open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NW D

**NW D** (שם מלא: **Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft Type D**) הוא דגם של מכונית מסוג "Runabout car"  מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית **Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G** אשר משנת 1919 נודעה בשם טטרה, אשר יוצרה בין השנים 1904–1905.

יוצרו 3 יחידות אשר הורכב בהם מנוע מרכזי, לאחר שבדגם "NW B" אשר יוצר בשנת 1902 הורכב מנוע מרכזי.

מפעל היצרן **Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft A.G** מוקם ב"Kopřivnice"  בחבל ארץ המזרחי מוראביה שבצ'כיה.

## מפרט טכני
* 4 נוסעים + נהג
* מנוע הנעה אחורית
* 4 גלגלים סימטריים

## ראו גם
* טטרה (רכב)
* NW דגם B
* NW F
* "Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft" 

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת טטרה

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1904
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו באימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:רכבי טטרה
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
הוצאת שקמונה

[250px|ממוזער|שמאל|סמליל ההוצאה (מופיע רק על חלק מספריה האלבומיים), השם כתוב גם ב[כתב עברי עתיק]]
**הוצאת שקמונה** נוסדה ב-1965 בחיפה על ידי ראובן הכט, בעלי ממגורות דגון. שם ההוצאה נקבע על שם התל הארכאולוגי "תל שקמונה" שבחיפה וביטא את אהבתו של הכט לתחום הארכאולוגיה של ארץ ישראל, בסמלילה הרשמי של ההוצאה אף נרשם שמה בכתב עברי עתיק. ההוצאה נוסדה כמוסד ללא כוונת רווח, אלא על מנת לקדם ספרים של חבריו האידאולוגיים של הכט (לאמור, התומכים בליברליזם ומאנשי הציונות הרוויזיוניסטית) שהתקשו להוציא את ספריהם לאור במדינת ישראל של אותה תקופה בה רבות מהוצאות הספרים הגדולות היו קשורות לתנועת העבודה ולהסתדרות. כן ראו אור בהוצאה, שהכט היה הגורם המרכזי בה, ספרים בנושאים הקרובים לליבו של הכט כלומר, חיפה, ארכאולוגיה והיסטוריה של ארץ ישראל. עם ייסודה של התנועה למען ארץ ישראל השלמה ביולי 1967, הפכה ההוצאה למו"ל המזוהה עם התנועה, ערכיה ואנשיה.

בשנת 1972 נקלעה ההוצאה לקשיים וצברה חובות. לשם כך ביקש הכט לגייס כמנכ"ל את נחמן אוריאלי ואף קיבל את הסכמתו. אולם זמן קצר לאחר מכן קיבל אוריאלי את ראשות הוצאת עם עובד. לפיכך, העביר הכט את הניהול האדמיניסטרטיבי של ההוצאה לידי הוצאת קורן ירושלים. ב-1984 נרכשה ההוצאה על ידי כתר הוצאה לאור, אשר המשיכה להוציא במסגרת "שקמונה" מדריכי טיולים (בפרט מדריך לפיד הפופולרי מאת יוסף לפיד, שהיה מדריך הטיולים הראשון בעברית ליוצאים לחו"ל) ואלבומים בנושאי ארץ-ישראל, בהם הכרך המפואר "עמוד האש" מאת יגאל לוסין, שליוה את סדרת הטלוויזיה בשם זה.

במאגרי הספרייה הלאומית מצויים 86 כותרים שראו אור בהוצאה, רובם ספרי עיון בנושאי ארץ-ישראל, היסטוריה, ארכאולוגיה, הגות ציונית ויומנים של אנשי שם בתולדות ארץ ישראל והעיר חיפה. סדרת ספרי הקריאה היחידה שראתה אור בהוצאה היא ספריו של יחיאל די-נור (ק. צטניק) פיפל, בית הבובות וסלמנדרה. בנוסף פרסמה ההוצאה סדרת ספרי מדע לילדים בשם "נח בעל מח", כאשר כל ספר עסק בנושא אחר, למשל: חשמל, מנוף, מהירות, מים, קול, גלגל. בין הספרים המיוחדים שראו אור בהוצאה, הגדה של פסח "מאפלה לאורה" הכוללת בתוכה עיונים בתקומת ישראל, שנערכה על ידי הכט עצמו.

## הערות שוליים

שקמונה
שקמונה
קטגוריה:חיפה: תקשורת
קטגוריה:ראובן הכט
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1965
כדוריד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

**[[אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)|אולימפיאדת 2016]]** נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-6 באוגוסט ל-21 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדוריד ה-12 במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 353 ספורטאים (177 גברים ו-176 נשים) מנבחרות גברים ונשים. כל המשחקים המוקדמים נערכו בארנה דו פוטורו.

נבחרת דנמרק () זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת רוסיה () זכתה בתחרות הנשים,

## מתכונת התחרות
בתחרות הגברים ברזיל העפילה ישירות כנבחרת המארחת. צרפת העפילה כאלופת העולם המכהנת, 3 נבחרות (ארגנטינה, מצרים וגרמניה) העפילו כאלופות היבשת שלהן. קטר העפילה ממשחקי המוקדמות האסיאתיים. 6 נבחרות נוספות העפילו דרך טורניר המוקדמות האולימפי.

12 הנבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. 4 נבחרות מכל בית העפילו לשלב הפלייאוף שהתקיים בשיטת נוקאאוט.

בתחרות הנשים ברזיל העפילה ישירות כנבחרת המארחת ונורווגיה כאלופת העולם המכהנת. 2 נבחרות (ספרד וארגנטינה) העפילו מאליפות היבשת שלהן. קוריאה הדרומית ואנגולה העפילו דרך משחקי המוקדמות היבשתיים (אסיה ואפריקה בהתאמה). 6 נבחרות נוספות העפילו דרך טורניר המוקדמות האולימפי.

הקבוצות חולקו ל-2 בתים. 4 נבחרות מכל בית העפילו לשלב הפלייאוף שהתקיים בשיטת נוקאאוט.

## תחרות הגברים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

### פלייאוף אליפות

### הדירוג הסופי

## תחרות הנשים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

### פלייאוף אליפות

### הדירוג הסופי

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר איגוד הכדוריד

2016
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
המוזיאון הלאומי של פקיסטן

**המוזיאון הלאומי של פקיסטן** (באורדו: **قومی عجائب گھر پاکِستان**) הוא המוזיאון הלאומי של פקיסטן, הממוקם בקראצ'י, העיר הגדולה בפקיסטן.

## היסטוריה
המוזיאון הלאומי של פקיסטן הוקם ב-17 באפריל 1950, בבניין אולם פריר (בעבר שימש כבניין עירייה של קראצ'י). אולם פריר נבנה בשנת 1865, בתור מחווה להנרי ברטל פריר, נציבו של מחוז סינד במהלך המאה ה-19. לאחר שנחנך המוזיאון, ממשלת פקיסטן החליטה כי המבנה ראוי לשמש כבית המועצה המייעצת בשנת 1950, כאשר חובתו העיקרית הייתה לסייע לפיתוח המוזיאון ולהעשיר את אוספו באמצעות רכישות עתיקות ויצירות אמנות פקיסטניות. המוזיאון הועבר למיקומו הנוכחי בשנת 1970.

מטרתו העיקרית של המוזיאון הלאומי היא לאסוף, ללמד ולהציג את ההיסטוריה התרבותית של פקיסטן.

## אוספים
בשנת 1970 כלל אוסף המוזיאון ארבעה ממצאים בלבד. כיום, המוזיאון כולל מעל 300 עותקים של הקוראן, מתוכם כ-52 כתבי יד נדירים. המוזיאון מכיל גם אוסף של פריטים הקשורים למורשת התרבותית של פקיסטן, רובם פסלים, מטבעות, ציורים וכתבי יד המתעדים את ההיסטוריה הפוליטית של פקיסטן. בנוסף, קיימת גלריה אתנולוגית הכוללת פסלים בגודל טבעי של קבוצות אתניות שונות המתגוררות בארבעת המחוזות של פקיסטן המודרנית. במוזיאון קיימים פסלים של כוהנים בודהיסטים ומספר חפצים השייכים לגיבורים הלאומיים של פקיסטן, כגון העט, האזיקים והחרב של מוחמד עלי ג'ינה.

במוזיאון קיים אוסף של 58 אלף מטבעות ישנים ומאות פסלים המשומרים היטב. מעל 70,000 ספרים וחומרי קריאה של המחלקה לארכאולוגיה ומוזיאונים הועברו למוזיאון הלאומי, כך שהציבור הרחב יוכל לראותם. מדי שנה המוזיאון מפעיל תערוכות בימים לאומיים ואירועים שונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קראצ'י
קטגוריה:פקיסטן: תרבות
פקיסטן
נחמן אוריאלי

**נחמן אוריאלי** (24 בפברואר 1939 – 2 באוגוסט 1986) היה מנכ"ל מספר הוצאות ספרים בישראל, בהן א. לוין אפשטיין, הוצאת שקמונה, עם עובד (בה עבד מ-1973 ועד 1976) וכתר הוצאה לאור. כן הנחה תוכנית ראיונות בגלי צה"ל בשנות השבעים והיה מזכיר "התנועה לשינוי שיטת הבחירות" (לימים התנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש) והיה מראשיה).

