open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ושוע קויט

**ג'ושוע קויט** (באנגלית: **Joshua Coit**; 7 באוקטובר 1758 – 5 בספטמבר 1798) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המאה ה-18. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קונטיקט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קויט נולד ב-7 באוקטובר 1758 בעיר ניו לונדון שבמושבת קונטיקט. הוא למד בבתי הספר המקומיים וסיים את לימודיו במכללת הרווארד בשנת 1776. לאחר מכן למד משפטים, הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצוע בניו לונדון בשנת 1779.

### קריירה פוליטית
קויט שירת בבית הנבחרים של קונטיקט בשנים 1784–1785, 1789–1790, וכן בשנים 1792 ו־1793. במהלך מספר כהונות שימש כמזכיר הבית, ובשנת 1793 כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של קונטיקט.

הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השלישי כנציג סיעת תומכי הממשל, ונבחר מחדש לקונגרס הרביעי והחמישי כנציג המפלגה הפדרליסטית. בקונגרס החמישי שימש כיושב ראש ועדת הבחירות.

קויט כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1793 ועד מותו ב-5 בספטמבר 1798 בעיר ניו לונדון שבקונטיקט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1758
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1798
תמרה ג'רניגן

**טמרה אליזבת "טאמי" ג'רניגן** (באנגלית: **Tamara Elizabeth "Tammy" Jernigan**; נולדה ב-7 במאי 1959) היא אסטרופיזיקאית אמריקאית ואסטרונאוטית לשעבר בנאס"א. במהלך הקריירה שלה השתתפה בחמש משימות של תוכנית מעבורות החלל, וצברה מעל 1,512 שעות בחלל.

## ילדות והשכלה
ג'רניגן נולדה בצ'טנוגה, טנסי. היא למדה בתיכון סנטה פה בקליפורניה, וסיימה את לימודיה בשנת 1977.

ב-1981 סיימה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד, וב־1983 תואר שני במדעי ההנדסה. באוניברסיטת קליפורניה בברקלי קיבלה תואר שני באסטרונומיה (1985), וב־1989 הוענק לה תואר דוקטור בפיזיקת חלל ואסטרונומיה מאוניברסיטת רייס.

## קריירה בנאס"א
ג'רניגן החלה לעבוד בנאס"א במרכז המחקר איימס בשנת 1981. בשנת 1985 נבחרה לקבוצת האסטרונאוטים ה־11 של נאס"א, והצטרפה רשמית לחיל האסטרונאוטים בשנת 1986.

היא השתתפה בחמש משימות:
* STS-40
* STS-52
* STS-67
* STS-80
* STS-96

במשימתה האחרונה בשנת 1999 ביצעה פעילות חוץ רכבית אחת (EVA) שנמשכה 7 שעות ו-55 דקות.

## פרסים
* מדליית השירות המצטיין של נאס"א
* מדליית המנהיגות המצטיינת של נאס"א

## חיים אישיים
ג'רניגן מתגוררת בפלזנטון, קליפורניה. היא נשואה לאסטרונאוט לשעבר פיטר ויסוף ואם לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר נאס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונאוטיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת רייס
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
זיד אבן חרת'ה אל־כלבי

**זיד אבן חרת'ה אל־כלבי**, או **זיד אל־חִבּּ** (האהוב) (ערבית:**زيد بن حارثة الكلبي**; לערך 629-581) היה עבד ולאחר מכן מַוְלָא (בן־חסות) בנו המאומץ של הנביא מוחמד ואחד מחברי הצחאבה. הוא נחשב לאדם הרביעי שקיבל עליו את האסלאם לאחר אשת מוחמד – ח'דיג'ה, בן דודו עלי בן אבי טאלב ומקורבו אבו בכר. זיד הוא אחד משלושת האישים המוזכרים בשמם בקוראן מלבד מוחמד עצמו ואבו להב. 

פרטי הביוגרפיה המוקדמת שלו שנויים במחלוקת וקיימות גרסאות שונות על תולדות חייו עד לנישואיו.

## תולדות חייו
לפי תיאורו של אל־ואקִדִי, אביו של זיד מת בעודו שוהה בקרב שבט אשתו, בני טַיִּא, והוריש לבנו מספר לא ידוע של גמלים. בדואים מסוימים ששכרו את הגמלים מן הנער, מכרו אותו במרמה בשוק עֻכַּאז. הקונה היה חכים בן חִזאם, שסחר בשם דודתו מצד אביו, ח׳דיג׳ה.

לפי גרסת אל־כלבי, זיד ואמו, בעת ביקור אצל בני שבטה, הותקפו בידי פרשי שבט אל־קַיְן בן ג׳סר. התוקפים מכרו את זיד בעֻכַּאז לחכים בן חזאם, אשר רכש אותו עבור ח'דיג'ה. לאחר נישואיה של ח'דיג'ה למוחמד היא העניקה את זיד למוחמד. בגרסה זו, אביו של זיד (שעדיין היה בחיים) נשבע לחפש את בנו. לאחר שזיד התגלה במכה בידי בני שבטו, בחר זיד להישאר עבדו של מוחמד, ובהמשך נעשה לבנו המאומץ.

צאצאיו של זיד העבירו גרסה שונה. זיד גדל במשפחת אמו, ולאחר מותה נשאר עם סבו. אז נחטף בידי פרשי שבט פזארה, שמכרו אותו בעֻכַּאז לקרוב משפחתה מצד האב של ח׳דיג׳ה, וראקה בן נוופל. זיד זוהה בידי בן שבטו, אך בחר להישאר עם מוחמד. לפי גרסה זו, אביו של זיד (ובהמשך גם אחיו ג׳באלה) קיבלו על עצמם את האסלאם. המשפחה הצליחה להשיג לשניהם מעמד של חברי הנביא.

קשר הנישואין הראשון של זיד היה עם אום איימן (בַרַכַּה), מינקת הנביא ומַוְלָאת שלו, והתקיים במכה, כנראה זמן לא רב לאחר תחילת שליחותו של מוחמד. היא ילדה את אֻסאמה שמונה או עשר שנים לפני ההג'רה. 

נישואיו האחרים של זיד נערכו במדינה לאחר ההיג׳רה. הוא נשא את זינב בנת ג'חש, בת דודתו של מוחמד (שאמה הייתה דודתו מצד האב של מוחמד). גרסאות שונות קיימות לגבי גירושיה מזיד, ונישואיה לאחר מכן למוחמד. נישואיה של זינב למוחמד זמן קצר לאחר הגירושין עוררו טענות מצד מתנגדי מוחמד שמוחמד פעל בניגוד לפסיקתו שלו עצמו שאסרה לשאת את אשתו לשעבר של הבן. בעקבות זאת נתגלה פסוק (קוראן, ל״ג, 5) שביטל את מוסד האימוץ והחזיר את זיד לשיוכו השבטי הכלבי. בהקשר זה, זיי הוא החבר היחיד של מוחמד ששמו נזכר במפורש בקוראן (ל״ג, 37). כמה שנים לאחר מכן נשא זיד בזה אחר זה שלוש נשים משבט קורייש, שאחת מהן הייתה בת דוד נוספת של מוחמד (בת דודו מצד האב, אבו להב). בשלב כלשהו היה זיד נשוי גם לאישה משבט ח׳זרג׳ המדינאי.

זיד שהיה קַשָּׁת מעולה, הוביל כמה מסעות צבאיים. הוא נהרג בקרב מֻעְתַה בשנת 8/629, בהיותו בן חמישים או חמישים וחמש.

## קישורים חיצוניים

מ' לקר,  Zayd b. Ḥārit̲h̲a   בתוך האנציקלופדיה של האסלאם, מהדורה שנייה, הוצאת בריל

קטגוריה:מוחמד
קטגוריה:צחאבה
בית הכנסת בלוזאן

**בית הכנסת בלוזאן** (בצרפתית: **Synagogue de Lausanne**) הוא בית כנסת השוכן בלוזאן, עיר הבירה של קנטון וו בשווייץ (ספציפית ברחוב Avenue de Florimont 1).

## היסטוריה
בתחילת המאה ה-20, היהודית החלה לתכנן את בניית בית הכנסתבג'ין-ג'וקס מרסיר.

ב-1907, כאשר הנדבן היהודי-צרפתי דניאל איפלה-אוסיריס נפטר, הקהילה היהודית בשווייץ רכשה את השטח לבית כנסת ב-50,000 פרנקים שווייצרים.

בית הכנסת נבנה בין השנים 1909 ל-1910, בתמיכה פיננסית של הקהילה האשכנזית המקומית. בהמשך, קהילת יהודי בלוזאן רכשו שטח בנייה ב-300,000 פרנקים שווייצרים.

לאחר מלחמת העולם השנייה, הקהילה היהודית ספרדית באזור החלה להתגבש, ורבים מהם היו מתפללים בבית הכנסת.

כיום בית הכנסת בלוזאן נחשב לשטח מורשת תרבותית תחת חסות ממשלת שווייץ. הקהילה היהודית המקומית עורכת בה יציאות וכניסות שבת.

## אדריכלות
בית הכנסת מעוצב בהשראת אדריכלות רומנסקית-ביזנטית. יש לה חדר כניסה, גלריה ו-160 מושבים השמורים לנשים. דוכני בית הכנסת שמורים לגברים בלבד. בית הכנסת מכיל גם ספר תורה. הציורים בתוך בית הכנסת נעשו על ידי אוטו אלפרד בריפורד, והחלונות יוצרו בידי בית מלאכה בשם Guignard & Schmid.

## ראו גם
* יהדות שווייץ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:לוזאן: מבנים
קטגוריה:שווייץ: בתי כנסת
בוהמיאנס 1905

**בוהמיאנס 1905** (בצ'כית: **Bohemians Praha 1905**) הוא מועדון כדורגל צ'כי מהעיר פראג. נכון לעונת 2025/2026 הוא משחק בליגת העל הצ'כית.

## היסטוריה
המועדון, שנוסד בשם AFK Vršovice, שיחק ברמה הבכירה בליגה הצ'כוסלובקית הראשונה בין השנים 1925 ו-1935, אז ירד לחמש עונות בליגה השנייה ובעונת 1939/1940 חזר לליגה הבכירה למשך 11 עונות רצופות (בניכוי עונה בה לא שוחקו משחקים) ולאחר שש עונות בעליות וירידות לליגת המשנה, בעונת 1957/1958 חזר לליגה הבכירה למשך 7 עונות רצופות, מעונת 1964/1965 עלה וירד לליגת המשנה עד עונת 1972/1973 אז עלה לליגה הבכירה.

מאז העלייה החלה התקופה המוצלחת ביותר של המועדון. החל מוענת 1979/80 עד עונת 1983/84 (למעט עונת 1982/83) סיימה ברציפות במקום השלישי. בעונת 1982/1983 זכתה הקבוצה באליפות צ'כוסלובקיה . בעונת 1981/1982 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצ'כוסלובקי אך הפסידה בו לסלובן ברטיסלאבה.  

במהלך שנות ה-70 וה-80 השתתפה הקבוצה בשמונה עונות של גביע אופ"א. העונה המוצלחת ביותר עבורה, הייתה עונת 1982/83, בה הגיעה בוהמיאנס עד לחצי גמר, בו הפסידה לאנדרלכט (שזכתה באותה עונה בגביע אופ"א ). בוהמיאנס השתתפה בעונה אחת של גביע אירופה לאלופות, שם הודחה בסיבוב שני על ידי ראפיד וינה.

בשנת 2005 הוא שרד משבר שנבע מניהול גרוע. המועדון נמנע מלהשתתף בחלק השני של הליגה הצ'כית השנייה בעונת 2004/2005 ותוצאותיה נמחקו. המועדון ירד לליגה הצ'כית השלישית עקב חדלות פירעון כלכלית, אך מאוחר יותר ניצל על ידי אוהדיו ששילמו חלק מחובות המועדון.

המועדון סיים במקום השלישי בליגת הכדורגל הבוהמית של 2005/2006, והחמיץ את העלייה, אך עלה לליגה השנייה בכל זאת, לאחר שרכש רישיון לשחק בליגה השנייה מ-SC Xaverov. המועדון הצליח לחזור לליגה הבכירה ב-2007, ירד בעונה שלאחר מכן וחזר לאחריה, שם שיחק עד הירידה ב-2012. לאחר עונה אחת בליגה השנייה, בוהמיאנס חזר לליגה הראשונה ב-2013. מאז סיים במקומות 7–14.

בעונת 2022/2023 בליגת העל, סיים המועדון במקום רביעי והעפיל לשלב המוקדמות השני בעונת 2023/2024 בקונפרנס ליג, ושיחק כנגד בודה/גלימט לה הפסיד בתוצאה כוללת 2–7. בגביע באותה העונה הגיע עד חצי הגמר בו הפסיד לסלביה פראג.

### תוצאות במסגרות אירופאות

## תארים

* **אליפות צ'כסלובקיה: 1**
** **זכייה:** 1982/1983
** **סגן:** 1984/1985
** **גביע צ'כיה: 2**
** **זכייה:** 1942, 1981/1982
* **גביע האינטרטוטו: 5**
** **זכייה:** 1979, 1980, 1982, 1983, 1984

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:פראג: מועדוני כדורגל
יעל גורדון

**יעל גורדון** (28 באוקטובר 1879 – 26 במרץ 1958) הייתה חלוצה ומחנכת ישראלית, ילידת האימפריה הרוסית.

יעל גורדון נולדה בשנת 1879 באובודיבקה, האימפריה הרוסית לאהרון דוד גורדון ופייגל בת יחיאל מיכל טרטקוב. בשנת 1909 עלתה לארץ-ישראל עם אמא. עבדה כפועלת במושבות שונות כגון רחובות ועין גנים ביחד עם אביה, שהגיע לא"י כבר ב-1904. שהתה בחוות העלמות, ולאחר מכן עבדה בחוות מגדל. בתרע"ג עברה למרחביה, שם שימשה כמורה.

בשנת 1929 הצטרפה לדגניה א', שם עסקה בחקלאות והייתה פעילה בההסתדרות ובמפא"י. נפטרה בשנת 1958 ונקברה בבית הקברות בדגניה.

## קישורים חיצוניים
*
*
*יעל גורדון באתר דגניה א'

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים אוקראינים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:חקלאים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בדגניה א'
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1879
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
קיצ'אנט סיוול

**קיצ'אנט ל. סיוול** (באנגלית: **Keechant L. Sewell**; נולדה ב-2 באפריל 1972) היא שוטרת אמריקנית בדימוס שכיהנה כ ה-45, האישה הראשונה והאדם השחור השלישי שכיהן בתפקיד. ב-12 ביוני 2023 הודיעה כי היא מתפטרת מהתפקיד, מבלי למסור סיבה לעזיבתה. משמשת כיום כסגנית נשיא בכירה לאבטחה וחוויית אורחים בניו יורק מטס.

## ביוגרפיה
סיוול גדלה בקווינס, ב, ולאחר מכן התגוררה בשכונות קורונה וג'מייקה.

באוקטובר 1997 התגייסה סיוול למשטרה והוצבה בתחנת המשטרה החמישית של מחוז נסאו. היא התקדמה בדרגות והפכה למפקדת התחנה השביעית. בשנת 2008 למדה באקדמיה הלאומית של ה-FBI, וכיהנה בשורה של תפקידים נוספים. ב-24 בספטמבר 2020 סיוול מונתה לראשות מחלקת הבילוש של משטרת מחוז נסאו, ופיקדה על צוות של כ-350 שוטרים.

סיוול הייתה חברה בכוח המשימה המשותף למלחמה בטרור של ניו יורק וניו ג'רזי.

### מפקדת משטרת ניו יורק
בדצמבר 2021 הוכרז כי סיוול תמונה למפקדת משטרת העיר ניו יורק ה-45 על ידי ראש העיר אריק אדמס. היא הייתה האישה הראשונה שפיקדה על משטרת ניו יורק, והאדם השחור השלישי בתפקיד. בתפקידה זה היא פיקחה על 35,000 שוטרים במדים ו-18,000 אזרחים. ב-1 בינואר 2022 הושבעה סיוול רשמית לתפקיד. היא ספגה ביקורת על כך שקיבלה את המינוי מול ציור קיר של אסאטה שאקור, שהורשעה בהריגת שוטר.

ב-12 ביוני 2023 התפטרה סיוול מתפקידה כמפקדת משטרת ניו יורק. אף על פי שלא נמסרה סיבה רשמית להתפטרותה, הניו יורק טיימס דיווח שהיא הרגישה מתוסכלת ומוחלשת על ידי העירייה, וציין כי ממשל אדמס דרש כי ביצוע קידומים במשטרה יעשה באישורו וכי אדמס בחר אישית כמה מבכירי המשטרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק מטס
קטגוריה:שוטרים אמריקאים
קטגוריה:משטרת העיר ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
פרינס אווסו

**פרינס אווסו** (באנגלית: **Prince Owusu**; נולד ב-8 באוקטובר 2004 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת מדימה מליגת העל הגאנאית ובנבחרת גאנה.

## קריירת מועדונים
אווסו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אוקוואוו יונייטד מליגת המשנה הגאנאית. ב-27 ביולי 2024 חתם במדימה מליגת העל הגאנאית.

## קריירה בין-לאומית
ב-8 באוקטובר 2025 ערך אווסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 5-0 על נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-2004
פרננדו פאצ'קו (1999)

**פרננדו חוסה פאצ'קו ריבאס** (בספרדית: **Fernando José Pacheco Rivas**; נולד ב-26 ביוני 1999 בבוחאמה באחה שבפרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת קשר הכנף בעירוני קריית שמונה.

## קריירת מועדונים
פאצ'קו גדל במחלקות הנוער של FC בוחאמה באחה וספורטינג קריסטל, ובשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ספורטינג קריסטל במסגרת ליגת העל הפרואנית. ב-13 בינואר 2020 חתם בפלומיננסה מליגת העל הברזילאית, ובהמשך הושאל ממנה לז'ובנטודה, גם היא מליגת העל הברזילאית.

בחודש ינואר 2022 חזר לספורטינג קריסטל, ממנה הושאל בהמשך לאמן מליגת העל ההולנדית ולדפורטיבו מוניסיפל ולסיאנסיאנו מליגת העל הפרואנית. לאחר מכן חזר לשחק בספורטינג קריסטל, ובתום עונת  שוחרר מהמועדון.

בינואר 2026 חתם בעירוני קריית שמונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרואנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני ז'ובנטודה
קטגוריה:כדורגלני אמן
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו מוניסיפל
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1999
המובן מאליו

**המובן מאליו** הוא הסכת (פודקאסט) ישראלי המספר על מנהגים ועובדות שנראים לנו כחברה מובנים מאליהם, אבל בעצם הם לא. עורך ומגיש ההסכת, דורון פישלר, הוא מרצה, מבקר קולנוע לשעבר, וכותב הספר "אני יכול להסביר: מדריך למבקר בכדור הארץ".

ההסכת עלה לאוויר ב-2 באפריל 2017 וירד ב-5 ביוני 2018, וקיימים בו 20 פרקים. כל פרק עוסק בנושא אחר שנראה מובן מאליו, ומסביר למה הוא כלל לא כזה (כגון GPS, כסף וימי הולדת). ההגשה בפרקים היא בסגנון הומוריסטי, כולל אפקטים קוליים ומוזיקה מתאימה.

## הרצאת המובן מאליו

* בתחילת 2018 (תוך כדי העונה השנייה) קיים פישלר מספר הרצאות שמבוססות על ההסכת, בשם ״המובן מאLive״.

## לקריאה נוספת

* בשנת 2024 הוציא פישלר ספר בשם "אני יכול להסביר: מדריך למבקר בכדור הארץ", שחלק מהפרקים בו מבוססים על פרקים מתוך הפודקאסט.

## הערות שוליים

קטגוריה:פודקאסטים ישראליים
ג'ון קמפבל (1765–1828)

**ג'ון קמפבל** (באנגלית: **John Campbell**; 11 בספטמבר 1765 – 23 ביוני 1828) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת מרילנד.

## ביוגרפיה
קמפבל נולד ב-11 בספטמבר 1765 סמוך לפורט טבקו שבפרובינציית מרילנד. הוא למד משפטים, הוסמך כעורך דין ועסק בעריכת דין. במהלך חייו הציבוריים כיהן במספר תפקידים מקומיים ושימש כחבר הסנאט של מרילנד במשך שלוש שנים.

קמפבל נבחר כחבר המפלגה הפדרליסטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השביעי ולארבעה קונגרסים עוקבים, וכיהן מ־4 במרץ 1801 ועד 3 במרץ 1811. בנוסף שימש כשופט בבית משפט לענייני יתומים של מחוז צ'ארלס.

הוא נפטר ב-23 ביוני 1828 בחוות 'צ'ארלסטון' שבמחוז צ'ארלס, ונקבר בבית הקברות הפרטי שבאחוזתו של דניאל ג'ניפר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1765
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1828
ג'ורג' דנט

**ג'ורג' דנט** (באנגלית: **George Dent**; 1756 – 2 בדצמבר 1813) היה בעל מטעים ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת מרילנד, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1793–1801.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דנט נולד ב-1756 באחוזת אביו, 'טירת וינדזור' (Windsor Castle), שעל גדות נחל מטאוומן (Mattawoman Creek) במחוז צ'ארלס שבפרובינציית מרילנד. אביו, הגנרל ג'ון דנט (1733–1809), היה בעל מטעים ופטריוט שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית.

### מלחמת העצמאות
בשנת 1776 החל לשרת במלחמת העצמאות כלוטננט ראשון ברגימנט השלישי של 'המחנה הנודד' (Flying Camp) ממדינת מרילנד. לאחר פירוק היחידה בדצמבר 1776 חזר למרילנד וקיבל דרגת לוטננט ראשון במיליציה של מחוז צ'ארלס תחת פיקודו של הקפטן תומאס ה. מרשל. בהמשך קודם לדרגת קפטן ובמאי 1778 הוצב בגדוד העשרים ושישה.

### קריירה פוליטית
לאחר המלחמה שירת דנט כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בשנים 1782–1790, ובמהלך תקופה זו כיהן כיושב ראש זמני בשנת 1788 וכיושב ראש הבית בשנים 1789 ו־1790. בתקופת כהונתו כנציג היה מועמד כושל למחוז הקונגרס הראשון של מרילנד בשנת 1789.

בשנים 1791 ו־1792 שימש כשופט בבית המשפט של מחוז צ'ארלס, וכן כחבר הסנאט של מרילנד. בשנת 1792 כיהן כנשיא הסנאט של מרילנד עד להתפטרותו ב־21 בדצמבר אותה שנה.

בשנת 1792 נבחר דנט לבית הנבחרים של ארצות הברית כחבר הקונגרס השלישי מטעם סיעת תומכי הממשל, ונבחר מחדש כפדרליסט לקונגרסים הרביעי עד השישי. הוא כיהן בקונגרס מ־4 במרץ 1793 ועד 3 במרץ 1801. במהלך כהונתו שימש כיו"ר ועדת הבחירות (בקונגרס השישי), וכן כיושב ראש זמני של בית הנבחרים במספר תקופות בין השנים 1797–1799.

לאחר סיום כהונתו בקונגרס מינה אותו הנשיא תומאס ג'פרסון ב־4 באפריל 1801 למרשל פדרלי בבית המשפט המחוזי של מחוז הפוטומק בוושינגטון הבירה.

### בערוב ימיו
אביו של דנט היה גנרל במלחמת העצמאות. סבו, ג'ורג' דנט, כיהן כנשיא בית המשפט העליון של מרילנד. השופט תומאס דנט האב היה אב־אבותיו. משפחת דנט הייתה חלק מהחברה במרילנד מאז ימיה הראשונים של המושבה.

בנו, קפטן ג'ון ה. דנט, היה גיבור ימי במלחמות הברברים. בשנת 1802 עזב ג'ורג' דנט את חייו הציבוריים ואת משפחתו, עבר לג'ורג'יה והתיישב כ־12 מיילים מאוגוסטה. הוא מת ב-2 בדצמבר 1813 בתאונת רכיבה על סוס ונקבר במטע שבבעלותו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1756
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1813
פריצ'רד

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם ריכרד
קטגוריה:שמות משפחה ולשיים
עונת 2000 ב-WNBA

**עונת 2000** הייתה העונה הרביעית של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 16 קבוצות (לעומת 12 בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה הרביעית ברציפות של יוסטון קומטס, שניצחה בסדרת הגמר את ניו יורק ליברטי בתוצאה 2:0. 

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק לשריל סוופס (יוסטון קומטס).

העונה כללה 274 משחקים (כולל 16 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 2,322,822 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, NBC ו-Lifetime.
## דראפט 2000
זה היה הדראפט הרביעי של הליגה. בעקבות הרחבת הליגה נערך תחילה "דראפט ההרחבה", שבו נבחרו 24 שחקניות. הדראפט הראשי התקיים ב-25 באפריל. הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט הראשי נבחרו 64 שחקניות מהן 51 מארצות הברית, 3 מאוסטרליה, 2 מצ'כיה ושחקנית אחת מבלגיה, ברזיל, אוקראינה, רוסיה, ליטא, גרמניה, סלובקיה וקנדה.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 32 משחקים לכל קבוצה.

## פלייאוף
כל מפגש כלל עד 3 משחקים.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - שריל סוופס (יוסטון קומטס)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - סינתיה קופר (יוסטון קומטס) (4)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA - שריל סוופס (יוסטון קומטס)
* קלעיות מצטיינות 
** זריקות שדה - מוריאל פייג (וושינגטון מיסטיקס)
** זריקות עונשין - ג'ניפר אייזי (יוטה סטארז)
* התנהגות ספורטיבית - סוזי מקונל-סריו (קליבלנד רוקרס)
* רוקי השנה ב-WNBA - בטי לנוקס (מינסוטה לינקס)

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
* שריל סוופס   (יוסטון קומטס)
* נטלי ויליאמס  (יוטה סטארז)
* ליסה לסלי  (לוס אנג'לס ספארקס)
* סינטיה קופר  (יוסטון קומטס)
* טישה פנישיירו  (סקרמנטו מונארכס)

חמישיית העונה השנייה
* קייטי סמית' , (מינסוטה לינקס)
* טינה תומפסון  (יוסטון קומטס)
* יולנדה גריפית'  (סקרמנטו מונארכס)
* טרסה וד'רספון  (ניו יורק ליברטי)
* בטי לנוקס  (מינסוטה לינקס)
* שנון ג'ונסון  (אורלנדו מיראקל)

## משחק האולסטאר
ב-17 ביולי במורגג' מאצ'אפ סנטר, פיניקס נערך משחק האולסטאר של הליגה. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים. המשחק הסתיים לטובת קבוצת בית מערב עם תוצאה 73-61.

תואר השחקנית המצטיינת של המשחק הוענק לסינתיה קופר (יוסטון קומטס).

## קישורים חיצוניים
* נתוני העונה
* סיכום עונה

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות WNBA
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2000
קטגוריה:2000 בארצות הברית
תחנת הרכבת התחתית קנינגטון

**תחנת הרכבת התחתית קנינגטון** (באנגלית: **Kennington tube station**) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. 

קנינגטון משרתת את קו נורת'רן בדרום-לונדון ומהווה צומת מפתח בין שלוחת בנק לשלוחת צ'רינג קרוס ולשלוחת באטרסי החדשה. התחנה שוכנת ברובע סאת'ק (על הגבול עם למבת') סמוך לדרך קנינגטון פארק, ומוגדרת כיום כתחנה באזור 1 ואזור 2 של מערכת התעריפים. לפי נתוני טרנספורט פור לונדון, היקף הכניסות והיציאות בתחנה בשנים האחרונות נע סביב 4-4.5 מיליון נוסעים בשנה, מה שממקם אותה כתחנה בעומס בינוני בקנה המידה של רשת הטיוב.

## היסטוריה
התחנה נפתחה לראשונה ב-18 בדצמבר 1890 כחלק מפתיחת קו רכבת סיטי ודרום לונדון (C&SLR), הרכבת החשמלית התת-קרקעית העמוקה הראשונה בעולם, שקישרה בין רחוב קינג ויליאם בסיטי של לונדון לסטוקוול בדרום. כאשר נפתחה הייתה יחד עם תחנת אוול, תחנת הרכבת התחתית החשמלית הראשונה בעולם. מבנה התחנה העילי, בעל כיפה מרכזית ששיכנה במקור את מערכות ההידראוליקה של המעליות, תוכנן בידי האדריכל תומאס פיליפ היגינס ונשמר ברובו עד היום, משקיף על הכניסה לתחנה וצומת דרך קנינגטון פארק ורחוב ברגאנזה. בתחילת הדרך נשקלה האפשרות לקרוא לתחנה "ניו סטריט" (רחוב חדש), אך בסופו של דבר נבחר השם קנינגטון המשקף את השכונה הסמוכה. הקו כולו הופעל מתחילתו באמצעות חשמל, לאחר שהחברה זנחה עוד בשלב התכנון רעיון של גרירה בכבל, וצעד זה הפך את C&SLR (ובהתאם את קנינגטון) לחלוצה בתחום הרכבות התת־קרקעיות החשמליות.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 עברה קנינגטון שיקום נרחב במסגרת פרויקט הרחבה ואיחוד של קו C&SLR עם קו האמפסטד (בהמשך הפך לקו נורת'רן), כדי לאפשר שימוש בקרונות מודרניים וגדולים יותר והארכת הקו צפונה דרך תחנת אמבנקמנט. המנהרות המקוריות נדרשו לעבור הרחבה בקוטרן, וכחלק מעבודות אלו נסגרה התחנה לקהל ב-1 ביוני 1923. בפנים, הוסרו הרציפים והותקנו מסילות צד לאגירת עגלות חפירה, נחפר פיר חדש לגישה למנהרות, ומעליות הנוסעים שימשו להעברת עגלות העפר בין העומק לפני השטח. כחלק ממערך חדש של הרציפים, נבנו שתי מנהרות רציפים נוספות במקביל למנהרות הקיימות, נוספו מעברי חיבור ליצירת מעבר קל בין כיווני הנסיעה, והסידור החדש אפשר החל מ-1925 תפעול משולב של השלוחות הצפונית ומרכזית של קו נורת'רן.

מאפיין ייחודי של קנינגטון הוא ה-"לופ" הדרומי (Kennington Loop); מסילת לולאה המאפשרת לרכבות משלוחת צ'רינג קרוס להסתובב ולחזור צפונה מבלי להמשיך דרומה. הלולאה נבנתה כדי לאפשר גמישות תפעולית גבוהה, במיוחד בשעות שפל, והפכה את קנינגטון לנקודת סיבוב (היפוך כיוון הנסיעה) מרכזית בקו. בשנות ה-2010 הפכה התחנה לצומת גם מבחינת פיתוח קווים חדשים, כאשר אושרה והוקמה שלוחת בטרסי, שיוצאת מקנינגטון דרך ניין אלמס אל תחנת תחנת הכוח באטרסי. 

עבודות המנהור לשלוחה החלו ב-2017 וחוברו ללולאת קנינגטון, השלוחה נפתחה לתנועה ב-2021 והרחיבה כך את החשיבות התפעולית של התחנה כמוקד הסתעפות בדרום-לונדון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קנינגטון
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:סאת'ק
בנג'מין אדוארדס (פוליטיקאי ממרילנד)

**בנג'מין אדוארדס** (באנגלית: **Benjamin Edwards**; 12 באוגוסט 1753 – 13 בנובמבר 1829) היה סוחר ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת מרילנד. בשנת 1795 ייצג לזמן קצר מאוד את המחוז השלישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר התפטרותו של אוריה פורסט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אדוארדס נולד ב־12 באוגוסט 1753 במחוז סטאפורד שבמושבת וירג'יניה, והיה בנם של היידן אדוארדס ופנלופי (לבית סנפורד) אדוארדס. הוא למד בבתי ספר עממיים.

### קריירה
אדוארדס היה חקלאי וסוחר בולט במחוז מונטגומרי שבפרובינציית מרילנד. במשך כ־25 שנים התגורר בחוות מאונט פלזנט, שהייתה מרוחקת כ־9 מיילים מבית המשפט של מחוז מונטגומרי. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד במשך מספר שנים.

בשנת 1788 שימש כציר בוועידת המדינה של מרילנד, שנועדה להכריע האם המדינה תאשרר את חוקת ארצות הברית המוצעת. כמו כן שימש כמנטור של ויליאם וירט, שלימים היה התובע הכללי של ארצות הברית בעל הכהונה הארוכה ביותר.

בשנת 1795, לאחר התפטרותו של חבר הקונגרס אוריה פורסט, נבחר אדוארדס כמועמד תומך הממשל לייצג את המחוז השלישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית. כהונתו נמשכה כחודשיים בלבד, ולאחר מכן הוחלף בידי ג'רמיה קראב.

### בערוב ימיו
בשלהי חייו היגר אדוארדס מערבה והתיישב ביישוב החדש אלקטון שבמחוז טוד, קנטקי. בשנת 1821 בנה שם בית חדש בשם 'Edwards Hall'. הבית נותר בבעלות המשפחה לאחר מותו, ובו ילדה בתו אמילי את נכדו בנג'מין בריסטו. הבית עומד עד היום, ובשנת 1974 נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

בנג'מין אדוארדס נפטר ב־13 בנובמבר 1829 באלקטון שבקנטקי.

### חיים אישיים
אדוארדס נישא למרגרט ביל (1754–1826), שנודעה בכינוי 'היפה של מונטגומרי'. היא הייתה בתו של קולונל ניניאן ביל, מהגר מסקוטלנד שהחל את דרכו באמריקה כמשרת בחוזה והפך לבעל קרקעות וסוחר גדול, ובעל אחוזת וודלי.

לבני הזוג נולדו שלושה־עשר ילדים, ובהם:
* ניניאן אדוארדס (1775–1833), שכיהן לימים כמושל וכסנאטור של מדינת אילינוי; נישא לאלוירה ליין בשנת 1803.
* מרי אדוארדס (1777–1871), שנישאה תחילה להנרי ויטאקר ולאחר מותו למייג'ור בנג'מין הלם מקנטקי; הייתה אמה של אמילי בריסטו וסבתו של בנג'מין בריסטו, מזכיר האוצר של ארצות הברית בתקופת הנשיא יוליסס ס. גרנט.
* פנלופי אדוארדס (1779–1845), שנישאה לוויליאם וייט ויטאקר.
* אלישע ביל אדוארדס (1781–1823), שנישא ללוסי ריצ'רדסון ולאחר מותה למרתה פליסיאנה אפשואו.
* פרסלי אדוארדס (1784–1833), שנישא להסטר פופ בשנת 1810.
* אליזבת אדוארדס (1786–1833), שנישאה לג'ון גריי; אם לחבר הקונגרס מקנטקי .
* מרגרט אדוארדס (1788–1851), שנפטרה מבלי להינשא.
* מטילדה אדוארדס (1790–1878), שנישאה לכומר פראנסווי רנה קוסיט, מייסד מכללת קמברלנד, בשנת 1834.
* לוקרציה מריה אדוארדס (1792–1863), שנישאה לגנרל דאף גרין – מורה, מנהיג צבאי, עיתונאי, סופר ותעשיין, שכיהן כשגריר ארצות הברית במקסיקו.
* סיירוס אדוארדס (1793–1877), חבר המפלגה הוויגית, שכיהן בבית הנבחרים ובסנאט של אילינוי; נישא לננסי הרייט ריד ולאחר מותה לסופיה לומיס.
* בנג'מין פרנקלין אדוארדס (1797–1877), שנישא לאליזבת גרין בשנת 1819.
* רייצ'ל אדוארדס (1800–1828), שנישאה לכומר ויליאם ק. וורפילד.
* וושינגטון אדוארדס, שנפטר בגיל צעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1753
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1829
רידיגר אוברמנס

**רידיגר אוברמנס** (בגרמנית: **Rüdiger Overmans**; נולד ב-6 באפריל 1954 בדיסלדורף) הוא היסטוריון צבאי גרמני המתמחה בהיסטוריה של מלחמת העולם השנייה. ספרו "אבדות צבאיות גרמניות במלחמת העולם השנייה" (*German Military Losses in World War II*), אותו חיבר כמנהיג פרויקט בחסות קרן גרדה הנקל, הוא אחד החיבורים המקיפים ביותר על אבדות גרמניות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
אוברמנס הצטרף לבונדסוור בשנת 1972 ולמד כלכלה באוניברסיטת הבונדסוור במינכן בין 1974 ל-1977. הוא השלים דוקטורט בשנים 1982–1986 באוניברסיטת הבונדסוור בהמבורג, כיום אוניברסיטת הלמוט שמידט. בין 1987 ל-2004 היה עמית מחקר במשרד לחקר ההיסטוריה הצבאית (MGFA), תחילה בפרייבורג ואחר כך בפוטסדאם. בשנת 1996 קיבל דוקטורט בהיסטוריה על העבודה פורצת הדרך *"אבדות צבאיות גרמניות במלחמת העולם השנייה"* באוניברסיטת פרייבורג. המחקר פורסם ב-1999 במינכן על ידי הוצאת אולדנבורג (Oldenbourg Verlag). בין נים 1996 ל-2001 הרצה במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת פרייבורג. עד פרישתו ב-2004 הגיע לדרגת סגן אלוף. מאז עבד כהיסטוריון עצמאי. הוא השתתף בוועדה שפרסמה חוות דעת על מספר הקורבנות בהפצצה בדרזדן בפברואר 1945.

## מחקרים
מחקריו העיקריים של אוברמנס:

### מונוגרפיות

* 

* יורג אכטרנקמפ, עורך (2005). "מדיניות שבויי המלחמה של הרייך הגרמני 1939 עד 1945". החברה הגרמנית להיסטוריה של המלחמה 1939–1945. כרך שני: ניצול, פרשנויות, הדרה. גרמניה ומלחמת העולם השנייה. כרך ט'. הוצאת דויטשה פרלגסאנשטלט, מינכן. עמ' 729–875. .

* 

* רולף-דיטר מולר, עורך (2008). "גורלם של שבויי מלחמה גרמנים במלחמת העולם השנייה". קריסת הרייך הגרמני בשנת 1945. כרך שני: השלכות מלחמת העולם השנייה [קריסת גרמניה 1945 ותוצאות מלחמת העולם השנייה: החלטת הוורמאכט והשלכות המלחמה]. גרמניה ומלחמת העולם השנייה. כרך X/1-2. הוצאת דויטשה פרלגסאנשטלט, מינכן. עמ' 379–507. .

### פרקים בתוך ספרים

* 

* בידי האויב: שבויי מלחמה מהעת העתיקה עד מלחמת העולם השנייה. הוצאת בולאו, קלן. 1999. .

* 

* אוברמנס ובישוף, גונטר (1999). שבויי מלחמה במלחמת העולם השנייה. פרספקטיבה השוואתית. גרהרד הולר, טרניץ-פוטשאך. .

* 

* פוליאן, פאבל; הילגר, אנדראס; אוברמנס, רידיגר (2012). חיילי הצבא האדום בידי גרמנים: מסמכים על שבויים, החזרה לארצם ושיקום חיילים סובייטים ממלחמת העולם השנייה. שונינג, פדרבורן. .

### עורך

* 

* אבדות צבאיות גרמניות במלחמת העולם השנייה. אולדנבורג, מינכן. 2004. .

* 

* חיילים מאחורי גדרות תיל. שבויי מלחמה גרמנים במלחמת העולם השנייה. פרופילן, ברלין. 2000. .

## קישורים חיצוניים
* 
* Homepage of Rüdiger Overmans

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1954
שמואל קאסוב

**שמואל דוד קאסוב** (באנגלית: **Samuel David Kassow**; נולד ב-3 באוקטובר 1946) הוא היסטוריון אמריקאי של תולדות יהדות אשכנז.

## ראשית חייו
קאסוב נולד במחנה עקורים בשטוטגרט, גרמניה. אמו שרדה את השואה כשהוחבאה עם אחותה במחפר מתחת לאסם בחווה של משפחת חבר לכיתה; אביו נעצר על ידי הסובייטים ובתקופת המלחמה היה במחנה שבויים סובייטי. קאסוב גדל בניו הייבן, קונטיקט.

## השכלה
קאסוב סיים את לימודיו בבית הספר ווטקינסון בהרטפורד, קונטיקט, בשנת 1962. בשנת 1966 קיבל תואר ראשון מטריניטי קולג' בהרטפורד, קונטיקט. בשנת 1968 קיבל תואר שני (M.Sc.) מבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 1976 קיבל תואר שלישי (Ph.D.) מאוניברסיטת פרינסטון.

## קריירה
קאסוב היה פרופסור בקתדרה על שם צ'ארלס נורת'ם בטריניטי קולג' עד לפרישתו ב-2025.

קאסוב היה יועץ למוזיאון להיסטוריה של יהודי פולין, שנפתח באתר גטו ורשה, והיה אחראי על שתיים מתוך שמונה תערוכות מרכזיות.

בספרו *"מי יכתוב את ההיסטוריה שלנו?"* *גילוי מחדש של ארכיון נסתר מגטו ורשה*, דן בחשיבות שימור המסמכים ההיסטוריים. הוא תיאר את אירועי מלחמת העולם השנייה וחיסול גטו ורשה. מוקד העניין העיקרי שלו הוא ארכיון רינגלבלום, שנוצר בסודיות על ידי קבוצה קטנה של יהודים בגטו ורשה, ארכיון שנחשף ונחקר כעשר שנים לאחר מכן.

בשנת 2014 פרסמו הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה ומוזיאון השואה של ארצות הברית את הספר "ההיסטוריה החשאית של משטרת גטו קובנה" (The Clandestine History of the Kovno Jewish Ghetto Police) עם הקדמה מאת קאסוב.

ספרו משנת 2007 *, "מי יכתוב את ההיסטוריה שלנו",* עובד לסרט תיעודי באותו שם, בבימויה של רוברטה גרוסמן ובהפקתה של ננסי ספילברג. הוא יצא לאקרנים בשנת 2018.

## ספרים ומאמרים
* *סטודנטים, פרופסורים והמדינה ברוסיה הצארית: 1884-1917,* הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, 1989.
* *בין צאר לעם: החיפוש אחר זהות ציבורית ברוסיה הצארית*. אדית קלוז, שמואל קאסוב, ג'יימס ל. וסט - עורכים. הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, פרינסטון, ניו ג'רזי 1991. .
* *החיים הייחודיים של יהדות מזרח אירופה,* יהדות מזרח אירופה, ניו יורק 2004
* *מי יכתוב את ההיסטוריה שלנו: עמנואל רינגלבלום וארכיון עונג שבת,* הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, 2007
* הערך על השואה ב"אנציקלופדיה של קיימברידג' על ההיסטוריה של היהדות", כרך ח', עמודים 633–671, הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 2018

## חיים אישיים
קאסוב נשוי לליסה פלסקוב קאסוב, מנהלת בית הלל בטריניטי קולג' בקונטיקט (Trinity College, Connecticut). 

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* ביקורת מאת קלרה וייס על ספרו של קאסוב "מי יכתוב את ההיסטוריה שלנו?" - Samuel Kassow's Who Will Write Our History? - Review by Clara Weiss

קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:חוקרי יהדות אשכנז
קטגוריה:ילידי 1946
אלדד קולנשר

**אלדד קולנשר** הוא סופר, חבר הוועד המנהל של תנועת "אם תרצו", אלוף-משנה במילואים וחתן פרס ביטחון ישראל.

## ביוגרפיה
קולנשר שירת כאלוף-משנה בתפקיד מסווג ביחידה 8200. במסגרת תפקידו זכה בפרס ביטחון ישראל, שפרטיו חסויים.

הוא דוקטור למנהיגות ארגונית מאוניברסיטת תל אביב, ועבודת הדוקטורט שלו נכתבה בהנחיית הפרופסורים בעז רונן ומשה פרג'ון בנושא "מנהיגות אדריכלית – הליבה המוזנחת של מנהיגות ארגונית".

## ספריו
* עצמאות היא רק ההתחלה: חשיבה אמיצה על מצב האומה (2004)
* ד"ר מקס קולנשר: מנהיג ציוני, משפטן ובנקאי (2011)
* הגדת העצמאות: שמחה ומשמעות ביום העצמאות (2016)
* הרצל: לא מה שסיפרו לנו (2018)
* מדינה בשלטון בג"ץ (2019) - נכתב במקור בשנת 2014 עם עו"ד יורם שפטל כנייר עמדה עבור תנועת "אם תרצו" וב-2019 פורסם במהדורה מורחבת.
* מועדי ישראל
* הבלוף הפלסטיני (2023)

## חיים אישיים
נשוי לקלייר. השניים מתגוררים בהרצליה והורים לשלושה ילדים. בנו הוא המוזיקאי והיזם מתן-ארז קולנשר.

סבו היה ד"ר מקס קולנשר, שהיה ממנהיגי התנועה הציונית בגרמניה, משפטן וחבר הנהלת הסוכנות היהודית.

## קישורים חיצוניים
* מאמרים מאת אלדד קולנשר בכתב העת "מראה"
* פרסומים אקדמיים של אלדד קולנשר
* אלדד קולנשר, המנהל האזרחי מקים לפלסטינים מדינה בשליחות ובמימון מדינת ישראל. מידה, 7 בפברואר 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אם תרצו
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
בית סאבר

**בית סאבר** הוא כפר בדרום סוריה המשויך לנפת קטנא שבמחוז ריף דמשק, הממוקם דרומית-מערבית לבירה דמשק. יישובים סמוכים כוללים את חאן א-שיח בצפון-מזרח, כפר חואר וביתימה בצפון, בית ג'ין במערב, חרפה בדרום-מערב וסאסע בדרום. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סוריה, אוכלוסיית בית סאבר מנתה 3,021 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004. תושביו הם בעיקר מוסלמים סונים.

## גאוגרפיה
בית סאבר ממוקם על מורדותיו המזרחיים של החרמון הסורי, בגובה של כ-950 מטרים מעל פני הים, על גדות אחד היובלים התחתונים של נהר עוואג', שמקורו בהר החרמון. שם היובל הוא סביראני, ונגזר משמו של הכפר "סאבר".

## היסטוריה
ההיסטוריון המוסלמי מימי הביניים אבו אל פידאא הזכיר את בית סאבר בסוף המאה ה-14, בתקופת שלטון הממלוכים בסוריה.

בשנת 1838, ציין עלי סמית שאוכלוסיית בית סאבר היא מוסלמית סונית.

במהלך מלחמת יום הכיפורים, בית סאבר הופצץ על ידי ארטילריה של צה"ל, מה שגרם להרס של שני בתים. ההתקפה הובילה לחקירה של האו"ם.

בספטמבר 2024, כחלק ממבצע חיצי הצפון, כטב"מ ישראלי הרג בדירה בכפר אחמד מוחמד פהר, שהיה ראש תשתית החמאס בדרום סוריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
בית הכנסת בבזל

בית הכנסת של בזל (בגרמנית: **Basler Synagoge**), הידוע גם בתור בית הכנסת הגדול (בגרמנית: **Grosse Synagoge**), הוא בית הכנסת של הקהילה האשכנזית של קהילת יהודי בזל. הוא נמצא ברובע העיר **אם רינג** ברחוב **אוילר 2**. שתי כיפותיו המחודדות, המבהיקות בזהב, מעניקות למבנה נופך מזרחי והן מאפיין בולט בנוף בזל.

## תולדות הבנייה
בית הכנסת הראשון של קהילת יהודי בזל שכן סביב שנת 1200 ברחוב **גרברגאסה תחתית**. מאז 1864 דנה קהילת יהודי בזל בהקמת בית כנסת, ולבסוף נבנה המבנה בין 1866 ל-1869 בידי האדריכל הרמן רודולף גאוס. בהתאם לאופנה של התקופה, הבניין הראשון היה מבנה נאו-ביזנטי מרכזי מסוג מבנה כיפת-צלב, שבמזרחו הוצמד ארון קודש. עזרת נשים הייתה מכוונות מערבה.

הרחבה ראשונה בוצעה בשנת 1892, כאשר פאול רבר הרחיב את בית הכנסת והוסיף לו כיפה שנייה, ובכך העניק למבנה אופי מובהק של ציר אורך.

לאחר השיפוץ של 1947, הוחלפה העיצוב הפנימי הרב-צבעי בגוון אפור מאחד. בשנים 1986/87 שופץ בית הכנסת פעם נוספת באופן מקיף, ובמסגרת זאת שוחזרו הציורים של הקיר המזרחי והעיטורים של חיפוי התקרה שביצע פאול רבר.

## נכס תרבות
בית הכנסת של בזל הוא נכס תרבות בעל חשיבות לאומית, הרשום במספר KGS 1625 ברשימת נכסי התרבות בעלי חשיבות לאומית בקנטון בזל-שטאט, ומוגן בהתאם לאמנת האג להגנת נכסי תרבות בעת עימות מזוין, לחוק הפדרלי מ-20 ביוני 2014 בדבר הגנת נכסי תרבות בעת סכסוכים מזוינים וכן לתקנה מ-29 באוקטובר 2014 בדבר הגנת נכסי תרבות בעת סכסוכים מזוינים.

## שינוי שם בית הכנסת
בית הכנסת הגדול של בזל, שעד אז כונה בפי חברי הקהילה בשפת היום-יום IGB-Syni (צורה מקוצרת של **Israelitische Gemeinde Basel-Synagoge**), שינה את שמו בסוף שנת 2020 ל**בית יוסף**. על מתן השם הזה החליטה אספת הקהילה בספטמבר 2020 ברוב דחוק, לאחר דיון ממושך. בכך נקרא בית הכנסת על שמו של הבנקאי יוסף ספרא. בתמורה קיבלה הקהילה תרומה בסך 1.5 מיליון פרנק שווייצרי. מאחורי התרומה עומדת משפחת הבנקאים ספרא שמקורה בברזיל וקרן המקורבת לה. מאז רכישת הבנק הפרטי הבזלאי Sarasin, שכיום נקרא J. Safra Sarasin Bank, יש למשפחה, הנמנית עם חמש המשפחות העשירות בשווייץ ובעלת בתי מגורים במדינות שונות, קשר ישיר לבזל. התנאי היחיד להסכם, אשר הושלם באופן סופי חרף מחאות בודדות, היה ששם בית הכנסת יישמר מעתה ואילך "לנצח נצחים".

## לקריאה נוספת

* Julia Gauss: *Die Basler Synagoge. Ihr Erbauer, Hermann Gauss-Kienle (1835–1868).* In: Basler Stadtbuch 1969, S. 202–204.
* Ludwig Kahn: *Basler Synagogen im Laufe der Geschichte*. In: Basler Stadtbuch 1969, S. 205–207.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ: בתי כנסת
קטגוריה:בזל: מבנים
דייוויד פין

**דייוויד פין** (באנגלית: **David Fynn**) הוא שחקן, מפיק ותסריטאי בריטי־אירי, הידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של ברט בסיטקום הטלוויזיה  (2014–2016) של NBC.

באוקטובר 2016 החל לגלם את דיואי פין בהפקת הווסט אנד של המחזמר  מאת אנדרו לויד ובר ב, המבוסס על הסרט משנת 2003 בכיכובו של ג'ק בלאק. על תפקיד זה קיבל מועמדות לפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר בשנת 2017.

## תיאטרון
הופעותיו בתיאטרון כוללות את  בתיאטרון המלכותי הלאומי, רומיאו ויוליה בתיאטרון המלכותי הלאומי,  בתיאטרון ,  בלהקה השייקספירית המלכותית, After the Party בווסט אנד ואת Starving בתיאטרון . הוא למד ב־.

## טלוויזיה
הופעותיו הטלוויזיוניות כוללות את "משחקי הכס", "שרלוק", "דוקטור הו", "קרועים", "החבר'ה מהלשכה", "בננה", , , "מראה שחורה", , , "פיפ שואו" ו"ספוקס". בינואר 2021 הופיע כאחת הדמויות הראשיות, העיתונאי , במיני־סדרה  של ITV. בשנת 2022 גילם עיתונאי בסדרה  של ITV ואת אלכס בסדרה  של BBC.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
מודד קיפודי

**מודד קיפודי** (שם מדעי: *Apochima flabellaria*) הוא מין של עש ממשפחת המודדיים ("Geometridae") הנפוץ בצפון אפריקה ודרום אירופה מזרחה עד למרכז אסיה. בישראל הוא נפוץ מאוד בצפון ישראל ומרכזה עד קו באר שבע.

## טקסונומיה ואטימולוגיה
המין תואר על ידי האנטומולוג החובב האוסטרי ארנסט היגר בשנת 1838. בסוג *Apochima* ישנם ארבעה מינים, אך המודד הקיפודי הוא הנציג היחידי בישראל ובאגן הים התיכון.
מקור שם הסוג *Apochima* לא ברור, ככל הנראה הוא צירוף מילים מיוונית של *Apo* (απο) = "נפרד" או "רחוק" ו-*Cheima* (χείμα) "חורף" או "סערה", אולי בשל הופעת הזחלים באביב. שם המין הספציפי *flabellaria* מגיע מלטינית מהמילה flabellum, מניפה קטנה, בשל מנח הכנפיים הייחודי של המין.

## תיאור
מוטת הכנפיים היא 34–39 מ"מ לזכרים ו-32–41 מ"מ לנקבות.
ממוזער|בוגר עם כנפיים פרושות
לבוגרים צורה ייחודית בשל מנח הכנפיים שלהם במנוחה: הזוג הקדמי סגור ומוחזק זקוף מעלה, בעוד הזוג האחורי משוטח אחורה. צבעם חום-אפרפר לא בולט ויש להם מחושים מנוצים.

הזחלים מעוטרים בבליטות מחודדות דמויות קוצים, מה שהקנה למין את שמו העברי. הם מתחילים את חייהם באורך של מ"מ בודדים, ומגיעים לכ-4–5 ס"מ בשיא גודלם. הם מופיעים במגוון צבעים: חום בהיר, ירוק כהה, צהבהב או אפילו כתום.

## אקולוגיה
עונת התעופה של הבוגרים היא מנובמבר עד אפריל, ויש דור אחד או שניים בשנה.

### תפוצה
למין אזור תפוצה נרחב המשתרע מצפון אפריקה ודרום אירופה, דרך אגן הים התיכון (כולל באיי הים התיכון), הבלקן ועד הים הכספי ומרכז אסיה.

### בית גידול
בית הגידול המועדף על המודד הקיופדי הוא בתות עשבוניות ושטחי בור. הבוגרים פעילי לילה ונמשכים גם לאור מלאכותי.

### תזונה
לבוגרים חדק המציצה מנוון והם לא אוכלים. הזחלים ניזונים ממינים שונים של סוככיים ומורכבים, בין השאר שינן, חרצית, ציפורני חתול וסביון.

### רבייה
הזכרים מאתרים את הנקבות בעזרת פרומון, אותו הם מאתרים באמצעטת המחושים הגדולים והמנוצים שלהם. הביצים שטוחות, בקוטר של כ-1 מ"מ וצבען כסוף. הן מוטלות על ענפי עצים נמוכים או גבעולי צמחים כמו חלבלוב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:עשים
דיסקוגרפיית הסינגלים של אריק איינשטיין

זהו ערך הסוקר את דיסקוגרפיית הסינגלים של הזמר-יוצר הישראלי **[[אריק איינשטיין]]** כאמן סולו וכחבר בהרכבים שונים.

## שנות החמישים של המאה העשרים

## שנות השישים של המאה העשרים

## שנות השבעים של המאה העשרים

## שנות השמונים של המאה העשרים

## שנות התשעים של המאה העשרים

## שנות האלפיים

## שנות העשרה של המאה העשרים והאחת

## שנות העשרים של המאה העשרים ואחת

## הערות שוליים

*
איינשטיין, אריק
הלב מתרוקן

"**הלב מתרוקן**" הוא שיר בביצוע פיטר רוט, שנוצר במסגרת פרויקט "המשקפיים של נויפלד" של שמוליק נויפלד. השיר יצא ב-10 בדצמבר 2025 ונכתב על ידי רוט, אשר גם ביצע אותו, בעוד שנויפלד אחראי ללחן, לעיבוד ולהפקה המוזיקלית. הפרויקט נועד ליצירת שיתופי פעולה בין נויפלד לבין יוצרים וזמרים שונים מן המוזיקה הישראלית. היצירה לוותה בקליפ מוזיקלי שצולם במיוחד עבורה, כחלק מהשקת השיר.

## רקע והפקה
שיתוף הפעולה בין רוט לנויפלד התגבש במסגרת המשך פיתוח פרויקט "המשקפיים של נויפלד". נויפלד תיאר את החיבור המקצועי עם רוט ככזה הנשען על היכרות מוקדמת עם יצירתו ועל זיקה לעולמות הרוק שמהם הגיע רוט. מתוך מפגש זה נוצר הלחן והעיבוד המוזיקלי, ובהמשך הצטרף רוט ככותב הטקסט וכמבצע השיר. תהליך העבודה על השיר כלל כתיבת מילים ללחן קיים, לאחר שרוט נחשף למנגינה והביע רצון לקחת חלק בפרויקט. ההקלטה בוצעה זמן קצר לאחר מכן, והביצוע הסופי כלל גם סולו גיטרה כחלק מן העיבוד.

מן הבחינה המוזיקלית, השיר מתואר כשיר פופ רוק בעל קצב מובחן, ובמקביל כבלדה מלודית בעלת זרימה רציפה וקצובה, המדמה תחושת "מקצב נסיעה". המבנה המוזיקלי משלב בין תנועה מתמדת לבין מלודיה מתונה, והעיבוד מדגיש רצף והמשכיות לאורך השיר כולו. השיר עוסק בהתמודדות פנימית מתמשכת עם פחדים, רגשות מציפים ועומס נפשי. הדובר מתואר כמי שמנסה לשמור על יציבות רגשית, להימנע מקריסה, ולעודד את עצמו לזכור את קיומו של כוח פנימי. הטקסט מציג מאבק שאינו נקודתי אלא מתמשך, לצד ניסיון להמשיך לנוע קדימה חרף הקושי.

## ניתוח מילולי
מילות השיר נפתחות בתחושת הצפה רגשית, כאשר הדובר מביע רצון להקלה מן הפחדים והסיוטים ותוהה עד מתי ייאלץ לשאת מצב זה. ביטוי זה מציג מצב של עומס מתמשך ולא אירוע חד פעמי. בהמשך מופיע דימוי של גולש בים אפור, המנסה לתזמן את הגל ולמצוא "חלון יציאה", דימוי המתאר מצב נפשי בלתי יציב ותלות בתזמון ובשליטה חלקית בלבד. בהמשך השיר מופיעה קריאה לזכור את "הרוח" הפנימית, המתוארת ככוח חי הממשיך לפעול גם במצבים של כאב והתרוקנות רגשית. במקביל מתוארת הופעה בלתי צפויה של מצב נפשי מכביד, המתואר כישות המגיעה ללא שליטה מוקדמת. הדובר מציין כי למד לחיות עם נוכחות זו כחלק מן הקיום, תוך תיאור הדרגתי של דעיכת האור בסביבה ולא של משבר חד.

## ביקורות
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי התייחס לשילוב שבין פגיעות רגשית לבין מבנה מלודי וקצבי מאוזן. לדבריו, השיר מתאר מצב נפשי מתמשך של מאבק פנימי, שבו ההתרוקנות הרגשית אינה מוצגת כנקודת קיצון דרמטית אלא כתוצאה מצטברת של התמודדות ונתינה לאורך זמן. חרסונסקי מציין כי הבחירה המוזיקלית לשלב זרימה קצובה עם מלודיה מאופקת מחזקת את תחושת ההליכה קדימה גם כאשר התוכן עוסק בעייפות נפשית ובכאב שקט.

עוד מדגיש חרסונסקי את מוטיב הרוח הפנימית החוזר בשיר, כיסוד המעניק רצף ומשמעות גם במצבים של ריקנות. לפי פרשנותו, הרוח אינה מוצגת כהבטחה לפתרון או לגאולה, אלא ככוח קיים ומתמיד המאפשר לאדם להחזיק מעמד בתוך המורכבות הרגשית. השיר, לשיטתו, יוצר חוויה אינטימית הנשענת על תנועה מתמשכת בין שקיעה לבין ניסיון להמשיך, מבלי לפנות להצהרות חד משמעיות או לאמירות חיצוניות להקשר האישי המתואר בו.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק נויפלד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שמוליק נויפלד
חוק ליבק

ממוזער|"קודקס ברדוויק" של חוק ליבק, שנכתב בשנת 1294, Jurjewetz, Kunsthist. Museum I-OKM-2010
**חוק ליבק** (בגרמנית: **Lübische Recht** או **Lübsches Recht**) הוא מערכת זכויות ממשל עצמי שניתנו לתושבי ערים באזור הים הבלטי. זכויות אלו פותחו בליבק, שהפכה לעיר אימפריאלית חופשית בשנת 1226 וממוקמת בשלזוויג-הולשטיין של ימינו. זו הייתה שיטת ממשל עירוני נפוצה בגרמניה של ימי הביניים ותחילת העת החדשה, שנייה רק לחוק מגדבורג.

חוק ליבק קבע זכויות ממשל וניהול עצמי לערים, אך לא ביטל את התלות בשליט בין אם היה זה בישוף, דוכס, מלך או, במקרה של ליבק, קיסר. החוק אפשר לערים מידה מסוימת של אוטונומיה ועצמאות בענייני חקיקה, שיפוט ומנהל. סמכויות אלה הוקצו למועצת העיר (Rat), שחבריה יכלו להיבחר באמצעות קואופטציה. חוק ליבק מייצג מודרניזציה משמעותית של הממשל בכך שמעמד של בורגנים, בניגוד לאצילים, היה אחראי על ענייני השלטון היומיומיים.

חוק ליבק אינו מקביל לחוק ההנזאי. ערי ההנזאיות אימצו את חוק ליבק או את חוק מגדבורג.

## היסטוריה
ליבק החלה להפיץ את צורת הממשל שלה לערים אחרות סביב הים הבלטי. בסופו של דבר, כ-100 מדינות אימצו ממשל המבוסס על החוק. הוא עדיין משמש כבסיס חוקי ברבות מאותן ערים. בהמשך המאה ה-13, ערים שנשלטו בעיקר על ידי חוק ליבק התגבשו לאיגוד סחר רב עוצמה, ברית ההנזה, שהייתה מעין קונפדרציה שבסיסה היה בליבק. עם זאת, עד המאה ה-15, תחנות מסחר של ברית ההנזה, שהייתה אז בשיא השפעתה, התפשטו ברחבי צפון מרכז אירופה והאיים הבריטיים, מלונדון ועד וליקי נובגורוד ומטרונדהיים ועד פרנקפורט טרונדהיים, ושלטו בסחר הרבה מעבר לאזורים דוברי גרמנית וגם הרבה מעבר לערים בהן היה חוק ליבק בתוקף.

כתב היד הלטיני המוקדם ביותר המעביר את חוק ליבק מתוארך לשנת 1226, וכתב יד בשפה הגרמנית התחתית לשנת 1270. האזכור המוקדם ביותר לכתב יד של חוק ליבק מיוחס לשנת 1188. חוק ליבק מושפע מהסוחרים מווסטפליה שהתיישבו בליבק, כמו גם מחוק הקרקעות הולשטיין ומחוק שלזוויג.

חוק ליבק היה נפוץ בכל הערים בצפון וצפון מזרח גרמניה ("Niederdeutschland") עד שנת 1900, אז יושם הקודקס האזרחי הגרמני ("Bürgerliches Gesetzbuch").

## עיקרי החוק
חוק ליבק קבע כי עיר צריכה להיות נשלטת על ידי מועצה המונה 20 חברים. הם לא נבחרו על ידי האזרחים, אלא היו ממנים חבר חדש בעצמם מתוך גילדות הסוחרים של העיר. תקופת הכהונה הייתה שנתיים, אך המועצה רשאית לבקש מחבר להישאר בתפקיד, מה שקרה בדרך כלל, כך שהבחירה הייתה למעשה לכל החיים.

המועצה בחרה עד ארבעה ראשי עיר (״בורגומאסטר״) מחבריה, שחלקו את סמכות השלטון. "הבורגומאסטר הראשון", בדרך כלל המבוגר שבהם, שימש כ"ראשון בין שווים". כללים אלה היו בתוקף עד אמצע המאה ה-19. ראשי העיר נשארו בתפקידם כל עוד יכלו. ישנם מספר מקרים מתועדים מימי הביניים בהן ראשי עיריות של ערי הליגה ההנזית נידונו למוות בשל תככים פוליטיים.

מודל זה של ממשלת עיר קבע שרק הסוחרים המנוסים, המשפיעים והמצליחים ביותר באופן אישי – וכמה עורכי דין, שכונו סינדיקים (פקידים) – יהפכו לחברי מועצה. כמו כן, היה כלל שאב ובנו, או אחיו, לעולם לא יוכלו להיות חברי מועצה בו זמנית, כך שמשפחות בעלות השפעה לא יוכלו לקבל נתח השפעה גדול מדי על הפוליטיקה של העיר.

## ערים שאימצו את חוק ליבק

## ראו גם
* זכויות מגדבורג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי הנזה
קטגוריה:ליבק
תמיר קופרמן

**תמיר קופרמן** (נולד ב-13 בספטמבר 2007) הוא מחליק אמנותי על קרח ישראלי. אלוף ישראל (2026), ארבע פעמים אלוף ישראל לנוער (2022–2025), אלוף בוואריה הפתוחה לנוער (2025), אלוף גביע דנקובה-סטביסקי (2025) ומקום שביעי באליפות אירופה (2026).

## ביוגרפיה
קופרמן נולד וגדל בתל אביב, ישראל. בתחילת דרכו, התאמן באקדמיית אייס פיקס חולון. ביוני 2022 עבר לניו ג'רזי והחל להתאמן באקדמיית אייס דרים בניו ג'רזי בהדרכתם של גלית חייט ויבגני קרסנופולסקי.

### 2025
באליפות העולם לנוער שנערכה בדברצן, הונגריה בסוף פברואר 2025 סיים במקום 12 בתחרות ליחידים בתוצאה של 209.49 נקודות (תרגיל קצר: 68.17 נקודות ותרגיל חופשי: 141.32 נקדות).

### 2026
באליפות אירופה שנערכה בשפילד, אנגליה בינואר 2026 סיים במקום שביעי בתחרות ליחידים בתוצאה של 230.17 נקודות (תרגיל קצר: 79.82 נקודות ותרגיל חופשי: 150.35 נקודות), 8.1 נקודות ממדליית ארד.

באליפות העולם שנערכה בפראג ב-28 במרץ אותה שנה הוא סיים במקום 18 בתחרות ליחידים בתוצאה של 224.40 נקודות (תרגיל קצר: 76.63 נקודות ותרגיל חופשי: 147.77 נקודות).

## קישורים חיצוניים

* המחליק האמנותי תמיר קופרמן סיים במקום ה- 7 באליפות אירופה לבוגרים, 17 בינואר 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2007
שחיתות על פני האדמה

**שחיתות על פני האדמה** (בפרסית: **افساد فی الارض**, מופסד א-פילרז, בערבית: **المفسد في الأرض**, אל-מופסיד פי אל-ארד) הוא מושג אסלאמי המתאר עבירה. באיראן, העבירה מוגדרת כ-"הפצת תעמולה על פני האדמה", כ-"סיכון האיזון הפוליטי והחברתי", כ-"עבירה ברורה של הקוד המורלי" או כ-"עוינות כלפי אלוהים על פני האדמה".

## בקוראן ובשריעה
בקוראן, ספר הקודש העיקרי של דת האסלאם, ובשריעה, הדין האסלאמי, שחיתות על פני האדמה מתוארת כ-"אנטיתזה" ל-"פריחה הפוליטית" ש-"אלוהים ציווה על האנושות".

על פי פרופסור הדת ג'ון אספוסיטו , הקוראן מייחס שחיתות על פני האדמה לאנשים לא מאמינים ולא צודקים אשר מסכנים את האיזון הפוליטי והחברתי.

בקוראן, שחיתות על פני האדמה מיוחסת למלחמת גוג ומגוג:

## באיראן
על פי מקור אחד לפחות, המושג "שחיתות על פני האדמה" הוגדר לראשונה כפשע באיראן על ידי רוחאללה ח'ומייני, מנהיגה הפוליטי של המהפכה האסלאמית באיראן ב-1979. המושג שימש את רשויות המשפט של הרפובליקה האסלאמית בימיה הראשונים של המהפכה, מה שהוביל למאסרים והוצאות להורג של המוני אנשים. ההשערה היא כי 8,000 אנשים נענשו תחת הסעיף "שחיתות על פני האדמה", רובם חברים לשעבר בממשלת השאה. בפברואר 2011 המג'לס, הפרלמנט האיראני, החליט ברוב גדול להעניש את מנהיגי האופוזיציה האיראנית מהדי כרובי ומיר-חוסיין מוסאווי תחת הסעיף שחיתות על פני האדמה.

### הגדרת הפשע
שחיתות על פני האדמה ברפובליקה האסלאמית של איראן (IRI) נכון לחוק האסלאמי במדינה לשנת 1996, מוגדרת בתיאור הבא: אנשים השולפים נשק בכוונה לאיים או לגרום לפחד ולסיכון ביטחוני בחברה. סעיף 284 בחוק האסלאמי מרחיב את ההגדרה למי שעוסק באופן נרחב ב:
* ביצוע פשעים נרחבים נגד ההמונים
* פשעים נגד ביטחון המולדת או ביטחונה החיצוני
* הפצת שמועות ו/או הוצאת דיבה
* עבירה כלכלית בתחומי המדינה
* הפצת חומרים מסוכנים ורעילים
* הקמת בתי בושת או מעורבות בהפעלתם, תוך גרימת הפרעה נרחבת לסדר הציבורי
* גרימת סיכונים ביטחוניים, גרימת נזק פיזי משמעותי לאנשים או גרימת נזק לרכוש ציבורי או פרטי
* שחיתות מוסרית ועבירות נרחבות

## ראו גם
* שריעה
* רוחאללה זם
* המהפכה האיראנית

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: חוק ומשפט