נו-מטאל

**נוּ-מטאל** (באנגלית: **Nu Metal**) הוא תת-ז'אנר של מטאל אלטרנטיבי. הנו-מטאל נוסד באמצע שנות ה-90 והתאפיין בעבודת גיטרות לא דומיננטית, סגנון שירה המושפע מההיפ הופ ומהפאנק, ומבני שירים שנשאלו מן הרוק האלטרנטיבי יותר מאשר מן המטאל המסורתי. הנו-מטאל מאופיין בשילוב של הבי מטאל עם סגנונות אחרים כדוגמת היפ הופ, רוק אלטרנטיבי, פאנק, מוזיקה אלטרנטיבית וגראנג'.

## היסטוריה
### גורמים ומקורות
בשנות ה-90 עם ירידת ההבי מטאל החלו לקום להקות מטאל חדשות אשר יצאו מן המסגרת המטאלית ושילבו בין המטאל הקלאסי למוזיקה האלטרנטיבית. למשל האינדסטריאל מטאל, אשר שילב בין מטאל למוזיקה האלקטרונית, החל לפרוח עם עלייתם של מרלין מנסון, וייט זומבי וניין אינץ' ניילז והראפ מטאל עם רייג' אגיינסט דה משין וביוהזארד. בנוסף לכך להקות גראנג' רבות כמו אליס אין צ'יינס וסאונד גרדן שילבו בין מטאל לגראנג' וזכו לפופולריות גדולה. לעומת זאת קמה בארצות הברית תנועת הגרוב מטאל בהנהגת פנטרה, אשר החליפה את הריפים של הת'ראש מטאל בריפים כבדים ועוצמתיים יותר. להקות גרוב מטאל רבות כמו משין הד וספולטורה צברו פופולריות ענק והגרוב מטאל הפך במהרה לז'אנר השולט במטאל האמריקאי.

להקת ה-ת'ראש מטאל, אנתרקס הייתה השפעה גדולה על הז'אנר כך ששילבה היפ-הופ וראפ עם הבי מטאל באלבומם I'm the Man בשנת 1987, מה שבנה את היסודות לז'אנר.

### תחילת הז'אנר
[ממוזער|[קורן (להקה)|קורן בהופעה בלונדון, 1997]]
בשנת 1994, הוציאה קורן את אלבום הבכורה שלה, הנושא את שמו, הנחשב לאלבום הנו מטאל הראשון ואבן הפינה. קורן זכתה לפופולריות והאלבום הבכורה שלה הגיע למקום ה-72 במצעד בילבורד 200. ב-1996, האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב בארצות הברית, מעמד פלטינה ב-1997 ומעמד פלטינה כפול ב-1999.

האלבום השפיע על שלל להקות כמו סטטיק איקס, לימפ ביזקיט, לינקין פארק, קואל צ'מבר, משין הד, אדאמה, אוונסנס. שהוציאו אלבומים שהושפעו מהאלבום כמו Adrenaline של דפטונס, Roots של ספולטורה.

באמצע שנות ה-90 קם גל חדש של להקות אשר שילב בין ארבעת הסגנונות, הראשונות מביניהן היו קורן, לימפ ביזקיט, דפטונס וקואל צ'יימבר. לאותו גל של להקות לא היה סגנון מוגדר אך המשותף לכולן היה החלפת המלודיה שבגיטרות (הנהוגה במטאל) בריפים קלים וקליטים (כנהוג במוזיקה האלטרנטבית) וריפים כבדים ועוצמתיים (כמו בגרוב מטאל). הגל החל לצבור פופולריות ועוד להקות מהאותו גל החלו להיות הלהקות המובילות ברוק ובמטאל האמריקאי. התקשורת ומבקרי המוזיקה נתנו לאותו גל את השם "נו מטאל" (בספרדית: מטאל חדש) מאחר שראו בגל זה כיורש של סצנת ההבי מטאל של שנות ה-80 שנכחדה ובנוסף לכך להבדילו מההבי מטאל הקלאסי אשר היה שונה ממנו במבנה הבסיסי.

