מערך הטילים והרקטות של חזבאללה

**מערך הטילים והרקטות של חזבאללה** הוא מערך האש העיקרי של ארגון הטרור חזבאללה בלבנון, אשר נחשב בשיאו (עד שנת 2023) לאחד ממאגרי הנשק הלא-מדינתיים הגדולים והצפופים בעולם. המערך, שנבנה והתעצם במשך עשרות שנים בתמיכה מסיבית, במימון ובהכוונה של איראן וסוריה, היווה את עמוד השדרה של אסטרטגיית ההרתעה של הארגון ושל ציר ההתנגדות כלפי מדינת ישראל. ערב פרוץ מלחמת חרבות ברזל, מנה המערך על פי הערכות למעלה מ-150,000 חימושים שונים, שכללו רקטות סטטיסטיות, טילים בליסטיים, טילי חוף-ים וכטב"מים.

במהלך הלחימה בשנים 2023–2024, ובפרט במבצע חיצי הצפון, ספג המערך פגיעה אנושה מידי צה"ל: בכירי שרשרת הפיקוד שלו נהרגו בסיכולים ממוקדים (לרבות ראש המערך, אבראהים קובייסי), ורוב מוחלט של אתרי הייצור, ההרכבה ואחסון האמל"ח התת-קרקעיים שלו ברחבי לבנון הושמדו. פגיעה זו החריפה עוד יותר בשנת 2026 במסגרת מבצע שאגת הארי, שקטע את צירי האספקה של חזבאללה מאיראן. מוערך כי הארגון איבד כ-80% מיכולותיו הרקטיות, כשהאיום המרכזי שנותר בידיו מבוסס על רקטות לטווח קצר ועל הפעלת כטב"מים מתאבדים.

## רקע ובניין הכוח
### רקע ארגוני ואסטרטגי
חזבאללה ("מפלגת האל") הוא ארגון טרור שיעי-אסלאמיסטי הפועל בלבנון, המשמש כשלוח (פרוקסי) המרכזי של איראן במזרח התיכון. הארגון הוקם בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, בעידוד ובמימון של משמרות המהפכה האסלאמית, מתוך מטרה לייצא את המהפכה האיראנית ולהילחם בישראל.

לאורך השנים ביסס חזבאללה את מעמדו כ"מדינה בתוך מדינה" בלבנון, תוך שהוא מקים כוח צבאי נרחב וחזק משמעותית מצבא לבנון הרשמי, וצובר השפעה פוליטית מכרעת במערכת השלטונית המקומית. התפיסה האסטרטגית של הארגון התבססה מאז ומתמיד על בניית איום אש מסיבי ורציף לעבר העורף הישראלי ככלי המרכזי להרתעה, במטרה לייצר "מאזן אימה" מול העליונות האווירית והטכנולוגית של צה"ל.

### התפתחות המערך (2006–2023)
בסיום מלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006, אימצה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1701, אשר אסרה על הכנסת אמצעי לחימה לדרום לבנון ללא אישור ממשלת לבנון ונוכחות יוניפי"ל. על אף ההחלטה, בשנים שלאחר המלחמה פתח חזבאללה במאמץ חסר תקדים של התעצמות ובניין כוח, הנתמך אסטרטגית, לוגיסטית וכלכלית על ידי איראן וסוריה. אמצעי לחימה הוברחו בקביעות דרך "ציר ההברחות" (יבשתית, אווירית וימית), מאיראן דרך סוריה ועד לבקאע הלבנונית ולדרום המדינה.

אם ב-2006 החזיק הארגון בארסנל של כ-15,000 רקטות (רובן המוחלט רקטות סטטיסטיות קצרות טווח), הרי שעד ערב פרוץ הלחימה ב-2023, זינק המספר על פי הערכות המודיעין ללמעלה מ-150,000 חימושים שונים. התעצמות זו הפכה את מערך הרקטות של חזבאללה לארסנל הלא-מדינתי הגדול והצפוף בעולם.

בנוסף לכמות חסרת התקדים, עבר המערך לאורך השנים שדרוג איכותי דרמטי, שהתבסס על מספר עוגנים מרכזיים:
* **[[פרויקט דיוק הטילים|פרויקט הדיוק]]:** החל מהעשור השני של המאה ה-21, השקיעו איראן וחזבאללה מאמצים רבים בהסבת רקטות "טיפשות" לטילים בעלי יכולת ניווט והנחיה (כדוגמת מערכות GPS), על מנת לאפשר פגיעה נקודתית במתקנים אסטרטגיים בישראל (כגון בסיסים צבאיים, תחנות כוח ונמלי תעופה).
* **מערכי שיגור חבויים:** הארגון בנה מערכת מסועפת של מנהרות תת-קרקעיות ובונקרים מבוצרים בלב הכפרים בדרום לבנון וברובע הדאחייה בביירות. תשתיות אלו נועדו לאפשר אחסון ושיגור של חימושים מתוך מבני מגורים, תוך שימוש באוכלוסייה אזרחית כמגן אנושי והקשאת יכולת הסיכול של חיל האוויר הישראלי.
* **גיוון והרחבת הטווח:** שילוב של רקטות כבדות ועתירות חומר נפץ לטווחים קצרים (כדוגמת ה"בורכאן"), קליטת טילים בליסטיים ארוכי טווח שמכסים את כל שטח מדינת ישראל, והקמה של מערכים משלימים ובהם מערך ההגנה האווירית, טילי חוף-ים ומערך ענף של כטב"מים התקפיים.

## הרכב הארסנל וסוגי חימושים
מערך האש של חזבאללה מורכב ממגוון רחב של רקטות וטילים בטווחים שונים, שנועדו לאתגר את מערכות הההגנה האווירית של ישראל. רוב הארסנל מבוסס על פיתוחים איראניים וסוריים, לצד אמצעים מתוצרת הגוש המזרחי לשעבר.

### רקטות וטילים בליסטיים
הארסנל הארטילרי של הארגון נע בין רקטות סטטיסטיות קצרות טווח (כדוגמת הקטיושה ומשפחת הפאלאק), רקטות עתירות משקל (בורכאן), ועד לטילים סמי-בליסטיים וטילים בליסטיים מדויקים ארוכי טווח, המאפשרים לארגון איום על מטרות תשתית וסמלי שלטון ברחבי ישראל. מערך זה מגובה בטילי סקאד D שהועברו מסוריה, ונושאים חצי טון חומר נפץ לטווחים של עד 700 ק"מ.

### מערך חוף-ים
במטרה לאתגר את חיל הים הישראלי ולאיים על סחר ימי ואסדות גז, מחזיק המערך בטילי חוף-ים מתקדמים:

### מערך ההגנה האווירית
כדי להגן על נכסיו מחיל האוויר הישראלי, הצטייד הארגון במערכות נ"מ (נגד מטוסים) מגוונות:

### מערך כלי הטיס הבלתי מאוישים
חזבאללה מפעיל אלפי כטב"מים, רובם הגדול מתוצרת איראן או הרכבה מקומית של רכיבים איראניים. המערך כולל כלי טיס לריגול וצילום אווירי, לצד "כטב"מים מתאבדים" שהפכו לנשק אסטרטגי במלחמת חרבות ברזל עקב חתימת המכ"ם הנמוכה שלהם.

## הפגיעה במערך והערכות מלאי (2023–2026)
החל מאוקטובר 2023, עם הצטרפות חזבאללה ללחימה כחלק ממלחמת חרבות ברזל, עמד מערך האש של הארגון במוקד המאמץ המבצעי של צבא הגנה לישראל. המערך, שנבנה במשך כשני עשורים, ספג פגיעה רב-שכבתית שכללה סיכול מפקדים, השמדת תשתיות ושיבוש צירי אספקה.

### השמדת תשתיות וסיכול שדרת הפיקוד
בספטמבר 2024, עם פתיחת מבצע חיצי הצפון, פתח חיל האוויר הישראלי במתקפה רחבת היקף להשמדת יכולותיו האסטרטגיות של חזבאללה. במסגרת המבצע הושמדו אלפי משגרים ורקטות שאוחסנו בתוך מבנים אזרחיים ובמתקנים תת-קרקעיים ברחבי לבנון.

ב-24 בספטמבר 2024 נהרג בסיכול ממוקד בביירות אבראהים מוחמד קביסי, ראש מערך הטילים והרקטות של הארגון. הריגתו, לצד פגיעה במפקדי גזרות, דרגי שטח, והשמדת מוקדי "פרויקט הדיוק", הובילה לשיבוש משמעותי ביכולת הפיקוד והשליטה של הארגון. פגיעה זו הושלמה במרץ 2026 במסגרת מבצע שאגת הארי, שבו הושמדו רוב צירי האספקה היבשתיים מסוריה ללבנון.

### ציר זמן: הידלדלות המלאי הרקטי (2024–2026)
ערב מלחמת חרבות ברזל, הוערך כי חזבאללה מחזיק בלמעלה מ-150,000 חימושים (מהם כ-40,000 רקטות גראד קצרות טווח, ורבבות טילים לטווח בינוני וארוך). בעקבות סדרת המבצעים של צה"ל, צנח המלאי דרסטית לאורך שנות הלחימה. קיימות מספר הערכות מודיעיניות באשר לשיעור גריעת היכולות של המערך לאורך ציר הזמן:
* **אוקטובר 2024:** עם שוך השלבים העצימים של מבצע חיצי הצפון, הצהיר שר הביטחון של ישראל כי לחזבאללה נותרה רק כחמישית מיכולת הטילים והרקטות שלו (כ-30,000 רקטות וטילים).
* **מאי 2025:** מרכז עלמא חקר את היקף הארסנל והעריך כי בידי חזבאללה נותרו בשלב זה בין 20,000 ל-25,000 רקטות וטילים בסך הכל.
* **ספטמבר 2025:** בדיווח מקומי בעיתון הלבנוני "נידא אל-וטאן", ניתנה הערכה גבוהה יותר, לפיה הארגון שיקם חלקית את כוחו והוא מחזיק בין 40,000 ל-65,000 חימושים.
* **נובמבר 2025:** גורמי מודיעין ישראליים ואמריקאיים (בהם שליח הממשל טום ברק) סיפקו הערכות שמרניות לפיהן המלאי צנח ל-15,000 עד 20,000 טילים, רובם המוחלט רקטות סטטיסטיות קצרות טווח ללא יכולת דיוק.

נכון לשנת 2026, הארגון איבד את מרבית הטילים ארוכי הטווח והמדויקים שלו. הפגיעה הקשה אילצה את חזבאללה להעתיק את מרכז הכובד המבצעי שלו למערך הכטב"מים המופעלים מרחוק ולשימוש מבוזר בשאריות הארטילריה קצרת הטווח לאורך קו המגע.

## הפגיעה במערך (2023–2026)
החל מאוקטובר 2023, עם הצטרפות חזבאללה ללחימה כחלק ממלחמת חרבות ברזל, עמד מערך האש של הארגון במוקד המאמץ המבצעי של צבא הגנה לישראל. המערך, שנבנה במשך כשני עשורים, ספג פגיעה רב-שכבתית שכללה סיכול מפקדים, השמדת תשתיות ושיבוש צירי אספקה.

### מבצע "חיצי הצפון" ופגיעה בשדרת הפיקוד
בספטמבר 2024, עם פתיחת מבצע חיצי הצפון, פתח חיל האוויר הישראלי במתקפה רחבת היקף להשמדת יכולותיו האסטרטגיות של חזבאללה. במסגרת המבצע הושמדו אלפי משגרים ורקטות שאוחסנו בתוך מבנים אזרחיים ובמתקנים תת-קרקעיים ברחבי לבנון.

ב-24 בספטמבר 2024 נהרג בסיכול ממוקד בביירות אבראהים מוחמד קביסי, ראש מערך הטילים והרקטות של הארגון, שהיה אחראי על תכנון והוצאה לפועל של מתקפות האש לעבר ישראל. הריגתו, לצד פגיעה במפקדי גזרות ובדרגי השטח של המערך, הובילה לשיבוש משמעותי ביכולת הפיקוד והשליטה (פו"ש) של הארגון.

### פגיעה ב"פרויקט הדיוק" ובתשתיות הייצור
במהלך חודשי הלחימה בשלהי 2024 וראשית 2025, התמקד צה"ל בהשמדת "פרויקט הדיוק". הותקפו מעבדות ייצור, מחסני רכיבים אלקטרוניים שהובאו מאיראן ואתרי הרכבה ברובע הדאחייה ובבקעת הלבנון. הפגיעה בתשתיות אלו מנעה מחזבאללה לממש את תוכניתו המקורית לשיגור מטחים מדויקים לעבר תשתיות לאומיות בישראל בהיקף נרחב.

