open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס (האב)

**מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס** האב (בלטינית: **Marcus Porcius Cato Uticensis**) היה מדינאי רומאי שפעל בתקופת הרפובליקה הרומית. נכדו של קאטו הזקן ואביו של קאטו הצעיר.

## משפחה
קאטו הוא בנו של מרקוס פורקיוס קאטו סלונינוס - בנו של קאטו הזקן מאשתו השנייה סלוניה, שהייתה בתו של אחד ממזכיריו לשעבר, ככל הנראה עבדו המשוחרר. סלונינוס נולד בשנת 154 לפני הספירה והספיק להתמנות למשרת הפראיטור, אך מת בעודו מכהן בתפקיד, תוך שהוא מותיר אחריו שני בנים, מרקוס ואחיו לוקיוס. כשמרקוס גדל הוא נישא לליוויה, בתו של מרקוס ליוויוס דרוסוס, שכיהן כקונסול בשנת 112 לפני הספירה. ליוויה הייתה נשואה לפני כן לקווינטוס סרוויליוס קאפיו, והיא ילדה לו שלושה ילדים: גנאיוס, סרוויליה קפיאוניס (שנישאה למרקוס יוניוס ברוטוס האב והייתה אמו של מרקוס יוניוס ברוטוס הבן, מרוצחי קיסר) וסרוויליה הצעירה, אשתו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס. קאפיו מת במהלך מלחמת בעלות הברית, ולכן הוא בהכרח התגרש מליוויה עוד קודם לכן. העילה לגירושין אינה ברורה לגמרי, אך ייתכן שהיא נבעה מהאיבה שהתפתחה בין קאפיו לגיסו, מרקוס ליוויוס דרוסוס הבן, על אף ידידותם הקרובה בעבר. לקאטו ולליוויה נולדו בשנת 95 לפני הספירה בן, מרקוס, ובת, פורקיה.

## קריירה פוליטית
לא ברור לחלוטין באיזו שנה התמנה קאטו לטריבון הפלבאים, אך הדבר ככל הנראה קרה בראשית העשור הראשון של המאה הראשונה לפני הספירה. ההיסטוריון הקנדי תומאס ברוטון תחם את כהונתו לשנת 99 לפני הספירה, השנה בה ניסו טריבון בשם קאטו ועמיתו קווינטוס פומפיוס רופוס להחזיר לרומא את קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס מגלותו. גאיוס מריוס, מצביא בולט ויריבו של נומידיקוס, השתמש בהשפעתו הרבה על מנת לגרום לטריבון פובליוס פוריוס לחבל במהלך ולהוביל לכישלונו. ההיסטוריון הגרמני וילהלם דרומן מזהה את אותו טריבון הקרוי קאטו כלוקיוס, אחיו של מרקוס, אולם גם שנת כהונתו של לוקיוס לא ברורה באותה המידה.

קיקרו מזכיר אנקדוטה הקשורה לקאטו כאשר הלה קבע פסק דין תקדימי כשופט במשפט אזרחי, המתייחס לחובתו של מוכר להתריע בפני רוכש על פגמים נסתרים במוצר טרם הרכישה. הנתבע במשפט הוא פלוני בשם קלאודיוס שלאחר שנצטווה על ידי האוגורים להרוס את ביתו שעל הגבעה הקאיליוסינית משום שהוא הפריע להם בביצוע טקסי הדת, מכר את הבית לתובע במשפט, פלוני בשם קלפורניוס, מבלי שיידע מראש את הלה בדבר הריסת הבית. כאשר נודע לבסוף לקלפורניוס כי ביתו עתיד לההרס הוא הגיש תביעה נגד קלאודיוס על הונאה, וקאטו, אשר שימש כשופט במשפט, פסק לטובתו, תוך שהוא גוזר על קלאודיוס לשלם לקלפורניוס פיצויים.

## מותו
בזמן מותו, בסמוך לפרוץ מלחמת בעלות הברית בשנת 91 לפני הספירה, קאטו היה מועמד למשרת הפראיטור. ליוויה מתה אף היא בינקותם של ילדיה, אשר נאלצו לגדול בביתו של דודם, מרקוס ליוויוס דרוסוס. גם דרוסוס וגם קאפיו נהרגו במלחמת בעלות הברית, וכך גם אחיו של קאטו, לוקיוס, במהלך הקונסולט שלו בשנת 89 לפני הספירה. קאטו היה ידידו של המצביא הנודע סולה, שאף דאג והתעניין בשלומו של קאטו הצעיר לאחר מות אביו. בתו של קאטו, פורקיה, נישאה ללוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, שהפך לקונסול בשנת 54 לפני הספירה.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:נפטרים במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:ילידי המאה ה-2 לפנה"ס
אן ארמסטרונג

**אן לג'נדר ארמסטרונג** (באנגלית: **Anne Legendre Armstrong**; ) הייתה פוליטיקאית אמריקאית ודמות חלוצית בולטת בתוך המפלגה הרפובליקנית בממשליהם של הנשיאים ריצ'רד ניקסון וג'רלד פורד. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כיועצת לנשיא ארצות הברית וכשגרירת ארצות הברית בממלכה המאוחדת. על פעילותה הציבורית עוטרה במדליית החירות הנשיאותית.

## ביוגרפיה
[ממוזער|ארמסטרונג עם [נשיא ארצות הברית רונלד רייגן בישיבת הקבינט לענייני מודיעין, 13 במאי 1982|ימין]]
ארמסטרונג נולדה בשם אן לג'נדר ב-27 בדצמבר 1927 בניו אורלינס שבלואיזיאנה. אביה, ארמנט לג'נדר, היה יבואן קפה ממשפחה קריאולית. תחילה למדה בבית הספר התיכון פוקסקרופט שבמידלבורג בווירג'יניה, ולאחר מכן השלימה את לימודיה הגבוהים במכללת ואסר ב-1949 שם הייתה חברת באחווה פי בטא קפא.

את פעילותה הפוליטית החלה במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1948 כמתנדבת במטה הבחירות של הנשיא הדמוקרטי הארי טרומן. בשנת 1950, אחרי תקופה קצרה בה עבדה כעוזרת עורך בכתב העת "הרפרס בזאר", נישאה לטובין ארמסטרונג, חוואי טקסני שניהל חוות בקר בגודל כ-202 קילומטר רבוע. לאחר נישואיה עברה לטקסס. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1952 החליפה את שיוכה הפוליטי והצטרפה למפלגה הרפובליקנית.

מ-1966 עד 1968 כיהנה ארמסטרונג כסגנית יושב ראש המפלגה הרפובליקנית בטקסס. בשנים 1971–1973 הייתה יו"ר-שותפה של הוועדה הרפובליקנית הלאומית, ובמהלך הוועידה הרפובליקנית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1972 הייתה דוברת מרכזית בוועידה. היא הייתה לאישה הראשונה משתי המפלגות הגדולות שהשתתפו בוועידה לאומית. בהרמת כוסית שנערכה בבית הלבן ערב חג המולד ב-16 בדצמבר 1972, שיבחה ארמסטרונג את נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון וקראה לו 

ב-19 בדצמבר 1972 מונתה ליועצת נשיא ארצות הברית. היא כיהנה בתפקיד זה מ-19 בינואר 1973 עד נובמבר 1974. במהלך כהונתה כיועצת ייסדה ארמסטרונג את המשרד הראשון למיזמי נשים בבית הלבן, שבהווה פועל תחת השם מועצת הבית הלבן לנשים ונערות. היא דברה ספרדית רהוטה, והייתה אשת הקשר של ניקסון עם קהילות היספניות וחברה בוועדת הקבינט להזדמנויות עבור דוברי ספרדית.

מ-1976 עד 1977 הייתה שגרירת ארצות הברית בהממלכה המאוחדת, האישה הראשונה בתפקיד זה. בוועידה הרפובליקנית הלאומית 1976 שנערכה בקנזס סיטי שבמיזורי, התקיימה יוזמה לבחור בארמסטרונג כעמיתתו למירוץ של הנשיא ג'רלד פורד ולהעמידה לתפקיד סגנית נשיא ארצות הברית מטעם המפלגה. עם זאת, יוזמה זו לא צלחה, והסנאטור בוב דול מקנזס נבחר לתפקיד זה.

ארמסטרונג הייתה תומכת נלהבת בתיקון לשוויון זכויות. ב-1987 עוטרה במדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא רונלד רייגן. בשנת 1989 קיבלה את פרס לוח הזהב של האקדמיה האמריקאית להישגים.

בסוף יולי 2008 נפטרה לאחר מאבק במחלת הסרטן. היא נטמנה בבית העלמין אוקווד שבאוסטין, בירת טקסס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:ניו אורלינס: אישים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בממלכה המאוחדת
קטגוריה:יועצים לנשיא ארצות הברית
קטגוריה:נשים בקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ריצ'רד ניקסון
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'רלד פורד
קטגוריה:מעוטרות מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:חברות המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרות מכללת ואסר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
תדע שאני פה

"**תדע שאני פה**" הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. הוא יצא לאור ב-11 בנובמבר 2024 תחת הוצאת חברת שרית הפקות.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2024
קטגוריה:אלבומי עדן בן זקן
קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:אלבומי חברת שרית הפקות
טלאל אבו זריפה

**טלאל אבו זריפה** (בערבית: **طلال أبو ظريفة**; 13 במאי 1960 – 13 במאי 2024) היה טרוריסט פלסטיני וקומוניסט. זריפה היה חבר הלשכה המדינית של ארגון הטרור החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין ברצועת עזה. זריפה חוסל בהפצצה ישראלית בשכונת סברה שבעזה.

## ביוגרפיה
אבו זריפה נולד בעיר עבסאן אל-כבירה שבנפת ח'אן יונס, בדרום מזרח רצועת עזה בשנת 1960, אז בשליטת מצרים.

החל לפעול בחזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין כשלמד כסטודנט באוניברסיטת אלג'יר  ב-1977, והיה חבר בוועידת האיגוד הכללי של הסטודנטים הפלסטינים ב-1979. מאוחר יותר, בשנת 1983, הוא השיג תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת אלג'יר, המכללה למדעים. הוא עבד במנהלת משרד החקלאות של הרשות הפלסטינית בנפת חאן יונס. ב-2003, במהלך האינתיפאדה השנייה, צה"ל פוצץ את ביתו. אבו זריפה היה אחד ממקימי חדר המבצעים המשותף הפלסטיני ב-2018 והצהיר על כך: "התגובה המכובדת של ההתנגדות בחדר המבצעים המשותף מגבשת את משמעויות האחדות הלאומית".

### חיסולו
אבו זריפה נהרג בתקיפה של חיל האוויר הישראלי בביתו בשכונת אל-סברה, דרומית לעיר עזה ב-13 במאי 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל.

## ראו גם
* קייס עבד אל-כרים
* סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פעילי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:עזתים שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות באלג'יריה
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1960
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2024
אוניברסיטת קרלטון

**אוניברסיטת קרלטון** (באנגלית: **Carleton University**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית הממוקמת באוטווה, אונטריו, קנדה. אוניברסיטת קרלטון הוקמה ביוני 1942 בתור מכללה כללית שיועדה ללוחמי מלחמת העולם השנייה שחזרו משירותם הצבאי. קרלטון הפכה לאוניברסיטה בשנת 1957 דרך החוק "The Carleton University Act". האוניברסיטה נקראה על שם המחוז לשעבר קרלטון באונטריו.

בקרלטון לומדים 30 אלף סטודנטים בנוסף ל-5 אלף אנשי צוות. באוניברסיטה יש 5 פקולטות ו-65 מגמות. הפקולטות עוסקות בעסקים, יחסים בין-לאומיים, מדע, עיצוב ומדעי החברה.

נכון לשנת 2023, 180,000 סטונדטים מרחבי העולם למדו באוניברסיטת קרלטון, 7 מהם זכו במלגות רודס ו-2 בפרסי פוליצר. אוניברסיטת קרלטון משתפת פעולה עם ממשלת קנדה, בעיקר בתחום מחקר ופיתוח.

## היסטוריה
דיונים על הקמת מכללה ללימודים מתקדמים בקנדה התקיימו עוד בחורף של שנת 1938. רבים מהם היו מטעם הארגון הנוצרי הבינלאומי ימק"א. המפגש הראשון במכללה התקיים בדצמבר 1941, וההקמה של המכללה הסתיימה באופן רשמי ביוני 1942.

המכללה הציעה קורסים בנושא מסחר. השיעורים במהלך השנה האקדמית הראשונה כללו אנגלית, צרפתית, היסטוריה, אלגברה, טריגונומטריה, כימיה, פיזיקה וביולוגיה. עם תום מלחמת העולם השנייה ב-1945, החלה עלייה משמעותית בכמות הסטונדטים שנרשמו ללימודים במכללה. בשנים 1945–1946, 2,200 סטונדטים חדשים (רובם לוחמים לשעבר), הצטרפו למכללה.

ב-1957, מכללת קרלטון הפכה לאוניברסיטה ציבורית. בשנות ה-60, האוניברסיטה חוותה צמיחה כלכלית גדולה, והשקיעה 6.5 מיליון דולרים קנדים במבנים, פקולטות ומגמות חדשות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קרלטון
קרלטון
ג'ון דינגל האב

**ג'ון דייוויד דינגל האב** (באנגלית: ****; 2 בפברואר 1894 – 19 בספטמבר 1955) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את מחוז הקונגרס ה-15 של מישיגן בין השנים 1933 ל-1955. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, ואביו של חבר הקונגרס שכיהן הכי הרבה זמן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ון דינגל.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דינגל נולד ב-2 בפברואר 1894 בדטרויט, מישיגן, והיה בנם של מארי סיסיאלסקי אופלבסקה וג'וזף א. דז'גלביץ', שהיו מהגרים פולנים מבצ'ל גורני.  שם המשפחה של המשפחה בסופו של דבר שונה ל'דינגל'. הוא היה בוגר בית הספר הפרוצ'יאלי של סנט קזימיר בדטרויט, ועבד כמדפיס ועיתונאי. הוא גם עסק בבניית צינורות גז טבעי, היה סוחר סיטונאי במוצרי בקר וחזיר ומארגן ונאמן של קולורדו ספרינגס לייבור קולג'.

דינגל נישא לגרייס בלוסום ביגלר (1894–1962) ונולדו לו ארבעה ילדים: ג'ון הבן, פטרישיה אן, ג'יימס וג'ול פטרישיה אן, הידועה בשם פטסי, מתה זמן קצר לאחר יום הולדתה הראשון. דינגל הקים את משפחתו בדטרויט, שם הועסק כמדפיס ב-Detroit Free Press והשתתף באופן פעיל בארגון איגודי העובדים. דינגל סבל מאסתמה ושחפת, מה שגרם למשפחה לעבור לזמן קצר לקולורדו ספרינגס כדי לפנות לטיפול שם. ג'ון הבן נולד שם בשנת 1926.

### קריירה פוליטית
דינגל התמודד לראשונה לתפקיד פוליטי בשנת 1924 כאשר התמודד על מושב בבית הנבחרים של קולורדו ממחוז אל פאסו אך הובס.

לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 1930, מישיגן זכתה בארבעה מושבים חדשים בבית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 1932, דינגל נבחר כדמוקרט מהמחוז ה-15 החדש שהוקם במערב דטרויט על פני ראש העיר לשעבר של דטרויט צ'ארלס בולס. הוא נבחר מחדש אחת עשרה פעמים וכיהן עד מותו בבית החולים וולטר ריד בוושינגטון הבירה, בגיל 61. הוא נקבר בבית הקברות הקדוש בסאות'פילד, מישיגן.

בתחילת הקריירה שלו בקונגרס, דינגל היה מ"תומכי ניו דיל". בהתחשב בדעות הקדומות הרווחות בתקופה, מכתב בלתי נשכח מדינגל לנשיא פרנקלין ד. רוזוולט ב-18 באוגוסט 1941, הציע לכלוא עשרת אלפים אמריקאים יפנים-הוואיים כדי להבטיח "התנהגות טובה" מיפן.  בעקבות המתקפה היפנית על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941, דינגל "דרש ש[האדמירל] קימל ו[גנרל וולטר] שורט יועמדו לדין צבאי".

### מורשת
לאחר מותו של ג'ון דינגל האב ב-19 בספטמבר 1955, בבחירות מיוחדות שנקראו למלא את שארית כהונתו של דינגל ניצח בנו, ג'ון הבן, שתפס את מקומו של אביו בקונגרס ב-13 בדצמבר 1955. ג'ון דינגל הבן פרש מבית הנבחרים כחבר הקונגרס הוותיק ביותר בהיסטוריה שכיהן 59 שנים ו-21 ימים ב-3 בינואר 2015, ואשתו דבי דינגל נבחרה להחליף אותו. נכון לשנת 2023, שלושת הדינגלים ייצגו את אזור דרום מזרח מישיגן במשך 90 שנים רצופות.

סימן ההיכר של השירות שלהם היה הצעה למערכת ביטוח בריאות לאומית, שהוצגה לראשונה על ידי ג'ון האב ב-1933 והוצגה מחדש מאז בכל קונגרס על ידי האב ולאחר מכן הבן.

גם נכדו של דינגל, כריסטופר ד. דינגל, נכנס לפוליטיקה, לאחר שנבחר לסנאט של מדינת מישיגן ב-1986.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
That's So True

"**That's So True**" (בעברית: "**זֶה כָּל כָּךְ נָכוֹן**")  הוא שיר מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית גרייסי אברמס, מתוך גרסת הדלוקס של אלבומה השני *[[The Secret of Us]]* שיצא לאור בשנת 2024. גרסה חיה של השיר פורסמה ב-2 בנובמבר 2024, והיוותה את הסינגל הראשון מתוך גרסת הדלוקס. אברמס כתבה את השיר בשיתוף עם אודרי הוברט, בעוד שההפקה נעשתה על ידי אברמס עצמה יחד עם ארון דסנר וג'וליאן בונטה.

עם יציאתו, הגיע השיר למקום ה-25 במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית, ואף טיפס לראש המצעדים באירלנד ובבריטניה. מחוץ לארצות הברית, הגיע השיר לעשירייה הפותחת גם במצעדים של אוסטרליה, ניו זילנד ונורווגיה.

