open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חלת דבש

**חַלַת דְבַשׁ** היא מבנה טבעי שנוצר על ידי דבורי דבש בתוך הכוורות שלהן. חלת הדבש עשויה מדונג דבורים אותו מפיקות הדבורים מבלוטות מיוחדות בגופן. חלת הדבש מורכבת ממספר רב של תאים משושים - צורה אשר מאפשרת לדבורים לאחסן כמויות גדולות של דבש תוך שימוש בכמות מינימלית של דונג דבורים.

בכוורת לחלת הדבש מספר שימושים חשובים - היא משמשת בעיקר לאחסון הדבש, שהוא מקור המזון העיקרי של הדבורים, ולאחסון האבקה אותה אוספים הדבורים מפרחים, אשר מספקת רכיבים תזונתיים חיוניים לתזונה של הדבורים. בנוסף, חלת הדבש מהווה גם סביבה בטוחה למלכת הדבורים אשר בה היא מטילה את הביצים שלהם שמתפתחים בהמשך לזחלים, לאחר מכן לגלמים ולבסוף לדבורים.

עבור בני אדם, חלת הדבש שימשה במשך מאות שנים כמקור לדבש, המשמש כממתיק במזונות ומשקאות רבים, ושעווה אשר משמשת לייצור נרות, מוצרי קוסמטיקה ומוצרים אחרים. הדבוראים נוהגים להסיר בזהירות מהכוורות את חלות הדבש על מנת לאסוף מהן דבש ושעווה. מכיוון שבניתת חלת הדבש דורשת מדבורים אנרגיה ומשאבים ניכרים, לרוב הדבוראים נוטים להחזיר את השעווה לכוורת לאחר הוצאת הדבש על מנת לאפשר לדבורי הדבש להמשיך למלא מחדש את התאים הריקים במקום לבנות תאים חדש מאפס.

## גלריית תמונות

Western_honey_bee_on_a_honeycomb.jpg|טקסט=A Western honey bee on a honeycomb| דבורת דבש על חלת דבש
Honeycomb-Process.png|טקסט=The bees begin to build the comb from the top of each section. When a cell is filled with honey, the bees seal it with wax.| דבורים בונות חלת דבש
Bienenwabe_mit_Eiern_und_Brut_5.jpg|טקסט=Honeycomb with eggs and larvae| חלת דבש עם ביצים וזחלים
Apis_florea_nest_closeup2.jpg|טקסט=Closeup of an abandoned Apis florea nest in Thailand. The hexagonal grid of wax cells on either side of the nest are slightly offset from each other. This increases the strength of the comb and reduces the amount of wax required to produce a robust structure.| תצלום תקריב של קן דבורת-הדבש הננסית אשר ננטש
Honey_comb.jpg|טקסט=Honeycomb| חלת דבש
Bienenwabe_Ausbau_der_Mittelwand_79a.jpg|טקסט="Artificial honeycomb" foundation plate in which bees have already completed some cells| חלת דבש מלאכותית בה הדבורים מילאו חלק מתאים
קובץ:Western_Honey_Bees_and_Honeycomb.JPG|טקסט=Western honeybees and honeycomb| דבורי דבש בחלת דבש מלאכותית
קובץ:Machine-made_honeycombs.jpg|טקסט=Honeycombs made by machine with beeswax and with the whole structure of the hexagonal cell already built| חלות דבש מלאכותיות עם שעוות דבורים
קובץ:Waxing_Honeycombs_on_the_grill.jpg|טקסט=Cooking a grilled honeycomb with larvae at the Oudong Market in Cambodia| צליית חלת דבש על הגריל עם הזחלים בשוק אודונג בקמבודיה
קובץ:Honeycombs_for_Sale_-_Saraeyn_-_Iranian_Azerbaijan_-_Iran_(7421128352).jpg|חלות דבש למכירה באיראן


## ראו גם
* מבנה כוורת

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דבורים
קטגוריה:דבוראות
קטגוריה:דבש
מאיץ LEP

[שמאל|ממוזער|250px|[מהוד מחילה ששימש להאצת חלקיקים במאיץ LEP]]
**מאיץ LEP**  (Large Electron-Positron Collider) שימש כמתקן הניסוי המרכזי של CERN בשנים 2000-1989. חלקו המרכזי של LEP נבנה במנהרה טבעתית שאורכה 27 קילומטרים, המצויה בעומק של 100 מטר, ואשר נחצבה במיוחד לצורך הניסוי. בצינורות שהותקנו בתוך המנהרה נעו אלקטרונים ופוזיטרונים בכיוונים מנוגדים. סביב כל אחת מארבע נקודות האינטראקציה (התנגשות) של האלקטרונים והפוזיטרונים נבנה גלאי חלקיקים שנועד למצוא את החלקיקים שנוצרים באינטראקציה ולמדוד את תכונותיהם ואת התכונות של תוצרי ההתפרקות שלהם.

## היסטוריה
האישור לבניית מאיץ LEP התקבל בשנת 1981 וחציבת המנהרה החלה ב-1983. בפברואר 1988 הסתיימה החציבה, והפעלתו הראשונית של המאיץ התרחשה ביולי 1989. בשלב הראשון פעל המאיץ באנרגיה הדרושה ליצירת בוזון Z (כ- GeV  91). בהמשך הועלתה האנרגיה על מנת לייצר זוג בוזוני W (כ-GeV  161). בשלב האחרון של הפעלתו הועלתה האנרגיה עוד יותר, עד כדי GeV  209, וזאת על מנת לנסות לייצר את בוזון היגס. הואיל ובוזון היגס לא נתגלה, הוחלט להפסיק את הפעלת מאיץ LEP בשנת 2000, וזאת על מנת לא לעכב את בנייתו של מאיץ LHC באותה מנהרה.

## מבנה
האלקטרונים והפוזיטרונים הואצו במספר שלבים לפני כניסתם לצינורות הטבעתיים הראשיים של מאיץ LEP. לשם כך נעשתה התאמה של מאיצים ישנים יותר, דוגמת מאיץ SPS, לצורך האצת לפטונים. ההאצה עצמה התבצעה באמצעות מהודי מחילה שעבדו בתדר רדיו (RF cavity). כיפוף קרני האלקטרונים והפוזיטרונים, על מנת שינועו במסלול טבעתי, נעשה בעזרת מגנטים דיפוליים, וריכוז הקרניים נעשה בעזרת מגנטים ארבע-ראשים (קוואדרפוליים). 

סביב נקודות האינטראקציה של מאיץ LEP הותקנו ארבעה גלאים רב-תכליתיים: אלף (ALEPH), דלפי (DELPHI),  L3 ואופל (OPAL). שלושה מוסדות מחקר ישראליים, מכון ויצמן, אוניברסיטת תל אביב והטכניון, היו שותפים לניסוי OPAL ונטלו חלק בבניית החיישנים שלו. בניית ארבעה גלאים שונים למטרות זהות נועדה לעודד את התחרות ולאפשר ביקורת הדדית.

## תוצאות
הניסויים שנערכו באמצעות מאיץ LEP הצליחו לאשש מספר גדול מתחזיות המודל הסטנדרטי, בעיקר אלו הנוגעות לכוח האלקטרו-חלש, ולמדוד בדיוק רב את המסות של בוזוני W ו-Z אשר התגלו בניסוי קודם של CERN בשנת 1983. מדידת רוחב פיק המסה של בוזון Z, שיכול להתפרק לחלקיקי נייטרינו, איששה את ההנחה שקיימים בדיוק שלושה דורות של חלקיקי נייטרינו קלים. 

לקראת סוף הפעלתו של מאיץ LEP נראה היה שקיימות ראיות לקיומו של בוזון היגס במסה של GeV  114. הוחלט להאריך את משך הניסוי במספר חודשים, אולם ראיות נוספות לא נתגלו בפרק זמן זה. לאחר ניתוח מדוקדק של המידע בעזרת כל הגלאים נמצא שלא ניתן לאשש את קיומו של בוזון היגס בעזרת מאיץ LEP. בעזרת התוצאות שנאספו הוצב חסם תחתון למסה שלו - GeV  114.4 בוודאות של 95%. החסם נמוך יותר אם מדובר בבוזון היגס במסגרת תורת הסופר-סימטריה.

## קישורים חיצוניים

*מאיץ LEP באתר של CERN
*קבוצות המחקר וגלאי החלקיקים של מאיץ LEP

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאיצי חלקיקים
קטגוריה:CERN
וילה ריטולה

**וילה איינו ריטולה** (בפינית: **Vilho ("Ville") Eino Ritola**; 18 בינואר 1896 – 24 באפריל 1982) היה רץ פיני שהתמחה בריצות ארוכות וזכה בשמונה מדליות אולימפיות מהן 5 זהב בשנות ה-20 של המאה ה-20. בזירה הבינלאומית, ריטולה וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "**[[הפינים המעופפים]]**".

## ביוגרפיה
ריטולה נולד ב-Peräseinäjoki שבפינלנד והיגר לארצות הברית כשהיה בן 17, כדי להצטרף לשבע אחיותיו, שהיגרו קודם לכן. בארצות הברית הצטרף ריטולה למועדון האתלטיקה הפיני-אמריקני והתאמן יחד עם הנס קולמיינן, שעבר להתגורר בארצות הברית לאחר אולימפיאדת סטוקהולם (1912). קולמיינן ניסה לשכנע את ריטולה להצטרף למשלחת הפינית לאולימפיאדת אנטוורפן (1920) אך ריטולה אמר שאינו מוכן עדיין.

