open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חומצה לקטית

שמאל|ממוזער|250px|המבנה הכימי של חומצה לקטית
**חומצה לקטית** (באנגלית: **Lactic acid**), **לקטט** או **חומצת חלב** היא תרכובת אורגנית קטנה בעלת חשיבות רבה בביולוגיה.

מקור שמה של החומצה במילה הלטינית **Lac**, "חלב". החומצה התגלתה לראשונה בחלב. למרות הדמיון בשם ללקטוז, אין מדובר בנגזרת של סוכר זה (בלקטוז 12 אטומי פחמן ובחומצה לקטית - שלושה בלבד). למרות זאת קיים ביניהם קשר: חיידקים המצויים בחלב הופכים את סוכר החלב, לקטוז, לחומצה לקטית בתהליך תסיסה, ולכן שמה הטריוויאלי של החומצה הלקטית הוא **חומצת חלב**.

## ביוכימיה
חומצה לקטית היא חומצה הידרוקסיקרבוקסילית: היא מכילה קבוצת קרבוקסיל (**COOH**) לצד קבוצת הידרוקסיל (**OH**). היא זהה לחומצה פרופנואית, חומצה קרבוקסילית בעלת שלושה אטומי פחמן, רק שבחומצה לקטית מוחלף אחד אטומי המימן בקבוצת הידרוקסיל. שמה הכימי הוא **חומצה הידרוקסיפרופנואית** (Hydroxypropanoic acid) ונוסחתה: **CH<sub>3</sub>CHOHCOOH**.

כשהחומצה מאבדת אטום מימן שמקורו בקבוצת הקרבוקסיל מתקבל **[[יון]] לקטט** (Lactate) בעל מטען שלילי: **-CH<sub>3</sub>CHOHCOO**.

לקטט הוא התוצר הסופי של אחד מתהליכי התסיסה הידועים והחשובים ביותר. לקטט נוצר בתא בתנאים של מחסור בחמצן כתוצאה מחיזור (מסירת אלקטרונים ל-) פירובט. פירובט, תוצר הגליקוליזה (תהליך פירוק הגלוקוז בתא), נבדל מלקטט בשני אטומי מימן הנמצאים בלקטט והנעדרים בפירובט (בפירובט קיימת קבוצת קרבוניל במקום קבוצת הידרוקסיל).

## פיזיולוגיה
לקטט, האניון של חומצה לקטית, מהווה תוצר ביניים בין המטבוליזם האירובי והאנאירובי בתאים, ומהווה חומר דלק חשוב לתאים.

בזמן פעילות גופנית מתגבר קצב ייצור הלקטט בתאי השריר וחלק מהלקטט דולף לזרם הדם ומעלה את ריכוזו בפלזמה. ככל שעולה עצימות הפעילות, הולך ומתגבר קצב הייצור, ובתלות בעצימות הפעילות ויכולת פינוי הלקטט על ידי רקמות אחרות הריכוז מתייצב ברמה גבוהה מהנורמה או שממשיך לעלות עד להפסקת הפעילות מתשישות, כאשר הסף בין התחומים מוגדר כ**סף הלקטט** או הסף האנאירובי.

לאחר תום הפעילות הגופנית, ממשיך הגוף לנצל את הלקטט ברקמות שונות עד לחזרתו לריכוז המנוחה תוך פחות משעה מתום הפעילות.

בניגוד למיתוס הרווח, אין קשר בין כאב שריר מושהה (״שריר תפוס״, DOMS) לבין ייצור חומצת החלב בגוף.

## ראו גם
*צריכת חמצן מרבית

## קישורים חיצוניים

*פיזיולוגיה - מיתוס חומצת החלב מאת מאט פיצג'רלד

## הערות שוליים

לקטית, חומצה
לקטית, חומצה
ויליאם גולדמן

**ויליאם גולדמן** (באנגלית: **William Goldman**; 12 באוגוסט 1931 – 16 בנובמבר 2018) היה תסריטאי, סופר ומחזאי יהודי-אמריקאי, זוכה שני פרסי אוסקר.

## ביוגרפיה
גולדמן גדל במשפחה יהודית בפרבר ליד שיקגו, אביו שהיה איש עסקים אך סבל מאלכוהוליזם, התאבד בזמן שגולדמן היה עדיין בתיכון. היה זה גולדמן בן 15 שגילה את גופתו. אמו הייתה חירשת, מה שיצר לחץ נוסף בבית. הוא קיבל תואר ראשון באוברלין קולג' ב-1952 ותואר שני באוניברסיטת קולומביה ב-1956. בתחילת הקריירה שיתף גולדמן פעולה עם אחיו, המחזאי ג'יימס גולדמן, שנפטר ב-1998.

גולדמן פרסם חמישה רומנים והפיק שלושה מחזות בברודוויי לפני שהחל לכתוב תסריטים. בכמה מהרומנים שלו השתמש יותר מאוחר כבסיס לתסריטים שכתב. בין השאר כתב ב-1975 את התסריט לסרט "וולדו פפר הגדול" ביחד עם הבמאי ג'ורג' רוי היל ולסרט "נשות סטפפורד". ב-1976 כתב את התסריט לשובר הקופות "כל אנשי הנשיא", על שני העיתונאים שחקרו את פרשת ווטרגייט מטעם הוושינגטון פוסט, בכיכובם של רוברט רדפורד ודסטין הופמן. ובאותה שנה את התסריט לסרט "איש המרתון" (על פ ספר שפרסם שנתיים קודם) שוב בכיכובו של הופמן. ב-1977 כתב את התסריט לסרט המלחמה "גשר אחד רחוק מדי".

בשנות השמונים כתב סדרה של זיכרונות שהתייחסו לתקופת עבודתו המקצועית בברודוויי ובהוליווד, בו ביקר בחריפות את הדרך בה נבחרים תסריטים להפקה. ב-1987 עיבד את ספרו "הנסיכה הקסומה" לסרט באותו השם, דבר שסימן את חזרתו לכתיבת תסריטים. הוא הוזמן לעיתים קרובות לשפר עבור אולפני הסרטים תסריטים בעייתיים.

גולדמן זכה בשני פרסי אוסקר עבור התסריטים ל"קיד וקאסידי" ו"כל אנשי הנשיא" ובשלושה פרסים נוספים על מפעל חיים. כמו כן זכה בשני פרסי אדגר על התסריט הטוב ביותר לסרט "הרפר" ב-1967 ולסרט "קסם" (שעובד מהרומן שלו) ב-1979.

ב-1992 השתתף בכתיבת התסריט לסרט "צ'פלין". ב-1994 כתב את התסריט לסרט מאבריק בכיכובו של מל גיבסון.

ב-1997 כתב את התסריט של הסרט כוח להשחית בכיכבו של קלינט איסטווד.

ב-2003 עיבד את הספר "לוכד החלומות" מאת סטיבן קינג לסרט באותו השם.

גולדמן עיבד למחזה את הרומן "מיזרי" מאת סטיבן קינג. המחזה הועלה ב-2015 בברודוויי, וב-2019 הועלה נוסח עברי של המחזה בתיאטרון הקאמרי בישראל.

### חיים אישיים
גולדמן היה נשוי לאלינוי ג'ונס עד גירושיהם ב-1991. לשניים נולדו שתי בנות.

נפטר בניו יורק ב-16 בנובמבר 2018.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרי פנטזיה יהודים
קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
קטגוריה:בוגרי אברלין קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
לוויין ריגול

**לוויין ריגול** הוא לוויין המיועד לאיסוף מודיעין צבאי.
[שמאל|ממוזער|250px|הלוויין הישראלי "[אופק (לוויין)|אופק 3"]]
הסוגים העיקריים של לווייני ריגול, לפי סוג המידע שהם אוספים, הם:
* לווייני צילום - מצוידים במצלמה טלסקופית גדולה, המאפשרת לצלם את פני כדור הארץ ברזולוציה גבוהה במיוחד.
* לווייני האזנה - מצוידים באנטנות, המאפשרות לקלוט מגוון רחב של שידורים.
* לווייני מכ"ם - לוויינים הכוללים מערכת מכ"ם, שתפקידה לייצר הדמיה של פני השטח. בעוד שלמכ"ם קרקעי יש אנטנה גדולה (היחס בין המפתח לבין אורך הגל קובע את הרזולוציה המרבית הניתנת להשגה), היכולה להגיע במקרים מסוימים לאורך של מאות מטרים - מכ"ם מאפשר שימוש באנטנה קטנה הנמצאת בתנועה, כדי לדמות אנטנה הרבה יותר גדולה. לוויין הוא פלטפורמה אידיאלית לטכנולוגיה זו: מהירותו העצומה - 7 עד 8 ק"מ בשנייה – שוות ערך לאנטנה באורך דומה - מאפשרת להשיג רזולוציה של עשרות סנטימטרים, ללא תלות במזג האוויר בכדור הארץ, וכמובן תוך אפשרות פעולה בלילה, ואף חדירה דרך מיסוך עשן.
* לווייני התרעה על שיגורי טילים בליסטיים - קולטים את החום הרב המוקרן מהמנוע הרקטי החזק של הטיל הבליסטי, ומספקים התרעה מידית על עצם השיגור, ובנוסף גם על מקומו של המשגר ועל מסלול הטיל ועל נקודת הפגיעה המשוערת שלו.

