open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רות כהנוב

**רות כהנוב** (נולדה ב-1954) היא דיפלומטית ישראלית, ששרתה בשורה של תפקידים במשרד החוץ כולל שגרירת ישראל ביפן, ראש משרד הכלכלה והתרבות של ישראל בטייפה, שגרירה בניו זילנד וסמנכ״ל משרד החוץ לענייני אסיה והפסיפיק (מרחב האוקיינוס השקט).

## ביוגרפיה
כהנוב נולדה בחיפה לצילה ויעקב כהנוב. אמה, צילה וייס-כהנוב (לבית גורדון) הייתה נכדתו של אליעזר שליט מחלוצי העלייה הראשונה וממקימי ראשון לציון. אביה, יעקב, היה נכד נכדו של הרב משה נחמיה כהניו (נהגה: "כהנוב"), שעמד בראש ישיבת עץ חיים בעיר העתיקה בירושלים. בעיסוקו היה המהנדס הראשי של חברת האנרגיה של בישראל ושל חברת הדלק פז שירשה אותה. 

ב-1972 סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון חוגים בחיפה.

בשנים 1973–1974 שירתה שירות חובה בצבא בבית הספר לקצינים של צה"ל.

בשנים 1974–1977 למדה לתואר ראשון יחסים בין-לאומיים ולימודי מזרח אסיה ב. בשנים 1981–1982 למדה לתואר שני בתחומים אלה. כמו כן היא בוגרת קורס מורי דרך של משרד התיירות ומורת דרך מוסמכת.

בשנים 1985–1986 הייתה במעמד של חוקר אורח במרכז ללימודי אסיה באוניברסיטת הונג קונג.

ב-1983 התקבלה לקורס הצוערים של משרד החוץ ולאחר מכן עבדה בארץ ובנציגויות תוך התמחות באסיה והפסיפיק (מרחב האוקיינוס השקט). בין היתר הייתה מנהלת מחלקת צפון מזרח אסיה (1995–2001) וסמנכ״ל לענייני אסיה והפסיפיק (2006–2013).

הייתה חלק מהצוות שסלל את הדרך לכינון היחסים הדיפלומטיים של ישראל עם סין (1992) במטה, בקונסוליה בהונג קונג (1991-1989) ,כסגנית מנהל משרד הקישור הישראלי בבייג׳ינג (1992-1991) וכציר וממלאת מקום השגריר עם הקמת היחסים ופתיחת השגרירות (1994-1992).

שרתה כשגרירת ישראל בניו זילנד המאומנת גם לפיג'י, טונגה, סמואה, טובאלו, קיריבטי ואיי קוק (2002-2001) ובהמשך עמדה בראש משרד הכלכלה והתרבות של ישראל בטייפה (2006-2003), שם הוענק לה עיטור כבוד מטעם שר החוץ.

בינואר 2013 אישרה הממשלה את מינויה של כהנוב לשגרירת ישראל ביפן, והיא החלה בתפקידה באוגוסט אותה שנה. בשנת 2017 סיימה את כהונתה ביפן. היא הוחלפה על ידי יפה בן ארי. עם שובה לארץ שימשה שליחה מיוחדת לארגונים אזוריים באסיה והפסיפיק (מרחב האוקיינוס השקט).

באפריל 2018 נבחרה להדליק משואה ביום העצמאות ה-70 למדינת ישראל כנציגת המרכז לשיתוף פעולה בין-לאומי במשרד החוץ.

היא פרשה לגמלאות משירות החוץ ב-2019.

## לאחר פרישתה
כהנוב הצטרפה לאחר פרישתה לחבר הנאמנים של מוזיאון טיקוטין לאמנות יפנית.

היא מתנדבת במרכז הנתונים לחופש דת המוקדש לניטור, תיעוד ומתן מענה מידי לאירועי הטרדה, אלימות ואפליה המשפיעים על קהילות ומוסדות נוצרים בישראל, ולפרויקט "חלון להר ציון", מיזם של המרכז הבין-תרבותי לירושלים לקידום הר ציון כמקום רב תרבותי המאחד מסורות דתיות ותרבותיות של שלוש הדתות ולסיוע לשמירה על חופש דת וכבוד הדדי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל בניו זילנד
קטגוריה:שגרירי ישראל ביפן
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2018
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרות תיכון חוגים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
יוסי חורי

**יוסי חורי** (נולד ב-10 בינואר 1940) הוא זמר, מוזיקאי, מלחין ישראלי וממייסדי צמד הפרברים.

## ביוגרפיה

נולד בבגדאד. משפחתו עלתה לארץ ישראל ב-1943 בעקבות הפרהוד, וחזרה לעיראק לאחר חצי שנה. לאחר מכן, ב-1951, היא עלתה לישראל באופן סופי בעלייה ההמונית, והתיישבה בתל אביב. בשל קשיי שפה, לא למד חורי בבית ספר ממלכתי, אלא בסנט ג'וזף ביפו. חורי התקשה בלימודיו, נשר מבית הספר בגיל 17, והתגייס בגיל זה לצה"ל כאלחוטן. הוא לא קיבל הכשרה מוזיקלית, ובמהלך שירותו הצבאי למד לנגן בגיטרה בעצמו. לאחר שירותו הצבאי עבד כמוכס בנמל יפו, עבודה ממנה פוטר תוך זמן קצר.

בגיל 20, בשנת 1960, הקים את צמד הפרברים יחד עם ניסים מנחם. בשנת 1977 החליף אורי הרפז את מנחם. בשנת 2015 החליף חגי רחביה את הרפז. הצמד ממשיך להופיע בכל רחבי הארץ.

ב-2022 החליט חורי להפסיק להופיע, ובמקומו החל רחביה להופיע עם גיל זוהר.

חורי, המתגורר בתל אביב, הוא אסטרונום חובב, המתמחה בבניית טלסקופים ובצילום אסטרונומי. בת אחיינו היא הפעילה החברתית וחברת הכנסת לשעבר סתיו שפיר, שקיבלה את שמה מתוך השיר "ציפורים נודדות" (שבו הפזמון החוזר מתחיל במילים "זה היה עם בוא הסתיו") שבביצוע הצמד.

חורי גרוש ואב לבן ובת.

## קישורים חיצוניים

* הפרברים, האתר הרשמי
* הפרברים באתר "סטריאו ומונו"
* לחנים שכתב יוסי חורי באתר שירונט
*  עם יואב קוטנר, אוגוסט 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
ויקטוריה'ס סיקרט

[250px|ממוזער|שמאל|חנות של ויקטוריה'ס סיקרט ב[לאס וגאס]]
**ויקטוריה'ס סיקרט** (באנגלית: **Victoria's Secret**) היא חברה אמריקאית לייצור והפצת מוצרי הלבשה תחתונה, הגדולה ביותר בארצות הברית.

החברה ידועה בקטלוגים המעוצבים שלה ובתצוגות האופנה השנתיות שלה בה מוצגות המלאכיות של ויקטוריה'ס סיקרט, הלא הן דוגמניות שבמהרה הופכות לדוגמניות-על, בזכות המעמד והפרסום מהחברה. היא גם ידועה בהשפעתה התרבותית על היחס של החברה למוצרי הלבשה תחתונה, למשל בכך שהדגישה הלבשה תחתונה "סקסית" כמוצר אופנה מיינסטרימי, והגברת הקבלה החברתית של צרכנות יומיומית במוצרים אלו.

## היסטוריה
החברה נוסדה על ידי איש העסקים האמריקאי רוי ריימונד ב-12 ביוני 1977, לאחר שלא הרגיש בנוח בחנויות ההלבשה התחתונה כשרצה לקנות מוצרים לאשתו. ב-1982 הוא מכר את החברה במיליון דולר לאיש העסקים האמריקאי-יהודי לזלי וקסנר, מבעלי חברת הטקסטיל דה לימיטד.

בשנת 1995 התקיימה לראשונה תצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט במלון פלאזה בניו יורק. מאז הפכה התצוגה לאחד מאירועי האופנה הנצפים ביותר, הכוללים מופעים מוזיקליים, הופעות חיות של זמרים מוכרים ומיליוני צופים מרחבי העולם. ב-2001 לראשונה שודרה תצוגת האופנה בטלוויזיה.

ויקטוריה'ס סיקרט המשיכה לשגשג, ומכירותיה בשנת 2012 הסתכמו ביותר מ-6 מיליארד דולר.

בשנת 2018 נערכה תצוגת האופנה האחרונה של המותג. בשנת 2019 התקבלה ההחלטה לבטל את תצוגות האופנה השנתיות, שהיו אחד מסימני ההיכר הבולטים של המותג. ההחלטה התקבלה בעקבות ירידה באחוזי הצפייה, טענות על החפצת נשים, חוסר התאמה לשינויים החברתיים של התקופה, והשפעת תנועת .

בחודש מאי 2024 הודיעה ויקטוריה'ס סיקרט בחשבון האינסטגרם שלה כי תצוגת האופנה השנתית תחזור בסתיו הקרוב. התצוגה התקיימה ב-15 באוקטובר 2024.

