רוברט צ'יימברס

**רוברט צ'יימברס** (באנגלית: **Robert Chambers**; 10 ביולי 1802 – 17 במרץ 1871) היה מוציא לאור סקוטי, גאולוג, הוגה דעות אבולוציוני, סופר ועורך כתב עת, שכמו אחיו הבכור ושותפו העסקי ויליאם צ'יימברס היה בעל השפעה בחוגים מדעיים ופוליטיים של אמצע המאה ה-19.

צ'יימברס היה פרנולוג בחברה הפרנולוגית של אדינבורו. הוא היה המחבר האנונימי של "ממצאים של ההיסטוריה הטבעית של הבריאה", שהיה כל כך שנוי במחלוקת עד כי מחברו לא הוכר עד לאחר מותו.

## ראשית חייו
צ'יימברס נולד בעיירה פיבלס (Peebles) שבגבול סקוטלנד לז'אן גיבסון (בערך 1781–1843) וג'יימס צ'יימברס, יצרן כותנה. הוא היה בנם השני מבין שישה ילדים. העיירה השתנתה מעט במשך מאות שנים. בעיירה היו חלקים ישנים וחדשים, שבכל אחד רחוב בודד או מעט יותר. העיירה הייתה מיושבת בעיקר על ידי אורגים ופועלים שהתגוררו בבקתות קש. ביתם בעל גג הצפחה נבנה על ידי האב כמתנת חתונה לבנו, וקומת הקרקע שימשה כבית המלאכה המשפחתי.

ספרייה קטנה שנדדה בעיירה, בניהולו של אלכסנדר אלדר, הפגישה את רוברט עם ספרים ופיתחה את תחומי העניין הספרותיים שלו בצעירותו. אביו נהג לקנות ספרים לספרייה המשפחתית, ויום אחד רוברט מצא סט של המהדורה הרביעית של האנציקלופדיה בריטניקה מוסתרת בתיבה בעליית הגג. הוא קרא אותה בשקיקה במשך שנים רבות. סמוך לסוף חייו, נזכר צ'יימברס שהרגיש "הכרת תודה עמוקה על כך שקיים אוסף כל כך נוח של ידע אנושי, ושכאן הוא פרוס לפניי כמו שולחן מלא היטב". אחיו הבכור של רוברט, ויליאם, סיפר שעבור רוברט, "רכישת הידע הייתה ההנאה הארצית הגבוהה ביותר שלו".

רוברט נשלח לבתי ספר מקומיים והראה טעם ויכולת ספרותית, אם כי מצא את לימודיו חסרי השראה. החינוך שלו היה אופייני לימים ההם. בית הספר הכפרי, בניהולו של ג'יימס גריי, לימד את הבנים קריאה, כתיבה, ובתשלום נוסף, חשבון. בבית הספר התיכון למדו קלאסיקה - לטינית ויוונית עתיקה - ומעט חיבור אנגלי. בנים הציקו זה לזה והמורה הטיל ענישה גופנית בכיתה על התנהגות סוררת. אף על פי שלא קיבל השראה מבית הספר, רוברט פיצה על כך אצל מוכר הספרים.

רוברט ויליאם נולדו עם שש אצבעות בכל יד ושש אצבעות בכל רגל. הוריהם ניסו לתקן את החריגה הזו באמצעות ניתוחים. הניתוח של ויליאם הצליח אך רוברט נותר צולע חלקית. כשנערים אחרים שיחקו בחוץ, רוברט הסתפק בלימודים ובקריאה מספריו.

רוברט עלה על אחיו הבכור בחינוכו, שאותו המשיך שנים מעבר לוויליאם. רוברט היה מיועד לכמורה, אבל בגיל חמש עשרה עזב את הקריירה המיועדת הזו. הגעתו של נול הכוח איימה לפתע על עסקי הכותנה של ג'יימס צ'יימברס, ואילצה אותו לסגור אותו ולהפוך למוכר בגדים. ג'יימס החל להתרועע עם שבויי מלחמה צרפתים ששוחררו והוצבו בפיבל. לרוע המזל, הוא נתן לגולים אלה אשראי רב, וכאשר הועברו בפתאומיות נאלץ להכריז על פשיטת רגל. המשפחה עברה לאדינבורו ב-1813. רוברט המשיך את לימודיו בבית הספר התיכון, וויליאם הפך לשוליית מוכר ספרים. בשנת 1818, רוברט, שהיה בן שש עשרה, החל עסק משלו כשומר ספרים בלייט ווק (Leith Walk). בהתחלה, כל המלאי שלו היה מורכב מספרים ישנים של אביו, שלושה עשר מטרים של שטח מדף, שהיו שווים כמה לירות. עד סוף השנה הראשונה ערך סחורתו שלו עלה ל-12 לירות, וההצלחה הצנועה הגיעה בהדרגה.

