זכויות להט"ב בנמיביה

**זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים ([[הקהילה הגאה|להט"ב]]) ב[[נמיביה]]** כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית מאז ומעולם בקרב נשים אך פלילית בקרב גברים מאז 1920 בשטחי המדינה, אם כי החוק דווח כלא נאכף בפועל. מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. עם זאת, נמיביה מוגדרת מהמדינות האפריקאיות בעלות הקבלה החברתית הרחבות ביבשת בקרב האוכלוסייה כלפי אזרחי להט"ב בשטחן, בעוד שקיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר עבור טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית לאחר ניתוח להתאמה מגדרית.

מעמדם המשפטי של להט"ב נמיבים הוגדר כמתפתח בשנים האחרונות. קבוצת התמיכה המובילה במדינה עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב היא "OutRight Namibia" שהוקמה במרץ 2010 ונרשמה רשמית בנובמבר אותה שנה. הקבוצה ארגנה את מצעד גאווה הראשון של המדינה ומצהירה על היותה "קול ללסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים, וביסקסואלים בנמיביה". קבוצות עבור זכויות להט"ב נמיביות נוספות כוללות את "MPower Community Trust", שמספקת מודעות לבריאות מינית בקרב גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים, "the Namibian Gays and Lesbian Movement" שמעניקה ייעוץ ללהט"ב נמיבים ומארגנת תוכניות חינוכיות להעלאת מודעות לזכויות להט"ב, "Tulinam", קבוצה שמעניקה שירותי דת ללהט"ב ו-"Wings to Transcend Namibia" שפועלת עבור טרנסג'נדרים נמיבים.

## היסטוריה
יחסים חד-מיניים תועדו בקרב קבוצות נמיביות שונות לאורך ההיסטוריה. במאה ה-18, הכירו אנשי הקויקוי במונחים "קואטסירא" (Koetsire) שמתייחס לגבר שנקלט מינית לגבר אחר ו-"סוראגוס" (Soregus) שמתייחס לאוננות חד-מינית הדדית בדרך כלל בקרב חברים. קיום יחסים חד-מיניים בקרב נשים דווחו כי התרחשו גם כן, אך לעיתים רחוקות יותר.

בשנות ה-20 של המאה ה-20, האנתרופולוג הגרמני קורט פאלק דיווח על הומוסקסואליות וטקסי כריתת נישואים חד-מיניים בקרב עמי האובמבו  (הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בנמיביה), נאמה , הררו  והימבה. בשנות ה-70 של המאה ה-20, האתנוגרף הפורטוגלי קרלוס אסטרמן הבחין במסורת האובמבו בה גברים אשר היו ידועים כ-"אסאנא" (Esenge) היו מתלבשים כנשים, עושים עבודת נשים ומתחתנים עם גברים אחרים.

## מעמד בחוק
"מעשה סדום" מוגדר בנמיביה על פי תוכן החוק המקובל הרומאי-הולנדי  שבתוקף במדינה מאז 1920 כ-"יחסים מיניים בלתי חוקיים ומכוונים בין שני זכרים אנושיים" בעודו אינו כולל אזכור יחסים מיניים בין זוגות מהמין השני או זוגות של נשים. סעיף 299 לחוק סדר הדין הפלילי משנת 2004 מתייחס לבעיות ראיות באשמת מעשה סדום או ניסיון לקיום מעשה סדום. תוספת 1 לחוק מקבצת בין היתר מעשי סדום יחד עם רשימה של עבירות אחרות שבגינן המשטרה מוסמכת לבצע מעצר ללא צו או שימוש בכוח קטלני במהלך אותו מעצר (סעיפים 38, 42, 44, 63 ו-112). גילויי חיבה פומביים בין שני גברים יכולים להיחשב כהתנהגות "לא מוסרית" שניתנת לענישה על פי חוק המאבק בשיטות לא מוסריות 1980.

באוגוסט 2016 פרסמה ועדת זכויות האדם של האו"ם דו"ח בבירה וינדהוק שקורא לנמיביה לבטל את איסורה על קיום פעילות הומוסקסואלית. בתגובה לקריאת הוועדה אמר ג'ון וולטרס, נציב תלונות הציבור של נמיביה שמשרדו מופקד עבור "קידום והגנה על זכויות אדם" כי "אנשים צריכים להיות חופשיים לחיות את חייהם כראות עיניהם". וולטרס הוסיף באומרו כי "אני חושב שחוק מעשי הסדום הישן שירת את מטרתו. כמה תביעות היו? אני לא מאמין שאף אחת ב-20 השנים האחרונות. אם אנחנו לא מעמידים אנשים לדין, למה יש לנו אותו". עם זאת, ממשלת נמיביה הודיעה לאו"ם כי "אין לה כרגע כוונות לבטל את חוק מעשי הסדום". מספר מחוקקים הביעו דעות שונות בעניין, עם זאת, יו"ר המועצה הלאומית  (הבית העליון של הפרלמנט הנמיבי ), מרגרט מנש-ויליאמס , הצהירה כי "ללא קשר לכמה שזה לא נוח, הגיע הזמן שנדבר על להט"ב. הם חלק מהקהילות שלנו". איבון דאוסאב, יו"ר ועדת הרפורמה והפיתוח בחוק , הצהיר כי בחוקת נמיביה לא קיימת "שפה מספקת כדי לתיאור והגנה על זכויות הנוגעות ללהט"ב". בשולחן עגול שנערך בשנת 2019 על ידי היועץ המשפטי של ממשלת נמיביה עבור הגנה שווה על להט"ב בנמיביה, מספר מחוקקים קראו להתייחס לנושא בדחיפות.

ביוני 2019, לאחר ביטול חוק מעשי הסדום של בוטסואנה על ידי בית המשפט העליון של המדינה אשר אסר על קיום פעילות הומוסקסואלית בהסכמה עם עונש מאסר של 7 שנים, הגברת הראשונה של נמיביה מוניקה גיינגוס  קראה לבטל את חוק מעשי הסדום של נמיביה, והצהירה באומרה כי "ימי חוק הסדום ספורים, נמיביה תהיה הבאה".

## הכרה במערכות יחסים חד-מיניות
בשנת 2001, אישה נמיביה ובת זוגה הגרמנייה, אליזבת פרנק, הגישה תביעה להכרה משפטית במערכת היחסים ביניהן שפרנק תוכל להתגורר בנמיביה. ועדת ההגירה נתנה את היתר השהייה, אם כי המדינה ערערה לבית המשפט העליון. בעוד שבית המשפט קבע כי יש לתת לפרנק אישור שהייה קבוע, אותו קיבלה שנה לאחר מכן, בית המשפט לא פסק לטובת הכרה משפטית כלשהי עבור מערכות יחסים חד-מיניות במדינה. נציב תלונות הציבור של נמיביה דן באוגוסט 2016 בעניין הכשרת נישואים חד-מיניים בנמיביה והצהיר באומרו כי "אם אנשים מאותו מין ירצו להתחתן, זו הבחירה שלהם, האם המדינה, הקהילה, הכנסיות והממשלה יכירו בכך זה משהו אחר".

בדצמבר 2017, הוגש תיק לבית המשפט העליון נגד ממשלת נמיביה על ידי אזרח נמיבי בשם יוהאן פוטגיטר שנישא לבעלו הדרום אפריקאי דניאל דיגאשו בדרום אפריקה בשנת 2015 עבור הכרה בנישואיהם. בינואר 2018, דיגאשו זכה בעתירה שהגיש לבית משפט לאפשר לו להיכנס לנמיביה, כאשר בית המשפט העליון המשיך לבחון את התיק שלהם. היועץ המשפטי לממשלה הצהירה בתגובה כי הוא "איננו מתנגד להכרה בנישואיהם בנמיביה".

בשנת 2018, הוגש תיק שני על ידי עורכת הדין ילידת נמיביה אניטה גרובלר ובת זוגה מדרום אפריקה סוזן ג'ייקוב שנמצאות יחד בזוגיות למעלה מ-25 שנים, בניסיון להכרה בנישואיהם שנעשו בדרום אפריקה בשנת 2009 בנמיביה עבור הכרה בזכותה של ג'ייקוב להתגורר בנמיביה. תיק שלישי הוגש בשנת 2018 על ידי אנט סיילר-לילס ובת זוגה הגרמנייה אניטה סיילר-לילס אשר נמצאות בזוגיות מאז 1998 להכיר בנמיביה בנישואיהם שנעשו בגרמניה בשנת 2017.

ביוני 2019, הורה נשיא בית המשפט העליון של נמיביה פטרוס דמאסב כי יש לייעד ספסל מלא של שלושה שופטים לדון בכלל התיקים התלויים ועומדים. נציב תלונות הציבור ג'ון ולטרס טען שיש להכיר בנישואים עבור כלל הזוגות ללא קשר למינם, בעודו מוגדר כאחד משמונה המשיבים שצוטטו בתיק. שבעת המשיבים האחרים כוללים את שר הפנים וההגירה והיועץ המשפטי לממשלה שהגישו הודעות נגד הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים.

ב-16 במאי 2023, בית המשפט העליון קבע כי נישואים חד-מיניים שמתבצעים מחוץ למדינה חייבים להיות מוכרים על ידי ממשלת נמיביה לצורך קבלת תושבות. פסק הדין מעניק לבני זוג שאינם נמיבים ונמצאים בנישואים חד-מיניים עם אזרחים נמיבים את אותן זכויות מגורים במדינה שמוקנות לבני זוג נשואים מהמין השני.

## הגנה מפני אפליה
להט"ב נמיבים מתמודדים עם אפליה, הטרדה ואלימות על רקע נטייתם המינית או זהותם המגדרית. בדומה למצב בדרום אפריקה השכנה, לסביות מדווחות לעיתים כקורבנות של מה שנקרא אונס מתקן, בו אנסים מתיימרים לאנוס את הקורבן הלסבית במטרה "לרפאה" מנטייתה החד-מינית ההומוסקסואלית להטרוסקסואלית. נכון לינואר 2024, בנמיביה לא קיימת הגנה משפטית מפני אפליה על בסיס נטייה מינית או זהות מגדרית, אם כי חוקת נמיביה כוללת את הקטגוריה "מעמד חברתי" כמוגנת באופן חוקתי מפני אפליה, שיכולה להתפרש כמונח שמכסה להט"ב נמיבים מפני אפליה. בשנת 1992 פעלו פעילים מקומיים בהצלחה לכלול "נטייה מינית" בין עילות האפליה האסורות בחוק העבודה 1992. עם זאת, בשנת 2004, חוק עבודה חדש נדון בפרלמנט הנמיבי והכללת המונח הובילה לוויכוחים סוערים בקרב המחוקקים. כתוצאה מכך, המונח הושמט מהטקסט הסופי בחוק. עם זאת, החוק לא נכנס לתוקף לבסוף.

בשנת 2000 קרא שר הפנים ג'רי אקנדג'ו  ל-700 שוטרים בוגרים חדשים "לחסל הומוסקסואלים ולסביות מהפנים של נמיביה". בשנת 2001, נשיא נמיביה סם נוג'ומה הזהיר מפני "טיהורים צפויים נגד הומוסקסואלים ולסביות" ואמר כי "המשטרה חייבת לעצור, לכלוא ולגרש הומוסקסואלים ולסביות שנמצאו בנמיביה". בשנת 2005, הצהירה סגנית שר הפנים וההגירה, תאופולינה מושלנגה אמירות הומופוביות נגד להט"ב בנמיביה באומרה כי "לסביות והומוסקסואלים בגדו במאבק למען חירות נמיביה, אחראים למגפת ה-HIV/איידס ומהווים עלבון לתרבות האפריקאית".

באוגוסט 2016, ועדת זכויות האדם של האו"ם קראה לממשלת נמיביה לאמץ חקיקה שאוסרת במפורש על אפליה על רקע נטייה מינית, לרבות בחוק העבודה (חוק מס' 11 משנת 2007). בעקבות קריאת הוועדה, נציב תלונות הציבור של נמיביה, הצהיר כי איסור על אפליה על רקע נטייה מינית "צריך להיות מעוגן בחוקת המדינה".

באוקטובר 2021, בית משפט מקומי בנמיביה קבע כי חוקת המדינה אוסרת על אפליה על רקע נטייה מינית. האירוע הוגדר בתקשורת כ-"פעם הראשונה בה בית משפט בנמיביה קבע כי אפליה על רקע נטייה מינית אסורה בחוקת המדינה".

### חוקי איסור פשעי שנאה
באוגוסט 2016 ועדת זכויות האדם של האו"ם קראה לנמיביה לאמץ חקיקה נגד פשעי שנאה על רקע אלימות הומופובית וטרנספובית ו-"לאכוף אותה נמרצות".

## זהות מגדרית
חוק רישום לידות, נישואים ומוות 81 משנת 1963 קובע כי: "המזכיר רשאי, בהמלצת שר הבריאות, לשנות את מרשם הילודה של כל אדם שעבר שינוי מין, את תיאור מינו של אותו אדם ורשאי לשם כך לדרוש דו"חות רפואיים ולבצע חקירה כפי שיראה לו צורך". בשנת 2015 דווח כי בקשות לשינוי מגדר משפטי נעשות על בסיס כל מקרה לגופו ואינן בעייתיות, כל עוד אדם יכול לספק דיווחים רפואיים על שינוי מגדרו, הכולל ניתוח להתאמה מגדרית. לאחר קבלת הבקשה, האדם יכול להגיש בקשה לתעודת זהות ודרכון חדשים. בנוסף, אדם טרנסג'נדר שלא עבר "שינוי מין" רשאי לרוב להשתמש בחוק הזיהוי 2 משנת 1996 שקובע כי "אם תעודת זהות אינה משקפת נכונה את הפרטים של האדם שאליו הונפקה, או שיש בו תמונה שאינה עוד תמונה ניתנת לזיהוי של אותו אדם" יבטל השר ויחליפה בתעודת זהות משופרת".

## תרומת דם
אנשים שמעוניינים לתרום דם בנמיביה נאסרים להיות בעלי מעל לשותף מיני אחד בחצי השנה לפני התרומה, ללא התייחסות לנטייה מינית או מגדר המעוניינים. אנשים שחשודים כי "נדבקו במחלת מין כמו HIV או עגבת" אינם רשאים לתרום דם. לפיכך, לא קיים איסור מפורש שאוסר על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) לתרום את דמם במדינה.

## טיפולי המרה
לאורך השנים היו דיווחים שונים על שימוש נרחב בפרקטיקות הפסאודו-מדעיות של טיפול המרה בהומוסקסואלים בנמיביה עבור המרת נטייתם המינית להטרוסקסואלית.

## תנאי מחיה
הנציג הנמיבי לתחרות היופי לגברים הומוסקסואלים "Mr Gay World"  בשנת 2011, וונדלינוס חמוניה, היה קורבן של תקיפה הומופובית בדצמבר 2011 בבירה וינדהוק. בנובמבר 2012 ריקרדו אמונג'רה הוכתר כזוכה התחרות במהדורה הנמיבית "Mr Gay Namibia" שהתקיימה בתיאטרון-מסעדה בעיר הבירה, ונישא שנה מאוחר יותר לבן זוגו בדרום אפריקה, בנישואים שהגדירו את הזוג כ-"זוג ההומוסקסואלים הנמיבי הנשוי הראשון" בתקשורת. בדצמבר 2013, מק'הנרי ונאני , יושב ראש מפלגת התנועה הדמוקרטית העממית , התבטא בעד חקיקת זכויות להט"ב בנמיביה והצהיר כי "יש לאפשר לאנשים לחיות את חייהם הפרטיים ללא הפרעה". תמיכה פוליטית בחקיקת זכויות להט"ב מוגדרת כחצויה בין המפלגות הפוליטיות במדינה. מפלגות שהביעו תמיכה בנושא לאורך השנים כוללות את מפלגות המרכז-ימין של מפלגת התנועה הדמוקרטית העממית  ומפלגת כלל העם , והתנגדות מצד מפלגות השמאל בהן לוחמי החירות הכלכלית של נמיביה  ומפלגת ארגון העם של דרום מערב אפריקה , מפלגת השלטון מאז עצמאות נמיביה ב-1990. למפלגות נוספות כגון מיקום חיובי מחדש  לא קיימת עמדה בנושא.

הכנסייה הלותרנית האוונגליסטית ברפובליקה של נמיביה , שכוללת כ-420,000 חברים, ידועה בקבלה כלפי להט"ב נוצרים. מדלן איזקס, נוצרייה לסבית נמיבית, הקימה את הארגון "Tulinam" עבור סיוע ביצירת מרחבים בטוחים למיעוטים מיניים בכנסיות ברחבי המדינה.

### אקטיביזם
מצעד הגאווה הראשון של נמיביה התקיים בבירה וינדהוק בדצמבר 2013 בו השתתפו כ-100 מפגינים. העיר הצפון-מערבית סווקופמונד ערכה את המצעד הראשון בשטחה ביוני 2016. הערים המשיכו מדי שנה מאז בציון המצעדים ולא התמודדו עם מכשולים מצד הממשלה. ביוני 2017 כ-200 מפגינים צעדו במצעד וינדהוק, כפול ממספר משתתפיו לראשונה ב-2013. בדצמבר 2018, מאות מפגינים צעדו במצעדי וינדהוק וסוואקופמונד. בנובמבר 2017, פסטיבל הלסביות הראשון של נמיביה נערך בוינדהוק. במהלכו, מעל 60 משתתפות לסביות צעירות משמונה אזורים שונים בנמיביה התכנסו לשבוע של הופעות פומביות והבעה יצירתית, שירה, הקראת סיפורים אישיים, מוזיקה וריקודים. המהדורה השנייה של הפסטיבל ציונה בנובמבר 2018.

בשנת 2017 הוקמה ברית הגיוון של נמיביה (DAN) המהווה ארגון גג של ארגונים המייצגים מיעוטים מיניים ומגדריים בנמיביה. הארגון כולל בשותפיו 10 ארגונים שונים, בהם: "Rights not Rescue Trust", "Tulinam", "OutRight Namibia", "Wings to Transcend Namibia" ועוד. 

ב-17 במאי 2018 הושק מרכז הבריאות "Outreach Health" על ידי "OutRight Namibia" בוינדהוק בעת ציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה שמשמש כמרכז הבריאות הראשון של נמיביה שמספק שירות רפואי מיוחד עבור נושאים איתם מטופלים שמוגדרים כלהט"ב מתמודדים.

## טבלת סיכום

## ראו גם

* זכויות להט"ב
* זכויות להט"ב באפריקה
* זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי

## הערות שוליים

נמיביה
קטגוריה:נמיביה
נמיביה