open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרב נומיסטרו

**קרב נומיסטרו** היה קרב שנערך בשנת 210 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, בין כוח קרתגי בפיקודו של חניבעל ברקה לבין כוח רומאי בפיקודו של מרקוס קלאודיוס מרקלוס. תוצאות הקרב נחשבות לרוב ללא חד-משמעיות ושנויות במחלוקת.

## רקע
בשנת 210 לפנה"ס נבחרו מרקוס קלאודיוס מרקלוס ומרקוס ואלריוס לאיווינוס כקונסולים. אותו זמן הייתה המלחמה הפונית השנייה בשיאה. הרומאים ראו במרקלוס את המצביא המוכשר האחרון שנותר להם (מרקלוס כבש את סירקוסאי ולא הובס בידי חניבעל בנולה), ועל כן החזירו אותו במהירות מסיציליה שם שהה אותו זמן, ושלחו לשם את לאיוויניוס במקומו. מרקלוס כבש את סלאפיה, עיר בפוליה שמרדה ועברה לצדו של חניבעל, בעזרת הסיעה האוהדת לרומא בעיר, והרג את חיל המשמר הנומידי שבה. במקביל, הפרוקונסול גנאיוס פולביוס קנטומלוס נע באזור העיר הרדוניה שערקה לצד קרתגו לאחר קרב קאנאי, בתקווה להשיב אותה לברית עם רומא. הוא נהג בחוסר זהירות וחנה בעמדה לא נוחה. חניבעל ניצל זאת ותקף אותו במפתיע. בין 7,000 ל-8,000 חייליו רומאיים נהרגו והשאר נמלטו לסאמיניום. מרקלוס פתח מיד במרדף אחרי הכוח הנסוג של חניבעל, והשיג אותו באזור הכפר נומיסטרו (Numistro) בצפון מזרח לוקאניה.

## הקרב
מרקלוס קבע את מחנהו במישור, בעוד חניבעל לכד נקודה אסטרטגית על גבעה. מרקלוס הצעיד את חייליו, שמנו בתחילת הקרב שני לגיונות, אל מול מחנהו של חניבעל, וחניבעל פרש מולו את חייליו שהיוו בעיקר מגויסים מהיספניה. כמו כן לטענת טיטוס ליוויוס השתתפו בקרב פילי קרב מהצד הקרתגי, אולם הדבר אינו מסתבר.

על הקרב עצמו ידוע מעט מאוד. ליוויוס מספר שהוא נמשך יום שלם בלי שאף צד מצליח לצבור יתרון על הצד השני. לקראת הלילה הצטרף לגיון רומאי נוסף לקרב וחניבעל הזרים גם הוא כוחות רעננים שהחליפו את החיילים המותשים. עם זאת, כאשר ירד הלילה חזרו שני הצדדים למחנותיהם בלי שאי מי יכל להכריז על ניצחון.

למחרת חניבעל לא הוציא את חייליו אל מחוץ למחנה, והרומאים העבירו את היום בקבירת הגופות ובאיסוף שלל. באישון ליל חמק חניבעל והחל לנוע אל פוליה. מרקלוס קיבל ידיעה על כך, השאיר כוח קטן לשמור על הפצועים, ועם השאר פתח במרדף. היו מספר התכתשויות קטנות והתנגשויות פרשים שהסתיימו לרוב בניצחון רומאי, אולם שום דבר מעבר לכך וחניבעל הצליח להגיע בשלום אל פוליה.

## תוצאות
חניבעל לא היה להוט לקרב, והוא נע בעיקר בלילות. בסופו של דבר, מרקלוס חזר לרומא כדי לארגן את הקונסולאט של השנה הבאה ועל כן ויתר על המרדף. מרקלוס נאבק פעמיים בחניבעל במהלך השנה הבאה (209 לפנה"ס), ומת במארב שטמן לו חניבעל בשנה שלאחר מכן (208 לפנה"ס).

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:חניבעל
וטנשייד 09

**שפורטגמיינשאפט וטנשייד 09** (בגרמנית: **Sportgemeinschaft 09 Wattenscheid**) הוא מועדון כדורגל מרובע וטנשייד שבעיר בוכום שבמדינת נורדריין וסטפאליה בגרמניה. המועדון ידוע בכך ששיחק בליגת הבונדסליגה בתחילת שנות ה-90 במשך ארבע עונות רצופות. נכון לעונת 2024/25, המועדון משחק באוברליגה המערבית, שהיא החמישית בהייררכיית הליגות בגרמניה.

## היסטוריה
מועדון הכדורגל וטנשייד 09 הוקם ב-18 בספטמבר 1909 כאיחוד בין שני מועדונים, סודליטאט דר וטנשייד וטויטוניה וטנשייד. שני המועדונים שיחקו אז בעיר וטנשייד, שהייתה אז עיר עצמאית, לפני שסופחה לעיר בוכום והפכה לרובע בתוכה.

בשנת 1958 המועדון הצטרף לליגה האזורית הווסטפאלית, ובשנת 1969 העפיל לליגה האזורית המערבית, שהייתה אז השנייה בהיררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 1974 וטנשייד סיימה ראשונה בליגה האזורית המערבית, אך לא העפילה אל הבונדסליגה עקב שינויים במבנה הליגות, והחלה לשחק בליגת הבונדסליגה השנייה הצפונית, שכן ליגה זו הייתה מחולקת לפי מחוזות. בתום עונת 1980/81 אוחדו שני המחוזות בבונדסליגה השנייה לליגה אחת. וטנשייד סיימה עונה זו במקום העשירי, והבטיחה את מקומה בבונדסליגה השנייה המאוחדת, ולאורך שנות ה-80 הייתה וטנשייד חברה קבועה בבונדסליגה השנייה. 

בעונת 1989/90 העפילה וטנשייד אל הבונדסליגה לראשונה בתולדותיה, כשסיימה את הליגה במקום השני. באותה שנה שחקנה מוריס בנך היה מלך השערים של הליגה עם 22 כיבושים. 

וטנשייד שיחקה ארבע עונות בבונדסליגה, ושחקניה המרכזיים היו הקשר טורסטן פינק והחלוץ הסנגלי סולימאן סאנה. בעונה הראשונה של וטנשייד בבונדסליגה, 1990/91, סיימה הקבוצה במקום ה-11 המפתיע, והשיגה ניצחון יוקרתי בתוצאה 3-2 על באיירן מינכן. בעונת 1991/92 סיימה וטנשייד במקום ה-16 וניצלה מירידה על חודה של נקודה אחת. בעונת 1992/93 שוב סיימה וטנשייד בתחתית הטבלה, שתי נקודות מעל הקו האדום, אך השיגה ניצחון נוסף על באיירן מינכן בתוצאה 2-0, וניצחה אף בדרבי את בוכום באותה תוצאה. בעונת 1993/94 נשרה וטנשייד בחזרה לבונדסליגה השנייה, מהמקום הלפני אחרון בבונדסליגה.

לאחר שתי עונות בבונדסליגה השנייה, נשרה וטנשייד לליגה האזורית בתום עונת 1995/96. בעונת 1997/98 חזרה וטנשייד לבונדסליגה השנייה, אך נשרה שוב כעבור עונה אחת, ובעונת 2003/04 מצאה עצמה בליגה הרביעית. לאורך שנות ה-2000 וטנשייד התנדנדה בין ליגות נמוכות ואף הגיעה עד לליגה השישית.

## שחקנים בולטים
* טורסטן פינק
* סולימאן סאנה
* עלי איברהים פלה
* יורג באך
* מארק לשניאק
* אובה נויהאוס
* שטפן אמרלינג
* לותר קובלון
* מיכאל פריץ

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
*
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1909
Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas

**Oceanhorn: Monster of Uncharted Seas** (בתרגום לעברית: **קרן האוקיינוס: מפלצת הים הלא נודע**) הוא משחק וידאו מסוגת פעולה-הרפתקאות מבית חברת המשחקים .Cornfox & Bros שבסיסה בפינלנד.
המשחק הופץ לראשונה למכשירים מבוססי iOS ו-Windows ב-14 בנובמבר 2013.

גרסה משופרת עלתה לחנות המשחקים המקוונת סטים ב-17 במרץ 2015.

עלילת המשחק מתמקדת בנער גיבור שיוצא לחפש את אביו ולנסות ולהכניע את מפלצת הים המתכתית ״קרן-האוקיינוס״ (Oceanhorn).

סגנון המשחקיות והעיצוב הגרפי של המשחק דומים באופן ניכר לסדרת המשחקים האגדה של זלדה, בעיקר ל-The Wind Waker ו-Link To The Past.
בדומה לסדרה במהלך המשחק על השחקן לעבור במבוכים תת-קרקעיים, לפתור חידות שונות, להילחם במפלצות בעזרת סוגים שונים של כלי נשק ביניהם חץ וקשת ופצצות, ויכול לאסוף לבבות ("חיים") ומטבעות על ידי שבירת כדים וגיזום שיחים.

המוזיקה העיקרית לפסקול המשחק הולחנה בידי קאלי יליטאלו, למעט כמה יצירות שחוברו בידי קנג׳י איטו ונובוו איומאטסו (המוכר כמלחין המוזיקה לפסקול של סדרת המשחקים Final Fantasy).

