open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מקדש הנמרים

שמאל|ממוזער|250px|שלט הסבר באתר
**מקדש הנמרים** הוא אתר ארכאולוגי, בו התגלה מקדש פתוח ששימש אתר פולחן פרהיסטורי. האתר שוכן ממזרח לכביש הגישה ליישוב שחרות, צפונית-מזרחית לנמל התעופה עובדה שבבקעת עובדה. המקום הוא אחד מכ-160 מקדשים פתוחים שנתגלו עד כה בנגב ובמזרח סיני, והוא היה בשימוש במשך כ-4,000 שנים, החל מאמצע האלף ה-6 לפנה"ס (תקופת האבן החדשה המאוחרת) ועד המחצית הראשונה של האלף ה-2 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה).

## האתר
האתר התגלה באקראי עקב מעבר טנק בסמוך לו, ונחקר בידי אורה יוגב ועוזי אבנר, מטעם רשות העתיקות, בשנים 1980 ו-1982. המקדש בנוי מחצר מעוינת מוקפת בקו אבנים כפול עשוי אבנים שקועות, ואורך כל אחת מצלעותיה הוא כ-12 מטרים. בחצר ארבעה מזבחות שקועים מתקופות שונות, העשויים מבורות בקרקע אשר דופנו באבנים. שרידי הפחמים שהתגלו במזבח הקדום ביותר תוארכו בעזרת פחמן-14 וגילם מוערך בכ-7,500 שנים. בצידה המערבי של החצר המעוינת שוכן מתקן שמפורש על ידי חופרי האתר כ"קודש הקודשים" - תא מוארך מוקף באבנים ובו 17 מצבות העשויות מאבנים ניצבות בלתי מעובדות, אשר ייתכן שייצגו אלים ואבות קדמונים.

ממזרח לחצר התגלה ממצא ייחודי של 16 דמויות בעלי חיים, העשויות מאבנים קטנות שננעצו בקרקע, ואשר נערכו בטור באורך של 15 מטרים. כל הדמויות זוהו כנמרים, על פי זנבן המורם ואבנים כהות המייצגות את חברבורותיהן, למעט דמות אחת שזוהתה כראם. נראה כי מדובר בנמרות נקבות אשר ייצגו אלות פריון והן פונות מזרחה, לעבר מקום זריחת השמש בחורף. הראם הנטרף מתואר ללא ראשו, והוא מייצג את המוות.

בשנת 1988 נפגעו המקדש וציורי החיות על ידי טנקים בעת תרגיל של צה“ל. לאחר מכן הם שוקמו בעזרתו של בסיס חיל האוויר הסמוך, ודמויות החיות הושלמו באבנים קטנות ומרווחות, כך שהמבקר יכול להבחין בין המקור והשחזור. בשנת 2011 הוכשר המקום לביקור בידי רשות הטבע והגנים.

## גלריה

Tigerntempf 049 (2).jpg|מראה כללי של המקדש: בקדמת התמונה האזור המקודש, וברקע האזור בו נראות דמויות הנמרים כשהוא מוקף בגדר מלבנית נמוכה
Tigerntempf 049 (4).jpg|האזור המקודש
Tigerntempf 049 (7).jpg|חלק מדמויות הנמרים


## לקריאה נוספת
* עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, **הפריהיסטוריה של ארץ ישראל**, הוצאת אריאל (ירושלים) ומוזיאון התרבות הירמוכית (קיבוץ שער הגולן), 2008. עמ' 187–188

## קישורים חיצוניים

* 
* כל מה שמבקרי נחל עשרון ומקדש הנמרים צריכים לדעת, באתר הכל על
* שמורת חולות כסוי ומקדש הנמרים, באתר הערבה הדרומית
* 

קטגוריה:הנגב: אתרים ארכאולוגיים
נמרים
קטגוריה:נמר בתרבות
קטגוריה:בקעת עובדה
תחנת הרכבת התחתית פימליקו

**תחנת הרכבת התחתית פימליקו** (באנגלית: **Pimlico tube station**) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת קרוב לגשר ווקסהול בדרום שכונת פימליקו ברובע הסיטי של וסטמינסטר. התחנה משרתת את קו ויקטוריה וממוקמת בין תחנת ווקסהול ותחנת ויקטוריה.

התחנה נפתחה בשנת 1972 בתור תוספת לקו ויקטוריה שנפתח כשנה לפני כן. הכניסה הראשית לתחנה היא ממבנה משרדים צפונית לצומת רחובות לופס ורמפיין, בנוסף ישנן שתי כניסות נוספות בצורת מדרגות היורדות למתחם התחנה משני צידי הצומת. פימליקו היא התחנה היחידה לאורך הקו אשר לא מתחברת לקו נוסף או לתחנת רכבת.

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחנה באתר התחבורה של לונדון.
* מידע על התחנה באתר 'אול אין לונדון'.

פימליקו
קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה
מעיין טלמון

**מעיין טלמון** (בערבית: **عين المسرج**, תעתיק: עין אל-מסרג'; בתרגום לעברית: מעיין האוכף) הוא מעיין שכבה הסמוך לטלמון שבבנימין. המעיין זורם לתוך בריכה בגובה 1.3 מטר שניתן לשחות בה. סביב המעיין נטועים עצי זית רבים. בריכת המעיין שופצה על ידי בני נוער מטלמון, וסביבת המעיין טופחה על ידי מועצה אזורית בנימין.

## טענות לגזל קרקעות
לפי דו"ח של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים – "השטח הפלסטיני הכבוש", מתנחלים השתלטו על המעיין, שלפני כן שימש את תושבי הכפר הסמוך אל-ג'אנייה להשקיית גידולים חקלאיים. לטענת גדעון לוי, המעיין ומטעי הזיתים הסמוכים נגזלו מהכפר.

## קישורים חיצוניים
*מעיין טלמון, באתר "נלך"

## הערות שוליים

טלמון
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:גוש טלמונים
נחום מגד

**נחום מגד** (1936 – 4 בינואר 2021) היה פרופסור ללימודים ספרדיים, לטינואמריקנים ומדע הדתות באוניברסיטה העברית בירושלים. היה פרופסור אורח בבית הספר לפילוסופיה, התוכנית למדע הדתות באוניברסיטת תל אביב, חוקר דתות, תרבויות ואנתרופולוג.

## ביוגרפיה
נחום מגד (מיגובסקי) הגיע לקיבוץ מפלסים בשנת 1953 עם הוריו ושני אחיו, ברוך ויעקב, מהעיר מוזסוויל שבארגנטינה. משפחה קשת יום וענייה, שהצליחה לתת לילדים חינוך ציוני חזק. ברוך ניהל בית ספר בשדרות,   שירת בהיאחזות נח"ל בקיבוץ גונן ונעדר משנת 1955 על הגבול הסורי. איש עדיין אינו יודע בוודאות מה עלה בגורלו.

מגד שירת בחיל התותחנים, לאחר שחרורו נרשם ללימודים וסיים לימודי תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטה העברית בחוגים: ספרות עברית, מקרא, לימודים ספרדיים ולטינו-אמריקנים.

בשנים 1961–1963 נסע לשליחות בקולומביה, התמנה למזכיר כללי של המכון ליחסי תרבות ישראל קולומביה, למזכיר כללי של המכון לאחווה בין-דתית, לימד בבית הספר היהודי הרצל, ובשני סמינרים לכמורה קתולית. ניהל תוכנית רדיו יהודית. בשנת 1972 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בציון מעולה. נושא הדוקטורט: "ריאליזם מיתולוגי וריאליזם סוציאליסטי בכתבי מיגל אנחל אסטוריאס". הרצה באוניברסיטה העברית משנת 1968, קיבל דרגת פרופ' ללימודים לטינואמריקנים ומדע הדתות בשנת 1984. החל משנת 1982 היה פרופ' אורח באוניברסיטאות קולחיו דה מחיקו, האוניברסיטה הלאומית של מקסיקו, ובבית הספר הגבוה לאמנות התיאטרון. החל משנת 1989 היה פרופ' אורח באוניברסיטה היברואמריקנית במקסיקו. החל משנת 1991 היה פרופ' אורח בקולחיו דה מחיקו.

במחקריו, פרופ' מגד, הצליח להגיע למקומות ולטקסים האסורים ביותר לזרים באמריקה המרכזית. קיבל תואר של חבר כבוד מידי השבטים המקומיים ואף ייצג שבטים אינדיאנים במפגשים בין-לאומיים. זכה בשנת 1994 בעיטור "הנשר האצטקי" של ממשלת מקסיקו על מחקריו האתניים ונספח תרבות לשם כבוד של ממשלת גואטמלה 1994.
נחום מגד פרסם ספרי מחקר ועיון רבים על המורשת התרבותית האינדיאנית.

מגד הוזמן להרצות באוניברסיטאות בארצות הברית, ספרד, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גואטמלה, מקסיקו, פרגוואי, פרו, ונצואלה, באגודות הסופרים ומכוני תרבות בספרד, קולומביה, ונצואלה, מקסיקו, גואטמלה, אקוודור, פרו, ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי.
וכן בישראל, הרצה במוסדות ובמכונים שונים, ביניהם האוניברסיטה הפתוחה, האוניברסיטה המשודרת, המרכז ללימודים גאוגרפיים, סמינר הקיבוצים, המרכז לבריאות הנפש בתל אביב, חוגים של פסיכולוגים ומרפאים באמנות, בקיבוצים, ובכנסים בין-לאומיים.

