open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מיכאל גרוס (שחיין)

**מיכאל גרוס** (בגרמנית: **Michael Groß**; נולד ב-17 ביוני 1964 בפרנקפורט) הוא שחיין עבר ממערב גרמניה. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 3 זהב, אלוף עולם בעל 13 מדליות מהן 5 זהב, אלוף אירופה בעל 19 מדליות מהן 13 זהב ושיאן עולם בעבר במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 100 מטר פרפר ו-200 מטר פרפר ובמשחים ל-100 מטר חופשי ו-800 מטר חופשי בבריכת 25 מטר.

גרוס שלט במשחים ל-200 מטר פרפר ול-200 מטר חופשי משנת 1981 ועד 1988. הוא כמעט ולא הפסיד במשחים אלו. בשניהם, הוא שבר ארבע פעמים את שיא העולם, זכה בשתי אליפויות עולם ובמדליית זהב אולימפית אחת.

גרוס כונה "האלבטרוס" בזכות מוטת זרועותיו (2.13 מטר) וגובהו (2.02 מטר).

## ביוגרפיה
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה גרוס ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:47.44 דקות, לפני מייקל הית' מארצות הברית (1:49.10 דקות) ותומאס פרנר חברו לנבחרת (1:49.69 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 53.08 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש של פאבלו מוראלס מארצות הברית (53.38 שניות). שני סיים מוראלס (53.23 שניות) לפני גלן ביוקנן מאוסטרליה (53.85 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.40 דקות, אחרי ג'ון סיבן מאוסטרליה ששיפר את שיאו העולמי של גרוס במאית אחת וקבע 1:57.04 דקות ולפני רפאל וידאל מוונצואלה (1:57.51 דקות) ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.73 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:15.69 דקות ולפני בריטניה (7:24.78 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.89 דקות.

גרוס פרש משחייה תחרותית ב-1991.

## תארים והישגים
*בסך הכל זכה גרוס ב-6 מדליות אולימפיות (3 זהב), ב-13 מדליות באליפויות העולם (5 זהב) וב-17 מדליות באליפויות אירופה (13 זהב).
*גרוס נבחר לשחיין השנה בעולם בשנת 1985.
*בשנת 1995 זכה גרוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
*5 פעמים ברציפות נבחר גרוס לשחיין השנה באירופה 1982–1986.
*4 פעמים נבחר גרוס לספורטאי השנה במערב גרמניה (1982, 1983, 1984, 1988).

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: שחיינים
קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה המערבית
קטגוריה:שיאני עולם מערב גרמנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
פרדריק ליין

שמאל|ממוזער|200px|פרדריק ליין עומד מימין ביחד עם חבריו למועדון השחייה של מנלי
**פרדריק קלאוד ויוויאן ליין** (באנגלית: **Frederick Claude Vivian Lane**; 2 בפברואר 1880 – 14 במאי 1969) היה שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי.

ליין היה השחיין האוסטרלי הראשון שהשתתף במשחקים האולימפיים, על אף שבעצם היה חלק מנבחרת בריטניה לאולימפיאדת פריז (1900).

את המשחה הראשון, 200 מטר חופשי, ניצח ליין בקלות לאחר שניצח את ההונגרי, זולטאן הלמיי. הגמר השני, 200 מטר מכשולים, נערך 45 דקות אחר כך, ובו ליין ניצח את אוטו ואלה מאוסטריה.

ליין שזכה בתארים עבור אוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה, היה השחיין הראשון ששחה 100 יארד (כ-91.5 מטר) בפחות מדקה. ליין עשה זאת ב-1902, כאשר סיים את המרחק ב-59.6 שניות.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אוסטרלים: שחייה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1969
יעקב בן יזרי

[ממוזער|בן יזרי (מימין) לוחץ את ידיו של [שביתת רעב|שובת-רעב בעת הפגנה ב-2006 למען הוספת תרופה לסל הבריאות]]
**יעקב בן יזרי** (1 באוקטובר 1927 – 17 בפברואר 2018) היה שר הבריאות וחבר הכנסת מטעם מפלגת גיל.

## ביוגרפיה
בן יזרי נולד בפאס שבמרוקו, למשפחה בת 13 אחים ואחיות. ב-1940 סיים את לימודיו עם תעודת בגרות מלאה. עלה לישראל יחד עם רעייתו ב-30 בנובמבר 1949. תחילה התגורר במחנות עולים בחיפה, משם עבר למעברה ואחר כך לשיכון בפרדס חנה. התגורר בכמה יישובים לאורך השנים בשל תפקידיו בקופת חולים כללית.

שירת בצה"ל בשירות קבע והשתחרר בדרגת רב-סמל. לאחר מכן עבד ברשות הדואר, בסוכנות היהודית ובאיגוד מגדלי הבקר בישראל.

בין השנים 1955–1963 היה חבר המועצה המקומית פרדס חנה מטעם מפא"י. בין השנים 1958–1993 עבד בקופת חולים כללית, תחילה כמזכיר מרפאה, ובין השנים 1974–1993 כיהן כמנהל מספר מחוזות. במהלך השנים שימש גם כראש ארגון עובדי קופת החולים בחיפה והצפון. בשנים 1971–1973 היה המזכיר בפועל של המזכירות הארצית של עובדי קופת חולים והוביל מאבקי שכר של העובדים נגד ההסתדרות.

בשנת 1972 צורף להנהלת קרן הגמלאות המרכזית כנציג העובדים. כיהן משנת 2001 כיו"ר ארגון גמלאי קרן הגמלאות המרכזית (קג"מ) של עובדי ההסתדרות וחבר פורום יושבי ראש גמלאי קרנות הפנסיה ההסתדרותיות.

בן יזרי היה חבר ופעיל רוב חייו במפלגת העבודה, להוציא תקופה קצרה בה היה חבר ב"עם אחד" בשלהי שנות התשעים, עד שסולק מהמפלגה בשנת 2002 בשל חשד לקיום קשרים עם מפלגה אחרת.

ב-2004 הקים את "עמותת גמלאי ישראל למענך" מתוך כוונה לרוץ לכנסת, לקראת הבחירות לכנסת ה-17 השתלב ברשימת מפלגת גיל בראשות רפי איתן ומשה שרוני.

בן יזרי הוצב במקום השני ברשימת מפלגת גיל ונבחר לכנסת ה-17. הוא נתמנה לשר הבריאות בממשלה ה-31, לאחר שגבר על משה שרוני בבחירות פנימיות שנערכו על התפקיד בקרב חברי הסיעה.

בשלהי שנת 2008 התעלף בכנס של משרד הבריאות בחיפה, ואושפז לתקופה ממושכת בבתי החולים רמב"ם ומאיר. הוא סבל מאנמיה וממחלת כליות ועיניים.

לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה שנערכו ב-2009 הוצב במקום הרביעי של מפלגת גיל, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה, ובכך הסתיימה הקריירה הפוליטית של בן יזרי.

בן יזרי התאלמן מרעייתו חווה באוקטובר 2008. נולדו להם שני בנים: , שנהרג ב-1971 בתאונת דרכים בעת שירותו הצבאי, ואבשלום, שהיה בעל קונדיטוריה ואיש שב"כ, ונפטר ביוני 2017 לאחר מאבק במחלה קשה. מאבשלום נולדו לבן-יזרי שלושה נכדים.

התגורר בכפר סבא.

בן יזרי נפטר ב-17 בפברואר 2018, בגיל 90. הובא למנוחות בבית העלמין בפרדס חנה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הארץ
* 
* ציון נאנוס, ממשרד הבריאות לתור בקופת חולים , 1 באפריל 2009, באתר חדשות ערוץ 2
* 
* נטע פלג, העיקר הבריאות, מגזין המושבות, 26 בפברואר 2010
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:ראשי ועד עובדים בישראל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גיל
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בפרדס חנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
ויליאם ג'וזף סימונס

**ויליאם ג'וזף סימונס** (באנגלית: **William Joseph Simmons**; 1880 - 18 במאי 1945) הוא מייסד ארגון הקו קלוקס קלאן השני, בשנת 1915.
## ביוגרפיה
סימונס שירת בצבא האמריקני בזמן מלחמת ארצות הברית–ספרד, ומאוחר יותר שיקר בטענה כי רכש השכלה רפואית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

ברבות הימים החל לשרת כמטיף בכנסייה האפיסקופלית המתודיסטית בדרום ארצות הברית, עד להדחתו מתפקידו בשנת 1912 על ידי הכנסייה על רקע חוסר יעילות במילוי תפקידו.

לאחר שעבד במספר תעסוקות, התקבל לעבודה ב"אגודת האחווה של היערנים העולמיים". הוא הצטרף כחבר לשתי כנסיות ול-12 אגודות אחווה שונות, כשנהג להסתובב ברחובותיה של העיר אטלנטה לקידום נושאי אחוות היערנים. רבים הכירו אותו בשם ג'ו "דוק" (בזיקה ל"הכשרתו" בלימודי רפואה) או בשם "קולונל" (בזיקה לדרגה שלו באגודת היערנים העולמיים).

בשנת 1915, בזמן שהחלים מתאונת דרכים בה נפגע ממכונית, החל סימונס לפעול לשם בנייתו מחדש של ארגון הקו קלוקס קלאן, שאת תיאורו ראה בסרט "לידתה של אומה". הוא השיג עותק של "מצוות" השיקום של הקלאן והחל להיעזר בו כדי להעלות על הכתב את האסטרטגיה שלו בנוגע להחייאת הארגון. עם זאת, הוא בחר לעכב את הוצאתן לפועל של תוכניותיו עד לחריצת הדין התקשורתית נגד ליאו פרנק, יהודי שהואשם ברצח הנערה מרי פייגן, בפרשייה שהסעירה את אטלנטה באותה עת. אירוע זה הפך לתחילתה של התעוררות אנטישמית במדינת ג'ורג'יה, ששיאה בלקיחתו של פרנק מבית הכלא ב-16 באוגוסט 1915 בידי אספסוף שביצע בו לינץ' ותלה אותו. רבים מהאספסוף, שקראו לעצמם "אבירי מרי פייגן", טיפסו ב-16 באוקטובר על הר סטון שבפאתי אטלנטה ושרפו בו צלב ענק שנצפה מכל חלקי העיר. דימוי הצלב הבוער, שלא היה קיים בארגון הקלאן המקורי, הוצג לראשונה בסרט הראינוע של ד. וו. גריפית' "לידתה של אומה". הסרט, בתורו, שאב את הדימוי מעבודותיו של הסופר הגזען, הכומר תומאס דיקסון, שקיבל השראה לכך משבטים סקוטים קדומים ששרפו צלבים לשם איתות מפסגת הר אחד למשנהו (הדימוי מופיע גם ב-"גבירת האגם" מאת וולטר סקוט).

סימונס איגד בקבוצה 34 אנשים שהיוו את הגרעין של ארגון הקלאן המתחדש, רבים מהם מ"אבירי מארי פייגן", ולהם נוספו שני קשישים שהיו חברים בארגון הקלאן המקורי. חמישה-עשר מהם הלכו יחד עם סימונס להר סטון כדי לשרוף צלב נוסף ולחנוך באופן רשמי את ארגון הקלאן החדש. בתיאורו את יום החניכה מתאר סימונס את היום בדרמטיות רבה כיום שבו "הטמפרטורה הייתה הרבה מתחת לאפס", אף על פי שרשומות מזג האוויר מציינות שהטמפרטורה לא הייתה נמוכה מ-7 מעלות באותו ערב. למעשה, עד היום עוסקים בשאלה מהו תאריך היווסדו של ארגון הקלאן השני, כאשר חלק מהמקורות מציינים את "חג ההודיה של שנת 1915".

סימונס הכריז כי הוא "המכשף הגדול של הקלאן החדש".

סימונס מת בשנת 1945 באטלנטה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:חברי הקו קלוקס קלאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
אסטוריאס

**נסיכות אסטוריאס** (באסטורית: **Principáu d'Asturies**; בספרדית: **Principado de Asturias**) היא קהילה אוטונומית וחבל ארץ בצפון ספרד.

אסטוריאס שוכנת על חופו הדרומי של מפרץ ביסקיה (הנקרא בספרד "הים הקנטברי"). במזרח היא גובלת בקנטבריה, בדרום בקסטיליה ולאון ובמערב בגליסיה. היא מורכבת ממחוז יחיד בעל אותו שם.

בירתה של אסטוריאס היא אוביידו (Oviedo), ושתי הערים הגדולות האחרות בה הן חיחון (Gijón), הנמצאת לחוף הים, והעיר התעשייתית אבילס (Avilés). שטחה של הנסיכות הוא 10,604 קמ"ר, והאוכלוסייה מוערכת בכ-1,070,000 תושבים.

החקלאות באסטוריאס איננה מפותחת כל כך, אך האזור עשיר ביותר במכרות ולכן התפתחה שם תעשיית המטלורגיה..

## היסטוריה

עקב הטופוגרפיה ההררית של צפון ספרד, אסטוריאס מעולם לא נכבשה על ידי המוסלמים ואף היוותה את הגרעין ממנו יצאו הנוצרים לכיבוש מחודש של ספרד המוסלמית. לאחר התמוטטות הממלכה הוויזיגותית הספרדית וכיבושה של ספרד על ידי המוסלמים, נוסדה ממלכת אסטוריאס על ידי פלגיוס. פלגיוס ניהל מלחמת גרילה נגד המוסלמים ואף הביס אותם בקרב גדול בעמק קובדונגה, כאשר באו לנסות לחסל את לוחמי הגרילה האסטוריאנים. לאחר קרב זה הצליח פלגיוס להרחיב את גבולות ממלכתו עד אשר השתרעה על שטחי אסטוריאס וקנטבריה. יורשיו של פלגיוס המשיכו את מסכת כיבושיו לכל צפון מערב חצי האי האיברי. אלפונסו השני, שמלך בממלכת אסטוריאס בין 791–842, כבש את גליסיה ואת חבל הבסקים, ואף הרחיב את גבולות הממלכה עד שערי ליסבון. באותה תקופה הכירו קרל הגדול והאפיפיור באלפונסו השני כמלך אסטוריאס.

בשנת 924 שינתה ממלכת אסטוריאס את שמה לממלכת לאון ובשנת 1230 התאחדה עם ממלכת קסטיליה כאשר קסטיליה ולאון התאחדו. בשנת 1388 הפכה אסטוריאס למחוז אוטונומי בממלכת קסטיליה, עם ממשל עצמי משלה.

במהלך המאה ה-18 הייתה אסטוריאס אחד המרכזים של ההשכלה הספרדית. הפילוסוף הידוע בניטו דה פייג'ו התגורר באוביידו, והפילוסוף גספר מלצור דה חובלנוס התגורר בחיחון. במהלך מלחמת האזרחים הספרדית נכבשה אסטוריאס שהייתה שייכת לכתר הספרדי בידי כוחותיו של הדיקטטור פרנסיסקו פרנקו ששינה את שמה ל"פרובינציית אוביידו" ב-1939, עד למותו של הרודן ב-1975.

## יהודי אסטוריאס

יהודים חיו באסטוריאס ככל הנראה מהתקופה הרומית עת הגיעו היהודים לראשונה לחצי האי האיברי עד לגירוש ספרד, שמות משפחותיהם של יהודים מרחבי העולם כגון "" מעידים על שורשיהם מחבל הארץ הזה.

ב-1999 העניקה מועצת העיר אוביידו את הבניין המכונה "La Casina" בכיכר אל-פונטיין לקהילה היהודית בקהילה האוטונומית אסטוריאס והכריזו על המקום כמרכז מחקר וקידום התרבות היהודית שזכה להתקרא "בית אמונה".

## ראו גם
* פרסי נסיך אסטוריאס

## קישורים חיצוניים

* 
* Infoasturias - מידע על אסטוריאס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
עולם קוביות

בעיית **עולם הקוביות** היא בעיית התכנון המפורסמת ביותר בבינה מלאכותית. בבעיה זו ישנה קבוצה של קוביות המונחות על שולחן. המטרה היא לבנות סדרה אחת או יותר של קוביות בקו ישר, כאשר רק קובייה אחת יכולה לזוז בזמן מסוים: ניתן להניח אותה על השולחן או להניחה מעל קובייה אחרת. לכן, לא ניתן להזיז קוביות כאשר הן מונחות מתחת לקוביה אחרת. הגישה הפשוטה הזאת משמשת לייצוג סמלי וקלאסי של העולם בתור קבוצה של סמלים מופשטים בבעיות תכנון בבינה מלאכותית.

## קישורים חיצוניים

* John Slaney and Sylvie Thiébaux, Blocks World
* Blocks World Planning Examples

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:בעיות חישוביות
יאן קמפרט

**יאן רמקו תיאודור קמפרט** (בהולנדית: **Jan Campert**; 15 באוגוסט 1902 – 12 בינואר 1943) היה עיתונאי, מבקר תיאטרון וכתב שחי באמסטרדם שבהולנד. במהלך מלחמת העולם השנייה, קמפרט נעצר באשמת עזרה ליהודים. הוא נעצר ונלקח למחנה הריכוז נוינגמה, שם הוא מת.

קמפרט נודע בשל שירו "שמונה עשר המתים" ("De Achttien Doden"), שמתאר את ההקרבות שנעשו בשל ההתנגדות לכיבוש הגרמני. השיר נכתב בשנת 1941, ופורסם שלא כחוק בשנת 1943.

קמפרט היה אביו של הסופר והמשורר רמקו קמפרט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיתונאים הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז נוינגמה
קטגוריה:משוררים הולנדים
קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943
לודוויג זנפל

**לודוויג זנפל** (בגרמנית: **Ludwig Senfl**; 1486 – 1542) היה גדול מלחיני שווייץ בתקופת הרנסאנס.

## קורות חייו
נולד בבזל וחי בנעוריו בציריך עד להצטרפותו, ככל הנראה, כנער מקהלה בקפלת החצר של מקסימיליאן הראשון, שליט האימפריה הרומית הקדושה - באאוגסבורג, גרמניה.
הועסק כזמר בחצר, קיבל את הכשרתו המקצועית כמלחין מהיינריך איזאק ובמהרה נהפך למצטיין בתלמידיו. לאחר מות מורו, הפך למלחין החצר הראשי של מקסימיליאן, לפי בקשת השליט.
לאחר מות מקסימיליאן בשנת 1519 החל לעבוד בפסאו. בשנת 1523 היה ל'מוזיקאי הראשון' בחצר מינכן.
אף על פי שנשאר קתולי, התלהב מן הרפורמציה הלותרנית ואף הלחין מספר מזמורים לותרניים. יתר על כן, נהג להתכתב עם הדוכס הפרוטנסטטי - אלברכט (Albrecht of Prussia).

## סגנון מוזיקלי
זנפל למד קומפוזיציה אצל היינריך איזאק והיה בקי בסגנון הפרנקו-פלמי הפוליפוני, ואף בחלוף השנים, נהיה לדמות רבת השפעה על התפתחות הסגנון. גאונותו ניחנת בכושר החשיבה הפוליפונית שלו.
כך לקח למשל שירים גרמניים מסורתיים בעלי הרמוניה אקורדית פשוטה יחסית, והפכן ליצירות מופת מורכבות ביותר מבחינה פוליפונית. בשירים אלו, ניתן להבחין בייחודו המוזיקלי שבעיקר מתבסס על שניים, שלושה נושאים (ארוכים יחסית בדרך כלל) המשתלבים בהצגה קונטרפונקטית, אך עדיין ניתנים לזיהוי.

## מורשתו המוזיקלית
במהלך שנות עבודתו הלחין:
* 7 מיסות
* כ- 250 שירים גרמניים מסורתיים, אשר בעיקר בזכותם בוסס המוניטין המהולל שלו
* עיבודים רבים למזמורים לותרניים מוקדמים והמנונות דתיים
* מוטטים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים שווייצרים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1486
קטגוריה:נפטרים ב-1542
וינטרסן

**וינטרסן** (באנגלית: **Wintersun**) היא להקת מטאל מפינלנד אשר נוסדה על ידי יארי מאנפה (Jari Mäenpää). הלהקה משלבת בין דת' מטאל מלודי, פאוור מטאל ופולק מטאל.

## היסטוריה

ב-2004 יארי קבע עם חברת ההקלטות (Nuclear Blast Records) תאריך להקלטת הדיסק, אך תאריך זה נפל בדיוק על סיבוב הופעת של אנספיריום. יארי החליט לעזוב את אנספיריום (במקומו הגיע פטרי לינדרוס) ולהקליט את אלבומו. יארי כתב את כל השירים באלבום אך מכיוון שהוא לא יודע לנגן בתופים (גיטרה, גיטרה באס וקלידים הוא כן יודע) הוא צירף ללהקה את המתופף קאי האטו. האלבום יצא ב-13 בספטמבר 2004 ושמו כשמה של הלהקה, וינטרסן (Wintersun).

ב-18 ביולי 2012, הלהקה הודיעה כי בכוונתם לשחרר אלבום כפול. החלק הראשון של האלבום נקרא "Time I". הוא היה אמור לצאת לאור ב-2006, אך הוצאתו נדחתה פעמים רבות, ולבסוף הוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2012. חלקו השני, "Time II", היה אמרו לצאת לאור ב-2014, אך הלהקה בחרה לדחות את הוצאתו ולהוציא את האלבום "עונות היער". "Time II" יצא לבסוף ב-30 באוקטובר 2024.

## הרכב
### חברי ההרכב הנוכחי
* יארי מאנפה (Jari Mäenpää) – גיטרה ושירה
* טימו מאנטיסארי (Teemu Mäntysaari) – גיטרה
* יוקה קוסקינן (Jukka Koskinen) – גיטרה באס
* קאי האטו (Kai Hahto) – תופים

### חברי ההרכב לשעבר
* אוליבר פוקין (Oliver Fokin) – גיטרה

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:להקות פולק מטאל
קטגוריה:להקות מטאל סימפוני
קטגוריה:להקות בלאק מטאל
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
אלברטו חינסטרה

**אלברטו אוואריסטו חינסטרה** (בספרדית: **Alberto Evaristo Ginastera**; 11 באפריל 1916 – 25 ביוני 1983) היה מלחין ארגנטינאי בסגנון קלאסי. נחשב לאחד מחשובי המלחינים הקלאסיים של אמריקה הלטינית.

## ביוגרפיה
חינסטרה נולד בבואנוס איירס לאב קטאלאני ולאם איטלקייה. הוא למד בקונסרבטוריון בבואנוס איירס וסיים את לימודיו בשנת 1938. לאחר שהות בארצות הברית בשנים 1945–1947, שם למד אצל אהרן קופלנד בטנגלווד, חזר לבואנוס איירס, ייסד עם אחרים את ליגת המלחינים וכיהן בכמה משרות הוראה. בשנת 1968 חזר לארצות הברית ומשנת 1970 חי באירופה עד מותו בז'נבה, שווייץ.

## יצירות
חינסטרה קיבץ את יצירותיו לשלוש תקופות: "לאומית אובייקטיבית" (1934–1948), "לאומית סובייקטיבית" (1948–1958) ו"נאו-אקספרסיוניזם" (1958–1983). שלושתן שונות זו מזו באופן השימוש ביסודות המסורתיים של המוזיקה הארגנטינאית. ביצירותיו מן התקופה הלאומית אובייקטיבית אפשר למצוא שילוב ברור של נושאים עממיים ארגנטינאים, בעוד שביצירות מן התקופות המאוחרות יותר משולבים יסודות מסורתיים באופן עמום ומופשט יותר.

חינסטרה נתן את ברכתו ללהקת הרוק המתקדם אמרסון לייק ופלמר שעיבדה את הפרק הרביעי מתוך הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר והקליטו אותו באלבום Brain Salad Surgery תחת הכותרת "טוקטה". בשנת 1973, כשהלהקה הקליטה את האלבום, קית' אמרסון נפגש עם חינסטרה בביתו בשווייץ והשמיע לו את העיבוד ליצירתו. אמרסון מספר שחינסטרה, שלא דיבר אנגלית, הגיב ב"דיאבוליק!". אמרסון, פירש את דבריו של חינסטרה כ"נורא!", אך אשתו של חינסטרה התערבה והסבירה שהוא מתכוון "שטני" במובן טוב, כ"לא ייאמן". חינסטרה אמר לאחר מכן, "תפסת את המהות של המוזיקה שלי, ואף אחד לא עשה את זה קודם".

#### אופרות
::- דון רודריגו (1964)
::- בומארסו (1967), נאסרה להצגה עקב שימוש בשפה גסה.
::- ביאטריצ'ה צ'נצ'י (1971)
*קונצ'רטי לפסנתר, צ'לו, כינור ונבל
*מוזיקה למקהלה או קול סולו עם תזמורת:
::- יצירות מוקדמות, הכוללות "חמישה שירי עם ארגנטינאים" (1943)
::- בומארסו (1964), קנטטה, שבמילון אוקספורד המרוכז למוזיקה מתוארת כ"נבדלת מן האופרה"

#### מוזיקה לבלט
::* פאנאמבי (1934)
::* אסטאנסיה (1941)

#### מוזיקה קאמרית
::- חמישייה לפסנתר וכלי מיתר
::- שלוש רביעיות מיתרים
::- סונטה לצ'לו
::- סונטה לגיטרה

#### מוזיקה לפסנתר
::- שלושה ריקודים ארגנטינאים (1937)
::- הסבת יצירה של דומניקו זיפולי לפסנתר (1970)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:מלחינים ארגנטינאים
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1983
גן יעקב

250px|ממוזער|שמאל|כתובת הנצחה בכניסה לגן יעקב
250px|ממוזער|שמאל|שלט הסבר בגן יעקב
שמאל|ממוזער|300px|גן יעקב, המעבר והשקמים
שמאל|ממוזער|300px|המעבר בין כיכר הבימה לשדרות ח"ן
**גן יעקב** הוא גן בתל אביב, במתחם הבימה בין היכל התרבות, תיאטרון הבימה וביתן איל עופר, בין הרחובות תרס"ט ודיזנגוף. הגן תוכנן על ידי האדריכל יעקב רכטר ונקרא על שמו של יעקב סוראסקי (1928-1952), בנו של הבנקאי אליאס סוראסקי ממקסיקו שתרם להקמתו.

## הקמת הגן
גן יעקב הוקם על גבעה, שנמצאת בין בית הבימה והיכל התרבות. במקור תוכנן להקים על גבעה זאת את מוזיאון תל אביב ועל כן נבנה בית הלנה רובינשטיין בסמוך לה. אולם, על מנת לשמר את עצי השקמה העתיקים והעבותים שצמחו על הגבעה, הוחלט לבנות את מוזיאון תל אביב במיקומו הנוכחי ולהקים במקום גן שישתלב עם השקמים.

את הגן תכנן האדריכל יעקב רכטר עם אדריכל הנוף אברהם קרוון, והוא נחנך בשנת 1964. על תכנון הגן קיבל רכטר את פרס רוקח בשנת 1965. יעקב רכטר תכנן גם את היכל התרבות, שנחנך בשנת 1957 ואת ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות, משנת 1960.

הגן בנוי בשני מפלסים. הכניסה אל המפלס התחתון היא מצד בית הבימה ושדרות תרס"ט ובה מוצבים ספסלים בפינות צל מוריקות. משם עולות מדרגות אל מפלס הביניים, היוצא אל רחוב דיזנגוף מול שדרות ח"ן, והלאה, משני העברים, אל הגבעות שהשתמרו מן הגבעה המקורית, ועליהן עצי השקמה עבי הגזע. במקור, למעט עצי השקמה, לא היו בגן עצים נוספים ועל כן הוא היה שטוף שמש במהלך היום.

בין גן יעקב להיכל התרבות מפרידה בריכת מים צרה וארוכה. המפלס העליון של הגן מוקף מעקה בטון, שמטפסים עולים בעמודיו ומשתלשלים מעליו כלפי מטה.

## שיפוץ הגן
במסגרת השיפוצים הכלליים באזור כיכר התרבות בשנת 2010, נכלל גם גן יעקב. בשיפוץ הורדה הרמפה מכיוון שדרות ח"ן ונוצר מעבר רציף בין כיכר הבימה לבין השדרות. כמו כן שוקמו השקמים והוסרה צמחייה עבותה.

## גלריה

Gan Yaakov 1.jpg | המפלס התחתון לפני השיפוץ
Gan Yaakov 2.jpg | המפלס העליון לפני השיפוץ
File:Gan Yaakov lower platform.jpg | המפלס התחתון לאחר השיפוץ
File:Gan Yaakov two levels.jpg | שני המפלסים בגן
File:Gan Yaakov locked garden.jpg | הגן הנעול


## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  (עם רישום של השקמים בגן יעקב מאת חנה לרנר)
*  (על תוכנית העירייה לערוך שינויים מרחיקי לכת בגן יעקב)
* 
* על מוטיב ה"מא" בגן יעקב, ניתוח תפישה יפנית של חלל דרך גן יעקב, מוטוקו סוגאסה, "רשות הרבים", מוזיאון תל אביב 2002
* השקמים של גן יעקב בתל אביב באתר משרד החקלאות
* דף פרויקט השיפוץ מאתר האדריכלים המבצעים
* 
* 

## הערות שוליים

יעקב
קטגוריה:כיכר התזמורת
שלמה מלאחי

הרב **שלמה (סלימאן) מלאחי** (או **מלאכי**) (ה'תרנ"א (1891), ד'מאר, תימן - ו' בניסן, תשל"ח (13 באפריל 1978), תל אביב) היה רב ואב"ד בעיר דמאר והמחוז, ולאחר מכן שימש כרב שכונת התקווה בתל אביב.

## ביוגרפיה
#### שנותיו המוקדמות
נולד לאברהם. בצעירותו למד שחיטה אצל הרב שלמה בן סעיד מקיטן, שהיה מלמד תינוקות בעירו ד'מאר. לאחר מכן למד תורה בעיר צנעא, במשך כשנתיים, בישיבת הרבנים הראשיים הרב יחיא יצחק הלוי, הרב יחיא קאפח והרב אהרן הכהן. בנוסף, למד אצל הרבנים אברהם עמראני, יחיא אלאביץ' ויחיא גיאת. סמיכה לרבנות ניתנה לו על ידי רבני צנעא, לשחיטה, סידור גיטין וקידושין. כמו כן ערך בריתות.

#### רב העיר דמאר והמחוז
הרב מלאחי החל לשמש כרב בעיר דמאר ובמחוז יחד עם הרבנים יחיא אלג'רידי ויוסף סעיד מנצור. לאחר שאלה נפטרו, שימש הרב מלאחי כרב יחידי.

וכך כתב בהקדמת ספרו **חשק שלמה**:(שעדין בעריכה) "שמשתי את העדה לבדי כמה זמן, והיה קשה עלי. משום שהרבנים בעירנו הם השוחטים והבודקים, הם המקדשים והמגרשים, הם המוהלים והדיינים... והן אני נשארתי לבדי ונשאתי   עול הצבור עלי זמן מועט, ועלינו כולנו לארץ ישראל בשנת תש"ט".

הרב מלאחי פעל רבות להברחת יתומים יהודים מפני השלטונות המוסלמיים שביקשו לאסלם אותם, ואף נכלא מספר  פעמים  בשל פעילותו זו.

### רב שכונת התקווה
עם עלייתו לישראל, מונה הרב מלאחי בידי הרבנים הראשיים לתל אביב דאז - הרב יעקב משה טולידאנו והרב איסר יהודה אונטרמן, לתפקיד רב השכונה. הרב מלאחי שימש בתפקידו עד לפטירתו בו' בניסן תשל"ח.

לאחר פטירתו שימש בנו, הרב מאיר מלאחי, כרב השכונה במקומו.

## לקריאה נוספת

*ד"ר משה גברא, "מלאחי-מלאכי, שלמה בן אברהם", **אנציקלופדיה לחכמי תימן** ע' 322, בני ברק, המכון לחקר חכמי תימן, תשס"א.

קטגוריה:רבני מרכז תימן
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:שכונת התקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
אמירה סרטני

**אמירה סרטני** (נולדה ב-17 בנובמבר 1931) היא אשת ציבור ישראלית שכיהנה כחברת הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת ה-11.

## ביוגרפיה
סרטני נולדה בכפר תבור בשם **אמירה פויירשטיין**, בת לזאב (וילי) פויירשטיין ולשולמית (לבית וינטרשטיין), שעלו מצ'כוסלבקיה ב-1930. בינקותה עברה המשפחה למרחביה. סרטני למדה במוסד החינוכי שומריה במשמר העמק. בהמשך למדה הוראה במכללת אורנים וסוציולוגיה ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב. פעילותה הציבורית החלה מטעם התנועה הקיבוצית. לאחר כהונתה כמזכירת הקיבוץ, החלה לפעול במסגרת התנועה הקיבוצית המאוחדת ובמפ"ם. בשנת 1971 נבחרה לראשונה כחברת הוועד הפועל של הקיבוץ הארצי. בשנים 1976–1984 הייתה מרכזת מחלקת החברות במפלגה וראש סיעתה בנעמת.

בשנת 1984 נבחרה לכנסת ה-11 מטעם מפ"ם במפלגת המערך, ועם כניסת המערך לממשלת האחדות נמנתה עם הפעילים לפילוגה. פעלה כחברה בוועדת החינוך והתרבות והובילה לחקיקת חוק חינוך מיוחד.

בבחירות לכנסת ה-14 הוצבה במקום ה-90 ברשימת מרצ, בבחירות לכנסת ה-18 הוצבה במקום ה-108, בבחירות לכנסת ה-19 הוצבה במקום ה-111, בבחירות לכנסת ה-20 במקום ה-105, ובבחירות לכנסת ה-25 במקום ה-108.

במקצועה אשת חינוך. בעבר מנהלת בית הספר האזורי בעמק יזרעאל. הייתה נשואה לאמן אריה סרטני.

## קישורים חיצוניים

* 
* ריאיון עם אמירה סרטני, באתר מרצ 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברות הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מרחביה: חברי הכנסת
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
שרה מרום שלו

**שרה מרום שלו** (נולדה ב-23 בספטמבר 1934) היא פוליטיקאית ופעילה חברתית ישראלית. חברת הכנסת ה-17 לשעבר מטעם סיעת גיל.

## ביוגרפיה

מרום שלו נולדה ב-23 בספטמבר 1934 בדורוחוי, רומניה ועברה בה את מלחמת העולם השנייה. מתוך משפחה של שש נפשות, שרדו את השואה רק שלוש – מרום שלו, אחיה, ואמם. הם העפילו לארץ ישראל, גורשו על ידי הבריטים לקפריסין ולאחר מכן שהו במחנה עתלית. כששוחררו, שוכנו בשכונת שעריים ברחובות. אחיה של מרום-שלו נהרג במהלך קרבות התקומה במדינת ישראל והיא נשארה עם אמה.

עבדה בעיריית רחובות ושימשה יו"ר ועד עובדי העירייה. מאז פרישתה, במהלך שנות השמונים, עומדת בראש ארגון הגמלאים של העירייה.

בבחירות לכנסת ה-17 התמודדה מטעם מפלגת הגמלאים ונבחרה לכנסת לאחר שמוקמה שביעית ברשימתה. כחברת כנסת, הייתה חברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדה לקידום מעמד האישה ובוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים, ומ-19 בנובמבר 2007 גם בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות. בנוסף, עמדה בראש השדולה למען ניצולי השואה.

במהלך כהונתה בכנסת יזמה מרום שלו תיקון לחוק נכי המלחמה בנאצים, המתיר לנכה המתייצב בפני ועדה רפואית מכוח החוק להתלוות בשני מלווים. כן יזמה תיקון לחוק התכנון והבניה, הקובע כי תוכנית מתאר מקומית תכלול הוראות לגבי הימנעות מפגיעה בצמחייה ובערכי טבע, נוף ומורשת, וכן הוראה לפיה בין שימושי הקרקע הנקבעים בתוכנית יש לקבוע גם שטחים ציבוריים פתוחים.

## התפלגות הסיעה
ב-28 באפריל 2008 הגישה יחד עם חבריה לסיעת גיל, משה שרוני ואלחנן גלזר לוועדת הכנסת בקשה להתפלג מהסיעה ולהקים סיעה עצמאית בשם "צדק לגמלאים". ב-4 במאי כינסו השלושה מסיבת עיתונאים משותפת עם גאידמק ובה הודיעו על הקמת סיעה חדשה בכנסת בשם "צדק לגמלאים". לאחר שוועדת הכנסת דחתה פעמיים את בקשת ההתפלגות בעקבות חשד לאי-חוקיות בהסכם עם גאידמק, אישרה הוועדה ב-2 ביוני את בקשת ההתפלגות, וזאת לאחר שהשלושה הודיעו כי ניתקו כל קשר עם גאידמק. עוד בטרם אושר הפילוג, החליטה סיעת גיל כי מרום שלו תישאר הנציגה מטעמם רק בוועדה לקידום מעמד האשה.

לבסוף, ולאחר שבוטל ההסכם עם גאידמק, אישרה ועדת הכנסת ב-2 ביוני את התפלגות הסיעה ואת הקמת סיעת "צדק לזקן". ב-15 באוקטובר, בעת נסיונותיה של ציפי לבני להקים ממשלה חדשה בראשותה, הודיעו ראשי שתי הסיעות על איחוד מחודש. חבר הכנסת גלזר הודיע כי יישאר בסיעת היחיד "צדק לזקן".

## חיים אישיים
מרום שלו גרושה ואם לשניים. מתגוררת  ברחובות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גיל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם צדק לזקן
קטגוריה:ילדים בשואה: רומניה
קטגוריה:רחובות: חברי הכנסת
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברות הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:עובדי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
המרדף אחר ורמר

**המרדף אחר ורמר** הוא ספר מאת בלו באלייט שעוסק בילדה מתבודדת בשם פטרה שחובבת ספרים, ובילד בשם כולדר, שחובב חידות. השניים מגלים שבאזורם מתרחשים דברים מוזרים, שאותם הם מחליטים לחקור ביחד. ציור של יאן ורמיר בשם "גברת כותבת מכתב", שמופיע במוזיאונים ברחבי העולם, נגנב כשהוא מגיע למוזיאון של עירם, והם מתחילים לחקור את הגנבה. לבסוף השניים מצליחים לתפוס את הגנב, ולהחזיר את הציור.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
סטנלי מילר

**סטנלי לויד מילר** (באנגלית: **Stanley Lloyd Miller**; 7 במרץ 1930 - 20 במאי 2007) היה כימאי אמריקני-יהודי.

נולד באוקלנד, קליפורניה. התפרסם בעקבות ניסוי מילר-יורי. תואר ראשון קיבל באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. דוקטורט קיבל ב-1954 באוניברסיטת שיקגו. עד מותו היה פרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.

## מחקר מדעי
כתלמיד מחקר ערך מילר, בשנת 1953, בהנחייתו של המדען האמריקאי וחתן פרס נובל הרולד יורי, סדרה של ניסויים המדמים את הסביבה ששררה על כדור הארץ הקדמון לפי המשוער, במטרה לבחון האם חיים יכלו להיווצר באופן ספונטני בסביבה זו. בניסויים אלו הדגים מילר היווצרות ספונטנית של תרכובות אורגניות מורכבות מחומרי מוצא פשוטים. מילר הראה כי חומצות אמינו, חומר המוצא לחלבונים, יכולות להיווצר מתערובת של מתאן, אמוניה, מים ומימן.

מחקרו של מילר עסק מוצא החיים וניסה לאפיין סינתזות פרהביוטיות (תגובות כימיות אשר התרחשו לפני הופעת החיים) ליצירת אבני הבניין הכימיות כגון חומצות גרעין. הוא השתייך לתת-אסכולה של אסכולת עולם הרנ"א, הגורסת כי האב הקדמון המשותף לכל צורות החיים הכיל מידע גנטי אשר אוחסן במולקולות דמויות RNA, שקדמו להופעת ה-RNA עצמו ולהופעת הDNA אחריו.

## ראו גם
* מוצא החיים
* עולם הרנ"א
* ניסוי מילר-יורי
* הרולד יורי

## קישורים חיצוניים

* לוטם אליהו, המרק הקדום מוכן להגשה, הידען, 13 במאי 2011

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-לטבי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
פיינל פור

**פיינל פור** (באנגלית: **Final Four**, **ארבע האחרונות**) הוא טורניר גמר שבו משתתפות 4 קבוצות. בשלב הראשון הן משחקות בשני משחקי חצי גמר, והמנצחות נפגשות באותו מקום (בדרך כלל כעבור יומיים) למשחק הגמר של האליפות.

צורת הכרעה זו מקובלת בעיקר בכדורסל, ומקורה בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. מאז סוף שנות ה-80 היא נהוגה בליגה האירופאית הבכירה כיום יורוליג ובעבר בסופרוליג.

בליגת העל בכדורסל נקבעה השיטה כדי להגדיל את התחרותיות בליגה. סיכוייה של קבוצה נחותה להפתיע ולנצח משחק אחד גדולים יותר מאשר בשיטת פלייאוף המבוססת על סדרות, כיוון שטעות הדגימה קטנה ככל שמספר המקרים גדול יותר.

הפיינל פור של אליפות המכללות בהוקי קרח בארצות הברית זכה לכינוי "ארבע הקפואות" (Frozen Four).

בשיטה זו נערכה אליפות אירופה בכדורגל מתחילתה ב-1960 עד 1976.

### בישראל
שיטת הפיינל פור הונהגה גם בליגת העל בישראל החל מ-2006 ועד לעונת 2012/2013. בתאריך 30 במרץ 2014 החליטה מנהלת הליגה בכדורסל בישראל להחזיר שיטה זו למשך שלוש עונות.
בהמשך במנהלת הוחלט להמשיך עם זה עוד שתי עונות עד עונת 2019/2020 ואז יחזרו לסדרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורט
קטגוריה:מושגים בכדורסל
קטגוריה:4 (מספר)
SageTV

**SageTV** היא תוכנת PVR ל-HTPC המשמשת להקלטה של שידורי טלוויזיה והצגה שלהם. התוכנה תומכת בניגון שירים, סרטים ותמונות.
 
תוכנה זו תומכת בהקלטה מתוכננת לפי שם התוכנית או לפי זמן השידור בעזרת לוח שידורים אלקטרוני (באנגלית: EPG) המתעדכן דרך האינטרנט. בנוסף יש לה מספר תוכנות לקוח שמטרתן להציג תוכן במחשב אחר באותה רשת, באינטרנט או ביחידה קטנה המתחברת לרשת הנקראת MVP - קופסה להזרמת מדיה דיגיטלית לסלון. 

התוכנה עובדת עם כרטיסי הקלטה כמו PVR-150 ועם IR-BLASTER שתפקידו להחליף ערוצים בעת הפעלה להקלטה מתוכננת.

## קישורים חיצוניים
* 
*  קישור ליצרן
* קישור לתמיכה העברית
* קישור לפורום תמיכה HTPC

קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:תוכנות PVR
קטגוריה:אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
GB-PVR

**GB-PVR** היא תוכנת PVR למחשב מסוג HTPC. כמו כל תוכנת PVR, גם תוכנה זו מסוגלת לבצע הקלטה מתוזמנת, הקפאה ומעבר להקלטה וכן להציג מרחב רב של מדיות דיגיטליות כמו השמעת מוזיקה, צפייה בסרטי DVD, צפייה בתמונות, והקשבה לשידורי רדיו אינטרנט ו-FM. התוכנה תומכת בכרטיסי טלוויזיה ל-PVR פופולרים ובנגן רשת מסוג  media MVP. כמו כן תומכת התוכנה בכרטיסי טלוזייה לשידורי טלוויזיה דיגיטליים ודואר אלקטרוני מסוג שידור וידאו דיגיטלי. 

התוכנה תומכת רק בכרטיסי טיונר המשתמשים במקודד חומרה.

קהילת פיתוח פעילה מאוד מפיקה כמות גדולה של פלאג אינים להרחבת תכונות התוכנה, אך היישום עצמו אינו קוד פתוח. התוכנה מספקת תמיכה טובה לשפה העברית.

## ראו גם
* מקליט ווידאו דיגיטלי

## קישורים חיצוניים
* אתר היצרן
* פורום קולנוע ביתי 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:תוכנות PVR
קטגוריה:אלקטרוניקה בידורית
קלאודסאט

**קלאודסאט** (CloudSat) הוא לוויין של נאס"א, וחלק מסדרת לווייני תצפית כדור הארץ שוגר על גבי טיל מדגם דלתא 2 ב-28 באפריל 2006.

הלוויין צופה על שכבות העננים של כדור הארץ באמצעות מכ"ם, מודד את גובה ועובי העננים, ועל ידי כך מוסיף נתונים אודות הקשר בין העננים והאקלים כדי לפתור שאלות הקשורות להתחממות הגלובלית. 

קלאודסאט טס במבנה מתואם המכונה "A Train" ביחד עם לוויינים נוספים: אקווה, אאורה, קליפסו (ששוגר יחד עמו), והלוויין הצרפתי פאראסול.

המכ"מ שעל גבי קלאודסאט משגר פעימות קצרות של גלי מיקרו לאטמוספירה, ובאמצעות פיענוח הדרך שבה הפעימות הללו נקלטות בחזרה בלוויין, יוצר תמונה של מבנה ותכולת המים בעננים. עוצמת החזר אותות המכ"ם קשורה ישירות לכמות המים בעננים. למעשה הדבר מאפשר למדענים אפילו 'לשקול' את העננים.

הלוויין קלאודסאט מתופעל על ידי אוניברסיטת קולורדו.

ממוזער|220px|הלוויין קלאודסאט בסיום ההרכבה

## קישורים חיצוניים
* 

* דף הבית של הלוויין באתר אוניברסיטת קולורדו
* 
קל
קליפסו (לוויין)

**קאליפסו** (CALIPSO) הוא לוויין סביבתי אמריקאי-צרפתי, ששוגר על גבי הטיל דלתא 2 ב-26 באפריל 2006 מבסיס חיל האוויר האמריקני ונדנברג שבקליפורניה. שמו הוא ראשי תיבות של "Cloud-Aerosol Lidar and Infrared Pathfinder Satellite Observations." הלוויין מנטר באמצעות לייזר את העננים במשך 24 שעות ביום. קליפסו טס בתצורה המכונה "A Train" ביחד עם הלוויינים קלאודסאט ששוגר ביחד עמו וכן עם הלוויינים אקווה, אאורה, והלוויין הצרפתי פאראסול. 

## מכשירים
* CALIOP מתקן Lidar - LIght Detection And Ranging המספק תמונה אנכית ברזולוציה גבוהה של האירוסולים והעננים.
* מצלמת שדה רחב - גרסה משופרת של מצלמה מסחרית המשמשת למעקב אחר כוכבים. הותקנה גם בלוויין אקווה
* רדיומטר באינפרה אדום (IIR) - משמש לאיתור גודל החלקיקים והתכונות האחרות של ענני הצירוס. 

מכשיר ה-CALIOP מתואם לאמצע תמונת ה-IRR כדי לבצע אופטימיזציה של התצפית.

## חקר האירוסולים
האירוסולים הם חלקיקים המרחפים באוויר בעלי צורות מורכבות ומכילים מגוון של מרכיבים כימיים שיכולים להיות מוצקים או נוזליים ואפילו חלקיקי חומרים מוצקים בתוך טיפות נוזלים. אורך החיים שלם משתנה - כאשר כמה תרכובות אירוסולים חיים רק כמה ימים לפני שהם מתפרקים בעוד שאחרים שוהים באוויר במשך חודשים. מדידת אירוסולים קשה מאוד ולכן יש צורך במגוון רחב של מכשירים.

העננים תלויים למעשה באירוסולים כדי להיווצר. האירוסולים מספקים לעננים את הגרעינים שסביבם מתגבשות טיפות המים. עננים הנוצרים באזור שבו האוויר נקי מורכבים מטיפות הנותות להיות גדולות יותר משום שהן נוצרות ממספר קטן יותר של גלעינים, ועננים אלה צפויים ליצור יותר גשם. עננים שנוצרים באזורים מלוכלכים יוצרים הרבה יותר טיפות גשם אך הטיפות קטנות יותר. עננים אלה גם נראים בהירים יותר.
באמצעות איסוף בנפרד של הנתונים הללו יסייע קליפסו למדענים להבין את ההשפעות הישירות והעקיפות של האירוסולים על האקלים.

שמאל|ממוזער|שיגור הלוויינים קלאודסאט וקליפסו על גבי טיל דלתא 2 ב-26 באפריל 2006
ממוזער|300px|המכשור של קליפסו

## קישורים חיצוניים
* 

* לדף הלוויין באתר נאס"א
* 
קליפסו
קטגוריה:תוכנית החלל הצרפתית
קטגוריה:2006 בצרפת
קטגוריה:2006 בארצות הברית
צבי שילוח

**צבי שילוח** (**לַנגזַם**; 6 במרץ 1911 – 10 באוקטובר 2000) היה איש ציבור ישראלי, חבר תנועת גורדוניה, חבר מרכז מפא"י, חבר מועצת עיריית הרצליה וסגן ראש העירייה, חבר רפ"י, ולאחר מלחמת ששת הימים ממקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, חבר הנהלת הליכוד וממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת ב.

## ביוגרפיה
צבי לנגזם נולד בשנת 1911 בבוריסלב שבפולין, צאצא לר' פסח לנגזם, ומכאן קרוב משפחה למספר שושלות אדמו"רים. למד בגימנסיה פולנית בעירו. (לימים למד היסטוריה כללית ותולדות עם ישראל באוניברסיטת תל אביב.)

היה חבר תנועת גורדוניה בפולין, וחבר ההנהגה הראשית בלבוב.

בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, והיה לחבר קיבוץ חולדה עד 1933. בשנת 1934 הצטרף למפא"י, וב-1938 החל לעבוד מטעמה במועצת פועלי הרצליה. באותה שנה נישא לסוניה אפרימסון.
ב-1941 נענה לקריאת המוסדות הלאומיים והתגייס לחיל התותחנים של הצבא הבריטי.

ב-1945, לאחר שחרורו, היה ראש משלחת הבריגדה היהודית למחנות העקורים במינכן. עם חזרתו ארצה פעל להקמתה של תנועת נוער חלוצי מאוחד (נוח"ם).

בשנים 1949–1954 היה עורך עיתון "הדור" של מפא"י.
בשנת 1950 נבחר למרכז מפא"י. בשנים 1954–1964 היה חבר מועצת עיריית הרצליה מטעם מפא"י, וסגן ראש העיר הרצליה בשנים 1960–1964.

בשנת 1965 הצטרף לרפ"י והיה חבר מזכירות התנועה.

בעקבות מלחמת ששת הימים עבר מהפך אידאולוגי, והיה בין מקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. תקופת מה ערך את ביטאונה הדו-שבועי "זאת הארץ".

במסגרת השינוי האישי הצטרף לליכוד עם הקמתו בשנת 1973. היה חבר הנהלת המפלגה, ובשנת 1977 פרש ממנה.
בהמשך היה ממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית (7 במרץ 1984 ועד 13 באוגוסט 1984), במקום חנן פורת. לקראת הבחירות לכנסת ה-12 שובץ במקום ה-59 והאחרון ברשימת מפלגת מולדת לכנסת ה-12.

פרסם בעיתוני הארץ מאמרים בנושאים מדיניים. היה בעל טור שבועי ב"ידיעות אחרונות".

ממוזער|250px|שמאל|קברם של צבי וסוניה שילוח, בחלקת חברי ההגנה בבית הקברות הישן בהרצליה
נפטר בשנת 2000, בגיל 89, ונטמן ליד אשתו, סוניה, בחלקת חברי ההגנה בבית הקברות הישן בהרצליה.

## ספריו
* **ארץ גדולה לעם גדול: סיפורו של מאמין**, תל אביב: אותפז, תש"ל. (רעיונותיו של פעיל בתנועה למען ארץ-ישראל השלמה)
* **אשמת ירושלים**, תל אביב: קרני, תשמ"ט 1989. (על הסכסוך הישראלי-ערבי)
* **השמאלנות בישראל** תל אביב: י’ גולן, תשנ"א 1991.

## לקריאה נוספת
* סמדר בת-אדם, 'המפא"יניק האחרון', **נקודה** 143 (1990), 22-25, 65.
;ספר יובל
* צבי סלונים, אמונה אלון, **חברים מקשיבים לקולך:** לצבי שילוח בהגיעו לגבורות, [הפיקו:] מדרשת ארץ-ישראל, קדומים; הוצאת ספרית בית-אל, בית אל, תשנ"ב/1992. (שמונה מאמרים לכבודו של שילוח ושני מאמרי תשובה שלו)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , עמ' 13–15

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם התחיה
קטגוריה:חברי מועצת העיר הרצליה
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:פעילי מפלגת מולדת
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
פלאו גואל

**פָּלַ֫אוּ גוּאֵל** (בקטלאנית: **Palau Güell**) או **ארמון גואל** הוא ארמון בשכונת אל רבאל בברצלונה, שנבנה על ידי האדריכל אנטוני גאודי עבור משפחת התעשיין אאוזבי גואל. בזכות ערכו האדריכלי והאמנותי הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

## תיאור המבנה
הארמון נבנה על ידי אנטוני גאודי עבור משפחת התעשיין אאוזבי גואל, שהתרשם מעבודותיו הקודמות במונטסראט.  המבנה בנוי בסגנון גאודי – סגנון שהיווה חלק מתנועת המודרניסטה בארכיטקטורה. גאודי יצר חידושים ייחודיים, בהם כניסה ייחודית שאשפרה למרכבות להוריד את בני הבית בכניסה הראשית, משם להמשיך לאורוות שבמרתף, מסלול סיבוב להחזרתן. כמו כן כניסה נפרדת לאורחים, עם חרכי הצצה סמויים. בתקרת חדר האוכל יצר אפקט של שמיים זרועי כוכבים באמצעות חלונות קטנים ועששיות. המבנה מייצג את סגנון המודרניסטה של גאודי. מאז 2005 נערכים במבנה שיפוצים וב־2008 נפתח לציבור, תחילה באופן חלקי ובהמשך במלואו.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על פלאו גואל.
* תיאור פלאו גואל.
* קישור לאתר הרשמי.

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
ג'ון קייג'

250px|ממוזער|ג'ון קייג' (משמאל) - 1992
**ג'ון מילטון קייג**' (באנגלית: **John Milton Cage**; 5 בספטמבר 1912 – 12 באוגוסט 1992) היה מלחין אמריקני אוונגרדי שחיבר מוזיקה ניסיונית, סופר ואמן חזותי. מזוהה בעיקר עם יצירתו 4′33″ (משנת 1952), ששלושת פרקיה מבוצעים מבלי לנגן ולו תו אחד.

## ביוגרפיה
קייג' נולד בלוס אנג'לס ולמד בתיכון לוס אנג'לס. הוא ממוצא אנגלי וסקוטי.
קייג' למד במכללת פומונה, ובשנה השנייה ללימודיו נשר ונסע לאירופה, שם נשאר 18 חודשים, ועבד כעוזר אדריכל. באירופה כתב את החומרים הראשונים שלו במוזיקה, אך הוא לא אהב את מה שיצר והשאיר את היצירות מאחוריו. קייג' חזר לקליפורניה ב-1931.
ב-1935, נישא קייג' לאמנית אקסניה אנדריונה קאשהיורף.
בסוף שנות ה-30 קייג' נרשם לבית הספר לאומניות בסיאטל, וושינגטון.

ממוזער|לוח פסנתר מותקן של ניומן
קייג' היה מראשוני המלחינים שחיברו מה שהוא עצמו כינה "מוזיקת מקרה", ושאחרים החליטו אחר כך לתייגה כ"מוזיקה אליאטורית" - מוזיקה בה חלק מהאלמנטים נקבעים על פי מקריות. קייג' עשה שימוש לא-סטנדרטי בכלי נגינה ביצירותיו, בין השאר בפסנתר המותקן שהמציא ב-1940, פסנתר שצליליו עברו מניפולציה על ידי חפצים שונים שהונחו על, מתחת או בין המיתרים. קייג' היה חלוץ בחקר המוזיקה האלקטרונית. רוב יצירותיו היו שנויות במחלוקת. אף על פי כן, קייג' נחשב כיום לאחד היוצרים החשובים ביותר של תקופתו ובמיוחד בעצם נגיעתו בשאלה המהותית "מהי מוזיקה?".

קייג' יישם את אמונתו הזן-בודהיסטית דרך המוזיקה. הוא תיאר את המוזיקה שלו כ"משחק ללא מטרה", אך "משחק זה הוא אישור מחדש של החיים — לא ניסיון ליצור סדר מתוך תוהו ובוהו ואף לא לנסות לשפר את הבריאה עצמה, אלא פשוט להתעורר לתוך אותם החיים ממש שאנו חיים, שהם כה מצוינים ברגע שאדם מפנה מדרכו את מחשבותיו ומאוויו ונותן להם לזרום על פי נטייתם הטבעית".

קייג' היה מיקולוג (חוקר פטריות) חובב ואספן פטריות נלהב. בשותפות עם שלושה ידידים ייסד את "החברה המיקולוגית ניו יורק". קייג' היה שותף-אמנותי לטווח ארוך ובן זוגו של הכוראוגרף מרס קנינגהם.

קייג' המציא את צורת השיר מזוסטיק, שיר כתוב בו משתלב אקרוסטיכון אנכי באמצע השורה ולא בתחילתה, כנהוג.

קייג' נפטר ב-1992, בניו יורק, כמה שבועות לפני מסיבת יום הולדתו ה-80 שאורגנה על ידי מחבר השירים וולטר זימרמן והמוזיקולוג סטאפן סקדלר.

ויליאם אנסטסי כתב ספר על ידידותו רבת השנים עם קייג'.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
*  אינטרמצו עם אריק ורדי, 4′33″ של ג'ון קייג', באתר יוטיוב
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:ביסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מיקולוגים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:אנרכיסטים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני בלט
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:אסתטיקנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
קאזה באליו

**קאזה באליו** (בקטלאנית: **Casa Batlló** - "בית באליו") הוא בית מגורים ברובע אישמפלה בברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. המבנה ממוקם בשדרת גרסיה (Passeig de Gràcia) מס' 43, ומהווה חלק מגוש הבניינים המכונה "גוש המריבה" (L'Illa de la Discòrdia), שזכה לשמו בשל העובדה ששוכנים בו בתים של מספר אדריכלים מודרניסטים. בשנת 2005 הוכרז המבנה, יחד עם מספר מבנים נוספים של גאודי ברחבי ברצלונה, כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
המבנה הוקם בין השנים 1875-1877 ומאוחר יותר נרכש על ידי ז'וזפ באליו אי קאסנובס (Josep Batlló i Casanovas) שעל שמו הוא קרוי. בעל הבית החדש שקל בתחילה להרוס את הבניין ולהקים מבנה אחר תחתיו, אך הוא שינה את דעתו, ופנה אל האדריכל הקטלוני אנטוני גאודי על מנת שיעצבו מחדש. העבודות התקיימו בין השנים 1904–1906. המבנה עוצב בסגנון המודרניסטה, ונותר ברשותה של משפחת באליו עד שנמכר ב-1954. הוא החליף מספר ידיים ושופץ בשנים 1970 ו-1999. ב-1984 הותקנה בחזיתו של הבניין תאורה חשמלית המאירה אותו בשעות הערב, וב-1995 נפתח חלק ממנו לציבור הרחב.

## תיאור המבנה
ימין|ממוזער|200px|תקריב החזית על מרפסותיה וחלונותיה
גאודי התמקד בחזית, בגג ובחצר הפנימית של המבנה והוסיף לו קומה חמישית אשר נועדה עבור צוות המשרתים. מאפייניו המקוריים של המבנה הושפעו מרצונו של גאודי להאיר בתאורה טבעית את הקומה הראשונה בה התגוררו בעלי הבית. לשם כך בנה בחזיתו מרפסות נרחבות מאבן חול אשר הובאה ממונז'ואיק, ואשר עמודיהן הדקים עוצבו אגב שימוש במוטיבים מעולם הצומח. צורתן של המרפסות וקוויהם המעוגלים העניקו למבנה את אחד מכינויו - "בית העצמות" (Casa dels ossos). חלונות המרפסות עשויים בחלקם מזכוכית שעליה דוגמאות של עיגולים צבעוניים, ובין החלונות והמרפסות, קבע גאודי פיסות קרמיקה מזוגגת בצבעים שונים. 

גג המבנה מעוטר בסגנון המודרניסטה, ומקושט באריחי מוזאיקה בצבעי צהוב, ירוק וכחול. עליית הגג של המבנה הייתה בזמנו חידוש כאשר נבנתה חלולה ומעוקמת ורצופה בקשתות לבנות. צורת בנייה זו העניקה לקומה העליונה צורת דרקון, עובדה שהעניקה לו גם את הכינוי "בית הדרקון". לפי אחת הסברות המבנה מסמל את מאבקו של סאנט ז'ורדי (Sant Jordi - "גאורגיוס הקדוש"), הקדוש המגן של קטלוניה, בדרקון, והצלב בראשו של המבנה מסמל את חרבו של ז'ורדי הקדוש הנעוצה בדרקון.
ארובות המבנה מעוקמות ומצופות באבני פסיפס צבעוניות ושקופות בחלקן המרכזי. חלקן העליון מצופה בקרמיקה והן מסתיימות בצורת חרוטים. גאודי עיצב גם את החצר הפנימית, וקירה אותה בתקרת זכוכית הנתמכת בעמודים וקשתות ברזל. גם קירותיה של החצר הפנימית כוסו באריחים בגווני לבן וכחול. 

## קישורים חיצוניים

* 
* דף מידע בעברית על קאזה באליו
* קאזה באליו באתר GreatBuildings.com
* תמונות של קאזה באליו
* קרזה באליו

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ספרד: בתי מגורים
תהלוכן

250px|שמאל|ממוזער|שיירה של זחלי תהלוכן האורן
250px|שמאל|ממוזער|זחל של תהלוכן האלון
**תהלוכן** (שם מדעי *Thaumetopoea*), המוכר גם בשם **טַוואי התהלוכה**, הוא סוג של עש ממשפחת התהלוכניים, בעל גלגול מלא.

רוחב הבוגר 6–8 מ"מ ואורכו 10–20 מ"מ, צבעו חום צהוב וכנפיו בצבע חום-אפור. קיימת דו-צורתיות זוויגית כשהנקבה גדולה מהזכר.

## שלב הזחל
אורכו המרבי 30–40 מ"מ. גוף הזחל מכוסה בשערות המכילות חומר ארסי, היכול לגרום לצריבות ונפיחות (סרפדת). קצות השערות הללו כדוגמת חוד קרס הדיג, והן נשלפות החוצה מגופו של הזחל.

ההטלה חלה בחודשים ספטמבר-אוקטובר, והבקיעה לאחר 6 שבועות. הזחלים טווים קורים ומכאן שמו השני.

בראשית האביב הם עוזבים את העץ בשיירה (על כן שמם) ומתגלמים באדמה. הגולם עובר תקופת דיאפאוזה המסתיימת לרוב בשלהי הקיץ.

### מינים בישראל
***[[תהלוכן האורן]]** (שם מדעי: *Thaumetopoea pityocampa*), הוא המין הנפוץ והחשוב ביותר בשלושת המינים המצויים בישראל ממשפחת התהלוכניים. צבע הזחל חום והוא דומה לזחל דובון הקורים שגם טווה קורים, אך לא הולך בשיירה.
:נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון. בישראל, מצוי בעיקר במרכז הארץ, מן הכרמל עד דימונה וירוחם, וכן במטולה ובצפון הרי נפתלי, אך ממשיך להתפשט. הזחלים ניזונים במחטים של כל מיני האורן הגדלים בארץ. לזחלי תהלוכן האורן שערות הגורמות לצריבה במגע. הזחלים גורמים נזק לעצי האורן בעיקר לעצים הצעירים.
* **תהלוכן האלה** (שם מדעי: *Thaumetopoea solitaria*) - צבע הזחלים אפור, המטווה נבנה על עצי אלה.
***תהלוכן האלון** או **תהלוכן האוג** (שם מדעי: *Thaumetopoea processionea*).
ממוזער|שמאל|250px|התקדמות על פני השטח במעגל משורשר
## הדברה
בערים שונות בישראל הותקן חוק עזר עירוני, המחייב את בעלי הנכסים בהן, שבשטחם יש עצי אורן, להדביר הזחלים של תהלוכן האורן.

## לקריאה נוספת
*עזריה אלון, **החי והצומח של ארץ ישראל**, כרך 3 - חרקים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע, 1989; עמ' 296
* שולט ומנדל, תהלוכן האורן. הרפואה, ספטמבר 2002, 141 (9): 810-814

## קישורים חיצוניים

* תהלוכן האורן, באתר של המשרד להגנת הסביבה
* 
* 
* 
* 
* תמונה של תהלוכן האלה בוגר

## גלריה

קובץ:Thaumetopoea solitaria.JPG|שיירה של זחלי **תהלוכן האלה**
קובץ:Traumatocampa pityocampa01.jpg|עש של **תהלוכן האורן**
קובץ:Thaumetopoe convoy.jpg|שיירה של **תהלוכנים**
File:שלט סכנה ביער תהלוכן.jpg|ממוזער|שלט סכנה ביער תהלוכן


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יקוב הובנר
קטגוריה:תהלוכניים
קטגוריה:פרוקי רגליים ארסיים
באתי, ראיתי, ניצחתי

שמאל|ממוזער|150px|יוליוס קיסר
"**באתי, ראיתי, ניצחתי**" או "**באתי, ראיתי, כבשת**י" (בלטינית: **VENI, VIDI, VICI**, בלטינית קלאסית: [weːniː wiːd̪iː wiːkiː], בלטינית כנסייתית: [veːni viːd̪i viːt͡ʃi]) הוא ביטוי לטיני שטבע המצביא והמדינאי הרומי יוליוס קיסר. לפי ההיסטוריון הרומי סווטוניוס, הביטוי הופיע בכתובת שהוצגה בטריומף שערך קיסר ברומא, לאחר ניצחונו המהיר על פארנאקס השני, מלך פונטוס, בקרב זלה, שנערך ב-2 באוגוסט בשנת 47 לפנה"ס. לפי ההיסטוריון אפיאנוס, קיסר השתמש בביטוי במכתב ששלח לסנאט הרומי לאחר הניצחון בקרב. ככל הנראה, קיסר השתמש בביטוי הן במצעד הניצחון שלו והן במכתב ששלח לסנאט.
לפי פלוטרכוס, קיסר כתב את המילים לאחד מידידיו ברומא, אמאנטיוס, כשביקש לבשר לו את מהירותו של אותו קרב. סווטוניוס כתב את המילים בלטינית, ואילו פלוטרכוס ואפיאנוס כתבו את תרגום המילים ביוונית.

יש המחזיקים בדעה כי משפט זה בא להראות את הניצחון המהיר של קיסר בקרב ואת עוצמתו וכישוריו הצבאיים. מצד שני, יש הטוענים כי המשפט נועד לבטא את הבוז שרחש קיסר לסנאט הרומי.

### מטבע לשון
ביטוי זה הפך למטבע לשון שגור בעולם המערבי לציון השגת מטרות או ניצחונות הבאים בקלות וללא מאמץ רב.

קדמו לביטוי זה גרסאות דומות, העונות על כלל השלושה בכתיבה:
* פתגם יווני האומר: 
* המחזאי הרומי טרנטיוס כתב בעקבות הפתגם היווני: Imus, venimus, videmus – אנו הולכים, באים, רואים.
* בשירת הים המקראית מצוטטת קריאת הקרב של פרעה לחילו לפני היציאה למרדף אחרי עם ישראל, , שגם היא מורכבת משלושה חלקים קצרים (ובסך הכל - 4 מילים בלבד): פרעה החדיר מוטיבציה בצבאו על ידי התרברבות על קלות המשימה והשלמתה במהירות.

### בתרבות
במאה ה-20 עד 1955 שימש המשפט כמוטו על הלוגו של מותג הסיגריות "מרלבורו" של חברת הטבק פיליפ מוריס.

בסרט "מכסחי השדים" משנת 1984, ד"ר פיטר ונקמן, אחד משלישיית גיבורי הסרט, אומר את המשפט "We came. We saw. We kicked its ass!". משפט זה היה בין 400 המועמדים בתחרות "100 המשפטים מפורסמים של מכון הסרטים האמריקאי (AFI)".

ביוני 2024 הוציאה הזמרת אנה זק, שיר בשם "באתי, ראיתי, ניצחתי".

## קישורים חיצוניים

* VENI VIDI VICI AND CAESAR'S TRIUMPH, באתר אוניברסיטת קיימברידג'

## הערות שוליים

קטגוריה:יוליוס קיסר
קטגוריה:אמרות כנף בלטינית