open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לאסלו ז'יגמונד

**לאסלו ז'יגמונד** (במקור **וייס** עד 1946, בהונגרית: **Zsigmond László**; מוהאץ', 3 בדצמבר 1907 – בודפשט, 14 באפריל 1992) היה היסטוריון זוכה פרס קושוט (הפרס הממלכתי הגבוה ביותר בהונגריה, מקביל לפרס ישראל), קנדידט (דוקטורט זוטר) למדעים היסטוריים (1952), דוקטורט (1967), חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.

## ביוגרפיה
לאסלו וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של סוחר התבואה ז'יגמונד וייס ושל פרידה קוהן (כהן). הוא למד בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת פץ' וקיבל תעודת הוראה לבית ספר תיכון בשפות גרמנית-צרפתית. בסיום לימודיו התפרנס מעבודות מזדמנות, כי כמורה היה מובטל. בין 1932 לבין 1937 חי בארץ ישראל המנדטורית. הוא לא נקלט וחזר לממלכת הונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה נלקח מספר פעמים למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את השואה וחזר לבודפשט
* בין 1945 לבין 1953, הוא היה מורה במכללה המפלגתית של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית (לימים מפלגת העובדים ההונגרית) וראש המחלקה להיסטוריה אוניברסלית. בשנת 1949 הוענק לו פרס קושוט
* מ-1953 עד 1956, הוא היה ראש המחלקה להיסטוריה אוניברסלית במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים
* מ-1956 עד 1960, סגן מנהל המחלקה
* מ-1960 עד 1977 היה פרופסור וראשי במחלקה להיסטוריה חדשה של אוניברסיטת אטווש לוראנד
* הוא פרש ב-1977

ז'יגמונד חבר מערכת שלכתב העת "מאות" (Századok), חבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים משנת 1970, חבר קבוע מ-1979. הוא התגורר ועבד בבודפשט, ונקבר בבית הקברות היהודי פרקשרט. קברו הוכרז מוגן על ידי ועדת הזיכרון והרחמים הלאומית (בשנת 2005).

## תחומי המחקר שלו
ההיסטוריה של המחשבה המדינית במאה ה-19 ובמאה ה-20, הדיפלומטיה הבינלאומית לאחר 1918, וההיסטוריה של תנועות הפועלים בגרמניה, צרפת וארצות הברית.

## משפחתו
אשתו הייתה רוז'ה מאנדל (1910–2002), בתם של שאול מנדל, שוחט הקהילה היהודית, ושל אסתר פישר (1874–1967).

ילדיהם: אנה ז'יגמונד (1941–), מורה, וגאבור ז'יגמונד (1946–), אתנוגרף ואתנולוג.

## פרסים והוקרה
* פרס קושוט (1949)
* עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית (1950)
* עיטור מסדר הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1955)
* פרס האקדמיה (1961, 1967)
* עיטור מסדר ההצטיינות של העמל דרג זהב (1967; 1977)
* מדליית יובל השחרור (1970)

## כתביו העיקריים
* 1962 – מסמכים דיפלומטיים למדיניות החוץ של הונגריה : 1936-1945 (עורך)
* 1961 - גורמים כלכליים ובינלאומיים בתחיית האימפריאליזם והמיליטריזם הגרמני : 1923-1918
* 1969 - צרפת 1789–1968
* 1970 - אוסף טקסטים היסטורי אוניברסלי חדש ואחרון (כותב שותף)

## לקריאה נוספת
* היסטוריה עולמית מוכרת. לרגל יום השנה ה-100 להולדתו של לאסלו זיגמונד. עורך: גאבור סקיי, בודפשט ELTE, 2007.  .
* פטר קוזאק: נקודת שם.

קטגוריה:היסטוריונים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פץ'
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:היסטוריונים הונגרים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1992
סויוז TMA-2

**סויוז TMA-2** (ברוסית: **Союз TMA-2**),  הייתה משימת לתחנת החלל הבין-לאומית. בעקבות אסון קולומביה שהתרחש בתחילת השנה, תוכנית טיסות לתחנת החלל שונתה באופן יסודי והחל מטיסה זו ועד לשנת 2005 לא היו טיסות של מעבורת החלל.
## צוות החללית
### צוות המראה
*  יורי מלנצ'נקו - מפקד וטייס החללית, מפקד משלחת משלחת מס' 7 לתחנת החלל הבין-לאומית
*  אדוארד לו - מהנדס טיסה
### צוות נחיתה
*  יורי מלנצ'נקו - מפקד וטייס החללית, מפקד משלחת מס' 7
*  אדוארד לו - מהנדס טיסה
*  פדרו דוקה - מהנדס טיסה

### צוות גיבוי
*  אלכסנדר קאלרי
*  מייקל פול

בסוף 2002 הוחלט שעל חללית "סויוז TMA-2" יגיעו לביקור קצר לחלל גנאדי פדאלקה ופדרו דוקה. מקום שלישי היה פנוי לתייר חלל. היו מגעים עם צ'ילה שלא הסתיימו בחתימת הסכם.

בעקבות אסון קולומביה תוכנית אלו עברו שינוי והרכב צוות החללית שונה.

## מהלך המשימה
לאחר אסון קולומביה הופסקו טיסות של מעבורת חלל. בעקבות כך תוכנית ניצול תחנת החלל הבין-לאומית עובדה מחדש. החל משנת 2003 צוות התחנה כלל רק שני אנשים בהתאם ליכולת של חלליות מדגם "סויוז".

חללית "סויוז TMA-2" שוגרה ב-26 באפריל 2003 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

ב-28 באפריל חללית התחברה למודול "זאריה" בחחנת החלל. אנשי משלחת מס' 6 לתחנת החלל הבין-לאומית ביחד עם צוות החללית החלו בהעברת הציוד לתחנת החלל. ב-3 במאי צוות משלחת מס' 6 עזב את תחנת החלל בחללית "סויוז TMA-1" ונחת בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה בתחנת החלל.

חללית "סויוז TMA-2" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במצב חירום. 

צוות משלחת מס' 7 החל בביצוע תוכנית שכללה מספר ניסויים ותחזוקת תחנת החלל. בנוסף לכך, במהלך המשימה יורי מלנצ'נקו התחתן עם בחירת ליבו. 

ב-18 באוקטובר 2003 לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-3 עם צוות משלחת מס' 8 בפיקוד מייקל פול. היא התחברה למודול "פירס". לאחר העברת שליטה על תחנת החלל לצוות החדש, צוות קבוע מס' 7 ופדרו דוקה שהגיע עם "סויוז TMA-3" נכנסו לחללית "סויוז TMA-2" ונחתו בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה. הנחיתה עברה ללא בעיות.

בתחנת החלל הבין-לאומית נותר צוות משלחת מס' 8 שהגיע מספר ימים לפני זה בחללית סויוז TMA-3.

## קישורים חיצוניים

* סויוז TMA-2 
* תיאור המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2003 ברוסיה
ארמון יילדיז

**ארמון יילדיז** (בטורקית: **Yıldız Sarayı**) הוא מתחם עצום של ווילות אימפריאליות עות'מאניות לשעבר בבישיקטאש, איסטנבול, טורקיה, שנבנה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. הארמון שימש למגורים של הסולטן העות'מאני וכן כבית המשפט של הסולטן בסוף המאה ה-19.
ממוזער|ארמון יילדיז
## תולדות הארמון ושימושיו כיום
ארמון יילדיז, שמשמעותו "ארמון הכוכב", נבנה ב-1880 ושימש את הסולטן העות'מאני עבדול חמיד השני. במקור הארמון נבנה על שטח של חורשות טבעיות שהפך לאחר מכן לנכס אימפריאלי בתקופת שלטון הסולטן אהמט הראשון (1603–1617). סולטאנים שונים לאחר אהמט הראשון נהגו לנפוש במקום, ביניהם הסולטן עבדול חמיד השני והסולטאן עבדילאזיז שהקימו בניינים על פני השטח. הביתן הראשון נבנה על ידי הסולטן סלים השלישי בין השנים 1798–1808, למען אמו, מיהרישה סולטן.  האזור המקיף את הארמונות הוא סדרה של ביתנים מבודדים בסביבה מיוערת כשהוא ממוקם על שטח גדול של גבעות ועמקים. הארמון משמש כדוגמה לאדריכלות העות'מאנית המסורתית.

בסוף המאה ה-19, עזב הסולטן עבד אילחמיד השני את ארמון דולמאבהצ'ה שממוקם בחוף מצר הבוספורוס מכיוון הים מחשש שיותקף. הוא הרחיב את ארמון יילדיז והזמין את הארכיטקט האיטלקי ריימונדו ד'ארונקו לבנות בניינים חדשים במתחם הארמון. בהמשך הסולטאן עבר לגור בארמון יילדיז, וכך הפך הארמון למרכז השלטון הרביעי של האימפריה העות'מאנית (המקומות הקודמים היו ארמון העיר העתיקה Eski Saray באדירנה, וארמונות טופקאפי ודולמבהצ'ה באיסטנבול).

