open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
A4

שמאל|ממוזער|250px|הגדלים התקניים של הנייר והיחס ביניהם
**A4** הוא גודל נייר בריסטול תקני אשר מוגדר בתקן **[[ISO 216]]** על ידי ארגון התקינה הבין-לאומי.

גודל הדף הוא 210×297 מילימטר (כ־8.27×11.69 אינץ'). זהו הגודל הסטנדרטי של דף נייר הן לשימוש ביתי והן לשימוש עסקי בכל העולם, פרט לארצות הברית, מקסיקו, קנדה, בוליביה, ונצואלה, הפיליפינים וצ'ילה.

דפי A4 הם דפים בצורת מלבני כסף, שתכונתם היא פרופורציה בין האורך לרוחב, המבטיחה כי אם יחצה הדף מלבני לשניים, כל אחד מהחצאים ישמור על יחס שווה בין צלעותיו ויהיה אף הוא מלבן כסף. לפיכך, היחס בין האורך לרוחב של כל גודלי הניירות התקניים מוגדר כשורש הריבועי של 2 בקירוב, כך ש:
:\frac{297}{210} \approx \sqrt{2} \approx 1.4142
כאשר דף תקני נחצה לשניים, הדפים המתקבלים יהיו בגודל התקני הבא בגודלו (A4 למשל, בחצייתו, יהפוך לשני דפי A5). שטחו של גיליון A4 הוא 1/16 מטר רבוע. משקלו של דף A4 יהיה לרוב כ־5 גרם (מאחר שנייר הדפסה סטנדרטי לבן שוקל 80 גרם למטר רבוע).

## היסטוריה
היתרונות של שימוש בנייר שיחסי האורך והרוחב שלו הם שורש 2 (ערכים עדיפים) תוארו על ידי המדען הגרמני Georg Christoph Lichtenberg ב־1786, אך אומצו על ידי גרמניה ואוסטריה רק ב־1922 (תקן DIN 476), ולאחר מכן במדינות רבות נוספות בעולם.

## גודלי דף אחרים

## ראו גם
* גודל נייר

## קישורים חיצוניים

* הסבר מקיף על גודלי הנייר של ISO 

קטגוריה:נייר
קטגוריה:תקנים
קטגוריה:תקני ISO
קטגוריה:חומרי פלט מתכלים
הנבחרות בגביע העולם בכדורגל

ל**[[גביע העולם בכדורגל]]** העפילו, נכון למונדיאל 2022, 85 נבחרות לאומיות. מטרת ערך זה הוא להשוות בין הישגיהן של הנבחרות בטורניר.  היא הנבחרת היחידה שהופיעה בכלל 22 הטורנירים. 6 מ-85 הנבחרות ייצגו מדינות שלא קיימות עוד:
יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, גרמניה המערבית (ממשיכתה היא נבחרת ), ברית המועצות, גרמניה המזרחית, וסרביה ומונטנגרו (ממשיכתה היא נבחרת ).

ממוזער|מרכז|900px

## בכורות של נבחרות בגביע העולם
בכל מונדיאל, לפחות נבחרת אחת הופיעה לראשונה בתולדותיה בטורניר, כפי שמוצג להלן:
* 1930 - , , , , , , , , , , , , 
* 1934 - , , , , , , , , , 
* 1938 - , , , 
* 1950 - 
* 1954 - , , , 
* 1958 - , , 
* 1962 - , 
* 1966 - , 
* 1970 - , , 
* 1974 - , , , 
* 1978 - , 
* 1982 - , , , , 
* 1986 - , , 
* 1990 - , , 
* 1994 - , , , 
* 1998 - , , , 
* 2002 - , , , 
* 2006 - , , , , , , , 
* 2010 - , 
* 2014 - 
* 2018 - , 
* 2022 - 
* 2026 - , , , 

## טבלת השוואה בין הישגי הנבחרות לאורך השנים
;מקרא
מודגש מסמן שהעפילה למונדיאל
*1 – אלופה
*2 – סגנית
*3 – מקום שלישי
*4 – מקום רביעי
*רבע גמר - (בין השנים 1934–1938, 1954-1970, 1986-היום), שלב רבע הגמר
*שמינית גמר (משנת 2026) - סיבוב שלישי
*שלב הבתים השני/בית הגמר (בשנת 1950)/שמינית הגמר (בשנים 1974-1982)/שלב ה32 (משנת 2026) - סיבוב שני
*שלב הבתים/שמינית הגמר (בשנים 1934-1938) - סיבוב ראשון
*העפילה – העפילה, אך הטורניר טרם הסתיים
*פרשה – העפילה אך לא השתתפה
*לא העפילה – לא העפילה מהמוקדמות
*לא השתתפה במוקדמות – לא נרשמה, פרשה, לא הייתה חברה בפיפ"א או הורחקה
*** – מארחת

המספרים שבסוגריים מייצגים את מספר הנבחרות שהשתתפו במפעל באותה השנה.

## הישגי הנבחרות המארחות ומחזיקות הגביע
בטבלה שלהלן מופיעים הישגי הנבחרות שאירחו את המונדיאל באותה השנה, ואת אלו שזכו בו במונדיאל שקדם לו:

## ראו גם
*גביע העולם בכדורגל
*מוקדמות גביע העולם בכדורגל
*הנבחרות בגביע העולם בכדורגל נשים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:גביע העולם בכדורגל
הקאן שוקור

**הקאן שוקור** (בטורקית: **Hakan Şükür**; נולד ב-1 בספטמבר 1971 בטורקיה) הוא כדורגלן עבר טורקי, אשר שיחק בעמדת החלוץ, והוא מלך השערים של נבחרת טורקיה בכל הזמנים, עם 51 שערים ב-112 הופעות.

האקן שוקור פרש בשנת 2008 לאחר שסיים את הקריירה במועדון עימו היה מזוהה, גלאטסראיי, בו שיחק 8 עונות בשנות ה-90. בשנת 2000 עבר לקבוצת אינטר מילאנו, ועבר לתקופות קצרות בקבוצות פארמה ובלקברן לפני שחזר לגלאטסראיי ב-2003.

במשחק על המקום השלישי במונדיאל 2002 נגד נבחרת קוריאה הדרומית, כבש שוקור את השער המהיר בהיסטוריה של גביע העולם בכדורגל. הוא הפעיל לחץ על מגן קוריאני מיד לאחרי בעיטת הפתיחה, והבקיע את השער 10.8 שניות לאחר שריקת הפתיחה. היה זה שערו היחיד בטורניר.

בחודש פברואר 2016 הואשם שוקור בבגידה לאחר ציוצים שהעלה בגנותו של נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן בטוויטר. באוגוסט של אותה שנה, לאחר ניסיון ההפיכה הכושל, נמלט מטורקיה לארצות הברית לאחר שהוצא כנגדו צו מעצר, בטענה לידידותו עם פתהוללה גולאן וחברותו ב"קבוצת טרור חמושה".

## הישגים ותארים
*אליפות טורקיה - 1993, 1994, 1997, 1998, 1999, 2000, 2006, 2008
*זכייה בגביע אופ"א 2000
*מקום שלישי במונדיאל 2002 עם נבחרת טורקיה
*שלוש פעמים מלך השערים בליגה הטורקית (1996/1997, 1997/1998, 1998/1999)
*השער המהיר ביותר בגביע העולם (11 שניות)
*כדורגלן הזהב של טורקיה (2004)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני סקאריאספור
קטגוריה:כדורגלני בורסאספור
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים טורקים באנגליה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1971
סלוטייפ

[שמאל|ממוזער|250px|אריזה ישנה של סקוטשטייפ עשוי מ[צלופן]]
שמאל|ממוזער|250px|מתקן סרט דבק מבית Tesa SE
**סלוטייפ** הוא מותג בריטי של סרט דביק שקוף, שעם השנים הפך לשם גנרי. הסרט מהווה ציוד משרדי תקני ומשמש להדבקה, איחוד, איטום ותיקון. סרט דומה יוצר בארצות הברית תחת המותג סקוטש על ידי חברת Minnesota Mining and Manufacturing company (היום 3M) ומכונה סקוטשטייפ.

מטבע הלשון "סלוטייפ" שהוא שילוב של המילים צלולוזה וטייפ - סרט, הומצא בשנת 1937 על ידי קולין קינינמנת' וג'ורג' גריי. הם הכינו את המוצר על ידי שילוב שרף גומי וסרט צלופן בשיטה המבוססת על פטנט צרפתי, סרט ההדבקה יוצר במקור בדרום לונדון. משנות ה-60 ועד לשנות ה-80, חברת "סלוטייפ" הייתה חלק מקבוצת Dickinson Robinson, תאגיד בריטי לנייר ואריזה. ב-2002 היא נקנתה על ידי Henkel Consumer Adhesives. כיום המותג סלוטייפ כולל מגוון סוגים של סרטי הדבקה. סלוטייפ הוא המותג המוביל לסרט הדבקה שקוף באיים הבריטיים ניו זילנד ודרום אפריקה.

## ראו גם
* נייר דבק
* סרט בידוד

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:סרטי דבק
בלי לוגו

**בלי לוגו; המטרה: בריוני המותגים** (באנגלית: **No Logo: Taking Aim at the Brand Bullies**) הוא שם ספרה המפורסם של החוקרת והעיתונאית הקנדית נעמי קליין, העוסק במה שהיא רואה כהשתלטותם על הכלכלה העולמית של תאגידי ענק בינלאומיים בעידן הגלובליזציה. ספר זה תרם רבות להפיכתה של קליין ל"כוהנת הגדולה" בכל הקשור למאבק בגלובליזציה, והפך בעצמו למורה דרך בקרב המבקשים שינוי בתחום.

הספר פורסם לראשונה בקנדה בינואר 2000, זמן קצר לאחר מהומות האנטי-גלובליזציה בסיאטל ב-1999, לרגל כנס ארגון הסחר העולמי, שמשכו תשומת לב עולמית למחאה סביב נושאים אלו. עם הזמן הפך הספר לרב-מכר בינלאומי. הוא תורגם לעברית על ידי עידית פז ויצא לאור בשנת 2005 על ידי הוצאת בבל.

בעקבות ספרה הוציאה קליין בשנת 2003 סרט בן 40 דקות בשם "בלי לוגו - מותגים, גלובליזציה והתנגדות" (באנגלית: *No Logo - Brands, Globalization & Resistance*) המתאר את הרעיונות המרכזיים המוצגים בספר.

## חלקי הספר
בספר ארבעה חלקים, שבהם מציגה קליין את התזה שלה:
# **בלי מרחב** - דן בניתוק שיצרו חברות ענק בין המוצר שהן מוכרות ובין הדימוי שלו, ובהפרטת המרחב הציבורי לטובת תאגידי הענק.
# **בלי בחירה** - מציין כי הבחירות החופשיות של הציבור אינן באמת חופשיות, מאחר שאנו בוחרים מתוך חלופות, שמספקים לציבור אותם התאגידים שיוצרים בו מלכתחילה את הצורך לצרוך.
#**בלי עבודה** - עוסק בתופעה של העתקת מפעלים ממדינות המערב אל מדינות העולם השלישי, שבהן יכולים התאגידים לנצל כוח אדם זול, לקבל הקלות מס ולצמצם עלויות ייצור. אחת הדוגמאות הבולטות שמנותחות בספר היא חברת נייקי, המשלמת לעובדיה שכר נמוך משכר המינימום ואינה מקפידה על רמת תנאי העבודה במפעלים המייצרים את מוצריה.
# **בלי לוגו** - דן בתנועות, שמתנגדות לתעשיות הללו, ומשבשות את פעילותן.

## תוכן הספר
בספרה, קליין מתמקדת בהיווצרותם ובהתנהלותם של מותגים שונים בעולם ומקשרת אותם לתנועות האנטי גלובליזציה השונות. בשלושת החלקים הראשונים של הספר ("בלי מרחב", "בלי בחירה", "בלי עבודה") קליין דנה בתופעות הנגרמות, לטענתה, כתוצאה מהתנהלות התאגידים בעולם, כגון סדנאות יזע באסיה ובמרכז אמריקה והפגיעה בשוק התעסוקה במדינות המפותחות כתוצאה מכך, התפתחות שיבושי תרבות מגוונים, צנזורה תאגידית, חדירת הפרסום לחינוך ועוד. כדי להדגים את התהליכים המתוארים, היא מתמקדת במספר תאגידים בולטים לרעה, לדבריה, ובראשם: נייקי, מקדונלד'ס, סטארבקס, וולמארט, חברת וולט דיסני ומיקרוסופט.

בחלק הרביעי והאחרון בספר ("בלי לוגו"), מתארת קליין את דרכי המחאה השונות, שבהם בחרו תושבים מקומיים לנקוט כנגד התהליכים שתוארו בפרקים הראשונים של הספר, דוגמת פריחתה של תנועת Reclaim the Streets. על אף שנושא הגלובליזציה והשלכותיה הוא הנושא שעולה וחוזר כחוט השני בספרה, קליין כמעט ולא דנה בו ישירות, אלא לרוב בעקיפין. בספרה העוקב בנושא זה, "גדרות וחלונות", היא דנה בהרחבה ישירות בנושא הגלובליזציה.

## ביקורת
"בלי לוגו" גרר ביקורות נוקבות מצד העיתונות, התומכת בשוק החופשי, ובפרט מצד האקונומיסט, שפתח בעימות פומבי עם קליין, אותו הם כינו "בלי לוגו לעומת פרו לוגו" (בשפת המקור: "No Logo vs. Pro Logo"). בספר "The Rebel Sell", שיצא בשנת 2004, נמתחת ביקורת קשה על הרעיונות המובאים ב"בלי לוגו", בטענה שהקישור בין שיפור תנאי התעסוקה של מעמד הפועלים לבין המאבק לאנטי גלובליזציה הוא שטחי ופסול, ועוד עלול לשחק לידי התאגידים המותקפים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:אנטי גלובליזציה
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
ויליאם היולט

**ויליאם ר. היולט** (באנגלית: **William Reddington Hewlett**; 20 במאי 1913 - 12 בינואר 2001) היה, יחד עם דייב פקארד, מייסד חברת היולט פקארד (HP).

## חייו
היולט נולד באן ארבור, מישיגן אבל הוריו עברו לסן פרנסיסקו כשהיה בן 3. הוא למד בבית הספר היוקרתי תיכון לוואל והתקבל לאוניברסיטת סטנפורד כטובה לאביו המנוח, אלביון וולטר היולט, אשר מת מגידול במוח בשנת 1925.

היולט קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1934, ואת התואר השני ממכון המחקר של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1936. בסטנפורד למד היולט אצל פרד טרמן ובהכנת עבודת הסיום הכיר את דייב פקארד. היולט ופקארד החלו לדון בהקמת חברה ב-1937 וייסדו רשמית את היולט-פקארד ב-1 בינואר 1939. באותה שנה נשא היולט את פלורה למסון לאשה. לזוג נולדו חמישה ילדים.

היולט היה נשיא היולט פקארד (HP) בשנים 1964–1977, וכיהן כמנכ"ל מ-1968 עד 1978. אחריו כיהן ג'ון א. ינג. עד 1983 היה היולט יו"ר מועצת המנהלים, ולאחר מכן כיהן כסגן יו"ר עד 1987.
בשנת 1995 הוא קיבל פרס הצטיינות ממכון המחקר של מסצ'וסטס על מפעל חיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:אן ארבור: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי המחשוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:מנכ"לי היולט פקארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
המנון ערב הסעודית

**עאש אל מליכ** ("יחי המלך") הוא ה**[[המנון לאומי|המנון הלאומי]] של [[ערב הסעודית]]**. השיר מפאר את אללה ומבקש ממנו להעניק למלך הסעודי חיים ארוכים. מילות השיר נכתבו על ידי אבראהים חפאג'י (יליד 1935) ואת הלחן חיבר עבד א-רחמן אל-ח'טיב (יליד 1923). השיר אומץ כהמנון לאומי בשנת 1950.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

ערב הסעודית
קטגוריה:ערב הסעודית: סמלים לאומיים
קטגוריה:תכביר
הסריקה של גראהם

**הסריקה של גראהם**, על שם המתמטיקאי רונלד גראהם, הוא אלגוריתם למציאת הקמור של קבוצת נקודות במישור, בסיבוכיות של \ \Theta(n\log n), כאשר \ n הוא מספר הנקודות.

## תיאור האלגוריתם
הרעיון שמאחורי האלגוריתם מבוסס על מיון של קבוצת הנקודות, ואחר כך בנייה הדרגתית של קבוצת הנקודות שעל הקמור על ידי סריקה של כל הנקודות. במהלך האלגוריתם בונים מחסנית של הנקודות שעל הקמור, ובכל צעד של האלגוריתם מוסיפים לה את הנקודה הבאה בסריקה (על פי סדר המיון), ובודקים האם הנקודה שהוכנסה פוסלת את הנקודה שלפניה.

אם \ a היא הנקודה האחרונה שהוכנסה למחסנית, \ b היא הנקודה שלפניה ו-\ c היא הנקודה שלפניה, הרי שהבדיקה מתבססת על סוג הפניה שהישר המחבר את \ a,b מבצע ביחס לישר שמחבר את \ b,c. כאשר סורקים את הנקודות שעל הקמור עם כיוון השעון, הנקודה \ b תהיה שייכת לקמור אם ורק אם הישר \ a,b מבצע פניה ימינה אל הישר \ b,c. אם הוא אינו עושה זאת, מוציאים את \ b מהמחסנית (אך משאירים את \ a, שהיא הנקודה החדשה ביותר שהוכנסה). אם הוצאה \ b, בודקים שוב האם הנקודה שלפניה עדיין צריכה להיות בקמור, ואם לא מוציאים אותה, וכן הלאה.