באולימפיאדת פריז (1924) היה ריטולה בכושר מצוין וזכה בארבע מדליות זהב ושתי מדליות כסף. בהיעדרו של בן ארצו פאבו נורמי, זכה ריטולה בריצת 10000 מטר תוך שהוא שובר את שיא העולם בו החזיק ביותר מ-12 שניות ומקדים את הבא אחריו בכ-200 מטר. שלושה ימים לאחר מכן, הוא ניצח בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אולימפי חדש של 9:33.6 דקות לפני בן ארצו היהודי אליאס כץ (9:44.0 דקות) ופול בוטם מצרפת (9:45.2 דקות). למחרת זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר אחרי נורמי. גם בריצת שדה זכה במדליית כסף אחרי נורמי ובמדליית זהב הקבוצתית. במדליית זהב נוספת זכה יחד עם הקבוצה הפינית בריצת 3000 מטר קבוצתי ביחד עם נורמי וכץ.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ריטולה במדליית זהב בריצת 5000 מטר לאחר שברח לנורמי בקשת האחרונה והשיגו ב-12 מטר. בנוסף, זכה במדליית כסף, אחרי נורמי, בריצת 10000 מטר.

ריטולה מעולם לא התחרה באליפות פינלנד, אבל זכה בכמה מדליות באליפויות החובבים בארצות הברית, במרוצים לשישה ועשרה מייל, מרוץ שדה ובמרוץ ל-2000 יארד מכשולים.

לאחר המשחקים האולימפיים פרש ריטולה מאתלטיקה והמשיך להתגורר בארצות הברית.

ב-1971 שב חזרה לפינלנד שם חי עד יום מותו בהלסינקי ב-1982, בגיל 86.

הקריירה של ריטולה נתנה השראה לביטוי בפינית "Ottaa ritolat", ובתרגום חופשי "למשוך את ריטולה" שפירושו לבצע יציאה מהירה איפשהו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 5,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 10,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 3,000 מטרים מכשולים (גברים)
קטגוריה:רצים פינים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופים אולימפיים פינים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם פינים: אתלטיקה
קטגוריה:מהגרים מפינלנד לארצות הברית
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1896
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1982
חואן ולדס

שמאל|ממוזער|165px|לוגו ארגון הגג של יצרני הקפה בקולומביה
[ממוזער|סניף בית הקפה של חואן ולדס ב[ניו יורק, Lexington Ave. 695]]
**חואן ולדס** (בספרדית: **Juan Valdez**) הוא דמות בדיונית שהופיעה בפרסומות של הפדרציה של מגדלי הקפה בקולומביה (בספרדית: **Federación Nacional de Cafeteros de Colombia**), והפכה להיות מזוהה עם הקפה הקולומביאני בעולם. זהו גם שמה של רשת בתי קפה קולומביאנית המפעילה סניפים במדינות שונות. 

דמותו של חואן ולדס כאיכר רכוב על פרד המעבד מטעי הקפה, הופיעה לראשונה על אריזות קפה מתוצרת קולומביה בשנות ה-60 של המאה ה-20 כחלק ממסע פרסום בארצות הברית. השחקן הקולומביאני חוזה דובל גילם את הדמות שאופיינה בחיוך, שפם וכובע סומבררו. מסע הפרסום נחל הצלחה רבה והביא להתעניינות בקפה הקולומביאני. לימים, "התאהב" חוזה דובל בתפקיד שגילם, רכש בעצמו חוות קפה קטנה בארצו, והעסיק בה פועלים שעיבדו עבורו את המטעים.

בין 1969 ל-2006 גילם את הדמות השחקן קרלוס סאנצ'ז אשר גם הופיע בדמות זו בקומדיה האמריקאית "ברוס הגדול מכולם".

השאלה אם חואן ולדס יכול להיחשב למותג המייצג את הקפה הקולומביאני בלבד הגיעה לבית המשפט לאחר שחברה המשווקת קפה שמיוצר בקוסטה ריקה השתמשה במשפט "חואן ולדס שותה קפה מקוסטה ריקה" כסטיקר ולצורך הדפסה על חולצות טי.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של רשת בתי הקפה Juan Valdez 

קטגוריה:קפה
Mixed Spice

**Mixed Spice** (מילולית: תבלין מעורב), מכונה לעיתים אף "פודינג ספייס" (באנגלית: pudding spice) היא תערובת תבלינים מתוקים בריטית, הדומה לתערובת התבלינים ההודית גאראם מסאלה. השימוש בתערובת זו הוא בדרך כלל לתיבול פירות או מאכלים מתוקים.

השימוש במינוח "Mixed Spice", כדי לציין תערובת זו של תבלינים, נמצא בספרי בישול החל משנת 1828 וכנראה אף לפני כן.

## מרכיבי התערובת
תערובת תבלינים זו מכילה בדרך כלל:
* קינמון
* אגוז מוסקט
* פלפל אנגלי (allspice)

התערובת עשויה להכיל אף:
* ציפורן
* ג'ינג'ר
* זרעי כוסברה
* כרוויה תרבותית (קימל)
* פלפל קאיין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:סינטרקלאס
המשמר האזרחי של וייטצ'אפל

שמאל|ממוזער|150px|ג'ורג' לאסק ראש המשמר האזרחי של וייטצ'אפל
**המשמר האזרחי של וייטצ'אפל** (באנגלית: The **Whitechapel Vigilance Committee**) היה ארגון של מתנדבים ששם לעצמו מטרה לעצור את מעשי הרצח שפקדו את שכונת וייטצ'אפל בלונדון בסתיו של שנת 1888 ושבוצעו ככל הנראה על ידי הרוצח הידוע לשמצה ג'ק המרטש. המשמר הוקם על ידי מספר אנשי עסקים מקומיים שהביעו דאגה מהשפעת הרציחות על עסקיהם. בראש המשמר עמד, ג'ורג' לאסק, קבלן בניין במקצועו, שנבחר לתפקיד בישיבה הראשונה שעשה המשמר ב-10 בספטמבר 1888.

מתוקף תפקידו, שמו של לאסק הופיע רבות בעיתונים ועלונים מאותה תקופה. בפרסומים אלה קרא לאסק לציבור הרחב למסור מידע שייתכן וקיים ברשותו אודות זהותו של המרטש והתרעם על כך שהרשויות לא הציעו פרס כספי למי שימסור מידע זה. אנשיי המשמר פעלו רבות בניסיון לשכנע את הממשל הבריטי, ברשותו של ראש הממשלה רוברט ססיל, להציע פרס עבור מידע שיוביל לתפיסת הרוצח. לאחר שניסיונות אלה כשלו החליט המשמר להציע פרס כספי משלו. המשמר שכר גם שני חוקרים פרטים שחקרו את הפרשה בנפרד מהמשטרה.

ימין|ממוזער|180px|איור המתאר את אנשיי המשמר בוחנים את תוכן הקופסה שצורפה למכתב שנשלח ללאסק
בעקבות חוסר שביעות רצון שפשטה באוכלוסייה המקומית מרמת הביטחון שסיפקה המשטרה התקבלה החלטה במשמר להתחיל לבצע סיורים משלהם. הסיורים החלו להתבצע החל מה-3 באוקטובר 1888, בעיקר על ידי אנשים מובטלים שנשכרו לצורך כך על ידי המשמר. אנשים אלה עבדו ברובע המזרחי של לונדון בכל לילה בין השעות ארבע בצהרים לחמש בבוקר בתמורה לשכר קטן אותו קיבלו מהמשמר. הסיירים סיירו באזורים קבועים תוך שהם מצוידים במשרוקית ואלה חזקה. המשמר עצמו נפגש בכל ערב בשעה תשע בפאב מסוים ולאחר שזה היה נסגר נהגו לצאת ולבצע ביקורות לסיירים ולעיתים אף הצטרפו לסיורים עצמם. ככל שחלף הזמן והרציחות לא פסקו החלו יותר ויותר אנשים להצטרף מיוזמתם לסיורים הללו.

בעקבות הפרסום הרב לו זכה לאסק בתקשורת הוא החל לקבל מכתביי איום רבים שנשלחו כביכול על ידי המרטש. אחד המכתבים הללו זכה לפרסום רב כאשר נשלח ללאסק בצירוף קופסה המכילה חצי כליה אנושית וזאת שבועיים לאחר שהמרטש לקח איתו כליה מאחת הקורבנות. למרות שקיימת הסכמה כי מכל המכתבים שנשלחו, מכתב זה הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר להיות אותנטי, הטענה הרווחת היא שגם מכתב זה, בדומה לכל האחרים, היה מתיחה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ג'ק המרטש
קבוע קפרקר

**קבוע קפרקר**, הקרוי על שמו של המתמטיקאי ההודי דאטארייה רמאצ'אנדרה קפרקר שגילה את תכונותיו, הוא המספר **6174**, שמתאפיין בכך שרצף פעולות חשבוניות מסוימות על מספר כלשהו בן 4 ספרות יסתיים תמיד בהגעה ל-6174.

בחר מספר בן ארבע ספרות (שלא כולן שוות זו לזו). מותר להוסיף למספר אפסים מובילים כך שיהיה בן 4 ספרות. כעת:
# סדר את ספרות המספר בסדר יורד וכן בסדר עולה, לקבלת שני מספרים שונים בעלי 4 ספרות (תוך הוספת אפסים מובילים במקרה הצורך).
# חסר את המספר הקטן מהמספר הגדול.
# חזור על התהליך עם המספר החדש.

מתברר שתהליך זה יוביל תוך שבעה צעדים לכל היותר למספר 6174, ושם ייעצר, כיוון שביצוע תהליך זה על המספר 6174 יחזיר את אותו המספר עצמו (&lrm;7641 - 1467 = 6174).

דוגמה, עבור המספר 4915:

* &lrm;9541 - 1459 = 8082
* &lrm;8820 - 0288 = 8532
* &lrm;8532 - 2358 = **6174**

דוגמה נוספת, עבור המספר 2111:

* &lrm;2111 – 1112 = 0999 
* &lrm;9990 – 0999 = 8991 (יש לזכור להוסיף את הספרה 0 למספר שהתקבל בצעד הקודם, כיוון ש-&lrm;999 - 999 = 0)
* &lrm;9981 – 1899 = 8082 
* &lrm;8820 – 0288 = 8532 
* &lrm;8532 – 2358 = **6174** 

המספרים היחידים בעלי 4 ספרות שעבורם תהליך זה אינו מסתיים במספר 6174 הם רצפים של 4 ספרות זהות. רצף כזה, כגון 3333, יגיע למספר 0 לאחר ביצוע צעד אחד.

תכונתו של קבוע קפרקר מאפשרת להציגו כקסם של קריאת מחשבות שתמציתו: בחר מספר כלשהו בן 4 ספרות, עשה פעולות אלה, חשוב היטב על התוצאה, נכון שהגעת ל-6174? 

למספר 495 תכונה דומה, והוא מתקבל מתהליך דומה עבור מספר כלשהו בן 3 ספרות. ביצוע התהליך על מספר בין 2 ספרות יביא תמיד למספר 9.

## הוכחה שקבוע קפרקר יחיד אם הוא קיים
נראה כי 6174 הוא המספר הארבע-ספרתי היחיד שהפעלת התהליך שתואר בראש הערך עליו מחזירה את אותו מספר. מכאן שאם התהליך עוצר, הוא עוצר במספר הזה (הוכחה זו אינה מראה שהתהליך עוצר: הוא עשוי, א-פריורי, להגיע למחזור, או למספר כגון 3333; בדיקת כל האפשרויות מראה שהתהליך אכן מגיע בסופו של דבר ל-6174). 

נניח כי המספר המתקבל מהסידור היורד הוא abcd, והמספר המתקבל מהסידור העולה הוא dcba, כך ש:  9\geq a\geq b\geq c\geq d\geq 0 .

נניח כי החיסור ביניהם נותן את המספר ABCD. מתוך כללי החיסור, עולה כי:

* &lrm;D = 10 + d - a (כיוון ש-&lrm;a > d)
* &lrm;C = 10 + c - 1 - b = 9 + c - b (כיוון ש: &lrm;b > c - 1)
* &lrm;B = b - 1 - c (כיוון ש: 1 - &lrm;b > c)
* &lrm;A = a - d

המספר ABCD שיגרום לעצירת שרשרת הצעדים הוא מספר שספרותיו A, B, C ו-D הן תמורה מסוימת של הספרות a, b, c ו-d. כל אחת מ-&lrm;4! = 24 התמורות האפשריות מספקת מערכת של 4 משוואות עם 4 נעלמים, הניתנת לפתרון. הפתרון היחיד שנותן מספרים שלמים בין 0 ל-9 הוא הפתרון שבו &lrm;ABCD = bdac, והפתרון המספרי הוא: &lrm;a=7, b=6, c=4, d=1. למערכת המשוואות אין פתרון אחר במספרים שלמים, ולכן 6174 הוא המספר היחיד בעל התכונות של קבוע קפרקר. ואכן, 6174=7641-1467.

## ראו גם
* השערת קולץ

## קישורים חיצוניים

* מאמר אודות המספר 6174
* הרחבת התכונות של קבוע קפרקר למספרים בעלי מספר ספרות אחר
* 

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:תכונות התלויות בבסיס הספירה
קטגוריה:הוכחות
קיאה (אי)

**קֶיאָה** (ביוונית: **Κέα**; ביוונית עתיקה: **Κέως**, **קֶיאוֹס**) הוא אחד מן האיים הקיקלאדיים בים האגאי שביוון. בירת האי, יוּלִיס, שוכנת במקום נישא הרחק מן החוף, כמו רוב מקומות היישוב הקיקלאדיים הקדומים, להגנה מפני פירטים. כפרים חשובים נוספים המצויים באי הם קוֹרִיסִיָה (הנמל) וווֹרְקָארִי (כפר דייגים). האי, שסבל עשרות בשנים מהידלדלות אוכלוסין, זוכה לעדנה מחודשת כאתר נופש בסופי שבוע וכיעד להפלגות יכטות של תושבי אתונה.

## גאוגרפיה
קיאה, המשתייך לקבוצת האיים הקיקלאדיים, הוא הקרוב ביותר ביניהם לאטיקה שביבשת, מהלך שעת הפלגה אחת במעבורת מלאווריו. אקלימו צחיח ואדמתו הררית. אורכו של האי 19 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו 9 קילומטרים ממערב למזרח. שטחו 129 קמ"ר, והמקום הגבוה ביותר בו מתנשא לגובה 560 מטרים. צפונית-מערבית לקיאה נמצא האי מרקוניסוס, הנכלל בתחומו המינהלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קטגוריה:יוון: תיירות
סיפנוס

**סיפנוס** (ביוונית: **Σίφνος**) הוא אי בקבוצת האיים הקיקלאדיים שביוון. העיירה הראשית באי, אפולוניה, נמצאת במרכזו. העיירה השנייה בגודלה היא ארטמון. יישוב נוסף הוא הכפר קאסטרו, השוכן במרומי צוק גבוה בחוף הדרום-מערבי של האי. עיירת הנמל של סיפנוס, הנקראת קאמארס, מצויה בחופו המערבי של האי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קיתנוס

שמאל|ממוזער|250px|רחוב טיפוסי בדריופיס
**קיתנוס** (ביוונית: Κύθνος) הוא אי יווני במערב האיים הקיקלאדיים, בין קיאה ובין סריפוס, מרחק 56 קילומטרים מנמל פיראוס ושעה ו 40 דקות מנמל לבריון. מבחינה מנהלית שייך האי לאזור האגאי הדרומי ומאז המאה ה -12 הוא ידוע גם בשם "תרמה". שטחו 100 קמ"ר ואורך קו החוף שלו כ-100 קילומטרים. באי מצויים למעלה מ-70 חופים, אשר רבים מהם נגישים לרכב. ראוי לציון מיוחד מצר היבשה דמוי הסהר בקולונה, בו יכולים משתזפים לנוח כשגלי הים לוחכים את שני צדיו של החוף החולי.

באי כ-1600 תושבים, המתרכזים בשני כפרים. הכפר מסריה (הקרוי גם קיתנוס, או מכונה פשוט חורה, χώρα, כפי שמכנים יושבי האיים את המרכז הכפרי שלהם) והכפר דריופיס או דריופידה. חורה ידוע גם בשל הכנסייה האורתודוקסית בו.

האי ידוע גם בשל מעיינות חמים בשטחו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קטגוריה:יוון: תיירות
קרוטונה

**קרוטונה** (באיטלקית: **Crotone**) היא עיר בקלבריה, בדרום איטליה, לחוף הים היוני. היא נוסדה בסביבות 710 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים מאכאיה ונקראה בפיהם "קרוטון" (Κρότων). שמה בלטינית היה "קרוטונָה" (Crotona), ומאז ימי הביניים ועד 1928 נודעה בשם "קוטרונה" (Cotrone), אז הוחלף שמה ל"קרוטונֶה". 
## היסטוריה
העיר העתיקה מוכרת כמקום מושבם של פיתגורס ושל תלמידי האסכולה הפיתגוראית וכמקום לידתו של אלקמאון מקרוטון.

במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה העיר אחת הנקודות הראשונות בה נחתו וכבשו בעלות הברית בעת הפלשיה לאיטליה בספטמבר 1943.

ב-1994 נקבעה כבירת  נפת קרוטונה החדשה. ב-31 בדצמבר 2004 מנתה אוכלוסיית העיר 60,517 נפש.
## קישורים חיצוניים
 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:קלבריה: ערים
קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
קטגוריה:הים היוני: ערי נמל
סריפוס

**סֶרִיפוֹס** (ביוונית: Σέριφος) הוא אי יווני בים האגאי, הנכלל בקבוצת האיים הקיקלאדיים ושוכן דרומית לקיתנוס וצפונית-מערבית לסיפנוס. שטחו 75 קמ"ר, וב-2001 מנתה אוכלוסייתו 1,414 נפש. האי נמצא מרחק 170 קילומטרים מנמל פיראוס שביבשת.