לקראת סוף שנת 2014 עלה לאוויר עדכון תוכן מרכזי, שלדברי המפתחים מוסיף "מעל לשעתיים של משחק".
העדכון מוסיף אי חדש למפת המסעות שבו הוצגה לראשונה מערכת מזג אוויר מתקדמת, סיפור חדש של אחת מהדמויות המרכזיות, ומשחקון דיג.

משחק המשך תחת השם **Oceanhorn 2: Knights of the Lost Realm** שוחרר בשנת 2019.

## ביקורות
Oceanhorn התקבל בביקורות חיוביות עם צאתו.
בCNET כתבו "אם האגדה של זלדה הייתה מגיעה לנייד (...) לא נראה לנו שהיא הייתה עושה עבודה טובה מזו" של Oceanhorn, וב-Touch Arcade שיבחו את המשחק ב"מוזיקה מעולה וגרפיקת תלת-מימד עשירה ומלאת חיים" וסיכמו שהמשחק "אולי חיקוי ברור ולא מוצלח של זלדה, אבל בהחלט שווה לשחק בו"

המשחק גרף דירוג של 85% ב-Metacritic, על ידי 19 סוקרים.

## קישורים חיצוניים
* 
* הבלוג הרשמי של Oceanhorn (באנגלית)
* The Oceanhorn Wiki

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי אינדי
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בפינלנד
קטגוריה:משחקי iOS
פנינה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם באבני חן
Foundation Medicine

**** היא חברה ציבורית אמריקאית הממוקמת בקיימברידג', מסצ'וסטס המפתחת, מייצרת ומוכרת בדיקות גנומיות אישיות עבור גידולים סרטניים מסוג נאופלזיה וכאלה הנמצאים במחזור הדם. הבדיקות אותן החברה מספקת מבוססות על טכנולוגיית ריצוף מהדור החדש (NGS - **Next-Generation Sequencing**).

החברה הונפקה באוגוסט 2013, ומניותה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק תחת הסמל FMI.
נכון לסוף שנת 2014, החברה מעסיקה כ-275 עובדים.

מוצרי הדגל של החברה הם FoundationOne, ו-FoundationOne Heme - בדיקה בעבור סרטן בדם.
בשנת 2015, חברת התרופות השווייצרית רוש הכריזה על תוכנית לקניית 56.3% ממניותה של Foundation Medicine על ידי רכישה של מניות חדשות שהונפקו בשווי של 780 מיליון דולר. רוש אף הכריזו על כוונתם להשקיע כ-400 מיליון דולר בפעילותה של Foundation Medicine, כמו גם בפיתוח החברה ובמחקר.
לחברה ישנם הסכמים עסקיים עם חברות התרופות Johnson & Johnson וחברת נוברטיס.

## ראו גם
* RNA-seq
* ריצוף שוטגאן

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:גנומיקה
לידוס

**לידוס** (יוחנן הלידי; יוונית: Ἰωάννης Λαυρέντιος ὁ Λυδός, לטינית: Joannes Laurentius Lydus, יואנס לאורנטיוס לידוס; המאה ה-6 לספירה) היה איש ממשל ביזנטי וסופר בנושאים מן העת העתיקה.

הוא נולד סביב שנת 490 לספירה בפילדפיה  שבלידיה, על שמה נקרא "לידוס". בגיל מוקדם הוא יצא לחפש את הונו בקונסטנטינופוליס, שם למד פילוסופיה והחזיק במשרות שלטון גבוהות בנציבות המזרח  של האימפריה הביזנטית תחת הקיסרים אנסטאסיוס הראשון  ויוסטיניאנוס הראשון.

תקופה מסוימת לימד פילוסופיה לטינית.
בשנת 552 סר חנו והוא פוטר. שנת מותו אינה ידועה, אך הוא כנראה היה חי בשנותיו המוקדמות של יוסטינוס השני, ששלט בשנים 565–578.

## חיבוריו
לאחר פרישתו, עסק באיסוף חיבורים על העת העתיקה של רומא, ושלושה מהם נשמרו:
* De Ostentis (ביוונית: Περὶ Διοσημείων) - על מקורה והתפתחותה של אמנות ניבוי העתידות.
* De Magistratibus reipublicae Romanae (ביוונית: Περὶ ἀρχῶν τῆς Ῥωμαίων πολιτείας, "על משרות המדינה של הרפובליקה הרומית") - חיבור בעל ערך מיוחד בשל פרטי המידע על השלטון בתקופת יוסטיניאנוס. החיבור מתוארך לשנת 550.
* De Mensibus (ביוונית: Περὶ τῶν μηνῶν, "על החודשים") - תולדות החגים הפגאניים השונים במהלך השנה.
הערך העיקרי של ספרים אלה מבוסס על העובדה שהסופר עשה בהם שימוש בחיבורים אבודים של סופרים רומיים עתיקים על נושאים זהים. לידוס גם מונה על ידי יוסטיניאנוס לחבר חיבור-הלל על הקיסר וחיבור על תולדות מסע המלחמה המוצלח שלו נגד האימפריה הסאסאנית (המלחמה האיברית , 532-526). אולם חיבורים אלה, כמו גם כמה חיבורים פואטיים, אבדו.

## קישורים חיצוניים
* Lydus, באתר און ליין אנציקלופדיה (הופיע במקור באנציקלופדיה בריטניקה, המהדורה האחת-עשרה) 
* Lydus, ''De Mensibus'', Book IV (חודשים פברואר-יולי, ספטמבר-דצמבר) 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6
קטגוריה:ילידי המאה ה-5
ריי טומלינסון

**ריימונד סמואל טומלינסון** (באנגלית: **Raymond Samuel Tomlinson**; 23 באפריל 1941 – 5 במרץ 2016) היה מתכנת מחשבים אמריקאי, אשר יישם בשנת 1971 את תוכנת הדואר אלקטרוני הראשונה על רשת ARPANET, שממנה התפתחה רשת האינטרנט. זו הייתה המערכת הראשונה שאפשרה לשלוח דואר בין משתמשים על מחשבים (Host) שונים שהיו מחוברים ל-ARPANET. לפני כן ניתן היה לשלוח הודעה רק למשתמש שהשתמש באותו מחשב. כדי להשיג זאת, הוא השתמש בסימן כרוכית @ על מנת להפריד את שם המשתמש מהשם של המערכת. מאז סימן זה משמש בכתובות דואר אלקטרוני. בהיכל התהילה של האינטרנט  צוין כי "תוכנת הדואר אלקטרוני של טומלינסון חוללה מהפכה יסודית, ושינתה את הדרך שבה אנשים מתקשרים". טומלינסון מוכר ברחבי העולם כממציא הדואר האלקטרוני.

ב-5 במרץ 2016 נפטר טומלינסון מהתקף לב, בגיל 74, בביתו אשר בלינקולן, מסצ'וסטס.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריה של האינטרנט
קטגוריה:דואר אלקטרוני
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:חלוצי האינטרנט
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני רנסלר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
אזנות תבור

250px|ממוזער|אזנות תבור במפה מהמאה ה-17
250px|ממוזער|שמאל|תל גובל המזוהה עם אזנות תבור
**אַזְנוֹת תָּבוֹר** הוא מקום המוזכר בספר יהושע בין נחלתם של שבט יששכר ושבט נפתלי:

בתבור נפגשו שלוש הנחלות של זְבוּלֻן (דרום מערב), יִשָּׂשכָר (דרום מזרח) ושל נַפְתָּלִי (צפון). היישובים כִּסְלֹת תָּבֹר (ביִשָּׂשכָר) ואַזְנוֹת תָּבוֹר (בנַפְתָּלִי) הסמוכים לו קרויים על שמו של ההר, כאשר כִּסְלֹת תָּבֹר (המזוהה בדרך כלל עם הכפר אִכְּסָאל) הם ב"כְּסָלִים"\מותניים של ההר, ואַזְנוֹת תָּבוֹר הן באוזניו.

ישנם המזהים את המקום עם אזן ברשימות רעמסס השלישי. יש גם המזהים את אזנות תבור עם יישוב בשם "אזנות" בתחום ציפורי המוזכר בספר אונומסטיקון שנכתב במאה ה-4 על ידי אוסביוס מקיסריה. השם אזנות תבור שימש בפי יהודי צפת יחד עם "כסלות תבור" לציין את הפסגות של הר זבד.

250px|ממוזער|שמאל|תל גובל מימין על רקע הר תבור משמאל
כיום מקובל לזהות את אזנות תבור עם תל גובל (ח'רבת אֻם-גֻ'בֵיל) הנמצא כחמישה ק"מ צפונית להר תבור לאורך דרך נוף יער בית קשת. תל גובל בתחומי שמורת אלוני בית קשת הוא תל קטן יחסית (5 דונם) הנמצא בסמוך למעיין אַזְנוֹת ולנחל אַזְנוֹת הקרויים על שם העיר המקראית. התל בנוי על שתי טרסות\מדרגות, ונמצאו במקום שרידי קירות הקפיים, קברים, וחרסים מהתקופה הכנענית (ברונזה) המאוחרת ומהתקופה הישראלית (ברזל), הרומית והביזנטית.

