open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
העכבר המעופף

**העכבר המעופף** (באנגלית: **The Flying Mouse**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות" שהופץ בשנת 1934. הוא הופק על ידי וולט דיסני, בוים על ידי דייוויד הנד, והופץ לבתי הקולנוע על ידי חברת יונייטד ארטיסטס ב-14 ביולי 1934. השימוש בצבע בסרט היה חדשני למדי שכן הוא נקבע במהלך יממה אחת.

## עלילה
עכבר קטן חולם לעוף כמו ציפור ולשם כך הוא מעצב כנפיים בעזרת זוג עלים, כדי לשעשע את אחיו. אולם לאחר מספר ניסיונות כושלים ותאונות שהוא גרם, אחיו העכברים צחקו עליו. כאשר טייל בעצב, שמע העכבר פרפר קורא לעזרה והוא מציל אותו מעכביש. הפרפר לפתע מתגלה כפיה ואומרת לעכבר שהוא יכול לבקש משאלה, העכבר מייחל לכנפיים, אך למרות מה שהפיה אמרה לו שעכברים לא נועדו לעוף, היא הצמיחה לו כנפי עטלף. בהתחלה עכבר שמח והודה לפיה, אולם עצם העובדה שהוא נראה כמו עטלף גורמת לו לא להשתלב לא עם הציפורים ולא עם העכברים האחרים שגרשו אותו מביתם, והוא מוצא את עצמו חסר ידידים; אפילו העטלפים לועגים לו, ומציינים שהוא "שום דבר אבל שום דבר". לאחר שניסה להסיר את כנפיו ללא הצלחה, הוא בכה ועקב זאת פיית הפרפר מופיעה שוב, העכבר סיפר לה שהוא רוצה להיות עכבר רגיל ללא כנפיים והפיה מסכימה ומסירה את כנפי העכבר, ובנוסף לכך היא אומרת לו: "תהיה עצמך והחיים יחייכו אליך". ואז אחרי שאמר תודה רבה לפיה, העכבר הקטן רץ כל הדרך הביתה בשמחה, שם הוא מתאחד עם אמו ושלושת אחיו העכברים.

## הפקה
העכבר הקטן המעופף ואימו הופיעו כצופים בסרט המצויר של מיקי מאוס משנת 1936, "צוות הפולו של מיקי".

## מדבבים
* עטלף: בילי שיטס
* קולות גברים: שלושת מלכי הקצב
* שריקות ציפורים: מריון דרלינגטון
* עכברים צעירים צוחקים: מרסלייט גארנר

## מדיה ביתית
הסרט הופץ ב-4 בדצמבר 2001 ב-DVD "אוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - הקלאסיקות המוזיקליות המצוירות ההיסטוריות". לפני כן, הסרט הופיע גם בקלטת הווידאו "וולט דיסני סרטי אנימציה קלאסיים מהדורת זהב מוגבלת: סימפוניות טיפשיות" בשנות ה-80.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
פינגווינים מוזרים

**פינגווינים מוזרים** (באנגלית: **Peculiar Penguins**) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", אשר הופץ בשנת 1934.

## עלילה
על אי ליד אנטארקטיקה, פינגווין זכר בשם פיטר רואה נקבה בשם פולי, ומנסה לחזר אחריה. תחילה הוא מציע לה גלידה עשויה משלג וקרח, שהיא מקבלת. לאחר מכן, הוא מנסה לתפוס בשבילה דג, אך מצליח לתפוס רק דג נפוח. פולי מקבלת את זה באדיבות, אבל כשהיא בולעת אותו, היא מתחילה להתנפח ולהתרוקן שוב ושוב עד שפיטר גורם לה לירוק את הדג, ואז הדג חוזר למים.

פיטר מושך בכתפיו במבוכה, אבל מרגיש מושפל, פולי סוטרת  לו ויוצאת לשחות על קרחון קטן. על החוף, פיטר בועט במקל סמוך כי הוא נתן לפולי לברוח, אבל אז הוא מבחין בכריש שנע לעבר הקרחון של פולי. הוא מזהיר אותה על סכנה, אבל פולי מתעלמת ממנו, וחושבת שהוא רק מתחנן לסליחה שלא יקבל. עד מהרה, הכריש תוקף את פולי, ששוחה משם בבהלה. כשהוא צריך לפעול, פיטר מרים את המקל ויוצא לעזור.

הכריש רודף אחרי פולי מסביב למפרץ לזמן מה. כשנראה שהוא דחף אותה לפינה, פיטר מגיע ונועץ לו את האף. כשהוא כועס, הכריש מתחיל לרדוף אחרי פיטר. לאחר זמן מה של לחימה ושחייה הרחק מהכריש, פיטר מנסה להימלט על ידי טיפוס על צוק עם סלע מעליו. פיטר עוקר ללא כוונה את הסלע, אשר נופל לתוך פיו של הכריש, ולאחר מכן בולע אותו. בשל משקל הסלע, הכריש שוקע לתחתית המפרץ. הוא נאבק עד שהוא עייף מכדי לזוז, ודגים חולפים מתחילים לצחוק עליו.

בינתיים, פולי ופיטר מתפייסים ומתאהבים, ובכך החיזור של פיטר הצליח. הם מתכרבלים, וגופם יוצר צללית בצורת לב באופק.

## עיבוד קומיקס
רצועת הקומיקס של סימפוניות טיפשיות של יום ראשון הריצה עיבוד בן שלושה חודשים לסרט בשם "אי הפינגווין" בין ה-1 ביולי ל-19 בספטמבר 1934.

## מדיה ביתית
הסרט הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - הקלאסיקות המוזיקליות המצוירות ההיסטוריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:סרטים על פינגווינים
טמס

**טמילייד אופניי** (באנגלית: **Temilade Openiyi**; נולדה ב-11 ביוני 1995), הידועה בשם הבמה **טמס** (**Tems**), היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית ניגרית.

## ביוגרפיה
טמילייד אופניי נולדה ב-11 ביוני 1995 בלאגוס שבניגריה לאם ניגרית ואב בריטי-ניגרי. משפחתה עברה לבריטניה זמן קצר לאחר לידתה. בגיל 5, הוריה התרגשו. טמס עברה לניגריה עם אימה ואחיה, והם התגוררו באילופג'ו, ולאחר מכן עברו ללקי ואז לאג'ה. טמס למדה בדאון קולג', והמשיכה ללמוד כלכלה ב-MSA בדרום אפריקה לצורך השכלתה השלישונית. בבית הספר הבחינה בה המורה שלה למוזיקה והיא למדה לנגן בפסנתר. היא התאמנה בשירה עם אחיה והשתמשה לעיתים קרובות בליווי הגיטרה שלו.

בשנת 2018, טמס עזבה את עבודתה לטובת הקריירה המוזיקלית שלה. היא החלה ללמוד מיומנויות הפקה עצמית ביוטיוב. ב-18 ביולי 2018 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Mr Rebel", אותו הפיקה בעצמה. ב-2020, נבחרה על ידי DJ Edu לאחת מ"עשרת האמנים לצפות להם" באותה השנה. ב-23 באפריל, השתתפה לצד הזמר הניגרי דוידו בגרסה מחודשת לשירם של הזמר האמריקאי חאליד והצמד האלקטרוני האנגלי דיסקולושור , "Know Your Worth".

ב-25 בספטמבר 2020 הוציאה טמס את מיני-אלבום הבכורה שלה, *For Broken Ears*, שהופק ברובו על ידה. הסינגל "Damages" מתוך המיני-אלבום היה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד אפל מיוזיק הניגרי. ב-30 באוקטובר, השתתפה טמס בסינגל של הזמר הניגרי ויזקיד, "Essence". באוגוסט 2021, פורסמה גרסה מחודשת של השיר בהשתתפות ג'סטין ביבר. גרסה זו הכניסה את השיר למצעד הבילבורד הוט 100 במקום התעישי. טמס קיבלה מועמדות לפרס גראמי על השיר בקטגוריית "ביצוע מוזיקת העולם הטוב ביותר".

בספטמבר 2021 השתתפה בשירו של דרייק, "Fountains", מתוך *[[Certified Lover Boy]]*, שהגיע למקום ה-26 בבילבורד הוט 100. עוד בחודש זה הוציאה טמס את המיני-אלבום השני שלה, *If Orange Was a Place*, אותו הוציאה לאחר שהוחתמה ב-RCA רקורדס. הסינגל "Crazy Things" פורסם חמישה ימים לפני האלבום והגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים מסוגת האפרוביטס בבריטניה.

ב-29 באפריל 2022, טמס השתתפה לצד דרייק בשירו של הראפר פיוצ'ר, "Wait for U", מתוך אלבומו של האחרון, *[[I Never Liked You]]*. השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך את טמס לאמנית הניגרית הראשונה שהכניסה שיר למקום הראשון במצעד. בשיר דגימה מ-"Higher" מתוך *For Broken Ears*.

