open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שבת כלה

**שבת כלה** היא השבת שלפני החתונה, שבה נהוג שחברותיה של הכלה חוגגות איתה לקראת נישואיה הקרובים.

## רקע
בקרב האשכנזים, השבת שלפני החתונה היא שבת חתן, שבה החתן עולה לתורה למפטיר ולהפטרה, ולאחר מכן נערך בבית הכנסת קידוש לכבוד החתן. מאחר שהכלה אינה משתתפת באירוע זה, בשל המנהג בציבור הדתי והחרדי, שהחתן והכלה אינם נפגשים תקופה מסוימת לפני החתונה. אך לעומת זאת, משפחתה של הכלה משתתפת בדרך כלל בשבת החתן, ונוצר מצב שהכלה נותרת לבדה, בשבת חתן.

על מנת לפתור את בעיית בדידותה של הכלה, נהגו שהכלה נותרת בביתה עם חברותיה המשמחות אותה, מנהג זה הוא מנהג מחודש מסוף המאה ה-20. ישנן משפחות בהן לא כל משפחת הכלה משתתפת בשבת החתן. אף שבכך כבר אין סיבה לקיום מנהג זה, אך למעשה מנהג זה ממשיך להתקיים.
בקרב הספרדים שבת חתן היא לאחר החתונה, ולא קיימת אצלם הבעיה של בדידות הכלה בשבת קודם הנישואין, אך גם אצלם נהוגה שבת כלה בשבת שלפני החתונה.

לעיתים מאופיינת שבת כלה בחלק מסממני מסיבת רווקות שמשמעם מסיבת התפרקות קודם לחיי הנישואין, דבר שגורר ביקורת מצד גורמים שונים.

## מקור בהלכה
בספר "פסקי דינים" של בעל ה"צמח צדק" מביא בשם הרשב"א, שהיו נוהגים בדורות הראשונים לעשות סעודה לכלה בשבת שקודם הנישואים, ומנהג זה נמשך עד היום. טעמה של הסעודה הוא לכבוד "הפסק הטהרה" שהכלה מבצעת לפני החתונה, ומתחילה לספור שבעה נקיים לקראת חתונתה.

מאחר שההכנה הנפשית של הכלה לחתונה מתחילה בהכנות לסעודה זו, הרי שעוברים שבעה ימים מתחילת ההכנות לסעודה זו (במהלך השבוע שקודם השבת) למועד החתונה, ולכן זהו "זמן התביעה" הזמן שבו הכלה מתכוננת לנישואים, גם מבחינה נפשית וגופנית.

## ראו גם
* שבת חתן

## קישורים חיצוניים
* שבת חתן שבת כלה, באתר הסוכנות היהודית
* אליעזר מלמד, שמחת כלה כמצוותה, באתר "ישיבה" 
* תמר גורפינקל, משחקים ורעיונות לשבת כלה , באתר "סרוג"

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסי מעבר
קטגוריה:נישואים ביהדות
כלה
קטגוריה:טרום נישואים
שבת שירה

**שַׁבַּת שִׁירָה** היא שבת פרשת בשלח, שבה מופיעה שירת הים ששרו בני ישראל על נס קריעת ים סוף. בפרשה מופיע גם סיפור המן שירד לבני ישראל במדבר, ולכן בחלק מהקהילות ישנם מנהגים מיוחדים לזכר המן בשבת זאת. על פי מחזור הקריאה השנתי של פרשיות השבוע, שבת שירה חלה תמיד בשבת הסמוכה לט"ו בשבט.

בהפטרת הפרשה קוראים את שירת דבורה.

## קריאת השירה
בחלק מן הקהילות נהוג לקרוא את שירת הים שבקריאת התורה בציבור במנגינה מיוחדת. ישנם שנהגו גם לקרוא את שירת הים שנאמרת בפסוקי דזמרא באותה מנגינה. ברוב קהילות האשכנזים, נוהגים לעמוד בשעת קריאה זו.

בקהילות גאורגיה נוהגים שבפסוקי דזמרא מוסיפים את הקטע "ותיקח מרים הנביאה.." (מנהג שנשמר גם בקרב מתפללי הנוסח השאמי ביהדות תימן - אמנם מתפללי הנוסח הבלדי מוסיפים את הקטע בכל השנה, אך מתפללי הנוסח השאמי מוסיפים אותו רק בימים בהם קוראים בתורה את שירת הים), וקוראים את "שירת הים" בניגון ייחודי כשכל ציבור המתפללים עומד. גם אצל יהודי לוב נהגו להוסיף את הקטע "ותיקח מרים", וכן שרים את שירת הים בלחן המיוחד של החגים השונה מהלחן הרגיל של שבת.

## מנהגים
מנהגים שונים הונהגו לשבת זו. בין היתר ניתן למצוא את המנהג של אמירת הפיוט "יום ליבשה" בברכת גאל ישראל, אכילת חיטים והוצאת אוכל לציפורים. 

בקהילות גאורגיה, נוהגים  לאכול מאכל חיטה מיוחד שנקרא "קורקוטי", וזאת מפני "פרשת המן" המוזכרת בפרשה זו.

יש שאמרו בשמו של רבי מנחם מנדל מרימנוב כי קריאת פרשת המן בסדר שנים מקרא ואחד תרגום ביום שלישי באותו השבוע של פרשת בשלח, שבת שירה, היא סגולה לפרנסה.

בנוסח אשכנז המזרחי, אומרים פיוט יום ליבשה.

### האכלת ציפורים
המהר"ל מפראג קבע מנהג לאסוף בשבת שירה את הילדים לחצר בית הכנסת אלטנוישול שם למדו את סיפור קריעת ים סוף, כיצד הצטרפו הציפורים לזמרת בני ישראל. והיה נותן המהר"ל לילדים קאשע (דייסה) לתת לציפורים בשכרן שהיו שרים ומזמרים בשירת הים יחד עם משה וכל ישראל.

המנהג הידוע ביותר הוא להוציא את שאריות האוכל לציפורים. המנהג נתון במחלוקת בין פוסקי ההלכה. מחבר הספר "מגן אברהם" התנגד למנהג משום איסור הלכתי להאכיל בעלי חיים שאין האכלתם מוטלת עליו. עם זאת רבים מהפוסקים החזיקו במנהג זה, וניתנו לכך כמה טעמים. בספר המטעמים (ורשא תר"ט) מובא טעם בשם רבי שמחה בונם מפשיסחה לפי מדרש המספר כי בשבת הראשונה לירידת המן אמר משה כי בשבת לא ירד מן, וביום שישי תרד כמות כפולה גם בשביל שבת. דתן ואבירם פיזרו מהמן של יום שישי בשבת כדי להפריך את דברי משה, אך ציפורים אכלו את המן שפוזר, וכך עם ישראל ראה את מימוש נבואת משה. בזכות זו שאכלו הציפורים את המן נותנים להם שכר ומאכילים אותם בחיטה בשבת זו בה קוראים בתורה גם על ירידת המן. 

הרב מנחם מנדל כשר כותב שלא נמצא במקורות מדרש זה. טעם זה הובא בספרי החסידות משמם של רבי מנחם מנדל מרימנוב, החוזה מלובלין, ורבי מאיר מפרמישלאן. 

כדי לצאת חובה לכל הדעות ישנם שנהגו לתת לילדים קטנים להוציא את האוכל לציפורים במקום המבוגרים. לפי הרב מרדכי אליהו כדי לצאת ידי כל השיטות ניתן לשים בערב שבת לחם מכוסה בניילון ובשבת להסיר את הניילון ואז הציפורים יוכלו לאוכלו.

### פירות טיש
בחסידויות רבות נערך בשבת זו טיש מיוחד ("פירות טיש"), ובו מחולקים פירות ארץ ישראל, בשל סמיכות שבת שירה לט"ו בשבט.

## קישורים חיצוניים

* שבת שירה, באתר "דעת"
* 
* מנהגי שבת פרשת בשלח - שבת שירה, באתר נתיבי חיים ומשה פינטו

## הערות שוליים

שירה
קטגוריה:פרשת בשלח
עץ הדומים תפוס

**עץ הדומים תפוס** הוא ספר מאת גילה אלמגור משנת 1992, המתאר את חוויותיה כנערה בכפר הנוער הדסים. הסיפור מגולל מערכת יחסים הנרקמת בקרב בני נוער ניצולי שואה החיים בכפר נוער בישראל בשנות ה-50, שם גרים גם נערים צברים. הספר עובד לסרט קולנוע מצליח ועטור פרסים ב-1995, בבימויו של אלי כהן, וכן לתיאטרון.

הספר תורגם לאנגלית תחת השם "Under the Domim Tree" וכן לשפות נוספות.

## מאירועי העבר
בסוף הספר "הקיץ של אביה" אמה של אביה, הניה, מתאשפזת ודודתה, אליס, שולחת את אביה בת ה-10 לפנימייה עד שאמה תחלים. כך מסתיים הספר הקודם ובתחילת הספר "עץ הדומים תפוס" אביה גדלה והיא חיה בפנימייה אשר רבים מהנמצאים בה הם ניצולי-שואה. היא ואמה נשארות בישראל בעוד שדודתה אליס כותבת לאביה שהיא נוסעת לגרמניה לצורך השילומים המיועדים לה ולמשפחתה.

