open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלזה טריולה

**אלזה טריולה** (בצרפתית: **Elsa Triolet**, ברוסית: **Эльза Триоле**; 11 בספטמבר 1896 – 16 ביוני 1970), סופרת יהודיה-צרפתייה ילידת רוסיה.

## ביוגרפיה
אלזה קאגאן נולדה במוסקבה למשפחה יהודית. אביה, אוריה קאגאן, היה פרקליט ואמה הייתה מורה למוזיקה. היא ואחותה - ליליה בריק - קיבלו חינוך מעולה, דיברו גרמנית וצרפתית וניגנו בפסנתר. אלזה הייתה בוגרת המכון לאדריכלות במוסקבה. היא אהבה שירה וב-1915 התיידדה עם המשורר והצייר ולדימיר מאיאקובסקי, שהתאהב באחותה שהייתה נשואה לסופר אוסיפ בריק.

ב-1918, עם פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, עברה להתגורר בפריז וב-1919 נישאה לאנדרה טריולה - קצין בחיל הפרשים הצרפתי - שאתו נסעה לטהיטי ושהתה שם במשך שנה תמימה. ב-1921 עזבה את בעלה והתנסתה בחיי נדודים. היא נסעה למוסקבה והתגוררה במשך זמן מה בלונדון ובברלין. בתחילת שנות העשרים תיארה את טהיטי במכתביה לסופר ויקטור שקלובסקי, שהראה אותם למקסים גורקי. האחרון הציע לאלזה לפתוח בקריירה של סופרת. ספרה "בטהיטי" (1925) שנכתב ברוסית מבוסס על מכתבים אלה.

ב-1924 עברה להתגורר במונפרנאס שבגדה השמאלית של פריז, ושם הכירה סופרים וציירים שייצרו ברוח תנועת הסוריאליזם. ב-1928 התיידדה עם הסופר הצרפתי לואי אראגון. בשנות השלושים הפכה למעצבת בגדי אופנה, שימשה כעיתונאית של מספר עיתונים רוסיים ותרגמה לצרפתית את כתביהם של סופרים רוסיים.

ב-1939 נישאה ללואי אראגון. היא השפיעה עליו להצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית. במשך מלחמת העולם השנייה שניהם היו חברי תנועת ההתנגדות האנטי פשיסטית והמחתרת הצרפתית. ב-1944 הפכה אלזה טריולה לאישה הראשונה שזכתה בפרס גונקור לספרות צרפתית. ב-1946 נוכחה במשפטי נירנברג ודיווחיה משם נודעו בשם "המכתבים הצרפתיים". היא התנגדה למשטר הסובייטי ועשתה ככל יכולתה כדי להביא לתרגום לצרפתית של ספרו של אלכסנדר סולז'ניצין "יום אחד בחייו של איוואן דנישוביץ'".

אלזה טריולה נפטרה ב-1970 כתוצאה מהתקף לב בסנט-ארנו-אן-יבלין שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת.

## ספריה
בנוסף על ספרה "בטהיטי", פרסמה את הרומן "יערות רעננים" (1926) ואת הרומן "הסוואה" (1928) שנכתבו ברוסית. ספריה אלה משקפים את חיי הנדודים שבהם התנסתה. המדובר באישה הסובלת מבדידות למרות היותה נשואה ומוקפת בחברה. ב־1938 פרסמה את הרומן הראשון שלה בשפה הצרפתית - "ערב טוב, תרז".

ב-1944 פרסמה ספר בשם "הקנס הראשון של 200 פרנק" שהייתה הסיסמה של מבצע דרגון (המערכה נגד גרמניה הנאצית בדרום צרפת). ספר זה הכולל מספר נובלות ובהן "הסוס הלבן" זיכה אותה בפרס גונקור. בהשפעת מלחמת העולם השנייה כתבה את הספר "המפקח על ההריסות" (1948), ואחרי כן, בהשפעת האיום האטומי של המלחמה הקרה - את הספר "הסוס האדמוני".

בספרה "המצבה" (1957) היא מותחת ביקורת על הסטליניזם. האופן שבו סולפה הביוגרפיה של ולדימיר מאיאקובסקי ברוסיה הסובייטית, גרם לה לכתוב את הרומן "לעולם לא" (1965) ואת הרומן "הקשב וראה" (1968).

אלזה טריולה כתבה למעלה מעשרים ספרים. ב-2010 יצא לאור סרטו דובר הצרפתית של עמוס גיתאי, "ורדים בתשלומים", המבוסס על סיפרה מ-1959 הנושא את אותו השם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרות יהודיות רוסיות
קטגוריה:סופרות יהודיות צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס גונקור
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1896
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1970
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1970
כפר הנוער נירים

**כפר הנוער הטיפולי-אתגרי נירים** הקרוי על שמו של לוחם שייטת 13, רס"ל ניר קריצ'מן, נמצא בבוסתן הגליל במקום בו שכן בעבר "כפר הנוער חופים" (פילדלפיה) של הסוכנות היהודית. מבני הכפר, מבני בית הספר ושטחי הנוי שוכנים לשפת הים ומשתרעים על שטח של 170 דונם.

חבריו של ניר, רובם קציני ולוחמי שייטת 13, הקימו ב-2003 עמותה בשם "עמותת נירים" המפעילה את הכפר ואת התוכניות החינוכיות שבו בשיתוף פעולה עם אגף שח"ר והמינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, משרד הרווחה והאגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון. כפר הנוער נירים הוא מסגרת פנימייתית לנוער בסיכון, והוא מפוקח על ידי רשות חסות הנוער.

בכפר שוהים כ-105 חניכים וחניכות המוגדרים כנוער בסיכון, בגילאי 14–18. הם שוהים בכפר במסגרת מסלול של 3–4 שנים. החניכים לומדים בבית ספר תיכון שהוקם בכפר, בכיתות קטנות ועם תוכנית לימודים המותאמת אישית לכל אחד. הם נדרשים להיבחן בבגרות עיונית-מדעית מלאה ומעודדים אותם לשרת שירות משמעותי בצה"ל, ולבטא מעורבות חברתית. זאת במטרה להביא להשתלבות בני הנוער בחברה הנורמטיבית בישראל, כאזרחים שווים ותורמים.

ייחודו של הכפר בגישה האתגרית המאפיינת את פעילותו למען השגת מטרה זו, על פי רעיונות המודל של טיפול באמצעות שטח ושילוב שיטות כמו שיטת הסמכות השלמה.

החניכים משתתפים בין השאר בטיולים נודדים, ניווטים, סדרות בסגנון הישרדות, סנפלינג ופעילות ים (כגון שיט מפרשיות, קיאקים, סירות מנוע ועוד) המבוצעת בבסיסי חיל הים.

חניכי הכפר זוכים בהישגים משמעותיים: 65% מהם בעלי זכאות לתעודת בגרות (הממוצע הארצי הוא 64%, ובקרב בני נוער בסיכון הממוצע נמוך מ-10%); 98% מתגייסים לצה"ל, חלקם במסלול קרבי ופיקוד (הממוצע הארצי הוא כ-70%, ובקרב נוער בסיכון נמוך מ-40%); 20% מבוגרי המחזורים האחרונים התנדבו לשנת שירות קדם צבאית; ו-22% מבוגרי המחזורים הראשונים לומדים במוסדות להשכלה גבוהה.

בית הספר נירים זכה ב-2012 במקום השני בפרס החינוך הארצי ובשנת 2022 זכה בפרס החינוך המחוזי לשנת הלימודים תשפ"ב.
עמותת נירים המפעילה את הכפר היא אחד מארבעה ארגונים שקיבלו ב-2012 את תו "מידות" לאפקטיביות בהצטיינות.

## קישורים חיצוניים
* 
*על הכפר באתר בנק לאומי
*כתבה בחדשות ערוץ 2 , אפריל 2009 (12 דקות)

## הערות שוליים

נירים
האצטדיון העירוני בת ים

**האצטדיון העירוני בבת ים** הוא אצטדיון הכדורגל בבת ים אשר מכיל כ-2,800 מקומות ביציע אחד לאחר שקיבולתו צומצמה מ-3,100 מקומות ישיבה שהכיל קודם לכן.

## היסטוריה
האצטדיון נבנה בשנת 1991, בדרום מזרח העיר, בקריית הספורט העירונית, והחליף את האצטדיון הישן בעיר, שהיה ממוקם בדרום מערב העיר. המבנה, בסגנון הברוטליסטי, תוכנן על ידי האדריכלים משה לופנפלד וגיורא גמרמן. בעבר שימש האצטדיון העירוני גם קבוצות כדורגל אחרות בעיר בטרם אלו התפרקו. לעיתים נערכים באצטדיון משחקים במסגרת טורנירי נוער בינלאומיים שונים, טורנירי בתי ספר בעיר, וכן משחקי מבחן לעליית ליגה/הישרדות בליגות נמוכות.

קריית הספורט כוללת, מלבד האצטדיון ומגרשי האימונים הסמוכים לו, גם את הקאנטרי קלאב העירוני בו קיימת גם בריכה אולימפית וכן את מרכז הטניס של העיר המכיל 10 מגרשים ובעבר אף תוכנן לצידם היכל הוקי קרח. בינואר 2016 הגישה עיריית בת ים לוועדה המחוזית תוכנית להריסת הקאנטרי קלאב לטובת הקמת פרויקט מגורים של 500 דירות על שטחו לצד מגדלי משרדים ושטחי מסחר כחלק מתוכנית הפיתוח לדרום העיר ורובע "פארק הים" שמתוכנן בו לצד תכנון קאנטרי קלאב חלופי ברובע החדש. אך תוכניות מכירת שטח הקאנטרי קלאב והריסתו בוטלו על ידי העירייה ב-2019. תוכניות פיתוח עתידיות כוללת הקמת ספורטק עירוני חדש בקרבת האצטדיון ברובע "פארק הים" וכן היכל ספורט עירוני. האצטדיון עצמו בעל עתודות הרחבה ל-6000 מקומות לכל הפחות כך שיוכל לארח בעתיד גם משחקים בליגת העל.

