open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אתר דגלי העולם

[ממוזער|250px|[צילום מסך של האתר]]
**דגלי העולם** (באנגלית: **Flags of the World**) הוא אתר אינטרנט  המכיל מידע על דגלים. באתר מידע על למעלה מ-84,000 דגלים, כאשר מספר אתרי מראה  מכילים מידע על כ-29,000 דגלים. האתר הוא אתר האינטרנט המוביל והמקיף ביותר בתחום הווקסילולוגיה - מדע חקר הדגלים, ונחשב, על אף היותו אתר חובבים, לאחד האתרים המדויקים ביותר במידע המצוי בו.

מטרתו הרשמית של האתר היא לקדם את הווקסילולוגיה (מדע חקר הדגלים) בכל העולם וליצור גוף המכיל את כל הידע על דגלים ושימושיהם - שיהיה מדויק ונגיש לכל.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|קצב גידול האתר
האתר הוקם לראשונה על ידי ג'וזפה בוטאזיני (Giuseppe Bottasini) מאיטליה בספטמבר 1993. על מנת להרחיב את האתר ייסד בוטאזיני רשימת תפוצה באמצעות דואר אלקטרוני, וחברי רשימת התפוצה יוצרים קהילה בתורם (בדומה לקהילת האינטרנט ויקיפדיה).  רשימת התפוצה החלה כקבוצה קטנה בת 12 משתתפים בספטמבר 1993. במהרה הצטרפו לרשימה וקסולוגים רבים מכל רחבי העולם, ומספר חודשים מאוחר יותר מנו משתתפי קבוצות הדיון כ- 150 איש. באותה עת הייתה רשת האינטרנט לא מפותחת, לא היו באתר תמונות, והתמונות הועברו לחברי רשימת התפוצה ב-PostScript. ב-24 ביולי 1997 קבוצת הדיון קיבלה חסות רשמית של אוניברסיטת ברקלי בקליפורניה ונוהלה על ידי ג'וש פרולינגר (Josh Fruhlinger). באפריל 2000, בשל מתקפת דואר זבל, הועברה קבוצת הדיון ל-eGroups, ובהמשך, כאשר eGroups נרכשה על ידי Yahoo ושמה שונה ל־Yahoo! Groups, עברה קבוצת הדיון לאתר זה. 

עמודי האתר מעודכנים על ידי צוות עורכים הפועלים בהתנדבות ובלא תשלום מתוך המידע המוצג על ידי חברי רשימת התפוצה בפורומים השונים.

צוות ייחודי זה הפך, בשל היקף הידע הרחב שצבר, לחבר שווה זכויות בהתאחדות הבינלאומית של האגודות הווקסילולוגיות וקולו באיגוד זה שקול לאגודות וקסילולוגיות מסורתיות.

קבוצת הדיון פעילה ביותר, ומספר ההודעות הנשלחות לחברי הקבוצה עולה משנה לשנה:

## דגל האתר
שמאל|ממוזער|דגל האתר|150px
דגל האתר נבחר בהצבעה בין חברי קבוצות הדיון ב-8 במרץ 1996 והוא נועד להוות סמל לכל דגלי העולם - כל אחד מהכוכבים מסמל את אחת היבשות בדומה לדגל האולימפי.

## קצב גידול האתר

## אופן פעולת האתר
המידע באתר נאסף על ידי קבוצת תורמים מאתר יאהו! הכוללת 800 חברים. האתר מנוהל על ידי צוות עורכים הפועלים בהתנדבות והוא מתעדכן מדי שבוע.

אתרי המראה מתעדכנים בקצב איטי יותר, ולעיתים אינם מדויקים.

## ראו גם
*גלריית דגלי מדינות העולם

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר דגלי העולם
* אתרי מראה: http://www.crwflags.com/fotw/flags/, http://fotw.areciboweb.com/, https://web.archive.org/web/20060703160435/http://www.atlasgeo.net/fotw/flags/,

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:וקסילולוגיה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1993
קופיף פיליפיני

**קופיף פיליפיני** (שם מדעי: *Carlito syrichta*), הוא מין של קופיף, יחידי בסוגו. 

## מאפיינים
יונק זה הוא חיה לילית, הפעילה ומחפשת מזון בשעות החשיכה, ומזונו העיקרי הוא חרקים. קופיפים אלו הם זעירים, וגובהם נע בין 118 ל-140 מילימטרים. גודלם הקטן מקשה את גילויָם. במשך היום קופיפים אלו ישנים בחללי עצים חשוכים סמוך לאדמה. סביבת המחיה הטבעית שלהם היא יער גשם טרופי ויער משני. הם מעדיפים את צמרות היער.

הקופיף הפיליפיני אנדמי לפיליפינים, והוא נחשב במשך זמן רב כמי שחי רק בפרובינציות סמר, לייטה ובוהול, למרות דיווחים רבים של בני שבטי הבלאן והטבולי על זיהויו בפרובינציית סרנגני. הקהילייה המדעית פטרה דיווחים אלו כמתיחות - עד שב-30 במרץ 2002 נלכדו זוג קופיפים פיליפיניים בהרים סמוך למאיטום וקאיאמבה, והוכיחו שהמין אכן קיים בסרנגני.

לקופיפים ראשים עגולים העשויים להסתובב 180 מעלות ואוזניים גדולות הנראות כאילו הן בתנועה מתמדת. עיניהם הגדולות נרשמו בספר השיאים של גינס כעיניים הגדולות ביותר של יונקים ביחס לגופם. הם משתמשים בזנבם, שאורכו כפול מאורך גופם, כדי לאזן את עצמם. הם נוהגים להיצמד לעצים בצורה אנכית, ומסוגלים לקפוץ מענף לענף. צבעה של פרוותם העבה והמשיית נע בין אפור לחום כהה, וזנבם נטול שיער כמעט לחלוטין. גפיהם האחוריות מוארכות, ומצוידות בכריות דמויות דסקה בקצות האצבעות, המאפשרות להם להיצמד לעצים בקלות יחסית. צורת ההתקדמות המועדפת עליהם היא קפיצה, והם משתמשים בכל ארבע גפיהם בבת אחת רק לעיתים רחוקות.

בני המין הם מתבודדים, אך לעיתים ניתן למצוא אותם במערכת יחסים מונוגמית או אפילו פוליגמית.

מין זה הוא טורף, וניזון רק ממזון מן החי. עיקר מזונו הוא חרקים כגון צרצרים ותיקנים, אך לעיתים הוא ניזון גם מבעלי חוליות קטנים - בעיקר לטאות קטנות, אך גם ציפורים ועטלפים. בשבי יאכל גם חסילונים, אם אלו יסופקו לו בקערה רדודה של מים.

אמונות טפלות, בשילוב יער גשם סמיך יחסית בפרובינציה זו, תרמו כנראה לשימור המין - המקומיים, המאמינים שקופיפים מביאים מזל רע, עוזבים אותם לנפשם כאשר הם פוגשים אותם ביער.

תושבי הפרובינציות שבהן הוא חי מתגאים לעיתים בהיות הקופיף הפיליפיני הקוף הקטן ביותר, אך הוא אינו קוף וגם אינו הקטן ביותר בסדרת הפרימטים.

## קישורים חיצוניים

* קופיף פיליפיני באתר IUCN 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טרסיוסיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
טובה בן-צבי

**טובה בן-צבי** (1928 – 16 בספטמבר 2020) הייתה זמרת ישראלית.

## קורות חיים
בן-צבי נולדה בעיר לודז' בפולין, בת למרים ליברמנץ' שצ'קץ' (1897-1942) ולהרש (צבי) הנוך שצ'קץ' (1897–1944) ואחות לאליעזר שצ'קץ' (1929-1944), שנספו בשואה. הייתה שורדת השואה היחידה ממשפחתה. התפרסמה לראשונה בשנות ה-50 לאחר שהקליטה עם הזמר שמואל בר-זכאי את השיר "עין גדי", שכתבו שני תלמידי תיכון – איתן פרץ (מילים) ובן כיתתו דב אהרוני, שכונה ש. דיבון (לחן). בין היתר, הקליטה תקליטים לילדים בעיבודים של יוסף הדר ותקליטים ביידיש. היא הראשונה שהקליטה בעברית את השיר "על הדרך עץ עומד" של מאנגער. בסוף שנות ה-90 הקליטה קלטת בשם "כי נזכור ולא נשכח", אותה הקדישה לבני משפחתה, ובה שירים ביידיש ובעברית מתקופת השואה. אלבומה "כי נזכור ולא נשכח", שיצא ב-1997 בהוצאת התקליט חיפה, וקלטת נוספת שנקראת בשם "כך שרנו בגטו לודז'", כוללים שירים ששרו בגטו.

בין השנים 1965-1966  עבדה כמורה בבית.הספר היסודי ניצנים שברמת-גן.

בן-צבי הרבתה להופיע בחו"ל, הן כזמרת והן כמלוות טיילים ובמסגרת זו היא צילמה שקופיות אותן הקרינה בארץ במסגרת הרצאות מושרות בקולה.