סריפוס נזכר במיתולוגיה היוונית כביתו של פרסאוס. לאחר שהוזהר על ידי אורקל כי יירצח בידי נכדו, הניח אקריסיוס מלך לינקאוס שבארגוליס את בתו דנאה ואת תינוקה בסירה והפקירם לחסדי הים. הגלים נשאו אותה ואת בנה פרסאוס אל האי סריפוס, שם הצילם דייג וגידל את התינוק כבנו.
ממוזער|שמאל|400px|מראה מן האוויר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
טיסנאות חופשית

ממוזער|שמאל|300px|שחרור של דאון חופשי מסוג ד-2
**טיסנאות חופשית** היא תחום ספורט בינלאומי במסגרת ענף הטיסנאות, שבו מטרת המתחרה לגרום לטיסן חופשי, הטס ללא התערבות המטיס או חיבור כלשהו לקרקע, לשהות זמן מקסימלי באוויר.

ספורט זה משלב את הצורך ברמת דיוק גבוהה בבניית הטיסנים ואיזונם מראש, כמו גם הבנה ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות, ידע והבנה באווירודינמיקה, היכרות והבנה בנושאי מזג אוויר וזרמי אוויר, כושר גופני ויכולת הטסה גבוהה.

## טיסנים חופשיים
ממוזער|שמאל|200px|השלכת דאון חופשי מסוג ג-2
תת-מחלקות של קבוצה זו הם:
* טיסני דאון-חופשי, ד-1 (F1H) וד-2 (F1A), המשוגרים מהקרקע באמצעות כבל ולאחר מכן גולשים לקרקע.
* טיסני מנוע-גומי, ג-1 (F1G) וג-2 (F1B), המונעים על ידי רצועות אלסטיות המסובבות מדחף אשר מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
* טיסני מנוע-חופשי, מ-1 (F1J) ומ-2 (F1C), המונעים באמצעות מנוע בוכנה הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
*P-30 - טיסני מנוע-גומי למתחילים. הטיסנים דומים לטיסני הג-1 והג-2, אך קטנים ופשוטים יותר.
*גילשונים - טיסנים קטנים יחסית המשוגרים מהקרקע על ידי השלכה ידנית או באמצעות מקלע רצועות אלסטיות.
*טיסני פנים, פ-1 (F1L) ופ-2 (F1D) - טיסני מנוע-גומי ששוקלים גרמים בודדים ומוטסים באולמות סגורים בלבד.
*ממוזער|)שיגור טיסן חופשי עם מנוע חשמלי (F1Qטיסני מנוע חשמלי (F1Q),המונעים באמצעות מנוע חשמלי הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
*טיסני מנוע פחמן דו-חמצני (F1K)-טיסנים הממונעים על ידי מנוע פחמן דו-חמצני הפועל עד אשר מכל הגז נגמר ובזמן זה מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש. (מחלקה זו אינה קיימת בארץ ועדיין חדשה יחסית בעולם)
*טיסני מדרון (F1E) - טיסנים המושלכים לאוויר ממדרון (מחלקה שלא פעילה בארץ).

## טיסנאות חופשית בישראל
בישראל כ-21 מועדונים (סניפים) של קלוב התעופה לישראל, הפזורים בכל רחבי הארץ, מנהריה שבצפון ועד באר שבע בדרום.

הפעילות הטיסנאית מתאפיינת בבניית טיסנים, תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות כגון חומרים מרוכבים וכדומה, איזון והטסת הטיסנים כשלב אימון והשתתפות בתחרויות השונות.

התחרויות הארציות והבינלאומיות, נפרדות על פי סוגי הטיסנים כמובן, מתקיימות לרוב בדרום הארץ, בשטחים חקלאיים מישוריים פתוחים, כמו אלה שליד היישובים אורים, צאלים ואשלים, בשטחי הטסה קטנים יותר ליד פלמחים, מגידו ובני ציון ובאולמות ספורט שונים.

במהלך השנה מתקיימות כ-8 תחרויות עיקריות, במחלקות הבינלאומיות, שבהן מתחרים הטיסנאים על הזכות לייצג את נבחרות ישראל באליפויות אירופה והעולם, כמו גם תחרויות רבות נוספות במחלקות הפנים ארציות, תחרויות אזוריות וכדומה.

## קישורים חיצוניים

* קלוב התעופה לישראל- ארגון הגג הרשמי של הטיסנאות החופשית בישראל
* קלוב התעופה חדרה- עמותה הפועלת תחת ארגון קלוב התעופה לישראל

קטגוריה:תעופה
קטגוריה:תחביבים
אילוז

**אילוז** או **ילוז** הוא שם משפחה ספרדי על שם כפר ספרדי בשם זה או בשל משמעות המילה בספרדית – **אור**.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
אוקרוג סוחומי

**אוקרוג סוחומי** (ברוסית: **Сухумский округ**) אחד ממחוזות האימפריה הרוסית תחת מלכות המשנה של הקווקז, שהשתרע באזור אבחזיה, בין קווי הרוחב '3042° - 44°, ובין קווי האורך 39° - 41°. המחוז גבל מצפון וממערב ברכס הרי הקווקז הגדול, שהפרידו אותה מצ'רקסיה; ממזרח הוא גבל בסמגרלו ומדרום בים השחור.

ב-17 באוגוסט 1866 נוסד האגף או הגזרה הצבאית של סוחומי (Сухумский военный отдел), שבירתה סוחומי. בשנת 1883, נוסד אוקורג סוחומי שהיה כפוף מנהלית לפלך כותאיסי. שטח המחוז היה 7,575 ורסטה ריבועית (верста), ואוכלוסייתה מנתה בשנת 1897 100,498 איש.

## היסטוריה

האימפריה הרוסית ניצלה את ההזדמנות של חוסר שקט יחסי באימפריה העות'מאנית, ובשנת 1810 כבשה את סוחומי. בשנת 1832 הפכה סוחומי לאזור בו הוצבו עמדות מכס ונמלה הימי שודרג בשנת 1866. בשנת 1864 אולץ הנסיך האבחזי מיכאיל (חמוד-ביי) לוותר על כס השלטון בנסיכות אבחזיה, ושטח הנסיכות אוחד עם האימפריה הרוסית. שנתיים לאחר מכן נוסד האוקרוג הצבאי של סוחומי.

ב-25 בדצמבר 1904, הופרד חלק מהאזור בין גגרה לסוצ'י, שהיה מאוכלס בעבר בזיגים, בצו של הצאר, מידי אוקרוג סוחומי שהיה חלק מפלך כותאיסי לטובת פלך הים השחור (גוברניית הים השחור). המדיניות הרוסית באזור, שהביאה לגל של מוג'הירים גרמה להתדלדלות האוכלוסייה. מצד שני אוכלס האזור בידי מספר רב של גאורגים וארמנים. למרות זאת, התעקשו הגנרל דניקין ועמיתיו כי הגבול בין גאורגיה (שלא הייתה מוכרת עדיין על ידי שתי ההנהגות הלבנה והסובייטית) והרפובליקה הקובנית, שנשלטה על ידי הצבא הלבן, צריך להיות הגבול שעבר בין פלכי האימפריה הרוסית - פלך כותאיסי ופלך הים השחור. כלומר, מעט צפונית לנהר הבזיב.

## דמוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|צפון-מזרח [הים השחור, 1892]]
בין השנים 1864–1878, נמלטו מעל ל-60% מאוכלוסיית אבחזיה (כ-200,000 איש) דרומה. כדי לפצות על איבוד התושבים עודדו השלטונות הגירה של גאורגים, רוסים וארמנים לאזור. כ-40,000 איש היגרו לאבחזיה ושינו את המאזן הדמוגרפי לרעת האבחזים. אזורים רבים במחוז היו לא מיושבים והרוסים החלו במדיניות ליישוב נוצרים באזורים אלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
סוחומי, אוקרוג
קטגוריה:סוחומי
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
קטגוריה:מלכות המשנה של הקווקז
קטגוריה:האימפריה הרוסית: חלוקה מנהלית
ארמיוני

**ארמיוני** (ביוונית: **Ερμιόνη**; ביוונית עתיקה: **Ερμιόνη῾**, נהגה **הֶרְמִיוֹנֵה**) היא עיר יוונית עתיקה וכיום עיירה ואתר נופש פופולרי במזרח הפלופונסוס, ממול האי אִידְרָה. ניתן להגיע אליה בהפלגה בת שעתיים בסנפירית מאתונה. ארמיוני הוא גם שם האפארכיה (פרובינציה) של אותו האזור, שבירתה קראנידי. לדברי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, ייסדו את הרמיונה הדריאופים (Dryopes), שגורשו על ידי הראקלס ואנשי מאליס מחבל הארץ שנקרא בימיו דוריס.

