open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי אוסטרליה–מונגוליה

**יחסי אוסטרליה–מונגוליה** הם יחסי החוץ בין אוסטרליה למונגוליה. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1972, עם קשרים המתמקדים בחינוך, כרייה, וסיוע התפתחותי.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|שגרירות מונגוליה בקנברה
אוסטרליה הכירה במונגוליה כעצמאית מרפובליקת סין (טאיוואן) רק בפברואר 1967, למרות התנגדויות טאיוואניות. מונגוליה הייתה המדינה הקומוניסטית השנייה שאוסטרליה הכירה בה אחרי ברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-15 בספטמבר 1972. מונגוליה פתחה שגרירות בקנברה בשנת 2008, ואילו אוסטרליה פתחה שגרירות באולן בטור בדצמבר 2015, וקודם לכן פתחה ועדת סחר אוסטרלית בשנת 2011.

המושל הכללי של אוסטרליה ביל היידן ביקר במונגוליה בשנת 1994, ונשיא מונגוליה פונסלמאגיין אוצ'ירבט ביקר באוסטרליה בשנת 1997.

בפברואר 2011, ראש ממשלת מונגוליה, Sühhbaataryn Batbold, הפך לראש הממשלה המונגולי הראשון שביקר באוסטרליה.

## הגירה
### אוסטרלים
בשנת 2013 דיווח "The Australian" כי יותר מ-650 אוסטרלים גרים במונגוליה, כאשר למעלה מ-45 עסקים מבצעים פעולות.

### מונגולים
במפקד הלאומי של מונגוליה בשנת 2010, תועדו 962 אזרחים מונגולים שהתגוררו באוסטרליה, בעוד שבשנת 2017 העיר השגריר האוסטרלי כי באוסטרליה למדו כ-2,000 סטודנטים מונגולים.

בשנת 2018, המחלקה האוסטרלית לענייני חוץ ומסחר העירה כי למעלה מ-7,000 סטודנטים מונגולים לומדים באוסטרליה.

## סיוע חיצוני
תוכנית הסיוע של אוסטרליה למונגוליה כוללת חינוך ותמיכה בענף הכרייה ובממשל, ובסך הכל הוקצו 10.9 מיליון דולר אוסטרלי לסיוע בתקופה 2017–2018.

למעלה מ-430 מלגות לתואר שני באוסטרליה במסגרת AusAID הוענקו למונגולים מאז תחילת התוכנית בשנת 1994.

## הגנה
מונגוליה וכוחות ההגנה של אוסטרליה שירתו יחד במלחמת עיראק, באפגניסטן וכן בפעולות שמירת שלום בדרום סודאן, קוסובו וסיירה לאון. אוסטרליה משתתפת בתרגילי שמירת השלום של Khaan Quest השנתיים המתארחים במונגוליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קסיוס אפרוניאנוס

**קסיוס אפרוניאנוס** (בלטינית: **Cassius Apronianus**) היה סנאטור רומאי שחי במאה ה-2 לספירה. הוא נשא לאישה את בתו של ההיסטוריון, הנואם, והפילוסוף היווני דיון כריסוסטומוס. בנם היה ההיסטוריון, הקונסול והסנטור קסיוס דיו.

אפרוניאנוס היה במקור מביתיניה (צפון מערב טורקיה כיום). הוא היה מושל הפרובינקיה ליקיה ופמפיליה  בסביבות שנת 179/180, ואז מושל הפרובינקיה קיליקיה  (דרום מזרח טורקיה כיום) סביב שנת 180 עד סביב שנת 183, שם הצטרף אליו בנו, דיו. אפרוניאנוס הפך לקונסול "מחליף" (suffectus) ככל הנראה בסביבות שנת 185, ולאחר מכן כיהן כמושל הפרובינקיה דלמטיה  (דלמטיה המודרנית, כיום בקרואטיה).

## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
שונא מתנות יחיה

**שונא מתנות יחיה** הוא ביטוי מקראי לפיו למי שמתרחק מקבלת מתנות תהיה תוספת חיים.

## מקור הביטוי והיחס אליו
מקורו של הביטוי בפסוק ב המבטא הנגדה בין מי שיש לו תאוות בצע לבין מי ששונא מתנות: .

הביטוי הובא ברמב"ם כדרגת צדיקים גדולים: 

כעין זאת הובא הביטוי בשולחן ערוך כמידת חסידות: 

כך מובא, למשל, בתלמוד על רבי זירא, שנהג לסרב לקבל מתנות בטענה שזו סגולה להאריך ימים שהרי שונא מתנות יחיה, אבל כאשר קראו לו לבית ריש גלותא היה מסכים לבוא, והסביר שבני ביתו של ריש גלותא מתכבדים בכך שהוא מגיע לביתם, וכבוד זה נחשב כתשלום.

## המעשה של "ארעא קמייתא"
מסופר על האמורא, רבי אבא, שהקדים את רב גידל בקניית קרקע שרב גידל כבר התעסק בקנייתה. המקרה הגיע לידיעתו של רבי יצחק נפחא, והוא שאל את רבי אבא: אם עני מהפך בחררה (עוגת קמח צלויה על גחלים), ובא אחר ולוקחה ממנו, מה הדין? רבי אבא ענה: הוא נקרא רשע. רבי אבא הסביר לרבי יצחק שהוא לא ידע שרב גידל כבר התחיל להתעסק בקניית קרקע זו, ועכשיו שהוא יודע את הרקע הוא מסכים לתת לו אותה במתנה אך לא למכרה לו, משום שמכירת הקרקע הראשונה ("ארעא קמייתא") נחשבת לסימן רע. רב גידל סירב לקבלה במתנה, על פי הפסוק במשלי "שונא מתנות יחיה". מאחר ששניהם סירבו להשתמש בקרקע, היא נשארה הפקר, והייתה מכונה "ארעא דרבנן" (הקרקע של הרבנים).

## בתרבות
לחני נחמיאס יש שיר בשם "שונא מתנות יחיה" בלחנו של אהרון פררה.

## קישורים חיצוניים

*שונא מתנות יחיה, שיעור באתר "עולמות"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:מתנה
קטגוריה:משלי
סחיטה (מיצוי)

ממוזער|מגרסה אוטומטית
**סחיטה** היא פעולה, שבה מחולצים נוזלים מן הצומח, ממאכלים כגון ירקות ופירות. הסחיטה עשויה להתבצע לכיוונו של כלי קיבולת מסוים, כגון כוס או בקבוק או קערה, והצטברות הנוזל בכלי הקיבולת יכולה להיקרא מיץ. סחיטה היא תולדה של דש, אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת ולכן היא אסורה בשבת.

## באופן כללי
ישנן שיטות רבות, שבהן ניתן לסחוט נוזלים מצמח מסוים, החל מסחיטת פירות באופן ידני ועד לסחיטה באמצעות ציוד תעשייתי. סחיטה היא בדרך כלל השיטה המועדפת לצריכת כמויות גדולות של תוצרת מיצים במהירות, ולעיתים קרובות היא נעשית באופן יעיל יותר באמצעות מכשיר ביתי, הנקרא מסחטה, שבה שמים את הפרי בחרוט, ואותו מועכים בעזרת ידית המסחטה. לאחר מכן, יש להוציא את שאריות הקליפה. בנוסף למסחטות ידניות, ישנן מסחטות אוטומטיות, שפעולתן מבוססת על שימוש בחשמל.

## שיטות
לאורך ההיסטוריה, פותחו שיטות שונות של סחיטת פירות וירקות מן הצומח, כגון: כלים ידניים בצורת חבית, מטחנות המופעלות בעזרת יד וקונוסים הפוכים בהם אפשר למעוך את הפרי. אולם, בסחטנים של היום ניתן להשתמש בעזרת ידית, ואף קיימים סחטנים אלקטרונים, שפעולתם החשמלית מתבססת על 200 עד 1000 או יותר וואט. ישנם מספר סוגים של סחטנים אלקטרונים, וכל אחד מהם מתאפיין בצורה שונה של פעולת הסחיטה.
* **לועס (באנגלית: Masticating)** משתמש בהילוך יחיד המנוע בצורה ידנית; פעולה איטית יותר; לישה וטוחנת פריטים המונחים בחרוט
* **צנטריפוגלי (באנגלית: Centrifugal)** משתמש בלהב מסתובב בדומה לסל מגורד; טוחן במהירות פריטים וזורק עיסה בכלי קיבול
* **רוטט (באנגלית: Triturating)** משתמש בהילוכים תאומים; פועל באופן איטי יותר; לעיתים קרובות יש מספר שימושים

## ראו גם
* דריכת ענבים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיצים
קטגוריה:שיטות בישול
שיווק גרילה

**שיווק גרילה** (שנקרא גם "**פרסום גרילה**" או "**קמפיין גרילה**") היא טקטיקה שיווקית בה חברה (לרוב מסחרית) משתמשת בפעולות ייחודיות, מפתיעות ושאינן שגרתיות על מנת לקדם מוצר או שירות.

היא נחשבת לאחת הטכניקות העקיפות בעולם השיווק הוויראלי.