## קידום השיר
ב-21 ביוני 2024, הוציאה אברמס את אלבומה השני *[[The Secret of Us]]*, שנחשב לאלבומה המצליח ביותר מבחינה מסחרית עד כה. בעקבות יציאתו של הסינגל "I Love You, I'm Sorry" ב-11 באוקטובר, הכריזה אברמס על גרסת הדלוקס לאלבום, הכוללת ארבעה שירים נוספים ושלוש הקלטות חיות. גרסת הדלוקס שוחררה ב-18 באוקטובר 2024.

התאריך בו יצאה גרסת הדלוקס תאם את תחילת ההופעות האחרונות של טיילור סוויפט במסגרת סיבוב ההופעות The Eras Tour, בו אברמס מופיעה כמופע חימום. השיר "That's So True" מהווה את השיר הרביעי במופע זה. אברמס ביצעה את השיר לראשונה במסגרת סיבוב ההופעות שלה "The Secret of Us Tour" ב-9 בספטמבר בלוס אנג'לס.

## הערכה ביקורתית

## הצלחה מסחרית
אברמס השיגה לראשונה מקום בעשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100 עם השיר. השיר הגיע למקום השישי במצעד, עלייה של שבעה מקומות מהמקום ה-13 שבו היה בשבוע הקודם. בנוסף, השיר הגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד גלובל 200 ולמקום הראשון במצעד שירי הסטרימינג.

השיר הגיע למקום השמיני במצעד טיקטוק בילבורד טופ 50. הפופולריות שלו נובעת מטרנד ליפ סינק, והשיג עלייה של 26% ל-18.9 מיליון השמעות בפלטפורמה.

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי גרייסי אברמס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ארון דסנר
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
This Love (שיר של פנטרה)

"**This Love**" הוא שיר של להקת ההבי מטאל האמריקאית פנטרה. הוא פורסם לראשונה באלבום הנמכר ביותר של הלהקה, *[[Vulgar Display Of Power|Vulgar Display of Power]]* משנת 1992, ומאוחר יותר באלבום האוסף של הלהקה, ** גרסה חיה נכללה גם באלבום Official Live: 101 Proof.

## הלחנה ומילים
השיר מתחיל בריף גיטרה עם אפקט, והשיר הופך במהרה לכבד יותר מדי פעם. המתופף ויני פול אמר שהשיר עוסק במערכת יחסים שהסולן פיל אנסלמו היה בה בעבר. "האהבה הזאת הייתה פחות או יותר הסיפור של מערכת יחסים שהוא היה בה, והוא ממש כעס על זה!".

## ביקורות
"This Love" הוא אחד השירים המוכרים ביותר של הלהקה. מגזין מטאל האמר דירג את השיר במקום ה-10 ברשימת 50 שירי פנטרה הטובים ביותר, וכתב כי הוא "מתחיל במצב יפה ואלגנטי לפני שהוא מתפרץ לקטטת ברים מטורפת של פזמון".

Loudwire דירגו את "This Love" במקום השביעי ברשימת 10 שירי פנטרה הטובים ביותר.

Guitar World דירגו את השיר במקום החמישי ברשימת 25 שירי פנטרה הטובים ביותר.

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר "This Love" בוים על ידי קווין קרסלייק ומראה את הלהקה מנגנת על גג בלוס אנג'לס בזמן שעשן נע מעליהם. בזמן הפזמון נראית הלהקה לסירוגין מנגנת על במה ועל גג הבניין. בעלילת משנה, זנות מוצגת כאשר מספר זונות עושות פעילויות אקראיות (כגון פיתוי של גבר ועוד אחת מורידה פאה). זה מגיע לשיאו כאשר זונה מסוימת נכנסת למונית אשר תפוסה על ידי גבר אחר, שמנסה לאנוס אותה. מהרגעים האחרונים של הקליפ נראה שהיא הורגת אותו, כי היא נראית גוררת אותו מהמונית ומשאירה אותו בצד הדרך.

## רשימת רצועות

## משתתפים
* פיל אנסלמו - שירה
* דיימבאג דארל - גיטרות
* רקס בראון - גיטרה בס
* ויני פול - תופים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירי פנטרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
עלי למין זיין

**עלי מחמן למין זיין** (בצרפתית: **Ali Lamine Zeine**; נולד ב-1965) הוא פוליטיקאי וכלכלן המכהן כראש ממשלת ניז'ר מאז שנת 2023. הוא מונה לראש ממשלה על ידי החונטה הצבאית של ניג'ר ב-8 באוגוסט 2023, ולתפקיד שר האוצר ב-10 באוגוסט 2023. כיהן כשר הכלכלה והאוצר של ניז'ר בשנים 2010-2003.

## ביוגרפיה
עלי למין זיין נולד בשנת 1965 בעיר זינדר בניז'ר. הוא השלים את לימודיו במרכז ללימודי פיננסים, כלכלה ובנקאות במרסיי ובאוניברסיטת פנתאון-סורבון. הוא עבד כנציג של הבנק האפריקאי לפיתוח בצ'אד, חוף השנהב וגבון.

לאחר שכיהן כמנהל הקבינט של הנשיא ממאדו טאנג'ה מונה זיין לתפקיד שר הכלכלה והאוצר בממשלה ב-24 באוקטובר 2003.

בשנת 2009, בוסאדה בן עלי, עורך עיתון, טען שזיין גנב כסף שהיה חלק מחוזה נפט בין ניז'ר לסין. העורך נעצר ב-23 בינואר 2009, וב-6 בפברואר 2009 נידון לשלושה חודשי מאסר בגין הפצת מידע כוזב.

ב-18 בפברואר 2010 ממאדו טאנג'ה הודח בהפיכה צבאית וממשלתו פורקה. כמי שהיה אחד מהאנשים המקורבים ביותר לטאנג'ה, זיין היה אחד משלושת השרים היחידים שלא שוחררו מיד ממעצר בית בימים שלאחר ההפיכה. לדברי אחד ממנהיגי החונטה, קולונל דג'יברילה הימא חמידו, השרים "עדיין במעקב" מאחר שהם החזיקו ב"תיקים רגישים מאוד" ולכן היה צורך "להבטיח את ביטחונם". ה־MNSD (התנועה הלאומית להתפתחות החברה) קראה לשחרר את זיין, אטנג'ה והאחרים. במאי 2024 למין זיין התייחס לסוגיית המניע לסילוק הצבא האמריקני מהמדינה. הוא האשים את ארצות הברית בנטישתה של ניז'ר ובכך שהיא אינה מפגינה מחויבות כלפי ארצו, לאחר שזו החליטה להפסיק את הפעילות הצבאית נגד הטרור הג'יאהדיסטי תוך כדי השארת חיילים בבסיסים צבאיים בניז'ר לאחר ההפיכה הצבאית במדינה. זיין ציטט בהתייחסותו לעניין ואמר: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת ניז'ר
קטגוריה:ילידי 1965
ולדימיר קבראיסקי

**ולדימיר קבראיסקי**  (ברוסית: **Владимир Владимирович Каврайский**;  22 באפריל 1881 - 26 בפברואר 1954) היה אסטרונום וקרטוגרף סובייטי. 
## ביוגרפיה
ולדימיר קבראיסקי נולד בשנת 1884 בכפר באזור גוברניית סימבירסק למשפחה מבוססת. הוא סיים לימודי גימנסיה בסימבירסק והחל ללמוד באוניברסיטת חרקוב אותה סיים בשנת 1916.

בשנת 1921 קבראיסקי החל ללמד באקדמיה צבאית לקציני חיל הים בלנינגרד. בשנת 1934 קבראיסקי סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1935 הוא קודם לדרגת פרופסור ומונה למנהל קתדרה. במקביל בשנים 1922–1939 הוא היה מלמד במכון למהנדסי מכרות. בשנת 1949 הוא עבר לאוניברסיטת לנינגרד והיה פרופסור עד פטירתו.

רוב העבודות של קבראייסקי היו בתחום אסטרונומיה וקרטוגרפיה. הוא חקר תורת ההיטלים ופיתח שיטות היטל לרבות היטל קבראיסקי VII. בנוסף לכך הוא חקר בניית מכשירים לביצוע מדידות אסטרונומיות ופיתח מכשירים למציאת מיקום אונייה שמתאימים במיוחד לתנאי נראות קשים.

בשנת 1944 קבראייסקי קודם לדגה צבאית "אדמירל-מהנדס". הוענקו לו מספר עיטורים לרבות עיטור לנין (1945), עיטור הדגל האדום (1944, 1947) ועיטור הדגל האדום של העמל (1944). בשנת 1952 הוענק לקבראיסקי פרס ברית המועצות.

קבראיסקי נפטר בשנת 1954 ונטמן בלנינגרד.