מספר חודשים לפני קו העלילה חברי קבוצת "חמנית" בפנימיית "אודים" מחפשים אחר חניך בקבוצתם, מישה אלבוים. התקופה בה הם מחפשים אותו היא תקופת החורף שמקשה על החיפושים.

## עלילת הספר
בני נוער יתומים ניצולי שואה ובני נוער "צברים" חיים בפנימייה "אודים". בבוקר הם מנהלים חיים רגילים ולפעמים כשרע להם או כשהם רוצים לדבר, הם נפגשים תחת עץ הדומים ומדברים או חושבים, אך בלילה שבים ועולים הזיכרונות מימי השואה.

אביה ה"צברית" רוצה לגלות את זהותו של אבא שלה, ולשם כך היא מתמודדת עם אמה הלוקה בנפשה, ומתחברת עם יוּרק. אלכס ומישה הם נערים ניצולי שואה שחיו לבד ביערות בפולין. בלילות, הם סובלים מסיוטים ואלכס נושא את מישה על גבו והם רצים לעבר שטחים פתוחים. יולה מגלה שאבא שלה חי, אולם בסוף מתברר לה שכאשר סיפרו לו, מרוב התרגשות הוא נפטר. זוג ניצולים מפולין טוענים שמירה היא הילדה שלהם ונערך דיון בבית משפט בשאלה אם עליה לגור עימם או להישאר בפנימיה. בסוף המשפט מירה נזכרת בהוריה האמיתיים ובאחיה אנטק שכפי הנראה מתו בשואה. היא צועקת לעבר השופט "אני רוזנר, מרים רוזנר" וזוג הניצולים חשוך הילדים נותר לבדו בבית המשפט. 

הספר מסתיים כאשר חברי הפנימייה יורדים ממשאית ההובלות. מירה היא הראשונה שרצה לעבר העץ, ויורק שמזמין את אביה להתקרב לעץ אומר לה: "לא עכשיו, עץ הדומים תפוס".

## עיבודים
### קולנוע
על פי הספר הופק בשנת 1994 סרט הקולנוע הישראלי "עץ הדומים תפוס" בבימויו של אלי כהן ובהפקת גילה אלמגור ואיתן אבן, לפי תסריט שנכתב על ידי אלמגור, כהן ואיל שר. הסרט צולם בכפר הנוער בן שמן. זהו סרט המשך לסרטם הקודם של אלמגור וכהן, "הקיץ של אביה".

### תיאטרון
בשנת 2007 הועלתה על הבמות גרסת ההצגה על פי המחזה שכתבה דפנה אנגל בבימויו של משה קפטן. בין היתר השתתפו בהצגה זו שחקנים מוכרים כמו גאיה טראוב (בתפקיד אביה) וסשה גרישקוב (בתפקיד שרה ב'), ולצדם גם שחקנים אלמוניים. ההצגה זכתה להצלחה רבה בתחום הצגות ילדים ונוער, בדומה להצלחת הספר והסרט.

## קישורים חיצוניים
*ביקורת על הספר באתר סימניה 
* 

קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:גילה אלמגור
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
משטרה חשאית

**משטרה חשאית** (או משטרה פוליטית) היא סוכנות משטרה, מודיעין או ביטחון שעוסקת במבצעים חשאיים כנגד מתנגדי ממשלה פוליטיים, אידאולוגים או חברתיים. משטרה חשאית היא מאפיין של משטרים רודניים או טוטליטריים.

בדרך כלל, המשטרה החשאית עוסקת במניעת מתקפות כנגד הממשלה מצד גורמי פנים (מהפכנים, חתרנים וכו'). בתקופות שונות בהיסטוריה תפקיד זה בוצע על ידי סוכנויות שונות בעלות תחומי סמכות מגוונים, ולכן המונח "משטרה חשאית" כוללני ומקיף גם ארגונים שלא היו שיטוריים כלל, או שכלל לא היו חשאיים.

במדינות דיקטטוריות, מדינות משטרה ומדינות טוטליטריות, המשטרה החשאית משתמשת לעיתים קרובות בשיטות ואמצעים שנחשבים לבלתי חוקיים במדינות מערביות רבות (אלימות, רצח, סחיטה, עינויים, חטיפה) במטרה לדכא מהפכנים, דיסידנטים ואת האופוזיציה. ברבות ממדינות אלה, המשטרה החשאית היא אחד ממוקדי הכוח המרכזיים במשטר, והיא מעורבת כמעט בכל תחומי החיים.

## מאפייני המשטרה החשאית
המאפיינים של ארגון, ההופכים אותו למשטרה חשאית, נתונים במחלוקת תמידית. ישנם מספר מאפיינים המקובלים כמאפייני משטרה חשאית:
*עיסוק בהאזנות סתר.
*ביצוע חיפושי פתע.
*הסתננות לארגונים שונים.
*שימוש בעינויים.
*הוצאות חשאיות להורג ו"העלמת" אנשים.
*הפצת מידע כוזב (דיסאינפורמציה).

## משטרות חשאיות בעולם בהווה
### באירופה
* שירות המודיעין של רומניה (SRI)

**ב[[ברית המועצות]] וב[[רוסיה]]**
* שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית, שיש המאשימים אותו בשימוש בשיטות העבר של הק.ג.ב.

### באסיה
* משרד ביטחון המדינה בסין.
* KOPKAMTIB באינדונזיה.
* הסוכנות לביטחון המדינה בקוריאה הצפונית.
* MISG בפיליפינים.

**ב[[המזרח התיכון|מזרח התיכון]]**
* מיניסטריון המודיעין האיראני וכוחות משמר המהפכה האסלאמית (הפסדראן).

### באפריקה
* (Brigade Mixte Mobile) בקמרון.
* (Détection Militaire des Activités Anti-Patrie) ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

## משטרות חשאיות בעולם בעבר
* ג'יניוויי באימפריית מינג הגדולה
* נ.ק.ו.ד. בברית המועצות
* הגסטפו בגרמניה הנאצית
* השטאזי בגרמניה המזרחית
* שירות ביטחון המדינה של מצרים במצרים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
אם חורגת (טלנובלה)

**אם חורגת** (בספרדית: **La Madrastra**; באנגלית: **The Stepmother**) היא טלנובלה מקסיקנית בת 120 פרקים שהופקה בשנת 2005, על ידי חברת טלוויסה. הסדרה מבוססת על פי ספרו של ארתורו מויה גראו.

שיר נושא הסדרה "Víveme" (חיה אותי) נכתב על ידי לאורה פאוזיני ואיגנסיו באייסטרוס, הולחן על ידי ביאג'ו אנטונצ'י ובוצע על ידי לאורה פאוזיני.

## תקציר העלילה
הסיפור מתחיל לפני 20 שנה, כאשר קבוצת חברים מפליגה בשיט תענוגות, אשר מסתיים ברצח. מריה, אשתו של אסטבן סן רומן, שומעת ירייה, ומוצאת את חברתה פטריסיה איבנס מתה. מתוך בלבול היא מרימה את האקדח בו התבצע הרצח ומואשמת ברצח ונידונה למאסר עולם. בעלה אסטבן, אשר מטיל ספק בתמימותה, מתגרש ממנה, משביע את חבריו לשמור את הסוד, ומספר לילדיו שאימם מתה בתאונה. כעבור 20 שנה, מריה משתחררת מהכלא בעקבות התנהגות טובה, וחוזרת לביתה בחיפוש אחר נקמה. היא נחושה בדעתה לחשוף את הרוצח האמיתי ולהתעמת עם אסטבן, שאותו היא עכשיו מתעבת על שנטש אותה לגורלה. אבל מטרתה העיקרית היא לחזור לחיי ילדיה, הקטור ואסטרז'ה. בשל כך, מריה נישאת בשנית לאסטבן על מנת לזכות שוב באהבת ילדיה. אולם, הם רואים בה פולשת, אשר באה לקחת את מקומה של אימם האהובה.

## צוות שחקנים
* ויקטוריה רופו - מריה פרננדס
* ססר אבורה - אסטבן סן רומן
* אדוארדו קפטיז'ו - לאונל איבנס
* ז'קלין אנדרה - אלבה סן רומן
* אנה מרטין - סוקורו דה מונטס
* מרתה חוליה - אנה רוסה מרקס
* ססיליה גבריאלה - דניאלה ריברו
* ג'יזרמו גרסיה קנטו - דמטריו ריברו
* רנה קסדוס - ברונו מנדיסבל
* סבין מוסי - פביולה מנדיסבל
* מרגריטה איזבל - כרמלה סן רומן
* לורנסו דה רודאס - סרוונדו מאלדונדו
* פטריסיה רייס ספינדולה - ונטוריטה גרסיה
* חואקין קורדרו - האב בליסריו
* מישל וויאט - ויויאן ססה
* אנה לייבסקה - אסטרז'ה סן רומן
* סרחיו מאייר - קרלוס סנצ'ס
* מאוריסיו אספה - הקטור סן רומן
* מריאנה ריוס - לופיטה מונטס
* מיגל אנחל ביאג'ו - אנחל סן רומן
* חימנה הררה - אלמה מנוס
* חוסה לואיס רזנדז - גרקו מונטס
* קרלוס בונאוידס - רופינו סנצ'ס
* ארתורו גרסיה טנוריו - לאונרדו "דה וינצ'י" מונטס
* ליסה ווילר - רבקה רובלס

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טלנובלות מקסיקניות
קטגוריה:סדרות ערוצי ויוה וויוה פלוס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
אבא גנוב 2

**אַבָּא גָּנוּב 2** הוא הסרט השני בטרילוגיית סרטים ישראליים בכיכובו של השחקן יהודה בארקן אשר יצא לאקרנים בשנת 1989. שני הסרטים הנוספים בטרילוגיה הם: "אבא גנוב" (1987) ו"אבא גנוב 3" (1991).