ביולי 2022 פורסמה גרסת כיסוי של טמס לשירו של בוב מארלי, "No Woman, No Cry" כחלק מפסקול הסרט של מארוול, "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח". ב-26 ביולי, כשנתיים לאחר צאתו, נכנס שירה, "Free Mind" מ-*From Broken Ears* למצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, בחודש זה, התארחה טמס בשירה של ביונסה, "Move", מתוך אלבומה השביעי ''Renaissance'', לצד גרייס ג'ונס. באוקטובר, השתתפה בכתיבתו של השיר "Lift Me Up" של ריהאנה, גם הוא מתוך פסקול "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח".

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2020: *For Broken Ears*
* 2021: *If Orange Was a Place*

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ניגרים
קטגוריה:זמרות ניגריות
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:פזמונאיות
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות
קטגוריה:אמני RCA רקורדס
קטגוריה:אישים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1995
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1995
קלרה אשכנזי

**קלרה אברם אשכנזי** (בבולגרית: **Клара Аврам Ешкенази**; 2 בנובמבר 1922, צ'ירפאן, ממלכת בולגריה – 3 בספטמבר 1944, הכפר פופובו, מחוז פלובדיב, ממלכת בולגריה) הייתה פרטיזנית יהודייה, חברת המפלגה הקומוניסטית של בולגריה. אשכנזי, שכינויה המחתרתי היה "איסקרה", השתתפה במספר קרבות עם המשטרה הבולגרית באזורי פלובדיב וצ'ירפאן ושמעה יצא למרחוק. היא נרדפה על ידי כוחות הביטחון הבולגריים, ובראשית ספטמבר 1944, מספר ימים לפני הפיכת חזית המולדת של בולגריה נהרגה בקרב.

## קורות חיים
קלרה אשכנזי נולדה בצ'ירפאן לאברהם שהיה גבאי בית הכנסת המקומי, ולליזה לבית בז'רנו. המשפחה היגרה בשלהי המאה ה-19 מהעיר אדירנה, ובצ'ירפאן עסקה בסחר זעיר של מוצרי סדקית. מ-1938 הייתה קלרה ראש תא הנוער של המפלגה הקומוניסטית בצ'ירפאן. בעת ההיא הייתה המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק. ב-1941 עברה לפלובדיב, ובה הפכה לחברה מלאה במפלגה הקומוניסטית והצטרפה לתנועת ההתנגדות למשטר המלוכני. בסתיו 1941 נעצרה אשכנזי על ידי המשטרה הבולגרית בחשד לפעילות מחתרתית. היא עברה עינויים קשים, אך לא הודתה בפעילותה ולבסוף שוחררה. היא הצטרפה לחטיבת הפרטיזנים השנייה "רודופי" והשתתפה במספר קרבות נגד המשטרה הבולגרית, ופעולות חבלה נגד תשתיות של הצבא הגרמני. בעקבות תעוזתה בקרבות נודע שמה בקרב יהודי בולגריה ובקרב האוכלוסייה הכללית. בראשית ספטמבר 1944 נקלעה פלוגתה למארב של המשטרה הבולגרית ליד הכפר פופובו. 16 חברי הפלוגה סירבו להיכנע וניהלו קרב עם הכוחות העדיפים אשר כיתרו אותם, עד למות כולם ובהם קלרה אשכנזי. מותן בקרב של קלרה אשכנזי, ויולטה יאקובה, אנה ונטורה, ומתי רובנובה הבליט והעצים את חלקן הגדול של הנשים בקהילה היהודית, במאבק הפרטיזני נגד המשטר המלוכני משתף הפעולה עם גרמניה הנאצית.

## הנצחתה
ב-1950 שונה שם הכפר פופובו לאיסקרה  על שם כינוייה המחתרתי של קלרה אשכנזי, והוקמה אנדרטה לזכרה. בעיר צ'ירפאן נקרא רחוב על שמה של אשכנזי.

## משפחתה
סבה של קלרה, אליהו חייא בן משה בג'רנו (1862–1949) עלה לארץ ישראל עם אשתו וארבע בנותיו ב-1924 והתיישב בפתח תקווה. דודה מואיז בג'רנו עלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1936 והתגורר בפתח תקווה. הוריה ואחיה של אשכנזי עלו לישראל ב-1949, במהלך העלייה ההמונית והתגוררו בירושלים. לקלרה היו שתי אחיות שושנה (רוזה) יעקב (1912–2000), דונקה (דונקה אטנסובה שהייתה פרטיזנית אף היא ונשארה להתגורר בבולגריה, ילידת 1920), ודוד (1929–2019). ב-1976 נפל בנו של דוד,  שהיה פרח טיס בתאונת אימונים. בתו של דוד קלרית, נקראה על שם דודתה, קלרה אשכנזי.

## קישורים חיצוניים
* קלרה אשכנזי, באתר ארגון הפרטיזנים, לוחמי המחתרות והגטאות
* מתים ונשכחים, על הימים הטרגיים של ספטמבר 1944 לפני השחרור, באתר duma.bg 
*  עדותו של דוד אשכנזי, אחיה של קלרה, 2015, בדף היוטיוב של יד ושם

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבולגריה
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:בולגרים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קומוניסטים יהודים בולגרים
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרות ב-1944
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1944
ויזקיד

**איודג'י איברהים באלוגון** (באנגלית: **Ayodeji Ibrahim Balogun**; נולד ב-16 ביולי 1990), הידוע בשם הבמה **ויזקיד** (**Wizkid**), הוא זמר ופזמונאי ניגרי.

## ביוגרפיה
ויזקיד החל להקליט מוזיקה בגיל 11. הוא הוציא אלבום משותף עם "הגלוריוס פייב", הרכב שהוא ושניים מחבריו הקימו. ב-2009, הוא חתם על חוזה הקלטות עם Empire Mates Entertainment. מאוחר יותר, עלה לאור הזרקורים כשהוציא את הסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלו, "Holla at Your Boy", מ-2011. האלבום יצא ב-12 ביוני 2011, וזכה בפרסי הבידור של ניגריה 2011 בקטגוריית אלבום השנה.

בספטמבר 2014 יצא אלבום האולפן השני שלו, *Ayo*. האלבום נתמך על ידי שישה סינגלים, בהם הסינגל המוביל "Jaiye Jaiye", שזיכה אותו במועמדות לקליפ השנה בפרסי הבידור של ניגריה 2014. לאחר צאת האלבום, ויזקיד עזב את EME בתום החוזה שלו. ב-2016, ויזקיד זכה להכרה בינלאומית בעקבות שיתוף הפעולה שלו עם דרייק בלהיט "One Dance", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ולראש המצעדים ב-14 מדינות נוספות. השיר שבר מספר שיאים, שהפכו את ויזקיד לאמן האפרוביטס הראשון שהופיע בגינס שיאי עולם.

במרץ 2017 חתם ויזקיד על חוזה הקלטות ב-RCA רקורדס והוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, *Other Side*. בין הסינגלים שיצאו מהאלבום נמנה הלהיט "Come Closer" בהשתתפות דרייק. בשנת 2018, הופיע בשיר "Checklist" של נורמני וקלווין האריס, שהגיע למקום הראשון במצעד המכירות הדיגיטלי העולמי של בילבורד. שנה לאחר מכן, השתתף בשירה של ביונסה, "Brown Skin Girl" מתוך *[[The Lion King: The Gift]]*, שהגיע גם הוא למקום הראשון במצעד, וזיכה אותו בפרס גראמי לווידאו קליפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-63.

באוקטובר 2020 יצא אלבומו הרביעי, *Made in Lagos*, שזכה להצלחה מסחרית ולשבחים, והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי העולם של בילבורד. מתוך האלבום יצא הסינגל "Essence" בהשתתפות טמס. ב-2021, בזכות רמיקס בהשתתפות הזמר הקנדי ג'סטין ביבר, הגיע למקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשירו השני בעשירייה הפותחת במצעד. השיר אף הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע מוזיקת העולם הטוב ביותר".

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2011: *Superstar*
* 2014: *Ayo*
* 2017: *Sounds from the Other Side*
* 2020: *Made in Lagos*
* 2022: *More Love, Less Ego*

## פרסים ומועמדויות

## ביאורים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ניגרים
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1990
אסתר הורנשטיין סמטניק

**אסתר הורנשטיין סמטניק** (3 באוגוסט 1908 – 30 באפריל 1986; ו' באב, תרס"ח - כ"א ניסן, תשמ"ו) הייתה פסנתרנית ישראלית שניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מורה לסולפג' במכון להשכלה וחינוך מוזיקליים בהנהלת דוד שור וחלק מהגרעין התרבותי של תל אביב הקטנה בתחילת המאה העשרים.