השוני בה משאר שיטות השיווק המסורתיות נובע מכך שבטכניקה שיווקית זו מסתמכת החברה לרוב על אינטראקציה אישית, אופי הפרסום הוא בעל תקציב קטן יותר משיווק מסורתי, מתמקד בקבוצות קטנות וממוקדות של אנשי שיווק אשר אחראים להפיץ את המוצר או השירות במיקום מסוים ולא באמצעות מסעות פרסום תקשורתיים נרחבים.

## תהליך
חברות המשתמשות בשיווק גרילה מסתמכות על קידום המכירות הפנימיות שלהן כדי להפיץ באמצעות שיווק ויראלי, או מפה לאוזן וכך להחיל את השמועה, ליצור הד ברשת שהמטרה לבסוף היא להגיע לקהל רחב יותר בחינם.

חיבור לרגשות הצרכן הוא המפתח לשיווק גרילה מוצלח. השימוש בטקטיקה זו אינו מיועד לכל סוגי הסחורות והשירותים, משתמשים בו בייחוד למוצרים "נועזים" יותר. וממקדים צרכנים צעירים בעלי סיכוי גבוה יותר להגיב בחיוב.

שיווק גרילה מתרחש במקומות ציבוריים המציעים קהל גדול ככל האפשר, כגון רחובות, קונצרטים, פארקים ציבוריים, אירועי ספורט, פסטיבלים, חופים, מרכזי קניות ורלוונטי במיוחד כיום לרשת האינטרנט. מרכיב מרכזי בשיווק גרילה הוא בחירת הזמן והמקום המתאימים לניהול מסע פרסום כדי להימנע מבעיות משפטיות אפשריות.

שיווק גרילה יכול להיות מקורה, בחוץ, בסמוך לאירועים או חוויתי, אשר נועד לגרום לציבור לתקשר עם מותג.

## שיטות מפתח
בשיווק גרילה יוצרים ומשתמשים בשיטות חדשניות, שאינן שגרתיות ולעיתים נחשבות לאגרסיביות במטרה להגביר את המכירות או למשוך עניין במותג או בעסק.

שיטות אלה הן לרוב בעלות נמוכה ולעיתים אפסית וכוללות שימוש נרחב באינטראקציות אישיות יותר באמצעות הודעות ופרסומים ויראליים ברשתות חברתיות.**דוגמה:**

משווק אנונימי יוצר 3 משתמשים ברשת חברתית, הראשון: משתמש א' - מעלה פרסום ובו הוא מבקש המלצה על מוצר מסוים המבצע פעולה מסוימת.

אותו המשווק יוצר משתמש ב' באותה רשת חברתית. הוא עונה למשתמש א' ונותן לו המלצה על מוצר המבצע את אותה פעולה, משתמש ג' - חווה דעתו החיובית גם כן וכך מתחיל דיון בעל אופי ויראלי אשר מטרתו היא פרסום המוצר אותו מקדם המשווק.

## ההיסטוריה של שיווק הגרילה
שיווק גרילה הוא תוצר של המעבר למדיה אלקטרונית משיווק דפוס, רדיו וטלוויזיה מסורתי.

שיטת שיווק זו החלה לתפוס תאוצה במרחב האינטרנטי בבלוגים פורומים ובחדרי הצ'ט של תחילת שנות ה-2000 וצברה פופולריות עם עלייתן של הטכנולוגיות הניידות ואופיו של החיבור בין המשתמשים, מכיוון שכיום החיבוריות לרשת מתבצעת בקלות מכל מקום, התעצמו היכולות להגביר את המסרים ולהתמקד בקבוצות יעד של צרכנים (לפי קבוצות, דפים ותחומי עניין).

הביטוי נטבע על ידי ג'יי קונרד לוינסון בספרו מ-1984 "שיווק גרילה". מטרתו היא ליצור "באז" (הד) על מוצר או מותג באופן שיגביר את הסבירות שצרכן ירכוש את המוצר או השירות, או שישוחח על כך עם קונים פוטנציאליים אחרים.

שיווק גרילה עשוי להיות יעיל עבור עסקים קטנים, אם הם מעלים בידם ליצור הד שיווקי משמעותי.

## לקריאה נוספת

* 
* 

* ספריו של ג'יי קונרד לוינסון בWebarchive (גרסאות מלאות)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיווק באינטרנט
קטגוריה:שיווק
מנה ברטו

**ז'ואאו דה דאוס מנה ברטו** (בפורטוגזית: **João de Deus Mena Barreto**; 30 ביולי 1874 – 25 במרץ 1933) היה איש צבא ומדינאי ברזילאי. היה מבין ראשי ההנהגה של החונטה הצבאית הברזילאית אשר בשנת 1930 ביצעה הפיכה שלטונית שהדיחה את וושינגטון לואיס מהנשיאות והחליפה אותו במועמד לנשיאות ז'טוליו ורגאס, שהיה מקורב לחוגים פנימיים בתוך הכוחות המזוינים של ברזיל.

## ביוגרפיה
מקורו של ברטו בחבל ריו גראנדה דו סול. ברטו היה יליד פורטו אלגרה, האימפריה הברזילאית, בשנת 1874. אביו היה הפילדמרשל חוסה לואיש מנה ברטו ששירת בצבא ברזיל בסדרת מאבקים צבאיים, הגדול שבהם היה מלחמת הברית המשולשת. ברטו התחנך בבית ספר צבאי עד שנת 1893, עת החל בשירות צבאי פעיל. הוא הועלה בדרגות הצבא עם השנים והפך ליועצו המקורב של דודו, שכיהן בתפקיד שר המלחמה הברזילאי בממשלתו של ארמס דה פונסקה. בשנת 1918, בדרגת קולונל, מונה למפקד בריגדת הרגלים המוצבת בבירה ריו דה ז'ניירו.

לנוכח חוסר יציבות שלטונית ותסיסה אזרחית גוברת שהתנגדה לשלטון האוליגרכים של סאו פאולו ומינאס ז'ראיס, ברטו החל לתכנן הפיכה צבאית שתביא סוף למשטר האוליגרכי בראשותו של וושינגטון לואיס. מהפכת 1930 כפי שהיא נודעה הביא לנפילת הממשלה האזרחית ומנעה את השבעתו של הנשיא הנבחר, ז'וליו פרסטס. ברטו החל ביחד עם שני מהמתכננים הראשיים האחרים של המהפכה, הגנרלים אוגוסטו פרגוזו ואיזאיאס דה נורוניה, בשלטון חונטה צבאית בברזיל שנמשך 11 ימים. לאחריהם הועברו כל סמכויות השלטון לידי הפוליטיקאי ז'טוליו ורגאס, שהעניק חנינה לשותפים במהפכה ושלט בברזיל שלטון דיקטטורי עד לשנת 1945.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזילאים
קטגוריה:אנשי צבא ברזילאים
קטגוריה:פוליטיקאים ברזילאים
קטגוריה:נשיאי ברזיל
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:נפטרים ב-1933
תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה

[ממוזער|שמאל|מבט כללי של תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה, 17-7במרץ 2019 (התערוכה ה־89), [לה גרנד-סאקונקס ]]
**תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה** (בצרפתית: Le **salon international de l'automobile de Genève**; בגרמנית: Der **Genfer Auto-Salon**; באיטלקית: Il **Salone dell'automobile di Ginevra**; באנגלית: The **Geneva International Motor Show**; בראשי תיבות: **GIMS**) היא תערוכת רכב שנתית המתקיימת במהלך חודש מרץ בז'נבה, שווייץ. התערוכה מאורגנת על ידי הארגון הבין-לאומי של יצרני הרכב  (OICA), והיא נחשבת לאחת התערוכות החשובות בתעשיית הרכב העולמית, אף על פי שבשווייץ לא קיימת תעשיית רכב.

התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1905. מאז שנת 1978 מתקיימת התערוכה במרכז הכנסים פאלאקספו  הממוקם בקרבת נמל התעופה הבין-לאומי של ז'נבה. בתערוכה אירחו כמעט את כל הדגמים העיקריים עם מנועי בעירה פנימית בהיסטוריה של הרכב, יחד עם מכוניות מונעות בנזין וקיטור מתחילת המאה ה־20. בתערוכה הוצגו מכוניות על אקזוטיות, הוכרזו אבות טיפוס, מכונית השנה באירופה, ציוד חדש, פריצות דרך טכניות, שותפויות בין-לאומיות וכן התקימו דיונים בתחומי תעשיית יצרני כלי הרכב העולמית והחידושים שלה.

## ביטול תערוכת ז'נבה 2020–2021
מגפת הקורונה הובילה לביטול התערוכה בשנת 2020, שהייתה אמורה להיות הפעם ה־90 בה מתקיימת התערוכה. תערוכת ז'נבה 2020 התקיימה דרך הרשת, שם היצרניות הציגו את המכוניות החדשות או המחודשות שלהם. גם בשנת 2021 לא התקיימה התערוכה, מארגני התערוכה התלבטו אם לערוך אותה גם בשנת 2022, עקב יצרניות שלא הבטיחו לדוכנים ב-2022, לאחר מכן הודיעו מארגני התערוכה כי היא תחזור ב-2022. בעקבות ביטול התערוכה ב-2020 הודיעה קרן "סלון אינטרנשיונל דה ל'אוטמוביל", שניהלה את התערוכה, על סגירתה והעברת כלל הפעילות שלהם לחברה שמפעילה את מרכז הכנסים.