## הערות שוליים

קטגוריה:נחלת שבט נפתלי
מזכיר המדינה (ממלכת אנגליה)

התואר **מזכיר המדינה** של ממלכת אנגליה התהווה לקראת סוף שלטונה של המלכה אליזבת הראשונה (1558-1603). לפני כן, התפקיד נקרא פקיד המלך או מזכיר המלך או המזכיר הראשי.

החל מימיו של הנרי השמיני, היו 2 מזכירים שכיהנו במקביל. לאחר הרסטורציה של 1660, שתי העמדות הוגדרו והופרדו למזכיר המדינה למחלקה הצפונית ולמזכיר המדינה למחלקה הדרומית. שני נושאי המשרה עסקו בענייני פנים וחילקו את ענייני החוץ ביניהם.

## היסטוריה
מתחילת המאה ה-14, הפך מזכיר המדינה לתפקיד השלישי בחשיבותו בממלכה. רוב העניינים הניהוליים עברו דרך משק בית המלוכה  (המקבילה בימי הביניים לממשלת בריטניה), במיוחד דרך שר המלתחה . בסוף ימי הביניים, צווי החותם גדלו בקצב מהיר הן בכמות והן בתדירות. צווים אלו, הוצאו על ידי שר המלתחה  אשר סמכותו הייתה להחתים מסמכים בשם המלך. בעת מלחמה לקח עמו את החותם בכל אשר הלך. הממונה עליו היה מזכיר המדינה שהיה אחראי על כל המשימות הצבאיות והדיפלומטיות.

לשליטי אנגליה הראשונים היה פקיד, אשר שימש כמזכיר שלהם. החובה העיקרית של משרד זה הייתה על התכתובת הרשמית של המונרך, אך בתקופות שונות שימש גם כיועץ הכתר. עד תקופת שלטונו של המלך הנרי השמיני (1509-1547), היה בדרך כלל רק מזכיר אחד בכל קדנציה, אך מאז תקופתו היו 2 מזכירים שכיהנו במקביל. בסוף שלטונה של בתו של הנרי, אליזבת הראשונה (1558-1603), המזכירים החלו להיקרא בתואר "מזכיר המדינה".

לאחר הרסטורציה של 1660, התפקיד פוצל למזכיר המדינה למחלקה הצפונית ולמזכיר המדינה למחלקה הדרומית. שני נושאי המשרה עסקו בענייני פנים וחילקו את ענייני החוץ ביניהם. האחד היה אחראי על צפון אירופה (מדינות פרוטסטנטיות) והשני על דרום אירופה. בעקבות המהפכה המהוללת של 1688, הקבינט השתלט על עניינים שהיו בעבר באחריות המועצה המלכותית, וכוחם ותחום אחריותם של שני מזכירי המדינה גדל.

## רשימת נושאי המשרה

## לקריאה נוספת
* רנטון, אלכסנדר ווד, **[https://books.google.co.il/books?id=7QsyAAAAIAAJ&pg=PA203&redir_esc=y אנציקלופדיית החוקים של אנגליה עם נוהגים ותקדימים]**, הוצאת סווית ומקסוול,

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תארים
קטגוריה:ממשלת בריטניה
קטגוריה:שרי ממשלת בריטניה
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
הלורד הראשון של האוצר

[ממוזער|[ויליאם ססיל, הלורד הראשון של האוצר אוחז במטה לבן כסמלו של תפקידו.]]
תפקיד **הלורד הראשון של האוצר** (באנגלית: **Lord High Treasurer**) היה שמה של אחת המשרות הבכירות ביותר בממלכת אנגליה ומאז חוקי האיחוד של 1707 זוהי עמדה בכירה בממשלת בריטניה.

זהו התואר השלישי בחשיבותו בין משרדי הממשלה המסורתיים המכונים "Great Officers of State"  מתחת ללורד צ'נסלור ומעל הלורד נשיא המועצה.

הלורד הראשון של האוצר מתפקד כראש האוצר של הוד מלכותה . מאז המאה ה-17, התפקיד אויש בידי ועד מנהל של מספר אנשים שחילקו ביניהם את הסמכויות ונקראו **נציבי הלורדים של האוצר**. ועדה זו התקיימה החל מהתפטרותו של צ'ארלס טלבוט, הדוכס הראשון משרוסברי מהתפקיד בשנת 1714. 

בעידן המודרני, נקבע באמנה כי הוועד המנהל של **נציבי הלורדים של האוצר** כולל את ראש ממשלת בריטניה, אשר נושא בתואר "הלורד הראשון של האוצר", את שר האוצר, אשר נושא בתואר "הלורד השני של האוצר" ואת מצליפי בית הנבחרים הבריטי, אשר נושאים בתואר "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר".

## היסטוריה
שורשיו של תפקיד הלורד הראשון של האוצר, הם בתקופת שלטונו של הנרי הראשון, כאשר בשנת 1126 לערך, הופרדו תחומי האחריות הפיננסיים ממשרת הלורד הגדול צ'מברלין . האוצר היה במקור מדור של משק בית המלוכה  שתחת אחריותו כספו הפרטי של המלך. בשנת 1216, מונה גזבר לפקח על האוצר בווינצ'סטר. הגזבר פיקח הן על אוצר המדינה והן על אוצרו הפרטי של המלך. עד תקופת טיודור, הלורד הראשון של האוצר הפך לאחד מנושאי המשרות הבכירים המכונים "Great Officers of State" , מתחת ללורד צ'נסלור ומעל אדון הסוסים. חוק הבגידה של 1351 קבע כי הריגתו היא מעשה בגידה במלך ובמדינה.

במהלך המאה ה-16, הלורד הראשון של האוצר נחשב לעיתים קרובות כחבר הממשלה החשוב ביותר, ודה-פקטו תיפקד כראש הממשלה. הדוגמה הממחישה ביותר את כוחו של הלורד הראשון של האוצר היא ויליאם ססיל (מכונה גם ברון ברלי ה-1), ששירת בתפקיד מ-1572 עד 1598. במהלך כהונתו תחת אליזבת הראשונה, הטיל את חיתתו על הממלכה כולה. 

תפקידו של ססיל, כנראה היווה גם השראה בהמשך לרוברט וולפול (מי שנחשב כיום בתור ראש ממשלת בריטניה הראשון).

## הנציבים המודרניים
מאז, התפתחה מערכת שונה שבה התפקיד אויש, לא על ידי אדם אחד בלבד אלא על ידי ועד מנהל הנקרא ועדת האוצר. כיום, הלורד הראשון של האוצר הוא ראש הממשלה, והלורד השני של האוצר הוא שר האוצר, אשר ירש את רוב האחריות הפיננסית. בדרגה הבאה נמצאים "נציבי הלורדים הזוטרים של האוצר" אשר נחשבים תאורטית לחברי ועדת האוצר, ובפועל משמשים כמצליפים מטעם הממשלה תחת המזכיר הפרלמנטרי לאוצר (המצליף הראשי).

הוועדה הנוכחית מורכבת מראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון, שר האוצר רישי סונאק וחברי פרלמנט ובית הלורדים נוספים.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
מתקפת הטרור בגראן-בסאם

**מתקפת הטרור בגרנד באסאם**, הוא אירוע טרור שהתרחש בשעות אחר הצהריים של ה-13 במרץ 2016 בעיירת החוף גראן-בסאם שבחוף השנהב, הנמצאת במרחק של כ-43 ק"מ מזרחית לעיר הבירה אביג'אן. במהלך האירוע, פתחו 6 חמושים, המשתייכים לארגון אל-קאעידה במגרב האסלאמי, באש, לעבר 3 בתי מלון בעיירה, פופולריים בקרב תיירים מן המערב, אשר היו באותה עת בתפוסה מלאה. כתוצאה מן ההתקפה נרצחו 16 אזרחים, בתוכם ילד בן חמש, וכן נהרגו 3 אנשי כוחות הביטחון. 

המתקפה היא שלישית בסדרת אירועי טרור, שכוונו כנגד אתרי תיירות פופולריים במערב אפריקה, שהחלה באירוע הטרור במאלי בנובמבר 2015, בו השתלטו טרוריסטים על מלון רדיסון בלו, בבמקו הבירה, והרגו 27 אנשים, המשיכה באירוע בבורקינה פאסו, בינואר 2016, בו השתלטו טרוריסטים מאותו ארגון, על בתי המלון "ספלנדיד" ו"ייבי" בואגאדוגו הבירה, והרגו 28 אנשים מ-18 מדינות, והסתיימה באירוע הנוכחי.

ביום ראשון ה-13 במרס, בשעה 13:30 לפי שעון חוף השנהב, החלו נשמעות יריות באזור המלונות של גראן-בסאם. על פי עדויות של עדי ראייה, היריות נורו על ידי 6 חמושים שהגיעו בסירה מכיוון הים. הטרוריסטים שככל הנראה היו שחורים, ולבושים בשחור, פרצו אל מלון "כוכב הדרום", תוך שהם יורים ברובי סער מסוג קלשניקוב, משליכים רימונים לכל עבר, ומשמיעים קריאות "אללהו אכבר".

המחבלים, רצחו את כל מי שנקלע בדרכם, מקומיים, זרים ואף ילדים. במקום פרצה המולה רבה, ואנשים נמלטו על נפשם תוך שהם מחפשים מחסה מאש התופת שהומטרה עליהם. אחרים רצו לתוך הים ושחו כדי לברוח, אחדים מאלו, טבעו למוות ונסחפו לעומק הים. ימים אחדים לאחר הפיגוע עוד נפלטו גופות מהים, ונוספו למניין ההרוגים.

הנרצחים היו אנשים תמימים שבאו לרחוץ בים או להשתזף בחוף, או כאלה שישבו במסעדות ובברים להנאתם. לבד מאזרחי חוף השנהב, נרצחו גם אזרחים זרים מבורקינה פאסו, קמרון, מאלי, צרפת, וגרמניה. 

ממשלת צרפת, קיבלה החלטה לשתף פעולה עם הנהגת חוף השנהב בחקירת הפיגוע, בו נהרגו ארבעה אזרחים צרפתים. במסגרת זאת הגיעו, ב- 15 במרץ, לאביג'אן ז'אן-מארק ארו, וברנאר קזנוב שרי החוץ והפנים של צרפת.

## קורבנות הפיגוע

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף השנהב: היסטוריה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2016
קטגוריה:פיגועי ירי
קטגוריה:2016 באפריקה
דפוס האחים שולזינגר

**דפוס האחים שולזינגר** היה בית דפוס והוצאה לאור יהודי שפעל בניו יורק, מבתי הדפוס היהודיים הגדולים בעולם.

בית הדפוס התמחה בעיקר בצילום ספרים שנדפסו, ניקוי וריטוש הספרים, הגהתם ותיקוני תוכן. לפי גצל קרסל, הדפיס בית הדפוס במהלך שנות פעולתו יותר ממאה מיליון פריטי דפוס.

## היסטוריה
בית הדפוס הוקם בידי מיכל יהושע (יליד 1906) ושמואל (יליד 1908), ילידי ירושלים ונכדיו של שמואל הומינר מבוני שכונות ירושלים. בצעירותם עבדו בירושלים בבית הדפוס של רפאל חיים הכהן ברחוב יפו ובבית חרושת למרצפות. ב-1928 ניצלו את אזרחותו האמריקנית של אביהם, ובאמצעות הפחתת מספר שנים בגילם קיבלו ויזה אמריקנית כילדים והיגרו לארצות הברית.

בתקופה הראשונה לשהותם בארצות הברית ניהל שמואל שולזינגר בית דפוס קטן בשם "". ולאחר תקופה רכש אותו. הוא צירף אליו את אחיו מיכל יהושע כשותף והחליף את שם בית הדפוס ל"האחים שולזינגר" () את הספר העברי הראשון בהוצאת בית הדפוס, ששה סדרי משנה בשני חלקים, הדפיסו ב-1944.

בסוף שנות ה-70, לאחר פטירת אחיו מיכל יהושע, עלה שמואל שולזינגר לישראל ומסר את בית הדפוס לידיה של בתו לאה.

## קישורים חיצוניים
* 

שולזינגר
שולזינגר
קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
קטגוריה:הוצאות ספרים יהודיות
קטגוריה:מו"לים יהודים אמריקאים
אלזה הוכהיים-בייץ

ממוזער|מצבתה של הוכהיים-בייץ
**אלזה הוכהיים-בייץ** (בגרמנית: **Else Hochheim-Beitz**; 1920, המבורג – 2014, אסן), הייתה אשת חינוך, אשתו של ברתולד בייץ וחסידת אומות העולם מגרמניה.

## קורות חיים
בייץ הייתה בתם של שני פעילי איגודים מקצועיים גרמניים. היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1936 והחלה לעבוד בחברת של בהמבורג. בשנת 1938 הכירה את ברתולד בייץ בעת לימודי טניס ולאחר שנה נישאה לו. לזוג נולדו שלושה ילדים.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בייץ הגיעה ביולי 1941 לעיר בוריסלב שבגליציה המזרחית עם בעלה, ברתולד, שהיה מנהל מסחרי בחברה להפקת נפט בשם "Kontinentale Öl" . היא הייתה שותפה לפעילותו של ברתולד להצלת יהודים על ידי הכרזתם כפועלים חסרי תחליף למשק המלחמה הגרמני. היא ובעלה הסתירו יהודים בביתם והיו נתונים לביקורות של הגסטפו אך שרדו את המלחמה, אם כי במרס 1944 גויס ברתולד לצבא הגרמני.

### לאחר המלחמה
לאחר כניעת גרמניה נשבה בעלה של בייץ על ידי הצבא האדום עד אוגוסט 1946 ובייץ עצמה ברחה עם אחותה הגדולה לאזור גרמניה המערבית.

לאחר שילדיה גדלו ועזבו את הבית, השלימה בייץ לימודי הוראה. היא הגישה תזה בנושא "השכלה והכשרה מקצועית במפעלים גדולים במאה ה-19 עד מלחמת העולם הראשונה".

בשנת 2006 הכיר יד ושם בבייץ כחסידת אומות העולם.

בשנותיה האחרונות סבלה בייץ משיטיון.

## לקריאה נוספת
* ברנד שמלהאוזן, **אדם בתקופה לא אנושית: ברטולד בייץ ברייך השלישי**, תרגמה מגרמנית: דפנה עמית (ירושלים: יד ושם, 2009).

## קישורים חיצוניים

* על פעילותה של אלזה בייץ להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם 

קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידות 1920
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2014
UUCP

**UUCP** הוא מונח במחשוב, והוא קיצור של המילים **Unix-to-Unix Copy** שתרגומו לעברית הוא **העתק [[יוניקס]] ליוניקס**. המונח מתייחס באופן כללי לשכבת תוכניות מחשב, ופרוטוקולים המאפשרים הפעלה של פקודות מרחוק, העברת קבצים, הודעות דואר אלקטרוני, וקבוצות דיון בין מחשבים.

הפקודה שנקראת uucp, היא תוכנה אחת בשכבה, ומשמשת לבקשת ביצוע העתקת קובצים. בשכבה קיימת גם תוכנה בשם uux, המשמשת לביצוע פקודות ממחשב מרוחק, uucico המבצעת העברת קבצים, uustat המבצעת סטטיסטיקות ומעקב אחר פעילויות אחרונות, uuxqt המבצעת פקודות שנשלחו ממחשב מרוחק, ו-uuname המדווחת על שם ה-UUCP של המחשב המקומי. חלק מגרסאות השכבה כוללות את תוכנת ה־uuencode/uudecode, הממירה קבצים בינארים מבוססי 8 סיביות, לקובצי טקסט מבוססי 7 סיביות וכדומה.

אף על פי ש-UUCP פותחה במקור על ידי יוניקס בשנות ה-70 וה-80 וקשורה באופן הדוק למערכות הפעלה דמויות יוניקס, קיימים יישומים נוספים גם למערכות שאינן דמויות יוניקס, כולל MS-DOS של מיקרוסופט, OS/2 של IBM,  VAX/VMS של דיגיטלס, AmigaOS של קומודור, Mac OS הקלאסי של אפל, ואפילו CP/M.

קטגוריה:תקשורת מחשבים
אוטו ברגר

**אוטו ברגר** (בגרמנית: **Otto Berger**; 1900, אופולה – 1985, דרמשטאדט), היה רופא שיניים, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

## קורות חיים
ברגר נולד באופולה שבשלזיה העלית. בלאחר קבלת הסמכה כרופא שיניים הוא עבד בברלין. בשנת 1930 הצטרף למפלגה הנאצית ולס"א. זמן קצר לאחר מכן שינה את דעותיו הפוליטיות והפך למבקר של הנאציזם. כתוצאה מכך הוצא מהמפלגה ומשורות הס"א.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתחילת 1943 הכיר ברגר דרך מכר משותף את רופא השיניים היהודי פדור ברוק (Fedor Bruck). עקב חוק הפקידות משנת 1934 הורשה ברוק לטפל בחולים יהודיים בלבד. באוקטובר 1942 קיבל ברוק צו גירוש למזרח, עם קהילתו בברלין. הוא החליט לא להתייצב ולהתחבא. הוא הסתתר במספר מקומות בברלין, ובתחילת 1943 הגיע לביתו של ברגר. זה החביא את ברוק לסירוגין בדירתו, במרפאתו ובחדר ההמתנה שלו.

בנוסף לכך סייע ברגר גם לשני בעלי תפקידים בקהילה היהודית, אחד מהם - אחראי על בית הקברות היהודי.

ברגר ביצע את מעשי הסיוע במשך שנה ותשעה חודשים, עד תום המלחמה, גם בתקופה שבה היה עליו לעבור מביתו פעמיים, פעם אחת עקב הפצצות מטוסיהם של בעלות הברית ופעם שנייה כאשר המחבוא בדירתו הפך לבלתי בטוח. ברוק היה שוהה בלתי חוקי בגרמניה וחסר תעודות, ועל כן היה על ברגר לספק לו מזון ואת כל צרכיו. בשלב מסוים הצליח ברגר להשיג לברוק מסמכי זהות מזויפים ועם זאת המשיך לשכנו עד תום המלחמה.

## הכרה והנצחה
בשנת 2009 הכיר יד ושם באוטו ברגר בתור חסיד אומות העולם. ברגר קיבל מספר אותות כבוד גרמניים, בהם מפגש הוקרה בשנת 1964 עם וילי בראנדט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:רופאי שיניים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1985
רובעי וינה

**רובעי וינה** (בגרמנית: **Wiener Gemeindebezirke**) הם חלוקה אדמיניסטרטיבית שמפצלת את בירת אוסטריה, וינה, ל-23 רבעים. רבעים אלו ממוספרים על מנת שיהיה ניתן לזהותם בקלות והם החלו להיווצר משנת 1850 והלאה, כאשר שטח העיר החל לגדול עם סיפוחן של קהילות ואזורים סמוכים לעיר. למרות שלרבעים אלו תפקיד דומה לזה של מחוז באוסטריה (Bezirke) הם אינם מוגדרים בצורה זאת בחוקה האוסטרית. וינה היא עיר סטטוטורית (דהיינו, בנוסף לתפקידה כעיר משמשת גם כמחוז מנהלי), ובהתאם לכך מתפקדת כמחוז אחד שלם (ולא כעיר המאגדת מספר מחוזות שונים).
ראשי הרבעים (Bezirksvorsteher) והאסיפה המנהלתית היושבת תחתם (Bezirksvertretung) ממוקמים ברבעים הרלוונטיים, חוץ מהרובע ה-14, שנציגיו הפוליטיים יושבים ברובע ה-13.

מאז שנת 2005, החוק האוסטרי קובע שרובעי העיר השונים נושאים באחריות להנפקת דרכונים ורישום תושבים, פעולות אשר היו תחת אחריותה של משטרת אוסטריה. עד לתחילת שנות ה-2000, כל רובע בעיר היה בעל תחנת משטרה משלו. על מנת לחסוך בעלויות תקורה, החל משנת 2002 צומצמו מספר התחנות מ-23 ל-14, כאשר האחריות על רבעים קטנים בהן אין צורך בתחנת משטרה ייחודית הועברה לתחנות משטרה ברובעי סמוכים.

## רובעי וינה ומיקומיהם
להלן מיקומיהן של 23 רובעי וינה:

ניתן לקבוע רובע ספציפי על פי כתובת על ידי בחינה של המיקוד המופיע - **1XXA**. הספרה 1 מייצגת את העיר וינה, שתי הספרות העוקבות מייצגות את מספר הרובע, והספרה האחרונה היא בדרך כלל 0. לדוגמה: **1090** הוא מיקוד המייצג את הרובע התשיעי של העיר (Alsergrund). יוצא מן הכלל בעניין זה הוא קומפלקס האומות המאוחדות בעיר, שקיבל מיקוד ייחודי - **1400**.

## אוכלוסייה לפי רובע

להלן אוכלוסיית וינה לפי הרבעים, נכון לינואר 2021.

## ראו גם
* מבנה העיר וינה
* רובעי פריז
* היסטוריה של אוסטריה

## קישורים חיצוניים

* מפה אינטראקטיבית של רובעי וינה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי
דברי סיום (מונח ספרותי)

**דברי סיום** הם מאמר קצר או מידע מבהיר הממוקם בסוף הספר. משתמשים בסיומים, בדרך כלל, כדי שהמידע הפחות רלוונטי יופיע בסוף היצירה ולא יבלבל את הקורא.

דברי סיום הוא טקסט שנוסף בסוף הספר, או נכתב כנספח, או כמסקנה. בדרך כלל כדי להוסיף הערה או ביאור, או אזהרה. דברי הסיום יכולים להיכתב על ידי מחבר המסמך או על ידי אדם אחר. דברי הסיום מופרדים מגוף הספר וממוקמים בדפים נספחים. הם מציגים מידע שאינו חיוני לספר בכללותו אבל נחשב רלוונטי.

קטגוריה:ספר
קופה אמריקה 1959 (ארגנטינה)

**[[קופה אמריקה|אליפות אמריקה הדרומית]] [[1959]]** (**1959 Campeonato Sudamericano**) היא המהדורה ה-26 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-7 במרץ ל-4 באפריל 1959, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שבע נבחרות החברות בהתאחדות.

הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שבע נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן שישה מחזורים.  ו בחרו שלא להשתתף בטורניר.

 המארחת זכתה בטורניר בפעם ה-12 בתולדותיה. היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, וניצחה בחמישה מתוך ששת משחקיה בטורניר.

## בית הגמר
שמאל|ממוזער|300px|אצטדיון המונומנטל בבואנוס איירס
בשלב זה, נפגשו הנבחרות אחת עם השנייה פעם אחת. תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום ארבעה מחזורים.

עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת. במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר: 
* הנבחרת בעלת פער השערים הטוב יותר
* הנבחרת בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
* הנבחרת המנצחת במשחק בין השתיים
* הנבחרת שתנצח בהגרלה שתיערך ביניהן

כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון המונומנטל שבבואנוס איירס. תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על 67,664 מקומות.

### טבלה סופית

### תוצאות הטורניר

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## מלך השערים
;שמונה שערים
*  פלה

;שישה שערים
*  חוסה אביירו

;חמישה שערים
*  פאולו ולנטים
*  מיגל אנחל לואאיסה

## קישורים חיצוניים

* קופה אמריקה 1959 ב-rsssf

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1959
קטגוריה:תחרויות כדורגל בארגנטינה
קטגוריה:בואנוס איירס: תחרויות כדורגל
אריק סטנקילסון, מלך שוודיה

**אריק סטנקילסון** (בשוודית: **Eric Stenkilsson**; מת ב-1067) היה מלך שוודיה מ-1066 ועד מותו. אריק היה בנו של סטנקיל, מלך שוודיה ולאחר מותו הוא נאבק במי שהיה קרוי "אריק הפגני", שהיה טוען לכתר. השניים נלחמו זה בזה ובסופו של דבר נהרגו שניהם. לא קיים מידע נוסף אודותיהם והיסטוריונים מתקופות מאוחרות יותר משערים שאריק סטנקילסון היה בנו הנוצרי של סטנקיל. המקורות היחידים בהם הם מוזכרים הם כתביו של הכרוניקן אדם מברמן, שנכתבו כעשרים שנה לאחר מותם, אך אין בנמצא מקורות כתובים בני זמנם שבהם הם מוזכרים.

לאחר מותם של אריק סנקילסון ואריק הפגני עלה לכס המלוכה השוודי בנו של סטנקיל, אלסטן סטנקילסון.

קטגוריה:מלכי שוודיה
סומרסבי סיידר

**סומרסבי** הוא סיידר המיוצר על ידי קבוצת קרלסברג.

סיידר התפוחים הושק לראשונה במרץ 2008, ובשנת 2009 זכה בפרס "נילסן" היוקרתי להשקת השנה.

המשקה יועד בתחילה עבור השוק הדני, אך במשך הזמן הורחב שיווקו למעל 45 מדינות באירופה, רוסיה, אוסטרליה, מלזיה, טייוואן, קנדה וארצות הברית. בשנת 2012, פותחה גרסה ייעודית של המשקה לשוק הבריטי בידי הסניף המקומי של קרלסברג. הסיידר משווק במדינות רבות כיצירה של "לורד סומרסבי", דמות דמיונית של בעל אחוזה בריטית.

המשקה משווק בעולם ב-14 טעמים, ביניהם: תפוחים, אגסים, אוכמניות, הדרים ואבטיח. בישראל הוא משווק רק בטעמי תפוחים ואוכמניות.

המשקה מיוצר ללא חומרים משמרים, ללא גלוטן וללא ממתיקים מלאכותיים, ומכיל נוגדי חמצון טבעיים. המשקה מכיל 4.5% כוהל בנפח, וערכו הקלורי בין 35 ל-61 קלוריות ל-100 מ"ל (תלוי בטעם). אורך חיי המדף שלו תשעה חודשים.

## קישורים חיצוניים

* 
* סומרסבי סיידר תפוחים אלכוהולי - האתר הישראלי הרשמי
* עמוד הפייסבוק של סומרסבי ישראל
* סומרסבי סיידר הבינלאומי
* 
* 
* "סיידר התפוחים האלכוהולי הבינלאומי סומרסבי מגיע לישראל". כתבה שפורסמה באתרה של רות סירקיס
* "כמו שלגייה אל התפוח.. גרסת האלכוהול". כתבה במגזין סלונה

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:משקאות תוססים
קטגוריה:מאכלי תפוחים
קטגוריה:מותגי משקאות
רודולף ברטרם

**רודולף ברטרם** (בגרמנית: **Rudolf Bertram**; 1893, אולפה  – 1975, גלזנקירכן), היה כירורג, חסיד אומות העולם מגרמניה.

## קורות חיים
בשנת 1914 סיים ברטרם את לימודיו התיכוניים והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת מינסטר. הוא שירת בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה ונפל בשבי. לאחר שחרורו שב ללמוד רפואה וסיים את לימודיו בהצלחה בשנת 1922. הוא עבד בבתי חולים בקלן ובאזור וופרטל. הוא היה רופא במשך עשר שנים בבית חולים בהמבורג ולאחר מכן - רופא בבית חולים באחד מרובעי גלזנקירכן. עקב ביטוי דעות פוליטיות הואשם ברטרם בביזוי המפלגה והמדינה, אך זוכה.

משנת 1937 היה ברטרם ממונה על בית חולים בגלזנקירכן.