אם מיון הנקודות נעשה על בסיס קוארדינטת \ x שלהן, יהיה צורך בשתי סריקות כדי לבנות את הקמור - אחת בשביל הנקודות שנמצאות מעל לשתי הנקודות בעלות קואורדינטות ה-\ x הקיצוניות, ואחת בשביל הנקודות שמתחתן. אם ממיינים את הנקודות על בסיס הזווית שהן יוצרות עם ציר \ x המועבר דרך אחת מהנקודות הקיצוניות, די בסריקה אחת.

## סיבוכיות האלגוריתם
ראשית, מיון הנקודות שנעשה לפני תחילת הסריקה יכול להתבצע בסיבוכיות \ O(n\log n) (אך לא טוב יותר, שכן זהו גם חסם תחתון על מיון כללי). הסריקה עצמה, בניתוח הגס ביותר, היא בסיבוכיות \ O(n^2), שכן מכניסים \ n איברים למחסנית (כל נקודה נכנסת למחסנית בשלב כלשהו) ועבור כל הכנסה של איבר למחסנית, ייתכן שיוצאו ממנה כל האיברים פרט לשניים. מכיוון שהמחסנית יכולה להכיל עד \ n איברים, מתקבלת הסיבוכיות \ O(n^2).

אולם, ניתוח עדין מעט יותר מראה כי הסיבוכיות היא למעשה \ O(n). זאת מכיוון שכל איבר יכול להיות **מוצא** מהמחסנית פעם אחת בדיוק (שכן מרגע שאיבר הוצא מהמחסנית הוא אינו מוחזר יותר). על כן, מתבצעות על המחסנית לכל היותר \ 2\cdot n פעולות: הכנסה ו(אולי) הוצאה של כל אחד מ-\ n הנקודות.

ניתן להראות כי אלגוריתם כלשהו למציאת קמור יכול לשמש גם למיון, ומכיוון שקיים למיון כללי חסם תחתון \ \Omega(n\log n) נובע מכך שגם סיבוכיות הסריקה של גראהם היא \ \Omega(n\log n). לכן בסך הכל, הסיבוכיות של הסריקה היא בדיוק \ \Theta(n\log n).

## ראו גם
* הצעדה של ג'ארביס

## קישורים חיצוניים
* סימולציה של הסריקה של גראהם

קטגוריה:גאומטריה חישובית
קטגוריה:אלגוריתמים
דלמטי

ה**דלמטי** הוא גזע של כלב הבית, המשמש ככלב ציד. מקור שמו באזור מוצאו, אזור דלמטיה שבקרואטיה של ימינו.

## מבנה כללי
זהו גזע פופולרי בגודל בינוני בעל מבנה גוף שרירי וסיבולת גבוהה. פרוות הדלמטים קצרה, קשה וצפופה. פרוותם בצבע לבן ועליה נקודות שחורות, אך לעיתים חומות. צבע האף והעיניים חום או שחור, בהתאם לצבע הנקודות. גורי הדלמטי נולדים לבנים לחלוטין. עם הזמן, בשל הופעת כתמים שחורים (או חומים) על העור, הפרווה משנה את צבעה בהתאם. במשך כל חייהם, כתמים חדשים ימשיכו להופיע על הכלבים הדלמטיים, אם כי אחרי הגיעם לבגרות מינית קצב הופעת הכתמים יואט בהרבה. תוחלת חייו של הדלמטי היא מעשר עד 13 שנים, אך עם טיפול מסור, ככל הכלבים, חייהם יכולים להיות ארוכים יותר.

## אופי
הדלמטי הוא כלב אנרגטי ביותר וזקוק לאימון רב. הוא ממושמע ובדרך כלל קל לאילוף, סקרן, כלב משפחה פופולרי, אוהב ילדים ונאמן לבעליו. הדלמטי רגיל לחברת בני אדם, ולעיתים ללא חברה הוא עלול להיכנס לדיכאון. יש לשמור עליו בסביבה שאינה סואנת על מנת שלא ירוץ אחר מכוניות ויידרס.

## בריאות
הדלמטי הוא גזע מאוד עתיק. בריאותם טובה באופן כללי, אף על פי שיש נטייה גדולה יותר בגזע זה לחירשות. מרביעי הגזע לא שמו לב בתחילה למחלה זו והם יצאו מתוך ההנחה שהכלבים טיפשים. מדענים גילו שקיים קשר בין בעלי חיים חירשים לבין היותם לבקנים וזו אותרה כבעיה גנטית. בימינו מרביעים כלבים ששומעים בשתי אוזניהם, על אף שכלבים הסובלים מחירשות באוזן אחת או בשתי האוזניים עדיין יכולים להיות חיות מחמד מוצלחות. נמצא גם קשר בין חירשות לבין צבע העיניים - דלמטיים כחולי עיניים בעלי סבירות גבוהה יותר לסבול מחירשות מאשר דלמטיים חומי עיניים.

בעיות נוספות הקשורות לכלבים גדולים ככלל, ולכלבי ציד בפרט הן בעיות אגן. בעיות מסוג זה מופיעות לראשונה בגיל מתקדם, והן מאופיינות בכיווץ שרירים לאחר הישארות בתנוחה מסוימת לזמן רב, כגון שינה או ישיבה. הכלב אינו מסוגל להזיז את שרירי האגן, מאחר שהם נוקשים. לאחר פעילות מוטורית קצרה השרירים מתרחבים והכאב נעלם כלא היה.

## אזכורים תרבותיים
### כבאות
ממוזער|200px|שמאל|כלב דלמטי בתהלוכת כיבוי אש
כלבים דלמטיים מזוהים רבות עם כיבוי אש, בייחוד בארצות הברית. בימי מרכבות הכיבוי הרתומות לסוסים שימשו כלבים לשמירה על הסוסים, שנטו להילחץ בקלות בקרבתן של שרפות. הדלמטי היה גזע פופולרי למטרה בשל חיבתו הטבעית כלפי סוסים והשימוש בו ככלבי כרכרות  לאורך ההיסטוריה. תפקידם התייתר כשמרכבות הכיבוי הוחלפו בכבאיות מונעות קיטור ודיזל. בזכות המוניטין שלו, לעיתים משמש הדלמטי כקמע לשירותי כבאות והוא עדיין נפוץ ככלב מחמד בקרב לוחמי אש רבים.

### [[על כלבים וגנבים]]
בשנת 1961 הפיקה חברת וולט דיסני סרט הנפשה מפורסם על כלבים דלמטיים בשם "על כלבים וגנבים", הזוכה לפופולריות רבה עד היום, ולמספר סרטים חדשים שהופקו בהשראתו כגון "101 כלבים וגנבים" וקרואלה.

### [[מפרץ ההרפתקאות]]
בסדרת ההנפשה הקנדית הפופולרית "מפרץ ההרפתקאות" מככב כלב דלמטי כאחת הדמויות הראשיות - דמותו של מרשל, העובד כלוחם אש ופרמדיק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הקבוצה השישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
סקיפ ג'יימס

**נחמיה קרטיס "סקיפ" ג'יימס** (אנגלית: **Nehemiah Curtis "Skip" James**; 9 ביוני 1902 - 3 באוקטובר 1969) היה מוזיקאי, גיטריסט ופסנתרן אמריקאי.

## ביוגרפיה
נחמיה ג'יימס נולד בבטוניה, מיסיסיפי. לצד רוברט ג'ונסון היה מהמוזיקאים המשפיעים ביותר בסגנון הדלתא בלוז. סקיפ ג'יימס בלט בקול הטנור שלו ובסגנון הנגינה הייחודי שלו. כמו נגני בסגנון "בטוניה" אחרים לרבות ג'ימי דאק הולמס הוא למד ניגון בסגנון זה אצל הנרי סטאקי. 

### ההקלטות הראשונות
בשנת 1931 השתתף סקיפ באודישן שנערך בעיירה ג'קסון מיסיסיפי. האודישן נערך בחנות מוזיקה המקומית, ומטרתו הייתה לאתר זמרים ונגנים מקומיים. משנתגלה כישרונו נשלח סקיפ לאולפני חברת פאראמונט בעיר גרפטון  שבוויסקונסין. באותה תקופה אולפני ההקלטות שכנו במפעלי רהיטים, ומרבית יצרני התקליטים היו בעצם יצרני רהיטים. הסיבה לכך הייתה שהגראמופון שהיה מכשיר להשמעת מוזיקה היה גם רהיט. מחזור השירים שהקליט סקיפ ג'יימס בולט בייחודו המוזיקלי גם בשל סגנונו של סקיפ ג'יימס, וגם בשל העובדה שהאוסף הוא מהביטויים הייחודיים של מוזיקת הבלוז. בין השירים שהקליט היו *I'm So Glad*,*Devil Got My Woman* ו *Special Rider Blues*. רוב השירים סקיפ ג'יימס לווה את עצמו בגיטרה לאחר מכן הקליט מחזור נוסף כאשר בו הוא מנגן בפסנתר. מעט מאוד עותקים של התקליט הופצו. השפל הגדול שפקד את ארצות הברית הפך את התקליט למצרך נחוץ פחות עוד יותר, מה שגרם לחברת פאראמונט לגנוז את הפצת התקליט.