## מוצרי החברה
החברה מוכרת הלבשה תחתונה לנשים, בשמים, קרמים ומוצרי יופי בכ-1,000 חנויותיה ברחבי ארצות הברית והעולם, וכן באמצעות קטלוגים ואתר האינטרנט שלה.

## ביקורות ותגובה להן
החברה ספגה במשך השנים ביקורות רבות, בטענה שאינה מספקת גיוון במידות, במודל היופי אותו היא מציגה ומהווה מודל סקסיסטי שפונה לצורך הגברי מאשר הנשי. כתוצאה מכך, חוותה ירידה בהכנסותיה בעוד המתחרים נהנו מעלייה. בתגובה לקשיים אלו, החברה עברה מיתוג מחדש ואימצה גישה שיווקית שונה. היא החליפה את ה"מלאכיות" המוכרות בדוגמניות מגוונות יותר והשיקה קולקציות נוחות של הלבשה תחתונה ופיג'מות. מנכ"ל ויקטוריה'ס סיקרט, מרטין ווטרס, התייחס לשינוי זה ואמר בראיון לניו יורק טיימס: "היינו צריכים להפסיק להתמקד במה שגברים רוצים ולהתחיל להתמקד במה שנשים רוצות."

בשנת 2019 נבחרה הדוגמנית ולנטינה סמפאיו להוביל קמפיין למותג ובכך הפכה להיות הדוגמנית הטרנסג'נדרית הראשונה של המותג.

את השינויים במיתוג ניתן לראות בקמפיין שהמותג השיק בשנת 2021, המתמקד בנשים ידועות בהישגיהן ולא במראה החיצוני שלהן. הקמפיין כלל את שחקנית הכדורגל מייגן ראפינו, שנלחמה למען שכר שווה לספורטאיות, את גולשת הסקי המקצועית בת ה-17 איילין גו, את השחקנית פריאנקה צ'ופרה ואת דוגמנית הפלאס סייז פאלומה אלסר.

## בישראל
בדצמבר 2022 השיקה דלתא, הזכיינית של ויקטוריה'ס סיקרט, לראשונה חנות אונליין של המותג בישראל.

באפריל 2024 נפתחו על ידי דלתא שתי חנויות של הרשת, בקניון הגדול בפתח תקווה ובגרנד קניון בחיפה, ולאחר מכן נפתחו סניפים נוספים.

## ראו גם
* תצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות ביגוד אמריקאיות
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
שקית אשפה

[ממוזער|שקית אשפה ב[פריז]]
**שקית אשפה** או **שקית זבל** הוא כינוי כולל למגוון שקיות פלסטיק וחומרים דומים שנועדו להכיל אשפה, בדרך כלל ביתית. השקית בדרך כלל מוכנסת לתוך מכלי אשפה למיניהם, כדי למנוע מהחלק הפנימי שלהם מלהתלכלך. השקית עצמה היא חד פעמית ומושלכת יחד עם האשפה אל מקום איסוף הפסולת. שקיות האשפה נפוצות מאוד בקרב הציבור בגלל עלותן הנמוכה ותכונות נוספות כגון: התאמת הנפח והחוזק לשימוש המתאים, אטימות לנוזלים ועוד.

שקיות הזבל נמכרות במגוון גדלים ובאריזות שונות: קופסאות, גלילים ושקיות. שקיות אשפה שבראשן חוט להידוק פתח השקית לאחר מילואה - נפוצות מאוד אף הן.

רעיון השימוש בשקית פלסטיק כמכל לאיסוף אשפה שייך לשלשה קנדים: הארי ואסיליק, לארי הנסן ופרנק פלומפ. רשת הטלוויזיה CBC הקנדית הכתירה את ההמצאה כבין "חמישים ההמצאות הקנדיות הגדולות".

החסרונות בשימוש בשקית, כגון זיהום הסביבה בחומרים בלתי-מתכלים ומניעת פירוק החומרים האורגניים שבתוך השקית והפיכתם לזבל, מעלות התנגדות בשימוש בשקית הסטנדרטית בקרב התנועות לשימור הסביבה. כחלופה, הם מציעים, שקית העשויה מחומרים מתכלים, כגון נייר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היגיינה
אשפה
קטגוריה:קנדה: המצאות
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
פסגת כדור הארץ

**פסגת כדור הארץ** הנקראת גם **ועידת ריו** (אנגלית: **Rio Conference** or **Earth Summit**) הייתה ועידת פסגה של או״ם שהתקיימה בריו דה ז'ניירו מה-3 ביוני ועד ה-14 ביוני 1992.

כ-172 ממשלות השתתפו וכ-108 שלחו את ראשי הממשלה או ראשי המדינה שלהם. כ-2,400 נציגים של ארגונים חוץ ממשלתיים לקחו חלק באירוע. הוועידה התקיימה במרכז ריוסנטרו בעיר.

## נושאים עיקריים
* בחינה מפורטת של שיטות ייצור - בעיקר של מרכיבים רעילים, כגון עופרת ובנזין, או פסולת רעילה כגון כימיקלים רדיואקטיביים
* מקורות חלופיים היכולים לשמש כתחליף לדלק מאובנים, ולכן קשורים לשינוי האקלים
* הסתמכות ותלות במערכות תחבורה ציבורית להפחתת פליטת כלי רכב ועומס בערים, והבעיות הבריאותיות הנגרמות כתוצאה מזיהום אוויר ועשן.
* המחסור הגובר במים

אחד ההישגים של האירוע היה ההסכמה על כנס בנושא שינוי האקלים, שהוביל לפרוטוקול קיוטו. הסכמה נוספת הייתה לא לבצע שום פעילות אל אדמתם אנשים ילידים שתוכל לגרום לנזק סביבתי או שתהיה לא הולמת מבחינה תרבותית. באותו היום הוחלט על כנס בנושא מגוונים ביולוגיים, שהביא להתחלת חשיבה נגד הרס למטרות צמיחה כלכלית.

כ-12 ערים צוינו לשבח על תוכניותיהן החדשניות לשיפור איכות הסביבה. ביניהן היו סדברי (כיום גרייטר סדברי) מקנדה - על נחישות הארגון להפחית נזקים סביבתיים הנגרמים מתעשיית הכרייה באזור, אוסטין מארצות הברית - על אסטרטגיית הבנייה הירוקה שלהם, וקיטקיושו מיפן - על שיתוף פעולה בחינוך והכשרה לתוכנית לוויסות הזיהום.

## תוצאות
* אג'נדה 21
* הצהרת ריו בנושא סביבה ופיתוח
* עקרונות יער

בנוסף לכך, נחתמו שני הסכמים חדשים: האמנה למגוון ביולוגי (CBD) ואמנת מסגרת של האו"ם בנושא שינוי אקלים (UNFCCC) .

GCI (Green Cross International) הוקם בעקבות הכנס לביסוס מטרותיו.

המסמך אזהרת מדעני העולם לאנושות נכתב בעקבות הוועידה.

ביקורות טוענות שרבים מן ההסכמים וההחלטות שנקבעו בריו, בנושאים חשובים כגון הלחימה בעוני ושיפור האיכות הסביבה לא מומשו.

## קישורים חיצוניים

* אתר נוסף על הכנס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האומות המאוחדות: ועידות
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:החלטות האו"ם
קטגוריה:1992
קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: היסטוריה
קטגוריה:התוכנית הסביבתית של האו"ם
הנרי ליטולף

**הנרי צ'ארלס ליטולף** (אנגלית: **Henry Charles Litolff**; 7 בפברואר 1818 - 5 באוגוסט 1891) היה פסנתרן, מלחין ומוציא לאור מוזיקלי אנגלי. מוכר בעיקר בגלל הסקרצו לפסנתר ותזמורת שלו.

## חייו
אביו היה כנר מאלזס שהצטרף לצבא נפוליאון, הובא לאנגליה כשבוי מלחמה, נשאר באנגליה ונישא לאישה ממוצא סקוטי. הוא לימד את בנו נגינה בפסנתר וב-1830 הביא אותו לאיגנץ מושלס.

מושלס התרשם כל כך מכישרון הנגינה של ליטולף עד שהסכים ללמד אותו ללא תשלום. ב-1835 בהיותו בן 17 התחתן למרות התנגדות הוריו, עם נערה בת 16. הם עברו לפריז ובהמשך לבריסל. ליטולף התפרסם כווירטואוז ומורה לפסנתר. הוא ניגן ולימד בוורשה ובדרזדן שם לימד פסנתר את הנס פון בילוב הצעיר.

לאחר שנפרד מאשתו, התיישב בברונסוויק, שם הכיר אלמנה של מו"ל למוזיקה ובהנהלתו הפכה הוצאת התווים שלו לאחת המובילות באירופה. הוא הספיק להתחתן עוד פעמיים כשאשתו הרביעית הייתה בת 17.

## יצירותיו
ליטולף חיבר יצירות לפסנתר סולו, מוזיקה קאמרית, יצירות לתזמורת מתוכן חמישה קונצרטים סימפונים (אחד אבד), שירים, יצירות למקהלה ו-13 אופרות. 