## תקציר העלילה
צ'יקו הטברייני ובן בן ה-10 עוברים לגור ביפו. הם שוכרים בית ערבי עתיק ומוזנח סמוך לחוף הים וחוברים לגליה ואפרת ביתה.

איש עסקים אמריקאי המתכנן פרויקט פיתוח בנמל, חובר לעורך הדין קוגלר, אך לאחר מכן עובר להיות מיוצג על ידי גליה עורכת הדין .כנקמה על כך, עורך הדין קוגלר, ויד ימינו, שרמן, מנסים להוביל לכך שבן יוצא מחזקתו של אביו בטענה של הזנחה מתמשכת של הילד. לשם כך מנסה קוגלר להוביל לכך שבן יועבר לפנימיה ולאחר מכן יועבר לרשות אמו בארצות הברית.

יחסיהם של צ'יקו וגליה ממשיכים להתקדם אך צ'יקו מסרב להתחתן. הוא מסכים להפגש עם הוריה של גליה שהגיעו מחו"ל. סוניה מטבריה ושכנו ניסים ("הדוקטור") עמו הוא מתיידד, מוצגים בפני הוריה כהוריו של צ'יקו המנסה להרשים את הוריה של גליה.

חוסר הבנה בה צ'יקו חושב כי גליה בוגדת בו עם איש העסקים, מביא אותו להפליג עם בנו לאי היווני נקסוס, שם הם רבים מאחר שצ'יקו פוחד להודות שהוא אכן אוהב את גליה. כשצ'יקו מבלה בטברנה מקומית, בן משחרר את הספינה ויוצא להפליג. צ'יקו מגלה שבן נעלם עם הספינה, והוא מוצא אותו בסופו של דבר דרך מסוק משטרתי. המסוק מגיע אל מעל הספינה, וצ'יקו קורא לבן לעצור את הספינה, אך לשווא. צ'יקו קופץ מהמסוק, נפצע קלות בראש ושובר את הרגל. 

בן, בשיתוף פעולה עם בבר, מתמרן את העניינים כך שאבא שלו יתחתן עם גליה ולא ייקחו אותו למוסד לילדים חוסים.

בסופו של דבר, צ'יקו מגיע אל אולם השמחות, על קביים. כשברקע נשמע השיר "נשבע" של חיים משה, הוא וגליה עומדים תחת החופה ומתחתנים. כשצ'יקו פותח את בקבוק השמפניה, הוא מעיף את הפקק על העוגה של קוגלר ומלכלך לו את החליפה. קוגלר אומר בתדהמה "אני לא מאמין".

פסקול הסרט כולל מגוון שירים בביצועו של חיים משה, מהשיר "קום בן אדם" בפתיחת הסרט, ועד השיר "נשבע" המופיע בסצנת החתונה בסיום הסרט. בעקבות הסרט התפרסם השיר "נשבע", והוא משמש כשיר כניסה לחופה בחתונות רבות, ובטקסי השבעה בצבא, כאחד מלהיטיו הגדולים של חיים משה.

## צוות השחקנים
* יהודה בארקן - יצחק (צ'יקו) בן-דוד
* אלונה קמחי - גליה רשף
* בן ציון - בן בן-דוד
* אריה אליאס - ניסים ("דוקטור")
* אורי שמיר - עו"ד נתן קוגלר
* ג'ק וידרקר- מייק רוֹת'
* ג'יטה לוקה - סוניה
* יהודה אפרוני - בנימין לפיד
* מרים גבריאלי - טובה לפיד
* אילנה ברקוביץ' - אפרת רשף
* יעקב כהן - בבר
* איציק וייס - צביקה אברמורף
* אלברט אילוז - שחקן סנוקר
* דני שגב - רינגו
* אסתי זקהיים - אתי
* קרן מור - מגי וויינברג
* רוני בליץ – שרמן
* יעקב בנאי - רב
* זארה ורתניאן - מורדוך

## קישורים חיצוניים

* 
* "אבא גנוב 2" באתר "קרן הקולנוע הישראלי"

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי דרמה קומית ישראליים
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי המשך ישראליים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1989
קטגוריה:סרטי אבי כהן
אחוזם

ממוזער|329x329 פיקסלים|צילום אוויר מושב אחוזם 2022
**אחוזם** (**אֲחֻזָּם**) הוא מושב הנמצא מדרום לקריית גת, על כביש 40 המחבר בין אזור הדרום והמרכז ובסמיכות לכביש 6. תחנת הרכבת של קריית גת נמצאת מרחק של כעשר דקות נסיעה.

## היסטוריה
ממוזער|אזור המעברה אבו ג'ביר, 1947 מתוך מפה מנדטורית
תחילת היישוב במעברה ששכנה ליד הכפר הערבי שנהרס אבו ג'ביר המושב הוקם בשנת 1950 בשם "מעגלים" על ידי עולים ממרוקו כמושב של העובד הציוני וחולקו בו כ-90 משקים למשפחות שונות על ידי הסוכנות היהודית. 

היישוב נמצא בחבל לכיש והוא חלק ממועצה אזורית לכיש. שמו של היישוב ניתן לו על שם אחד מבני שבט יהודה, אחוזם בן אשחור, מבני שבט יהודה, שאזור זה נכלל בנחלתו.

המושב המשתייך לתנועת הפועל המזרחי, ומתגוררים בו תושבים דתיים וחילוניים כאחד. כיום רוב התושבים הם עובדי חוץ, ומיעוטם חקלאים. חלק מבעלי המשקים מחזיקים גידולי בעל שלא מצריכים עבודה יומיומית. בבעלות המושב פרדס משותף מניב בשטח 450 דונם.

כיום, אין במושב גן ילדים או בית ספר יסודי. הילדים במושב לומדים בבית ספר אזורי ממלכתי או ממלכתי דתי לפי בחירת ההורים.

הרב יעקב אלקבץ שימש כרב היישוב עד לפטירתו באפריל 2020. שימש גם כרבו של חבל לכיש. את התפקיד מבצע כיום הרב שמעון ביטון.

## שירותים לתושב
במושב קיימים שני בתי כנסת פעילים, מקווה טהרה נפרד לנשים ולגברים. 

מגרש קט רגל וסל מגודר, מגרש כדורגל מגודר מדשא סינתטי שהוקם על פי הסטנדרטים של פיפ״א, גן משחקים גדול, מינימרקט, בית העם המאפשר לקיים פעילויות חברתיות שונות ושירותי דואר בסיסים.

במושב מתקיימת פעילות ענפה של הוועד למען רווחת התושבים הכוללים פעילויות מגוונות לילדים ולמבוגרים וחלוקת מתנות במהלך החגים השונים. 

בשנת 2021, בעקבות מכרזי מקרקעין להרחבת המושב ובניית 80 יחידות דיור חדשות, הוחלט להעניק למושב תקציב של כ-40 מיליון שקלים לפיתוח תשתיות חדשות במושב. 

בשנת 2022 נפרסו במושב תשתיות של סיבים אופטים המאפשרים לתושבים גלישה מהירה.

## המתיחות בשנות החמישים
בדצמבר 1955 התרחשה במושב קטטה בה נפצעו מספר תושבים. בעיתון הצופה נטען שתושבי המקום, ברובם דתיים, נחרדו מהחינוך החילוני שקיבלו ילדיהם וחיפשו דרכים לארגן לילדיהם חינוך דתי. לאחר שניסיונות שונים כשלו הם ארגנו מעבר של תושבים רבים לפועל המזרחי ובבחירות לכנסת השלישית הצביעו רבים מהם עבור הפועל המזרחי במקום להצביע עבור המפלגה הפרוגרסיבית, כמתבקש מההשתייכות הארגונית של המושב. לטענת עיתון הצופה, בעקבות הצבעה זאת, פעלו אנשי העובד הציוני להביא למושב משפחות חילוניות ועל רקע זה פרצה הקטטה. מנגד, בעיתונים אחרים נטען שהסכסוך החל מניסיונות של הפועל המזרחי להעביר את המושב אל תנועתם. ועדת חקירה של משרד החינוך קבעה בינואר 1956 כי רוב התושבים מעוניינים בחינוך חילוני וכי יש להסתפק בתגבור לימודי קודש עבור ההורים המעוניינים בכך. לחברי הפועל המזרחי הוצע לעבור למושב באזור שובה בנגב, אך אלו סירבו ודרשו מושב באזורם. לקראת שנת הלימודים הבאה נקבע שבית הספר במושב לא ייפתח והילדים יוסעו לבית ספר אזורי ממלכתי או ממלכתי דתי לפי בחירת ההורים. בשנת 1958 נפתח בית ספר דתי לאחר שכל תושבי המושב ביקשו חינוך דתי לילדיהם.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
מגנטיט

**מגנטיט** (באנגלית: **Magnetite**) הוא מינרל שנוסחתו Fe3O4, אחד מתחמוצות הברזל (תחמוצת אחרת לדוגמה היא המטיט). מגנטיט הוא המינרל המגנטי ביותר על כדור הארץ ומצפנים קדומים היו מורכבים ממנו. מגנטיט מתמוסס באיטיות בחומצת מימן כלורי וגרגריו נמצאים כמעט בכל סלעי היסוד וברוב סלעי המשקע, בנוסף לכך מגנטיט הוא מקור חשוב להפקת ברזל.

