open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אוניברסיטת פיסק

250px|ממוזער|שמאל|להקת הזמר של האוניברסיטה על רקע הקמפוס
**אוניברסיטת פיסק** (באנגלית: **Fisk University**) היא אוניברסיטה פרטית בנאשוויל, טנסי, באופן היסטורי מוסד לימוד לעבדים משוחררים. האוניברסיטה היא מוסד הלימוד הראשון בדרום ארצות הברית לאפרו-אמריקנים בלבד שקיבל הסמכה אקדמית.

## היסטוריה
המוסד נוסד כבית ספר לעבדים משוחררים ב-1866, חצי שנה לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית על ידי כמרים חברי המיסיון שביקשו להקנות לעבדים המשוחררים חינוך, השכלה והכשרה מקצועית. השטח עליו הוקם המוסד אורגן על ידי הגנרל קלינטון פיסק במתחם קסרקטין נטוש. פיסק מונה כאחראי על שיקום הדרום מטעם צבא הצפון ואף תרם 30,000$ להקמת המוסד שנקרא על שמו, The Fisk Freed Colored School (בית ספר פיסק לצבעונים משוחררים). בית הספר נפתח ב-9 בינואר 1866 עם 200 תלמידים, כעבור פחות משנה האמיר מספר הנרשמים ל-900. גילאי התלמידים נעו מ-7 ועד 70. בהמשך הוכר המוסד כקולג'.

ב-1871 הוקמה מקהלת א-קפלה לשירי ספיריטואלז מתלמידי המוסד בשם "Fisk Jubilee Singers", שערכה מסעות הופעות על מנת לגייס כספים למוסד. המקהלה הפכה להצלחה. במרץ 1872 הופיעה בפני נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט וכשנה לאחר מכן יצאה לסיבוב הופעות באירופה. ההכנסות מקונצרטי המקהלה שימשו לבניית הבניין המרכזי הראשון בקמפוס האוניברסיטה, Jubilee Hall. ב-1974 הוכרז הבניין אתר היסטורי לאומי. מקהלת הסטודנטים של האוניברסיטה פעילה עד היום.

בין השנים 1915 ל-1925 קידם נשיא הקולג', פאייט אברי מקנזי (Fayette Avery McKenzie), את רמתו האקדמית במטרה להשיג הכרה כאוניברסיטה. הקולג' הוכר על ידי אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת שיקגו כקולג' מכין וב-1930 הוכר כאוניברסיטה. ב-1947 מונה לעמוד בראש האוניברסיטה נשיא שחור ראשון, צ'ארלס ס. ג'ונסון (Charles S. Johnson). ב-1952 הייתה פיסק האוניברסיטה הראשונה לאפרו-אמריקאים בה הוקם תא של אחוות סטודנטים פי בטא קפא.

לאוניברסיטה נתרמו יצירות מאת הציירת ג'ורג'יה אוקיף והצלמים אלפרד סטיגליץ וקרל ואן וכטן וכן אוספי מוזיקה חשובים המתעדים את הרנסאנס של הארלם, תקופת פריחה של התרבות השחורה בשנות ה-20 של המאה ה-20.

## מחלקות
האוניברסיטה מחולקת לשני בתי ספר. בית הספר למדעי הרוח ומדעי החברה כולל מחלקות לשפות ואומנויות, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה וחינוך, היסטוריה ומדעי המדינה. בית הספר למדעי הטבע, מתמטיקה ומנהל עסקים כולל מחלקות לפיזיקה, כימיה וביולוגיה, מתמטיקה ומדעי המחשב, מנהל עסקים, חשבונאות ומסלול מיוחד לניהול עסקי בתחום המוזיקה.

## בוגרים בעלי שם
* ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז, הוגה דעות ומנהיג אפרו-אמריקאי
* ג'ורג' פדמור, עיתונאי ופעיל פאן-אפריקאי
* הייזל אולירי, מזכירת האנרגיה בממשל ביל קלינטון
* פרדריקה וילסון, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

* רשומה באתר פורבס
* אתר מקהלת זמרי פיסק
* 

## הערות שוליים

פיסק
קטגוריה:נאשוויל
פיסק
קו המצודות המזרחי בהר חברון

**קו המצודות המזרחי** הוא קו של מצודות הפרוש לאורך דרך רומית קדומה שעברה על הרכסים שממזרח להר חברון בין תקוע ל-משטרת לציפר. המצודות שימשו להגנת יישובים חקלאיים, בורות מים והנזירים הרבים שחיו באזור מפני חדירת שבטים סרצנים שחיו ממזרח לאזור הר חברון. שרידי המצודות נשתמרו עד ימינו ונחקרו במהלך מספר סקרים ארכאולוגים. 

## תיארוך המצודות
הקמת המצודות מתוארכת לסוף המאה הרביעית ותחילת המאה החמישית (התקופה הביזנטית) ומשויכת לתאודוסיוס הראשון ולתאודוסיוס השני אבל ממצאים שהתגלו באתרים מצביאים על כך שהמצודות נבנו על יסודות קדומים יותר (התקופה הרומית ותקופת בית שני).

## השיוך ללימס פלשתינה
לימס פלשתינה הוא קו הגנה שהוקם על ידי הרומאים על מנת להגן על הנגב מפני פולשים מדרום בעזרת סדרת מצודות בין הים התיכון לים המלח והחוקרים חלוקים האם קו מצודות חברון שייך לקו לימס.

## אתרים לאורך הקו (מצפון לדרום)
* רכס כַּנוּבּ מדרום לתקוע - לאורך רכס זה זוהתה דרך רומית סלולה עם אבני סימון וכן מספר מבנים הקשורים לקו המצודות (קירות תמך, מצד ומגדל תצפית). 
* רוּג'וּם אֶל קַצְר (רוג'ום המצודה) - מצודה הכוללת מגדל בן שתי קומות המוקף סוללות משופעות, חדרי מגורים, חדרי אחסון חצר עם בריכת מים .
* מצודת קַצְר חַ'לִיפָה (מצודת הח'ליף) - מצודה הממוקמת כ 2 ק"מ מדרום לרוּג'וּם אֶל קַצְר. כוללת מגדל שמירה וחצר מגודרת.
* מצודת רָאס גִ'רְגִ'ס - מצודה הכוללת מגדל שמירה, חדרי משמר וחצר מגודרת.
* מצד חורבת מֻנֵיזִל - מצד מרובע לצד הדרך הרומית מצפון לתל זיף.
* מצד תֶל מַעִין - שרידי מצד ליד היישוב כרמל
* מצודת רוּג'וּם אֶל-חַמְרי (הרוג'ום האדום) - מצודה זו כוללת מגדלי שמירה, סוללות אבן, חדרי מגורים ומחסנים הערוכים סביב חצר מלבנית. נמצאת בסמוך לשכונה הצפונית של היישוב סוסיא. 
* מצד חורבת אֶ-תֻוֵימִין
* מצד בנ.ג. 912 ליד מצודת לציפר.
* רוג'ום ואדי ג'וחייש - כ-2 ק"מ דרומית מערבית לרוּג'וּם אֶל-חַמְרי.
* רוג'ום אל מדפע, סמוך לכפר אשתמוע.

## ראו גם
* יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח

## לקריאה נוספת
* יורם צפריר, **ארץ ישראל מחורבן בית שני ועד הכיבוש המוסלמי - הממצא הארכאולוגי והאמנותי**, יד יצחק בן-צבי, 1984
* ברוך יובל, **המצודות בהר חברון**, מחקרי יהודה ושומרון- דברי הכנס הרביעי, אריאל, 1995, עמ' 128- 143
* ברוך יובל, **מצודות דרכים ביהודה בתקופת בית שני**, מחקרי יהודה ושומרון- דברי הכנס השישי, אריאל, 1997, עמ' 125-136
* יזהר הירשפלד, **"שרשרת מצודות ביזנטיות לאורך דרך הספר המזרחית של הר חברון**, "קדמוניות" חוברת יב, 1980
* יזהר הירשפלד, **חרבת אל קצר - מצודה ובית בד מן התקופה הביזאנטית במדבר יהודה**, "ארץ ישראל" חוברת יט, 1987, עמ' 132- 141

## קישורים חיצוניים
* דורון שר אבי, מצודות הספר בדרום הר חברון, אתר סוסיא
* הר חברון, אתר סוסיא
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:אתרים רומיים בארץ ישראל
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ישראל: מבצרים
שארל מישל

**שארל מישל** (בצרפתית: **Charles Michel**; נולד ב-21 בדצמבר 1975) הוא מדינאי בלגי, שכיהן כראש ממשלת בלגיה בשנים 2014–2019 וכנשיא המועצה האירופית מאז ה-1 בדצמבר 2019 ועד 2024. מפברואר 2011 כיהן כראש מפלגת התנועה הרפורמיסטית עד להיותו ראש הממשלה. מישל היה ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדותיה של בלגיה.

## ביוגרפיה
שארל מישל נולד בנאמור שבבלגיה. הוא בנו של שר לשעבר בלגי של ועדת חוץ והנציב האירופי לואי מישל.

בגיל 16 הצטרף לליברלים הצעירים. בשנת 1998 למד משפטים באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB) ובאוניברסיטת אמסטרדם ונהיה לעורך דין.

כשהיה בן 18 הפך לחבר מועצה בעיר יודואן (Jodoigne) . בשנת 1999 נבחר ללשכת הנבחרים הפדרלית שם הפך לשר כשהוא בן 25 בלבד, השר הצעיר ביותר שהיה עד כה בבלגיה. הוא זכה בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2006 והפך לראש העיר. בשנת 2007 נבחר להיות שר בשנית בממשלתו השלישית של גי פרהופשטט .

לאחר הבחירות בשנת 2014 הוקמה קואליציה המאחדת ארבע מפלגות שבראשם עומדת מפלגת הנוצרים-הדמוקרטים והפלמית. כל המפלגות בקואליציה העמידו לראשות הממשלה את מישל וב-11 באוקטובר, לאחר חודשים של משא מתן הוא הושבע לראש הממשלה ה-38 של בלגיה.

לקראת סוף שנת 2014 החל בשורה של צעדי צנע כדי להקטין את הגירעון, מה שגרם לירידה בפופולריות שלו, שהגיעה לשיא עם שביתה לאומית כללית ב-15 בדצמבר. כמו כן 4 נשים מהתנועה הפמיניסטית "הלילית" הטיחו על מישל באמצע מסיבת עיתונאים המכריזה על הצעדים הכלכליים מיונז וצ'יפס.

מישל ביקר בישראל בפברואר 2017. במהלך הביקור בחר לפגוש את מנכ"ל בצלם ומייסד שוברים שתיקה, צעד שזכה לביקורת מפי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

במהלך חודש דצמבר 2018, התפרקה הממשלה בעקבות התפטרותה של מפלגת NVA מן הקואליציה, כתגובת נגד לתמיכתו ביוזמת האו"ם בנושא הגירה. בהמשך קיבל מישל שוב את המנדט ממלך בלגיה להקים ממשלה, והצליח להקים ממשלה צרה, המכונה ממשלת מישל 2 (בהולנדית: regering-Michel II). הממשלה היא הצרה ביותר מאז ממשלת 1940-1944 שאז התקיימה הממשלה בלונדון עקב הכיבוש הגרמני.

בבחירות שהתקיימו במאי 2019 נחלשה מפלגתו, אך הוא נותר ראש ממשלה עד להקמה של קואליציה קבועה חדשה. ביולי 2019 הוא נבחר לנשיא המועצה האירופית. בעקבות המינוי שייכנס לתוקף בחודש דצמבר, בסוף אוקטובר מונתה סופי וילמס, חברת מפלגתו ושרה בממשלתו של מישל, למחליפתו בראשות הממשלה הזמנית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ואלונים
קטגוריה:ראשי ממשלת בלגיה
קטגוריה:נשיאי המועצה האירופית
קטגוריה:עורכי דין בלגים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB)
קטגוריה:ראשי עיריות בבלגיה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1975
ווטסון (מחשב)

ממוזער|ווטסון
**ווטסון** (באנגלית: **Watson**) הוא מערכת מחשב מבוססת בינה מלאכותית המסוגלת להשיב על שאלות בשפה טבעית. המערכת פותחה במסגרת מיזם DeepQA של חברת IBM, בהובלת דייוויד פרוצ'י . המערכת קרויה על שמו של מייסד החברה והמנכ"ל הראשון שלה, תומאס ווטסון.

בשנת 2011 המערכת התחרתה בשעשועון הטריוויה האמריקאי ג'פרדי!, וניצחה מתחרים אנושיים שזכו בעבר בשעשועון.

בפברואר 2013 הודיעה IBM על שימוש מסחרי ראשון במערכת, בהחלטות בנושא הטיפול בחולי סרטן הריאה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק.

פרויקט דיבייטר מהווה המשך של "ווטסון".
## מאפיינים
המערכת מבוססת על שילוב טכניקות מתחומים שונים כגון: עיבוד שפה טבעית, למידת מכונה, ייצוג ידע, אחזור מידע והסקה אוטומטית. הידע של מערכת ווטסון מבוסס על עיבוד מקדים של מאות מיליוני דפים באינטרנט. במהלך תחרות ג'פרדי! המערכת לא חוברה לאינטרנט ועדיין הצליחה לענות על מרבית השאלות בהצלחה.

במרוצת השנים המערכת השתכללה, ושירותיה זמינים כחלק משירותי מחשוב ענן של IBM. המערכת נכתבה בשפות תכנות אחדות, בהן ג'אווה,  ופרולוג, ורצה על מערכת הפעלה מבוססת לינוקס  תוך שימוש בהאדופ לשם תמיכה בחישוב מבוזר.

חומרת המערכת כוללת 90 שרתי IBM Power 750, שבהם 2,880 מעבדים מסדרת POWER7  של IBM, ו-זיכרון של 16 טרה-בייט. המערכת מסוגלת להגיע לביצועים של עד 80 טרה פלופס.

בסיס הנתונים של המערכת נגזר מאנציקלופדיות, מילונים, אגרונים, חדשות וספרות.

700px|ממוזער|מרכז|ארכיטקטורת DeepQA של ווטסון

## יישומים של המערכת
למערכת ישנם מספר יישומים בתחום הרפואי:
* סיוע לאונקולוגים בהתאמת תרופה לחולה
* סיוע לרדיולוגים בפענוח בדיקות דימות
* סיוע לחברות תרופות בגילוי מוקדם של יעילות תרופות ותופעות לוואי
* סיוע בתחום רפואה מותאמת אישית, כגון: ניתוח מידע גנטי בתהליך הריצוף של מבנים גנטיים מלאים
* סיוע לממשלות בהבנת הצרכים של הציבור בנוגע לבריאות והזדקנות
* מעקב אחר הטיפול בנשים בהיריון ולוודא שהמטופלות מופנות לכל הבדיקות הרלוונטיות והקריטיות להתפתחות העובר

עם היישומים הנוספים של המערכת נמנים:
* איתור איומי אבטחת מידע וסייבר
* סיוע במחקר ובניית מודלים בתחום האינטרנט של הדברים
* סיוע ביצירת מתכונים המבוססים על טעמים ייחודיים
* סיוע למורים ולמנהלים באמצעות מעקב אחר התקדמות התלמידים/העובדים, ומתן המלצות ללמידה מותאמת אישית
* ניתוח קמפיינים שיווקיים
* אכיפת רגולציה בנקאית וסיוע במניעת פשיעה פיננסית
* ניתוח שירות במוקדי חירום לצורך שיפור המענה לקריאות
* הפיכת מידע לתובנות בעלות חשיבות מבצעית.

## קישורים חיצוניים

 
* 
* 
* 

* The DeepQA Research Team, IBM Research
* 
* 
* * This is Watson – IBM Journal of Research and Development, May-June 2012 (published by the IEEE)


## הערות שוליים

קטגוריה:מחשבי-על
קטגוריה:מחשבי IBM
קטגוריה:בינה מלאכותית
שלמה תירוש (קצין)

**שלמה תירוש** (28 ביולי 1945 – 29 באוגוסט 2023) היה יזם ומנהל ישראלי, ממייסדי חברת גילת רשתות לווין. שירת בצה"ל בתפקידי מודיעין, פיקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

## ביוגרפיה
תירוש נולד בארץ ישראל וגדל בקיבוץ משמר השרון, הוריו חיה וחיים תירוש (פטרושקה) היו ממייסדי הקיבוץ. ב-1964 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת מטכ"ל. שימש מפקד צוות ומפקד פלגה ביחידה ועוטר בעיטור המופת. במהלך מלחמת ההתשה שימש סגן מפקד פעולת "בולמוס 3" של היחידה.

לאחר לימודי תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן אותם סיים ב-1973 הצטרף ליחידה 8200, בה שימש ראש ענף 9 (אלינט), מפקד מרחב צפון וקצין אג“ם. בשנים 1980 עד 1985 פיקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ובשנים 1985 עד שחרורו ב-1987 עמד בראש פרויקט טכנולוגי במשרד הביטחון. ב-1988 זכה בפרס ביטחון ישראל.

