open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בסווילבסו

**בסווילבסו** (בספרדית: **Basavilbaso**) היא עיר במרכזה של פרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה הממוקמת במרחק של כ-60 ק"מ מהעיר קונספסיון דל אורוגוואי.

על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2010 בסבילסו 9,700 תושבים.https://www.indec.gob.ar/indec/web/Institucional-Indec-QuienesSomosEng תושבי המקום משתמשים גם בשם חיבה מקוצר "באסו".
ממוזער|בית הכנסת Novibuco 1 אשר הוקם ב-1895 במושבה לוסיינוויל
## היהודים בבסווילבסו
בכפר הוקמה מושבה שהייתה אחת מהמושבות הראשונות שהקים הברון הירש בארגנטינה. היא נקראה בתחילה "**לוסיינוויל**", על שם בנו של הברון, לוסיין, שנפטר בשנת 1887 בגיל 31. הקמתה של המושבה התאפשרה תודות למיקומה ליד נתיב מסילת הברזל "אנטרה ריוס ריילווי".
ממוזער|ימין|בית הכנסת "תפלה למשה" בקהילת בסווילבסו
בעבר היו ארבעה ריכוזים יהודיים שהרכיבו את לוסיינוויל, ובהם גם מוסדות יהודיים כבתי ספר, בתי כנסת ובתים לשיכון היהודים המהגרים. חלק ממבני הקהילה עדיין קיימים. בית הקברות היהודי עדיין פעיל מעת לעת כשמישהו מצאצאי המהגרים מבקש להקבר בו.
ברחב הכפר יש שלטים רבים, רחובות ואנדרטאות המזכירים את הברון הירש.

הבדרן חבל כץ כתב שיר בשם "בסווילבסו".

## לקריאה נוספת
*שטייטעלע דו מיין : מדריך אתרים למושבות הברון הירש בארגנטינה, מוזסוויל ובסווילבסו / כתיבה ועריכת תוכן: לירז מאיר, עידית בן-אור, חנה הולנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנטרה ריוס: ערים
קטגוריה:יהדות ארגנטינה
קטגוריה:פרויקטים של התיישבות יהודים מחוץ לארץ ישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1887
אי-שוויון התמורות

**אי-שוויון התמורות** הוא אי-שוויון שימושי המאפשר למצוא תמורות שנותנות ערך מקסימלי.

אם נתונות שתי N-יות סדורות a,b בעלות n איברים, כך שאיברי a מסודרים מהקטן לגדול (נסמן אותם a_1,a_2,\ldots,a_n) ו-b בסדר מסוים (נסמן אותם b_1,b_2,\ldots,b_n), אז הביטוי a_1b_1+a_2b_2+\cdots+a_n b_n מקבל ערך מקסימלי כאשר גם איברי b מסודרים מהקטן לגדול. ערך מינימלי מתקבל כאשר הם מסודרים מהגדול לקטן.

## הוכחה
טענת עזר: אם a_1, אז a_1b_2+a_2b_1.
הוכחה: ביטוי שקול הוא a_1b_1+a_2b_2-a_1b_2-a_2b_1>0 או (a_1-a_2)(b_1-b_2)>0. כיוון שהביטויים בסוגריים הם שליליים, המכפלה שלהם חיובית.

הוכחת האי-שוויון: ניקח תמורה כלשהי על b ונחשב את הביטוי. נשים לב שאם קיימים שני מספרים i>j עבורם b_i, אז נוכל להחליף ביניהם ולהגדיל את ערך הביטוי (על פי טענת העזר). נמשיך בתהליך עד שנגיע למצב שאיברי b מסודרים לפי הסדר. כיוון שבכל שלב הגדלנו את ערך הביטוי, הרי שבסיכומו של דבר הגדלנו אותו ולכן בתמורה שבה איברי b מסודרים לפי הסדר הערך גדול יותר מאשר זאת שבחרנו. כיוון שהסבר זה לא תלוי מאיזה תמורה התחלנו, הוא נכון לכל תמורה, ולכן התמורה בה איברי b מסודרים לפי הסדר היא זאת שנותנת את הערך המקסימלי.

ההוכחה שכאשר איברי b מסודרים מהגדול לקטן מתקבל ערך מינימלי אנלוגית לחלוטין.

קטגוריה:אי-שוויונות
קטגוריה:הוכחות
חורבת רומא

ממוזער|חורבת רומא
ממוזער|הגבעה של חורבת רומא
**חורבת רומא** נמצאת בבקעת בית נטופה שבגליל התחתון, כק"מ וחצי מערבית לרומאנה, וסמוך לכפר הבדואי המודרני רומת אל-הייב. הממצאים במקום מתוארכים מהמאה ה-4 לפנה"ס.

## היסטוריה
### תקופת התנ"ך
ישנם חוקרים המזהים את המקום עם העיר "רומה" הנזכרת בספר מלכים כמקום מוצאה של זבודה בת פדיה. 

ישנם המזהים את המקום גם עם העיר אַרֻמַ המופיעה בקטעי אנלים המתעדים את כיבושי תגלת-פלאסר השלישי, אך יש השוללים השערה זאת, מכיוון שהרשימה הכוללת את ארומה כוללת מקומות המזוהים על ידיהם בגליל העליון.

### תקופת בית שני, המשנה והתלמוד
המקום מזוהה עם יישוב יהודי בשם "רומא" (וגם: "רומה" או "רומי"), אשר נזכר בכתבי חז"ל, כיישוב הסמוך לציפורי. העיר נזכרת בימי המרד הגדול ברומאים (70-66 לספירה), על ידי יוסף בן מתתיהו, אשר מציין את "רומא" כמקום מוצאם של האחים נטירס ופיליפוס, אשר לחמו בגבורה יתרה במצור על יודפת (על שמם "הר האחים" הסמוך ליודפת).

בתלמוד מופיעים תנאים ואמוראים שהתגוררו ברומא או רומי, ויש טוענים שחלקם התגוררו ברומא שבגליל. בין הדמויות: רבי אלעזר דמן רומה ותודוס איש רומי. כמו כן האמוראים רבי חילפא דרומייה ורבי יעקב דרומייה אך יש המפקפקים וטוענים שאין הכוונה לרומה אלא מהדרום. על התנא רבי מתיא בן חרש מסופר שהתגורר והקים ישיבה ברומי, ויש מפרשים שהכוונה לעיר בארץ ישראל. 

במספר ספרים קדומים, וכן בספרי מסעות, נכתב שממקום זה ייצא משיח בן דוד, על פי מאמר הגמרא שהמשיח יושב ב"פיתחא דרומי", כאשר כך גם כתוב בספר הזוהר. במקום אחר בספר הזוהר, צוין שהמשיח יבוא מהגליל. בהצלבת שני המקורות, הרי שרומי הנזכרת בגמרא היא רומי שבגליל. כמו כן, יש שהראו מפירוש רש"י על מאמרו של רבי יוסי בן קיסמא כי המשיח יגיע כאשר ייפול שער **זה** שלוש פעמים, ורש"י פירש כי הכוונה לרומי, ובהמשך עשה רבי יוסי מופת, בכך שהפך את מימי הפמייאס לדם, מה שמוכיח כי דיבר על רומי שבארץ ישראל. כמו כן, בכך פירשו את דברי הגמרא, כי בין ביתו של רבי יהודה הנשיא בציפורי לרומי הייתה מערה, ודרכה היה הולך אנטונינוס ללמוד עמו (במקום קיימת עד היום מערכת מחילות).

על פי מסורות מסוימות במקום קבורים אביה בן ירבעם, בנימין בן יעקב וראובן בן יעקב. בקצה הדרום-מזרחי של הכפר יש שתי מערות קבורה שהיו בהן סרקופגים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בקעת בית נטופה
קטגוריה:קברי צדיקים בארץ ישראל
קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:רומת אל-הייב
ריבי גדות

**ריבי גדות בן דוד** (נולדה ב-7 ביולי 1953) היא שדרנית וקריינית חדשות ישראלית. עבדה בקול-ישראל בשנים 1983–2017.

## ביוגרפיה
גדות, ילידת תל אביב, גדלה בחולון ובקיבוץ עברון ולמדה בתיכון בפנימיית ״הדסים". היא בוגרת תואר ראשון מורחב בחוג לתולדות האומנות, באוניברסיטת תל אביב.

ב-1983 התקבלה גדות לקורס קריינים של רשות השידור. היא החלה לשדר ברשת קול המוסיקה ובתוכניות המוזיקה הקלה ברשת ג' שאפיינו את אמצע שנות ה-80, כמו: "לפנות ערב", "להיטים לוהטים", "על בטוח" ו"מצעד הפזמונים הלועזיים". 

ב-1994 סיימה קורס כתבים ועורכי חדשות של רשות השידור.

ב-1995 התלוותה לשליחות ממלכתית של בעלה, מטעם משרד החוץ, בשגרירות ישראל בבריסל, עד שנת 2000. הייתה ראש לשכת השגריר לקהילה האירופית אפרים הלוי, לימים ראש המוסד.

ב-1991 החלה לקריין מהדורות חדשות. היא דיווחה על הפיגוע במגדלי התאומים בניו-יורק ב-11 בספטמבר 2001, והייתה קריינית החדשות הראשונה שדיווחה על הפיגוע במלון פארק בליל הסדר ב-27 במרץ 2002.

ב-2008 ערכה את הפרק על "עליית יהודי בולגריה", בתוכנית שיוחדה לשישים שנה למדינת ישראל, וראיינה היסטוריונים ישראלים ממוצא בולגרי שתרמו להבנת המאורעות בבולגריה, והסיבה להצלתה של הקהילה הבולגרית שם. השר לשעבר ומראשי יהדות בולגריה, ויקטור שם-טוב, העניק לתוכנית את הריאיון האחרון שנתן לכלי תקשורת, והוא אז בן 93.

ב-9 במאי 2017, במהדורת שמונה בערב, קראה ידיעה אחת: הודעתו של כונס הנכסים הרשמי, על התאריך 15 במאי 2017, כיום לביצוע החלטת הממשלה, על סגירת רשות השידור.

ב-11 במאי 2017 הגישה גדות את מהדורת החדשות האחרונה שלה.

נשואה ליצחק בן דוד, סמנכ"ל לסחר חוץ במשרד החקלאות, ולהם בת ובן.

## קישורים חיצוניים

* 
* ריבי גדות מודיעה על סגירתו של קול ישראל, 9 במאי 2017
* 

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרות פנימיית הדסים
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קרייניות חדשות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
HAZOP

**HAZOP** (הַזוֹפ; Hazard and operability study) היא טכניקה לזיהוי ולניתוח סיכונים. זוהי שיטת בדיקה מובנית ושיטתית לבחינת תהליך או פעולה מתוכננים או קיימים. שיטה שנועדה לזהות ולהעריך בעיות אשר עשויות להוות סיכון לאנשים או לציוד, ולמנוע תפקוד יעיל של מערכת.
  
טכניקת HAZOP פותחה בתחילה לניתוח מערכות ותהליכים כימיים. מאוחר יותר הורחבה השיטה למערכות ותהליכים נוספים ומורכבים, ולמערכות תוכנה. HAZOP היא טכניקה המבוססת על מילים מנחות, ומבוצעת לרוב על ידי צוות בעלי מקצוע בתחומים שונים (הרכב מולטי-דיסציפלינרי), ומתבצע בסדרה של פגישות.

## ראו גם
* ניהול סיכונים
* בטיחות
* הנדסה כימית
* HACCP

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניהול סיכונים
קטגוריה:בטיחות
קטגוריה:הנדסה
יונייטד לונץ' אלייאנס

**יונייטד לונץ' אלייאנס** (באנגלית: **United Launch Alliance**, בקצרה **ULA**) היא חברה בבעלות משותפת של לוקהיד מרטין ובואינג. היא נוסדה ב-1 בדצמבר 2006 על ידי איחוד צוותי החברות שעסקו בסיפוק משגרי לוויינים וחלליות ושירותי שיגור לממשלת ארצות הברית. לקוחות החברה, הכפופים לממשלת ארצות הברית, הם בעיקר נאס"א ומחלקת ההגנה.

ULA מספקת שירותי שיגור באמצעות שלושה משגרים: דלתא 2, דלתא 4 ואטלס 5. משגרי משפחות הדלתא והאטלס משמשים את תעשיית החלל של ארצות הברית כבר למעלה מ-50 שנה, שימשו לשיגור מגוון רחב של חלליות, כולל לווייני מזג אוויר, תקשורת, ריגול, מחקר, וגשושיות לחקר מערכת השמש, ונחשבים לאמינים ביותר. ULA מספקת שירותי שיגור גם לחברות וארגונים פרטיים. לוקהיד מרטין ובואינג שמרו לעצמן כל אחת את הזכויות למכור את משגריהם בנפרד (לוקהיד את האטלס ובואינג את משגרי הדלתא).

משרדי ההנהלה הראשיים של ULA ממוקמים בסנטניאל, קולורדו. מפעלי ההרכבה של המשגרים ממוקמים בדיקייטור, אלבמה, ובהרלינגן, טקסס. השיגורים מבוצעים מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה, ומבסיס חיל האוויר ונדנברג, קליפורניה.

## היסטוריה
לוקהיד מרטין ובואינג הודיעו על כוונתן להקים חברה משותפת כבר ב-2 במאי 2005. ב-23 באוקטובר 2005 קראה SpaceX להטיל הגבלים עסקיים על האיחוד, שיהווה מונופול בתחום השיגורים לחלל. SpaceX, שפיתחה את הפאלקון 9, הייתה מעוניינת לספק שירותי שיגור לממשלת ארצות הברית גם היא. ב-7 בינואר 2006 אישר משרד ההגנה של ארצות הברית ללוקהיד מרטין ולבואינג להתאחד. בספטמבר 2006 הביע הפנטגון על תמיכתו באיחוד והציג את תמיכתו גם בפני ועדת הסחר הפדרלית (FTC), והיא אישרה את האיחוד ב-3 באוקטובר 2006. ULA הפכה למבצעית ב-1 בדצמבר 2006.

## שיגורים
השיגור הראשון שסיפקה ULA היה שיגור הלוויין הסודי USA 193 על גבי משגר דלתא 2 מבסיס ונדנברג ב-14 בדצמבר 2006. השיגור בוצע עבור משרד הסיור הלאומי של ארצות הברית. למרות שהשיגור עבר בהצלחה הלוויין עצמו נכשל ופסק מלשדר לכדור הארץ מספר שעות לאחר כניסתו למסלול. ב-21 בפברואר 2008 במסגרת מבצע קרח שרוף, יירטה ארצות הברית את הלוויין באמצעות טיל SM-3 ששוגר מספינה, והוא הושמד.

ב-15 ביוני 2007 נכשל שלב עליון מסוג קנטאור של משגר אטלס 5 ונכבה מוקדם מידי, והביא להצבתם של שני לווייני ריגול של משרד הסיור הלאומי במסלול נמוך מהמתוכנן. התקלה הביאה לעיכובם של מספר שיגורי אטלס 5 ודלתא 4 המשתמשים במנועי RL10 דומים לאלו שכשלו. בסופו של דבר התגלתה הבעיה בשסתום חדש שהחליף שסתום שייצורו הופסק, ולכן החל ייצורו מחדש.

### גלריה

קובץ:Atlas V(401) launches with LRO and LCROSS cropped.jpg|שיגור הגשושיות LRO ו-LCROSS על גבי משגר אטלס 5.
קובץ:Delta II Dawn liftoff 1.jpg|שיגור הגשושית Dawn על גבי משגר דלתא 2.
קובץ:Delta-4H DSP-23 2.jpg|שיגור דלתא 4 כבד מקייפ קנוורל.
 

## ראו גם
* United Space Alliance

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר ULA 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:משגרים אמריקאיים
קטגוריה:חברות חלל
פנסוניק

**חברת פנסוניק** (באנגלית: **Panasonic Corporation**; ביפנית: **パナソニック株式会社** (Panasonikku Kabushiki-kaisha); הייתה ידועה בעבר גם כ: **.Matsushita Electric Industrial Co., Ltd**, **松下電器産業株式会社** (Matsushita Denki Sangyō Kabushiki-gaisha)) היא חברה יפנית רב-לאומית לייצור מכשירי חשמל ביתיים ואלקטרוניקה שממוקמת בעיר קאדומה, שבמחוז אוסקה, יפן. מאז הקמת החברה בשנת 1918 הפכה החברה לאחת מחברות האלקטרוניקה היפניות הגדולות ביותר, יחד עם סוני, טושיבה וקנון.

## שם החברה
בין השנים 1935 ו-2008 היה שם החברה הרשמי . ב-2008 שינתה החברה את שמה לפנסוניק, שהיה שם המותג הגלובלי שלה. משפחת מאטסושיטה, משפחתו של מייסד החברה שעל שמו נקראה החברה, הסכימה עם שינוי השם.

בשנת 1927 אימץ מייסד החברה את שם המותג "National". בשנת 1955, החברה מיתגה את הרמקולים שלה בשם "Panasonic", הלחם של המילים "Pan" ו-"Sonic". והייתה זו הפעם הראשונה שהשתמשו בשם זה. החברה החלה בשנת 1965 להשתמש גם בשם המותג "Technics". במאי 2003 איחדה החברה את כל המותגים תחת השם פנסוניק.

## מוצרים
ממוזער|מצלמה דיגיטלית של פנסוניק מסוג Lumix

פנסוניק מייצרת מכשירי חשמל ביתיים ובפרט מוצרי אלקטרוניקה ביתית כגון טלוויזיות, מסכי LCD ומסכי פלזמה, מערכות סטריאו ועוד.

פנסוניק מייצרת גם ציוד צילום ומצלמות דיגיטליות בשיתוף עם חברת לייקה קמרה, תחת שם המותג Lumix.

## בישראל
לפנסוניק בישראל מלבד יורוקום ישנה עוד חברה הממוקמת ביקנעם עילית. החברה מייצרת מערכות תקשורת אלחוטיות למטוסים אזרחים

## ראו גם
* JVC

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר פנסוניק העולמית
* אתר יורוקום-פנסוניק

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות צילום
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:זוכי פרס אמי בפריים טיים: הנדסה
קטגוריה:יצרני סוללות
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1910
קטגוריה:יצרני אוזניות
קטגוריה:מותגים יפניים
אצטגנון ים-תיכוני

**אצטגנון ים-תיכוני** (שם מדעי:*Uranoscopus scaber*) הוא דג שתפוצתו היא בים התיכון ובאזור החופים במזרח האוקיינוס האטלנטי.
## מאפיינים
אורכו מגיע ל-30 ס"מ. בצדדיו הוא ממוגן וחזק, עיניו קטנות, הפה שלו גדול ביותר. הדג בעל קוץ חזק וארסי הנמצא על זימיו. סנפירי החזה יחסית גדולים ומפותחים ולאצטגנון יש שני סנפירי גב. לסנפיר הגב הראשון 3-4 קוצים ולשני 13-15 קוצים. מאחורי כל עין איבר חשמלי. צבעו הטבעי של האצטגנון אפור חום עם כתמים בהירים. טורף, חי על משטחים חוליים ובוציים. הוא חי בעומקים של 20–50 מטר עומק ולפעמים במים רדודים יותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אצטגנוניים
קטגוריה:דגי הים התיכון
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
שבלול (איבר)

ממוזער|השבלול הוא חלל בעצם הגולגולת.
ממוזער|חתך אורכי של השבלול המראה הן את המדורים השונים והן את מיקום איבר קורטי.
ה**שבלול** (שם מדעי: *Cochlea*) הוא חלק מהאוזן הפנימית. זהו חלל בצורת ספירלה בתוך העצם. חלק חשוב מהשבלול הוא איבר קורטי - איבר החישה של השמיעה.

## מבנה
השבלול הוא חלל ספיראלי בתוך עצם הגולגולת. לשבלול אין דופן חיצונית. קירות השבלול מצופים רקמת אפיתל דקה. בתוך השבלול כמה קרומים היוצרים כמה חללים: מעלת הפרוזדור, מעלת האמצע ומעלת התוף.
מבנה תוך השבלול הוא שתי תעלות גדולות ובניהם תעלה אחת יותר קטנה, שמלאות בנוזל. בין שתי התעלות הגדולות, מעלת הפוזדור ומעלת התוף, נמצאת תעלה קטנה יחסית בשם תעלת האמצע, שעל דופנה נמצא איבר קורטי בו מתבצעת התמרת האות הקולי לאות חשמלי. בתוך איבר זה נמצאים תאים בעלי מבנים דקים היוצאים מגוף התא, הנראים כמו שערות קטנות. תנודת שערות אלו ביחס לרטט נוזל השבלול, גורמות לפתיחת תעלות יוניות על גוף, לשינוי פוטנציאל הממברנה של תאי השערה וכתוצאה מכך לשליחת אות חשמלי למערכת העצבים המרכזית.

## תפקוד
עצמות השמע מרעידות את החלון הסגלגל בפתח השבלול. רעידות החלון הסגלגל מרעידות את הנוזל הממלא את השבלול. תנודת הנוזל מניעה את השעריות שעל תאי השערה. תאי השערה יוצרים פוטנציאל חשמלי המפעיל את תאי העצב של השמיעה ואותם תאי עצב עוברים דרך העצב השמיני ישירות למוח. מבנה השבלול מסייע לפרק את צלילי הסביבה לתדרים: ככל שמתרחקים מהחלון הסגלגל לאורך השבלול, תנודות הממברנה הבזילרית מתאימות לתדרי שמיעה נמוכים יותר ויותר.

## ראו גם
* עצמות השמע
* מערכת השמיעה
* לקות שמיעה
* טנטון - צלילים מונוטוניים ממושכים המורגשים באוזניים
* לאג'נה 
* אבולוציה של השבלול 

## קישורים חיצוניים

* אנטומיה של האוזן
* תצוגת אנימציה על האוזן והשמיעה, באתר הבי.בי.סי 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוזן
קטגוריה:איברי חישה
קטגוריה:ראש-צוואר
קטגוריה:שמיעה
קטגוריה:חושים
צהר לשבת

**צהר לשבת** היה עלון שבת שבועי שיצא לאור על ידי ארגון רבני צהר. עורך העלון הוא העיתונאי איתמר מור. העלון יצא לאור בין השנים 2006–2014. בחודשים האחרונים נקרא העלון **השבת**.

העלון חולק בבתי כנסת של הציבור הדתי-לאומי, החל משנת 2006. בדף השער היה דבר תורה מאת אחד מרבני הארגון. מדורים נוספים היו "צוהר לפולמוס" ובו שתי עמדות שונות ביחס לנושא כלשהו; "קשר משפחתי", מאת יועץ הנישואין ד"ר דניאל גוטליב; "צלו"ל - צהר לכשרות לאומית" מאת הרב משה ביגל; "בגובה העיניים" לנוער מאת הרב אליהו שיינפלד; מדור בלתי קבוע בשם "צהר לחקיקה", שעסק בחקיקה יהודית וחברתית. העלון כלל גם מאמרים בנושא שבועי.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבני צהר
קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:ציונות דתית
כנסיית פאולוס הקדוש (דמשק)

[שמאל|ממוזער|250px|[ויטראז' בכנסייה המתאר ניצחון ישו על המוות]]
**כנסיית פאולוס הקדוש** (בערבית: **كنيسة القديس بولس الرسول**) היא כנסייה קתולית של משמורת ארץ הקודש הפרנציסקנית, השוכנת בדמשק שבסוריה. הכנסייה מנציחה את המקום בו לפי המסורת נגלה ישו בפני פאולוס הקדוש (שאול הטרסי).

## האירוע
לפי מעשי השליחים נמנה פאולוס הקדוש עם גדול שונאי הנוצרים הראשונים, ואף נכח בסקילת סטפנוס הקדוש. הדברים השתנו כאשר ישו נגלה לפני פאולוס בהיותו בדרכו לדמשק, ובעקבות החיזיון הוא נטבל לנצרות:

## זיהוי האתר
בשנת 570 זיהה הנוסע אנטונינוס מפיאצ'נצה את מקום ההתגלות במרחק של שני מיל מדמשק. באתר ניצבו כנסייה ומנזר שהוקדשו לפאולוס. נוסע אחד, אנטוניוס מקרמונה בן המאה ה-14, דיווח על אתר במרחק של מיל בודד מהעיר, ולבסוף התגבשה המסורת באתר בו שוכנת הכנסייה כיום, המרוחק כ-800 מטרים מדרום לבאב שארקי, השער הדרום-מזרחי בחומת העיר העתיקה של דמשק. מתחת לסלע באתר, שוכנת מערה שאליה מובילות 11 מדרגות, ואשר נחפרה לפי המסורת מתחת לקטע מדרך המלך שהוליכה מעבר הירדן אל דמשק, במקום בו ארעה ההתגלות.  

## הכנסיות באתר
בסוף המאה ה-19 רכשו נזירים פרנציסקנים ממשמורת ארץ הקודש את השטח ועשו בו שימוש כבית קברות. בשנת 1925 הוקמה באתר קפלה והיא נהרסה בשנת 1967 כדי להקים את מבנה הכנסייה הנוכחי. הכנסייה החדשה עוצבה בצורת אוהל, לפי בקשתו המפורשת של האפיפיור פאולוס השישי, כדי להנציח את המפגש וההתקרבות בין העדות הנוצריות השונות בשנות ה-60 של המאה ה-20. הכנסייה נחנכה ב-23 ביוני 1971 והופקדה בידיה של משמורת ארץ הקודש. על דלת הכנסייה מונצח מפגשם ההיסטורי של האפיפיור פאולוס השישי ופטריארך קונסטנטינופול אתינגורס, אשר נועדו בעת ביקורו של האפיפיור בירושלים, ב-5 בינואר 1964. בחלונות הכנסייה שולבו ויטראז'ים המתארים שלוש סצנות משהותו של פאולוס בדמשק, וויטראז' המתאר את ניצחון ישו על המוות, ומתקשר לחזיון ההתגלות. לצד הכנסייה הוקמו אכסניה (קאזה נובה), אולם מפגשים, מרפאה ומרכז למתנצרים. 

## קישורים חיצוניים

* אודות האתר

קטגוריה:דמשק: מבנים
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
קטגוריה:המזרח התיכון: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:סוריה: מבני דת
מחשבות ספרות והדרכה

**מחשבות ספרות והדרכה בע"מ**, המוכרת בשם המקוצר **מחשבות**, היא חברה פרטית העוסקת בהוצאה לאור והדרכה בתחום המשפט בישראל. החברה נמצאת בבעלותה של חברת "קו מנחה" שנשלטת על ידי קבוצת יפעת. החברה פונה לשלושה קהלים עיקריים: סטודנטים, מתמחים המתכוננים לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין ועורכי דין.

לחברה הזיכיון הבלעדי של חברת ההדרכה המשפטית הגדולה בעולם, קבוצת *bar bri*, ללימודים לקבלת רישיון אמריקאי לעריכת דין. החברה עוסקת גם בהשמה של משפטנים, ומפעילה פורטל "דרושים".

"מחשבות" הוקמה בשנת 1987 על ידי מנשה כהן ורון דלומי, שני סטודנטים למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שפיתחו טכניקה לסיכום החומר המשפטי בצורה מקוצרת, באופן שהסיכום המקוצר יכלול את כל ההלכות והכללים המשפטיים בצורה ברורה ופשוטה. הם הוציאו את הסיכומים בצורה של חוברות לסטודנטים באמצעות חנות הספרים "דיונון", וזכו להצלחה. בהמשך הוציאו ספרי הכנה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, ובשלב מאוחר יותר גם ספרות לעורכי דין ושופטים. באמצע שנות ה-90 התחילו התחילו לערוך קורסי הכנה לבחינות ההסמכה.

בשנת 2014 רכשה חברת "קו מנחה" 50% מחברת "מחשבות", תמורת 6 מיליון ש"ח.

החברה הרחיבה את תחומי פעילותה לתחומים נוספים כגון ראיית חשבון, תיווך במקרקעין, שוק ההון ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל: ספרי משפט
קטגוריה:קו מנחה
מוז'ן מארנו

**מוז'ן מארנו** (באנגלית: **Mozhan Marnò**; נולדה ב-3 במאי 1980) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור סוראיה בסרט "סקילתה של סוראיה M" ובזכות הופעתה בתור סאמאר נוואבי בסדרה "הרשימה השחורה" ברשת NBC; מארנו ידועה גם תודות לפעילותה למען זכויות נשים ברחבי העולם בכלל, ובאיראן בפרט.

## חייה האישיים
מארנו נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, לזוג הורים ילידי איראן שהכירו בקליפורניה. היא התחנכה באקדמיית פיליפס , אנדובר, מסצ'וסטס. היא בוגרת תואר ראשון בספרות השוואתית צרפתית וגרמנית במכללת ברנרד לאמנויות באוניברסיטת קולומביה ולאחר מכן למדה לתואר שני במשחק מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.

כיום היא מתגוררת בברוקלין, ניו יורק. לאחר השתתפותה בסרט "סקילתה של סוראיה M" החליטה להצטרף למסע הסברה למען זכויות נשים ברחבי העולם.

## קריירה
בשנת 2009 כיכבה בסרט הדרמה "סקילתה של סוראיה M" בתור סוראיה, אישה אשר בעלה מאשים אותה האשמת שווא בניאוף, דבר המביא להוצאתה להורג. הסרט, מבוסס על ספרו של העיתונאי הצרפתי ממוצא איראני פריידון סאהבג'אם, ומגולל את סיפורה האמיתי של סוראיה מנוצ'הרי (אנ'),

בשנים 2014–2015 התפרסמה בשל תפקידיה בסדרה הדרמה הפוליטית של נטפליקס "בית הקלפים" בתור העיתונאית איילה סייאד. בנוסף, השתתפה מארנו במספר סרטים ידועים, כמו הטרילוגיה "בגידה" בתפקיד ליילה ובסרט "מלחמתו של צ'ארלי וילסון", בהשתתפות אנסמבל שחקנים הכולל את ג'וליה רוברטס ואמילי בלאנט. 

החל משנת 2014 משתתפת בסדרת הדרמת-פשע של ג'ון בוקנקאמפ "הרשימה השחורה" ברשת NBC, בתור סמאר נוואבי, סוכנת מוסד. בנוסף לכך, השתתפה כמדבבת במשחק הווידאו פופולרי "סקיירים".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## ראו גם
* שוהרה אע'דאשלו
* סקילתה של סוראיה M
* זכויות האישה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איראני
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:בוגרות בית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
התרבות האשלו-יברודית

[שמאל|ממוזער|200px|חתך השכבות הארכאולוגיות ב[מערת תנור. שכבות G,F,E שייכות לתקופה הפלאוליתית התחתונה ושכבות D,C,B – לתקופה הפלאוליתית התיכונה. שכבה E מייצגת מופעים שונים של **התרבות האשלו-יברודית**, ועובייה כשבעה מטרים]]
[שמאל|ממוזער|200px|הכניסה ל[מערת זוטייה. השכבה התחתונה במערה שייכת לתרבות האשלו-יברודית. במקום זה נתגלתה גולגולת האדם הגלילי]]
**התרבות האָשֵלוֹ-יַבְּרוּדית** היא תרבות פרהיסטורית של ציידים-לקטים, אשר התקיימה בלבנט בסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה (השלב הקדום של תקופת האבן הקדומה), בערך מ-400 עד 220 אלפי שנים לפני זמננו. התרבות עוקבת לשכבות התרבות האָשֵלית וקדומה לתרבות המוּסטֶרית. התרבות מוגדרת לפי סגנון ייחודי של סיתות כלי צור ומחולקת לשלושה מופעים, לפי סוגי הכלים שסותתו: המופע היברודי (על שם מחסה הסלע  הסמוך ליברוד שבמרכז סוריה, שם הוגדרה תרבות זו לראשונה), המופע האשלי (דומה לתרבות האשלית) והמופע העמודי (על שם נחל עמוד). המופע הראשון מצטיין במקרצפים עבים, רוחביים ונטויים, במופע השני מרובות אבני היד ואילו במופע השלישי סותתו להבים רבים. שם נרדף לתרבות זאת הוא **המסורת המע'ארית**, על שם נחל מערות (ואדי אל-מע'רה).

למרות זמן קיומה הממושך של תרבות זאת ידועים ממנה רק כעשרה אתרים, המשתרעים ממרכז ארץ ישראל ועד לצפון סוריה, בסביבות מגוונות. אתרים בולטים עם שכבה אשלו-יברודית הם מערת תנור ומערת גמל בנחל מערות בכרמל; מערת קסם ליד ראש העין; מערת זוטייה בנחל עמוד; ומערת מיסליה בכרמל. יש המשייכים גם את אתר ברכת רם בגולן לתרבות זאת.

הארכאולוגיה של האתרים האשלו-יברודיים ידועה בעיקר ממערת קסם ומערת תנור ומבשרת במאפייניה את התרבות המוסטרית שלאחריה, בתקופה הפלאוליתית התיכונה. תושבי האתרים נהגו לצוד פרסתנים באופן שיטתי, בעיקר יחמור פרסי, ולהביא נתחים נבחרים למערה. הם השתמשו באש באופן שגרתי וייצרו כלים יעילים מאבן צור, אשר שמשו לטביחת בעלי החיים. באתר ברכת רם נתגלתה אבן חרוטה המפורשת כפסלון בדמות אדם – הממצא האמנותי הקדום בעולם והקרויה "ונוס מברכת רם". שרידי שלד אנושיים נדירים ביותר, ואין עדות לקבורה מכוונת כלשהי. שריד האדם השלם ביותר הוא שבר גולגולת האדם הגלילי ממערת זוטייה, ובנוסף נתגלו שיניים בודדות במערת קסם. סיווגם של שרידים אלה שנוי במחלוקת ובשל חלקיותם קשה להעריך בשלב זה מי היו אנשי התרבות האשלו-יברודית – האם הומו ארקטוס מאוחר או הומו היידלברגנסיס, צורה ארכאית של הומו ספיינס או מין אחר.

## ראו גם
*מערת תנור
*מערת קסם
*מערת זוטייה
*תקופת האבן הקדומה

## לקריאה נוספת
* עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, **הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב**, ירושלים, הוצאת אריאל, 2008, עמ' 81 - 84.

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של החפירות במערת קסם 
* דוגמאות לכלי צור אשלו-יברודיים ומוסטריים באתר מערת מיסליה 

*
קטגוריה:אבולוציית האדם
ראמסר

**ראמסר** (בפרסית: **رامسر**) היא עיר באיראן, בירת מחוז ראמסר שבפרובינציית מאזנדראן. בשנת 2016 עמדה אוכלוסייתה על כ-36,000 איש.
## גאוגרפיה
ראמסר שוכנת על חוף הים הכספי. האקלים הממוצע בעיר נע בין 3.9 מעלות צלזיוס בחודשי החורף ל-21.9 בחודש אוגוסט.

העיר מושכת אליה תיירים איראנים רבים בשל קרבתה לחוף. בעיר קיימים גם מעיינות חמים, והרי אלבורז שבקרבתה מכוסים ביערות ירוקים. עשרים ושבעה קילומטרים צפונית לראמסר שוכן הכפר גָ'וָאהֶרְדֶה בגובה 2,700 מטר על הרי אלבורז.

במספר אזורים בסביבת ראמסר קיימת רמת הקרינה הגבוהה ביותר של רדיואקטיביות טבעית. והמנה מקרינת הרקע מגיעה ל-260 מיליסיורט לשנה.

בעיר נחתמה אמנת רמסר לשימור מקווי מים בעלי חשיבות בינלאומית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:רדיואקטיביות
קטגוריה:מאזנדראן
קטגוריה:הים הכספי: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1943
אמא מולדת (קייב)

**אמא מולדת** (באוקראינית **Батьківщина Мати**; ברוסית **Родина мать**) הוא פסל ענק השוכן בקייב, בירת אוקראינה. הפסל המייצג את דמותה של המולדת, ניצב על גבעה הצופה אל נהר דנייפר, דרומית-מזרחית למרכז העיר, והוא חלק ממוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה , השוכן מתחתיו ולמרגלותיו.

הפסל תוכנן על ידי האדריכל הסובייטי יבגני ווצ'טיץ' (Евгений Вучетич), אך לאחר מותו שונו תוכניותיו בידי וסילי בורודאי (Василий Бородай). הוא נחנך באיחור של שנה, ב-9 במאי 1981, במהלך חגיגות יום הניצחון ה-36 לציון סיום מלחמת העולם השנייה באירופה, בנוכחות מנהיג ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב שהיה יליד אוקראינה. גובהו של הפסל 62 מטרים והוא עומד על בסיס בצורת חרוט קטום, שגובהו 40 מטרים. הפסל מעוצב בדמותה של אישה האוחזת בידה הימנית בחרב מונפת אל-על, וזו לבדה שוקלת תשע טונות ואורכה 16 מטרים. בידה השמאלית אוחזת הדמות במגן בגובה 13 מטרים, שעליו קבוע סמל ברית המועצות, ופניה לכיוון מערב.

הפסל עשוי מפיסות פלדת אל-חלד במשקל של 25 עד 30 טונות כל אחת, ומשקלו הכולל הוא כ-500 טונות. בתוך הפסל שתי מעליות, המובילות בזווית אלכסונית של 75 מעלות ואחר כך במאונך, אל מרפסת תצפית בראשה של הדמות, בגובה 85 מטרים. גרם מדרגות מוביל אל מרפסת תצפית נוספת בקצה ידה הימנית של הדמות, בגובה 92 מטרים, אולם לאחר שבשנת 2003 נפל אדם אל מותו ממרפסת זו, היא נסגרה לקהל. הפסל נראה מכל רחבי קייב והוא אחד מסמליה הידועים.

ב-2015, כשנה לאחר סיפוח חצי האי קרים ולנוכח ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, נאסרה באוקראינה הצבת סמלים סובייטיים או קומוניסטיים לצד סמלים נאציים בפומבי. עם זאת, סמל ברית המועצות נשאר על כנו מפני שהחוק פוסח על אתרי הנצחה למלחמת העולם השנייה.

במסגרת הדה-קומוניזציה של אוקראינה ובמהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה, בקיץ 2023 הוחלט להסיר את סמל ברית המועצות ולהחליפו בסמל אוקראינה שכונן בה לאחר התפרקות אוקראינה הסובייטית.

## ראו גם
*אמא מולדת (וולגוגרד)

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קייב: אנדרטאות
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי רוסיה וברית המועצות
דניאל מונסטאר

**דניאל מונסטאר** (באנגלית: **Danielle Moonstar**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן והמוטנטים החדשים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Marvel Graphic Novel #4* מאוקטובר 1982, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר בוב מקלאוד.

דניאל מונסטאר היא אמריקנית ילידה משבט שאיין שהיו לה בעבר יכולות ליצירת אשליות מפחדיהם או ממשאלותיהם של אחרים. באירועי "בית אם", מכשפת השני גרמה לרבים מהמוטאנטים לאבד את כוחותיהם. דניאל הייתה אחת מהם והיא סולקה בידי אמה פרוסט מבית הספר לצעירים מחוננים של אקסבייר לאחר שלא יכלה לבצע את תפקידה יותר. במהלך מלחמת האזרחים של מארוול, היא גויסה בידי "יוזמת חמישים המדינות" לשמש כמדריכה לצד חברה לאקס-מן, חיה.

רוברטו דה-קוסטה, שעמד בראש מועדון הלפייר בזמנו, גייס את דניאל לקבוצת אקס-מן אותה הקים לאחר מכן, האקס-מן החדשים. בעקבות כך הוקמה גם קבוצת המוטנטים החדשים, שבה דניאל תיפקדה כמנהיגת הקבוצה עד להתפרקותה בדצמבר 2012. 

כפי שתואר באירועי "אקס-מן: אוטופיה", דניאל קיבלה כוחות אסגרדיים מהולקיריות בעקבות מספר הרפתקאות באסגרד, עולם הבית של תור וולקיריה. במיתוג מחדש של "מארוול עכשיו!" היא משמשת כחברת לוחמות הולקיריור.

את דמותה של מונסטאר בסרטי הלייב אקשן "המוטנטים החדשים" מגלמת השחקנית בלו האנט.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
סייפר (קומיקס)

**סייפר** (באנגלית: **Cypher**, מלשון "Decypher", פיענוח) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן והמוטנטים החדשים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *New Mutants #13* ממרץ 1984, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר סאל בוסימה.

סייפר הוא האלטר אגו של דגלאס "דאג" אהרון רמזי, מוטאנט צעיר בעל היכולת האינטואיטיבית והכמעט טלפתית לפענח ולתרגם כל שפה בה הוא נתקל, בין אם היא כתובה, ממוחשבת או שפת גוף. רמזי היה חבר ילדות של קיטי פרייד, וכמוה היה חובב טכנולוגיית מחשבים. הוא התקבל לשורות המוטאנטים החדשים לאחר הגעתו של וורלוק, החייזר הטכנו-אורגני, ודרישתם של חברי הקבוצה לאחד אשר יצליח לתקשר עמו. כחלק מעלילת "אקס-מן: נפילת המוטאנטים", נבל העל אני-מטור וכוחותיו החלו בקרב נגד המוטאנטים החדשים. כאשר אני-מטור ירה לכיוון וולפסביין, רמזי הגן עליה ונהרג. בעקבות מותו, מגנטו האשים את האנושות, מה שגרם למוטאנטים החדשים לדחות מעליהם את מנהיגותו ולהמשיך בחזון לדו קיום בין מוטאנטים לבני אדם.

במהלך אירועי "אקס-מן: נקרושה", אלי בארד וסלנה החיו מוטאנטים מתים רבים, ביניהם רמזי וההליונס. הוא הסתנן לאוטופיה, ובעוד שאר ההליונס הלכו לתקוף את אמה פרוסט, רמזי תקף את מאגמה והותיר אותה בתרדמת לפני שטוהר משליטתם של סלנה ובארד בידי מג'יק וחזר למוטאנטים החדשים. באירועי "אקס-מן: הביאה השנייה", רמזי ניתח מאבק בין המוטאנטים החדשים לקמרון הודג' וקבע כי הם יהרגו. הוא שלח את וורלוק להרוג ולספוג את הודג' ואנשיו, והצטרף זמנית לאקס פורס כדי למנוע פלישת זקיפי סנטינל מהעתיד. רמזי וקייבל חדרו למערכות מאסטר מולד וניסו לנטרל אותו, אך מאסטר מולד ניסה להטמיע את רמזי בתוכו כדי לרכוש את יכולותיו. בכך מאסטר מולד אפשר לרמזי גישה למערכותיו, מה שגרם לביטול הפלישה.

בשנת 2014, רמזי הצטרף לקבוצת אקס פקטור החדשה של תאגיד סרבאל.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
מאגמה (קומיקס)

**מאגמה** (באנגלית: **Magma**) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן והמוטנטים החדשים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *New Mutants #8* מאוקטובר 1983, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר בוב מקלאוד.

מאגמה הוא האלטר אגו של אמארה אקילה, מוטאנטית צעירה ממדינה בדיונית בשם נובה רומא אשר ממוקמת ביער האמזונאס, בעלת היכולת ליצור לבה ולשלוט בה. שאיפתה להפוך לגיבורת-על הביאה אותה להצטרף לקבוצת המוטנטים החדשים.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
נייט גריי

**נת'ניאל גריי** (באנגלית: **Nathaniel Grey**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. האלטר אגו שלו הוא **איש אקס** (באנגלית: **X-Man**). הדמות הופיעה לראשונה ב-*X-Man #1* משנת 1995, שנכתבה על ידי ג'ף לואב ואוירה על ידי סטיב סקרוס.

גריי הוא גרסה חלופית של קייבל שנוצר במציאות החלופית "עידן אפוקליפס" מהחומר הגנטי של סקוט סאמרס וג'ין גריי בידי נבל-העל מיסטר סיניסטר. שמו הפרטי נגזר מזה של סיניסטר, נתניאל אסקס, ושם המשפחה שלו מזה של אמו הגנטית ג'ין גריי. משום שלא נדבק בווירוס הטכנו-אורגני כמו קייבל, נייט קיבל כוחות טלפתיה וטלקינזיס עצומים, והוא אחד המוטאנטים החזקים ביותר בתקופת הזמן שלו. למרות הנרמז משמו, נייט היה חבר בקבוצת אקס-מן לתקופה קצרה, גם במציאות עידן אפוקליפס וגם במציאות הרגילה. הוא מוכר יותר בשמו האמיתי, אם כי לאחר אירועי אונסלוט, הוא מיוחס לרוב כאיש אקס. היה חבר באחוות המוטאנטים של האבוק, ולאחר חזרתו במהלך אירועי "שלטון אפל" חבר לקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן. היה לאחרונה חבר בקבוצת המוטאנטים החדשים.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:קוסמים בדיוניים
יעקב פייגנבוים

הרב **יעקב מנחם הלוי פייגנבוים** (נולד בשנת תש"י, 1949) הוא נשיא מכינה קדם-צבאית קשת יהודה. בעבר היה ראש המכינה במשך כעשרים שנה, וכן רב המושב קשת ברמת הגולן.

## ביוגרפיה
נולד וגדל ברמת גן. למד בתיכון הדתי צייטלין. התגייס לשירות קרבי בנח"ל המוצנח והמשיך לשרת במילואים בחטיבת הצנחנים ובהגנה מרחבית ברמת הגולן. במסגרת שירות המילואים לחם במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל למד מספר שנים בישיבת מרכז הרב בירושלים וכשלוש שנים בכולל האידרא בחיספין. נחשב לתלמידם של הרב צבי יהודה קוק, הרב צבי טאו, הרב יהושוע צוקרמן, הרב שלמה אבינר והרב אברהם דב אוירבך.

בשנת 1986 תמך ב"נעלה" לחידוש התנועה הדתית לאומית. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 תמך במפלגת האיחוד הלאומי. לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הביע תמיכה באיחוד רשימות הבית היהודי, האיחוד הלאומי, נעם ועוצמה יהודית. מתנגד לעלייה להר הבית. אחד מתלמידיו הוא יוסף רוסו, עורך הגיליון הנפוץ עולם קטן.

בין השנים תשמ"ב – תשנ"א שימש כרב היישוב קשת ברמת הגולן. עמד בראש המכינה הקדם צבאית קשת יהודה.

### חיים אישיים
לרב פייגנבוים ולרעייתו דבורה שבעה ילדים. בתו חוה נשואה לתא"ל יאיר פלאי. בניו שרתו ביחידות עילית. 

## חיבורים תורניים
הוציא לאור את החיבור "**אלה חמדה: שאלות, תשובות ובירורים בחיי יישוב תורני**", שיצא בשני כרכים בשנים תשס"ב-תשס"ד.

בשנת תש"פ הוציאו תלמידיו לאור אוסף מאמרים שלו על פרשת השבוע ומועדים, "**כל דברי תלמוד תורתך באהבה**".

* הרב יעקב פיינגבוים, 'מפתחות לאגרות הראיה' – כרכים א-ד, בתוך: **[[אוצרות הראי"ה]]** ז, ראשון לציון תשע"ה, עמ' 309–339

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:רמת הגולן: רבנים
קטגוריה:ראשי מכינות קדם צבאיות
קטגוריה:רבני המכינה הקדם-צבאית קשת יהודה
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
אברהם יצחק כלאב

הרב **אברהם יצחק הלוי כִּלְאַב** (י' תמוז ה'תרצ"ט, 1939 – כ"ב בתמוז ה'תשפ"ה, 18 ביולי 2025) היה דיין, אב"ד בבית הדין הרבני האזורי בירושלים, ראש בית המדרש בכולל הדיינות בפסגות, ראש בית דין לענייני ממונות בירושלים, ור"מ בישיבת מרכז הרב. חתן פרס הרב קוק (תשס"א).

## קורותיו
נולד בירושלים, בנם של הרב יעקב כלאב, ר"מ בישיבת מרכז הרב, ובתיה, בתו של הרב דב בער הכהן קוק. נקרא על שמו של הראי"ה קוק, אחי סבו. למד בישיבת קול תורה ובישיבת פוניבז'. לאחר פטירת אביו, בשנת תשי"ט, החל את קשריו עם ישיבת מרכז הרב. באלול תשכ"ו מונה על ידי הרב צבי יהודה הכהן קוק כר"מ בישיבה. במקביל למד במכון הרי פישל ולאחר מכן במכון אריאל, שהיה מעין סניף שלו.

בשנת תשמ"ד התמנה לדיין בבאר שבע, ובעקבות זאת פסק מלכהן כר"מ בישיבת מרכז הרב. בשנת תשמ"ח שב לירושלים, וכעבור זמן מונה לאב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים. עסק רבות בנושאי גרות, אישות ופוריות בהלכה.

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, במסגרת כהונתו בבית הדין הרבני, הקים בית דין מיוחד לדיני ממונות. בשנת 2006, בעקבות פסק הדין של בג"ץ שקבע כי לבתי הדין אין סמכות לפסוק בדיני ממונות, אף לא כבוררים, פסקה פעילותו של בית הדין. בשנת תשע"ב, לאחר פרישתו לגמלאות, הקים מחדש את בית הדין לדיני ממונות, בבית הכנסת ישורון בירושלים.

הוא גם היה במשך כמה שנים ראש כולל של הכולל מכון בני דוד פסגות, השוכן ביישוב פסגות, עד שתלמידו, הדיין הרב דוד בר שלטון, החליף אותו.

הרב כלאב חיבר כמה ספרים, כגון "אבני ברקת" חידושים על התורה. "עדת מעוזו" על אבן העזר, וכן הוציא הגדה של פסח עם פירוש הגר"א. כמו כן הוציא את ספריו של אביו: "עקב ענוה" ו"עקב משפט" - על ענייני חושן משפט, עם הערות והוספות משלו. בשנת תשס"א (2001) זכה בפרס הרב קוק.

## חיים אישיים
היה נשוי לרבנית סימה (לבית וינברג) עד לפטירתה בטבת ה'תש"פ. ולזוג חמישה ילדים.
* הרב חנן - מחבר הספר "חן השולחן" על חושן משפט ואבן העזר, עוסק בהכשרת טוענים רבניים, ומעביר שיעורי גמרא עיון בבית הכנסת ישורון בירושלים.
* רבקה - רוקחת אחראית בקופת חולים כללית, נשואה לד"ר הלל אפלבום.
* הרב מרדכי - הוא יו"ר ארגון "מקווה מים חיים" העוסק בהקמת מקוואות ברחבי הארץ, וחתנו של הרב דוד לבנון.
* רינה - נשואה לרב חננאל פאטשינו ר"מ בישיבת נווה.

## דעותיו

#### התנהלות בג"ץ

#### התנהלות בתי הדין הרבניים

#### [[גיור]]

## ספריו
* **עדת מעוזו** - הערות וביאורים בשולחן ערוך אבן העזר (תשנ"ב)
* **אבני ברקת** – נתיבות למדרש חכמים (יצא בארבע מהדורות, מהדורה ראשונה: תש"מ)
* **[[הגדה של פסח]] עם תוספת של שיר השירים בפירוש הגר"א: אבני ברקת** (תשנ"ט)
***איבי הנחל**-ביאור סוגיות מסוימות במסכתות "שבת" ו"בבא בתרא"

## קישורים חיצוניים
* 
* שיעורי הרב אברהם יצחק כלאב  באתר ישיבה
* שיעוריו בערוץ מאיר.
* מאמר לזכרו של הרב אברהם שפירא, אתר מכללת אורות.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי מכון אריאל
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:רבני ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:משפחת קוק
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בירושלים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
יוסף אליהו מובשוביץ

הרב **יוסף אליהו הלוי מובשוביץ** (נולד בל' בתשרי תשכ"ג, 28 באוקטובר 1962) הוא רב שכונת קריית משה בירושלים, מראשי מוסד הרב קוק ועורך תורני.

## קורותיו
נולד בירושלים לרב שמואל דוד הלוי מובשוביץ, ר"מ בישיבת נובהרדוק בירושלים, עורך במכון ירושלים ומהדיר תורני המתמחה בתורת הגר"א. נקרא על שם סבו, יוסף אליהו מובשוביץ, בנו של הרב מרדכי שלמה מובשוביץ, רבה של מלסטובקה. למד בישיבת חברון. בשנת 1985 נישא למלכה, בת הרב שילה רפאל ולהם עשרה ילדים.

לאחר נישואיו החל לעסוק בההדרת ספרות תורנית, ובין השאר סייע לחותנו בההדרת חידושי הריטב"א על מסכת בבא מציעא. לאחר פטירת חותנו, בשנת 1994, התמנה תחתיו כרב שכונת קריית משה בירושלים ורב בית הכנסת אוהל יצחק בשכונה, והוא בן 32. באותה עת התמנה כסגן יו"ר מוסד הרב קוק. בשנת 2001 התמנה לראש מוסד הרב קוק. כעבור זמן מונה בנו של הרב שילה רפאל, יהודה לייב, ליו"ר הנהלת מוסד הרב קוק, ולצדו שני גיסיו הרב מובשוביץ והרב נתן שפירא.

## פועלו הספרותי-התורני
בשנת 1999, לאחר פטירת ד"ר יצחק רפאל, מונה תחתיו כעורך כתב העת "סיני". הוא עורך גם את ספרי ההרצאות של הכינוס הארצי לתורה שבעל-פה הנערך על ידי המוסד. ערך את הספר "משכן שילה", הכולל לקט חידושים ופסקי דין של חותנו ואת ספר הזיכרון שיצא לזכרו. כמו כן ערך את "ספר רפאל" ובו מאמרים תורניים ומחקרים לזכרו של ד״ר יצחק רפאל, את "ספר יובל ה-70 למוסד הרב קוק" וספרים נוספים בהוצאת מוסד הרב קוק.

בהמשך לאביו, חלק מהספרים שערך עוסקים בתורת הגר"א. הוציא את סידור "תפילת אליהו" על פי הלכות הגר"א. הוא מפרסם מאמרים תורניים בכתב העת סיני ועוד.

## אילן יוחסין

## ספרים שערך וההדיר
***משכן שילה** - חידושי תורה, מאמרי הלכה ופסקי דין מאת הרב שילה רפאל, 1995
***ספר זיכרון לרב שילה רפאל**, 1998
***תורה שבעל פה** - הרצאות בכינוס הארצי לתורה שבעל פה, משנת 2000 ואילך
***ספר רפאל** - מאמרים ומחקרים בתורה ובמדעי היהדות לזכרו של ד"ר יצחק רפאל, 2000
***קובץ מאמרים ומחקרים בתורה ובמדעי היהדות**, לזכרו של משה חיים הלוי קצנלנבוגן, 2000
***קובץ הרמב"ם** - חידושי תורה, מאמרים ומחקרים בתורתו, במשנתו ובהגותו של רבינו משה בן מימון, במלאת שמונה מאות לפטירתו, 2005
***קובץ רש"י** - חידושי תורה, מאמרים ומחקרים בתורתו ובמשנתו של רבי שלמה ב"ר יצחק, במלאת תשע מאות שנה לפטירתו, 2006
***חידושי הגר"א אמרי נועם**, על מסכת ברכות, 2006
***חידושי וביאורי הגר"א על הש"ס – ביאורי אגדות**, מסכת ברכות, 2007
***יובל ה-70 למוסד הרב קוק** - גנוזות, חידושי תורה, מחקרים בנושא הספר, 2008
***הגדה של פסח :עם פירושי גאוני ליטא**, 2009
***פירושי וליקוטי הגר"א**, על הגדה של פסח, 2009
***ביאור הגר"א לנ"ך - [[מגילת אסתר]]**, 2010
***חידושי וביאורי הגר"א על הש"ס** – מסכת אבות, 2010
***מגילת אסתר עם פירושי גאוני ליטא**, 2010

## קישורים חיצוניים
*הרב מובשוביץ מונה לרב של "אוהל יצחק" ושל שכונת קריית משה, נח זבולוני, דבר, 94. 11. 27
* 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קטגוריה:משפחת מימון

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:משפחת מובשוביץ
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:קריית משה: רבנים
זירוקס

**חברת זירוקס** (באנגלית: **Xerox Corporation**) היא חברה אמריקאית בין-לאומית לניהול מסמכים אשר מייצרת ומוכרת מדפסות בשחור-לבן ובצבע, מכונות משולבות, מכונות צילום, מוצרי צילום והדפסה דיגיטליים, ושירותים ומוצרים נלווים. מטה החברה ממוקם בנורווק, קונטיקט, למרות שרוב עובדיה מתגוררים ברוצ'סטר, ניו יורק, היכן שהחברה הוקמה.

מנכ"ל החברה הוא ג'ון ויסנטין (John Visentin) המכהן בתפקיד החל ממאי 2018.

אחד הספין-אוף המוצלחים של זירוקס היא חברת זירוקס פארק שאחראית לכמה מההמצאות החשובות של עידן המחשוב.

## היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1906 בשם The Haloid Photographic Company ועסקה במקור באספקת ציוד צילום ונייר צילום. באוקטובר 1937, רשם ממציא בשם צ'סטר קרלסון פטנט על המצאה בשם "אלקטרופוטוגרפיה". קרלסון חיפש במשך שנים אחר חברה שתשקיע בפיתוח ההמצאה למוצר שימושי, עד שבשנת 1944, התעניין לבסוף בהמצאה מוסד בשם Battelle Memorial Institute . בשנת 1947, חתם המוסד חוזה עם חברת Haloid ומסר לה את הזכות לפתח את מכונת הצילום. מאחר שהשם "אלקטרופוטוגרפיה" היה מסורבל. המכון פנה לפרופסור לשפות קלאסיות מאוניברסיטת אוהיו, שטבע את המילה "Xerography", הנובעת מהמילים היווניות "יבש" ו"כתיבה". בשנת 1949 הציגה Haloid את מכונת הצילום הראשונה שלה שנקראה Xerox Copier, מכונה איטית שדרשה ביצוע פעולות ידניות קפדניות ולא זכתה להצלחה מסחרית. בשנת 1959 הושקה מכונת צילום המסמכים המשרדית האוטומטית, שנקראה 914, שיצרה עותקים במהירות במגע כפתור פשוט. דגם 914 זכה להצלחה רבה מ-1959 ועד 1963 גדלה הכנסת החברה מ-2 מיליון דולר ל-22.6 מיליון. בשנת 1963 החליטה החברה לשנות את שמה ל-Xerox ונרשמה למסחר בבורסה של ניו יורק.

### שנות ה-2000
בשנות ה-2000 עברה החברה שינוי עסקי מאספקה בעיקר של מוצרי חומרה לאספקת שירותים במיקור חוץ, הכוללים פתרונות לניהול מסמכים, תחזוקת תשתיות IT ופתרונות וורטיקליים לענפי התקשורת, התחבורה, שירותים פיננסיים, ושיווק.

בשנת 2002 עלו טענות על ניפוח מלאכותי של הכנסות החברה לצורך הונאת משקיעים.

## פעילות בישראל
בשנת 2000 פתחה החברה סניף בישראל, עד אז נמכרו מוצריה בישראל באמצעות חברת אלדף, שהייתה בבעלות פועלים השקעות, ונרכשה על ידי חברת זירוקס העולמית. בשנת 2001 החלה לשווק בעולם את המדפסות של חברת סאיטקס הישראלית.

בשנת 2006 רכשה את החברה הישראלית XMPie תמורת 54 מיליון דולר. חברה המפתחת מוצרי תוכנה המאפשרים לחברות שיווק, מעצבים גרפיים ויצרניות מדפסות להפיק תוכן אישי בהתאם לפרופיל המשתמש.

קובץ:Xerox Tower.JPG|מגדל זירוקס ברוצ'סטר, ניו יורק
קובץ:XeroxTower.JPG|מגדל זירוקס בקנדה
קובץ:Xerox headquarters.jpg|מטה החברה בנורווק, קונטיקט


## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מידע אודות החברה באתר Yahoo! כלכלה.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
קטגוריה:דפוס
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות: חברות
מרדכי שמואל קרול

הרב **מרדכי שמואל קרול** (בכתיב ארכאי: **קראהל**; תרנ"ט, 1899 – כ"ט באייר תש"ה, מאי 1945) היה רב בזורביץ ובנובגורוד שברוסיה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל כיהן כרבו הראשון של כפר חסידים. היה חבר אספת הנבחרים הרביעית.

## ביוגרפיה
נולד ברוסיה לישראל דב קרול. נישא לרבקה, בת הרב מרדכי שלמה מובשוביץ, רבה של מלסטובקה. לאחר נישואיו התמנה כרב בזורביץ, ולאחר מכן כיהן כרב בנובגורוד. עם חידוש הופעתו של כתב העת התורני של רבני רוסיה יגדיל תורה, בשנת תרפ"ח, נמנה עם ששת הרבנים שהשתתפו בו, בנוסף לשני עורכיו הרב יחזקאל אברמסקי והרב שלמה יוסף זוין.

בתחילת שנת תרצ"ב (1931) עלה לארץ ישראל, התמנה כרבו של כפר חסידים וכיהן בתפקידו עד פטירתו. בשנת תש"ב (1942) יזם הקמת קיבוץ של בחורי ישיבות בכפר חסידים, בהם הרב אברהם סלומון והרב דוד צבי אליאך. 

בשנת 1944 עמד בראש רשימת האיחוד הדתי הבלתי-מפלגתי בבחירות לאספת הנבחרים הרביעית וכיהן בה כשנה, עד מותו.

היה תלמידו של הרב יהודה לייב דון יחיא וסייע לו לעלות לארץ ישראל בשנת תרצ"ו (1936). כמו כן ערך והוציא לאור את כתביו. פרסם מאמרים תורניים והשקפתיים בבמות שונות. בנו, הרב שלמה נח קרול, כינס וערך את כתביו ומאמריו ובשנת תשנ"ח (1998) הוציאם כספר בשם "משא דמשק".

נפטר בירושלים בשנת תש"ה (1945), בגיל 46. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים בהלוויה רבת משתתפים, בסמוך לקבר רבו הרב דון יחיא שנפטר ארבע שנים קודם לכן.

בשנות ה-80 הקים בנו הרב שלמה נח קרול ישיבה על שמו במושב חמד בשם "חמדת שמואל", כיום שוכנת במקום ישיבת מאור יצחק.

## משפחתו
* בנו הרב שלמה נח קרול - רב המושב חמ"ד, ראש ישיבת חמדת שמואל במושב וממייסדי ארגון הפעילים. חתנו, הרב אהרן בן-ציון קורנפלד ממלא את מקומו כרבו של חמד
* בתו שושנה - אשת הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, רבו של כפר חסידים וראש ישיבת כנסת חזקיהו
* בתו פנינה - אשת הרב יעקב ניסן רוזנטל
* בנותיו שולמית ומינה - נשות אחיינו הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון. לאחר פטירת שולמית נשא הרב אדלשטיין את אחותה מינה
* נכדו שמואל קרול, הוא פזמונאי ישראלי שכתב את השירים "גבריאל" ו"אין לי איש מלבדי" שהלחין הזמר צביקה פיק, ואת השיר "המון דברים" שהלחין וביצע איתן מוסרי

## ספרו
* **משא דמשק** - אוצר דרשות ומאמרים ורעיונות על בעיות השעה (יצא לאור על ידי בנו, תשנ"ח)

## קישורים חיצוניים
* 
* א. י. ג., הרב מ. ש. קרול: עשרים שנה לפטירתו, הצופה, 16 ביוני 1965, עמ' 5

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת חב"ד
קטגוריה:כפר חסידים: אישים
קטגוריה:משפחת מובשוביץ
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
1852 במדע

## כימיה
* גילוי והגדרת חוק בר-למברט

## מתמטיקה
* תחילת מציאת הוכחה למשפט ארבעת הצבעים.

## תעופה
* 24 בספטמבר – טיסה ראשונה של ספינת אוויר שנבנתה על ידי הנרי ג'יפאר.
* טיסות נוספות של ג'ורג' גיילי על דאון.

## נולדו
* 1 במאי – סנטיאגו רמון אי קחאל, פיזיולוג ספרדי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1934)
* 30 באוגוסט – יאקובוס ואן 'ט הוף, כימאי הולנדי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1911)
* 9 בספטמבר – ג'ון פוינטינג, פיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1914)
* 2 באוקטובר – ויליאם רמזי, כימאי סקוטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1916)
* 15 בדצמבר – אנרי בקרל, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1908)

## נפטרו
* 6 בינואר – לואי ברייל, ממציא צרפתי (נולד ב-1809)
* 15 באוגוסט – יוהאן גדולין, כימאי פיני (נולד ב-1760)
* 10 בנובמבר – גדעון מנטל, פלאונטולוג בריטי (נולד ב-1790)
* 27 בנובמבר – עדה לאבלייס, חלוצת מחשוב בריטית (נולדה ב-1815)

## קישורים חיצוניים

*
1853 במדע

## ביולוגיה
* גילוי גליקוגנזה על ידי קלוד ברנר

## כימיה
* גילוי תגובת קניזארו

## מתמטיקה
* פרסום מחקר על מערכת שטיינר.

## נולדו
* 18 ביולי – הנדריק לורנץ, פיזיקאי הולנדי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1928)
* 2 בספטמבר – וילהלם אוסטוולד, כימאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1932)
* 9 בספטמבר – פייר מרי, נוירולוג צרפתי (נפטר ב-1914)
* 16 בספטמבר – אלברכט קוסל, כימאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1927)
* 2 באוקטובר – ויליאם רמזי, כימאי סקוטי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1940)

## נפטרו
* 17 במרץ – כריסטיאן אנדראס דופלר, פיזיקאי אוסטרי (נולד ב-1803)
* 23 באפריל – אוגוסט לורן, כימאי צרפתי (נולד ב-1807)
* 2 באוקטובר – פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו, פיזיקאי ומתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1786)
* 18 באוקטובר – יוהאן פון וולדהיים, ביולוג גרמני (נולד ב-1771)

## קישורים חיצוניים

*
אברהם אופנהיים

הרב **אברהם אופנהיים** (? - נפטר בי"א בחשוון ה'תקמ"ז, 7 בנובמבר 1786) היה רב בגרמניה ומחבר ספרים. עבד כעורך ומגיה בדפוס האחים פרופס באמסטרדם, וכתב הגהות על ספרים רבים.

נולד במנהיים ליהודה לייב אופנהיים. שימש כריש מתיבתא בעיר. לאחר מכן עבר להתגורר באמסטרדם.

חיבר שני ספרים: מרגניתא שפירא על הלכות שופר, נדפס לראשונה באמסטרדם, תקכ"ז; ואשל אברהם על באר היטב, נדפס לראשונה באמסטרדם תקי"ד בשולחן ערוך אורח חיים, וגם בדובנא תק"פ. במהדורת באר היטב לחלק יורה דעה משנת ה'תקל"ח ערך את הספר מחדש בצורה יסודית ושילב בין חיבוריהם של רבי זכריה מנדל מבעלז ורבי יהודה אשכנזי לספר אחד. גרסה זו היא המצויה במהדורות השו"ע כיום.

ש"י פין בספרו כנסת ישראל כותב שהוא נפטר שׂבע ימים. על מצבתו נכתב "בבית המדרש פה למד כשם ועבר".

## קישורים חיצוניים
* 
* אברהם אופנהיים, באנציקלופדיה היהודית 
* ספרו מרגניתא שפירא, באתר hebrewbooks

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהיים: רבנים
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1786
יוסף יריב

**יוסף (יוסק'ה) יריב** (ריבקינד; 5 בדצמבר 1923 – 17 בדצמבר 1998) היה מפקד בפלמ"ח ובפלי"ם, מראשי קהילת המודיעין הישראלית.

## ביוגרפיה
ממוזער|יוסף יריב (שמאל) עם אליהו סחרוב (ימין), 1948–1950
יריב נולד בחיפה לבתיה ויצחק ריבקינד בני העלייה השלישית. הוא גדל והתחנך במושב תל עדשים ובכפר סבא. בגיל עשר עבר למושב גני עם, ובגיל 11 הצטרף לארגון ההגנה. בשנת 1941 היה מראשוני המתגייסים לפלמ"ח ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. לאחר מכן עבר קורס מפקדי מחלקות ושימש כמפקד מחלקה ביגור.

בין היתר השתתף ב-1945 בפריצת מחנה עתלית כסגנו של מפקד אחת ממחלקות הפריצה, יצחק רבין. בהמשך פיקד על הפעולה השנייה לפיצוץ תחנת הרדאר על הכרמל בשנת 1946. לאחר מכן שימש כמפקד הקורס השני של הפלי"ם וכמפקדה השני של פלוגת הפל"ים. בתפקידו הבא נשלח למילאנו ועסק בהבאת ספינות נשק לישראל במלחמת העצמאות ובפעילות המוסד לעלייה ב'.

יריב היה מעורב בארגון אוניית הנשק "נורה" אשר הפליגה מוונציה אל נמל שיבניק היוגוסלבי ושם הועמס עליה הנשק שנרכש, היא הוסוותה כנושאת תפוחי אדמה ובצל. היה זה משלוח הנשק הגדול הראשון במלחמת העצמאות, שהגיע לארץ ישראל ב-1 באפריל 1948 ערב מבצע נחשון. האנייה כללה 4,500 רובי "מאוזר", 200 מקלעים מסוג מ.ג. 34 ו-5 מיליון כדורים 7.92 מ"מ. מטען נשק זה איפשר לצייד את שלושת גדודי מבצע נחשון במלוא הנשק האישי שהיה דרוש להם, והוא איפשר את פריצת הדרך לירושלים. חלק מנשק זה ניתן לכוחות הפלמ"ח וההגנה שהדפו את המתקפה על משמר העמק והדפו את כוחותיו של קאוקג'י. במלחמת העצמאות לחם כמפקד פלוגה בגדוד התשיעי, גדוד הפשיטה של חטיבת הנגב כסגן מפקד הגדוד השביעי וכמפקד הגדוד השמיני בחטיבת הנגב.

לאחר המלחמה שימש יריב כמתאם בין תע"ש למשרד הביטחון. בשנת 1952 השתחרר מצה"ל. בשנת 1955, בעקבות פרשת העסק הביש נקרא על ידי יוסי הראל לשוב לצה"ל ולשרת כסגנו ביחידה 131, היחידה המבצעית של אגף המודיעין. לאחר פרישתו של הראל מונה למפקד היחידה, שנשאה אז את השם יחידה 188. בשנת 1963 עברה היחידה בפיקוד יריב, שהיה בעת ההיא בדרגת אל"ם, למוסד היא אוחדה עם יחידת "מפרץ", יחידת המבצעים המיוחדים, תחת השם יחידת קיסריה. בין היתר עסק יריב בהפעלת סוכן המוסד אלי כהן. כן פיקד יריב על ההתנקשות בהרברטס צוקורס. בשנת 1967 עבר בשליחות המוסד לפריז ושימש כנציג ראש המוסד באירופה. לאחר מכן עסק בהקמת שתי יחידות חשאיות במוסד. בשנת 1972 פרש מן המוסד.

יריב נישא לזהבה ביין, ילידת תל אביב, ב-26 באוקטובר 1948. לשניים נולדה הבת, ליהי. בשנים 1952-1961 התגורר בנוף ים, סמוך להרצליה. בהמשך, התגורר בתל אביב עד פטירתו בכ"ח בכסלו תשנ"ט (1998). נקבר בהר המנוחות בירושלים.

ב-2023 הוקרן בערוץ 8 הסרט "דע את היריב" בהפקתו ובימויו של ירין קימור, על דמותו של יוסף יריב.

## לקריאה נוספת
* מרדכי נאור, "**עמוד האש על הכרמל: מבצעי הפלמ"ח נגד תחנות הרדאר הבריטיות בשנים 1946-1947**", הוצאת משרד הביטחון, 2006.

## קישורים חיצוניים

* יוסף יריב (ריבקינד), באתר ההעפלה והרכש.
* .
* יוסף ארגמן, מאחורי הצללים, במחנה, 3 בנובמבר 2010
* קרני עם-עד, איפה היית ב-10 באוקטובר 1945?, "הקיבוץ", 4 במרץ 2004

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי יחידה 131
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:ראשי אגף קיסריה במוסד
קטגוריה:אנשי הפלי"ם
קטגוריה:גני עם: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998