open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שחמט 360

**שחמט 360** הוא גרסה של משחק השחמט. הגרסה הזו משלבת משחק בלוח עגול (ומכאן נגזר השם – 360), משחק בשלושה שחקנים, וצורת משחק מיוחדת ושונה. הגרסה הומצאה במקור בשם Three Man chess, ושוכללה עם חוקים וכללים חדשים. המשחק משוחק עם כלים בצבע לבן, שחור וצבע אמצעי (לרוב אפור או צבע קרמי כגון כתום או בז').

## תזוזת הכלים

ממוזער|שמאל|תזוזת הצריח בשחמט 360
ממוזער|שמאל|תזוזת הרץ בשחמט 360
ממוזער|שמאל|תזוזת הפרש
ממוזער|שמאל|תזוזת המלכה בשחמט 360

חוקי תנועת הכלים דומים לאלו של השחמט הרגיל, אך מכיוון שהלוח הוא מעגל ולא ריבוע – תנועת הכלים משתנה:

* צריח – הצריח יכול לנוע בקווים ישרים לכיוון המרכז, ובמעגלים סביבו.  
* רץ – הרץ נע באלכסונים, אך בלוח העגול של שחמט 360 הרץ יכול לזוז באלכסון ולחזור למקומו הנוכחי, בעזרת שימוש בעיגול המרכזי.  
* פרש – הפרש נע באופן זהה לשחמט רגיל ואין באפשרותו לקפוץ לחצי השני של הלוח דרך העיגול המרכזי.  
* מלכה – המלכה, כמו בשחמט רגיל, משלבת את תנועת הצריח והרץ. היא יכולה לכסות בגרסת שחמט 360 משבצות רבות ונועד לה תפקיד עיקרי במשחק.  
* מלך – המלך נע בדיוק כמו המלך במשחק הרגיל.

## חוקים מיוחדים

### הגנת גדר
בין הצריחים של שני השחקנים ישנה הגנת גדר. חוץ מהפרש, אין לעבור עם כלי מסוים מעל לגדר.  
חוק זה מסייע במניעת לקיחת הצריח של היריב ומניעת הצרחות כבר בתור הראשון.

### הכאה דרך הילוכו
אם החייל שליד הקצוות של המגרש "שלך" הולך שניים קדימה, החייל החיצוני שלך יכול לקחת אותו במשבצת הראשונה אחרי קו ההתחלה שלו.

### מט
לאחר מתן מט, מקבל המט יכול להמשיך ולשחק עד שהשחקן המאיים יכה את המלך. לאחר הכאת המלך אין השחקן יכול להזיז את כליו, אך כל עוד לא ניטל המלך – השחקן ממשיך במשחק.  
לאחר ששחקן אחד הפסיד, נותרו השניים האחרים לשחק עד שאחד מהם יקבל מט.

## רישום מהלכים

### כלים
* K – מלך  
* Q – מלכה  
* B – רץ  
* R – צריח  
* N – פרש  
* לרגלי אין אות מיוחדת, אלא הוא מסומן בעזרת העמודה בה הוא נמצא.

### משבצות
בלוח שחמט 360 יוצאת מן המעגל 24 רצועות, שבכל אחת מהן ישנן 6 משבצות. הרצועות ממוספרות מ־A ועד X, כאשר ב-A נמצא הצריח השמאלי הלבן. המעגל החיצוני הוא 1, והפנימי הוא 6, כך שהצריחים הלבנים ממוקמים h1 וב-a1, והרץ הלבן ממוקם ב־c1.

### המלך והמלכה
* לבן: המלך מימין והמלכה משמאל  
* שחור: המלך מימין והמלכה משמאל  
* צבע מעבר: המלך משמאל והמלכה מימין

### סימנים
* : – לקיחה  
* + – שח  
* ++ – שח כפול (שח לשני השחקנים האחרים ביחד)  
* # – מט  
* ? – מהלך לא צפוי  
* ?! – מהלך רע  
* !? – מהלך מפוקפק  
* Y – מזלג

### הרישום
הליכה רגילה מסומנת בעזרת שם החייל + משבצת אליו הוא הולך.  
דוגמה:  
פרש הולך לעמודה X שורה 3 → `*Nx3`  

אם ישנם שני כלים זהים שיכולים להגיע לאותה עמדה (לדוגמה – שני פרשים) רושמים גם את עמודת ההתחלה שלו.  
דוגמה:  
פרש ב־D2 מגיע ל־E4 ולא הפרש שנמצא ב־F2 → `*Nde4`  

לקיחת כלי מסומנת בעזרת סימן הנקודתיים וציון העמודה של הכלי התוקף. אין חשיבות לכלי המותקף.  
דוגמה:  
מלכה שנמצאת ב־J3 לוקחת פרש ב־L3 → `*Qj:l3`  

שח לאחד השחקנים מסומן בעזרת סימן הפלוס.  
דוגמה:  
המלכה הולכת ל־V6 ועושה שח למלך השחור → `*Qv6+`  

שח לשני השחקנים האחרים מסומן בעזרת פלוס כפול.  
דוגמה:  
הפרש הולך ל־M1 ועושה שח למלך השחור והבז' → `*Nm1++`  

מט במשחק מסומן בעזרת סימן הסולמית.  
דוגמה:  
מלכה הולכת ל־D2 ועושה מט → `*Qd2#`  

ניתן גם לציין כי כלי עשה מט לאחד ורק שח לשני:  
דוגמה:  
צריח הולך ל־G3, עושה מט ללבן ושח לשחור → `*Rg3#+`

## קישורים חיצוניים
*  3manchess כולל ספרי הדרכה לווריאנט  
* לוח עץ מותאם למשחק

קטגוריה:וריאציות שחמט
ניסן כץ

**ניסן כץ** () הוא במאי ומפיק סרטים תיעודיים ויזם סטארט אפ שמתגורר ביעף

## ביוגרפיה
כץ גדל בחיפה ולמד בתיכן עירוני ג'. סיים את לימודי הקולנוע בשנת 2000 במכללת תל חי.

בשנת 2001 סיים את סרטו הראשון: "הודו לה' כי טוב" על תופעת התרמילאות הישראלית בהודו ועל המפגש של התרמילאים עם ההורים. הסרט זכה להצלחה והוקרן במשך חודשים רבים בסינמטק תל אביב ולאחר מכן בערוץ 8 בטלוויזיה בישראל.

בשנת 2003 כץ הפיק וביים את סרטו השני "שוקו בננה בצפון קרוליינה" שגם הוא שודר בערוץ 8.

בשנת 2009 יצא הסרט השלישי של כץ, אותו הפיק וביים ביחד עם שותפו אייל זוסמן - "חדר הלבשה" סרט שמתעד את המתרחש בחדרי הלבשה של משחקי כדורגל ברחבי העולם כולל במקומות כמו נפאל, זנזיבר ונצרת. הסרט שודר בערוץ 8 ובערוצי טלוויזיה שונים בעולם כגון הטלוויזיה הציבורית בברזיל ובשווייץ והשתתף בפסטיבלים רבים כגון DOCSDF ו-vivisect fest.

כץ ביים בשנים 2010 ו-2011 שני סרטים תיעודיים ליום הזיכרון ששודרו בערוץ 10: "החיים על פי עומר" ו"נדב - נשמה".

בשנת 2012 הפיק כץ את הסרט בעין הסערה של הבמאית שלי חרמון, שהוא קו-פרודוקציה עם France 5 מצרפת ומכון Sundance Film Festival ארצות הברית. הסרט זכה לפרסים רבים בעולם כגון בתחרות היוקרתית JAPAN PRIZE ו-DOCMIAMI

בשנת 2014 סיים כץ שני סרטים חדשים: "לשתות משהו קר בלב מדבר" לרשות השידור ו"הנני כאן" - סיפורו של יקותיאל אדם (קותי).

בשנת 2015 הפיק ניסן כץ את הסרט "המסע" - סרט על משבר הזהות ומסע שורשים של צעירים קווקזים מהעיר באר שבע - הסרט שודר בערוץ 1 בישראל.

בשנת 2017 הפיק וביים סרט בשם "מחוץ למגרש" - סרט המספר את הסיפור של הכדורגל הערבי בישראל, כולל ראיונות וסיפורים של שחקנים כמו בירם כיאל, עלי עותמן, עבאס סואן ואחרים. הסרט שודר בתאגיד הישראלי.

בשנת 2017 התחיל ניסן פרויקט חדש בשם " ברוכים הבאים למהפכה" עבור יס דוקו - הסרט מתעד את תעשיית התרופות ואת המהפכה שמנסים חולי פרקינסון לחולל בתחום בעזרת חכמת ההמונים.

ניסן כץ הוא גם המייסד של חברת הסטארט אפ Make My Day.

הסטארט אפ מייצר מערכת חכמה לנהגים שעוזר להם לנהל את תכנון הנהיגה שלהם. הסטארט אפ זכה בפרסים רבים בתחרויות של חברות רכב כגון פורד, פולקסוואגן ומרצדס.

## קישורים חיצוניים

* 

* הצצה ראשונה: "עם ישראל היי" – סרט דוקומנטרי חדש, על סרט עתידי של ניסן כץ, 24 באוקטובר 2013
* דף הבית של הסרט בעין הסערה
* הודו לה' כי טוב
* אתר חברת הסטארט אפ Make My Day

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:כפר הס: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל חי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קתרין (הטריטוריה הצפונית)

**קתרין** (באנגלית: **Katherine**) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה שוכנת על גדות נהר הנושא את אותו שם במרחק של 320 ק"מ מדרום מזרח מבירת הטריטוריה דרווין. אוכלוסיית העיירה מנתה 6,094 תושבים במפקד 2011. העיירה היא גם היישוב הקרוב ביותר לבסיס טינדל (RAAF Base Tindal) של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי הממוקם במרחק 17 ק"מ מדרום-מזרח לעיירה. העיירה מספקת שירותי חינוך, בריאות, מנהל ותעסוקה ל-742 אנשי הבסיס ובני משפחותיהם. כרבע מתושבי הבסיס מועסקים בעבודה שאינה קשורה לתפעולו, רובם בקתרין.

ראשיתה של קתרין הייתה כתחנה של קו הטלגרף בין דרווין לאדלייד שסלילתו הושלמה ב-1872. בהמשך התפתחה העיירה סביב ענף הכרייה, במיוחד כריית הזהב, כמקום המספק שירותים לבסיס חיל האוויר וכבסיס לתעשיית התיירות האזורית. האזור ידוע בשיטפונות הפוקדים אותו לעיתים תכופות.

## היסטוריה
האזור היה מיושב בשבטים אבוריג'ינים, שימש להם מקום התכנסות ונשאר כזה עד היום. האירופאי הראשון שעבר באזור היה החוקר ג'ון מקדאול סטיוארט (John McDouall Stuart) שחצה את נהר קתרין, בנקודה המרוחקת 90 ק"מ במעלה הזרם מהעיירה, ב-4 ביולי 1862. סטיוארט קרא לנהר על שם קתרין, בתו של ידידו ג'יימס צ'ימברס (James Chambers).

תחנת הטלגרף של קתרין הוקמה ב-1872 והעיירה החלה עם גרעין קטן של תושבים שהתמקמו על הגדה המערבית של הנהר. העיירה נהנתה מקרבתם של מרבצי הזהב 90 ק"מ מצפון לה. ב-1889 התגלו מרבצי זהב נוספים במרחק 50 ק"מ בהר טוד שמצפון לעיירה. המכרה פעל עד שנת 2000. ב-1926 חוברה העיירה באמצעות קו רכבת לדרווין ונבנה גשר החוצה את נהר קתרין. לצורך כך הועבר מרכז העיירה לגדה המזרחית של הנהר.

במלחמת העולם השנייה הקים צבא אוסטרליה שני בתי חולים שדה ומפקדה ליד קתרין. ב-22 במרץ 1942 הופצצה העיירה על ידי מטוס יפני ואדם אחד נהרג.

האקלים בקתרין הוא אקלים סוואנה טרופי, שבו שתי עונות: עונה יבשה ועונה גשומה. בעונה הגשומה עשויים לרדת גשמים עזים, ברציפות, לאורך מספר ימים, ולגרום להצפות.

במשך השנים סבלה העיירה משיטפונות. המשמעותיים בהם התרחשו בשנים 1957 ו-1974. ביום אוסטרליה, ב-26 בינואר 1998 החריב שיטפון את העיירה והיא הוכרזה כאזור אסון. השיטפון אירע כתוצאה מ-300 עד 400 מ"מ גשם שגרמו לנהר קתרין לעלות על גדותיו. מי השיטפונות הציפו את העיירה ואת רוב השטחים סביבה והיה צורך לפנות תושבים רבים. השיטפון כיסה שטח של 1,000 קמ"ר, הציף 1,100 בתים וניתק את רוב הכבישים המובילים לקתרין. שלושה אנשים איבדו את חייהם.

באפריל 2006 הוצפו חלקים רבים של קתרין בשיטפון נוסף. 50 בתים הוצפו והנזק נאמד במיליוני דולרים. עם זאת לא דווח על נזקים לתשתיות. תושבי העיירה הוזהרו מבעוד מועד ויותר מ-1,100 מתושבי העיירה פונו למרכזי חירום מחוץ לה.

בעשורים האחרונים התפתחה קתרין כמרכז לענפי החקלאות, גידול הבקר והתיירות.

## גלריה

Katherine river.jpg|נהר קתרין
Katherine-Gorge6118.jpg|הקניון של נהר קתרין
Edith-Falls-3007.jpg|מפלי אדית בנהר קתרין
Southern-Rockhole3096.jpg|נהר קתרין


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1926
נקודת דמיון

ממוזער|400px|נקודות הדמיון (בירוק) של שני המעגלים (בכחול), והמשיקים המשותפים (באדום)
בגאומטריה, **נקודת דמיון** של שני מעגלים (שאינם מכילים זה את זה) היא נקודה שממנה נראים שני המעגלים באותה זווית. אלו הן הנקודות שבהן אפשר להעביר לשני המעגלים משיק משותף. לכל שני מעגלים שאינם מכילים זה את זה יש שתי נקודות דמיון: פנימית וחיצונית. 

ממוזער|400px|בניית נקודות הדמיון במחוגה וסרגל: בחר נקודה A על אחד המעגלים, והעבר במעגל השני את הקוטר המקביל לרדיוס המחבר אותה עם מרכז המעגל שלה. חבר את A עם קצות הקוטר. נקודות החיתוך של הישרים האלו עם הישר המחבר את המרכזים הן נקודות הדמיון (באדום)
את נקודות הדמיון אפשר לבנות במחוגה וסרגל (ראו האיור השני), והן משמשות לבניות גאומטריות אחרות, כמו זו של מעגל המשיק במשותף לשני מעגלים נתונים (ראו ציר רדיקלי).

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בנייה בסרגל ובמחוגה
קטגוריה:מעגל
נולונביי

**נולונביי** (באנגלית: **Nhulunbuy**) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה הוקמה בסוף שנות השישים כדי לשכן בה עובדי מכרה בוקסיט ובני משפחותיהם וכן נבנה בה נמל מים עמוקים. העיירה שוכנת 996 ק"מ ממזרח לבירת הטריטוריה דרווין. אוכלוסיית העיירה מנתה 3,933 תושבים במפקד 2011.

## היסטוריה
האזור הוא מקום מושבם של שבטים אבוריג'ינים מזה 40,000 שנים. האירופאי הראשון שהיה במקום הוא החוקר מתיו פלינדרס שהגיע לאזור ב-1803 במסגרת מסע ההפלגה שלו סביב לאוסטרליה.

ב-1963 החליטה הממשלה הפדרלית להקים במקום מכרה בוקסיט. תושבי היישוב ירקאלה (Yirrkala) משבט היולנגו (Yolngu) התנגדו לכך חריפות והגישו עצומה לבית הנבחרים האוסטרלי. המהלך משך תשומת לב בקנה מידה לאומי ובינלאומי. ב-1971, כאשר נותרה הממשלה בעמדתה, עתרו אנשי השבט לבית המשפט. הם הפסידו בעתירה מאחר שבתי המשפט היו אז כבולים לעקרון הטרה נוליוס שעל פיו לא הוכרה בעלות על האדמות של האבוריג'ינים מלפני תקופת ההתיישבות האירופאית. עם זאת, השופט הכיר בשימוש הדתי והכלכלי שעשו העותרים באדמות ובכך נסללה הדרך להכרה בזכויות הקרקעיות של האבוריג'ינים באוסטרליה.

כביש הגישה לעיירה הוא דרך לא סלולה באורך של יותר מ-700 ק"מ ונדרש אישור מיוחד כדי לנסוע בו. לפיכך רוב האספקה והמבקרים בעיירה מגיעים אליה בדרך הים או האוויר.

## כלכלה ותיירות
נולונביי נוסדה על ידי חברת אלומיניום שווייצרית כדי לשכן בה את עובדי מכרה הבוקסיט ואת מפעל התכת האלומיניום שמופק ממנו. ב-2007 רכשה חברה קנדית את הבעלות על המכרה. בנקודת זמן מסוימת הייתה אוכלוסיית העיירה מורכבת מתושבים מיותר מ-100 מדינות ובשנות השבעים היא מנתה כ-3,500 תושבים.

בנובמבר 2013 הודיעה החברה הקנדית על סגירת מפעל התכת האלומיניום ומקור התעסוקה היחיד במקום נותר מכרה הבוקסיט. עקב כך פוטרו כ-1,100 עובדים, כרבע מתושבי העיירה וצעדים ננקטים כדי לפתור את מצוקת האבטלה.

כיום, תחומי העיסוק בנולונביי הם דיג, ציד ואומנויות מסורתיות. טיולים לנולונביי כוללים קמפינג.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
קוונטום

בפיזיקה, **קוונטום** (ברבים: קוונטה) הוא הכמות המינימלית של ישות פיזיקלית כלשהי באינטראקציה. ביסודו של המונח עומד הרעיון שגודל פיזיקלי (לדוגמה אנרגיה, תנע, וכו') עשוי לקבל את ערכו רק מתוך קבוצה בת מנייה של ערכים. הנחה זו נקראת "הנחת הקוונטיזציה", ואומרים אז שהגודל **מקוונטט**.

לדוגמה, פוטון הוא קוונטום בודד של אור, ומתייחסים אליו כמנת אור בדידה. כמו כן, האנרגיה של אלקטרון שקשור לאטום היא מקוונטטת, מה שגורם ליציבות האטום. 

רעיון הקווינטוט מהווה אחד הבסיסים של מכניקת הקוונטים הנקראת על שמו, ונדרשת על מנת לתאר את העולם בקני מידה קטנים מאוד (קנה מידה של חלקיקים).

## גילוי
רעיון הקוונטיזציה של קרינה הוצע על ידי מקס פלאנק בשנת 1900. פלאנק חקר את קרינתם של גופים שחורים. באמצעות ההנחה שהאנרגיה יכולה להיבלע או להיפלט רק כמנות קטנות ובדידות (שלהן קרא "אלמנטי אנרגיה") מצא פלאנק הסבר שלם לפליטת האנרגיה (ושינוי הצבע) של גופים כאשר מחממים אותם. ממצאיו של פלאנק נקראו חוק פלאנק על שמו, ובפרט, נקרא על שמו קבוע פלאנק, שפלאנק חזה את קיומו, ואף מדד את ערכו. על תאוריה זו קיבל פלאנק פרס נובל בשנת 1918.

במאמרו משנת 1902, חקר פיליפ לנארד את תכונותיהן של הקרניים הקתודיות, והסביר כמה מהתופעות שהקרניים מפגינות בעזרת הטענה שהן מורכבות מ"קוונטה של חשמל" (שייקראו לימים אלקטרונים).

בשנת 1905, בתגובה לעבודתם של פלאנק ושל לנארד, הציע אלברט איינשטיין שקרינה מורכבת מסכום של מנות בדידות, שלהן הוא קרא "קוונטה של אור" (בגרמנית, "Lichtquant").

## אטימולוגיה ושימוש
המילה קוונטום מגיעה מהמילה הלטינית **quantus**, שמשמעה היא "כמה". במאמרו של לנארד, הוא השתמש במילה **קוונטה** (כקיצור של "קוונטה של חשמל"), ונתן קרדיט להרמן פון הלמהולץ על השימוש במילה בתחום החשמל. עם זאת, השימוש במילה קדם לכך, למשל בביטוי "Quantum Satis" (הכמות הדרושה).. כמו כן, יוליוס פון מאייר השתמש במילה "קוונטום" במכתב שכתב ב-1841, אגב ניסוח של החוק הראשון של התרמודינמיקה. בעבודותיו, השתמש מקס פלאנק במילה קוונטה כדי לתאר קוונטה של חומר וחשמל, גז וחום.

## ראו גם
* אטום
* חלקיק יסודי
* גרביטון
* פוטון
* פונון
* מכניקת הקוונטים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
טננט קריק

**טננט קריק** (באנגלית: **Tennant Creek**) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה ממוקמת במרחק 989 ק"מ מדרום לבירת הטריטוריה דרווין ובמרחק 508 ק"מ מצפון לעיר אליס ספרינגס. אוכלוסיית העיר מנתה 3,062 תושבים במפקד 2011, מתוכם 1,591 ממוצא אבגוריג'יני.

בסביבתה של טננט קריק מצויים כמה אתרים ידועים כמו האתר הידוע בשם "הגולות של השטן" (Devils Marbles), אתר פולחני אבוריג'יני בעל תצורות סלע מיוחדות, אגם מרי אן (Lake Mary Ann), מוזיאון לתולדות הכרייה ומרכז לאומנות ותרבות אבוריג'ינים. העיירה נמצאת במרכזו של שטח בעל אדמה שחורה עם משטחי עשב נרחבים המשתרע על פני 240,000 קמ"ר בדרום שטחה של הטריטוריה הצפונית ובחלקה של קווינסלנד. האזור מהווה את אחד האזורים הגדולים בעולם לגידול בקר.

## היסטוריה
האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה החוקר ג'ון מקדאול סטיוארט (John McDouall Stuart) שעבר במקום בניסיון הראשון והבלתי מוצלח שלו לחצות את היבשת מדרום לצפון. הוא קרא לערוץ הנחל הזורם מצפון לעיירה על שמו של ג'ון טננט שמימן את מסעו. ראשיתו של היישוב בתחנת ממסר על קו הטלגרף בין מלבורן לבין לונדון שנבנתה ב-1872. בתחילה נבנתה תחנת הממסר כמבנה עץ זמני ושנתיים לאחר מהן הוקם מבנה אבן הקיים עד היום והוא אחד מארבעת המבנים מסוג זה שהשתמרו באוסטרליה עד היום.

טננט קריק הייתה האזור השלישי בתפוקת הזהב שלו בתקופת הבהלה לזהב של שנות השלושים של המאה ה-20. גילויים ראשונים של מרבצי זהב התגלו באזור ב-1926 וב-1927 ובאזור העיירה פעלו מכרות זהב עד לשנת 1942.

במלחמת העולם השנייה הקים צבא אוסטרליה ליד העיירה בית חולים שדה וחיל האוויר המלכותי האוסטרלי הכשיר מנחת חרום ליד העיירה.

## כלכלה
בעבר הייתה טננט קריק יצרן הזהב השלישי בגודלו באוסטרליה ועדיין מתקיימת פעילות כרייה במקום. מצפון לעיירה פועל מכרה מנגן שתוצרתו מיוצאת לסין. כמו כן מופקים באזור בוקסיט, עופרת, אבץ, כסף ונחושת. במרחק 250 ק"מ ממזרח לעיירה התגלו מרבצי זרחה.

טננט קריק נמצאת במרכזו של אחד מאזורי רעיית הבקר העשירים ביותר באוסטרליה.

## אקלים

## גלריה

קובץ:Devils-marbles.jpg|"גולות השטן"
קובץ:The Devil's Pebbles.jpg|"גולות השטן"
קובץ:Tennant-creek1840.jpg|מרכז המבקרים של מכרה הזהב
קובץ:Adelaide-Darwin Telegraph Line.jpg|שרידי קו הטלגרף בין אדלייד לדרווין


## קישורים חיצוניים

* 
* דף מידע על אתרי תיירות בטננט קריק ובסביבתה
* אתר מרכז התרבות והאומנות האבוריג'ינים
* אתר תיירות נוסף
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
תקרית שועוט

**תקרית שועוט** התרחשה ב-9 בדצמבר 1947, כאשר חוליה של תשעה לוחמי פלמ"ח, בהם מרים שחור, יצאה מקיבוץ גבולות לקיבוץ נירים. עקב טעות בניווט החוליה נכנסה לכפר הערבי שועוט והותקפה. שישה לוחמים נהרגו בתקרית ושלושת הנותרים הצליחו להימלט.

החולייה הלכה לכיוון קיבוץ נירים, כדי לשמש כתגבורת בהגנה. חברי החולייה נשאו עמם רימונים ו תת-מקלע סטן, אולם בשל איסור הבריטים לשאת נשק, פורק המקלע והוסתר.

לאחר שנכנסו לשועוט, התקיפו אותם תושבי הכפר, ומספר חיילים של הלגיון הערבי ושוטרים ערבים ניסו לבצע חיפוש בחברי החולייה. הם תקפו אותם, חטפו את חלקי תת-המקלע המפורק והרגו במקום שלושה מהם.

מפקד החולייה, אסף שכנאי, הורה לסגת וניסה לחפות על הנסיגה עם עוד שני לוחמים על ידי זריקת רימונים. אנשי הכפר רדפו אחר הנסוגים. מרים שחור הצליחה להתחבא במערה קטנה אך מתה מאיבוד דם. רק שלושה מבין חברי החולייה הצליחו להימלט ולהגיע לנירים.

יום לאחר מכן יצאו לתחקר את האירוע מספר שוטרים בריטים, שני נוטרים יהודים, ורופא יהודי מגבולות. הם הגיעו לשועוט אך מצאו את הכניסה חסומה, עם חפיר לרוחבה. הכפר היה נטוש וכל יושביו ברחו לח'אן יונס מפחד של נקמת דם. חיפושים ממושכים הביאו למציאת הגופות שעברו התעללות, והושחתו על ידי הפורעים. חמישה מאנשי החוליה, נקברו בבית הקברות בנחלת יצחק בתל אביב (חלקה 66 שורה 13). המפקד, אסף שכנאי, נקבר בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה. יש המוצאים קשר והשפעה של אירוע זה על יצירתו של אלתרמן "מגש הכסף"

## רקע היסטורי
עם פרוץ המלחמה ב-29 בנובמבר 1947 היו בנגב הדרומי 400 איש ופלוגת פלמ"ח אחת (פלוגה י"ב) שעליה הוטלה משימת ביטחון כמעט בלתי אפשרית להגן על היישובים ובעיקר על קו צינור המים מנירעם. הקו הזה הוקם ב-1947 ויצא מקידוחי המים בניר עם דרומה בשתי זרועות. הזרוע המערבית הסתיימה בדנגור (נירים) והמזרחית בבית אשל וחצרים. באזור שכנו כ-20.000 בדווים והיחסים אתם היו תקינים. לאחר החלטת החלוקה היחס השתנה והחלו חבלות לאורך צינור המים, עורק החיים של היישובים. עקב כך יצאו פטרולי סיור לאורך קו המים. בגלל חוסר ברכב נשלחו סיורים רגליים.

## אנדרטת חללי שועוט
האנדרטה נמצאת בצומת גבולות בכביש 232, במקום שהיה בו הכפר הבדואי שועוט שבו נהרגו לוחמי הפלמ"ח. האנדרטה הוקמה ביוזמת חברי גבולות בשנת 1989, ותוכננה על ידי האדריכל יפתח אלוני. היא מורכבת משישה לוחות מתכת כמניין ששת חברי החוליה. ליד האנדרטה נמצאות משוכות צבר רבות המציינות את מקומו של שועוט. על שמו של אסף שכנאי נקרא מבצע אסף בדצמבר 1948 ורחוב בעיר רמת גן.

## לקריאה נוספת
* אורי מילשטיין: תולדות מלחמת העצמאות – החודש הראשון; הוצאת זמורה ביתן, עמ' 217–250, 1989
* אברהם אדן: עד דגל הדיו; הוצאת מערכות, עמ' 99–124, 1984
* חטיבת הנגב במערכה; הוצאת מערכות.
* משה גבעתי, **בדרך המדבר והאש – תולדות גדוד 9**, תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ד – 1994, עמ' 11–29.
* שרון גבע, "סמוק דמה של הנערה מדמו של הנער": נפילתה של מרים שחור ומקומן של הנשים בפלמ"ח במלחמת העצמאות, **קתדרה** 180 (2022), עמ' 91–114.

## קישורים חיצוניים
* 
* שישה נרצחו בדרך מגבולות לנירים, דבר, 11 בדצמבר 1947, באתר עיתונות יהודית היסטורית
* יומן בנגב – על המשמר, 5 בינואר 1949, באתר עיתונות יהודית היסטורית.
*

## הערות שוליים

חללי שועוט
חללי שועוט
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1947
קטגוריה:מלחמת העצמאות: אנדרטאות
בלאראט

**בלאראט** (באנגלית: **Ballarat**) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר יארוווי (Yarrowee) במישורים שממערב ל"רכס החוצה הגדול" (Great Dividing Range), במרחק של 105 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן. בלאראט היא העיר השלישית בגודלה בוויקטוריה ואוכלוסייתה מנתה 85,935 תושבים במפקד 2011.

העיר נקראה בשמה על ידי המתיישב הסקוטי ארצ'יבלד יוילי (Archibald Yuille) שייסד אותה ב-1837. יוילי הקים במקום חווה לגידול כבשים שקרא לה בשם האבוריג'יני המקורי "באלא – אראט" שמשמעותו "מקום מנוחה". בלאראט היא אחת מהערים בוויקטוריה שהתפתחו בקצב מהיר במהלך התקופה הוויקטוריאנית. הבהלה לזהב בשנות החמישים של המאה ה-19 האיצה את פיתוחה של העיר שהפכה מחווה קטנה לגידול כבשים ליישוב גדול. באוגוסט 1851 התגלה במקום זהב והשמועה משכה לאזור כ-20,000 מחפשי זהב שנהרו לאזור תוך כמה חודשים. שלא כמו ערים שצמחו במהירות במהלך הבהלה לזהב, מרבצי הזהב בבלאראט הניבו תפוקה מרשימה במשך עשורים.

ב-1854 פרץ בעיר מרד יוריקה (Eureka Rebellion), המרד המזוין היחידי בהיסטוריה של אוסטרליה. אחת ההשלכות של המרד הייתה מיסודה של זכות ההצבעה באוסטרליה והוא מהווה אבן דרך חשובה בתולדותיה של הדמוקרטיה באוסטרליה. דגל המרד המקורי מוצג עד היום במוזיאון הדמוקרטיה בבאלראט. אתרים נוספים בעלי חשיבות לאומית הם הגנים הבוטניים של בלאראט, בניין תיאטרון שקיים מאז 1875, מצפה כוכבים שהוקם ב-1886 ושדרת הזיכרון הראשונה שהוקמה באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

בלאראט הוכרזה כעיר ב-1871 ושגשוגה המשיך עד לסוף המאה ה-19 בקצב דומה לזה של מלבורן ושל ג'ילונג. בהמשך הואטה צמיחתה עם חלוף הבהלה לזהב. באולימפיאדת מלבורן ב-1956 ארחה בלאראט את תחרויות החתירה והקיאקים. העיר היא המרכז המסחרי הראשי של הרמות המרכזיות של ויקטוריה ויעד תיירותי חשוב.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הבית של עיריית בלאראט
* אתר התיירות הרשמי של העיר
* בלאראט באתר התיירות של מדינת ויקטוריה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1838
אמא אדמה (שיר)

"**אמא אדמה**" הוא שיר בביצוע אריק איינשטיין מאלבומו, יסמין (1972). את השיר כתב יענקל'ה רוטבליט והלחין מיקי גבריאלוב.

## הבית הראשון

## משמעות השיר

האדמה בשיר משולה לאם. הקולטת את בנה בכל מצב, מרפאה אותו וסולחת לו על כל פגמיו. אוהבת אותו אהבת אמת. השיר מבטא אהבה פשוטה ובלתי אמצעית לאדמה, שממנה מקור הכל. רבים ניכסו את השיר לאהבת המולדת, וחיברו אותו לערכי הטבע, הפטריוטיות והפשטות. ניתן לפרש את השיר גם במשמעות מורבידית. לפי פירוש זה, השיר מתאר את מותו של האדם השב בחזרה אל אמא אדמה, המחבקת אותו, מרפאת את כל פצעיו וסולחת לו.

לימים סיפר מיקי גבריאלוב כי הלחין את השיר בתקופה בה התגורר בלונדון וחש געגועים עזים לישראל, ושהמלים שחיבר רוטבליט למנגינה ביטאו במדויק את רחשי ליבו של גבריאלוב.

### משמעות תנ"כית
יש שקישרו את השיר לכתוב ב, המתאר את העונש שקיבל האדם לאחר האכילה מפרי עץ הדעת: "בזיעת אפיך, תאכל לחם, עד שובך אל-האדמה, כי ממנה לוקחת: כי-עפר אתה, ואל-עפר תשוב."

המשמעות הנוספת המתגלה בעזרת פסוק זה מאירה את השיר באור אמיתי ונוגה: מן האדמה קורצנו, והיא זו שתקלוט את גופנו בבוא העת. עם פטירת אריק איינשטיין, שביצע את השיר פעמים רבות, קושר השיר "אמא אדמה" למותו, והפך לנכס צאן ברזל בשיריו ובמורשתו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
בנדיגו

**בנדיגו** (באנגלית: **Bendigo**) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק של 150 ק"מ מצפון-מזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר מנתה 82,794 תושבים במפקד 2011 והיא העיר הרביעית בגודלה בוויקטוריה וכן העיר הרביעית בגודלה באוסטרליה שאינה שוכנת על חוף ים. העיר היא מרכזו של אזור מטרופוליני המשתרע על פני כ-3,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה יותר מ-100,000 תושבים.

גילוי הזהב באדמות בנדיגו בשנות החמישים של המאה ה-19 האיצו את התפתחותה של העיר והיא אחת מהערים שהתפתחו באופן מהיר ביותר בתקופת הבהלה לזהב באוסטרליה. העיר ידועה במורשת ובאדריכלות הוויקטוריאנית שלה. שמה של העיר ניתן לה על שם הנהר הסמוך לה.

בנדיגו היא המרכז הפיננסי הגדול ביותר בוויקטוריה לאחר מלבורן. בעיר פועל הבנק היחידי באוסטרליה שמרכזו בעיר שדה והיא משכנה של בורסה לניירות ערך. הזהב התגלה לראשונה בעיר ב-1851. המידע על מציאת הזהב התפשט ברחבי העולם והמוני מחפשי זהב נהרו לעיר והפכו אותה מחוות כבשים ליישוב גדול במושבה הצעירה ויקטוריה. מאז גילוי הזהב הופקו ממרבצי הזהב של העיר 25 מיליון אונקיות (777 טונות) של זהב.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
אושר עטוף בשמיכה

שמאל|ממוזער|180px|הילה וידור וקאיס נאשף
**אושר עטוף בשמיכה** הוא סרט קולנוע ישראלי עצמאי מסוגת דרמה שיצא ב-2014, אותו ביים, כתב והפיק יוסי ארצי.

הסרט יצא לאקרנים בינואר 2014 כאשר הוקרן בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים, אך הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בתחרות הרשמית בפסטיבל קולנוע דרום ביוני 2013.

## תקציר העלילה
באשיר (קאיס נאשף) הוא צעיר ערבי המתגורר עם בת זוגו היהודיה קארין (הילה וידור) בדרום תל אביב. בתום ליל עבודה מפרך באשיר שב לביתו ומגלה את חברתו עם תינוק בזרועותיה, אותו חטפה בבית חולים מעובדת זרה לא חוקית ממוצא אריתראי. היא אומרת לו "עכשיו לא ניפרד לעולם, אנחנו משפחה" וקוראת לתינוק "אושר". מהדורות החדשות מדווחות על התינוק שנעלם. האם פונה למשטרה שפותחת בחקירה. באשיר נקרע בין רצונו לעשות את המעשה הנכון ולהחזיר את התינוק לאמו לבין אהבתו לקארין. באשיר וקארין יוצאים למסע בריחה למדבר.

## הפקה
החזרות לסרט נערכו כשנה, במהלך הזמן הזה ארצי והצלם עידן ששון יצאו לחיפושים של אתרי הצילום באזור המרכז ובדרום הארץ. צילומי הסרט נדחו פעמיים, פעם אחת כשקייס נאשף יצא לצילומי הסדרה "אננדה" ופעם שנייה כשהילה וידור הצטלמה לסרט "לוויה בצהריים".

חודשיים לפני תחילת הצילומים הצטרף המפיק בפועל רמי כץ להפקה כשהיו שתי משימות עיקריות: מציאת מכונית ישנה מתאימה ותינוק קטן לכמה סצנות. אחרי חיפושים רבים ברחבי הארץ.

הסרט צולם בשבעה ימים והפקתו עלתה שישים אלף דולר. כמפיק הסרט היה לארצי חשוב להתחיל עם צילום הסצנה הקשה ביותר של הסרט – גילוי התינוק, כבר ביום הראשון לצילומים. נאשף הודיע לארצי יומיים לפני תחילת הצילומים שהוא יוצא לנוח בבית הוריו בטייבה, ולאחר מכן לא היה ניתן ליצור איתו קשר. הצוות ניסה להשיג אותו את השחקן הראשי ללא הצלחה ובארבע בבוקר, שעה לפני התחלת הצילומים, נאשף הודיע לארצי שהוא בדרך לצילומים.

לאחר צילומי היום הראשון שנערכו בהאנגר בדרום תל אביב הצוות נסע למדבר לארבעה ימים שם נערכו סצנות שדרשו אפקטים של גשם, אש והתנגשות מכוניות. חלק מהצילומים במדבר התקיימו בחוות רוטה, חוות בודדים בנגב. שאר הצילומים בדרום נערכו באזור שדה בוקר.

## קישורים חיצוניים

* אושר עטוף בשמיכה: מסע אישי ומרגש, באתר נענע10, 11 בדצמבר 2013
* 
* איתן ווייץ, אושר עטוף בשמיכה: רע שם בחוץ, בבלוג "איתן - קולנוע בראש צלול", 2 בינואר 2014
* רון כלף, ישראל 2013 בסרט חדש: זוג מעורב חוטף תינוק אריתראי, באתר גלי צה"ל, 23 בדצמבר 2013
* 
* 
* פבלו אוטין, "אושר עטוף בשמיכה": ריאיון עם במאי הסרט יוסי ארצי, בבלוג הקולנוע 'סריטה', 19 בינואר 2014
* תומר מיכלזון, ריאיון עם הבמאי, באתר 'כביש 40', גיליון 150
* ראיון על הסרט "אושר עטוף בשמיכה" בטלסינמה, ערוץ 1
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2014
מילדורה

**מילדורה** (באנגלית: **Mildura**) היא עיר בצפון-מערב מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר מארי במרחק 550 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן ובמרחק 400 ק"מ מצפון-מזרח לעיר אדלייד. אוכלוסיית העיר מנתה 31,361 תושבים במפקד 2011.

העיר משמשת כמרכזו של אזור חקלאי גדול שענף גידול הגפנים הוא העיקרי שבו והמספק כ-80% מתצרוכת הענבים של ויקטוריה. יקבים רבים מפיקים יין מהענבים מתוצרת מילדורה.

## היסטוריה
לפני הגעת ההתיישבות האירופאית התגוררו באזור שבטים אבוריג'ינים שנמשכו אליו בזכות אדמתו הפורייה ושפע המזון שהניבה. האירופאים הראשונים הגיעו לאזור ב-1857 והקימו חוות גידול כבשים. בין השנים 1877–1884 היו בוויקטוריה שנות בצורת. הדבר הניע את אלפרד דיקין (Alfred Deakin), אז שר בממשלת אוסטרליה ולימים ראש הממשלה, לנסוע לקליפורניה ולבחון את נושא ההשקיה. שם הוא פגש את מהנדסי ההשקיה, האחים ג'ורג' וויליאם צ'אפי (Chaffey). ב-1886 הגיע לאוסטרליה ג'ורג' צ'אפי ובחר באתר של חוות הכבשים הנטושה של מילדורה כדי להקים את העיירה הראשונה שאדמותיה יושקו באופן מלאכותי. לצורך כך הוא חתם עם ממשלת ויקטוריה על חוזה בהיקף של 300,000 ליש"ט לעשרים שנה. לאחר ויכוחים פוליטיים הוקם היישוב מילדורה ב-1887 ושנה לאחר מכן נפתח במקום סניף הדואר.

בשנות התשעים של המאה ה-19 שגשגו העיירות השכנות למילדורה. באותה תקופה התפתחה באוסטרליה מכת הארנבים. הדבר גרם מכה קשה למגדלי הצאן, בעיקר מדרום לנהר המארי. במקביל היה באותה תקופה שפל כלכלי. שני הגורמים הללו האטו את התפתחותה של מילדורה. לאחר תקופה זו היישוב התאושש והתפתח. עד מהרה הפכה מילדורה לעיירה המרכזית במחוז. נבנו בה פרברים והוקמו יישובים בסמוך לה. החל משנות העשרים של המאה ה-20 התפתחה באזור רשת קרוניות רכבת אזורית. ב-1934 הוכרזה מילדורה כעיר.

לאחר מלחמת העולם השנייה קלטה מילדורה גל גדול של מהגרים, בעיקר מיוון ומאיטליה שנמשכו לענפי החקלאות שהיו זקוקים לעובדים בלתי מקצועיים לקטיף הפירות.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* סרטונים ממילדורה מתוך אתר הסרטונים הלאומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:אוקיאניה: ערים מתוכננות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1887
ליפניק (גמינה שצ'וצ'ין)

**ליפניק** (בפולנית: **Lipnik**) הוא כפר בגמינה (קהילה עירונית-כפרית) שצ'וצ'ין, במחוז גרייבו, בפרובינציה פודלסיה שבצפון-מזרח פולין.

בשנים 1975-1998 השתייכה העיר מנהלית לפרובינציית לומז'ה.

## קישורים חיצוניים
* נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
ליפניק (מחוז פשבורסק)

**ליפניק** (בפולנית: **Lipnik**) הוא כפר בגמינה קנצ'וגה במחוז פשבורסק, בפרובינציית פודקרפצקיה שבדרום-מזרח פולין.

הכפר שוכן כ-8 קילומטר מערבית לעיר קנצ'וגה, ו-22 קילומטר מזרחית לז'שוב בירת חבל פודקרפצקיה (החל מ-1999).

## קישורים חיצוניים
* נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
האיש ההוא

"**האיש ההוא**" הוא שיר ישראלי שנכתב על ידי המשורר נתן יונתן והולחן על ידי הזמר שלמה ארצי.
## היסטוריה
השיר יצא לאור בספר שיריו של יונתן ״שירים לאורך החוף״ (1962), והתפרסם כשהוקלט על ידי הזמר שלמה ארצי לאלבומו ״גבר הולך לאיבוד״ (1978).

את השורה האחרונה של השיר – ״איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא״ – הפך ארצי לפזמון החוזר של הגרסה המולחנת, וזה הפך למטבע לשון שגור בעברית.

כמו רבים משיריו של יונתן, השיר קיבל קונוטציה של שכול והוא מושמע רבות בימי זיכרון. לאחר רצח יצחק רבין, החליט יונתן להקדיש לו את השיר. בראיונות שונים שנערכו עם המשורר, הסביר יונתן שהשיר נכתב כמעין הספד עצמי, המתכתב עם שירו של ביאליק ״אחרי מותי״.

לשיר 45 ביצועים רשומים באקו"ם, בהם של ארצי, דוד ד'אור, הראל סקעת ורן דנקר.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן יונתן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:יום הזיכרון ליצחק רבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
שפרטון

**שפרטון** (באנגלית: **Shepparton**) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת במישורי ההצפות של נהר גולברן (Goulburn) בצפון-מזרח המדינה, כ-181 ק"מ מצפון מזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר, יחד עם האזור האורבני שלה מנתה 42,741 תושבים במפקד 2011.

ראשית ימיה של שפרטון הוא כחוות גידול כבשים ולאחר מכן היא הפכה לעיר המקושרת לרשת הרכבות. כיום היא מרכז חקלאי ותעשייתי לכל האזור, אחד האזורים הגדולים באוסטרליה שאדמותיו החקלאיות מושקות בהשקיה מלאכותית. העיר קרויה על שם המתיישב האירופאי הראשון בה שרבורן שפרד (Sherbourne Sheppard).
## היסטוריה
לפני הגעת המתיישבים האירופאים היה האזור מיושב בשבטים אבוריג'ינים. היישוב החל להתפתח בשנות החמישים של המאה ה-19 על בסיס האדמות שרכש שפרד. בשל העדרם של גשרים על נהר הגולברן, היה המקום נקודת חצייה פופולרית. ב-1854 נפתח במקום סניף דואר שנסגר שנה לאחר מכן ונפתח מחדש ב-1858. בספטמבר 1860 הוקמה שפרטון באופן רשמי כעיירה. היא המשיכה להיות עיירה קטנה הבנויה בקתות זמניות במשך שנות השבעים. באותה תקופה הוקמו בעיירה תחנת משטרה, חנות כל-בו, נפחיה ואולם ציבורי שכיום הוא המבנה העתיק ביותר בעיר. הגשר הראשון על הנהר נבנה ב-1878 והכנסייה הראשונה ב-1879.

ב-1880 חוברה העיירה לרשת הרכבות וזמן מה לאחר מכן נפת בה בית ספר להכשרה מקצועית טכנולוגית. בשנים הבאות הייתה שפרטון צומת רכבות חשוב שממנו יצאו מסילות ליעדים רבים בסביבה. במקביל התפתח נהר הגולברן כנתיב שיט והעיר המשיכה להתפתח כמרכז תעשייתי.

ב-1949 הוכרזה שפרטון כעיר ובשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה היא שילשה את גודל אוכלוסייתה. גלי הגירה רבים הגיעו לעיר בעיקר מאיטליה. בשנות השישים והשבעים פינו בניינים ישנים בעיר את מקומם לחדשים במסגרת תנופת בנייה.

## אקלים

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* אתר מועצת העיר
* אתר תיירות מקומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
ליפניק (לודז')

**ליפניק** (בפולנית: **Lipnik**) הוא כפר בגמינה שמרכזה בשמקוביצה, במחוז פאיינצ'נו, בפרובינציית לודז' שבמרכז פולין.

נכון ל-2008 מונה אוכלוסיית הכפר כ-650 נפש, מקור הפרנסה העיקרי הוא מגידול חזרת.

## קישורים חיצוניים

* נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014)

 
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
טרארלגון

**טרארלגון** (באנגלית: **Traralgon**) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת 160 ק"מ ממזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר מנתה 23,834 תושבים במפקד 2011. מקור שמה של העיר כנראה בשפתם של התושבים האבוריג'ינים של האזור ומשמעותו ככל הנראה "נהר הדגים הקטנים".

## היסטוריה
מתיישבים אירופאים הגיעו לאזור לראשונה בשנות הארבעים של המאה ה-19 ועד מהרה הוקמו על האדמה הפורייה של האזור חוות בקר לייצור חלב. העיירה הוקמה בראשית שנות השישים וב-1861 נפתח במקום סניף דואר. ב-1877 הושלמה סלילתה של מסילת הברזל שקישרה את טרארלגון למלבורן והדבר גרם לדחיפה כלכלית של העיירה. עד לשנות השלושים של המאה ה-20 המשיכה כלכלתה של טרארלגון להתבסס על חקלאות וב-1936 נפתח ליד העיר מפעל לייצור נייר. העיירה נכללה במסלול ביקורם של המלכה אליזבת השנייה ושל הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו במרץ 1954. ב-1964 הוכרזה טרארלגון כעיר.

## כלכלה
הענף הכלכלי העיקרי של העיר הוא התעשייה. בנוסף מתבצעת בקרבת העיר כריית פחם. בעיר פועלת תחנת כוח גדולה המקושרת לרשת הארצית. ענף נוסף הוא ענף היערנות שאליו קשור גם מפעל הנייר המקומי. החקלאות המקומית מבוססת על גידול צמר ומוצרי חלב ועל גידול ירקות.

## קישורים חיצוניים

* האגודה ההיסטורית של טרארלגון והסביבה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
שאנון קיין

**שאנון אליזבת' קיין** (באנגלית: **Shannon Elizabeth Kane**; נולדה ב-14 בספטמבר 1986) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות משחקה בתור נטלי פאולר באופרת הסבון "כל ילדיי" ברשת ABC. 

## ביוגרפיה
שאנון אליזבת' קיין נולדה בקלמזו, מישיגן. היא למדה ב"תיכון מרכז פורטג'" שבעיר פורטג', מישיגן, וסיימה את לימודיה שם בשנת 2003. לאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת מערב מישיגן אך פרשה לאחר זמן קצר. 

קיין החלה בקריירת דוגמנות, התגוררה כשנה בשיקגו ולאחר מכן, בגיל 18, עברה להתגורר בלוס אנג'לס.

לקיין יש ילד בשם ציון. 

## קריירה
הופעתה הראשונה על המסך הייתה בשנת 2006, בתפקיד אורח של לסלי אנדרסון בפרק של סדרת הדרמה המשטרתית "". קיין שיחקה גם בתפקידי אורח קטנים בסדרות הטלוויזיה ""הפמליה" (2007) וב"צעירים חסרי מנוח" (2007). בשנת 2008 הצטרפה לצוות השחקנים של אופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי" ברשת ABC, בתפקיד של נטלי פאולר, אותה גילמה עד שנת 2011. קיין שיחקה בשני סרטים משנת 2009 "רחובות ברוקלין" ובסרט "דם ועצם". 

בשנת 2012 השתתפה בסרט האימה "האספן" לצדו של דניאל שרמן. באותה השנה שיחקה בסדרת הדרמה היומית של ערוץ TeenNick "הוליווד הייטס" בתור טרייסי מדסן, מעצבת גרפית מצליחה.  

בשנת 2013 שיחקה בתפקיד החוזר של סבינה לורן בעונה הראשונה של סדרת הדרמה העל-טבעית "המקוריים"  המהווה ספין אוף של הסדרה "יומני הערפד" ששודרה ברשת השידור האמריקאית The CW. 

בשנת 2019 היא שיחקה בתפקיד משני בסדרה "נשמה אמריקאית", ברשת הטלוויזיה BET. 

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
אוניית קיטור

ממוזער|אוניית קיטור אמריקאית משנת 1860
**אוניית קיטור** או **ספינת קיטור** היא אונייה המשתמשת במנוע קיטור ימי כמקור הנעה. אוניות הקיטור היו נפוצות בראשית המאה ה-19, עד שאת מקומם תפסו אוניות המונעות באמצעות טורבינת קיטור ומנוע דיזל.

מקור השימוש בקיטור להפקת אנרגיה נעוץ בהמצאתו של דני פפן, שפיתח מנוע קיטור בוכנאי ראשון מסוגו. מאוחר יותר תומאס ניוקומן פיתח ב-1712 את מנוע הקיטור הראשון שבא לידי שימוש מעשי. השכלולים והשיפורים שהגה ויישם ג'יימס ואט במחצית השנייה של המאה ה-18 הגדילו בשיעור ניכר את נצילות מנוע הקיטור ובה בעת הקטינו את ממדיו. השימוש המסחרי המוצלח הראשון במנוע קיטור להנעת כלי שיט אירע כמאה שנים אחרי ניוקומן, ב-1802, כאשר המהנדס הסקוטי ויליאם סימינגטון בנה את "ספינת הקיטור השימושית" הראשונה בעולם – "שארלוט דאנדס" (*Charlotte Dundas*). ב-1811 בנה רוברט פולטון האמריקני את ספינת הקיטור הראשונה בעולם שזכתה להצלחה מסחרית, היא "נורת' ריבר" (*North River Steamboat*) – המוכרת יותר בשם "קלרמונט", שהונעה על ידי מנוע קיטור של ואט.

בעקבות הצלחתו של פולטון התפתחה במהירות בנייתן של ספינות קיטור משני עברי האוקיינוס האטלנטי. טווח הפלגתן של ספינות הקיטור הראשונות היה קצר ויכולות השיט שלהן לקויות בשל משקלן הרב, ההספק הנמוך של מנועיהן ונטייתן להתקלקל לעיתים תכופות, אך למרות זאת פעלו בהצלחה לא מבוטלת בנהרות ותעלות ובהפלגות קצרות לאורך החופים. אוניית הקיטור הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי הייתה "סבנה" (SS *Savannah*), שהפליגה ב-1819 מסבנה שבג'ורג'יה אל ליברפול באנגליה, אך היא ניצלה גם את אנרגיית הרוח בעת ההפלגה. אוניית הקיטור הראשונה שערכה הפלגות טרנס-אטלנטיות סדירות הייתה אוניית המשוטות "גרייט וסטרן" (*Great Western*), ב-1838.

אוניית "ארון מנבי" שנבנתה בשנת 1822 הייתה הראשונה שגופה נבנה מברזל.

בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית במאה ה-19 התפתחה גם ספינת הקיטור. ההנעה באמצעות גלגלי משוטות פינתה את מקומה בהדרגה להנעה באמצעות מדחף. השימוש בברזל ואחר כך בפלדה לבניית אוניות דחק את מסורת הבנייה מעץ ואפשר להגדיל עוד יותר את ממדיהן.

במהלך המאה ה-20 קטן השימוש באוניות המונעות בקיטור, לטובת השימוש במנועי דיזל ומנועים מודרניים אחרים. כיום, תחילת המאה ה-21, השימוש באוניות קיטור מוגבל לרוב לצרכים תיירותיים בלבד, כמו גם במדינות בלתי מפותחות.

## לקריאה נוספת

*  Gardiner, Robert (editor) (1990), *The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900*. London, Conway Maritime Press.
* Gardiner, Robert (editor) (1992), *Steam, Steel and Shelfire – The Steam Warship 1815-1905*. London, Conway Maritime Press.
* Maber, M. (1980), *Channel Packets and Ocean Liners, 1850-1970.* National Maritime Museum – The Ship Series. London, HMSO.


## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:אוניות
ליפניק (גמינה וישניובה)

**ליפניק** (בפולנית: **Lipnik**) הוא כפר בגמינה וישניובה, במחוז מישלניצה, בפרובינציית פולין קטן, בדרום פולין.

הכפר ממוקם כ-3 קילומטרים ממערב לווישניובה, 12 קילומטר מדרום-מזרח למישלניצה, ו-33 קילומטר דרומית לבירת הפרובינציה קרקוב.

נכון ל-2008 מונה אוכלוסיית הכפר כ-1,600 נפש.

## היסטוריה

## קישורים חיצוניים

* נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014)

 
קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
סויוז 29

**סויוז 29** (ברוסית: **Союз-29**) היא חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-15 ביוני 1978 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6.

## צוות
### צוות המראה
* ולדימיר קובליונוק - מפקד
* אלכסנדר איוואנצ'נקוב - מהנדס טיסה
### צוות נחיתה
* ואלרי ביקובסקי - מפקד
*  זיגמונד יאן - מהנדס טיסה

### צוות גיבוי
* ולדימיר ליאחוב - מפקד
* ואלרי ריומין - מהנדס טיסה

## תיאור טיסה
"סויוז 29" שוגרה ב-15 ביוני 1978 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T.

החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת מס' 2. החיבור לתחנת החלל התבצע ב-17 במרץ. עד אז לא הייתה התחנה מאוישת במשך 96 ימים. הקוסמונאוטים חידשו את פעילות התחנה והפעילו מחדש את כל המערכות הנדרשות לשהיית האנשים. הם תיקנו ליקויים במערכות תחנת החלל, בעיקר במערכת העגינה השנייה כדי לאפשר חיבור חללית נוספת. התיקון בוצע בעזרת חלקים שהובאו מכדור הארץ. לאחר סיום התיקונים החלו הקוסמונאוטים בביצוע מחקרים שונים בהתאם לתוכנית. לצורך בדיקה חיצונית של תחנת החלל וביצוע תיקונים בוצעה יציאה מתחנת החלל.

הקוסמונאוטים שהגיעו על סיפון "סויוז 29" חזרו לכדור הארץ על סיפונה של סויוז 31 ב-2 בנובמבר 1978.

"סויוז 29" נותרה מחוברת לתחנת החלל ושימשה חללית חירום.

החללית "סויוז 29" התנתקה מתחנת חלל "סליוט 6" כאשר על סיפונה ואלרי ביקובסקי ו-זיגמונד ורנר פאול ייאן (גרמניה המזרחית). היא חזרה לכדור הארץ ב-3 בספטמבר 1978.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאנציקלופדיית החלל
* נתוני המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1978 בברית המועצות
מגדל סונול

**מגדל סונול** הוא מגדל רב קומות שהוקם בשנת 2004 ברחוב דוד חכמי פינת דרך בגין בתל אביב-יפו.

## היסטוריה
במגרש עליו הוקם המגדל הייתה תחנת דלק של חברת סונול. ביוני 1998, לאחר שהוגשה לאישור תוכנית להקמתו של מגדל משרדים בן 25 קומות במקום, רכשה קבוצת רובינשטין 50% מהזכויות במגרש מחברת גרנית הכרמל (חברת האם של "סונול"), תמורת 7.8 מיליון דולר. בדצמבר 1999, נחתם הסכם מימון להקמת המגדל בעלות של 60 מיליון דולר עם בנק הפועלים, אך תחילה הוחלט להקים רק 20 קומות. העבודות להקמת הבניין החלו בסוף שנת 2000. במרץ 2001 זכה הקבלן אבי ארונסון במכרז לבניית שלד המגדל תמורת כ-6 מיליון דולר.

במהלך הקמת המגדל, במאי 2003, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בתל אביב תוספת של 5 קומות למגדל בשטח של כ-2,800 מ"ר. בארבע קומות משרדים וקומה טכנית. זאת על פי התוכנית שהוגשה במקור. הקמת המגדל הסתיימה בסוף שנת 2004 ואכלוסו החל בתחילת שנת 2005. באוגוסט 2004 תבעו היזמים את עיריית תל אביב יפו על גביית יתר של היטל השבחה בפרויקט. 

בין השוכרים הראשונים במגדל היו חברת "סולומון שוקי הון", משרד רואי החשבון שיף-הזנפרץ ושות' (RSM ישראל), סוכנות הביטוח "בית הביטוח הפנסיוני", בנק הפועלים ומספר משרדי עורכי דין.

בדצמבר 2005 רכשה "קבוצת רובינשטיין" את חלקה של חברת "גרנית הכרמל" במגדל, תמורת 28.5 מיליון דולר.
## מבנה
המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים "יסקי מור סיון אדריכלים". גובהו כ-98.5 מטר ויש בו 25 קומות מעל לקרקע. צורת תוכניתו אובלית וקצהו של המגדל חתוך באלכסון. שטח קומה טיפוסית במגדל הוא 1,260 מטר רבוע. המגדל מחופה כולו בזכוכית רפלקטיבית בגוון כחול כהה.

במגדל חניון שבו 600 מקומות חניה. בקומת רחוב דוד חכמי, שהיא במפלס מינוס אחת ביחס לכניסה הראשית מכיוון דרך בגין, נמצאת במגדל תחנת דלק שהיא חלק אינטגרלי מעיצובו.

## ראו גם

* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
* מגדל סונול, תל אביב במבט חדש
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
סונול, מגדל
קטגוריה:דרך בגין (תל אביב)
צ'יקלאיו

**צ'יקלאיו** (בספרדית: **Chiclayo**) היא בירת מחוז למבייקה בפרו, והעיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה במדינה. העיר נמצאת במרחק של כ-13 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט, כ-770 קילומטרים מלימה, בירת פרו.

## היסטוריה
ב-1585 שבטי הילידים נתנו שטח לאנשי המסדר הפרנציסקני לבניית מנזר. לאחר הקמתו התפתח יישוב שלם באזור. בניגוד לערים קולוניאליות אחרות שנבנו על ידי הספרדים בפרו, כמו לימה וטרוחיו, צ'יקלאיו יושבה בעיקר על ידי אוכלוסייה ילידית.

במהלך מלחמת העצמאות של פרו (מ-1811 עד 1824) צ'יקלאיו תמכה במבקשי העצמאות וסיפקה חיילים, נשק ואספקה לצבא השחרור הארגנטינאי-צ'יליאני בהנהגת חוסה דה סן מרטין שלחם בספרדים. גם לאחר קבלת העצמאות צ'יקלאיו נותרה כפר קטן, אך בעשורים הבאים, עקב מיקומה האסטרטגי, צ'יקלאיו הפכה למרכז תחבורתי ותקשורתי בפרו. ב-15 באפריל 1835 צ'יקלאו קיבלה מעמד של עיר.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית של סנטו טוריביו דה מוגרובחו והאוניברסיטה הפרטית של חואן מחיה בקה.

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי קפטן חיל האוויר הפרואני חוסה א. קיניונס גונסאלס משרת את העיר ומציע בעיקר טיסות לערים מרכזיות בתוך פרו, בהן לימה וטרוחיו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פרו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1835
מתפרת העצמאות

**מתפרת העצמאות** היא מתפרה במצפה רמון שתופרת מדים וסדינים עבור צה"ל. המתפרה הוקמה בשנת 1972 ובשנת 2000, לאחר שהבעלים החליט לסגור את המתפרה, היא נקנתה על ידי העובדות והפכה לקואופרטיב.

מתפרת העצמאות קמה בשנת 1972. המתפרה התנהלה במהלך השנים בתוך קשיים כלכליים ובהתאם להזמנות היו העובדות מפוטרות ומועסקות מחדש.

ביולי 2000 נודע לעובדות המתפרה שהבעלים מתכוונים לסגור את המתפרה ולפטר את 60 העובדות. בעקבות זאת העובדות התבצרו במתפרה למשך חודש וחצי, דבר שעורר עניין תקשורתי. במהלך השביתה הציע עמיר פרץ לשובתות לרכוש את המתפרה. 25 עובדות הסכימו להצעה וקנו את המתפרה בעזרת הלוואה של ההסתדרות החדשה. רכישת המתפרה עוררה עניין רב בהיותה מקרה יוצא דופן של עובדות שרכשו את המפעל שבו עבדו. על המתפרה שהפכה לקואופרטיבית נעשו כתבות בטלוויזיה ונכתבו מאמרים, בין השאר בלאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית.

בשנת 2002 ביימו ג'ולי שלז ודורון צברי סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת שישה פרקים שנקראה "דרומה (התופרת ממצפה)". במהלך הסדרה עקבו אחרי מאבקן של פועלות המתפרה נגד סגירת המפעל. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית הסדרה התיעודית.

בתחילת 2009 עברו העובדות לארבעה ימי עבודה בשבוע עקב קשיים תקציביים. בשנת 2010 שוב נכנסה המתפרה לקשיים ובמשך שלושה חודשים לא קיבלו העובדות משכורות.

בשנת 2011 רכשה מגבות ערד את המתפרה תוך התחייבות להמשיך להפעיל את המתפרה למשך שלוש שנים. לאחר תום שלוש השנים הודיעה ערד תעשיות טקסטיל על סגירת המתפרה. באפריל 2014 נרכשה המתפרה על ידי עמותת נצח יש"י, במסגרת הסכם עם משרד הביטחון שהעביר הזמנות של מדי צה"ל. העמותה פתחה שלוחה של המתפרה בערד, בו מועסקות נשים מחסידות גור.

## לקריאה נוספת
*הנרייט דהאן-כלב, "נראטיב של פועלת: חבצלת אינגבר, מנהיגה במתפרת העצמאות, מצפה רמון 2000", בתוך: נשים בדרום: מרחב פריפריה מגדר, בעריכת הנרייט דהאן-כלב ואחרות, מכון בן-גוריון, אוניברסיטת בן-גוריון, חרגול, 2005

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצפה רמון: חברות
קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:קואופרטיבים
Happy (שיר)

"**Happy**" (בתרגום חופשי: **שמח**) הוא שיר של הזמר והמפיק האמריקאי פארל ויליאמס, מתוך פסקול הסרט "גנוב על המיניונים". השיר יצא גם כסינגל הראשי מאלבומו השני של ויליאמס, *[[Girl (אלבום)|G I R L]]*. השיר דורג בראש מצעדי הפזמונים של מספר מדינות ברחבי העולם והיה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-86 בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בפסקול לסרט.

"Happy" נכתב, הופק ומבוצע על ידי ויליאמס, עם קולות רקע של רעה דומט, טרוון הנדרסון, אשלי לי, שמיקה הייטאוור, ג'סמין מוריי וטרנס רול.

השיר יצא ב-21 בנובמבר 2013, ושלושה ימים לאחר מכן יצא גם הווידאו קליפ לשיר, שאורכו 24 שעות. בקליפ משתתפים מספר ידוענים בהם מג'יק ג'ונסון, סטיב קארל, ג'ימי קימל, ג'יימי פוקס, סטיב מרטין, ג'אנל מונה, טיילר, דה קריאייטור, ארל סווטשירט ומירנדה קוסגרוב.

השיר יצא לאור מחדש ב-16 בדצמבר 2013, על ידי קולומביה רקורדס. הוא דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ובראש המצעדים של אוסטרליה, צרפת, גרמניה, אירלנד, ניו זילנד, הולנד ובריטניה. בנוסף, הגיע למקום השני באוסטריה, איטליה וספרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שירי פארל ויליאמס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי יואן למואן
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע סולו הפופ הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לווידאו קליפ הקצר הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:שירי יהלום במקסיקו
קטגוריה:שירי יהלום בקנדה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:גנוב על הירח
חנות הספרים ללא הפסקה של מר פנומברה

**חנות הספרים ללא הפסקה של מר פֶנוּמְבְּרָה **(באנגלית: **Mr. Penumbra’s 24-Hour Bookstore**) הוא ספר הביכורים של רובין סלואן שיצא לאור ב-2012. זהו רומן בלשי ופנטסטי המתרחש בסן פרנסיסקו בת זמננו בחנות ספרים מוזרה, הגדושה סודות ותעלומות. זהו סיפורו של קליי ג'אנון שנכנס לחנות הקטנה והופך למוכר בה במשמרת הלילה. בחנות מבקרים טיפוסים משונים המעוררים את סקרנותו של קליי. עד מהרה הוא מתחיל לחקור ומנסה לגלות תעלומה בת מאות שנים.

הספר תורגם לעברית בשנת 2013 על ידי רוני בק.

## עלילה
הספר עוקב אחר קליי ג'אנון אשר נכנס לחנות הספרים של מר פנומברה בעקבות מסעו לחיפוש עבודה. הוא התקבל לעבודה בחנות המשונה במשמרת הלילה - בה נכנסים טיפוסים שונים ומשונים להשאיל ספרים, ומקצתם לקנות. עד מהרה מגלה קליי שהטיפוסים המוזרים הם בעצם חברים באגודה המכונה "השדרה השלמה" שנועדה לפענח את הצופן לחיי נצח מתוך ספר עתיק שכתב מייסדה. עוזרו הנאמן היה גריטזון, שהנפיק גופן שכיום משתמשים בו בכל רחבי העולם.

ג'אנון מחליט לקחת את אחד הספרים מהחנות לסורק הספרים של גוגל, בעזרת חברתו קאט, אשר עובדת שם. בניגוד להוראתו של פנומברה, קליי פותח וסורק את הספר ומגלה שם את הפתרון לחידת האגודה הראשונה.

עם הזמן, קליי ג'אנון מבין את עוצמתה וגודלה של אגודת "השדרה השלמה" ומנסה לפתור את כל חידותיה. למורת רוחו של הקורא הראשון, קורבינה, ראש האגודה, קליי משתמש במחשבים לפתרון הצפנים השונים. לעומתו, פנומברה תומך במחשבים ובשילובם באגודה - ויכוח שמגיע לכדי שריפתו של "ספר החיים" של פנומברה בידי קורבינה - ספר בו כתובים קורות חייו וסודותיו של האדם, הנקרא רק לאחר מותו.

הסכסוך המעמיק בין תומכי הקידמה ובין מתנגדיה מגיע לקיצו, כאשר קליי מגיע בחיפושו לתבנית הייצור המקורית של הגופן של גריטזון, אשר נגנבה שנים רבות לפני-כן. בהגדלת תבניות אלו, מגלה ג'אנון בליטות קטנות באותיות המצויות כמעט בכל מקום בעולם ובעזרתן מפענח צופן החלפה פשוט שהצפין מייסד האגודה.

הספר מסתיים בכך שקליי ופנומברה חוברים יחדיו כשותפים לעסקים היוצאים לחקור את החיים שלהם ושל אחרים.

## ביקורת
הספר זכה להצלחה רבה ולביקורות משבחות ברחבי ארצות הברית, כאשר הופיע ברשימת מאה הספרים המומלצים של 2012 על פי עיתון ה-*[[San Francisco Chronicle]] ** *כמו גם לבחירת העורך של ה-*[[New York Times]]*. נוסף לכך, הוא נכנס לרשימת הסיפורת המומלצת בכריכה קשה של ה-*New York Times** *ואף לרשימת רבי המכר של הרדיו הלאומי הציבורי של ארצות הברית.

כריכתו האנגלית הזוהרת בחושך שעוצבה על ידי רודריגו קוראל אף נבחרה לאחת מ-25 הכריכות הטובות ביותר של אתר BookPage.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של הכותב רובין סלואן
* הספר בתור סיפור קצר באתרו של רובין סלואן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2012
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
וורנמבול

**וורנמבול** (באנגלית: **Warrnambool**) היא עיר השוכנת על החוף הדרום-מערבי של מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. אוכלוסיית העיר מנתה 29,284 תושבים במפקד 2011. העיר שוכנת במרחק 265 ק"מ מדרום-מערב לבירת המדינה מלבורן.
## היסטוריה
שם העיר לקוח מהשם שנתנו השבטים האבוריג'ינים לחרוט הגעשי הסמוך. פרוש השם הוא "אדמה בין שני נהרות" או "שתי ביצות" או "מים רבים".

המקום זכה לביקורים רבים על ידי ספנים פורטוגזים, צרפתים ואנגלים החל מהמאה ה-16. הביקור המתועד הראשון היה זה של ג'יימס גרנט (James Grant) בדצמבר 1800 ואחריו של מתיו פלינדרס ב-1802. במהלך המאה ה-19 פקדו את המקום באופן תדיר ציידי ליוויתנים. בשנות הארבעים של המאה ה-19 הגיעו המתיישבים הראשונים. האתר עליו ממוקמת וורנמבול נסרק לראשונה ב-1846 והיא הוקמה זמן קצר לאחר מכן. ב-1849 נפתח סניף דואר.

במהלך הבהלה לזהב וורנמבול הפכה לנמל חשוב וגדלה בקצב מהיר בשנות החמישים של המאה ה-19. היא הוכרזה כעיירה ב-1883 וכעיר ב-1918.
## כלכלה
את וורנמבול פוקדים כ-715,000 תיירים בשנה. מוקדי המשיכה התיירותיים שלה הם הנופים הנשקפים מדרך האוקיינוס הגדולה והחופים הסמוכים לה שחלקם משמשים לגלישת גלים. בחודשי החורף ניתן לראות לווייתנים מסוג אובלנה דרומית בחופים הסמוכים לעיר וסירות מבצעות סיורים לצפייה בליוויתנים.

הענף הכלכלי העיקרי של וורנמבול הוא ענף החקלאות והתעשיות הנלוות אליו, כמו משק החלב וייצור מוצרי חלב. ענפים אחרים הם ענפי התעשייה והשירותים.

## קישורים חיצוניים

* אתר מועצת העיר
* האתר של מועצת התיירות המקומית
* דף על וורנמבול באתר התיירות של מדינת ויקטוריה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1855