בדצמבר 2015 יצאה עיריית בת ים במכרז להקמת אצטדיון חדש שנועד להכיל עד 30,000 מקומות במקום האצטדיון הנוכחי. באפריל 2016 פורסם שבמכרז זכה אמיר כבירי שבאותה עת היה אף בעליה של קבוצת הכדורגל הפועל תל אביב והתעתד לתכנן את האצטדיון עבורה. אך על אף שהבעלות על הקבוצה נלקחה ממנו, הוא נותר בעל הזכויות לתכנון האצטדיון החדש שתוכנן על ידי תאגיד הנדל"ן הסיני CMEC, שהפך לשותף במיזם. בתחילת 2018 נבחן פרויקט האצטדיון על ידי משרד הפנים ולא אושר בשל תכנון חסר של סביבת האצטדיון המיועדת בית השאר למגורים, מסחר ותעסוקה לצד הפיתוח התחבורתי.

על פי הסכם שהתגבש במאי 2019, קבוצת בית"ר תל אביב התאחדה עם "מועדון ספורט בת ים" (הקבוצה המאוחדת של הפועל בת ים ומכבי עירוני בת ים) שיועדה לשחק באצטדיון לאחר שישודרג קלות לדרישות הליגה הלאומית. אף שהאיחוד של בית"ר תל אביב-בת ים נכשל ופורק, האצטדיון בבת ים שודרג לדרישות אירוח בליגה הלאומית ונחנך מחדש באוגוסט 2024. מאז משמש האצטדיון לאירוח משחקי הנוער של הפועל תל אביב. מספטמבר 2024 החל גם לארח את משחקי מועדון ספורט כפר קאסם מהליגה הלאומית.

## גלריה

Bat Yam Municipal Stadium, June 2021 01.jpg|חזית האצטדיון
Bat Yam Municipal Stadium, June 2021 03.jpg|קופות האצטדיון
Bat Yam Stadium 01.jpg|האצטדיון ממבט על


## לקריאה נוספת
*צבי אלחייני ומיכאל יעקובסון, **אחרי המודרניזם: האדריכלות של משה לופנפלד וגיורא גמרמן**, הוצאת אסיה, 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בת ים
אצטדיון
קטגוריה:בת ים: ספורט
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו משה לופנפלד וגיורא גמרמן
מועדון הכדורסל נאנסי

**מועדון הכדורסל סטייד לוריין יוניברסיטה נאנסי** (בצרפתית: **Stade Lorrain Université Club Nancy**; מכונה בקצרה גם כ-**SLUC Nancy**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר נאנסי. המתמודדת בProA.

## היסטוריה
מועדון הכדורסל נאנסי נוסד בשנת 1967. המועדון החל את דרכו בליגה השלישית החצי מקצוענית ובעונת  העפיל לליגת המשנה. ובעונת  העפיל לראשונה לליגה הבכירה כשעד היום משחק ברציפות בליגה. בעונת , זכה בתואר האירופי הראשון שלו, גביע קוראץ' שניצחה בגמר את לוקומוטיב רוסטוב. החל מאמצע שנות האלפיים, המועדון נחשב לאחד המועדונים הצרפתיים הטובים ביותר לאחר שבארבע העונות האחרונים שלו העפיל לגמר אליפות צרפת, וזכה פעמיים מתוך חמשת הגמרים, בעונת  ובעונת . בעונת 2015/2016 התמודדה הקבוצה במסגרת היורוקאפ.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הצרפתית בכדורסל|הליגה הצרפתית]]:**
**אליפות (2): 2008, 2011
**מקום שני: 2005, 2006, 2007
***הגביע הצרפתי:**
**גמר: 1997, 2009, 2013 
***הסופרקאפ הצרפתי:**
**זכייה (2): 2005, 2011
***[[גביע קוראץ']]:**
**זכייה (1): 2002
* **[[יורוליג]]:**
** שלב הבתים: 2009

### שחקני עבר מפורסמים
*  ג'וזפה גומיז
*  וינסנט מוסינגו
*  כריסטוף ליאון
*  מאיר טפירו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:נאנסי
משרד התרבות והספורט

**משרד התרבות והספורט** הוא משרד ממשלתי בישראל. תפקידי המשרד הם:
*אחריות על כלל הפעילות התרבותית בישראל, באמצעות מינהל התרבות. בין היתר מדובר על קולנוע, תיאטרון, מוזיקה, מחול ואמנויות נוספות.
*אחריות על ענפי הספורט והעיסוק הספורטיבי בישראל, באמצעות מינהל הספורט. בתחום זה נכללים בין השאר תמיכה בספורטאים ישראלים וארגון השתתפות ישראלית באירועי ספורט בינלאומיים כמו האולימפיאדה.

בראש משרד התרבות והספורט עומד השר מיקי זוהר. כמנכ"ל המשרד מכהן כפיר כהן.

## יחידות המשרד
* מינהל מטה
* מינהל התרבות
* מינהל הספורט
* מרכז ההסברה - המטה לטקסים ולאירועים ממלכתיים

## היסטוריה

במשך שנים רבות טופלו בממשלות ישראל נושאי התרבות והספורט במסגרת משרד החינוך והתרבות, ובמסגרת משרד התעשייה והמסחר. במסגרת הממשלה ה-25 הועברו תחומי התרבות והספורט למשרד המדע והטכנולוגיה, ששמו שונה ל**משרד המדע והאמנויות**. לאחר הקמת ממשלת ישראל העשרים ושבע המשרד פורק ותחומי פעילותו פוזרו בין משרדי הממשלה השונים. בממשלה ה-28, שבראשות אהוד ברק, עברו נושאים אלה למשרד המדע והטכנולוגיה, ששינה את שמו ל"משרד המדע, התרבות והספורט". בממשלה ה-32, שבראשותו של בנימין נתניהו, פוצלו נושאי התרבות והספורט למשרד חדש, בשם **משרד התרבות והספורט**. בשנת 2016 הועברה לשכת השרה לירושלים. מטה המשרד שוכן ברחוב המסגר 14, תל אביב-יפו.

בינואר 2026 בוטלו בהחלטת השר מיקי זוהר כ-60 פרסים שמוענקים מדי שנה בתחומי יצירה שונים, ממחול וספרות ועד מוזיקה ואומנות פלסטית. בין הפרסים שבוטלו: פרס דבורה עומר לספרות ילדים ונוער, המחולק מאז 2005, פרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול, המוענק מאז 1969, פרס אריק איינשטיין לאמנים ותיקים מתחומים שונים, פרס מפעל חיים ע"ש פרנק פלג, פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, שורת פרסים נוספים בתחום המוזיקה הקלאסית, פרס בתחום מוזיקת הג'אז, ופרסים נוספים למחול ולאומנות. השר זוהר נימק את הביטול: "במשך שנים חולקו שורה של פרסים לאמנים ויוצרים בתחומים שונים מכספי המיסים של כל אזרחי ישראל תוך התעלמות ברורה מאמנים בעלי דעות שרוב העם מחזיק בהם. לאור כך הוריתי לעצור את מימון הפרסים עד להקמת ועדה מקצועית שתפעל לחלוקת הפרסים לאמנים ויוצרים מכלל חלקי הציבור."

## שרי התרבות והספורט לדורותיהם

### סגני שר התרבות והספורט

## ראו גם
* דיני פניות ציבור בנושאי תקשורת, תרבות וספורט במשרדי מדינת ישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
תרבות והספורט
קטגוריה:ישראל: תרבות
קטגוריה:ישראל: ספורט
קטגוריה:משרדי תרבות
קטגוריה:משרדי ספורט
המשכן לאמנות במינכן

**המשכן לאמנות ב[[מינכן]]** (בגרמנית: **Haus der Kunst**, בית האמנות) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בקצהו הדרומי של הגן האנגלי בעיר, ברחוב הראשי פרינצרגנטנשטראסה.

המוזיאון הוקם בהשראתו של היטלר אשר ראה בעצמו כפטרון האמנות והאדריכלות, ובתנאי שתהיה הולמת את תפיסתו וסגנונו.

## היסטוריה
המבנה בתכנונו של האדריכל פאול לודוויג טרוסט, נבנה בשנים 1934–1937 על חורבות גלריה לאמנות ששכנה במקום ונשרפה במהומות בשנת 1931.
זהו הבניין הראשון שנבנה בסגנון הנאו קלאסי המאפיין את האדריכלות הנאצית.

המבנה מתאפיין בחזית עמודים קלאסית הבנויה באבן, על בסיס של בטון ופלדה.
המוזיאון נחנך בשנת 1937 ונקרא אז **" המשכן לאמנות גרמנית"** (Haus der deutschen Kunst) ומטרתו הייתה הצגה תעמולתית התואמת את תפיסתו של היטלר בדבר ה"אמנות הגרמנית הנשגבת".

## התצוגה

התערוכות שהוצגו היו אמנות מגויסת, אשר התאימה לתפיסה הנאצית בדבר טוהר תרבותי הנשען על המקורות העממיים של העם הגרמני.
האמנות שהוצגה עמדה בניגוד לסגנון האמנות מודרנית אשר כונה על ידם "אמנות מנוונת", ואשר דוגמאות ממנה הוצגו במקביל, במוזיאון אחר בעיר.

הסגנון האמנותי המקובל על המשטר כלל בתוכו: תמונות מנופי גרמניה, תמונות המתארות סצנות מלחמה וקרבות גבורה, ציורים המדגישים את חיי המשפחה הארית הטהורה בעיקר כחלק מחיי הכפר, וכמובן פורטרטים של ראשי המשטר והיטלר עצמו במגוון תנוחות ותלבושות.

במוזיאון הוצגו גם פסלים העומדים בדרישות אותו סגנון אמנותי שהיה מקובל על המשטר, בעיקר גוף עירום ומושלם, של גברים, נשים ובעלי חיים, במגוון תנוחות עבודה, מלחמה וספורט, ובהבעות פנים חזקות ונחושות.

בחודש אוקטובר 1939, ומדי שנה לאחר מכן, יזם השלטון הנאצי, כחלק מהמערך התעמולתי של המשטר וכחלק מתהליך החינוך העממי את יום החג במוזיאון לציון" 2000 שנות תרבות גרמנית".
כל בכירי השלטון, כולל היטלר עצמו, נכחו במצעדי ענק של שחקנים המציגים סצנות מאירועים בהיסטוריה הגרמנית.
במהלך היום הוקמו לאורך הרחוב דוכני מכירה לציבור של פריטי אמנות המקובלים על המשטר ובין הקונים הנלהבים, כמובן גם היטלר ואנשיו.
יום האמנות התקיים גם לאורך כל שנות המלחמה.

## אחרית דבר
בתום מלחמת העולם השנייה, נתפס המבנה בידי הצבא האמריקני ושימש כחדר אוכל לקצינים המוצבים שם.
בשנים שלאחר מכן, נערכו בו מספר שינויי מבנה פנימיים והוא שימש כאתר תצוגה בתערוכות מסחריות ותערוכות נודדות אחרות.

כיום, לאחר שתערוכות מודרניות שהוצגו בו הועברו למוזיאון הפינקוטק המודרני בעיר, משמש המקום שוב כאתר לאירועים תרבותיים ומסחריים מזדמנים, ובחלק ממנו ממוקם מועדון לילה גדול.
## ראו גם
* מוזיאון הפיהרר
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מינכן: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:מינכן: מבנים
קטגוריה:אדריכלות נאצית
קטגוריה:מבנים נאו-קלאסיציסטים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן פאול טרוסט
קטגוריה:הוקמו ב-1937
פולרקרייס 18

**פולרקרייס 18** (בגרמנית: **Polarkreis 18**) הייתה להקת פופ גרמנית מדרזדן, סקסוניה.

## היסטוריה
חברי הלהקה נפגשו בבית הספר התיכון, שם הקימו את הלהקה "Jack of all Trades" ב-1998 כאשר היו בני 13.
ב-2004, שינו את שם להקתם לפולרקרייס 18. הז'אנרים של הלהקה הם: פופ, סינת'פופ ודאנס. הלהקה מתאפיינת בסגנונה המיוחד המשלב נעימות, אלקטרוניקה, קטעי רוק וקולות רקע.

עד היום הלהקה הוציאה שלושה אלבומים: "Polarkreis 18" ב-2007, "The Colour Of Snow" ב-2008 ו- "Frei" ב-2010. האלבום "The Colour Of Snow" היה להצלחה במכירות והגיע למקום ה-14 ברשימת האלבומים הנמכרים בגרמניה. הסינגל הידוע ביותר שלהם הוא "Allein Allein", ("לבד לבד"), שצעד בפסגת המצעדים הגרמניים מ-31 באוקטובר 2008 עד ל-4 בדצמבר 2008, והפך ללהיט גדול בכל רחבי אירופה. השיר מוקלט בהופעה חיה, כאשר רוב מילותיו מושרות באנגלית, ורק הפזמון "אליין אליין" מושר בגרמנית, כשאליו מצטרף הקהל. עוד סינגל מצליח מהאלבום "The Colour Of Snow" הוא הסינגל הנושא את שם האלבום, שהגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הגרמני.

לסינגל "Allein Allein" נוצרו גרסאות כיסוי ורמיקסים רבים אך הבולט ביניהם הוא של להקה דנית בשם Nephew שהפך ללהיט בתחנות הרדיו בדנמרק.

הלהקה פורקה בשנת 2012. מאז 2013 חברי הלהקה שותפים לקונצרטים של אננו בונגר.

## פירוש שם הלהקה
פירושו של שם הלהקה הוא "חוג הקוטב 18". יש לשם מקורות סותרים. לפי מקור אחד מדובר בשם אקראי שנבחר בעת ההקלטות. בראין שנתן לודוויג, אחד מחברי הלהקה, למגזין הנוער ראש 1, אמר שהשם מסמל את סגנון המוזיקה של הלהקה.

## חברי הלהקה
* פליקס ראובר: סולן, גיטרה ופסנתר
* פיליפ מאקוליס: גיטרה ופסנתר
* כריסטיאן גרוצ'או: תופים
* אווה פאסורה: בס
* סילבסטר ונזל: פסנתר, קולות רקע ואלקטרוניקה
* לודוויג באואר: פסנתר, גיטרה וחצוצרה

## דיסקוגרפיה
* 2007 - Polarkreis 18
* 2008 - The Colour of Snow
* 2010 - Frei

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2012
דמי הבראה

[ממוזער|חיילי [פלמ"ח בתור לשָלַם היחידה, לקבל 75 גרוש דמי חופשה לרגל יציאתם לחופשה של שלושה ימים, 1943]]
**דמי הבראה** הם תשלום שעל מעביד בישראל לשלם לעובד, מכוח צו הרחבה בעניין זה, או מכוח הסכם קיבוצי.

שמו של תשלום זה מעיד על ייעודו המקורי - למימון שהייה של העובד בבית הבראה, ובעבר גובה התשלום חושב על פי עלויות שהייה בבית הבראה, והעובדים אכן נדרשו להציג קבלות על שהייתם בבית הבראה כתנאי לקבלת התשלום.
אך, כבר שנים רבות שהתשלום מחושב ומשולם במנותק מייעודו המקורי.

תשלום דמי ההבראה מתבצע בדרך כלל אחת לשנה, באחד מחודשי הקיץ (יוני-ספטמבר), אך ניתן לשלמו גם במועד אחר, או בתשלומים אחדים ואפילו כתשלום חודשי, הנקרא "על חשבון הבראה". גובה דמי ההבראה מחושב על פי מספר ימי הבראה. מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד עולה בהדרגה בהתאם לוותק של העובד במקום עבודתו ולהסכם הקיבוצי החל על העובד. אדם העובד במשרה חלקית מקבל דמי הבראה באופן יחסי להיקף משרתו.
הזכאות לדמי הבראה נוצרת לאחר שצבר העובד ותק של שנה במקום עבודתו. בשנת העבודה השנייה מקבל העובד דמי הבראה עבור השנה הנוכחית ובאופן רטרואקטיבי גם עבור החלק היחסי של שנת העבודה הראשונה.

דמי ההבראה הם הכנסת עבודה, ולכן חלים עליהם כל המיסים החלים על הכנסת עבודה, ובפרט מס הכנסה, דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות.
דמי ההבראה הם רכיב שכר שאינו פנסיוני.

נוסחת החישוב של דמי ההבראה: מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד בהתאם לוותק שצבר (על פי ההסכם הקיבוצי החל עליו), כפול התעריף ליום הבראה (גם כן על פי ההסכם הקיבוצי) כפול היקף המשרה הממוצע של העובד בשנה הרלוונטית.

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*כל מה שכדאי לדעת על דמי הבראה, באתר הסתדרות העובדים הכללית החדשה, 22 ביוני 2021
*תביעת דמי הבראה: מי זכאי לקבל דמי הבראה ומתי ניתן לתבוע?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, 29 באוגוסט 2018
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תגמול עובדים בישראל
OpenBSD

**OpenBSD** היא מערכת הפעלה דמוית יוניקס. היא נוצרה מ-NetBSD בידי תאו דה-ראדט בסוף שנת 1995. הפרויקט ידוע בהתעקשות המפתחים על קוד פתוח, תיעוד איכותי, עמדה לא מתפשרת לגבי רישיון תוכנה והתמקדות באבטחה וקוד נכון. הפרויקט מנוהל מביתו של תאו דה-ראדט בקלגרי, אלברטה, קנדה. הסמליל והקמע של OpenBSD הוא דג ממשפחת הנפוחיתיים ("אבו נפחא") הנקרא "Puffy".

## גרסאות
הגרסה הראשונה של OpenBSD הייתה 1.1, שהתבססה גרסה 1.0 של NetBSD.

החל מגרסה 2.0, שיצאה ב-1 באוקטובר 1996, מתקדמים מספרי הגרסאות בסדר פשוט. אין משמעות מיוחדת לשינוי "גרסה ראשית" (המעבר מ-2.9 ל-3.0 או 3.9 ל-4.0).

החל מגרסה 3.0 יש לכל גרסה גם סמל מיוחד וגם שיר.

הגרסה האחרונה, 7.7, ה-58 במספר ,יצאה ב 28 באפריל 2025 וצפויה להיתמך עד מאי 2026.