מבחינת החוק הבינלאומי, אפשרות ההצבה של לוויין ריגול מעל שטחה של מדינה שאיננה בהכרח זו ששיגרה אותו מעוגנת בעובדה שהחלל, בגובה של מעל 100 קילומטרים מעל פני כדור הארץ, נחשב לטריטוריה נייטרלית. עובדה זו מהווה יתרון חשוב בהפעלת הלוויין ככלי גלוי לאיסוף מידע משטח אויב, מאחר שעצם הצבתו לא מהווה הפרה של הריבונות של האויב, ואינה יכולה להיחשב כעילה למלחמה.

## היסטוריה
בשנת 1955 חיל האוויר של ארצות הברית הזמין תכנון אמצעי ריגול שיאפשרו צילום שטח. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 חיל הפעיל תוכניות SAMOS ו-MIDAS שלא זכו להצלחה רבה. בעקבות כך הוחלט להקים משרד הסיור הלאומי שיהיה אחראי על הנושא. בתוכנית הראשונה של המשרד היה מיזם קורונה.

בברית המועצות הוחלט להתחיל בתכנון לוויני ריגול בשנת 1959. בשנת 1962 שוגר בהצלחה לוויין מדגם זניט.

בסין החלו לפתח לווייני ריגול בשנות ה-70 של המאה ה-20. לוויין ראשון מדגם FSW שוגר בהצלחה בשנת 1974.

ישראל שיגרה לראשונה לוויין עם יכולת צילום בשנת 1995. אופק 3 שירת את צורכי מערכת הביטחון עד לשנת 2000.

## ראו גם
* תצלום לוויין

## קישורים חיצוניים

*
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוויינים
קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
זיגזג

**זִיגְזָג** (או **זיג-זג**, בעברית: **סִכְסָךְ**) הוא קו שבור, בדפוס המורכב מפינות קטנות רבות, המתנהלות בדרך החסומה על ידי שני ישרים.
[שמאל|ממוזער|250px|[דולמן ברוסיה, מעוטר בזיגזגים]]
זיגזג יכול להיות אחיד או לא אחיד בצורתו. מנקודת מבט סימטרית, זיגזג אחיד יכול להתקבל ממחרוזת של אותיות v הצמודות אחת לרעותה בשורה, או מקטע שעליו מופעל שיקוף מוזז מסוים החוזר על עצמו:

400px|זיגזג אחיד, הנבנה מקטע שמופעל עליו שיקוף מוזז

מקור המילה "זיגזג" הוא במילה הצרפתית Zigzag, שבתורה נגזרת מהמילה הגרמנית Zickzack, שפירושה ברק.

## דברים שזו צורתם
* כאשר סוללים כביש במעלה הר, עושים זאת לעיתים בזיגזג, כלומר בפיתולים ימינה ושמאלה לסירוגין, כדי שהכביש יהיה פחות תלול (בהשוואה לדרך ישרה).
* גל משולש, שהוא גרף המהווה אינטגרל של גל מרובע, וכן גל שיני מסור, יכולים להיות מתוארים כזיגזגים אחידים.
* מספרי תפירה מעוצבים בצורת זיגזג כדי שגזירתו של הבד תגרום לכמה שפחות קרעים.
* אומנות הקדרות עושה שימוש רב בזיגזגים.
* כיסא זיג-זג הוא כיסא שעוצב ב-1934 על ידי המעצב והאדריכל ההולנדי הנודע חריט ריטפלד.

## בהשאלה
* בשיח הפוליטי הישראלי נעשה שימוש בביטוי זיגזג פוליטי (ובפועל הנגזר מהמילה, "זִגְזֵג"), במובן של ביצוע מהלכים והבעות דעה שמהווים שינויים הלוך ושוב בדעה הפוליטית.
* הסופר דויד גרוסמן כתב ספר בשם "יש ילדים זיגזג" (שאף עובד לסרט).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:עיצוב גרפי
קטגוריה:קו (גאומטריה)
ארצ'יבלד ג'וזף קרונין

שמאל|ממוזער|200px|הבית בקארדרוס בו התגורר קרונין בראשית חייו
**א. ג'. קרונין** הוא שם עט של הסופר הסקוטי **ארצ'יבלד ג'וזף קרונין** (באנגלית: **Archibald Joseph Cronin**; 19 ביולי 1896 – 6 בינואר 1981). הוא נודע בעיקר כמחבר "המצודה", שעובד לסרט זוכה פרס אוסקר. "ד"ר פינליי", סדרת דרמה רבת-פרקים ששודרה ב-BBC, עובדה מסיפורים, שהתבססו על דמויות בספרו בעל היסודות האוטוביוגרפיים, "עולמו של רופא".

## ביוגרפיה
קרונין נולד בקארדרוס, דונבארטונשייר (כיום בארגייל וביוט), סקוטלנד, בנם היחיד של אב קתולי ואם פרוטסטנטית. הוא הרבה לכתוב על צעירים מרקע מעורב דומה. קרונין היה סטודנט בוגר מכפי גילו באקדמיית דומבארטון וזכה בתחרויות כתיבה רבות. הודות לכישוריו יוצאי הדופן, זכה במלגה ללימודי רפואה באוניברסיטת גלאזגו. שם פגש את אשתו לעתיד, אגנס מרי גיבסון, גם היא סטודנטית לרפואה. בשנת 1919 סיים את לימודי הרפואה בהצטיינות והמשיך בהשתלמות לקבלת תארים מתקדמים נוספים. 

קרונין שירת כרופא בצי המלכותי, בדומה לרופא גיבור הרומן שלו, "דרכו של שאנון". אחרי שחרורו מן הצבא הקים מרפאה באזור מכרות בדרום ויילס והתמנה למפקח הרפואי של המכרות. מהתנסויותיו בחקר השפעותיה המזיקות של תעשיית הכרייה על בריאות העובדים הפיק חומר לספרים שכתב בהמשך, "המצודה" ו"כוכבים מציצים מרום". בשנים הבאות עבר ללונדון ונחל הצלחה רבה בעבודתו כרופא ברחוב הארלי. בחופשה ברמות סקוטלנד כתב קרונין את הרומן הראשון שלו, "טירת הכובען", שזכה להצלחה מסחררת.

בסוף שנות ה-30' של המאה העשרים עקר קרונין את מושבו לארצות הברית יחד עם אשתו ושלושת בניהם, ושם התיישב בניו כנען, קונטיקט. מאוחר יותר חזר לאירופה ובמשך עשרים חמש שנות חייו האחרונות חי בשווייץ והמשיך לכתוב עד שנות השמונים לחייו, רומנים שאת הרקע להם ביסס, בחלקם, בביתו החדש, כגון "עץ הבגידה". הוא מת במונטרה, שווייץ.

רבים מספריו של קרונין היו רבי-מכר, שתורגמו לשפות רבות. עיקר כוחו היה בסיפור העלילה, בכושר ההסתכלות והאבחנה החריף שלו ובתיאוריו הגרפיים. כמה מן הרומנים והסיפורים שכתב מסתמכים על הקריירה הרפואית שלו, במזיגה דרמטית של ריאליזם, עניינים שבינו לבינה וביקורת חברתית. יש הסבורים שספרו "המצודה", שחשף את העוול, הניצול וחוסר-היעילות של הרפואה בזמנו, תרם להקמתו של שירות הבריאות הלאומי בבריטניה.

## רשימת ספרים שתורגמו לעברית
זו רשימה חלקית. רבים מן הספרים הבאים עובדו לסרטים באותו שם.

* **טירת הכובען** (1931) – (Hatter's Castle) הופיע בהוצאת המתמיד, 1959, תרגם אברהם לביוש
* **שלוש אהבות** (1932) – (Three Loves) הופיע בהוצאת מזרחי, תרגום: נחמן בן-עמי
* **אי האושר** (1933) – (Grand Canary) הופיע בהוצאת מזרחי, 1964, תרגם אריה חשביה
* **כוכבים מציצים מרום** (1935) – (The Stars Look Down) הופיע בהוצאת עדית, 1954, תרגם א. בן-דן
* **המצודה** (1938) – (The Citadel) הופיע בהוצאת מזרחי, 1965, תרגם ס. דן, הוצאת מחודשת בהוצאת זמורה ביתן, 1986, תרגמה כרמית גיא. עובד לקולנוע בשנת 1938.
* **השנים הירוקות** (1944) – (The Green Years) הופיע בהוצאת מזרחי, תרגום רנה ל.
* **מעבר לחומות** (1953) – (Beyond This Place) הופיע בהוצאת עדית, תרגם ש. שניצר
* **עץ הבגידה** (1961) – (The Judas Tree) הופיע בהוצאת מזרחי, תרגום: י. אברהמי
* **עולמו של רופא** (1952) – (Adventures in Two Worlds) הופיע בהוצאת מזרחי, תרגמה שרה ריפין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:רופאים סקוטים
קטגוריה:סקוטים ממוצא אירי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1981
בית ספר של יום ראשון

[ממוזער|300px|בית ספר של יום ראשון שבו למדו אינדיאנים לצד הלבנים – [טריטוריית אוקלהומה בשנת 1900 לערך]]

**בית ספר של יום ראשון** (באנגלית: **Sunday school**) הוא מוסד חינוכי הפועל ביום ראשון (יום המנוחה השבועי בנצרות), ובו לומדים בעיקר לימודי דת נוצרים. 
## היסטוריה
ראשיתם של בתי הספר של יום ראשון ביוזמה משנת 1780 של רוברט רייקס (Raikes), עורך העיתון "גלוסטר ג'ורנל" (Gloucester Journal), אשר חשש מהיקף הפשיעה הגובר והולך בשכונות העוני באנגליה של המאה ה-18. הוא החליט להקים מערך לימודי נצרות על מנת לשמור את הילדים של שכונות העוני על דרך הישר, ולמנוע הסטתם לדרך רעה. בשנת 1831 התחנכו בבתי הספר הנוצריים של יום ראשון כ-1.250 מיליון ילדים (כ-25% מאוכלוסיית ילדי אנגליה באותה עת).

בתי הספר של יום ראשון הפכו פופולריים יותר ויותר בקרב הכנסיות הפרוטסטנטיות הן בממלכה המאוחדת והן בארצות הברית, אף שמעולם לא הפכו לחלק ממערך החינוך הרשמי של המדינה. מטרתם היחידה הייתה ללמד את הילדים את עיקרי דת הנצרות.

הלימוד מתבצע בכל שבוע, בו לומדים הילדים פרק מהביבליה, לאחר טקס התפילה של הזרם הפרוטסטנטי הנערך מדי יום ראשון. המורים ברובם הם מתנדבים - ואינם בעלי השכלה פורמלית בתחום הדת או או הביבליה.

### בתי ספר של יום ראשון יהודיים
[250px|ממוזער|שמאל|בית ספר יהודי-ישראלי של יום ראשון ב[לונדון, אנגליה]]
בהשפעת בתי הספר של יום ראשון הנוצריים, החלו יהודים לאמץ מנהג זה. בית הספר מכונה בדרך כלל Hebrew school (בית ספר עברי/לעברית), Synagogue school (בית ספר של בית הכנסת), או Saturday school (בית ספר של יום השבת). גם ברבים מתוך בתי הספר היהודיים הללו לומדים בימי ראשון, הואיל ומקובל כי זה יום פנוי מלימודים. בבתי הספר לעברית לומדים את השפה העברית וכן חלקים נבחרים מהתנ"ך היהודי, את עיקרי היהדות ואת ההיסטוריה היהודית (ולעיתים אף גם את ההיסטוריה הישראלית) והם מיועדים לתלמידים המתחנכים בבתי ספר כלליים (בבתי ספר לא-יהודיים) במקביל במהלך ימי השבוע.

## ראו גם
* Hebrew school – בית ספר עברי/לעברית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

יום
קטגוריה:ארגונים נוצריים
קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
קטגוריה:יום ראשון
378

## אירועים
* קרב ארגנטובריה - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים באזור אלזס.

## נולדו
* ארקדיוס, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-408)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
686

## אירועים
* מרד של אל-מוח'תאר שהכריז על עצמו ח'ליפה של כופה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
מייקל מורפורגו

**מייקל מורפורגו** (באנגלית: **Michael Morpurgo**; נולד ב-5 באוקטובר 1943) הוא סופר, משורר ומחזאי אנגלי.

## חייו
נולד בשנת 1943 בסנט אלבנס במחוז הרטפורדשייר בדרום מזרח אנגליה. מורפורגו הוא שם משפחתו של אביו החורג שמוצאו היה מיהדות איטליה. הוא למד בפנימיות בלונדון, סאסקס וקנטרברי. כנער אהב לעסוק בקריקט ורוגבי וחיבב את לימודי הגאוגרפיה. בשנים שאחרי כן למד בקינגס קולג' של אוניברסיטת לונדון. 

בבגרותו עבד כמורה בבית ספר יסודי במשך 10 שנים. מורפורגו הוא אחד מסופרי הילדים הידועים בימינו, כתב למעלה מ-90 ספרים, בנוסף למספר מחזות, שתורגמו ללמעלה מ-20 שפות. שניים גם הועלו לאקרנים. מורפורגו ורעייתו מנהלים את "Farms for Children" (חוות לילדים), ארגון חברתי המביא ילדי עיר לחוויה של שבוע באזור כפרי חקלאי. על פרויקט זה קיבל חברות במסדר האימפריה הבריטית. על ספריו זכה במספר פרסים בינלאומיים.

על עצמו אמר: "אני כותב סיפורים, לא ספרים, ואת הסיפורים אני כותב עבור עצמי - עבור הן הילד והן המבוגר שבי".

ספרו מ-1990 "מחכים לאניה" עובד לסרט קולנוע באותו שם בשנת 2020, בהשתתפותם של נואה שנאפ, תומאס קרצ'מן וז'אן רנו ומורפורגו אף עצמו השתתף בסרט בתפקיד של חוואי. 

ספר הילדים של מורפורגו "הממלכה של קנסקי" משנת 1999, עובד לסרט הרפתקאות מונפש בשנת 2023 - "הממלכה של קנסקי" (אנ'). 

## ספריו
### תורגמו לעברית
***הסיפור המדהים על אדולפוס טיפס**,ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2006
***טורו! טורו!**, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2003
***[[הממלכה של קנסקי]]**, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2001
***נולד לרוץ**, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2008
***החרב הנרדמת**, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2002
***[[סוס מלחמה (ספר)|סוס מלחמה]]**, ידיעות אחרונות - ספרי חמד, 2011, לפיו נוצרו סרט ומחזה מצליחים

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הפרויקט "חוות לילדים" 
* קישור לרשימת ספריו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אנגלים
קטגוריה:משוררים אנגלים
קטגוריה:מחזאים אנגלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:אנשי חינוך בריטים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1943
1097

## אירועים
* אדגר, מלך סקוטלנד הביס את דונלד ואת אדמונד והפך למלך סקוטלנד (עד פטירתו ב-1107)

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
נשק קל של צה"ל

**נשק קל** הוא כלי ירייה בעלי קליבר קטן מ-20 מ"מ. בצה"ל משתמשים במגוון סוגים של כלי נשק קל, חלקם תוצרת ישראל וחלקם נקנים ממדינות אחרות, בעיקר ארצות הברית ומדינות אירופה (בהן בולטות בלגיה וגרמניה). הטבלה מסכמת את הדגמים העיקריים. תיאור של רוב תתי דגמים ופיתוחים נמצא בערכים על כלי הנשק עצמם.

כלי נשק שנמצאים בשירות בעשור השני של המאה ה-21 מודגשים ברקע תכול.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק קל
קטגוריה:נשק קל ישראלי
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:צה"ל: אמצעי לחימה
ממלכת ארצות השפלה

**ממלכת ארצות השפלה** (בהולנדית: **Koninkrijk der Nederlanden**, קוֹנִינְקְרֵיְק דֶר נֵדֶרְלַנְדְן), המכונה גם "**ממלכת הולנד**", היא מדינה ריבונית ומונרכיה חוקתית בעלת מאפיינים פדרליים, בת ארבעה חלקים אוטונומיים: הולנד, הכוללת גם את הטריטוריה הולנד הקריבית (שמאחדת את האיים בונייר, סאבא וסנט אוסטתיוס – רשויות מוניציפליות השייכות להולנד), ארובה, קוראסאו, וסנט מארטן.

בראשה של המונרכיה החוקתית פדרלית עומד מלך (או מלכת) הולנד. הממלכה הוכרזה כמונרכיה פדרלית ב-28 באוקטובר 1954. קודם לכן, המונח "ממלכת ארצות השפלה" התייחס להולנד ולקולוניות שלה (האימפריה ההולנדית).

בשנים 1954–1975 כללה הממלכה גם את סורינאם שבאמריקה הדרומית. עד אז נקראה סורינאם "גיאנה ההולנדית" (Nederlands Guiana).

בשנים 1954–2010 כללה הממלכה את האנטילים ההולנדיים.

בין השנים 1815–1830 (רשמית ב-1839) היא הייתה מוכרת כ"הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה", והיא כללה גם את בלגיה.

## שם הממלכה
שמה המקוצר של הממלכה בהולנדית הוא "נדרלנד" (Nederland) שמשמעותו "הארצות הנמוכות" או "ארצות השפלה". תרגום של שם זה מקובל בשימוש רשמי גם בשפות אחרות, למשל אנגלית - Netherlands, צרפתית - Pays Bas, איטלקית paesi bassi, גרמנית - Niederlande. בעברית מקובל יותר השם "הולנד", שהוא בעצם שמם של שני המחוזות המאוכלסים ביותר בממלכה בחלק האירופי של הממלכה: צפון הולנד ודרום הולנד. פירוש נוסף לשם הולנד הוא HOL שקוע/קעור ו LAND היא ארץ - הארץ השקועה הכינוי הוא על שם האזור של העיר הגדולה ביותר בהולנד, אמסטרדם, כמו בבריטניה, שכינויה בטעות הוא אנגליה על שם המחוז הגדול ביותר בשטחה.https://www.yonitour.co.il/holand/square/zehot.htm כיוון שהולנד ובלגיה היו בעבר מאוחדות, מקובל לכנות את האזור באירופה שבו הן שוכנות כ"ארצות השפלה".

