העורב הלקחן

**העורב הלקחן** (, ***La gazza ladra***) היא מלודרמה או אופרה סמיסרייה בשתי מערכות מאת ג'ואקינו רוסיני, עם ליברית מאת ג'ובאני גררדיני המבוססת על *La pie voleuse* מאת תאודור בודואן ד'אוביני ולואי - שארל קאיניז. האופרה ידועה בעיקר בזכות הפתיחה, אשר בולטת מוזיקלית בזכות השימוש בתופים. קטע בלתי נשכח זה בפתיחה של רוסיני מעלה את דמותו של מושא האופרה המרכזי: עורב לקחן ופקח עד שטניות.

רוסיני כתב במהירות, ו"העורב הלקחן" לא הייתה יוצאת מן הכלל. ביוגרפיה מהמאה ה-19 מצטטת אותו כאומר שמנצח הבכורה נעל אותו בחדר בלה סקאלה יום לפני הבכורה עם הוראות להשלים את הפתיחה שעדיין לא הייתה גמורה. הוא היה תחת השגחה של ארבעה פועלי במה שתפקידם היה לזרוק כל עמוד גמור מהחלון אל המעתיק שמתחת.

## היסטוריית ביצועים
ההופעה הראשונה של "העורב הלקחן" הייתה ב-31 במאי 1817, בלה סקאלה, מילאנו. בשנת 1818, רוסיני תיקן את האופרה עבור הפקות נוספות בפזארו; ולאחר מכן בשנת 1819 עבור תיאטרון דל פונדו, בנאפולי; בשנת 1820 עבור תיאטרון סן קרלו, בנאפולי; ובשנת 1866 הוא שינה את המוזיקה עבור הביצוע בפריז. הגרסה המהדורה של 1866 כללה קישוטים ווריאציות שנכתבו במיוחד עבור ג'וזפינה ויטלי, ששרה את תפקיד נינטה. הוא שיפץ את התפקיד שוב בשנת 1867 עם קישוטים וקדנצות עבור אדלינה פאטי.

הבכורה של "העורב" באנגליה הייתה בתיאטרון קינגס, לונדון, ב-10 במרץ 1821. אופרה-קומיק בשפה הצרפתית המשתמשת בכותרת המקורית של חומר המקור הצרפתי (*La pie voleuse*) בגרסה שתורגמה על ידי קסטיל-בלאז הוצגה בבכורה בליל, צרפת, ב-15 באוקטובר 1822. הגרסה בשפה הצרפתית הוצגה לראשונה בארצות הברית בתיאטרון ד'אורליאן בניו אורלינס ב-30 בדצמבר 1824.

ב-1941, הלחין ריקרדו זנדונאי גרסה של האופרה לקראת העלאתה בפזארו. בשנת 1979, אלברטו זדה ערך את היצירה המקורית של רוסיני לאופרה לצורך פרסום על ידי קרן רוסיני. בשנת 2013, האופרה של ברונקס בניו יורק ביצעה גרסה בשפה האנגלית של "לה גאצה לדרה".

## תפקידים

## עלילה
### מערכה 1
ממוזער| חלק מכתב היד של ''"לה גאצה לדרה"''
בביתם של פבריציו וינגראדיטו ואשתו לוסיה שוררת שמחה על שובו הקרב של בנם ג'אנטו מהמלחמה. אחת המשרתות, נינטה, מאוהבת בג'יאנטו וכולם רוצים שהשניים יתחתנו, מלבד לוסיה, שמאשימה את נינטה באובדן מזלג כסף לאחרונה. איזאקו, רוכל מקומי, מבקר ושואל על נינטה, אך פיפו, משרתו של פבריציו, משלח אותו משם. ג'אנטו מגיע ונכנס פנימה עם לוסיה בזמן שנינטה מתכוננת למסיבה. לאחר שהם הולכים, מגיע אביה של נינטה, פרננדו וילבלה, גם הוא מהמלחמה. עם זאת, הוא נידון למוות לאחר קרב עם הקפטן שלו וכעת הוא עריק. הוא מבקש מבתו למכור שני מטבעות כסף של משפחתו כדי לכסות את הוצאותיו בזמן שהוא נמלט. ראש העיר מגיע במטרה לפתות את נינטה, והיא טוענת שאביה הוא סתם נווד. עוזרו של ראש העיר מוסר את צו המעצר לעריק (פרננדו), אך מכיוון שראש העיר שכח את משקפי הקריאה שלו, נינטה מתבקשת לקרוא את הצו, וממציאה תיאור של מישהו שונה לחלוטין מאביה. ראש העיר ממשיך לכפות את תשומת ליבו על נינטה, ופרננדו כמעט חושף את עצמו בכעס. השלושה עוזבים, ועורב עף למטה וגונב אחת מכפיות הכסף של לוסיה.

איסקו עובר שוב, ונינטה מוכרת לו את מטבעות הכסף שאביה הפקיד בידיה. ג'יאנטו ואחרים חוזרים, ולוסיה שמה לב שחסרה כפית. ראש העיר פותח בחקירה מיידית, וקובע את העונש הדרקוני על גניבה ביתית: מוות. לוסיה וראש העיר מאשימים את נינטה, אשר בצר לה נוטשת את הכסף שהחליפה מאיסאקו. הרוכל מובא בחזרה ומדווח שכבר מכר את הכף, אך הוא נזכר בכתובת "FV", ראשי תיבות משותפים לפבריציו ופרננדו. נינטה ההמומה, נואשת להגן על אביה, אינה מסוגלת להפריך את ההאשמות, וראש העיר מורה על מעצרה.

### מערכה 2
אנטוניו, סוהר הכלא, מרחם על נינטה ואומר שהוא יעביר הודעה לפיפו ויאפשר לג'יאנטו לבקר אותה. נינטה משכנעת את ג'אנטו שהיא חפה מפשע. ראש העיר מגיע ואומר לנינטה שאם תענה לחיזוריו הוא ישחרר אותה – היא עונה שהיא מעדיפה למות. ראש העיר עוזב, אבל אנטוניו שמע הכל ומציע לעזור לנינטה בכל דרך אפשרית. נינטה מבקשת מפיפו למכור צלב זהב ולשים קצת כסף עבור אביה במקום מסתור מוסכם - עץ ערמון. נינטה מועמדת למשפט, נמצאת אשמה ונידונה למוות. פרננדו ממהר לבית המשפט כדי להציל את חיי בתו, אך מאחר; גם הוא נשלח לכלא.

ארנסטו, חבר של פרננדו, פורץ פנימה בחיפוש אחר ראש העיר ומאלצו לחון את אביה של נינטה. פיפו מראה לו את הדרך ומקבל מטבע כסף על עזרתו, אך העורב חוטף אותו ועף אל המגדל. פיפו ואנטוניו רודפים אחר הגנב.

נינטה נלקחת לגרדום ונושאת את מילותיה האחרונות בפני הקהל. מהמגדל, פיפו ואנטוניו צועקים שמצאו את חפצי הכסף של לוסיה בקן העורב ומצלצלים בפעמונים. הקהל שומע את דבריהם ומקווה להציל את נינטה, אך יריות נשמעות והם מסיקים שאיחרו את המועד. עם זאת, נינטה נראית הולכת במורד הגבעה – היריות היו יריות שמחה. נינטה חוגגת עם חבריה אך דואגת לאביה. הוא מופיע עם ארנסטו וכולם - מלבד ראש העיר - נהנים מסוף טוב.

## אריות
ממוזער| עיצוב עטיפה של פיטר הופר לליברית מהמאה ה-20
האריה המפורסמת ביותר באופרה היא כנראה תפילתה של נינטה "דה, טו ריגי אין טאל מומנטו". הסופרן cavatina "Di piacer mi balza il cor" והטנור cavatina "Vieni fra queste braccia" (הקבלטה לדואט בין ארתורו לאלווירה מתוך הפוריטנים של בליני מתחילה בדיוק באותן מילים) הן שתי דוגמאות לכתיבה הווקאלית המבריקה של רוסיני.

## מערכה ראשונה
* Cavatina – Di piacer mi balza il cor (Ninetta)
* Cavatina – Stringhe e ferri – Isacco
* Cavatina – Vieni fra queste braccia – Gianetto
* ברינדיזי – טוצ'יאמו, בביאמו – פיפו
* Duetto – Come frenare il pianto – Ninetta e Fernando
* Cavatina – Il mio piano è preparato – Podestà
* טרזטו – הו נומה בנפיקו

## מערכה שנייה
* Duetto – Forse un dì conoscerete – Ninetta e Giannetto
* Aria – Si per voi, pupille amate – Podestà
* Duetto – Ebben, per mia memoria – Ninetto e Pippo
* אריה – Accusato di furto – פרננדו
* אריה – A questo seno – Lucia
* Preghiera – Deh tu reggi in tal momento – נינטה

## סרטים
סרט אנימציה קצר בשם "העורב הלקחן" נוצר בשנת 1964 על ידי ג'וליו ג'אניני ועמנואל לוצאטי תוך שימוש בפתיחה כפסקול, עם תנועה המסונכרנת למוזיקה. הוא נבנה על ידי הזזת גזרות ממסגרת למסגרת כדי להמחיש סיפור על עורב גנב, שבמרכזו העורב, בשונה מהאופרה. בשנת 1965 הסרט היה מועמד לפרס האוסקר וזכה בפרס הגדול הראשון של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של מלבורן.

סטנלי קובריק השתמש בפתיחה לסצנות המוקדמות של סרטו התפוז המכני. המוזיקה מעניקה לצופה תובנה מציצנית אל התרוממות הרוח שמקבל המספר הסוציופתי אלכס מבילוי לילי טיפוסי עם חבריו, בבצוע מעשי אלימות ומהומה, מבלי להתחשב בהשלכות הנוראיות על קורבנותיו.

הפתיחה שימשה כהשפעה ב"ואלס של דודה מארג'" מאת ג'ון ויליאמס מתוך הארי פוטר והאסיר מאזקבאן.

## קישורים חיצוניים

* ''La pie voleuse'' opera en trois actes, מאת Gioacchino Rossini, Castil-Blaze, Giovanni Gherardini (הוצאת EJ Coale, 1831)
* ''La gazza ladra'' מאת ג'ואקינו רוסיני, ג'ובאני גררדיני, אוביני, קייניז (לואי-צ'ארלס) (הוצאת אליוט, 1833)
* ליברית (in Italian)  }
* הליברית והתוכנית של לה פניצ'ה (in Italian) (קובץ PDF)
* , פרסום 1870, דיגיטציה על ידי BYU באתר archive.org

## הערות שוליים
לקריאה נוספת
* גוסט, פיליפ ; בראונר, פטרישיה (2001), " *La gazza ladra* " ב־Holden, Amanda (עורך), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam.ISBN 
* אוסבורן, צ'ארלס (1994), *האופרות בל קנטו של רוסיני, דוניצטי ובליני*, לונדון: מת'ואן; פורטלנד, אורגון: הוצאת אמדאוס.ISBN 
* אוסבורן, ריצ'רד (1998), " *העיר התחתונה* ", בתוך סטנלי סיידי (עורך), *מילון האופרה של ניו גרוב*, כרך דוּ. לונדון: הוצאת מקמילן
* אוסבורן, ריצ'רד (1990), *רוסיני*, איתקה, ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת נורת'איסטרן.ISBN 
* אוסבורן, ריצ'רד (1998), " *העיר התחתונה"*, בתוך סטנלי סיידי, (עורך), *מילון האופרה של ניו גרוב*, כרך XXX. עמ' XXX לונדון: הוצאת מקמילן.
* וואראק, ג'ון; ווסט, יואן (1992). *מילון אוקספורד לאופרה*. אוקספורד: הוצאת אוניברסיטת אוקספורד.ISBN .

קטגוריה:אופרות
קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:אופרות מאת רוסיני
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו