open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרסנופוליה (בלארוס)

**קרסנופוליה** (בבלארוסית: **Краснапольле**, קרסנפוליה; ברוסית: **Краснополье**; ביידיש: **קרסנופולה**. נקראה גם **מלסטובקה**) היא עיירה במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
העיירה נזכרת מראשית המאה ה-18, ובשנת 1754 הוענקה לה זכות לקיום ירידים שנתיים. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1938 הוענק ליישוב מעמד של עיר.

## יהודי קרסנופוליה
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,700 יהודים, כ-80% מתושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה קולחוז יהודי ובית ספר יידי, ובד בבד הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בה.

ב-15 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בה, תוך החרמת רכושם.

ב-20 באוקטובר 1941 נרצחו כ-250 מיהודי הגטו ביער סמוך לעיירה, ובסוף נובמבר שלאחר מכן נרצחו כ-350 היהודים האחרונים מהגטו בסמוך לבית העלמין המקומי.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מוהילב: עיירות יהודיות
קרסניסטב

**קרסניסטב** (בפולנית: **Krasnystaw**; ביידיש: **קראַסניסטאַוו**) היא עיר מחוז בפרובינציית לובלין שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
לקרסניסטב הוענקו זכויות עיר בשנת 1394, ובין השנים 1490 ו-1826 הייתה בבעלות הבישוף מחלם. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר והמצודה שנבנתה בה בידי השוודים.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך מרד ינואר במחצית השנייה של המאה ה-19 אירעו בעיר ובסביבתה מספר קרבות בין המורדים הפולנים לגייסות הרוסיים.

מבחנה מנהלית העיר מהווה מרכז נפה שכוללת בנוסף לעיר עוד 9 מועצות אזוריות: קרסניסטב, איזביצה, ז'ולקייבקה-אוסאדה, פאיסביצה, סייניצה-רוזנה, וופניק-גורני, קראשניצ'ין, גוז'קוב ורודניק.

## יהודי קרסניסטב
ממוזער|המבנה בו שכן בית הכנסת של קרסניסטב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מסוף המאה ה-15, אולם באמצע המאה ה-16 הוענק לעיר כתב זכויות האוסר על מגורי יהודים בה. איסור זה נמשך עד סוף המאה ה-18, אך גם בתחילת התקופה הרוסית, הגבילו האחרונים את מגורי היהודים ביישוב.

הקהילה היהודית בעיר התפתחה מהמאה ה-19, ואלו נטלו חלק פעיל בפיתוחה התעשייתי. בית כנסת נבנה בעיר עוד בשנת 1799, ובשנת 1870 נחנך בה בית כנסת חדש, וקודש בה בית עלמין. בתום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,700 יהודים, כחמישית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום תלמוד תורה וקיבוצי הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

### בשואה
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, הוציאו בה אלו להורג 7 גברים יהודים, ובזזו בתי עסק של יהודים. 6 יהודים נוספים מהעיר נהרגו לאחר מכן כבני ערובה בקרב עם שרידי כוחות פולניים באזור. כעבור זמן מה נכנסו לעיר הסובייטים, אך אלו נסוגו ממנה בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.

בתחילת 1940 הטילו הגרמנים גזירות שונות על יהודי העיר, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, ואוגוסט 1940 רוכזו כ-1,200 יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אליו הובאו כ-500 יהודים נוספים מיישובי הסביבה, וממנו שולחו היהודים למחנות עבודה, בהם חלקם נספו. בקיץ 1941 ביצעו כוחות צבא גרמניים מעשי שוד ורצח ביהודי העיר, כאשר עברו דרכה, ובד בבד, נחטפו יהודי העיר לעבודות כפייה. בחורף 1942-1941 הובאו לגטו שבעיר פליטים יהודים ממערב פולין ומצ'כיה.

ב-12 באפריל 1941 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס וכוחות עזר אוקראיניים, ושילחו את שארית יושביו לאיזביצה, ממנה שולחו כעבור זמן מה למחנה ההשמדה בלז'ץ. קבוצה של עובדי כפייה יהודים שהושארו בעיר לאיסוף רכוש המגורשים נרצחה לאחר מכן.

## לקריאה נוספת
* מ. צאנין, **הרובישוב - לווארטוב - טישוויץ - קראסנוסטב** בתוך: **תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות**, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 72–79 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

## קישורים חיצוניים

* 
* קרסניסטב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קריצ'ב

**קריצ'ב** (בבלארוסית: **Крычаў**, קריצ'או; ברוסית: **Кричев**; בפולנית: **Krzyczew**) היא עיר מחוז במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, על גדת נהר סוז' ובסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
קריצ'ב נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1633 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי קריצ'ב
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 2,566 יהודים, קרוב למחצית מתושביה. בתקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, ופעל בה בית ספר יידי.

ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. כחודש לאחר מכן רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, ללא אספקת מזון. בתחילת נובמבר 1941 רצחו חיילי איינזצגרופן את 1,213 היהודים שנותרו בגטו שבעיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז מוהילב: ערים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מוהילב: עיירות יהודיות
מוספלהיים

**מוספלסהיים** (בנורדית עתיקה: **Múspellsheimr**) הוא אחד העולמות אשר נמצאים בעץ יגדראסיל אשר במיתולוגיה הנורדית. מוספלסהיים אשר נמצא בדרום מערב הוא ארצם של ענקי האש אשר נמצאים בהנהגת מלכם סורט, שברגנרוק ינהיג את ענקי האש לעבר שדה הקרב. חרבות האש אותן יניפו ישרפו את כל העומד בדרכם, ויכלו את רובו של הייקום.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
סוורה האסל

**סוורה הלגה האסל** (בנורווגית: **Sverre Helge Hassel**  30 ביולי 1876 - 6 ביוני 1928) היה חוקר קטבים נורווגי ואחד מחמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, ב-14 בדצמבר 1911.

## חייו
סוורה האסל נולד בכריסטיאניה, נורווגיה, וברגע שהגיע לגיל המתאים, יצא לים וקיבל תעודת חובל. בין 1898 ל-1902, השתתף האסל במסע של אוטו סוורדרופ, שניסה להקיף את גרינלנד.

האסל היה שוטר במחנה הצי בשנת 1904, לפני שנשכר כעוזר ברשויות המכס בקריסטיאנזנד. בשנת 1922 התמנה האסל למפקח מכס ומנהל משרד בגרימסטאד.
 
יחד עם הלמר האנסן, נבחר האסל כמומחה לנהיגת כלבי מזחלת במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, בשנים 1912-1910. ב-14 בדצמבר 1911, היה האסל, יחד עם אמונדסן, האנסן, אולאף ביאלאנד ואוסקר ויסטינג לאנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי. על השתתפותו במשלחת, קיבל את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה הנורווגי שקבע המלך הוקון השביעי ב-1912 כגמול למשתתפים במשלחתו של רואלד אמונדסן. 
ממוזער|upright|מדליית הקוטב הדרומי

סוורה האסל מת ב-1928 במהלך ביקור אצל אמונדסן.

## מורשתו
* מאונט האסל: צוק נישא בקצה הצפון-מזרחי של מקשה ההרים בשיאו של קרחון אמונדסן, בהרי המלכה מוד, אנטארקטיקה.
* מצר האסל: מצר ימי בין האי אמונד רינגנס לאי אלף רינגנס בצפון קנדה
* כף סוורה: הקצה הצפוני של האי אמונד רינגנס, שאותו הקיף בשנת 1900.

## לקריאה נוספת
* רואלד אמונדסן כתב על המשלחת ב-*Sydpolen*, שיצא לאור בשני כרכים בשנים 1913-1912. הספר תורגם לאנגלית בידי א. ג. צ'אטר ויצא לאור בשם  *The South Pole: An Account of the Norwegian Antarctic Expedition in the "Fram," 1910–1912*
* Rainer-K Langner, "Scott & Amundsen, Duel in the Ice", Haus Publication, London 2007, English translation T. Beech
isbn978-1-905791-08-8

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מגלי ארצות נורווגים
קטגוריה:משלחת הקוטב הדרומי
קטגוריה:ילידי 1876

קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1928
מסגד הנביא

**מסגד הנביא** (בערבית: **المسجد النبوي**, בתעתיק מדויק: **אלמסג'ד אלנבוי**) הוא מסגד הממוקם בעיר מדינה שבערב הסעודית. זהו המסגד השני בחשיבותו באסלאם, אחרי מסגד אל-חראם במכה. הוא הוקם במקור על ידי מוחמד, והיה המסגד השני שנבנה מאז ומעולם. מתחת ל'''כיפה הירוקה''' של המסגד נמצא קברו של מוחמד. המבנה הנוכחי הוא אחד המסגדים הגדולים בתבל והוא פתוח ברציפות יום ולילה בכל ימות השנה.

המסגד הוא תחת שליטתו של האפוטרופוס של שני המסגדים הקדושים במכה ובמדינה. מסגד הנביא ממוקם במה שהיה באופן מסורתי מרכז העיר, ושווקים ישנים נמצאים בקרבת מקום.

המסגד משמש כאתר חשוב לעלייה לרגל. עולי רגל מוסלמים רבים הממלאים את מצוות החג' בעיר מכה נוהגים ללכת גם למדינה לביקור במסגד שמילא מקום כה מרכזי בחייו של מוחמד ובו הוא קבור. בעיר ישנם מלונות רבים שנועדו לספק מקומות לינה למבקרים הרבים.

## תולדות המסגד
האתר היה במקור בסמוך לביתו של הנביא מוחמד. הוא התיישב שם לאחר ההג'רה, מעברו לעיר מדינה בשנת 622 לספירה. הוא השתתף בעבודת הבנייה. המסגד המקורי שימש גם כמרכז קהילתי, בית משפט, ובית ספר דתי. בו עמדה במה מוגבהת לאנשים שלימדו את הקוראן.

בתקופה מאוחרת יותר נקברו במסגד גם שני הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. שליטים אסלאמיים לאחר מכן הרחיבו מאוד את הבניין המקורי והפכוהו למסגד ענק. בשנת 1279 כיפת עץ נבנתה מעל קברו של מוחמד. הכיפה הנוכחית נוספה בשנת 1818 על ידי הסולטן העותמאני מהמוט השני, היא נצבעה בצבע ירוק בשנת 1837, ומכאן שמה "הכיפה הירוקה".

לאחר הקמתה של ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, המסגד עבר שינויים גדולים. בשנת 1951 המלך אבן סעוד הורה על בניית אגפים חדשים ממזרח וממערב לאולם התפילה. הצריחים הישנים הוחלפו על ידי שני צריחים בסגנון התחייה הממלוכית. שני צריחים נוספים הוקמו בצפון-המזרח וצפון-מערב למסגד וספרייה נבנתה לאורך הקיר המערבי.

פרויקט ענק להגדלת השטח של מתחם המסגד הוכרז בספטמבר 2012 כדי שיוכל להכיל 1.6 מיליון בני אדם. בתי מלון ובתים נוספים נהרסו כדי לאפשר את פרויקט ההרחבה.

## ארכיטקטורה
המבנה שונה והורחב פעמים רבות במהלך ההיסטוריה. מתחת לאזור הכיפה הירוקה מצוי קברו של מוחמד שסביבותיו מכוסים בשטיח ירוק בעוד שאר המסגד מכוסה בשטיח אדום. ליד קברו של מוחמד מצויים קברי הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. קבר רביעי שמור לעיסא, שעל פי האמונה, הוא יחזור וייקבר באתר. אזור הקברים הוא החלק החשוב ביותר במסגד, ואליו משתדלים עולי הרגיל להגיע. האזור יכול להכיל רק כמאה אנשים בו-זמנית. ישנה מסורת לפיה תחינות ותפילות שנאמרו באזור זה יתקבלו.

אולם התפילה שנבנה בתקופה העות'מאנית פונה לכיוון דרום. עליו גג מרוצף שטוח המכוסה בכיפות קטנות שניצבות על בסיסים מרובעים. חלקים מחצר המסגד מוצלים בעזרת מטריות על עמודים.

## גלריה

קובץ:Halaqah Qur'an (cropped).jpg|לימודי הלכה אסלאמית במסגד 
קובץ:Flickr - omar chatriwala - Greeting the prophet.jpg|קברו של הנביא מוחמד


קובץ:Madina Haram at evening.jpg|תצלום פנורמי של רחבת הכניסה למסגד הנביא''' 


## ראו גם
*מסגד
*מסגד אל-חראם
*מוחמד
*אמנות מוסלמית
## קישורים חיצוניים

*  מסגד הנביא במבט מלמעלה
* 

נביא
קטגוריה:ערב הסעודית: אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:אל-מדינה
*
נאמפו

ממוזער|אזור נאמפו מהחלל
**נאמפו** (בקוריאנית: **남포시**) היא עיר מיוחדת (עיר שאינה חלק ממחוז כלשהו, יש לה אותן סמכויות כמו למחוז) בדרום מערב קוריאה הצפונית. העיר שוכנת על גדתו הצפונית של נהר טאדונג, 15 קילומטרים משפך הנהר. נאמפו הייתה כפר דייגים קטן, ובשנת 1897 הפכה לנמל סחר עם מדינות אחרות. לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, הנמל שופץ, הורחב, והפך לנמל מודרני. בתקופת הכיבוש היפני בקוריאה (1910-1945), נקראה העיר נאמופו. בנאמפו מפעלי תעשייה רבים בתחומים שונים, כגון בניית ספינות, ייצור מכוניות, ייצור זכוכית, דגים ועוד. נאמפו היא מרכז חשוב בתעשיית ייצור הספינות בקוריאה הצפונית. בצפון העיר נמצאים מסופי מטען, ומפעל מלח ים.
נאמפו היא העיר הרביעית בגודלה בקוריאה הצפונית (אחרי פיונגיאנג, המהונג, וצ'ונגג'ין).

## סכר נאמפו
ממוזער|תמונה פנורמית של חלק מסכר נאמפו
כ-15 קילומטר ממערב לעיר, בשפת נהר טאדונג, נמצא סכר נאמפו. סכר נאמפו הוא מערכת של 36 סכרים ו-3 תאי שיט, באורך של 8 קילומטרים. סכר נאמפו הוקם משתי סיבות רשמיות:
* מניעת חדירת מי ים לנהר טאדונג, וכך פתרון בעיית המליחות של מי הנהר בקרבת הים.
* השקייה של קרקע נוספת באמצעות המים ש"ייאגרו" בנהר, והגדלת השטח החקלאי באזור.
הסכר נחשב הישג גדול לקוריאה הצפונית, ומשמש לעיתים רבות כרקע בשידורי החדשות בטלוויזיה הצפון קוריאנית. העלות המשוערת של הקמת הסכר היא 4 מיליארד דולר.

## השכלה גבוהה
בנאמפו מוסדות רבים להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטת נאמפו
* אוניברסיטת סוהא
* מכללת סמגוונג
* מכללת סונהווא
* מכללת נאמפו לספנות
* מכללת נאמפו לחומרי בניין
* מכללת נאמפו לדיג

## ערים תאומות
* 
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קוריאה הצפונית: ערים
קטגוריה:הים הצהוב: ערי נמל
קטגוריה:ערי נמל על נהר
מרקו בודה

**מרקו בודה** (בגרמנית: **Marco Bode**, נולד ב-23 ביולי 1969 באוסטרודה אם הרץ שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. בודה מכהן כיום כיושב ראש מועדון הכדורגל ורדר ברמן.

## קריירת מועדונים
בודה שיחק לאורך כל קריירת הבוגרים שלו בוורדר ברמן, ונחשב לאחד מגדולי שחקני המועדון. בודה שיחק 13 שנים בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, בהן כבש 101 שערים ב-379 הופעות בבונדסליגה. נכון לשנת 2015, בודה נחשב לשיאן השערים של ורדר ברמן בכל הזמנים, וממוקם במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות בורדר ברמן. בודה אף ידוע כשחקן הוגן במיוחד, שצבר עשרה כרטיסים צהובים בלבד לאורך כל הקריירה שלו, ומעולם לא ספג כרטיס אדום. 

בודה החל לשחק בקבוצת המילואים של ורדר ברמן בשנת 1988, וכעבור שנה השתלב בקבוצה הבכירה, כשבתחילה שיחק בה ובמקביל בקבוצת המילואים, ובשנת 1990 ביצע את המעבר הסופי לקבוצה הבכירה, לאחר שמאמן הקבוצה אוטו רהאגל התרשם מכישוריו. בודה זכה באליפות היחידה שלו עם ורדר ברמן בעונת 1992/93, בשלושה גביעים מקומיים ובשלושה סופר קאפ. גם בזירה האירופית בודה נחל הצלחה, כאשר זכה בשנת 1992 בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, בו שיחק 90 דקות, אך הפסיד באותה שנה בסופר קאפ האירופי במפגש כפול לברצלונה. בשנת 1998 זכה בודה עם ברמן בטורניר האינטרטוטו, זכייה שהעניקה לקבוצה כרטיס לגביע אופ"א באותה עונה. 

לאחר מונדיאל 2002 פרש בודה ממשחק פעיל בגיל 33, לאחר שבחר להישאר נאמן לוורדר ברמן לאורך כל הקריירה, אף על פי שקיבל הצעות ממועדונים בכירים כמו באיירן מינכן.

## קריירה בינלאומית
בודה החל לשחק בנבחרת גרמניה בשנת 1995, והשתתף עם הנבחרת בשלושה טורנירים גדולים. הטורניר הראשון היה יורו 1996, כאשר בודה שימש בעיקר כמחליף, ושיחק במשחק הגמר בו החליף במחצית את חברו לוורדר ברמן, דיטר איילטס. במשחק זה נבחרת גרמניה ניצחה 2-1 את נבחרת צ'כיה משער זהב של אוליבר בירהוף, וזו הייתה הזכייה הראשונה של בודה בתואר עם הנבחרת. הטורניר השני בו בודה השתתף עם נבחרת גרמניה היה יורו 2000, בו לא צלחה הנבחרת את שלב הבתים, והטורניר השלישי היה מונדיאל 2002, בו הפסידה הנבחרת הגרמנית 2-0 במשחק הגמר לנבחרת ברזיל, במשחק בו פתח בודה בהרכב. בודה הבקיע במונדיאל 2002 שער במשחק המכריע של נבחרת גרמניה בשלב הבתים מול נבחרת קמרון לאחר שנכנס כמחליף, במצב בו גרמניה סבלה מחסרון מספרי עקב הרחקתו של קארסטן ראמלו, ובדיעבד סייע לנבחרת הגרמנית להעפיל לשמינית הגמר, במשחק בו הייתה חייבת לנצח. בודה צבר בנבחרת גרמניה 40 הופעות, בהן הבקיע תשעה שערים, ובגמר מונדיאל 2002 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת.

## תארים
עם ורדר ברמן:
* אליפות הבונדסליגה: 1993
* הגביע הגרמני (3): 1991. 1994, 1999
* הסופר קאפ הגרמני (3): 1988, 1993, 1994
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1992

עם נבחרת גרמניה:
* אליפות אירופה בכדורגל: 1996

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1969
בלדסרה פרוצי

**בלדסרה טומסו פרוצי** (באיטלקית: **Baldassare Tomasso Peruzzi**) (7 במרץ 1481, אנצ'יאנו, ליד סיינה, טוסקנה – 6 בינואר 1536, רומא), צייר, ארכיטקט ומעצב תפאורות איטלקי. פעל בתקופת שיא הרנסננס ונחשב ממבשרי המנייריזם.

## קורות חייו
פרוצי נולד ב-7 במרץ 1481 בעיירה אנצ'יאנו שבקרבת סיינה שבטוסקנה, לאביו ג'ובני פרוצי שהיה אורג. הוא היה שוליה בסדנה לארכיטקטורה של ברנרדינו פונגאי (Bernardino Fungai) ופרנצ'סקו די ג'ורג'יו (Francesco di Giorgio). עבודתו כאמן מתועדת לראשונה ב-1501, באישור על תשלום שקיבל בעבור עבודה בבפטיסטריום של קתדרלת סיינה. בשנת 1503 עבר לעבוד ברומא, בעידודו של אגוסטינו קיגי בנקאי עשיר יליד סיינה אף הוא. בשנים 1509 עד 1511 בנה שם את וילה פארנזינה. ב-1520, עם מותו של רפאל, פרוצי החליף אותו בתפקיד הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 3 - 1522 פרוצי עבד בבולוניה, לאחר מכן חזר לרומא. ב-1527, בעקבות ביזת רומא חזר לסיינה לתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). במקביל שימש גם כארכיטקט הקתדרלה של סיינה. ב-1532 חזר לרומא שם גם נשאר עד מותו.
בנו סלוסטיו ג'ובאני פרוצי, היה אף הוא ארכיטקט וצייר.
פרוצי נפטר ברומא ב-6 בינואר 1536, ונקבר שם בפנתיאון.
ביוגרפיה של בלדסרה פרוצי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

## פעילותו כארכיטקט
.
הפרויקט הארכיטקטוני החשוב הראשון של פרוצי הייתה וילה פארנזינה ברומא, אותה בנה, בשנים 1506 - 1511 עבור אגוסטינו קיגי. בשנים 1520 עד 1535 (למעט השנים 1527 - 1532 בהן חזר לעבוד בסיינה) היה הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 1527 עד 1532 שימש בתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). בתפקידו זה חיזק את ביצורי העיר והעיירות שבתחום שלטונה. בשובו לרומא בנה את "ארמון מסימו של העמודים" (Palazzo Massimo alle Colonne) עבור משפחת מסימו, במקום שלושה מבנים שנשרפו במהלך "ביזת רומא".
פרוצי עסק רבות בתיעוד מבנים רומיים עתיקים. על פי הציורים שלו כתב תלמידו סבסטיאנו סרליו את "שבעת ספרי הארכיטקטורה" sette libri dell'architettura) שהיוו את ספר הארכיטקטורה הנפוץ ביותר במחצית השנייה של המאה ה-16.

## פעילותו כצייר
ממוזער|שמאל|300px|מוזות רוקדות עם אפולו, פרסקו בוילה פארנזינה.
פרוצי הושפע מאמני סיינה המובילים בתקופת נעוריו: סודומה שהיה שייך לשיא הרנסאנס ופינטורקיו (Pinturicchio) שהיה מנייריסט. מיצירותיו המוקדמות היו פרסקאות בקפלת יוחנן המטביל בקתדרלה של סיינה. ובכנסיית Sant'Onofrio ברומא. מיצירותיו היותר מפורסמות הן הפרסקאות בוילה פארנזינה, ביניהן "המוזות הרוקדות עם אפולו", פרסקאות בכנסיית Santa Maria della Pace ברומא, ביניהן "הצגת מרים במקדש". עוד פרסקאות שלו נמצאות בכנסיית סן רוקו ברומא, ובארמונות שונים.

## קישורים חיצוניים

* בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי 
* בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי 
* גישה ליצירות פרוצ'י באוספים השונים באמצעות אתר artcyclopedia (באנגלית)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1481
קטגוריה:נפטרים ב-1537
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית

**עונת 1957/1958** בליגה הלאומית הייתה העונה השלישית של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדירוג בטבלה על פי יחס שערים. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה החלה ב-7 בדצמבר 1957 והסתיימה ב-10 במאי 1958. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה רפי לוי ממכבי תל אביב שכבש 14 שערים. בעונה זו לא היו ירידות ליגה.

## טבלת הליגה

## ראו גם
* גביע העשור

קטגוריה:1957 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1958 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1957
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1958
טנדם

[ממוזער|300px|[פוני|סוסי פוני רתומים לכרכרה בתצורת טנדם]]
[ממוזער|300px|[RPG-29 עם רש"ק חלול טנדם]]
[ממוזער|[אופני טנדם]]
[שמאל|ממוזער|[מסרשמיט KR200 קבריולה בתצורת טנדם]]
**טַנְדֶם** (באנגלית: **Tandem**) הוא מושג המתאר סידור בו קבוצה של מכונות, חיות, אנשים או תצורה אבסטרקטית, בה הפרטים מסודרים זה אחר זה, עם פנים באותו הכיוון.

משמעה של המילה טנדם בלטינית הוא "באריכות" או "לבסוף" והיא התפתחה למילה באנגלית אשר שימשה כמה תחומים מצומצמים, ולאחר מכן התפתחה לשימוש אבסטרקטי של תיאור התצורה. השימוש הקדום ביותר היה כנראה למושכות טנדם בהן סוסים היו רתומים לעגלה בזה אחר זה (בניגוד לתצורה נפוצה נוספת של רתמה של סוסים זה לצד זה). שימושים נפוצים נוספים כוללים: אופני טנדם, רש"ק טנדם, מושבי טנדם (של רכב או מטוס), ציריית טנדם (נפוצה במשאיות כאשר יש שתי ציריות זו אחר זו עבור הגלגלים האחוריים) ושיטה לרכישת שפה.

## ראו גם
אופני טנדם

קטגוריה:עיצוב
דראפט ההרחבה של שנת 1968 ב-NBA

**דראפט ההרחבה של שנת 1968 בליגת ה-NBA** היה דראפט ההרחבה הרביעי בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-6 במאי 1968 בעקבות הצטרפתן הצפויה ליגה של מילווקי באקס ופיניקס סאנס בעונת .

## תהליך הבחירה
בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. לפני תחילת הדראפט יכלה כל קבוצה להגן על 7 שחקנים. במהלך הדראפט נערכו 3 סבבים של בחירה, כאשר בכל סבב בחרה כל קבוצה שחקן אחד. לאחר סיום כל סבב יכלה כל אחת מ-12 הקבוצות הוותיקות להוסיף שחקן נוסף לרשימת השחקנים המוגנים שלה. הדראפט נמשך עד שכל קבוצה בחרה 18 שחקנים, 3 שחקנים מכל קבוצה קיימת.

מילווקי באקס היא קבוצת ה-NBA השנייה שהוקמה בעיר מילווקי - מילווקי הוקס הוקמה בשנת 1954, שנה מאוחר יותר עברה הקבוצה לסנט לואיס ובשנת 1968 עברה לאטלנטה, שם היא משחקת כיום. הבחירות של הבאקס כללו את פרד הטזל, לשעבר בחירת סיבוב ראשון בדראפט, לארי קוסטלו, שרשם 6 הופעות במשחקי האולסטאר, ויין אמברי, שרשם 5 הופעות במשחקי האולסטאר, גאי רוג'רס, שרשם 4 הופעות ולן צ'אפל שרשם הופעה אחת. לארי קוסטלו נאלץ לפרוש ממשחק פעיל ומונה כמאמן הראשון של הבאקס. 10 שחקנים מתוך ה-18 שנבחרו בדראפט הצטרפו לקבוצה בעונת הבכורה שלהם, אך רק 3 שיחקו בקבוצה יותר מעונה אחת. ג'ון מק'גלוקלין, ששיחק בקבוצה 8 עונות, נבחר למשחק האולסטאר ב- והפך לשחקן הראשון במועדון שמשתתף במשחק. מק'גלוקלין הוא השחקן היחיד מבין שחקני הדראפט שזכה עם הקבוצה באליפות בעונת .

8 שחקנים מתוך הבחירות של פיניקס סאנס שיחקו בקבוצה בעונתה הראשונה, רק 5 מהם שיחקו יותר מעונה אחת. ג'ון וטזל היה השחקן התשיעי מהדראפט ששיחק במועדון, הוא הצטרף בעונת , לאחר שהשלים שירות צבאי של שנתיים. גייל גודריץ' ודיק ואן ארסדייל נבחרו לנבחרת האולסטאר בעונת הבכורה של המועדון והפכו לשחקנים הראשונים בתולדות המועדון שמשתתפים במשחק.

## שחקנים שנבחרו בדראפט

## הערות שוליים

קטגוריה:דראפט הרחבה: NBA
קטגוריה:1968 בספורט
קטגוריה:1968 בארצות הברית
ג'נארו ורולינו

**ג'נארו ורולינו** (באיטלקית: **Gennaro Verolino**; 1906, נאפולי – 2005, רומא) היה כומר איטלקי, בישוף קתולי וחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
### פעילותו בתקופת השואה
בשנת 1944 היה האב ורולינו מזכירו של אנג'לו רוטה, שליח הוותיקן להונגריה. רוטה היה בין החותמים על מכתב המחאה שהגישו נציגי המדינות הנייטרליות במלחמת העולם השנייה למשטר הפשיסטי ההונגרי, בנושא המדיניות האנטישמית של המשטר. המכתב, ומכתבי מחאה נוספים שבאו בעקבותיו, קראו להפסקת הטרנספורטים ותבעו הגנה על ילדים יהודים.

בתחילת קיץ 1944, ובאוקטובר 1944, הנפיק רוטה, בסיועו של ורולינו, מכתבי הגנה על היהודים. פר אנגר, נציג שוודי בבודפשט ועוזרו של ראול ולנברג, העיד לאחר המלחמה על הסיוע שנתן ורולינו באספקת מזון, תרופות וסיוע רפואי ליהודים ששהו בבתים מוגנים (בתים שמעליהם הונף דגל של מדינה נייטרלית, כגון ספרד, שווייץ ושוודיה, וכך היו מוגנים בחסינות דיפלומטית מפני פעילות **[[צלב החץ]]**): "ורולינו היה בסכנה מתמדת מבריונים נאצים בלתי מרוסנים".

בסוף 1944 פרצו אנשי צלב החץ למוסד קתולי בבודפשט שאיכסן כשמונים יהודים. זאת עשו למרות שהיה זה בית שאמור היה להיות מוגן עקב היותו תחת חסות הוותיקן. רוטה וורולינו התערבו בנעשה תוך סיכון חייהם ויצרו קשר עם שר החוץ ההונגרי בדרישה להחזרתם של היהודים לבניין המוגן. כמו כן נתן ורולינו מחסה ליהודי בשם גיורגי אדם מקומרנו שברח מבניין בו חסה, לאחר שבניין זה הופצץ, והגיע אל משכן הנציגות האפיפיורית בבודפשט. ורולינו נתן לאדם תעודת זהות מזויפת, ולאחר מספר ימים - אישור על כך שאדם הוא עובד שגרירות הוותיקן, ומשמש שם פקיד.

כל בוקר עזבו ורולינו ואדם את הבניין כדי להפיץ מכתבי הגנה עליהם חתם רוטה. הם נסעו אל הגבול הצפון מערבי של הונגריה כדי להציל יהודים שנשלחו בצעדות מוות לאוסטריה.

### אחרי מלחמת העולם השנייה
אחרי המלחמה מונה ורולינו לתפקיד בישוף העיר קורינתוס ביוון. בשנת 1951 מונה ורולינו לתפקיד נונציו והיה שגריר הוותיקן באל סלוודור וגואטמלה. לאחר מכן היה נציג הוותיקן בקוסטה ריקה וכן השתתף בוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1983 השתתף בעדכון המשפט הקאנוני הכנסייתי.

### הכרה
ב-2007 העניק יד ושם לוורולינו את התואר "חסיד אומות העולם".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:שגרירים באל סלוודור
קטגוריה:שגרירים בגואטמלה
קטגוריה:שגרירים בקוסטה ריקה
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2005
פדי מרגי

ממוזער|המוצג iMilk מתוך התערוכה "Wheat is Wheat is Wheat"

**פֶּדִי פְּרוֹסְפֶּר מֶרְגִי** (נולד ב-15 באוקטובר 1968) הוא אמן חזותי ומעצב ישראלי, תערוכתו "Wheat is Wheat is Wheat" בנושא תרבות הצריכה זיכתה אותו במדליית זהב בתחרות German Design Awards. הוא המייסד והבעלים של חברת המיתוג "Talking Brands".

## ביוגרפיה
מרגי נולד ב-15 באוקטובר 1968 בעיר מקנס במרוקו ועלה עם משפחתו לישראל ב-1973 היישר למרכז קליטה בקריית ים. לאחר מספר חודשים המשפחה עברה לראשון לציון שם למד בגימנסיה הריאלית. את שירותו הצבאי עשה בלהקת פיקוד הדרום. בעל תואר ראשון בעיצוב תקשורת חזותית מהמכון הטכנולוגי חולון ותואר שני במנהל עסקים בהתמחות ביזמות מאוניברסיטת פוליטכניק בניו-יורק. בהמשך עבד במספר משרדי עיצוב וכארט דיירקטור במשרדי פרסום. כיהן כראש המחלקה לעיצוב תקשורת חזותית ומונה לחבר סגל בכיר מן המניין בפקולטה לעיצוב.

## עיצוב
ב-2000 זכה בתחרות עיצוב כרטיסי חישגד של מפעל הפיס. הוא הקים את חברת המיתוג "Talking Brands".

## תערוכות
בשנת 2012 הציג את התערוכה "Wheat is Wheat is Wheat" אשר זיכתה אותו בפרסים בינלאומיים וסיקור נרחב בכלי התקשורת העולמיים, בהם פוקס ניוז ו-Elle. התערוכה היא תערוכה ביקורתית על תרבות הצריכה, השפעת המותגים על הצרכן, והגבולות האתים של המעצב בעולם שבו מותגים מובילים את החברה. התערוכה הוצגה במוזיאון העיצוב בסן פרנסיסקו Museum of Craft and Design, באקספו מילאנו 2015 כאומן המייצג את מדינת ישראל ובהונג קונג בתערוכת יחיד.
ב-2018 הציג פדי מרגי את תערוכתו במוזיאון העיצוב חולון כתערוכת אוסף. במקביל, מוזמן מרגי להרצות בעולם ולכהן כשופט מקומי ובינלאומי בתחרויות עיצוב. כיהן כנשיא חבר השופטים בתחרות מיתוג בינלאומית בפולין.

## חיים אישיים
מרגי היה נשוי במשך 24 שנים לזמרת מיטל טרבלסי. השניים התגרשו בשנת 2015, ולהם שני בנים משותפים - הגדול מביניהם, יהונתן מרגי, שהגיע ב-2018 למקום השני בגמר התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", ומשם המשיך לקריירה מקצועית מצליחה גם במוזיקה וגם בתחום המשחק.

ב-13 ביוני 2018 נישא בשנית. באוגוסט 2019 נולדה לו ולבת זוגו בת משותפת.

## פרסים
* Gold medal "Packaging" German design awards (2016)
* זוכה תמיכת הקרן לתרבות של מפעל הפיס (2014)
* זכייה ב-REBRAND 100® Global Awards Winners על תהליך המיתוג ל"הנקל סוד", כאחד ממאה תהליכי המיתוג מחדש המוערכים בעולם (2013)
* זכייה במקום השלישי תחרות עיצוב שטרות בנק ישראל (2011)
* זכייה במדליית כסף מהביאנלה הויראלית בפראג (2007)

## קישורים חיצוניים
* 
* בעלים ומייסד של חברת המיתוג TalkingBrands
* פדי מרגי באתר HIT מכון טכנולוגי חולון
* חיטה היא חיטה היא חיטה - תערוכת יחיד של פדי מרגי מוזיאון לעיצוב חולון. אוצרת - נגה שימשון.
* 
* 
* פרסום התערוכה של פדי מרגי ב-SF Gate
* PEDDY MERGUI PRESENTS “WHEAT IS WHEAT IS WHEAT”, אקספו מילאנו
* פרסום התערוכה של פדי מרגי Inexhibit
* פרסום התערוכה של פדי מרגי באתר BBC בפרסית
* התערוכה של פדי מרגי ב-Design Boom
* פרסום התערוכה של פדי מרגי באתר פוקס ניוז
* ריאיון עם פדי מרגי במגזין לייף הפולני
* פרסום התערוכה של פדי מרגי Elle

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מיצג ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הדרום
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי חולון HIT
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי חולון HIT
פדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
פיזיקה יישומית

ממוזער|ניסוי בלייזר צבאי
**פיזיקה יישומית** היא פיזיקה המיועדת לטכנולוגיה מסוימת או שימוש מעשי. מתייחסים אליה בדרך כלל כגשר בין פיזיקה והנדסה.

״יישומית״ מובדל מפיזיקה ״טהורה״ על ידי שילוב עדין של גורמים כגון מוטיבציה, גישה והטבע של מערכת היחסים של החוקרים אל הטכנולוגיה או המדעים שעלולים להיות מושפעים בידי העבודה. היא בדרך כלל נבדלת מהנדסה כך שפיזיקאי יישומי לא בהכרח מתכנן משהו מסוים, אלא משתמש או עורך מחקר בפיזיקה עם הכוונה לפתח טכנולוגיה חדשה או לפתור בעיה הנדסית. גישה זו דומה לשל מתמטיקה שימושית. במילים אחרות, פיזיקה יישומית מושרשת במושגים הבסיסיים ובאמיתות היסוד של מדע הפיזיקה אבל היא מתעסקת בניצול עקרונות אלה לטובת מערכות וכלים שימושיים.

פיזיקאים יישומיים מתעניינים בשימוש של פיזיקה גם למחקר מדעי. למשל, תחום פיזיקת האצה (accelerator physics) יכול לתרום למחקר בפיזיקה תאורטית על ידי כך שהוא מאפשר תכנון ובנייה של מאיצי חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה.

דוגמה נוספת היא המחקר של סופר מוליכים – חומר המוליך חשמל ללא התנגדות מתחת לטמפרטורה מסוימת.

מחקר מקיף נערך בתחומים מתפתחים שונים כגון סיבים אופטים לתקשורת, מוליכים למחצה ובאקוסטיקה.

[ממוזער|210x210px|המראה של מעבורת ה[קולומביה]]

## דוגמאות לתחומי מחקר בפיזיקה יישומית
* הטרנזיסטור, אשר הומצא לראשונה על ידי הפיזיקאים ג'ון ברדין, וולטר ברטאיין וויליאם שוקלי בשנת 1947.
* לייזרים, כגון Vertical-cavity surface-emitting lasers.
* גבישים פוטוניים.
* אופטיקה קוואנטית
* דימות חישובי – computational imaging
* מוליכים למחצה.
* מאיצי חלקיקים.
* סיבים אופטים.
* אסטרופיזיקה.
* אקוסטיקה.

## ראו גם
*אלקטרואופטיקה
*הנדסה
*מדע שימושי
*מתמטיקה שימושית
*פיזיקה

## קישורים חיצוניים

*אתר המחלקה לפיזיקה יישומית באוניברסיטה העברית בירושלים

* על פיזיקה יישומית

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:פיזיקה
קטגוריה:מדע שימושי
גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

**גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג** (בגרמנית: **Georg Wilhelm, Kurfürst von Brandenburg und Herzog von Preußen**; 13 בנובמבר 1595 – 1 בדצמבר 1640), היה הנסיך הבוחר של ברנדנבורג ודוכס פרוסיה בין 1619 ל-1640.

## ביוגרפיה
### ילדותו
גאורג וילהלם נולד ב-13 בנובמבר 1595 בברלין ליוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולאנה מפרוסיה, בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה.

### שלטונו
בשנת 1619 עלה גאורג וילהלם לשלטון, לאחר מות אביו. מכיוון שהיה וסאל של מלך פולין, נשבע גאורג וילהלם בשנת 1621 אמונים לזיגמונט השלישי, מלך פולין, ובשנת 1633 נשבע שוב אמונים לולדיסלב הרביעי, מלך פולין.

במהלך מלחמת שלושים השנים, ניסה גאורג וילהלם לשמור על נייטרליות, אך לבסוף נאלץ על ידי גיסו גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה בשנת 1626 להצטרף לפרוטסטנטים. אזור ברנדנבורג סבל מאוד בעקבות המלחמה, ושני הצדדים בזזו ושדדו את האזרחים. לעומת זאת, פרוסיה נשארה שקטה, עקב היותה הרחק מאזורי הקרבות.

גאורג וילהלם שמר על בריתו עם השוודים, עד שהובסו בקרב נורדלינגן בשנת 1634. בשנת 1635 חתם גאורג וילהלם על שלום פראג עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1637 עבר לגור באחוזותיו בפרוסיה.

ב-1 בדצמבר 1640 מת גאורג וילהלם בקניגסברג, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך וילהלם.

## משפחתו
בשנת 1616 התחתן גאורג וילהלם עם אליזבת שרלוטה מפפאלץ, בתם של פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו, ונולדו להם 3 ילדים:
* לואיזה שרלוטה (13 בספטמבר 1617 - 28 באוגוסט 1676), התחתנה עם יאקוב קטלר, דוכס קורלנד.
* פרידריך וילהלם (16 בפברואר 1620 - 29 באפריל 1688), התחתן עם לואיזה הנרייטה מנסאו.
* הדוויג סופיה (14 ביולי 1623 - 26 ביוני 1683), התחתנה עם וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכים בוחרים מברנדנבורג
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:קלוויניסטים ורפורמים
קטגוריה:ילידי 1595
קטגוריה:נפטרים ב-1640
קורטני ברת'ולומיו

**קורטני ברת'ולומיו** (באנגלית: **Courtney Bartholomew**; נולדה ב-24 ביוני 1994) היא שחיינית אמריקאית. היא שיאנית העולם בעבר במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לבריכת 25 מטר ושיאנית ארצות הברית בעבר לבריכת 25 במשחה ל-100 מטר גב.

## ביוגרפיה
ברת'ולומיו גדלה בהולנד, מישיגן. אביה, צ'ארלס, הוא מהנדס אזרחי ואמה, אן, היא אחות מוסמכת. היא החלה לשחות בגיל 5. היא התאמנה במועדון המקומי בהדרכתו של דונלד קימבל. כיום, היא לומדת באוניברסיטת וירג'יניה.

### 2012
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה ברת'ולומיו במקום 22 במשחה ל-100 מטר גב ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר גב.

### 2014
באליפות המכללות (NCAA) שנערכה בשנת 2014 זכתה ברת'ולומיו במדליית ארד במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:50.84 דקות וסיימה במקום חמישי במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 51.12 שניות.

### 2015
באליפות המכללות שנערכה בשנת 2015 זכתה ברת'ולומיו בשתי מדליית כסף, במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 50.51 שניות ובמשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:49.35 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:55.71 דקות.

#### שיאנית עולם (בריכת 25 מטר)
בתחרות בין נבחרת ארצות הברית לנבחרת אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בדצמבר אותה שנה קבעה ברת'ולומיו במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם קייטי מיילי, קלסי וורל, סימון מנואל שיא עולם חדש של 3:45.20 דקות. היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 56.08 שניות. היא ניצחה במשחה ל-100 מטר גב בשיא ארצות הברית חדש של 55.92 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של נטלי קוגלין (55.97 שניות), לפני מיה נילסן (56.20 שניות). שיאנית העולם קטינקה הוסו סיימה במקום רביעי (57.62 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.33 דקות, אחרי שיאנית העולם קטינקה הוסו (1:59.75 דקות) ולפני שיאנית ארצות הברית מליסה פרנקלין בת ארצה (2:01.53 דקות).

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* קורטני ברת'ולומיו, אתר *USA Swimming* 
* קורטני ברת'ולומיו, אתר *Virginia Sports* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:מישיגן: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
טוליו וינאי

**טוליו וינאי** (באיטלקית: **Tullio Vinay**)  (1909, לה ספציה – 1996, רומא) היה כומר ולדנסי, תאולוג ופוליטיקאי איטלקי וחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
וינאי למד תאולוגיה ברומא ובאדינבורו. בין השנים 1934–1946 היה כומר בפירנצה.

### פעילותו בתקופת השואה
בספטמבר 1943 כבשו הגרמנים את צפון איטליה ובנובמבר 1943 החל המצוד אחר יהודי פירנצה על ידי הגרמנים והאיטלקים הפשיסטים ששיתפו עמם פעולה, על מנת לגרש יהודים אלה בטרנספורטים למחנות ההשמדה.

וינאי סייע למספר יהודים למצוא מקומות מסתור מפני הגרמנים ואף סייע לחלקם לברוח מאיטליה. חולדה קמפניינו לבית קאסוטו הייתה אחת מהיהודיות שוינאי הציל מפני הגרמנים, חולדה קמפנינו נותרה לבדה ועמה שישה ילדים שהיו תחת השגחתה, ארבעה מהם היו של אחיה, הרב נתן קאסוטו, ובהם תינוקת שזה עתה נולדה. לאחר שבעלה של חולדה, שאול, וכן נתן קאסוטו ואשתו אנה (חנה), גורשו לאושוויץ.

וינאי הציע לחולדה למסור את בנה הקטן, ראובן, שנולד בשנת 1942, למשפחה נוצרית. כך, מכיוון שראובן לא ידע על זהותו היהודית, הוא לא היה צריך לשקר ולא יכול היה לחשוף את מציליו. בני המשפחה המסתירה, אמאטו ולטיציה בילור, קראו לראובן בשם איטלקי, אמיליו, כדי להסתיר את זהותו. והם היו מפגישים את ראובן עם אמו מעת לעת. בנוסף וינאי סייע לחולדה למצוא מסתור עבורה ועבור יתר בני משפחתה. חלקם הוסתרו בבית אבות בקהילתו, בית אבות שתושביו עזבו באופן זמני את המקום עקב המלחמה ועברו לאזורים כפריים. ובנוסף, וינאי העניק לחולדה תמיכה מוראלית ואוזן קשבת. באחד הביקורים שלו אצלה, הוא הביא לה תנ"ך עם תרגום לאיטלקית, ובהקדשה ציטט לה את הפסוק מספר ישעיהו "כי לא מחשבותי מחשבותיכם ולא דרכיכם דרכי נאום ה'. כי גבהו שמיים מארץ כן גבהו דרכי מדרכיכם ומחשבתי ממחשבותיכם". חולדה סיפרה שמעשה זה חיזק אותה מאוד.

### אחרי מלחמת העולם השנייה
בשנת 1946 עבר וינאי לקהילה ליד פראלי  שבצפון מערב איטליה. בשנת 1961 עבר לקהילת רייזי  שבסיציליה. בין השנים 1976–1983 היה חבר הסנאט האיטלקי מטעם המפלגה הקומוניסטית.

### הכרה
חולדה קמפניינו פרסמה את קורותיה ואת מעשה ההצלה בספרה "לדור אשר לא ידע" שפורסם בשנת 1981.

ב-1981 העניק יד ושם לווינאי את התואר "חסיד אומות העולם".

## קישורים חיצוניים
פעילותו של וינאי להצלת יהודים, באתר יד ושם 

* "לדור אשר לא ידע" חולדה קמפניינו - מהדורה דיגיטלית

## הערות שוליים

קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:חברי הסנאט של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1909
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1996
המחתרת הנורווגית

**המחתרת הנורווגית** במלחמת העולם השנייה החלה לפעול החל מתחילת המערכה בנורווגיה באפריל 1940 וסיימה את פעילותה ב-1945, עם כניעתה של גרמניה הנאצית.
ממוזער|העץ שניטע ביד ושם לכבוד המחתרת הנורווגית
[ממוזער|העץ שניטע ביד ושם לכבוד [חסידת אומות העולם אינגביורג סלטן-פוסטוודט, חברת המחתרת הנורווגית ומצילתה של אסתר סמואל-כהן]]

## עיקרי הפעילות
פעילותה של המחתרת הנורווגית התנהלה במספר מישורים: היא הצהירה על הלגיטימיות של הממשלה הגולה של נורווגיה ועל חוסר הלגיטימיות של משטר קוויזלינג הפרו-נאצי ושל שלטונו של יוזף טרבובן, הקומיסר הנאצי בנורווגיה; היא הגנה על דרום נורווגיה, ללא הצלחה אמנם, אך לפחות הצליחה לאפשר את בריחתה של ממשלת נורווגיה לגלות; והיא התנגדה בנשק, בפעולות חבלה, פשיטות קומנדו ופעולות של אי ציות אזרחי.

יחידות של המחתרת הנורווגית סייעו ליחידות קומנדו וליחידות צבא בריטי, בהן מנהלת המבצעים המיוחדים, שפשטו על מתקני צבא גרמניה בנורווגיה, וכן המשרד לשירותים אסטרטגיים. צופים מהמחתרת הנורווגית סייעו באיכון אוניות המלחמה ביסמרק וטירפיץ ובכך סייעו לצבא הבריטי להטביען. יחידה של המחתרת פגעה במאגר המים הכבדים של נורווגיה וכך פגעה בתוכניות הגרעין של גרמניה. פעולות אזרחיות לא אלימות היו הפצת עיתוני מחתרת, ענידת אטב ניירות (בעיקר על ידי סטודנטים) לאות מחאה וסירוב לסייע לגרמנים בנימוק של אי ידיעת גרמנית.

הפעולה המשמעותית של המחתרת היא החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה.

בפעולות המחתרת נהרגו 1,433 לוחמי מחתרת, מהן 255 נשים. מספר חברי המחרת נעצרו וכמו ארלינג באוק נלקחו למחנות ריכוז. לאחר המלחמה ארלינג באוק כתב מספר ספרים ואירועי המלחמה.

### תגובת הגרמנים
אחד ממעשי התגובה של הגרמנים לפעילות המחתרת הייתה השמדת הכפר טלאווג  ושליחת תושביו לזקסנהאוזן, שם מתו כמעט מחציתם, במעשה שהושווה למעשי הטבח באורדור-סור-גלאן ובלידיצה.

### הצלת יהודים
מעשה הצלת יהודי נורווגיה על ידי המחתרת הנורווגית נותר שנוי במחלוקת. במהלך המלחמה, בעיקר בשנת 1942, כ-1,100 מהם הצליחו לברוח דרך חציית הגבול השוודי. חלקם נעזרו בחבריהם ושכניהם ונמלטו באופן פרטני, אך רובם, כ-900, נעזרו בארגונים מתנועת ההתנגדות בצורה כזאת או אחרת, וכך ניצלו. לאורך השנים, הדיון הפנים-נורווגי גיבש מגוון דעות לגבי פעילות המחתרת בנושא זה, אשר מתאפיינים בקוטביות יחסית נחרצת. מצד אחד, יש הטוענים כי בהתחשב בנסיבות הקשות של המצב, חברי תנועת ההתנגדות עשו מה שהיה ביכולתם לטובת היהודים והצלתם, תוך סיכון עצמי וניצול משאבים. מנגד, ישנם אלה המביעים ביקורת קשה כלפי פעילותם, באומרם כי פעילותה של המחתרת בנושא זה הייתה לא מספיק יעילה, והיא לא הייתה במקום גבוה מספיק בסדר העדיפויות של תנועת ההתנגדות. נושאים כגון אנטישמיות וקבלת ה'יהודי' באופן שווה ושייך בחברה הנורווגית לפני המלחמה ובמהלכה, אף מגדילים מורכבותו של דיון זה במרחב הנורווגי, ואין הסכמה הגמוניית בנושא זה.

### הכרה
בספטמבר 1945 הנפיקה ממשלת נורווגיה את מדליית ההגנה (1945-1940) שהוענקה בין היתר ללוחמי המחתרת הנורווגית.

## ראו גם
*החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
*גיבורי טלמרק
*נורווגיה במלחמת העולם השנייה
*סיגריד אוגוסטה גרין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחתרות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נורווגיה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נורווגים חסידי אומות העולם
וונסן

**ווֹנסָן** (בקוריאנית: **원산시**) היא בירת מחוז קאנגוודו בדרום-מזרח קוריאה הצפונית והעיר החמישית בגודלה אוכלוסייתה במדינה, ממוקמת על שפת ים יפן ומשמשת כאחת מערי הנמל המרכזיות של קוריאה הצפונית. הנמל נפתח על ידי כוחות כיבוש יפניים בשנת 1880. בוונסן שוכנים כמה מפעלים גדולים. בשנת 2013 הכריז קים ג'ונג און כי העיר תהפוך ליעד תיירותי, יוקמו בה מלונות ומקומות בילוי.

## גאוגרפיה
שטח אזור השיפוט של וונסן הוא 269 קילומטרים רבועים. העיר ממוקמת במחוז קאנגוודו, על חופו המערבי של ים יפן. בים הקרוב לוונסן יש יותר מ-20 איים. וונסן נחשבת נמל טבעי מצוין, משום שהיא ממוקמת במפרץ.

## היסטוריה
וונסן הוקמה כנמל מסחר בשנת 1880. שמה המקורי היה וונסנג'ין, אבל היא הייתה ידועה גם בשמה הרוסי - לזרב (Lazaref). בתקופת הכיבוש היפני בחצי האי הקוריאני, נקראה העיר בשם גֶנסָן. בשנת 1914, נפתח בעיר קו רכבת, המחבר אותה לפיונגיאנג ולסיאול. לכן, העיר התפתחה במהרה לנמל ולמקום המסחר המרכזי של מזרח קוריאה. תחת השלטון היפני, בעיר היו מפעלים רבים, והיא שימשה כנמל מסחר עם יפן. במהלך מלחמת קוריאה הופצצה העיר בכבדות על ידי כוחות האו"ם, וצי ארצות הברית הטיל עליה מצור ממרץ 1951 עד ל-27 ביולי 1953, מה שהופך אותו למצור הארוך ביותר בהיסטוריה של הצי האמריקאי המודרני.

## כלכלה
בוונסן ישנם מפעלים רבים, כגון: מפעל לטיהור מים, מספנה, תעשייה כימית ומפעל מלט.

## תחבורה
### יבשה
בוונסן כמה תחנות רכבת בקו קאנגוודו, כולל תחנה בנמל (לנוסעים ולמטען) והיא מחוברת לרשת הכבישים הארצית.

### ים
בוונסן נמל ימי גדול, בין הגדולים שבקוריאה הצפונית. לנמל מגיעים נוסעים ומטענים מרחבי קוריאה הצפונית.

### אוויר
בוונסן ישנו נמל תעופה בינלאומי, בעל שני ייעודים: צבאי ואזרחי. בנמל התעופה שני מסלולים, אחד עשוי מאספלט והשני עשוי בטון. תמונות מגוגל מפות משנת 2014 הראו שחלה בנמל התעופה תנופת בנייה, ובין היתר נבנו שני מסלולים חדשים.

## השכלה גבוהה
בוונסן מספר מוסדות להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטת סונגדוון
* אוניברסיטת קומגנג
* אוניברסיטת טנגהא
* אוניברסיטת ג'ונג ג'ון טיק לכלכלה
* אוניברסיטת וונסן לרפואה
* אוניברסיטת ג'ו גון סי להנדסה
* אוניברסיטת וונסן לחינוך
* אוניברסיטת רי סו דוק

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* תמונת של וונסן מ-Google Earth
* מידע כללי על וונסן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוריאה הצפונית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1800
קטגוריה:ים יפן: ערי נמל
רוני גלבפיש

**רוני גלבפיש** (נולדה ב-1 באוגוסט 1969, י"ז באב ה'תשכ"ט) היא סופרת, מתרגמת ומאיירת ישראלית.

## ביוגרפיה
רוני גלבפיש נולדה בקיבוץ ברור חיל ואחר כך נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ. אביה, גבי בשן, היה עיתונאי כלכלי. היא למדה בבית הספר אשל הנשיא והתגוררה בבאר שבע. נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בזכרון יעקב. ב-2023, לאחר טבח שבעה באוקטובר, שבמסגרתו הותקף גם קיבוץ הולדתה, כתבה והתראיינה על כך שאירועי הדמים גרמו לשבר בתפיסת עולמה, ושהיא כבר לא שמאלנית, אלא מחפשת את דרכה מחדש.

## קריירה
לאחר שירותה הצבאי עבדה במספר תפקידים, בהם טכנאית הקלטות, מתכנתת ומוכרת בחנות ספרים.

במהלך השנים כתבה בעיתונים: "דבר", "על המשמר", "טלגרף", "מעריב" ו"גלובס", ובאתרי האינטרנט וואלה, nrg ו-ynet. ברוב העיתונים כתבה כתבות מגזיניות וביקורות ספרים. ב-ynet שימשה כשליחת האתר בניו יורק, וב"גלובס" סיקרה תחומי היי-טק, תיירות ואנרגיה.

בשנת 2001 עזבה את העיתונות לטובת עבודה כלקטורית, מתרגמת ועורכת תרגום עצמאית במספר הוצאות ספרים, ובמקביל עסקה בסקירת ספרים בתוכנית "חדש על המדף" ברשת א'.

ספרה הראשון, "סיפור קטן ומלוכלך", יצא בשנת 2010 וזכה בפרס רמת גן לספרות ביכורים בשנת 2011. ספרה השני, "אגם הצללים", יצא בשנת 2015 וזכה בפרס דףדף לספרות ילדים, בעיטור הצטיינות של כתב העת המקוון "הפנקס", בפרס "גריפון הזהב" של אתר "הספרייה הפנטסטית" ובפרס גפן לשנת 2016.

בנוסף שימשה גלבפיש כמנהלת תוכן בחברת הספרות הדיגיטלית גטבוקס. כיום, בנוסף לכתיבתה, גלבפיש גם מלמדת סדנאות כתיבה למבוגרים ולנוער, פוגשת קוראים במסגרות שונות, ועוסקת גם באיור.

## ספריה
* סיפור קטן ומלוכלך (2010), הוצאת זמורה ביתן
* אגם הצללים (2015), דג זהב הוצאה לאור
* בית מלאכה לכתיבה (2020), מודן הוצאה לאור
* בהקיץ -פנטזיות מיניות של נשים ישראליות (2022), הוצאת דג זהב
* המנהרה של נורי (2022), מודן הוצאה לאור

## קישורים חיצוניים
* 

* בית מלאכה לכתיבה - אתר הסופרת רוני גלבפיש
* 
* [רשימת הפרסומים של רוני גלבפיש](http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?&tab=default_tab&srt=rank&ct=search&mode=Basic&dum=true&indx=1&fn=search&vid=NLI&vl(freeText0)=רוני%20גלבפיש), באתר הספרייה הלאומית
* 
* דפנה לוי, הסיפור הקטן והמלוכלך של רוני גלבפיש - ראיון לרגל צאת הספר במדור הספרים של ״לאשה״ וגם בבלוג ״המדור לאיבוד קרובים״, נובמבר 2010
* 
* הבלוג "אם תרצי"
* רוני גלבפיש ב-Facebook
* דפנה לוי, ראיון אישי עם רוני גלבפיש בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 24 ביוני 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס גפן
קטגוריה:סופרות פנטזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:ברור חיל: אישים
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
גרז'בילה ונצלאוסקאיטה

**גרז'בילה ונצלאוסקאיטה** (בליטאית: **Gražbylė Venclauskaitė**; 31 במאי 1912, ריגה – 1 בפברואר 2017, ליטא) הייתה עורכת דין ליטאית וחסידת אומות העולם מליטא.

## קורות חיים
אביה של ונצלאוסקאיטה היה עורך דין ואמה - שחקנית. סנדקה היה הפילוסוף והסופר וידונס , מראשי האגודה התאוסופית בליטא. במלחמת העולם הראשונה התגוררה ונצלאוסקאיטה בטולה שברוסיה. בשנת 1930 סיימה את לימודיה בגימנסיה בשאוולי והחלה לימודי משפטים בקובנה. בשנת 1937 הוסמכה בתור עורכת דין. היא הייתה שופטת ומשנת 1941 - נוטריונית ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית. משנת 1944 הייתה משפטנית בקובנה, ומשנת 1947 עד פרישתה ב-1981 הייתה משפטנית בשאוולי.

### הצלת יהודים
סטניסלבה ונצלאוסקיינה (Stanislava Venclauskienė), אמה של גראז'בילה, הייתה ידועה בשאוולי בזכות העובדה שהיא גידלה בביתה כשמונים יתומים נטושים. בשנות מלחמת העולם השנייה פתחה ונצלאוסקיינה מתפרה בביתה ובה העסיקה כמעט חמישים יהודיות. כך סייעה לפרנסת משפחותיהן, שחיו בגטו שאוולי. זאת עשתה בעזרת בנותיה, גרז'בילה ודנוטה.

בסוף 1941 נרצחו הנשים היהודיות מהעיירה טלז בבורות ירי. שתיים מהן, אטה בלנק ובתה אניקה-חנה, היו בין היהודיות שנורו אך לא נהרגו, וזחלו מהבור חזרה לגטו טלז. אטה הצליחה לצאת בחשאי מהגטו ויצרה קשר עם מכרה ליטאית. זו השיגה לבלנק אישור עבודה בביתה והסתירה אותה גם כשציוו הגרמנים על כל יהודי טלז להיכנס לגטו. בלנק ובתה נשארו בבית המכרה עד שהלשנה אילצה אותן לעזוב. לאחר מכן הגיעו לשאוולי וניצלו בידי ונצלאוסקיינה, שקלטה אותן בביתה. לפחות חמישה יהודים נוספים הסתתרו בביתן של ונצלאוסקיינה ובנותיה. בני משפחת ונצלאוסקיינה הסתירו את היהודים למרות עונש המוות שהוכרז על ידי הכובשים הגרמנים וחל על כל ליטאי שהסתיר יהודים, ולמרות ההלשנות המרובות של ליטאים על מסתירי יהודים.

בשלביה האחרונים של המלחמה התחוור למסתירות שהמשך ההסתרה מסוכן. גרז'בילה לקחה את חנה אל מחוץ לשאוולי ואימצה אותה כחוק. ביתר תקופת הכיבוש הגרמני שהתה חנה עם גרז'בילה, הרחק משאוולי, עד השחרור.

## הכרה
ב-1995 העניק יד ושם לוונצלאוסקאיטה, לאמה ולעוד ארבעה מבני משפחתן את התואר "חסידי אומות העולם". כמו כן קיבלה ונצלאוסקאיטה אזרחות כבוד של שאוולי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ליטאיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: ליטא
קטגוריה:עורכי דין ליטאים
קטגוריה:עורכות דין
קטגוריה:ילידות 1912
קטגוריה:נפטרות ב-2017
קטגוריה:נפטרים ב-2017
נס החזירים

שמאל|250px|ממוזער|תיאור הנס בציור מ-1860
שמאל|250px|ממוזער|תיאור הנס באילוסטרתיה מימי הביניים
**נס החזירים**, או בשם אחר גירוש לגיון השדים, הוא אירוע נסי, אחד מן הנסים שחולל ישו, על פי הברית החדשה, בכורסי, אחת מעריה הגדולות של הדקאפוליס. בנס זה ישו גירש קבוצת שדים ששכנה בגופו של אדם (או בגופם של שני אנשים שונים על פי גרסה אחרת),אל תוך גופם של חזירים, שהיו בתוך עדר חזירי שלם, שמנה כאלפיים פרטים.

## תיאור הנס
הנס מתואר בשינויים קלים, בשלוש הבשורות הסינופטיות: מתי, לוקס ומרקוס אך לא בבשורת יוחנן. בשלושתן מסופר על גירוש שדים שנעשה על ידי ישו, השדים צוינו בבשורות מרקוס ולוקס בשם הכולל "לגיון".

הסיפור התחיל כאשר ישו ותלמידיו, שטו בספינה בים, ולפתע פורצת סופה. התלמידים קראו לעזרת מורם, אשר כעס עליהם, וגער בהם על קטנות אמונתם. ישו צווה על הרוח לנוח, הסערה שככה, והוא והתלמידים עזבו את הספינה, ועלו על החוף באזור כורסי. בשלב זה בא לקראתם אדם אחד, אחוז שדים, תוקפני, שמזה זמן רב לא לבש בגדים לגופו, היה מתגורר במערות קבורה ומנתק כל כבל שאזקו בו אותו.

האיש נפל ארצה, תוך שהוא זועק וקורא בקול גדול "מַה לָּנוּ וּלְךָ בֶּן־הָאֱלֹהִים". לשאלתו של ישו מה שמך, השיב האיש "לגיון", כרמז למספרם הרב של השדים שאחזו בו. השדים התחננו לפני ישו, כי לא יגרשם מאחוזי השדים, מפחד העינויים הצפויים להם, אלא ישלח אותם לתוך עדר החזירים. ברגע שישו גירש את השדים, באומרו "לכו", הם נכנסו לעדר חזירים ששעט במורד, החזירים קפצו אל תוך הכנרת וטבעו. כל זאת אירע אל מול עיניהם הנדהמות של רועי החזירים. הרועים הזעיקו את שאר בני העיר ממקומותיהם, ואלו התפלאו לראות את האיש, שהיה מוכר להם כמטורף ואחוז שדים, כשהוא לבוש בבגדיו, ודעתו מיושבת עליו.

בני המקום בהבינם את אשר אירע, בקשו מישו לעזוב את המקום ולא לחזור לשם. האיש שהשדים גורשו ממנו חפץ להתלוות לישו אולם ישו אסר עליו ובקש ממנו שישוב למשפחתו ויספר להם על הנס שאלוהים עשה לו.

## הגרסאות לסיפור הנס
סיפור הנס מופיע, בהבדלים קלים, בשלוש מתוך ארבע בשורות:

### הבשורה על פי מתי

### הבשורה על פי מרקוס

### הבשורה על פי לוקס

## פרשנות

### גדריים
בהתייחס לארץ הגרשיים, או ארץ הגדריים: **[[גדר (עיר קדומה)|גדר]]** או **גדרה** היא עיר קדומה ששכנה בעבר הירדן מעל למרחצאות חמת גדר, על הרי הגלעד. במקום בו שכנה העיר עומד כיום הכפר הירדני "אוֹם-קַיְס". גדר הייתה חלק מברית עשר הערים ה"דקאפוליס", ערים שתושביהם היו ברובן כנראה הלניסטיים, ועל אף שחיו שם גם לא מעט יהודים, ברור שרועי החזירים לא יכלו להיות יהודים.

### טומאה, שדים וחזירים
על פי התורה והדת היהודית, קברים נחשבים כטמאים, והשהיה בהם מטמאת ומחייבת היטהרות (במדבר י"ט 18, יחזקאל מ"ד 25, מתי כ"ג 27). באותה מידה החזיר נחשב כחיה טמאה, אסורה לאכילה לפי התורה (ויקרא י"א 7, 26; ישעיהו ס"ה 4; ישעיהו ס"ו 17) . באופן זה ניתן אולי להבין מדוע אחוז השדים בילה את זמנו בקברים, שדים הן רוחות טומאה. ולכן גם גירוש השדים נערך לתוך החזירים שגם הם נחשבים לחיות טמאות. ישעיהו ס"ה 4 כולל את שתי הטומאות הנזכרות כאן: "הַיֹּשְׁבִים, בַּקְּבָרִים, וּבַנְּצוּרִים, יָלִינוּ; הָאֹכְלִים בְּשַׂר הַחֲזִיר, וּפְרַק פִּגֻּלִים כְּלֵיהֶם,.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:ישו
קטגוריה:נסים בנצרות
חולדת הרעמה

**חולדת הרעמה** (שם מדעי: *Lophiomys imhausi*) היא מין של מכרסם אפריקני בעל פרווה מרשימה וזנב שעיר ביותר. למרות השם חולדה, המכרסם משתייך למשפחת האוגריים והוא המין היחידי בתת המשפחה Lophiomyinae.

## מאפיינים
אורכה הממוצע של החולדה 15-30 ס"מ ומשקלה עד 750 גרם. חולדת הרעמה מזוהה בעיקר בזכות הפרווה הארוכה שלה ומזכירה מעט בואש. הרעמה בולטת מעל ראשה וגם מצדו התחתון של הגוף והיא שחורה ומוקפת  בלבן. במרכז הגוף ישנה שכבה של רצועת פסים חומים מוקפים פסים לבנים ושחורים, שמכסה על רקמת עור בלוטות. הרקמה עוברת מאחורי העורף, לאורך רוב צדדי הגוף. בצד האחורי של הגוף ישנה פחות פרווה בצבע כהה והכפות בעלות טפרים ברגליים הקדמיות. הפנים מפוספסות בפסים כהים מעט. הראש כבד ובעל שיניים חזקות יותר מרוב המכרסמים.

לחולדה ישנה בלוטת עור גדולה בצבע חום מצידי הגוף, והיא נפרשת מאחורי השערות כאשר החולדה מאוימת. השערות סביבה הן ספוגיות ורטובות והחולדה יכולה לשפשף אותן מול צמחים ממשפחת ההרדופיים, כדי למרוח אותן ברעל קטלני שנספג בבלוטה ועוזר לה להתגונן מטורפים ולעיתים אפילו להרוג אותם. 

החולדה חיה בטבע בעיקר במזרח אפריקה באתיופיה, סומליה, דרום סודאן, סודאן, טנזניה, אוגנדה וקניה ומאובניה נמצאו צפונה עד לישראל. היא חיה בעיקר באזורי סלעים או באזורים מיוערים. 

החולדה היא יצור לילי ויחידאי היוצא בלילה לחפש צמחים שונים, עלים, פירות וכו' ובשבי הם אוכלים גם בשר, חרקים או ירקות. הם אוכלים את מזונם בעמידה על 2 וייתכן שקיבתם בעלת מדורים המזכירים באופן שטחי את מעלי הגירה. ייתכן שיש לה גם חיידקים העוזרים לה לעכל את העלים המורכבים לעיכול.

## בישראל
שרידיה של חולדת הרעמה התגלו לראשונה במבצע מדבר יהודה שנועד לחשוף ממצאים ארכאולוגיים במערות המדבר, העצמות התגלו במערה בנחל צאלים ליד קן של פרס. גיורא אילני, שהיה במשלחת זיהה שמדובר בעצמות יונק לא מקומי, ורק לאחר כמה שנים והתייעצות עם מומחים הם זוהו. 
שרידים נוספים נמצאו בעשור השני של המאה ה-21. שרידים אלו נבחנו בקפידה והתברר שהם מלפני התקופה הבין קרחונית האחרונה (השרידים האחרונים היו מלפני 42,000 שנה). השרידים גם הגדירו תת-מין חדש של חולדת הרעמה - חולדת הרעמה ים המוות, והם מלמדים על האקלים הלח של האזור שאפשר את תפוצתה לאזור שהיום הוא יובשני.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפונס מילנה-אדוארד
קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867