open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הברביזון החדש

**הברביזון החדש** הוא קבוצה של אמניות שפועלת בישראל החל משנת 2010.

## הקבוצה
הקבוצה נוסדה בקיץ 2010 וחברות בה חמש ציירות ילידות ברית המועצות לשעבר שעלו לישראל בשנות ה-90 (מלבד נטליה זורבובה שעלתה ב-2004).

שם הקבוצה חוזר אל אסכולת ברביזון הצרפתית מאמצע המאה ה-19, שאמניה, ובהם הציירים ז'אן-בטיסט קאמי קורו, תאודור רוסו, ז'אן-פרנסואה מילה ואחרים, פעלו באזור הכפר הצרפתי ברביזון, וציירו את הטבע בחיק הטבע - En plein air, תוך צעידה לקראת תנועת הריאליזם. יציאתם של אמני אסכולת הברביזון אל החוץ לא הייתה יציאה לשם עצמה, אלא כחלק מהתנגדות לציור הרומנטי והנאו-קלאסי בן התקופה, והיא נושאת אמירה בעלת תוקף חברתי.

בדומה לאסכולה הצרפתית, גם ציירות "הברביזון החדש" מבקשות לבטא ביקורת ועמדה חברתית. דבר זה בא לידי ביטוי במפגשי ציור חוץ מרוכזים שעורכות הציירות במקומות שונים אשר מכתיבים באופן ישיר את תוכן ציוריהן, ובהם: רהט, המחאה החברתית בשדרות רוטשילד, "צעדת המיליון" במסגרת המחאה החברתית בישראל 2011, שכונת עג'מי ביפו, שכונת נווה שאנן בתל אביב, קיבוץ ברעם, שכונת ניצנה בבת ים, מחנה הפליטים הפלסטינים דהיישה ליד בית לחם, העיר התחתית בחיפה, בסיס שריון של צה"ל בנגב, שוק באר שבע, מתקן חולות שבנגב, הפגנות המסתננים האפריקאים בתל אביב, התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, היישוב הבדואי חורה ועוד.

## חברות הקבוצה
* נטליה זורבובה
* אסיה לוקין
* אנה לוקשבסקי
* זויה צ'רקסקי
* אולגה קונדינה

## תערוכות נבחרות
* 2017 **החזרה לחיים**, המשכן לאמנות, עין חרוד
* 2014 **"הברביזון החדש" בברעם**, מוזיאון בר-דוד, קיבוץ ברעם
* 2014 **צנטריפוגה**, קרן נתן קאמינגס, ניו יורק
* 2014 **משולש שיקגו**, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
* 2014 **שוק באר שבע**, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע
* 2013 **קארגו קאלט**, מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית
* 2013 תערוכה במסגרת פסטיבל **לילות לבנים**, פרם, רוסיה

## מפגשי ציור חוץ
* 2014 הכפר הבדואי חורה
* 2014 סטודיו פתוח, התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
* 2014 מתקן "חולות" בנגב
* 2013 קיבוץ ברעם
* 2013 פרם, רוסיה
* 2013 חצר מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית, בת-ים
* 2013 מחנה הפליטים דהיישה הסמוך לבית לחם
* 2013 לייפציג, גרמניה
* 2013 כיכר רבין, תל אביב
* 2013 בסיס שריון של צה"ל בנגב
* 2013 שכונת נווה שאנן, תל אביב
* 2012 שכונת עג'מי, יפו
* 2011 "צעדת המיליון" במסגרת המחאה החברתית בישראל 2011, תל אביב
* 2011 שדרות רוטשילד בתקופת המחאה החברתית בישראל 2011, תל אביב
* 2010 רהט

## לקריאה נוספת
* רון ברטוש, "קבוצת הברביזון החדש: ריאליזם חברתי דהיום", **הברביזון החדש בברעם**, מוזיאון בר-דוד, קיבוץ ברעם, 2014, עמ' 12-5; '''"קבוצת הברביזון החדש: ריאליזם חברתי דהיום"''' באתר ערב רב
* יעל גילעת, "אומנות ושיתופיות בזמנים של נזילות וחוסר יציבות: קבוצת "הברביזון החדש" כמקרה בוחן", **דברים: כתב עת אקדמי רב תחומי**, 2017, עמ' 253–282.
* דליה מנור, קבוצת הברביזון החדש: שוק בבאר שבע, באתר מוזיאון הנגב לאמנות.

## קישורים חיצוניים
* אתר "הברביזון החדש"
* סיור מצולם בתערוכה "קבוצת הברביזון החדש: שוק בבאר שבע" עם האוצרת דליה מנור
* הברביזון החדש באתר מוזיאון בר-דוד, קיבוץ ברעם

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:קבוצות אמנים ישראליות
סנטה אנה (קליפורניה)

**סנטה אנה** (באנגלית: **Santa Ana**-על שמה של הקדושה אנה) היא עיר ומושב המחוז של מחוז אורנג' במדינת קליפורניה, ארצות הברית. העיר ממוקמת באזור מטרופולין לוס אנג'לס שבדרום קליפורניה. לפי מפקד האוכלוסין של 2020, התגוררו בה 310,227 תושבים. נכון לשנת 2023, סנטה אנה היא העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה במחוז אורנג' (אחרי אנהיים ואירוויין), ה־14 בגודלה בקליפורניה, וה־65 בגודלה בארצות הברית. העיר מהווה מוקד כלכלי ותרבותי מרכזי באזור חוף אורנג' (Orange Coast).

## היסטוריה
לפני הגעת האירופים, שבטים אינדיאנים התיישבו באזור. ב-1 בנובמבר 1776 החלה התיישבות מקסיקנית בסביבת העיר. האזור עבר לשלטון ארצות הברית בשנת 1848, לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. לאחר מכן החלו מהגרים אזרחי ארצות הברית להגיע לאזור. ההתיישבות בעיר עצמה החלה בשנת 1869 וההתיישבות הוכרזה בעיר בשנת 1886. באותו העשור הוקם קו רכבת העובר בעיר.

בשנת 1912 נוסדה בעיר חברת גלן ל. מרטין, חברת תעופה שהפכה בעשורים שלאחר מכן לאחת מהחברות הגדולות בעולם - לוקהיד מרטין.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם ליד העיר בסיס של חיל האוויר של ארצות הברית, דבר שגרם לגידול באוכלוסייה.

## דמוגרפיה
נכון לשנת 2020 גרו בעיר כ-310,227 תושבים.

### גזע
נכון לשנת 2020:
* היספנים - 76.73%
* אסייתים - 12.07%
* לבנים שאינם היספנים - 8.52%
* אפרו-אמריקאים - 0.88%

## פוליטיקה
מועצת העיר מורכבת משישה נציגים הנבחרים על ידי תושבי העיר אחת לארבע שנים. חבר מועצה לא יכול לכהן יותר משלוש קדנציות. ראש העירייה נבחר על ידי מועצת העיר ומתוכה.

העיר מאופיינת בשמרנות בכל הקשור לנושאים חברתיים, כמו שאר צפון המחוז. למרות זאת, למפלגה הדמוקרטית יש רוב ניכר בכמות הרשומים אליה לעומת המפלגה הרפובליקנית.

## תושבים נודעים מסנטה אנה
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו או חיו בסנטה אנה כוללים את:
* ג'ון רייט (1917–2005) - שחקן וזמר שהיה ידוע בעיקר בשל הופעותיו במחזות זמר. נולד בסנטה אנה.
* מישל פייפר (נולדה ב-1958) - שחקנית קולנוע וטלוויזיה שהייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס האוסקר. נולדה בסנטה אנה.
* לינדסי סטירלינג (נולדה ב-1986) - כנרית, רקדנית ומלחינה אשר זוכה להצלחה רבה בעקבות סגנון הניגון והריקוד הייחודיים לה. נולדה בסנטה אנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
בית הפסטיבלים של ביירוית

ממוזער|תוכניות המבנה (1876)
**בית הפסטיבלים של ביירוית** (בגרמנית: **Bayreuther Festspielhaus**) הוא בית אופרה בצפון ביירוית, גרמניה. בית האופרה מוקדש להעלאת יצירות המלחין ריכרד וגנר. בבית האופרה מתקיים פסטיבל ביירוית, שעבורו תוכנן ונבנה בית האופרה.
## היסטוריה
אבן הפינה להקמת בית הפסטיבלים הונחה ב-22 במאי 1872, יום הולדתו ה-59 של וגנר. בית הפסטיבלים נחנך ב-13 באוגוסט 1876, עם השלמת יצירתו של וגנר, טבעת הניבלונגים.

בית הפסטיבלים בנוי בצורת קשת פרוסניום כפולה, מה שמעניק לצופה את התחושה כי הבימה מרוחקת יותר מכפי שהיא באמת. אחד ממאפייניו הייחודיים של בית הפסטיבלים הוא בור התזמורת הייחודי שלו. התזמורת ממוקמת בצורה כזו שהיא איננה גלויה כל עיקר לצופים, כך שדעתם אינה מוסחת מפעולותיה ותנועותיה ומאפשרת לקהל להתרכז במתרחש על הבמה. בנוסף, הדבר מאזן בין קולות הנגינה וקול שירת השחקנים. מרכיב חשוב לא פחות הוא האפקט הדרמטי שבדבר, שקולות התזמורת בוקעים מן הבימה עצמה ללא שהתזמורת נראית לעין.

בינואר 2012 נודע כי על המבנה לעבור שיפוץ יסודי, וכי קיימת סכנה להמשך עמידתו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:גרמניה: בתי אופרה
קטגוריה:ריכרד וגנר
וניל נואר

**וניל נואר** (**Vanil Noir**) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,389 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים וו ופריבורג בשווייץ.

## גאוגרפיה
וניל נואר הוא ההר האמצעי בדרום הרכס הקיצוני, שבצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון, בהר גאנטריש (2,175) וממשיך לאורך עמק זימן  דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107) וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית. שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère), שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)) ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר, ווניל קארה (2,197) ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879), שעל גדות אגם ז'נבה.

מצדו הצפון מזרחי בהמשך הרכס שוכן ההר דאן דה סאוויני, ובצדו הצפוני שוכנים ההרים דאן דה פוליראן ודאן דה ברנלייר, מצדו הדרומי מסתיים הרכס בהרים רושה דה ניי ודאן דה ז'אמאן.

למרגלותיו ממזרח בקנטון וו שוכנת העיירה שאטו ד'או (Château d'Oex), ולמרגלותיו ממערב בקנטון פריבורג שוכנת העיירה גרנד וילארד (Grandvillard).

ההר הוא הגבוה ביותר בקנטון פריבורג ופסגתו היא הנקודה הגבוהה ביותר בקנטון.

## תיירות
מספר שבילי הליכה חוצים את ההר מצפון לדרום.

משנת 1983 ההר הוא חלק משמורת טבע.

## קישורים חיצוניים

* וניל נואר באתר Hikr
* שמורת הטבע וניל נואר

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:פריבור (קנטון)
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
בנגאזי-ברגן־בלזן

**בנגאזי-ברגן־בלזן** הוא רומן מאת יוסי סוכרי, שיצא לאור בשנת 2013 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד". זהו הרומן הרביעי של יוסי סוכרי והרומן הראשון בעולם על שואת יהודי לוב. עם צאתו לאור באוקטובר 2013 עורר הספר הדים רבים וזכה להתייחסויות רבות בתקשורת.

הספר זכה בפרס ברנר לספרות לשנת 2014, מנימוקי השופטים: קולו הייחודי של יוסי סוכרי מספר בעלילה סוחפת, שגיבורתו היא בחורה צעירה, את גורלה של יהדות לוב בשואה. הוא פותח צוהר לקהילה יהודית עתיקה, כור היתוך של תרבויות, ושל שפות שונות (איטלקית, עברית וערבית-יהודית), יצירה שהיא נדבך חשוב בספרות העברית.". הספר נלמד במסגרת תוכנית הלימודים לכיתות י"א - י"ב במערכת החינוך.

הרומן "בנגאזי-ברגן־בלזן" עובד למחזה והוצג בתיאטרון לה מאמא בניו יורק במרץ 2017. הרומן עובד בידי הבמאית והמפיקה מיכל ג'מילי והמחזאי והבמאי להב תימור. מעצב הסאונד הוא אבי בללי.

## עלילה
הספר מתאר את תלאותיה של משפחה יהודית מהעיר בנגאזי, לוב בתקופת השואה. קורות המשפחה מתוארים החל בכיבוש הגרמני של לוב, בשנת 1941 ועד לשחרורו של מחנה הריכוז ברגן-בלזן, בשנת 1945.

בני משפחת חג'ג', מהנכבדות והחשובות בקהילת יהדות בנגאזי, נעקרים מאורח חייהם וממולדתם האהובה. עם עוד יהודים לובים הם נלקחים אל הלא-נודע. את דרכם הם עושים בספינה עד לחופי איטליה ומשם נלקחים למחנה מעצר. לאחר מכן הם נשלחים ברכבות לגרמניה להיכלא ולמות במחנה הריכוז ברגן-בלזן.

הספר מעמיד במרכזו דמות אוניברסלית של אישה, סילבנה, היכולה למוראותיה של האכזריות בהתגלמותה. סילבנה, בחורה צעירה, מבריקה ויפת תואר, מביעה התנגדות לערכים הפטריארכליים של החברה שהיא נולדה לתוכה. היא מגלה כושר מנהיגות יוצא דופן בשעה שהגברים קורסים במהלך התופת, שהיא המסע בין בנגאזי לברגן-בלזן.

## ראו גם
* שואת יהודי לוב

## קישורים חיצוניים
*
* חביבה פדיה, בנגאזי-ברגן־בלזן-על-רגעים-אבודים-בזמן/ בנגאזי-ברגן-בלזן: על רגעים אבודים בזמן של המדוכאים, באתר העוקץ, 24 בנובמבר 2013
* 
* 
* ניסים כץ, שואה, אוניברסליות והומניזים / על "בנגזי - ברגן - בלזן" של יוסי סוכרי, באתר יקום תרבות, 12 בנובמבר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
ז'ורדי ברתומיאו

**ז'ורדי ברתומיאו אורתיאו** (באנגלית: **Jordi Bertomeu Orteu**; נולד ב-15 בינואר 1959) הוא הנשיא, והמנכ"ל של חברת יורוליג בסקטבול, המנהלת את שני המפעלים הבכירים באירופה של כדורסל גברים, היורוליג והיורוקאפ.

## ביוגרפיה
ברתומיאו נולד בשנת 1959, בעיר ברצלונה שבקטלוניה, ספרד.

ברתומיאו, בעל תואר ראשון במשפטים, סיים את לימודיו באוניברסיטת ברצלונה. באמצע שנות ה-2000 סיים תואר שני בניהול ספורט באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד.
* בין השנים 1982–1994 כיהן כיועץ המשפטי וכמזכיר הכללי של ליגת העל הספרדית בכדורסל (ACB).
* בין השנים 1994–2000 כיהן כסגן נשיא הליגה הספרדית, ובשנת 2000 התמנה ליושב ראש היורוליג.
* בשנת 2009 מונה ליושב ראש מועצת המנהלים של היורוליג, ובשנת 2011 לנשיא.

בתאריך 25 בנובמבר 2008, החליטה ממשלת ליטא להעניק לברתומיאו גביע הוקרה על תרומתו לפיתוח וקידום הספורט במדינה.

בתאריך 2 בנובמבר 2021, לאחר הצבעה של קבוצות היורוליג, הוחלט על סיום תפקידו של ברתומיאו, אותו הוא צפוי לעזוב ב-30 ביוני 2022.
ממוזער|ז'ורדי ברתומיאו ושמעון מזרחי (מכבי תל אביב).

## קישורים חיצוניים

*  
* 
* ריאיון עם ג'ורדי ברתומיאו - ישראל ספורט, 12 נובמבר 2014 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עסקני כדורסל
קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1959
עשירון

**עשירון** הוא מונח מתחום הסטטיסטיקה התיאורית, המתייחס לנקודת החתך שמעליה ומתחתיה נמצא מספר שלם של עשיריות מתוך האוכלוסייה, או לקבוצת הערכים שבין שני עשירונים רצופים. העשירון ה-k הוא הנקודה שמעליה נמצאים k עשיריות מהאוכלוסייה. למשל, "העשירון העליון" הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית, שהכנסתם היא הגבוהה ביותר, ואילו העשירון התחתון הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית שהכנסתם היא הנמוכה ביותר. 

דוגמה חישובית: ברשימה 1, 1, 1, 3, 4, 5, 5, 5, 6, 6, 8, 8, 8, 8, 8, 8, 9, 11, 15, 30 ישנם עשרים ערכים. העשירון העליון כולל את שני הערכים הגבוהים ביותר ברשימה זו, דהיינו 15 ו-30; כל ערך בין 11 ל-15 עשוי לשמש כנקודת חתך בדוגמה זו.

## קישורים חיצוניים
* נתונים של עשירוני הכנסה באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה 

קטגוריה:מאונים
קטגוריה:10 (מספר)
אייבל מאירופול

**אייבּל מאירופול** (**Abel Meeropol**; 10 בפברואר 1903 – 30 באוקטובר 1986), הידוע יותר בשם העט **לואיס אלן** (**Lewis Allan**), היה סופר, מורה ופזמונאי יהודי אמריקאי. אביהם המאמץ של בניהם של יוליוס ואתל רוזנברג.

## ביוגרפיה
מאירופול נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.

מאירופול כתב והלחין כמה שירים שהפכו ללהיטים, בהם:
* "הבית שאני גר בו" (The House that I Live In), שהוקלט על ידי פרנק סינטרה.
* "תפוחים, אפרסקים ודובדבנים" (Apples, Peaches and Cherries), שהוקלט על ידי פגי לי וגם על ידי הזמר הצרפתי סשה דיסטל.
* הלברית של האופרה "החייל האמיץ שווייק" מאת המלחין האמריקאי רוברט קורקה.