## אלבומים
* עין גדי – תקליטון עם שמואל בר זכאי (1959)
* משירי הארץ – תקליט משירי ארץ ישראל (1960)
* שירי שבת – תקליט ילדים (1963)
* שירים מישראל – תקליטון משירי ארץ ישראל (1964)
* שירי חג ומועד – תקליט ילדים (1965)
* שירי סתו וחורף – תקליטון ילדים (1965)
* Favorite Jewish Folk Songs – תקליט שירי עם יהודיים (1966)
* Songs of Israel – תקליטון משירי ארץ ישראל (1966)
* Lieder aus Israel – תקליט משירי ארץ ישראל (1967)
* רון כנפיים – תקליטון משירי מרים ילן-שטקליס לילדים (1967)
* כי נזכור ולא נשכח – אלבום שירים מתקופת השואה (1997)
* כך שרו בגטו לודז' – אלבום שירים ששרו בגטו (1997)
* מיט א זמרל אין הארץ – אלבום כפול של שירים ביידיש (2004)
* מיט א זמרל אין הארץ 3 – שירי שבת ביידיש והחלק השלישי בסדרה "עם שיר בלב" (2006)
* רגע של געגוע – אלבום משירי ארץ ישראל (2008)
* עם שירים בלב – שירים בניחוח של פעם (2009)
* שירי שבת – אלבום ילדים (2012)

## ספרים
* **לחיות מחדש: שירים, 1946–1952**; הביאה לדפוס: לאה צבעוני, תל אביב: צבעונים הוצאה לאור, 2013. (שירים)
* **המיית הלב: שנים ראשונות בארץ, 1946–1952**; עריכה: לאה צבעוני, תל אביב: צבעונים, 2014. (אוטוביוגרפי: "אוסף כתבות וסיפורים שכתבה טובה בן-צבי בשנותיה הראשונות בארץ."

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:ניצולות השואה: פולין
קטגוריה:זמרים עממיים יהודים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
Please Please Me

**Please Please Me** (**אנא הנעימי לי**) הוא אלבום הבכורה של להקת הביטלס. האלבום הוקלט ב-1962 בהקלטה שנמשכה 13 שעות, ויצא לאור בתאריך 22 במרץ אותה שנה. האלבום כלל גם 4 שירים שהוקלטו קודם לכן, ויצאו כאיי-סייד ובי-סייד בשני תקליטונים (Love Me Do ו-P.S. I Love באוקטובר 1962; ו-Please Please Me ו-Ask Me Why בפברואר 1963). כדי למנוע מחברת EMI להוציא שניים משירי האלבום כתקליטון נפרד, הקליטו הביטלס עוד קודם להקלטת האלבום תקליטון חדש ובו השירים From Me To You ו-Thank You Girl. התקליטון יצא ב-12 באפריל 1963, שבועיים אחרי צאת האלבום.

שירי התקליט מייצגים מבחר מהשירים הטובים יותר שהיו בידי הביטלס באותה עת, ומגוון משיריהם של זמרים ולהקות שהיו אהובים עליהם, כמו השירלז, הקוקיז והמלחין ארתור אלכסנדר. חמישה מהשירים שאינם פרי עטם של הביטלס היו גרסאות רוקנרול לשירים אמריקאיים בסגנון "בניין בריל" ואחד - A Taste of Honey היה שיר ישן וסנטימנטלי שהביא פול.

בשנת 2003 דורג האלבום במקום 39 על ידי המגזין רולינג סטון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.

## רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.

#### צד ראשון
# I Saw Her Standing There (2:55)
# Misery (1:50)
# (Anna (Go to Him (ארתור אלכסנדר) (2:57)
# Chains (ג'רי גופין/קרול קינג) (2:26)
# Boys (לותר דיקסון/ווס פארל) (2:27)
# Ask Me Why (2:27)
# Please Please Me (2:03)

#### צד שני
# Love Me Do (2:22) שיר בסגנון מוזיקת פולק שנכתב על ידי פול מקרטני, אך הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני
# P.S. I Love You (2:05)
# Baby It's You (מאק דייוויד/ברני ויליאמס/ברט בכרך) (2:38)
# Do You Want to Know a Secret (1:59)
# A Taste of Honey (בובי סקוט/ריק מרלו) (2:05)
# There's a Place (1:52)
# Twist and Shout (פיל מדלי/ברט ראסל) (2:33)

## משתתפים
**הביטלס**
* ג'ון לנון - שירה, גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית, מפוחית, מחיאות כפיים
* פול מקרטני - שירה, גיטרת בס, מחיאות כפיים
* ג'ורג' האריסון - שירה, גיטרה מובילה, גיטרה אקוסטית, מחיאות כפיים
* רינגו סטאר - תופים, טמבורין, מרקה, מחיאות כפיים, שירה (Boys)

**מוזיקאים נוספים והפקה**
* ג'ורג' מרטין - מפיק מוזיקלי, הוספת הסדרים, פסנתר (Misery), לסטה (Baby It's You)
* נורמן סמית' - טכנאי קול
* אנדי וייט - תופים (Love Me Do ו-P.S. I Love You)

## קישורים חיצוניים

* התקליט באתר "תנ"ך הביטלס" 
* פרק 6 בתוכנית מסע הקסם המסתורי (Icast)
* סקירה מקיפה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1963
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
זן טהור

**זן טהור** (באנגלית: **True breeding organism**) הוא זן של אורגניזם כלשהו, בו כל הפרטים זהים גנטית.
זן זה נוצר על ידי צומח או בעל חיים שעבר סדרה של הכלאות עצמיות או תוך משפחתיות כך שהאללים שלו זהים. זנים טהורים הם זנים שכל הפרטים המשתייכים אליהם (הורים וצאצאים) הם היו אחידים בתכונה או בתכונות הנבדקות. זן (טקסונומיה) מונח בעברית המתייחס לכמה מושגים, שהמשותף להם הוא תיאור של רמה טקסונומית מתחת למין. טהור (pure) - נקי, זך, לא מעורבב עם אף זן שאינו זהה לו.

במקרה זה ניתן לגדל כמות בלתי מוגבלת של פרטים. זן טהור מתאפיין בכך שהוא הומוזיגוט בכל הגנום. על מנת ליצור זן טהור מזן שאינו טהור יש לבצע הכלאות של בין אחים ואחיות לאותם הורים, או הכלאות עצמיות במשך כ-20 דורות, כך שבסוף התהליך מתקבלים פרטים זהים.

זנים טהורים מהווים כלי מרכזי במחקר הגנטי מאחר שבעזרתם ניתן לזהות את השפעתם של גנים שונים על תופעות שונות.
ישנם כיום ארסנלים של מאות זנים טהורים, המשמשים למחקר מדעי, של מספר מינים דוגמת עכבר, ארבידופסיס (צמח), סי אלגנס (תולעת) זבוב דרוזופילה ועוד. זנים אלו מהווים בסיס למחקר גנטי רב ופורה.

קטגוריה:גנטיקה
גלריית דגלי ארגנטינה

דגלי ארגנטינה:

## דגלים לאומיים

## דגלי פרובינציות

הערה: לפרובינציה קטמרקה אין דגל

## צבא

## ראו גם

* סמל ארגנטינה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארגנטינה: דגלים
ארגנטינה
גלריית דגלי אוסטרליה

דגלי אוסטרליה:

## דגל לאומי

## דגלי מדינות וטריטוריות אוסטרליה

## דגלים מלכותיים ודגלי משנה למלך
### דגל מלכת אוסטרליה

### דגל המושל הכללי של אוסטרליה

### מושלים

## ניסים אזרחיים

## צבאיים וימיים

## דגלי טריטוריות חיצוניות

## דגלי הילידים

## דגלים היסטוריים

## קישורים חיצוניים

*

אוסטרליה
אבישי ז'אנו

**אבישי (יעיש) ז'אנו** (נולד ב-19 ביולי 1970 בנצרת עילית) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת המגן הימני והקשר האחורי.

## קריירה
ז'אנו החל את דרכו בנצרת עילית, משם עבר לקבוצת הנוער של מכבי נתניה ובעונת 1987/1988 עבר לקבוצה הבוגרת. בעונת 1988/1989 עבר לשחק במדי מכבי אחי נצרת מליגה ב' ושיחק במדי קבוצה זו שנתיים. בעונת 1990/1991 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית ששיחקה באותה עת בליגה א'. עונה לאחר מכן, בעונת 1991/1992, חזר לשחק במדי מכבי נתניה והמשיך לשחק שם עד עונת 1994/1995 בה ירדה מכבי נתניה לליגה הלאומית.

מעונת 1995/1996 החל לשחק במדי מכבי חיפה בה שיחק תשע שנים וזכה עם הקבוצה בעונת 1997/1998 בגביע המדינה וכן בעוד מספר תארים, בהם 3 אליפויות, בעונות 2001 עד 2004. בעונת  העפיל עם הקבוצה לליגת האלופות. ברוב שנותיו במכבי חיפה שימש בועט הפנדלים הקבוע של הקבוצה. בעונת 2004/2005 עבר לשחק במדי הפועל נצרת עילית בהם שיחק שתי עונות ושימש כקפטן הקבוצה.