לאחר שהאימפריה העות'מאנית הובסה, שימש הארמון כקזינו מפואר ואחר כך הומר לבית הארחה לראשי מדינות ולמבקרים חשובים. כיום הארמון משמש כמוזיאון וגניו פתוחים בפני כלל קהל הציבור. בגניו של הארמון מתקיים גם יריד העתיקות של איסטנבול באולם סילהאנה (הנשקייה). המשרד האיסטנבולי של הארגון לשיתוף פעולה אסלמי (CIO) שוכן גם הוא במקום. חלק הארמון הממוקם במחוז בשיקטש (Beşiktaş) באיסטנבול, אינו פתוח יותר לקהל והוא משמש את נשיא טורקיה בלבד.

## תכנון
ממוזער|ארמון יילדיז 1909
הארמון מורכב מבניינים שכוללים את הדירות המדיניות, ביתן Büyük Mabey, ביתן Şale, ביתן מלטה, ביתן Çadır, תיאטרון ובית האופרה של יילדיז, מוזיאון ארמון יילדיז והמפעל האימפריאלי לחרסינה.

ממוזער|ארמון יילדיז וגניו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ארמונות
גדוד ג'נין

**גדוד ג'נין** (בערבית: **كتيبة جنين**) היא מיליציית טרור פלסטינית שנוסדה בג'נין בשנת 2021 על ידי ג'מיל אל-עמורי, פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני (גא"פ). הארגון פועל במחנה הפליטים ג'נין בצפון יהודה ושומרון.

## היסטוריה
גדוד ג'נין הוקם במחנה הפליטים ג'נין על ידי ג'מיל אל-עמורי , כנראה במהלך מבצע שומר החומות במאי 2021, לפני שנהרג ביוני אותה שנה. הוא עלה לכותרות לראשונה לאחר שהודיע שייתן מחסה לאסירים הביטחוניים שברחו מבית הסוהר גלבוע ב-6 בספטמבר 2021.

ב-23 בנובמבר 2022 השתתף הגדוד בחטיפת גופת טירן פרו, דרוזי-ישראלי בן 17.

ב-2023 ניהל גדוד ג'נין מספר עימותים וקרבות עם כוחות הביטחון של ישראל, בעיקר במסגרת העימותים במחנה הפליטים ג'נין בינואר וביוני, ובמסגרת מבצע בית וגן ביולי. בעימותים ובמבצע נהרגו כמה עשרות מחבלים.

ב-5 באוגוסט 2023 ביצע איש הגדוד, כאמל אבו בכר, את פיגוע הירי במרכז תל אביב, בו נהרג סייר ביטחון של עיריית תל אביב-יפו.

ב-29 בנובמבר 2023 חיסל כוח של הימ"מ 2 מחבלים בכירים במחנה הפליטים ג'נין, בהם מוחמד זביידי, מפקד בכיר בגדוד ג'נין ואחיינו של זכריא זביידי. בקרבות נהרגו עוד 4 מחבלים על ידי כוחות צה"ל ותקיפה אווירית של כלי טיס בלתי מאויש.

ב-5 בספטמבר 2024 בסיכול ממוקד שביצע חיל האוויר לעבר רכב בטובאס כחלק ממבצע מחנות קיץ, נהרגו 5 מחבלים שאחד מהם, מוחמד זביידי (בנו של זכריא זביידי), פעיל בגדוד ג'נין.

בחודש דצמבר פתחה הרשות הפלסטינית במבצע הגנת המולדת על מנת להשמיד את הארגון. במהלך המבצע, נכון ל-28 בדצמבר 2024 נעצרו 165 פעילים וסייענים של גדוד ג'נין.

ב-14 בדצמבר 2024 הרשות הפלסטינית התנקשה באחד מבכירי המיליציה יזיד אלג'עאייסה.

ב-21 בינואר 2025 פתח צה"ל במבצע חומת ברזל על מנת למגר את הטרור בשומרון. בשלב הראשון של המבצע 45 מחבלים נהרגו ונעצרו על ידי ישראל. מיגור הטרור בג'נין בכלל ומחנה הפליטים ג'נין בפרט הם מהיעדים העיקריים של מבצע זה.

## ראו גם
* גוב האריות (חוליית טרור)
* מבצע בית וגן

## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני טרור פלסטינים
קטגוריה:ג'נין
קטגוריה:מבצע שומר החומות
ג'נין, גדוד
ויליאם קרוקשנק

**ויליאם קרוקשנק**, באנגלית: **William Cruikshank** (1848–1922 ). (שנת לידתו לא בטוחה) היה צייר בריטי ובן משפחה של הקריקטוריסט ג'ורג' קרוקשנק. הוא היגר לקנדה ושם בנה את הקריירה שלו. 

## ביוגרפיה
הוא למד אמנות באקדמיה המלכותית הסקוטית באדינבורו, בבית הספר המלכותי באקדמיה בלונדון אצל פרדריק לייטון וג'ון אוורט מיליי,  ובפריז. לימודיו האחרונים נקטעו על ידי מלחמת צרפת-פרוסיה.

בשנת 1871 השתקע קרוקשנק בקנדה, פתח סטודיו בטורונטו ובמשך עשרים וחמש שנה היה מדריך בבית הספר לאמנות של אונטריו, לימים מכללת אונטריו לאמנות. הוא לימד לצייר מהעתיקות ומהחיים . הוא טען שהיה אחראי להבאת טכניקת העט והדיו של אירופה לצפון אמריקה. כחבר מרכזי בליגת הסטודנטים לאמנות של טורונטו, הוא עודד את תלמידיו לפעול לפי המוטו ״אין יום בלי קו״.  הוא היה ממייסדי קבוצת השבעה.

בשנת 1894 הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות  ורכש מוניטין רב כצייר דיוקנאות ודמות, וכצייר סצנות קנדיות.

חלק מציוריו נמצאים בגלריה הלאומית של קנדה ובגלריה לאמנות של אונטריו. הוא תיעד את הסביבה הקנדית, והרבה לצייר נופים ותושבים בכפרי קוויבק. 

## גלריה

 File:Bullfinch (Boston Public Library).jpg
File:Cruikshank - Breaking a Road.jpg
File:Cruikshank - Sand Wagon.jpg



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1848
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922
עין מגדל

**עין מגדל** הוא אחד משני מעיינות (עם עין חומה) הנובע כל השנה ומזין את נחל הקיבוצים ונמצא בתחומו של פארק המעיינות.

המעיין נקרא על שם צורת ההתיישבות חומה ומגדל. היישוב הסמוך ניר דוד, נחשב לראשון מבין ישובי חומה ומגדל וליישוב העברי הראשון שהוקם בעמק בית שאן.

חברת מקורות שואבת את מימי עין חומה ומעבירה אותם לעין מגדל ומשם הם זורמים לערוץ נחל הקיבוצים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בקעת הירדן: מעיינות
סגנון כשר

[קישור=https://en.wikipedia.org/wiki/File:Schwartzs_Montreal_Hebrew_Deli_2010.jpg|שמאל|ממוזער|267x267 פיקסלים|מסעדת שוורצס (מסעדת מטבח יהודי) ב[מונטריאול, קוויבק.]]
**סגנון כשר** (באנגלית: **Kosher Style**; "כושר סטייל") מתייחס למאכלים המזוהים בדרך כלל עם המטבח היהודי, אך עשויים להיות כשרים או לא כשרים. זהו ייעוד סגנוני ולא כזה המבוסס על הלכות הכשרות. בדרך כלל, אוכל בסגנון כשר אינו כולל בשר מבעלי חיים אסורים, כגון חזירים ורכיכות, ואינו מכיל בשר וחלב באותו מאכל; אולם אם מאכל כלשהו מכיל בשר, הוא עלול להישחט באופן לא כשר. בחלק ממדינות ארצות הברית, השימוש במונח זה בפרסום מהווה עבירה על החוק כמונח מטעה על פי חוקי הגנת הצרכן.

יהודים שאינם מקפדים על כשרות אך מעוניינים להגביל את עצמם באכילת מאכלים "בסגנון מסורתי", בדרך כלל לא לאכול חיות אסורות או לערבב חלב ובשר, עשויים לראות עצמם כשומרים על "סגנון כשר" ולא על כשרות.

## היסטוריה
המונח "סגנון כשר" הומצא על ידי ניית'ן הנדוורקר, מייסד שותף של "ניית'נ'ס פיימוס". מכיוון שלנתן היה חסר השגחה רבנית והבשר לא היה כשר, הנדוורקר פרסם את נקניקיות הבקר שלו כ"סגנון כשר", כי הן לא היו עשויות מבשר חזיר או סוס, הנחשבים לטרפה.

## הלכות הכשרות
כמעט תמיד, כאשר מסעדה קוראת לעצמה סגנון כשר, האוכל למעשה אינו כשר על פי ההלכה. כריך רובן, המזוהה כשייך למעדניות היהודיות בניו יורק המכיל בשר וגבינה, אינו כשר, וגם כריך מונטה כריסטו, עשוי בשר חזיר וגבינה. קינוחים על בסיס חלבי כמו עוגת גבינה עשויים להיות מוצעים כהשלמה למנה בשרית. עם זאת, מכיוון שדג הוא פרווה, לקס על ממרח בייגל עם גבינת שמנת עשוי להיות כשר אם הלקס, הגבינה, הבייגל וכל שאר המרכיבים עומדים בדרישות הכשרות.