## תולדות חייו
אוריאלי למד בבית ספר תיכון בחדרה יחד עם יהודה אטלס ודני קרמן (עובדה שתוביל ב-1977 ליצירת הספר "והילד הזה הוא אני").

בשנת 1972 נקלעה הוצאת שקמונה החיפאית של ראובן הכט לקשיים וצברה חובות. לשם כך ביקש הכט לגייס כמנכ"ל את אוריאלי ואף קיבל את הסכמתו. אולם זמן קצר לאחר מכן קיבל אוריאלי את ראשות הוצאת עם עובד, זאת על אף שהסתייג מזיקתה להסתדרות. בין היתר יזם אוריאלי ב-1975 את הדפסת האנציקלופדיה בריטניקה לנוער בעברית כן יזם את הוצאת האנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל" ואת הוצאת מדריך ישראל, כולם מפעלי הוצאה לאור שאפתניים.

מבחינה פוליטית היה אוריאלי ליברל. הוא כיהן כמזכיר "התנועה לשינוי שיטת הבחירות", שקמה ב-1974 וממנה צמחה "תנועת שינוי" שהיוותה את הבסיס לתנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש), שהתמודדה בבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 וזכתה בשבעה מנדטים. בשנת 1982 גולל אוריאלי את תולדות המפלגה בספרו **עלייתה ונפילתה של ד"ש**.

## לקריאה נוספת
* נחמן אוריאלי, אמנון ברזילי **עלייתה ונפילתה של ד"ש**, תל אביב: רשפים, 1982

## קישורים חיצוניים
* , תחת כותרת הפרק "תכנים, עמדות ומסגרות"

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:עובדי הוצאת עם עובד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
יחסי הפיליפינים–פקיסטן

**יחסי הפיליפינים–פקיסטן** הם היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים שבין **[[הפיליפינים|רפובליקת הפיליפינים]]** לבין **[[פקיסטן|הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן]]**.
## היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-8 בספטמבר 1949, יחד עם פתיחת קונסוליה פיליפינית בפקיסטן. בעקבות הביקור הדיפלומטי של ראש ממשלת פקיסטן, חוסיין שהיד סוהראורדי בפיליפינים במאי 1957, ממשלת הפיליפינים החליטה להפוך את הקונסוליה לשגרירות הפיליפינית בפקיסטן. פקיסטן פתחה שגרירות במנילה. לאחר מכן, הפיליפינים העבירו את השגרירות לאסלאמאבאד.

ב-8 במאי 2015, השגריר הפיליפיני האמון על פקיסטן, דומינגו לוסנריו ג'וניור, נהרג בהתרסקות מטוס בעמק נלטר שבפרובינציה של גילגיט-בלטיסטן בפקיסטן.

## יחסים כלכליים
בשנת 2016, ייצאה הפיליפינים לפקיסטן סחורה בשווי 48.8 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם שנאים, מחשבים, לתת, מכוניות, נייר סיגריות, חלקי רכב, מוצרי ניקוי, חלב מרוכז, כלים רפואיים, גרוטאות ברזל, גלגלי גומי, חומצה סטארית ושמן קוקוס. לעומתה, פקיסטן ייצאה לפיליפינים סחורה בשווי 135 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם נפט מזוקק, אלכוהול, תרופות, פרי הדר, מוצרי טקסטיל, מכסי פלסטיק, בקבוקי זכוכית, כלים רפואיים, אורז, מכונות שטיפה ושאיבה.

## הגירה
אוכלוסיית הפיליפינים בפקיסטן מוערכת בכ-3,000 פיליפינים, שרובם עוסקים בתחום משקי הבית. 60 תלמידים דתיים שמוצאם ממינדנאו, העיר השנייה בגדולה בפיליפינים לומדים בסמינר האסלאמי בפקיסטן. בשנת 2005, חיו בפיליפינים מעל 1000 פקיסטנים. בשל האוכלוסייה הגדולה של המהגרים הפקיסטנים והפיליפינים בחו"ל, נוצר קשר חברתי משמעותי בין העם הפקיסטני והפיליפיני במדינות המזרח התיכון.

## שיתוף פעולה ביטחוני
פקיסטן לוקחת חלק פעיל במלחמות כנגד ארגון הטרור "טליבאן", וכך גם הפיליפינים שנאלצת להילחם כנגד חזית השחרור האסלאמית של המורו. שתי המדינות עומדות בפני איום טרור משותף, מה שהוביל את שניהן לחתום על מזכר הבנות, המאפשר לשתי המדינות לשתף פעולה בין רשויות הביטחון, המודיעין ואכיפת החוק של שתי המדינות.

## ביקורים מדרג גבוה
* חוסיין שהיד סוחרוורדי, ראש ממשלת פקיסטן, ביקר בפיליפינים במאי 1957.
* דיוסדאדו פ' מקפגל, נשיא הפיליפינים, ביקר בפקיסטן ביולי 1962.
* מוחמד ח'אן ג'ונו, ראש ממשלת פקיסטן, ביקרה בפיליפינים במאי 1988.
* בנזיר בהוטו, ראש ממשלת פקיסטן, ביקרה בפיליפינים בפברואר 1995.
* דאז פרבז מושארף, ראש ממשלת פקיסטן, ביקר בפיליפינים בשנת 2005. מושארף היה ראש הממשלה הראשון שערך ביקור רשמי ברפובליקת הפיליפינים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הכל אנשים

**הכול אנשים** היא סדרת תוכניות ישראלית ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנים 1997–2000, את התוכנית הגיש מודי בר-און שגם יצר את הסדרה יחד עם ענת זלצר.

## מבנה התוכנית
מדי פרק מגיש בר-און את קיצור תולדות חייה של אישיות מסוימת אשר השפיעה על ההיסטוריה של מדינת ישראל. האישים שהוצגו בתוכנית הם: רחל המשוררת, דוד בן-גוריון, אברהם שטרן (יאיר), הרב קוק (לו הוקדשו שני פרקים), החזון איש, שייקה אופיר, אריה שרון, נפתלי הרץ אימבר, אמיל חביבי, יצחק שדה, ברכה צפירה, חנה סנש, חייקה גרוסמן, עזריאל קרליבך, לוי אשכול ודוד בן הרוש. במהלך התוכנית עבר בר-און במקומות מרכזיים בחייה של הדמות, וביצע ראיונות עם מומחים בתחומי הנושא בו עסק הפרק. התוכנית כללה צילומי חוץ וצילומי אולפן. 

רוב הפרקים כוללים סקירה ביוגרפית מקיפה. אך אצל אנשים מסוימים היא התמקדה במאורעות מסוימים. בפרק על בן-גוריון מתמקד בהחלטות שקדמו להכרזת העצמאות, בעוד הפרק על אשכול מתמקד בתקופת ההמתנה, על קרליבך בהחלטות שהביאו להקמת מעריב, והפרק על בן הרוש מתמקד בתפקודו במהלך אירועי ואדי סאליב. 

## ראו גם
* במדינת היהודים
* תל אביב יפו (סדרה)

## קישורים חיצוניים
* 
* הכל אנשים, כל הפרקים בערוץ היוטיוב של כאן חינוכית
* 
* 
* 
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות תעודה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1997
לוסי דקוס

**לוסי דקוס** (בצרפתית: **Lucie Décosse**; נולדה ב-6 באוגוסט 1981) היא ג'ודוקא עבר צרפתייה, האלופה האולימפית מלונדון 2012 וזוכת מדליית הכסף מבייג'ינג 2008. דקוס היא שלוש פעמים אלופת העולם וארבע פעמים אלופת אירופה.

## קריירה
בשנת 2002, דקוס זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית, כאשר זכתה במדליית הזהב באליפות אירופה שנערכה במריבור לאחר שניצחה בגמר את קרן רוברטס הבריטית. בהמשך הקריירה, זכתה דקוס בעוד שש מדליות מאליפויות אירופה (3 זהב, 1 כסף ו-2 ארד).

באליפות העולם בשנת 2005, דקוס זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את אודרי פואלו מהרפובליקה הדומיניקנית, בקרב השני היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית ובשמינית הגמר היא ניצחה את דניאלה קרוקובר הארגנטינאית-ישראלית. ברבע הגמר היא ניצחה את בריגיטה סאבו ההונגרייה ובחצי הגמר גברה על דריאוליס גונזאלס הקובנית. בגמר דקוס התמודדה מול האלופה האולימפית המכהנת, איומי טאנימוטו היפנית, וניצחה באיפון תוך פחות מדקה. באליפות העולם בשנת 2007, היא זכתה במדליית הכסף לאחר שניצחה בחצי הגמר את אורשקה ז'ולניר הסלובנית בתוך 17 שניות עם תרגיל אוצ'י-מטה שהעניק לה איפון והפסידה בגמר לדריאוליס גונזאלס הקובנית.