### עבודות מוקדמות
בזמן שרוברט הקים עסק, אחיו ויליאם הרחיב את שלו על ידי רכישת בית דפוס תוצרת בית ופרסום חוברות וכן יצירת דפוס משלו. זמן קצר לאחר מכן, רוברט ו-ויליאם החליטו לאחד כוחות - רוברט כתב ו-ויליאם הדפיס. המיזם המשותף הראשון שלהם היה סדרת מגזינים בשם הקליידוסקופ, או שעשועים ספרותיים של אדינבורו, שנמכרה בשלושה פני. הוא הונפק מדי שבועיים בין 6 באוקטובר 1821 ל-12 בינואר 1822. אחריו הגיעו איורים של המחבר של ווייברלי (Waverley, 1822), שהציעו רישומים של אנשים שלהערכת רוברט היו השראה לכמה דמויות ביצירות הבדיוניות של וולטר סקוט. הספר האחרון שהודפס בעיתונו של ויליאם היה מסורות אדינבורו (1824), שנבע מהעניין הנלהב של רוברט בהיסטוריה ובעתיקות של אדינבורו. לכך נוספו כרכי הליכה באדינבורו (Walks in Edinburgh, 1825), חריזה פופולרית של סקוטלנד (Popular Rhymes of Scotland, 1826) ותמונתה של סקוטלנד (Picture of Scotland, 1826). לאחר מכן פרסם חמישה כרכים של היסטוריה סקוטית, חלק מ"האוסף של קונסטבל". בשנת 1832 חיבר את העיתון "בעל הגאזט של סקוטלנד" (Gazetteer of Scotland).

ספרים אלה זיכו אותו באישורו ובידידותו האישית של וולטר סקוט. לאחר מותו של סקוט, רוברט ספד לו על ידי כתיבת חייו של סר וולטר סקוט (1832). רוברט כתב גם היסטוריה של המרידות בסקוטלנד מ-1638 עד 1745 (5 כרכים, 1828) ועוד יצירות רבות נוספות על מסורות סקוטלנד וסקוטלנד.

## נישואין
ב-7 בדצמבר 1829 התחתן רוברט עם אן קירקווד, בתם היחידה של ג'יין וג'ון קירקווד. היו להם 14 ילדים, שלושה מהם מתו בינקותם. למעט שלושת אלו, ילדיהם היו רוברט (רוברט צ'יימברס ג'וניור), נינה (גברת פרדריק להמן, ואמו של רודולף צ'יימברס להמן), מרי (גברת אלכסנדר מקנזי אדוארדס, אמו של הסאטיריקן בוב אדוארדס), אן (גברת דווי), אמה של מני מיוריאל דווי), ג'נט, אליזה (גברת ויליאם אוברנד פריסטלי), אמיליה (גברת רודולף להמן), ג'יימס, ויליאם, פיבי (גברת זייגלר), ואליס.

## ויליאם ורוברט צ'יימברס
ממוזער|21 בנובמבר 1840, עותק של כתב העת של אדינבורו של צ'יימברס
בתחילת 1832, אחיו של רוברט, ויליאם צ'יימברס, פתח פרסום שבועי בשם Chambers's Edinburgh Journal, שזכה במהירות לתפוצה גדולה. רוברט היה בהתחלה רק תורם חומר, אבל אחרי 14 כרכים שהופיעו, הוא הפך לעורך משותף עם אחיו, ושיתוף הפעולה שלו תרם אולי יותר מכל דבר אחר להצלחת כתב העת. שני האחים התאחדו בסופו של דבר כשותפים בחברת הוצאת הספרים ויליאם ורוברט צ'יימברס (W. &amp;amp; R. Chambers Publishers).

