open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אברהם בן יצחק שלום

**אַבְרָהָם בֶּן יִצְחָק שָׁלוֹם** (נולד בקטלוניה; נפטר ב-1492), המכונה גם **אברהם שלמה בן יצחק בן שמואל קטאלן**, היה רב וחכם יהודי בימי הביניים, ספרו המפורסם העוסק ב, השגחה, נבואה, חיי נצח תחיית המתים ובנושאים קבליים, הופיע בשם "נוה שלום" בקושטא, 1538; ונציה, 1574, עם הקדמה מאת משה אלמושנינו, המצטט אותו מספר פעמים בחיבורו, "מאמץ כח", הספר עוסק גם בנושאים כללים כמו מתמטיקה ופיזיקה.

שלום גם תרגם מלטינית לעברית שני ספרים: את "Philosophia Pauperum", מקבץ של מאמרים על מדעי הטבע מאת אלברטוס מגנוס, בשם "קיצור הפילוסופיה הטבעית", ואת "Quaestiones", דיון בבעיות מסוימות באורגנון של אריסטו מאת , בשם "שאלות ותשובות". שני התרגומים עדיין קיימים בכתב יד; הקדמתו של שלום לחיבור האחרון פורסמה על ידי אהרן ילינק, ללא ציון שם המתרגם, יחד עם אינדקס השאלות, תחת השם "Marsilius ab Inghen" (לייפציג, 1859).

## לקריאה נוספת


* Herbert Alan Davidson, *The Philosophy of Abraham Shalom*, University of California Press, 1964, 
* Rossi, Giovanni Battista de, *Historisches Wörterbuch der Jüdischen Schriftsteller und Ihrer Werke*, p. 69
* Steinschneider, Moritz, *Hebräische Übersetzungen*, pp. 465, 469


## קישורים חיצוניים
* ערך זה משלב טקסט מפרסום הנמצא כעת בנחלת הכלל: ריצ'רד גוטהייל ומאיר קייזרלינג (1901–1906). *[https://jewishencyclopedia.com/articles/4142-catalan-abraham-solomon-ben-isaac-ben-samuel CATALAN, ABRAHAM SOLOMON BEN ISAAC BEN SAMUEL]*. בתוך האנציקלופדיה היהודית, איזידור זינגר; ואחרים (עורכים).
* נוה שלום, שלום, אברהם בן יצחק, נפטר 1492, הספרייה הלאומית

* SHALOM, ABRAHAM BEN ISAAC BEN JUDAH BEN SAMUEL. Encyclopedia.com site


## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:מתרגמים מלטינית לעברית
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1492
פרק ב' (מחזה)

פרק ב' (באנגלית: **Chapter Two**) הוא מחזה דרמטי-קומי מאת המחזאי היהודי-אמריקאי ניל סיימון, שהוצג לראשונה ב-1977. המחזה היה מועמד לארבעה פרסי טוני, עובד לסרט קולנוע והופק גם על-ידי תיאטראות בישראל.

## עלילת המחזה

ג'ורג' שניידר הוא סופר שהתאלמן לאחרונה וג'ני מאלון היא שחקנית שזה עתה התגרשה. ליאו, אחיו וסוכנו של ג'ורג', ופיי, חברתה של ג'ני, משדכים בין גורג' לבין ג'ני. הם מתאהבים זה בזו אך הם עדיין מתקשים להשתחרר ממערכות היחסים הקודמות שלהם.

המחזה מבוסס על ניסיונו האישי של סיימון, שנישא לשחקנית מרשה מייסון לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה.

## הפקת המחזה
המחזה, שבויים על-ידי הרברט רוס, הוצג לראשונה בתיאטרון אהמנסון בלוס אנג'לס ב-7 באוקטובר 1977. צוות השחקנים כלל את ג'אד הירש בתפקיד ג'ורג', אניטה ג'ילט בתפקיד ג'ני, קליף גורמן בתפקיד ליאו ואן וודג'וורת' בתפקיד פיי.

הצגת הבכורה של המחזה בברודוויי הייתה ב-4 בדצמבר 1977 בתיאטרון אימפריאל. בינואר 1979 עבר המחזה לתיאטרון יוג'ין אוניל והוא ירד בדצמבר 1979 לאחר 857 הופעות ו-7 הצגות הרצה.

המחזה היה מועמד לארבעה פרסי טוני: פרס המחזה הטוב ביותר, פרס השחקנית הטובה ביותר עבור אניטה ג'ילט ופרס שחקן המשנה הטוב ביותר עבור קליף גורמן. אן וודג'וורת' זכתה בפרס הטוני עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר. בנוסף לכך היה ג'אד הירש מועמד לפרס דרמה דסק עבור השחקן הטוב ביותר.

## עיבוד לקולנוע
סרט המבוסס על המחזה יצא לאקרנים ב-1979 בבימויו של רוברט מור. ג'יימס קאן ומרשה מייסון (אשתו של ניל סיימון) גילמו את התפקידים הראשיים. עוד השתתפו בסרט: ואלרי הרפר, ג'וזף בולוניה ודברה מוני. הסרט זיכה את מייסון במועמדות לפרס אוסקר ולפרס גלובוס הזהב ואת ואלרי הרפר במועמדות לפרס גלובוס הזהב.

## הפקות בישראל
* המחזה הועלה בתיאטרון הקאמרי ב-1979 בבימויו של היי קלוס ובתרגומו של נסים אלוני ובהשתתפותם של אילן דר, ג'יטה מונטה, שלמה וישינסקי ותיקי דיין.
* המחזה הועלה מחדש בתיאטרון הקאמרי ב-2003 בבימויו של אלון אופיר ובהשתתפותם של שמואל וילוז'ני, לימור גולדשטיין, יפתח קליין ואסי לוי-קופמן. במהלך ריצת ההצגה יצאה גולדשטיין לחופשת לידה והוחלפה על-ידי ענת עצמון. שמואל וילוז'ני זכה בפרס ראש העיר תל אביב, על שם השחקן אברהם בן-יוסף על השתתפותו בהצגה.
* ב-2011 הועלה המחזה בתיאטרון הספרייה בבימויו של מורדי גרשון ותרגומו של דורי פרנס. השתתפו בהצגה: אפי מרדכי, הראל אלקלעי, ימית אטיאס ואנה צ'רנוב צנחני.
* ב-2015 הועלה המחזה בתיאטרון באר שבע בבימויו של רפי ניב ותרגומו של עידו ריקלין. השתתפו בהצגה: מיכל ינאי, אדוה עדני, אמיר קריאף ומולי שולמן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות משנות ה-1970
קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות ניל סיימון
עזריאל דוב הלוי (פרי דעה)

הרב **עזריאל דוב הלוי** (מכונה גם: ר' **אלתר קרסינר**; סביב ה'תק"ף, 1820 - אחרי ה'תרל"ד, 1874) היה פוסק הלכה חסידי, אב בית הדין ורבה של קורסון-שבצ'נקיבסקי שבמרכז אוקראינה, במחצית השנייה של המאה התשע עשרה. התפרסם בשל ספרו **פרי דעה** על הלכות נדה ומקוואות.
## קורותיו
נולד לאביו הרב מנחם מנדל. היה מתלמידי הרב משה צבי מסאווראן. הרב עזריאל קיבץ את דברי התורה ששמע מפי רבו, ולימים נדפסו כקובץ 'לקוטי שושנים'. לאחר פטירתו של רבו זה, התקרב לרבי יוחנן מרחמסטריווקה. נשא את בתו של הרב יחיאל מיכל מרגליות, אב בית הדין מזיבוז'. לא יאוחר משנת תרכ"א, שימש כאב בית הדין ורבה של קורסון-שבצ'נקיבסקי. בשנה זו הדפיס את ספרו 'פרי דעה' על הלכות נדה ומקוואות. תוכן הספר הוא פירוש סדרתי ומקיף על דברי הש"ך והט"ז. בשנת תרל"א, הדפיס את ספרו 'שמן למאור' על הלכות גיטין. התכתב בהלכה עם רבני דורו, כדוגמת השואל ומשיב, רבי ישראל יעקב יעבץ, הרב יוסף תומרקין.

בשנת תרל"ד, עוד היה בחיים כפי שנראה משער הספר 'לקוטי שושנים'. שנת פטירתו ומקום פטירתו לא ידועים.

## יצירתו התורנית
* **שאלות ותשובות -** על אורח חיים ויורה דעה, בכתב יד.
* **ביאור להלכות איסור והיתר** - על הלכות טריפות, בשר בחלב ותערובות, בכתב יד.
* **פרי דעה -** על הלכות נדה ומקוואות (צרנוביץ', תרכ"א).
* **שמן למאור -** על הלכות גיטין (זיטאמיר, תרל"א).
* **חידושי הלכות -** מהם נדפסו בקובץ עץ חיים (באבוב).
* **לקוטי שושנים -** קובץ דברי תורה על פרשת השבוע ששמע מפי המגיד מסאווראן (למברג, תרל"ד).

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
מועדון הרצח של יום חמישי (סרט)

**מועדון הרצח של יום חמישי** (באנגלית: **The Thursday Murder Club**) הוא סרט קומדיה בלשית בריטי, בבימויו של כריס קולומבוס על פי תסריט מאת קייטי ברנד וסוזן הית'קוט. הסרט מבוסס על רומן באותו השם מאת ריצ'רד אוסמן משנת 2020, ועלילתו עוקבת אחר קבוצת קשישים חובבי בילוש, היוצאים לפענח מקרה רצח בעיירתם.

הסרט מופק על ידי "נטפליקס" ועלה לשירות שלה ב-28 באוגוסט 2025.

## תקציר העלילה
קבוצת חובבי בלשות בשנות השבעים לחייהם – מרגלת, אחות, ראש איגוד מקצועי ופסיכיאטר – שיצאו לפנסיה וכעת מעבירים את זמנם במתחם הדיור המוגן קופרס צ'ייס, מנסה לפתור מקרה רצח.

## שחקנים
* הלן מירן – **אליזבת בסט**, מרגלת בדימוס.
* פירס ברוסנן – **רון ריצ'י**, יו"ר איגוד מקצועי לשעבר.
* בן קינגסלי – **איברהים אריף**, פסיכיאטר בגמלאות.
* סיליה אימרי – **ג'ויס מדוקרופט**, אחות בפנסיה.
* דייוויד טננט – **איאן ונטהאם**
* ג'ונתן פרייס – **סטיבן בסט**, בעלה של אליזבת.
* נעמי אקי – השוטרת **דונה דה פרייטאס**
* דניאל מייס – המפקח **כריס הדסון**
* הנרי לויד-יוז – **בוגדן**
* ריצ'רד אי. גרנט
* טום אליס – **ג'ייסון ריצ'י**, בנו של רון.
* ג'ף בל
* פול פרימן
* שרה ניילס – **פטריס דה פרייטאס**, אמה של דונה.
* אינגריד אוליבר – **ג'ואנה מדוקרופט**, בתה של ג'ויס.

## הפקה
ב-5 במרץ 2022 הוכרז כי אול פארקר עתיד לכתוב ולביים את הסרט עבור חברת "אמבלין אנטרטיינמנט", לאחר שהחברה רכשה את זכויות ההפצה הגלובליות. ג'ניפר טוד נבחרה לשמש כמפיקה, וריצ'רד אוסמן כיועץ הפקה. במרץ 2023, אוסמן מסר כי הצילומים צפויים להתחיל בספטמבר 2022, ודווח כי סטיבן ספילברג משמש כמפיק. בנובמבר 2023 דווח כי מועד תחילת הצילומים נדחה למרץ 2024, אך בפברואר 2024 אמר אוסמן כי הוא מקווה שהצילומים יחלו באוגוסט, לאחר עיכובים שנגרמו בשל שביתות התעשייה בהוליווד. באפריל 2024 נמסר כי כריס קולומבוס יחליף את פארקר בתפקידי הבמאי, המפיק-שותף והתסריטאי. ימים ספורים לאחר מכן, נודע כי "נטפליקס" רכשה את זכויות ההפצה. ב-18 ביוני 2024 הודיעה קייטי ברנד בחשבון האינסטגרם האישי שלה כי השלימה את כתיבת הגרסה הסופית לתסריט.
### ליהוק
במאי 2024 נמסר על ליהוקה של סיליה אימרי לצוות השחקנים, יחד עם הלן מירן, פירס ברוסנן ובן קינגסלי. ביוני 2024 נמסר על ליהוקם של דייוויד טננט, ג'ונתן פרייס, נעמי אקי, דניאל מייס והנרי לויד-יוז לצוות השחקנים. ביולי 2024 הצטרפו גם ריצ'רד אי. גרנט, אינגריד אוליבר וטום אליס לצוות השחקנים.
### צילומים
צילומי הסרט החלו ב-27 ביוני 2024 באולפני שפרטון. במהלך יולי התקיימו צילומים גם בעיירה ביקונספילד. ב-11 בספטמבר 2024, התארח ריצ'רד אוסמן בתוכנית "The Chris Moyles Show" והכריז כי באותו היום מסתיימים הצילומים.

## הפצה
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-28 באוגוסט 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי מסתורין בריטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי כריס קולומבוס
קטגוריה:סרטי סטיבן ספילברג
עבד אל-ג'וואד סאלח

**עבד אל-ג'וואד סאלח עטא אל-חמאייל** (בערבית: **عبد الجواد صالح**; ) היה פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר החקלאות הראשון בממשלות הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
עבד נולד באל-בירה בשנת 1931. הוא השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה פוליטית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר בשנת 1955, ובאותה תקופה כבר היה פעיל במפלגת הבעת', אך עזב אותה ב-1957. בין השנים 1958–1962 עבד בהוראה במוסדות אונר"א בירושלים ובלוב ובמקביל עבד ככתב בעיתון אל-איתיחאד. עם שובו לירדן הצטרף לפעילות פוליטית ונבחר לראשות עיריית אל-בירה בשנת 1967, לפני מלחמת ששת הימים. יחד עם נציגים נוספים הקים ב-1973 את , שפעילותה תואמה עם אש"ף ועם העומד בראשו יאסר ערפאת.

ב-1973 גורש על ידי ישראל בעקבות פעילותו, הוא עבר לירדן ושם ייסד ועמד בראש המרכז הירושלמי ללימודי פיתוח בעמאן. באפריל 1993 חזר לישראל שוב ונבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם אזור רמאללה בבחירות לפרלמנט ב-1996 עם 29,445 קולות. הוא כיהן גם כחבר המועצה המרכזית הפלסטינית והוועד הפועל של אש"ף בין השנים 1974–1982.

עם הקמת ממשלת ערפאת השנייה מונה לכהן כשר החקלאות הראשון של הרשות הפלסטינית (בממשלת ערפאת הראשונה לא מונה אף שר לתפקיד זה), אך התפטר לאחר שנתיים ב-1998; הוא היה בין החותמים על "מסמך העשרים", ההצהרה הפומבית הראשונה שמתחה ביקורת על השחיתות ברשות הפלסטינית תחת הכותרת "זעקה מהמולדת", תקפה את "העריצות, השחיתות, ההשפלה וההתעללות בעם הפלסטיני" על ידי הרשות והתפרסמה בסוף נובמבר 1999.

עם זאת, ב-2004 סירב להעיד בפני ועדה של הקונגרס של ארצות הברית בנושא השחיתות ברשות הפלסטינית, והודיע כי "אני מצהיר כאן על סירובי להעיד בפני ועדת הכספים של הקונגרס, המייצגת את האויב הידוע ביותר לשמצה של זכויות עמנו הפלסטיני, מכנה את מאבקם טרור ומממנת עשרות פשעי מלחמה שמבצעת ישראל מדי יום".

סאלח נקט עמדות עצמאיות והתנגד למדיניותו של ערפאת. הוא התנגד בתוקף לוויתורים שהושגו במהלך הסכמי אוסלו. התפטרותו מהמועצה המרכזית של אש"ף ב-2020 הובילה לעימות פוליטי פנימי, שכן הוא האשים את הנהגת אש"ף, בראשות מחמוד עבאס, בחתירה תחת האינטרס של הפלסטינים.

עבד היה נשוי ואב לשישה. בנו, מאהר עבד אל-ג'וואד, נהרג בלבנון ב-1974. הוא פרסם כמה ספרים, העוסקים בעיקר בפלסטינים ובתמיכה באינתיפאדה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1931
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2025
ברברה ג'ורדן (טניסאית)

**ברברה ג'ורדן** (באנגלית: **Barbara Jordan **;  2 באפריל 1957) היא טניסאית עבר אמריקאית. היא זכתה בתחרויות נשים וזוגות מעורבים בגארנד סלאם פעמיים.

## ביוגרפיה
ברברה ג'ורדן נולדה בשנת 1957 במילווקי. לאחר סיום בית ספר היא החלה לימודים באוניברסיטת סטנפורד. היא ניצחה בכמה תחרויות לסטודנטים לרבות תחרויות זוגות לצד אחותה קתי ג'ורדן ובשנת 1977 עברה לטניס מקצועי.

בתחרויות גראנד סלאם ברברה גירדון השתתפה משנת 1977 ועד 1985. בתחרויות הנשים הצלחתה הגדולה הייתה ניצחון באליפות אוסטרליה הפתוחה 1979. לא היו הצלחות אחרות בתחרויות הנשים בגראנד סלאם, יתרה מכך היא לא הצליחה להגיע לשלבים מתקדמים מעבר לסיבוב השלישי.

בתחרויות זוגות מעורבים היא ניצחה באליפות צרפת הפתוחה 1983 לצד אליוט טלצ'ר.

אחרי פרישה מטניס ברברה ג'ורדן הייתה בחבר המנהלים של התאחדות טניס הנשים.

## קישורים חיצוניים
* 
* ביוגרפיה

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ויסקונסין: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
גונסאלו פייו

**גונסאלו פייו** (בפורטוגזית: **Gonçalo Feio**; נולד ב-17 בינואר 1990 בליסבון שבפורטוגל) הוא מאמן כדורגל פורטוגזי המאמן את קבוצת דנקרק מהליגה הצרפתית השנייה.

## קריירה כשחקן
פייו שיחק במחלקות הנוער של בנפיקה ליסבון ובלננסש.

## קריירה כמאמן
פייו החל את קריירת האימון שלו במהלך לימודיו באוניברסיטת ליסבון. כסטודנט בשנה הראשונה, זכה בתחרות שאורגנה על-ידי האוניברסיטה בנושא אימון כדורגל לנוער. כחלק מהפרס, הוצעה לו התמחות במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון, שם עבד עם הקבוצות עד גיל 8 ועד גיל 10. במשך עונה אחת הוא שימש גם כעוזר מאמן בקבוצה עד גיל 15 של המועדון.

בשנת 2010 הגיע לפולין כחלק מחילופי סטודנטים בין אוניברסיטאות ליסבון וורשה. תחילה, על-מנת לממן את שהותו בפולין, עבד כמורה לשפה.

בחודש נובמבר 2010 הצטרף למחלקת הנוער של לגיה ורשה, ועבד בחלק מקבוצות מחלקת הנוער כמאמן ראשי וכעוזר מאמן. בשנת 2014 הצטרף לצוות הקבוצה הבוגרת של המועדון, תחילה כמנתח מידע ובהמשך כעוזר מאמן, תחת המאמנים הראשיים הנינג ברג וסטניסלב צ'רצ'סוב. בחודש נובמבר 2015 עזב את לגיה ורשה.

בשנת 2016 עבר פייו לויסלה קרקוב, שם שימש כמאמן נוער ובהמשך כעוזר מאמן. בשנת 2019 עבר לסקודה קסנתי מליגת העל היוונית, גם שימש כעוזר מאמן. בשנת 2020 חזר לפולין ושימש כעוזר מאמן בראקוב צ'נסטוחובה תחת המאמן הראשי מארק פאפשון. הוא עזב את המועדון בשל עימות פיזי עם מנהל הקבוצה קאמיל וסקובסקי.

ב-19 בספטמבר 2022 קיבל פייו את משרת האימון הראשי הראשונה שלו בקבוצה בוגרת, כשמונה למאמנה הראשי של מוטור לובלין. בעת מינויו של פייו הייתה הקבוצה מדורגת בתחתית הליגה הפולנית השלישית, ולבסוף ניצחה בפלייאוף ההעפלה לליגת המשנה הפולנית וחזרה לליגה לאחר היעדרות של 13 שנים.

ב-5 במרץ 2023, לאחר משחק ליגה נגד גאקאאס קטוביצה, העליב פייו את קצינת העיתונות של מוטור לובלין פאולינה מאצ'אז'ק, מה שהוביל לעימות עם יו"ר המועדון פאבל טומצ'יק, במהלכו פייו תקף אותו עם מגש שולחני. טומצ'יק טופל בבית חולים, וזמן קצר לאחר התקרית עזב את המועדון, יחד עם מאצאז'ק. בעלי מוטור לובלין, זביגנייב יאקובס, הגן על פייו במסיבת עיתונאים שנערכה יומיים לאחר מכן. ועדת המשמעת של התאחדות הכדורגל הפולנית קבעה לפייו עונש על תנאי לשנה של הרחקה לשנתיים וקנס כספי, והורתה לו לפרסם התנצלות בכתב הן למאצ'אז'ק והן לטומצ'יק.

פייו עזב את מוטור לובלין בחודש מרץ 2024, למרות הצלחתה של מוטור לובלין בעונתה הראשונה בליגת המשנה הפולנית. בעת עזיבתו, הקבוצה הייתה ממוקמת במקום חמישי בליגה.

ב-10 באפריל 2024 חתם פייו כמאמנה של לגיה ורשה מליגת העל הפולנית עד לתום עונת .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:מאמני לגיה ורשה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1990
יה גואונפו

**יה גואונפו** (בסינית: **景海鹏**, בפין יין: **Yè Guāngfù**; נולד ב-ספטמבר 1980) הוא טייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בתוכנית החלל הסינית ששוגר לחלל במספר משימות.

## ביוגרפיה
יה גואונפו נולד בצ'נגדו בשנת 1980. אביו נפטר כאשר הוא היה בן 9 והוא עזר למשפחה בעבודות בחווה חקלאית. לאחר קבלת הכשרה הוא התחיל את השירות בצבא השחרור העממי והיה טייס קרב. ניסיון הטיס שלו מסתכם בכ-1,000 שעות טיסה.

בשנת 2010 יה גואונפו התחיל הכנות לטיסה לחלל ובשנת 2014 סיים את הלימודים בהצלחה.

בשנת 2021 יה גואונפו טס בחללית שנג'ואו 13 (ג'אי ג'יגאנג היה מפקד צוות). החללית התחברה לתחנת החלל טיינגונג. ב-26 בנובמבר הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 וחצי שעות. הוא חזר לכדור הארץ ב-15 באפריל 2022 לאחר 181 ימים בחלל.

באפריל 2024 יה גואונפו טס לחלל בפעם השנייה בחללית שנג'ואו 18 כמפקד צוות. החללית התחברה תחנת החלל טיינגונג. ב-28 במאי הוא ביצע פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-8 וחצי שעות. מטרת הפעילות הייתה להתקין ציוד חדש בחלק החיצוני של תחנת החלל. חזר לכדור הארץ ב-3 בנובמבר 2024 לאחר 191 ימים בחלל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:טייקונאוטים סינים
קטגוריה:טייסים צבאיים סינים
קטגוריה:ילידי 1980
צאי סוצ'ז'ה

**צאי סוצ'ז'ה** (בסינית: **蔡旭哲**, בפין יין: **Cài Xùzhé**; נולד ב-מאי 1976) הוא טייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בתוכנית החלל הסינית ששוגר לחלל במספר משימות.

## ביוגרפיה
צאי סוצ'ז'ה נולד בשנצ'ז'ו, חנגשווי בשנת 1976. משפחתו הייתה בעלה השכלה וסבים היו חברי המפלגה הקומוניסטית עוד לפני שהמפלגה הגיעה לשלטון. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד טיס וסיים את הקורס כטייס קרב.

בשנת 2010 צאי סוצ'ז'ה התחיל הכנות לטיסה לחלל ובשנת 2014 סיים את הלימודים בהצלחה.

בשנת 2022 צאי סוצ'ז'ה טס בחללית שנג'ואו 14. החללית התחברה לתחנת החלל טיינגונג. לצד צ'ן דון שהיה מפקד החחילת, הוא ביצע פעמיים פעילות חוץ רכבית שנמשכו כ-10 שעות. הוא חזר לכדור הארץ בדצמבר 2022 לאחר 182 ימים בחלל.

באוקטובר 2024 הוא טס לחלל בפעם השנייה בחללית שנג'ואו 19 כמפקד צוות. החללית התחברה תחנת החלל טיינגונג. ב-17 בדצמבר הוא ביצע פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-9 שעות. מטרת הפעילות הייתה להתקין ציוד חדש בחלק החיצוני וביצע פעולות תחזוקה. חזר לכדור הארץ ב-30 באפריל 2025 לאחר 181 ימים בחלל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:טייקונאוטים סינים
קטגוריה:טייסים צבאיים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1976
פרפר (שיר של פאר טסי)

"**פרפר**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי פאר טסי. את השיר הוציאה ב-15 במאי 2025 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

## רקע וכתיבה
ביצירת השיר "פרפר" השתתפו טסי, איתן דרמון וטל בן נון בכתיבת המילים; הלחן נכתב על ידי טסי, דרמון ואריק זנתי; ההפקה המוזיקלית בוצעה על ידי מתן דרור, בן נון וגלעד מרקוביץ'. "פרפר" הוא שיר אישי ומטאפורי, שראה אור רגע לפני הופעתו השנייה של הזמר בפארק הירקון במאי 2025. הוא נושא אופי מהורהר ואינטימי, העוסק בנושאים של פרידה, כמיהה, וחיפוש אחר כיוון. השיר יצא כחודשיים לאחר פטירתו של אביו של טסי, ורבים מצאו בו התכתבות עם האובדן האישי שחווה. "פרפר", שנפתח בדימוי של כנפיים הנפרשות ברוח, הפך במהרה לאחד משירי הדגל של המופע, כאשר הקהל קיבל אותו בהתלהבות חריגה והצטרף לשירה קולקטיבית כבר בהשמעה החיה הראשונה.

## ביקורות
בביקורתו על השיר "פרפר" מציין יוסי חרסונסקי כי טסי עושה שימוש בדימוי הפרפר כסמל לשבריריות, חופש, נשמה וטרנספורמציה, במסגרת חיפוש אחר תשובות לשאלות קיומיות. הפנייה לפרפר, שלדבריו עשויה להשתמע גם כפנייה לכוח עליון, מלווה בטון שירה גבוה המזכיר את אייל גולן ובביצוע המבטא את משאלות הלב של היוצר. חרסונסקי מדגיש את התרומה של הלחן, הקצב והעיבוד המוזיקלי – המשלב בין פופ, מוזיקה מזרחית ורוק – להעצמת הטקסט וליצירת שיר הנע בין רגש אישי לתפילה מוזיקלית. לדברי חרסונסקי, השיר מהווה דוגמה נוספת ליכולתו של טסי לחבר בין סגנונות וקהלים שונים.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פאר טסי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טליסמאן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פאר טסי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פאר טסי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
יואל חיטובסקי

**יואל חיטובסקי** (13 במאי 1933 – 19 בדצמבר 2019) היה כלכלן וסטטיסטיקאי, פרופסור באוניברסיטה העברית במחלקה לכלכלה ובמחלקה לסטטיסטיקה במדעי החברה.

## קורות חיים
חיטובסקי נולד בקובנה שבליטא (1933). בשנת 1934 עלתה משפחתו לישראל. הוא בוגר בית הספר הריאלי בחיפה, במחזור ל״ב. את לימודיו בתיכון סיים ב-1951.

את לימודיו האקדמיים עשה בארצות הברית: תואר ראשון בכלכלה חקלאית במכללת צפון קרוליינה, ותואר שני ושלישי בכלכלה באוניברסיטת הרווארד בבוסטון בארצות הברית. הוא קיבל תואר דוקטור ב-1966. את התיזה כתב בהנחיית ג'ון רוברט מאייר.

את הקריירה האקדמית התחיל בטכניון בפקולטה להנדסה וניהול, שם כיהן כחבר סגל בשנים 1967-1966. בין השנים 1969-1967 שימש כעמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER) בניו יורק, כעמית מחקר.

ב-1969 הצטרף כחבר סגל במחלקה לכלכלה ובמחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית. במהלך השנים קודם עד לדרגת פרופסור מן המניין.

חיטובסקי פרסם מחקרים רבים בכתבי עת אקדמיים וספרים. תחומי המחקר העיקריים שלו היו סטטיסטיקה ואקונומטריקה ובכלל זה מודלים אקונומטריים של אמידה וחיזוי ויישומם.

לצד עבודתו האקדמית עבד כיועץ ויעץ גם למשרדי ממשלה, בין היתר בחינת תוכניות גמילה לנרקומנים, השפעת הכשרות מקצועיות על משך האבטלה והתעסוקה, ומודל לתעריפי חשמל בהתאם לשעות השימוש - שימוש בשעות שיא ושפל.

## חיים אישיים
חיטובסקי התגורר בירושלים. הוא היה נשוי עד לפטירתו לדליה חיטובסקי, ד"ר לאומנות. לזוג 3 בנות, ציפי מיכל ושרון.

הוא נפטר ב-19 בדצמבר 2019 ונקבר בירושלים, בהר המנוחות.

## קישורים חיצוניים
* פרופ יואל חיטובסקי, המחלקה לכלכלה ע"ש משפחת בוגן, הפקולטה למדעי החברה, האוניברסיטה העברית בירושלים
* Yoel Haitovsky, באתר הספרייה הלאומית 
* יואל חיטובסקי, באתר גוגל סקולר

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: כלכלה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: סטטיסטיקה
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
מוחמד זיארה

**מוחמד סלים זיארה** (בערבית: **محمد زيارة**; נולד ב-26 ביוני 1956) הוא מהנדס ופוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר העבודות הציבוריות והשיכון בממשלת אשתייה בין ה-13 באפריל 2019 ל-31 במרץ 2024.

## ביוגרפיה
מוחמד נולד בשכונת רימאל בעיר עזה ב-1956. הוא השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה אזרחית באוניברסיטת אלכסנדריה ב-1980, תואר שני באותו תחום מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ב-1982 ומאוחר יותר קיבל גם תואר דוקטור מ ב-1993.

ב-13 באפריל 2019 מונה לכהן כשר העבודות הציבוריות והשיכון בממשלה הפלסטינית השמונה עשרה, תפקיד בו כיהן עד מרץ 2024.

ב-25 בנובמבר 2019, לאחר מינויו כשר, דיווחה סוכנות הידיעות הפלסטינית כי מנגנוני הביטחון ברצועת עזה עצרו את זיארה במעבר ארז והחרימו את הטלפון הנייד שלו, בעת שהיה בדרכו מרמאללה לרצועה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלכסנדריה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הריוט-ואט
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי השיכון של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1956
אם את כבר הולכת

"**אם את כבר הולכת**" הוא סינגל הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי נדב חנציס, שיצא לאור ב-19 במאי 2025. השיר הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק, והוביל לפריצה של חנציס לתודעה הציבורית.

## רקע והצלחה
נדב חנציס, בן 17 בעת יציאת השיר, היה אלמוני יחסית בציבור הרחב עד תחילת חודש מאי 2025, אז פרסם בטיקטוק גרסת סקיצה של השיר "אם את כבר הולכת". הסקיצה זכתה לפופולריות עצומה, עם למעלה מ-7,000 סרטונים שנעשו בה שימוש בפלטפורמה, שזכו למיליוני צפיות. עוד בטרם יצאה גרסת האולפן הסופית, השיר עורר הדים וזכה לפירגונים ממוזיקאים מוכרים, ביניהם הזמרת מאיה דדון.

עם צאתו הרשמית לשירותי הסטרימינג הגיע השיר תוך ימים ספורים למצעד הסרטונים החמים ביוטיוב עם כשלושה מיליון צפיות, וצבר כ-600 אלף השמעות בפלטפורמת ספוטיפיי. בעקבות ההצלחה, דווח על מאמצים מצד מספר גורמים בתעשיית המוזיקה לחתום עם חנציס על חוזה ייצוג וניהול. בשלב זה, נוהל חנציס על ידי הוריו ומנהלו האישי שוהם אמסלם, אשר ניהלו מגעים עם מספר גורמים מקצועיים.

## ביקורות
השיר "אם את כבר הולכת" זכה לביקורות חיוביות והוגדר בתקשורת כתופעת פופ מובהקת. גיל משעלי תיאר באתר "מאקו" את היצירה כמודל עכשווי לדרך בה שירים ישראליים זוכים לפריצה דרך רשתות חברתיות, בדגש על טיקטוק. עוד צוין כי מדובר במהלך פתיחה בולט עבור אמן צעיר, עם פוטנציאל להמשיך לקריירה מצליחה, גם אם טרם ניתן לקבוע את עתידו בתחום. המבקרים הדגישו את הלחן הקליט, הביצוע הרגיש והזיהוי המהיר של הקהל עם מילות השיר, אשר סייעו להפיכתו ללהיט תוך זמן קצר.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

### גרסת ההופעה החיה בגלגלצ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2025
קטגוריה:שירי נדב חנציס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
מיכאלה וורקו

**מיכאלית (מיכאלה) וורקו** (נולדה ב-12 באוקטובר 2006) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדת הקשרית בהפועל קטמון ירושלים מליגת העל ובנבחרת ישראל.

## קריירת מועדונים
וורקו שיחקה במחלקות הנוער של הפועל פתח תקווה ומ.ס. קריית גת. ב-14 באוקטובר 2022 ערכה את הופעת הבכורה שלה בקבוצה הבוגרת של מ.ס. קריית גת, בתיקו 1-1 נגד מכבי חדרה במסגרת המחזור השלישי בליגת העל הישראלית לעונת 2022/2023. בסך הכל ערכה 56 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיעה 14 שערים.

ב-1 בפברואר 2025 חתמה בלבאנטה מליגת העל הספרדית. ב-3 במאי שיחקה את משחקה היחיד בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2-0 לסביליה במסגרת המחזור ה-28 בליגה לעונת . ב-20 במאי שוחררה מהמועדון.

ב-8 באוגוסט 2025 הודיעה בראגה מהליגה הפורטוגלית הראשונה על החתמתה של וורקו.

ב-11 בינואר 2026 חתמה בשורות הפועל קטמון ירושלים.

## קריירה בין-לאומית
ב-13 בנובמבר 2023 שיחקה וורקו את משחקה הראשון בנבחרת ישראל, בניצחון 2-0 על נבחרת קזחסטן במסגרת עונת  של ליגת האומות של אופ"א.

## תארים
;מ.ס. קריית גת
* אליפות ישראל (3): 2022/2023, 2023/2024, 2024/2025
* גביע המדינה (2): 2023/2024, 2024/2025

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות באירופה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באירופה
קטגוריה:קשריות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות מ.ס. קריית גת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2006
קאט דוסה

**קטרינה קארדוזו** (בפורטוגזית: **Katarina Cardoso**, בסרבית: **Катарина Кардозо**; נולדה בשנת 2002), הידועה בשם הבמה קאט דוסה היא זמרת סרבית. בשנת 2024 השתתפה בתחרות *Pesma za Evroviziju '24*, הקדם הלאומי הסרבי לתחרות האירוויזיון, עם השיר "Тајни зачин" ("התבלין הסודי").

## שנותיה הראשונות
קארדוזו נולדה ביוהנסבורג שבדרום אפריקה בשנת 2002. על אף מוצאה, היא מזוהה עם העיר צ'אצ'אק שבסרביה, בה גדלה. אמה, קריסטינה, נולדה באנגולה, וסבה מצד אמה הוא יליד פורטוגל. אביה ממוצא סרבי, והוריה הכירו כאשר עבד באנגולה.

קארדוזו למדה בבית הספר הבין-לאומי בליסבון, ובהמשך החלה ללמוד כלכלה באוניברסיטת בלגרד. מעבר לסרביה, התגוררה במספר מדינות, ובהן דרום אפריקה, פורטוגל, בוטסואנה ורוסיה.

## קריירה
את דרכה המוזיקלית החלה בשנת 2020, לאחר שחברת ילדות עודדה אותה לשלוח טקסטים ולחנים מקוריים לחברת ההפקות Bassivity Digital, שם התקבלה והחלה בפעילות מקצועית.

ב-25 בדצמבר 2023 פורסמה רשימת המשתתפים הרשמית של *Pesma za Evroviziju '24*, הקדם הסרבי לאירוויזיון 2024, במסגרתה נכללה גם קט דוסה עם השיר "Тајни зачин". היא התחרתה בחצי הגמר השני, וכשלה בניסיון להעפיל לגמר לאחר שדורגה במקום ה-13 עם שתי נקודות.

בשנת 2024 הופיעה גם באירועי הגאווה של בלגרד (Belgrade Pride), שם לקחה חלק במופעים המרכזיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות סרביות
קטגוריה:זמרות פורטוגזיות
קטגוריה:ילידות 2002
סיסיג

**סיסיג** (בפיליפינית: **Sisig**) הוא מאכל בשרי מהמטבח הפיליפיני, המורכב מכבד, מוח ואוזן של חזיר או בקר שנחתכים דק ומבושלים עם בצל, פלפל חריף וחומץ.

נהוג לאכול את המאכל על פלטת ברזל חמה, כמנה עיקרית בליווי ליים או כמנת פולוטן (Pulutan) קטנה בליווי אלכוהול.

למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבשרית, קיימת גם גרסה צמחונית העשויה מטופו ופטריות, גרסה המבוססת פירות ים ודגים, וגרסה מיוחדת המבוססת על בשר צפרדעים ותנינים.

מנת הסיסיג המודרנית נוצרה בעיר אנג'לס סיטי, מדי שנה נערך בעיר פסטיבל הסיסיג לציון חשיבותו התרבותית והקולינרית של המאכל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הפיליפיני
יהודה אהרון

**יהודה (דודו) אהרון** (י"ח בשבט תש"ח, 29 בינואר 1948 – כ' בתשרי תשל"ד, 16 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל בדרגת סגן שלחם ונהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז על לחימתו בקרב החווה הסינית.

## ביוגרפיה
יהודה אהרון נולד ב-1948 לאברהם ולוטה בכפר סאלד, הוא למד בבתי ספר בגבעת חיים איחוד.

אהרון התגייס בנובמבר 1966, הוא התנדב לחטיבת הצנחנים שם השלים קורס מ"כים, קורס צניחה, קורס פקחי אוויר וקורס קצינים, בזמן זה לחם במלחמת ששת הימים.

במלחמת יום הכיפורים הוא לחם בגזרת סיני, הוא נהרג בקרב החווה הסינית כשלוש שעות אחרי אחיו  שנהרג באותו הקרב. על אותו הקרב קיבל את עיטור העוז.

הוא נקבר לצד אחיו בבית הקברות בגבעת חיים איחוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* דודו אהרון – דף לזכרו, באתר קיבוץ גבעת חיים איחוד

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת חיים איחוד
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024

**פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024** הם הוא טקס מוזיקה של חברת MTV שנועד להוקיר את הקליפים והשירים הטובים ביותר שיצאו בין 22 ביוני 2023 ל--20 ביוני 2024. הטקס התקיים בזירת UBS שבאלמונט, ניו יורק, ב-11 בספטמבר 2024, יום אחד לאחר התאריך המקורי שתוכנן, כדי להימנע מהתנגשות עם העימות הנשיאותי בין דונלד טראמפ לקמלה האריס. את הטקס הנחתה הזמרת והראפרית מייגן די סטליון. בשנה זו נוספו שתי קטגוריות חדשות לפרסים "הביצוע האייקוני ביותר של ה-VMA" ו"הקליפ המגמתי הטוב ביותר" שהוענקו על בסיס הצבעות הקהל. טיילור סוויפט הייתה האמנית הבולטת בטקס, עם שתים-עשרה מועמדויות ומתוכן שבע זכיות, כולל חמש על שיתוף הפעולה שלה עם פוסט מאלון בשיר "Fortnight". קייטי פרי זכתה בפרס החלוציות על שם מייקל ג'קסון למפעל חיים, שהוענק לה על ידי ארוסה, השחקן אורלנדו בלום.

## הופעות

## מועמדים
הסבב הראשון של הכרזת המועמדויות התקיים ב-8 באוגוסט 2024, והסבב השני פורסם ב-30 באוגוסט, כאשר במסגרתו נוספו שתי קטגוריות חדשות – הביצוע האייקוני ביותר של ה-VMA והקליפ המגמתי הטוב ביותר. טיילור סוויפט הובילה במספר המועמדויות עם שתים-עשרה, ואחריה פוסט מאלון עם אחת-עשרה. אמינם הגיע לשמונה מועמדויות, ואילו אריאנה גרנדה, מייגן די סטליון וסברינה קרפנטר קיבלו שבע מועמדויות כל אחת. בסיום הטקס, טיילור סוויפט הייתה לאמנית שזכתה במספר הפרסים הרב ביותר – שבעה בעוד פוסט מאלון זכה בחמישה.

### קטגוריות מקצועיות
הזוכים בקטגוריות הבאות נבחרו על ידי אנשי מקצוע בתעשייה המוזיקה. הזוכים רשומים ראשונים ומודגשים **בהדגשה**.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי הווידאו קליפים של MTV
קטגוריה:פרסי מוזיקה מ-2024
מרואן עוורתאני

**מרואן מסעוד מחמד עוורתאני** המכונה גם **אבו מאהר** (בערבית: **مروان عورتاني**; נולד ב-21 באפריל 1949) הוא מתמטיקאי ופוליטיקאי פלסטיני, שכיהן כשר החינוך בממשלת אשתייה.

## ביוגרפיה
מרואן נולד בעיירה ענבתא ב-1949. הוא השלים לימודי תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1973 באוניברסיטה האמריקאית בביירות, לבנון, תואר שני בטופולוגיה בשנת 1978 באוניברסיטת ליהיי, פנסילבניה, ארצות הברית, ובהמשך גם תואר דוקטור בשנת 1980.

הוא כיהן כנשיא לשעבר של מכון כדורי בטולכרם, כנשיא בפועל של אוניברסיטת אל-קודס, נשיא האקדמיה הפלסטינית למדע וטכנולוגיה ומרצה לשעבר באוניברסיטת ביר זית ביהודה ושומרון.

בנוסף, היה מרואן נשיא חברת אלפא אינטרנשיונל למחקר, מידע וסקרי דעת קהל, יו"ר הוועד האולימפי הפלסטיני למתמטיקה ונשיא האגודה הפלסטינית למתמטיקה, וממייסדי רשת המדענים והטכנולוגים הפלסטינים בתפוצות. הוא כיהן כיו"ר הצוות הלאומי למדיניות מחקר מדעי, ראש היחידה לתכנון מדעי וטכנולוגי במשרד לתכנון ושיתוף פעולה בין-לאומי, מזכ"ל קרן החינוך העולמית, מייסד יוזמת ההשראה הפלסטינית, ראש התוכנית לשיתוף פעולה אקדמי פלסטיני-אירופי וחבר בוועדת הפרס הבין-לאומי לחדשנות בחינוך.

הוא כיהן כחבר  של הרשות הפלסטינית (4 בספטמבר 2012 – 3 בפברואר 2018), חבר בוועדת הבחירה של פרסי ההישג הערבי בביירות וכיו"ר מועצת המנהלים של .

ב-13 באפריל 2019 החל לכהן כשר החינוך בממשלה הפלסטינית השמונה עשרה בראשותו של מוחמד אשתייה, עד להתפטרותו ב-3 בספטמבר 2023. בתקופת כהונתו ספג ביקורת חריפה על ההקצנה בהסתה האנטישמית בספרי הלימוד ברשות הפלסטינית.

בין תפקידיו היה מרואן גם יועץ לשעבר לאיחוד האירופי, אונסק"ו, הבנק העולמי,  ו-. בינואר 2024 הודיע  על מינויו ליועץ בכיר לארגון. ב-19 במרץ 2025 מונה לנשיא .

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליהיי
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1949
זרון איילס

**זרון איילס** (באנגלית: **Eyles's harrier**; שם מדעי: ***Circus teauteensis***; במאורית: **Kērangi**)  הוא עוף דורס נכחד שהיה אנדמי לניו זילנד. 

## שם
זרון איילס נקרא על שמו של ג'ים איילס, פליאונטולוג ומנהל לשעבר של מוזיאון פרובינציית נלסון ומוזיאון החוף המערבי.

## תיאור
זרון איילס הוא דוגמה לענקיות איים, שכן נקבה בוגרת שקלה עד 3 קילו, יותר מפי שניים מזרון אוסטרלי.  צורתו הייתה שונה מזו של רוב הזרונים האחרים, ובתחילה נחשב בטעות נץ ענק.

## אקולוגיה
זרון איילס צד טרף בגודל שצדו גם עיטים קטנים: חיות יבשה במשקל של קילוגרם אחד או כמה. אולם באסטרטגיית הציד שלו, הוא היה מותאם יותר לטרוף עופות, שכן מלבד עטלפים, יונקים נעדרו מניו זילנד. ככל הנראה צד ציפורים פעילות יום בצורה דומה לנצי גוש, גושונים (goshawks).

## טקסונומיה
זרון איילס דמה כנראה לזרון המנוקד, קרוב משפחתו החי הקרוב ביותר, ממנו התפצל לפני כ-2.4 מיליון שנים. 

לגבי המינוח והטקסונומיה שלו: בתור *Circus eylesi*, הוא תואר רק באמצע המאה ה-20, על פי שרידים שנמצאו בעמק הפירמידה באי הדרומי של ניו זילנד. עם זאת, עצמות זהות במהותן נמצאו כ-100 שנים קודם לכן על ידי אוגוסטוס המילטון ונחקרו לאחר מכן על ידי הנרי אוג פורבס; השרידים הם כנראה מאזור טה אוטה באי הצפוני. פורבס העניק לו את השמות *Circus hamiltoni* ו- *Circus teauteensis*, אך לא ברור אם הם מין זהה למינם של שרידים אחרים שנמצאו. הזיהוי מתבסס על המצב אצל הרבה ציפורים ניו זילנדיות: אוכלוסיות האיים הצפוניים והדרומיים היו לפחות תת-מינים נפרדים, אם לא מינים נפרדים. קלמן למברכט הזכיר הולוטיפ משוער של tibiotarsus, שעדיין קיים ב- מוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, אך קבע ששמותיו של פורבס לא תקפים. בנוסף, עצמות נץ בגיל צעיר יחסית באוסף של וולטר מנטל, שנחשבו *C. gouldi* (שם מיושן של *C. approximans*) על ידי ריצ'רד לידקר (Lydekker), נראות כעצמות של ציפור חזקה יותר, אם לשפוט לפי התיאורים שפורסמו; חומר כנראה אבד, אך סביר להניח שהם השרידים הראשונים של זרון איילס הידועים למדע.

## הכחדה
זרון אוסטרלי המודרני חי בכל רחבי ניו זילנד כיום. ניתן לטעות בעצמות נקבותיו ולסווגן כעצמות של זכרי איילס מכיוון שהם שונים מעט במוצקותם, אך כל שרידי הזרון האוסטרלי מהאיים שנחקרו בפירוט הם בני אלף שנים לכל היותר, כלומר חיו לאחר שהחלה התיישבות אנושית. פירוש הדבר הוא שאין ראיות לדו-קיום נרחב של זרון אוסטרלי וזרון איילס בניו זילנד. למרות ההבדלים המשמעותיים ביניהם, שני הזרונים כנראה היו דומים מבחינה אקולוגית מספיק כדי להדיר באופן תחרותי זה את זה, ורק כאשר נכחד זרון איילס האנדמי, יכול היה להתבסס עמיתו.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* מוטת כנפיים: Birds of Prey Trust
* ניו זילנד: ציפורים
* זרון פורבס. מתוך הסדרה: ציפורים נכחדות של ניו זילנד. האוספים של טה פאפא (2006-0010-1/35)
קטגוריה:עופות שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:זרונים
קטגוריה:ניו זילנד: בעלי חיים
עמיתי ברונפמן

**עמיתי ברונפמן** היא תוכנית חינוכית בסבסוד מלא וללא כוונות רווח המיועדת לנוער יהודי בישראל ובצפון אמריקה.

העמותה הוקמה בשנת 1987 על ידי הפילנתרופ האמריקאי אדגר ברונפמן, והיא ממונת חלקית על ידי הקרן שלו "The Samuel Bronfman Foundation".

לאחר תהליך מיון ארוך, נבחרים 26 צעירים מארצות הברית ו-22 צעירים מישראל. שתי הקבוצות מתנסות בלימוד טקסטים, פגישות עם אישיים, היכרות עם תפיסות עולם ולימוד משותף. הקבוצה האמריקאית טסה ל-5 שבועות בישראל בחודשי יולי ואוגוסט, והקבוצה הישראלית יוצאת לכשבועיים בארצות הברית במהלך כיתה י"ב. התוכנית נועדה לתת כלי הובלה, לעזור עם חינוכם היהודי, ולעזור לצעירים יהודים יוצאי דופן מרקעים שונים לצמוח להיות מנהיגים בעלי זהות יהודית ומחויבות לפלורליזם.

למעלה מ-1,400 בוגרים חברים ברשת הבוגרים של התוכנית, ביניהם שמונה מקבלי מלגת רודס, ארבעה לבלרים בבית המשפט העליון של ארצות הברית, ושמונה עשר מקבלי מלגת פולברייט.
## היסטוריה
התוכנית הוקמה בשנת 1987 על ידי אדגר ברונפמן, בתגובה למה שהוא תפס כחוסר בדיאלוג בין קהילות יהודיות בצפון אמריקה. ברונפמן חלם על "רנסאנס של לימוד התורה", בו יהודים יהיו מסוגלים ללמוד ולהשתמש בספרות היהודית . ב-1998, הארגון השיק את "עמיתי ברונפמן", התוכנית שלו לנוער ישראלי.

## תיאור התוכנית
התוכנית הישראלית מורכבת ממספר סמינרים בהם נפגשים העמיתים עם אנשים מעוררי השראה, קוראים טקסטים יהודים, מתנסים במגוון תחומים, מטיילים ברחבי הארץ ולומדים להכיר את מגוון רבדיה של היהדות המודרנית. במהלך הקיץ, נפגשים חברי התוכנית הישראלית עם מקביליהם בתוכנית האמריקאית ובחודש מרץ הם טסים לשבועיים בארצות הברית במסגרתם הם לומדים להכיר את יהדות ארצות הברית לעומק בעזרת חוויות ופגישות עם מנהיגיה.

## בוגרים ראויים לציון
* ג'ונתן ספרן פויר
* דארה הורן
* אביבה נגוסה
* דניאל הנדלר (למוני סניקט)
* איתמר מוזס
* מתי פרידמן
* אמיר בר-לב
* איתן כהן
* אלקס ריף
* אנג'לה וורניק בוכדל
* יאיר אגמון
* אילאיל סמל

## ראו גם
* אדגר ברונפמן

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט של התוכנית האמריקאית
* אתר האינטרנט של התוכנית הישראלית

## הערות שוליים

2025 05
קטגוריה:עמותות
נסרי אבו ג'ייש

**נסרי ח'ליל סלים אבו ג'ייש** (בערבית: **نصري أبو جيش**; נולד ב-20 באפריל 1967) הוא רופא שיניים, פוליטיקאי ודיפלומט פלסטיני, שכיהן כשר העבודה בממשלת אשתייה בין השנים 2019 ל-2024.

## ביוגרפיה
נסרי נולד בכפר בית דג'ן ביהודה ושומרון ב-20 באפריל 1967, הוא התחנך בבית הספר בכפר ובהמשך בבית הספר קאדרי טוקאן בשכם. הוא השלים תואר ראשון ברפואת שיניים באוניברסיטת סופיה, ומאוחר יותר קיבל תואר ראשון בדיפלומטיה גם בג'קרטה. בהמשך, השלים תואר שני ביחסים בינלאומיים ב בטנזניה ותואר דוקטור במדעי המדינה בתוכנית משותפת של אוניברסיטת דאר א-סלאם ואוניברסיטת הארארה בזימבבואה.

בעבודתו כרופא שיניים כיהן כנשיא איגוד רופאי השיניים בנפת שכם בין השנים 2000 ל-2004, כסגן ראש איגוד רופאי השיניים ביהודה ושומרון בשנים 2004-2006, וכיו"ר מתחם האיגודים המקצועיים בנפת שכם 2004/2005.

הוא כיהן כשגריר הרשות הפלסטינית בסיישל, מאוריציוס, טנזניה, אתיופיה, קניה ואוגנדה.

הוא נבחר לכהן כחבר המועצה הלאומית הפלסטינית מטעם מפלגת העם הפלסטינית. ב-13 באפריל 2019 הושבע כשר העבודה בממשלה הפלסטינית השמונה עשרה בראשות מוחמד אשתייה מטעם מפלגת העם שהשתתפה בממשלה, והמשיך בתפקידו עד תום כהונתה 31 במרץ 2024. ב-11 ביולי 2021 הודיעה מפלגת העם הפלסטינית על הפסקת חברותו של נסרי אבו ג'ייש, לאחר שסירב ליישם את החלטת המפלגה לפרוש מממשלת אשתייה על רקע הריגתו של הפעיל ניזאר בנאת בידי מנגנוני הביטחון הפלסטינים ב-24 ביוני 2021 והתמודדות הממשלה עם המשבר שבא בעקבותיו. אבו ג'ייש הצדיק את הישארותו בממשלה בכך שהתפטרותו נדחתה על ידי ראש הממשלה אשתייה.

ב-23 באוגוסט 2024 הוא מסר את כתב האמנה שלו כשגריר הרשות הפלסטינית בבולגריה לסגן שר החוץ הבולגרי איוואן קונדוב. ב-7 באוקטובר 2024 מסר את כתב האמנה שלו לנשיא בולגריה, רומן ראדב.

נסרי נשוי ואב לארבעה. הוא דובר ערבית, אנגלית ובולגרית.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:דיפלומטים פלסטינים
קטגוריה:רופאים פלסטינים
קטגוריה:רופאי שיניים
קטגוריה:סיישל: יחסי חוץ
קטגוריה:מאוריציוס: יחסי חוץ
קטגוריה:שגרירים בטנזניה
קטגוריה:שגרירים באתיופיה
קטגוריה:שגרירים בקניה
קטגוריה:שגרירים באוגנדה
קטגוריה:שגרירים בבולגריה
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דאר א-סלאם
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1967
אורושי-אה

ממוזער| נישימורה שיגנובו, ג'ונג קוי ונערה, שנות ה-1720. הדפס עץ עם צביעה ידנית ולכה
[ממוזער| אוקומורה טושינובו (פעיל 1717–1750), 'אוהבים צעירים ליד הר פוג'י', בערך 1720, [מוזיאון ויקטוריה ואלברט מס' E.1419-1898 ]]
**אורושי-אה** (ביפנית: **漆絵**, תרגום מילולי: תמונת לכה) מתייחס לשלוש טכניקות שונות באמנות יפנית. למרות שאורושי-אה מזוהה בעיקר עם הדפסי עץ בסגנון האוקיו-אה, המונח אורושי-אה אינו בלעדי למדיום זה. המונח יכול להתייחס גם לציור ועיטור בלכה על עצמים תלת-ממדיים - קופסאות, כלים, חפצי אמנות, וציורים מסורתיים על נייר או משי בהם נעשה שימוש ידני בלכה.

## טכניקה
בהדפס עץ יפני, אורושי-אה מתייחס בדרך כלל לטכניקת צביעה ידנית. הדפסת עץ יפנית נעשתה כך. האמן חורט ציור על גוש עץ, את החלקים החקוקים צובעים בדיו או בחומר צבעוני, כולל לעיתים לכה, לוחץ על הדף מעל לוח העץ, וכך נוצרה ההדפסה. כאשר מדפיסים בלכה, יש למרוח אותה על לוח העץ, ואז להדפיס באמצעותו – כלומר, הלכה מועברת אל הנייר דרך תהליך ההדפסה.

בשיטת אורושי-אה במקום לעבור דרך לוח הדפסה, הלכה נמרחה ישירות ביד על הנייר לאחר ההדפסה או אפילו בלי קשר להדפסה. כלומר, הציור או האלמנטים המבריקים נעשו במכחול – ידנית, כמו ציור. משמעות הדבר הייתה שתמונות אורושי-אה יכלו להיות צבעוניות יותר מרוב ההדפסים של התקופה. חמישה צבעים היו זמינים כאשר הטכניקה פותחה לראשונה; חום, צהוב, ירוק, אדום ושחור. בנוסף ללכה צבעונית, צבעי זהב יושמו לעיתים על עבודות אורושי-אה באמצעות עלי זהב ואבקות.

מריחת הלכה הידנית, לרוב לא שימשה ליצירת ההדפס כולו, אלא רק לשיפור אלמנט מסוים, כמו אובי או שיער של דמות, כדי להעניק לו ברק ולהפוך את התמונה ליוקרתית יותר באופן כללי.

הדפסי אורושי-אה עשויים לכלול גם שימוש בנציץ, אבק מתכת ואלמנטים אחרים אשר שיפרו את המראה, האיכות והערך של העבודות. הטכניקה הייתה פופולרית ביותר ביפן של תחילת המאה ה-18, בתקופת אדו, וניתן לראות אותה בעבודותיהם של אמנים רבים באותה תקופה.

## אמנים
האמן שיבאטה זשין (1807–1891) ידוע בחידושיו בתחום זה, ויש הסבורים שהוא הראשון שהשתמש בלכה לא רק כאלמנט דקורטיבי בצביעת קופסאות, רהיטים וכלי חרס אלא כמדיום למגילות מצוירות. זשין התנסה רבות בחומרים שונים, אותם ערבב עם לכה כדי ליצור מגוון אפקטים, כולל הדמיית מראה של מתכות שונות (ברזל, זהב, ברונזה, נחושת), וחיקוי המרקם של צבעי שמן מערביים.

אמנים נוספים שהתבלטו בשימוש בטכניקה כוללים:
* טוריי קיונובו הראשון (1664–1729) ממיסדי אסכולת טוריי. 
* טוריי קיומאסו, חבר נוסף באסכולת הטוריי, יצר גם הוא חמישה אורושי-אה פיגמנטיים.
* אמן אחר, נישימורה שיגנאגה, השתמש באבקת פליז בכמה.
* אוקומורה מסאנובו התנסה וחידש טכינקות שונות בסגנון האוקיו-אה, בכלל זה התנסה באורושי-אה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה
שלמוניים

**מִשְׁפַּחַת הָשַׁלְמוֹנִיִּים** (שם מדעי: Dipsacaceae) הוכרה בעבר כמשפחת צמחים בעלי פרחים בסדרת השלמונאים, שהכילה 350 מינים של עשבים ושיחים רב-שנתיים או דו-שנתיים באחד עשר סוגים. היא פורסמה על ידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה בספרו "Genera plantarum" בעמוד 194 בשנת 1789.

כיום, המשפחה נחשבת לשם נרדף למשפחת היערתיים. הם ילידי רוב האקלימים הממוזגים ונמצאים באירופה, אסיה ואפריקה. מינים מסוימים ממשפחה זו התאקלמו במקומות אחרים.

למשפחה זו כמעט ואין ערך כלכלי, מעט מהם יכולים לשמש כצמח נוי. במקומות מסוימים, הקוצים שימשו לניפוץ צמר. חלקם נחשבו עשב רע, כדוגמת שלמון סורי (*Cephalaria syriaca*) - צמח עשבוני חד-שנתי שנחשב כעשב רע בשדות תבואה. הקוצים של ה-*Dipsacus fullonum* (בתמונה) אינם קוצניים במיוחד ועשויים להיות רכים למדי.

## סוגים
יש 11 סוגים מוסכמים במשפחה לשעבר:




## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים
קטגוריה:שלמונאים
חוק נכסי המדינה

**חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951** הוא החוק המגדיר מהם נכסי מדינת ישראל, כיצד יכולה המדינה לרכוש נכסים נוספים, ואיזה נכסים וזיכיונות יכולה המדינה למכור, ובאיזה תנאים.

## תפקידו של החוק במשטר המקרקעין הישראלי

החוק הוא אחד מסדרת חוקים שנחקקו בעשור הראשון למדינה וגיבשו את משטר המקרקעין בישראל, שעיקרו בעלות המדינה ברוב שטחה של המדינה. בתקופת המנדט הבריטי אדמות המדינה בשטח שהיה לימים מדינת ישראל כללו כ-2.8 מיליון דונם שהם כ-13.5 אחוזים משטח המדינה. החוק קבע כי נכסי המקרקעין של ממשלת המנדט יעברו לבעלות מדינת ישראל, וכי נכסים שאין להם בעלים ייחשבו אף הם כנכסי מדינה. קביעה זו העבירה לבעלות המדינה 12.6 מיליון דונם של קרקע בנגב. רישום נכסי המדינה בלשכת רישום המקרקעין על שם מדינת ישראל נעשה על פי , שהותקנו מכוח סמכותו של שר המשפטים על פי סעיף 10 לחוק נכסי המדינה.

## תפקידו של החוק

החוק מגדיר את בעלי התפקידים היכולים למכור את נכסי המדינה או לרכוש נכסים חדשים, כיצד ניתן להעניק הרשאה לעובד מדינה לפעול בשם המדינה לרכישת נכסים, ובאיזה סכום ובאיזה תחומי פעילות ותפקידים. בשל כך יש לחוק תפקיד חשוב בתכנון התקציבי של המדינה. בין היתר, הוראות תכ"ם (תכנון כספים ומשק) שקובע החשב הכללי במשרד האוצר הכוללות הנחיות אופרטיביות ומקצועיות, המחייבות את משרדי הממשלה, ניתנות מכוח חוק נכסי המדינה.

## תחומי פעולת החוק

סמכויות הממשלה בדבר מכר מקרקעי מדינה מוגדרות בחוק יסוד: מקרקעי ישראל, בחוק מקרקעי ישראל ובחוק רשות מקרקעי ישראל. לאחר חקיקת חוקים אלו מסדיר חוק נכסי המדינה את הסמכויות בנוגע ליתר נכסי המדינה כגון מטלטלין, מניות וזכויות אחרות.  לחוק יסוד: משק המדינה קובע כי לא ייעשו עסקאות בנכסי מדינה אלא על ידי מי שהוסמך לכך בחוק או על פיו, ובכך מעגן מבחינה חוקתית את הוראות חוק נכסי המדינה.

## תיקוני החוק

מאז חקיקתו תוקן החוק מספר פעמים, ואלו השינויים העיקריים:
* עם הקמת רשות מקרקעי ישראל בשנת 1960 (בשם "מינהל מקרקעי ישראל") תוקן החוק כך שקבע כי מכר של מקרקעי ישראל שאינם קרקע עירונית ידרוש אישור מועצת מקרקעי ישראל.
* בשנת 1973 נקבע כי מכירת מניות בסדר גודל כספי מסוים, או מניות בחברות שעיסוקן העיקרי ייצור חשמל או ניצול מקורות מים, ידרשו אישור ועדת הכספים של הכנסת.
* בשנת 1981 נקבע כי אגרות או היטלים המוטלים בעד פעולת עובד ציבור, וכן קנסות או כסף המתקבל כתוצאה מחילוט יימסרו לאוצר המדינה, באין הוראה אחרת משתמעת.
* בשנת 1995 נקבע כי מתן זיכיון לתקופה העולה על 20 שנה בנוגע למכרות או מחצבים ידרוש אף הוא אישור ועדת הכספים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חקיקה כלכלית
קטגוריה:ישראל: חוקי מקרקעין
קטגוריה:הכנסת הראשונה: חקיקה
בית הכנסת בסיסאק

**בית הכנסת בסיסאק** (בקרואטית: **Sisačka sinagoga**) היה בית כנסת נאולוגי אשר פעל בעיר סיסאק בקרואטיה בין השנים 1870–1941. מבנה בית הכנסת שרד את מאורעות שואת יהודי קרואטיה ובראשית המאה ה-21 שימש מרכז למוזיקה.

## היסטוריה

יהודים התגוררו בעיר מראשית המאה ה-19, ובעת הזו גם הוקם בית עלמין. ב-1862 לאחר חניכת קו מסילת הברזל לזאגרב היגרו משפחות יהודיות מווינה ומזאגרב לעיר. רוב ראשי המשפחה שהיגרו היו סוחרי דגן. לאחר מועד זה מתועדת קהילה מאורגנת עם מוסדות קהילתיים. ב-1870 הוקם בית הכנסת הקהילתי ובמסגרתו פעלה מקהלה אשר ליוותה את החזן בתפילות. בראשית המאה ה-20 החלה פעילות ציונית בקרב בני הקהילה והוקמה אגודת נוער "מָכָבִּיֶאָה" ובהמשך גם סניף של תנועת ויצו. ב-1921 מנתה הקהילה 329 נפשות שהיוו 3.74 אחוזים מתושבי סיסאק, וב-1931 התגוררו בסיסאק 230 יהודים.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 258 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה והעברת השלטון לאוסטאשה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ומעטים ניצלו. פחות ממניין יהודים התגוררו בסיסאק עד 1952 ואז עברו לזאגרב או עלו לישראל.

## המבנה
המבנה נבנה במשך שנתיים ונחנך לקראת חגי תשרי 1870. המבנה המרשים היה סמל לאיתנותה הכלכלית של הקהילה, בשיאה של התקופה האוסטרו-הונגרית. המבנה נבנה בסגנון אדריכלי נאו-רומנסקי  ותוכנן על ידי האדריכל פראניו קליין. המבנה היה בן שתי קומות, בקומה ראשונה היה אולם התפילה והשנייה שכנה עזרת הנשים. כמו כן נבנתה קומת מרתף ובה התקיימו חזרות המקהלה אשר ליוותה את התפילות.

בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה והקמת מדינת קרואטיה העצמאית, הוחרם המבנה על ידי שלטונות האוסטאשה. ב-1949 נמכר מבנה בית הכנסת לרשות המקומית. נכון לראשית המאה ה-21 עמד הבניין על תילו ושימש כבית ספר למוזיקה. ב-1999 הותקנה על קיר המבנה לוחית זיכרון להנצחת הקהילה. ב-2020 נפגע המבנה במהלך רעידת האדמה בפטריניה.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת בסיסאק, באתר המרכז לאמנות יהודית

## הערות שוליים

סיסאק
קטגוריה:בתי כנסת נאולוגיים
המטבח הפיליפיני

**המטבח הפיליפיני** הוא מטבח מסורתי ועשיר המשלב השפעות אסייתיות, ספרדיות, סיניות ואמריקאיות, שהתפתח לאורך מאות שנים של היסטוריה קולוניאלית ומסחר בינלאומי באיי הפיליפינים. הוא מתאפיין בשילוב ייחודי של טעמים חמוצים, מלוחים, מתוקים ולעיתים גם חריפים.

## מאפיינים עיקריים
המטבח הפיליפיני מבוסס על מרכיבים טריים מקומיים כגון דגים, אורז, קוקוס, חומץ, שום, ובצל.

המנות המזוהות ביותר עם המטבח הן אדובו, תבשיל בשר בחומץ וסויה, מרק סיניגנג, מרק חמוץ על בסיס תמרהינדי ולצ'ון, בשר חזיר צלוי.

בפיליפינים מקובל לשלב חמיצות באמצעות שימוש בחומץ, קלמנסי (פרי הדר מקומי), תמרהינדי או מנגו.

### עלי בננה
עלי בננה הם השיטה המסורתית להגשת אוכל במטבח הפיליפיני, עם אורז ומנות אחרות מונחות על עלי בננה גדולים (סאלו-סאלו, שמזכיר מזנון).

שיטה מסורתית נוספת להגשת מזון היא על ידי הנחתו על תוחם עלים של בננה המונח מעל סלסלת עץ עשויה מבמבוק.

## סוגי בשר

### בשר חזיר
כל חלקי החזיר נחשבים ראוים לאכילה ומאכל מקובל הוא נקניק דם או נזיד דם (תלוי באזור) המבוסס על חומץ ופלפל צ'ילי ירוק.

### בשר עטלף
בפיליפינים, במיוחד במאיאנטוק, במחוז טרלק, אכילת עטלפי פירות היא חלק מהמטבח המקומי ותושבים מקומיים נוהגים לצוד עשרות עטלפים בטיול ציד אחד; העטלפים מופשטים מעורם, ראשם וגפיהם נכרתים, ולאחר מכן הם נחתכים ומבושלים בתבשיל.

## השפעות חיצוניות
השליטה הספרדית בפיליפינים בין השנים 1521–1898 הביאה עמה מאכלים ספרדים רבים כגון קלדרטה, תבשיל בשר ברוטב עגבניות, מנודו ופאן דה סאל (לחמניות מלוחות).

## השפעות חברתיות וכלכליות
לצד העושר הקולינרי, קיימת בפיליפינים גם מציאות של עוני חוסר ביטחון.

אחת התופעות הנפוצות ביותר בקרב תושבי הפיליפינים החיים מתחת לקו העוני, היא הצלת מזון וצריכת שאריות מזון שנאספו מפחי אשפה ועברו חימום מחדש.

#### [[פאגפאג|פאגפאג (Pagpag)]]
מאכל רחוב המורכב משאריות של עוף מטוגן, בשר, אורז ורטבים שנאספו מפחי אשפה, בעיקר ממסעדות מזון מהיר.

## קינוחים ומתוקים
המטבח הפיליפיני כולל מגוון קינוחים העשויים משעועית, אורז דביק, סוכר קנים, קוקוס ופירות טרופיים.

הקינוח המוכר ביותר הוא הלו-הלו (Halo-Halo), המורכב מקרח גרוס, חלב מרוכז, ג’לטין, שעועית מתוקה, בננה, יאם סגול, פירות מסוכרים וגלידה.

משמעות השם היא "לערבב-לערבב", שכן הקינוח נאכל לאחר ערבוב כל הרכיבים יחד.

## השפעות על מטבחים אחרים
בעקבות הגירה פיליפינית נרחבת, נחשף המטבח גם למדינות אחרות, במיוחד בארצות הברית, קנדה, המזרח התיכון ואוסטרליה. בחלק מהמדינות החלו להיפתח מסעדות המתמחות במאכלים פיליפיניים מסורתיים.

## מאכלים
### צמחוני
* טמפה 
* אטריות להכנה מהירה 
### גבינות
* אדם
### דגים
* פינאיס
* ארוס נגרה
* סרשיאדו 

### בשרים
* בופיס
* סיסיג
* אדובו
* לצ'ון
* באלוט
* איגאדו
* פקליי
* המונאדו
* דינקדקן
* פיאפאראן
* אפריטדה
* אסאדו
* וונטון

### לחמים
* פנדסל
### מאפים
* פסטל

### נקניקים
* אמבוטידו
* נקניק דם
* מורסון

### קינוחים
* הלו-הלו
* מאחה בלאנקה
* לאטיק
* טורון
* ג'ינאנגאנג
* צ'ורוס
* שבירונים
* בוליו
* טים טאם
* ביקו
* אספסול
* קרם קרמל
* ביבינגקה
* סוכר דקלים

### רטבים
* קטשופ בננה
* פלאפה 
* סמבל
* ממרח שרימפס
* רוטב דגים
* רוטב צדפות

### מרקים
* סיניגנג
* טינולה
* גינטאנג מנוק
* פיניניאנג מנוק
* בינאקול
* מרק קציצות בשר

### פירות
* קי ליים
* קרמבולה
* דוריאן
* תמרהינדי
* קומקוואט
* יאם סגול

### חטיפים
* צ'יצ'רון
* איסאו
* קמוטה קיו
* פריכיות אורז

## משקאות

### שתייה קלה
* מיץ אננס
* אייס קפה

### אלכוהול
* טאפוי
* סוטול

## קישורים חיצוניים

* מנות עיקריות
* תיאור עקרונות המטבח

*
טמרוגל (פרובינציה)

**פרובינציית טמרוגל** (בספרדית: **Tamarugal Province**) היא אחת משתי פרובינציות במחוז טרפקה בצפון צ'ילה (השנייה היא איקיקה). בירתה היא העיר פוסו אלמונטה.

## שֵׁם
הפרובינציה קרויה על שם פמפה דל טמרוגל, שהוא מישור עצום הנמצא בשטחה.

## גאוגרפיה ודמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של המכון הלאומי לסטטיסטיקה (INE) משנת 2002, שטח הפרובינציה הוא 39,390.5 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתה מנתה 22,531 תושבים (14,175 גברים ו-8,356 נשים). זוהי הפרובינציה השביעית בגודלה בצ'ילה והתשיעית הכי פחות מאוכלסת במדינה, עם צפיפות אוכלוסין של 0.6 תושבים לקילומטר רבוע. בין מפקד האוכלוסין של 1992 ל-2002, האוכלוסייה גדלה ב-63.5% (8,748 נפשות).

## מינהל
כפרובינציה, טמרוגל היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה. הפרובינציה מנוהלת על ידי נציג אזורי שמונה על ידי הנשיא.

מושל הפרובינציה הוא רנה נתן אוליבוס נ. (.Natan Olivos N). (נכון ל-מאי 2025).

פרובינציית טמרוגל מחולקת ל-5 קומונות.

## קישורים חיצוניים
* 

* ממשלת טמרוגל
## הערות שוליים

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:טרפקה