## פיתוח
פרויקט OpenBSD השתמש במערכת בקרת התצורה CVS כבר מהתחלה. הוא היה פרויקט התוכנה החופשית הראשון שסיפק גישת CVS לא מזוהה דרך האינטרנט לקוד המקור של הפרויקט (בניגוד להפצת ארכיוני תוכנה שלמים של גרסאות כאשר הגרסאות יוצאות).

הפרויקט היה גם אחד החלוצים של הוצאת גרסאות לפי זמן. החל מגרסה 2.0 פרויקט OpenBSD מוציא גרסה חדשה פעם בחצי שנה ולא "זה מוכן כשזה יהיה מוכן".

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הבית של פרויקט OpenBSD
* הסמלים והשירים של גרסאות OpenBSD מתוך אתר הפרויקט

## הערות שוליים

קטגוריה:BSD
קטגוריה:דגים בתרבות
אצטדיון זימברו

**אצטדיון זימברו** (**Zimbru Stadium**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בקישינב, מולדובה. האצטדיון משמש כאצטדיונה הביתי של זימברו קישינב, אחד ממועדוני הכדורגל הגדולים במולדובה. בנוסף משמש האצטדיון, בצוותא עם אצטדיון שריף בטירספול, כאצטדיונה הביתי של נבחרת מולדובה בכדורגל. ב-10 בספטמבר 2008 אירחה נבחרת מולדובה את נבחרת ישראל באצטדיון זימברו למשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קישינב: מבנים
זימברו, אצטדיון
קטגוריה:מולדובה: כדורגל
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
מולן רוז' (סרט, 1952)

**מוּלָן רוּז**' (באנגלית: ***Moulin Rouge***) הוא סרט משנת 1952 בבימויו של ג'ון יוסטון ובכיכובם של חוזה פרר, ז'ה ז'ה גאבור וקולט מרשאן.

הסרט הוא עיבוד חופשי לרומן הביוגרפי מאת פייר לה מיר (La Mure) על אודות הצייר הצרפתי אנרי דה טולוז-לוטרק, שהופיע ב-1950.

את ימיו של לוטרק בפריז הקים יוסטון לתחייה בעזרת שיחזור תקופתי ותלבושות. ולתוך כל ההתרחשויות, הבנויות סביב מועדון הלילה הפריזאי המפורסם, המולן רוז', רקם יוסטון את שלל הדמויות שאכלסו את המועדון ומצאו להן מקום של כבוד ביצירותיו של הצייר.

הסרט עוקב בעיקר אחרי שתי אפיזודות ידועות מחייו של לוטרק, פרשיית אהבים סוערת עם זונת רחוב ומערכת יחסים סבוכה שהוא יוצר אחר כך עם הדוגמנית לה גולו.

ישנו ערך רב למוטיבים החוזרים בסרט זה, המסייעים להבין לעומק את יצירתו הפוסט-מודרניסטית של בז לורמן מ-2001, סרט המכונה גם הוא מולין רוז'.

הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, שמתוכם זכה בשניים – בקטגוריות "עיצוב התלבושות הטוב ביותר" ו"עיצוב ההפקה הטוב ביותר". שניהם בוצעו על ידי הצייר, מאייר, מעצב תפאורה ההונגרי-יהודי-צרפתי מרסל ורטש. בנוסף הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לשלושה פרסי באפט"א.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1952
קטגוריה:סרטי ג'ון יוסטון
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ז'ורז' אוריק
מייקל מסר

**מייקל מסר** (באנגלית: Michael Masser; 24 במרץ 1941 – 9 ביולי 2015) היה עורך דין וברוקר יהודי-אמריקאי, שהפך למלחין ומפיק מצליח בתחום הפופ בשנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20.

## קורות חיים

מסר, שנולד בשיקגו למשפחה יהודית, היה בוגר בית הספר למשפטים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אשר החליט לוותר על קריירה משפטית לטובת קריירה מוזיקלית. להיטו החשוב הראשון, Touch Me in the Morning, נכתב יחד עם רון מילר עבור דיאנה רוס בשנת 1973. רבים משיריו של מסר בוצעו על ידי ויטני יוסטון. בכלל זה להיטים כמו Greatest Love of All (1985, בוצע קודם לכן על ידי ג'ורג' בנסון; מסר חשף בריאיון כי ביקר בירושלים כדי לקבל אווירה רוחנית לצורך יצירת השיר), Saving All My Love for You (1985), Didn't We Almost Have It All (1987), All at Once (1985), ועוד.

להיטים ידועים אחרים שכתב מסר הם: Tonight, I Celebrate My Love (1983, דואט שבוצע על ידי פיבו בריסון ורוברטה פלאק), Nothing's Gonna Change My Love for You (1984, בוצע תחילה על ידי ג'ורג' בנסון, ולאחר מכן בגרסה ידועה יותר על ידי גלן מדירוס), If Ever You're In My Arms Again (1984, בוצע על ידי פיבו בריסון).

בין הלהיטים שהפיק – Someone That I Used to Love בביצוע ברברה סטרייסנד ו-Home Again בביצוע ג'ודי קולינס וטי ג'י שפרד.

מסר היה מועמד לאוסקר על שיר הנושא בסרט מהוגני בשנת 1976 בביצועה של דיאנה רוס, הידוע גם כ-Do You Know Where You're Going To, ונכנס להיכל התהילה של מחברי פזמונים בשנת 2007.

מסר התגורר עם רעיתו בלוס אנג'לס שבקליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* מייקל מסר באתר היכל התהילה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:מלחיני קולנוע יהודים
קטגוריה:מלחיני קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
קבוצת ההומיט

__NOTOC__
[שמאל|ממוזער|250px|ה[מינרל הומיט נתן את שמו לקבוצה]]
**קבוצת ההומיט** היא קבוצה של מינרלים נזוסיליקטיים קשורים, הדומים במבנה הפנימי ובכימיה שלהם. הקבוצה קרויה על שם המינרל הומיט, המינרל הראשון מקבוצה זו שזוהה.

הנוסחה הכללית של חברי הקבוצה היא M(2n+1)(SiO4)n(OH,F)2, כאשר M יכול להיות ברזל, מגנזיום, מנגן, סידן וכו', ו-n הוא ערך מספרי בין 1 ל-4. כאשר n=1 המינרל קרוי נורברגיט, n=2 הוא כונדרודיט, n=3 הוא הומיט ו-n=4 הוא קלינוהומיט. Deer ועמיתיו (ראו לקריאה נוספת) מדגישים כי אף שהנוסחה דלעיל מייצגת נכון את הכימיה של מינרלים אלו, נוסחאות המבנה הפנימי מורכבות בהרבה.

המינרלים בקבוצת ההומיט יוצרים סדרה מורפוטרופית עם המינרלים אוליבין (Fe,Mg)2SiO4)) וברוסיט (Mg(OH)2). ברוסיט הוא מינרל היוצר יריעות של ארבעונים המקושרים ביניהם. החברים בקבוצת ההומיט בנויים מכמה שכבות של אוליבין (או טפרואיט - Mn2SiO4, השייך גם הוא לקבוצת האוליבין), שביניהן מפרידות יריעות של ברוסיט. מספר שכבות האוליבין בין שתי יריעות של ברוסיט יכול לנוע בין אחת לארבע. הגדלת כמות שכבות האוליבין מאריכה את תא היחידה וגורמת לשינוי הסימטריה. לא כל יריעות הברוסיט בנויות מברוסיט טהור. ברזל ומנגן יכולים להחליף את המגנזיום ופלואור יכול להחליף את ההידרוקסיל. המינרלים בקבוצת ההומיט משתייכים למערכת הגבישית האורתורומבית או למערכת הגבישית המונוקלינית.

מקורם של כמעט כל חברי הקבוצה הוא בסלעים שעברו התמרה, וכן בעורקים הידרותרמיים, במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור.

בשל המבנה הדומה לא ניתן להבחין בתנאי שדה בין הסוגים השונים של קבוצת ההומיט ונדרשת בדיקה במעבדה.

## המינרלים בקבוצת ההומיט
*נורברגיט – Mg3(SiO4)(F,OH)2
*כונדרודיט – Mg,Fe2+)5(SiO4)2(F,OH)2)
*הומיט - Mg,Fe2+)7(SiO4)3(F,OH)2)
*קלינוהומיט - Mg,Fe2+)9(SiO4)4(F,OH)2)
*הידרוקסילקלינוהומיט - Mg9(SiO4)4(F,OH)2
*ריביט - Mg,Mn)5(SiO4)2(OH)2)
*אלגניט - Mn5(SiO4)2(OH)2
*ריינהרדבראונזיט - Ca5(SiO4)2(F,OH)2
*מנגנהומיט - Mg,Mn)7(SiO4)3(OH)2)
*לויקופוניקיט - Mn7(SiO4)3(OH)2
*ג'ריגיבסיט – Mn,Zn)9(SiO4)4(OH)2)
*סונוליט - Mn9(SiO4)4(F,OH)2

## לקריאה נוספת

*Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J., 1997, *Rock-forming minerals: Volume 1A, Second Edition, Orthosilicates.* The Geological Society, Bath, UK. 