## נתונים סטטיסטיים

### השטח ([[קמ"ר]])
* **הולנד** (כל המחוזות שבאירופה) - 41,526
* **ארובה** (אי בים הקריבי) - 193
* **האנטילים ההולנדיים** (קבוצת איים בים הקריבי) - 960

### אוכלוסייה
* **הולנד** - 
* **ארובה** - 
* **קוראסאו** - 
* **סנט מארטן** - 
* **בונייר** - 
* **סאבא** - 
* **סנט אוסטתיוס** - 

### צפיפות אוכלוסייה (מספר תושבים ל[[קמ"ר]])
* **הולנד** - 387
* **ארובה** - 534
* **האנטילים ההולנדיים** - 223

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הולנד: פוליטיקה
קטגוריה:הולנד: היסטוריה
קטגוריה:מדינות החברות במועצת אירופה
מוזיאון גורדי השחקים

**מוזיאון גורדי השחקים** (באנגלית: **Skyscraper Museum**) הוא מוזיאון הממוקם בעיר ניו יורק שבארצות הברית.

## היסטוריה
מוזיאון גורדי השחקים, הממוקם באי מנהטן הוא המוזיאון היחיד בעולם המציג את התפתחותם ובנייתם של גורדי השחקים בעולם. המוזיאון נוסד בשנת 1997. בעת היווסדו היה ממוקם מול מרכז הסחר העולמי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר הופקע שטחו על מנת לשמש מרכז מידע בשל מצב החירום. 

במרץ 2004 נפתח המוזיאון מחדש בקרבת בטרי פארק בקצה הדרומי של האי מנהטן.

## קישורים חיצוניים

* 

* גלריה וירטואלית 

גורדי השחקים
גורדי השחקים
קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:גורדי שחקים
לאופולד פון זאכר-מאזוך

שמאל|ממוזער|200px|לאופולד פון זאכר-מאזוך

**לאופולד פון זאכר-מאזוֹך** (בגרמנית: **Leopold von Sacher-Masoch**; 27 בינואר 1836 - 9 במרץ 1895) היה סופר ועיתונאי אוסטרי, יליד גליציה.

## חייו
מאזוך נולד ב-1836 בלמברג, בירת ממלכת גליציה ולודומריה שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרית (כיום לבוב באוקראינה).
היה בנו של מנהל תחנת משטרה בלמברג ושל שארלוט פון מאזוך, אצילה אוקראינית. במלון גרנד הוטל שהוקם במקום תחנת המשטרה פועל מוזיאון קטן לזכרו.

הוא תכנן לכתוב סדרה של 6 נובלות תחת הכותרת "מורשת קין". רק שתי הנובלות הראשונות הושלמו; המפורסמת מביניהן היא "ונוס בפרווה".
הנובלה מספרת על אדם בשם סוורין, שהיה כה שיכור מאהבה לאישה בשם וונדה עד שביקש להיות לה לעבד ועודד אותה להתייחס אליו בקשיחות, להשפילו ולהכותו. סוורין מתאר את תחושותיו כיותר מסנסציוניות.

בסוף הספר סוורין מפסיק לגרום לתשוקותיו להתממש, ומצהיר שגברים צריכים לשלוט על נשים עד שהן ישתוו להם בחינוך ובזכויות. סוף זה יכול להתפרש כפמיניסטי ושוביניסטי כאחד.

הספר התבסס על התנסויות של מאזוך עם אשתו, פאני פון פיסטור (ששמה בספר הוא וונדה), שאיתה היה לו חוזה, שבו אכזריות, כאב והשפלות שיחקו תפקיד מכריע, ואשר נתן לה שליטה אבסלוטית בו.

מאזוך ראה את הנשיות כהתגלמות הטבע - פראי, אכזרי וחסר מעצורים. 

הפסיכיאטר הגרמני ריכרד פון קראפט-אבינג היה הראשון שהגדיר, בשנת 1869, את הפנטזיות וההתנסויות של זאכר-מאזוך כסטייה מינית, אף על פי שבני תקופתו של הסופר לא ראו בארוטיקה שלו דבר חריג. אבינג היה גם זה שהעניק למאזוך את הכבוד המפוקפק שבשימוש בשמו להגדרת הסינדרום: מזוכיזם.

הנובלה כמעט מקבילה לחייו של מאזוך. 

מאזוך מת בעיירה לינדהיים שנמצאת כ-27 ק"מ צפון-מזרחית מפרנקפורט שבגרמניה.

סיפר אודותיו עגנון בסיפורו "סכר מסוך":

## מאזוך בעברית
בשנת 1998 הוציאה הוצאת גוונים, את ספרו החשוב ביותר של זאכר-מאזוך, **"ונוס בפרווה"**, בתרגומו של שלמה טנאי. לספר נוספה הקדמה המאירה את רוח התקופה בה נכתבה היצירה, מאת לאה ששקו.

תרגומים נוספים:
* **יהודית השנייה**: ספור / מאת ס’ מאזאח; נעתק לשפת עבר [=עברית] בשפה קלה על ידי משה שמואל פעטשאק, ורשה: דפוס א’ גינז, תרנ"ב.
* **המסחר**: ספור בשפת אשכנז [=גרמנית] / מאת זכר-מזוך; בתרגום עברית על ידי פ’ ליפשיץ, ורשה: דפוס האלטער ואייזענשטאדט, תרנ"ח.
* **מספורי היהודים** / מאת זהר מזוך (=זאכר-מאזוך); תרגם מ' קרישבסקי, ירושלים: ש"י שיריזלי, אלף ותתל"ג לחרבן [תרס"ב]-אלף תתל"ד לגלותנו [תרס"ג].
* **המקבל** / ספור מאת זחר מזח, ירושלים: הוצאת ש"י שיריזלי, תרס"ה.
* **אורגיות בחצר הצארית**, תל אביב: מחקרים, 1965.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:עיתונאים אוסטרים
קטגוריה:סופרים אוקראינים
קטגוריה:גרמנים מאוקראינה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:BDSM
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1836
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1895
קטגוריה:פטישיזם מיני
קונסטנטין פאוסטובסקי

**קונסטנטין גיאורגייביץ' פַּאוּסְטוֹבסקי** (ברוסית: **Константин Георгиевич Паустовский** 31 במאי 1892, מוסקבה – 14 ביולי 1968) היה סופר, מחזאי ועיתונאי סובייטי. היה מועמד ארבע פעמים לפרס נובל לספרות (1965; 1966; 1967; 1968).

## ביוגרפיה
פאוסטובסקי גדל באוקראינה, תחילה בכפר ואחר בקייב, שם למד בגימנסיה קלאסית. אביו, צאצא לקוזקים, היה סטטיסטיקאי בחברת הרכבות, שהגדיר עצמו "רומנטיקן חסר תקנה ופרוטסטנט". אמו באה ממשפחת אינטלקטואלים פולנים. בשנת 1912 התקבל לאוניברסיטת קייב, שם נרשם לפקולטה למדעים מדויקים, אך עבר לפילוסופיה. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת מוסקבה, אך מלחמת העולם הראשונה הפסיקה את לימודיו. במלחמה שירת כחובש ברכבת בית-חולים. אחרי ששני אחיו נפלו בחזית, חזר אל אמו במוסקבה ואחר יצא לשוטט ברחבי רוסיה וניסה את כוחו בעבודות שונות (בין היתר כמלח ופועל). את סיפורו הראשון פרסם בשנת 1911. במלחמת האזרחים היה חייל בצבא האדום ובמלחמת העולם השנייה היה כתב צבאי.

פאוסטובסקי הרבה במסעות בעולם, ואלו סיפקו לו חומר עשיר ליצירותיו הספרותיות. נודע ביצירותיו ההומניות, אשר זכו לפופולריות רבה בברית המועצות ותורגמו לרוב לשונות אירופה. מסיפוריו: "יצחק לויתן" (1937); "טאראס שבצ'נקו" (1939); ממחזותיו: "סגן לרמונטוב" (1941) ו"בן זמננו" (1949). בשנות השישים היה פעיל יחד עם ידידו הסופר ולדימיר מקסימוב וסופרים נוספים בכתב העת הספרותי "אוקטובר".

עבור פעילותו הספרותית והציבורית הוענק לו עיטור הדגל האדום ועיטור לנין.

בתקופת 1945–1963 הוא כתב סדרת ספרים אוטוביוגרפיים שכוללת 6 כרכים.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **שושנת הזהב**; עברית: יצחק צור, מרחביה: ספרית פועלים ('לכל'), 1963. עם מבוא קצר מאת לאה גולדברג.
* **השנים הרחוקות**; תורגם מרוסית בידי יצחק צור, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ו 1966 (רומן).
* **נעורים חסרי מנוח**; תורגם מרוסית בידי יצחק צור, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ז 1967.
* **המערבולת**; תורגם מרוסית (לרבות קטעי השירים) בידי נילי מירסקי, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשל"א 1970.

## קישורים חיצוניים

* אתר המוקדש לסופר
* , 
*  (עם הופעת התרגום העברי של "השנים הרחוקות")
*  (עם הופעת התרגום העברי של "נעורים חסרי מנוח")
*  ("נעורים חסרי מנוח")
* , 
* 
* 
*  (עם הופעת התרגום העברי של "המערבולת")
*  ("המערבולת")
* 
* 
* 

* 

מיצירתו בתרגום עברי:
* , 
* ,  (תרגם: ע. ז.)
*  (פרק מספרו "סיפור חיים")

קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:כתבים צבאיים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:רוסים ממוצא פולני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1892
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1968
ז'אן מורו

[ממוזער|250px|שמאל|ז'אן מורו במהלך צילומי הסרט "[מאוחר יותר" של עמוס גיתאי, 2008]]
**ז'אן מוֹרוֹ** (בצרפתית: **Jeanne Moreau**; 23 בינואר 1928 – 31 ביולי 2017) הייתה שחקנית קולנוע, מגדולות שחקני הקולנוע הצרפתי, זמרת, תסריטאית ובמאית.

