open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חטיבת אל-ג'בל

**חטיבת אל-ג'בל** (בערבית: **لواء الجبل.** בתעתיק לעברית: **לואא' אל-ג'בל.** בעברית: **חטיבת ההרים**) היא פלג דרוזי חמוש שבסיסו בעיקר במחוז א-סווידא בדרום סוריה. חטיבת אל-ג'בל נוסדה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, והשתתפה בפעולות צבאיות שונות ומילאה תפקיד בולט בדינמיקה הביטחונית האזורית. פעילותה ומנהיגותה משכו תשומת לב מקומית ובינלאומית.

3 באוגוסט 2025, כחלק מהמאמצים של המועצה הצבאית של א-סווידא להקים את המשמר הלאומי. כלל הפעילים בחטיבה הצטרפו למשמר הלאומי כחלק מהמאמצים.

## הקמה
הקמת החטיבה הייתה ב-2014 על רקע מלחמת האזרחים בסוריה. הקמתה שיקפה מאמצים מקומיים להשתלט ולהגן על קהילות במחוז סווידא, בו ישנו רוב דרוזי. בעוד שהפלג שאף בתחילה להגן על הקהילה, הוא ביצע גם התקפות נגד כוחות האופוזיציה והממשלה, בהתאם לבריתות המשתנות של הסכסוך.

## פעילות
חטיבת אל-ג'בל תקפה כוחות האופוזיציה בזמן שלטון אל-אסד. היא גם השתתפה בדיכוי האופוזיציה בתוך סווידא, דבר ששיקף את בריתה עם כוחות הממשל במקרים מסוימים.

ביולי 2018 הסיעה חברה למיליציה הדרוזית גברים של כבוד ולזרוע הצבאית של המפלגה הלאומנית הסוציאליסטית הסורית "נשרי הסערה" , בזמן שנלחמה נגד דאעש.

הפלג הצטרף למשמר הלאומי של א-סווידא בסוף 2024 בתור חטיבה צבאית, ולקח חלק בעימותים בדרום סוריה בשנת 2024.

הקבוצה פרסמה הצהרה משותפת עם אנשי גברים של כבוד בינואר 2025, בה הדגישה כי היא מוכנה להשתלב ב"גוף צבאי" חדש.

משרדו של מושל סוויידא, מוסטפא אל-בקור, הותקף ב-21 במאי 2025 על ידי פושעים חמושים ששחררו בהצלחה את ראגיב קרקוט, גנב מכוניות מורשע. הפלג גברים של כבוד סיפקו כיסוי ליציאתו של אל-בקור, בעוד שחטיבת אל-ג'בל נאבקה בפושעים.

## הנהגה
הנהגת הפלג היוותה מוקד לסכסוכים מקומיים ואזוריים. מרחג' אל-ג'רמני, אחד המנהיגים הבולטים של החטיבה, נרצח ביולי 2024 בביתו בסווידא. מותו הדגיש את מעמדם השברירי של מנהיגי הפלג, ואת הדינמיקה ההפכפכה באזור.

## יחסים עם פלגים אחרים
יחסיה של חטיבת אל-ג'בל עם פלגים אחרים השתנו לאורך זמן. למרות שבהתחלה היא חברה לפלגי הגנה מקומיים, היא שיתפה פעולה גם עם כוחות תומכי המשטר. עם זאת, מאבקי כוח פנימיים ונאמנויות משתנות הובילו לעיתים למתחים בתוך הקהילה המקומית.

## הערות שוליים

קטגוריה:דרוזים בסוריה
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: ארגונים
לוקה וושקוביץ'

**לוקה וושקוביץ**' (בקרואטית: **Luka Vušković**; נולד ב-24 בפברואר 2007 בספליט שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת המבורג מהבונדסליגה ובנבחרת קרואטיה.

## קריירת מועדונים
וושקוביץ' גדל במחלקת הנוער של היידוק ספליט, והפך לכדורגלן הקרואטי הצעיר ביותר לשחק ולהבקיע בליגת האלופות לנוער. ב-26 בפברואר 2023, יומיים לאחר יום הולדתו ה-16, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–4 לדינמו זאגרב במסגרת המחזור ה-23 בליגת העל הקרואטית לעונת . הופעה זו הפכה אותו לשחקן הצעיר ביותר שעורך הופעה במסגרת ליגת העל הקרואטית, בצוותא עם מרקו דברו . ב-2 במרץ הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 1–2 על אוסייק במסגרת שלב רבע הגמר של הגביע הקרואטי, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמבקיע שער בהיסטוריה של היידוק ספליט.

ב-31 בינואר 2024 הושאל לרדומיאק ראדום מליגת העל הפולנית עד לתום עונת . ב-10 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–6 לקרקוביה קרקוב במסגרת המחזור ה-20 בליגה. ב-4 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על סטאל מיילץ במסגרת המחזור ה-23 בליגה. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, במהלכן הבקיע שלושה שערים. בתום העונה חזר להיידוק ספליט.

ב-9 ביולי 2024 הושאל לווסטרלו מליגת העל הבלגית למשך עונת . ב-28 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על סרקל ברוז' במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-3 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–4 על מכלן במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 36 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-25 בספטמבר 2023 חתם וושקוביץ' בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג החל מחודש יולי 2025 עד לשנת 2030. לאחר שנרכש על ידי טוטנהאם, הושאל וושקוביץ' לעונה אחת להמבורג מהבונדסליגה.

## קריירה בין-לאומית
וושקוביץ' שיחק בנבחרות הצעירות של קרואטיה. ב-9 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בניצחון 1–5 על נבחרת צ'כיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

## חיים אישיים
אביו דניאל , סבו מריו  וסבא רבא שלו מרקו, היו כולם כדורגלנים. אחיו מריו  גם הוא כדורגלן, ומשחק בהמבורג. גם בני דודיו מורנו וויטו הם כדורגלנים, כמו אביהם רונאלד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-2007
משה פרסקי

**הרב משֶׁה פֶּרְסקי** (1882 – 1940) היה רבה של העיירה פודברודז' (Podbrodzie) שליד וילנה בין שתי מלחמות העולם, מראשוני הרבנים הליטאיים ששילבו עמדה תורנית תקיפה עם תמיכה גלויה ברעיון הציוני ובחינוך עברי.

## תולדות חייו
### ראשיתו והסמכתו לרבנות
נולד בשנת תרמ"ב (1882) בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית, למשפחת תלמידי חכמים. אביו, ר' בנימין פרסקי, גידל אותו ברוח מסורתית, ולימד אותו תורה מגיל צעיר. בלט בכישרונו כילד, ונשלח ללמוד בישיבת וולוז'ין. בישיבה זו נודע כשקדן ובעל חריפות, ונחשב לדרשן מוכשר. הוא הוסמך לרבנות בעת לימודיו ונמנה עם הרבנים הליטאיים הצעירים שתמכו, עוד בשלב מוקדם, בשילוב של נאמנות למסורת עם פתיחות רעיונית יחסית.

### מלחמת העולם הראשונה ולידא
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש מקרליץ, שם ישב קודם לכן. יחד עם גלי הפליטים שזרמו מערבה, הגיע לעיר לידא, שהפכה למוקד פעילות ציונית-דתית בהשפעת הרב יצחק יעקב ריינס. בשנת 1916 מונה על ידי הרב ריינס לדיין בעיר ולראש מוסדות התורה בה. במסגרת תפקידו פעל לשיקום מוסדות החינוך והקהילה, שנפגעו מהקרבות, ולחיזוק הרוח היהודית-ציונית בעיר.

### רבנות פודברודז' (1918–1940)
לאחר תום המלחמה והסדרת הגבולות, התיישב בעיירה פודברודז'יה, והחל לכהן כרב העיירה, תפקיד בו נשא עד לפטירתו בשנת 1940. הרב פרסקי שימש גם כדיין, ראש ישיבה ודרשן, ונודע כאיש תקיף אך אהוב. הוא הנהיג את מוסדות הדת המקומיים, נאם בשבתות וחגים בפני ציבור רב, ושיעוריו שילבו תלמוד, הלכה, מדרש וניגון. רבים הגיעו לשמוע את דרשותיו, גם מהכפרים הסמוכים.

### מאבקיו החינוכיים
דאג במיוחד לחינוך הדור הצעיר בעיירה ונאבק בסניף בית הספר היידי המקומי והקים במקום כך בית ספר דתי לאומי, ולאחר מכן תמך בפתיחת בית-הספר תרבות (1924) והקפיד שישמור על צביון דתי מסורתי. ועד ההורים בראשותו ובנו איצ'ה, פעל להתוויית תוכנית לימודים עברית תורנית.

### איש ציבור וציוני בתקופה סוערת
הרב פרסקי זוהה עם ההמזרחי ועם רעיון התחייה הלאומית; הוא הדף בחריפות השפעות אנטי ציוניות בעיירה, ובד בבד עודד השכלה כללית מתונה לצד לימודי קודש. בזכות חוכמתו, אומץ לבו ויושרו זכה להערצה גם ממתנגדיו.

### פטירתו
נפטר בראשית 1940, ונקבר בפודברודז' זמן קצר לפני חיסול הקהילה בידי הנאצים.

## בני משפחתו
* **איצה פרסקי** – מראשי ועד בית-הספר “תרבות” בעיירה.
* **[[נתן פרסקי]]** (1909–1987) – איש חינוך עברי, מנהל ומפקח בתי-ספר בתל אביב ומחבר עשרות ספרי לימוד.

## הנצחה
* שמו ושם בני-קהילתו מונצחים ב”ספר זיכרון ל-23 קהילות שנחרבו באזור שווינציאן” (תשכ״ה 1965).
* באתר יוצאי פודברודז' מוקדשת לו פסקה נרחבת.
* צאצאיו מפעילים אתר הנצחה מקוון ובו תצלומים, מסמכים וזכרונות.

## לקריאה נוספת
* שמעון קאנץ (עורך), *ספר זיכרון ל-23 קהילות שנחרבו באזור שווינציאן*, תל אביב תשכ״ה 1965.
* ”פודברודז' – לפני המלחמה“, באתר יוצאי פודברודז' (עברית).
* אריה חבקין (עורך), *פודברודז' – קהילה שנחרבה*, 2000.

## קישורים חיצוניים
* אתר-ההנצחה למשפחת הרב משה פרסקי (עברית).
* דף קהילת פודברודז' – מידע היסטורי ותצלומים.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני הציונות הדתית
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים בשואה
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1940
עמנואל רפאל בליליוס

**עמנואל רפאל בליליוס** (באנגלית: **Emanuel Raphael Belilios**; נולד ב-14 בנובמבר 1837 - נפטר ב-11 בנובמבר 1905) היה בנקאי, סוחר אופיום, פילנתרופ ואיש עסקים יהודי ממוצא פורטוגזי-איטלקי, שפעל בעיקר בהונג קונג.

## ביוגרפיה
אביו, רפאל עמנואל בליליוס, היה בן למשפחה יהודית ונציאנית. בליליוס הבן נשא לאישה את שמחה עזרא בשנת 1855, ובשנת 1862 התיישב בהונג קונג ועסק במסחר. בתוך שנים ספורות הפך לאחת הדמויות הבולטות ביותר בזירה הכלכלית המקומית, והעיתונות הבריטית כינתה אותו "אחד מנסיכי הסוחרים של המושבה". בשנות ה-70 של המאה ה-19 היה בליליוס יושב הראש של  בע"מ. הוא היה יושב ראש תאגיד הבנקאות של הונג קונג ושנחאי מ-1876 עד 1882, מונה למועצה המחוקקת של הונג קונג ב-1881 וכיהן כ של המועצה מ-1892 עד 1900.

בליליוס ביקש לקשור קשרים עם ראש ממשלת בריטניה דאז, בנג'מין דיזראלי. לצורך כך הציע לתרום פסל שיש וברונזה של דיזראלי, אך ראש הממשלה דחה את ההצעה. למרות זאת, בליליוס בנה את ביקונספילד ארקייד בהונג קונג, הנקרא על שם תוארו של דיזראלי — לורד ביקונספילד. במשך שנים רבות שלח בליליוס מדי שנה זר פרחים שהונח על פסלו של דיזראלי בכיכר הפרלמנט בלונדון, כמחווה של הוקרה אישית.

בליליוס קנה לעצמו מוניטין כפילנתרופ. בשנים 1887 ו-1888 העניק שתי מלגות שנתיות בשווי 60 דולר, לסטודנטים של מכללת הונג קונג לרפואה סינית. מאוחר יותר ב-1888 היה בליליוס דירקטור ב. באוגוסט 1889 תרם 25,000 דולר להקמת בית ספר ממשלתי לבנות שנקרא בהמשך על שמו.

בליליוס נפטר בלונדון ב-11 בנובמבר 1905 ונקבר בבית הקברות היהודי בגולדרס גרין. עם מותו הוא הוריש 250,000 לירות שטרלינג להקמת מכללה חינם לילדים יהודים בכלכותה - יוזמה שלא התממשה במלואה, אך שיקפה את תחושת המחויבות שלו לעמו ולמורשתו. דמותו הפכה לדמות ספרותית בספר בית הרעיות על ידי נכדו מאשתו השנייה. עם זאת, הסיפור בספר זה מסופר בחופשיות רבה ואינו מהווה מקור היסטורי מדויק.

## משפחתו
יצחק רפאל בליליוס, אחיו, שנולד גם הוא בכלכותה, התיישב בסינגפור, והצליח בעסקיו. בליליוס ליין, בליליוס טראס ודרך בליליוס בסינגפור נקראים על שמו.

בליליוס נישא בהודו לסימה לבית עזרא, כשעבר להונג קונג ב-1862 נישא לצעירה מקומית בשם לי ווי אין סימה באה אחריו וגרה עימם בביתם.

בנו הבכור של עמנואל, דייוויד בליליוס, מת במגפה של 1898. בן נוסף, רפאל עמנואל, היה עורך דין באנגליה ולא הותיר אחריו שושלת צאצאים ידועה.

עזרא בליליוס הוא נכדו.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הודים
קטגוריה:בנקאים יהודים
קטגוריה:הונג קונג: אישים
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:נפטרים ב-1905
קטגוריה:משפחת בליליוס
הדיוויזיה ה-154 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-154** (בגרמנית: **154. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של צבא גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. היא החלה את דרכה כיחידת אימונים ותחלופה, ולבסוף לחמה בחזית המזרחית, שם הושמדה על ידי כוחות סובייטיים באפריל 1945.

## היסטוריה
במהלך הגיוס הכללי בגרמניה ב-26 באוגוסט 1939, הוקמה היחידה בדרזדן בשם **מפקד כוחות התחלופה IV** (בגרמנית: *Kommandeur der Ersatztruppen IV*). תפקידה היה לארגן את המילואים והאימונים של מגויסים חדשים עבור המחוז הצבאי הרביעי (Wehrkreis IV). בהמשך שונה שמה ל**דיוויזיה מס' 154** (*Division Nr. 154*).

ב-15 ביוני 1942, שונה שמה ל**דיוויזיית המילואים ה-154** (*154. Reserve-Division*) והיא הועברה ללנצוט שבפולין.
ממוזער|הדיוויזיה ה-154 שימשה במקור כדיוויזיית מילואים למגויסים מהמחוז הצבאי הרביעי (Wehrkreis), שמטהו היה בדרזדן.
חלק מהדיוויזיה נלחם כבר במרץ 1944. באוגוסט 1944, בעקבות התמוטטות קבוצת ארמיות המרכז במבצע בגרטיון, הוכנסה הדיוויזיה כולה ללחימה תחת הארמייה ה-17, ומספטמבר תחת ארמיית הפאנצר הראשונה.

ב-1 באוקטובר 1944 אורגנה הדיוויזיה מחדש כ**דיוויזיית אימוני השדה ה-154** (*154. Feldausbildungs-Division*) והמשיכה לשרת תחת ארמיית הפאנצר הראשונה. במרץ 1945, בעקבות פקודה מ-11 בפברואר, שונה שמה בפעם האחרונה ל**דיוויזיה ה-154** (*154. Infanterie-Division*).

הדיוויזיה הושמדה על ידי כוחות סובייטיים ליד אודרברג (כיום בוהומין) ב-17 באפריל 1945. מפקדה האחרון, פרידריך אלטריכטר, נפל בשבי יחד עם רוב פקודיו ומת בשבי הסובייטי בשנת 1949.

## מפקדים
* ארתור בולצה (27 בספטמבר 1939 – 31 במאי 1942)
* פרנץ לנדגראף (1 במאי 1942 – ?? ביוני 1942)
* פרידריך אלטריכטר (?? ביוני 1942 – 20 באפריל 1944)
* אלפרד טהילמן (20 באפריל 1944 – 19 בדצמבר 1944)
* פרידריך אלטריכטר (19 בדצמבר 1944 – 17 באפריל 1945)

## הערות שוליים

154
עונת 1979 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1979 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-88 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. במהלך העונה נערכו תחרויות של אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional).

בהתאם לתוצאות של עונת 1978, באנפילד ואסטודיאנטס דה בואנוס איירס ירדו לליגת משנה. במקומם מליגת משנה עלתה פרו קאריל אואסטה.

משחקי העונה החלו ב-4 במרץ 1979 והסתיימו ב-30 בדצמבר.  

באליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) זכתה ריבר פלייט (התואר ה-18 של הקבוצה) ובאליפות לאומית (Campeonato Nacional) זכתה ריבר פלייט (התואר ה-19). 
 
בסיום העונה אתלטיקו אטלנטה, צ'קריטה ג'וניורס וחימנסיה לה פלאטה ירדו לליגת משנה.

דייגו מרדונה מארחנטינוס ג'וניורס וסרג'ו פורטונאטו מאסטודיאנטס לה פלאטה כבשו 14 שערים וזכו בתואר מלך השערים של אליפות מטרופוליטנו. דייגו מרדונה כבש 12 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות הלאומית.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לדייגו מרדונה מארחנטינוס ג'וניורס.
## מתכונת התחרות
במהלך העונה נערכו 2 תחרויות נפרדות - אליפות מטרופוליטנו (Campeonato Metropolitano) ואליפות לאומית (Campeonato Nacional).

### מתכונת אליפות מטרופוליטנו
באליפות מטרופוליטנו השתתפו קבוצות של אליפות מטרופוליטנו מהעונה הקודמת למעט אתלטיקו אטלנטה, צ'קריטה ג'וניורס וחימנסיה לה פלאטה שירדו ליגה ובתוספת פרו קאריל אואסטה שעלתה מליגת משנה. כך שמספר הקבוצות ירד ל-20. התחרות כללה מספר שלבים. העונה הסדירה כללה 18 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ) כאשר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

קבוצות שזכו במקומות 1–2 בבתים הועברו למשחקי נוקאאוט שכללו משחק בית ומשחק חוץ.

קבוצות שסיימו במקומות 9–10 הועברו לפלייאוף תחתון לקביעת 3 קבוצות שבעונת 1980 ישחקו בליגת משנה.

מנצחת התחרות העפילה לגביע ליברטדורס. 

18 קבוצות עברו לאליפות לאומית.

### מתכונת אליפות לאומית
באליפות זו השתתפו 18 קבוצות שהגיעו מאליפות מטרופוליטנו ו-12 קבוצות שזכו בתחרויות אזוריות. הקבוצות חולקו ל-4 בתים. בכל בית נערכו 14 סיבובים (נערכו 2 סיבובים בהם קבוצות שיחקו נגד קבוצות מבית אחר). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

בסיום בתחרות בבתים 8 קבוצות עלו לשלב הכרעה שנערך בשטית נוקאוט עם משחק כפול. הקבוצה המנצחת עלתה לגביע ליברטדורס.

## אליפות מטרופוליטנו

### בית א'

הערה:מכיוון שולס סארספילד וארחנטינוס ג'וניורס סיימו את העונה עם אותו מספר נקודות, נערך משחק נוסף בו "ולס סארספילד" ניצחו 4:0.

### בית ב'

### משחקי נוקאאוט על האליפות

### פלייאוף תחתון
בפלייאוף תחתון שיחקו 4 קבוצות. הוא כלל משחקי בית ומשחקי חוץ. פלטנסה סיימה אותו במקום הראשון ונותרה ליגה העליונה.

## אליפות לאומית

### שלב הבתים
באליפות זו השתתפו 18 קבוצות שהגיעו מאליפות מטרופוליטנו ו-12 קבוצות שזכו בתחרויות אזוריות. הקבוצות חולקו ל-4 בתים. בכל בית נערכו 14 סיבובים (נערכו 2 סיבובים הם קבוצות שיחקו נגד קבוצות מבית אחר). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

בסיום בתחרות בבתים 8 קבוצות עלו לשלב הכרעה שנערך בשטית נוקאוט עם משחק כפול. הקבוצה המנצחת עלתה לגביע ליברטדורס.

### שלב הנוקאאוט

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1979
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
דאגווין אנדרסון

**דאגווין ר. מ. אנדרסון** (באנגלית: **Dagvin R. M. Anderson**; נולד ב-1970) הוא קצין בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כמפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
אנדרסון גדל ביופסילנט שבמישיגן. ב-1992 סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס והתגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. הוא בעל תואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של האוניברסיטה לביטחון לאומי.

הוכשר בטייס מטוסי בואינג KC-135 סטרטוטנקר ושירת בטייסת התדלוק ה-91. ב-2003 עבר לפיקוד המבצעים המיוחדים ושירת כקצין וטייס בטייסות מבצעים מיוחדים של מטוסי MC-130E, ו-U-28A (הגרסה הצבאית ל-PC-12). ב-2011 מונה למפקד להק התעופה של כנף המבצעים המיוחדים ה-58 וב-2014 מונה למפקד הכנף. בשנים 2016–2017 שירת בפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה ולאחר מכן במטה פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.

ב-2019 מונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד אפריקה וב-2021 מונה לסגן לענייני מבצעים של מנהל המטות המשולבים. באוגוסט 2022 מונה למנהל פיתוח הכוחות המשותפים בפנטגון.

באוגוסט 2025 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד אפריקה.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:מפקדי פיקוד אפריקה של ארצות הברית
תהדיג

**תהדיג **(פרסית: ته دیگ, מילולית: תחתית הסיר) היא מנה נפוצה מהמטבח הפרסי המורכבת מאורז פריך ומקורמל מתחתית הסיר בו מבושל אורז הפילאף.

וריאציות של שכבת התהדיג: לפעמים במקום האורז כשכבה תחתונה יוצקים תחילה כמות קטנה של שמן או שומן כבש לסיר, לאחר מכן מניחים מרכיבים שונים של המנה בתחתית הסיר ומעליהם האורז.שכבת התהדיג יכולה להיות פרוסות תפוחי אדמה, חציל, שכבה דקה של לחם כלשהו, דלעת, עגבניות, גזרים, תרד, חסה, סלקים, יוגורט מעורבב עם זעפרן ופירות כמו דובדבן חמוץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:מאכלי אורז
קטגוריה:חטיפים
אקומולי

**אקומולי** (באיטלקית: **Accumoli**) היא קומונה בנפת ריאטי במחוז לאציו שבאיטליה. היישוב נמצא כ-110 ק"מ צפונית-מזרחית לרומא וכ-45 ק"מ צפונית-מזרחית לריאטי. הוא נמצא בתחומי הפארק הלאומי גראן סאסו ומונטי דלה לאגה.

העיירה שוכנת בגובה של 855 מטר מעל פני הים, ברכס האפנינים שבין אומבריה למרקה, ומהווה מובלעת בתחומי נפת אסקולי פיצ'נו. עד שנת 1927 הייתה חלק מנפת אקווילה באברוצו.

האקלים אופייני לאזור ההררי של האפנינים הפנימיים – חורפים קרים ומושלגים, וקייצים שבדרך כלל אינם חמים מדי.

## היסטוריה
העיירה נוסדה במאה ה-12, בתקופה שבה שלטו באזור ואלה דל טרונטו הנורמנים ולאחר מכן ממלכת נאפולי.

ב-24 באוגוסט 2016 נגרם הרס נרחב למבנים רבים בעיירה בעקבות רעידת האדמה במרכז איטליה.

## אתרים בולטים
* מגדל אזרחי (המאה ה-12)
* ארמון הפודסטה – משמש בתור בניין העירייה
* ארמון גואסטו (המאה ה-15)
* ארמון מריני, בסגנון מנייריסטי, מאופיין בפורטל ממוסגר באבן גזית ובעמודים עם כותרות יוניות ברגלי פיל מעוותות.
* ארמון קפלו (המאה ה-17), נמצא סמוך למבצר מימי הביניים
* אנדרטה לסלווטורה (1927)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לאציו: ערים
אמטריצ'ה

**אמטריצ'ה** (באיטלקית: **Amatrice**) היא עיירה וקומונה בנפת ריאטי, במחוז לאציו שבאיטליה. היא מהווה מרכז אזור חקלאי-קולינרי בתחומי הפארק הלאומי גראן סאסו ומונטי דלה לאגה. העיירה נהרסה כמעט לחלוטין ברעידת האדמה במרכז איטליה (2016). היא נכללת ברשימת "הכפרים היפים ביותר באיטליה".

## היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על נוכחות אנושית באזור אמטריצ'ה מאז תקופת הפרהיסטוריה. כן נמצאו שרידים של מבנים וקברים מהתקופה הרומית. לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית הפך האזור לחלק מדוכסות ספולטו הלומברדית. העיירה מוזכרת לראשונה בשנת 1012 במסמכי מנזר פרפה תחת השם "מטריצ'ה", בשל מיקומה האסטרטגי במפגש הנהרות טרונטו וקסטלנו. לפי מקורות מסוימים, אפיפיור מהמאה ה-10 היה יליד המקום.

### ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת
ימין|ממוזער|205x205 פיקסלים|כנסיית סנט אגוסטינו במאי 2011
בשנת 1265, בתקופת שלטונו של מנפרד מסיציליה, צורפה אמטריצ'ה לממלכת נאפולי. לאחר כיבוש נאפולי בידי בית אנז'ו, מרדה העיירה אך דוכאה בשנת 1274 על ידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, אם כי היא שמרה על מידה של אוטונומיה כ"אוניברסיטה" מוניציפלית.

במאה ה־14 וה־15 הייתה אמטריצ'ה במאבקים תכופים עם הקומונות השכנות נורצ'ה, ארקואטה דל טרונטו ול'אקווילה, ואף השתתפה במצור על לאקווילה תחת פיקודו של בראצ'ו דה מונטונה. בעת המאבק בין בית אנז'ו לבית אראגון על השליטה בממלכת נאפולי, תמכה אמטריצ'ה בצד האנז'וויני.

כנסיית סנט אגוסטינו (בתמונה משמאל) נבנתה בשנת 1428.

בשנת 1529 נכבשה אמטריצ'ה על ידי חיילי פיליבר דה שאלון, שפעלו בשירות קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונמסרה לגנרל שלו אלסנדרו ויטלי.

העיר נפגעה קשות ברעידת אדמה בשנת 1639 .

לאחר מכן הייתה בשליטת משפחות האצולה משפחת אורסיני ובית מדיצ'י מפירנצה עד שנת 1737.

### התקופה המודרנית
עם איחוד איטליה במאה ה־19 צורפה אמטריצ'ה לנפת לאקווילה שבמחוז אברוצו, עד שצורפה לנפת ריאטי במחוז לאציו בשנת 1927.

ב־24 באוגוסט 2016 נפגעה אמטריצ'ה קשות מרעידת אדמה עזה, שבה נהרגו לפחות 295 בני אדם. ראש העיר סרג'יו פירוצי (שנבחר ב־2018 למועצת המחוז לאציו) אמר אז כי "העיירה אינה קיימת עוד". בהמשך ציין ש"שלושה רבעים מהעיירה נהרסו". גם העיירות אקומולי ופסקרה דל טרונטו נפגעו.

## מטבח
[ממוזער|[בוקטיני אלה אמטריצ'יאנה]]
אמטריצ'ה מפורסמת במיוחד בזכות רוטב הפסטה, רוטב אמטריצ'אנה, שמוגש בדרך כלל עם ספגטי, ריגטוני או בוקטיני. לפי המסורת, טבחים רבים של האפיפיורים במאות הקודמות באו מהעיירה.

## אישים בולטים
* ניקולה פילוטזיו (1480 או 1489–1547 או 1559), צייר, אדריכל ופסל איטלקי מתקופת הרנסנאס
* ג'ובאני דומניקו רוברטו מינוצי (1884–1959), כומר קתולי איטלקי שייסד את Opera nazionale per il Mezzogiorno d'Italia
* אליו אוגוסטו די קרלו (1918–1998), צפר, היסטוריון ורופא איטלקי
* שרה פיצ'לי (ילידת 1983), אמנית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערים שנהרסו על ידי רעידת אדמה
קטגוריה:לאציו: ערים
הרוחצת וכלב גריפון

**הרוחצת וכלב גריפון** (בפורטוגזית: **A banhista e o cão griffon**) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי פייר-אוגוסט רנואר, שהושלם בשנת 1870. ליז טרהו (1848–1922) שימשה כמודל לציור זה ולרבות מיצירותיו של רנואר מראשית דרכו, ובהן כמה מהחשובות ביותר מתקופה זו. ככל הנראה התקיים ביניהם קשר רגשי באותה עת.

בין השנים 1865 ו־1872, רנואר הציג בעיקר בסלונים, שבחרו יצירות לפי קריטריונים מצומצמים, תוך העדפה לנושאים קאנוניים. מתוך שאיפה לזכות בלגיטימציה, נענה רנואר לדרישות אלו, וליז מופיעה בציוריו כשהיא מגלמת דמויות שונות. היצירה "הרוחצת וכלב גריפון", המוצגת כיום במוזיאון האמנות של סאו פאולו, הוצגה בסלון של שנת 1870, לצד הציור "אודליסקה" מאותה שנה, אף הוא בממדים קטנים יותר ובו שימשה ליז כמודל.

מאז הרנסאנס, ובייחוד באמנות האקדמית, הוגבלה הצגת עירום בציור לנושאים מיתולוגיים, שבהם נראו אלות ונימפות רוחצות או ניצבות ליד נהר. אמנים השתמשו במוטיבים אלה כאמצעי ללימוד הגוף האנושי. במחצית השנייה של המאה ה־19 נעשתה דמות הרוחצת נפוצה, בגישה נטורליסטית שנותקה מאידיאלי היופי של ונוס ודיאנה. הרחצה שימשה כהצדקה להצגת עירום כמעשה יומיומי.

ביצירתו של רנואר ניכרות שכבות של אזכורים מתוך תולדות האמנות: היא מאזכרת את ציורו הידוע של גוסטב קורבה, "הרוחצות" (1853), אשר ככל הנראה הושפע מתצלום של ז'וליאן ואלו דה וילנב (*Étude d'après nature, nu no. 1935*, 1853), ומרמזת גם ל"אפרודיטה מקנידוס". יש הטוענים שביצירה קיים ייצוג של מבט קווירי, שבו אישה מתבוננת באחרת במבט רך וחושני; בהקשר זה, כלב הגריפון הקטן עשוי לשמש סמל לתשוקה בלתי ממושמעת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:פייר אוגוסט רנואר
קטגוריה:כלבים באמנות
בליליוס

משפחת בליליוס היא משפחה יהודית ספרדית.

## היסטוריה
מקורה של משפחת בליליוס בחצי האי האיברי. מחקר בארכיונים קהילתיים יהודיים איתר את שורשי המשפחה בפורטוגל, שם הם חיו במשך דורות כנוצרים חדשים, אחרי שהמירו את דתם בכפייה בשנת 1497 לנצרות יחד עם כל הקהילה היהודית בפורטוגל. ככל הנראה, משפחת בליליוס שמרה על יהדותה כאנוסים עד שגל רדיפות תקף את משפחות הסוחרים הפורטוגזיות שהשתייכו לקהילת הנוצרים החדשים בתחילת המאה השבע עשרה. רפאל בליליוס, שנודע בפורטוגל בשם פיליפו טרסו, נמלט מהאינקוויזיציה לוונציה. ב-1653 נרשם רפאל בוונציה כשהוריש לשתי בנותיו את כלי הכסף שהביא מליסבון.

לאחר שבני המשפחה התיישבו בוונציה, הם השיבו לעצמם את הצלחתם המסחרית ותוך מאה שנה פעלה החברה המשפחתית בוונציה, ליבורנו וחאלב. סוחרים יהודים שעסקו במסחר בים התיכון באותה תקופה התנהלו באמצעות בריתות משפחתיות הדוקות. כתוצאה מכך, במהלך המאה ה-18 היו בני משפחת בליליוס שותפים עסקיים של משפחות ארגס, קרווליו וסילברה מליבורנו. מסמכים משפחתיים כמו צוואות מדברים על משפחת בליליוס השייכת ל"עם היהודי, ממוצא ספרדי ופורטוגלי" ו"הוקמה בליבורנו, ונציה, לונדון, אמסטרדם וחאלב". מסמכי מסחר מראים שמשפחת בליליוס במאות ה-17 וה-18 סחרה באופן אינטנסיבי גם עם סוחרים קתולים ואפילו הינדים בגואה.

בני משפחת בליליוס מיצבו את עצמם כסוחרים ומתווכים מרכזיים בסחר המשגשג של אלמוגים ויהלומים שהגיעו מהאוקיינוס ההודי. בשלב הראשון, הם לא נסעו להודו בעצמם, אלא ניהלו שותפות משפחתית בחאלב ומשם הסתמכו על שרשרת של שליחים יהודים וסוחרי שיירות דרך סוריה, עיראק ופרס. בין בני המשפחה היו גם רבנים, כמו רבי יעקב בליליוס מוונציה, שהיה מאלו שיצאו נגד רבי משה חיים לוצאטו, בחשש שהוא מבטא קו משיחי.

בשנות ה-30 של המאה ה-18 סבלה הקהילה היהודית בוונציה ממשבר כלכלי חמור, ייתכן שזו הייתה הסיבה למעבר של המשפחה לחאלב, שם סחרו בחסות הכתר הצרפתי. כך, ב-1744, מתועד בן המשפחה אייזק בליליוס כמי שהרג מוביל שיירות מוסלמי, אבל נשפט על ידי הקונסול הצרפתי. במהלך המאה ה-18 נוצרו קשרי מסחר הדוקים יותר ויותר עם יהודי בגדאד ועם יהודי פרס. שקיעתה של חאלב, הביאה לכך שמשפחת בליליוס התבססה בבצרה כדי לנצל את הסחר הימי המשגשג עם הודו הבריטית, ולאחר מכן, המשיכה הלאה לכלכותה ולסינגפור.
## הערות שוליים

*
פרידה לולו

**פרידה לוּלוּ (גרצ'וק)** (1 באפריל 1898 – 11 בינואר 1986) הייתה אחת מארבע הנשים שפעלו בארגון המחתרת ניל"י בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

## קורות חיים
פרידה נולדה בחיפה למשפחה ממוצא אלג'יראי, והחלה את דרכה כמורה מתחילה. במהלך ביקור אצל מכרים, פנה אליה אבשלום פיינברג, והזמין אותה לשמש כמשגיחה על המטבח בתחנת הניסיונות החקלאית של אהרן אהרנסון בעתלית.

בשנת 1915, על רקע רדיפת היישוב היהודי בידי הטורקים והידיעות על רצח הארמנים, הקימו אהרנסון ואבשלום פיינברג את ארגון המחתרת ניל"י יחד עם קבוצה מבני המושבות. מטרתם הייתה לסייע לבריטים בהעברת ידיעות על הכוחות העות'מאניים והגרמנים בארץ ישראל. חברי המחתרת פעלו בין היתר מתוך תחנת הניסיונות בעתלית לצורך העברת מידע לאניות בריטיות שהתקרבו לחוף.

## פעילותה בניל"י
פרידה אמנם לא גויסה כחברת מחתרת באופן רשמי ולא הייתה מצויה בסוד פעולות הריגול, אולם היא חשה היטב בנעשה והבינה את מהותה של הפעילות שנרקמה בחדרי חדרים. היא מילאה אחר הוראותיהם של שרה אהרנסון אחותו של אהרן, ושל ראובן שוורץ, עובד התחנה, כך שבפועל צורפה הלכה למעשה לפעילות המחתרתית. הוראות כמו "הערב תורידי בחלון הזה שפונה אל הים, את הווילונות". היו עניין שבשגרה – פעולות מעין אלה היו אות מוסכם לאניות הבריטיות.

## מעצרה וחקירתה
בערב יום הכיפורים של שנת 1917 חשפו העות'מאנים את המחתרת והחל גל מעצרים גדול של ראשי הארגון. בטרם מעצרה הורתה שרה אהרנסון לפרידה שלא לחשוף שום מידע על הארגון או אנשיו במידה ותעצר. על התאבדותה של שרה במעצר למדה פרידה מהעגלון המרוני אבו פריד, עובד נוסף בתחנה בעתלית, שנתפס ועונה במעצר גם כן.

לקראת סוכות, נעצרה פרידה בידי השלטונות יחד עם טובה רוטמן (לבית גלברג), וכן אשתו וילדיו של יוסף לישנסקי. היא נכלאה באכסניית קאזה נובה בנצרת, שהוסב לבית כלא ועינויים. פרידה נחקרה על ידי חסן בק שהיה ידוע באכזריותו. למרות שעונתה היא לא הסגירה דבר בחקירתה. במהלך שהותה בכלא, היא הייתה עדה לעינויים קשים של יתר חברי המחתרת.

בהוראת ג'מאל פאשה, הועברה יחד עם טובה רוטמן לבית גלברג, אשתו וילדיו של לישנסקי מנצרת לבית סוהר בדמשק. בדרך הקבוצה קפצה מן העגלה והצליחה להגיע בכוחות עצמה למרחביה. לטענת פרידה אנשי מרחביה הסכימו לתת מסתור רק לאשתו של לישנסקי ולילדיהם.

## חייה לאחר שחרורה
לאחר המלחמה נישאה פרידה לאברהם גרצ'וק מחיפה ולזוג נולדו שלוש בנות: מרים, רינה ואהליבה. במשפט שנערך לחסן בק לאחר המלחמה פרידה הייתה העדה המרכזית. על פי עדותה ראובן שוורץ גסס מעינוייו הקשים, ולפיכך לא היה בכוחו ליטול את חייו במו ידיו ועל כן, תלייתו נעשתה בידי שוביו כדי ליצור מצג שווא של התאבדות כדי להחלץ מאשמת רצח. פרידה שבה לעבוד בבית אהרנסון בזכרון יעקב וסעדה את אפרים פישל אהרנסון במסירות.

בשנת 1981 הוכרה פרידה לולו כחברת המחתרת, וזכתה באות ניל"י. רבקה אהרנסון, אחותם של אהרן ושרה, כתבה לה:

פרידה לולו הלכה לעולמה ביום א' בשבט תשמ"ו. היא נקברה בבית העלמין הדרום בחולון. על מצבתה נכתב: "נצר אחרון לקבוצת ניל"י."

## קישורים חיצוניים
* שרון גבע, מה ידעה פרידה לולו? – מתוך הבלוג *אל מדף ספרי ההיסטוריה*
* דף לזכרה באתר מוזיאון ניל"י

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי ניל"י
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
בחינת הבגרות בעברית

**בחינת הבגרות בעברית** היא בחינה הנערכת על ידי משרד החינוך והיא בחינת חסם שחובה בה ציון עובר על מנת לקבל תעודת בגרות. המקצוע נלמד בהיקף של 2 יחידות לימוד עם אפשרות להרחיב ל-5 יח"ל כמקצוע הגבר. בבגרות נבחנים על הבנת הנקרא, הבעה בכתב, ולשון.

## מבנה הבחינה
הבחינה בהיקף 2 יחידות לימוד נערכת בשלושה מועדים: חורף, קיץ ומועד ב' והיא מורכבת מהשאלונים הבאים:
* **שאלון 11281** – בחינה חיצונית המהווה 70% מהציון הסופי בבגרות שנערכת בכיתה י"א, הבחינה מורכבת משני חלקים:
החלק הראשון – הבנה והבעה – מכיל שאלות על שלושה מאמרים ובסוף החלק ישנה מטלת כתיבה ממזגת שערכה 25 נקודות מכל החלק הראשון. החלק השני – לשון – מכיל שלושה פרקים, הפרק הראשון הוא חובה ובו יש שאלה על שם המספר ואותיות השימוש. בין הפרק השני – תחביר לפרק השלישי – מערכת הצורות יש בחירה לפי תחום ההעמקה שבית הספר בוחר. בית ספר שבוחר להעמיק בפרק מסוים ילמד את הפרק השני ב־30% באופן מצומצם יותר.
* **שאלון 11283** – הערכה חלופית המהווה 30% מהציון הסופי בבגרות שלרוב נערכת בכיתה י', בשאלון זה נבחנים על הבנה, הבעה ונבחנים אינטרניים לומדים גם תחביר או מערכת הצורות לפי החלטת בית הספר.

## הערות שוליים

עברית
אוואסי

**אוואסי** (באנגלית: **Awassi**) הוא של זן כבשים שמקורו ב. האוואסי הוא זן המשמש למגוון שימושים רב כגון חלב, בקר וצמר. נכון ל-2024 הזן מונה 2.85 מיליון ראש. 

## גלריה

קובץ:Awassi lamb.jpg|
קובץ:SheepInhaelavalley.jpg|
קובץ:Awassi sheep Bulgaria 05.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גזעי כבשים
האגודה הארטילרית המכובדת

**האגודה הארטילרית המכובדת** (באנגלית: **Honourable Artillery Company**, בראשי תיבות: **HAC**) היא יחידת מילואים בצבא הבריטי שנוסדה בשנת 1087 ונחשבת ליחידה השנייה הוותיקה ביותר בעולם והוותיקה ביותר בבריטניה. לאגודה הארטילרית תפקיד כפול, מצד אחד היא פועלת כיחידת סיור ותצפית מילואים מבצעית, ומצד שני היא משמשת במספר תפקידים טקסיים, לביצוע ירי כבוד ולאירועים ממלכתיים. מפקדתה במחנה פינסברי, לונדון.

## היסטוריה
על אף שהאגודה הארטילרית המכובדת יכולה לתעד את קיומה החל מ-1087, היא קיבלה הכרה מלכותית בשנת 1537 על ידי צו של המלך הנרי השמיני תחת השם "אגודת סינט ג'ורג'" (Fraternity of Saint George), אשר נועדה לקדם מיומנויות לחימה בקרב אזרחים לונדונים, בעיקר ירי בקשת וקשת מוצלבת. זהו התאריך הרשמי של הקמת היחידה, אם כי הוקמה בשנת 1087, מעט לאחר יסוד השושלת הנורמנית באנגליה. היא הפכה לגוף המוכר כיום בשנת 1656, כאשר קיבלה אישור מלכותי מחודש מאת המלך צ'ארלס הראשון.

במהלך המאה ה-17 וה-18 פעלה האגודה בעיקר כגוף הדרכה לאנשי מיליציה עירוניים. בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, גברה חשיבותה כחלק ממערך ההגנה של העיר לונדון, והחברים בה נטלו חלק באימונים ובסיורים להגנת הבירה. בשנת 1860, כחלק מהקמת כוח המתנדבים (מילואים), הפכה האגודה ליחידה פורמלית בכוח המילואים של הצבא הבריטי, ולראשונה קיבלה תפקידי לחימה מעשיים.

במהלך מלחמת הבורים השנייה (1899–1902) נשלחה יחידת מתנדבים מהאגודה לדרום אפריקה, שם שירתו כלוחמים בקו החזית. בשנת 1908, עם הקמת הכוח הטריטוריאלי, הפכה האגודה לחלק מהצבא הטריטוריאלי הרשמי. בתקופת מלחמת העולם הראשונה מילאו אנשיה תפקידים מרכזיים; יחידת התותחנים של האגודה לחמה בצרפת, בעוד שיחידות הרגלים שלה לקחו חלק במערכה במזרח התיכון. במהלך מלחמת העולם השנייה, הופעלה היחידה במגוון תפקידים, כולל כחלק ממערך הנ"מ בלונדון ויחידות תצפית קדמיות בחזית האירופית. לאחר המלחמה המשיכה החברה לפעול במסגרת הצבא הבריטי כיחידת מילואים המיומנת בתפקידי סיור, תצפית ומודיעין שטח.

כיום, תחת צבא המילואים, היחידה מפעילה יחידת סיור תצפית וזיהוי מטרות (STA), ונמצאת תחת פיקוד קבוצת המודיעין, התצפית והסיור, מפקדת כוחות צבא היבשה. היחידה משתמשת באמצעים טכנולוגיים מתקדמים כגון מכ"מים קרקעיים, רחפנים ומערכות לייזר לזיהוי מטרות, ופועלת בשיתוף פעולה עם יחידות רגילות של הצבא הסדיר. לצד תפקידה המבצעי, האגודה ממלאת תפקידים טקסיים ומסורתיים רבים, בהם ירי תותחים חגיגיים בעת ביקור מלכותי או ימי שנה לאומיים, השתתפות במצעד יום הזיכרון הבריטי, קבלות פנים ומשימות טקסיות שונות.

## מבנה וייעוד
* **אסקדרון מפקדה** – מערך ניהול, שליטה, לוגיסטיקה ותקשוב.
* **סוללה A (העיר לונדון)** – סוללת תותחי 105 מ"מ L118 טקסית.
* **אסקדרון 1 (מבצעים מיוחדים)** – שתי פלגות סיור ותצפית עומק כולל זיהוי מטרות. האסקדרון פועל בסיוע לחטיבת המבצעים המיוחדים של הצבא.
* **אסקדרון 2** – שלוש פלגות מודיעין, תצפית וסיור (ISR)
* **אסקדרון III** – שלוש פלגות מודיעין, תצפית וסיור (ISR)

## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד היחידה, באתר הצבא הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:כוחות המילואים של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחידות ארטילריה
הדיוויזיה ה-155 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-155** (בגרמנית: **155. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של צבא גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה ה-155 הוקמה מעט לפני פברואר 1945, אז נשלחה לאיטליה כדי לתגבר את הצבאות הגרמניים והאיטלקיים, שהתנגדו להתקדמות בעלות הברית במהלך המערכה באיטליה.

## מפקדים
* גנרל-מיור גאורג צוואדה (פברואר 1945 – 8 במאי 1945)

## קציני מבצעים
* מיור קוולהורסט (11 בפברואר 1945 – 1945)
* מיור ברנהרד דידריכסן (20 במרץ 1945 – 1 באפריל 1945)
* מיור אברהרד פלקל (1 באפריל 1945 – 1945)

## הערות שוליים

155
ארקדי מאיופיס

**ארקדי מאיופיס** (ברוסית: **Аркадий Майофис**; נולד ב־30 במאי 1962 בטומסק, ברית המועצות) הוא עיתונאי, יזם ומנהל מדיה ישראלי-רוסי. מייסד תחנת הטלוויזיה וסוכנות הידיעות  בטומסק. משנת 2015 מתגורר בישראל. מייסד מותג המתנות המשפחתי YOFFI.

## ביוגרפיה
ארקדי מאיופיס נולד בטומסק בשנת 1962 למשפחתה שגורשה מריגה לאזור טומסק בשנת 1941. אביו של ארקדי, איסאי, היה בן 14 בזמן הגירוש.

מאיופיס למד בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת טומסק. עבד כעיתונאי ועורך בטלוויזיה האזורית.

### TV-2
בשנת 1990 ייסד את TV-2, אחת מתחנות הטלוויזיה הלא-ממשלתיות הראשונות בברית המועצות. . התחנה זכתה בלמעלה מ-20 פרסי TEFI.

ארקדי מאיופיס זכה בפרס TEFI על "תרומה לפיתוח הטלוויזיה הרוסית" ונחשב לאחד ממנהלי המדיה הבכירים במדינה. בשנת 2002 הוקם על בסיס TV-2 קונצרן תקשורת אזורי – קבוצת "Tomsk Media Group", שכללה ערוצי טלוויזיה, תחנות רדיו ומשרדי פרסום. מאיופיס יזם את הקמת הקבוצה והיה דמות מפתח בפעילותה.

בשנת 2015 החלה הממשלה להפעיל לחצים על החברה בשל עמדותיה בנוגע למלחמה באוקראינה וחופש הביטוי. הרשויות סירבו לחדש את רישיון השידור, הערוץ נסגר ובהמשך פורק הקונצרן.

בפברואר 2015 היגר מאיופיס לישראל.

### בישראל
לאחר עלייתו, ייסד מאיופיס את חברת YOFFI, שייצרה ערכות מתנה ממקור ישראלי: תמרים, טחינה, דבש, תבלינים, תה צמחים ופירות יבשים. המוצרים נמכרו בחנויות דיוטי פרי, Amazon ובפלטפורמות מקוונות אחרות.

בשנת 2021 ערכה YOFFI בשיתוף עם עיתון ג'רוזלם פוסט את התערוכה "YOFFI של ISRAEL", בה הוצגו יצירות של 36 אמנים עולים חדשים. היצירות הופקו כגלויות דואר.

החברה פעלה במשך עשר שנים, ובשנת 2025 – על רקע מלחמה בישראל – הפסיקה את פעילותה המסחרית. מאיופיס התמקדה בפרויקטים הומניטריים, צדקה ועיתונאות.

מאיופיס נכלל ברשימת 70 החוזרים המשפיעים ביותר של ישראל על פי העיתון ג'רוזלם פוסט.

## פרסים
* זוכה פרס TEFI על תרומתו לטלוויזיה
* זוכה פרס התקשורת הלאומי ברוסיה

## חיים אישיים

ארקדי מאיופיס נשוי ואב לחמישה ילדים. רעייתו, פולינה, היא זמרת ומורה לפיתוח קול.  עלתה לישראל מלוגנסק (אוקראינה) במסגרת תוכנית נעל"ה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אלעזר ראב

**אלעזר ראב** (**ראאב**; 1828, ה'תקפ"ח – 1900, כ"ב בתשרי ה'תרס"א) היה מראשוני חובבי ציון בהונגריה וממייסדי המושבה פתח תקווה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תקפ"ח (1828) בכפר סילשארקאן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. לרב שלמה, תלמיד-חכם אמיד, העוסק במסחר ובחקלאות.

בילדותו אלעזר למד בתלמוד תורה ובישיבה, כשבגר החל לעזור לאביו במשק ובמסחר, למד הונגרית וגרמנית, ובשבתות ובערבים היה לומד תורה עם אביו ועם בעל-אחותו בנימין שטמפפר (אביו של יהושע שטמפפר).

בשנת 1848 בזמן המהפכה בהונגריה, נמלטו ראב וצעירים נוספים מפני המהומות, במעט כספם קנו סוס ועגלה והיו לרוכלים המסתובבים ברחבי המדינה. בתקופה זו העלילו עליהם שרצחו כומר, לאחר שהממשלה הצילה אותם מההמון שרצה להורגם בעינויים, הם הוצרכו לשבת במאסר כחודש ימים עד למציאת הרוצחים האמיתיים, אז שוחררו. לאחר שנגמר המרד ההונגרי, חזר ראב לעיירת הולדתו.

ראב נשא לאשה את פייגא אסתר (לבית ארנטל) והתיישב בכפר סנטאישטוואןן, שם חכר אחוזה ועסק בחקלאות בשיטה אירופאית, הוא הצליח בעסקיו, והיו לו שדות רבים, כרם גדול ועדר כבשים. מעמדו בעיני תושבי הכפר היה גבוה והם חיבבו אותו מאד, ושלחו אותו כבא כוחם בבחירות לפרלמנט ההונגרי הראשון בשנת 1867, הוא גם נבחר להיות זקן הכפר למרות היותו היהודי היחיד בכפר.

בשנת ה'תרכ"ז החל להתקרב לרעיון הציוני, ולהתכתב בנושא יישוב ארץ ישראל עם הרב צבי הירש קלישר, הביע את נכונותו לסייע בגיוס כספים לצורך כך, הוא ביקש מהרב קלישר לפרסם קול קורא למען יישוב ארץ ישראל, במסגרת העסקנות הזו, התכתב גם עם קרל נטר, הרב ר' הלל ליכטנשטיין והרב אליהו גוטמכר.

בכדי לתת לילדיו חינוך יהודי, הוא הזמין אליו את אחיינו יהושע שטמפפר ומינה אותו למורה של ילדיו, באותה התקופה השפיע ראב על שטמפפר וקירבו לציונות ולעליה לארץ ישראל.

## פעילותו בארץ ישראל
בשנת ה'תרל"ה עלה ארצה עם משפחתו והתיישב בירושלים, בתקופה שהתגורר בירושלים ניסה להצטרף לפרויקטים של יישוב הארץ, והקמת מושבות חקלאיות, ובינתיים התעסק לפרנסתו בייצור גבינות. בירושלים הוא הכיר דוד גוטמן שבאותה תקופה עלה ארצה וניסה לארגן קבוצת רוכשים בשם "גאולת הארץ" יחד עם יוסף טריוויש ואברהם הורביץ. ראב הצטרף אליהם, אך האגודה הזאת לא הצליחה לקנות אדמות ולהקים מושבה.

ראב וחבריו לבסוף החליטו לקנות את הקרקעות של הכפר מלבס, ועל אדמות אלו להקים את המושבה פתח תקווה. ראב יחד עם יהודה בנו נמנה עם הקבוצה המייסדת בהם היו: דוד גוטמן, יואל משה סלומון, אחיינו יהושע שטמפפר, דוד רגנר ומיכל ליב כץ. חלקו של אלעזר בהקמת המושבה היה משמעותי בעיקר בשל היותו היחיד ממייסדי המושבה שהגיע עם ניסיון חקלאי עוד מעבודתו בהונגריה.

המתיישבים הראשונים בפתל תקוה סבלו מאד מהקדחת המלריה ומחלות נוספות, אחדים מהתושבים מתו ורובם חלו. לבסוף בשנת 1880 המושבה ננטשה, והמיישבים חזרו לירושלים. אלעזר גם שב עם משפחתו לירושלים, שם פתח עסק לייצור יין מכרמים שגדלו בהרי ירושלים.

ב-1883 שבו המתיישבים לפתח תקווה, ובראשם בנו של אלעזר - יהודה, אך אלעזר כבר לא שב לפתח תקווה ונפטר בירושלים בכ"ב בתשרי ה'תרס"א.

על שמו שינו חלק מצאצאיו את שם משפחתם לבן-עזר.

## חיים אישיים
היה נשוי לפייגא, ולהם חמישה ילדים:
* דבורה.
* יהודה (בן-עזר) - יחד עם אביו היה ממייסדי המושבה פתח תקווה.
* חנה - אשת חיים פרלקוארט.
* משה שמואל - ממייסדי המושבה יהוד.
* טובה - אשת יעקב גרין, אבי משפחת י. גרין ושות', ואמם של שלמה ואברהם חיים גרין.

דודו זלמן ראב היה חמיו של הרב יוסף נטונק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מייסדי מושבות בארץ ישראל
קטגוריה:משפחת ראב
קטגוריה:פתח תקווה: מייסדים
ראב
ראב
בית הכנסת הגדול של ניס

**בית הכנסת הגדול של ניס**, הוא קהילה ובית כנסת יהודי אורתודוקסי, הממוקם ברחוב גוסטב דלוי 7 בניס, אלפ-מריטים, באזור פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בצרפת. בית כנסת, תוכנן על ידי פול מרטין, נבנה בשנת 1885 ונחנך בשנת 1886. הוא קיבל מעמד של אתר היסטורי מוגן ב-17 באפריל 2004. הקהילה מתפללת בו לפי מסורת יהדות אשכנז.

## היסטוריה
ניס הפכה לחלק מצרפת בשנת 1860. לפני כן, מאז 1388, היא הייתה חלק מדוכסות סבויה, שרובה הייתה באיטליה של ימינו. הנוכחות המתועדת הראשונה של יהודים בניס מתוארכת ל, אז נדרשו יהודים לענוד סמל ייחודי. לעיתים במהלך המאה ה-15, נדרשו יהודים לגור באזורים מסוימים והוגבלו למקצועות מסוימים. במהלך המאות ה-16 וה-17 אומצה גישה ליברלית הרבה יותר, וכתוצאה מכך יהודים היגרו לניס מאיטליה והולנד. משנת 1723, לאחר שנכנסה לשליטת ממלכת סרדיניה, קבע המלך ויטוריו אמדאו השלישי כי כל היהודים נדרשים לגור בגטו.

בשנת 1733 ניתן היתר להקים בית כנסת בקומה השלישית של בניין בבעלות האחווה הקתולית "החוזרים (בתשובה) השחורים", עם מקווה במרתף. מאוחר יותר נמכר בניין זה כדי לסייע במימון בניית בית הכנסת הנוכחי.

מאוחר יותר ב, קרלו אמנואלה השלישי, דוכס סבויה, הקל על הכללים הללו, והקלות נוספות התרחשו לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1789. עם נפילת האזור לידי שלטון סרדיניה במאה ה-19, היהודים שחיו בניס שוב היו תחת פיקוח. תחת שלטונו של המלך קרלו אלברטו, אולם מאמצע המאה ה-19, היהודים זכו לאמנציפיה מלאה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, ניס הייתה בתחילה באזור המפורז בין האזורים שבשליטת וישי לאזורים שנכבשו על ידי איטליה. ניס משכה אליה יהודים רבים מאזורים אחרים שהיו נתונים לרדיפות.

כאשר הנאצים כבשו את ניס, החל משנת 1943, במשך חמישה חודשים, נעצרו וגורשו 5,000 יהודים. לאחר המלחמה, מספר היהודים גדל לכ-20,000, בעיקר מצפון אפריקה. החל מתחילת המאה ה-21, כ-10,000 יהודים חיים בניס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: בתי כנסת
קטגוריה:ניס: מבנים
בת שבע מקבלת את מכתב דוד

**בת שבע מקבלת את מכתב דוד** הוא ציור מאת האמן ההולנדי יאן סטיין, המתאר את הסצנה המקראית שבה מקבלת בת שבע את מכתבו של דוד המלך. סצנה זו תוארה לעיתים קרובות באמנות, במיוחד כחלק מהעניין בתיאורים אינטימיים של דמויות נשיות הקוראות מכתבים. היצירה בבעלות אוסף פרטי.

## תיאור היצירה
בציור "בת שבע מקבלת את מכתב דוד" מציג יאן סטיין סצנה נרטיבית עשירה בפרטים, שבה מתוארת בת שבע כדמות מהורהרת וחשדנית, בעת שהיא מחזיקה מכתב ומביטה בו. לצידה עומדת אישה זקנה, אשר נראית כמי שמעודדת אותה לקרוא את המכתב. הסביבה בה מתרחשת הסצנה היא חלל ביתי מפורט, והמכתב ממוקם במרכז הקומפוזיציה ומשמש מוקד דרמטי. ברקע נראית דמות נוספת הממתינה, ואלמנטים אלה יחד יוצרים רגע טעון של החלטה או הרהור פנימי מצד הדמות הנשית הראשית.

## השוואה ליצירות אחרות
הציור משתלב ברצף חזותי של יצירות אשר שימשו השראה או נקודת השוואה ליצירתו של יוהנס ורמיר, "נערה קוראת מכתב ליד חלון פתוח". ציורים אלה ממחישים את ההתפתחות הנרטיבית והקומפוזיציונית של נושא הדמות הנשית הקוראת מכתב, טרם ולאחר התקופה שבה פעל ורמיר. במקרים רבים, תיארוך היצירות שנויות במחלוקת או מבוססות על הערכה בלבד, והמידע עליהן, לרבות פרטי האמן, הטכניקה והמיקום, לעיתים אינו ודאי. בהקשר זה, "בת שבע מקבלת את מכתב דוד" מאת יאן סטיין מוצג כדוגמה מוקדמת לייצוג אישה הקוראת מסר בעל משמעות אישית או דרמטית, בדומה למרכזיותו של המכתב ביצירתו של ורמיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:בת שבע בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:יאן סטיין: ציורים
מרסיו סנטוס

**מרסיו אנריקה דה קושטה סנטוס** (בפורטוגזית: **Márcio Henrique da Costa Santos**; נולד ב-2 בנובמבר 2002), הידוע גם רק בשמו פרטי **מרסיו**, הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הסנטר במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג.

## קריירה מקצועית
סנטוס נולד בטרס קוראסואס שבמדינת מינאס ז'ראיס, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית בכדורסל במדי פרנקה בעונת 2018/19, בגיל 16 בלבד. בעונת 2020/21 הוא חווה את עונת הפריצה שלו, כשהעמיד ממוצעים של 8.1 נקודות.

הוא זכה עם פרנקה בשלוש אליפויות רצופות בשנים 2022–2024, וב-2023 זכה עימה בליגת האלופות בכדורסל של אמריקה.

סנטוס התמודד בדראפט ה-NBA 2023, אך לא נבחר. לאחר מכן הוא שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA במדי אטלנטה הוקס, ולאחר סיומה חתם לעונה נוספת בפרנקה. בספטמבר 2023 הוא זכה עם פרנקה ב, לאחר שבניצחון 70–69 על טלקום בון בגמר הוא הוביל את הקבוצה עם 15 נקודות ו-8 ריבאונדים.

ב-10 ביולי 2024 חתם מרסיו ברטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית בכדורסל והיורוקאפ, ובעונת 2024/25 העפיל עימה לגמר הבונדסליגה, בו הפסידה 2–3 לבאיירן מינכן.

ב-21 ביולי 2025 חתם במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל.

## קריירה בנבחרת הלאומית
סנטוס ייצג לראשונה את ברזיל במסגרת תחרויות פיב"א ב-2019, אז זכה עם הנבחרת עד גיל 17 באליפות אמריקה הדרומית והעמיד ממוצעים של 15.5 נקודות ו-9.8 ריבאונדים (שני בתחרות) למשחק. בניצחון בגמר 98–97 על ארגנטינה הוא רשם דאבל דאבל של 23 נקודות ו-11 ריבאונדים.

סנטוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בכדורסל ב-27 בנובמבר 2020, כששיחק חמש דקות ולא קלע בניצחון 77–71 על  במסגרת אליפות האמריקות בכדורסל 2022. למחרת הוא קלע שתי נקודות בניצחון 73–50 על .

## קישורים חיצוניים

*פרופיל, באתר פיב"א
*פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל 
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ברזילאים
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:כדורסלני רטיופארם אולם
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2002
Here for It All

***Here for It All*** הוא אלבום האולפן השישה-עשר של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. האלבום יצא לאור ב-26 בספטמבר 2025, על ידי חברת התקליטים Gamma.

## רקע והכרזה
בראיון עם זאיין לאו ואברו דארדן מאפל מיוזיק ב-30 ביוני 2025, שנערך בלוס אנג'לס לציון 10 שנים לשירות הסטרימינג, קארי שיתפה תובנות חדשות לגבי האלבום. היא הצהירה שהאלבום ישקף את המסע האישי שלה, במיוחד בעשור האחרון, ויכלול אלמנטים שנלקחו מחייה כאם לתאומותיה בנות ה-14, מונרו ומורוקאן. "בהחלט, כשהאלבום ייצא, יהיה הרבה ממי שאני היום, ו-10 השנים האחרונות, 14 השנים האחרונות [בו]", אמרה, והוסיפה, "זו סיטואציה מעניינת כשיש לך ילדים, וזה צבע אחר לגמרי. זה דבר אחר לגמרי".

ב-20 ביולי 2025, קארי הוציאה סרטון בן 37 שניות דרך פלטפורמות המדיה החברתית שלה, בו חוגגת את הדיסקוגרפיה שלה, החל מאלבום הבכורה שלה, *[[Mariah Carey (אלבום)|Mariah Carey]]* (MC1) ועד *[[Caution]]* (MC15). הקליפ הסתיים בטקסט "MC16", שרמז על אלבום האולפן השישה עשר שלה. באותו יום, היא פרסמה את הסרטון בטוויטר עם הכיתוב "MC16 – הכרזה מחר", דבר המצביע על כך שפרטים נוספים ייחשפו ב-21 ביולי. הטיזר הגיע לאחר הצצה לשיר חדש בשם "Sugar Sweet", ששותף יום אחד קודם לכן. למרות ששם האלבום ותאריך היציאה שלו נותרו טרם פורסמו, קארי אישרה ביוני שהפרויקט הושלם.

ב-21 ביולי 2025, קארי הכריזה רשמית על אלבומה החדש Here for It All, שעתיד לצאת ב-26 בספטמבר דרך אתר האינטרנט Gamma. היא חשפה את החדשות באמצעות סרטון טיזר קצר שפורסם ברשתות החברתיות, בו היא נראית צועדת בנעלי עקב גבוהות לפני שהיא שרה קטע משיר הנושא של האלבום.

## רשימות סוף שנה

## רשימת רצועות

;הערות
* "Type Dangerous" הוא מכיל דגימה של השיר "Eric B. Is President" משנת 1986 של Eric B. & Rakim, שנכתב על ידי אריק ברייר וויליאם גריפין.

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מריה קארי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
נועם זילברמן

**נועם זילברמן** (נולד ב-30 ביוני 1973) הוא מדבב קנדי יליד ישראל.

## ראשית חייו
זילברמן נולד בחיפה, משפחתו עברה לקנדה כשהיה בן שנתיים. הוא למד בחטיבת הביניים ארלינגטון ובבית הספר ווהן רוד קולגייט בטורונטו, ויש לו אחות גדולה, אילנה.

## קריירה
בהיותו ילד בן עשר, עשה מבחן בד לפרסומת עבור החטיף הקנדי קראנצ'י , וקיבל כמה עבודות דיבוב בסדרות טלוויזיה מונפשות. הוא המשיך לדבב דמויות רבות בסדרות אנימציה כמו דביבוני היער הירוק, סיפורי ALF , חבורת הזבל, משפחת סילבניאן ודובוני אכפת לי.

הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקנדי *"The Outside Chance of Maximilian Glick*" משנת 1988, סרט התבגרות על נער יהודי בעיירה כפרית רב-תרבותית במניטובה. בביקורת אמנותית של סוף שנת 1988, סיד אדילמן מהעיתון "טורונטו סטאר", כינה את זילברמן "הכוכב עולה החדש הטוב ביותר לקולנוע האנגלי-קנדי השנה". הוא היה אמור לגלם את התפקיד בסדרת הטלוויזיה *"מקס גליק*" של הערוץ הקנדי CBC, אך חלפו יותר משנתיים עד שהחלה הפקת הסדרה, ועד אז הוא כבר לא התאים לתפקיד.

ב-1989 שיחק בתפקיד טום בראדשו בסרט הטלוויזיה "*הרכבת האחרונה הביתה*", והיה מועמד לפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בספיישל בכבלים בטקס פרסי הנוער ה-12 בקולנוע.

## תפקידי דיבוב
* טומי (1985-1986) ובנטלי ראקון (1987-1990) בדביבוני היער הירוק
* פריץ בסרט האנימציה "הנסיך מפצח האגוזים" משנת 1990
* קרטיס שאמווי *ב*סיפורי ALF
* ספליט קיט בחבורת הזבל
* צ'יפ בסדרת האנימציה מיצי מימי ועוד
* בילי וגנר בסדרת האנימציה Popples
* בובי בסדרת האנימציה בית ספר לשוטרים
* ראסטי במשפחת סילבניאן
* באדי בסדרה Little Rosey
* סטוק בסדרה Iggy Arbuckle
* טייגר בסרט המצויר The Wild Puffalumps משנת 1987
* Bookmice
* מסיפורי המלך בבר
* Tales from the Cryptkeeper
* שוטרים וגנבים
* My Pet Monster
* דובוני אכפת לי
* Star Wars: Droids
* KidsWorld Sports

## תפקידי משחק בסרטים
* מקסימיליאן בסרט "The Outside Chance of Maximilian Glick"
* ריגן תאצ'ר במיני-סדרה "Love and Hate: The Story of Colin and JoAnn Thatcher"
* טום בראדשו בסרט "Tom Alone"
* ארתור בנט בסרט "A Town Torn Apart"
* טום בראדשו בסרט "Last Train Home"
* ילד בסרט "Lantern Hill"
* אריק בסרט "The Long Road Home"
* Double Standard

## תפקידי משחק בסדרות טלוויזיה
* Adderly
* Friday the 13th: The Series
* קאטס וכלב
* Kung Fu: The Legend Continues
* הזהות הסודית של*י*
* ריברדייל
* צמד לעניין
* מלחמת העולמות

## קישורים חיצוניים

* Noam Zylberman, באתר Behind the Voice Actors (**באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים קנדים
קטגוריה:שחקנים קנדים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1973
ויטמר

**ויטמר** (בגרמנית: **Wittmer**; באנגלית: **Whitmer**; **Witmer**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
הנופים הצבאיים המראטהיים של הודו

**הנופים הצבאיים המראטהיים של הודו** (במראטהית: **मराठा लष्करी भूप्रदेश**, באנגלית: **Maratha Military Landscapes of India**) הם קבוצה של 12 מבצרים שאוכלסו ופותחו על ידי שליטי האימפריה המראטהית בין המאות ה-17 וה-19. אלה כוללים את המבצרים: סלהר, שיוונרי, לוהאגד, קהאנדרי, ראיגד, ראג'גד, פראטאפגד, סובארנאדורג, פנהאלה, ויג'אידורג וסינדהודורג – כולם שוכנים במדינת מהאראשטרה – ומבצר ג'ינג'י במדינת טמיל נאדו שבהודו.

המבצרים, הפרוסים על פני שטחים גאוגרפיים מגוונים, מציגים את העוצמה הצבאית של שלטון המראטהה. הם הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2025.

## רקע
בשנת 2021 נכללו הנופים הצבאיים המראטהיים של הודו ברשימה הטנטטיבית של אתרי מורשת עולמית. לאחר מכן, הם נבחרו כמועמדות הרשמית מהודו לרישום ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו לשנים 2024–2025, כפי שהוכרז על ידי משרד התרבות בינואר 2024.

במהאראשטרה יש יותר מ-390 מבצרים, מתוכם רק 11 מבצרים נבחרו לרשימה זו יחד עם מבצר אחד בטמיל נאדו. מבצרים אלה פרוסים על פני מגוון רחב של תצורות גאוגרפיות: רכס סהיארדי, רמת דקאן, חוף קונקן ו. האסטרטגיה הצבאית של המראטהה, שכללה את המבצרים הללו, פותחה בתקופת שלטונו של שליט המראטהה, שיוואג'י, במאה ה-17 ונמשכה עד לשלטון ה בתחילת המאה ה-19.

תהליך המועמדות לווה בסקר של המבצרים על ידי צוות אונסק"ו באוקטובר 2024. בפברואר 2025, משלחת של ארבעה חברים ממהאראשטרה, בראשות אשיש שלאר, ביקרה בפריז כדי להציג מצגות טכניות ודיפלומטיות במטרה לקדם את מעמד המורשת העולמית עבור מבצרים אלה.

במהלך המושב ה-47 של ועידת המורשת העולמית שהתכנסה ביולי 2025 בפריז, המליצה הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים (ICOMOS) לדחות את ההצעה להגדיר את המבצרים כאתר מורשת עולמית בטענה ש"היא אינה מצליחה להוכיח באופן משכנע כיצד תריסר המבצרים המפוזרים גאוגרפית... תפקדו כמערכת הגנה צבאית משולבת". עם זאת, התגובה הדיפלומטית של הודו, יחד עם תמיכה מצד נציגים בינלאומיים, סייעה להכרזה הרשמית על המבצרים כאתר מורשת עולמית.

## המבצרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מבצרי גבעה
קטגוריה:מהאראשטרה
קטגוריה:טמיל נאדו
גמר גביע העולם למועדונים 2023

**גמר גביע העולם למועדונים 2023** היה המשחק האחרון בגביע העולם למועדונים 2023, טורניר כדורגל בין-לאומי לקבוצות כדורגל שהתארח בערב הסעודית. זה היה הגמר ה-20 של גביע העולם למועדונים, שהוא טורניר מאורגן של פיפ"א בין המועדונים שזכו באליפויות בכל אחת משש קונפדרציות פיפ"א, כמו גם אלופת הליגה המקומית של המדינה המארחת.

משחק הגמר נערך באצטדיון עיר הספורט המלך עבדדאללה בג'דה ב-22 בדצמבר 2023. על התואר התמודדו המועדון האנגלי מנצ'סטר סיטי, המייצג את אופ"א כאלוף המכהן של ליגת האלופות, והמועדון הברזילאי פלומיננסה, המייצג את CONMEBOL.

מנצ'סטר סיטי ניצחה במשחק 4–0, וזכתה בגביע העולם הראשון שלה.

## קבוצות

### הדרך לגמר

## משחק
### פרטים

### סטטיסטיקות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2023
קטגוריה:מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:פלומיננסה
קטגוריה:ג'דה: ספורט
קטגוריה:2023 בערב הסעודית
איפה היית בהתנתקות

**איפה היית בהתנתקות** היא סדרה תיעודית ישראלית המשודרת בכאן 11 שנוצרה על ידי איציק לרנר ואיתי לנדסברג-נבו. הסדרה עוסקת בתוכנית ההתנתקות ושודרה לרגל ציון 20 שנים לביצועה. הפרק הראשון של הסדרה שודר ב-21 ביולי 2025, ובשעות שלאחר מכן כבר קיבל למעלה מ-20,000 צפיות באתר יוטיוב.

מבין המשתתפים הבולטים בסדרה: בני קצובר, הרמטכ"לים לשעבר משה יעלון ודני חלוץ וכן האלוף במילואים גרשון הכהן, ומפוני גוש קטיף.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות בתרבות