open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד וגוליית (אורציו ג'נטילסקי)

**דוד וגוליית** הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האיטלקי אורציו ג'נטילסקי, אשר צויר ככל הנראה בין השנים 1605–1607. היצירה מהווה דוגמה נדירה לשלב מוקדם בשינוי הסגנוני של האמן מהמאנייריזם אל עבר נטורליזם דרמטי, בעקבות השפעת קארוואג'ו. הציור נחשב להישג קומפוזיציוני יוצא דופן, המאופיין באיזון צבעים, עומק תלת־ממדי ושימוש מרשים בניגודי אור וצל. כיום נמצא הציור באוסף הגלריה הלאומית של אירלנד.

### רקע ביוגרפי
אביו של אורציו ג'נטילסקי היה צורף, ואחיו הבכור, אורליו, היה צייר מוכשר. ג'נטילסקי עבר לרומא בגיל 17, ויצירותיו המוקדמות השתייכו לסגנון המאנייריסטי המאוחר. החל מראשית המאה ה-17, בעקבות מפגשו עם קרוואג'ו, הוא פנה לסגנון ריאליסטי טבעי.
### תיאור היצירה
הציור *דוד וגוליית* הוא דוגמה נדירה לשלב המוקדם בשינוי הסגנוני של ג'נטילסקי, ומתאפיין בהישג קומפוזיציוני מרשים ובאיזון צבעים יוצא דופן. היצירה תלת־ממדית באופן מובהק, ועדיין משמרת יסודות מאנייריסטיים, אך מציגה את הפעולה בדרך דרמטית וריאליסטית חדשה. הדמויות מוארות באור חד המגיע מלמעלה, מה שיוצר ניגודים חזקים של אור וצל (קיארוסקורו), גם כאשר האמן בחר להשתמש בצבעים רכים ומעורבים.

### נושא ותוכן
הציור מתאר את דוד, הרועה האמיץ, המפיל את גוליית הפלישתי בעזרת אבנים מהקלע, ולאחר מכן כורת את ראשו. הנושא התנ"כי של ציור זה הפך לנפוץ במיוחד לאחר ועידת טרידנט, כסמל לניצחון האמונה האמיתית על פני כפירה. הסצנה שלאחר מכן – חזרתו של דוד לירושלים כמנצח – צוירה לעיתים קרובות על ידי חסידיו של קרוואג'ו.

### סגנון והשפעה
ג'נטילסקי החל את דרכו האמנותית בציור מאנייריסטי, אך עם מעברו לרומא סביב שנת 1600 הושפע עמוקות מהטבעיות הריאליסטית של קרוואג'ו. אף שהיה מבוגר מקרוואג'ו בשמונה שנים, הפך ג'נטילסקי לאחד מהעוקבים המצליחים ביותר אחר סגנונו.

### הקריירה המאוחרת
בשנות ה־1620 עבר ג'נטילסקי תחילה לצרפת, ובהמשך לאנגליה, שם מונה לצייר החצר של המלך צ'ארלס הראשון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:אורציו ג'נטילסקי: ציורים
הזמר במסכה עונה 4 (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

**הזמר במסכה עונה 4** היא העונה הרביעית של תוכנית המציאות הישראלית "הזמר במסכה". העונה עלתה לשידור בקשת 12 ב-21 במאי 2025 והסתיימה ב-29 ביולי 2025. בעונה זכתה במקום הראשון דאנה איבגי בתחפושת הסופגנייה, למקום השני הגיעה מלי לוי הפודל ולמקום השלישי הגיעה מיה דגן בתחפושת הפרפר.

## חברי הפאנל והמנחה
המנחה עידו רוזנבלום, במאי התיאטרון ושופט המוזיקה צדי צרפתי, הקומיקאי והסטנדאפיסט שחר חסון, מגישת הרדיו והטלוויזיה אופירה אסייג והזמר והיוצר סטטיק הם המנחה והפאנליסטים של העונה הרביעית של התוכנית.
במהלך העונה התארחו בפאנל אורחים שונים למשך פרק אחד: אשת העסקים פנינה רוזנבלום בפרק הרביעי, הדוגמנית והשחקנית אגם רודברג בפרק החמישי, הסטנדאפיסט  אוראל צברי בפרק השישי, הזמרת אנה זק בפרק השביעי, הזמרים והשחקנים אליאנה תדהר ולי בירן בפרק השמיני, הדוגמנית יעל שלביה בפרק התשיעי, הזמר והשחקן רן דנקר בפרק העשירי, המוזיקאי פבלו רוזנברג בפרק האחד עשר, העיתונאי גדעון אוקו בפרק השנים עשר, מנחת הטלוויזיה לוסי איוב בפרק החמישה עשר, הסטנדאפיסטית והקומיקאית ליטל שוורץ בפרק השישה עשר, הזמר והדוגמן יהונתן מרגי בפרק השבעה עשר, הקומיקאי אבי נוסבאום בפרק השמונה עשר ומנחה הטלוויזיה אסי עזר והדוגמנית והשחקנית רותם סלע בפרק התשעה עשר.

## מתמודדים
תשעה עשר המתמודדים חולקו לשתי קבוצות בנות שישה מתמודדים וקבוצה אחת בת שבעה מתמודדים.
לראשונה בעולם אותו מתמודד הופיע בשתי מסכות שונות באותה עונה כאשר צביקה הדר הופיע גם בתור הדו פרצופי וגם בתור העצלן.

## טבלת הדחות

## פרקים
### פרק 1 (21 במאי 2025)

### פרק 2 (25 במאי 2025)

### פרק 3 (27 במאי 2025)

### פרק 4 (2 ביוני 2025)
פרק זה הוא פרק ספיישל שירי אגדות

### פרק 5 (4 ביוני 2025)

### פרק 6 (5 ביוני 2025)

### פרק 7 (8 ביוני 2025)

### פרק 8 (11 ביוני 2025)
פרק זה הוא פרק ספיישל חזרה לתיכון

### פרק 9 (18 ביוני 2025)
פרק זה הוא פרק ספיישל שירי אהבה

### פרק 10 (24 ביוני 2025)

### פרק 11 (28 ביוני 2025)

### פרק 12 (1 ביולי 2025)

### פרקים 13 ו-14 (5 ו-8 ביולי 2025)
בפרקים אלו, המתמודדים ייצגו מדינות שונות וביצעו שירי אירוויזיון

### פרק 15 (12 ביולי 2025)

### פרק 16 (15  ביולי 2025)

### פרק 17 – רבע גמר 1 (19 ביולי  2025)

### פרק 18 – רבע גמר 2 (20 ביולי 2025)

### פרק 19 – חצי הגמר (26 ביולי  2025)

### פרק 20 – הגמר (29 ביולי  2025)

## מדרוג
העונה הרביעית של הזמר במסכה זכתה לשבחים וביקורות נרחבות באתרי הרכילויות הישראליות. לרגל סיכום שנת 2025 בטלוויזיה הישראלית, נודע כי התכנית נהפכה לתכנית ה-7 הנצפת ביותר בישראל עם ממוצע של 17.2% רייטינג.

## קישורים חיצוניים
* העונה הרביעית של הזמר במסכה באתר מאקו
* רותי קרן מגישה ועורכת, הסכת עם מעצבת התחפושות של התכנית, עדי- אנה טלז'ינסקי, יולי 2025.

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
רומי כהן

**רומי כהן** (באנגלית: **Romi Cohn**; נולד בשם **אברהם הכהן כהן** ב־10 במרץ 1929 – נפטר ב־24 במרץ 2020) היה רב ויזם נדל"ן יהודי-אמריקאי יליד צ'כוסלובקיה.

## ביוגרפיה
### ילדותו
כהן נולד ב־10 במרץ 1929 בברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה, למשפחה בת שבעה ילדים.

#### מלחמת העולם השנייה והשואה

במהלך מלחמת העולם השנייה, רוב יהודי סלובקיה גורשו למחנות ריכוז. משפחתו של כהן הצליחה להבריח אותו להונגריה, אך אמו, שניים מאחיו ושתי אחיותיו נספו במחנות.

בהונגריה למד כהן בישיבה חסידית עד לשנת 1944, אז פלשו הנאצים למדינה במבצע מרגרטה. בגיל 15 חזר כהן לסלובקיה והצטרף לבריגדה פרטיזנית, בה סייע ליהודים בהשגת מקומות מסתור ותעודות זהות נוצריות מזויפות. לפי פרסומים בטוויטר של חבר הקונגרס מקס רוז, כהן הצליח להציל 56 משפחות.

כהן תיאר את קורותיו בתקופת השואה בספרו **The Youngest Partisan**, שיצא לאור בהוצאת הוצאת מסורה. על בסיס הספר יצא סרט על ידי ברוך פרלוביץ.

### קריירה בארצות הברית
לאחר המלחמה היגר כהן לארצות הברית. הוא הפך ליזם נדל"ן מצליח שפיתח אלפי בתים פרטיים בסטטן איילנד. במקביל, הוסמך והפך למוהל מומחה, ביצע אלפי בריתות מילה ופרסם מאמרים הלכתיים.

ב־29 בינואר 2020, כהן נשא את תפילת הפתיחה של בית הנבחרים של ארצות הברית לציון 75 שנה לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ ולכבוד יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה, בהזמנתו של חבר הקונגרס מקס רוז.

### מוהל
כהן ביצע בריתות מילה גם למבוגרים, בעיקר בקרב יהדות רוסיה שהגיעו לארצות הברית ולא עברו את ההליך בילדותם. הוא אף התקין חדר ניתוח ייעודי בביתו לשם כך.

במרבית הבריתות שביצע, כהן השתמש במנהג המסורתי של מציצה בפה, הליך שנחשב שנוי במחלוקת בארצות הברית בו המוהל מוצץ בפיו את הדם מהפצע.

## חיים אישיים
כהן נישא למלווין גלטזהלר. לזוג לא היו ילדים.

הוא נפטר ב־24 במרץ 2020 במרכז הרפואי מיימונידיס שבברוקלין, ניו יורק, כתוצאה מקוצר נשימה שנגרמם על ידי דלקת ריאות וקורונה. הוא היה בן 91 היה במותו.

## קישורים חיצוניים
* רומי כהן באתר קרן החינוך הפרטיזנית היהודית

## הערות שוליים

קטגוריה:מוהלים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לארצות הברית
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
זלמה פריד

**זלמה פריד** (בגרמנית: **Selma Fried**) היא אתלטית יהודייה-גרמנייה, סגנית אלופת המכביה השנייה (1935) בקפיצה לגובה. 

## ביוגרפיה
פריד התאמנה בקבוצת בר כוכבא לייפציג.

### 1932
בתחרות שנערכה בלייפציג ב-1 בספטמבר 1932 היא קבעה בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.41 מטר.

### 1934
בתחרות שנערכה בברלין ב-2 בספטמבר 1934 היא קבעה בקפיצה לגובה תוצאה של 1.40 מטר.

### 1935
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה פריד במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.25 מטר 

## קישורים חיצוניים
* Entwicklung der Leichtathletik Bestleistungen des Deutscher Kreis des Makkabi-Weltverbandes (historisch) 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אתלטיות גרמניות
קטגוריה:קופצות לגובה
קטגוריה:ספורטאים יהודים גרמנים
ססנה 414

**ססנה 414** הוא מטוס דו-מנועי קל תוצרת ססנה האמריקאית. טיסת הבכורה שלו הייתה ב-1968 ובשנת 1978 הוצגה גרסה משופרת שלו **414A Chancellor** .

## עיצוב ופיתוח
לססנה 414 מערכת לחץ בתא הטייס כמענה לביקורות של על מטוסים דו-מנועיים ללא מערכת לחץ. גוף המטוס מבוסס על ססנה 421 ואילו עיצוב הכנפיים מבוסס על ססנה 401.

ה-414 הוא מטוס חד-כנפי נמוך-כנף עם יחידת זנב קונבנציונלית וכלי נחיתה תלת-אופני נפתח.

על כנפי המטוס מותקנים מנועי קונטיננטל TSIO-520-J של 310 כוחות סוס (231 kW) בעלי שישה צילינדרים, מנוגדים אופקית.

טיסת הבכורה של אב הטיפוס של המטוס, שסימולו N7170C, נערכה ב-1 בנובמבר 1968. השם **Chancellor** שימש לדגמים ששווקו החל משנת 1976. גרסה משופרת, **414A Chancellor**, הוצגה בשנת 1978, כאשר השינוי העיקרי היה כנף שעוצבה מחדש ומורחבת עם מכלי דלק משולבים וחרטום מורחב כדי להעניק מקום רב יותר למטען.

### שינויים
קיימות חבילות שדרוג שונות לשיפור הביצועים, בהן שינויים במנוע ובאווירודינמיקה, כולל כנפונים קטנים.

בשנת 1974 הסבה חברת אמריקן ג'ט אינדסטריז ססנה 414 ל-**Turbo Star Pressurized 414**, תוך שימוש במנועי אליסון 250-B17B . חברת התעופה סניק איירליינס של לאס וגאס רכשה את הזכויות לעיצוב בשנת 1977.

חברת Thielert הציעה שיפוץ מנועים באמצעות מנועי Centurion שלה, באמצעות מנועי דיזל בוכנה לתעופה הנשלטים על ידי FADEC, הפועלים על דלק סילון.

## גרסאות
ממוזער| ססנה 414A צ'נסלור

; 414
: גרסת הייצור הראשונית שממנה נבנו 516 יחידות
; 414A צ'נסלור
: גרסה משופר עם זנב אנכי צר יותר, כנף רטובה מלוכדת בעלת טווח ארוך יותר ללא מכלי קצה, חרטום מוארך, כיוון נחיתה מתוכנן מחדש, ושני מנועי TSIO-520-N בהספק של 310 כ"ס (231 קילוואט), נבנו 554 יחידות.
; ריילי רוקט 414
: הסבת מטוס ססנה 414 על ידי התקנת שני מנועי Lycoming IO-720 בהספק 400 כוחות סוס

## מפעילים
### מפעילים צבאיים
* איי בהאמה
* לבנון - מטוס ססנה 414 נתרם לצבא לבנן ב-2015. ב-2020 חיל האוויר הלבנוני תרם מטוס ססנה 414 לאוניברסיטת בלמנד.

## תאונות ואירועים
* ב-28 ביולי 1982 אירעה תאונה שבה נהרגהזמר הנוצרי האמריקאי קית' גרין ו-11 בני אדם נוספים זמן קצר לאחר ההמראה בשדה התעופה הפרטי גארדן ואליבטקסס . דו"ח ה־NTSB מציין כי הסיבה הסבירה להתרסקות הייתה שילוב של עומס יתר על המטוס (הנוסעים היו ארבעה מבוגרים ושמונה ילדים, בעוד שלמטוס יש רק שבעה מושבים) וכישלונו של הטייס לחשב משקל ואיזון ביחס לפרמטרי התכנון של המטוס. 

## מפרט (414A Chancellor)

## לקריאה נוספת

*
*
*
*
*


## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* Cessna 421 & 414 photo

קטגוריה:ססנה
ורנר שטמן

**ורנר שטמן** (בגרמנית: **Werner Schattmann**) היה אתלט יהודי-גרמני, זוכה שתי מדליות ארד ב (1935) בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.

## ביוגרפיה
שטמן התאמן בקבוצת בר כוכבא ברלין.

### 1934
בתחרות שנערכה בברלין ב-2 בספטמבר 1934 הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.8 שניות.

### 1935
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה שטמן בשתי מדליות ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.3 שניות, אחרי אלפרד קניג מאוסטריה (23.2 שניות) והארי הופמן מארצות הברית (23.3 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם קורט שטרנליב, היינץ אאופריכטיג וקורט לוין בתוצאה של 46.2 שניות, אחרי דרום אפריקה (45.6 שניות) ואוסטריה (46.0 שניות). בנוסף הוא סיים במקום חמישי בריצת 100 מטר. 

## קישורים חיצוניים
* תמונות של ורנר שטמן, צילם אברהם פיזרק 
* Entwicklung der Leichtathletik Bestleistungen des Deutscher Kreis des Makkabi-Weltverbandes (historisch) 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצנים יהודים
קטגוריה:אצנים גרמנים
קטגוריה:ספורטאים יהודים גרמנים
מה באמת קרה שם?

**מה באמת קרה שם?** היא תוכנית ראיונות ישראלית בהנחייתו של ארז טל. התוכנית שודרה החל מ-25 באפריל 2025 עד ה-15 באוגוסט 2025 בקשת 12.

## סקירת התוכנית

## פרקים

## קישורים חיצוניים

* 	

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
בית משפט קנגורו

**בית משפט קנגורו** הוא כינוי גנאי המתאר בית דין מדומה שמתעלם או מעוות עקרונות חוק, צדק, או הליך הוגן. בית דין המתאפיין במעמד או בהליכים חסרי אחריות, בלתי מורשים או בלתי סדירים. כינוי זה מופנה בדרך כלל כלפי מערכות משפט שמתנהלות בחוסר הוגנות או ללא הליך תקין, וכלפי שופטים שאחראים לעיוות דין חמור. בתי דין כאלה מוקמים לעיתים קרובות באופן אד הוק כדי לדון בעניינים מסוימים, תוך התעלמות מנורמות משפטיות מוכרות, ולעיתים קרובות גם עם מסקנה ידועה מראש. לעיתים נעשה שימוש במונח גם כלפי בית משפט הפועל במסגרת חוקית אך מתעלם במכוון או באופן מבני מחובות משפטיות או אתיות, תופעה הדומה למשפט ראווה. המונח נושא רמיזה למעשה פסול, כלומר חוסר כשירות בלבד אינו מספיק בדרך כלל כדי להצדיק את השימוש בו. 

## אטימולוגיה
המונח "בית דין קנגורו" מופיע לראשונה בארצות הברית בשנת 1841, במאמר שפורסם בעיתון The Daily Picayune מניו אורלינס, אשר ציטט את Concordia Intelligencer שדיווח על מספר מקרי לינץ' שהתרחשו בעקבות "אישומים של בית דין קנגורו", תוך שהוא שואל: "מהו בעצם בית דין קנגורו?". המונח לא תועד קודם לכן באוסטרליה, מולדת הקנגורו, או במקומות אחרים.

יש הסבורים כי המונח התפשט בתקופת הבהלה לזהב בקליפורניה ב־1849, כאשר הגיעו לאזור אלפי כורים מאוסטרליה. לאור נוכחותם הרבה של אוסטרלים, ייתכן שמונח זה נטבע לתיאור הליכים מהירים שבהם טופלו מקרים של השתלטות באמצעות תביעת כרייה באופן לא חוקי.

המקור המדויק של המונח אינו ודאי, אך קיימות מספר השערות. אחת מהן גורסת כי הביטוי מתאר בית משפט ש"קפץ" משום מקום, בדומה לקנגורו, ואינו מבוסס על הליך מסודר. השערה אחרת טוענת כי "כיס הקנגורו" מרמז שבית הדין מצוי "בכיסו" של מישהו מסוים.

חוקר האטימולוגיה פילולוגוס הציע כי מקור המונח הוא דווקא מהצליל המשעשע של המילה "קנגורו", כפי ששמות מקומות כמו קלאמזו או בוגר הול נשמעים קומיים.

במאה ה־19 בארצות הברית נעשה גם שימוש במונח "בית משפט מוסטנג", בהתייחסות לסוסים הפראיים ששוטטו בערבות, דבר שהעלה את הדימוי של מוסד פרוע ובלתי מרוסן.

המונח נמצא עדיין בשימוש נפוץ באנגלוספירה.

## שימוש בענפי הספורט
בליגת הבייסבול הראשונה ובבייסבול החצי-מקצועני בארצות הברית, נעשה לעיתים שימוש במונח "בית משפט קנגורו" לתיאור הליך הומוריסטי פנימי בקבוצות, שבו שחקנים נקנסים על איחור למשחקים, הופעה לא נאותה, שגיאות מקצועיות או אי־סדרים בחדר הלבשה. הקנסות נצברים ומשמשים למטרות חברתיות כגון תרומות לעמותות או ארגון מסיבה קבוצתית בסוף העונה.