באוקטובר 2021 הודיעו מארגני התערוכה כי גם בשנת 2022 היא לא תתקיים עקב נגיף הקורונה.

### תחומי התערוכה
* מכוניות, 3 או 4 גלגלים ומעלה
* מכוניות חשמליות ומכוניות מונעות אלטרנטיביות
* תכנון ועיצוב מכוניות, הנדסה ומערכות רכב
* אביזרים וחלקי חילוף למכוניות
* ציוד מוסכים לתיקון ותחזוקה של מנועי מכוניות
* כוונון מכוניות
* יצרני ציוד מקורי
* מוצרים ושירותים שונים הקשורים לתעשיית הרכב
* אנימציה / אטרקציות

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

ז'נבה
קטגוריה:ז'נבה
קטגוריה:שווייץ: תחבורה
יחסי האיחוד האירופי – תוניסיה

**יחסי האיחוד האירופי–תוניסיה** (בערבית: **علاقات تونس والاتحاد الأوروبي**; באנגלית: **Tunisia–European Union relations**) הם יחסי החוץ הדיפלומטיים, הכלכליים, התרבותיים וההיסטוריים שבין רפובליקת תוניסיה לאיחוד האירופי.

## היסטוריה
בשנת 1976 כעשור לאחר שעזבה צרפת את תוניסיה וזאת זכתה בעצמאות, הקהילה הכלכלית האירופית התחילה באופן רשמי לקיים יחסים דיפלומטיים עם המדינה.

הסכם כלכלי ראשון בין תוניסיה לאיחוד נחתם בשנת 1995, כחלק מהתקרבות תוניסיה אל המערב תחת שלטון זין אל-עאבדין בן עלי. כחלק מההסכם נוסד איגוד מקצועי בשיתוף ממשלות תוניסיה והאיחוד, וב-14 ביולי 1998 מתקיים המפגש הראשון של הנהלת האיגוד בעיר בריסל, בלגיה, בירת האיחוד. בראש האיגוד עמד בן מוסטפא, דאז שר החוץ של תוניסיה.

בשנת 2011, לאחר שעברה תוניסיה את המהפכה, ראש הממשלה הזמני של המדינה קיים פגישה עם בכירים באיחוד לגבי המשך היחסים. מאז פרוץ המהפכה וכינון דמוקרטיה יציבה בתוניסיה, הסיוע של האיחוד האירופי למדינה הפריקאית גדל באופן דרמטי.

ב-3 במרץ 2014 חתמו האיחוד האירופי ותוניסיה על הסכם שיתוף פעולה בנוגע למשבר ההגירה באירופה, כאשר מהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה ולוב הגיעו באופן לא חוקי לתוניסיה ולמדינות האיחוד. ההסכמים נועדו לפשט את תהליך קבלת אשרות השהייה במדינות ולמנוע גירוש מהגרים לא הכרחי.

ב-13 באוקטובר 2015 החל משא ומתן בין תוניסיה לאיחוד לגבי כניסת תוניסיה לאזור הסחר החופשי האירופאי.

ב-29 בספטמבר 2016 פרסם האיחוד האירופי פרויקט 'תקשורת משותפת' המחזק את תמיכת האיחוד בתוניסיה. מעט בהמשך השנה חותמות תוניסיה והאיחוד על הסכם נוסף לטובת כלכלת תוניסיה.

## מסחר
האיחוד האירופי הוא שותף המסחר הגדול ביותר של תוניסיה, אף מעבר לכל מדינה ערבית אחרת. יותר מ-75% מהיצוא של תוניסיה מיועד לאיחוד האירופי ויותר ממחצית הייבוא של תוניסיה מגיע מהאיחוד האירופי. בשנת 2017 הסתכם שווי הסחר בין שתי המדינות בכ-20.5 מיליארד אירו. בין תוניסיה לאיחוד האירופי מספר קשרים כלכליים הכובלים אותם זו לזה, בהם הסכם הסחר משנת 2009 והתוכנית התוניסאית התשיעית.

## מימון וסיוע
תוניסיה היא המדינה שמקבלת הכי הרבה סיוע כלכלי, חברתי, פוליטי ודיפלומטי מהאיחוד האירופי במסגרת מדיניות השכנות האירופית; האיחוד האירופי "מספק תמיכה לתוניסיה בתחומי החינוך, הכשרה ומחקר; תרבות ותקשורת; הגירה ומבקשי מקלט; משפטים, פוליטיקה וביטחון; סביבה, שינויי אקלים ואנרגיה".

בנוסף למימון הסיוע למהגרים, תוניסיה נהנית מכמה פרויקטים אחרים במימון האיחוד האירופי, כגון "European Instrument for Democracy and Human Rights", "Instrument contributing to Stability and Peace" ו-"Development Cooperation Instrument". תוניסיה היא מדינה חברה בתוכנית "Horizon Europe" של האיחוד.

מרב ההשקעות החיצוניות של האיחוד בתוניסיה מבחינה כספית בלבד מתורגמות למפעלי תעשייה, לרוב טקסטיל והלבשה.

## קישורים חיצוניים
* "תוניסיה" באתר הרשמי של האיחוד האירופי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אגם מאנאפורי

**אגם מאנאפורי** (באנגלית: **Lake Manapouri**) ממוקם באי הדרומי של ניו זילנד. האגם הוא חלק מהפארק הלאומי פיורדלנד. עומקו של האגם הוא 444 מטרים, הוא האגם השני בעומקו בניו זילנד.

בסמוך לגדה המזרחית של האגם ממוקמת העיר הקטנה מאנאפורי.

## היסטוריה
שמו המקורי של האגם הוא רוטו-אוא (Roto-ua) שפירושו "האגם הגשום" במאורית. לאחר מכן שונה השם למוטוראו (Moturau) שפירושו "מאה איים". מאנאפורי הוא "האי בעל הלב הפועם" במאורית, בשל האמונה המקומית כי האגם נוצר משתי דמעות של שתי בנותיו של הצ'יף.

## תחנת הכוח מאנאפורי
באגם קיימת תחנת כוח הידרואלקטרית הגדולה בניו זילנד. התחנה ממוקמת בקצה המערבי של האגם, בפארק הלאומי פיורדלנד.

העבודות להקמת התחנה החלו בשנת 1964 בהשתתפות 1,800 פועלים וארכו שמונה שנים.

התחנה מייצרת בכל שנה חשמל המספק את התצרוכת של כ-619,000 משפחות במדינה.

## קישורים חיצוניים

* ארץ הפיורדים בניו זילנד, מסע אחר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנד: ימות ואגמים
ידידיה מונסונייגו (1906)

ממוזער|תצלום מצבת קברו בבית העלמין בפאס
רבי **ידידיה מונסונייגו** (ה'תרס"ו, 1906 – ה'תשנ"ד, 1994), היה פוסק הלכה, דיין והרב הראשי למרוקו, מחבר הספרים "פאת י"ם" ו"פרחי שושנים".

## ביוגרפיה
רבי ידידיה נולד בי"ב בניסן ה'תרס"ו (אפריל 1906) בעיר פאס שבמרוקו. אביו היה ר' אהרן מונסונייגו וסבו רבי יהושע מונסונייגו דיין בעיר, נצר לשושלת ארוכה של חכמים מקהילת המגורשים בפאס. הוא למד אצל חכמי פאס: רבי שלמה אבן דנאן ורבי מאיר ישראל, אשר היה רבו המובהק. בעודו צעיר למד את מלאכות השחיטה והמילה ועסק בהן.

בשנות השלושים לחייו מונה לדיין בעיר וזאן. לאחר כהונה של כארבע שנים בוזאן הוא עבר לכהן כדיין בעיר פאס לצד חביריו הדיינים הרב משה אבן דנאן והרב אהרן בוטבול. בין השנים ה'תש"ז (1947) ל-ה'תשט"ו (1955) השתתף כדיין בכינוסי מועצת הרבנים במרוקו, שמטרתם הייתה להתקין תקנות הנוגעות לחיים הדתיים של החברה והיחיד.

לפי דברי רבי יוסף בן נאים, בכל ערב שבת היה רבי ידידיה אוחז במנהג אבותיו ו. 

לצד עבודתו ברבנות והדיינות, הוא עסק בההדרה והדפסה של כתבי יד מאבות משפחתו.

עם עזיבתו של רבי שלום משאש את מרוקו, בשנת ה'תשל"ח (1978), המשיך אותו רבי ידידיה בתפקיד הרב הראשי והחזיק בתפקיד עד לפטירתו.

רבי ידידה נפטר ב-ד' באלול ה'תשנ"ד (אוגוסט 1994), ונטמן בבית הקברות היהודי בפאס לצד רבני המקום.

לאחר פטירתו ירש את תפקיד הרב הראשי בנו, רבי אהרון מונסונגו, וכיהן בתפקיד יחד עם רבי שמעון סויסה.

## ספריו
רבי ידידיה חיבר את הספרים "פאת י"ם" - שו"ת, ו"לקוטי שושנים" - אנתולוגיה על נושאים הלכתיים. הספרים נדפסו בשנת ה'תשנ"ב (1992), בההדרת הרב פרופ' משה עמאר.