באותו זמן רוברט ניהל חנות ספרים וספרייה ניידת מרחוב האנובר 48 עם אחיו הצעיר, ג'יימס צ'יימברס. בינתיים, ויליאם ניהל את החנות שלו ברחוב ברוטון 47. רוברט התגורר קרוב לחנות, ברחוב אלדר 27, בניין שנהרס בשנות ה-60 כדי לשפר את הגישה לתחנת האוטובוסים של אדינבורו.

בין היצירות שרוברט היה מחברן במלואן או בחלקן, היו המילון הביוגרפי של הסקוטים הבולטים (4 כרכים, גלאזגו, 1832–1835), ה[אנ]ציקלופדיה של ספרות אנגלית (1844), חייו ויצירותיו של רוברט ברנס (4 כרכים, 1851), שולי הים העתיקים (1848), דברי הימים המקומיים של סקוטלנד (1859–1861) וספר הימים (2 כרכים, 1862–1864).

האנציקלופדיה של צ'יימברס (1859–1868), עם ד"ר אנדרו פינדלייטר כעורך, נכתבה תחת פיקוחם של האחים ויליאם ורוברט. ה-Cyclopadia of English Literature מכילה סדרה של תמציות ממיטב המחברים של כל תקופה, "הממוקמים בהיסטוריה ביוגרפית וביקורתית של הספרות עצמה". למען הספר חיי ברנס ערך צ'יימברס חקירות מקוריות שקדניות, ואסף עובדות רבות שלא נרשמו עד אז מאחותו של המשורר, גב' בג (Begg), שלרווחתה הוקדשו כל רווחי העבודה.

## שרידים מן ההיסטוריה הטבעית של הבריאה
במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 גילה צ'יימברס עניין בתחום הגאולוגיה שהתרחב אז במהירות, ונבחר לעמית באגודה הגאולוגית של לונדון ב-1844. לפני כן נבחר כחבר בחברה המלכותית של אדינבורו ב-1840, שחיברה אותו באמצעות התכתבות עם מדענים רבים. מאוחר יותר נזכר ויליאם כי "מוחו היה עסוק בתיאוריות ספקולטיביות שהביאו אותו לתקשורת עם סר צ'ארלס בל, ג'ורג' קומב, אחיו ד"ר אנדרו קומב, ד"ר ניל ארנוט, פרופסור אדוארד פורבס, ד"ר סמואל בראון והוגים אחרים, בנושאי על פיזיולוגיה ופילוסופיה נפשית". בשנת 1848 פרסם צ'יימברס את ספרו הגאולוגי הראשון על שולי הים העתיקים. מאוחר יותר סייר בסקנדינביה ובקנדה למטרת חקר גאולוגי. תוצאות מסעותיו פורסמו ב"שרידים של צפון אירופה (Tracings of the North of Europe, 1851) וב"שרידים של איסלנד ואיי פארו" (Tracings in Iceland and the Faroe Islands, 1856).

ספרו הפופולרי ביותר, שהושפע ממחקריו הגאולוגיים והתעניינותו בתיאוריות ספקולטיביות, היה יצירה שאליה מעולם לא צירף את שמו בגלוי. בשנת 1844 השלים צ'יימברס את ההכתבה של שרידים מן ההיסטוריה הטבעית של הבריאה (Vestiges of the Natural History of Creation) שלו לאשתו, אן קירקווד, כשהחלים מהדיכאון בבית הנופש שלו בסנט אנדרוס. ייתכן שכתיבת הספר שימשה למטרה טיפולית. צ'יימברס היה פרנולוג נלהב באדינבורו בשנות ה-30 של המאה ה-19, וספרו זה שנכתב בעילום שם הפך לרב מכר בינלאומי ולבעל השפעה ציבורית רבה, בהמשך ל"מבנה האדם" (Constitution of Man) של קומב (1828) ולפני "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין ב-1859. המהדורה הראשונה של שרידי ההיסטוריה הטבעית של הבריאה יצאה לאור ב-1844 ופורסמה בעילום שם. אנונימיות ספרותית לא הייתה נדירה באותה תקופה, במיוחד בעיתונות התקופתית. עם זאת, בז'אנר המדע, האנונימיות הייתה נדירה במיוחד, בשל העובדה שכותבי מדע בדרך כלל רצו לקחת קרדיט על עבודתם כדי לתבוע עדיפות לממצאים שלהם.

הסיבה לאנונימיות של צ'יימברס הייתה ברורה. הספר טען לתפיסה התפתחותית של הקוסמוס המשלבת אבולוציה של כוכבים עם התמרה מתקדמת של מינים ברוח התאוריה של ז'אן-בטיסט דה לאמארק הצרפתי המנוח. לאמארק הוכפש בקרב אינטלקטואלים, ותיאוריות אבולוציוניות היו לא פופולריות, למעט בקרב רדיקלים פוליטיים ומטריאליסטים. אולם צ'יימברס ניסה להרחיק במפורש את התיאוריה שלו מזו של לאמארק על ידי ניסיון לשלול מהמנגנון האבולוציוני של לאמארק כל סבירות. "ייתכן שרצונות והפעלת היכולות נכנסו בדרך כלשהי לייצור התופעות ששקלנו עליהן; אבל בהחלט לא בדרך שהציע לאמארק, שכל הרעיון שלו לא מספיק כדי להסביר את עלייתן של הממלכות האורגניות, עד כדי כך שנוכל להציב אותה ברחמים בין שטויות החכמים." בנוסף, עבודתו הייתה יותר סוחפת בהיקפה מאלה של כל קודמיו. "הספר, למיטב ידיעתי", הוא כותב בפרק הסיום, "הוא הניסיון הראשון לחבר בין מדעי הטבע בתולדות הבריאה".

צ'יימברס היה מודע לסערה שכנראה תתעורר בעקבות עיסוקו בנושא, ולא רצה לערב את חברת ההוצאה שלו ושל אחיו בשערורייה. הסדרי הפרסום, לפיכך, נעשו באמצעות אלכסנדר אירלנד, חבר ממנצ'סטר. כדי למנוע גילויים לא רצויים, צ'יימברס חשף את יצירתו רק לארבעה אנשים: אשתו, אחיו ויליאם, אירלנד ואחיינו של ג'ורג' קומב, רוברט קוקס. כל ההתכתבות אל צ'יימברס וממנה עברה דרך ידיו של אירלנד, וכל המכתבים וכתבי היד הועתקו בצייתנות בידיה של גברת צ'יימברס כדי למנוע אפשרות שמישהו יזהה את כתב ידו של רוברט.

צ'יימברס רמז לכך שאלוהים עלול שלא לקיים באופן פעיל את ההיררכיות הטבעיות והחברתיות. בכך הספר איים על הסדר החברתי ויכול היה לספק תחמושת לצ'רטיסטים ומהפכנים. אנשי דת וחוקרי טבע אנגליקניים תקפו את הספר. הגאולוג אדם סדג'וויק חזה "חורבן ובלבול באמונה", וחשש שאם הספר ייקלט על ידי מעמד הפועלים, הוא "יערער את כל המרקם המוסרי והחברתי" ויביא ל"מחלוקת ומהומה קטלנית". לעומת זאת, קווייקרים ואוניטארים רבים אהבו את הספר. הפיזיולוג היוניטרי ויליאם בנג'מין קרפנטר כינה אותו "ספר מאוד יפה ומעניין", ועזר לצ'יימברס לתקן מהדורות מאוחרות. המבקרים הודו לאלוהים על כך שהמחבר התחיל "בבורות ויומרנות", שכן הגרסאות המתוקנות "היו מסוכנות הרבה יותר". עם זאת, הספר עורר סנסציה ופורסם במהירות במספר מהדורות. הוא הביא לדיון נרחב באבולוציה בציבור ובעיתונות, עד הסלונים של החברה הגבוהה.

## פעילויות אחרות
צ'יימברס נשא הרצאה על חופים עתיקים בפגישה של האגודה הבריטית לקידום המדע באוקספורד במאי 1847. אנדרו קרומבי רמזי דיווח כי צ'יימברס "דחף את מסקנותיו בפירוט בלתי מוצדק וקיבל טיפול גס בגלל זה על ידי בקלנד, דה לה בש, סדג'וויק, מורצ'יסון ולייל. האחרון אמר לי אחר כך שהוא עשה זאת בכוונה כדי ש[צ'יימברס] יראה שהנימוקים בסגנון של מחבר הספר Vestiges לא יהיו נסבלים בקרב אנשי מדע".