באולימפיאדת בייג'ינג 2008, דקוס זכתה במדליית הכסף. בסיבוב הראשון היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית, בשמינית הגמר היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את אנה וון הרנייר הגרמנייה. בחצי הגמר היא גברה על וון אוק-אים הצפון-קוריאנית ובגמר הפסידה באיפון לאיומי טאנימוטו היפנית לאחר תרגיל אוצ'י-מטה.

באליפות העולם בשנת 2010 שנערכה בטוקיו, דקוס זכתה שוב באליפות העולם, הפעם בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את מיילינג ז'נג הסינית, בשמינית הגמר היא ניצחה את מרגריטה גורטסייבה הרוסיה וברבע הגמר היא ניצחה את רסה סראקה הסלובנית. בחצי הגמר היא גברה על יוריקו קוניהארה היפנית ובגמר ניצחה את אנט ברייטנבץ' ההונגרייה.

באליפות העולם בשנת 2011, שנערכה בפריז, דקוס זכתה בתואר העולמי בפעם השלישית לעיני הקהל הביתי. בקרב הראשון היא ניצחה את אנטוניה מוריירה מאנגולה, בקרב השני היא ניצחה באיפון את לינדה בולדר שייצגה את הולנד, בשמינית הגמר היא ניצחה את אנסטסיה גובדובה הרוסיה וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את סול קיונג הצפון קוריאנית. בחצי הגמר היא ניצחה שוב באיפון את אנט ברייטנבץ' ההונגרייה ובגמר ניצחה בווזארי את אדית' בוש ההולנדית.

באולימפיאדת לונדון 2012, דקוס זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את קליטה זופנצ'יץ' הקנדית לאחר שביצעה תרגיל קוסוטו-גארי, ברבע הגמר היא ניצחה שוב באיפון את יורי אלוואר הקולומביאנית לאחר תרגיל אוצ'י-מטה ובחצי הגמר היא ניצחה בניקוד זהב (הארכה) את הוואנג יה-סול הדרום קוריאנית לאחר שהוואנג נפסלה עקב עונשים. בגמר דקוס ניצחה את קרסטין תילה הגרמנייה עם ניקוד ווזארי ושתי יוקו.

דקוס פרשה מג'ודו תחרותי לאחר אליפות העולם בשנת 2013, שם סיימה במקום החמישי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות עולם בג'ודו
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ג'ודו
קטגוריה:נשים ג'ודוקא באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:נשים ג'ודוקא באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מצרפת
קטגוריה:אלופות אירופה בג'ודו
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית צרפתיות: ג'ודו
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1981
חדשות התנ"ך

**חדשות התנ"ך** הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית אשר הציגה את סיפורי התנ"ך בצורה של מהדורת חדשות דיגיטלית וקצבית. את התוכנית שהתבססה על פורמט "חדשות מהעבר" ששודרה לפניה, הנחו צביקה הדר ונלי תגר.

## מבנה התוכנית
פורמט התוכנית פותח במשותף על ידי חברת ההפקות "קודה תקשורת" והטלוויזיה החינוכית. התוכנית התבססה על הפורמט של "חדשות מהעבר".

מטרת התוכנית הייתה להביא לצופים מידע אודות אירועים ואישים מתקופת התנ"ך בצורה הומוריסטית ועדכנית.

בדומה לרוב התוכניות ששודרו בטלוויזיה החינוכית, גם "חדשות התנ"ך" הועלתה ליוטיוב טרם שידור הבכורה בטלוויזיה.

## ביקורות
לצד התגובות האוהדות, נשמעו גם קולות ביקורת על כך שהתוכנית מייצגת הבנה לקויה של המציאות בה חיים בני הנוער כיום.

## ראו גם
* היהודים באים
*חדשות מהעבר
* שרגא בישגדא
* הכל אנשים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2016
קטגוריה:המקרא בתרבות ובאמנות
ג'נאנדראה גאוואצני

**ג'אנאנדראה גאוואצני** (באיטלקית: **Gianandrea Gavazzeni**  25 ביולי 1909 - 5 בפברואר 1996) היה פסנתרן, מנצח (בעיקר של אופרה), מלחין ומוזיקולוג איטלקי.

## ביוגרפיה
גאוואצני נולד בברגמו. אביו היה עורך דין. גאוואצני קיבל את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון סנטה ססיליה    ברומא (1921–1924) ולאחר מכן בקונסרבטוריון של מילאנו (1925–1931), ממנו סיים את לימודיו כפסנתרן בהדרכת רנצו לורנזוני וכמלחין בהדרכת אילדבראנדו פיצטי. בתחילת הקריירה, הוא עסק בעיקר בהלחנה, וניצח רק על ביצוע יצירותיו שלו. בזמן זה הוא עבד בתיאטרון קומונלה בבולוניה.

במשך קרוב ל-50 שנה, החל משנת 1948, שימש מנצח ראשי בתיאטרון האופרה המפורסם, לה סקאלה, מילאנו, ובין השנים 1968-1966 כיהן כמנהל מוזיקלי ואמנותי בתיאטרון.

הופעתו הראשונה במטרופוליטן אופרה כלשהו הייתה ב-11 באוקטובר 1976. הוא ניצח שם על שמונה הפקות של האופרה איל טרובטורה מאת מלחין האופרות האיטלקי, ג'וזפה ורדי.

רבות מביצועיו כמנצח הוקלטו. בהשתתפותו, ההקלטות הראשונות היו של הניצוח על האופרה לה סונמבולה מאת בליני. אותה ביצע בתפקיד ראשי זמר האופרה ניקולאי גדה בשנת 1954. עוד אופרה שהוקלטה ועליה ניצח היא הלומברדים במסע הצלב הראשון מאת ורדי שבוצע על ידו בשנת 1984.                                       

בין יצירותיו היו קונצ'רטי, וביניהן "קונצ'רטו ברגמסקו", "השיר של אלכסנדר הקדוש" וסונאטות.

אשתו האחרונה הייתה זמרת הסופרן דניה מאצולה-גאוואצני. בינואר 1993, בגיל 83, ניצח על האופרה "אסקלארמונדה" של המלחין הצרפתי ז'יל מאסנה בתיאטרו מאסימו בפלרמו, כשאשתו בתפקיד הראשי. הייתה זו הפעם הראשונה בה ניצח על אופרה זו.

ג'נאנדראה גאוואצני מת ב-5 בפברואר 1996.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסנתרנים איטלקים
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1909
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1996
מועדון טניס כרמל

ממוזער|מבט-על מועדון טניס כרמל חיפה
**מועדון טניס כרמל (מועדון הכרמל)** הוא ממועדוני הטניס הוותיקים בארץ, אשר הוקם בשנת 1941 ומנוהל על ידי עמותת חברים. המועדון כולל 3 מגרשי טניס וכתובתו שדרות יצחק 17, חיפה.

## היסטוריה
ד"ר ארתור אסנהיים, נשיא הכבוד הראשון של איגוד הטניס הוא שעמד מאחורי הקמת המועדון, כאשר רכש מכספו מידי הטמפלרים את השטח שבו קיים כיום המועדון. המועדון נחנך ככרמל קאנטרי קלאב בשנת 1941. בין המברכים על פתיחת המועדון היה גם ראש עיריית חיפה, שבתאי לוי. על פתיחת המועדון נכתבה כתבה באנגלית בעיתון הג'רוזלם פוסט ב-12 בספטמבר 1941. ב-28 בספטמבר 1944 התאספו מספר חברים וייסדו את עמותת מועדון טניס כרמל. במעמד הקמת העמותה נרכשו המגרשים מידי מר אסנהיים בסכום של 6300 לירות ארץ ישראליות.

## הישגים
בשנת 1972 זכה המועדון לראשונה באליפות הליגה הלאומית בטניס, כאשר שחקניו גברו על מכבי תל אביב בתוצאה 5:1.

בשנת 2006 זכתה קבוצת הנשים של המועדון, עם הטניסאיות הילה רוזן ושירי בורשטיין, באליפות ישראל בטניס.

## פעילות
המועדון מנוהל בהתנדבות על ידי ועד העמותה. במועדון רשומים כיום עשרות חברים וחניכי אימון.

אחד ממגרשי המועדון משמש לאימון ילדים ובני נוער על ידי המאמן דני לפלר. חברי המועדון משתתפים בליגת הטניס האזורית והארצית וחלקם מייצגים את המועדון במפעלים של איגוד הטניס.