### ההצלחה במיינסטרים
בסוף שנות ה-90 הפך ה"נו מטאל" לז'אנר המוביל ברוק ובמטאל בעולם. להקות הנו מטאל החלו לצאת לסיבובי הופעות עם גדולי המטאל כמו מטאליקה, אוזי אוסבורן ואיירון מיידן. הפסטיבל אוזפסט של אוזי אוסבורן החל לארח להקות נו מטאל רבות ובכך זכו להקות הנו מטאל לפופולריות גם בקרב מטאליסטים רבים. להקות נו מטאל רבות החלו להופיע בתוכניות ב־MTV וקליפים רבים של נו מטאל שודרו בתוכניות הרוק של MTV.

ב-1998 הפופולריות של הנו מטאל התגבשה לחלוטין להצלחה במיינסטרים וב-18 באוגוסט 1998, שנחשב 'היום הגדול ביותר לנו-מטאל' בו יצא אלבומו השלישי של קורן, Follow the Leader, אלבום המשמעותי הראשון של קיד רוק Devil Without a Cause ואלבום הבכורה של אורגי ,Candyass. Follow the Leader הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, קיבל תואר פלטינה כפול 5 על ידי RIAA וסלל את הדרך להצלחתן של להקות נו מטאל אחרות.
[ממוזער|[לימפ ביזקיט בהופעה, 2013]]
פסטיבל וודסטוק ב-1999 כלל מספר אמני נו מטאל ולהקות כמו קורן, לימפ ביזקיט וסוונדאסט שהזניק את הפופולריות של הלהקות והז'אנר. במהלך ואחרי הופעתה של לימפ ביזקיט בפסטיבל, התרחשה אלימות ונדליזם חמורה ואנשים קרעו דיקט מהקירות במהלך הופעת השיר Break Stuff של הלהקה. למרות התקריות בפסטיבל, הפופולריות של לימפ ביזקיט ומכירות אלבומם האחרון Significant Other לא נפגעו. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, נמכר ב-643,874 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, עבר את מיליון העותקים שנמכרו תוך שבועיים, ובסופו של דבר קיבל אישור פלטינה פי 7 בשנת 2001.

אך למרות הצלחתו החל הז'אנר לספוג ביקורות רבות ולהיות מוחרם בקרב מטאליסטים רבים. מעריצי המטאל המסורתי טענו כי ה"נו מטאל" אינו מטאל מאחר שאינו מחיל את המאפיינים הבסיסיים של ההבי מטאל, בנוסף לכך ההצלחה המסחרית של הז'אנר ב־MTV גרמה גם היא לביקורות רבות כלפי הלהקות בטענה שהן משתמשות במטאל לצרכים מסחריים, הצלחת הנו מטאל גרמה לוויכוח המתמשך עד היום בין המטאליסטים – האם הנו מטאל נחשב כמטאל, והאם תרם למטאל מאחר שכמעט והכפיל את כמות מעריצי המטאל בעולם או שהזיק לו מאחר שגרם למטאל להתמסחר. למרות הביקורות זכו להקות הנו מטאל לפופולריות רבה והיוו מין גישור בין קהל המטאל לקהל הרוק האלטרנטיבי של מוזיקת המיינסטרים.

### הירידה בפופולריות
באמצע שנות ה-2000 ירדה באופן משמעותי הפופולריות של הז'אנר. לתופעה זו היה מספר סיבות כמו ירידת הפופולריות של הרוק העולמי והחלפתו במוזיקת הדאנס וההיפהופ, החרמת הז'אנר בקרב מטאליסטים רבים ועלייתו של ז'אנר המטאלקור אשר החליף את הנו מטאל בתור המטאל לקהל הרחב ובניגוד לנו מטאל שמר על שורשים מטאליים. רוב להקות הנו מטאל נעלמו לחלוטין מהמפה המוזיקלית ואחרות שינו את סגנונן לרוק אלטרנטיבי או להבי מטאל. הלהקות המובילות בז'אנר כמו סליפנוט, קורן, לינקין פארק, לימפ ביזקיט, דפטונס, פאפא רוץ', סיסטם אוף אה דאון ודיסטרבד הצליחו לשמור על הפופולריות שלהן ועד היום נחשבות ללהקות המובילות ברוק ובמטאל העולמי אך רובן שינו את סגנונן דבר הגרם לירידה משמעותית בפופולריות של הז'אנר. למשל להקות כמו סליפנוט, דפטונס ומאדוויין התקרבו יותר אל הדת' מטאל והגרוב מטאל ודיסטרבד אל ההבי מטאל הקלאסי. לעומתן לינקין פארק, פאפא רוץ' וסיסטם אוף אה דאון התקרבו יותר אל הרוק האלטרנטיבי וזנחו לגמרי כל אלמנט של הנו מטאל. קורן ולימפ ביזקיט (הלהקות אשר העלו את הז'אנר לפופולריות) שימרו את סגנונן אך כתוצאה מזה מעמדן ירד. למרות לקראת סוף שנות האלפיים חזרה מעט סצנת הנו מטאל, בעזרת קאמבקים שונים של להקות ותיקות מסצנה זו והצלחתה הענקית של להקת הנו מטאל החדשה יחסית Hollywood Undead.

## מחלוקת השיוך עם הבי מטאל
מטאליסטים ומוזיקאים רבים של הבי מטאל דחו את הנו-מטאל כתת-ז'אנר לגיטימי של הבי מטאל, בטענה שזה לא "הבי מטאל אמיתי". חלק מלהקות הנו-מטאל המוכרות ניסו להרחיק את עצמם מלהיות הבי מטאל בכלל. לדוגמה, ג'ונתן דייוויס, סולן להקת קורן, דחה את תווית ה"הבי מטאל" כשדיבר עם Vice, דייוויס דיבר על כך שקורן נקרא להקת הבי מטאל, ואמר, "מעולם לא חשבתי עלינו להיות מטאל מלכתחילה. כן, אנחנו כבדים ומכוונים נמוך, אבל מטאל, עבורי, הוא כמו ג'ודס פריסט ואיירון מיידן. זה מטאל, אחי. תמיד חשבתי עלינו כעל להקת פאנק. החרא הפאנקי והגרובי הזה". הסולן של גודסמאק, סולי ארנה, דחה גם הוא התווית "הבי מטאל" ואמר שהוא רואה בגודסמאק להקת הארד רוק.

סולן להקת לינקין פארק לשעבר, צ'סטר בנינגטון, הביע גם הוא חוסר הסכמה עם התווית של להקתו כקבוצת הבי מטאל, משום שלדעתו המונח מגביל את היקף הסגנון האמיתי של הלהקה. הוא פירט:

"[אנחנו] רצינו להבהיר זאת כבר מההתחלה כאשר תייגו אותנו כלהקת 'נו-מטאל'. לא שיש לנו משהו נגד מטאל... [אנחנו] לא רק דבר אחד. אז יש אלמנטים של הלהקה שהם מטאל, יש אלמנטים של הלהקה שהם פופ, יש אלמנטים שהם אלקטרוניים וגם היפ-הופ. תמיד הרגשנו שאנחנו לא כבולים לז'אנר אחד בלבד אז אחרי שיצרנו את Hybrid Theory ו-Meteora, באמת רצינו לקחת סיכונים מעבר למה שכבר עשינו בשני התקליטים הראשונים האלה, באופן יצירתי, ולהראות לעולם שאנחנו יכולים לעשות הרבה יותר מסתם ליצור שירי נו-מטאל".

בארכיון המטאל Encyclopedia Metallum, לא מקבלים את מרבית להקות הנו-מטאל, בטענה שאלו לא "מטאל אמיתי" או לא "מספיק מטאל". באתר מפורט: "כדי שלהקה תתקבל, צריך שיהיה לה לפחות אלבום מטאל אחד מלא, באופן חד משמעי. זה אומר ש-Def Leppard יכולה להתקבל בגלל הופעת הבכורה שלהם ב-NWOBHM, גם אם הם פנו לפופ רוק מאוחר יותר. זה גם אומר ש-DevilDriver ו-Soulfly, שהתחילו כנו-מטאל, נחשבו (בחוסר רצון) למקובלים, לאחר שלבסוף הוציאו כמה אלבומי מטאל".

## להקות בולטות
[ממוזער|להקת [סיסטם אוף אה דאון בהופעה בניו יורק, 2012]]

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של הנו-מטאל: השפעות, מוטיבים, מאפיינים, התפתחות, מתוך "מגזין מאאג"
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סגנונות מטאל