### בתקופת מלחמת העולם השנייה
ברטרם סייע בהצלת 17 יהודיות בבית החולים שבו עבד, מפני שילוח למחנה בוכנוואלד, וזאת בסיועה של העובדת הסוציאלית רות תאובלד (Ruth Theobald).

ב-11 בספטמבר 1944 הפציצו בעלות הברית את מחנה העבודה גלזנקירכן, שהיה תת-מחנה של בוכנוואלד, ובו מפעל חימוש של קרופ. בהפצצה נהרגו ונפצעו רבים מעובדי הכפייה, בהם יהודים ויהודיות רבות שהגיעו בתור עובדות כפייה מהונגריה. ד"ר ברטרם טיפל ב-17 מהפצועות, בהן פצועות קשה. הוא נתן להן פניצילין למרות האיסור לתת תרופה זו ליהודים ואיים להתפטר במקרה של הוצאת אחת הפצועות קשה מבית החולים. הוא החביא במחסני בית החולים את אחת הפצועות קשה כדי שהגסטפו לא ישלח אותה למחנה ריכוז. יתר הפצועות נותרו בבית החולים עד השחרור בידי בעלות הברית באפריל 1945.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה המשיך ד"ר ברטרם בעבודתו כרופא בבית החולים בגלזנקירכן, עד פרישתו לגמלאות בשנת 1965.

## הכרה והנצחה
בשנת 1979 הכיר יד ושם ברודולף ברטרם בתור חסיד אומות העולם. לכבודו הוקמה בחזית בית החולים בו עבד אסטלת זיכרון ועליה נקבעה לוחית לזכרו. הרחבה בחזית בית החולים נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:עזרה רפואית בשואה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
עונת 1974/1975 בליגה א'

**עונת 1974/1975 בליגה א**' הייתה העונה ה-19 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.

הליגה כללה 32 קבוצות, 16 קבוצות בכל בית. בתום העונה סיימו מכבי חיפה ומכבי רמת עמידר במקום הראשון והעפילו לעונת 1975/1976 לליגה הלאומית.

לאור החלטה להגדיל את הליגה ל-34 קבוצות, אף קבוצה לא ירדה ליגה בתום העונה.

## טבלת הליגה
### בית הצפון

### בית הדרום

## קישורים חיצוניים
* טבלת התחרות

קטגוריה:עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל
קטגוריה:1975 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1974 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
טומלינסון

**טומלינסון** (באנגלית: **Tomlinson**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
יחסי אל סלוודור – ישראל

**יחסי אל סלוודור–ישראל** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין רפובליקת אל סלוודור לבין מדינת ישראל.

אל סלוודור מיוצגת כיום בישראל בשגרירותה בהרצליה. בעוד ישראל החזיקה בעבר שגרירות בסן סלוודור, אם כי זו נסגרה במשך השנים, עקב קיצוץ בתקציב משרד החוץ.

## היסטוריה

### לפני הקמת מדינת ישראל
בשנות מלחמת העולם השנייה פעלו שני דיפלומטים, חוסה ארטורו קסטייאנוס וחוסה קסטיינוס קונטררס להצלת חייהם של אלפי יהודים, על ידי מתן תעודות אזרחיות ללא כל תמורה. על רקע פעילותיהם הוכרו כחסידי אומות העולם.

במהלך ההצבעה בנושא תוכנית החלוקה של האו"ם ב-כ"ט בנובמבר 1947, אל סלוודור, ביחד עם תשע מדינות נוספות (ארגנטינה, אתיופיה, הממלכה המאוחדת, הונדורס, יוגוסלביה, מקסיקו, הרפובליקה הסינית, צ'ילה, קולומביה), נמנעו בהצבעה.

### יחסים הדדיים
שגרירות ישראל באל סלוודור החלה לפעול החל משנות ה-70 של המאה ה-20, ואל סלוודור החלה להפעיל את שגרירותה בבירה ירושלים החל מ-1986.

בשנת 1993 הוחלט לקרוא לרחוב מסוים בשכונת גבעת משואה בירושלים על שם מדינת אל סלוודור, בעוד בסן סלוודור קיימת כיכר על שמה של מדינת ישראל.

בשנת 2007 שגריר ישראל באל סלוודור צוריאל רפאל הוחזר לישראל בשל "התנהגות בלתי הולמת" ובמקומו מונה מתניה כהן.

בין 10 ל-20 באוקטובר 2011 התחולל שקע בשם E12 במדינות אמריקה המרכזית, ובמיוחד באל סלוודור. השקע התבטא בצורת גשמי זעף בכמויות גבוהות יחסית. כתוצאה מהאבדות בנפש והנזקים לתשתיות שנגרמו עקב כך, ישראל ומדינות נוספות נרתמו לסייע לאל סלוודור. הסיוע של ישראל התבטא בהענקת מטהרי מים, שביכולתם גם למנוע אפשרות לזיהומים ומחלות.

בחודש מאי 2014 התקיים בסן סלוודור מצעד תמיכה בישראל אשר כלל אלפי משתתפים.[ממוזער|250px|מימין: שר החוץ של אל סלוודור [אוגו מרטינס, הנשיא סלבדור סאנצ'ס סרן ושגריר ישראל אורן בר-אל, אשר מגיש את כתב ההאמנה שלו לנשיא, 2015]]
## מתיחויות דיפלומטיות
בשנת 2005, נחנך פסל לזכרו של יאסר ערפאת בסן סלוודור, על אף מחאות וביקורות שליליות רבות מצד הקהילה היהודית ושגרירות ישראל באל סלוודור.

עקב לחץ בינלאומי אשר כלל את העברת החלטה 478 של מועצת הביטחון של האו"ם ומלחמת לבנון השנייה בחודש אוגוסט 2006 הוחלט כי שגרירות אל סלוודור בירושלים תועבר לתל אביב, ובכך הייתה אל סלוודור למדינה האחרונה שהפעילה שגרירות בירושלים, עד למאי 2018, בה עשתה שגרירות ארצות הברית את הדרך ההפוכה, בעת הכרתה בירושלים כבירת ישראל.

במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014 הוחלט באל סלוודור להחזיר את שגרירם מישראל לצורך התייעצויות, וזאת בדומה להחלטתן של פרו וצ'ילה.

בינואר 2016 דווח, כי באל סלוודור נשקלת האפשרות להעביר את שגרירותם בישראל מתל אביב אל מחוץ לשטחי ישראל. זאת, בשל החלטת ישראל לסגור את שגרירותה באל סלוודור, וכחלק מההחלטה לסגור נציגויות ישראליות נוספות בחו"ל עקב קיצוץ בתקציב משרד החוץ. יום לאחר מכן, שגריר אל סלוודור בישראל דחה את הדיווחים הנ"ל אודות כוונותיה לכאורה של אל סלוודור.

## קישורים חיצוניים

*אתר שגרירות אל סלוודור בישראל: בשפה הספרדית , בשפה האנגלית
*אתר שגרירות ישראל באל סלוודור (בשפה הספרדית)
*גלריית תמונות של כיכר מדינת ישראל בסן סלוודור, HaChayim HaYehudim Jewish Photo Library, 2008
*  שר החוץ של אל סלוודור מבקר בישראל, סרטי גבע (בפולנית), ארכיון שפילברג, אוקטובר 1957 (התחלה 4:47)

## הערות שוליים

*
אהרון פולונסקי

**אהרון פולונסקי** (10 ביוני 1902 – 17 באוגוסט 1989) היה מבכירי עורכי הדין בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי ובשלושת העשורים הראשונים של מדינת ישראל.

## קורות חיים
אהרון פולונסקי נולד בעיר ברדיצ'ב שבתחומי האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בנעוריו היה חבר בתנועת נוער ציונית. בשנת 1920 סיים את לימודיו בבית ספר תיכון למסחר בברדיצ'ב. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל והתיישב בקיבוץ עין חרוד. בשנת 1925 עבר לתל אביב שם היה לכתב וגזבר העיתון "הפועל הצעיר", ביטאונה של מפלגת הפועל הצעיר, שהייתה מפלגת פועלים ציונית אשר לימים התאחדה עם מפלגת "אחדות העבודה" למפלגת פועלי ארץ ישראל, מפא"י.

בשנת 1928 עבר פולונסקי לירושלים בה עבד בסוכנות היהודית והתוודע לחיים ארלוזורוב ראש המחלקה המדינית של הסוכנות. בין השניים נרקמה חברות קרובה וארלוזורוב עודד אותו לפנות ללימודי משפטים מתוך ראייה של חשיבות הנושא ליישוב היהודי. פולונסקי החל ללמוד באוניברסיטת לידס בבריטניה ובשנת 1935 סיים את לימודי התואר הראשון. 
בשנת 1937 סיים את לימודי התואר השני באותה אוניברסיטה. הוא עבר תקופת התמחות במשרדו של עורך הדין ד"ר פיליפ יוסף (שנקרא אז ג'וזף), אחיו של דב יוסף, יליד קנדה שעלה לארץ בשנת 1929 והגן על רבים מחברי ארגון "ההגנה" שנאסרו על ידי שלטונות המנדט. נודע כמי שהציל מהוצאה להורג את אברהם שיין ושלום ז'ורבין, שנשפטו יחד עם שלמה בן-יוסף.