### היעלמותו של סקיפ ג'יימס וגילויו מחדש
מאוכזב מכך שתקליטו נגנז ומכך שהקריירה המוזיקלית שלו נקטעה נטש ג'יימס את המוזיקה וחזר לדת. הוא הפך, בעקבות אביו לאיש דת בפטיסטי. את השנים הבאות בלה בחברת אביו, בטקסס ורק בשנות הארבעים המאוחרות חזר לביתו בבטוניה שבמיסיסיפי שם שקע בחייו ולמעשה אבד מהעולם המוזיקלי.
ב-1964 אספן בלוז בשם ג'ון פאהי גילה את סקיפ ג'יימס ולקח אותו לפסטיבל הפולק של ניופורט. לרבים גילויו מחדש של סקיפ ג'יימס היה התגשמות חלום. באותו שנה חולצו מהעבר גם סן האוס ומיסיסיפי ג'ון הארט. גילויים המחודש נתן תנופה מחודשת למוזיקת הבלוז. בשנים שלאחר מכן סקיפ ג'יימס וזמרים אחרים הקליטו מספר תקליטים. בשנים אלה הקליט סקיפ ג'יימס גרסאות מחודשות לחלק משיריו הישנים (לדוגמה- Cherry Ball Blues, Hard Time Killing Floor Blues), ביצועים לשירי בלוז מפורסמים כגון Catfish Blues, וכן מספר שירים חדשים, כשהבולטים מביניהם הם Crow Jane ו-Center Blues, שנכתב על תקופת שהותו בבית חולים בוושינגטון. בהקלטות מתקופה זו ניכרת הידרדרות ביכולת הטכנית בנגינה של ג'יימס. ג'יימס חלה במחלת הסרטן וזה היה אחד ממחזורי ההקלטות האחרונים שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* Year Of the Blues Radio Series אוסף תוכניות רדיו מוקלטות בנושא מוזיקת הבלוז, הפרק ה-9 מוקדש לתחיית הבלוז בשנות השישים
* ביוגרפיה
* 
** 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיסיסיפי
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
שי טסו

ממוזער|250px|שמאל|
ממוזער|250px|שמאל|כלב שיצו משחק בבובה
ממוזער|250px|שמאל

**שי טסו** (לעיתים נכתב: **שיצו**, מסינית: **西施犬**) הוא גזע של כלב הבית. 

פירוש השם "שי טסו" הוא "אריה". בשפות מסוימות מכונה השי טסו "**הכלב בעל פני החרצית"** משום שפרוות פניו צומחת לכיוונים שונים, בדומה לעלי הכותרת של החרצית.

השי טסו נחשב בסין לחיה מקודשת, היות שאנשי חצר הקיסר נהגו לטפח את הגזע. הוא הובא לאירופה בתחילת המאה ה-20 והפך פופולרי באנגליה ובארצות הברית.

נכון לשנת 2023 השי טסו הוא הגזע הפופולרי בישראל עם כ-35 אלף כלבים מסוגו בישראל.

## מוצא
קיימת מחלוקת לגבי מוצא השי טסו, אך ישנה הסכמה כי הגזע הוא אחד מבין 14 גזעי הכלבים העתיקים ביותר. ישנה סברה שמתארת את מוצא השיצו כבן לוויה של הטיבטים, אשר בהמשך נמסר לסינים כאות לשלום בין העמים. סברה אחרת טוענת שהשי טסו התפתח בסין, ושהגזע נוצר מהכלאה בין הפקינז והלהאסה אפסו.

## מאפיינים פיזיים
שי טסו הוא כלב מגזע קטן שמשקלו בממוצע 6 קילו וגובהו כ-20 עד 30 ס"מ. פרוותו ארוכה וגולשת לאורך כל גופו. צבע פרוותו משתנה וכולל את הגוונים: לבן, חום, שחור אפור ובמקרים נדירים ג'ינג'י. זנבו מסולסל ומורם, ואפו פחוס.

הוא נחשב לבעל אופי נינוח, אך דורש תשומת לב רבה. הטיפול בו דורש זמן רב, במיוחד בהברשה וטיפוח הפרווה. כלבי השי טסו נחשבים כהיפואלרגנים, כלומר אינם מפרישים ריח ושערם אינו נושר, ולכן מתאימים גם לסובלים מאלרגיה. מספר בעיות בריאות מיוחסות לגזע, כולל מחלות לב, נשימה, עיניים, אוזניים ועור. הגזע הוא בעל רגישות לחום ולקור קיצוניים. בנוסף, בגיל מתקדם הכלבים עלולים לסבול מבעיות שיניים. במקרים מסוימים הכלבים יכולים לסבול מבעיות בריאותיות בפיקות שברגליים.

## התנהגות
הגזע נחשב לפעיל, אנרגטי, ידידותי ועצמאי. בטיולים הוא עלול להתעייף במהרה, משום רגליו הקצרות.

השי-טסו מדורג במקום ה-70 בספר  של הפרופסור לפסיכולוגיה , מבחינת רמת האינטליגנציה, בקבוצת גזעי הכלבים הנמוכה ביותר מבחינת אינטליגנציית עבודה או צייתנות, מתוך 80 גזעים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
חמד, מלך בחריין

**חמד בן עיסא אָאל ח'ליפה** (בערבית: **حمد بن عيسى آل خليفة**; נולד ב-28 בינואר 1950) הוא מלך בחריין מאז 14 בפברואר 2002. לפני כן שימש כאמיר של המדינה מאז מות אביו, עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה, האמיר הקודם של בחריין ב-1999.

## לפני מלכותו
חמד נולד ב-28 בינואר 1950 בעיר מנאמה שבבחריין לעיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה, האמיר הקודם של בחריין. הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה ולאחר מכן בפנימיות צבאיות בבריטניה ובארצות הברית.

## מלכותו
בשנת 1999 ירש את אביו בתפקיד האמיר, ומינה את בנו סלמאן לנסיך הכתר של ממלכת בחריין. עם עלייתו לשלטון הנהיג חמד שורה של רפורמות בבחריין וקידם את זכויות האדם במדינה. הוא שחרר אסירים פוליטיים, העניק זכות הצבעה לנשים וערך בחירות לפרלמנט. הרפורמות זכו לשבחים מארגון זכויות האדם הבינלאומי אמנסטי. הוא ידוע ביחסו האוהד ליהודים במדינתו. בשנת 2002 לאחר שבחריין הוכרזה כממלכה הוכתר אאל ח'ליפה למלך. בספטמבר 2010 דיווחו הרשויות בבחריין כי עצרו התארגנות שיעית באשמת פעילות טרור וניסיון הפיכה כנגד בית המלוכה המשתייך למיעוט הסוני במדינה.

חמד מטפח את העיסוק בענפי ספורט שונים בנסיכות, בהם: גולף, טניס, דיג, כדורגל ומרוצי סוסים.

לחמד ארבע נשים ושנים עשר ילדים.

ב-14 בפברואר 2011, בהשראת האביב הערבי, התחילו הפגנות אלימות וקטלניות ברחבי המדינה, בהן נהרגו יותר מ-95 אנשים. בעקבותן הבטיח המלך רפורמות, שביצוען שנוי במחלוקת בין הצדדים.

במהלך דצמבר 2014 הורה למנות מועצת שורא חדשה, בה יכהנו תשע נשים (שתיים פחות מהמושב הקודם), ביניהן נוצרייה ויהודייה. מועצת השורא החדשה אינה כוללת חברים במשפחת המלוכה.

## קישורים חיצוניים

* The Monarchy, באתר שגרירות בחריין בארצות הברית ("Embassy of the Kingdom of Bahrain to the United States") 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בחריינים
קטגוריה:מלכי בחריין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מרשלים
קטגוריה:בית ח'ליפה
קטגוריה:מעוטרי פרסים ועיטורים של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1950
ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה

**ח'ליפה בן סלמאן אָאל ח'ליפה** (בערבית: **خليفة بن سلمان آل خليفة**; 24 בנובמבר 1935 – 11 בנובמבר 2020) היה ראש ממשלת בחריין הראשון.

ח'ליפה כיהן כראש ממשלת בחריין מאז קבלת עצמאותה ב-1971 מבריטניה, כשמונה על ידי אחיו, האמיר עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה. הוא היה ראש הממשלה שכיהן בתפקידו במשך התקופה הארוכה ביותר.

עם שינוי החוקה ב-2002, הוא איבד את מרבית כוחו לאחיינו מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, שיכול למנות ולפטר שרים ומחוקקים בפרלמנט.

היה ידוע כאדם העשיר ביותר במשפחת המלוכה הבחריינית (העשירה גם כך), וכאחד מהסוחרים המשפיעים ביותר בבחריין.

ב-11 בנובמבר 2020 מת ח'ליפה בגיל 84 במאיו קליניק שברוצ'סטר, מינסוטה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בחריינים
קטגוריה:בית ח'ליפה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ראשי ממשלת בחריין
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:בחריינים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרים ב-2020
ביגל

ה**ביגל** הוא כלב ציד ממשפחת ההאונדים (Hounds).