היצירה המוכרת והמושמעת ביותר של ליטולף היא הסקרצו לפסנתר ותזמורת מתוך קונצ'רטו סימפוני מס' 4. שאר יצירותיו פחות ידועות ומנוגנות. בכך הוא שייך למלחינים המוכרים בעולם בזכות יצירה אחת מכל יצירותיהם.

## קישורים חיצוניים

* הסקרצו של ליטולף מתוך קונצ'רטו סימפוני מס' 4 אופוס 102 בביצוע קליפורד קרזון
* רשימת יצירותיו של הנרי ליטולף

## הערות שוליים

קטגוריה:מו"לים בריטים
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1818
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1891
קריירה חברתית

**קריירה חברתית** היא פעילות חברתית שמשלבים אנשי מקצוע לצד התפתחות הקריירה המקצועית שלהם. קריירה חברתית לרוב משיקה לתחום מומחיותם של אנשים הבוחרים לשלב אותה בעיסוקיהם, ובכך היא עשויה ליצור עבורם ערך אישי וכן תרומה משמעותית לחברה. 

דוגמאות לקריירות חברתיות הן למשל אנשי עסקים שעומדים בראש עמותות, פעילות בתוכניות לשילוב מנהלים מהמגזר העסקי בוועדים-מנהלים של עמותות, תוכניות לקידום מנהיגות מתנדבת או יוזמות פרטיות. ארגונים רבים בעולם מעודדים פעילות פרו בונו ושילוב של אנשי מקצוע במגזר השלישי, ומשלבים את בוגריהם בפעילות חברתית התנדבותית, במסגרת מומחיותם המקצועית. תוכניות כגון אלו מביאות להתפתחות קריירות חברתיות רבות יותר, ובכך תורמות להעצמת המגזר השלישי והגדלת משאביו. 

ברחבי העולם פועלים בתחום זה ארגונים כגון "אשוקה", המאגד יזמים חברתיים מובילים בעולם ותומך בהם באמצעות מלגות ופיתוח מודלים כלכליים המאפשרים לעסק "חברתי" לשמור על רווחיות. בישראל פועלים ארגונים כגון עמותת נובה, עמותה המחברת את המגזר החברתי, העסקי והאקדמי במטרה לשפר את יכולות הניהול וההשפעה של עמותות במגזר השלישי.

## הערות שוליים

קטגוריה:התנדבות
עין השופט הפקות

**עין השופט הפקות** הוא אולפן להפקת סרטים שנוסד בשנת 1999 בקיבוץ עין השופט.

האולפן נוסד על ידי עורך הסרטים הישראלי זוהר סלע. במהלך 17 שנות קיומו העסיק האולפן כמה מחברי קיבוץ עין השופט, וגם מספר אנשי מקצוע שכירים. עיקר תחומי הפעילות הם סרטי קולנוע, סרטים דוקומנטריים, וסרטי תדמית ופרסום למגזר העסקי.
על חברי הקיבוץ שעבדו באולפן ניתן למנות את אביב רם ועמרי שטראוס.
כיום מנהל את האולפן חבר קיבוץ עין השופט ארבל רום, צלם במקצועו.

## תחומי פעילות
### סרטי קולנוע
* "בופור" של הבמאי יוסף סידר. היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
* "ארץ בראשית" של הצלם והבמאי משה אלפרט.
* "וביום השלישי" של השחקן והבמאי משה איבגי.
* בשנת 2012 היה האולפן שותף בהפקת סרט הקולנוע העצמאי "שגרי אותי לחלל, אסתר", של הבמאית גנית אורין. יחודו של הסרט הוא בכך שכולו צולם על מסך ירוק, בטכניקת chroma key.

### סרטים דוקומנטריים
* "א-ג'יסר" של הבמאית אבתיסאם מראענה.
* "משאללה" ו"אייבי" של הבמאי איתן חריס.
* "Code Red" של הבמאי הבריטי קלייב גורדון (Clive Gordon). שודר ברשת BBC.
* "שדה האפונים הירוקות" של הבמאי יגאל תיבון. שודר בערוץ 10.
* "אליאב" של הבמאית יפעת ברקן-פינטו. שודר בערוץ 10.

### סרטים מסחריים
לאורך שנות קיום האולפן הוא עוסק גם במגוון סרטים בתחום המסחרי כגון סרטי תדמית, סרטי מוצר וסרטי הדרכה.

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של עין השופט הפקות 

קטגוריה:חברות הפקה ישראליות
קטגוריה:עין השופט
In Search of the Lost Chord

**In Search of the Lost Chord** (בתרגום לעברית: "בחיפוש אחר האקורד האבוד") הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, המודי בלוז. האלבום יצא בשנת 1968 על ידי חברת דרם רקורדס.

## קונספט וסגנון
*In Search of the Lost Chord* הוא אלבום קונספט אשר עוסק בנושאים שונים אך בעיקר סביב נושא רחב של חיפוש וגילוי, לרבות גילוי עולמות (Dr. Livingstone, I Presume), מוזיקה ופילוסופיה במשך השנים (House of Four Doors), אהבה אבודה (The Actor), התפתחות רוחנית (Voices in the Sky), ידע בעולם משתנה (Ride My See-Saw), תודעה גבוהה (Legend of a Mind), דמיון (The Best Way to Travel), ואסטרונומיה (Departure). אסטרונומיה תמשיך כנושא של שירי הלהקה באלבום To Our Children's Children's Children אלבום שלם המדבר על משימתה של אפולו 11. ה"אקורד האבוד" שבשם האלבום, מתגלה במנטרה "אום" (בבית האחרון שבפואמה של גריים אדג' "The Word").

לאחר השימוש בתזמורת הפסטיבלים של לונדון באלבום Days of Future Passed שיצא שנה לפני כן, התחילו חברי הלהקה לנגן על כלים קלאסיים ואלקטרוניים. כלי נגינה הודים כמו סיטאר (אשר מנוגן על ידי גיטריסט הלהקה ג'סטין הייוורד), טמבורה (על ידי קלידן הלהקה מייק פינדר) שני הכלים האלו שימשו בשירים "Departure," "Visions of Paradise," ו-"Om". עוד כלים לא רגילים למוזיקה של הלהקה היו אבוב (שנוגן על ידי חלילן ומקישן הלהקה ריי תומאס) והצ'לו (נוגן על ידי בסיסט הלהקה ג'ון לודג'). עוד כלי היה המלוטרון של פינדר (מלוטרון הוא כלי המדמה צלילים של תזמורת).

ההקלטות לאלבום החלו בינואר 1968, עם השיר "Legend of a Mind". שם השיר לא מופיע במילים אשר עוסקות בטענתו של טימותי לירי בכך שטען והטיף לכך שהשימוש בסם LSD מביא לתועלת פסיכולוגית ורפואית.

לאחר שכבר התנסו בקטעי ביניים של פואמות כמו: "Morning Glory" ו"Late Lament" באלבום הקודם, המודי בלוז ניסו שוב בדקלום שירה באלבום זה, גריים אדג' מתופף הלהקה, כתב שתי פואמות "Departure" ו"The Word". הפואמה השנייה דוקלמה על ידי קלידן הלהקה מייק פינדר, שהיה המדקלם העיקרי של שיריו של אדג' באלבומי המודי בלוז זה ואחרים. "Departure", שבדקלום אדג' מתחיל להגביה את קולו ולצחוק בסגנון משוגע, היא דוגמה נדירה של אדג' כהוא עושה הדקלום שלו.

*In Search of the Lost Chord* הגיע למקום ה-23 במצעד האלבומים של ארצות הברית עם שחרורו ביולי 1968. בבריטניה, האלבום הגיע למקום 5. שניים מהסינגלים של האלבום, "Ride My See-Saw" ו"Voices in the Sky", הגיעו למגזין הבילבורד ומקמו במקום ה-27 במצעד הסינגלים הבריטי.

במרץ 2006, יצאה גרסת SACD לאלבום עם גרסה של אלבום כפול.

ב-2008, גרסת תקליטור של האלבום יצאה לאור עם רצועות בונוס.

במהדורה המיוחדת של מגזיני "Mojo" ו-"Q" "*פינק פלויד וסיפורי פרוג אחרים*", הגיע האלבום למקום ה-23 ברשימה "40 אלבומים קוסמיים".

## רשימת הקטעים באלבום

## ביצוע
*ג'סטין הייווארד - שירה, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, גיטרת 12 מיתרים, סיטאר, צ'מבלו, מלוטרון, כלי הקשה, טאבלה
*ג'ון לודג' - שירה, גיטרת בס, גיטרה אקוסטית, צ'לו, תוף מרים, תוף
*גריים אדג' - שירה, תופים, פסנתר, טימפאני, תוף מרים, טאבלה, דקלום
*ריי תומאס - שירה, חליל, סקסופון, אבוב, קרן יער, תוף מרים
*מייק פינדר - שירה, מלוטרון, פסנתר, צ'מבלו, גיטרה אקוסטית, צ'לו, אוטוהרפ, גיטרת בס, טמבורה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת דרים רקורדס
אסטריקס והסכסכן מרומא

**אסטריקס והסכסכן מרומא** (בצרפתית: **La Zizanie**) הוא הספר ה-15 בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו, והוצג לראשונה במהלך שנת 1970 בהמשכים במגזין "Pilote".

