open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארתור היין

**ארתור פרונו היין** (באנגלית: **Arthur Peronneau Hayne**; 12 במרץ 1788 – 7 בינואר 1867) היה איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
היין נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית ב-12 במרץ 1788, והיה בנם של ויליאם היין, בעל מטעים בשפלה, ואשתו אליזבת פרונו. היין היה ממוצא אנגלי והוגנוטי צרפתי. הוא למד לימודים קלאסיים ולאחר מכן היה מעורב בעסקים.

### קריירה צבאית
ארתור היין החל את הקריירה הצבאית שלו ב-1807. כשהפריגטה "צ'ספיק" הותקפה, השיג מינוי כלוטננט ראשון ברגימנט דרגונים קלים, בפיקודו של קולונל וייד המפטון גיבור מלחמת העצמאות. בשנת 1809 נשלח על ידי המפטון למיסיסיפי, שם הניח את הבסיס לקריירה המאוחרת שלו. הוא לחם בקרב סאקטס הארבור, הועלה לדרגת מייג'ור על גבורתו בקרב, ליווה את גנרל וילקינסון במורד נהר סנט לורנס במסגרת התוכנית לתקוף את מונטריאול ושירת גם תחת גנרל בראון. בשנת 1814, מונה למפקח כללי עם פקודה להצטרף לגנרל אנדרו ג'קסון באומת קריק. בהיעדרו של קולונל באטלר, שימש גם כעוזר מפקח כללי. ג'קסון שלח אותו לפורט מונטגומרי לארגן כוחות לצורך תקיפת פנסקולה. במהלך הסתערות על העיר, היה קולונל היין אחד הראשונים להשתלט על סוללת אויב תחת אש כבדה. לאחר נפילת העיר, הופקד על ניהולה. בקרב המפורסם בניו אורלינס, היין בחר את האתר להתגוננות של ג'קסון ומילא תפקיד מרכזי בהדיפת הבריטים ובהצלת העיר, לצד מייג'ור וייד המפטון מקולומביה. לאחר הקרב, שלח ג'קסון את היין לוושינגטון לגייס חיילים נוספים להמשך הגנת העיר, מבלי לדעת שהמלחמה כבר הסתיימה. במהלך המלחמה, זכה היין שלוש פעמים בעיטורי כבוד על אומץ לבו. הוא קיבל דרגת כבוד של לוטננט קולונל על אומץ ליבו בניו אורלינס.

### קריירה פוליטית
הוא למד משפטים עם תומאס דאנקן בקרלייל שבפנסילבניה, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע. הוא שירת במלחמת פלורידה כמפקד מתנדבי טנסי וב-1820 פרש מהצבא. היין כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית והיה נציב צי ארצות הברית בים התיכון במשך חמש שנים. הוא דחה מינוי כשגריר ארצות הברית בבלגיה, ומונה לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בשל מותו של ג'וזיה אוונס וכיהן מ-11 במאי 1858 עד 2 בדצמבר 1858; הוא לא הועמד לבחירה לשארית הקדנציה של המושב הפנוי. היין מת בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית ב-7 בינואר 1867 ונקבר בחצר סנט מייקל, צ'ארלסטון.

## משפחתו
ארתור היין היה אחיו הגדול של רוברט יאנג היין, גם הוא סנאטור ומושל קרוליינה הדרומית; שהתפרסם בוויכוח ובסטר-היין על זכויות המדינות שנערך במשך מספר ימים בסנאט ב-1830. הוא היה בן דודו של אייזק היין, שנתלה על ידי הבריטים במהלך המהפכה, ודודו של המשורר והעורך פול המילטון היין. ארתור היין נישא לפרנסס גיבסון דאנקן, בתו של תומאס דאנקן מקרלייל, פנסילבניה, שופט בית המשפט העליון של פנסילבניה (1817–1827). הוא התחתן בשנית עם אליזבת לורה אלסטון, בתו של ויליאם אלסטון מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. בתו היחידה פרנסס דאנקן היין התחתנה עם לויד ג'יימס ביל, קצין לשעבר בצבא ארצות הברית מרוד איילנד שצידד בקונפדרציה ושירת כמפקד חיל הנחתים של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:צ'ארלסטון: אישים  
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1867
נעמי וייטהד

**נעמי וייטהד** (באנגלית: **Naomi Whitehead**; נולדה בג'ורג'יה ב-26 בספטמבר 1910) היא אישה אמריקאית מעל גיל 110, שהפכה בגיל 114 לאדם השני החי המבוגר בעולם והאדם החי המבוגר ביותר בארצות הברית מאז מותה של אליזבת פרנסיס  ב-22 באוקטובר 2024.

## ביוגרפיה
ווייטהד נולדה בג'ורג'יה ב-26 בספטמבר 1910 ווייטהד ממוצא אפרו-אמריקאי שחייה באזורים הכפריים של ג'ורג'יה שם גדלה בחווה שקטפה כותנה וטבק. התגוררה בג'ורג'יה, בצעירותה עם האחים הגדולים שלה דאגלס, קלרנס ואלן וויולה.

## חיים אישיים
ווייטהד מתגוררת בפנסילבניה שבארצות הברית. בשנות ה-80 נפטר בעלה סילבסטר ווייטהד. לווייטהד היו שלושה בנים, אלברט (שנולד בשנת 1934 ונפטר בשנת 2006), סילבסטר ופאריש (שנולד בשנת 1933 ונפטר בשנת 2011).

### אריכות ימים
ווייטהד הצהירה שהיא מעולם לא עישנה או שתתה אלכוהול. היא אמרה לכתבים, "אני אחיה כל עוד אלוהים מרשה לי".

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
מרדכי טייטלמן

**מרדכי לואי טייטלמן** (27 בנובמבר 1888 – 14 בדצמבר 1968) היה חבר ארגון השומר.
## קורות חיים
ממוזער|מכתב שקיבל מרדכי טייטלמן ממשק כפר גלעדי כאשר נסע עם משפחתו לגרמניה. המכתב מאשר את חברותו במשק.
מרדכי טייטלמן נולד בכ"ד בכסלו ה'תרמ"ט בעיירה קלרש, הסמוכה לקישינב בירת בסרביה, לשרה ולזאב טייטלמן. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי.

במאי 1913 עלה לארץ. עם עלייתו עבד ביקב בראשון לציון והצליח להצטרף לארגון "השומר" למרות שהיה "עולה חדש". (תנאי להתקבל לארגון היה ותק של לפחות שנה בארץ). הוא הועסק כשומר במושבות הגליל התחתון: מסחה, מצפה, יבנאל וכנרת, שם חלה במלריה. בשנת 1916 נדרש להצטרף לחיפושים אחרי יוסף לישנסקי יחד עם אברמוביץ. הם לא מצאו את לישנסקי, אבל טייטלמן הצליח להגיע לזכרון יעקב הנצורה, בשל פרשת ניל"י, ולהביא משם ידיעות. בשנת 1917 נשלח טייטלמן לדגניה, כדי לעזור בשמירה מפני שבט בדואי שפלש לעמק הירדן. כשמצב הביטחון בדגניה השתפר, הוא עבר למרחביה ועזר לישראל בצר להקים את משקו.

כאשר העות'מאנים נסוגו מבסיסיהם בעמק יזרעאל, טייטלמן אסף את הנשק שהופקר במפקדה במרחביה ובשדה התעופה הסמוך והעבירו לתל עדשים. טייטלמן התנדב, עם חברי "השומר" אחרים, לצבא הבריטי ושירת בגדודים העבריים. גם שם עסק ב"רכש" של נשק לארגון "השומר". בשנת 1920 השתחרר טייטלמן מהצבא הבריטי ועבד כחודשיים בכביש טבריה-צמח, עד עלייתו לכפר גלעדי. בכפר גלעדי עסק טייטלמן, עם חברים נוספים, בהברחת נשק דרך נמל ביירות. את הנשק הסתירו בכפר גלעדי ב״סליק״ שחפרו טייטלמן, צבי קרול, מתתיהו שטיין ויחיאל ברילמן. בכפר גלעדי עסק טייטלמן גם בהעברת עולים, שהגיעו לכפר גלעדי מנמל ביירות לטבריה, תוך זהירות שלא להתפס בנקודת הביקורת של הבריטים בראש פינה. במאורעות 1921, בצפת, הצליח למנוע התנפלות של פורעים ערביים על הרובע היהודי.

טייטלמן זכה לאמון חבריו ובשל כך נקבע כבורר בסיסוכים בין החברים. מסיבה זו נוסף לשמו הכינוי "לואי", על שם השופט לואי ברנדייס. במאורעות 1929 נשלח לעזור להגנת חיפה ואחר כך נשלח לדגניה ולמנחמיה. בעקבות המטלות האלה התערערה בריאותו.

ב-1929 נשא טייטלמן לאישה את הרופאה ד"ר אילזה גרץ. לזוג נולדו ארבעה ילדים: יאיר, יונתן, אנה ואורי. בשנת 1931 יצאה המשפחה הצעירה (ב-1930 נולד יאיר, הבן הבכור) לגרמניה כדי שמרדכי יקבל טיפול רפואי למלריה ולשחפת שבה לקה. כשחזרו לכפר גלעדי, בשנת 1933, לא מצאו את מקומם בקיבוץ בשל המחלוקות האידאולוגיות שהתגלעו בין החברים ועברו לתל אביב. טייטלמן רכש טרקטור ועבד בעבודות עפר. ב-1935 עברה המשפחה לשכונת בית וגן שבירושלים. הם החזיקו שם מעון לילדים. בזמן מאורעות 1936 ארגן טייטלמן את הגנת השכונה עם חבריו (ביניהם יצחק שדה). עם בניית נמל חיפה, עברה המשפחה לחיפה. טייטלמן עמד בראש קבוצת הסוורים היהודים הסלוניקאים שעבדו בנמל. בשנים 1938-1939 בנו טייטלמן ואשתו בית באחוזה, בפתח נחל אחוזה, שנמצא בלב החורש וממנו נצפה הים התיכון.

טייטלמן נפצע קשה בתאונת עבודה בנמל ועבר שיקום ארוך. הוא לא חזר לעבודה בנמל אלא עזר לאשתו, ד"ר אילזה גרץ, בניהול המעון לילדים עם צרכים מיוחדים. הוא נפטר בכ"ד כסלו, נר ראשון של חנוכה, תשכ"ט, בחיפה. טייטלמן קבור בחלקת השומר בבית הקברות בכפר גלעדי.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
גבי דן

**גבי דן** הוא שחקן, ומפיק ישראלי.

## ביוגרפיה
בשנים 1995־1996 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "תמונות יפואיות" בתפקיד פרוספר.

בשנת 2000 שיחק בתפקיד ראשי בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "חלומות נעורים" ששודרה בערוץ 3 גילם את דמותו של ג'קי נאמן.

בשנת 2004 שיחק והפיק את הסרט "בלאק ג'ק" שיחק את ראובן.

בשנת 2005 הפיק את הסרט "החשוד האחרון".

בשנת 2008 שיחק ולקח חלק בניהול הפקה של הסרט "אמא של ולנטינה" שיחק בתפקיד שוטר.

בשנת 2020 הפיק את הסרט "הארוחה".

בשנת 2025 הפיק ושיחק בסרט "תמונות יפואיות" המבוסס על הסדרה שב לגלם את דמותו של פרוספר.

## חיים אישיים
דן נשוי לשירלי. בנוסף להיותו שחקן ומפיק דן גם מנהל פרויקטים ומבצע עבודות פיקוח.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מיה מוצ'בסקי פרנס

**מיה מוצ'בסקי פרנס** (נולדה ב-15 בדצמבר 1972) היא פסלת ואמנית ישראלית.

## תיאור
מאיה מיה מוצ'בסקי פרנס נולדה בירושלים בשנת 1972. בין השנים 1996-1992 למדה במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל. בין השנים 2003-2001 למדה בהקולג' המלכותי לאמנות בלונדון. בשנת 2005 החלה ללמד בבצלאל. בין השנים 2007-2005 לימדה ב'שנקר'. בשנת 2012 זכתה בפרס אנדי. בשנת 2026 זכתה בפרס ע"ש מרדכי ושושנה איש-שלום.

רבות מעבודותיה של מוצ'בסקי פרנס עושות שימוש בטכניקות קרמיות, כגון יציקה, או לחיצה לתבנית. פעולות אלו המשמשות לריקון המטען הפונקציונאלי או התרבותי.

## תערוכות יחיד
*2012 פולה ולייזר, בית האמנים, ירושלים (כחלק מהתערוכה "חברים חדשים")
*2013 מיה מוצ׳בסקי פרנס: קרוב לקיר, מוזיאון תל אביב לאמנות

## לקריאה נוספת
* יגיד יחימוביץ, מאירה (אוצרת), **מיה מוצ'בסקי פרנס: קרוב לקיר**, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013

## קישורים חיצוניים
*
*
*
* אורלי נזר, על "הגמשת ז'אנרים" ועל טכניקה כמשמעות, באתר ערב רב, 17 בנובמבר 2013
* מיה מוצ׳בסקי פרנס: קרוב לקיר, מפגש עם האמנית בתערוכה "קרוב לקיר", 5 בדצמבר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:אמניות קרמיקה ישראליות
קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:זוכי פרס אנדי
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
כמה את יפה

"**כמה את יפה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. את השיר הוציאה ב-5 בפברואר 2013 לאור חברת התקליטים הליקון כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבומה השלישי של מימון, "שלג בשרב".

## על השיר
"כמה אתה יפה" נכתב והולחן על ידי קובי אפללו, והופק מוזיקלית על ידי תומר בירן. השיר פונה אל דמות נשית במעין תחינה כנה, ומזמין אותה לבחון את עצמה מול האמת הפנימית שלה. ישנה התמקדות ביופי הטבעי והפנימי של הדמות, המתגלה בבהירות כאשר היא מפסיקה להסתיר את עצמה בשקרים. הפנייה משקפת כמיהה לחזור לתום, לאור ולרוך שהיה בה בעבר, מתוך אמונה שכוחה האמיתי טמון במי שהיא באמת. המסר מדגיש את היופי שבאמת הפנימית, שמתגלה כאשר האדם נאמן לעצמו.

הבית השני מתמקד בהבעת רגשות דרך המוזיקה והיצירה האישית. הוא מעודד את הדמות לבטא את רגשותיה, סודותיה ורגעי הבדידות שלה דרך הצלילים. השיר נוגע במתח בין הקושי הפנימי לחיפוש משמעות ותקווה לעתיד, ומציע נחמה בכך שיש שמירה על דרכיה ועיתוי נכון לכל דבר. המטפורה של העץ ופריו ושל הגל בים מסמלת את הזמן, המחזוריות וההתחדשות. המסר הוא שאף על פי שיש קשיים, יש גם הבטחה לתקווה ולצמיחה.

## עטיפה
התמונה מציגה את צלליתה של מימון בהיריון בצדודית על רקע בהיר עם ניגודיות גבוהה. הצללית מדגישה את מבנה הגוף עם דגש על הבטן ההריונית, תוך יצירת תחושת עדינות ואינטימיות. מימון תומכת במותניה בעזרת ידיה, וראשה מוטה מעט קדימה. בפינה העליונה מופיע הטקסט "שירי מימון - כמה את יפה" לצד אורכו של השיר (4:04). המסר הכללי מתמקד ביופי הטבעי והפנימי של האישה, במיוחד בהקשר של ההיריון, ומחזק את תחושת ההערכה והכבוד לאימהות ולתהליך החיים.

## הצלחה מסחרית
"כמה את יפה" לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסינגלים הקודמים מתוך האלבום. הוא לא נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ושל גלגלצ. הוא דורג בשיאו במקום החמישי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שירי מימון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תומר בירן
קטגוריה:שירים על יופי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
השבעתו השנייה של ג'יימס מונרו לנשיאות ארצות הברית

[ממוזער|שמאל||[ג'יימס מונרו]]
**[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעתו]] השנייה של [[ג'יימס מונרו]] ל[[נשיא ארצות הברית]]** נערכה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום שני, 5 במרץ 1821. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתו השנייה של ג'יימס מונרו כנשיא ושל דניאל טומפקינס כסגן הנשיא. את שבועת האמונים נשא מונרו בניצוחו של נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ג'ון מרשל.

בגלל סופת שלגים נערכה ההשבעה בתוך בניין הקפיטול; כמו כן, מכיוון ש-4 במרץ 1821 היה יום ראשון, העביר מונרו את הטקס ליום המחרת, לאחר שהתייעץ בעניין עם שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית.

בנאום ההשבעה שלו התייחס מונרו להישגים במשא ומתן על רכישת פלורידה מספרד, אישר באופן רופף תעריף גבוה יותר וקרא למאמצים לתרבת את האינדיאנים. בדרך כלל הוא נמנע מלדון במשבר הכלכלי המתמשך מ-1819 ובפשרת מיזורי.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות ג'יימס מונרו
מונרו
קטגוריה:1821 בארצות הברית
סויסה (כפר)

**סויסה** (בערבית: **سويسة**) הוא כפר בנפת קוניטרה שבמחוז קוניטרה בדרום מערב סוריה. הכפר מקביל בקו הרוחב לקצרין, ונמצא כ-11 ק"מ מזרחית ליישוב הישראלי קשת שבמרכז רמת הגולן, וכ-17 ק"מ דרומית-מזרחית לקוניטרה.

במהלך מבצע חץ הבשן הגיעו כוחות צה"ל לכפר במטרה לאסוף נשקים שעלולים להוות איום. במקום התפתחה הפגנה שבמהלכה נפצעו מספר תושבים מירי הרחקה של כוחות צה"ל.

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:רמת הגולן: יישובים
סנדר

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות חיבה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם אלכסנדר
פרדריק סוייר

**פרדריק אדולפוס סוייר** (באנגלית: **Frederick Adolphus Sawyer**; 12 בדצמבר 1822 – 31 ביולי 1891) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
סוייר נולד ב-12 בדצמבר 1822 בבולטון שבמסצ'וסטס, ולמד בבתי הספר הציבוריים. בשנת 1844 השלים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד, לימד בבית ספר בניו אינגלנד מ-1844 עד 1859, וקיבל את האחריות על בית הספר להכשרת מורים של המדינה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית ב-1859. הוא חזר לצפון במהלך מלחמת האזרחים, ובפברואר 1865 חזר לצ'ארלסטון, שם היה פעיל בקידום צעדי השיקום. בליל ה-14 באפריל 1865, היה סוייר בתיאטרון פורד בוושינגטון הבירה, וראה את ההתנקשות בנשיא אברהם לינקולן. הוא מונה לגובה מס הכנסה במחוז השני של קרוליינה הדרומית ב-1865, ועם קבלתה מחדש של מדינת קרוליינה הדרומית לאיחוד, נבחר סוייר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית, וכיהן מ-16 ביולי 1868 ועד 4 במרץ 1873. במהלך כהונתו בסנאט, היה יו"ר ועדת החינוך (הקונגרס ה-41) וחבר בוועדת החינוך והעבודה (הקונגרס ה-42).

סוייר היה עוזר מזכיר האוצר תחת ויליאם אדמס ריצ'רדסון בין השנים 1873–1874 והועסק בסקר החופים של ארצות הברית בין השנים 1874–1880. מ-1880 עד 1887, הוא היה סוכן מיוחד של מחלקת המלחמה. בהמשך ניהל מכינה קדם אקדמית באית'קה, ניו יורק, ולימד סטודנטים באופן פרטי באוניברסיטת קורנל. בשנת 1889 עבר לטנסי ומונה לנשיא של חברה לפיתוח קרקע בקמברלנד גאפ, אשר הקימה את העיר החדשה של שוואני (כיום חלק מהרוגייט, טנסי).

לפרדריק סוייר ולאשתו, דליה, היו שתי בנות ששתיהן נישאו למשפחות פוליטיות בולטות. בתם הבכורה, מיירה, נישאה לצ'ארלס יוג'ין המלין, נכדו של סגן הנשיא האניבל המלין. מיירה סוייר המלין כתבה סדרת ספרים לילדות, ובעלה היה עורך של מגזין שבועי למורים בבתי ספר ומבקר מוזיקה של "ניו-יורק טריביון".

בתו הצעירה של סוייר, קלרה, נישאה לאייזיאה קידר סטטסון, אחיינו של האניבל המלין ואחיינו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית צ'ארלס סטטסון. אייזיאה ק. סטטסון היה הבעלים של חברת עצים וספינות בבאנגור, מיין, וכיהן כיושב ראש בית הנבחרים של מיין בשנים 1899–1900.

סוייר מת בפתאומיות בשוואני שבטנסי, ב-31 ביולי 1891 ונקבר ב"סוייר הייטס", בשטח חברת הקרקעות שלו, ליד מזרח קמברלנד גאפ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1822
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1891
מוסטפא מוחמד-נג'אר

**מוסטפא מוחמד-נג'אר** (בפרסית:**مصطفی محمدنجار**; נולד ב-2 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי איראני ואיש משמרות המהפכה בדרגת בריגדיר גנרל. כיהן בעבר כשר הפנים ושר ההגנה של איראן, והוטלו עליו עיצומים במדינות רבות בעולם.

## ביוגרפיה
נולד ב-2 בדצמבר 1956 בטהרן שבאיראן. הוא ממוצא אזרי.

הוא בוגר האוניברסיטה הטכנולוגית ח'. נ. טוסי משנת 1977.

עם הקמת משמרות המהפכה בשנת 1979 הוא הצטרף לארגון, ושירת, בין השאר, בלבנון. על פי דיווחים שונים הוא שירת גם בכורדיסטן האיראנית במהלך מלחמת איראן-עיראק. עד פרישתו הגיע לדרגת בריגדיר גנרל.

## שר ההגנה
ב-9 באוגוסט 2005 מונה לשר ההגנה על ידי מחמוד אחמדינז'אד. הוא כיהן בתפקיד עד 3 בספטמבר 2009.

## שר הפנים
לאחר הבחירות ב-2009 בהן נבחר אחמדינז'אד לתקופת כהונה נוספת, הוא מינה את אחמד וחידי לשר ההגנה, ואת מוחמד-נג'אר לשר הפנים.

הוא כיהן בתפקיד שר הפנים מ-3 בספטמבר 2009 עד 15 באוגוסט 2013. כשר הפנים כיהן כסגן המפקד העליון של כוחות ביטחון הפנים באיראן, והיה אחראי לדיכוי אלים של הפגנות, והגברת המעקב אחר רשתות האינטרנט באיראן.

ב-2023 הוזכר כמועמד אפשרי להחליף את עלי שמח'אני בתפקיד מזכיר המועצה העליונה לביטחון לאומי.

## עיצומים בינלאומיים

בעקבות פעילותו כשר הפנים לדיכוי אלים של הפגנות (ובמסגרת זו ההפגנות לאחר הבחירות ב-2009 והרג המפגינים בהפגנות ביום העשוראא ב-27 בדצמבר 2009) הוטלו עליו עיצומים בכמה מדינות בעולם, ביניהם ארצות הברית וכמה ממדינות אירופה.

## חיים אישיים
הוא נשוי ואב לארבעה (שלוש בנות ובן).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1965
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:איראנים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:מבצע עם כלביא
קטגוריה:מבצע שאגת הארי
סושי גו!

**סושי גו! (סושי Go!** באנגלית: **Sushi Go!)** הוא משחק קלפים לילדים שהומצא על ידי פיל ווקר-הרדינג ומיוצר על ידי חברת Gamewright. בישראל המשחק משווק על ידי חברת המשחקים פוקסמיינד.

המשחק מורכב מקלפים מעולם האוכל היפני.

## חוקי המשחק
מטרת המשחק היא לזכות בכמה שיותר נקודות.

המשחק כולל שלושה סבבים. בתחילת כל סבב, מחלקים למשתתפים מספר שווה של קלפים (מספר קלפים נקבע בהתאם למספר המשתתפים). בכל סבב, כל משתתף מניח קלך אחד לבחירתו עם הפנים מטה. כאשר כל המשתתפים בחרו קלף, אומרים כולם יחד "סושי גו!" וכל משתתף מעביר את שארית הקלפים שבידו למשתתף הבא בתור. כך ממשיכים, עד שלא נותרים קלפים בידי המשתתפים. בתום הסבב, סופרים את מספר הנקודות שהשיג כל משתתף.

סוגי הקלפים והניקוד:
* טמפורה - כל זוג קלפים מסוג זה מזכים ב-5 נקודות.
* סשימי - כל שלושה קלפים מסוג זה מזכים ב־10 נקודות.
* דים סאם - ככל שאוספים יותר קלפים מסוג זה, זוכים ביותר נקודות. קלף אחד מזכה בנקודה אחת, שני קלפים מזכים ב-3 נקודות, שלושה קלפים מזכים ב-6 נקודות וכן הלאה.
* ניגירי - כל קלף כזה מזכה בנקודות על פי סוגו: ניגירי ביצה - נקודת אחת, ניגירי סלמון - 2 נקודות, ניגירי דג לבן - 3 נקודות.
* ווסאבי - הנחת קלף זה מתחת לקלף מסוג ניגירי משלשת את ערכו של קלף הניגירי.
* רול מאקי - בכל קלף יש רול אחד, שני רולים או שלושה רולים. המשתתף שיאסוף אתהמספר הרבה ביותר של הרולים יזכה בניקוד נוסף.
* צ'ופסטיקס - בהנחת קלף זה, יוכל המשתתף לבחור 2 קלפים בתור הבא (ויחזיר את קלף הצ'ופסטיקס למשתתף הבא בתור).
* קינוח - בסוף שלושת הסבבים, המשתתף בעל מספר הקינוחים הרב ביותר יזכה בניקוד נוסף, למשתתף בעל מספר הקינוחים הקטן ביותר ירד ניקוד.

## קישורים חיצוניים
* ביקורת על "סושי גו!" בניו יורק טיימס

## הערות שוליים

2024 12
קטגוריה:משחקי קלפים
הקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה

**הקבוצה למאבק בתאונות בניין** **ותעשייה** היא ארגון שהוקם בשנת 2015 במטרה להיאבק בתופעת תאונות העבודה בישראל ולהביא את הסוגיה לסדר היום הציבורי.

הקבוצה פועלת לאיסוף מידע על תאונות עבודה, קורבנותיהן, נסיבותיהן, ופעולות הפיקוח שבוצעו ביחס אליהן - תוך ניתוח המידע הנאסף במטרה לגבש המלצות מדיניות לשיפור האכיפה, ההרתעה וההגנה על עובדים במקומות עבודתם. הקבוצה פועלת בעבודת שתדלנות מול משרדי הממשלה והכנסת, ומול התקשורת במטרה להעלות את המודעות לנושא. פעילות הקבוצה כוללת גם קבוצת פייסבוק בה חברים כ-9,500 איש - המדווחת באופן תדיר על תאונות והרוגים, לרבות ציון שמות החברות בהן אירעו התאונות והרקורד הבטיחותי שלהן.
## פעילות
הקבוצה הוקמה תחילה בשם 'הקבוצה למאבק בתאונות בניין' על ידי עו"ד הדס תגרי בנובמבר 2015, לאחר שנחשפה לעובדה שחמישה עובדים נהרגו בתוך שלושה ימים באתרי בניה. באפריל 2019, נוספה לשם הארגון גם המילה 'תעשייה' וזאת על רקע עלייה במספר הנפגעים בתאונות עבודה גם בענף זה, והקבוצה הודיעה על הרחבת פעילותה לקידום הבטיחות בכלל ענפי המשק. ביוני אותה השנה נרשמה הקבוצה גם ברשם העמותות כעמותה רשומה.

אחת הסוגיות הראשונות אותה דחפה הקואליציה, היא הדרישה לסגירת אתרי בנייה בהם נהרגו עובדים או נפצעו באורח קשה. בעקבות המאבק הציבורי והפרלמנטרי שהובילה, באוגוסט 2016 נקבע חוק המחייב את מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד העבודה לסגור למשך יומיים כל אתר בניה בו ארעה תאונה קשה או קטלנית, ואף לפרסם את רשימת האתרים שנסגרו בשל כך באתר האינטרנט של המינהל.

הליך חקיקה נוסף אותה קידמה הקבוצה, הוא החוק האוסר על כניסת בני נוער לאתרי בניין, שנחקק באוגוסט 2018, זאת לאחר ששישה נערים נהרגו במהלך עבודתם באתרי בניה בתוך שנתיים, כולם בני נוער ערבים שיצאו לעבודה במהלך חופשות הלימודים.

סוגיות נוספות בהן הייתה הקבוצה מעורבת הן הסדרת הסמכות של מפקחי הבטיחות במשרד העבודה להטלת עיצומים כספיים בגין הפרות בטיחות באתרי בנייה, וקידום הנקיטה בהליכים משמעתיים מצד רשם הקבלנים שבמשרד השיכון כנגד חברות קבלניות המתרשלות בשמירה על בטיחות עובדיהן. כמו כן, פועלת הקבוצה גם מול משטרת ישראל בדרישה לטיוב החקירה של תאונות עבודה, פעולות אשר דחפו בין היתר להקמת יחידת פלס. הקבוצה הייתה מעורבת ביותר בקידום עדכון תקנות הבטיחות בענף הבניין, המגדירות מחדש את האחריות באתרי הבנייה על הבטיחות, לרבות אחריות היזם, החברה הקבלנית ונושאי תפקידים נוספים.

בפברואר 2018 זכתה תגרי ב'מגן זכויות האדם' לזכרו של עו"ד אדם פיש מטעם הקרן החדשה לישראל על פעילותה במסגרת הקבוצה כמנהלת קואליציית הארגונים למאבק בתאונות בניין.
באותה השנה זכתה תגרי לפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים בגין פעילותה בקבוצה למאבק בתאונות בניין ותעשייה, ובשנת 2020 זכתה בגין פעילותה בקבוצה בפרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי.

יו"ר הוועד המנהל של העמותה היא רוני בריל, ולצידה יושבים בוועד ד"ר רותי פויכטוונגר, סרגי אלימוב ויהל זמיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בטיחות וגיהות בתעסוקה
קטגוריה:ישראל: עמותות
בת אל מוסרי

**בת אל מוסרי** (נולדה ב-31 במרץ 1988) היא תסריטאית, במאית ושחקנית ישראלית.

זוכת פרסי אופיר כשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2024 על תפקידה בסרט "בנות כמונו", זוכת פרס הסרט הקצר הטוב ביותר 2023 על הסרט "יום רגיל", ופרס הסרט הקצר הטוב ביותר על הסרט "ברכה". בשנת 2017 הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע כשחקנית משנה על תפקידה בסרט "מוטלים בספק" ובשנת 2020 על תפקידה בסרט הקולנוע "בוטיק פריז". שיחקה בסדרות "רק להיום", "איש חשוב מאוד 2", "כבודו", "ויקי ואני" ועוד.

## ביוגרפיה
מוסרי נולדה וגדלה גדלה בבת ים, השלישית מבין ארבע אחיות. הוריה לא עבדו ונסמכו על קצבה מביטוח לאומי. בגיל 9, לאחר שסבא שלה נפטר, היא עברה להתגורר בבית סבתה. במהלך תקופת מגוריה בבית סבתה, כשהייתה בת 11 נודע לה שהוריה מתגרשים. היא החלה לעבוד בגיל צעיר ונשרה מבית הספר. בנעוריה השתתפה בסדנאות בתחומי המשחק והכתיבה של משרד הרווחה. כשהייתה בת 15, כשהשתלבה בענף בימתי של יחידת הרווחה בשם "רונן", כתבה מחזה קצר על ילדה שבורחת למקלט, שם ממתינה לה בובה קטנה שעוזרת לה להתמודד עם פגיעה מינית. ההצגה, שאותה כתבה ובה שיחקה, עלתה באודיטוריום של בת ים וזכתה לשבחי הקהל. בוגרת לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, אותם סיימה בהצטיינות. במקביל לקריירה בתחומי אמנויות הבמה היא ממשיכה לעבוד במקצועה כקוסמטיקאית.

### קריירה
בשנת 2014 לאחר סיום לימודיה בסם שפיגל, כתבה את התסריט לסרט הקצר "יום רגיל", זוכה פרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר. לאחר מכן כתבה את התסריט לסרט הקצר "ברכה", זוכה פרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר. סרטה הראשון באורך מלא, "בנות כמונו" יצא לאקרנים בשנת 2023 וזכה בשלושה פרסי אופיר. משמשת כלקטורית בקרנות הקולנוע בארץ, מלמדת תסריטאות ומשחק מול מצלמה ועורכת תסריטים. מרצה ומנחת סדנאות לסטודנטים, נוער במצבי סיכון ומטפלים.

## חיים אישיים
מתגוררת בתל אביב.

## פילמוגרפיה
### תסריטאית ובמאית

### שחקנית

### פרסים ומועמדויות
* הסרט הקצר שלה, לו כתבה את התסריט וגם שיחקה בו, "יום רגיל" זכה בפרס אופיר לשנת 2019
* הסרט "ברכה", במסגרת הסדרה "במרחק 100 מטר" של הוט, לו כתבה את התסריט וגם שיחקה בו, זכה בפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 2020
* הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע כשחקנית משנה על תפקידה בסרט "מוטלים בספק" (2017) של אלירן אליה
* הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע כשחקנית משנה על תפקידה בסרט "בוטיק פריז" (2020) של מרקו כרמל

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:עורכות קולנוע ישראליות
קטגוריה:יוצרות בעברית
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
כיסוי קנוני

כיסוי קנוני F_c (באנגלית: Canonical Cover) עבור קבוצת תלויות פונקציונליות F על תבנית יחסים, הוא קבוצת תלויות כך ש-F מסיק לוגית את כל התלויות ב-F_c, ו-F_c מסיק לוגית את כל התלויות ב-F.

לכיסוי הקנוני F_c יש שתי תכונות חשובות:

# אף תלות פונקציונלית ב-F_c אינה תלות עודפת.
# כל צד שמאל של תלות פונקציונלית ב-F_c הוא ייחודי. כלומר, אין ב-F_c שתי תלויות פונקציונליות מהצורה a \to b ו c \to d ב F_c כזה ש a = c .

כיסוי קנוני אינו ייחודי עבור קבוצה נתונה של תלויות פונקציונלית, לכן קבוצה אחת F יכולה להיות בעלת מספר כיסויים F_c .

## אלגוריתם לחישוב כיסוי קנוני

# F_c = F
# חזור :
## השתמש בכלל האיחוד כדי להחליף כל תלות ב F_c של הטופס a \to b ו a \to d עִם a \to bd .
## מצא תלות פוקציונלית ב F_c עם תכונה מיותרת ומחק אותה מ- F_c.
# עַד F_c שנותר ללא שינוי. 

## דוגמה לכיסוי קנוני
בדוגמה הבאה, F_c הוא הכיסוי הקנוני של F.

בהינתן תבנית היחסים ואוסף התלויות הפונקציות החלות עליה נמצא את הכיסוי הקנוני:

, R = (A, B, C, G, H, I), F = {A→BC, B→C, A→B, AB→C}

# {A→BC,B→C,A→B,AB→C}
# {A → BC, B →C, AB → C}
# {A → BC, B → C}
# {A → B, B →C}

F c = {A → B, B →C}

## תכונות עודפות
תכונה המופיעה בתלות היא תכונה עודפת אם אפשר למחוק אותה מן התלות בלי שהסגור ישתנה.

בהינתן אוסף של תלויות פונקציונליות F ותלות פוקציונלית A \rightarrow B ב F.