## ביוגרפיה
נולדה ב-1908 בצ'רקאסי שבאוקראינה לאריה לייב ויהודית הורנשטיין. בזמן מהפכת אוקטובר עברה המשפחה להתגורר באודסה, בהמתנה לסרטיפיקטים לעליה לארץ ישראל. ב-1924 עלתה המשפחה לארץ והשתקעה בתל אביב-יפו. ב-1937 נישאה לד"ר שמואל סמטניק, רופא פנימי. בתם, נילי, נישאה ליקיר אהרונוב.

## קריירה מוזיקלית

החלה ללמוד פסנתר בעיר הולדתה בגיל 7 והמשיכה את לימודיה באודסה בתנאים הקשים שלאחר המהפכה הקומוניסטית. עם העלייה לארץ הפכה לתלמידתו של דוד שור. בהיותה בת 17 החלה להופיע ברסיטלים לפסנתר, באירועים תרבותיים כמו הופעה עם הבאריטון י. הר-מלח במה שכונה "קונצרט גדול" וברסיטל ב"בית מדרש לנגינה בית לויים". כמו כן ליוותה את הרקדניות האחיות אורנשטיין, ולהשלמת הכנסה ליוותה סרטים אילמים בקולנוע עדן. עם חבריה הקרובים נמנו יוסף גולנד, ב. לונדון, יעקב טימן, גרשון פלוטקין וסשה ארגוב. בשנת 1930 נסעה לפריז ולמדה באקול נורמל דה מוזיק  אצל אלפרד קורטו וסיימה עם דיפלומה ״licence de concert״. עם שובה ב-1934 לארץ ישראל הופיעה ברסיטלים, בעיקר בתל אביב, ובאחד מהם הכירה את בעלה לעתיד. בתקופה זו הצטרפה לסגל המורים של "המכון להשכלה וחינוך מוזיקליים" בהנהלת דוד שור, שם לימדה סוֹלפַג'. בשנת 1935 הופיעה עם התזמורת הפילהרמונית הא"י בניצוחו של אליו פיאטלי. בשנות מלחמת העולם השנייה סיירה ברחבי המזרח התיכון בהופעות מול הצבא הבריטי, שכללו גם קונצרטים לשני פסנתרים עם בעלה, שהיה קפטן בצבא זה. ההופעות התקיימו בלבנון, מצרים, סודאן וקפריסין. עם תום המלחמה המשיכה בפעילותה המוזיקלית: רסיטלים חיים ורסיטלים ששודרו בשידור חי מאולפן קול ישראל; הופעה עם התזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית בניצוחו של גאורג זינגר, עמו גם הופיעה בקונצרט לשני פסנתרים; הופעות בתזמורת קול ישראל, בקונצרטים קאמריים בארץ ובחו"ל, וכן בסיבוב הופעות בחוף המזרחי של ארצות הברית.

## סגנון
המלחינים האהובים עליה היו אלכסנדר סקריאבין, סרגיי רחמנינוב, יוהנס ברהמס, רוברט שומאן ופרנץ ליסט. בנוסף בחרה גם לנגן מלחינים אימפרסיוניסטים כגון קלוד דביסי ומוריס ראוול, ואף את הקונצרט לפסנתר ותזמורת מאת אראם חאצ'טוריאן.
סגנון נגינתה הושפע מהחינוך המוזיקלי הרוסי שקיבלה ומאהבה עזה למוזיקה רומנטית. לדברי סשה ארגוב, שספד לה לאחר פטירתה, "היא הייתה מן הבולטות והפעילות ביותר בין הפסנתרניות בישראל. אוריגינלית מאד. הביצוע שלה היה שונה מאחרים בגלל הטמפרמנט שלה".

מסמכים המתעדים את הקריירה הענפה שלה נמסרו לארכיון עיריית תל אביב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
Prima

**Prima** הוא ערוץ טלוויזיה צ'כי לקליטה חופשית שפועל משנת 1993.

הרישיון לערוץ בשם FTV Premiéra היה הרישיון הפרטי הראשון שהופק במדינה. הוא התקבל בשנת 1992 ושידורים החלו בשנת 1993. תחילה השידורים נקלטו בפראג בלבד, אך תוך מספר חודשים הורחבו לערים נוספות. בשנת 1994 החלו שידורי לוויין. בתקופה זו הערוץ סבל מתחרות עם ערוץ פרטי TV Nova שהקדים אותו בשידורים כלל ארציים. בשנת 1997 הוחלט לשנות מתכונת השידורים ולשנות את שם הערוץ לשם הנוכחי.

בשנת 2004 החלו שידורים של אופרת סבון Rodinná Pouta, שהייתה אופרת סבון צ'כית ראשונה שהופקה על ידי גורם פרטי. בשנת 2005 הערוץ לראשונה בצ'כיה שידר תוכנית ריאליטי. התוכנית הופקה בשיתוף פעולה עם ערוץ סלובקי ושיתוף פעולה בין הערוצים נמשך עד היום. התוכנית האחרונה של העונה נצפתה על ידי כ-2.2 מיליון צופים.

בשנת 2005 50% ממניות הערוץ נרכשו על ידי Modern Times Group. הערוץ הרחיב שימוש בסדרות מתוצרת ארצות הברית דוגמת האנטומיה של גריי, עקרות בית נואשות, בונז, מחשבות פליליות וקיבל בלעדיות לשידורי יורו 2008. כמו כן הערוץ החל לשדר בערוצים שהוקדשו לנושא ספציפי או לקהל ייעודי.

בשנת 2011 הנהלת הערוץ פנתה עם בקשה לשנות תנאי הרישיון שהיו בתוקף עד לשנת 2018. הבקשה התקבלה ובשנת 2012 התקבל רישיון חדש תוך ביטול סעיף לתוכניות אזוריות. באותה שנה החלו שידורים של סדרת טלוויזיה Obchoďák שהוגדרה כתוכנית היקרה בתולדות הטלוויזיה הצ'כית. היא הייתה מתוכננת ל-2 עונות, אך שידוריה הופסקו לאחר העונה הראשונה לאור אחוזי צפייה נמוכות.

בשנת 2017 הערוץ נמכר לאיש עסקים צ'כי איוואן זך. הוא המשיך במדיניות פתיחת ערוצי אחות בחלקם בשיתוף פעולה עם הטלוויזיה הסלובקית. באותה שנה נפתח ערוץ Prima PLUS המשדר לסלובקיה בהתאם לתנאי רגולציה שלה. כמו כן נפתח ערוץ חדשות CNN Prima News. בשנת 2020 החלו שידורים של "Masked Singer". למרות פרסום רב התוכנית לא צלחה וירדה מהמסך לאחר 10 שידורים בעונה הראשונה.

במאי 2021 נפתחו שידורים של ערוץ Prima STAR בו משודרים תוכניות מוצלחות מהעבר.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה
קטגוריה:צ'כיה: תרבות
קמפנר

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
אוקאז אמס

**אוקאז אמס** (ברוסית: **Эмский указ**) היה צו שלטוני של האלכסנדר השני, קיסר רוסיה, שנכתב בבאד אמס ומכאן שמו. הצו נועד לשמש לצורכי רוסיפיקציה של אוקראינה ועסק באיסור השימוש באוקראינית באימפריה הרוסית.

ב-18 במאי 1876 חתם קיסר רוסיה על צו, שהוכן לו על ידי ועדה, הקובע איסורים בקשר לשימוש בשפה האוקראינית או כפי שכונתה אז האוקראינית, "ניב רוסיה הקטנה". הצו הזה הוא השלמה להאוקאז של ואלוייב מ-1863. הצו הופק לאחר שגורמי שלטון באוקראינה הרוסית הזהירו מכך שהמשכילים האוקראינים רוצים רפובליקה אוקראינית עם הטמאן בראשה.

הצו קבע איסור מלא על ספרים ושירים, שנכתבו בניב המאלורוסי (אוקראיני) ונאסר גם ייבוא של ספרים כאלה. נאסרו הצגות מופעים מוזיקליים והרצאות באוקראינית. פרופסורים אוקראינים חשודים סולקו ממשרותיהם. כתבי עת וארגונים שונים, שנחשדו, נסגרו.

ב-1881, הקיסר החדש, אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, שינה מעט את הצו, שירים ומילונים הותרו, אך בכתיב רוסי, האלפבית האוקראיני נאסר עדיין. לאחר כישלון מהפכת 1905 האקדמיה האימפריאלית למדעים המליצה על ביטול האיסורים. התחילו מחדש להופיע כתבי עת באוקראינית, בקייב הועסקו פרופסורים, שלימדו באוקראינית ובכנסיות התחילו לערוך טקסים באוקראינית. ב-1910, שר הפנים דאז, פיוטר סטוליפין, השיב את איסורי הצו, כתבי העת באוקראינית נסגרו ואינטלקטואלים רוסים יצאו במסע נגד אוטונומיה או היפרדות של אוקראינה.