## טניסאי עבר מפורסמים
* מגדה נויפלד, ילידת רומניה, עלתה לארץ עם בעלה וקבעה את ביתה בחיפה. הייתה אלופת ישראל בטניס בשנת 1964. ייצגה את ישראל 4 פעמים במכביה
* שחר פרקיס
* נעם אוקון

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: מועדוני ספורט
קטגוריה:ישראל: טניס
פורמט (טלוויזיה)

**פורמט טלוויזיה** הוא הקונספט הכולל והמיתוג של תוכנית טלוויזיה. הסוגים הנפוצים ביותר של פורמטים הם שעשעונים ותוכניות מציאות, שרבים מהם מעובדים למספר מדינות. דוגמאות נפוצות לפורמטים שעובדו להפקות ברחבי העולם הן "הישרדות", "המירוץ למיליון", "האח הגדול" ו"מי רוצה להיות מיליונר?".

פורמטים הם חלק מרכזי בתחום הפקות הטלוויזיה. רכישת פורמטים הוא דבר פופולרי בקרב חברות הפקות, בעיקר בגלל שהעדפת הקהל לפורמט כבר הוכחה, והסיכון נמוך יותר מבשל יצירת רעיון חדש.

פורמטים של טלוויזיה הם כסוג של קניין רוחני, והם נרכשים ונמכרים באופן קבוע על ידי מפיקי טלוויזיה, חברת הפצה וגופי שידור. לדוגמה, שעשועון הטלוויזיה המצליח "מי רוצה להיות מיליונר?" הופק ב-108 מדינות וטריטוריות, גרסאות מקומיות של הפורמט "איידול" שודרו ב-42 טריטוריות, כשהבולטת ביותר היא "אמריקן איידול" ובישראל שודרה בשם "כוכב נולד", פורמט הסדרה "סופר נני" נמכר ל-25 מדינות ברחבי העולם שהפיקו גרסאות מקומיות, ובסך הכול שודרה ב-47 מדינות.

עם זאת, פורמטי טלוויזיה אינם מוגנים בדרך כלל על פי חוקי זכויות יוצרים. כתוצאה מכך, נוצרים לעיתים פורמטים מעותקים, המבקשים לשכפל את הצלחתו של פורמט מקורי מבלי לשלם למי שהגה אותו. מפתחי פורמטים מבקשים למנוע זאת באמצעים שונים, כולל שימוש בסימנים מסחריים או מניעת הפצה של גרסאות אחרות. הקמת "הוכחת ביקורת" וחשיפה לחברות הבודקות פורמטים חדשים של טלוויזיה היא היבט חשוב אחד של הגנה על ידי התעשייה בכספת כותבי הטלוויזיה. האגודה לזיהוי והגנה על פורמטים (FRAPA) שמה לה למטרה להגן על זכויות על פורמטים ומשמשת כשדולה להגנה משפטית.

בין הפורמטים הישראלים שנמכרו בעולם היו:
* "בטיפול" – פורמט סדרת הדרמה בכיכובו של אסי דיין נמכר לרשת HBO האמריקאית ב-2006, ליצירתה של הגרסה האמריקאית לסדרה, הקרויה אף היא "בטיפול" ("In Treatment"), ומבוססת על הפורמט והתסריט של הסדרה הישראלית. הגרסה האמריקאית זכתה להצלחה בינלאומית, והפורמט נמכר להפקה גם ב-38 מדינות אחרות ברחבי העולם. הצלחת "בטיפול" הביא לפריחה במכירת פורמטים ישראלים ברחבי העולם.
* "הכוכב הבא" – פורמט שעשועון המוזיקה נמכר ל-25 ערוצי שידור בעולם, כולל: ABC האמריקאית, לערוץ M6 הצרפתי, לערוץ ITV בבריטניה ולערוצים במדינות נוספות כגון: רוסיה, איטליה, גרמניה, הונגריה, טורקיה, ברזיל, פורטוגל, סין, אינדונזיה, יוון, ארגנטינה והודו.
* ""האמת העירומה" – סדרת משטרה ודרמה שהפורמט שלה נמכר לשידור במספר מדינות באירופה: באיטליה, צרפת, בלגיה, פולין ושווייץ להפקה גרסאות מקומיות שונות. באוקטובר 2010 נמכר הפורמט גם לרשת הכבלים האמריקנית HBO.

## ראו גם
* תוכנית טלוויזיה
* האח הגדול
* תוכנית מציאות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טלוויזיה: תוכן
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
שבע בערב

"**שבע בערב**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבומה הרביעי, ואם פרידה. השיר יצא לאור ב-14 בספטמבר 2014, כסינגל השלישי מתוך האלבום, תחת חסותה של חברת התקליטים "Helicon Music - הליקון".

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד של רשת ג', ה-2 במדיה פורסט, וה-2 במצעד של רדיו אמצע הדרך.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דיקלה, הולחן על ידי דיקלה ועידו אוחיון והופק על ידי דיקלה, אוחיון ורוני בראון. השיר הוא שיר בסגנון אקוסטי וים-תיכוני, המספר בתוכו סיפור על געגוע למישהו שעזב כביכול את דיקלה.

לשיר יצאה גרסה המלווה בניגון כינורות, אשר פורסמה ב-25 בנובמבר 2014. בשנת 2020, טענה דנה לפידות כי היא זו שכתבה והלחינה את השיר במקור עבור עצמה, אך לאחר מכן החליטה לתת אותו לדיקלה.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר לא הועלה ליוטיוב, אך יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014, בכתבה שפורסמה במאקו, חודש לפני יציאת אלבומה הרביעי, ואם פרידה. הקליפ בוים על ידי עומר טובי.

מאקו סקרו את הקליפ ואמרו עליו כי: "הקליפ מתאר נשים שונות שמצפות למישהו שיחזור. אחת יושבת בבריכה, השנייה על מיטה, השלישית עומדת מול החלון. דיקלה עומדת ושרה, כשמעל ראשה עובר מטוס וממריא לשמיים. הסוס הלבן שמופיע בקליפ הוא מה שנשאר מהאביר שאיננו".

האודיו שהועלה לערוץ של הליקון מיוזיק זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-9.2 מיליון צפיות.

## גרסאות כיסוי
לשיר יצאו עשרות גרסאות כיסוי כאשר הבולטות ביותר מביניהן הן; הגרסה של ליאור נרקיס שבוצעה ב-רדיוס 100FM, גרסתה של ספיר נהון באודישן שלה בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", גרסתה של נופר סלמאן אשר בוצעה בתוכנית "הכוכב הבא" שהפכה לויראלית כאשר נצפתה למעלה מ-1.3 מיליון פעמים, וגרסתו של יוסי שטרית.

את השיר ביצעה דיקלה ביחד עם נסרין קדרי באחת מן הופעותיה. בנוסף לכך, ביצעה דיקלה את השיר ביחד עם היהודים, וביחד עם כנסיית השכל.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דיקלה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידו אוחיון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עידו אוחיון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי רוני בראון
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
ציון ביתאן

הרב **ציון ביתאן** (1860, ה'תר"ך – 4 בנובמבר 1955, י"ט בחשוון ה'תשט"ז) היה מורה, דיין, ראש ישיבה, מקובל ואב בית הדין של טריפולי שבלוב. מחשובי רבני טריפולי במאה ה-20.

## ביוגרפיה
נולד בג'רבה שבתוניסיה בשנת 1860 (ה'תר"ך) לכמיסה ולרב חיים ביתאן, בן למשפחת רבנים. סבו, הרב נסים ביתאן היה אב בית הדין של תוניס, ואב סבו, הרב משה ביתאן היה דיין בג'רבה במחצית השנייה של המאה ה-17.

בצעירותו למד אצל הרב יהודה צ'רמון, בנו של הרב מסעוד צ'רמון - מחבר הספר "גור אריה". בשנת 1878 (ה'תרל"ח), בגיל 18, הוסמך לרבנות לאחר שסיים את לימודיו, ומונה לשמש כמורה. לאחר שהתייתם מאביו בגיל 19, עבר עם שאר אחיו לגור אצל סבו מצד אביו.

בשנת 1883 (ה'תרמ"ג) עבר לטריפולי בהזמנת הקהילה היהודית, כדי לשמש שם כמלמד בישיבת "דאר סוויד", שבה למדו 400 תלמידים. בשל היותו חסר משפחה ומכרים בעיר, בשנים הראשונות לשהותו שם התארח בבית הגביר משה לביא, שלבסוף חיתנו עם בתו עזיזה בשנת 1888 (ה'תרמ"ח).

בשנת 1897 (ה'תרנ"ז) שימש כר"מ בישיבת "יגדיל תורה", ולאחר מספר שנים כמורה ב"דאר סוויד", מונה לעמוד בראש הישיבה האחרונה, ורוב הרבנים הידועים של טריפולי וסביבתה בתקופתו נמנו עם בוגרי הישיבה ותלמידיו.

בשלב מסוים עבר עם משפחתו לתוניס מסיבה לא ידועה, ורק לאחר מספר שנים, בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) חזר לטריפולי לבקשת הקהילה המקומית כדי לשמש בה כדיין (במקביל לתפקידו כראש הישיבה) לצד חתנו, הרב יוסף ג'יעאן, והרבנים אברהם חביב, רפאל דאבוש ורחמים עגיב בהרכבים שונים לסירוגין.

החל משנת 1926 שימש כדיין בבית הדין שבראשו עמד הרב יצחק חי בוכבזה, ולאחר פטירת האחרון בשנת 1930, הצטרף לבית הדין הרב יוסף יונה. עם עזיבת חתנו, הרב ג'יעאן, את טריפולי לטובת כהונה כדיין בבנגאזי בשנת 1931, מונה הרב ביתאן לשמש כאב בית הדין של טריפולי עד לשנת 1933 (ה'תרצ"ג).

בשנת 1933, בהוראת השלטון האיטלקי הפאשיסטי בלוב, הורחק הרב ביתאן מהמדינה בשל היותו נתין צרפת, ומשם עבר לתוניס.

הלך לעולמו בתוניס ב-4 בנובמבר 1955 (י"ט בחשוון ה'תשט"ז) ונקבר בג'רבה. בחודש יוני 2011 הועלו עצמותיו ארצה ונקברו בנתיבות.

במשך תקופות פעילותו בלוב, העמיד תלמידים רבים שהיוו את דור ההמשך של רבני לוב ומנהיגיה הרוחניים. מספר ספרים שחיבר על מסכתות הש"ס הכוללים חידושים ופלפולים נותרו בכתב יד ואבדו במהלך השנים.

תלמידו, הרב חיים כחלון ייסד בפרדס כץ את בית הכנסת "שערי ציון" על שמו.

## קישורים חיצוניים
* המרכז למורשת יהדות לוב
* דוד ג'יאן (נכדו), רבי ציון ביתאן זצ"ל, באתר מרכז אור שלום
* שמואל נח גוטליב, טריפולי: הרב ר' ציון בתאן, באתר אוהלי שם
* 
* 
* העלאת עצמותיו של הרב ציון ביתאן, סרטון באתר יוטיוב

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים לובים
קטגוריה:רבנים תוניסאים
קטגוריה:רבנים ג'רבאים
קטגוריה:ראשי ישיבה
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:ראשי ישיבות בארצות האסלאם
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:טריפולי: רבנים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1954
אהבותיה של שלמבו

**אהבותיה של שלמבו** (באנגלית: **The Loves of Salammbo**; באיטלקית ובצרפתית נקרא הסרט **Salammbo**, **שלמבו**) הוא סרט איטלקי המבוסס על "שלמבו", ספרו הקלאסי של גוסטב פלובר. 

## עלילה
הסרט עוקב אחר מהלכה של מלחמת שכירי החרב. מלחמה זו פרצה כאשר בעקבות המלחמה הפונית הראשונה, נותרו עשרות אלפי שכירי חרב אשר לחמו בצבא קרתגו ללא תעסוקה. ממשלת קרתגו סרבה לשלם להם את שכרם, ובתגובה הם התמרדו. הסרט מתמקד במנהיג המרד, מאתוס, אשר מתאהב בשלמבו, בתו של המצביא הקרתגי חמלקרת ברקה. כדי להעלות את המורל של אנשיו, וגם כדי לראות את שלמבו שוב, מאתוס מתגנב לקרתגו וגונב צעיף המקודש לאלה תנת. כדי להחזיר את הצעיף, נאלצת שלמבו להגיע אל מחנה המורדים ולתנות אהבים עם מאתוס. לאחר מכן מובסים המורדים בידי חמלקרת, אשר מעניק את ידה של בתו למצביא הנומידי נארוואס. מאתוס מוצא להורג בעינויים ברחובות קרתגו, ורק כעת מבינה שלמבו שגם היא אוהבת אותו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:מלחמת שכירי החרב
יובאנה יאנקוביץ'

**יובאנה יאנקוביץ** (בסרבית קירילית: **Јована Јанковић**; נולדה ב-25 באפריל 1981) היא מנחת טלוויזיה סרבית.

## ביוגרפיה
יאנקוביץ נולדה בבלגרד. היא החלה את הקריירה הטלוויזיונית שלה בגיל תשע עשרה בעת שלמדה באוניברסיטה.

ב-2001 היא קיבלה הצעת עבודה מחברת RTV המפעילה שידורי טלוויזיה באופן פרטי ועבדה תחילה ככתבת בידור ותרבות. היא הופיעה בין היתר בשתי תוכניות טלוויזיה העוסקות בעולם הקולנוע. 

ב-2005 היא עברה לעבוד ברשת שידור הטלוויזיה הציבורית של סרביה ושם החלה להגיש תוכנית בוקר יומית, דבר שהפך אותה לאחת הידועניות המובילות במדינתה. היא הופיעה על שערים של צהובונים רבים וכתבי עת העוסקים בסגנון חיים. ב-2007 שיחקה בסרט הפעולה "האיש הרביעי" העוסק באדם הקם מתרדמת ומנסה לברר פרטים על זהותו.

ב-2006 הנחתה את תחרות ה"אירופזמה", שהזוכה בה נשלח לייצג את סרביה ומונטנגרו בתחרות האירוויזיון. באותה שנה הגישה את הניקוד באירוויזיון מטעם סרביה ומונטגרו במקרה מיוחד בו המדינה לא השתתפה בתחרות אך הורתה להצביע בה. ב-2009 ביצעה את התפקיד מטעם סרביה העצמאית. היא הנחתה את אירוויזיון 2008 שסרביה שימשה כמדינה המארחת שלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנחי האירוויזיון בסרביה
קטגוריה:בלגרד: אישים
קטגוריה:נשים סרביות
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1981
מבחן (שיטה מדעית)

**מבחן** הוא שיטה במדע ובהנדסה הכוללת פרוצדורה מדויקת אשר אם נפעל לפיה, נקבל תוצאה ומסקנה לגבי הדבר הנבדק. לדוגמה, אם נרצה לבדוק האם מעלית מסוגלת להרים משקל של 500 ק"ג, נשים במעלית משקולות במשקל זה, ונבדוק אם היא מצליחה לעלות.

הפרוצדורה חייבת להיות מוגדרת בצורה מדויקת, שאינה ניתנת לפרשנויות, ושניתנת לביצוע, וכן יעילה ככל שניתן וניתנת לשחזור.

מבחן יכול להיות מבוסס על מחקר תצפיתי או על מחקר ניסויי, הקובעים את מאפייני המדגם והתהליך. תוצאת המבחן יכולה להיות איכותית (כן / לא, לדוגמה: האם המעלית מסוגלת להרים 500 ק"ג), כמותית (מהו המשקל המקסימלי אותו המעלית מסוגלת להרים) או קטגוריאלית (האם האוכל האהוב על ארנבים הוא כרוב, חסה, גזר או מלפפון).

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטות מחקר
קטגוריה:מדידה
יגואר E-פייס

**יגואר E-PACE** (באנגלית: **Jaguar E-Pace**) הוא דגם של קרוסאובר מפואר וקומפקטי, 5 מושבים, בעל הנעה כפולה 4x4, מתוצרת יצרן רכבי היוקרה הבריטי **[[יגואר (יצרן רכב)|יגואר]]** אשר מיוצר מ-13 ביולי 2017.

דגם ה-"יגואר E-PACE" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של דטרויט ("Salone dell'automobile di Detroit" ) בשנת 2016.

דגמי ""יגואר E-PACE"" מיוצרים באוסטריה ובסין.

"יגואר" מתכנן לייצר 100,000 יחידות מדגם ה- "יגואר E-PACE".

## שלדה ומנוע
ה"יגואר E-PACE" חולק שלדה עם דגמי ריינג' רובר איווק ולנד רובר דיסקברי ספורט, את המאפיינים העיצוביים הספורטיביים שלו הוא לוקח מה-יגואר F-Type.

הרכב מצויד במנוע דיזל או מנוע בנזין. בישראל משווק הרכב רק בגרסה אחת בעלת מנוע 2 ליטר טורבו.