## עלילה
סנאטור רומאי בשם סטרדיוואריוס מתגרה ביוליוס קיסר בטענה שעל קיסר להשליט סדר בתוך המדינות שכבש - בכפר הגאלי המורד, למשל - ורק אחר כך להוציא משאבים על כיבושים חדשים. כדי להחזיר את אמון הסנאט בו, קיסר מחפש דרך לכבוש סוף סוף את הכפר. אחד הסנאטורים מציע לעורר ריב ומדון בין תושבי הכפר, וכך הם יעזבו את הכפר בעצמם. כדי לבצע זאת משחרר קיסר מהכלא אסיר בשם קקטוס אנטיטטנוס, שמפורסם ביכולתו לעורר מריבות וסכסוכים, ושולח אותו אל הכפר.

כאשר קקטוס מגיע הוא נוקט דרכים שונות על מנת לסכסך בין תושבי הכפר, בחוכמה וערמומיות רבה. הוא שם דגש על השנאת אסטריקס, אשפיקס ואובליקס על שאר בני הכפר, משום שבלי שלושת האנשים הללו ניתן לכבוש את הכפר בקלות. הוא מעורר רושם שאסטריקס מיודד איתו, ומחלק ללגיונרים מים חמים מתוך קדירה בהכרזה שזהו שיקוי פלא, כדי לגרום לגאלים לחשוב שמישהו מסר לרומאים את המתכון לשיקוי הפלא. מזימתו אכן מצליחה: שאר התושבים משוכנעים שאסטריקס מסר לרומאים את סוד שיקוי הפלא, ושאשפיקס ואובליקס שיתפו איתו פעולה. בתגובה אשפיקס, אסטריקס ואובליקס עוזבים את הכפר בהפגנתיות.

קקטוס, המרוצה מהצלחת תוכניתו, מכנס את הלגיון ויוצא לכיוון הכפר, כדי לתקוף אותו כעת, כשהוא חסר הגנה. בינתיים פרצו אסטריקס, אשפיקס ואובליקס אל המחנה הרומי ונטלו משם את קדירת המים החמים - שיקוי הפלא המזויף. השלושה מיהרו אל הכפר, ובעזרת שיקוי הפלא הספיקו להקדים את חיילי הלגיון. בכפר הם הראו לשאר התושבים את השיקוי המזויף, וכך הוכיחו להם שהרומאים לא השיגו באמת את שיקוי הפלא, והכל נועד כדי לסכסך ביניהם. תושבי הכפר מתנצלים על חשד השווא, ואשפיקס ממהר להכין שיקוי פלא כדי להילחם ברומאים.

השיקוי מוכן ברגע האחרון ונערך קרב שמסתיים בניצחון מוחץ לגאלים. אך הם מחליטים לנקום בקקטוס בדרך מיוחדת - בדרכו שלו: הם ניגשים אליו מול שר-המאה והלגיונרים המובסים, מודים לו ומעניקים לו מתנות, וכך גורמים לשר-המאה לחשוב שקקטוס היה מרגל ועזר לגאלים מאחורי גבו. שר-המאה הזועם שולח את קקטוס לרומא באשמת בגידה במולדת בעת מלחמה.

לאחר שהגאלים חוזרים לכפרם שמחים ומפוייסים, אסטריקס מחליט לערוך להם עוד מבחן אחרון: הוא מסתובב בכפר כשאובליקס נושא אותו על גבי מגן אף על פי שצורת נשיאה זו שמורה למנהיג השבט בלבד, וכך גורם לקטטה בכפר. לבסוף הוא מסביר לתושבי הכפר שהוא רק רצה לבדוק אם המגן מתאים לנשיאה, כדי לתת אותו כמתנת יום הולדת למנהיג. הגאלים מתפייסים שוב, ואסטריקס אומר ש"הפעם הם הבינו".

כמו כל שאר הספרים בסדרה, הספר מסתיים בסעודה חגיגית. הסעודה היא לרגל יום הולדתו של מנהיג השבט, וכן לרגל תום עידן הסכסוכים והמריבות.

## רמזים וקריצות בספר
הספר מכיל מספר קריצות ורמזים, למשל:
* הסנאטור סטרדיוואריוס מתואר כבעל קול "ערב ורבגוני, שהוא יודע להלהיב בו את ההמונים". תיאור זה מתייחס ליכולות הווקאליות של כינור סטרדיוואריוס, הנחשב לכלי מיתר איכותי ויוקרתי במיוחד.
* הדיאלוג בין קיסר לברוטוס (קיסר: "גם אתה, ברוטוס בני!" ברוטוס: "הוא מתחיל לעצבן אותי ברמזים שלו. יום אחד אתרגז ו...") הוא רמז למשפט מפורסם של יוליוס קיסר, אותו אמר לפני מותו.

## קישורים חיצוניים

*האתר הרשמי של אסטריקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:ספרי אסטריקס
הפיל שרצה להיות הכי

**הפיל שרצה להיות הכי** הוא ספר ילדים מאת פאול קור.

## עלילה
הסיפור עוסק בפיל צעיר שחש דכדוך כיוון שצבעו האפור לא מצא-חן בעיניו. ציפור שפגש הסבירה לו כי הצבע האפור הוא המתאים ביותר לפילים, אולם דבריה לא שכנעו אותו. הפיל רצה, במקום צבעו, להיות צבעוני. הציפור, על מנת למלא את בקשתו, השיגה מגוון של צבעים כאשר את האדום תרמה לה חיפושית משה רבנו נדיבה. פעולת הצביעה נעשתה בעזרת נוצה מזנבה של הציפור וכאשר הושלמה המשימה הפיל היה שבע רצון מאוד.
כשראו שאר הפילים את הפילון הצבעוני הם טענו שהוא לא נראה כמו פיל, אלא כמו ליצן. הפילון שחש צער על טעותו, ביקש לשוב לצבעו המקורי. כדי לאפשר את הדבר, הפילים שטפו אותו בעזרת מים ששאבו לתוך חדקם.
כששב הפילון לצבעו האפור הוא הבין שדבריה של הציפור כי הצבע האפור של הפילים מתאים להם - נכונים.

## עיבודים

הספר הועלה כמחזה בתיאטרון "נדנדה" בשנת 2000, שבוים בידי אבי מלכה ונכתב על ידי איילה קורקוס. ביוני 2010 ההצגה עלתה מחדש בגרסה עדכנית שכללה תוספות למחזה, עיבודים מחודשים לשירים ושדרוג של התפאורה והתלבושות. המחזה ממשיך לרוץ בימים אלה בהשתתפות לירן קנטרוביץ / תום מן אורין,  איתמר שרון, רוז שבת, ויטה בראשי / מירב פלג.

משפחתו של קור יזמה סרט הנפשה המבוסס על הספר. הסרט הופק ב-2007 על ידי קלסיקלטת בשיתוף אולפני פיצ'י פוי ובבימוי דיבוב של שרון כהן באולפני אלרום. המוזיקה של הסרט הופקה על ידי עדי כהן.
### דמויות ומדבבים (הסרט)

### שירים בסרט
הסרט מכיל את ששת השירים הבאים:
# שיר הצבעים
# שיר המראות
# לילה
# בבית
# הביתה
# אני גיבור

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי פאול קור
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:פילים בתרבות
קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
כספיון הדג הקטן

[230px|ממוזער|שמאל|כספיון הדג הקטן, [גן סיפור, חולון]]
**כספיון הדג הקטן** הוא ספר ילדים מאת פאול קור. הספר זכה להצלחה רבה והוביל לספרים נוספים בעקבותיו.

## עלילה
כספיון, דג קטן שקיבל את שמו עקב צבעו הכסוף, הרחיק לכת בשחייתו והבחין לפתע בדבר הדומה להר במראהו, אבל כשראה שלדבר יש עין שדומעת, הוא הבין כי לא יכול להיות שמדובר בהר. למעשה היה זה לווייתן, אך כספיון מעולם לא נתקל בלווייתן קודם לכן.

כספיון, שהתרשם מאוד מגודלו העצום של הלווייתן, תהה לגבי בכיו. הלווייתן סיפר לו כי חרף גודלו, הוא בסך הכול לווייתן צעיר שאיבד את הוריו ומכאן הסיבה לבכיו. הודות לאחיו ובני-דודיו הרבים של כספיון, הנראים כמוהו בדיוק, הלווייתן שב אל אביו ואמו.

הלווייתן וכספיון הפכו לחברים טובים והלווייתן אף הציל את חיי כספיון בספר נוסף בסדרה, "כספיון בסכנה" (הוא תקף כריש שרצה לטרוף את כספיון).

בספר נוסף בסדרה, "המסע הגדול של כספיון", הסתבר שאותו כריש הפך לצמחוני עקב המהלומה הקשה שספג מהלווייתן.

## עיבודים לתיאטרון ולטלוויזיה
משפחתו של קור יזמה סרט הנפשה המבוסס על הספר, אשר הופק בשנת 2004 על ידי קלסיקלטת בביומו של נועם משולם על ידי אולפן פיצ'י פוי.

הספר עובד שנה אחר כך להצגת ילדים בתיאטרון "נדנדה" שנכתבה על ידי איילה קורקוס ובוימה בידי אבי מלכה. מוזיקה מאת עדי כהן, שכתב כבר ב-2004 את השירים והמוזיקה לסרט האנימציה המבוסס על הספר. ההצגה נעשית בטכניקת התיאטרון השחור, והיא זכתה לשבחים רבים. מאוחר יותר, בשנת 2013, תיאטרון "נדנדה" הפיק הצגה נוספת המבוססת על הספר הסופי בסדרה "המסע הגדול של כספיון" שנכתבה **ובוימה** על ידי איילה קורקוס. רקפת לוי חזרה בשנית לעצב תלבושות ובובות. אפי שושני הלחין ועיבד את המוזיקה.

כמו כן, לפני ההפקה של "תיאטרון נדנדה", הספר עובד להצגה שנכתבה ובוימה בידי מיכאל יוסף.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי פאול קור
קטגוריה:דגים בתרבות
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
דגל סלטה

**דגל סלטה** (בספרדית: Bandera de Salta) הוא דגלה של הפרובינציה הארגנטינאית סאלטה. עיצובו הוא רקע בצבע בורדו עם שני פסים שחורים אופקיים ובמרכזו, מוקף במעגל של כ23 כוכבים משושים עם חור עגול, מוטען סמל סאלטה: שמש מאי במרכזו של כוכב משושה לבן המשובץ באליפסה בצבע תכלת.

צבעי הדגל מסמלים את  הפונצ'ו המסורתי של הגאוצ'וס האופייניים לסלטה, 23 הכוכבים מסמלים את 23 מחלקות הפרובינציה ושמש מאי את מהפכת מאי של 1810.

הדגל זכה למעמד רשמי על פי חוק בשנת 1996 לאחר שזכה בתחרות עיצוב.

## קישורים חיצוניים
* 
* דגל סאלטה באתר ממשלת סאלטה 

קטגוריה:סלטה (פרובינציה)
סאלטה
ולקיריה (קומיקס)

**ולקיריה** (באנגלית: **Valkyrie**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת *The Avengers #83* מדצמבר 1970, ונוצרה בידי הכותב רוי תומאס והמאייר ג'ון בוסימה לפי דמותה של ברינהילד, הולקיריה מהמיתולוגיה הנורדית.

ולקיריה היא האלטר אגו של ברונהילדה, אסגרדית אשר נבחרה בידי אודין להוביל את הולקיריור, ארגון אסגרדי של אלות לוחמות הרוכבות על סוסים מכונפים אלי קרב ולוקחות עימן את הסוגדים בני התמותה אשר נהרגו בקרב לעבר ולהאלה, ארץ המתים המכובדים. היא החזקה ביותר מביניהן. כמו כל האסגרדים, גם לה יש מבנה עצם דחוס ביותר, מעל ומעבר לגוף האנושי. למרות שהיא אינה אלמותית, תהליך ההזדקנות שלה איטי. חסינה בפני מחלות הידועות לאדם ובפני פציעות קרב. הפיזיולוגיה האסגרדית שלה מקנה לה רמות גבוהות ביותר של סיבולת. הייתה חברה בקבוצת האוונג'רס הסודיים, ומשמשת כבת בריתו ומושא אהבתו של תור.

את דמותה של ולקיריה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "תור: ראגנארוק", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"תור: אהבה ורעם" מגלמת השחקנית טסה תומפסון.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:תור
If I Could Do It All Over Again, I'd Do It All Over You

***If I Could Do It All Over Again, I'd Do It All Over You*** הוא האלבום של להקת הסצנת קנטרברי, קרוואן. לפי האתר AllMusic, "If I Could Do It All Over Again, I'd Do It All Over You מכיל מהלכים משמעותיים על פני האלבום הראשון". זהו האלבום השני של הלהקה, ומכר מספר לא רע לפני האלבום הידוע In the Land of Grey and Pink. האלבום היווה אבן דרך, ששילב בין הומור וצליל פרוגרסיבי, לבין מוזיקה קלאסית וג'אז. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים דקה רקורדס כמו ששיר הנושא יצא על סינגל.

ההקלטה הזו הפכה לצליל הידוע של קרוואן ביותר שנשמע ברוב ההוצאות של 1975. "For Richard" (מחרוזת שמשכה 14:21) הפך למרכיב עיקרי במופעי קרוואן ובדרך כלל נשמע כקרוב יותר. גרסה תזמורתית מלאה נמצאת באלבום ההופעה עם תזמורת, Caravan and the New Symphonia.

שם האלבום ושיר הנושא בא מדבריו של הקומיקאי ספייק מיליגאן.

האלבום יצא מחדש על גבי תקליטור בגרסה מחודשת ומשופרת אשר שיפרה את איכות השמיעה (רימסטר) יחד עם זאת, נוספו גם להוצאה זו רצועות בונוס

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי דויד סינקלייר, ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן

**רצועות בונוס במהדורת רימסטר משנת 2001**
#"A Day in the Life of Maurice Haylett" - 5:40
#"Why? (And I Wish I Were Stoned)" - 4:22
#"Clipping the 8th (Hello Hello)" - 3:13
#"As I Feel I Die" - 4:39

## ביצוע
*פאי הסטינגס - גיטרה חשמלית (6 ו-12 מיתרים), שירה, כלי הקשה
*דויד סינקלייר - אורגן האמונד, צ'מבלו, פסנתר
*ריצ'רד סינקלייר - גיטרה בס, שירה, כלי הקשה
*ריצ'רד קוהלן - תופים

**משתתפים נוספים**
*ג'ימי הסטינגס - חליל צד, סקסופון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
In the Land of Grey and Pink

**In the Land of Grey and Pink** הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם קרוואן, שיצא בשנת 1971. לפי האתר AllMusic, "הוא נחשב על ידי רבים כפסגה של קרוואן". כמו כן האלבום נחשב לאחד המשפיעים בז'אנר הרוק המתקדם.

יחד עם סופט מאשין, קרוואן היו למובילים בצליל הקנטרברי" - שילוב של סגנונות כמו: ג'אז, מוזיקה קלאסית ומוזיקה אנגלית מסורתית.

במהדורה המיוחדת של מגזיני Mojo ו-Q, "פינק פלויד וסיפורי פרוג רוק אחרים", דורג האלבום במקום ה-19 ברשימת "40 אלבומי רוק קוסמיים".

עטיפת האלבום בסגנון ימי הביניים צוירה על ידי מארי אני אנדרסון.

האלבום יצא בגרסת רימסטר וסטריאו במיקס סראונד 5.1 על ידי סטיבן וילסון מפורקיופיין טרי, כאלבום כפול ו-DVD לכבוד יובל ה-40 ללהקה.

## רשימת הקטעים באלבום
כל השירים נכתבו על ידי דויד סינקלייר, ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן למעט "Aristocracy" (קוהלן, הסטינגס, ר. סינקלייר).

## ביצוע
*פאי הסטינגס - גיטרות ושירה
*דויד סינקלייר - אורגן האמונד, פסנתר ומלוטרון
*ריצ'רד סינקלייר - גיטרה בס, גיטרה אקוסטית, שירה
*ריצ'רד קוהלן - תופים

**משתתפים נוספים**
*ג'ימי הסטינגס - חליל פיקולו, חליל צד, סקסופון
*פול ביקהאם - טרומבון
*דייב גרינסטיד - קאנון, פעמון, כלי נשיפה מעץ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי חברת דרים רקורדס
רד הולצמן

**ויליאם "רד" הולצמן** (**William "Red" Holzman**; 20 באוגוסט 1920 - 13 בנובמבר 1998) היה שחקן ומאמן NBA יהודי-אמריקאי. היה מאמנה הראשי של הניו יורק ניקס בשנים 1967–1982 (למעט שנה אחת).

## רקע ושנים ראשונות
הולצמן נולד בברוקלין, ניו יורק בשנת 1920, להורים יהודים מהגרים – אמו הייתה רומניה ואביו רוסי. הוא שיחק כדורסל בתקופת התיכון באמצע שנות ה-30. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת בולטימור ומשם לסיטי קולג' של ניו יורק, שם שיחק כדורסל במשך שנתיים עד לסיום לימודיו ב-1942. הולצמן הצטרף לצי האמריקני באותה שנה, ושיחק בקבוצת הכדורסל של הבסיס בנורפוק.

## קריירה מקצועית
הולצמן שוחרר משירותו בשנת 1945 והצטרף לרוצ'סטר רויאלס מליגת ה-NBL (גלגולה הנוכחי של הקבוצה הוא סקרמנטו קינגס). הוא הוביל אותה לאליפות בעונתו הראשונה בה, ונבחר לרוקי באותה שנה. בעונת 1945-46 ו-1947-48 השתתף בקבוצת הכוכבים של הליגה. הולצמן המשיך עם קבוצתו במהלך מעברם לליגת ה-NBA, וב-1951 היה שותף לאליפות בה זכתה הקבוצה. בשנת 1953 הולצמן עבר לאטלנטה הוקס, ושנה אחר כך פרש ממשחק ושימש כמאמן הראשי של הקבוצה. במהלך עונת 1956-57, הולצמן הובילם למאזן של 19 הפסדים מתוך 33 משחקיהם הראשונים (אז הקבוצה שיחקה בסנט לואיס), ופוטר.

בשנת 1957 הצטרף לניו יורק ניקס בתור סקאוט, וב-1967 מונה למאמנם ראשי והמשיך בתפקיד על לפרישתו ב-1982 (בשנת 1977 הוחלף על ידי ויליס ריד, אך חזר שנה לאחר מכן).

## תארים וסוף הדרך
במהלך 15 העונות בהם היה מאמן הניקס הקבוצה זכתה בשני תוארי אליפות בשנים 1970 ו-1973. בשנת 1969, הולצמן אימן את הניקס והגיע איתם לשיא-עונתי בליגה - 18 משחקים רצופים לא הפסד, ובכך שבר את השיא הקודם של 17 ניצחונות רצופים משנת 1946. הוא היה אחד מהבודדים שזכו בתואר אליפות NBA בתור שחקן ומאמן כאחד, ומאזנו הכולל כמאמן היה 696 ניצחונות ו-604 הפסדים. קבוצת ניו יורק ניקס לא משתמשת מאז במספר 613 כאות כבוד עבורו - זהו מספר הניצחונות שהשיג בתור המאמן הראשי שלהם. ב-1970 הוכתר כמאמן השנה ב-NBA על מאמציו הרבים שהובילו לאליפות הניקס, וב-1985 זכה להיכנס להיכל התהילה של הכדורסל. בשנת 1996, הולצמן נבחר לאחד מעשרת המאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA.

הולצמן גר עם אשתו בלונג איילנד. בשנת 1998 חלה בלוקמיה, ובאותה שנה נפטר במרכז הרפואי היהודי בלונג איילנד, ניו יורק.

ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA.

## ראו גם
* יהודים וספורט

## קישורים חיצוניים

* פרופיל בתור שחקן
* פרופיל בתור מאמן
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורסל יהודים
קטגוריה:כדורסלני רוצ'סטר רויאלס
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
קטגוריה:מאמני ניו יורק ניקס
קטגוריה:מאמני סנט לואיס הוקס
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה ב-NBA
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני מילווקי הוקס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:שחקנים יהודים ב-NBA
קטגוריה:ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
ישראל אריה גרשטנקורן

הרב **ישראל אריה גרשטנקורן** (י"א בטבת ה'תרצ"ז, 25 בדצמבר 1936 – י"ג בתשרי ה'תשס"א, 12 באוקטובר 2000) היה רב העיר האשכנזי של העיר קריית מלאכי.

## תולדותיו
נולד וגדל בבני ברק, בנם של אפרים ואיטה-מרים גרשטנקורן ונכדו של יצחק גרשטנקורן, מייסד בני ברק. למד במוסדות של חסידות גור. נישא לרבנית חנה-דובה, בתו של הרב שאול יהודה חסידה. בתחילת שנות ה-60 התיישב בקריית מלאכי, שהייתה אז עיירת עולים, רובם מצפון אפריקה. בט"ו בכסלו תשכ"ד (דצמבר 1963) מונה לתפקיד הרב האשכנזי של קריית מלאכי וכיהן בתפקידו במשך שלושים ושש שנים, עד פטירתו בשנת 2000. 

נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק. לאחר פטירתו נקראה על שמו כיכר "אהבת ישראל" בקריית מלאכי.

## קישורים חיצוניים
* הרב י. א. גרשטנקורן – רבה של קריית מלאכי, שבילין 5724 תשכ"ד, היברובוקס

קטגוריה:קריית מלאכי: רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת גרשטנקורן
קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
הסכם האליזה

[300px|ממוזער|שמאל|טקס החתימה על הסכם האליזה- יושבים ליד השולחן [קונראד אדנאואר, שארל דה גול, ז'ורז' פומפידו, גרהרד שרדר, מוריס קוב דה מירוויל]]
**הסכם האליזה** (בגרמנית: **Élysée-Vertrag**, בצרפתית: **Traité de l'Élysée**), המכונה גם **הסכם הידידות** נחתם ב-22 בינואר 1963 בין נשיא צרפת שארל דה גול וקנצלר גרמניה המערבית קונראד אדנאואר, לאחר סדרת מפגשים הדדים ביניהם שהחלו בספטמבר 1958, והעניק תוקף רשמי ומחייב לפיוס היסטורי בין המדינות. כתוצאה מן ההסכם מיסדו צרפת וגרמניה המערבית יחסים הדדים מחודשים אשר שמו קץ לאיבה ההיסטורית בין שני העמים.

על פי ההסכם על שתי המדינות לקיים התייעצות הדדית בכל שאלה חשובה במטרה להגיע להסכמה בנוגע לדרך הפתרון המועדפת. מנהיגי המדינות יקיימו מפגשים קבועים לצורך ליבון סוגיות שונות העומדות על הפרק.

כחלק מן ההסכם הוקם משרד משותף לענייני נוער, בתי ספר משותפים, ונחתמו הסכמי תאומות בין ערים, בתי ספר ומחוזות משתי המדינות.

הסכם האליזה מיסד מערכת יחסים הדוקה בין צרפת וגרמניה אשר שימשה בסיס איתן לאינטגרציה בין כלל מדינות אירופה המערבית במסגרת האיחוד האירופי.

בשנת 2003 וכחלק מחגיגות ארבעים השנים לחתימת ההסכם, הורחב ההסכם כך שהוקמה מועצת שרים משותפת של שתי המדינות אשר מתכנסת פעמיים בשנה, והוסכם על כתיבת ספר היסטוריה משותף, אשר ישמש את תלמידי שתי המדינות, ואשר נוסח באופן המשקף הסכמה הדדית אודות אירועים היסטוריים המשותפים לשתי המדינות.

## קישורים חיצוניים

האליזה
אליזה
אליזה
קטגוריה:1963 בפוליטיקה
קטגוריה:שארל דה גול
קטגוריה:יחסי גרמניה–צרפת
קטגוריה:1963 בצרפת
קטגוריה:1963 בגרמניה
ברכה זיסר

ד"ר ** ברכה זיסר** (נולדה ב-23 באפריל 1958, ג' באייר תשי"ח) היא מייסדת ומנהלת מאגר מח העצם המרכזי בישראל ובית ההחלמה "אורנית" לילדים חולי סרטן מטעם ארגון עזר מציון. כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך לשנת 2021.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בבני ברק. האם, פרחיה גור, ואביה, עקיבא גור, היה בנו של מייסד העיר יצחק גרשטנקורן וסגן ראש עיריית בני ברק. למדה בבית הספר הממלכתי-דתי מוהליבר ובתיכון הדתי העירוני בעיר. הייתה מדריכה ומרכזת בסניף בני עקיבא המקומי. שירתה בשירות לאומי במסגרתו טיפלה במשפחות אסירים ובנוער במצוקה ברמלה והתגוררה בקיבוץ שעלבים.

בוגרת תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. עבדה במשך שנתיים במעבדות בבית החולים בילינסון. לאחר מכן השלימה תואר שני ותואר שלישי בסיעוד עם התמקדות באונקולוגיה. עבדה כאחות אחראית במחלקה הפנימית בבית החולים בילינסון.

בשנות ה-90 הקימה עם בעלה מוטי זיסר ובשיתוף ארגון עזר מציון, את בית ההחלמה "אורנית" לילדים ונוער חולי סרטן בפתח תקווה. כעבור כמה שנים הקימו את המאגר הלאומי לתורמי מח עצם של עזר מציון. המאגר מכיל כ-1,170,000 דגימות.

ייסדה עם בעלה את "קרן ברכה ומוטי זיסר", התורמת למטרות צדקה והחזקת תורה. השניים תרמו לשיפוץ גן העיר הסמוך לעיריית בני ברק והוא נקרא "גן עקיבא" לזכרו של אביה.

בשנת תשס"א (2001) הדליקה משואה ביום העצמאות.

זיסר הייתה חברה בוועדת סל התרופות לשנת 2009.

בשנת 2010 נבחרה זיסר בראש עשרים הנשים המשפיעות בציבור הדתי-לאומי.

בשנת 2021 קיבלה זיסר את פרס רפפורט לנשים פורצות דרך בקטגוריה מפעל חיים.

## חיים אישיים
בשנת 1977 נישאה למוטי זיסר. במשך עשרות שנים התגוררה בבני ברק וכיום מתגוררת בשכונת בת גנים בפתח תקווה. היא אם לחמישה. בתה הבכורה, רחל, היא במאית קולנוע, בנה, דוד, השתלב בעסקי החברה המשפחתית.

## קישורים חיצוניים

* רותי קדוש, הברכה של מוטי זיסר, כתבה במעריב, מצוטטת באתר בחדרי חרדים, 24 ביולי 2002
* ריאיון עם ברכה זיסר, באתר ארגמן בריאיון עם רבקי גולדפינגר
* 
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני דתי בני ברק
קטגוריה:בוגרות בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרות שירות לאומי
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:זוכות פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:משפחת גרשטנקורן
קטגוריה:כפר גנים: אישים
קטגוריה:אחיות ישראליות
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2001
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
Waterloo Lily

**Waterloo Lily** הוא האלבום הרביעי של להקת קרוואן שיצא על ידי דרם רקורדס בשנת 1972. זהו האלבום היחיד בו הופיע הקלידן סטיב מילר. הקלידן הביא לאלבום תחושה ג'אזית יותר אשר גם ניחן באלבום הקודם. השיר "The Love in Your Eye" הפך לשיר מבוק בהופעות הלהקה.

עטיפת האלבום לקוחה מציורו של ויליאם הוגארת.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן מלבד "Songs And Signs" (סטיב מילר).

## ביצוע
*פאי הסטינגס - גיטרות ושירה
*סטיב מילר - פסנתר חשמלי, פסנתר כנף, אורגן האמונד וצ'מבלו חשמלי
*ריצ'רד סינקלייר - גיטרה בס, שירה
*ריצ'רד קוהלן - תופים

**משתתפים נוספים**
*ג'ימי הסטינגס - חליל צד
*לול קוקסהיל - סקסופון
*פיל מילר - גיטרה מלוה
*מייק קוטון - חצוצרה
*בארי רובינסון - אבוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת דרים רקורדס
נתן נטע נוטקין

**נתן נטע נוטקין** (שקלוב - 1804, סנקט פטרבורג) היה סוחר ושתדלן למען הקהילה היהודית באימפריה הרוסית.

עד חלוקת פולין הוא היה סוחר במוהילב, בזכות הצלחתו במסחר קיבל ממלך פולין תפקיד של יועץ החצר. החל מ-1788 היה שותף של סוחרים רוסים, היה ספק לצבאו של גריגורי פוטיומקין, לאחר מותו של פוטיומקין סירבו לשלם לו את הסכום שהגיע לו ונוטקין פשט רגל. לאחר פשיטת רגל הוא חזר לשקלוב, הוא הפך ליועץ של רוזן מקומי וסייע לו בגיוס כספים להקמת בית ספר בשקלוב.

## לקריאה נוספת

* Yvonne Kleinmann, **Neue Orte - neue Menschen: Jüdisches Leben in St. Petersburg und Moskau im 19. Jahrhundert**, Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 2006, s. 71-76.


## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים פולנים
רונין (מארוול קומיקס)

**רונין** (באנגלית: **Ronin**) הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות של אנטי גיבור המופיעות בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *New Avengers #11* מנובמבר 2005, ונוצרה בידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר ג'ו קסאדה. ביפנית, הכינוי "רונין" מתייחס לסמוראי ללא אדון, לוחם בודד.

עד כה חלקו בנטל רונין ארבע דמויות - מיה לופז, קלינט בארטון, אלכסיי שוסטקוב ואריק ברוקס. לופז, צעירה בעלת לקות שמיעה אך גם רפלקסים מחודדים, הייתה הראשונה לנטול את זהות רונין, כדי לחקור את פשר מעשיו של הסמוראי הכסוף ביפן. בארטון הוא השני לנטול את הזהות לאחר שהצטרף מחדש לקבוצת האוונג'רס החדשים עם סיום מלחמת האזרחים של מארוול, אך מאז נטש את הזהות וחזר לזהותו כהוקאיי. השלישי שהופיע תחת הזהות של רונין מתגלה כבעלה לשעבר של האלמנה השחורה. הוא מתחיל לרצוח מרגלים והופך את מוקינגבירד ואת האלמנה השחורה למטרותיו. לאחרונה, אריק ברוקס נטל את זהות רונין. נכון ל-2016, אף דמות אינה עוטה את זהות רונין.

בגרסת אולטימייט מארוול מופיעה דמות נוספת החולקת בזהותו של רונין - מארק ספקטור, שרונין היא אחת מזהויותיו הרבות. ספקטור השתמש בזהות זו כדי להסתנן לשירותיו של קינגפין. זה האחרון אומר לרונין שכדי להוכיח את עצמו עליו להביא אליו את ספיידרמן.

השחקן ג'רמי רנר, המגלם את דמותו של הוקאיי בסרטי היקום הקולנועי של מארוול, נוטל את זהותו של רונין בסרט הקולנוע "הנוקמים: סוף המשחק".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:האוונג'רס
מועלם

**מועלם** הוא שם משפחה ממקור ערבי שפירושו: "מורה". 

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
רפה נוי (שפה)

**רפה נוי** היא שפה אוסטרונזית המדוברת באי הפסחא.

רפה נוי היא שפה משנית באי הפסחא, ורבים מדובריה המבוגרים והצעירים הם גם דוברי ספרדית. יש הטוענים כי רק 800 אנשים בלבד הם דוברים שוטפים של השפה.

בשפת הרפה נוי ישנם כעשרה עיצורים וחמש תנועות. כל התנועות יכולות להיות קצרות או ארוכות, ורוב העיצורים ניתנים לשמיעה. שפת רפה נוי משתמשת בכתב הלטיני, והיא שפת VSO (verb–subject–object), כלומר סדר המשפט מורכב מהפועל בתחילת המשפט, לאחר מכן הנושא, ולבסוף שם העצם. ספירה של מספרים בשפה כוללת ספרות מ-1 עד 10, וכל מספר גבוה יותר נאמר בשפה הטהיטית.

שפת רפה נוי היא מבודדת באופן יחסי, והיא קרובת משפחה של השפה המאורית שמדוברת בניו זילנד.

## היסטוריה
ממוזער|כתב הרונגורונגו
מעט מאוד ידוע על השפה לפני המגע עם אירופאים - קיים תיעוד של מילים מהשפה בביקור של הספרדים באי ב-1770, רובן מקבילות למילים בשפה הפולינזית מטהיטי, אך חלקן אינו מוכר. רב החובל ג'יימס קוק ביקר באי ארבע שנים אחר-כך. בין אנשי הצוות היה מתורגמן מטהיטי, שאומנם זיהה כמה מילים מפולינזית (17 נכתבו), אבל לא היה מסוגל לשוחח עם ילידי האי. הבריטים גם תיעדו בצורה נכונה את המספרים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 החלו פשיטות של סוחרי עבדים מפרו על איים באוקיינוס השקט שהגיעו עד למיקרונזיה, וכיוון שאי הפסחא היה יעד קרוב מאוד הוא במהרה הפך למטרה עיקרית. בדצמבר 1862 כשמונה ספינות וצוותיהם חטפו באלימות כ-1,000 מקומיים לעבודה בחקלאות במכרות הגואנו. רבים מתו ממחלות. לאחר מחאה של הבישוף של טהיטי ולחץ של הקונסול הצרפתי בפרו דחסו הפרואנים את החטופים שנשארו בחיים לספינה קטנה שנשלחה להחזירם לאי הפסחא. מחלת אבעבועות שחורות פרצה בדרך ורק כ-15 בני אדם בלבד הגיעו בחיים לאי. המחלה התפרצה באי ואוכלוסיית המקום כמעט נמחקה. בשנת 1886 ערך האמריקני ויליאם תומסון, באי מחקרים במשך כ-12 ימים, ובין הנתונים שאסף היה לוח השנה של ילידי האי. סבסטיין אנגלרט, כומר צ'יליאני ממוצא גרמני, שחי באי משנת 1935 ועד 1969, הוציא לאור מילון רפה נוי - ספרדי בשנת 1948 בניסיון לשמר את מה שנשאר מהשפה הישנה. כיום מאמינים שכתב הרונגו-רונגו מייצג את שפת הרפה נוי העתיקה. האי מוגדר טריטוריה במעמד מיוחד של צ'ילה. רוב התושבים כיום הם מהגרים מצ'ילה הדוברים ספרדית בלבד. השפעת השפה הספרדית היא משמעותית בצורת דיבור הרפה נוי המודרנית של היום. פחות ופחות ילדים לומדים את השפה בגיל צעיר כיוון שהם מאמינים שלספרדית ישנה חשיבות גבוהה יותר, ועם הזמן מילים מסוימות התמזגו בין שתי השפות.

## קישורים חיצוניים

* מידע על השפה
*מילון רפה נוי ישן
* 
* מילים מרפה נוי
* מיקי מקיארה על רפה נוי באתרו

קטגוריה:שפות
קטגוריה:אי הפסחא
סוון רגנר

**סוון רגנר** (גרמנית: Sven Regener; נולד ב-1 בינואר 1961) הוא הסולן וכותב הטקסטים של להקת Element of Crime. בנוסף הוא סופר מצליח אשר כתב שלושה רומנים. ספרו, מר להמן, היה לרב-מכר בגרמניה ותורגם לשפות רבות, בהן גם לעברית.
## ביוגרפיה
רגנר נולד בעיר ברמן, מערב גרמניה. ב-1985 היה רגנר אחד מהמייסדים של להקת הרוק אלמנט אוף קריים, חברי ההרכב היו ממערב ברלין, רגנר היה הזמר, כותב הטקסטים של הלהקה, נגן גיטרה, חצוצרה ופסנתר. הלהקה זכתה להצלחה בעולם וגם בישראל, בה הופיעו ב-1991 במועדון הליקוויד בתל אביב. את הופעה זו חיממה הזמרת גלית פלורנץ עם להקתה "מונטאז'". אלמנט אוף קריים שרה את שיריה באנגלית ובגרמנית והיא נחשבה ללהקת גל חדש חשובה. הלהקה פעילה עד היום והקליטה ארבעה עשר אלבומים ויותר משלושים סינגלים.
שם הלהקה **Element of crime** לקוח מסרט שיצר הבמאי הדני לארס פון טרייר ב-1984.

סיפרו הראשון של רגנר "מר להמן" יצא לאור ב-2001. הספר עוסק בחייו של פרנק, צעיר בן 30 אשר חבריו מכנים אותו באופן סאטירי "מר להמן" כדי לציין את אישיותו המגובשת והרשמית לטעמם. העלילה מתרחשת במערב ברלין ב-1989 כלומר הימים האחרונים לפני נפילת החומה המפרידה בין מערב ומזרח גרמניה. רגנר מתאר את נפילת החומה מנקודת המבט של "מר להמן" שהוא צעיר העובד, מבלה ומתגורר במערב ברלין ודרך שלל דמויות צבעוניות אחרות. הספר היה לרב-מכר ותורגם לשפות רבות. ספריו הנוספים של סוון רגנר, התבססו גם הם על דמותו של "מר להמן". כיום מתגורר הסופר בברלין.

## ספריו שתורגמו לעברית
***מר להמן**, הוצאת מטר, מגרמנית: טלי קונס, 2008

## קישורים חיצוניים

* דויד פרץ כותב על אלמנט אוף קריים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1961
פאן-טאן

250px|ממוזער|שמאל|סינים בבית הימורים. ניו יורק 1887
**פאן-טאן** או **פאנטאן** (בסינית: **番摊**) הוא משחק הימורים סיני עתיק.
## רקע
משחק הפאן-טאן הוא משחק הימורים בעל דמיון לרולטה. המשחק הוחלף עם הזמן במשחקי קזינו מודרניים ומשחקים סיניים מסורתיים, כגון מה-ג'ונג. 

המשחק היה אהוב על סינים אמריקאים במשך שנים רבות. בספרו המפורסם של ג'ייקוב ריס (1890, "How the Other Half Lives") הוא תיאר את חוויותיו מסלון משחקים כזה שנמצא בצ'יינהטאון. הצ'יינהטאון בסן פרנסיסקו היווה מקום למספר רב של בתי פאן טאן במאה ה-19. שוטר עיר לשעבר כתב ב-1889 שמקום היו כ-50 חדרי משחק. פאן-טאן עדיין משוחק במספר קזינואים במקאו.

## אופן המשחק
במרכז שולחן כלשהו מסומן מרובע או מונח כלי מתכת מרובע, וארבעת צידי המרובע מסומנים במספרים אחת, שתיים, שלוש וארבע. ה"בנקאי" מניח על השולחן, בנוכחות השחקנים, כמות אקראית של כפתורים, חרוזים, מטבעות, גרגירי שעועית יבשים וכדומה, אותם הוא מכסה בקערת מתכת (המכונה "טאן קוי"). לאחר ששלב זה הושלם, השחקים מהמרים ושמים את כספם על אחד, או יותר, מארבעת הצדדים שעליו רוצים להמר. כשכל ההימורים מונחים במקומם, הקערה מוסרת והדילר משתמש במקל חזרן ומתחיל להוציא את הפריטים מאמצע השולחן, כל פעם ארבעה בבת אחת, עד לאחרונים. כשמגיעים לסוף רואים, לפי החופן האחרון, מהו המספר המנצח: בכלי נשארים n פריטים (1–4), ומי ששמו את כספם בצד n ניצחו. סכום הניצחון נקבע על פי אחוז סיכוי הזכייה פחות עמלה.

## ראו גם
* טריק שלושת הקלפים

## קישורים חיצוניים

* חוקי המשחק
* היסטוריית ההימורים של סינים בארצות הברית
* 

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:סין: המצאות
פורדו

**פורדו** (בפרסית: **فردو**) הוא כפר בפרובינציית קום שבאיראן, כ-40 ק"מ דרומית לעיר קום. 

במהלך מלחמת איראן–עיראק, מספר החללים שנפלו בכפר זה, הממוקם באזור הררי, הוא הגדול ביותר באופן יחסי למספר התושבים. על-פי נתונים שהתפרסמו באתרים האיראנים, נפלו במהלך מלחמת איראן–עיראק (1988 - 1980) 151 חללים מבני כפר קטן זה, המונה פחות מ-1,000 תושבים. שמו של הכפר מבוסס על המילה "פרדוס" (Ferdows), שמשמעותה בפרסית "גן עדן".

## היסטוריה
בספטמבר 2009, נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד הודיע לסבא"א על מתקן להעשרה גרעינית הנמצא בבנייה באזור העיר קום. האתר נקרא על שם הכפר הקטן פורדו. כמה אתרים איראניים דיווחו כי שלטונות איראן החליטו לכנות את מתקן פורדו להעשרה גרעינית בשם "פורדו" לאו דווקא בשל קרבתו לכפר פורדו אלא דווקא מסיבות סמליות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: יישובים
קטגוריה:פרובינציית קום
דיאמונד די

ג'וזף קירקלנד (באנגלית Joseph Kirkland; נולד ב-1969), ידוע גם בשם הבמה דיאמונד די (Diamond D), הוא ראפר ומפיק מהברונקס שבניו יורק, ארצות הברית ואחד מהמייסדים של D.I.T.C.
## קריירה
דימונד די התחיל את הקריירה שלו עוד בתחילת שנות השמונים כדי ג'יי של Jazzy Jay ואז התחיל להתאמן על יכולות שלו כמפיק עד שהתחבר עם Master Rob וביחד איתו הקימו את Ultimate Force, עם דימונד כמפיק ומאסטר רוב כראפר. Jazzy Jay החתים אותם ל-Strong City והם התחילו לעבוד על האלבום הראשון שלהם I'm Not Playin שהיה אמור לצאת בשנת 1990 אבל לא יצא בסופו של דבר. האלבום ראה אור יום בסופו של דבר בשנת 2007 אחרי שTraffic Entertainment קנו את הזכויות שלו.
Ultimate Force התפרקו ודימונד המשיך להפיק לLord Finesse (באלבום הראשון שלו והשני) ו-.Showbiz and A.G והצטרף לD.I.T.C והוציא לאור את האלבום הראשון שלו Stunts, Blunts and Hip Hop בשנת 1992 ביחד עם Diamond D And The Psychotic Neurotics. האלבום הפך לקלאסיקה מהר מאוד והוכתר כאחד האלבומים היותר מוצלחים של D.I.T.C.

דימונד די המשיך להפיק להרבה אנשים כמו:Fat Joe, אקזיביט, KRS-One, אאוטקאסט, אפאצ'י ועוד הרבה אומנים אחרים. דימונד די לאט לאט הפך לבין המפיקים הכי מבוקשים של ניו יורק.
בשנת 1997 הוא הוציא לאור את האלבום השני שלו Hatred, Passions and Infidelity שלא התקבל טוב כמו הקודם אבל גם זכה לביקורות חיוביות לרוב. אחרי האלבום הזה הוא לקח הפסקה ארוכה מאוד מראפ והתחיל להתרכז בהפקות ועבד כמעט עם כל התעשייה.

הוא חזר לראפ בשנת 2003 והוציא לאור את האלבום השלישי שלו Grown Man Talk ששוחרר באופן עצמאי תחת הלייבל שלו Diamond Mine Records. ובשנת 2005 הוא הוציא לאור מיקסטייפ רשמי בשם The Diamond Mine.
בשנת 2007 ראה אור יום האלבום שלו ביחד עם מאסטר רוב בשם I'm Not Playin שנתן הצצה נדירה לימים הראשונים של דימונד די בתעשייה ואחד האורחים באלבום היה Fat Joe שעשה את הבכורה שלו בראפ באלבום הזה (היה אמור להיות שנת 90).

האלבום הרביעי של דימונד די יצא בשנת 2008 בשם The Huge Hefner Chronicles ויצא תחת הלייבל Babygrande Records ובניגוד לאלבומים הקודמים הוא התרכז יותר בראפ ולא הפיק כמעט באלבום הזה והשאיר את העבודה למפיקים אחרים.

## דיסקוגרפיה
* Stunts, Blunts and Hip Hop - 1992
* Hatred, Passions and Infidelity - 1997
* Grown Man Talk - 2003
* The Huge Hefner Chronicles - 2008

ביחד עם Ultimate Force:
* I'm Not Playin' - 2007

מיקסטייפים רשמיים:
* The Diamond Mine - 2000

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969