open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ז'אן בגווין

**ז'אן בגווין** (1550–1620) היה רוקח וכימאי צרפתי, מחבר אחד מספרי הכימיה הראשונים. הצלחת הספר גרמה להתקבלות חידושים מרכזיים שהובאו על ידי פאראצלסוס בתחום הטיפול בחולים ובתחום ה"אנליזה הכימית" של חומרים שכונתה "הפרדת חומרים מורכבים לרכיבים שלהם".

## חייו ופועלו
ז'אן בגווין נולת בשנת 1550 בלורן.

הוא התבסס בפריז בתור רוקח וקיבל בשנת 1604 אישור מהמלך אנרי הרביעי לפתוח בית ספר לכימיה שמטרתו להכשיר רוקחים ורופאים שהיו מעוניינים ללמוד את הטכניקות להכנת תרופות. בבית הספר הועברו לציבור הרצאות בליווי הדגמות.

בשנת 1608 פרסם את המהדורה הצרפתית הראשונה לספר Novum Lumen Chymicum שנכתב על ידי האלכימאי מיכאל סנדובוגיוס שעבד בחצרו של מלך פולין .
ממוזער| יסודות הכימיה, 1615
בשנת 1610 החליט לפרסם מהדורה קצרה של הרצאותיו בשם Tyrocinium Chymicum (תרגילים בכימיה). הספר, שהיה כתוב בלטינית, תורגם בשנת 1615 לצרפתית תחת השם "Les Elemens de chymie de Maistre Jean Béguin, reveus, expliquez et augmentez par Jean Lucas de Roy" (יסודות הכימיה, של מסטר ז'אן בגווין עם הערות ותוספות של ז'אן לוקס דה רואה).

## יסודות הכימיה, 1615
יסודות הכימיה נחשב לספר הכימיה הראשון הכתוב בשפה ברורה ומובנת לכל. בגווין מציין בספרו שהכימיה היא מדע ניסיוני שאין לו כל קשר לחיפוש אבן החכמים על ידי האלכימאים.

בספר זה אפשר למצוא אחד השימושים הראשונים בצרפתית למילה כוהל (alcohol) לתיאור תוצר זיקוק של יין, בהשפעת המונח "alcohol vini" שהוכנס לשפה הגרמנית על ידי פאראצלסוס במאה ה-16.

כמוכן, בגין מתאר בספר את הכנת האצטון על ידי פירוליזה של עופרת אצטט (או מלח שבתאי).

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:נפטרים ב-1620
סלסט דפרה

גנרל של דיוויזיה **סלסט ז'אן-בפטיסט ויקטור דפרה** (בצרפתית: **Céleste Jean-Baptiste Victor Déprez**; 6 באוקטובר 1855 – 1 במרץ 1940) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
דפרה נולד ב-6 באוקטובר 1855 בווקואה, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1874 התגייס לצבא צרפת, ועם השנים התקדם בסולם הדרגות. ב-25 במרץ 1906 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-25 במרץ 1909 הועלה לדרגת קולונל. ב-23 בספטמבר 1909 מונה למפקד רגימנט ארטילריית השדה ה-8, ב-8 באוגוסט 1912 הוא מונה למפקד בית הספר ליישומי תותחנים והנדסה, וב-21 בדצמבר אותה שנה הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מונה דפרה ב-21 באוגוסט 1914 למפקד הארטילריה של הארמייה השלישית, אולם למחרת הועבר למפקד הארטילריה של פלגת הארמייה לורן, וב-26 באוגוסט מונה למפקד הארטילריה של הארמייה השישית. ב-31 באוגוסט הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-61, ופיקד עליה במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. ב-15 בפברואר 1915 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה, וב-22 בפברואר מונה למפקד קבוצת דיוויזיות המילואים ה-5. ב-6 באוקטובר 1915 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7, וב-5 בנובמבר הוא מונה למפקד פלגת הארמייה לורן.

### אחריתו
ב-6 באוקטובר 1917 הוצב דפרה בעתודת המילואים, וב-1 במרץ 1940 הוא מת בגיל 84.

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1855
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1940
לין פרייז'ר

**לין ג'וזף פרייז'ר** (באנגלית: **Lynn Joseph Frazier**; ) היה איש חינוך ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית ה-12 מ-1917 ועד הדחתו בבחירות החזרה ב-1921. בהמשך הוא ייצג את מדינתו בסנאט של ארצות הברית בשנים 1923–1941. פרייז'ר היה ראשון מושלי מדינות ארצות הברית שהודח בתהליך זה. השני והיחידי בנוסף אליו שהודח באופן זה היה מושל קליפורניה גריי דייוויס, שהודח ב-2003.
## ראשית חייו
לין דייוויס נולד בעיר מדפורד שבמינסוטה. משפחתו עברה לטריטוריית דקוטה כאשר הוא היה בן שש. ב-1892 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר גרפטון שבדקוטה הצפונית, וב-1895 סיים את לימודיו בבית הספר הנורמלי מייוויל (כיום אוניברסיטת המדינה של מייוויל). הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת דקוטה הצפונית וסיים בה תואר בוגר אוניברסיטה בהצטיינות. טרם כניסתו לפוליטיקה, היה פרייז'ר חוואי ומורה בבית ספר. הוא התכוונן ללמוד רפואה, אך מותם הבלתי צפוי של אביו ושל אחיו אילצו אותו לעסוק בניהול החווה המשפחתית.
## קריירה פוליטית
לאחר שנבחר בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית כנציג הליגה הבלתי-מפלגתית, נבחר פרייז'ר בבחירות הכלליות של 1916 כמושל דקוטה הצפונית לאחר שקיבל בהן 79 אחוזים מהקולות.

פרייז'ר היה מושל פופולרי במיוחד, ויישם כמה רפורמות כמו הקמת הבנק של דקוטה הצפונית והקמת טחנות הקמח של דקוטה הצפונית, הישגים שמהווים עד היום מורשת מתמשכת של הליגה הבלתי-מפלגתית.

במהלך שביתת כורי הפחם של 1919, נקט פרייז'ר בגישה ייחודית כלפיה. הוא הכריז על ממשל צבאי, השתלט על המכרות בשיתוף פעולה עם ארגון עובדי המכרות המאוחדים של אמריקה , וניהל אותם יחד עם הארגון.

פרייז'ר נבחר לתקופות כהונה שנייה ושלישית ב-1918 וב-1920, אך שפל כלכלי הכה במגזר החקלאי במהלך תקופת כהונתו השלישית, וכתוצאה מכך נוצר לחץ בהובלת תנועה שורשית בהובלת עסקים פרטיים לקיים בחירות החזרה (Recall election). כך ב-1921 היה פרייז'ר המושל המדינה הראשון בארצות הברית שהודח באופן זה מתפקידו. מועמד סיעת איגוד המצביעים העצמאיים של המפלגה הרפובליקנית, ראנגנוולד נסטוס, נבחר במקומו.

לאחר סיום כהונתו כמושל, נבחר פרייז'ר ב-1922, שוב כמועמד הליגה הבלתי-מפלגתית לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן בסנאט מ-1923 ועד 1940, כאשר לא עלה בידו להיבחר לתקופת כהונה נוספת והוא נוצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנית על ידי המושל לשעבר ויליאם לנגר.
## חיים אישיים
פרייז'ר היה נשוי פעמיים. בפעם הראשונה הוא נשא לאישה ב-1903 את לוטי ג'. סטפורד, שאיתה נולדו לו חמישה ילדים, עד למותה ב-1935. ב-1937 הוא נישא בשנית לקתרין פאולסון.

לין פרייז'ר נפטר בריברדייל שבמרילנד ב-11 בינואר 1947, בגיל 72. הוא נטמן בבית הקברות של העיר הופל שבדקוטה הצפונית.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1177-1178.
* Erickson, Nels (1986). The Gentleman from North Dakota: Lynn J. Frazier. State Historical Society of ND.


## קישורים חיצוניים

* לין פרייז'ר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* לין פרייז'ר באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
בלוגותרפיה (כתב עת)

ממוזער|שמאל
**בלוגותרפיה** הוא כתב עת באינטרנט בתחום לוגותרפיה ומשמעות בחיים פילוסופיה ויישום, המפרסם מאמרים ומחקרים מהארץ ומהעולם. הוא שואב השראה מתפיסתו של הנוירולוג והפסיכיאטר פרופ' ויקטור פראנקל מחבר הספר: "האדם מחפש משמעות" ומפתח גישת הלוגותרפיה.

כתב העת עלה לאינטרנט לראשונה ב-2017, והוא מכיל מאמרים אקדמיים, מחקרים, כתבות בנושאי משמעות בחיים, גישות ייעוץ וטיפול, שירה ומשמעות, ציטוטים וסיפורי חיים, מאמרים בתחום אקזיסטנציאליזם, שאלונים, לקסיקון לוגותרפיה מורחב, וסקירת ספרות בתחומים אלו. הוא נוסד כשירות לציבור ונגיש באינטרנט ללא תשלום, הוא אינו ממומן על ידי גורמים חיצוניים ומטרתו היא שיתוף והנגשת מידע לציבור של חוקרים, סטודנטים, מטפלים וקהל מתעניינים מהארץ ובעולם.

