open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עגלון (קבוצת כוכבים)

**עגלון** היא קבוצת כוכבים החוצה את שביל החלב בחציה הצפוני של כיפת השמים. היא אחת מ-48 קבוצות הכוכבים של תלמי וגם אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המודרניות. הכוכב **γ בעגלון** הוא גם הכוכב **[[בטא בשור|β בשור]]**.

## כוכבים מעניינים
**α בעגלון ([[קאפלה (כוכב)|קאפלה]])** הוא כוכב כפול במרחק 42 שנות אור המורכב מזוג ענקים צהובים המקיפים זה את זה במרחק של פחות מיחידה אסטרונומית. בהירות נראיתם המשותפת היא מדרגה 0.1 מה שהופך את α בעגלון לכוכב השישי בבהירותו בשמים. המערכת כוללת כוכב כפול נוסף המורכב מזוג ננסים אדומים במרחק של כעשירית שנת אור מזוג הענקים.

**β בעגלון ([[מנקלינן]])** אף הוא כוכב כפול במרחק 85 שנות אור ומשתנה לוקה המורכב מזוג כוכבים לבנים צמודים בבהירות כוללת מדרגה 1.9, המקיפים זה את זה מדי ארבעה ימים. כל יומיים, חולף אחד הכוכבים על־פני השני (מנקודת המבט של כדור־הארץ) וכתוצאה מכך הבהירות הכוללת נחלשת מעט. המערכת כוללת ננס אדום נוסף במרחק של כ-330 יחידות אסטרונומיות מהזוג הבהיר.

**[[תטא בעגלון|θ בעגלון]]** הוא כוכב כפול נוסף המורכב מכוכב בהיר עם בהירות מדרגה 2.6 ובן זוג חלש יותר עם בהירות מדרגה 7. זהו הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצה.

**ε בעגלון** (**[[אלמאז]]**) הוא כוכב כפול ומשתנה לוקה נוסף במרחק כ-2,000 שנות אור עם זמן מחזור ארוך מאוד - 27 שנים. הכוכב הבהיר בזוג הוא על-ענק לבן עם בהירות נראית מדרגה 3. אחת ל-27 שנים, חולף על פניו הכוכב השני (שאינו ניתן לצפייה) והבהירות יורדת לדרגה 3.8 למשך כשנה וחצי. המעבר האחרון אירע בשנת 2010, והבא אחריו יהיה בשנת 2037.

## גרמי שמיים מעניינים נוספים
M37, M36 ו-M38 הם שלושה צבירי כוכבים פתוחים הניתנים לצפייה במשקפת ומכילים עשרות כוכבים.

בשנת 2008 בקבוצת כוכבים זו התגלה כוכב לכת חוץ-שמשי אלף.

## מיתולוגיה
כבר בתקופות עתיקות זוהתה הקבוצה כמרכבה עם עגלון. עם זאת, הקבוצה זוהתה גם כרועה הנושא על כתפו עז (α בעגלון) ואתו הולכים שלושה גדיים (ε ,ζ ,η בעגלון).

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
נוגדנים מואנשים

**נוגדנים מואנשים** או **נוגדנים [[חלבון כימרי|כימריים]]** הם נוגדנים שמקורם אינו מבני האדם, אלא מבעלי חיים אחרים, שעוברים תהליך האנשה. בתהליך זה, רצפי החלבון שנלקחו מהחיות עוברים תהליך שבסופו הם נהיים דומים במידת האפשר לנוגדנים שמיוצרים באופן טבעי בבני אדם. תהליך ההאנשה מבוצע בדרך כלל על נוגדנים חד-שבטיים. 

האזור המשתנה (Fv) בכל נוגדן מואנש מקורו בעכבר, ואילו היתר מקורו באדם. נוגדנים מואנשים מיוצרים בהנדסה גנטית וחשיבותם היא בכך שהם אינם מזוהים כאימונוגן (גורם זר) על ידי מערכת החיסון ולכן אינם מותקפים על ידה.

קטגוריה:נוגדנים
גריסקירכן (מחוז)

**גריסקירכן** הוא מחוז בצפון מערב מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. בירתו והעיירה הגדול בו היא העיירה גריסקירכן, ויש בו 34 עיירות. שכניו הם המחוזות: שרדינג בצפון מערב, רוהרבאך בצפון, אורפאר במזרח, מחוז לינץ בדרום מזרח ומחוז ולס בדרום. המחוז משתרע על 579 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 42,000 תושבים.

## עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
MTHFR (אנזים)

**MTHFR**, ראשי התיבות של 5,10-מתילן-טטרא-הידרו-פולאט רדוקטאז (באנגלית: 5,10-Methylenetetrahydrofolate Reductase) הוא אנזים בגוף האדם, אשר משמש בתהליך המטבוליזם של הפולאטים.

מוטציות באנזים זה עלול לגרום לרמה גבוהה של הומוציסטאין.

## פעילות כימית

הפעילות הכימית של האנזים - תרשים 1:
[מרכז|ממוזער|670px|'''תרשים 1 - הפעילות הכימית של האנזים MTHFR'''. מקרא:
<span style="color:Purple;">'''MTHFR'''</span> = '''מתילן-טטרא-הידרו-פולאט רדוקטאז'''
'''5,10-CH<sub>2</sub>-FH<sub>4</sub>''' = [חומצה פולית|10,5-מתילן-טטרא-הידרו-פולאט 5,10-Methylene Tetrahydrofolate
**5-CH<sub>3</sub>-FH<sub>4</sub>** = 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט 5-Methyl Tetrahydrofolate
**NADPH** = ניקוטינאמיד אדנין דינוקלאטיד פוספאט - הצורה המחוזרת
**<sup>+</sup>NADP** = ניקוטינאמיד אדנין דינוקלאטיד פוספאט - הצורה המחומצנת]] 

פעילות זו היא חלק מהמטבוליזם של הפולאטים - תרשים 2:

 

## גנטיקה

הגן נמצא בכרומוזום 1.
חוסר MTHFR הוא פגם גנטי נפוץ ביותר בקרב של כמחצית מהאוכלוסייה.
האלל הפגום הנפוץ ביותר קרוי C677T, כי במיקום 677 בגן של MTHFR מוחלף ציטוזין (C) ב-תיאמין (T).

## ראו גם
* חוסר MTHFR

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנזימים
גיל נתנזון

**גיל נתנזון** (נולד ב-13 ביולי 1976) הוא שחקן ומנהל ארגון השמה לאומנים של"ש, אותו יזם בשנת 2008.

## ביוגרפיה
גיל נתנזון נולד וגדל ברעננה, אחיו הוא הבמאי גיא נתיב ודודתו היא הבמאית ענת ניב. את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל, ומיד אחר כך החל את לימודיו בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" כמו כן למד משחק מול מצלמה בהוראת רות דייכס. במהלך לימודיו בבית צבי, שיחק נתנזון בתפקידים ראשיים בהצגות "בריטניקוס" (בריטניקוס), מאת ז'אן ראסין (בבימוי ארתור קוגן), "אליזבת מלכת אנגלייה" (לורד אסקס), מאת פרדיננד ברוקנר (בבימוי עידו ריקלין), "קרנפים" (דודאר) מאת אז'ן יונסקו (בבימוי יוסף פיצ'חדזה), "אבות ובנים" (יבגני בזארוב), מאת בריאן פריל (בבימוי עידו ריקלין), "עקומים", "חפש והשמד", "הוליווד".

בתיאטרון הספרייה כיכב בתפקיד הראשי בהצגות "דויד" (בתפקיד דויד), "הבחורים בדלת ממול" (ברי קלמפר), "שיער" (ברגר). עם סיום לימודיו עבר נתנזון לשחק בתיאטרון בית ליסין, שם שיחק בהצגות "מירל'ה אפרת" (דוניה), מאת יעקב גורדין ובבימוי מיכה לבינסון. ההצגה זכתה בתואר הצגת השנה בטקס פרסי התיאטרון, כמו כן שיחק בהצגה "צור וירושלים" (העלם), בבימוי יוסי ישראלי.

שיחק בתפקיד ראשי ב"תיאטרון הרצליה" במחזמר "רחוב טוב" (גיא), מאת חנן פלד. והופיע במחזמר "בת הים הקטנה" (הנסיך) ובאופרה "הנגנים מברמן" (הנסיך) ובאופרה "על אדונים ומשרתים", בתפקיד ווספונה המספר.

לקח חלק בסדרות הטלוויזיה "משחק החיים" ששודרה בערוץ 3, ב"טיפול נמרץ" ששודרה בטלעד, וב"כנגד כל הסיכויים".

ב-2007 השתתף בסדרה "בשורות טובות", בתפקיד יונתן. באותה שנה הצטרף לעונה השנייה של הסדרה "קצות האצבעות" ו"אלטלנה" בתפקיד יצחק רבין.

ב-2010 שיחק במיני-סדרה "נבלות", ב"קרטושקס" ובפרסומת להיינקן, ב-2016 לוהק לסדרה "עקרון ההחלפה".

בקולנוע שיחק בתפקיד ראשי בסרטים "הנעלם", "שישה מיליון רסיסים", "יום חמישי" ו"חנות האבידות והמציאות של אלקלעי". מ-2003 משמש כמדבב, ובין השאר דיבב את מנהיג הצבים לאונרדו בסדרה "צבי הנינג'ה" ואת ריבן ב"מועדון ווינX".

