open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קריאת שפתיים

**קריאת שפתיים**, או **קריאת דיבור**, היא טכניקה להבנת דיבור באמצעות פענוח תנועות השפתיים, הלשון והפנים, וכן באמצעות מידע המגיע מתוך ההקשר, הידע בשפה ויכולת השמיעה.

כל צליל לשוני הוא בעל תנוחה מסוימת של הפנים והפה (viseme), אך פונמות רבות חולקות את אותה תנוחת פנים ופה, כך שלא ניתן להבדיל ביניהן באופן חד משמעי מתוך המידע הוויזואלי לבדו. מסיבה זאת לא ניתן לראות צלילים שבסיס החיתוך שלהם הוא בתוך הפה או הגרון; זוגות של עיצורים קוליים ובלתי קוליים נראים זהים, כגון /p/ ו-/b/, /k/ ו-/g/, /t/ ו-/d/, /f/ ו-/v/, והוא הדבר גם לצלילים מאונפפים (nasalization). לפיכך, קוראי דיבור חייבים להשתמש ברמזים נוספים מהסביבה ומן ההקשר על מנת להבין את הנאמר. 

אנשים עם ראייה ושמיעה נורמליים עושים שימוש בלתי מודע במידע מתנועות השפתיים והפנים על מנת לסייע להבנה השמיעתית, ואנשים הדוברים שפה באופן שוטף מסוגלים לקרוא שפתיים במידה מסוימת. יחד עם זאת, עיקר השימוש בטכניקה נעשה על ידי אנשים חרשים וכבדי שמיעה ככלי נוסף לתקשורת עם אנשים בעלי שמיעה תקינה. אנשים בעלי שרידי שמיעה והנעזרים במכשירי שמיעה מסתייעים גם בערוץ השמיעתי בקריאת דיבור, אך קוראי דיבור שגדלו כחרשים ייתכן ולא שמעו מעולם את השפה הדבורה, ואינם דוברים מיומנים שלה, מתקשים יותר בפענוח המידע הוויזואלי בקריאת דיבור, ועליהם ללמוד באופן שיטתי את תנוחות הפנים של כל פונמה.

קריאת דיבור דורשת ריכוז רב ועשויה להיות מעייפת מאוד. קל יותר לקרוא דיבור כשהנאמר הוא ביטוי נפוץ (כמו ביטויי ברכה: שלום, להתראות, מזל טוב) מאשר ביטויים המופיעים מבודדים ללא מידע תומך, כמו למשל שם של אדם שלא פגשת לפני כן. יתר על כן, קל יותר לקרוא שפתיים של אדם מוכר שתנועות פניו מוכרות, מאשר של אדם שפגשנו זה עתה.

קריאת דיבור הופכת קשה במיוחד כאשר אין ראות טובה של פני הדובר בשל הסתרת הפה, הפניית הראש, שפם עבות או מקור אור חזק הנמצא מאחורי הדובר, וכן כאשר מתנהל דיון קבוצתי שבו מספר אנשים מדברים בו זמנית ובמהירות. מסיבות אלה ואחרות אנשים חרשים וכבדי שמיעה מעדיפים שיטות אחרות לתקשורת עם אנשים שומעים כגון כתיבה, תמלול או תרגום לשפת הסימנים.

כאשר מנהלים שיחה עם אדם קורא דיבור, אין צורך לבצע תנועות שפתיים מוגזמות ומודגשות, משום שהתנהגות זו עשויה לטשטש רמזים מסייעים. יחד עם זאת, ניתן ללמוד כיצד להדגיש את הרמזים המסייעים וכך להקל על קורא הדיבור. 

## קריאת שפתיים בתרבות
* בסרטו של סטנלי קובריק 2001: אודיסיאה בחלל, HAL9000 קורא את השפתיים של דייב באומן וד"ר פרנק פול ומגלה את תוכניתם להפסיק את פעולתו. 
* בסרטי משימה בלתי אפשרית, דמותו של אית'ן האנט (טום קרוז) יודעת לקרוא שפתיים בצורה טובה. בסרט "משימה בלתי אפשרית 3" יכולת זו הופכת חשובה במיוחד כאשר מסר סודי מועבר אליו בחדר עם מערכת מעקב קול.
* בסדרה סיינפלד בפרק The Lipreader (עונה חמישית) ג'ורג' מנסה להיעזר בידידה קוראת שפתיים כדי לגלות על מה מדברת חברתו לשעבר בצד השני של החדר. 
* בסרטו של פדרו אלמודובר, "חיבוקים שבורים", צופה ארנסטו מרטל בסרט חסר קול שבו מצולמת אשתו, ובעזרת קוראת שפתיים מפענח את דיבוריה, ולומד על רומן שהיא מנהלת.
*בסדרת הטלוויזיה סו תומאס (המבוססת על סיפור אמיתי) מפענחת גיבורת הסדרה שהיא חרשת המגולמת על ידי דיאן ברי (בעצמה חרשת) מקרי פשע עבור ה-FBI על ידי קריאת שפתיים של אנשים שצולמו במצלמות מעקב. 
*בסדרה ברוקלין 99 איימי סנטיאגו הפגינה יכולות של קריאת שפתיים במשך העונות. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לקויות שמיעה
קטגוריה:שיטות תקשורת
קטגוריה:מדעים קוגניטיביים
קטגוריה:שפתיים
כריסטיאן אביאטי

**כריסטיאן אביאטי** (באיטלקית: **Christian Abbiati**; נולד ב-8 ביולי 1977) הוא שוער עבר ששיחק ברוב הקריירה שלו במועדון הכדורגל האיטלקי מילאן.

## קריירה
אביאטי התחיל את קריירת הכדורגל שלו בגיל 13, במועדוני הכדורגל טרצנו, אסאגו ולאחר מכן בקרוסיקו. ב-1996 היה השוער המחליף בבוגרים של קבוצת הכדורגל מונצה. בקיץ 1998 עבר למילאן. ב-17 בינואר 1999 ערך אביאטי את הופעתו הראשונה בסרייה א', כשהחליף בדקה ה-92 את סבסטיאנו רוסי. היה אחד המשתתפים באולימפיאדת סידני 2000.

ב-13 במאי 2016 הודיע אביאטי על פרישתו מכדורגל בגיל 38.

## תארים
;מילאן
* אליפות איטליה: 1998/99, 2003/04, 2010/11
* הגביע האיטלקי: 2002/03
* הסופר קאפ האיטלקי: 2004, 2011
* ליגת האלופות: 2002/03
* הסופר קאפ האירופי: 2003

## חיים אישיים
אביאטי לא מסתיר את אהדתו "החלקית" (לדבריו) לפשיזם. בספטמבר 2008, הכריז אביאטי שהוא פשיסט. "אני לא מתבייש להצהיר על אמונותיי הפוליטיות. אני חולק את האידיאלים של פשיזם, כגון ארץ אבות ושאר הערכים של הדת הקתולית". בעורפו מקועקעים אותיות DVX, מלטינית דוכס, הכוונה היא לבניטו מוסוליני המכונה "דוצ'ה".

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל באתר הרשמי של מילאן

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מונצה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בספרד
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
אילן פרנקו

**אילן פרנקו** (נולד ב-1954) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל שכיהן כסגן המפכ"ל מאפריל 2009 עד מאי 2011.
## ביוגרפיה
פרנקו החל את שירותו במשטרת ישראל ב-1981 תחילה שירת כשוטר בתחנת הרצליה ובמדור נוער במרחב דן. לאחר קורס קציני משטרה הדריך בבית הספר לשוטרים וב-1984 שובץ לתחנת השכונות במרחב איילון, בה התקדם מקצין ביחידת הסיור לראש משרד הסיור וסגן מפקד התחנה. ב-1989 מונה לראש לשכת התנועה של מרחב דן ולאחר שנתיים כמפקד קורס שוטרים מונה ב-1994 למפקד תחנת הרצליה וב-1996 למפקד תחנת הבירה.

ב-1998 התמנה לעוזרו של מפכ"ל המשטרה יהודה וילק ובשנת 2000 למפקד מרחב דן, לאחר כהונה כסגן מפקד מחוז ירושלים, קודם באוקטובר 2002 לדרגת ניצב והתמנה לראש אגף המודיעין במשטרה. על תקופת כהונתו מעיבה פרשת האחים פריניאן שבעקבותיה המליצה ועדת זיילר, שלא יוכל להגיש מועמדותו לתפקיד מפכ"ל המשטרה בסבב המינויים הבא משום ש"עדיין איננו בשל לתפקידים בכירים יותר, וזה המינימום. נוכח העובדה שמדובר בקצין מוכשר שכלל מעשיו, ככל שידיעתנו מגעת, נכוחים, ניתן להסתפק בהמלצה כי למינוי הבא של מפכ"ל המשטרה הוא לא יהיה מועמד".

ביולי 2004 מונה למפקד מחוז ירושלים, תקופה קצרה בטרם סיים את תפקידו, ספג ביקורת כשבחגיגות האליפות של בית"ר ירושלים במאי 2007, נפצעו עשרות אוהדים שנמחצו על גדרות אצטדיון טדי בשעה שהקהל פרץ לכר הדשא.

ביולי 2007 מונה למפקד מחוז תל אביב ובאפריל 2009 התחלף בתפקידים עם ניצב שחר איילון ומונה לסגן המפכ"ל דודי כהן. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 2011.

לאחר פרישתו מהמשטרה מונה פרנקו למנהל התפעול בחברת "דרך ארץ".
## חיים אישיים
פרנקו בעל תואר ראשון בסוציולוגיה מאוניברסיטת חיפה, נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו באתר מחוז תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:מפקדי מחוז תל אביב במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
קטגוריה:סמפכ"לי משטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אוניברסיטת טרטו

**אוניברסיטת טרטו** (באסטונית: **Tartu Ülikool**; בגרמנית: **Universität Dorpat**; ברוסית: **Тартуский университет**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בעיר טרטו שבאסטוניה. האוניברסיטה נחשבת בעיני אסטונים רבים לאוניברסיטה הלאומית, ומדורגת ראשונה באסטוניה ובין הטובות במזרח אירופה. היא נוסדה על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, בשנת 1632, והיא האוניברסיטה השנייה הוותיקה באזור אחרי אוניברסיטת וילנה.

במהלך מלחמת הצפון הגדולה נסגרה האוניברסיטה, ונפתחה מחדש רק בשנת 1802. עם פתיחתה, שפת הלימוד בה הייתה גרמנית, ומצב זה נשמר עד שנת 1893. בתקופה זו כמחצית מהמרצים היו מגרמניה וכשליש היו גרמנים-בלטים. השנים 1860–1890 נחשבות לתקופת הזוהר של האוניברסיטה. בשנת 1898, בעקבות מדיניות של רוסיפיקציה, עזבו כל המרצים הגרמנים את המוסד. במהלך מלחמת העולם הראשונה עברו חלק מהמרצים ומהציוד לעיר וורונז', ובעקבות כך הוקמה בעיר זו אוניברסיטה חדשה. בין בוגריה הבולטים היה הרופא והעסקן הציוני ד"ר אבא לפין.

בתקופה הסובייטית, בנוסף ללימודים בשפה האסטונית התקיימו הלימודים באוניברסיטה גם ברוסית. עם הקמת אסטוניה העצמאית חודשה פעילות המוסד, אך בשפה האסטונית. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט, בגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר, באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות ובקבוצת קוימברה (בה חברות 40 מהאוניברסיטאות החשובות והוותיקות באירופה).

## דירוגים בין-לאומיים
* דירוג שאנגחאי: מקום 601–700 (2024)
* דירוג Times Higher Education: מקום 301–500 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 358= (2024)

## גלריה

Tartu University.JPG
Tartu Observatoorium.jpg
Anatomical Theatre, Tartu.JPG
Uus Anatoomikum.JPG
TÜ kunstimuuseum, sinine saal.JPG
TÜRKA Vanemuise suures majas -- tants Kodukotus.JPG
Estonia 92, Tartu – Student corporations.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טרטו
טרטו
קטגוריה:אסטוניה: מבנים
קטגוריה:טרטו
טרטו
טרטו
טרטו
אהרן פרנקו

**אהרן פרנקו** (נולד ב-25 בדצמבר 1955) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל ונציב בתי הסוהר בשנים 2011–2015.

## ביוגרפיה
פרנקו נולד בקזבלנקה שבמרוקו, עלה עם משפחתו לישראל ב-1961 וגדל בבית שמש, למד בישיבת קריית הנוער בירושלים ובתיכון פירסט בבית שמש. התגייס לצה"ל ב-1973, כחודשיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, שירת בחיל ההנדסה עד שחרורו בדרגת סגן לאחר תפקיד סגן מפקד פלוגה וראש ענף אימוני הנדסה בבאלי"ש.

ב-1977 התגייס לשורות משטרת ישראל ושירת במערך החבלה בו התקדם ומילא תפקידים של קצין חבלה וראש מדור הדרכה באגף החבלה. בהמשך שירת כקצין אג"ם במרחב השפלה, מפקד תחנת ראשון לציון, מפקד מרחב שרון, סגן ראש אגף מבצעים, סגן וממלא מקום מפקד מחוז מרכז, תפקיד בו נשא בעת אירועי אוקטובר 2000. בתקופת ההתנתקות כיהן כמפקד מרכז שליטה ופיקוד האחראי על פינוי התושבים מגוש קטיף.

ביולי 2006 קודם פרנקו לדרגת ניצב והתמנה למפקד אגף קהילה ומשמר אזרחי, ביוני 2007 מונה למפקד מחוז ירושלים, בתקופתו כמפקד המחוז התמודד עם שורת פיגועי דריסה בירושלים, עם הפיגוע בישיבת מרכז הרב וכן עם התעצמות מאבקי השבת בירושלים על רקע פתיחת חניון קרתא בשבתות. במרץ 2010 הוארכה תקופת כהונתו בשנה נוספת ובמרץ 2011 נבחר לנציב בתי הסוהר. הוא נכנס לתפקידו והועלה לדרגת רב-גונדר ב-17 באפריל 2011. מינויו הוארך עד ל-23 בנובמבר 2015 עקב הבחירות לכנסת העשרים וההחלפה הצפויה של השר לביטחון הפנים.

בפברואר 2021 מונה לפרויקטור למיגור הפשיעה בחברה הערבית.

## השכלה וחיים אישיים
פרנקו הוא בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים ממכללת אחווה. נשוי ואב לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ריאיון עם נציב בתי הסוהר, אתר שירות בתי הסוהר
## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי המשמר האזרחי
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:נציבי בתי הסוהר
קטגוריה:מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בית שמש: אישים
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אולריך מיהה

**פרידריך הנס אולריך מיהה** (בגרמנית: **Friedrich Hans Ulrich Mühe**; 20 ביוני 1953 – 22 ביולי 2007) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון גרמני. תפקידו הידוע ביותר הוא בסרט זוכה האוסקר "חיים של אחרים", שבו גילם את דמותו של גרד ויסלר. נחשב לאחד משחקניו הקבועים של הבמאי האוסטרי מיכאל הנקה.

## ביוגרפיה
מיהה נולד בסקסוניה שבמזרח גרמניה, ובצעירותו שירת בצבא גרמניה המזרחית כשומר גבול בחומת ברלין. בעקבות בעיות בריאות הוא פנה לקריירת משחק ובשנות השמונים הפך לכוכב בתיאטרון הדוכסים של מזרח גרמניה. הוא נטל חלק פעיל בארגון ההפגנות שהתקיימו לפני איחודה של גרמניה. כמה מתפקידיו הידועים ביותר משנות התשעים הם תפקיד קומי בסרט "שטונק!" שעסק ביומני היטלר, ותפקידים בסרטיו מעוררי המחלוקת של מיכאל הנקה, "הווידאו של בני" ו"משחקי שעשוע". ב"משחקי שעשוע" הוא שיתף פעולה עם אשתו השלישית, השחקנית סוזן לותר. הוא גם שיחק בסרט הטלוויזיה האחרון של הנקה, "הטירה". במהלך שנות האלפיים הוא גילם מספר דמויות של נאצים, הבולטת שבהן היא "הדוקטור" ב"אמן" של קוסטה גאברס.

ב-2005 אובחן אצל מיהה סרטן הקיבה. ב-2006 הוא שיחק בתפקיד הראשי ב"חיים של אחרים", עליו זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר באוסקר הגרמני וכן באוסקר האירופאי. הסרט נודע בשיקוף פרטים מחייו האמיתיים של מיהה, שלאחר איחוד גרמניה גילה מסמכים המוכיחים כי הוא היה נתון למעקב מצד אשתו השנייה ג'ני גרולמן, שלכאורה עבדה בשירות השטאזי. גרולמן דחתה טענות אלה ואף זכתה בתביעה שמנעה ממיהה לפרסם ספר אוטוביוגרפי בנושא זה. מיהה נפטר ממחלתו בקיץ 2007, בגיל 54.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007
אנרגומאש

**תאגיד המחקר והפיתוח אנרגומאש ע"ש ולנטין פטרוביץ גלושקו** (ברוסית: **НПО Энергомаш имени академика В.П.Глушко**) הוא גוף מחקר, פיתוח וייצור של מנועים רקטיים, משגרי לוויינים וחלליות ורכיבי חלל, הפועל ברוסיה מאז 1929. מטה החברה ממוקם בחימקי שבמחוז מוסקבה, ומתקני פיתוח ויצור נמצאים בערים סמרה, פרם וסנקט פטרבורג. החברה מעסיקה היום כ-5,500 עובדים. בשנת 1991 נקרא התאגיד על שם המהנדס הראשי הראשון שלו ולנטין גלושקו, שעמד בראש הצוות הטכני החל משנת 1946.

## פרויקטים מרכזיים בתקופת ברית המועצות
ב-1929 הקים המהנדס ולנטי גולושקו את משרד התכנון הניסויי **OKB 456**, שפעל כגוף תכנון ממשלתי לאורך כל תקופת ברית המועצות, המשרד התמקד בתכנון מנועים רקטיים המונעים בדלקים נוזליים, ששימשו את כלי השיגור לחלל של ברית המועצות. קו המוצרים של אנרגומאש בתקופה זו, כלל מנועים רקטיים למשגרי הלוויינים R-7, פרוטון, סויוז ואנרגיה.

מפעל התעופה של החברה מוקם מלכתחילה בעיר חימקי, שאז הייתה בפאתי העיר מוסקבה. כיום, בשל התפשטות העיר, הוא ממוקם בצפון העיר.

## פעילות עכשווית
אנרגומאש ממשיכה בייצור מנועים רקטיים למשגרי לוויינים שונים, חלקם מתקופת ברית המועצות. בד בבד עוסקת החברה בפיתוח מנועים רקטיים מתקדמים וחדשים, שישמשו כטילי העתיד של רוסיה. המנוע החדש ביותר של החברה, RD-191, שימש לשיגור משגר הלוויינים הקוריאני-רוסי נרו-1 KSLV וישמש גם את משגר הלוויינים העתידי של רוסיה, אנגרה.

נוסף לזה, אנרגומאש היא אחת מספקיות המנועים הרוסיים למשגרי החלל "אטלס" האמריקאיים. אנרגומאש משתפת פעולה עם חברות אמריקאיות מאז ה-26 באוקטובר 1992 בעת שנחתם הסכם לשיווק משותף ושיתוף פעולה טכנולוגי ברישיון עם החברות "United Technologies" וחברת "Pratt & Whitney". אנרגומאש פיתחה את מנוע RD-180 שהותקן במשגרי החלל "אטלס 3" ו-"אטלס 5".

מנוע RD-191 פותח לשלב בראשון של משגרים מסדרה אנגרה.

אנרגומאש משתפת פעולה עם מכון החלל הדרום קוריאני ומספקת את הטילים לתוכנית החלל הדרום קוריאנית, ונטלה חלק משמעותי בשיגור הלוויין הדרום קוריאני הראשון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית החלל הרוסית
קטגוריה:חברות חלל
קטגוריה:חימקי
פיטר ויר

**פיטר לינדזי ויר** (באנגלית: **Peter Lindsay Weir**; נולד ב-21 באוגוסט 1944) הוא במאי קולנוע אוסטרלי הפועל בהוליווד. לאחר קריירה מצליחה באוסטרליה שכללה להיטים כסרט "גליפולי" ו"שנה בצל הסכנה", עבר ויר לארצות הברית באמצע שנות ה-90, ושם המשיך בבימוי סרטים מצליחים כהעד, ללכת שבי אחריו, אדון ומפקד (עליו זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר), גרין קארד והמופע של טרומן. זוכה פרס אוסקר לשם כבוד לשנת 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע אוסטרלים
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סידני
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1944
קלי מקגיליס

**קלי אן מקגיליס** (באנגלית: **Kelly Ann McGillis**; נולדה ב-9 ביולי 1957) היא שחקנית קולנוע אמריקאית.
## ביוגרפיה
מקגיליס נולדה בפרבר ניופורט ביץ' שבדרום קליפורניה, הבכורה מבין שלוש בנות שנולדו לווירג'יניה ג'ואן (לבית סנל), עקרת בית, ודונלד מנסון מקגיליס, רופא. מוצא אביה הוא סקוטי-אירי. היא למדה בבית הספר התיכון ניופורט הרבור. 

מקגיליס למדב בקונסרבטוריון לאמנויות הבמה במכללת אלן הנקוק בסנטה מריה, קליפורניה. לאחר שנשרה מהתיכון ב-1975, ולאחר מכן עברה לעיר ניו יורק כדי ללמוד משחק בבית הספר ג'וליארד, שם סיימה את לימודיה ב-1983.

## קריירה
פריצת הדרך בקרירה שלה הייתה בסרט "העד" (1985) לצד האריסון פורד, שם שיחקה בתפקיד האלמנה רייצ'ל לאפ. מותחן שתסריטו מתמקד בבלש המגן על ילד מקהילת האמיש שהיה עד לרצח בפילדלפיה. כאשר מסתבר שהרוצחים הם שוטרים מושחתים, נאלץ הבלש להסתתר אצל בני הקהילה, ולהתחזות לאחד משלהם.

בשנת 1986 היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על משחקה ב"אהבה בשחקים" (1986) בתפקיד שארלוט בלקווד מדריכת הטייס של "מאווריק" (טום קרוז). 

בשנת 1987 היא השתתפה בסרטו של הבמאי הישראלי אורי ברבש, "החולמים". ב-1988 שיחקה בסרט "הנאשמים", לצד ג'ודי פוסטר, בדרמה ההיסטורית "הבית ברחוב קרול", המתרחשת בתקופת רדיפות מקארת'י בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, ובסרט "אנשי החורף". 

בטלוויזיה הופיעה במיני סדרה "התאום השלישי" (1997) לצדו של לארי הגמן, ב-2000 שיחקה בסרט האוסטרלי "מסכת הקוף". ב-2001 שיחקה בסרט הפשע "המעבורת של מורגן" לצד בילי זיין. בשנת 2014 ביצעה הופעת אורח בסדרת האימה האפוקליפטית "אומת הזומבים".

## חיים אישיים
מקגיליס גרושה פעמיים. יש לה שתי בנות מבעלה השני, פרד טילמן. במאי 2009 יצאה מהארון כלסבית בריאיון למגזין SheWired. היא הסבירה כי: "רק עכשיו היא מצליחה להשלים עם מיניותה, ועם תחושות שמלוות אותה מאז הייתה בת 12".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות לסביות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
מרשה גיי הארדן

**מרשה גיי הארדן** (באנגלית: **Marcia Gay Harden**; נולדה ב-14 באוגוסט 1959) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2000 על תפקידה בסרט "פולוק" ומועמדת שוב לפרס זה בשנת 2004 על תפקידה במותחן הפשע "מיסטיק ריבר". היא גם זוכת פרס טוני לשנת 2009 על תפקידה במחזה "אלוהי הקטל", ומועמדת שני פרסי אמי על הופעת אורח שביצעה בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" ועל תפקידה בסרט הטלוויזיה "ליבה האמיץ של אירנה סנדלר".

## ביוגרפיה
הארדן נולדה בלה הויה, קליפורניה, לבברלי ותאדאוס הרדן, שוטר הצי האמריקאי. להארדן 3 אחים. עקב עבודתו של אביה, עברה משפחתה של הארדן לגור בקליפורניה, מרילנד, גרמניה, יפן ויוון, שם התעניינה הארדן לראשונה בתחום התיאטרון והופיעה במספר מחזות באתונה.

הארדן סיימה את לימודיה בתיכון "קלינטון מרילנד" ב-1977, לאחר מכן למדה במספר אוניברסיטאות באירופה ולבסוף חזרה לארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם קיבלה תואר בתיאטרון.

## קריירת משחק
הארדן התחילה את קריירת המשחק בסרטי סטודנטים ב-1979 באוניברסיטת טקסס באוסטין.
תפקידה הגדול הראשון על מסך הקולנוע היה ב-1990 במותחן הפשע של האחים כהן "צומת מילר". לאחר מכן שיחקה במספר סדרות טלוויזיה מקומיות.

בשנת 1993 עשתה הארדן את הבכורה שלה על בימות ברודוויי והופיעה במחזה "מלאכים באמריקה".

בשנת 2000 שיחקה הארדן בדרמה של אד האריס "פולוק", בסרט גילמה הארדן את דמותה של הציירת לי קרסנר, אשתו של ג'קסון פולוק, אחד הציירים החשובים של המאה ה-20. על תפקידה זכתה הארדן בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

בשנת 2003 השתתפה בסרטו של קלינט איסטווד "מיסטיק ריבר". בסרט גילמה הארדן את סלסט בוייל, אשתו של דייב בוייל (טים רובינס).

בשנת 2006 היא גילמה את האישה הראשונה בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד יו גרנט. בשנת 2007 הייתה הארדן מועמדת לפרס אמי על תפקידה בסדרת הפשע "חוק וסדר: יחידת הקורבנות המיוחדת".

בשנת 2009 חזרה לבימות ברודוויי וזכתה בפרס טוני על תפקידה במחזה "אלוהי הקטל".

בין השנים 2005 ל-2012, גילמה את דמותה של סוכנת ה-FBI דיינה לואיס והופיעה כדמות אורחת בחלק מפרקי הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".

בשנת 2015 השתתפה בסדרה "קוד בלאק" בתור ד"ר רוריש. באותה שנה שיחקה בסדרת המתח "המדריך לרוצח" של רשת ABC בתור **האנה קיטינג**, וגם שיחקה לצד לילי טומלין בדרמה הקומית "סבתא" של פול וייץ.

בשנת 2017 שיחקה בסרט ההמשך "חמישים גוונים של אופל" אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט הראשון הסתיים. בסרט היא משחקת לצידם של דקוטה ג'ונסון, ג'יימי דורנן וקים בייסינגר.

בשנת 2020 החלה לשחק בסדרה "תוכנית הבוקר", בתור העיתונאית מגי ברנר. שנה לאחר מכן גילמה את מנהלת בית הספר גב' שלי בדרמה הקומית "מוקסי".

במרץ 2025 לוהקה לסרט *Street Smart* של הבמאית קתרין הארדוויק.

## חיים אישיים
הארדן נשואה לתאדאוס של משנת 1996, אז הכירו על סט הסרט "אשת החמה". לזוג נולדו שלושה ילדים.

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
מרתא

[ממוזער|ישו בבית מרתא ומרים בציור מאת פבריציו סנטפדה  בפיו מונטה דלה מיסריקורדיה  ב[נאפולי]]
**מרתא** ("הגברת" בארמית) היא דמות המוזכרת בברית החדשה ונחשבת לקדושה בנצרות. מרתא הייתה תלמידה של ישו ואחותם של לזרוס ומרים מבית עניה. על פי הבשורה על-פי יוחנן, היא הייתה עדה לתחייתו של אחיה המת על ידי ישו.

על פי האנציקלופדיה הקתולית, שמה מופיע בכתובת נבטית שנמצאה בפוצואולי ונמצאת כיום במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה של נאפולי, משנת 5 לספירה, ובכתובת מתדמור, שבה תרגום ליוונית קרא לה "מרתאין", מן השנה 179.

מרתא הקדושה מוזכרת כאמור ב"בשורה על פי יוחנן" ואף בבשורה על-פי לוקאס. קיימים הבדלים בין הסיפורים בשתי הבשורות. בבשורה על פי יוחנן נכתב כי מרים, מרתא ולזרוס מתגוררים בבית עניה, אבל בבשורה על פי לוקאס נרמז כי הם התגוררו, לפחות למשך תקופה מסוימת, בגליל. לוקאס אינו מזכיר את העיר הגלילית בה התגוררו כביכול האחים. האנציקלופדיה הקתולית טוענת שייתכן והעיר הייתה מגדל, ושמרים מבתניה ומרים המגדלית הן אותה אישה. הסיפורים בעיקרם דומים ומתארים אותה כעסוקה בשירות אורחיה וכיצד היא הופכת להיות אחת מחסידותיו האדוקות של ישו.

על פי פולקלור פרובנסלי, מרתא הקדושה הגיעה לאחר צליבתו של ישו לאזור סנט מארי דה לה מר (Saintes-Maries-de-la-Mer) עם אחיה. שם הצליחה להכניע מפלצת שאיימה על תושבי האזור, הטאראסק. היא הצליחה להמיר את דתם של תושבי העיר לנצרות, ולאחר שהבינו כי רצחו את המפלצת לחינם, שינו את שם העיר ל"טאראסקון". טאראסקון משמשת כיום אתר עלייה לרגל לנוצרים בדרום צרפת.

האסטרואיד   שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה נקרא על שמה, כדי לתעד את נדיבותה, לרגל האירוח והנדיבות שהוא הרגיש בזמן שהותו בברלין.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים במאה ה-1
מרקוס (אפיפיור)

האפיפיור הקדוש **מרקוס** (לטינית: **Marcus**; מת ב-7 באוקטובר 336) כיהן בתפקידו בין 18 בינואר 336 ל-7 באוקטובר 336.

מרקוס ככל הנראה היה יליד רומא, אולם מעטים הפרטים הידועים על תקופת ילדותו ונעוריו.
בליבר פונטיפיקליס (ספר האפיפיורים) נכתב שמרקוס היה יליד רומא, ושם אביו היה פריסקוס.
במהלך כהונתו כאפיפיור ייסד את בזיליקת סן מרקו שברומא, המוקדשת למרקוס המבשר. כמו כן הוא ייסד מחוץ לרומא את הכנסייה ובית הקברות שמעל הקטקומבות של העיר, בשטח שנתרם על-ידי קונסטנטינוס.

מרקוס כיהן כאפיפיור כהונה קצרה של פחות מעשרה חודשים. כהונתו נסתיימה כאשר נפטר בנסיבות טבעיות ב-7 באוקטובר 336.
לאחר מותו הכס הקדוש לא היה מאויש במשך ארבעה חודשים, ואחריהם נבחר יוליוס הראשון לכהן כאפיפיור. בשנת 1048 שרידיו הועברו לעיירה וולטרי, ובשנת 1145 הועברו לבזיליקת סן מרקו שברומא, שם הם נמצאים מתחת למזבח.

מרקוס נחשב לקדוש בכנסייה הקתולית, ויום החג שלו הוא ב-7 באוקטובר.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של מרקוס במהדורת 1913 של האנציקלופדיה הקתולית
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:ילידי 290
קטגוריה:נפטרים ב-336
אבל קירוי

**אבל קירוי** (**Abel Kirui**; נולד ב-4 ביוני 1982) הוא אתלט קנייתי.הוא סגן-אלוף האולימפי (לונדון 2012) ופעמיים ברציפות אלוף העולם (ברלין 2009 וטגו 2011) בריצת מרתון.

## ביוגרפיה
קירוי השתתף לראשונה במרתון ברלין בשנת 2006 כנותן קצב אך לבסוף סיים את הריצה במקום התשיעי. שנה לאחר מכן, במרתון ברלין שנערך ב-30 בספטמבר 2007 הוא סיים במקום שני בשיא אישי חדש של 2:06:51 שעות, אחרי היילה גבריסלאסי מאתיופיה שקבע שיא עולם חדש של 2:04:26 שעות. אותה שנה הוא זכה בחצי מרתון בפאדרבורן שבגרמניה. שנה לאחר מכן, ניצח במרתון וינה בשיא תחרות חדש של 2:07:38 שעות.
 
קירוי קבע את שיאו האישי במרתון רוטרדם ב-2009, כשסיים שלישי בזמן של 2:05:04 שעות - התוצאה השישית בטיבה בכל הזמנים.

### אלוף עולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה קירוי במדליית זהב בריצת מרתון בשיא תחרות חדש של 2:06:54 שעות, לפני בן ארצו עמנואל קיפצ'ירצ'יר (2:07.48 שעות) וטסגאי קבדה מאתיופיה (2:08.35 שעות). 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, דרום קוריאה בשנת 2011 זכה קירוי בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:07:38 שעות, לפני בן ארצו וינסנט קיפרוטו (2:10:06 שעות) ופאיסה לילסה מאתיופיה (2:10:32 שעות).

### מדליית כסף אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה קירוי במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:08:27 שעות, אחרי סטיבן קיפרוטיץ' מאוגנדה (2:08:01 שעות) ולפני בן ארצו וילסון קיפסנג קיפרוטיץ' (2:09:37 שעות).

## שיאים אישיים
* ריצת 10000 מטר: 28:16.86 דקות (2008)
* חצי מרתון: 1:00:11 שעות (2007)
* ריצת מרתון: 2:05:04 שעות (2009)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רצי מרתון קנייתים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1982
ישראל אדלר (מוזיקולוג)

**ישראל אַדלֶר** (17 בינואר 1925 – 19 באוגוסט 2009) היה מוזיקולוג וספרן ישראלי. ייסד מוסדות ויזם פרויקטים רבים למחקר ושימור המוזיקה היהודית בישראל ובעולם מביניהם האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה. מייסד המרכז לחקר המוזיקה היהודית, מנהל הספרייה הלאומית בשנים 1969–1971.

## ביוגרפיה
נולד בברלין בירת גרמניה, בנם של פאני לבית פרידמן והרמן אדלר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל עם אביו, אחיו דוד אלדר ואחותו מרי בשנת 1937. הוא השתתף בקרבות במלחמת העצמאות, ולאחר קום המדינה נסע לצרפת להמשיך בלימודיו בקונסרבטואר של פריז (1949–1953) ואחר במחלקה למוזיקולוגיה של אוניברסיטת סורבון, שהעניקה לו תואר דוקטור בשנת 1963. במקביל ללימודיו עבד בספרייה הלאומית של צרפת כממונה על מחלקת העברית והיהדות.

עם שובו לישראל התקבל לעבודה בבית הספרים הלאומי, כמנהל מחלקת המוזיקה, הקים את הפונותיקה הלאומית (ארכיון הצליל הלאומי) ואת המרכז לחקר המוזיקה היהודית ועמד בראשו במשך שנים רבות. אדלר יזם את הקמת האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה ועמד תקופה מסוימת בראשו. בשנת 1971 הצטרף לחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1973 התמנה למרצה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1998 זיהה אדלר אורטוריה של המלחין האיטלקי כריסטיאנו ג'וזפה לידרטי (Cristiano Giuseppe Lidarti) משנת 1774, שהתגלתה באוניברסיטת קיימברידג'. האורטוריה, "תשועת ישראל ביד אסתר", בוצעה בבכורה עולמית בפסטיבל מונפליה 2003.

ערך את כתב העת "יוּבָל: קובץ מחקרים של המרכז לחקר המוזיקה היהודית" בהוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס.

אדלר נמנה עם מייסדי האיגוד העולמי לארכיוני צליל (International Association of Sound and Audiovisual Archives, IASA) והיה חבר בוועד המנהל של המועצה הבינלאומית למוזיקה של אונסק"ו ובהנהלת האיגוד הבינלאומי למוזיקולוגיה.

## פרסומיו
ישראל אדלר ערך יצירות מוזיקליות וכתבים בנושאי מוזיקה, מהם בנפרד ומהם עם חוקרים אחרים, כמו בתיה באיאר ואליהו שלייפר. כמו כן ערך פרטיטורות ובאסו קונטינואו.

## לקריאה נוספת

* 'Adler, Israel,' in: *Who's who in world Jewry*, 1972, p. 13.


ביבליוגרפיה של פרסומיו:

* 'Publications by Israel Adler,' *Yuval* (Studies of the Jewish Music Research Centre) 7 (2002), 481-492.


## קישורים חיצוניים

* ישראל אדלר באתר WorldCat Identities
* 
* 
* ביוגרפיה של ישראל אדלר, המרכז לחקר המוזיקה היהודית באוניברסיטה העברית
*  (נקרולוג)
* ערב לזכרו של פרופ' ישראל אדלר

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מנהלי הספרייה הלאומית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מוזיקולוגיה
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:ארכיונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית של צרפת
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:משפחת חובב
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
פיום (עיר)

**פַיּוּם** (בערבית: **الفيوم**, תעתיק: **אלפיום**) היא עיר במרכז מצרים ובירת המחוז הנושא שם זהה. העיר שוכנת במזרחו של המדבר המערבי כ-90 קילומטרים דרום-מערבית לבירה קהיר, בתחום . בתחומה נמצא חלק מאתר העיר העתיקה קרוקודילופוליס. בעבר נקראה העיר "מדינת אל-פיום" (העיר של פיום). לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית פיום מנתה 531,861 בני אדם.

שם העיר נגזר מקופטית מהמילים פא-יאם שמשמעותם "הים", כנראה בהקשר לאגם מואריס הקדום הנמצא בקצהו הצפוני של נווה המדבר פיום.

כ-7 קילומטרים מדרום מזרח לעיר מצויים שרידי הפירמידה של חווארה שבנייתה מיוחסת לאמנמחת השלישי מהשושלת ה-12.

## היסטוריה
מרכז הפולחן לאל התנין המצרי סבכ במצרים העתיקה היה בעיר שדייט ששכנה באזור פיום. בתקופה מאוחרת יותר כונתה העיר על ידי היוונים "קרוקודילופוליס" כדי לציין פולחן זה. אזכור ראשון לפולחן סבכ נמצא בכתבי הפירמידות ומיוחס לתקופת הממלכה הקדומה לשושלות החמישית והשישית (2,200-2,500 לפנה"ס). העיר הגיעה לשיא פריחתה בתקופת השושלת השתים עשרה (1795-1985 לפנה"ס). תחילה הרחיבו אמנמחת הראשון וסנוסרת הראשון את מקדש סבכ שהיה קיים במקום. סנוסרת השני הקים במקום פירמידה ואמנמחת השלישי בנה מבנים רבים נוספים, ביניהם, מקדש נוסף לסבכ ואת הפירמידה של חווארה. מעמדה של העיר ירד בתקופת הממלכה החדשה ופריחה מחודשת של העיר ושל האזור הגיעה רק בזמנו של בית תלמי.

שם העיר שונה ב על ידי תלמי השני ל"ארסינואה" לכבוד ארסינואה השנייה שהייתה אחותו וגם אשתו. כפי שהיה בתקופות קודמות, גם בתקופה ההלניסטית היה המקום מרכז של דיג וחקלאות וגודלו בו דגנים, ירקות, תאנים, זיתים, כרמים וגנים לנוי שהתחרו בגניה של אלכסנדריה. באותה תקופה הגיעו לאזור פיום מיעוטים אתניים רבים. חלקם העיקרי היו יוונים ומקדונים, ותיקי צבא תלמי, להם הוענקו אדמות באזור, אך גם יהודים, שומרונים, פרסים, ערבים, סורים ותראקים הגיעו לאזור.

עם קרב אקטיום ב-31 לפנה"ס, שסימן את קיצה של השליטה ההלניסטית במצרים, החל תהליך דעיכה במעמד אזור פיום ואיתו במעמד העיר. בסוף המאה ה-4 לספירה עברה מצרים לשליטת ביזנטיון והנצרות הקופטית התפשטה באזור פיום. במשך השלטון הערבי והעות'מאני סבל האזור מהזנחה והתדרדרותו נמשכה. בשנים 1798–1801 היה אזור פיום זירת קרבות בין מצביאו של נפוליון,  ובין אחד משליטיה הממלוכים של מצרים, מורד ביי. לאחר הסתלקות הצרפתים השתלט על מצרים מוחמד עלי. אולם בספטמבר 1806 נכבשה העיר פיום על ידי הממלוכי יאסין ביי שטבח בתושביה על תמיכתם במוחמד עלי. שליטתו נמשכה ארבע שנים עד אשר כבש מוחמד עלי מחדש את העיר.

מימיו של מוחמד עלי החל אזור פיום, ואיתו העיר, להתפתח מחדש. פשיטות השבטים הנודדים נפסקו בעזרת מינויים פוליטיים והענקת אדמות חקלאיות. מפעלי המים שוקמו והחקלאות החלה להתפתח שוב. השלטון הבריטי ב המשיך בפיתוח בדרך של סלילת מסילות ברזל ובניית מחנות צבאיים סביב לעיר שנועדו להגן מפני פשיטות של סנוסים. הפיתוח נמשך גם לאחר שמצרים קיבלה את עצמאותה בדרך של הקמת קואופרטיבים חקלאיים, חשמול האזור ופתוח ענף התיירות הנשען על האתרים הארכאולוגים הרבים שבאזור.

## העיר המודרנית
בפיום יש מספר שווקים ובתי מרחץ ומסגדים רבים. תעלת בחר יוסף, המקשרת את אזור פיום עם הנילוס, עוברת בתוך העיר ועל גדותיה ניצבות שורות בתים. את התעלה חוצים שני גשרים. באחד מהם, הבנוי על שלוש קשתות, עובר הרחוב הראשי של העיר ועל השני, הבנוי על שתי קשתות, ניצב מסגד קאטביי. תלי עפר מצפון לעיר מציינים את ארסינואה הקדומה.

## קישורים חיצוניים

* העיר פיום באתר תיירות מצרי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
יצירה (פירושונים)

**[[יצירה]]** היא מונח מופשט, המתאר התייחסות לדבר מה כאל תוצר של תהליכים מורכבים בעל ערך סובייקטיבי מוסף. בשפה היום-יומית נהוג להתייחס ליצירה כאל תוצר אומנותי, למשל: ספר, ציור או שיר. עם זאת, מקובלים מאוד גם שימושים אחרים למילה, כגון "יצירה אלוהית" (בבריאה) או "יצירה של הטבע".
Enter Sandman

"**Enter Sandman**" (בעברית: "**היכנס [[איש החול]]**") הוא סינגל של להקת ההבי מטאל האמריקנית מטאליקה, מתוך האלבום הנושא את שמם (האלבום השחור) משנת 1991. זהו השיר הראשון באלבום זה. הוא הופק על ידי בוב רוק, והמוזיקה נכתבה על ידי קירק האמט, לארס אולריך וג'יימס הטפילד. הטפילד גם כתב את מילות השיר, שעוסקות בסיוטים.

הסינגל זכה לתואר "סינגל הזהב" על כ-500,000 עותקים שלו שנמכרו בארצות הברית, ומעל 15 מיליוני עותקים ברחבי העולם, דבר שהאיץ את פרסומה של הלהקה. השיר זכה לביקורות חיוביות מאוד; הוא מופיע בכל אלבומי ההופעות של הלהקה מאז 1991 ונוגן ברוב הופעותיה.

## כתיבת השיר
השיר היה השיר הראשון שנכתב עבור האלבום. השיר פותח מתוך ריף שכתב קירק האמט, גיטריסט הלהקה. אורכו של הריף רק שתי תיבות, אבל אולריך הציע שהתיבה הראשונה תנוגן שלוש פעמים. הלחן נכתב במהירות, אך להטפילד לקח זמן רב לחשוב על מילים לשיר. השיר למעשה היה בין האחרונים מהאלבום שקיבלו מילים – מילים שלמעשה הן אינן המקוריות; הטפילד חשב שהשיר נשמע מעט "מסחרי וקיטשי", וכדי להוות ניגוד למנגינה, הוא כתב מילים על הריסת המשפחה המושלמת – סוד גדול במשפחה המוביל למוות. בפעם הראשונה בתולדות הלהקה, אולריך והמפיק בוב רוק אמרו להטפילד שלדעתם הוא יכול לכתוב מילים טובות יותר.

המילים החדשות שנכתבו ונוספו לשיר עוסקות בסיוטים ומכילות אזכורים לאיש החול האגדי, לסיוטים ולתפילה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מטאליקה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על סיוטים
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: קליפים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
עבודה שחורה

שמאל|ממוזער|250px|לוגו האתר
**עבודה שחורה** היה אתר אינטרנט שפעל למען שמירת אופייה של מדינת ישראל כמדינת רווחה.

האתר היה בנוי כבלוג של מספר כותבים רב, בהם עתונאים, סופרים, משוררים, הוגי דעות, חברי הכנסת וחברי הכנסת לשעבר, פוליטיקאים אחרים, היסטוריונים, פעילי התארגנויות עובדים ועוד. האתר היה מעורב בשורה של מאבקים חברתיים, וסייע לקידום הצעות חוק שונות, כגון מימון של חינוך חינם לילדים חולים בגלאי 3–4, שנעדרו בשל מחלה ממוסד חינוכי במשך 21 יום או יותר.

האתר התחיל את דרכו כבלוג בפלטפורמת ישרא-בלוג, אחרי הבחירות לכנסת ב-2006. המטרה הראשונית הייתה לפרסם ברשת פניות לנבחרי מפלגת העבודה הישראלית שדרשו שיתנהלו לאור מצע המפלגה, ולפרסם את תגובות הנבחרים. בהמשך התרחב האתר לעיסוק במגוון רחב של נושאים חברתיים וכלכליים כמו זכויות עובדים, מהגרי עבודה, זכויות נשים, מצב המיעוט הערבי בישראל, מתווה הגז, אקלים ועוד. האתר עסק בתחומי הפוליטיקה, הכלכלה, עבודה ורווחה, בריאות, חינוך ותרבות, מן הזווית הסוציאל-דמוקרטית.

## מטרות האתר
*קידום מעורבות פעילה של אזרחים בפוליטיקה, במאבק החברתי ובעיקר בחיבור בין שני העולמות
*קידום שיח ישיר בין בוחרים לנבחרים ללא מתווכים
* מתן תשובות לעובדים בענייני תנאי העסקתם
*הפצת רעיון מדינת הרווחה לציבור רחב ככל האפשר
*קידום הרשת ככלי המאפשר ביטוי ופעילות לציבור רחב שרוצה להשמיע דעה ולהשפיע

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
חגי דותן

**חגי דותן** (נולד ב-1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, מפקדו הראשון של מחוז חוף, שפוצל ממחוז הצפון. הודח מתפקידו בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר והטרדה מינית.

## ביוגרפיה

דותן שירת בצה"ל בחיל המודיעין והתגייס לשורות המשטרה ב-1981, תחילה כקצין משמר הגבול עד 1987, אחר כך עבר למשטרה הכחולה והיה קצין סיור במרחב דן ב-1991 קודם לדרגת רב-פקד ומונה למפקד תחנת גבעתיים, ב-1993 מונה לראש לשכת תנועה במרחב דן וב-1994 מונה למפקד משטרת בת ים בדרגת סגן ניצב. בשנים 1996 עד 1998 שירת כקצין ביטחון (קב"ט) בשגרירות ישראל בארגנטינה, לאחר חזרתו ארצה מונה לראש ענף תנועה במחוז תל אביב.

ב-1999 קודם לדרגת ניצב משנה ולמפקד מרחב מוריה במחוז ירושלים ואחר כך שימש מפקד מרחב ציון במחוז זה. בשנים 2003 עד 2005 היה מפקד המרכז ללימודי משטרה בשפרעם, כשבתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות עמד דותן בראש מפקדת שליטה ופיקוד שהייתה אחראית על פינוי היישובים בצפון רצועת עזה.

בדצמבר 2005 קודם לדרגת תת-ניצב וקיבל לפיקודו את מרחב ירקון במחוז תל אביב וביולי 2007 מונה לסגן מפקד המחוז הצפוני.

במאי 2009 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז ש"י (יהודה ושומרון) בדרגת ניצב (שוקי זיסו מונה לסגנו). ב-2011 מונה למפקדו הראשון של מחוז חוף, מחוז חדש שהוקם בעקבות פיצול מחוז הצפון של המשטרה ונחנך בחודש יולי.

במאי 2009 פורסם כי חגי דותן סגר בעצמו תיק תאונת הדרכים שהיה מעורב בה במרץ 2008. דותן טען בתגובה כי הדבר נעשה בתום לב וכי "הביאו לי לחתום על טפסים ואני אפילו לא בטוח שזיהיתי שמדובר בתאונה שלי".

בפברואר 2015 נחקר במח"ש כחלק מפרשת הניצבים, בחשד להטרדה מינית של שוטרות ושוחרר לביתו בתנאים מגבילים למשך שבועיים. מפכ"ל המשטרה הודיע לדותן על פיטוריו, בכפוף לשימוע ולאישורו של השר לביטחון הפנים. המחלקה לחקירות שוטרים החליטה להעמידו לדין משמעתי ולא פלילי בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר ובהטרדה מינית. ב-7 ביולי 2016 הורשע ובסוף החודש נגזר דינו: נזיפה והורדה בדרגה למשך חצי שנה.

בנובמבר 2015 מונה למנהל מתחם סינמה סיטי ראשון לציון, וכיום הוא בעליו של בית קפה באזור חולון.

דותן נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני במנהל עסקים.

## קישורים חיצוניים

* מפקד מחוז חוף, אתר משטרת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ש"י במשטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:מורשעים בדין משמעתי בישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז חוף במשטרת ישראל
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA

רשימת **50 השחקנים הגדולים בהיסטוריית ה-NBA** (נקראת גם **נבחרת ה-50 של כל הזמנים ביובל ה-NBA** או **50 הגדולים של ה-NBA**) נבחרה בשנת 1996 בתור ציון חמישים השנים שעברו מאז הקמתה של ליגת ה-NBA. הרשימה כוללת את חמישים השחקנים שנבחרו כטובים ביותר וכמשפיעים ביותר בחצי המאה הראשונה של ה-NBA, ומבוססת על ההופעות ברמה המקצוענית, ספורטיביות, יכולת מנהיגות, ומידת התרומה להתפתחות משחק הכדורסל. השחקנים שזכו לכבוד חייבים לשחק חלק נכבד מהקריירה שלהם ב-NBA, והם נבחרו מבלי תשומת לב לעמדה בה הם משחקים. בנוסף ל-50 השחקנים הגדולים, נבחרו באותו זמן גם עשרת המאמנים הטובים ביותר ועשר הקבוצות הטובות ביותר בעונה בהיסטוריה של ה-NBA.

הרשימה הוכרזה על ידי קומישנר ה-NBA דייוויד סטרן באוקטובר 1996 בניו יורק, במקום שבו נחתם ההסכם על הקמת הליגה החדשה ב-6 ביוני 1947. ההכרזה פתחה עונה שלמה שבה חגגו את מלאת 50 השנים להיווסדות ה-NBA. השחקנים הנבחרים התאספו בקליבלנד שבאוהיו, במהלך סוף שבוע האולסטאר של ה-NBA 1997; רק שלושה נפקדו מהאירוע: פיט מרוויץ', שנפטר בגיל 40 ב-1988 (יוצג באירוע על ידי שני ילדיו); שאקיל אוניל, שהיה פצוע ולא יכול היה להגיע; וג'רי וסט, שעבר ניתוח באותו זמן. בזמן הכרזת הרשימה, אחד עשר שחקנים מתוכה היו פעילים בליגה.

## שחקנים שנבחרו
### הליך הבחירה
הרכבת הרשימה התבססה על הצבעה ללא דירוג של חמישים חברי פאנל מיוחד. 16 מחברי הפאנל היו כדורסלני עבר שהצביעו על שחקנים בתפקידם במגרש; 13 מחברי הפאנל היו אנשי תקשורת הספורט; ו-21 מחברי הפאנל היו נציגי קבוצות בליגה: ג'נרל מנג'רים, מאמנים ראשיים וחברי הנהלה. מבין קבוצת הבוחרים האחרונה, שבעה היו כדורסלני עבר. על שחקני עבר שהשתתפו בבחירת הרשימה נאסר להצביע בעד עצמם. רק שלושה שחקנים מבוחרי הרשימה (ביל בראדלי, ג'וני קר ובוב לניר) לא נבחרו אליה. כל 50 השחקנים ברשימה הם חברים בהיכל התהילה של הכדורסל (ביל שרמן ולני וילקינס נבחרו פעמיים; הן כשחקנים והן כמאמנים).

### הרשימה
[שמאל|ממוזער|150px|[ביל ראסל, זכה ביותר אליפויות מכל שחקן אחר]]
[שמאל|ממוזער|150px|[מייקל ג'ורדן, נחשב בעיני רבים לכדורסלן הטוב ביותר בכל הזמנים]]
[שמאל|ממוזער|150px|[שאקיל אוניל, אחד מהסנטרים הגדולים ביותר בכל הזמנים]]
[שמאל|ממוזער|150px|[וילט צ'מברלין המחזיק בשיאים רבים בקליעה וקליטת כדורים חוזרים]]
[שמאל|ממוזער|150px|[ג'רי וסט. מצלליתו של וסט הוכן הלוגו של ליגת ה-NBA]] 
[שמאל|ממוזער|150px|[ג'ורג' מייקן, השחקן הוותיק ביותר ברשימה]]
[שמאל|ממוזער|150px|[ג'ון סטוקטון, מלך החטיפות והאסיסטים של ה-NBA בכל הזמנים]]
[שמאל|ממוזער|150px|[דייב בינג, הפך ב-2009 לראש העיר של דטרויט, לאחר ששיחק שם ברוב הקריירה שלו]]
[ממוזער|150px|[כרים עבדול-ג'באר בקליעת "וו השחקים" שהייתה סימן ההיכר של משחקו]]
כתב מודגש מציין שחקנים שהיו פעילים בעת הרכבת הרשימה.

## מאמנים שנבחרו
לצד בחירת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, נבחרו גם עשרה מאמנים כמאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA. כל עשרת המאמנים חברים בהיכל התהילה של הכדורסל. נתוני המאזן ומספר האליפויות להלן נכונים למועד הבחירה.

## עשר הקבוצות הגדולות ביותר
כמו כן נבחרו עשר הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA, אשר כולן זכו באליפות ה-NBA:

## ראו גם
* קבוצת השנה ה-25 של ה-NBA
* קבוצת השנה ה-35 של ה-NBA
* קבוצת השנה ה-75 של ה-NBA
* קבוצת כל הזמנים של ה-ABA

## קישורים חיצוניים
* דף 50 השחקנים הגדולים באתר ה-NBA
* דף 10 המאמנים הגדולים באתר ה-NBA
* דף 10 הקבוצות הטובות באתר ה-NBA

קטגוריה:פרסי NBA
שעשועון

[ממוזער|300px|שעשועון רדיו אמריקני, [1938]]
[ממוזער|300px|שעשועון טלוויזיוני ניו זילנדי, [1960]]
**שעשועון** הוא תוכנית רדיו או תוכנית טלוויזיה שבה המשתתפים מתחרים ביניהם במילוי משימות למטרת זכייה בפרס — לרוב כספי או חפצים בעלי ערך.

שעשועונים רבים מבוססים על שאלות טריוויה או משימות קצובות בזמן, המוצגים למתמודדים על ידי מנחה התוכנית.

פורמט זה החל ב**שעשועוני רדיו**, ובראשית ימי הטלוויזיה התפתחו **שעשועוני טלוויזיה** משעשועונים דומים שהתקיימו ברדיו. שעשועון הטלוויזיה הראשון הוא Spelling Bee, ששידורו החל בשנת 1938. שעשועון הטלוויזיה הראשון ששודר בישראל הוא "זה הסוד שלי", ששודר בטלוויזיה הישראלית החל מ-1975 עד 1980.

## וריאציות
וריאציות עיקריות של שעשועונים:
* המתמודדים הם ידוענים / המתמודדים נבחרים מקרב הציבור כולו.
* כל אחד מהמתמודדים מתמודד באופן אישי / המתמודדים מחולקים לקבוצות, המתמודדות זו נגד זו.
* ההתמודדות היא בתחום ידע כללי המצריך בקיאות גדולה בנושאים רבים / ההתמודדות היא בכישורים כלליים, ללא דרישה לידע מובהק.
* לזוכה ניתן פרס סמלי / לזוכה ניתן פרס ענק.
* השעשועון מוקלט מראש / השעשועון משודר בשידור חי
* השתתפות הצופים בבית היא בשיחת טלפון בשידור חי / השתתפות הצופים בבית היא באמצעות הדואר, המשיבון או אתר אינטרנט, והזוכה מוכרז רק בשידור הבא של התוכנית.

טכניקה נפוצה להגברת המתח בשעשועון היא הגדלת גובה הפרס עם כל תשובה נכונה, ואיפוסו עם תשובה לא נכונה.

## ראו גם
* שעשועון טריוויה

## קישורים חיצוניים

* ״מי רוצה להיות מולטי־מיליונר?״ - פרק על תולדות השעשועונים בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי
*

*
קטגוריה:רדיו: תוכן
קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
יארופולק, נסיך קייב

**יארופולק** (ברוסית: **Ярополк**; אמצע המאה ה-10 - 11 ביוני 978) היה נסיך קייב.

## חייו
שנת ומקום לידתו לא ידועים. בכרוניקה הרוסית הראשונה הוזכר שבשנת 968 הנסיכה אולגה הייתה בקייב עם 3 נכדים בזמן מצור על העיר. בשנת 970 כאשר אביו סוויאטוסלב, נסיך קייב התכוון לצאת למערכה נגד האימפריה הביזנטית הוא העביר ליארופולק שליטה על הנסיכות.  כאשר באביב 972 נודע על הריגת סוויאטוסלב, יארופולק הפך להיות נסיך קייב. אחיו, ולדימיר ואולג, קיבלו שליטה על חלקים של הנסיכות המאוחדת.

בשנת 973 משלחת רוסית הייתה בחצרו של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לפי הכרוניקה הגרמנית בת של אחד מאצילי החצר התחתנה עם מלך הרוסים. לא ברור האם מדובר באשתו של יארופולק או של ולדימיר.

בשנת 977 החלה מלחמה פנימית בין האחים. יארופולק התחיל במתקפה על נסיכות של אולג. במהלך הנסיגה, אחיו נהרג. האח השני, ולדימיר, נמלט לסקנדינביה. בשנת 980 הוא חזר עם כח צבאי מסקנדינביה, כבש בחזרה את נובגורוד והחל במתקפה על קייב. בתמיכת יועצו הראשי (שבהמשך התברר כבוגד), יארופולק עזב את העיר והסתגר במבצר רודנה. לאחר תחילת הרעב בעיר, החל משא ומתן בין הצדדים. לפי עדויות הכרוניקה, יארופולק נהרג במהלך משא ומתן זה.

בזמן זה הוא היה נשוי לאישה ממוצא יווני. אחיו ולדימיר התחתן איתה לאחר מות יארופולק. זמן קצר לאחר מכך היא ילדה בן (סוויאטופולק הראשון) לא ברור מי היה האב והוא נקרא בכרוניקה "בן של שני אבות". הבן עצמו היה בטוח שאביו הוא יארופולק ואילו ולדימיר הוא רוצח.

בשנת 1044 כל שלושת האחים (יארופולק, אולג וולדימיר) נקברו בכנסייה בקייב.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:ילידי 955
קטגוריה:נפטרים ב-978
אודרי ניפנגר

**אודרי ניפנגר** (באנגלית: **Audrey Niffenegger**; נולדה ב-13 ביוני 1963), היא סופרת ואמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל ספרה "אשתו של הנוסע בזמן" (2003), שעובד גם לסרט מצליח בעל שם זהה ב-2009.

## ביוגרפיה
ניפנגר נולדה בסאות' הֵבֵן, מישיגן שבארצות הברית, ובילדותה עברה עם הוריה להתגורר במדינת אילינוי. היא התגוררה במהלך רוב חייה בשיקגו או בסביבתה. ב-1991 סיימה תואר MFA באמנות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

בשנת 1986 פרסמה לראשונה ספרים "ויזואליים" שחיברה: "הבתולה" ו"האבקדריום הפגום". ב-1997 החלה לעבוד על רעיון לספר חדש, על אדם הנוסע בזמן, ותכננה ליצור גם אותו כספר ויזואלי, אך כשהתקשתה להעביר את רעיון המסע בזמן לתמונות, החלה לכתוב אותו בצורת רומן. כך פורסם בשנת 2003 הרומן הראשון שלה, "אשתו של הנוסע בזמן", המספר את סיפור אהבתם של הנרי, המסוגל לנסוע בזמן קדימה ואחורה, ושל אשתו קלייר, שמתרגלת בהדרגה להיעלמויותיו החוזרות ונשנות של בעלה. הספר הפך לרב-מכר בארצות הברית. בישראל יצא הספר לאור ב-2005 בתרגום אסף גברון. ב-2009 הספר עובד לסרט מצליח בשם זה, בכיכובם של אריק באנה ורייצ'ל מקאדמס.

בשנים 2005–2006 פרסמה שתי נובלות גרפיות, המלוות באיורים - "שלוש האחיות" ו"ההרפתקניות". ב-2009, בעקבות הפופולריות שלה, מכרה את הזכויות לפרסום הרומן השני שלה, "Her Fearful Symmetry", במכירה פומבית תמורת חמישה מיליון דולר. בישראל יצא ספר זה לאור ב-2011, בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשם: "תאומות ושקרים", בתרגום דנה אלעזר-הלוי.

במקביל לכתיבתה, ניפנגר עובדת כמרצה בתוכנית הבין-תחומית לאמנויות הספרים בקולומביה קולג' בשיקגו. בנוסף, היא ממייסדי קבוצת "טקסט 3", קבוצת אמנים וסופרים המופיעה ומציגה בשיקגו.

## מבחר מספריה

* The Spinster (1986)
* Aberrant Abecedarium (1986)
* The Time Traveler's Wife (2003) (אשתו של הנוסע בזמן)
* The Night Bookmobile (2004) (סיפור קצר)
* Jakob Wywialowski and the Angels (2004) (סיפור קצר)
* The Three Incestuous Sisters (2005)
* The Adventuress (2006)
* Her Fearful Symmetry (2009) (תאומות ושקרים).


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* תאומות ושקרים באתר "טקסט"
## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
מפרץ גריזלי

**מפרץ גריזלי** (באנגלית: **Grizzly Bay**) הוא מפרץ הממוקם במחוז סולאנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ נשפך למפרץ סן פרנסיסקו, בסמוך למפרץ סויסון.

המפרץ קרוי על שם דוב הגריזלי המסמל את מדינת קליפורניה.
המפרץ משמש כמעגן עבור צי המילואים החמישי של ארצות הברית, העוגן בסמוך לעיירה בניקיה.

## קישורים חיצוניים
* מיקום המפרץ באתר הסקר הגאוגרפי של ממשלת ארצות הברית

גריזלי
מפרץ דרייקס

250px|שמאל|ממוזער|מיקום מפרץ דרייקס בחופה המערבי של קליפורניה.
**מפרץ דרייקס** (באנגלית: **Drakes Bay**) הוא מפרץ הממוקם לחוף מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ ממוקם 48 ק"מ צפונית לסן פרנסיסקו. רוחבו של המפרץ 13 ק"מ והוא ממוקם בסמוך ללשון הים דרייקס. 

המפרץ נקרא על שמו של סר פרנסיס דרייק, לאור הסברה כי דרייק עגן במקום בשנת 1579. בתקופה שבה נשלטה קליפורניה על ידי ספרד נקרא המפרץ בשם "פוארטו דה לוס רייס" (Puerto De Los Reyes).

## קישורים חיצוניים

* מפה של המפרץ משנת 1883
* האם סר פרנסיס דרייק אכן עגן במפרץ דרייקס?

דרייקס
אן דה מוובריי

**אן דה מוובריי** (באנגלית: **Anne de Mowbray**; 10 בדצמבר 1472 – 19 בנובמבר 1481) הייתה הרוזנת השמינית מנורפוק, דוכסית יורק ודוכסית נורפוק. אן זכתה לתואר דוכסית יורק בשל נישואיה לריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק ואחד מהנסיכים שבמצודה. אן נפטרה בהיותה בת שמונה.

## קורות חיים
אן נולדה בטירת פראמלינגהאם שבסאפוק, והייתה בתם היחידה שעברה את גיל הינקות של ג'ון דה מובריי, הדוכס הרביעי מנורפוק ושל אליזבת טלבוט. 

אן נישאה ב-15 בינואר 1478 בקפלת סטיבן הקדוש שבווסטמינסטר לריצ'רד משרוסברי, בנו של אדוארד הרביעי, מלך אנגליה. ריצ'רד היה בן ארבע בעת טקס נישואיו, ואן בת שש.

אן נפטרה בגריניץ' שנתיים לאחר נישואיה. 

על פי חוקי הירושה המקובלים, ירשו אותה בני דודיה, ויליאם, מרקיז ברקלי וג'ון האוורד, דוכס נורפוק, אולם חוק של הפרלמנט הבריטי שנחקק בינואר 1483 קבע כי יורשה היחיד של אן יהיה בעלה, ריצ'רד. 

היא נקברה בקפלת ארסמוס מפרומיאה שבמנזר ווסטמינסטר. בשנת 1502 נהרסה הקפלה על מנת לבנות את קפלת הגבירה של הנרי השביעי, וארונה של אן (העשוי עופרת) הועבר לקפלה במנזר (the Abbey of the Minoresses) של מסדר הגברות העניות (Order of Poor Ladies). לימים אבד מיקום הארון. בשנת 1964 התגלה הארון בעת עבודות בניה באזור סטפני שבלונדון, ובמאי 1965 נקבר הארון מחדש במנזר וסטמינסטר.

## לקריאה נוספת

* P. M. Kendall, *The World of Anne Mowbray*, Observer Colour Magazine, issued 23 May 1965
* 


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:דוכסיות יורק
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:ילדים
קטגוריה:רוזנות (נשים)
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1472
קטגוריה:נפטרים ב-1481
נט מגזין

**נט מגזין** היה ירחון מחשבים לקהל הרחב שיצא לאור בישראל בין השנים 2000–2006. את המגזין ייסד שוקי גלילי, בנו של זאב גלילי, מבכירי העיתון ידיעות אחרונות לשעבר. שוקי גלילי אף ערך את המגזין בשנותיו הראשונות.

## המגזין
נט מגזין יצא לאור לאחר שבעלי חברת אנשים ומחשבים וחברת אלידע הוצאה לאור החליטו לפצל את חברת פי.סי מדיה שהייתה בבעלות משותפת שלהן, וללכת בדרכים נפרדות. המגזין "פי.סי מדיה", לשעבר "32 ביט", חזר לבעלות "אנשים ומחשבים" והזכויות על המהדורה העברית של פי.סי מגזין חזרו לידי יהודה אלידע, מייסד המגזין בישראל ועורכו עד שנת 2004.

אלידע חבר עם שותף אסטרטגי להקמת חברה חדשה, דוט-קום. מדיה ששימשה כנציגת תאגיד המדיה ZD Media בישראל, המשיכה להוציא לאור את המגזין האמריקני והחלה להוציא לאור מגזין נוסף במתכונת דומה לזו של פי.סי מדיה תחת השם "נט מגזין". צוות המגזין החדש הורכב בחלקו הגדול מצוות הכותבים לשעבר ב-פי.סי מדיה ביניהם אבי וייס, רועי שלומי, עופר שמואלי, שחר בצלאל, נח הרניק, ארז שרמר ונוספים לצד כתבים חדשים כגון: צחי הופמן, דן פרידמן, עמית בר-ניר ומשה פרסטר. רבים מן הכותבים הפכו ברבות הימים לכתבי מחשבים בעיתונות היומית.

בניגוד למגזיני מחשבים באותה התקופה, נט מגזין שם דגש על תכנים מקוריים בעברית בלבד, ועל כך התבסס המגזין בשנות פרסומו. בשיא היה למגזין קהל קוראים של כ-30 אלף איש, שהורכב ממנויים וקונים בדוכני העיתונים.

חלק גדול מהתכנים של נט מגזין פורסמו גם בערוץ המחשבים של אתר ynet במסגרת הסכם שיתוף-תכנים עם קבוצת ידיעות אחרונות.

## סגירת המגזין
הבעלות על המגזין עברה בשנת 2004 לחברת המגזינים SBC המוציאה לאור מגזינים בתחומים שונים ומעט לאחר מכן פרש גלילי מתפקידו. בשל התחרות הגוברת עם אתרי אינטרנט שפעלו באותו תחום ולאחר צמצומים רבים במספר הכותבים הוחלט בשנת 2006 לסגור את המגזין סופית. זה היה מגזין המחשבים האחרון שיצא בישראל באופן מסודר.

## קישורים חיצוניים
* רקוויאם למגזין, שוקי גלילי בטור פרידה לאחר סגירת המגזין

קטגוריה:ישראל: כתבי עת בנושא מחשבים