open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיגוע הדקירה בבית חורון

**פיגוע הדקירה בבית חורון** היה פיגוע טרור פלסטיני שאירע ב-25 בינואר 2016, כאשר שני מחבלים פלסטינים חדרו ליישוב בית חורון, דקרו שתי נשים ופצעו אותן. אחת הפצועות, שלומית קריגמן, נפטרה מפצעיה למחרת. שני המחבלים חוסלו על ידי מאבטח היישוב.

## רקע
הפיגוע התרחש במהלך גל טרור פלסטיני שהחל בסוף 2015, אשר כלל פיגועי דקירה, ירי ודריסה ברחבי ישראל וביהודה ושומרון. בתקופה זו נרשמה עלייה גדולה בכמות הפיגועים נגד אזרחים ולוחמי כוחות הביטחון הישראליים.

## הפיגוע
ב-25 בינואר 2016 חדרו ליישוב בית חורון שני מחבלים פלסטינים, חסין מוחמד חסין אבו גוש מקלנדיה ואיבראהים עלאן מהכפר בית עור א-תחתא, בני 17 ו-22 כשהם חמושים בסכינים ובמטענים. הם נכנסו ליישוב דרך פרצה בגדר היישוב. לאחר שנכנסו ליישוב הם תקפו בדקירות את שלומית קריגמן, בת 23 משדמות מחולה, שהלכה בדרך הראשית ביישוב. כתוצאה מהדקירות שלומית נפצעה אנושות ופונתה לבית החולים הדסה עין כרם, שם נפטרה מפציעותה 10 שעות לאחר הפיגוע. לאחר מכן הם התקדמו לעבר המכולת ביישוב דקרו אישה נוספת, בת 58, ופצעו אותה באורח בינוני.

אזרח שהיה בזירה הדף את המחבלים באמצעות עגלת קניות, ובכך עיכב אותם עד להגעת מאבטח היישוב, שירה בהם וחיסל אותם. בזירת הפיגוע איתרו כוחות משטרת ישראל שלושה מטעני צינור מאולתרים שנזרקו לעבר המכולת ולא התפוצצו. חבלני משטרה נטרלו אותם.

## לאחר הפיגוע
### הריסת בתי המחבלים
לאחר הפיגוע, צה"ל והמנהל האזרחי מיפו את בתי המחבלים כהכנה להריסתם. ב-20 באפריל 2016, כוחות ההנדסה של צה"ל, בשיתוף לוחמי משמר הגבול והמנהל האזרחי, הרסו את ביתו של חסין מוחמד חסין אבו גוש, במחנה הפליטים קלנדיה. במהלך הפעולה התפתחו פרות סדר שבהן תושבי המקום זרקו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר הכוחות שעסקו בהריסה, שבמהלכן נפגעו שני חיילים באורח קל.

### הנצחה
לזכרה של שלומית, הוקם בשדמות מחולה מבנה חדש לסניף בני עקיבא של היישוב.

בנוסף הוקמו מספר ספריות רחוב לזכרה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2016
קטגוריה:יהודה ושומרון: פיגועי דקירה
קטגוריה:בית חורון
חלום יעקב (חוסה דה ריברה)

**חלום יעקב** (בספרדית: **El sueño de José**) הוא ציור מעשה ידי חוסה דה ריברה משנת 1639. מאז 1827, הוא חלק מאוסף מוזיאון הפראדו במדריד.

## תיאור היצירה ופרשנות
בספר בראשית פרק כ"ח מסופר כיצד יעקב נמלט מפני אחיו עשו לכיוון חרן. בדרכו, הוא לן בשדה כשלראשו אבן, ובחלומו ראה סולם (סולם יעקב) המגיע עד השמים, ומלאכים עולים ויורדים בו. באותו חלום הבטיח לו האל את ארץ כנען לו ולזרעו.

בשונה מרוב הציורים המתארים את הסצנה הזו, ריברה ממקד את תשומת הלב בעיקר בדמותו של יעקב הישן. יעקב שוכב עטוף בבגד חום דהוי, כשראשו מונח על אבן. גם הנוף המקיף אותו משדר תחושת עזובה. הסולם והמלאכים כמעט נעלמים בתוך הענן המוזהב הזוהר שמעל ראשו של יעקב. ריברה יוצר הבחנה ברורה בין המימד הארצי של יעקב הישן, השוכן בחלק התחתון של הציור, לבין החזון השמימי שמעליו. עץ נטוי למחצה בפינה השמאלית מדגיש עוד יותר את האופקיות של הקומפוזיציה. סגנונו הריאליסטי של ריברה תאם את עקרונות הקונטרה-רפורמציה, שעודדה יצירות אמנות ישירות ופשוטות להבנה עבור הצופה.

## היסטוריית בעלות
* ייתכן שהציור נוצר בהזמנת דון רמירו נונייז דה גוסמן, המשנה למלך נאפולי.
* 1658 – בבעלותו של חרונימו דה לה טורה, מדריד.
* 1694 – בבעלות פרנסיסקה דה לה טורה, מדריד.
* 1718 – נמכר במדריד.
* 1746 – בבעלות אליזבטה פארנזה, בארמון המלכותי לה גראנחה דה סן אילדפונסו. בתקופה זו יוחס הציור למוריו.
* 1794 – הציור נמצא בארמון המלכותי בארנחואס ונתלה בחדר השינה של קרלוס הרביעי, מלך ספרד.
* 1818 – הועבר לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות בסן פרננדו.
* 1827 – הועבר למוזיאון הפראדו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יעקב בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
סימנים מקדימים

"**סימנים מקדימים**" הוא אלבום האולפן השישי של המוזיקאי הישראלי ערן צור, שיצא לאור ב-18 בפברואר 2025. ההפקה המוזיקלית נעשתה על ידי יוסי מזרחי, והניהול האמנותי הופקד בידי דרור נחום. באלבום מתארחת הזמרת קורין אלאל בשיר "שבתות וחגים". האלבום זמין גם במהדורת תקליט.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ערן צור
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי מזרחי
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קאטר

ממוזער|הקאטר "ליזי", נבנתה ב-1998 לדוגמת סירות הנתב הצרפתיות מן המאה ה-18.
ממוזער|הקאטר לגייר, דוגמה לקאטר של משמר החופים
**קאטר** (באנגלית: **Cutter**) הוא שם המשמש לתיאור סוגים שונים של כלי שיט. המונח עשוי להתייחס למערך מפרשים של מפרשית, לכלי שיט של סוכנויות אכיפה ממשלתיות (כגון קאטר של משמר חופים או משמר גבול), לסוג של סירת שירות של אונייה היכולה לנוע בעזרת מפרש או משוטים, או מבחינה היסטורית, לספינת מפרש מהירה שהופיעה במאה ה-18, שחלקן שימשו כספינות מלחמה קטנות.

כמערך מפרשים, קאטר היא סירה בעלת תורן יחיד, עם שני מפרשי קדמה או יותר. בצידו המזרחי של האוקיינוס האטלנטי, שני מפרשי קדמה על תורן יחיד מהווים את ההגדרה המודרנית המלאה. במימי ארצות הברית ההגדרה מורכבת יותר, ונלקחים בחשבון מיקום התורן ופרטי החיבל של סמוך החרטום, כך שסירה עם שני מפרשי קדמה עשויה להיות מסווגת כסלופ.

סוכנויות ממשלתיות משתמשות במונח "קאטר" עבור כלי שיט המועסקים בסיורים במימיהן הטריטוריאליים ובפעילויות אכיפה אחרות. טרמינולוגיה זו נגזרת מספינות הקאטר המפרשיות שמילאו תפקיד זה מהמאה ה-18 ועד סוף המאה ה-19. למרות שהפרטים משתנים ממדינה למדינה, בדרך כלל מדובר בספינות קטנות המסוגלות לשהות בים לתקופות ממושכות ובכל תנאי מזג האוויר הרגילים. רבות מהן חמושות, אך לא כולן. השימושים כוללים שמירה על גבולות המדינה ומניעת הברחות.

סירות שירות מסוג קאטר נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-18. קאטרים, כספינות מפרש בעלות סיפון שנועדו למהירות, נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-18. כאשר הוצג לראשונה, המונח התייחס בעיקר לצורת גוף הספינה, באותו אופן שבו נעשה שימוש במונח קליפר כמאה שנים מאוחר יותר. חלק מהדוגמאות הללו מהמאות ה-18 וה-19 הותקנו עם מערך מפרשים של קץ' או בריג. עם זאת, מערך המפרשים הטיפוסי, במיוחד בשימוש הצי או משמר המכס, היה מערך חד-תורני שהניף כמות עצומה של מפרשים. הונפו בהן מפרשים רוחביים, וכן מערך שלם של מפרשי אורך. בשימוש אזרחי, קאטרים היו מעורבים לרוב בהברחות. לכן, הצי ומשמר החופים השתמשו גם הם בקאטרים בניסיון לתפוס את אלו שפעלו באופן לא חוקי.