יהודים שמקפידים על הלכות הכשרות לא יאכלו בתעשיות אוכל בסגנון כשר. יתרה מכך, העובדה שתעשיות אלו נראות כשרות עלולה להטעות יהודים המבקרים בעיר לא מוכרת ומחפשים מזון כשר. חלק מהמקומות הללו פתוחים גם בשבת כאשר הדבר אסור על פי ההלכה. אחרים עשויים לבחור לאכול במסעדות כאלה אבל לא לצרוך בשר או גבינה.

## מוסדות אוכל
חלק ממוסדות האוכל, בעיקר מעדניות, מגישים אוכל בסגנון כשר. בדרך כלל מדובר בהגשת מאכלים יהודיים אשכנזים מסורתיים, כמו כבד קצוץ, בייגל עם גבינת שמנת ולקס, דג פחם מעושן, סלט דג לבן, געפילטע פיש, קניש, לאטקס, בלינצ'ס, כרוב ממולא, קניידלך, בורשט, קישקע, רגל קרושה, צ'ולנט, קוגל, מלפפון חמוץ, כרוב כבוש וכריכים קרים, במיוחד פסטרמה, קורנד ביף, חזה ולשון בקר וכרוב כבוש. כמה מעדניות בסגנון כשר מגישות גם מאכלים ספרדיים ומזרחיים כמו שווארמה, פלאפל, חומוס, סלט ישראלי, מלאווח שקשוקה, המזוהים גם עם המטבח הישראלי.

כמה מסעדות בולטות במנהטן תחתית משתלבות בז'אנר בסגנון הכשר, ביניהן המעדנייה של כץ ורוס ובנותיו. גם המעדנייה של קאנטר בלוס אנג'לס, מעדניית מני בשיקגו ושוורצס במונטריאול נכנסות לקטגוריה זו.

בטורונטו, מספר מסעדות בסגנון כשר (למשל, שופסיז, מיירס) מגישות כיום בשר חזיר, כגון בייקון, צלעות ונקניק, כדי לשרת מספר גדול יותר של לקוחות. כמה מסעדות נקניקיות בסגנון כשר, כמו מקס'ס בר אנד גריל ודה וינדמיל, משתמשות בבשר חזיר וגם בנקניקיות בקר.

## ראו גם
* כשרות
* הלכה

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח היהודי
אליאס ליצן החצר

**אליאס ליצן החצר** (באנגלית**: Alias the Jester**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית שנוצרה על ידי Cosgrove Hall Films, המשודרת ב-13 פרקים ב-ITV החל מ-13 בנובמבר 1985. תאגיד השידור האוסטרלי שידר את התוכנית בשנת 1987 במהלך שעות הלימודים ונחשב לאחת מתוכניות ABC הקלאסיות. GBC TV בגיברלטר שידרה את הסדרה מספר פעמים בסוף שנות ה-80, בעיקר כפילר במהלך משבצת הילדים של 18:30-19:30 בימי חול.

בישראל, הסדרה שודרה בתחילת שנות ה-90 בערוץ הילדים בדיבוב עברי, ומאוחר יותר ב-2004 בדיבוב עברי חדש בערוץ הופ! תחת השם "חוצוני ליצן החצר".

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של נוסע בזמן בשם אליאס ובן לוויה דמוי הכלב שלו בוסוול. לאחר שספינת החלל שלהם נתקעת בקוטב המגנטי של כדור הארץ, הם מתרסקים בממלכה של ימי הביניים בשם Houghton Bottoms, הנשלטת על ידי המלך הזעיר ארתור והמלכה שלו אדית. כשהוא מקבל זהות סודית בתור "אליאס ליצן החצר", הוא מקבל עבודה בחצר המלכות ומתיידד עם אשף החצר המטומטם מרדית'. כשהמצב מחייב זאת, אליאס חוזר מיד למדים האדומים שלו, המאפשרים לו לעוף, ומידת כוח על, שבה הוא יכול להשתמש כדי להתמודד עם הנבלים השונים של התוכנית. כל פרק מסתיים בהכרח עם ארתור שמפטר את אליאס ומרדית' (יוצא מן הכלל הוא הפרק הראשון בסדרה בו ארתור מכריז "אתה התקבלת").

## דמויות
***אליאס ליצן החצר** – "נוסע בזמן נועז" כפי שנאמר בשיר הכותרת. לאחר שהתרסק בימי הביניים הוא מקבל עבודה בתור ליצן חצר עבור המלך ארתור. הוא גם נלחם בפשע בתור האביר האדום, שהקוסם מרדית' מאמין שזימן. כינוי הוא גיבור סטריאוטיפי במובנים רבים, בעל דחף לעשות מה שנכון, אולם יש לו גם יתרון סרקסטי מובהק אך עדין, שבו הוא משתמש לפעמים בשיחה, במיוחד עם מרדית. נראה שהנוצות על ראשו הן חלק מראשו ולא מהחליפה שלו, מכיוון שהן נראות זזות ויכולות להיות מקור המעוף שלו.
***בוסוול** - בן לוויה חייזר דמוי כלב של אליאס, ככל הנראה בעל אינטלקט גבוה למדי מכיוון שהוא מסוגל להבין כינוי ולקבל פקודות. עם זאת, הוא מסוגל לתקשר רק עם צלילי צפצוף וצפירה, שככל הנראה מרכיבים את השפה שלו. לעיתים קרובות הוא בין הראשונים שחשים בסכנה.
***מרדית**' - אשף החצר המטומטם אך בעל כוונות טובות של המלך ארתור. בניסיון להציל את הממלכה מאויביה השונים, הוא ניסה לזמן אביר אדום קסום. באותו רגע, לגמרי במקרה, הספינה של אליאס התרסקה. מנקודה זו ואילך, מרדית' מאמין שהוא הגיבור שהוא זימן.
***המלך ארתור** - מלך נמוך קומה ורגזן אשר מפטר את אליאס ומרדית בסוף כל פרק.
***המלכה אדית** - מלכה אשר לובשת ירוק ואשתו של ארתור.
***הנסיכה אמאראנת** - נסיכה יפה שלובשת כחול ובתם של ארתור ואדית.
***סר פינקלי** - האביר המלכותי של ארתור.

## מדבבים
* ריצ'רד בריירס בתור אליאס, הנג'ר השחור
* ג'ימי היברט בתור בוסוול, המלכה אדית, סר פינקלי
* מייפאני טאלוג בתור הנסיכה אמאראנת'
* בריאן טרומן בתור המלך ארתור, הוויקינגים
* בריאן ווילד בתור מרדית

## קישורים חיצוניים

* שיר הפתיחה מערוץ הילדים בביצוע ששי קשת

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: סדרות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
איספהאן ביריאני

**איספהאן ביריאני** (בפרסית: **بریان اصفهان**; באנגלית: **Isfahan Beryani**) הוא תבשיל פרסי שמקורו בעיר איספהאן, איראן.

תבשיל הביריאני מורכב מבשר כבש, זנב, וריאות טחונים המעורבבים עם זעפרן, אגוזי מלך, פיסטוק, שקדים, כורכום, עלי נענע מיובשים, מלח ופלפל שאותם צולים ומגישים בליווי לחם פרסי הנקרא סנגק.

הביריאני נחשב למאכל מסורתי ונפוץ באיספהאן ולעיתים מכונה בריון (بریون).

ז'אן-בטיסט טברנייה, ז'אן שארדן ועוזרו של עבאס שאה הראשון הזכירו את המאכל ביומנים האישיים שלהם.

## ראו גם

* המטבח הפרסי
* ביריאני

## קישורים חיצוניים

* מתכון להכנת איספהאן ביריאני, באתר Cookingcounty
* BERYĀNĪ, *Encyclopædia Iranica* (1989), Vol. IV, pp.169–170 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:מאכלים לאומיים
פסטיבל הקולנוע הארוטי הבין-לאומי של ברצלונה

**פסטיבל הקולנוע הארוטי הבין-לאומי של ברצלונה** (בספרדית: **Festival Internacional de Cine Erótico de Barcelona**; בקטלאנית: **Festival Internacional de Cinema Eròtic de Barcelona**; בראשי תיבות: **FICEB**) הוא פסטיבל קולנוע ארוטי ספרדי. פסטיבל קולנוע זה, אשר פעיל משנת 1992, הוא פסטיבל הקולנוע הארוטי למבוגרים העתיק ביותר באירופה.

ב-1997–2006, הפסטיבל התקיים במרעז הכנסים לה פארגה, שנמצאת בעיירה הוספיטלט דה לוברגאט , ששייך לאזור המטרופולין של ברצלונה. ב-2005, הרשות המבצעת של קטלוניה  הכירה בקיומו של הפסטיבל. ב-2006, עיריית הוספיטלט דה לוברגאט הפסיקה את החוזה עם פסטיבל הקולנוע. מאז 2008, פסטיבל הקולנוע מתקיים ברום פאבריק במדריד.