לעיתים מגנטיט נמצא בכמויות גדולות בחול ים (מספיקה העברת מגנט קרוב לחול על מנת לתפוס גרגרי מגנטיט). חול שמכיל מגנטיט נמצא במגוון מקומות כמו קליפורניה וניו זילנד. מרבצי מגנטיט אחרים נמצאים בשוודיה, נורווגיה, גרמניה, איטליה, שווייץ, דרום אפריקה, הודו, מקסיקו ובארצות הברית באורגון, ניו ג'רזי, פנסילבניה, צפון קרוליינה, וירג'יניה, ניו מקסיקו, יוטה וקולורדו. ביוני 2005 חברת מחקר מצאה מרבץ עצום של מגנטיט בפרו.

גבישי מגנטיט נמצאו במספר חיידקים (דוגמת *Aquaspirillum magnetotacticum*) ובמוחן של דבורים, טרמיטים ובמספר ציפורים (למשל במקורן של יונים יש מבנה תלת־ממדי של תאי עצבים המכילים את המינרלים מגהמיט ומגנטיט העוזר להן לנווט את דרכן). גם באדם נמצא גביש מגנטיט זעיר באף. השערות מציעות שאורגניזמים מסוימים יכולים לחוש בשדה המגנטי של כדור הארץ בעזרת גבישי המגנטיט שמצויים בגופם וכך לנווט בו.

צורות מגנטיט שכמעט זהות לצורות הקיימות בחיידקים מסוימים בכדור הארץ נמצאו במטאור ALH84001 שמקורו במאדים. גילו של המטאור נאמד בכ-3.9 מיליארד שנים. ההשערה שמקור המגנטיט הוא בחיידקים פרימיטיביים שחיו בעבר על מאדים, עדיין שנויה במחלוקת.

## ראו גם
* ביומינרליזציה

## קישורים חיצוניים

* מגנטיט ביצורים חיים (אנגלית)
* 

קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
אשכולות

**אֶשְׁכּוֹלוֹת** היא התנחלות בעלת אופי חילוני במתכונת של יישוב קהילתי בדרום-מערב הר חברון הממוקם כחמישה קילומטרים מזרחית מקיבוץ להב וכשני קילומטרים צפונית לכפר רמאדין. היישוב שייך למועצה אזורית הר חברון ולתנועת אמנה.

## היסטוריה
היישוב הוקם ב־31 בינואר 1982 כהיאחזות נח"ל, שנקרא בתחילה מצפה להב (בדומה לקיבוץ להב הסמוך). ב־1983 התקבלה החלטה עקרונית לאזרח את המקום.

באוגוסט 1991 אישר שר הביטחון משה ארנס לאזרח את המקום. בעקבות כך התיישבו במקום 15 משפחות מגרעין "אשכולות" של גוש אמונים, שעברו ממקומם הזמני במחנה יתיר. היישוב נקרא על שם חורבה ארכאולוגית בשם "ח'רבת ענב אלכביר" הנמצאת ממזרח ליישוב ומזוהה עם העיר המקראית ענב.

במרץ 1992 הפסיק הנח"ל להציב במקום גרעינים והחליפן בכיתת משמר.

עד 2017 התגוררו ביישוב כ-70 משפחות. בשנים 2018–2019 הוקמה שכונה חדשה ביישוב אשר מונה כ-64 משפחות נוספות. תושבי המקום עוסקים במקצועות חופשיים ובחקלאות (גידולי ענבים וזיתים). ביישוב קבוצת כדורגל ייצוגית, קבוצת מאמאנט, ומיזמים חברתיים וקהילתיים שונים.

## קישורים חיצוניים

*
*אשכולות, באתר המועצה האזורית הר חברון
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
שלח (דמות מקראית)

**שֶׁלַח** הוא דמות מקראית, בנו של ארפכשד בן שם ואביו של עבר. בתרגום השבעים ובספר היובלים מופיע קינן או קינם כבנו של ארפכשד וכאביו של שלח.

שלח חי 433 שנה (460 שנה לפי תרגום השבעים),  משנת א'תרצ"ג לבריאת העולם (2068 לפנה"ס) ועד לשנת ב'קכ"ו (1635 לפנה"ס). בגיל 30 נולד לו בנו, עֵבֶר. לפי עדות המקרא, היו לו בנים ובנות נוספים (בראשית יא, יד-טו). שלח עדיין חי כאשר נולד יעקב.

המסורת המוסלמית מזהה אותו עם הנביא צאלח. לפי המסורת המוסלמית הגר הייתה צאצאית שלו.

שם חיצוני לאשתו הוא מלכה בת עבדי, בת מדי או בת כביר.

## מקור השם שלח
נראה כי מקורו של השם הוא שלחת באכדית, שפירושו תעלות מים. המילה בעברית הקרובה למקור באכדית הוא שילוח.

## הערות שוליים

קטגוריה:שושלת ארפכשד
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110
ארבל (מושב)

ממוזער|תצלום אוויר
**אַרְבֵּל** הוא מושב עובדים בגליל התחתון ליד הכנרת והעיר טבריה בבקעת ארבל. המושב משתייך לתנועת המושבים והוא חלק ממועצה אזורית הגליל התחתון. המקום נקרא כשם היישוב העתיק ארבל שחורבותיו, כולל בית כנסת יהודי, מצויות בקרבת שטחו של המושב.

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1949 כמושב שיתופי  המושב הוקם על ידי חיילים משוחררים של הבריגדה היהודית שהתארגנו בארגון להתיישבות 'ארגון החי"ל', התיישבו לאחר שחרורם בבית-גן ולאחר שהשתתפו במלחמת העצמאות יצאו לחפש מקום מתאים להקמת יישוב בגליל התחתון וכשהגיעו לאזור בקעת ארבל של היום, החליטו שזהו מקומם. המשפחות המיישבות הראשונות: אסטמן, סונדק, זוננברג, פוטצ'ניק, אביטל (רפופורט), שיח, בן דן, שצר (כיום שפי), ארנשטיין.

החיים היו לא פשוטים למתיישבים הראשונים. כוח העבודה היה מצומצם, האדמות היו זרועות סלעים, והתקציב שנתנה להם הסוכנות היהודית היה דל. כשנה לאחר מכן בפברואר 1950 הצטרפו למושב השיתופי משפחות עולים מאיראן: חביב, ידגר, ענוים, סעידיאן (רון), והיישוב חווה התעוררות ופריחה. בתחילה, עת בנו את בתיהם, התנהלו יחד כקיבוץ עם מטבח מוסדי, חדר אוכל ומחסן בגדים משותף וגדלו עדר צאן מהגדולים בישראל. ביולי 1950 פקד את המושב אסון כאשר צריף בית הילדים נשרף וחמישה תינוקות נספו בשריפה.

ב־1959 היישוב הפך למושב עובדים. בפברואר 1965, במסגרת תוכנית של הסוכנות היהודית בשם "מן העיר אל הכפר", הצטרפו למושב שמונה משפחות חדשות. בשנת 1975 קלט המושב, בעידוד הסוכנות היהודית, מספר משפחות נוספות. בשנת 1979, הורחב שטחו של המושב, נבנתה הרחבה משקית בת כ-25 משקים בה נקלטו בני המושב הבוגרים ונבנו מבני ציבור חדשים.

בשנות השמונים של המאה העשרים חווה המושב משבר כלכלי, כחלק ממשבר המושבים הארצי. המושב נכנס להסדר ובעקבותיו חלו שינויים בהתנהלות הכלכלית של המושב ובוטלה הערבות ההדדית.

בעשור הראשון של המאה ה-21 הוקמה במושב ארבל הרחבה קהילתית.

## אתרים ושירותים ביישוב
בתחומי המושב נמצא קבר ניתאי הארבלי וקבר דינה.

במושב פועלים ועד אגודה וועד מקומי. במושב קיימים מבני ציבור ובהם צרכניה, מרפאה, בית-עם, בית כנסת, מקווה, מועדון נוער ומרכז אומנות.

## תרבות, תעסוקה וחינוך
ארבעה ספרים נכתבו על ידי שולמית זוננברג בהשראת ארבל ותושביו: האיכר מכפר פסגה, תמונות מכביש 90, כאילו לאביב יש ברירה, כל זמן שתירצי. 

החקלאים במושב מגדלים מטעים (זיתים, אבוקדו, הדרים, שקדים, ליצ'י), גידולי שדה, צאן ובקר.