כמו כן הוביל את הפרסומות ל"מעריב לנוער", ל"yes הטלוויזיה בלוויין" (רומיאו), ל"קוקה-קולה" ב-2004, ל"חיש גד" ב-2006 ול"ילו" ב-2007.

בשנת 2005 לקח חלק בהקמתו של ארגון ההשמה לשחקנים "של"ש - שחקנים למען שחקנים". הארגון נועד לסייע לשחקנים ולשחקניות במציאת עבודה בתחום המשחק. הארגון פועל על בסיס חופש המידע והעיסוק. ארגון השחקנים הוכר רשמי בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:משפחת מונוביץ'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
כרטיס ביקור

[שמאל|ממוזער|250px|כרטיס ביקור של [יוהאן וולפגנג פון גתה]]
[ממוזער|כרטיס הביקור של [קפה הנס וגרץ]]
**כרטיס ביקור** הוא כרטיס המכיל פרטים מזהים ופרטי התקשרות של אדם, ומשמש להעברה מהירה ונוחה של פרטים אלה. כרטיס הביקור עשוי בדרך כלל מנייר עבה, צורתו מלבנית וגודלו המקובל 9x5 ס"מ, ניתן להכניסו לארנק או לכיס, והוא כולל פרטים מינימליים הקשורים בבעליו של הכרטיס: שם האדם, מקום פעילותו (כולל לוגו), תיאור תפקידו, דרך ליצירת קשר בטלפון, בפקס או בדוא"ל.

כרטיס הביקור משמש מנהלים ונושאי תפקיד ייצוגי בארגונים, כגון אנשי מכירות, מנהלי מחלקות ועובדי מינהל בכירים. בפגישה עסקית עם איש קשר (לקוח, ספק, תורם וכדומה), ימסרו הנפגשים זה לזה כרטיס ביקור, במטרה לאפשר תזכורת ויצירת קשר עתידי. לעיתים, משמש כרטיס הביקור את הארגון עצמו, ללא ציון שם של נושא משרה מסוים. כרטיסים אלה נמסרים ללקוחות הבאים לארגון, כחלק משגרת הפרסום וקידום המכירות.

כרטיס הביקור מהווה מרכיב ייצוגי בדרכו של הארגון והאנשים הפועלים בו. לכן רבים משקיעים מחשבה רבה ביצירת כרטיס התואם את תדמיתם ואת שאיפותיהם העסקיות. השקעה זו יכולה להתבטא בעיצוב הגרפי של הכרטיס, בחומרים ממנו הוא עשוי (נייר משובח או פשוט, פלסטיק, או על גבי מגנט לתלייה על משטחים מתכתיים), בהוספת תמונה או רכיב גרפי אחר, בתימלול פשוט או מתוחכם, בהוספה או הדגשה של פרטים רלוונטיים.

כרטיסי ביקור נעשים במגוון רחב של צורות, הם יכולים להעיד על תרבויות מקומיות ועל אופיים העסקי של ענפים שונים, והם מהווים פריטי איסוף של אספנים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמצעי זיהוי
ביקור
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:מוצרי נייר
בוריאס

**בוריאס** (יוונית עתיקה: **Βορέας**) הוא אל הרוח הצפונית במיתולוגיה היוונית, הרוח שמביאה את הקור ומבשרת על תחילת החורף. בוריאס הוא בנם של אאוס, אלת השחר, והטיטאן אסטראוס. הוא אחיהם של יורוס (אל הרוח המזרחית), זפירוס (אל הרוח המערבית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית). 
[ממוזער|200px|[תבליט של בוריאס (משמאל) על האפריז של מגדל הרוחות באתונה|ימין]]
## משפחה
בוריאס הוא בנם של אאוס, אלת השחר, והטיטאן אסטראוס. הוא אחיהם של יורוס (אל הרוח המזרחית), זפירוס (אל הרוח המערבית) ונוטוס (אל הרוח הדרומית).

לבוריאס היו מספר ילדים: הנסיכה אוריתיה הולידה לו את התאומים, זטס וקאלאיס (הבוראדים) שהשתתפו במסע אל גיזת הזהב בפיקודו של יאסון. וגם את כיאונה, אלת השלג, וקלאופטרה. בנותיו האחרות הן הנימפות ההיפרבוראיות: אופיס, לוקסו והקארגה.

האאורות (נימפות הרוח) מוזכרות גם הן כבנותיו של בוריאס.

## מיתולוגיה
מבין הרוחות השונות, נחשב בוריאס לתוקפני והחזק ביותר. לרוב הוא מתואר כאיש זקן, בעל שיער מתבדר פרוע וזקן דליל ופרוע. באמנות הוא פוסל וצויר כאל בעל כנפיים גדולות לגבו.

נאמר שבוריאס ראה את הנסיכה האתונאית, אוריתיה משחקת ליד נהר האיליסוס וחטף אותה. במחזה האבוד "אוריתיה" של אייסכילוס מסופר שבוריאס ביקש את ידה של אוריתיה בנישואים מאביה, המלך ארכתאוס. לאחר שאביה סירב לו, בוריאס חטף את אוריתיה בכוח ונשא אותה לאישה. 

האתונאים ראו אותו כקרוב משפחה ונטו להללו ולפנות לעזרתו כשהמתינו לבוא החורף. עוד מספרים, כי במלחמת פרס–יוון, נשב בוריאס בחוזקה בצבאותיו של כסרכסס כשהללו חצו את מצרי הדרדנלים, וגרם בכך לטביעתן של ספינות רבות.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:אלי אנמוי
קטגוריה:אלי רוח
קרל ריינקה

[שמאל|ממוזער|קרל ריינקה, [1905 לערך.]]
**קרל היינריך קרסטן ריינקה** (גרמנית: **Carl Heinrich Carsten Reinecke**; 23 ביוני 1824 – 10 במרץ 1910), מלחין, מנצח ופסנתרן גרמני.

## ביוגרפיה
ריינקה נולד באלטונה, שהייתה באותה עת עיר בשלטון דני, כיום רובע בהמבורג. אביו, יוהאן פטר רודולף ריינקה, היה מורה למוזיקה, והילד החל לחבר מוזיקה בגיל שבע. הופעתו הראשונה הפומבית כפסנתרן התקיימה כשהיה בן 12.

למסע הקונצרטים הראשון שלו יצא בשנת 1843 וכתוצאה ממנו התמנה, בשנת 1846, לפסנתרן החצר בדנמרק, שם נשאר עד 1848. בסך הכול כתב ארבעה קונצ'רטי לפסנתר (וקדנצות רבות ליצירות של אחרים, הכלולות בקובץ גדול, שהתפרסם כאופוס 87 שלו). כמו כן חיבר קונצ'רטי לכינור, צ'לו, נבל וחליל.

בשנת 1860 התמנה ריינקה למנהל המוזיקלי של תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג ולפרופסור לקומפוזיציה ופסנתר בקונסרבטוריון שם.

ריינקה נודע בעיקר בסונאטה לחליל שלו, "אונדינה", אבל הוא זכור כאחד המוזיקאים רבי ההשפעה והרבגוניים ביותר של תקופתו. במשך 35 שנים, עד 1902, עסק בהוראה. בין תלמידיו אדוורד גריג, כריסטיאן סינדינג, לאוש יאנאצ'ק, איסק אלבניס, יוהאן סוונדסן, פליקס ויינגרטנר, מקס ברוך, יוליוס רנטגן ועוד רבים אחרים. אחרי פרישתו הקדיש את עתותיו להלחנה, ותפוקתו כוללת קרוב לשלוש מאות יצירות. הוא כתב כמה אופרות, בהן "המלך מנפרד".

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:סגל בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1824
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1910
פריישטאדט (מחוז)

**פריישטאדט** הוא מחוז בצפון מזרח מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. במחוז 27 עיירות, ובירתו היא העיירה פריישטאדט. המחוז משתרע על 993.9 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 65,208 תושבים נכון ל-2014. בראש המחוז עומד Jachs Christian. שכנותיה הן: בצפון גרמניה, במזרח אוסטריה תחתית, בדרום מחוז פרג ובמערב מחוז אורפאר.

## עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
יוליוס ריץ

**יוליוס ריץ** (בגרמנית: **Julius Rietz**; 28 בדצמבר 1812 – 12 בספטמבר 1877) היה מלחין, מנצח וצ'לן גרמני.

## ביוגרפיה
יוליוס ריץ נולד בברלין, בנו של המוזיקאי יוהאן כריסטיאן ריץ. אחיו הבכור היה הכנר אדוארד ריץ. יוליוס למד נגינה בצ'לו אצל מוריץ גאנץ וברנהרד רומברג וקומפוזיציה אצל קרל פרידריך צלטר, שהיה גם מורו של פליקס מנדלסון. אדוארד ריץ היה ידידו של מנדלסון ושני האחים ניגנו עם מנדלסון ברביעיית מיתרים עוד בשנת 1820. בשנת 1829, לקראת ביצוע מתאוס פסיון מאת יוהאן סבסטיאן באך, ביוזמתו ובניצוחו של מנדלסון, העתיקו אדוארד ויוליוס ריץ את תפקידי התזמורת והמקהלה של היצירה. באותה שנה הצטרף ריץ לתזמורת של תיאטרון קניגשטדט. לאחר שדחה את המשרה שהציע לו גספרה ספונטיני בתזמורת החצר של ברלין נסע ב-1834 לדיסלדורף, כעוזר למנדלסון בבית האופרה של דיסלדורף. כשמנדלסון עזב את דיסלדורף, התמנה ריץ למנהל המוזיקלי של העיר.

בשתים-עשרה השנים הבאות עשה לו שם הן כמלחין, שהוציא לאור כ-25 יצירות והן כמנצח. הוא המשיך לנגן בצ'לו לפני קהל, עם פרדיננד הילר ופרדיננד דוויד, בין השאר. ב"פסטיבל עמק הריין" של שנת 1839 היה מנצח משנה לצד מנדלסון, ובפסטיבלים של 1845, 1856 ו-1869 היה המנצח הראשי. בשנת 1848 התמנה למנצח בתזמורת גוונדהאוס של לייפציג ולמורה לקומפוזיציה בקונסרבטוריון של העיר. במשך השנים ערך את המיסה בסי מינור ואת המתאוס פסיון של באך וכן התקין לדפוס את הפרטיטורות ל-14 סימפוניות של יוזף היידן בשביל הוצאת ברייטקופף והרטל. ב-1859 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לייפציג על הישגיו כמלחיו, מנצח ומלומד. ב-1860 התמנה למנהל מוזיקלי של דרזדן. משנת 1874 עד מותו ב-1877 היה המנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.

יוליוס ריץ מת בדרזדן.

## יצירותיו

* אופרות
* מוזיקה למקהלה
* לידר
* שלוש סימפוניות
* פתיחות
* קונצ'רטי
* מוזיקה קאמרית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:צ'לנים גרמנים
ריץ
קטגוריה:סגל בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1812
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
הבית הלאומי (תנועה)

**הבית הלאומי** הוא ארגון שהוקם במטרה לתעל את הכוחות הפועלים נגד תוכנית ההתנתקות למטרות ממוקדות בשטח. התנועה פעלה באמצעות הפצת כרזות שקראו להמונים לבצע פעילויות שונות, חלקן בניגוד לחוק, כדי לעכב ולמנוע את תוכנית ההתנתקות.

בראש הארגון עמדו שי מלכה ואריאל ונגרובר, שהואשמו בהמרדה והועמדו לדין בבית משפט השלום בירושלים וזוכו מחמת הגנה מן הצדק, בשל אכיפה בררנית מצד הפרקליטות נגדם.

בפסק דין בערעור לבית המשפט המחוזי בוטלה ההחלטה לזכותם מחמת הגנה מן הצדק והם הורשעו בהמרדה. בקשת רשות ערעור על קביעה זאת נדחתה במרץ 2009 כמוקדמת מכיוון שההליכים לא הסתיימו.

## פעולות הארגון
* ארגון משמרות מחאה ביותר מ-100 צמתים ברחבי הארץ.
* קריאה באמצעות כרוז לחסום כבישים ברחבי הארץ תחת הכותרת "ניסוי כלים" בתאריך 16 במאי 2005. לכרוז נענו כ-3,000 אנשים, רובם בני נוער, אשר חסמו יותר מ-20 צירים ברחבי הארץ.
* קריאה באמצעות כרוז לפרק את עיר האוהלים שהקים צה"ל בסמוך לרצועת עזה, תוך צעדת ההמונים לגוש קטיף. תוכנית זו לא יצאה לפועל.
* הוצאת חוברת המפרטת את דרכי ההתנגדות והמאבק בתוכנית ההתנתקות בשם "כך עוצרים את העקירה".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני ימין בישראל
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: ארגונים
נבחרת סרק בכדורגל

**נבחרת סרק בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האי סרק שבאיי התעלה. הנבחרת אינה חברה באופ"א או בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או באליפות אירופה בכדורגל. הנבחרת החלה את משחקיה בטורניר הכדורגל של משחקי האיים בשנת 2003 בתחרות שנערכה בגרנזי השכנה. הנבחרת הפסידה בכל ארבעת המשחקים בהם שיחקה. היא ספגה לפחות 15 שערים בכל משחק ובסוף הטורניר, בו לא העפילה משלב הבתים, סיימה עם הפרש שערים 70-0.

קטגוריה:סרק
סרק
תמר אדר

**תמר אדר** (24 ביולי 1939 - 6 בדצמבר 2008) הייתה סופרת, משוררת, תסריטאית ומחזאית ישראלית.

## ביוגרפיה
### קריירה
נולדה בתל אביב. כתבה תסריטים לסדרות טלוויזיה פופולריות לילדים ("אות אות אות", "טלפלא", "מה פתאום?" (קישקשתא), "רגע עם דודלי", "קרוסלה", "רחוב סומסום", "פרפר נחמד" ועוד).
הייתה תסריטאית הבית של "אולפני הרצליה" וכתבה תסריטים לסרטים תיעודיים, סרטי תדמית וסרטי פרסום רבים.

כתבה שירים וסיפורים רבים שהופיעו בתוכניות טלוויזיה, בתקליטים ובאנתולוגיות שונות, וכן שני מחזות, "חרוז הקסם הסודי" ו"אקו ולוגי", שהועלו על הבמה. 
יצירותיה עוסקות בעיקר בעולם הרגשות ורוויות הומור ואיגיון (נון-סֶנס).

הופיעה במפגשים עם ילדים ומבוגרים ברחבי הארץ (מטעם "אמנות לעם", "סל תרבות ארצי", "סל תרבות שטראוס" 
"סל-תרבות ירושלים" ובמסגרות פרטיות), ומנחה סדנאות למבוגרים.

זכתה ב"פרס זאב" לספרות ילדים ונוער מטעם משרד החינוך והתרבות, ובפרס הצילינדר הנודד של אמנות לעם. 

אדר נפטרה ב-6 בדצמבר 2008 ממחלה בגיל 69.

#### ספריה
*מי צבע את השמיים? - 1969 
*קישקושירים של קישקשתא - 1978 
*קישקשתא הכי בעולם! - 1979 
*אוף, איזה אח מרגיז - 1980 (יסוד) 
*עוד מעט יהיה לי אח או אחות – 1980 (יסוד)
*אני גן-חיות שלם – 1981 (יסוד)
*לגור יש גור - 1982 (יסוד) 
*מסע הפריכולים לארץ כלמקום - 1983 
*מסע הפריכולים לכוכב אחר - 1984 
*מי יבוא אל גור – 1984 (יסוד)
*לאן נעלם הירוק? - 1985 
*מתי כבר אהיה גדול? - 1985
*אמא עוד מעט תחזור – 1985 (יסוד)
*חתול, ספן, ליצן (זכה ב"פרס זאב") - 1986
*איפה גור יגור? – 1986 (יסוד)
*אני וקישקשתא הכי בעולם -1987
*לו רק - 1987 (מודן) 
*היער הסודי של גור - 1988 (יסוד)
*בת המלך והצפרדע - (עיבוד) 1988 
*גור והגורה פרפרה – 1989 (יסוד)
*זקנה על נדנדה (פרס נחום גוטמן לאיור) – 1990 (יסוד) 
*אחת, שתיים, שלוש, ארבע - 1990
*גם שוטר לובש פיג'מה? 1991 (מודן)
*אקו ולוגי - (עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער למאיירת הספר, טניה רוטמן) 1993
*אילולי בעולם החלומות - 1998
*הילד שאהב טלוויזיה – 1998 (יסוד)
*הענקטן יהושוע - 1998 (יסוד)
*מחבואים - 2001 (יסוד)
*ציף התחתן עם צוף - 2001 (הקיבוץ המאוחד)
*על ההר עמד עכבר - 2001 (הקיבוץ המאוחד) 
*מפלצת משובצת מגהצת מוצצים – 2005 (יסוד)
*בר המאושר – 2006 (יסוד)
*תזמורת של שקט – 2006 (מודן) 
* אמא, הכול בגללך! - מודן - (למבוגרים) 2000

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט
* 
* 
* 
* 
* תמר אדר ז"ל בפרויקט "קסם של סיפור" 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס נחום גוטמן
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
חג הבשורה

ממוזער|240px|הבשורה למרים, פאולו דה מטיס, 1712
בנצרות, **חג הבשורה** (באנגלית: **Annunciation Day** או **Lady Day**) הוא חג הנחגג ב-25 במרץ לכבוד הבשורה למרים. "הבשורה" היא ההודעה שעל פי הנצרות הביא המלאך גבריאל למריה ב-25 במרץ לשנת 1 לפנה"ס (על פי האמונה הנוצרית). ההודעה נשלחה על ידי אלוהים, ובה נמסר למריה כי היא הרה, וכי בעוד תשעה חודשים היא תלד בן, שאביו הוא האל. בדיוק תשעה חודשים מאוחר יותר (25 בדצמבר) נולד ישו.

המיקום המשוער של "הבשורה" הוא בנצרת, במקום בו עומדת כיום לכבוד המאורע כנסיית הבשורה. על פי מסורות נוצריות הביא המלאך גבריאל למרים שושן צחור ומאז הפרח קדוש למאמינים הנוצרים.

## חג הבשורה בישראל
חג הבשורה (בערבית: **عيد البشارة**) הוא חג רשמי בעדה הנוצרית בישראל וכל אזרח נוצרי בישראל זכאי ליום מנוחה ביום החג. אחד ממאפייני החג בישראל הוא התהלוכה המרכזית היוצאת מכנסיית הבשורה בנצרת. הכניסה לכנסייה מתבצעת בתהלוכה רבת-משתתפים, שבראשה צועדים הצופים האורתודוקסים לקול כלי נגינה. כשהתהלוכה החגיגית מגיעה אל שערי הכנסייה, מפנים הצופים את הדרך לאנשי הדת; לאחר כניסתם נכנסים יתר משתתפי התהלוכה ואחריהם הקהל הרחב. במהלך הכניסה לכנסייה המקושטת נערכות מיסה ודרשה לכבוד החג, בסיומן מחולקים מחוץ לכנסייה כיבוד ומשקאות קלים. לעיתים חג הבשורה נופל על השבוע הקדוש או חג הפסחא, ואז נדחה החג, בדרך כלל לשבוע הראשון שאחרי חג הפסחא.

## ראו גם
* הביקור
* מגניפיקט

קטגוריה:הבשורה
קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
גורליצה

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי גורליצה שנספו בשואה, בבית הקברות בחולון]]
**גורליצה** (בפולנית: **Gorlice**, ביידיש: **גאָרליץ**, נהגה "גוֹרליץ") היא עיר קטנה בדרום פולין (בעבר בגאליציה), 287.2 קילומטר דרומית לוורשה, ובה אוכלוסייה של 26,405 איש (נכון ל-2021).

## תולדות היישוב
בשנת 1401 הוענקו לגורליצה זכויות עיר, ופרנסתה התבססה בעיקר על סחר בתבואות. בשנת 1689 פגעה בעיר דליקה קשה.

במאה ה-19 הוקמו בעיר מפעלים לזיקוק נפט. במהלך מלחמת העולם הראשונה, במאי 1915, העיר הייתה המוקד של מתקפת גורליצה-טרנוב.

## יהודי גורליצה

בתחילה נאסר על יהודים להתיישב בעיר, אך החל מראשית המאה ה-18 החלה להתפתח בעיר קהילה יהודית, ובמחצית השנייה של המאה ה-18 הוקם בה בית כנסת.

במחצית השנייה של המאה ה-19 קיימו יהודי העיר יחסי מסחר עם הונגריה, וייסדו בעיר מספר בתי זיקוק לנפט. בשנים 1874 ו-1898 נערכו פרעות ביהודי העיר על ידי איכרים פולנים.

בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיר מספר תלמודי תורה ובתי ספר יהודיים, בעיקר של חסידות באבוב, וכן פעלו בה חוגים ציוניים ותנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר, בני עקיבא ובית"ר.

בין מלחמות העולם סבלו יהודי העיר מאנטישמיות גוברת מצד שכניהם הפולנים, שכללה מספר מקרים של הכאת יהודים, וכן גילויי חרם והצבת משמרות לפני חנויות של יהודים. בתקופה זו מנתה האוכלוסייה היהודית בעיר כ-6,000 איש, כמחצית מתושבי העיר.

### בשואה
בימים הראשונים של ספטמבר 1939 עזבו את העיר כשליש מיהודיה, ונסו מזרחה. מנגד, הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.

ב-7 בספטמבר נכבשה העיר על ידי הגרמנים, ואלו החלו בלקיחת יהודים לעבודות פרך ובמעשי התעללות פומביים, כגון גזיזת זקנים. כמו כן, בתי הכנסת של העיר חוללו ונשרפו, ומצבות בית העלמין של העיר נעקרו ממקומן, ושימשו לאבני מדרכות בעיר.

בינואר 1940 צוו היהודים בעיר לשאת על ידם השמאלית סרט עם מגן דוד, והוקם בה יודנראט בראשות עורך הדין הציוני הנריק ארנולד, אשר הוכה ונורה על ידי הגרמנים במשרדו בשנת 1941 לאחר שסירב למלא את הוראותיהם.

באוקטובר 1941 הוקם בעיר גטו, אשר הפך בפברואר 1942 לגטו סגור, בו שררה צפיפות גדולה (כעשרה עד חמישה עשר איש בחדר), והיהודים אולצו למסור את דברי הערך שלהם, כאשר משפחות שלא עשו כן נרצחו בשלמותן.

ב-22 ביולי 1942, ערב תשעה באב, ציוו הגרמנים על כל הגברים היהודים להתייצב בכיכר העיר (כיכר דבוז'יסקו), וכ-300 צעירים נשלחו למחנה פלאשוב.

ב-14 באוגוסט 1942, לפנות בוקר, כותר הגטו בעיר על ידי הגרמנים ואנשי המשטרה הפולנית והאוקראינית, והיהודים צוו להתייצב בכיכר דבוז'יסקו. שטח הגטו נסרק, ומי שנמצא בו נרצח במקום. מבין היהודים שהתייצבו בכיכר, כ-200 צעירים נשלחו למחנה פלאשוב וכ-700 זקנים וילדים נשלחו במשאיות לאתר "גארבץ" שליד הכפר אומנישונקה, ושם נרצחו. אנשי היודנראט ומשפחותיהם נרצחו ליד בניין הגסטאפו.

הנותרים בכיכר הועברו לצריפים מול תחנת הרכבת בעיר, שם הוחזקו בצפיפות גדולה, ללא מזון או שתייה, כשלושה ימים, עד שליחתם בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.

מעט היהודים שנותרו בעיר ובכפרי המחוז שלה, והועסקו בעבודות כפייה, הוכנסו לגטו חדש שהוקם בעיר, בו שוכנו כ-700 איש. ב-14 בספטמבר 1942 חוסל גטו זה, ויהודיו שולחו לבלז'ץ.

ב-17 בינואר 1945 שוחררה העיר. כ-200 יהודים שבו אליה, אך עזבוה במהרה ולא נותרו בה יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* גורליצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): ערים
קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
ארנסט פון שוך

**ארנסט פון שוך** (**Ernst Edler von Schuch**; 23 בנובמבר 1846, גראץ - 10 במאי 1914, דרזדן) היה מנצח אוסטרי, שנודע בעבודתו לצד ריכרד שטראוס באופרת החצר בדרזדן.

שוך למד בגראץ ואחר כך בווינה אצל פליקס אוטו בסוף, ובשנת 1867 התמנה למנצח בתיאטרון בברסלאו (אז בגרמניה, כיום ורוצלב בפולין). בהמשך ניצח בווירצבורג (1868–1870), גראץ (1870-1871) ובזל. בשנת 1872 חזר לדרזדן, שם כיהן כמנהל מוזיקלי באופרת החצר, לצד יוליוס ריץ ואחריו לצד פראנץ וילנר. 

בעקבות מסע קונצרטים בברלין, מינכן, וינה ופריז עלתה קרנה של התזמורת באירופה והיא נחשבה לאחד ההרכבים הטובים בעולם. לצד רפרטואר של יצירות ריכרד וגנר הציג לקהל אופרות משל ריכרד שטראוס - "כליון האש" (1901), "סאלומה"(1905),"אלקטרה" (1909) ו"אביר הוורד" (1911), וכן הופעות בכורה בגרמניה של אופרות מאת פוצ'יני ומסקאני.

שוך היה נשוי לזמרת הסופרן קולורטורה קלמנטין שוך-פרוסקה (1850–1932). בתם, ליזל פון שוך, שרה בדרזדן ובווינה. 

ממוזער|200px|ארנסט אדלר פון שוך מנצח על "אביר הוורד" של ריכרד שטראוס, 1912. ציור שמן של רוברט שטרל, (הגלריה הלאומית הישנה, ברלין)

## לקריאה נוספת

A. Eaglefield-Hull, *A Dictionary of Modern Music and Musicians* (Dent, London 1924)* P. Sakolowsky, *E. Schuch* (1901).
* Gerhard M. Dienes (Ed.), „mit mir...“ Ernst von Schuch (1846–1914). Ein Grazer als Generalmusikdirektor in Dresden. Exhibition Catalogue 1999. (Graz City Museum, Graz 1999), 
* שמאל|ממוזער|200px|.ארנסט פון שוךE. Krause, "Richard Strauss, Ernst von Schuch und Dresden." In: Blätter der Staatstheater Dresden, 1963/64
* *Richard Strauss/Ernst von Schuch: Richard Strauss - Ernst von Schuch. Ein Briefwechsel* (An exchange of letters). Edited by Gabriella Hanke Knaus. (= Veröffentlichungen der Richard-Strauss-Gesellschaft (Offerings of the Richard Strauss Society); Band 16). (Henschel-Verlag, Berlin 1999). 
* Große Kreisstadt Radebeul (Ed.), *Stadtlexikon Radebeul* (Historisches Handbuch für die Lößnitz, 2005). 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1914
ליאת אחירון

**ליאת אחירון-איידלמן** (נולדה ב-14 במאי 1974) היא זמרת, שחקנית, כוכבת ילדים, מדבבת ומנחה ישראלית.

## ביוגרפיה
אחירון נולדה וגדלה ברמת גן כבת בכורה מבין שלושה ילדים לזוג הורים שהיו קצינים בצבא קבע.

את תחילת דרכה כזמרת ושחקנית עשתה בשנים 1990–1991 בלהקת צעירי תל אביב והשתתפה בסדרה "לא כולל שירות".

היא התגייסה ללהקה הצבאית של חיל החינוך והנוער, שנקראה אז "להקת חינוך מיוחד", והתפרסמה כאחת מארבעת מבצעי השיר "חורף 73".

לאחר שחרורה מצה"ל הנחתה את התוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. לאחר מכן, הצטרפה לצוות מנחי ערוץ הילדים ב-1998, ממנו פרשה ב-2005. במקביל לעבודתה בטלוויזיה גם החלה ללמוד שיאצו ולהשתתף בטיולי אקסטרים.

במהלך השנים השתתפה במחזות זמר רבים ביניהם "קטנטנות", "מלך סיאם", "עלי באבא וארבעים השודדים", "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" ו"הלב".

היא השתתפה בפסטיגל בשנים 1998, 1999 ו-2001, ובקלטות וסרטי הילדים "דגדוגים", "מועדון גן הרקדנים", "דוד פומפה", "הכבש השישה עשר", "כובע קסמים" ו"ורק אני לא". בנוסף, שרה בקלטת הילדים "בוא אלי פרפר נחמד".

אחירון דיבבה דמויות במספר סדרות וסרטים, ביניהם "טים גלאקסי", "דן מדען", "כלבים בחלל", "על מה ולמה", "המופע המוזיקלי של ג'ק" ו"מגפי המשאלות של ווילי". כמו כן שרה את שיר הפתיחה של הסדרה "בן 10", לצד אסף אבידן.

בשנת 2003 ראה אור ספרה "דניאלה, פתיתים וצמה" בהוצאת כתר.

בשנת 2016 יצא לאור אלבומה הראשון שנקרא "פיסות", ובו מכלול שירים בביצועה אותם היא כתבה והלחינה.

לאחר שנים של הפסקה מעולם המשחק, בשנת 2023 החלה לשחק בסדרה "דרימארס".

### חיים אישיים
אחירון דוגלת באורח חיים טבעי, ובין היתר מבשלת ואופה ביצור חומרים טבעיים, וכן מייצרת בעצמה סבונים ומוצרי טיפוח טבעיים.

בינואר 2026 שיתפה כי היא מתמודדת עם קשיים כלכליים וביקשה מעוקביה סיוע מקצועי.

אחירון מתגוררת בקיבוץ מצר. היא הייתה נשואה לדן איידלמן ולהם ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מנחות ערוץ הילדים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:מתמודדות קדם-האירוויזיון
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:חברי להקת צעירי תל אביב
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:מצר: אישים
קטגוריה:כוכבי ילדים
קטגוריה:זמרות ילדים ישראליות
קטגוריה:זמרי ילדים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
מנחם אשכנזי

שמאל|ממוזער|250px|דיוקנו של אשכנזי על בול לזכרו
**מנחם אשכנזי** (6 באוגוסט 1934 – 13 בנובמבר 2000) היה שופט כדורגל
ישראלי. האסייתי הראשון ששפט במשחקי גביע העולם לכדורגל, במונדיאל 1966. אחד מנציגיו הבולטים של הספורט הישראלי בשנות ה -50 ושנות ה-60 של המאה ה-20.

## קורות חיים
מנחם אשכנזי נולד בבולגריה בשנת 1934 ועלה לארץ עם הוריו בשנת 1936.
בנעוריו, בגיל 16 הצטיין כשחקן כדורגל בקבוצת הנוער של המועדון הפועל פתח תקווה. אולם בעקבות פציעה חמורה ברגל נאלץ להפסיק את הקריירה שלו התחרותית.

אשכנזי הוסמך כשופט בשנת 1957, והוא נחשב לבכיר השופטים הישראלים בשנות ה־60. בשנת 1964 הוסמך כשופט בינלאומי ובאותה שנה, כשהוא בן 30 בלבד, שפט את משחק גמר אולימפיאדת טוקיו. שנתיים לאחר מכן נבחר על ידי פיפ"א לשפוט במשחק רבע הגמר של מונדיאל 1966 בין  ל.
לפרק זמן פעל בארצות הברית כשופט במשחקי האליפות לכדורגל מקצועי שם.

ב**משחקים האולימפיים בטוקיו** בשנת 1964 שפט בסך הכל בארבעה משחקים: במשחק בין ארגנטינה וגאנה שנגמר בתיקו 1:1, ברבע גמר במשחק בין הונגריה ובין רומניה (2:0 לטובת הונגריה), אחר כך בחצי הגמר במשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הקבוצה הגרמנית המאוחדת (שהסתיים בניצחון צ'כוסלובקי 2:1) ובשלב הגמר את המשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הונגריה - שבו ניצחה הקבוצה ההונגרית 2:1.

במונדיאל 1966 באנגליה שפט במשחק בין צרפת ובין מקסיקו (1:1) וברבע הגמר במשחק בין הנבחרות של פורטוגל וצפון קוריאה שהסתיים בניצחון הפורטוגלים 5:3. בנוסף אשכנזי עמד לרשות פיפ"א
כדי למלא במקרה הצורך תפקיד של עוזר שופט, מה שקרה במשחק נוסף בשלבים ההתחלתיים של האליפות.

מנחם אשכנזי שפט ב-45 משחקים בין ארציים וניהל 450 משחקי כדורגל במסגרת הליגה הישראלית. אחר שבשנת 1984 פרש משיפוט פעיל, המשיך להיות מעורב בפעילות באיגוד השופטים, ושימש כחבר בוועדה המקצועית של האיגוד וכמבקר שופטים בליגות הבכירות ובמשחקי הנוער והנערים.

אשכנזי התגורר בפתח תקווה ועבד למחייתו בחברת הגז אמישראגז.

מנחם אשכנזי נפטר בגיל 66 בשנת 2000 משטף דם במוח לאחר ניתוח שעבר בראשו. אלמנתו היא בת למשפחה יהודית מהונגריה. אשכנזי הוא אחיו הבכור של משה אשכנזי (1940-2012), שאף הוא היה שופט כדורגל.

## הנצחה
* פרויקט למצוינות של איגוד שופטי הכדורגל בישראל נקרא על שמו

* בתאריך 6 בדצמבר 2011 דאר ישראל הנפיק סדרה  של 10 בולי דאר הקרויה " אגדת הכדורגל הישראלי".  אחד מהבולים האלה הוקדש  להנצחת זכרו של אשכנזי. הבול עוצב במשותף על ידי  האמנים  אופיר בגון  ומאיר אשל. על השובל מופיעה חתימת ידו של אשכנזי.

## לקריאה נוספת
* Hornyák Lajos: *A labdarúgás játékszabályai (Labdarúgó játékvezetők kézikönyve)* - HOT-FIVE Kft. 2002 
(לאיוש הוריניאק - *כללי משחק הכדורגל - הלימוד של שופט הכדורגל* הוצאת הוט פייב, 2002 בודפשט, בהונגרית)

## קישורים חיצוניים

* מנחם אשכנזי באתר World Referee 
* 
* 
* כתבה באתר כאן נעים מדצמבר 2008
* כתבה בynet אחרי מותו

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי כדורגל ישראלים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
חפרפרת

240px|ממוזער|תילי חפרפרות בדנמרק.
**חפרפרת** (שם מדעי: *Talpa*) היא יונק ממשפחת החפרפרתיים בסדרת אוכלי החרקים בעל כושר חפירה מפותח – במשך דקה אחת היא מסוגלת לחפור באדמה רכה תעלה שאורכה יותר ממטר.

בישראל אין חפרפרות כלל. לעיתים מבלבלים בין החפרפרת לבין החולד. המקור לבלבול היא העובדה ששני בעלי החיים שוכנים מתחת לאדמה ושניהם עיוורים, אך למעט דמיון זה, אין כל קשר ביניהם. זו דוגמה לאבולוציה מתכנסת.

חפרפרות וחפרפזים פיתחו בנפרד אותו מבנה גוף ואורח חיים, אך הם קרובים יותר ליונקים אחרים ובהם תחשי נהרות, שנבובים ופילים.

## מאפיינים
לחפרפרת לרוב פרווה חומה ועבה. היא שוכנת מתחת לפני הקרקע וממעטת לצאת מעליהם, ומשום כך איבדה את יכולת הראייה כמעט לחלוטין, שכן עיניה קטנות מאוד. במהלך חייה היא בונה מערכת מסועפת של מחילות.

במקום עיניה, החפרפרת משתמשת באפה ובאוזניה על מנת למצוא את מזונה. חוש הריח של החפרפרת מאפשר לה לא רק לזהות את טיבו של מקור הריח, אלא גם לאתר את מקומו בצורה מדויקת. לחפרפרת יש שני נחיריים, שבכל אחד מהם קולטני ריח, המעבירים אותות למוחה. המוח של החפרפרת מסוגל לעבד את האות המגיע מכל נחיר כדי לזהות במדויק את הכיוון שממנו מגיע הריח. אפה הרגיש מסוגל להתחקות אחר דרכו של השלשול, מזונה העיקרי, באדמה. החפרפרות משוטטות במנהרותיהן ללא הרף ומחפשות שלשולים, תולעים ובעלי חיים זעירים אחרים למאכל. החפרפרת מסוגלת לאכול ביום אחד מזון כמשקל גופה, ולכן היא נאלצת לחפש מזון מדי שעות אחדות.

