open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שאול סוקניק

שמאל|ממוזער|250px|'''שאול סוקניק'''
**שאול ("שאלול") סוקניק** (25 באוקטובר 1943 - 12 בינואר 2013) היה רופא ישראלי, פרופ' לראומטולוגיה ומומחה ברפואה פנימית, מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, שימש כיושב ראש חטיבת הפנימיות בבית החולים ויושב ראש האיגוד הישראלי הארצי לראומטולוגיה.  

סוקניק חקר את ים המלח כאתר מרפא ייחודי למחלות מפרקים, בעל שם בינלאומי בשטח הבלניאותרפיה ותיירות המרפא.

## ביוגרפיה
סוקניק נולד בתל אביב, בנו של הרופא שמואל סוקניק. הוא נקרא על שמו של המשורר שאול טשרניחובסקי. הוא למד בבית הספר היסודי הר נבו ובנעוריו היה שחקן בנבחרת ישראל הצעירה בכדורסל. 

סוקניק החל את לימודי הרפואה באוניברסיטת סיינה שבאיטליה בשנת 1964, כעבור שנתיים חזר לארץ וסיים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב. בשנת הסטאג' שלו עבד בבית חולים בילינסון. לאחר מכן, עבד בבית חולים סורוקה. במלחמת יום הכיפורים השתתף בקרבות ליד אסמאעיליה. את תת-ההתמחות בראומטולוגיה סיים באוניברסיטת טורונטו בשנת 1983. בשנת 1989 מונה לנהל את מחלקה פנימית ד' בסורוקה. שימש מספר שנים כיו"ר חטיבת הפנימיות. 

סוקניק הקים את עמותת ענבר התומכת בחולי מחלות מפרקים.

סוקניק נפטר ב-12 בינואר 2013. הוא ומשפחתו התגוררו בעומר.

אחותו היא פרופ' סימה הלוי, מומחית לרפואת עור ומין, מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין בית חולים סורוקה.

## פרסומים ומאמרים
* סוקניק פרסם 160 מאמרים בעיתונות הרפואית-מקצועית, 30 מהם על תרומת ים המלח לרפואה.
* שאול סוקניק, **ים המלח, אתר המרפא הטבעי הטוב בעולם למחלות עור, מפרקים, ריאות, לב ומחלות אחרות**, הוצאת מאגנס, 2007.
*שאול סוקניק, **מחלות ריאומטיות**: מידע מקיף על דלקות מפרקים ושאר מחלות המפרקים והעצם תסמינים, אבחון וטיפול. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2011.
* פרופ' שאול סוקניק, טיפולים במחלות ראומטיות באתרי מרפא, חמי יואב

## קישורים חיצוניים
* פרופסור מחמוד אבו שקרה פרידה: פרופסור שאול סוקניק ז"ל – הרופא שידע לתת, באתר *DoctorsOnly*, 21 בינואר 2013
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הר נבו (תל אביב)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:עומר: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בעומר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
שיאוליאי ארנה

**שיאוליאי ארנה ** (בליטאית: **Šiaulių arena**; בתעתיק מדויק: **שיאוליו ארנה**) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הגדול שנבנה בעיר שיאוליאי, שבליטא. אולם הכדורסל, שהוא השלישי בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה וסימנס ארנה, ושבנייתו החלה בראשית שנת 2006, נחנך ב-25 ביולי 2007. האולם, שמכיל 5,700 מקומות ישיבה, משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל המקומית, מועדון הכדורסל שיאוליאי, המשחקת בליגת העל הליטאית.

משחקי שלב הבתים הראשון – בית ב' של אליפות אירופה בכדורסל 2011 שהתקיימה בליטא, נערכו בשיאוליאי ארנה.

ב-2013 אירחה שיאוליאי ארנה את משחקי גביע דייוויס.


Image:SiauliuArenavidus.jpg|שיאוליאי ארנה מבפנים
Image:Siauliu arena.JPG|משחק כדורסל בהיכל


## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אולמות כדורסל בליטא
קטגוריה:שיאוליאי
שמואל סוקניק

**שמואל סוקניק** (2 במאי 1908 – 17 באוקטובר 1994) היה רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית ובאנדוקרינולוגיה. המייסד והמנהל הראשון של בית חולים קפלן.
מחבר הספר הראשון בעברית בנושא הסוכרת.

## קורות חיים
סוקניק נולד ב-1908 בסימיאטיצ'ה שבפולין למשפחה מסורתית בת שישה ילדים. בגיל 4 למד בחדר ובגיל 12 נשלח ללמוד בישיבה בביאליסטוק. הוא עזב את הישיבה והחל ללמוד בגימנסיה העברית, וסיים את לימודיו בשנת 1927.

סוקניק החל ללמוד רפואה באוניברסיטת לייז' שבבלגיה, אך בשל תנאי מזג האוויר עזב את בלגיה לאחר חצי שנה ועבר ללמוד רפואה באוניברסיטת ז'נבה שבשווייץ, ושם סיים בשנת 1933. את לימודיו מימן במתן שיעורים באנטומיה, היסטולוגיה ופיזיולוגיה.

בשנת 1934 עלה לארץ ישראל, ולאחר שלא מצא עבודה כרופא, עבד כסוכן תרופות. בשנת 1937 התקבל לעבודה בקופת חולים של ההסתדרות.

בשנת 1938 עבד כחצי שנה כרופא בקיבוץ אלונים. לאחר מכן עבד כרופא בקיבוץ חניתה במשך כחצי שנה וארגן שם מרפאה. לאחר מכן, נשלח להשתלמות במשך שנה בבית חולים בילינסון. לאחר ההשתלמות נשלח לעבוד במשך כשנתיים כרופא במחנה העובדים בסדום, בו הועסקו יהודים וערבים. בסדום פגש את אשתו לעתיד, רחל סינגלובסקי, שתפקדה לצידו כאחות חובשת.

בשנת 1941 עבד בחולון כרופא מחוזי. בשנת 1952 נסע סוקניק לארצות הברית להשתלמות באנדוקרינולוגיה ובניהול בתי חולים. עם חזרתו היה המייסד והמנהל הרפואי הראשון של בית חולים קפלן ברחובות ומנהל מחלקה פנימית בבית חולים זה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידיו אלה לאחר כשנה עקב מחלה. בשנת 1953 החל לנהל את המרפאה הפנימית במרפאת זמנהוף בתל אביב. הוא הקים וניהל את המחלקה לסוכרת של מחוז תל אביב במרפאה, עד לפרישתו בשנת 1976. 

בשנות ה-50 שימש כרופא מחוזי של תל אביב והיה פעיל בהקמת שיכון לעובדי קופת חולים כללית ברחוב יהושע בן נון בתל אביב.

סוקניק ורעייתו רחל עברו להתגורר בגני עומר שבעומר.

שני ילדים היו לרופאים.
בנו פרופ' שאול סוקניק היה מומחה לרפואה פנימית וראומטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.
בתו פרופ' סימה הלוי היא מומחית לרפואת עור ומין, מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין.

## פרסים
בשנת 1953 זכה סוקניק בפרס כתב העת המדעי של רופאי קופת חולים, "דפים רפואיים".

## פרסומים ומאמרים
* **הסֻכּרת**, מרחביה: ספרית פועלים, 1958. (הספר הראשון בעברית בנושא הסוכרת)
סוקניק היה חבר מערכת העיתון הרפואי הישראלי "דפים רפואיים" במשך שנים רבות ופרסם מאמרים רפואיים מקוריים רבים.

## קישורים חיצוניים
* שמואל סוקניק באתר לזכרם של ההסתדרות הרפואית בישראל
* שמואל סוקניק באתר Geni
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פנימיים ביישוב
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:אנדוקרינולוגים ישראלים
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי קפלן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי קפלן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
סימה הלוי

**סימה הלוי סוקניק** (נולדה ב-8 במאי 1948), היא רופאה ישראלית, פרופ' ברפואת עור ומין מייסדת ומנהלת מחלקת עור ומין במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.

## ביוגרפיה
הלוי נולדה בתל אביב, בתו של הרופא שמואל סוקניק. סיימה בהצטיינות את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1981 סיימה התמחות ברפואת עור ומין בבית חולים בילינסון בו עבדה כרופאה בכירה ומרצה בכירה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1986 הקימה את מחלקת עור ומין במרכז הרפואי סורוקה ואת המעבדה לחקר העור בסורוקה ועברה לגור בנגב.

בשנת 1996 הוזמנה להיות פרופסור־אורח במחלקה לדרמטולוגיה באוניברסיטת ייל.

בשנים 1997–2000 שימשה סגנית יושב ראש החטיבה הפנימית בסורוקה ובשנים 2001–2004 כיהנה כיושבת ראש ועדת החינוך של האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין ונשיאת האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין.

היא חברה בוועדות מקצועיות של המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל (ועדת הבחינות של רפואת עור ומין, ועדת בדיקה של המועצה המדעית להכרה בהתמחות), חברה במערכות עיתונים מדעיים רפואיים בישראל ומחוצה לה, סוקרת מאמרים מדעיים והצעות מחקר, יושבת ראש כנסים מדעיים, וחברה בוועדות מארגנות ומדעיות של כנסים מדעיים בישראל ומחוצה לה. 

אחיה, פרופ' שאול סוקניק, היה מומחה בראומטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית ד' בבית החולים סורוקה, שימש כיושב ראש חטיבת הפנימיות בבית החולים ויושב ראש האיגוד הישראלי הארצי לראומטולוגיה. הייתה נשואה לפרופ' יונתן הלוי מנהל המרכז הרפואי שערי צדק ולהם שני ילדים משותפים.

## מחקרים
נושא המחקר העיקרי בו מתמקדת הלוי הוא תגובת העור לתרופות, הכולל גילוי רגישות לתרופות. תבחינים מעבדתיים המתבססים על שחרור ציטוקינים, באמצעות מחקר קליני ומחקר אפידמיולוגי.  

נושאי מחקר נוספים בהם מתמקדת הלוי הם טיפול אקלימי של פסוריאזיס בים המלח, ריפוי פצע ודלקת עור ממגע.  

## פרסומים ומאמרים
* הלוי פרסמה כ־200 פרסומים מדעיים, מרביתם בעיתונות בינלאומית יוקרתית, ופרקים בספרים.

## פרסים
בשנת 2015 זכתה הלוי בפרס על מפעל חיים מטעם ICSA2015 באירוע שנערך בוונקובר, קנדה.

## קישורים חיצוניים
* סימה הלוי באתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה

## הערות שוליים
 

קטגוריה:רופאות עור ישראליות
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
אנדי סטטמן

**אנדי סטטמן** (באנגלית: **Andy Statman**; נולד בברוקלין, ניו יורק, 1950) הוא נגן כליזמר יהודי אמריקאי. עיקר התמחותו היא בקלרינט, אך בנוסף הוא גם מנגן על מנדולינה בסגנון הבלוגראס. מהבולטים בתחום, ב-2007 זכה בפרס גראמי.

## ביוגרפיה
סטטמן גדל בקווינס, ובגיל 12 החל ללמוד לנגן על בנג'ו וגיטרה בהשראת אחיו. לאחר מכן החליט סטטמן לעבור לסקסופון, התמקד בעיקר בג'אז והופיע במקומות ציבוריים.

בין השנים 1969 ו-1970 למד מוזיקה באוניברסיטת ניו המפשייר, ובמקביל החל ללמוד לנגן על קלרינט ומנדולינה. זמן קצר לאחר מכן, הצטרף ללהקה קטנה באזור שבו גר.

סטטמן, אשר גדל בבית "חילוני שומר מסורת", החל לחקור את שורשיו היהודיים. הוא שינה צורת נגינתו לסגנון הכליזמר והתחיל לעבוד על מוזיקה חסידית.

סטטמן הוציא מספר אלבומים לאורך עשרות שנים, האחרון שבהם בשנת 2014, אשר השפיעו רבות על מוזיקת הכליזמר. הוא שיתף פעולה יחד עם נגנים כגון יצחק פרלמן, והחל להופיע בקונצרטים רבים. בהמשך שיתף פעולה ביצירת אלבומים זרים ועבד עם אמנים רבים מהתחום.

בשנת 2007 זכה בפרס גראמי במוזיקה. ב-2012 קיבל הוקרה מההקרן הלאומית לאמנויות.

סטטמן חזר בתשובה, והוא נשוי לברברה, אמנית ומורה לשעבר. לשניים יש 4 ילדים.

## דיסקוגרפיה

* 1979 Jewish Klezmer Music
* 1980 Flatbush Waltz
* 1983 Mandolin Abstractions
* 1985 New Acoustic Music
* 1986 Nashville Mornings, New York Nights
* 1988 Rounder Bluegrass, Vol. 2
* 1992 Andy Statman Klezmer Orchestra
* 1994 Klezmer Suite
* 1994 Andy's Ramble
* 1995 Acoustic Disc: 100% Handmade Music, Vol. 2
* 1995 Doyres (Generations): Traditional Klezmer Recordings, 1979-1994
* 1995 Songs of Our Fathers
* 1995 Holding On: Dreamers, Visionaries, Eccentrics & Other American Heroes
* 1996 American Fogies, Vol. 1
* 1996 Blue Ribbon Fiddle
* 1996 Klezmer Music: A Marriage of Heaven & Earth
* 1996 Rounder Bluegrass Guitar
* 1997 Between Heaven & Earth: Music of the Jewish Mystics
* 1998 The Hidden Light
* 1998 Holiday Tradition
* 1998 The Soul of Klezmer
* 2000 Klezmer: From Old World To Our World
* 2001 Bluegrass Mountain Style
* 2001 New York City: Global Beat of the Boroughs - Music From New York City's Ethnic....
* 2004 Wisdom, Understanding, Knowledge
* 2005 On Air
* 2005 Avodas Halevi
* 2006 East Flatbush Blues
* 2006 Awakening from Above
* 2011 Old Brooklyn
* 2013 Superstring Theory
* 2014 Hallel V'zimrah
* 2014 Songs of the Breslever Chassidim
* 2018 Monroe Bus


## קישורים חיצוניים

* 
 
* אנדי סטטמן - האתר הראשי
* אלבומי השירה שלו באתר http://www.mostlymusic.com
* אנדי סטטמן במאמר "הכליזמר כתת-תרבות יהודית"
* אנדי סטטמן – בין ארץ לשמיים – Jmusic.me – jewish music – אתר המוזיקה היהודית
* New York Times Blog Search ArtsBeat SEARCH Andy Statman, a Brooklyn Virtuoso, Receives Heritage Award בניו יורק טיימס
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:כליזמרים
קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו המפשייר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:נגני מנדולינה
500-509 לפנה"ס

ממוזער|העולם בשנת 500 לפנה"ס
[ממוזער|13 בספטמבר 509 לפנה"ס: נוסד [מקדש יופיטר הקפיטוליני]]
**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 509 - 500 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 509 לפנה"ס - מסתיימת תקופה המלוכה הרומית עם ייסוד הרפובליקה הרומית.
* 13 בספטמבר 509 לפנה"ס - נוסד מקדש יופיטר הקפיטוליני ברומא בראש גבעת הקפיטולין ברומא העתיקה.
* 508 לפנה"ס – תפקיד הפונטיפקס מקסימוס (הכוהן העליון) נוצר ברומא.
* 507 לפנה"ס - הרפורמיסט היווני קלייסתנס נטל את השלטון באתונה.
* 505–504 לפנה"ס – מלחמה בין רומא לבין שבט הסבינים.
* 4 בדצמבר 502 לפנה"ס - ליקוי חמה מחשיך את מצרים (על פי חישובים של האסטרונומים המודרניים אם כי אין שום תיעוד היסטורי למאורע זה).
* 502 לפנה"ס - תושבי האי היווני נקסוס מורדים בשלטון האימפריה הפרסית.
* 501 לפנה"ס - כוחות האימפריה הפרסית משתלטים על האי היווני נקסוס.
* 501 לפנה"ס - קונפוציוס ממונה למושל צ'ונג טו.
* 500 לפנה"ס - התחלת המרד האיוני נגד הפרסים.
* 500 לפנה"ס - מלך פרס, דריווש, מכריז כי ארמית תהיה השפה הרשמית במערב האימפריה.
* 500 לפנה"ס - הזפוטקים מקימים את העיר מונטה אלבאן.
* בסביבות 500 לפנה"ס - הרקליטוס מאפסוס היה בשיא תקופת ההגות שלו.

## נולדו
* 507 לפנה"ס - בו שאנג
* 506 לפנה"ס - ין ין (תלמיד של קונפוציוס)
* 504 לפנה"ס - דזנג דזה, פילוסוף סיני.
* 503 לפנה"ס - ג'וואנסון שה, פילוסוף סיני.
* 500 לפנה"ס - אנכסגורס, פילוסוף יווני.

## נפטרו
* 509 לפנה"ס - לוקיוס יוניוס ברוטוס, ממייסדי הרפובליקה הרומית והקונסול הרומי הראשון.
* 509 לפנה"ס - ספוריוס לוקרטיוס טריקיפיטינוס, אציל רומאי שסייע בביטול המלוכה הרומית.
* 503 לפנה"ס - פובליוס ולריוס פובליקולה, מגיסטראט רומאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:המאה ה-6 לפנה"ס לפי שנים
כריס גרדנר

**כריסטופר פול גרדנר** (באנגלית: **Christopher Paul Gardner**; נולד ב-9 בפברואר 1954 במילווקי, ויסקונסין) הוא יזם, ממציא, סופר ונדבן אמריקאי. סיפור חייו, "The Pursuit of Happyness" ("המרדף אחרי האושר") המתאר איך הצליח להתגבר על החיים כעני מרוד בשנות ה-80 וכחסר בית, יצא לאור במאי 2006, והוא מתואר בסרט "המרדף לאושר" בו כיכב בדמותו השחקן ויל סמית'.
## חייו
גרדנר גדל במשפחה אומנת. בשנות ה-80, לאחר נישואים כושלים ולאחר שהפסיד את כל הונו, מצא את עצמו ישן עם הבן הצעיר שלו בשירותי הרכבת התחתית, או במשרד אחרי שעות העבודה.

בשלב מסוים החליט גרדנר לסחור בבורסה, עבר התמחות  בתחום והחל לעבוד כברוקר. ב-1987 הקים חברת מניות קטנה, Gardner Rich & Co, שלימים גדלה והוא מכר נתח ממנה תמורת מיליוני דולרים. גרדנר טען שהתמדתו העיקשת והצלחתו הן תודות ל"גנים הרוחניים" שאימו העבירה לו, ובזכות הציפיות הגבוהות שבנו ובתו הקטנים הציבו לו. בהמשך, הגשים חלום אישי וקנהפרארי ממייקל ג'ורדן.

גרדנר גר בשיקגו, אילינוי, שם מנהל את השקעותיו ועוסק בפילנתרופיה.

## קישורים חיצוניים

* 

* "ספיריטס: ההומלס שהזיז את הפרארי שלו", באתר וואלה!
* ריאיון עם כריס גרדנר ביוטיוב
* על הסרט "המרדף לאושר", באתר עין הדג
* ההומלס שהפך למיליונר: "אף פעם אל תכינו תוכנית ב'" ב-Epoch Times

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
מוחמד סעיד רמדאן אל-בוטי

200px|ממוזער|שמאל|מוחמד סעיד רמדאן אל-בוטי
**מוחמד סעיד רמדאן אל-בוטי** (בערבית: **محمد سعيد رمضان البوطي**; 1929 – 21 במרץ 2013) היה איש דת מוסלמי סוני הנחשב מקורב לנשיא בשאר אל-אסד ולסמכות הדתית העליונה בסוריה.

נהרג ב-21 במרץ 2013 בפיגוע התאבדות במסגד "אימאן" במרכז דמשק. מלבדו נרצחו בפיגוע 41 בני אדם ו-84 נפצעו. ממשלת סוריה האשימה את ג'בהת א-נוסרה כאחראית לפיגוע, אם כי אף ארגון לא קיבל על עצמו אחריות לכך.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:פילוסופים מוסלמים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים סונים
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: אישים
קטגוריה:אנשי דת סורים
קטגוריה:בוגרי אל-אזהר
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1929
קטגוריה:סורים שנפטרו ב-2013
נשירה מהלימודים

**נשירה מהלימודים** היא עזיבת מערכת החינוך טרם השלמת מסלול הלימודים בה.

## רקע
מערכת החינוך בנויה ממסלולים שלכל אחד מהם יש נקודת סיום: בית ספר יסודי, חטיבת ביניים בית ספר תיכון (בו נקודת סיום עיקרית, אך לא יחידה, היא קבלת תעודת בגרות), אוניברסיטה (שנקודת הסיום שלה היא קבלת תואר אקדמי) ומסלולי הכשרה מקצועית (שנקודת הסיום שלהם היא קבלת תעודת מקצוע). כניסה לאחד ממסלולים אלה בלי להגיע לסיומו פירושה נשירה מהלימודים. לתהליך הפרישה שני חלקים: פרישה דה פקטו - הפסקת נוכחות או ביצוע מטלות; ופרישה דה יורה - הפסקה פורמלית של הלימודים והורדת התלמיד ממצבת מסגרת הלימוד. על פי רוב ההפסקה הפורמלית מתבצעת זמן מה לאחר הפסקת הלימודים בפועל.

ישנן סיבות אפשריות רבות שיכולות לגרום לנשירה; הנפוצות שבהן כוללות: ציונים ירודים, צורך במציאת עבודה, התרחקות מבריונות, מצבי חירום משפחתיים, דיכאון, הפרעות נפשיות, היריון לא מתוכנן, סביבה שלילית, חוסר חופש ואף שיעמום היכול להיגרם כתוצאה מלמידת חומר אשר התלמיד לא מגלה בו עניין וצורך.

בשנות ה-60 עלה העניין הציבורי במושג, תוך עיסוק בנטישת החברה בגלל מרידה וחוסר הסכמה עם ערכים מסוימים. המושג שימש גם בהקשר תרבות הנגד בקרב ילדי הפרחים וקומונות שונות.

לעיתים ישנן השלכות חברתיות וכלכליות שונות של נשירה מלימודים. סטטיסטית, בארצות הברית נמצא שתלמידים אלה הם בעלי סיכון גבוה יותר לאבטלה, להיות חסרי בית, להתנהגות אנטי-חברתית ומאסר. לדברי התובעת המחוזית בסן פרנסיסקו ב-2010, ב-94 אחוזים ממקרי הרצח של צעירים מתחת לגיל 25, היו הקורבנות נושרי בית ספר.

## נתונים
בשנת 2010, דווח שאחוז בני הנוער בגילאי 17-14 במדינת ישראל שאינם לומדים עומד על 7.4, וב-2012, אחוז הנשירה מקרב כלל תלמידי בתי הספר בארץ היה 2.2%. נתוני הנשירה מהשכלה גבוהה בישראל עומדים על 25%, נכון לשנת 2015. ב-2014, הוערך כי כ-1.3 מיליון תלמידים נושרים מבית הספר התיכון מדי שנה בארצות הברית, אשר מדורגת במקום ה-19 בעולם ביחס למדינות אחרות.

## הגדרות
### נשירה גלויה
נשירה גלויה מתארת מצב של ניתוק פיזי של הנער או הנערה ממערכת החינוך המיועדת לבני גילם (כלומר, תלמידים שאינם רשומים במערכת החינוך). בין הנושרים ניתן לזהות שלוש תת-קבוצות בולטות: בני נוער שהחליטו על ניתוק ממערכת החינוך והם מפסיקים לחפש חלופות חינוכיות; בני נוער שלאחר תקופת זמן קצרה של ניתוק ממערכת החינוך מחפשים דרך להשתלב בה בחזרה; בני נוער שבגלל נסיבות חיים שאינן תלויות בהם נשארים מחוץ למערכת החינוך.

### נשירה סמויה
נשירה סמויה מתארת מצב של היעדרות תכופה ממערכת החינוך או של נוכחות פסיבית בכיתה מבלי לחוות תהליך של למידה משמעותית. תופעה זו נקראת גם תופעת "נוכח-נפקד". ניתן לזהות כמה תת-קבוצות של בני נוער הנתונים בסיכון לנשירה סמויה: בני נוער הנעדרים בתדירות גבוהה ולתקופות ארוכות; בני נוער שמתייצבים בבוקר ללימודים ו"מבריזים" באמצע היום (ולעיתים כבר בתחילתו); בני נוער שמגיעים לכיתה ונוכחים בשיעורים, אך בעצם אינם מתחברים לתהליך החינוכי-לימודי המתרחש בהם. אוכלוסייה זו מתאפיינת גם בתחושת ניכור כלפי בית-הספר ובבעיות התנהגות וחברתיות.

## קישורים חיצוניים
* שיעורי הנשירה של תלמידים ממערכת החינוך, באתר הכנסת
* [על נשירת תלמידים בארץ וב[אילת]]
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חינוך
קטגוריה:נוער
קטגוריה:בית ספר
קטגוריה:תרבות הנגד
גריינג'ר

**גריינג'ר** (Granger) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו מנהל אחוזה.

קטגוריה:שמות משפחה
שניים (אלבום)

**שניים** הוא אלבום אולפן כפול, ה-20 במספר, של הזמר והמוזיקאי הישראלי שלמה ארצי משנת 1996.

## הפקה
שלמה ארצי כתב והלחין את כל השירים באלבום שהופק על ידי גיל פלדמן וליאור טבת והוקלט באולפני גל קול. האלבום זכה להצלחה רבה ומכר מעל 160,000 עותקים. האלבום הגיע למעמד של פלטינה מרובעת, וזיכה את שלמה ארצי בקטגוריית "זמר השנה" ואת שירו עם הזמרת ריטה - "שניים" בקטגוריית "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי.

שירי האלבום ניחנים באזכורים רבים לרצח יצחק רבין. כך הוא למשל השיר "דו"ח רצח" העוסק ישירות ברצח. הבית הראשון של השיר עוסק ברצח קנדי והבית השני ברצח רבין ובתחושותיו של ארצי. בבית השלישי ישנו תיאור תחושות העם לאחר רצח רבין והתייחסות עצמית. הכותב תוהה על רציחות אלה, על הקשר ביניהן, ומה צופן העתיד לאחריהן. הפזמון מלא בשאלות ותהיות ועוסק בנושא הבית השלישי והעתיד לאחר הרצח. רצח רבין מוזכר גם בשיר "לאן, לאן, לאן" מהאלבום.

בחלק משירי האלבום שזורים משפטים המעידים על המשבר בחיי הנישואין של הכותב עם רעייתו הראשונה, מילכה. "את היית בשבילי הכל וזה לא היה מזמן", "חושב על כל המיואשים שהתאהבו והתחתנו..." (מתוך: "לאן, לאן, לאן"); "ואני לא שומע כבר ממך יותר כלום", "חדשות לא טובות, את עוזבת אותי", "אומר לעצמי, מחר זה מחר, מחר היא תחזור" (מתוך: "זה מה שנשאר"); "רק טיפש כמוני, רוצה להתאהב שנית, אפילו בך" (מתוך: "שיר על כל השאיפות"); "אמנם אין אהבה שאין לה סוף, אבל הסוף הזה נראה לי מקולל" (מתוך: "היא לא יודעת מה עובר עלי"); "מה לעשות, אני כבר לא יודע"? "כמו אדיוט, אני רץ תמיד אחריה, ואומר לה: 'בואי, ותהיי איתי'" (מתוך: "אבסורד"); "בשלט רחוק מביט רחוק, לא אני לא אניח לך, עד שהאהבה, תחזור אלינו" (מתוך: "האהבה הישנה").

## רשימת רצועות

## משתתפים באלבום
* עיבודים: בן ארצי, גיל פלדמן, נאור דיין, אבי סינגולדה
* הפקה מוזיקלית: שלמה ארצי, ליאור טבת, גיל פלדמן
* יועץ מוזיקלי: לואי להב
* עריכות דיגיטליות: לואי להב, טלי כץ
* שירה, דקלום: ריטה (ב"שניים"), משה פרסטר (ב"אור בקצה המנהרה")
* תופים כלי הקשה: מאיר ישראל, רן ורד, ז'אן פול זימבריס, דני מקוב, גדי סרי
* גיטרה, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית: אבי סינגולדה, דני רובס, רן שם טוב, יועד נבו, אלכס פולק, נאור דיין
* פסנתר, פסנתר חשמלי, אבוב, אקורדיון, חליל, צ'מבלו: גיל פלדמן, בן ארצי
* כינורות: מיקה קרני, תזמורת ההזיות
* סינתיסייזר: גיל פלדמן
* קלרינט: ניצן עין הבר
* חצוצרה: עדי מאירי
* בס: אריה וולניץ, ששי מזרחי, עמי אופיר
* תקלוט, עריכה מוזיקלית: ראובן שפירא
* הוקלט באולפנים: DB Studios, המון, טריטון, גל-קול, זאזא
* הפקה: מיכאל תפוח, נגה טל (הד ארצי), ליהי רולניק

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר Discogs
* 
*  רום אטיק, האהבה הישנה | שלמה ארצי, בפודקאסט "שיר אחד", 1 בפברואר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים

**האקדמיה האמריקנית לרפואת ילדים** (באנגלית: **American Academy of Pediatrics** ובראשי תיבות **AAP**) היא עמותה אמריקנית מקצועית של רופאי ילדים, שבסיסה ב-Elk Grove Village, אילינוי. האקדמיה מהווה, בנוסף לתפקידה המקצועי, גם מוסד אקדמי המאגד בעיקר רופאי ילדים אמריקאים אך גם חברים "בינלאומיים" מכל מדינות העולם.

## פעילות
האקדמיה נוסדה בשנת 1930 על ידי 35 רופאי ילדים כדי לטפל בתקני בריאות ילדים. כיום חברים בה 60,000 רופאי ילדים ראשוניים. היא מפעילה תוכניות המשך חינוך רפואיות (CME) לרופאי ילדים ותת מומחים. האקדמיה מחולקת ל-14 מחלקות ו-26 חטיבות. הנשיא של האקדמיה נבחר לקדנציה בת שנה והנוכחי הוא תומאס מקאינרני.

לאקדמיה פרסומים וההוצאה לאור הגדולה ביותר ברפואת ילדים בעולם, עם יותר מ-300 כותרים ומעל 500 רופאים ואנשי מקצוע אחרים בצוות הכותבים. פרסומים אלה כוללים מוצרים אלקטרוניים, הפניות מקצועיות, ספרי לימוד, פרסומי ארגון וניהול מרפאה, פרסומי חינוך מטופלים וספרי הורות. חדשות ה-AAP היא השבועון הרשמי של האקדמיה, והעיתון PEDIATRICS הוא עיתון הדגל שלה.

האקדמיה מפרסמת מאות "הצהרות מדיניות" המייצגות את מדיניות האקדמיה. ביניהן, בהצהרת משנת 2012, האקדמיה קבעה כי "היתרונות הבריאותיים של ברית מילה של תינוקות זכרים עולים על הסיכונים של ההליך", וכי היתרונות הבריאותיים "מספיקים כדי להצדיק גישה שזה אמור להיות הליך הבחירה למשפחות המעונינות בכך אך אין האקדמיה ממליצה על ברית מילה לכל ילוד זכר". האקדמיה לוקחת את העמדה כי הורים צריכים לקבל את ההחלטה הסופית לגבי ברית מילה, לאחר שמידע מתאים נאסף על הסיכונים ויתרונות של ההליך. הצהרה זו היא שינוי בעמדתה הקודמת של האקדמיה משנת 1999.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמותות
קטגוריה:רפואת ילדים
טאבו (שחקנית)

**טבאוסום פטימה האשמי** (באנגלית: **Tabassum Fatima Hashmi**; נולדה ב-4 בנובמבר 1971), מוכרת יותר בשם הבמה שלה, **טאבו**. היא שחקנית קולנוע הודית. טאבו, מהשחקניות המוערכות ביותר בתעשיית הקולנוע בבוליווד והיא התפרסמה גם מחוץ לגבולות הודו בשנת 2012 בזכות תפקיד בשובר הקופות המצליח של אנג לי "חיי פיי".

## ביוגרפיה
טאבו נולדה בעיר היידראבאד שבדרום הודו לזוג הורים ממוצא מוסלמי, ג'מאל, שחקן וריזוואנה האשמי שהייתה מורה במקצועה.
טאבו היא אחותה הצעירה של השחקנית פראה נאץ והאחיינית של כוכבת הקולנוע שאבנה אזמי.
למדה במכללה הקתולית "סט. קסאווייר" שבמומבאי במשך כשנתיים.

טאבו השתלבה לראשונה בתעשייה הבוליוודית בראשית שנות ה-90 עם הופעות שזיכו אותה בפרסים בסרטים "גפרורים", "ירושה", "Ninne Pelladatha", "מעבר הניצחון" ו"ניצחון".
שיחקה כמו כן גם בסרטים הודים במהלך שנות ה-90 שזכו להצלחה מסחרית וביקורתית גדולה כמו הקומדיות "אנחנו עומדים מאוחדים", "הדודה הרמאית" "ביוויי מס 1", הדרמה הפוליטית "הצמד", סרט המלחמה "גבול" ו"ארץ האהבה".

בשנת 2000 זכתה טאבו במרבית פרסי הקולנוע ההודי על תפקידה בדרמה "אשטיטבה" והופיעה בקומדיית הקאלט ההודית "עסקי הקופים" ובדרמה המוזיקלית "מצאתי את זה".
ב-2001 זכתה במספר פרסים מקומיים על משחקה בדרמה "שאנדי בר".
ב-2003 שיחקה לצידו של אירפאן קאן בסרט "מאקבול", עיבוד הודי מוצלח שנעשה למחזה "מקבת'".
ב-2006 הופיעה טאבו במלודרמה "נהרסים באהבה" בתפקיד קצינת המודיעין מאליני טייגאיי והשתתפה לראשונה בסרט אמריקאי, הדרמה של מירה נאיר "עניין של שם" בתפקיד אשר דרש מטאבו לראשונה להתבטא באנגלית.
ב-2007 הופיעה בתפקיד מקומי מוערך בדרמה "פחות סוכר".

בשנת 2012 זכתה טאבו לפרסום כלל עולמי בזכות הופעתה בסרט ההרפתקאות המוערך של אנג לי "חיי פיי" בתפקיד גיטה אמו של הנער פיי פאטל (סוראג' שארמה).

בשנת 2023 כיכבה במותחן הריגול של נטפליקס, "המרגל".

בשנת 2024 שיחקה בסרט השודים "דיילות אוויר" יחד עם קארינה קאפור וקריטי סנון. 

## פילמוגרפיה

[שמאל|220px|ממוזער|טאבו ו[אירפאן קאן בפרמיירה לסרט "עניין של שם", 2006]]
*באזאר (1982)
*הומ נאוג'ואן (1985)
*גפרורים (1996)
* ניצחון (1996)
* ירושה (1997)
* הדודה הרמאית (1997)
* הצמד (1997)
* הגבול (1997)
* הו טו טו (1999)
* אנחנו עומדים מאוחדים (1999)
* ביווי מס 1 (1999)
* מצאתי את זה (2000)
* עסקי הקופים (2000)
* אשטיטבה (2000)
* נהרסים באהבה (2006)
* עניין של שם (2006)
* אז זה מנופץ (2010)
* חיי פיי (2012)
*דוד (2013)
*גאי הו (2014)
*היידר (2014)
*חשוד ברצח (2015) - מירה דשמוך
*אשמים (2015) - רימה קומאר
*פיטור (2016)
*שוב גולמאל (2017)
*נעדרת (2018)
*המנגינה העיוורת  (2018) 
*סנג'ו (2018) - מבוסס על חייו של סנג'אי דאט
*תן אהבה (2019)
*האב בהולה (2023)
*המרגל (2023)
*דיילות אוויר (2024)
**Bhooth Bangla*(2026)

### טלוויזיה

* חולית: הנבואה (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:שחקניות ילדות
קטגוריה:מקבלי עיטור פאדמה שרי
קטגוריה:ילידות 1971
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1971
מחמוד אבו שקרה

**מחמוד אבו שקרה** (נולד ב-1 בספטמבר 1961) הוא רופא ערבי ישראלי, פרופסור בראומטולוגיה, מומחה ברפואה פנימית, מומחה בראומטולוגיה, ניהל בעברו את החטיבה הפנימית בסורוקה למשך 8 שנים, כעת מנהל מחלקה פנימית ד' במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה ומרצה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.

## ביוגרפיה
אבו שקרה סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1985 ואת ההתמחות ברפואה פנימית במחלקה פנימי ד' במרכז הרפואי סורוקה בשנת 1990. את תת-ההתמחות בראומטולוגיה סיים באוניברסיטת טורונטו בשנת 1994.

משנת 1995 משמש אבו שקרה כסגן מנהל מחלקה פנימית ד' בסורוקה. משנת 2005 הוא מנהל את המרפאה הראומטולוגית ומשנת 2011 מנהל את מחלקה פנימית ד' בסורוקה.

אבו שקרה הוא פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון ופעיל בהוראת סטודנטים ובהכשרת רופאים בפקולטה.

אבו שקרה חבר באיגוד הישראלי לרפואה פנימית ובאיגוד הישראלי לריאומטולוגיה. משמש בתפקיד יושב ראש ועדת הבחינות של האיגוד הישראלי לראומטולוגיה, ויושב ראש האיגוד הישראלי לראומטולוגיה משנת 2017.

מחקריו של אבו שקרה מתמקדים בביטויים קליניים, ביטויים מעבדתיים ובהישרדות של מגוון מחלות מפרקים ובמיוחד זאבת, דלקת מפרקים שגרונית, ואסקוליטיס וסקלרודרמה וכן בטיפולים חדישים במחלות מפרקים.

אבו שקרה נשוי ואב לשלושה. מתגורר באום אל פאחם.

## קישורים חיצוניים
* מחמוד אבו שקרה, באתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה

* ראיון אישי עם פרופ' מחמוד אבו שקרה באתר *InfoDent* 9 ביולי 2009
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, סיקור כללי - אנקילוזינג ספונדיליטיס באתר *עינבר, עמותה ישראלית לנפגעים במחלות ראומטיות*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, דלקת מפרקים הקשורה בספחת באתר *הרופא - האתר למקצועות הרפואה בישראל*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, זאבת אדמנתית מערכתית באתר *TheMEDICAL*, *ראומטולוגיה*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, תופעות ראומטיות וממאירויות באתר *Medical Media*, *ראומטולוגיה*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, הגישה לחלוקה ולאבחון ואסקוליטיס באתר *Medical Media*, *ראומטולוגיה*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה, הגישה לאבחון וטיפול במחלות מפרקים באתר *Medical Media*, *The Israeli Journal of Medicine*
* פרופ' מחמוד אבו שקרה וד"ר לונה אבנון, מעורבות הצדר בדלקת מפרקים ראומטואידית באתר *Medical Media*, *ראומטולוגיה*

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים ערבים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:ראומטולוגים ישראלים
קטגוריה:אום אל-פחם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
עמוס פרישמן

**עמוס פרישמן** (נולד ב-20 בספטמבר 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי. בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב, ושחקן נבחרת ישראל. מכהן כיושב ראש איגוד הכדורסל בישראל.

## קריירה
כבר בקבוצות הצעירות התבלט פרישמן ביכולתו כרכז. כשחקן נבחרת הקדטים היה סגן מלך הסלים באליפות אירופה (שני אחריו ברשימת הקלעים היה דראז'ן פטרוביץ', מגדולי הכדורסלנים בכל הזמנים).

בעונת 1982/1983 עלה פרישמן לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב, וקיבל את גופייה מספר 14.
בעונת 1983/1984 ניצחה הפועל בדרבי את יריבתה מכבי תל אביב לראשונה זה חמש שנים. בסיום העונה זכתה הפועל תל אביב בגביע המדינה לראשונה מאז 1969, לאחר ניצחון על הפועל רמת גן, ופרישמן הפך לאחד השחקנים המשמעותיים בסגל שלה.
בעונת 1987/8 החל לשמש כקפטן הקבוצה.
בעונת 1989/1990 עבר לשחק בהפועל חולון, צעד שעורר הדים רבים וזכה לסיקור רב בעיתונות הספורט באותם ימים. במהלך אותה עונה ניצח עם חולון את הפועל תל אביב, ובתום אותה עונה חזר פרישמן להפועל תל אביב.

בעונת 1991/1992 העפילה הפועל תל אביב לסדרת הגמר-סל נגד מכבי תל אביב והפסידה לה בתוצאה 2 - 3. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הראשון, והפסידה להפועל גליל עליון בסדרת הגמר של הליגה. בגמר הגביע של אותה עונה גברה הפועל תל אביב על הפועל גבעתיים.

בתום עונת  עזב את הפועל תל אביב ועבר לשחק בהפועל גבעתיים למשך שתי עונות, ולאחר מכן בעירוני רמת גן למשך עונה אחת. בשנת 1996 הודיע על פרישה.

במהלך הקריירה שלו שיחק ב-300 משחקי ליגה, בהם קלע 3,101 נקודות.
במדי הנבחרת שיחק 48 משחקים, בהם קלע 190 נקודות. 
במשחק השיא שלו בנבחרת קלע 24 נקודות.

## כיום
עד לשנת 2017 כיהן פרישמן כמנכ"ל אגודת הכדורסל הפועל גבעתיים וכסגן-יו"ר האגף המקצועי באיגוד הכדורסל.

החל משנת 2017 משמש כיו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל ומנכ"ל העמותה העירונית לקידום הספורט בגבעתיים.

בשנת 2024 נבחר לכהן כיושב ראש איגוד הכדורסל בישראל.

## ביוגרפיה
עמוס פרישמן נולד והתחנך בגבעת רמב"ם שבגבעתיים.
אמו איבוליה פרישמן היא ד"ר לרפואת ילדים ואביו ד"ר בנימין פרישמן היה גינקולוג בכיר ומנכ"ל בית החולים אסותא.

פרישמן החל את דרכו כילד בבית הספר שמעוני ולאחר מכן עבר לבית הספר התיכון שמעון בן צבי.
בשנת 1983 התגייס ואת שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.

פרישמן בעל תואר ראשון בחינוך גופני.

## חיים אישיים
עמוס פרישמן נשוי לסיגל פרישמן, מנהלת היחידה לתזונה בבית החולים בלינסון. לזוג בת ושני בנים, והם מתגוררים ביהוד נווה-מונוסון.

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוס פרישמן, באתר האוהדים של הפועל תל אביב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:בוגרי תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
סן מרטין דה סן חואן

**קלוב אתלטיקו סן מרטין** (בספרדית: **Club Atlético San Martín**) הידוע יותר כ**סן מרטין דה סן חואן**, הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. קבוצת הכדורגל של המועדון משחקת בליגת העל הארגנטינאית ומייצגת את העיר סן חואן שהיא בירתה של פרובינציית סן חואן.

## היסטוריה
סן מרטין שיחקה שתי עונות בליגת העל הארגנטינאית במשך שנותיה כקבוצת כדורגל. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1970, כאשר סיימה במקום האחרון בליגת העל, בה השיגה ארבעה ניצחונות בלבד מתוך 20 משחקים. בעונת 2010/2011 הקבוצה העפילה לליגת העל לאחר שניצחה את חימנסיה לה פלאטה בפלייאוף העלייה לליגת העל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:סן חואן (פרובינציה)
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1907
קונטרה אלט

**קונטרה אלט** או **קונטרלטו** (איטלקית: **Contralto**) הוא הקול הנשי הקלאסי הנמוך ביותר ובעל הטסיטורה הנמוכה ביותר. המנעד הקולי של קונטרה אלט נופל בין טנור למצו-סופרן, בדרך כלל בין הפה הנמצא מתחת לדו האמצעי (F3 בכתיב מוזיקלי מדעי) ובין הסול במנעד השמיני (G5). ישנם קולות העשויים גם להגיע למי במנעד השלישי או עד לסי במול במנעד החמישי (B♭5).

## סוגי קונטרה אלט
המונח קונטרה אלט הוא בעל משמעות בהקשר של שירה קלאסית או שירת אופרה. גם בפרקטיקה האופרטית הנוכחית, זמרות קונטרה אלט מסווגות בדרך כלל כמצו-סופרן, כיוון שהאחד יכול לכסות את טווח הצלילים של האחר. קונטרה אלט בדרך כלל מיוחס לזמרות. זמרים, שטווח הצלילים שלהם נופל בטווח הזה או גבוה מכך ידועים כקונטרה טנור. המונח האיטלקי *Contralto* והמונח *Alto* אינם מונחים זהים. המונח האחרון מתייחס לתחום קול מסוים בשירת מקהלה ללא התייחסות לגורמים כמו טסיטורה, צבע קול ומשקל קול.

בטווח הקטגוריה של קונטרה אלט ישנן שלוש תת-קטגוריות – קונטרה אלט מסלסל, קונטרה אלט לירי וקונטרה אלט דרמטי.
* קונטרה אלט קולורטורה - זמרות בעלות קול קליל, מהיר וגמיש. סוג הקול הזה נדיר.
* קונטרה אלט לירי – גבוה יותר מקונטרה אלט דרמטי אך לא מציג גמישות קולית כשל קונטרה אלט קולורטורה. סוג זה של קונטרה אלט, בעל צבע קול גבוה, הוא השכיח ביותר ובדרך כלל תחום בין סול מתחת לדו האמצעי (G3) ולסול שני מנעדים מעל (G5).
* קונטרה אלט דרמטי – הוא הקונטרה האלט העמוק, החזק והכבד ביותר. לקול זה עוצמה גבוהה יותר מלשני סוגי הקונטרה אלט האחרים. זמרות בסיווג זה כמו בסיווג קונטרה אלט מסלסל הן נדירות. התחום המוזיקלי שלו הוא בין סול מתחת לדו האמצעי (G3) ולה מעל הדו האמצעי (A4).

## באופרה
קונטרה אלט אופרטי הוא נדיר, ובספרות האופרה יש תפקידים מעטים שנכתבו במיוחד עבור קולות אלו. לזמרות קונטרה אלט נכתבים בדרך כלל תפקידי נשים כמו אנג'לינה בלה צ'נרנטולה, רוזינה בספר מסביליה או אולגה ביבגני אונייגין, אך בדרך כלל בתפקידים נבליים או "גבריים".

אמרה נהוגה בין זמרות הקונטרה אלט, על כך שהן יכולות לשחק "מכשפות, כלבתות או מכנסיים" (באנגלית: witches, bitches & breeches).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קולות
אילן עמית

**אילן עמית** (19 בינואר 1935 - 11 במרץ 2013) היה מתמטיקאי והוגה דעות ישראלי, מעובדי חברת רפא"ל ו"המוסד".

## ביוגרפיה
אילן כרוך (עמית) נולד ב-19 בינואר 1935 בחיפה, בן לאריה כרוך, מורה למתמטיקה, סגן מנהל בית הספר הריאלי בחיפה וממייסדי "הצופים העבריים". עמית למד בבית הספר הריאלי ונמנה עם תלמידיו של יוסף שכטר (ה"שכטריסטים"). בשנת 1960 נמנה עם מקימי המושב השיתופי יודפת, שנוסד ברוח ערכיו של שכטר.

לימד ספרות בתחילת שנות הששים בתיכון עירוני ד' בחיפה והלהיב תלמידים לבקר ביודפת

ב-1962 סיים לימודי תואר ראשון במתמטיקה בטכניון. עבד במחלקת חקר ביצועים של חברת "מקורות" וב-1965 מונה למנהל המחלקה, תפקיד אותו מילא עד שנת 1967. היה מנהל משותף של חברת נת"ם - חברה לניתוח מערכות וחקר ביצועים. בשנת 1967 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מהטכניון, על עבודה שכותרתה "שיטה וריאציונית עבור המשוואה הדיפרנציאלית של לבנר ושמושיה", בהנחייתו של אלישע נתניהו. היה מרצה למתמטיקה בפקולטה למתמטיקה של הטכניון.

בסוף שנות ה-70 הצטרף למחלקה למחקרים צבאיים ברפא"ל. במהלך עבודתו זו, בגיל 46 התעוור עקב מחלה.

בסוף שנות ה-80 צורף על ידי עוזי ארד, סגן ראש אגף המודיעין ב"מוסד", לצוות שעסק בהערכות מודיעין וגיבש המלצות מדיניות ואסטרטגיות.

בנוסף לעבודתו עסק בפעילות רוחנית בהשפעת המיסטיקן גורדייף.

שימש עורך-שותף של אחדים מגליונות כתב העת "מחשבות".

עמית נישא שלוש פעמים והוליד ארבעה ילדים. נפטר בחודש מרץ 2013 ונטמן בבית הקברות קריית שאול.

## ספריו
* ** גורדייף והעבודה הפנימית**, הוצאת מפה, 2005.
* **חידת הנוכחות - פרקים בעבודה הפנימית**, ספרי עליית הגג, 2013.
* **המנורה - אוטוביוגרפיה (לא ממש) רוחנית**, עליית הגג ומשכל, 2014.

* **The Lamp - A (Not Quite) Spiritual Biography**, Eureka Editions, 2009


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הספר The Lamp
* 
* 
* 
* ראיון אחרון שנערך עם אילן עמית
* 
* מאמרים שלו או בשותפותו באתר מחשבות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:סגל רפאל
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:מורים רוחניים יהודים
קטגוריה:הוגי דעות ישראלים
קטגוריה:יודפת: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
פרדס יוסף

**פרדס יוסף** היא סדרת ספרי חידושים על החומשים בראשית, שמות וויקרא. הספר חובר על ידי רבי יוסף פצנובסקי ונדפס בפיטרקוב ובלודז' בין השנים תרצ"א - תרצ"ט (1930–1939).

פצנובסקי, שהשתייך לחסידות גור, עסק במסחר והתגורר בפאביאניץ שבפולין. סדרת ספריו מכילה ליקוט רחב של חידושי תורה, פירושים, שאלות ותשובות מראשונים ואחרונים. החידושים בדרך כלל למדניים. חלק גדול מהחידושים נלקט מספרים שאינם מפורסמים.

בשער הספר כותב המחבר אודות עבודתו: .

הכרך הראשון על ספר בראשית יצא לדפוס בפיטרקוב בשנת 1930 בהוצאת מסורה. כרכים נוספים יצאו בשנים 1937 (שמות) ו-1939 (ויקרא).

פצנובסקי נפטר בב' בסיוון ה'תש"ב (1942) בגטו לודז' לפני שהספיק להביא לדפוס את כתבי ידו על הספרים במדבר ודברים.

## פרדס יוסף החדש
עקב הפופולריות של הסדרה הוציאו מספר מחברים ספרים משלהם ברוח סגנונו של המחבר, תחת השם "פרדס יוסף החדש". מכון פרדס השלים את הכרכים על החומשים במדבר ודברים, בעריכת הרב דוד אברהם מנדלבוים. מכון זיכרון מרדכי הוציא את "פרדס יוסף החדש" על הגדה של פסח, בעריכת הרב גמליאל רבינוביץ.

## קישורים חיצוניים
*
*
*
## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי חידושים על התורה
תזמורת דיוואן מזרח-מערב

**תזמורת דיוואן מזרח-מערב** היא תזמורת סימפונית רב-תרבותית המקבצת נגנים ממדינות שונות ובפרט יהודים וערבים אשר נוסדה בשנת 1999 על ידי המאסטרו דניאל בארנבוים וידידו אדוארד סעיד.

מטרת התזמורת היא לעודד יצירה משותפת של אמנים ממדינות עוינות בסכסוך הישראלי-ערבי וכן להופיע בכל אותן מדינות, כמו גם במדינות אחרות.

בארנבוים הגדיר את התזמורת כ ותיאר את הסיבות להקמתה:

שמה של התזמורת נגזר משמו של אוסף פואמות בעל אותו שם של יוהאן גתה. בתזמורת מנגנים ישראלים (יהודים וערבים), פלסטינים, לבנונים, סורים, מצרים, איראנים וכן בני לאומים רבים שונים מעבר לסכסוך הישראלי-ערבי ובהם ספרדים. התזמורת מקבלת את חסות ממשלת ספרד וזוכה ממנה לסיוע ותמיכה.

מיזם נוסף שמהווה המשך לתזמורת הוא אקדמיית ברנבוים-סעיד.

## הופעות והישגים בולטים
התזמורת יוצאת לסיבוב הופעות מדי שנה והופיעה באירועים רבים לאורך השנים.
בין האירועים הבולטים ניתן לציין את הופעתה בפני בנדיקטוס השישה עשר (2012), את פסטיבל הפרומס (מספר פעמים), כאשר במהלך פסטיבל הפרומס 2012 הייתה התזמורת הראשונה מאז 1942 לבצע את כל תשע הסימפוניות של בטהובן בפסטיבל זה.
כמו כן התזמורת זכתה בפרס פרמיום אימפריאלה מטעם קיסרית יפן, בשנת 2007.
הסרט הדוקומנטרי "ידיעה היא ההתחלה" שנעשה על התזמורת זכה בפרסים רבים, ובהם פרס אמי הבינלאומי (The International Emmy Award) לסרט דוקומנטרי.
## ראו גם
*תזמורת הגליל

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:זוכי פרס ברונו קרייסקי
עיצוב של ערים

**עיצוב של ערים** הוא ספר אמריקאי העוסק בתכנון עירוני, ונחשב לאחד הספרים החשובים בתחום זה. הוא פורסם לראשונה בשנת 1967 על ידי האדריכל ומתכנן הערים האמריקאי אדמונד בייקון, שהיה גם מנהל ועדת התכנון עירונית של עיריית פילדלפיה.

הספר עוסק באופן מאויר אחרי היבטי הפיתוח של הצורה האורבאנית והקשר שבין בני האדם הגרים בעיר לבין הסביבה הבנויה והטבע, כולל צבע, צורה ופרספקטיבה בסביבה העירונית. הספר גם בוחן את צמיחתן של הערים מהתקופה היוונית והרומית הקדומה עד לעיצובה של העיר פילדלפיה בשנת 1960.

## קישורים חיצוניים
* מאמר על הספר - עיצוב של ערים, באתר fontillas
* 

קטגוריה:ספרי תכנון עירוני
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי 1967
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
Fraps

**Fraps** היא תוכנה המשמשת ללכידת מסך המחשב כקובץ תמונה או כסרטון וידאו. תוכנה זו פועלת על ממשק OpenGL בהתאם לסביבת DirectX, ונתמכת על ידי מערכת ההפעלה Windows כאשר הממשק הגרפי Windows Aero מוגדר כברירת מחדל.

התוכנה מסוגלת להקליט וידאו ברזולוציה גבוהה ובהתאם למפרט המחשב, כאשר הרזולוציה המקסימלית הנתמכת היא 4800×7680.

התוכנה מנצלת את התקן הקידוד המיוחד שלה אשר עבר אופטימיזציה לדחיסה. על מנת לנגן את קובצי הווידאו המוכנים, יש להתקינה מראש על המחשב. בעקבות הדחיסה הנמוכה המובילה לנפח קבצים גדול, התוכנה דוחסת את הקבצים לפורמטים שונים, בהם H.264, וזאת על מנת שהקבצים יפעלו בכל נגן וידאו סטנדרטי.

מאז גרסה 3.5.0, Fraps כוללת את האפשרות לאחסן את כל קטעי הווידאו בקובץ אחד. לפני עדכון זה, קטעי הווידאו שנאספו פוצלו לקבצים בגודל מקסימלי של 4 ג'יגה-בייט בלבד. עדכון זה אפשר שלא להגביל את גודל הקובץ כמו בגרסאות קודמות. אולם, התוכנה מתאימה עצמה למשתמש ומאפשרת להגביל את גודל הקובץ גם כיום.

Fraps החלה לתמוך גם בסביבת Direct3D ובמערכת ההפעלה Windows 7.

גרסתה החינמית מאפשרת צילום וידאו של עד כ-30 שניות בלבד, ומאפשרת למשתמש לצלם תמונת מסך בפורמט BMP בלבד.

אחת הבעיות הגדולות ב-Fraps היא אובדן ביצועים גדול בזמן ההקלטה, דבר שלא מאפשר לבעלי מחשבים חלשים ללכוד את מסכם עם התוכנה בצורה טובה. אחת האלטרנטיבות לתוכנה היא Nvidia Shadowplay, אשר משתמשת בכרטיס הגרפי להקלטה ואחוז איבוד הביצועים בה הוא נמוך מאוד בהשוואה ל-Fraps.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכנות וידאו
פטר ארש

**פטר אֵרֵש** (בהונגרית: **Erős Peter**; 22 בספטמבר 1932 – 12 בספטמבר 2014) היה מנצח הונגרי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
פטר ארש נולד בבודפשט ולמד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בין מוריו באקדמיה נמנו זולטאן קודאי (הלחנה), לאו ויינר (מוזיקה קאמרית) ולסלו שומוג'י (ניצוח).

בשנת 1956, בזמן המרד ההונגרי, היגר ארש להולנד. בגיל 27 התמנה למנצח-שותף של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, משרה בה החזיק במשך חמש שנים. בתקופת שהותו באמסטרדם, עזר לאוטו קלמפרר בהפקות אופרה לפסטיבל הולנד. בעונות הקיץ של 1960 ו-1961 עבד כמאמן ועזר להנס קנאפרטסבוש בפסטיבל ביירוית, וב-1961 היה מנצח עוזר לפרנץ פריצ'אי בהפקת אידומניאו של מוצרט בפסטיבל זלצבורג. הוא המשיך לעבוד לצד פריצ'אי בזלצבורג ובברלין עם התזמורת הסימפונית הגרמנית ודויטשה גרמופון עד שנת 1964. בשנת 1965, יצא ארש בפעם הראשונה לארצות הברית בהזמנתו של גיאורג סל לעבוד עמו ועם תזמורת קליבלנד במלגה של קרן קולאס.

מינוייו העיקריים היו כמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הסימפונית של מאלמה בשוודיה (1969-1966), תאגיד השידור האוסטרלי (בשנים 1969-1967 בסידני ומלבורן; בין 1975 ל-1979 בפרת), התזמורת הסימפונית של סן דייגו והתזמורת הקאמרית לה הויה (1980-1971), והתזמורת הסימפונית אלבורג (1989-1982) בדנמרק.

כמנצח אורח, הופיע פטר ארש בקביעות עם תזמורות סימפוניות חשובות ולהקות אופרה בחמש יבשות, בהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית, תזמורת סיאטל, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית המלכותית, פילהרמוניקר המבורג, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, האופרה המלכותית השוודית בסטוקהולם, האופרה הממלכתית של המבורג, התזמורת הפילהרמונית של האג והתזמורת הסקוטית הלאומית, וכן יצא לתשעה סיורי קונצרטים בדרום אפריקה. בשנים 1983 ו-1985 קיבל את פרסי ASCAP על שילוב מוזיקה של מלחינים אמריקאים בתוכניות הקונצרטים.

ארש הגיע לאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, וושינגטון בשנת 1989 כפרופסור במענק מוריסון לניצוח וכמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הסימפונית והאופרה של האוניברסיטה, שם לימד עד פרישתו ב-2010; נכון ל-2013, מעמדו הוא של פרופסור אמריטוס. כמו כן לימד ניצוח בשנים 1965-1960 בקונסרבטוריון של אמסטרדם, שם היו בין תלמידיו האנס פונק, אדו דה וארט ויאן סטולן, וכיהן כמנהל הפעילות התזמורתית והאופראית בקונסרבטוריון פיבודי למוזיקה בשנים 1982–1985.

בהיענות לבקשה אישית מנכדתו של ריכרד וגנר פרידלינד, ניצח פטר ארש על הקובץ הראשון של הקלטות יצירותיו התזמורתיות של אבי פרידלינד, זיגפריד וגנר. שני תקליטורים יצאו בחברת דליזה, עם התזמורת הסימפונית אלאבורג בניצוח ארש: הסימפוניה בדו מז'ור והפואמות הסימפוניות Glück, Und wenn die Welt voll Teufel wär (סקרצו), Weltersteinspielung ו-Sehnsucht עוד ניצח על הקלטת האופרה "ישו לפני הורדוס" מאת המלחין גבריאל פון ויידיץ' (1969-1888) עם התזמורת הסימפונית של סן דייגו.

נפטר בסיאטל ב-12 בספטמבר 2014.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
גאומטריה אפינית

במתמטיקה, ובפרט בגאומטריית חילה, **גאומטריה אפינית** היא גאומטריה עם נקודות וישרים, המקיימת מספר אקסיומות קבועות. הגאומטריה האפינית מכלילה כמה מהתכונות של גאומטריה אוקלידית, כאשר היא שומטת את ההגדרות של אורך וגודל של זווית.

## הגדרות בסיסיות
מערכת חילה היא שלישייה סדורה (P,L,I) כך ש-P ו-L הן קבוצות זרות המהוות קבוצת הנקודות וקבוצות הישרים בהתאמה, ו-I\subseteq (P,L) הוא יחס שמשמעו נקודה על ישר או ישר העובר דרך נקודה.

מערכת חילה תקרא **ליניארית** אם לכל שתי נקודות p_1,p_2\in P כך ש- p_1\ne p_2 קיים ישר יחיד l\in L כך ש-(p_1,l),(p_2,l)\in I.

שלוש נקודות p_1,p_2,p_3\in P ייקראו **קו-ליניאריות** אם קיים ישר l\in L כך ש-(p_1,l),(p_2,l),(p_3,l)\in I.

יחס שקילות \sim על L ייקרא **יחס הקבלה** אם לכל ישר l\in L ולכל נקודה p\in P, קיים ישר יחיד l'\in L כך ש - (p,l')\in I ו-l'\sim l.

תת-מערכת חילה (P',L',I') תקרא **סגורה להקבלה** אם לכל ישר l\in L' ונקודה p\in P' אשר אינה על הישר, הישר המקביל ל-l ועובר דרך p המוגדר לפי \sim שייך גם הוא ל-L'.

בהינתן מערכת חילה ליניארית (P,L,I) וקבוצה לא ריקה S\subseteq P, תת-מערכת החילה (P',L',I') תקרא **המערכת הנפרסת על-ידי** S אם ורק אם היא מערכת החילה המינימלית המוכלת ב-(P,L,I), כך ש-S\subseteq P' והיא מקיימת ליניאריות.

## הגדרה
מערכת חילה (P,L,I) עם יחס הקבלה \sim תקרא **גאומטריה אפינית** אם ורק אם:

# היא מערכת חילה ליניארית
# כל תת-מערכת חילה הנפרסת על-ידי שלוש נקודות שאינן קו-ליניאריות, סגורה להקבלה.

המערכת תקרא **מישור אפיני** אם בנוסף היא עצמה נפרסת על-ידי שלוש נקודות שאינן קו-ליניאריות.

## הקשר למרחבים פרויקטיביים

סילוק ישר אחד ממישור פרויקטיבי מניב מישור אפיני, ולהפך, כל מישור אפיני אפשר לשכן במישור פרויקטיבי על ידי הוספת ישר אחד (המכונה "הישר באינסוף") והרחבה מתאימה של יחס החילה. באופן כללי יותר, אם מסירים ממרחב פרויקטיבי את כל הנקודות בעל-מישור, מתקבלת גאומטריה אפיני; וכל גאומטריה אפינית מתקבלת כך, באופן יחיד (עד כדי איזומורפיזם). ההתאמה בין תת-מרחבים אפיניים לתת-מרחבים פרויקטיביים מאפשרת להגדיר במרחב האפיני ממד.

### מורפיזמים

העתקה חד-חד-ערכית ועל מקבוצת הנקודות של גאומטריה אפינית לקבוצת הנקודות של מרחב ליניארי נקראת **קולינאציה** אם היא מעבירה ישרים לישרים, ו**קולינאציה שומרת הקבלה** אם ישרים מקבילים עוברים לישרים מקבילים. אם על כל ישר יש לפחות שלוש נקודות, אז קוליניאציה שומרת תמיד הקבלה. כל קולינאציה שומרת הקבלה משרה העתקה חד-חד-ערכית ועל בין קבוצות הישרים של המרחבים, ומעבירה תת-מרחבים לתת-מרחבים. כמו כן היא שומרת תת-מרחבים אפיניים, ושומרת על בסיסים וממדים. מרחבים אפיניים שיש ביניהם קולינאציה הם **איזומורפיים**. קולינאציה בין מרחבים פרויקטיביים משרה קולינאציה בין מרחבים אפיניים המתקבלים מהם על ידי הסרת על-מישור, ולהפך, קולינאציה בין מרחבים אפיניים משרה קולינאציה בין המרחבים הפרויקטיביים שהם מגדירים.

קולינאציה שומרת הקבלה a ממרחב אפיני לעצמו היא **הזזה** אם יש מחלקת הקבלה שהישרים שלה נשמרים, ואין ל-a נקודות שבת (גם הזהות נקראת הזזה). קולינאציה שומרת הקבלה היא **הומולוגיה** אם יש לה **נקודת מרכז** (נקודה שכל ישר העובר דרכה נשמר תחת a). קולינאציה מאחד משני הסוגים האלו נקראת **קולינאציה מרכזית**.

## ראו גם
* מרחב אפיני
* מרחב פרויקטיבי
* גאומטריית חילה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:גאומטריה אוקלידית
פרנציסקוס (שם פרטי)

**פרנציסקוס** (לטינית: *Franciscus*) הוא שם פרטי לטיני, שגרסאותיו הרבות נפוצות בכל השפות האירופאיות, לרוב כשם פרטי לגבר.

מקור השם הוא משמו-כינויו של פרנציסקוס מאסיזי, נזיר וקדוש איטלקי, מייסד מסדר הפרנציסקנים.

פרנציסקוס כונה פרנצ'סקו (Francesco) על ידי אביו, על שם מסחרו עם המדינה והאומה הצרפתית (*French*). משמעות השם היא "איש צרפתי". מקור שמה הלטיני של צרפת, הוא מן השבטים הפרנקים, שהיו נפוצים באזור במאות הראשונות לספירה. שמם שאוב מן המילה "חופשי" בלטינית.

## גרסאות השם
לשם גרסאות רבות מאוד, והוא מהווה בגרסאותיו השונות מן השמות הנפוצים ביותר בעולם המערבי. גרסתו האיטלקית **פרנצ'סקו** היא השם הפרטי הנפוץ ביותר באיטליה. בגרמנית, השם הפרטי הנפוץ **פרנץ**, אף הוא גרסה של שם זה. במדינות דוברות אנגלית, גרסת השם היא פרנסיס (*Francis*) לגבר או לאשה פרנסיס (*Frances*). השם הצרפתי הנפוץ **פרנסואה**, אף הוא וריאציה של השם הלטיני.

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
יחידה 61398

**יחידה 61398** היא יחידה ללוחמה קיברנטית בצבא הסיני.

במסמך שכותרתו "APT1 - Exposing One of China’s Cyber Espionage Units" נחשפה היחידה לכאורה. המסמך הוכן על ידי חברת "Mandiant" האמריקאית, העוסקת באבטחת מידע, בשנת 2013. רוב המידע לכאורה הידוע לציבור הרחב נשען על דו"ח זה. עם זאת, לטענת גורמים אמריקאיים, היחידה מוכרת ל-CIA עוד משנת 2002.

## פעילות לכאורה
ביולי 2014 פרסמה חברת האבטחה "CyberESI" כי היחידה הסינית פרצה למערכות המחשוב של רפאל, התעשייה האווירית ואלישרא בין 10 באוקטובר 2011 ל-13 באוגוסט 2012, וגנבה מידע מסווג הקשור למערכת "כיפת ברזל", לטילי "חץ 3", לפיתוחי מל"טים וטילים בליסטיים.

על פי הפרסומים, היחידה פועלת בכיסוי אזרחי מלב שכונה בפאתי שאנגחאי.

גורמי ממשל סינים מכחישים את קיום היחידה והמיוחס לה.

## ראו גם
* חומת האש הגדולה

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:קהילת המודיעין של הרפובליקה העממית של סין
אריה רודריגז

**אריה רודריגז** (נולד ב-15 במרץ 1946) הוא סופר ישראלי.

## ביוגרפיה
רודריגז, בן יחיד להוריו, נולד באלכסנדריה, מצרים ב-1946. ב-1957 עלתה המשפחה לישראל.

בשנותיו הראשונות בארץ, שיחק בתיאטרון ילדים בעיר מגוריו באר שבע. את התיאטרון ניהל מנהל בית הספר בו למד, שמשון לימון. ב-1963 פרש רודריגז מלימודיו בתיכון והחל לעבוד בעבודות פקידות שונות.

ב-1977 התפרסם קובץ סיפוריו הראשון, "גן האגמים", ולאחר מכן התקבל לעבודה כספרן באוניברסיטת בן-גוריון, שם המשיך לעבוד עד סוף שנת 1992. ב-1985 פרסם קובץ סיפורים נוסף, "הקיפאון הגדול", וב-1989 יצא לאור הקובץ "המארחים".

בשנות הארבעים לחייו התקרב במידה רבה לאמונה היהודית. בשנת 1994 עבר עם משפחתו להתגורר בירושלים.

בין השנים 2002 ל-2004 יצא לאור (בשלוש מהדורות מורחבות) ספרו, "ספר הסומא" בשיתוף בית חינוך עיוורים בירושלים. הוא הקדיש את הספר לאביו שהתעוור בסוף ימיו. הספר עוסק בנושא העיוורון ביהדות, באגדה ובהלכה.

ב-2007 פרסם ספר הגות בשם "החורבה הנטושה". בשנת 2012 יצא לאור בהוצאת "גוונים" הרומן הקצר הראשון שלו, "הבית בעיירה".

## לקריאה נוספת
* קובי נסים, חולות המדבר הארצי - עתון 77, גל' 120–121, ינואר-פברואר 1990. על אריה רודריגז, "המארחים", ספרי עיתון 77 - צ'ריקובר, 1989.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
אייב הולצמן

**אייב (אברהם) הולצמן** (באנגלית: **Abe Holzmann**; 19 באוגוסט 1874 - 16 בינואר 1939) היה מלחין אמריקאי של מוזיקה קלה.

## ביוגרפיה
הוא נולד בניו יורק. אביו, יעקב הולצמן, היה מהגר מגרמניה או הונגריה. את חינוכו המוזיקלי שכלל תאוריה, קומפוזיציה ונגינה בפסנתר קבל בגרמניה ואחר כך בקונסרבטוריון למוזיקה בניו יורק.

הולצמן הלחין קטעים קצרים של מוזיקת רגטיים, וכן מארשים וואלסים. רוב יצירותיו התפרסמו בעיקר בארצות הברית. יצירות רבות נמצאות בפסקול של סרטים רבים וסדרות טלוויזיה.

ב-1901, לרגל בחירתו של תאודור רוזוולט לנשיא ארצות הברית, חיבר הולצמן את יצירתו המפורסמת ביותר - המארש **!Blaze Away**.

יצירה זו מפורסמת בכל העולם בהרכבים שונים, בעיקר לתזמורות כלי נשיפה. יש גם ביצוע של טכנאי קול שהקליט בקולו את קבוצות הכלים השונים על פסקולים שונים שחיבורם נותן אפקט של תזמורת שלמה.

## רשימת יצירות (חלקית)

**A-la-carte* (1915)
**Alagazam* (1902)
**Blaze-Away!* (1901) possibly a tribute to "Rough Rider" turned U.S. President Theodore Roosevelt
**Bunch O' Blackberries* (1899)
**Calanthe* (1900)
**Cowperthwait Centennial March* (1907)
**Flying Arrow* (1906)
**The Hand That Rocks The Cradle Rules The World* (1901)
**Hunky Dory* (1900)
**Love-Land* (1905)
**Old Faithful* (1908)
**The Rialto* (1916)
**Smokey Mokes* (1899)
**Spirit of Independence* (1912)
**Symphia* (1902)
**Uncle Sammy* (1904)
**The Whip* (1908)
**The Winning Fight* (1911)
**Yankee Grit* (1905)


## קישורים חיצוניים

* אייב הולצמן, ביוגרפיה ורשימת יצירות
* בלייז אוואי בביצוע תזמרתו של אנדרי ריו, באתר יוטיוב

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1939