## היסטוריה של הגזע
העדות הממשית הראשונה לקיום הגזע היא משנת 1475. מקור שמו של הביגל אינו ברור, אך משערים שהוא מן המילה beag ('קטן' בשפה הקלטית) או מהמילה bégueule (קולני; הפירוש המילולי: פתוח-גרון, בצרפתית). הביגל הוכר כגזע ב-1873, וב-1890 הוקם בבריטניה מועדון מגדלי הביגל הראשון. הגזע הגיע לאמריקה הצפונית עם המתיישבים הראשונים, ושם פותח תת-זן קטן יותר.

## ייעוד הגזע
מסורתית ביגלים משמשים לציד בלהקות או בבודדים, בעיקר של ציד קטן, כמו ארנבות ושועלים, אך גם לגישוש אחר ציד גדול כמו חזירי בר, תנים ואיילים. הביגל הוא כלב הרחה, קרי הוא צד תוך גישוש קרוב לקרקע.

כיום ביגלים משמשים כחיות מחמד, אך גם ככלבי גישוש למטרות שונות. בין התפקידים שממלאים כלבים אלה כיום ניתן למצוא גישוש אחר אדם, גישוש אחר סמים, גישוש אחר חומרים אורגניים אסורים במעברי גבול נמלי ים ונמלי אוויר ועוד. 
יתרונו של הביגל על כלבי גישוש אחרים הוא בגודלו הקטן והקומפקטי המאפשר גמישות רבה בהפעלתו, בהופעתו הלא מאיימת ובאופיו הנוח.

בשל אופיו הטוב וממדיו הנוחים, הביגל פופולרי מאוד כחיית מחמד.

## מבנה כללי
*גובה - 33-40 ס"מ.  
*משקל - 10-13 ק"ג נקבה 
*14-20 ק"ג זכרים

הגרביים וקצה הזנב לבנים. הפרווה קצרה. ישנם כמה שילובי פרווה: טרי-קולור (חום, שחור ולבן), 2 גוונים (חום, לבן, זהוב, ג'ינג'י או שחור). שחור-לבן או לבן לגמרי הם נדירים ביותר.

## אופי
הביגל הוא גזע חברותי ונוח. בנוסף לכך, הביגל הוא זן פעלתני וערני. גזע זה קולני מאוד, תכונה שפותחה על מנת שהצייד ידע באיזה שלב של המרדף נמצאת הלהקה.

## בתרבות
* כלבי ביגל מפורסמים הם הכלב המצויר סנופי והכלב המצויר מהסדרה אמיץ הכלב הפחדן.
* ב-1987 הוציאה הקלידנית היפנית הימיקו קיקוצ'י אלבום בשם "ביגל מעופף" (Flying Beagle)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הקבוצה השישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
מבצע סבתא

**מבצע סבתא** הוא סרט קומי ישראלי מתוך רצועת "ראשון בדרמה" של ערוץ 3 משנת 1999 אשר בוים ונכתב על ידי דרור שאול.

הסרט זכה בפרס אופיר לדרמה בטלוויזיה. עם השנים הוא צבר פופולריות רבה בישראל וזכה למעמד של סרט פולחן.

הסרט צולם בקיבוץ יקום.

## תקציר עלילה
הסרט הוא קומדיה סאטירית שמבוססת על סיפורו האמיתי של הבמאי דרור שאול. הסרט שמתרחש בישראל, סביב שלושה אחים יתומים, יוצאי הקיבוץ הבדיוני "עסיסים": עידן מדריך בני הנעורים, בני מתקין הכבלים, ואלון, המוכר בשם "קרמבו", קצין צה"ל המפקד על יחידת מסתערבים.

סבתא חיה, סבתם של שלושת האחים, נפטרה (אחד ממשפטי המפתח בסרט הוא "סבתא חיה מתה"). הקיבוץ מסרב לטפל בענייני ההלוויה (דבורה המזכירה אומרת לקרמבו בטלפון: "הקיבוץ לא יממן חתונה או לוויה של מי שלא חי בו בשנתיים האחרונות"- תקנון חתונות ולוויות), והאחריות נופלת על הנכדים. שלושתם מבקשים לקבור אותה בקיבוץ אותו ייסדה, אך שפע אי-הבנות, אלתורים וקיצורי דרך הופכים את ההלוויה לפארסה עוקצנית על חיי הקיבוץ והביטחוניזם הישראלי.

## צוות השחקנים

## המקורות לעלילת הסרט
עלילת הסרט מבוססת על סיפור אמיתי וקורות חייו של הבמאי דרור שאול בקיבוץ כיסופים כולל ובפרט, לוויית הסבתא המתקיימת בקיבוץ והתנערותו של הקיבוץ ממימון הלוויה, הובלת הגופה ברכב פרטי (במהלכה מבוצעת עצירה לקניית מקרר) וארון הקבורה אשר מתפרק במהלך טקס הקבורה - מבוססים על מקרה אמיתי שאכן היה.

בהערות הבמאי שנוספו לסרט בגרסת ה-DVD, מספר דרור שאול, כי דמותו של "קרמבו" מבוססת על אחיו, סא"ל (מיל.) טל שאול, שהיה מפקד יחידת שמשון, ראש אגף אבטחה בשירות הביטחון הכללי, ומאוחר יותר מנהל מחוז ירושלים של קופת חולים מאוחדת.

את אחד ממשפטי המפתח שקרמבו אומר בסרט, "**אתה מתחיל הכי מהר שלך ולאט לאט מגביר!**", לקח שאול הבמאי מאליהו לוי, מורה לשחיה מקיבוץ ניר יצחק, שלימד ילדים (וביניהם שאול עצמו) מאזור יישובי חבל אשכול.
חלק מהסצנות בסרט צולמו בקיבוץ יקום.

## טריוויה
ביולי 2023 הופל אתר סדרות במבצע גדול ומורכב של רשויות החוק. למבצע הם החליטו להעניק את השם "מכת שמש" על שמו של המבצע שבמרכז הסרט באמרם שזה סמלי ביותר ששם ששואב השראה מיצירה ישראלית ידועה ישמש כשם לפעילות נגד מי שגונב יצירות ישראליות.

## אזכורים בתרבות

* בעונה השישית באחד מפרקי הסדרה של "סברי מרנן" סילבן (יהורם גאון) מספר למשה (עמי סמולרצ'יק) שאהרון ומירב הלכו לראות דירה בקיבוץ ומשה אומר לו שיש לו חבר בני שהוא התגורר בעבר בקיבוץ, והקיבוץ עשה לו מלא בעיות על הקבורה של סבתא שלו חיה שמתה, את דמותו של בני גם גילם עמי סמולרצ'יק בסרט.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי
* 
*"הברושים ירכינו ראש", על לוויה קרנבלית לתנועה הקיבוצית ולמיתוס הצבר בסרט הישראלי "מבצע סבתא", מאת אסתי אדיבי-שושן
* 
* 
* 

* מבצע סבתא ואדמה משוגעת בפודקאסט 'היו זמנים בישראל' עם דרור שאול, 19 ביולי 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי סאטירה ישראליים
קטגוריה:סרטי פולחן ישראליים
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1999
קטגוריה:סרטי דרור שאול
אסמאעיל עומאר גואלה

**אסמאעיל עומר גואלה** (בסומלית: **Ismaaciil Cumar Geelle**; בערבית: **اسماعيل عُمر جليه**; נולד ב-27 בנובמבר 1947) הוא נשיאהּ השני של ג'יבוטי, המכהן בתפקיד מאז 1999, אז החליף את דודו חסן גולד אפטידון.

## ביוגרפיה
גואלה נולד בדירה דאווה, בנו של עמר גואלה. תחת חסותו של דודו, נשיאהּ הראשון של ג'יבוטי, החל גואלה את דרכו בשירות המודיעין המיוחד. כשפרש דודו מהנשיאות, הוא סימן את גואלה ליורשו, בבחירות שככל הנראה זויפו, אך זכו לתמיכתה הלא מסויגת של צרפת.

בדצמבר 2000 פיטר את מפכ"ל המשטרה יאסין יאבה. זמן קצר לאחר מכן ניסה יאבה להוציא לפועל הפיכה כושלת. 

בבחירות לנשיאות שנערכו בג'יבוטי ב־8 באפריל 2005 היה גואלה מועמד יחיד, ולאחר שזכה ל־100% מקולות המצביעים הושבע לכהונה של שש שנים. הוא נבחר מחדש לתפקידו בבחירות בשנת 2011, 2016 וב־2021.

לאחר הבחירות של 2011 פרצו במדינה מהומות, אותן פיזרה המשטרה בכוח תוך הריגת מספר אזרחים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים ג'יבוטים
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:ילידי 1947
דליטה מוחמד דליטה

**דְלֵיטָה מוחמד דְלֵיטָה** (בערבית: **دليطة محمد دليطة**; נולד ב-12 במרץ 1958) הוא ראש ממשלת ג'יבוטי לשעבר אשר כיהן בשנים 2001–2013.

למד בקהיר ובאלג'יריה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1981 חזר דליטה לג'יבוטי. בשנת 2000 התמנה לשגריר באוגנדה. בשנת 1997 התמנה לשמש כנשיא המדינה באתיופיה. דליטה הוא חבר מפלגת האספה העממית הפרוגרסיבית, שכיהן כראש ממשלה מ-7 במרץ 2001 עד 1 באפריל 2013. הוחלף על ידי עבד אל-קאדר כמאל מוחמד.

בשנת 2014 דיליטה מונה לשליח המיוחד של האיחוד האפריקני ללוב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים ג'יבוטים
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידי 1958
סוליימן טיחיץ'

שמאל|ממוזער|250px|סוליימן טיחיץ'
**סוליימן טיחיץ**' (26 בנובמבר 1951 – 25 בספטמבר 2014), היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2002–2006) ויו"ר הנשיאות (2004, 2006), כנציג הבוסניאקי של הפדרציה.

טיחיץ' נולד ב-26 בנובמבר 1951 בבוסנסקי שאמץ בצפון בוסניה. הוא שירת כדיפלומט במשרד החוץ הבוסני בשנים 1994 עד 1999. הוא גם קיבל תואר במשפטים מטעם אוניברסיטת סרייבו והיה לעו"ד.

הפך לחבר ומייצג העם הבוסני בנשיאות בשנת 2002 והיה ליושב ראש הנשיאות ב-2004 וב-2006.

טיחיץ' היה אחד החברים המייסדים של מפלגת הפעולה הדמוקרטית ונבחר ליושב ראש שלה ב-2001, במקום אלייה איזטבגוביץ'.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יושבי ראש נשיאות בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ילידי 1951
קטגוריה:נפטרים ב-2014
דרגאן צ'וביץ'

**דרגאן צ'וביץ**' (נולד ב-1956) היה אחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה (2002-2005) ויו"ר הנשיאות (2003, 2004-2003), כנציג הקרואטי של הפדרציה.

צ'וביץ' כיהן כחבר הנשיאות משנת 2002 ושימש כיושב ראש הנשיאות באפריל 2003 ושוב מ-27 ביוני 2003 ועד 28 בפברואר 2004.

לפני מינויו לתפקיד כיהן כשר בכיר ומרצה באוניברסיטת מוסטר.

צ'וביץ' הודח מתפקידו על ידי הפרלמנט עקב פרשת שחיתות כלכלית, במקומו כיהן בתפקיד איבו מירו יוביץ'.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יושבי ראש נשיאות בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1956
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1956
ניופאונדלנד (כלב)

**ניופאונדלנד** הוא אחד מגזעי כלב הבית, השייך למשפחת הכלביים.
שמאל|ממוזער|250px|ניופאונדלנד
ממוזער|כלב מסוג ניופאונלנד לאחר תספורת בהליכת בוקר.

## ההיסטוריה של הגזע
הגרסאות לגבי דרך הגעתו לאי ניופאונדלנד, שבחופה המזרחי של אמריקה הצפונית, שנויות במחלוקת: לפי גרסה אחת הניופאונדלנד הוא נצר לכלבי ההרים הפירנאים, שהובאו לאי על ידי דייגים צרפתים, שהיגרו לשם במאה ה-17. לפי גרסה אחרת, גזע זה נוצר על ידי אינדיאנים קדומים מצפון אמריקה, שהיגרו לאיים, והכליאו זאבים שחורים מצפון אמריקה עם כלבי מסטיף. ספני האי ודייגיו החלו להשתמש בו כעוזר. הוא צלל עבורם למעמקים כדי לחפש דגים, משך רשתות מהחוף אל הים וחזרה, וסייע בסחיבת משאות כבדים. כך הפך הגזע לחלק בלתי נפרד מצוותה של כל סירת דייגים, והתגלו סגולותיו כמציל חיים בעקבות התנגשויות ספינות עם קרחונים. האיש המפורסם ביותר שניצל על ידי ניופאונדלנד היה נפוליאון.

## מבנה כללי
לניופאונדלנד יש פרווה כפולה ועבה. ישנן שלוש קבוצות צבעים:

#שחור - מותרים כתמים לבנים בחזה, בקצות האצבעות ו בקצה הזנב.
#חום-שוקולד או ברונזה. מותרים כתמים בדומה לשחור.
#לבן עם כתמים שחורים בלבד.
*גובה: זכר 71 ס"מ בממוצע נקבה 66 ס"מ בממוצע.
*משקל: זכר 85-55 ק"ג, נקבה 60-45 ק"ג.

## קישורים חיצוניים

* 

*החוג הישראלי לסן ברנרד וניופאונדלנד

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השלישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
פינצ'ר ננסי

**פִּינְצֵ'ר ננסי** הוא גזע קטן של כלב הבית.
שמאל|ממוזער|250px|משפחת פינצ'רים ננסיים
שמאל|ממוזער|200px|פינצ'ר ננסי חום

## היסטוריה
כמו הפינצ'ר הגרמני NJA הגדול יותר, מקורו של הפינצ'ר הננסי בגרמניה. ישנן מספר תאוריות לגבי מוצאו: יש אומרים שהוא צאצא של טריירים שהתפתחו בגרמניה, תאוריה אחרת מניחה כי הפינצ'ר נוצר מהכלאה של כלב הולנדי וגרייהאונד איטלקי וכינויו היה Pinchr Reh - רה הוא אייל בגרמנית; תאוריה נוספת הניחה כי הוא נוצר מגזע הדוברמן פינצ'ר, תאוריה שהופרכה מאוחר יותר כיוון שהוכח שהפינצ'ר היה גזע קדום יותר מהדוברמן. כל תאוריה שהיא לגבי הגזע מניחה כי הפינצ'ר הוא גזע קדום, שתואר ביצירות אמנות קדומות ובספרות. מתוך מועדון הפינצ'ר הגרמני, שהוקם ב-1895, נקבע תקן הגזע ולאחר מלחמת העולם הראשונה חל גידול במספר הפינצ'רים הננסיים.

בשנת 1929 הוכר הגזע בהתאחדות הכלבים האמריקנית ומאז הפך לפופולרי בעולם כולו.

## מבנה ואופי
פרוות הפינצ'ר קצרה מאוד ודורשת טיפול מועט. צבעה של הפרווה יכול להיות גוני חום אחידים או שחור עם כתמים חומים. גובהו הממוצע הוא 25–30 ס"מ ומשקלו לרוב הוא 4–7 ק"ג.

אלו כלבים ספורטיביים, מלאי אנרגיה ורצון למשחק, חברותיים ונאמנים מאוד לבעליהם מרגישים כל סיטואציה ותמיד באים אליך ואוהבים אותך יותר מכולם . כמו כן הם חזקים ביחס לגודלם הקטן, אמיצים, ולעיתים חסרי פחד, אפילו כלפי כלבים גדולים מהם בהרבה. בשל כך נוהגים לנבוח לעיתים קרובות יחסית. הם מתאימים במיוחד למשפחות עם ילדים ולבתים מרווחים או בעלי חצר.

## ראו גם
*דוברמן פינצ'ר
*שנאוצר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
מסטינו נפוליטנו

**מסטינו נפוליטנו** הוא שמו של גזע כלבים.
שמאל|ממוזער|250px

## היסטוריה של הגזע
אלכסנדר מוקדון קיבל במתנה שני כלבים, שתיאורם תואם כמעט לחלוטין את המסטינו. כלבים אלה התלוו למסעות הכיבוש של היוונים ושמרו על בתיהם. עם עליית האימפריה הרומית אומצו על ידי הרומאים ככלבי מלחמה ולקרבות זירה (נגד כלבים, שוורים, אריות ואף בני אדם). במסעותיהם של הלגיונות הרומאים התפשט הגזע לשאר אירופה, התערבב עם גזעים מקומיים והותאם לתנאי האזור. עם נפילת האימפריה הרומית הפך לכלבם של פשוטי העם. במאה ה-18 הפך לכלב השמירה והתקיפה של המאפיה הנפוליטנית ("הקאמורה"), והיא שהעניקה לכלב את שמו.

ב-1946 נערכה תערוכת הכלבים הראשונה של הגזע ופורסם תקן הגזע הראשון.

## מבנה כללי
למסטינו פרווה קצרה וצבעה יכול להיות: שחור, אפור או חום, לעיתים עם נקודות לבנות בחזה או בקצות האצבעות.

גובה זכר 65-75 ס"מ, נקבה 60-70 ס"מ.

משקל 50-95 ק"ג.

תוחלת חיים: 10 שנים.
## בתרבות
בסדרת סרטי הארי פוטר מגולם פנג, כלב הציד של רובאוס האגריד על ידי כלב מסטינו נפוליטנו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השלישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
קונסטנס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

**קוֹנְסְטָנְס השני** הֶרָקְלִיוּס פּוֹגוֹנָטוּס (ביוונית עתיקה: **Κωνσταντῖνος ὁ Πωγωνάτος** בלטינית **Heraclius Constantinus Augustus**; 7 בנובמבר 630 – 15 בספטמבר 668), קיסר ביזנטי משנת 641 עד למותו. היה בנו של קונסטנטינוס השלישי. עקב השמועה שהרקלונס ומרטינה הרעילו את קונסטנטין, מונה קונסטנס לקיסר שותף, בשנת 641. 

בימי קונסטנס הביזנטים נסוגו ממצרים, והערבים שיגרו מספר התקפות על איי הים התיכון והים האגאי. קונסטנס שלח ב-655 צי לתקוף את הערבים סמוך לפיניקה שבחוף ליקיה, אך הובס. הערבים תכננו מתקפה על קונסטנטינופול, אך לא ביצעו אותה עקב מלחמת אזרחים שפרצה בין הסונים לשיעים. קונסטנס הביס ב-658 את הסלאבים על נהר הדנובה, ובכך האט זמנית את פלישתם לבלקן. 

קונסטנס שאף להימנע מבעיות ירושה של שלטונו, ולכן הביא לרצח אחיו, תיאודוסיוס, ומינה את בניו קונסטנטינוס, הרקליוס וטיבריוס לקיסרים שותפים. בשנת 661 הוא לחם כנגד הלומברדים באיטליה וכנראה בחר להעביר את בירת האימפריה לסיציליה. החלטתו לא נתקבלה באהדה. ב־15 בספטמבר 668 קונסטנס נרצח בחדר השירותים על ידי חצרנו. קונסטנטינוס ירש אותו כקונסטנטינוס הרביעי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:ילידי 630
קטגוריה:נפטרים ב-668
M1 גאראנד

שמאל|ממוזער|250px|הכנסת המחסנית אל תוך הM1 גאראנד
ממוזער|150px|מחסנית שמינייה של גאראנד
**M1 גאראנד** הוא רובה חצי-אוטומטי שנודע בעיקר כרובה השירות ונשק החי"ר העיקרי של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הגאראנד הוא תוצאה של תהליך פיתוח ממושך, שהחל בשנות ה-20 של המאה ה-20. ג'ון גאראנד, מהנדס נשק קנדי, פיתח את הגאראנד בנשקיית ספרינגפילד של הצבא האמריקאי. הגאראנד נועד להחליף את רובי הספרינגפילד הבריחיים ממלחמת העולם הראשונה. בתחילת שנות השלושים כבר רשם גאראנד פטנט על הרובה שלו ושכנע את הצבא האמריקאי לקנות אותו, אך שינויים בקליבר (מ־7 מילימטר ל־7.62 מילימטר) ובעיות אמינות עיכבו את כניסת הגאראנד לייצור עד לשנת 1939. התוצר הסופי היה רובה חצי-אוטומטי, מופעל גז, ומוזן מחסנית פנימית של שמונה כדורים. 

למעשה הייצור ההמוני של הגאראנד החל רק עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה וכך קרה שחיילים אמריקאים רבים החלו את המלחמה עם רובי הספרינגפילד. עבור חיילים אלה, היה הגאראנד מתת שמיים. הרובה ירה תחמושת חזקה, היה מדויק מאוד, היה אמין למדי והיה חצי-אוטומטי. החיסרון העיקרי של הגאראנד היה נעוץ במחסנית הפנימית, שהקשתה על תפעול בקרב. הגנרל ג'ורג' פטון כינה את ה-M1 גאראנד כ"המכשיר הכי טוב שיוצר עבור מלחמה". 

לאחר המלחמה המשיך הגאראנד לשרת בצבא ארצות הברית ויוצא למדינות אחרות, שחלקן אף ייצרו גרסאות של הנשק ברישיון. גרסאות אלה כללו בדרך כלל הסבה לשימוש במחסנית חיצונית. הגאראנד גם שימש בסיס לרובה M-14, שהחליף אותו בשירות בשנת 1959. 

במקביל לגאראנד הוכנסו לשירות גם תת-מקלע M1 תומפסון ורובה קל M1 קרבין. כל הרובים הנ"ל סומנו כ-M1 למרות שאין שום קשר ביניהם מבחינת מנגנון פעולה ותכנון.

אחרי מלחמת העולם השנייה חילקה ארצות הברית רובי גאראנד רבים לבנות בריתה. כ-60,000 רובי גאראנד סופקו לישראל ושירתו בצה"ל (כולל במלחמת העצמאות), במשטרת ישראל וכרובה צלפים במשמר האזרחי, לצד ה-M1 קרבין.

מרכז|ממוזער|250px|ג'ון גאראנד מראה את הM1 גאראנד לקציני צבא

קטגוריה:רובים חצי-אוטומטים
קטגוריה:נשק קל אמריקאי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רובי קרב
כרטיאן מטרואה

**כרטיאן מטרואה** (בצרפתית: **Chrétien de Troyes** – **כרטיאן דה טרואה**; המאה ה-12) היה גדול המשוררים והסופרים הצרפתיים בימי הביניים.

## קורות חייו
על חייו של כרטיאן ידוע מעט מאוד. אף תאריך הולדתו ומועד פטירתו אינם ידועים. נראה שנולד בטרואה שבצפון-מזרח צרפת, וחי בה פרק זמן ניכר. ייתכן שזהו כרטיאן הנזכר במסמך משנת 1173 כ"כריסטיאנוס, קנון סנט-לו". הוא שימש כאביר בחצרות השליטים הפיאודליים בפלנדריה ושמפאן. במשך מספר שנים היה שליחה המיוחד של פטרוניתו, הרוזנת מארי משמפאן, בתם של אלינור מאקוויטניה ובעלה הראשון, לואי השביעי. 

כרטיאן הוא מחברם הראשון של סיפורי עלילות הגבורה אודות אבירי השולחן העגול של המלך ארתור. יש להניח ששאב את נושאי כתיבתו מסיפורים אנגלו-נורמניים, ומשיריהם של זמרים עממיים בבריטני שבצרפת, אך הוא נסך בהם משמעות חדשה ותוכן אחר. הוא גם יצר סוגה ספרותית חדשה הקרויה "הרומן החצרוני" (Roman Courtois). מיצירותיו של כרטיאן נשתמרו שיר אחד וחמש רומנסות מחורזות. אלה זכו לתהילה רבה בדורות הבאים ולחיקויים רבים, הן בשירה והן בפרוזה.

כרטיאן היה בעל תודעה עמוקה באשר למעמדו כמשורר וכסופר. שלטון צודק ואהבת האל היו ערכים חשובים בעולמו. במרבית יצירותיו ביקש להשלים בין עולם התשוקות לעולם המוסר, והתקומם נגד האהבה הנואפת שאותה שיבחו הטרובדורים. גישתו זו מוצגת ברומנסה "ארק ואניד" (Erec at Enid) שחיבר לפני שנת 1170, וכן ברומנסה "איוון, אביר האריה" (Yvain, le Chevalier au Lion) שחיבר לאחר שנת 1177, ואשר מטפלת במעמדה של האישה כגברת כל יכולה לעומת מעמדה כאישה נשואה. 

כרטיאן התנגד גם לאהבה הפטליסטית כפי שבאה לידי ביטוי ביצירת המופת של זמנו, "טריסטן ואיזולדה". ביקורתו החריפה כנגדה מעוצבת ברומנסה "קליג'" (Cligès) שחיבר בשנת 1176 בקירוב. רומנסה זו מחקה בצורה לא מוצלחת את המבנה הסיפורי של טריסטאן ואיזולדה, אולם נוטעת בקורא את האמונה כי בכוח האדם לשנות את גורלו.

את הרומנסה "לנסלוט, אביר העגלה" (Lancelot, le Chevalier de la Charrette) חיבר בשנים 1177-1181, לפי בקשת הרוזנת מארי, כפי שכרטיאן עצמו מציין. עלילתה מספרת על סר לנסלוט ועל אהבתו למלכה גווינביר, והיא שונה מיצירותיו האחרות בכך שבה מתוארת האהבה לפי גישת הטרובדורים. מסיבה כלשהי חיבר כרטיאן רק כ-6,000 שורות ביצירה זו, ואת סופה כתב המשורר גודפרואה מלאניי (Godefroy de Lagny). אחת הסברות גורסת כי הדבר נעשה בתיאום עם כרטיאן, שלא יכול היה לחבר במו ידיו את פרקי הסיום מאחר שלא הסכים עמם מבחינה רעיונית. 

את הרומנסה "פרסיבל, סיפורו של הגראל" (Perceval, le Conte du Graal), חיבר לפני שנת 1191 עבור הרוזן פיליפ מפלנדריה, וזו נודעת כגיבוש הספרותי הראשון שניתן לאגדת הגביע הקדוש. כרטיאן ניסה לנסוך בה תוכן ומשמעות דתיים במסגרת הרפתקה חילונית, אולם לא השלימה; קרוב לוודאי מפני שהלך לעולמו. ארבעה משוררים אחרים הוסיפו המשך, כל אחד בתורו, ל-9,000 השורות שחיבר. 

כרטיאן חיבר גם ארבעה שירים המבוססים על היצירה "מטמורפוזות" מאת אובידיוס, אך רק השיר "פילומנה" (Philomena) נשתמר. השיר "גיום מאנגליה" (Guillaume d'Angleterre) יוחס בעבר לכרטיאן, אך השערה זו נדחתה. 

דמותו של כרטיאן שימשה כבסיס לדמותו של אוליבייה דה נואיין, המשורר בן ימי המוות השחור, המופיע בספרו של איאן פירס, "חלום סקיפיו".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-12
קונסטנטינוס הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית

**קונסטנטינוס הרביעי** (בלטינית: **Constantinus IV**; 649 – 685) היה קיסר ביזנטי, אשר שלט משנת 668 ועד מותו.

## ביוגרפיה
קונסטנטינוס הרביעי מונה לקיסר זוטר יחד עם אביו קונסטנס השני בשנת 654 והפך לקיסר יחיד לאחר ההתנקשות בחיי אביו בשנת 668.

הסכנה המיידית לאימפריה הביזנטית תחת שלטונו היו ערבים, ששלחו צי במטרה לתקוף את קונסטנטינופול בשנת 674. כאשר דעתו הופנתה לנושא זה, סלוניקי הותקפה על ידי הסלאבים. קונסטנטינופול שרדה תחת המצור הערבי עד שנת 678, בה הביזנטים השתמשו באש היוונית כנגד הצי הערבי בקרב סילאיום. הקרב היה אחת מהפעמים הראשונות בהן השתמשו הביזנטים באש היוונית. הערבים פרשו משדה הקרב, וסמוך לכך הובסו על היבשה באנטוליה.

בשנת 680 זימן קונסטנטינוס את ועידת קונסטנטינופול השלישית. באספה עמל לאשר מחדש את הדוקטרינות של ועידת כלקדון בשנת 451. עניין זה פתר את הפולמוס לגבי המונותליטיזם; לנוחות האימפריה, מרבית המונותליטיסטים היו דאז תחת שלטון הח'ליפות.

בשנת 681 הוכרח קונסטנטינוס להכיר באימפריה הבולגרית החדשה בבלקן, לאחר שהובס במלחמה בשנת 680. קונסטנטינוס חתך את לשונות אחיו, טיבריוס והרקליוס, כדי שלא יוכלו לשמש כשליטים. עניין זה הבטיח את ירושת בנו, יוסטיניאנוס השני, כאשר מת מדיזנטריה.
[ימין|ממוזער|[מטבע עם דמותו של קונסטנטינוס הרביעי]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים מדיזנטריה
קטגוריה:ילידי 652
קטגוריה:נפטרים ב-685
רמות מאיר

**רָמוֹת מֵאִיר** הוא מושב עובדים, הנמצא כ-4 ק"מ דרומית-מזרחית לרחובות במועצה אזורית גזר. נוסד בשנת 1949. את המושב חובק מצפון וממזרח כביש 4233. צפונית לרמות מאיר נמצא היישוב גני הדר ודרומית לו המושב יציץ. כביש 40 נמצא כ-2.5 קילומטר מערבית לרמות מאיר, וכביש 6 נמצא כ-1.5 קילומטר מזרחית לו.

## היסטוריה
המושב משתייך לתנועת המושבים. הוא קרוי על שמו של מאיר רוזוב, פעיל יהודי-ציוני מארצות הברית, שייצג קבוצת יהודים עשירים אמריקאים. רוזוב רכש בשמם אדמות רבות בשפלה מתוך רעיון להקים חוות חקלאיות. בראשית המאה ה-20 הוא רכש שטחים ממוכתר הכפר הערבי נענה, ששרידיו נמצאים בין פרדסי המושב לכביש 6. היישוב הערבי הוקם על חורבותיו של יישוב ביזנטי עתיק, ולפיכך ניתן גם היום למצוא בפרדסי המושב אבני פסיפס, זכוכית ביזנטית וחרסים מהתקופות השונות.

האדמות אשר רכש שימשו בשלב ראשון להקמת האגודה החקלאית גני הדר, ובהמשך חלקן גם לקיבוץ נען, וב-1949 גם להקמת מושב רמות מאיר.

המושב הוקם כמושב שיתופי על ידי קבוצת חיילי מח"ל משוחררי מלחמת העצמאות. בשנים הראשונות עזבו רבים מהמייסדים את המושב, וב-1954 נותרו בו 27 משפחות.

ב-1965 התפרק המושב וננטש כמעט לגמרי, פרט למספר מצומצם של משפחות (כ־3 עד 4 משפחות) שנותר במקום.

ב-1968 הוקם בפריז גרעין עלייה השייך לתנועה "ציונה". גרעין זה עלה באוגוסט 1969 ארצה ויישב מחדש את רמות מאיר. למושב הגיעו תחילה שלושה אנשים כדי לבדוק את השטח לפני העלייה הצרפתית ליישוב, אחד מהם היה פול בלעיש. הם הגיעו וצילמו את המושב כדי לשכנע אנשים לעלות וכדי להראות למי שתכנן את העלייה הצפויה למושב. ב-1973 התגוררו במושב 50 משפחות. המושב עסק בעברו בגידולי חקלאות: חממות ורדים, פרדסים, לולי הודים. היום ישנו מיעוט של חקלאים העוסק במטעים, פרחים, פטריות וזיתים לשמן.

במושב פעלה מזה שנים רבות תנועת בני המושבים. הסניף פעל בשיתוף עם מושב גני הדר, ונקרא רמג"ה (רמות מאיר-גני הדר). ב-2019, כחלק מהמשבר בחטיבת בני המושבים, עבר הסניף להיות חלק מ"התנועה החדשה" שהתפצלה מבני המושבים. במאי 2022, לאחר שלוש שנים, הודיעה הנהלת המושב שהוחלט לשוב לחטיבת בני המושבים.

## המושב כיום
רמות מאיר ממוקם בסמוך ליישובים גני הדר, קיבוץ נען והמושב יציץ. דרומית-מזרחית למושב נמצאת שמורת טבע בשם עינות גיבתון. ליד עינות גיבתון מצוי היישוב העתיק גבתון, שם ניצב תל בשם "תל מלוט". בחפירות בקרבת התל התגלה בשנות ה-90 של המאה העשרים מטמון המטבעות הגדול ביותר שאותר בישראל, ובו 26 אלף מטבעות ארד ביזנטיים. על תל מלוט הוקם בשנת 2010 מצפור על שם רפנאל מוסקל, לוחם יחידת אגוז ממזכרת בתיה הסמוכה שנהרג במלחמת לבנון השנייה.

בכניסה למושב יש חורשת אקליפטוסים ובעבר, בעונת החורף הייתה בה פריחה נרחבת של צבעונים אדומים.

רב המושב הוא הרב אילן סעדה. יו"ר הוועד המקומי היא סיון גיל.

## לקריאה נוספת
* **החידה מאחורי הברושים**, מאת: עירית עמית כהן - מתאר את הקמת החוות החקלאיות באזור ובכל הארץ.

## קישורים חיצוניים

*אתר המושב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת אמריקאים בישראל
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
אזאלי אסומאני

**רזאלי אסומאני** (תעתיק מדויק ע'זאלי עת'מאני בערבית: **غزالي عثماني**; נולד ב-1 בינואר 1959) הוא נשיא קומורו.

עוסמאני הוא יליד העיר מטסדייה שבאי גרנד קומורו. משנת 1977 ועד לשנת 1980 התאמן כצנחן באקדמיה הצבאית המלכותית במרוקו. כשחזר לאיי קומורו הצטרף ל'כוחות המזוינים של איי קומורו', והתקרב לנשיא אחמד עבדאללה. לאחר מותו של עבדאללה מונה עוסמאני לקצין בכיר ב'צבא ההגנה של איי קומורו' (FCD), שהוקם לאחר עזיבתם של שכירי החרב בשנים 1990-1989.
בשנת 1996 עוסמאני נסע לצרפת לתקופה קצרה של אימונים באקדמיה הצבאית. בשובו קודם לדרגת קולונל, ומונה לרמטכ"ל הגוף הצבאי החדש שהוקם באיים 'National Army of Development'.

ב-1999 ערך שורה של הפגנות נגד הנשיא טגינדה בן סעיד מסעונד, ולאחר הפיכה צבאית הפך לנשיא האיים. בינואר 2002 פרש רזאלי, רק כדי להתמודד שוב על תפקיד הנשיאות בבחירות דמוקרטיות. במאי אותה שונה נבחר רזאלי ברוב סוחף, וכיהן בתפקיד ארבע שנים נוספות עד מאי 2006. החוק באיי קומורו, הקובע שבכל ארבע שנים הנשיא יבחר מאי אחר מבין שלושת האיים המרכיבים את המדינה, לא אפשר לו להתמודד לכהונה שנייה.

במאי 2022 קיבלה אזאלי אסומני את ההצטיינות הקונטיננטלית של גביע אפריקה משגרירות מרוקו בקומורו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים קומורים
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:ילידי 1959