הצו התבטל סופית לאחר מהפכת פברואר 1917.

## קישורים חיצוניים
* MYKHAILO DRAHOMANOV AND THE EMS UKASE: A NOTE ON THE UKRAINIAN QUESTION AT THE 1878 INTERNATIONAL LITERARY CONGRESS IN PARIS 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: היסטוריה
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:אוקראינית
קטגוריה:צווים
אדית הופמן-בירקין

ממוזער|255px|שמאל|"היום הראשון בגטו", 1990
ממוזער|350px|שמאל|"גטו לודז', עגלת המוות", סביבות 1980
**אדית הופמן-בירקין** (באנגלית: **Edith Hofmann-Birkin**; 13 בנובמבר 1927 – 20 בספטמבר 2018) הייתה אמנית יהודייה-בריטית, ניצולת השואה.

## חייה ופועלה
נולדה בפראג, בירת צ'כוסלובקיה, למשפחת הופמן. ב-1941, והיא בת 13, נכלאה עם משפחתה בגטו לודז' בפולין. הוריה מתו שם בתוך שנה, והיא התקיימה בכוחות עצמה. בעת חיסול הגטו ב-1944 הועברה למחנה הריכוז אושוויץ מונוביץ וממנו נשלחה למחנה עבודה כריסטיאנשטט (מחנה-משנה של גרוס-רוזן) והועבדה במפעל תחמושת תת-קרקעי.
בהתקרב הצבא האדום הובלה בצעדת המוות לפלוסנבירג ולברגן-בלזן, משם שוחררה ב-15 באפריל 1945. בשובה לפראג גילתה שבני משפחתה נספו.
ב-1946 עברה לאנגליה. הוכשרה ועבדה כמורה, נישאה ואימצה שלושה ילדים. בשנות ה-70 למדה אמנות מודרנית לתואר אקדמי.

אדית בירקין כתבה על קורותיה מיד לאחר השחרור, והדברים עובדו על ידיה אחרי שנים לסיפורת (*Unshed Tears*) באנגלית. ספרהּ, שפורסם ב-2001 וזכה למהדורות נוספות, הופיע בשם נעוריה – אדית הופמן. עיקר יצירתה היו הציורים שבהם תוארו חוויותיה בשנות השואה. ב-2012 פרסמה ספר שירה גדוש בציוריה (*The Last Goodbye*), גם הוא בשם אדית הופמן.

אדית בירקין נפטרה ב-20 בספטמבר 2018 בגיל 90. הציורים שהותירה נמסרו מידי משפחתה למוסדות שונים: מוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון, גלריית בן אורי, מוזיאון אושוויץ בירקנאו, קרן המוזיאונים של בירמינגהם , מוזיאון מחוז הרפורד , ועוד.

## לקריאה נוספת

* **Unshed Tears: a novel – but not a fiction**, Newark, Nottinghamshire: Quill Press, 2001
* **The Last Goodbye**, Cirencester, Gloucestershire: Memoirs Publishing, 2012 
 

## קישורים חיצוניים
* **[https://artuk.org/discover/artists/birkin-edith-19272018 מבחר מציוריה]**
* עבודותיה בגלריית בן אורי, לונדון
* תמצית קורותיה על גב ספרהּ באתר הספרים של אמזון
* על אודותיה באתר גלריית בן אורי
* קטעים מוקלטים מעדותה, מדור "קולות מהשואה" בספרייה הבריטית

ממוזער|מרכז|160px
ממוזער|מרכז|160px

קטגוריה:ניצולות השואה: צ'כיה
קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:יהודיות צ'כיות
קטגוריה:סופרות יהודיות בריטיות
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:מהגרות לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018
בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק

**בית הספר מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק** (בהולנדית: **6e Motessorischool Anne Frank**) הוא בית ספר יסודי ציבורי הפועל בשיטת מונטסורי בשכונת ריביירנבורט , אמסטרדם, הולנד.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|אנה פרנק בבית הספר המונטסורי השישי ב-1940
בית הספר נוסד בשנת 1933 כבית הספר השישי בהולנד על פי המתודולוגיה החינוכית של מריה מונטסורי. במקור, הוא נקרא בית הספר מונטסורי השישי.

אנה פרנק למדה בגן הילדים המסונף לבית הספר מאפריל 1934, ולאחר מכן למדה בבית הספר. בכיתתה היו תלמידים יהודים נוספים, ובהם חנה גוסלר וסול קימל שבדומה לאנה פרנק, ברחו עם משפחותיהם מגרמניה הנאצית לאחר עליית הנאצים לשלטון. בכיתה למד גם אפ ריינר (לימים אברהם רינת), בן-דודו של סול קימל, שהוריו עזבו את קרקוב להולנד בשנות ה-20.

בתקופת מלחמת העולם השנייה ומהלך שנות הכיבוש הנאצי של הולנד ושואת יהודי הולנד, ננקטו צעדים אנטי-יהודיים. לאחר חופשות הקיץ של 1941 קבעו כוחות הכיבוש כי על 151 התלמידים היהודים לעזוב את בית הספר ובמקום זאת ללכת לבית ספר יהודי. אנה פרנק עזבה את בית הספר היסודי ב-1941 והמשיכה את לימודיה בליציאום היהודי.
ימין|ממוזער|טקס שינוי השם ב-1957
ב-1956 ביקשה ועדת אנה פרנק מעיריית אמסטרדם שתשנה את שם בית הספר לזכרה של אנה פרנק. בשנת 1957, עשר שנים לאחר פרסום יומנה של אנה פרנק, נקרא בית הספר על שמה.

האמן הארי ויסר צייר ציור קיר עם קטעים מיומנה של אנה פרנק על חזית בניין בית הספר בשנת 1983.

בסרט התיעודי "חברי הכיתה של אנה פרנק" נפגשים ששה חברי כיתתה של אנה פרנק עם תלמידים בבית הספר הזה ומשוחחים אתם על אנה פרנק ועל גורל יהודי הולנד בשואה.

בשנת 1995 שופץ בית הספר. הכיתות בקומה הראשונה נשמרו במצבן המקורי ככל שניתן. גם בכיתה האחרונה יש עדיין תנור מקורי. זו הייתה אחת הכיתות שבהן למדה אנה פרנק את השיעורים שלה. בבית הספר ישנו לוח זיכרון לזכר 130 ילדי היהודים שגורשו ונרצחו מבית הספר.

## תלמידים בולטים
* אנה פרנק
* חנה גוסלר
* אברהם רינת (ריינר)
* סול קימל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנצחת אנה פרנק
קטגוריה:נשים: מקומות ואתרים
מונטסורי השישי ע"ש אנה פרנק
קטגוריה:אמסטרדם: חינוך
פונס הזכרן

**פונס הזכרן** (בספרדית: **Funes el memorioso**) הוא סיפור קצר מאת חורחה לואיס בורחס, המספר על אירנאו פונס, צעיר הזוכר כל פרט ממה שחווה בחייו. הסיפור פורסם לראשונה ביוני 1942 בעיתון "La Nación", וב-1944 נכלל בקובץ סיפורים קצרים של בורחס, Ficciones ("בדיונות").

## תמצית העלילה
המספר פגש לראשונה את הנער אירנאו פונס בעת ששהה בחופשת קיץ בפראי בנטוס שבאורוגוואי בשנת 1884. דודנו של המספר שאל את פונס מה השעה, וזה ענה את השעה המדויקת ללא שבדק בשעון. בשנת 1887 חזר המספר לביקור בפראי בנטוס, ונודע לו שפונס הפך למשותק לאחר שהושלך מסוסו. לפי בקשתו של פונס המספר השאיל לו ספרי לטינית אחדים. לאחר ימים אחדים המספר סר לביקור אצל פונס, ושמע אותו מדקלם בלטינית פרק מספרו של פליניוס הזקן, "תולדות הטבע". פונס מונה באוזניו אנשים בעלי זיכרון מופלא, המוזכרים בספר זה. הוא מגלה למספר שמאז תאונת הרכיבה הוא הפך לבעל זיכרון מושלם, והוא זוכר כל פרט מחייו, למשל צורת העננים בכל רגע נתון.

פונס מבלה במיטתו במשימות כגון שחזור כל המאורעות ביום מסוים בחייו, משימה שדרשה ממנו יום שלם. הוא המציא שיטת ספירה שבה נתן שם לכל אחד מהמספרים הטבעיים – במקום שבעת אלפים וארבע עשרה, למשל, אמר "הרכבת". המספר מציין: "תוך ימים אחדים עבר את העשרים וארבעה אלף. הוא לא רשם אותה, מכיוון שכל דבר שחשבו פעם אחת שוב לא היה מסוגל למחותו." המספר מעיר על כך: "ניסיתי להסביר לו שאותה רפסודיה של תיבות נטולות הקשר היא בדיוק ההפך משיטת מיספור. אמרתי לו שלומר 365 משמע לומר שלוש מאות, שש עשרות, חמש יחידות; ניתוח שאינו אפשרי ב'מיספרים' דוגמת 'הכושי טימוטאו' או 'שמיכת בשר' פונס לא הבין אותי, או לא רצה להבין."