## קישורים חיצוניים
*קבוצת ההומיט באתר Mineral Galleries
*קבוצת ההומיט באתר גרסת 1911 של האנציקלופדיה בריטניקה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
הומיט
פו אורטז

ממוזער|ההיכל הביתי '''אולם הספורט של פו'''
**אלן בארנה פו אורטז** (בצרפתית: **Élan Béarnais Pau Orthez**) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהערים פו ואורטז השוכנות במחוז הפירנאים האטלנטיים. הקבוצה מתמודדת בליגה הצרפתית השנייה בכדורסל.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1931 בעיירה אורטז, ונקרא **אלן בארנה אורטז**. והשתייך ל**אגודת ספורט אזורית אורטז**. המועדון היה אחד ממייסדי הליגה הצרפתית החובבנית. בשנת 1970, הצטרף אל הליגה המקצועית הראשונה שהוקמה - ליגת ה-LNB. לאחר עשור וחצי, בעונת 1985/86, זכה המועדון בתואר צרפתי הראשון שלו - אליפות צרפת. לפני כן, המועדון זכה בתואר האירופי הראשון שלו - גביע קוראץ' של עונת 1983/84, לאחר ניצחון בגמר מול הכוכב האדום בלגרד.

במשך שלושה עשורים, העפיל המועדון בכל עונה לתחרויות אירופיות, (1978-2009, רצף ההשתתפויות האירופיות הגדול ביותר). 

עם המעבר לכדורסל המקצועני, בשנות ה-80 המאוחרות, המועדון היה צריך לעבור לעיר מאוכלסת ולכן התאחד עם העיר פו ושינה את שמו ל**אלן בארנה פו-אורטז**. בשנת 1989, החל לשחק באולמה הביתי של העיר, אולם הספורט של פו, שנבנה עבור המועדון המאוחד. איחוד זה הניב למועדון המאוחד בכעשרים שנה: 7 אליפויות ו-6 גביעים; בנוסף, להופעות מכובדות במפעלי אירופה השונים, שהפך את המועדון לטוב ביותר בצרפת.

בעונת 2008/09 נשרה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת לליגה הבכירה. בסיום עונת 2011/12 ירדה לליגה השנייה, ושוב חזרה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת.

אולם הבית של המועדון הוא **אולם הספורט של פו** המכיל כ-7,900 מקומות ישיבה.

### שחקני עבר בקבוצה

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הצרפתית בכדורסל|הליגה הצרפתית]]**:
**אליפות (9): 1986, 1987, 1992, 1997, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004
**מקום שני: 1989, 1993, 1995, 2002
**חצי גמר: 2006
***[[הגביע הצרפתי בכדורסל|הגביע הצרפתי]]**:
**זכייה (7): 1991, 1992, 1993, 2002, 2003, 2007, 2022
**גמר: 2004
**חצי גמר: 2006
***[[גביע קוראץ']]**:
**זכייה (1): 1984

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר אוהדים

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:מידי פירנה: ספורט
ארנה רוביק

**אֶרְנו רוּבִּיק** (בהונגרית: **Rubik Ernő**; נולד ב-13 ביולי 1944 בבודפשט, הונגריה) הוא ממציא, פסל ופרופסור לאדריכלות. רוביק זכה לפרסום עולמי בשל המצאת הקובייה ההונגרית ב-1974.

## קורות חיים
ארנה רוביק נולד בבודפשט בשלהי מלחמת העולם השנייה. אביו היה מהנדס מכונות שעבד במפעל למוצרי תעופה בעיר אסטרגום (Esztergom), ואימו הייתה משוררת.

הוא סיים את חוק לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט ב-1967, כמהנדס בניין, והחל בלימודי פיסול ועיצוב פנים בבית הספר הגבוה לאמנות העיצוב. בין השנים 1971 ו-1975 עסק באדריכלות, והחל להרצות באוניברסיטת מוהולי-נג'י לאמנות ולעיצוב. ב-1977 נישא רוביק למעצבת פנים.

בתחילת שנות השמונים עסק רוביק בעריכת מגזין מקצועי לצעצועים, וב-1983 פתח סטודיו עצמאי לעיצוב. ב-1987 קיבל מינוי של קבע כפרופסור, וב-1990 מונה לנשיא האקדמיה ההונגרית להנדסה. רוביק הקים את הקרן הבינלאומית של רוביק לתמיכה במהנדסים צעירים ומעצבים תעשייתיים.

## המצאת הקובייה
שמאל|ממוזער|150px|הקובייה ההונגרית הקלאסית
רוביק שאף ליצור כלי באמצעותו יבהיר לתלמידיו סוגיות בעיצוב תלת-ממדי. ניסיונותיו הביאו אותו ב-1974 לפיתוח הקובייה ההונגרית, שנקראה בתחילה קוביית הקסם שחלקיה נעו על גבי צירים.

הוא רשם את הקובייה בהונגריה ב-1975, אך לא רשם אותה כפטנט בינלאומי. פס היצור הראשון של הקובייה נחנך ב-1977 והקוביות הראשונות שיוצרו נמכרו בחנויות צעצועים ברחבי בודפשט. דבר קיומה של הקובייה התפשט במהירות ברחבי הונגריה והיא הפכה ללהיט.

ב-1979 חתם רוביק עם חברת Ideal Toys לייצור והפצת הקובייה ברחבי העולם. הבכורה הבינלאומית של הקובייה התרחשה בירידי הצעצועים בלונדון, ניו יורק, נירנברג ופריז ב-1980, והחברה החליטה לקרוא את שם המוצר על שם יוצרה - "הקובייה של רוביק". המשלוח הראשון יובא מהונגריה במאי 1980.

רוביק המציא שעשועים מכניים רבים, אך אף לא אחד מהם זכה להצלחה כמו הקובייה ההונגרית.

## המצאות נוספות

קובץ:Rubiksmagic solved.jpg|הקסם של רוביק
קובץ:Rubiks-clock.jpg|השעון של רוביק
קובץ:Professor's cube solved.jpg|קובייה הונגרית 5x5 

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם רוביק 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ממציאים הונגרים
קטגוריה:מעצבי צעצועים
קטגוריה:אדריכלים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1944
לנצבורג

**לנצבורג** (בגרמנית: **Lenzburg**) היא עיירה בשווייץ, בירת מחוז לנצבורג הנמצא בקנטון ארגאו. העיירה נוסדה בימי הביניים. היא שוכנת בעמק זהטאל כשלושה קילומטרים משפך הנהר ארה, שהוא הנהר הארוך ביותר מבין הנהרות אשר זורמים רק בתחומה של שווייץ. לנצבורג ושתי הערים השכנות לה, נידרלנץ ושטאופן, התפתחו לגוש עירוני אחד. לנצבורג שוכנת כשלושים קילומטרים מדרום מערב לציריך, המהווה את המרכז הכלכלי של שווייץ, וישנה תחבורה ציבורית מהירה שעוברת מציריך דרך לנצבורג לבזל, המרכזית אף היא. כך מהווה לנצבורג נקודת קישור בין שתי ערים שהן בין החשובות בשווייץ, וכן גם ההגעה מלנצבורג לשתי הערים הללו קלה ונגישה ביותר.


## אתרים
האתר ההיסטורי המרכזי של לנצבורג הוא טירת לנצבורג, שהיא אחת הטירות הגבוהות והעתיקות ביותר בשווייץ. הטירה נבנתה במאה ה-11 והורחבה מספר פעמים בהזדמנויות שונות על ידי בניית אגפים נוספים. הטירה בנויה על גבעה ומתנשאת כמאה מטרים מעל פני העיר, כאשר החלק העתיק של לנצבורג ממוקם למרגלות הגבעה בצורת האות 'ח'.
בחלק עתיק זה של העיר נמצאים מספר מבנים נוספים הראויים לציון:
* כנסיית העיירה – נבנתה בשנת 1667. 
* בניין העירייה.
* בניין "בורגהאלדה הישן" (Alte Burghalde) – נבנה בשנת 1628.
* בניין "בורגהאלדה החדש" (Neue Burghalde) – נבנה בשנת 1794, בסגנון קלאסי-מוקדם עם גרם מדרגות חיצוני ושער.
* מוזיאון "בורגהאלדה" (Museum Burghalde). 
* תיאטרון רומי – נבנה במאה הראשונה לספירה.
* אקווטינטה (Aquatinta).
* ספרייה.

## כלכלה
לנצבורג מכילה יותר מ-800 בתי עסק, אשר 80 אחוזים מהם במגזר השירות. רוב העסקים הם בגודל קטן ובינוני, אולם ישנן מספר חברות בינלאומיות שהתבססו בלנצבורג, כגון חברת ההנדסה הרב-לאומית ABB (Asea Brown Boveri), ובית החרושת "טרייטאפינה" (Traitafina), לעיבוד בשר.

## תרבות
* "חגיגת הנעורים" – האירוע הגדול ביותר בלנצבורג, אשר מתקיים זה למעלה מ-400 שנה, ונערך מדי שנה ביום שישי השני בחודש יולי.
* "גאוקלרפסטיבל" (Gauklerfestival) – חגיגת אוכל של מעדנים בינלאומיים. האירוע נערך מדי שנה בחודש אוגוסט ברחובות החלק העתיק של לנצבורג.

## קישורים חיצוניים

* 
* טירת לנצבורג (בגרמנית)
* מוזיאונים היסטוריים של מחוז ארגאו בלנצבורג (בעיקר בגרמנית)

קטגוריה:ארגאו: ערים
טריאנגולציה (גאומטריה)

במתמטיקה, **טריאנגולציה** היא חלוקה של משטח למשולשים (הנקראת גם **שילוש**), או – בהכללה – חלוקה של עצם גאומטרי מממד כלשהו לסימפלקסים. לחלוקות אלה חשיבות מרכזית בתרגום של בעיות מגאומטריה לקומבינטוריקה ובחזרה.

## טריאנגולציה של מצולע

[250px|ממוזער|כל הטריאנגולציות האפשריות של [משושה קמור.]]
טריאנגולציה של מצולע היא חלוקה של פנימו למשולשים באמצעות אלכסונים. לכל מצולע קיימת טריאנגולציה. נוכיח זאת באינדוקציה על n:

ל-n=3 המצולע הוא משולש ומהווה הטריאנגולציה היחידה של עצמו. נניח שהטענה נכונה לכל מצולע בעל פחות מ-n צלעות ונוכיח כי היא נכונה למצולע עם n צלעות (וכן 3<n). נחפש אלכסון שעובר כולו בתוך המצולע. נבחר קודקוד B של המצולע שנמצא על שפת הקמור שלו. יהיו A ו-C הקודקודים הסמוכים ל-B (AB ו-BC הם צלעות במצולע). אם AC עובר בתוך המצולע הוא האלכסון הרצוי. אחרת, יש קודקודים של המצולע שנמצאים בתוך המשולש ABC. מבין קודקודים אלו נבחר את הקודקוד D שהוא הרחוק ביותר מהישר AC. האלכסון BD חייב לעבור בתוך המצולע. האלכסון שמצאנו מחלק את המצולע לשני מצולעים מסדר נמוך יותר, להם ניתן לבצע טרינגולאציה לפי הנחת האינדוקציה. יחד הם נותנים טריאנגולציה של המצולע הגדול כולו. באינדוקציה דומה ניתן להוכיח שבכל טריאנגולציה יש n-2 משולשים.

כאשר מדובר במצולע קמור מסדר n, מספר הטריאנגולציות האפשריות הוא מספר קטלן ה-n-2.

## טריאנגולציה של משטחים

בטריאנגולציה של משטחים משתמשים הן בטופולוגיה והן בגרפיקה ממוחשבת.
### משטחים טופולוגיים

בטופולוגיה השימוש המרכזי של טריאנגולציה הוא בשביל להגדיר אינווריאנטים טופולוגיים (כגון הומולוגיה של מרחב טופולוגי ומאפיין אוילר), ומבנים על יריעות (כגון אוריינטציה). בדרך כלל, אנו מחלקים משטחים טופולוגים למשולשים במובן הטופולוגי של המילה, זאת אומרת שהצלעות והמשולשים עצמם עקומים ומכופפים.
ידוע שמטריאנגולציה מסוימת של משטח אפשר לעבור לכל טריאנגולציה אחרת של אותו משטח, עם אותן נקודות קצה, באמצעות סדרה של **צעדי פכנר** (Pachner moves), שבהם עוברים בין שתי הטריאנגולציות השונות של מרובע קמור.

לכל יריעה טופולוגית קומפקטית ממימד 1, 2 או 3 יש טריאנגולציה סופית; לעומת זאת, במימד 4 או יותר יש יריעות טופולוגיות שלא ניתן לבצע להן טריאנגולציה, והחל מממד 5 יש גם יריעות חלקות כאלה. מסיבה זאת, בטופולגיה מודרנית הטריאנגולציה הפכה פחות שימושית ומשמשת בעיקר להמחשת רעיון מסוים ודוגמאות.

### טריאנגולציה בגרפיקה ממוחשבת
בגרפיקה ממוחשבת משתמשים בטריאנגולציה לצורך הצגת משטחים. כאן הצלעות והמשולשים בדרך כלל ישרים ומישוריים, ולכן רק מקרבים את המשטח. ככל שהמשולשים קטנים יותר כך הקירוב טוב יותר.

### דוגמאות של טריאנגולציות

## ראו גם
*שילוש דלוני

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:גאומטריה
בריאן וייס

**בריאן לזלי וייס** (באנגלית: **Brian Leslie Weiss**; נולד ב-1944 בניו יורק) הוא פסיכיאטר יהודי-אמריקאי המכהן כראש המחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים "הר סיני" במיאמי שבפלורידה. שימש כפרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטת פיטסבורג. נחשב מחלוצי המטפלים בהיפנוזה ככלי לגישה אל זיכרונותיהם העמוקים של מטופליו כולל זיכרונות מגלגוליהם הקודמים.

## קורות חיים
וייס סיים את בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל ב-1970, התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק, וחזר לייל להתמחות של שנתיים בפסיכיאטריה.

## שחזור גלגול הנשמות
ב-1988 פרסם את ספרו "Many Masters, Many Lives", שתורגם לעברית בשם: "שורשים ושיעורים בזמן". הספר פורס את רעיונותיו של וייס בדבר שחזור גלגולים, באמצעות תיאור טיפול בחרדותיה של מטופלת צעירה, קתרין, אשר במהלך טיפול היפנוטי תיארה מציאות של גלגולים קודמים שחוותה. במהלך התיאורים הללו הבין וייס כי קיים קשר בין התיאורים שהיא מתארת למחלות והסימפטומים שיש לה מגיל ילדות, ובעזרת מידע זה נרפאה כליל מאותם סימפטומים. עד לטיפול בקתרין היה וייס אתאיסט, לא האמין ולא עסק כלל בשחזור גלגולים. 

וייס מתאר כי במהלך הטיפול סיפרה לו קתרין, באמצעות מה שכינתה "מדריך רוחני", פרטים אודות בנו שנפטר בגיל שבועות ספורים מסיבוך בלב, והגורמים לפטירתו, וכן על אביו המנוח, כולל שמו היהודי והעובדה שבתו קרויה על שמו - פרטי מידע שלטענת וייס לא היו מתועדים בשום מקום ושאף חבריהם הקרובים לא ידעו עליהם.

לאחר מכן החל וייס להתמקצע בתרפיית שחזור גלגולים בעזרת היפנוזה. בספריו המאוחרים יותר, "ריפוי בנבכי הזמן" ו"רק האהבה היא ממשית" (שהפך לרב מכר בארצות הברית ותורגם לעברית), מרחיב וייס את רעיונותיו לגבי שחזור גלגולים. על פי גישה זו, הטיפול הנפשי והפיזי במטופל תלוי בחוויותיו בחייו הקודמים, ולא רק בחייו הנוכחים. וייס טוען כי מאז 1980 טיפל בכ-4,000 מטופלים באמצעות שיטה זו, שקנתה לה אוהדים והמשיכה להתפתח עם השנים.

וייס התארח בתוכניות טלוויזיה ורדיו שונות בארצות הברית, כגון תוכניותיהם של לארי קינג ואופרה וינפרי, שבהן הוא מתאר את רעיונותיו.

## ראו גם
* שחזור גלגולים

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת ייל
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רופאים פנימיים יהודים
קטגוריה:רופאים פנימיים אמריקאים
קטגוריה:מהפנטים אמריקאים
קטגוריה:מהפנטים יהודים
קטגוריה:פסיכיאטרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
מטרופולין מיאמי

**מטרופולין מיאמי** (באנגלית: **Miami metropolitan area**) הוא אזור מטרופוליני בדרום מדינת פלורידה בארצות הברית, שבמרכזו העיר מיאמי. האזור כולל שלושה מחוזות: ברווארד, מיאמי-דייד ופאלם ביץ'.

## דמוגרפיה
האזור המטרופוליני כולל כ-5,334,685 תושבים. 2.8 מיליון מהתושבים הם נשים (52%) ו-2.6 מיליון הם גברים (48%).

האזור כולל 2,338,450 בתים או יחידות דיור.

חלוקה אתנית:
*לבנים: 72% [3,840,973]
**לבנים שאינם היספנים: 39% [2,080,527]
**היספנים לבנים: 33% [1,760,446]
*שחורים / אפרו-אמריקאים: 21% [1,075,174]
*אמריקאים ילידים: פחות מ-0.5% [10,582]
*אסיאתים: 2% [111,196]
*פסיפיים: פחות מ-0.5% [3,346]
*אחר: 5% [286,399]
*יותר משני גזעים: 2% [91,520]

ההיספנים והלטינים מהווים 38% [2,013,725] מהאוכלוסייה.

## יהודים

באזור המטרופולין של מיאמי חיים כ-400,000 יהודים. רובם משתייכים לזרם הרפורמי. אזור זה מהווה גם יעד מבוקש להגירה של ישראלים, בשל הקהילה היהודית הגדולה ובעקבות הזדמנויות כלכליות.

בשנת 2025 הוערך כי 120,000 עד 200,000 ישראלים גרים במיאמי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אזורי מטרופולין
קטגוריה:פלורידה: אזורים
Timeout (מחשב)

ממוזער|שמאל|טקסט=מסך הודעת Timeout|מסך הודעת Timeout
במחשבים, לרבות בתקשורת מחשבים, **timeout** הוא מצב בו פרק זמן מסוים חלף מאז החלה מדידת שעון.
השימוש במנגנוני timeout מתחלק לשתי גישות שונות:
* מדידת זמן שמוקצה לביצוע פעולות כלשהן, ויש להפסיקן עם קבלת timeout או לפני כן אם יתקבל אות מתאים. לדוגמה, סדרן תוכניות מקצה פרק זמן מסוים לשימוש במעבד לכל תהליך או תהליכון. בסוף פרק זמן זה מתקבל timeout ואז מוחלף התהליך/תהליכון באחד אחר על ידי החלפת הקשר. כמו כן, עוד בטרם קבלת אות timeout, עלולה להתקבל פסיקה ואז תתבצע החלפת ההקשר מוקדם מהצפוי.
* מדידת זמן בו ממתינים לאירוע שיתרחש, ובמידה ולא התרחש עד שהתקבל אות timeout - אזי נבצע פעולה שהוגדרה מראש. לדוגמה, בתקשורת מחשבים תבוצע שליחה חוזרת של חבילת מידע אם לא התקבל אישור על קבלתה תוך פרק זמן סביר.

## הצורך ב- timeout בפרוטוקולי תקשורת
ערוצי תקשורת מעליהם פועלים פרוטוקולי תקשורת, לא יכולים להבטיח שמידע שנשלח מתחנה אחת, יגיע תקין, או יגיע בכלל לתחנת היעד. כמו כן רשתות תקשורת הן דינמיות, ובכל רגע תחנות יכולות להתנתק מהרשת (למשל עקב תקלה טכנית או אפילו כיבוי יזום של המחשב). כדי להתגבר על מכשולים אלו ולהעביר מידע באופן אמין, פרוטוקולים רבים נוהגים לאשר קבלת מידע תקין. אישור כזה מתבצע על פי רוב על ידי שליחה חזרה של אות אישור, שנקרא לרוב Ack. עם כל שליחה של חבילת מידע מתחנת מקור ליעד, תחנת המקור מתחילה למדוד את פרק הזמן שעבר מהשליחה. אם התקבל **timeout** לפני שהתקבל אישור על קבלתה - אזי תחנת המקור מניחה שהחבילה אבדה בדרך ליעד, או שנפגמה, ומבצעת שליחה חוזרת של אותה חבילה.

לעיתים קרובות פרק הזמן שמוקצה בפרוטוקולי תקשורת בטרם נקבע timeout הוא דינמי ונקבע באופן אוטומטי על ידי נתבים כדי להתאים עצמו לאופי הרשת. מהירות העברת מידע ברשת תקבע את אורך השעון. פרק זמן קצר מדי עלול לגרום לחבילות מידע להשלח שוב, למרות שאלו כן התקבלו כראוי ובכך לגרום לחוסר יעילות. פרק זמן ארוך מדי מהווה בזבוז זמן - שכן ניתן היה להבין שחבילות אבדו ולשלוח אותן מחדש מוקדם יותר.

## ראו גם
* מונחים ברשת מחשבים
* מונחים בתוכנה

קטגוריה:תקשורת מחשבים
איינשטירצנדה נויבאוטן

**איינשטירצֵנדֵה נוֹיבּאוּטֵן** (בגרמנית: **Einstürzende Neubauten**) היא להקה גרמנית המתמחה במוזיקה אקספרימנטלית, ומשויכת על פי רוב לסוגת המוזיקה התעשייתית. הלהקה נוסדה במערב ברלין בשנת 1980, ופירוש שמה הוא "שיכונים חדשים מתמוטטים". המונח "שיכונים חדשים" (Neubauten) מתייחס לבניינים שנבנו בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ונחשבים לזולים, אפורים ולא אטרקטיביים במיוחד לעומת הבתים בסגנון ה״אלטבאו״ Altbau. 

חבריה המייסדים הם בליקסה ברגלד (בשמו האמיתי כריסטיאן אמרייך), אן.או. אונרו, גודרון גוט וביאטה ברטל. לאחר שינויים בהרכב הלהקה בשנותיה הראשונות התגבש ההרכב סביב ברגלד, אונרו, FM איינהייט, מרק צ'ונג ואלכסנדר האקה. מסימני ההיכר של המוזיקה התעשייתית של הלהקה הוא השימוש בכלי נגינה ייחודיים הבנויים מגרוטאות מתכת, סגנון אשר פיתחו עם הזמן חברי הלהקה בשימוש עם קופסאות מפח. הסגנון המיוחד והייחודי של הלהקה השפיע עם השנים על להקות נוספות גם מחוץ לגרמניה כמו ניין אינץ' ניילז. 

## ההיסטוריה של הלהקה
הלהקה הוקמה באופן מקרי ואת הסגנון המוזיקלי ואת האג׳נדה של הלהקה, לא היה ניתן להגדיר באופן חד משמעי, או לשייך לסגנון קיים, כך שהמוזיקה הוגדרה בהתחלה כאבסרקטית. השימוש בכלי נגינה משלהם נוצר כתוצאה מכך שהמתופף נאלץ בעקבות מצב כלכלי למכור את התופים שלו, ובנה תופים מפלדה ומתכת שהוא מצא ברחוב. בליקסה ברגלד סיפר בראיון שהם הושפעו מעבר לכך מההפגנות ההמוניות שנערכו בשנות השמונים בברלין שלפני נפילת החומה, בהם המפגינים תופפו בעצמם כאות מחאה על כלי מתכת שונים ברחוב וקיבלו מכך השראה. 

הלהקה הייתה חלק מהסצנה הברלינאית של התקופה, בה להקות רבות חיפשו את עצמן ואת הסגנון המוזיקלי שלהן והייתה בעצמה סוג של ניסוי אקספרימנטלי. ההופעה הראשונה שלהם הייתה במועדון ״מון קלאב״ במערב ברלין. האלבום הראשון שלהם יצא בשנת 1981, ושילב מוזיקה תעשייתית עם שילובים של פאנק. בשנת 1983 יצא האלבום השני של הלהקה, כשבאותה שנה הצטרף בליקסה ברגלד ללהקה של ניק קייב, ובעצם היה חבר בשתי הלהקות בו זמנית. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1980
ריצ'רד לורנס

שמאל|ממוזער|200px|ניסיון ההתנקשות בג'קסון
**ריצ'רד לורנס** (באנגלית: **Richard Lawrence**; 1800/1801 – 13 ביוני 1861) היה צבעי אמריקאי שניסה להתנקש בחייו של אנדרו ג'קסון, ובכך הפך למבצע ניסיון התנקשות הראשון בהיסטוריה בנשיא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ריצ'רד לורנס נולד באנגליה בשנת 1800 או ב-1801. לורנס עבד כצבע וקיימת הערכה כי החשיפה הממושכת לכימיקלים שבצבעים תרמה להפיכתו לבעל הפרעה נפשית. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19 היה משוכנע לורנס בהיותו ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה. בנקודה זו השתנתה אישיותו בצורה דרמטית; הוא החל להתלבש באופן ראוותני ומצועצע וגידל שפם. הוא ויתר על עבודתו בטענה שהוא לא צריך לעבוד כיוון שהממשל האמריקני חייב לו הון גדול, אך הנשיא אנדרו ג'קסון מונע ממנו את שמגיע לו. בנוסף טען כי כשיקבל את הכסף, יוכל לתפוס את מקומו החוקי כמלך אנגליה. כמו כן, האשים לורנס את הנשיא ג'קסון ברצח אביו ב-1832, אף על פי שאביו מת תשע שנים לפני כן, ומעולם לא ביקר בארצות הברית. לורנס החליט כי עליו להרוג את ג'קסון. הוא רכש שני אקדחים והחל לעקוב אחרי ג'קסון. במשך מספר שבועות לפני ניסיון ההתנקשות, כמעט כל יום, נראה לורנס באותה חנות צבע, מדבר לעצמו וצוחק. 

ב-30 בינואר 1835 הגיע ג'קסון להלווייתו של וורן דייוויס, חבר קונגרס מקרוליינה הדרומית. בתחילה תכנן לורנס לירות בו עם כניסתו לטקס, אך לא הצליח להתקרב אליו במידה מספקת. לאחר שעזב ג'קסון את ההלוויה, התחבא לורנס מאחורי עמוד. מכשהגיע הנשיא, יצא לורנס ממחבואו וירה לעבר גבו של ג'קסון, אך היה מעצור בנשק. במהרה הוציא לורנס את אקדחו השני, אך גם איתו כשל. מאוחר יותר התברר כי אקדחיו לא היו עמידים דיים בפני לחות, ובאותו יום מזג האוויר היה לח בצורה קיצונית. מעשיו של לורנס משכו את תשומת לבם של הנוכחים, ובמהרה נתפס והוכנע, אף בעזרתו של הנשיא ג'קסון, שהכה אותו מספר פעמים עם מקל ההליכה שלו.

ב-11 באפריל 1835 הובא לורנס למשפט. התובע במשפטו היה פרנסיס סקוט קי, מחבר המנון ארצות הברית. לאחר דיון שארך חמש דקות בלבד, מצא אותו חבר המושבעים זכאי עקב אי-שפיות. בשנים שלאחר מכן, אושפז לורנס במספר מוסדות ובתי-חולים. ב-1855 הוא הועבר לבית החולים הפסיכיאטרי שנפתח בוושינגטון הבירה, שם שהה עד למותו ב-1861.

כמו בנוגע לניסיונות התנקשות מאוחרים יותר, הועלתה סברה כי לורנס היה חלק מקונספירציה. אף על פי שלא שללו את מעורבותו של לורנס עצמו, רבים וביניהם הנשיא ג'קסון, האמינו כי ייתכן שלורנס הסתייע בידי אויביו הפוליטיים של הנשיא. הסנאטור ג'ון קלהון, בו חשד ג'קסון, הודיע מעל בימת הסנאט שאינו קשור לניסיון ההתנקשות. חשוד אחר בעיניו של הנשיא היה הסנאטור ג'ורג' פוינדקסטר, ששכר את לורנס מספר חודשים קודם לכן לצביעת ביתו. פוינדקסר לא הצליח לשכנע את תומכיו במיסיסיפי שלא היה מעורב ובשל כך נכשל בניסיון להיבחר פעם נוספת.