## דגמי "יגואר E-PACE"
* "E-Pace P200 AWD"
* "E-Pace P250 AWD"
* "E-Pace P300 AWD"
* "E-Pace D150"
* "E-Pace D150 AWD"
* "E-Pace D180 AWD"
* "E-Pace D240 AWD"

## תאוצות דגמי "יגואר E-PACE"
* בין 0-100 קמ"ש היא 10.1 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 150 כ"ס)
* בין 0-100 קמ"ש היא 9.9-10.7 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 180 כ"ס)
* בין 0-100 קמ"ש היא 7.4 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 240 כ"ס)
* בין 0-100 קמ"ש היא 8.2 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 200 כ"ס)
* בין 0-100 קמ"ש היא 7.0 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 249 כ"ס)
* בין 0-100 קמ"ש היא 6.4 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 300 כ"ס)

## גלריה

קובץ:2018 Jaguar E-Pace R-Dynamic HSE Diesel Automatic Side 2.0.jpg | "יגואר E-PACE" דגם "R-Dynamic HSE Diesel", שנת 2018
קובץ:Jaguar E-Pace Back IMG 0818.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Osaka Motor Show 2017 (242) - Jaguar E-PACE.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Osaka Motor Show 2017 (243) - Jaguar E-PACE.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Jaguar E-Pace.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Jaguar E-Pace, IAA 2017, Frankfurt (1Y7A3150).jpg | "יגואר E-PACE", שנת 2017
קובץ:Jaguar E-Pace 01.jpg | "יגואר E-PACE" - מבט לתא הנהג
קובץ:Jaguar E-Pace 02.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Jaguar E-Pace 03.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:2017 Jaguar E-Pace First Edition I Automatic 2.0 Rear.jpg | "יגואר E-PACE", שנת 2017
קובץ:Jaguar E-Pace 04.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:2018 Jaguar E-Pace R-Dynamic SE Diesel AWD 2.0 Front.jpg | "יגואר E-PACE"
קובץ:Jaguar E-Pace IMG 0813.jpg  | "יגואר E-PACE"
קובץ:Jaguar E-Pace D180 AWD S – Heckansicht, 24. Juni 2018 Düsseldorf.jpg  | "יגואר E-PACE"


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
קטגוריה:מכוניות בריטיות
E-PACE
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
Flicker (אלבום)

**Flicker** (בעברית: **הבהוב**) הוא אלבום הבכורה של הזמר והפזמונאי האירי, נייל הורן. הוא שוחרר ב-20 באוקטובר 2017 באמצעות חברת התקליטים Neon Haze Music וקפיטול רקורדס. הסינגל הראשון באלבום שוחרר ב-29 בספטמבר 2016. ואחריו ארבעה סינגלים נוספים מהאלבום.

## רקע
ביוני 2016, הורן אישר כי הוא עובד על אלבום הבכורה שלו. בספטמבר 2016, פורסם שהורן חתם על חוזה הקלטות בתור אומן סולו בחברת קפיטול רקורדס.
בריאיון למגזין *[[אנטרטיינמנט ויקלי]]*, ציין כי האלבום נכתב בהשראת להקות רוק קלאסי, כולל פליטווד מק והנשרים. "בכל פעם שהייתי מרים גיטרה, תמיד הייתי מתחיל לנגן אקורדים כאלה באופן טבעי, בעיקר מהסוג הפולקי." הוא גם תיאר את האלבום בתור "פולק עם הרגשה של פופ."

באוגוסט 2017, הורן הופיע לראשונה עם כמה שירים מהאלבום במופע בשידור חי בלונדון. הוא גם חשף כי הוא היה יצר קשר עם מארן מוריס וביקש ממנה להשתתף בשירו "Seeing Blind". ב-15 בספטמבר 2017, הורן הודיע על אלבום שלו באמצעות חשבונות מדיה חברתית, הוא חשף את שם האלבום, העטיפה ותאריך השחרור של האלבום כמו כן הוא הודיע על שחרורו של הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Too Much to Ask". רשימת השירים של האלבום נחשפה ב-22 בספטמבר 2017. הורן סיפר לזאין לואו בתוכנית הרדיו שלו שהשיר שעל שמו נקרא האלבום "Flicker", הוא השיר הכי משמעותי בשבילו ו"הוא היה רגע מאוד חשוב בתהליך הקלטת האלבום", הורן הוסיף ש"זה שינה את הדרך בה אני הקלטתי את שאר האלבום".

## סינגלים
הסינגל המוביל של האלבום, "This Town", יצא לאור יחד עם קליפ של הופעה חיה ב-29 בספטמבר 2016. זה היה הסינגל הראשון של הורן מחוץ ללהקת הבנים וואן דיירקשן. הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-20 במצעד ''בילבורד'' הוט 100.

הסינגל השני, "Slow Hands", יצא לאור ב-4 במאי 2017. הסינגל קיבל חוות דעת חיוביות ממבקרים, בילבורד תיאר את השיר בתור "שיר R&B הנוטה לרוק". הסינגל הגיע לעשרת המקומות הראשונים במספר מדינות, והגיע למספר 11 במצעד בילבורד הוט 100 של ארצות הברית.

"Too Much to Ask" יצא לאור בתור הסינגל השלישי מהאלבום ב-15 בספטמבר 2017. הקליפ לשיר הועלה ליוטיוב שישה ימים לאחר מכן.

"On the Loose", הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא ב-5 בפברואר 2018.

"Seeing Blind" הסינגל החמישי מהאלבום שיצא ביוני 2018. קליפ אקוסטי רשמי פורסם ב-4 ביוני 2018.

## קידום
כדי לקדם את האלבום, הורן יצא לסיבוב ההופעות הראשון שלו, Flicker Sessions.. סיבוב ההופעות הוכרז ב-10 ביולי 2017 באמצעות החשבונות של הורן ברשתות החברתיות והאינטרנט. סיבוב ההופעות הושק ב-29 באוגוסט 2017 בדבלין, אירלנד.

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2017
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האירי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
יחסי האיטי–הודו

**יחסי האיטי-הודו** הם יחסי החוץ שבין **[[האיטי|רפובליקת האיטי]]** לבין '''הרפובליקה של הודו'''.

## היסטוריה
עוד לפני ששתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים, הודו שלחה 140 חיילים במסגרת שירות המילואים המרכזי לשרת במשלחת האו"ם בהאיטי באוגוסט 1995. המשלחה ההודית סייעה למשטרת האיטי ולשמירת החוק והסדר במדינה, עד סוף המשימה ביוני 1996. היחסים הדיפלומטיים בין האיטי להודו כוננו ב-27 בספטמבר 1996. הנציבות העליונה של הודו בקינגסטון הייתה מואמנת על האיטי עד סוף 2003. לאחר מכן, הודו החליטה כי השגרירות ההודית בהוואנה, תהיה השגרירות המואמנת על האיטי. האיטי מינתה קונסול כללי בניו דלהי באוקטובר 2014. שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בדבר קיום התייעצות בין משרד החוץ ב-31 במאי 2001.

הודו שלחה 141 אנשי כוחות הביטחון התעשייתי המרכזי (CISF), במסגרת משלחות האו"ם לייצוב פוליטי בהאיטי באוקטובר 2008. אנשי היחידה הצבאית ההודית, אסאם רופלס, הצטרפו למשלחה במרץ 2010, זו הייתה הפעם הראשונה שבה אסאם רופלס השתתפה במשלחה של האו"ם. אנשי זרוע הביטחון ההודי (BSF) נשלחו להאיטי בנובמבר 2010. שתי יחידות של כ-150 איש הוצבו בפורט-או-פרנס, ואילו היחידה הנותרת הוצבה בהינצ'ה. ב-13 באפריל 2017, מועצת הביטחון של האו"ם החליטה בפה אחד להחזיר את משלחות השלום מהאיטי. מועצת הביטחון הסכימה להקים משלחה חדשה בשם "משלחת האו"ם לתמיכה משפטית בהאיטי". בפברואר 2017, כ-452 חיילים שירתו במשלחה זו.

## ביקורים מדרג גבוה
שרת הכלכלה והכספים, כרמל ז'אן מארי ביקרה בהודו ב-14 עד 17 באוקטובר 2014. מארי השתתפה ב-FICCI-LAC ונפגשה עם שר המדינה למסחר ותעשייה ההודי, נירמלה סיתראמאן. שר הבריאות, מארי ל. פירנצה דוברוואל ביקר בדלהי ב-25 עד 29 באוגוסט 2015.

## יחסים כלכליים
בשנת 2016, ייצאה האיטי להודו סחורה בשווי 3.4 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם גרוטאות ברזל ואלומיניום, שמנים חיוניים, פולי קקאו, מכונות חשמליות, חולצות ונייר ממוחזר. לעומתה, הודו ייצאה להאיטי סחורה בשווי 65.7 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם ממתיקי סוכר, מוצרים אפויים, תרופות, אורז, וזלין, נייר לא מצופה, עטים, רהיטים ומוצרי טיפוח.

## קהילות
האיטים ההודים הם האיטים שמוצאם הודי, אשר רובם היגרו או נולדו בהאיטי. נכון לשנת 2011, קהילת זו כוללת 400 תושבים. נכון לפברואר 2016, כ-70 אזרחים בהאיטי הצהירו כי מוצאם הודי. רוב קהילה זו כוללת אנשי מקצוע, כגון רופאים, מהנדסים וטכנאים, בעוד שרבים אחרים עוסקים בסחר גרוטאות המתכת.

## ייצוג
* הודו מיוצגת בהאיטי על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה בפורט-או-פרנס, בירת המדינה. כמו כן, השגרירות ההודית בקובה מואמנת גם על האיטי.
* האיטי מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה שהיא מחזיקה במומבאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער

**[[פקיסטן]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). פקיסטן החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הפקיסטנים שתי מדליות אולימפיות לנוער.

## השתתפות במשחקים
### אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של פקיסטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה תשעה עשר ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף הוקי השדה, כאשר נבחרת הנערים זכתה במדליית כסף. ספורטאי המשלחת השתתפו גם בענפים הרמת משקולות וטקאוונדו ושחייה בהם הם סיימו במקומות האחרונים.

### אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שנים עשר ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. נבחרת הנערים בהוקי שדה לא זכתה באף מדליה, בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור. הנבחרת סיימה במקום החמישי. ספורטאי הנוער השתתפו גם בענפים הרמת משקולות קליעה ושחייה אך לא הגיעו להישגים משמעותיים.

## מדליות

### מדליות לפי משחקים

width="20px"|

### מדליות לפי ענף

## ראו גם
* פקיסטן במשחקים האולימפיים
* פקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:פקיסטן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
Al Araba 1

**Al Araba 1** (בערבית: **العربة**) היא מכונית ספורט, מהודרת, בתצורת קופה מתוצרת **Al-Araba Company** (קרוי גם: "al-araba-group") אשר יוצרה בערב הסעודית בשנת 2003.

מהדגם יוצרו מספר יחידות.

דגם ה-"Al Araba 1" מבוסס על דגם המיצובישי לנסר, מתוצרת היפנית. דגם ה-"Al Araba 1" היה הדגם הרכב האזרחי הראשון שיוצר בערב הסעודית.

## Al Araba 1

* 2 דלתות
* 2 מושבים
* דגם ה-"Al Araba 1" מוגדר כ"דגם מהודר"
* מנוע קדמי
* מגדש טורבו
* הנעה כפולה 4x4
* מחיר היחידה: 270,000 דולר
* הדגם הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2003
* החלק האחורי של דגם ה-"Al Araba 1" מזכיר מאוד את דגם ה-"קרייזלר קרוספייר" האמריקאי

## לקריאה נוספת
* דגם "Al Araba 1" - מבט לתוך הרכב (allcarindex.com/main-index/car-make-details/Saudi-Arabia-Al-Araba)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2003
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בערב הסעודית
Swans

**Swans** (תרגום מילולי: **ברבורים**) היא להקת רוק אקספירימנטלי מניו יורק שהוקמה בשנת 1982 על ידי הזמר והנגן מייקל ג'ירה. הלהקה הייתה אחת מהלהקות האחרונות שנוסדו כחלק מגל הנו וייב של סוף שנות ה-70 בניו יורק. לאורך השנים התנסתה הלהקה במגוון סגנונות מוזיקליים, ביניהם נו וויב, פוסט-פאנק, נויז רוק, אינדסטריאל, ומוזיקה אקספירמנטלית. בסך הכל הוציאה הלהקה 21 אלבומים.

## היסטוריה
הסוואנס הוקמו ב-1982, ובאותה שנה הוציאו את המיני אלבום הראשון שלהם, Swans. המוזיקה במיני אלבום הייתה אופיינית לסגנון הנו וויב. מייקל ג'ירה הצהיר במספר הזדמנויות כי בחר בשם זה ללהקה כיוון שהיטיב לתאר את הסאונד בו היה מעוניין, באומרו כי "סוואנס (ברבורים) הם יצורים מלכותיים ויפים למראה, עם מזג ממש מכוער". האלבום הראשון של הלהקה, Filth, המשיך באותו סגנון של המיני אלבום. האלבום השני של הלהקה, Cop, היווה שינוי קל בסגנון של הלהקה, אך עדיין המשיך את סגנון הכבד של האלבומים הקודמים.

האלבומים הבא של הלהקה, Greed ו-Holy Money, שינו את הסגנון של הסוואנס והיו אלבומי אינדסטריאל. הלהקה המשיכה לעבר סגנון נויז רוק ובלוז רוק באלבום Children of god. האלבום הבא, The burning world, היה אלבום נאו-פולק. הלהקה המשיכה באותו סגנון באלבומים White Light from the Mouth of Infinity ו-Love of life.

האלבום הבא של הלהקה, The Great Annihilator, הוא אלבום אוונגרד. הלהקה הוציאה עוד אלבום אחד, Soundtracks for the blind, ולאחר מכן התפרקה.

בשנת 2010 חזרה הלהקה לפעול והוציאה את האלבום My Father Will Guide Me up a Rope to the Sky, ולאחר מכן את האלבום the seer. בשנת 2014 הלהקה הוציאה את האלבום to be kind, ובשנת 2016 את האלבום the glowing man.

הלהקה הופיעה בישראל ב-2011 וב-2015.

## דיסקוגרפיה
* *Filth* (1983)
* *Cop* (1984)
* *Greed* (1986)
* *Holy Money* (1986)
* *Children of God* (1987)
* *The Burning World* (1989)
* *White Light from the Mouth of Infinity* (1991)
* *Love of Life* (1992)
* *The Great Annihilator* (1995)
* *Soundtracks for the Blind* (1996)
* *My Father Will Guide Me up a Rope to the Sky* (2010)
* *The Seer* (2012)
* *To Be Kind* (2014)
* *The Glowing Man* (2016)
* *Leaving Meaning* (2019)
* *The Beggar* (2023)
* *Birthing* (2025)

## קישורים חיצוניים

* SWANS, היסטוריה ודיסקוגרפיה באתר הלייבל YOUNG GOD RECORDS

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ניו יורק: להקות
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
איניספיל

**איניספיל** (באנגלית: **Innisfil**) היא עיירה באונטריו, קנדה. העיירה שוכנת לאורך חופו המערבי של אגם סימקו שבאזור סימקו, דרומית לעיר בארי וכ-80 קילומטר צפונית לטורונטו. בעבר היה האזור כפרי אך עם התפתחות הערים בארי וטורונטו הגיע העיור גם לאיניספיל.

## אטימולוגיה
השם **איניספיל** נלקח מהמילה האירית **איניס פייל** (Inis Fáil) שהיא בעצם כינוי עתיק לאירלנד.
## דמוגרפיה
במפקד שנערך בשנת 2011 דיווחה הלשכה לסטטיסטיקה בקנדה כי באיניספיל מתגוררים 32,727 תושבים.

בשנת 2011 היו בעיר 13,797 בתים שמתוכם 12,162 מאוכלסים בקביעות.

במפקד שנערך בשנת 2006 התגוררו בעיר 31,175 תושבים והנתון מציג עלייה של 6.1%.

בשנת 2011 שטח העיירה הכולל היה 284.21 ק"מ וצפיפות האוכלוסייה הייתה 115 תושבים בכל קמ"ר.
## שכונות
העיירה איניספיל כוללת את השכונות והכפרים הבאים:
* אלקונה (Alcona)
* סימקו ביץ' (Simcoe Beach)
* אלדרסליה (Alderslea)
* ברקליי (Barclay)
* בייר פוינט (Bear Point)
* בל יורט (Belle Ewart)
* בל אייר ביץ' (Belle Air Beach)
* בת'אסדה (Bethesda)
* ביג ביי פוינט (Big Bay Point)
* ביג סידר פוינט (Big Cedar Point)
* סידר מאונט (Cedar Mount)
* צ'רצ'יל (Churchill)
* קוקסטאון (Cookstown)
* דה גרזי פוינט (De Grassi Point)
* פנל (Fennell)
* גילפורד (Gilford)
* גלנהבן ביץ' (Glenhaven Beach)
* גלנווד ביץ' (Glenwood Beach)
* איניספיל הייטס (Innisfil Heights)
* קילרני ביץ' (Killarney Beach)
* לפרוי (Lefroy)
* מייפל גרוב (Maple Grove)
* מוסלנקה ביץ' (Mooselanka Beach)
* ננטיר (Nantyr)
* ננטיר פארק (Nantyr Park)
* סנדי קוב (Sandy Cove)
* סנדיקוב אקרס (Sandycove Acres)
* סטראונד (Stroud)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אונטריו: יישובים
מדריך לפיד

**מדריך לפיד** היה מדריך הטיולים העברי המקורי הראשון שפנה לתייר הישראלי היוצא לחו"ל (בפרט למערב אירופה). המדריך, אותו חיבר יוסף לפיד, ראה אור לראשונה בשנת 1970 בהוצאת שקמונה וזכה לעשרות מהדורות. 

## מאפיינים
סגנון הכתיבה היה אישי למחצה והעצות הרבות, שנמסרו מפיו של לפיד ברוח של עצות ידידותיות של איש לחברו, כללו גם הדרכה כללית לגבי ההתנהלות הראויה (כיצד להתכונן לנסיעה, מה לארוז, לא לרוץ בין אתרים שונים ועוד. למשל: "לנוסע השובב והצעיר: אנא, לטובתך, אל "תרים" מזכרות, אנא, לטובתנו, אל תהיה קולני... ואנא, לטובת האנושות, אל תרשום על קירותיהם של אתרים היסטוריים כי 'ענת ורונן ביקרו פה'"). 

המדריך שיקף את אותה תקופה שבה הישראלי הממוצע הצליח לראשונה להרוויח דיו על מנת לצאת לטיול בחו"ל ושטיול כזה לא נתפס עוד כמותרות יוצאי דופן, אך עם זאת עשה זאת בחשש ובחרדה של חסר ניסיון. 

לפיד הקפיד להתייחס לנקודה היהודית בכל אתר ואף נטה לקבוע בהחלטיות את יחסם של בני המקום ליהודים ולישראלים (למשל: "יחס חם אל היהודים, המוצא ביטוי גם ביחס לישראלים, שמור בליבם של הולנדים רבים, בייחוד מהדור הישן"). 

מסלולי הטיולים המוצגים הם השגורים והפופולריים ביותר, ללא כל יומרה לחידוש, מקוריות או ייחוד, והמדריך מוביל את הנעזר בו באופן מדויק ומדוד. עם זאת, תיאוריו של לפיד שופעים דמיון ומחיים את המראות הנגלים לעין המבקר. כך למשל בקולוסיאום ברומא: "מה שתופס את דמיונך הוא קול טפיפת סנדלי הרומאים הבאים למפגש, רחש הציפייה של ההמון הצמא לדם, שאגת החיות העולה מהכלובים ויללת העבדים המושלכים טרף לחיות".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*

קטגוריה:מדריכי טיולים
קטגוריה:שנות ה-1970 בישראל
אריה וינברג

הרב **אריה וינברג** (ט"ז בחשון תרצ"ב, אוקטובר 1931 – ט"ו באב תשע"ח, 27 ביולי 2018) היה ראש ישיבת "לב בנים".

## ביוגרפיה
נולד בוורשה, לפיגע רויזא בת דוד וינפלד ולרב אברהם יהושע העשיל וינברג, לימים האדמו"ר מסלאנים בתל אביב. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל משפחתו לתל אביב. למד בישיבת חברון בירושלים. בשנת תש"ח עזב את ירושלים בעקבות מלחמת העצמאות ועבר ללמוד בישיבת פוניבז'. לאחר פחות משנה עבר לישיבת סלבודקה למשך כשלשת רבעי שנה, ומשם חזר לישיבת חברון עד לנישואיו.

בשנת תשי"ד נישא לבת הרב הלל ליברמן, (לימים מייסד הסמינר החדש בירושלים).

ניהל את ישיבת אור שמח. הקים את ישיבת 'לב בנים' בירושלים, שבה כיהן כראש ישיבה במשך כ-50 שנים ועמד בראשות הכולל הצמוד אליה. וינברג היה אחד משלושת הנאשמים במתן שוחד לאריה דרעי במסגרת התיק האישי. עוד הואשם בסעיפים של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ורישום כוזב במסמכי תאגיד. בעקבות זאת נגזרו עליו שנתיים מאסר על תנאי וקנס בסך 50 אלף שקלים.

בשנותיו האחרונות מסר שיעורים גם בהיכל הכולל בבית הכנסת 'אוהל לוי' שבהר שמואל – שם כיהן כראש הכולל.

נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

## משפחתו
לווינברג חמישה ילדים, בנו שמואל דוד הוא חתן הרב ישראל דן טאוב, האדמו"ר ממודז'יץ. חתנו הרב מיכאל פריינד, ראש כולל בבני ברק.

אחיו שמואל היה ראש עיריית בני ברק.

## קישורים חיצוניים
* 
* יוסי גיטלר, לב האריה: הסלונימע'ר שהקים את ש"ס, אתר כל הזמן, אב תשע"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בישראל
קטגוריה:ישראלים שהורשעו ברישום כוזב במסמכי תאגיד
קטגוריה:רבנים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישיבת אור שמח
קטגוריה:רבני ישיבת קריית נוער
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
טורפדו ולדימיר

ממוזער|סמל הקבוצה הישן, שימש את הקבוצה עד 2015
**טורפדו ולדימיר** (ברוסית: **Футбольный клуб Торпедо-Владимир**) הוא מועדון כדורגל מקצועני מהעיר ולדימיר. נוסד בשנת 1959.

הישג השיא של טורפדו הוא המקום הששי בליגה הרוסית הראשונה בעונת 1993. במרבית התקופה הסובייטית הקבוצה התמודדה בליגה הסובייטית השנייה, כשהיא התמודדה בליגת המשנה הסובייטית בשנים 1960–1963.

בעונת 2025/2026 קבוצה משחקת בתחרות של הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
## שמות הקבוצה
* 1959 — "טרוד"
* 1960-1968 — "טרקטור"
* 1969-1972 — "מוטור"
* 1973-ואילך — "טורפדו"

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1959 ביוזמת הוועדה המחוזית של המפלגה במחוז ולדימיר ומנהיגות מפעל הטרקטורים בעיר ולדימיר. בשנת 1966 הקבוצה השתתפה בליגה הסובייטית השנייה.

בשנים 1982 ו-1983 הקבוצה לא השתתפה בליגות המקצועניות. ב-1984 הקבוצה החזרה לליגה השנייה והישג השיא שלה היה מקום 4 בעונת 1989 ומקום 3 בעונת 1991.

בעונת 1993 הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית הראשונה וסיימה במקום הששי. ב-1994 טורפדו ירדה לליגה השנייה, בה התמודדה עד עונת 1999, כשאיבדה את מעמדה המקצועני. בעונת 2001 חזרה לליגה השנייה.

טורפדו התמודדה בהצלחה בגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2005, כשהעפילה עד לשלב 16 האחרונות, כשפגשה את צסק"א מוסקבה, באותה עת סגנית האלופה.

בעונת 2009 שחזרה את הישגה בגביע והעפילה עד לשלב 16 האחרונות, הפעם הפסידה לזניט סנקט פטרבורג. ב-2010 זכתה באליפות מערב של הליגה השנייה וחזרה לליגת המשנה והתמודדה בעונת הבכורה של ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. ביולי 2011 טורפדו העפילה לשלב שמינית גמר הגביע, אחרי שגברה על ספרטק נלצ'יק, אך בשמינית הגמר הודחה על ידי טרק גרוזני ובסיום העונה שמרה על מקומה בליגה.

ביולי 2012 הקבוצה נאלצה לרדת ליגה עקב מצבה הכלכלי והתמודדה בליגה השלישית. במאי 2013 טורפדו חזרה לליגה השנייה ומאז עונת 2013/2015 מתמודדת בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.

בעונת 2021/2022 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי.

## הישגים
* הליגה הרוסית הראשונה: מקום 6 (1993)
* הגביע הרוסי בכדורגל: שמינית גמר 2011/2012
מלך ההופעות במדי הקבוצה הוא נאיל ספאייב עם 511 הופעות; מלך השערים של טורפדו הוא דמיטרי ויאזמיקין עם 146 שערים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחוז ולדימיר: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1957
NGC 5102

**NGC 5102** היא גלקסיית עדשה שנמצאת בקבוצת הכוכבים קנטאור, במרחק של כ-12.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש, ושייכת לקבוצת קנטאור A. הגלקסיה נמצאת כשליש מעלה ממזרח-צפון-מזרח לכוכב ι בקנטאור, שבהירותו מקשה על הצפייה בה, וכ-9 מעלות ממערב למנקנט. כ-6.4 מעלות מדרום לה נמצאת הגלקסיה קנטאור A.

## היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.65 והיא התגלתה ב-21 באפריל 1835 על ידי האסטרונום ג'ון הרשל, בזמן שצפה בשמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הרשל כלל אותה בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1847 כערפילית מספר **3492** ותיאר אותה כ"בהירה מאוד, עגולה ובהירותה גדלה מאוד בפתאומיות במרכזה". בשנת 1863 הוא כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון **GC 3504** ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 5102 כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, קטנה למדי, עגולה ונעשית בהירה יותר באופן חד במרכזה.

## מאפיינים
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8.7 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-30,860 שנות אור, כשליש מקוטר שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-2% ממסת שביל החלב, כאשר כ- מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים שבגלקסיה ועוד כ- מסות שמש של גז מימן נייטרלי. נראה שבמיליארד השנים האחרונות הגלקסיה עברה תקופה אינטנסיבית של יצירת כוכבים שבה נוצרו כ-20% מהכוכבים שבה, ככל הנראה בעקבות אירוע של ספיחת ענן גדול של גז במסה של כ- מסות שמש שכיום כמעט כולו הפך לכוכבים, וקצב יצירת הכוכבים ירד מאוד, כך שכיום כמעט לא נוצרים בגלקסיה כוכבים חדשים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קנטאור
קטגוריה:קבוצת קנטאור A
קטגוריה:גלקסיות עדשה
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש