אמילי שינדלר

**אמילי שינדלר** (בגרמנית: **Emilie Schindler**; 22 באוקטובר 1907 – 5 באוקטובר 2001) הייתה גרמנייה מחבל הסודטים שעם בעלה אוסקר שינדלר סייעה להציל את חייהם של כ-1,200 עד 1,700 יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי העסקתם במפעלי אמייל ותחמושת, כך שיהודים אלה זכו לחסינות מפני הנאצים כעובדים חיוניים למאמץ המלחמה הגרמני. היא הוכרה כחסידת אומות העולם על ידי ישראל באמצעות יד ושם ב-1994.

## נעורים ונישואים
אמילי נולדה בכפר אלט מולטיין  שבאוסטריה-הונגריה (כיום בצ'כיה), לחקלאים יוסף ומרי פלצל (Pelzl). היה לה אח גדול, פרנץ.

אמילי ואוסקר שינדלר הכירו ב-1928, כשהגיע שינדלר לאלט מולטיין למכור מנועי חשמל לאביה. ב-6 במרץ 1928 נישאו השניים באכסניה בפאתי עירו של שינדלר, צוויטאו.

## מלחמת העולם השנייה
שמאל|ממוזער|המפעל של שינדלר בברינליץ בשנת 2004
בשנת 1938 הצטרף שינדלר לשורות המפלגה הנאצית ועבר לקרקוב בעוד אמילי נותרה בצוויטאו. שינדלר זכה לבעלות על מפעל כלי אמייל ושינה את שמו ל"תעשיית אמייל גרמנית" (Deutsche Emaillewaren-Fabrik)*, שם העסיק בעיקר עובדים יהודים, *כי הם היו הזולים ביותר. עם זאת, במהרה התוודעו אמילי ואוסקר לזוועות הכיבוש הנאצי בפולין והחלו להגן על היהודים שעבדו בבית החרושת שלהם. בתחילה הצילו את העובדים על ידי מתן שוחד לשומרי אס-אס ובהמשך הציגו את עובדיהם בתור עובדים חיוניים לשם ייצור תחמושת עבור הרייך. כאשר התנאים החמירו וכספם הלך ואזל, מכרה אמילי את תכשיטיה כדי לקנות אוכל, בגדים ותרופות. היא טיפלה בחולים בסנטוריום סודי במפעל בברינליץ בעזרת ציוד רפואי שרכשה בשוק השחור.

בני הזוג שינדלר הצילו יותר מ-1,200 יהודים ממחנות ההשמדה. במאי 1945, כאשר הסובייטים כבשו את ברינליץ, עזבו בני הזוג את היהודים במפעל והסתתרו, מחשש מפני העמדה לדין עקב קשריו של אוסקר עם המפלגה הנאצית.

## לאחר המלחמה
בני הזוג שינדלר נמלטו לבואנוס איירס בארגנטינה, עם עשרות מהיהודים שהציל שינדלר. ב-1949 הם התיישבו בחווה חקלאית ונתמכו כלכלית על ידי ארגון יהודי.

ב-1957 פשט אוסקר שינדלר רגל, נטש את אשתו וחזר לגרמניה, שם נפטר ב-1974. למרות שמעולם לא התגרשו, לא התראו שוב. בשנת 1993, במהלך ההפקה של הסרט *"[[רשימת שינדלר]]"*, ביקרו אמילי שינדלר וחלק מהשורדים את קברו של אוסקר בירושלים; את שינדלר ליוותה קרוליין גודול, השחקנית שגילמה אותה בסרט.

שינדלר התגוררה בסן ויסנטה , כ-40 ק"מ מדרום-מערב לבואנוס איירס. היא קיבלה פנסיה קטנה מישראל וגרמניה. שוטרים ארגנטינאים הוצבו 24 שעות ביממה כדי להגן עליה מפני קבוצות אנטישמיות קיצוניות.

## מותה
ביולי 2001, במהלך ביקורה בברלין, אמרה שינדלר כי בקשתה האחרונה היא לבלות את שנותיה האחרונות בגרמניה, עקב געגועיה. היא מתה מהשפעות שבץ בבית חולים בשטראוסברג  ב-5 באוקטובר 2001. קרובתה היחידה הייתה אחיינית בבוואריה. היא קבורה בבית הקברות בוואלדקרייבורג  בגרמניה. על מצבתה נחרטו מילים מהמשנה, סנהדרין 4:5, *Wer einen Menschen rettet, rettet die Ganze Welt* ("כל המציל נפש אחת, כאילו הציל עולם ומלואו").

## מורשת
שינדלר זכתה לאותות כבוד ממספר ארגונים יהודיים על מאמציה במהלך מלחמת העולם השנייה. במאי 1994 קיבלה את אות חסיד אומות העולם מיד ושם עם מיפ חיס שהסתירה את אנה פרנק ומשפחתה בהולנד בזמן המלחמה. ב-1995 עוטרה במסדר מאי, אות הכבוד הגבוה ביותר שניתן בארגנטינה לזרים שאינם ראשי מדינה. בהשראת חייה כתבה אריקה רוזנברג את הספר "במקום בו נפגשים אור וצל", שפורסם לראשונה בספרדית ב-1992, ולאחר מכן פורסם באנגלית ובגרמנית.

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 
* על "רשימת שינדלר"
* 
* אמילי ואוסקר שינדלר – פעילותם להצלת יהודים בשואה, באתר יד ושם
* 

* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה גרמנים
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:מצילים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אוסקר שינדלר
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2001