open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'יזל קאסאדסי

**ג'יזל קאסאדסי** (בצרפתית: **Gisèle Casadesus**; 14 ביוני 1914 – 24 בספטמבר 2017) הייתה שחקנית צרפתייה.

## ביוגרפיה
קאסאדסי נולדה ברובע השמונה-עשר של פריז למשפחת אמנים. אביה היה מלחין ומנצח ואמה נבלית. לאחר שקיבלה פרס במשחק מטעם הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה היא הצטרפה לתיאטרון קומדי פראנסז.

ב-1934 שיחקה בסרט "L'Aventurier" העוסק באדם החוזר לגרנובל לאחר שעשה הון באפריקה הצרפתית ומתבסס על מחזה של אלפרד קאפי. ב-1945 שיחקה בסרט ההיסטורי "פמלה", העוסק בתוכנית להצלת בנו של מלך צרפת שהוצא להורג במהפכה הצרפתית. ב-1974 שיחקה את רעייתו של נשיא בית משפט בסרט "Verdict" לצד סופיה לורן. באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה הסאטירית "Le Mouton enragé", וב-1976 שיחקה בסרט המבוסס על הרומן "יחסים מסוכנים".

ב-2005 גילמה מלכה בסרט Palais Royal!, קומדיה העוסקת בבית מלוכה. באותה שנה שיחקה בסרט "Le Promeneur du Champ de Mars" העוסק ביחסיו של עיתונאי עם נשיא צרפת. ב-2010 הופיעה בסרט "המפתח של שרה".

ב-2003 קיבלה את פרס מולייר לשם כבוד.

היא נישאה לשחקן לוסיאן פסקל ונולדו להם ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צרפתיות
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:צרפתים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2017
קווין יוז

**קווינטין ג'רום "קווין" יוז** (באנגלית: **Quintin Jerome "Quinn" Hughes**; נולד ב-14 באוקטובר 1999) הוא שחקן הוקי קרח מקצועני יהודי-אמריקאי, משחק בתפקיד מגן. שחקן נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח ומינסוטה ויילד בליגת ה-NHL משנת 2025. שיחק בוונקובר קנאקס (2018–2025) ושימש קפטן הקבוצה (2023–2025). זכה בגביע נוריס בשנת 2024 כשחקן ההגנה הטוב ביותר ב-NHL. הוא אלוף אולימפי (מילאנו – קורטינה 2026), שחקן ההגנה הטוב ביותר ושחקן נבחרת האולסטאר של הטורניר באולימפיאדה זו ובעל מדליית ארד מאליפות העולם (2018).

יוז הוא ממשפחה של שחקני הוקי קרח; אחיו הצעירים ג'ק (שזכה איתו במדליית הזהב באולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026) במדי נבחרת ארצות הברית) ולוק משחקים בניו ג'רזי דווילס. אמו, אלן ויינברג-יוז , שיחקה בנבחרת ארצות הברית וזכתה במדליית כסף באליפות העולם (1992) ואביו מנהל פיתוח שחקנים בטורונטו מייפל ליפס.

## ביוגרפיה
יוז נולד באורלנדו, פלורידה, לאמו, אלן ויינברג-יוז, ולאביו, ג'ים יוז. אלן, אמו של יוז, יהודייה וג'ים, אביו קתולי. אמו זכתה במדליית כסף באליפות העולם לנשים בשנת 1992 והייתה אחת משש השחקניות (שחקנית הגנה) שנבחרו לנבחרת האולסטאר של הטורניר. היא שימשה כיועצת לאיגוד ההוקי קרח של נורווגיה לקראת אולימפיאדת לילהמר (1994). היא שימשה כיועצת נבחרת הנשים של ארצות הברית וסייעה לנבחרת לזכות במדליית זהב באליפויות העולם 2023 ו-2025 ובזהב האולימפי באולימפיאדת החורף 2026. אביו עבד כעוזר מאמן בקבוצת אורלנדו סולאר ברס. 
 
בשנת 2006, עברה המשפחה לטורונטו לאחר שאביו קיבל עבודה כעוזר מאמן בטורונטו מארליז בליגת ההוקי האמריקאית (AHL). המשפחה שיכנה את ויליאם ניילנדר  משוודיה, אלוף העולם (2017) ושחקן ה-MVP של הטורניר.

### 2018
באליפות העולם שנערכה בדנמרק בהיותו בן 18, הוא היה שחקן המכללות היחיד בסגל נבחרת ארצות הברית. הוא זכה במדליית ארד לאחר שנבחרתו ניצחה במשחק על מדליית הארד את קנדה 4–1. בשלב חצי הגמר נבחרתו הפסידה לשוודיה 0–6, שבהמשך זכתה במדליית הזהב. הוא הזכה בשתי נקודות ב-10 משחקים וממוצע זמן הקרח שלו הוא 12:13 דקות.

### 2019
באליפות העולם שנערכה בברטיסלבה וקושיצה, שבסלובקיה הוא סיים במקום שביעי לצד אחיו ג'ק לאחר שהגיע עם נבחרת ארצות הברית לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לרוסיה 3–4.

### 2026
באולימפיאדת מילאנו – קורטינה זכה במדליית זהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על קנדה לאחר הארכה 2–1. אחיו, ג'ק, כבש את שער הניצחון בהארכה במשחק זה, והעניק לארצות הברית את מדליית הזהב האולימפית הראשונה שלה מאז 1980. את שערו האולימפי הראשון הוא כבש בשלב רבע הגמר בניצחון בהארכה נגד שבדיה בתוצאה של 2–1. הוא נבחר למגן הטוב ביותר של הטורניר על ידי פדרציית ההוקי קרח הבין-לאומית (IIHF), וגם נבחר לנבחרת האולסטאר האולימפית. במהלך הטורניר הוא שבר את שיא הבישולים הרב ביותר של אמריקאי בטורניר אולימפי אחד והשווה את שיא הנקודות הרב ביותר של מגן בטורניר אולימפי אחד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:אורלנדו: אישים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני הוקי קרח אמריקאים
קטגוריה:שחקני הוקי קרח יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: הוקי קרח
קטגוריה:אלופים אולימפיים מארצות הברית
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026)
קטגוריה:פלורידה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
גאורג קרייזלר

**גאורג קרייזלר** (18 ביולי 1922 – 22 בנובמבר 2011) היה קברטיסט, סאטיריקן, מלחין וסופר אוסטרי־אמריקאי שיצר בגרמנית ובניב הווינאי. הוא היה פופולרי במיוחד בשנות ה־50 וה־60 של המאה העשרים. משנת 2007 התגורר בזלצבורג, אוסטריה, עם אשתו הרביעית, השחקנית ברברה פטרס. הוא נפטר שם ב־22 בנובמבר 2011 "לאחר זיהום קשה", לדברי אשתו.

## חייו
קרייזלר למד בתיכון בווינה, שם למד תיאוריה מוזיקלית ולמד לנגן בכינור ובפסנתר. בשנת 1938 נאלץ להימלט עם הוריו עקב הגבלות הנאצים על יהודים. בשנת 1941 נישא לפילין הולנדר, בתם של פרידריך הולנדר ובלנדין אבינגר. בשנת 1943 הפך לאזרח אמריקאי. כמו יהודים־גרמנים אחרים באותה תקופה, הוא התגייס לצבא כחלק ממה שכונה נערי ריצ'י והוצב באירופה. הוא כתב שירים לחיילים בבריטניה ובצרפת בעזרתו של מרסל פראווי. לאחר המלחמה נסע להוליווד והלחין לסרטים עם צ'רלי צ'פלין. הוא הופיע במועדוני לילה וברים כדי להתפרנס. בשנת 1947 נדחה על ידי חברות התקליטים משום ששיריו היו "לא אמריקאיים", במיוחד שירים עם שמות כמו "נא לירות בבעלך". בשנת 1955 חזר לאירופה, תחילה לווינה, אחר כך עבר למינכן בשנת 1958, לברלין בשנת 1976, לזלצבורג בשנת 1988, לבזל בשנת 1992, וחזר לזלצבורג בשנת 2007.

בשנת 2010 זכה בפרס ע"ש פרידריך הלדרלין.

הוא נפטר בגיל 89 בשנת 2011.

## סגנון
המבקר האוסטרי הנס וייגל הגדיר את קרייזלר "וירטואוז לשון וחריזה". שיריו מאופיינים בהומור שחור ובביקורת חסרת פשרות בנושאי חברה ופוליטיקה. ביקורת זו הקשתה עליו וגם גרמה למניעת הופעתו ברדיו ובטלוויזיה.

## חשדות לגניבה ספרותית
על אף שיצר כמה מאות שירים מקוריים ייתכן שקרייזלר השתמש מדי פעם ברעיונות ובחומרים של אמנים אחרים ביצירתו. שירו "" דומה מאוד לשיר "I Hold Your Hand in Mine" של טום לרר, שהוקלט לראשונה על ידי לרר בשנת 1953 באלבום *Songs by Tom Lehrer*. ההקלטה של לרר קדמה בכמה שנים לכל הקלטה או ביצוע מתועדים של שיר זה על ידי קרייזלר. כותרת השיר של קרייזלר "" (בוצע לראשונה בשם "") היא תרגום מילולי לגרמנית של השיר "Poisoning Pigeons in the Park" מאת לרר. קרייזלר ולרר מכחישים כל אחד את ההעתקה מהשני; לא נקבעו עובדות מוצקות בשאלה איזה שיר נכתב ראשון.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים יהודים
קטגוריה:נערי ריצ'י
קטגוריה:סאטיריקנים גרמנים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1922
קטגוריה:נפטרים ב-2011
גטו ונגרוב

**גטו ונגרוב** (בפולנית: **Getto w Węgrowie**) היה גטו יהודי בפולין הכבושה שהוקם ב-1941 וחוסל ב-1943. הגטו הוקם ברובע היהודי של העיר ונגרוב שבמזרח פולין. לפני המלחמה התגוררו כ-7,500–8,000 יהודים ברובע היהודי של ונגרוב, ובכלל העיר התגוררו כ-13,000 יהודים. כאשר הוקם הגטו עלה מספר היהודים ברובע היהודי של העיר ל-9,000–11,000 בעקבות הגירה של יהודים מהערים שמסביב.

## היסטוריה
בספטמבר 1939 הוקם יודנראט בוונגרוב, ויושב ראש שלו היה מורדכי זיימן. בדצמבר 1940 סומן שטח הגטו בפועל, שאליו היו אמורים להתכנס יהודי האזור. הגטו לא היה מגודר אך היהודים הורשו להסתובב רק ברחובות המיועדים להם.

רוב יהודי גטו נרצחו ב-22 בספטמבר 1942 (ביום הכיפורים) כחלק ממבצע ריינהרד, שלב מרכזי בביצוע השמדת היהודים בשואה. כ-2,000 יהודים שהתנגדו לגירושם נרצחו. חלקם הצליחו להימלט אל היער הסמוך, ואחרים התחבאו מהכוחות הנאצים. בתוך מספר ימים נתגלו ונרצחו כ-1,400 יהודים שנמלטו בבית קברות יהודי. מספר יהודים נשארו בגטו אך גם הם הוצאו להורג ב-30 באפריל 1943. כ-8,500 יהודים הועברו למחנה הההשמדה טרבלינקה.

ההשערות הן כי 100–200 יהודים מקהילת יהדות ונגרוב שרדו את הגטו. כ-200 יהודים עדיין התגוררו בוונגרוב גם לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אך רובם עזבו את פולין.

## ראו גם
* ונגרוב

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:גנרלגוברנמן
קטגוריה:מזוביה
מצפור אוריאל פרץ

**מצפור** **אוריאל פרץ** או **מצפור הלבנון** הוא אתר הנצחה ותצפית בפסגת הר מירון, שהוקם לזכרו של אוריאל פרץ, אשר נפל בקרב בדרום לבנון בשנת 1998.

המצפור שוכן בפסגת הר מירון (1,208 מטר) כחלק משביל הפסגה המקיף אותה. 

## מיקום ונוף
המצפור ממוקם בצד הצפון מזרחי של פסגת הר מירון, וממנו אפשר להשקיף על אזור הגליל והגולן, עד אזור דרום לבנון שבו נפל פרץ.

רחבת המצפור תחומה בחומה נמוכה עליה קבוע שלט המתאר את הנוף הנשקף מהתצפית. 

במרכז החומה ישנו שלט עשוי מתכת ובו כתובים פרטי ההנצחה, פרטים על אוריאל פרץ ועל נסיבות נפילתו, והמילים לזכרו: "**סייר, לוחם, בן תורה ואוהב הארץ**".

## בקרבת האתר
בסמוך למצפור יש אנדרטת הנצחה לזכר סמל סאלח טאפש, בן העדה הדרוזית, שנפל בשנת 1992 בעת מתן טיפול רפואי לחיילים שנקלעו למארב.

## הנצחה
אוריאל פרץ היה בן בכור למרים ואליעזר. נולד ב-24 בנובמבר 1976 באופירה. ילדותו באזור המדבר והים עיצבה את אהבתו לטבע ולטיולים. בנובמבר 1995 התגייס לצה"ל והתקבל לגיבוש סיירת גולני לאחר שהתעקש על כך. הוא נפל ב-25 בנובמבר 1998. היה בנופלו מפקד חלקת הסיור בגדוד 51 של חטיבת גולני. הוא נהרג במארב בדרום לבנון, באזור ואדי כרוש סמוך לכפר מרכבא, בעת שיצא בראש חייליו למארב. היה בן עשרים ושתיים בנופלו. לאחר מותו הועלה לדרגת סגן. עמותת "מורשת אוריאל" הוקמה בידי משפחתו של אוריאל להנצחתו. בין שאר מפעלי ההנצחה נמצא גם מצפור זה הממוקם בשביל הפסגה שבשמורת הטבע הר מירון. שבועיים לפני מותו, אמר לאחיו: "אם יקרה לי משהו – תקראו מצפור על שמי."

המצפור לזכרו של אוריאל מספר גם את סיפורה של משפחתו, משפחת פרץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
קטגוריה:מירון
קטגוריה:הגליל העליון: אנדרטאות
קטגוריה:אנדרטאות באזור הצפון
קטגוריה:אנדרטאות חטיבת גולני
קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
פרדה מוטורס

**פרדה מוטורס** (בפרסית: **فردا موتورز**) היא יצרנית רכב איראנית שהוקמה בשנת 2013 וחברת בת של קבוצת גולסטאן (Golestan).

## היסטוריה
פרדה מוטורס נוסדה בשנת 2013 ובשנותיה הראשונות פעלה כקבלנית ייצור עבור חברת איראן חודרו.

בשנת 2019 החלה החברה לפעול כמותג עצמאי, חתמה על שיתוף פעולה עם יצרנית הרכב הסינית, סאיק מוטור (SAIC Motor) והחלה בשיווק רכבי RX5 של יצרנית הרכב MG.

במהלך שנת 2019, חתמה על שיתוף פעולה עם יצרנית הרכב הסינית דונגפנג מוטורס והחלה בשיווק רכבי Forthing SX6 תחת השם Farda SX6.

בשנת 2020, החלה בשיווק רכבי Jingyi X5 תחת השם FMC SX5.

בשנת 2021, החלה בשיווק רכבי Changan Alsvin תחת השם Farda 511 ובאותה השנה הושק גם דגם Forthing T5 תחת השם FMC T5.

בשנת 2022, הרחיבה החברה את פס הייצור שלה ורכשה את מפעל Zagross Khodro בעיר בורוג'רד והחלה לשווק את רכבי Forthing Yacht שנמכר תחת השם Suba M4.

בשנת 2025, מפעל החברה בעיר בורוג'רד ניזוק קשות בתקיפת צה"ל במבצע עם כלביא.

המכון לחקר המלחמה דיווח ב-14 ביוני כי לא ברור אם לפרדה מוטורס היו קשרים כלשהם לגופים צבאיים באיראן או שפעלה תחת ניהולם של ארגונים צבאיים-תעשייתיים.

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות איראניות
שהראן

**שהראן** (בפרסית: **قصرشيرين**) היא שכונה בצפון־מערב טהראן, איראן.

שהראן ממוקמת בתחילתו של כביש המוביל לכפרים סולקאן וסנגאן, דרך זו מחברת גם בין טהראן לבין הכפר אימאמאדה דאווד, הידוע בזכות האתר הקדוש המצוי בו.

השכונה שוכנת ממזרח למחוז קאן, אשר היה בעבר כפר גדול וכיום מהווה חלק משטח העיר טהראן ובמקביל מוגדר גם כמחוז מנהלי במסגרת מחוז טהראן.

## כלכלה
#### אופנה והלבשה
מאז תחילת שנות ה-2000 מהווים תחומי האופנה וההלבשה מרכיב משמעותי בכלכלת השכונה.

באזור פועלים עסקים המתמחים בפריטי לבוש לנשים ובהם מגפיים, מכנסיים, צעיפים ומעילים ולאורך השנים פעלו בשכונה גם דוגמניות מקומיות מטהראן, והאזור הפך למרכז מסחרי בתחום ההלבשה.

#### פארק קוהסר
פארק רחב היקף המשתרע על פני כ-10 קילומטרים רבועים ונחשב לאחד מפארקי היער הגדולים בטהראן, הפארק כולל מסלולים ייעודיים לרכיבה על אופניים ולהחלקה וכן מתקני פנאי וספורט.

לפארק שתי כניסות מרכזיות: האחת משדרות קוהסר והשנייה משדרות שהראן, תושבים רבים פוקדים את המקום לצורכי הליכה ופעילות ספורטיבית.

## מבצע עם כלביא
בשנת 2025, במהלך מבצע עם כלביא, תקף צה"ל את מאגר הדלק הממוקם באזור, תקיפה שגרמה לשרפה.

לאחר התקיפה דווח כי האתר הכיל לפני התקיפה אספקת דלק לטהראן הסמוכה שאמורה להספיק לה לשלושה ימים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שכונות
קטגוריה:טהראן
רג'ינלד ארנשו

[250px|ממוזער|שמאל|[מצבה|מצבתו של רג'ינלד ארנשו באדינבורו]]
**רג'ינלד ארנשו** (באנגלית: **Reginald Earnshaw**; 5 בפברואר 1927 – 6 ביולי 1941) היה נער בריטי, המוגדר כחלל הצעיר ביותר של הכוחות הבריטיים במלחמת העולם השנייה. הוא נספה בעת ששירת על סיפונה של אונייה של צי הסוחר, שהותקפה מן האוויר על ידי הגרמנים בים הצפוני.

ארנשו נולד ביורקשייר המערבית ועבר עם משפחתו לעיר אדינבורו שבסקוטלנד ב-1939. בראשית 1941 עזב את לימודיו בבית הספר וביקש להתגייס ולשרת בצי הסוחר הבריטי. נראה שלשם כך מסר הצהרה כוזבת על גילו ומסר תאריך לידה מוקדם בשנה אחת, כדי לעבור את סף הגיל לגיוס שעמד על 15.

הוא הוצב על סיפון האונייה נורת' דבון (SS North Devon). ב-6 ביולי 1941 הותקפה האונייה מן האוויר על ידי הגרמנים בעת ששייטה בים הצפוני. בהתקפה נהרגו ששה מאנשי צוותה ובהם גם ארנשו, שהיה אז בן 14 שנים ו-152 ימים. הוא הובא לקבורה בבית הקברות קומלי בנק (Comely Bank) באדינבורו, בקבר ללא מצבה. 

סיפורו של ארנשו נותר עלום במשך עשרות שנים, עד שב-2006 החל אחד מחבריו לצוות האונייה, רק בן 18 בעת שהותקפה, לנסות לברר פרטים אודותיו. בעקבות זאת נחשף סיפורו. ביולי 2009, במלאת 68 שנים להתקפה על אונייתו של ארנשו, הציבה ועדת חבר העמים לקברי מלחמה מצבה רשמית על קברו.  בהמשך אותרה בבריטניה אחותו למחצה של ארנשו, ילידת 1932.

## קישורים חיצוניים
* רג'ינלד ארנשו, באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
* Melanie Reid, Youngest casualty: Memorial for boy seaman, 14, טיימס, 6 ביולי 2009, מאורכב באתר timesonline
* Youngest World War II service casualty identified, באתר חדשות ה-BBC, 5 בפברואר 2010
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילדים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1941
חוק שירותי המודיעין

**חוק שירותי המודיעין 1994** (באנגלית: **Intelligence Services Act 1994**) הוא חוק של הפרלמנט הבריטי שנחקק ב-26 במאי 1994, המסדיר את סמכויותיה של קהילת המודיעין הבריטית וקובע הוראות בעניין ה-MI6 ו-GCHQ, לרבות הנפקת צווים והרשאות לביצוע פעולות מסוימות והפיקוח עליהם. כמו כן, החוק קובע הוראות בנוגע לצווים המוצאים לבקשת ה-MI5, מגדיר הליך לבירור תלונות נגד שירותי המודיעין, ומורה על הקמת ועדת המודיעין והביטחון של הפרלמנט הבריטי שתבחן את פעילותה של קהילת המודיעין.

סעיף 1 לחוק מספק סמכות לשירות החשאי (MI6) לבצע פעילויות מודיעיניות, בעוד שסעיף 3 מספק בסיס דומה למטה התקשורת הממשלתית (GCHQ).

סעיף 7 לחוק  מעניק למזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים את הסמכות לאשר פעולות המבוצעות מחוץ לאיים הבריטיים. אישור כזה מעניק חסינות מפני העמדה לדין לאנשי MI6 ו-GCHQ כאשר הם עוסקים בפעולות כלשהן במהלך פעילות בחו"ל שהן בלתי חוקיות על פי החוק הבריטי.

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת המודיעין הבריטית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חוקים
ג'וזף אלסטון

**ג'וזף אלסטון** (באנגלית: **Joseph Alston**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1802–1804 ובשנים 1805–1812 (מתוכן כיושב ראש הבית בשנים 1805–1808 ובשנים 1809–1812), ולאחר מכן ועד 1814 כמושל קרוליינה הדרומית ה-44.
## ראשית חייו
ג'וזף אלסטון נולד בעיירה פאוליס איילנד  שבקרוליינה הדרומית, כבנם של ויליאם אלסטון  ושל מרי ברוטון מוט אלסטון. הוא למד בקולג' ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון), אך עזב את הלימודים ב-1796 מבלי לסיימם. לאחר מכן הוא החל ללמוד משפטים במשרדו של אדוארד ראטלדג' והתקבל ללשכת עורכי הדין. הוא החליט לא לעסוק בעריכת דין, ותחת זאת עסק בחוואות והיה לאחד מבעלי אחוזות המטעים האמידים ביותר בקרוליינה הדרומית.

ב-1801 נשא אלסטון לאישה את תאודוסיה בר , בתו של סגן נשיא ארצות הברית ארון בר, בין השאר כדי לחבב את עצמו על המצביעים הדמוקרטים-רפובליקנים בהורדת חשיבות מעמדו האריסטוקרטי. את ירח הדבש שלהם הם בילו במפלי ניאגרה, הזוג הראשון שתועד שעשה כן. בנם, ארון בר אלסטון, נולד ב-1802 ונפטר ב-1812. תאודוסיה טבעה בהפלגה בים ב-1813.

## קריירה פוליטית
בשנים 1802–1805 כיהן אלסטון כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית מטעם מחוז כרייסט צ'רץ'. לאחר הפסקה בת שנה הוא נבחר שוב לבית הנבחרים מטעם מחוז ג'ורג'טאון, וכיהן עד 1812. בתחילת תקופת כהונתו השנייה הוא נבחר כיושב ראש הבית, תפקיד בו הוא כיהן עד תום כהונתו כחבר בית הנבחרים, למעט הפסקה ב-1809. כיושב ראש, הוא דחק במחוקקים לקדם ייצוג שוויוני יותר לבוחרים.

אלסטון היה מעורב בקנוניה של חותנו ארון בר, זאת על סמך התכתובת של בר (שנחשבה לבלתי אמינה מאחר ששונתה על ידי ג'יימס וילקינסון), דף ביומנו של הרמן בלנרהאסט  ועדויותיהם של ויליאם איטון  ואחרים.

ב-1812 נבחר אלסטון על ידי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית כמושל קרוליינה הדרומית לתקופת כהונה של שנתיים, לאחר הסרת שמותיהם של תומאס סאמטר ואנדרו פיקנס כמועמדים. לאחר הטרגדיה בה איבד את אשתו ובנו, המשיכו צרותיו של אלסטון כאשר כהונתו החלה בצורה קשה והפופולריות שלו צנחה.

עם פרוץ מלחמת 1812 גייס אלסטון את המיליציה המדינתית כדי להגן על מחסני הנשק מפני הבריטים. כמה מחיילי המיליציה סירבו להתגייס, ואלסטון הוציא הצהרה שסירוב לשירות עלול להסתיים בהוצאה להורג. עם זאת, בית המשפט הוציא צו הביאס קורפוס ואלו שהואשמו בבית דין צבאי שוחררו. בסופו של דבר שחרר אלסטון את כל המיליציה משירות, אך תושבי המדינה נדהמו לשמוע שמדינתם נותרה ללא הגנה מהמתקפה הבריטית. אלסטון אולץ לגייס את המיליציה מחדש לאחר שכוחות בריטים נחתו באי סנט הלנה  והאספה הכללית הרחיבה בהתאם את סמכויות המושל לשימוש במיליציה בעת מלחמה. אלסטון סיים את כהונתו כמושל ב-1814.
## מותו
ג'וזף אלסטון נפטר בצ'ארלסטון ב-10 בספטמבר 1816. הוא נטמן בבית הקברות אוקס שבמחוז ג'ורג'טאון, קרוליינה הדרומית.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1393.


## קישורים חיצוניים

* ג'וזף אלסטון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'וזף אלסטון באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1779
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1816
בית הכנסת בבאיון

**בית הכנסת בבאיון** (בצרפתית: **La synagogue de Bayonne**) נחנך ב-1837 ומשמש את הקהילה היהודית בבאיון. ב-1995 הוא הוכרז ונרשם כאתר היסטורי בצרפת.

## תיאור בית הכנסת
ממוזער|חזית בית הכנסת. מעל העמודים, חקוק פסוק מישעיהו בעברית ובצרפתית.|300px
בית הכנסת בבאיון נבנה בשנת 1837 (תקצ"ז) ובו כ־300 מושבים למתפללים. המבנה נועד להיות מרשים, אך לא ראוותני, כדי להימנע מקנאת תושבי העיר, הנוצרים. הוא נבנה בִּמקום בית פרטי מהמאה ה־18, שהיה בבעלות רבקה לואי נונס (Rébecca Louis Nounès), שנהרס בחלקו בתקופת המהפכה הצרפתית וכלל בית כנסת קטן. ארון הקודש וכמה פריטי ריהוט מהמבנה המקורי, נשמרו ושולבו בבניין החדש.

בית הכנסת נבנה סביב חצר פנימית, ומורכב משני אגפים בני קומה אחת לצדי שער הכניסה. החזית פשוטה ודומה למקדש יווני בסגנון נאו-קלאסי. מעל שער הכניסה, המוביל לאכסדרה, חקוק הפסוק "כִּי בֵּיתִי בֵּית תְּפִלָּה יִקָּרֵא לְכָל הָעַמִּים" (ישעיהו נ"ו, ז'), בעברית ובצרפתית ומעל חרוטה שנת הבנייה לפי לוח השנה העברי (5597). המבנה כולל שתי קומות, עזרות הנשים בנויות סביב שלושה הצדדים וגג בית הכנסת מצופה אבני צפחה. באופן חריג, ארון הקדוש ממוקם בקיר המערבי ושער הכניסה פונה מזרחה.

### היסטוריה
#### חנוכת בית הכנסת
חנוכת בית הכנסת צוינה בטקס אליו הוזמנו לא רק חברי הקהילה אלא גם פקידים אזוריים. הטקס סוקר בכמה עיתונים מקומיים ואחד מהם כתב: 

#### שיפוצים
מאז בנייתו, עבר המבנה מעט שינויים, למעט הוספת חלונות ויטראז' וציורים צבעוניים בשנת 1871.

#### תקופת השואה
במהלך מלחמת העולם השנייה, כל יהודי באיון נשלחו על ידי הנאצים למחנות ריכוז והשמדה. רק שניים חזרו. במהלך המלחמ, נתפס במבנה על ידי הגרמנים ונגרם לו נזק רב.

### לאחר השואה
שיקום בית הכנסת החל בשנת 2018 ובנוסף הוקמו מספר מתקנים שנועדו להחיות את יהדות באיון, כמו: שיפוץ דירת הרב, הקמת חדרי אירוח למבקרים, משרדים חדשים לקהילה ולרב. בנוסף הוקם מוזיאון ליהדות באיון, על שם: סוזן ומרסל סוארס (Suzanne et Marcel Suarès), שנחנך ב-2 בנובמבר 2022, בנוכחות קהל רב ונכבדים דתיים ואזרחיים. 

באביב 2023 נחנך מרחב חברתי-תרבותי, רב-תכליתי, שנועד לארח כנסים, קונצרטים, הקרנות וכן ספרייה הכוללת אוסף של כמה אלפי ספרים.

## שונות
תוכניות בית הכנסת היו השראה לבוני בית הכנסת בופו בפריז (1877) ובית הכנסת בבורדו (1882).

## גלריה

קובץ:Bayonne -Synagogue int 2.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_-Synagogue_int_2.JPG|טקסט=L'Arche sainte.|ארון הקודש.
קובץ:Bayonne synagogue chaises.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_synagogue_chaises.JPG|טקסט=Chaises.|מושבי המתפללים
קובץ:Bayonne -Synagogue int 4.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_-Synagogue_int_4.JPG|טקסט=La rose au-dessus de l'Arche Sainte.|ויטראז' לוחות הברית והמנורה, מעל ארון הקודש.
קובץ:Bayonne -Synagogue int 7.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_-Synagogue_int_7.JPG|טקסט=Vue sur la galerie des femmes.|מבט על עזרת הנשים.


קובץ:Bayonne synagogue chaise de circoncision.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_synagogue_chaise_de_circoncision.JPG|טקסט=Chaise de circoncision.|כיסא הסנדק בברית מילה.
קובץ:Bayonne -Synagogue int 3.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_-Synagogue_int_3.JPG|טקסט=Détail de l'Arche sainte.|פרט של ארון הקודש.
קובץ:Bayonne synagogue intérieur.JPG|קישור=Fichier:Bayonne_synagogue_intérieur.JPG|טקסט=Intérieur.|מבט כללי על פנים בית הכנסת


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: בתי כנסת
קטגוריה:אקיטן החדשה: מבנים
על אמת

"**על אמת**" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית לאה שבת, אשר יצא לאור ב-4 בפברואר 2026 במסגרת פרויקט "המשקפיים של נויפלד" של שמוליק נויפלד. השיר נכתב והולחן במשותף על ידי שבת, אבי אוחיון, שמוליק ורועי נויפלד, שגם הפיקו אותו מוזיקלית. הוצאתו לאור של השיר התרחשה במקביל לציון ארבעים שנות יצירה של שבת, והוא נועד להתבצע לראשונה במופע חגיגי בהיכל התרבות תל אביב ב-17 בפברואר 2026.

## רקע
השיר נולד מתוך פגישה משותפת של שבת, אבי אוחיון, שמוליק נויפלד ורועי נויפלד, אשר קיימו תהליך כתיבה והלחנה משותף באולפן. על פי דברי שמוליק, הפגישה התקיימה יום לפני ששבת קיבלה פרס אקו"ם, והוא תיאר את רגעי הכתיבה כחוויה משמעותית עבור המשתתפים. עוד ציין כי במסגרת פרויקט "המשקפיים של נויפלד" הוא פונה לאמנים להתארח, והצטרפותה של שבת נתפסה בעיניו כאירוע מרכזי בפרויקט.

שבת תיארה את תהליך היצירה כמפגש אינטימי בין ארבעת היוצרים, אשר הוביל לכתיבת שיר המשקף לדבריה את סיפור חייה. היא ציינה כי העבודה המשותפת כללה שיחות והקשבה, וכי החיבור האנושי קדם לעבודה המוזיקלית עצמה. מן הפרסום ב"סרוגים" עולה כי אוחיון הביא ליצירה היבטים מסיפור חייה של שבת, וכי העיבוד וההפקה המוזיקלית בוצעו בידי שמוליק ורועי נויפלד.

## ניתוח מוזיקלי
"על אמת" מתואר כשיר אישי, אשר מבקש להביט על החיים ללא מסכות וללא הצהרות דרמטיות. על פי יובל אראל, הוא נשמע כשיחה פנימית שקטה, ובמרכזו עיסוק בעייפות מצטברת, בדידות ולילות ללא שינה, לצד בחירה מודעת באמונה, במוזיקה ובהמשך תנועה קדימה. השיר אינו מציג מהלך דרמטי מובהק, אלא מבקש להעמיד דיוק רגשי ולהעדיף אמת ישירה על פני הצהרות כלליות.

בניתוח ביקורתי של יוסי חרסונסקי צוין כי הוא נפתח בהצהרה על עייפות נפשית וקיומית, ובהמשך מציג את האמונה כבחירה מודעת המאפשרת התנגדות לייאוש. עוד הודגש כי המשפט "כי מה שוות מילים בלי מנגינה" מציב את המוזיקה כמקור חיים וכמרכיב הכרחי למשמעות. הפזמון, המתאר ריקוד וצחוק של הנשמה, פורש כבחירה בשמחה הנולדת מתוך התמודדות ולא מתוך שלמות, וכהמשך לתפיסה של הכרת תודה יומיומית כמעשה חוזר.

## ביקורות
בביקורת שפורסמה בפברואר 2026 על ידי יוסי חרסונסקי הוגדר "על אמת" כדוגמה ליצירה המחברת בין פשטות ישירה לבין עומק רגשי, ובין עייפות קיומית לבין תקווה עיקשת. בביקורת הודגש כי השיר אינו מבטיח אושר גדול אלא מתמקד בהמשך תנועה ובבחירה יומיומית באמונה ובהכרת תודה. עוד נכתב כי השיר מציג תהליך של ריפוי פנימי, הכולל ניקוי עצמי, בדידות לילית וחיבור ליצירה ולטבע, וכי אמינותו נובעת מהימנעות מהבטחות רחבות ומהתמקדות בפרטים יומיומיים. הביקורת התייחסה גם להיבטים המוזיקליים וציינה כי הלחן קליט אך אינו שטחי, וכי העיבוד מותיר מקום לקולה של שבת. הקול תואר כבעל איכות המעניקה תחושת אמת, מאחר שאינו מנסה לייפות את הכאב, ועל כן הופעת התקווה נשמעת משכנעת. בסיכום הדברים הוצג השיר כעוסק באנשים החיים בין שבר לתקווה, אשר בוחרים מדי יום להיאחז באמונה ולהמשיך לפעול.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
האנה ספנסר

**האנה קתרין ספנסר** (באנגלית: **Hannah Kathrine Spencer**; נולדה ב-1991) היא חברת הפרלמנט הבריטית של מחוז הבחירה גורטון ודנטון מטעם מפלגת הירוקים מאז בחירות הביניים בפברואר 2026. היא חברת הפרלמנט הראשנה ממפלגתה שניצחה בבחירות ביניים בבריטניה, והראשונה מטעם המפלגה בצפון אנגליה.

## ביוגרפיה
ספנסר נולדה בבולטון שבפרברי מנצ'סטר. אמה הייתה אחות. היא עזבה את לימודיה בגיל 16, ואף שבהמשך ניסתה להשלים את מבחני הבגרות, פרשה בטרם סיימה אותם. בסביבות שנת 2008 החלה לעבוד כאינסטלטורית ומתקינת משאבות חום, ובהמשך קיבלה תעודת הסמכה מקצועית ממכללת בולטון והשלימה התמחות כטכנאית גז. בשנים 2014–2015 השתתפה בתוכנית היזמות של קרן הצדקה של הנסיך צ'ארלס, ובסיומה הקימה עסק משלה. בפברואר 2026 הייתה האישה היחידה בקורס להכשרת טייחים.

## קריירה פוליטית
ספנסר הצטרפה למפלגת הירוקים בשנת 2022, כדי לפעול נגד מרוצי כלבים. בבחירות המקומיות ב-2023 היא נבחרה לחברת מועצה בטרפורד, מטעם רובע שהיה מיוצג באופן מסורתי על ידי מועמדי המפלגה השמרנית. במאי 2025 היא החליפה את מייקל וולטון כיושבת ראש סיעת הירוקים במועצה. ב-2024 התמודדה ספסנר כמועמדת המפלגה הירוקה לראשות עיריית מנצ'סטר רבתי, ואף שסיימה במקום החמישי בלבד, הייתה זו תוצאת שיא עבור המפלגה הירוקה. במהלך כהונתה במועצה ניהלה קמפיין להתמודדות עם משבר יוקר המחיה ומשבר האקלים באמצעות התקנת בידוד בבתים, וכן פעלה למען הרחבת התמיכה בקורבנות אלימות במשפחה.

בבחירות הכלליות של 2024 ספנסר נבחרה כמועמדת המפלגה הירוקה במחוז הבחירה וורינגטון צפון, וסיימה במקום החמישי עם 4.7% מהקולות. בפריימריז לראשות המפלגה הירוקה ב-2025 היא תמכה במועמדותו של זאק פולנסקי, ולאחר בחירתו היא מונתה בספטמבר 2025 לדוברת המפלגה בנושאי הגירה ופליטים. בינואר 2026 נבחרה ספנסר כמועמדת המפלגה הירוקה בבחירות הביניים במחוז הבחירה גורטון ודנטון, לאחר התפטרותו של אנדרו גווין, חבר הפרלמנט המכהן מטעם הלייבור. על אף שהלייבור החזיקה במחוז הבחירה מאז 1931, ספנסר ניצחה בבחירות אלה עם למעלה מ-40% מהקולות, והביסה את מועמדי הלייבור ו-Reform UK. עם כניסתה לפרלמנט היא הפכה לחברת הפרלמנט החמישית של המפלגה הירוקה, והראשונה ממחוז בחירה בצפון אנגליה, ובחירתה נתפסה כמפלה משמעותית של ראש הממשלה קיר סטארמר.

## חיים אישיים
ספנסר מתגוררת בטראפורד, ובעבר התגוררה בלוונשולם, יישוב שנמצא במחוז הבחירה גורטון ודנטון. היא הבעלים של ארבעה כלבי גרייהאונד שניצלו ממרוצי הכלבים נגדם פעלה. בשנת 2015 השלימה ריצת מרתון, ובשנת 2013, כשהייתה בת 22, השתתפה בכתבה ב"גרדיאן" על המתלבשים הטובים ביותר בפסטיבל גלסטונברי באותה שנה.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1991
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (מאז 2024)
קטגוריה:פוליטיקאיות בריטיות
קטגוריה:פעילות איכות הסביבה
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים בריטיות
שרלוק ג'וניור

**שרלוק ג'וניור** (באנגלית: **.Sherlock Jr**) הוא סרט קומדיה אילם אמריקאי משנת 1924 בבימויו ובכיכובו של באסטר קיטון.
ממוזער|הסרט: "שרלוק ג'וניור"
הסרט נחשב לאחד מסרטיו הידועים של קיטון, ובשנת 1991 נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס כסרט בעל משמעו "תרבותית, היסטורית או אסתטית". מכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט במקום ה-62 ברשימת הקומדיות הטובות ביותר בכל הזמנים.  שם הסרט מתייחס לבלש הספרותי שרלוק הולמס.

## עלילה
באסטר קיטון מגלם מקרין בבית קולנוע שעובד גם בתור בלש חובב. כשהקולנוע ריק, הוא קורא את הספר "איך להיות בלש". הוא מאוהב בנערה (קתרין מגווייר) אך יש לה מחזר נוסף שמתחרה איתו, השייח' המקומי (וורד קריין). לשניהם אין הרבה כסף. הוא מוצא שטר של דולר בפח שאסף בלובי. הוא לוקח אותו ומוסיף אותו ל-2 הדולרים שיש לו. אישה מגיעה ואומרת שהיא הפסידה דולר. הוא מחזיר אותו. אבל אז אישה זקנה ועצובה אומרת גם שהיא הפסידה דולר, אז הוא נותן גם אותו, ומשאיר לעצמו דולר אחד. גבר מגיע ומחפש בפח ומוצא ארנק מלא כסף. המקרין קונה קופסת שוקולדים של דולר אחד, כל מה שהוא יכול להרשות לעצמו, ומשנה את המחיר ל-4 דולר לפני שהוא נותן אותה לאישה שהוא אוהב בביתה. מאוחר יותר הוא נותן לה טבעת.

השייח' נכנס לבית, גונב את שעון הכיס של אביה של הילדה (ג'ו קיטון) ומשכן אותו תמורת 4 דולר. עם הכסף הוא קונה קופסת שוקולדים בשווי 3 דולר עבור הילדה. כאשר האב מבחין ששעונו אבוד, השייח' מחליק את שטר המשכון לכיסו של המקרין מבלי משים. המקרין מציע לפתור את הפשע, אך כאשר שטר המשכון נמצא בכיסו, הוא מגורש מהבית. כאשר השייח' עוזב, המקרין עוקב אחר כל תנועה שלו. השייח' נפתר ממנו בכך שהוא סוגר אותו בקרון רכבת. מאוחר יותר, הנערה לוקחת את שטר המשכון למשכון ומבקשת ממנו לתאר מי משכן אותו. הוא מצביע על השייח', שעומד בחוץ.

בזמן הקרנת סרט (שפורסם בלובי בשם "לבבות ופנינים") על גניבת שרשרת פנינים, המקרין נרדם וחולם שהוא נכנס לסרט כבלש, שרלוק ג'וניור. השחקנים האחרים מוחלפים על ידי מכרים של המקרין, כאשר השייח' לוקח על עצמו את תפקיד הנבל. החלום מתחיל בגניבה שבוצעה על ידי הנבל בעזרת המשרת. אביה של הילדה קורא לבלש הגדול בעולם ושרלוק ג'וניור מגיע.

מחשש שיתפסו אותם, הנבל והמשרת מנסים להרוג את שרלוק ג'וניור באמצעות מספר מלכודות, רעל ומשחק ביליארד מורכב עם כדור 13 מתפוצץ. כאשר אלה נכשלים, הנבל והמשרת מנסים להימלט. שרלוק ג'וניור עוקב אחריהם למחסן אך נמצא בנחיתות מספרית על ידי הכנופיה לה מכר הנבל את השרשרת. במהלך העימות, שרלוק ג'וניור מגלה שהם חטפו את הנערה. בעזרת עוזרתו, ג'ילט, שרלוק ג'וניור מצליח להציל את הנערה, ולאחר מרדף מכוניות, מצליח להביס את הכנופיה.

כשהוא מתעורר, הנערה מופיעה כדי לספר לו שהיא ואביה גילו את זהותו של הגנב האמיתי לאחר שהלכה לחנות המשכון כדי לראות מי באמת משכן את שעון הכיס. בזמן שסצנת פיוס מוקרנת על המסך, המקרין מחקה את התנהגותו הרומנטית של השחקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
פטה פארקונן

**פֶּטֶה אֶמֶלִי פַּארְקוֹנֶן** (בפינית: **Pete Eemeli Parkkonen**; נולד ב-8 בפברואר 1990), הוא זמר פיני. הוא השתתף בעונה הרביעית של תוכנית הכישרונות *Finnish Idol*, שלאחריה פתח בקריירת סולו. בשנת 2009 הוציא את אלבום הבכורה שלו, *The First Album*, אשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הפיני. בשנת 2010 פרסם את אלבום האולפן השני שלו, *I'm an Accident*. בשנת 2026, פארקונן ולינדה למפניוס נבחרו לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון עם השיר "Liekinheitin".

## קריירה
לשלב האודישנים של *Finnish Idol* ניגש פארקונן עם השיר "Mies jolle ei koskaan tapahdu mitään" מאת י. קריאלאינן. במהלך התחרות ביצע שירים שונים, ובהם "Queen City" ו-"I Kissed a Girl" של קייטי פרי. בשלב חצאי הגמר כלל רפרטואר הביצועים שלו יצירות של הלהקות פו פייטרס, דנקו ג'ונס ואפו נורמאלי. הוא העפיל לשלב הגמר, שנערך ב-9 בנובמבר 2009, ובו סיים במקום השלישי.

לאחר סיום השתתפותו בתוכנית חתם פארקונן על חוזה הקלטות עם חברת סוני BMG, והיה למתמודד הראשון מן העונה הרביעית שהוציא אלבום אולפן. אלבום הבכורה שלו, *The First Album*, נכנס למקום הראשון במצעד האלבומים בשבוע הראשון להפצתו. האלבום נמכר בלמעלה מ-24,000 עותקים וזכה מאיגוד תעשיית ההקלטות הפיני לתואר זהב. אלבום האולפן השני, *I'm an Accident*, יצא לאור ב-15 בפברואר 2010, והגיע בשיאו למקום ה-21 במצעד האלבומים הארצי.

בשנת 2014 החל בהכנות להוצאת אלבום אולפן שלישי בשפה הפינית. בין הסינגלים המקדימים שנכללו בפרויקט נמנו "Mitä minä sanoin" ו-"Mun". האלבום המלא, *Pete Parkkonen*, יצא לאור ב-25 באפריל אותה שנה. ב-23 בנובמבר 2018 הוציא את אלבומו הרביעי, *Pete*.

בשנת 2026 זכו פארקונן ולינדה למפניוס בתחרות *Uuden Musiikin Kilpailu*, לאחר שצברו 570 נקודות עם השיר "Liekinheitin". בעקבות זכייה זו נבחרו לייצג את  בתחרות האירוויזיון לשנת 2026.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2009: *The First Album*
* 2010: *I'm an Accident*
* 2014: *Pete Parkkonen*
* 2018: *Pete*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים פינים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2026
קטגוריה:נציגי פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1990
Liekinheitin

"**Liekinheitin**" (בעברית: "**להביור**") הוא שיר מאת הכנרת הפינית לינדה למפניוס והזמר-יוצר הפיני פטה פארקונן. היצירה נכתבה בידי למפניוס ופארקונן בצוותא עם אנטי ריהימקי, לאורי הלווארה ווילמה אלינה להטנמקי. השיר ראה אור ב-16 בינואר 2026 בהפצת החברות יוניברסל מיוזיק גרופ ו-PME רקורדס. בעקבות זכייתו בתחרות הקדם הלאומית, *Uuden Musiikin Kilpailu 2026*, נבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

עם פרסומו זכה השיר להצלחה מסחרית בפינלנד והגיע לראש מצעד הסינגלים הרשמי במדינה.

## רקע ויצירה
מלאכת כתיבת השיר התבצעה במסגרת שיתוף פעולה בין למפניוס לפארקונן, בשילובם של ריהימקי, הלווארה ולהטנמקי. הפקתו המוזיקלית הופקדה בידי ריהימקי והלווארה. ראשיתו של שיתוף הפעולה נעוץ ביוזמתו של ריהימקי, אשר יצר קשר עם פארקונן במהלך הפסקה באחת מהופעותיו. באותה עת שהתה למפניוס באולפן ההקלטות ועמלה על גיבוש מבנה השיר והעיבוד הראשוני יחד עם ריהימקי, להטנמקי והלווארה. טרם הצטרפותו של פארקונן בחן צוות ההפקה מועמדים שונים, עד לגיבוש הסופי של מבצע היצירה.

מן הבחינה התמטית, השיר עוסק בדינמיקה רגשית המאופיינת בניגודיות פנימית, המתוארת כמצב של להט וקיפאון בעת ובעונה אחת. למפניוס הגדירה את מילות היצירה כתיאור דמות המצטיירת כבוערת בעוצמה אך מתחלפת באחת בקרירות מוחלטת. פארקונן ציין כי השיר מבטא דיאלוג בין שתי עמדות רגשיות מובחנות: זו המבקשת קרבה והתמסרות וזו החוששת משחרור ומחשיפה. דו-ערכיות זו מגולמת גם במרקם המוזיקלי של היצירה, שבו הכינור והקול האנושי משמשים כישויות צליליות מקבילות המנהלות מעין שיח פנימי.

## הפצה
השיר פורסם כסינגל רשמי ב-16 בינואר 2026 באמצעות חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ו-PME רקורדס. בד בבד עם הוצאתו לאור הופץ הווידאו קליפ הרשמי, בבימויו של ורטי וירקיארבי, אשר הועלה לשידור בפלטפורמת Yle Areena וכן בערוץ היוטיוב הרשמי של *Uuden Musiikin Kilpailu*. במהלך השבוע הראשון לפרסומו חצה הקליפ את רף מיליון הצפיות בפלטפורמת יוטיוב, ובכך קבע שיא כשיר בעל קצב הצמיחה הגבוה ביותר בתולדות תחרות *Uuden Musiikin Kilpailu*.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Uuden Musiikin Kilpailu 2026''
*Uuden Musiikin Kilpailu 2026* שימשה כתחרות הקדם הלאומית, שאורגנה בידי תאגיד השידור הפיני Yle, לצורך קביעת נציג פינלנד לתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026. במסגרת זו התמודדו שבע יצירות בגמר שהתקיים ב-28 בפברואר 2026. מנגנון ההכרעה התבסס על שילוב הצבעת הציבור וחבר שופטים בין-לאומי, כאשר משקל התוצאה הסופית נקבע ביחס של 75 אחוזים להצבעת הקהל ו-25 אחוזים להכרעת חבר השופטים.

ב-14 בינואר 2026 הוכרזו למפניוס ופארקונן כמתמודדים רשמיים בתחרות. השיר "Liekinheitin" שובץ במקום השביעי בסדר ההופעות בגמר, ובסיומו הוכרז כזוכה לאחר שצבר 570 נקודות. מתוך סכום זה הוענקו לו 492 נקודות בהצבעת הציבור ו-78 נקודות מטעם חבר השופטים.

### באירוויזיון
 פינלנד שובצה להתחרות בחלקו הראשון של חצי הגמר הראשון, שייערך ב-12 במאי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בפינית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
דפנה לוצקי

**דפנה לוצקי** (1974 – 28 בפברואר 2026) הייתה עיתונאית ועורכת ישראלית. עיקר פעילותה העיתונאית התמקדה בתחומי הכלכלה, החברה והחינוך, בעיקר בקבוצת "הארץ".

## ביוגרפיה
לוצקי החלה את דרכה המקצועית בעיתונות הכתובה בישראל בעיתון הארץ. לוצקי מזוהה בעיקר עם עיתון הכלכלה TheMarker מבית "הארץ" שהייתה ממייסדיו. בתחילה היא ערכה את מדור הצרכנות. בהמשך שימשה עורכת מוסף סוף השבוע.

ב-2017 עברה לעריכה בתחום הטלוויזיה וערכה את התוכנית "על המשמר". ב-2018 הצטרפה לגלובס, ושימשה במשך חמש שנים סגנית עורכת גלובס עד סוף 2022.

ב-28 בפברואר 2026 הלכה לעולמה לאחר מאבק בסרטן. בת 51 הייתה בפטירתה. הותירה אחריה בן זוג ושלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עורכי על המשמר
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2026
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
רשימת הכוכבים הגדולים ביותר

להלן רשימות של הכוכבים הגדולים ביותר הידועים כיום, מסודרים לפי רדיוס ומחולקים לקטגוריות לפי גלקסיה. יחידת המדידה בה נעשה שימוש היא רדיוס שמש (כ-695,700 ק"מ; 432,300 מייל).

שימו לב שישנן דרכים רבות למדוד את רדיוס הכוכב. הראשונה היא על ידי מדידת הקוטר הזוויתי של הכוכב בשמיים ושילובו עם המרחק כדי להפיק ערך לקוטר (כפול מהרדיוס). השנייה היא על ידי ידיעת הטמפרטורה והבהירות שלו ושימוש בחוק סטפן-בולצמן. לכוכבים רבים יש אי-ודאויות בקוטר, ורק מעט כוכבים של ענקים אדומים וענקים-על קרובים ניתנים למדידה ישירה בשיטה הראשונה.

תאוריית האבולוציה הכוכבית מציעה גם כי מעט כוכבים יכולים להיות בעלי רדיוסים העולים על 1,500 עד 2,000 רדיוסי שמש.

## רשימה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רשימות
קטגוריה:על-ענקים
קטגוריה:היפר-ענקים
קטגוריה:כוכבים
אפרים קנרפוגל

הרב פרופ' **אפרים (פרד) קנרפוגל** (נולד ב-19 בנובמבר 1955) פרופסור מן המניין ודקאן בישיבה יוניברסיטי, ומופקד בה על הקתדרה ע"ש עברי להיסטוריה של עם ישראל, שבבית הספר ללימודי יהדות על שם ברנרד רבל ובמכללת שטרן לנשים. חוקר בולט של ההיסטוריה היהודית בימי הביניים והספרות הרבנית שנכתבה בתקופה זו.

## השכלה
נולד בניו יורק ובה גדל. למד בבית הספר התיכון 'שטרן' בישיבה יוניברסיטי, והמשיך וקיבל בה את תאריו האקדמיים. הוסמך לרבנות בישיבת רבינו יצחק אלחנן הפועלת באוניברסיטה, ולמד באחד המחזורים האחרונים שלימד ישירות הרב יוסף דוב סולובייצ'יק.

## קריירה
בשנת 1979 החל ללמד באוניברסיטה. משנת 1984 עמד בראש תוכנית לימודי יהדות במכללת שטרן, ולאחר מכן מונה ליו"ר הקתדרה להיסטוריה של עם ישראל ע"ש עברי, ולמנהל תוכנית הלימודים לתארים מתקדמים לנשים בתלמוד (GPATS). בשנת 2013 מונה לפרופסור להיסטוריה, ספרות ומשפטים יהודיים. מנחה עבודות דוקטורט בבית הספר לתארים מתקדמים ללימודי יהדות ע"ש ברנרד רבל.

חבר באקדמיה האמריקאית למחקר יהודי, ומכהן בוועד המנהל כמזכיר.

משמש העורך הראשי של כתב העת האקדמי הבינלאומי Jewish History. שימש פרופ' אורח באוניברסיטת פנסילבניה ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

חיבר או ערך אחד עשר ספרים ופרסם כמעט 100 מאמרים וביקורות. חלק מפרסומיו תורגמו לעברית.

מתגורר בעיר טינק שבניו ג'רזי. בין השנים 1984 ל-2003 שימש כרב בקהילת בית אהרון בעיר.

## פרסים
זכה מספר פעמים בפרס הספרותי ע"ש שמואל בלקין מטעם ישיבה יוניברסיטי.

זכה בפרס הלאומי לספרים יהודיים לשנת 1993 על ספרו הראשון, "החינוך והחברה היהודית באירופה הצפונית בימי הביניים".

## חיים אישיים
נשוי לד"ר דבורה קנרפוגל, אופטימטריסטית, אב לשישה ילדים. מנגן בפסנתר, וחובב רכבות.

## ספרים
### כתיבה
* החינוך והחברה היהודית באירופה הצפונית בימי הביניים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2003
* סוד, מאגיה ופרישות במשנתם של בעלי התוספות, מרכז זלמן שזר, ירושלים תשע"א
* עולמם של בעלי התוספות, מכללת הרצוג (סדרת אשכולות), ירושלים תשפ"ה
* אחים מרחוק: יחסם של החכמים באירופה בימי הביניים למשומדים ולחזרתם בתשובה, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, 2026 ()

### עריכה
* מנהיגות רוחנית בדור תהפוכות: דמותו וכתביו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, אורים, ירושלים 2018 (עורך שותף עם פרופ' דב שוורץ)

## קישורים חיצוניים
* 
* קורות חיים ורשימת פרסומים וכנסים (באנגלית)
* אפרים קנרפוגל, באתר Academia.edu; דף נוסף שלו באתר זה
* אפרים קנרפוגל, באתר ישיבה יוניברסיטי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:תלמידי הרי"ד סולובייצ'יק (בוסטון)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קטגוריה:חוקרי הלכה
קטגוריה:חוקרי יהדות אשכנז
קטגוריה:חוקרי יהדות אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תפילה ופיוט
בית הכנסת המאוחד ומבלי

**בית הכנסת המאוחד ומבלי** הוא קהילה ובית כנסת יהודי אורתודוקסי, הממוקם ברחוב וומבלי פארק דרייב 88 בשכונת ומבלי פארק, רובע ברנט, לונדון, אנגליה, בממלכה המאוחדת. הקהילה חברה בארגון בית הכנסת המאוחד. בשנת 2023 נמכר מבנה בית הכנסת ההיסטורי לארגון מוסלמי שהסב אותו למסגד, והקהילה עברה למבנה אחר קטן יותר, לאחר ירידה במספר חבריה.

## היסטוריה
בשנת 1928 כמה משפחות יהודיות שחיו בשכונת ומבלי, החלו להתכנס יחד למטרת פולחן ולקידום חינוך עברי ודתי. באותה תקופה הקהילות המאורגנות הקרובות ביותר היו בשכונות קריקלווד, הארו ואילינג הסמוכות. באותה תקופה החל מעבר של תושבים יהודים ממזרח, ומרכז לונדון לאזור, אשר הפך נגיש עם הקמת קו המטרופוליטן וקווי רכבת אחרים.

הישיבה הראשונה בה הוחלט על הקמת "הקהילה העברית של וומבלי" התקיימה ב-5 בספטמבר 1928. מר ה. הוברמן מונה ליו"ר הקהילה. השיעורים הראשונים נערכו בינואר 1929 והקהילה הצטרפה לארגון בית הכנסת המאוחד בשנת 1931.

בתחילה נערכו תפילות רק בחגים, באולמות שונים כמו אולם באילינג, מסעדה ומאוחר יותר אולם נשפים. בסוף 1931 עלה מספר החברים בקהילה ל-64, והוחלט לרכוש אתר להקמת בית כנסת. ב-22 באפריל 1934 הניח סר איזידור סלמון את אבן הפינה של בית הכנסת הזמני הראשון. ב-2 בספטמבר 1934, הרב הראשי של בריטניה, יוסף צבי הרץ, חנך את בית הכנסת.

באוגוסט 1939 רכשה גילדת הנשים את ספר התורה הראשון לבית הכנסת. בנובמבר של אותה שנה נרכש הבית הסמוך למגרש בו פעל המבנה הזמני. הוקמה קרן צדקה לגיוס תרומות להקמת מבנה הקבע של הקהילה בראשות סר איזידור סלמון, שהיה חבר הפרלמנט מטעם מחוז הבחירה הארו ווסט, שכלל אז את ומבלי. מספר החברים בקהילה גדל במהירות והמבנה הזמני הורחב.

בשנת 1949 התברר כי אתר בית הכנסת יהיה קטן מדי כדי להכיל את בית הכנסת החדש שתוכנן. וכאשר נקרתה ההזדמנות, נרכש בית סמוך נוסף, כך שחזית כוללת באורך של כ-80 מטר הועמדו לרשות פיתוח עתידי. ההנחה הייתה שיש להכין תוכנית מקיפה אחת ולהתחיל בבנייה של אגף, אשר יאכלס את כיתות לימוד. מאחר שחינוך הילדים נחשב כבעל עדיפות.

ב-23 במרץ 1953 הונחה אבן הפינה של אגף הכיתות וב-25 באוקטובר נחנך האגף על ידי הרב הראשי ישראל ברודי. לאחר פניות רבות ומאמצי גיוס כספים, החלו עבודות הבנייה של בית הכנסת החדש בשנת 1956 ואבן הפינה הונחה ב-17 בנובמבר 1956. והבניין נפתח ונחנך ב-15 ביוני 1958. בשנת 1960 היו בקהילה 800 חברים.

מספר התושבים היהודים באזור, הכולל את השכונות ומבלי, קנטון וקינגסברי, ירד משיא בשנות ה-80 של כ-10,000 תושבים, ירד בשנת 2021 לכ-3,700. בשנת 2017 השתתפו בתפילה בבית הכנסת ממוצע של 20 עד 30 איש בשבת בבוק והוחלט לעבור למבנה קטן יותר, בעלות אחזקה נמוכה יותר.

ב-11 בדצמבר 2022, קיימה הקהילה טקס פרידה בהשתתפות הרב הראש, נכבדים וכ-300 חברי קהילה בעבר ובהווה. בית כנסת חדש שנבנה במיוחד עבור הקהילה ברחוב ומבלי פארק דרייב הושלם בפברואר 2023

מבנה בית הכנסת ההיסטורי נרכש על יד "דאואט-א-אסלאמי", ארגון אסלאם סוני עולמי, והוסב למסגד.

## הערות שוליים

ומבלי
קטגוריה:יהדות לונדון
קטגוריה:ברנט
פאקיטו ד'ריברה

**פאקיטו ד'ריברה** (בספרדית: **Paquito D'Rivera**; נולד ב־4 ביוני 1948) הוא קלרניטן, סקסופוניסט, מלחין ומנצח קובני-אמריקאי, מן הדמויות המרכזיות בהתפתחות הג'אז הלטיני במחצית השנייה של המאה ה־20 ובראשית המאה ה־21. יצירתו משלבת בין ג'אז, מוזיקה קובנית מסורתית ומוזיקה קלאסית מערבית, והוא זוכה פרסי גראמי רבים בקטגוריות ג'אז ומוזיקה לטינית.

## ביוגרפיה
ד'ריברה נולד בהוואנה, קובה. אביו, טיטו ד'ריברה, היה סקסופוניסט ומורה למוזיקה, והוא החל ללמד את בנו נגינה כבר בגיל צעיר. בגיל חמש הופיע לראשונה בפומבי, ובהמשך התקבל לקונסרבטוריון של הוואנה, שם השלים לימודי מוזיקה קלאסית.

בשנות ה־60 היה ממייסדי "Orquesta Cubana de Música Moderna", תזמורת ששילבה בין ג'אז מודרני למוזיקה קובנית עכשווית ונחשבת לציון דרך בהתפתחות הג'אז בקובה.

בשנת 1973 נמנה עם מייסדי ההרכב **Irakere**, בהנהגת הפסנתרן צ'וצ'ו ואלדס. ההרכב שילב ג'אז, רוק, מוזיקה אפרו-קובנית ומוזיקה קלאסית מודרנית וזכה להצלחה בינלאומית. בשנת 1979 זכה ההרכב בפרס גראמי.

### עריקה והשתקעות בארצות הברית
בשנת 1980, במהלך סיבוב הופעות בספרד, ערק ד'ריברה מקובה וביקש מקלט מדיני. בהמשך השתקע בארצות הברית והחל בקריירה עצמאית בינלאומית.

בארצות הברית הופיע עם תזמורות והרכבים מובילים, בהם תזמורת הג'אז של לינקולן סנטר, ותזמורות סימפוניות רבות. פעילותו כללה נגינה, הלחנה וניצוח.

## סגנון מוזיקלי
ממוזער|פקיטו ד'ריברה פסטיבל הוריזונתה 2015
ד'ריברה ידוע בגישתו הרב-סגנונית. נגינתו משלבת וירטואוזיות טכנית, אלתור ג'אזי חופשי ומוטיבים מן המוזיקה הקובנית המסורתית. במקביל פיתח קריירה משמעותית כמלחין קלאסי, ויצירותיו כוללות קונצ'רטי, יצירות קאמריות ויצירות לתזמורת.

## קריירה בין-לאומית ושיתופי פעולה

לאחר הגעתו לארצות הברית שיתף פעולה עם אמני ג'אז, מוזיקה לטינית ומוזיקה קלאסית. הוא הופיע בפסטיבלים בין-לאומיים והקליט עשרות אלבומים כסולן וכאמן אורח.

יצירותיו בוצעו באולמות קונצרטים מרכזיים באירופה, אמריקה ואסיה.

## פרסים והוקרה
ד'ריברה זכה במספר רב של פרסי גראמי ולטין גראמי לאורך הקריירה שלו. זכיותיו כוללות קטגוריות של ג'אז לטיני, אלבום ג'אז קלאסי ומוזיקה קלאסית עכשווית.

## פעילות ספרותית
ד'ריברה פרסם ספרי זיכרונות ומאמרים בהם תיאר את חוויותיו כאמן בקובה ואת תהליך עריקתו. בכתביו הביע ביקורת כלפי המשטר הקובני והגבלותיו על חופש הביטוי האמנותי.

## דיסקוגרפיה נבחרת
### כסולן
* Blowin' (1981)
* Mariel (1982)
* Why Not! (1985)
* Celebration (1994)
* Portraits of Cuba (1996)
* Tropicana Nights (1999)
* Funk Tango (2007)
* Jazz Meets the Classics (שנות ה־2000)

### עם Irakere
* Irakere
* Chekere

## יצירות קלאסיות נבחרות
* קונצ'רטו לקלרינט ותזמורת
* קונצ'רטו לסקסופון ותזמורת
* יצירות קאמריות לכלי נשיפה

## השפעה ומורשת
ד'ריברה נחשב לדמות מרכזית בגישור בין עולם הג'אז למוזיקה הקלאסית. השפעתו ניכרת הן בקרב נגני ג'אז לטיני והן בקרב נגנים קלאסיים, והוא תרם לביסוס מעמדו של הג'אז הלטיני בזירה הבין-לאומית.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר היוטיוב של פאקיטו ד'ריברה
* פרופיל באתר פרסי הגראמי

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מקובה לארצות הברית
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים קובנים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
דוד זוכה לשבחי נשות ישראל

**דוד זוכה לשבחי נשות ישראל** הוא ציור שמן על בד משנת 1623 מאת הנדריק טר ברוחן. היצירה מצויה באוסף מוזיאון האמנות של קרוליינה הצפונית.

## תיאור היצירה

הציור מתאר סצנה שמחה בעלת אופי קונצרטי. קבוצה צפופה של מוזיקאים חצי גוף ממלאת חלל רדוד, אך הדמויות מקבלות נפח תלת־ממדי ברור. במרכז הסצנה ניצב דוד, לבוש בגד צהוב, והוא מניף את ראשו הכרות של גוליית. מן הראש הכרות ניכרים עדיין דימומים מפצעי הראש והצוואר, והפרט הזה מעניק ממד אפל לאווירה החגיגית. ההעמדה ההדוקה של הדמויות והטיפול המודגש בהבעותיהן יוצרים מתח בין שמחה למראה האלימות.

הקיבוץ הצפוף של דמויות חצי הגוף והדגשת נפחן גם במרחב רדוד מעידים על היכרותו של טר ברוחן עם ציוריו של קאראווג'ו משנות התשעים של המאה ה-16. טר ברוחן שהה ברומא בין השנים 1608 ל־1614, ושם נחשף ליצירות אלה. פרשנותו לסגנון הקרוואג'סקי מאופיינת בצבעים בוהקים, בהבעות מוגזמות ולעיתים בגוני עור בלתי טבעיים, כגון הירקרקות בפניו של גוליית.

## תולדות הבעלות והתצוגה

היצירה הייתה ככל הנראה בבעלותו של דון אוחניו ל. דה באיו בניו יורק, ונמכרה כנראה במסגרת מכירתו באגודת האמנות האמריקאית בניו יורק ב־12 בדצמבר 1928, אז יוחסה לגספר פיטר ורברוחן. בהמשך עברה דרך תומאס האריס מן הגלריה הספרדית בלונדון, ונמכרה ב־2 ביולי 1945 לחברת דורלאכר ברדרס בניו יורק, אז יוחסה לדירק ואן באבורן. ב־19 במאי 1948 נמכרה לקרן סמואל ה. קרס, גם אז כיצירה מאת ואן באבורן. בשנת 1960 נתרמה למוזיאון האמנות של קרוליינה הצפונית.

בשנת 1946 הוצגה בתערוכה "Caravaggio and the Caravaggisti" בגלריית דורלאכר ברדרס בניו יורק, והושאלה בשנים 1946–1947 למוזיאון האמנות של סמית' קולג'.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:הנדריק טר ברוחן: ציורים
מוות לדיקטטור

[ממוזער|הסיסמה "מוות לדיקטטור" על קיר בית הספר היסודי שאהד מוסאווי ראד ב[נישאפור.]]
**מוות לדיקטטור** (בפרסית: مرگ بر دیکتاتور) היא סיסמה פוליטית נפוצה באיראן נגד הרפובליקה האסלאמית של איראן, שהושמעה לעיתים קרובות על ידי מפגינים איראנים, במיוחד במהלך מחאות 2022 ומחאות 2025–2026, ברחובות ובמקומות ציבוריים, או בכתובות על קירות ומקומות ציבוריים.

הסיסמה כוונה בעיקר כלפי עלי ח'אמינאי, המנהיג העליון של איראן, עד להתנקשות בו על ידי ישראל במסגרת מצבע שאגת הארי. הסיסמה שימשה היסטורית גם במחאות נגד משטרים דיקטטוריים ומונרכיים במדינות אחרות.

## שימוש בסיסמה
הסיסמה שימשה שוב ושוב בהפגנות שונות באיראן מאז המהפכה האסלאמית של משמרות המהפכה האסלאמית באיראן ב-1979, בעקבות אירועים שונים שהובילו לחוסר שביעות רצון ציבורית מהמשטר, בעיקר בעשור השלישי של המאה ה-21:

בינואר 2020, לאחר הפלת טיסה 752 של חברת התעופה הבינלאומית של אוקראינה על ידי מערכת ההגנה האווירית של משמרות המהפכה האסלאמיים (IRGC), התאספו מפגינים ברחובות ובאתר ההתרסקות, וקראו סיסמאות אלו ואחרות נגד הממשלה.

במאי 2022, בעקבות העלייה החדה במחירי מוצרים חיוניים, פרצו מחאות בכמה ערים איראניות בקריאות "מוות לדיקטטור".

באוגוסט 2022, בעיצומו של משבר המים בח'וזסתאן, התנגדו מפגינים בפרובינציה ובפרובינציות הסמוכות להעברת מים על ידי השלטון, ולניהול כושל על ידי משמרות המהפכה והממשלה, וקראו "מוות לדיקטטור".

#### בעקבות מחאות החג'אב
ב-3 בנובמבר 2022, במהלך טקס הזיכרון ה-40 לחלק מקורבנות מחאות החג'אב בכרג', התאסף קהל רב בשדרות בהשתי וקראו סיסמאות כמו "ח'אמינאי הוא רוצח, שלטונו אינו תקף", "מוות לדיקטטור" ו"חופש, חופש, חופש".

#### ההפגנות האיראניות 2025–2026
הסיסמה "מוות לדיקטטור" זכתה לשימוש נרחב בקרב מפגינים כמו סוחרי הבאזאר, שמחו על שיעורי האינפלציה הגבוהים ומפיחות חסר תקדים של מטבע הריאל האיראני.

## ראו גם
* מוות לאמריקה
* מוות לישראל

## קישורים חיצוניים

* מפגינים בכיכר אנג'לב בטהרן קוראים "מוות לדיקטטור"

## הערות שוליים

קטגוריה:ההפגנות באיראן (2025–2026)
קטגוריה:דיקטטורה
קטגוריה:עלי ח'אמנאי
קטגוריה:סיסמאות
מו בקפאוס

ממוזער|השוואת גודל של μ בקפאוס והשמש.**מו בקפאוס** הוא כוכב ענק-על או היפר-ענק אדום בקבוצת הכוכבים הצפונית קפיאוס. שמו הרשמי **כוכב [[גארנט]]** ; *מו קפיאוס* הוא כינוי באייר, אשר נגזר מ- **μ בקפאוס** וקיצורו **Mu Cep** או **μ Cep** . כוכב זה נראה אדום גרנט וממוקם בקצה ערפילית IC 1396. זהו כוכב בעוצמה רביעית הנראה בקלות לעין בלתי מזוינת בתנאי תצפית טובים.

מו בקפאוס בהיר יותר מפי 200,000 מהשמש, עם גודל חזותי מוחלט של −7.6. זהו אחד הכוכבים הגדולים ביותר הידועים, עם רדיוס של פי 1,000 או יותר מזה של השמש ( R ☉ ), ואם היה ממוקם במיקום השמש, הוא היה עוטף את מסלוליהם של מאדים וצדק .

הערכה משנת 2005 נותנת לו קוטר גדול פי 1,420 מהשמש, שווה ערך ל-2 מיליארד קילומטרים, 1.25 מיליארד מיילים, או כמעט פי 3 מיליארד יותר מהשמש בנפח. זהו כנראה הכוכב הגדול ביותר הנראה לעין בלתי מזוינת, אך הוא בלעדי לצופים בחצי הכדור הצפוני.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קפאוס
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:על-ענקים מסוג M