האתר הוקם ומנוהל באופן עצמאי ביוזמת שני בוגרי המחזור הראשון של תוכנית ההכשרה בלוגותרפיה באוניברסיטת תל אביב, ומכון ויקטור פראנקל בארצות הברית. דרור שקד (Ph.D) מייסד שותף ומנהלו הראשון של מכון מצפן ושגית שלמה דוקטורנטית בחוג לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.

כתב העת כולל מאמרים של אנשי אקדמיה וחוקרים רבים ביניהם פרופ' דוד גוטמן.

## קישורים חיצוניים
* בלוגותרפיה - אתר האינטרנט של כתב העת

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי

**עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי** היא סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ הילדים בשנת 1998.

## עלילה
ברוכים הבאים לעולמו הקסום והייחודי של אוגוסטוס אגדתי, המכשף הדגול. אוגוסטוס מתמחה באיסוף סיפורי אגדה קלאסיים ומציע הצגה מחודשת וחדשנית שלהם, המשלבת אלמנטים מקוריים ופורצי דרך המבדילים אותה מן המסורות המוכרות.

סיפורי מופת כמו "סינדרלה", "היפה והחיה" ואחרים, זוכים כאן לחיים חדשים בזכות כישרונו של אוגוסטוס אגדתי. במסגרת "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" האגדות מתגלות בצורה ייחודית, המשולבת בהומור, הפתעות ופארודיה, כשהדמויות מגולמות על ידי מנחי ערוץ הילדים האייקוניים והידועים לדורות.

## הדמויות והשחקנים
* ארז בן הרוש - אוגוסטוס אגדתי
* גיל ססובר - דמויות שונות
* יעל בר זוהר - דמויות שונות
* מיכל ינאי - דמויות שונות
* דורי טפר – דמויות שונות
* דנה דבורין - דמויות שונות
* נמרוד רשף - דמויות שונות
* טל מוסרי - דמויות שונות
* איתי שגב - דמויות שונות
* אפרת רייטן - דמויות שונות
* ליאת אחירון - דמויות שונות

## סקירת סדרה

## פרקים
### עונה 1

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ הילדים
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:סיפורי הנס כריסטיאן אנדרסן
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1998
קטגוריה:BIGI: תוכניות וסדרות
BVS אנטרטיינמנט

**BVS אנטרטיינמנט** (באנגלית: **BVS Entertainment**), אשר הייתה ידועה בעבר בשם **סבן פרודקשנס**, **סבן אנטרטיינמנט** ו**סבן אינטרנשיונל**, היא חברת הפקות אמריקאית שהוקמה ב-1980 על ידי חיים סבן ושוקי לוי והיא כיום חברת בת של תאגיד וולט דיסני. החברה הייתה אחראית להפקות של מספר סדרות ילדים פופולריות במהלך שנות השמונים והתשעים.

## היסטוריה
החברה, אשר נוסדה ב-24 באפריל 1980 בשם "Saban Productions" על ידי חיים סבן ושוקי לוי, התמקדה בתחילה בהפקות מוזיקליות. בהמשך החברה החלה להתמקד בהפקה של תוכניות טלוויזיה, ושיתפה בין היתר פעולה עם חברת DIC Enterprises  בפרויקטים כמו "קיד וידאו" ו"מקרון 1".

במהלך שנות התשעים, במסגרת שיתוף פעולה עם Marvel Entertainment Group, הופקה סדרת האנימציה "אקס-מן: סדרת האנימציה". החברה הפיקה במהלך שנות התשעים גם את המוזיקה לתוכניות ילדים שהופקו על ידי חברות אחרות כמו האחים סופר מריו, חוש-חש הבלש ושתי העונות הראשונות של דרגון בול Z עם הדיבוב האנגלי.

בשנת 1995, החברה התמזגה עם חברת "פוקס קידס נטוורק" ובאותה העת היא הייתה אחראית להפקות של סדרות מצליחות כמו "פאוור ריינג'רס" (אשר התבססה במקור על תוכן רב שנלקח מהסדרה היפנית סופר סנטאי).

רכישת החברה על ידי חברת וולט דיסני ב-2001 הובילה למיתוגה מחדש בשם "BVS אנטרטיינמנט", ובעקבות כך החברה חדלה להתקיים כחברה עצמאית.

אחיו של חיים סבן, אריה, היה שותף לחברת ההפקות וניהל את החברה בארץ. היה מוכר בלוגו של החברה בתחילת הסדרות שהופקו בישראל. "I.A.C אריה סבן".

## ראו גם
* ערכים העוסקים בסדרות שהופקו על ידי סבן אנטרטיינמנט
* ערכים העוסקים בסרטים שהופקו על ידי סבן אנטרטיינמנט

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות הפקת טלוויזיה בארצות הברית
אנרי פריידנבר

גנרל **אנרי פריידנבר** (בצרפתית: **Henry Freydenberg**; 14 בדצמבר 1876 – 20 באוגוסט 1975) היה קצין צבא צרפתי.

## ביוגרפיה
פריידנבר נולד בפריז ב-14 בדצמבר 1876 למשפחה ממוצא גרמני. 

בשנת 1896 הוא התגייס ל. באוגוסט 1914, הוא היה קפטן במטה הקורפוס הקולוניאלי ה-2. באוקטובר 1916 הוא קיבל את הפיקוד על רגימנט הרגלים ה-40. הוא נשלח לארמיית המזרח עם הרגימנט שלו ב-SS Amiral Magon שטובעה בים, ופריידנבר שרד לאחר שהיה שעתיים וחצי תלוי על שבר של הספינה שלו ב-25 בינואר 1917. בשנת 1919 הוא היה ראש המטה של הגנרל פיליפ אנרי ד'אנסלם במהלך הכיבוש הצרפתי של אודסה.

כקולונל ב-1921 הוא פיקד על קבוצה ניידת (כוח משולב בגודל חטיבה) במבצע שסיים את מלחמת זאיאן בת 7 השנים. הוא נשאר מעורב בפעולות שלאחר המלחמה באל כסיבה באפריל 1922.  מ-1924 עד 1929 הוא שירת כמפקד הצרפתי של מקנס במרוקו, ועבר ב-1929 לפקד על הדיוויזיה הקולוניאלית הסנגלית הראשונה בסנגל. בשנים 1931 עד 1933 הוא היה המפקד העליון של מערב אפריקה הצרפתית ובילה תקופה קצרה ללא תפקיד לפני שהפך, ב-1933, לקצין כללי המפקד על הכוחות הקולוניאליים בצרפת. הוא פרש לגמלאות ב-1938 אך נקרא לשירות עם פרוץ מלחמת העולם השנייה והפך למפקד הקורפוס הקולוניאלי.

ב-5 ביוני 1940, במהלך הקרב על צרפת, הוא קיבל לידיו את הפיקוד על הארמייה השנייה הצרפתית מידי שארל הונציגר, שעבר לפקד על קבוצת הארמיות הרביעית ואשר חתם על שביתת הנשק עם גרמניה ב-22 ביוני.  לאחר מכן פרש מהצבא בפעם השנייה והאחרונה. הוא התגורר בפריז עד מותו ב-20 באוגוסט 1975 בגיל 98.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1876
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1976
צבאות בעלות הברית באיטליה

[ממוזער| מפקד צבאות בעלות הברית באיטליה, גנרל סר [הרולד אלכסנדר, עם האלוף האמריקני לוסיאן טראסקוט, האחראי על ראש הגשר של בעלות הברית באנציו, 4 במרץ 1944.]]
**צבאות הברית באיטליה** (AAI) היה התואר של מפקדת השדה הגבוהה ביותר של בעלות הברית באיטליה, במהלך החלק האמצעי של המערכה האיטלקית של מלחמת העולם השנייה. בשלבים המוקדמים והמאוחרים של המערכה המפקדה נודעה כקבוצת הארמיות ה-15; היא הייתה כפופה למפקדת בעלות הברית המשותפת (AFHQ), פיקוד הזירה של זירת הים התיכון.

שמה של קבוצת הארמיות ה-15 שונה ל**כוחות בעלות הברית באיטליה** ב-11 בינואר 1944, לאחר מכן ל**כוח הים התיכון המרכזי של בעלות הברית** ב-18 בינואר 1944 ולבסוף ל**צבאות בעלות הברית באיטליה** ב-9 במרץ 1944. על קבוצת הארמיות ה-15 פיקד הגנרל סר הרולד אלכסנדר עד 11 בדצמבר 1944. לוטננט גנרל מארק וו. קלארק, לשעבר מפקד הארמייה האמריקאית החמישית, תפס אז את הפיקוד ותואר המפקדה שונה בחזרה לקבוצת הארמיות ה-15.

לפיכך, ה-AAI שלט בכוחות היבשה של בעלות הברית במשך כמה מתקופות הלחימה הקשה ביותר של המלחמה כולה. הפעולות שבוצעו כללו: הקיפאון הארוך בקו גוסטב עם הקרבות הקשים של מונטה קאסינו; נחיתות אנציו; שחרור רומא; ההתקפה על הקו הגותי, מבצע אולייב; וכלה במבצע קלע אשכול, שבו קבוצת הארמיות ה-15 פגעה שוב ממש דרומית לעמק הפו.

במשך כל התקופה הורכב הפיקוד מהארמייה החמישית האמריקאית, בפיקודו של לוטננט גנרל מארק קלארק, ומדצמבר 1944, לוטננט גנרל לוסיאן טראסקוט, והארמייה השמינית הבריטית, בפיקודו של לוטננט גנרל סר אוליבר ליס, ומאוקטובר 1944, לוטננט גנרל. סר ריצ'רד ל. מקרירי.
קטגוריה:בעלות הברית
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת דרום ומרכז אירופה במלחמת העולם השנייה
רשימת משחקי מחשב בנושא לגו

קבוצת לגו משווקת משחקי מחשב בנושא משחק ההרכבה הפופולרי הנושא את שמה מאז שנת 1995.