סמואל וילברפורס, בישוף אוקספורד, השתמש בדרשתו בכנסיית סנט מרי על "הדרך השגויה לעשות מדע" כדי להעביר מתקפה עוקצנית שכוונה לצ'יימברס. הכנסייה, "צפופה עד מחנק" בגאולוגים, אסטרונומים וזואולוגים, שמעה התבטאויות על "מלומד למחצה" שפותה על ידי "הפיתוי המלוכלך" של ספקולציות המחפשות יקום, יקום המקיים את עצמו ב"רוח לועגת של חוסר אמונה", והראה כישלון בהבנת "אופני פעולתו של הבורא" או בעמידה באחריות של ג'נטלמן. צ'יימברס גינה זאת כניסיון לחנוק את הדעה המתקדמת, אבל אחרים חשבו שהוא כנראה הלך הביתה "בהרגשה של קדוש מעונה".

בסתיו 1848 הציג צ'יימברס את עצמו כמועמד לתפקיד המנהלי של הלורד פרובוסט מאדינבורו. העיתוי היה גרוע במיוחד, כאשר אחרים חיפשו כל אמצעי אפשרי להכפיש את דמותו. יריביו מצאו את ההזדמנות המושלמת לעשות זאת בהאשמות שהוא מחבר ה-Vestiges המושמץ.

שנים לאחר מכן, ויליאם צ'יימברס, ב"זכרונותיו של רוברט צ'יימברס", עדיין נשבע לסודיות למרות פטירת אחיו, הזכיר את Vestiges בקשר לפרשה זו: "[רוברט] אולי היה בטוח ששמועה לפיה הוא היה המחבר של 'שרידי ההיסטוריה הטבעית של הבריאה' ישמש רק כעדות לחסרונו, ושכל דבר שיאמר בנושא לא יהיה מועיל".

רוברט הסיר את מועמדותו בשאט נפש.

בשנת 1851 צ'יימברס היה אחד מקבוצת סופרים שהצטרפו למוציא לאור ג'ון צ'פמן בחיזוק מחודש של ה-Westminster Review כספינת דגל של מחשבה חופשית ורפורמה, תוך הפצת רעיונות האבולוציה.

רוברט צ'יימברס היה שחקן גולף ונבחר לחבר כבוד של מועדון הגולף מוסלבורג (כיום מועדון הגולף המלכותי מוסלבורג) ב-1833. בנו, שהגיע בעקבותיו לעסקי ההוצאה לאור, היה שחקן בעל שם והפך לאלוף גולף ב-1858 כחבר באגודת הגולף של ברונטספילד לינקס.

## ספר הימים
ממוזער|קברו של רוברט צ'יימברס, חצר הכנסייה של קתדרלת סנט אנדרוס
ספר הימים היה הפרסום הגדול האחרון של צ'יימברס, ואולי המשוכלל ביותר שלו. היה זה אוסף כתבים עתיקים פופולריים בקשר ללוח השנה, ויש להניח שעמלו המופרז על ספר זה זירז את מותו. שנתיים לפני כן, אוניברסיטת סנט אנדרוז העניקה לו את התואר דוקטור למשפטים, והוא נבחר כחבר במועדון אתנאום בלונדון.

## מותו
רוברט צ'יימברס מת ב-17 במרץ 1871 בסנט אנדרוז. הוא נקבר באדמת הקבורה של הקתדרלה בחלק הפנימי של כנסיית סנט רגולוס הישנה, לפי רצונו. הקבר נמצא בקיר הדרומי של המבנה ומחובר לחלק נטול הגג, ממזרח למגדל. ויליאם הקים לזכרו חלון זיכרון בקתדרלת סנט ג'יילס לצד חלון גדול יותר שהוקדש לוויליאם עצמו, חלון שהוצב בזמן שחזור הקתדרלה. צמד החלונות שוכנים בטרנספט הצפוני.

## לאחר מותו
שנה לאחר מותו של רוברט, פרסם אחיו ויליאם ביוגרפיה תחת הכותרת "זכרונותיו של רוברט צ'יימברס; עם זכרונות אוטוביוגרפיים של ויליאם צ'יימברס" (Memoir of Robert Chambers; With Autobiographical Reminiscences of William Chambers). עם זאת, הספר לא חשף את רוברט כמחבר "שרידים" (Vestiges). מילטון מילהאוזר, בספרו "Just Before Darwin" משנת 1959, כתב על זיכרונותיו של ויליאם: "זיכרונותיו של רוברט צ'יימברס" שכתב אחיו באחווה היה עשוי להיות ביוגרפיה מצוינת לולא המחבר היה מעוניין לשמור את "שרידים" בסוד, ועוד סוד או שניים. למרות האינטליגנציה והאהדה של המחבר, השמטות כאלה יצרו בהכרח תמונה מעוותת" (עמ' 191, הערה 7). הספר מכיל זיכרונות מאת רוברט מראשית חייו, ואת שאר התיאורים השלים ויליאם.

בשנת 1884 הוציא אלכסנדר אירלנד את המהדורה ה-12 של Vestiges שבה רשום לבסוף צ'יימברס כמחבר, עם הקדמה על מחברו. אירלנד הרגיש שאין עוד סיבה להסתיר את שם המחבר.

## יצירותיו
### כתבים עיקריים
כתביו של צ'יימברס זמינים בפרויקט גוטנברג ().

* The Kaleidoscope, or Edinburgh Literary Amusement. October 1821 – January 1822.
* Illustrations of the Author of Waverley. 1822.
* 
* Notices of the Most Remarkable Fires with have Occurred in Edinburgh. 1825.
* Walks in Edinburgh. 1825.
* Popular Rhymes of Scotland. 1826.
* Picture of Scotland. 1827.
* History of the Rebellion of 1745. 1828.
* Scottish Ballads. 1829.
* Scottish Songs. 1829.
* The Picture of Stirling. 1830.
* Life of King James I. 1830.
* Gazetteer of Scotland (with William Chambers). 1832.
* Scottish Jests and Anecdotes. 1832.
* Life of Sir Walter Scott. 1832.
* History of Scotland. 1832.
* Reekiana, or Minor Antiquities of Edinburgh. 1833.
* Biographical Dictionary of Eminent Scotsmen. 1833–1835.
* Life and Works of Burns (based on Currie's edition). 1834.
* Jacobite Memoirs of the Rebellion. 1834.
* History of the English Language and Literature. 1835.
* Poems. 1835.
* The Land of Burns (with Professor John Wilson). 1840.
* Cyclopaedia of English Literature (with Robert Carruthers). 1840.
* History of the Rebellion of 1745. 1840.
* Vestiges of the Natural History of Creation (published anonymously). 1844.
* Twelve Romantic Scottish Ballads. 1844.
* Explanations: A Sequal (published anonymously). 1845.
* Select Writings of Robert Chambers, in seven volumes. 1847.
* Ancient Sea Margins. 1848.
* Tracings of the North of Europe. 1851.
* Life and Works of Robert Burns. 1851.
* Tracings of Iceland and the Faroe Islands. 1856.
* Domestic Annals of Scotland. 1859–1861.
* Sketch of the History of Edinburgh Theatre Royal. 1859.
* Memoirs of a Banking House, by Sir William Forbes (ed. R. Chambers). 1859.
* Edinburgh Papers. 1861.
* Songs of Scotland Prior to Burns. 1862.
* Preface to Daniel Dunglas Home: Incidents in My Life, first series. 1863.
* The Book of Days. 1864.
* Life of Smollett. 1867.
* Traditions of Edinburgh. 1868.
* The Threiplands of Fingask. 1880.


## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* Works by Robert Chambers at Google Books (סרוק מהמהדורות המאוירות המקוריות)
* Poems (1835), וכן Popular Rhymes, Fireside Stories, & Amusements of Scotland (1842), הטקסטים המלאים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוגרפים סקוטים
קטגוריה:צ'ארלס דרווין
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:ביולוגים בריטים
קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:היסטוריונים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1802
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1871
קטגוריה:חוקרי אבולוציה