open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אברהם נומה

**אברהם נומה** (1947 – 18 בינואר 2026) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל באר שבע בשנות ה-60 וה-70, וזכה איתה בשתי אליפויות. בשנת 1968 זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל.

## ביוגרפיה
אברהם נומה נולד בעיראק לסלים ונזימה נומה, עלה לארץ עם משפחתו באפריל 1951 והתגורר בשכונה ג' בבאר שבע.

נומה החל לשחק כילד בליגות העירוניות מיסודו של אהרון בן יעקב ועלה לשורות הקבוצה הבוגרת ב-1964 בעת שהיה בן 17. ברוב הקריירה שלו שיחק כחלוץ ולעיתים רחוקות שיחק גם בעמדות נוספות כגון קשר ימני.

בעונת המשחקים 1966/1968, גברה קבוצתו של נומה, הפועל באר שבע,
פעמיים על קבוצת מכבי תל אביב שזכתה באליפות. במשחק השני (משחק חוץ), שנערך לעיני כ-6000 צופים באצטדיון המכביה בתל אביב ושהסתיים בתוצאה של 0:3 היה זה נומה שפתח במסכת השערים. בסיום עונה זו, שהייתה העונה הארוכה בתולדות הליגה הלאומית, אז הליגה הראשונה, הוא זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל. שנה לאחר מכן (1968/1969), למרות שקבוצתו החלשה סיימה במקום 14, מקום אחד לפני ירידה לליגה הארצית, הוא סיים במקום הרביעי.

במהלך שנות ה-70 סיים נומה במספר עונות כמלך השערים של הפועל באר שבע. בסיום עונת 1972/1973 הוא הבקיע שלושער במשחק הביתי האחרון לעונה זו, נגד קבוצת מכבי חיפה, שהסתיים בניצחון קבוצתו 2:4. היה שותף לשתי האליפויות בהן זכתה הפועל באר שבע (1974/1975 ו-1975/1976.)

במשך כל העונה (1976/1977) שלאחר שתי האליפויות, נעדר נומה בשל פציעה קשה וקבוצתו סיימה במקום 13, מקום אחד לפני ירידה לליגה הארצית.

במהלך עונת 1978/1979 עבר לקבוצת בית"ר באר שבע, ובה סיים את הקריירה.

בסך הכל שיחק נומה 15 עונות במדי הפועל באר שבע והבקיע 64 שערים בליגה העליונה.

נומה בלט במהירותו, בניידותו במחצית הקדמית של המגרש, באתלטיות וביכולת הניתור והנגיחה שלו. נחשב גם כ"שחקן נשמה" שנהג לעיתים להלהיב את האוהדים ולעיתים להתעמת עם חבריו על המגרש ואף עם אוהדים שהקניטו אותו.

לאחר הפרישה החל נומה בקריירת אימון במחלקות נוער במספר מוסדות בבאר שבע.

## תארים
### קבוצתיים
הפועל באר שבע
* **[[ליגת העל בכדורגל|ליגה ראשונה]]**:
** **אליפות (2)**: 1974/1975, 1975/1976

* **[[אלוף האלופים]]**: 
** **זכייה (1)**: 1974/1975
** סגנות (1): 1975/1976

* **[[הליגה הלאומית בכדורגל|ליגה לאומית]]**:
** **אליפות (2)**: 1964/1965, 1970/1971

* **[[אלוף האלופים|אלוף האלופים לאומית]]**: 
** **זכייה (1)**: 1970/1971

### אישיים
* כדורגלן העונה בישראל: 1967/1968

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בית"ר באר שבע
קטגוריה:באר שבע: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
מכופף הבננות

"**מכופף הבננות**" הוא פזמון שכתב מאיר אריאל והלחין שלום חנוך. הביצוע המוכר ביותר לפזמון הוא של אריק איינשטיין, באלבומו "מזל גדי" משנת 1968. ביצועים נודעים נוספים הם בפי שלום חנוך ורמי קלינשטיין.

השיר יצא לתחנות הרדיו בספטמבר 1968. 

בשנת 1995 יצאה להקת שב"ק ס' בפזמון בשם "מכופף הבננות", שלו זיקה קלושה לפזמון המקורי. בשנת 2000 יצא לאור ספר ילדים בשם "מכופף הבננות", שנכתב בהשראת הפזמון של מאיר אריאל.

חיים טופול שר גרסה של השיר באנגלית בשנת 1969

## הפזמון של מאיר אריאל

הפזמון הוא פנטסיה המספרת על יצור מוזר (), הנותן לכל פרי וירק את צורתו הייחודית, למשל: . הפזמון החוזר מלמד מה הפעולה החביבה עליו ביותר: . סוף הפזמון מלמד מדוע כיפוף בננות הוא החביב ביותר על היצור:

מילות הפזמון משלבות טווח רחב של רמות משלב. תחילתו במשלב תקני:

בהמשכו נכללת גם לשון מדוברת: , וכן משולבות בו מילות סלנג, כגון אֶפֶּעס (שתרגומה "משהו" ביידיש), קנאק וטריק.

השורה  דורשת הסבר: מהו "אינפרא צעיר"? אינפרא הוא כינוי סלנג לאמצעי ראיית לילה המזהה קרינת אינפרא-אדום. המילה "צעיר" כאן היא במשמעותה בסלנג – "טרי, יפה, נחמד, מעורר הנאה" כיוון שמכופף הבננות פעיל בלילה, קשה לראותו, אך .

בביצועו של הפזמון ניכרות שגיאות הגייה מכוונות מרובות:
* שמו של גיבור הפזמון, "מכּופף הבננות", מושר עם דגש בכ"ף, בניגוד לכללי הדקדוק.
* גם בשורה  מושמע דגש מיותר באות כ"ף שבמילה "לכופף".
* הטעם במילה "בננות" הוא מלרעי, בניגוד להגיית המילה בשיר.
* בשורה  – המילה "פטמות" נהגית בצורת הסמיכות (פ"א בחיריק, טי"ת בשווא: פִּטְמוֹת) בזמן שיש להגות אותה ללא סמיכות (פ"א בשווא, טי"ת בקמץ: פְּטָמוֹת).
* המילה "ראיתם", בשורה , נהגית בפי מבצעי השיר ברי"ש קמוצה (כמקובל בלשון המדוברת), ולא ברי"ש שוואית, כנדרש בלשון התקנית. כמו כן, הטעם הוא מלעילי, שלא כראוי.
* ההגייה  נשמעת כהגייה מוקפדת, בהשוואה להגייה הנפוצה , אך גם היא אינה עומדת בכללי הדקדוק, הקובעים .

בביצוע של איינשטיין נעשה שימוש בנבל פה הנשמע בין השאר בתחילת ההקלטה ובסיומה.

## גרסת שב"ק ס'

ב"שבק ס", אלבום הבכורה של להקת שב"ק ס', שיצא בשנת 1995, נכללת גרסה שונה לחלוטין של מילות הפזמון, אשר בה משולבות פה ושם מילים של הפזמון המקורי, ובפרט הפזמון החוזר "מכופף הבננות". לעומת הפנטסיה העדינה של מאיר אריאל, יצרה שב"ק ס' שיר בעל משמעות שונה לגמרי:

## ספר ילדים

בשנת 2000 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספר ילדים בשם "מכופף הבננות", מאת רינת פרימו. הספר נכתב בהשראת הפזמון של מאיר אריאל, כפי שמלמד תיאורו של מכופף הבננות:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי שלום חנוך
קטגוריה:שירי רמי קלינשטיין
קטגוריה:שירי שב"ק ס'
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירים על דמויות גבריות בדיוניות
מטח כבוד

[שמאל|ממוזער|250px|מטח כבוד, בעת טקס קבורה ימית על [נושאת מטוסים|נושאת המטוסים האמריקאית לינקולן]]
[שמאל|ממוזער|250px|מטח כבוד באמצעות [תותח 40 מ"מ עבור מושל מדינת פלורידה שבארצות הברית.]]
**מטח כבוד** הוא ירי טקסי מתואם של תותחים או רובים שמטרתו לחלוק כבוד.

לפי כללי הפרוטוקול הבינלאומי, ירי של 21 מטחי כבוד היא דרך מקובלת לחלוק כבוד לראש מדינה, נשיא או מלך. ככל שדרג האישיות בכיר פחות, כך יורד מספר המטחים, אך הוא לעולם אי זוגי. 

בהלוויות של אישים וחללי צבא ומשטרה, מקובל בכל העולם ירי של שלושה מטחים מנשק קל, לרוב רובים.

## 3 מטחים
בלוויה של חיילים או שוטרים מקובל כי משמר כבוד, המורכב ממספר אי זוגי של חיילים, יורה שלושה מטחי כבוד. מקורו של נוהג זה בקרבות באירופה, בו צוין תום הפסקת האש שנועדה לאיסוף הפצועים והמתים בשלוש יריות. לרוב נעשה שימוש ברובה בעל קנה ארוך, אך בלוויות של אנשי משטרה מקובל גם ירי של אקדחים או רובי ציד. מקובל כי יורים שלושה כדורים כאשר הרובים מכוונים אל מעל לארון הנפטר. לרוב, נעשה שימוש בכדורים חסרי קליע, כאשר לאחר כל ירי נטענים הרובים מחדש, באופן ידני, כחלק מכללי הטקס.
במדינות רבות מעדיפים לעשות שימוש ברובים מדוגמת M1 גאראנד או רובה M-14 עקב מראיהם. עם זאת, נעשה גם שימוש ברובה M16 ונגזרותיו השונות.

## 21 מטחים
מקורו של נוהג זה הוא כפי הנראה במאה ה-17. ספינות מלחמה, בעת קרבתן אל חוף זר, היו מרוקנות את תותחיהן בטרם התקרבותן אל החוף. כיוון שזמן הטעינה היה ארוך, נוצר מצב שהספינה המתקרבת הייתה ריקה כאשר נכנסה לטווח התותחים המוצבים על החוף, ובכך הפגינה אמון בצד השני, כיוון שהיא נכנסת לשטחו בתותחים ריקים. מקור המספר 21 אינו ברור, אך ייתכן כי מקורו בעובדה כי על כלי שיט בריטים רבים היו 7 תותחים. כיוון שבאותה התקופה היה קל יותר לשמור על אבק השרפה, נתרן חנקתי, יבש ביבשה מאשר בים, היה מקובל כי תותחי היבשה יורים פי 3 מאשר שבעת התותחים אשר על הספינה, דהיינו 21 מטחים. בשלבים מאוחרים יותר, עם תחילת השימוש באשלגן חנקתי כחומר הנפץ ההודף, החלו נפוצים 21 מטחים גם בספינות המלחמה.

### מאורעות המצוינים ב-21 מטחים
שמאל|ממוזער|250px|שש יריות מתוך 21 מטחי כבוד, בחגיגות הולדתה של נסיכת נורווגיה, 4 בדצמבר 2005.
* בעת ביקור של נשיא, ראש ממשלה או ראש מדינה זרה, נהוג לחלוק לו כבוד על ידי ירי של 21 מטחים. ככל שהאישיות בכירה פחות, כך קטן מספר המטחים, אך מספרו לעולם אי זוגי.
* בארצות חבר העמים הבריטי נהוג לציין את יום הולדתו של המלך (או כל מונרך מכהן) בירי. בנוסף, יום ההכתרה של המונרך, יום הולדתו של יורש העצר ואירועים נוספים.
* בקנדה, מעבר לציונים שהוזכרו לעיל, מצוינים גם יום קנדה ויום הזיכרון הלאומי.
* מקרה נוסף בו נעשה שימוש ב-21 מטחים הוא מותו של נשיא ארצות הברית, הנשיא הנבחר או נשיא לשעבר. במקרה כזה מבצעים מספר גופים וכלי שיט ירי של 21 מטחי כבוד.

## בישראל
בישראל בוטל הנוהג לפיו מכובדים ראשי מדינות במטחים עקב החשש שהירי יצור בהלה בקרב האזרחים, בעקבות פיגועי הטרור. מטחי כבוד עדיין מקובלים בישראל בהלוויות צבאיות, בהן במטחי הכבוד נורים כדורים חסרי קליע.

במהלך מבצע צוק איתן הורה נריה ישורון, מפקד גדוד שריון על ירי פגזים לעבר מרפאה בשג'אעיה כמטח כבוד והצדעה לקצין שנהרג יום קודם מאש צלפים מאותו מבנה. כעבור שנתיים ננזף ישורון על ידי סגן הרמטכ"ל, האלוף יאיר גולן, לפי המלצת הפרקליט הצבאי הראשי שרון אפק.

## ראו גם
* הלוויה ממלכתית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:צבא: טקסים וסמלים
מלכי אסקס

**מלכי אסקס** שלטו בממלכת אסקס מהקמתה בשנת 527 ועד לפירוקה הסופי שלוש מאות שנים מאוחר יותר, בשנת 825. ממלכת אסקס הייתה אחת משבע מממלכות ההפטרכיה אשר הוקמו באנגליה בעקבות הפלישה האנגלו-סקסונית אליה במאה ה-5. לכל אורך שנות קיומה של הממלכה, שלט בה בית מלוכה אחת, בית אסקס. מהשושלת, אשר יוסדה על ידי אסקווין, המלך הראשון של אסקס, יצאו כל 18 המלכים של אסקס.

## רשימת המלכים

## ראו גם
* בית אסקס
* ממלכת אסקס

## הערות שוליים

*
אסקס
מלכי קנט

התיעוד ההיסטורי אודות **[[מלך|מלכיה]]** הקדומים של **[[ממלכת קנט]]** מועט. עיקר התיעוד מקורו בכתביו של בדה ונרביליס המתאר בספרו "ההיסטוריה הכנסייתית של האומה האנגלית" את תולדות הנצרות בממלכת אנגליה. ספר זה היה ספר מגמתי אשר מטרתו לפאר את המלכים הנוצריים בממלכות ההפטרכיה אשר קדמו לממלכת אנגליה, ולכן ככל הנראה, ומתוך כוונת מכוון, לא פירט את קורות החיים של המלכים הפגאניים ולעיתים אף ויתר על שמות מלכים אשר מלכו במקביל על מנת לקצר בתיאורים.

בשל חולשתה של ממלכת קנט, החל מהמאה השביעית, פוצלה הממלכה פעמים רבות ומלכו בה במקביל מספר מלכים. מלכים אלה מפורטים בכרוניקות השונות מימי הביניים, ואולם הכרוניקות אינן מדויקות, ולעיתים מפרטות שמות של חלק מהמלכים אשר מלכו יחד, דבר המקשה על ההיסטוריונים המודרניים לדייק בפירטי מלכי קנט. כמו כן הכרוניקות מבוססות על השמות המופיעים בצווים מלכותיים ששרדו מהמאה השישית עד ימי הביניים באנגליה (שהחלו לאחר הכיבוש הנורמני, בשנת 1066). חלק מצווים אלה היה מזויף, דבר המקשה על דיוק היסטורי.

בתקופות אלה מלכים רבים היו למעשה מלכי בובה, אשר מלכו בחסות ממלכות אחרות (ממלכת וסקס וממלכת מרסיה). חלק ממלכים אלה נשאו בתואר **rex** שיכול להשתמע כ"מלך" אך גם כ"מלך משנה". מלכים אלה לא נשאו את התואר **regulus** שמשמעו "שליט".

## הערות שוליים

*
קנט
ריי למונטיין

**ריימונד צ'ארלס "ריי" למונטיין** (באנגלית: **Raymond "Ray" Charles Jack LaMontagne**; נולד ב-18 ביוני 1974) הוא זמר-יוצר, מלחין ופזמונאי אמריקאי של מוזיקת פולק ומוזיקת נשמה.

## ביוגרפיה וקריירה
למונטיין נולד בשנת 1974 בעיר נשואה שבניו המפשייר. אביו היה מוזיקאי. אמו עזבה את אביו המתעלל בעת שהיה בסבב הופעות, וגידלה אותו, בדוחק כלכלי, כאם יחידנית .

הקריירה המוזיקלית של למונטיין החלה לאחר ששמע ברדיו במקרה את שירו של סטיבן סטילס "Treetop Flyer". בעקבות זאת למונטיין החליט להתפטר ממפעל הנעליים בו עבד ולהקדיש את עיקר זמנו ומרצו בתור זמר וכותב שירים.

בקיץ 1999, בעודו עובד באופן חלקי כנגר, הקליט למונטיין קלטת דמו שכללה 10 שירים מקוריים אותם ביצע בהופעות בברים מקומיים קטנים. ההקלטה הצליחה למשוך את תשומת ליבה של חברת התקליטים Chrysalis Music Publishing אשר הציעה לו בשנת 2004 חוזה הקלטות. בעקבות זאת, הקליט למונטיין את אלבום הבכורה שלו *"Trouble"* בלוס אנג'לס במשך שבועיים יחד עם המפיק אית'ן ג'ונס . בארצות הברית, האלבום נכנס למצעד ה-Billboard 200, מכר מעל ל-250 אלף עותקים בארצות הברית ומעל ל-400 אלף עותקים ברחבי העולם.

ב-29 באוגוסט 2006 הוציא למונטיין לשווקים את אלבום האולפן השני שלו *"Till the Sun Turns Black"*. אלבום זה הופק גם כן בשיתוף פעולה עם אית'ן ג'ונס. בארצות הברית, האלבום נכנס למצעד ה-Billboard 200 ומכר מעל ל-28 אלף עותקים בשבוע הראשון בלבד.

ב-14 באוקטובר 2008 הוציא למונטיין לשווקים את אלבום האולפן השלישי שלו *"Gossip in the Grain"*. אלבום זה הופק גם כן בשיתוף פעולה עם אית'ן ג'ונס. בארצות הברית, האלבום הגיע למקום השלישי במצעד ה-Billboard ומכר מעל ל-60 אלף עותקים בשבוע הראשון בלבד.

באוגוסט 2010 הוציא למונטיין בהוצאה עצמית את אלבום האולפן *"God Willin' and the Creek Don't Rise"* *.* 

למונטיין מתגורר כיום בחווה בעיירה וילטון שבמיין יחד עם אשתו ושני בניו.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2004: Trouble
* 2006: Till the Sun Turns Black
* 2008: Gossip in the Grain
* 2010: God Willin' & The Creek Don't Rise

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
הטריוס נפוס

**טיטוס הטריוס נפוס** (**Titus Haterius Nepos Atinas Probus Publicius Matenianus**) היה מושל הפרובינקיה ערביה, ומפקד הלגיון היחיד בפרובינקיה, הלגיון השלישי קירנאיקה משנת 130 לספירה. 

הטריוס נפוס מופיע כמושל ערביה בכמה מתעודות מדבר יהודה מהארכיון של בבתא. הוא מוזכר בפפירוס ידין 23, שמתוארך לנובמבר 130, כמושל ערביה (legatus pro praetor) ומקום מושבו היה באותו הזמן בפטרה.

הטריוס נפוס היה אחד מהמצביאים הרומאיים שדיכאו את מרד בר כוכבא. 

כתובות אחדות שנמחקו בפטרה, וכן בגרשה, גרמו לחלק מהחוקרים לקשור זאת למרד בר כוכבא ולהתקוממות של האוכלוסייה היהודית והנבטית בפרובינקיה. חוקרים אחרים דחו טענה זו, בגלל כתובת מגרשה שבה השם של הטריוס נפוס לא נמחק. בכתובת זו הטריוס נאפוס מוזכר בתור קונסול ולכן היא מאוחרת לשנת 134 (ראו בהמשך), ויכול להיות שהמחיקות של שמו בוצעו לפני שנת 134. המחיקות לא יכולות להיות מחיקות רשמיות מכיוון שהטריוס נפוס מונה לקונסול בשנת 134, ושירת קריירה מרשימה לאחר מכן. 

טקסט נוסף שהתגלה בצפון ירדן מזכיר מנהיג שבט נבטי שמרד (מרד) שלוש שנים נגד נפוס העריץ (נפס זלמ). טקסט זה מוסיף מידע לכך שחלק מהשבטים הנבטים השתתפו בהתקוממות מקבילה למרד בר כוכבא בפרובינקית ערביה.

בשנת 134 מונה לקונסול ממשיך בהיעדרו, כנראה כדי שיוכל לפקד על כוח של 2 לגיונות ויותר.

נפוס קיבל מהקיסר אדריאנוס את העיטור אות הטריומף (ornamenta triumphalia), שניתן רק למפקדי פרובינקיות קונסולריות. הענקת עיטור זה והישארותו בתפקיד של הטריוס נפוס גם לאחר שנת 134 - 135, שבמצב רגיל היה מוחלף לפני כן, מוכיחה כי נפוס השתתף בדיכוי המרד כמעט לכל אורכו. בנוסף לנפוס קיבלו את אות הטריומף גם יוליוס סוורוס, מושל יהודה ולפני המרד מושל בריטניה, וגאיוס פובליקיוס מארקלוס, מושל פרובינקיית סוריה, מצב חריג שלא היה כדוגמתו מאז המלחמות הפרתיות בתקופת הקיסר טראיאנוס. לאחר מכן היה מושל פאנוניה עילית בשנים 138-142.

## לקריאה נוספת

* W. Eck, 'The bar Kokhba Revolt: The Roman Point of View', **JRS** 89 pp. 84-89.
* Werner Eck, 'Hadrian, the Bar Kokhba Revolt, and the Epigraphic Transmission', in **Bar Kokhba reconsidered**, Peter Schfer (editor), Tibingen: Mohr: 2003, pp. 167-168
* P. -L. Gatier, 'Gouverneurs et procurateurs 'a Gerasa', **Syria** 73 (1996), 48f.
* Eck, Werner, "Vier mysteriöse Rasuren in Inschriften aus Gerasa: Zum 'Schicksal' des Statthalters Haterius Nepos", in: Ἐπιγραφαί. Miscellanea epigrafica in onore di Lidio Gasperini, hg. G. Paci, Bd. 1, Rom 2000, 347-362.
* W. Eck, 'Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia', **ZPE** 124 (1999) 226–227
* W. Eck, 'Der angebliche Krieg des Aelius Caesar in Pannonien und die ornamenta triumphalia des Haterius Nepos', in L. Borhy (ed.), **Von der Entstehung Roms bis zur Aufldsung des Romerreiches, Dissertationes Pannonicae Ser. I II**, Vol. 4 (I999), 28-3 I
* S. Abbadi and F. Zayadin, *Nepos the Governor of the Provincia Arabia in a Safaitic Inscription?*, **Semitica** 46 (1996), 155-63.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:מרד בר כוכבא: אישים
פנורמה (עיתון)

**פנורמה** (בערבית: بانوراما) הוא עיתון שבועי ארצי מוביל במגזר הערבי שמשרדו הראשי נמצא בעיר טייבה שבמשולש. העורכים הראשיים של העיתון הם פרידה ג'אבר-בראנסי ובסאם ג'אבר, שעורך גם את האתר פאנט ועבד בחדשות קול ישראל בערבית וברשת ב' במשך שנים רבות. העיתון נוסד בשנת 1986. 

בעיתון כ-128-120 עמודים, רובם עמודי צבע. העיתון מסכם מדי שבוע את האירועים החשובים במדינה, במיוחד אלה הנוגעים לאוכלוסייה הערבית. הוא מודפס בפורמט גדול, שטח כתיבה של 38 ס"מ/26 ס"מ.

העורכים והבעלים של העיתון, מטיפים לדו-קיום ולשלום צודק בין יהודים וערבים, על בסיס של שתי מדינות לשני עמים. פנורמה ממומן על ידי המודעות והמכירות והוא מופץ ב-35,000 עותקים ונמכר נכון לינואר 2010 ב-4 ש"ח.

העיתון מתחלק לשלושה חלקים:
* חדשות: המכיל את השער, ידיעות וכתבות בעלות אופי חדשותי בכל הנושאים הפוליטיים, החברתיים והכלכליים.
* מוסף: המכיל כתבות תחקיר וכתבות צבע לצעירים, מדורי נשים, אמנות, רדיו, טלוויזיה וספורט בהרחבה רבה. המוסף מיועד בעיקר לצעירים. במוסף יש כיסוי מורחב לקבוצות הליגה הלאומית בכדורגל, וכן סיקור הקבוצות הערביות הבולטות כמו שאר הקבוצות הישראליות.
* מוסף רכב: פנורמה הוא העיתון היחיד מבין העיתונים בערבית בישראל, המוציא לאור מוסף רכב, המכיל חדשות רכב מהארץ ומהעולם, נסיעות מבחן, המלצות קנייה וכלי רכב משומשים למכירה. המוסף מחולק ב-35,000 עותקים בתוך העיתון.

לעיתון יש אתר חדשות אינטרנטי בשם פאנט (ראשי תיבות של **Pa**norama **Net**).

## קישורים חיצוניים
* אתר העיתון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:תקשורת ערבית בישראל
קטגוריה:טייבה
שלום אוסלנדר

**שלום אוסלנדר** (באנגלית: **Shalom Auslander**; נולד ב-1970) הוא סופר ומסאי יהודי-אמריקאי.

## קורות חייו
אוסלנדר נולד במונסי שבמדינת ניו יורק. הוא גדל בקהילה יהודית אורתודוקסית למשפחה אדוקה, בן זקונים אחרי אחיו ואחותו. דודו הוא הרב נחום לאם. בגיל 17 נשלח לישראל ללמוד בישיבת "נווה ציון" בקריית יערים, ובגיל 19 חזר לארצות הברית ועבר לגור לבדו בטינק שבניו ג'רזי.

כתיבתו של אוסלנדר מתפרסמת בקביעות בעיתון הבריטי "הגארדיאן" וכן בעיתונים האמריקאיים "הניו יורק טיימס" ו"הניו יורקר". הוא פרסם מספר ספרים: קובץ סיפורים קצרים בשם "Beware of God" (2006); ספר זכרונות על חייו בשם "מחבואים עם אלוהים" (Foreskin's Lament, תרגום מילולי: "קינת העורלה", 2007), שיצא גם בעברית; ורומן בדיוני בשם "Hope: A Tragedy" (2012), על איש שמוצא בעליית הגג בביתו את אנה פרנק הבוגרת.

כתיבתו בעיתונות ובספריו עוסקת לעיתים קרובות בזהותו היהודית והרקע האורתודוקסי שלו. בכתביו הוא מותח ביקורת חריפה על הוריו, ומתאר כיצד התמרד כנער נגד כללי הדת הנוקשים שהנהיגה משפחתו.

ב-2003–2004 היה מועמד ל"פרס קורט לספרות יהודית" בקטגוריית הסופר הצעיר בנושאים יהודיים.

במאי 2015 עלתה סדרת הטלוויזיה הקומית "רגעים קטנים של אושר" אותה יצר, כתב והפיק לרשת הטלוויזיה שואוטיים, ובין היתר כיכבו בה סטיב קוגן, בראדלי ויטפורד, אלן בארקין וקתרין האן.

אוסלנדר נשוי ואב שני בנים, ומתגורר בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* "מחבואים עם אלוהים", כולל פרק מהספר, באתר "טקסט"
* 
* 
* An Interview with Shalom Auslander, באתר bookslut 
* , ביקורת על "מחבואים עם אלוהים"
* , ביקורת על "מחבואים עם אלוהים"
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מסאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
פנדה סקיוריטי

**חברת פנדה סקיוריטי** (**Panda Security SL**; בעבר: Panda Software), היא חברת אבטחת מחשבים אשר נוסדה בשנת 1990 על ידי מיקל אוריזארברנה בעיר בילבאו שבספרד.
החברה התמקדה בפיתוחן וייצורן של תוכנות אנטי-וירוס והרחיבה את יישומיה שכללו גם אפליקציות חומת אש, דואר זבל, אפליקציות זיהוי תוכנות ריגול, טכנולוגיית מניעת cybercrime (פשעי מחשב ברשת) ומערכות ניהול וכלי אבטחה לעסקים ולמשתמשים ביתיים.

למוצרי פנדה לקוחות ב-200 מדינות וכ-50 סניפים הפזורים ברחבי העולם.
פנדה הוגדרה כחדשנית טכנולוגיות על ידי Gartner analysts והשיגה ציון דרך טכנולוגי הכולל פריצת דרך בהפעלת מערכות אבטחה כגון תחת גדול או פתרונות אנטי וירוס מספקי הגנה מפני עננות (עננות מחשב) אשר מבוססים על ידי פנדה כבינה קולקטיבית – מודל אבטחה שהוצג על ידי פנדה בשנת 2007.

במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה הגרסה החינמית של תוכנת האנטיוירוס ציון מעולה במבחן ההגנה, אך ציון גרוע במיוחד בתחום הזיהויים השגויים - התוכנה הכריזה על קבצים נקיים רבים כעל נגועים.

## מוצרים
מוצרי פנדה אבטחה כוללים כלי אבטחה למשתמש הביתי ולתאגידים, הכוללים הגנה מפני פשעי מחשב ברשת ותוכנות זדוניות אשר עשויים לגרום נזק למערכות IT כמו דואר זבל, האקרים, תוכנת ריגול, חייגנים ותוכן בלתי רצוי ברשת, וכן זיהוי פלישות Wi-Fi.

### מוצרי חינם
* פנדה אנטי וירוס ענן (Panda Cloud Antivirus)
* פנדה אנטי רוטקיט (Panda Antirootkit)
* פנדה חיסון USB

### מוצרי קמעונאות
* פנדה אנטי וירוס פרו 2010 (Panda Antivirus pro)
* פנדה אבטחת אינטרנט 2010 (Panda internet security)
* פנדה הגנה גלובלית 2010 (Panda Global protection)
* פנדה אנטי וירוס לנטבוק (Panda Antivirus for Netbooks)
* פנדה סריקת אקטיבית 2.0 (Panda ActiveScan 2.0)
* פנדה אבטחה ללינוקס (Panda Security for Linux)

### מוצרי תאגידים
* פנדה אבטחה לעסקים (Panda security for business)
* פנדה הגנת ניהול משרד (Panda Managed office protection)
* פנדה הגנת ניהול דואר אלקטרוני (Panda Managed E-mail protection)
* פנדה ראדאר תוכנות זדוניות (Panda Malware Radar)

### אפליקציות רשת
* GateDefender Performa
* GateDefender Integra

## טכנולוגיית TruPrevent
טכנולוגיית TruPrevent אשר הוצגה בשנת 2003 היא סט של טכנולוגיות אשר פותחו על ידי פנדה אבטחה לצורך הגנה פרואקטיבית במחשבי בית או תאגיד בניגוד למוצרי אנטי וירוס הרגילים כשאלה מספקים הגנה ריאקטיבית.
טכנולוגיה זו מציעה הגנה גנרית מפני השימוש בטכניקות הרבות והנפוצות של תוכנות זדוניות.
הטמעת טכנולוגיית TruPrevent נעשתה בתוכנות האנטי וירוס מבית פנדה בגרסאות 2009 ו-2010 עבור משתמשים ביתיים וכן בתוכנת פנדה אנטי וירוס ענן אשר אותו הגדירה פנדה כראשון בהיסטוריה שסיפק הגנה מפני עננות מחשב.

## מבחני בדיקה
בניגוד ליתר מוצרי האנטי וירוס של חברות ידועות אחרות בז'אנר אבטחת המידע, מוצרי חברת פנדה טרם נבדקו על ידי AV-Comparatives.
כמו כן, מוצרי חברת פנדה טרם נבדקו על ידי Virus Bulletin מאז שנת 2002.
מבחנים ובדיקות למוצרי פנדה נעשו על ידי Checkvir במשך שנים. במהלך 5 השנים האחרונות מוצרי פנדה קיבלו ציון "סטנדרט" בכל בדיקה וקיבלו פעמיים את הציון "מתקדם".

## קישורים חיצוניים

* 

* סריקת וירוסים אונליין בחינם
* סריקה וזיהוי רוטקיטים בחינם
* בלוג המחקר של פנדה

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים
קטגוריה:חברות ספרדיות
קטגוריה:ספרד: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:תוכנות אנטי-וירוס
משרד המיעוטים

**משרד המיעוטים** היה משרד ממשלתי שמונה על הטיפול במיעוטים בישראל.

המשרד הוקם יחד עם הממשלה הזמנית, ופעל מ-1948 ועד הקמתה של ממשלת ישראל הראשונה ב-1949. בשנים שלאחר מכן, מונו שרים בלי תיק שעליהם הוטלה האחריות לטיפול בענייני המיעוטים.

## היסטוריה
### משרד המיעוטים
עם הכרזת העצמאות והקמתה של מדינת ישראל, ב-1948, קם משרד ממשלתי שמונה על הטיפול במיעוטים באוכלוסייה. בכור-שלום שטרית מונה כשר האחראי על משרד, במקביל לתפקידו כשר האחראי על משרד המשטרה, וגד מכנס שימש כמנכ"ל המשרד. המשרד נועד לטפל בצרכי בני המיעוטים בתוך מדינת ישראל באופן זמני, כאשר על פי התוכנית הייתה כוונה להעביר את פעילויות משרד המיעוטים בהדרגה לידי משרדים אחרים ולהותיר את המשרד רק כגורם מייעץ. המשרד טיפל בנושאים שונים הקשורים בערביי ישראל, ובין השאר דאג לעבודה, חינוך, שירות רפואי, חשמל, מים ומזון לאזרחי ישראל הערבים. המשרד הקים סניפים במקומות בהם היו ריכוזים של ערבים שנשארו תחת שלטון ישראל, בהתאם להתקדמות כוחות צה"ל.

לקראת הקמת ממשלת ישראל הראשונה התקיימו דיונים בשאלה מי יהיה שר המיעוטים, אולם לבסוף הוחלט לפרק את המשרד, להעביר את סמכויותיו למשרדים השונים ואת הטיפול בענייני זכויות המיעוטים למשרד המשפטים. משרד המיעוטים פורק באופן רשמי ביוני 1949.

### שר אחראי על ענייני מיעוטים
לאחר ביטול משרד המיעוטים שפעל למעשה רק בממשלה הראשונה, לא כיהן עוד אדם בתואר "שר המיעוטים", אך בחלק ממשלות ישראל כיהן שר בלי תיק, או שר אחר שהיה אחראי על ענייני המיעוטים:
* בממשלת ישראל ה-27 שימש משה קצב, שהיה גם סגן ראש הממשלה ושר התיירות כ"שר הממונה על המגזר הערבי".
* בממשלת ישראל ה-28 שימש מתן וילנאי כ"יו"ר ועדת השרים לענייני האזרחים הערביים". במסגרת זו ניסח תוכנית אותה כינה "תוכנית 4 מיליארד השקל" לטיפול בבעיות המגזר. במסגרת זו העיד וילנאי בפני ועדת אור בנוגע למהומות אוקטובר 2000 כי הזהיר את אהוד ברק מסכנת פיצוץ במגזר הערבי.
* בממשלת ישראל ה-29 כיהן השר סאלח טריף כשר במשרד ראש הממשלה האחראי על ענייני המיעוטים.
* בממשלת ישראל ה-32 קיבל אבישי ברוורמן משרה של שר בלי תיק האחראי על ענייני המיעוטים. לאחר התפלגות סיעת העצמאות, ופרישת מפלגת העבודה והתפטרות שריה, בהם ברוורמן התעתדה הממשלה למנות את השר להגנת העורף מתן וילנאי לתפקיד השר האחראי לענייני המיעוטים, אולם בקרב ערביי ישראל הייתה התנגדות לכך ששר הממונה על הגנת העורף יופקד על המיעוטים בשל הרושם שעשוי להיווצר כאילו המיעוטים מהווים סכנה למדינה.

### הסכם על הקמה מחדש
כחלק מההסכם הקואליציוני בין "הליכוד" ל"כחול לבן" להקמתה של ממשלת ישראל השלושים וחמש, הוחלט על חידוש פעילות המשרד.

תחילה דובר על שר חיצוני ממוצא ערבי, עם חלוף הזמן פורסם שהמשרד יאויש על ידי חבר כנסת מ"כחול לבן". לבסוף הקמת המשרד מחדש לא יצאה אל הפועל.

## שרי המיעוטים לדורותיהם

## קישורים חיצוניים
* 
*שלומי אלדר, נתניהו, זה הזמן למנות שר לענייני מיעוטים, 25 באפריל 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:משרדי ממשלה היסטוריים בישראל
מפלגת הפועלים היהודית הבלתי-תלויה

**מפלגת פועלים יהודית בלתי תלויה** (ביידיש: **ייִדישע אונאבהענגיגע ארבעטער פּאַרטײַ**; ברוסית: **Еврейская независимая рабочая партия**, בראשי תיבות: **ЕНРП**) הייתה מפלגה יהודית שנוסדה באימפריה הרוסית בשנת 1901 על ידי מניה שוחט ביוזמת סרגיי זוּבַּאטוֹב, ראש המשטרה החשאית הצארית (האוכרנה), מתוך האידאולוגיה של אקונומיזם. 

המפלגה, שחבריה נודעו בכינויים "**הבלתי תלויים**", "**הלגליסטים**", "**האקונומיסטים**" ו-"**הזוּבַּאטוֹביסטים**", הייתה זרם בתנועת הפועלים של סוף המאה ה-19 ברוסיה שנבע מהתנועה המרקסיסטית. זרם זה טען שהמהפכה הסוציאליסטית יכולה להתבצע רק על ידי פועלי התעשייה. על כן תפקידם הראשון של מרקסיסטים אקונומיסטים אלו הוא להחדיר את תעמולתם לתוך ציבור פועלים זה, לחנך אותם ולארגן אותם. רק אחרי שלבים אלו יכול להתחיל המאבק הפוליטי. חינוך וארגון הפועלים יכול לבוא רק על רקע האינטרסים הכלכליים שלהם, וכל עוד אינטרסים אלו לא ישופרו, אין מקום למאבק מהפכני. על כן האקונומיסטים סברו שיש להזניח לפי שעה את המאבק הפוליטי נגד המשטר, ולפעול רק בכיוון של הטבת תנאי השכר והעבודה ויצירת מקומות עבודה לפועלים.
אקונומיסטים קיצוניים טענו שעל הפועלים לבצע מהפכה כלכלית, ואת המהפכה הפוליטית נגד המשטר יש להטיל על הבורגנות.

בתוך זרם זה נוסדה גם המפלגה האקונומיסטית היהודית הבלתי-תלויה. מייסדיה ראו את מצבם של הפועלים היהודים ברוסיה ואת אי-יכולתם להשיג שינוי פוליטי של מצב היהודים בתנאי הגולה בכלל ורוסיה בפרט. גישה זו קירבה את מפלגת הפועלים היהודית לחוגי הציונים.

תקופה מסוימת תמכו שלטונות רוסיה במפלגה, היות שראו בתמיכה זו דרך לנתב את אי-שביעות הרצון של הפרולטריון היהודי לכיוונים של מאבק כלכלי ולא מאבק נגד המשטר בנוסח המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של לנין.

המפלגה התנהלה מן העיר מינסק, והפעילה סניפים בערים אודסה, בוברויסק, קרסלבה ווילנה. מנהיגיה הבולטים היו מניה וִילְבּוּשֶׁבִיץ (לימים שוחט), אלכסנדר צ'מריסקי ויהודה וולין. היו מתנגדים רבים להתארגנות זו בקרב הציבור היהודי ובראשם אנשי הבונד, והמצב הגיע עד כדי מלחמת אחים בקרב ציבור הפועלים היהודי.

לאחר פרעות קישינב חל משבר במפלגה, וראשיה הבינו כי לא די במאבק כלכלי בלבד. בראשית שנת 1903 הורה שר הפנים הרוסי, ויאצ'סלב פלבה, על פיזור המפלגה. ב-5 בפברואר הודיעה המפלגה לחבריה בווילנה על השעיה זמנית של פעילות המפלגה. ביוני החליטה ועידת המפלגה על סגירתה.

## לקריאה נוספת
***אנציקלופדיה למדעי החברה**, ספרית פועלים והוצאת הקיבוץ הארצי השוה"צ, 1963, עמ' 71–72.

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

בלתי תלויה
פועלים יהודית בלתי תלויה
טאנה (אי)

**טאנה** (בביסלמה: **Tanna**) הוא אי במדינת האיים ונואטו, בדרום-מערבו של האוקיינוס השקט.
## גאוגרפיה
שטחו של האי הוא כ-550 קמ"ר ואוכלוסייתו מוערכת בכ-30,000 נפש. אורכו 20 ק"מ ורוחבו המרבי הוא 19 ק"מ. התושבים רובם ככולם מלנזים. האי יושב בשנת 400 לפני הספירה לערך בידי ילידים מהאיים הסמוכים.

השם טאנה, שצוטט לראשונה על ידי ג'יימס קוק, נגזר מהמילה tana בשפת הקוואמרה , שפירושה "אדמה".

לאחר גילויו בשנת 1774 התפרסם האי באירופה שלכאורה יש בו טקסים קניבליים ולכן נחשב יעד מסוכן למסיונרים.

כיום האי ידוע בשל שתי תופעות ייחודיות:

האי ידוע בגלל את הר הגעש הפעיל יאסור , אחד הנגישים בעולם. הזוהר שקרן מהר הגעש משך את ג'יימס קוק, האירופאי הראשון שהגיע לאי בשנת 1774.

אנתרופולוגים, היסטוריונים ופסיכולוגים מתעניינים בדת כת המטען של ג'ון פרום. "כתות המטען" היו נפוצות באיים רבים אליהם הגיע האדם הלבן. המאמינים האמינו בכוחם של הלבנים לגרום למטען להגיע מהים ומהאוויר באמצעות טקס שנראה בעיניהם כריטואל. הם ניסו לחקות את הריטואל כגון מגדל פיקוח מבמבוק ומפעילים עם אוזניות מעץ ודגלים צבעוניים קטנים. דת כת המטען האחרונה הידועה כיום היא דתו של ג'ון פרום באי טאנה, ולה מפלגה משלה המשתתפת בממשלת האיים המאוחדים של ונואטו. דת זו מצליחה למשוך אחריה חלק מתושבי האיים האחרים בוונואטו. עד היום לא נתגלו עקבותיו של אותו ג'ון פרום אגדי ולא ברור אם מדובר באגדה או באמת. יש המייחסים את מקור שמו לשיבוש של "John From America".

## קישורים חיצוניים

* רועי צזנה, איך ג'ון פרום עומד לכבוש את העולם, "הידען" (2009)
* 

קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:ונואטו
אנדרטת הסובלנות

**פסל הסובלנות** הוא פסל הממוקם בטיילת ארמון הנציב, סמוך למטה האו"ם, בין שכונת ארמון הנציב לשכונת ג'בל מוכבר. הפסל נתרם על ידי איש העסקים הפולני אלכסנדר גודזובאטי (Gudzowaty), במטרה לקדם את השלום והסובלנות בסכסוך הישראלי-פלסטיני.

## יצירה
את הפסל עיצב האמן הפולני צ'סלב דז'וויגאי (Dźwigaj), אשר לצורך כך ביקר כמה פעמים בירושלים. הוא תכנן פסל שצורתו כשל שני חצאי עמוד שבור, שבמרכזו עולה וצומח עץ זית. ענפי העץ ועליו המוזהבים נראים כמנסים לאחות את השבר לקרב את שני החצאים.

הפסל הוכן בפולין, הובא לישראל בחלקים והורכב בארץ על ידי אנשי מקצוע בפיקוחו הצמוד של האמן. גובהו של הפסל כ-17 מטרים והוא עשוי מברונזה. עלות הקמת הפסל והגן היא כמיליון וחצי דולר. סביב הפסל נבנתה גינה ציבורית בשם "גן הסובלנות", שתוכנן על ידי האדריכל שלמה אהרונסון. בגן מוצב "קיר הסובלנות" עליו חקוקים שמות עמים, ערים וגופים בעולם שהביעו הזדהות עם רעיון הסובלנות.

הפסל נחנך ב-15 בספטמבר 2008 במעמד נשיא פולין לשעבר, לך ואלנסה, שר המדע והספורט ראלב מג'אדלה וכ-50 ראשי ערים מכל העולם, אשר שהו בירושלים במסגרת כנס ראשי ערים בינלאומי. אחרי הטקס ייסדו ראשי העיר אורי לופוליאנסקי ולך ואלנסה את "פורום הסובלנות", שנועד לעודד סובלנות בשתי המדינות.

בפברואר 2009 נפגע הפסל במהלך סופת גשמים.

## קישורים חיצוניים

* Tolerance Park and Monument Erected , באתר הקרן לירושלים 
* 
* [פסל וגן הסובלנות יחנכו בירושלים במעמד נשיא פולין לשעבר [לך ואלנסה] וכ-50 ראשי ערים מרחבי העולם יום שני, 15 בספטמבר בשעה 19:00], באתר עיריית ירושלים

סובלנות, אנדרטה
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:רכס ארמון הנציב
קטגוריה:תלפיות מזרח
קטגוריה:ג'בל מוכאבר
נאיאריט

**נאיאריט** (בספרדית: **Nayarit**) היא אחת משלושים ואחת המדינות של מקסיקו. היא ממוקמת בחוף המערבי המרכזי, הגובל באוקיינוס השקט. המדינות המקיפות את נאיאריט הן: סינלואה במערב, דורנגו מצפון, סקטקס מצפון-מזרח וחליסקו בדרום. נאיאריט גובלת באוקיינוס השקט בצד מערב. עיר הבירה של נאיאריט והעיר הגדולה ביותר בה היא טפיק, הנמצאת בדרום המדינה ליד נהר טפיק, ובקרבת הר הגעש סאנגאנגוּאֵי.

למדינת נאיאריט שייכים גם האיים: איסלה איסַבֶּל, איסלאס טְרֶס מַריֶיטאס, איסלאס מַרִיאָס וכן האי המלאכותי מקסקאלטיטאן.

## ראו גם
*כלא איסלאס מריאס
*ערי הזהב הנסתרות 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
יצחק גוזלן

[200px|ממוזער|שמאל|יצחק גוזלן במדי [הפועל באר שבע (ברקע אצטדיון וסרמיל בתצורתו הראשונית)]]
**יצחק גוזלן** (נולד ב-1944) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת קשר התקפי בהפועל באר שבע, מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.

## ביוגרפיה
גוזלן למד בבית הספר הטכני בחיפה. הוא גויס לחיל האוויר ושימש כמכונאי למטוסי אוראגן בטייסת 113 שישבה בבסיס חצור. במקביל, החל את הקריירה שלו ככדורגלן בהפועל אופקים, ששיחקה בליגה ב'. הוא זומן לראשונה לנבחרת חיל האוויר ב-1964 על ידי מאמנה, עמנואל שפר. לקהל חובבי הכדורגל נודע שמו לראשונה בעת שנטל חלק במשחקי גביע הרמטכ"ל ב-1965 במדי נבחרת חיל האוויר. הוא עבר להפועל באר שבע ב-1966 בעת שהיה בן 22. ברוב הקריירה שלו שיחק כקיצוני שמאלי ובלט במהירותו הרבה וביכולת הבעיטה שלו ממרחק. 

בתחילת שנות ה-70 עבר גוזלן למכבי תל אביב והיה שותף לזכייתה באליפות בעונת 1972/1971. בסך הכל כבש גוזלן 33 שערים בליגה העליונה. בשנים שלאחר מכן המשיך גוזלן לשחק (לעיתים כמאמן-שחקן) בקבוצות מהליגות הנמוכות באזור הדרום והיה שחקן פעיל עד גיל 45.

### נבחרת ישראל
גוזלן זומן לנבחרת ישראל שאומנה באותה עת על ידי מילובאן צ'יריץ' ונטל חלק בשני משחקים בינלאומיים כמחליף. הראשון שבהם התקיים בספטמבר 1967 באוטרכט שבהולנד מול נבחרתה האולימפית של הולנד ונסתיים בניצחון ישראל 1-2. השני התקיים בפברואר 1968 באצטדיון בלומפילד מול נבחרת שווייץ ונסתיים גם הוא בניצחונה של ישראל בתוצאה 1-2.

## חיים אישיים
גוזלן מתגורר בעיר אופקים ועובד כנהג מונית.

## תארים
; עם מכבי תל אביב
* ליגה ראשונה:
** אליפות: 1972/1971

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:אופקים: אישים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר הטכני של חיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
חוילה

במקרא, **חֲוִילָה** הוא שמם של שניים מצאצאיו של נח. האחד הוא נכדו של חם מבניו של כוש, והשני הוא צאצאו של שם (חוילה בן יקטן בן ארפכשד). על שמם של שני צאצאי נח אלה נקראת "ארץ החוילה".

## מיקום גאוגרפי
### חוילה החמית
חוילה זו מוזכרת כך:  ולאחר מכן כאחד מבניו של כוש: , וכן מזוהה עם אלדד הדני כמקום ישבתם של יהודי חוילה. חוקרים חלוקים בדעתם היכן זו ממוקמת, סברה אחת ממקמת אותה באזור מזרח סודאן וצפון-מערב אתיופיה על הנילוס הכחול שאותו מזהים עם הפישון, כלומר מזהים אותה עם ארץ כיאנאום המוזכרת בכתבים האקסומים כמקום של אוצרות רבים, כך שלמעשה ארץ זו שוכנת דרומית-מזרחית לממלכת כוש. סברה נוספת ממקמת אותה באזור חבש עצמו בצפון אתיופיה ואריתריאה וזאת על סמך זיהויו של הפישון עם נהר העטברה-תכזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר בראשית
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:בני יקטן
אימפרומפטו

**אימפרומפטו** (**Impromptu**) הוא יצירה מוזיקלית בעלת מבנה חופשי הנושאת אופי אלתורי (מכאן שמה, מלשון "אימפרוביזציה"), ומיועדת בדרך כלל לכלי סולו.

אימפרומפטו בנוי לרוב מקטע ראשון מהיר, קטע שני איטי (אם הראשון מינורי השני יהיה מז'ורי ולהפך) וקטע שלישי הזהה ברובו לראשון.

האימפרומפטו מזוהה בדרך כלל עם התקופה הרומנטית. המלחינים הבולטים שכתבו קטעים כאלה היו שומן, שוברט ושופן. מפורסמים במיוחד הם שניים מקטעי האימפרומפטו שהלחין שופן: הראשון בלה במול מז'ור – אופוס 29, וה"אימפרומפטו-פנטזיה" – אופוס 66.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:אלתור (מוזיקה)
צ'יפטיון

**צ'יפטיון** (באנגלית: **Chiptune**), המוכרת גם בשמות **מוזיקת** **צ'יפ** (**Chip music**), ו**מוזיקת 8-ביט** (**8-bit music**), היא מוזיקה המסונתזת בזמן אמת על ידי בקר סאונד, בניגוד למוזיקה המשתמשת בהשמעה של דגימות קול מוכנות מראש. תור הזהב של הסגנון היה מאמצע שנות ה-80 עד שנות ה-90 המוקדמות, כשבקרים כאלו היו הדרך הנפוצה להשמעת מוזיקה במחשבים, בקונסולות משחקים ובמכונות ארקייד.

לבקרי הסאונד הראשונים היה מספר טונים מצומצם ולא יכלו להשמיע יותר מתו אחד בו זמנית. אילוץ זה גרם למלחינים לפתח סגנון מיוחד המשתמש רבות בארפג'ו ובאלמנטים דומים של ניגון צלילים מתחלפים במהירות כדי לדמות ניגון של כמה צלילים בו זמנית.

## היסטוריה

ב-1951 המחשבים CSIRAC ופרנטי סימן 1 שימשו לסינתוז מוזיקה בזמן אמת בציבור.
בשנות ה-70 המאוחרות, קונסולות משחקים ומיקרו-מחשבים הכילו מעגל משולב עם בקר סאונד ייעודי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:מחשבים
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:משחקי וידאו: מונחים
קורפטיטור

**[[פסנתרן]] חזרות** או **קוֹרֶפֶּטִיטוֹר** (בגרמנית: **Korrepetitor**; בצרפתית ובשפות נוספות : **Répétiteur**) הוא פסנתרן אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת. 

לקורפטיטור תפקיד רבגוני ומורכב, ועל כן עליו להיות פסנתרן מיומן למדי. עליו להכיר רפרטואר אופראי ולנגן באופן שוטף  
לפסנתר של תפקיד התזמורת כולה (אלא שכיום ברוב המקרים זמינות רדוקציות כאלה שנכתבו מראש). נגינת תפקיד של תזמורת שלמה קשה מכיוון שהיא מחייבת נגינת צלילים רבים בו בעת ולרוחב מנעד הפסנתר כולו, בעוד על הפסנתרן להבהיר בעזרת קלידי הפסנתר בלבד את גוני הכלים המשתתפים באותו קטע.

עבודת הקורפטיטור אינה מסתכמת בליווי הזמרים משום שעליו גם לעבוד איתם כיחידים וכאנסמבל, כך שלחזרה עם התזמורת הם יגיעו מוכנים לגמרי. הדבר חוסך שעות עבודה עם תזמורת גדולה, שהן יקרות מאוד.

לרוב הקורפטיטור נחשב לשוליית המנצח הראשי, וזהו תפקיד שבו משמשים מנצחים מתחילים בראשית קריירת הניצוח.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
קטגוריה:אופרה
קורליין ודלת הקסמים

**קורליין ודלת הקסמים** (באנגלית: **Coraline**) הוא סרט פנטזיה אפלה לילדים שהופק באמצעות אנימציית סטופ מושן על ידי חברת לייקה. הסרט מבוסס על הספר "קורליין" מאת ניל גיימן. הסרט בוים על ידי הנרי סליק ויצא לאקרנים בפברואר 2009, ובישראל הוקרן ב-25 ביוני 2009.

## עלילה
קורליין ג'ונס (דקוטה פנינג) היא ילדה בת 11 שעוברת עם הוריה מביתם הישן במישיגן לבית חדש ומבודד באזור כפרי באורגון, המכונה "הארמון הוורוד". קורליין חשה שעמום ובדידות, במיוחד כיוון שהוריה עסוקים מדי בעבודתם ולא מעניקים לה תשומת לב. היא פוגשת את שכנותיה הקשישות, העלמות ספינק ופורסיבל (ג'ניפר סונדרס ודון פרנץ'), שהיו בעברן שחקניות, ואת מר בובינסקי, דמות תמהונית שטוענת שהוא מנהל קרקס עכברים. חברתה היחידה היא הבובה המוזרה שקיבלה מהשכן, וויבי לובאט, אשר דומה לה עד מאוד אך בעלת עיני כפתורים.

במהלך שיטוטיה בבית, קורליין מגלה דלת קטנה ונעולה. לאחר שהיא משיגה את המפתח, היא מגלה מאחוריה קיר לבנים. בלילה, היא מתעוררת לקולות מוזרים ומגלה שהדלת נפתחת למנהרה שמובילה לעולם מקביל. בעולם זה היא פוגשת את ה"אמא האחרת" וה"אבא האחר", גרסאות אידיאליות של הוריה, המרעיפים עליה אהבה ותשומת לב. בניגוד לעולם האמיתי, כל הדמויות בעולם האחר נראות מושלמות, אך עיניהן עשויות כפתורים. למרות החשדות הראשונים, קורליין נשבית בקסמי המקום.

לאחר כמה ביקורים בעולם האחר, הוריה האחרים מציעים לה להישאר איתם לנצח, בתנאי שתתפור כפתורים לעיניה. קורליין מסרבת ומנסה לשוב לעולמה האמיתי, אך מגלה שהוריה האמיתיים נעלמו. היא מבינה כי האמא האחרת לכדה אותם ומחליטה להצילם. בעזרת רוחות של שלושה ילדים שנלכדו בעבר על ידי האמא האחרת, קורליין מגלה שעליה למצוא את עיניהם האבודות כדי לשחרר את נשמותיהם.

קורליין נלחמת באמא האחרת, שמתגלה כמפלצת עכבישית, ונעזרת בחתול שחור שמתגלה כבן ברית. היא מצליחה לשחרר את נשמות הילדים ואת הוריה הכלואים, ונמלטת חזרה לעולם האמיתי. שם, היא מחליטה להיפטר מהמפתח לדלת הקסמים כדי למנוע מהאמא האחרת לשוב. בסיועו של וויבי, היא משמידה את שארית כוחותיה של האמא האחרת ומשליכה את המפתח לבאר עמוקה.

בסיום הסרט, קורליין מקיימת מסיבה בגינה עם שכנותיה ושכניה, ומבינה כי מצאה את מקומה בעולם האמיתי, תוך שהיא לומדת להעריך את חייה ואת משפחתה.

## צוות המדבבים
הדיבוב בעברית בוים על ידי סיון שביט והופק על ידי הדס מוזס באולפני אלרום.

עוד השתתפו: אלה ארמוני, יהלי מרגלית טופול, **לני כהן**, **נועה פלדמן**, **רועי ניב**, שירה נאור.

## הפקה
בשיא, כלל צוות הפקת הסרט כ-450 איש, מתוכם כ-35 אנימטורים, וכ-250 טכנאים ומעצבים.

## ביקורת
הסרט זכה לביקורות חיובית לרוב. באתר Rotten Tomatoes, כ-88% מהמבקרים נתנו לו ביקורת חיובית.
עם זאת נשמעו טענות כי הסרט מפחיד מדי בשביל ילדים קטנים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי אימה מ-2009
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:ניל גיימן
קטגוריה:סרטי אנימציה בסטופ-מושן
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה משנות ה-2000
קטגוריה:סרטי אנימציה על ילדים
האיש שהיה יום חמישי

**האיש שהיה יום חמישי** (באנגלית: **The Man Who Was Thursday, A Nightmare**) הוא ספר שכתב גילברט קית' צ'סטרטון באנגליה בשנת 1908.

הספר הוא סאטירה פוליטית, רומן פילוסופי ומותחן מטאפיזי. זוהי יצירתו הידועה והאהובה ביותר של גילברט קית' צ'סטרטון. הספר נחשב לאחד הרומנים האנגליים הקלאסיים של תחילת המאה העשרים. הספר ראה אור במהדורות רבות ובשפות שונות ובהן בעברית, ואף עובד לתסכית רדיו בידי אורסון וולס.

## לקריאה נוספת
* גילברט קית' צ'סטרטון, **האיש שהיה יום חמישי**, תרגום מאנגלית: משה דור. הוצאת בבל, 239 עמודים. 2009.

## קישורים חיצוניים
* האיש שהיה יום חמישי, מכונת קריאה בבל
* 
* 
* האיש שהיה יום חמישי - כשהמחבר מתגבר על ההוגה. קונונסנס
* האיש שהיה יום חמישי, פרק ראשון באתר ידיעות ספרים
* 
* 

קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי 1908
קטגוריה:רומנים המתרחשים בלונדון
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
בוטרוס ראלי

**בוטרוס ראלי** (בערבית: **بطرس غالي**, תעתיק מדויק: **בטרס ע'אלי**; 1846 – 20 בפברואר 1910) היה ראש ממשלת מצרים בשנים 1908–1910 עד הרצחו.

ראלי נולד למשפחה קופטית. שימש כשר החוץ המצרי, ובתפקיד זה כתב את התנאים לתוכנית אל עריש - תוכנית להתיישבות יהודית בסיני ובאל עריש, אותה יזם הרצל ואשר לא יצאה אל הפועל. הוא הואשם בתמיכה בבריטניה בתקרית דינשאווי וב-20 בפברואר 1910, כשנה וחצי לאחר מינויו כראש הממשלה, נרצח בידי מתנקש.

נכדו בוטרוס בוטרוס ראלי כיהן כמזכ"ל האו"ם בשנים 1992–1996.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות במצרים
קטגוריה:מנהיגים שנרצחו
קטגוריה:נוצרים קופטים
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1910
טפיק

**טפיק** (בספרדית: **Tepic**) היא עיר הבירה, והעיר הגדולה ביותר במדינת נאיאריט שבמקסיקו. טפיק ממוקמת במרכז המדינה בגובה 915 מטר מעל פני הים, על גדותיהם של הנהרות מולולואה וטפיק, במרחק של כ-225 צפון מערבית לגוודלחרה ובקרבת הר הגעש הכבוי סאנגאנגוּאֵי, והאגם שנקווה בלוע שלו. טפיק מהווה מרכז עירוני לאזור החקלאי העשיר בו היא נמצאת, המהווה קרקע טובה לגידול קנה סוכר, טבק ופירות הדר.

העיר נוסדה בשנת 1531.

## ערים תאומות
רשימת הערים התאומות של טפיק
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
דספוט

[שמאל|ממוזער|250px|הקיסר עמנואל השני פאלאיולוגוס בלווי משפחתו, הקיסרית הלנה דראגאש מימינו ושלושת בניו, יורש העצר [יוחנן השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית|יוחנן השמיני והדספוטים אנדרוניקוס ותאודור]]
**דספוט** (ביוונית: **δεσπότης**, בבולגרית ובסרבית: **деспот**) הוא תואר אצולה ותואר אדמיניסטרטיבי ביזנטי, שניתן גם במדינות חסות, או במדינות תחת השפעה ביזנטית, כגון האימפריה הלטינית, האימפריה הבולגרית השנייה, סרביה, ולאכיה והאימפריה של טרפזונטס. במאתיים השנים האחרונות המונח דספוט נתפש באופן שלילי וקושר למינוח עריצות – דספוטיזם, אף על פי שבמקור לא היה לו קשר לעניין. הקישור למינוח עריץ, נובע מההקשר היווני של המילה וכן מהמילה דיקטטור, שהוא למעשה תואר שלטוני רומי.

## מקור השם ותפוצתו
המינוח היווני המקורי של השם, **despotēs**, פירושו "שליט"- והתפתח במקביל למינוח הלטיני Dominus, אשר ניתן בתחילה כתואר כבוד, לאנשים רמי מעלה או אנשי דת בכירים ובהמשך החל מהמאה ה-12 לקיסרים הביזנטיים עצמם. הקיסר עמנואל הראשון קומננוס העניק אותו לראשונה בשנת 1163, למלך המיועד בלה השלישי מהונגריה, שהיה חתנו. המנהג נמשך וכך הזוכים לתואר דספוט, היו יורשי עצר או קרובי משפחתם של השליטים הביזנטיים, כתואר אצולה לשם כבוד. לאחר מסע הצלב הרביעי, החלו להעניק את התואר, לכל שליט שהחזיק בתואר קיסר, כגון קיסרי האימפריה הלטינית, האימפריה של טרפזונטס, האימפריה הבולגרית השנייה וסרביה. באימפריה של טרבזונטס עצמה, הוענק התואר ליורש העצר כתואר מינהלי רשמי ולא רק לשם כבוד.

## הדספוטטים – מתן התואר בנסיכויות
לאחר מסע הצלב הרביעי, נמסרו שטחים חדשים לחזקת דספוטים, וכך נוצרו נסיכויות-דספוטט, כגון, סרביה, דספוטט מוראה ואפירוס, שבפלופונסוס. להוציא את מוראה, לא היה זה תואר המועבר בירושה או תואר מלוכה עצמאי, אלא רק תואר אדמיניסטרטיבי, שהוענק למושל שטח חצי אוטונומי, או בחסות ביזנטית כמתואר לעיל. באמצע המאה ה-13, החלו להשתמש בתואר באימפריה הבולגרית השנייה, באמצע המאה ה-14 בסרביה ובסוף המאה ה-14, בנסיכות אפירוס. לאחר מותו של קונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית, בשנת 1453 וקריסתה של האימפריה הביזנטית, השימוש בתואר הפך לא סדיר. הוא ניתן על ידי האפיפיור פאולוס השני ליורש העצר הביזנטי אנדראס פאלאיולוגוס, שמונה למושל דספוטט מוראה, בשנת 1465 וכן על ידי מלך הונגריה לשליטי נסיכות סרביה.

## לבוש וסמלי סטטוס
הדספוטים, נהגו להתלבש במיטב המלבושים של התקופה, שהזכירו את לבוש משפחת המלוכה הביזנטית ובכלל זה כתר ייחודי עם סמל הדספוטט וסמל הקיסר הביזנטי, טוניקה בצבע אדום או סגול, המעוטרת בציורי נשרים ונעלי מגף מעור רך בצבע תואם. הלבוש השתנה בהתאם למנהגים המסורתיים של הנסיכויות, כגון בבולגריה וסרביה.

## הערות שוליים




קטגוריה:האימפריה הביזנטית
קטגוריה:יוון: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:סרביה: היסטוריה
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
אריה לוין (בלשן)

**אריה לוין** (29 בדצמבר 1937 – 12 במרץ 2023) היה פרופסור אמריטוס לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים וחתן פרס ישראל לשנת ה'תש"ע.

## ביוגרפיה
לוין נולד ברמת גן. בשנים 1955–1957 שירת בצה"ל. בשנת 1960 סיים לימודי תואר ראשון בשפה וספרות ערבית והיסטוריה של ארצות האסלאם, לאחריו למד לתואר שני בשפה וספרות ערבית (1964). בשנת 1971 סיים לימודי דוקטורט בשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המחקר שלו עסקה בנושא ה"אמאלה בדיאלקטים הערביים", בהנחיית חיים בלנק ויהושע בלאו.

## קריירה
משנת 1969 עסק לוין בהוראה בחוג לשפה וספרות ערבית. בשנת 1985 מונה לפרופסור חבר ומאז 1988 עמד בראש הקתדרה למדעי הרוח על שם שרף. בשנת 1994 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. בין תפקידיו באוניברסיטה שימש כראש החוג לשפה וספרות ערבית (1985–1990), ראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה (1992–1998) ויו"ר הוועדה ללימודים מתקדמים של הפקולטה למדעי הרוח (1999–2002).

## תפקידים מקצועיים
* יו"ר הוועדה לכתיבת תוכנית הלימודים בערבית לבתי הספר התיכוניים וחטיבות הביניים, משרד החינוך והתרבות (1986–1989)
* יו"ר ועדת מקצוע הוראת הערבית בבתי ספר עבריים, משׂרד החינוך והתרבות (1986–2006)
* חוקר ראשׁי במפעל המחקר על הלהגים הערביים שׁל ארץ ישׂראל (2000–2003)
* חבר הוועד האקדמית של מוסד ביאליק (משנת 2001)
* חבר בקבוצת מחקר על הדיאלקטים הערביים שׁל א"י, המכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית (2003–2004)
* יו"ר הוועדה להכנת תוכנית לימודים בערבית מדוברת בבתי ספר תיכוניים עבריים, קרן רוטשילד (2003–2006)
* חוקר ראשׁי במפעל העדכון שׁל המילון הערבי-עברי של דוד איילון ופסח שנער (2003–2008)

## פרסים
* בשנת 2001 פרס מיכאל מילקן להצטיינות בהוראה מטעם האוניברסיטה העברית.
* בשנת 2010 פרס ישראל לבלשנות כללית לשנת ה'תש"ע, "על הישגיו המצוינים בחקר הלשון הערבית בימי הביניים, ובמיוחד ב"אל-כתאב" (الكتاب) של סיבויה (سيبويه, Sibawayh) ועל חקר הדיאלקטים הערבים והנחלת הערבית הספרותית והמדוברת במסגרות ממלכתיות שונות".

## חיים אישיים
לוין היה נשוי לגאיל קפלן, בת למשפחה של חברי האצ"ל, מאנשי תנועת החרות ואחייניתו של אליהו לנקין. היא הייתה מנהלת מחלקת אסיה ואפריקה בספרייה הלאומית. היא נפטרה ב-7 באוקטובר 2021. בניהם הם שר המשפטים יריב לוין ועו"ד יורי לוין.

אריה לוין נפטר ב-12 במרץ 2023, בגיל 85.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לבלשנות
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בלשנות
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: שפה וספרות ערבית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
אריה לוי (חוקר)

**אריה לוי** (Arieh Lewy; 1923 - פברואר 2006) היה פרופסור לחינוך באוניברסיטת תל אביב, מומחה לבניית והערכת תוכניות לימודים. חתן פרס ישראל לחינוך לשנת תשנ"ח (1998).

## ביוגרפיה
לוי נולד במאד שבהונגריה להורים אורתודוקסים, ולמד בבית ספר עממי כללי, לצד לימודי אחר הצהריים בחדר. בסיום לימודיו יצא ללמוד שנתיים בישיבה במישקולץ. בגיל 14 עבר לבודפשט ולמד בה בגימנסיה יהודית, לקראת לימודים בבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1944 סיים לימודיו בהצטיינות. בתקופה זו היה חבר תנועת "הנוער הציוני", ועם פלישת גרמניה הנאצית למדינה עסק בפעולות המחתרתיות של התנועה. בתום המלחמה ליווה קבוצת ילדים יתומים לדברצן, ועמד בראש בית ילדים במקום ("בית הילדים ע"ש אבא ברדיצ'ב") עד סוף 1948, משך כארבע שנים. בדברצן סיים ב-1948 לימודי תואר ראשון בחינוך ופילוסופיה.

בשנת 1949 עלה לישראל עם רעייתו. בתם נותרה בחסות בני משפחה עד שהתאפשרה עלייתה. לוי החל לעבוד כמנהל בית הספר בתחומי כפר הנוער ניצנים לילדים פליטי השואה. בשנת 1959 השלים לימודי תואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן יצא ללימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו, בהנחיית בן בלום, והתמחה בתחום הערכת תוכניות לימודים. בשובו לישראל היה שותף בהקמת המרכז לתוכניות לימודים והיה בו יועץ מדעי. באוניברסיטת תל אביב הצטרף לסגל ההוראה והתקדם לדרגת פרופסור. מחקריו עסקו בבניית תוכניות לימודים ובתחום ההערכה בחינוך.

לוי נודע כמומחה בינלאומי בתחום הערכה בחינוך. בשנת תשנ"ח (1998) הוענק לו פרס ישראל לחינוך.

## ספריו

## ספר לזכרו
* יצחק קשתי (עורך), **הערכה, חינוך יהודי ותולדות החינוך: אסופה לזכרו של פרופ’ אריה לוי ז"ל**, תל אביב: בית הספר לחינוך ע"ש חיים וג’ואן קונסטנטינר; הוצאת רמות – אוניברסיטת תל אביב, תשס"ט 2009.

## קישורים חיצוניים
* 
* אריה לוי באתר WorldCat Identities
* 
*  (נקרולוג)
* יצחק קשתי, מבוא: לזכור את אריה לוי, מתוך "הערכה, חינוך יהודי ותולדות החינוך: אסופה לזכרו של פרופסור אריה לוי", באתר הוצאת רמות
*

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחינוך
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1998
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:אנשי חינוך בשואה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: חינוך
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:זוכי פרס לעובדים בתחום החינוך העברי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006