## קישורים חיצוניים
* ניסיון ההתנקשות בג'קסון, באתר מורשת אמריקאית

קטגוריה:מתנקשים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1800
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1861
טרה קלי

**אלפרי "טרה" קלי** (באנגלית: **Alfrie "Tre" Kelley**; נולד ב-23 בינואר 1985 בוושינגטון די. סי.) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז ומתנשא לגובה של 183 סנטימטרים.
## קריירה
קלי החל את קריירת המכללות שלו במדי קבוצת הכדורסל של מכללת דרום קרוליינה, עימה שיחק במשך שלוש שנים. קלי עזב את המכללה, בסיום עונתו השלישית. קלי רשם ב-96 משחקים בהן שיחק במדיה, כ-19 נקודות ו-5.6 אסיסטים. לאחר מכן, קלינרשם לדראפט ה-NBA בשנת 2007 אך לא נבחר.

לאחר מכן וחתם אצל מועדון הפאר מקרואטיה, ציבונה זאגרב. בליגה הקרואטית המקומית, קלי נבחר לחמישיית העונה השנייה. עם זאת, קלי, נפרד מהקבוצה לאחר כישלון באי זכייה באליפות המקומית ואיבודה למועדון הכדורסל זאדאר, בנוסף אי העפלה לשלב הבתים השני של היורוליג. באותה עונה, קלי רשם ממוצעים של 11.1 נקודות ו-2.5 אסיסטים.

לאחר ההיפרדות מציבונה, קלי החל להתאמן בליגת הקיץ של ה-NBA במדיה של המיאמי היט ונכלל בסגלה במשך שבועיים אך נחתך ממנה וחתם במדיה של עירוני אשקלון בפברואר, אותה עונה שוחרר קלי מהקבוצה בעקבות יכולת ירודה ומאכזבת ב-14 משחקים בהן שותף. לבסוף הקבוצה החליטה להשאירו, והוא גמל לה כשבפלייאוף הוא קלע שלשת ניצחון במשחק נגד מכבי תל אביב.

לאחר מכן הוא חתם בהקמך, קבוצה מהליגה הלבנונית. בקיץ 2010 הוא הוזמן למחנה שאורגן על ידי הממפיס גריזליס, אך הוא שוחרר ב-11 באוקטובר.

בדצמבר 2010 חתם קלי בז'צ'יאנג ליונס מהליגה הסינית.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר ONE

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:כדורסלני ציבונה זאגרב
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני אוסטין טורוס
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני שנג'ן לאופרדס
קטגוריה:כדורסלני ג'ג'יאנג ליונס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:כדורסלני אליצור אשקלון
פגאסוס (משגר לוויינים)

שמאל|ממוזער|250px|מבט מקרוב על המשגר פגאסוס
ממוזער|250px|המשגר פגאסוס על הקרקע
**פגאסוס** (באנגלית: **Pegasus**) הוא משגר לוויינים אווירי, הנישא על ידי מטוס, ומוטל ממנו בגובה רב. המשגר פותח על ידי Orbital Sciences Corporation האמריקאית. משגר זה משגר לוויינים מסחריים, לווייני מחקר ולוויינים צבאיים. זהו משגר הלוויינים האווירי הראשון בשימוש מסחרי, והיחיד עד כה.

החל משנת 2019 פגאסוס מתקשה להתחרות עם עלות שיגורים של פאלקון 9 ולכן מאז בוצע שיגור בודד בלבד.

## נתונים טכניים
*מספר שלבים: 3
*אורך: 16.9 מטר
*קוטר: 1.27 מטר
*מוטת כנפיים: 6.7 מטר
*דלק: מוצק
*כושר שיגור למסלול: 443 ק"ג

## אופן הפעולה של המשגר
משגר הלוויינים פגאסוס נישא לאוויר מתחת לגחונו של מטוס מיוחד שהותאם למשימה, מסוג לוקהיד L-1011. המטוס נושא את המשגר לגובה של כ-12 ק"מ (40 אלף רגל), שם מוטל המשגר ונופל חופשית מספר שניות, בטרם יופעל מנועו הרקטי. בעת פעולת המנוע הרקטי של השלב הראשון מסתייע הטיל במשטח זנב להיגוי וכן בכנף בתצורת דלתא, המספקת עילוי. עם גמר הדלק במנוע, מושלך החלק האחורי של המשגר, כולל הכנף, וניצת המנוע של השלב השני.

## היסטוריית השיגורים של המשגר פגאסוס
פגאסוס טס 45 משימות בין 1990 ל-2021:

## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים על המשגר באתר החברה המייצרת אורביטל סיינסס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
מרדכי שרגא פרידמן

רבי **מרדכי שרגא פייבוש פרידמן** מהוסיאטין (כ' באייר תקצ"ד, 29 במאי 1834 – כ"ב באייר תרנ"ד, 28 במאי 1894) היה מממשיכי דרכו של אביו רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, אבי חסידות רוז'ין.

## תולדות חייו
רבי מרדכי שרגא פייבוש נולד בכ' באייר ה'תקצ"ד (1834) לרבי ישראל פרידמן ברוז'ין, והיה הקטן מבין ששת בניו. 

בשנת 1850 נישא רבי שרגא-פייבוש לברכה דינה בת רבי דוד צבי קובלנסקי (בת אחות אמו, בנותיו של רבי משה אפרתי מברדיטשוב), וארבעה חודשים לאחר נישואיו נפטר אביו.

בתחילה ישב יחד עם אחיו באחוזה בפוטיק, ועל אף שהיה צעיר האחים היה הוא הראשון שעזב והשתקע בעיירה מיקלניץ, שם התחיל להנהיג את חסידיו במשך שלוש שנים. בשנת תרט"ו העתיק משם לעיר סטריסוב. בשנת תרכ"ה (1865) בגיל שלושים עבר להוסיאטין יחד עם חסידיו ומשפחתו. לפני בואו הייתה בהוסיאטין קהילה קטנה של יהודים, עם בואו החלה הקהילה לגדול ובמקביל החלה העיר להתפתח.

הרבי הקים בעיר מקווה בתי כנסת, בתי ספר וכל התשתיות הדרושות לחצרו, בין הישגיו החשובים של הרב היו בניית מקום מושבו בטירה ששופצה וחידוש התפילה בבית הכנסת הגדול של הוסיאטין.

רבי מרדכי שרגא נודע בקדושתו ובדביקותו, בשל דבקותו והתעמקות מחשבותיו היה ממעט מאוד בדיבור. היו לו אלפי חסידים בגליציה וברוסיה.

לאחר מחלה נפטר בכ"ב באייר תרנ"ד וציונו בהוסיאטין.

## משפחתו
בניו:
* ממשיך דרכו רבי **[[ישראל פרידמן מהוסיאטין|ישראל]]**
* רבי **[[שלום יוסף פרידמן (הוסיאטין)|שלום יוסף]]**. נולד בשנת תר"כ, ובשנת תרל"ה נישא לחיה, בתו של רבי אפרים מרגליות ממאצ'יוב (חתנו של רבי אברהם מטריסק). נפטר בצעירותו בז' בטבת תרמ"ג והשאיר שלושה יתומים:
**שרה שיינדל אשתו של רבי אהרן פרידמן מסדיגורה.
**רבי מנחם נחום מהוסיאטין-למברג, חתנו של דודו רבי ישראל מהוסיאטין.
**רבי משה פרידמן מבויאן-קראקא שנספה בשואה בעל הספר שו"ת דעת משה.
;בנותיו:
* **גיטל**, אשת האדמו"ר יצחק מאיר השיל, מייסד חסידות קופיטשיניץ.
* **חוה**, אשת האדמו"ר רבי מנחם נחום פרידמן מבויאן צ'רנוביץ'.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, **"אנציקלופדיה לחסידות- אישים"** כרכים א-ג, הוצאת מוסד הרב קוק, 1986, 2000, 2004.
* **במלכות הקדושה** – הרב יהודה ברנדס, הוצאת תבונות, אלון שבות, תשס"ו (2006).
* **אמרו צדיק** - הרב מאיר גרוזמן, רמת גן, תשס"ו (2006).

## הערות שוליים

מרדכי שרגא
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1894
סוספטיביליות חשמלית

בפיזיקה, **הסוספטיביליות החשמלית** (לעיתים "היענות" או "מניחוּת"; באנגלית: **electric susceptibility**), המסומנת \chi_e, היא מדד לקלות בה ניתן לקטב חומר דיאלקטרי באמצעות שדה חשמלי. מדד זה קובע את המקדם הדיאלקטרי של החומר ולכן משפיע על תכונות רבות אחרות של החומר, כגון קיבולו ומהירות האור בו.

הסוספטיביליות החשמלית מוגדרת כקבוע יחס (אשר עשוי להיות טנזור) הקובע יחס בין השדה החשמלי \vec{E} לבין וקטור צפיפות הקיטוב \vec{P} כך שמתקיים:

:{\vec P}=\varepsilon_0\chi_e{\vec E},

כאשר \varepsilon_0 הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק.

הסוספטיביליות של חומר קשורה למקדם הדיאלקטרי היחסי שלו \varepsilon_r על ידי הנוסחה:

:\chi_e\ = \varepsilon_r - 1,

כך שבמקרה של ריק,

:\chi_e\ = 0.

שדה ההעתק החשמלי \vec{D} קשור לצפיפות הקיטוב \vec{P} על ידי הנוסחה:

:\vec{D} \ = \ \varepsilon_0\vec{E} + \vec{P} \ = \ \varepsilon_0 (1+\chi_e) \vec{E} \ = \ \varepsilon_r \varepsilon_0 \vec{E} .

## ראו גם
* סוספטיביליות מגנטית
* משוואות מקסוול
* מודל מקסוול גרנט

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גדלים חשמליים