נפטר ב-4 בינואר 2021.

## ספריו
***[[מלינצ'ה]]** - הצעירה האינדיאנית שמוטטה אימפריה, הוצאת מודן, 2009
***תרבויות קדומות ביבשת אמריקה**, הוצאת משרד הביטחון, 2006
***כשהזמן נסדק והעצים בוכים**, הוצאת חרגול, 2004
***המיתולוגיה האינדיאנית** (של מרכז אמריקה), הוצאת מפה, 2001
***האצטקים** - מחנית השמש לחניתות שבורות, הוצאת דביר 1996
***שערי תקווה ושערי אימה** (שמאניזם, מאגיה וכישוף בדרום ומרכז אמריקה), הוצאת מודן, 1998
***שק שנפרם**, (קובץ שירים) הוצאת עקד 1989
***עולמו של הפופול ווך**
***לחצות את הצל והסף**
***מעבר למילים**

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי דתות
קטגוריה:אנתרופולוגיה של הדת
קטגוריה:מפלסים: אישים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: סוציולוגיה ואנתרופולוגיה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לימודים ספרדיים ולטינו-אמריקניים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
תמרה

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בצמחים
זורפיה

**זורפיה** (באנגלית: **Zorpia**) היא רשת חברתית מקוונת הפופולרית בעיקר בהודו ובסין, המשתמשת בשיטות לא אתיות כגון דואר זבל, הונאה והתחזות על מנת לצרף משתמשים חדשים.

החברה, שנוסדה בדצמבר 2003 בידי ג'פרי נג, ממוקמת בהונג קונג ומורכבת מצוות המונה כ-30 עובדים.

זורפיה ידועה לשימצה בשליחת "מסרים אישיים" חוזרים ונשנים לאנשים שאינם רשומים באתר, על ידי שימוש לא הוגן ברשימות תפוצה, הנאספות על ידי לחיצה על קישורים בהודעות, המזמינות את הנמען לקרוא הודעה שנשלחה לו כביכול על ידי אדם המופיע ברשימת התפוצה שלו.

## קישורים חיצוניים
* 
* חנן כהן, מדריך לסגירת חשבון באתר Zorpia, נכון לאוגוסט 2013.

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
תחנת הרכבת התחתית גרין פארק

**תחנת הרכבת התחתית גרין פארק** (באנגלית: **Green Park tube station**) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת מצפון לפארק גרין לצד רחוב פיקדילי ברובע הסיטי של וסטמינסטר. התחנה משרתת את קו פיקדילי בין פינת הייד פארק ופיקדילי סירקוס, קו ג'ובילי בין רחוב בונד ווסטמינסטר וקו ויקטוריה בין תחנת ויקטוריה ואוקספורד סירקוס.

## היסטוריה
התחנה נפתחה ב-15 בדצמבר 1906 כתחנה של חברת הרכבת הצפונית הגדולה קו פיקדילי וברומפטון (GNP&BR), קו שהפך במשך השנים לקו פיקדילי. בשנת 1933 עברה התחנה שיפוץ רציני ובין היתר נוספו מעליות ועמדות כרטיסים בקומות התחתונות, בתקופה זו שונה שם התחנה לכדי שמו העכשווי **גרין פארק** משמו הקודם **רחוב דובר**. בשנת 1969 נפתחו בתחנה רציפי קו ויקטוריה ובשנת 1979 נפתחו רציפי קו ג'ובילי.

ב-9 באוקטובר 1975 התפוצץ מטען חבלה שהונח מחוץ לתחנה על ידי מחבלים מארגון הצבא האירי הרפובליקני (IRA), מהפיצוץ נהרג אדם אחד.

## קישורים חיצוניים

* הסבר על התחנה באתר התחבורה של לונדון
* על התחנה באתר 'אול אין לונדון'

גרין פארק
קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה
תנו לנו יד ונלך

350px|ממוזער|שמאל|כריכת ספר שירים וצילומים מאת צבי זליקוביץ
"**תנו לנו יד ונלך**" הוא שיר שכתב צבי זליקוביץ' והולחן על ידי יעקב הולנדר. השיר בוצע בפסטיבל הזמר של שנת 1973 על ידי הזמרת עירית דותן, בעיבודו של אריה לבנון.

## תוכן השיר
השיר מכיל תיאור נוסטלגי של אתרים שונים בתל אביב הקטנה כפי שהייתה בעבר.

לקראת פסטיבל הזמר והפזמון 1973, שהתקיים בשנת חצי היובל למדינה, ביקש מנהל הפסטיבל, חנוך חסון מיוצרים ישראלים שירים בנושאי הווי "ארץ ישראל הישנה והטובה". צבי זליקוביץ', שהיה פעיל במועצה לשימור אתרים, ביקש למחות על הריסת הגימנסיה הרצליה לשם הקמת מגדל שלום. מילות השיר מתרפקות על אתרים "שהיו ואינם" בעיר. לאו דווקא במובן הפיזי שלהם אלא יותר בהיבט האישי-רגשי, כמקומות שקטים ואינטימיים, המעוררים זכרונות טובים, ואשר נבלעו בקרבה של העיר הענקית שהתפתחה מסביב להם. אתרים כמו גימנסיה הרצליה, גן רינה, ובית העם העירוני השוכנים לצד חוף ים בתולי עליו פוסעות שיירות גמלים אינם עוד בנמצא, לפחות לא במתכונתם המקורית, ולכן מעוררים במאזין רגשות געגוע, וסקרנות, אשר ייתכן כי ישמשו כמניע לפעולת שימור המבנים והנחלת הזכרונות מן העבר, לדור שלא חווה אותם.

הלחן של הולנדר מעניק לשיר אופי מלנכולי ומרגש, המדגיש את העובדה כי האתרים השונים עדיין קיימים ואולי אף נגישים, אך איבדו את הקסם שהיה טמון בהם ולא יחזור עוד.

## הגילוי מחדש
ההקלטה הראשונה ב"קול ישראל" המתעדת את עפרה חזה בת ה-15 הייתה עם השיר הזה בתוכנית "תשואות ראשונות", מספר חודשים לאחר פרסום השיר בביצועה של דותן.

במשך השנים פחתו השמעות השיר ברדיו, למעט בתוכניות ייעודיות לזמר עברי כ"שבת עברית" ב-103fm ו"ארבע אחרי הצהריים" בגל"צ. תרמה לכך גם היעדרותה של הזמרת המבצעת שפרשה מהופעות ומשירה.

השיר "התגלה" מחדש בשנת 2009 בעקבות תחרות לבחירת "שיר המאה של תל אביב" שיזמה עיריית תל אביב-יפו בשיתוף עם גלי צה"ל לרגל חגיגות המאה לעיר. בסיומה של התחרות שבה השתתפו אלפי מאזינים נבחר השיר במקום הראשון כשיר שתוכנו מייצג את העיר באופן הטוב ביותר. לכבוד התחרות הוקלטה גרסה חדשה שלו בביצועה של הזמרת מירי מסיקה שאף הופיעה איתו במשותף עם עירית דותן ובליווי מקהלה ושחקנים הלבושים בבגדים תקופתיים במופע הפתיחה של חגיגות המאה לעיר תל אביב. עם זאת, מעטים מתחו ביקורת שלילית על כך שלמסיקה ניתן חלק גדול בביצוע השיר ואילו דותן הופיעה על תקן "זמרת חימום" ושרה רק חלק קטן. גם מחיאות הכפיים מצד הקהל למסיקה ספגו ביקורת שלילית בטענה שזוהי השפלה לדותן, המבצעת המקורית של השיר.

## קישורים חיצוניים

* שיר המאה באתר עיריית תל אביב
* אלי אשד אודות השיר והתחרות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עירית דותן
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1973
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יעקב הולנדר
קטגוריה:שירים על תל אביב-יפו
התנ"ך המרושע

[שמאל|ממוזער|250px|[טעות דפוס|טעות הדפוס]]
שמאל|ממוזער|250px|עמוד השער של "התנ"ך המרושע".
**התנ"ך המרושע** (באנגלית: **The Wicked Bible**; ליתר דיוק **הביבליה המרושעת**) המכונה גם **תנ"ך הנואפים** (**The Adulterous Bible**) או **תנ"ך החוטאים** (**The Sinners' Bible**) הוא כינוי למהדורה של תרגום המלך ג'יימס של הביבליה, כתבי הקודש הנוצריים, שיצאה לאור בשנת 1631 בידי בית הדפוס של רוברט ברקר ומרטין לוקס - בית הדפוס המלכותי בלונדון שבאנגליה באותה עת.

שמו של תנ"ך זה נובע מטעות דפוס שבו, כאשר המילה "לא" נשמטה בעת הדפסת הדיבר השביעי של עשרת הדיברות בספר שמות - וכך נכתב בו "תנאף" ("Thou shalt commit adultery") במקום "לא תנאף".

כאשר התגלתה טעות הדפוס הובאו המדפיסים לדין בבית המשפט של חדר הכוכבים  ונקנסו בשל טעות הדפוס בסך של 300 לירות שטרלינג (סכום גבוה מאוד באותה עת, שווה ערך ל-62,026 לירות שטרלינג נכון לסוף 2019) על ידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה.