בשנת 1995 הוציאה קבוצת לגו את משחק המחשב הראשון המבוסס על משחק ההרכבה הפופולרי הנושא את שמה, *Lego Fun to Build* עבור קונסולת המשחקים Sega Pico. מאז, הוציאה לאור עשרות משחקים נוספים למגוון פלטפורמות מבית מיקרוסופט, סוני, סגה, נינטנדו, אנדרואיד, אפל, ג'אווה, לינוקס ועוד.

להלן רשימה המכילה את שמותיהם של משחקי מחשב שיצאו תחת שמה של הקבוצה החל מ-*Lego Fun to Build* (1995) עד *Lego Fortnite* (2023).

## משחקים מקוריים

## משחקי זיכיונות

*
Atari 7800

קונסולת ה-**Atari 7800 ProSystem**, או בשמה המוכר **Atari 7800**, היא קונסולת משחקי וידאו ביתית מהדור השלישי, שיצאה על ידי Atari Corporation' בשנת 1986 כקונסולת המשך של Atari 2600 וגם של Atari 5200 רוב הכותרים שהוכרזו בהשקה היו גרסאות של משחקי ארקייד שיצאו בשנים 1981–1983.

ה-Atari 7800 הוכרזה לראשונה על ידי Atari, Inc. ב-21 במאי 1984, אך יצאה לשוק רק במאי 1986. החברה הפסיקה את התמיכה ב-7800, יחד עם מחשבי 2600 ו-Atari 8-bit, ב-1 בינואר 1992.

## היסטוריה
אטארי התמודדה עם תחרות בתחום קונסולות הווידאו הביתיות מצד מאטל ו-Coleco עם קונסולות Intellivision ו-ColecoVision שלהם בהתאמה, שתמכו בגרפיקה מתקדמת יותר, שאפשרה לחוות משחקי ארקייד של אותה תקופה יותר מאשר אטארי 2600 או אטארי 5200. ה-5200 שיצאה לשוק כדי לתת מענה לתחרות נכשל במכירות בגלל חוסר תאימות לאחור עם ה-2600, בקרים פגומים, ומחיר גבוה בתחילה. ה-5200, ששוחרר ממש לפני התרסקות משחק הווידאו של 1983, לא הצליח לעמוד בציפיות המכירות.

כחלק מהפקת הלקחים של החברה ובמאמץ למנוע מבול משחקים באיכות ירודה, שתרמו להתרסקות משחקי הווידאו של 1983, מחסניות המשחק נאלצו להיות חתומות דיגיטלית על ידי אטארי, כמו כן היא יכולה להריץ כמעט את כל מחסניות אטארי 2600, מה שהופך אותה לאחת הקונסולות הראשונות עם תאימות לאחור.

### השקה
ה-7800 הוכרז ב-21 במאי 1984. יחד עם ההכרזה עלהמערכת הוכרזו 13 משחקים חדשים.

ב-2 ביולי 1984 מכרה וורנר תקשורת את חטיבת הצרכנות של אטארי לג'ק טרמיאל. כל הפרויקטים הופסקו במהלך תקופת הערכה ראשונית., וגרמו לדחיית היציאה של הקונסולה לשוק. הקונסולה שוחררה לבסוף במאי 1986 תמורת $79.95. מסע השיווק היה עם תקציב נמוך משמעותית יחסית ל־NES של נינטנדו, ול-SMS של סגה, ועד סוף שנת 1988 אטארי מכרה בסך הכל מיליון קונסולות. ובסך הכל 3.77 מיליון בכל שנות קיומה, ובאופן יחסי היא הייתה נחשבת להצלחה מסחרית.

### סוף השיווק
ב-1 בינואר 1992, חברת אטארי הודיעה על סיום הייצור והתמיכה עבור ה-7800, 2600 ומשפחת המחשבים של 8 סיביות, כולל Atari XEGS. [21] עד למועד הפסקת הייצור, נינטנדו שלטה קרוב ל-80% מהשוק בצפון אמריקה, ואילו לאטארי היו 12%. הקונסולה נחשבה לפופולרית במיוחד בקרב שכבות אוכלוסייה פחות אמידות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולות משחקים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1986
בית רובע

**בית רובע** הוא יחידת מידה היסטורית המשמשת הן בהלכה היהודית והן בתחומים אחרים. השם "בית רובע" נובע מכך שהשטח המוגדר כיחידה זו מספיק לזרוע בו כמות תבואה השווה לרבע קב.

מידות נוספות שהיו בשימוש ביחד ביחס לבית רובע, הן:
*בית כור - שטח עליו ניתן לזרוע שלושים בתי סאה.
*בית סאה - שטח עליו ניתן לזרוע סאה תבואה. (בסאה יש שש קבין, כך שבית רובע הוא 1/24 בית סאה).

## שטחו

בית רובע הוא שטח שאפשר לזרוע בו רבע קב תבואה. וגודלו הוא 10 אמות וחמישית האמה על 10 אמות וחמישית האמה.

מכיוון שהשטח המדויק של בית רובע תלוי באורך מידת האמה, ששיעורו תלוי במחלוקת הפוסקים, לפיכך, קיימות מספר שיטות חישוב על פי המידות הנהוגות כיום:
* לדעת רבי חיים נאה השטח הוא 24 מ"ר.
* לדעת החזון איש השטח הוא 34.56 מ"ר.

## שימושים
בית רובע משמש בהלכות בכמה נידונים, כגון לעניין דיני כלאיים (איסור זריעת שני מיני תבואה סמוכים זה לזה), וכן לעניין דיני שבת, ועוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה קדומות
הדיוויזיה הראשונה (דרום אפריקה)

**הדיוויזיה הראשונה של [[צבא דרום אפריקה]]** הייתה דיוויזיה דרום אפריקנית, אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
### המערכה במזרח אפריקה

ב-1940 הוקמה הדיוויזיה הדרום אפריקאית הראשונה, על מנת להיערך לקראת המתקפה האיטלקית הצפויה במזרח אפריקה, ממושבות איטליה במזרח אפריקה האיטלקית שנתפסה כמהווה סיכון לכל מושבות בריטניה באפריקה, ולדומיניונים. בתחילה הוקמה חטיבה ונשלחה לקניה וב-13 באוגוסט 1940 הוקמה הדיוויזיה, וג'ורג' ברינק מונה כמפקדה הראשון.

הדיוויזיה הוצבה על גבול אתיופיה עם קניה, מקום שעמד בפני מתקפות איטלקיות בקיץ 1940. שלוש הדיוויזיות של מושבות בריטניה והדומיניונים שהוצבו בקניה הושמו תחת פיקודו של הגנרל אלן קנינגהם. בתחילת 1941 הורה קנינגהם לברינק לצאת למתקפה כנגד עמדות האיטלקים על גבול אתיופיה-קניה.

ב-16 בינואר נפתחה המתקפה בהתקדמות למחוז גאלה סידאמו. הכוח התקדם בשלושה טורים, מאזור אגם רודולף מזרחה, בעומק של מספר קילומטרים בתוך הגבול האתיופי, עד העיירה מגה שהיוותה צומת דרכים חשוב בדרום אתיופיה. הקרב סביב העיירה ניטש כשלושה ימים, בתנאי מזג אוויר קשים, ורבות מהאבדות נבעו מחשיפה לקור ולגשמים. ב-18 בפברואר נכבשה מגה, ובה נפלו בשבי 600 לוחמים איטלקים. במגה נאלצו התוקפים לעצור את המתקפה, עקב תנאי מזג האוויר הקשים. לאחר פעולות אלו נשמרה הדיוויזיה הראשונה של צבא דרום אפריקה בעיקר כעתודה, במהלך המתקפה העיקרית, שהחלה בסומליה ונמשכה אל תוככי אתיופיה. על הצטיינותו במערכה זו קיבל ברינק את התואר אביר מסדר האמבט. בחודש מאי הועברה הדיוויזיה ללוב, על מנת להשתתף בהמשך המערכה במדבר המערבי.

### המערכה במדבר המערבי

בלוב הוצבה הדיוויזיה במסגרת הקורפוס ה-30 הבריטי, בפיקודו של הגנרל וילוובי נורי שהיה חלק מהארמייה השמינית של הצבא הבריטי בפיקודו של אלן קנינגהם. בנובמבר 1941 נטלה הדיוויזיה הדרום אפריקאית בפיקודו של ברינק חלק במבצע צלבן, כנגד הכוחות האיטלקים וכוחות קורפוס אפריקה של הגנרל ארווין רומל, שנועד לשחרר את נמל טוברוק שעמד במצור, ולגרש את אנשי הציר מאזור קירנאיקה. הצלחתה של הדיוויזיה בקרבות הייתה מעורבת. הדיוויזיה לחמה בקרבות קשים, ואיבדה חלק ניכר מאחת מיחידותיה העיקריות, החטיבה הדרום אפריקאית החמישית. לאחר סיום קרבות מבצע צלבן, בתחילת שנת 1942 נערכה הדיוויזיה מחדש במסגרת הערכות הארמייה השמינית בקו גזאלה. ב-10 במרץ 1942 נפגע ברינק בתאונה בגבו, ונאלץ לשוב לדרום אפריקה, ומייג'ור גנרל דן פינאר החליפו בתפקיד.

פינאר שחשש מהשמדת כוחותיו נמנע מלהיכנס לקרב נגד כוחות מדינות הציר בקרב גזאלה ובקרב אל-עלמיין הראשון, והוא העדיף להסיג את כוחותיו לעמדות מוגנות. בקרב עלם חלפה ארגן פינאר שני צוותי קרב למתקפה נגד דיוויזיית הפאנצר ה-15, אולם כוחות הציר נסוגו עוד לפני שהכוחות החלו במתקפה. באוקטובר 1942 מילאה הדיוויזיה תפקיד חשוב בקרב אל-עלמיין השני, שבו לחמה כחלק מהקורפוס הבריטי ה-30. ב-19 בדצמבר 1942 נהרג מפקד הדיוויזיה פינאר יחד עם כמה מקציניו בהתרסקות מטוס, וב-1 בינואר 1943 הדיוויזיה חזרה לדרום אפריקה כדי לשמש כגרעין לשתי דיוויזיות השריון העתידיות של דרום אפריקה.

### לאחר המלחמה
כינוי דיוויזיית הרגלים הדרום אפריקאית הראשונה שימש גם לזמן קצר ליחידה יורשת בשנים 1948–1949.

## מפקדים
* בריגדיר ג'ורג' ברינק (13 באוגוסט 1940 – 10 במרץ 1942)
* מייג'ור גנרל דן פינאר (10 במרץ 1942 – 1 בינואר 1943)

## הערות שוליים

1
קטגוריה:דרום אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
קדר-110

**קדר-110** (בפרסית: **قدر-110**) הוא טיל בליסטי לטווח בינוני שפותח על ידי איראן. לטיל טווח של 1,800 עד 2,000 ק"מ. הוא הוצג לראשונה על ידי צבא משמרות המהפכה האיראניים במצעד צבאי שנתי לציון מלחמת איראן-עיראק.

## מאפייני הטיל
טיל קדר-110 הוא גרסה משופרת של השיהאב 3, הידוע גם בשם קדר-101. ההערכה היא שיש לו שלב ראשון של בעירה באמצעות דלק נוזלי ושלב שני של בעירה באמצעות דלק מוצק, המאפשרות לו טווח של 1,500 ק"מ.

הטיל נחשף לראשונה במצעד שנתי לרגל יום השנה לתחילת מלחמת איראן-עיראק.

הטיל מיוצר בשלושה דגמים:
* "**קדר S**" לטווח של 1,350 ק"מ
* "**קדר H**" לטווח של 1,650 ק"מ
* "**קדר F**" לטווח של 1,950 ק"מ
בנוסף, לקדר F יכולת לשאת ראש קרב מתפצל. מספר טילים בעלי ראש קרב כזה שוגרו לישראל במהלך מבצע עם כלביא.

סדרת הטילים קדר-110 נושאת ראש נפץ במשקל של 650 ק"ג עד 1,000 ק"ג אותו נושא ה-קדר-F. אורכו 15.5 עד 16.58 מטר, עם משקל כולל של 15 עד 17.48 טון, כאשר דגם הבסיס כבד יותר בשני טון בהשוואה לשהאב-3 .

לקדר-110 יכולת תמרון גבוהה יותר וזמן פריסה מערכת קצר יותר מהשיהאב 3, זמן הפריסה שלו הוא 30 דקות לעומת השיאהב 3 שיכול לערוך מספר שעות. הטיל יוצר כולו באיראן.

ב-21 בנובמבר 2015 וב-29 בינואר 2017, איראן ביצעה שיגורים של ה-קדר-110. ארצות הברית ראתה בכך הפרה של החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 2231 שקוראת לאיראן לא לעבוד על שום טילים בליסטיים המסוגלים לשאת ראשי נפץ גרעיניים, כולל שיגורם. שגריר רוסיה באו"ם חלק על כך, וטען כי "קריאה שונה מהטלת איסור, כך שמבחינה חוקית אין אפשרות להפר קריאה, ניתן להיענות לקריאה או להתעלם ממנה, אבל אתה לא יכול להפר קריאה". שר החוץ של איראן, ג'וואד זריף, הגיב באומרו כי מכיוון שלאיראן אין נשק גרעיני, ולטענתה אף אין בכוונתה להחזיק בו, היא אינה מתכננת את הטילים שלה כך שיוכלו לשאת ראשי נפץ גרעיניים. הצהרה אשר הופרכה לכאורה לאור חשיפת ארכיון הגרעין האיראני על ידי מדינת ישראל ב-2018. עם זאת, עמית בכיר להגנת טילים ב (IISS) מייקל אלמן ציין כי תכנון הפצצה שהוצג על ידי בנימין נתניהו יתאים לחרטום נודונג או שהאב-3 של איראן לפני 2004, אך לא אף אחד מהטילים שלאחר 2004, כולל טיל קדר-110.

ב-9 בנובמבר 2023, במסגרת מעורבותם של החות'ים במלחמת חרבות ברזל, שוגר טיל קדר-110 מתימן על ידי החות'ים לעבר ישראל, שיורט על ידי מערכת חץ-3 כשהיה עדיין מחוץ לאטמוספירה של כדור הארץ, במה שתואר כאירוע הלחימה הראשון בחלל בהיסטוריה האנושית.

במתקפה האיראנית על ישראל שוגרו עשרות טילי קדר 110 מאיראן ותימן לעבר ישראל, רובם המוחלט יורט במה שנחשב להצלחה הגנתית חסרת תקדים.

במרץ 2026 במהלך מבצע שאגת הארי פגעו שני טילי *קדר-110* ישירות בדימונה ובערד במהלך מתקפה איראנית רחבה על ישראל. על-פי צה״ל, שני הטילים נשאו ראשי קרב במשקל של מאות קילוגרמים וגרמו לנזק משמעותי במוקדי הפגיעה. באותו יום יורטו שני טילי *קדר* נוספים, ושיעור היירוט הכולל של הטילים הבליסטיים שוגרו לעבר ישראל עמד על כ־92%. בצה״ל ציינו כי מערך ההגנה מפעיל שילוב של מערכות ישראליות ואמריקניות, וכי עשרות טילים מדגם זה יורטו בעבר ללא זיהוי מאפיינים חריגים.

### מדינות וארגונים העושים בו שימוש
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:טילים בליסטיים
קטגוריה:איראן: צבא וביטחון
קטגוריה:טילים בליסטיים איראניים
העץ הוא גבוה

"**העץ הוא גבוה**" הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "אחרית הימים". חנוך לוין כתב את השיר, וזהר לוי הלחין אותו. אלי מגן היה הסולן. השיר התפרסם בנובמבר 1971 כסינגל מתוך אלבומהּ היחיד של הלהקה, "אחרית הימים", שיצא לאור ב־1972.

## סולו הגיטרה
סולו הגיטרה (הקלאסית) של יצחק קלפטר זכה להכרה נרחבת כאחד מסולואי הגיטרה הישראליים הטובים בכל הזמנים.

הסולו מורכב משני טייקים שונים של נגינה שהודבקו יחדיו. באמצע הסולו ישנה טעות באחד התווים, טעות שהוחלט להשאירה בהקלטה. קלפטר סיפר: "את סולו הגיטרה בניתי מראש לפני כן, והקלטתי אותו בגיטרה קלאסית עם מיתרי ניילון, שהייתה שייכת לדני סנדרסון". סנדרסון הגיב: "את הגיטרה הזאת קניתי בטיול שעשיתי במקסיקו, בסביבות 1967. זהר [לוי] ביקש ממני להשאיל לו אותה להקלטה בתור חבר. אז נתתי".

## מצעדי פזמונים
"העץ הוא גבוה" ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הגל הקל ב־15 בנובמבר 1971 וצעד ארבעה שבועות, עד 13 בדצמבר 1971, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום ה־16 ב־22 בנובמבר 1971.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חנוך לוין
קטגוריה:שירים על עצים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
קטגוריה:שירי גבי שושן
קובץ הערות

**קובץ הערות** הוא ספר חידושים שחיבר רבי אלחנן וסרמן על ענייני מסכת יבמות. בראשו הדפיס המחבר מספר קטעים משו"ת הרשב"א השייכים למסכת יבמות.

בסוף הספר צירף המחבר חיבור קטן בשם 'ביאורי אגדות על דרך הפשט', המבאר כמה מאגדות המבואות בש"ס, על דרך הפשט. הספר הודפס על ידי רבי אלחנן בשנת התרצ"ב. הספר זכה להצלחה גדולה והוא נפוץ בעולם הישיבות ובכוללים. הוא הודפס במשך השנים במהדורות נוספות.

לספר הסכמה אחת בלבד מאת רבי חיים עוזר גרודזינסקי שכתב בין היתר כי 'מצא בהם הרבה הערות עמוקות והארות מאירות עיניים, דולה פנינים מנבכי ים התלמוד'.

## תוכן הספר
כאמור, בראש הספר ליקט רבי אלחנן תשובות משו"ת הרשב"א הנוגעות למסכת יבמות. לאחריהם נדפס גוף הספר, הכולל שמונים סימנים. שבסופם מספר 'הוספות' קצרות'.