בהשוואה לפסטיבל הקולנוע של הוט ד'אור  בקאן, פסטיבל הקולנוע נחשב פחות אקסקלוסיבי. מלבד הענקת פרסי קולנוע, מתקיימים גם מופעי חשפנות ומין, וכן יריד אביזרי מין. האירוע מהווה, בין השאר, דרך לקידום תעשיית המין בספרד. ידוע כי בשנים 2005, 2006 ו-2007, השתתפו כ-50,000 איש בפסטיבל הקולנוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברצלונה: תרבות
קטגוריה:מדריד: תרבות
קטגוריה:ספרד: פסטיבלי קולנוע
כשאת בוכה את לא יפה

"**כשאת בוכה את לא יפה**" הוא שיר שכתב יהונתן גפן והלחין ועיבד שמוליק קראוס. התפרסם ב-1969 כחלק מהאלבום פוזי של אריק איינשטיין.

קראוס חיבר את הלחן לאחר פירוק להקת "החלונות הגבוהים", שבה היו הוא ואיינשטיין חברים. איינשטיין העביר את הלחן ליהונתן גפן, שכתב את מילותיו. בקולות הרקע של השיר השתתפו שלום חנוך ורוב האקסלי.

יהונתן גפן סיפר שכתב את השיר תוך 2 דקות בזמן שקראוס מכה בו.

## ביצועים נוספים
השיר "כשאת בוכה את לא יפה" זכה לעשרות גרסאות כיסוי, ובהן של להקת תיסלם בשנות ה-80 וזכה לפופולריות רבה מחודשת וביצוע משותף של יהודית רביץ ונורית גלרון.

## ראו גם
* פוזי - האלבום

## קישורים חיצוניים
# כשאת בוכה את לא יפה, שירונט
# ניר שחק, שיר שחלמתי, 28 בדצמבר 2009, וואלה!
# ראיון עם יהונתן גפן ב-7 ימים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי נורית גלרון
קטגוריה:שירי יהודית רביץ
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:שירים על יופי
Sold Out בלב

"***Sold Out'' בלב'''" (מעוצב באותיות גדולות: "***SOLD OUT* בלב*'", מוכר גם בתעתיק העברי: "**סולד אאוט בלב**") הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הישראלית אגם בוחבוט. את האלבום הוציאה לאור ב-4 ביולי 2023 חברת התקליטים גאגא בוקינג, והוא מונה שש רצועות חדשות.

## רקע
ב-9 בפברואר 2022 הוציאה בוחבוט לאור את אלבום הבכורה שלה, אין קונספט. במהלך הכנתו עבדה עם ג'ורדי, רון ביטון, איתי שמעוני, גיל ויין, דולי ופן ומשה פרץ. מתוכו נמנה הלהיט "שחור תלתן" שדורג בעשרת השירים הפותחים במצעד הפזמונים השבועיים השונים בישראל, מדיה פורסט, גלגלצ והעשירייה.

ב-7 ביוני 2023 חשף העיתונאי גיל משעלי את הפרויקט המוזיקלי הבא של הזמרת. ב-3 ביולי פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה את שם המיני-אלבום ואת תאריך יציאתו. בנוסף, חשפה כי סבתה סוזן נפטרה כמה שעות לפני הפרסום, ולכן היא מקדישה את הוצאתו לה. על מנת לקדמו הוציאה ב-27 ביוני את הסינגל המוביל מתוכו, "אהובי".

## הרכב
בוחבוט מתארת את האלבום כבעל כיוון מוזיקלי יותר ים תיכוני ומזרחי, המשלב סאונד ששמעה בבית בילדותה.

## ביקורות
דודי פטימר סקר את האלבום ב"מעריב" ונתן לו ביקורת מעורבת. פטימר סיפר כי התקשה בתחילה להתחבר לאלבום, אך מצא כמה שירים מושכים לאחר האזנות חוזרות. עם זאת, הוא מאמין שהפוטנציאל של בוחבוט כזמרת מצוין, ולא מנוצל בצורה חכמה. פטימר מבקר את חוסר המקוריות והעומק בשירים, ומתאר אותם כטראש-פופ עם מילים רדודות על אהבה וטיזינג. הוא מביע אכזבה מחוסר התעוזה והתחכום באלבום וקיווה ליותר עומק וייחודיות. פטימר מציין שירים ספציפיים כמו "BOOM" ו-"ילדה של הרחוב" כחסרי מטרה או עניין. בצד החיובי, הוא העריך שירים כמו "אהובי" ושיר הנושא "סולד אאוט בלב" על כך שהם מציגים את הכישרון האמיתי של בוחבוט ומספקים סאונד איכותי וטרנדי. בסך הכל, הביקורת מציינת שהאלבום נסבל רק במקרה הטוב, בהתחשב במספר הרצועות הבולטות המצומצם.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2023
קטגוריה:אלבומי אגם בוחבוט
קטגוריה:מיני-אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טליס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גיא דאן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גלעד מרקוביץ'
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן קייקוב
קטגוריה:אלבומי חברת גאגא בוקינג
מנקין לבן-זקן

**מנקין לבן-זקן** (שם מדעי: *Manacus manacus*) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חי באמריקה הדרומית מקולומביה, ונצואלה וטרינידד ודרומה עד ברזיל, בוליביה וצפון ארגנטינה.

## תיאור
המנקין הוא עוף קטן באורך 10.7 סנטימטרים ומשקל של 16.5 גרם בקירוב. הוא בעל רגליים כתומות וכסות נוצות לבנות אצל הזכרים, כאשר הכיפה הזנב והכנפיים שחורים וכך גם העיניים והמקור בעוד צבע הנקבות הדהויות ירקרק-מנומר, דומות מאוד למין מנקין זהוב-ראש.

הזכרים ידועים בניפוח ציצות הצוואר הרחבות שלהם בעת החיזור בזירות עם זכרים אחרים, מה שנראה מהצד כמו זקן לבן ונתן למין את שמו.

המנקינים חיים ביערות גשם, מטעים וביערות משניים. הם נפוצים ביותר סביב אגן האמזונאס, כאשר הם נעדרים רק מנהר פורוס שבדרום-מערב המדינה אמזונאס שבברזיל. הם פעילי יום הניזונים מפירות וחרקים בין הענפים הנמוכים והבינוניים ומקננים באותו אזור.

תפוצת המנקין רחבה בטבע אך כי הוא עלול להיפגע מבירוא יערות בעתיד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:מנקיניים
קטגוריה:ונצואלה: עופות
קטגוריה:קולומביה: עופות
מנקין אדום-מצח

**מנקין אדום-מצח** (שם מדעי: *Machaeropterus deliciosus*) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים החי באזור קטן למורדות הרי האנדים בצפון-מערב אקוודור ובקולומביה.

## תיאור
המנקין הוא עוף קטן באורך של כ-10 ס"מ. הוא בעל ראש, גב ובטן חומים-ערמוניים כשהמצח עוטה פס אדום עז לאורכו, המקור, העיניים והחלל שביניהם שחורים והכנפיים שחורות-לבנות בעלות ציצות גדולות דומות מעט למניפה. הנקבות והצעירים בעלי נוצות ירוקות-זית עם קצוות כנפיים לבנות.

המנקין הזכר ידוע בקולות שהוא יוצר מנוצות כנפיו עי ידי פתיחתם וסגירתם במהירות עצומה, היכולה להגיע ל-107 פעמים בכל שנייה, גבוהות גם ממשק כנפי הקוליבריים, אם כי כנפיים אלה אינם עוזרות לבעליהם לעופף במהירות. הדבר עוזר לזכרים למשוך נקבות בדרך מיוחדת שלא קיימת באף עוף אחר ודומה מעט לדרך הרבייה של מספר חרקים כמו צרצרים.

הוא מצוי ביערות גשם, יערות עננים ויערות נמוכים לאורך מורדות אקוודור ומערב קולומביה בגבהים של 400 עד 1,600 מטרים מפני הים.

לרוב המנקינים חיים לבדם ביערות, בהם הם מחפשים פירות וחרקים. בעת הרבייה הזכרים מתאספים יחדיו בזירות על ענפים, עליהם הם מופיעים לנקבות תוך שהם מנצלים את צליל כנפיהם המוזר למשיכת הנקבות. לאחר ההזדווגות הזכרים עוזבים והנקבות מכינה קן דמוי-כוס בו היא מטילה 2 ביצים.

## קישורים חיצוניים

* מנקין אדום-מצח באתר נשיונל גאוגרפיק
## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:מנקיניים
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
מנקין כחול-כיפה

**מנקין כחול-כיפה** (שם מדעי: *Lepidothrix coronata*) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חי באמריקה הדרומית החי ביערות גשם לחים במדינות: בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, פרו וונצואלה.

המין תואר למדע ב-1825 בידי החוקר יוהאן בפטיסט פון שפיקס.

## תיאור
המנקין הוא עוף קטן בעל דו-צורתיות זוויגית לטובת הנקבות: הן יכולות להגיע למשקל מקסימלי של 8.5 עד 11.5 גרם בעוד הזכרים מגיעים למשקל 7.5 עד 9.5 גרם בקירוב. הזכרים בעלי מוטת כנפיים של 60.45 מ"מ בממוצע (אורך של 58 עד 62 מ"מ), בעוד מוטת כנפי הנקבות בממוצע הוא 58.76 מ"מ (62 מ"מ עד 55 מ"מ).

זכרי המנקינים בעלי נוצות כחוות-כהות עם כתר כחול בוהק והנקבות ירוקות ודהויות, כשכך הדבר אצל פרטים צעירים. הם בעלי עיניים גדולות וחומות-אדמוניות ובעת החיזור יכולים לפרוש את נוצות ראשם להרשמה.

המנקין הוא אוכלי פירות המגוון בחרקים בעודו מחפש מזון ביערות. בעת הרבייה הזכרים יוצרים זירות גדולות בתת-היער ובהם יכולים להופיע יחדיו במחול אווירודינמי עד 7 זכרים, אם כי רק אחד מהם הוא בעל הטריטוריה היכול להזדווג בסופו של דבר עם הנקבה. מנקינים אלה מצויים לעיתים עם ציפורי נמלים ויחדיו ניזונים מחרקים על קרקע היער, תוך יכולת לזהות יחדיו טורפים.

הם מקננים על עצים גבוהים ויוצרים קן פשוט יחסית העטוף בקורי עכביש. בקן הנקבה מטילה 2 ביצים. עם זאת במקרים רבים הגוזלים והביצים נטרפים בידי טורפים מקומיים והמנקיניים נאלצים לקנן שוב.

## תת-מינים
ישנם 6 תת-מינים במין זה: 
* Lepidothrix coronata coronata
* Lepidothrix coronata caquetae
* Lepidothrix coronata carbonata
* Lepidothrix coronata exquisita
* Lepidothrix coronata caelestipileata
* Lepidothrix coronata regalis

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון שפיקס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:מנקיניים
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:ונצואלה: עופות
מנקין זהוב-ראש

**מנקין זהוב-ראש** (שם מדעי: *Ceratopipra erythrocephala*) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים אשר חי באמריקה הדרומית ובקצה הדרומי של אמריקה המרכזית ביערות גשם טרופיים. מין זה תואר בידי קארולוס לינאוס ב-1758 והוא קרובו של המין מנקין אדום-כיפה.

## תיאור
המנקין הוא עוף קטן באורך ממוצע של 9.4 ס"מ ומשקל של 0.44 גרם. הזכרים שחורים לחלוטין מלבד ראשם הזהוב, המקור הצהוב, אזור השת הלבן-אדום והרגליים הוורודות. הנקבות והצעירים בעלי גוון ירוק זית והרגליים ורודות. הם משמיעים קריאות חרישיות בעודם עפים ביער.

מין זה מצוי בטבע לאורך הג'ונגלים, המטעים והיערות הנמוכים עד לגובה 1,500 מטרים שבין פנמה, קולומביה, טרינידד וטובגו ודרומה עד לברזיל, פרו ומדינות גיאנה (גיאנה, גיאנה הצרפתית וסורינאם) כשגבולם הוא נהר האמזונאס והאוקיאלי.

המנקין מצוי ביערות בין הענפים שמתחת לצמרת וניזון מפירות, חרקים ועכבישים כשלעיתים הוא ניזון בקבוצות עם ציפורים אחרות.

קבוצת המנקינים מחזרים בזירות על הענפים בגובה של 6 עד 12 מטרים והם מזנקים יחדיו במקום במהירות או מרקדים על הענף, כדי להרשים את הנקבות תוך שהם קוראים חזק בין הריקודים. עד 12 פרטים יכולים להופיע יחד, אך רק אחד דומיננטי מזדווג לבסוף עם הנקבה. הנקבה מכינה קן לבדה ומטילה בו 2 ביצים, עליהם היא דוגרת במשך כ-16–17 ימים.

טווח מחייתו של מין זה רחב ומצב שימורו הוא "ללא חשש".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:מנקיניים
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:טרינידד וטובגו: עופות
ספיד גראז'

**ספיד גראז**' או **פלוס-8** הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת דאנס אלקטרונית, המשויך לסצנת הגראז' הבריטי, שבו הוא נחשב לאחד מתתי הז'אנרים שלו.

## מאפיינים
ספיד גראז' כולל מקצבים מואצים של גראז' האוס בסגנון של ארבע על הרצפה , בשילוב עם מוזיקת ברייקביט. כמו כן, ביצירות ספיד גראז', יש שימוש בשקשוק מועט של תופי הסנר . בנוסף לכך, למנגינות ספיד גראז', יש בייסליין מעוות וכבד, המושפע ממוזיקת ג'אנגל ורגאיי, וכן שימוש בצליל בס סוחף ושבירת קצב . לעיתים, ביצירות ספיד גראז' ניתן למצוא שירה שנמתחה בזמן. מאחר שתת-ז'אנר מוזיקלי זה מושפע מאוד ממוזיקת ג'אנגל, ישנו שימוש רב באפקטים קוליים של מוזיקת ג'אנגל ומוזיקת דאב, כגון יריות וסירנות.

התקליטן האמריקאי ראמנד ואן הלדן  נחשב כחלוץ הספיד גראז', ביו היתר לאחר שהוציא ב-1996 גרסת רמיקס Dark Garage לשיר "Spin Spin Sugar"  של Sneaker Pimps .

## הערות שוליים

קטגוריה:שנות ה-1990 במוזיקה
יסעור לבן-סנטר

**יסעור לבן-סנטר** (שם מדעי: *Procellaria aequinoctialis*) הוא מין של עוף ימי קטן ממשפחת היסעוריים החי בחצי הכדור הדרומי. בעבר נחשב מין זה לתת-מין של יסעור ממושקף (*Procellaria conspicillata*), כאשר הוא תואר לראשונה ב-1758 בידי קארולוס לינאוס.

ידועים 2 תת-מינים שלו:
* Procellaria aequinoctialis aequinoctialis
* Procellaria aequinoctialis steadi

## תיאור
זהו אחד היסעורים הגדולים ביותר, קטן רק משני מיני היסעור הענק. הוא מגיע לאורך של 51-58 ס"מ עם מוטת כנפיים של 134–147 ס"מ. משקל הזכרים הוא כ-1,390 גרם, בעוד הנקבות קטנות יותר ומשקלם כ-1,280 גרם. צבעו של היסעור כהה מפויח עם גרון וסנטר לבנים וחלק מהנוצות כסופות בחלק התחתון. הרגליים שלו חזקות עוטות קרומי שחייה ושחורות והמקור אפור-צהוב עם נחיריים מגודלים. היסעור הוא מעופף מתמחה בעל כנפיים חזקות היכולות לעמוד בסערות ולרוב הוא דואה וגולש איתם במקום לחתור.

## תפוצה
תפוצתו של הסיעור היא לאורך דרום האוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי וכן מדרים עד האוקיינוס הדרומי במגוון איים לאורך האזור הסאב-אנטארקטי ולעיתים מעופף צפונה לאזור הסובטרופי. לרוב הוא מצוי לאורך הים הפתוח, בו הוא מחפש מזון. בעונת הרבייה מתאספים יסעורים רבים באיי ג'ורג'יה הדרומית, בה מעל 2 מיליון עופות, 175 עד 226 אלף עופות באיי קרגלן ו-100 אלף עופות באי דיסאפוינטמט מאיי אוקלנד. עוד מושבות נמצאות בעוד מאיי אוקלנד, איי קמפבל, איי קרוזה, איי האנטיפודה, איי פוקלנד ואיי הנסיך אדוארד.

היסעור ניזון מקריל ומדגים כמו מקרל וסרדין כשהוא יכול לצלול לעומק רדוד אחריהם. לעיתים היסעורים עוקבים אחרי ספינות דיג כדי לחטוף את שללם, אך הדבר גורם להם להיפגע מהרשתות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:יסעוריים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
ספנדאו בלט

**ספנדאו בלט** (באנגלית: **Spandau Ballet**) הייתה להקת גל חדש בריטית שהוקמה בשנת 1979. היא הפכה לאחת הלהקות המצליחות ביותר בעידן הרומנטי החדש של הפופ הבריטי והייתה חלק מהפלישה הבריטית השנייה בשנות ה-80.

ההרכב המקורי של הלהקה כלל את הסולן טוני האדלי, גארי קמפ בגיטרה, סינתיסייזר וקולות רקע, אחיו מרטין קמפ בגיטרה בס, הסקסופוניסט סטיב נורמן והמתופף ג'ון קיבל. גארי קמפ היה גם כותב השירים של הלהקה. סינגל הבכורה שלהם "To Cut a Long Story Short" הגיע למקום החמישי בבריטניה ב-1980 והיה הראשון מבין עשרת הסינגלים המובילים בבריטניה. הלהקה הגיעה לשיא הפופולריות ב-1983 עם האלבום *True*, כשהשיר בעל אותו השם מתוך האלבום הגיע למקום הראשון בבריטניה ולטופ 5 בארצות הברית. בשנת 2011, הוא קיבל פרס BMI כאחד השירים המושמעים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית עם ארבעה מיליון השמעות. בשנת 1984 הם קיבלו את פרס המוזיקה הבריטית.

## פעילות
הלהקה הוקמה בשנת 1976 ונקראה במקור "The Cut". המייסדים שלה היו גארי קמפ (גיטרה) וסטיב נורמן (גיטרה, סקסופון וכלי הקשה), חברים מבית הספר שלמדו בבית הספר של דיים אליס אוון באיסלינגטון. המניעים להקמת הלהקה היו תחומי עניין מוזיקליים והרצון להיות מוזיקאים. עד מהרה הצטרף אליהם תלמיד מאותו בית ספר, ג'ון קיבל, ושלושתם החלו לעשות חזרות באולם בית הספר. על גיטרת הבס ניגן מייקל אליסון. טוני הדלי, שהכיר את נורמן, הוזמן גם הוא ללהקה, בתור הסולן הראשי. כמה חודשים לאחר מכן, היו כמה שינויים בהרכב: ריצ'רד מילר הפך לנגן הבס; אחיו של גרי קמפ, מרטין, הצטרף גם הוא לקבוצה. בהמשך שונה שם הלהקה, בעקבות הצעת ידיד של חברי הלהקה, שראה בברלין גרפיטי ובו היה כתוב "Spandau Ballet" (בהתייחס לבלט ברובע שפנדאו של העיר).

לאחר זמן מה החלה הלהקה להופיע בלונדון, וזכתה להכרה רבה יותר מהציבור. הלהקה באותה תקופה ניגנה מוזיקה בסגנון הרולינג סטונס המוקדמים או הקינקס. לאחר שהמוזיקאים של ספנדאו בלט ביקרו במועדונים כמו Billy's ו-Blitz, שבהם קראפטוורק וטלקס נשמעו לעיתים קרובות, הם החלו לבצע יצירות משלהם באמצעות סינתיסייזרים.

לאחר מספר הצעות של נציגי חברת התקליטים, הלהקה בחרה ב-Chrysalis Records, איתה חתמו על חוזה. הסינגל הראשון היה "To Cut a Long Story Short", שיצא עשרה ימים לאחר שהלהקה הופיעה בציבור. הסינגל נכנס לטופ 5 בבריטניה באופן מיידי ב-1980. גם הסינגלים "The Freeze" ו-"Musclebound" הפכו ללהיטים.

ב-1985 הלהקה הופיעה במופע לייב אייד באצטדיון ומבלי.

הלהקה מכרה 25 מיליון אלבומים ויש לה 23 סינגלים ברחבי העולם. ללהקה היו שמונה אלבומים מובילים בבריטניה, כולל שלושה אלבומי אוסף הלהיטים הגדולים ואלבום של חומרים שהוקלטו מחדש. ההשפעות המוזיקליות שלהם נעו בין פאנק רוק (Punk rock) ומוזיקת נשמה.

ב-1990 הלהקה התפרקה. ב-2005 התנהל משא ומתן בין חברי הלהקה על אפשרות של הקמה מחודש, אך האיחוד לא יצא לפועל.

הלהקה הוקמה מחדש ב-25 בספטמבר 2009 והוציאה את הסינגל הראשון שלה מזה 20 שנה, "Once More".

האלבום החדש של ספנדאו בלט כולל גם שירים חדשים וגם כמה להיטים קלאסיים מחודשים.

המופעים של איחוד הלהקה החלו בנובמבר 2009. ב-2019 הלהקה התפרקה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1979
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1990
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2019
קטגוריה:להקות גל חדש
אייל שיראי

**אייל שיראי** (נולד ב-13 באפריל 1964) הוא מפיק, במאי ותסריטאי ישראלי.

## קריירה
בשנת 1996 כתב את התסריט, ביים והפיק את הסרט "ציפורים בניוטרל".

בשנת 1997 הפיק את הסרט "סוף המשחק" שביים יוני דרמון. שנה מאוחר יותר הפיק את הסרט הישראלי-צרפתי "יום יום" שביים עמוס גיתאי, אשר היה מועמד לפרס אופיר לשנת 1998, ואת הסרט "קשר עיר" שביים יהונתן סגל.

בשנת זו הקים, יחד עם יוסף סידר, את אולפני "סינמה פקטורי". החברה הפיקה שבעה סרטים וכן בוצעו בה עריכות סאונד למספר סרטים.

בשנת 1999 הפיק את הסרט "שחרר את הנסיכה" שביים אורון אדר והיה מועמד לפרס וולג'ין בפסיטבל הקולנוע ירושלים 1999. בשנה זו אף הפיק את סרט הטלוויזיה "כאילו כלום לא קרה" שביימה אילת ברגור.

שנה מאוחר יותר הפיק את הסרט "משהו טוטאלי" שביים גור בנטביץ'. בשנה זו גם הפיק את הסרט "ההסדר" יחד עם דוד מנדיל.

בשנת 2003 הפיק את הסרט "זמזום" שביים יגאל בורשטיין. שנה לאחר מכן הפיק את הסרט "מדורת השבט" שביים יוסף סידר.

בשנת 2005 הפיק, ביים ואף שיחק בסרט "בקרוב יקרה לך משהו טוב" על פי ספרו של עוזי וייל.

בשנת 2007 הפיק את הסרט "חופשת קיץ" שביים דוד וולך. שנתיים מאוחר יותר הפיק, יחד עם גיל ססובר, את הסרט "ד"ר פומרנץ" שביים אסי דיין.

בשנת 2012 הפיק את הסרט "שרקייה", בבימויו של עמי ליבנה. בשנה זו יזם יחד עם טינקרבל את פסטיבל הסרטים בערבה, לאחר שעברו השניים להתגורר באזור. "הרעיון לעשות כאן במדבר פסטיבל סרטים, הגיע ממקום של צורך. הרגשתי שיש כאן צורך תרבותי", סיפר. שיראי הוא גם יוזם הפרויקט "קצר במדבר", לסרטים קצרים שמקורות ההשראה ואתרי הצילום שלהם הם מרחבי הנגב-ערבה.

בשנת 2014 הפיק את הסרט הקצר "אנטילופות" שביים אורי רום. בשנת 2015 הפיק את הסרט הקצר "שן כריש" בבימויו של אורן גרנר.

בשנת 2017 הפיק את הסרט הקצר "קילומטר 147", זוכה פרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר וכן את הסרט "בדרך חזרה" בבימויו של משה רוזנטל. כמו כן הפיק בשנה זו את הסרט הקצר "מכת חום" בבימויה של עדי שנער.

בשנת 2019 הפיק את הסרט הקצר "הינומה".

החל משנת 2020 מנכ"ל קרן קולנוע ערבה. 

בשנת 2023 הפיק את הסרט "דניאל אויערבאך" שביים דוד וולך.

נשוי לשחקנית הישראלית טינקרבל. מתגורר ביישוב צוקים בערבה.

## קישורים חיצוניים

* אייל שיראי, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
כדורגלן השנה באיסלנד

פרסי **כדורגלן וכדורגלנית השנה באיסלנד** הם פרסים המוענקים על בסיס שנתי לכדורגלנים האיסלנדיים הטובים ביותר באותה השנה, ללא קשר לליגה בה הוא משחקים. עד שנת 2004, התאחדות הכדורגל של איסלנד הייתה אחראית על הפרסים, אך מאז הזוכים בפרס נבחרים על ידי פאנל של פקידים, מאמנים ושחקני עבר.

בתחילה, הפרס יכול היה להינתן לכדורגלנים ולכדורגלניות כאחד, אבל מ-1973 עד 1994 לא זכתה בו אף אישה. בשנת 1994 הפכה אסטה גונלאוגסדוטיר לאישה הראשונה שזכתה, ושלוש שנים לאחר מכן הוחלט לפצל את הפרס לקטגוריות גברים ונשים.

בשנת 1989 הפך אולאפור ת'ורדרסון לזוכה הראשון ששיחק מחוץ לאיסלנד בעת זכייתו בפרס, ומאז רוב הזוכים כבר משחקים בליגות מחוץ למדינה.

## רשימת הזוכים
[שמאל|ממוזער|250px|[גילפי סיגורדסון, שיאן הזכיות עם 10 פרסים]]
[שמאל|ממוזער|250px|[שרה ביורק גונארסדוטיר, שיאנית הזכיות עם 7 פרסים]]
### פרס מאוחד

### פרס מפוצל

קטגוריה:איסלנד: כדורגל
איסלנד
סויוז TMA-3

**סויוז TMA-3** (ברוסית: **Союз TMA-3**),  הייתה משימת לתחנת החלל הבין-לאומית. מטרת הטיסה הייתה להביא לתחנת החלל משלחת מס' 8 ולהיות חללית חילוץ בזמן פעילותם.

## צוות המראה
*  אלכסנדר קאלרי - מפקד החללית 
*  מייקל פול - מהנדס טיסה, מפקד משלחת מס' 8
*  פדרו דוקה - מהנדס טיסה

## צוות נחיתה
*  אלכסנדר קאלרי - מפקד החללית
*  מייקל פול - מהנדס טיסה, מפקד משלחת מס' 8
*  אנדרה קויפרס - מהנדס טיסה

## מהלך המשימה
בעקבות אסון קולומביה הופסקו טיסות של מעבורת חלל. בעקבות כך תוכנית ניצול תחנת החלל הבין-לאומית עובדה מחדש. החל משנת 2003 צוות התחנה צומצם לשני אנשי צוות בלבד בהתאם ליכולת של חלליות מדגם "סויוז".

חללית "סויוז TMA-3" שוגרה ב-18 באוקטובר 2003 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

ב-20 באוקטובר בוצע עגינה במודול "פירס" של תחנת החלל. באותה עת בתחנה שהה צוות משלחת מס' 7 בפיקוד יורי מלנצ'נקו. החללית הביאה איתה ציוד ומצרכים. אנשי משלחת מס' 7 ביחד עם צוות החללית החלו בהעברת הציוד לתחנת החלל. במקביל החל תהליך העברת שליטה על תחנת החלל למשלחת מס' 7. על הטיסה היה נציג ספרד פדרו דוקה שהחל בביצוע תוכנית ניסויים  Servantes שהוכנה עבורו. 

ב-27 באוקטובר צוות משלחת מס' 7 ופדרו דוקה עזבו את תחנת החלל בחללית "סויוז TMA-2" ונחתו בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה בתחנת החלל.

חללית "סויוז TMA-3" נותרה מחוברת לתחנת החלל הבין-לאומית כ"חללית חילוץ" במצב חירום.

צוות משלחת מס' 8  החל בביצוע תוכנית שכללה מספר ניסויים ותחזוקת תחנת החלל.  

ב-21 באפריל 2004 לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-4 עם צוות משלחת מס' 9 בפיקוד גנאדי פדאלקה. לאחר העברת שליטה על תחנת החלל לצוות החדש, משלחת מס' 8 ואנדרה קויפרס שהגיע עם "סויוז TMA-4" נכנסו לחללית "סויוז TMA-3" ונחתו בכדור הארץ לאחר כ-6 חודשי עבודה. הנחיתה עברה ללא בעיות.

בתחנת החלל הבין-לאומית נותר צוות משלחת מס' 9 שהגיע מספר ימים לפני זה בחללית סויוז TMA-4.

## קישורים חיצוניים

* סויוז TMA-3 
* תיאור המשימה
* תוכנית Servantes

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2003 ברוסיה
קטגוריה:2004 ברוסיה
בית הכנסת הישן (קניגסברג)

**בית הכנסת הישן** (בגרמנית: **Alte Synagoge**) היה בית כנסת חסידי בקניגסברג.

פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, איפשר ליהודים לקיים שירותי דת בקניגסברג. בשנת 1753 נתן פרידריך השני, מלך פרוסיה, ליהודים רשות לבנות בית כנסת בשנורלינגסדאם (Schnürlingsdamm). בית הכנסת הזה נהרס בשריפה הגדולה בעיר ב-1811 והוחלף ב-1815 בבניין חדש בסינגוגנשטראסה (Synagogenstraße) 2. לאחר פיצול הקהילה, הוקם בשנת 1893 בניין חדש ברחוב סינגוגנשטראסה 14–15 עבור המיעוט האורתודוקסי שכונה קהילת "עדת ישראל". בית הכנסת הישן בסינגוגנשטראסה 2 נפתח מחדש בשנת 1897 לאחר שיפוצים ושימש את "יהודי המזרח" בקניגסברג כדי לשמור על מנהגי מזרח אירופה. הקהילה היהודית הרפורמית בנתה את בית הכנסת החדש ברובע לומזה (Lomse). בתי הכנסת הישנים והחדשים בסינגוגנשטראסה (משנת 1933 – זיילרשטראסה, Seilerstrasse) נהרסו בשנת 1938 במהלך ליל הבדולח. בשל חשש לפגיעה במבנים אחרים בסביבה, לא הוצת מבנה בית הכנסת של עדת ישראל. ריהוט וחפצים נהרסו. לאחר השיקום המאולתר של חדר התפילה שימש בית הכנסת את הקהילה היהודית. הבניין נהרס בהתקפות אוויר באוגוסט 1944.

## מקורות

* Joseph Levin Saalschütz : *Zur Geschichte der Synagogen-Gemeinde in Königsberg.* In: *Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums.* Jg. 6, H. 5, 1857, S. 437–449; Jg. 6, H. 12, 1857, S. 437–449; Jg. 7, H. 5, 1858, S. 163–178; Jg. 7, H. 6, 1858, S. 203–217; Jg. 7, H. 11, 1858, S. 397–407; Jg. 8, H. 3, 1858, S. 81–100; Jg. 11, H. 6, 1862, S. 209–222, online.
* Andrea Ajzensztejn: *Die jüdische Gemeinschaft in Königsberg. Von der Niederlassung bis zur rechtlichen Gleichstellung* (= *Hamburger Beiträge zur Geschichte des östlichen Europa* 10). Kovac, Hamburg 2004,  (Zugleich: Hamburg, Univ., Diss., 2003).
* Max Fürst : *Gefilte Fisch. Eine Jugend in Königsberg* (= *Prussia-Schriftenreihe.* Werk 17). Verlag der Nation, Berlin 2001, .
* Jürgen Manthey : *Königsberg. Geschichte einer Weltbürgerrepublik.* Hanser, München u. a. 2005, .
* Michael Wieck : *Zeugnis vom Untergang Königsbergs. Ein Geltungsjude berichtet*. Becksche Reihe, München 2005, 


קטגוריה:גרמניה: בתי כנסת שנחרבו בליל הבדולח
קטגוריה:קלינינגרד: מבנים
קטגוריה:קניגסברג
יחסי דרום אוסטיה – ניקרגואה

**יחסי דרום אוסטיה–ניקרגואה** מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים והבילטרליים בין רפובליקת דרום אוסטיה – מדינת אלניה לבין רפובליקת ניקרגואה. ניקרגואה הרחיבה ההכרה ההכרה הדיפלומטית בדרום אוסטיה ובאבחזיה ב-5 בספטמבר 2008.

במסיבת עיתונאים בנובמבר 2008, אמר שר החוץ של ניקרגואה, סמואל סנטוס לופז, "בוודאי, אנו חושבים שההחלטה [להכיר באבחזיה ודרום אוסטיה העצמאיות] הייתה הוגנת והולמת. יש לתת להן [לרפובליקות] זמן לפורמליות פנימיות. אנו נתאם את האפשרות והתנאים של יחסים דיפלומטיים ישירים ברגע נוח. ברור והגיוני, אנו נפעל באמצעות ידידתנו, כנראה רוסיה, כדי ליצור קשרים הדוקים יותר ויחסים דיפלומטיים [עם הרפובליקות]."

ההכרה של ניקרגואה בדרום אוסטיה עוררה תגובות מיידיות ממדינות אחרות המעורבות במחלוקת על מעמדה של דרום אוסטיה. גאורגיה הגיבה להכרה הבו-זמנית של ניקרגואה באבחזיה ובדרום אוסטיה על ידי ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם מדינת אמריקה המרכזית בסוף נובמבר 2008. רוסיה הציעה לחזק את הקשרים עם ניקרגואה ולספק סיוע לניקרגואה כדי לסייע בבנייה מחדש של אזורים שניזוקו מהוריקנים. שר המסחר האמריקני ביטל טיול מתוכנן לניקרגואה, כאשר שגריר ארצות הברית במנגואה אמר: "זה לא הרגע המתאים לביקור".

לאחר שירש את אדוארד קוקואיטי כנשיא דרום אוסטיה, פיטר ליאוניד טיבילוב את נרימן קוזאייב כשגריר ב-25 ביולי 2012.

עשר שנים לאחר ההכרה, היחסים נותרו סמליים ברובם.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יונה ריגאי

**יונה ריגאי** () הייתה סופרת, מחזאית ובמאית ישראלית שהתפרסמה בשם העט "תרזה אור" אך גם תחת השם "יונה ריגאי" ו"יונה ריגאית".

## ביוגרפיה
נולדה באימפריה הרוסית בשנת 1900 בשם **טניה ספרדי**. בילדותה היגרו הוריה לארגנטינה, שם קיבלה את השם תרזה ספרדי. מספר שנים לאחר מכן (ערב מלחמת העולם הראשונה) עלתה המשפחה לארץ ישראל.

ריגאי רכשה את השכלתה בסמינר למורות.

עם סיום מלחמת העולם הראשונה נישאה למשה ריגאי, איש העלייה השנייה, ויחד יצאו ללימודים בפירנצה, איטליה (ממשלת איטליה הציעה אז עזרה לסטודנטים זרים, מצטיינים). היא למדה ספרות ותנ"ך מפיו של הפרופסור משה דוד קאסוטו כאשר בעלה סיים את עבודת הדוקטור שלו בלימודי הכימיה. שלושת בניהם נולדו באיטליה. בשנת 1926 חזרו לארץ ישראל והתיישבו בתל אביב. ריגאי הקים את גימנסיה 'נורדיה' בתל אביב והיא לימדה תנ"ך ובימוי בגימנסיה.

ב- 1934 עזבו את תל אביב והצטרפו למושב אביחיל, מושב שהוקם שנתיים קודם לכן על ידי חיילים שלחמו במלחמת העולם הראשונה, במסגרת הגדודים העבריים. ריגאי עבדה במשק ובעלה נשאר בתל אביב עד שבנם הבכור סיים את הגימנסיה ובינתיים המשיך לנהל את בית הספר.

במלחמת העולם השנייה התגייסו בניה לצבא הבריטי.

בעלה משה נפטר ב-1985 והובא למנוחות בבית הקברות באביחיל. יונה נפטרה שנתיים אחריו (1987) וגם היא נקברה שם.

לזוג נולדו ארבעה ילדים: אריאל ריגאי (צייר) עמירם ריגאי (פסנתרן), עוזי ריגאי (מנהל בכיר בבנק דיסקונט) ואוהליה אלון.

## ספריה שיצאו לאור
### בשם יונה ריגאי
* 1927 – שירת הזמיר לשירת החיים – הוצאת ניבים
* 1928 – אל השמש: דרמה בשלש מערכות – הוצאת ניבים
* 1931 – חולדה – סיפור קצר שפורסם בהארץ
* 1957 – כפר המגן – מחזה

### בשם תרזה אור
* 1968 – חוט המשי הזהוב – מכתביה של אניטה אורן ליאן מור – הוצאת אורה על ידי מחברות לספרות
* 1977 – אודים עשנים; מחזה בשלוש מערכות מחיי היהודים באיטליה – הוצאת אל"ף
* 1979 – על שיות וזאבים-מחזה-מספיחי השואה – הוצאת אל"ף
* 1980 – הדרך לשקדיה – מחזה – הוצאת אל"ף
* 1981 – האמת על ידידיי האילמים – הוצאת אל"ף
* 1983 – עוד לא – הוצאת אורה
* 1990 – רות; מחזה תנכי בארבע מערכות ותמונה אחת – הוצאת אל"ף. יצא לאחר מותה.

בנוסף כתבה בכתבי עת שונים כגון "תלמים" ו"דבר הפועלת".

## קישורים חיצוניים
* יונה ריגאית, חולדה, סיפור קצר, הארץ – 27 במרץ 1931
* ,
* כתבה על יונה ריגאי – מעריב, 19 בנובמבר 1978

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות הידועות בשם עט
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים באביחיל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1987
מוטי עדן

**מרדכי (מוטי) עדן** (במקור: **אוסטרייכר**; 1951 – 6 ביולי 2023) היה עיתונאי ישראלי. שימש כתב צפון בקול ישראל, והיה מנהל הערוץ הראשון בשנים 2003–2006.

## ביוגרפיה
עדן נולד בישראל. הוא בוגר החינוך הדתי. התגייס לצה"ל במאי 1969 ואת שירותו עשה בסיירת שקד. אחר כך, למד תיאטרון ויחסים בינלאומיים. בתום לימודי האוניברסיטה, השתתף בקורס לכתבים ועורכים ברשות השידור.

עדן שימש כתב מטעם "קול ישראל" ו"הערוץ הראשון" במלחמת לבנון הראשונה. בהמשך, היה ראש מערכת חיפה והצפון של הערוץ.

בשנת 2003 נבחר לנהל את "הערוץ הראשון", לאחר שלוש שנים ללא מנהל קבוע לערוץ הטלוויזיה. הוא שימש בתפקיד במשך כשלוש שנים ובסוף שנת 2006, פרש מעבודתו ברשות השידור, אך המשיך לעבוד בתחום העיתונות כפרילנסר.

עדן היה אחד העיתונאים היחידים שראיינו את הרבי מלובביץ' בראיון אישי. במהלך הראיון דיבר הרבי בעברית על נושאים אקטואליים כמו יהודה ושומרון ועולם התקשורת.

מאז שמונה לשמש ככתב "קול ישראל" בצפון, בשנת 1982, עדן התגורר בנהריה. לאחר 31 שנים בעיר הצפונית, עבר להתגורר בכפר יונה, כדי להיות סמוך לילדיו ונכדיו.

עדן נפטר, כתוצאה ממחלה, ב-6 ביולי 2023, ונקבר בבית העלמין בכפר יונה. היה נשוי לתמר, אב לשניים וסב. בתו שירה היא עיתונאית, יוצרת תוכן, תסריטאית ושחקנית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:הערוץ הראשון: אישים
קטגוריה:כפר יונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
פיליפ לוויטסקי

**פיליפ פורסט לוויטסקי** (באנגלית: **Phillip Forest Lewitski**; נולד ב-9 ביוני 1996) הוא שחקן קנדי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו הראשי כאפולו 4 בסדרת הטלוויזיה הקנדית "*Utopia Falls*" משנת 2020, והופעתו בתור לינק בסרט "פרא" (אנ') משנת 2021.

## ביוגרפיה

לוויטסקי נולד בקלגרי, אלברטה, קנדה, והוא השני מבין שמונה ילדים. אמו, קרול, היא מאמנת אישית ואביו, בריאן, הוא איש עסקים. הוא ממוצא צרפתי, אוקראיני ומוהוק . הוא זכה בפרס הדרמה המקומי מתיאטרון סנט הלנה ונרשם לתוכנית הבישוף קרול לאמנויות הבמה והאמנות החזותית.

## קריירה
בשנת 2014 קיבל את תפקידו הראשון בסרט הדרמה הצרפתי "החיפוש" של הבמאי מישל חזנוויצ'וס, שם גילם את פטריק. 

בשנת 2016 ביצע את הופעתו הראשונה על מסך הטלוויזיה בפרק בסדרת הטלוויזיה הקנדית "הארטלנד". שנה לאחר מכן הופיע במותחן "Incontrol". בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "ג'נטלמן".

בשנת 2020 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Utopia Falls".

בשנת 2021 כיכב בסרט ההתבגרות "פרא" (אנ') שביים ברטן האנם (אנ'), שעליו קיבל מועמדות לפרס המסך הקנדי לשחקן הטוב ביותר בטקס פרסי המסך הקנדי ה-10 בשנת 2022. באותה שנה לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה בהפקת טום הנקס וסטיבן ספילברג, "אדוני האוויר", שיצאה לאוויר בתחילת 2024. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:קנדים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:קנדים ממוצא האומות הראשונות
קטגוריה:קנדים ממוצא צרפתי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1996
קולה אמבומבו

**ריצ'רד קולה אמבומבו** (בצרפתית: **Richard Kule Mbombo**; נולד ב-10 במאי 1996 בקינשאסה שבזאיר) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת החלוץ בהפועל עירוני עפולה.

## קריירת מועדונים
אמבומבו גדל במחלקת הנוער של ויטה קלאב, ממנה הושאל למשך תקופה קצרה למחלקת הנוער של אנדרלכט. הוא ערך שלוש הופעות במדי הקבוצה הבוגרת של ויטה קלאב, בהן הבקיע שני שערים. הוא הושאל מהמועדון לקבוצות בירסחוט מליגת המשנה הבלגית וא.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובנית.

ב-21 בינואר 2019 חתם בקייסר מליגת העל הקזחית. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון בעונת , בהן הבקיע תשעה שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע הקזחי.

ב-21 בינואר 2020 חתם בריגה מליגת העל הלטבית. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים, וזכה עם המועדון באליפות לטביה בעונת .

ב-5 במרץ 2021 הושאל לסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית. הוא ערך 17 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שמונה שערים.

ב-30 בספטמבר 2021 חתם בדיבא אל-חיסן מליגת המשנה של איחוד האמירויות הערביות. הוא לא ערך הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-7 בינואר 2022 חתם בסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית. בקדנציה זו ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים, וזכה עם המועדון בסופר קאפ הליטאי.

ב-11 בינואר 2023 חתם בנורת'איסט יונייטד מליגת העל ההודית. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון. ב-4 במאי 2023 חתם בתלאווי מליגת העל הגאורגית, במדיה ערך שבע הופעות ליגה.

ב-4 ביולי 2023 חתם בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית. ב-3 ביוני 2024 חתם בהפועל עפולה. ב-6 בינואר 2025 חתם בהפועל עכו.
ב-14 בספטמבר 2025 חזר להפועל עירוני עפולה.

## תארים
;קייסר
* הגביע הקזחי (1): 2019

;ריגה
* אליפות לטביה (1): 2020

;סודובה מריאמפולה
* הסופר קאפ הליטאי (1): 2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני ויטה קלאב
קטגוריה:כדורגלני בירסחוט
קטגוריה:כדורגלני א.ס. טרנצ'ין
קטגוריה:כדורגלני קייסר
קטגוריה:כדורגלני ריגה
קטגוריה:כדורגלני סודובה מריאמפולה
קטגוריה:כדורגלני נורת'איסט יונייטד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים זרים בליטא
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:ספורטאים זרים בגאורגיה
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1996
גורוניזאורוס

**גורוניזאורוס** (שם מדעי: *Goronyosaurus*) הוא סוג זוחל ימי קדום מתקופת הקרטיקון ששייך למשפחת המוזאזאוריים. הוא התקיים במימי ים תטיס שלפני 72 עד 66 מיליון שנה מזמננו, ונכחד עם הכחדת הקרטיקון.

המאובנים שלו התגלו בתצורות דוקמג'ה  שבניגריה וניז'ר והוא תואר למדע ב-1972, כאשר הסוג הכיל מין בודד - *Goronyosaurus nigeriensis*, אשר בעבר נחשב למין של מוזאזאורוס.
## מאפיינים
זוחל זה היה בעל גולגולת חזקה עם שיניים חדות וחזקות שדמו יותר לשיני תנינים מאשר לשאר המוזאזאורים ואלה הותאמו לפיצוח הטרף. הוא היה קטן יחסית בהשוואה לסוגים דומים כמו הטילוזאורוס והגיע לאורך משוער של 5.14 עד 7.8 מטרים, כשכיום מעריכים שההנחה הראשונה הייתה יותר נפוצה.

הוא היה כנראה טורף אורב שהתבסס על טרף של דגים, רכיכות ואולי זוחלים ימיים קטנים יותר, אותם הרג בנשיכה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוסזאוריים
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1972