סוגי קאטרים, האחד היסטורי והאחרים בני ימינו:
# ספינת מפרשים קטנה בעלת מעטה אורכי, הכולל תורן יחיד ומוט חרטום, מפרש גף עם מנור, מפרש גף עילי, תוסף קדמי, חלוץ ולעיתים גם חלוץ עילי.
# סירת שירות של אוניית מפרשים מלחמתית, בעלת 8 עד 14 משוטים, ולה תורן יחיד, מפרש זרוע־עומד ראשי ומפרש זרוע־רכין קדמי.
# סירת מפרשים לפנאי ולספורט, בעלת תורן יחיד, מפרש ראשי אורכי (מפרש ברמודי) ושני חלוצים. בארצות הברית היא נקראת "סלוּפּ".
# בבריטניה ובארצות הברית: כינוי לספינת משמר חופים (coast guard cutter, border force cutter), ספינת מכס (revenue cutter), או ספינת משמר קרחונים.

## קישורים חיצוניים


* UK Border Force: Our fleet of cutters. Published 21 May 2013.
* US Coast Guard, "The Cutters, Boats and Aircraft of the U.S. Coast Guard, 2015-2016."


## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי שיט
אגודת הסיוע הבריטית למלחמה

**אגודת הסיוע הבריטית למלחמה** (באנגלית: **British War Relief Society** ובראשי תיבות: **BWRS**) היה ארגון-גג הומניטרי שבסיסו שכן בארצות הברית שעסק באספקת סיוע לא-צבאי כגון מזון, ביגוד, ציוד רפואי וסיוע כספי לאנשים בבריטניה במהלך שנותיה הראשונות של מלחמת העולם השנייה. הארגון פעל כמרכז אדמיניסטרטיבי וכמחסן קבלה מרכזי עבור פריטים שנתרמו מארגוני צדקה אחרים אשר נחלקו לאחר מכן לארגונים הקשורים לו בארצות הברית ולבריטניה. תרומות אלו נאספו בשם האגודה ולא בשם הקבוצות הקטנות יותר. האגודה הוקמה בשנת 1941.

ככל שהמלחמה התקדמה והצורך הבריטי בסיוע גדל, הוקמו מספר רב של ארגוני צדקה ברחבי ארצות הברית כדי לסייע לבריטניה - ביניהם אמבולנסים, בתי חולים, איגוד בתי חולים וחבילות סיוע לבריטניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אזרחים בלחימה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת
Volevo essere un duro

"**Volevo essere un duro**" (בעברית: "**רציתי להיות בחור קשוח**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי לוצ'ו קורסי. השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2025, ונכתב על ידי קורסי, שגם הלחין אותו לצד תומאזו אוטומאנו. אוטומאנו ואנטוניו קופרטינו הפיק אותו מוזיקלית.

השיר התחרה בפסטיבל סן רמו 2025, בו סיים במקום השני וזכה בפרס המבקרים. לאחר מכן נבחר לייצג את  באירוויזיון 2025, בעקבות סירובו של הזוכה בסן רמו, אולי, לייצג את המדינה בתחרות.

## ניתוח מוזיקלי
השיר, שנוצר על ידי תומאזו אוטומאנו ואנטוניו קופרטינו, עוסק בהרהורים על ציפיות אישיות וחברתיות בנוגע לדימוי עצמי מול מציאות של בריונות. בריאיון לקראת פסטיבל סן רמו 2025 תיאר קורסי את משמעות השיר:

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של "Volevo essere un duro", בבימויו של תומאזו אוטומאנו, פורסם ב-12 בפברואר 2025 בערוץ היוטיוב של קורסי. הקליפ כולל את השחקנים מאסימו צ'קריני, לאונרדו פייראצ'וני, לאורה לוקטלי, אלוויזה צ'ימרוסטי ומריה ז'יז'קון.

בקליפ מופיעות התייחסויות רבות ליצירות אחרות, בהן הווידאו קליפים של "Black or White" של מייקל ג'קסון ו-"Walk This Way" של אירוסמית', וכן לסרטים כמו "מגרש השדים", "בחזרה לעתיד" ו"מפרט הגורל".

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### פסטיבל סן רמו 2025
תאגיד השידור האיטלקי RAI ארגן את המהדורה ה-75 של פסטיבל סן רמו, שנערכה החל מ-11 ועד ל-15 בפברואר 2024. כמקובל מאז 2015, לזוכה ניתנה הזכות הראשונה לסרב לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון הקרובה. ב-1 בדצמבר 2024 הוכרז כי קורסי ישתתף בפסטיבל, ושם השיר עמו יתחרה נחשף ב-18 בדצמבר. אולי זכה בתחרות, לאחר שסיים במקום הראשון בהצבעת הקהל ובמקום השני בהצבעת העיתונאים ושופטי הרדיו בשלב ההצבעה הסופי.

לאחר זכייתו של אולי בפסטיבל סן רמו ובחירתו לייצג את  באירוויזיון 2025, הודיע על סירובו להשתתף בתחרות. בעקבות כך, תאגיד השידור האיטלקי RAI בחר את קורסי כנציג הרשמי של המדינה באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל, שווייץ.

### באירוויזיון
 כיוון שאיטליה חברה ב"חמש הגדולות", היא העפילה לגמר אוטומטית. עם זאת, היא הופיעה והצביעה בחצי הגמר הראשון שהתקיים ב-13 במאי.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2025 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. איטליה הופיעה אחרי  ולפני .

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר הראשון נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. איטליה שובצה להופיע בהתאם להחלטת המפיקים. ב-16 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. איטליה שובצה כהופעה ה-14, אחרי  ולפני . בגמר התחרות דורג במקום ה-5 עם 256 נקודות; 159 מהשופטים ו-97 נקודות מהקהל.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2025
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
אב הריין (האנשה)

[ממוזער| "אב הריין" כדמות מזרקה ב[הורטוס פלטינוס, בין 1614 ל-1620]]
ממוזער| "אב הריין" – תחריט מאת Philip Galle ,1586
ממוזער| פסל בארוקי של "אב הריין" בפארק של טירת שווצינגן, המאה ה-18.
[ממוזער| אלגוריית העיר [בזל *Basilea*, מימינה האל *Rhenus*, סביבות 1849]]
[ממוזער| סמליות רומנטית לאומית ב[אנדרטת נידרוואלד : בקבוצת הדמויות המוצגת להלן, "אב הריין" מציג את קרן השומר לבתו, המוזל – התייחסות אלגורית לנושא "המשמר על הריין" למושמעויות הקשורות בו.]]
ממוזער| "אבא ריין" ב"אפותיאוזה של האימפריה", טריפטיכון מאת הרמן ויסליצנוס בארמון הקיסרי של גוסלר, בסביבות 1880
ממוזער| "נהר הריין", תבליט על בית העירייה של דואיסבורג, פרידריך רציל, 1896–1902
**Rhenus**, הנקרא גם **Rhenus Pater** – **אב הריין** – בכתובות עתיקות, הוא שמו של אל נהר קלטי – רומי הנחשב להאנשה של נהר הריין ומקושר לאל המים הרומי נפטון .

## אטימולוגיה
שם הנהר הלטיני "Rhenus" נובע מ-"Rênos" הקלטי במשמעות של "לרוץ" או "לזרום".

## תיאור
בשל שני יובליו, הוואל והלק, כינו הרומאים את הנהר "Rhenus דו-קרני" (*Rhenus Bicornis*, Virgil) ואף – כאלגוריה לניצחון הרומי על " העמים הברברים " שעל גדות הריין – "Rhenus עם הקרניים השבורות" ("Rhenus Cornibus Fractis" ). רנוס תואר אפוא כשור בעל קרניים וגם כ "אבי כל הנימפות והנהרות" ("Nympharum Pater Amniumque", מרטיאליס). דנוביוס, אל הנהר של הדנובה, תואר גם הוא כבעל קרניים.

תיאורים מוקדמים של אמנות יוונית מראים בדרך כלל את רנוס כיצור כלאיים, שור בעל פלג גוף עליון אנושי, פניו ממוסגרות בשיער גולש ובזקן. מאז המאה ה-1 לפני הספירה, דמות האדם החליפה את גוף החיה בתיאורים, כשרק הקרניים על מצחו הזכירו את צורת השור המקורית. אמנות הלניסטית תיארה את אל הנהר בצורת אדם עם פרוטומן שור, שוכב על קרקעית הנהר, מוקף גלים. לעיתים קרובות הוא נשען על כד שממנו זרמו מים. תכונות נוספות היו קני סוף, אוזני תירס או קרן שפע, רמז לתפקידו כאל פוריות .

## טקסים עתיקים הקשורים לרנוס
סופרים עתיקים וביזנטיים מאוחרים מדווחים כי השבטים הקלטים והגרמנים טבלו ילודים במים הקרים של הריין כדי לבחון באם הם לגיטימיים. כמו כן דווח כי הרומאים, הקלטים והשבטים הגרמאניים הקריבו קורבנות לאלי הנהר שלהם.

## סִפרות
* ברנהרד מאייר: "לקסיקון של דת ותרבות קלטית" (מהדורת הכיס של "Kröner", כרך 466). Kröner, Stuttgart 1994, , p
* ריינר וולקומר: "האב ריין וייצוגיו הרומאים". בתוך: "Bonner Jahrbücher", כרך 194 (1994)
* הלמוט בירקאן: "קלטים – ניסיון לייצוג מקיף של תרבותם", הוצאה לאור של האקדמיה האוסטרית למדעים, וינה 1997, 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלים קלטיים
קטגוריה:אלים ואלות ים ונהר
ילדות גדולות

"**ילדות גדולות**" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת, המוזיקאית והשחקנית אניה בוקשטיין, שיצא לאור ב-6 בפברואר 2025. האלבום כולל עשרה שירים שנכתבו והולחנו על ידי בוקשטיין, בשיתוף עם יוצרים ומפיקים נוספים, ביניהם מאי ספדיה, שי פינטו, עומרי בר, מיכאל כהן, גיל ויין, עדן אטד, רז קופרמן, גלעד כהנא, תמיר מוסקט, עידו אוחיון, אורן עמנואל והחצוצרן אבישי כהן.

## רקע והפקה
לאחר אלבומה השני "רוקדת" שיצא בשנת 2017, בוקשטיין התמקדה בקריירת המשחק שלה, אך המשיכה ליצור מוזיקה במקביל. בשנת 2023, היא קיימה סדרת הופעות במסגרת "הופעות במפעל הפיס". העבודה על האלבום החלה בתקופה שבה חשה תקיעות וחוסר השראה. בפוסט אישי שפרסמה, סיפרה כיצד ישבה עם אישה חכמה ששמעה את רעיונותיה המוזיקליים והמליצה לה להמשיך לעבוד, גם אם התחושה היא של הליכה בבוץ. בוקשטיין לקחה את העצה, חזרה לפסנתר ולאולפן, והחליטה לעבוד ללא לחץ זמנים, כשהיא מעורבת בכל שלבי העיבוד וההפקה המוזיקלית.

העבודה על האלבום נמשכה כשנתיים.

בוקשטיין שיתפה ברשתות החברתיות על התהליך האישי שעברה במהלך יצירת האלבום, והתייחסה אליו כ"משהו יסודי, אמיתי ושלם".

## הופעות וקידום
לרגל השקת האלבום, בוקשטיין קיימה אירוע פרטי ב"הרצל 16" בתל אביב, והכריזה על תוכניות להופעה פתוחה לקהל הרחב. בנוסף, היא ציינה את הקשר בין היצירה המוזיקלית לתהליכים אישיים שעברה, כולל ההריון שלה, והביעה התרגשות ושמחה על השקת האלבום.

### סינגלים
ב-9 בספטמבר 2024 יצא הסינגל "ילדות גדולות" של בוקשטיין. השיר מתאפיין בסגנון פופ קצבי ורקיד, המשלב אלמנטים של מוזיקת דאנס עם נגיעות ג'אז, במיוחד בזכות תרומתו של אבישי כהן בחצוצרה. מילות השיר עוסקות בהתבגרות, התמודדות עם אתגרי החיים והכמיהה לחופש ושחרור. "ילדות גדולות" הוא גם שיר הנושא של האלבום.

ב-19 בדצמבר 2024, הוציאה בוקשטיין את הסינגל "נשיקה". השיר מתאר רצון לחזור לתחושות האהבה והחום של פעם, עם התייחסות לגיל ולזמן שחלף. המילים מבטאות געגוע לנשיקה ולתחושות שהיו בעבר, תוך הכרה בשינויים שהזמן מביא. מבחינה מוזיקלית, "נשיקה" מאופיין בסגנון דאנס-פופ עם השפעות של דיסקו, האוס ואלקטרו, המשלב ביטים אלקטרוניים וצלילי מיתרים. השיר נועד ליצור תחושת קלילות ושחרור, המזכירה את אווירת הנעורים. בוקשטיין ביצעה את "נשיקה" לראשונה בהופעה חיה במהלך אירוע הגאווה בשנת 2024, שם זכה השיר לתגובות נלהבות מהקהל.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אניה בוקשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עדן אטד
קטגוריה:אלבומי חברת די-מיוזיק
מסלול הכשרה

**מסלול הכשרה** הוא רצף מתוכנן מראש של שלבים שמטרתו להקנות למשתתפים ידע, מיומנויות והסמכות בתחום מסוים. המסלול יכול להיות מקצועי, אקדמי, ייעודי או שילוב כלשהו, להכשרה בתוך ארגון. למשל, בצה"ל חייל יכול לעבור מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים וקורס קצינים.

מסלולי הכשרה נפוצים בארגונים בהם קיים כוח אדם משמעותי, ומיועדים להכשיר כוח עבודה מיומן בביצוע תפקידים להם נדרשים עובדים רבים. לעיתים מהווה מסלול הכשרה תנאי לקבלת רישיון לעיסוק מסוים.

## מאפיינים
למסלולי הכשרה כמה מאפיינים:
* רצף לימודי הכולל שלבים ברורים המובילים מרמה בסיסית למתקדמת.
* תכנים מותאמים, הנבנים בהתאם לדרישות המקצוע או המטרה הספציפית.
* שילוב של תאוריה ופרקטיקה, לרוב לימודים עיוניים עם התנסות מעשית.
* תעודה או הסמכה – בחלק מהמקרים, סיום המסלול מזכה את המשתתפים בתעודה מקצועית או רישיון לעיסוק.

## ראו גם
* הכשרה מקצועית
* מתמחה
* תוכנית לימודים

קטגוריה:הכשרה מקצועית
מקנסון גלטי

**מקנסון גלטי** (בצרפתית: **Makenson Gletty**; נולד ב-2 באפריל 1999) הוא אתלט צרפתי, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2024) בקרב עשר.

## ביוגרפיה
גלטי מתאמן בניס שבצרפת, והוא חבר במשטרה הלאומית של צרפת.

### 2023
באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבמרץ סיים במקום תשיעי בקרב שבע בתוצאה של 5,133 נקודות.

### 2024
באליפות העולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיים במקום חמישי בקרב שבע בתוצאה של 6,187 נקודות.

#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני זכה במדליית ארד בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,606 נקודות, אחרי יוהנס ארם מאסטוניה (8,764 נקודות) וסנדר סקוטהיים מנורווגיה (8,635 נקודות).

באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 12 בקרב עשר בתוצאה של 8,309 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים צרפתים
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
סידני אברהמס

**סר סידני סולומון "סולי" אברהמס** (באנגלית: **Sir Sidney Solomon "Solly" Abrahams**; 11 בפברואר 1885 – 14 במאי 1957) היה אתלט, עורך דין ושופט יהודי-בריטי. בתקופת האימפריה הבריטית כיהן כנשיא בית המשפט העליון של אוגנדה הבריטית, טנגניקה וציילון הבריטית (סרי לנקה). חבר ב. 

## ביוגרפיה
אברהמס נולד כבן שני לאסתר ואיזק בברמינגהאם, למשפחה בת שלושה ילדים. אביו היגר לאנגליה מפולין הקונגרסאית. הוא עבד בתור איש כספים ונישא לאסתר, ילידת ויילס. אחיו הבכור של הרולד, סר אדולף אברהמס, היה לימים רופא ומייסד תחום מדעי הספורט בבריטניה. אחיו הצעיר הרולד אברהמס היה אלוף אולימפי (פריז 1924)) בריצת 100 מטר.

הוא למד בבית הספר המודרני של בדפורד בבדפורד ובעמנואל קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.

### קריירה באתלטיקה
#### 1906
באולימפיאדת אתונה הבלתי-רשמית הוא סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.21 מטר.

#### 1909
באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1909 הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.53 מטר, אחרי טים הירן האלוף האולימפי (אולימפיאדת לונדון) בקפיצה משולשלת (6.81 מטר)

#### 1912
באולימפיאדת סטוקהולם הוא סיים במקום 12 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.72 מטר.

#### 1913
באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1913 הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.86 מטר.

#### לאחר פרישתו
אברהמס נבחר לנשיא מועדון האתלטיקה של לונדון  והיה ליהודי הראשון שכיהן בתפקיד.

### קריירה כשופט
הוא למד משפטים במידל טמפל וסיים בשנת 1909. הוא הצטרף לשירות הקולוניאלי. ב-1920 עבד כפרקליט הראשי בבגדד בעיראק המנדטורית וכיהן כנשיא בתי המשפט האזרחיים בבצרה ב-1921. לאחר מכן כיהן כתובע הכללי של זנזיבר (1922), אוגנדה הבריטית (1925) וחוף הזהב (גאנה; 1928).

ב-1933 אברהמס מונה לנשיא בית המשפט העליון של אוגנדה ולנשיא בית המשפט העליון של טנגניקה ב-1934. בשנים 1936–1939 כיהן כנשיא בית המשפט העליון של ציילון הבריטית. 

ב-1941 נבחר ל וכיהן בוועדה השיפוטית שלה.

## חיים אישיים
אברהמס היה נשוי לרות באומן ונולדו להם שני ילדים, ואלרי ואנתוני אברהמס.

## תארים
* בשנת 1936 קיבל תואר אביר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:שופטים בריטים
קטגוריה:אוגנדה: פוליטיקה
קטגוריה:טנזניה: פוליטיקה
קטגוריה:סרי לנקה: חוק ומשפט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1885
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
מאחל לך טוב

"**מאחל לך טוב**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אושר כהן. הוא יצא לאור ב-6 בפברואר 2025 דרך חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, כרצועה הפותחת מהמיני-אלבום החמישי של כהן, "גיטרה ולנשום".

## רקע
"מאחל לך טוב" נכתב על ידי כהן, שגם הפיק אותו מוזיקלית, וטל קסטיאל המלחין. השיר מתאר מערכת יחסים סוערת ורוויית כאב בין הדובר לאישה שהייתה חלק משמעותי מחייו. הדובר מביע פגיעות ותסכול. הדימויים בשיר מציירים דמות נשית חידתית, בלתי צפויה וממגנטת, שמשפיעה עליו בעוצמה אך גם מרסקת אותו. השימוש במוטיבים כמו "ורדים", "אבק של כוכבים" ו"כל האבודים שבעיר" מחזק את האווירה המיוסרת, בעוד הקריאה לקחת "כדור" או "את כל מה שאסור" משקפת את הרצון לבריחה מהכאב.

## הצלחה מסחרית
"מאחל לך טוב" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד של "היטליסט", המבוסס על נתוני סטרימינג שבועיים.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אושר כהן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אושר כהן
ג'ון וולקוט סטיוארט

**ג'ון וולקוט סטיוארט** (באנגלית: **John Wolcott Stewart**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו ב-1856, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1861–1862, שב לבית הנבחרים בשנים 1865–1868 ובשנים 1876–1878 כחבר וכיושב ראש הבית, כמושל ורמונט ה-33 בשנים 1870–1872, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1883–1891, ולבסוף כסנאטור מטעם מדינתו ממרץ ועד אוקטובר 1908.
## ביוגרפיה
ג'ון וולקוט סטיוארט נולד בעיירה מידלברי שבוורמונט, כבנם של אירה סטיוארט ושל בטסי (לבית האבל) סטיוארט. הוא התחנך באקדמיית מידלברי, וב-1846 סיים את לימודיו במידלברי קולג'. הוא למד משפטים בהדרכתו של הורשיו סימור, וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין. בשנים 1852–1854 הוא שימש כפרקליט המדינה למחוז אדיסון. ב-1860 נשא סטיוארט לאישה את אמה סימור באטל, ולשניים נולדו חמישה ילדים.
## קריירה
ב-1856 נבחר סטיוארט לראשונה לבית הנבחרים של ורמונט, וכיהן בו שנה אחת. בשנים 1861–1862 הוא כיהן כחבר הסנאט של ורמונט. בשנים 1865–1867 הוא שב לבית הנבחרים של ורמונט וכיהן אז כיושב ראש הבית. ב-1870 נבחר סטיוארט כמושל ורמונט ה-33. הוא היה המושל הראשון שנבחר לתקופת כהונה של שנתיים במקום של שנה, על פי תיקון לחוקת ורמונט שהתקבל שנה קודם לכן, וכיהן בתפקיד עד 1872. בהמשך הוא שב לבית הנבחרים של ורמונט ולכס יושב הראש בשנים 1876–1878.

ב-1882 נבחר סטיוארט לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר עוד שלוש פעמים לתקופות כהונה נוספות וכיהן בבית הנבחרים ממרץ 1883 ועד מרץ 1891. ב-1890 הוא החליט שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת, ותחת זאת בחר להיות מעורב בעסקי בנקאות במידלברי. ב-24 במרץ 1908 מונה סטיוארט לאייש את מושבו בסנאט של ארצות הברית של רדפילד פרוקטור שנפטר, וכיהן עד 21 באוקטובר אותה שנה כאשר נבחר מחליף קבוע.
## מותו
ג'ון וולקוט סטיוארט נפטר במידלברי ב-29 באוקטובר 1915. הוא נטמן בבית הקברות המערבי של העיר.

## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1584-1585


## קישורים חיצוניים

* ג'ון וולקוט סטיוארט באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ג'ון וולקוט סטיוארט באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מוורמונט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוורמונט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מידלברי קולג'
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1825
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1915
נגד האלים

**נגד האלים: סיפורו המופלא של הסיכון** (באנגלית: **Against the gods: the remarkable story of risk**) הוא שמו של ספר מאת  העוסק בהתפתחותה של תורת לקיחת הסיכונים וניהולם. הספר יצא באנגלית בשנת 1996 ובעברית בהוצאת ידיעות אחרונות ב-2012, בתרגום של שיר חבר. הספר כולל 480 עמודים ו-19 פרקים.

הרעיון המרכזי של הספר הוא הניסיון לפצח את הבלתי נודע לאורך ההיסטוריה האנושית. ברנשטיין סוקר בתחילה את ראשית ימיה של האנושות וקורותיה של המתמטיקה בתחילת דרכה, וטוען כי כל עוד נשענה האנושות על ההנחה שבלאו הכי העתיד נתון בידיהם של האלים, אין טעם לנסות להיערך לקראתו.

בשלב השני, לקראת תחילת עידן הנאורות, החלה האנושות לנתח את העתיד, אך היא עדיין עשתה זאת מתוך נקודת הנחה שהוא קבוע ומתוכנן מראש, וכל שאפשרי הוא לזהות אותו נכונה ולגלות את הדפוסים. רק בשלבים היותר מאוחרים וב-200 השנים האחרונות, התפתחה תורת האי ודאות ונטילת הסיכונים כפי שהיא. מתוך הבנה שתכנון אנושי מוקדם לא יכול להיות ודאי ומתוך פיתוח של תורת המשחקים ושל הטיות שונות, כפי שהוצגו על ידי דניאל כהנמן ועמוס טברסקי.

הספר מסתיים בעיסוק מעמיק בשוק המניות, בדגש על הכלים שנועדו לצמצם סיכונים ולייצר מעין ביטוח למצבים של תנודתיות, כמו שוק הנגזרות וכלים דומים, ובמקרים בהם הם נכשלו באופן משמעותי. בנוסף, הוא נוגע בהשלכות האפשריות של עידן המחשב על ניהול הנתונים והסיכונים.

על פי ברנשטיין, ההיסטוריה של ההיערכות לעתיד וניהול הסיכונים נפתחת אצל המתמטיקאי האיטלקי ג'ירולמו קרדאנו, עוברת אצל בלז פסקל ופייר דה פרמה, דרך יאקוב ברנולי ואחיינו דניאל ברנולי, קרל פרידריך גאוס, אדולף קטלה, אברהם דה מואבר, ומשם לדור האחרון והעדכני יותר של מתמטיקאים וכלכלנים מקצועיים כמו ג'ון פון נוימן, קנת' ארו, פישר בלאק, מיירון שולס, רוברט סי. מרטון ואחרים.

## ראו גם
* תורת המשחקים
* נגזרים
* ניהול סיכונים

## קישורים חיצוניים
* לדף הספר באתר ידיעות ספרים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרים בעברית
דוד וגוליית (טיציאן)

**דוד וגוליית** (באיטלקית: **Davide e Golia**) הוא ציור שמן מאת הצייר הוונציאני טיציאן. הציור נוצר בין השנים 1542–1544 לערך עבור כנסיית סנטו ספיריטו, אך כיום הוא מוצג בבזיליקת סנטה מריה דלה סאלוטה.

## נושא היצירה

הפלשתים יצאו למלחמה נגד שאול, וכאשר ניצבו המחנות זה מול זה, יצא גוליית מדי יום לאתגר את בני ישראל לקרב יחיד. דוד לבדו העז להשיב לאתגר, ובאמצעות קלע ואבנים הצליח להכניע את גוליית. לאחר מותו של גוליית, איבדו הפלשתים את רוחם ונסו מפני צבא ישראל. כלי הנשק של הענק הונחו בקודש, וחרבו המפורסמת שימשה את דוד בעת מנוסתו משאול.