בשנת 1938 קיבל פולונסקי רישיון לעריכת דין וחבר כשותף לעו"ד ישראל גורניצקי במשרד שגורניצקי יסד באותה שנה ונקרא גורניצקי ושות'. במשרד זה עבד עד לשנת 1944, אז יסד משרד משל עצמו. משרדו טיפל במשפטים ידועים במשך כ-40 שנה, והיה לאחד המשרדים המובילים בארץ בתחום המשפט האזרחי ודיני הנזיקין.

באותה שנה יצא לאור ספרו בשפה האנגלית, שהייתה אז שפת המשפט בארץ 
Specific performance, it's origin and application in the English and Palestine law (ביצוע למעשה, מקור ויישום במשפט האנגלי וארץ-ישראלי). בספר זה הניח את התשתית למחקר והוראה של דיני הנזיקין בארץ. פרסם מחקרים ומאמרים רבים בדיני הנזיקין ולימד אותם בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. היה ממניחי היסוד ללשכת עורכי הדין בישראל שנוסדה בשנת 1961 ופעל להקמת בית הפרקליט בתל אביב.

נמנה עם ממייסדי אוניברסיטת תל אביב ומראשוני המרצים בה, במסגרת הפקולטה למשפטים. היה פעיל בענייני ציבור עורכי הדין. כיהן כחבר הוועד המרכזי של הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ-ישראל (קודמתה של לשכת עורכי הדין) וכיהן כנשיאה במשך מספר שנים, היה חבר במועצת הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים והיה עורך ביטאון הלשכה, "הפרקליט".

פולונסקי סגר את משרדו בשנת 1979 ובשנת 1982 פרש מההוראה באוניברסיטת תל אביב. עם פרישתו הוענק תואר עמית כבוד הראשון של הפקולטה למשפטים.

פולנסקי נפטר בשנת 1989 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:פעילים ציונים באוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
גביע באוורמן

**גביע באוורמן** (באנגלית: **The Bowerman**) או בשמו המקוצר **הבאוורמן** הוא פרס המוענק לסטודנטים בארצות הברית על הצטיינותם בענפי האתלטיקה.  

הפרס ניתן מדי שנה לאתלט ואתלטית מצטיינת מאז שנת 2009. הפרס  נקרא על שמו של ביל באוורמן, מאמן נבחרת האתלטיקה של אוניברסיטת אורגון בשנים 1949 עד 1972 וממייסדי חברת נייקי. את הזוכים בפרס קובעים מצביעים המורכבים מאנשי תקשורת, מומחים באתלטיקה, חברים בהנהלת ה-NCAA, זוכי עבר וחברי ארגון USTFCCCA (ארגון מאמני האתלטיקה וריצות השדה בארצות הברית). בנוסף ניתנת זכות הצבעה גם לקהל האוהדים שלקולותיהם משקל של הצבעה אחת.

## זוכי הפרס
### נשים
*2009: ג'ני ברינגר, פיינליסטיות: דסטיני הוקר, פורשה לוקאס
*2010: קווין האריסון, פיינליסטיות: ליסה קול, בלסינג אוקגבארה
*2011: ג'סיקה בירד, פיינליסטיות: קימברלין דאנקן, טינה סוטז'
*2012: קימברלין דאנקן, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, בריאן תיסן
*2013: בריאנה רולינס, פיינליסטיות: בריגיטה ברט, קורי קרטר
*2014: לאורה רוסלר, פיינליסטיות: שאריקה נלוויס, קורטני אוקולו
*2015: ג'נה פרנדיני,  פיינליסטיות: קנדרה הריסון, דמי פיין
*2016: קורטני אוקולו, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, רייבן סונדרס
*2017: רייבן רוג'רס, פיינליסטיות: קטורה אורג'י, מגי אוואן
*2018: קטורה אורג'י, פיינליסטיות: מגי אואן, סידני מק'לוכלין
*2019: שקארי ריצ'רדסון, פיינליסטיות: יאניק בראון, יאניס דייוויד
*2021: אתינג מו, פיינליסטיות: טארה דייוויס, טיירה גיטנס
*2022: אבי שטיינר
*2023: ג'וליאן אלפרד

### גברים
*2009: גיילן ראפ, פיינליסטים: גרמן פרננדס, אשטון איטון 
*2010: אשטון איטון, פיינליסטים: אנדרו ויטינג, ראיין וייטינג
*2011: נגונידזאשה מקושה, פיינליסטים: כריסטיאן טיילור, ג'ושוע אנדרסון
*2012: קמרון לוינס, פיינליסטים: טוני מק'קוויי, אנדרו ריילי
*2013: דרק דרואין, פיינליסטים: ג'וליאן וורק, לואי להלנג
*2014: דיון לינדור, פיינליסטים: אדוארד צ'יסרק, לואי להלנג
*2015: מרקיז דנדי, פיינליסטים: שונסי ברבר, אדוארד צ'יסרק
*2016: ג'ריון לוסון, פיינליסטים: דונובן ברזייר, אדוארד צ'יסרק
*2017: כריסטיאן קולמן, פיינליסטים: פרד קרלי, לינדון ויקטור 
*2018: מייקל נורמן, פיינליסטים: ראיי בנג'מין, גרנט הולוואי
*2019: גרנט הולוואי, פיינליסטים: ארמנד דופלנטיס, דיוויין אודודורו
*2021: ג'ווהן הריסון, פיינליסטים: קול הוקר, טרנר וושינגטון
*2022: טריי קנינגהם
*2023: ג'יידון היברט

## קישורים חיצוניים
* אתר הפרס

*
קטגוריה:פרסי ספורט
קטגוריה:ארצות הברית: אתלטיקה
מרקיז דנדי

**מרקיז דנדי** (באנגלית: **Marquis Dendy**; נולד ב-17 בנובמבר 1992) הוא אתלט אמריקאי המתחרה בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת, אלוף העולם באולם בקפיצה לרוחק (פורטלנד 2016).

## ביוגרפיה
דנדי גדל במידלטאון שבדלאוור. אמו דיון ג'ונס-דנדי הייתה אצנית מצטיינת שנבחרה להיכל התהילה של אוניברסיטת דלאוור, אביו מארק היה אף הוא אצן מצטיין בתקופת לימודיו בתיכון, דודתו טרי דנדי היא אצנית שייצגה את ארצות הברית באולימפיאדת סיאול. בנעוריו הצטיין באתלטיקה, פוטבול וכדורסל ומשנתו השנייה בתיכון החליט להתרכז בקפיצות למרחק. הוא שבר את שיא מדינת דלאוור לתיכונים בקפיצה למרחק ובקפיצה משולשת.

דנדי זכה למלגת ספורט ללימודים באוניברסיטת פלורידה וסיים תואר ראשון בהנדסת תוכנה. ב-2012 זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק עם תוצאה של 7.68 מטר, באליפות צפון ומרכז אמריקה עד גיל 23 שהתקיימה במקסיקו. הוא השתתף באליפות העולם באתלטיקה 2013 אך לא העפיל לגמר הקפיצה לרוחק לאחר שקבע במוקדמות תוצאה של 7.36 מטר. במהלך תקופתו בנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה זכה שבע פעמים באליפות ה-NCAA, ובשנת 2015 זכה בגביע באוורמן, הפרס היוקרתי ביותר הניתן לאתלט מצטיין מקרב הסטודנטים בארצות הברית.

ביוני 2015 זכה באליפות ארצות הברית באתלטיקה בקפיצה למרחק כשקבע תוצאה של 8.68 מטר, עם רוח גבית מעל המותר (+3.7 מטר לשנייה). באותה תחרות קבע את שיאו האישי 8.39 מטר עם רוח חוקית. ביולי 2015 זכה בתחרות ליגת היהלום שהתקיימה בלונדון בתוצאה של 8.38 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2015 לא העפיל לגמר לאחר שקבע במוקדמות תוצאה של 7.38 מטר.

במרץ 2016 זכה באליפות ארצות הברית באולם לאחר שקבע שיא אישי של 8.41 מטר. בהמשך החודש זכה במדליית זהב באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד בתוצאה של 8.26 מטר, לפני פבריס לאפייר מאוסטרליה (8.25 מטר) וצ'נגז'הו הואנג מסין (8.21 מטר).

במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים רביעי בקפיצה לרוחק בשיא אישי של 8.42 מטר, הוא העפיל למשחקים האולימפיים אך פרש בעקבות פציעה. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל לגמר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית ארד בשיא אישי של 8.42 מטר. באוגוסט 2018 זכה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות של 8.29 מטר. באולימפיאדת טוקיו (2020) קבע במוקדמות תוצאה של 7.85 מטר ולא העפיל לגמר.

### 2022
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.27 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מייוון (8.55 מטר) וטוביאס מונטלר משוודיה (8.38 מטר). באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים חמישי בתוצאה של 8.02 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לרוחק: 8.42 מטר (2016)
* קפיצה משולשת: 17.50 מטר (2015)

### אולם
* קפיצה לרוחק: 8.42 מטר (2018)
* קפיצה משולשת: 17.37 מטר (2015)

## קישורים חיצוניים

* MARQUIS CHA-CHA, כתבה באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, 9 ביולי 2015 
* Dendy wins The Bowerman Trophy, אתר איגוד ה-SEC 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:קופצי משולשת אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:זוכי גביע באוורמן
קטגוריה:דלאוור: אתלטים
קטגוריה:קופצים אמריקאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:קופצים לרוחק באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
אפארכיה

**אֶפַּארְכִיָּה** **(כנסייתית)** (מיוונית: **ἐπαρχία** - שמשמעותה "אזור", "אחוזה"), בכנסיות הנוצריות המזרחיות, על האורתודוקסיות והקתוליות שבהן, היא יחידה מנהלית-טריטוריאלית המנוהלת על ידי בישוף (בישופות), "ארכייראוס" או "קיריארך". גם היירארכים (הכמרים הבכירים) בעלי מעמד גבוה יותר מבישוף כמו מיטרופוליטיים, ארכיבישופים או פטריארכים יכולים לכהן כבישופים של אפארכיות מסוימות.
אפארכיה היא למעשה שמה של דיוקסיה או בישופות בכנסיות הנוצריות המזרחיות. הבישוף של אפארכיה נקרא "בישוף אפארכי". בכנסיות היווניות נהוג לקרוא לאפארכיה פשוט "בישופות" - אפיסקופיה
(ἤ Επισκοπή). 
בימינו אפארכיה או בישופות מורכבת מפרוכיות המקובצות בפרוטופופיות (אצל הקתולים - "דקאנויות") ומהמנזרים שבשטח שיפוטה.
לאפארך או בישוף סמכות מנהיגותית "כריזמטית (רוחנית), קתכתית (חינוכית) ומשפטית"
בתקופה הקדומה של הכנסיות, כונתה הבישופות "פרוכיה" והכינוי "אפארכיה" היה שמור לאזור השיפוט הגדול של הארכיבישוף או המיטרופוליט.

בכנסייה הרומית-קתולית נהוג להשתמש במילה "דיוקסיה" בשביל הבישופות ו"ארכידיוקסיה" בשביל הארכיבישופות.

## מקור המושג
תחילה אפארכיה היה שמה של יחידה טריטוריאלית באימפריה הרומית ושבראשה עמד אפארך (השיטה הרומית נמשכה גם בתקופה הביזנטית). הכנסייה אימצה את המושג וגבולות האפארכיות הכנסייתיות דמו לפעמים לגבולות היחידות המנהליות של הממלכה.
אומנם אין חובה בכך, וישנן אפארכיות רבות שגבולותיהם אינם תואמים את אלו של המחוזות או האזורים המנהליים של מדינה מסוימת.

## סוגי אפארכיות
הכנסיות הנוצריות האורתודוקסיות מכירות כמה סוגי אפארכיות:
***אפארכיה** (רגילה) - מחוז כנסייתי שבראשות בישוף, מילה נרדפת לדיוקסיה או בישופות.
בראשה יכול לעמוד גם בישוף פרימט כמו מיטרופוליט, ארכיבישוף או פטריארך. למשך, פטריארך מוסקבה ושל כל רוסיה הוא הבישוף או האפארך של מוסקבה וסביבתה. 
***אקסארכיה** היא אפארכיה מיסיונרית. בראשה עומד בישוף אקסארך.
***ארכיבישופות** - יכולה להיות אפארכיה גדולה או קבוצת אפארכיות שבראשה עומד ארכיבישוף.
## מוסדות האפראכיה
פרט לראש האפארכיה, הבישוף, פועלות בכל אפארכיה מוסדות בעלי תפקידים מוגדרים. 
***אספה אפארכית** - ברומניה למשל, נבחרת כל 4 שנים על ידי נציגים של מועצות הפרוכיות ועל ידי נציגי הכמורה (כמרים ודיאקונים). היא דנה בסוגיות מנהליות, תרבותיות וכלכליות של האפארכיה. האספה האפארכית בכנסייה הרומנית מתכנסת במליאה רגילה פעם בשנה ביום הראשון של האישה השומרונית (היום הראשון החמישי אחרי חג הפסחא) ובכינוסים יוצאים מן הכלל. בראש האספה עומד הבישוף או הארכיבישוף.
ברומניה האספה האפארכית כוללת 30 חברים - שליש כמרים ושני שלישים בני הקהילה.
***המועצה האפארכית** היא אורגן ניהולי. וכו'.
בכנסייה הרומנית המועצה מורכבת מהבישוף או הארכיבישוף, מבישופים מחליפים (ויקאריוס), המחליף (ויקאריוס) המנהלי, היועצים המנהליים הממונים, ובנוסף 3 כמרים ו-6 בני הקהילה, שנבחרים ל-4 שנים.
***הקצנלריה האפארכית** בראשות ויקאריוס מנהלי, הממונה מקרב הכמרים או הארכימנדריטים בעלי ניסיון ניהולי.
***יועצים**, **מפקחים** כנסייתיים,
***הקונסיסטוריה האפארכית** - בעלת סמכויות משפטיות
* "**אקסארכות המנזרים**" - פורום לפיקוח על המנזרים
***ביטאון האפארכיה** - עיתון מקומי של האפארכיה

## ראו גם
*דיוקסיה

## קישורים חיצוניים

* ברומנית Orthodox Wiki
*אתר נוצרי אורתודוקסי רומני Crestin ortodox.ro על ארגון האפארכיות בתקנון הכנסייה האורתודוקסית הרומנית

## הערות שוליים

קטגוריה:בישופות
קטגוריה:חלוקה מנהלית
קנת קרנהאם

**קנת קרנהאם** (באנגלית: **Kenneth Cranham**; נולד ב-12 בדצמבר 1944) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה רדיו ותיאטרון בריטי יליד סקוטלנד.

## ביוגרפיה
קרנהאם נולד בדונפרמליין, פייף, סקוטלנד. אמו הייתה מרגרט מקיי קרנהאם (שם נעורים פרגוסון) ואביו רונלד קרנהאם אנגלי שעבד בשירות המדינה.
הוא למד משחק ב-"National Youth Theatre" ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).

בשנות השמונים של המאה העשרים כיכב בדרמה הקומית הפופולרית "Shine on Harvey Moon". הוא השתתף בסרט "לאייר קייק", בסרט הפשע "Gangster No. 1", בסדרת הטלוויזיה "רומא", בסרט המוזיקלי "אוליבר!" ובסרטי קולנוע רבים נוספים. הוא מוכר בעיקר מתפקידו בסרט האימה "מעורר השאול 2" בו שיחק בתפקיד כפול של ד"ר פיליפ צ'נרד ו-Cenobitic.

בתיאטרון שיחק קרנהאם בהפקות בווסט אנד של המחזה "Entertaining Mr Sloane" ו-"שלל" מאת ג'ו אורטון, "An Inspector Calls" (שהועבר לברודוויי), "The Ruffian on the Stair", "מסיבת יום הולדת" והמחזה "אורות הגז" (בתיאטרון אולד ויק). ברדיו השתתף בסדרת דרמה של רדיו 4 של ה-BBC בתפקיד סמל בילוש מקס מתיוס בשם "The Interrogation" מאת רוי ויליאמס. ב-2007 השתתף בעיבוד רדיופוני לרומן "זמנים קשים" מאת דיקנס בתפקיד תומאס גרדגריינד.

על תפקידו במחזה "An Inspector Calls" היה קרנהאם מועמד לפרס אוליבייה.
ב-2015 זכה לפרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקן הטוב ביותר. ב-2016 זכה בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר.

### חיים אישיים
אשתו הראשונה הייתה השחקנית דיאנה קוויק. לקרנהאם יש שתי בנות. האחת, ננסי קרנהאם, עם השחקנית שרלוט קרונוול. ובת שנייה, קתלין קרנהאם, עם אשתו השנייה השחקנית פיונה ויקטורי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2010

**גביע הזהב של CONCACAF לנשים 2010**, הוא גביע הזהב לנשים השמיני שארגנה CONCACAF. הטורניר נערך בקנקון, מקסיקו והתקיים מ-28 באוקטובר עד ה-8 בנובמבר 2010. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2011, שנערך שנה לאחר מכן בגרמניה. 

בחצי הגמר ניצחה מקסיקו את ארצות הברית, ובכך הנחילה לה את ההפסד הראשון אי פעם במשחק מוקדמות גביע העולם. בנוסף, זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה עד היום שארצות הברית לא הצליחה להעפיל לגמר גביע הזהב שבו השתתפה. במשחק הגמר פגשה מקסיקו את קנדה, במה שהיה לשחזור גמר גביע הזהב 1998. במשחק עצמו, שנערך מול 16,005 צופים, ניצחה קנדה 0-1 וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדותיה. היא סיימה את הטורניר ללא אף ספיגה, בדיוק כמו בגביע הזהב ב-1998. 

בעקבות השתתפותן בגמר, העפילו קנדה ומקסיקו ישירות לגביע העולם כנציגות CONCACAF, ואילו ארצות הברית שסיימה במקום השלישי נשלחה לשני משחקים בשיטת בית-חוץ נגד איטליה על הכרטיס הנוסף לטורניר. בסיום משחקים אלו, ניצחה ארצות הברית והעפילה גם היא לגביע העולם.

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

## שלב הנוק-אאוט

### חצי הגמר

### המשחק על המקום השלישי

### הגמר

קטגוריה:תחרויות גביע הזהב של CONCACAF לנשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל במקסיקו
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2010
קטגוריה:2010 באמריקה הצפונית