לזכרו נקרא רכס הרים באנטארקטיקה ואוניית מחקר של הצי הסובייטי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה, דף 11 
* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת סנקט פטרבורג

קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1954
פרנסיס קוקרל

**פרנסיס מריון קוקרל** (באנגלית: **Francis Marion Cockrell**; 1 באוקטובר 1834 – 13 בדצמבר 1915) היה מפקד צבאי בצבא הקונפדרציה ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת מיזורי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מיזורי במשך חמש קדנציות. הוא היה חבר בולט במשפחת הפוליטיקאים הדרומיים המפורסמת סאות'-קוקרל-הרגיס.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער| קוקרל במדי צבא, ינואר 1864
ימין|ממוזער| דיוקן תבליט מאת אלן ג'ורג' ניומן בפארק הצבאי הלאומי ויקסבורג
### ראשית חייו ומשפחתו
קוקרל נולד ב-1 באוקטובר 1834 בוורנסבורג שבמיזורי, והיה בנם של ננסי (אליס) וג'וזף קוקרל, השריף של מחוז ג'ונסון. אחיו הגדול היה ג'רמיה ורדמן קוקרל, שהיה חבר בית הנבחרים מטקסס בשנות ה-90 של המאה ה-19. פרנסיס קוקרל למד בבתי ספר מקומיים וב-Chapel Hill College במחוז לאפייט שבמיזורי, והשלים את לימודיו ביולי 1853; הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1855, ולאחר מכן עסק בעריכת דין בוורנסבורג עד פרוץ מלחמת האזרחים.

קוקרל היה נשוי שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה ארתוסה דורקס סטאפ (1830–1859), איתה נולדו לו שלושה בנים. אשתו השנייה, אנה אי. מאן (1840–1871) מקנטקי, מתה משחפת. ביולי 1873 נישא לאנה יואינג (1846–1894), בתו הבכורה של השופט אפרים ברווארד יואינג ממיזורי.

### מלחמת האזרחים
בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1861, הצטרף קוקרל למשמר מדינת מיזורי כקפטן. לאחר שגויס לצבא הקונפדרציה ברגימנט השני של מיזורי בתחילת 1862 (שהוקם בתור הרגימנט הראשון, אך שמו שונה כיוון שבואן כבר הקים רגימנט), קודם לדרגת קולונל. קוקרל פיקד על חטיבה במערכת ויקסבורג. הוא התבלט בקרב צ'מפיון היל, שבו פתח במתקפת נגד שהדפה זמנית חיילים של הקורפוס ה-17 מהגבעה. הוא גם השתתף בקרב גשר נהר ביג בלאק. החטיבה שלו הצליחה להימלט רגע לפני שהכוחות הפדרליים תפסו את הגשר. במהלך המצור על ויקסבורג נפצע בידו מפגז שהתפוצץ.

ב-18 ביולי 1863 הועלה קוקרל לדרגת בריגדיר גנרל. הוא המשיך להילחם ברבים מהקרבות של מערכת אטלנטה 1864, והשתתף במערכת טנסי של הוד מאוחר יותר באותה שנה, שם נפצע בקרב פרנקלין ב-30 בנובמבר 1864. בשנת 1865 פיקד קוקרל על דיוויזיה בהגנה על פורט בלייקלי, אלבמה. ב-9 באפריל 1865, זמן קצר לפני סיום המלחמה, נלכד קוקרל שם אך שוחרר על תנאי ב-14 במאי. חטיבת מיזורי הראשונה של קוקרל נחשבה לאחת היחידות הטובות משני הצדדים, וקוקרל עצמו זוכה להכרה נרחבת כאחד הבריגדירים הקרביים הטובים ביותר של המלחמה כולה. לאחר שהמלחמה הסתיימה, חזר לעבוד כעורך דין במיזורי.

### קריירה לאחר המלחמה
בשנת 1874, נבחר קוקרל, שהפך לחבר המפלגה הדמוקרטית, כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מיזורי על ידי בית המחוקקים של המדינה. הוא כיהן בסנאט מ-1875 עד 1905, כשפרש. הוא כיהן כיו"ר במספר ועדות, ובהן ועדת התביעות, ועדת הצעות החוק ווועדת ההקצבות במהלך כהונתו בסנאט. בשנת 1904 קיבל 42 קולות לנשיאות ארצות הברית בוועידה הארצית הדמוקרטית, אך הובס בידי אלטון פארקר.

הוא מונה כחבר בוועדת המסחר הבין-מדינתית בידי הנשיא תאודור רוזוולט בשנת 1905, וכיהן בתפקיד זה עד 1910. ב-1911 מונה לנציב למשא ומתן על הגבולות בין מדינת טקסס לטריטוריית ניו מקסיקו, שעמדה להפוך למדינה. ב-1913 מינה אותו וודרו וילסון כחבר האזרחי במועצת החימוש והביצורים של מחלקת המלחמה, שם כיהן עד מותו ב-13 בדצמבר 1915 בוושינגטון הבירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1904
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1915
ג'רמיה ורדמן קוקרל

ממוזער| קוקרל במלחמת האזרחים
**ג'רמיה ורדמן קוקרל** (באנגלית: **Jeremiah Vardaman Cockrell**; 7 במאי 1832 – 18 במרץ 1915) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס, לאחר ששירת כמפקד שטח בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא היה חבר בולט במשפחת סאות'-קוקרל-הארגיס הפוליטית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קוקרל נולד ב-7 במאי 1832 ליד וורנסבורג שבמיזורי, לג'וזף קוקרל (השריף של מחוז ג'ונסון) וננסי (אליס) קוקרל, שהיגרו לשם מהדרום העליון. הוא למד בבתי הספר המשותפים ובקולג' צ'אפל היל במחוז לאפייט, מיזורי. הוא היה אחיו הבכור של פרנסיס קוקרל, ששירת גם כקצין הקונפדרציה ולאחר מכן כחבר הסנאט של ארצות הברית ממיזורי.

כאדם צעיר, נסע קוקרל לקליפורניה בשנת 1849 במהלך הבהלה לזהב. הוא עבד ככורה וסוחר ליד נהר הדוב. קוקרל חזר למיזורי ב-1853, שם עסק בחקלאות, למד משפטים ולמשך זמן מה היה כומר בכנסייה המתודיסטית.

ב-7 באפריל 1852 נישא למרנדה "ג'יין" דאגלס. נולדו להם חמישה ילדים יחד.

### מלחמת האזרחים
קוקרל נכנס למשמר מדינת מיזורי ולאחר מכן הצטרף לצבא הקונפדרציה בתור לוטננט. הוא שירת לאורך כל מלחמת האזרחים, והשיג דרגת קולונל. קוקרל שירת בדיוויזיה ה-8 של משמר מדינת מיזורי בקרב קרתגו, קרב וילסון קריק והמצור על לקסינגטון. הוא פיקד על הקרב על לון ג'ק, מיזורי, באוגוסט 1862. באוקטובר 1862, הוא הוביל התכתשות של משמר המדינה ולוחמי גרילה (עם ביל טרומן) נגד כוחות קנזס בעימות באיי מאונד במחוז בייטס, מיזורי. זו הייתה הפעם הראשונה שרגימנט של אפרו-אמריקאים השתתף בלחימה נגד כוחות הקונפדרציה; הם החזיקו מעמד ועזרו להשיג את ניצחון האיחוד. בשנת 1864 נפצע קוקרל באורח קשה עד כדי כך שלא יכול היה לחזור לתפקיד.

### לאחר המלחמה ופוליטיקה
בתום המלחמה, קוקרל השתקע עם משפחתו בשרמן, טקסס, שם עסק בעריכת דין. הוא מונה לשופט העליון של מחוז גרייסון, טקסס, ב-1872. הוא שימש כציר לוועידות המדינות הדמוקרטיות בשנים 1878 ו-1880.

הוא ומשפחתו עברו מהאזור הצפוני למחוז ג'ונס, במרכז טקסס. שם הוא מונה לשופט של בית המשפט המחוזי השיפוטי ה-39 ב-1885. ב-1886 נבחר לתפקיד ונבחר מחדש ב-1890.

בשנת 1892, קוקרל נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם כיהן עד 1897. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1896. הוא חזר לעסוק בחקלאות ובגיוס מניות במחוז ג'ונס.

קוקרל מת באבילין שבטקסס ב-18 במרץ 1915, בגיל 82. הוא נקבר בבית הקברות של הבונים החופשיים. בנו, ג'וזף א. קוקרל, ייסד את בית הספר למשפטים של אוניברסיטת סאות'רן המתודיסטית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת טקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1832
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1915
מיכל בראור

**מיכל בראור** (נולדה בצפת ב-6 במרץ 1984) היא צלמת ואמנית ישראלית.

## ביוגרפיה
בראור נולדה ב-6 במרץ 1984 בצפת. מתגוררת בתל אביב ופועלת ומציגה בישראל ובעולם. בראור למדה לתואר ראשון במחלקה לצילום בבצלאל בשנים 2004–2008 ובשנים 2011–2013 לימודי התואר השני במחלקה לצילום בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון.

בראור מרצה ומלמדת צילום. בין שלל המוסדות בהם לימדה ניתן למצוא את מוסררה, בסיס לאמנות ותרבות, גימנסיה הרצליה וסמינר הקיבוצים.
## יצירתה
בעבודותיה, בראור עוסקת בארכיונים ובכוח שלהם להסתיר או לחשוף מידע ובכך לעצב נרטיב, וכן באופן שבו מידע מקוטלג וממויין, וחוקרת ארכיונים של מוסדות קיימים, כגון רשות העתיקות. היא משלבת דימויים קיימים ורדי מייד בעבודותיה, שפעמים רבות הופכות למיצגים תלת־ממדים בשילוב אובייקטייבים והצבות בחלל התצוגה.

בשנת 2015 זכתה בפרס האמן הצעיר מטעם משרד התרבות והספורט.

בשנת 2018 הוציאה לאור את ספרה "ספר השלל" שיצא כקטלוג לתערוכתה "שודדים" שהוצגה במהלך 2017 במרכז לאמנות עכשווית בתל אביב.

בשנת 2024 זכתה בפרס לצילום ע״ש ורנר וענת בראון, שהוענק לראשונה באותה שנה, מטעם קרן בראון לצילום ומוזיאון ארץ ישראל.

עבודותיה נמצאות באוספי מוזיאון תל אביב לאמנות ובמוזיאון פתח תקווה לאמנות.

## תערוכות
### תערוכות יחידה
תערוכות יחידה ותערוכות שנוצרו בשיתוף פעולה עם אמן נוסף
*2010 - הקדמה, גלריית המחלקה לצילום, המדרשה לאמנות בבית ברל, ישראל (אוצרת: נועה בן שלום)
*2015 - ציפורי טרף, ציפורי שיר, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, ישראל (אוצרת: הילה כהן-שניידרמן)
*2016 - רכוש נטוש, גלריה דנה, קיבוץ יד מרדכי, ישראל (אוצרת: רווית הררי)
*2017 - הלשכה להנפקת מסמכי אמינות (בשיתוף עם האמן פטריק היו), גלריה Narrative Project, לונדון, אנגליה (אוצרת: Daria Kirsanova)
*2017 - שודדים, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב, ישראל (אוצרת: חן תמיר)
*2017 - זה לא חלום, מוזיאון TEA, סנטה קרוז דה טנריף, ספרד (אוצר: Gilberto Gonzalez)
*2018 - נהר (בשיתוף עם האמן אבשלום סולימאן), הגלריה השיתופית היהודית ערבית בקיבוץ כברי (אוצרת: דרורה דקל)
*2019 - Bite the Bullet (בשיתוף עם האמנית עמליה ורגאס), גלריה קוסטקה Kostka, מייטפקטורי Meetfactory, פראג, צ'כיה (אוצרת: Lucia Kvočáková)
*2023 - Man, Work, basis project space, Frankfurt, Germany (אוצרת: Mariam Kamiab)
### תערוכות קבוצתיות

## קישורים חיצוניים
* מיכל בראור באתר הבית לצילום - המרכז לתיעוד ומחקר של צילום מקומי
* מיכל בר-אור: מה שֶמִתּ̱ח̱ת - המחסן של גדעון עפרת
* ספר השלל | מיכל בראור - סקירה של ספרה וראיון באתר "מְעַלְעֶלֶת"
* צ'ט עם האמנית מיכל בראור באתר "בסיס לאמנות"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:צפת: אמנים
קטגוריה:סגל מוסררה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
מכתבים לאטיקוס

[300px|ממוזער|כריכה של מהדורה ונציאנית משנת [1561, עם הכיתוב M.T.C. EP.AD ATT. (מרקוס טוליוס קיקרו, מכתבים לאטיקוס)]]
**מכתבים לאטיקוס** (בלטינית: **Epistulae ad Atticum**) היא אסופת מכתבים שנכתבו על ידי הנואם והמדינאי הרומי מרקוס טוליוס קיקרו לידידו הטוב טיטוס פומפוניוס אטיקוס. מכתבי האסופה, יחד עם מכתביו האחרים של קיקרו, נחשבים למקורות המידע המהימנים ביותר לתקופה שקדמה לנפילת הרפובליקה הרומית. המכתבים לאטיקוס יוצאי דופן מכתביו האחרים של קיקרו בכך שהם מספקים אשנב ייחודי לחיי היום-יום האישיים שלו.

באופן מסורתי האסופה משתרעת על פני 16 ספרים, וכוללת מכתבים מהשנים 68 עד 44 לפנה"ס. היעדרם הבולט של אזכורים מוקדמים למכתבים שבאסופה, מעידים על כך שככל הנראה הם לא פורסמו לציבור הרחב עד אמצע המאה ה-1 לספירה, באיחור ניכר ממכתביו האחרים של קיקרו וזמן רב יחסית לאחר מותם של קיקרו (בשנת 43 לפנה"ס) ואטיקוס (בשנת 32 לפנה"ס).

כתב יד המכיל את אסופת המכתבים, יחד עם מכתבים נוספים שכתב קיקרו לאחיו הצעיר קווינטוס ולידידו ברוטוס, התגלה מחדש בשנת 1345 בוורונה על ידי פרנצ'סקו פטרארקה. הן כתב היד המקורי והן ההעתק שפטרארקה גילה אבדו, אולם העתק שנעשה עבור קולוצ'יו סלוטי שרד והוא שמור בספרייה הלורנציאנית בפירנצה.

## לקריאה נוספת

* מרקוס טוליוס קיקרו, **כתבים נבחרים**, תרגם מרומית והוסיף הערות ומפתחות: ארנסט דוד קולמן, הקדים מבוא: צבי יעבץ, ירושלים: מוסד ביאליק, 1985. חלק רביעי: לקט מכתבים. בספר זה תורגמו 40 מן המכתבים אל אטיקוס.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ספרי המאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
טראסטן פולק

**טראסטן וו. פולק** (באנגלית: **Trusten W. Polk**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיזורי בין השנים 1862-1857, וקודם לכן כמושל ה-12 של מיזורי למשך כחודש ימים בראשית 1857.

## ביוגרפיה
פולק נולד ב-29 במאי 1811 בברידג'וויל שבדלאוור. כחבר המפלגה הדמוקרטית, נבחר לתפקיד מושל מיזורי ב-1856 וכיהן מ-5 בינואר 1857 עד 27 בפברואר אותה שנה, אז התפטר על מנת לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית. הנקוק לי ג'קסון החליף אותו כמושל עד לבחירתו של רוברט מרסלוס סטיוארט.

פולק הודח מהסנאט ב-10 בינואר 1862, בשל תמיכתו בקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא מונה לקולונל במשמר מדינת מיזורי בפיקודו של גנרל הקונפדרציה סטרלינג פרייס, ולאחר מכן בשנים 1864 וב-1865, שירת כשופט בבתי המשפט הצבאיים של מחלקת מיסיסיפי.

לאחר המלחמה, עבד פולק כעורך דין בסנט לואיס שבמיזורי. הוא נקבר שם בבית הקברות בלפונטיין לאחר מותו ב-16 באפריל 1876, בגיל 64.

## קישורים חיצוניים

*
*

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:מושלי מיזורי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1811
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1876
נחיתה על הירח

[ממוזער| תמונת סטילס משידור וידאו, שצולמה רגעים לפני ש[ניל ארמסטרונג הפך לאדם הראשון שהלך הירח, בשעה 02:56 UTC ב-21 ביולי 1969. מוערך ש-500 מיליון אנשים ברחבי העולם צפו באירוע הזה, קהל הטלוויזיה הגדול ביותר לשידור חי באותה תקופה.]]
**נחיתת ירח** או **נחיתה על הירח** היא נחיתה של חללית לפני הירח, כולל טיסות מאוישות ומופעלות מרחוק כאחד. החפץ הראשון מעשה ידי אדם שנגע בירח היה לונה 2 בשנת 1959.

בשנת 1969 אפולו 11 הייתה טיסת החלל הראשונה המאוישת שנחתה על הירח. בין 1969 ל-1972 היו שש טיסות חלל מאוישות, ונחיתות מאוישות מרחוק רבות. כל הטיסות המאוישות לירח הופעלו על ידי תוכנית אפולו, כשהאחרונה עזבה את הירח בדצמבר 1972. לאחר לונה 24 ב-1976 לא היו נחיתות רכות על הירח עד Chang'e 3 ב-2013. עד ינואר 2019 כל הנחיתות הרכות התרחשו בצד הקרוב של הירח, כאשר צ'אנג'ה 4 ביצע את הנחיתה הראשונה בצד הרחוק של הירח .
[ממוזער| הנוף מבעד לחלון של [רכב הנחיתה הירחי|מודול הירח *אוריון* זמן קצר לאחר הנחיתה של אפולו 16]]

## רקע מדעי
כדי להגיע לירח, חללית חייבת תחילה לעזוב את באר כוח הכבידה של כדור הארץ; נכון לעכשיו, האמצעי המעשי היחיד לעשות זאת הוא רקטה. בניגוד לכלי תעופה כמו בלונים וסילונים, רקטה יכולה להמשיך להאיץ בוואקום שמחוץ לאטמוספירה.

עם התקרבות לירח, חללית תתקרב אליו ותאיץ לכיוונו עקב כוח הכבידה. על מנת לנחות בשלום עליה להאט עד פחות מ- ואו להיות בנויה כדי לעמוד בפגיעה שתגיע מ"נחיתה קשה", או שהוא חייב להאט למהירות אפסית במגע ל"נחיתה רכה" (האפשרות היחידה עבור טיסות מאוישות). שלושת הניסיונות הראשונים של ארצות הברית לבצע "נחיתה קשה" על הירח עם בשנת 1962 כשלו. הסובייטים הצליחו לנחות לראשונה על הירח ב"נחיתה קשה" עם מצלמה מוקשחת ב-1966, כמה חודשים לאחר מכן הצליחה ארצות הברית לבצע "נחיתה קשה" עם חללית לא מאוישת.

כדי לחזור לכדור הארץ, יש להתגבר על מהירות הבריחה של הירח כדי שהחללית תימלט מבאר הכבידה של הירח. לשם כך צריך להשתמש ברקטה כדי לעזוב את הירח ולחזור לחלל. בהגעה לכדור הארץ, נעשה באטמוספיריות כדי לספוג את האנרגיה הקינטית של חללית חוזרת ולהפחית את מהירותה לנחיתה בטוחה.
[ממוזער| דגם ניסויי של [רכב הנחיתה הירחי|מודול טיול הירח של אפולו משנת 1963]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:הירח
אדוארד לונג

**אדוארד ווהן לונג** (באנגלית: **Edward Vaughn Long**; 18 ביולי 1908 – 6 בנובמבר 1972) היה סנאטור ממיזורי וחבר במפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן בסנאט של ארצות הברית מ-1960 עד 1968. אחד מהישגיו הבולטים ביותר כסנאטור היה כתיבת הטיוטה הסופית של חוק חופש המידע (FOIA), שהתקבל בשנת 1966 לאחר 11 שנות מחקר, פיתוח ומאבק שהובל על ידי "אבי חוק חופש המידע", חבר הקונגרס ג'ון מוס מסקרמנטו שבקליפורניה.

## ביוגרפיה
לונג נולד ב-18 ביולי 1908 במחוז לינקולן, מיזורי ליד וייטסייד. הוא התחנך בקולג' קלבר-סטוקטון ובאוניברסיטת מיזורי. לאחר שכיהן בתפקידים מקומיים שונים בבאולינג גרין ובמחוז פייק, נבחר לונג אל הסנאט של מיזורי, שם כיהן מ-1945 עד 1955. הוא נבחר למנהיג הרוב ב-1952 ולנשיא הזמני ב-1955.

בהתמודדותו הראשונה לתפקיד מדינתי במיזורי, נבחר לונג לסגן מושל מיזורי בשנת 1956, וכיהן משנת 1957 ועד מינויו לסנאט בשנת 1960 על ידי המושל ג'יימס ת. בלייר הבן. בנובמבר 1962 נבחר לתקופת כהונה מלאה בסנאט, אך ב-1968 הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לתומאס איגלטון. ב-27 בדצמבר של אותה שנה התפטר מתפקידו ושב לעסוק בעריכת דין במיזורי. לונג הצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1964 ו-1968, חוק זכויות ההצבעה משנת 1965, ובעד אישור מינויו של ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון של ארצות הברית.

ב-6 בנובמבר 1972 נפטר לונג באוליה שבמיזורי, בגיל 64. חמישה חודשים לאחר מכן, מזכירתו האישית אמרה לתובעים בקלרקסוויל כי אמר לה שהוא מאמין שהורעל באמצעות ממתקים שנשלחו אליו בדואר, אם כי לא נמצאה לאחר מותו קופסת ממתקים בבית מגוריו, שנפרץ יומיים לאחר מותו. מעולם לא הוגשו אישומים על רקע מותו של לונג. אלמנתו של לונג הגישה תביעה בסך 3.25 מיליון דולר נגד המזכירה באותו יום של הדיווח למשטרה.

לונג קבור בפארק הקבורה גרנד וויו שבהאניבל, מיזורי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של מיזורי
קטגוריה:סגני מושלי מיזורי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
New Blue Sun

***New Blue Sun*** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי האמריקאי אנדרה 3000. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס ב-17 בנובמבר 2023, ומסמל חזרה לפעילות מוזיקלית לאחר הפסקה של 17 שנים. בין המוזיקאים המשתתפים באלבום ניתן למצוא את אנדרה 3000 עצמו בנגינה על חלילים שונים, המתופף והמפיק קרלוס ניניו, נגן הקלידים סוריה בוטופסינה, הגיטריסט נייט מרסר, המתופף דיאנטוני פארקס, הזמרת מיה דוי טוד, הרב-נגן ג'סי פיטרסון ונגן הקלידים דייגו גאטה. בנוסף, משתתפים באלבום מוזיקאים מחברת התקליטים Leaving Records כמו V.C.R. ומאטדייוויד.

אלבום זה מהווה מועמדות ראשונה של אנדרה 3000 לפרס גראמי לאלבום השנה בתור אמן סולו, לאחר זכייתו בפרס זה כחלק מצמד אאוטקאסט באלבום *[[Speakerboxxx/The Love Below]]* בשנת 2004. בנוסף גם מועמד באותו הטקס בקטגוריה אלבום הג'אז האלטרנטיבי הטוב ביותר.

## רקע
לפני יציאת האלבום, אנדרה 3000 שיתף פעולה עם ג'יימס בלייק ב-2018, ביצירה ג'אזית אינסטרומנטלית באורך של 17 דקות בשם "Look Ma No Hands", בה ניגן אנדרה 3000 על קלרינט בס. במהלך השנים שקדמו להוצאת האלבום *New Blue Sun*, הוא הופיע בכמה הזדמנויות פומביות כנגן חליל, כולל השתתפות בפסקול של הסרט "הכול בכל מקום בבת אחת" מ-2022. במסגרת הופעותיו, פגש את המוזיקאי קרלוס ניניו בלוס אנג'לס והשניים החליטו ליצור יחד אלבום אולפן.

לפני ההכרזה על האלבום, הראפר קילר מייק רמז על יציאה קרובה של אלבום חדש מאנדרה 3000. האלבום, שאורכו 87 דקות, מאופיין במוזיקה ניסיונית של חלילים, בליווי כלים אקוסטיים ואלקטרוניים, בהשראת מוזיקאים מג'אז רוחני ומלחינים מינימליסטיים. יצירת האלבום כוללת שמונה קטעים אינסטרומנטליים שבהם מנגן אנדרה 3000 בסגנונות שונים של נגינה על חלילים שונים.

## ביקורות
*New Blue Sun* זכה לביקורות חיוביות בעיקרן. באתר Metacritic, המשקלל ביקורות מקצועיות, קיבל האלבום ציון ממוצע של 77 מתוך 100, בהתבסס על עשר ביקורות. המבקרת סיידי סארטיני גארנר מפיצ'פורק תיארה את האלבום כ"מנחה של 87 דקות לג'אז אמביינט וניו-אייג' ולגילוי רוחני". רובין מוריי מ-Clash שיבח את האלבום כ"מרגיע, מרתק לפרקים ויפהפה להפליא".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## פרסים ומועמדויות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרה 3000
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
משרד החוץ (אורוגוואי)

**משרד החוץ** (בספרדית: **Ministerio de Relaciones Exteriores** – **MRREE**) הוא המשרד של ממשלת אורוגוואי הממונה על ניהול יחסי החוץ של אורוגוואי.

כמו כן, הוא אחראי לשמירה וחיזוק יחסי חוץ עם מדינות העולם השונות, למינוי שגרירים, וכן לתפקוד תקין של שגרירויות וקונסוליות של אורוגוואי, במדינות בהן נמצא ייצוג, ולהפצת והסברת התרבות של אורוגוואי במדינות אחרות.

## היסטוריה
לאחר כינוס האספה המכוננת והמחוקקת של המדינה, אשר קבעה את הקמתה של מדינת אורוגוואי, מינתה האספה את הגנרל  לתפקיד המושל הזמני. ב-22 בדצמבר 1828 נכנס לתפקידו, והקים באותו היום את ממשלתו ומינה את  לתפקיד החדש "שר הממשלה ויחסי החוץ".

משרד ממשלתי זה תכנן, ניהל, ביצע ואיחד את מדיניות החוץ של הרפובליקה בכל תחום; וכן את היחסים עם מדינות זרות וארגונים בינלאומיים בכל הנוגע לסוגיות בינלאומיות בתחומים המיוחסים למשרדים אחרים. המשרד ניהל את שגרירויותיה, קונסוליותיה, משלחותיה ושירותיה הדיפלומטיים בחו"ל. הוא קבע וביצע את הפרוטוקול והטקס של המדינה, כמו גם סיפק סיוע לתושבי הרפובליקה הזקוקים ליצור קשר עם בני משפחה או חברים בחו"ל, ולהפך, באמצעות שגרירויות וקונסוליות, ואיחד פעולות של קישור בין האזרחים למדינה באמצעות מועצות ייעוציות.

## כיום
[ממוזער|300px|פנים ארמון סנטוס, במרכז התקרה מופיע [סמל אורוגוואי]]
ממוזער|"הארמון הפרסי" - בניין המשמש את מכון ארטיגס שעל ידי משרד החוץ
המעון הרשמי והייצוגי שלמשרד החוץ נמצא בארמון סנטוס, ברחוב 18 דה חוליו שבבירה מונטווידאו, בניין ארמון סנטוס נחנך בשנת 1885 על ידי נשיא אורוגוואי מקסימו סנטוס ובו התגורר עד מותו, משרד החוץ עבר למקום בשנת 1955, ובבניין זה מתקיימים הפגישות הרשמיות וחתימות ייצוגיות של אורוגוואי.

משרד החוץ מנהל בין השאר גם את הקשרים עם השוק המשותף של דרום אמריקה - מרקוסור.
המשרד אחראי על האקדמיה להכשרת דיפלומטים, הנקראת "מכון ארטיגס".

שר החוץ הנוכחי הוא, (החל מ-6 בנובמבר 2023), .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אורוגוואי: יחסי חוץ
אורוגוואי
442oons

**442oons** הוא ערוץ יוטיוב באנגלית היוצר סרטוני אנימציה קומיים על נושאי כדורגל שונים. לאחר 11 שנות פעילות יש לערוץ מעל לכ-4.4 מיליון רשומים ומעל 3.8 מיליארד צפיות.
[ממוזער|[צילום מסך של סרטון מונפש הנוצר על ידי 442oons ומציג את גמר מונדיאל 2022 בין ארגנטינה לצרפת, בצילום ניתן לראות את הרגע בו אמבפה כבש את השער השני במשחק לטובת צרפת]]

## היסטוריה
הערוץ נוצר ב-27 ביולי 2013 על ידי דין סטובארט, מורה אנגלי ומדובב בחצי משרה. לאחר שלושה ימים הועלה הסרטון הראשון שהכיל פתיח בן 20 שניות לשאר סרטוני האנימציה. סרטון האנימציה הראשון הועלה ב-8 באוגוסט ובו נראה לואיס סוארס בעת ששהה בתא כלא לאחר שנשך את השחקן הסרבי ברניסלב איוואנוביץ' משוחח עם מאמנה של ארסנל דאז ארסן ונגר המנסה לשכנע את סוארס לעבור לקבוצתו, מערכון זה הוא פרודיה לסצנה מהסרט האמריקאי שתיקת הכבשים.

במאי 2015 הועלה לערוץ פרודיה מונפשת לשיר "3" של בריטני ספירס ובה מככבים שלישיית ההתקפה של ברצלונה דאז "MSN" הכוללת את ליונל מסי, לואיס סוארס וניימאר ז'וניור, הסרטון מציג את משחק חצי הגמר בין ברצלונה למועדון הגרמני באיירן מינכן (הנגמר בתוצאה 3-2 לברצלונה) במסגרת עונת 2014/2015 בליגת האלופות. הסרטון זכה למעל ל-33 מיליון צפיות והיה לסרטון בעל מספר הצפיות הגבוהה ביותר של הערוץ.

למרות שסטובארט החל ליצור את הסרטונים לבדו, הוא חשף מאוחר יותר כי מינה 3 אנימטורים וחברי צוות נוספים שהשתתפו כדמויות בסרטונים בערוץ.

בנוסף לערוץ היוטיוב קיים גם משתמש פייסבוק ולו מעל ל-1.9 מיליון עוקבים, משתמש אינסטגרם עם מעל ל-1.1 מיליון עוקבים, משתמש טיקטוק עם מעל ל-900 אלף עוקבים וחלקת ויקי לערוץ באתר פאנדום. ב-28 ביולי 2017 יצר סטובארט ערוץ חדש בשם "Celebri2oons" הדומה באופיו ל-"442oons" אך מתמקד בעולם הידוענים, ערוץ זה לא זכה להצלחה והועלו בו רק 8 סרטונים. באפריל 2019 פרסם משחק לנייד בשם "442oons Football Runner", ביולי 2020 פרסם משחק שני בשם "442oons Football Shooter".

במהלך תקופתו כיוצר סטובארט עבד וקיים שיתופי פעולה עם ארגונים וחברות שונות ביניהן רשתות הרדיו הבריטיות טוק ספורט וסקיי ספורטס, העיתון הבריטי מטרו והעיתון הספרדי מארקה, ערוץ היוטיוב באנגלית של הבונדסליגה בו יצר סרטוני אנימציה הקשורים במשחקים ושחקנים של ליגה זאת, החברה הגרמנית "OneFootball" שבשבילה יצר תוכנית אירוח מונפשת שמארחה הוא שחקן העבר האירי רוי קין וחברת ההימורים החינמית הבריטית "FreeBets".

ביולי 2024 הועלה לערוץ סרטון הלועג לניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ ושמו “If Footballers Were The Trump Shooter”, הסרטון נמחק לאחר יום על ידי יוטיוב.

## פרסים ומועמדויות
### פרסי תוכן לכדורגל

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי יוטיוב
קטגוריה:כדורגל
קטגוריה:קומדיה
צבי קורצווייל

**צבי (אריך) קורצווייל** (29 ביולי 1911, ד' באב ה'תרע"א – 4 בינואר 1992, כ"ח בטבת ה'תשנ"ב) היה פרופסור בטכניון, ראש המחלקה ללימודים כלליים, ממקימי המחלקה להכשרת מורים למדעים בטכניון. עיקר עיסוקו האקדמי היה בפילוסופיה של החינוך היהודי.
## תולדות חייו
צבי קורצווייל נולד בעיירה פירניץ שבמוראביה (בצ'כית שמה ברטניצ'ה Brtnice) בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בצ'כיה), בן לרב העיירה אברהם אריה קורצווייל. בגיל 14 נשלח ללמוד בישיבה בפרנקפורט. במקביל ללימודיו בישיבה למד לימודי תיכון בבית הספר הכללי 'הלמהולץ'. בשנת 1932 נרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת גתה בפרנקפורט, שם היה תלמידו של תאודור אדורנו. לאחר עליית הנאצים לשלטון, עזב את גרמניה ועבר ללמוד באוניברסיטת קארל בפראג. את הדוקטורט שלו כתב בנושא: "היסודות הלוגיים של תורת ההכרה של ברנרד בולצאנו".

בשנת 1936 עם קבלת תואר דוקטור, עבר ללמוד בישיבת מיר. הוא זכה במלגה מטעם המועצה העליונה של יהדות בוהמיה-מוראביה ובתנאי שאחרי לימודיו ישמש כרב באחת מקהילות היהודיות באזור.

כדי לקבל תעודת הסמכה לרבנות, עבר בשנת 1937 מהישיבה במיר ללמוד להסמכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בברלין. באביב 1938 קיבל הסמכה לרבנות מהרב ד"ר יחיאל יעקב וינברג ועבר לשמש כרב הקהילה היהודית בנאכוד , צ'כיה.

ב-16 במרץ 1939 פלשו הנאצים לנאכוד וב-31 ביולי 1939 עזב את צ'כיה ונמלט לאנגליה. באנגליה עסק בהוראה.

בתחילת יוני 1950 עלה לישראל ומשנת 1957 החל לעבוד בטכניון

## תפיסת עולמו

קורצווייל חונך על משנת 'תורה עם דרך ארץ' כפי שעוצבה בידי הרב שמשון רפאל הירש. לדידו, לא קיימת סתירה בין הנאמנות לתורה ולמסורת היהודית לנאמנות אל תרבות הזמן. כיהודי אורתודוקסי 'קלאסי' סירב להידחק אל מחוץ למעגל התרבותי של סביבתו. הוא היה שומר מצוות ומשכיל, בן בית בשני עולמות ובשתי תרבויות (לפחות).

## חיים אישיים
במוצאי ראש השנה תרצ"ט (27 בספטמבר 1938) נשא לאישה את פועה (פאולה) לבית רוזנר. נולדו להם 3 ילדים (ביניהם הרב אברהם קורצוייל ראש ישיבת ההסדר קרני-שומרון).

## מספריו ומחקריו
* **משנתו החינוכית של ד"ר יאנוש קורצ'אק**, הוצאות תרבות וחינוך, 1968
* **מרטין בובר והמחשבה החינוכית המודרנית**, הוצאת שוקן, 1978
* **כיוונים בחינוך היהודי**, תל אביב, הוצאת עם עובד, 1981
* **סיום וראשית, מזכרונותיו של מחנך**, תל אביב, עקד, 1992
* צבי קורצווייל, הרב שמשון רפאל הירש (מאה וחמישים שנה להולדתו), סיני, מ"ה, תשי"ט
* צבי קורצווייל, ר' ישראל מסלאנט והתנועה המוסרית, סיני, מ"ז, תש"ך
* Zvi Kurzweil, "Three Views on Revelation and Law", Judaism (1960) 9, pp. 292–298
* צבי קורצווייל, בובר ודפוסי היחס בין מורה לתלמיד, עיונים בחינוך 5, תשל"ה, עמ' 63 - 70.
* צבי קורצווייל, חזונו החינוכי של הרב קוק, בתוך כיוונים בחינוך היהודי, ירושלים, תשל"ט, עמ' 107 - 109
* צבי קורצווייל, משנתו החינוכית של א.ד גורדון, בתוך כיוונים בחינוך היהודי, תל אביב, תשמ"א, עמ' 121–127
* צבי קורצווייל, תורה מן השמים בפרספקטיבה נאו-אורתודוקסית, בתוך הקובץ: 'שיטת הבחינות' של הרב מרדכי ברויאר, תבונות, תשס"ה, עמ' 257–269

### ספר לזכרו
* **לעטרת צבי: מנחת ידידות לכבוד הרב פרופסור צבי א. קורצוייל** / המערכת: י"ת רדאי, נ. אררט, ונ. בן בסט; הוצאת המחלקה ללימודים כלליים, טכניון, חיפה, תש"ם

## קישורים חיצוניים
* רשימת הפרסומים של צבי (אריך) קורצווייל בקטלוג הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:רבנים צ'כים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
אלכסנדר בלוחין

**אלכסנדר ויקטורוביץ' בלוחין** (ברוסית: **Александр Викторович Блохин**; נולד ב-12 בינואר 1951) הוא דיפלומט רוסי.

שימש כששגריר של הפדרציה הרוסית באוסטרליה בין השנים 2005–2010. ב-5 במאי 2011 הוא מונה לשגריר רוסיה בטורקמניסטן.

## קריירה
בלוחין סיים את לימודיו במכון הכוח של איבנובו (Ivanovo Power Institute) בשנת 1974, ובמשך שלוש השנים הבאות עבד בתפקידים שונים בפיזפריבור שבקירוב. מ-1977 עד 1978, בלוחין צורף למשרד ההגנה של ברית המועצות, ובשנים 1983–1990 היה המהנדס הראשי של המתחם הביו-תעשייתי של שצ'לקובו.

ב-1990, נבחר בלכין כחבר בסובייט העליון של רוסיה, וכיהן שם עד למשבר החוקתי ברוסיה. מאז 1992 הוא עובד במשרד החוץ הרוסי.

מינויו הראשון של בלוחין לשגריר היה ב-1995, כאשר מונה לשגריר רוסיה באזרבייג'ן, תפקיד שמילא עד 1999. מינואר 2000 שימש כשר לעניינים פדרליים, לאומים והגירה בממשלת קסיאנוב, עד אוקטובר 2001.

בספטמבר 2002, החל את תפקיד השגריר הבא שלו – שגריר רוסיה בבלארוס, ושהה במינסק עד יולי 2005. ב-10 בנובמבר 2005, מונה בלוחין לשגריר רוסיה באוסטרליה (החליף את לאוניד מויסייב)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:שגרירים באוסטרליה
קטגוריה:שגרירים באזרבייג'ן
קטגוריה:שגרירים בבלארוס
קטגוריה:שגרירי רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1951
ישיבת בני עקיבא בית שמואל

**ישיבת בני עקיבא בית שמואל** היא ישיבה תיכונית בחדרה המשתייכת לרשת מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.

## תולדות הישיבה
הישיבה נוסדה בשנת 1962 (ג' באלול ה'תשכ"ב), והייתה ישיבת בני עקיבא ה-12 במספר. יוזמי הקמת הישיבה היו הרב משה צבי נריה - ראש ישיבות בני עקיבא וחיים דוד פיקרז' - סגן ראש העיר חדרה מטעם המפד"ל. בחודשיה הראשונים של הישיבה, לא נמצאה דמות שתעמוד בראשות הישיבה. רבנים שונים באו כדי לנסות את התפקיד, איש מהם לא החזיק מעמד בתפקיד זמן רב. הרב נריה הזמין לתפקיד הרב שלמה בורשטין, חניך ישיבת מיר שעלה לא מכבר מאורוגוואי ושימש באותה העת ר"מ בישיבת אור עציון. לאחר שנועץ ברבותיו הרבנים אליעזר יהודה פינקל ויחזקאל לוינשטיין - ניאות הרב בורשטין לקבל על עצמו את התפקיד בחנוכה של אותה השנה. מיד עם בואו, החל לפעול לביסוסה של הישיבה. בראשית ימיה פרס איגוד יוצאי ביאליסטוק (עיר הולדתו של הרב בורשטין) את חסותו על הישיבה, שנקראה על שם רבה של ביאליסטוק הרב שמואל מוהליבר.

בעת הקמתה, מנתה הישיבה 12 תלמידים. הישיבה שכנה בצריפים ישנים שהיו שייכים לצבא הבריטי, בין חולות שוממים בפאתי חדרה. כאשר גדל מספר התלמידים - בנו התלמידים במו ידיהם צריפים נוספים. תוך שנתיים למדו בישיבה 100 תלמידים, מהם 28 עולים חדשים מדרום אמריקה. הישיבה גדלה בקצב מהיר, ותוך שנים ספורות הכפילה את מספר תלמידיה. הרב בורשטין דגל בגישה חינוכית מכילה ורכה ביחס למקובל בזמנו, התנגד לסילוק תלמידים מהישיבה ולמיון סלקטיבי של תלמידים.

בשנת 1969, במימונם של הנדבנים האחים גולדשמידט וגופים נוספים, הוקם קמפוס "קריית גולדשמידט" בעבור הישיבה בדרך השלום בפאתי שכונות נווה חיים", "יצחק" ו"ויצמן".

בתקופת כהונתו של הרב בורשטין, שכיהן כרב באורוגוואי לפני עלותו ארצה, קלטה הישיבה תלמידים רבים ממדינות אמריקה הלטינית.

כיום פועלת במסגרת הישיבה ישיבת "עוז והדר", ישיבה קטנה לאומית בראשות הרב יאיר בר לוי. 
## צוות הישיבה
ראשי הישיבה:
* הרב שלמה בורשטין - לאחר צאתו לגמלאות כיהן כנשיא הישיבה עד לפטירתו.
* הרב אלישיב הכהן - בנו של ידעיה הכהן וחתנו של הרב חיים דרוקמן. מכהן כיום כנשיא הישיבה.
* הרב אלמוג וגנר
* אל"ם במיל' הרב אייל מורדוך - החל מ-2023.

בראשית שנותיה, היה הרב נחמן כהנא ר"מ ומנהל התיכון בישיבה. כיום מנהל התיכון הוא הרב מרדכי קורקוס. 
## מבוגרי הישיבה
* הרב מנחם בורשטין - ראש מכון פוע"ה (בנו של ראש הישיבה הרב שלמה בורשטין).
* אלדד בר כוכבא - ראש המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור לשעבר.
* אהוד אמיתון - צלם עיתונות.

## הערות שוליים

בית שמואל
בית שמואל
קטגוריה:חדרה: חינוך
האחים אוסבורן

**האחים אוסבורן** (באנגלית: **Brothers Osborne**) הם צמד מוזיקת קאנטרי אמריקאי המורכב מהאחים טי. ג'יי. וג'ון אוסבורן. האחים נולדו וגדלו בדיל, מרילנד, והחלו לשחרר את יצירותיהם לאחר חתימתם עם חברת EMI נאשוויל ב-2012. בשנת 2015 הם פרצו לתודעה עם הסינגל "Stay a Little Longer", שהגיע לחמשת הגדולים במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד והוביל לשחרור אלבום הבכורה שלהם, *[[Pawn Shop]]*.

מאז הוציאו האחים אוסבורן אלבומים נוספים, ביניהם *Port Saint Joe* (2018), *Skeletons* (2020), ואלבומם הרביעי, *Brothers Osborne*, שיצא ב-2023. לצד סינגלים נוספים, הם גם שיתפו פעולה עם אמנים אחרים, כמו דירקס בנטלי בשיר "Burning Man", וכן עם אמנים כמו דייוויד נייל, לי אן וומאק ולוסי סילבאס, שהיא אשתו של ג'ון. סגנונם המוזיקלי משלב אלמנטים של רוק דרומי וקאנטרי.

## היסטוריה
האחים נולדו למשפחה של חובבי מוזיקה, ובילדותם הופיעו יחד עם בני משפחתם בחגיגות משפחתיות שהיוו עבורם השראה. במהלך לימודי התיכון, החלו האחים להופיע כצמד, וזכו לחשיפה ראשונית בתחרות להקות במחוז אן ארנדל. עם סיום הלימודים, עבר ג'ון לנאשוויל, טנסי, וטי. ג'יי הצטרף אליו לאחר מכן, והשניים התחילו את דרכם המקצועית בנפרד, אך בהמשך החליטו להתאחד לצמד מוזיקלי.

ב-2013 הוציאו האחים את הסינגל הראשון שלהם, "Let's Go There", שהוביל את הדרך להפקת ה-EP הראשון שלהם. הפריצה הגדולה הגיעה עם הסינגל "Stay a Little Longer" שהפך ללהיט והוביל לשחרור אלבום הבכורה שלהם, *[[Pawn Shop]]*. אלבום זה זכה להצלחה רבה ולביקורות חיוביות, והסינגלים הנוספים מתוכו זכו אף הם לפופולריות.

ב-2018 הוציאו את אלבומם השני *Port Saint Joe*, שנקרא על שם העיירה בה הוקלט. האלבום המשיך את הצלחתם והיווה חיזוק למעמדם. אלבומם השלישי *Skeletons* יצא ב-2020, וזכה להערכת מבקרי המוזיקה על ייחודיותו הסגנונית.

## סגנון מוזיקלי והשפעה
סגנונם של האחים אוסבורן משלב רוק דרומי וקאנטרי. מבקרי המוזיקה השוו את סגנונם לאמנים שונים מעולם הקאנטרי והרוק, והביעו הערכה לשילוב הסגנונות ביצירותיהם.

בנובמבר 2024, דורגו האחים אוסבורן במקום ה-100 ברשימת "100 האמנים הגדולים ביותר של מוזיקת קאנטרי" של מגזין בילבורד.

## חיים אישיים
ג'ון נשוי לזמרת-יוצרת הבריטית לוסי סילבאס מאז 2015, ולשניים תאומים שנולדו במרץ 2023. ב-2021 יצא טי. ג'יי. מהארון כהומוסקסואל, והפך לאמן הקאנטרי הראשון בחברת תקליטים מרכזית שנמצא במעמד זה.

## דיסקוגרפיה
* 2016: *[[Pawn Shop]]*
* 2018: *Port Saint Joe*
* 2020: *Skeletons*
* 2023: *Brothers Osborne*

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדי מוזיקת קאנטרי
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2013
קטגוריה:להקות קאנטרי-רוק אמריקאיות
קטגוריה:צמד אחים זמרים
קטגוריה:צמד אחאים זמרים