## ביוגרפיה
מורו, בת לאב צרפתי ולאם אנגלייה, נולדה בצרפת. בילדותה עברה עם משפחתה לחבל וישי. בנעוריה למדה מחול, ובשנת 1947, בגיל 19, התפרסמה לראשונה כשחקנית על בימת התיאטרון. מאז תחילת שנות ה-50 הופיעה ביותר מ-130 סרטים. תפקידה הידוע ביותר היה בסרטו של פרנסואה טריפו "ז'יל וג'ים" (1962). הבמאי אורסון ולס הגדירהּ כ"שחקנית הטובה בעולם".

בין סרטיה: "הרולס רויס הצהובה", "המלכה מרגו" בבימוי ז'אן דרוויל, "יחסים מסוכנים" בבימוי רוז'ה ואדים, "הלילה" בבימוי מיכלאנג'לו אנטוניוני, "הכלה לבשה שחורים" בבימוי פרנסואה טריפו, "ויוה מריה!" ו"הזמן שנשאר" בבימוי פרנסואה אוזון, מודרטו קנטבילה (לצד ז'אן-פול בלמונדו) בבימוי פיטר ברוק, "הרכבת" (1964), "על רגל אחת" (1991), "מעבר לעננים" (1995) בבימוים של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני, התנתקות בבימויו של עמוס גיתאי ועוד.

נפטרה ב-31 ביולי 2017.

## פרסים
מורו זכתה בפרסים רבים, בהם:
* 1960 - פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן, על משחקה בסרט "מודרטו קנטבילה" (Moderato cantabile)
* 1964 - פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קרלובי וארי, על משחקה בסרט "יומנה של חדרנית" (Le journal d'une femme de chambre)
* 1967 - פרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר, על משחקה בסרט "ויוה מריה!"
* 1988 - פרס מולייר על משחקה בהצגת התיאטרון Le Récit de la servante Zerline
* 1992 - פרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר, על משחקה בסרט La vieille qui marchait dans la mer
* 1992 - פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה, למפעל חיים
* 1995 - פרס סזאר למפעל חיים
* 1997 - פרס האקדמיה האירופית לקולנוע, למפעל חיים
* 1998 - הוקרה של האקדמיה האמריקאית לקולנוע, למפעל חיים
* 2000 - פרס דב הזהב של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, למפעל חיים
* 2003 - פרס דקל הזהב של פסטיבל קאן, למפעל חיים
* 2005 - פרס סטניסלבסקי של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה
* 2008 - פרס סזאר למפעל חיים

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכות פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב - מפעל חיים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:זוכי פרס דונוסטיה
קטגוריה:צרפתים ממוצא אנגלי
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:זוכות פרסי קריסטל + לוסי לנשים בקולנוע
ספרייה גנומית

בניית **ספרייה גנומית** היא שיטה למיפוי DNA של אורגניזם, על מנת לבחור מתוך כלל הגנום גן ספציפי.

על מנת לבנות ספרייה גנומית, נעשה תחילה חיתוך של כל הגנום באמצעות אנזימי הגבלה (רסטריקציה) מתאימים. את מקטעי ה-DNA שהתקבלו מחברים, בתוספת גן בורר, לנשאים כגון פלסמידים או בקטריופאג'ים (לאחר שהוצאו מהגנום שלהם הגנים הפתוגניים), גם כן על ידי חיתוך של הפלסמיד או של הגנום של הבקטריופאג' באמצעות אנזימי הגבלה תואמים. הנשאים משמשים להחדרת מקטעי ה-DNA לתוך גנומים של חיידקים בתהליך הנקרא טרנספורמציה. את החיידקים זורעים על מצע בררני המאפשר רק לחיידקים שקלטו פלסמיד לגדול, בשל הגן הבורר שהונדס לתוך הגנום שלהם. כל חיידק שלתוכו הונדס מקטע מה-DNA המקורי, מהווה מקור למושבת חיידקים, כלומר - כל מושבה מייצגת מקטע DNA אחד מתוך אותו גנום, ואוסף המושבות מייצג את הגנום כולו. זוהי ספרייה גנומית.

סוג נוסף של ספריית גנים, שאיננה מייצגת את כלל הגנום של האורגניזם אלא רק את הגנים המתבטאים ברקמה מסוימת, הוא ספריית cDNA. ספרייה זו מקורה ב-mRNA המופק מרקמה כלשהי בגוף האורגניזם, ש"תועתקה במהופך", ל-DNA, באמצעות האנזים Reverse Transcriptase ("משעתק במהופך"). מקטעי ה-DNA שמתקבלים מוחדרים לחיידקים באופן המתואר לעיל, ויוצרים ספריית גנים באופן דומה. בספרייה זו, בניגוד לספרייה הגנומית, הגנים כוללים את האזור המבני בלבד, ללא אזור בקרה, וכן מכילים את הרצף המקודד בלבד, ללא אינטרונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
אהרון האופטמן

**אהרון האופטמן** (נולד ב-1948) הוא חוקר ישראלי העוסק בתחום החיזוי הטכנולוגי והחברתי וחקר עתידים. עמית במכון צבי מיתר לחדשנות טכנולוגית, משפט ואתיקה באוניברסיטת רייכמן. היה חוקר בכיר במרכז הבינתחומי לניתוח וחיזוי טכנולוגי באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
האופטמן הוא בוגר הטכניון בהנדסה ובעל תואר דוקטור להנדסה מאוניברסיטת תל אביב. עסק במחקר והוראה בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. מחקריו בהנדסה עסקו בנושאי הידרודינמיקה ואווירודינמיקה תאורטית. היה חוקר בכיר ביחידה לחיזוי טכנולוגי וחברתי (לשעבר המרכז הבינתחומי לניתוח ותחזית טכנולוגית) באוניברסיטת תל אביב. השתתף במחקרים רבים בארץ ובאיחוד האירופי, שבמרכזם חיזוי והערכה של טכנולוגיות מפציעות ועתידיות והשלכותיהן על החברה. בשנים 2021-2023 היה חוקר בכיר במכון לחקר עתידים במשרד החינוך.

מכהן כיו"ר השלוחה הישראלית של "פרויקט המילניום", צוות חשיבה בינלאומי העוסק בחקר עתידים ובתרחישים חלופיים בתחומי מפתח שונים.

בתחילת שנות ה-80 היה בעל טור "נכון למחר" במוסף "דבר השבוע" של עיתון "דבר". בין התחזיות השונות שריכז ופרסם באותו טור, הוא כתב בין היתר ב-26 באוגוסט 1983 על מספר ההתפתחויות שעשויות לקרות במאה ה-21: 

בשנת 1981 תרגם מפולנית את הספר "סולאריס" של סטניסלב לם, שיצא לאור במהדורות מחודשות בשנת 2003 ובשנת 2021.

בשנת 1978 היה בין מייסדי כתב העת למדע בדיוני "פנטסיה 2000", ובמשך שנים אחדות היה עורכו הראשי.

בשנת 1996 נמנה עם מקימי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, יחד עם עמוס גפן, ד"ר עמנואל לוטם ואחרים.

כתב וכותב מאמרים בנושאי מדע פופולרי ועתידנות בעיתונים שונים, ביניהם "דבר השבוע", "הארץ", "המימד העשירי" (כתב-העת של האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה), ו"נכון" (כתב עת לאוטופיה ודיסטופיה בספרות).

בשנת 2008 היה העורך הראשי של גיליון המזכרת המיוחד של "פנטסיה 2000", שפורסם במלאת 30 שנה לפרסום הגיליון הראשון. בשנת 2020 היה שותף להקמת אתר אינטרנט ל"פנטסיה 2000", וכיום הוא עורך האתר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* "פרויקט המילניום" הבינלאומי
* אתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה
* העתיד זה לא מה שהיה פעם - הבלוג של אהרון האופטמן
* פנטסיה 2000 גיליון המזכרת 2008 - דבר העורך הראשי
* אתר פנטסיה 2000

קטגוריה:עתידנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: חינוך
קטגוריה:מתרגמים מפולנית לעברית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:עורכי כתבי עת ספרותיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מנוע מגח סילון

שמאל|ממוזער|250px|שרטוט של מנוע מגח
**מנוע מגח סילון** (באנגלית: Ramjet, רמג'ט) הוא מנוע כלאיים בין מנוע סילון למנוע רקטי. מנוע המגח סילון הוא מנוע סילון שאינו משתמש בטורבינה לדחיסת תערובת הדלק והאוויר.

דחיסת תערובת הדלק והאוויר מתבצעת במנוע זה על ידי תנועתו באוויר. כאשר מהירות האוויר קרבה למהירות הקול, נוצרת תופעת המגח. תופעת המגח היא דחיסה עצמית של פרודות האוויר, כלומר, דחיסה ללא כוח חיצוני. 

יתרונותיו של מנוע זה כוללים: הספק גדול יותר ביחס למנוע סילון, יכולת לעבודה בלחץ אטמוספירי נמוך, המנוע אינו מכיל חלקים נעים כך שהשחיקה נמוכה וכן יכולת לעבוד במהירות גבוהה ממהירות הקול. בין חסרונותיו: מסוגל לפעול רק בתנועה, או כשקיימת זרימת אוויר חזקה, וכן הצורך במבנה מנוע שיעמוד בלחצים הפנימיים הגבוהים השוררים בו.

## ראו גם
* מנוע על-מגח סילוני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מנועים לפי שיטת הנעה
קטגוריה:רכיבי כלי טיס
שורש ריבועי

ממוזער|גרף המייצג <math>\sqrt x</math>.
**שורש ריבועי** של מספר a כלשהו הוא מספר, שאם מכפילים אותו בעצמו מקבלים את a. הפעולה החישובית של מציאת השורש הריבועי נקראת **[[הוצאת שורש ריבועי]]**. מכל השורשים, השורש הריבועי נקרא דווקא כך בגלל משמעותו הגאומטרית: אם a הוא שטחו של ריבוע, אז אורך צלעו של הריבוע שווה לשורש הריבועי של a. כאשר ההקשר ברור, השורש הריבועי מכונה לעיתים גם **שורש**.

למספר חיובי a יש שני שורשים ריבועיים ממשיים, חיובי ושלילי. למשל, למספר 100 יש את השורשים פלוס 10 ומינוס 10, אשר כל אחד בריבוע מחזיר 100. עם זאת, כאשר מדובר על **ה**שורש הריבועי של מספר, מקובל כי סמל השורש הוא בדרך כלל חיובי בלבד (Principal square root). השורש הריבועי החיובי מסומן כך: \sqrt{a}. אולם, למשוואה \ x^2=a יש שני פתרונות: x=+\sqrt{a} ו-x=-\sqrt{a} (ויש לה פתרון יחיד אם a=0).

למספרים ממשיים שליליים אין שורש ריבועי ממשי (מכיוון שכל מספר ממשי שמוכפל בעצמו נותן תוצאה אי שלילית, בין אם הוא שלילי ובין אם הוא חיובי). המספרים המרוכבים פותחו בין היתר על מנת לתת מענה לבעיה זו: במספרים המרוכבים יש שני שורשים ריבועיים לכל מספר (ממשי או מרוכב).

## תכונות
### השורש הממשי
הפונקציה \ f(x)=\sqrt{x}, שנקראת **פונקציית השורש (הריבועי)**, היא פונקציה חד-חד-ערכית ועל מהמספרים הממשיים האי-שליליים לעצמם. פונקציה זו היא רציפה בכל מקום שבו היא מוגדרת, וגזירה עבור כל מספר חיובי. בנקודה \ x=0 פונקציית השורש לא גזירה (גם לא באופן חד-צדדי), והנגזרת שלה שואפת לאינסוף, כאשר המשתנה שואף לאפס. 
פונקציית השורש משמרת את פעולת הכפל ואת פעולת החילוק, כלומר:
:\sqrt{x} \cdot \sqrt{y} = \sqrt{xy} לכל x, y \ge 0
:\frac{\sqrt{x} }{\sqrt{y} } = \sqrt{\frac{x}{y}} לכל \ x \ge 0 \ \, y > 0
לעומת זאת, פונקציית השורש בדרך כלל **לא** משמרת חיבור, כלומר:
:\sqrt{x} + \sqrt{y} \ne \sqrt{x+y}
קל לראות ששוויון מתקבל אם ורק אם \ xy=0 כלומר אחד המספרים, או שניהם הוא אפס.

### השורש המרוכב
במספרים המרוכבים, לכל מספר יש שני שורשים. בניגוד למספרים הממשיים, במישור המרוכב אין דרך להגדיר מספר חיובי ולכן לא ניתן להחזיר תמיד את "השורש החיובי" כמו שאפשר לעשות במספרים הממשיים, ולכן הבחירה איזה שורש מהשורשים מיוצג בפונקציה היא שרירותית. ההגדרה המקובלת לפונקציית השורש במספרים המרוכבים היא באמצעות פונקציות האקספוננט והלוגריתם הטבעי המרוכבות, בהתאם להגדרת החזקה המרוכבת:
:\sqrt{z} = e^{\frac{1}{2} \log z}
הגדרה זו למעשה מעבירה את נקודת ההחלטה לבחירת הענף של הלוגריתם, כאשר שינוי הענף יוסיף \ i\pi למעריך החזקה ולכן יכפיל את השורש ב 1-.

במספרים המרוכבים, פונקציית השורש לא רציפה בכל המישור, כיוון שפונקציית הלוגריתם איננה רציפה. מהסיבה הזו הנוסחאות הרגילות של מכפלת שורשים ומנת שורשים לא בהכרח מתקיימות. לדוגמה:
:\ 1= \sqrt{1} = \sqrt{ -1 \cdot -1} \ne \sqrt{-1} \cdot \sqrt{-1} = i \cdot i = i^2 = -1

### פיתוח ל[[טור טיילור]]
נוסחת הבינום של ניוטון נותנת את טור טיילור \sqrt{1 + x} = 1 + \textstyle \frac{x}{2} - \frac{x^2}{8} + \frac{x^3}{16} - \frac{5x^4}{128} + \dots\!, המתכנס עבור  \ \left| x \right| .

## ראו גם
* השורש הריבועי של 2
* משוואה ריבועית
* הוצאת שורש ריבועי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פעולות אונאריות
קטגוריה:אלגברה בסיסית
סקא פאנק

**סקא פאנק** (באנגלית: **Ska punk**) הוא ז'אנר פיוז'ן (היתוך) המשלב בין סקא לפאנק רוק (Punk rock). Ska-core הוא תת-ז'אנר של סקא פאנק המערבב בין סקא להארדקור פאנק. סקא פאנק נוטה להכיל כלי נשיפה ממתכת, במיוחד קרניים כמו חצוצרות, טרומבונים וכלי נשיפה מעץ כמו סקסופונים, מה שמייחד את הז'אנר מצורות אחרות של פאנק רוק. הוא הקשר ההדוק לגל השלישי של הסקא שהגיע לשיאו באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.

לפני תחילת הסקא פאנק, להקות סקא רבות ולהקות פאנק רוק הופיעו באותם מקומות ולאותם קהלים. כמה קבוצות מוזיקה מסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים של המאה ה-20, כמו Clash, Deadbeats, Specials, The Beat ,Madness התמזגו עם מאפיינים של פאנק רוק והסקא, אך רבים מהם היו להקות פאנק שניגנו מדי פעם שירים עם נגיעות סקא או שנחשבו ללהקות סקא "Ton 2" שניגנו שירים מהירים יותר עם יחסית לפאנק. בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים זכה הסקא פאנק להצלחה הגדולה ביותר, שאותו בישרו להקות כמו Fishbone, Dance Hall Crashers, The Mighty Mighty Bosstones, Citizen Fish, Sublime, The Porkers, Mad Caddies, Culture Shock, Operation Ivy, Less Than Jake, Reel Big Fish Mr. Bungle

סקא-פאנק זכה להצלחה משמעותית במיינסטרים באמצע-סוף שנות התשעים, עם להקות רבות שכבשו את מצעדי הפופ והרוק. שיא הסקא פאנק הנמכר ביותר של התקופה היה Tragic Kingdom של No Doubt, שהוכתרה כאלבום יהלום על ידי Music Music ב-1997ועל ידי ה-RIAA ב-1999. בתחילת שנות האלפיים התפרקו רבות מלהקות הסקא-פאנק, והז'אנר איבד את מרכזיותו, אם כי המשיך להיות פופולרי מחתרתית וקם לתחייה בסוף שנות העשרים עם להקות כמו The Interrupters שחזרו להצלחה במצעדים, כאשר השיר "She's Kerosene" הגיע לראשונה ל-5 במצעדים אלטרנטיביים ומוזיקת רוק בקנדה ובארצות הברית.

## מאפיינים
סקא פאנק משלב מוזיקת סקא עם מוזיקת פאנק רוק. סקא פאנק מוקדם שילב גם "2 Ton" וגם סקא עם הארדקור פאנק. סקא פאנק מציג לעיתים קרובות כלי נשיפה, במיוחד קרניים כמו סקסופונים, טרומבינות וחצוצרות, מה שמייחד את הז'אנר מצורות אחרות של פאנק רוק. הז'אנר זה דומה לסקא ג'מייקני מסורתי, אך מהיר וכבד יותר ממנו.

## סקא פאנק בישראל
בישראל פעלו בעבר ופועלים כיום מעט מאוד להקות סקא פאנק כגון קיובן בי, וואלה לא יודע וביר 7 שלא זכו להצלחה רבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פאנק (Punk)
קטגוריה:סגנונות רוק
מירון (פסל)

שמאל|ממוזער|200px|"זורק הדיסקוס", העתק פסלו המפורסם של מירון בגן בוטאני בקופנהגן
**מירון** (ביוונית: **Μύρων**) היה פַסָּל יווני, אשר חי במאה ה-5 לפנה"ס. הוא נולד באליותראי אשר בגבול בין בויאוטיה לאטיקה. ייתכן כי היה תלמידו של אגלדס.

מירון פיסל בעיקר בברונזה ועל אף שיצר פסלים רבים של אלים וגיבורים מהמיתולוגיה היוונית, התפרסם בעיקר בפסלי ברונזה של אתלטים. פסלי האתלטים של מירון היו הישג מרשים במיוחד בתקופתו ואחת מנקודות הציון החשובות ביותר בהתפתחות הפיסול היווני. מירון הציג בתעוזה אתלטים בפוזות מקוריות אשר לכדו את ההוויה הספורטיבית של יוון העתיקה, דינמיות וקצביות מושלמים, דיוק אנטומי של גוף האדם ורמה אסתטית בלתי רגילה.

על פי ספריו של פליניוס הזקן, רומאי אשר כתב בין השאר על מירון, עבודותיו החשובות והידועות ביותר בזמנו היו פסל פרה, פסל האצן לאדאס ופסל זורק הדיסקוס. על שני הפסלים הראשונים כמעט ולא ידוע לנו דבר היום ופסל זורק הדיסקוס התפרסם מאוד בזכות העתקי שיש רומיים שנעשו לו לפני היעלמות פסל הברונזה המקורי. זורק הדיסקוס הועתק בכמה גרסאות כאשר חלקן נאמנות למקור וחלקן אינן מדויקות. העותק שנחשב לטוב ביותר, שהועתק מתוך פסלו המקורי של מירון, הוא פסל שיש רומאי עתיק המוצג היום במוזיאון ברומא.

מבקרי אמנותו של מירון מהעת העתיקה גרסו שלמרות הצלחתו האדירה בלכידת תנועה בפסל, לא הצליח מירון להביע מחשבות ורגשות עמוקים כפי שעלה בידם של אמנים ספורים אחרים להביע.

מירון התפרסם מאוד בזכות כתבים רבים ששרדו מהעת העתיקה על-אודות כישרונו ופסליו הרבים ולא בזכות פסלים שנשארו עד עצם היום הזה. פפירוס אשר נמצא במצרים בתקופה האחרונה מעיד שמירון פיסל גם פסלים אחדים של האתלט טימאנתס, מנצח התחרויות האולימפיות באמצע המאה ה-5 לפנה"ס.

## ראו גם
* זורק הדיסקוס
* מירון - מכתש פגיעה שקרוי על שמו

## קישורים חיצוניים

* 

מירון
אנרכיזם אינדיבידואליסטי

**אנרכיזם אינדיבידואליסטי** הוא אחד מהזרמים הוותיקים באנרכיזם. האנרכיזם האינדיבידואליסטי  מתנגד לקולקטיביזם ומדגיש את חשיבות האוטונומיה של היחיד ואת חירותו. הוגי הרעיון הראשונים כוללים את פייר-ג'וזף פרודון, ויליאם גודווין ומקס סטירנר האירופאים.

האנרכיזם האינדיבידואליסטי מחזיק בעמדה ייחודית בהיותו גם שוויוני וגם אנטי-קולקטיביסטי. על פיו, במקום להפוך משאבים כלכליים לקולקטיביים ובכך להפוך את האנשים לתלויים בקולקטיב, יש להעצים את העניים ואת מעמד העובדים על ידי הפיכתם לבעלי רכוש, והפיכת הבעלות הרכוש לדבר נפוץ מספיק כך שכולם יוכלו להשתתף בכלכלת השוק מבלי להיות כפופים לאדם אחר. המטרה הסופית היא כלכלה בה לפרטים יש עצמאות מוחלטת, בה הם עובדים עם משאבים בבעלותם, באופן פרטי או באיגודים על בסיס התנדבות, בהם כוח כלכלי ופוליטי מבוזר בצורה שוויונית כך שלאף אחד אין סמכות על האחר.

## עקרונות
האנרכיזם האינדיבידואליסטי תומך בקיומו של רכוש פרטי (בעלות אישית על התוצר המלא של העבודה), כמו גם בשוק תחרותי בו רכוש ועבודה ניתנים לקנייה ולמכירה (ובכך מתנגד לקומוניזם). כמו כן, הוא מאמץ את תאוריית הערך של העבודה, וכתוצאה מכך, מתייחס לרווח (ולכן גם לקפיטליזם כשיטה המאפשרת רווח) כאלמנט של ניצול. במקום הקפיטליזם והקומוניזם, הוא מציע את המוטואליזם כשיטה הכלכלית הראויה.

בהתאם לכך, הוא אינו שולל את קיומה של מערכת תגמולים, בין אם תגמולים פורמליים (כגון משכורת) או בלתי פורמליים (תחושת סיפוק, הכרה חברתית, וכו'). אוהדי האנרכיזם אינדיבידואליסטי טוענים כי ניגודי אינטרסים נובעים אך ורק מפגיעה במצבם הטבעי של בני האדם, על ידי מערכות סמכות.

האנרכיסטים האינדיבידואליסטים המסורתיים אינם מתנגדים לבעלות פרטית על ההון, אך עם זאת רובם מתנגדים לבעלות על אדמה שלא בשימוש. זאת מכיוון שאדמה אינה תוצר של עבודה ולכן לא ניתן לקנות או למכור אותה. למרות זאת, היחיד רשאי להחזיק באדמה על ידי כיבושה או שימוש בה ועליו להמשיך להשתמש בה על מנת שתישאר בבעלותו. אדמה שלא בשימוש אינה נחשבת כרכוש משותף של הקהילה, אלא פשוט אינה בבעלות אף אחד ולכן לא נדרשת קבלת רשות מהקהילה על מנת להשתמש בה לצרכים פרטיים. 

עקב כל אלו, האנרכיזם האינדיבידואליסטי מנוגד לזרמים קולקטיביסטיים של האנרכיזם (אנרכו-קומוניזם ואנרכו-סינדיקליזם). למרות שחלק מהאנרכיסטים האינדיבידואליסטים עסקו בעניינים מעשיים, האנרכיזם האינדיבידואליסטי נחשב לרוב כ"אנרכיזם פילוסופי" מכיוון שהוא מתמקד בעיקר בטיעונים פילוסופיים על מנת לגרום לשינוי. לעיתים הוא נראה כצורה של ליברליזם ולכן היו שקראו לו "אנרכיזם ליברלי".

## אנרכיזם אינדיבידואליסטי בפועל
בהתמקדותם על אוטונומיה, ולא על שוויון מוחלט, האנרכיסטים האינדיבידואליסטים ניסו לקדם נושאים כמו גישה שוויונית יותר לאדמות, הקלות במגבלות על פטנטים וזכויות יוצרים, ושבירת המונופול של הממשלה על ההון, על מנת לקדם את העניים בחברה. האתגר בשבילם היה המצאת מערכת של זכויות הפרט שתהיה בעלת האיזון האופטימלי של שוויון וקניין פרטי על מנת להעצים את הפועלים ולגרום להם להיות אחראים על עתידם וגורלם. אתגר זה גרם למחלוקות רבות בין האנרכיסטים האינדיבידואליסטים השונים.

## לקריאה נוספת
* אברהם יסעור (עורך), **אנרכיזם - [[אנתולוגיה]]**, הוצאת רסלינג, 2004.

## ההוגים המרכזיים
* מקס שטירנר
* בנג'מין טאקר
* ליסנדר ספונר
* אמיל ארמאנד
* איין ריינר
* ז'ורז' פלנטה
* אלברט ליברטאד
* אלכסנדרה דויד נאל

קטגוריה:אנרכיזם
סטיב ג'ונס

**סטיב פיליפ ג'ונס** (באנגלית: **Stephen Phillip Jones**; נולד ב-3 בספטמבר 1955), גיטריסט וזמר אנגלי.
נודע בייחוד כגיטריסט של להקת הפאנק סקס פיסטולס.

ג'ונס נולד באנגליה בעיר לונדון כמו שאר חברי להקת הסקס פיסטולס.
הוא נולד כילד יחיד ואביו עזב אותו כאשר היה בן שנתיים.
בעודו נער הסתבך ג'ונס פעמים רבות עם המשטרה בגלל שהיה קלפטומן.
בין היתר הוא גנב מכונית ושדד מכולת.

כאשר הוקמה להקת הסקס פיסטולס הצטרף ג'ונס כגיטריסט של הלהקה.
סגנון הנגינה של ג'ונס הושפע רבות מלהקת ניו יורק דולס.

לאחר שלהקת הסקס פיסטולס התפרקה הקים ג'ונס ביחד עם פול קוק, מתופף הסקס פיסטולס, את להקת "Sham Pistols" יחד עם ג'ימי פרסי מלהקת שאם 69, ולאחר מכן את "המקצוענים" (The Professionals). הלהקה הקליטה שני אלבומים.

כיום ג'ונס מנחה תוכנית רדיו בלוס אנג'לס שנקראת **Jonesy's Jukebox**.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:חברי להקת סקס פיסטולס
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1955
וייט הארט ליין

**וייט הארט ליין** (באנגלית: **White Hart Lane**) היה אצטדיון כדורגל של קבוצת טוטנהאם הוטספר. האצטדיון היה ממוקם בשכונת טוטנהאם שברובע הארינגיי בצפון לונדון, בירת אנגליה. הוא הכיל בשנותיו האחרונות 36,284 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
בנייתו של האצטדיון החלה בשנת 1898, והוא נחנך ב-4 בספטמבר 1899 במסגרת משחק ידידות בין טוטנהאם הוטספר לנוטס קאונטי לעיני 5,000 צופים, בו ניצחה טוטנהאם בתוצאה 1–4. ב-1923 הורחב האצטדיון לתכולה של 50,000 צופים. במרץ 1938, נרשם שיא הצופים במגרש כש-75,038 צופים חזו בהפסדה של טוטנהאם לסנדרלנד במסגרת גביע ה-FA.