## לקריאה נוספת
* הרב פרופ' משה עמאר, מבוא לספר **פאת י"ם**, לוד, תשנ"ב.
* הרב משה חיים סויסה, **יהדות מרוקו**, עמ' 466 - 471, ירושלים, תש"ף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:מרוקו: רבנים ראשיים
קטגוריה:ילידי 1906
קטגוריה:נפטרים ב-1994
Low Life

**Low Life** הוא סינגל של הראפר האמריקאי פיוצ'ר, בהשתתפות הזמר הקנדי דה ויקנד. השיר יצא לאור ב-1 במרץ 2016, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן הרביעי של פיוצ'ר, *[[Evol]]*. השיר נכתב על ידי פיוצ'ר, מטרו בומין, דה-ויקנד ודה-הילה, והופק על ידי מטרו בומין, דה-הילה ובן ביליונס, עם הפקה נוספת של דה ויקנד.

## הוצאה
ב-24 בדצמבר 2015, פיוצ'ר ודה ויקנד צייצו בטוויטר כי הם יוציאו שיר חדש. באותו היום, פרסם פיוצ'ר קטע קצר מהשיר באינסטגרם שלו. ב-25 בדצמבר, "Low Life" הועלה לחשבון ה-SoundCloud של דה ויקנד. ב-4 בפברואר 2016, פיוצ'ר הודיע כי יוציא בקרוב את אלבום האולפן הרביעי שלו, *[[Evol]]*. הוא פרסם את רשימת הרצועות של האלבום, שכללה את "Low Life". האלבום יצא ב-6 בפברואר.

## הצלחה מסחרית
"Low Life" הגיע לראשונה למקום ה-52 במצעד הבילבורד הוט 100, בשבוע של 27 בפברואר 2016. כניסת הבכורה שלו נתמכה במכירות של 60,588 עותקים בשבוע הראשון. נכון ל-23 באפריל 2016, הסינגל מכר כ-247,300 עותקים בארצות הברית. לסינגל הוענק תואר הפלטינה המשולשת מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה של השיר הוקרן בבכורה ב-25 במרץ 2016 בערוץ ה-Vevo של פיוצ'ר ביוטיוב. בקליפ הופעות קמע של פרנץ' מונטנה ובלי. נכון לאפריל 2021, לקליפ מעל ל-600 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי פיוצ'ר
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה-הילה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מטרו בומין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מטרו בומין
קטגוריה:שירי מוזיקת טראפ
אגם האורקו

ממוזער|חוף אגם האורוקו
**אגם האורוקו** (באנגלית: **Lake Hauroko**) הוא האגם העמוק ביותר בניו זילנד - עומקו 462 מטרים, והוא חלק מהפארק הלאומי פיורדלנד. האגם הוא ה-16 בעומקו מבין אגמי העולם.

## היסטוריה
עד שנת 1930 האגם נקרא "אגם האורוטו". במאורית, פירוש השם האורוקו הוא "אוושת הרוח".

## איים
באגם האורוקו קיימים שני איים; האי הקטן בצדו הדרומי של האגם, והאי מארי. בצדו המזרחי של האי מארי התגלה אתר קבורה מאורי, המתוארך לשנת 1660 לערך, הכולל מערה ובתוכה שלד אישה.

## קישורים חיצוניים

* מסלולי הליכה על גדת אגם האורקו, באתר Department of Conservation New Zealand

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנד: ימות ואגמים
גבריאלה ברוך

**גַּבְרִיאֵלָה בָּרוּךְ** (נולדה ב־1985) היא מאיירת ישראלית.

## ביוגרפיה
ברוך סיימה את לימודיה לתואר ראשון באיור בשנת 2011 במסלול איור במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל. כבר במהלך לימודיה בבצלאל גיבשה את סגנונה הייחודי והמובחן. בשנת 2013 לימדה איור באוניברסיטת ליי (lehigh) בבית לחם, פנסילבניה שבארצות הברית.

ברוך סיפרה כי כבר בגיל חמש חוותה את הכישלון הראשון בתחום האומנות, אך לדבריה החוויה הזו דווקא חיזקה את הבנתה שאם היצירה שלה איכותית ומיוחדת, היא אינה זקוקה לאישור חיצוני לכך:
בשנת 2019 יצא לאור באנגלית ובעברית ספר הילדים היחיד באיורהּ, "**אולי**" מאת קובי ימאדה. הפרשנות שמעניקה היצירה לטקסט, שיוצרת סיפור מקביל המעמיק את היצירה, זכתה לשבחי הביקורת.

## אופי היצירה
ממוזער|370x370px|ספינה בבקבוק, איור דיגיטלי, 2011
לברוך סגנון עבודה ייחודי ומובחן כיוצרת. יצירתה מדויקת וריאליסטית, תוך ירידה לפרטי הפרטים של היצירה. בשונה מהיצירות המקובלות היום, בהשפעת הפלטפורמה הממוחשבת שלרוב מצמצמת את הקווים הדקים והמפורטים שהיו נהוגים בעבודת היד, ברוך משתמשת במברשת הדקה ביותר המדמה עבודה ידנית, ברזולוציות גבוהות מאוד. ברוך מתחברת לעבודה האינטנסיבית הזו על הפרטים הקטנים, ולדבריה הדבר שהיא הכי אוהבת לאייר הוא פרווה של בעלי חיים:

ברוך שואבת השראה מחפצים קטנים, גלויות ומכתבים ישנים, וגם מאוסף גדול של צעצועים שצברה, המעניקים לה השראה - כיוון שלדבריה 

## קישורים חיצוניים
* 

* הרצאה של גבריאלה ברוך על תהליך עבודתה, ב-פצ'ה קוצ'ה 12 (2011)

## הערות שוליים

קטגוריה:מאיירות ישראליות
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
חיים פוגל

הרב **חיים פוגל** (נולד בשנת 1949) הוא יו"ר בית הרב קוק, יו"ר חבר הנאמנים של מכללת אורות ישראל, ויו"ר מרכז מורשת הרמב"ם.

בעבר היה רב מכללת אמונה ור"מ בישיבת ירושלים לצעירים.

זוכה אות הנשיא להתנדבות לשנת תשע"ד.

## ביוגרפיה
נולד ברומניה ועלה בגיל שנה לפרדס חנה.

למד בישיבה התיכונית אור עציון, בישיבת בני עקיבא נתניה, ובמרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. לאחר מכן החל לעסוק בחינוך.

בהקמת ההתיישבות ביהודה ושומרון היה שותף בגרעין אלון מורה.

שימש כר"מ בישיבת ירושלים לצעירים ובהמשך אף ניהל אותה. כיהן גם ראש ישיבת B.M.T לבני חו"ל. היה בין מייסדי רשת נעם-צביה.

ייסד (לצד הרב חיים סבן) ועומד בראש הגרעין התורני בשכונת אושיות ברחובות מיסודן של ישיבת ההסדר ומכללת מורשת יעקב (היום חלק ממכללת אורות ישראל) הפועלות בעיר, ועל כך קיבל את אות הנשיא להתנדבות לשנת תשע"ד. בנימוק הזכייה נכתב: "חברי הגרעין מתגוררים בשכונה מתוך רצון לחולל שינוי הוליסטי בשכונה ולהעצמתה, היכרות עמוקה זו היא המפתח להבנת הצרכים של האוכלוסייה המגוונת בשכונה, לעבודה משותפת עם התושבים תוך מתן ביטוי לרצונותיהם ויכולותיהם. כתוצאה מכך, פעילות הגרעין הביאה לירידה משמעותית ברמת הפשיעה בשכונה”.

כמו כן, ייסד את מדרשת נוגה ברחובות ואת מדרשת אורות הגליל בחצור הגלילית, מדרשה לטיולים באזורי גליל גולן וכרמל.

החל משנת תשע"ז מכהן כיו"ר בית הרב קוק.

החל מאמצע תשפ"א משמש כמנכ"ל מכללת אורות ישראל.

## חיים אישיים
נשוי לרות ומתגורר בקריית משה בירושלים. לזוג שלושה ילדים.

גיסיו הם הרב יעקב רוז'ה, הרב יחזקאל דאום, הרב מנחם פליקס.

## קישורים חיצוניים
* 
* הרב חיים פוגל בכנס ירושלים
* 
* כתבות בערוץ 7 על הרב חיים פוגל
* 
* הרב חיים פוגל בראיון לתוכנית מלווה מלכה ברשת ב'
* הרב חיים פוגל בראיון לכנס הרמב"ם מתוך קול ישראל
* הרב חיים פוגל עיונים בסידור התפילה - ברכת אורח לבעל הבית
* 

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא נתניה
קטגוריה:רבני ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
יחסי הממלכה המאוחדת – הרפובליקה המרכז-אפריקאית

**יחסי הממלכה המאוחדת–הרפובליקה המרכז-אפריקאית** הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית.

## סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1960, זמן קצר לאחר שהרפובליקה המרכז-אפריקאית קיבלה את עצמאותה מצרפת. ב-31 בדצמבר 2020, בעקבות הברקזיט, פרסמה בריטניה סנקציות נגד הרפובליקה המרכז-אפריקאית, כדי לעודד את ממשלת הרפובליקה לעמוד בהתחייבויותיה כלפי האו"ם, ולקדם את השלום, היציבות והביטחון של הרפובליקה המרכז-אפריקאית, וכן לחזק את זכויות האדם במדינה.

## נציגויות דיפלומטיות
* בריטניה מיוצגת ברפובליקה המרכז-אפריקאית באמצעות שגרירותה בקינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
* הרפובליקה המרכז-אפריקאית מיוצגת בבריטניה באמצעות הקונסוליה הצרפתית בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלברט אקסלרוד

**אלברט "אלבי" אקסלרוד** (באנגלית: **Albert "Albie" Axelrod**; 12 בפברואר 1921 – 24 בפברואר 2004) היה סייף (רומח) אמריקאי-יהודי. זכה במדליית ארד אולימפית (רומא 1960) ברומח אישי. אלוף ארצות הברית הוא ייצג את ארצות הברית ב-5 אולימפיאדת (הלסינקי 1952 – מקסיקו סיטי 1968), זכה במדליות זהב במכביות.

## ביוגרפיה
אקסלרוד נולד וגדל בברונקס, ניו יורק. בן למשפחה יהודית שהיגרו מרוסיה. במלחמת העולם השנייה הוא שרת בצי ארצות הברית. הוא דירוג במקום הראשון בארצות הברית בשנים 1955, 1958, 1960 ו-1970

באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא סיים במקום 13 ברומח אישי ובמקום 7 ברומח קבוצתי. הנבחרת האמריקאית כללה עוד ארבעה סייפים יהודים דניאל בוקנץ, הרולד גולדסמית', ביירון קריגר ונתנאל לובל.

באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא סיים במקום 13 ברומח אישי ובמקום רביעי ברומח קבוצתי. הנבחרת האמריקאית כללה עוד ארבעה סייפים יהודים דניאל בוקנץ, הרולד גולדסמית', ביירון קריגר ונתנאל לובל.

באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה, ארצות הברית בשנת 1958 הוא סיים במקום חמישי ברומח אישי.

### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת רומא (1960) זכה אקסלרוד במדליית ארד ברומח אישי, אחרי ויקטור ז'דנוביץ' ויורי סיסיקין מברית המועצות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי ברומח קבוצתי.

באולימפיאדת טוקיו (1964) הוא סיים פעמיים במקום תשיעי ברומח אישי וברומח קבוצתי.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הוא סיים במקום 11 ברומח קבוצתי.

## הנצחה
ב-1973 הונצח אקסלרוד ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
ב-1974 הוא הונצח בהיכל התהילה של ארצות הברית בסיף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:סייפים אמריקאים
קטגוריה:סייפים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מארצות הברית
קטגוריה:אלופי המכביה: סייפים
קטגוריה:בוגרי תיכון סטייווסנט
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
יולי סקר

**יולי סקר** (נולד ב-15 בנובמבר 1983) הוא שחקן ועיתונאי ישראלי.

## ביוגרפיה
סקר נולד בחיפה לאלה סקר שחקנית תיאטרון ומורה וליובל סקר שחקן תיאטרון ומורה. הוא סיים את בית הספר הדמוקרטי בחדרה בשנת 2001. לאחר שנת שירות בגרעין נח"ל שרת בעיתון במחנה. בעיתון במחנה היה כתב העיתון ברצועת עזה וכתב המגזין ועורך. סיים את בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים בשנת 2010. סיים תואר שני "Advanced Theatre Practice" באוניברסיטת לונדון בשנת 2014.

### קריירה
#### משחק
בילדותו הופיע באופן קבוע בתוכניות בטלוויזיה החינוכית. בין היתר הופיע בתוכניות "אוטוטו" ו"חדש בעיניים". סקר שיחק בהצגות רבות ברבים מהתיאטראות בארץ. בין היתר שיחק בתפקיד אמיר הצעיר בהצגה "רודף העפיפונים" בתיאטרון גשר, בתפקיד הורציו בהצגה "המלט", שהוצגה בתיאטרון הבימה. בתפקיד שבע בהצגה "הרדופים" בתיאטראות צוותא ותיאטרון תמונע. עוד שיחק בתפקיד עוז בהצגה "בתולים" שביים מאור זגורי בתיאטרון צוותא, הוא גילם את תפקיד "האח" בהצגה "המשפחה המתה" במוזיאון תל אביב לאמנות ובמוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.

בשנת 2014 כתב, ביים והשתתפות בהצגה "FLEET" שעלתה בתיאטרון "The Pleasance" בלונדון ובהצגה "Hardcorn" שעלתה בפסטיבל זלומבאס בפראג. משנת 2017 מציג עם בת זוגו צליל-חן זקס את ההצגה "ZOOG" בתיאטרון הבית ובתיאטרון תמונע. ההצגה מבוססת על מחקר שבמסגרתו שלחו בני הזוג לזוגות ברחבי הארץ והעולם ובו נשאלו על הזוגיות שלהם ועל סמך תשובותיהם נכתבה ההצגה. עם ההצגה הופיעו בפסטיבל ספרינט בלונדון בשנת 2018.

סקר הוא ממקימי קבוצות התיאטרון הבינלאומיות "VIA COLECTIVE" ו-"THE FHALLACIES". קבוצות של יוצרים מרחבי העולם שפעלו ויצרו בלונדון.

סקר השתתף בסרט הקולנוע "חיותה וברל" והשתתף במגוון פרסומות. בין היתר השתתף בפרסומות לבירה מכבי, ארגון וראייטי ושוקו יוטבתה.

#### כתיבה
סקר היה ממפתחי הסדרה "זגורי אימפריה". הוא כתב את העיבוד להצגה "מה שלא הורג" שעלתה בתיאטרון הבית בבימוי עמית לוי.

במסגרת מלגת "נקודת פתיחה" מטעם "קבוצת עבודה" ובחסות מפעל הפיס כתב את המחזה המקורי "F U-לכבוש את פאוסט".

#### דיבוב
החל משנת 2013 סקר נותן את קולו לעשרות סדרות וסרטי קולנוע. בין היתר דיבב בהפקות "קפטן תחתונים", "מעמקים", "עולמם הסודי של גמדי הגינה", "הפרוגלים", "טום וג'רי", "מפלצות העל" ו"פלאמלים".

#### עיתונות
מאז 2005 מועסק סקר בעיתון ידיעות אחרונות ובימינו הוא עורך בכיר בעיתון. את דרכו החל מיד לאחר שחרורו מהצבא ככתב מגזין ואז לערוך במוספי העיתון "24 שעות" ו-"המוסף לשבת". החל משנת 2011 משמש כראש דסק החדשות בעיתון.

### חיים אישיים
נשוי לשחקנית צליל-חן זקס ולהם שני ילדים.

## פרסים
בשנת 2012 זכה סקר בציון לשבח לשחקן מצטיין על תפקידו בהצגה "טוב" בפסטיבל NSDF בשפילד.

בשנת 2013 זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל חיפה להצגות ילדים על תפקידו בהצגה "קיסר השכונה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
יחסי אינדונזיה–ארמניה

**יחסי אינדונזיה–ארמניה** הם יחסי החוץ בין אינדונזיה לארמניה.

## סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בספטמבר 1992. ב-12 באוקטובר 2005 חתמו שתי המדינות על הסכם הימנעות מכפל מס והקימו פורום ייעוץ דו-צדדי. ב-8 באוגוסט 2012 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני. ב-1 בנובמבר 2016 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בתחום החינוך וההשכלה הגבוהה.

## יחסים כלכליים
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות בכ-27 מיליון דולר.

## נציגויות דיפלומטיות
* ארמניה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה.
* אינדונזיה מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה בקייב, אוקראינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
טאיוז'ים

ממוזער|200px| דגם "טאיוז'ים"
ממוזער|200px| דגם "טאיוז'ים"
**טאיוז'ים** (בטורקית: **Devrim**, פרוש מטורקית: מהפכה) הם 4 אבות טיפוס שתוכננו ויוצרו על ידי יצרנית הקטרים ו-קרונות הרכבת **TÜLOMSAŞ** , שם רשמי: **Türkiye Lokomotif ve Motor Sanayi A.Ş**, היה קרוי: **Eskişehir Demiryolu Fabrikası** בשנת 1961 בעיר אסקישהיר בטורקיה

"טאיוז'ים" הייתה המכונית הראשונה שתוכננה ונבנתה בטורקיה.

## היסטוריה
### נאום הנשיא שיזם את בניית דגם ה"טאיוז'ים"
ב־15 במאי 1961 נפתח הקונגרס לתעשיית הרכב על ידי נשיא טורקיה ג'מל גירסל. בנאום הפתיחה שלו אמר:

### תכנון ובנייה
לאחר סיום הקונגרס לתעשיית הרכב הוציא הנשיא ג'מל גירסל את הוראתו לבנות מנוע אב טיפוס ומכונית העומדת בדרישות המדינה. אבות טיפוס אלה יושוו עם המכוניות הטובות ביותר באותה תקופה, יתגלו החסרונות, ויבוצעו עבודות פיתוח פרויקטים כדי לייצר את המכונית הטובה ביותר האפשרית בטורקיה.

בשנת 1961 הורה הנשיא ל־24 מהנדסים, העובדים בחברות שונות, לבנות מכונית שתוכננה ויוצרה בטורקיה. זה היה אמור להיות מופגן במהלך חגיגות יום הרפובליקה  ב־29 באוקטובר 1961. הוקצב לפרויקט 1,400,000 לירה טורקית.

לאחר 130 יום של עבודה מואצת בבית המלאכה בעיר אסקישהיר, שהפך לימים למפעל TÜLOMSAŞ, הצליחו המהנדסים ליצור ארבעה אבות טיפוס של הרכב. האחד היה שחור והשני בצבע שמנת. דגם זה נקרא "Devrim" (המילה הטורקית למהפכה).

### הנסיעה הראשונה של הנשיא
לוח הזמנים היה צפוף ביותר, עם זאת, ניתן היה להשלים ארבע מכוניות ושתי מכוניות אלו (בצבע שחור ובצבע שמנת) נשלחו לאנקרה עבור חגיגות יום הרפובליקה. צבע ההברקה של המכונית השחורה נעשה בזמן שזו הייתה ברכבת לאנקרה.

באף אחת מהמכוניות לא היה דלק, כאמצעי זהירות, והמכוניות תודלקו במעט דלק, רק לצורך תמרון. ברכבת שנמשכה על ידי קטרי קיטור, רוקנו מכלי הדלק במטרה למנוע מהניצוצות האפשריים מהארובה לפגוע במכוניות. מכיוון שקצב הדחיסה הועלה כדי להגביר את ביצועי המנוע, היה צורך בדלק אוקטן גבוה להפעלת המנועים ללא שיבוש המנוע. אוקטן גבוה היה זמין רק באנקרה אז.

ביום החגיגות נכנס הנשיא ג'מל גירסל למכונית השחורה לפני שתודלקה לטיול. לאחר שהמשיך כמאה מטרים, הרכב נעצר ואז הנשיא ירד מהמכונית השחורה ועלה למכונית בצבע שמנת מאחור (שתודלקה קודם לכן) ונסע איתה לאנטקביר. לאחר מכן השלימו שתי המכוניות את הנסיעות החגיגיות ללא שום בעיה.

כותרות העיתונים למחרת היו: . המכונית הפכה נושא לבדיחות במשך שנים רבות.

מכוניות "טאיוז'ים" מעולם לא יוצרו בייצור המוני.

## דגם הרכב הראשון שיוצר בטורקייה בייצור סדרתי החל משנת 1966
הדגם הראשון שיוצר בטורקיה בייצור המוני החל משנת 1966 היה דגם "Anadol A1" שיוצר על ידי יצרנית הרכב הטורקית "Anadol" .

## בתרבות
סיפור תהליך הבנייה והמאמצים הקשים של 24 המהנדסים שעבדו על מכוניות Devrim הפך לנושא של סרט קולנוע, שיצא לאקרנים בטורקיה בשנת 2008 עם הכותרת "Devrim Arabaları" (באנגלית : Cars of Revolution).

בשלהי 2010, סטודנטים מן האוניברסיטה הלאומית למדע וטכנולוגיה ב-פקיסטן פיתחו מכונית היברידית עם השראה "Devrim" בשם זה "devrim-ii".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטורקיה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
קודקס הילידים

ממוזער|קונגו הצרפתית 1905
**קודקס הילידים** (בצרפתית: **Le Code de l'indigénat** [kɔd də lɛ̃diʒena]) או **משטר הילידות**, או בצרפתית בקיצור indigénat ("ילידות"; נהגה "אנדיז'נא")
היה שורה של חוקים והסדרים בעלי אופי שרירותי שכפו מעמד חוקי נחות על ילידי הקולוניות של צרפת החל משנת 1881 ועד השנים 1944–1947.
כללים ברוח זו יושמו קודם באלג'יריה החל משנת 1834 ותורגמו בחקיקה מיוחדת החל משנת 1881 עם צווים נוספים שהורחבו לקולוניות צרפתיות נוספות: בשנת 1881 גם ב-קוצ'ינצ'ינה, ב-1887 בקלדוניה החדשה ובסנגל, ב-1897 באנאם-טונקין ובפולינזיה הצרפתית, ב-1898 בקמבודיה, ב-1901 במאיוט ובמדגסקר, ב-1904 באפריקה המערבית הצרפתית, ב-1910 ב-אפריקה המשוונית הצרפתית, ב-1912 בסומליה הצרפתית ובשנים 1923 וב-1924 בטוגו המנדטורית ובקמרון המדנטורית.

הקודקס היה מושג במשפט המנהלי שיושם רק כלפי אנשים שהוגדרו מבחינה משפטית כ"ילידים". משפט מנהלי זה היה מנוגד לעקרונות הכלליים של המשפט הצרפתי, במיוחד מכיוון שאישר ענישה קולקטיבית, גירושי תושבים, ענישה של התנהגויות שאינן אסורות לפי המשפט הרגיל, וזאת ללא אפשרות להגנה משפטית או ערעור. במסגרת "משטר הילידות" ננקטו נגד אוכלוסיות ילידות באימפריה הקולוניאלית הצרפתית, אמצעי דיכוי כגון עבודות כפייה, הפקעות, מס גולגולת וכו'. חקיקה דומה אומצה לפי הדוגמה הצרפתית גם בקולוניות בריטיות, פורטוגזיות, גרמניות, איטלקיות, בלגיות והולנדיות.

## לקריאה נוספת
*Olivier Le Cour Grandmaison- *De l’indigénat. Anatomie d’un „monstre“ juridique: le droit colonial en Algérie et dans l’Empire français*. Zones (Éditions la Découverte), Paris 2010, p. 80–94.
(אוליבייה לה קור גראנמזון – משטר ה־indigénat. האנטומיה של "מפלצת" משפטית:המשפט הקולוניאלי באלג'יריה ובאימפריה הצרפתית)

## קישורים חיצוניים
* Sylvie Thénault L’indigénat dans l’Empire français: Algérie/Cochinchine, une double matrice, Monde(s) 2017/2 (N° 12) Presse Universitaire de Rennes, pages 21 à 40
(סילבי טנו – "משטר הילידים באימפריה הצרפתית: אלג'יריה/קוצ'ינצ'ינה, דגם כפול", 2017 גיליון 12 עמ' 21–40)
* Claude Lescure - Indigénat, Code de l' - dans Jean-François Sirinelli (ed) le Dictionnaire de l'histoire de France Larousse, 2006 p.457

קטגוריה:קולוניאליזם
קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:וייטנאם: היסטוריה
קטגוריה:פולינזיה הצרפתית
קטגוריה:קלדוניה החדשה
קטגוריה:מדגסקר: היסטוריה
קטגוריה:קמבודיה: היסטוריה
קטגוריה:סנגל: היסטוריה
קטגוריה:טוגו: היסטוריה
קטגוריה:קמרון: היסטוריה
קטגוריה:ג'יבוטי: היסטוריה
קטגוריה:אפריקה המשוונית הצרפתית
משיח משיח

** משיח** הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי מרדכי בן-דוד והולחן על ידי מונה רוזנבלום ומרדכי בן דוד. השיר יצא לאור כשיר נושא וכשיר סיום באלבום "משיח" של בן דוד בספטמבר 1992.

בשנת 1992 הלחין רוזנבלום את המנגינה, ללא שהיו לו מילים עבורה, ובמסגרת שיתוף פעולה בין רוזנבלום לבן־דוד התאים בן־דוד למנגינה המילים 'אני מאמין בביאת המשיח. בעקבות פרסום "היכונו לביאת המשיח" של חסידות חב"ד ודברי הרבי מלובביץ' אודות ביאת המשיח, השיר זכה לפרסום רב, ולדברי בן־דוד שיר זה הוא השיר היהודי הנפוץ ביותר בעולם וגם בקרב גויים רבים.

השיר כולל ארבעה בתים: בית ראשון על המילים "אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח", הבית השני כולל את המילה "משיח" ברצף של שלוש פעמים, הבית השלישי מכיל את המילים "ואף על פי שיתמהמה עם כל זה אחכה לו שיבוא" והבית הרביעי מכיל את המילה "שיבוא" החוזרת על עצמה עד לסיום.

השיר הוכלל גם באלבומים אחרים של בן־דוד: קומזיץ ב-2003 ופלטינה ב-2009.

השיר זכה לביצועים רבים, והתפרסם גם בציבור הלא־דתי. אחרי שהוקלט באולפני גל קול העביר הטכנאי את השיר לאלי ישראלי שהשמיע אותו בפתח תוכנית הספורט שלו בגלי צה"ל עוד לפני צאת האלבום. בהמשך השיר אומץ על ידי אוהדי הפועל גליל עליון. מה שבה בקשר עם הקמפיין שחבד הובילו בשיתוף הפועל גליל עליון

## קישורים חיצוניים

* השיר המקורי
* מרדכי בן דוד ואברהם פריד בביצוע השיר

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים חסידיים
קטגוריה:שירים בעברית
קמנשמיהאיפה

**קמנשמיהאיפה** (בהונגרית: **Kemenesmihályfa**) הוא כפר במחוז ואש, בנפת צלדמלק.

## מיקום
הכפר שוכן מצפון-מערב לצלדמלק, בין שלושה כפרים קטנים, והוא מוזג כמעט לחלוטין איתם. הכפר מחובר לצלדמלק בכביש 8452, לטקרץ' בכביש 8453, ולקמנששמיין ולוונצק בכביש 8454. היישוב יושב על קו הרכבת סקשפהרוואר-סומבטהיי, שיש לו נקודת עצירה במקום.

## היסטוריה
היישוב וסביבתו מיושבים מאז התקופה הנאוליתית. בשטחו נמצאו גם ממצאים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל. המקום הוזכר לראשונה באיגרת בשנת 1272, בה יש דיווח על שני כפרים הרוסים: אול וצ'פ. הראשון תואם ליישוב Csöngé, והשני ל-Mihályfa. השם צ'פ מוזכר גם בפנקס הכנסייתי של סומבטהיי משנת 1409. שם היישוב הוזכר בארכיון שופרון מאז שנת 1466 בשם Myhályfalva. מהמאה ה-15 מוזכר בשם קמנשמיהאיפלבה. השם Mihály נקרא על שם Mihály Ostffy, שהיה ככל הנראה בעל האדמה (ולפי מקורות גם מילא תפקיד ביישוב מחדש של המקום לאחר שצ'פ Csép נחרב). התוספת של המילה "כפר" (falva) לשם המקום התבררה כארוכה מדי. בשנות ה-1700 כבר כתבו את קיצור הסיומת "פה" כלומר "fa" במקום falva.

בשנת 1869 האוכלוסייה הייתה כדלקמן: 513 גברים, 533 נשים, כך שהאוכלוסייה הכוללת הייתה 1046. היו קורבנות גם מהכפר במהלך מלחמות העולם. זכרם הונצח בשנת 1968 על גבי לוח שיש על קיר בית בית הלוויות הנוצרי. יהודים ישבו במקום במספרים לא גבוהים, אך אין תיעוד על כך למעט יליד אחד במקום.

## אתרים בעלי חשיבות
### הכנסייה הרומית-קתולית
הכנסייה על שם המרטיר הראשון של סנט סטפן הוזכרה לראשונה בשנת 1439. לאחר הרפורמציה המקום שימש את הלותרנים עד 1732, אז נלקחה מהם בכוח מזוין והוחזרה לקתולים במהלך של אנטי-רפורמציה. משפחת דמלקי נקברה בקריפטה שלה.

כנסייה נוספת בכפר היא הכנסייה הלותרנית, אשר נבנתה בשנת 1817.

### טירת וידוש
משפחת וידוש מהיישוב קולטה בנתה את הטירה. היא משפחה אצילה ותיקה של מחוז ואש, שאבות אבותיה הועלו לדרגת אצולה בשנת 1272 על ידי המלך אישטוואן החמישי. המשפחה מתוארכת כבעלת אחוזות באזור כבר במאה ה-16. הטירה נבנתה בצורתה הראשונה על ידי ז'יגמונד וידוש במאה ה-19. ברבע הראשון של המאה הזו, בסגנון הקלאסיציסטי. בנו, דניאל, שהפך לסגן המושל של מחוז ואש, שיפץ והרחיב אותה בשנת 1870 בסגנון היסטורי (אקלקטי). שם נשמרו הארכיונים העתיקים של המשפחה, שהכילו כמה מסמכי קלף ישנים. צורת ה-L המוגדלת של היום ניתנה לטירה במהלך השחזור בשנת 1911. אז נבנתה הקומה הראשונה על האגף הקצר יותר, והמגדל מעל הטרסה, בו נוצר חדר מגדל. בקצה האגף הארוך יותר הפונה לרחוב נמצאת מרפסת, אליה מוביל גרם מדרגות מעוטר במעקה מברזל יצוק. באותה תקופה תוכננו חדרי המגורים במרתף. חזיתות הטירה קיבלו אדריכלות אר נובו חדשה לחלוטין במהלך השיפוץ.

## ילידי המקום
* **[[מיהאי רווס]]**, במקור **מיקשה רייזנר** (בהונגרית: **Révész Mihály**; קמנשמיהאיפה, 16 בדצמבר 1884 – בודפשט, 18 במאי 1977) היה עיתונאי, עורך, היסטוריון, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי יהודי-הונגרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* Kemenesmihályfa, באתר Kemenesvidék
* Kemenesmihályfa, באתר Kemenesvidék

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קסיוס דיו (קונסול, 291)

**קסיוס דיו** (בלטינית: **Cassius Dio**; פעל בסוף המאה ה-3 לספירה) היה סנאטור רומאי, שמונה לקונסול בשנת 291 לספירה.

קסיוס דיו היה נכדו או נינו של ההיסטוריון קסיוס דיו, שמוצא משפחתו בביתיניה. הוא מונה לקונסול (*consul posterior*) בשנת 291 לצד גאיוס יוניוס טיבריאנוס  בגיל צעיר למדי. לאחר מכן הוצב בתפקיד מושל פרוקונסולארי של פרובינקיה אפריקה החל מ-1 ביולי 294 ועד 1 ביולי 295 בקירוב. ב-18 בפברואר 296 הוא מונה לפראיפקטוס אורבי , נציב העיר רומא, תפקיד אותו מילא עד שנת 297.

קסיוס דיו היה בעל בית על גבעת הפאלאטיום שנקרא "דומוס דיוניס" (Domus Dionis). בשלב כלשהו, הוא ו-12 סנאטורים אחרים תרמו כל אחד 400,000 ססטרטיוס, ככל הנראה לצורך הקמת בניין.

קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
תעסוקה מבצעית

**תעסוקה מבצעית** היא פעילות שגרתית או מיוחדת, שצה"ל מוביל בשטחי ישראל או מחוץ למדינה, במטרה להגיע אל היעד שהוא מציב לעצמו.

כל לוחם שסיים את ההכשרה בבסיס האימונים של החטיבה שלו, שירותו הצבאי יהיה מחולק לשניים:
תעסוקה מבצעית ואימון. בכל כמה חודשים הסטטוס של הלוחמים משתנה כדי לשמור על מתח אצל הלוחמים.

הלוחמים מתרגלים את שיטות הלחימה הייחודיות לחטיבה ומתנסים במצבי לחימה מדומים כדי להיות מוכנים וטובים יותר בעת הצורך.

חודשי התעסוקה המבצעית הם חודשים בהם גדודי החטיבה שומרים על הביטחון באזור מסוים במדינת ישראל. בחודשים אלו, החיילים צריכים להיות עירנים למתרחש בגזרה עליה הם שומרים - ומבצעים שמירות, סיורים בקרב הגבול או בתוך היישובים הצמודים לגבול, עורכים אימונים בשיתוף המועצות האזוריות ועוד.

לאחר סיום השירות הסדיר, חיילי המילואים נקראים לתעסוקה מבצעית או לאימון לסירוגין.

## הערות שוליים

קטגוריה:צה"ל: הכשרה ואימונים
ג'ון מק'לאגלין

**ג'ונתן מק'לאגלין** (באנגלית: **Jonathan McLaughlin**; נולד ב-27 בספטמבר 1982) הוא זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי ופסנתרן אמריקאי.

## ביוגרפיה
מק'לאגלין נולד וגדל בעיר אנדרסון, אינדיאנה. מק'לאגלין החל ללמוד שיעורי פסנתר קלאסיים בגיל צעיר. אף על פי שאיבד את העניין בכלי במהלך התיכון בגלל תאונה שפגעה בשני מפרקי כף ידו, במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו בתיכון החל לשלב את כישורי הפסנתר שלו במוזיקת פופ ונשמה .1 מק'לאגלין למד מוזיקה באוניברסיטת אנדרסון.

בשנת 2003 הוציא לאור באופן עצמאי את האלבום Up Until Now. בשנת 2005 חתם על חוזה הקלטות עם איילנד רקורדס.

שיריו של מק'לאגלין הופיעו בכמה סרטים הוליוודיים: ממלכת טראביתיה, החוק על פי ג'ורג'יה ומכושפת. השיר "So Close" היה מועמד בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-80, ומק'לאגלין אף ביצע את השיר בטקס.

במהלך הקריירה שלו שיתף פעולה עם אמנים ויוצרים רבים - ביניהם קלי קלרקסון, שרה ברליס, ג'ייסון מראז, דה-דרים, כריסטופר סטיוארט, ביונסה, דמי לובאטו ובילי ג'ואל.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2007: Indiana
* 2008: OK Now
* 2011: Forever If Ever
* 2012: Promising Promises
* 2013: Holding My Breath
* 2015: Like Us
* 2018: Angst & Grace

### אלבומים עצמאיים
* 2003: Up Until Now
* 2004: Jon McLaughlin (The Early Recordings)
* 2005: Songs I Wrote and Later Recorded

### מיני אלבומים
* 2007: Industry
* 2013: Exclusive B-Sides (3 Song Bundle)
* 2013: Holding My Breath EP – (String Version)
* 2014: The Christmas EP
* 2017: Red and Green EP
* 2020: Christmas Time EP

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:אמני איילנד רקורדס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
יעל רגב

**יעל רגב** (נולדה ב־1 באוגוסט 1983) היא עיתונאית, יוצרת תוכן ישראלית והעורכת הראשית של העיתון הג'רוזלם פוסט לייט. מתמחה בין היתר בתחומי הלייף סטייל.

## ביוגרפיה
רגב נולדה בהוד השרון וגדלה במושב מגשימים, לאב כלכלן ואמא מהנדסת מכונות. בנעוריה למדה בבית הספר התיכון מקיף יהוד במגמת הדרמה והתיאטרון. לאחר השירות הצבאי בחיל האוויר החלה רגב את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה לספרות אנגלית ותיאטרון. כבר במהלך לימודיה רגב עיצבה ותפרה פריטי אופנה ומכרה אותם ביריד המעצבים בדיזנגוף סנטר.

בשנת 2006 החלה לכתוב על תחום האופנה עבור אתר התוכן נענע 10.

בשנים 2008–2010 כתבה רגב במגזינים השונים מבית ידיעות אחרונות: שבועון לאשה, זמנים מודרניים ועוד. בעיתון לאשה יזמה וכתבה את הטור Eat Girl שהופיע גם באתר האינטרנט ועסק בשילוב בין דימוי גוף לאופנה.

בהמשך כתבה בנושאי אופנה שונים לאתר התוכן Xnet. במקביל, כתבה את בלוג האופנה "קלבה אין גלאם טאון" שהוקדש לאופנה וטרנדים.

בשנת 2009 מונתה רגב לעורכת האופנה והסלבס של מגזין קוסמופוליטן בגרסתו הישראלית מבית הג'רוזלם פוסט.

בשנת 2010, לאחר שניהלה קמפיין ברשתות החברתיות שקרא למנות אותה לתפקיד מונתה רגב למנהלת הקריאייטיב של מותג האופנה ml (לשעבר "מתאים לי") והקימה עבורם את מותג האופנה לצעירות Mlly.

בשנת 2012 חזרה רגב לקבוצת הג'רוזלם פוסט ומונתה לתפקיד העורכת הראשית של מגזין קוסמופוליטן ועורכת האופנה של הקבוצה.

בשנת 2013 היא השיקה את המגזין המודפס Gift שהוקדש לנושאי השראה ויצירה.

בסוף שנת 2014 מונתה לעורכת הראשית של מוסף סגנון מעריב ועורכת מוסף הסטייל המרכזי של הג'רוזלם פוסט.

החל משנת 2018 רגב היא העורכת הראשית של השבועון הישראלי ג'רוזלם פוסט לייט.

לאורך השנים רגב השתתפה במגוון תוכניות ופאנלים בטלוויזיה. היא השתתפה כחברת פאנל בשתי עונות של תוכנית "העשירייה" בערוץ האופנה בשנים 2011–2012 ובפאנל התוכנית אחת שיודעת בהנחיית לירון ויצמן (2017). כמו כן, הייתה בעלת פינת אופנה בתוכנית "חדשות הבידור" של הוט (2012).

החל משנת 2018 היא בעלת פינה קבועה בתוכנית הטלוויזיה גלית ואילנית מבית קשת 12, שם היא ידועה בכינוי "יעלית".

בשנת 2021 החלה להנחות את הפודקאסט "ידועים בציבור" לצד איש התקשורת ניב גלבוע.

בשנת  הקימה "עסק" למכירת קופסאות לייף סטייל למנויות ולקהל הרחב. 

## חיים אישיים
יעל רגב היא רווקה ומתגוררת ברמת גן.

היא אחייניתו של המשורר גיורא פישר.

## עשייה חברתית
לאורך השנים רגב דיברה ופעלה בנושאי דימוי גוף ומשקל.

רגב היא חלק מצוות המתנדבות של פרויקט סלעית, פרויקט שמסייע לנשים שנמצאות במעגל הזנות בישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בלוגריות ישראליות
קטגוריה:מגשימים: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
איזאיאס דה נורוניה

**ז'וזה איזאיאס דה נורוניה** (בפורטוגזית: **José Isaías de Noronha**; 6 ביולי 1874 – 29 בינואר 1963) היה אדמירל בשורות חיל הים הברזילאי, אשר ביחד עם אוגוסטו פרגוזו ומנה ברטו הנהיג את מהפכת 1930 שהדיחה את וושינגטון לואיס מנשיאות ברזיל והביאה לנפילת הרפובליקה הברזילאית הראשונה והחלפתה בחונטה צבאית שהייתה בשלטון למשך 11 ימים עד אשר מסרה סמכויות שלטון דיקטטוריות לידי הנשיא החדש, ז'טוליו ורגאס.

## ביוגרפיה
נורוניה נולד בריו דה ז'ניירו, בירת האימפריה הברזילאית, בשנת 1874. הוריו היו מנואל מוניז דה נורוניה, גנרל דיוויזיה בכוחות היבשה של הצבא הברזילאי ואשתו, זולמירה אוגוסטה אגייאר. אחיינו של נורוניה, סילביו דה נורוניה, היה שר המלחמה הברזילאי בממשלת גספאר דוטרה בין השנים 1946–1951. בהמשך לרקע הצבאי של משפחתו, נורוניה עלה בדרגות חיל הים הברזילאי, אחת משלוש יחידות הכוחות המזוינים של ברזיל, ועלה לבסוף לדרגת אדמירל בשורות הצי. ראיית המשטר האוליגרכי בברזיל ככזה שהותיר את המדינה רפובליקה שברירית שבה האינטרסים האזוריים של מדינות סאו פאולו ומינאס ז'ראיס התגברו על האינטרסים הלאומיים הובילו את נורוניה לתכנן הפיכה צבאית לצד אוגוסטו פרגוזו ומנה ברטו.

ההפיכה יצאה לפועל וקיבלה את הכינוי "מהפכת 1930". במהלכה נכבשה ריו דה ז'ניירו בידי תומכי ההפיכה והנשיא וושינגטון לואיס הודח מתפקידו בעוד נמנע מיורשו המיועד, ז'וליו פרסטס, להישבע לנשיאות. חונטה צבאית הוקמה בראשות נורוניה, אוגוסטו וברטו, שפעלו כטריומווירט בעלי סמכויות דיקטטוריות. 11 ימים לאחר שהחונטה עלתה לשלטון, סמכויותיה הדיקטטוריות נמסרו לפוליטיקאי הפופוליסט, ז'טוליו ורגאס, שהיה מקורב להנהגת ההפיכה. ז'טוליו, עם הפיכתו לדיקטטור, הכריז על חנינה כללית לכל המעורבים בהפיכה ובחונטה הצבאית.

לאחר מכן פרש נורוניה לגמלאות ונפטר בריו דה ז'ניירו בשנת 1963.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי צבא ברזילאים
קטגוריה:פוליטיקאים ברזילאים
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:נפטרים ב-1963
ג'אנג'יאנג

**גָ'אנְגְ'יָאנְג** (בסינית: **湛江**; בפין-יין: **Zhànjiāng**; מילולית "נהר תכלת") היא נציבות עירונית ועיר נמל במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-6.98 מיליון תושבים, מתוכם כ-1.93 מיליון בארבעת הרבעים.

## היסטוריה
### התקופה הצרפתית

בשנת 1898, בעקבות מאה שנות ההשפלה, סופחה ג'אנג'יאנג להודו-סין הצרפתית ונקראה "".

#### במלחמת העולם השנייה והכיבוש היפני
הצרפתים שלטו במובלעת הקטנה עד שנת 1943, כאשר היפנים כבשו את האזור במהלך מלחמת העולם השנייה. בסוף המלחמה הוחזר האזור לידי הצרפתים עד שנת 1946, כאשר הועברה רשמית לסין.

### כיום
לאחר שהוחזרה לסין, הסינים שינו את שם העיר לג'אנג'יאנג משמה הקודם.

מאז הקמת הרפובליקה העממית, ג'אנג'יאנג התעשרה בכלכלתה בזכות הקמת תחנות רכבת רבות ומבנים אחרים.

## גאוגרפיה
ג'אנג'יאנג משתרעת על פני 13,225 קמ"ר בקצה הדרום-מערבי של מחוז גואנגדונג, ב וגובלת מצפון-מזרח בנציבות העירונית , מצפון-מערב במחוז האוטונומי גואנגשי ומשאר הכיוונים בים סין הדרומי, כ-360 ק"מ דרום-מערבית לבירת המחוז גואנגג'ואו, מול חופי האי האינאן.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית ג'אנג'יאנג מורכבת מארבעה רבעים, שתי נפות ושלוש נפות עירוניות:

## כלכלה
### תחבורה
#### נמל ג'אנג'יאנג
נמל ג'אנג'יאנג הוא אחד מן הנמלים הדרומיים ביותר בחופי סין היבשתית. הנמל נבנה בשנת 1956 והיה למעשה הנמל המודרני הראשון שתוכנן ופותח לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין. הוא אחד מן שמונת הנמלים הגדולים ביותר בסין.

### עסקים

## ספורט
כדורגל הוא ענף הספורט הפופולרי ביותר בג'אנג'יאנג. בעיר יש את האצטדיון האולימפי הראשי של ג'אנג'יאנג, הכולל כ-40,000 מקומות ישיבה.

## ערים תאומות
לג'אנג'יאנג יש 6 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:גואנגדונג: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערי נמל