## קישורים חיצוניים

* 
* הערך *Hermione* ב-Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:יוון: ערי חוף
אוריביאדס

**אֶוּרִיבִּיאָדֵס** בן אֶוּרִיקְלֶיידֵס מספרטה (ביוונית: Ευρυβιάδης) היה המפקד הראשי של צי הברית ההלנית במערכה שניהלו היוונים ב-480-479 לפנה"ס נגד קסרקסס מלך פרס שפלש לארצם. הוא עמד בראש הצי המלחמתי המשותף ליוונים בהתנגשות במימי ארטמיסיון ובקרב סלמיס, הקרב הימי שהכריע את גורל הפלישה כולה לטובתם. למרות שאתונה העמידה את המספר הרב ביותר של אוניות לצי המשותף, נמסר הפיקוד העליון על הצי לידי ספרטה. תמיסטוקלס, שעמד בראש השייטת האתונאית, שהייתה הגדולה ביותר בצי הברית, היה מטבע הדברים בעל השפעה רבה לא רק על ניהול הלחימה בים, אלא על ניהול המערכה כולה.

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
טרויזן

**טְרוֹיזֵן** (ביוונית: **Τροιζήν**) הוא שמה הקדום של עיירה קטנה בצפון-מזרח הפלופונסוס שביוון, על מורדות הר אדרס, דרומית-מערבית לאתונה, הנקראת כיום **טְרִיזִינָה** (Τροιζήνα) ובטורקית **דמאלה** (Damala). טריזינה היה גם שמה של הרשות המקומית לשעבר (עד 2010) של אותו אזור, שמרכזה בגלאטאס (Γαλατάς) ושטחה 190 קמ"ר, אשר הפכה לרשות המקומית טריזיניה-מתאנה במסגרת היחידה האזורית האיים  החדשה שבמחוז אטיקה.

## העיר טרויזן במיתולוגיה היוונית
טרויזן היה בנם של פֶּלוֹפְּס והִיפּוֹדַמֵיָה ואח לפִּיתֶאוּס. שני האחים שלטו על ערים נפרדות, זה על הִיפֶּרֵיָה והאחר על אַנְתֵיָה. לאחר מות טרויזן איחד פיתאוס את שתי הערים לממלכה אחת וקרא לה על שם אחיו המת.

טרויזן נזכרת במיתולוגיה היוונית בעיקר בהקשר עם תֵסֶאוּס. כאן נולד הגיבור-המייסד של אתונה לאַייתְרָה בת פּיתֶאוּס מלך טרויזן מזרעם של האל פּוסֵיידוֹן ושל אַייגֵאוּס מלך אתונה.

בטרויזן גם גדל הִיפּוֹלִיטוֹס, בנו של תסאוס מאשתו האַמַזוֹנָה, ובה אף מצא את מותו כאשר נמלט מזעם אביו לאחר שפַיידְרָה, אמו החורגת, העלילה עליו כי אנס אותה.

על פי אחת מגרסאות המיתוס, בטרויזן ניטהר אורסטס לאחר שהרג את אמו קליטמנייסטרה וכך נפטר מרדיפת האריניות.

טרויזן הוא מקום עלילת הטרגדיה היפוליטוס של אוריפידס, המגוללת את סיפור בנו של תסאוס, שנפל קורבן לתשוקתה של פיידרה, אמו החורגת. העלם הצעיר נמלט מן העיר, ובשעת מנוסתו תקף והפך את מרכבתו שור שעלה מן הים והוא נהרג. מחזות אחרים על אותו נושא נכתבו על ידי סנקה וז'אן רסין, וגם בהם מקום העלילה הוא טרויזן.

בעיר הקדומה נבע מעיין, שנוצר על פי המסופר במקום בו ירד מן השמיים פגאסוס, הסוס המכונף.

## טרויזן בתולדותיה של יוון העתיקה
בעיר התקיים פולחן, שנוצר בעקבות האגדה אודות היפוליטוס. על פי המסורת המקומית, הקדישו נערות העיר להיפוליטוס תלתל משערן קודם נישואיהן.

בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון (480 לפנה"ס), לפני קרב סלמיס, הועברו נשות האתונאים וילדיהם למקום מבטחים בטרויזן על פי הצעתו של המדינאי האתונאי תמיסטוקלס. ב-1959 נתגלה בבית קפה מקומי בטרויזן לוח שיש, ועליו כתובת המנציחה את החלטת תמיסטוקלס לפנות את אתונה מתושביה. כתובת זו מתוארכת על ידי חוקרים מודרניים לתקופה המאוחרת במאתיים שנים לקרב סלמיס, והיא קרוב לוודאי העתק של נוסח ההחלטה המקורית.

## לקריאה נוספת
* אהרן שבתאי, **המיתולוגיה היוונית**. תל אביב, ספרי תל אביב, תש"ס-2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* הערך *Troezen* ב-Smith's ''Dictionary of Greek and Roman Geography'', 1854.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
אפטאי

**אַפֶטַאי** (ביוונית: **Ἀφεταί**) הייתה עיר בתסאליה שביוון, לחופו של מפרץ פאגאסאי.

ההיסטוריון היווני הרודוטוס מספר, כי שם המקום, הנגזר מן הפועל ביוונית שמשמעו "להפליג", ניתן לו משום שכאן על פי המסורת עצרו הארגונאוטים את מסעם בים כדי להצטייד במים, ועל חופה של אפטאי השאירו יאסון וחבריו את הגיבור הראקלס והמשיכו בדרכם אל קולכיס בחיפוש אחר גיזת הזהב.

ב-480 לפנה"ס, בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון, היה חופה של אפטאי מקום עגינת הצי הפרסי לפני ההתנגשות הראשונה עם אוניות היוונים בקרב ארטמיסיון.

## קישורים חיצוניים
* הערך *Aphetae* ב-Smith's ''Dictionary of Greek and Roman Geography'', 1854.

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
מיכאיל, נסיך אבחזיה

**מיכאיל** או **חמוד [[ביי]]** (**მიხეილ შარვაშიძე**, מת ב-1866) מבית שרוואשידזה  היה הנסיך ששלט בנסיכות אבחזיה משנת 1823 ועד 1864.

מיכאיל עלה לשלטון זמן קצר לאחר שנסיכות אבחזיה הוכרזה למדינת חסות של האימפריה הרוסית במניפסט שפורסם על ידי הצאר אלכסנדר הראשון. במהלך מלחמת קרים (1853–1855) פלשו העות'מאנים לאבחזיה ומיכאיל אולץ להכריז על נאמנותו לטורקים. הצהרה זו רדפה אותו מאוחר יותר, בשנת 1864, כאשר הרוסים כבשו בחזרה את אבחזיה והאשימו אותו בשיתוף פעולה עם הטורקים במהלך המלחמה. הוא אולץ לוותר על כיסאו והוגלה לוורונז' שברוסיה. הצעד לא נתקבל באהדה בקרב תושבי אבחזיה.

מיכאיל מת בגלות זמן קצר לאחר הגלייתו, בשנת 1866. מותו סימן את סוף השלטון העצמי של אבחזיה. ביוני 1864, בוטלה הנסיכות והחלפה במחוז צבאי של האימפריה הרוסית – אוקרוג סוחומי. בשנת 1866 החלה התקוממות עממית בראשות בנו של מיכאיל, גיאורגי השני, שלא האריכה ימים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:אבחזיה: אצולה
קטגוריה:אבחזים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1806
קטגוריה:נפטרים ב-1866
גבול (הרלדיקה)

[שמאל|150px|[ארג'נט, **בורדור** גולס]]
ה**בורדור** (Bordure) הוא גבול בעל צבע מנוגד למגן, בדרך כלל ביחס של 1:6 משטח המגן העוטף את כל המגן, למעט החריגות הבאות:
* כאשר שני שלטי אבירים משולבים לשלט אחד הכלל אומר כי הגבול של אחד השלטים לא ימשיך לאורך קו החלוקה. כרוזים אחדים יעידו כי ישנו יוצא מן הכלל, כאשר הגבול עצמו טעון במספר מטענים לא ניתן לצמצם את מספרם ולכן החוק אינו תקף.
* צ'יף תמיד יונח על הגבול. אלא אם הגבול הוענק לשלט אשר כבר הכיל צ'יף.
כמו כל צורה הרלדית גם הגבול יכול להופיע בטינקטורה אחת או בחלוקה, קווי המתאר שלו יכולים להיות ישרים או בצורה כלשהי או להיות מוטען במטען מוקטן כלשהו.

## ראו גם
* מסגרת (הרלדיקה)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטענים הרלדיים
נארה

ממוזער|290px|נארה בלילה
**נָארָה** (ביפנית **奈良市**, "נָארַה-שִי") היא בירת מחוז נארה בחבל קנסאי שביפן. העיר ממוקמת בחצי האי קיאי. בין השנים 710–784 הייתה העיר, שנקראה אז **הֵייג'וֹ-קיוֹ** (**平城京**), בירת יפן, ומכאן שם התקופה הזאת בהיסטוריה של יפן – תקופת נארה. באותה תקופה נבנה מקדש קאסוגה. 

## התרבות בעיר
מרכז|ממוזער|פסל בודהה במקדש בנארה

בעיר נמצאים שמונה מקדשים בודהיסטיים גדולים, כאשר הגדול מביניהם טודאי-ג'י, הוא ככל הנראה בניין העץ הגדול בעולם. המקדשים של נארה, ביחד עם שרידי ארמון הייג'ו, הם בעלי מעמד של אתר מורשת עולמית. 

ברחובות העיר מתהלכים איילים מורגלים לסביבה עירונית. לפי אגדה עתיקה, הם הובאו לעיר על ידי אל, ומאז הם אמורים להגן על העיר ועל המדינה. 

בנארה גם ממוקמת אוניברסיטת הנשים של נארה , אחת משתי אוניברסיטאות הנשים הלאומיות (国立大学) של יפן, וכן המוזיאון הלאומי של נארה.

## ראו גם
* המונומנטים ההיסטוריים של נארה העתיקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קנסאי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1898
*
ארז'ן

שמאל|100px
בהרלדיקה, **ארז'ן** (מצרפתית: **Argent**, כסף) הוא טינקטורת כסף. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע לבן. בגילוף ובחריטה נותרים האזורים הצבועים בארז'ן ריקים או מסומנים בסימון **.ar**.

שם הטינקטורה שאוב מן המילה הלטינית *Argentum* הלקוחה בתורה מן המילה היוונית **Αργυρος'' שמשמעותה "כסף" או "מתכת לבנה" (למילה "ארז'ן" אותה המשמעות ב[[בלאזון]] הצרפתי הישן).

במספר תיאורים היסטוריים של [[שלט אצולה|שלטי אצולה]] נוסף כעין [[עלה]] כסף לאותם התקנים אשר היו ארז'ן. במרוצת הזמן השחירו אותם חלקים מוכספים עד כי נעשה קשה להבדיל בינם ובין החלקים של [[סאבל (הרלדיקה)|סאבל]].

==הארז'ן והלבן==

בספרו ''The Art of Heraldry: An Encyclopaedia of Armory'', טוען [[ארתור צ'ארלס פוקס-דייוויס]] (Fox-Davies) כי על אף היותה נדירה, התקיימה הטינקטורה **לבן''' כטינקטורה נפרדת בהרלדיקה. כבסיס לטענה זו מציג פוקס-דייוויס את התוויות הלבנות המבדילות בין שלטי האצולה של משפחת המלוכה הבריטית. למרות זאת, נטען כבר כי התוויות הלבנות הן "תוויות לבנות תקניות", וכי על כן הן אינן בבחינת טינקטורה הרלדית.

בהרלדיקה הפורטוגלית, הלבן אכן נראה כטינקטורה נפרדת מהכסף; דוגמה לכך נמצאת בסמל העיר סנטיאגו דו קאסם פורטוגל, שם נבדל צבע לבושו של המורי החלל ופרוותו של סוס האביר מצבע הכסף של המתכות (כמו שריון האביר) והטירה הרחוקה.

## ייצוגים נוספים

הארז'ן מייצג גם:
* אבני החן - את הפנינה
* בגופים השמימיים - את הירח
* במתכות - את הכסף

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טינקטורות
הנודעת

**הנודעת** (באנגלית: **Notorious**) הוא מותחן משנת 1946 אשר בוים והופק על ידי אלפרד היצ'קוק. השחקנים הראשיים הם קרי גרנט ואינגריד ברגמן. עלילת הסרט מתארת שלושה אנשים שמערכת היחסים ביניהם עוברת תהפוכות.

## עלילת הסרט
אלישיה הוברמן (אינגריד ברגמן), בתו האמריקאית של מרגל נאצי אשר הורשע, מגויסת על ידי סוכן הממשלה ט.ר דוולין (קרי גרנט) להסתנן לקבוצה של גרמנים אשר עברו לגור בברזיל אחרי מלחמת העולם השנייה.

בזמן ההכשרה שלה בריו דה ז'ניירו, אלישיה מתאהבת בדוולין. הרגשות שלו כלפיה מתונים מכיוון שהוא יודע על עברה. כאשר מורים לדוולין לשכנע את אלישיה לפתות את אלכס סבסטיאן (קלוד ריינס), אחד מחבריו של אביה וחבר בקבוצה הגרמנית, על מנת לגלות מה הוא זומם, הוא מתייסר לפני שהוא בוחר בחובה על פני אהבה. אלישיה, אשר מתמרמרת על בגידתו, מתחתנת בסופו של דבר עם אלכס.

אלישיה מספקת את המידע הנדרש למפעיליה האמריקאיים, אך באותו זמן מתחיל אלכס בעלה לחשוד בה, והוא מגלה לבסוף שהיא סוכנת אמריקאית. לאלכס נוצרה בעיה: הוא חייב להשתיק את אלישיה, אך הוא לא יכול לחשוף אותה בלי להיות חשוד על ידי חבריו הנאצים. אלכס מבקש עצה מאימו, אשר מציעה שאלישיה "תמות לאט", בהדרגה על ידי רעל. הרעל מעורב בקפה של אלישיה והיא נופלת למשכב במהירות. דוולין חושד כאשר אלישיה פוגשת בו ואומרת לו שבסך הכל יש לה חמרמורת, אך היא בכל זאת מראה סימנים של מחלה רצינית. הוא נבהל כאשר היא לא מופיעה לפגישה הבאה שלהם. הוא מגיע לביתו של בעלה, אלכס, ונושא אותה בזרועותיו מחוץ לביתו, כאשר כל החברים בקבוצת הגרמנים צופים. הוא משאיר את אלכס לרחמיהם של "חבריו", אשר חושדים לאחר הפרידה המוזרה של אלישיה.

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|אינגריד ברגמן וקרי גרנט במטוס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1946
קטגוריה:סרטי אלפרד היצ'קוק
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אינגריד ברגמן
קטגוריה:סרטי קרי גרנט
צ'ארלס ראשמור

**צ'ארלס א. ראשמור** (באנגלית: **Charles E. Rushmore**; 2 בדצמבר 1857 – 31 באוקטובר 1931) היה איש עסקים ועורך דין אמריקאי, אשר על שמו קרוי הר ראשמור. נולד בעיר ניו יורק לאדוארד קארמן ראשמור ולמארי אליזה ראשמור. במשך חייו נישא למעצבת ג'אנט קרפנטר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
קקטוס קלב (קומיקס)

**קקטוס קלבּ** (בצרפתית: **Cactus Club**) היא סדרת עלילונים בצרפתית העוסקת במדריכי ספורט ובנופשים במועדון נופש בחוף טרופי. גיבור הסדרה הוא מדריך ספורט בשם פיל. הסדרה שופעת הומור וכל עמוד שלה הוא סיפור קצר בפני עצמו – דבר ההופך את קריאת ספרי הסדרה בלוויית מילון לכלי נוח להעשרת אוצר המילים הצרפתי.

החוברת הראשונה של קקטוס קלבּ יצאה בשנת 1997 ובשנת 2005 יצאה החוברת התשיעית והאחרונה בסדרה. בשנותיה הראשונות של הסדרה היא נעזרה בכתב העת ספירוּ לשם פרסומה. דפים נבחרים מהסדרה פורסמו בספירו לצד דפי חידות של קקטוס קלבּ שפורסמו בספירו בלבד ולא בסדרה עצמה.

יוצרי הסדרה: כתיבה – פרנואה גילסון, איור – פיליפ ברסקוביסי, צביעה - סריז.

עלילון
אדם ביזנסקי

**אדם ביזנסקי** (נולד ב-29 בינואר 1983) הוא במאי, תסריטאי ואנימטור ישראלי. עבודותיו זוכות להצלחה בישראל ומחוצה לה. בין יצירותיו הבולטות קליפים ללהקות השינס, Zero 7 ו-Guster ולאמנים המקומיים שלומי שבן, רונה קינן, איזבו ויוני בלוך. ביזנסקי מביים גם פרסומות, בין השאר לחברת האגיס העולמית ולעיתון האובזרבר הבריטי. ביוני 2019 עלתה לשידור ב-yes דרמת הפשע ״המדובב״, אותה יצר וכתב.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1983 בחיפה שבישראל לציפי ומאיר ביזנסקי, מעצבת גרפית ואדריכל, וגדל בשכונת קריית אליעזר.

בתיכון הוא למד במגמת תקשורת בבית הספר ליאו בק בעיר. סרט הגמר שלו מכיתה י"ב, "סיפור עם סוף ככה ככה", זכה בציון לשבח בתחרות הצעירה של פסטיבל ירושלים לקולנוע.

עבודתו המסחרית הראשונה הייתה הקליפ "נעים בחוץ" לשיר מתקליטו הראשון של יוני בלוך, שהיה לאחד הקליפים המוקרנים ביותר בערוץ 24 שעלה לאוויר באותם ימים. הקליפ נעשה בטכניקת האנימציה סטופ מושן, אחד מתחומי ההתמחות של ביזנסקי. הכנת הקליפ ארכה חמישה חודשים. בהמשך ביים קליפ נוסף ליוני בלוך, "התקף לב קטן", מתוך אותו אלבום.

את הקריירה הבינלאומית שלו החל ביזנסקי בתקופת הצבא, אז החליט לעשות קליפ ללהקת השינס, לשיר "Pink Bullets". לאחר שלא הצליח ליצור קשר עם הלהקה ולהציע להם את הרעיון, החליט לעשות את הקליפ באופן עצמאי ועבד עליו בחופשות ובסופי שבוע בביתו. כשהקליפ היה מוכן, למעט חצי הדקה האחרונה, הוא שלח אותו ללהקה. השינס וחברת התקליטים סאב פופ התלהבו, שילמו בעבור הקליפ והפיצו אותו כקליפ רשמי, שאף שודר ב-MTV פעמים רבות.

בשנת 2010 החל ביזנסקי לעבוד על פרויקט עצמאי חדש בשם "Singalong Paul", ובו בובה מדוכדכת העשויה מנייר דבק עושה ליפ סינק לשירים. הלהקות Guster ו-Foals היו הראשונות להזמין לעצמן קליפים בפרויקט, המאפשר למוזיקאים ולחברות תקליטים להדליף או להוציא רשמית לאינטרנט סינגלים במהירות ובעלות נמוכה.

בשנת 2012 ביים וכתב את הסרט הקצר ״פול״, אשר זכה בפרס Silver Hugo בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו.

בשנת 2013 ביים את הסרט הקצר ״צלליות״, אשר נכתב על ידי ליאור זלמנסון ע״פ סיפורו הקצר של אמיר גוטפרוינד.

בשנת 2015 יצר במסגרת הפודקאסט ״סיפור ישראלי״ את הפרק על האחים בדיר - סיפורם של שלושה אחים עיוורים מכפר קאסם, שעמדו במרכזה של פרשת האקינג, בה נפרצו מרכזיות בזק, גלי צה"ל, פלאפון וחברות תקשורת נוספות בשנות ה-90.

ביוני 2019 עלתה לשידור סדרת הטלוויזיה ״המדובב״ אשר יצר וכתב ביחד עם עמרי שנהר.

ביזנסקי מתגורר כיום בברלין. הוא מיוצג בארץ על ידי תמי גור.

## קליפים
* 2003 – יוני בלוך - "נעים בחוץ"
* 2005 – 
* 2006 – 
* 2006 – 
* 2006 – 
* 2007 – 
* 2007 – רונה קינן - "נס"
*2012 - איזבו - ״I Like It״
*2015 - שלומי שבן וחוה אלברשטיין - ״תרגיל בהתעוררות״

## פרסומות
רשימה חלקית:
* The Observer Book Of Art, 2008
* Huggies Little Swimmers, 2008
* Sony Ericsson, 2008
* ING Bank, 2008

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הבית של אדם ביזנסקי
* 
* האתר של אדם ביזנסקי בחברת הייצוג הבריטית Joyrider Films
* כתבה על הקליפ של השינס ואדם ביזנסקי ב-MTV
* 
* "הווידאו הגרגרן" - בלוג על קולנוע בו כותב אדם ביזנסקי
* "Singalong Paul" - פרויקט יוטיוב עצמאי של אדם ביזנסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:קריית אליעזר (חיפה): אישים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ארטפרנס (בן ארטפרנס)

**אַרְטַפְרֶנֵס** בן ארטפרנס (ביוונית: Ἀρταφέρνης) היה מצביא פרסי, שפעל בראשית המאה ה-5 לפנה"ס תחת דריווש הראשון מלך פרס ואחר כך תחת קסרקסס יורשו. אביו, ארטפרנס בן היסטספס, היה אחיו של דריווש והסטרפ של סרדיס במהלך המרד האיוני.

לאחר כישלון המסע של מרדוניוס ליוון ב-492 לפנה"ס, מינה דריווש את דאטיס ואת ארטפרנס בראש מסע מלחמה נוסף להכנעת האיים במרכז הים האגאי ולהענשת אתונה וארטריה על סיוען למרד האיוני. חיל המשלוח נאסף בקיליקיה שבאסיה הקטנה, ומכאן יצא לדרכו ב-600 טריארות. הצי הפליג תחילה אל סאמוס ומשם אל האיים הקיקלאדיים. לאחר כיבוש נאקסוס, הכנעת דלוס והחרבת קאריסטוס וארטריה שבאי אובויה, נחת הצבא הפרסי במרתון. בקרב המפורסם שניטש במישור מרתון נחלו הפרסים מפלה (490 לפנה"ס), ולאחר ניסיון כושל לתקוף את אתונה מן הים שבו לאסיה.

בעת פלישת קסרקסס ליוון, ב-480 לפנה"ס, פיקד ארטפרנס על חילות הלידים והמיסים.

## מקורות
* הרודוטוס, **היסטוריה**. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998.
* **כתבי הירודוטוס**. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת".

## קישורים חיצוניים

* "Datis" in: Livius.org.
* *s.v.* "Artaphernes" (2) in: Smith, W. (editor), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology,* 1867. Digitized copy in: Perseus.


## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:מצביאים פרסים
מעצב פנים

**מעצב פנים** הוא אדם המתמחה בעיצוב פנים של מבנה.

ההגדרה "מעצב פנים" החלה בתחילת המאה העשרים, שכן עד אז היה מקובל כי תכנון הפנים הוא חלק מהתכנון האדריכלי הכולל. גם כיום אדריכלים רואים בתכנון הפנים חלק ממקצוע האדריכלות.

בישראל, מעצב פנים אינו חייב להיות בעל תואר אקדמי, אך יש מדינות שבכדי לקבל רישיון לעיסוק בעיצוב פנים מסחרי יש צורך בדיפלומה/תואר באחד מתחומי העיצוב או האומנות ומבחני הסמכה.

מעצבי הפנים בישראל, מאוגדים באגודת מעצבי הפנים בישראל.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אדריכלות
פאזין

**פאזין** (בקרואטית: **Pazin**; באיטלקית: **Pisino**; בגרמנית: **Mitterburg**) היא עיירה באיסטריה שבקרואטיה. אוכלוסייתה מונה 4,986 נפש וסך כל האוכלוסייה בתחום השיפוט של המועצה: 9,227 (נכון ל-2001).

בשל מיקומה במרכז הגאוגרפי של המחוז, וייתכן שגם כדי להאיץ את פיתוח החלק הפנימי של חצי-האי, הפכה פאזין למרכז המנהלתי של מחוז איסטריה.

פאזין מוזכרת לראשונה ב-983 והיא הפכה לנחלת הבסבורג ב-1374. העיירה הנוכחית נבנתה בעיקר סביב מבצר (Kaštel) שנבנה מחדש במאה ה-15 וה-16 ופורק במאות ה-18 וה-19. המבצר הפך למוזיאון מסוף מלחמת העולם השנייה.

המערה של פאזין (בקרואטית: Pazinska jama) נמצאת מתחת למבצר ונחקרה בחלקה על ידי מארטל ב-1986. אל המערה נשפך נחל מקומי ש"נעלם" לתוכה והם מהווים דוגמה טובה ל הידרוגרפיה וגאומורפולוגיה קרסטיות באיסטריה. המבצר והתהום היוו את מקור ההשראה של ז'ול ורן לספרו נקמת המורד (1885). תושבי פאזין חוגגים בכל שנה במשך שבוע את ימי ז'ול ורן, לזכר הסופר שהפך את העיירה למפורסמת בזכות ספרו זה.

## קישורים חיצוניים

* 


* Pazin tourist board
* MAW walked there


קטגוריה:קרואטיה: ערים
בעיית פרמי

**בעיית פרמי** היא בעיה שנועדה ללמד שימוש באנליזה ממדית, אומדן ואת חשיבות המודעות להנחות היסוד. באופן טיפוסי בעיות מסוג זה כוללות השערות על אודות כמויות שנראות בלתי אפשריות לחישוב במסגרת המידע המוגבל הנתון בהן.

סוג הבעיה קרוי על שם הפיזיקאי אנריקו פרמי, שנודע בזכות יכולת האומדן המדויקת שלו כמעט ללא צורך בנתונים ממשיים. דוגמה מתועדת לכך היא האומדן שלו לגבי עוצמת הפצצה האטומית בניסוי טריניטי, על פי המרחק שעברו חתיכות דף שנפלו מידו תוך כדי הפיצוץ.

## דוגמאות
### מכווני פסנתרים בשיקגו
דוגמה קלאסית לבעיית פרמי, המיוחסת לפרמי עצמו, היא השאלה: כמה מכווני פסנתרים יש בשיקגו?

תשובה טיפוסית לשאלה תכלול מכפלה של מספר אומדנים שתיתן הערכה לתשובה המדויקת אם הנחות היסוד נכונות.
נשתמש בהנחות הבאות:

# כ-5 מיליון תושבים גרים בשיקגו.
# בממוצע, גרים 2 אנשים בכל בית.
# אחד מתוך כ-20 בתים מחזיק פסנתר.
# פסנתרים מכוונים בממוצע פעם בשנה.
# למכוון פסנתרים לוקח כשעתיים לכוון פסנתר, כולל זמן הגעה.
# מכוון פסנתרים עובד 8 שעות ביום, 5 ימים בשבוע, 50 שבועות בשנה.

על פי הנחות 1-4 נוכל לחשב כי מספר כיווני הפסנתרים בשיקגו בשנה הוא: 

(5 מיליון איש בשיקגו) : (2 אנשים בכל בית) × (1 פסנתר/20 בתים) × (1 כיוון לכל פסנתר שנה) = 125,000 כיווני פסנתרים בשיקגו בשנה.

על פי הנחות 5-6, מכוון הפסנתרים הממוצע מבצע:

(50 שבועות/שנה) × (5 ימים/שבוע) × (8 שעות/יום) : (כיוון פסנתר אחד בכל שעתיים) = 1000 כיווני פסנתרים בשנה לכל מכוון פסנתרים.

חלוקה תיתן:

(125,000 כיווני פסנתרים בשנה בשיקגו) : (1000 כיווני פסנתרים לשנה לכל מכוון) = **125 מכווני פסנתרים בשיקגו**.