המספר מציין כי פונס "ללא מאמץ למד אנגלית, צרפתית, פורטוגלית, לטינית. ועם זאת חוששני שלא היה מוכשר ביותר לחשיבה. לחשוב משמע לשכוח הבדלים, להכליל, להפשיט. בעולמו הגדוש מדי של פונס לא היו אלא פרטים, מיידיים כמעט."

אירנאו פונס מת בגיל 21, מגודש בריאות.

## פרשנות
בורחס ציין שהסיפור "פונס הזכרן" הוא "מטפורה ארוכה לנדודי שינה".

תיאורו של פונס אופייני לתסמונת סוואנט נרכשת – מצב רפואי נדיר, שבו בעקבות פגיעה במוח אדם מבטא יכולות מנטליות יוצאות מגדר הרגיל בקרב בני אנוש. יכולת הזיכרון של פונס מכונה היפרתימזיה – תופעה נדירה הגורמת לאנשים הלוקים בה לזכור לפרטי פרטים, לטווח הקרוב והרחוק, אירועים שחוו בחיי היומיום.

סולומון שרשבסקי (1886–1958) היה עיתונאי רוסי שערך מופעי ראווה של זיכרונו המופלא. יכולת זו שלו נחקרה ותוארה בספר על ידי הנוירופסיכולוג אלכסנדר לוריא. יש המשערים שספר זה היווה השראה לסיפורו של בורחס.
הנוירולוג אוליבר סאקס ציין את ספרו של לוריא כהשראה לספרו "יקיצות", המוקדש ללוריא. סאקס הזכיר את סיפורו של בורחס באחדים מפרקי ספרו "האיש שחשב שאשתו היא כובע". היבטים של מדעי המוח בסיפור "פונס הזכרן" מנותחים בהרחבה בספרו של רודריגו קוויאן קירוגה " Borges and Memory: Encounters with the Human Brain".

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורים קצרים
קטגוריה:חורחה לואיס בורחס
שירות העבודה של הרייך

**שירות העבודה של הרייך** (בגרמנית: **Reichsarbeitsdienst**) הייתה סוכנות שהוקמה בגרמניה הנאצית כדי לסייע בהפחתת השפעות של אחוזי האבטלה הגבוהים על הכלכלה הגרמנית והיא פעלה להכניס את המובטלים למעגל העבודה ולעודד אותם לתמוך באידאולוגיה הנאצית.

מיוני 1935 ואילך, ככל הנראה גברים בגילאי 18 עד 25 שירתו שישה חודשים בשירות העבודה של הרייך לפני שירותם הצבאי. במהלך מלחמת העולם השנייה, שירות החובה בשירות העבודה של הרייך כלל גם נשים צעירות.

הסוכנות פורקה לאחר כניעת גרמניה הנאצית.

## היסטוריה
במהלך השפל הגדול, הקים הקנצלר של רפובליקת ויימאר, היינריך ברינינג את ארגון העבודה הממלכתי ב-5 ביוני 1931 (שנתיים לפני עליית הנאצים לשלטון). הארגון עסק באותם ימים בשירות לפרויקטים אזרחיים. ראש ארגון העבודה הממלכתי היה קונסטנטין הירל.

הרעיון לארגון שיטפל בשירות עבודה אומץ על ידי הקנצלר החדש, אדולף היטלר אשר מינה את הירל למזכיר המדינה במשרד העבודה של הרייך תחת פרנץ זלטה, ומטרתו הייתה להקים ארגון שירות עבודה רב עוצמה. היטלר גם שינה את השם של ארגון העבודה הממלכתי ל"Nationalsozialistischer Arbeitsdienst" (או בקיצור ה-NSADׁ).

בעקבות התנגדותו של השר זלטה לפעולותיו של הירל, עבר הירל בשנת 1934 למשרד הפנים של הרייך תחת וילהלם פריק בדרגת רייך-קומיסר. בסופו של דבר, ב-11 ביולי 1934, שונה הוחלף ל"שירות העבודה של הרייך". הירל פיתח את המודל של שירות העבודה של הרייך בדומה לצבא רפובליקת ויימאר, הרייכסווהר והחליט על שירות חובה בשירות העבודה של הרייך.

ב-26 ביוני 1935 נחקק ברייכסטאג חוק שירות העבודה של הרייך, החוק הסדיר את פעילות הארגון וכלל הארבעה סעיפים:

# שירות העבודה של הרייך הוא שירות כבוד לעם הגרמני.
# כל הצעירים הגרמנים משני המינים מחויבים לשרת את בשירות העבודה של הרייך.
# שירות העבודה של הרייך אמור לחנך את הנוער הגרמני ברוח הנציונל-סוציאליזם.
# שירות העבודה של הרייך מיועד לביצוע עבודת צדקה.

### במלחמת העולם השנייה
[ממוזער|אנשי שירות העבודה של הרייך עובדים בשדה ב[פרוסיה המזרחית, 1935]]
שירות העבודה של הרייך סיפקה עזרה כה חיונית לכוחות הגרמניים עד שניתנה להם את ההגנות שניתנות לחיילים במסגרת אמנות ז'נבה.

במהלך המערכה בנורווגיה והמערכה בחזית המערבית מאות יחידות של שירות העבודה של הרייך עסקו באספקת מזון ותחמושת לכוחות בחזית ובתיקון כבישים ומסלולי תעופה שניזוקו במהלך הפצצות של בעלות הברית. בנוסף לכך, אנשי שירות העבודה של הרייך היו מעורבים בפרויקטים רבים כמו הנחת שדות מוקשים, איוש ביצורים, שמירה על מקומות חיוניים ואף בניית החומה האטלנטית.

## הארגון
ממוזער| דגל מחלקת הנשים של שירות העבודה של הרייך, הדגל היה בשימוש בין השנים 1935–1945
שירות העבודה של הרייך היה מחולק לשני חלקים עיקריים, שירות העבודה לגברים ושירות העבודה לנשים, שהיה התנדבותי עד 1939 ומאז נשים חויבו לשרת בו.

מנובמבר 1933 עד יוני 1935 חברי ארגון העבודה הממלכתי ומיוני 1945 עד 1945 חברי שירות העבודה של הרייך קיבלו תוכנית ביטוח חיים למקרה והם יחלו, יפצעו או יהרגו בזמן העבודה. הארגון מימן חינוך והכשרה לחברים עניים כדי שיוכלו ללמוד מקצוע מסוים או לקבל תואר אוניברסיטאי, אנשי שירות העבודה של הרייך נשאו "כרטיס חבר" שכלל מידע אישי (שם, תאריך ומקום לידה) וכלל גם באיזו קבוצה הם משרתים במסגרת שירות העבדה של הרייך.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה הנאצית: כלכלה
קטגוריה:גרמניה הנאצית: ארגונים
סוויז ביטז

**קאסים דאוד דין** (באנגלית: **Kasseem Daoud Dean**; נולד ב-13 בספטמבר 1978), הידוע בשם הבמה **סוויז ביטז** (**Swizz Beatz**), הוא מפיק מוזיקלי, ראפר ומנהל מוזיקלי אמריקאי.

## ביוגרפיה
דין בילה את רוב ילדותו עם אימו בצפון מזרח ברונקס, שם נחשף לראשונה להיפ הופ. לאחר שהשיג את הציוד הנדרש מאביו החורג ומדודיו, החל לעסוק בתקליטנות כנער ונהנה ממעט הצלחה. לאחר שעבר לאטלנטה עקב מעורבותו החוזרת והנשנית בהתנהגות אלימה בבית הספר התיכון שלו, הוא החל לעבוד עם דודיו, ג'ואקווין ודארין דין, יחד היו המנהלים של חברת התקליטים ראף ריידרס. הוא החל להפיק מוזיקה בגיל 16. שנה לאחר מכן, ב-1998, מכר את הביט הראשון שלו לראפר DMX, שהפך להסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלו, "Ruff Ryders' Anthem". באותה השנה החל דין להפיק שירים לאמני היפ הופ כגון ג'יי-זי ונוריגה.

ב-2001 היה למפיק המרכזי באלבום הבכורה של הראפרית איב, *[[Let There Be Eve...Ruff Ryders' First Lady]]*. ב-2002 הוציא דין את אלבום האוסף הראשון שלו, *Swizz Beatz Presents G.H.E.T.T.O. Stories*, שזכה לתשומת לב בזכות סגנון ההפקה שלו. באותה השנה, הוציא דין שני סינגלים, "Guilty" ו-"Bigger Buisness", שנכנסו למצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.