לאחר שחרורו מצה"ל, היה ממייסדי חברת גילת רשתות לווין, יחד עם יואל גת, יהושע לוינברג, עמירם לוינברג וגידי קפלן. היה ממייסדי גילת תקשורת (מנטרג'י), כיהן כמנכ"ל ויו"ר החברה, היה ממנהלי חברת חלל תקשורת לוויינים, דירקטור בגילת סאטקום, תדיראן קשר ובחברות נוספות.

היה נשוי ללאה ואב לשלושה, בהם הרופא פרופסור אמיר תירוש.

נפטר ב-28 באוגוסט 2023, ונטמן בבית העלמין סביון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:משמר השרון: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:חיילי חיל המודיעין במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
אפאטין

**אָפָּאטִין** (בסרבית קירילית: **Апатин**) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדות הדנובה, במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
היישוב נוסד ככל הנראה בשלהי המאה ה-14 או ראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1541 נכבשה אפאטין על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה אפאטין לחזרת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-18 חלה בעיירה גאות כלכלית, הוקמו מפעלי טקסטיל, מבשלות בירה, הורחב הנמל ומוסדו נתיבי מסחר דרך הדנובה.

במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור אפאטין נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אפאטין בשטחי סרביה.

## הקהילה היהודית
יהודים הגיעו לאפאטין ככל הנראה בשלהי המאה ה-18 והוקצתה להם חלקת בית עלמין. המצבה הקדומה ביותר במקום מתוארכת ל-1780. קהילה יהודית מאורגנת, נוסדה באפאטין ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי. ב-1885 הוקם בית הכנסת. ב-1880 התגוררו באפאטין 169 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאפאטין פליטים יהודים ואוכלוסיית העיירה גדלה לכדי 251 נפשות ב-1921. בני הקהילה עסקו ברובם במסחר. ב-1931 נמנו באפאטין 202 יהודים.

לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר סוֹנְטָה. קהילה נוסדה שם בשלהי המאה ה-19. ב-1900 הוקם בית כנסת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר 58 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת שם. כן השתייכו יהודי הכפר פּרִיגְרֶבִיצָה. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 נחנך בית כנסת. ב-1940 התגוררו שם 75 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. בית העלמין נהרס ולא ניתן לאתרו. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.

במהלך שנות ה-30 חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה באפאטין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באפאטין 60 יהודים ובשנת 1944 התגוררו שם 40 יהודים

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה בפטיסטית ובהמשך נעזב. שרידיהם של בית הכנסת ובית העלמין היהודי עדיין מצויים במקום. בית הכנסת מעורר עניין רב בקרב חוקרים משום שתקרתו מעוטרת בציור של לוחות הברית בתוך ענן כאשר עשרת הדיברות כתובות באופן נדיר בכתב ראי.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת בעיירה אפאטין, באתר jewish-heritage-europe.eu  
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרביה: ערים
אפאטין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קריפטולוקר

**קריפטולוקר** (**CryptoLocker**) היא תוכנת כופר המופצת כסוס טרויאני. התוכנה מצפינה קבצים על גבי המחשב המותקף כך שהמשתמש החוקי לא יכול להשתמש בהם יותר. התוקף, במקביל, מציג הודעה למשתמש החוקי ולפיה הוא יוכל לפענח את ההצפנה רק אם ישלם דמי סחיטה לתוקף, בדרך כלל, באמצעות מערכת ביטקוין. כאשר הנוזקה נכנסת לפעולה היא מצפינה קבצים מסוימים במחשב המותקף באמצעות הצפנת RSA, באמצעות מפתחות פומביים, כאשר המפתח הפרטי נשמר אך ורק על שרתי התוקף.

## תיאור כללי
תוכנת קריפטולוקר התגלתה לראשונה בספטמבר 2013, על ידי חוקרי האבטחה של חברת Dell. הנוזקה מתפשטת באמצעות קבצים המצורפים לדואר אלקטרוני או על ידי ניצול בוטנט קיים. לאחר הפעלת הקובץ, מתבצעת הצפנה של קבצים מסוימים שאמורים להיות בעלי ערך רב למשתמש. בשלב הבא, מוצגת הודעה למשתמש ולפיה הוא יוכל לקבל את המפתח שמאפשר לפתוח את ההצפנה, רק אם ישלם לתוקף סכום מסוים, עד לתאריך מסוים שבו האולטימטום יפוג. בדרך כלל, שיטת התשלום היא באמצעות ביטקוין או על ידי וואוצ'ר משולם מראש. את הנוזקה עצמו ניתן להסיר בקלות יחסית, אבל את הקבצים שנחסמו באמצעות הצפנה אי אפשר לקרוא יותר.

האיום של תקיפת קריפטולוקר, במידה מסוימת, הוסר מרחבי האינטרנט, במסגרת "מבצע תובר". במסגרת המבצע הורדה רשת "גיים אובר זאוס" מהאינטרנט. במהלך זה, נמצא גם הקובץ המכיל את מפתחות ההצפנה הפרטיים ששימשו את כותבי קריפטולוקר, ונבנה כלי המאפשר לשחזר קבצים שהוצפנו. חוקרים מעריכים כי הסכום הכולל שנסחט באמצעי זה הוא מעל שלושה מיליון דולר.

מאז הגרסה הראשונה של קריפטולוקר אותרו כמה גרסאות נוספות שלחלקן אף הודבק אותו השם.

לפי חוקרי סימנטק כ-3% מאוכלוסיית הנתקפים אכן שילמו כדי לקבל את היכולת לפתוח חזרה את הקבצים שלהם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות כופר
קטגוריה:מתקפות סייבר בעשור השני של המאה ה-21
אלן בויד

**אלן סטפנסון בויד** (באנגלית: **Alan Stephenson Boyd**; 20 ביולי 1922 - 18 באוקטובר 2020) היה עורך דין אמריקאי ומנכ"ל מספר תאגידים גדולים בתחום התחבורה. שירת גם בממשל ארצות הברית בתפקידים שונים הקשורים לתחבורה. הוא היה מזכיר התחבורה הראשון של ארצות הברית (מונה על ידי לינדון ג'ונסון). בנוסף, הוא שימש בתפקידים בכירים במנהל התעופה האזרחי האמריקאי, מחלקת המסחר של ארצות הברית, והיה נשיא תאגיד אמטרק.

## ביוגרפיה
בויד נולד ב-20 ביולי 1922, בג'קסונוויל, פלורידה, בנם של קלארנס ואליזבת סטיבנסון בויד. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1939. קיבל תואר בוגר באוניברסיטת פלורידה בשנת 1941. הוא הצטרף לחילות האוויר של צבא ארצות הברית בשנת 1942 ונשאר שם עד סוף מלחמת העולם השנייה. בויד התחתן עם פליבל חואניטה טאונסנד ב-3 באפריל 1943. נולד להם בן אחד בשם מארק בויד. הוא סב לשני נכדים, הת'ר ואלן, כאשר הנכד האחרון נקרא על שמו.

לאחר שעזב את השירות בשנת 1945, חזר בויד לקולג' וקיבל תואר ראשון במשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה בשנת 1948. בויד עסק בעריכת דין בפלורידה, והיה חבר בוועדה לבחינת הרגולציה בענף התחבורה.

בשנת 1959 מונה למנהל התעופה האזרחי האמריקאי על ידי נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר, והועלה לדרגת יו"ר מועצת המנהלים על ידי הנשיא ג'ון קנדי. הוא עזר לתעשיית התעופה על ידי תקנון הפחתת דמי נסיעה ועל ידי אישור סובסידיות ממשלתיות על-מנת לעודד חברות תעופה לטוס לערים קטנות יותר. הוא מונה לתת-מזכיר המסחר לענייני תחבורה בשנת 1965 על ידי לינדון ג'ונסון. הוא היה לא פופולרי בקרב מנהיגי הפועלים כאשר דגל בצמצום ההגבלות הממשלתיות על התעשייה הימית, וכאשר הוא גינה את "עשיית העבודה" שבוצעה על ידי עובדי הרכבת. בויד היה חבר בשדולה ליצירת מחלקת התחבורה של ארצות הברית, על ידי איגוד סוכנויות ממשלתיות רבות הקשורות לענף התחבורה תחת קורת גג אחת.

בויד מונה למזכיר התחבורה הראשון של ארצות הברית בנובמבר 1966. במסגרת התפקיד הוא עסק בתחומים רבים: שדות תעופה, מערכת בקרת התנועה האווירית, בטיחות רכב, חינוך תעבורתי, אלכוהוליזם ותוכנית ייפוי הכבישים. אחד ממקורות כוחו היה השליטה במימון של מערכת הכבישים הבין-מדינתיים.

כאשר ריצ'רד ניקסון מונה לנשיא ארצות הברית בינואר 1969, בויד עזב את מחלקת התחבורה. הוא מונה לנשיא מסילת הברזל המרכזית של אילינוי, תפקיד בו החזיק עד שנת 1972. הממשל הפדרלי חקר פוטנציאל לניגוד עניינים, מכיוון שהחברה קיבלה סיוע ממחלקת התחבורה של ארצות הברית בראשותו של בויד עוד לפני שהוא התפטר, אבל לא נמצא כי בוצע עוול. בויד היה מאוחר יותר נשיא חברת אמטרק עד 20 ביוני 1982, וכן נשיא חברת איירבוס. בשנת 1979 הוא מונה ליו"ר חברת Warner Blue & Mahan, משרד ייעוץ העובד על מיזמי טכנולוגיה חדשים.

בשנת 1994, בויד קיבל את פרס טוני ג'אניס על תרומתו לתעופה המסחרית. הוא גם קיבל בשנת 2009 את פרס פיליפ ג'קלאס על מפעל חיים משבועון התעופה וטכנולוגיות החלל.

נפטר בסיאטל, וושינגטון ב-18 באוקטובר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:ג'קסונוויל: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי התחבורה של ארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
גביע דייוויס 1975

**[[גביע דייוויס]] 1975** הייתה התחרות ה-64 במניין מאז ייסוד התחרות.

לתחרות נרשמו 53 נבחרות. הנבחרות חולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה", ו"בית המזרח". הקבוצה המנצחת במשחקים בין ראשי הבתים הייתה מקבלת את הגביע. שיטת משחקים זו פעלה עד לשנת 1980.

המשחק על התואר התקיים בין שוודיה לבין צ'כוסלובקיה. המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת שוודיה עם התוצאה 2:3.

## משחקי פלייאוף

### בית אמריקה
הבית כלל 12 קבוצות כולל דרום אפריקה. הקבוצות חולקו לתת בית הצפוני והדרומי. קולומביה ודרום אפריקה צורפו לתת הבית הצפוני. בכל תת-בית לאחר המשחקים המוקדמים, המנצחת קיבלה זכות להתמודד מול מנצחת תת-הבית בשנה הקודמת על ראשות תת-הבית. בין מנצחות תת-הבתים נערך משחק על רשות הבית.

### בית אירופה
הבית כלל 32 קבוצות כולל איראן, לבנון, מצרים, ניגריה, קניה, וישראל. לאור מספר גדול של הקבוצות הוחלט לפצל את הבית ל-2 ומנצחות תת-הבתים קיבלו זכות לעלות למשחקים בין מנצחי הבתים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. משתתפי גמר תת-הבית בשנה הקודמת לא השתתפות במשחקים המוקדמים.

#### תת הבית א'

#### תת הבית ב'

### בית המזרח
בית המזרח כלל 9 קבוצות כולל אוסטרליה וניו זילנד. לאחר המשחקים המוקדמים החלו משחקים על ראשות הבית.

### משחקים בין מנצחי הבתים
משחקי חצי הגמר נערכו במהלך ספטמבר 1975 ומשחק הגמר בדצמבר.

#### משחק הגמר

## ישראל בגביע דייוויס
נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ב' ושיחקה נגד נבחרת לוקסמבורג.

לאחר הניצחון על לוקסמבורג, נבחרת ישראל שיחקה נגד שווייץ. נבחרת ישראל הפסידה ולא קודמה למשחקי הבית.

## קישורים חיצוניים
* אתר התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
1975
מגלן קדוש אפריקני

ממוזער| ''Threskiornis aethiopicus''
ממוזער|מגלן קדוש על עץ בקניה.
**מגלן קדוש אפריקני** או **איביס שחור ראש** (שם מדעי: *Threskiornis aethiopicus*) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן קדוש, שמצוי כיום בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה; בעבר היה נפוץ גם במזרח התיכון, בעיקר במצרים, ועד דרום-מזרח עיראק. המגלן היה בעל חיים מקודש במצרים העתיקה, ובמיתולוגיה המצרית, האל תחות מתואר כבעל ראש מגלן.

במיתולוגיה המצרית המגלן היווה סמל מקודש, מכיוון שייצג את האל תחות. בכתביהם של הרודוטוס ופליניוס הזקן נכתב שהמגלנים הגנו על מצרים בפלישות של נחשים מכונפים, ובסיפורים אחרים נכתב שהם אכלו זבובים שגרמו למגפות. בתרבות המצרית העתיקה, מגלנים היו מוקרבים ונקברים כמומיות במשך מאות שנים. מספר העופות שנקברו לצרכים טקסיים מוערך בכ-8 מיליון. מומיות של מגלנים הובאו לאירופה על ידי צבאו של נפוליאון. המגלנים היו נפוצים מאוד במצרים עד המאה ה-18, אך במהלך המאה ה-19 נעלמו כמעט לחלוטין מאזור זה. במהלך המאה ה-20 עלתה תפוצתם בחלקים הדרומיים של אפריקה.

בתי הגידול המועדפים על המגלן הם ביצות ומשטחי בוץ, בפנים היבשה או ליד החוף; אך לעיתים מגלנים נצפים גם בשטחים חקלאיים ובמטמנות.

## מאפיינים
אורכו כ-65 עד 75 ס"מ, ומשקלו כ-1.5 ק"ג. ראשו הקירח, צווארו, מקורו, רגליו, אחוריו וקצוות כנפיו שחורים; שאר גופו לבן. הזכר זהה לנקבה במראהו, אף על פי שהנקבה קטנה מעט ממנו. למגלנים צעירים יש פלומת נוצות לבנה מנומרת בשחור ומקור קטן יותר; בנוסף, ראשיהם וצווארם מנוצים. המגלן שקט בדרך כלל, אך לעיתים משמיע קולות קרקור.

המגלן הקדוש הוא מונוגמי, ומקנן בקבוצות גדולות. הקן מוקם על עץ, בדרך כלל באובב, ועשוי מענפים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים. הזכר והנקבה דוגרים עליהן במשמרות של כ-24 שעות במשך 21–29 ימים. הגוזלים מואכלים ממזון חצי-מעוכל שהוריהם מקיאים. הגוזלים מזהים את הוריהם בעזרת הקריאות שלהם, ורצים, קופצים או עפים כדי למשוך את תשומת לבם. הם פורחים מהקן לאחר 35–40 ימים, ונעשים עצמאיים לאחר 44–48 ימים.

המגלנים הקדושים האפריקניים מחפשים מזון בלהקות, בדרך כלל במים של ביצות רדודות אך גם על האדמה. הם גם ישנים בלהקות, ונצפתה קבוצה של כ-300 מגלנים שהתקבצו על מנת לישון. המגלנים הקדושים האפריקניים משתמשים במגוון קולות על מנת לתקשר.

המגלן הקדוש האפריקני ניזון ממיני דגים שונים, צפרדעים, יונקים קטנים, לטאות, עופות קטנים וחרקים, אם כי גם חסרי חוליות כמו תולעי אדמה מהווים חלק מתזונתו; על מנת להשיג אותם, הוא חופר במקורו באדמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:מצרים: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
אנדרטת יד לבנים לחללי קריית טבעון

**אנדרטת יד לבנים** היא אנדרטה וגן זיכרון לזכר בני היישוב קריית טבעון אשר נפלו במערכות ישראל.
[ממוזער|נשיא המדינה [חיים הרצוג וראש מועצת קריית טבעון עמיחי בן דרור, על רקע אנדרטת יד לבנים בכניסה לקריית טבעון. 1987]]
האנדרטה מעוצבת בצורת מחסום טנקים, שכל אחד משלושת עמודי הברזל המרכיבים אותו מתנשא לגובה 15.5 מטרים. האנדרטה עוצבה על ידי יחיאל ערד והוקמה בלב גן זיכרון המשקיף על צומת הכניסה לקריית טבעון וכביש 75, כך שהאנדרטה נראית בבירור לנוסעים בכביש זה. בחלקו הצפוני של גן הזיכרון הוקמה בשנת 1987 הספרייה ומרכז ההנצחה אשר משמשת כספרייה עירונית ומרכז הנצחה לחללי היישוב.

## עיצוב והקמת האנדרטה
עד לאיחוד טבעון וקריית עמל בשנת 1958, הייתה לכל יישוב אנדרטה נפרדת; בטבעון ניצבה אנדרטה בגן המייסדים (הוקמה בשנת 1952 על ידי הפסל דוד פולוס) ובקריית עמל הוקמה אנדרטה כחלק מגן זיכרון שכונה "גן המגן" (בעיצובו של אדריכל הגנים יצחק אנוביץ בשנת 1956). אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל התקיימו גם לאחר איחוד היישובים בשתי האנדרטאות הנפרדות, עד שבשנת 1967 הוחלט במועצת הקריה להקים אנדרטה חדשה שתשמש את כלל תושבי הקריה ותשמש אנדרטה לחללי כל מערכות ישראל.

לאחר שהוגש מכרז לעיצוב האנדרטה החדשה, נבחר עיצובו של הפסל יחיאל ערד ובנייתה יחד עם הקמת גן הזיכרון החלו. בשנת 1970 נחנכה האנדרטה במרכז גן הזיכרון על גבעה המשקיפה מעל לצומת הכניסה ליישוב. לאחר שנים התגלו סדקים בגוף המתכת של האנדרטה והתקבלה החלטה לפרקו ולבנותו מחדש - הפעם מפלדת קורטן. האנדרטה המחודשת נחנכה בשנת 2012 בהשקעה של כ-750 אלף ש"ח.

האנדרטה מורכבת משני קירות בטון היוצרים חלל חצי סגור דמוי פירמידה, לאורך קירות הבטון מבפנים מוזכרים שמותיהם של חללי היישוב ובמרכז מבנה אבן נמוך להדלקת נר זיכרון. מעל למבנה הבטון מוצבים שלושה עמודי פלדה רחבים ומרובעים המצטלבים ויוצרים מבנה בגובה 15.5 מטרים המזכיר בצורתו מחסום טנקים. אל מול האנדרטה במרכזו של גן הזיכרון נמצאת רחבה מרוצפת בצורת רבע מעגל, בפאה החיצונית של הרחבה ישנו קיר בטון נמוך התוחם אותה ומשמש לישיבה.

## קישורים חיצוניים
* 
* "סיפורה של אנדרטה"  באתר הספרייה ומרכז ההנצחה קריית טבעון.
* מיכאל יעקובסון, סקירה על גן הזיכרון והאנדרטה לחללי קריית טבעון, באתר 'חלון אחורי', 24 ביוני 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:קריית טבעון
חללי קריית טבעון
קריית טבעון, יד לבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יחיאל ערד
ליונל סטנדר

שמאל|200px|ממוזער|ליונל סטנדר, 1971
**ליונל ג'יי סטנדר** (באנגלית: **Lionel Jay Stander**; 11 בינואר 1908 – 30 בנובמבר 1994) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1982 על תפקידו בסדרת הדרמה "הארט ואשתו". סטנדר הופיע בסרטים "מר דידס הולך העירה" ו"ניו יורק, ניו יורק".

## ביוגרפיה
סטנדר נולד ברובע הברונקס, ניו יורק למהגרים יהודים רוסים. למד ב"אוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל", שם התנסה לראשונה במשחק ולאחר מכן התאמן בתיאטרון ב"בבית הבובות פרובינסטאון שבגריניץ' וילג', ניו יורק סיטי.

## קריירת משחק
סטנדר החל את דרכו בהוליווד בשנות ה-30 של המאה ה-20 בסרטים "מר דידס הולך העירה" של פרנק קפרה בתפקיד קורנליוס קוב לצידו של גרי קופר, "כוכב נולד" של ויליאם ולמן בתור מאט ליבי, "הנבל" של בן הכט וצ'ארלס מקארתור ו-"The Gay Deception" של ויליאם ויילר.

סטנדר היה ליברל בדעותיו ונחשד על ידי הגופים השמרניים בהוליווד כקומוניסט. מה שהביא להחרמתו בקרב אולפני ההפקה בהוליווד ולהפסקת עבודתו כשחקן מן המניין. הוא עבד במשך תקופה בעבודות מזדמנות, בין היתר גם כסוחר מניות בוול סטריט.

לצורך הקריירה שלו עבר סטנדר לעבוד באירופה והשתתף בעיקר בסרטים איטלקים. הוא הופיע בסרטים "ללא מוצא" של רומן פולנסקי בתור הגנגסטר דיקי, בסרט הבריטי "מפגש קסנדרה" ובמערבון "היו זמנים במערב" של סרג'ו לאונה.

סטנדר חזר בשנות ה-70 להוליווד כדי לשתף פעולה עם הבמאים מרטין סקורסזה בקומדיה המוזיקלית "ניו יורק, ניו יורק" בתפקיד טוני הארוול סוכנה של הזמרת פרנסין אוונס (לייזה מינלי) וסטיבן ספילברג בקומדיית המלחמה ההיסטורית "1941".

לאחר שנים שבהן חי מחוץ למולדתו חזר סטנדר לארצות הברית כדי לשחק בסדרת הדרמה שיצר סידני שלדון "הארט ואשתו" בתפקיד מקס, המשרת של המיליונר ג'ונתן הארט (רוברט ואגנר). סטנדר זכה בשנת 1982 על הופעתו בסדרה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.

## חיים אישיים
לסטנדר נולדו חמש בנות משש מערכות נישואיו שהסתיימו בגירושין.
הוא נפטר ב-30 בנובמבר 1994 ממחלת סרטן הריאות בלוס אנג'לס בגיל 86

## פילמוגרפיה
* הנבל (1935)
* מר דידס הולך העירה (1936)
* דרכו של החלבן (1936)
* הכירו את נרו וולף (1936)
* יותר ממזכירה (1936)
* כוכב נולד (1937)
* הגנגסטר האחרון (1937)
* הקהל שואג (1938)
* יותר ממזכירה (1936)
* התליין גם מת (1943)
* יומני גוודלקאנל (1943)
* הנער מברוקלין (1946)
* החטא של הארולד דילבוק (1946)
* טקסס, ברוקלין וגן עדן (1948)
* עושי צרות (1948)
* אמריקה לאן? (1965)
* הבטח לה משהו (1965)
* ללא מוצא (1966)
* מאחורי החוק (1968)
* היו זמנים במערב (1968)
* בוט היל (1969)
* הכנופיה שלא יכלה לירות ישר (1971)
* בין ניסים (1971)
* פלופ (1972)
* אי המטמון (1972)
* הרפתקאותיו של פינוקיו (1972)
* סוף שבוע מלוכלך (1973)
* מפגש קסנדרה (1977)
* ניו יורק, ניו יורק (1977)
* מטילדה (1978)
* 1941 (1979)
* רובוטריקים (1986)
* קוקי (1989)
* הזמן הטוב האחרון (1994)

## סדרות טלוויזיה
* הארט ואשתו (1979–1984)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
קטגוריה:אישים המופיעים ברשימה השחורה של הוליווד
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
רפאל דוברובסקי

**רפאל דוברובסקי** (דצמבר 1916 - אוקטובר 2014) היה תעשיין ישראלי, מייסד ומנהל של מפעל "דפרון" למחברות ולמעטפות.

## ביוגרפיה
רפאל דוברובסקי נולד בדצמבר 1916 ביקטרינוסלב שבאימפריה הרוסית (היום באוקראינה). בית הדפוס של אביו הולאם בידי הבולשביקים בשנת 1922. כעבור שנתיים עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. הוא למד בגימנסיה גאולה. אביו הקים בית דפוס בשכונת מונטיפיורי, וגם רפאל עבד בו.

בשנת 1939, לאחר שהוריו נפטרו, התחתן והוא ואשתו, אהובה, החלו לייצר מחברות בבית הדפוס, שבהמשך פעילותו עבר לרמת גן.

כחבר האצ"ל נעצר ב-1946 בחשד שהדפיס דברי תעמולה נגד שלטונות המנדט. הוא שוחרר בעקבות השתדלותה של אשתו. במלחמת העצמאות שירת בהג"א. ב-1955 קרא למפעלו "דפ-רון" ובהמשך "דפרון". ב-1961 רכש מכונה חדשנית לייצור מחברות, ותפוקת דפרון עלתה פי ארבעה. בשנת 1973 עבר המפעל לפתח תקווה, והחל לייצר גם מעטפות. בניהם של רפאל ואהובה דוברובסקי הצטרפו אף הם לעבודה במפעל, וכך גם בעלה של הבת. בתחילת שנות ה-90 פגע במפעל ייבוא גובר של מחברות מסין, ופעילותו הצטמצמה בהדרגה. 

רפאל דוברובסקי נפטר בשנת 2014, בגיל 98. 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
שבבי שוקולד

שמאל|ממוזער|250px|עוגיית שוקולד צ'יפס
**שבבי שוקולד** או **שוקולד צ'יפס** (באנגלית: **Chocolate chips**) הם חתיכות קטנות של שוקולד, לרוב בצורת טיפה עגולה עם בסיס שטוח. בדרך כלל קוטרן פחות מסנטימטר, אבל ניתן למצוא אותן במגוון גדלים. שבבי השוקולד הומצאו למעשה יחד עם עוגיית השוקולד צ'יפס, שמהווה את אחד השימושים העיקריים לשבבים אלו.

## מקור
עוגיית השוקולד צ'יפס הומצאה ב-1937 כאשר רות ויקפילד מהפונדק "טול האוס" במסצ'וסטס שילבה בעוגיות שלה חתיכות של טבלת שוקולד מריר של נסטלה, כאשר נגמרה אספקת הקקאו שלה. העוגיות נחלו הצלחה גדולה, וב-1939 חתמה ויקפילד על הסכם עם נסטלה, שבמסגרתו החברה תוסיף את המתכון לעוגיות לאריזת השוקולד, בתמורה לאספקה בלתי מוגבלת של שוקולד עבורה. בתחילה אף הוסיפה נסטלה כלי קטן לחיתוך טבלת השוקולד לצד המוצר. ב-1941 התחילו נסטלה וכמה חברות מתחרות למכור את השוקולד בצורת שבבים. נסטלה אף משווקת מותג בשם "עוגיות טול האוס" על שם הפונדק שבו הומצאו העוגיות.

שבבי השוקולד המקוריים והנפוצים ביותר כוללים שוקולד מריר, אך ישנן גם וריאציות בטעמים שונים: שוקולד לבן, שוקולד חלב, שוקולד מנטה ואף שבבי שוקולד עם חמאת בוטנים.

## שימושים
ניתן להשתמש בשבבי שוקולד בקינוחים שונים כמו עוגיות, פנקייק, ופלים, עוגות, מאפין וכדומה. משתמשים בהם גם במוצרי מזון שונים כמו חטיפי גרנולה או גלידה.

ניתן גם להמיס את שבבי השוקולד והם משמשים לעיתים כתחליף לשוקולד מומס במתכוני אפייה. אולם מכיוון שהם מתוכננים לשמור על צורתם בעת אפייה, הם מכילים פחות חמאת קקאו משוקולד לאפייה. הדבר עלול להקשות על השימוש בהם בצורתם המומסת.

## פופולריות
היום שבבי השוקולד הם מרכיב פופולרי במתכוני אפייה ועוגיית השוקולד צ'יפס נחשבת כקינוח מערבי פופולרי, ואחד הקינוחים האמריקאיים המסורתיים. עוגיות אלו נפוצות גם באוסטרליה, בקנדה ובאירופה, בין היתר. נסטלה וחברת הרשי נמנות עם היצרניות המובילות של עוגיות שוקולד צ'יפס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוקולד
הפיגוע בקראצ'י (2007)

**הפיגוע בקראצ'י** התרחש ב-18 באוקטובר 2007 בקראצ'י, פקיסטן. שיירה ובה ראש הממשלה לשעבר בנזיר בהוטו הותקפה בפיגוע התאבדות. כחודשיים לאחר הפיגוע נרצחה בהוטו. בפיגוע נהרגו לפחות 139 בני אדם ו-450 נפצעו. רוב ההרוגים היו חברים במפלגת העם הפקיסטנית (PPP).

## הפיגוע

הפיגוע קרה מיד עם חזרתה של בנזיר בהוטו לפקיסטן, לאחר גלות של שמונה שנים שגזרה על עצמה, בהן היא חיה בדובאי ובלונדון. בהוטו הובלה משדה התעופה לקברו של מוחמד עלי ג'ינה, שם תוכננה עצרת עם תומכיה. בשעה 0:52 (שעון מקומי) אירעו שני פיצוצים לפני הרכב שבו נסעה. שלוש ניידות משטרה נפגעו מהפיצוץ, וכ-20 שוטרים שהיו בהן נהרגו. בהוטו עצמה לא נפגעה בפיגוע.

בהוטו הובלה לבית מגוריה בקליפטון, פרבר של קראצ'י, בזמן שפצועי הפיגוע פונו לבתי חולים שונים במחוז. במסיבת עיתונאים ב-19 באוקטובר 2007 טענה בהוטו שפנסי הרחוב כובו במכוון על מנת לסייע למפגעים, וקראה להקים ועדת חקירה. ראשי מפלגת העם הפקיסטנית דרשו חקירה בידי גורמים בין-לאומיים, אולם ראש ממשלת פקיסטן, שווכת עזיז, דחה את התביעה והביע ביטחון באובייקטיביות של גורמי אכיפת החוק הפקיסטניים. נשיא פקיסטן, פרבז מושארף, קרא להתקפות "קנוניה נגד הדמוקרטיה".

מפקד הפעולות הראשי של אל קאעידה בפקיסטן, פאהיד מוחמד עלי מסאלם (המכונה אוסאמה אל-קיני), עמד ככל הנראה מאחורי הפיגוע. הוא נהרג בתקיפת מל"ט בפקיסטן יחד עם סגנו, שייח' אחמד סלים סוודאן, ב-1 בינואר 2009.

בייטוללה מחסוד, מנהיג ארגון הטליבאן בפקיסטן, נחשד גם הוא במעורבות בפיגוע. הוא נהרג בתקיפת מל"ט בפקיסטן באוגוסט 2009.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פקיסטן: פיגועי התאבדות
קטגוריה:טליבאן: פיגועים
קראצ'י
קטגוריה:פיגועי טרור אסלאמי
קטגוריה:פעולות טרור ב-2007
חסוס לופז-קובוס

**חסוס לופז-קובוס** (בספרדית: **Jesús López-Cobos**; 25 בפברואר 1940 - 2 במרץ 2018) היה מנצח ספרדי.

## חייו
לופז-קובוס נולד בטורו בקסטיליה ולאון, ספרד. הוא למד באוניברסיטת קומפולטנזה במדריד וסיים את לימודיו בתואר בפילוסופיה. בהמשך למד ניצוח אצל פרנקו פרארה והנס סווארובסקי באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה בווינה.

משנת 1981 עד 1990 היה מנהל מוזיקלי כללי של דויטשה אופר ברלין ומשנת 1984 עד 1988 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של ספרד. משנת 1986 עד שנת 2000 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי ומ-1990 עד 2000 היה המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית של לוזאן. מ-2003 עד 2010 היה המנהל המוזיקלי של תאטרו ריאל במדריד. בשנת 2009 ניצח על הפקה חדשה של "תאיס" מאת ז'יל מאסנה במטרופוליטן אופרה, עם רנה פלמינג בתפקיד הראשי.

לופז-קובוס היה פטרון לאומי של "דלתה אומיקרון", אחווה בינלאומית של מוזיקה מקצועית.

נפטר בברלין ב-2 במרץ 2018.

## קישורים חיצוניים


* Jésus López Cobos at the Prince of Asturias Foundation website
* Short biography
* Interview with Jesús López Cobos by Bruce Duffie, August, 1997


## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2018
מלוכת הבסבורג

**מלוכת הבסבורג** או **ממלכת הבסבורג** (בגרמנית: **Habsburgermonarchie**, 1526–1806) הוא הכינוי המקובל על ידי היסטוריונים לשטחים שנשלטו על ידי הענף האוסטרי של בית הבסבורג, רובם במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. הייתה זו ישות פיאודלית שהורכבה ממספר ממלכות ונסיכויות שיחסיהן מוגדרים כאוניה פרסונלית. לעיתים קרובות, ראש ענף הבסבורג האוסטרי כיהן גם כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.

## היסטוריה

### הקמתה וביסוסה
ראשיתה של ממלכת הבסבורג נעוץ במותו של לאיוש השני, מלך הונגריה במהלך קרב מוהאץ' נגד צבא האימפריה העות'מאנית. הארכידוכס פרדיננד הראשון מבית הבסבורג הפך למלך בוהמיה ובהמשך לאחר חלוקת שטחי ממלכת הונגריה, זכה גם בשטחי מערב וצפון הונגריה וזאת בתמיכתו של אחיו קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

ראשית ימיה של האימפריה לוותה במאבקי חוץ לבלימת כוחה של האימפריה העות'מאנית ומאבקי פנים בין קתולים לפרוטסטנטים.
במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1591–1606) הצליחו האוסטרים לבלום את התקדמות העות'מאנים במרכז אירופה וחזרו ובלמו את העות'מאנים מהגעה לווינה. מלחמת שלושים השנים שהחלה כמלחמת דת בין פרוטסטנטים מורדים לשלטון הקתולי והסתיימה בחתימת שלום וסטפאליה, מיצבה עוד יותר את הפיאודליזם בתוך האימפריה הרומית הקדושה והבליטה את חולשתו של השלטון המרכזי אל מול אוסף נסיכויות וממלכות. ממלכת הבסבורג מיצבה עצמה כגורם הדומיננטי באימפריה. במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1663–1664) צרו העות'מאנים בשנית על וינה, אך צבא ממלכת הבסבורג הצליח להדוף אותם.

במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) הנחיל צבא הממלכה בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה תבוסה מוחצת לעות'מאנים, הם איבדו שטחים נרחבים במרכז אירופה ואולצו לחתום על הסכם קרלוביץ. מספר שנים מאוחר יותר ניצחו ההבסבורגים שוב במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) והעות'מאנים נאלצו לחתום על הסכם שלום פוז'ארוואץ תוך אובדן שטחים נוסף בסרביה, בבוסניה ובהרצגובינה. בתקופה זו הגיעה ממלכת הבסבורג לשיא עוצמתה.

### שנות השפל ופירוק האימפריה הרומית הקדושה
בשנים 1740–1748 התחוללה מלחמת הירושה האוסטרית ובמרכזה העימות האישי בין פרידריך השני, מלך פרוסיה מבית הוהנצולרן לבין מריה תרזה מבית הבסבורג. הסכסוך הפך למלחמה אזורית ובסיומה, שלזיה נותרה בידי הפרוסים לאחר שנכבשה על ידי פרידריך השני, ואוסטריה מסרה כמה דוכסויות בצפון איטליה לאויבתה, ממלכת ספרד, ולבעלת בריתה, סרדיניה. הסכסוך פגע ביציבותה וחוזקה של האימפריה הרומית הקדושה.

בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 החלישו מאוד המלחמות הנפוליאוניות את כוחה של האימפריה הרומית הקדושה וממלכת הבסבורג בתוכה. הצטרפותם לקואליציה האנטי-צרפתית השלישית ותבוסתם הקשה בקרב אולם ובקרב אוסטרליץ הובילו לחתימת חוזה פרסבורג. ב-6 באוגוסט 1806 התפרקה האימפריה הרומית הקדושה, הקיסר פרנץ השני ויתר על תוארו והכריז על עצמו קיסר אוסטריה.

## קישורים חיצוניים


* Robert John Weston Evans, The Making of the Habsburg Monarchy, 1550-1700 Clarendon Press, 1984


## הערות שוליים

*
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
קטגוריה:יוגוסלביה: היסטוריה
הבסבורג, ממלכת
קטגוריה:סלובניה: היסטוריה
קטגוריה:סלובקיה: היסטוריה
קטגוריה:סרביה: היסטוריה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:צ'כיה: היסטוריה
קטגוריה:קוסובו: היסטוריה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן

**התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן** היא תוכנית לסטודנטים מצטיינים, המאפשרת להשלים תואר ראשון בזמן קצר ולהמשיך למסלול ישיר לתואר שני או שלישי מאוניברסיטת תל אביב. לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר. התוכנית מיועדת לתלמידים מצטיינים המעוניינים להתמחות בתחום ידע אחד ספציפי. ראש התוכנית כיום הוא הפרופסור יורם דגן. בעבר עמדו בראש התוכנית פרופסור עדינה ברימן, פרופסור אליה ליבוביץ ופרופסור עוזי קלדור. התוכנית קרויה מאז 1995 על שמו של תלמיד התוכנית עדי לאוטמן, ששם קץ לחייו בשנת 1994. לאוטמן היה בנו של התעשיין וחתן פרס ישראל דב לאוטמן.

## תוכנית הלימודים
משך התוכנית 3 או 4 שנים. התלמידים בתוכנית נדרשים ללמוד תוכנית לימודים רגילה לתואר ראשון. אולם מאפשרים לתלמידים לסיים את התואר הראשון בזמן קצר יותר מן המקובל ולהמשיך לתואר מתקדם. כמו כן התלמידים בתוכנית יכולים להירשם לכל קורס מכל פקולטה ללא תנאי קדם. התוכנית מעודדת את התלמידים להשתלב במחקר בתחום לימודיהם בעזרתו של מנחה אישי הנמנה עם אנשי הסגל האקדמי של האוניברסיטה.

## קבלה לתוכנית
לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר (שקלול של פסיכומטרי עם ממוצע תעודת בגרות).

הסטודנטים שמתקבלים לתוכנית פטורים מתשלום שכר לימוד ולעיתים מקבלים מלגת קיום.

## בוגרי התוכנית
עם בוגרי התוכנית נמנים המדענים ואנשי האקדמיה אהוד גזית, רונן פרי, ליאור רוקח, ערן בוכבינדר, ואלון קלמנט וכן המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, רועי שיינדורף.

## ראו גם
* התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן

## קישורים חיצוניים
* דף מידע על התוכנית באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תוכניות מצטיינים אוניברסיטאיות
אלכסנדר פיינס

**אלכסנדר (אלכס) פיינס** (22 ביוני 1945 – 2 בנובמבר 2024) היה כימאי יהודי אמריקאי-ישראלי, שעסק בתחום הספקטרוסקופיה ותהודה מגנטית גרעינית. כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכמדען במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. פיינס זכה בפרס וולף לכימיה לשנת 1991.

## קורות חיים
פיינס נולד בתל אביב למיכאל ולנעמה, וגדל ברודזיה. ב-1967 סיים תואר ראשון במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1968 יצא ללימודי דוקטורט בכימיה פיזיקלית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שבארצות הברית אותם סיים ב-1972. באותה שנה הצטרף לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ב-1975 מונה לפרופסור חבר וב-1980 לפרופסור מן המניין. ב-1993 מונה לקתדרת הנשיא באוניברסיטה ומ-1998 כיהן כפרופסור מחקר בקתדרה על שם גלן תיאודור סיבורג. במקביל הוא כיהן כחוקר במעבדה הלאומית לורנס ברקלי ובמכון המחקר QB3.

פיינס היה מחלוצי המחקר והיישום בתחום התהודה מגנטית גרעינית, יחד עם המנחה שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ג'ון וואוו, המציא את שיטת קיטוב-הביניים והסחרור בזווית-הקסם. באוניברסיטת קליפורניה בברקלי המשיך את מחקריו בתחום שסייעו לפיתוח הענף.

פיינס היה עמית זר בחברה המלכותית הבריטית וחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

פיינס היה נשוי עד פטירתו לדיצה ואב לחמישה ילדים. לפני כן היה נשוי לאיילה מלאך-פיינס.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו
* עמוד הבית באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
* אלכסנדר פיינס (Alexander Pines) זוכה פרס וולף בכימיה - 1991 , אתר קרן וולף

## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:רודזיה הדרומית: אישים
קטגוריה:יהודים רודזים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון במדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
מוחמד קמארה

**מוחמד קמארה** (באנגלית: **Mohamed Kamara**; נולד ב-16 בנובמבר 1987), הידוע בכינוי **מדו**, הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת הקשר בקאזמה מליגת העל הכוויתית ובנבחרת סיירה לאון. קמארה מחזיק גם באזרחות פינית.

## קריירה
מדו החל לשחק כדורגל כבר בגיל 7 בבית הספר בו לימד אחיו הגדול ששימש גם כמאמן כדורגל. בגיל 12 הצטרף מדו למחלקת הנוער של ריינג'רס סיירה מעיר הולדתו, אך קריירת הכדורגל שלו ביצעה קפיצה גדולה יותר כשהצטרף למחלקת הנוער של קאלון בשנת 2003.

לאחר ששיחק עם נבחרת הנוער של סיירה לאון בטורניר בפינלנד, נמלט מדו יחד עם השוער פטריק בנטמוי ועוד כמחצית מהנברחת מהמשלחת והגיש בקשה לקבלת מקלט מדיני בפינלנד. מדו לא הורשה לשחק כדורגל מקצועני עד שיגיע לגיל 18, ובתקופת ההמתנה התאמן בכמה מועדונים חובבניים בפינלנד. מדו חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו בליגה הפינית בשנת 2006, כשהצטרף לקבוצת קופס, ולאחר עונה אחת עבר לשחק בקבוצת ה.י.ק. הלסינקי.

בעונתו הראשונה בהלסינקי שיחק מדו בכל משחקי הליגה של הקבוצה ונבחר לשחק המצטיין של העונה במועדון. במרץ 2008 האריך מדו את חוזהו בהלסינקי בשלוש שנים נוספות. משחקו האחרון בקבוצה היה ב-30 באוגוסט 2010, בניצחון 1–3 על מרייהאמן. למרות שמדו עזב את הליגה הפינית לפני סוף העונה, הוא נבחר לשחקן המצטיין בליגה לשנת 2010.

ב-31 באוגוסט 2010 חתם מדו לשלוש שנים באלופת סרביה, פרטיזן בלגרד. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך מדו ב-4 בספטמבר 2010, כשהשלים 90 דקות בניצחון 0–2 על היידוק קולה. לזכותו של מדו חמש הופעות במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות בעונת .

ב-31 בינואר 2013 חתם מדו לשלוש וחצי שנים בבולטון וונדררס מליגת המשנה באנגליה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-23 בפברואר כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 1-4 על האל סיטי. את שער הבכורה שלו במועדון כבש מדו ב-30 במרץ, בהפסד 2–3 לצ'רלטון את'לטיק.

ב-19 בינואר 2015 הגיע מדו לישראל וחתם במכבי חיפה עד לתום העונה. ב-24 בינואר 2015 ערך מדו את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי חיפה בניצחון קבוצתו 1-0 על הפועל באר שבע. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע ב-14 בפברואר בניצחון 0–5 על מ.ס. אשדוד. בתום העונה חזר לבולטון.

### קריירה בינלאומית
מדו שיחק במדי נבחרת הנערים של סיירה לאון באליפות אפריקה עד גיל 17 שנערכה בשווייץ, וכן שיחק בגביע העולם עד גיל 17 בשנת 2003.

לאחר שחי במשך שבע שנים בפינלנד, הגיש מדו בקשה לשחק במדי נבחרת פינלנד, אך פיפ"א דחתה את בקשתו בדצמבר 2010. לאחר מכן החליט מדו להיענות לזימונו לסגל נבחרת סיירה לאון למשחק ידידות מול נבחרת ניז'ר ב-27 במרץ 2011, ובמשחק זה השלים 90 דקות במדי הנבחרת.

## תארים
;קופס
* גביע הליגה הפינית: 2006

;ה.י.ק. הלסינקי
* אליפות פינלנד: 2009
* הגביע הפיני: 2008

;פרטיזן בלגרד
* אליפות סרביה: 2010/2011, 2011/2012
* הגביע הסרבי: 2010/2011

;תארים אישיים
* שחקן השנה בסרביה: 2010
* קבוצת השנה בסרביה: 2011/2012

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

קטגוריה:כדורגלנים מסיירה לאון
קטגוריה:סיירה לאון: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני קופס
קטגוריה:כדורגלני ה.י.ק. הלסינקי
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל כווית
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סיירה לאון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:אישים מסיירה לאון שנולדו ב-1987
מנהרת אייקסונד

**מנהרת אייקסונד** (בנורווגית: **Eiksundtunnellen**) היא מנהרה תת-ימית במחוז מרה ורומסדל, נורווגיה. המנהרה באורך 7,765 מטרים ומגיעה לעומק של 287- מטר, המזכים אותה בתואר המנהרה התת-מימית העמוקה ביותר בעולם.

המנהרה נחפרה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומחברת את העיריות ורסטה ואלסטאין. המנהרה נבנתה כחלק מפרויקט גדול הכולל 3 מנהרות וגשר המחברים מספר איים ליבשת. הפרויקט הגדול משרת את העיריות הארוי, סאנדה, האראיד אלסטאין, ורסטה ו-וולדה המאגדים מעל 40,000 תושבים.

ממוזער|right|טקס הפתיחה, 23 בפברואר 2008
גשר אייקסונד מצטרף את האי האראידלאנדאט והכפר אייקסונד עם האי הסמוך איקה. מנהרת אייקסונד מתחילה בקצה הדרומי של הגשר (על האי איקה) ממשיכה מתחת לוארטדאלספג'ורדאן ומתחברת ליבשת ליד הכפר ורסטה.

במנהרה קיימים שלושה נתיבי תנועה. התנועה היומית הממוצעת במנהרת אייקסונד הייתה צפויה להיות 1,000 כלי רכב. הורדת סף התשלום עבור החציה של הפיורד, עם זאת, הגבירה במהירות את התנועה הממוצעת היומית ל-2,200 כלי רכב. כאשר המנהרה מומנה במלואה לאחר שש שנים בלבד והשימוש בה נהפך לחינם, התנועה הממוצעת היומית קפצה שוב ל-2,880 כלי רכב.

עלות הבנייה הכוללת של המנהרה היא כ-800,000,000 קרונות נורווגית. המנהרה נפתחה לתנועה ב-23 בפברואר 2008. במקור המנהרה הייתה אמורה להיפתח לציבור ביולי 2007, אך עיכובים רבים דחו את התאריך לדצמבר 2007 ובסופו של דבר ל-2008.

גשר אייקסונד באורך 405 מטר ומנהרת האלגאהורן באורך 1,160 מטרים נבנו ביחד עם המנהרה. שתי המנהרות והגשר הם חלק מהכביש המחוזי 653, כביש המקשר את הכביש המחוזי 61 בין אלסטאין והארוי לכביש האירופי E39 המחבר בין ורסטה ו-וולדה.

ב-28 ביוני 2009, התרחשה תאונת דרכים חמורה במנהרה שהובילה למותם של חמישה אנשים. צעיר נהג במהירות מופרזת סביב 150–200 קמ"ש ופגע בצד השני של המנהרה. מכוניתו התהפכה והתנגשה במכונית אשר הגיעה מולו בה נסעו אב ושלושת בניו.

## קישורים חיצוניים

* טכנולוגית כבישים - המנהרה התת-ימית אייקסונד

קטגוריה:מנהרות תת-מימיות
קטגוריה:נורווגיה: תחבורה
קטגוריה:מנהרות כביש
סמל לאומי

[ממוזער|331x331 פיקסלים|הדגלים הלאומיים של מדינות ה[האומות המאוחדות|או"ם מחוץ למטה האו"ם. דגלים הם סמל לאומי נפוץ]]
**סמל לאומי** הוא סמל של כל ישות המגדירה את עצמה ומציגה את עצמה כקהילה לאומית: מדינה ריבונית, מדינה פדרלית, כולל גם אומות ומדינות במצב של תלות קולוניאלית או אחרת, או אפילו קהילה אתנית הנחשבת ל"לאום" למרות שאין לה אוטונומיה פוליטית.

מטרתם של סמלים לאומיים היא לאחד אנשים על ידי יצירת סמל תרבותי, חזותי או מילולי של אנשים, ערכים, מטרות, או היסטוריה לאומיות. סמלים אלה לעיתים קרובות מלכדים סביב שאיפות לאומיות או מייצגים חגיגות של פטריוטיות. הסמלים נועדו להיות כוללניים ולייצג את כלל החברים בקהילה הלאומית.

## סמלים לאומיים רשמיים נפוצים
* הדגל של מדינת לאום.
* סמל של האומה ו/או השושלת השלטת.
* חותם או חותמת של האומה ו/או השושלת השלטת.
* מחשבה ו/או מוטו, יכולים לשמש גם בנפרד.
* צבעים לאומיים, לעיתים קרובות נובעים מהסמלים המוזכרים מעלה.
* סמל מופשט, לדוגמה: צלבים, מגן דוד
* המנון לאומי, מזמורים מלכותיים וקיסריים. לצד המנון רשמי גם שירים פופולריים יכולים להוות סמל לאומי.

## סמלים לאומיים לא רשמיים
במובנים רבים, ניתן גם לראות בנופים ידועים בארץ כסמלים לאומיים, כפי שניתן לראות בפריטים מסורתיים של אומנות, של לבוש מסורתי, אפוסים ומיתוסים כמו גם סמלים בשימוש של הנבחרת הלאומית.

## ראו גם
*דגל לאומי
*סמל מדינה
*המנון לאומי
*חג לאומי
*מאכל לאומי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
תגר

**תגר** הוא שם משפחה שמקורו במילה הארמית לסוחר.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
מוחמד חמאקי

**מוחמד חמאקי** (בערבית: **محمد حماقي**; נולד ב-4 בנובמבר 1975) הוא זמר פופ מצרי. בשנת 2010 זכה בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע ערבי הטוב ביותר.

## ביוגרפיה

כישרון השירה של חמאקי התגלה בתקופת הילדות, כאשר היה שר בטקסים וחגיגות בבית הספר. כבר בתקופת הילדות יכל לשמוע מקצב ולנגן אותו על מספר כלים. 

לחמאקי יש 21 אלבומים, האחרון שבהם יצא בשנת 2019. עם שיריו הבולטים נמנים השיר "نفسي أبقى جنبه" - (בעברית- אני רוצה להיות איתה) והשיר " من قلبي بغني" - (בעברית-שר מהלב שלי).

החל משנת 2018 משמש חמאקי כשופט בתוכנית הכישרונות "דה וויס" (בגרסת העולם הערבי בערוץ MBC) בעונתה הרביעית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים מצרים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1975