מרבית העותקים של הספר נאספו ונשרפו. עותקים מעטים שרדו באוספים. טעות דפוס זו נחשבת לאחת מטעויות הדפוס המפורסמות בהיסטוריה.

אחד העותקים של הספר מצוי בספריית העיר ניו יורק ואחר בספרייה הבריטית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי שנות ה-1630
קטגוריה:טעויות דפוס
קטגוריה:שרפות ספרים
קטגוריה:מהדורות של התנ"ך
יער הילד היהודי

**יער הילד היהודי** הוא חורש נטוע בגליל העליון המערבי שניטע על ידי קק"ל בין השנים 1978–1979, לציון שנת ה-30 למדינת ישראל, במסגרת מבצע חינוכי ללימוד על אודות השואה.

היער ממוקם בין נחל שרך ליובלו נחל גליל בסמיכות למושב גורנות הגליל, לא הרחק מפארק גורן. במתחם היער נמצא היישוב העתיק חורבת דנעילה.
ביער שביל מעגלי קצר וחניון חינמי.

יוזם נטיעת היער היה יו"ר דירקטוריון קק"ל, משה ריבלין. במקור אמור היה היער להינטע בנגב, בין באר שבע לחבל יתיר. הפרויקט נועד לחזק את הקשר בין ילדי ישראל לילדי התפוצות. בנטיעות לקחו חלק אלפי ילדים מישראל ומהתפוצות. כל ילד נטע שני עצים: אחד עבורו ואחד עבור ילד שנספה בשואה.

לרגל תחילת נטיעת היער, בדצמבר 1977, הונפקה סדרת בולים בערך של שקל 1; היה זה הבול הראשון של קק"ל שעליו הופיע העריך "שקל" (המטבע שקל נכנס לשימוש רק מאוחר יותר), והוא נמכר ב-7.5 ל"י.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

הילד היהודי
קטגוריה:ישראל: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:ילדים בשואה: אנדרטאות
קטגוריה:שנות ה-1970 בישראל
קטגוריה:הגליל
קטגוריה:הגליל המערבי
ג'נטל דוג

[שמאל|ממוזער|180px|[דוד שאדי והכלבה פיונה]]
[שמאל|ממוזער|180px|דוד שאדי, [יעל דואני והכלבה פיונה]]
**ג'נטל דוג** (באנגלית: **GentleDog**) הוא סרט קצר ישראלי משנת 2012, מסוגת קומדיה רומנטית, שכתב וביים דוד שאדי.

## תקציר העלילה

הסרט מספר על בחור (דוד שאדי) שהכיר בחורה (יעל דואני) בחתונה, הם מגיעים לדירתה שתויים וכשהיא הולכת להחליף בגדים, הכלב שלה ניגש אליו, מתחיל לדבר אתו ואומר לו שהוא בקשר קרוב עם הבחורה ומוטב שיעזוב את הדירה.

### קונספט
שאדי הגה את הרעיון לסרט מכך שהגיע אל בחורה הביתה והרגיש שהכלב שלה תופס את מקומו של הגבר בבית. הוא שב לביתו, כתב את הסיפור, העלה אותו לאינטרנט וזכה לתגובות אוהדות. זוהי קומדיה על התפוררות החברה המערבית בשם החופש. היא עוסקת בתופעה הקיימת במטרופולין, בה אנשים חווים בדידות וניכור ומוצאים נחמה בחיות המחמד, שמקבלות אותם ללא תנאי, זאת במקום להיכנס למערכות יחסים זוגיות, שדורשות מהם פשרה.

## פרסים ומועמדויות
במהלך ההפצה, שאדי רשם בטעות את הסרט לפסטיבל בטהראן, איראן. הוא הופתע לראות שקיבל תשובה ממנהל הפסטיבל ששלח לו למלא טופס בקשת ויזה. לאחר מכן, המשטר האיראני התערב והסיר את הסרט מרשימת המשתתפים בפסטיבל. ההזמנה מאיראן חוללה הד תקשורתי.

## קישורים חיצוניים

* אתר הסרט
* 
* אשר זייגר, פסטיבל אירני מקבל סרט ישראלי, ומזמין אליו את הבמאי, באתר timesofisrael.com, 9 באוגוסט 2012 (באנגלית)
* ויקי רובינסון, פסטיבל אירני מקבל סרט ישראלי, ומזמין אליו את הבמאי , באתר myvickierubinson.com, 12 באוגוסט 2012 (באנגלית)
* אודות הסרט באתר רשת החדשות האירנית Fars News Agency (בפרסית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2012
מיגל מונטיירו

**לואיס מיגל בריטו גרסייה מונטיירו** או בקיצור **מיגל** הוא כדורגלן עבר פורטגזי ששיחק בעמדת המגן הימני. מיגל שיחק בקבוצה אסטרלה אמדורה ובקבוצות בנפיקה ליסבון (5 עונות) וולנסיה (7 עונות). בקיץ 2012 שוחרר מוולנסיה, בינואר 2013 חתם במכבי תל אביב, אך מועד הגעת שחרורו מההתאחדות הספרדית התעכב ולא הגיע עד לסגירת חלון ההעברות וממיגל נמנע לשחק בקבוצה. מאז לא חזר לשחק כדורגל מקצועני.

מיגל רשם 59 הופעות בנבחרת פורטוגל בכדורגל והיה חלק מסגל הנבחרת ליורו 2004 בו הגיעה למקום השני, מונדיאל 2006, יורו 2008 ומונדיאל 2010.

## סטטיסטיקות קריירה

? = המידע אינו זמין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני אסטרלה דה אמדורה
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:מגני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1980
זאור סדאייב

**זאור אומרוביץ' סדאייב** (ברוסית: **Заур Умарович Садаев**; נולד ב-6 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן עבר רוסי ממוצא צ'צ'ני, ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
זאור סדאייב נולד וגדל בבירת צ'צ'ניה, גרוזני. עד שנת 2006 שיחק בקבוצת הנוער של טרק גרוזני (כיום אחמט גרוזני), ולאחר מכן עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.

ב-27 בינואר 2013 הודיע בעלי בית"ר ירושלים ארקדי גאידמק על צירופם של שני שחקני רכש מטרק גרוזני לבית"ר ירושלים - סדאייב וג'בראיל קאדייב בן ה-19. החלטה זו של גאידמק עוררה זעם רב בקרב חלק מאוהדי בית"ר עקב העובדה כי שני השחקנים מוסלמים. בתחילת דרכו בירושלים סבל מפציעה, ואת הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-24 בפברואר 2013, כשנכנס כמחליף במשחק מול מכבי חיפה. את שערו היחיד בקבוצה כבש סדאייב במשחק מול מכבי נתניה ב-3 במרץ 2013. בתגובה לשער זה יצאו כ-300 אוהדי בית"ר מאצטדיון טדי.

בקיץ 2013 חזר סדאייב לאחמט גרוזני, ובינואר 2014 הושאל לקבוצת לכיה גדנסק מליגת העל הפולנית. לאחר אותה העונה, הושאל סדאייב בשנית, הפעם ללך פוזנן, עמה זכה באליפות פולין. חזר לאחמט בשנת 2015.

ב-31 בינואר 2019 הושאל לאנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית עד סוף עונת 2018/19. ב-16 ביולי 2019 נרכש על ידי אנקרגוצ'ו בחוזה לעונה אחת. במרץ 2020 עזב את הקבוצה.

באוגוסט 2021 הצטרף לקבוצה הרוסית אלוסטון יוב"ק אלושטה המשחקת בליגת העל בכדורגל של קרים.

## תארים

; לך פוזנן
* **אליפות [[ליגת העל הפולנית]]: 1** (2014/15)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:צ'צ'נים
קטגוריה:גרוזני: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני לך פוזנן
קטגוריה:כדורגלני לכיה גדנסק
קטגוריה:כדורגלני אנקרגוג'ו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1989
מארק לומברדי

**מארק לומברדי** (באנגלית: **Mark Lombardi**; 23 במרץ 1951 – 22 במרץ 2000) היה אמן נאו-קונספטואלי אמריקאי שהתמחה בציורים המתעדים שחיתויות פוליטיות וכלכליות.

## קורות חיים
לומברדי נולד בניו יורק ולמד לתואר ראשון בהיסטוריה של האמנות באוניברסיטת סירקיוז. במהלך לימודיו עבד כעוזר-אוצר במוזיאון לאמנות עכשווית ביוסטון, טקסס. בהמשך פתח גלריה לאמנות ועבד כספרן וארכיונאי. בתחילת שנות ה-90, בהיותו בשנות ה-40 לחייו, החל לשרטט את הדיאגרמות שקנו לו את פרסומו. בשנת 2000, יום לפני יום הולדתו ה-49 וכמה ימים לאחר שנפתחה תערוכה חשובה שבה השתתף, הוא נמצא תלוי בחדרו. למרות שההערכות הן שלומברדי התאבד, ישנן חשדות הקושרים את מותו לאופי עבודותיו, הנוגעות בפעילות הלא חוקית, ולמידע שהציג בהן.

שמאל|ממוזער|230px|עטיפת הספר "'''Mark Lombardi: Global Networks'''", בהוצאת Independent Curators, Inc, אוגוסט 2003 (ISBN: 0916365670)

## יצירותיו
לומברדי הושפע מהפילוסוף הרברט מרקוזה וממומחה ההדמיה הוויזואלית אדוארד טאפטי.
בדיאגרמות ההיסטוריות של לומברדי, הקישורים בין הדמויות והמוסדות השונים לקוחים מדיווחים חדשותיים של ארגוני תקשורת מוסמכים. הדיאגרמות, אותן כינה "מבנים נרטיביים", תיעדו פרשות שחיתות פוליטיות וכלכליות. לדוגמה, הדיאגרמה שלו מ-1999, "ג'ורג' ו. בוש, הארקן אנרגיה וג'קסון סטיבנס ~1979-90" מציגה לטענתו את הדרך בה ג'יימס באת', ג'ורג' בוש הבן ומשפחות בן לאדן היו קשורים דרך עסקאות בטקסס וסביב העולם. בין הפרשות אותן שירטט נכללו תיאורים של פרשת איראן-קונטראס, מאיר לנסקי, קשריו של הוותיקן עם המאפיה ושערוריית ההלוואות והחיסכון (S&L crisis).

20 מיצירותיו נמצאות בתצוגת קבע במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. עשר יצירות נוספות שלו מוצגות במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית והיו נושא לחקירה של ה-FBI לאחר פיגועי 11 בספטמבר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
מוקינגבירד

**מוקינגבירד** (באנגלית: **Mockingbird**, בתרגום לעברית: ציפור חקיינית, או ציפור שיר) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Astonishing Tales #6* מיוני 1961, ונוצרה בידי הכותב לן ויין והמאייר ניל אדמס.

מוקינגבירד היא האלטר אגו של ברברה "בובי" מורס, סטודנטית לביוכימיה וסוכנת בסוכנות הביון . כאשר שימשה כראש האבטחה בתאגיד קרוס, היא הכירה את קלינט בארטון, הידוע בזהותו הוקאיי, שעבד שם כמנהל אבטחה. השניים נלחמו זה לצד זה כאשר חייהם נעמדו בסכנה, ומאז הפכו לבלתי מופרדים. בזמן שויז'ן ביקש מהוקאיי להקים קבוצת אוונג'רס חדשה בחוף המערבי, הוא הזמין את מורס להצטרף אליו. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, מורס הקריבה את חייה כדי להציל את חיי אהובה מידיו של מפיסטו.

באירועי "פלישה סודית" של שנת 2008, דמותה של מוקינגבירד הוחזרה לחיים, וזאת כאשר היא נמצאה בריאה ושלמה בארץ הפראית. התברר כי גזע הסקרול משני הצורה הסתנן לכדור הארץ לפני שנים והחליף מספר דמויות של גיבורי-על, ביניהם מוקינגבירד. מאז היא הצטרפה לקבוצת האוונג'רס החדשים, ולצד הוקאיי כסוכנת בסוכנות העולמית למלחמה בטרור.

את דמותה של בובי מורס מגלמת בסדרת הלייב אקשן "סוכני" השחקנית אדריאן פאליקי. פאליקי הייתה עתידה לשוב לגלם את דמותה של מורס בסדרת ספין אוף בשם "המבוקשים של מארוול" בתפקיד ראשי, אך הפקת הסדרה בוטלה.

## קישורים חיצוניים

* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:סוכנים חשאיים בדיוניים
גט מעושה

בהלכה היהודית, **גט מעושה** הוא גט שניתן על ידי הבעל שלא מרצונו החופשי לגרש את אשתו, אלא כדי להסיר מעליו אמצעי לחץ וענישה שונים שהופעלו עליו, כגון נידוי, חרם או שהכו אותו בשוט (ישנן סוגיות רחבות לגבי מאסר או הטלת קנסות כספיים).

## רקע הלכתי

תוקפו ההלכתי של הגט להפקיע את האישות בין האיש לאשתו, מותנה בכך שניתן על ידי הבעל מרצונו החופשי. לפיכך אין לגט שניתן בגלל כורח חיצוני כל משמעות הלכתית, והאישה היא אשת איש לכל דבר.

גם עונשים כספיים שחייבו את הבעל כל עוד לא יגרש את אשתו, כמו דמי מזונות, נחשבים ככפייה ואונס במקרה בו על פי ההלכה אין עליו חובה לשלם כספים אלו, ולכן אם חייבו את הבעל כסף עד שיגרש את אשתו ורק בגלל זה הוא גירש, הגט לא תקף.

קיימת תקנת חכמים הקובעת שגם אם התבצע גט מעושה שאינו תקף, ומאוחר יותר קרה שהבעל מת, האישה פסולה להתחתן עם כהן, כמו גרושה. הסיבה לתקנה זו היא החשש שיטעו ויחשבו שגרושה מותרת לכהן. כך גם הדין בגט שנכפה שלא על ידי בית דין, במקרה שמצד ההלכה יש לכפותו.

## מקרים בהם כפיית גט מותרת

כל זה אמור במקרה בו אכן לא היה הבעל חייב לגרש את אשתו מבחינה הלכתית, והוא מגרש אותה רק בגלל שכפו אותו. אולם במקרה בו על פי ההלכה הוא חייב לגרש אותה (כגון בעל מכה או שהוא עקר או כשאינו מוכן לקיים יחסי אישות) והוא אינו מסכים למלא את חובתו, מותר לבית דין הדן על פי חוקי התורה לכפות ולהכריח אותו לגרש, והגט תקף, על פי הכלל "כופין אותו עד שיאמר רוצה אני". ההצדקה לכך שגט זה תקף, נובעת מכך שכאשר הכפייה נעשית מסיבות מוצדקות הלכתית הבעל משלים עם הסיבה, ובדיעבד הוא נותן את הגט מסיבות תכליתיות ולא חיצוניות. הרמב"ם מוסיף שכל יהודי רוצה לקיים את מצוות התורה, ואם התנגד למלא את חובתו ולגרש את אשתו יש לראות זאת כהחלטה שהבעל מקבל באונס בגלל יצרו הרע. לכן כאשר כופים אותו לגרש אין מכריחים אותו לעשות נגד רצונו, אלא גורמים לו לממש את רצונו האמיתי.

גט מעושה כשר במקרה כזה רק אם הכפייה לגרש נפסקה בידי בית דין הדן על פי ההלכה, אולם אם הכפייה וההכרח לגרש נעשתה שלא בהוראת בית דין הדן לפי ההלכה, הגט בטל גם אם במקרה כזה בית דין רבני היה מחייב אותה לגרש אותה לו הובא מקרה זה לפניו. הסיבה לכך היא שכפייה על ידי ערכאות אסורה על פי ההלכה ובמילא זה נחשב לאונס.

קיימת מחלוקת בין הפוסקים האם ניתן לקבוע סיבות נוספות לכפיית גט מעבר לאלו שמופיעות בגמרא. הרמ"א פסק להלכה כי הדבר מותר, ועל-סמך פסק זה נקבע תיקון לחוק בתי הדין הרבניים המאפשר לבתי דין רבניים בישראל להפעיל עונשים על סרבני גט.

מבחינה הלכתית לא ניתן לקבוע באופן חד-משמעי אלו עונשים הופכים את הגט לגט מעושה. כך למשל בהלכה מוכרים שורה של עונשים המכונים "הרחקות דרבנו תם", שמותר להפעיל על בעל סרבן גט, ושאינם הופכים את הגט לגט מעושה. גישה נוספת בקרב הפוסקים קובעת כי רק עונשים גופניים או כספיים שממוטטים את הבעל לחלוטין הופכים את הגט לגט מעושה. לפי גישה זו עונש כלכלי מתון אינו פוסל את הגט. באופן דומה, קבע הרב משה פיינשטיין שעונש כלכלי שנקבע בהסכם קדם נישואים אינו הופך את הגט למעושה. דוגמה מפורסמת נוספת עניינה פיצויים נזיקיים על סרבנות גט, שלא הביאו את בתי הדין הרבניים לעשות את הגט. עם זאת, מדובר בפיצויים הניתנים במנעד מקרים יחסית מצומצם.

## ראו גם
* אין אדם דר עם נחש בכפיפה
## קישורים חיצוניים
* 
* הרב שלמה דייכובסקי, כפיית גיטין, אתר ישיבת הר עציון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:סרבנות גט
משמרת יקים

**משמרת יָקִים** היא המשמרת השתים עשרה מבין כ"ד משמרות כהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל שהתקיים קודם בניית בית המקדש הראשון.

המשמרה מוזכרת רק פעם אחת בתנ"ך בספר דברי הימים; .

## השתלבות פשחור במשמרת יקים
יש סובר כי בני פשחור הכהנים שעלו בתקופת עזרא שובצו במשמרת יקים ועל שמם כונתה יקים פשחור, כמו כן בני עמוק שובצו במשמרת ידעיה ולכן כונתה ידעיה עמוק. עקב זאת נקרא ההר שמדרום לצפת רמת פשחור, על שם המשמרת שישבה בצפת.

## פינחס איש חבתה

הרב יקותיאל יהודה גרינוולד מבין שסיפור חז"ל אודות בחירת פינחס איש חבתה ככהן גדול מדובר אודות בן משמרת יקים ובכך קיימת סתירה בין דברי חז"ל למובא בספר של יוספוס פלביוס מתתיהו שלפי גרסת חז"ל לא הפריצים בחרו אותו לכהן גדול אלא אחיו הכהנים;

בדברי חז"ל הובא אודות פינחס איש חבתה שעלה גורלו להיות כהן גדול והלכו אחריו גזברין ואמרכלין ומצאוהו כשהוא חוצב - כלומר שנראה כאיש פשוט ועני- ומלאו את המחצב שלו דינרי זהב  ואילו בספר מלחמות של יוספוס פלביוס מסופר אודות בחירת הפריצים את "פינחס בן שמואל הכהן גדול האחרון" שהיה בן משמרת בית יהויקים ושהוא מאן לעזוב את מחרשתו.

## אחר חורבן בית שני
לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני עברו כל עשרים וארבע משמרות הכהונה - ומשמרת יקים בתוכן - לעיירות בגליל - הן בגליל העליון והן בגליל התחתון.  משמרה זו התיישבה בצפת ויש סוברים כי אחר חורבן צפת הבצורה על ידי הרומיים עברו בני המשמרה לביריה הסמוכה לצפת.

## בברייתות המשמרות
רבי אלעזר הקליר מקונן על ביטול משמרה זו באומרו;

ובפיוטי רבי פינחס בן יעקב הכהן:

לדבר עבדו מקים, לכן בריתך לנו תקים

לקבצינו ממרחקים, להחיותנו מעפר ומנקיקים

ל[התה]לך ברחובות ובשוקים, לחדות בעתה משמר יקים

ראש לכהניו יתהלך, בבוא משיח המלך

רומם ואחריו נלך, באמרך לציון יהי שלום בחיליך

## ראו גם
* עולא ביראה

## הערות שוליים

קטגוריה:כ"ד משמרות כהונה
הצונחים אל המוות

**הצונחים אל המוות** (באנגלית: **Where Eagles Dare**) הוא ספר מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין. הספר יצא לאור ב-1967. עלילת הספר עוסקת במבצע של המודיעין הבריטי, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה במלחמת העולם השנייה.

## עלילת הספר
גנרל ג'ורג' קרנבי מצבא ארצות הברית, המעורב בתכנון הפלישה של בנות הברית לאירופה, נופל בשבי הגרמנים בחורף 44–1943, לאחר שמטוסו הופל במהלך טיסה לכרתים. הגנרל מועבר למתקן מעצר וחקירה הממוקם ב"טירת הנשר" המבודדת בהרי האלפים בבוואריה. קולונל טרנר ואדמירל רולנד מהביון הבריטי יודעים כי אם יצליחו הגרמנים לדובב את הגנרל, ישובשו כל תוכניות הפלישה. יש להצילו בכל מחיר ואם אין כל ברירה אף להורגו כדי למנוע מן הסודות הידועים לו ליפול בידי האויב. לשם כך נשלחת יחידת קומנדו למשימת החילוץ. על הכוח מפקדים רב-סרן ג'ון סמית מן ה-SOE, ובעברו איש רגימנט "המשמר השחור" שלחם באל-עלמיין, וסגנו האמריקני מוריס שאפר, מתנקש מומחה הפועל בשירות המשרד לשירותים אסטרטגיים. על הכוח להסתנן לטירה, לחלץ את הגנרל ולסגת בשלום לקווי בעלות הברית. המשימה, הנראית כבלתי אפשרית כבר בתחילתה, הופכת קשה עוד יותר נוכח העובדה שאחד מאנשי היחידה הוא בוגד בשירות הביון הגרמני.

## עיבודים לקולנוע
הספר עובד גם לסרט קולנוע בשם הנשרים פשטו עם שחר שיצא לאקרנים בשנת 1968. הסרט בוים על ידי בריאן ג'. האטון, ומככבים בו ריצ'רד ברטון כג'ון סמית, קלינט איסטווד בתפקיד מוריס שאפר ומרי יור.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1967
קטגוריה:אליסטר מקלין
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי הוצאת מ. מזרחי
קלאופטרה סלנה הראשונה

**קלאופטרה סלנה** (יוונית עתיקה: *η Κλεοπάτρα Σελήνη*; בין 130 ל-135 לפנה"ס - 69 לפנה"ס) הייתה בתו של תלמי השמיני ובתה של אחייניתו קלאופטרה השלישית. היא הייתה אשת שני מלכים מצריים ששניהם היו אחיה: תלמי התשיעי ותלמי העשירי. לאחר מכן השיאה אותה אמה למלך הסלאוקי אנטיוכוס השמיני והיא הפכה למלכת סוריה. מאוחר יותר נשאה לבנה החורג אנטיוכוס העשירי ומלכת סוריה.

שמה המקורי היה סלנה, ועם נישואיה לאחיה תלמי התשיעי, נוסף לה שם המלכות הנשי "קלאופטרה". עם זאת קלאופטרה סלנה לא שימשה בתור שותפה בשלטון, כמו מלכות-אחיות אחרות במצרים.

היא הייתה אמה של ברניקי השלישית מנישואיה לתלמי התשיעי, אמו של תלמי האחד עשר מנישואיה לתלמי העשירי ואמו של אנטיוכוס השלושה עשר מנישואיה לאנטיוכוס העשירי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית תלמי
קטגוריה:בית סלאוקוס
קטגוריה:מלכות בעת העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:נשים במאה ה-2 לפנה"ס
השוטר מסן טרופז

**השוטר מסן טרופז** (בצרפתית: **Le Gendarme de Saint-Tropez**) הוא סרט קולנוע קומי צרפתי שביים ז'אן ז'ירו  משנת 1964, בכיכובו של לואי דה פינס. דה פינס מגלם את דמותו של השוטר לודוביק קרושו, קצין בז'נדרמריה בסן טרופה. הסרט גרר ביקורות נלהבות, ובעקבותיו יצאו סרטים נוספים בסדרה 'השוטר מסן טרופז'. חמישה סרטי ההמשך לסרט זה הם: "השוטר בניו יורק" (1965), "השוטר מתחתן" (1968), "השוטר בחופשה (השוטר ממריא)" (1970), "השוטר והחוצנים" (1979) ו"השוטר והשוטרת" (1982).

## עלילה
לודוביק קרושו הוא שוטר (ז’נדרם) המועבר ליחידה המשטרתית בעיירה הצרפתית הקטנה סן-טרופה. במהרה, הז’נדרמים מוצאים את עצמם בפני בעיה גדולה – קבוצה של נודיסטים עקשנים. קרושו מצליח להוציא לפועל תוכנית הגורמת למעצרם של הנודיסטים.

מאוחר יותר, קרושו מגלה כי בתו וחבר שלה גנבו מכונית מוסטנג יקרה וריסקו אותה לתוך תעלה. אף אחד מהם לא יודע כי המכונית בפועל שייכת לכנופיה של גנבים שגנבו ציור של רמברנדט שעדיין נמצא בתא המטען של המכונית. קרושו מצליח לחלץ את המכונית אך רק מאוחר יותר מבין כי החפצים שזרק ממנה (כולל הציור) על מנת לתקן תקר, הם למעשה פריטים יקרים.

בהמשך, אדם המציג את עצמו כבעל הציור חוטף את קרושו.

לבסוף, בתו של קרושו וחבריה מצליחים לנטרל את הכנופיה שחטפה את אביה, והציור מוחזר לבעליו האמיתיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1964
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת בצרפת
קטגוריה:סרטי קומדיה צרפתיים
סנקט יוהאן אין טירול

**סנקט יוהאן אין טירול** (בגרמנית: **St. Johann in Tirol**) היא עיירת שוק במחוז קיצביהל שבמדינת טירול שבאוסטריה.

העיירה נקראת על שם כנסייה קתולית עתיקה (קודם לשנת 738), על שם הקדוש הנוצרי יוחנן כותב הבשורה. הכנסייה מוזכרת לראשונה בתעודה כתובה משנת 1150.

באזור יש מכרות נחושת וכסף מפורסמים, שהביאו לאיתנות כלכלת העיירה. עם חיבור רשת הרכבת המקומית לרשת הרכבות האירופית, כשנסלל הקו זלצבורג-טירול בשנת 1873, הכלכלה התחזקה אף יותר, עם התגברות התיירות. האזור מבוקש מאוד לתיירות סקי בחורף.

## דמוגרפיה
האוכלוסייה בסט. יוהאן אין טירול גדלה באופן קבוע, ונכון ל-2012 היא העיירה הגדולה ביותר במחוז, אף יותר מבירת המחוז קיצביהל.


ImageSize = width:550 height:200
PlotArea = width:450 height:150 left:50 bottom:30
AlignBars = late

DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:10000
TimeAxis = orientation:vertical
ScaleMajor = unit:year increment:1000 start:0

PlotData=
 color:blue width:15
 bar:1869 from:start till:2049
 bar:1880 from:start till:2256
 bar:1890 from:start till:2329
 bar:1900 from:start till:2475
 bar:1910 from:start till:2906
 bar:1923 from:start till:2865
 bar:1934 from:start till:3193
 bar:1939 from:start till:3420
 bar:1951 from:start till:4274
 bar:1961 from:start till:4713
 bar:1971 from:start till:5973
 bar:1981 from:start till:6477
 bar:1991 from:start till:7180
 bar:2001 from:start till:7961
 bar:2008 from:start till:8698
 bar:2010 from:start till:8790

TextData=
 pos:(55,0,3) fontsize:s text:"Source: Statistik Austria"


## כלכלה
[700px|ממוזער|מרכז|[תמונת פנורמה סט. יוהאן אין טירול בקיץ]]
כלכלת העיירה מתבססת על תיירות, עם למעלה מחצי מיליון תיירים בשנה (העושים את הלילה בעיירה, עוד רבים עוברים דרכה ללא שינה). התיירות היא הן בקיץ והן בחורף בשווה. העיירה מהווה מוקד משיכה עבור תיירות סקי ועוד.

בנוסף, העיירה הפכה בעשורים האחרונים למרכז קניות ועסקים למחוז כולו, כמו גם חברות גדולות שפתחו בעיירה מפעלים ומשרדים.

גם החקלאות המסורתית עדיין תופסת משקל בכלכלת העיירה, על אף הקשיים הרבים בכך.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טירול: יישובים
כביש 886

**כביש 886** הוא כביש אזורי בצפון הארץ, הכביש מחבר בין כביש 89 לכביש הצפון ולישובים על רכס הרי אצבע הגליל.

הכביש מתחיל בצומת עין זיתים שבאזור צפת וממשיך צפונה ועובר דרך יישובי רכס נפתלי עד צומת ישע שם נפגש עם כביש הצפון, משם פונה הכביש מערבה בקטע כביש המשותף לו ולכביש הצפון עד הצומת הראשון בו חוזר הכביש צפונה וממשיך על גבי רכס ההרים עד לקיבוץ משגב עם.

את הכביש חוצים מספר נחלים בהם נחל דישון ונחל קדש.

## היסטוריה
בשנת 1947 החלה העבודה על הקטע הצפוני של הכביש המחבר את משגב עם ומנרה. באוגוסט 1949 דווח שסלילת הכביש תגמר "בשבוע הבא", בדצמבר 1949 דווח שסלילתו נגמרה וזופתו בו שני פסים מכביש הצפון עד מנרה וביולי 1950 דווח על השלמת סלילת הכביש. הייתה זו דרך קשה שהנסיעה בה הייתה איטית ומסוכנת, בין השאר בשל הקרבה לגבול. דרך זו שנבנתה בשיטת סולינג, כללה שני פסי אספלט מקבילים צרים.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
*כבישי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל
קטגוריה:כבישים בישראל הסמוכים לגבול
משפחת אלון

**משפחת אֵלון** היא משפחה ישראלית שכמה מבניה אמנים, רבנים, סופרים ושופטים.

*באילן היוחסין לעיל מופיעים רק אישים שהתפרסמו בזכות עצמם או חוליה מקשרת בין דורות.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

*
אלון
לילי בנקל ברגמן

**לילי בנקל-ברגמן** (נולדה ב-1954) היא עיתונאית וסופרת ישראלית.

## ביוגרפיה
בנקל-ברגמן החלה את דרכה העיתונאית בעיר רחובות בה נולדה וגדלה, בעריכת המקומון הראשון ברחובות, ובכתיבת מרבית מדוריו (1973).

בתקופת לימודיה (1979-1974) שימשה עיתונאית ביומון "דבר", ובמגזין "משהו" לילדים ולנוער שנערך באותו זמן על ידי עפרה גלברט-אבני. ב-1995 התמנתה לכתבת מדינית ביומון "ידיעות אחרונות" וכיהנה בתפקיד זה עד 2002.

את צעדיה הראשונים בכתיבה ספרותית עשתה בליווי אמנון ז'קונט בסדנת הכתיבה שלו, עם פרישתה מעולם העיתונות. בנקל-ברגמן הוציאה שני ספרים: "נסיכת הסטוצים" (2009) ו"ספה זוגית" (2010).

לילי בנקל ברגמן סיימה בשנת 2023 את לימודי הדוקטורט שלה במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית פרופ׳ רומן כצמן. נושא העבודה: ״בין הספרות לחיים: הסיפור הקצרצר של אלכס אפשטיין״.

**בין כתבותיה הבולטות:**
* "כך נהרגו שני סוכני המוסד בעיר האירופית" - חשיפה בלעדית של האישה שהרגה שני אנשי מוסד בווינה שהיו במעקב אחרי נחום מנבר (20 ביולי 1998)
* "עד חצי המלכות" - ראיון בלעדי עם מוחמד אל פאיד (כתבת שער, 7 ימים, 6 בנובמבר 1998)
* "תבינו אותי" - ראיון בלעדי עם ד"ר קורט ולדהיים, נשיא אוסטריה (כתבת שער, 7 ימים, 18 במאי 2001)
* "הנסיך הקטנטן" - ראיון בלעדי עם הנסיך אלברט, ארמון המלוכה מונקו (7 ימים, 21 ביולי 2000)
* "צהריים עם הנסיך" - התארחות בארמונו של פאהד מלך ערב הסעודית (24 שעות, 13 באוגוסט 2000)
* "תוציאו אותנו מכאן" - חשיפת מצב הפליטים היהודים האיראנים בווינה (24 שעות, 20 ביולי 2000)

## ספריה
* **"נסיכת הסטוצים"**, ידיעות ספרים, 2009.
* **"ספה זוגית - מדריך לזוגיות שפויה"**, ידיעות ספרים, 2010.

## לקריאה נוספת
* דורית זילברמן, "סקס, שקרים ודי. וי. די.", מאזנים, כרך פ"ד, גל' 1 (אב תש"ע, אוגוסט 2010), עמ' 32. 
* ברוריה אבידן-בריר, "האצילות מחייבת", את, 4 מאי 2010.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* משה דץ מראיין את בנקל-ברגמן על ספרה נסיכת הסטוצים חלק 1, חלק 2, לחיות טוב
* ורדה רזיאל ז'קונט מדברת בתוכניתה על הספר "ספה זוגית", 103FM רדיו ללא הפסקה
* בנקל-ברגמן מתארחת בתוכנית הבוקר של נעמה, איזה יופי
* לילי בנקל-ברגמן - 

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
DAISY

ממוזער|נגן Daisy
**DAISY** (ראשי תיבות באנגלית של **Digital Accessible Information System**; באופן מילולי: **מערכת מידע דיגיטלי נגיש**) הוא תקן ופורמט לספרי שמע, כתבי עת דיגיטליים, וטקסט ממוחשב.

DAISY נועד להיות תחליף שמע מלא לתוכן מודפס, והוא תוכנן במיוחד לשימוש על ידי אנשים עם מוגבלויות שימוש בתוכן מודפס, כגון עיוורון, לקויי ראייה, ודיסלקסיה.

הפורמט מבוסס על MP3 ו-XML ויש לו תכונות מתקדמות בנוסף לאלו של ספר שמע מסורתי. משתמשים יכולים לחפש חומר ספציפי, לקבוע סימניות מקום, לנווט במדויק שורה אחר שורה, ולווסת את מהירות הדיבור ללא עיוות בקול. DAISY גם מספק טבלאות מידע המונגשות באמצעות שמע, הפניות, ומידע נוסף. בשל מכך, DAISY מאפשר למאזינים לקויי ראייה לנווט במיזמים מורכבים יחסית כאנציקלופדיות או ספרי לימוד, שאחרת קשה להשתמש בהקלטות שמע רגילות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נגישות חינוך והשכלה
קטגוריה:פורמטים דיגיטליים
נאמנות לקוחות

**נאמנות לקוחות** (באנגלית: **Net Promoter** או **NPS - Net Promoter Score**) הוא מדד המבוסס על סקר, בו מתבקשים הנשאלים לדרג את הסיכוי שימליצו לחבר או עמית לעבודה על חברה, מוצר או שירות. נאמנות של לקוח מבטאת את אמונו במוצר או החברה ואת הסיכויים לכך שימשיך לרכוש ולהעמיק את קשריו עם הספק.

כלי ניהול זה משמש כמדד לנאמנות לקוחות והוכח כי הוא מתואם עם צמיחת ההכנסות של החברה שלקוחותיה נאמנים ביחס למתחרים.

NPS אומצה באופן נרחב על ידי חברות פורצ'ן 500 וארגונים אחרים. חברות, מעסיקים או גופים אחרים שואלים את שאלות הלקוחות, העובדים או מגיבים אחרים כמו משווקים, שותפי יישום וספקים.

פירמות רבות עושות מאמצים להגביר את מידת נאמנותם של הלקוחות אליהן, על מנת להגביר את צריכת הלקוחות. הפירמות מתוות תוכניות נאמנות לקוחות, מקימות מועדוני לקוחות, ומאפשרות שורה של הטבות ללקוחות קיימים.

מתנגדי ה-NPS טוענים כי מדדים מתוחכמים יותר המבוססים על תשובות לשאלות מרובות יכולים להיות מנבאים טובים יותר למצב החברה או המוצר בשוק. מבקרים אחרים טוענים שהוא מנבא טוב לרוב אך לא לכל הענפים.

## איך זה עובד?
במדד NPS הלקוחות נשאלים שאלה אחת: "באיזו מידה תמליץ על המוצר לאדם אחר?"

המענה נעשה בדרך כלל בסולם שבין 0 ל-10, כאשר 0 הוא: "כלל לא אמליץ", ו-10 הוא "אמליץ במידה רבה מאוד". סקלת הציונים משתנה בין ענפי מסחר שונים.

את הלקוחות שענו על הסקר מחלקים לשלוש קבוצות:
* לקוחות שאוהבים את המוצר (מקדמי מותג) שענו ציון 9–10. לקוחות אלו יישארו עם המוצר ויעמיקו את קשריהם עם הספק לזמן רב ביותר, וכן יסייעו בהמלצתם להגיע לקהלים נוספים.
* לקוחות פאסיביים הם אלו שענו 7-8 ובהם הציון לא מתחשב כלל.
* לקוחות שכלל לא אוהבים את המוצר (מכפישי מותג) שענו ציון 0–6. הסיכוי שלקוחות אלו יישארו עם המוצר או החברה לטווח ארוך הוא קטן יותר, בנוסף לעיתים לא רק שלא ימליצו על המוצר או החברה אלא בכוחם לפגוע בהם על ידי המלצה שלילית.

לאחר שקלול המספרים, לוקחים את אחוז "מקדמי המותג" ומחסרים את אחוז "מכפישי המותג", וזה הציון הסופי.

רייכאלד ממליץ במאמרו להוסיף לאחר שאלת הסקר את השאלה "מה היינו יכולים לעשות טוב יותר?" ואת התשובות לנתח בהתאם לסוג הלקוחות (מקדמים, פאסיביים ומכפישים).

## פיתוח המדד
בשנת 1996 כתב פרד רייכאלד את ספרו "אפקט הנאמנות"  ובו כתב את תפיסת עולמו על חשיבות נאמנות הלקוחות לשגשוג חברה מסחרית. לאחר פרסום הספר פיתחו את השיטה עד לקבלת מדד ה-NPS, פרד רייכאלד, ביין ושות' וחברת Satmetrix. המדד הסופי הוצג על ידי רייכאלד במאמרו משנת 2003 בהרווארד ביזנס רוויו, "המספר היחיד שאתה צריך כדי לצמוח". הפופולריות והשימוש הרחב שלה יוחסו לפשטותה ולמתודולוגיה הזמינה בגלוי.

## ראו גם
* Customer Success Management
* שביעות רצון הלקוח

## קישורים חיצוניים
* 
* מדריך לביצוע מדד נאמנות לקוחות .
* נוסחה לחישוב מדד NPS באתר אוטוריטה

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:שיווק
קטגוריה:התנהגות צרכנית
בר יעקב

[200px|ממוזער|שמאל|מצבת-קבר של יהודי בשם יוסף בר יעקב, ממוזיאון ההיסטוריה היהודית ב[ז'ירונה]]

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים בארמית
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
יוחנן בן-יעקב (פסל)

**יוחנן בן יעקב** (18 ביולי 1913 – 12 באפריל 2003) היה צייר ופסל ישראלי.

## ביוגרפיה
בן יעקב נולד בברלין בשנת 1913. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל ומאז ועד מותו גר בקיבוץ הזורע. למד פיסול וציור ב-1943 בבצלאל, אצל מרדכי ארדון ואיזידור אשהיים.

יצירותיו הופיעו בתערוכות רבות בארץ ומחוצה לה. חלק מיצירותיו מוצבות עדיין במקומות בולטים בארץ - תבליט בבית וילפריד שבקיבוץ הזורע; תבליט בטכניון, בחיפה; ארון קודש בקיבוץ יפתח; ציור קיר בקיבוץ כרמים; ויצירות נוספות בקיבוץ דורות, במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה, בבית העם ביקנעם ועוד.

בן יעקב זכה בפרס דיזנגוף לאומנות הפיסול והציור מטעם עיריית תל אביב לשנת 1950–1951, וכן בפרס דובינר (1950), בפרס עיריית מינכן לפיסול (1968) ובפרס איגוד הסופרים (1980).

בן יעקב נפטר בקיבוץ הזורע בשנת 2003 כשהוא אב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:הזורע: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בהזורע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה

[220px|ממוזער|מערכת [טיל קרקע-אוויר|טילי הקרקע-אוויר SA-17 מהסוג שלכאורה הושמד בתקיפה]]
[220px|ממוזער|מערכת [טיל קרקע-אוויר|טילי הקרקע-אוויר SA-8, מהסוג אשר הוצג בשידורי הטלוויזיה הסורית ואשר לטענת הסורים היה זה שהושמד בפועל בתקיפה]]
**תקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה** הייתה תקיפה אווירית שנערכה בלילה של 31 בינואר 2013 במחוז ריף דמשק שבסוריה, באזור גבול סוריה-לבנון, נגד שיירת כלי רכב סורית שהובילה אמצעי לחימה מתקדמים מסוריה ללבנון אשר יועדו לכוחות המיליציה השיעית הלבנונית חזבאללה. התקיפה הובלה על ידי אביעד דגן. 

סוריה ייחסה את התקיפה לחיל האוויר הישראלי. היא הכחישה כי יעד המתקפה היה שיירת נשק שהובילה אמצעי לחימה לחזבאללה, וטענה כי המתקפה בוצעה על מתקן מחקר מדעי סורי הנמצא באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק, וכי שני עובדים במתקן נהרגו בהתקפה, בנוסף לחמישה עובדים שנפגעו. על אף שהדוברים הישראלים סירבו לאשר או להכחיש זאת, ב-3 בפברואר שר הביטחון אהוד ברק רמז כי ישראל עומדת מאחורי התקיפה.

## דיווחים על מהות הפעולה
אמצעי התקשורת בעולם פרסמו דיווחים שונים על מהות הפעולה. דיווחים אלה התבססו על מקורות עלומים, וקשה לדעת מה מהנכלל בהם נכון ומה אינו נכון. כמעט כל הדיווחים הם באמצעי תקשורת שמחוץ לישראל, עקב צנזורה שהונהגה בישראל בנושא זה. הטבלה הבאה מציגה את התפתחות הדיווחים על מהות הפעולה.

## תגובות
לאחר המתקפה גורמים סוריים בכירים טענו בתקשורת כי ישראל עומדת מאחורי המתקפה, ושבמהלכה הופצץ אחד ממרכזי המחקר המדעי באזור העיר ג'מראיא שבפרברי דמשק. כמו כן הבכירים הסורים איימו לנקום בישראל על המתקפה.

ב-31 בינואר סגן שר החוץ האיראני גינה את המתקפה וציין כי למתקפה יהיו "השלכות חמורות על תל אביב".

על אף שהגורמים הרשמיים בישראל סירבו להתייחס לדיווחים אודות התקיפה, ב-3 בפברואר 2013 שר הביטחון הישראלי אהוד ברק רמז בראיון כי ישראל עמדה מאחורי ההתקפה באומרו "מה שקרה בסוריה לפני כמה ימים זו הוכחה שכשאנחנו אומרים משהו, אנחנו מתכוונים לו".

## ראו גם
* מלחמת האזרחים בסוריה
*ישראל במלחמת האזרחים בסוריה
* תקיפות משלוחי הנשק האיראניים לחזבאללה בדמשק

## קישורים חיצוניים
* 
* סוריה מכחישה תקיפת שיירה: "ישראל הפציצה מתקן מחקר באזור דמשק", נענע10, 30 בינואר 2013
* 
* עמוס ידלין, אתגר ההתמודדות עם התעצמות ובניין הכוח של האויב: המקרה של נשק מתקדם לחזבאללה, אתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, "מבט על", גיליון 401, 6 בפברואר 2013.
* עמוס ידלין, עשר נקודות למחשבה לאחר התקיפה בדמשק, אתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, "מבט על", גיליון 424, 9 במאי 2013.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: תקיפות אוויר-קרקע
קטגוריה:סכסוך ישראל–חזבאללה
קטגוריה:2013 בסוריה
אורגיים

[ממוזער|[אורג הכף הזכר בהכנת קן.]]
**אוֹרְגִּיִּים** (שם מדעי: Ploceidae) היא משפחה של עופות בסדרת ציפורי שיר. המשפחה כוללת 15 סוגים בהם 116 מינים.

כל מיני האורגיים הם ציפורים אוכלי זרעים שתפוצתם באפריקה שמדרום לסהרה מלבד מספר מינים שנפוצים באסיה. הזכרים בעלי צבע בולט ברוב המקרים צהוב או אדום.

שמם של האורגים ניתן להם מכיוון שהם אורגים את הקינים כך שישתלשלו מהענפים. הם יוצרים את הקן מענפים קטנים שהם אורגים בצורת שתי-וערב. הזכר והנקבה בונים את הקן יחדיו.

## רשימת סוגים במשפחה
*סוג ומין יחיד אורג גס-מקור (*Amblyospiza albifrons*).
*סוג *Anaplectes* - בו אורג אדום-ראש
*סוג ומין יחיד *Brachycope anomala*.
* אורג התאו (*Bubalornis*) בו 2 מינים.
*סוג ומין יחיד אורג תאו לבן-ראש (*Dinemellia dinemelli*).
* שזרן (*Euplectes*) בו 17 מינים
* פודי (*Foudia*) בו 6 מינים - בו פודי סיישל.
*סוג ומין יחיד *Histurgops ruficauda*.
*סוג ומין יחיד *Malimbus* בו 10 מינים.
*סוג ומין יחיד אורג שתפן (*Philetairus socius*).
* אורג (*Ploceus*) בו 64 מינים.
* *Plocepasser* בו 4 מינים.
* *Pseudonigrita* בו 2 מינים.
* שתאי (*Quelea*) בו 3 מינים.
* *Sporopipes* בו 2 מינים.

## גלריה

קובץ:Foudia madagascariensis-20040110.jpg|Foudia madagascariensis
קובץ:Quelea quelea.jpg|שתאי אדום-מקור
קובץ:Crested Malimbe - Kakum - Ghana S4E1412 (22229307983).jpg|Malimbus malimbicus
קובץ:Orange Weaver near Ankasa - Ghana 14 S4E2261 (15578575333).jpg|Ploceus aurantius
קובץ:Euplectes sp.jpg|בישוף אדום דרומי
קובץ:Black-capped Social-Weaver - Samburu - Kenya S4E5139 (22836895922).jpg|Pseudonigrita cabanisi


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יקוב סונדול
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
סולומון

**סוֹלוֹמוֹן** הוא צורת ביטוי לועזית לשם **שְׁלֹמֹה** (במקור מהמלך שלמה).

קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שלמה
רונלד ויין

**רונלד ג'רלד ויין** (באנגלית: **Ronald Gerald Wayne**; נולד ב-17 במאי 1934) הוא מהנדס אמריקאי, ממקימי חברת המחשבים "אפל" (עם סטיב ג'ובס וסטיב ווזניאק). 12 יום לאחר הקמת החברה ב-1976, הוא פרש וויתר על חלקו בחברה החדשה.

## ביוגרפיה
ויין נולד בקליבלנד, אוהיו. הוא עבד כשרטט בכיר לצד ג'ובס בחברת משחקי המחשב "אטארי". ב-1 באפריל 1976 ייסדו שניהם יחד עם ווזניאק את חברת "אפל". ויין אייר את הסמל הראשון של אפל, הוא כתב את הסכם השותפות בין השלושה, וכן כתב את מדריך השימוש במחשב Apple I אותו ייצרו ווזניאק וג'ובס.

עם זאת, 12 ימים לאחר ייסוד החברה, מכר ויין את חלקו בחברה (10%) תמורת 800 דולר; בתוספת ל-1,500 דולרים נוספים שקיבל בהמשך לאותה שנה תמורת הימנעות מכל תביעה כספית כלפי החברה – קיבל ויין בסך הכול 2,300 דולר על חלקו בחברה. ויין העדיף לפרוש במהירות מהחברה, בשל זהירות רבה בה נקט מאז שנכשל בעסק אחר שהקים מספר שנים לפני כן. זאת במיוחד משום שכמבוגר מבין שלושת השותפים (הוא היה בן 42 והם בתחילת שנות ה-20 לחייהם), היו לו יותר נכסים שמהם יכלו נושים אפשריים לגבות חובות. לאחר פרישתו החברה צמחה בהדרגה, ונכון ל-2020 היא חברת המחשבים הגדולה בעולם, עם שווי שוק המוערך ביותר משני טריליון דולר.

לאחר שעזב את אפל ולא נענה לבקשות שותפיו לשעבר לחזור, הוא שב לתפקידו בחברת "אטארי", וב-1978 הצטרף למעבדה הלאומית לורנס ליברמור. שנתיים לאחר מכן הצטרף לחברת "Thor Electronics" בסלינאס, קליפורניה כמהנדס בכיר, ו-16 שנה לאחר מכן פרש לגמלאות.

ב-2011 הוציא את ספר זכרונותיו, בשם "Adventures of an Apple Founder".

בבעלותו עשרות פטנטים שהמציא, אך בשל חוסר במשאבים הוא לא הצליח להוציא אף אחד מהם לפועל.

ב-1994 מכר ויין את החוזה המקורי של ייסוד "אפל", אותו הוא הדפיס במכונת כתיבה, תמורת 500 דולר. ב-2011 נמכר המסמך במכירה פומבית במחיר של מיליון לירות שטרלינג. בריאיון מ-2013 אמר ויין שזה הדבר היחיד עליו הוא מתחרט בכל מה שקשור לאפל.

## קישורים חיצוניים

* 


* Apple's lost founder: Jobs, Woz and Wayne, Mercury news
* Apple Co-Founder Ron Wayne Could Have Been Worth $35 Billion Today, Gizmodo
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:עובדי אפל
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
דרך מרילבון

**דרך מרילבון** (באנגלית: **Marylabone Road**) הוא רחוב בחלקו הצפוני של רובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון, הממלכה המאוחדת.

הרחוב מתחיל באזור ריג'נטס פארק בצומת על רחוב פורטלנד הגדול וכהמשך לדרך יוסטון. הרחוב הוא פחות או יותר ישר ונע ממערב למזרח, באזור דרך אג'וור הרחוב הופך לקטע מוגבה של כביש ה-A40, שבהמשך יוצא מלונדון לכיוון מערב ומתחבר עם ה-M25 וה-M40. משום כך, דרך מרילבון לעיתים פקוקה בעקבות תנועת כלי הרכב לתוך ומחוץ למרכז לונדון.

דרך מרילבון נמצאת על הקטע המערבי של כביש ה-A501 ומהווה חלק מכביש הטבעת הפנימי של לונדון.

## אתרים חשובים ברחוב
* האקדמיה המלכותית למוזיקה, אוניברסיטת לונדון.
* כנסיית מרילבון הקדוש
* מוזיאון מאדאם טוסו (לונדון)
* אוניברסיטת וסטמינסטר
* ספריית וסטמינסטר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:וסטמינסטר: רחובות
מקדש אפאיה

**מקדש אפאיה** (ביוונית: **Ναός της Αφαίας**) הוא מקדש יווני הניצב בראש גבעה בגובה של 160 מטרים, המכוסה בעצי אורן, בצידו המזרחי של האי אגינה (כ-14 ק"מ מהנמל הראשי), שבאיים הסרוניים, יוון. 

מן הגבעה אפשר להשקיף ביום בהיר בעזרת משקפת על המפרץ הסרוני ועד למקדש פוסידון בכף סוניו ומקדש פרתנון שבאתונה, שיחד עמו מהווים את "המשולש הקדוש" או "המשולש המושלם של העת העתיקה". המקדש הוקדש לאלה המקומית אפאיה – המגנה של האי ואלת הפוריות והעבודות החקלאיות. ואולם, בהסתמך על דיודורוס סיקולוס ופאוסניאס, אפאיה מזוהה עם אלת ההרים והצייד המינואית בריטומרטיס או דיקטינה. 

מקדש אפאיה הוא מקדש דורי ששימש מודל לבניית הפרתנון וכמה מקדשים אחרים ביוון. 

הוא נחשב לאתר ההיסטורי העתיק והחשוב באיים הסרוניים, שנבנה בסביבות שנת 500 לפנה"ס על שרידי שני מקדשים קודמים, כשאגינה הייתה בשיא עוצמתה הפוליטית. הגמלון המזרחי והגמלון המערבי עוטרו בפסלים מרהיבים שמנציחים את מלחמת טרויה אך רובם נלקחו מהאתר במאה ה-19 והתגלגלו לידיו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה (אבא של אוטו שהיה מלך יוון); ובימינו מוצגים במוזיאון גליפטותק שבמינכן. למרות זאת, שרידי המקדש עדיין מרשימים גם כיום: האתר מציג בגאווה 25 מתוך 32 העמודים המקוריים של המקדש, שנותרו על תילם או שוקמו.


East pediment of the temple of Aphaia.jpg|פסלי הגמלון המזרחי במוזיאון גליפטותק, מינכן
West pediment of the temple of Aphaia.jpg|פסלי הגמלון המערבי במוזיאון גליפטותק, מינכן

## גלריה

Model temple of Aphaia Glyptothek Munich.jpg|דגם אדריכלי של מקדש אפאיה במוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה.
Aphaia pediment Athena W-I Glyptothek Munich 74.jpg|הפסל המקורי של אתנה בגמלון המערבי של מקדש אפאיה, 505–500 לפנה"ס, מוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה.
Aphaia pediment 5 central Glyptothek Munich.jpg| 5 דמויות מרכזיות של הגמלון המערבי במקדש אפאיה, מוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה. האלה אתנה במרכז.
Head of the warrior III (Greek) of the west pediment of the Temple of Aphaia, ca. 505–500 BC.jpg|ראש לוחם מתוך הגמלון המערבי במקדש אפאיה, מוזיאון גליפטותק, מינכן, גרמניה
NAMABG-Aphaia Athena statue detail.JPG|שיקום צבעוני של פסל אתנה, תערוכת Bunte Götter, אתונה, יוון.
Aphaia Western Pediment.jpg|שיקום צבעוני של הגמלון המערבי במקדש אפאיה, 1906, מינכן, גרמניה.
Aphaia Eastern Pediment.jpg|שיקום צבעוני של הגמלון המזרחי במקדש אפאיה, 1906, מינכן, גרמניה.


## קישורים חיצוניים

* 

* Hellenic Ministry of Culture, *The Sanctuary of Aphaia of Aegina*, Archaeological Receipts Fund, 1998 (brochure) 
* "Greek Architecture: Temple of Aphaia – Aegina", Porter-Gaud School website
* "The Temple of Aphaea at Aegina", hoboes.com 
* "Aphaia Temple", Hydraiki Naval Company website


## הערות שוליים

אפאיה
קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
קטגוריה:נשים בעת העתיקה