### ציבליזציות בגלקסיה
דוגמה נוספת לבעיה דמוית פרמי היא השאלה: כמה ציוויליזציות ישנן בגלקסיה?

נוסחת דרייק מנסה לתת תשובה לשאלה זו בעזרת שימוש במספר אומדנים. השאלה מדוע לא פגשנו באותן ציוויליזצות משוערות עד כה קרויה פרדוקס פרמי.

## יתרונות וחסרונות
לעיתים קרובות, מדענים מחפשים השערת פרמי לפני פניה לשיטות מתוחכמות יותר לפתרון בעיה כלשהי. העבודה בשיטה זו מאפשרת מנגנון בקרה טוב על התוצאות: עקב הסיבוכיות הגדולה, השאיפה לפתרון מדויק עלולה להוביל לשגיאות גסות, לעומת הפשטות של חישובי פרמי המאפשרים הרבה פחות מקום לטעות. פתרון מקדים באמצעות פרמי מונע עירוב הטיות שעלולות להיגרם תוך כדי החישוב עצמו.

אומדני פרמי שימושיים גם כאשר ניגשים לבעיה שבה בחירת שיטת הפתרון היעילה תלויה בגודל התשובה הצפוי. לדוגמה, השערת פרמי יכולה לציין האם הלחצים הפנימיים של מבנה מתוכנן קטנים מספיק כדי שניתן יהיה לתאר אותו באמצעות אלסטיות ליניארית. 

לעיתים קרובות חישובי פרמי אינם מספקים תשובה נכונה מספיק, לרוב עקב בעייתיות בהנחות המוצא. אמנם, בעייתיות כזו עוזרת בניסיון לחפש אומדן מדויק יותר. למשל בדוגמה של מכווני הפסנתרים אולי ננסה למצוא אומדן טוב יותר של מספר הפסנתרים המכוונים ביום או של מספר התושבים בשיקגו. בנוסף, לעיתים אין צורך באומדן מדויק, ומספיקה השערה של סדר גודל. באותה דוגמה, אם אדם מעוניין ליזום כנס מכווני פסנתרים בשיקגו, הוא יכול להניח קהל יעד בסדר גודל של כמה עשרות, ולכן אין צורך לשכור את האצטדיון העירוני, למשל.
## לקריאה נוספת
* האנס כריסטיאן פון באייר, "הפתרון של פרמי", **[[פי האטום]]** ו-1, ינואר 1995.

## קישורים חיצוניים
*אוסף בעיות פרמי באתר אוניברסיטת מרילנד
*עוד בעיות פרמי ופתרונותיהן
*מתמטיקה נאיבית ותחושות בטן, רשימה של גיל גרינגרוז

## הערות שוליים

קטגוריה:ניסויים מחשבתיים
מית'אל אל-אלוסי

**מית'אל ג'מאל חוסיין אחמד אל-אלוסי** (ערבית: **مثال جمال حسين احمد الآلوسي**, תעתיק מדויק: **מת'אל ג'מאל חסין אחמד אלאלוסי**; נולד ב-1953) הוא פוליטיקאי עיראקי ומנהיג "המפלגה הדמוקרטית של האומה העיראקית", התומכת בקשרים ובברית עם ישראל. הוא נבחר למועצת הנבחרים כעצמאי בבחירות של דצמבר 2005.

## ביוגרפיה
אל-אלוסי נולד למשפחה מכובדת במחוז אל-אנבאר, אביו היה פרופסור באוניברסיטת בגדאד ומומחה בנושא ספרות ערבית קלאסית.

כחבר במפלגת הבעת' בעיראק, חבר אל-אלוסי למתנגדים של סדאם חוסיין במפלגה, כגון עבד אל-ח'אלק א-סאמראי. בשנת 1976, בעת לימודיו בקהיר, נשפט אל-אלוסי שלא בפניו בעוון ניסיון לחתור תחת השלטון, ונגזר עליו עונש מוות. הוא יצא לגלות בגרמניה והפך לאיש עסקים. מתקופת גלותו הוא מחזיק בדרכון גרמני.

בדצמבר 2002 היה מעורב בהשתלטות על השגרירות העיראקית בברלין במחאה על רודנותו של סדאם חוסיין והורשע בחטיפה על ידי בית משפט גרמני, שגזר עליו שלוש שנות מאסר. עונשו הופחת מאוחר יותר למעצר בית.

לאחר הפלישה לעיראק ב-2003 חזר אל-אלוסי לעיראק. הוא מונה למנהל הכללי בנושא תרבות ותקשורת במועצה העליונה לדה-בעת'יפיקציה, והצטרף לפרלמנט העיראקי.

בספטמבר 2004, בעקבות ביקור פומבי בישראל, גורש אל-אלוסי מהקונגרס העיראקי הלאומי ופוטר מעבודתו במועצת הדה-בעת'יפיקציה. הוא הורשע על ידי בית המשפט הפלילי המרכזי של עיראק באשמת "קשר עם מדינות אויב". האירוע הוביל אותו לייסד את "המפלגה הדמוקרטית של האומה העיראקית". זו התמודדה בבחירות 2005, וזכתה ב-4,500 קולות בלבד, הרחק מהדרוש כדי לזכות במושב בפרלמנט, אך מספר הקולות זיכה את המפלגה במושב אחד במחוז בגדאד.

ב-19 בפברואר 2005 הותקפה מכוניתו של אל-אלוסי בידי חמושים באזור שכונת אל-ג'מייה בבגדאד. שני בניו, איימן בן ה-30 וג'מאל בן ה-22, נהרגו בהתקפה יחד עם אחד משומרי ראשו. הארגון היהודי האמריקאי AJC העניק לו את אות "האומץ המוסרי" בתגובה לכך. שר התרבות, אסעד אל-האשמי, הורשע בהרג.

בספטמבר 2008 ביקר אל-אלוסי בישראל בפעם השלישית, ונשא נאום בכנס נגד הטרור במרכז הבינתחומי הרצליה, שאורגן על ידי צה"ל. הוא שיבח את ישראל באומרו כי "בישראל אין כיבוש, יש ליברליות" ומתח ביקורת על איראן, באומרו כי היא מתערבת ללא הרף בעיראק. הוא קרא לשיתוף מודיעיני בין עיראק, ישראל, ארצות הברית, ירדן, טורקיה וכווית. כאשר חזר מביקור זה, הוחלט בפרלמנט הלאומי של עיראק להסיר את חסינותו ולאסור עליו את היציאה מעיראק. השר לענייני הפרלמנט, אל-סאפי, אמר כי יפעל להעמדתו לדין על עבירה של "ביקור במדינה שעיראק רואה בה אויב", שעונשה המרבי הוא מוות. אל-אלוסי אומנם הועמד לדין, אך בית המשפט זיכה אותו בנובמבר 2008 בקובעו שביקור בישראל אינו מהווה הפרה של החוק העיראקי.

באוקטובר 2008 טען אל-אלוסי כי היו ניסיונות מצד איראן לשחד אותו במליוני דולרים באמצעות שגרירה בעיראק ופוליטיקאים עיראקיים.

## קישורים חיצוניים

* גיא בכור, כך קונה איראן את הפוליטיקאים באזור. בכמה כסף מדובר?
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:ילידי 1953
יאן שולץ

**יאן שולץ** (בצ'כית: **Jan Schulz**; מאי 1899 – מאי 1953), שחמטאי צ'כי.

שולץ סיים במקום השני, אחרי קארל אופוצ'נסקי בתחרות בלון בשנת 1916. שולץ ניצח בתחרות פראג בשנת 1920, חלק מקום 6–8 בפראג 1921 (ניצחו: קארל הרומאדקה ופרנטישק טרייבל), חלק מקום 5–7 בתחרות ברנו 1921 (ניצחו: קארל הרומאדקה, קארל טרייבל ולדיסלב פרוקש) וניצח בתחרות פראג בשנת 1924.

שולץ השתתף בנבחרת צ'כיה באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924), וצבר 9 נקודות מתוך 13 אפשריות. נבחרת צ'כיה זכתה במקום הראשון ושולץ זכה אפוא במדליית זהב קבוצתית.

באולימפיאדת השחמט 1928 שיחק שולץ בלוח המילואים של נבחרת צ'כיה וצבר 3.5/10 נקודות. צ'כיה סיימה במקום השביעי.

שולץ חלק מקום 3–5 בתחרות ברטיסלבה 1925 (ניצח: ריכרד רטי), סיים במקום השישי בתחרות בארדג'וב 1926 (ניצחו: הרמניס מטיסונס וסבלי גריגורייביץ' טרטקובר), סיים במקום החמישי בתחרות טרנסיאנסקה טפליצ'ה (ניצחו: קארל גילג ובוריסלב קוסטיץ'), חלק מקום ראשון עם קארל סקליצ'קה ופרוקופ בתחרות פראג 1926, חלק מקום 5–8 בתחרות פראג 1927 (ניצח: קארל הרומאדקה), סיים במקום השני, אחרי קארל אופוצ'נסקי בתחרות ברנו 1929 וחלק מקום 5–6 בתחרות מניצובו הרדיסטה (ניצח: יפים בוגוליובוב).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1953