חינוך: במושב פועלת מערכת חינוך לגיל הרך ושני גני ילדים. ילדי המושב לומדים בבית הספר היסודי האזורי 'עלי גבעה' בגבעת אבני ובבית הספר התיכון החקלאי 'כדורי'. במושב פועלת תנועת הנוער 'התנועה החדשה '.

## קישורים חיצוניים

* ארבל באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1959
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון
קטגוריה:בקעת ארבל
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
אביטל אברג'יל

**אביטל (טלי) אברג'יל** (נולדה ב-10 ביוני 1977) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
אברג'יל נולדה וגדלה ברמת גן, כבת זקונים ולה שלוש אחיות ואח גדולים. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע. 

אברג'יל צמחונית מגיל 11. 

בגיל 13 למדה משחק מול מצלמה אצל דוד דנינו בסדנה ליד ביתה במרכז רעות ברמת גן. בהמשך אברג'יל נכנסה לתיאטרון ילדים של ״לירן הפקות״ והשתתפה בהצגות ילדים בכל הארץ במשך שלוש שנים. אחר כך למדה למשחק מול מצלמה במשך שמונה חודשים אצל רות דייכס. 

אברג'יל למדה בשלושה בתי ספר תיכוניים, ולא עשתה בגרות. 

בצבא עשתה שירות חלקי במשך חצי שנה בפיקוד העורף.

## קריירה
בשנת 1997 שיחקה בסדרה "כחול עמוק" בתפקיד ניצן.

בשנת 1998 השתתפה בפרסומת של "קערית עם כפית" של חברת תלמה, ובתחילת שנות ה-2000 השתתפה עם השחקן סמי הורי בפרסומת של ״שמנת תנובה״.

בשנים 1998־2001 שיחקה בסדרה "טירונות" בתפקיד אסתי אלקיים אחותו של אבנר (אותו גילם אריה שריקי).

בשנת 1999 שיחקה בסרט "חובו של אהרון כהן" גילמה את מאיה כהן.

בשנים 1999־2002 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים. במשך שלוש העונות של הסדרה, היא גילמה את דמותה של נטלי כהן.

בשנת 2001 הופיעה בקליפ לשיר של להקת טיפקס "כמו לפני עשרים שנה" לצד בעלה דאז קובי אוז, וכמו כן באותה שנה הופיעה עמו בשבע פרסומות של "חברת החשמל". כמו כן באותה השנה שיחקה בסדרה "האישה האחרת" בתפקיד ליאת בן סימון.

בשנת 2003 התארחה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "טיפול נמרץ" וגילמה בה את איריס, אשתו של רון (גיל ססובר).

בשנת 2004 שיחקה בסרט "משהו מתוק" בתפקיד מאיה.

בשנת 2005 השתתפה בקליפ לשיר "מלכת היופי שלי" בביצוע אייל גולן. באותה השנה גילמה את קרן בסדרה "בוא נתערב" ששודרה בחינוכית. כמו כן באותה השנה שיחקה גם בסדרה "זינזאנה" בתפקיד אלינור.

בשנים 2005־2007 השתתפה במשך 3 עונות בסדרת דרמת הנוער "השמיניה" ששודרה בערוץ הילדים. גילמה את אלינור "אלי" מלכי, אחותה הגדולה של רוני (דון לני-גבאי).

בשנת 2007 שיחקה בסרט הסטודנטים "הרי את" בתפקיד מיכל.

בשנת 2009 השתתפה בסדרה הקומית ״קוויקי״ בתפקיד עדי.

בשנת 2010 השתתפה בסרט הקצר ״אפקט הגומייה״.

בשנת 2012 הייתה מעצבת ראשית ואחראית על עיצוב גרפי ואנימציה בסדרת הטלוויזיה ״הפרויקט הירוק״.

במהלך השנים השתתפה בדיבוב סדרות ילדים לעברית ביניהן, "נארוטו", "מועדון ווינX", "אי-שרדות", "ספיידרמן המדהים", "קוד ליוקו" ו"סיילור מון". בשנת 2019, לאחר שבע שנות הפסקה, שבה לדבב, כאשר היא דיבבה את ג'ייד בסדרה "פט שופ: עולם משלנו".

בשנת 2015 השתתפה בסדרה האמריקאית ״Neighbourhood Watch Crime Update״ בתפקיד כרמן.

בשנת 2017 הופיעה בתחילתו של סרט הקולנוע הבריטי "לטובת הילד" , שם שיחקה אם של תאומים סיאמיים.

בשנת 2019 התארחה בסדרה "סברי מרנן" בתפקיד נורית.

בשנת 2023 שיחקה בסדרה "תלאתה" בתפקיד שרה דוידוף, אמם של אלה ומורי.

## חיים אישיים
בשנת 1999 נישאה אברג'יל לסולן להקת טיפקס קובי אוז. ביולי 2003 השניים התגרשו.

ב-2011 נישאה בשנית לעובד אברהם, יועץ ארגוני בכפר סבא, וב-2012 נולדו לשניים תאומות.

ב-2013 עברה עם משפחתה ללונדון.

ב-2019 התגרשה בשנית וחזרה לישראל ולקריירת המשחק.

בנוסף להיותה שחקנית אביטל למדה אנימציה והיא עוסקת גם בציור ואמנות דיגיטלית.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
ג'אצ'ינטו פאקטי

**ג'אצ'ינטו פקֶטִי** (18 ביולי 1942 – 4 בספטמבר 2006) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, הנחשב לאחד מגדולי שחקני ההגנה בהיסטוריה.

## קריירה
פאקטי נולד בטרוויליו שבצפון איטליה ושיחק תחילה כחלוץ בקבוצה מקומית בעיר הולדתו, עד אשר הלניו הררה, מאמן אינטר מילאנו, שם לב אליו והעבירו לאינטר. במאי 1961 הוא ערך את משחק הבכורה שלו מול רומא כקשר. פאקטי לא הצטיין במשחק אך הררה התעקש ואמר אז כי הוא עתיד להיות אחד מעמודי התווך עליו תבנה הקבוצה. ואמנם, הוא שיחק באינטר עד סוף הקריירה שלו והיה מנהיג ההגנה של אינטר ונדבך מרכזי בפיתוח הטקטיקה ההגנתית אותה יישם ושכלל הררה בקבוצתו - הקטנאצ'ו, טקטיקה אשר מאפיינת מאז חלק גדול מהקבוצות האיטלקיות ואת הנבחרת האיטלקית. בנוסף הרבה לתרום למשחק ההתקפה של הקבוצה, ונחשב לאחד מהראשונים שפיתחו את תפקיד המגן ההתקפי.

פאקטי היה אחד מהגורמים העיקריים לזכייתה של אינטר באליפות איטליה בשנים: 1963, 1965, 1966 ו-1971, בגביע אירופה לאלופות בשנים 1964 ו-1965 ובגביע הביו יבשתי בשנים 1965 ו-1966. באותן שנים זכתה אינטר לכינוי "לה גרנדה אינטר" והיא זכורה עד היום כאחת הקבוצות הגדולות בתולדות הכדורגל האירופי. פאקטי פרש מהמשחק ב-1978 לאחר 634 משחקים במדי אינטר בכל המסגרות בהם גם כבש 75 שערים.

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה ערך פאקטי במרץ 1963 כנגד טורקיה. הוא שיחק במדי איטליה במונדיאל 1966 והיה שותף להדחה הסנסציונית והמשפילה שספגה איטליה מנבחרת צפון קוריאה. במונדיאל 1970 היה קפטן הנבחרת שסיימה כסגנית אלופת העולם והשתתף גם במונדיאל 1974. כמו כן, היה שותף לזכייתה של איטליה ביורו 1968. הוא פרש מהנבחרת במסגרת המשחקים המוקדמים למונדיאל 1978. בסך הכול שיחק פאקטי 94 משחקים במדי הנבחרת (מספר שהיה בזמנו שיא ושנשבר בשנים מאוחרות יותר על ידי דינו זוף, פאולו מלדיני, פאביו קנבארו וג'אנלואיג'י בופון) וכבש שלושה שערים.

למרות ששימש כמגן, תפקיד הגנתי הדורש לא פעם קשיחות פיזית, נודע פאקטי במשחקו ההוגן והורחק רק פעם אחת בכל הקריירה הארוכה שלו. נודע גם במשחקו האלגנטי ובמשחק הראש בו הצטיין הודות לקומתו הגבוהה (1.88 מטר). פאקטי גם שימש במשך תקופה ארוכה כקפטן של אינטר ושל נבחרת איטליה (70 משחקים כקפטן בנבחרת הלאומית) וכנשיא אינטר מילאנו.

ב-4 במרץ נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. נפטר מסרטן ב-4 בספטמבר 2006, בעיר מילאנו. כמחווה לשחקן, קבוצת אינטר החליטה כי את חולצתו מספר 3, לא ילבש אף שחקן לעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

* אחיה כהן, מגן שמאלי: הג'נטלמן
* ביוגרפיה באנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני יורו 1968
קטגוריה:איטלקים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1942
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2006
מייק קונלי

**מייקל אלכס "מייק" קונלי האב** (באנגלית: **.Michael Alex "Mike" Conley Sr** ; נולד ב-5 באוקטובר 1962) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (ברצלונה 1992) ואלוף עולם (שטוטגרט 1993) בקפיצה משולשת. הוא אחד משבעת הקופצים היחידים בהיסטוריה שהצליחו לעבור יותר מ-18 מטרים בקפיצה המשולשת.

## ביוגרפיה
קונלי נולד בשיקגו, אילינוי. הוא למד באוניברסיטת ארקנסו.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה קונלי במדליית ארד בקפיצה לרוחק כשקפץ 8.12 מטר, אחרי האמריקאים קרל לואיס (8.55 מטר) וג'ייסון גרימס (8.29 מטר).

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קונלי במדליית כסף בקפיצה משולשת כשקפץ למרחק 17.18 מטר אחרי בן ארצו אל ג'וינר (17.26 מטר).

באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בחודש מרץ 1987 באינדיאנפוליס, ארצות הברית זכה במדליית הזהב בקפיצה משולשת בתוצאה של  17.54 מטר. באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה זכה במדליית כסף בתוצאה של 17.67 מטר, אחרי ריסטו מרקוב מבולגריה שקבע שיא תחרות חדש של 17.92 מטר.

באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה קונלי במדליית ארד בתוצאה של 17.62 מטר אחרי בן ארצו קני הריסון (17.78 מטר) וליאוניד וולושין מרוסיה (17.75 מטר).

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה קונלי במדליית זהב כשקבע שיא אולימפי חדש כשקפץ 17.63 מ'. הוא ניצח בתחרות בקפיצה של 18.17 מ' שלא הוכרה כשיא עולמי בגלל רוח גבית של 2.1 מטר לשנייה.

### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1993 זכה קונלי במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.86 מטר לפני לאוניד וולושין (17.65 מטר) וג'ונתן אדוארדס מבריטניה (17.44 מטר).

## תארים והישגים
* קונלי זכה ב-16 תוארי NCAA בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת. הוא עדיין מחזיק בשיא לאומי של ארצות הברית בקפיצה משולשת באולם, 17.76 מטר.
* קונלי זכה בפרס ע"ש ג'ים ת'ורפ באתלטיקה בשנים 1986 ו-1992. 
* בשנת 2004 נבחר קונלי להיכל התהילה באתלטיקה.
* במסגרת תחרות הטבעות לאתלטים מפורסמים שנערכה מטעם פוט לוקר, בשנת 1992, מייק קונלי הטביע את ההטבעה הרחוקה ביותר בהיסטוריה, כשהטביע כחמישה סנטימטרים לפני קו העונשין.

## משפחתו
אחיו של קונלי, סטיב, שיחק פוטבול במדי פיטסבורג סטילרס מליגת ה-NFL ובנו מייק קונלי ג'וניור הוא כדורסלן המשחק במדי שיקגו בולס מליגת ה-NBA.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:קופצי משולשת אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:אילינוי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
פרנק לומיס

**פרנק פרמר לומיס ג'וניור** (באנגלית: **.Frank Farmer Loomis, Jr**; 22 באוגוסט 1896 – 4 באפריל 1971) היה אתלט אמריקני אלוף אולימפי בריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
לומיס נולד בסיינט פול, מינסוטה. הוא למד בתיכון אורגון, במיניאפוליס. 

לומיס זכה באליפות ארצות הברית בריצת 220 יארד משוכות בשנים 1917 ו-1918 ובריצת 440 יארד משוכות בשנת 1920. ג'ון נורטון קבע חודשיים לפני המשחקים האולימפיים באנטוורפן, במסגרת המבחנים האמריקאיים, שיא עולם בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 54.2 שניות והיה המועמד המוביל לזכייה. למרות זאת, לומיס זכה במדליית הזהב ושבר את שיא העולם בריצת ה-400 מטר משוכות והעמיד אותו על 54.0 שניות כשמתחרהו העיקרי מסיים שני בתוצאה של 54.6 שניות. 

לומיס נפטר בטארפון ספרינגס, פלורידה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:סיינט פול: אישים
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:מינסוטה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
אלקוש

[ממוזער|טקסט=משפחה במושב, 1950|משפחה במושב, [1950]]
**אֶלְקוֹשׁ** הוא מושב במועצה האזורית מעלה יוסף ליד העיר מעלות תרשיחא בקרבת הגבול בין ישראל ללבנון. גובהו בין 630–670 מטר מעל פני הים.

## היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים מתימן על אתר הכפר הערבי הנטוש דיר אל-קאסי ועל אדמות שהשתייכו לכפר הערבי הנטוש אלמנסורה. חלק מתושבי המושב התגוררו בבתים הנטושים הישנים עד שנת 1963. למקום הגיעו מעל מאה משפחות של עולים מתימן, אולם עד תחילת 1951 כמחציתם עזבו. במקומם, התיישבו במקום בשנת 1952 עולים מכורדיסטן משתי חמולות, חמולת קווינה מהעיר כוי סנג'ק וחמולה שנייה מבית וטה. בשנות ה-50 אירעו קטטות עם ערביי פסוטה על רקע סכסוכי קרקעות, בגלל שקרקעות היישובים היו מעורבים זה בתוך זה. בשנים הראשונות התפרנסו העולים מגידול טבק. בנוסף, היו לתושבים לולים ומטעי תפוחים, אפרסקים ושזיפים. 

בשנות ה-50 המשיכה העזיבה, אולם בשנת 1959 החלו משפחות לחזור. בשנת 1960 הפסיקה הסוכנות את עבודות הדחק לתושבי המושב לאחר שנקבע שהמושב הגיע לביסוס. בסוף 1962 פתחו תושבי המושב בשביתה בטענה שמשקיהם אינם מספיקים למחייתם. השביתה הסתיימה לאחר כשבועיים באמירה בלתי מתחייבת של הסוכנות לבוא לקראת המתיישבים. שביתה נוספת התקיימה במאי-יוני 1965, על רקע חובות של המושב והפסקת מתן שירותים לתושבים. שביתה נוספת התקיימה בשנת 1978.

בשנת 1960 סירבו תושבי המקום לקבל אור מגנרטורים ודרשו חיבור לרשת החשמל הארצית. בספטמבר 1963 חובר המושב לחברת החשמל, אך הבתים הערביים הישנים לא חוברו לרשת בגלל דרישת הסוכנות לפנות בתים אלו. 

בפברואר 1970 נהרגה במושב אישה מפיצוץ של ג'ריקן נפץ תחת בית במושב. באוגוסט 1970 פוצצו מחבלים מטענים במספר לולים ריקים.

## אלקוש המקראית
בתנ"ך מוזכר מקום בשם "אלקֹש" בתור מקום מגוריו של הנביא נחום, ויש שהעלו השערה שהשם הערבי "דיר אל-קאסי" שימר את השם הזה, אם כי לא ברור בכלל אם אלקוש המקראית הייתה באזור זה או באזור אלקוש שבעיראק השם אלקוש נגזר מהשפה הארמית וכנראה שמשמעותו אל הקשת (קוש).

## קישורים חיצוניים

*; 
* 
* 
* דיר אל-קאסי \ אלקוש באתר מקומות שהזמן שכח
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
ארבל

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
תשוקות

**תשוקות** (באנגלית: **Passions**) היא אופרת סבון של רשת NBC האמריקנית. משודרת בארצות הברית ובמדינות נוספות ברחבי העולם החל משנת 1999; "תשוקות" עלתה למסכים בארצות הברית בקיץ 1999, והיא נמכרה לרשתות שידור וערוצים רבים ברחבי העולם, ובכללם ערוץ 3 בישראל (2002). הסדרה זכתה לשיעורי צפייה נמוכים וירדה מהמסכים ב-2008.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר קורות חייהם של מספר משפחות המתגוררות בעיירה קטנה בניו אינגלנד העונה לשם "הרמוני" (הרמוניה). משפחת קריין העשירה (ג'וליאן קריין, אייבי קריין ובנם איתן קריין הם מהדמויות הראשיות) משפחת בנט (בפרק הראשון של הסדרה מתמנה אב המשפחה לשריף העיירה); משפחת לופז-פיצג'רלד בני המעמד הנמוך; משפחת ראסל (איב ראסל היא רופאה ובעלה הוא מורה לספורט). חלק נכבד מהסדרה מתרכז במכשפה המקומית, טאביתה לנוקס (המגולמת על ידי השחקנית הבריטית ג'ולייט מילס), המנסה להביא הרס וחורבן לתושביה של הרמוני.

## מוות ב"תשוקות"
בשנת 2002, השחקן ג'וש ריאן אוונס, שגילם את טימי, הבובה של הדמות טאביתה לנוקס, עזב את הסדרה על מנת לעבור סדרה של טיפולים רפואיים. בסדרה כתבו את מותו ותכננו להחזיר אותו מן המתים לאחר מספר חודשים. אולם, באותו היום שבו שודר הפרק שבו טימי מת, מת גם ריאן אוונס שגילם אותו מסיבוכים בניתוח.

מקרה דומה קרה עם שחקן אחר של הסדרה: לאחר 5 שנים בהן צופי הסדרה רק שמעו את קולו של אליסטר קריין, ולא ראו את פניו, הוחלט בהפקה לגייס שחקן שישחק את הדמות. השחקן הנבחר, **דייוויד ביילי**, הפך ללהיט בקרב המעריצים, אך בחג ההודיה של שנת 2004 טבע השחקן בבריכת שחייה. גם מקרה זה אירע באותו היום שבו שודר הפרק בו דמותו מתה. לבסוף הוחלט להביא שחקן אחר (ג'ון ריילי) שיגלם את דמותו של אליסטר.

## בישראל
"תשוקות", סדרת רכש בולטת של ערוץ הוט 3, ירדה מהמסך בישראל לאחר כארבע שנים בשל אחוזי צפייה נמוכים וקיצוצים. זאת, לאחר התראה קצרה של שישה ימים בלבד. ב-26 במרץ 2006, שודר "הפרק האחרון" בסדרה (לפי הודעת הערוץ), כשבפועל הסדרה עדיין מצולמת ומשודרת מדי יום בארצות הברית. הפרק האחרון ששודר בישראל הוא פרק מספר 780.

רבים ממעריצי "תשוקות" זעמו לגלות את הבשורה שבוע לפני הורדת התוכנית על ידי פרסום בפורומים באינטרנט, ולתדהמתם גילו שנותרו להם שישה פרקים לצפייה. זאת, לאחר צפייה בסדרה במשך ארבע שנים, חמש פעמים בשבוע. רק שישה ימים לפני הורדת הסדרה, הערוץ המשדר, הוט 3, פרסם כתובית קצרה שהודיעה על תאריך השידור האחרון של הסדרה, והופיעה למספר שניות מועט. מעריצי הסדרה ארגנו מחאות למיניהן, הקימו אתרי אינטרנט בניסיון להציל את הסדרה, ואף שלחו מכתבים לעיתונות. נעשתה פנייה לערוצים שונים על ידי המעריצים על מנת שאלה ירכשו לשידור את המשך הסדרה, אך ללא הצלחה.

## קישורים חיצוניים
* 

* תשוקות ב-NBC
* העצומה להצלת "תשוקות"
* פורום תשוקות באתר "תפוז"
* תשוקות ב-ynet

קטגוריה:אופרות סבון אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:Audience: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2007
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1999
אנטיסתנס

**אנטיסתנס** (יוונית: Ἀντισθένης; 444 - 365 לפנה"ס) היה מייסד זרם הפילוסופים הציניקנים בפילוסופיה היוונית.

## עד מותו של סוקרטס
אנטיסתנס נולד באתונה בשנת 444 לפנה"ס. אביו היה אזרח אתונה ואמו הייתה שפחה מתרקיה. הוא לחם בגבורה נגד ספרטה בקרב טנגרה בשנת 426 לפנה"ס. במשך תקופה קצרה למד את תורת הנאום אצל הסופיסט גורגיאס, ואחר כך ייסד את בית ספרו. אך, מששמע את סוקרטס משוחח, אנטיסתנס לקח את תלמידיו לשיעוריו של סוקרטס. הוא התגורר בפיראוס והלך ברגל כל יום לאתונה כדי לשמוע את דברי סוקרטס.

## לאחר מות סוקרטס
אחרי מותו של סוקרטס בשנת 399 לפנה"ס, המשיך אנטיסתנס בתפקידו כמורה. הוא בחר ללמד בגימנסיה (מבנה לתרגילי התעמלות) בשם צינוסרגס שהיה ממוקם בפרבר של אתונה, שם השתכנו אנשים עניים ואזרחים למחצה שמוצאם היה מארצות זרות, ולכן דבק בזרם הפילוסופיה של אנטיסתנס השם "צינית". אנטיסתנס לבש גלימה בלה, והלך עם מטה ואמתחת כמו קבצן, דבר שהפך לסימן היכר של הפילוסופים הציניקנים. הוא לא קיבל שכר עבור הוראתו והעדיף ללמד את העניים. כל מי שלא היה מוכן להתנסות בחיי דלות נזרק מבית ספרו. בתחילה, סירב לקבל לבית ספרו את דיוגנס, שהיה בנקאי שפשט את הרגל מן העיר סינופ שלחופי הים השחור. אולם, דיוגנס עמד בכל העלבונות עד שנתקבל כתלמידו של אנטיסתנס.

## הגותו
תורת המוסר של האסכולה הצינית מיוסדת על הסתפקות במועט כדרך לשחרור הנפש מתלות בדברים חומריים, כדי שתוכל להתרכז ברכישת חוכמת חיים. כמו סוקרטס, אנטיסתנס החשיב את המידות הטובות כדרך אל האושר. נראה כי שיטת ההוראה של אנטיסתנס הייתה הדיאלוג, אולי בהשפעת חינוכו כסופיסט. אנטיסתנס כתב עשרה ספרים, אולם שרדו מהם קטעים בלבד. אומרים כי נוקשותו גרמה לכך שלא היו לו ממשיכים רבים, אולם דיוגנס נשאר איתו עד מותו בשנת 365 לפנה"ס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:פילוסופים של המוסר
קטגוריה:פילוסופים של העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
בזנ"ט

[ממוזער|קיפודים צ'כיים ב[הגבול בין שתי הגרמניות|גבול בין שתי הגרמניות]]
[שמאל|ממוזער|250px|בזנ"טים, או קיפודים צ'כיים, פרוסים בקרבת [קאלה, החומה האטלנטית, 1944]]
[שמאל|ממוזער|250px|נקודת הכניסה מ[ברלין המערבית|מערב ברלין למזרחה בקרבת רחוב לינדן, 1980]]
**בזנ"ט** (ר"ת: **ב**רזל **ז**ווית '''נ'''גד '''ט'''נקים), הידוע גם בשם **[[קיפודיים|קיפוד]] [[צ'כיה|צ'כי]]**, הוא מנגנון הגנה סטטי העשוי מברזל, שנועד למנוע מעבר כלי רכב משוריינים. בזכות צורתו, הוא שומר על יעילותו גם אם יתהפך על ידי פיצוץ קרוב.
 
השם הלועזי, "קיפוד צ'כי", מתייחס למקום שבו נעשה בהם שימוש לראשונה, גבול צ'כיה–גרמניה, שם הוצבו על ידי הצבא הצ'כי כמכשולים לטנקים. הם היו חלק ממערכת ביצורים מאסיבית שבנתה צ'כוסלובקיה (אך לא הספיקה להשלים), ערב מלחמת העולם השנייה. מערכת ביצורים זו נפלה לידי הגרמנים ב-1938, לאחר כיבוש חבל הסודטים בהסכם מינכן.

במהלך מלחמת העולם השנייה נפרס הבזנ"ט לחופי האוקיינוס האטלנטי כחלק מהחומה האטלנטית. כך למשל, במהלך הפלישה לנורמנדי, נתקלו כוחות הלוחמים בקיפודים צ'כיים שמוקמו קרובים במיוחד לקו החוף. על ראשי ה"קיפודים" הורכבו מוקשים ופגזים ישנים, ומטרת המכשולים הללו הייתה להשמיד נחתות בזמן הגאות.

ברמת הגולן ניתן לראות גם היום בזנ"טים ששימשו כחלק ממערכת ההגנה של המוצבים הסוריים לפני מלחמת ששת הימים.

## פרטים טכניים
הקיפוד עשוי משלושה חלקי ברזל בעלי פרופיל בצורת האות ר' (או L) המחוברים יחדיו ליצירת צלב מרחבי. זרועות הקיפוד מצוידות ב"כפות רגליים" מרובעות כדי למנוע שקיעה בקרקע, וכמו כן בחריצים לחיבור חוטי תיל דוקרני בין הקיפודים.

גובהם של קיפודים צ'כיים גדול יותר ממרווח גחונם של הטנקים. כאשר טנק מנסה לעבור במקום שבו מונח מערך של קיפודים צ'כיים, זחל הטנק לא יכול לטפס על הקיפוד, ומאידך גחונו של הטנק עשוי "לעלות" על הקיפוד כך שזחל הטנק מאבד את מגעו עם הקרקע ויכולתו של הטנק לנוע קדימה אובדת. אם טנק עולה על קיפוד במהירות, ייתכן שיכולת תמרונו תאבד כליל עד לחילוצו.

כיום משמש הכינוי בזנ"ט גם למוט ברזל בודד בעל פרופיל ר' או Y, המכוּנה גם "ברזל זווית".

## ראו גם
* אבטי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:אמצעי לחימה נגד טנקים
קטגוריה:קיפודים בתרבות
1967 במוזיקה

שנת 1967 נחשבת בעיני רבים כשנה בעלת חשיבות היסטורית בתולדות הרוק והרוק הפסיכדלי, שנה בה יצאו במקביל מספר אלבומים שהגדירו מחדש את הז'אנר. להלן חלק מהאירועים המוזיקליים הבולטים של אותה שנה:

## אלבומים
### בעולם
* הביטלס מוציאים שני אלבומים - Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band שהוכתר על ידי מבקרים ומעריצים רבים (כולל המגזין הנחשב הרולינג סטון) כאלבום הרוק המשפיע ביותר בכל הזמנים; ו-Magical Mystery Tour.
* להקת הדלתות מוציאה גם היא שני אלבומים - את אלבום הבכורה The Doors ואת Strange Days. שניהם, ובמיוחד הראשון, נחשבים אבני דרך בתולדות המוזיקה המודרנית.
*פינק פלויד מוציאים את The Piper at the Gates of Dawn - אלבום הבכורה שלהם, והיחיד שנעשה תחת הנהגתו של סיד בארט.
* ג'ימי הנדריקס מוציא שני אלבומים פורצי דרך - אלבום הבכורה שלו *?Are You Experienced*, ו-* Axis: Bold As Love*.
* להקת הרולינג סטונז מוציאים בשנה זו שני אלבומים - Their Satanic Majesties Request וBetween the Buttons. אלבומים אלו התקבלו בתגובות מעורבות - יש הראו בהם ניסיון לחקות את הביטלס, בעוד אחרים ראו בהם ייצוג כן של פסיכדליה במיטבה.
* להקת הקרים מוציאה את אלבום הפריצה שלה *Disraeli Gears* הכולל את הלהיט *[[Sunshine of Your Love]]*.
* ג'פרסון איירפליין מוציאים בתחילת השנה את אלבום הפריצה שלהם Surrealistic Pillow, הכולל את השירים *Somebody to Love* ו-*White Rabbit*, ובסופה את האלבום *After Bathing at Baxter's*, שלא סיפק להיטים אך נחשב חדשני ונועז יותר מקודמו.
* הוולווט אנדרגראונד וניקו מוציאים את אלבום הבכורה המהפכני הנושא את שמם.
* הגרייטפול דד מוציאים את אלבום הבכורה שלהם, הנושא את שמם.
* בוב דילן נוטש את הסגנון הרוקיסטי שאפיין את שלושת אלבומיו האחרונים, וחוזר לשורשיו הפולקיים באלבומו השמיני *John Wesley Harding*.
* המודי בלוז מוציאים את אלבום הקונספט הסימפוני Days of Future Passed הכולל את הלהיט *Nights in White Satin*.
* היארדבירדס מוציאים את אלבומם האחרון, *Little Games*. באלבום זה לא משתתפים ג'ף בק שעזב את הלהקה שנה קודם לכן ואריק קלפטון, שעזב עוד קודם. לאחר האלבום הזה הלהקה מתפרקת סופית וג'ימי פייג' מתפנה להקים את לד זפלין.
* דייוויד בואי מוציא את אלבום הבכורה שלו, הנושא את שמו.
* להקת המי מוציאה את אלבומה השלישי, *[[The Who Sell Out]]*.
* להקת Love מוציאה את האלבומים *Da Capo* ו *Forever Changes*.

### ב[[ישראל]]
* החלונות הגבוהים מוציאים את אלבומם היחיד, שהפך עם השנים לקלאסיקה ישראלית.

## ראו גם
*שנות ה-60 של המאה ה-20 במוזיקה הפופולרית

## קישורים חיצוניים

*
מוזיקה
סדרה של צרות

שמאל|עטיפת הספר
**סדרה של צרות** (באנגלית: **A Series of Unfortunate Events**) היא סדרת ספרים בת שלושה עשר ספרים. הספרים נכתבו על ידי הסופר דניאל הנדלר, שכותב תחת שם העט  למוני סניקט. הספרים אוירו על ידי ברט הלקויסט. בסדרת הספרים, מתוארים חייהם האומללים של יתומי בודלר, מהרגע בו הוריהם מתו בשריפה מסתורית ובעקבות כך - התהפכו חייהם.

## רקע עלילתי
עלילת הסדרה עוסקת בשלושה אחים: ויולט הבכורה, קלאוס וסאני הפעוטה. לאחר שהוריהם נספו בשריפה, שלושת האחים נשלחים על ידי הבנקאי העירוני אל האפוטרופוס שלהם – הרוזן אולף, שחקן תיאטרון כושל המנסה לגנוב את הונם בכל פעם מחדש.

הספרים בנויים בתבנית עלילתית קבועה – בכל ספר חדש בני בודלר מקבלים אפוטרופוס חדש במקום אליו הם עוברים, אך הרוזן אולף כל הזמן מגלה על מיקומם ומתחפש לאדם אחר על מנת לשטות בסביבה. במהלך הספרים מגלים בני בודלר על סודות שרודפים את הוריהם, ועל ארגון סודי שקשור לרוזן אולף ומהווה תשובה לצרות שרודפות אותם.

בנוסף, עלילת הסדרה מאופיינת בהמון הומור שחור, ציניות ומשחקי מילים.

חמשת הספרים הראשונים בסדרה תורגמו לעברית, אך תרגום שאר הספרים לא נמשך, עקב כישלון הספרים בישראל.

## הספרים בסדרה

### ספרים נלווים

## עיבודים למדיות אחרות
### עיבוד קולנועי

ב-17 בדצמבר 2004 יצא לקולנוע הסרט "סדרה של צרות". הסרט מבוסס על עלילת שלושת הספרים הראשונים בסדרה. בסרט משתתפים ג'וד לאו (למוני סניקט), ג'ים קארי (הרוזן אולף), אמילי בראונינג (ויולט), ליאם אייקן (קלאוס), קארה ושלבי הופמן (סאני), בילי קונולי (הדוד מונטי), מריל סטריפ (הדודה ג'וזפין) ודסטין הופמן בתפקיד מבקר תיאטרון.

### עיבוד טלוויזיוני

ב-13 בינואר 2017, הסדרה "סדרה של צרות" עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס". עונתה הראשונה של הסדרה מבוססת על עלילת ארבעת הספרים הראשונים והעונה השנייה על חמשת הספרים הבאים, והעונה השלישית בהתאם. בסדרה משתתפים - פטריק וורברטון (למוני סניקט), ניל פטריק האריס (הרוזן אולף), מלינה וייסמן (ויולט), לואיס היינס (קלאוס), פרסלי סמית' (סאני), אסיף מנדבי (הדוד מונטי), אלפרה וודארד (הדודה ג'וזפין) וג'ואן קיוזאק בתפקיד השופטת שטראוס.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר של למוני סניקט
*  האתר של הרוזן אולף - מיני סייט של הסרט

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות ספרים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים שעובדו לסדרות טלוויזיה
ברנדון לי

שמאל|ממוזער|250px|קבר ברנדון לי, לצד קברו של אביו
**ברנדון ברוס לי** (באנגלית: **Brandon Bruce Lee**; 1 בפברואר 1965 – 31 במרץ 1993) היה בנו של ברוס לי, שחקן ואמן אמנויות לחימה. גילם את דמותו של אריק דרייבן בסרט הקולנוע המבוסס על סדרת חוברות הקומיקס "העורב", ונהרג כתוצאה מתאונת ירי במהלך הצילומים לסרט.

## ביוגרפיה
לי נולד לברוס ולינדה לי באוקלנד, קליפורניה. את שנותיו הראשונות בילה בהונג קונג, שם הוא גם למד את השפה הקנטונזית ולמד את אמנות הלחימה ג'יט קון דו.

בגיל 8 לאחר שאביו מת בפתאומיות משבץ מוחי, הוא עבר יחד עם אמו ואחותו חזרה לארצות הברית. הוא היה ילד פרוע, סולק פעמיים מבית הספר וגורש מבית ספר פרטי Chadwick רק כמה חודשים לפני סיום הלימודים וקבלת תעודת בוגר. לאחר שסוף סוף קיבל דיפלומה מתיכון Miraleste, התחיל ללמוד דרמה במכללת אמרסון ונסע לניו יורק לשיעורי משחק פרטיים במכון לי סטרסברג.

ב-1985, לאחר ששיחק בתיאטרון ניו יורק, עבר להוליווד. שם הוא עבד כקורא תסריטים (Script reader) לפני שקיבל את התפקיד בסרט טלוויזיוני "קונג-פו: הסרט" (שיצא ב-1987) עם דייוויד קאראדין. לאחר מכן חזר לי להונג קונג כדי להופיע בסרט קנטונזי – Legacy of Rage (במקור נקרא Long zai jiang hu) שיצא לאקרנים ב-1987. ב-1989 שיחק ב"משימת לייזר", ב-1991 שיחק ב"צמד לעניין" לצידו של דולף לונדגרן, וב-1992 שיחק בסרט "במהירות האש". לאחר מכן שיחק בסרט "אש מתמדת" אשר הפליא בשל רצף אמנויות הלחימה הבלתי פוסקות אשר לי ביים בעצמו.

בשנת 1993 השתתף לי בסרט האחרון בחייו – "העורב" (אשר מבוסס במקור על קומיקס באותו השם). במהלך צילום סצנת יריות נהרג לי לאחר שכדור אמיתי פגע בבטנו והתמקם בסופו של דבר בעמוד השדרה. לאחר 6 שעות של ניתוח מצבו של לי השתפר במקצת אך הוא מת לאחר שאיבד דם רב. הסרט שהיה לקראת שלבי הסיום הושלם כשדמותו של לי הוחלפה על ידי צ'אד סטאהלסקי, לימים במאי סדרת סרטי ג'ון וויק, בעזרת הדבקת פניו של לי באמצעות CGI.

ברנדון ברוס לי מת ב-31 במרץ 1993 בגיל 28, 17 ימים לפני חתונתו המתוכננת עם חברתו אלייזה.

בסופו של דבר, הסרט "העורב" יצא ב-1994 והוקדש ללי וחברתו אלייזה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמני לחימה אמריקאים
קטגוריה:הרוגי תאונות
קטגוריה:קליפורניה: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993