open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משלמת בת חרוץ

**מְשֻׁלֶּמֶת בַּת-חָרוּץ**, היא דמות מקראית, אשת מנשה מלך יהודה אמו של אמון מלך יהודה. שמה נעדר מהתיאור המקביל המסופר ב. בנה אמון נשא את ידידה בת עדיה מהיישוב בצקת.
200px|ממוזער|שמאל|תל יודפת המזוהה עם היישוב יטבה, מקום מוצאה של משלמת בת חרוץ.

## מוצאה
מקום מוצאה המצוין בכתוב הוא יָטְבָה. יש המזהים את העיר יטבה עם יודפת בגליל התחתון. העיר נזכרת בכתובת תגלת-פלאסר השלישי. במידה שמקבלים זיהוי זה, ייתכן שמדובר בנישואים פוליטיים במטרה ליצור קשרים עם משפחות נכבדות מאזור הגליל.

## פירוש שמה
השם מְשֻׁלֶּמֶת מופיע פעם אחת בתנ"ך וייתכן ששמה מתפרש כשלום או שלמות. אחרים מפרשים את השם כתשלום, פיצוי על אבדן ילד שנפטר. השם משלמת מופיע במכתבי יב.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות מלכי יהודה
קטגוריה:יהודי המאה השביעית לפנה"ס
יעל אודם

**יעל אודם** (נולדה ב־22 בנובמבר 1982) היא עיתונאית ואשת טלוויזיה ישראלית. כתבת חינוך ומגישת חדשות בחברת החדשות ובקשת 12.

## ביוגרפיה
נולדה בכפר יהושע, שירתה בצה"ל כמדריכת חי"ר. בוגרת תואר ראשון בהצטיינות בתקשורת ומנהל עסקים במסלול האקדמי המכללה למינהל.

בשנת 2008 התקבלה לעבודה בחברת החדשות. בשנים הראשונות עבדה במחלקת ריכוז הכתבים ובשנים 2011–2013 עבדה גם ככתבת כללית במהדורה המרכזית. בשנת 2013 מונתה לכתבת איכות הסביבה. בנוסף, שימשה בעבר כמבזקנית חדשות.

בשנת 2015 מונתה לכתבת החינוך. במסגרת עבודתה סיקרה את פעולות הממשלה וועדת החינוך של הכנסת לקיצור ימי החופשה ולביטול תשלומי ההורים.

### חיים אישיים
נשואה לים רגב, אם לארבע בנות ומתגוררת בחדרה.

## קישורים חיצוניים

* הכתבות של יעל אודם, באתר N12

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי העמק המערבי
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי העמק המערבי
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:כפר יהושע: אישים
קטגוריה:חדרה: אישים
קטגוריה:כתבי חינוך ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ז'אן-בטיסט קארפו

**ז'אן-בטיסט קארפו** (בצרפתית: **Jean-Baptiste Carpeaux**;  1827, ואלנסיין – 1875, קורבבואה, צרפת) היה פסל וצייר צרפתי שפעל בזמן הקיסרות השנייה תחת נפוליאון השלישי.

החל את לימודי האמנות אצל פרנסואה רוד, בגיל 17 החל את לימודיו  בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות ובשנת 1854 בגיל 27 זכה בפרס רומא, עבר לרומא לשבע שנים, למד באקדמיית צרפת ברומא ולמד את עבודותיהם של אמני הרנסאנס: מיכלאנג'לו, דונטלו, ואנדריאה דל ורוקיו, פיתח רגישות לתנועה וספונטניות ורכש את  יסודות אמנות הבארוק.

בשנת 1853 הציג בסלון הפריזאי (התערוכה הרשמית של בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות),

בין תלמידיו: הפסל: אמה-ז'ול דאלו והצייר ז'אן לואי פוריין.

## גלריה

Palais-Garnier-The-Dance.jpg|העתק "הריקוד" במיקום המקורי בחזית בניין האופרה גרנייה המקור מוצג במוזיאון ד'אורסה
Jean-Baptiste Carpeaux-Ugolino and his Sons-Metropolitan Museum of Art.jpg|אוגולינו וילדיו במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
P1080666Jean-Baptiste Carpeaux,Triomphe de Flore,1873,plâtre.jpg|נצחון פלורה  במוזיאון לאמנויות יפות בניס
Jean-Baptiste Carpeaux-Lauphing boy with vine leaves in his hair-Ny Carlsberg Glyptotek.jpg|ילד צוחק עם עלי גפן בשערו במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן
Jean-baptiste carpeaux, piscatoriello, 1857-61 circa, 01.JPG|ילד דייג עם קונכייה בגלריה הלאומית לאמנות  


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:זוכי פרס רומא
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1827
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1875
Ur So Gay (מיני-אלבום)

***Ur So Gay*** (בעברית: "**אתה כל כך הומו**") הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי. המיני-אלבום יצא לאור ב-20 בנובמבר 2007, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס לחנויות הדיגיטליות (מאוחר יותר יצאה גם גרסה פיזית).

המיני-אלבום מכיל ארבעה שירים: שיר הנושא, רמיקס לשיר הנושא, גרסת כיסוי לשיר "Your Love" של להקת אאוטפילד והשיר "Lost" אשר הופיע יותר מאוחר באלבומה השני One of the Boys, ביחד עם שיר הנושא שיצא כסינגל שיווקי מתוך אלבומה השני.

## מוזיקה
פרי אמרה כי היו לה כל מיני אפשרויות להקליט גרסאות כיסוי לאלבום לפני שבחרה בשיר שבחרה. תחילה, רצתה להקליט גרסת כיסוי לאחד משירי להקת הבנים הבריטית קווין, אך לא הצליחה לחשוב על שיר שראוי במיוחד.

לאחר מכן, פרי הייתה במועדון ושמעה את "Your Love" וסיפרה שכאשר השיר התנגן כל הבנות במועדון התחילו לרוקד ולכן בחרה לבצע גרסת כיסוי לשיר הזה.

## הצלחה מסחרית
המיני-אלבום לא זכה להצלחה ונמכרו ממנו כמה אלפי עותקים בלבד, אך שיר הנושא מתוכו "Ur So Gay", זכה להצלחה רבה, תוך שקיבל את מעמד הזהב בארצות הברית.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2007
קטגוריה:אלבומי קייטי פרי
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קפיטול רקורדס
ההתקפה על פתח תקווה (1886)

**ההתקפה על [[פתח תקווה]]** התרחשה ב-29 במרץ 1886, והייתה ההתקפה הערבית המאורגנת הראשונה על יישוב יהודי בארץ ישראל. בהתקפה נרצחה רחל חדד הלוי, אמו של השומר סנדר חדד, וחמישה מתיישבים אחרים נפצעו, בהם הרב אריה ליב פרומקין.

## רקע
פתח תקווה נוסדה ב-1878, כשלוש שנים לפני תחילת העלייה הראשונה לארץ ישראל. סביבה שכנו מספר כפרים ערביים, שתושביהם לא ראו בעין יפה את היישוב השכן החדש ומראשית קיומה התנכלו למתיישבים ולרכושם ושילחו את עדריהם לרעות על אדמות המושבה. כתוצאה מכך, החלו היהודים להתבצר ביישובם החדש ולשכור שומרים מיוחדים להגנתם.

השומרים הראשונים נשכרו מקרב השכנים הערבים עצמם, אולם ב-1879, כשנה לאחר הקמת היישוב, משראו שהגנה מסוג זה איננה מצליחה לשמור עליהם ועל רכושם החלו המתיישבים לשכור שומרים יהודים. ראשון השומרים היהודים היה אחד המייסדים ומי שארגן את ההגנה על היישוב, יהודה ראב, אשר במשך זמן לא קצר היה גם השומר היחיד.

## ההתקפה
כשבועיים לפני ההתקפה החרימו השומרים, המוצבים להגן על פתח תקווה ובראשם יהושע שטמפפר, סנדר חדד ויהודה ראב, עדר ערבי, שרעה על אדמות המושבה. ב-29 במרץ 1886, כ"ב באדר ב' תרמ"ו, רובם הגדול של הגברים מבין מתיישבי פתח תקווה יצאו ליפו, בין אם לצורכי עבודתם הרגילה ובין אם כדי למסור למושל יפו את העדר המוחרם. הם השאירו מאחוריהם בבית, כמעט אך ורק נשים וילדים וכן מספר מצומצם מאוד של גברים, פועלים או חקלאים. בלי ידיעתם, כפריי הסביבה הערבים, בעיקר תושבי הכפר הגדול יהודיה, שממזרח למושבה הצעירה התארגנו לנצל את העדר הגברים מהמושבה לשם התקפת פתע עליה. מי שארגן את ההתקפה ועמד בראש ההמון הזועם שמנה כ-500 איש היה שייח' בשם עות'מן.

כשהתקרב ההמון הערבי אל בתי המושבה הבחינו בו התושבים ומיהרו אל שני הבתים המוגנים ביותר ביישוב הקטן, בית הרב אריה ליב פרומקין, הבית הראשון של המושבה, שייחודו היה בגדר שהקיפה אותו ואפשרה הגנה מסוימת וכן ביתו של זרח ברנט, שהיה בית אבן בן שתי קומות. שם הם התבצרו והגנו על עצמם. אחד הגברים הבודדים שהיה ביישוב הצליח להימלט בזמן, מערבה ומיהר עד ליפו, להזעיק עזרה.

הפורעים שהגיעו לתוך היישוב פתחו באש על המתבצרים. למזלם של האחרונים, הערבים השתמשו בכדורי "שְרָט", שהם כדורי עופרת קטנים, המשמשים לציד עופות. בדרך כלל כדורים כאלה מסוגלים לכל היותר רק לפצוע, אך אינם הורגים. המתיישבים מצידם אחזו בכל הבא ליד כדי להתגונן והשיבו באש. הרב פרומקין, שיצא לבדוק אם כל המתיישבים הצליחו להגיע למקום מבטחים, או שמא ישנם עדיין מי שנותרו מאחור, נתפס בעצמו בידי הפורעים הערבים, אשר הכו אותו עד שחשבו שמת. רחל חדד הלוי, אמו של השומר סנדר חדד, שהייתה חולה, נקלעה בדרכם של הפורעים, הוכתה קשות אף היא וכעבור מספר ימים נפטרה מפצעיה.

בינתיים, הבורח בתחילת ההתקפה הגיע ליפו, מצא שם איש קשר אל מושל יפו הטורקי וזה שלח לפתח תקווה חיילים ורופא. כשאלה הגיעו למושבה הם תפסו ואסרו חלק מהפורעים וכל השאר ברחו תוך שהם לוקחים בדרכם את עדר המושבה וכל רכוש אחר שנתקלו בו בעת מנוסתם.

כשנגמר יום הפרעות הראשון בארץ ישראל הובילו הטורקים את אסיריהם ליפו, שם הם נדונו למלקות ולמאסר. את הערבים שברחו הם אילצו להחזיר את עדר המושבה וגם חייבו אותם לשלם ליהודים פיצויים מסוימים בגין נזקיהם.

## ראו גם
* מאורעות יפו (פורים תרס"ח)
* השומרים הראשונים של פתח תקווה
* אהרן הרשלר
* אברהם שלמה זלמן צורף

## קישורים חיצוניים
* "דברים כהויתן", "עברי אנכי", 21 במאי 1886, באתר "הספרייה הלאומית"

## הערות שוליים

קטגוריה:המאורעות
קטגוריה:פתח תקווה: היסטוריה
קטגוריה:1886
קטגוריה:פתח תקווה: פיגועים
אנטון אוסטרובסקי

**אנטון "קלין" אוסטרובסקי** (נולד ב-6 ביוני 1982) הוא שחקן וראפר ישראלי.

## ביוגרפיה
אוסטרובסקי נולד ב-1982 בנובוצ'רקסק, רוסטוב, ברית המועצות (כעת רוסיה). בגיל 14 ביקר בישראל, באחת ממסגרות הסוכנות היהודית. ב-1997 עלה יחד עם משפחתו לארץ ישראל והתגורר במעלה אדומים. את קשיי הקליטה שלו תיאר בסדרה "דור אחד וחצי", ששודרה ב-2022 בתאגיד השידור כאן.

## קריירה
### קריירת משחק
ב-2009 השתתף אוסטרובסקי בסרט "הבודדים" כסשה בלוחין. על תפקיד זה, הועמד אוסטרובסקי לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

ב-2012 השתתף בסדרת הדרמה "תא גורדין", ב-2013 השתתף בסדרה ״להיות איתה״ כצ’ופי, האמרגן וחברו הטוב של אסף. ב-2014 השתתף בסרט "מנפאואר". ב-2017 השתתף בסדרה "בתולות" ב-2018 גילם פסיכולוג בסדרה ככה זה.

### קריירה מוזיקלית
ב-2003 הקים אוסטרובסקי יחד עם הראפר אחשתיים את הרכב ההארדקור היפ הופ הישראלי-רוסי "סאדייל". ב-2004 השתתף בהרכב ההיפ הופ הישראלי פי.אר. טרופרז, והקליט לאלבום היחיד של ההרכב, "מתוך הזוהמה".

ב-2010 הוציאו סאדייל את מיקסטייפ הבכורה שלהם, "יותר מכל אלבום אחר".

ב-18 באוקטובר 2010 הוציא קלין את מיקסטייפ הסולו הראשון שלו ”מטפס ערים” שהנחה שדרן הרדיו קובי מידן.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2004: מתוך הזוהמה (בהרכב פי אר טרופרס)
* 2009: Заработай / תרוויח
* 2023: מילה ומעשה (עם גואטה)
* 2025: פלדה (עם וולקן וגואטה)

### מיקסטייפים
* 2010: יותר מכל אלבום אחר (בהרכב סאדייל)
* 2010: מטפס ערים

### מיני-אלבומים
* 2012: מהפכה 6

### אוספים
* 2012: הלהיטים הגדולים (בהרכב סאדייל)
* 2020: הקלטות האבודות: 2003–2019 (בהרכב סאדייל)

## חיים אישיים
אוסטרובסקי מתגורר בפתח תקווה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראפרים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
דני פודי

**דניאל מארק "דני" פודי** (באנגלית: **Daniel Mark Pudi**; נולד ב-10 במרץ 1979) הוא שחקן, קומיקאי, כותב, מפיק ובמאי אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות תפקידו כעאבד נדיר בסדרה הקומית "קומיוניטי" של רשת NBC. על תפקידו היה מועמד שלוש פעמים לפרס חביב אגודת מבקרי הטלוויזיה האמריקאית לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ומועמד לפרס אגודת מבקרי הטלוויזיה האמריקאית על הישג יחיד במינו בקומדיה.

## ביוגרפיה
פודי נולד בשיקגו, אילינוי, לאם פולנייה-אמריקאית, מתכנתת ואנליטיקאית, ולאב הודי-אמריקאי. פודי דובר פולנית בזכות אמו וסבתו. פודי למד מחול בשיקגו וסיים תואר בתקשורת ותיאטרון באוניברסיטת מרקט במילווקי, ויסקונסין, בשנת 2001. באוניברסיטת מרקט, פודי היה הזוכה הראשון במלגת כריס פארלי. מעבר לתשלום עבור שנת לימודים שלמה, המלגה הובילה לכך שהוא הופיע באירוע אלתור קומדיה בה השתתפו ג'ים ברויאר ודייב שאפל, מה שהגביר את העניין שלו בללמוד אלתורים.

## קריירה
פודי הפך למגייס עובדים עבור חברה לחיפוש מנהלים לפני שעבר ללוס אנג'לס בשנת 2005 על מנת לחפש תפקידים בסרטי קולנוע וטלוויזיה. פודי הופיע במספר פרסומות בטלוויזיה למותגים שונים, כמו מקדונלד'ס, סניקרס, פוקימון ועוד.

בשנת 2008 ביצע הופעת אורח בסיטקום "המופע של ביל אנגוול" (אנ') ברשת TBS.

החל מ-2009 פודי כיכב בקומדיית המצבים "קומיוניטי", שם גילם את דמותו של עאבּד נדיר, סטודנט האובססיבי על התרבות הפופולרית. פודי גילם את הדמות למשך כל 6 עונותיה של הסדרה, עד לסיומה ב-2015. החל מ-2017 פודי מדבב את יואי בסדרה המונפשת של דיסני "סיפורים של ברווזים".

משנת 2020 פודי גם מככב בסיטקום "Mythic Quest" של אפל TV פלוס, בתור בראד.

בשנת 2021 שיחק בסרט "פלורה ויוליסס" המבוסס על ספר באותו שם משנת 2013 שכתבה קייט די-קמילו.

בשנת 2023 שיחק בסרט הקומדיה הרומנטית "מישהו שפעם הכרתי" שביים וכתב דייב פרנקו; הסרט הוקרן באמזון פריים וידאו ב-10 בפברואר 2023.

בשנת 2025 החל לככב בסדרת הקומדיה "חיילי שמנת" (אנ') של רשת "Fox" בתור רב-סרן אברהם שהאח'.

## חיים אישיים
פודי נשוי לברידג'ט שוולטר. הם נפגשו בזמן לימודיהם באוניברסיטת מרקט בשנת הלימודים הראשונה. בינואר 2012 נולדו לזוג תאומים: ג'יימס טימותי ופיונה ליי. פודי הוא גם אצן, והשלים מספר מרתונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:במאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרקט
קטגוריה:בוגרי מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
קטגוריה:רצי מרתון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
Destiny's Child: Live in Atlanta

**Destiny's Child: Live in Atlanta** (בעברית: **דסטיניז צ'יילד: הופעה חיה באטלנטה**) הוא אלבום הופעה של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד, אשר מתעד את הופעתה של הלהקה בסטייט פארם ארנה, שבאטלנטה, ג'ורג'יה, במסגרת סיבוב ההופעות האחרון שלה "Destiny Fulfilled ... And Lovin' It".

אלבום ההופעה יצא לאור ב-28 במרץ 2006 בארצות הברית על ידי קולומביה רקורדס.