## מיון
* סוג **חפרפרת** (*Talpa*)
** מין חפרפרת אלטאי (*Talpa altaica)*
** מין חפרפרת עיוורת (*Talpa caeca)*
** מין חפרפרת קווקזית (*Talpa caucasica)*
** מין חפרפרת אירופאית (חפרפרת מצויה; *Talpa europae*)
** מין חפרפרת האב דוד (*Talpa davidiana)*
** מין חפרפרת לבנטית (*Talpa levantis)*
** מין חפרפרת ספרדית (*Talpa occidentalis)*
** מין חפרפרת רומית (*Talpa romana)*
** מין חפרפרת בלקנית (*Talpa stankovici)*

## ראו גם
* חפרפרת ככובת אף
* חולד ארצישראלי
* חולד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חפרפרתיים
גייל רובין (צלמת)

**גייל רובין** (באנגלית: **Gail Rubin**; 12 באפריל 1938 – 11 במרץ 1978) הייתה צלמת ישראלית-אמריקאית. היא נרצחה בידי מחבלים בשמורת הטבע של מעגן מיכאל כקורבן הראשון של פיגוע כביש החוף.

## ביוגרפיה
נולדה בניו יורק כבתם היחידה של אסטל, פסיכותרפיסטית, וג'ונתן רובין, סגן נשיא חברת מזון.
הייתה קרובת משפחה של הפוליטיקאי והסנטור אברהם ריביקוף.

סיימה את בית הספר התיכון דולטון  ב-1956 והחלה בלימודים אקדמיים באוניברסיטת מישיגן.
סיימה תואר ראשון במכללת פינץ'  בניו יורק בשנת 1960 והחלה לעבוד כעורכת בהוצאת ספרים מרכזית בניו יורק.

ביוני 1969 הגיעה לחופשה קצרה בישראל והחליטה להישאר. בישראל החלה לעבוד כצלמת עיתונות. במלחמת יום הכיפורים התלוותה לחיילי צה"ל ונמנתה עם ראשוני האזרחים שהגיעו למצרים. בשנת 1973 החלה להתרכז בעבודותיה בנושאי נוף וטבע. עבודותיה הוצגו בין השאר במוזיאון היהודי בניו יורק.

בזמן הירצחה עסקה גייל בפרויקט צילומי של תיעוד החי והצומח התנ"כי בארץ ישראל. המחבלים שבהם נתקלה ירו בה בראשה והרגוה. ליד גופתה נמצאה המצלמה ובה התמונות האחרונות שצילמה. נטמנה בבית העלמין יוניון פילד ברובע קווינס שבניו יורק.

שמה הונצח על גבי האנדרטה לחללי הפיגוע. לאחר מותה הוציאו הוריה ספר עם צילומיה בשם Psalmist With a Camera: Photographs of a Biblical Safari בהוצאת Abbeville Press בשנת 1979, וכן הוקם מרכז צילום על שמה במעגן מיכאל (ארכיון צילומי הטבע שלה נוהל על ידי האמן דורון הורוביץ).

בעקבות מותה כתב נתן יונתן את השיר "והרותם היה מלבין", שהולחן על ידי שפי ישי.

עבודותיה מוצגות בתחנה לחקר ציפורי ירושלים.

## קישורים חיצוניים
* Psalmist with a Camera: Photographs of a Biblical Safari הספר שהוציאו הוריה של גייל רובין
* The PLO killed my cousin דברי הספד אשר כתבה אלינור ברצ'ר, בת דודתה של גייל ב-15 במרץ 1978, והתפרסמו בעיתון The Courier-Journal, Louisville, KY
* והרותם היה מלבין מילים לשיר של נתן יונתן
* ג'סיקה זלינר, 
* גייל רובין, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה

קטגוריה:צלמי טבע ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:פיגוע כביש החוף
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
יוהנס שטארק

**יוהנס שטארק** (בגרמנית: **Johannes Stark**; 15 באפריל 1874 - 21 ביוני 1957) היה פיזיקאי נאצי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1919 על גילוי אפקט דופלר בקרני תעלה, ופיצול קווים ספקטרליים בשדה חשמלי (אפקט הנקרא על שמו, "אפקט שטארק").

## קורות חייו
יוהנס שטארק נולד בעיר שיקנהוף (כיום פרייהונג) שבבוואריה. ב-1894 החל ללמוד מתמטיקה, כימיה וקריסטלוגרפיה באוניברסיטת מינכן וסיים את הדוקטורט ב-1897. הוא עבד במספר תפקידים במוסד זה וב-1900 עבר לאוניברסיטת גטינגן, שם מונה למרצה. ב-1908 מונה לפרופסור באוניברסיטת אאכן וכן הרצה במספר אוניברסיטאות נוספות, עד 1922. בשנים 1933–1939 כיהן כנשיא שני המוסדות: "קולקטיב המחקר הגרמני" ו"המכון הפדרלי לפיזיקה וטכנולוגיה".

שטארק פרסם יותר מ-300 מאמרים מדעיים בנושאים פיזיקליים שונים (בעיקר בחשמל). הוא נישא ללואיזה איפלר, ולזוג נולדו חמישה ילדים.
ימין|ממוזער|200px|ספרו של שטארק, "אדולף היטלר, מטרות ואישיות" (בתרגום לדנית)

## שטארק והנאציזם

שטארק היה תומך נלהב של אדולף היטלר ושל המשטר הנאצי. במכתב לעיתון "Das schwarze Korps" (עיתון ה-SS) תקף את עמיתו הפיזיקאי ורנר הייזנברג, אף הוא חתן פרס נובל לפיזיקה, וכינה אותו "יהודי לבן" בשל תמיכתו ב"פיזיקה היהודית" של אלברט איינשטיין לתורת היחסות של איינשטיין היו מדענים נאצים רבים שהתנגדו, למשל חתן פרס נובל פיליפ לנארד. עם עליית הנאצים לשלטון, הם ניסו בהצלחה רבה למדי לא רק לפטר את כל  את הפיזיקאים והמדענים היהודיים בגרמניה אלא גם לנסות למחוק את כל התיאוריות שלהם, וכך שטארק הצליח לקבל מהשלטונות הנאצים סמכות על כל תחום הפיזיקה והרפואה בגרמניה.

שטארק כתב מספר ספרים בהם פירט את משנתו הנאצית הגזענית. בספרו "סוציאליזם לאומי ומדע" (בגרמנית: Nationalsozialismus und Wissenschaft) טען כי על המדע להציב את שירות המדינה בעדיפות ראשונה - ולכן תחומי המחקר החשובים הם אלו שיכולים לתרום לשיפור הצבא והתעשייה. הוא תקף פיזיקאים תאורטיים בכנותו אותם "יהודים" והפעיל לחצים על מנת שמחזיקי העמדות המדעיות הבכירות בגרמניה יהיו "ארים" טהורים. עוד מטענותיו כי "מדענים יהודים חסרים את הכישרון לפעילות יצירתית אמיתית במדע".

בשנת 1947 נשפט ונשלח לארבע שנות מאסר בשל קשריו עם המשטר הנאצי.

## קישורים חיצוניים

* פרגמטים, דוגמטיים ויהודים לבנים, על יוהנס שטארק באתר מכון ויצמן למדע
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וירצבורג
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:בוואריה: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1874
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
בן-ציון באייער

**בן-ציון באייער** (1936 – 29 באוגוסט 2021) היה עורך דין ישראלי. את עיקר פרסומו קנה כספורטאי רבגוני. הוא היה שחקן כדוריד בקבוצת מכבי רמת גן ונבחרת ישראל בכדוריד בעבר, שוער כדורגל בקבוצת בני יהודה תל אביב, כדורסלן בקבוצת מכבי רמת גן, שחיין, שחקן כדורמים בקבוצת מכבי תל אביב, וכן עסק בענפי ספורט נוספים ובהם אתלטיקה.

## ביוגרפיה
בשנת 1967 סיים את קורס מאמני הכדוריד השני שנערך במכון וינגייט.

כמו כן עסק בענפי אתלטיקה, התחרה בסיוף, רוגבי והורדת ידיים והשתתף במירוץ המרתון העממי.

כעורך דין הרבה באיער לייצג ספורטאים בפני קבוצותיהם וכן בבתי דין משמעתיים.

בראיון בשנת 2003, סיפר באיער כי הוא מוכתר במהדורה הישראלית של ספר השיאים של גינס, כאדם שעסק בתחומי הספורט הרבים ביותר.

באיער שימש כנשיא האיגוד הישראלי בהורדת ידיים, סגן נשיא האיגוד האירופי בהורדת ידיים וסגן נשיא האיגוד העולמי בהורדת ידיים.

נפטר ב-29 באוגוסט 2021.

## קישורים חיצוניים

* בן ציון באיער, באתר "מוזיאון בני יהודה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אירועים, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורמים ישראלים
קטגוריה:שחיינים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:ספורטאי מכבי תל אביב
קטגוריה:מאמני כדוריד ישראלים
קטגוריה:עסקני ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
הסתדרות נשים עבריות

**הסתדרות נשים עבריות** היה ארגון נשים יהודי שפעל בארץ ישראל בשנים 1920–1933. עיקר עיסוקו היה בסיוע לנשים הרות ולאמהות צעירות ועבודה סוציאלית. הארגון הקים את תחנות "טיפת חלב" הראשונות בארץ ישראל. 

בשנת 1933 התאחד הארגון עם הפדרציה הארצית של ויצו. הארגון המאוחד, שנקרא הסתדרות נשים ציוניות, היה לחלק מויצו העולמית.

## הקמת ההסתדרות
התארגנות הסתדרות נשים עבריות החלה על בסיס מקומי בירושלים. בת-שבע קסלמן, פעילת הדסה מארצות הברית שהגיעה לארץ-ישראל בשנת 1919, נפגשה בתנאים הקשים של הלידה וגידול התינוקות בירושלים, ובשיעור תמותת התינוקות הגבוה. היא הגתה את הרעיון של ארגון נשים מקומי, שיפעל בשיתוף פעולה עם הדסה. יושבת ראש הארגון הראשונה הייתה הנרייטה סאלד, שאף היא עלתה באותה תקופה מארצות הברית. אספת ההקמה שלו נערכה בירושלים ביולי 1920, ונכחו בה כ-100 נשים מכל העדות. בשנים הבאות נוספו על הסניף הירושלמי ארבעה סניפים נוספים, בתל אביב, חיפה, צפת וטבריה.

## תחומי פעילות ומטרות
למרות עיסוקה בסיוע לזולת, לא הייתה הסתדרות נשים עבריות ארגון צדקה מסורתי. היא נועדה גם לארגן את הנשים המקומיות ולמשוך אותן לעבודה ציבורית. כבר באספת ההקמה התקבלה החלטה, שההסתדרות תארגן את כלל הנשים, גם מגישות העזרה וגם אלה העלולות להזדקק לה. לשם כך נקבעו דמי חברה נמוכים. החידוש היה בתפיסה, שהנזקק אינו מקבל נדבה אלא את המגיע לו כחבר בקהילה. מטרת הסיוע הוא הפחתת מספר הנזקקים ושיפור החברה. 

אחד מתחומי הפעילות העיקריים של ההסתדרות היה רפואה לנשים הרות ולתינוקות, ובכלל זה רפואה מונעת. תחנות הסיוע לאם ולילד ("טיפת חלב"), שהוקמו בהתחלה בירושלים ולאחר מכן באזורים אחרים, נועדו לספק ליווי רפואי לאמהות ולידיהן, אבל גם לספק הדרכה וייעוץ. במקביל התחילה לסייע למשפחות במצוקה, והקימו מרכזים ללימוד עברית, תפירה ולפעולות תרבותיות. פעילותה הייתה מאורגנת ומתוכננת והניחה את היסודות לעבודה הסוציאלית המקצועית בארץ. יש לציין שמרבית הפעילות היו בעצמן עולות חדשות, שהמפגשים החברתיים של ההסתדרות סיפקו להן מסגרת חברתית ותרבותית וכלי להתגברות על קשיי השפה. ממפגשים חברתיים אלה יצאו גרעיני ההתנדבות שנועדו לעזור לאחרות.

הסתדרות נשים עבריות הוציאו לאור את עיתון "האשה" בין השנים 1926-1929, עיתון הנשים הראשון בארץ ישראל שיצא באופן סדור.

## האיחוד עם ויצו
החל מאמצע שנות ה-20 החלו דיונים על איחוד ארגוני הנשים הפעילים בארץ ישראל. מטרות האיחוד היו יצירת עצמאות וריכוז הכח מול ההחלטות שהתקבלו בחו"ל מצד אחד, וריכוז מאמצי גיוס הכספים מצד שני. ניסיונות אלה נתקלו בקשיים על רקע ההבדלים בגישה ובדגשים של הארגונים השונים, אבל לבסוף הצליח המהלך ובשנת 1933 התאחדה הסתדרות הנשים העברית עם הפדרציה הארצית - ויצו. הגוף המאוחד נקרא הסתדרות נשים ציוניות, ופעל תחת כנפי ויצו העולמית.

## ראו גם
* פמיניזם בישראל
* התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל

## לקריאה נוספת
* אסתר זמורה, **נשים עבריות ציוניות - סיפורה של "הסתדרות נשים עבריות"**.
* עפרה גרינברג, חנה הרצוג, **ארגון נשים וולונטרי בחברה מהתהווה - תרומתה של ויצו לחברה הישראלי**.
* חנה ספרן, **לא רוצות להיות נחמדות**

## קישורים חיצוניים
* חנה הרצוג - ארגוני נשים בחוגים האזרחיים - פרק נשכח בהיסטוריה של היישוב
* מיכל זמורה כהן, 

קטגוריה:מפלגות ביישוב
קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:איגודים
קטגוריה:ארגוני נשים ביישוב
גיבוש (קבוצה)

**גיבוש** הוא תהליך חיברות של קבוצת אנשים, לפעמים מכונה כך אירוע יזום שנועד ללכד ולאחד קבוצת אנשים לקראת המשך פעילות משותפת. במהלך הגיבוש מתכנסת הקבוצה כולה ביחד לפעילויות שונות אשר במהלכן נוצרות הכרויות קרובות ומתגבשים דפוסי פעולה משותפים. אופי הגיבוש, כמו גם פרק הזמן שהוא נמשך, תלויים בנסיבות שבהן הוא מתקיים.

## הגיבוש הצבאי

בצה"ל מתקיים הגיבוש כחלק מתהליך הקמתה של יחידה צבאית, והוא שלב מקדים לפני הצטרפות החיילים ליחידה. במהלך הגיבוש, שיכול להימשך בין ימים אחדים לבין שבועות, יעברו החיילים אימונים שונים ויעמדו לפני בעיות הדורשות מאמץ גופני ויכולת עבודה בצוות. ככל שהיחידה נחשבת יותר ומוערכת יותר – כך יהיה תהליך הגיבוש קשה ומפרך יותר.

לגיבוש הצבאי שתי מטרות:
***מטרה חברתית** – לגבש קבוצת חיילים שאינם מכירים זה את זה לקראת הקמת היחידה בה הם עומדים לשרת. מהלך הגיבוש יסייע לכל חייל להיות חלק מהקבוצה, ולכל הקבוצה לתפקד כיחידה אחת.
***סינון** - במהלך הפעילות השוטפת, צופים מפקדי היחידה בכל חייל וחייל, ומעניקים לו ציונים אישיים הנוגעים לתפקודו האישי והחברתי. בסוף הגיבוש נותרים רק החיילים אשר התאימו לדרישות היחידה.

תהליך דומה לגיבוש הצבאי – הוא הגיבושון, שהוא גיבוש הנמשך תקופה קצרה, לכל היותר יום או יומיים, ובו המטרה העיקרית היא הסינון ובדיקת יכולתו של החייל לעמוד במשימות היחידה המגבשת.

## גיבוש חברתי
גיבוש חברתי עשוי להיערך במקומות בהם מכירים בחשיבות "רוח הצוות", והוא נפוץ בחברות מסחריות וארגונים גדולים. הגיבוש יכול להיות יום משותף של בילוי לכל העובדים, נסיעה מאורגנת של העובדים לאירוע בחו"ל, או ערב משותף הכולל פעילות חברתית בנושאים שונים, כמו: משחקי חברה, דיונים, משחקי ספורט (בדרך כלל משחקי כדור למיניהם) וכדומה.

הדינמיקה הקבוצתית בפעילות הגיבוש אמורה לחזק יחסי אמון וקרבה, ולתרום להגברת המוטיבציה של העובדים בחברה, ולהיכרות טובה יותר של העובדים אחד את השני – היכרות שתאפשר להם לשתף פעולה בעבודה היומיומית, שהיא במקרים רבים מונוטונית.

גיבוש מתקיים גם בקבוצות ספורט ואוהדיהן ובספורט באופן כללי בדרך כלל, בתנועות נוער, בכיתות ובשכבות בית ספר, ובמקומות אחרים בהם ישנן קבוצות אנשים בפעילות משותפת. בשנים האחרונות הופך הגיבוש (או ה"גיבושון") לנפוץ במסגרות שונות ורחבות יותר, ונוספת לו מטרה של יחסי ציבור. כך למשל, מכללה אקדמית שמעוניינת להביא תלמידים להרשמה, מארגנת להם "ימי גיבוש" הכוללים היכרות בין המיועדים להירשם לבין אלה שנרשמו כבר.

## קישורים חיצוניים
שוקה די-נור, רוח צוות, אתר לב לדעת

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:סוציולוגיה ארגונית
קטגוריה:פסיכולוגיה חינוכית
קטגוריה:הדרכה
ממלכה (טקסונומיה)

**ממלכה** היא הרמה השנייה הגבוהה ביותר במבנה ההירארכי של מיון עולם הטבע (טקסונומיה).

## מיון ליניאוס
המיון המדעי-הראשון שנקט גישה מדעית ושיטתית למיון היצורים החיים נעשה על ידי לינאוס, מדען שוודי בן המאה ה-18.

בהצעתו הראשונית (במאה ה-18) של המדען השוודי קארולוס ליניאוס (קארל פון לינה) למיון עולם הטבע נכללו שתי ממלכות:
* **[[צמחים]]**. ממלכת הצמחים כללה גם אצות וחיידקים.
* **[[בעלי חיים]]**. ממלכת בעלי החיים כללה גם חד תאיים כפרוטוזואה.

עם הזמן התגלו יצורים שאותם לא ניתן היה לשייך לאף אחת משתי ממלכות הללו, ונוצר הצורך להוסיף ממלכות נוספות.