בתום עונת 2005/2006 התווסף לרשימת הרכש הגדולה של אייל ברקוביץ' במכבי נתניה. אך בסופה של עונת 2006/2007 החליט ז'אנו לעזוב את מכבי נתניה לטובת קבוצת עירוני טבריה שבאותה עונה עלתה מליגה ב' לליגה א'. אחרי עונה אחת בטבריה, עבר ז'אנו לשחק במדי הפועל חדרה, בה שיחק רק 3 משחקים בשנת 2008, לפני שחזר לקבוצתו הקודמות עירוני טבריה. בתום עונת 2008/2009, הודיע ז'אנו על פרישה ממשחק.

## חיים אישיים
ז'אנו נשוי בשנית. יש לו שלושה ילדים מאשתו הראשונה וילד אחד מאשתו השנייה. כיום עוסק ז'אנו במכירת רכבי יד שנייה.

## תארים
* ליגת העל הישראלית **(3)**:
** 2000-01, 2001-02, 2003-04
* גביע המדינה **(1)**:
** 1998
* גביע הטוטו: **(1)**
** 2002-03

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:נוף הגליל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
גדימינאס קירקילאס

שמאל|ממוזער|גדימינאס קירקילאס
**גדימינאס קירקילאס** (בליטאית: **Gediminas Kirkilas**,  30 באוגוסט 1951 – 20 באפריל 2024) היה ראש ממשלת ליטא בשנים 2006–2008.

## ביוגרפיה
קירקילאס מונה לתפקיד ראש הממשלה על ידי נשיא ליטא לשעבר, ולדאס אדמקוס, והחליף את זיגמנטאס בלסיטיס, שכיהן חודש אחד כראש הממשלה בפועל, החל מיוני 2006.

קירקילאס כיהן כשר ההגנה של ליטא בשנים 2004–2006. הוא כיהן גם כסגן יושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ליטא.

ב-27 בנובמבר 2008 החליף אנדריוס קוביליוס את קירקילאס בתפקיד ראש ממשלת ליטא.

קירקילאס נפטר בווילנה ב-20 באפריל 2024.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת ליטא
קטגוריה:שרי ההגנה של ליטא
קטגוריה:חברי הסיימאס
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:ילידי 1951
קטגוריה:ליטאים שנפטרו ב-2024
שרה, גיבורת ניל"י

**שָׂרָה, גיבורת ניל"י** הוא ספר לילדים ולנוער מאת הסופרת הישראלית דבורה עומר, שיצא לאור בשנת 1967 ומתאר את חייה של שרה אהרנסון.

הספר עוסק בהתהוות מחתרת הריגול ניל"י ובפעילותה בזמן מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל העות'מאנית מנקודת מבטה של שרה אהרנסון. בראש מחתרת הריגול ניל"י עמד אחיה הבכור אהרן אהרנסון. הספר משלב בין פעילותה במחתרת לחייה האישיים, למשל היכרותה עם אבשלום פיינברג, יחסיה עם אחותה הצעירה רבקה ועוד.

## עלילה
הסיפור פותח בפגישתם של שרה אהרונסון ואבשלום פיינברג בארץ ישראל העות'מאנית, עוד בהיותם ילדים. לאחר שאבשלום מגיע לביתה של שרה ומזמין את שרה ושניים מאחיה – רבקה ואלכסנדר, לטיול, מציג אבשלום בפניהם מערה נסתרת שמצא בעת מפולת סלעים. בעקבות הצעתו של אבשלום להקים מחתרת שתגן על היישוב העברי מפני שודדים ועות'מאנים, הם מקימים קבוצה ששמה הגדעונים.

לאחר תקופת שנים שבה קבוצת הגדעונים המשיכה לפעול ללא אבשלום (שנסע ללמוד בצרפת), מלכה, אמם של שרה ורבקה נפטרה. שרה ורבקה בוגרות ונישאות (שרה נישאת לחיים אברהם, ורבקה מתארסת לאבשלום, שחזר לישראל בתום תקופת השנים). שרה נוסעת לאיסטנבול ביחד עם בעלה. באיסטנבול, שרה שומעת מפי אנשים על מלחמת העולם הראשונה, שבה משתתפת, בין היתר, האימפריה העות'מאנית. שרה נוסעת לארץ ישראל בחזרה על־מנת לבקר את קרובי משפחתה ולעזור להם כלכלית, תוך כדי עזיבת בעלה. בעת נסיעתה לארץ ישראל, שרה מבחינה בשיירות של ארמנים מגורשים מבתיהם. היא מתפלאת ותוהה אם זה יקרה גם לקהילה היהודית בישראל.

שרה נפגשת עם משפחתה, ומצטרפת למחתרת ניל"י (שראשיה הם אהרן אהרונסון ואבשלום פיינברג) שתפקידה לעזור לבריטים לכבוש את ארץ ישראל, על ידי ריגול. תפקידה העיקרי של שרה במחתרת הוא הצפנת הידיעות. לאחר פעילות ממושכת במחתרת, אבשלום פיינברג מת, לאחר שהוא ויוסף לישנסקי ניסו להגיע לקהיר על מנת ליצור קשר עם הבריטים, והותקפו בידי בדואים.

לקראת סיום הספר, רבים מחברי ניל"י נוסעים מארץ ישראל בעקבות חשדם של העות'מאנים בהם. שרה נתפסת לפני שהספיקה לעלות על ספינה, ונחקרת בעינויים על מנת שתספר על מיקומו של יוסף לישנסקי (שברח לכרמל). לאחר שנשברה מהעינויים, התאבדה באמצעות אקדחה במקלחת שבבית אחיה: אהרון אהרונסון.

## הוצאה לאור

הספר יצא לאור בשנת-1967 בסדרת "נועזים" של הוצאת י' שרברק, שהוקדשה לביוגרפיות של גיבורי ראשית היישוב, כגון "דמעות של אש" על צביה לובטקין גם הוא מאת עומר; "גיבור חידה" על יוסף טרומפלדור מאת אוריאל אופק; "הצנחנית שלא שבה" על חנה סנש ו"לא בדרך המלך" על אורד וינגייט, שניהם מאת עודד בצר.

בשנת 1968 זיכה הספר את דבורה עומר בפרס למדן.

בשנת 1981 עובד הספר לעברית קלה בידי יגאל מולדבסקי, ויצא לאור בידי המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית.

יצאה לאור גם גרסה קולית של הספר, שאותה מקריאה גליה ירון.

## עיבוד למחזה

בשנת 1976 עיבדה עומר את הספר למחזה שהועלה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, בבימויה של ציפי פינס. הפקה נוספת בתיאטרון זה עלתה בשנת 1987, בבימויו של איציק ויינגרטן. עיבוד נוסף הועלה בשנת 2012 בתיאטרון הקיבוץ, בבימויה של דפנה אנגל.

## קישורים חיצוניים
* קריאת כיוון, פרק 7: סיפורים היסטוריים הכולל קטע מההצגה "שרה גיבורת נילי" וריאיון עם הסופרת דבורה עומר, באתר חינוכית 23
* שרה גיבורת ניל"י / דבורה עומר - מדריך למורה, באתר של משרד החינוך
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניל"י
קטגוריה:משפחת אהרנסון
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 1967
קטגוריה:ספרי דבורה עומר
קטגוריה:רומנים המתרחשים בישראל
קטגוריה:ספרי הוצאת י' שרברק
מסמר

שמאל|ממוזער|250px|ראשי מסמרי מתכת מסוגים שונים
ממוזער|250px|שני מסמרים
[ממוזער|250px|מסמרי הידוק של מסילת [רכבת העמק שנמצאו ליד כפר ברוך]]
**מסמר** הוא אביזר חיבור קטן, באופן יחסי, המשמש לחיבור של רכיבים העשויים מחומרים רכים יותר, המאפשרים את החדרת המסמר לתוכם בכוח, לרוב על ידי מכות חוזרות על קצהו הבולט של המסמר בעזרת פטיש. המסמר הוא שיפוד עם קצה חד - החלק שחודר אל החומר. וקצהו השני, החלק הבולט, יהיה, בדרך כלל, חלק רחב הנקרא "ראש המסמר". אורך המסמר יכול להיות ממילימטרים בודדים ועד לאורך של עשרות סנטימטרים.

המסמר מחבר את שני החומרים יחד בעזרת כוח החיכוך הפועל בציר האנכי, ומאמץ גזירה בציר הצידי.

## היסטוריה
המסמרים היו בשימוש האדם עוד בתקופה הרומית. עד המאה ה-18 הם יוצרו בעבודת יד. עד תחילת המאה ה-17 היו בעלי מקצוע שתפקידם היה לחתוך מטילי ברזל לגודל המתאים, והיו בעלי מקצוע שתפקידם היה להכין למסמרים את הקצה החד ואת "ראש המסמר". בשנת 1590 נכנסו לשימוש באנגליה טחנות מים ששימשו לעיבוד ברזל. טחנות מים אלו עיבדו את מטילי הברזל לגודל המתאים, כך שצריך היה עבודה ידנית רק בשלב הכנת "ראש המסמר" והכנת הקצה החד.

במאה ה-19, כחלק מהמהפכה התעשייתית, החל ייצור מסמרים על ידי מכונות. במקביל המשיכו בייצור ידני של מסמרים שדעך בהדרגה עד שפסק בסוף אותה מאה.

המסמרים שיוצרו על ידי מכונה נחתכו מתוך לוח מתכת ונקראו: **Cut nails** (מסמרים חתוכים). מסמרים אלו כונו גם **מסמר [[ריבוע]]** בשל צורת החתך הגאומטרי שלהם. כיום מסמרים אלו אינם נפוצים כבעבר, והם משמשים לשיחזורים היסטוריים ולעבודות הדורשות עמידות גבוהה.

## סוגי מסמרים
אפשר למיין מסמרים לפי החומר שממנו הם עשויים:
* מסמרי פלדה רגילה - משמשים בנגרות ובנגרות חרש (גגנות).
* מסמרים מפלדה בלתי מחלידה.
* מסמרי נחושת - כיום אינם נפוצים אך הם נחשבו בעת העתיקה למסמרים שאינם מחלידים ולכן היה להם שימוש בבניית אוניות.
* מסמרי אלומיניום.

מיון המסמרים נעשה על ידי אפיונם וכן בציון אורכם וקוטרם. לדוגמה, מסמר 5X32 הוא מסמר בקוטר 5 מילימטרים ובאורך 32 מילימטרים.

## אקדח מסמרים
כאמור, הדרך הנפוצה ביותר להשתמש במסמר היא בעזרת פטיש. אך במקומות שצריכים להשתמש בהרבה מסמרים, כמו נגריות, קל יותר לעשות זאת באמצעות אקדח מסמרים. אקדח מסמרים פועל בעזרת מנוע חשמלי, סולנואיד, לחץ אוויר או דלק (בדומה למנוע המכונית).

## ראו גם
* מסמרת

## קישורים חיצוניים

*איך עובד אקדח מסמרים
[ממוזער|ימין|250px|מסמר [חלודה|חלוד נעוץ בעץ]]
* 

קטגוריה:אביזרי חיבור
*
סכיפרקה

**הסְכִיפֶּרְקה** הוא גזע כלבים קטן שמוצאו בבלגיה. הופיע לראשונה במאה ה-16. ישנה אי הסכמה בנוגע לסיווגו כטריירים,  שפיץ או כלב רועים. אורך חייו של זן זה הוא כ-14 שנים ואף מעבר לכך.

## מראה
הסְכִיפֶּרְקה הוא לרוב שחור לחלוטין. למרות שניתן למצוא כלבים מזן זה אף בצבעים שונים (החל בזהוב ועד בחום שוקולד), בתחרויות כלבים משתתפים לרוב רק כלבי סכיפרקה בצבע שחור. הסכיפרקה הם בעלי אוזניים מחודדות וקטנות דמויות משולש הממוקמות גבוה בראשם. לסכיפרקה פרווה כפולה, הפרווה התחתונה נעימה ורכה ואילו השכבה העליונה מעט קשיחה ועמידה בפני שינויים במזג האוויר. את ראשיהם מקיפה פרווה ארוכה וקשיחה. לעיתים נולדים בני הזן כשהם קצוצי-זנב לחלוטין ולעיתים בעלי זנב מעוגל מעט עם פרווה מזדקרת. הכלב קטן יחסית ולרוב לא יעלה משקלו על עשרה קילוגרמים.

גובהו הממוצע של הסכיפרקה 28 עד 33 סנטימטרים ומשקלו הממוצע 5.4 עד 7.3 קילוגרמים.

## היסטוריה
הסכיפרקה ידוע גם כ-"בלגי הסיפון", "רב חובל מיניאטורי", וכ-"שד קטן שחור", ומקורו בחלק הפלמי של בלגיה. הסכיפרקה בלט ביצירות הכתיבה של הנזיר ונסלסאס.

מלבד מהיותו כלב לוויה, נחשב הסכיפרקה ככלב שמירה על הסיפון. הוא תופס מזיקים ושומר על חפצי האנשים והספינה.
כמו כן, ידוע הסכיפרקה גם בשמירה על סוסים שסחבו מסעות על גבם.

## אופי הגזע
הסכיפרקה הוא כלב פעלתן, חי ומתריע, כל אלו מעידים על כלב המסוגל לציית, חכם ונאמן. כלבי הסכיפרקה נאמנים עד מאוד לאדם אחד בסביבת המשפחה, אך חביבים וסובלניים עם ילדים; עם זאת, הם מתריעים ומתגוננים מזרים.

### התאמה לחיות אחרות
הסכיפרקה מסוגל לחיים משותפים עם חיות קטנות נוספות. כלב זה מצריך אילוף מגיל קטן כדי שבשלב מאוחר יותר בחייו ניתן יהיה להכניס חיות חדשות אל מרחב המחיה שלו; הסכיפרקה הוא כלב "אגואיסט" ובשל כך כלבים גדולים מסוגלים לפגוע בכלב הקטן בעקבות התנהגות זו. הסכיפרקה נהנים מחברתם של אנשי משפחתם ומעוד כלבים מבני גזעם.

### בריאות
לסכיפרקה אין בעיות בריאותיות מיוחדות, הוא  מגיע לעיתים לא רחוקות לגילאי ה-18. כל שנדרש לסכיפרקה הוא פעילות יומיומית במידה ותזונה מאוזנת, על מגדלי הזן להימנע במיוחד מבעיות של השמנת יתר אצל הסכיפרקה.

## בישראל
כיום הגזע אינו מופיע במאגר הגידול הישראלי או בתערוכות הכלבים מלבד כלבה אחת המיובאת מבלגיה. לפני כ-12 שנה נראו זוג מהגזע, אך פיתוח הגזע בארץ טרם בוצע.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הקבוצה הראשונה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
אליהו סויסה

**אליהו סויסה** (נולד ב-1 בינואר 1956) הוא לשעבר חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל מטעם מפלגת ש"ס.

## ביוגרפיה

סויסה נולד ליוסף ורחל בקזבלנקה שבמרוקו ובשנת לידתו עלה לישראל. הוא למד בישיבת בני עקיבא פרחי אהרון בקריית שמואל. היה רב צבאי ושירת בצה"ל בדרגת רב-סרן.

את דרכו הפוליטית התחיל כיועצו של שר הפנים הרב יצחק חיים פרץ. ב-4 בינואר 1987 מינה אותו פרץ לאחראי מחוז ירושלים במשרד הפנים. כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-15 מטעם מפלגת ש"ס, כיהן כשר הפנים בממשלה ה-27 (אף על פי שלא היה חבר כנסת בממשלה זו), ובחלק מתקופת כהונתה גם כשר הדתות, בממשלה ה-28 כיהן כשר התשתיות הלאומיות ובממשלה ה-29 כשר לענייני ירושלים וכחבר הקבינט המדיני-ביטחוני.

היה מראשי תומכי אריה דרעי והיה אחד מבכירי "מחנה דרעי", כאשר ישב דרעי במאסר. עקב כך לא שובץ ברשימת ש"ס לכנסת ה-16.

## חיים אישיים
אחותו סופיה נשואה לראשון לציון הרב דוד יוסף, ובנו של הרב עובדיה יוסף.

מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים ונשוי לאהובה לבית ענזי. כיום לומד תורה בכולל "יחוה דעת" שבראשות גיסו, הרב דוד יוסף.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:שרים שכיהנו בעת שלא היו חברי כנסת
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל העשרים ושמונה
קטגוריה:חברי הקבינט המדיני-ביטחוני
קטגוריה:השרים לענייני ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
ת'ראפי?

**ת'ראפי?** (**?Therapy**) היא להקת הארד רוק/מטאל אלטרנטיבי צפון אירית שהוקמה ב-1989.

## היסטוריה
הלהקה מושפעת מאינדי רוק ומאופיינת במבני שירים בלתי שגרתיים ובטקסטים אפלים וביזאריים. שני אלבומיה הראשונים הגיעו למקום הראשון במצעד האינדי הבריטי. ב-1993 הוציאה "ת'ראפי?" את הסינגל המצליח "Screamager" שסייע לה להפוך לאחת הלהקות הבולטות בסצנת הרוק האלטרנטיבי הבריטית של תחילת שנות התשעים. הלהקה תוארה על ידי התקשורת וחלק ממעריציה כגרסה בריטית של להקת נירוונה.

לאחר שני אלבומים מצליחים, שבהם הפכה הלהקה את המוזיקה שלה למעט יותר קומוניקטיבית, יצא האלבום החמישי "Infernal Love" שכלל בלדות רבות, לא זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו עזב המתופף המוערך פייף יואינג. "ת'ראפי?" חזרה לסגנון האפל והמוכר באלבומה הבא, "Semi-Detached". לאחר מכן עזבה הלהקה את חברת A&M. הלהקה ממשיכה להוציא אלבומים ונכון ל-2006 מקיימת סיבוב הופעות לקידום האלבום "One Cure Fits All".

## חברי ההרכב
*אנדי קיירנס
*מייקל מק'קיגן
*ניל קופר

### חברים לשעבר
*פייף יואינג
*מרטין מק'קאריק
*גרהאם הופקינס

## דיסקוגרפיה
### אלבומים

* Babyteeth (1991)
* Pleasure Death (1992)
* Nurse (1992)
* Troublegum (1994)
* Infernal Love (1995)
* Semi-Detached (1998)
* Suicide Pact - You First (1999)
* So Much For the Ten Year Plan-A Retrospective 1990-2000 (2000) (אלבום אוסף)
* Shameless (2001)
* High Anxiety (2003)
* Never Apologise Never Explain (2004)
* One Cure Fits All (2006)


### הקלטות נוספות

* Caucasian Psychosis (שני המיני-אלבומים הראשונים) (1992)
* Have a Merry Fucking Christmas (1992)
* Born In a Crash (1993)
* Hats Off to the Insane EP (1993)
* Live In Japan (Fan Club Edition) (1994)
* Official Fan Club 1996 (1996)
* Scopophobia DVD (2003) (הופעה ב"מנדלה הול" בבלפסט)


## קישורים חיצוניים

* 

* Fabchannel.com - קטע וידאו של הופעה מ-2006 באמסטרדם

קטגוריה:להקות איריות
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:אמני A&M רקורדס
משקפיים (כתב עת)

שמאל|ממוזער|250px|שער הגיליון השלישי של המגזין בשמו החדש, מוזה
**משקפיים** הוא כתב עת רב תחומי לתרבות שיצא לאור על ידי מוזיאון ישראל בין השנים 1987 ל-2001.

מייסדו בשנת 1987 ועורכו במשך תשע שנותיו הראשונות היה תמיר ראונר. 

## היסטוריה
בשנתיים הראשונות להופעתו היה "משקפיים" פרויקט משותף של אגף הנוער של מוזיאון ישראל והשבועון "כותרת ראשית". בעקבות סגירתו של השבועון "כותרת ראשית" החל מגיליון 6 של "משקפיים" החליף העיתון "ידיעות אחרונות" את "כותרת ראשית" כשותף להוצאה לאור של "משקפיים". עם הופעתו היה "משקפיים", בתפיסתו החזותית מילולית ה"לא שמרנית" תופעה חדשה בנוף כתבי העת בישראל.

בשנת 1994, לאחר שבע שנות הופעה של "משקפיים", ייסד העורך תמיר ראונר את "עיניים", כתב עת לילדים שהוצג כ"אח צעיר למשקפיים" - מגזין לילדים בעל תפיסה דומה. ב-1996, לאחר שנתיים של עריכת שני המגזינים, עזב תמיר ראונר את "משקפיים" והחל מגיליון 26 החליפה אותו העורכת סמדר תירוש. בתקופת תירוש שינה המגזין את אופיו, והוא החל פונה לקהל בוגר יותר. בהתאם לכך השתנתה כותרתו, החל מגיליון 29, מ"רבעון של אגף הנוער" ל"רבעון לאמנויות", וכן השתנה עיצובו הגרפי, כולל עיצוב שם כתב העת. בשנת 2000 החליפה מוניקה לביא את סמדר תירוש ואז שונה שם המגזין ל"מוזה". בסוף שנת 2001 נסגר המגזין "מוזה", עם 2000 מנויים (כדי לכסות את העלויות ולהמשיך לפעול נזקקו כפליים).

## נושאי הגיליונות

כל גיליון של "משקפיים" הוקדש לנושא מרכזי אחד. העורך, תמיר ראונר, הבהיר זאת בפתח הגיליון הראשון: "בכל חוברת נתבונן בנושא מסוים, שנבחר מתוך נושאים המיוצגים במוזיאון. נבקש לגעת בכמה פנים של הנושא וניתן ביטוי לאנשים שדעתם או מעשיהם באותו הקשר מעניינים אותנו".

נושאי הגיליונות:
רישום - כתב - דיוקן - קומיקס - צילום - אגדות - אור - משחק - אריזה - כיסא - חומר - איור - על האמן - טבע - תנועה - ילדות - אהבה - פוליטיקה - זמן - מין ואמנות - גיבורים - זיוף - שפה - שיגעון - חלומות - מפות - קופסה עם מסך - חתונה - אוכל - אדמה - אלוהים - מסכות - לבוש - חורים - אבנים - קישוט - העתיד שהיה - כיעור

## הערות שוליים
 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:מוזיאון ישראל
קטגוריה:ירושלים: תקשורת
אלברט קואוטס

**אלברט קואוטס** (באנגלית: **Albert Coates**; 23 באפריל 1882 - 11 בדצמבר 1953) היה מנצח ומלחין אנגלי-רוסי.

## ביוגרפיה
אלברט קואוטס נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה להורים אנגליים מיורקשייר. הוא למד בקונסרבטוריון בלייפציג, עבד תקופה מסוימת באופרת החצר בדרזדן והתמנה למנצח בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג. הופעת הבכורה של בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן הייתה בשנת 1914 בהצגת טריסטן ואיזולדה של ריכרד וגנר. דינמי בגישתו ומצליח בייחוד במוזיקה רוסית, הציג קואוטס הרבה יצירות חדשות לקהל המאזינים, ביניהן יצירות משל רייף וון ויליאמס, ארנולד באקס ואלכסנדר סקריאבין. ניצח בלונדון על הביצוע הפומבי המלא הראשון של "כוכבי הלכת". בשנות ה-20 ובראשית שנות ה-30 הרבה לנצח על התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא תרם רבות בראשית הדרך להצגת מוזיקה תזמורתית על גבי תקליטים, החל בשנת 1920 עם ה"פואמת האקסטזה" של סקריאבין ואחר כך בניצוח על מובאות רבות מטבעת הניבלונגים של וגנר וכן, (בשנת 1925) הסימפוניה התשיעית של בטהובן. בין היצירות שהלחין: האופרות "סמיואל פיפס" ו"פיקוויק". בשנת 1946 השתקע בדרום אפריקה, שם נפטר.

אלברט קואוטס לא היה קרוב משפחה של אריק קואוטס, מלחין המוזיקה הקלה, או של זמר הטנור, ג'ון קואוטס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1882
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1882
עיר הכרמל

**עיר הכרמל** (בערבית: **مدينة الكرمل**, תעתיק מדויק: **מדינת אל-כרמל**) הייתה איחוד של שתי המועצות המקומיות **[[דלית אל-כרמל]]** (دالية الكرمل) ו**[[עספיא]]** (عسفيا) שעל הר הכרמל, לעיר אחת במסגרת רפורמה של משרד הפנים ב-2003. האיחוד החזיק מעמד כשש שנים, בטרם בוטל.

עיר הכרמל הייתה העיר הדרוזית הראשונה במדינת ישראל; כ-89% מהתושבים בשני היישובים שהרכיבו אותה הם דרוזים, כשבנוסף התגוררו בה גם מיעוטים של כ-6% ערבים-נוצרים וכ-5% ערבים-מוסלמים. האיחוד שנוצר ב-2003, במסגרת תוכנית משרד הפנים לאיחוד רשויות מקומיות ברחבי ישראל, יושם חרף התנגדות של חלק גדול מהתושבים.

בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, ומשיב את המצב לקדמותו החל ב-1 בדצמבר 2008. בחירות חדשות למועצות המקומיות הנפרדות נקבעו ל-18 באוגוסט 2009, ועד אז נוהלה העירייה המאוחדת בידי ועדה קרואה בראשות גבי אופיר.

## אוכלוסייה
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) בספטמבר 2009, היו בעיר הכרמל 25,600 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של 1.8%.

לפי נתוני הלמ"ס נכון לדצמבר 2008, העיר דורגה 4 מתוך 10, בדירוג החברתי-כלכלי. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשס"ח (2008-2007) היה 48.3%. השכר הממוצע של השכירים בשנת 2007 היה 5,433 ש"ח (ממוצע ארצי: 6,743 ש"ח).

## שכונות
בשנת 2003, במסגרת תוכנית משרד הפנים לאיחוד רשויות מקומיות בישראל, אוחדו המועצות המקומית של דלית אל-כרמל ועספיה ממחוז חיפה, ועד לסוף 2008 היו שכונות ב**עיריית עיר הכרמל**.

***[[דלית אל-כרמל]]** (בערבית: دالية الكرمل) - שטח השיפוט שלה 9,000 דונם. הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1951.
***[[עספיה]]** (בערבית: عسفيا) - שטח השיפוט שלה 5,000 דונם.

## קישורים חיצוניים

* מחקר בנושא "איחוד רשויות מקומיות - לשם מה?", ממצאים ראשוניים כארבע שנים לאחר הקמת עיריית הכרמל מאיחודן של המועצות המקומיות בדלית אל כרמל ובעוספיא. מאת רמי זיידאן, יוני 2008.
*, החלטה, 22 בפברואר 2005

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2003
קטגוריה:יישובים דרוזיים בישראל
קטגוריה:הכרמל: יישובים
קטגוריה:ישראל: ערים לא-יהודיות
קטגוריה:דלית אל-כרמל
קטגוריה:עספיא
קטגוריה:ישראל: ערים לשעבר
קטגוריה:רשויות מקומיות מאוחדות בישראל
סה

**סֶה** (בסינית: **瑟**; בפין-יין: **sè**) הוא כלי נגינה סיני עתיק, המיועד לבידור אורחים, לפולחן דתי, לטקסי ציד ועוד. ככל הנראה, כלי זה הוא ההשראה לכלי מיתר אסיאתיים רבים, ביניהם הגוּגֶ'נְג הסיני והקוטו היפני. כלי מיתר זה הוא בעל 25 מיתרים עם גשר נייד ומנעד של חמש אוקטבות.
שמאל|300px|ממוזער|סה בתצוגה במקדש בטיוואן .
[ממוזער| לוח סה סיני עתיק מאד מהמאה ה-5-3 לפנה"ס מתוך גלריית האמנות של [אוניברסיטת ייל]]

## היסטוריה
הסה הוא כלי עתיק-יומין ומקושר עם ההיסטוריה הקדומה ביותר של סין. בהיסטוריה שלו מעורב מחקר היסטורי עם מיתולוגיה סינית. זהו אחד מכלי הנגינה החשובים ביותר תרבות הסינית, לצד הגוצ'ין וה "גוג'נג". שרידים של הכלי נמצאו בחפירות במחוזות חוביי וחונאן, באזורים שמדרום למורד נהר היאנגצה, ובמקומות נוספים.

על פי האגדה, פֿוּשִׂי (דמות במיתולוגיה הסינית) הוא שיצר את הסה, והוא היה בשימוש כבר בתקופת שושלת שיה (2200 לפנה"ס- 1800 לפנה"ס).

כלי דומה הנקרא "סאול" נגזר מהסה. כלי זה הוא משמש עד היום בטקסים פולחניים מסוימים בקוריאה הדרומית, הנערכים פעמיים בשנה במקדש "מונמיו" בסיאול.

## מבנה
מיתרי הסה היו עשויים משי שזור בעוביים שונים. לוּ'שְׁה צ'וּנְצְ'יו מתאר כך את התפתחות הסה: "חמישה מיתרים היו לסה, אחר כך חמישה עשר מיתרים. כאשר שוּן עלה לשלטון, הוא הוסיף שמונה מיתרים אז היו עשרים ושלושה מיתרים לסה". דעה נוספת סוברת שלסה היו קודם חמישים מיתרים, שאחר-כך צומצמו לעשרים וחמישה. "לסה גדול יש חמישים מיתרים, לסה בינוני יש 25 מיתרים". על-פי אותו מקור, יצר פושי את הסה עם 50 מיתרים והקיסר הצהוב שינה זאת ל-25. ישנו סה נוסף קטן בעל 13 מיתרים (בדומה ל"קוטו" היפני). חפירות ארכאולוגיות גילו גם סה עם 24, 23, או 19 מיתרים, מספר המיתרים שונה ממקום למקום. אורך החוטים שונה גם כן.

לסה שנחשפו בחפירות ארכאולוגיות מבנה דומה: משטח ארוך מעץ, מעוקם קמעה. בקצהו שלושה גשרים ובראשו גשר אחד. בנוסף ישנם ארבעה מוטות לליפוף המיתרים (לעיתים יש שלושה או שני מוטות ליפוף בלבד). המוטות בדרך כלל מעוטרים בדוגמאות וקישוטים; בקצה הכלי ישנו פתח שדרכו מחדירים את קצה המיתרים על מנת לקושרם. 

למרות ששניהם כלי מיתר סינים עתיקים יצוין שה"גוצ'ין" וה"סה" הם כלי נגינה שונים בתכלית, כל אחד וייחודו.

## הסה כיום

כיום יש מעט מאוד נגני סה והסה נחשב ככלי "נכחד". נגן הסה הראוי לציון היחידי במאה ה-20 היה וו ג'ינגלו, נגן צ'ין במקור. ישנם גם מעט טבלטורות, רוב הטבלטורות הקיימות הן תווי ליווי ל"צ'ין".

לאחרונה, העניין בסה קם לתחייה, ונגנים נוספים לומדים את הסה. מספר מפעלים מייצרים סה מודרניים עם מיתרי מתכת על מנת לאפשר שילוב סה במוזיקה מודרנית.
 
## קישורים חיצוניים

*אתר סיני עם תמונות של הסה
*סה מודרני
*תמונה של "סאול" קוריאני

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
המילטון הארטי

סר **הרברט המילטון הארטי** (באנגלית: **Herbert Hamilton Harty**; 4 בדצמבר 1879 - 19 בפברואר 1941) היה מוזיקאי, מנצח, מלחין ומלווה אירי.

## ביוגרפיה
הארטי נולד בהילסבורו, צפון אירלנד. נודע בעיקר בצליל האירי של רבים מחיבוריו המוזיקליים, נחשב למלווה הראשון במעלה בלונדון בשעתו וזכה להערכה ולכבוד כמנצח.

המילטון, בן לנגן עוגב בכנסייה (ויליאם הארטי), ניגן בילדותו בויולה, פסנתר ועוגב. בראשית דרכו הלך בעקבות אביו ועבד כנגן עוגב כנסייתי מגיל 12. הוא עבר ללונדון בשנת 1901 כדי לבסס לו קריירה מוזיקלית כמלווה וליווה בפסנתר רשימה מרשימה של סולנים, ביניהם ג'ון מקורמק, יוזף סיגטי, פריץ קרייזלר והסופרן אגנס ניקולס, שנשא לאישה בשנת 1904.

הארטי חיבר את רוב יצירותיו בין 1901 ל-1920, ביניהן "סימפוניה אירית", הפואמה הסימפונית "עם אווזי הבר", קונצ'רטו לכינור ומוזיקה לשיר "אודה לזמיר" לסופרן ותזמורת, שניקולס שרה בביצוע הבכורה.
אחרי שפרש מניצוח בשנת 1936, השלים עוד פואמה סימפונית, "ילדי ליר", בשנת 1938.

אחרי עבודה קצרה עם התזמורת הסימפונית של לונדון ותזמורות אחרות באנגליה, התמנה הארטי למנצח קבוע של תזמורת האלה בשנת 1920, משרה שהתמיד בה עד 1933. תחת שרביטו הייתה התזמורת לאחת התזמורות הראשונות במעלה באנגליה. הוא קיבל תואר אבירות בשנת 1925. בין השנים 1931 ל-1936 סייר הארטי בארצות הברית ובארצות אחרות והופיע בבוסטון, שיקגו, קליבלנד, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו ורוצ'סטר, כמו גם בסידני, אוסטרליה. נפל קורבן לסרטן המוח בשנת 1936 בעיצומה של קריירה משגשגת ומת בשנת 1941 בהוב (אנגליה).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:מוזיקאים אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1941
השר לעניינים חברתיים

**השר לעניינים חברתיים**  היה בעבר פקיד בממשלה שהיה הממונה על נושאי חברה, ופעל ליצירת שיח ולקירוב בין המגזרים המגוונים בחברה הישראלית.   מינוי זה הוגדר כשר בלי תיק.

תפקידו המרכזי של השר לעניינים חברתיים היה קישור בין נושאי חברה לנושאי תפוצות. דרך העיסוק בחוליים של החברה הישראלית, בשסעים, באתגרים לחיבורו של הפסיפס התרבותי, פעל השר לרתום את יהדות העולם ליתר מעורבות, להזדהות עם החברה הישראלית, להשתתפות ולתרומה בפתרון הבעיות, המעיקות על החברה בישראל.

חודש חשוון - חודש נטול חגים, הוכרז כ-"חודש חברה לכלל העולם היהודי", אשר בו עוסקים בישראל, כמו גם ביהדות התפוצות, בפעילות חברתית. עשרות רבות של קהילות יהודיות בעולם כבר הביעו את נכונותן להשתתף בפרויקט, והן יוזמות התנדבות חברתית בבתי חולים ומועדוניות באזורי מגוריהן.

יוזמה נוספת, שקודמה על ידי השר, הייתה תוכנית "יהדות לכולם", שפעלה ברחבי ישראל. עשרות אלפי ישראלים - שומרי מסורת וחילונים, עולים חדשים וישראלים ותיקים, השתתפו מדי שנה בתוכנית "יהדות של כולם". התוכנית, הנערכת בחגי ישראל, אפשרה לציבור הרחב לחוות את חוויית החגים והמסורת באווירה יהודית חמה ופתוחה, במרכזים ציבוריים מחוץ לבתי הכנסת. במסגרת "יהדות של כולם", נדונו תוכני החג המסורתיים תוך עיסוק בסוגיות אקטואליות, הקשורות לתרבות הישראלית.

בממשלות ישראל ה-28 וה-30, כיהן בתפקיד זה מיכאל מלכיאור (ישראל אחת ואחר כך עבודה-מימד). בממשלה ה-29, כיהן בתפקיד זה שמואל אביטל (עם אחד). אז נקרא התפקיד "השר לתיאום חברתי".

## ראו גם
* שר בלי תיק

*
עקיבא גוברין

**עקיבא גוֹבְרִין** (**גלובמן-חיוּת**; 12 באוגוסט 1902 – 26 ביוני 1980) היה פעיל ציוני, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בעיר שפיקוב שבפודוליה, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), למרדכי אשר גלובמן, מחנך ופעיל ציוני היה ממייסדי תנועת "החלוץ" ומפעיליה בעיירת הולדתו. בשנת 1921 עבר את הגבול לבסרביה ובשנת 1922 עלה לארץ ישראל. ממייסדי מועצת פועלי ירושלים והסתדרות הפקידים, חבר בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית מאז 1925 וראש המחלקה לאיגוד מקצועי של ההסתדרות בין השנים 1943–1949. בעת מאורעות תרפ"ט השתתף בהגנה על עטרות ומקומות אחרים בירושלים תחת פיקודו של יוסף הכט.

היה יו"ר ועדת העבודה של הכנסת בה הטביע חותם על חוקי עבודה וחוקים סוציאליים אחרים, במיוחד חוק הביטוח הלאומי. כן היה יו"ר הוועדה הכלכלית של מפא"י. בשנות ה-50 כיהן כיו"ר סיעת מפא"י ויו"ר הקואליציה. בנובמבר 1962 התפטר מהתפקיד בטענה שהממשלה אינה מתייעצת עם חברי הכנסת של סיעת מפא"י אלא מנחיתה עליהם הנחתות, אך מיד חזר בו מהתפטרותו. עם זאת, גוברין המשיך לפעול לחיזוק הפיקוח של הכנסת על הממשלה.

בשנים 1949–1969 כיהן גוברין כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה ועד הכנסת השישית מטעם מפא"י והמערך.

כיהן כשר בלי תיק בממשלת ישראל האחת עשרה, במטרה לעסוק בעיקר בענייני מסחר ותעשייה, תיק שפנחס ספיר שמר בידיו במקביל להיותו שר האוצר כשלוי אשכול התמנה לראשות הממשלה, כדי לסיים עניינים שהחל בהם. ספיר נתן לגוברין את האחריות על סחר החוץ ותיעוש אזורי הפיתוח, אך נוצרו חיכוכים מתמידים בין השניים ובאוקטובר 1964 הוצע שגוברין יכהן כשר לענייני תיירות בממשלת ישראל השתים עשרה, לאור גידול החשיבות הכלכלית של התיירות למדינת ישראל. עם זאת, משרד התיירות לא היה למשרד עצמאי, אלא נשאר כיחידה במשרד ראש הממשלה וגוברין המשיך לכהן במקביל בתפקידיו במשרד המסחר והתעשייה. עם כניסתו למשרד התיירות, גוברין פעל להעברת סמכויות ממשיות למשרד התיירות ולחקיקת "חוק תיירות", אולם לא הצליח בחקיקת החוק. עם סיום כהונתו בממשלה בתחילת 1966, שב לתפקיד יו"ר הוועדה הכלכלית של מפלגתו, המערך, תפקיד בו המשיך לכהן אל תוך שנות ה-70, לאחר סיום כהונתו בכנסת.

כלתו (אלמנת בנו שלמה) היא חוקרת הספרות פרופ' נורית גוברין. בת אחיו, פנחס, היא היוצרת מיכל גוברין. נכד אחיו שלמה הוא יוסי בידץ.
ממוזער|כיכר עקיבא גוברין בירושלים (רח' שמואל הנגיד פינת מדרחוב בצלאל)

## ספרו
* **בעקבי המשימות** (נערך על ידי ישראל כהן), תל אביב: עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ד.

## לקריאה נוספת
* 'גלובמן, עקיבא', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 134. 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* ; 
* 
* 

### מכתביו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:יושבי ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:חברי הכנסת: פקידים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
פגמטיט

**פגמטיט** (מיוונית פֶּגמָה – מְהוּדָק) הוא סלע יסוד בעל גבישים גדולים במיוחד (מ-20 מילימטר ומעלה). סלעים מסוג זה מכונים סלעים פגמטיטיים.

## הרכב
רוב הפגמטיטים בנויים מגרניט המכיל קוורץ, פצלת השדה ונציץ. לפגמטיטים יש ערך כלכלי משום שלעיתים קרובות הם מכילים יסודות ואבני חן נדירים כדוגמת האקוומרין, טורמלין, טופז, פלואוריט ואפטיט, לעיתים קרובות יחד עם מינרלי בדיל וטונגסטן. נתגלו פגמטיטים שבהם גבישים בגודל של יותר מ-10 מטר. כך למשל נתגלו פגמטיטים בגבעות השחורות של דרום דקוטה שבהם גבישים (של בריל ומינרלים אחרים) בגודל של 13 מטר. עם זאת, בממוצע רוב הפגמטיטים מכילים גבישים בגדלים שבין 8 ל-10 סנטימטר. כך למשל, באזור אילת יש פגמטיטים המכילים מעט בריליום וליתיום שגודל הגבישים שלהם הוא כמה סנטימטרים בלבד. סלעים פגמטיטיים לדוגמה הם פגמטיט גרניטי, פגמטיט גרניטי-בורוני, פגמטיט ליתיום, פגמטיט ליתיום-בורוני.

הוצרות פגמטיטים אינה מחוורת דיה ויש תאוריות שונות לגבי תהליך היווצרותם. במדינת ישראל יש פגמטיטים בהרי אילת המתוארכים לתקופת הפרקמבריון לפני כ- 630 Ma.

## היווצרות
פגמטיטים נוצרים ממאגמה שמתקררת במהירות, לעיתים בטווח של ימים. לרוב, תהליך יצירת הפגמטיט מתחיל כשדייק או סיל חודרים לתוך סלע קר בהרבה מהם מבלי שהם נחשפים לפני השטח. מסיבות שטרם הובהרו, סלע זה מסוגל לגדל גבישים גדולים למרות התקררותו המהירה יחסית. קיימת השערה שהצמיגות הנמוכה של המאגמה בשלב זה מאפשרת תנועה טובה של יונים. ייתכן ומעורבת בתהליך פעולת מים. פעולת המים גורמת כנראה גם לריכוז היסודות הנדירים בפגמטיטים.

צורת וגודל הפגמטיטים משתנה מגופים שטוחים שקצותיהם ישרים למסה דמוית פקעת או חסרת צורה. גודל הפגמטיטים יכול לנוע מעובי של מטר אחד ואורך של מספר מטרים ועד עובי של 700 מטר ואורך של 3 קילומטרים. פגמטיטים נוטים להתפתח בעורקים וברצועות עבות בתוך סלעי גרניט. למעשה, רובם נוצרים כמחדרים גרניטיים לתוך סלעי גרניט קיימים בתצורה הקרויה דייק פגמטיטי. פגמטיטים מצויים גם בכיסים המכילים גבישים מפותחים יפהפיים. דבר זה קורה משום שהגבישים חופשיים להתפתח בחלל הריק של הכיס מבלי שמופעל עליהם לחץ.

## תפוצה
פגמטיטים מצויים בכל היבשות בעיקר בשלשלות הרים. הפגמטיטים הנפוצים ביותר הם מתקופת הפרקמבריון (כלומר הם בני 2.8 מיליארד עד מיליארד שנים), למשל בקנדה ברוסיה ובגרינלנד, אבל קיימים גם פגמטיטים "צעירים" שנוצרו לפני 20 עד 5 מיליון שנים, למשל בהימלאיה.

## ראו גם
* אבן עברית

## קישורים חיצוניים

*Pegmatopia: David London, School of Geology & Geophysics, University of Oklahoma
*Pegmatite
* 

קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים פלוטוניים
אנטיתזה

**אנטיתזה** או **אנטיתזיס** (ביוונית ἀντίθέσις ניגוד. אנטי - נגד, תזה - עמדה) היא ניגוד ישיר או הפך מדויק למשהו. לדוגמה: גיהנום אנטיתזה לגן עדן; אי-סדר אנטיתזה לסדר.

ברטוריקה, אנטיתזה היא צורת דיבור המביעה ניגוד רעיוני על ידי הפך חד משמעי במילים, פסקאות או משפטים, בעזרת מבנה דקדוקי מקביל, כמו בדוגמה: "כשצריך שקט אתה מדבר, וכשצריך דברים אתה שותק; כשאתה נמצא אתה רוצה להיעדר, וכשאתה נעדר אתה רוצה להיווכח; בזמן שלום אתה רוצה מלחמה, בזמן מלחמה אתה דורש שלום; במועצה אתה שר על אומץ, אך בקרב אתה רועד".

המשפט הידוע באנגלית "*Man Proposes, God Disposes*" - "האדם מציע, האלוהים משליך לפח" הוא דוגמה לאנטיתזה. אנטיתזה מופיעה גם בספרו של ג'ון דריידן, "הצביה והפנתר": "שחור מדי לגן-עדן, ועם זאת לבן מדי לגיהנום".

אנטיתזה יכולה להיות כפולה או מתחלפת לסירוגין כמו במשפט הבא של הקיסר אוגוסטוס: "הקשיבו, אנשים צעירים! הקשיבו לאדם זקן, שאנשים זקנים שמחו להקשיב לו כשהיה צעיר".

בין הכותבים האנגלים שעשו שימוש בולט באנטיתזה נמצאים אלכסנדר פופ (Alexander Pope), אדוארד יאנג (Edward Young), סמואל ג'ונסון ואדוארד גיבון.

בדיאלקטיקה, הסינתזה היא התוצאה הסופית של הניסיונות ליישב את הסתירה הפנימית בין האנטיתזה והתזה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:רטוריקה
קטגוריה:פילוסופיה
יעל הדר

**יעל הדר** (נולדה ב-6 בפברואר 1968) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
יעל הדר נולדה לנורית ושמואל הדר וגדלה ברמת גן. היא סיימה לימודיה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בשנת 1993. כמו כן למדה משחק בסטודיו של ביל אספר שבניו יורק, ארצות הברית, בשנת 2002. השתתפה בהצגות התיאטרון "בית המלאכה", "המתחזה", "נוכלים ואוהבים" ו"החטא ועונשו" בתיאטרון באר שבע, "רוחות", "שלוש נשים גבוהות", "אנה וייס", "מחילה", "גן ריקי", "כריש פטיש" ו"זינזאנה" בתיאטרון הבימה, "דודתו של צ'ארלי", "בנות עובדות", "עיר הנפט" ו"השתיקה" בתיאטרון חיפה ו"מגרד לי" בתיאטרון הפרינג'.

בשנת 1989 שיחקה בסרט "הכלוב" של עמית גורן, בשנת 1992 השתתפה בסרט קולנוע "מרק עוף". ב-1994 שיחקה בטלוויזיה ב"ייפוי כוח" של אורי ברבש. ב-1995 שיחקה ב"שבעה" וב"שחקנים". ב-1996 שיחקה ב"קשר דם" ובסדרה "קפה פריז", ב-1997 בסדרת הטלוויזיה "מרחב ירקון", ב"המספרת", ב"גרגר על הריס" וב"את ים שלי" וב- 1998 בסדרה הפוך.

בשנת 1999 השתתפה בסדרה של אמנון רובינשטיין "מתחם אויב" ובסרט "צומת וולקן".
בשנת 2001 השתתפה ב"מרס תורכי" ובטלנובלה "לחיי האהבה". ב-2003 השתתפה ב"משחק החיים", וב-2006 ב"האלופה". כמו כן, השתתפה בדרמה "החקירה" ובסדרות הטלוויזיה "בת-ים ניו-יורק", "הפוך" ו"האמת העירומה". ב-2007 שיחקה בסרט "נוזהת אל-פואד" ("שוטטות הלב") בבימויו של יהודה ג'אד נאמן. וגם השתתפה ב"סרט של משוטטים" בבימוים של דוד דרזי ומעין רוגל.
בשנת 2009 כיכבה בסדרה "מה שנחוץ לרווק", וכן הופיעה בסרט "אילי ובן".

ב-2008 הוציאה לאור את הסינגל "תעשי קפה חיילת", אותו חיברה והלחינה, ואותו היא מבצעת לצד שלומי שבת בהפקת יוני בלוך. השיר מבטא את תסכולה של חיילת מתפקידה בצה"ל.

באוקטובר 2006, נולד להדר בן.

בשנת 2013 השתתפה בתפקיד משני לפרקים בודדים בסדרה "יומני החופש הגדול" בתור רותם, אמא של עילי - מלחין אשר רוצה להצליח ונעזר בדפי כרמון.

בשנת 2016 שיחקה בתור רופאה בסרט "אבינו" של מני יעיש.

בשנת 2017 לקחה חלק בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "מתים לרגע" שמשודרת ב-HOT, בתור קרוליין, אישה בהריון שנושאת ברחמה תינוק משובט.

## חיים אישיים
הדר ניהלה בעבר מערכת יחסים עם השחקן עמוס לביא, ולאחר מכן עם השחקן גל זייד.

## קישורים חיצוניים

* הטור של יעל הדר , באתר onlife
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אחיות או לא להיות

**אחיות או לא להיות** (באנגלית: **What I Like About You**) היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובם של אמנדה ביינס וג'ני גארת' ששודרה בין השנים 2002 עד 2006. הסדרה הופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר. בישראל שודרה בערוץ הילדים. שם התוכנית באנגלית, "**What I Like About You**", הוא גם השם של שיר הנושא של התוכנית. השיר מבוצע על ידי הלהקה ליליקס, והוא גרסת כיסוי לשיר של הרומנטיקס ששוחרר במקור בשנת 1980.

## עלילה
בפרק הראשון של הסדרה הולי ואביה צריכים לנסוע ליפן, אביה הולך לבדוק את יפן לשבוע וביינתים הולי תישאר אצל אחותה ואלרי.
הולי אינה רוצה לעבור ליפן ואביה אומר לה שהיא יכולה לעבור לוואלרי רק אם תרשה למרות שהאב יודע מראש כי לא.
בסוף הפרק מגלה ואלרי כי הולי צריכה לטוס ליפן ומרשה לה לגור אצלה.
שאר הפרקים מספרים על הולי בביתה של ואלרי.

## צוות השחקנים
* **הולי טיילור** (אמנדה ביינס)
* **ואלרי טיילור** (ג'ני גארת')
* **גארי ת'ורפ** (וסלי ג'ונתן)
* **לורן** (לסלי גרוסמן) (*עונה שנייה, שלישית ורביעית*)
* **וינס** (ניק זאנו) (*עונה שנייה, שלישית ורביעית*)
* **טינה הייבן** (אליסון מון) (*עונה שנייה, שלישית ורביעית*)
* **בן שפיילד** (דייוויד דה לאוטור) (*עונה שלישית*)
* **הנרי גיבסון** (מייקל מק'מיליאן) (*עונה שנייה*)
* **פטר** (סטפן דנהם) (*עונה שנייה*)
* **ג'ף** (סיימון רקס) (*עונה ראשונה*)
***ויק** (דן קורטז) ("עונה ראשונה ורביעית")

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:The WB
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על אחיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2002
שמריה בן מרדכי

הרב **שמריה בן מרדכי** משפייר מבעלי התוספות היה תלמיד חבר לריב"א, ותלמידו של רבי אליעזר בן משולם (אליעזר חזן משפיירא).

היה מורם של רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא ושל רבי יהודה בן קלונימוס ממגנצא, אביו של רבי אלעזר מוורמייזא. ידוע שפנה בשאלות לרבנו תם וראב"ן ויחד עם רבי אברהם בנו של רבי שמואל החסיד הם נקראים "חכמי שפיירא".

## קישורים חיצוניים
* 
* ירמיהו מלחי, חכמי שפיירא ויצירתם הרוחנית, **שאנן** טו (תש"ע), עמ' 61–62.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:שפיירא: רבנים
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-12
כתפות

[שמאל|ממוזער|200px|[לארי קינג לובש כתפות]]
**כְּתֵפוֹת** (**שְׁלֵייקֶעס** ביידיש), וביחיד **כְּתֵפָה**, הן פריט לבוש לאחיזת המכנסיים ולעיתים גם החצאית. בדרך כלל הן עשויות מזוג רצועות אלסטיות, שתלויות על הכתפיים ומצטלבות באזור הגב. הכתפות אוחזות במכנסיים באמצעות שלושה או ארבעה תופסנים או כפתורים.

כתפות הומצאו בשנת 1822 בידי אלברט תרסטון (Albert Thurston) והיו בשימוש נרחב לפני אופנת הגזרות הנמוכות - כאשר החגורה לא הצליחה להחזיק את המכנסיים גבוה מספיק בהתאם לאופנה. היום הכתפות נחשבות לרוב לפריט לא-אופנתי ושימושיותן ירדה. עם זאת, הייתה לכתפות עדנה בישראל של אמצע שנות השמונים של המאה העשרים.

## בשפה
הביטוי "גם חגורה וגם שלייקעס" מתייחס לנקיטה בצעדים זהירים באופן מופרז.


קובץ:Annexatie Boer draag koppelriem van de Duitse Wehrmacht, Bestanddeelnr 900-6317.jpg
קובץ:Dragon Con 2013 - Tendo Choi (9684830456).jpg|כתפות אוחזות בחצאית
קובץ:Groninger provincial flag suspenders, Lutje Adrillen (2017).jpg
קובץ:A3 Original Vogtlandecho mit Buch.jpg|alt=


## ראו גם
*בירית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:אביזרי אופנה
קטגוריה:כתף