## רקע והצלחה
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-DVD האמריקאי עם מכירות של 500 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ובכך שבר שיא של אלבום ה-DVD עם הפתיחה הגדולה ביותר בהיסטוריית המדינה.

הישג חסר תקדים זה הוביל אותו להיות זכאי למעמד זהב כבר בשבוע הראשון ליציאתו וכעבר 3 חודשים בלבד היה זכאי למעמד פלטינה עם מכירות של מיליון עותקים.

## רשימת רצועות
# "Intro/Overture"
# "Say My Name"
# "Independent Women Part I"
# "No, No, No Part 2"
# "מחרוזת: Bug A Boo/Bills, Bills, Bills/Bootylicious/"
# "Soldier" (רצועת דאנס)
# "Soldier"
# "Dance Break"
# "Dilemma"
# "Do You Know"
# "Beyoncé Intro"
# "Baby Boy"
# "Naughty Girl"
# "Band Introduction"
# "Cater 2 U"
# "Cater 2 U" (רצועת דאנס)
# "Girl"
# "Free"
# "If" (א-קפלה)
# "Through With Love"
# "Bad Habit"
# "Dance Ballet/Dangerously in Love 2"
# "Crazy In Love"
# "Salsa Dance"
# "Survivor"
# "Lose My Breath/Credits"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דסטיניז צ'יילד
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
רונית אשרי

**רונית אשרי** (נולדה ב-18 ביוני 1975) היא שחקנית, זמרת וקריינית ישראלית.

## ביוגרפיה

רונית אשרי נולדה בכפר סבא וגדלה בכוכב יאיר. בשנת 2001 סיימה לימודי משחק בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי". במהלך הקריירה שלה שיחקה בהצגות ילדים רבות, ובמשך שנים הייתה קריינית הבית של שפ"א (שידורי פרסומת מאוחדים).

בשנים 2004–2017 שיחקה בתיאטרון "יידישפיל". בין ההצגות בהן לקחה חלק: "מונולוגים מהקישקע", "נשמה צוענית", "א יידישע מאמע", "רביזור", "בעלת הארמון", "הקוסם מלובלין" ועוד. בשנים אלה שיחקה גם מחוץ לתיאטרון בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "עבודה ערבית", ו"לחיות מחדש" (חיים בוזגלו), וכן ובפרסומות לטלוויזיה.

משנת 2017 מתגוררת אשרי בניו יורק, ושם היא משחקת בתיאטרון "New Yiddish Rep". בין השאר שיחקה שם בהצגות: "מלאכת החיים" (חנוך לוין) בגרסאות באנגלית וביידיש, ו-"Awake and sing" (קליפורד אודטס), בה גילמה את התפקיד הראשי - אם המשפחה, בסי ברגר. על תפקידה זה זכתה לשבחי המבקרים בעיתונות הניו יורקית.

בראשית 2020 הצטרפה לפרויקט La grand voyage, יצירה של צוות שחקנים מניו יורק שנאסף כדי לחקור ולפתח את ז’אנר הליצן התאטרלי. את הפרויקט מביימת Aelita West, ליצנית ותיקה ב-Snowshow של סלאבה פולונין. בשנה זו שיחקה גם בסדרת הטלוויזיה "המורדת" בנטפליקס, המספרת על צעירה חרדית הבורחת לברלין עקב השידוך ששידכו לה דודתה מלכה שוורץ (אותה גילמה אשרי) וסבתה. בסדרה משתתפים גם גרא סנדלר, בעלה של אשרי, ובנם נעם.

בשנת 2022 לוהקה אשרי לתפקיד בסדרת הטלוויזיה אל מעבר האוקיינוס. בסדרה היא מגלמת את בלה שאגאל.

אשרי נשואה לשחקן גרא סנדלר, אותו הכירה במהלך עבודתם המשותפת ביידישפיל, ואם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ראיון של רונית אשרי ויוני אילת עם בן כספית – בתוכנית "עושים סדר"
* ראיון של רונית אשרי ויוני אילת עם קובי אוז – בתוכנית הבוקר
* רונית אשרי בהצגה נשמה צוענית – בשיר: "בן אדם"
* 
* 

קטגוריה:בוגרי תיכון מוסינזון (הוד השרון)
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידישפיל
קטגוריה:כוכב יאיר צור יגאל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
אנטישמיות באיטליה של המאה ה-21

מאז מלחמת העולם השנייה, דעות קדומות ואנטישמיות באיטליה כמעט ולא נצפו באופן אגרסיבי.

הסכסוך הישראלי-פלסטיני תרם רבות בהתפתחות וביטוי האנטישמיות במאה ה-21 בעולם כולו, וגם באיטליה. האינתיפאדה השנייה, שהחלה בסוף ספטמבר 2000, הפעילה מנגנונים בלתי צפויים, ועוררה דעות קדומות אנטי-יהודיות שהתערבבו בסטראוטיפים פוליטיים. הסכסוך מוצג לרוב כהתגלמות המאבק בין הטובים (הפלסטינים) לרעים (יהודי ישראל).

## מספר מקרי אנטישמיות שנרשמו בשנים האחרונות באיטליה



### 2018
#### התפלגות המקרים ב-2018 לפי סוגים

המספר הגבוה של אירועים אנטישמיים שנרשמו לאורך שנת 2018 משקף את האקלים הפוליטי והכלכלי; מקרים רבים קשורים לאירועים הרואים את היהודים ו/או את מדינת ישראל במרכז תשומת הלב:
* יום הזיכרון הבינלאומי לשואה
* מרוץ ג'ירו ד'איטליה 2018 (Grand Tour) שנערכה בישראל
* חגיגות יום העצמאות ה-70 למדינת ישראל
* רצח מיריי קנול, ניצולת השואה, שנמצאה בדירתה השרופה בפריז
* עימותים צבאיים ברצועת עזה
* מינוי ליליאנה סגרא מונתה ל"סנטורית לכל החיים"
* הצעת החוק של ליליאנה סגרא נגד שנאה מקוונת
* השחתת אבני נגף

התקריות האנטישמיות בשנת 2018 קשורות, לפי סדר החשיבות ל: קונספירציה, אנטי-ציונות, נאו-נאציזם, טריויאליזציה של השואה (לעג לשואה), אנטי-יהדות (אנטישמיות נוצרית ודתית).


### 2019
תופעת השנאה נגד היהודים הוסיפה להתרחב ונעשתה אף חמורה יותר. ריכוזה הוא בעיקר ברומא ובסביבתה.

לאחר שכמעט ולא הורגשה בשנים שקדמו, האנטישמיות התפרצה באמצעות הטוויטר. היא משפיעה בעיקר על מרכז איטליה וממוקדת על יהודים תוך שימוש בסטראוטיפים ובפייק ניוז.

בבחירת המילים למיפוי, המונחים והעלבונות שחזרו על עצמם הכי הרבה במדיה החברתית, שהודגשו גם במחקר מדעי, שעסק בחקר המנגנונים המעורבים בגישה המפלה, היו:
* Rabbino - רבי.
* Usuraio - מלווה בריבית.
* Giudeo - יהודי.
* Ebreo - עברי (יהודי).
* Cazzo mozzo.
* Strozzino - מלווה בריבית.
* Ebrei ai forni - יהודים לתנורים.
* Sionista - ציוני.

#### התפלגות המקרים ב-2019 לפי סוגים

## הכחשת השואה באיטליה
מסקר משנת 2019 של Eurispes, עולה כי 15.6% מאזרחי איטליה מכחישים את קיומה של השואה, וכי 16.1% סבורים כי ישנו "ניפוח" את מספר הקורבנות. בשנת 2004 מספרם של אלה שחושבים שהשואה מעולם לא קרתה עמד על 2.7% בלבד.

## יחס האיטלקים לסטראוטיפ היהודי
האמירה לפיה היהודים שולטים בכוח הכלכלי והפיננסי, אמנם חלוקה על רוב האיטלקים (76%), אך לא חסר מי שמסכימים עם אמירה זו (23.9%). על פי יותר מחמישית מהאיטלקים שרואיינו,(22.2%), היהודים הם אלה ששולטים בתקשורת. זאת, לעומת 34.1% שחשבו כך ב-2004.

בהשוואה לסקר Eurispes שנערך בשנת 2004 באותם נושאים, שיעור האיטלקים שלדעתם היהודים קובעים בחירות פוליטיות בארצות הברית, הוא נמוך יותר: מ-30.4% ב-2004 ל-26.4% ב-2019.

## יחס האיטלקים לדמותו של מוסוליני
בסקר משנת 2019 של Eurispes, נשאלו אילו אמירות מבטאות בצורה הטובה ביותר את עמדתם הפוליטית של רוב האיטלקים. 19.8% מהנשאלים הצהירו כי "חושבים שבניטו מוסוליני היה מנהיג גדול שרק עשה כמה טעויות".

## ראו גם

* אנטישמיות באירופה
* אנטישמיות
* הכחשת השואה
* יהדות איטליה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:אנטישמיות מודרנית
אמיל דה ז'ירארדן

**אמיל דה ז'ירארדן** (בצרפתית: **Émile de Girardin**; 22 ביוני 1802, פריז – 27 באפריל 1881) היה עיתונאי, מוציא לאור ופוליטיקאי צרפתי. בשנים 1831–1855 הוא היה נשוי לדלפין דה ז'ירארדן.

## ביוגרפיה
אמיל דה ז'ירארדן נולד בפריז כבן לא חוקי של גנרל אלכסנדר דה ז'ירארדין. הרומן הראשון שלו Émile עסק בילדתו ופורסם בשנת 1827.

הוא המשיך לעבוד כעיתונאי ומוציא לאור. עיתון שלו Journal des connaissances utiles הגיע לכ-120 אלף מינוים ו- Almanach de France נמכר בכמיליון עותקים. בשנת 1836 הוא התחיל להוציא La Presse תמורת דמי מינוי שנתיים של 40 פרנק בלבד. זה היה העיתון הראשון שניצל פרסומות להורדת עלות למינוים.

במקביל לקריירה כעיתונאי, אמיל דה ז'ירארדן נכנס לפוליטיקה ובשנת 1834 הוא נבחר לראשונה לאספה הלאומית. הוא היה חבר פרלמנט עד לשנת 1881 (עם הפסקות).

בשנת 1848 אמיל דה ז'ירארדן נעצר ל-11 ימים בהוראת גודפרואה קווניאק, לאחר שחרורו הוא התנגד למינוי קווניאק לנשיא. בשנת 1852 לאחר נפילת הרפובליקה הצרפתית השנייה הוא גורש מצרפת אך קיבל רשות לחזור תוך זמן קצר.

בשנת 1872 אמיל דה ז'ירארדן רכש לה פטי ז'ורנל וניצל אותו להגנת על מדיניות של אדולף טייר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של צרפת
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1802
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1881
וולטה אה ולנסיה

**וולטה אה לה קומוניטאט ולנסיה** (בקטלאנית: **Volta a la Comunitat Valenciana**) הוא מרוץ אופני כביש בקטעים שנערך בולנסיה מאז 1929. המרוץ הוא ברמה 2.פרו בסבב ה-UCI ProSeries החל מ-2020. שיאן הניצחונות בו הוא אלחנדרו ולוורדה שניצח במרוץ שלוש פעמים: בשנים 2004, 2007 ו-2018.

## היסטוריה
המרוץ נוסד ב-1929, אז ניצח בו סלבדור קארדונה המקומי. המנצח הלא ספרדי הראשון במרוץ היה הילאיירה קוורוור הבלגי ב-1958. 

המרוץ לא התקיים בשנת 2009–2015 בשל בעיות מימון. משנת 2020, המרוץ הוא חלק מסבב ה-UCI ProSeries. המרוץ כאמור מתאים למטפסים, אך כולל לעיתים גם לפחות שני קטעים שמתאימים לספרינטרים. הוא מתקיים בתחילת העונה ונחשב למרוץ הקטעים הבכיר הראשון בעונת המרוצים בספרד.

## מנצחים בשנים האחרונות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: מרוצי אופניים
נעמי דליות

**נעמי דליות ** (נולדה בשנת 1936) היא קריינית ושדרנית רדיו ישראלית. שימשה במשך עשרות שנים בתפקיד קריינית ועורכת ב"קול ישראל". בשירותה בצה"ל הייתה קריינית בגלי צה"ל.

## ביוגרפיה
נולדה בירושלים בשם נעמי זקס, בתם של אריה זקס ואסתר ארנה זקס. אביה היה פסנתרן, מראשוני עובדי קול ישראל. דליות למדה בבית ספר העממי "בית הילד" ובתיכון בית הכרם. בנעוריה השתתפה באולפן הילדים של קול ישראל. ב-1954 התגייסה לצה"ל ושרתה כקריינית בגלי צה"ל. זמן קצר לאחר סיום שירותה הצבאי הצטרפה לקול ישראל כקריינית. בן התוכניות שהגישה "פזמונים ומחולות כבקשתך", ו"שירי עמים". כמו כן קריינה מדי פעם מהדורות חדשות.

בתחילת שנות ה-60 שימשה כמגישה ועורכת במחלקה לשידורים לבתי הספר בקול ישראל. עם הקמת רשת קול המוסיקה בשנת 1983 הצטרפה לרשת זו כקריינית ומגישה. במסגרת זו הגישה תוכניות רבות והנחתה קונצרטים פומביים של תזמורת רשות השידור. במשך 18 שנה, מדי שבוע, הנחתה מעל בימת אולם הנרי קראון בירושלים את סדרת הקונצרטים "אתנחתא". ב-2001 לאחר עשרות שנות עבודה בקול ישראל ורשות השידור פרשה לגמלאות מרשות השידור.

דליות דוברת את השפה הנורווגית.

## חיים אישיים
נשואה לישראל דליות חוקר שירי העמים (מוזיקה אתנית), שהיה עורך תוכניות בקול ישראל וברשות השידור, ולהם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרייני חדשות ישראלים
קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:קרייניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי בית הילד (ירושלים)
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
היכל התרבות דאגון אומאייב

**היכל התרבות דאגון אומאייב** (ברוסית: **Дворец культуры имени Дагуна Омаева**) נפתח במרכז גרוזני, על גדות נהר סונז'ה, ב-25 במרץ 2020.

## תיאור
שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|ההיכל בלילה.
הבניין בן 12 קומות והוא ממוקם בשטח של 39 אלף מ"ר. יש בו אולמות קטנים וגדולים להופעות, חדרי חזרות, חדר ישיבות, חדרי הלבשה, אולפן הקלטות ותיאטרון. המתחם כולל חניון מקורה ל-700 מכוניות. הבניין ישכן גם את הפילהרמונית הממלכתית של הרפובליקה ומשרד התרבות של צ'צ'ניה. הארמון נבנה במימון פרטי. קיבולת הבניין היא יותר מאלף איש. הארמון הוא המבנה הגדול מסוגו בצ'צ'ניה. 
## שם
הוחלט לקרוא על שם הארמון לכבודו של דאגון אומאייב (1943–2019), שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי ורוסי, שחקן תיאטרון הדרמה הממלכתי הצ'צ'ני על שם גיבור ברית המועצות חנאפשה נוראדילוב, אמן העם של קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אבחזיה והרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האינגושטית-צ'צ'נית, אמן הכבוד של רוסיה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרוזני
קטגוריה:רוסיה: מבנים
'Cause You Are Young

"****" (בעברית: "**כי אתה צעיר**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת ההולנדית סי. סי. קאץ', מתוך אלבום הבכורה שלה, *[[Catch the Catch]]*. הוא יצא לאור ב-20 בינואר 1986, בהוצאת חברות התקליטים הנסה רקורדס ואריולה רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום השישי במצעד השירים שבספרד.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי דיטר בוהלן, איתו שיתפה פעולה סי. סי. קאץ' במהלך רוב הוצאת אלבומי האולפן והסינגלים שלה. בשנת 1988, לאור העובדה שצברה להיטים רבים שזכו להצלחה בעיקר במדינות אירופה, הוציאה קאץ' את אלבום הלהיטים הראשון שלה *Diamonds: Her Greatest Hits*, בו נכלל השיר.

בנוסף לכך, השיר הוא שיר בסגנון הסינת'-פופ. השיר מדבר על כאב לב, אותו חווה קאץ' בעקבות מערכת יחסים כלשהי.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-25 ביוני 2009. בקליפ, ניתן לראות את סי. סי. קאץ' שרה את השיר, תוך שהיא מחליפה תלבושות רבות ומאחוריה מסך כחול. הקליפ צבר למעלה מ-28 מיליון צפיות. האודיו של השיר צבר למעלה מ-5.2 מיליון צפיות, תוך שקליפ נוסף שלו צבר למעלה מ-3.1 מיליון צפיות.

בנובמבר 2014, עלה האלבום עצמו ליוטיוב ובתוכו גם השיר, תוך שהוא הצליח לצבור למעלה מ-19 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סי. סי. קאץ'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיטר בוהלן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דיטר בוהלן
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הנסה רקורדס
ידידה בת עדיה

**יְדִידָה בַת-עֲדָיָה** היא דמות מקראית, שמה מופיע ב. ידידה הייתה בתו של עדיה מהעיר בצקת בשפלת יהודה. היא הייתה אשת אמון מלך יהודה ואם בנו יאשיהו. שמה מופיע פעם אחת בתנ"ך ופירושו אהובה או חביבה. שמה נעדר מתיאור הסיפור המקביל על המלכת בנה ב.200px|ממוזער|שמאל|שפלת יהודה האזור בו ייתכן ונמצא היישוב בצקת, מקום מוצאה של ידידה

ייתכן ונשואיה לאמון מלך יהודה נועדו לחזק קשרים עם משפחות מכובדות מאזור שפלת יהודה. העיר בצקת לא זוהתה, אך ייתכן כי זו הייתה עיר בשפלת יהודה בנחלת שבט יהודה וזאת משום שהיא נכללת ברשימת ערי יהודה המופיעה ב לצד הערים עגלון ולכיש.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות מלכי יהודה
המודיעין הצבאי (מצרים)

**המודיעין הצבאי המצרי**, רשמית **מינהל המודיעין הצבאי** (בערבית: **إدارة المخابرات الحربية والاستطلاع**) הוא אחת המחלקות של משרד ההגנה המצרי, המתמחה במעקב אחר סוגיות הקשורות לביטחון הלאומי מנקודת מבט צבאית. המחלקה עוסקת במעקב, קריאה ובחינה של תנועות אויב, איסוף מידע על יחידות הצבא הזרים והכנות במקרה של שלום ומלחמה, הפעלת מודיעין שדה של פעולות צבאיות כולל מידע גאוגרפי והתאמתם למפות צבאיות מפורטות ומסירת מידע זה למנהיגות הצבאית והפוליטית כדי להעריך את המצב בשטח. עבודתה  מכריעה בהערכת העמדה האסטרטגית. הגוף מתכנן ומתאם, יחד עם המשטרה הצבאית, את אבטחתם של מתקנים צבאיים ומפקח על רמת האבטחה במתקנים אלה, כולל אבטחת מסמכים וכלי נשק.

המחלקה הוקמה ב-1952 ומהווה את גוף המודיעין המצרי השני בחשיבותו, אחרי **המנגנון המודיעין הפוליטי** (הביטחון הלאומי) אשר הוקם בשנת 1922. אחריו, במקום השלישי, שירות המודיעין הכללי, אשר הוקם בשנת 1954.

## משימות
בראש השירות עמדו קציני צבא בכירים רבים, בהם למשל הפילדמרשל עבדל חלים אבו ע'זאלה, שר ההגנה לשעבר, אלוף עומר סולימאן, לשעבר סגן נשיא וראש שירות המודיעין הכללי ואלוף מוראד וואפי, ראש שירות המודיעין הכללי, שמונה להחליף את סולימאן בינואר 2011.

מאז תקופת נאצר, משימות המודיעין הצבאי התרחבו משמעותית והוא מבצע גם מעקב אחר הזרמים האנטי-פוליטיים הקיימים בתוך הצבא ומעקב אחר אזרחים אחרים הנוגעים בעקיפין לביטחון הצבאי והכוחות המזוינים, כמו קבלנים ומגישי שירותים לצבא.

## תפקידים
* להגן על המדינה מפני כל התקפה אפשרית מצד האויב ולהכיר את יכולותיו הצבאיות של האויב
* לתכנן ולתאם עם המשטרה הצבאית כדי להבטיח את ביטחונם של מתקנים צבאיים
* לעקוב אחר רמת האבטחה במתקנים צבאיים, כולל אבטחת מסמכים, כוח אדם, כלי נשק ועוד
* סיכול ריגול צבאי
* להשתמש במקורות המידע הזמינים כדי לפקח על פעילותו הצבאית של האויב
* הבטחת משמעת טובה ונאמנות לקצינים ואנשים פרטיים בצבא
* לשתף פעולה עם סוכנויות מודיעין אחרות במדינה כדי להחליף מידע ולהשיג כדי להבטיח את הביטחון הלאומי

## ראו גם
* המודיעין הכללי המצרי
* אבראהים פואד נסאר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילת המודיעין המצרית
קטגוריה:מודיעין צבאי
ג'ון וויק 3

**ג'ון וויק 3** (באנגלית: **John Wick: Chapter 3 – Parabellum**) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2019, בבימויו של צ'אד סטהלסקי בו מככבים קיאנו ריבס, האלי ברי, לורנס פישבורן, מארק דקסקוס, אסיה קייט דילון, לאנס רדיק, אנג'ליקה יוסטון, ואיאן מקשיין. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי ג'ון וויק.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתחילה פחות משעה לאחרי אירועי הסרט הקודם בסדרה. המתנקש לשעבר ג'ון וויק נמצא כעת במנוסה במנהטן לאחר שרצח את סנטינו ד'אנטוניו, אשר השתייך לארגון המתנקשים הבינלאומי הפסגה הגבוהה, במלון קונטיננטל בתחומי המלון קונטיננטל. בעקבות כך פרס בסך 14 מיליון דולרים הונח על ראשו וכמות גדולה של רוצחים שכירים יוצאת בעקבותיו. וויק נאלץ להילחם בדרכו החוצה מהעיר ניו יורק בעזרתה של סופיה (האלי ברי) שעדיין בוטחת בו.

## צוות השחקנים
* קיאנו ריבס – בתפקיד ג'ונתן "ג'ון" וויק, מתנקש לשעבר שנמצא כעת במנוסה
* האלי ברי – בתפקיד סופיה, מתנקשת לשעבר, ידידה של ג'ון, והמנהלת של מלון קונטיננטל בקזבלנקה.
* לורנס פישבורן – בתפקיד באורי קינג, ראש ארגון פשע בולט.
* מארק דקסקוס – בתפקיד זירו, מתנקש יפני שנשכר לחסל את ג'ון וויק.
* אסיה קייט דילון – בתפקיד השופט, נציגה בכירה של ארגון המתנקשים הפסגה הגבוהה.
* לאנס רדיק – בתפקיד שרון, השוער במלון קונטיננטל אשר עוזר לג'ון וויק.
* אנג'ליקה יוסטון – בתפקיד "המנהלת", חברה בולטת בארגון הפשע רוסקה רומא עבורם עבד בעבר ג'ון וויק.
* איאן מקשיין – בתפקיד וינסטון, הבעלים והמנהל של מלון קונטיננטל בניו יורק, דמות מרכזית בעולם התחתון.
* ג'ייסון מנטזוקאס - בתפקיד חסר בית מתנקש המשמש כעוזרו של קינג.

## קישורים חיצוניים
* 

### ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:ג'ון וויק
רשות הבקרה המינהלית (מצרים)

**רשות הבקרה המינהלית** (בערבית: **هيئة الرقابة الإدارية**) הוא גוף ממשלתי במצרים הכפוף לראש הממשלה ואחראי לתפקידי פיקוח ובקרה והוא הגוף הבכיר למלחמה בשחיתות במדינה.

## סמכויות הרשות
* לחקור גורמים לליקויים בעבודה וייצור, כולל איתור ליקויים במערכות ניהוליות, טכניות ופיננסיות המפריעים לתפקודם הרגיל של גופים ציבוריים ומציעים דרכים להימנע מהם.
* מעקב אחר יישום החוקים ולוודא שההחלטות והתקנות החלות ישיגו את מטרתן.
* חשיפה של הפרות מנהליות וכלכליות ופשעים פליליים המתרחשים מצד אזרחים בזמן שהם מבצעים את חובות עבודתם ופועלים למניעת התרחשותם, לצורך כך הם יכולים לבקש את עזרת המשטרה בלכידת המפירים.
* בחינת תלונות שהגישו אזרחים על הפרת חוקים או רשלנות בביצוע תפקידים והצעות עבודה בנוגע אליהם או נגיעה בהם במטרה לשפר את השירותים ואת סדירות העבודה ואת מהירות השלמתה, כמו גם לחקור וללמוד את תלונות העיתונות או החקירות שפרסמה העיתונות העוסקות בהיבטים של הזנחה או פזיזות, ניהול שגוי או ניצול.
* לספק לראש הממשלה, לשרים ולמושלים כל מידע, נתונים או מחקרים שהם מבקשים וכל עבודה נוספת שהוטלה על ידי הממשלה.
* הפעלת סמכויות במנגנון הממשלתי, בגופים ציבוריים, במוסדות ציבור, בחברות הקשורות אליהם, בחברות ציבוריות ופרטיות ובגופים מהמגזר הפרטי המבצעים עבודות ציבוריות, וכן בכל הגופים שהמדינה תורמת להם בכל דרך שהיא.
* ניהול חקירות, מחקרים והצעות של ראש הממשלה בנושאי בקרה ופיקוח
הרשות מפעילה את האקדמיה הלאומית למלחמה בשחיתות.

## ראשי הרשות
* שריף סייף אלדין (2018 – הווה)
* מוחמד אירפאן ג'מלאדין (2015 – 2018)
* מוחמד עומר פרסטיג' (2012 – 2015)
* מוחמד פריד תוהאמי (2004 – 2012)
* טנטאווי (1996 – 2004)
* אחמד עבדל רחמן (1996 – 1982)
* מחמוד עבדאללה (1982)
* עבד-ח'אלק שוקי (1978 – 1980)
* כמאל אל-גר (1964 – 1978)
הרשות פורקה ב-1980 והוקמה מחדש ביוני 1982.

## גלריה

קובץ:مرسى مطروح من فندق كليوباترا 05.jpg|בניין רשות הבקרה המנהלית
קובץ:مرسى مطروح من فندق كليوباترا 06.jpg|בניין הרשות לבקרה מינהלית


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני מאבק בפשעים כלכליים
קטגוריה:ממשלת מצרים
קטגוריה:ארגוני מאבק בשחיתות
שגרירות ישראל ברומא

**שגרירות ישראל ברומא** היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל באיטליה. השגרירות נמצאת ברחוב ויה מיקלה מרקאטי 14 ברומא.

שגריר ישראל הנוכחי באיטליה הוא יונתן פלד, שמונה לתפקיד ב-2024. חוץ משגריר ישראל באיטליה, הנושא בתפקיד זה משרת גם כשגריר ישראל לסן מרינו. למוסדות האו"ם ששוכנים ברומא: ארגון המזון והחקלאות (FAO), הקרן הבין-לאומית לפיתוח חקלאי (IFAD) ותוכנית המזון העולמית (WFP) ישנה שגרירות נפרדת.

## היסטוריה
באוקטובר 1948 נערכה מגבית בקרב קהילת יהודי איטליה למימון קניית מבנה לצירות ישראל ברומא.

בינואר 1949 הכירה איטליה בישראל, וישראל מינתה את אריה אורון לקונסול ברומא. באפריל 1949 מונה שלמה גינוסר לציר ישראל באיטליה.

ב-1956 הועלה דרג היחסים לשגרירות.

בחסות השגרירות פעלה מ-1968 ועד ל-1996 קונסוליה במילאנו.

### המחלקה הקונסולרית ברומא
הקונסול הנוכחי הוא חנוך עמדי.

שטח השיפוט הקונסולרי הוא עבור איטליה, מלטה וסן מרינו. יש להדגיש כי אדם אחר נושא בתפקיד שגריר ישראל למלטה, שהוא שגריר לא תושב שמקום מושבו בירושלים.

## שגרירים לאיטליה

* אריה אורון קונסול ינואר 1949 1951
* הציר שלמה גינוסר אפריל 1949 - 1951
* הציר משה ישי 1951 - 1951
* ממונה על היחסים אליעזר הלוי
* אליהו ששון 1953 - 1961
* מוריס פישר 1961 - 1965
* ממונה על היחסים ניסים יעיש
* אהוד אבריאל 1966 - 1968
* עמיאל נג'אר 1968 - 1973
* משה ששון 1973 - 1977
* זאב שק 1977 - 1978
* משה אלון 1979 - 1982
* מרדכי דרורי 1986 - 1991
* אבי פזנר 1991 - 1995
* יהודה מילו 1995 - 2001
* אהוד גול 2001 - 2006
* גדעון מאיר 2006 - 2012
* נאור גילאון 2012 - 2016
* עופר זקס 2016 - 2019 (במקביל שגריר ב-FAO, WFP ו-IFAD, סן מרינו)
* דרור אידר (2 בספטמבר 2019 – ספטמבר 2022)
* אלון בר (2022 – 18 בספטמבר 2024)
* יונתן פלד (18 בספטמבר 2024 – **מכהן**)

## שגרירות ישראל לכס הקדוש
**שגרירות ישראל ל[[הכס הקדוש|כס הקדוש]]** (או שגרירות ישראל לקריית הוותיקן) היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל לכס הקדוש, מונח המתייחס לממשל המרכזי האוניברסלי של הכנסייה הרומית הקתולית. היא נמצאת ברחוב ויה מיקלה מרקאטי 12 ברומא, בצמוד לשגרירות ישראל ברומא.

שגרירות זו היא נפרדת משגרירות ישראל באיטליה והיא מהווה ישות דיפלומטית בפני עצמה.

שגריר ישראל הנוכחי לכס הקדוש הוא רפאל שוץ.

### היסטוריה
לאחר שב-30 בדצמבר 1993 נחתם הסכם היסוד בין הכס הקדוש ומדינת ישראל, הוקמה שגרירות ישראל לכס הקדוש ב-19 בינואר 1994. שמואל הדס מונה לשגריר ישראל הראשון לכס הקדוש, בספטמבר של אותה שנה.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
*  

## הערות שוליים

*
רומא
קטגוריה:יחסי איטליה–ישראל
קטגוריה:יחסי הוותיקן–ישראל
קטגוריה:סן מרינו: יחסי חוץ
טירת דולבדארן

250px|ממוזער|תרשים מבנה הטירה; המגדל הצפוני (A), מגדל העוז (B), המגדל המערבי (C), המבנה המזרחי (D) וההיכל הראשי (E).
**טירת דוֹלבַדָארן** (בוולשית: **Castell Dolbadarn**) הייתה טירת אבן, שהוקמה על ידי ל'ואלין הגדול בלב ממלכת גוויניד', כיום מחוז גוויניד', שבצפון-מערב ויילס.

הריסות הטירה כיום כוללים שאריות חומה היקפית ויסודות של מספר מגדלים ומבנים, כאשר השריד העיקרי לטירה הוא מגדל העוז העגול. האתר פתוח למבקרים ונמצא בבעלות ותחזוקה של Cadw, המבנה הוא מבנה רשום מדרגה I.

## היסטוריה
הטירה נבנתה סביב שנות העשרים של המאה ה-13 בפתח המערבי של מעבר ל'אנבריס על גדת אגם ל'ין פדרן בצפון-מערב ויילס, כחלק ממאמץ להתגונן אל מול צבאות אנגליה ממזרח וצבאות המארשים לאורך הגבול הדרומי והמזרחי של הנסיכות הוולשית. אצילים ולשים לא נהגו לבנות טירות בתקופה זו ומרכזי השלטון היו בחצרות לא ממוגנים (ל'סוייד'; llysoedd), גם מגדל העוז העגול היה מאוד לא אופייני לביצורים הוולשים, מתוך כך נראה כי בניית הטירה הושפעה רבות מהסגנון האנגלו-נורמני של שליטי אנגליה והמארשים.

בשנת 1282 ירש את הנסיכות הוולשית דוויד' אפ גריפיד' נכדו של ל'ואלין. אל מול התקדמות הצבאות האנגלים לתוך ליבה של הממלכה, דוויד' קבע את בירת הנסיכות בדולבדארן ומשם ניהל את המערכה כנגד אדוארד הראשון, מלך אנגליה. ביולי 1283 נתפס דוויד' והוא נשפט והוצא להורג בשרוסברי, טירת דולבדארן נכבשה על ידי הצבא האנגלו-נורמני, כאשר המלך אדוארד קבע את קרנארבון הסמוכה בתור המרכז השלטוני והצבאי האזורי ואף נלקחו אבנים מדולבדארן לבניית הטירה החדשה לחופי מצר מנאי.

## תמונות

Dolbadarn Castle IMG 6961a.jpg|תקריב של מגדל העוז והריסות הטירה
Castle Dolbadarn ruins, Llanberis (21883466895).jpg|שער הכניסה למגדל העוז
Castle Dolbadarn ruins, Llanberis (21695365760).jpg|מדרגות במגדל העוז
Castle Dolbadarn ruins, Llanberis (21696612339).jpg|חלון במגדל העוז הפונה מערבה
Castle Dolbadarn ruins, Llanberis (21695577648).jpg|חלקו העליון של המגדל מבפנים


## לקריאה נוספת

* Roger Thomas, **Castles in Wales**, Wales Tourist Board & Automobile Association, 1988.


## קישורים חיצוניים

* 
* עמוד הטירה באתר Cadw.
* אודות דולבדארן באתר Castle Wales.
* אודות דולבדארן באתר מורשת ימי הביניים.

קטגוריה:גוויניד'
דולבדארן
קטגוריה:ויילס: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:Cadw
הגדודים העבריים בארץ ישראל

"**הגדודים העבריים בארץ ישראל**" הוא אוגדן גלויות המציגות תצלומים של הגדודים העבריים שיצר יעקב בן דב.
## תיאור
אוגדן התצלומים שהוציא יעקב בן דב, בגובה של 9 ס"מ, וברוחב של 15.5 ס"מ, מכיל 20 תצלומים המציגים חיילים בגדודים העבריים. התצלומים הודפסו כגלויות בטכניקה של הדפס אבן, כנראה בסדנה של בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות.
הקשר שבין בית-הספר לגדודים העבריים נבע הן מהתגייסותו של היישוב העברי לתמיכה במאמץ המלחמתי הבריטי במלחמת העולם הראשונה, והן מן העובדה כי רבים מתלמידיו התגייסו לגדודים. בתוך בית הספר התבטא הדבר ביצירת מזכרות מכיבוש ירושלים, כגון "תרמיל פגז מעוטר במזכרת מכיבוש ירושלים", וכן מדליות לחיילים, בהזמנתו של זאב ז'בוטינסקי. אלו הוצגו לאחר המלחמה בבית הנכות בצלאל. אוגדן נוסף של בן דב שיצא באותה תקופה הוקדש לשחרור ארץ ישראל ונקרא "זיכרון לשחרור ירושלים". עטיפתו שלבה בין תצלום של אלנבי וחיילי הגדודים לתצלום פסלו של בוריס שץ "מתתיהו החשמונאי". בנוסף לאוגדן ידוע גם מתווה שהזמין בן דוב לגלויה מאוירת של הגדודים העבריים, בעיצובו של מאיר גור אריה, המכילה דימוי של חייל, אל מול חרש מתכת, ונמצא באוסף מוזיאון ישראל.

עטיפת האגדן עוצבה על ידי זאב רבן והיא מציגה את דמותה של "בת ציון", המתוארת בדמות אישה צעירה, הלובשת שמלה בסגנון מזרחי-אורייטאליסטי. בידה האחת היא אוחזת מגן ועליו סמלי 12 השבטים. בידה השנייה דגל ועליו מגן דוד, הדומה לדגל ישראל, וטקסט המהווה את שם האוגדן בעברית - "הגדודים העבריים בארץ ישראל" ובאנגלית - "Jewish Battalions in Palestine". לרגליה מתואר אריה שואג, שלגופו שרידי שלשלאות מנותצות ומסמל את "יהודה המשתחררת". ברקע התיאור מופיע פוטומונטז' של מסדר מן התצלום "חיילים בסביבות חיפה", ותצלום של אדמונד אלנבי.

תצלומי הגדודים מתמקדים, על פי רוב, בתיאורים קבוצתיים של חיילים בטבע. לצידם עצי זית, אוהלים ומערומי נשק. על פי גיא רז, התצלומים מבטאים את שילוב בין הזהות היהודית לזהות הצבאית הכלילית באמצעות תיאורים כגון תצלום חיילים בסדר פסח בירושלים או תצלום של חייל יהודי בבית הקברות הצבאי הבריטי בהר הצופים.

## רשימת התצלומים

## הערות שוליים

קטגוריה:יעקב בן דב
קטגוריה:זאב רבן
קטגוריה:בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:הגדודים העבריים
קטגוריה:צילום
מיילס מילר

**מיילס מילר** (באנגלית: **Miles Millar**; נולד ב-1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי טלוויזיה בריטי העובד משנת 1994 בשותפות עם חברו האמריקני אלפרד גוף.

## ביוגרפיה
מילר נולד בממלכה המאוחדת. הוא בוגר בית הספר הפרטי  במחוז סארי שבאנגליה וכן בוגר קולג' קרייסטס  של אוניברסיטת קיימברידג'. מילר למד קורס בהפקה באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם פגש את אלפרד גוף והשניים הפכו לצמד תסריטאים ומפיקים. בזמן לימודי ההפקה, הצמד גוף ומילר כתבו ביחד תסריט קומי בשם "מנגו", שהדמויות המככבות בו הן שוטר האלרגי לבעלי חיים ואורנגאוטן המשתפים פעולה כצמד לפתרון תעלומת פשע. אולפני ניו ליין סינמה רכשו את הזכויות לתסריט תמורת 400,000$. הסרט לא התקדם מעבר לפרה-פרודקשן.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בריטים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:מפיקי קולנוע בריטים
קטגוריה:במאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1967
עאטף עבייד

**עאטף מוחמד עבייד** (בערבית: **عاطف محمد عبيد** 14 באפריל 1932 – 12 בספטמבר 2014) היה פוליטיקאי מצרי שכיהן כראש ממשלת מצרים בין השנים 1999–2004 תחת הנשיא חוסני מובארכ.

## ביוגרפיה
עבייד נולד בטנטא בירת מחוז אל-ע'רביה . סיים את לימודיו באוניברסיטת קהיר בשנת 1955 וקיבל תואר דוקטור למנהל עסקים מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1962.

לאחר סיום לימודיו עבר עבייד לשמש כפרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת קהיר עד שהצטרף לפוליטיקה.
בשנות השמונים של המאה העשרים מונה לשר כיהן כשר לפיתוח מקומי תחת ראש הממשלה עאטף צדקי במסגרת הממשלה, ולאחר מכן כשר התכנון והרפורמה בממשלתו של כמאל גנזורי וסגן ראש הסנאט המצרי. לאחר פיטורי גנזורי מונה על ידי מוברכ לשמש ראש הממשלה ה-47 של מצרים. עבייד החל לכהן ב-5 באוקטובר 1999 וכיהן בו עד 9 ביולי 2004.

בין 20 ביוני 2004 ל-6 ביולי 2004 שימש נשיא המדינה בפועל ומחליפו של מוברכ, תקופה בה קיבל הנשיא טיפול רפואי בגרמניה. בזמן כהונתו שימש בין היתר כיועץ כלכלי של מובארכ. ב-9 ביולי 2004 הגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה בעקבות אי הסכמות עם הנשיא מוברכ על תוכניות כלכליות לאחר לחץ מצד חלק מהקהילה העסקית אשר דרשה הובלת תהילכי הפרטה מהירה ופחות רגולציה מטעם המדינה. לאחר סיום תפקידו החולף על ידי אחמד נזיף.

### האשמות בשחיתות
לאחר פרישתו ועזיבת הפוליטיקה עבר עבייד לעמוד בראש הבנק הבין-לאומי הערבי. באפריל 2011 הוא הודח מתפקידו על ידי ראש הממשלה עיסאם שרף בעקבות טענות לשחיתות בזמן כהונתו כראש הממשלה. במהלך אותה השנה הוגש נגד עבייד כתב אישום בעברות שחיתות ציבורית בין היתר על דו"ח של ועדת הפיקוח שם נטען כי בתקופתו של עבייד כראש הממשלה שיעור השחיתות במצרים עלה באופן משמעותי וכמות ההפסדים בגין שחיתות בתקופת כהונתו הגיעה לכ-100 מיליארד לירות מצריות בעיקר בעקבות ניסוח חוקים לקוי והתנהלות שלטונית לקויה על פי הסטטיסטיקה שסיפקה סוכנות הביקורת המרכזית של מצרים באותה תקופה. במרץ 2012 הורשע עבייד בעברות שחיתות והונאה במכירת קרקעות ממנה הפסידה המדינה על פי האישומים כ-700 מיליון לירות, ונידון ל-10 שנות מאסר בפועל ובנוסף הוקפאו כלל נכסיו, בתחילת חודש ינואר 2013 פסק בית המשפט לערעורים במצרים כי יערך משפט חוזר ובסופו של המשפט החוזר זוכה עבייד מאשמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:שרי ממשלת מצרים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:מורשעים בדין במצרים
קטגוריה:אישי ציבור שהורשעו בדין
קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1932
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2014
הסנהדרין החדשה

**הסנהדרין החדשה** היא תנועה שנוסדה בישראל בשנת 2004. חברי התנועה מתייחסים לעצמם כמחדשי הסנהדרין, בית הדין היהודי העתיק אשר פעל בירושלים בימי בית שני. עם זאת, השפעת התנועה מעטה ומעטים הרבנים אשר תומכים בה.
## חידוש הסמיכה

ביהדות, המונח חידוש הסמיכה מכוון למאמץ לחדש את המסורת הקדומה של שלשלת סמיכת החכמים מדור לדור. על פי ההלכה, סמיכה כזו נותנת לרב הסמוך סמכויות מסוימות, כגון האפשרות לדון דיני חבלות, דיני קנסות ודיני נפשות. שלשלת הסמיכה הקדומה שעל פי המסורת היהודית התחילה ממשה רבנו, פסקה, והחכמים בדורות המאוחרים נותרו בלא הסמכויות הללו.

הרמב"ם בפירוש המשניות כתב שלדעתו אם ייאספו כל חכמי ארץ ישראל ויסכימו שאחד מהם יעמוד בראש הישיבה, הוא יחשב לסמוך ויוכל לסמוך אחרים, אך "הדבר צריך הכרע".

## הקמת התנועה
התנועה החלה בראשית שנות האלפיים, כאשר שני צעירים, איתי לוי וחגי וייס, החתימו 250 רבנים על מוכנותם להקמת מועצה שתאגד את כלל הרבנים בארץ. עם זאת, כאשר לא הצליחו להשיג הסכמה כלל-רבנית בנושא החליטו לקדם את רעיונם בכל זאת, בתמיכת אגודת "השיבה שופטינו - לכינון בית הדין הגדול", שאחד מהבולטים בתומכיה היה פרופ' הלל וייס. באוקטובר 2004 התכנסו 71 רבני הסנהדרין בטבריה, ביניהם הרב עדין אבן ישראל (נשיא הסנהדרין), הרב יואל שוורץ (אב בית הדין), הרב מאיר מאזוז, הרב ישראל אריאל, פרופ' הלל ויס (דובר הסנהדרין) והרב דב שטיין (מזכיר הסנהדרין).

הקמת התנועה הובילה גם לקולות התנגדות מצד רבנים בישראל, אשר קראו שלא לקיים את הנחיות התנועה.

בכתבה בנושא חידוש הסנהדרין, כתב ארנון סגל, כתב שבועון מקור ראשון: "אפשר לסכם שדרכה של "הסנהדרין החדשה" לא ממש צלחה והיא נחשבת לכל היותר לקוריוז אפילו בחוגי הימין הקשה."

## תחומי עיסוק
[250px|ממוזער|אנשי הסנהדרין החדשה עם אנשי [שבט אל הוזייל, 2009]]
הסנהדרין אינו אחד מבתי הדין הרבניים בישראל, ואינו מוכר על ידי הממסד הרבני.

הלל ויס, דובר הסנהדרין, סבר כי על התנועה לעסוק בנושאים פוליטיים ולהוות אלטרנטיבה לבג"ץ:

לעומתו, הרב עדין אבן-ישראל שכיהן כנשיא התנועה בין השנים 2005 ל-2008 סבר כי התנועה לא צריכה לדון בנושאים פוליטיים:

אחד מתחומי העיסוק של הסנהדרין החדשה הוא תרגול קורבן פסח.

## זיהוי אידאולוגי
במהלך השנים, הסנהדרין הפכה מזוהה עם עמדות פוליטיות ימניות קיצוניות.

בשנת 2011 פרסמו חברי הסנהדרין החדשה פסק דין בו קראו להתנגד לפינוי מאחז בחוות גלעד:

לאחר גל מעצרים מנהליים והרחקות של פעילי ימין בעקבות הפיגוע בדומא, פרסם בית הדין הודעת תמיכה בפעילי הימין:

## קישורים חיצוניים
* 
*  (לא מעודכן)
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משפט עברי
קטגוריה:ארגונים רבניים אורתודוקסים
קטגוריה:מועצות וקבוצות הנהגה רבניות
אלפרד גוף

**אלפרד פביאן "אל" גוֹף השלישי** (באנגלית: **Alfred Fabian Gough III**; נולד ב-22 באוגוסט 1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי טלוויזיה אמריקאי העובד משנת 1994 בשותפות עם חברו הבריטי מיילס מילר.

## ביוגרפיה
גוף נולד במרילנד. הוא בוגר בית הספר התיכון הפרטי , וכן בוגר אוניברסיטת CUA  בוושינגטון הבירה. גוף למד קורס בהפקה באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם פגש את מיילס מילר והשניים הפכו לצמד תסריטאים ומפיקים. בזמן לימודי ההפקה, הצמד גוף ומילר כתבו ביחד תסריט קומי בשם "מנגו", שהדמויות המככבות בו הן שוטר האלרגי לבעלי חיים ואורנגאוטן המשתפים פעולה כצמד לפתרון תעלומת פשע. אולפני ניו ליין סינמה רכשו את הזכויות לתסריט תמורת 400,000$. הסרט לא התקדם מעבר לפרה-פרודקשן.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
משה פורגס פון פורטהיים

**משה פורגס [[אדלר (תואר אצולה)|אדלר]] פון פורטהיים** (בגרמנית: **Moses Porges Edler von Portheim**; 22 בדצמבר 1781 – 21 במאי 1870) היה תעשיין יהודי בוהמי - אוסטרי וסגן ראש העיר של סמיחוב (היום שכונה בפראג), אביר מסדר פרנץ יוזף.

משה נולד למשפחה יהודית של סוחר עני גבריאל פורגס, בעיר סמיחוב. למשה פורגס היה גם אח הצעיר לאופולד יהודה. משה וליאופולד פורגס בצעירותם הצטרפו לכת של יעקב פרנק באופנבורג. אך כעבור תקופה מסוימת התאכזבו וברחו מאחוזתו של פרנק וחזרו לפראג. את הרפתקאותיהם של האחים בחצרו של יעקב פרנק תיאר בספרו "Frank und die Frankisten", הוצאה Breslau, 1868, ההיסטוריון היהודי צבי גרץ, כמו כן, הרפתקאותיהם של האחים תוארו בפרוטרוט ב"ירחון לתולדות ישראל ולחכמת ישראל - Monatsschrift" על ידי דר' S. Back בשנת 1877.

בפראג האחים הקימו בית מלאכה קטן לעיבוד פשתן וחנות על גדות ולטאבה בפאתי יוזפוב (באזור כיכר מארי קירי של היום), ב-1808 או 1812 הם התחילו בייצור כותנה עם הדפסה, החלטה עסקית שהתבררה בהמשך כמוצלחת. החברה שלהם גדלה וב-1830 הם העבירו את החברה לסמיחוב, שם הם בנו בשביל זה 5 בניינים. המכבש הדפסה שלהם הופעל על ידי מנוע קיטור בעל הספק 9 קילוווט עם שלושה דודי חימום. כעבור עשר שנים לחברה כבר היו שלושה סניפים בעיירות בסביבה. החברה של אחים פורגס העסיקה באותה תקופה יותר מאלפיים פועלים-אורגים. המפעלים צוידו בטכנולוגיות ייצור חדישות. מפעלי אחים פורגס היו בין הגדולים והמתקדמים באימפריה האוסטרית. משה פורגס היה מנכ"ל החברה עד 1856. ב-1840 (או 1845) האחים ייסדו מפעל לייצור כלי חרסינה בעיירה חודוב וליאופולד היה שם למנכ"ל.

ב-1841, הקיסר אוסטריה פרדיננד הראשון העניק לאחים את התואר האצולה המועבר בירושה **[[אדלר (תואר אצולה)|אדלר]] פון פורטהיים**, כאות הכרה בכך שהם היו יצרני הכותנה הראשונים באימפריה שהשתמשו במכונות קיטור במפעליהם.

אחרי קבלת התואר פנה משה פורגס פון פורטהיים לרוזן חוטק (נציג הקייסר בבוהמיה) עם בקשה לביטול ההגבלות על היהודים. אחרי שב-1867 בוטלו ההגבלות על היהודים, האחים נכנסו לפוליטיקה ומשה פורגס נבחר לסגן ראש העיר של סמיחוב. משה פורגס היה נדבן ידוע, תמך בבית אבות ברובע יוזפוב, וגם דאג לילדים ברובע יוזפוב כאשר הוריהם ייצאו לעבודה.

הוא נפטר ב-1870 והובא למנוחות בבית העלמין אולשנסקי.

## משפחה
* גוסטב פון פורטהיים, בנקאי, הוא בן של משה פורגס פון פורטהיים.
* אדוארד פורגס פון פורטהיים, פוליטיקאי ותעשיין הצ'כי ואוסטרי, הוא אחיין של משה פורגס פון פורטהיים ובן של לאופולד יהודה פורגס פון פורטהיים.
* מקס פון פורטהיים, המדען, הוא בן של וילגלם פון פורטהיים ונכד של לאופולד יהודה פורגס פון פורטהיים.

ממוזער|מרכז|סמל האצולה של משפחת פון פורטהיים שהוענק לאחים משה ולאופולד ביחד עם תואר האצולה אדלר בשנת 1841

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יזמים יהודים אוסטרים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אצולה יהודית אוסטרית
קטגוריה:יהודים צ'כים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1781
קטגוריה:נפטרים ב-1870
אוגולינו וילדיו (רודן)

**אוגולינו וילדיו** (בצרפתית: **Ugolin et ses enfants**) הוא אחד הפסלים, חלק מקבוצת הפסלים המרכיבים את שערי הגיהנום של הפסל אוגוסט רודן, הוצג כפסל בודד על ידי רודן בבריסל (1887) באדינבורו (1893) בג'נובה (1896) בפירנצה (1897) בהולנד (1899) ותערוכת פרספקטיבה שלו עצמו בשנת 1900.

## נושא
[שמאל|ממוזער|187px|אוגלינו וילדיו מאת [ז'אן-בטיסט קארפו במוזיאון המטרופוליטן לאמנות]]
אוגולינו דלה ג'רארדסקה היה אריסטוקרט ופוליטיקאי שגר בפיזה במאה השלוש עשרה אחרי חמש שנות שלטון נאשם בבגידה ונאסר ביחד עם ילדיו ונכדיו במגדל מודה בפיזה, שם מתו מרעב לאחר תשעה חודשים.
דנטה אליגיירי מספר את הסיפור בספרו הקומדיה האלוהית בו הושמו האריסטוקרטים במעגל העמוק ביותר בגיהנום, שם הוא מתאר איך אוגלינו מסביר לו איך אסירים גוועים לאט ברעב וילדיהם מפצירים בהם שיאכל אותם לאחר מותם, לכן אוגלינו ידוע בתור רוזן הקניבלים. ומוצג לעיתים קרובות כמי שאוכל את אצבעות ידיו.

## רקע ותפיסה
ז'אן-בטיסט קארפו החל בפרויקט אוגלינו וילדיו עליו עבד במשך מספר שנים באקדמיה לאמנויות היפות ששידר סבל רב, זעם פראי, ודיכאון כאשר יד אחת של אוגלינו נעוצה בסנטרו ואצבעות ידו השנייה נעוצות בתוך פיו.

## אוגלינו בשערי הגיהנום
האפיזודה של אוגלינו בקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי עשתה רושם עז על רודן בעת שעבד על המודלים הראשונים של שערי הגיהנום והוא בחר בו כאחד הנושאים החשובים לביטוי פיסולי, בתחילה הוא חשב להציבו במאונך כמו קארפו אבל בחר להציבו במאוזן אולי כדי להקנות חוסר אנושיות לפעולותו, הוא נמצא על ברכיו נשען קדימה כשפיו פעור בהבעה של יאוש, ובכך יצר יצירה אמנותית מובחנת מזאת של קארפו בעלת הבעה דרמטית עוצמתית. ממדי היצירה הוגדלו על ידי הנרי לבוס בין השנים 1901 עד 1904.

## גלריה

Auguste Rodin-Ugolino-Orsay Museum-2.jpg|גרסה מוגדלת במוזיאון ד'אורסה
Ugolin et ses enfants, grand modèle (1902-09) by Rodin.jpg|גרסת ברונזה מוגדלת במוזיאון רודן


## קישורים חיצוניים

 

קטגוריה:פסלי עירום
קטגוריה:אוגוסט רודן