ביוני 2007, סוויז ביטז הפיק והשתתף בסינגל של הראפר קאסידי, "My Drink n My 2 Step", שהגיע ל-40 הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. ב-21 באוגוסט 2007 הוציא את אלבום הבכורה שלו, *One Man Band Man*. האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200 ומכר כ-45,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.

בשנת 2009, דין הפיק סינגלים פופולריים רבים, בהם "Nasty Girl" של לודאקריס, "Who's Real" של ג'יידאקיס, "Million Dollar Bill" של ויטני יוסטון, "I Can Transform Ya" של כריס בראון וליל ויין ו-"On to the Next One" של ג'יי-זי. על האחרון קיבל סוויז ביטז את פרס גראמי הראשון שלו, בקטגוריית "ביצוע הראפ הטוב ביותר על ידי צמד או הרכב"

ב-2018 יצא אלבומו השני של סוויז ביטז, *Poison*. האלבום כולל הופעות אורח של ליל ויין, קנדריק לאמאר, ג'יידאקיס, נאז, פושה טי, יאנג ת'אג, 2 צ'יינז ועוד. הוא הגיע למקום ה-73 במצעד הבילבורד 200.

במרץ 2020 השיק יחד עם המפיק טימבלנד את תוכנית הרשת *Verzuz*. ב-2021, בעבור פועלו בתוכנית, נכלל סוויז ביטז ברשימת טיים 100 של מגזין טיים.

## חיים אישיים
דין הוא מוסלמי. דין והזמרת משונדה טיפרר החלו לצאת בשנת 1998. ההריון הראשון שלהם הסתיים במות עובר תוך-רחמי בשנת 2000. באותה השנה נולד בנם הראשון. דין וטיפרר נישאו ב-2004. בדצמבר 2006 נולד בנם השני. ב-2008 נולדה בתו השלישית, עם הזמרת הבריטית ג'אנה סבסטיאן, אותה הכיר ב-2007. דין גילה על ביתו שנה לאחר לידתה. בשנת 2008, דין וטיפרר הודיעו על פרידתם. לדברי דין, הם נפרדו תשעה או 10 חודשים לפני לידת בתו. במאי 2010 התגרשו באופן רשמי.

במהלך תקופה זו, יצא דין עם הזמרת אלישה קיז, אותה הכיר מאז נעוריו. במאי 2010 הודיעו שהם מאורסים ומצפים לבנם הראשון. הם נישאו ביולי 2010 בטקס פרטי ליד הים התיכון. קיז ילדה את בנם הראשון באוקטובר 2010. בדצמבר 2014 נולד בנם השני.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2007: *One Man Band Man*
* 2018: *Poison*

### אלבומי אוסף
* 2002: *Swizz Beatz Presents G.H.E.T.T.O. Stories*

### מיקסטייפים
* 2001: *Monster Mondays Vol. 1*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מתאסלמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
I Really Want to Stay at Your House

**I Really Want to Stay at Your House** (בתרגום חופשי לעברית: **אני ממש רוצה להישאר בביתך**) הוא שיר מאת הזמרת הבריטית רוזה וולטון, שהוקלט בחברת התקליטים לייקשור רקורדס ונכתב עבור משחק הווידאו *[[Cyberpunk 2077]]*. השיר מושמע בתחנת הרדיו הבדיונית **' במשחק ונכלל באלבום ה[[פסקול]] "Cyberpunk 2077: Radio, Vol. 2 (Original Soundtrack)", אשר יצא לאור ב-[[18 בדצמבר]] [[2020]]. השיר זכה לפופולריות רבה בשנת [[2022]], לאחר שהושמע רבות ב[[אנימה (הנפשה)|אנימה]] של [[נטפליקס]], **' וזכה במקום ה-68 במצעד הסינגלים הבריטי השבועי.

## וידאו קליפ
הוידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-3 באוקטובר 2022. הקליפ נערך על ידי ניקולס פונג ומציג אוסף של סצנות מסדרת האנימה *Cyberpunk: Edgerunners* אשר מדגישות את מערכת היחסים הרומנטית בין שתי הדמויות הראשיות, דייויד מרטינז ולוסינייה קושינאדה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:Cyberpunk
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
טופ 100 ברזיל

**טופ 100 ברזיל** (באנגלית: **Top 100 Brasil**) או **ברזיל הוט 100 איירפליי** (**Brasil Hot 100 Airplay**) הוא מצעד מוזיקה בברזיל, המדרג 100 שירים, בהסתמכות על נתוני איירפליי של 256 תחנות רדיו מקומיות, שנאספו על ידי קראולי ברודקאסט אנליסיס. בתחילה, מאז אוקטובר 2009, המצעד פורסם מדי חודש על ידי בילבורד ברזיל. מאז אפריל 2014, המצעד מתפרסם מדי שבוע.

מאז 2018, האתר מופיע ב-Crowley Charts של קראולי ברודקאסט אנליסיס. בינואר 2019, בילבורד ברזיל הפסיק את פעילותו, ולכן אך ורק Crowley Charts מפרסם את המצעד השבועי.

השיר הראשון שהופיע במקום הראשון במצעד המוזיקה היה "Halo" של ביונסה. גרסתה של מריה קארי לשיר "I Want to Know What Love Is" הוא השיר שהופיע לזמן הארוך ביותר במקום הראשון במצעד (27 שבועות).

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי הבילבורד
כריסטופר סקרבר

**כריסטופר ג'יי סקרבר האב** (נולד ב-6 ביולי 1969) הוא רוצח מורשע אמריקאי הידוע ברצח ג'פרי דאהמר, רוצח סדרתי, ורצח ג'סי אנדרסון. כריסטופר רצח את שניהם באמצעות מוט מתכת בגודל 51 ס"מ שמצא באולם הספורט במוסד הכליאה של קולומביה ב-1994. סקרבר נידון לשני מאסרי עולם נוספים בגין רציחתם של דאהמר ואנדרסון.

## חיים אישיים
סקרבר הוא השני מבין חמישה ילדים, והוא נולד וגדל במילווקי, ויסקונסין. הוא למד בתיכון ג'יימס מדיסון לפני שנשר בכיתה י"א, ולבסוף סולק מבית אמו לאחר שהתמכר לאלכוהול ולמריחואנה. סקרבר התקבל לעבודה כנגר מתלמד בתוכנית עבודה של חיל השימור של ויסקונסין. הוא אמר שהובטח לו על ידי הממונה עליו, אדוארד פטס, שעם השלמת תוכנית זו הוא יתקבל לעבודה במשרה מלאה, אך פטס פוטר, וכתוצאה מכך, המשרה המלאה שהובטח לסקרבר מעולם לא התממשה. זה הביא לכך שסקרבר שתה בכבדות, ובעודו שיכור, הוא החל לשמוע קולות המכנים אותו "הנבחר". מאוחר יותר הוא אובחן כחולה סכיזופרניה ונאמר שהוא סבל מאשליות משיחיות.

## רצח סטיב לוהמן
ב-1 ביוני 1990, סקרבר הלך למשרד תוכנית ההכשרה של חיל השימור בוויסקונסין ומצא את מנהל האתר ג'ון פיין והעובד סטיב לוהמן. הוא כפה על לוהמן לרדת על ברכיו באיומי אקדח, סקרבר דרש כסף מפיין. לאחר שקיבל ממנו 15 דולר בלבד, סקרבר הזועם ירה על לוהמן פעם אחת בראשו והרג אותו. על פי הרשויות, סקרבר אמר אז, "עכשיו אתה חושב שאני צוחק? אני צריך עוד כסף.", וירה בלומן פעמיים נוספות, גם לאחר מותו, לפני שפיין כתב צ'ק בסך 3,000.00 דולר לסקרבר, שלאחר מכן גם ניסה לירות בו, פספס וברח למכוניתו.

סקרבר הורשע ונידון למאסר עולם ונשלח למוסד הכליאה קולומביה בפורטג', ויסקונסין, בשנת 1992.

## רצח ג'סי אנדרסון וג'פרי דאהמר
בבוקר 28 בנובמבר 1994, סקרבר נשלח לעבודה ביחד עם שני אסירים נוספים, ג'סי אנדרסון, המרצה עונש בכלא על רצח אשתו וג'פרי דאהמר, רוצח סדרתי קניבל; העבודה הייתה לנקות את השירותים באולם ההתעמלות בכלא. כאשר שוטרי המוסד השאירו את השלושה ללא השגחה, סקרבר תקף את ג'פרי דאהמר עם מוט מתכת שהוציא ממכשיר כושר מחדר המשקולות של הכלא, ואז הוא הכה את ג'סי אנדרסון באמצעות מקל עץ בחדר המקלחות. הוא חזר לתאו והודיע לקצין "אלוהים אמר לי לעשות את זה. ג'סי אנדרסון וג'פרי דאהמר מתים".

שני הגברים נפצעו אנושות מהמכות. דאהמר הוכרז כמת שעה לאחר שהגיע לבית החולים ואנדרסון מת יומיים לאחר מכן. לאחר שהכריזו כי סקרבר כשיר לעמוד לדין, הוא נידון לשני מאסרי עולם נוספים בשל רציחתם של דאהמר ואנדרסון. אנשים מאמינים כי סקרבר רצח את דאהמר ואנדרסון כי שניהם היו לבנים והפלילו או רצחו אנשים שחורים. דאהמר רצח אנשים שחורים ואנדרסון דקר את אשתו למוות וניסה להפליל שני גברים שחורים כמבצעי הרצח. סקרבר אמר בעצמו כי "כל מה שאנשים לבנים עושים לשחורים הוא לא צודק".

### לאחר מכן
בשנת 2005, סקרבר הגיש תביעה פדרלית נגד פקידי מוסד הכליאה בוויסקונסין. בתביעה טען כי הוא נתון לעונש אכזרי ויוצא דופן, בניגוד לזכויותיו החוקתיות. סקרבר טען כי הוא בילה 16 שנים בבידוד כתוצאה מרציחותיהם של דאהמר ואנדרסון. שופט בית המשפט המחוזי דחה את התביעה נגד כמה מהנאשמים וקבע כי מעשיהם של הפקידים לא היו בלתי חוקיים. סקרבר ערער ללא הצלחה על ההחלטה ב-2006. מאוחר יותר, שופטת בית המשפט המחוזי הפדרלי, ברברה קראב, הורתה להעביר את סקרבר ועוד כשלושה אסירים מתמודדי נפש ממוסד הכליאה בוויסקונסין. סקרבר הועבר בסופו של דבר למוסד הכליאה קנטניאל בקולורדו.

בשנת 2012, סוכן המייצג את סקרבר הודיע כי סקרבר מוכן לכתוב ספר על רצח דאהמר.

## הערות שוליים

קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
בילבורד רדיו מוניטור

**בילבורד רדיו מוניטור** (באנגלית: ***Billboard Radio Monitor***) או **איירפליי מוניטור** (***Airplay Monitor***) היה כתב עת מקצועי שבועי אמריקאי, שעקב אחר תעשיית הרדיו , ועקב אחר הניטור של שירים נוכחיים לפי פורמט, תחנה וקהל. כתב העת הוא למעשה ספין אוף למגזין בילבורד, והיה זמין בעיקר באמצעות מינוי לאנשים שעובדים בתעשיית הרדיו, וכן לחובבי מצעדי מוזיקה. המגזין הוקם לראשונה ב-1993 בקולומביה , מרילנד, על ידי אלן סמית' וג'ונאס קאש.

הגיליון האחרון של כתב העת פורסם ב-14 ביולי 2006, לאחר שכתב העת התמגז יחד עם כתב העת האמריקאי, רדיו & רקורדס, לתוך כתב העת *[[R&R]]*. הגיליון האחרון של כתב העת הממוזג פורסם ב-5 ביוני 2009.

## קישורים חיצוניים
* גיליונות של כתב העת ב-1996–2006, באתר World Radio History

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת העוסקים בתקשורת המונים
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
מסאטו קודו

**מסאטו קודו** (ביפנית: **工藤 壮人**;  6 במאי 1990 – 21 באוקטובר 2022) היה כדורגלן יפני ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
קודו גדל במחלקת הנוער של קאשיווה רייסול. בשנת 2009 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית. הוא ערך 189 הופעות ליגה במדי המועדון, רובן בליגת העל היפנית וחלקן בליגת המשנה היפנית, בהן הבקיע 66 שערים.

בחודש ינואר 2016 חתם קודו בוונקובר וייטקאפס מה-MLS. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-5 בינואר 2017 חזר קודו ליגת העל היפנית, כשחתם בסאנפרצ'ה הירושימה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-1 בפברואר 2019 חתם קודו ברנופה ימאגוצ'י מליגת המשנה היפנית, במדיה ערך 27 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.

ב-10 בדצמבר 2020 חתם קודו בבריזבן רואר מליגת העל האוסטרלית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-7 בינואר 2022 חתם קודו בטגבג'ארו מיאזאקי מהליגה היפנית השלישית. עד למותו ערך 21 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

## קריירה בינלאומית
ב-21 ביולי 2013 ערך קודו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סין במסגרת אליפות מזרח אסיה . במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. בסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שני שערים.

## חיים אישיים
ב-21 באוקטובר 2022 מת קודו כתוצאה מסיבוכי ניתוח מוח.

## תארים
;קאשיווה רייסול
* אליפות יפן (1): 2011
* גביע הקיסר (1): 2012
* גביע הליגה היפנית (1): 2013
* הסופר קאפ היפני (1): 2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני קאשיווה רייסול
קטגוריה:כדורגלני ונקובר וייטקאפס
קטגוריה:כדורגלני סאנפרצ'ה הירושימה
קטגוריה:כדורגלני בריזבן רואר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1990
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2022
דניאל שמידט

**דניאל שמידט** (ביפנית: **シュミット・ダニエル**, באנגלית: **Daniel Schmidt**; נולד ב-3 בפברואר 1992 באילינוי שבארצות הברית) הוא כדורגלן יפני-אמריקאי יליד ארצות הברית המשחק בעמדת השוער בקבוצת נגויה גראמפוס מליגת העל היפנית ובנבחרת יפן.

## חיים אישיים
שמידט נולד בארצות הברית לאב אמריקאי ולאם יפנית. בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לסנדאי שביפן.

## קריירת מועדונים
שמידט החל את הקריירה המקצוענית שלו בווגאלטה סנדאי מליגת העל היפנית, במדיה ערך 57 הופעות ליגה. במהלך תקופתו במועדון הושאל לרואסו קוממוטו ולמצומוטו ימאגה מליגת המשנה היפנית.

ב-18 ביולי 2019 חתם שמידט בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. ב-2 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–6 לקלאב ברוז' במסגרת המחזור השני בליגה לעונת . בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון ערך 75 הופעות ליגה.

ב-28 בדצמבר 2023 חתם שמידט בגנט.

## קריירה בינלאומית
ב-16 בנובמבר 2018 ערך שמידט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ונצואלה במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל נבחרת יפן בטורניר גביע אסיה 2019, וערך הופעה אחת בטורניר.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:שוערי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני סינט טראודן
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני נגויה גראמפוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1992
רפאל פאיארה

**רפאל פאיארה** (בספרדית: **Rafael Payare**; נולד ב-23 בפברואר 1980) הוא מנצח ונצואלי. המנהל המוזיקלי של
תזמורת אלסטר (2014–2019), התזמורת הסימפונית של סן דייגו (מ-2019) ושל התזמורת הסימפונית של מונטריאול (מ-2022).

## ביוגרפיה
רפאל פאיארה נולד בפוארטו לה קרוס, ונצואלה, הוריו היו טרינה טורס דה פאיארה (מורה בבית ספר יסודי), וחואן ר. פאיארה (קרטוגרף של העיר). הוא החל את לימודי המוזיקה שלו בגיל 14 ב-Núcleo בפוארטו לה קרוס, ולמד נגינה בקרן יער. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הנסיונית הלאומית של האונויות בקראקס. הוא ואחיו חואל הצטרפו כל אחד ל"אל סיסטמה", "המערכת הלאומית של תזמורות ילדים ונוער של ונצואלה" מיסודו של חוסה אנטוניו אבראו. פאיארה הפך בסופו של דבר לקרן הראשית של התזמורת הסימפונית ע"ש סימון בוליבר.

בשנת 2004 החל פאיארה לימודים אצל אבראו. הוא זכה בפרס הראשון בתחרות מלקו למנצחים צעירים במאי 2012, לאחר מכן הוא הפך לעוזר המנצח של קלאודיו אבאדו במהלך עבודתו עם התזמורת הסימפונית ע"ש סימון בוליבר, ולדניאל בארנבוים באופרה של ברלין.

באוקטובר 2013, פאיארה ניצח לראשונה על תזמורת אלסטר. על בסיס הופעה זו, הודיעה התזמורת על מינויו למנצח הראשי ה-13 שלה, החל בעונת 2014–2015, תפקידו הראשון בתזמורת המובילה. באוקטובר 2016 הודיעה התזמורת על הארכת חוזה עד עונת 2018–2019, וגם על שינוי בתואר שלו ממנצח ראשי למנהל מוזיקלי. בפברואר 2018 הודיעה התזמורת על סיום המנהל המוזיקלי שלו בתום עונת 2018–2019. רפאל פאיארה נושא את התואר חתן פרס המנצח של התזמורת.

בארצות הברית עבד רפאל פאיארה כעוזר ללורין מאזל בפסטיבל קאסלטון. לאחר מותו של מאזל ב-2014, הפך פאייארה למנצח הראשי של הפסטיבל ב-2015. בינואר 2018, ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של סן דייגו. בהמשך, מינתה אותו התזמורת הסימפונית של סן דייגו כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מ-1 ביולי 2019 עם חוזה ראשוני לארבע שנים. באוקטובר 2020, התזמורת הסימפונית של סן דייגו הודיעה על הארכת חוזהו עד לעונה 2025–2026.

רפאל פאיארה ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של מונטריאול בשנת 2018. הוא חזר כמנצח אורח של תזמורת מונטריאול ב-2019. בינואר 2021, התמנה למנהל המוזיקלי הבא של תזמורת זו, החל מהעונה 2022–2023, עם חוזה ראשוני של חמש עונות.

### חיים אישיים
רפאל פאיארה והצ'לנית האמריקאית אליסה ויילרשטיין נישאו ב-18 באוגוסט 2013. לבני הזוג יש בת, והם מתגוררים בברלין.

## פרסים

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:מוזיקאים ונצואלים
קטגוריה:ילידי 1980
איומו סקו

**איומו סקו** (ביפנית: **瀬古 歩夢**; נולד ב-7 ביוני 2000 באוסקה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לה האבר מליגת העל הצרפתית ובנבחרת יפן.

## קריירת מועדונים
סקו גדל במחלקת הנוער של סרסו אוסקה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל היפנית. בסך הכל ערך 67 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-18 בינואר 2022 חתם סקו בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית. ב-27 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לסנט גאלן במסגרת המחזור ה-23 בליגה לעונת .

ב-23 ביולי 2025 חתם סקו בלה האבר מליגת העל הצרפתית.

## קריירה בין-לאומית
סקו היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של יפן לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, אך לא שיחק בטורניר. ב-24 במרץ 2023 ערך סקו הופעת בכורה בנבחרת יפן בתיקו 1–1 עם אורוגוואי במסגרת משחק ידידות.

## תארים
;סרסו אוסקה
* גביע הליגה היפנית (1): 2017

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:בלמי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני סרסו אוסקה
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלנים יפנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-2000
הירוקי איטו

**הירוקי איטו** (ביפנית: **伊藤 洋輝**; נולד ב-12 במאי 1999 בהממאצו שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת יפן.

## קריירת מועדונים
איטו גדל במחלקת הנוער של ג'ובילו איוואטה. הוא ערך 58 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, רובן במסגרת ליגת המשנה היפנית, בהן הבקיע ארבעה שערים. במהלך תקופתו במועדון הושאל לנגויה גראמפוס מליגת העל היפנית, במדיה ערך שתי הופעות ליגה.

ב-4 ביולי 2021 הושאל איטו למשך עונה אחת לשטוטגרט מהבונדסליגה. במהלך תקופת ההשאלה ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. ב-20 במאי 2022 חתם במועדון באופן קבוע. 

ב-13 ביוני 2024 חתם איטו בבאיירן מינכן לארבע שנים.

## קריירה בינלאומית
ב-2 ביוני 2022 ערך איטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 1–4 על נבחרת פרגוואי במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.

## תארים
**באיירן מינכן**

* אליפות גרמניה: 2024/2025
* הסופר קאפ הגרמני: 2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:בלמי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני ג'ובילו איוואטה
קטגוריה:כדורגלני נגויה גראמפוס
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1999
שוטו מאצ'ינו

**שוטו מאצ'ינו** (ביפנית: **町野 修斗**; נולד ב-30 בספטמבר 1999 באיגה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך ובנבחרת יפן.

## קריירת מועדונים
בשנת 2019 הושאל מאצ'ינו מיוקוהמה אף. מרינוס לגירבאנז קיטאקיושו מהליגה היפנית השלישית. הוא העפיל עם המועדון לליגת המשנה היפנית, ובשנת 2020 חתם במועדון באופן קבוע.

ב-9 בינואר 2021 חתם מאצינו בשונאן בלמארה מליגת העל היפנית.

## קריירה בינלאומית
ב-18 ביולי 2022 ערך מאצ'ינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 6-0 על נבחרת הונג קונג במסגרת אליפות מזרח אסיה . במשחק זה הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני יוקוהמה אף. מרינוס
קטגוריה:כדורגלני הולשטיין קיל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1999
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
מצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי

ממוזער|251x251px|באפריל 2006, להקת הרוק האלטרנטיבי האנגלייה אמברייס (בתמונה על הבמה) הפכה לראשונה בראש מצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי, עם אלבומה ''This New Day''.

**מצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי** (באנגלית: **UK Album Downloads Chart**) מפורסם על ידי חברת המצעדים הרשמית (OCC) מטעם תעשיית המוזיקה. מאז יולי 2015, הספירה נמשכת במהלך כל שבוע מיום שישי עד חמישי, כאשר תאריך המצעד נתון ביום חמישי העוקב אליו. המצעד הונפק באפריל 2006 כדי להתאים להחלטת ה-OCC לכלול מכירות של הורדות אלבומים במצעד האלבומים הבריטי. האלבום הראשון שהגיע לראש מצעד ההורדות היה *This New Day* של אמברייס.

המצעד מתפרסם ב-*Music Week*,  ובאתר הרשמי של ה-OCC, כאשר הראשון כולל את 75 השירים המובילים ואת ה-100 המובילים בשני הגופים האחרונים. המצעד מתבסס רק על מכירות של הורדות דיגיטליות קבועות; כלומר הורדות אלבומים בחנויות מוזיקה מקוונות ללא מנוי.

## ראו גם
* מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2004 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:מצעדי מוזיקה בריטיים
מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי

[ממוזער|279x279px|להקת הבנים האירית [וסטלייף הגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי עם "Flying Without Wings" בספטמבר 2004.]]
**מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי** (באנגלית: **UK Singles Downloads Chart**) מפורסם על ידי חברת המצעדים הרשמית (OCC) מטעם תעשיית המוזיקה. מאז יולי 2015, הספירה נמשכת במהלך כל שבוע מיום שישי עד חמישי, כאשר תאריך המצעד נתון ביום חמישי העוקב אליו.

המצעד הראשי כולל את 200 השירים הדיגיטליים המובילים (הנתונים מתפרסמים ב-*UKChartsPlus*), כאשר 100 המובילים מתפרסמים באתר OCC. המצעד מתבסס רק על מכירות של הורדות דיגיטליות קבועות; כלומר רצועות אחת להורדה בחנויות מוזיקה מקוונות ללא מנוי. חלק משירותי ההורדה מציעים תוכנית תשלום חודשית שבה בדרך כלל ניתן להוריד מספר בלתי-מוגבל של רצועות תוך חודש במחיר מסוים. רצועות שהורדו באותם מקרים אינם נספרים.

כמקביל למצעד האלבומים, מצעד הסינגלים הדיגיטליים הבריטי הושק באפריל 2006.

## ראו גם
* מצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2004 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:מצעדי מוזיקה בריטיים
מומי אנגמלאו

**מומי ניקולאס ברייס אנגמלאו** (בצרפתית: **Moumi Nicolas Brice Ngamaleu**; נולד ב-9 ביולי 1994 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת קמרון.

## קריירת מועדונים
אנגמלאו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקוטון ספורט מליגת העל הקמרונית. הוא זכה עם המועדון בשלוש אליפויות קמרון.

ב-3 באוגוסט 2016 חתם אנגמלאו בריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על סנקט פלטן במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת . ב-1 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על וולפסברג במסגרת המחזור העשירי בליגה. בסך הכל ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-26 באוגוסט 2017 חתם אנגמלאו ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. בסך הכל ערך אנגמלאו 158 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 30 שערים. הוא זכה עם המועדון בארבע אליפויות שווייץ ובגביע השווייצרי.

ב-8 בספטמבר 2022 חתם אנגמלאו על חוזה לשתי עונות בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על אחמט גרוזני במסגרת הגביע הרוסי. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–2 לזניט סנקט פטרבורג במסגרת המחזור העשירי בליגה לעונת 2022/2023. ב-29 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–6 על חימקי במסגרת המחזור ה-15 בליגה.

## קריירה בינלאומית
ב-23 בדצמבר 2015 ערך אנגמלאו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 0–1 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות. ב-6 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת רואנדה במשחק ידידות.

אנגמלאו היה חלק מסגל נבחרת קמרון בטורנירים גביע הקונפדרציות 2017, בו ערך שתי הופעות, וגביע אפריקה לאומות 2021, בו ערך שבע הופעות.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:קשרי כדורגל קמרונים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריינדורף אלטאך
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1994