בתחילת הספר ישנו דף נוסף עם כותרת 'ידיעות נכבדות'. חיבור זה כתבו רבי אלחנן לאחר הוצאת הש"ס דפוס וילנא, וכחלק מחידוש המהודרה, הוסיפו לצורת הדף פירושים נוספים כשהם מייחסים אותם למחברים שונים. רבי אלחנן בחיבור קצר זה, מעיר על ייחוס של חלקם:בסיום הספר מביא רבי אלחנן קונטרס ובו מספר דוגמאות להבנת האגדות המובאות בש"ס. הקונטרס יחסית קצר, וכולל 12 סימנים.

במהדורה משנת תשס"ט נוספו בסוף הספר מילואים - כמה חילופי מכתבים בין רבי אלחנן וסרמן לכמה גדולי ישראל שבתקופתו.

### דוגמאות לביאורי אגדות על דרך הפשט
כאמור, בסוף הספר כתב רבי אלחנן קונטרס קצר בשם 'דוגאמות לביאורי אגדות על דרך הפשט' הכולל י"ב סימנים. תוכן הסימנים מגוון וכולל חידושי והערות על הש"ס תנ"ך ועוד. כך למשל בסימן א מדבר בעניין מצוות האמונה, וכיצד ייתכן לצוות על מצווה זו. סימן ב' וג' עוסק בענייני תשובה, ובסימן ד בעניין תחיית המתים ועולם הבא לקטנים ונשים. עוד דן בענייני ביטחון גלות, שכר ועונש, וקצת חידושים על התנ"ך. בסימן ט', מובא מאמר שכתב החפץ חיים בעניין 'חנוך הבנים'. כן דן בעניין לימוד חכמות חיצוניות, ובעיקבתא דמשיחא.

בסיום הקונטרס נוספו עוד כמה קטעים קצרים מבנו רבי אלעזר שמחה בענייני אגדה שונים.

## מהדורות הספר
הספר נדפס לראשונה בשנת תרצ"ב על ידי רבי אלחנן, ובשנת תרצ"ו הודפס בשנית, בתוספת של סימנים חדשים.

מהדורת צילום נוספת יצאה על ידי בנו של רבי אלחנן, רבי אלעזר שמחה, בשנת התש"א, ומלבד שער הספר לא נעשה שינוי בהדפסה.

בשנת תשס"ג יצא הספר בהדפסה חדשה על ידי הוצאת 'ישיבת אור אלחנן' - שקרויה על שמו של המחבר רבי אלחנן וסרמן. במהדורה זו נעשו תיקונים רבים ונוספו ציונים למקומות אחרים בספרי המחבר, וכן נוספו מראי מקומות, ומפתח מפורט.

מהדורה נוספת יצאה בשנת תשס"ט גם היא על ידי ישיבת אור אלחנן, במהדורה זו נוספו בסוף הספר ליקוטים שונים של חילופי מכתבים של גדולי ישראל עם רבי אלחנן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
אלין צ'אבט

**אלין צ'אבט** (**Alain Chabat**; נולד ב-24 בנובמבר 1958) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה, קומיקאי, במאי ותסריטאי קולנוע יהודי-צרפתי. הוא ידוע בעיקר בזכות היותו בצמד הקומי: "Les Nuls" ובזכות הגשת התוכנית הצרפתית המצליחה: "Burger Quiz".

## קורות חיים
שבת נולד בנובמבר 1958 באוראן שבאלג'יריה הצרפתית למשפחה יהודית.

הוא למד לימודי משחק והחל את קריירת המשחק והתקשורת ב-1987 כשהקים את הקבוצה הקומית "Les Nuls" עם ברונו קארט, שנטל לאובי ודומיניק פארוג'יה. ההופעה הראשונה של Les Nuls בטלוויזיה הצרפתית הייתה בערוץ המנויים: "Canal Plus", שהייתה זיוף מדע בדיוני בשם Objectif Nul.

הוא החל להופיע כשחקן במספר סרטים ותוכניות ביניהם הוא גם בלט בשל שירתו וכתיבתו, בה הוא גם שילב את הפופ של צוקר, אברהמס וצוקר עבור הקהל הצרפתי. הוא דיבב במספר סרטים ביניהם בשרק, לילה מוטרף במוזיאון 2, עידן הקרח 4: יבשת בתנועה ובאסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה והוא גם הופיע כבמאי הסרט: "Didier", עליו זכה בפרס סזאר לבכורה הטובה ביותר בשנת 1998.

בשנת 2021 שיחק בסרט הפנטזיה "Kaamelott : Premier Volet" המבוססת על סדרת הטלוויזיה "Kaamelott".

## פילמוגרפיה
* Baby Blood (1990)
* La Cité de la peur (1994)
* החרב הקסומה - המסע לקמלוט (1998)
* שרק (2001)
* Burger Quiz (2001)
* אסטריקס ואובליקס: המשימה קלאופטרה (2002)
* שרק 2 (2004)
* מדעי החלום (2006)
* שרק השלישי (2007)
* לילה מוטרף במוזיאון 2 (2009)
* שרק לנצח (2010)
* עידן הקרח 4: יבשת בתנועה (2012)
* אסטריקס באחוזת האלים (2014)
* אסטריקס באחוזת האלים (2015)
* ולריאן ועיר אלף הכוכבים (2017)
* Kaamelott : Premier Volet (2021)
* אהבה משוגעת (2024)
* Kaamelott : Deuxième Volet, partie 1 (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהודים אלג'יראים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1958
קטגוריה:מנחי טלוויזיה צרפתים
קרב אדריאנופול (1913)

**המצור על אדריאנופול (1913)** היה קרב בין האימפריה העות'מאנית לממלכת בולגריה במהלך מלחמת הבלקן השנייה והביא לכך שהאימפריה העות'מאנית כבשה מחדש את אדירנה.

## היסטוריה
הצבא העות'מאני בפיקודו של אנוור פאשה נכנס לאדירנה ב-22 ביולי 1913. אדירנה, קירקלרלי ודימטוקה נלקחו בחזרה. במלחמת הבלקן השנייה, הבולגרים לא יכלו להפגין התנגדות רבה שכן הותקפו מכל האזורים, וכך אדירנה שוב עברה לשלטון טורקי. האימפריה העות'מאנית זכתה בניצחונה האחרון בבלקן ולא איבדה שטחים רבים בתראקיה עד מלחמת העולם הראשונה. נגד כיבוש העיר על ידי הכוחות העות'מאניים ב-21 ביולי, הכללת אדירנה מחדש בארצות העות'מאניות הפכה רשמית רק עם הסכם קונסטנטינופול (1913) שנחתם עם ממלכת בולגריה ב-29 בספטמבר 1913.

## הערות שוליים

אדריאנופול, קרב
אדריאנופול, קרב
קטגוריה:1913
ערב של יום בהיר

"**ערב של יום בהיר**" הוא שיר שכתב יהונתן גפן והלחין וביצע הזמר והמוזיקאי הישראלי אפרים שמיר. השיר יצא לאור ב־1976 כסינגל מתוך אלבומם המשותף של שמיר ואשתו (באותה התקופה), אַסְתָּר, "אפרים ואסתר שמיר" (1977).

## על השיר
לחנו של השיר חובר ב־1976. כשנה לפני שיהונתן גפן קיבל את הלחן משמיר, ניסתה להקת "כוורת" להשיק קריירה בארצות הברית. ללהקה נקבע אודישן בחברת התקליטים "פולידור" (בארצות הברית).

חברי "כוורת" היו מנגנים זה לזה דברים שחיברו (גם כאלה שלא יועדו ללהקה) במטרה לקבל פידבק מחבריהם. גם שמיר השמיע לחבריו את הלחן חסר המילים שחיבר. לקראת האודישן ידע שותפו של שמיר ללהקה דני סנדרסון ששירים היתוליים עם הווי ישראלי, כפי שהיו רוב שירי "כוורת", לא יעניינו את חברת התקליטים האמריקאית, והוא פנה לשמיר יום לפני האודישן בבקשה להשתמש בלחן שחיבר כחלק מהמגמה שלו להציג באודישן גם שירים רציניים. סנדרסון כתב ללחן של שמיר מילים באנגלית לשיר שנקרא "You Are My Soul". אף על פי כן הלהקה לא עברה את האודישן, ובזאת תם הניסיון של "כוורת" לפרוץ לארצות הברית. כשבני הזוג אפרים ואסתר שמיר עבדו על אלבומם המשותף, "אפרים ואסתר שמיר", שמיר מסר את הלחן שלו ליהונתן גפן, וזה כתב את "ערב של יום בהיר", שנכלל באלבום. בספרו "חומר טוב" כתב גפן שבכתיבה קיבל השראה מהשיר "A Hard Day's Night" של "הביטלס".

## מצעדי פזמונים
השיר הוצג למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־25 באוקטובר 1976 וצעד 12 שבועות, עד 31 בינואר 1977. בשיאו הגיע למקום השישי ב־20 בדצמבר 1976. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ז של התחנה הוא דורג במקום ה־17.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אפרים שמיר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אפרים שמיר
קטגוריה:שירים על ערב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
2024 בצרפת

ממוזער|טקסט=קולאז' של תמונות המתארות אירועים חשובים שהתרחשו בצרפת וכן בטריטוריות שלה מעבר לים, במהלך 2024. לדוגמה: תרשים המתאר את תוצאות הבחירות הכלליות המוקדמות שהתקיימו בצרפת באותה שנה וכן תמונה של מגדל אייפל, בו הוצבו חמש הטבעות האולימפיות, לרגל אולימפיאדת פריז (2024)|קולאז' של תמונות המתארות אירועים חשובים שהתרחשו בצרפת וכן בטריטוריות שלה מעבר לים, במהלך 2024. לדוגמה: תרשים המתאר את תוצאות הבחירות הכלליות המוקדמות שהתקיימו בצרפת באותה שנה וכן תמונה של מגדל אייפל, בו הוצבו חמש הטבעות האולימפיות, לרגל אולימפיאדת פריז (2024)
שנת **[[2024]] ב[[צרפת]]** היא השנה בה צרפת ציינה 1,037 שנות לאום.

## הנהגה
* נשיא – עמנואל מקרון (REM)
* ראש ממשלה – אליזבת בורן (REM) עד 9 בינואר, מאז גבריאל אטאל

## אירועים
* 9 בינואר – הפוליטיקאי הצרפתי היהודי גבריאל אטאל ממונה לתפקיד ראש ממשלת צרפת, ובכך הפך לאדם הצעיר ביותר שכיהן בתפקיד ולאדם ההומוסקסואל המוצהר הראשון שמכהן בתפקיד.
* 26 ביולי – 11 באוגוסט – אולימפיאדת הקיץ ה-33 התקיימה בפריז שבצרפת.

## נפטרו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2024|קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2024]])**
* 21 בפברואר – רוז'ה גימן, רופא ומדען מוח צרפתי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נולד ב-1924)
* 26 בפברואר – גבריאל באנון, כלכלן ואיש עסקים צרפתי-מרוקני, יועץ כלכלי של מדינאים וארגונים בארצות שונות (נולד ב-1928)
* 13 במרץ – פיליפ דה גול, אדמירל ופוליטיקאי צרפתי (נולד ב-1921)
* 21 במרץ – פרדריק מיטראן, פוליטיקאי, שחקן, תסריטאי, מגיש טלוויזיה, סופר, מפיק ובמאי צרפתי (נולד ב-1947)

## קישורים חיצוניים

*
צרפת
Hey Bulldog

"**Hey Bulldog**" (בעברית: "**היי בולדוג**") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא באלבום הפסקול שלהם מ-1969 Yellow Submarine. השיר נכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, אך הושלם באולפן ההקלטות על ידי לנון ועל ידי פול מקרטני. השיר הוקלט במהלך הצילומים של הקליפ לסינגל "Lady Madonna" בפברואר 1968, ימים בודדים לפני המסע של הלהקה להודו, ויחד עם "Lady Madonna", הוא אחד משירי הביטלס הבודדים המבוססים על ריף פסנתר.

במקור שם השיר תוכנן להיות "You Can Talk To Me" - השורה שחוזרת על עצמה בפזמון השיר. במשך שנים ארוכות, "Hey Bulldog" היה שיר לא ידוע שלא זכה להרבה הערכה ותגובות בקטלוג של הביטלס; מאז הוא הוערך מחדש.

## הוצאה
אפל הוציאה את האלבום Yellow Submarine בארצות הברית ב-13 בינואר 1969, עם השיר "Hey Bulldog" כרצועה הרביעית, בין "All Together Now" ו-"It's All Too Much". האלבום יצא לאור בבריטניה ארבעה ימים לאחר מכן. ג'ף אמריק שיבח את נגינת הבס של מקרטני בהקלטה, ותיאר אותה כממציאה הגדולה ביותר שלו מאז זו של Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band.

במהלך פגישות אלה, צוות צילום צילם את הביטלס מקליטים את השיר באולפני אבי רוד של EMI לסרט תדמית שישוחרר במהלך נסיעתם המתוכננת בת ארבעת החודשים להודו (שמאוחר יותר נערכה יחד כסרט קידום מכירות לסינגל "Lady Madonna").

השיר שימש בקטע מסרט האנימציה צוללת צהובה. בתחילה, הוא הופיע רק בכמה הדפסים תיאטרליים אירופיים. הקטע נחתך מהגרסה האמריקאית על ידי מפיק הסרט, אל ברודקס, מכיוון שהוא וחברי הלהקה הרגישו שהקטע ארוך מדי. הקטע שוחזר לקראת הפצתו המחודשת של הסרט בשנת 1999. כדי לקדם את ההוצאה המחודשת, אפל חזרה לקטעים המקוריים שצולמו עבור סרט הפרומו של "Lady Madonna" וארגנה אותם מחדש לשימוש כקליפ קידום מכירות עבור "Hey Bulldog" (מכיוון שניתן לזהות מה הם ניגנו, ולכן ניתן לסנכרן את המוזיקה עם הקטעים המקוריים). הקליפ משנת 1999 נכלל בגרסת שלושת הדיסקים (שנקראו 1+) של אוסף הווידאו 1 של הביטלס משנת 2015.

## משתתפים
לדברי וולטר אוורט, למעט היכן שצוין:
* ג'ון לנון - שירה, פסנתר, גיטרה מובילה
* פול מקרטני - הרמוניה, שירה, גיטרה בס, טמבורין
* ג'ורג' האריסון - גיטרה
* רינגו סטאר - תופים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על כלבים
Believe Me Now?

****** (בעברית: **תאמין לי עכשיו?**) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית בקי היל. האלבום יצא לאור ב-31 במאי 2024, על ידי חברות התקליטים פולידור רקורדס ו-Eko.

## רקע והכרזה
בריאיון שהתקיים יחד עם עלי שאטלר למגזין "NME" על תהליך הקלטת האלבום ויצירתו, היל הצהירה:

בהמשך הריאיון אישרה היל שאמנים ומפיקים כמו פריזי, מארק ראלף, טודלה טי, מאור, סולרדו, MJ Cole, ג'קס ג'ונס, קיר נטול, לואיס תומפסון, סוני פודרה וצ'ייס אנד סטטוס יופיעו באלבום.

## סינגלים
הסינגל המוביל של האלבום "Side Effects", ביחד עם הזמר לואיס תומפסון, יצא לאור ב-12 במאי 2023. השיר הגיע למקום ה-35 במצעד הסינגלים הבריטי ו-12 במצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים בהתאמה.

הסינגל השני "Disconnect", ביחד עם צמד המוזיקה האלקטרונית האנגלי צ'ייז & סטטוס, יצא לאור ב-14 ביולי 2023. השיר הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לסינגל השישי של היל ושל צ'ייז & סטטוס החמישי של עשרת הגדולים בהתאמה.

"Never Be Alone", ביחד עם סוני פודרה, יצא לאור כסינגל השלישי של האלבום ב-19 בינואר 2024. השיר הגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לסינגל התשעה-עשר של היל ולסינגל השני של פודרה בטופ ארבע, בהתאמה. "Outside of Love" יצא לאור כסינגל הרביעי של האלבום ב-28 במרץ 2024.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת פולידור רקורדס
בטטה ואדה

**בטטה ואדה** (במראטהית: **बटाटा वडा**, מילולית: פריטר תפוח אדמה) היא מאכל פופולרי ממדינת מהאראשטרה בהודו. המנה מורכבת מקציצת מחית תפוחי אדמה מצופה בקמח חומוס, לאחר מכן מטוגנת בשמן עמוק ומוגשת חמה עם צ'אטני. קוטר הוואדה הוא בדרך כלל בסביבות שניים או שלושה סנטימטרים. באזורים אחרים של הודו, מנה זו ידועה גם בשמות אלו: בונדה, אלו ואדה, בטטה בונדה, תפוחי אדמה בונדה ותפוחי אדמה ואדה.

בטטה ואדה פופולרית גם בשאר הודו.

## הכנה
[ממוזער|300px| בטטה ואדה שבורה, נמכרת ב[מומבאי]]
מילוי תפוחי האדמה והבלילה המשמשת לציפוי המילוי הם שני המרכיבים היחידים של בטטה ואדה.

את תפוחי האדמה מבשלים, מועכים גס ומניחים בצד. התיבול הוא זרעי חרדל, צ'ילי, בצל ועלי קארי מטוגנים במחבת עם משחת שום-זנגביל, כורכום ומלח, ואז מבשלים אותם עם המחית.

מכינים בלילה סמיכה באמצעות קמח חומוס, מתובל במלח, כורכום ואבקת צ'ילי אדום. לפעמים מוסיפים גם כמות קטנה של אבקת אפייה כדי שהבלילה תהיה אוורירית יותר. להכנת הלביבות, הכדורים הקטנים מתערובת תפוחי האדמה מצופים בבלילה ומטגנים בשמן צמחי חם.

אפשר להשתמש במשחת צ'ילי אדום כדי להפוך את הוואדה לחריף.

בטטה ואדות בדרך כלל מלווים בצ'אטני ירוק או בצ'אטני יבש, כמו שנגדאנה צ'אטני (צ'אטני באבקה יבשה עשוי מאגוזי אדמה כתושים) וצ'אטני שום-קוקוס. לעיתים קרובות, מתכוני ג'אין בטטה ואדה הם וריאציה המחליפה תפוחי האדמה בבננות לא בשלות עדיין.

## הגשה
בטטה ואדה מוגש בדרך כלל חם מאוד עם צ'ילי ירוק וצ'אטני מסוגים שונים. הדרך הנפוצה ביותר לאכול את המנה הזו היא בצורת ואדה פאב.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיגון עמוק
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:מחית תפוחי אדמה
אסמה ח'דר

**אסמה ח'דר** (בערבית: **أسمى خضر**; 25 בינואר 1952 - 20 בדצמבר 2021) הייתה עורכת דין, פמיניסטית, פעילת זכויות נשים וזכויות אדם ופוליטיקאית ירדנית.

## רקע והשכלה
ח'דר נולדה בכפר הנוצרי א-זבאבדה שליד ג'נין. לאחר התיכון היא למדה משפטים באוניברסיטת דמשק וסיימה את חוק לימודיה בשנת 1977.

בהמשך למדה מספר קורסים מדעיים ויישומיים בכמה מוסדות אקדמיים ואוניברסיטאות, וכן גופים ומכונים לזכויות אדם וארגונים ירדנים, ערבים ובינלאומיים.

## קריירה
לאחר סיום הלימודים היא עברה לעמאן ועבדה שנתיים (1979-1978) בעיתון "אל-אח'באר" הירדני.

היא החלה לעבוד במשרד עורך דין בעמאן ולאחר תקופת התמחות היא קיבלה רישיון עריכת דין ירדני בשנת 1982.

בשנת 1984 היא פתחה משרד עצמאי והייתה בין הנשים הראשונות שעסקו בעריכת דין בירדן. היא התמקדה בנושאי זכויות אדם, ובהגנה על זכויות נשים וילדים.

בשנת 1999 היא הייתה חברת הוועדה הלאומית שהוקמה על ידי משכילים ירדניים והביאה לביטול הסעיף בחוק שקבע ש"פשע (ממניע של) כבוד", אינו בר ענישה.

אסמה ח'דר הייתה האישה הראשונה ששימשה בתפקיד דוברת ממשלת ירדן.

בין השנים 2003–2005 היא הייתה שרת תרבות ובשנת 2013 כיהנה בתפקיד שרת המדינה.

בין השנים 2013–2015 אסמה הייתה חברת הסנאט הירדני.

תפקידים נוספים שמילאה:
* מזכירה כללית של "הנציבות הלאומית הירדנית לנשים" Jordanian National Commission for Women - JNCW
* מנהלת כללית ולאחר מכן יועצת של קבוצת זכויות נשים בירדן Solidarity is Global Institute - SIGI.
* חברת הוועדה המלכותית הירדנית לזכויות אדם.
* חברת הוועדה המלכותית להקמת מרכז החירות.
* חברת ועדת הניסוח המלכותית לאמנה הלאומית הירדנית.

## הוקרה ועיטורים
* מדליית העצמאות הירדנית, מדרגה ראשונה, מאת הוד מלכותו המלך חוסיין על ניסוח האמנה הלאומית הירדנית בשנת 1991.
* פרס הכבוד של מגיני זכויות האדם מטעם Human Rights Watch.
* פרס האומות המאוחדות למאבק בעוני על תרומות להשגת יעדי המילניום לפיתוח 2003.
* מספר תעודות ופרסי הוקרה הקשורים להגנה על זכויות אדם וזכויות נשים ותרומה לפיתוח ועבודה סוציאלית.

## כתבים
אסמה כתבה ותרמה למספר רב של ספרים, מאמרים, מדריכים מקצועיים וכן הייתה "מרצת מפתח" (keynote speaker) בפורומים ואירועים מקומיים ובינלאומיים שונים.

## מדבריה
* 

## מותה
ח'דר נפטרה מסרטן הלבלב ב-20 בדצמבר 2021, בגיל 69 בעמאן.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות ירדניות
קטגוריה:עורכות דין ירדניות
קטגוריה:שרי התרבות של ירדן
קטגוריה:פמיניסטיות ירדניות
קטגוריה:פעילות זכויות נשים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:ירדנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:ילידות 1952
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1952
קטגוריה:נפטרות ב-2021
אהרן משה לייפר (חוסט)

רבי **אהרן משה לייפר** (1905, י"ט בכסלו תרס"ו - 1991, י"ז בטבת תשנ"א) היה האדמו"ר מחוסט.
## ביוגרפיה
נולד בהאלמין לרבי שמואל שמעלקא בנו של רבי ישראל יעקב מחוסט וליוטא רויזא בתו של רבי יעקב קאפיל מרזעבניק, למד בישיבתו של הרב יעקב שלום קליין בהאלמין, בנערותו היה מקורב לסבו רבי ישראל יעקב.

כשנפטר סבו מונה אביו לאדמו"ר מחוסט והמשפחה עברה מהאלמין לחוסט, אהרן משה הקים בחצרו של אביו ישיבה ועמד בראשה, בכ"ז בסיון תרצ"ד נפטר אביו ואהרן משה שהיה אז מאורס לפעריל בתו של רבי ברוך פינחס מסקאליע מונה למלא את מקום אביו כאדמו"ר בחוסט.

בערך בשנת תרצ"ז עבר לבודפשט, בשנות השואה ניצל באמצעות דרכון שוודי שקיבל מראול ולנברג, אחרי השואה התגורר תקופות קצרות באראד, בבוקרשט ובהיידנהיים.

בחודש אדר תש"ז הגיע לארצות הברית שם נדד בין ויליאמסבורג, קליבלנד, , ברונקס וקראון הייטס, בסוף ימיו עבר לבורו פארק שם התגורר במשך עשרים וארבע שנים.

היה ידוע בהתמדתו ובמופתיו וזכה להערכה מגדולי האדמו"רים בדורו.

בשנת תשמ"ג התאלמן. בשנת תשנ"א נחלש, בראש חודש טבת שבר את האגן ועבר בהצלחה ניתוח, שבוע לאחר מכן הידרדר מצבו והוא שקע בתרדמת עד לפטירתו בי"ז בטבת לפנות בוקר. ארונו הוטס לארץ ישראל והוא נקבר בבית הקברות בהר הזיתים סמוך לאוהל אדמו"רי נדבורנה.

## חיבוריו
* **פרח שושן** - הגהות והוספות לספר מאמר מרדכי מתורתו של אבי סבו רבי מרדכי לייפר מנדבורנה
* **בית שמואל** - דברי תורה וסיפורים מאביו רבי שמואל שמעלקא
* **תולדות אהרן משה**, אלעד, תש"ס. דברי תורתו כפי שנכתבו על ידו
## משפחתו
* בתו, חיה אדל בילא נישאה לרבי רפאל גרויס
* בתו, רחל נישאה לרבי יצחק טייטלבוים
* בתו, חנה שפרה נישאה לרבי בנימין שיק
* בנו, רבי שמואל שמעלקא
* בנו, רבי ברוך פינחס
* בנו, רבי ישראל יעקב

## לקריאה נוספת
* **תפארת אהרן משה**, אלעד, תש"ס, בתוך **תולדות אהרן משה**
## קישורים חיצוניים
* 
* רבי אהרן משה לייפער זצ"ל אשכול אודותיו בפורום אייוועלט
* תמונת רבי אהרן משה בצעירותו (בחדרי חרדים)

## הערות שוליים

אהרן משה
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:אדמו"רי חוסט
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:נפטרים ב-1995
מקס קאהן

**מקס קאהן** (בצרפתית: **Max Kahn**; 27 ביוני 1871 – 14 בספטמבר 1959) היה אתלט ושחקן כדורגל יהודי-בלגי. אלוף ושיאן בלגיה בריצת 110 מטר משוכות ואלוף בלגיה בקפיצה לגובה. ממייסדי פיפ"א.

## ביוגרפיה
קאהן נולד וגדל בבריסל. בנו של להמן קאהן, יהודי-גרמני שהיגר לבריסל ב-1855 ומי שייסד את "המכון הבינלאומי של קאהן". הוא היה אישיות חשובה בקהילה היהודית בבלגיה ופעיל בפוליטיקה העירונית. מקס התאמן באתלטיקה במועדון האתלטיקה והריצה של בריסל  מאוחר יותר שימש כיו"ר המועדון ושיחק כדורגל בקבוצת פ.צ. לאופולד  בבריסל. 
 
באליפות בלגיה שנערכה בשנת 1891 זכה לראונה בתואר אלוף לבגיה בריצת 110 מטר משוכות בשיא לאומי חדש של 17.2 שניות. הוא זכה בתואר גם בשנים 1895, 1896, 1897, 1899 ו-1901. בשנת 1901 זכה בתואר אלוף בלגיה גם בקפיצה לגובה בתוצאה של 1,50 מטר.

בשנת 1901 עמד בשער בנבחרת בלגיה בכדורגל במשחק נגד נבחרת הולנד בכדורגל. 

ב-1904 היה קאהן אחד ממייסדי פיפ"א כסגן יו"ר איגוד קבוצות האתלטיקה בבלגיה - UBSSA.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים יהודים בלגים
קטגוריה:שוערי כדורגל יהודים
קטגוריה:שוערי כדורגל בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרים ב-1959
בנעליה (סרט)

**בנעליה** (באנגלית: **In Her Shoes**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2005 בבימויו של קרטיס הנסון, עם טוני קולט, קמרון דיאז ושירלי מקליין בתפקידים הראשיים. העלילה היא על היחסים המורכבים בין שתי אחיות ועל הקשר שלהן לסבתן.

הסרט היה שובר קופות. שירלי מקליין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע ולפרס סטלייט לשחנית המשנה הטובה ביותר. קמרון דיאז זכתה בפרס אימג'ן לשחקנית הטובה ביותר.

## תקציר העלילה
רוז פלר (טוני קולט) ואחותה מגי (קמרון דיאז) גדלו בפילדלפיה עם אביהן מייקל (קן הווארד) והאם החורגת סידל (קנדיס אזארה). אימן הביולוגית התאבדה מסיבות נפשיות כשהיו ילדות קטנות.

האחיות שונות לגמרי באופיין: רוז היא הבוגרת היציבה. למדה משפטים בפרינסטון ועובדת כעורכת דין בכירה בחברה גדולה. היא גרה בדירה גדולה ונמצאת בזוגיות עם עמית לעבודה, ג'ים דנוורס (ריצ'רד בורגי).
מגי, לעומתה, גרה אצל אביה סובלת מדיסלקסיה ולא מחזיקה מעמד בשום מקום עבודה. מבלה במועדונים ומשתכרת לעיתים קרובות עד אשר סידל מסלקת אותה מהבית. רוז מקבלת אותה לדירתה אבל גם אצלה ממשיכה מגי בדרכה הפרועה, כמו, למשל, לנהוג במכוניתה של רוז ללא רשות. לבסוף, כאשר רוז תופסת אותה במיטה עם ג'ים היא מסלקת את שניהם מהבית ומחייה.

מגי מוצאת בבית אביה מכתבים ששלחה לה סבתה אלה הירש (שירלי מקליין) ובהם כסף אך אביה הסתיר זאת ממנה. היא לוקחת את הכסף ונוסעת לסבתה המתגוררת בבית אבות בפלורידה. סבתה חושבת שהיא באה לנופש אך עד מהרה מבינה את המצב ודורשת ממנה להתחיל לעבוד בבית האבות ולהתפרנס. אט אט נכנסת מגי לתלם ולאחר שהיא מקריאה שירה לאחד הקשישים היא מתגברת על הדיסלקסיה שלה ופותחת עסק לבגדים עבור הקשישים במוסד.

רוז נמצאת במשבר נפשי, מתפטרת מעבודה ומתחילה לעבוד כמטיילת לכלבים. אחד מעמיתיה בחברה, סימון סטיין (מארק פויארסטין) מתחיל לחזר אחריה. בתחילה היא מסרבת אך לאחר שהוא מתעקש היא נענית לו. יחסיהם בעלי עליות ומורדות בעיקר בגלל שרוז מסתירה ממנו את הבעיה עם מגי שברחה ממנה.

לבסוף יוצרת הסבתא קשר עם רוז ומזמינה אותה לפלורידה. הכל מסתדר יפה ומסתיים בחתונה יהודית של רוז וסיימון.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט, באתר יוטיוב
*הפגישה הנרגשת בין הסבתא ושתי נכדותיה, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים על אחיות
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי קרטיס הנסון
חמיד אל-אחמר

**חמיד בין-עבדוללה בין-חוסיין אל אחמר** (בערבית: **الشيخ حميد بن عبد الله بن حسين الأحمر**, נולד ב-1967) הוא פוליטיקאי ומיליארדר תימני החי כיום בגלות לצד פוליטיקאים סונים נוספים שברחו מתימן במהלך השתלטות החות'ים על צנעא בספטמבר 2014. הוא המזכיר הכללי לשעבר של ועדת ההכנה של הדיאלוג הלאומי של קואליציית המפלגות האמפגש המשותף (JMP) וחבר במפלגת האופוזיציה הקהילה התימנית לרפורמה, הידועה בכינוי "איסלאח".

## ביוגרפיה
חמיד אל-אחמר נולד לעבדללה בין חוסיין אל-אחמר, לשעבר ראש הקונפדרציה השבטית החאשידית של איסלאח, שבראשה עומד כעת אחיו הבכור של חמיד, סאדק, המתגורר בצנעא, ויושב הראש לשעבר של הארגון מאז 1993. דודו, שעל שמו הוא נקרא, הוצא להורג על ידי האימאם התימני אחמד בן יחיא חמיד א-דין במהלך מלחמת האזרחים של צפון תימן בשנים 1962–1968. רצח דודו וסבו הוביל את אביו לגייס את שבטי החאשיד, בדרך כלל תומכי האימאם, לצד המהפכה כשפרצה בצפון תימן ב-1962. מאמצי אביו, משפחה ואנשי שבט הובילו בסופו של דבר לנפילתו של שלטון של האימאמים והקמת הרפובליקה של צפון תימן.

כנער בילה אל-אחמר בקיץ בארצות הברית ובבריטניה, שם למד אנגלית. הוא סיים תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות באוניברסיטת צנעא. אל-אחמר נבחר לאספת הנבחרים של תימן בבחירות לפרלמנט ב-1993 מטעם מפלגת האיחוד התימני לרפורמה, הידועה בקיצור "איסלאח", שפירושו בערבית "רפורמה", והיה חבר במועצת השורא שלה. בתחילת 2007 קודם לוועדה העליונה של המפלגה, המקבילה ללשכה פוליטית. הוא נכנס לעסקים ורכישות, בסופו של דבר הבעלים של חברות הטלקום והסלולר "סאבאפון", ושל "הבנק האסלאמי של סבה". היה הבעלים של לפחות תריסר עסקים נוספים, שרובם נתפסו מאוחר יותר על ידי החות'ים. בשנת 2014 ברח מתימן בעקבות כיבוש צנעא במלחמת האזרחים במדינה, ועבר להתגורר בטורקיה.

## סנקציות
לאחר שברח מתימן, חמיד, שצבר הון רב ונחשב כמיליארדר, הוביל פעילויות של איסוף כספים והקמת עמותות וחברות קש שמטרתן מימון ארגון הטרור חמאס כנגד ישראל ומטרות יהודיות שונות.

חמיד היה הבעלים ויו"ר של חברת "Trend GYO", חברת השקעות בנדל"ן עד נובמבר 2022, שישה חודשים לאחר שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליה סנקציות כחברה "המשתייכת, מנוהלת, או נשלטת" בידי חמאס.

משנת 2016 עומד בראש אגודת "חברי פרלמנטים למען אל־קודס". מחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה סנקציות ב־7 באוקטובר 2024 על חמיד, עקב היותו דמות מפתח בניהול השקעות עבור חמאס. על פי הודעת מחלקת האוצר, לכל המאוחר ב־2013 מונה חמיד ליו"ר קרן אל־קודס הבינלאומית של חמאס, השוכנת בביירות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטישמיות בתימן: אישים
קטגוריה:ילידי 1967
אנימה (מוזיקאי)

**מתאו מילרי** (באנגלית: **Matteo Milleri**; נולד ב-19 במאי 1988), הידוע יותר בשם הבמה **אנימה** (**Anyma**), הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי ומוזיקאי אמריקאי. הוא ידוע גם כחצי מהצמד Tale of Us והמייסד השותף של חברת התקליטים Afterlife רקורדס.

## ביוגרפיה
אנימה הושק ב-2021 כדרך לחקור ולשלב את עולם האמנות הדיגיטלית והאינדיבידואליות המוזיקלית. הסאונד של הפרויקט מושפע ממוזיקת האוס וטכנו מלודי, עם אלמנטים של מוזיקת אמביינט, אלקטרוניקה ומוזיקה קלאסית.

המיני-אלבום הבכורה של אנימה, *[[Claire]]*, יצא לאור ביוני 2021 על ידי חברת התקליטים רוז אווניו רקורדס. האלבום הכיל שיתופי פעולה עם יאנוס רסמוסן ודלליה דה פראנס. רצועת הכותרת לוותה בקליפ NFT הראשון בעולם בגודל מלא וב-Definition מלא, שנוצר על ידי האמן מברלין Marigoldff ו-IOR50 Studio.

המיני-אלבום השני של אנימה, *[[Sentient]]*, יצא לאור ביולי 2021, על ידי חברת התקליטים Afterlife רקורדס. האלבום הציג סאונד אפל וניסיוני יותר. האלבום הבכורה של אנימה, *[[Genesys]]*, יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, אם כי היה צפוי לצאת לאור באוקטובר 2021.

ההופעות החיות של אנימה נועדו ליצור נוף קולי וויזואלי ייחודי, המאפשר לקהל אינטראקציה עם האמנות הדיגיטלית והמוזיקה באמצעות טכנולוגיה חדישה. הפרויקט נועד לטשטש את הקווים בין העולם הפיזי והדיגיטלי ולטפח חוויה מחוברת וסוחפת יותר.

## חיים אישיים
מתאו מילרי נולד בניו יורק, הוא בנו של איש העסקים האיטלקי פרנצ'סקו מילרי. הוא עבר לאיטליה בגיל צעיר ופגש את קרמיין קונטה במילאנו ב-2008 בזמן שלמד ההנדסת סאונד במכון SAE. הם הקימו את הצמד Tale of Us ועברו לברלין, שם הפכו לאקט בולט בסצנת המוזיקה האלקטרונית. הם גם הקימו לייבל משלהם, Afterlife רקורדס, בשנת 2016, שגם מארח אירועים.

מילרי נישא לדוגמנית האיטלקית ויטוריה קרטי בשנת 2020. ביוני 2023, קרטי הודיעה על פרידתה ממילר בסרטון טיקטוק. מילרי לא הגיב על מצבו המשפחתי או על מערכת היחסים שלו עם קרטי.

במרץ 2024, נחשף כי מילרי נמצא במערכת יחסים עם המוזיקאית הקנדית גריימס.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2023: *[[Genesys]]*
* 2024: *[[Genesys II]]*
* 2025: *[[The End of Genesys]]*

### מיני-אלבומים
* 2021: *[[Claire]]*
* 2021: *[[Sentient]]*
* 2021: *[[Forevermore]]*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988