מפלגות בישראל

המערכת הפוליטית של ישראל מבוססת על שיטה יחסית ומאפשרת מערכת רב-מפלגתית עם מפלגות רבות המיוצגות ב, המונה 120 חברים.

לרוב מיוצג בכנסת מספר גדול של מפלגות. הסיבה לכך היא אחוז החסימה הנמוך הנדרש למושב – אחוז החסימה בישראל עמד על אחוז אחד מהקולות מ-1949 עד 1992, 1.5% מ-1992 עד 2003, 2% מ-2003 עד 2015 ו-3.25% מאז 2015. ב ב-2022, למשל, עשר מפלגות נכנסו לכנסת, וארבע מהן זכו בעשרה מנדטים לפחות. אחוז החסימה הנמוך, בשילוב עם שיטת המפלגות הכלל-ארצית, גורם לכך שכמעט בלתי אפשרי שמפלגה אחת תזכה ב-61 המושבים הדרושים לממשלת רוב. אף מפלגה מעולם לא זכתה בהישג זה, ושיא המנדטים למפלגה בכנסת בודדת הוא 56, בו זכה המערך בראשות גולדה מאיר בבחירות 1969.

כתוצאה מכך, בעוד שרק חמש מפלגות (העבודה על גלגוליה, הליכוד, קדימה, ימינה ויש עתיד) כיהנו כמפלגות שלטון, כל ממשלות ישראל, נכון ל-2022, היו קואליציות המורכבות משתי מפלגות או יותר.

## מפלגות נוכחיות
### מפלגות המיוצגות בכנסת
המפלגות הבאות חברות ב:

### מפלגות אחרות
המפלגות הבאות התמודדו ב, אך לא עברו את אחוז החסימה:

## מפלגות לשעבר
### מפלגות שהיו מיוצגות בעבר בכנסת

### מפלגות שלא הצליחו לזכות במושבים בכנסת

## מפלגות שנפסלו מהתמודדות
בישראל קיימים מנגנונים חוקתיים המאפשרים את פסילתן של מפלגות או רשימות מועמדים מהתמודדות בבחירות לכנסת. סמכות זו נובעת בעיקר מסעיף 7א לחוק יסוד הכנסת, וסעיף 5 לחוק המפלגות, תשנ"ב-1992. עילות הפסילה העיקריות כוללות שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, הסתה לגזענות ותמיכה במאבק מזוין נגד המדינה.

הליך הפסילה מתחיל בדרך כלל לאחר הגשת רשימות המועמדים לוועדת הבחירות המרכזית, הגוף האחראי על ניהול הבחירות. כל אדם, מפלגה או ארגון רשאי להגיש בקשה לפסילת רשימה או מועמד, ועל הבקשה לנמק מדוע הרשימה או המועמד עונים על אחת מעילות הפסילה המוגדרות בחוק. ההחלטה על פסילה מתקבלת בהצבעה של חברי ועדת הבחירות המרכזית.

החלטות ועדת הבחירות המרכזית על פסילת רשימות או מועמדים טעונות אישור של בית המשפט העליון. בכך ממלא בית המשפט העליון תפקיד של פיקוח ובקרה, במטרה לאזן בין הצורך להגן על עקרונות היסוד של המדינה לבין חופש ההתמודדות בבחירות וחופש הביטוי.

מספר מקרים בולטים של פסילת מפלגות ומועמדים התרחשו לאורך השנים:

רשימת הסוציאליסטים (1965) הייתה המקרה הראשון בו נפסלה רשימה פוליטית בישראל. הרשימה, שהוקמה על ידי קבוצה של ערבים, הרשימה נפסלה על ידי ועדת הבחירות המרכזית בטענה כי היא שוללת את קיומה של מדינת ישראל כמדינה לאומית-יהודית וכי חלק מחבריה לקחו חלק בארגון "אל-ארד". בית המשפט העליון אישר את הפסילה, וקבע כי עקרונות היסוד של המדינה אינם יכולים לשמש מגן חוקתי לפעילות פוליטית הפוגעת בהם.

תנועת כך בראשות הרב מאיר כהנא (1984) נפסלה מהתמודדות בבחירות לכנסת האחת עשרה בשל הסתה לגזענות ופגיעה חמורה בעקרונות הדמוקרטיים של המדינה. לאחר שבית המשפט העליון ביטל את הפסילה, תוקן חוק יסוד הכנסת (סעיף 7א), ובכך קיבלה הפסילה תוקף חוקתי.

בשנים האחרונות נדונו מספר מקרים נוספים של פסילת מועמדים ורשימות. לדוגמה, בשנת 2019 פסלה ועדת הבחירות המרכזית את מועמדותו של ד"ר מיכאל בן ארי (עוצמה יהודית) בשל התבטאויות גזעניות נגד הציבור הערבי, ובית המשפט העליון אישר את הפסילה. לעומת זאת, באותה מערכת בחירות, בית המשפט העליון אישר את התמודדותם של איתמר בן גביר (עוצמה יהודית) ורשימת רע"ם-בל"ד, תוך אימוץ גישה מצמצמת יותר לפסילות.

במקרים אחרים, כמו פסילת ח"כ חנין זועבי (בל"ד) בשנת 2015 וד"ר עופר כסיף (חד"ש) בשנת 2019 על ידי ועדת הבחירות המרכזית, הפך בית המשפט העליון את החלטת הפסילה, בנימוק שלא הוצגו ראיות מספיקות המצדיקות את הפגיעה בזכות לבחור ולהיבחר.

מקרים אלה משקפים את המתח המתמיד בין הצורך להגן על זהותה היהודית והדמוקרטית של מדינת ישראל לבין עקרונות יסוד דמוקרטיים כמו חופש הביטוי והזכות לבחור ולהיבחר. הרשות השופטת, ובפרט בית המשפט העליון, ממלאת תפקיד מרכזי בניהול מחלוקות אלה ובביצוע האיזון הנדרש.

## תנועות נוער ציוניות

נוסף על תנועות אלה קיימת ברית הנוער הקומוניסטי הישראלי שמזוהה עם מק"י וחד"ש ומתנגדת לציונות.

## ראו גם
* פוליטיקה של ישראל
* הבחירות לכנסת
* ליברליזם בישראל
* ציונות סוציאליסטית
* ציונות רוויזיוניסטית

## קישורים חיצוניים

* 
* הסיעות בכנסת, באתר הכנסת
* מאגר מידע על מפלגות רשומות, באתר רשם המפלגות
* 

## הערות שוליים

*
*