועה בשערה הקצר ובמשקפיים בעלי מסגרת לבנה, מראה שסיגלה לעצמה מאמצע שנות ה-60.

## ביוגרפיה
ורטמילר נולדה ברומא למשפחה קתולית אדוקה ממוצא שווייצרי. בילדותה הייתה מרדנית מאוד, סולקה מיותר מ-12 בתי ספר קתוליים שונים, ונרשמה ללימודי תיאטרון חרף רצונו של אביה שתהיה עורכת דין.

לאחר שסיימה את לימודיה תיירה באירופה במסגרת עבודתה כמפעילה בתיאטרון בובות. בעשר השנים הבאות היא עבדה בתיאטרון כשחקנית, במאית ומחזאית. במהלך תקופה זו פגשה בג'אנקרלו ג'אניני, שבהמשך כיכב בכל סרטיה הגדולים. באמצעות היכרותה עם מרצ'לו מסטרויאני פגשה בפדריקו פליני ושימשה ב-1962 עוזרת במאי בסרטו "שמונה וחצי". בהמשך השנה ביימה ורטמילר את סרט הבכורה שלה "The Lizards", סרט שהרעיון המרכזי בו (חיי העוני של האיטלקים הדרומיים) היווה מוטיב חוזר בעבודות מאוחרות יותר.

לאחר מכן זכו סרטיה להצלחה בינונית, אך ב-1972 השיגה ורטמילר הצלחה בינלאומית מתמשכת עם סדרה של ארבעה סרטים בכיכובו של ג'נקארלו ג'אניני. האחרון שבהם, "שבע היפהפיות" משנת 1975, קיבל ארבע מועמדויות לפרס אוסקר, והיה שובר קופות עולמי. ורטמילר היא האישה הראשונה שקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.

סרטיה ידועים בשמות הארוכים שהיא נותנת להם, כגון סרטה "סחף חושים", שלפי השם המקורי באיטלקית אמור להיות: "נסחפים על ידי גורל לא רגיל בים אוגוסט הכחול". שמות אלו קוצרו בקביעות כששוחררו להפצה עולמית. היא נכנסה לספר השיאים של גינס בשם הסרט הארוך ביותר: "Un fatto di sangue nel comune di Siculiana fra due uomini per causa di una vedova. Si sospettano moventi politici. Amore-Morte-Shimmy. Lugano belle. Tarantelle. Tarallucci e vino". (סרט משנת 1979 עם 179 דמויות, ידוע בשם המקוצר "Blood Feud").

סרטיה המאוחרים זכו להצלחה פחותה מאשר סרטיה מאמצע שנות ה-70.

ורטמילר הייתה נשואה לאנריקו ג'וב (נפטר ב-4 במרץ 2008), מעצב אמנותי שעבד איתה על כמה מסרטיה.

היא נפטרה ב-9 בדצמבר 2021, בגיל 93.

## לקריאה נוספת

*Peter Biskind. "Lina Wertmuller: The Politics of Private Life" in Film Quarterly 28. (1974-5). 10-16.
*Bullaro, Grace Russo. Man in Disorder - The Cinema og Lina Wertmüller in the 1970s.
*William R. Magretta and Joan Magretta. "Lina Wertmuller and the Tradition of Italian Carnivalesque Comedy" in Genre 12. (1979). 25-43


## קישורים חיצוניים

* 

* 
*
*
*
*עופר ליברגל, לכבוד אוסקר על מפעל חיים: קצת על הקולנוע של לינה ורטמולר ולעזאזל התקינות הפוליטית, באתר "סריטה", 10 ביוני 2019
*

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע איטלקיות
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:נשים ראשונות באמנות
קטגוריה:זוכות פרס קריסטל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1928
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2021
אמנון גופר

**אמנון גופר**  (נולד ב-30 בדצמבר 1952) הוא טייל, מורה דרך וחוקר התרבות הגלילית.

## ביוגרפיה
גופר, תושב כפר ורדים, בוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, שירת בצה"ל 22 שנים, והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. עם סיום שירותו יצא לשליחות בדרום אמריקה. לאחר שובו לישראל ניהל תחנת רדיו אזורית, ולאחר מכן החל להדריך טיולים. במקביל לעיסוקו זה, כתב שני ספרי טיולים "סודות גליליים" ו"חמש דקות מהצימר" בהוצאת עם עובד. גופר מגיש את תוכנית הרדיו "זמן גלילי" ברדיו צפון ופינות רדיו המתמחות בהוויה הגלילית ברדיו צפון וברשת ב', כותב טורים וכתבות שפורסמו ב"מסע אחר", ב"טבע הדברים", "הארץ" וב-ynet, וכן הגיש את פינת הטיול לשבת של רשת HOT בצפון.

## ספריו
*"סודות גליליים" – הוצאת עם עובד 2007.
*"חמש דקות מהצימר" - הוצאת עם עובד 2012

## ברדיו
*"זמן גלילי" – רדיו צפון
*"האנציקלופדיה של הגליל" – רדיו צפון
*"המלצה לטיול" – אצל אבי אתגר - רשת ב'

## בטלוויזיה
*ערוץ הטיולים – "בעקבות הזית בגליל"
*ערוץ הטיולים - "בעקבות צדיקים בגליל" 
*ערוץ 2 - "כאן בישראל" - טיולים בגליל
*"טיול השבת עם אמנון גופר" – הוט צפון
*"מלון אמירי הגליל" – ערוץ החיים הטובים
*"הבית בגליל" – ערוץ החיים הטובים

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של אמנון גופר
## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מורי דרך בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:כפר ורדים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
שלום כהן (שגריר)

**שלום כהן** (יליד 1955) הוא דיפלומט ישראלי, יליד תוניסיה.

## חייו
כהן החל את דרכו במשרד החוץ בשנת 1985. מ-1987 שימש כמזכיר שני בשגרירות ישראל בקינשסה. אחרי כן היה סגן הקונסול הכללי במונטריאול, קנדה, המזכיר הראשון באגף צפון אמריקה במטה משרד החוץ והיועץ המדיני בשגרירות בבריסל, בלגיה. היה יושב ראש משלחת משרד החוץ הישראלי לתוניס, תוניסיה בשנים 1996-2000, עבד במחלקה הערבית של משרד החוץ בשנים 2000-2003, ואחר כך כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ וראש אגף המזרח התיכון.

בשנים 2005–2010 כיהן שלום כהן כשגריר ישראל במצרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ישראל במצרים
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קרלוס פואבלה

**קרלוס מנואל פואבלה** (בספרדית: **Carlos Manuel Puebla**; 11 בספטמבר 1917 – 12 ביולי 1989) היה זמר, גיטריסט טרובדור ומלחין קובני. ידוע בעיקר כחבר בתנועת הטרובה, (זרם במוזיקה הקובנית). התמחה בעיקר בבולרו ושירים נוסטלגים.

## קורות חייו
פואבלה נולד במנסניו למשפחה צנועה ובשל כך נאלץ לעסוק במלאכת כפיים. בין השאר עסק בנגרות, מכונאות, בשדות סוכר ומכין נעליים. במהרה החל להתעניין במוזיקה והתמחה בגיטרה. על הכלי למד לנגן בעצמו אבל למד בצורה מסודרת הרמוניה ותאוריה.
החל להלחין בשנות השלושים וזכה לפופולריות מסוימת בעיר מולדתו. הוא הקליט עם להקת המסורתיים אשר הוקמה ב-1953. מ-1962 הופיע באופן קבוע ב*La Bodeguita del Medio', 
בר מסעדה בהבנה העתיקה. אשר היה מקום מועדף על אינטלקטואלים מקומיים וזרים.

פואבלה היה פעיל מבחינה [[פוליטיקה|פוליטית]] ועמד לצידו של [[פידל קסטרו]] לפני [[המהפכה הקובנית|מהפכת 1959]]. ב-[[1961]] יצא למסע הופעות עם להקתו. פעילותו הפוליטית בנוסף למוזיקה שלו סייעה להצלחתו והוא כונה "זמר המהפכה". במהרה החל להופיע רבות בעולם. נאמר עליו כי יותר משהיה שגרירה של המוזיקה הקובנית, היה שגרירה של קובה. ב-[[1965]], בלילה אחרי הנאום בו הכריז [[פידל קסטרו]] כי צ'ה גווארה עזב את קובה כדי לייצא את המהפכה, הלחין פואבלה המשולהב על ידי התשוקה את [[Hasta Siempre]]. יצירה זו שלו נחשבת למפורסמת ביותר שלו. מהות השיר היא הצהרת אהבה לצ'ה ותקווה בו.

==מותו==
פואבלה נפטר ב[[הוואנה]] ב-[[12 ביולי]] [[1989]] אחרי מחלה ארוכה. אפרו הועבר לעיר מולדתו ב-[[1994]]. נקבע שם שלט לזכרו: 

==יצירותיו==
פואבלה החל את הקריירה שלו בכתיבת [[שיר|שירי]] [[אהבה]]. מתחילת שנות החמישים, החל לשיר אודות על מצבם הקשה של בני עמו ובכך החל לעורר את זעמו של הרודן [[פולחנסיו בטיסטה]]. תמלילי שיריו מאותה התקופה ידועים כישירים ורציניים. 
מהפכת 1959 עודדה אותו לכתוב שירים כגון, *ואז הגיע פידל* ו*הרפורמה החקלאית, נסה להשיג שלום''. יצירתו המפורסמת ביותר, Hasta Siempre, זכתה לגרסאות כיסוי רבות ביניהן של נטלי קרדונה אשר הביאה את השיר לפרסומו בצרפת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים קובנים
קטגוריה:זמרים קובנים
קטגוריה:גיטריסטים קובנים
קטגוריה:מלחינים קובנים
קטגוריה:זמרים-יוצרים
קטגוריה:טרובדורים
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:קובנים שנפטרו ב-1989
המהפכה המתמדת

**המהפכה המתמדת** היא מושג באידאולוגיה המרקסיסטית העוסק במהפכה המיוחלת מבחינתו של הפרולטריון העולמי.

המושג מוזכר לראשונה בכתבי קרל מרקס ופרידריך אנגלס ב"פנייה אל הוועד המרכזי של הליגה הקומוניסטית" ופותח מאוחר יותר על ידי גאורגי פלחנוב, שנחשב לאבי המרקסיזם הרוסי. על פי רעיון זה, במדינות מפגרות, דוגמת רוסיה ויתר מדינות מזרח אירופה, משימות המהפכה הבורגנית דמוקרטית לא יכולות להתבצע על ידי הבורגנות עצמה, משום חוסר התפתחותה. דברי פלחנוב נותחו ופורשו על ידי לאון טרוצקי בספר שפרסם בשנת 1905.

ב-1924, יוסיף סטלין, בהסתמך על אזכור שולי בכתבי לנין, כפר למעשה ברעיון המהפכה המתמדת כשהעלה את רעיון הסוציאליזם בארץ אחת. לאון טרוצקי, שדבק במהפכה המתמדת, הודח מההנהגה והוצג כרוויזיוניסט.

## קישורים חיצוניים
* marksist.net Trotsky: In Defence of October - The permanent revolution 

קטגוריה:טרוצקיזם
חסידות פיטסבורג

**חסידות פיטסבורג**, היא חצר חסידית, ענף מחסידות נדבורנה. נוסדה על ידי רבי יוסף לייפר, בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה, וכיום מרכזה ברובע ג' באשדוד.

## תולדות החסידות
ימין|ממוזער|200px|רבי יוסף לייפר עם חסידיו
### רבי יוסף
רבי יוסף לייפר היה בנו של רבי ישכר בער מסאטמר, בנו של רבי מרדכי מנדבורנה. היה תלמידו של הרב יהודה גרינוולד מסאטמר, וחתנו של הרב אברהם אבא מיזנר, חסיד זידיטשוב. כיהן בהתחלה כאדמו"ר בעיר קראלי, ובשנת ה'תרפ"ו היגר בשל חובות כספיים לארצות הברית שם הקים את חצרו בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה והתפרסם בארצות הברית כצדיק גדול. את בניו שלח ללמוד בישיבות אירופה שלפני מלחמת העולם השנייה, שם נספו שניים מבניו, רבי ישכר בער ורבי מרדכי. היה לו בן נוסף בשם יצחק שנפטר בילדותו. בנותיו היו לאה הינדא אשת רבי שלמה מהורניסטייפול וחיה, אשת הרב אברהם טברסקי אחיו של גיסה רבי שלמה. דברי תורתו יצאו בספר "צדקת יוסף".[שמאל|ממוזער|250px|האדמו"ר הקודם (מימין) עם קרובו, רבי שמעלקע מ[חסידות חוסט|חוסט]]
### רבי אברהם אבא
בנו בכורו רבי אברהם אבא לייפר ניצל מהמלחמה בנסים, בעוד שני אחיו נהרגו בשואה. בשנת ה'תש"ח נסע לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה ולאחר מכן עבר לניוארק שם הקים בית מדרש ופתח קהילה משלו. לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, הוכתר לכהן במקומו כאדמו"ר בעיר פיטסבורג. בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד, דברי תורתו נדפסו בספר "אמונת אברהם".
### רבי מרדכי
רבי מרדכי ישכר בער לייפר, כיהן החל משנת ה'תש"ן ועד לפטירתו בליל ב' דחוה"מ סוכות י"ז בתשרי תשפ"א ממגפת הקורונה. בהנהגתו של רבי מרדכי התבססה החסידות באשדוד, וקיימים בה מוסדות רבים. הוקמה קריית פיטסבורג בעיר, למגורי החסידים. רבי מרדכי כמו אביו הלחין ניגונים רבים, חלקם יצאו לאור בסדרת התקליטים "ניגוני חסידי פיטסבורג". כמה מניגוניו התפרסמו ביותר, בין השאר הניגון "וידע כל פעול" לראש השנה, והניגון "יה רבון" לשבת, דברי תורתו נדפסו בספרי "פתגמי אורייתא".

### רבי משולם אליעזר
רבי משולם אליעזר, בנו הבכור של רבי מרדכי, מכהן כאדמו"ר החל מתשרי תשפ"א.

## ספרי החסידות
* **צדקת יוסף**, תורותיו של רבי יוסף לייפר. יצא בשלוש מהדורות, ט"ו באדר ב' ה'תשמ"ו, ט"ו באדר ה'תשנ"ח, וח' בניסן ה'תשס"ח. בכל מהדורה נוספו דברי תורה ובמהדורה השנייה הודפס גם קונטרס "עדות ביהוסף" ובו תולדותיו של רבי יוסף.
* **אמונת אברהם**, תורתו של רבי אברהם אבא.
* **פתגמי אורייתא**, סדרת ספרים מתורתו של רבי מרדכי.

## לקריאה נוספת
* אהרן בארי, **אבא לכולם - חייו של אברהם אבא לייפער מפיטסבורג**, אשדוד, ה'תשנ"ג

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:חסידויות בית נדבורנה
קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:יהדות פיטסבורג
יואב תלמי

**יואב תַלמִי** (נולד ב-28 באפריל 1943) הוא מוזיקאי, מנצח ומלחין ישראלי המוזמן בקביעות להופיע כמנצח אורח עם תזמורות מרכזיות ברחבי העולם. תלמי התפרסם לראשונה כאשר הלחין בהיותו חייל בן 19 את מארש צה"ל, שיר הלכת הרשמי של צבא ההגנה לישראל.

## ביוגרפיה
תלמי נולד ב-1943 בקיבוץ מרחביה ולמד הלחנה וניצוח תזמורת בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. הוא המשיך בארצות הברית, בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 1963 הגיע המארש שהלחין למקום הראשון בתחרות המארשים הראשונה שהתקיימה בישראל, והיה למארש צה"ל, שיר הלכת הרשמי של צבא ההגנה לישראל - "צה"ל צועד".

תלמי השתלם בשנת 1966 בניצוח אצל וולטר זוסקינד באספן, בשנת 1967 אצל ברונו מאדרנה בזלצבורג, אחר כך אצל פורנה בהילברסום (1968) ואצל אריך ליינסדורף ב "ברקשייר מיוזיק סנטר" בטנגלווד. בשנת 1966 זכה בפרס הניצוח על שם קוסביצקי במרכז טנגלווד למוזיקה. בשנת 1973 זכה גם בתחרות הניצוח של קרן רופרט בלונדון.

תלמי היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של ארנהם משנת 1974 עד 1980. בשנים 1979–1980 כיהן כמנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של מינכן.

בין השנים 1984–1988 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הישראלית, ושל האופרה הישראלית החדשה, שהיה גם בין מייסדיה, בשנים 1985–1988.

תלמי כיהן גם כמנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סן דייגו משנת 1989 עד 1996 והקליט איתה את יצירותיו התזמורתיות של הקטור ברליוז עבור חברת נקסוס. כיהן כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של המבורג בגרמניה בשנים 2000 עד 2004.

כיהן כמנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של קוויבק בקנדה מ-1998 עד 2011 והקליט שבעה תקליטורים עבור חברות התקליטים המובילות בקנדה. ב-2011 התמנה למנצח אמריטוס של התזמורת הזאת, תואר שהוא מחזיק בו עד היום, לצד היותו ראש מחלקת הניצוח בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. בר אבני הייתה בין תלמידיו. בשנים 2013–2014 כיהן שוב כמנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית הישראלית.

בין יצירותיו - אלגיה לכלי מיתר, טימפני ואקורדיון ("הרהורים על דכאו"). ״ממעמקים״ (״דה פרופונדיס״) למקהלה ותזמורת, "Animi Motus" לתזמורת ומקהלת ילדים (או נשים), מוזיקה לחליל וכלי קשת (זוכה פרס בוסקוביץ' 1963), "Clarinet Quintet" (זוכה פרס אקו"ם ע"ש אבידום 2018), ״בצוק העתים״ לרביעיית כלי קשת, ״איכה ישבה בדד״ סימפוניה לסופרנו ותזמורת, סינפוניה קאמרטה ויצירות רבות אחרות ועיבודים להרכבים קאמריים.

נשוי לאראלה תלמי, חלילנית וסופרת, והם הורים לשניים.

## פרסים והוקרה
* פרס בוסקוביץ׳ להלחנה, 1965
*פרס ע״ש קוסביצקי למנצחים, ארה״ב, 1969
*קרן רופרט למנצחים, לונדון, 1973
*פרס ׳גראנד פרי׳ על הקלטת ברוקנר, פריז, 1986
*תואר דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת לאוואל, קוויבק, קנדה 2001
*מדליית העיר קוויבק, 2008
*פרס ע״ש פרנק פלג למלחינים, 2008
*אות קצונה במסדר הלאומי של מדינת קוויבק, 2009
*פרס ראש הממשלה למלחינים, 2013
*פרס אבידום ליצירת השנה, 2018

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* Lucie Renaud, "Yoav Talmi - The Knight of the Rose". ''La Scena Musicale'', 2 October 2002
* Yoav Talmi, YouTube Playlist
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:נגני תזמורת צה"ל
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
XSS-11

**XSS-11** (ראשי תיבות באנגלית של **eXperimental Satellite System-11**) הוא מיקרו לוויין שפותח על ידי מעבדות המחקר של חיל האוויר האמריקני, לצורך הדגמת הטכנולוגיה והיישום של מבצעי פעילות קרבה בחלל - תמרון בקרבתו של לוויין אחר, צילומו ובחינתו. הלוויין נועד גם לבחון מערכות שונות המאפשרות ניווט אוטונומי של לוויינים, בקרבה של מטרים מלוויינים אחרים.

היישומים של פעילויות קרבה מגוונים, ופרט לתחום הצבאי, כוללים תדלוק לוויינים, שדרוג בחלל, ותיקונם של לוויינים מקולקלים.

## ראו גם
* XSS-10

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
הדברים

**הדברים** (בצרפתית: **Les Choses**) הוא ספר שכתב ז'ורז' פרק. הספר יצא לאור במקור בצרפת, בצרפתית בשנת 1965.

הספר תורגם לעברית על ידי דן דאור ויצא לאור בישראל בהוצאת בבל בשנת 1997. הספר בן 124 עמודים כולל שני חלקים, אפילוג ומאמר שהתפרסם בעיתון לה פיגארו בדצמבר 1978 במקום אחרית דבר. על ספרו זה הוענק לפרק פרס "רנודו" לספרות.

זהו סיפור על שנות השישים בצרפת. הספר מספר על שני צעירים צרפתיים בני המעמד הבינוני הזעיר בורגני ז"רום וסילבי, הגרים בפריז ומקצועם הוא פסיכוסוציולוגים והם עוסקים בעיקר בביצוע סקרים. השניים וחבריהם הקרובים בעלי תשוקה להכות שורשים בחברה, למצוא זהות אושר ועושר. הם מצפים למצוא את אשרם בקניה ובצבירה של חפצים, באכילה, בשתייה, בקריאת עיתון ובביקור בסרטים בבתי קולנוע.

כדי לשמור על החופש שלהם הם אינם מוכנים להשתעבד לעבודה תובענית וזה פוגע בשכר שלהם ומציב קשיי פרנסה. הם חולמים על התעשרות קלה ומהירה כמו קבלת ירושה מפתיעה. בסיפור מצטייר דיוקן של חברת צריכה נרקיסיסטית. בחלקו השני של הספר הם עוברים לגור בתוניסיה שם סילבי לימדה בבית ספר צרפתי. הם חיפשו שם את עושרם אך חשו בדידות רבה וכך לאחר מספר שנים שבו לפאריס לחיקם של החברים שלהם שקבלו אותם בזרועות פתוחות.

אחרי שנים של חיי נוודות, עייפים ממחסור בכסף, עייפים מלחשוב ומלשנוא את עצמם בגלל זה, ז`רום וסילבי יקבלו משרה אחראית כפולה מלווה בשכר שאפשר לראות בו גשר זהב שהציע להם איל פרסום. הם יהיו מעתה אמידים אבל לא יחיו ממש בעושר ולא יהיו מנהלים כלליים, אלא ינהלו את המיליונים של אנשים אחרים.

הספר כתוב בגוף שלישי רבים בזמן עבר כמו: הם גרו, הם היו רגישים, הם השתנו, הם היו מאוהבים בחירות, הם נהיו אחרים. הספר כתוב גם בזמן עתיד: הם יוציאו את מכתביהם, יפתחו את העיתונים, הם יפגשו שוב, אז יכנסו לעיר הערבית דרך שער הקאסבה, הם יעזבו את פריז, הם ירגישו נח בבגדיהם הקלים, הם יקבלו משרה אחראית כפולה וכדומה.

ז'ורז' פרק מעיד על עצמו במאמר שכתב בלה פיגארו בשנת 1978 כי הוא מעולם לא כתב שני ספרים דומים ומעולם לא רצה לחזור בספר על נוסחה או על שיטה שפיתח בספר קודם. הרבגוניות שלו, כך כתב, הקשתה על אלה המחפשים בספר את טביעת האצבע של הסופר. את דרך החקירה שלו הוא מחלק לארבעה אופנים: סוציולוגי, אוטוביוגרפי, משחקי והחיבה לסיפורים ולתהפוכות.

## לקריאה נוספת
* ז'ורז' פרק, **הדברים**, תרגום דן דאור, הוצאת בבל 1997. 124 עמודים.
## קישורים חיצוניים
* הדברים במכונת קריאה בבל
* ז'ורז' פרק במכונת קריאה בבל
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
החזר ראי

[שמאל|ממוזער|250px|[לייזר המוחזר ממראה מדגים את חוק ההחזרה]]
החזר ראי (אנגלית: **Specular reflection**) הוא החזר (חלקי או מלא) ממשטח שבו גל לדוגמת אור המתקדם בכיוון יחיד יוחזר בכיוון אחד בלבד על פי חוק ההחזרה. כלומר כך שזווית הפגיעה (הזווית בין כיוון ההתקדמות של האור הפוגע לבין האנך למשטח \theta_{in}) תהיה שווה לזווית ההחזרה (הזווית בין כיוון ההתקדמות של הגל המוחזר לבין האנך למשטח \theta_{out}. זאת בניגוד לפיזור שבו הגל הנכנס מוחזר בעוצמות שונות לכל הכיוונים. 

החזר ראי היא תופעה כללית של משטחים שטוחים (ביחס לאורך הגל), והיא התגלמות של חוק שימור התנע, כמו גם עקרון פרמה הטוען שאור ינוע בין שתי נקודות במרחק המינימלי האפשרי. חוק ההחזרה מתקיים עבור גלים אלקטרומגנטים, כגון אור הפוגע במים שקטים, וגם עבור חלקיקים (כדור ביליארד הפוגע בדופן ישרה).

## ראו גם
* מראה
* חוקי פרנל

קטגוריה:אופטיקה
אין כמו אלבמה

**אין כמו אלבמה** (בארצות הברית: **Sweet Home Alabama**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2002, מסוגת הקומדיה. הסרט בבימויו של אנדי טאנט. הסרט יצא לאקרנים ב-27 בספטמבר 2002.

## עלילה
מלאני, מעצבת אופנה מצליחה, מתארסת לאנדרו, בנה של ראש עיריית ניו-יורק ופוליטיקאי. מלאני רוצה לחזור לעיר מולדתה באלבמה כדי לספר להוריה אישית על החתונה, אך הסיבה האמיתית לנסיעה היא על מנת להתגרש מג'ייק, אותו עזבה לפני שבע שנים. ג'ייק מסרב להתגרש עד שיום אחד הם הולכים לבר ושם מלאני חושפת סודות אפלים של חבריה ושלה. ג'ייק גורר אותה הביתה, ולמחרת הוא חותם לה על מסמך הגירושים. מאוחר יותר, מלאני מגלה שג'ייק בא לניו יורק כדי לחפש אותה. אחר כך הם מיישבים את ענייניהם ומתפייסים. למחרת, אנדרו הארוס מגיע בהפתעה לאלבמה והוא פוגש את ג'ייק שמגלה לו את האמת על מלאני. אנדרו כועס עליה, אך הוא מסכים להתחתן איתה. ביום החתונה מתברר שמלאני לא חתמה על צו הגירושין והיא עדיין נשואה לג'ייק. לבסוף, היא נשארת עם ג'ייק ועוזבת את אנדרו.

## שחקנים
* ריס וית'רספון - מלאני "קארמייקל" סמוטר-פרי
* ג'וש לוקאס - ג'ייק פרי
* פטריק דמפסי - אנדרו הנינגס
* קנדיס ברגן - קייט הנינגס (אמו של אנדרו)
* מרי קיי פלייס - פארל סמוטר
* פרד וורד - ארל סמוטר
* איתן אמברי - בילי ריי
* ג'ין סמארט - סטלה קי פרי
* מלאני לינסקי - לורלין
* קורטני גיינס - שריף וויד
* מרי לין רייסקוב - דורותיה
* דקוטה פנינג - מלאני הצעירה
* קולין פורד - קלינטון הצעיר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים על גירושים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:אלבמה
קטגוריה:סרטים שצולמו באלבמה
טרה סנטה

Terra Santa הוא ביטוי איטלקי, שמשמעותו ארץ-הקודש. במהלך השנים, מספר מוסדות לימוד נוצריים ועוד בארץ ישראל השתמשו בשם זה. להלן חלקם:
ג'ו ונוטי

**ג'וספה (ג'ו) ונוטי** (**Giuseppe (Joe) Venuti**; 16 בספטמבר 1903 – 14 באוגוסט 1978) היה כנר הג'אז הראשון.

## ביוגרפיה
ונוטי נולד במהלך הגירת הוריו מאיטליה לארצות הברית. הוא טען שנולד על האונייה שהובילה את המשפחה לאמריקה, אך ייתכן שנולד מיד לפני כן או מיד לאחר מכן.

בשנות העשרים החל לנגן ג'אז בכינור, והיה הנגן הראשון שאלתר בכלי זה באופן קבוע ולאורך זמן. יחד עם הגיטריסט וחברו מילדות אדי לאנג, השלים צמד שהיה פופולרי ביותר. גם כאשר ניגנו השניים בתזמורות ריקודים גדולות הם התבקשו לסיים כמעט כל קטע בסולו או בדואט סוחף. השניים גם הקליטו מספר תקליטים כצמד עד מותו של לאנג בשנת 1933. ונוטי עבד עם תזמורות ביג בנד רבות בהן עם בני גודמן, ביקס ביידרבק (בתזמורות של פרנק טראמבאואר ושל פול וייטמן), בינג קרוסבי, ג'ק טיגרדן ועוד והופיע גם כסולן במועדונים ועל גבי תקליטים של מוזיקה פופולרית של אותה עת. לאחר שקיעת סגנון הסווינג של התזמורות הגדולות שקעה הקריירה שלו והוא פרש מעיסוק במוזיקה.

לקראת סוף שנות השישים "התגלה" מחדש. הוא הקים צמד מצליח עם נגן הסקסופון זוט סימס והשניים הוציאו יחד מספר תקליטים. שיתוף פעולה נוסף שלו באותן שנים היה עם "ותיק" נוסף, הפסנתרן ארל היינס ובצמד כנרים עם סטפן גרפלי. הוא הופיע והקליט גם מוזיקת קאנטרי.

## לקריאה נוספת

*Sudhalter, Richard M. Lost Chords: White Musicians and their Contribution to Jazz, 1915-1945. Oxford, 1999. 
* Baxter, James. The Blue Violin - privately published 1953 biography of Joe Venuti (acquired by AB Fable Archive in March 2001).
* "Violin Rhythm, a School of Modern Rhythmic Violin Playing" by Joe Venuti, edited by the Dutch composer Eddy Noordijk, published by Robbins Music Corp, 1937.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגני ג'אז: כנרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
ארקפה

**ארקפה** (Arcaffe) היא רשת בוטיק של בתי קפה בישראל.
## היסטוריה
הרשת הוקמה בשנת 1995 על ידי שרה וקובי שמר בשיתוף עם חברת ארקפה איטליה בבעלות משפחת מסקיני מליבורנו.

בשנת 2004 הקימה החברה את מפעל הייצור "פטיסארט" באזור התעשייה פולג נתניה ובו בית קליית הקפה, מאפייה, קונדיטוריה ומטבח המספקים מדי יום מוצרים לכלל בתי הקפה של הרשת. המפעל מתאפיין בעבודת יד, שימוש בחומרי גלם טובים, מחמצת טבעית ללא משפרי אפייה וחמאה אמיתית מתוך מטרה לספק מוצרים איכותיים.

בשנת 2018 הקימה החברה את "בית ארקפה" בתל אביב מעוצב בסגנון תעשייתי חשוף הוקם Arcaffe Rosters המוקדש לקפה, ובו מוקם בית הקלייה של הרשת יחד עם בית קפה. המקום משמש גם לאירועים ייחודיים.

החברה ממשיכה לצמוח ופיתחה מגוון פתרונות קולינריים המביאים את מוצריה עד לבית, ביניהן: מוצרי דלי טריים, מגשי אירוח, מוצרים ארקפה קפואים ומוצרים לייף סטייל לבית.

נכון לשנת 2026 מונה הרשת 55 סניפים בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קפה
ג'יין קמפיון

**ג'יין קמפיון** (באנגלית: **Jane Campion**; נולדה ב-30 באפריל 1954) היא תסריטאית, מפיקה ובמאית קולנוע מניו זילנד, זוכת פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולבימוי הטוב ביותר. נכון לשנת 2021 היא האישה הראשונה שזכתה בפרס דקל הזהב עבור בימוי.

## ביוגרפיה
קמפיון נולדה בוולינגטון, ניו זילנד. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת ויקטוריה ב-1975, שם למדה אנתרופולוגיה, וב-1979 סיימה את לימודיה באוניברסיטה לאמנויות בסידני, שם למדה ציור. את קריירת הבימוי שלה החלה בתחילת שנות ה-80 בבית הספר לקולנוע, טלוויזיה ורדיו באוסטרליה.

ב-1982 ביימה את הסרט הקצר הראשון שלה "Peel ", עליו זכתה בפרס דקל הזהב לסרט קצר בפסטיבל הקולנוע בקאן 1986. היא זכתה בפרסים נוספים גם על סרטיה הקצרים "Passionless Moments" (1983) ו"A Girl's Own Story" (1984). ב-1989 ביימה את הסרט באורך מלא הראשון שלה "Sweetie", עליו זכתה בפרסים בינלאומיים. קמפיון זכתה להכרה, על סרטה הביוגרפי והפסיכולוגי על המשוררת ג'נט פריים, "מלאך אצל שולחני" משנת 1990.

ב-1993 זכתה להכרה בינלאומית על סרטה "הפסנתר" שהיה מועמד לשמונה פרסי אוסקר וזכה בשלוש מהם, שמתוכם פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר לקמפיון. בנוסף גם זכתה בפרס המכון האוסטרלי לקולנוע לבמאי הטוב ביותר. קמפיון היא אחת מארבע הנשים היחידות שהיו מועמדות אי פעם לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, כשהשלוש האחרות הן לינה ורטמילר, סופיה קופולה וקתרין ביגלו. כמו כן זכתה בפרס דקל הזהב והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה (והיחידה, נכון ל-2016).

לאחר מכן עבודותיה של קמפיון נטו לקיטוב קיצוני מעבודותיה הקודמות. ב-1996 ביימה את הסרט "דיוקנה של גברת" המבוסס על ספרו בעל אותו השם של הנרי ג'יימס, בכיכובם של ניקול קידמן, ג'ון מלקוביץ', ברברה הרשי ומרטין דונובן. ב-1999 ביימה את הסרט "עד שיצא עשן" בכיכובם של הרווי קייטל וקייט וינסלט. ב-2003 ביימה את המותחן הארוטי "תשוקה חותכת", המבוסס על רב המכר של סוזנה מור, וסיפקה למג ראיין אפשרות להיפטר מתדמיתה המוכרת על המסך.

ב-2006 שימשה קמפיון כמפיקה בפועל בסרט התעודה "Abduction: The Megumi Yokota Story".

ב-2013 יצרה וכתבה את המיני-סדרה "קצה האגם" בשיתוף עם הכותב האוסטרלי ג'רארד לי. היא ביימה את הסדרה עם הבמאי גארת' דייוויס. הסדרה הופקה בהפקה משותפת של ארצות הברית, אנגליה וניו זילנד. הסדרה צולמה בניו זילנד בכיכובם של אליזבת מוס, דייוויד ונהם והולי האנטר. הסדרה זכתה לשבחים רבים. הסדרה הייתה מועמדת ל-8 פרסי אמי.

בשנת 2021 ביימה את הסרט "כוחו של הכלב", ועל כך זכתה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב.

## פילמוגרפיה נבחרת
### במאית
*A Girl's Own Story  (1986)
*Two Friends  (1986)
*Sweetie (1989)
*מלאך אצל שולחני (1990)
*הפסנתר (1993)
*דיוקנה של גברת (1996)
*עד שיצא עשן (1999)
*תשוקה חותכת (2003)
*כוכב בהיר (2009)
* קצה האגם (מיני-סדרת טלוויזיה, 2013)
*כוחו של הכלב (2021)

### מפיקה
*Soft Fruit (2000)
*Abduction: The Megumi Yokota Story (2006)
*כוחו של הכלב (2021)

## לקריאה נוספת

*Ellen Cheshire. Jane Campion. London: Pocket Essentials, 2000
*V. W. Wexman. Jane Campion: Interviews. Roundhouse Publishing. 1999


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ניו זילנדיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סידני
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: במאים
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם
קטגוריה:ילידות 1954
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לבמאי הטוב ביותר
קטגוריה:נשים ראשונות באמנות
STS-37

**STS-37** הייתה המשימה השמינית של אטלנטיס וה-39 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ששוגרה ב-5 באפריל 1991, ונמשכה קרוב לשישה ימים. המטרה העיקרית של המשימה הייתה הצבת מצפה קרני הגמא קומפטון במסלול.

## הצוות
* **מפקד:** סטיבן נגל (משימת חלל שלישית)
* **טייס:** קנת קמרון (משימת חלל ראשונה)
* **מומחה משימה:** ג'רי רוס (משימת חלל שלישית)
* **מומחה משימה:** ג'רום אפט (משימת חלל ראשונה)
* **מומחה משימה:** לינדה גודווין (משימת חלל ראשונה)

## המשימה
המעבורת שוגרה לחלל ב-5 באפריל. מהלך הספירה לאחור נעצר פעמיים מחשש לתנאי מזג האוויר, אך לאחר בדיקות הוחלט להמשיך בתהליך. ביום השלישי של הטיסה הוצב במסלול מצפה קרני הגמא קומפטון. במהלך ההצבה אחת האנטנות של הטלסקופ לא נפתחה. ג'רום אפט וג'רי רוס ביצעו פעילות חוץ רכבית לשחרור האנטנה. האנטנה שוחררה בהצלחה. למחרת האסטרונאוטים ביצוע פעילות חוץ רכבית נוספת שתוכננה מראש. מטרת פעילות זו הייתה בדיקת שיטות להצבת הציודים מחוץ למעבורת. בסך הכל הם היו בחלל הפתוח כ-10 שעות.

בנוסף להצבת טלסקופ צוות המעבורת ביצע מספר ניסויים מדעים, בעיקר בתחום ביולוגיה. כמו כן בוצעו צילומי שריפות שדות נפט באזור כווית שהיו תוצאה של מלחמת המפרץ.

המעבורת נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-11 באפריל. בגלל תנאי מזג האוויר מעבורת הגיע לקרקע 190 מטר לפני תחילת מסלול נחיתה אך זה לא גרם לבעיות.

כמה שנים לאחר הטיסה, סטבן נגל התחתן עם לינדה גודווין.

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-037
קטגוריה:1991 בארצות הברית
STS-39

**STS-39** הייתה המשימה ה-40 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ששוגרה ב-28 באפריל 1991, ונמשכה שמונה ימים. זו הייתה הטיסה ה-12 של מעבורת החלל דיסקברי. הפעילויות המרכזיות של המשימה היו במסגרת מחלקת ההגנה של ארצות הברית ונחשבות לסודיות גם כיום.

## צוות
* **מפקד** - מייקל קואוטס - טיסה שלישית
* **טייס** - בליין האמונד - טיסה ראשונה
* **מומחה משימה** - גרגורי הארבו - טיסה ראשונה
* **מומחה משימה** - דונלד מקמונגל - טיסה ראשונה
* **מומחה משימה** - גיון בלופורד - טיסה ראשונה
* **מומחה משימה** - צ'ארלס ויץ'- טיסה ראשונה
* **מומחה משימה** - ריצ'רד הייב - טיסה ראשונה

## תיאור המשימה
השיגור היה מתוכנן להתבצע ב-9 במרץ 1991. במהלך עבודות הכנה בכן שיגור נמצאו ליקויים שדרשו החזרת המעבורת לאולם התחזוקה. המעבורת הוחזרה לכן השיגור ב-1 באפריל. בעקבות בעיות טכניות נוספות השיגור בוצע רק ב-18 באפריל. המשימה כללה מספר פעילויות לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. ממספר פעילויות שבוצעו בהתאם לתוכנית המשרד רק פעילות עם Multi-Purpose Experiment Canister (MPEC) הוכרזה כסודית.

הצוות חולק ל-2 משמרות. בנוסף לפעילויות לפי תוכנית של משרד ההגנה בוצעו תצפיות ומספר מכשירים שוחררו מתא המטען של המעבורת בעזרת קנדארם.

במהלך הטיסה התרחשו מספר תקלות שדרשו פעילויות תיקון שבוצעו על ידי הצוות.

עקב תנאי מזג האוויר באזור בסיס חיל האוויר אדוארדס הנחיתה בוצע במרכז החלל קנדי ב-6 במאי 1991.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-039
קטגוריה:1991 בארצות הברית
אבולוציה תאיסטית

**אֵבוֹלוּצְיָה תֵּאִיסְטִית**, וכן **בְּרִיאָתָנוּת אֵבוֹלוּצְיוֹנִית**, הן שתי השקפות עולם דומות במהותן, שלפיהן אין סתירה בין האמונה הדתית הקלאסית באלוהים וההבנה המדעית המודרנית של אבולוציה ביולוגית. תומכי האבולוציה התאיסטית מאמינים בקיומו של אלוהים וטוענים כי הוא ברא מלכתחילה את היקום בצורה שתאפשר את היווצרות החיים בצורה טבעית וללא התערבות ישירה, כלומר, האבולוציה הביולוגית היא פשוט תהליך אשר נובע באופן אוטומטי וטבעי מהתכנון הראשוני של היקום, ומטרתו הסופית, בין היתר, הייתה ליצור את האדם.

אבולוציה תאיסטית אינה תאוריה מדעית, אלא פרשנות ספציפית של הקשר בין מדע האבולוציה לאמונה הדתית. תומכי האבולוציה התאיסטית הם אחת מן הקבוצות אשר דוחות את הקונפילקט בין דת ומדע. כלומר, הם טוענים כי אין סתירה בין המיתוסים הדתיים של בריאת העולם והתאוריה המדעית של אבולוציה. תומכיה הראשונים של השקפה זו נקראו "דרוויניסטים נוצרים". אחד הדוברים הבולטים של גישה זו היה הביולוג האבולוציוני תאודוסיוס דובז'נסקי, במאמרו "דבר אינו הגיוני בביולוגיה אלא לאורה של האבולוציה". 

אין לבלבל בין אבולוציה תאיסטית לבין תכנון תבוני, ההשקפה הדתית לפיה האבולוציה אינה יכולה להתקיים כתהליך טבעי, ודורשת התערבות פעילה של "מתכנן תבוני" כלשהו על מנת להפיק תוצאות מורכבות.

## קבלה בציבור הרחב
האבולוציה התאיסטית היא ההשקפה המקובלת בקרב מספר כנסיות נוצריות גדולות, ביניהן הכנסייה הקתולית, הנצרות האורתודוקסית והנצרות הפרוטסטנטית, וכן בקרב חלק מהיהודים. לדברי יוג'יני סקוט: "בצורה כזו או אחרת, אבולוציוניזם תיאיסטי הוא תפיסת הבריאה הנלמדת ברוב הסמינרים הפרוטסטנטיים המרכזיים, ולמרות שאין לכנסייה הקתולית עמדה רשמית, היא אכן תומכת באמונה בה. מחקרים מראים שקבלת האבולוציה בארצות הברית נמוכה יותר מאשר באירופה או ביפן; מבין 34 מדינות שנדגמו, רק לטורקיה היה שיעור קבלה נמוך יותר מאשר בארצות הברית.

האבולוציוניזם התיאיסטי תואר כטוען להתאמה בין מדע לדת, וככזה הוא נתפס בבוז הן על ידי כמה אתאיסטים והן על ידי בריאתנים רבים מכדור הארץ.

## הוגים יהודיים שעסקו באבולוציה
החל מפרסומה של תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין בשנת 1859, עסקו חלק מהוגים היהודיים ביחס הראוי אליה. ביניהם ניתן למנות את הרב אברהם יצחק הכהן קוק, אשר כתב עליה מספר פסקאות, למשל ב"אורות הקודש".

במאה ה-20, עם הפיכתה של תאוריית האבולוציה לרעיון מרכזי במדע הביולוגיה, הוצעו רעיונות שונים להתמודדות עם הקונפליקטים שהתעוררו בין ההסברים המדעיים להיווצרות החיים, בהדרגה ובאופן המושפע מאקראיות המוטציה (בשילוב עם ברירה טבעית), לבין המסורת היהודית התנ"כית המספרת על בריאת החיים על ידי בורא. אחד ההוגים שכתב על הנושא הוא הרב יונתן זקס. בספרו "השותפות הגדולה", הוא הציע רעיונות ליישוב הסתירות בין האמונה לבין המדע, כשפרק י"ג בספר מוקדש לדארוויניזם ומראה דרכים לראות בתורת האבולוציה רעיונות חדשניים על אלוהים ועולמו.

בשלהי המאה ה-20, פרופ' נתן אביעזר פרסם סדרת ספרים העוסקת ביחס בין תורה למדע, כשספרו הראשון, "בראשית ברא", מציע פתרון פרקטי לסתירות בין בריאה לאבולוציה ומראה תיאום בין ששת ימי הבריאה להיווצרות העולם, מערכת השמש והחיים.

## ראו גם

* הפודקאסט "אבולוציה זו לא מילה גסה"

## הערות שוליים

קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:מדע ודת
STS-40

**STS-40** הייתה המשימה ה-11 של הקולומביה, ה-41 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ומשימת "מעבדת חלל" (Spacelab) החמישית, ששוגרה ב-5 ביוני 1991, ונמשכה תשעה ימים. המשימה הייתה משימת "מעבדת חלל" הראשונה שהוקדשה כולה לביולוגיה.

## צוות
* **מפקד:**בריאן או'קונור
* **טייס:** מרגרט ריי סדון
* **מומחה משימה:** פרנסיס אנדרו גפני
* **מומחה משימה:** תמרה ג'רניגן
* **מומחה משימה:** סידני גוטיירס
* **מומחה מטען:** ג'יימס בגיאן
* **מומחה מטען:** מילי יוז-פולפורד

## תיאור המשימה
השיגור היה מתוכנן ל-22 במאי 1991. 48 שעות לפני השיגור התברר שקיימת דליפה במערכת הנעה. מערכות פגומות הוחלפו ושיגור נדחה ל-1 ביוני. לאחר דחייה נוספות, השיגור בוצע ב-5 ביוני ללא תקלות. מהלך השיגור צולם ותועד בסרט תיעודי  Journey to Space.

זו הייתה המשימה החמישית בה השתמשו במערכת ספייסלאב והראשונה שהוקדשה למדעי החיים. בתחום זה הצוות ביצע ניסויים מדעיים שונים. לצורכי ההניסויים במעברות היו מספר מכרסמים ודגים. בנוסף בוצעו ניסויים בתחום תורת החומרים, שימוש בתקליטון בתנאי טיסת חלל וחקר קרינה קוסמית. 

הנחיתה בוצע בהצלחה ב-14 ביוני 1991 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-041
קטגוריה:1991 בארצות הברית
אלכסיי צ'יריקוב

**אלכסיי צ'יריקוב ** (24 בדצמבר 1703- 4 ביוני 1748) היה מגלה ארצות רוסי.

הוא נולד בכפר קון במחוז טולה. בשנת 1715 סיים בית ספר לנווטים. בשנת 1721, עם סיום לימודיו באקדמיה הימית החל את שרותו בצי הרוסי.

בשנת 1725 התמנה לסגנו של ויטוס ברינג במשלחתו לחקר סיביר וקמצ'טקה. בשנים 1733–1741 היה מפקד של הספינה "פבל הקדוש" שהייתה חלק של המשלחת השנייה לחקר סיביר וקמצ'טקה. בשנת 1740 היה בין מקימי העיר פטרופבלובסק-קמצ'טסקי. ביולי 1741 היה האירופאי הראשון שהגיע לחופי אלסקה. בדרך חזרה גילה מספר איים באזור לרבות אגאטו.

עם חזרתו לסנקט פטרבורג התמנה למנהל האקדמיה הימית בעיר. פעל בהסדרה ופרסום של ממצאים וגילויים מהמשלחות שבהן השתתף.

על שמו נקראו מספר מקומות ביפן, רוסיה וארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מגלי ארצות רוסים
קטגוריה:קציני הצי הרוסי הקיסרי
קטגוריה:ילידי 1703
קטגוריה:נפטרים ב-1748
XSS-10

**XSS-10** (ראשי תיבות באנגלית של **eXperimental Satellite System-10**) הוא מיקרו לוויין שפותח על ידי מעבדות המחקר של חיל האוויר האמריקני, לצורך הדגמת הטכנולוגיה והיישום של מבצעי פעילות קרבה בחלל - תמרון בקרבתו של לוויין אחר, צילומו ובחינתו. הלוויין נועד גם לבחון מערכות שונות המאפשרות ניווט אוטונומי של לוויינים, בקרבה של מטרים מלוויינים אחרים.

היישומים של פעילויות קרבה מגוונים, ופרט לתחום הצבאי, כוללים תדלוק לוויינים, שדרוג בחלל, ותיקונם של לוויינים מקולקלים.

שמאל|ממוזער|250px|השלב העליון של המשגר דלתא 2 כפי שצולם על ידי הלוויין XSS-10

## ראו גם
XSS-11

## קישורים חיצוניים

*מידע על הלוויין באתר חיל האוויר האמריקני

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
STS-44

**STS-44** הייתה המשימה העשירית של האטלנטיס וה-44 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-24 בנובמבר 1991, ונמשכה קרוב לשבעה ימים. המשימה הייתה משימה של משרד ההגנה האמריקאי.

## צוות
* **מפקד:**פרדריק גרגורי
* **טייס:** טרנס הנריקס
* **מומחה משימה:** ג'יימס ווס
* **מומחה משימה:** סטורי מאסגרייב
* **מומחה משימה:** מאריו ראנקו
* **מומחה מטען:** תומאס הנן

## תיאור משימה
השיגור היה מתוכנן ל-19 בנובמבר 1991 אך נדחה עקב בעיה טכנית. הוא בוצע בהצלחה ב-24 בדצמבר 1991. הצוות פעל לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הפעילות שלא הייתה סודית התרכזה בהצבה במסלול של חללית DSP-16, שהיה חלק של תוכנית DSP לקבלת התרעה על שיגור טיל בליסטי על ידי ברית המועצות. בנוסף לכך בוצעו ניסויים לחקר חוסר משקל, בתחום הרפואה ובתחומים נוספים.

ב-30 בנובמבר הוחלט לקצר את הטיסה בעקבות כשל ביחידת IMU. הנחיתה בוצע ללא בעיות בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-1 בדצמבר על אגם יבש. המעבורת הוחזרה למרכז החלל קנדי לאחר מספר ימים.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות

STS-044
קטגוריה:1991 בארצות הברית
STS-42

**STS-42** הייתה המשימה ה-14 של הדיסקברי וה-45 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-22 בינואר 1992 ונמשכה שמונה ימים. המטרה העיקרית של המשימה הייתה חקירת השפעת חוסר משקל על אורגניזמים שונים.
## צוות
* **מפקד:**רונלד גרייב
* **טייס:** סטפן אוסוולד
* **מומחה משימה:** נורמן ת'אגארד
* **מומחה משימה:** ויליאם רדי
* **מומחה משימה:** דייוויד הילמרס
* **מומחה מטען:**  רוברטה בונדר
* **מומחה מטען:**  אולף מרבולד

## תיאור המשימה
השיגור היה מתוכנן לשעות הבוקר, אך נדחה במספר שעות בגלל תנאי מזג האוויר באתר השיגור. תא המעטן של המעברות כלל בין היתר International Microgravity Laboratory-1 שפותחה על ידי סוכנות החלל האירופית. הצוות הבין לאומי חולק ל-2 משמרות. הם עסקו במחקרים שונים בתחום השפעת חוסר כבידה על בני אדם ויצורים חיים אחרים. כמו כן בוצעו ניסויים בגידול גבישים. תוכנית שהיית המעבורת בחלל הוארכה ביום במטרה לאפשר לסיים את התוכנית המדעית.

הנחיתה בוצע ב-30 בינואר בבסיס חיל האוויר אדוארדס. ב-16 בפברואר המעבוות חזרה למרכז החלל קנדי.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשימה
* דף המשימה באתר נאס"א
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-042
קטגוריה:1992 בארצות הברית
סונאטת קרויצר (בטהובן)

את הסונאטה לכינור מס' 9 בלה מז'ור, המוכרת בשם **סונאטת קרויצר**, הוציא בטהובן לאור כאופוס 47 שלו. הוא ידוע בתפקיד הכינור התובעני שלה, באורכה יוצא הדופן (ביצוע טיפוסי נמשך קצת פחות מ-40 דקות) וקשת הרגשות שהיא מקיפה; הפרק הראשון סוער ברובו, השני מהורהר והשלישי תוסס ומלא עליצות.

הסונאטה הוקדשה במקורה לג'ורג' ברידג'טוור, כנר שמוצאו מעורב, מפולין ומאיי הודו המערבית, שניגן אותה יחד עם בטהובן בביצוע הבכורה בשנת 1803, בקונצרט שחרית בשעה 8:00 בבוקר. ואולם, המחקר מלמד, שאחרי הקונצרט, כשהשניים שתו בצוותא, השמיץ ברידג'טוור אישה, שבטהובן אהב והוקיר. זועם, הסיר בטהובן את ההקדשה, "Sonata mulattica composta per il mulatto Brischdauer", ("סונאטה מולאטית שחוברה למען המולאט ברישדאוור") מן היצירה והקדיש אותה תחת זאת לרודולף קרויצר, שנחשב לכנר המעולה ביותר בימים ההם.מכל מקום, קרויצר לא ניגן מעולם את הסונאטה, שאותה חשב לבלתי ניתנת לנגינה, אם כי שמו נקשר בה מאז ועד היום.

## מבנה

היצירה כתובה בשלושה פרקים וביצועה נמשך בערך 37 דקות.

# אדג'ו סוסטנוטו - פרסטו - אדג'ו (כ-14 דקות)
# אנדנטה קון וריאציוני (כ-16 דקות)
# פרסטו (כ-9 דקות)

הסונאטה מתחילה במבוא של אקורדים איטיים בסולם מז'ור, בנגינת הכינור. עם כניסת הפסנתר מתחילה ההרמוניה להתקדר לקראת המינור, עד שמתחיל חלקו העיקרי של הפרק - פרסטו זועם בלה מינור. מבחינת דרגת הקושי בביצוע, משתווה כאן תפקיד הפסנתר לזה של הכינור. סמוך לסיום, מחזיר בטהובן חלק מן האדג'ו הפותח, לפני שהוא חותם את הפרק בקודה מיוסרת.

קשה לתאר ניגוד רב יותר בין פרק זה לשני, נעימה רוגעת בפה מז'ור, שאחריה חמש וריאציות שונות בבירור זו מזו. הווריאציה הראשונה מתעתקת את הנושא למשקל משולש מלא חיים ומקשטת אותו בסלסולי טריל. בווריאציה השנייה משתלט הכינור על המלודיה ומחיה אותה עוד יותר. הווריאציה השלישית, בסולם מינורי, חוזרת להלך רוח קודר ומהורהר יותר. הרביעית מזכירה את הראשונה והשנייה באופיה הקליל, העיטורי והאוורירי. הווריאציה החמישית והאחרונה, הארוכה בכולן, משווה לפרק אופי איטי ודרמטי יותר, אך מסתיימת בכל זאת בפה מז'ור נטול-דאגה.

השלווה נשברת באקורד לה מז'ור מתנפץ בפסנתר, הפותח את הפרק השלישי, הווירטואוזי והתוסס, טרנטלה במקצב 6/8 בצורת רונדו. אחרי שהוא עובר שורה של אפיזודות, שיש ביניהן ניגודים קלים, חוזר הנושא בפעם האחרונה והיצירה מסתיימת בששון בתרועה של לה מז'ור..

הפינאלה הזה חובר במקורו לסונאטה אחרת, מוקדמת יותר, לכינור ופסנתר של בטהובן, אופוס 30 מס' 1, גם היא בלה מז'ור.

## מדיה
* European Archive תקליט אריך-נגן של סונאטת קרויצר, מאקס רוסטאל (כינור) ופרנץ אוסבורן (פסנתר) בארכיב האירופאי

## ראו גם
* סונאטת קרויצר, על הנובלה של לב טולסטוי
* סונאטת קרויצר (יאנאצ'ק)

## קישורים חיצוניים

*https://web.archive.org/web/20050119024847/http://www.madaboutbeethoven.com/pages/people_and_places/people_patrons/people_patrons_bridgetower.htm Story about the Dedication of Kreutzer Sonata סיפור הקדשת סונאטת קרויצר לברידג'טאואר באתר madaboutbeethoven]
* Recording by Corey Cerovsek, violin and Paavali Jumppanen, piano  from the Isabella Stewart Gardner Museum הקלטה ממוזיאון גרדנר של סונאטת קרויצר בביצוע קורי צרובסק, כינור ופאוואלי יומפאנן, פסנתר 
* 

## הערות שוליים

קרויצר
קטגוריה:יצירות קאמריות
קטגוריה:יצירות לכינור
STS-43

**STS-43** הייתה המשימה התשיעית של האטלנטיס וה-42 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-2 באוגוסט 1991, ונמשכה קרוב לתשעה ימים. המשימה העיקרית של המשימה הייתה שיגור לוויין התקשורת הרביעי בסדרת לוויני ה-TDRS.

## צוות
* מפקד: ג'ון בלאהה
* טייס: מייקל בייקר
* מומחה משימה: שאנון לוסיד
* מומחה משימה: דייוויד לואו
* מומחה משימה: ג'יימס קרייג אדמסון

## תיאור המשימה
המעבורת ניסתה להמריא ב-24 ביולי 1991 AM 10:55:00 אבל היו בעיות מכניות שמנעו את השיגור. בפעם השנייה תכננו לשגר ב-1 באוגוסט 1991 11:01:00 AM אבל שוב היו בעיות מכניות/מזג אוויר והטיסה שוב נדחתה. בפעם השלישית תכננו להמריא למחרת ב-2 באוגוסט 11:02:00 AM והצליחו.

המטען הראשי היה לוויין תקשורת TDRS-5. הוא שוחרר בהצלחה שש שעות לאחר השיגור. רשת תקשורת TDRS הייתה חיונית לאבטחת תקשורת בין מרכז הבקרה לבין מעבורות החלל. בעזרת מערכת Solar Backscatter Ultraviolet בוצע חקר שכבת האוזון.

בהמשך צוות המשיך בביצוע תוכנית ניסויים. בין היתר נבדקה מערכת קירור שהייתה מיועדת לתחנת חלל "פרידום". ב-9 באוגוסט לראשונה נשלח אימייל מהחלל.

במהלך הטיסה התרחשות מספר תקלות בציוד אך הם לא השפיעו על יישום התוכנית.

מעברות נחתה ב-11 באוגוסט 1991 במרכז החלל קנדי.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה
## הערות שוליים

STS-043
קטגוריה:1991 בארצות הברית
STS-48

**STS-48** הייתה המשימה ה-13 של הדיסקברי וה-43 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-12 בספטמבר 1991, ונמשכה חמישה ימים. 
## צוות
* **מפקד:**ג'ון קרייטון
* **טייס:** קנת רייטלר
* **מומחה משימה:** צ'ארלס גימר
* **מומחה משימה:** ג'יימס באקלי 
* **מומחה משימה:** מארק בראון

## תיאור המשימה
תהליך השיגור נעצר 5 דקות לפני השיגור עקב התרעה. לאחר 14 דקות הוא חודש והסתיים בהצלחה.

המטען העיקרי במשימה היה לוויין לחקר האטמוספירה העליונה ועל שכבת האוזון. היעדים המשניים בטיסה כללו מערכת לצמיחת חלבון, הטיסה השביעית של ניסוי סיפון בינוני בגידול גבישי חלבון בחוסר משקל, מחקר כיצד מגיבים נוזלים ומבנים בחוסר משקל, החקירות לעיבוד ממברנה פולימרית, מחקר ליצירת קרומי פולימר, המשמשים כמסננים בתהליכי זיקוק תעשייתיים רבים, בחלל, מחקר על ההשפעות של חוסר משקל על מכרסמים, צג ההפעלה המעבורת, מכשיר שמודד את כמויות קרני הגמא בתא הצוות של המעבורת, ומחקר של קרינה קוסמית בסביבת המסלול.

בגלל תנאי מזג האוויר באזור פלורידה, נחיתה בוצע בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

## הערות שוליים

STS-043
קטגוריה:1991 בארצות הברית
גלילי

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
כדנית אטינבורו

**כדנית אטינבורו** (שם מדעי: *Nepenthes attenboroughii*) הוא צמח טורף מהסוג כדנית הגדל בהרים באזור האי הפיליפיני, פלאוואן (Palawan). הצמח זוהה לראשונה ביוני 2007 בהר ויקטוריה שבפלאוואן ונקרא על שם השדרן הבריטי דייוויד אטינבורו שסיפק קריינות לסרטים על ההיסטוריה של הטבע. זהו אחד הצמחים הטורפים הגדולים ביותר שנמצאו עד כה והוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב בירוא יערות.

## תיאור הצמח
הצמח מתנשא לגובה של 1.5 מטרים.

### העלים
מרקם העלים דומה לעור והם יושבים על הקרקע. אורך שושנת העלים הוא 30 סנטימטר ורוחבה הוא 10 סנטימטר וישנם כאלה שאורכם אף מגיע ל-40 ס"מ ורוחבם ל-15 ס"מ. צורת עליו של הצמח היא מאורך עד אליפסה ודמויי כד. הכדים מכילים כ-1.5 ליטרים כאשר חלקם יכולים להכיל למעלה משני ליטרים. רוחבם של הכדים נע בין 12 ל-16 ס"מ וגובהם נע בין 30 ל-40 ס"מ.

### הפרחים
אשכול הפרחים של הצמח הזכר מתנשא לגובה של מעל ל-80 סנטימטרים ואשכול הפרחים של הנקבה מתנשא לגובה של כ-65 סנטימטרים.

### מערכת הטריפה, הלכידה והמשיכה
הכדים/עלים ממולאים בשני נוזלים האחד צמיג ונמצא בתחתיתו של הכד והשני דליל יותר ומצוי מעל הנוזל הסמיך, שני נוזלים אילו אינם מתערבבים. הנוזל הדליל תומך באוכלוסייה של בעלי חיים המסוגלים לחיות בתוכו, ובמיוחד בפגיות של יתושים. בעלי חיים אלה מסייעים לכדנית בעיכול טרפה. הנוזלים הללו מכילים אנזימי עיכול שמפוררים את הטרף ומעכלים אותו. בשוליו של הכד ובתחתית העלה שלו ישנם צופנים רבים המפרישים צוף מתוק שמושך אליו חרקים שונים. כמו כן, צבעיו של הכד וצורתו בולטים מאוד בסביבה ומושכים אליהם בעלי חיים וחרקים. הדפנות הפנימיות של הכד מצופות בפתיתי שעווה חלקים וכאשר הטרף נופל לתחתית הכד, הם מקשים עליו מאוד לטפס החוצה. בנוסף, הכד מכיל בתוכו נוזלים שמקשים על הטרף עוד יותר את היציאה, ויש שטוענים שהנוזל אף מטשטש את ראייתו של הטרף.
הפרסומים הראשונים בתקשורת תיארו כדנית זו כטורפת חולדות ועכברים אך מקרה כזה לא נצפה מעולם.

## ראו גם
* כדנית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כדנתיים
קטגוריה:צמחיים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:דייוויד אטנבורו
טטרית

**טטרית** היא שפה טורקית המדוברת בפי הטטרים במזרח אירופה ובמרכז אסיה. לשפה מספר ניבים מקומיים. כיום, טטרית היא השפה הרשמית של רפובליקת טטרסטן, השייכת לרוסיה, לצד רוסית.

## הגיית השפה וכתיבתה
תחת השפעת האסלאם, שהייתה הדת הרשמית בקאזאן, השפה הטטרית נכתבה תחילה בעיבוד הכתב הערבי, שלא התאים למבנה הצלילי של השפה.
ב-1927, הכתב הוחלף לכתב לטיני. ב-1939, נאכף פסק דין המורה על המרת הכתב הלטיני בכתב קירילי בהשפעת הכתב הרוסי.

טטרים באיראן ואפגניסטן משתמשמים גם כיום בכתיב ערבי. חלק מהטטרים שמתגוררים באירופה המערבית משתמשים בכתב לטיני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שפות טורקיות
קטגוריה:רוסיה: שפות
בז'

שמאל|ממוזער|250px|סוס בצבע בז'
**בֵּז**' () הוא צבע בהיר בין צהוב־חום לצבע קרם. מקור השם בז' בצרפתית ומשמעותו היא "צמר", שזהו צבעו הטבעי. מאז נעשה שימוש במונח זה לתיאור גם מספר גוונים בהירים בעלי מראה נייטרלי. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 המונח בז' הורחב והוא כולל גם גוונים של חום.

## בז'

הפעם המתועדת הראשונה של השימוש במונח בז' באנגלית היא משנת 1887, אך בימינו מונח זה בשפה האנגלית משמש כסלנג לתיאור דבר משעמם.
ימין|ממוזער|250px|טלפון בצבע בז' של חברת AT&T

## לאטה קוסמי

לאטה קוסמי הוא השם שניתן ב-2002 לצבע הממוצע של היקום (שנלקח מדגימה של הקרינה האלקטרומגנטית מ־200,000 גלקסיות). השם נבחר על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

## בז' וחול מדבר

הצבע חול מדבר הוא גוון בהיר של צבע הנקרא "מדבר", אשר שימש לראשונה בשנת 1920. למרות היותו גוון של הצבע מדבר, לא פעם מזוהה צבע זה כגוון כהה של בז'. בשנות ה-60 של המאה ה-20 שיווקה AT&T קו טלפונים ביתיים ומשרדיים בצבע חול מדבר, שתואר על ידי החברה כבז'. הטעות הפכה כה פופולרית עד שהושרשה בחברה, והצבע חול מדבר זוהה כבז'.

## בז' ואקרו

החל מהמאה ה-19 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 זוהו הצבע אקרו והצבע בז' כאחד, תחת הגוון הקרמי צהבהב שמוצג בפיסקה "בז'". השימוש במילה אקרו נעשה כדי לתאר בדים, כגון פשתן ומשי, במצב הלא מולבן שלהם. אקרו בא מהמילה הצרפתית écru שמשמעותה גולמי ולא מולבן.

משנות ה-50 של המאה ה-20, החלו להתייחס לאקרו ובז' כצבעים נפרדים, ככל הנראה, כדי לאפשר למעצבי פנים מבחר רחב יותר של צבעים.

## בז' צרפתי

יש המשערים כי קיומו של הצבע "בז' צרפתי" גרם להפצתה של הטעות כי בז' הוא גוון בהיר של חום, במקום הצבע הקרמי צהבהב שמוצג בתחילת הערך. השימוש האנגלי המתועד והראשון בשם בז' צרפתי היה בשנת 1927.

## דראב (דיונת חול)

הצבע דראב, הנקרא גם "**מוד בז**'" (אנגלית: Mode Beige) **ודיונת חול**, הוא גוון מאוד כהה של בז'. השם "**דראב**" נמצא בשימוש משנת 1986, השם "דיונת חול" נמצא בשימוש מאז 1925 ובשנת 1928 תועד לראשונה השימוש בשם מוד בז'.

## גוונים נוספים
קרם, חאקי, אקרו, בוף, והצבע שזוף. בז' בהיר משולב בגוון אפור או ורוד נקרא צדפה.

## בז' בתרבות
*חברת ההקלטות **בז**' היא חברה המקליטה של מוזיקה אלקטרונית שהוקמה ב-1998 על ידי ג'ו ביוקמן ופול ב. דייוויס בסנט לואיס מיזורי.
* "הדב בצבע בז' שלי" הוא שיר מאלבומו השמיני של ג'ונתן קולטון "The aftermath".
* בז' הוא האלבום ה-11 של התולעים היהירות.
* בז' הוא דמות בסדרת דרמה קולנועית "The Serial Drama Movie" מאת Peninsula SUFM, אשר הושקה בין יולי לאוגוסט 2007. בסדרה השתתפו דמויות כמו אדום, צהוב וכחול אשר גרמו לבז' להרגיש מורחק החברה.
* "בז', לבנבן-צהבהב, אוף ויט" הוא סרט קצר משנת 2005.
* הצבע בז' הוא צבע השני הכי נפוץ למכנסי דגמ"ח (Cargo pants),אחרי חאקי, והנפוץ ביותר לגרביונים. 
* בז' היה צבעה של נבחרת הקריקט הניו זילנדית בין השנים 1984–1989.
* צבע עור לבן בהיר נקרא, לא פעם, כבז' או כאפרסק.
* הצבע בז' הוא הצבע ביותר הנפוץ לתיקי מחשב וציוד היקפי, כמו עכברים ומוניטורים, עד שהמונח "קופסה בצבע בז'" (אנגלית: BEIGE BOX) הפך לכינוי למחשב אישי רגיל, גנרי. ביטוי זה אף משמש, בהשאלה, כתיאור לדבר גנרי ושגרתי.
* "הספר בצבע בז'", או בשמו הרשמי: "הסיכום של הפרשנות על התנאים הכלכליים העכשוויים", הוא דו"ח המפורסם 8 פעמים בשנה על ידי הבנק הפדרלי. כל דו"ח הוא אוסף של מידע אנקדוטי על תנאים כלכליים עדכניים, המפורסם על ידי כל סניף מחוזי בנפרד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צבעים
סילק אייר

[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 737 הדור הבא|בואינג 737-800 של החברה]]
**סילק אייר** (באנגלית: **SilkAir**) הייתה חברת הבת לטיסות אזוריות ליעדים קרובים של סינגפור איירליינס. פירוש שם החברה SilkAir הוא "רוחות משי".

## תולדות החברה

החברה הוקמה ב-1989 בשם Tradewinds.

עד סוף 2021, הפסיקה סילק אייר את פעילותה, כאשר כל הטיסות הועברו לחברת האם שלה סינגפור איירליינס או לחברת הלואו-קוסט שלה סקוט.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

## תאונות ותקריות
* ב-19 בדצמבר 1997 התרסקה טיסת סילק אייר 185 בטיסה בין ג'קרטה לסינגפור שבוצעה במטוס בואינג 737-300. בהתרסקות נהרגו 104 אנשים. לתאונה התפרסמו שני דוח"ות שונים: אחד של המועצה האווירית האינדונזית, שקבעה כי לא ניתן לדעת את סיבות התאונה, ואחד של ה-NTSB האמריקני, שקבע כי ההתרסקות הייתה מעשה מכוון של הטייס הראשי. גם הדו"ח האינדונזי הצביע על מעשה מכוון, אך נפסל על ידי ראש המועצה לבטיחות התעופה באינדונזיה.

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא סילק אייר באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה סינגפוריות
קטגוריה:חברות תעופה אזוריות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו