open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיסטין

**פיסטין** (באוקראינית: **Пістинь**; בפולנית: **Pistyń**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, כ-20 ק"מ מקולומיאה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
פיסטין נזכרת מהמאה ה-14, ובשנת 1756 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאה ה-19 התבססה כלכלת היישוב על מעיינות המלח והמים המינרליים שבסביבתו.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי פיסטין
מהמחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, שלשיאה הגיעה לקראת סוף המאה ה-19. לאחר מכן החלו יהודים רבים להגר מהעיירה, ובתחילת המאה ה-20 נמנו בה כ-900 יהודים. בעקבות מאורעות הכיבוש הרוסי בזמן מלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה יהודים נוספים, ובין מלחמות העולם נותרו בה 525 יהודים, כשישית מתושביה.

פיסטין נודעה כמקום מוצאו של הרב יהודה-לייב מפיסטין, מתלמידי הבעש"ט, ובמהלך המאות ה-18 וה-19 נודעה העיירה ברבניה השונים, שחלקם עלו לארץ ישראל. בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 התקיימה ביישוב פעילות ציונית, ובשנת 1935 הוקם במקום קיבוץ הכשרה.

### בשואה
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, במהלך מבצע ברברוסה, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן החרמת רכוש, חטיפה לעבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע. לאחר שנודע ליהודי העיירה על טבח שנערך ביהודי יאבלונוב הסמוכה, החלו אלו להימלט ליערות הסביבה. ביום 9 באפריל 1942 פשטו שוטרים אוקראינים על העיירה, וירו באופן אקראי ביהודיה במשך כשש שעות, ברחובות ובבתים. בטבח זה נרצחו מספר מאות יהודים. יתר היהודים נצטוו לקבור את הנרצחים בקבר אחים, והוצעדו לאחר מכן לקולומיאה.

יהודים בודדים מהעיירה ששרדו את השואה במסתורים ביערות הסביבה לא שבו להתגורר בה, בשל איום מצד לאומנים אוקראינים.

## קישורים חיצוניים

* פיסטין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
היפות והאמיצות

**היפות והאמיצות** הייתה תוכנית רדיו סאטירית ששודרה ב"רדיו תל אביב" בשנים 2000-1997. שם התוכנית היה אנטיתזה לשמה של אופרת הסבון "היפים והאמיצים".

התוכנית עלתה לשידור בסוף שנת 1997 כתוכנית בוקר בהנחיית מיכל ניב ותמר מרום בשעות 9-11, לאחר התוכנית "לחמניות" שהגישה מרב מיכאלי. בספטמבר 1998 החליפה עינב גלילי את תמר מרום, ובספטמבר 1999 עברה התוכנית להיות משודרת בין השעות 16:00-18:00, במטרה להעלות את נתוני ההאזנה. מלבד דיאלוגים בין המנחות בשפה פוסט-פמיניסטית ומושגים ייחודיים, כללה התוכנית פינות קבועות בהשתתפות מרב מיכאלי, ארז טל, מירי חנוך ושרי אנסקי.

לאור הפופולריות שצברה התוכנית ניהלו יוצריה משא ומתן להעבירה לטלוויזיה, אך עם התאבדותה של השדרנית מיכל ניב ב-21 בינואר 2000, ירדה התוכנית מהאוויר. במלאת שנתיים למותה של ניב שודרו ברדיו תל אביב מדי שעה קטעי ארכיון מתוך התוכנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות ברדיו האזורי
קטגוריה:תוכניות רדיו ישראליות
קטגוריה:תוכניות בוקר ישראליות
פונסק

**פונסק** (בפולנית: **Puńsk**; בליטאית: **Punskas**) הוא כפר במחוז סייני שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול ליטא, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. כיום כ-75% מתושבי הכפר הם ממוצא ליטאי, והוא מהווה אחד מהריכוזים הגדולים של ליטאים בפולין.

## תולדות היישוב
התיעוד הראשון לכפר הוא מראשית המאה ה-15. בשנת 1647 הוענקו לפונסק זכויות עיר, ואלה ניטלו מהיישוב בידי הרוסים בשנת 1852. משנת 1920 הכפר הוא בשטח פולין.

## יהודי פונסק
ממוזער|המבנה בו שכן בית הכנסת של הכפר.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בפונסק הוא מסוף המאה ה-16, ובסוף המאה ה-19 נמנו ביישוב 312 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 228 יהודים, למעלה ממחצית מתושביו.

לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים באוקטובר 1939, גורשו כל יהודיו לליטא. לאחר הכיבוש הגרמני של ליטא במהלך מבצע ברברוסה נספו רוב יהודי הכפר במקומות אליהם הגיעו. במאי 1946 רצחו פולנים לאומנים יהודי מהכפר ששרד את השואה.

## קישורים חיצוניים

* 
* פונסק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
חצי מעגל

ממוזער|ימין|200px|'''חצי מעגל''' בעל רדיוס r.
ממוזער|upright=0.6|המחשה מונפשת של משפט תאלס. הזווית B נותרת ישרה לאורך כל תנועת הנקודה על פני הקשת.

בגאומטריה, **חצי מעגל** הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות במישור אשר נמצאות מצדו האחד של קו ישר הנמצא במישור, ואשר מרחקן מנקודה הנמצאת על גבי הישר קבוע. חיתוך של מעגל לאורך הקוטר שלו יוצר שני חצאי מעגל. בגאומטריה אוקלידית וגם ברוב הגאומטריות האחרות אורכה של קשת חצי מעגלית שווה תמיד ל-180 מעלות. חלק המישור הכלוא בתחום שנוצר על ידי חיבור קצות הקשת בקטע ישר הוא צורה גאומטרית דו-ממדית שהיא חצי עיגול. זוהי צורה סימטרית בעלת ציר סימטריה אחד, שהוא האנך האמצעי לקטע שמחבר את קצות הקשת. הקטע המחבר את קצות הקשת הוא למעשה הקוטר של מעגל התוחם במדויק את החצי-מעגל, והקטע המחבר את מרכז הקוטר עם כל נקודה על החצי-מעגל הוא הרדיוס. 
לפי משפט תאלס כל המשולשים החסומים בחצי מעגל כך ששניים מקדקודיהם מונחים על קצות הקוטר וקודקוד נוסף מונח במקום כלשהו על פני הקשת, הם משולשים ישרי זווית. 
כל הישרים החותכים את החצי-מעגל והמאונכים לו מתכנסים לנקודה אחת שהיא מרכז הקוטר.

## נוסחאות
ממוזער|שמאל|200px|מיקום מרכז המסה של חצי-עיגול.

אורך הקשת של חצי-מעגל שרדיוסו \ r שווה ל- \pi r, והיא חוסמת חצי-עיגול ששטחו שווה ל- \ \pi r^2/2.

בגאומטריה אנליטית משוואת החצי-מעגל הנמצא ברביעים הראשון והשני, ואשר מרכזו בראשית הצירים היא:
:y=|\sqrt{r^{2}-x^{2}}|

מיקום מרכז המסה של חצי-עיגול:

:y = \frac{4 r}{3 \pi}

## שימושים גאומטריים
ממוזער|שמאל|250 פיקסלים|תיאור של בניה הנדסית של ממוצע חשבוני וממוצע הנדסי של אורכי שני קטעים בעזרת חצי מעגל.
חצי מעגל יכול לשמש לבניה גאומטרית של ממוצע חשבוני וממוצע הנדסי של אורך שני קטעים. אם בונים בעזרת מחוגה חצי מעגל על קוטר שהוא סכום שני הקטעים, הרי שאורך רדיוס המעגל, השווה באורכו למחצית הקוטר, הוא הממוצע החשבוני של אורכי הקטעים.
בעזרת משפט פיתגורס ניתן להוכיח שאורכו של קטע המאונך לשני הקטעים, כך שאחת מנקודות הקצה שלו נמצאת על החצי-מעגל, ונקודת הקצה השנייה מתלכדת עם נקודות הקצה המשותפות לשני הקטעים, שווה באורכו לממוצע ההנדסי של אורכי הקטעים. דבר זה יכול לעזור במשימה של תרבוע מלבן, מאחר ששטחו של מלבן שווה לשטחו של ריבוע שצלעו שווה באורכה לממוצע ההנדסי של אורכי ניצבי המלבן.

## שימושים אדריכליים
ממוזער|שמאל|150px|קשת חצי עגולה [ממוזער|250px|קשתות חצי מעגליות בשרידי [אמת מים|אמת המים בקיסריה]] 
ממוזער|ימין|300px|קונסטרוקציית מתכת חצי מעגלית בחממת ניו גרדנס בלונדון 
ממוזער|ימין|200px|פתח מנהרה בגואנזואטו מקסיקו 
באדריכלות של הזמן הקדום, ובעיקר בתקופת הרומאים, הייתה לצורת הקשת החצי מעגלית חשיבות מרכזית בקירוי מבנים, בגישור ובהובלת מים (אקוודוקט). יתרונותיה המבניים של צורה זו אפשרו בניית מבנים רחבי ידיים, בעלי יכולת נשיאה של עומסים גדולים. בימינו משמשת הקשת החצי מעגלית בקירוי מבנים רחבי ידיים כמו בריכות שחיה ותחנות רכבת, וכן בקירוי חממות. גם צורתן של מנהרות היא, בדרך כלל, חצי מעגלית. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
מעגל
פיליצה (עיירה)

**פיליצה** (בפולנית: **Pilica**, ביידיש: **פילץ**) היא עיירה במחוז זוויירצ'ה שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
פיליצה נזכרת מראשית המאה ה-12, ובשנים אלה נבנו בה כנסייה וארמון. באמצע המאה ה-16 הוענקו לפיליצה זכויות עיר, ובמאה ה-17 הייתה העיירה למרכז כנסייתי.

באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי השוודים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי פיליצה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1581, ובמאה ה-17 הוקם בה בית כנסת. מאמצע המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת, ובשנים 1760 עד 1764 התכנס בעיירה ועד ארבע הארצות. במהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי. משנת 1894 התקיימה בעיירה פעילות ציונית. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 2,688 יהודים, שהיוו רוב תושביה.

בשנת 1911 פרעו איכרים פולנים ביהודי העיירה, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה נמלטו מהעיירה רוב יהודיה. בשנים אלה כילו שריפות גדולות את רוב בתי היהודים בעיירה. לאחר המלחמה, שבו לעיירה רק חלק מיהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, שכללה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מתקיפות אנטישמיות מצד איכרי הסביבה ומצד הפולנים תושבי העיירה.

במהלך השואה הושמדה לחלוטין קהילת פיליצה.

רבני העיירה: הרב יואב רוזנבוים (הראשון), בין השנים תקל"ח (1778) - תקס"א (1800) כיהן בעיר רבי אלעזר לעוו מחבר הספר "שמן רוקח". הרב לעוו עמד גם בראשות ישיבה במקום. הרב יוסף ניימינץ, מחבר הספר "מעשה חושב" (נפטר בתק"ס, -1800), רבי אברהם צבי הירש פצנובסקי  מחבר הספר "ברית אברהם" (עד תקע"ב אז עבר לפיטרקוב), הרב לוי יצחק (היה חסיד קוצק, בהמשך כיהן בזדונסקה וולה), רבי יחיאל דנציגר, לימים מייסד חסידות אלכסנדר, הרב פנחס אליהו רוטנברג (אחיינו של החידושי הרי"ם, נפטר תרס"ג, 1903), רבי פנחס מנחם יוסטמן מחבר הספר "שפתי צדיק" ונכדו של החידושי הרי"ם (בהמשך עבר לצ'נסטוחובה). בשנת תרפ"ד (1924) החל לכהן בעיר כרב ואדמו"ר רבי ברוך קלונימוס הורוביץ-שטרנפלד משושלת חנצ'ין. נרצח בשואה בשנת תש"ב (1942).

כמו כן בלט בעיר "האופה מפילץ", רבי יעקב, שזכה להערכתו של החוזה מלובלין.

לזכרם של יהודי פיליצה שנרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה התקיים מצעד חיים בנוכחות מאות משתתפים מישראל, פולין ואוסטרליה. במצעד שוחזר אחד ממסעות ההרג של 20 מיהודי העירייה שהתרחש ב-5 בספטמבר 1942 מכיכר העירייה ועד קבר אחים שאותר ב-2014 במרחק של 600 מטר מכיכר העירייה.

### גלריה

בית הקברות היהודי פיליצה.jpg|בית הקברות היהודי בפיליצה - קברו של הרב אבא אברהם ליברמנש
איתור מיקום קבר האחים 30.11.2014.jpg|איתור מיקום קבר האחים ב-2014
Pilica marsz -3.jpg|מצעד החיים ב-2019
Pilica marsz -7.jpg|מצעד החיים ב-2019


## לקריאה נוספת
* מ. צאנין, **פיליץ** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 241–244 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

## קישורים חיצוניים

* 
* פיליצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שלזיה  (פרובינציה): עיירות יהודיות
סלופצה

**סלופצה ** (בפולנית: **Słupca**) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית פולין גדול שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לסלופצה הוענקו זכויות עיר בשנת 1290, ובשנת 1331 נחרבה העיר בידי חיילי המסדר הטבטוני. חורבן נוסף בא על העיר במהלך פשיטות השוודים באמצע המאה ה-17.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 הפכה העיר לעיר מחוז.

## יהודי סלופצה
ממוזער|אנדרטה בבית הקברות היהודי בסלופצה.
יהודים התיישבו בעיר לראשונה בתחילת המאה ה-19, אך בשנת 1822 אסרו הרוסים על ישיבת יהודים בה, בשל קרבתה לגבול פרוסיה. עם ביטול הגבלות אלה, בשנת 1862, חודש היישוב היהודי בעיר, וכעבור מספר שנים נבנה בה בית כנסת.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר 1,426 יהודים, למעלה מרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, הגבלות תנועה וחובת תשלום סכומי כופר. בפברואר 1940 גורשו כמה מאות יהודים מהעיר לטרנוב ולבוכניה. בראשית יולי 1940 הועלה באש בית הכנסת שבעיר, והוצתו ספרי התורה של הקהילה.

ב-17 עד 18 ביולי 1941 גורשו אחרוני יהודי העיר לז'גוב הסמוכה, בה הוקם גטו ליהודי נפת קונין. באוקטובר 1941 נרצחו יהודי העיר, יחד עם יתר יהודי המקום, ביערות קז'ימייז' ביסקופי.

## קישורים חיצוניים

* 
* סלופצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:פולין גדול: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קונין

**קונין** (בפולנית: **Konin**) היא עיר מחוז בפרובינציית פולין גדול שבפולין, על גדות נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
קונין נוסדה במאה ה-12, ובסוף המאה ה-13 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-14 וה-15 התפתחה העיר, ובתקופה זו נבנתה בה מצודה, והיא הוקפה בחומה. באמצע המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 נפגעה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1863, במהלך מרד ינואר, התרחשו בסמוך לעיר מספר קרבות בין המורדים הפולנים והגייסות הרוסיים.

מבחינה מנהלית קונין מהווה מרכז של נפה שכוללת 5 ערים (סלסין, גולינה, סומפולנו, ריכבאל וקלצ'ב) ו-9 מועצות אזוריות חקלאיות.

## יהודי קונין
במאה ה-15 נמנו בעיר כ-180 יהודים. כתוצאה משריפות, ממגפות ומהגבלות מגורים, הצטמצם מספר היהודים בעיר במהלך המאה ה-17, ועד לסוף המאה ה-18 היו יהודי העיר כפופים לקהילת קאליש. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 תרמו יהודי העיר חלק משמעותי בפיתוחה התעשייתי.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל, של המפלגות ציונית ושל הבונד. בשנת 1918 נפתח בעיר בית ספר מרשת יבנה.

### בשואה
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, שדדו אלו את רכוש יהודיה, ולאחר מכן ריכזו רבים מיהודיה בבית הספר היהודי, ממנו גורשו כ-1,100 יהודים לאוסטרובייץ קיילצקי. ביולי 1940 גורשו יתר יהודי העיר לגרודז'ייץ, לז'גוב ולזגורוב. מיישובים אלו נלקחו יהודי העיר, יחד עם יתר יהודי היישובים, לבורות ביערות קז'ימייז' ביסקופי, בהם נקברו חיים בבורות של סיד.

לאחר השלמת הגירוש הוקם בקונין מחנה עבודה, בו רוכזו כ-800 יהודים מהסביבה, אשר הועסקו בעבודות כפייה מפרכות, תוך רצח חלקם. יתר יושבי מחנה זה שולחו להשמדה בחלמנו. טרם השלמת חיסול המחנה, ערכו חלק מאנשיו פעולת מרי, בה הציתו חלק מצריפי המחנה.

מכ-3,000 יהודי העיר שרדו את השואה ושבו אליה 46 יהודים, אך אלו עזבו אותה תוך זמן קצר, עקב יחס עוין מצד האוכלוסייה הפולנית המקומית.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קונין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין גדול: ערים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
סנטיאגו מינה

**סנטיאגו מינה ואייספין** (בספרדית: **Santiago Mina Vallespín**; נולד ב-11 במרץ 1958 באוראה דה גאאן שבחבל הבסקים, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים

מינה נולד באוראה דה גאאן שבחבל הבסקים, ספרד. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, בעונת 1976/1977, בה ירדה הקבוצה לליגה הספרדית השלישית. במהלך שירותו הצבאי בעיר שיחק בהשאלה באלחסירס, ובהמשך הושאל גם לסבדל.

לקראת עונת 1981/1982 עבר מינה לסלטה ויגו שהייתה בליגת המשנה הספרדית. ב-20 בספטמבר 1981 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בתיקו 1-1 נגד קורדובה. בעונה זו לקח חלק בעלייתה לליגת העל, כששיחק ב-3 משחקים. ב-5 בספטמבר 1982 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 1-0 לסביליה. באותה עונה סיימה סלטה ויגו במקום ה-17 בליגה וחזרה לליגת המשנה .

בעונת 1984/1985 החל מינה לשחק בלורקה דפורטיבה. ב-14 באוקטובר 1984 קיבל את הכרטיס האדום הראשון והיחיד בקריירה שלו, בהפסד 6-0 לסלמנקה.

בסיום העונה, שהסתיימה בירידתה של הקבוצה לליגה השלישית, פרש מינה מכדורגל, כשהוא בן 27 בלבד.

## חיים אישיים
בנו של מינה הוא הכדורגלן סנטי מינה, גם הוא שחקן סלטה ויגו בעבר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סבאדל
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1958
איגוף

[ממוזער|[קרב קאנאי, דוגמה לאיגוף מושלם]]
[ממוזער|הצבא היווני מאגף את הצבא הפרסי ב[קרב מרתון]]
[שמאל|ממוזער|250px|[תוכנית שליפן (אדום - גרמנים, כחול התקפה צרפתית צפויה)]]
**איגוף** הוא טקטיקה צבאית במסגרתו כוח צבאי נע סביב האגף של האויב כדי לתקוף אותו שוב מאחוריו. הצורה היעילה ביותר של איגוף היא הלפיתה הכפולה, הכוללת התקפות אגף בו זמנית משני צדדיו של האויב. דוגמה קלאסית לכך היא ניצחונו של חניבעל על הצבא הרומי בקרב קאנאי.

המונח מתייחס בעיקר לקרבות יבשה, אם כי הוא גם בשימוש במסגרת לוחמה ימית. דוגמה לכך היא קרב סלמיס.   

## היסטוריה
אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לשימוש בטקטיקת איגוף הוא קרב מרתון בין אתונה לפרס. בקרב זה המצביא מילטיאדס הצעיר חיזק את האגפים שלו על חשבון המרכז, וכך הביס את הצבא הפרסי שביסס את עיקר כוחו במרכז והזניח את האגפים. הפרסים עצמם השתמשו באיגוף נגד היוונים בקרב תרמופילאי כאשר איגפו באמצעות כוח מיוחד את מלך ספרטה לאונידס הראשון.

האיגוף היה מוטיב בסיס בלוחמה היוונית בעת העתיקה. הצבא היווני באותה תקופה היה מורכב מפלנקס, שאגפו הימני מחוזק ואגפו השמאלי חלש. בקרבות בהם נלחמו יוונים נגד יוונים, היה כל צד מנסה לאגף את האגף השמאלי החלש. המצביא התבני אפמינונדס פעל בצורה לא שגרתית כאשר הפך את היוצרות וכך הביס את הצבא הספרטני בקרב לאוקטרה.

בעבר האיגוף נעשה בעיקר באמצעות חיל פרשים. המצביא הקרתגי הידוע חניבעל ברקה, הרבה לעשות שימוש בטקטיקה זו תוך שהוא מנצל ביעילות רבה את חיל הפרשים שלו. יעילותה של אסטרטגיה זו התבטאה בקרב קאנאי, שעד היום נחשב לסמל של מערכת השמדה כוללת. הרומאים עצמם למדו לקח, ובקרב זאמה דאג המצביא הרומאי הצעיר סקיפיו אפריקנוס שיהיו לו יותר פרשים מאשר לקרתגים, וכך ביצע איגוף מושלם והנחיל להם מפלה צורבת שהכריחה אותם לחתום על תנאי שלום קרתגו.

במאה ה-20 עדיין הייתה שיטת האיגוף חביבה על צבאות שונים. המצביא הגרמני אלפרד פון שליפן התעניין מאוד במערכות איגוף ובפרט בקרב קאנאי. במאמר שפרסם בשם "מחקרי קאנאי" טען שליפן שלמעשה חניבעל הוכיח שבעזרת איגוף ניתן להכריע כל אויב בעל יתרון מספרי. שליפן טען שכל המצביאים בהיסטוריה הסתמכו גם אם בלא יודעין על האסטרטגיה של חניבעל בקרב קאנאי. שליפן טען כי אף על פי שאלפי שנים עברו מאז קאנאי, "לא השתנו תנאי היסוד למערכה ניתן לערוך היום את מערכת ההשמדה לפי אותה תוכנית שתכנן חניבעל בימי קדם". על פי המודל של איגוף, בנה שליפן את "תוכנית שליפן" המפורסמת שלו שהייתה אמורה לדאוג לכך שגרמניה תוכל להביס את צרפת במהירות הבזק. הסיבה לכישלונה של תוכנית זו הייתה נעוצה בכך שקציני המטכ"ל הגרמני לא הקשיבו לעצותיו של שליפן להשאיר את האגף הימני תמיד מחוזק, ובפועל החלישו אותו. כמו כן שליפן בנה את התוכנית יותר מדי על פי מודל של איגוף, ושילב בה מעט מדי התקפה.

בהדרגה החליף השריון את הפרשים. דוגמה בולטת לאיגוף שנעשה באמצעות שריון היא המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, במהלכה טורי השריון של הוורמאכט במסגרת תוכנית "אבחת מגל", ביצעו תמרון מבריק שבו כיתרו את צרפת וכבשו אותה.

## ראו גם
* כיתור
* פריצה (טקטיקה)
* איגוף אנכי
* תנועת מלקחיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:אסטרטגיה
בית הכנסת עדת ישראל

**בית הכנסת קהל עדת ישראל** (מכונה בדרך כלל: **השיף-שול**), היה בית הכנסת היסטורי בעיר וינה אוסטריה, שעמד בחצר האחורית שמאחורי הבניין הקיים כיום ברחוב Große Schiffgasse 8 ברובע לאופולדשטאדט. בית הכנסת שימש את הקהילה האורתודוקסית המקומית עד שנהרס  על ידי הנאצים במהלך ליל הבדולח (מרץ 1938).

הבניין הקדמי, אשר שימש גם הוא את הקהילה לפני המלחמה כבית מדרש וכמשרדי הקהילה, מאכלס כיום בית מדרש חסידי משופץ ופעיל בשם "קהל חסידים", העומד תחת נשיאותו והנהלתו של הרב אברהם יונה שוורץ. בבית מדרש זה יש מקוה וגם כולל אברכים.

בקומה העליונה של הבניין פועל בית כנסת נוסף, אשר בעבר שימש גם כישיבה וכמקום מקלט רוחני זמני להרבה פליטים יהודים מאיראן, שנמלטו מן המהפכה האיראנית ועברו דרך וינה במהלך העשורים האחרונים (כיום בראשות הרב מיכאל פרסבורגר).

מחוץ למבנה מותקן לוח זיכרון בו נכתב: "מקום תפילה יהודי זה נהרס בידי הנאצים בפוגרומים של נובמבר 1938".

## היסטוריה
ממוזער|231x231px|בית המדרש קהל חסידים 
עם הקמת ארגון הקהילה היהודית וינה (IKG - הגוף שמייצג את הקהילה היהודית בעיר) בשנת 1852, נוסד בית הכנסת. הרב הראשון היה הרב שלמה זלמן שפיצר (נפטר 1894), שנבחר בשנת 1852. הוא היה חתנו של החתם סופר, וככזה, היה לקהילה קשר ישיר עם הקהילה האורתודוקסית הגדולה בעיר פרשבורג (עירו של החתם סופר). כאשר גדלה ההשפעה הליברלית באזור, הרב שפיצר הוביל את קהילתו האדוקה והבדלנית למיקום חדש, שנבנה מ-1858 עד 1864. בית הכנסת החדש הכיל 750 מקומות ישיבה (500 לגברים ו-250 לנשים).

הרב ישעיה פירסט (נפטר 1943), ירש את מקומו של הרב שפיצר בשנת 1894. הוא היה תלמידו של הכתב סופר (בנו של החתם סופר), וכך עלה גם בידו לקיים קשרים הדוקים עם הקהילה בפרשבורג (באותה תקופה – עירו של הכתב סופר).

בית הכנסת נהרס, יחד עם עוד 80 בתי כנסת נוספים בווינה, במהלך הפוגרומים שהתבצעו בליל הבדולח בשנת 1938 לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית.

כבר לאחר סיפוח אוסטריה, ובייחוד לאחר שריפת בית הכנסת החלו רבים מן האוכלוסייה היהודית להגר מהמדינה. חלק מן הקהילה האורתודוקסית הצליחו להגיע לארצות הברית והשתקעו בשכונת ויליאמסבורג, ניו יורק. בשנת 1941 החלו הפליטים לדאוג להקמת קהילה, והשקיעו אנרגיה רבה בפיתוחה. הם רכשו בניין תיאטרון בשדרות בדפורד והפכוהו לבית כנסת. רבם הראשון היה הרב יונתן שטייף, שכיהן לפני המלחמה כדיין בבודפשט ונפטר בשנת 1958.

קהילה זו מכונה כיום קהילת וויען. יש לה בתי כנסת גם בבורו פארק ובמונסי וכן מוסדות חינוך הכוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה וישיבה גדולה.

## ראו גם
* בית הכנסת טמפלגאסה

## קישורים חיצוניים

* יעקב קורן, בתי כנסת ליוצאי וינה בתל אביב, הספרייה הווירטואלית של מטח
* תולדות בית הכנסת, באתר Austrian synagogues 
* נתונים על בית הכנסת 

עדת ישראל
סנטי מינה

**סנטיאגו 'סנטי' מינה לורנסו** (בספרדית: **Santiago 'Santi' Mina Lorenzo**; נולד ב-7 בדצמבר 1995 בויגו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
### סלטה ויגו
מינה נולד בויגו שבספרד וגדל במחלקת הנוער של סלטה ויגו. ב-16 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף 31 דקות לסיום בהפסד 1–3 לחטאפה במחזור ה-24 של ליגת העל הספרדית. זו הייתה הופעתו היחידה באותה עונה. את העונה שלאחר מכן החל בהופעה בודדת במדי סלטה ויגו ב', קבוצת המילואים של סלטה ויגו, ולאחר מכן החל לשחק באופן קבוע בקבוצה הראשית. ב-16 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק בו הפסידה סלטה ויגו לאתלטיק בילבאו. הוא עשה זאת בגיל 17 שנים, 9 חודשים ו-10 ימים, מה שהציב אותו כמבקיע הצעיר ביותר בהיסטוריה של הקבוצה בליגה הבכירה. ב-11 באפריל 2015 הבקיע מינה ארבעה שערים בניצחון 1–6 נגד ראיו ואיקאנו והפך לשחקן הצעיר ביותר שעושה זאת בהיסטוריה של הליגה הבכירה ולראשון שעושה זאת בסלטה ויגו מאז שנת 1979.

### ולנסיה
ב-4 ביולי 2015 חתם מינה על חוזה ל-6 שנים בולנסיה, ששילמה עבורו 10 מיליון אירו. ב-22 באוגוסט 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב והוחלף בדקה ה-69 במשחק נגד ראיו ואיקאנו שנגמר בתוצאה 0-0, וב-5 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו, כשהבקיע 4 דקות לסיום כדי לקבוע תוצאה של 1-1 במשחק הליגה נגד ברצלונה.

### החזרה לסלטה ויגו
ב-14 ביולי 2019 חתם על חוזה לחמש שנים במדי סלטה ויגו. במאי 2022 סולק מהקבוצה לאחר שנמצא אשם בתקיפה מינית ונידון לארבע שנות מאסר.

## חיים אישיים
אביו של מינה הוא כדורגלן העבר סנטיאגו מינה, גם הוא שחקן סלטה ויגו בעבר.

בדצמבר 2019 הואשם מינה בתקיפה מינית שארעה שנתיים קודם לכן.

ב-4 במאי 2022, נמצא מינה אשם ונגזרו עליו ארבע שנות מאסר בגין התעללות מינית. בנוסף, הוא חויב לשלם 50,000 אירו כפיצוי. לאחר הרשעתו, הוא סולק מסלטה ויגו על ידי נשיא המועדון קרלוס מוריניו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:ויגו: כדורגלנים
קטגוריה:מורשעים בדין בספרד
קטגוריה:כדורגלני א-שבאב (ריאד)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
אנדוהדרל פולרן

שמאל|ממוזער
ממוזער|תמונת מיקרוסקופיה אלקטרונית של M<sub>3</sub>N@C<sub>80</sub>. אטומי מתכת נראים כנקודות שחורות בתוך מולקולות פולרן, עם קשר כפול ב C<sub>80</sub>
**אנדוהדרל פולרן** (באנגלית: **Endohedral Fullerene**), או **אנדופולרן** (**Endofullerene**) הוא פולרן בעל אטומים, יונים או צברי אטומים נוספים כלואים בתוך הספירה הפנימית שלהם.

הלנתן C70 הראשון שסונתז ב-1985 נקרא La@C60.

הסימן "@" בשם הוא נוטציה המסמלת מולקולה קטנה הכלואה במעטפת.

אנדוהדרל פולרן עשוי להיות החומר היקר בעולם; עלות הפקתו עומדת על 145 מיליון דולר לגרם. מחקרים שונים נעשים בנוגע לשימושים אפשריים שלו, כאשר אחת האפשרויות היא שישמש לייצור שעונים מדויקים שיחליפו את השעונים האטומיים המדויקים, אך הגדולים יחסית. שעון כזה יוכל להיות בגודל של שבב ומדויק מאוד ועל ידי כך לשבת בתוך מכשירים ניידים. אם אכן יצליח לשמש כשעון כזה הוא עשוי להגדיל את דיוק ה-GPS במכשירים ניידים מדיוק של כמה מטרים לדיוק ברמה של מילימטר בודד.

## סימון
בכתיב כימי מקובל, באקמינסטרפולרן (C60) עם אטום (M) היה נכתב כ: MC60, ללא כל תלות ביחס להימצאות M בתוך או מחוץ לפולרן. כדי לאפשר דיון מפורט יותר עם איבוד מידע מינימלי, סימון מפורש יותר הוצע בשנת 1991, בו אטומים מצד שמאל לסימן ה-"@" נמצא פיזית בתוך רשת אטומים הרשומים מצד ימין לסימן ה-"@". בדוגמה שהבאנו לעיל, הסימון הנכון יהיה M@C60, אם M נמצא בתוך רשת אטומי הפחמן.

סימון מורכב יותר יכול להיות: (K2(K@C59B, אשר מבטא מצב של רשת של 60 אטומי כלוב פולרן עם אטום בורון אחד מוחלף בפחמן ברשת גאודטית, עם אשלגן בודד כלוא בפנים, ועם שני אטומי אשלגן קשורים מבחוץ.

## קישורים חיצוניים

* מדענים יצרו את החומר היקר בעולם - 145 מיליון דולר לגרם, באתר ScienceAlert, ינואר 2016

קטגוריה:כימיה סופרא מולקולרית
קטגוריה:ננוטכנולוגיה
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
ליליאנה לובינסקה

**ליליאנה לובינסקה** (בפולנית: **Liliana Lubińska**, 14 באוקטובר 1904, לודז', פולין - 19 בנובמבר 1990, ורשה, פולין) הייתה חוקרת מדעי המוח, אשר חקרה את מערכת העצבים ההיקפית, וגילתה את התמסורת האקסופלזמטית הדו-כיוונית.

## ראשית דרכה
לובינסקה נולדה בלודז' ונישאה ליז'י קונורסקי, אף הוא חוקר מוח ושותף מחקר. היא השלימה תואר ראשון בביוכימיה ובפיזיולוגיה בסורבון בפריז, ותואר דוקטור בשנת 1932. במהלך עבודתה על הדוקטורט, עבדה לובינסקה במעבדה הפיזיולוגית של לואי ומרסל לאפיק, וחקרה כרונאקסיה ורפלקסים.

## קריירה ומחקר
לאחר שהשלימה את לימודיה בפריז, החלה לובינסקה במחקר במכון ננצקי לביולוגיה ניסויית בורשה, אך נאלצה להימלט לקווקז עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1940 ו-1945 חקרו לובינסקה ובעלה שיקום עצבים היקפיים במוסד לרפואה ניסויית בסוחומי, ברפובליקה הגאורגית של ברית המועצות. מתום המלחמה ועד פרישתה בשנת 1982, חקרה לובינסקה את מבנה העצבים, ובייחוד תמסורת אקסופלזמטית, והראתה שזו יכולה להיות דו-כיוונית.

היא פרסמה כ-80 מאמרים מדעיים, ונחשבה מדענית מובילה בתחומה.

## פרסים והוקרה
* חברת צוות העריכה של כתב העת *[[Neuroscience]]* (1976-1990)
* חברה זרה באקדמיה לאופולדינה
* חברה של כבוד, ארגון חקר המוח הבינלאומי
* פרס על שם סולאנז' קום מטעם האקדמיה הלאומית הצרפתית לרפואה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעניות פולניות
קטגוריה:מדעניות מוח
קטגוריה:נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ילידות 1904
קטגוריה:נפטרות ב-1990
משרד רואי חשבון

**משרד רואי חשבון** הוא משרד המספק שירותי ראיית חשבון ללקוחותיו. השירותים כוללים תחומים עיקריים, אחדים: ביקורת חשבונות, מסים, חוות דעת כלכליות וייעוץ ארגוני.

לעיתים מופעל משרד רואי חשבון על ידי רואה חשבון יחיד, אך פעמים רבות מתאגדים רואי חשבון אחדים למשרד משותף, המסוגל להציע מגוון רחב יותר של התמחויות. גודלו של משרד רואי חשבון עשוי להגיע למאות עובדים ואף יותר. לקוח הזקוק לשירות בתחום זה יוכל לקבלו במשרד גדול אחד, או בשיתוף פעולה בין משרדים קטנים אחדים. 

התקשרות של לקוח עם משרד רואי חשבון נעשית בשתי דרכים עיקריות:
* התקשרות חד-פעמית, לשם קבלת שירות לבעיה מסוימת. דוגמה: גוף הזקוק לביקורת חקירתית יתקשר עם משרד רואי חשבון למטרה זו. 
* התקשרות ארוכת-טווח, לשם קבלת שירות חשבונאי שוטף. דוגמה: חברה זקוקה באופן שוטף לשירותיו של משרד רואי חשבון לשם הגשת דו"חותיה הכספיים. 

העובדים במשרד רואי חשבון הם מסוגים אחדים:
* שותפים, שלכל אחד מהם חלק בבעלות על המשרד.
* רואי חשבון שכירים
* מתמחים - מי שסיימו לימודי חשבונאות, אך טרם הוסמכו כרואי חשבון. 
* עובדים בתחומים משיקים, כגון מנהלי חשבונות, יועצי מס ומבקרי מערכות מידע.
* עובדי מנהלה, חסרי השכלה משפטית. 

צורת ההתאגדות המקובלת למשרד רואי חשבון היא שותפות.

## ביג פור

הביג פור (באנגלית: Big Four; תרגום: **ארבעת הגדולים**) הם ארבעת משרדי ראיית החשבון הבין-לאומיים הגדולים ביותר. ארבעת המשרדים אמונים יחד על רוב עבודת הביקורת של חברות ציבוריות ושל חברות פרטיות ברחבי העולם. יחד הם יוצרים אוליגופול בשוק שירותי הביקורת. בעבר היה הביג פור מוכר כ**ביג 8** (שמונה הגדולים), אך הוא הצטמצם לחמישה משרדים לאחר מספר מיזוגים. ה**ביג 5** (חמשת הגדולים) הפכו לביג פור בשנת 2002 לאחר שמשרד ארתור אנדרסן כמעט שנסגר לאור מעורבותו והסתבכותו בפרשת אנרון.

**ארבעת המשרדים:**

בישראל, על פי דירוג "Dun's 100" של דן אנד ברדסטריט, חמישה משרדים גדולים מייצגים יחדיו כ-90% מהחברות הציבוריות בישראל. בראש הטבלה נמצאת ארנסט אנד יאנג, קוסט פורר גבאי את קסירר, אחריה בריטמן אלמגור זהר (דלויט טוש טומטצו) וסומך חייקין (KPMG). במקום הרביעי בדירוג נמצא משרד PwC ישראל ובחמישי - BDO זיו האפט.

## קישורים חיצוניים

* אתר רואי חשבון בישראל
* סקירת תחום רואי החשבון

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:שירותים
יקנת הכף

**יקנת הכף** (שם מדעי: *Microparra capensis*) היא מין של עוף יחיד בסוגו במשפחת היקניים החי בדרום אפריקה ובמזרח אפריקה.

אורכה של היקנה 15-18 ס"מ ומשקלה עד 40 גרם בממוצע. היא בעלת נוצות חומות-אדמדמות עם חזה לבן וכרבולת אדומה מעל המקור. היא שוכנת בביצות, נהרות ואף בקרבת החוף. רגליה הגדולות עוזרות לה ללכת על צמחייה צפה. מקורה שחור ודק. מותאם לאופן ההזנה שלה, חטיפת פיסות מזון מהמים וכן יצורים קטנים כמו חרקים, ראשנים ודגיגים. 

היקנה הזו מתלהקת בלהקות קטנות הנעות באזורי הביצות. המין מונוגומי והזכר עוזר לנקבה, החומה יותר, לשמור על הביצים ולגדל צאצאים.

מצב השימור של יקנה זו הוא ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

* יקנת הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:יקניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:מאלי: עופות
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: עופות
ג'יימס בוון

**ג'יימס בוון** (באנגלית: **James Bowen**;  נולד ב-5 במרץ 1979) הוא סופר ונגן רחוב בריטי שהתפרסם בזכות סיפרו האוטוביוגרפי "**[[חתול רחוב]] ושמו בוב**" שהפך במהירות לרב-מכר עולמי.

## ביוגרפיה
בוון נולד בסארי בבריטניה. כשהיה בן שלוש התגרשו הוריו והוא עבר לאוסטרליה יחד עם אמו ואביו החורג. הוא לא הסתדר עם אביו החורג ובבית הספר. בגיל חמש עשרה נשר מבית הספר והחל להשתמש בסמים. בגיל שמונה עשרה אמו שלחה אותו לגור בלונדון עם אחותו למחצה, בתקווה ששם מצבו ישתפר. הוא התקשה להשיג עבודה, הידרדר לסמים קשים ונזרק מבית אחותו. גם אביו סירב לקבלו והוא הפך לחסר בית והתגורר ברחובות לונדון. לבסוף התקבל לתוכנית שיקום עירונית, קיבל דירת מגורים ממחלקת הרווחה בטוטנהאם וכן החל בטיפול במתדון לצורך גמילה מסמים, המשמש תחליף להרואין. לפרנסתו עבד כנגן גיטרה ברחובות באזור קובנט גרדן.

ערב אחד, בתחילת אביב 2007, חזר לביתו וגילה חתול ג'ינג'י שוכב בחדר המדרגות. בתחילה התעלם ממנו כי לא רצה לקבל אחריות על יצור נוסף, בשעה שהיה לו מספיק קשה לקחת אחריות על עצמו. החתול המשיך לשכב באותו מקום ולמחרת ראה בוון שהוא פצוע, במצב תזונתי גרוע וקרחות בפרווה. נכמרו רחמיו על החתול ובשארית כספו מימן לו טיפול וטרינרי, אשר כלל טיפול בפצעים וסירוס,  ולאחר מכן הכניסו לדירתו. הוא קרא לחתול בוב על שם הדמות של "קילר בוב" מהסדרה טווין פיקס. בוון טיפל בבוב עד שהבריא ושילח אותו לדרכו בתקווה שלא ייפגשו יותר.

כאשר הלך לעבודתו כנגן רחוב, עקב בוב אחריו, התגנב לאוטובוס וקפץ על כתפו. הם הגיעו לקובנט גרדן. בוון החל לנגן ובוב לצידו. באותו יום הרוויח בוון הרבה יותר מביום רגיל. אנשים עצרו לצילום ונותו לו כסף ברוחב לב. תוך זמן קצר השתנה מצבו של בוון. הוא נגמל מסמים, רואיין בטלוויזיה והוא ובוב הפכו לחביבי התקשורת ולידוענים. הסיפור על חתול הרחוב שהציל את בעליו זכה להתעניינות וירלית ברשת.

### לאחר מותו של בוב
ב-13 ביוני 2020 ניגש בוון להאכיל את בוב וגילה שהוא נעדר. יומיים לאחר מכן נודע לו שבוב נדרס על ידי רכב ונהרג. מחוות נערכו לזכרו בכל רחבי העולם, ואנדרטה לזכרו נחנכה ב-2021 בפארק איזלינגטון גרין. זמן קצר לאחר מכן טען בוון כי הסוכן התקשורתי שלו "זרק" אותו. בעקבות כך, הידרדר שוב לשימוש בהירואין, אך בינואר 2023 נגמל מהסם. מאוחר יותר באותה השנה נאלץ למכור את ביתו עקב העלייה במחירי המשכנתא, וכתוצאה מכך הפך שוב לחסר בית. ארבעה חתולים אחרים שהיו עימו הועברו לבתים אחרים לאחר מכירת הבית, אך הותר לו להמשיך ולהחזיק בכלב השי טסו שלו. נכון ל-2024 מתגורר בוון באזור צפון לונדון.

## ספרים
***חתול רחוב ושמו בוב**, נכתב על ידי בוון והסופר ג'רי ג'נקינס ויצא לאור ב-2012. תוך זמן קצר הוא הפך לרב מכר עולמי. נמכר בבריטניה בלבד ביותר ממיליון עותקים ותורגם ל-30 שפות.
***העולם לפי בוב**, ספר המשך, יצא ב-2013 וזכה גם הוא להפוך לרב מכר
***בוב: לא חתול רגיל**, גרסה מותאמת לילדים של "חתול ושמו בוב", יצא ב-2013.
***שמי הוא בוב**, ספר מאויר לילדים ובו תיאור דמיוני של חייו של בוב לפני שנפגש עם בוון. יצא ב-2014.
ב-2016 הופק סרט לפי "חתול רחוב ושמו בוב".

## לקריאה נוספת
* **ג'יימס בוון**: **חתול רחוב ושמו בוב**, תרגום קטיה בנוביץ', הוצאת "אסיה", 2015

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'יימס בוון ובוב - ביקורת

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:חתולים בתרבות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1979
המסוורת'

**המסוורת**' (באנגלית: **Hemsworth**) היא עיירה במערב יורקשייר, אנגליה.

קטגוריה:שמות משפחה
אהבה צעירה

**אהבה צעירה** הוא הסרט השביעי בסדרת סרטי הקולנוע אסקימו לימון. את הסרט ביים וולטר באנרט. הסרט יצא ב-1987.

הסרט (שהופץ בישראל בגרסה מדובבת לעברית בבימויה של שפרירה זכאי), מכר 530,211 כרטיסים בגרמניה המערבית.

## עלילה
יודל’ה מזמין את חבריו, בנצי ומומו, לנסוע בקאדילק של אביו בשעה שזה נמצא בחוץ לארץ. לאחר שהשלושה הורסים את המכונית בתאונה, ומשום שאין להם מספיק כסף כדי לתקן אותה לפני שהאב יגלה, הם מתחילים לעבוד בבית מלון. בנצי מגלה שסמדי, חברתו לשעבר, מתאכסנת במלון עם הוריה, ומנסה לכבוש את לבה מחדש. חבריו, מצדם, מנסים לכבוש את התיירות הרבות המגיעות לשם – כמיטב המסורת של סרטי הסדרה.

## שחקנים

* יפתח קצור (בנצי)
* יהונתן סגל (מומו)
* צחי נוי (יודל'ה)
* סוניה מרטין (סמדי)
* סיביל ראוך (אישה עם כלב)
* גרגורי טל (בעלה של האישה עם הכלב)
* איגור בוריסוב (טבח / איש עם כיסא נוח)
* דורון צפריר (ברמן בבריכה)
* שמוליק טנא (מלצר ראשי)
* רוני בליץ (מוסכניק)
* יעקב בן-סירא (מר שניצר)
* דבורה שרף (גברת שניצר)
* ארמנדו ביסמוט (בעל המכונית בה יודל'ה מתנגש)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסקימו לימון
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1987
קטגוריה:סרטי המשך ישראליים
נוריו ססאקי

**נוריו ססאקי** (ביפנית: **佐々木 則夫**; נולד ב-24 במאי 1958) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל יפני. בין השנים 2008 ל-2016, אימן ססאקי את נבחרת הנשים של יפן, והוביל אותה לזכייה היסטורית בגביע העולם 2011. ססאקי זכה פעם אחת בפרס מאמן השנה בעולם, והיה מועמד לזכייה עוד שלוש פעמים נוספות.

## קריירה
ססאקי נולד ב-1958 במחוז יאמאגטה שבחבל טוהוקו, יפן. כבר כשהיה בתיכון, הוא שימש כקפטן קבוצת הכדורגל של בית ספרו והוביל אותה לחצי גמר אליפות בתי הספר. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, החל ססאקי לעבוד בענקית התקשורת ניפון טלגרף אנד טלפון (NTT), ואף הצטרף לקבוצת הכדורגל של החברה. ב-1986, הוא היה חלק מרכזי בעליית הקבוצה לליגה היפנית השנייה. כשהיה בן 33 פרש ססאקי ממשחק פעיל.

ב-1997, מונה ססאקי למאמן אומיה ארדיג'ה, שהייתה גלגול מתקדם של קבוצת נעוריו. לאחר שנה בתפקיד, עבר ססאקי למחלקת הנוער של המועדון ובמקביל מונה לראש מחלקת הפיתוח. בשנת 2006, הוא החל לשמש כמאמן נבחרת הנשים הצעירה וכעוזר המאמן בנבחרת הנשים הבוגרת של יפן. לאחר שנתיים בתפקיד, קודם ססאקי לתפקיד המאמן הראשי של נבחרת הנשים.

תחת שרביטו של ססאקי, הפכה יפן לאחת הנבחרות הטובות בעולם והחלה לצבור הצלחה רבה. ב-2008, זכתה הנבחרת בתואר גדול ראשון בתולדותיה - אליפות מזרח אסיה שנערכה בסין. באותה שנה, הוא אף הוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג. ב-2010, אירחה יפן את אליפות מזרח אסיה וזכתה בתואר בפעם השנייה רציפות. באותה שנה, זכתה הנבחרת לראשונה במשחקי אסיה, לאחר ניצחון 0-1 בגמר על צפון קוריאה.

לפני מונדיאל 2011 נחשבו היפניות לנבחרת בינונית ובעלת סיכויים לא גבוהים לזכייה. למרות זאת, הוגרלה הנבחרת לבית קל, סיימה במקום השני והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר פגשו היפניות את נבחרת גרמניה, שנחשבה למועמדת הבולטת לזכייה. לאחר משחק צמוד, ההכרעה עברה להארכה, בה ניצחה יפן 0-1. את חצי הגמר, צלחו היפניות בהצלחה כאשר ניצחו את שוודיה 1-3. ב-17 ביולי, במשחק הגמר, פגשה יפן את הנבחרת הטובה בעולם על פי דירוג פיפ"א - ארצות הברית. שלוש דקות לסיום ההארכה, כשארצות הברית מובילה 1-2, כבשה הומארה סאווה את שער השוויון לאחר בעיטת קרן. בדו-קרב הפנדלים, גברו היפניות 1-3 על האמריקאיות וזכו בגביע ההיסטורי. 

מספר חודשים לאחר מכן, ב-9 בינואר 2012, זכה ססאקי בפרס מאמן השנה של פיפ"א, המוענק למאמן הנשים המצטיין באותה שנה. הוא קיבל 45.57 אחוזים מקולות המצביעים, וגבר על פיה סונדהאגה השוודית (15.83% מהקולות) ועל ברונו ביני הצרפתי (10.28%). בסוף שנה זו, הוביל ססאקי את יפן לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת לונדון, לאחר הפסד 2-1 בגמר נגד ארצות הברית. בשנת 2014, זכתה יפן בפעם הראשונה באליפות אסיה שנערכה בווייטנאם. היה זה התואר החמישי של ססאקי עם נבחרת יפן בשש שנות אימון.

בגביע העולם 2015, ניסה ססאקי להפוך למאמן הראשון מאז ויטוריו פוצו האיטלקי שמצליח לזכות בשני גביעי עולם כמאמן ראשי. הוא כמעט והצליח במטרתו, אך יפן הפסידה בגמר 5-2 לארצות הברית. מספר חודשים אחרי גביע העולם, ולאחר שיפן כשלה בהעפלה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, פרש ססאקי מאימון הנבחרת לאחר שמונה שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:מאמני כדורגל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה בעולם
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1958
גמביט טורקי (ספר)

**גמביט טורקי** (ברוסית: **Турецкий гамбит**) הוא הספר השני בסדרת הספרים הבלשית "תיבת פנדורין" פרי עטו של הסופר הרוסי-גאורגי בוריס אקונין. הספר פורסם לראשונה ב-1998 במוסקבה. תרגומו של יגאל ליברנט לעברית יצא לאור ב-2005, במקביל להפצת סרט קולנוע המבוסס על הספר.

## עלילת הספר

העלילה מתרחשת בין יולי 1877 לתחילת 1878. הספר אינו מסופר מנקודת המבט של פנדורין, גיבור הסדרה הבלשית; אלא מנקודת המבט של ורוורה סובורובה - צעירה נאה, הרפתקנית ומתקדמת בדעותיה, שיצאה מפטרבורג לחפש את אהובה המשרת בצבא הרוסי במלחמה נגד האימפריה העות'מאנית, מלחמה "למען האחים הסלבים". לאחר שרומתה על ידי מורה דרך וננטשה על ידו חסרת כל בפונדק בולגרי, היא מחולצת על ידי פנדורין, ובהמשך שניהם מחולצים מידי חיילים טורקים ומגיעים למחנה הצבא הרוסי. שם נאות פנדורין לבקשת הגנרל מיזינוב למצוא את המרגל הטורקי המתוחכם, אנוור אפנדי, ולסכל את תוכניותיו. מכאן ואילך העלילה מתגלגלת בין מקרי מוות וחשדות לבגידה וריגול המוטלים חליפות על דמויות שנות, כנהוג בז'נר הסיפור הבלשי, ובמקביל מתרחשים האירועים ההיסטוריים הנוגעים למלחמת שתי האימפריות, ולדמויות הקשורות ללחימה ולסיקור העיתונאי שלה - תוך שימוש של הסופר בדמויות היסטוריות אמיתיות, בהסוואה קלה של שמותיהן. זאת עד להתרה של העלילה בגילוי המרגל ובסיום המלחמה. 
ניכר שהמיקוד בספר הוא בתובנות לגבי התהליכים ההיסטוריים (שהסופר יודע את השלכותיהם בדיעבד, כמובן) - לרבות הסכנה הנשקפת לעולם מהרעיון של "רוסיה הגדולה"; ובגישה האנטי אימפריאליסטית, המנוסחת היטב והמפורטת דווקא בנאומו של המרגל לקראת סוף הספר. המרגל אינו מוצג כנבל, והבלש פנדורין סולד מהמלחמה, למרות שהוא פועל למען האינטרסים של מולדתו.
משמעות שם הספר, "גמביט טורקי" - כפי שמוסבר בו - היא מהלך של הקרבת המלכה במשחק השחמט כדי להגיע לניצחון, מהלך שאליו מושווית פעולתו של המרגל למען מולדתו.

## עיבוד קולנועי
בשנת 2005 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "גמביט טורקי", בבימויו של דז'אניק פאיזייב ובכיכובם של ייגור ברויב כאראסט פנדורין, אולגה קרסקו כוורוורה סובורובה ואחרים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי 1998
קטגוריה:ספרי בוריס אקונין
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
דומיניק מארו

**דומיניק מארו** (בסלובנית: **Dominic Maroh**; נולד ב-4 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר סלובני-גרמני, ששיחק בעמדת המגן. למארו שבע הופעות במדי נבחרת סלובניה.

## קריירת מועדונים
מארו התחיל לשחק כדורגל מקצועני בקבוצת הילדים של *TSV נקרטיילפינגן*, משם עבר לשחק בשנת 2000 בקבוצת הנוער של SSV רויטלינגן. הוא קודם לסגל הבכיר של קבוצתו בשנת 2006. ב-21 ביוני 2008, מארו עבר לשחק בקבוצת המילואים של נירנברג. משחק הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של נירנברג, היה ב-7 בנובמבר 2008 מול פ.ס.וו פרנקפורט. הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה, ב-23 בנובמבר 2008, במשחק מול גרויטר פירת'. ב-8 ביוני 2012, מארו הצטרף ליורדת מהבונדסליגה, פ.צ. קלן. בשנת 2018 שוחרר מהקבוצה לאחר שירדה ליגה. בקיץ 2018 הצטרף מארו לעולה החדשה אל הליגה הגרמנית השלישית, אורדינגן 05.

## קריירה בינלאומית
כבן לאב סלובני, מארו היה רשאי לשחק עבור הנבחרת הסלובנית, והוא יצא בהצהרה פומבית על רצונו לשחק עבורה, על אף שנולד בגרמניה. ב-2012, הוא זכה לזימון בכורה לנבחרת סלובניה על ידי המאמן סלבישה סטויאנוביץ'. בכורתו הבינלאומית הייתה ב-15 באוגוסט 2012, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה, כאשר נכנס כמחליפו של מרקו שולר בדקה ה-90 של המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:מגני כדורגל סלובנים
קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני אורדינגן 05
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
טימו הורן

**טימו הורן** (בגרמנית: **Timo Horn**, נולד ב-12 במאי 1993 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בבוכום.

## קריירת מועדונים

הורן החל את קריירת הנוער שלו במועדון *SC רונדורף* והצטרף לקלן בשנת 2002. בעונות 2010/11 ו-2011/12 הוא נכלל בסגל הקבוצה הבכירה של המועדון, ובו זמנית בקבוצת המילואים החובבנית של קלן. אולם, הוא שותף רק במשחקי קבוצת המילואים במהלך עונות אלו. הורן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של קלן בעונת 2012/13 והפך לשוער הראשי, כשקבוצתו שיחקה בבונדסליגה השנייה. בעונה הראשונה שלו בקבוצה הבכירה לא הצליח הורן להעפיל עם הקבוצה אל הבונדסליגה, אך הצליח לעשות זאת בעונת 2013/14. בעונת 2014/15 הפגין הורן יכולת גבוהה בשערה של קלן, וסייע לקבוצה לסיים במקום ה-12, במרחק סביר ממאבקי התחתית. בעונות 2015/16 ו-2016/17 הציג הורן יכולת טובה מאוד ואף סייע רבות להצלחתה של הקבוצה בעונת 2016/17, אותה סיימה במקום החמישי והשיגה כרטיס למפעל הליגה האירופית. עם זאת, הורן היה שותף לנשירתה של קלן אל הבונדסליגה השנייה בעונת 2017/18. למרות ירידת הליגה, הורן החליט להישאר בקבוצה ולהאריך את חוזהו. ביולי 2023 שוחרר הורן מהקבוצה לאחר 21 שנה.

בינואר 2024, לאחר שלא שיחק כדורגל במשך מספר חודשים, חתם הורן ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. הורן ערך שלוש הופעות עד לתום העונה, בה שימש שוער שני לאלכסנדר שלאגר. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה.

בקיץ 2024 חתם הורן בבוכום מהבונדסליגה הגרמנית.

## קריירה בינלאומית

הורן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, וערך ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך טרם זומן לנבחרת גרמניה הבוגרת. בשנת 2016 השתתף הורן עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וזכה במדליית כסף, לאחר שנבחרתו הגיעה לגמר, והפסידה בבעיטות הכרעה לנבחרת ברזיל האולימפית, שזכתה במדליית הזהב. הורן היה השוער הראשון של גרמניה בטורניר זה, ופתח בכל המשחקים.

## תארים
עם נבחרת גרמניה האולימפית:
* אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:שוערי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קלן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1993
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית גרמנים: כדורגל
צבי רוזן (פילוסוף)

**צבי רוזן** (1925–2014) היה פילוסוף ישראלי, פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. היה מראשוני המרצים באוניברסיטה זו (עוד בימיה הראשונים באבו כביר). כיהן גם כראש החוג לפילוסופיה.

## ביוגרפיה
רוזן קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה ב-1957. הוא התמחה בפילוסופיה פוליטית וחברתית, ועסק גם בפילוסופיה של הדת ובתולדות הפילוסופיה. בין השאר לימד וכתב ספרים על קרל מרקס, ונחשב בעבר לאחד המומחים הגדולים בעולם למשנתו. כן כתב על פרידריך ניטשה, הרברט מרקוזה ואסכולת פרנקפורט (למשל תיאודור אדורנו). רוזן היה מרצה אורח קבוע באוניברסיטת גתה בפרנקפורט, ממנה יצאה אסכולת פרנקפורט, ועמיתם של הפילוסופים המובילים בעולם בתחום זה, כגון לשק קולקובסקי ויורגן הברמאס.

רוזן כתב אלפי מאמרים וספרים, בעברית ובגרמנית. ספריו תורגמו למספר שפות.

בשנת 2001 היה מועמד לפרס ישראל בתחום הפילוסופיה.

## לקריאה נוספת
* צבי רוזן, **עולמו הרוחני של קארל מארקס**. רמת גן, 1965

* Zvi Rozen, *Karl Marx and Bruno Bauer: Bruno Bauer's Influence on Marx' Thought*, The Hague 1977.

## קישורים חיצוניים

* צבי רוזן - דף המרצה, באתר אוניברסיטת תל אביב

* Zvi Rosen, The Influence of Bruno Bauer on Marx’ Concept of Alienation, 1970
* Paul Hampton, The truth about Marxism and Religion, 2006
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פילוסופיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
דושאן שבנטו

**דושאן שבנטו** (בסלובקית: **Dušan Švento**, נולד ב-1 באוגוסט 1985 ברוז'ומברוק שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק כקשר. ייצג את הנבחרת הסלובקית ביורו 2016.

## קריירת מועדונים
שבנטו החל את קריירת המשחק המקצוענית שלו בשנת 2003, במועדון עיר הולדתו מ.פ.ק. רוז'ומברוק. לאחר שנתיים, חתם במועדון הצ'כי סלביה פראג. שבנטו שיחק בסלביה במשך 4 שנים, במהלכן זכה בשתי אליפויות (2008 ו-2009). במהלך תקופתו בצ'כיה, זומן בשנת 2007, למבחנים בדרבי קאונטי האנגלית, ולאחר מכן עורר עניין בעוד כמה מועדונים אנגליים. אך כאמור, לבסוף נשאר לשחק בסלביה פראג. ב-16 ביוני 2009, שבנטו הצטרף למועדון האוסטרי רד בול זלצבורג תמורת סכום של 2 מיליון אירו. לאחר 5 שנים מוצלחות באוסטריה, בהן זכה ב-2 אליפויות וגביע, שבנטו חתם בקבוצת פ.צ. קלן מגרמניה.

בקיץ 2016 חזר שבנטו לסלביה פראג.

## קריירה בינלאומית
ב-15 באוגוסט 2006, שבנטו ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הסלובקית, במשחק ידידות מול נבחרת מלטה. ב-7 באוקטובר 2006, כבש שער בודד במדי הנבחרת, במשחק מוקדמות יורו 2008 מול .

## תארים
### מועדונים
* הבונדסליגה האוסטרית (רד בול זלצבורג): 2009/2010, 2011/2012
* הגביע האוסטרי (רד בול זלצבורג): 2011/2012
* ליגת העל הצ'כית בכדורגל (סלביה פראג): 2008, 2009

### אישיים
* הכדורגלן הזר הטוב בצ'כיה: 2006

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובקים
קטגוריה:כדורגלני מ.פ.ק. רוז'ומברוק
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'כיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1985
פאבל אולקובסקי

**פאבל אולקובסקי** (בפולנית: **Paweł Olkowski**, נולד ב-13 בפברואר 1990, אוזימק, פולין) הוא כדורגלן בינלאומי פולני המשחק בקבוצת גורניק זאבז'ה ועבור הנבחרת הפולנית.

## קריירת מועדונים
אחרי ששיחק במחלקות הנוער של קבוצת גווארק זאבז'ה, אולקובסקי הושאל בשנת 2010 לעונת בכורה מקצוענית לקבוצת גאקאאס קטוביצה. אחרי עונת הבכורה שלו כבוגר, עבר לשחק במועדון גורניק זאבז'ה. אולקובסקי שיחק בגורניק, 3 שנים, ולאחר מכן ב-1 ביולי 2014, חתם בהעברה חופשית בקבוצה הגרמנית פ.צ. קלן. ב-10 באוגוסט 2018 חתם בבולטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ. ב-9 ביולי 2019 חתם בגאזישהיר גזיאנטפ הטורקית.

## קריירה בינלאומית
ב-15 בנובמבר 2013 ערך אולקובסקי את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הפולנית, בהפסד 0–2 לנבחרת סלובקיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:מגני כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני גאקאאס קטוביצה
קטגוריה:כדורגלני גורניק זאבז'ה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1990
ג'ון אלן

**ג'ון אלן** (באנגלית: **John R. Allen**; נולד ב-15 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית, אשר שירת כמפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן וכראש הקואליציה הבינלאומית למאבק בדאעש.

## חיים מוקדמים ולימודים
אלן נולד וגדל בעיירה פורט בליוור שבמדינת וירג'יניה. בשנת 1973 החל אלן את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בחיל הנחתים.

## קריירה
בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר אלן בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה מסייעת ברגימנט ה-8 בחיל. אלן השתלם במכללת המודיעין של משרד ההגנה. בשנת 1985 שב לחיל ושימש כמפקד פלוגה מסייעת וכקצין מבצעים חטיבתי ברגימנט ה-4 של החיל. בשנת 1988 הוצב באקדמיה הימית של ארצות הברית כמרצה מן המניין בחוג למדע המדינה ובמקביל שימש כמדריך הצניחה הראשי של האקדמיה. לאחר מכן שימש כראש ענף חי"ר בקורס הקצינים הבסיסי של החיל בבסיס קוונטיקו. בשנת 1994 שירת כקצין המבצעים של דיוויזיית הנחתים השנייה ובהמשך כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-4 של החיל. לאחר מכן שירת כמפקד בסיס טירונים בחיל וכסגן מפקד האקדמיה הימית של ארצות הברית וכמנהל זירת אסיה והאוקיינוס השקט במשרד ההגנה. בהמשך שירת כסגן מפקד כוח המשלוח השני של חיל הנחתים וכמפקד חטיבת הסיור ה-2 של החיל, ופיקד עליה במלחמת עיראק. בשנת 2008 שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שימש כמפקד כוחות הקואליציה באפגניסטן. בשנת 2013 סיים את שירותו ופרש לגמלאות. רוברט הרווארד מונה במקומו. בשנת 2014 מינה אותו הנשיא ברק אובמה לתפקיד ראש הקואליציה הבינלאומית למאבק בדאעש.

לאחר פרישתו מהשירות הצבאי מונה ב-2017 לנשיא מכון ברוקינגס. הוא התפטר מתפקידו ביוני 2022 על רקע חקירה שלו בחשד לפעילות לא חוקית למען קטר. במסמך שהוגש לבית המשפט בארצות הברית נטען, בין השאר, שב-2017 היה לאלן חוזה עם חברת המימד החמישי, שלפיו תפקידו היה למנף חברויות וקשרים בינלאומיים במטרה להציג את החברה בפני לקוחות וקונים פוטנציאליים, זאת בתמורה לתשלום של 10,000 דולר לחודש ו-1.5% מהערך של כל עסקה שייצר. אלן קידם מכירה של מוצר החברה לקטר, כששלב הראשון של הפרויקט הוערך ב-72 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:שדלנים עבור קטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
אוקלהומה סיטי בלו

**אוקלהומה סיטי בלו** (באנגלית: **Oklahoma City Blue**) היא קבוצת כדורסל מהעיר אוקלהומה סיטי, אוקלהומה המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה בשנת 2001 כאשוויל אלטיטוד וזכתה פעמיים בתואר האליפות (2004, 2005). בשנת 2008 נרכשה הקבוצה בידי קלייטון בנט, הבעלים של קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA. בשנת 2014 העבירו בעלי הקבוצה את הקבוצה לאוקלהומה.

## היסטוריה
### 2001–2005: אשוויל אלטיטיד
אשוויל אלטיטוד הוקמה באשוויל, קרוליינה הצפונית בשנת 2001 כאחת משמונה הקבוצות שהיוו את ליגת הפיתוח בעונת הבכורה שלה. בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה ועונה לאחר מכן שחזרה את ההישג. בסיום העונה עברה הקבוצה לטלסה, אוקלהומה ושינתה את שמה ל-66' על שם כביש 66 העובר בסמוך לעיר.

### 2005–2014: טלסה 66'
בארבע העונות הראשונות שלאחר המעבר, לא הצליחה הקבוצה להגיע לשלב הפלייאוף. ביולי 2008 הודיע קלייטון בנט, הבעלים של קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר על רכישת הקבוצה והפיכתה לקבוצת בת של הת'אנדר, הקבוצה השלישית בליגת ה-NBA שהחזיקה בבעלותה קבוצה בליגת הפיתוח. בעונת  עברה הקבוצה לשחק בעיר ביקסבי, אף היא באוקלהומה, אך שם הקבוצה לא שונה. בסיום העונה חזרה הקבוצה לשחק בטלסה.

בסיום עונת  עלתה הקבוצה לשלב הפלייאוף והגיעה עד לגמר בו פגשה את ריו גראנדה ואלי וייפרס, שניצחה בסדרה לאחר שני משחקים. עונה לאחר מכן הגיעה הקבוצה שוב לפלייאוף, לאחר שסיימה את העונה במאזן 17–33, המאזן הטוב בתולדותיה. בסיבוב הראשון גברה על טקסס לג'נדס, אך בחצי הגמר הפסידה לאיווה אנרג'י בשלושה משחקים. בעונת  הגיעה הקבוצה שוב לחצי הגמר, בו הפסידה לווייפרס.

### 2014–הווה: אוקלהומה סיטי בלו
ביולי 2014 הודיעה הקבוצה על מעבר לאוקלהומה סיטי ושינוי שם הקבוצה לאוקלהומה סיטי בלו.

## עונה לאחר עונה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:אוקלהומה: ספורט
קטגוריה:אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:אוקלהומה סיטי: ספורט