open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צבי ישראל שביד

** צבי ישראל שְבַיְד** (גם: **שבייד**, **שוייד**, **שווייד**) (3 בנובמבר 1901, קובילה-גורצקה, גליציה – מאי 1954, ירושלים) היה סופר עברי, מתרגם, משורר, ועיתונאי; אביו של הוגה הדעות אליעזר שביד.

## ביוגרפיה
שביד נולד בקובילה-גורצקה שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. סיים את לימודיו בעיר נובי סונץ', ובשנת 1920 יצא ללמוד באוניברסיטת ברלין. בשנת 1924 הופסקו לימודיו בשל היעדר אזרחות גרמנית, הוא הוכרח לצאת מגרמניה, החליט לעלות לארץ ישראל והתיישב בירושלים.

בשנותיו הראשונות בארץ עסק שביד, שהיה פוליגלוט, במלאכות מזדמנות, ובעיקר בתרגום, בעריכה ובהבאה לדפוס. לאחר כמה שנות ישיבה בארץ התקבל לעבודה כפקיד בבית המשפט, והתמיד בעבודה זו שנים רבות. בד בבד עם היקלטותו החל גם לפרסם מיצירתו הספרותית בכמה תחומים: שירים, סיפורים, תרגומי שירה, תרגומי סיפורת, ורשימות עיתונאיות.

שביד התפרסם בעיקר בשל סדרת סיפוריו על גרמניה באמצע שנות ה-20, עם עליית התנועה הנאצית. לימים כונסה סדרה זו, בשם "הקאברט הגדול", בספרו "נתיב אל האור". תרגומו הידוע הוא ל"פרומתאוס הכבול" מאת אייסכילוס.

## ספרו
*צבי ישראל (שביד), **נתיב אל האור**: דברי שיר סיפור ותרגום (מבוא מאת דב סדן), תל אביב: אל"ף, תשי"ח 1958.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* 

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משפחת רוזנבלום-שביד
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954
גרהם קלארק

**ג'ון גרהם דאגלס קלארק** (באנגלית: **Sir John Grahame Douglas Clark**; 28 ביולי 1907 – 12 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי ומומחה לפרהיסטוריה, הידוע על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית.

## ביוגרפיה
הוא נולד בברומלי שבמחוז קנט (כיום חלק מלונדון), אנגליה, והתחנך במרלבורו ובקיימברידג'. מונה לפרופסור לארכאולוגיה על שם דיסני בשנת 1950 ולאחר שנתיים נוספות נהיה לראש מחלקת הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'.

לאורך הקריירה שלו, הוא התפרסם בעיקר על עבודתו בנושא התקופה המזוליתית בצפון אירופה. הוא ערך חפירות בסטאר קאר בין השנים 1949-1951. עבודתו נשארה כעבודה המשמעותית ביותר על תקופה זו. הוא כתב גם עבודות כלליות על הפרהיסטוריה של העולם, שיועדו לקהל הרחב, ובשביל לעודד ארכאולוגים לבחון את המרכיבים הכלכליים הרלוונטיים של החברה בעבר. הם קובצו לספר בשם: "אירופה הפרהיסטורית: הבסיס הכלכלי" (1952).

הוא גם היה עורך ה-*Proceedings* של האגודה לפרהיסטוריה, והנשיא של האגודה בין השנים 1958-1962. בשנת 1951 הוא נעשה חבר באקדמיה הבריטית. בשנת 1971 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית (CBE), ובשנת 1992 הוא קיבל תואר אבירות.

בשנים 1952-1974 היה פרופסור דיסני לארכאולוגיה (בשנת 1974 גלין דניאל מונה במקומו).

## לקריאה נוספת

* Fagan, Brian. *Grahame Clark: An Intellectual Biography of an Archaeologist*. Boulder, CO: Westview Press, 2001 (hardcover, ); 2003 (paperback, ).
* Arkadiusz Marciniak and John Coles (eds.): Grahame Clark and his legacy. Cambridge: Cambridge Scholars Publishing 2010 (hardcover, ).


## קישורים חיצוניים

* Grahame Clark, the Fenland Research Committee and prehistory at Cambridge

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:זוכי פרס ארסמוס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1995
The Singles 81→85

***The Singles 81→85*** הוא אלבום אוסף של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד. האלבום יצא ב-1985 והכיל את כל הסינגלים של הלהקה עד אז, וסדר הופעתם באלבום זהה לסדר יציאתם.

האלבום גם הכיל 2 שירים חדשים שיצאו כסינגלים: *[[#Shake the Disease|Shake The Disease]]* ו-*[[#It's Called A Heart|It's Called A Heart]]*.

האלבום לא יצא בארצות הברית, ובמקומו יצא שם אלבום האוסף *[[Catching Up With Depeche Mode]]*.

## רשימת השירים



*כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט שירים 1–3 שנכתבו על ידי וינס קלארק.
*כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן, מלבד *[[Some Great Reward#Blasphemous Rumours / Somebody|Somebody]]* שמבוצע על ידי מרטין גור.

## הוצאה מחודשת
שמאל|ממוזער|225px|עטיפת האלבום בגרסה החדשה
ב-26 באוקטובר 1998 יצאה גרסה חדשה לאלבום. ההוצאה המחודשת הייתה כדי להתאים עם הוצאת אוסף סינגלים חדש בשם *[[The Singles 86-98|The Singles 86>98]]*. כמו כן, שם האלבום שונה בהתאמה לאוסף החדש, ונקרא **The Singles 81>85**.

הגרסה החדשה הכילה 2 שירים נוספים (15 השירים שהיו קיימים בגרסה המקורית נשארו זהים):


**16. Photographic (Some Bizzare Version) (3:13) <br />
**17. Just Can't Get Enough (Schizo Mix) (6:46)*'
</div>
**(Photographic (Some Bizzare Version* היא הגרסה המקורית לשיר *Photographic* מהאלבום *Speak & Spell* (שיצא ב-[[1981]]) אך הוא מעולם לא יצא כ[[סינגל]]. גרסה זו הופיעה לראשונה באלבום אוסף בשם Some Bizzare Album (ומכאן שם הגרסה). שיר זה נכתב על ידי [[וינס קלארק]].
**(Just Can't Get Enough (Schizo Mix* הוא גרסת מיקס לשיר *Just Can't Get Enough*, ונכלל כביסייד בסינגל שלו (שיצא גם הוא ב-1981), ובחלק מהגרסאות של *Speak & Spell''.

גרסה זו של האלבום יצאה גם בארצות הברית (בניגוד לגרסה המקורית שלא יצאה שם) והגיעה למקום 114 במצעד האלבומים בארצות הברית.

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
סטאר קאר

**סטאר קאר** (*Star Carr*) הוא אתר ארכאולוגי ידוע מהתקופה המזוליתית ביורקשייר, הממלכה המאוחדת. הוא נמצא 4 מיל דרומית לסקרבורו. המקום יושב בסביבות 8700 לפנה"ס למשך 300 שנה. האתר נתגלה בשנת 1947, כשטיהרו חורשה ששימשה ביוב.
בשנים 1949-1951 נעשו בו חפירות על ידי הארכאולוג גרהם קלארק.

אחד הממצאים הראשיים שנמצאו בסטאר קאר הוא מצע ענפים, שעמד בקצה אגם קדום ומשערים ששימש כמזח המאפשר גישה למים בלי לבוסס בבוץ. חוקרים שחפרו באתר גילו שרידי מדורות במרחק מה מהאגם, דבר המציין התיישבות זמנית במקום. ציידים מזוליתיים באו לשם באופן עונתי, כדי לצוד אייל אציל, אייל הכרמל, אייל קורא, שור הבר וחזיר בר. ניתוח ארכאוזואולוגי מראה שהאתר היה מיושב בין הסתיו לאביב. 

הבוץ של האגם שימר בתוכו כמה פריטים שנזרקו לתוכו, כמו כלים של ציידים (מבין אלו שנמצאו שם - קרן ומגרד צור, ששימש בניקיון עור החיה). אחד מהממצאים המרשימים, הוא 54 נקודות עוקץ שנבנו מקרן של אייל אציל. חתיכה של משוט עץ שנמצאה, מרמזת לנו שהאנשים שהתיישבו שם לפני אלפי שנים בנו סירות, כנראה סירות קאנו.

הצור הנמצא באתר בא מהאזור הכפרי של יורקשייר הנמצא דרומה משם. המתיישבים במקום, בנו מהצור סוג של גרזנים, שלא היה ידוע עד אז בבריטניה. 

הגילוי המפורסם ביותר באתר הוא גולגולת אייל עם הקרניים שלה. בגולגולת יש שני חורים, שחוררו בשביל תחפושת ציד, או בשביל פולחן.

## קישורים חיצוניים

* מחלקת הארכאולוגיה, אוניברסיטת קיימברידג'
* סטאר קאר - בהתחלה
* מסטאר קאר

קטגוריה:התקופה המזוליתית
קטגוריה:אנגליה: אתרים ארכאולוגיים
פיטס ספשל

שמאל|ממוזער|250px|S1S
שמאל|ממוזער|250px|S1-11a Pitts Special
**פיטס ספשל** (אנגלית: Pitts Special) הוא שמו של מטוס אירובטיקה דו-כנפי חד מנועי מונע מדחף, בעל יכולות וביצועים אווירודינמיים גבוהים תחת תאוצת כובד גבוהה. משמש לספורט אווירי ולאימונים ותחרויות ספורט אווירי, בארצות ספורות משמש גם לשימושים צבאיים.

כיום מיוצר המטוס על ידי חברת Aviat מאפטון, ויומינג בדגם S1 חד מושבי עם מנוע בוקסר לייקומינג 4-צילינדרי בן 200 כוחות סוס, או דגם S2 דו מושבי עם מנוע בוקסר 6-צילינדרי (260 כ"ס) וכנף מוגדלת.

## היסטוריה
המטוס נבנה ותוכנן על ידי פועל רכבות בשם קרטיס פיטס. משנת בנייתו ב-1944 זכה המטוס בתחרויות אירובטיקה יותר מכל מטוס אחר, בשנות ה-60 הוכרז המטוס כמטוס ראוי מבחינה טכנית לתחרויות בינלאומיות. גם לאחר 62 שנות ותק אווירי (נכון לשנת 2006), המטוס נחשב ל"שועל קרבות" אווירובטיים ולקנה המידה לפיו נמדדים מטוסים אווירובטיים בביצועיהם. מספר אלופי אירובטיקה משתמשים במטוס זה, המפורסם מביניהם הוא שון טאקר.

## המטוס בישראל
בעבר היה מספר מועט ביותר של מטוסים מסוג זה בישראל. מתוך המטוסים שפעלו בעשור האחרון מטוס 
אחד התרסק במהלך מופע אווירי והשני נמכר ונשלח לחו"ל. כיום אין מטוסים פעילים מסוג זה בארץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי אווירובטיקה
באד הופגאסטיין

**באד הופגאסטיין** (בגרמנית: **Bad Hofgastein**) היא עיירת נופש ומרפא במדינת הפדרלית זלצבורג שבאוסטריה. העיירה ממוקמת במרכז עמק גשטיין, בהרי הוהה טאורן, במרחק של כ-100 ק"מ דרומית לזלצבורג. באד הופגאסטיין היא אחת העיירות העתיקות בחבל זלצבורג.

## גורמי המשיכה לעיירה
באד הופגאסטיין מגוונת בתענוגות נופש יוקרתיות, העיקריים ביניהם: שמונה עשר מעיינות מים חמים הנובעים במקום, אתר סקי נרחב, קרבה לעמק המרפא גאסטיין, פעילויות הספורט, פעילויות תרבות רבות: תאטרוני רחוב, קונצרטים, ואירועים מוזיקליים רבים; והקזינו שבעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר של עמק גאסטיין (בגרמנית, אנגלית ואיטלקית)

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): יישובים
קטגוריה:אתרי סקי באוסטריה
טימבוקטו

**טימבוקטו** (בצרפתית: **Tombouctou**) היא עיר במרכז מאלי שבצפון-מערב אפריקה, ובירת מחוז טימבוקטו. העיר נמצאת בקצה הדרומי של מדבר סהרה, באזור של ביצות ומדבריות, כ-15 ק"מ צפונית לנהר ניז'ר. בשנת 2009 הוערכה אוכלוסיית העיר ב-54,453 תושבים.

טימבוקטו נחשבה תמיד לעיר נידחת ואפופת מסתורין, והייתה יעד מבוקש על ידי נוסעים מערביים. רבים מהנוסעים לא הצליחו להגיע לעיר ונהרגו על ידי השבטים הנוודים שבאזור. המושג טימבוקטו משמש עד היום ככינוי למקום נידח בקצה העולם.

טימבוקטו נוסדה במאה ה-11, והייתה נקודת מסחר חשובה על נתיב המסחר שחצה את הסהרה מצפון לדרום, ועל נתיב הסחר לאורך נהר ניז'ר ממזרח למערב. היא נודעה באוניברסיטת סנקור ובמדרסות ששכנו בה כבר במאה ה-15, והייתה מרכז לימודי חשוב להפצת האסלאם במערב אפריקה. בשנת 1591 הצבא בראשות אחמד אל-מנסור, מלך מרוקו כבש ובזז את העיר. העיר עברה לשליטת מרוקו, ונכנסה לתקופה ארוכה של דעיכה.

בעיר שוכנים שלושה מסגדים ידועים - ג'ינגרבר, סנקור וסידי יאהיה.
ממוזער|שמאל|מראה כללי של העיר
ממוזער|שמאל|מסגד ג'ינגרייבר
בשנת 1990 הכריז אונסק"ו על העיר כאתר מורשת עולמית והכין תוכניות לשימורה. ב-2007 העיר הייתה מועמדת לשבעת פלאי תבל החדשים אך לבסוף לא נכללה ברשימה. לבקשת ממשלת מאלי בשנת 2012, נכללה העיר ברשימת אתרי המורשת העולמית הנמצאים בסיכון בשל המאבק המזוין בצפון המדינה. במהלך החודשים מאי-יוני 2012 כבשו פעילים בארגון אסלאמי את העיר , והרסו חלק מהקברים באתר המורשת העולמית. בינואר 2013 שוחררה העיר על ידי כוחות הצבא הצרפתי במבצע סרוואל.
[220px|ממוזער|שמאל|מפת טימבוקטו מתוך מאמרו של [היינריך בארת מ-1855]]

## היסטוריה
העיר נוסדה ב-1087 על ידי סוחרים מוסלמים. במאה ה-14 הייתה העיר גדולה ומפוארת, והתפרסמה כשוק של מלח, זהב, ועבדים, וכמרכז מוסלמי-דתי. במאה ה-15 הייתה טימבוקטו עיר מרכזית באימפריית סונגהאי. במאה ה-17 החלה דעיכה בחשיבות העיר, הן כמרכז מסחרי והן כמרכז דתי.
כשכבשו הצרפתים את העיר ב-1893, הם מצאו אותה הרוסה וריקה למחצה. הצרפתים הפכו את העיר למרכז צבאי ורפואי, והיא שבה להיות מרכז מוסלמי-דתי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*Shabeni's Description of Timbuktu
*הדרך לטימבוקטו
*טימבוקטו באתר אלוקה

## הערות שוליים

[ממוזער|ימין|260px|טימבוקטו בציור מספרו של [רנה קאייה, 1830]]
[ממוזער|ימין|260px|טימבוקטו בספרו של [היינריך בארת, 1858; ציור של יוהאן מרטין ברנאץ לפי רישום שהכין בארת במסעו]]

קטגוריה:מאלי: ערים
קטגוריה:מאלי: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון
נבחרת טג'יקיסטן בכדורגל

**נבחרת טג'יקיסטן בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של טג'יקיסטן. בשנת 1992, עם התפרקות ברית המועצות ועצמאות טג'יקיסטן, הוקמה הנבחרת הלאומית הטג'יקית והיא ערכה את משחקה הבינלאומי הראשון נגד נבחרת אוזבקיסטן ב-17 ביוני 1992.

במוקדמות מונדיאל 1998 שנערך בצרפת ניצחה נבחרת טג'יקיסטן בארבעה משחקים בשלב הבתים, כולל 5:0 על נבחרת טורקמניסטן אך הפסידה לנבחרת סין ולא עלתה למונדיאל.  לקראת מונדיאל 2002 הייתה קרובה שנית הנבחרת לעלייה אך נוצחה בידי נבחרת איראן.  במוקדמות מונדיאל 2006 הפסידה הנבחרת לנבחרת בחריין וגם בפעם זו לא עלתה למונדיאל.

הטורניר הראשון בו השתתפה הנבחרת היה גביע האתגר של ה-AFC בו זכתה הנבחרת הלאומית הטג'יקית. לאחר המשחק, בדירוג פיפ"א קפצה הנבחרת מהמקום ה-141 למקום ה-125, עלייה מרשימה יחסית לנבחרת שכזו הנחשבת לאחת החלשות ביבשת אסיה. 

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1994 - לא  נרשמה, הייתה חלק  מברית המועצות
* 1998 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אסיה בכדורגל|גביעי אסיה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל [[גביע האתגר של ה-AFC|גביעי האתגר של ה-AFC]]
* 2006 - **מקום ראשון**
* 2008 - מקום שני
* 2010 - מקום שלישי
* 2012 - שלב הבתים
* 2014 - לא העפילה

## שיאי שחקנים
נכון ל-18 בנובמבר 2025. *לאחר משחק נגד *
:שחקנים **מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

### שיאני ההופעות

### מלכי השערים

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:טג'יקיסטן: כדורגל
טג'יקיסטן
אליס מינס

**אליס מינס** (16 ביולי 1874–13 ביוני 1953), איש אקדמיה וארכאולוג בריטי, שמחקריו התמקדו במזרח אירופה.

התחנך בצ'רטרהאוס, ולאחר מכן למד לימודים קלאסיים, וכן סלובנית ורוסית, בפמברוק קולג' (קיימברידג'). חי זמן קצר בפריז ומשם עבר לסנקט פטרבורג ב-1898 כדי לעבוד בספריית הקומיסיון הארכאולוגי האימפריאלי.

בשנת 1901 חזר לקיימברידג', שם החל להרצות בלימודים קלאסיים (התרבות והאמנות של יוון ורומי העתיקות). בשנת 1927 מונה למופקד קתדרת דיסני לארכאולוגיה, עד לשנת 1938. כתב ספרים רבים, בהם: "סקיתיה ויוון" (1913) ו-"האמנות של הנוודים הצפוניים" (1944). הוא היה מעורב ביצירת חרב סטלינגרד.

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1874
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953
פראנץ וילנר

**פראנץ וילנר** (גרמנית: **Franz Wüllner**; 28 בינואר 1832, מינסטר – 7 בספטמבר 1902, בראונפלס) היה מלחין ומנצח גרמני. הוא ניצח על הצגות הבכורה של האופרות של וגנר "זהב הריין" ו"הוולקירה".

## יצירותיו
### יצירות אינסטרומנטליות
* סונאטה לכינור במי מינור, אופוס 30
* וריאציות על שיר עם גרמני עתיק, אופוס 24
* וריאציות על נושא של פרנץ שוברט, אופוס 39

### יצירות מקהלתיות
* מיזררה אופוס 26 למקהלה מעורבת בת 8 קולות (ברלין 2002)
* סטאבאט מאטר אופוס 45 למקהלה מעורבת בת 8 קולות (ברלין 2003)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1832
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1902
נבחרת גואם בכדורגל

**נבחרת גואם בכדורגל** (באנגלית: **Guam national football team**) היא נבחרת הכדורגל של טריטוריית גואם, שבשליטת ארצות הברית.

הנבחרת הוקמה ב-1975 אך צורפה לפיפ"א רק ב-1996. 

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1998 - לא נכנסה
* 2002 - לא העפילה
* 2006 - פרשה
* 2010 עד 2014 - לא נכנסה
* 2018 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אסיה בכדורגל|גביעי אסיה]]
* 1956 עד 1992 - לא נכנסה
* 1996 עד 2004 - לא העפילה
* 2007 - לא נכנסה
* 2011 עד 2015 - לא העפילה
* 2019 - פרשה במהלך המוקדמות
* 2023 עד 2027 - לא העפילה

## כל [[גביע האתגר של ה-AFC|גביעי האתגר של ה-AFC]]
* 2006 - סיבוב ראשון
* 2008 עד 2014 - לא העפילה

## כל גביעי פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה
* 2003 עד 2015 - לא העפילה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גואם: כדורגל
גואם
הרמן לוי

שמאל|ממוזער|הרמן לוי
**הרמן לוי** (7 בנובמבר 1839, גיסן – 13 במאי 1900, גרמיש-פרטנקירשן) היה מנצח תזמורת יהודי-גרמני.

לוי היה בנו של הרב ד"ר בנדיקט לוי (Benedikt Levi, 1806–1899), ונכדו של הרב שמואל וולף לוי (1751–1813). הוא קיבל את חינוכו בגיסן ובמנהיים, ומשך אליו את תשומת לבו של וינצנץ לאכנר. משנת 1855 עד 1858 למד בקונסרבטוריון של לייפציג. יצירותיו בסגנון שומאן התקבלו תחילה ברצון, אך בשנת 1864 שוכנע, בין היתר על ידי ברהמס, עמו קשר ידידות קרובה, לוותר על הלחנה ולהתרכז בניצוח. אחרי שורת מסעות, שהביאוהו עד פריז, התמנה למשרתו הראשונה כמנהל מוזיקלי בזארבריקן, שאותה החליף במשרה דומה במנהיים בשנת 1861. משנת 1862 עד 1864 היה מנצח ראשי של האופרה הגרמנית ברוטרדם, ובהמשך, עד 1872, בקרלסרוהה, משם עבר למינכן. במשרה זו נשאר עד 1896, כאשר בריאותו המעורערת אילצה אותו להתפטר.

בשנת 1870 סירב לוי לנצח על ביצוע בלתי מורשה של הוולקירה במינכן, עובדה שהרשימה את וגנר. פולין גארסיה-ויארדו ופרידריך ניטשה המליצו על לוי לפני וגנר ובשנת 1871 נפגשו השניים. וגנר שיבח את לוי על סירובו לשנות את שמו, היהודי בעליל, ולוי, שנשבה לא רק למוזיקה של וגנר אלא גם למסר האמנותי שלו, הרחיק לכת עד להגנה על האסתטיקה שביסוד ספרו האנטישמי בגלוי של וגנר, "היהודים במוזיקה". התקרבותו של לוי אל וגנר חתרה תחת ידידותו עם ברהמס, על אף מאמציו הנואשים לקיים אותה.

שמו של לוי קשור לאין הפרד בהערכה הציבורית הגדלה והולכת למוזיקה של וגנר. כידידו הוותיק של וגנר, ניצח על ההצגה הראשונה של "פרסיפל" בפסטיבל ביירוית בשנת 1882 ולקח חלק בחיי המוזיקה של ביירוית במשך שארית הקריירה שלו. על אף האנטישמיות המוצהרת של וגנר, הוא התיידד עם קארל טאוסיג, היינריך פורגז, יוזף רובינשטיין ואנגלו נוימן, כולם יהודים. בין הרמן לווגנר נוצרו יחסי עבודה הדוקים, והערכתו של וגנר לכישרונו המוזיקלי של לוי מיתנה קמעה את האנטישמיות שלו. עם זאת, וגנר לא חש בנוח להניח את הניצוח על פרסיפל, עם הסימבוליזם הנוצרי שבה, בידי יהודי והוא ערך כמה ניסיונות מגושמים, שלא צלחו, לשכנע את לוי להמיר את דתו. לוי הוא שניצח, בהצלחה רבה, על ביצוע הבכורה של "פרסיפל" בשנת 1882 וביצועיו רבי-ההשראה על האופרה עד 1894 מציבים אותו, יחד עם הנס ריכטר, פליקס מוטל ואנטון זיידל, בשורה הראשונה של מנצחי ביירוית מן הדור הראשון. הרמן לוי היה זה שניצח על המוזיקה בהלווייתו של וגנר. הוא ביקר בלונדון בשנת 1895.

במהלך השנים הבאות ניצח לוי על בכורות גרמניות לאופרות צרפתיות מאת גונו, מסאז'ה, שברייה וברליוז. הוא הבטיח את הצלחתו של ברוקנר במינכן כאשר הציג את האדג'ו מן הסימפוניה השביעית שלו לאחר ביצוע של "הוולקירה". לוי ראה בברוקנר, ולא בברהמס, את ממשיכו הסימפוניסט של בטהובן, וברוקנר מצדו העריץ את לוי וראה בו, אף כי היה צעיר ממנו ב-15 שנים, "אב אמנותי". מכתב של לוי משנת 1887, שביקר את הגרסה הראשונה של הסימפוניה השמינית של ברוקנר, ערער את ביטחונו העצמי של ברוקנר למשך שנים אחדות. לוי עודד גם את ריכרד שטראוס הצעיר.

הרמן לוי נפטר בהיותו במינכן ב-13 במאי 1900 והוא בן 61.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1839
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1900
פאתום

**פַאת'וֹם** (fathom) או **פאדום** היא יחידת מידה לאורך השקולה לשישה רגל או ל-183 ס"מ. לרוב משתמשים בה למדידת עומקים במים.
המסורת מספרת שמקורה של מידה זו היא במרחק בין זרועותיהם הפרושות לרווחה של ימאים.
יצחק שנהר תרגם מידת אורך זו כ"**פדן**" בספר הזקן והים של ארנסט המינגוויי .

## ראו גם
* יחידות מידה לאורך

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:מונחים ימיים
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
הרמן צומפה

**הרמן צומפה** (גרמנית: **Hermann Zumpe**; 9 באפריל 1850, אופאך – 4 בספטמבר 1903, מינכן) היה מנצח גרמני.
 
צומפה עבד כמנצח בין השנים 1891 ל 1895 בשטוטגרט. לאחר מכן התמנה למנצח תזמורת קאים (כיום הפילהרמונית של מינכן). בשנת 1897 עבר לשוורין, בירת מקלנבורג-מערב פומרניה שם ניצח על התזמורת המקומית וקידם אותה למודעות בינלאומית. תחת הנהגתו יצאה התזמורת להופעות בברלין, לונדון, מדריד וסנקט פטרבורג. בשנת 1901 חזר למינכן לקבל עליו את ניהול האופרה הממלכתית של בוואריה. בתפקידו זה ניצח על הופעות רבות של אופרות מאת וגנר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1903
ג'ליל וייט

**ג'ליל אחמד וייט** (באנגלית: **Jaleel Ahmad White**; נולד ב-27 בנובמבר 1976 בקליפורניה שבארצות הברית) הוא שחקן אמריקאי, אשר התפרסם בזכות תפקידו כסטיב ארקל בסדרה "אריזה משפחתית", בין השנים 1989–1998. ידוע גם בשל דיבוב סוניק הקיפוד בסדרות הטלוויזיה הראשונות המבוססות על המשחקים.

## ביוגרפיה
וייט נולד בפסדינה, קליפורניה למייקל וויט, רופא שיניים ולגייל וייט, עקרת בית.

וייט הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרסומת לקלוגס לאחר שמורה בבית ספרו שכנע את הוריו המסויגים לקחת את בנם לאודישנים. תפקידו הראשון בטלוויזיה היה בסדרה "Charlie and Company". לאחר מכן הוא הופיע בסדרות: "משפחת ג'פרסון", "Good Morning, Miss Bliss" ו-"Camp Cucamonga" (בו השתתפו גם צ'אד אלן וג'ניפר אניסטון).

בגיל 12, לאחר שהופיע בפרסומת למשחק וידאו, קיבל וייט את דמותו של סטיב ארקל בסדרה "אריזה משפחתית". תחילה, מטרתה של הדמות הייתה כהופעת אורח, אך בעקבות הצלחתה הפך וייט לשחקן הראשי בסדרה. בנוסף, הוא שיחק בסדרה דמויות נוספות של משפחת ארקל, ואף כתב מספר פרקים בהיותו בן 19 בלבד.
במהלך שנות שידור התוכנית, הופיע וייט בתפקידי אורח כ"סטיב ארקל" בסדרות: "צער גידול בנות", "אבא חורג, אמא חורגת" ו"מיגו".
כאשר בוטלה הסדרה ב-1998, סיפר וייט בראיון כי אינו מעוניין לשחק את דמותו של ארקל יותר. בעקבות הצלחת הדמות היה קשה לוייט לקבל תפקידים אחרים כיוון שדבקה בו ה"תווית" של סטיב ארקל.

ב-1999, וייט חזר למרקע בקומדיית המצבים "בוגרים", הסדרה, ששודרה ברשת UPN (בארץ בערוץ 3), עסקה בבחור צעיר שמתמודד לראשונה עם החיים כאדם בוגר. וייט גם כתב והפיק מספר פרקים. הסדרה לא משכה קהל רב ובוטלה לאחר עונה אחת.
 בנוסף באותה שנה דיבב וייט את דמותו של מרטין לותר קינג בסרט האנימציה "Our Friend, Martin". וייט גם דיבב את דמותו של סוניק הקיפוד.

ב-2001, סיים וייט לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת קליפורניה. לאחר מכן הוא המשיך להופיע בתפקידים קטנים בקולנוע.

ב-2006 שיחק בסרט "שואפים גבוה".

בשנת 2011 שיחק בסרט הילדים "חופשת הקיץ של ג'ודי מודי" בכיכובה של הת'ר גראהם.

בשנת 2019 גילם את אריק בסדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "משפחה אחת".

בשנת 2024 גילם את גאנטר הפיראט חלל בסדרת טלוויזיה של דיסני+ "מלחמת הכוכבים: צוות שלד".

## חיים אישיים
וייט אב לבת, סאמאיה אשר נולדה בשנת 2009 מחברתו לשעבר בריג'יט הארדי.

במאי 2024 נישא לחברתו מזה כמה שנים, ניקולטה רוהל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
נבחרת הונג קונג בכדורגל

**נבחרת הונג קונג בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האזור המנהלי המיוחד של הונג קונג. בטורנירים בינלאומיים מופיעה הנבחרת כ"**נבחרת הונג קונג, סין**".

הנבחרת ייצגה את הונג קונג במשחקים בינלאומיים עוד לפני 1997, כשהונג קונג עוד הייתה מושבה של בריטניה. הנבחרת המשיכה לייצג את תושבי הונג קונג כאשר המושבה הועברה לידי סין והפכה ל"אזור מנהלי מיוחד". נבחרת הונג קונג נפרדת מנבחרת סין כחלק משיטת "מדינה אחת, שתי שיטות" המאפשר למחוז נפרד זה לשמור על מסגרות הספורט הייצוגיות שלו.

## היסטוריה
משחקה הראשון של הנבחרת היה בשנת 1949 כנגד נבחרת קוריאה הדרומית. הניצחון הראשון של הנבחרת היה בשנת 1953, נגד נבחרת קוריאה הדרומית, והתוצאה בסיום המשחק הייתה 4:0 לטובת נבחרת הונג קונג. 

הונג קונג העפילה לשלושה טורנירים של גביע אסיה בכדורגל, כולל הטורניר של 1956 שאותו אירחה וסיימה במקום השלישי.

נבחרת הונג קונג מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. למרות זאת, הונג קונג נתנה את הופעתה המרשימה ביותר במוקדמות מונדיאל 1986. ב-19 במאי 1985, בבייג'ינג שיחקה הונג קונג כנגד נבחרת סין החזקה כאשר נבחרת הונג קונג הייתה צריכה ניצחון כדי לעלות משלב הבתים לשלב ההצלבה ונבחרת סין הייתה זקוקה לתיקו בלבד על מנת לעלות. במשחק ניצחה נבחרת הונג קונג 2:1 ולכן עלתה לשלב ההצלבה ובו הפסידה לנבחרת יפן החזקה. הפסד זה נחקק בזכרונם של אוהדים רבים בסין כההפסד המביש ביותר בתולדות הנבחרת בעוד שחקני הנבחרת של הונג קונג התקבלו בכבוד רב בהונג קונג.

ב-9 בפברואר 2005, לחגיגת 90 שנה לשני המועדונים, התאחדות הכדורגל של הונג קונג והתאחדות הכדורגל של ברזיל אירחה הונג קונג את זוכת גביע העולם ב-2002, נבחרת ברזיל למשחק ידידות. נבחרת ברזיל ניצחה במשחק בתוצאה 7:1.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
* 1930 עד 1970 - לא נרשמה
* 1974 עד 2026 - לא העפילה

## כל [[גביע אסיה בכדורגל|גביעי אסיה]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## כל גביעי פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה
* 2003 - מקום רביעי
* 2005 עד 2008 - לא העפילה
* 2010 - מקום רביעי
* 2013 עד 2015 - לא העפילה

## תלבושות לאורך השנים
ערכת הבית של הנבחרת הלאומית כוללת בדרך כלל חולצה אדומה, מכנסיים קצרים אדומים וגרביים אדומות או לבנות, בעוד ערכת החוץ כוללת חולצות לבנות, מכנסיים קצרים לבנים וגרביים אדומות או לבנות.
#### חסות ערכה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונג קונג: כדורגל
הונג קונג
אודי אדם

**אהוד (אודי) אדם** (נולד ב־22 בינואר 1958 בתל אביב) הוא אלוף במילואים בצה"ל ששימש כמפקד פיקוד הצפון במהלך מלחמת לבנון השנייה. כיהן כמנכ"ל משרד הביטחון, יו"ר התעשייה הצבאית וכמנהל הקריה למחקר גרעיני. אביו היה יקותיאל אדם, גם הוא אלוף בצה"ל, שנהרג במהלך מלחמת לבנון הראשונה.

## ביוגרפיה

אדם התגייס לצה"ל בשנת 1976 ועשה את רוב שירותו כקצין בחיל השריון. בשנת 1986 מונה למפקד גדוד 46 - "שלח" בעוצבת עקבות הברזל, ובשנת 1987 מונה למפקד גדוד 532 - "שלח" בחטיבה 460. בשנת 1988 מונה למפקד גדוד 430 - "סערה" בחטיבה 500. במהלך האינתיפאדה הראשונה שירת כקצין אג"ם בעוצבת הפלדה ולאחר מכן יצא ללימודים בבית הספר למלחמה בפריז.

עם סיום לימודיו ב־1991 מונה למפקד חטיבת מרכבות האש, חטיבת מילואים, ולאחר מכן למפקד בית הספר לשריון (ביסל"ש). בשנת 1993 מונה למפקד "חטיבה 500" – חטיבת שריון סדירה ובשנת 1995 מונה למפקד עוצבת בני אור, חטיבת קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון.

ב־1997 התמנה לראש חטיבת כח אדם במפקדת חילות השדה (שמה הקודם של מפקדת זרוע היבשה). בשנת 1999 מונה למפקד "עוצבת הפלדה", תפקיד בו שירת עד לשנת 2001. בשנת 2001 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, ובתפקיד זה בין היתר פיקד על מערך הלוגיסטיקה של תוכנית ההתנתקות.

בשנת 2005 מונה למפקד פיקוד הצפון, ובתפקיד זה עמד בראש פעילות הפיקוד במלחמת לבנון השנייה. ב־8 באוגוסט 2006 שלח הרמטכ"ל, רב־אלוף דן חלוץ, את סגנו, אלוף משה קפלינסקי, לפיקוד הצפון, כמתאם מטעם המטה הכללי, לצדו של האלוף אדם. לדעת פרשנים צבאיים, הזכיר צעד זה את מינויו של חיים בר-לב למפקד החזית הדרומית במהלך מלחמת יום כיפור, מהלך שהביע חוסר אמון בתפקודו של מפקד פיקוד הדרום דאז, שמואל גונן (גורודיש). בעקבות צעד זה, כמו בשל בעיות תקשורת אחרות בין אדם לרמטכ"ל, לאחר סיום המלחמה ב-14 באוגוסט, פרש אדם מתפקידו ומצה"ל ב-13 בספטמבר 2006.

במהלך מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן התנדב לשירות מילואים כנהג מוביל טנקים.

לאחר סיום שירותו הצבאי כיהן אדם בתפקידי ניהול בכירים במערכת הביטחון:
* ב־18 במאי 2008 אישרה ממשלת ישראל את מינויו של אדם לתפקיד מנהל הקריה למחקר גרעיני - נגב. בתפקיד זה כיהן עד יולי 2013.
* ב-10 ביולי 2013, אישרה מועצת המנהלים של התעשייה הצבאית את מינויו של אדם ליו"ר התעשייה הצבאית. המינוי אושר פה אחד.
* במאי 2016 מונה למנכ"ל משרד הביטחון במקומו של דן הראל. בתפקיד זה כיהן אדם עד מאי 2020.

בין השנים 2011 עד 2014 עמד בראש הוועדה הציבורית לקידום הבטיחות והבריאות התעסוקתית במדינת ישראל, המכונה לעיתים גם 'ועדת אדם', שהמלצותיה הוגשו לשר הכלכלה נפתלי בנט.

## חיים אישיים
אדם הוא בוגר הגימנסיה העברית הרצליה, בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ובעל תואר שני בלימודים אסטרטגיים בבית הספר למלחמה בפריז.
נשוי ואב לשלושה. מתגורר ביבנה.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:מפקדי פיקוד הצפון
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 460
קטגוריה:מפקדי חטיבה 500
קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:מפקדי עוצבת מרכבות האש
אודי
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 401
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מנכ"לי משרד הביטחון
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:יבנה: אישים
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי בית הספר הגבוה למלחמה בפריז
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
הרשות הארצית לשירותי דת

**הרשות הארצית לשירותי דת** פועלת במסגרת המשרד לשירותי דת.

הרשות הוקמה כאגף במשרד ראש הממשלה, לאחר פירוק משרד הדתות ב-31 בדצמבר 2003.

הרשות קיבלה את מרבית הסמכויות שהיו בידי משרד הדתות, ובהן: פיקוח על מועצות דתיות, חברות קדישא, בתי עלמין, כשרות, עירובין ומקוואות. בראש הרשות עומד אביגדור אוחנה. 

לאחר בחירות 2006, הוחלט על מינוי חבר הכנסת יצחק כהן (ש"ס) כשר במשרד ראש הממשלה, הממונה על הרשות הארצית לשירותי דת.

ב-14 בינואר 2008 אישרה הכנסת את הקמתו של המשרד לשירותי דת, בראשותו של השר יצחק כהן, והרשות הארצית לשירותי דת הועברה למשרד זה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר המשרד לשירותי דת

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:המשרד לשירותי דת
Catching Up With Depeche Mode

***Catching Up With Depeche Mode*** (בעברית: **משלימים פערים עם דפש מוד**) הוא אלבום אוסף מאת להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד. האלבום יצא ב-1985 בארצות הברית בלבד.
## הפקה
האלבום הוא הגרסה האמריקאית ל-The Singles 81-85, שלא יצא בארצות הברית. האלבום מכיל את כל הסינגלים של הלהקה עד אז, למעט אלו שנכללו באלבום האוסף People Are People (שיצא ב-1984, גם הוא בלעדית לארצות הברית). עם זאת, Love, In Itself מופיע בשני האלבומים.

האלבום אף מכיל גם את שני הביסיידים האחרונים של הלהקה, Flexible ו-Fly On The Windscreen שנכללו בסינגלים של Shake The Disease ו-It's Called A Heart (בהתאמה).

האלבום הגיע למקום 113 במצעד האלבומים האמריקאי.

## רשימת שירים



*כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט שירים 1–3 שנכתבו על ידי וינס קלארק.
*כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן, למעט Somebody, שמבוצע על ידי מרטין גור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
הפילהרמונית של מינכן

**התזמורת הפילהרמונית של מינכן** (בגרמנית: **Münchner Philharmoniker**) היא אחת משלוש תזמורות גדולות במינכן, לצד תזמורת רדיו בוואריה ותזמורת האופרה הממלכתית של בוואריה.

## תולדות התזמורת

את התזמורת ייסד במינכן בשנת 1893 פראנץ קאים, בנו של יצרן פסנתרים, וקרא לה תזמורת קאים. בשנת 1895 התיישבה התזמורת מושב של קבע בטונהאלה (אולם הקונצרטים) העירוני. תוך זמן קצר החלה למשוך אליה מנצחים ידועי שם: גוסטב מאהלר ניצח על הקבוצה בפעם הראשונה בשנת 1897 והיא ניגנה בניצוחו בביצועי בכורה את הסימפוניות הסימפוניה הרביעית והשמינית שלו. ברונו ולטר ניצח על התזמורת בנגינת השיר על הארץ של מהלר בביצוע בכורה, לאחר מות המלחין. פליקס ויינגרטנר היה מנהלה המוזיקלי משנת 1898 עד 1905 ווילהלם פורטוונגלר הצעיר הטביע את חותמו בניצוח הבכורה שלו על תזמורת מינכן בשנת 1906. תלמידו של ברוקנר, פרדיננד לווה, יצר מסורת של ביצועי ברוקנר, הנמשכת עד עצם היום הזה.

במשך כל שנותיה נוהלה התזמורת (שנודעה משנת 1910 בשם Munich Konzertverein Orchestra) במימון פרטי, אבל בשנות מלחמת העולם הראשונה הצטמצם תקציבה מאוד והנגנים גויסו לשירות צבאי, נסיבות שאילצו את התזמורת להיסגר. אחרי המלחמה לקחה עיריית מינכן את התזמורת תחת חסותה והפעילה אותה מחדש בהנהגתו של המלחין הנס פפיצנר, אשר הוחלף עד מהרה על ידי חלוץ ברוקנר, זיגמונד פון האוזגר. בשנת 1928 ניתן לתזמורת שמה הנוכחי.

אחרי עליית המפלגה הנאצית בשנת 1933, הטביעה התזמורת על הפרטיטורות שלה צלבי קרס ואת המילים "תזמורת התנועה הפשיסטית". (את צלבי הקרס אפשר עדיין לראות גם כיום). בשנת 1938 לקח לידיו אוסוואלד קאבאסטה, פרו-נאצי, את הגאי התזמורת והעלה את הסטנדרטים המוזיקליים שלה גם לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה.

בעת המלחמה נהרס אולם הקונצרטים והתזמורת, שנותרה חסרת בית, נסגרה שוב לתקופת מה. אחרי המלחמה חזרה לאיתנה בניהולם הסולידי של הנס רוזבאוד ורודולף קמפה. בשנת 1979 לקח את התזמורת לידיו המאסטרו סרג'יו צ'ליבידאקה והעלה אותה לרמה עולמית מן הגבוהות ביותר. המנצח הרומני, שנודע בתובענותו כלפי הנגנים, יצר צליל ייחודי לתזמורת אך סירב להקליט עמה. במשך התקופה הזאת הייתה התזמורת מושא לפרסומת מביכה ולתביעות משפטיות עקב יחסה המפלה כלפי נגנית טרומבון.

אחרי מות צ'ליבידאקה היו המנהלים המוזיקליים ג'יימס לוויין וכריסטיאן תילמן. מאז 1985 שוכנת התזמורת במרכז התרבות גאסטייג. במהלך תולדותיה הופיעה התזמורת הפילהרמונית של מינכן בביצועי בכורה של יצירות מאת גינתר ביאלאס, אנטון ברוקנר, האראלד גנצמר, לואיג'י נונו, גוסטב מאהלר ואחרים.

## מנהלים מוזיקליים
* הנס וינדרשטיין - 1893 – 1895
* הרמן צומפה - 1895 – 1897
* פרדיננד לווה - 1897 – 1898
* פליקס ויינגרטנר - 1898 – 1905
* גאורג שנפויגט - 1905 – 1908
* אוסיפ גברילוביץ' - 1910 - 1914
* התזמורת נסגרה עקב מלחמת העולם הראשונה
* הנס פפיצנר - 1919 – 1920
* זיגמונד פון האוזגר - 1920 – 1938
* אוסוואלד קאבאסטה - 1938 – 1944
* הנס רוזבאוד - 1945 – 1948
* פריץ ריגר - 1949 – 1966
* רודולף קמפה - 1967 – 1976
* סרג'יו צ'ליבידאקה - 1979 – 1996
* ג'יימס לוין - 1999 – 2004
* כריסטיאן תילמן - 2004 – 2011
* לורין מאזל - 2012 – 2014
* ואלרי גרגייב - 2015 – 2022
* להב שני - מיועד, צפוי לנצח מעונת 2026/27

## קישורים חיצוניים

* 

* 

מינכן
קטגוריה:מינכן: תזמורות
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
STS-117

**STS-117** היא משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. המשימה שוגרה ב-8 ביוני 2007 בשעה 19:38 לפי שעון מזרח צפון אמריקה ונחתה ב-22 ביוני בשעה 15:49 לפי שעון מזרח צפון אמריקה. במקור תוכנן השיגור למשימה זו ב-15 במרץ 2007, אולם בעקבות ברד שפגע במכלי הדלק החיצוניים ב-26 בפברואר 2007 הוחלט להחזירה למתקן ההרכבה של המעבורות לבחינת הנזקים ולביצוע התיקונים הנדרשים.

מטרת המשימה הייתה להרחיב תחנת החלל הבין לאומית, להחליף חלק מהצוות ולהביא לצוות אספקה חדשה.

## צוות
* מפקד המשימה:  פרדריק סטרקו
* טייס: לי ארשמבו 
* מומחה למשימה: ג'יימס ריילי (James F. Reilly)
* מומחה למשימה: ג'ון אוליבאס (John D. Olivas)
* מומחה למשימה: פטריק פורסטר 
* מומחה למשימה: סטיבן סוונסון  
* מומחה למשימה: קלייטון אנדרסון - בהמראה בלבד
* מומחה למשימה: סוניטה ויליאמס - בנחיתה
### צוות גיבוי
 גרגורי שמיטוף (Gregory Chamitoff)

## המשימה
220px|ימין|ממוזער|האטלנטיס מתחברת אל מכל הדלק ושני טילי ההנעה

המועד המקורי לשיגור היה 16 במרץ 2007. בפברואר התברר שסופה שהייתה במקום פגע במעבורת וצריך לשפץ אותה. בעקבות דחיית שיגור STS-117 היה צריך לדחות גם שיגור STS-118 והוא נדחה לאוגוסט.

השיגור תוכנן ל-8 ביוני והוא בוצע בהצלחה. ב-10 ביוני מעבורת התחברה למודול "דסטיני" של תחנת החלל הבין-לאומית. בתחנת החלל שהה צוות משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד פיודור יורצ'יחין. לאחר החיבור החלו פעולות בהרכבת מערכת S3/S4 של תחנת החלל. 

ב-11 ביוני ריילי ואוליבס ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה מעל ל-6 שעות. במהלך פעילות זו הותקנו חלקים של S4. ב-13 ביוני פורסטר וסוואנסון ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה מעל ל-7 שעות. במהלך פעילות זו הותקנו חלקים של פאנל סולארי. להשלמת הפעולות נדרשו עוד 2 פעולות חוץ רכביות שבוצעו ב-15 ביוני ו-17 ביוני. בפעילות חוץ רכבית רביעית גם נבדק ביסודיות מצב מערכת הגנה טרמית של המעבורת. 

בעקבות הרכבת פאנל סולארי חדש החלו פעולות בבדיקות שלו ושילובו במערכות תחנת החלל.

בנקביל לפעולות הרחבת תחנת החלל הועברו לתחנת החלל הבין-לאומית מצרכים שונים.

ב-19 ביוני מעברות החלל נותקה מתחנת החלל כאשר קלייטון אנדרסון שהיה בצוות המראה נותר בתחנת החלל וסוניטה ויליאמס שהייתה חלק של משלחת מס' 15 נכנסה למעברות במטרה לחזור לכדור הארץ.

המעבורת אמורה הייתה לנחות ב-20 ביוני, ואולם בסריקות שבוצעו במגן החום העוטף את המעבורת ביום הראשון לטיסה, התגלה שפינה בגודל כ-10 ס"מ על 15 ס"מ של שמיכת בידוד תרמית התרוממה ממקומה בחיבור עם מספר אריחי קרמיקה באזור התרמיל המאחסן את המנועים הרקטיים המשמשים לכוונון המעבורת בחלל. לפיכך בדיון שהתקיים בנאס"א ב-11 ביוני הוחלט על הוספת הליכת חלל רביעית ושני ימי משימה נוספים.

בשל מזג אוויר גרוע בפלורידה, נחתה המעבורת ב-22 ביוני 2007 במסלול 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.

## ראו גם
*משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף מידע באתר נאס"א
* מידע אודות משימת STS-117
* 
* תיאור המשימה
* סרטון על המשימה
* דיווח לעיתונות

## הערות שוליים

STS-118
קטגוריה:2007 בארצות הברית
חוק הס

**חוק הס** (באנגלית: ** Hess's law**) הוא חוק אשר חוזה את השינוי באנתלפיה בתגובה כימית. לפי החוק, מכיוון שאנתלפיה היא פונקציית מצב (גודל המתאר מצב של מערכת תרמודינמית בשיווי משקל), השינוי באנתלפיה של תגובה אינו תלוי בתגובות ביניים, אלא רק במצב ההתחלתי והסופי של התגובה.

הואיל ולפי החוק שינויי אנתלפיה (\ \Delta H) מתחברים, אפשר לחשב את שינוי האנתלפיה בתגובה יחידה מההפרש בין אנתלפיית ההתהוות (\ \Delta H_{f_{0}} ) של התוצרים לאנתלפיית ההתהוות של המגיבים, ובעזרת החוק לחשב את שינויי האנתלפיה בתגובות כימיות מורכבות יותר.

\ \Delta H^o=\Sigma \Delta H^0_{f_{\mbox{products}}} - \Sigma \Delta H^0_{f_{\mbox{reactants}}} 

(\ \Delta H חיובי מייצג תגובה אנדותרמית). במקרה של ריבוי תגובות הסימנים משתנים אך העיקרון נשאר זהה:

\ \Delta H=\Sigma \Delta H_{\mbox{products}} - \Sigma \Delta H_{\mbox{reactants}}

החוק מאפשר לחשב את השינוי באנתלפיה בתגובות ששינוי האנתלפיה בהן אינו ידוע באופן ישיר, על ידי שימוש בפעולות חשבוניות על משוואות כימיות. כל משוואה כימית יכולה להיות מוכפלת (או מחולקת) במספר שלם. כאשר משוואה מוכפלת בקבוע, ה-\ \Delta H שלה מוכפל באותו הקבוע. אם כיוון המשוואה מתהפך, ה-\ \Delta H של המשוואה מתהפך גם הוא (ל-\ -\Delta H).

חיבור של משוואות כימיות יכול להוביל למשוואת רשת. אם סוכמים את כל השינויים באנתלפיה בכל משוואה, התוצאה תהיה השינוי באנתלפיה של משוואת הרשת. אם השינוי באנתלפיה שלילי (\ \Delta H_{net}), יש סיכוי טוב יותר שהתגובה תהיה תגובה אקסותרמית ספונטנית. עם זאת, מאחר שגם לאנטרופיה תפקיד חשוב בקביעת ספונטניות, חלק מהתגובות האנדותרמיות ספונטניות אף הן.

## דוגמה
נתון:
*B2O3(s) + 3H2O(g) → 3O2(g) + B2H6(g)  &Delta;H = +2035 kJ
*2H2O(l) → 2H2O(g)                                 &Delta;H = +88 kJ
*H2(g) + (1/2)O2(g) → H2O(l)            &Delta;H = -286 kJ
*2B(s) + 3H2(g) → B2H6(g)  &Delta;H = +36 kJ
לחשב ΔH ל:
* (2B(s) + (3/2)O2(g) → B2O3(s

אחרי הכפלה של המשוואות והפיכת חלקם (ואת האנתלפיה שלהם) התוצאות הם:

*B2H6(g) + 3O2(g) → B2O3(s) + 3H2O(g) &Delta;H = -2035 kJ
*3H2O(g) → 3H2O(l)                                &Delta;H = -132 kJ
*3H2O(l) → 3H2(g) + (3/2)O2(g)           &Delta;H = +858 kJ
*2B(s) + 3H2(g) → B2H6(g)               &Delta;H = +36 kJ

סכימה של משוואות אלה וביטול ביטויים שווים בשני צידי המשוואה מקבלים:

*2B(s) + (3/2)O2(g) → B2O3(s) &Delta;H = -1273 kJ

את העיקרון של חוק הס אפשר להרחיב כך שיכלול גם את השינויים באנטרופיה ובאנרגיה חופשית. השימוש הזה יעיל במיוחד לחישובים אלה מכיוון שאי אפשר למדוד אותם ישירות, ולכן חובה לחשבם בדרכים מצומצמות בלבד. זה נכון בעיקר לאנרגיה חופשית, מפני שזו אחת משלוש הדרכים היסודיות לחשב אותה.

בשביל אנטרופיה:

*&Delta;So = &Sigma;(&Delta;Soproducts) - &Sigma;(&Delta;Soreactants)
*&Delta;S =  &Sigma;(&Delta;Sproducts) - &Sigma;(&Delta;Sreactants).

בשביל אנרגיה חופשית:

*&Delta;Go = &Sigma;(&Delta;Goproducts) - &Sigma;(&Delta;Goreactants)
*&Delta;G =  &Sigma;(&Delta;Gproducts) - &Sigma;(&Delta;Greactants).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כימיה פיזיקלית
קטגוריה:תרמודינמיקה
הס
פדניה

ממוזער|250px|הדגל שמציעה הליגה הצפונית לדגל פדניה, '''שמש האלפים'''

**פדניה** (באיטלקית: **Padania**) הוא שם אלטרנטיבי לצפון איטליה, שקבוצות מסוימות רוצות להכיר בו כמדינה לכאורה. השם נמצא בשימוש משנות ה-90 בעיקר בפי מפלגת הליגה הצפונית.

## טריטוריה
עד שנות התשעים נהגו להשתמש בשם "פדניה" במשמעותו הצרה ביותר, כשהוא מתייחס לעמק נהר הפו (לטינית: Padus), אך משמעות זו לא הייתה כמעט בשימוש. משנות התשעים, השם קיבל את משמעותו הרחבה יותר, והוא כולל את כל צפון איטליה.

## משמעות פוליטית
כאשר מפלגת הליגה הצפונית, המזוהה עם הימין באיטליה, החליטה לדחוף לפרישת צפון איטליה משאר המדינה, מנהיג המפלגה אומברטו בוסי נתן למחוז את השם **פדניה**. ל"מדינה" החדשה נבחרו דגל, המנון לאומי, "פרלמנט" במנטובה, ונערכו בחירות. "לה פדניה" (La Padania) הוא גם שם העיתון של הליגה הצפונית.

גבולותיה של פדניה נתונים לוויכוח, אך המושג, לפי הליגה הצפונית, נוגע לכל המחוזות צפונית להרי האפנינים, בנוסף לליגוריה, טוסקנה, אומבריה ומארקה. איש אינו מטיל ספק בכך שאיטליה מחולקת למספר חלקים ייחודיים, אך השאלה האם לקרוא לאחד מהם פדניה ולהעניק לו אוטונומיה או עצמאות נותרה במחלוקת. רוב תומכי הליגה מצפים מפדניה להכיל את אמיליה-רומאניה ואולי גם את טוסקנה. לשני מחוזות אלה היסטוריה ארוכה של תמיכה במפלגות שמאליות. בסיס הבוחרים הגדול של הליגה נמצא בלומברדיה (שבה נולד מנהיג המפלגה, ועל שמה קרויה "הליגה הלומברדית" במאה ה-12, שהייתה איחוד של ערי מדינה בצפון איטליה נגד הקיסרות הרומית הקדושה) ובוונטו. סוציולוגים באוניברסיטת ניוקאסל באנגליה מצאו כי "הגבול" בין פדניה לשאר איטליה חופף לגבול בין עמדות האוכלוסייה ביחס לנושאים אזרחיים שונים.

## מקור השם
המושג "פדניה" היה בשימוש באיטליה כהגדרה גאוגרפית לאזור שמצפון להרים האפנינים כשהשם "אפניניה" מתייחס לאזור שמדרום להם. אך המושג היה נדיר כך שאנשים רבים (כולל תושבי צפון איטליה) מעולם לא שמעו עליו והניחו שהליגה הצפונית המציאה אותו. המונח "פדני" (padano – פדנו), שהיה בעבר תואר חסר מטען פוליטי המתאר דברים הקשורים לנהר הפו, מתייחס כיום בעיקר לאנשים או נושאים הקרובים לליגה הצפונית.

## שפות
השפה העיקרית באזור היא איטלקית. צרפתית, פרובנסלית, אוקסיטנית, גרמנית, פריולנית, רומנש וסלובנית מדוברות קרוב לגבולות איטליה ומוכרות בצורה רשמית כשפות מיעוטים.

השפות המקומיות המגוונות, שמוגדרות לרוב כניבים על ידי דובריהן, לא נמצאות בשימוש רחב חוץ מבקהילות קטנות ובמשפחות. למרות זאת הן נחשבות כשפות מיעוט מחוזיות על ידי אונסק"ו.

## המנון לאומי
פדניה איננה מדינה עצמאית, אך הליגה הצפונית בחרה ב"מקהלת העבדים העבריים" מהאופרה "נבוקו" של ורדי להמנון המדינה, אף שמדובר בשיר למען איחוד איטליה, נושא שהליגה מתנגדת לו.

## תמיכה בעצמאות
נכון לשנת 2005, הליגה הצפונית שלטה ב-5 מתוך 100 מחוזות איטליה. בבחירות המחוזיות שנערכו ב-2005 הם קיבלו רק 10% מהקולות בצפון איטליה (15.8% בלומברדיה, 14.7% בונטו, 8.5% בפיימונטה, 4.8% באמיליה-רומאניה, 4.7% בליגוריה, 1.3% בטוסקנה ו-0.9% במארקה). כך שנראה שאם יהיה משאל עם לגבי עצמאות פדניה, איטליה תישאר מאוחדת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: פוליטיקה
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
Come as You Are

**Come as You Are** (**בוא כמו שאתה**) הוא שיר של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה, והוא הסינגל השני שלהם מתוך האלבום Nevermind. הסינגל הוא השני המצליח ביותר מבחינה מסחרית שיצא מהאלבום, מלבד ההצלחה הגדולה של הסינגל Smells Like Teen Spirit. שני השירים מאוזכרים בדרך-כלל כגורמים לפריצתה של נירוונה ומוזיקת הגראנג' אל המיינסטרים. באופן שנוי במחלוקת, המנגינה של השיר "הושאלה" מלהיט בשם "Eighties" של הלהקה הבריטית Killing Joke. הלהקה לא הגישה תביעה בגין זכויות יוצרים, ודייב גרוהל אף ניגן תופים באלבום שלה בשנת 2001 בחינם.

השיר נחשב לאחד השירים האופטימיים יותר של נירוונה, ובאופן כללי מדבר על קבלת האחר (כפי שמרמזת כותרת השיר). עם זאת, בפזמון שר קוביין "And I Swear that I don't have a Gun", וחוזר על השורה כמה פעמים. 

בבתים מנגן קריסט נובוסליץ' הבסיסט קטע בס שהפך לאחד מהידועים בהיסטוריה, ובפזמון משתנה המוזיקה לכבדה, אגרסיבית ומלאת דיסטורשן.

השיר דורג במקום 32 במצעד בילבורד הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי דורג השיר במקום התשיעי.

## וידאו קליפ
הקליפ נפתח בשוט שכאילו נלקח מעטיפת האלבום Nevermind: שטר של דולר שמשמש פתיון לתינוק. הקליפ ממשיך בצילומים מעט שונים משאר הקליפים של נירוונה (שתיארו בעיקר הופעות של הלהקה - בין אם אמיתיות או מבוימות) - בעיקר מצלמות בתנועה ומסתובבות, וכולל גם צילום של אקדח תופי ("I don't have a gun").

## טריוויה
* ב-2005 הוצב בכניסה לאברדין, עיירת הולדתו של סולן נירוונה קורט קוביין, שלט שעליו נכתב "Welcome to Aberdeen - Come As You Are" כמחווה לקוביין.
* להקת הפאנק The Vibrators והזמרת לורה לאב הפיקו גרסאות כיסוי לשיר.
* להקת הפאנק הבריטית Killing Joke האשימה את קוביין בגנבה ספרותית משירם "Eighties". עם זאת, לא הוגשה תביעה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי נירוונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גראנג'
קטגוריה:שירים על הרואין
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
טירת שלום

ממוזער
**טירת שלום** הוא מושב עובדים של יוצאי תימן שהוקם בשנת 1930 על אדמות הקרן הקיימת ובסיוע המרכז החקלאי של ההסתדרות ועזרה כספית של קרן היסוד. בשנת 1959 הפך המושב לשכונה חקלאית בתחומה של נס ציונה ואחר כך לשכונה בעיר. המושב נקרא על שמו של גדול משורריה היהודים של תימן, שלום שבזי. לרגל שנת ה-95 לייסוד השכונה, נכתב ספר בשם "עלי גבעה שם בשפלה", המתאר את הקמתה וסיפורה הייחודי.

אברהם בן יוסף (מזרחי) היה מהמייסדים הראשונים אשר יחד עם עוד 21 משפחות התיישבו בגבעות טירת שלום. במלאת 90 שנה לנס ציונה הוזמן אברהם בן יוסף על ידי ראש המועצה דאז שמיד לקבלת תעודת הוקרה על פועלו. הקרן הקיימת הכינה את התשתיות להקמת היישוב, וערכה מיפוי וחלוקה לנחלות ויחידות אדמה לבעלי מקצוע, קדחו באר מים. אדמת הכורכר לא צלחה לחקלאות, לכן התפרנסו רוב התושבים מעבודה בפרדסי איכרי נס ציונה והאזור, חלק מהנשים עבדו במשק בית בבתי האיכרים ובעיקר באריזה בעונת קטיף ההדרים. בשנת 1937 וכן בשנת 1946 הצטרפו עוד מתיישבים למושב, כאשר הוותיקים הפרישו בנדיבות אדמות לטובת המתיישבים החדשים על מנת שהיישוב ייבנה ויגדל.
בשנת 1930 ישרה הקרן הקיימת את השטח של המושב ועד אוגוסט הספיקו כבר חלק מהמתיישבים להקים צריפים זמניים למגורים עד קבלת תקציב לבניית בתי קבע. כבר בתחילת 1931 השתתפו נציגים של המושב בוועידה הדתית של התימנים וביולי 1931 החלה בניית 23 בתי קבע שכללו כל אחד שני חדרים ומטבח. הבנייה הסתיימה בפסח תרצ"ב (1932).

ב-20 ביולי 1933 הכירו השלטונות המנדטוריים באופן רשמי בשם המושב "טירת שלום". אולם עד יולי 1938 טרם נסלל כביש גישה למושב מהכביש הראשי המחבר את נס ציונה לרחובות וטרם הוקם במקום בית ספר. בפברואר 1939 הונחה אבן פינה לבית הספר במושב, אך עד 1947 עדיין לא נסלל כביש ותלונות על הזנחת התשתיות במושב נמשכו עד סוף שנות ה-50. בסוף 1948 היה המושב במצב קשה. בסיוע המרכז החקלאי שוקם המושב, הוקמו בו לולים וגינות ירק. לאחר קום המדינה הקצו לטירת שלום 600 דונם אדמה פורייה מנכסי הנפקדים, ולאחר שנים של הכנת האדמה לנטיעה, נטעו פרדסי הדרים כשכל מתיישב קבל 8 דונם פרדס לפרנסתו.

בתחילת המרד הערבי הגדול סבל המושב מיריות תכופות מכיוון בית ערבי סמוך. באוקטובר 1937 נרצח בשנתו אליהו שרעבי, ילד בן 11, בהתקפה של ערבים על המושב. באוקטובר 1938 נרצח מזכיר המושב, ישראל תם. ביולי 1948 נהרג אבנר בן יהודה עם שני בניו בפיצוץ מוקש.

בבחירות לאספת הנבחרים באוגוסט 1944 היו בטירת שלום 142 בעלי זכות בחירה וכמעט כל המצביעים הצביעו למפא"י. גם בבחירות לאספה המכוננת בשנת 1949 זכתה מפא"י לרוב גדול (77%), כאשר הליברלים קיבלו את רוב הקולות הנותרים (16%).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נס ציונה: שכונות
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
קטגוריה:שלום שבזי
סוכנות החלל הברזילאית

**סוכנות החלל הברזילאית** (בפורטוגזית: **Agência Espacial Brasileira**; בראשי תיבות: **AEB**) היא הרשות האזרחית בברזיל  שאחראית לפיתוח תוכנית החלל במדינה. היא מפעילה אתר לשיגור טילים במרכז החלל אלקנטרה, מיקומו של האתר קרוב לקו המשווה גורם לכך שנדרשת פחות אנרגיה כדי לשגר לחלל.

בשנת 1960 בהחלטת נשיא ברזיל הוקמה ועדה ליצירת תוכנית החלל הברזילאית. יישום התוכנית הוטל על ארגון שניהולו היה באחריות הצבא. בשנת 1982 החל בניית מרכז החלל אלקנטרה ובנייתו הסתיימה בשנת 1990.

סוכנות החלל הברזילאית הוקמה ב-10 בפברואר 1994. היא קיבלה לאחריותה כל פעילויות של המדינה בתחום החלל לרבות הפעלת מרכז השיגורים. באחריות הסוכנות נמצא פיתוח משגר לוויינים וחלליות מדגם VLS. פיתוח הסתיים אך עד היום כל הניסיונות לשגר לווין לחלל נכשלו. התוכנית סבלה עיכוב גדול ב-2003, כשטיל שהתפוצץ הרג 21 טכנאים. השיגור המוצלח הראשון היה ב-23 באוקטובר 2004. כשרכב הגישוש הברזילאי VSV-30, שוגר לטיסה תת-מסלולית בחלל.

הלוויין ברזילאי הראשון שוגר בשנת 1993 ממרכז החלל קנדי. מאז שוגרו לוויינים נוספים תוך שימוש משגרים מדינות שונות. בשנת 2006 מרקוס פונטס, טייס חלל ברזילאי ראשון הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית. 

לאחר חתימה על הסכם SBERS בשנת 1999 שוגר לוויין מסדרה Ziyuan מטיפוס חישה מרחוק שהיה מעברי לברזיל את המידע הרלוונטי. במסגרת הסכם זה שוגרו מספר לוויינים.

סוכנות החלל הברזילאית שואפת למדיניות של פיתוח טכנולוגי משותף עם עוד תוכניות חלל מתקדמות של מדינות אחרות. בתחילה היא הסתמכה בכבדות על ארצות הברית, אבל אחרי שנתקלה בקשיי העברת טכנולוגיות איתם, היא הרחיבה פעילות וכעת עובדת גם עם מדינות אחרות, ובכלל זה אוקראינה, ישראל, ארגנטינה וסין.

## קישורים חיצוניים

* 

* מאמר על הסוכנות באנגלית

קטגוריה:ברזיל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ברזיל: מדע וטכנולוגיה
ברזיל
קטגוריה:ברזיל: תעופה
סודות ההצפנה

**סודות ההצפנה: תולדות המצפינים והמפענחים מ[[מצרים העתיקה]] ועד [[פיזיקת הקוונטים]]** (באנגלית: The Code Book: The Science of Secrecy from Ancient Egypt to Quantum Cryptography) הוא ספרו השני של סופר המדע הפופולרי סיימון סינג. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 1999. הוא תורגם לעברית על ידי זוהר בר-אור ויצא לאור בישראל בשנת 2003 בהוצאת ידיעות אחרונות.

## סקירת הספר
"סודות ההצפנה" מכסה נושאים היסטוריים מגוונים כולל: האיש במסכת הברזל, קריפטוגרפיה ערבית, צ'ארלס באבג', המיכון של ההצפנה, מכונת האניגמה והפענוח של כתב ליניארי ב' וסוגי שפות עתיקות אחרות.

בפרקי הספר האחרונים סוקר סינג את התפתחות ההצפנה המודרנית בעידן המחשבים, את המרדף אחר פתרון בעיית הפצת המפתחות על ידי פיתוח אלגוריתם של הצפנת מפתח ציבורי והצפנת RSA. חלק מהחומר מבוסס על ראיונות עם האנשים עצמם כמו ויטפילד דיפי ומרטין הלמן, מנסחי פרוטוקול דיפי-הלמן, שהוביל ליצירת הצפנת RSA על ידי ריבסט, שמיר ואדלמן. כמו כן, ראיין סינג אנשים שעבדו בסתר ב-GCHQ ורק שנים רבות לאחר מכן הותרה עבודתם לפרסום.

הספר מסתיים בדיון על המאבק של פיל צימרמן למען המיזם שלו – "פרטיות טובה למדי" (PGP), על ההיבטים של הצורך והזכות הבסיסית לפרטיות מול היכולת של גורמי טרור ופשיעה לנצל את הטכנולוגיה הזו לפעילותם, וכן בסקירה של בניית מחשבים קוונטיים והצפנה קוונטית.

לסיום, יצר סיימון סינג "אתגר צופן" – סדרה של עשרה צפנים בעלי דרגות קושי הולכות ועולות על פי פרקי הספר, מהצפנה בסיסית עד הצפנה מודרנית, כשלאתגר צורף פרס כספי של 10,000 ליש"ט, אשר הוענק לאחר עשרה חודשים לקבוצת מפענחי צפנים סקנדינבית.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של סיימון סינג 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:סיימון סינג
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
טירת סנטאנג'לו

שמאל|ממוזער|250px|טירת סנטאנג'לו מכיוון הטיבר
ממוזער|250px|טירת סנטאנג'לו מכיוון הגשר המוביל אליה
[320px|ממוזער|טירת סנטאנג'לו ו[גשר סנטאנג'לו המוביל אליה, בשעת לילה.]]
**טירת סנטאנג'לו** (באיטלקית: **Castel Sant'Angelo**) היא מבנה מעגלי גבוה הנמצא ברומא שבאיטליה. במקור היה המבנה מאוזולאום שבנה הקיסר הרומי אדריאנוס עבור עצמו. המבנה ממוקם בקרבת הוותיקן ושימש במשך מאות שנים כמצודה וטירה. כיום המבנה הוא מוזיאון.

## קבר אדריאנוס
קבר הקיסר אדריאנוס נבנה על הגדה הימנית של נהר הטיבר בין 135–139. צורתו המקורית של המבנה הייתה אליפטית. על גג המבנה היה גן ובמרכזו קוודריגה מוזהבת עם פסל הקיסר. לאחר מותו האפר של הקיסר, אשתו סבינה ובנו המאומץ לוקיוס אאליוס נטמנו בחדר המרכזי (כיום "חדר האוצר") במבנה. קיסרים נוספים נקברו במבנה, כולל האחרון בהם, קרקלה, ב-217.

אדריאנוס בנה גם את גשר סנטאנג'לו המוביל אל המבנה.

## מצודה רומית
בשלהי האימפריה הרומית הפך המאוזוליאום למצודה, ב-401 הפך המבנה למבצר ושולב כחלק מחומת אורליאנוס שהקיפה את העיר.

כדי האפר מקברי הקיסרים נבזזו בביזת רומא ב-410 על ידי הויזיגותים בראשות אלאריק הראשון. פסלי הברונה שקישטו את המקום נבזזו בביזה שנייה על ידי הגותים ב-537.

## מצודה אפיפיורית
[שמאל|ממוזער|חדר הרחצה של ה[אפיפיור קלמנס השביעי]]

מהמאה ה-14 הפך המבנה למצודה אפיפיורית. האפיפיור ניקולאוס השלישי קישר את המצודה לבזיליקת פטרוס הקדוש במסדרון מבוצר שכונה "הפאסטו" (Passetto di Borgo). המצודה שימשה מקלט לאפיפיור קלמנס השביעי בעת המצור של קארל החמישי קיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1527.

האפיפיור פאולוס השלישי בנה במקום דירת מגורים מפוארת עבורו, למקרה של מצור, והאפיפיור ליאו העשירי בנה במקום קפלה לצורכי תפילה.

המצודה שימשה בוותיקאן גם כבית סוהר, שבחצרו הפנימית בוצעו הוצאות להורג. ג'ורדנו ברונו היה כלוא במצודה שש שנים (הוא נשרף על המוקד בקמפו די פיורי). המצודה מוזכרת ככלא גם באופרה של ג'אקומו פוצ'יני "טוסקה". על גשר סנטאנג'לו הוצאה להורג בעריפה ביאטריצ'ה צ'נצ'י על רצח אביה המתעלל. לפי האגדה רוחה עדיין רודפת את המקום.

ב-1752 הוצב בראש המבנה פסל מיכאל הקדוש מעשי ידי הפסל הפלמי פיטר ואן ואשאפלט (Peter van Verschaeffelt). הפסל מציג את המלאך מיכאל מניף חרב מעל ראשו, והפסל נתן לטירה את שמה מאז.
פסל זה החליף פסל שיש קודם מעשה ידי הפסל רפאלו די מונטלופו (Raffaello di Montelupo) שהוצב בראש המבנה בשנת 1536 ומצוי כיום בתוך המבנה.

## מוזיאון
הטירה מהווה כיום חלק מהמוזיאון הלאומי של טירת סנטאנג'לו.

## הטירה בספרות
הטירה היא מקום המחבוא של הרוצח בספרו (וגם בסרט המבוסס על הספר) של דן בראון "מלאכים ושדים".

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות 360° וסיור וירטואלי
* אתר המתאר את המאוזולאום
* תיאור האתר באנציקלופדיה רומאנה
* 

סנטאנג'לו
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:רומא: מבנים: ימי הביניים והרנסאנס
קטגוריה:טיבר