### מבצע "שאגת הארי" וניתוק צירי האספקה (2026)
השלב הסופי והמשמעותי ביותר בגריעת יכולות המערך התרחש במרץ 2026, במהלך מבצע שאגת הארי. המבצע, שהתפתח בעקבות הסלמה אזורית רחבה, כלל פגיעה אנושה ב"גשר היבשתי" המחבר בין איראן, סוריה ולבנון.
* **חניקת שרשרת האספקה:** השמדת מעברי הגבול המרכזיים ותקיפת שיירות אמצעי לחימה בסוריה מנעו מחזבאללה לחדש את מלאי הטילים שנשחק בלחימה.
* **התעצמות איום הכטב"מים:** כתוצאה מהשמדת כ-80% מהמערך הרקטי הכבד, העתיק הארגון את מרכז הכובד המבצעי שלו למערך הכטב"מים. מערך זה, שהתבסס על ייצור עצמי והברחות ממוקדות של רכיבים, הפך לאיום המרכזי שנותר בידי חזבאללה ב-2026. השימוש הגובר בו נבע מהקושי של מערכות ההגנה האווירית לזהות וליירט נחילים המורכבים מכלים קטנים שטסים בגובה נמוך.

### מצב המערך ב-2026
על פי הערכות מודיעין עדכניות של מרכז "עלמא" וגופי ביטחון בישראל, חזבאללה מחזיק רק בשבריר מהיכולות שהיו בידיו ערב המלחמה. הארגון איבד את מרבית הטילים ארוכי הטווח והמדויקים שלו, והוא נסמך בעיקר על שאריות של רקטות לטווח קצר (קטיושות וגראדים) המופעלות באופן מבוזר, לצד שימוש אינטנסיבי בטילים משוטטים וכטב"מים המופעלים מרחוק.

## השלכות אסטרטגיות
הפגיעה האנושה במערך הטילים והרקטות של חזבאללה עד לשנת 2026 הובילה לתמורות אסטרטגיות מרחיקות לכת בזירה האזורית ובתוך לבנון:
* **קריסת תפיסת "טבעת האש" האיראנית:** במשך עשרות שנים, מערך הרקטות של חזבאללה היווה את חוד החנית באסטרטגיית ההרתעה של איראן נגד מתקפה ישראלית או אמריקאית על מתקני הגרעין שלה. שחיקת כ-80% מהארסנל וסיכול שדרת הפיקוד שלו שמטו מידי טהראן את "פוליסת הביטוח" המרכזית שלה, והותירו אותה חשופה ופגיעה מאי פעם.
* **החלשת ההגמוניה של חזבאללה בלבנון:** במישור הפנים-לבנוני, הפגיעה הצבאית חסרת התקדים בארגון סדקה את תדמיתו כ"מגן לבנון". אובדן הנכסים הצבאיים, בשילוב עם ההרס העצום שהמיטו הלחימה ומבצע שאגת הארי על דרום המדינה ורובע הדאחייה, עוררו ביקורת חריפה מצד העדות הנוצריות, הדרוזיות והסוניות נגד הארגון, ואף הגבירו את הקריאות לפירוקו מנשקו וליישום מלא של החלטה 1559 של האו"ם.
* **שינוי משוואת הביטחון הישראלית:** עבור ישראל, שלילת מרבית יכולות האש המדויקות והארוכות-טווח של חזבאללה הסירה את האיום הקיומי-האסטרטגי מעל העורף, אך העבירה את כובד המשקל להתמודדות טקטית וטכנולוגית מול נחילי כטב"מים ולוחמת גרילה של שאריות הארגון לאורך הגבול.

## ראו גם
* חזבאללה
* אמצעי הלחימה של חזבאללה
* פרויקט דיוק הטילים
* החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
* מבצע חיצי הצפון

## קישורים חיצוניים
* יפתח שפיר, חזבאללה כצבא, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, 2017
* , כתב עת "בין הקטבים"
* 
* 
* טילים מדויקים, כטב"מים ועשרות אלפי לוחמים: סדר הכוחות של חזבאללה, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, 19 באוקטובר 2023
* 
* 
* Hezbollah: What weapons does it have? A visual guide, באתר CNN 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רשימות