open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דיסק היחידה

שמאל|ממוזער| דיסק יחידה (אוקלידי) פתוח
במתמטיקה, **דיסק היחידה הפתוח** סביב *P* (כאשר *P* היא נקודה נתונה במישור), היא קבוצת הנקודות שהמרחק שלהן מ- *P* קטן מ-1:

: D_1(P) = \{ Q : \vert P-Q\vert

**דיסק היחידה הסגור** סביב *P* היא קבוצת הנקודות שהמרחק שלהן מ- *P* קטן או שווה לאחד:

: \bar D_1(P)=\{Q:|P-Q| \leq 1\}.\,
אם לא צוין אחרת, המונח *דיסק יחידה* משמש לדיסק היחידה הפתוח סביב ראשית הצירים, כלומר D_1(0), ביחס למרחק האוקלידי הסטנדרטי . 

דיסק היחידה הפתוח הוא החלק הפנימי של מעגל היחידה (מעגל ברדיוס 1, שמרכזו בראשית הצירים). ניתן לזהות קבוצה זו עם קבוצת כל המספרים המרוכבים בעלי ערך מוחלט קטן מאחד. כאשר מסתכלים על דיסק היחידה כתת-קבוצה של המישור המרוכב (**C**), הוא מסומן לעיתים קרובות \mathbb{D}.

## מישור היפרבולי
דיסק היחידה הפתוח מהווה את קבוצת הנקודות עבור מודל דיסק פואנקרה של המישור ההיפרבולי. קשתות מעגליות אורתוגונליות למעגל היחידה יוצרות את ה"קווים הישרים" במודל זה. בשפת הגאומטריה הדיפרנציאלית, הקשתות המעגליות המאונכות למעגל היחידה הן גיאודזים המהווים את המרחק הקצר ביותר בין נקודות במודל.

גם מודל הדיסק של פואנקרה וגם חצי-המישור של פואנקרה הם מודלים *קונפורמיים* של המישור ההיפרבולי, כלומר זוויות בין עקומות נחתכות נשמרות על ידי תנועות של חבורות האיזומטריות שלהן.

מודל נוסף של המרחב ההיפרבולי בנוי גם הוא על דיסק היחיד הפתוח, מודל בלטרמי-קליין. מודל זה *אינו קונפורמי* (כלומר, זוויות ומעגלים אינם נשמרים), אבל מקיים את המאפיין שהגיאודזים שלו הם קווים ישרים.

## דיסק היחידה הפתוח, המישור וחצי המישור העליון

הפונקציה:

f(z)=\frac{z}{1-|z|^2}

היא דוגמה לפונקציה אנליטית ממשית חד-חד-ערכית ועל מדיסק היחידה הפתוח למישור. הפונקציה ההפוכה שלה גם היא אנליטית. מכאן, אם נחשוב על דיסק היחידה הפתוח כיריעה ממשית אנליטית דו-ממדית, אזי הוא איזומורפי לכל המישור. בפרט, דיסק היחידה הפתוח הוא הומיאומורפי לכל המישור.

עם זאת, אין מיפוי קונפורמי חד-חד-ערכי ועל בין דיסק היחידה הפתוח למישור. ישנם מיפויים קונפורמיים בין דיסק היחידה הפתוח לחצי המישור העליון הפתוח. ניתן לבנות למשל מיפוי קונפורמי חד-חד-ערכי ועל מדיסק היחידה הפתוח לחצי המישור העליון הפתוח כהרכבה של שתי הטלות סטריאוגרפיות: ראשית, דיסק היחידה מוטל סטריאוגרפית כלפי מעלה על חצי הכדור העליון של ספירת היחידה, תוך שימוש ב"קוטב הדרומי" של ספירת היחידה כמרכז ההטלה, ואז חצי הכדור הזה מוקרן הצידה על חצי מישור אנכי הנוגע בכדור, כאשר מרכז ההטלה היא הנקודה על חצי הכדור שממול לנקודת המגע.

## קישורים חיצוניים
* Weisstein, Eric W. "Unit disk". MathWorld.
* On the Perimeter and Area of the Unit Disc, by J.C. Álvarez Pavia and A.C. Thompson
* 
קטגוריה:1 (מספר)
קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:מעגל
הפרפר (סרט, 1973)

**הפרפר** (באנגלית: **Papillon**) הוא סרט דרמה-פשע משנת 1973 בבימויו של פרנקלין שפנר על פי התסריט של דלטון טרמב ובכיכובם של סטיב מקווין ודסטין הופמן. הסרט מבוסס על ספר הזיכרונות האוטוביוגרפי של אנרי שרייר משנת 1969, שנודע בכינויו "פרפר" (Papillon), ומתאר את ניסיונותיו לברוח מבית הסוהר הקולוניאלי הצרפתי שבו נאסר באשמת רצח שהוא מכחיש שביצע. מכיוון שהוא צולם במקומות מרוחקים, הסרט היה די יקר לאותה תקופה (12 מיליון דולר), אבל הוא הרוויח יותר מפי שניים מזה בשנה הראשונה ליציאתו. 

## עלילה
הסרט מתאר את מסעו של אנרי "פרפר" שארייר (סטיב מקווין), אסיר שנשלח לכלא אכזרי על האי בגיאנה הצרפתית לאחר שנמצא אשם ברצח שלא ביצע. לאורך כל הסרט, פרפר מנסה לברוח מהכלא יחד עם לואי דגה (דסטין הופמן), זייפן עשיר שהפך לאסיר. הסרט מציג את מערכת היחסים המתפתחת בין השניים, את הניסיונות הכושלים של פרפר לברוח, ואת התמודדותו עם התנאים הקשים במושבת העונשין.

אחד מהרגעים המרכזיים בסרט הוא ניסיונו של פרפר לברוח בעזרת רפסודה מאולתרת, אשר נכשל ונגמר בתפיסתו ובהעברתו לבידוד. לבסוף, למרות כל הכישלונות, פרפר מצליח לברוח לאי מרוחק ומוצא חירות.

## צוות השחקנים
* סטיב מקווין בתפקיד אנרי "פרפר" שארייר
* דסטין הופמן בתפקיד לואי דגה
* דון גורדון בתפקיד ג'ולס
* אנתוני זרבה בתפקיד טוסאנט
* רוברט דמאן בתפקיד מאט

## ביקורות והצלחה
הסרט זכה לביקורות מעורבות עם נטייה לחיוביות. סטיב מקווין ודאסטין הופמן קיבלו שבחים על הופעותיהם המרשימות, במיוחד מקווין על תפקידו כאסיר האנרגטי והנחוש אנרי "פרפר" שארייר. המבקרים הדגישו את הצילום היפה של הסרט והייצוג המדויק של חיי האסירים במושבת העונשין בגיאנה הצרפתית, אך חלקם מתחו ביקורת על אורכו של הסרט (151 דקות) ועל קצבו האיטי במקומות מסוימים.

הסרט קיבל ציון של 80% באתר Rotten Tomatoes, מה שמעיד על אהדה רחבה מצד המבקרים. בנוסף, הסרט התקבל היטב גם בקרב הקהל הרחב, וזכה לפופולריות מתמשכת בקרב חובבי סרטים בז'אנר הדרמה וההרפתקאות.

למרות ביקורות אלו, הסרט נחשב לקלאסיקה קולנועית ולסרט משמעותי בז'אנר סרטי הבריחה, שהשפעתו ניכרת גם כיום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטי פרנקלין שפנר
נומולוגיה

בפילוסופיה, **נומולוגיה** (באנגלית: **Nomology**) מתייחסת ל"מדע של חוקים" המבוסס על התיאוריה לפיה ניתן לפרט תיאורים המוקדשים לא להיבטים מסוימים של המציאות אלא בהשראת חזון מדעי של תוקף אוניברסלי המובע על ידי חוקים מדעיים.

## אטימולוגיה
"נומולוגיה" נובעת מהמילים היווניות נומוס (), חוק, ולוגוס (), סיבה. המונח נומולוגיה הגיע אולי מאריסטו.  הסיומת "ology" מרמזת על "סדר", "מילה" או "סיבה", ועוסקת בהיגיון סובייקטיבי או "לוגי" כמו בסוציולוגיה ובפסיכולוגיה. החלק "נום" מרמז על "שלטון" ו"חוק", והוא קשור לחוקיות אובייקטיבית כמו בכלכלה.

## רשתות נומולוגיות
גישה נומולוגית מחייבת לקחת בחשבון היבטים סובייקטיביים ואובייקטיביים. נומולוגיה מספקת מסגרת לבניית רשת נומולוגית של יחסים בין מבנים בקבלת החלטות.

מבני משמעות נגזרים הם
* נומותטיקה (Nomothetic), שמשמעה הוא הצעה או אפשרות של חוק במסגרת הנומולוגיה.
* המודל הדדוקטיבי-נומולוגי (Deductive-nomological model) של הסבר מדעי, שמציג את ההסבר המדעי כמבנה דדוקטיבי (הסקה מהכלל אל הפרט), שהאמת שבהנחות היסוד שלו כרוכה באמיתות מסקנתו, ותלויה בחיזוי של התופעה שיש להסביר.

## הסברים נומולוגיים והיסטוריים

בפילוסופיה של המדע מקובל להבחין בין הסברים נומולוגיים (מבוססי חוקים כלליים) לבין הסברים היסטוריים (מבוססי אירועים ספציפיים). הבחנה זו הוצעה בעיקר על ידי קרל המפל במסגרת מודל ההסבר הדדוקטיבי-נומולוגי (DN model).

הסברים נומולוגיים מתארים מנגנונים כלליים או תהליכים על בסיס חוקים, ואינם תלויים בהתרחשות ממשית של אירועים פרטיים. הסברים היסטוריים מתמקדים ברצף אירועים ממשיים, ומתארים את ההתרחשות בפועל. הבחנה זו מאפשרת להבין את ההבדל בין הסברים שמיועדים לחיזוי ולתיאור כללי לבין הסברים שמתמודדים עם ייחודיות האירועים בפועל.

## ראו גם
* דטרמיניזם נומולוגי

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה של המדע
ניסיון ההתנקשות ברוברט פיצו

ב-15 במאי 2024, ראש ממשלת סלובקיה רוברט פיצו נורה ונפצע אנושות בעיירה הנדלובה שבמרכז סלובקיה. בעקבות ניסיון ההתנקשות פיצו הובהל לבית החולים לניתוח חירום ובהמשך מצבו התייצב. המתנקש, יוראי צינטולה בן ה-71, נעצר לאחר ניסיון ההתנקשות. במהלך חקירתו הודה צינטולה שהמניע להתנקשות היה ההתנגדותו של ממשל פיצו לספק סיוע צבאי לאוקראינה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.

## רקע
פיצו נבחר מחדש לראשות הממשלה ב-2023, בעיקר בשל התנגדותו לספק סיוע צבאי לאוקראינה בשל מאמציו לחזק את הקשרים בין סלובקיה לרוסיה. מיד אחרי היבחרו לראשות הממשלה הודיע פיצו על ביטול חבילת הסיוע הצבאי לאוקראינה בשווי 40 מיליון יורו, ודרש להעמיד לדין את חברי הממשלה הקודמת על כך שמסרו מטוסי מיג 29 של הצבא הסלובקי לאוקראינה.

מדיניותה של ממשלת פיצו יצרה מתח פוליטי ניכר ובשל כך, בשבועות שקדמו לניסיון ההתנקשות, ממשלתו ספגה ביקורת רבה במיוחד הן מצד מפלגות האופוזיציה והן מצד כלי התקשורת בסלובקיה.

## ניסיון ההתנקשות
ניסיון ההתנקשות אירע ב-15 במאי 2024 בסביבות השעה 14:35 (UTC +1) בכיכר הכורים אשר בעיירה הנדלובה. לאחר ישיבת ממשלה בבית התרבות, פיצו בירך את הקהל בכיכר ולחץ ידיים עם אזרחים שונים. המתנקש, אשר היה בקהל, קרא לפיצו להתקרב אליו ואז ירה בו חמש יריות מטווח קצר באמצעות אקדח CZ75. שלושה כדורים פגעו בפיצו - שני כדורים פגעו בבטנו ואחד בכתף. צוות האבטחה של פיצו הצליח לתפוס את המתנקש. פיצו הובל מהמקום לבית חולים מקומי לבדיקה וטיפול.

## המתנקש
יוראי צינטולה, משורר וסופר בן 71 מהעיירה לוויצה, נעצר מיד לאחר ניסיון ההתנקשות על ידי צוות האבטחה של פיצו. לטענת שר הפנים הסלובקי מאטוש שוטאי אשטוק, צינטולה הודה בחקירתו כי החלטתו לבצע את ההתנקשות הושפעה מתוצאות הבחירות לנשיאות סלובקיה באפריל 2024. צינטולה החזיק בבעלותו את האקדח באופן חוקי אשר שימש אותו במסגרת עבודתו כמאבטח במרכז קניות. צינטולה כתב בעבר שלושה אוספי שירה, ושני רומנים והוא היה חבר באגודת הסופרים הסלובקית.

ב-16 במאי צינטולה הואשם באופן רשמי בניסיון רצח. ב-17 במאי ערכה המשטרה חיפוש בדירתו אשר במהלכו המשטרה לקחה את המחשב שלו ומספר מסמכים. ב-18 במאי הופיע צינטולה בבית המשפט בפזינוק, אשר הורה לעצור אותו עד תום ההליכים המשפטיים.

## לאחר ניסיון ההתנקשות
בעקבות ניסיון ההתנקשות פיצו הועבר לבית חולים מקומי ולאחר מכן הוא הועבר במסוק לבית החולים רוזוולט אשר בבאנסקה ביסטריצה ושם עבר ניתוח חירום שנמשך חמש שעות. גורמים במשרד הפנים דיווחו שפיצו היה בהכרה בעת שהועבר לבית החולים בבאנסקה ביסטריצה ואחד מהפצעים של פיצו סווג כקשה, בעוד שלושת הפצעים האחרים סווגו כפצעים במצב קל עד בינוני. כמו כן דווח כי אחד הכדורים כמעט ופגע בכבד של פיצו. ב-16 במאי, נשיא סלובקיה פיטר פלגריני ביקר את פיצו בבית החולים והגדיר את מצבו כ"קשה מאוד". ב-17 במאי שר ההגנה הסלובקי רוברט קאלינאק דיווח שפיצו עבר בינתיים ניתוח שני להסרת רקמות מתות ומצבו עדיין חמור מאוד.

ב-30 במאי 2024 פיצו שוחרר מבית החולים והועבר במסוק לדירתו בברטיסלאבה על מנת שיוכל להמשיך להתמקד שם בהחלמתו. ב-5 ביולי ערך פיצו את הופעתו הפומבית הראשונה מאז ניסיון ההתנקשות.

## קישורים חיצוניים
* סרטון וידאו של ניסיון ההתנקשות ביוטיוב אשר צולם על ידי תחנת הטלוויזיה RTV Prievidza

## הערות שוליים

קטגוריה:ניסיונות התנקשות
קטגוריה:סלובקיה: היסטוריה
קטגוריה:2024 בפוליטיקה
קטגוריה:פשעים ב-2024
קטגוריה:2024 באירופה
קומפוסיביליות

**קומפוסיביליות** (באנגלית: **Compossibility**. בתרגום מקורב: היכולת להתאים, להיות קיים בד בבד עם אחר) היא מושג פילוסופי מאת גוטפריד וילהלם לייבניץ. לפי לייבניץ, דבר אינדיבידואלי שלם (למשל אדם) מאופיין בכל תכונותיו, ואלה קובעות את יחסיו עם פרטים אחרים. קיומו של פרט אחד עלול לשלול את האפשרות לקיומו של אחר. עולם אפשרי מורכב מיחידים שהם קומפוסיביליים, כלומר יכולים להתקיים ביחד.

## קומפוסיביליות ועולמות אפשריים
לייבניץ מציין שעולם הוא קבוצה של דברים מורכבים המתיישבים זה עם זה, ועם זאת, שעולם הוא אוסף דברים שאלוהים יכול להביא לידי קיום. כי אפילו אלוהים לא יכול להביא לעולם שבו יש סתירה כלשהי בין חבריו או תכונותיהם.

כאשר לייבניץ מדבר על עולם אפשרי, הוא מתכוון לקבוצה של דברים סופיים מורכבים ומתיישבים זה עם זה (קומפוסיביליים), שאלוהים יכול היה להביא לידי קיום אלמלא היה מוגבל על ידי הטוב שהוא חלק מהטבע שלו. העולם הממשי, לעומת זאת, הוא הקבוצה של דברים סופיים שאלוהים מייצר, כי הוא הגדול ביותר בטוב, במציאות ובשלמות. באופן טבעי, העובדה שאנחנו כאן וחווים את העולם הזה – העולם הממשי – פירושה שיש לפחות עולם אפשרי אחד. לדעתו של לייבניץ, ישנם אינסוף עולמות אפשריים.

## יצירות רלוונטיות והשפעה
השקפות על "קומפוסיביליות" והטיעון הטוב מכל העולמות האפשריים (Best of all possible worlds) הקשורים זה לזה נמצאות בספרו "על מקורם הראשוני של דברים, הדיון במטפיזיקה, על החירות" (*On the Ultimate Origin of Things*, *The Discourse in Metaphysics*, *On Freedom*) ולאורך כל יצירותיו. המונח עצמו נמצא ב"כתבים הפילוסופיים", חלק שלישי, (*Die philosophischen Schriften III*) כאשר לייבניץ כתב ללואי בורגה (Louis Bourguet).

## ראו גם
* "על ריבוי העולמות" מאת דייוויד לואיס (1986)
* פירוש העולמות המרובים של מכניקת הקוונטים

## הערות שוליים

קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:פילוסופיה
שאול סלו

250px|ממוזער|שמאל|שער הרעות, בחזית בית יגאל אלון. תבליט דו-צידי בגובה 8.5 מטר, בוצע על ידי עשרה פסלים יהודים ועשרה ערבים בשנת 2005.
**שאול סלו (סולומון)** (נולד בשנת 1947) הוא פסל ואדריכל ישראלי. תכנן את "אנדרטת חללי הקיבוצים" ביער משמר העמק ואת "שער הרעות" הניצב בחזית בית יגאל אלון.

## ביוגרפיה
סלו נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו. הוא עלה לישראל בשנת 1974. בשנים 1965–1971 למד בפקולטה לארכיטקטורה, האוניברסיטה הלאומית העצמאית, מקסיקו. בשנים 1977–1980 למד צילום במכללה אזורית עמק הירדן, בשנים 1981–1982 למד קרמיקה, מכללה אזורית, עמק הירדן ובשנים 1983–1984 קרמיקה ופיסול, סדנת דוד פיין, מכללת תל חי.

בשנת 2005 אצר את "שער הרעות" הניצב בחזית בית יגאל אלון, ועליו תבליט דו-צידי שיצרו עשרה פסלים יהודים ועשרה ערביים.

בפאתי יער משמר העמק נחנכה ב-29 באוגוסט 2007 "אנדרטת חללי הקיבוצים" אותה תכנן ויצר.

בפסח 2011 אצר את סימפוזניון הפיסול הסביבתי שנערך בפארק המחצבות כרמיאל.

## חיים אישיים
סלו מתגורר בעין גב.

## פסלים במרחב הציבורי
* פסל קיר – מסעדת הדגים בעין גב (1982)
* פסל – אבני דולומיט, בפארק לפיסול מדברי במצפה רמון (1986)
* **ים ומפרשיות** – בית ילדים, עין גב (1987)
* **גלריה 200-** – הסטודיו, עין גב (1995–2009)
* **מחווה למאטיס** – הכניסה לסטודיו, עין גב (2000)
* **נמלים** – דרך הפסלים בחצרים
* **ערוגה נאה** – עשוי מברזל צבוע ומוזאיקה, טבריה (2008)
* **עץ תאנה בשלכת** – עין גב (2015)
* **דג ועוגן** – המגדלור במזח, את הפסיפס לזכר שני חברי עין גב שנספו עשה אריק קורן באבני מפעל אילון בשנת 1965. בשנת 2020 יצר פסיפס חדש במקום הישן שהלך ונהרס.
* **טבע דומם** – גני תקווה
* **טבע דינמי** – גני תקווה
* **אנדרטת חללי הקיבוצים**
* **תרנגול** – כניסה לחי כיף, שדרות גולדה מאיר, ראשון לציון
* **אבן נייר ומספריים** – כיכר לזרוב, ראשון לציון פסל מס' 89
* **החיבוק** – כיכר יוסף ספיר/משה שפירא, ראשון לציון

## גלריה

קובץ:IHM יד לנופלים 1.jpeg|אנדרטת חללי הקיבוצים
קובץ:Tiberias 2014 July 11.JPG|ערוגה נאה, טבריה


## קישורים חיצוניים

*סלו שאול, באתר מוזיאון ישראל בירושלים
* שאול סלו (סולומון), באתר סקר אמנות הקיר בישראל
* שאול סלו, באתר על הצפון פלוס
* Tall Still Life, Israel Public Art 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מקסיקו
קטגוריה:עין גב: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
ליזי ברושר

**ליזי ברושר** (נולדה ב-22 במרץ 1985) היא שחקנית צרפתייה. תפקידים שביצעה בשפה האנגלית כוללים את השתתפותה בסדרות כדוגמת "אימה אמריקאית: המוסד הסגור" (2012–2013), "הנגיף" (2015), "ורסאי" (2015–2017),  (2016–2018), "מלחמת העולמות" (2022), ו"ג'יגולו אמריקאי" (2022).

## חיים וקריירה
הופעתה הראשונה של ברושר על המסך אירעה ב-2002 בגיל 17, בתור ז'אן בסרט של הוגו סנטיאגו *Le Loup de la côte Ouest* ("הזאב מהחוף המערבי") (2002).

הפריצה הגדולה שלה הגיעה כאשר קיבלה את התפקיד הראשי בסרט החושני של Dogme 95,  בבימויו של ז'אן-מארק בר ופסקל ארנולד שאיתם שיתפה פעולה שוב כמה שנים לאחר מכן במותחן *American Translation*.

בין היתר, השתתפה ב-*After Fall, Winter* של אריק שפר; ו"שיר הכלות" של קארין אלבו, עליו זכתה בפרס בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל הסרטים בסן ז'אן דה לוז.

ליזי ברושר היא סופרת, שחקנית ומפיקה צרפתייה. היא כיכבה בתור השחקנית הראשית בתוכנית המדע הבדיוני של גייל אן הורד,  (2016–2018).

היא ידועה לקהל האמריקאי בזכות תפקידה של קוקו בסדרה של גיירמו דל טורו "הנגיף" (2015), ותפקידה של גרייס בסדרה "אימה אמריקאית" של FX. בנוסף השתתפה בסדרה "ורסאי" וכן, "השעה" של *[[BBC]]*.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### וידאו קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ילדות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1985
גרנוליט (סלע)

[ממוזער|דיאגרמת סוגי ה[פציאס של הסלעים המותמרים ובתוכם הגרנוליט|שמאל|350x350 פיקסלים]]
**גרנוליט** הוא שמו של פציאס, כלומר משפחה של סלעים מותמרים, שהמכנה המשותף שלהם הוא המראה. 
הגרנוליט מתאפיין בכך שהוא נוצר בלחץ גבוה ובטמפרטורה גבוהה. מסיבה זו ניתן למצוא גרנוליט באזורים בהם קיימת או התקיימה פעילות טקטונית במעמקים.

## מקור השם
מקור השם מעורב מלטינית ויוונית *granulum* – גרגר בלטינית ואילו λίθος ("ליתוס") ביוונית הוא סלע.

## סביבת היווצרות והופעה בטבע
הגרנוליט נוצר בטמפרטורה של כ־800 מעלות ובלחץ של כעשרת אלפים אטמוספירות. התנאים האלו מתקיימים בדרך כלל בעומקים גדולים, מכאן שסביבת ההיווצרות האופיינית של הסלע היא התמרה אזורית, כלומר תנועות ולחצים של שכבות ולוחות בקנה מידה גדול, שהם בדרך כלל תוצאה מטקטוניקה, אבל גם יכולים להיווצר כתוצאה של המסה מהירה של קרחונים.

המראה של הגרנוליט, יכול להזכיר מאוד סלעי יסוד כמו גרניט או דיוריט, אך בגרנוליט לא קיימים כמעט גבישים אידיומורפים, אותם ניתן לזהות בבדיקה מיקרוסקופית.

## סלעי אב (פרוטולית) והרכב מינרלי
לגרנוליט מגוון רחב של סלעי אב, מטבע הדברים הם שייכים לסוגי הסלעים שאינם יציבים בתנאי ההתמרה האופייניים לגרנוליט. סלעי אב יכולים להיות סלעי משקע כמו פצלים וחוואר או סלעי יסוד כמו גרניט.

התנאים להיווצרות הגרנוליט גורמים להפרדה של גזים והידרוקסידים מהסלע ולכן בגרנוליט לא צפויים להימצא מינרלים שמכילים הידרוקסידים כמו האמפיבול, אלא מינרלים צפופים ומלוכדים כמו קוורץ, אלומוסיליקטים ופירוקסנים. נהוג להגדיר גרנוליטים בעלי תכולה של למעלה משלושים אחוז של מינרלים מקבוצת הפירוקסן כ"גרנוליטים מאפיים"

## תפוצה
הגרנוליטים מצויים באזורים יבשתיים יציבים, בדרך כלל פרקמבריים, כמו בהרי האלפים ובדרום הודו. לעיתים מצוי גרנוליט בסמוך למרבצי צ'רנוקיט, מה שמביא חוקרים לחשוב כי גם האחרון מותמר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעים מותמרים
Summer Gigs 1976

**Summer Gigs 1976** היה סיבוב ההופעות החמישי של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר החל בבית המשחקים באדינבורו, אדינבורו, סקוטלנד ב-1 בספטמבר 1976 והסתיים בהייד פארק, לונדון, אנגליה ב-18 באותו חודש, כאשר זה כלל ארבע הופעות בלבד. סיבוב זה נועד לקדם את אלבומה הרביעי, *[[A Night at the Opera]]* ואלבומה החמישי, *[[A Day at the Races]]*, אשר יצא לאור ב-18 בדצמבר באותה שנה- שלושה חודשים לאחר סיום הסיבוב.

## רקע
במהלך סיבוב זה, קיימה קווין מופע חינמי בהייד פארק, בו צפו כ-150,000 איש, אך קיימות טענות כי כמות הצופים הייתה גדולה ב-50,000 איש מהכמות המשוערת. במקור, הופעתה של הלהקה הוקצבה לפרק זמן של שעה בלבד. בסופו של דבר, אולצה הלהקה לרדת מהבמה לאחר שהחליטה על דעת עצמה להאריך את ההופעה בשליש מהזמן לה הוקצב.

## רשימת שירים
רשימה זו מייצגת את הופעתה של הלהקה בבית המשחקים של אדינבורו, אדינבורו, סקוטלנד ב-1 בספטמבר 1976, וזו אינה מייצגת בהכרח את הופעותיה האחרות של הלהקה שהתקיימו במסגרת סיבוב זה.
# "Bohemian Rhapsody" (חלק הרוק)
# "Ogre Battle"
# "Sweet Lady"
# "White Queen (As It Began)"
# "Flick of the Wrist"
# "You're My Best Friend"
# "Bohemian Rhapsody"
# "Killer Queen"
# "The March of the Black Queen"
# "Bohemian Rhapsody" (רפריזה)
# "Bring Back That Leroy Brown"
# "Brighton Rock"
# "Son and Daughter"
# "'39"
# "You Take My Breath Away"
# "The Prophet's Song"
# "Stone Cold Crazy"
# "Doing All Right"
# "Lazing on a Sunday Afternoon"
# "Keep Yourself Alive"
# "Tie Your Mother Down"
# "Liar"
# "In the Lap of the Gods... Revisited"

**הדרן**
# "Now I'm Here"
# "Big Spender"
# "Jailhouse Rock"
# "God Save the Queen"

## הופעות

## שירים מתוך סיבוב ההופעות
### שירי קווין

### שירים נוספים

### קטעי כלי

## משתתפים
* פרדי מרקיורי – זמרה, פסנתר, תוף מרים
* בריאן מיי – גיטרה, קולות רקע, יוקולילי-בנג'ו
* רוג'ר טיילור – תופים, קולות רקע, תוף מרים
* ג'ון דיקון – גיטרה בס, משולש, קולות רקע

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1976
קטגוריה:סיבובי הופעות של קווין
קטגוריה:סיבובי הופעות באירופה
קטגוריה:סיבובי הופעות בממלכה המאוחדת
זה טוב זה טוב

"**זה טוב זה טוב**" הוא שיר שנכתב על ידי אליעוז רבין והולחן על ידי רוני וייס. השיר ידוע בביצוע שלישיית שוקולד מנטה מסטיק.

השיר יצא בשנת 1976. השיר בוצע לראשונה בתוכנית מיוחדת לקראת אירוויזיון 1976. שלישיית הבנות, נבחרה על ידי ועדה מיוחדת לייצג את ישראל באירוויזיון. השלישייה ביצעה שלושה שירים: "זה טוב זה טוב", "קשת בענן" שכתבה והלחינה דרורה חבקין, אמור שלום שנכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי מתי כספי שהוא השיר שנבחר לייצג את ישראל בתחרות.

השיר נכלל באלבומה האולפן השני של השלישייה שיצא בשנת 1976. במצעד הפזמונים העברי השנתי לסיכום שנת תשל"ו, הגיע השיר למקום השישי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שוקולד מנטה מסטיק
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אליעוז רבין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רוני וייס
קטגוריה:שירים בעברית
Immigrant Song

"**Immigrant Song**" (בתרגום חופשי: "**שיר מהגרים**") הוא שיר משנת 1970 של להקת הרוק האנגלית לד זפלין. אשר נכלל באלבום האולפן של הלהקה "Led Zeppelin III" אשר יצא לשווקים ב-5 בנובמבר 1970. השיר יצא לשווקים גם כסינגל. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה רוברט פלאנט וג'ימי פייג'. מילות השיר כוללות נוצרו בהשראת המיתולוגיה הנורדית וכיבושי הוויקינגים.

השיר הגיע בשיא למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.

לאורך השנים אמנים רבים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר בז'אנרים שונים, בהם אמנים כמו טרנט רזנור, קארן או ואן וילסון.

## רקע
השיר נכתב במהלך סבב ההופעות של הלהקה ב-1970 שהתקיים באיסלנד, באת' וגרמניה. לימים הסביר פלאנט שהדימויים הוויקינגיים במילות השיר הושפעו במידה ניכרת מהנופים של איסלנד אותה הלהקה ראתה באותה העת, אשר הזכירו לו את פלישות הוויקינגים בצפון אירופה שבוצעו לאורך ההיסטוריה.

## לחן ומילים
השיר מתחיל בזעקה ייחודית שמבוצעת על ידי רוברט פלאנט. מבחינה מוזיקלית, השיר בנוי סביב ריף סטקטו פשוט שחוזר על עצמו לאורך כל השיר אותו מנגן הגיטריסט ג'ימי פייג', אליו מתווסף התיפוף האנרגטי שמבוצע על ידי המתופף ג'ון בונהם.

שורות הפתיחה של השיר, "אנו באים מארץ הקרח והשלג / משמש החצות בה המעיינות החמים זורמים", משקפת בין היתר את ההשראה הנורדית לשיר.

## מבצעים
* רוברט פלאנט - שירה
* ג'ימי פייג' - גיטרות
* ג'ון פול ג'ונס - גיטרה בס
* ג'ון בונהם - תופים

## אזכור במדיות אחרות
* במקור, להקת לד זפלין לא אישרה לריצ'רד לינקלייטר להשתמש בשיר בסרט הקולנוע "רוק בבית הספר" משנת 2003, אך כוכב הסרט ג'ק בלאק הצליח לשכנע אותם אחרי שצילם את עצמו מבצע את השיר.
* בסרט האנימציה בגרפיקת תלת־ממד "שרק השלישי" משנת 2007, השיר מנוגן במהלך סצנת קרב בה מופיעה שלגיה.
* גרסת כיסוי לשיר בהפקת אטיקוס רוס וחבר הניין אינץ' ניילז טרנט רזנור מופיעה בקדימון הסרט "נערה עם קעקוע דרקון" (2011) ובמהלך כתוביות הפתיחה, בליווי שירה של קארן או מלהקת Yeah Yeah Yeahs.
* השיר נכלל בקדימון הסרט "תור: ראגנארוק" (2017) וכן פעמיים במהלכו.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* "Immigrant Song" באתר ledzeppelin.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לד זפלין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
האנגלים באים, האנגלים באים

**האנגלים באים, האנגלים באים** (בצרפתית: **La Grande Vadrouille**) הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1966, בבימויו של ז'ראר אורי. בסרט, שנחשב לאחת מהקומדיות המצליחות ביותר בצרפת, מככבים בורביל ולואי דה פינס. עלילת הסרט מתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה ועוקבת אחר סיפורם של שני אזרחים צרפתיים שנאלצים לעזור לקבוצת טייסים בריטים שהופלו בשטח הכבוש על ידי הנאצים להימלט ולחמוק מצבא הכיבוש הגרמני.

הסרט היה הסרט הרווחי ביותר בצרפת ב-1966 עם הכנסות של 32,994,000 דולר.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1942 כאשר טייסים בריטים מופלים מעל פריז הכבושה. הצוות מנסה לברוח ולהתחמק מהנאצים תוך שהם נעזרים בשני צרפתים פשוטים: סטניסלאס לפרט (לואי דה פינס), מנהל תזמורת, ואוגוסטין בובין (בורביל), צייר בתיאטרון. למרות המצב הקשה, ההרפתקה מתפתחת לכדי סיפור קומדי על ניסיונותיהם של הגיבורים להבריח את הטייסים לחופש, כל זאת תוך כדי התמודדות עם הנאצים ושורה של טעויות מגוחכות.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[לואי דה פינס]]** בתפקיד סטניסלאס לפרט – מנהל תזמורת בפריז.
* **[[בורביל]]** בתפקיד אוגוסטין בובין – צייר תיאטרון המסתבך בהרפתקה הקומית.
* **[[טרי תומאס|טרי-תומאס]]** בתפקיד טייס בריטי.
* '''דניאל תומסון'''

## ביקורות
הסרט זכה להצלחה מסחררת עם צאתו והפך לאחד הסרטים הפופולריים ביותר בצרפת. הוא הפך לסרט הקומדיה הצרפתי המצליח ביותר באותן שנים עם כ-17 מיליון צופים בצרפת בלבד. "האנגלים באים, האנגלים באים" נחשב לקלאסיקה של הקולנוע הצרפתי, וזכה לשבחים על היכולת לשלב בין סיטואציות הומוריסטיות לבין הנושא הקשה של מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת ז'ורז' אוריק
ההרג

**ההרג** (באנגלית: **The Killing**) הוא סרט פילם נואר משנת 1956 בבימויו של סטנלי קובריק, המבוסס על רומן הפשע *Clean Break* מאת ליונל וייט. הסרט נחשב לאחת מיצירות הפילם נואר החשובות ביותר של קובריק והיה לציון דרך בקריירה שלו, כשהוא מבסס את מעמדו כבמאי עם סגנון ייחודי ומורכב.

[שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|וינס אדוארדס בסרט "ההרג", צילום מסך מה[קדימון, 1956.]]

## עלילה
העלילה מתמקדת בג'וני קליי (בגילומו של סטרלינג היידן), פושע ותיק המשתחרר מהכלא ומתכנן שוד מתוחכם במסלול מרוצים. קליי מגייס צוות פושעים בעלי רקע מגוון כדי לבצע את השוד הגדול במהלך מרוץ סוסים, כשהמטרה היא לגנוב סכום כסף משמעותי מתיק ההימורים. כל אחד מהחברים בצוות ממלא תפקיד מסוים בשוד, וכך העלילה מתפתחת לכדי דרמה מותחת ומסובכת, כאשר כל מהלך מובל על ידי תכנון מדוקדק של קליי.

עם זאת, כמו במקרים רבים בסרטי פילם נואר, התוכנית המושלמת לא יוצאת לפועל כפי שתוכננה. בעיות פנימיות, בגידות ומזל רע מובילים להתרסקות התוכנית, כשהסרט מסתיים במפלתם הבלתי נמנעת של הדמויות המעורבות.

## צוות השחקנים
* **סטרלינג היידן** בתפקיד ג'וני קליי
* **קולין גריי** בתפקיד פיי
* **ווינס אדוארדס** בתפקיד ואל קניפי
* **ג'יי. סי. פליפן** בתפקיד מרווין אונדט
* **מרי וינדזור** בתפקיד שרי פיטווייל

## ביקורות
הסרט לא היה הצלחה מסחרית בזמנו, אך זכה לשבחים ממבקרי קולנוע, במיוחד על עבודתו של סטנלי קובריק כבמאי ועל הסגנון הייחודי שלו בנרטיב המורכב והעריכה המבריקה. עם השנים, הסרט הפך לקלאסיקה ולדוגמה מצוינת לסרטי פילם נואר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 97% מצד המבקרים, שמעיד על אהדה רחבה. ובנוסף באתר Metacritic, הסרט זכה לציון של 89 מתוך 100.

הסרט זכה להערכה על הדיאלוג המושחז, הסגנון הוויזואלי המרתק והמתח שנבנה לאורך כל העלילה. אחד האלמנטים שהופכים את הסרט לייחודי הוא הדרך בה הוא משתמש בזמנים חופפים כדי לתאר את השוד מזוויות שונות, דבר שהשפיע רבות על סרטים מודרניים יותר כמו כלבי אשמורת של טרנטינו. גם הסיום שבו הדמויות נהרגות והכסף לא מגיע לאיש דומה לסרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי סטנלי קובריק
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1956
קטגוריה:סרטי העוסקים במעשי שוד
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
הכוורן

**הכוורן** (באנגלית: **The Beekeeper**) הוא מותחן-פעולה משנת 2024 בבימויו של דייוויד אייר ובכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם. הסרט מתמקד במסע נקמה אישי של אדם קליי, לשעבר חבר בארגון חשאי המכונה "הכוורנים", לאחר שמכרה קרובה שלו נופלת קורבן לתרמית אינטרנטית אכזרית. הסרט מציג שילוב של אקשן אינטנסיבי עם אלמנטים דרמטיים ומתח, תוך שהוא מתמקד בנושאים של צדק אישי ומאבק נגד תאגידים מושחתים.

הסרט יצא לאור בארצות הברית על ידי אולפני אמזון תחת הלייבל מטרו גולדווין מאייר ב-12 בינואר 2024. והכניס 152.7 מיליון דולר ברחבי העולם.

## עלילה
אדם קליי (ג'ייסון סטיית'האם) היה בעבר חלק מארגון סודי בשם "הכוורנים", שהוקם במטרה להביא צדק לאנשים הפשוטים. כשהמכרה הקרובה שלו, אלואיז (פלישיה ראשאד), מאבדת את כל חסכונותיה לאחר שנפלה קורבן לתרמית פישינג, ומבצעת בעקבות כך התאבדות, אדם יוצא למסע נקמה. הוא חושף רשת פשע שמאחורי התרמית ומתחיל לחסל את האחראים לכך. במהלך המסע שלו, הוא מתמודד עם סוכנת FBI בשם ורונה פארקר (אמי ראבר-לאמפמן), שמנסה לעצור אותו בדרכו.

## צוות השחקנים
* **[[ג'ייסון סטיית'האם]]** בתפקיד אדם קליי
* **[[פלישיה רשאד|פלישיה ראשאד]]** בתפקיד אלואיז
* **[[אמי ראבר-לאמפמן]]** בתפקיד ורונה פארקר, סוכנת ה-FBI
* **[[ג'וש האצ'רסון]]** בתפקיד דרק דנפורט, נוכל חלקלק שמסתבך עם אדם
* **[[ג'רמי איירונס]]** בתפקיד וואלאס וסטויילד, ראש החברה המושחתת
* **[[מיני דרייבר]]** בתפקיד ג'נט הרוורד
* **[[דייוויד ויטס]]** בתפקיד מיקי גארנט

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. הביקורות שיבחו את הופעתו של ג'ייסון סטיית'האם, אשר מביא לסרט אנרגיה וכריזמה תוך הצגת דמות קשוחה ואכזרית, לצד סצנות אקשן מרשימות. עם זאת, חלק מהמבקרים ציינו שהעלילה שטחית ואין פיתוח משמעותי של הדמויות. על אף זאת, הסרט מצליח לסחוף את הקהל בזכות הפעולה הבלתי פוסקת.

הסרט קיבל ציון של 70% ב-Rotten Tomatoes ו-54 מתוך 100 באתר Metacritic
## קישורים חיצוניים

#### ביקורות
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:בוסטון בקולנוע
קטגוריה:סרטי אמזון
קטגוריה:סרטי 2024
הנדלובה

**הנדלובה** (בסלובקית: **Handlová**, בגרמנית: קריקרהאו – **Krickerhau**, בהונגרית: נייטרבאניה – **Nyitrabánya**) היא עיירה בנפת פרייבידזה, מחוז טרנצ'ין שבמרכז סלובקיה.

## גאוגרפיה
העיירה ממוקמת במזרח מחוז טרנצ'ין, בעמק נחל הנדלובקה, ומוקפת ברכסי ההרים וטאצ'ניק במערב וז'יאר בדרום, במזרח ובצפון. העיירה נמצאת כ-15 קילומטרים מבירת הנפה פרייבידזה.

מלבד היישוב הראשי, ב-1976 צורפו לעיירה היישובים מורובנו מצפון-מערב ונובה להוטה מדרום.

## היסטוריה
העיירה הוקמה בשנת 1376 על ידי מתיישבים גרמנים בכתב היתר של לאיוש הראשון, מלך הונגריה. בתחילה חיו המתיישבים רק מגידולים וחקלאות, אך ב החלה כריית פחם באזור, שמטרתה הייתה לספק את צרכיה של טירת בויניצה  הסמוכה.

בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, עברה הנדלובה את המהפך הגדול ביותר בהיסטוריה שלה. רוב תושביה הגרמנים גורשו מהעיירה בעקבות הצווים שהוציא נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש, ומתוך 12,800 התושבים שחיו בהנדלובה עד 1943, רק 4,000 נותרו בה עד 1945. כתוצאה מכך השתנה אופיו של היישוב, והוא קיבל תואר עיירה רק ב-1960.

בשנת 2009, בעקבות פיצוץ במכרה סמוך לעיר , נהרגו 20 בני אדם.

ב-15 במאי 2024 בוצע מול בית התרבות בעיר ניסיון התנקשות בראש ממשלת סלובקיה רוברט פיצו, שנורה לאחר ישיבת ממשלה. הוא הובהל לבית החולים בעיר ולאחר מכן לבית החולים רוזוולט בבאנסקה ביסטריצה, שם עבר ניתוח וניצלו חייו.

## ספורט
בעיר קבוצת כדורסל, באניק הנדלובה , המשחקת בליגת העל הסלובקית בכדורסל.

## אישים
*מרטין שקרטל, כדורגלן

## ערים תאומות
להנדלובה ברית ערים תאומות עם:
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובקיה: ערים
הר קטע

**הר קטע** הוא הר געש רדום בצפון קו התלים הישראלי שבצפון רמת הגולן עליו בנוי היישוב נמרוד שהוא היישוב היהודי הגבוה בישראל וברמת הגולן, ההר בגובה 1,125 מטרים מעל פני הים, והוא בדרומו של רכס הר חרמון.

עד שינוי תוואי שביל הגולן, היה ההר סופו של המקטע הצפוני אשר התחיל באנדרטת חטיבת גולני בחרמון.

ההר הוא הפסגה ה-9 בגובהה ברכס קו התלים, על צלע ההר נמצא המעיין עין חרמון.

## ראו גם

* נמרוד
* קו התלים הישראלי
* שביל הגולן
* עין חרמון

קטע
קטע
קטע
טיוודאר פרידריך

**טיוודאר פרידריך** (בהונגרית: **Friedrich Tivadar**; פשט, 8 באוקטובר 1862 – בודפשט, ארז'בטווארוש, 31 בינואר 1945) היה סופר בתחומים מקצועיים, עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי, עורך עיתון. בעל תואר יועץ ממשלתי ראשי של ממשלת הונגריה נספה בשואה.

## קורות חיים
טיוודאר פרידריך נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף פרידריך (1838–1921) שמאי בית עבוט, ושל יוליה בלוך (1837–1919). את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר התיכון בבודפשט ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). ב-1888 קיבל רישיון עורך דין. משנת 1883 היה עובד של העיתון היומי בשפה הגרמנית פסטר לויד שהופיע בבודפשט. במשך שני עשורים היה ראש הטור הפרלמנטרי, משנת 1907 היה עורך הטור הכלכלי, והיה העורך האחראי מאוחר יותר. משנת 1893 הוא ערך את מגזין "הונגריה" של איגוד תעשיית האפייה. בשנת 1928, כהוקרה על זכויותיו והישגיו העיתונאיים, הוענק לו התואר הממשלתי "יועץ ממשלתי ראשי". במשך זמן רב הוא דיווח וכתב על התנאים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים של הונגריה.

כיוון שכתב בשלוש שפות הוא היה הכתב בהונגריה של עיתונים זרים חשובים רבים:
* Leipzig Illustrierte Zeitung
* Vienna Zeit
* London Morning Post
* New York Herald

הוא מת כתוצאה מתשישות בגטו בודפשט.

## חייו הפרטיים
אשתו הייתה ארז'בט פיק (1872–1945), בתם של קבלן הבנייה שאמו פיק ושל מלווינה שיף, איתה התחתן ב-1892 בבודפשט.

בנותיהם:
* אאוגניה פרידריך (1894–?), אשתו של עורך הדין ד"ר אמיל הרצוג (1887–?).
* אליס פרידריך (1895–1945), אשתו של המהנדס בנה ביהאר (ברגר) (1884–1945). שניהם נספו בשואה.

## עבודותיו (חלקי)
* מיסוי הבירה (בודפשט, 1899)

## לקריאה נוספת
* Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים). Budapest: Hornyánszky. 1894.
## קישורים חיצוניים

* טיוודאר פרידריך ב-1933 בעיתון העולם של טולנאי
* טיוודאר פרידריך באתר Arcanum
* עבודתו על מיסוי הבירה
* אישור עיתונאי בחתימת ידיו לאחד מכתבי פסטק לויד כעורך ראשי

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:עיתונאים שנספו בשואה
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1862
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
דארקמן

**דארקמן** (באנגלית: **Darkman**) הוא סרט גיבורי-על משנת 1990 בבימויו של סם ריימי, בכיכובם של ליאם ניסן ופרנסס מקדורמנד. הסרט מתאר את סיפורו של מדען בשם פייטון וסטלייק שנכווה קשה בניסיון לרצוח אותו, ולאחר שעבר טיפול ניסיוני, הוא הופך לדמות נוקמת בשם "דארקמן". הסרט משלב אלמנטים של מדע בדיוני, אקשן ואימה, והוא אחד מסרטי גיבורי-העל המקוריים הראשונים שיצאו בתקופה שקדמה לשגשוג הסרטים המבוססים על חוברות קומיקס.

הסרט מבוסס על סיפור קצר שכתב ריימי במחווה למפלצות יוניברסל, ובהשפעת רצונו לעבד את הצל.

זהו סרט האקשן הראשון של ניסן בתפקיד הראשי וזכה לביקורות חיוביות בדרך כלל על ידי מבקרים והצליח מסחרית, והכניס 48 מיליון דולר, מעל תקציבו של 14 מיליון דולר.

## תקציר העלילה
פייטון וסטלייק (ליאם ניסן) הוא מדען שעובד על פיתוח עור סינתטי עבור אנשים שנפגעו קשה. בעקבות הסתבכות עם כנופיית פושעים שמחפשים מסמכים חשובים שנמצאים ברשות חברתו ג'ולי (פרנסס מקדורמנד), מעבדתו מותקפת והוא סובל מכוויות קשות על פני כל גופו. לאחר שהוא עובר טיפול ניסיוני המנטרל את מערכת העצבים שלו, הוא מאבד את יכולתו לחוש כאב אך מפתח כוחות פיזיים בלתי רגילים ונטייה לזעם בלתי נשלט.
בזמן שהוא מנסה להתאושש ולהמשיך לחיות, וסטלייק מתחיל לפתח זהות חדשה תחת השם "דארקמן". הוא יוצא לנקום בפושעים שתקפו אותו ונעזר בטכנולוגיית העור הסינתטי שלו כדי לשנות את מראהו ולהיטמע בין אויביו.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[ליאם ניסן]]** בתפקיד פייטון וסטלייק/דארקמן
* **[[פרנסס מקדורמנד]]** בתפקיד ג'ולי הייסטינגס, חברתו של פייטון
* **לארי דרייק** בתפקיד רוברט ג. דוראנט, הנבל הראשי
* **קולין פרילס** בתפקיד לואי סטרק, איש עסקים מושחת שמעורב בפשע

## ביקורות
דארקמן זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו את הבימוי הייחודי של סם ריימי, סגנון האקשן הכהה והמשולב עם אימה, ואת הופעתו של ליאם ניסן בתפקיד הראשי. הסרט הפך להצלחה מסחרית עם הכנסות של כ-48 מיליון דולר לעומת תקציב של 16 מיליון דולר. הוא זכה למעמד של סרט פולחן, בעיקר בזכות היותו ייחודי ושונה מהסרטים המסורתיים בז'אנר גיבורי-העל. ב־Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 84% מצד המבקרים ובMetacritic הסרט קיבל ציון של 65 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות אך מעורבות מצד חלק מהמבקרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת דני אלפמן
תחנת פלושצ'אד איליצ'ה

**פלושצ'אד איליצ'ה** (ברוסית: **Площадь Ильича**) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלינינסקאיה.

פירוש שם התחנה – כיכר על שם איליץ' (ולדימיר איליץ' לנין). התחנה נמצאת ברובע טגנקה. הכניסות לתחנה ממוקמות מתחת לכיכר ומכאן שמה. בשנת 1991 שונה שמה של הכיכר ל"רוגוז'סקאיה זאסטאבה" (מחסום רוגוז'סקי – על שם נקודת ביקורת לנכנסים למוסקבה, אשר הוצבה באזור במאה ה-18). שמה של תחנת רכבת תחתית לא שונה, למרות שינוי שם הכיכר.

התחנה נמצאת בעומק של 46 מטר מתחת לפני הקרקע. בתחנה ישנו מעבר ל: תחנת רימסקאיה של קו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה, לתחנה של קו 2 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה ולתחנה של קו 4 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה.

תחנת פלושצ'אד איליצ'ה היא אחת מתוך שש התחנות הראשונות של קו קלינינסקאיה. הקו נבנה בשנים 1975–1979, כחלק מתוכנית הרחבת קווי רכבת לקראת אולימפיאדת מוסקבה. היא נפתחה לשימוש ביחד עם שאר התחנות בקו החדש ב-30 בדצמבר 1979.

## קישורים חיצוניים

*  תיאור התחנה באתר של הרכבת התחתית של מוסקבה 
* תיאור התחנה באתר התחבורה של רוסיה 
* תמונות של התחנה 

פלושצ'אד איליצ'ה
הג'יגולו מת מצחוק

**הג'יגולו מת מצחוק** (באנגלית: **Deuce Bigalow: Male Gigolo**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1999 בבימויו של מייק מיטשל ובכיכובו של רוב שניידר בתפקיד הראשי. הסרט עוסק בניסיונותיו המגוחכים של דוס ביגלו, מנקה אקווריומים לא מוצלח, להפוך בטעות לג'יגולו גברי על מנת לשלם על נזקים שגרם בביתו של ג'יגולו מקצועי. הסרט מפורסם בזכות ההומור השנון והסיטואציות האבסורדיות בהן הדמות הראשית נקלעת.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-10 בדצמבר 1999, על ידי סרטי אולפני וולט דיסני בעוד שהסרט ספג ביקורות שליליות מהמבקרים, הוא זכה להצלחה קופתית, והכניס למעלה מ-92 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 17 מיליון דולר.

## תקציר העלילה
דוס ביגלו (רוב שניידר) הוא מנקה אקווריומים תמים ולא מוצלח בלוס אנג'לס. כאשר הוא פוגש ג'יגולו מקצועי בשם אנטואן (עודד פהר), דוס מתבקש לשמור על הבית של אנטואן בזמן שהוא יוצא לחו"ל. כאשר דוס גורם בטעות לנזקים יקרים בבית, הוא נאלץ להפוך בעצמו לג'יגולו כדי להרוויח מספיק כסף לתקן את הנזקים. לאורך הדרך הוא פוגש לקוחות שונות ומוזרות, ובסופו של דבר מגלה את האמת על עצמו ועל מה שחשוב לו באמת.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[רוב שניידר]]** בתפקיד דוס ביגלו
* **[[עודד פהר]]** בתפקיד אנטואן לקונט
* **ויליאם פורסטייר** בתפקיד הבלש צ'אק פאוול
* **אדי גריפין** בתפקיד ט.ג'י. היקס
* **ארנה מאירס** בתפקיד קייט, הדמות הנשית המרכזית

## ביקורות
הסרט הג'יגולו מת מצחוק קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים, כאשר רוב הביקורות התמקדו בהומור הפשטני והעלילה הקלישאתית. מבקרים רבים ציינו שהסרט מכיל בדיחות שטחיות המכוונות לקהל צעיר ומי שמחפש קומדיה קלה בלבד. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון נמוך של 23% מצד המבקרים, המבוסס על 74 ביקורות. מצד שני, הקהל היה סלחני יותר, והסרט זכה לציון גבוה יותר של 59%.

באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 30 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות שליליות מהמבקרים. למרות הביקורות השליליות, הסרט הצליח בקופות והפך להצלחה מסחרית מפתיעה, כשהוא הכניס כ-92 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציב של 17 מיליון דולר. הסרט זכה לפופולריות בעיקר בקרב הקהל הרחב, והפך לסרט פולחן בזכות ההומור הפשוט והדמות המרכזית של רוב שניידר.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:זנות גברית בקולנוע
קטגוריה:סרטי האפי מדיסון
הקאדילק הוורוד

**הקאדילק ורוד** (באנגלית: **Pink Cadillac**) הוא סרט פעולה-קומדיה משנת 1989 בבימויו של באדי ואן הורן ובכיכובו של קלינט איסטווד. הסרט מתמקד בדמותו של צייד הראשים טומי נובאק, שמקבל על עצמו את המשימה לתפוס את לואן מקגוויין, אישה שנמלטת לאחר שהואשמה בהונאה ונוסעת ברכב קאדילק ורוד שמכיל כסף מזויף. במהלך הסרט, השניים מפתחים קשר אישי, מה שמוביל להרפתקה מרובת הפתעות.
## עלילה
טומי נובאק (קלינט איסטווד) הוא צייד ראשים שנשכר כדי למצוא את לואן מקגוויין (ברנדן ויליאמס), אישה שנמלטה לאחר שבעלה הסתבך בפלילים והחביא כסף מזויף בקאדילק הוורוד שלה. כשהיא מגלה את הסוד שמסתתר ברכב, היא מוצאת את עצמה נרדפת לא רק על ידי החוק, אלא גם על ידי פושעים המעוניינים בכסף. במהלך המסע המשותף שלה עם טומי, השניים נקלעים למצבים קומיים ואקשניים.

## צוות השחקנים
* **[[קלינט איסטווד]]** בתפקיד טומי נובאק
* **ברנדן ויליאמס** בתפקיד לואן מקגוויין
* **ג'פרי לואיס** בתפקיד ריק, בעלה של לואן
* **[[ג'ים קארי]]** בהופעה מוקדמת בתפקיד זמר קריוקי
* **[[ברנדט פיטרס]]** בתור לו אן מקגין
* **[[ויליאם היקי]]** בתור מר ברטון
* **[[פרנסס פישר]]** בתור דינה
* **[[בריאן אדמס]]** בתור דייל בתחנת דלק
* **[[ג'יימס קרומוול]]** בתור פקיד דסק מוטל
## ביקורות
קאדילק ורוד קיבל ביקורות שליליות ברובן מצד המבקרים. רבים מתחו ביקורת על העלילה הלא עקבית ועל הניסיון לשלב בין קומדיה לאקשן בצורה שלטענתם לא עבדה כהלכה. אף על פי שהסרט זכה להצלחה מסוימת בקופות בזכות נוכחותו של קלינט איסטווד, הוא לא נחשב לאחד מהסרטים הבולטים בקריירה שלו.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון נמוך של 21% על סמך ביקורות המבקרים, המעידות על חוסר שביעות רצון כללי מהסרט. באתר IMDb, הסרט זכה לציון של 5.4 מתוך 10, המבוסס על תגובות הקהל.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי קאנטרי
קטגוריה:סרטי מרדף אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1989
סדנה לעצבים (סרט)

**סדנה לעצבים** (באנגלית: **Anger Management**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2003, בבימויו של פיטר סגל ובכיכובם של אדם סנדלר וג'ק ניקולסון. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-11 באפריל 2003.

הסרט, אשר הופק בתקציב של 75 מיליון דולרים, גרף בסך הכל בסביביות 195 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם.

## תקציר העלילה
העלילה מתמקדת בדייב בוזניק (אדם סנדלר), איש רגוע ופסיבי העובד כמנהל שיווק. לאחר תקרית קטנה בטיסה שמתפרשת כהתפרצות כעס, דייב נשלח לסדנת ניהול כעסים תחת השגחתו של ד"ר באדי ריידל (ג'ק ניקולסון), מטפל לא שגרתי עם גישה מיוחדת ובלתי צפויה. דרכו המיוחדת של ד"ר ריידל מובילה את דייב לשורה של מצבים קומיים מוזרים, כשהוא מנסה לעזור לו "לשלוט בכעסים" תוך כדי שהוא עצמו מעורר לא מעט כעס. במהלך הסרט, דייב מגלה שהטיפול אינו בדיוק כפי שהוא חשב ושאולי ישנם רבדים עמוקים יותר למפגש עם ד"ר ריידל.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[אדם סנדלר]]** בתפקיד דייב בוזניק
* **[[ג'ק ניקולסון]]** בתפקיד ד"ר באדי ריידל
* **[[מריסה טומיי]]** בתפקיד לינדה, חברתו של דייב
* **[[וודי הרלסון]]** בתפקיד גלדיס, שוטר קרוס-דרסר

## ביקורות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. חלקם שיבחו את הכימיה בין אדם סנדלר וג'ק ניקולסון ואת הביצועים הקומיים שלהם, בעוד שאחרים מתחו ביקורת על התסריט ועל השימוש בהומור פשטני. הסרט נחשב לאחת מההצלחות המסחריות הגדולות של סנדלר, כשהוא הכניס מעל 195 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 42% מצד המבקרים, המבוסס על 187 ביקורות. באתר Metacritic, הוא זכה לציון של 52 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות. למרות זאת, הקהל העניק לסרט ציון גבוה יותר, והוא הצליח להתבלט בזכות שילוב הכוכבים וההומור הייחודי של הסרט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פסיכולוגיה בקולנוע
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי משבר אמצע החיים
קטגוריה:סרטי האפי מדיסון
מעלה (בודהיזם)

שמאל|ממוזער|400x400px|מעלה, חסרון ותגמוליהם ברמת הפרט. מבוסס על ספירו.
**מעלה** או **זכות** (בסנסקריט: **פּוּנְייה**) הוא מושג הנחשב בסיסי ב. זהו כוח מועיל ומגן אשר מצטבר כתוצאה ממעשים, פעולות או מחשבות טובות. עשייה מוסרית חיובית חשובה לתרגול הבודהיסטי: המעלה מביאה לתוצאות טובות ונעימות, קובעת את איכות החיים הבאים ותורמת לצמיחתו של האדם לקראת הארה. בנוסף, המעלה משותפת גם עם אהוב שנפטר, על מנת לסייע לנפטר בגלגולו החדש. למרות המודרניזציה, צבירת מעשים טובים נותרה חיונית במדינות בודהיסטיות מסורתיות והייתה לה השפעה משמעותית על הכלכלות הכפריות במדינות אלו.

המעלה קשורה למושגים של טוהר וטוב. לפני הבודהיזם השתמשו במעלה בהתייחס לפולחן האבות הקדמונים, אך בבודהיזם זה קיבל משמעות אתית כללית יותר. המעלה הוא כוח הנובע ממעשים טובים שנעשו; היא מסוגלת לגרום לנסיבות טובות בחייו של אדם, כמו גם לשפר את הנפש והרווחה הפנימית של האדם. יתר על כן, זה משפיע על החיים הבאים שיבואו, כמו גם על היעד אליו האדם ייוולד מחדש. ההפך ממעלה הוא חיסרון (בסנסקריט פאפא), ומאמינים שהמעלה מסוגלת להחליש את החיסרון. אכן, המעלה אפילו נקשרת לדרך לנירוואנה עצמה, אבל מלומדים רבים אומרים שהדבר מתייחס רק לסוגים מסוימים של המעלה.

את המעלה ניתן להשיג במספר דרכים, כגון צדקה, מידות טובות והתפתחות נפשית. בנוסף, ישנן צורות רבות של יצירת זכויות המתוארות ב. ידוע גם מושג דומה של קוסאלה (מסנסקריט), השונה מהמעלה בחלק מהפרטים. הצורה הפורה ביותר של עשיית זכויות היא אותם מעשים טובים שנעשו ביחס לשלוש אבני החן, כלומר, הבודהה, תורתו, הדהרמה, והסנגהה. בחברות בודהיסטיות, מגוון גדול של פרקטיקות הכרוכות ביצירת זכויות צמח לאורך מאות שנים, ולעיתים כרוכים בהקרבה עצמית גדולה. המעלה הפכה לחלק מטקסים, מהתרגול היומי והשבועי ומפסטיבלים. בנוסף, קיים מנהג נפוץ של  לקרובים שנפטרו, שמקורו עדיין נתון לוויכוח בין מלומדים. המעלה הייתה והיא עדיין כה חשובה בחברות בודהיסטיות, שלעיתים קרובות מלכים קיבלו לגיטימציה למלכותם באמצעותה.

בחברה המודרנית, צבירת זכויות ספגה ביקורת כמטריאליסטית, אך עשיית מוסרית חיובית עדיין נמצאת בכל מקום בחברות רבות. ניתן לראות דוגמאות להשפעה של אמונות על צבירת זכויות במרידות פו מי בון שהתרחשו במאות השנים האחרונות, כמו גם בהחייאת צורות מסוימות של עשיית זכויות, כמו הנושא השנוי במחלוקת של .

## לקריאה נוספת


* 
* 
* 
* 
*
*
*
* 
* 
*
*
*
*
*
*
*
*



## קישורים חיצוניים

* What are the benefits of making merit? by Luang Por Dattajivo, *Dhammakaya Media Channel*
* Merit: A Study Guide by Thanissaro Bhikkhu, *Access to Insight (Legacy Edition)* 30 November 2013.
* Merit: Does Happiness Need to Be Earned? by Dr. Alexander Berzin, *Study Buddhism*
* May All Beings Be Happy by Sharon Salzberg, *Beliefnet*


## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בבודהיזם
תחנת רימסקאיה

**רימסקאיה** (ברוסית: **Римская**) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה.

פירוש שם התחנה – תחנה רומאית. התחנה נמצאת ברובע טגנקה. התחנה עוצבה בסגנון איטלקי על ידי שני ארכיטקטים איטלקיים – Giampaolo Imbrighi ו־Andrea Quattrocchi. בתוך התחנה ישנם פסלים המציגים דמויות הקשורות לרומא: פסלים של רמוס ורומולוס, עמודות רומיות ופסל המדונה והילד. בתחומי התחנה נמצאת מזרקה פעילה – המזרקה היחידה בכל תחנות הרכבת התחתית של מוסקבה.

התחנה נמצאת בעומק של 54 מטר מתחת לפני הקרקע. בתחנה ישנו מעבר ל: תחנת פלושצ'אד איליצ'ה של קו קלינינסקאיה, לתחנה של קו 2 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה ולתחנה של קו 4 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה.

תחנת רימסקאיה נפתחה לשימוש ב-28 בדצמבר 1995.
## גלריה

קובץ:Moscow, Rimskaya metro station (31559151135).jpg|הפינה האיטלקית בתחנה – עמודים בסגנון רומי ופסליהם של רמוס ורומולוס
קובץ:Rimskaya 03.jpg|פסל "המדונה והילד" על קיר התחנה


## קישורים חיצוניים

רימסקאיה
Loser (שיר של בק)

"**Loser**" הוא שיר משנת 1993 מאת המוזיקאי האמריקאי בק אשר יצא לשווקים כסינגל הבכורה של בק במרץ 1993. השיר נכלל גם באלבום הראשון של בק, "Mellow Gold", אשר יצא לשווקים בשנת 1994. השיר הפך ללהיט, והגיע בשיא הפופולריות למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 בשנת 1994.

השיר שילב אלמנטים שונים של מוזיקת פולק, מוזיקת היפ-הופ ורוק אלטרנטיבי. בשנת 2023 מגזין בילבורד דירג את השיר ברשימת 500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים.

## רקע
השיר נוצר בשנת 1992 במהלך סשן הקלטות ספונטני בו השתתפו בק ומפיק התקליטים קרל סטפנסון. בק, אשר הרגיש חוסר שביעות רצון מביצוע הראפ שלו בשיר, אמר באופן ספונטני לסטפנסון, "אני לוזר, מותק, אז למה שלא תהרוג אותי", והשניים החליטו בעקבות כך להפוך את המשפט הזה לפזמון המכונן של השיר. השיר כלל גם ריף גיטרה, ונגינת סיטאר.

השיר הפך בתחילה ללהיט בתחנות הרדיו שניגנו מוזיקת רוק אלטרנטיבי ובהמשך החל לצבור פופולריות במצעד הפזמונים האמריקני ובשיא הפופולריות הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100. השיר הצליח גם להגיע ל-Top 10 במצעדי הפזמונים של קנדה, בריטניה, ניו זילנד, נורווגיה, אוסטרליה, אוסטריה, איסלנד, ושוודיה.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ דל התקציב של "Loser", אותו ביים חברו של בק, סטיב האנפט, צולם באמצעות סרט 16 מ"מ במיקומים שונים באזור לוס אנג'לס וכלל סצנות של בק מקיים הופעות במיקומים שונים ברחבי אזור לוס אנג'לס, כולל בבית קברות, במדבריות ובאזורים עירוניים שונים.

הווידאו קליפ הופיע רבות בערוץ MTV והדבר גם תרם רבות לפופולריות הרבה לה זכה השיר ולהפיכתו של בק לאחד מאמני הרוק האלטרנטיבי הבולטים בשנות ה-90.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:סינגלים מ-1993
עולם מערכה

**עולם מערכה** הוא בדרך כלל עולם בדיוני המשמש כבסיס למשחק תפקידים או משחקי מלחמה. עולם מערכה ספציפי מיועד ברוב המקרים למשחק ספציפי (כגון ממלכות נשכחות עבור מבוכים ודרקונים) או ז'אנר מסוים של משחק (כגון פנטזיה מימי הביניים או הרפתקה בחלל החיצון/מדע בדיוני). ישנם עולמות מערכה רבים, כאשר לחלקם קיימים ספרים וחוברות קומיקס המתארים התרחשויות המתרחשות בעולם המערכה.

בנוסף לעולמות המערכה הקיימים, מנחי משחקים רבים יוצרים עולמות מערכה משלהם.

קטגוריה:מונחים במשחקי תפקידים
טד מור

**טד מור** (באנגלית: **Ted Moore**; 7 באוגוסט 1914 – 1987) היה צלם קולנוע בריטי הידוע בעבודתו בשבעה סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד בשנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר על עבודתו בסרט "אדם לכל עת" של פרד זינמן, וכן פעמיים בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר עבור "אדם לכל עת" ו"מרוסיה באהבה".

## ביוגרפיה
מור נולד בבאנוני, חאוטנג, איחוד דרום אפריקה. ב-1930 עבר עם משפחתו לבריטניה. ב-1939 התנדב לחיל האוויר המלכותי והיה חבר במחלקת הקולנוע של החיל. מור זכה בעיטור צלב המלחמה על תצלומי אוויר של מפקדת הגסטפו ובונקרים של צוללות גרמניות בטיסות אויב שצילם. ב-1941 היה מצלמי סרט התעמולה הבריטי "הקרובים הבאים".

בשנות ה-50 של המאה ה-20 עבד על כמה סרטים שהפיק אלברט ברוקולי ולאחר מכן צילם שבעה סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד שהפיק ברוקולי, יחד עם הארי זלצמן. נקודת שיא בקריירה שלו הייתה ב-1967, כאשר זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר על עבודתו בסרט "אדם לכל עת". הוא גם זכה פעמיים בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר עבור "אדם לכל עת" ו"מרוסיה באהבה".

מלבד זאת הוא צילם את הסרטים "יומו של השלוש-רגל", "האביב של מיס ברודי", "התנגשות הטיטאנים" ועוד.

מור מת בשנת 1987.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1987
ג'ורג' רידל

**ג'ורג' ריד רידל** (באנגלית: **George Read Riddle**; בקירוב 1817 – 28 במרץ 1867) היה מהנדס, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם דלאוור.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו ומשפחתו
רידל נולד בערך ב-1817 בניו קאסל, דלאוור, ולמד הנדסה אזרחית במכללת דלאוור, כיום אוניברסיטת דלאוור. בנוסף למד משפטים וב-1848 התקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור, והחל לעסוק במקצוע בווילמינגטון. עם הרקע ההנדסי שלו, הוא נקרא כנציב לשחזר את קו מייסון-דיקסון ב-1849, ועסק בנוסף בבניית מסילות ברזל ותעלות. בשנת 1844 נשכר רידל לתכנן את בית הקברות וילמינגטון וברנדיווין. במהלך מלחמת האזרחים שירת רידל במשמר הבית של ווילמינגטון. שמה של אשתו היה מרגרט.

### קריירה פוליטית
מ-1849 עד 1850 כיהן רידל כסגן התובע הכללי של ארצות הברית. לאחר שהפסיד בבחירות של 1844, נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1850 וכיהן במשך שתי קדנציות מ-4 במרץ 1851 ועד 3 במרץ 1855. במהלך הקונגרס ה-33, כיהן רידל כיושב ראש הוועדה לחריטה. בהתמודדותו על קדנציה שלישית הוא הובס בשנת 1854 על ידי אלישע קאלן.

בשנת 1860 נותר רידל אחד משני בעלי העבדים היחידים בדלאוור. היו לו שלושה עבדים, זכר בן 68 ושתי נקבות בנות 56 ו-12.

ב-2 בפברואר 1864 נבחר רידל לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה עקב התפטרותו של הסנאטור האמריקני ג'יימס בייארד הבן. הוא כיהן עד מותו ב-28 במרץ 1867.

### מוות ומורשת
ממוזער| קברו של ג'ורג' ר' רידל בבית הקברות ווילמינגטון וברנדיווין
רידל מת ב-28 במרץ 1867, בזמן כהונתו בוושינגטון הבירה, ונקבר בבית הקברות בווילמינגטון וברנדיווין בווילמינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1817
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1867