תכונה a \in A היא **תכונה עודפת באגף שמאל** אם אפשר להסיק מ-F את התלות ( { (A-a) \rightarrow B} ) .

תכונה b \in B היא **תכונה עודפת באגף ימין** אם אפשר להסיק מקבוצת התלויות ((F-(A \rightarrow B)) \cup \{ A \rightarrow (B-b) \} )  את התלות A \rightarrow B. כלומר, אם ניתן לשחזר את התלות A \rightarrow b מתוך יתר התלויות, לאחר מחיקת  b מאגף ימין של A \rightarrow B.

## הערות שוליים

קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:אלגוריתמים
טיסה 8243 של אזרבייג'ן איירליינס

ממוזער|250px|נתיב הטיסה של המטוס
**טיסה 8243 של אזרבייג'ן איירליינס** הייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת אזרבייג'ן איירליינס מנמל התעופה הבין-לאומי באקו-היידר אלייב לנמל התעופה הבין-לאומי קדירוב גרוזני . ב-25 בדצמבר 2024 מטוס האמבראר 190 AR שהפעיל את הטיסה התרסק בקרבת נמל התעופה הבין-לאומי אקטאו  באקטאו שבקזחסטן. 38 מתוך 67 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.

המטוס טס מבאקו לגרוזני שבצ'צ'ניה ונאלץ לשנות את מסלולו בשל ערפל בגרוזני. עוד דווח כי המטוס שידר קוד חירום 7700, המאותת על מצב חירום על סיפון המטוס, בעת שהטיסה הייתה מעל הים הכספי.

## המטוס
המטוס שהתרסק, יוצר בשנת 2013, הוא היה מדגם אמבראר 190 AR ונרשם תחת הסימון 4K-AZ65 עם המספר הסידורי: 19000630. המטוס הונע על ידי שני מנועי ג'נרל אלקטריק CF34-10E6.

לפי פרסום של שירות מעקב הטיסות המקוון פלייטרדאר24 ברשת X, המטוס "נחשף להפרעות GPS חזקות".

## ההתרסקות
המטוס המריא מנמל התעופה הבין-לאומי באקו-היידר אלייב בשעה 7:55 לפי שעון אזרבייג'ן (UTC+04:00) בטיסה לנמל התעופה הבין-לאומי קדירוב גרוזני . הצוות שידר אות מצוקה בשעה 9:35 שעון מקומי (UTC+05:00) ודיווח על תקלה במערכת הבקרה. לאחר מכן, בשעה 9:49, הטייסים ביקשו נחיתת חירום באקטאו וניסו לבצע אותה, אך בשעה 10:28, המטוס פגע בקרקע. מתיעודי וידאו של ההתרסקות עלה כי כן הנחיתה היה פרוש כאשר המטוס פגע בקרקע. המטוס התרסק בקרקע בזווית כזו שכנף ימינו פגעה בקרקע ראשונה. לאחר מכן הוא התהפך, התפוצץ, נשבר לשני חלקים עיקריים, והתלקחה בו דלקה.

תמונות מהזירה הראו כי נגרם לגוף המטוס נזק משמעותי ואנשים רבים נפגעו ברמות פגיעה שונות.

תמונות וסרטונים מאתר ההתרסקות מעלים כי ישנם מספר חורים קטנים באזור זנב המטוס אחרי ההתרסקות. על פי מספר טענות, חורים אלו נגרמו מירי ולא מפגיעת ציפורים.

מאוחר יותר פורסם כי המטוס הופל על ידי אש נ"מ רוסית.

בהמשך, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין שוחח בטלפון עם נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב, והתנצל בפניו על "התקרית הטראגית" שהתרחשה בשטח האווירי של רוסיה, שבמסגרתה הופל מטוס הנוסעים. אך לא קיבל אחריות.

## המשבר הדיפלומטי בעקבות האירוע
נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, נחשב עד ההתרסקות כמקורב לפוטין, אך לאחר האירוע תקף את רוסיה במספר הזדמנויות. ב-29 בדצמבר 2024 אמר: "בשלושת הימים הראשונים שמענו מרוסיה רק גרסאות משוגעות". הוא דחה תיאוריות רוסיות ראשוניות להתרסקות, כגון התנגשות בציפורים וערפל צפוף, ואף טען שהתגלו בגוף המטוס חורים שנוצרו מרסס ושמערכות המטוס שותקו באמצעות לוחמה אלקטרונית. הוא דרש מרוסיה להתנצל בפני אזרבייג'ן, להודות באשמה, להביא את האחראים לדין, ולשלם פיצויים.

במהלך פגישה עם ניצולי התאונה ב-6 בינואר 2025 אמר אלייב כי חקירה מוקדמת של ההתרסקות אישרה שהמטוס נפגע ממערכת נשק רוסית, וכי הרוסים מנסים לטייח את חקירת האירוע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

אזרבייג'ן איירליינס, 8243
אזרבייג'ן איירליינס, 8243
קטגוריה:קזחסטן: תעופה
קטגוריה:אזרבייג'ן: תעופה
אזרבייג'ן איירליינס, 8243
קטגוריה:הפלת מטוסי נוסעים
קטגוריה:2024 באסיה
קטגוריה:2024 באירופה
גדודי אל-מוג'אהדין

**גדודי אל-מוג'אהדין** (בערבית: **كتائب المجاهدين**, בתעתיק מדויק: **כַּתַ֫אאֶבּ אלמג'אהדין**)  הם הזרוע הצבאית של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, הפועלת ברצועת עזה וביהודה ושומרון, בדגש על אזור ג'נין. 

## היסטוריה
הארגון הוקם בשנת 2006 על ידי עומר אבו שריעה, או לפי גרסאות מסוימות כבר בתחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2001. מקורם של הגדודים הוא בפרישה מתנועת פת"ח. טרם הפילוג, הם פעלו תחת גדודי חללי אל-אקצא ונודעו בשם "חטיבת השהיד ג'מאל אל-עמארי". בתחילה נקרא הארגון "גדוד המוג'אהדין" בלשון יחיד, אך עם התרחבות שורותיו שונה השם ללשון רבים.

הנהגת הארגון התבססה לאורך השנים על המשפחות העזתיות-בדואיות אל-חסאינה ואבו שריעה. המייסד, עומר אבו שריעה, נפצע אנושות בניסיון סיכול ממוקד של חיל האוויר הישראלי באוקטובר 2006, ומת מפצעיו כחצי שנה לאחר מכן. את מקומו ירש אחיו, אסעד אבו שריעה, שכיהן כמזכיר הכללי של תנועת אל-מוג'אהדין. הנהגתו של אסעד נמשכה עד לחיסולו בעיר עזה ביוני 2025, במהלך מלחמת חרבות ברזל, בעקבות מידע מודיעיני שהופק מחקירות מחבלים אודות מקום מסתורו.

במישור המבצעי, גדודי אל-מוג'אהדין לוקחים חלק בחדר המבצעים הפלסטיני המשותף ונוטלים אחריות על מגוון פעולות טרור וגרילה נגד יעדים ישראליים, הכוללות ירי רקטי ופיגועים ביהודה ושומרון. הארגון היה מעורב באופן פעיל בלחימה במהלך מבצע שומר החומות, וכן לקח חלק בטבח שבעה באוקטובר, תוך ביצוע רצח וחטיפת אזרחים. לצד הפעילות המבצעית, הגדודים משתפים פעולה עם חמאס בהפקת סרטוני טרור פסיכולוגי עבור גדודי עז א-דין אל-קסאם.  

## קישורים חיצוניים

* Israel Steps Up Brutal Reprisals Against Oct. 7 Hostage-Takers, Their Families, "א-שרק אל-אווסט", 14 בנובמבר 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:ארגוני טרור פלסטינים
קטגוריה:לאומיות פלסטינית
שיבוט אלבין

**שִׁבּוּט אַלְבִּין** (שם מדעי: *Micromesistius poutassou*) הוא אחד משני המינים בסוג *Micromesistius* במשפחת שיבוטיים, המכילה גם בקלה, מרוון (דג), מרלן, ושיבוט אלסקה. הוא נפוץ בצפון מזרח האוקיינוס האטלנטי ממרוקו ועד איסלנד והאי שפיצברגן. הוא מופיע גם בחלקים הצפוניים של הים התיכון ובחלק מן האזורים הוא מצוי בשפע. שיבוט אלבין קיים גם בצפון-מערב האוקיינוס האטלנטי בין קנדה לגרינלנד, אולם שם הוא נדיר. לדג גוף צר וארוך וחלק תחתון כסוף. הוא יכול להגיע לאורך של יותר מ-40 ס"מ. האורך הממוצע של שיבוט אלבין הנידוג בחופים המערביים של בריטניה הוא 31 ס"מ.

מין קרוב הוא שיבוט אלבין דרומי, Micromesistius australis, קיים בחצי הכדור הדרומי.

## דיג
ניצול מסחרי של דגי שיבוט אלבין החל רק בשנות ה-70 של המאה ה-20. בעשורים האחרונים, הפך הדג להיות חשוב יותר ויותר לתעשיות הדיג של מדינות צפון אירופה, כולל רוסיה. בין השנים 1998 עד 2008 נידוגו למעלה ממיליון טון שיבוט אלבין בשנה. על פי נתוני ארגון המזון והחקלאות, שיבוט אלבין היה הדג החמישי בחשיבותו בין מיני הדגים בדיג המסחרי בשנת 2006. עם זאת, ריבוי הדיג המסחרי הוריד את תפוצת הדג לרמה נמוכה ב-2006 ומאז לא התאושש מין זה. ירידה חדה זו בתפוצת הדג גרמה לקיצוץ מכסות הדיג. מלוא הגורמים לירידה בתפוצת הדג בעשור השני למאה ה-21, עדיין אינם ידועים. מכסת הדיג הכוללת לשנת 2011 נקבעה ל-40,100 טון, שהם פחות מ-2% משיא של 2.4 מיליון טון ב-2004. שיעור הדיג המסחרי הכולל ב-2011 חרג מהמכסה ביותר מ-100%.

בשנת 2012, המועצה הבינלאומית לחקר הים (ICES) המליצה כי מכסת הדיג לא תעלה על 391,000 טון. מכסה גדולה באופן ניכר ביחס למכסה בשנת 2011 (אך לא למכסות בשנים 1998 – 2008), אשר נקבעה לאחר שינוי בהערכת תפוצת הדג בים; עם זאת, גידול תפוצת הדג הוא עדיין איטי וצפוי להמשיך לרדת. מדינות אירופה לחוף האוקיינוס האטלנטי קבעו את המכסה הכוללת לשנת 2012 ל-391,000 טון.

הדג בדרך כלל אינו משווק כדג טרי, אלא מעובד לקמח דגים ושמן דגים. עם זאת, ברוסיה, בדרום אירופה וביפן, שיבוט אלבין נמכר לעיתים כדג מאכל טרי.
[ממוזער| שיעור הדיג העולמי של שיבוט אלבין ( ''Micromesistius poutassou'' ) במיליוני טונות מ-1950 עד 2022, כפי שדווח על ידי ה־[ארגון המזון והחקלאות|FAO ]]

## ניהול דיג שיבוט אלבין
[ממוזער|200px| שיבוט אלבין על [בול דואר|בול איי פארו]]
אוכלוסיית דגי שיבוט אלבין בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי נמצאת באזור הכלכלי הבלעדי של איי פארו, האיחוד האירופי, איסלנד ונורווגיה, כמו גם במים בין-לאומיים לכן, הסדרה יעילה של מכסות הדיג כרוכה בשיתוף פעולה בינלאומי.

מכסות הדיג לשיבוט אלבין בצפון מזרח האוקיינוס האטלנטי נקבעות על ידי המועצה הבינלאומית לחקר הים. במשך תקופה ארוכה, דיג שיבוט אלבין הוסדר בעיקר באמצעות מכסות שנקבעו ברמה הלאומית, משום שלא היה הסכם בינלאומי לגבי חלוקת המכסה הכוללת; כתוצאה מכך, סך מכסות הדיג חרג במידה ניכרת מהמכסות המומלצות עם זאת, מדינות החוף (איי פארו, האיחוד האירופי, איסלנד ונורווגיה) כרתו הסכם בדצמבר 2005, שסיים את התקופה שכונתה לעיתים "דיג אולימפי". מאז שנת 2006, דיג שיבוט אלבין מוסדר במסגרת הסכם זה, המעניק את חלק הארי לאיחוד האירופי, אך באמצעות חילופי מכסות, נורווגיה מחזיקה במכסות הדיג השנתיות הגדולות ביותר.
שמאל|ממוזער| דגי שיבוט אלבין לצריכה ביתית, בדוכן דגים בספרד.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* FishBase


קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן ריסו
קטגוריה:אירופה: דגים
קטגוריה:דגי הים התיכון
קטגוריה:שיבוטיים
נועה גראס

**נועה גראס** (נולדה ב-19 בנובמבר 1977) היא שדרנית רדיו לשעבר, ומרצה להיסטוריה של סין.

## קריירה
גראס עשתה את שירותה הצבאי בגל"צ, שם הגישה בשנים 1996–1997 את רצועת השידור "צה"ל יוצא שבת", בימי שישי בשעה 5 בבוקר.

כמו כן הגישה את התוכנית היומית "סופרגראס", שהוקדשה למוזיקה אלטרנטיבית, בעריכתם של אייל פרידמן ואבירם בוכריס.

לאחר שחרורה המשיכה לשדר כאזרחית, ועם פרישתו של השדרן עידו מור החלה להגיש את רצועת השידור "הבחירות" בגלגלצ, בה בחרו המאזינים את השירים ששודרו במשך 3 שעות.

ב-2006 החלה לשדר בימי חמישי את "המסור" תוכנית שבועית המוקדשת למוזיקה אלטרנטיבית ומטאל מהארץ ומהעולם.

ב-2007, לאחר פרישתה של השדרנית רונית כפיר החליפה אותה גראס בתוכנית "מתגלגלים". במאי אותה שנה אובחנה במחלת הזאבת שפגעה בתפקוד הכליות שלה, ובעקבות האבחון החליטה לעזוב את גלגלצ, ולעבור להתגורר בקנדה, שם התקבלה כדוקטורנטית להיסטוריה של סין באוניברסיטת בריטיש קולומביה. בספטמבר 2013 החלה בטיפולי דיאליזה, אך לאחר שלא חל שיפור במצבה החלה לחפש תרומת כליה. בין היתר התראיינה בתוכניתה של יעל דן בגל"צ בניסיון לגייס תורמים פוטנציאליים. בדצמבר 2014, לאחר שאחיה יובל נמצא כתורם מתאים, עברה בהצלחה השתלת כליה בקנדה.

לאחר שהחלימה, סיימה את לימודי תואר הדוקטור, שבה לישראל, והצטרפה לבית הספר להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.

גראס נשואה לבני ששון, והשניים מתגוררים בקיבוץ רבדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:שדרניות גלגלצ
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:רבדים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
בית הקברות היהודי בטורק

**בית הקברות היהודי בטורק** הוא בית קברות יהודי בעיר טורק שבפולין, נוסד בתחילת המאה ה-19, וממוקם על גבעה באזור **זדרויקי לווה** (Zdrojki Lewe) , כ-300 מטר מערבית לרחוב שופן. בשטח של 0.6 דונם.

הקבורה האחרונה הידועה במקום הייתה בשנת 1939. במהלך מלחמת העולם השנייה (באביב 1943) הרסו הגרמנים לחלוטין את בית הקברות.

## היסטוריה ותיאור
המצבות העתיקות ביותר מתוארכות לשנת 1806. באמצע המאה ה-19 נבנה במקום בית לוויות (שהוסב לאחר מלחמת העולם השנייה לבניין מגורים) ומבנים נוספים, ביניהם בית אכסניה לנזקקים. בשנת 1881, לאחר רכישת שתי חלקות נוספות, הורחב שטח בית הקברות.

ליאון לובומיר קרושינסקי כתב בשנת 1932 על בית הקברות:

בית הקברות נסגר בפקודת ראש העיר וה של מחוז טורק, ב-24 במאי 1941. ומכאן ואילך נאלצו היהודים בגטו לקבור את מתיהם בבתי קברות קתוליים, שבהם הוקצה להם מקום, אך נאסר עליהם להציב סמלים ושלטים דתיים על הקברות.

ממוזער|בית העלמין ההרוס, 1942
בתקופה זו חוללו קברים בבית העלמין, והגרמנים השתמשו במצבות שנלקחו לסלילת מדרכות ושבילים באזור. מעט שברי מצבות נמצאים עד היום בסביבה. ההרס הסופי של בית הקברות בוצע באביב 1943.

לאחר המלחמה עבר שטח בית הקברות ייעור, והמקום שימש גם למרעה. בשנת 1986 האדריכלית אירנה בשקובסקה סימנה את שטח בית הקברות בתוכנית הפיתוח המרחבי של העיר, והמקום נוקה משברי המצבות שהיו בו, שרבות מהן נלקחו למוזיאון בקונין, ומשם לחלמנו. בספטמבר 1991 נרשם המקום ברישום המומנטים העירוני, כבית קברות יהודי מאז 1832. ובשנת 1993 החלו בפרויקט לשיקום המקום, וביוזמת המוזיאון בקונין נתלה שם שלט בו נכתב  זה היה הסימן היחיד לכך שבמקום זה יש בית קברות יהודי.

## כיום
ממוזער|הגל-עד בבית הקברות
ממוזער|לאחר שיקום בית העלמין
באוגוסט 2003, ביוזמת הרב יהודה וידבסקי, יליד העיר, ובסיוע העירייה המקומית, בוצעו עבודות ניקיון בבית העלמין. השטח גודר, ושרידי מצבות שולבו באנדרטה שהוקמה בשטח.

בנוסף, הוצב שם גל-עד, סלע גדול, ועליו לוח ברזל עם הכיתוב: .

## ראו גם
* טורק

## קישורים חיצוניים

* בתי קברות יהודיים בפולין 
* צילומי מצבות בבית העלמין בטורק 
## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: בתי קברות יהודיים
קטגוריה:פולין גדול
השבעתו של בנג'מין הריסון לנשיאות ארצות הברית

**[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעתו]] של [[בנג'מין הריסון]] ל[[נשיא ארצות הברית]]** נערכה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום שני, 4 במרץ 1889. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתו של בנג'מין הריסון כנשיא ושל לוי פ. מורטון כסגן הנשיא. נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית מלוויל פולר השביע את הריסון לנשיאות. טקס ההשבעה התקיים במהלך סופת גשמים בוושינגטון. הנשיא היוצא גרובר קליבלנד השתתף בטקס והחזיק מטריה מעל ראשו של הריסון כשהושבע לנשיאות.

אורך נאום ההשבעה של הריסון היה קצר - חצי מזה של סבו, ויליאם הנרי הריסון, שנאומו היה נאום ההשבעה הארוך ביותר של נשיא אמריקאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בנג'מין הריסון
הריסון
קטגוריה:1889 בארצות הברית
כסף מתוק

**כסף מתוק** (באנגלית: **The Sticky**; בתרגום מילולי: **הדביק**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית-קנדית מסוגת דרמת פשע קומית. הסדרה נוצרה בהשראת הגנבה הגדולה של סירופ המייפל הקנדי, אירוע אמיתי מהשנים 2011 ו-2012 שהתרחש בפרובינציית קוויבק שבקנדה, במסגרתו נגנבו כ-3,000 טונות של סירופ מייפל מתוך החביות בהן אוחסן.

העונה הראשונה עלתה לשידור במלואה ב-6 בדצמבר 2024 באמזון פריים וידאו. למרות ביקורות חיוביות בוטלה הסדרה לאחר עונה בודדת, רק שלושה חודשים לאחר השקתה.

## עלילה
קבוצה של אנשים בקנדה זוממת לגנוב כמות גדולה של סירופ מייפל בשווי מיליוני דולרים ממחסן של ארגון שמאגד מפיקי סירופ.

## שחקנים ודמויות
* מרגו מרטינדייל בתור **רות' לנדרי**, חקלאית סירופ מייפל.
*  בתור **מייק בירן**, חבר בארגון פשע.
*  בתור **רמי בושארד**, שומר מחסן.
* גיטה מילר בתור **טדי גרין**, אשת חוק.
*  בתור **לאונרד גוטייה האב**, ראש ארגון מפיקי הסירופ.
*  בתור **לאו גוטייה הבן**, בנו של לאונרד.
*  בתור **ולרי נאדו**, אשת חוק.
* מארק אובריאן בתור **צ'רלי**.
* ג'יימי לי קרטיס בתור **בו שיי**, חברה בארגון פשיעה.

## פרקים

## הפקה
הסדרה נוצרה על ידי בריאן דונובן ואד הרו והופקה בפרובינציית קוויבק שבקנדה על ידי , Megamix, Comet Pictures, ו-. בפברואר 2023 הוכרז שהשחקנים מרגו מרטינדייל וכריס דיאמנטופולוס לוהקו לתפקידים הראשיים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה מקוריות של אמזון
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2024
לופה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות חיבה
יורם מערבי

**יורם מערבי** (1957 – 21 בדצמבר 2024) היה פרופסור ורופא ישראלי, מומחה בגריאטריה, רפואה פנימית, אנדוקרינולוגיה ושיקום. היה ממובילי תחום הגריאטריה והשיקום בישראל.

## ביוגרפיה
יורם מערבי נולד בחיפה בשנת 1957. סיים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולאחר מכן התמחה ברפואה פנימית וברפואה גריאטרית בבית החולים הדסה הר הצופים, ובאנדוקרינולוגיה ומטבוליזם בהדסה עין כרם.

עבד במשך 37 שנים בבית החולים הדסה הר הצופים, שם הוביל את תחום רפואת הזקנה, והיה מעורב במחקרים רבים שעסקו בהיבטים שונים של הזקנה, כולל היבטים חברתיים, כלכליים, בריאותיים ותפקודיים. הוא פרסם עשרות מאמרים בספרות המדעית העולמית, והרצה במוסדות לימוד רבים בתחום הגריאטריה.

במקביל, שימש מערבי כמנהל היחידה לשיקום בית ומרכזי שיקום בקהילה של שירותי בריאות כללית במחוז ירושלים, וכן כרופא ראשי במערך הגריאטריה והשיקום במרכזים הרפואיים הדסה והאוניברסיטה העברית.

פרופסור מערבי השתתף בוועדות בנושא זקנה ובתוכניות טלוויזיה כמו "80 וארבע" בכאן 11, בהן קידם את המודעות לחשיבות הקשרים הבין-דוריים והשפעתם החיובית על איכות החיים של הקשישים.

## חיים אישיים
פרופ’ מערבי היה נשוי ולו שתי בנות. גיסו הוא ח״כ והשר לשעבר מיש עתיד, מאיר כהן.

ב-21 בדצמבר 2024, בגיל 67, נהרג פרופסור מערבי לאחר שנפל מצוק במהלך טיול באזור המכתש הקטן בנגב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:גריאטרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (חיפה)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:הרוגי תאונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
שירים שהוקלטו על ידי אביב גפן

ממוזער|גפן.
[ממוזער|[סטיבן וילסון, שותפו של גפן ללהקת בלאקפילד.]]
[ממוזער|[ברט אנדרסון הקליט עם בלאקפילד את "Firely".]]
[ממוזער|[יהונתן גפן, אביו של אביב, מחבר "אבא תרנגול", "רכבת העמק" ו"יהיה טוב". אודותיו נכתבו השירים "אתה פה חסר לי", "התאבדות", "עונות", "כוכבי בלילה", "כאב על כאב", "אחכה", "אנשי הגשם" ועוד.]]
[ממוזער|[מיכה שטרית הקליט עם גפן את "אושר בכפיות".]]
[ממוזער|גפן ואלכס משה הקליטו גרסת כיסוי לשיר "איך לאהוב אותך" מאת [גלי עטרי (בתמונה) ויזהר אשדות.]]
ממוזער|גפן ואלכס משה הקליטו גרסת כיסוי לשיר "איך לאהוב אותך" מאת גלי עטרי ויזהר אשדות (בתמונה).
[ממוזער|[מיקיאגי הקליט עם גפן את "את לא לבד".]]
[ממוזער|[דודי לוי הקליט עם גפן את "את לא לבד".]]
[ממוזער|[אביתר בנאי הקליט עם גפן את "יש שמים מעלי", ו"אתה".]]
[ממוזער|[אורית שחף הקליטה עם גפן את "בא אליי".]]
[ממוזער|[עידן רייכל הקליט עם גפן את "בובות", "מסילת הרכבת" ו"קוצים".]]
[ממוזער|[נורית גפן, אמו של אביב, אודותיה נכתבו השירים "בוכה על הקבר", "התאבדות", "כולך בת 40" ועוד.]]
[ממוזער|[קארין אופיר הקליטה עם גפן את "בית נבנה". אודותיה נכתבו השירים "בואי אלי", "לאן את הולכת", "אל תדאג", "שיר הסמרטוטים", "השכבת אותי בעשר" ועוד.]]
[ממוזער|[אברהם פריד הקליט עם גפן את "בצורת".]]
[ממוזער|[אלה לי להב הקליטה עם גפן את "ורוד מבריק".]]
[ממוזער|[שלום חנוך הקליט עם גפן את "חצר המלך" וגרסת כיסוי ל"כתבו עליו בעיתון". בנוסף, השתתף ב"בום בום".]]
[ממוזער|גפן כתב עבור [אריק איינשטיין את "לבכות לך". בנוסף, ביצע עמו את "יומן מסע".]]
[ממוזער|[גידי גוב הקליט עם גפן גרסת כיסוי ל"ילד מזדקן" מאת כוורת.]]
[ממוזער|[אלון אולארצ'יק הקליט עם גפן גרסת כיסוי ל"ילד מזדקן" מאת כוורת.]]
[ממוזער|אנה זק הקליטה עם גפן את "[מה נשאר לי ממך".]]
[ממוזער|[מתי כספי הקליט עם גפן את "מסתובב" וגרסת כיסוי ל"כמו בשיר".]]
[ממוזער|[שרון ליפשיץ הקליטה עם גפן את "נוסטלגיה" 17 שנה לאחר פרישתה מתחום המוזיקה.]]
[ממוזער|[ברי סחרוף הקליט עם גפן את "סוף העולם" ו"מנגינת הלב" ונטל חלק ביצירת חלולים.]]
[ממוזער|גפן הקליט גרסת כיסוי ל"[צליל מיתר (שיר)|צליל מיתר" מאת אייל גולן.]]
[ממוזער|[אלי לולאי, סולן רוקפור עמה הקליט גפן גרסאות כיסוי ל"אבשלום" ו"שוב לא שקט".]]
זוהי רשימה הכוללת את כל השירים שהקליט והוציא לאור מוזיקאי הרוק הישראלי **[[אביב גפן]]** לאורך הקריירה שלו.

בנוסף, כוללת רשימה זו שירים שהקליט עם להקות התעויוט ובלאקפילד.

## שירים

## שירים שגפן השתתף בהקלטתם
רשימה זו כוללת שירים בביצוע אמנים שונים, אשר גפן השתתף בהם כנגן או זמר רקע.

## תרגומים רשמיים לשיריו של גפן

## שירים גנוזים

## הערות שוליים

*
גפן, אביב
כדורגלניות שכבשו 300 שערים בקריירה

נכון ל-2024, 74 שחקניות בכדורגל נשים כבשו 300 שערים או יותר במהלך הקריירה שלהן. המחקר בוצע על ידי Independent Football Data (IFD), ארגון המנוהל באופן עצמאי על ידי אדם מאנגליה. פיפ"א, הגוף הבינלאומי המנהל את כדורגל הנשים, מעולם לא פרסמה רשימה המפרטת את מספר כובשות השערים הגבוה ביותר, ואינה שומרת רישומים רשמיים.

## כדורגלניות שכבשו לפחות 300 שערים בקריירה

*הערה 1*: ייתכן שישנם משחקים ושערים נוספים (מסומנים ב־+)

## לפי הקונפדרציה

## ראו גם

* רשימה של כדורגלניות נשים עם 100 שערים בינלאומיים או יותר
* מלכי שערים בנבחרות כדורגל לאומיות
* כדורגלנים שכבשו 500 שערים בקריירה

## הערות שוליים

קטגוריה:רשימות בנושא ספורט
קטגוריה:כדורגל נשים
חלומות צעירים

**חלומות צעירים** (באנגלית: **Weird Science**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1985 מהסוגות סרט נעורים, קומדיה ומדע בדיוני אשר נכתב ובוים על ידי ג'ון יוז. בסרט מככבים אנתוני מייקל הול, אילן מיטשל-סמית' וקלי לברוק.

הסרט מבוסס באופן רופף על הקומיקס "Made of the Future" משנת 1951 מאת אל פלדשטיין.

הסרט, אשר הופק בתקציב של 7.5 מיליון דולרים, גרף בסך הכל מעל ל-38.9 מיליון דולרים ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
גארי וואלאס (מגולם על ידי אנתוני מייקל הול) וויאט דונלי (מגולם על ידי אילן מיטשל-סמית') הם שני תלמידי תיכון מנודים חברתית וחסרי ביטחון.

לאחר שהם צופים במקרה בסרט האימה הקלאסי "פרנקנשטיין" בטלוויזיה, הם מקבלים השראה מהסרט ובאמצעות המחשב האישי של וויאט הם יוצרים את האישה האידיאלית. סופת רעמים מסתורית שמתרחשת בהמשך מפיחה חיים בניסוי המוזר שלהם, ובעקבות כך נוצרת ליסה (מגולמת על ידי קלי לברוק), אישה יפהפייה ואינטליגנטית בעלת יכולות על אנושיות.

יחד עם ליסה, גארי וויאט יוצאים לסדרה של הרפתקאות קומיות אשר במסגרתן הם מתעמתים עם הפחדים שלהם, צוברים ביטחון עצמי, ובסופו של דבר זוכים הופכים לתלמידים פופולריים בבית ספרם.

## הדמויות הראשיות
* אנתוני מייקל הול בתפקיד גארי וואלאס
* אילן מיטשל-סמית' בתפקיד וויאט דונלי
* קלי לה ברוק בתפקיד ליסה
* ביל פקסטון בתפקיד צ'ט דונלי
* סוזאן סניידר בתפקיד דב
* ג'ודי ארונסון בתפקיד הילי
* רוברט דאוני ג'וניור בתפקיד איאן
* רוברט ראסלר בתפקיד מקס
* ורנון וולס בתפקיד הלורד גנרל
* בריט ליץ' בתפקיד אל וואלאס
* ברברה לאנג בתפקיד לוסי וואלאס
* מייקל ברימן בתפקיד אופנוען מוטאנט

## הפקה
הסרט הופק על ידי ג'ואל סילבר והופץ על ידי סרטי יוניברסל. הסרט צולם ביישובים שונים באזור המטרופולין של שיקגו בו יוז צילם לאורך השנים חלק גדול מסרטיו.

פסקול הסרט כלל את הלהיט "Weird Science" של להקת אוינגו בוינגו.

## עיבוד טלוויזיוני
בעקבות הצלחת הסרט ערוץ הטלוויזיה האמריקאי USA Network הפיק בין השנים 1994 עד 1998 את הסיטקום "*Weird Science*". בסדרה בת 88 הפרקים בו כיכבו ונסה אנג'ל בתפקיד ליסה, מייקל מנאסרי בתפקיד וויאט, ג'ון מלורי אשר בתפקיד גארי, ולי טרגסן בתפקיד צ'ט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי ג'ון יוז
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-1980
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1985
קטגוריה:סרטי 1985
קלאוס וולפרמן

**קלאוס וולפרמן** (בגרמנית: **Klaus Wolfermann**; 13 במרץ 1946 – 18 בדצמבר 2024) היה אתלט גרמני. אלוף אולימפי (מינכן 1972), שיאן עולם בעבר (1973–1976) ו-6 פעמים ברציפות אלוף גרמניה המערבית (1969–1974) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
### 1968
באולימפיאדת מקסיקו סיטי סיים במקום 16 בהטלת כידון בתוצאה של 75.78 מטר.

### 1972
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת מינכן זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 90.48 מטר (הטלה חמישית), לפני שיאן העולם הטרי יאניס לוסיס מברית המועצות (90.46 מטר, הטלה שישית) שהוביל לאורך כל התחרות וביל שמידט מארצות הברית (84.42 מטר)

### 1973
#### שיאן עולם
בתחרות שנערכה בלברקוזן, גרמניה המערבית ב-5 במאי 1973 קבע בהטלת כידון שיא עולם חדש של 94.08 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של יאניס לוסיס (93.80 מטר). שיא זה החזיק מעמד עד אולימפיאדת מונטריאול ב-26 ביולי 1976, כאשר מיקלוס נמט מהונגריה הטיל את הכידון למרחק של 94.58 מטר.

### 1976
וולפרמן לא השתתף באולימפיאדת מונטריאול בשל פציעה בידו ולכן לא יכול היה להגן על תוארו. 

וופרמן נפטר ב-18 בדצמבר 2024, בגיל 78.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטילי כידון גרמנים
קטגוריה:שיאני עולם באתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם מערב גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: הטלת כידון (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה המערבית
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1946
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2024
רונלד קלארק

**רונלד פ. קלארק** (באנגלית: **Ronald P. Clark**) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד האוקיינוס השקט.

## ביוגרפיה
קלארק גדל במשפחה של אנשי צבא ולאורך ילדותו נדד בין מדינות שונות בארצות הברית, הוא סיים את לימודי התיכון בלואיזיאנה. ב-1988 סיים לימודי תואר ראשון מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה רובאית ומפקד מחלקת סיור ברגימנט הפרשים החמישי של דיוויזיה המשוריינת השלישית והשתתף במלחמת המפרץ. פיקד על פלוגה ברגימנט החי"ר ה-27 של הדיוויזיה ה-25, שימש קצין אג"ם וסגן מפקד גדוד ברגימנט החי"ר ה-509. 

פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-506 בדיוויזיה המוטסת ה-101 במהלך מלחמת עיראק. לאחר תפקידי מטה באגף כוח האדם של הצבא ובאקדמיה הצבאית שירת כמפקד החטיבה ה-192. שימש סגן ראש אגף תכנון במטה הצבא, וסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82, תפקיד בו שירת במהלך מבצע נחישות טבועה.  לאחר מכן שימש סגן ראש מטה קורפוס התגובה המהירה של ברית נאט"ו.

בינואר 2018 מונה למפקד הדיוויזיה ה-25. ב-2019 מונה לראש מטה הפיקוד האינדו-פסיפי וב-2021 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד מרכז של ארצות הברית (הארמייה השלישית). בשנים 2022-2024 שימש עוזר צבאי בכיר למזכיר ההגנה. 

בנובמבר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד האוקיינוס השקט.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה, אתר הפיקוד האינדו-פסיפי

קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי הארמייה השלישית של צבא ארצות הברית