בין השנים 1908–1972, וויט הארט ליין היה אחד מהאצטדיונים היחידים שלא היו בו שלטי פרסומות.

בשנות ה-80 המוקדמות נבנה היציע המערבי, אולם הפרויקט נוהל באופן גרוע. כתוצאה מכך העבודות הושלמו באיחור ועודף ההוצאות גררו את המועדון למשבר כלכלי. בשנת 2006 נעשו באצטדיון שינויים קלים שהגדילו מעט את תכולתו ל-36,310 מקומות.

ב-14 במאי 2017 אירח האצטדיון את משחק הבית האחרון של טוטנהאם, בו גברה הקבוצה בתוצאה 1–2 על מנצ'סטר יונייטד. מספר ימים לאחר מכן החלו עבודות ההריסה של האצטדיון, לטובת בניית אצטדיון חדש הממוקם בשטח שחופף בחלקו את הוייט הארט ליין. האצטדיון החדש מונה 62,062 מקומות ישיבה, וטוטנהאם חנכה אותו בסוף עונת 2018/2019. עד לחניכת האצטדיון החדש, ערכה טוטנהאם את משחקיה הביתיים באצטדיון ומבלי.

## יציעי האצטדיון
* מערבי: 6,890 מושבים
* צפוני: 10,086 מושבים
* מזרחי: 10,691 מושבים
* דרומי: 8,537 מושבים

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של האצטדיון

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לשעבר
קטגוריה:טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:הארינגיי
רומן רולן

**רומן רולן** (בצרפתית: **Romain Rolland**; 29 בינואר 1866 – 30 בדצמבר 1944) היה סופר, מחזאי וחוקר מוזיקה צרפתי, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1915.

## תולדות חייו
רומן רולן נולד בקלאמסי שבחבל בורגונדי. הוא היה בנו של נוטריון. רולן למד היסטוריה בפריז וברומא וקיבל תואר דוקטור בשנת 1895. הוא לימד היסטוריה במשך חמש שנים באקול נורמל סופרייר, ותשע שנים היה מורה לתולדות המוזיקה באוניברסיטת סורבון בין השנים 1900–1912, וכתב בעיקר על מוזיקה ומוזיקאים. בשנת 1906 פרסם את **חיי [[מיכלאנג'לו]],** ובשנת 1908 פרסם את **מוזיקאים של היום** ו**מוזיקאים של הימים ההם**. בשנת 1910 רולן פרסם ביוגרפיה של הנדל ובשנת 1911 את **חיי [[לב טולסטוי|טולסטוי]]**. אחרי מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1919, פרסם את **מסע מוזיקלי בעבר,** ובשנת 1922 את **[[לודוויג ואן בטהובן|בטהובן]] האיש ואמונתו**.

בימי מלחמת העולם הראשונה עבר רולן לשווייץ, ובהיותו פציפיסט, הטיף לשלום והיה פעיל בצלב האדום. הוא הושפע מתורותיהם של לב טולסטוי ושל גנדי. רולן נטה בתחילה לקומוניזם, אך התנגד לטרור ולכפייה שהתלוו לו. הוא היה זה שעודד את פנאיט איסטרטי להתחיל לכתוב.

מחקרו **תולדות האופרה באירופה לפני [[ז'אן-בטיסט לולי|לולי]] ו[[אלסנדרו סקרלטי|סקרלטי]]** זכה בפרס האקדמיה הצרפתית.

בשנת 1915 הוענק לו פרס נובל לספרות על "האידיאליזם האציל בו מצטיינת פעילותו הספרותית, בגלל האפיון (קרקטריזציה) הנאמן והשופע של האנושות המעידה על רגש עמוק ביותר".

בשנים 1923 עד 1936 ניהל רולן חליפת מכתבים עם זיגמונד פרויד. במכתב מ-1927, בתגובה לביקורת של פרויד על האמונה הדתית, טבע רולן את המונח "חוויה אוקיאנית", המתאר תחושה של אחדות עם היקום. לפי רולן, חוויה זו היא המקור של כל האנרגיה הדתית. אדם יכול לראות בעצמו 'דתי' על בסיס החוויה האוקיאנית לבדה, גם אם הוא דוחה כל אמונה ספציפית.

רולן נפטר בשנת 1944 בכפר וזליי  בצרפת, כתוצאה ממחלת השחפת.

## ממחזותיו
* **זאבים** (1898) תורגם לעברית על ידי יעקב הורוביץ והוצג בהבימה בבימויו של צבי פרדלנדר בשנת 1934.
* **דנטון** (1900)
* **14 ביולי** (1902)
* **יום יבוא** (1903)

## מספריו
***ז'אן כריסטוף**, תרגם ה. ייבין, ברונפמן, 1977. (תורגם בראשונה 1921.)
***הנפש הקסומה**, תרגם ישורון קשת (יעקב קופילביץ), הוצאת שטיבל, 1934.
***קולה ברוניון**, (Colas Breugnon), תרגם אברהם שלונסקי, ציורים י. קיבריק, ספרית פועלים, מרחביה, 1952.
***פייר וליס**, סיפור, תרגם ח"ש בן אברם, הקיבוץ המאוחד, 1945.

### ביוגרפיות
* 1907 Vie de Michel-Ange **חיי מיכלאנג'לו**, תרגמה ויץ-הכהן, מסדה, תל אביב, 1948.
* 1911 La Vie de Tolstoï **חיי טולסטוי**
* 1924 Gandhi **מהטמה גנדי**, עשרה מאמרות, תרגם מ. חייט, תל אביב, 1930.
* 1937 Beethoven, Les grandes époques créatrices: Le Chant de la Résurrection **בטהובן**, תרגם לעברית ויץ-הכהן, ערך פ. גרדנויץ, מסדה, תל אביב, 1945.
* 1939 Robespierre **רובספייר**.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* Association Romain Rolland 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:פציפיסטים צרפתים
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:צמחונים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס פמינה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צרפת
קטגוריה:צרפתים שנפטרו משחפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1866
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
פרנק בורמן

**פרנק בורמן** (באנגלית: **Frank Borman**; 14 במרץ 1928 – 7 בנובמבר 2023) היה טייס חלל בתוכנית ג'מיני ובתוכנית אפולו להנחתת אדם על הירח.

## השכלה
בורמן נולד בגארי שבאינדיאנה. בורמן למד טיסה כבר בגיל 15. סיים את האקדמיה הצבאית האמריקאית בווסט פוינט בשנת 1950 כבוגר במדעים. בשנת 1957 השלים תואר שני בהנדסה אווירונאוטית במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 1970 השלים את התוכנית המתקדמת למינהל בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד.

## שירות צבאי
בורמן שירת בחיל האוויר האמריקאי כטייס קרב, מדריך וטייס ניסוי. היה עוזר הוראה (מתרגל) בתרמודינמיקה ומכניקה של נוזלים במכללה הצבאית בווסט פוינט. בעת בחירתו לנאס"א היה מדריך טיסה בבית הספר לטיסה בבסיס חיל האוויר אדוארדס, קליפורניה.

## שירות בנאס"א
בשנת 1962 נבחר על ידי נאס"א לתוכניות ג'מיני ואפולו. בשנת 1965 היה מפקד ג'מיני 7, שם, יחד עם ג'יימס לוול, ביצע את החבירה הראשונה בחלל, עם ג'מיני 6. בשנת 1967 השתתף בוועדת החקירה לאסון אפולו 204 (שכונתה "אפולו 1" מאוחר יותר). מאוחר יותר קיבל את תפקיד מנהל תוכנית אפולו, והנהיג את הצוות שתכנן מחדש את חללית אפולו. השתתף במשימת אפולו 8, שהייתה הפעם הראשונה שבני אדם עזבו את מסלול כדור הארץ, והקיפו את הירח.

עזב את נאס"א וחיל האוויר ב-1970 בדרגת קולונל.

## לאחר נאס"א
בתום שירותו היה ליועץ מיוחד בחברת התעופה איסטרן איירליינס. מאוחר יותר היה לסגן נשיא לפעולות בחברה. הוא המשיך להתקדם בחברה זו עד לתפקיד נשיא ומנכ"ל החברה, עד לפרישתו בשנת 1986. כמנכ"ל החברה הוא בחר לרכוש מטוסים של איירבוס שהיו יותר זולים, דבר שהביא זעקות שבר מצד היצרניות האמריקניות.

שירת כשגריר נשיאותי מיוחד במזרח הרחוק ואירופה, ובתפקיד זה השיג תמיכה לשחרור השבויים האמריקאים בצפון וייטנאם.

## אותות ועיטורים
* מדליית הכבוד של הקונגרס בתחום החלל
* מדליית הבארד של הנשיונל ג'יאוגרפיק
*מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
*אות לגיון ההצטיינות

בנוסף, כמו אסטרונאוטים רבים אחרים, הוא קיבל לאחר פרישתו מנאס"א במהלך השנים שלל אותות כבוד מגופים ממשלתיים ופרטיים. בשנת 1968 הוא נבחר לאיש השנה של המגזין טיים יחד עם ג'יימס לוול וויליאם אנדרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:גארי (אינדיאנה): אישים
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אנשי השנה של המגזין טיים
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023