## מיון אמצע המאה ה-20
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מקובל למיין את היצורים בעולם הטבע לחמש ממלכות:
* **[[מונרה]]** (Monera) שכללה חיידקים וכחוליות.
* **[[פרוטיסטה]]** (Protista) שכללה חד תאיים כפרוטוזואה.
* **[[פטריות]]** (Fungi).
* **[[צמחים]]** (Plantae) שכללה גם כמה קבוצות של אצות.
* **[[בעלי חיים]]** (Animalia).
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שונה המיון ומרבית האצות הועברו לממלכת הפרוטיסטה. המיון לחמש ממלכות נותר כקודם.

## מיון עדכני
שיטת המיון של ליניאוס מבוססת על דמיון בתכונות היצורים ובמראם. כיום, עם התפתחות הביולוגיה, הפכה שיטה זו למיושנת. שיטות מיון חדשות שהוצעו, מבוססות בעיקר על דמיון גנטי. כתוצאה מכך, קבוצות רבות של יצורים שנחשבו כיחידות עקביות, אינן עוד כאלה.

שיטות המיון המודרניות מחלקות את היצורים לשלוש על־ממלכות:
* **[[חיידקים]]** (Bacteria). יצורים חסרי גרעין-תא. שייכים לממלכת הפרוקריוטה
* **[[ארכאונים]]** (Archaea). יצורים חסרי גרעין-תא, שייכים לממלכת הפרוקריוטה
* **[[איקריוטיים]]** (Eukaryota). יצורים בעלי גרעין-תא.

האיקריוטיים ממוינים לחמש ממלכות:
* **ממלכת [[פרוטיסטים|חד-תאיים]] (Protozoa)**
* **ממלכת [[בעלי חיים]]** (Metazoa)
* **ממלכת ה[[צומח]]** (Viridiplantae)
* **ממלכת ה[[פטריות]]** (Fungi)
* **ממלכת ה[[אצות]] (Chromista)**

עם זאת, עד עתה לא הצליחה אף שיטה למלא את המקום של שיטת המיון של ליניאוס הנפוץ והביולוגים עדיין משתמשים בה רבות.

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אבריטניה

**אבריטניה** (ביוונית: **Ευρυτανία**) הוא חבל ארץ הררי ביוון התיכונה, המהווה יחידה אזורית של מחוז מרכז יוון. בירת החבל והעיר הגדולה בה היא קַרפֶּניסי (Καρπενήσι), שאוכלוסייתה מונה כ־8,000 נפש, מתוך האוכלוסייה הכללית של החבל המונה כ־20,000 איש בלבד.

## גאוגרפיה
אבריטניה שוכנת בחלקו הדרומי של רכס הפינדוס. האזור עבר תלאות גאולוגיות רבות ובמקום נפוץ למצוא היפוכי שכבות ושכבות סלע זקורות. עקב כך, אבריטניה מתאפיינת במצוקים תלולים, נהרות גועשים היוצרים קניונים מפותלים ונקיקים נסתרים שבתוכם נובעים מעיינות זכים.

צמחיית האזור מתאפיינת בצמחייה כרקוצית בחגורה האלפינית מעל לגובה של 1,700 מטרים, ארזים, אשוחים, ערערים ומחטניים בני־שיח בחגורה הנמוכה יותר (900–1,700 מטרים) וצמחייה מעורבת של רחבי עלים נשירים וירוקי עד בחגורות הנמוכות יותר.

למרות האקלים והגובה, עקב הטופוגרפיה הדרמטית, ניתן למצוא במרחק אווירי קטן יחסית אשוחים חובבי גובה וקור לצד דלבים אשר חובבים חום ולחות ושורשיהם במימי הנהרות.

## היסטוריה
בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים היוונית, שימש האזור מחסה ומסתור לארגונים לוחמים. הגרמנים התמודדו עם הלוחמים על ידי הרג שיטתי של שכבת גיל גברית באזור. מלחמת האזרחים תרמה את חלקה, העיור הוסיף את השפעתו וכך נוצר מצב של דילול אוכלוסייה משמעותי ומחסור חמור בגברים בני 40–60.

בסוף שנות התשעים של המאה ה־20 החלה חזרה של תושבי הערים אל הכפרים. החזרה מתאפיינת בעיקרה בשיקום בתי הילדות והפיכתם ל"צימרים" משפחתיים. תנופת החזרה עוררה תנופת תיירות, וכפרים רבים חזרו להיות מוקד משיכה לצעירים, בעיקר בימות הקיץ בהם השהייה באזורים הנמוכים של יוון חמה ומעיקה.

## אתרים מרכזיים
* מנזר פרוסוס המבודד הבנוי על מדף סלע תלול. לפי האמונה בכנסיית המנזר שמור איקונין הבתולה הקדושה, שעל־פי האמונה העממית אוצר בתוכו כוחות ריפוי ומהווה מקום עלייה לרגל לחולים רבים מרחבי יוון. האיקונין קדוש בעיקר לנשים הרות ובעלי ילדים קטנים.
* מוורי ספליה (המערה השחורה) – מערה קטנה אשר שימשה מקום מסתור לפרטיזנים בזמן מלחמת העולם השנייה.
* אתר הסקי של טימְפְֿריסטוס (Τυμφρηστός), המתנשא לגובה 2,315 מטר ומהווה חלק מרכס הפינדוס.
* אגם קרימסטון – אגם מלאכותי גדול בעל "זרועות תמנון" המנקז אליו 5 נהרות שונים. המים בעלי צבע תכלת בהיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: יחידות אזוריות
פרנץ ולזר-מסט

**פראנץ ולזר-מסט** (בגרמנית: **Franz Welser-Möst**; נולד ב-16 באוגוסט 1960) הוא מנצח אוסטרי.

ולזר-מסט הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי, השביעי במספר, של תזמורת קליבלנד. ולזר-מסט כיהן גם כמנהל המוזיקלי של הרכבים נוספים, ביניהם התזמורת הפילהרמונית של לונדון, האופרה של ציריך והאופרה של וינה.

## ראשית הקריירה
ולזר-מסט נולד בלינץ שבאוסטריה, ולמד אצל המלחין בלדווין זולצר.

הופעותיו הראשונות החשובות כמנצח היו בפסטיבל זלצבורג בשנת 1985 ולאחר מכן עם הפילהרמונית של לונדון בשנת 1986. בחמש השנים הבאות בקריירה שלו, הוא הופיע כמנצח אורח עם תזמורות שונות (מהבולטות שבהן הפילהרמונית של וינה עליה ממשיך לכהן כמנצח אורח עד היום.) הופעתו הראשונה באמריקה הייתה עם תזמורת סנט לואיס בשנת 1989. בהמשך קיים גם הופעות אורח באטלנטה, בוסטון, ניו יורק ושיקגו, תוך גיחות תכופות חזרה לפילהרמונית של לונדון.

בשנת 1990 נענה ולזר-מסט להזמנת הפילהרמונית של לונדון והיה למנהלה המוזיקלי. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל מוזיקלי באופרה של ציריך. בשנותיו שם ניצח על 27 הפקות חדשות, לצד הצגות חוזרות רבות מספור. מבין הבולטות שבהן ניתן למצוא את הצגות "מחזור הטבעת" בשלמותו. הוא התמנה למנהל מוזיקלי כללי של האופרה של ציריך בספטמבר 2005, והתחייבותו לאופרה נמשכה עד שנת 2011. בעונת 2005-6 ניצח על "ארץ השפלה" של ד'אלבר, "פיטר גריימס" של בריטן, דון ג'ובאני של מוצרט ו"פיראבראס" של שוברט. בעונת 2006-7 ניצח על "נישואי פיגארו" של מוצרט, "אראבלה" ו"אביר הוורד" של ריכרד שטראוס, ו"דון קרלוס" ו"לה טרוויאטה" של ורדי. עוד צפויה הפקה בימתית של "סצנות מתוך פאוסט" של שומאן, על פי גיתה.

## [[קליבלנד]]
ולזר-מסט ניצח לראשונה בהופעת אורח על תזמורת קליבלנד בשנת 1993. התזמורת הודיעה, שוולזר-מסט יחליף את כריסטוף פון דוהנאני כמנהל מוזיקלי בשנת 1999, והוא נכנס לתפקידו בספטמבר 2002 ונשאר בתפקיד זה עד עונת 2011-12. 

בעונת 2006-7 כללה תוכנית התזמורת יצירות חשובות מן הרפרטואר המרכזי, ביניהן הסימפוניה ה-9 של בטהובן והסימפוניה ה-2 של ברהמס. וכן יצירות, שאינן מבוצעות לעיתים קרובות בתזמורת קליבלנד, כמו "הווריאציות הסימפוניות" של אלברטו חינסטרה, סימפוניה 103 של היידן ("הולם התופים"), "אטמוספירות" של ג'רג' ליגטי, "טאפיולה" של ז'אן סיבליוס וביצוע קונצרטנטי של "אביר הוורד" של ריכרד שטראוס. 

תזמורת קליבלנד מרבה בסיורי קונצרטים בניצוחו של ולזר-מסט, ונהנית משבחי הביקורת. היא משתתפת בפסטיבלי מוזיקה באירופה, בהם הופעות שנתיות קבועות בווינה ובלוצרן. בארצות הברית התזמורת מסיירת מחוף לחוף ומנגנת לעיתים קרובות בקרנגי הול. בינואר 2007 החלה התזמורת במיזם מופעים בן עשר שנים במרכז אמנויות הביצוע של מיאמי, הכולל שלושה שבועות של קונצרטים ושיתוף פעולה חינוכי בכל חורף.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1960