## היסטוריה
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-16 קיבל טיציאן מספר רב של הזמנות לציורים מאת נזירי מנזר סנטו ספיריטו , אשר כבר החזיקו ביצירה מוקדמת שלו, "מרקו הקדוש על כס המלכות". אחת מתמונות המזבח שצוירו עבורם תיארה את "רדת רוח הקודש", אך היא ניזוקה ונזקקה לשחזור מאוחר יותר בידי האמן. ציור נוסף של אותו נושא, המוצג כיום בכנסיית סלוטה, משתייך לתקופה מאוחרת יותר ביצירתו של טיציאן. אוסף האמנות כולו של מנזר סנטו ספיריטו הועבר לכנסיית סלוטה במאה ה-17, שם הוא נמצא עד היום.

## פרשנות היצירה

בתקרת כנסיית סלוטה, מעל המזבח, נמצאות שלוש יצירות מתקופה זו (1543–1544 לערך): "קין הורג את הבל", "עקידת יצחק" ו"דוד וגוליית".
[ממוזער| הדפס מאת [Johann Gottfried Seutter|יוהאן גוטפריד סוטר (1725–1800)]]
החוקר גאורג גרונאו כותב על שלוש היצירות הללו כמקשה אחת:"נוכל להבחין בקלות בקשר בין שלושת הנושאים; כולם מציגים סצנות של תנועה עזה, ובכל אחת מהן מופיעים רק שתיים או שלוש דמויות. כישרונו וטבעו של האמן הובילו אותו לבחור בנושאים אלו; הבנתו האמנותית גרמה לו לצמצם את מספר הדמויות לטובת פשטות הקומפוזיציה – אלא אם פטרוניו היו אלה שהציעו את הנושאים. הסביבה כמעט זהה בכל שלוש היצירות – אדמה חומה, צוקים סלעיים; אנו חשים כאילו הועברנו לפסגות הרים; מעל ומאחורי הדמויות השמיים קודרים ומלאים בעננים כבדים. מתוך רקע זה בולטות בחוזקה דמויות האדם הקולוסאליות, שצבען חום-צהבהב.כאן נראה אדם נופל שעדיין מנסה להתגונן בידו באורח חלש; מעליו עומד קין, רגלו על קורבנו, נכון להנחית מכה נוספת. שם נראית דמותו הזקופה של אברהם בפעולה כפולה – ידו השמאלית מונחת על צוואר הנער הכורע על העצים, וידו הימנית אוחזת בסכין ההקרבה, בשעה שהוא מסתובב לפתע אל המלאך שעצר בעדו. אור עז מאיר באלכסון את גופו של הענק בתמונה השלישית; מעליו ניצב הנער דוד, מרים את זרועותיו בתפילה לשמיים, וקרן שמש חודרת מבעד לעננים הכבדים."גרונאו טוען כי בעיצוב ההרואי של הדמויות השריריות והעוצמתיות, טיציאן קרוב כאן – יותר מבכל מקום אחר – למיכלאנג'לו. עם זאת, תוכנית הצבע הייחודית שלו משייכת את היצירה לעולמו האישי: הגוון הקודר שולט בהרמוניה בצבעים המקומיים העזים, והקומפוזיציה הצבעונית תורמת לא פחות מהקו ליצירת תחושת חיים עוצמתיים.

בציור "דוד וגוליית", גופו השרוע של גוליית מהווה את מסת הצבע הבולטת ביותר; האור מלמעלה נראה כמעט מוצק כשהוא מאיר את זרועותיו המורמות של דוד.

בנוסף, ההיסטוריונית מדלין קאר טוענת כי בעוד אמנים רבים ציירו את דוד כמי שכורת את ראשו של גוליית, מניף אותו בניצחון או מציג את ראש הענק על הקרקע, טיציאן הוא היחיד שבחר לתאר את דוד מתפלל לאחר ניצחונו. קאר סבורה כי המפתח להבנת סצנה חסרת תקדים זו טמון בחשיבות החרב בציור של טיציאן—דוד מקדיש אותה לאלוהים באקט של הקדשה דתית.

## ביבליוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיציאן
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:דוד בציורים
פוגיצ'ניה

[ממוזער|לוקיה (Lockeia) מתצורת דקוטה ([קרטיקון עליון|הקרטיקון העליון). אלו הן מחילות מילוט בעלות שני קצוות (fugichnia)]]
**פוגיצ'ניה** (באנגלית: **Fugichnia**) היא מחלקה אתולוגית (בטקסונומיה של תיעוד המאובנים) של מאובני עקבות המאופיינת כ"מחילות בריחה" שנוצרו כתוצאה מניסיונות של אורגניזמים להימלט מקבורה באירועים פתאומיים של השקעת משקעים, למשל זרמי עכירות. המאורות, או המחילות, מסומנות לעיתים קרובות בדפוסי שברון (chevron) המציגים את כיוון התנועה של האורגניזמים שפנו כלפי מעלה בנסותם לברוח.

## קישורים חיצוניים
* תמונות איכנוגנרה של צ'אק ד. האוול

## הערות שוליים

קטגוריה:פלאונטולוגיה
קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:ביולוגיה
יאנק אויגלנה

**יאנק אויגלנה** (באסטונית: **Janek Õiglane**; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא אתלט אסטוני, זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (מינכן 2022) בקרב עשר.

## ביוגרפיה
אויגלנה נולד וגדל ברקוורה שבאסטוניה.

### 2015
#### מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי זכה במדליית ארד בקרב עשר בשיא אישי חדש של 7,945 נקודות.

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין באוגוסט סיים במקום 19 בקרב עשר בתוצאה של 7,581 נקודות.

### 2016
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם שבהולנד ביולי סיים במקום 12 בקרב עשר בתוצאה של 7,762 נקודות.

### 2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיים במקום רביעי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,371 נקודות.

### 2019
באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ פרש מקרב שבע לאחר ששה מקצועות.

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיים במקום שישי בקרב עשר בתוצאה של 8,297 נקודות.

### 2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, פרש מקרב עשר לאחר שבעה מקצועות.

#### מדליית ארד באליפות אירופה
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט זכה במדליית ארד בקרב עשר בתוצאה של 8,346 נקודות, אחרי ניקלאס קאול מגרמניה (8,545 נקודות) וסימון איהאמר משווייץ (8,468 נקודות).

### 2023
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום שישי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,524 נקודות.

### 2024
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני פרש מקרב עשר לאחר ארבעה מקצועות.

באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום חמישי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8,572 נקודות.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 100 מטר: 10.89 שניות (2022)
* ריצת 400 מטר: 48.02 שניות (2024)
* ריצת 1500 מטר: 4:23.43 דקות (2023)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.33 שניות (2022)
* קפיצה לגובה: 2.05 מטר (2017)
* קפיצה במוט: 5.30 מטר (2024)
* קפיצה לרוחק: 7.47 מטר (2023)
* הדיפת כדור ברזל: 15.38 מטר (2019)
* זריקת דיסקוס: 45.94 מטר (2021)
* הטלת כידון: 72.46 מטר (2019)
* קרב עשר: 8,572 נקודות (2024)

### אולם
* ריצת 60 מטר: 7.07 שניות (2019)
* קפיצה לרוחק: 7.34 מטר (2019)
* הדיפת כדור ברזל: 15.50 מטר (2019)
* קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2016)
* ריצת 60 מטר משוכות: 8.05 שניות (2022)
* קפיצה במוט: 5.19 מטר (2019)
* ריצת 1000 מטר: 2:44.37 דקות (2016)
* קרב שבע: 6,085 נקודות (2019)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים אסטונים
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1994
דוד וגוליית (רובנס)

**דוד וגוליית** הוא ציור מאת האמן הפלמי פטר פאול רובנס, המתאר את הרגע הדרמטי שבו דוד, לאחר שהפיל את גוליית והשתלט על חרבו, עומד לערוף את ראשו של יריבו. הציור מוצג במוזיאון נורטון סימון בפסדינה, קליפורניה, ארצות הברית.

## תיאור היצירה
הציור מתמקד בשני הדמויות המרכזיות - דוד וגוליית - אשר תופסות כמעט את כל שטח הבד. ברקע ניתן להבחין רק בשבריר מהקרב המתנהל, דבר שמדגיש את העימות המרכזי בין הגיבור הצעיר לענק המובס.

הקומפוזיציה של היצירה מתאפיינת בתנועה מעגלית חזקה, אשר תושלם עם הנפת החרב של דוד. תנועה זו יוצרת מתח דרמטי המעצים את רגע השיא של הסצנה. דמותו של דוד, הניצב בתנוחה התקפית, מאזנת את דמותו השרועה של גוליית, תוך יצירת קומפוזיציה מחושבת היטב.

### רקע ונוף
הנוף ברקע נמתח למרחק רב ומודגש על ידי קו אופק נמוך, היוצר תחושת עומק ומרחב. כתוצאה מכך, הפעולה הדרמטית בחזית מובלטת כמעט לחלוטין כנגד הרקע השמיימי. האיזון בין הדמויות מתאפשר גם באמצעות השימוש בגוני צבע משתנים, אשר יוצרים ניגודיות המוסיפה למתח ולדינמיות של הציור.

## סגנון והשפעה
רובנס, הידוע בסגנונו הבארוקי העשיר והדרמטי, מצליח ביצירה זו לשלב תנועה דינמית, משחקי אור וצל, ואיזון קפדני בין הדמויות, תוך יצירת מתח רגשי עמוק. הבחירה להציג את הרגע שבו דוד עומד להנחית את המכה הסופית מחזקת את המימד הדרמטי והאנרגטי של הסצנה, המאפיין את יצירותיו של רובנס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:פטר פאול רובנס: ציורים
מרב שוורץ

**מרב שוורץ** (נולדה ב-1968) היא טייסת ישראלית והאישה הראשונה ששימשה כטייסת בחברת התעופה הלאומית אל על. מינויה בשנת 2001 סימן אבן דרך חשובה בתעופה האזרחית בישראל וקידם את השוויון המגדרי בענף התעופה.

## קריירה
שוורץ היא בעלת תואר בפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב. לאחר שחרורה מצה"ל, שוורץ החלה את דרכה בתעופה בבית הספר לטיס " אוויה" בהרצליה. בניגוד לרבים מעמיתיה לעבודה באל-על שוורץ איננה בוגרת קורס טיס של חיל האוויר הישראלי אלא השלימה את לימודי הטיס בבית הספר לטיסה "כנפי פז" בחיפה. בשנת 1999, בגיל 31, קיבלה רישיון טיס מסחרי. באפריל 2000, לאחר שצברה את מכסת שעות הטיסה נוספת, הגישה שוורץ את המועמדות לאל-על והתקבלה לקורס טיס של החברה.

בחודש אוגוסט 2001, מונתה שוורץ לתפקיד הטייסת הראשונה בחברת אל על. בתפקידה כקצינה ראשונה, היא ביצעה את הטיסה המסחרית הראשונית של החברה אל ניירובי שבקניה. מינויה היה חלק מתהליך רחב יותר של קליטת טייסים חדשים, כאשר היא הייתה אחת מעשרים ושישה טייסים שנבחרו באותה תקופה.

### השפעה וחשיבות
המינוי של שוורץ היה צעד משמעותי בקידום השוויון המגדרי בתעשיית התעופה הישראלית. היא פתחה את הדרך לנשים נוספות להשתלב בתפקידי טיסה בחברות תעופה מסחריות.

בסוף שנת 2002, כשנה וחצי לאחר מינויה של שוורץ, הצטרפה סמדר שכטר כטייסת השנייה באל על. בינואר 2016, שכטר ושוורץ שובצו יחד לראשונה כצוות טיסה המורכב רק מנשים.

## ראו גם
* יעל רום

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות ישראליות
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אלבין טינגוואל

**אולוב "אלבין" טינגוואל** (בשוודית: **Olov "Albin" Tingwall**; נולד ב-25 ביולי 2003) הוא זמר שוודי. הוא הגיע למקום השני בעונה ה-18 של *Idol*, ששודרה בערוץ TV4. 

ב-4 בנובמבר 2022 הועלתה לספוטיפיי גרסתו הרשמית של טינגוואל לשיר "How Am I Supposed to Live Without You" בביצוע מייקל בולטון. ב-31 במרץ 2023 הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו, "Something About You". ב-1 בדצמבר אישר תאגיד השידור השוודי כי טינגוואל עתיד להשתתף ב"מלודיפסטיבלן" השנתי, הקדם השוודי לאירוויזיון 2024, עם השיר "Done Getting Over You".

הוא התחרה במקצה הרביעי, שנערך ב-24 בפברואר 2024 באסקילסטונה. בסיום סבב ההצבעה השני דורג במקום השני, והעפיל לשלב גלגל ההצלה, שנערך ב-2 במרץ. בהתאם להצבעת הקהל דורג טינגוואל במקום השביעי, ולא העפיל לשלב הגמר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2024
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2003
Tennessee Whiskey (שיר)

"**Tennessee Whiskey**" (בעברית: "**[[טנסי ויסקי]]**") הוא סינגל קאנטרי של המוזיקאי האמריקאי דייוויד אלן קו , שיצא ב-1981 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. הסינגל מופיע באלבום האולפן ה-17 של דייוויד אלן קו, *Tennessee Whiskey*. השיר נכתב על ידי דין דילון ולינדה הארגרוב, והופק על ידי בילי שריל.

## מיקומי שיא

## גרסת ג'ורג' ג'ונס

זמר הקאנטרי האמריקאי ג'ורג' ג'ונס הוציא גרסת כיסוי לשיר באוגוסט 1983 בהוצאת חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל השלישי של אלבום האולפן ה-48 שלו, *Shine On*.

### מיקומי שיא

## גרסת כריס סטייפלטון

הזמר-יוצר האמריקאי כריס סטייפלטון הוציא גרסת כיסוי לשיר ב-2015 כסינגל שיווקי כחלק מאלבום האולפן הראשון שלו, *Traveller*.

ב-2024, מגזין המוזיקה האמריקאי רולינג סטון דירג את גרסת הכיסוי של סטייפלטון במקום ה-90 ברשימת 200 שירי הקאנטרי של כל הזמנים.

### מיקומי שיא

### נתוני מכירות

## גרסת מייגן לינסי
במאי 2015, ביצעה הזמרת האמריקאית מייגן לינסי גרסה כיסוי לשיר בשלב חצי הגמר של העונה השמינית של The Voice. באותו שבוע, נמכרו 32,000 יחידות עבור גרסת כיסוי זו.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:סינגלים מ-1983
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:שירי מוזיקת קאנטרי אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
אניקה ויקיהאלדר

**אניקה ויקטוריה ויקיהאלדר פטרסון** (בשוודית: **Annika Viktoria Wickihalder Pettersson**; נולדה ב-25 בינואר 2001) היא זמרת שוודית, שנולדה בשווייץ.

## ביוגרפיה
ויקיהאלדר נולדה בציריך שבשווייץ, ומאוחר יותר עברה לספרד. בגיל 5 עברה עם משפחתה לסדרהמן שבשוודיה. היא למדה מוזיקת גוספל בתיכון העממי מלאנסל.

בשנת 2021 השתתפה בעונה ה-17 של *Idol*. היא העפילה לשלב הגמר, בו דורגה במקום השלישי. במאי 2023 פרסמה את המיני-אלבום הראשון שלה, *Hollow*.

ב-1 בדצמבר אישר תאגיד השידור השוודי כי ויקיהאלדר עתידה להשתתף ב"מלודיפסטיבלן" השנתי, הקדם השוודי לאירוויזיון 2024, עם השיר "Light". היא התחרתה במקצה החמישי, שנערך ב-2 במרץ 2024 בקרלסטד. בסיום סבב ההצבעה השני דורגה במקום השני, והעפילה לשלב גלגל ההצלה, שנערך מאוחר יותר באותו הערב. בהתאם להצבעת הקהל דורגה במקום הראשון, והעפילה לשלב הגמר, שהתקיים ב-9 במרץ בו הגיעה למקום השמיני עם 63 נקודות.

ב-26 בנובמבר 2024 נודע כי ויקיהאלדר תתחרה גם במלודיפטיבלן 2025 עם השיר "Life Again". הוא שובץ למקצה השלישי, והעפיל לגמר מהמקום הראשון. לבסוף, דורג במקום השמיני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2024
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2025
קטגוריה:ילידות 2001
מפקד חיל הנחתים של ארצות הברית

**מפקד חיל הנחתים של ארצות הברית** (באנגלית: **Commandant of the United States Marine Corps**) הוא תפקיד המאויש על ידי גנרל 4 כוכבים בחיל הנחתים של ארצות הברית, והוא הקצין הבכיר ביותר בחיל הנחתים של ארצות הברית ומשמש כמפקדו הכללי. המפקד אחראי על הארגון, ההכשרה והציוד של החיל. נוסף על כך הוא חבר במטות המשולבים, ומשמש יועץ צבאי למועצה לביטחון לאומי, למזכיר ההגנה ולנשיא ארצות הברית. מפקד החיל הוא הקצין הבכיר ביותר בחיל הנחתים של ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני חיל הנחתים של ארצות הברית).

מאז 1806, המעון הרשמי של מפקד חיל הנחתים ממוקם בבסיס חיל הנחתים בוושינגטון די.סי., בעוד שמשרדו הראשי שוכן במחוז ארלינגטון, וירג'יניה.

## מינוי
מפקד חיל הנחתים של ארצות הברית (Commandant of the United States Marine Corps) ממונה על ידי נשיא ארצות הברית לכהונה בת ארבע שנים, בכפוף לאישור הסנאט. ניתן למנות את המפקד לכהונה נוספת רק בתקופות מלחמה או מצב חירום לאומי שהוכרז על ידי הקונגרס. על פי חוק, המפקד מכהן בדרגת גנרל ארבעה כוכבים במהלך כהונתו.

## אחריות וסמכויות
המפקד אחראי ישירות בפני מזכיר הצי של ארצות הברית על כלל פעילותו של חיל הנחתים, לרבות ניהול, משמעת, ארגון פנימי, הכשרה, דרישות מבצעיות, יעילות ומוכנות. כמו כן, הוא אחראי על תפעול מערכת הלוגיסטיקה והתמיכה של החיל.

### סמכויות
סמכויותיו ואחריותו של מפקד חיל הנחתים של ארצות הברית (Commandant of the United States Marine Corps) מוגדרות בסעיף 5043 של כותר 10 לחוקי ארצות הברית (Title 10, Section 5043, U.S. Code). על פי החוק, תפקידו כפוף לסמכות, הכוונה ושליטה של מזכיר הצי של ארצות הברית (Secretary of the Navy).

בהתאם לקוד החוק האמריקאי, המפקד:
* עומד בראש מטה חיל הנחתים.
* מעביר את תוכניות והמלצות מטה חיל הנחתים למזכיר הצי, ומייעץ לו בנוגע לתוכניות אלו.
* משמש כסוכנו של מזכיר הצי למימוש ואכיפת התוכניות וההמלצות שאושרו.
* מפקח, בהתאם לסמכות הנתונה למפקדים של פיקודים קרביים מאוחדים או ייעודיים, על היחידות והארגונים של חיל הנחתים והצי בהתאם לקביעת מזכיר הצי.
* מבצע את המשימות המוטלות עליו על פי סעיף 171 של כותר 10 לחוקי ארצות הברית וסעיפים נוספים בחוק.
* ממלא כל תפקיד צבאי אחר שלא הוקצה בחוק באופן מפורש, אך הוטל עליו על ידי נשיא ארצות הברית, מזכיר ההגנה, או מזכיר הצי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:המטות המשולבים של ארצות הברית
אריק לידל

**אריק הנרי לידל** (באנגלית: **Eric Henry Liddell**, 16 בינואר 1902 – 21 בפברואר 1945) היה אתלט בריטי, אלוף אולימפי (פריז 1924) ושיאן אירופה (1924–1936) בריצת 400 מטר.

ריצת 100 מטר שבה עתיד היה להשתתף תוארה בסרט זוכה 4 פרסי אוסקר, "מרכבות האש" (1981).

## ביוגרפיה
לידל נולד בטיינג'ין, בסין להורים מיסיונרים סקוטים. כבר בגיל צעיר התגלו כישוריו הספורטיבים כשהצטיין ברוגבי ובקריקט בבית הספר התיכון ובאוניברסיטת אדינבורו.

### 1924
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת פריז הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אולימפי ובשיא אירופה חדש של 47.6 שניות, לפני הורשיו פיטץ' מארצות הברית (48.4 שניות) וגיא בטלר חברו לנבחרת (48.6 שניות). שיא אירופה זה החזיק מעמד 10 שנים ונשבר על ידי גודפרי בראון מבריטניה (46.7 שניות). מדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.9 שניות, אחרי ג'קסון שולץ, שקבע שיא אולימפי חדש של 21.6 שניות וצ'רלי פדוק האלוף האולימפי היוצא בריצת 100 מטר (21.7 שניות), שניהם מארצות הברית.

לידל סירב לרוץ בריצת 100 מטר המועדפת עליו מכיוון שהיא נערכה ביום ראשון.

הוא חזר לסין ב-1925 עד 1943 ושימש כמורה מיסיונר. מלבד שתי חופשות בסקוטלנד (1932 ו-1939), הוא נשאר בסין עד למותו במחנה מעצר אזרחי יפני ב-1945.

## מרכבות האש
האימונים והריצה האולימפית שלו והאמונות הדתיות שהשפיעו עליו, מתוארים בסרט "מרכבות האש" שזכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 1981. השחקן איאן צ'ארלסון מגלם את דמותו.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אצנים בריטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אלופים אולימפיים בריטים: אתלטיקה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
ג'וליוס קונברס

**ג'וליוס קונברס** (באנגלית: **Julius Converse**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מורמונט, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינתו ב-1833 ובשנים 1847–1849, 1867–1868, כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1836–1840, כסגן מושל ורמונט ה-17 בשנים 1850–1852, וכמושל ורמונט ה-34 בשנים 1872–1874.
## ראשית חייו
ג'וליוס קונברס נולד בעיירה סטאפורד שבקונטיקט, כבנם של ג'וזף ומרי (לבית ג'ונסון) קונברס. הוא גדל בוורמונט, התחנך באקדמיית רנדולף, למד משפטים, וב-1826 היה לעורך דין בעיירה בת'אל שבוורמונט.
## קריירה פוליטית
ב-1833 נבחר קונברס לבית הנבחרים של ורמונט מטעם המפלגה הוויגית. בשנים 1836–1840 הוא כיהן מטעמה בסנאט של ורמונט.

לאחר תום כהונתו בסנאט, עבר קונברס לעיירה וודסטוק, שם הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין, ובשנים 1844–1847 שימש כפרקליט המדינה למחוז וינדזור. לאחר מכן ועד 1849 הוא שב לכהן בבית הנבחרים. בשנים 1850–1852 כיהן קונברס כסגן מושל ורמונט. כאשר באמצע שנות ה-50 של המאה ה-19 הוקמה המפלגה הרפובליקנית, הוא שב לבית הנבחרים בפעם השלישית, וכיהן בו בשנים 1867–1868. ב-1869 הוא התמודד ללא הצלחה על משרת מושל ורמונט, ונוצח על ידי פיטר וושבורן.
## מושל ורמונט
ב-1872 נבחר קונברס כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל ורמונט, אף על פי שכבר היה בן 70, בלתי פעיל בפוליטיקה ואף לא ניהל מסע בחירות. בחירתו כמועמד המפלגה יוחסה על ידי משקיפים כאמצעי לחסום את מועמדותו של איל הרכבות פרדריק ה. בילניגס  ששב אז לוורמונט מקליפורניה, והצגת מועמדותו של המושל המכהן ג'ון וולקוט סטיוארט הייתה מהווה הפרה של כלל ההרים של המפלגה הרפובליקנית. קונברס ניצח בבחירות הכלליות וכיהן כמושל עד 1874. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הפוליטיים.
## חיים אישיים
ב-1825 נשא קונברס לאישה את מליסה ארנולד. לשניים לא נולדו ילדים, והיא נפטרה ב-1872. שנה לאחר מכן נישא קונברס בשנית לג'יין מרטין בת ה-31, ולשניים נולדה בת אחת.

ג'וליוס קונברס נפטר בעת ששהה בחופשה בדיקסוויל נוץ' שבניו המפשייר ב-16 באוגוסט 1885. הוא נטמן בבית הקברות ריבר סטריט שבוודסטוק.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1585


## קישורים חיצוניים
* ג'וליוס קונברס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'וליוס קונברס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי ורמונט
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1885
אלפרד נוימן (סופר)

ממוזער|כריכת רומן מאת אלפרד נוימן
**אלפרד נוימן** (**Alfred Neumann**; 15 באוקטובר 1895 – 3 באוקטובר 1952) היה סופר יהודי-גרמני שכתב רומנים, סיפורים, שירים, מחזות וסרטים, וכן עסק בתרגום ספרות לגרמנית.

## ביוגרפיה
נוימן נולד בלאוטנבורג, גרמניה (כיום בפולין) ב-15 באוקטובר 1895.

בשנת 1926 זכה בפרס קלייסט. רומן שחיבר בשם "הפטריוט" הומחז וצולם ב-1928 בבימויו של ארנסט לוביטש, וב-1938 צולם בצרפת מחדש, בבימוי של .

בשנת 1933, בעת עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, עבד נוימן באיטליה כאשר. המפלגה הנאצית תפסה את כל רכושו בשל זהותו היהודית, וכתביו נאסרו לקריאה על ידי הרייך השלישי. הוא נשאר באיטליה עד 1938, אז עבר לצרפת. הסרט הצרפתי  שפורסם ב-1938 התבסס על רומן שלו. ב-1941 עבר ללוס אנג'לס והתאזרח בארצות הברית, שם שהה עד 1949.

עבודתו כתסריטאי כללה את  (1944),  (1945) ואת  (1946). נוימן גם הפיק את העיבוד הבימתי המצליח הראשון למלחמה ושלום ב-1942. בין הרומנים שפרסם היו "המלך הבר" ו"השטן".

נוימן נישא לרקדנית שווייצרית בשם קתרינה שצברגר. בני הזוג התגרשו, ולאחר מכן הוא התחתן עם בתו של גיאורג מולר, המו"ל שהוציא לאור את ספר השירים הראשון שלו.

נפטר בלוגאנו, שווייץ, בגיל 56 באוקטובר 1952.

## ספריו שפורסמו (רשימה לא מלאה)
* חייה של כריסטינה משוודיה
* איש דצמבר
* מראה של טיפשים
* קיסר חדש
* החברים של העם
* שישה מהם
* השטן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:זוכי פרס קלייסט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1952
עיסא בנדכ

**עיסא באסיל בנדכ** (בערבית: عيسى بن باسيل البندك; 1891 – 1984) היה פוליטיקאי ערבי פלסטיני־ירדני, שכיהן כראש עיריית בית לחם וכשגריר ירדן בספרד ובצ'ילה.

## ביוגרפיה
בנדכ הקים בספטמבר 1919 יחד עם יוחנא ח'ליל דכרת ירחון בשם "בית לחם" שהופיע במשך כשנתיים. השניים היו שותים גם בסניף בית לחם של המועדון הספרותי, תנועה פוליטית ערבית שזוהתה עם משפחת נשאשיבי, כאשר דכרת שימש כנשיא הסניף ובנדכ כמזכירו. העיתון נאלץ להסגר לאחר שדכרת פרסם נובלה שהופיעה במקום הירחון בחודשי הקיץ של 1921 בשם אסל א־שקא, חיבור ביקורתי על ההירכייה דתית שגרר את דרישת הפטריארכיה הלטינית של ירושלים לסגור את העיתון והביא את דכרת לעקור לשיקגו.

במאי 1922 הקים בנדכ שבועון בשם סאות א־שעב (קול העם). בהקמה השתתפו יוסוף אבו אל־ערג' ויוסוף יעקוב דבדוב שהיו אחראים על הניהול הכלכלי, שכנדק משמש כעורך העיתון. אבו אל־ערג' פרש מהשבועון באוגוסט 1922 ודבדוב נותר מעורב עד 1925.

בשלוש שנותיו הראשונות הופיע סאות א־שעב בבית דפוס בירושלים. ב־1925 רכש בנדכ מכונת דפוס מידי המנזר היווני בירושלים לצורך הוצאת עיתונו לצד שימוש מסחרי. בעקבות כך החל העיתון בספטמבר 1925 להופיע פעמיים בשבוע. ההיבט המסחרי של העיתון עבר לניהולו של ח'ליל עיסא מורקוס.

העיתון נקט גישה אנטי־ציונית מובהקת, וועדת שו שהוקמה לבחינת אירועי מאורעות תרפ"ט האשימה את העיתון, בין אחרים, בהסתה שהובילה למהומות.

בינואר 1932 מונה לסגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת הנוער הערבי.

בבחירות ב־1934 נבחר בנדכ ללא מתחרים לראשות עיריית בית לחם. ביולי 1934 מינהו הנציב העליון לראש העירייה.

בנדכ היה בין מקימי מפלגת הרפורמה, מפלגה שבה היו שותפים מספר ראשי עיריות שרצו להתבדל מהחוסיינים ונשאשיביים בראשות חוסיין אל-ח'אלידי, ביוני 1935.

בתחילת המרד הערבי הגדול השתתף בנדכ בוועידת ראשי העיריות הערביות שנערכה ברמאללה ביוני 1936 בה הוחלט שהעיריה תצטרף לשביתה הערבית.

ביוני 1936 הפסיק הממשל הבריטי את הוצאת עיתונו "סות א־שעב" למשך ששה שבועות.

ביולי 1937 נעשה ניסיון להתנקש בחייו. אשתו וביתו נפצעו באורח קל, ומשרתת נפצעה באורח קשה.

בנובמבר 1937 עברה עריכת סאות א־שעב ליוסוף בנדכ, בנו של עיסא, בעוד עיסא כותב כתבות שער.

ביוני 1938 ערכה משטרת המנדט חיפוש בביתו של בנדכ ובבית הדפוס שלו, ובנדכ נעצר לארבעה ימים. מעצרו הוארך לשלושה חודשים בכלא עכו. מעצרו בא בעקבות האשמה בלקיחת שוחד ולאחר שחרור עבר לממלכת יוון. בעקבות מעצרו התפטר בנדכ והוחלף בחנא קאוואס.

בנדכ הוגלה ושהה ביוון ובאירופה עד 1940.

לאחר הבחירות לעיריות במנדט הבריטי באפריל 1946 מונה בנדכ שוב לראש עיריית בית לחם.

ב־5 בינואר 1948 העביר ראש המטה הארצי של ההגנה ישראל גלילי לידי מפקד פלמ"ח יגאל אלון פקודת מבצע בה נקבע כי יש לחסל ללא היתר נוסף את בנדכ, לצד אישים נוספים.

באפריל 1951 מינהו עבדאללה הראשון, מלך ירדן לציר ירדן בספרד. במרץ 1952 ביקש אידריס הראשון, מלך לוב מבנדכ לכהן גם כציר לוב בספרד. הוא כיהן בתפקיד עד 1954. בנדר כיהן גם כשגריר ירדן בצ'ילה (1954–1957).

## חיים אישיים
בנו של עיסא, יוסוף, כיהן כחבר בבית הנבחרים הירדני, אך בעקבות ניסיון ההפיכה הצבאית בירדן (1957) עבר לסוריה. אחיינו של עיסא היה אליאס בנדכ, ששימש כראש עיריית בית לחם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית בית לחם
קטגוריה:ראשי עיריות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:דיפלומטים ירדנים
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:שגרירים בצ'ילה
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1984
ה' יברך אותך

"**ה' יברך אותך**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אושר כהן. הוא יצא לאור ב-6 בפברואר 2025 דרך חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, כרצועה השלישית מהמיני-אלבום החמישי של כהן, "גיטרה ולנשום".

## רקע
"ה' יברך אותך" נכתב והולחן על ידי טל קסטיאל לצד כהן, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר עוסק בפרידה כואבת אך מפויסת, שבה הדובר מבין שאין טעם לשוב לקשר, על-אף הגעגועים. הוא מתאר את הזמן החולף לאט, את הזיכרונות החוזרים בלילות ואת ההכרה בכך שאהבתו הפכה למאבק. עם זאת, במקום לשקוע בכאב, הוא מאחל לאהובתו לשעבר הצלחה בדרכה, תוך שימוש בביטוי "שה' יברך אותך". הדובר מכיר בעוצמתה של האישה ומעודד אותה להמשיך הלאה, אך גם מבקש ממנה לא ליצור קשר, מחשש שהחזרה רק תוביל לכאב מחודש.

## הצלחה מסחרית
"ה' יברך אותך" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד של "היטליסט", המבוסס על נתוני סטרימינג שבועיים וגם במצעד העשירייה של כאן גימל כבש את המקום הראשון.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אושר כהן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים על אלוהים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
Holding Liat

**Holding Liat** הוא סרט תיעודי אמריקאי בבימויו של ברנדון קריימר שיצא בשנת 2025. העלילה עוקבת אחר ליאת אצילי שנחטפה מקיבוצה בטבח שבעה באוקטובר. דארן ארונופסקי הפיק את הסרט.

הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ה-75 ב-16 בפברואר 2025.

## רקע
ליאת אצילי, מורה להיסטוריה בת 49 ואם לשלושה, נחטפה מקיבוצה בטבח שבעה באוקטובר. הוריה יהודה וחיה ביינין התמודדו עם החרדה לגורלה ופעלו לשחררה. בעלה, אביב אצילי, נפל בקרב על הקיבוץ וגופתו חולצה במבצע צבאי ב-11 ביוני 2025. ליאת שוחררה בעסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס (2023).

## הפקת הסרט
ברנדון קריימר, קרוב משפחה רחוק של ליאת, החל לתעד בעקבות חטיפתה של ליאת אצילי מביתה בניר עוז, כשאביה נסע לארצות הברית כדי לפעול לשחרורה.

## הוצאת הסרט
הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ה-75 ב-16 בפברואר 2025.

הסרט זכה בפרס הדוקו הטוב ביותר בפסטיבל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קטגוריה:סרטי מלחמת חרבות ברזל