ב-1937 פרסם את שיר המחאה "פרי מוזר" (Strange Fruit), שהיה לאחד השירים הפוליטיים החשובים של המאה ה-20.

מאירופול התחיל להשתמש בשם הבדוי **לואיס אלן** כדי להנציח את שני בניו שמתו טרם לידתם.

לאחר הוצאתם להורג של יוליוס ואתל רוזנברג (1953), אימץ מאירופול את שני בניהם, מייקל ורוברט, והם אימצו את שם משפחתו.

מאירופול נפטר ב-30 אוקטובר 1986 בבית אבות במסצ'וסטס.

## קישורים חיצוניים
* 


* Joan Cook, Abel Meeropol, 83, A Songwriter, Dies, ''הניו יורק טיימס, October 31, 1986
* Elizabeth Blair, The Strange Story Of The Man Behind 'Strange Fruit', NPR, December 30, 2012


קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומוניסטים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
הענקית הירוקה (ליירה)

**הענקית הירוקה (ליירה)** (באנגלית: **(She-Hulk (Lyra**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Hulk: Raging Thunder #1* מאוגוסט 2008 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף פארקר והמאייר מיטש ברייטוייזר. ליירה היא בתם של הענק הירוק ושל ת'נדרה מעתיד חלופי של יקום מארוול.

מאז הצגתה לראשונה בסיפור "הענק: רעם זועם" וכן ב"משפחת הענקים: גנים ירוקים", דמותה של ליירה זכתה במשוב חיובי מהמעריצים ולמיני סדרה משלה בת ארבע חוברות תחת השם *All New Savage She-Hulk* בכתיבתו של פרד ואן לנט והמאיירים רוברט אטקינס ופיטר וייל. מאז אירועי הפחד עצמו של דצמבר 2011, הדמות הופיעה בסדרת החוברות של אקדמיית האוונג'רס. 

בעקבות התנקשות כושלת בה הושמד רכיב מרכזי במטריצת הולדה גנטית זכרית, ליירה נשלחת אחורה בזמן לתקופת שלטון אפל בארץ-616 במאמץ אחרון להציל את הכחדת בני עמה. היא נעזרת בבודיקה, עיטור דיגיטלי המוצמד לפרק ידה שתוכנת עם טכנולוגיית בני עמה, ומחפשת אחר הגיבור הגדול ביותר בתקופת ההווה כדי שתוכל להורגו, משום שבתרבות של בני עמה, הרבה שבטים לוחמים זכריים לקחו גיבורי-על כמו וולברין והסנטרי כמושאי הערצה ונלחמו בשבטי הנקבות. היא מתעמתת עם הענקית הירוקה המקורית, ג'ניפר וולטרס, והשתיים נלחמות אחת בשנייה. באמצעו של הקרב, וולטרס מתייחסת לת'נדרה וכיצד ליירה דומה לה רבות, מה שמכעיס את ליירה. מתגלה שליירה נחלשת יותר ככל שהיא כועסת יותר. הסנטרי מגיע, וליירה אומרת לו שהיא מחפשת את הגיבור הגדול ביותר, ששמו הוא נורמן אוסבורן. כשליירה מתעמתת עם אוסבורן, היא מגלה לו שמשימתה היא לא להרוג אותו אלא להזדווג עמו. כאשר היא מנשקת אותו, היא חוזה בכל הרוע שהוא אחראי לו בעתיד ומסרבת להמשיך במשימתה. אוסבורן ושאר האוונג'רס האפלים מכתרים אותה, אך וולטרס נחלצת לעזרתה. הן מצליחות להימלט בעזרתו של ארגון A.R.M.O.R, אליו מצטרפת ליירה בהמשך.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:הענק הירוק
גשר תעלת סואץ

**גשר תעלת סואץ**, הידוע גם כ**גשר השלום המצרי-יפני**, הוא גשר מעוגן כבלים מעל תעלת סואץ באזור קנטרה, הנמצא כ־ 60 קילומטרים דרומה מפורט סעיד. הגשר מקשר בין היבשות אפריקה ואסיה.

## עיצוב ובנייה
הגשר נבנה בסיוע מממשלת יפן. הקבלן הראשי הייתה חברת קאג'ימה (Kajima). המענק היפני, שהיווה כ-60% מעלות הבנייה (13.5 מיליארד ין יפני) הוסכם במהלך ביקורו של נשיא מצרים דאז מובארק ביפן במרץ 1995, כחלק מפרויקט פיתח חצי האי סיני. ממשלת מצרים השלימה את 40% הנותרים מעלות הבנייה (9 מיליארד ין יפני). הגשר נפתח באוקטובר 2001.

גובהו של הגשר הוא 70 מטרים מעל לתעלה, ואורכו 3.9 קילומטר. הגשר מורכב מכבלים באורך של 400 מטרים. במקטע העיקרי והתלוי, הוא בעל דרכי גישה באורך של כ־ 1.8 ק"מ מכל צד.

גובהם של ארבעת העמודים התומכים העיקריים הוא 154 מטר. העמודים עוצבו בצורת אובליסקים.

גובהו של הגשר הוא 70 מטרים מעל קו המים. המגדיר בעצם את הגובה המרבי האפשרי לספינות שיכולות לעבור בתעלת סואץ, השווה ל־68 מטרים(סואצמקס).

## התפתחויות משמעותיות באזור
גשר תעלת סואץ היה חלק קטן מפרויקט משמעותי לפיתוח האזורים המקיפים את תעלת סואץ בפרט, ולפיתוח חצי האי סיני בכלל. פרויקטים נוספים ודומים, כגון מנהרת אחמד חמדי, גשר פירדאן ובניית מעבר קו החשמל העליון של תעלת סואץ נועדו אף הם לפתח וליישב את המקום.

## ראו גם
* גשר פירדאן
*סואצמקס

## קישורים חיצוניים

תעלת סואץ
קטגוריה:תעלת סואץ
תעלת סואץ
קטגוריה:2001 במצרים
הרץ פרנק

**הרץ פרנק** (בלטבית: **Hercs (Hercels) Franks**; ברוסית: **Герц (Герцель) Вульфович Франк**; 17 בינואר 1926, לודזה - 3 במרץ 2013, ירושלים) היה במאי קולנוע יהודי-סובייטי. ממייסדי אסכולת הקולנוע התיעודי הפואטי של ריגה.

## קורות חיים
הרץ פרנק נולד בשנת 1926 בעיירה לוּדזה שבלטביה, בנו של צלם ובעל סטודיו לצילום. השפה בביתו הייתה יידיש, והוא התחנך בבית ספר וגימנסיה יהודיים. לאחר מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא האדום. לאחר לימודי משפטים במוסקבה, עסק, החל משנת 1952, בעיתונאות ובפרסום. בשנת 1959 החל לעבוד באולפני הצילום של ריגה. בתחילה כצלם סטילס ואחר כך כבמאי וכצלם קולנוע. בשנת 1992 עלה לישראל והתיישב בירושלים, ומאז התגורר לסירוגין בישראל ובאירופה.

## יצירתו
פרנק היה ממייסדי "אסכולת הקולנוע התיעודי הפואטי של ריגה". יצירותיו הקולנועיות, שצולמו בסרטי ששחור-לבן, הדגישו את מגוון הרגשות האנושיים, תוך הדגשת קיומה של המצלמה החושפת אותם. בין סרטיו הידועים: "10 דקות מבוגר יותר" (*Par desmit minutem vecaks*, 1978), "יום הדין האחרון" (1987) ו"היה היו פעם 7 סֶמיוֹנים" (*Reiz dzivoja septini Simeoni*, 1989). סרטו האחרון, "אל סף הפחד" (2014), העוסק ביגאל עמיר, הושלם לאחר מותו בידי שותפתו לבימוי מריה קרבצ'נקו.

## השכלה
מ-1945 עד 1947 למד משפטים במוסקבה.

## פרסים והוקרה
*1967 - פרס הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית
*1973 - פרס ראשון, הפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים, אוברהאוזן, גרמניה
*1975 - אמן הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית
*1987 - פרס ראשון, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, ניון, שווייץ
*1989 - פרס, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, יקטרינבורג, רוסיה
*1990 - פרס יונת הזהב, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, לייפציג, מזרח גרמניה
*1997 - פרס ערוץ לה ספרט, הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע תיעודי, פריז, צרפת
*1991 - פרס, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, יאמאגטה, יפן
*1991 - פרס ראשון, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, סאן סבסטיאן, ספרד.

## קישורים חיצוניים

* 

* Herz Frank, Latfilma.lv

* רן טל וענת אבן, ריאיון עם הרץ פרנק, בכתב העת תקריב
* 
*  

* Herz Frank has passed away, Russian Documentary Guild, 04.03.2013
* Mūžībā aizgājis kinorežisors Hercs Franks, Diena.lv, 03.03.2013
* Eleonora Gailisha, Commemorative Plaque for the Outstanding Film Director Herz Frank Has Been Unveiled in Riga, Rietumu Banka, 26-Jun-2014


קטגוריה:במאי קולנוע יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
ZDNet

**ZDNet** הוא אתר חדשות השייך לחברת המדיה האמריקאית Red Ventures  ומנוהל בידיה. האתר נוסד באפריל 1991 כפורטל לענייני טכנולוגיה של חברת הרשת והמדיה האמריקאית Ziff Davis  ועם הזמן התמקד בתוכנה ארגונית.

בסוף 1998 היה ZDNet אתר הטכנולוגיה המוביל ברשת האינטרנט. הוא הוביל על יריבו העסקי – אתר המדיה האמריקאי CNET – בהפרש של 26 אחוזים, והיה האתר ה־13 ברשימת האתרים הפופולריים עם 8.4 מיליון משתמשים – 13.4% ממשתמשי הרשת באותה תקופה. בסוף 1999 הוא הגיע ל־9 מיליון משתמשים. באותה תקופה, השיק אתר הפרסום המתחרה CNET קמפיין פרסום בעלות של 100 מיליון דולר, ובתגובה השיק ZDNet קמפיין בעלות של 25 מיליון דולר.

ב־19 ביולי 2000 הודיעה CNET על רכישת ZDNET בעלות של 1.6 מיליארד דולר. בניגוד להערכות מוקדמות, התברר שמוצרי החברות אינם כה חופפים, ושקהל היעד שלהם היה חופף ב־25% בלבד. ב־2003 השיקה CNET את האתר באופן מחודש תחת תאגיד CNET. ב 2008 נקנתה CNET על ידי CBS Corporation בכ־1.8 מיליארד דולר והאתר עוצב מחדש  ב 2010 כדי לתת דגש על חברות, חומרה, תוכנה, מכשירים ניידים, אבטחת מידע ומחקר. לאתר כמה עשרות מיליוני משתמשים פעילים.

## פרסים והכרה
בוועידה השנתית ה-14 לתקשורת מחשבים ( **CPA **14th Annual – **C**omputer **P**ress **A**wards) שהתקיימה ב־1999, נבחר ZDNet כאתר הטוב ביותר בשקלול כל המדדים. ב־2007 העניק איגוד המפרסמים המקוונים לגרסה הבריטית של ZDNet את פרס קטגוריית אתר העסקים על תרומתו לחדשנות בשילוב Web 2.0 ותכונות שיתוף וקהילה באתר.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר ZDNET

## הערות שוליים

קטגוריה:בלוגים באנגלית
קטגוריה:אתרי טכנולוגיה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1991
פיסול בקרח

ממוזער|250px|פיסול בקרח - תערוכת עיר הקרח בירושלים

**פיסול בקרח** הוא צורה של פיסול העושה שימוש בקרח כחומר הגלם.

פסלים העשויים מקרח יכולים להיות ריאליסטיים או מופשטים. כמו כן הם יכולים להיות פרטי נוי בלבד או לשמש לצורך מעשי כלשהו.

## משך השימוש בפסלי קרח
[ממוזער|250px|פיסול בקרח בעונת ה[חורף - במקומות בהם שורר מזג אוויר קר במיוחד ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ.]]

לפסלי הקרח יש משך שימוש מוגבל, שכן בלחץ של אטמוספירה אחת, המעבר בין קרח לבין המצב הנוזלי של מים מתרחש בטמפרטורה של 0 מעלות צלזיוס. כתוצאה מכך, ישמור פסל קרח על שלמותו רק בסביבה שבה הטמפרטורה נמוכה מ-0 מעלות. 

דרך אחת לשמר פסלי קרח היא ניצול של תנאי מזג אוויר קרים במיוחד. במקומות בהם שוררת טמפרטורה נמוכה ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ, במיוחד בעונת החורף. במידה והפסל מוצג בתוך בניין יש לקרר את החדר לטמפרטורה המתאימה באמצעות מיזוג אוויר או אמצעים אחרים.

משך השימוש הקצר בפסלי קרח מקשר אותם לאירועים מיוחדים ויוצאי דופן.

## היבטים תרבותיים
ממוזער|250px|היבטים תרבותיים של פיסול בקרח
ברחבי העולם ישנם פסטיבלים המוקדשים לפיסול בקרח, כמו למשל פסטיבל חרבין הבינלאומי לפיסול בקרח ושלג הנערך בעיר חרבין שבסין.

### בקולנוע
* בסרט המספריים של אדוארד, לקראת חג המולד מפסל אדוארד מקרח פסל של מלאך וקים נדהמת מהיופי ורוקדת אל תוך רסיסי הקרח הנופלים.

## ראו גם
* איש שלג
* כדור שלג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיסול
קטגוריה:קרח
מפלגת המרכז הליברלי

**המרכז הליברלי** הייתה מפלגת מרכז ליברלית שהוקמה בתחילת 1986 על ידי גורמים יוניים יחסית מהמפלגה הליברלית הישראלית שביקשו לנתק את הקשר עם תנועת החרות. המפלגה הייתה חלק מרשימת "המרכז שינוי" בבחירות לכנסת ה-12, אך ללא נציג במקום ריאלי.

## תולדות המפלגה
בשנות ה-70 וה-80 התגבשו שתי סיעות גדולות בכנסת: הליכוד והמערך. גורמים שונים דברו על הקמת גוש מרכזי חילוני, אך כל הניסיונות להקים גוש כזה כשלו. התנועה הדמוקרטית לשינוי אמנם זכתה ל-15 מנדטים בבחירות לכנסת התשיעית, אך היא התפוררה במהירות. 

במחצית הראשונה של שנות ה-80, המפלגה הליברלית הישראלית הייתה מסוכסכת מבפנים ונחשבה בציבור הישראלי לסרח עודף בתוך הליכוד אשר חבריו נכנסים לכנסת על חשבון הפופולריות של חרות. בשנת 1985 התקיימו שיחות בליכוד על איחוד מלא של חרות והמפלגה הליברלית למפלגה אחת. גורמים יוניים יחסית במפלגה הליברלית לא היו מרוצים מהיבלעות בתוך הליכוד, שבה חרות הייתה גורם דומיננטי, והחליטו בסוף 1985 להקים את "המרכז הליברלי", בתקווה שהוא יתפוס את המקום של גוש מרכז חילוני בכנסת. המפלגה הוכרזה רשמית בינואר 1986, ובראשה עמדו שלמה להט, יצחק ברמן, אריה דולצ'ין, יחזקאל הרמלך, יחזקאל פלומין, יצחק כספי, אלי הללי, ראש עיריית דימונה, דרור זייגרמן וישראל סחרוב. זמן קצר לאחר הקמת המפלגה מונה יוסף לפיד למזכ"לה ושלמה אהרונסון ויצחק יצחקי הצטרפו למפלגה. במאי 1986 קיימה המפלגה את ועידת הייסוד שלה.

אנשי המפלגה ביקשו ליצור חזית רחבה לריצה משותפת יחד עם ליברלים עצמאיים, מפלגת שינוי ואומץ, ובתחילה דיברו על כך שהם יובילו את הרשימה המשותפת. אולם הסקרים לא היטיבו עם המפלגה. לטענת אנשי המפלגה היה זה בגלל תקדים התנועה הדמוקרטית לשינוי. סכסוכים בין חלקי המפלגה נתגלעו כבר בוועידת הייסוד. בספטמבר 1986 הודיע שלמה להט, שהיה אמור לעמוד בראש הרשימה לכנסת, על פרישה מראשות הרשימה. בתחילת 1987 פרש יוסף לפיד מפעילות במפלגה. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה הוקמה רשימה משותפת בהובלת שינוי ובהשתתפות הליברלים העצמאיים והמרכז הליברלי, כאשר הנציג הבכיר של המרכז הליברלי ממוקם במקום השביעי והלא ריאלי. בבחירות זכתה הרשימה בשני מנדטים בלבד, שניהם אנשי שינוי.

## מצע
הנקודות המרכזיות במצע המפלגה היו:

;חוץ וביטחון
*לעם ישראל הזכות על ארץ ישראל בגבולותיה ההיסטוריים שירושלים השלמה היא בירתה הנצחית
*עיצובה של מדינת ישראל כמדינה יהודית וקביעת גבולות השלום בהתאם לכך ועל פי שיקולי ביטחון
*בתקופת המעבר יקום ביו"ש ובחבל עזה משטר של אוטונומיה
*לא תוקם מדינה נוספת בין ישראל וירדן
;חברה
*משטר נשיאותי
*עדיפות עליונה למניעת ירידה ולמלחמה בפשיעה הגואה
*חופש מלא לבני כל הדתות
*מעמד שווה לכל הזרמים ביהדות
;כלכלה
*הגבלת תקציב המדינה ליכולת המשק
*קשר בין שכר לתפוקה
*עידוד יוזמה פרטית והפרטה
*חיזוק התשתית הכלכלית של עיירות הפיתוח
*סבסוד למעוטי יכולת בלבד
*הורדת נטל המס

## הערות שוליים

המרכז הליברלי
המרכז הליברלי
המרכז הליברלי
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1986
גאיה קורן

**גאיה קורן** (נולדה ב-28 במרץ 1969) היא עיתונאית ישראלית, מחברת הספר "אני מלכה גרושה באושר", מרצה להעצמה נשית, מנחת סדנאות "אני מלכה" ומטפלת בשיטת NLP.

## ביוגרפיה
את כתיבתה העיתונאית החלה בשנת 1985 ככתבת צעירה ב"מעריב לנוער". המשיכה בכתיבה לשבועון לנוער "ראש 1" ובעריכת כתבי עת שונים. החל משנת 1992 נמנית עם בכירי העיתונאים במוספי "ידיעות אחרונות" וכותבת טורי דעה לצד כתבות מגזין לעיתון, בין השאר במוספים "7 ימים" ו"זמנים בריאים".

בראשית שנות ה-90 שודר בערוץ 2 הסרט התיעודי "רציתי להגיד לך". בסרט, שהיה הראשון מסוגו, הנציחה קורן את זכרו של רס"ן , קצין צנחנים ובן זוגה, שנהרג במהלך שירותו הצבאי בהיתקלות עם אנשי חזבאללה. הסרט מתמקד בניגוד החריף שבין הנפש העדינה של צעיר רגיש המפגין אהבה ורכות יוצאת דופן, לבין דמות הקצין הקשוח והנערץ שזוכה לימים באות הצטיינות.

בין חשיפותיה העיתונאיות נמנה סיפור ההשתמטות מצה"ל של הדוגמנית והשחקנית בר רפאלי, שנישאה באוקטובר 2003 בנישואים פיקטיביים לארי ויינשטיין, ידיד של הוריה, מספר ימים לפני מועד גיוסה לצה"ל.

בשנת 2012 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי" וניצחה בשבוע בו השתתפה. בהמשך, היא השתתפה בשבוע נוסף בעונה השנייה של התוכנית.

בדצמבר 2012 חשפה חשד להטעיית הציבור בעקבות סרטון מטעם "שידורי קשת" לאירוע ההתרמה "יום טוב" – שבו הוצג ילד שזקוק לתרומה כספית, לכאורה, כשלמעשה היה מדובר בילד שחקן, בן למשפחה אמידה. בעקבות הפרסום הודתה " שידורי קשת" בעובדות החשיפה ואף התנצלה.

בחודש יוני 2014 פורסמה במוסף "7 ימים" כתבה פרי עטה על תופעת הקשרים הרומנטיים שמחוץ למסגרת הנישואין, ובה תיעדה כוונות לניאופים בחסות אתרי היכרויות ברשת האינטרנט. פרסום היומן זכה לתהודה תקשורתית ועורר תגובות רבות.

בין השאר הגישה קורן את התוכנית "המסגננים" בערוץ האופנה הישראלי, וכן הגישה מספר פינות לייף סטייל בתוכניות הבוקר לצד פינות צרכנות בתוכנית הטלוויזיה "אודטה". בהיעדרותה של טלי מורנו הגישה את חדשות הבוקר לצדו של חיים אתגר בערוץ 10.

קורן זכתה לכינוי 'גורו הגרושות' בזכות רב המכר שכתבה, 'אני מלכה גרושה באושר', שמהווה מדריך מפורט ויומן חושפני המתאר את חייה של אשה גרושה בישראל.

בין השאר מעבירה קורן את ההרצאה "אני מלכה" וכן הרצאות בנושאי זוגיות וצמיחה ממשבר. היא מטפלת בשיטת NLP ובעלת טור אישי ומקצועי באינטרנט.

קורן היא בעלת תואר אקדמי בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב. היא התחתנה בשנת 1995, וכיום היא גרושה ואם לשניים.

בשנת 2017 יצא לאור במימון המונים, חלקו בהוצאת סטימצקי ספרה "אני מלכה גרושה באושר".

## קישורים חיצוניים

* 
*הסרט "רציתי להגיד לך"
* תחיה ברק, חופה ומזמוזים: ריאיון עם העיתונאית גאיה קורן, באתר את, 24 בנובמבר 2015
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גן נחום (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
Technical Ecstasy

**Technical Ecstasy** הוא אלבומה השביעי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בספטמבר 1976.

## אודות
### הקלטות
לאחר הקשיים שליוו את יצירת אלבומה הקודם Sabotage, בעקבות מאבקים משפטיים עם מנהלם לשעבר, החלה הלהקה להקליט חומרים חדשים באולפני "Criteria Studios" שבמיאמי. ההקלטות לוו בחילוקי דעות קשים בין חברי הלהקה; חילוקי דעות שהובילו בסופו של דבר לעזיבתו של אוזי אוסבורן ולהצטרפותו של הסולן רוני ג'יימס דיו באלבום Heaven and Hell ב-1980.

### תוכן האלבום
סגנונו המוזיקלי של האלבום שונה מעבודתה הקודמת של הלהקה, והסגנון האפל והכבד, סגנון שהפך לסימן המסחרי שלה, כמעט ולא נראה באלבום. במקומו ניכרים השפעות של רוק מתקדם ורוק פסיכדלי. בדומה לאלבומיה הקודמים של הלהקה, גם באלבום זה נעשה שימוש בסינתיסייזר.

השיר "It's Alright" הולחן והושר על ידי מתופף הלהקה ביל וורד.

נושאי האלבום עוסקים באלימות, זהות, זנות, ועוד.

עטיפת האלבום נוצרה על ידי קבוצת המעצבים הבריטית היפנוסיס, ומציגה שני רובוטים מקיימים יחסי מין על מדרגות נעות.

## הצלחה מסחרית וביקורת

"Technical Ecstasy" זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום ה-51 בבילבורד. בשנת 1997, קיבל אלבום זהב.
 
בניגוד להצלחת האלבום במכירות, מבקרי המוזיקה לא אהבו את התוצאה ולמרות הרעננות בסגנון, ספג האלבום ביקורות שליליות רבות ונחל אכזבה בקרב המעריצים. ניסיונה של הלהקה למתוח את גבולות הסגנון המוכר והמוצלח שלה, התברר ככישלון. אתר Allmusic העניק לאלבום 2 כוכבים מתוך 5. אתר Sputnikmusic התייחס לשירתו של אוסבורן וכתב כי "הביצוע הקולי של אוסבורן לא ממש תורם לאלבום... זה נראה שהוא אפילו לא מנסה להתאמץ", והעניק לאלבום ממוצע של 2.5 כוכבים.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי חברי להקת בלאק סבאת', מלבד השיר "It's Alright" שנכתב על ידי ביל וורד 

## מבצעים
*אוזי אוסבורן - שירה
*טוני איומי - גיטרה
*גיזר באטלר - גיטרה בס
*ביל וורד - תופים, שירה בשיר "It's Alright"

## קישורים חיצוניים

* ביקורת על האלבום, בבלוג "הבוטיק של ליהיא"

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בלאק סאבת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
נשיא אפגניסטן

**נשיא אפגניסטן** הוא משרת ראש המדינה במשטר הרפובליקני של אפגניסטן בשנים 1973–1978, 1996-1987 ושוב החל משנת 2001. הרפובליקה הוכרזה לראשונה אחרי הדחת המונרכיה בשנת 1973.
## היסטוריה
בין השנים 1973–1978 שלט ברפובליקה של אפגניסטן הנשיא מוחמד דאוד ח'אן, עד להרצחו בידי פעילי המפלגה הקומוניסטית של אפגניסטן ב-27 באפריל 1978.

אחרי 1978 הרפובליקה הפכה את שמה ל"רפובליקה דמוקרטית" והיא נשלטה על ידי משטר בעל אפיונים קומוניסטים שידע מספר הפיכות עקובות בדם. בשנים 1978–1987 משרת ראש המדינה נקראה "יושב ראש המועצה המהפכנית".

ב-1 במאי 1978 מונה נור מוחמד טרקי לנשיא המדינה. הוא כיהן עד 14 בספטמבר 1979, כשנרצח בידי שותפו לשלטון - חפיזאללה אמין. אמין נהרג לאחר מכן על ידי חיילי הצבא הסובייטי ב-27 בדצמבר 1979, ובמקומו מונה בבראק קרמאל סגן ראש הממשלה לשעבר ושגריר אפגניסטן בצ'כוסלובקיה באותה עת. ההתערבות הצבאית הסובייטית גרמה לפריצת מלחמה, בין כוחות ברית המועצות והמוג'אהדין שנתמכו בידי ארצות הברית, פקיסטן השכנה ועוד. קרמאל הוחלף במוחמד נג'יבאללה ב-4 במאי 1986 השליט הקומוניסטי נג'יבאללה חידש את התואר "נשיא אפגניסטן" וקיצר את שם המדינה שוב ל"רפובליקה של אפגניסטן". במהלך מלחמת האזרחים ב-1982 ועד 2001 חלה התערערות נוספת בשלטון המרכזי של המדינה.

שלטונו של נג'יבוללה החזיק מעמד אף לאחר עזיבת הכוחות הסובייטים, אך הוחלף ב-16 באפריל 1992, ואת מקומו תפס לימים ספורים עבדול רחים חאטיף, ב-28 באפריל כוחות האופוזיציה האסלאמית בראשות הקמטיאר ורבאני כבשו את השלטון, וחאטיף גלה להולנד.

בשנים 1992–1996 אפגניסטן נשאה את השם "המדינה האסלאמית של אפגניסטן" אך המשטר נשאר רפובליקני. בשנת 1996 כוחות הטליבן השתלטו על המדינה שהפכה מרפובליקה ל"אמירות אסלאמית". בראש המדינה עמד אמיר המאמינים ויושב ראש המועצה העליונה של הטליבן, מוחמד עומר.

ב-2001, לאחר פלישת ארצות הברית לאפגניסטן נוסד ממשל אפגני זמני בראשות הנשיא בורהנודין רבאני ואחר כך בראשות הנשיא חאמיד כרזאי. ב-9 באוקטובר 2004 נערכו בחירות דמוקרטיות לראשונה במדינה, כשהנשיא המכהן כרזאי זכה בהן ברוב של 55.4 אחוזים מהקולות. החל משנת 2001 הרפובליקה קיבלה את השם "הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן".

כראזי נבחר לקדנציה שנייה ב-20 באוגוסט 2009 ברוב של 49.67 אחוזים מהקולות.

החוקה האפגנית הגבילה את מספר הקדנציות לשתיים, כך שבבחירות שהתקיימו ב-5 באפריל 2014 לא היה באפשרותו של הנשיא המכהן כרזאי להתמודד. המתמודדים הבולטים היו אשרף גאני אחמדזאי, שכיהן פעם בעבר כשר האוצר בממשלת כראזי, ושר החוץ לשעבר עבדאללה עבדאללה. תוצאות הבחירות שהתקיימו בסיבוב שני ביוני 2014 התפרסמו באופן רשמי ב-17 ביולי 2014 ואישרו את ניצחונו של אשרף גאני והחל מ-29 בספטמבר 2014 כיהן כנשיא אשרף גאני אחמדזאי. באוגוסט 2021 גלה מאפגניסטן והפך לנשיא הגולה.

## נשיאי אפגניסטן

## גלריה

קובץ:Royal Standard of the King of Afghanistan (1931–1973).svg|חותם המלך האפגני, 1931–1973.
קובץ:Standard of the President of Afghanistan (2004-2013).svg|חותם הנשיא האפגני, 2004–2013.
קובץ:Standard of the President of Afghanistan.svg|חותם הנשיא האפגני, 2013–2021.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אפגניסטן: פוליטיקה
רמת יששכר

שמאל|ממוזער|250px|רמת יששכר באזור דרך נוף שלוחת צבאים שמדרום לנחל יששכר
250px|לא ממוסגר|שמאל
**רמת יששכר** היא רמה בזלתית במזרח הגליל התחתון, המשתרעת בין נחל תבור בצפון לעמק חרוד בדרום, ובין גבעת המורה במערב לבקעת הירדן במזרח. במזרח הרמה שוכן המבצר הצלבני בגן הלאומי כוכב הירדן, ובמרכזה עובר נחל יששכר. שטחה של רמת יששכר הוא כ-115 קמ"ר.

הרמה נקראת על-שם שבט יששכר, שנחלתו הייתה בחבל ארץ זה, על פי התיאור המקראי של התנחלות השבטים.

באזור חיה אוכלוסייה צפופה של צבי ארץ-ישראלי, וריכוז גבוה של שיטה מלבינה (בעיקר במורדות המזרחיים).

## לקריאה נוספת
* צבי גל, **רמת יששכר: התיישבות קדומה באזור שוליים**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1980.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:רמות
קטגוריה:ארץ ישראל: אזורים
תותח סער

[ממוזער|שטוג 3 ששירת בצבא הסורי במוזיאון [יד לשריון בלטרון]]
**תותח סער** הוא תותח או הוביצר המורכב על שלדה או מרכב ממונע, שנועד לשימוש במהלך הקרב, לסיוע חיל רגלים או לתקיפת יעדים מבוצרים. המונח הוא תרגום המינוח הגרמני "*Sturmgeschütz*", שהוטבע עבור מכשירים מסוג זה שיוצרו לראשונה בידי גרמניה הנאצית בשנת שנות השלושים של המאה ה-20.

## היסטוריה
הצורך בתותחי-סער עלה כבר במלחמת העולם הראשונה, כאשר במהלך הסתערויות חיל רגלים התגלה שלא הייתה לו יכולת לתקוף ביצורים. התותחים של אותם ימים היו מיושנים וכבדים ולא הצליחו להדביק את הקצב בו התקדמו חיילי הרגלים.

ב-1935 הציע הגנרל הגרמני אריך פון מאנשטיין ללודוויג בק ליצור "חיל תותחנים מסתער" על מנת לסייע לחיל הרגלים. ב-15 ביוני 1936 הוטל על דיימלר בנץ AG להכין רק"ם בעל תותח 75 מ"מ קצר קנה. הרכב יוצר ונעשה בו שימוש בשלדה של פאנצר סימן 3. שמו של התותח נקרא "שטוג 3" (קיצור ל-*Sturmgeschütz, *תותח סער). לא היה ידוע בתחילה לאיזה חיל בוורמאכט יסופח כלי הרכב החדש. התברר כי לחיל השריון, שהוא החיל הטבעי לקבל רכב זה, היו קשיים תקציביים לקבל גדודי שטוגים ולכן השטוג הופנה לחיל התותחנים.

השטוגים שירתו בגדודים, שם קיימו את התפקיד הנועד להם כ"חיל תותחנים מסתער". מאוחר יותר הושם דגש על לחימה נגד שריון שהגרמנים נתקלו בה והשטוג שימש גם כמשחית טנקים. שטוג סימן 4 (*StuG IV*) נכנס לייצור בסוף 1943 תחילת 1944. ההבדל בינו לבין השטוג סימן 3 הוא השימוש בשילדת פאנצר סימן 4 במקום פאנצר סימן 3.

## דגמים בולטים
בין הבולטים שבתותחי הסער ניתן למנות את:
* השטוג סימן 3 וסימן 4 ששימשו את הוורמאכט במלחמת העולם השנייה, הן כתותחי סער והן כמשחיתי טנקים
* ה-SU-76, SU-122 ו-SU-152 ששימשו את הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
* ה-ISU-152 ששימש את הצבא האדום במלחמת העולם השנייה ולאחריה, ואף בצבאות נוספים כמו צבא מצרים במהלך מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תותחים מתנייעים
מרטין קרמר

**מרטין סת' קרמר** (באנגלית: **Martin Seth Kramer**; נולד ב-9 בספטמבר 1954) הוא חוקר אמריקאי-ישראלי של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. תחום התמחותו הוא אסלאם ופוליטיקה ערבית.

## קורות חיים
קרמר, יליד וושינגטון, החל את לימודי התואר הראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב, וסיים אותו באוניברסיטת פרינסטון בהצטיינות יתרה בשנת 1975. הוא למד לתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת קולומביה, וכמו כן הוא בעל דוקטורט בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת פרינסטון (1982).

עמד בראש מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה בשנים 1995–2001, והיה הנשיא הראשון של המרכז האקדמי שלם בירושלים.

הוא לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת ג'ורג'טאון ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

## ספריו בעברית
***מחאה ומהפכה באסלאם השיעי** הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשמ"ו.
*** פדלאללה: המצפן של חזבאללה** הוצאת מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה, תל אביב תשנ"ח.

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר מרטין קרמר באתר המרכז האקדמי שלם
* קורות חייו של מרטין קרמר באתר המרכז האקדמי שלם

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:מזרחנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:סגל מרכז שלם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
גופיף אשוף

[ממוזער|שמאל|250px|גופיף אשוף על רקע רקמת שריר הלב. צביעת [המטוקסילין-אאוזין.]]
**גופיף אשוף** הוא קשריר המתפתח ברקמת הלב בעת קדחת שיגרונית כתוצאה מדלקת בשריר הלב. גופיפי אשוף נתגלו באופן בלתי תלוי על ידי לודוויג אשוף בשנת 1904, ושנה לאחר מכן על ידי פאול רודולף גייפל.

הקשרירים הם ביטוי לדלקת ברקמת החיבור והמשתית של הלב. צורתם עגולה או דמוית כישור וגודלם מגיע לכ-1–2 מ"מ, כך שניתן לעיתים לראותם בעין בלתי מזוינת. הם נמצאים בעיקר בקרבת כלי דם קטנים בשריר הלב ופנים הלב, ולפעמים גם במסב הלב ואף בגלימה החיצונית של אבי העורקים העולה. במבט היסטולוגי, גופיפי אשוף אשר התפתחו במלואם הם מבנים גרנולומטוטיים המכילים שינויים פיבריניים, הסננה לימופציטרית, לעיתים תאי פלזמה ומקרופאגים לא תקינים הסובבים את המרכזים הנקרוטיים. מקרופגים אלה יכולים להתאחות לתאי ענק, בעוד אחרים יכולים להפוך לתאי אניצ'קוב, או "תאי זחל", כפי שהם נקראים בשל מראה הכרומטין בהם.

גופיפי אשוף מתפתחים בשלושה שלבים, ובעת התבוננות בדגימה היסטולוגית כל אחד מן השלבים יכול להופיע. השלב הראשון הוא שלב תפליטי או ניווני, אשר ניכר עד לשבוע הרביעי של מחלת הקדחת השיגרונית, ומתאפיין בבצקת של רקמת החיבור ועלייה במוקופוליסכריד חומצי בחומר היסוד. הדבר מביא להיפרדות של הקולגן אשר נראה בצביעה נראה כפיברין. בשלב השני, השלב השגשוגי או הגרעינומתי, שמתרחש 4–13 שבועות מתחילת המחלה, והוא השלב הפתוגנומוני למחלה, השינויים הפיברינואידיים מוחלפים בהסננה של לימפוציטים T, תאי פלזמה, נויטרופילים ותאים היסטיוציטיים אופייניים ללב הנקראים תאי אניצ'קוב בשולי הנגע. השלב השלישי, שלב הפיברוזיס, הוא שלב הריפוי, לאחר 12–16 שבועות, ובו הקשריר הופך לעגול או דמוי כישור וגודלו 0.2×0.6 מ"מ. בחלוף הזמן הקשרירים הופכים פחות תאיים ותכולת הקולגן בהם עולה. לבסוף הרקמה מוחלפת ברקמה צלקתית הממוקמת בסמוך לכלי הדם.

קטגוריה:פתולוגיה
אופני פני-פרת'ינג

ממוזער|200px|אופני פני-פרת'ינג
**אופני פני-פרת'ינג** (באנגלית: **Penny-farthing** בעברית כונו "גרוש ולירה") היו מודל מוקדם של אופניים אשר יוצרו בעיקר באנגליה ובארצות הברית במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. המאפיין הבולט בסוג אופניים זה היה שהגלגל הקדמי היה גדול למדי בעוד שהגלגל האחורי היה קטן במיוחד. מודל זה היה פופולרי במיוחד במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. אופני הפני-פרת'ינג היו כלי הרכב הראשון שזכה לכינוי "אופניים".

השם "פני-פרת'ינג" מתייחס לשמות המטבעות הבריטים פני ופרת'ינג - המטבע האחד גדול בהרבה מהשני. למרות שכיום מודל אופניים זה נודע בעיקר בשם "פני-פרת'ינג", ככל הנראה לא נעשה שימוש במונח זה בעת שהמודל היה בשיא הפופולריות - במהלך התקופה בה המודל היה בשיא הפופולריות הוא פשוט כונה "אופניים". 

במהלך 1870 הממציא האנגלי ג'יימס סטארלי (James Starley) החל לייצר דגם אופניים זה, אשר התבסס במידה רבה על דגם ה-Boneshaker  ("מטלטל העצמות") הצרפתי. דגם האופניים החדשני של סטארלי הכיל גלגל קדמי גדול במיוחד (בקוטר של מקסימום 1.5 מטרים), אשר אפשר לרוכב לנסוע במהירויות גבוהות יותר מאופני ה-boneshaker. הדגם זכה להצלחה רבה עד לשנות ה-90 של המאה ה-19 כאשר סוג האופניים הדומיננטי החל להיות אופני הבטיחות אשר הכילו שני גלגלים שווים ושרשרת הנעה.

החסרונות העיקריים של אופני הפני-פרת'ינג היו הקושי לעלות ולרדת מהאופניים והסיכון להיות מעורבים בתאונות בשל המיקום הגבוה יחסית של מושב האופניים בעוד שרגלי הרוכבים לא הגיעו עד הקרקע.

## גלריה

File:Pennyfarthing-1886.jpg|שני רוכבי אופני פני-פרת'ינג בלוס אנג'לס. צולם ב-1886.
File:PSM_V38_D791_An_ordinary_bicycle_with_lines_of_force.jpg|איור של אופני פני-פרת'ינג
File:Hy_Sandham,_Bicycling,_1887.jpg|רוכבי אופני פני-פרת'ינג בציור מאת הנרי סנדהם, 1887
Pierre_Lallemant_1886.jpg|אדם יושב על אופני פני-פרת'ינג, 1886


## קישורים חיצוניים

* הסבר כיצד לעלות על אופני פני-פרת'ינג - פורסם באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פני-פרת'ינג
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
דמודקס

[ממוזער|דמודקס חיים ליד [זקיק שיער ובתוך בלוטות חלב]]
**דמודקס** (שם מדעי: *Demodex*) היא סוג אקרית מיקרוסקופית טפילה החיה בתוך או ליד בלוטות חלב של זקיקי שיער ביונקים. מקור השם הוא מיוונית: שילוב של *dēx* (תולעת) ו-*dēmos* (שומן).

ישנם כ-65 מינים ידועים של דמודקס. שני המינים הידועים שחיים על בני אדם הם דמודקס פוליקולרום (*Demodex folliculorum*) ודמודקס ברוויס (*Demodex brevis*), שניהם מכונים לעיתים קרובות "אקרית הפנים". מין אקרית נפוץ בכלבים מבויתים הוא דמודקס קאניס (*Demodex canis*).

למעשה מושבות של אקריות נפוצות גם אצל אנשים וגם אצל כלבים, אם כי לרוב אין התופעה גורמת סימפטומים משמעותיים כלשהם. לעיתים יכולה מחלת עור להיגרם כתוצאה מהאקריות, או לגרום למחלת העפעפיים בלפריטיס.

## ראו גם
* קרדית אבק הבית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:אקריות
קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
קטגוריה:בעלי חיים טפיליים
לודוויג אשוף

**קארל אלברט לודוויג אשוף** (בגרמנית: **Karl Albert Ludwig Aschoff**; 10 בינואר 1866 – 24 ביוני 1942) היה רופא פתולוג גרמני, אחד הפתולוגים המשפיעים ביותר במאה ה-20.

אשוף נולד בברלין שבפרוסיה. הוא למד רפואה באוניברסיטת בון, באוניברסיטת שטרסבורג ובאוניברסיטת וירצבורג. לאחר תקופת הביליטציה, מונה לפרופסור לפתולוגיה באוניברסיטת גטינגן בשנת 1901. בשנת 1903 עבר לאוניברסיטת מרבורג, שם עמד בראש המחלקה לאנטומיה פתולוגית. בשנת 1906 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת פרייבורג, ושם נשאר עד מותו.

אשוף התעניין בפתולוגיה ובפתופיזיולוגיה של הלב. הוא גילה קשרירים בשריר הלב אשר מופיעים בעת קדחת שיגרונית, והם נקראו על שמו – גופיפי אשוף. יחד עם תלמידו, סונאו טווארה, גילה ותיאר את הקשר העלייתי-חדרי.

מחקרו הפתולוגי כלל גם סוגיות של הבדלים בין גזעים. הענף שהמציא, "הפתולוגיה של המבנה הגופני" (constitutional pathology), היה לענף מחקר מיוחד בקרב הרופאים הנאצים ונקרא בשם "פתולוגיה צבאית".

בשנות השלטון הנאצי העניק לו אדולף היטלר את מדליית גתה לאמנות ומדעים  ואת מגן הנשר של הרייך הגרמני .

בנו, יורגן אשוף, היה לאחד ממייסדי תחום הכרונוביולוגיה.

אשוף קבור בבית קברות פרוטסטנטי בקרויצברג שבברלין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:פתולוגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1866
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
SugarCRM

250px|ממוזער|שמאל|לוגו קודם של החברה
**SugarCRM** היא חברת תוכנה הממוקמת בקופרטינו, בקליפורניה. החברה יצרה ומתחזקת את יישום הרשת Sugar או בכינויו הנפוץ: SugarCRM על שם החברה, וכן אתר ניהול קשרי לקוחות (CRM) אשר זמין גם כקוד פתוח וגם כקוד פתוח מסחרי (Commercial OSS).

בפברואר 2014 הודיעה SugarCRM כי היא לא מתכוונת להוציא גרסאות עתידיות בקוד פתוח, אלא תציע תיקוני באגים בלבד.

הפונקציונליות של היישום מכילה מערכות מידע לאוטומציה של מכירות (Sales Force Management System), שיווק, מערכות תמיכת לקוחות, מערכות שיתוף מידע, Mobile CRM ו-Social CRM.

החברה מנהלת מספר אתרים, בהם: SugarCRM.com ,SugarForce.org ו-Sugar Exchange.

תוכנת Vtiger CRM התפצלה מ-SugarCRM במטרה ליצור תוכנה לניהול קשרי לקוחות בה כל המרכיבים ברישיון קוד פתוח כולל תוספים שהיו בקוד סגור, כגון מחולל דוחות, סינכרון ל-Microsoft Outlook ו־Gmail, אינטגרציה עם מסמכי Microsoft Office ועוד.

## היסטוריה

## מוצרים ורישוי תוכנה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
קטגוריה:חברות מתחום ניהול קשרי לקוחות
אילן בן עמי

**אילן בן עמי** (נולד בשנת 1967) הוא נגן כלי מיתר אתניים וחשמליים, מפיק מוזיקלי ישראלי, חבר להקת "הברירה הטבעית". הורשע ברצח פרודתו, דפנה בר ציון, ונידון למאסר עולם.

## ביוגרפיה
נולד בישראל, בנם של שלמה וג'ולי בן עמי. בשנת 1991 הצטרף כחבר ללהקת "הברירה הטבעית".

בן עמי הוא מחלוצי מוזיקת העולם בישראל. השתתף בפסטיבלים בישראל ובחו"ל (למשל ביאנלה בוונציה).

יצר את הפסקול לסדרת הטלוויזיה "זינזנה" של חיים בוזגלו ותרם מוזיקה לסרטו של בני תורתי "כיכר החלומות". השתתף בהקלטת שירים שונים, בהם "לילה כיום יאיר" של אביתר בנאי, ועבד עם בובי מקפרין ועם שלמה בר. הופיע והקליט יוצרים וזמרים רבים: אתי אנקרי, דוד ד'אור, שלמה גרוניך, ברי סחרוף, אלון אולארצ'יק ועוד. ב־2012 יזם והפיק מוזיקלית את אלבום שירי הילדים "בייבי אוריינטל" (עם אמנים רבים ובהם: אהובה עוזרי, עדי רנרט, ליאורה יצחק ואחרים). השיר "פזמון ליקינטון" מהדיסק השני נכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ.

## חיים אישיים ורצח פרודתו
היה נשוי לאסתר ואב לשתי בנות.

אחיו הראל בן עמי, גיטריטסט שהיה חבר בלהקת התעויוט של אביב גפן.

בשנת 2012 נישא בשנית למסעדנית והמוזיקאית דפנה בר ציון. בשנת 2014 נפרדו השניים וב־14 באוגוסט נמצאה גופתה של בר ציון בביתו בשכונת פלורנטין בתל אביב. המשטרה ניהלה מצוד אחר בן עמי וכעבור שלושה ימים הוא נתפס והודה ברצח. על גבי קיר הבניין שבו נתפס כתב בן עמי ציטוט מהשיר "ניגון עתיק" של נתן אלתרמן: **"אך אם פעם תהיי צוחקת, בלעדיי במסיבת מרעייך, תעבור קנאתי שותקת, ותשרוף את ביתך עלייך".** 

ב־31 בינואר 2017 הורשע ברצח ובשיבוש הליכי משפט וב־26 במרץ גזר עליו בית המשפט המחוזי בתל אביב מאסר עולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקת עולם
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת הברירה הטבעית
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ישראל
קטגוריה:פלורנטין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קאפקום

**קאפקום** (ביפנית: 株式会社カプコン, באנגלית: **Capcom**) היא חברת פיתוח והפצת משחקי וידאו יפנית. החברה ידועה ביצירת זיכיונות מוצלחים ורבי-מכר כגון מגה מן, מונסטר האנטר, ,  וסטריט פייטר. קאפקום נוסדה בשנת 1983, והפכה למפעל בינלאומי עם סניפים וחברות-בת באמריקה הצפונית, באירופה ובמזרח אסיה.

## המשחקים
קאפקום יצרה את הזיכיון "סטריט פייטר" בשנת 1987. סדרה זו היא בין הסדרות הידועות ביותר בסוגת משחקי הלחימה, ומכרה למעלה מ-30 מיליון יחידות. באותה שנה יצרה החברה את סדרת "מגה מן". סדרה זו, שאף היא מכרה למעלה מ-30 מיליון יחידות, משמשת כזיכיון הדגל של קאפקום.

החברה פיתחה את הכותר הראשון בסדרת האימה "Resident Evil" בשנת 1996. סדרה זו נחלה הצלחה רבה, ומכרה כמעט 50 מיליון יחידות. לאחר שעבדה על הכותר השלישי בסדרת "Resident Evil" החלה קאפקום לעבוד על המשחק הרביעי לקונסולת פלייסטיישן 2. משחק זה היה שונה מאוד מקודמיו, וקאפקום החליטה להעביר את המשחק לסדרה חדשה בשם "Devil May Cry". כן החלה קאפקום את סדרת "Monster Hunter" בשנת 2004. המשחקים מכרו למעלה מ-20 מיליון יחידות עבור מגוון רחב של קונסולות.

כן יצרה החברה גם את סדרת הרומנים החזותיים "Ace Attorney" בשנת 2001, עם צאתו של המשחק "Phoenix Wright: Ace Attorney". סדרה זו נחלה מעט הצלחה בקרב מעריצים ומכרה למעלה מ-6 מיליון עותקים מכל כותר.

## קישורים חיצוניים

* 

* חנות הרשת של קאפקום
* קאפקום-יוניטי

קטגוריה:חברות משחקי וידאו יפניות
*
קטגוריה:מותגים יפניים
מיכאל כהן (מוזיקאי)

**מיכאל כהן** (נולד ב-5 באוקטובר 1986), ידוע בשם הבמה **כהן**, הוא ראפר, די ג'יי ומפיק מוזיקלי ישראלי, יוצר עצמאי, ובעבר חלק מהרכב ההיפ-הופ כהן@מושון. בחו"ל פועל תחת שם הבמה **כהןביטס** (**CohenBeats**).

## ביוגרפיה
כהן נולד וגדל במרכז תל אביב ולמד במגמת הקולנוע של עירוני א'. בצה"ל שירת ביחידת ההסרטה של חיל החינוך.

## קריירה
כהן החל את דרכו המוזיקלית בשיתוף פעולה עם מיכאל מושונוב, כאשר בימי שישי במקום לצאת היו יושבים בבית עם חברים ויוצרים שירים. תחילה נהג רק ליצור את הביטים והמלודיות ולאחר עצתו של מושון התחיל בעצמו לרפרפ. השניים הקימו את ההרכב כהן@מושון, ולאחר שהפיקו קליפים לשיריהם התעניינה בהם חברת התקליטים הד ארצי ושחררה את אלבומם הראשון "כושר גופני", בשנת 2008.

לאחר שלוש שנים, הוציאו את אלבומם השני, "מחשב לכל ילד", אשר זכה לשבחים רבים.

לאחר מכן הוציאו מיקסטייפ מחתרתי בשם "חרוימלה מכוכב משה". בו בזמן, הפיק כהן מספר רב של אלבומים וסינגלים לאמנים אחרים, כמו האלבום "משלוח מיוחד" של הצמד פלד ואורטגה.

לאחר שחרור האלבום השני החליט כהן לטוס לארצות הברית, בתחילה התגורר בניו יורק ולאחר מכן עבר לסצנת ההיפ הופ והביטים של לוס אנג'לס. שם פעל תחת שם הבמה CohenBeats, בעיקר כמפיק וכדי ג'יי. כהן בילה שם כ-3 שנים, במהלכן שחרר מספר רב של הפקות מקוריות יחד עם אמנים אמריקאיים וביניהם The Alchemist, והופיע פעמיים באתר המוזיקה Boiler Room, פעם אחת בלוס אנג'לס ובפעם השנייה בתל אביב.

בשנת 2014 חזר כהן לישראל, ושחרר את המיני-אלבום הראשון שלו, "ראפ", בהשקה במועדון התדר בתל אביב.

בשנת 2016 הוציא יחד עם מיכאל מושונוב את האלבום השלישי של כהן@מושון, "ימים ארוכים".

בשנת 2021 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו בעברית, "מה שאפשר עם מה שנשאר".

בשנת 2024 הוציא את אלבום הסולו השני שלו בעברית, "הביתה".

ב־12 בינואר 2025, כחלק מהקמפיין להעלאת מודעות לבריאות הנפש על רקע מלחמת חרבות ברזל אותו השיקה עמותת ער"ן, הושק שיר בשם "S.O.S" בהשתתפות האמנים נונו, שרק, כהן, עדן דרסו והמפיק אורי שוחט.

ב־28 במרץ, הוציא את הסינגל "בנאדם ספציפי".

ב־12 בנובמבר, כהן הוציא את הסינגל "תן לי את הכח", יחד עם אפרת גוש וקותי.

בינואר 2026 החל לשדר את תוכנית הרדיו "אוסף פרטי עם כהן" בכאן 88.

## חיים אישיים
כהן, בנם של במאי הקולנוע אבי כהן והשחקנית מירב גרי ונכדה של אשת התיאטרון פנינה גרי. אחיו למחצה הוא התסריטאי והעורך מולי שגב.

נשוי לעדי שמולביץ' ולהם בת בשם נינה.

## דיסקוגרפיה

### אלבומי אולפן

* 2017: *Daily Affirmations* (בתור CohenBeats)
* 2021: מה שאפשר עם מה שנשאר
* 2024: הביתה

### אלבומים משותפים

* 2016: סרנדות FM (ביחד עם אייטולה)
* 2020: *Lingua Franca* (בתור CohenBeats, ביחד עם אוליבר השני)

### מיני-אלבומים

* 2014: ראפ
* 2014: *Pennis* (בתור CohenBeats, ביחד עם ג'רמאיה ג'יאה)
* 2014: *The Weight* (בתור CohenBeats)
* 2018: חצי אפוי
* 2019: גלישה בסתר (ביחד עם מיכאל סוויסה)
* 2024: בדרך הביתה

### מיקסטייפים

* 2012: *Milk & Honey Vol. 1* (בתור CohenBeats)
*2021: שיגסטייפ

## קישורים חיצוניים

* 
*  
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ראפרים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:ראפרים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:תקליטנים ישראלים
קטגוריה:כהן@מושון
קטגוריה:מפיקי היפ הופ ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה