open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנרי ארנו (כומר ולדנסי)

**אַנרי אַרנוֹ** (בצרפתית: **Henri Arnaud**;  15 ביולי 1643 – 8 בספטמבר 1721) היה כומר ומנהיג רוחני של קהילת הוולדנסים בפיימונטה, אשר הפך למפקד צבאי במטרה להגן על קהילתו מרדיפותיהם של ויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה. לאחר הגליית הוולדנסים בשנית, ליווה אותם בגלותם לשננברג והמשיך לשמש מנהיגם עד למותו.

## ביוגרפיה
ארנו נולד באמברון שבאלפים העליונים בצרפת. בשנת 1650 לערך חזרה משפחתו לעמק לוזרנה שממנו באה, וארנו התחנך בבית הספר שבלה טור, הכפר הראשי באזור. בהמשך פנה ללמוד בבזל ובאקדמיה בז'נבה. בתום לימודיו שב לביתו ושימש כומר של מספר קהילות ולדנסיות בטרם מונה לכומר בלה טור ב-1685.

ארנו הפך למנהיגם של בני קהילתו לאחר שוויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה, גירשם ב-1686 מעמקיהם. הוא קרוב לוודאי ביקר בהולנד, שכן וילם הראשון, נסיך אורנז', סייע לו ותמך בו כלכלית. ארנו פנה לארגן צבא של 3,000 מאנשי קהילתו שברחו לשווייץ, אלא שצבא זה כשל פעמיים בשנים 1687–1688 בניסיון לכבוש מחדש את שטחי הוולדנסים בפיימונטה.

המהפכה המהוללת ב-1688 ובחירתו של ויליאם השלישי לכס המלוכה עודדו את הוולדנזים לנסות שוב לכבוש את הטריטוריה שלהם. מצויד בהוראות מפורטות מפי ג'וזואה ג'נוולו, החל ארנו, יחד עם צבא של אלף מאמינים, לצעוד ב-17 באוגוסט 1689 מניון לכיוון העמקים בפיימונטה. ב-27 באוגוסט הגיעו ארנו ולוחמיו לעמק סן מרטן, לאחר שעברו בסמוך לסלנש וחצו אוכפים ומעברי הרים רבים בגבהים שהגיעו גם ל-2770 מ'. עד מהרה הם מצאו מחסה במצודה הסלעית והמרווחת של בלסיל, שם צרו עליהם כ-4,000 חיילי מלך צרפת ודוכס סבויה מ-24 באוקטובר 1689 עד 14 במאי 1690.

צבאו של ארנו שמר על מבצר טבעי זה אל מול מתקפות רבות במשך חורף שלם. בפרט, ב-2 במאי, הם הביסו את החיילים התוקפים מבלי לאבד חייל אחד. אולם, ב-14 במאי הם נאלצו לסגת תחת מעטה ערפל כבד לכיוון ואל די אנגרוניה מעל לה טור. חודש לאחר מכן נתקבלו הוולדנסים בסבר פנים יפות על ידי דוכס סבויה, שזנח את בריתו עם צרפת לטובת ברית עם בריטניה והולנד. על כן, במשך שש השנים שלאחר מכן סייעו הוולדנסים לבית סבויה כנגד צרפת, אף שסבלו רבות ממתקפותיהם הנשנות של החיילים הצרפתים. בהתאם לאחד התנאים של חוזה טורינו מ-1696 הפך ויטוריו אמדאו השני עוין לוולדנסים, אשר 3,000 מהם, יחד עם ארנו, מצאו מקלט בארצות הפרוטסטניות, ובראשן וירטמברג, שם היה ארנו לכומר של דירמנץ-שננברג, צפונית-מערבית לשטוטגרט, בשנת 1699.

בין השנים 1704–1706 סייעו שוב הוולדנסים לדוכס סבויה נגד צרפת. ארנו, עם זאת, לא השתתף במבצעים הצבאיים, אם כי הוא ביקר באנגליה במטרה לגייס כספים מאן, מלכת בריטניה.

ארנו היה לוולדנסים המאוחרים שהצטרפו לרפורמציה הפרוטסטנטית בז'נבה.

לאחר פרישתו ליקט ארנו מסמכים שונים לכדי ספר בשם *Histoire de la glorieuse rentrée des Vaudois dans leurs vallées* ("סיפור השיבה המרהיב של הוולדנסים לעמקיהם"), שיצא לאור ב-1710, עם הקדשה למלכה אן. הוא תורגם לאנגלית, לגרמנית ולהולנדית. חלק מכתב היד המקורי נשמר בספריית המדינה בברלין.

ארנו מת בשננברג. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרוטסטנטים
קטגוריה:אוקסיטנים
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1721
אלעד מקדסי

**אלעד מקדסי** (נולד ב־19 באפריל 1980) הוא מנהל ישראלי, המכהן כמנכ"ל משרד התקשורת.

## ביוגרפיה
נולד בטירת כרמל ליצחק ורות מקדסי. בגיל תשע עברה משפחתו להתגורר בחיפה, שם למד בבית הספר הריאלי. 

בשנת 1998 התגייס לצה"ל במסלול לקצונה ייעודית, ושירת בחטיבת הצנחנים, בה"ד 1 ובחיל ההנדסה הקרבית, שם שימש כקצין קשר גדודי. השתחרר מצה"ל בדרגת סרן בשנת 2004, לאחר תפקיד מפקד פלוגת קשר.  

בשנים 2005–2009 למד לתואר ראשון בתוכנית המשולבת למשפטים וכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בהצטיינות. במקביל ללימודיו עבד ככלכלן במינהל הכנסות המדינה שבמשרד האוצר.  

בשנת 2009 החל את דרכו ברשות התחרות כמתמחה במחלקה המשפטית. לאחר מכן שימש כעורך דין בצוות האזרחי וכראש תחום מיזוגים. בשנים 2015–2018 שימש ראש צוות פיננסים במחלקה המשפטית, ובשנים 2018–2023 שימש כסגן מנהל מחלקת שווקים, במסגרת תפקידו עסק בבחינת ההשפעה התחרותית של עסקאות, ייעוץ תחרותי למשרדי ממשלה וקידום תחרות בשווקים.

במאי 2023 מונה לסמנכ"ל בכיר ומנהל מינהל כלכלה במשרד התקשורת.  

ב-18 בנובמבר 2024 מונה למנכ"ל בפועל של משרד התקשורת, וב־30 במרץ 2025 מונה למנכ"ל קבוע, בידי השר שלמה קרעי.

מקדסי נשוי ואב לשלושה, מתגורר בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

  
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים  
קטגוריה:מנכ"לי משרד התקשורת  
קטגוריה:עובדי משרד התקשורת  
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים  
קטגוריה:חיפה: אישים  
קטגוריה:ירושלים: אישים  
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
נבילה אל-זובייר

**נָבִּילָה מוחסין עלי אל-זוּבָּייר** (בערבית: **نبيلة علي محسن الزبير**; נולדה ב-1964) היא משוררת וסופרת וכן פעילת זכויות אדם בתימן. נולדה בכפר هغارة, במחוז  ולמדה ספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטת צנעא, שם קיבלה תואר ראשון בשנת 1995.

כבר כנערה, היא עבדה בתחום העיתונאות משנות ה-80 ובהמשך כתבה בעיתונים וכתבי עת בתימן, כמו: الثورة (המהפכה)، العروبة (הערביות)، الميثاق (האמנה)، المرأة (האשה).

בהמשך עבדה כמורה בבית ספר יסודי במשך 8 שנים וכחוקרת חברתית במשך 8 שנים נוספות.

היא הקימה, בביתה, את הסלון הספרותי הראשון לנשים בתימן, שהפך לפלטפורמה פמיניסטית, ובשלב מאוחר יותר הורחב והפך ל"קרן הדיאלוג התרבותי הפמיניסטי" שפעלה בין השנים 2004-1998.

בשנת 2013, אל-זובייר עמדה בראש אחד הצוותים של ה-NDC, , במחוז סעדה וכן היה לה גם תפקיד בולט בוועדת הקונצנזוס ב-NDC. היא ממשיכה לכהן כחברה בגוף הלאומי למעקב אחר יישום תוצאות ה-NDC.

בשנת 2012, העיתון הבריטי "הגרדיאן" בחר בה כנציגה של השירה התימנית ב"מפת השירה העולמית".

באוקטובר 2015 נפגשה אל-זובייר, במשלחת של 45 נשים מתימן, עם שליח האו"ם לנושא תימן ודרשו ממנה לפעול בנמרצות להשכנת שלום בתימן. בין היתר אמרה אל זובייר: "נשים הן הקורבנות הגדולים ביותר של המלחמה והסכנה הגדולה ביותר. למצב הכלכלי והביטחוני המידרדר יש השפעה שלילית על ניידותן, על פרנסתן ועל ביטחון משפחתן כולה. לא בטוח עבורן לעזוב את בתיהן."".

ב-2019 היא השתתפה בוועידת נשים פוליטיקאיות מתימן ומדינות נוספות, שהתקיימה באדיס אבבה, לקידום השלום בתימן.

## כתביה ויצירתה
ספר שיריה הראשון שכותרתו " قصائد من متوليات الكذبة الرائعة" ("שירים ממחזור השקרים המופלאים") פורסם בדמשק בשנת 1990.

שירתה של אל-זובייר תורגמה לאנגלית על ידי מגזין Banipal.

בשנת 2008 שירתה נכללה ב: مختارات لغة للقرن الجديد: الشعر المعاصر من الشرق الأوسط، آسيا، وما بعدها "אנתולוגיה של שפה למאה החדשה: שירה עכשווית מהמזרח התיכון, אסיה ומעבר לה".

נכון לשנת 2009 היא פרסמה 6 ספרי שירה.

כתביה ומחקריה תוארו כנועזים, אמיצים ומשפיעים. מבחינת מחקר, היא הצליחה להתייחס לנושאים שכמעט ולא מדברים עליהם, כמו עבודת מין, אונס ומצבם של קטינים בתימן.

הרומן שלה "إنه جسدي" (זהו גופי) זכה בפרס הראשון בתחרות הרומנים והסיפורים הקצרים של נג'יב מחפוז בשנת 2002.

יצירתה של אל-זובייר הייתה נושא לדיון בכמה כרכים של ביקורת ספרותית וכן בעבודות גמר לתואר שני ושלישי.

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: תרבות
קטגוריה:ילידי 1964
צעירי בוורלי הילס

**צעירי בוורלי הילס** (באנגלית: **Beverly Hills Teens**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית-קנדית, שהופקה על ידי DIC Entertainment. הסדרה עסקה בנערים המתגוררים בבוורלי הילס היוקרתית.

הסדרה שודרה לראשונה בישראל בדיבוב עברי בשנת 1990 בערוץ 2. בשנת 1997 הסדרה קיבלה דיבוב עברי חדש ושודרה בערוץ הילדים.

## דמויות
* **ביאנקה דופריי** - בעלת שיער שחור ארוך, ערמומית, דיווה יהירה הנוסעת בלימוזינה ורודה עם הנהג שלה רוני והכלבה שלה. האנטיגוניסטית של הסדרה. 
* **לארק טרנר** - דוגמנית בלונדינית, מאוהבת בטרוי. אחת מבין שתי הדמויות הראשיות בסדרה. בעלת חתולה משלה. 
* **בלייז סאמרס** - בוקרת בלונדינית, יש לה סוס שהיא רוכבת עליו.
* **טרוי ג'פריס** - בחור שהוא מושא אהבתן של רוב הבנות בסדרה, אך הוא מאוהב בלארק. אחד מבין הדמויות הראשיות בסדרה. בעל שיער בצבע דבש. 
* **צ'סטר מק'טק** - גאון צעיר שהוא משמש כממציא בין היתר. מחונן בן 10 שקפץ מספר כיתות ולומד עם שאר החבורה בתיכון.
* **בנג'י ברנטווד** - נהגה של ביאנקה ומשרתה האישי שמאוהב בה ומצהיר על אהבתו אליה והיא אינה מחזירה לו. בחור גדל גוף. משמש לרוב בתור ה"סמרטוט" שלה. 
* **שאנל ספנסר** - נשיאת הקאנטרי קלאב המקומי של הנוער.
* **תומאס "גיג" ג'וזפסון וג'ט ליימן** - מוזיקאי ומוזיקאית שמנגנים בגיטרות חשמליות. 
* **פיטר טרונדיק השלישי** - חברו הטוב של טרוי. נרקיסיסט ונהנתן. יש לו אחות קטנה בשם ג'יליאן. 
* **ויקי דארלינג** - שחקנית ודוגמנית בעלת התנהגות דרמטית. שיערה אסוף לקוקו ונושאת רצועת זיעה על מצחה.
* **ברנדה "פנקסון" אנדס** - רכילאית. מרכיבה משקפיים משונים ומתעדת כל דבר בפנקסה.
* **רודי קולמן** - בחור בלונדיני חובב גלישה.
* **טרה בל** - בחורה אופטימית, תמימה ולבושה אצילי.
* **באק האסטר** - איש מכירות חלקלק שמחפש כסף מהיר. מרכיב משקפי שמש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:בוורלי הילס בתוכניות טלוויזיה
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות רכש
ירין לוי

**ירין לוי** (נולד ב-1 באוגוסט 2005) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בבית"ר ירושלים, בהשאלה ממכבי חיפה, ובנבחרת ישראל.

## קריירה
### מועדונים
לוי גדל במושב שדה צבי שבצפון הנגב והחל לשחק כדורגל בהפועל באר שבע, ובגיל 14 חתם במכבי חיפה. ב-19 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו.

ב-18 ביולי 2024 חתם לשלוש שנים עם אופציה לשנתיים נוספות, והושאל לבית"ר ירושלים. ב-21 באפריל 2025 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד מכבי תל אביב.

לאחר סיום עונת 2024/2025, עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים, נבחר לתגלית העונה בליגת העל.
## תארים
בית"ר ירושלים
*גביע הטוטו: 2025/2026

### הנבחרת הלאומית
ב-6 ביוני 2025 ערך הופעת בכורה בנבחרת ישראל הבוגרת, בניצחון 1–3 על אסטוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026 באירופה. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח במשחק ידידות מול .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית מרחבים: אישים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2005
גשר אחד רחוק מדי (ספר)

**גשר אחד רחוק מדי** (באנגלית: **A Bridge Too Far**) הוא ספר עיון מאת ההיסטוריון והעיתונאי האמריקאי קורנליוס ראיין, שראה אור בשנת 1974. הספר מתאר את מבצע מרקט גארדן – ניסיון כושל של כוחות בעלות הברית לפרוץ את קווי הגרמנים בארנהם דרך תפיסת גשרים אסטרטגיים בהולנד הכבושה בשנת 1944. 

כותרת הספר נובעת ממשפט שיוחס ללוטננט גנרל פרדריק בראונינג, שלפי הדיווחים אמר לפילדמרשל ברנרד מונטגומרי ערב המבצע: "אני חושב שאנחנו הולכים גשר אחד רחוק מדי". אולם, ההיסטוריון אנטוני ביוור חלק על כך, וטען כי בראונינג דווקא תמך במבצע, במיוחד על רקע תגבור הכוחות שעמדו לרשותו, ושסביר להניח שלא פגש את מונטגומרי באותו יום.

ראיין ביסס את הספר על מגוון רחב של מקורות, ושילב בו תצלומים, מפות, וכן נספח אודות הניצולים – חיילים ואזרחים – ודרכם לאחר המלחמה ("חיילים ואזרחים – מה הם עושים כיום").

בספרו עמד ראיין על שגיאות טקטיות בתכנון המבצע, ושפך אור על פרק שלא זכה להתייחסות נרחבת בספרות הפופולרית אודות מלחמת העולם השנייה, או שהוצג בה, כדברי ראיין, כ"כביכול הצלחה חלקית" בהתאם לנרטיב של מונטגומרי.

הספר יצא לאור בהוצאת סיימון ושוסטר בניו יורק ובהוצאת האמיש המילטון בלונדון. הוא זכה למהדורות רבות ונחשב לרב-מכר. בשנת 1977 יצא לאקרנים סרט קולנוע באותו שם, שהתבסס על הספר.

## ראו גם

* הקרב על ארנהם
* גשר אחד רחוק מדי (סרט)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי 1974
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מבצע מרקט גארדן
דיוקן ויליאם הרביעי (מרטין ארצ'ר שי)

**דיוקן ויליאם הרביעי** הוא ציור שמן מאת האמן האירי סר מרטין ארצ'ר שי, המתוארך לשנים 1833–1834. היצירה מצויה באוסף המלכותי הבריטי ומוצגת בחדר הכתר בטירת וינדזור.

## תיאור
הציור מציג את המלך ויליאם הרביעי לבוש בגלימות מסדר הבירית, ידו הימנית מונחת על חרבו, ולצדו כתר אדוארד הקדוש והשרביט מונחים על כרית על שולחן מכוסה. ברקע הימני נראית טירה ווינדזור.

## רקע
מרטין ארצ'ר שי, צייר וסופר אירי, יצר קשר ראשון עם משפחת המלוכה בשנת 1800 כאשר הוזמן לצייר את דיוקן הדוכס מקלרנס, לימים ויליאם הרביעי. בשנת 1830, עם עלייתו של ויליאם הרביעי לכס המלוכה, מונה שי לנשיא האקדמיה המלכותית לאמנויות ונשא בתואר אביר. כל יצירותיו המקוריות של שי באוסף המלכותי נרכשו או הוזמנו על ידי המלך.

המלך התרשם מציורו של שי מ-1833 של ריצ'רד, לורד ולזלי, והסכים לשבת בעצמו לציור דיוקן שיועד להישלח לוולזלי באירלנד. במהלך הישיבה שינה המלך את דעתו והחליט לשמור את הציור לעצמו ולהציבו בחדר הכתר בטירת וינדזור.

## מיקום והיסטוריית בעלות
הציור נוצר עבור ויליאם הרביעי והיה תלוי בחדר הכתר בטירת וינדזור לפחות מאז שנת 1875.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
מוסעב אבו תוהה

**מוסעב אבו תוהה** (בערבית: **مصعب أبو توهة**; נולד ב-17 בנובמבר 1992), פלסטיני מרצועת עזה, הוא סופר, משורר ופעיל לזכויות הפלסטינים. זוכה פרס פוליצר לשנת 2025. כתב ופרסם 2 ספרים ובהם 'Things You May Find Hidden In My Ear' בשנת 2022 ו-'Forest Of Noise' בשנת 2024.

הוא נעצר על ידי צה"ל בנובמבר 2023, כאשר ניסה לצאת עם משפחתו למצרים. לאחר שחרורו עזב את רצועת עזה והחל לתעד את המלחמה מרחוק. זכה בפרס פוליצר לפרשנות בשנת 2025, על תיאוריו את מלחמת חרבות ברזל במגזין האמריקאי "הניו יורקר".

## ביוגרפיה
אבו תוהה נולד במחנה הפליטים שאטי בעזה, למשפחת פליטים מיפו. הוא למד באוניברסיטה האסלאמית בעזה, ובשנת 2014 קיבל תואר ראשון באנגלית.

בשנת 2017 ייסד את ספריית אדוארד סעיד, הספרייה הראשונה בעזה בשפה האנגלית.

באוקטובר 2023, מוסעב, אשתו וילדיהם עזבו את ביתם בבית לאהיא ועברו למחנה הפליטים ג'באליה לאחר שישראל הזהירה כי תפציץ את בית לאהיא. ביתם נהרס, ומאוחר יותר, בעקבות הפצצת ג'באליה הם ביקשו לעזוב את הרצועה ושמם הופיע ב"רשימת הפינוי" של מחלקת המדינה של ארצות הברית, שכן בנו הצעיר נולד בארצות הברית והוא אזרח אמריקאי.

בארצות הברית סיים אבו תוהה תואר שני בכתיבה יוצרת באוניברסיטת סירקיוז בניו יורק.

## דעותיו
אבו תוהה נחשב לאחד מהקולות הצעירים המבטיחים והמוכשרים ביותר בקרב הדור הצעיר של המשוררים הפלסטינים. 

בשירתו ובמאמריו הוא מבטא גישה ביקורתית כלפי המציאות החברתית והפוליטית ברצועת עזה, לרבות כלפי שלטון חמאס. דעותיו מאופיינות בעמדה הומניסטית ובקריאה לחירות אישית ופוליטית. הוא מרבה לעסוק בסבלם של תושבי הרצועה ובצורך בשיח חופשי וביקורתי, גם במחיר עימות עם מוסדות שלטוניים או מסגרות דתיות שמרניות. לעיתים, עמדותיו עוררו תגובות חריפות מצד גורמים שמרניים.

## פרסים והוקרה
ספר הביכורים שלו "أشياء قد تجدها مخبّأةً في أُذني" ("דברים שאתה עשוי למצוא חבויים באוזני") מ-2022 זכה בפרס הספר הפלסטיני ובפרס הספר האמריקאי. הספר היה גם מועמד לפרס חוג מבקרי הספרים הלאומי ולפרס וולקוט לשירה.

בשנת 2025 זכה בפרס פוליצר על סדרת טורים שכתב למגזין "הניו יורקר" על המלחמה בעזה וחוויותיו במהלכה.

## חיים אישיים
מוסעב נשוי ואב לשלושה ילדים.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:משוררים פלסטינים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1992
שי פלטי

**שי פלטי** (ט' בחשוון ה'תשי"ג, 28 באוקטובר 1952 – י"ב בתשרי ה'תשל"ד, 8 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז לאחר נפילתו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
פלטי נולד בקיבוץ מעוז חיים לרחל ולעמוס. לו שני אחים ואחות. הוא התחנך בקיבוצו, ברמת גן ובגבעתיים. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער העובד והלומד ומציל חובב. בפברואר 1971 גויס לצה"ל והוצב בחיל הרגלים. הוא עבר קורס מ"כים, קורס מש"קי חבלה וקורס קצינים. אחרי שהפרופיל הרפואי שלו ירד, עקב הידבקותו בצהבת, נשלח לקורס קציני מודיעין. במהלך שירותו הצבאי קיבל את אות השירות המבצעי.

כחייל צה"ל לחם במלחמת יום הכיפורים בקרבות הבלימה ברמת הגולן. ב-8 באוקטובר 1973, יומה השלישי של המלחמה, נפגע פלטי מירי סורי במורדות הר החרמון ונהרג. לאחר נפילתו קיבל את עיטור העוז על מעשה גבורה שגילה במהלך הקרב שבו נפל:

לאחר נפילתו הועלה לדרגת סגן. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל המודיעין במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:מעוז חיים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
מועדון גן הרקדנים

**מועדון גן הרקדנים, או: מועדון הילדים הרוקדים** היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "סרטי יונייטד קינג", "ים הפקות" ו"גלובוס יוניברס בע״מ" ויצאה בשנת 1997. הקלטת משלבת שירים, ריקודים וקטעי עלילה דמיוניים בהשתתפות דמויות צבעוניות, המופיעות בסביבות משתנות חוף הים, היער, הקרקס ועוד.

## תקציר
העלילה עוקבת אחר "מועדון גן הרקדנים" מסגרת חווייתית שבה משתתפות דמויות שונות, בהובלת הדמות מקרנה (גלית גיאת), המלמדת את הילדים שירים וריקודים תוך כדי מפגשים עם דמויות צבעוניות ומצבים דמיוניים. כל קטע מתרחש במקום שונה חוף הים, יער קסום, קרקס ססגוני ועוד ומעוצב באווירה תיאטרלית ובשילוב כוראוגרפיה פשוטה לילדים.

## הפקה ושידור
הקלטת הופקה כשנה לאחר יציאתה של קלטת דומה בשם "מקרנה לילדים" (1996), שהונחתה על ידי דנה דבורין. שתי הקלטות חולקות מאפיינים דומים, ובהן דמות מרכזית בשם "מקרנה", שירים קצביים, ורוח עליזה ומוזיקלית. ב"מועדון גן הרקדנים" דמותה של מקרנה מגולמת על ידי גלית גיאת, ומופיעים בה גם שירים הדומים בסגנונם ובתוכנם לאלו שבקלטת המקורית.

## הדמויות והשחקנים
* **מקרנה** (גלית גיאת) – הדמות המרכזית בקלטת, מנהיגת "גן הרקדנים", מדריכת הריקוד החייכנית.
* **מדריך כושר** (דדי זהר)
* **ליאת** (ליאת אחירון)
* **די.ג'יי** (אלון ריינהורן)
* **ילדה** (אביגיל הררי)
* **ילדה** (גליה טנאי)
* **ילד** (יותם בן דוד)

## השירים בקלטת

# צ'יקי צ'יקי טה
# הוקי פוקי
# הילה הילה היליי
# אם נפסיד או ננצח
# גן של רקדנים
# הנדז אפ
# לט קיס
# אגאדו
# מי אני ומה שמי
# בואו הנה מחרוזת ברזילאית
# מקרנה
# לשמוח ולרקוד

## ראו גם
* מקרנה לילדים – קלטת דומה.
* מקרנה לילדים 2 – קלטת דומה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:יצירות משנת 1997
מיה עיברין

**מיה עיברין** (נולדה ב-18 ביולי 1998) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בכפר סבא. בת לרוני, נגן כלי הקשה, ולמרים, מפעילת תיאטרון סיפור לילדים. למדה בתיכון כצנלסון בעיר, במגמת תיאטרון.

בשנת 2017 התגייסה לצה"ל, ושירתה ככותבת נאומים בלשכת הרמטכ"ל. בהמשך שימשה ככותבת נאומים עבור חברי פורום מטכ"ל במסגרת שירותה בדובר צה"ל.

היא בוגרת בימת הנוער כפר סבא. ולמדה במשך שנתיים בבית ספר למשחק של ניסן נתיב.

## קריירה
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "ריקוד האש" של Yes, בה גילמה את פייגי רוזנברג, נערה חסידית המתמודדת עם מצוקה נפשית.

בשנת 2024 שיחקה בסדרת הנוער "ספין" של HOT, בתפקיד שירה בכר.

בשנת 2025 שיחקה בסדרה "שבאבניקים" בה גילמה את מיכלי גרוס מנהלת הדיגיטל בלשכתו של חבר הכנסת לסרי.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון כצנלסון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
אי הגולים

***"אי הגולים"*** (אנגלית: **Island of Exiles**) הוא רומן בלשי מאת איי ג'יי פארקר שפורסם בשנת 2007. הסיפור עוקב אחר סוגווארה אקיטדה, שנשכר על ידי שני פקידים אפלוליים כדי לחקור את ההרעלה הקטלנית של הנסיך הגולה והידוע לשמצה, אוקיסאדה, במושבת עונשין באי סאדו. החשוד הוא בנו של המושל המקומי, אך הגורמים הרשמיים חשבו שייתכן שהוא הופלל כחלק ממזימת בגידה. אקיטדה נאלץ לבצע חקירה סמויה, ומתחזה לאסיר שנידון לגלות באי. המשימה נעשית מסוכנת, שכן האסירים באי זוכים ליחס מזלזל, כיאה לעבדים זולים שעובדים במכרות.

## מקומות המתוארים ברומן
* Sadoshima (佐渡島): האי סאדו בים יפן.
* Sawata (佐和田): עיירה במפרץ סאוואטה (佐和田湾).
* Mano (真野): עיר הנמל המרכזית ובירת המחוז במפרץ סאוואטה.
* Minato: כפר שנמצא בין אגם קאמו (加茂湖, Kamo Ko) לבין החוף הצפון מזרחי.
* Tsukahara (塚原): כפר שממוקם ליד הנהר אוגורה, ליד ההרים הדרומיים, המקום בו נמצא משכנו של הנסיך אוקיסאדה.
* מקדש הלוטוס האמיתי: מקדש בודהיסטי ומנזר, כקילומטר וחצי במעלה ההר מצוקהרה.
* Echigo: המחוז הצפוני ביפן, בניגאטה המודרנית, ידוע גם כ״ארץ השלג״.

## הדמויות
* הנסיך אוקיסאדה - אחיו הבכור של הקיסר הנוכחי. הוגלה לאי לאחר שלא הצליח להפיל את השליט המכהן.
* טאירה טקמונה - מורהו הפרטי המסור של הנסיך אוקיסאדה, אשר הלך אחריו לגלות.
* פרופסור סאקמוטו - פרופסור בדימוס ללימודים קלאסיים. עבר לאי סאדו כדי לכתוב את ההיסטוריה של האי.
* מוטובה טושיקאטה - מושל האי סאדו.
* מוטובה טושיטו - בנו של המושל.
* שונסיי - נזיר בודהיסטי צעיר במנזר מקדש הלוטוס האמיתי, ומאהב של הנסיך.
* יושימין טאקצונה - גולה חדש שהגיע לאי סאדו.
* ג׳יסיי - אסיר ששוחרר מחפירת "בורות גיריות".
* האסאו - אסיר שתקן עם גב מצולק. לא הגיע מהמעמדות הנמוכים.
* אוגאטה - רופא אלכוהוליסט וחוקר מקרי מוות.
* וואדה - המשטרה המקומית.
* יאמאדה - מפקחת בית הסוהר ו"משרד חפצי הערך".
* מסאקו - בתה של יאמאדה, אהובת נעוריו של טושיטו (בן המושל).
* שיג'ו יוקאטה - ראש ארכיון המחוז.
* גנזו - לבלר בארכיון.
* ריבטה - נזירה מסתורית בעלת עבר סודי.
* אוסאווה - מפקח מס.
* קומו סנטומו - בעל אדמות מקומי ושוטר בכיר באי סאדו.
* קיטה - מנהל העבודה של מכרות קומו.
* טאקאו - בעלת הבית של פונדק מינאטו שמשכה את תשומת ליבו של אוסאווה.
* הארו - בעלת מסעד על גדות האגם בשם במבו גרוב, מפורסמת בתבשילים שהיא מבשלת מהשלל הטרי שבעלה דג.
* נקטומי - רופאו של הנסיך.
* טאימאי - סבל נכה.
* אויושי - אחותה של טיימאי, בעלת אכסניה ואם לילדים רבים.
* פרח קטן - עובדת בתעשיית המין עם גדילה מעוכבת.
* איקוגורו - סמל המשטרה של וואדה.

## קישורים חיצוניים
* אי הגולים של איי ג'יי פארקר
* 

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרות יפנית
חג אסיף (שיר)

"**חג אסיף**" הוא שיר לחג הסוכות, שכתבה שרה לוי-תנאי (1910 – 2005) והלחין משה רפופורט (1903 – 1968). השיר חובר והולחן ככל הנראה בתחילת שנות ה-40.

## רקע
שרה לוי-תנאי, ילידת ירושלים להורים ממוצא תימני אשר עלו לארץ ישראל בסוף המאה ה-19, עבדה כגננת בגן ילדים בשכונת שפירא בתל אביב, והתגוררה בבית משפחת הסופר יהודה בורלא. לצורך עבודתה כגננת, חיברה והלחינה שירי ילדים ושירי משחק. רבים מחומרים אלו פורסמו על ידי מרכז הגננות כחוברת פדגוגית לגננות. תנאי כתבה שירי ילדים רבים, כגון "נסדר מעגל גדול", "ליצן קטן נחמד", "באנו חושך לגרש", "אל תכה", "ביכורים" ("פרי גני הנה הבאתי") ו"ט"ו בשבט".

שיר נוסף שכתבה לכבוד חג סוכות, הוא "אסיף וסוכות", בעיבודו של גיל אלדמע, ובלחן מאת עמנואל עמירן.

## ביצועים
השיר "חג אסיף" בוצע בידי אמנים וחבורות זמר רבים במהלך השנים, ביניהם ניתן למצוא את מקהלת קול ציון לגולה (1950), מקהלת עולי עדן (ראשית שנות ה-50), מקהלת נצרים (1957), גאולה גיל (1958), חבורת שירו שיר (1959), נעמי צורי (שנות ה-50), להקת לרוקדים הידד (1962), חבורת רננים (1962), סדנת הג'אז - ביצוע כלי (1970), מקהלת הילדים של כפר הנוער "הדסים" (שנות ה-70), דורית ראובני (1977), רותי הולצמן (2011), חבורת שהם (2007), עמוס ברזל (2012).

## קישורים חיצוניים
* "'''חג אסיף'''", באתר הספרייה הלאומית
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת

###### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שנות ה-1940
קטגוריה:שירי גאולה גיל
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירי דורית ראובני
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שרה לוי-תנאי
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירי סוכות
דוידה אנצ'לוטי

**דוידה אנצ'לוטי** (נולד ב-22 ביולי 1989) הוא כדורגלן עבר איטלקי, ומאמן כדורגל בהווה, המשמש כמאמן בוטפוגו מליגת העל הברזילאית. 

## תחילת חייו
דוידה אנצ'לוטי נולד בעיר פארמה שבאיטליה, למאמן הכדורגל קרלו אנצ'לוטי וללואיזה ג'יבליני. דוידה הלך בעקבות אביו ותחילתו הייתה כשחקן כדורגל מקצועי במילאן, בתפקיד קשר. הוא הושאל לתקופת זמן קצרה לקבוצת בורגומנרו, ולאחר מכן עבר אליה בהעברה קבועה. בשנת 2009, בגיל 20, פרש אנצ'לוטי ממשחק פעיל במטרה לפתח קריירת אימון.

## קריירה כמאמן
אנצ'לוטי הפך למאמן כדורגל לראשונה בשנת 2012, כאשר מונה למאמן כושר בקבוצת פריז סן ז'רמן הצרפתית, שם אביו היה המאמן. לאחר שאנצ'לוטי האב עבר לספרד כדי לאמן את ריאל מדריד, דוידה הלך בעקבותיו, ועבד כעוזר למאמן הכושר של המועדון.

לאחר שקיבל את רישיון אופ"א A בשנת 2016, (סיים במקום הראשון במחזור שלו), הוא קיבל את תפקיד עוזר המאמן של אביו קרלו בבאיירן מינכן הגרמנית. בבאיירן, הוא יצר קשרי ידידות עם שחקן נבחרת ספרד טיאגו אלקנטרה, ולפי הדיווחים הרגיז חלק מחברי הקבוצה עם היכרות זו, בניגוד לדינמיקת עבודה מקצועית יותר, לאחר שיצא עם קבוצת שחקנים לארוחת ערב במספר הזדמנויות.

כאשר קרלו אנצ'לוטי נכנס לתפקיד המנהל במועדון האיטלקי נאפולי בשנת 2018, דוידה שימש שוב כעוזרו, ולאחר שאנצ'לוטי האב הושעה ממשחק חוץ נגד רומא, דוידה ערך את הופעת הבכורה שלו כמנהל, כשהוא מילא את מקומו של אביו ופיקח על הפסד 2-1 בנובמבר 2019.

בדצמבר 2019 עבר אנצ'לוטי לאנגליה כדי לשמש כעוזר לאביו באברטון. השניים עבדו לצד עוזרו של דאנקן פרגוסון, וייקחו אחריות על אימוני הקבוצה.

לאחר שדוידה הלך בעקבות אביו לספרד כדי לעבוד תחתיו בריאל מדריד, נפוצה שמועה שדוידה יוביל את הקבוצה נגד סלטה ויגו באפריל 2022, בעקבות אבחון הקורונה של קרלו. עם זאת, מכיוון שדוידה לא היה בעל רישיון UEFA Pro באותה עת, הוא לא היה מסוגל לתת הוראות לקבוצה, למרות שהותר לו לעמוד על קו המגע.

הוא השיג בהצלחה רישיון אופ"א מקצועני ביולי 2023, לאחר שסיים קורס אימון ספציפי בוויילס.

במאי 2024, הוא תואר כ"נשק הסודי" של אביו בריאל מדריד.

## סגנון ניהולי
אנצ'לוטי, הנחשב למאמן מודרני ומתקדם, מאמץ גישה רגועה ונינוחה בניהול, אשר היא תוצאה ישירה מהשפעת אביו. לאחר שעבד כמאמן כושר, היה אחראי לעיתים קרובות על חימום השחקנים לפני משחקים, כפי שעשה באברטון בשיתוף פעולה עם ראש מחלקת האימונים, פרנצ'סקו מאורי. במהלך הקריירה שלו, עבד אנצ'לוטי בשיתוף פעולה הדוק עם אביו, כשאף פעם לא התייחס אליו כ"אבא", והם היו חולקים רעיונות אחד עם השני. מערכת היחסים ביניהם התאפיינה ברמת תלות הדדית, שבה דויד תמיד היה שותף פעיל, ולא נשאר בצד.

## חיים אישיים
אנצ'לוטי דובר חמש שפות: איטלקית, צרפתית, ספרדית, גרמנית ואנגלית.

ביוני 2022 הוא נישא לאמנית אנה גאלוצה. לזוג שני בנים תאומים לוקאס ולאונרדו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים איטלקים בספרד
קטגוריה:ספורטאים איטלקים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני בוטפוגו
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1989
דיוקן אן מדנמרק

**דיוקן אן מדנמרק** הוא ציור שמן על , המתוארך לשנת 1614 ומיוחס לצייר הפלמי מרקוס חרארטס הבן . היצירה מתארת את אן מדנמרק, רעייתו של ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד (ובהמשך גם ג'יימס הראשון של אנגליה), ומתאפיינת בפרטי לבוש ותכשיטים המלמדים על מעמדה המלכותי ועל אופנת החצר של ראשית המאה ה-17.

הציור שמור בהאוסף המלכותי הבריטי ומוצג  בארמון הולירוד שבאדינבורו, סקוטלנד. מספר הקטלוג ביצירה הוא RCIN 404437.

## תיאור היצירה
אן מוצגת בדיוקן בן שלושה רבעים, עומדת בלבוש טקסי מפואר הכולל שמלת משי בצבע אפור־כסוף, ארוגה בפרחים קטנים. על מותניה נראית חצאית נפוחה ורחבה הנתמכת ב – אביזר אופנתי בצורת גלגל שטוח, שאן המשיכה ללבוש גם לאחר שיצא משימוש בחוגי האצולה.

ביד ימין אוחזת המלכה מניפה עשויה נוצות יען, ואילו תכשיטיה כוללים שלוש שורות פנינים ארוכות, סיכות יהלומים, תבליט בצורת האות S (סמל לאמה סופיה) ותכשיט הנושא את הסימון C4 – ככל הנראה מתנה מאחיה, כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק. ברקע היצירה מופיעה הכתובת האיטלקית "La mia grandezza dal eccelso" ("גדולתי מן המרומים"), סיסמה אישית שאהבה המלכה.

הציור מציג שינויים אפשריים שבוצעו במהלך העבודה (Pentimenti), במיוחד בפרטים הקטנים של תכשיטים, בצווארון המחוזק בתיל ובקווי המתאר של הלבוש והשיער. ייתכן שהפורמט הנוכחי של היצירה הוא תוצאה של חיתוך מהבד המקורי.

## רקע והקשר היסטורי
אן מדנמרק (1574–1619) נישאה לג'יימס השישי בשנת 1589 ונחשבה לדמות תרבותית מרכזית בחצר המלכות. היא נודעה בטעמיה האמנותיים והייתה פטרונית של אמנים, תיאטראות ואדריכלים. בשנת 1597 מינתה את ג'ורג' הריוט, צורף מאדינבורו, כצורפה האישי, והוא סיפק לה תכשיטים בשווי של כ־£40,000 – סכום השווה כיום לכ־£3.9 מיליון.

הלבוש והתכשיטים ששילבה בהופעותיה הפומביות שימשו לא רק כאמצעי לעידון אסתטי אלא גם לביטוי זהותה הדינסטית והפוליטית. עדויות רבות, בהן דיווחים של שגרירים ונציגים זרים, מעידות על הקפדתה היתרה בפרטי הלבוש והסמליות הטמונה בהם.

## היסטוריית הבעלות
היצירה תועדה לראשונה בשנת 1688 ברשימות האחסון של ארמון וייטהול בלונדון, תחת מספר 461. בהמשך עברה לאוסף המלכותי וכיום היא חלק מקולקציית האמנות של משפחת המלוכה הבריטית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
פרס פוליצר לשנת 2025

**[[פרס פוליצר|פרסי פוליצר]] לשנת 2025** הוכרזו ב-5 במאי 2025, והם הדגישו את חשיבות העיתונות החוקרת והביקורתית, במיוחד בנושאים כמו משבר הפנטניל, ניסיונות התנקשות פוליטיים, והשלכות דיני הפלות בארצות הברית. בנוסף, הוענקו פרסים בולטים בתחומי הספרות, הדרמה והמוזיקה.

## זוכים
### עיתונאות
הזוכים מופיעים ב**טקסט מודגש**.

### ספרים, דרמה ומוזיקה

### אזכורים מיוחדים
צ'אק סטון  קיבל אזכור מיוחד במסגרת פרסי פוליצר לשנת 2025. האזכור ניתן על עבודתו החלוצית כעיתונאי בסיקור תנועת זכויות האזרח בארצות הברית. סטון היה העיתונאי השחור הראשון שכתב טור קבוע בעיתון *Philadelphia Daily News*, טור שסונכרן לכמעט 100 כלי תקשורת. הוא היה בין מייסדי התאחדות העיתונאים השחורים של ארצות הברית, לפני 50 שנה.

## הערות שוליים

2025
פוליצר
פוליצר
עכשיו החיים

"**עכשיו החיים**" הוא אלבומו הרביעי של הזמר אברהם טל, שיצא לאור ב-1 במרץ 2016 על ידי חברת התקליטים "הד ארצי". האלבום זכה להצלחה מסחרית, מכר למעלה מ-80,000 עותקים והגיע

למעמד אלבום פלטינה כפול. טל כתב והלחין את רוב השירים באלבום, וכן הפיק ועיבד אותם לצד יונתן דגן.

## שירים מובילים מהאלבום
"בוקר טוב פרדס חנה" ו"הימים עוברים" היו לשירים מובלים מהאלבום בנוסף יצאו מספר דואטים באלבום: "להיעלם בך" עם מארינה מקסימיליאן ו"תן לי מנגינה" עם להקת הדג נחש אשר גם נכלל באלבומם "שותפים בעם".

## שירי האלבום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אברהם טל
אחד (מיני-אלבום)

**"אחד"** הוא מיני-אלבום של הזמר-יוצר הישראלי אברהם טל, שיצא לאור ב-12 במרץ 2023. היצירה מסמנת שינוי בגישתו האמנותית של טל, שכן היא הופקה כפרויקט עצמאי לחלוטין שבו הוא שימש ככותב, מלחין, מעבד, נגן ומפיק מוזיקלי.

## רקע וכתיבה
האלבום התגבש במהלך שנתיים של עבודה באולפנו הביתי של טל. הבחירה ליצור את האלבום לבד נבעה מרצונו של טל ליצור מוזיקה שכולו יצר לבד, בתהליך זה, טל ביצע בעצמו את כל שלבי ההפקה הטכניים, כולל תיכנותים, מיקס ומאסטרינג, מלאכות שבדרך כלל מופקדות בידי אנשי מקצוע ייעודיים. התוצאה המוזיקלית מתרחקת מהסגנון האופטימי המזוהה עם להיטיו המוקדמים של טל ופונה לעבר סאונד אלקטרוני, לעיתים אפל ומינימליסטי יותר.

## סגנון מוזיקלי ושימוש בבינה מלאכותית
הסגנון המוזיקלי באלבום משלב מוזיקה אלקטרונית מודרנית עם נגיעות של מוזיקת עולם וסינת'-פופ. מבחינה תוכנית, הטקסטים עוסקים בחשבון נפש אישי, תהליכי פרידה והתבוננות פנימית. לצד החדשנות המוזיקלית, האלבום בלט כפרויקט המוזיקלי הראשון בישראל המלווה במערך קליפים שלם שנוצר באמצעות טכנולוגיית בינה מלאכותית. הקליפים הופקו בשיתוף פעולה עם האמנים תום דור ועודד פרבר, אשר תרגמו את האווירה המופשטת של השירים לדימויים ויזואליים שנוצרו על ידי מכונה.

## שירי המיני האלבום
המיני האלבום כולל ארבע שירים, את השיר "כל הזמן שנעלם", את השיר "אברהם" לו יצא בהמשך גם "גרסת המציאות", השיר "קח עוד נשימה" שיצא כסינגל מקדים ב-9 ביוני 2022 ואת השיר "להבין אותך".

## קבלה וביקורת
האלבום זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה, שהדגישו את התעוזה שבשינוי הכיוון האמנותי. המבקר יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ארבעה כוכבים, וציין כי מדובר ב"מהפך אמנותי" המשלב נרטיב אישי חשוף עם סאונד פוסט-מודרני. המבקר יובל אראל תיאר את האלבום כקפסולה מוזיקלית המזקקת את המהות האמנותית של טל נכון לעת הזו, וציין כי מדובר ביצירה רב-חושית המשלבת מילים, צלילים וויז'ואל עתידני. הביקורות הדגישו כי למרות הוויתור על צוות הפקה חיצוני, התוצאה הסופית שומרת על רמה מקצועית גבוהה ומצליחה לחבר בין מוזיקת שוליים אלקטרונית לבין המיינסטרים הישראלי.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אברהם טל
קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
קטגוריה:מיני-אלבומים בהוצאה עצמית
נפתלי הירש קצנלנבוגן (אלזס)

הרב **נפתלי הירש קצנלנבוגן** (ידוע גם כ**הירש לזר** ו**נפתלי-לזר הירש**; כ"ז בניסן ה'תק"ט, 15 באפריל 1749 – ח' בכסלו ה'תקפ"ד, 11 בנובמבר 1823) היה רב ופוסק אשכנזי, שפעל בגרמניה ובצרפת בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. כיהן כרב בערים פרנקפורט דאודר, גלוגוב, הגנאו ווינצנהיים  שבאלזס, וחבר הסנהדרין בפריז ונשיא קונסיסטוריה של הריין העליון.

## ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תק"ט (1749), כנראה בבורגפרפאך  שבה כיהן אביו רבי אליעזר קצנלנבוגן כרב. היה בן למשפחת רבנים מיוחסת, מצאצאי רבי מאיר קצנלנבוגן (ה"מהר"ם מפדובה").

אביו רבי אליעזר קצנלנבוגן (1700–1771) כיהן כאב"ד מדינת גראבפלד והגנאו שבאלזס, ואמו הייתה יעכט הלמן (1710–?). סבו מצד אביו היה רבי משה בן שאול קצנלנבוגן (1670–1733), אב"ד שוואבך, וסבתו הייתה לאה לבית היילפרין (1670–1740). מצד אמו, היה נכדו של רבי שמואל הילמן, רבה של מץ, למד אצל סבו ונחשב לתלמיד מובהק שלו. לאחר פטירת סבו, עבר בגיל חמש-עשרה ללמוד בישיבה בשלזיה.

בשנת 1794 נישא לרחל העכט בתו של פייבל שהיה ראש הקהילה היהודית בגלוגוב.

לכל המאוחר משנת 1784 שימש כרבה של פרנצלאו. לאחר פטירתו של רבי יוסף תאומים בי' באייר ה'תקנ"ב פנו אליו פרנסי פרנקפורט דאודר בחודש סיוון ה'תקנ"ג והזמינוהו לשמש כרבה של העיר. בראש חודש אלול באותה שנה (1793) נכנס לתפקיד, שבו כיהן במשך כעשר שנים. ב-1797 פרסם בעיר זו את ספרו **שער נפתלי**, העוסק בענייני אבן העזר. לאחר מכן כיהן כרב בגלוגוב, בהגנאו, ובשנת 1801 מונה לרב בוינצנהיים, הקהילה היהודית הגדולה ביותר באלזס עילית. ב-1806 נבחר לחבר הסנהדרין בפריז, גוף שהוקם על ידי נפוליאון כדי לדון בסוגיות הקשורות למעמד היהודים בצרפת. בהמשך שימש כרב ראשי ונשיא הקונסיסטוריה של אלזס עילית.

הרבה להסכים על ספרי האחרונים שבתקופתו, וביום ה' באייר ה'תקפ"ב נתן את הסכמתו לספר נתיבות השלום (הביאור).

נפתלי הירש נפטר בח' בכסלו ה'תקפ"ד, 11 בנובמבר 1823 בוינצנהיים. ונקבר בבית הקברות היהודי בוינצהיים.

## משפחתו
200px|left|ממוזער|
*בנו, רבי פנחס שמואל, היה רבה של הייגנהיים 
*בתו, שיינדיל, הייתה אמו של הרב לזר איזידור, הרב הראשי של צרפת.
*בת נוספת, יכט, נישאה לרבי שמעון ליב הכהן ב"ר אנשיל.

## לקריאה נוספת
* 
** 
*
*
* Neil Rosenstein, *Saul Wahl: Polish King for a Night, or, Lithuanian Knight for a Lifetime*, Elizabeth, N.J.: Computer Center for Jewish Genealogy, 2006, .
* *Yivo Annual of Jewish Social Science*, Yiddish Scientific Institute, 1958.

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונת מצבתו באתר wintzenheim.histoire
* אילן היוחסין של נפתלי הירש קצנלנבוגן באתר Geni.com
* נפתלי הירש קצנלנבוגן באתר judaisme-alsalor 

ספרו:
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:אלזס
קטגוריה:גלוגוב: רבנים
קטגוריה:חברי הסנהדרין של פריז
קטגוריה:ילידי 1749
קטגוריה:נפטרים ב-1823
קטגוריה:פרנקפורט על האודר: רבנים
משה ברון

**משה ברון** (15 בספטמבר 1916 – 25 במרץ 1981) היה איש "ההגנה", ממקימי תעשיית הנשק המחתרתית, אחראי הביטחון של יישובי הנגב ערב קום המדינה, ומושל הנגב בצה"ל לאחר קום המדינה. פעל בשירות הביטחוני והציבורי במשך שנים רבות והיה דמות מפתח בהתבססות היישוב היהודי בנגב ובמערכת הביטחון הישראלית.

## ביוגרפיה
משה ברון נולד בשנת 1916 בעיר ניקולייב שבאוקראינה. בשנת 1921, בהיותו בן חמש, עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהתיישבה ברחוב רש"י בתל אביב. למד בבית הספר לבנים ולאחר מכן בבית הספר למסחר. בגיל 15, בשנת 1931, הצטרף ל"הגנה" והחל את דרכו בפעילות ביטחונית.

ברון היה מהדמויות המרכזיות בפיתוח ובניהול מערך ה"סליקים" – מחסני נשק סודיים, ובארגון ייצור נשק במחתרת. היה מראשוני אנשי התעשייה הצבאית (תע"ש) המחתרתית, ובין היתר פיקח על ייצור והסתרת רובי "סטן" במרתפים ובבתי מלאכה נסתרים, הרחק מעיני הבריטים. היה מעורב בהקמת "מכון איילון" ברחובות – מפעל תע"ש מחתרתי שהוסווה כקיבוץ, ובו יוצרו תחמושת ונשק עבור לוחמי ההגנה. ברון נודע ביצירתיותו וביכולתו לארגן ולהסוות את הפעילות הביטחונית.

בין השנים 1939–1947 ניהל את "החנות" ברחוב השרון 10 בתל אביב – מפעל מחתרתי לייצור חלקי נשק, אשר הבריטים פשטו עליו ב-1947 אך לא גילו את הסליק המרכזי. ברון היה מעורב בפעולות נועזות להברחת הנשק מהמקום.

### תפקידיו הביטחוניים ערב קום המדינה
בשנת 1944 עזב את שירות הש"י (שירות הידיעות של ההגנה) ומונה לקצין הביטחון של תע"ש. בתקופת "הסזון" היה אחראי ללכידת מחסני נשק של האצ"ל ולהעברת ארכיונים של הארגון לידי הש"י.

ב-1946, לאחר הקמת 11 הנקודות בנגב, מונה לאחראי הביטחון של כל יישובי הנגב החדשים. תפקידו כלל מיגון היישובים, אספקת נשק, ושמירה על קשרים טובים עם האוכלוסייה הבדואית המקומית.

### מושל הנגב
עם הקמת מדינת ישראל, קיבל דרגת רב-סרן ומונה למושל הצבאי של הנגב. בתפקיד זה היה אחראי על ביסוס שלטון ישראל באזור, פיתוח תשתיות, שמירה על הביטחון והסדרת היחסים עם האוכלוסייה המקומית.
ממוזער|שמאל|250px|משה ברון כ"מושל הנגב"
ברון שירת כמושל הנגב עד לשחרורו מצה"ל, אז פנה לתפקידים אזרחיים בחברות "עמידר" ו"שיכון ופיתוח".

משה ברון היה נשוי לבת שבע, לבית שניצר, אחותו הבכורה של אלוף-משנה אליעזר יפה. ההיכרות בינם קרתה בזמן פעילותם בהגנה. להם שני ילדים. המשפחה הייתה בין הראשונות שהתיישבו בשכונת צהלה בתל אביב, שנבנתה לקציני צה"ל.

## חשיבות והשפעה
ממוזער|רב-סרן משה ברון במשרדו
ברון נפטר בשנת 1981. תרומתו לביטחון המדינה, ליישוב הנגב ולפיתוח תעשיית הנשק המחתרתית נחשבת למשמעותית ביותר בתולדות היישוב והמדינה. ברון היה דמות מפתח במערך הביטחוני של היישוב היהודי ערב קום המדינה, ובמיוחד בפיתוח תעשיית הנשק המחתרתית ובהגנה על יישובי הנגב. פועלו תרם לביסוס ההתיישבות בנגב, להצלחת מבצעי ההגנה וליצירת תשתית ביטחונית למדינה שבדרך.

בגיליון "מחנה גדנע" משנת 1959 פורסמה כתבתו של יורם טהרלב אודות "מבצע חנות" בו שימש ברון כמפקד המבצע לסילוק הנשקים מהמחבוא בעקבות גילוי הסליק על ידי הבריטים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:מושלים צבאיים ישראלים
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
אליקים שלזינגר

הרב **אליקים שלזינגר** (כ"ב בחשוון ה'תרפ"ב, 23 בנובמבר 1921 – י"ז שבט ה'תשפ"ו, 4 בפברואר 2026) היה ראש ישיבת "הרמה" בלונדון, ממנהיגי הקהילה החרדית באנגליה.

## ביוגרפיה
נולד בווינה לדוד (נכד רבי אליקים גצל שלזינגר) ובילא (בת רבי יעקב רוזנהיים) שלזינגר. בשנת ה'תרצ"א (1931) עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והם השתקעו בתל אביב. את לימודיו התורניים החל בישיבתו של הרב יוסף צבי דושינסקי. ובהמשך למד גם בישיבת קמניץ ובישיבת לומז'ה בפתח תקווה.

בשנת ה'תש"ד נישא לדינה יהודית, בתו של הרב משה בלוי. לאחר פטירת חותנו התמנה לראש ישיבת "פני משה" בירושלים – ישיבה שהוקמה לזכרו של חותנו. בהמשך, בהמלצתו של הרב מבריסק, עבר להתגורר בבריטניה. תחילה שימש כראש ישיבה בעיר קאפלן שבבלגיה למשך שנתיים, ולאחר מכן עבר ללונדון, שם ייסד את ישיבת "הרמה", הקרויה על שמו של הכתב סופר, ובהמשך גם על שם ממשיכו – הדעת סופר, שהיה רבו.

הרב שלזינגר נודע בקשריו ההדוקים עם גדולי ישראל בדורו, בהם הרב יצחק זאב סולובייצ'יק, החזון איש ועוד. את זיכרונותיו מהם העלה על הכתב בספרו "הדור והתקופה". לדברי בנימין בראון, הרב שלזינגר נמנה עם כמה תלמידים שנטו "לצבוע את החזון איש בצבעים קנאיים יותר משאר העדויות עליו".

הרב שלזינגר פעל בנושאי קבורה יהודית ושימש כיו"ר הוועדה להגנה על בתי קברות יהודים באירופה.

בי"ז בשבט ה'תשפ"ו נפטר בלונדון, ונקבר בבית הקברות ענפילד.

## עמדותיו
ביחסו לציונות נחשב לקרוב להשקפתם של החוגים הקנאיים. לטענתו, החזון איש עצמו נמנע מלהביע עמדה נחרצת בנוגע לשאלת ההשתתפות בבחירות לכנסת – עמדה הסותרת את הדימוי הרווח בקרב תלמידי החזון איש.

ב-2019 פעל למניעת רגולציה ממשלתית בחינוך החרדי בבריטניה. במסגרת מאבק זה נפגש עם שר החינוך הבריטי ובכירים נוספים במשרדו בבית הפרלמנט שברובע וסטמינסטר. כחצי שנה לאחר מכן פרסם מכתב פתוח לראשי מוסדות החינוך החרדיים בממלכה, שבו כינה את ההתערבות "גזירת שמד", ופסק כי חובה לעמוד מולה במסירות נפש – "יהרג ואל יעבור".

בסוף 2019 חתם על מכתב שגינה את התוקפים את ג'רמי קורבין כמענה על טענות לאנטישמיות במפלגת הלייבור בממלכה המאוחדת.

## חיבוריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## משפחתו
היה נשוי לדינה יהודית, שנפטרה בשנת ה'תשע"ט, ולהם תשעה ילדים. (רשימה חלקית)
* הרב חיים אליעזר, ממלא מקומו בישיבת הרמה.
* הרב משה אורי, ראש כולל "ויואל משה" סאטמאר בלונדון.
* הרב יצחק, ראש הכולל בישיבה הרמה.
* הרב ישעיהו יחיאל, ראש כולל ורב קהילה בלונדון.
* הרב מאיר, מרבני קהילת סאטמאר במונסי.
* הרב שמואל, מרבני ישיבת תורה תמימה בסטטן איילנד.
* הרב עמרם, ראש ישיבת עץ חיים לצעירים בירושלים.
* הרב אברהם אבא, מרבני ישיבת מחנובקה בעלזא בלונדון.

## קישורים חיצוניים

* 
* בד"ה זקן רה"י הגאון רבי אליקים שלזינגר זצ״ל בפורום אוצר התורה, תמונות רבות.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בריטים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:משפחת בלוי
קטגוריה:ראשי ישיבה בריטים
אליקים שלזינגר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2026
ויקטור סטולוף

**ויקטור סטולוף** (17 במרץ 1913 - 9 בדצמבר 2009) היה במאי, מפיק ותסריטאי הוליוודי אמריקאי, יליד רוסיה, שעבד בקולנוע ובטלוויזיה. בשנת 1943, סטולוף ואדגר לאו היו מועמדים לפרס האוסקר בקטגוריית "הסרט התיעודי הטוב ביותר", על הסרט "איים קטנים של חופש".
## ביוגרפיה
סטולוף נולד ברוסיה, אביו אברהם סטולוף היה צייר. כשהיה בן שנה הגיעה המשפחה לארץ ישראל ואחר כך עברה למצרים, שם קיבל אביו משרה כמורה לאמנות בקהיר. הוא נשלח ללמוד משפטים בצרפת. שחזר למצרים שכר מצלמה והחל לעבוד כצלם באלכסנדריה. סטולוף שכנע את העורך של אחד העיתונים בקהיר להפיק ביחד יומן קולנוע ראשון בערבית והחל להיות פעיל בתעשיית הקולנוע המצרי. אחר כך מונה למנהל מחלקת יומני הקולנוע והסרטים התיעודיים באולפני "מיסר פילם". המשימה הראשונה שלו הייתה לתעד את הלווית פואד הראשון, מלך מצרים ב-1936.

בשנת 1940 עבר לארצות הברית והשתלב שם בתעשיית הקולנוע.

בשנת 1932 הגיע לצלם את המכביה הראשונה בתל אביב. באוקטובר 1958 ביקר בישראל בדרכו לקראצ'י, שם צילם סרט עם קפטן פיטר טאונסנד שהתפרסם כמאהבה של הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן. בסוף 1967 ביקר שוב בישראל וצילם סרט עם שארל אזנבור.

## פילמוגרפיה נבחרת
* "סימפוניה קטלנית" (1947) - במאי
* "איים קטנים של חופש" (1943) - מפיק, במאי
* "מצרים בשלושה" (1953) - במאי
* "האלים של שונית הכרישים" (1958) - תסריטאי
* "נואשי המדבר" (1959) - תסריטאי
* "על אהבה ותשוקה" (1964) - תסריטאי, מפיק
* "אינטימיות" (1966) - תסריטאי, במאי
* "מַדוּעַ?" (1971) - במאי
* "פרשת וושינגטון" (1977)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
פרס פוליצר לזיכרונות או אוטוביוגרפיה

**פרס פוליצר לזיכרונות או אוטוביוגרפיה** ניתן למחבר אמריקאי על זיכרונות או אוטוביוגרפיה מובחנים ועובדתיים, בסך של 15,000 דולר כחלק מפרסי פוליצר הניתנים כהוקרה למצוינות בעיתונות ובאמנויות מאז שנת 1917.

## זוכים

## הערות שוליים

זיכרונות או אוטוביוגרפיה
באסל נאסר

**באסל עבד א-רחמן חסן נאסר** או **באסל אל-כפרנה** (בערבית: **باسل عبد الرحمن حسن ناصر** או **باسل الكفارنة**; 16 בפברואר 1966 – 20 בינואר 2025) היה פרופסור פלסטיני, שכיהן ממרץ 2024 עד פטירתו בתפקיד שר הסעד בממשלת מוסטפא.

## ביוגרפיה
הוא נולד במחנה הפליטים ג'באליה שבצפון רצועת עזה ב-16 בפברואר 1966. הוא קיבל את השכלתו הבסיסית בבית הספר היסודי המעורב לפליטים בבית חאנון, את החינוך הקדם צבאי בבית הספר היסודי לבנים בית חאנון, ואת תעודת הבגרות התיכונית בבית הספר אל-פאלוג'ה ב-1984. הוא השלים לימודי תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטה האסלאמית בעזה בשנת 1990, ולימודי תואר שני בניהול ויישום פרויקטי פיתוח באוניברסיטת מנצ'סטר בבריטניה בשנת 1993.

בשנות ה-60 אביו היה מבוקש על ידי ישראל, והוא עצמו נעצר כאמצעי זהירות במהלך האינתיפאדה הראשונה, כתוצאה ממעצרו וסגירת האוניברסיטה נדחה סיום לימודיו באוניברסיטה האסלאמית בשנתיים.

נאסר עבד במספר תפקידים, הבולט שבהם כמנהל פרויקטים של  בין השנים 1994 ל-1995. הוא ניהל את משרד סוכנות הפיתוח של האו"ם (UNDP) ברצועת עזה בין השנים 2015 ל-2019. הוא היה חבר במועצת המנהלים של  ב-1993, חבר באספה המכוננת של אגודת המנהלים הפלסטינים ב-1995, חבר באגודת הכלכלנים הפלסטינים, חבר בחבר הנאמנים של , חבר במועצת המנהלים של מועדון הספורט בעזה, מזכיר חבר הנאמנים של אגודת הזכות לחיים, מזכיר מועצת המנהלים של האגודה וחבר בחבר הנאמנים של הארגון הבינלאומי לשיקום פלסטין.

במהלך מבצע צוק איתן ב-2014 הופצץ ביתו ברצועת עזה.

ב-28 במרץ 2024 אישר נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס את הרכב השרים של ממשלת הרשות הפלסטינית ה-19 בראשות מוחמד מוסטפא. ב-31 במרץ 2024 הושבע נאסר מרחוק כשר הסעד. מחמוד עבאס גם תיקן ב-11 ביוני 2024 את הצו המקים את  משנת 2016, והוסיף מועצת מנהלים לסוכנות. לאחר מכן, הוא מינה את נאסר כחבר במועצה החל מ-23 ביוני 2024.

במהלך מלחמת חרבות ברזל סירב נאסר להאשים את חמאס וטען כי ישראל היא האחראית הבלעדית ל"הרג אלפי פלסטינים והרס בתיהם". באוקטובר 2024 הופיע ב-BBC והאשים את "התוקפנות הישראלית".

הוא נפטר ביום שני, 20 בינואר 2025 בעמאן, ירדן, כתוצאה מסיבוכים לאחר שעבר ניתוח לב פתוח. הוא נקבר למחרת בבית הקברות סחאב.

באסל נאסר היה נשוי ואב לשבעה ילדים. הוא גם פרסם מספר מאמרים וספרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האסלאמית בעזה
קטגוריה:מחנה הפליטים ג'באליה: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1966
מרטין פון באומגרטן

**מרטין פון באומגרטן** (בלטינית: **Marinus à Baumgarten**) היה חוקר נוצרי, אוסטרי שסייר ברחבי הלבנט במאה ה-16 וכתב את הספר Peregrinatio in Aegyptum, Arabiam, Palaestinam, & Syriam, (מסע במצרים, ערב, ארץ ישראל וסוריה) שנכתב בלטינית ופורסם ב-1594.

## ביוגרפיה
בנו של בעל מכרה, שבסוף המאה ה-15 עסק בפיתוח עסקי משפחתו ב באוסטריה ובשנת 1510 עבר לעיר לינץ, אך לא הצליח להציל את המכרה המשפחתי, על אף תמיכת של ממשלת אינסברוק. בשנת 1522 נושיו השתלטו על רכושו בשל חובות כבדים אך הוא נשאר בתפקיד מנהל הכרייה למשך שארית חייו.

בסביבות שנת 1522 הוא המיר את דתו לפרוטסטנטיות וידוע שהוא התכתב עם מרטין לותר.

## תיאור המסע
המסע החל בשנת 1507, בשלהי שלטון הממלוכים ולפני שלטון הטורקים. הוא הפליג מאירופה למצרים ולאחר שסייר שם חצה את סיני, תוך שהוא מסייר בכמה אתרים וביניהם: מנזר סנטה קטרינה וחזר לצפון סיני, בדרכו לארץ ישראל.

הסיור בארץ ישראל, כלל את המקומות הבאים:
* הוא החל בעזה וכתב שהוא מצא שם את העמודים ששרדו מהמקדש הפלישתי שהופל על ידי שמשון.
* חברון: סייר בעיר ובאתריה וכן בקבר ישי, אבי דוד המלך.
* בית לחם.
* ירושלים: סייר בעיר וכן בעמק יהושפט, על גשר שלדבריו, נבנה על ידי המלכה הלנה והוא תיאר את מצבת אבשלום שעליו נהגו המקומיים ליידות אבנים, משום שחטא נגד אביו. הוא מתאר את מצבם הקשה של הנזירים הפרנציסקנים שסבלו מיחס שכניהם (הערבים והיהודים) והתעמרות השלטונות.
* יריחו והירדן ולאחר מכן ביקר ב"מרון".

מצפון הארץ יצא פון באומרטן לבקעת הלבנון, ביקר בעיר בעלבכ ובעתיקותיה ומשם יצא לדמשק. מאחד מחופי סוריה הפליג חזרה לאירופה ובדרך עצרה הספינה בעיר סלמיס בקפריסין שהייתה נתונה אז לשליטת ונציה. הוא מתאר את עתיקות סלמיס ומדווח שכל הכתובות הושחתו. ליד סלמיס "נמצא אגם של מלח מעולה, אשר בהיותו קרוש בחום השמש, מוכיח את עצמו כמלח הטוב ביותר, והוא מיוצא בכמויות גדולות לסוריה, יוון, איטליה ומדינות אחרות, ומניב רווח רב למדינת ונציה."

## הספר
הספר, נכתב בלטינית. תורגם לאנגלית בשנת 1744 ולרוסית בשנת 1794. בשנת 1931 תורגם הספר לגרמנית.

## קישורים חיצוניים
* הספר במהדורה האנגלית זמין לקריאה באינטרנט.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
ג'ומנג'י (סדרת טלוויזיה)

**ג'ומנג'י** (באנגלית: **Jumanji**, הידועה גם בשם: **ג'ומנג'י: הסדרה המצוירת**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית המבוססת על הסרט משנת 1995 בעל אותו שם, אשר בתורו התבסס על ספר תמונות לילדים משנת 1981 בעל אותו שם. הסדרה שודרה במשך שלוש עונות, מ-8 בספטמבר 1996 עד 11 במרץ 1999. בשנת 1996 היא שודרה ברצועת השידור UPN Kids ברשת UPN, אך עונות מאוחרות יותר שודרו תחת רצועת השידור Bohbot Kids Network. בישראל, הסדרה שודרה בתרגום עברי בערוץ הילדים בשנת 1997.

הסדרה הופקה על ידי אדלייד הפקות והייתה הסדרה הראשונה שהם עשו, עם עיצובי הדמויות מאת אוורט פק.

## עלילת הסדרה
ג'ודי ופיטר שפרד הם שני ילדים שמוצאים משחק לוח בשם "ג'ומנג'י". בכל תור, הם מקבלים "רמז" ואז מועברים לעולם המשחק עד שהם פותרים אותו, מה שמאפשר להם לעזוב. במהלך הרפתקאותיהם, הם פוגשים את אלן פאריש, שחקן נוסף שנלכד בעולם המשחק מכיוון שמעולם לא ראה את הרמז שלו ולא הצליח לפתור אותו כדי לעזוב, ומטרתם העיקרית היא לשחרר אותו מהמשחק. מאוחר יותר, הם משחררים שחקן נוסף שקורא לעצמו המאסטר של ג'ומנג'י ונמצא לכוד זמן רב יותר מאלן. בניגוד לאלן, הוא ראה את הרמז שלו אך מעולם לא פתר אותו, למרות שניסה לגרום לאחרים לפתור אותו עבורו, אך הצליח לפתור אותו בעזרת הילדים.

אלן מגלה מאוחר יותר שהיו שחקנים אחרים של המשחק לאורך הזמן, שרבים מהם השאירו את צעצועיהם במערה שהיא חלק מביתו, אך לא כולם שרדו את המשחק. בפרק האחרון, בעזרת גביש שמראה את העבר, הילדים ואלן מוצאים את הרמז שלו על ידי התבוננות בגלגול שלו ובמה שהמשחק אומר, ומבינים מדוע הוא מעולם לא ראה אותו: מיד לאחר שגלגל, אמו קראה לו לארוחת ערב, וכשהוא עזב, הרמז הופיע והוא הועבר אל תוך המשחק. לאחר שהרמז נחשף בפניו, אלן הבין שהוא היה יכול לצאת מג'ומנג'י מיד כשהיה נכנס למשחק. עכשיו, כשהוא יודע את הרמז שלו, אלן, בעזרתם של ג'ודי ופיטר, פותר אותו ובורח מג'ומנג'י. לאחר מכן, הילדים מחליטים להרוס את ג'ומנג'י כדי שאף אחד אחר לא יסבול ממנו.

## דמויות ומדבבים
* ביל פאגרבאקי – אלן פאריש
* דבי דריברי – ג'ודי שפרד
* אשלי ג'ונסון – פיטר שפרד
* פמלה אדלון – רוק
* מלאני צ'רטוף – דודה נורה שפרד
* טים קארי – טריידר סליק
* שרמן הווארד – ואן פלט
* ריצ'רד אלן – סטוקר, קצין בנטלי, בוב השבט
* ויליאם סנדרסון – פרופסור איבסן
* קווין שון – דד-איי, מנג'י, חברו של רוק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ג'ומנג'י
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על סרטים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1996
צ'אי (זמרת)

**תאודורה ולאחוביץ**' (בסרבית: **Теодора Влаховић**; נולדה ב-2000), הידועה בשם הבמה **צ'אי** (Chai), היא זמרת וכותבת שירים סרבית.

ולאחוביץ' נולדה וגדלה בקיקינדה, ולמדה בבית הספר לכלכלה ומסחר בעיר.  בשנת 2015 החלה לפרסם גרסאות כיסוי לשירים בפלטפורמות יוטיוב ואינסטגרם, אשר זכו להצלחה ולחשיפה גדולה. בשלב זה החלה גם את פעילותה כזמרת בלהקת פר נפר.

בשנת 2023 הוציאה את מיני-אלבום הראשון שלה, *Talasi* ("גלים"), תחת חברת התקליטים רד פיל. ולאחוביץ' שותפה מלאה ליצירת שיריה, הן בכתיבת המילים והן בהלחנה. ב-21 בדצמבר 2023 נחשף כי ולאחוביץ' עתידה להשתתף בקדם הסרבי לאירוויזיון 2024 עם השיר "Sama". היא התחרתה במקצה הראשון, שהתקיים ב-27 בפברואר 2024, ובסופו דורגו במקום ה-11 ונכשלה בניסיון להעפיל לגמר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות סרביות
קטגוריה:ילידות 2000
פיינל פור היורוליג 2025

**[[פיינל פור היורוליג]] 2025** הוא טורניר הפיינל פור שחתם את עונת היורוליג , העונה ה-68 של טורניר הכדורסל המוביל באירופה וה-25 מאז אורגנה לראשונה על ידי יורוליג בסקטבול. זה היה הפיינל פור ה-38 של עידן הפיינל פור המודרני של היורוליג (מאז 1988), הפעם ה-40 בסך הכל שהתחרות מסתיימת בפורמט פיינל פור. הטורניר שוחק באיתיחאד ארנה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות, בין התאריכים 23–25 במאי 2025. טורניר הפיינל פור נערך לראשונה מחוץ ליבשת אירופה מאז פיינל פור 2004 שנערך בתל אביב.
## קבוצות

## בראקט

## חצי גמר
### חצי גמר א'

### חצי גמר ב'

## [[משחק על המקום השלישי]]

## משחק הגמר

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2025
קטגוריה:אבו דאבי: ספורט
קטגוריה:2025 באיחוד האמירויות הערביות
חוף קופלי

**חוף קופלי** (באנגלית: **Caughley Beach**) הוא החוף הצפוני ביותר בנווה מדבר אנטארקטי, דרומית מערבית לכף בירד, האי רוס, אנטארקטיקה. הוא מופה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, בשנים 1958–1959 ונקרא על שם גרם קופלי , ביולוג המשלחת שביקרה בכף בירד. אזור אנטארקטי מוגן במיוחד מס' 116, נמצא מעל החוף.

## אזור ציפורים חשוב
אתר בשטח של קילומטר רבועי בחוף קופלי הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות (IBA) על ידי BirdLife International משום שהוא תומך במושבה של כ-40,000 זוגות רבייה של פינגווין אדלי, הגדול מבין שלושה סוגי פינגווין בכף בירד. לפי הערכות יש כ-140 זוגות רבייה של חמסן דרומי בטווח של קילומטר ממושבת הפינגווינים אדלי. מינים נוספים שנצפו בסביבה כוללים כלב ים ודל (*Leptonychotes weddellii*), לובודון הסרטנים (*Lobodon carcinophagus*), כלב ים נמרי (*Hydrurga leptonyx*) וקטלן (*Orcinus orca*).

## ניו קולג' ואלי
ניו קולג' ואלי שוכן מדרום לכף בירד, על מדרונות נטולי קרח מעל חוף קופלי. הוא פונה לצפון-מערב ונושא מים מכיפת קרח של כף בירד במהלך הקיץ. הוא מוגן כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד (ASPA) מס' 116 משום שהוא מכיל כמה מקבוצות טחבי עלים העשירות ביותר, עם מיקרוביוטה ובעלי חיים נלווים באזור ים רוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: אזורי ציפורים בעלי חשיבות