## לקריאה נוספת
*  288 pages.

## הערות שוליים

קטגוריה:פשעי מלחמה
קטגוריה:פגיעה בזכויות האדם
קטגוריה:בתי משפט לפי סוג
נולנדורפפלאץ בלילה

**נולנדורפפלאץ בלילה** (בגרמנית: **Nollendorfplatz bei Nacht**) הוא ציור מאת הצייר הגרמני לסר אורי, שנוצר בשנת 1925. היצירה מוצגת כיום בגלריה הלאומית הישנה  בברלין, גרמניה.

## תיאור היצירה
הציור מבוצע בטכניקת שמן על בד וממדיו 72.5 על 54.5 ס"מ. הוא נרכש על ידי הגלריה בשנת 1926 ישירות מן האמן. אורי צייר את התמונה מן הקומה הרביעית של ביתו ברחוב נולנדורפפלאץ 1 – מבנה שנהרס במלחמת העולם השנייה – בו התגורר ופעל משנת 1901 ועד מותו. ברקע נראית תחנת הרכבת העילית של נולנדורפפלאץ.

200px|ממוזער|ימין|"רחוב ברלינאי בלילה", לסר אורי
## נושא וסגנון
אורי נמנה עם אמני האימפרסיוניזם הגרמני שהתעניינו באור המלאכותי של העיר בלילה, נושא שהתפתח לאחר 1900 בעקבות השימוש הגובר בתאורה עירונית. כמו בעבודות אחרות שלו, גם כאן מהווים השתקפויות אור הפנסים, השלטים ופנסי המכוניות על האספלט הרטוב את לב הקומפוזיציה. האור והברק הצבעוני הפכו למושא הציור בפני עצמם. בהשוואה לעבודות מוקדמות של אורי, כגון "רחוב ברלינאי בלילה" (1889), המאופיינות בגוני שחור-בז', ציור זה מתבלט בפלטת צבעים בהירה וססגונית – גוונים של צהוב, אדום-חלודה וכחול. אף המדרכה בצד השמאלי, בה נראים זוג מהלך מתחת לעצים עם מטרייה, מוארת בגוונים צבעוניים.

## חשיבות
סדרת ציורי הלילה של לסר אורי זכתה לפופולריות רחבה, ונחשבת ליסוד מובהק בסגנונו. לדברי ההיסטוריון קרל שוורץ, ציוריו משקפים את השינויים שהתחוללו בעיר: הדיליז'נסים הוחלפו במכוניות, כרכרות הסוסים – בחשמליות, וגז-הלילה בפנסי קשת חשמליים. כך הפכו הלילות העירוניים למלאי קסם ותנועה, ואורי תיאר את הלך הרוח החדש של העיר המודרנית.

## תערוכות נבחרות

**1949–1952**: השאלה ממושכת למשרדי הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, ברלין המזרחית

**1976**: Malerei der deutschen Impressionisten, ברלין (מזרח)

**1987**: Kunst in Berlin. 1648–1987, מוזיאון אלטה, ברלין

**1994–1995**: Eredità dell'Impressionismo, רומא, איטליה

**2006–2014**: סדרת תערוכות "אימפרסיוניזם ברלינאי", ברחבי גרמניה

**2019**: מקס ליברמן ולסר אורי – אימפרסיוניסטים ברלינאים, וילה ליברמן, ברלין

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ברלין: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים בגלריה הלאומית הישנה
טאבו (משחק קופסה)

**טאבו** (באנגלית: **Taboo**) הוא משחק קופסה קבוצתי שפותח בשנת 1989 על ידי הממציא האמריקאי Brian Hersch והופץ תחילה על ידי חברת Parker Brothers, וכיום על ידי חברת הסברו. המשחק מבוסס על עיקרון של הסברת מילה מבלי להשתמש ברשימה של מילים "אסורות" מילות ה"טאבו" – מילים הקשורות ישירות למילה אותה יש לנחש.

## עיקרון המשחק
בכל תור, שחקן מקבל כרטיס שעליו מופיעה מילה ראשית אותה עליו להסביר לקבוצתו. יחד עם זאת, באותו כרטיס מופיעה רשימה של חמש מילים שאסור לו להשתמש בהן בזמן ההסבר. לדוגמה, אם המילה הראשית היא "שמש", עשויות להופיע מילים אסורות כמו "אור", "חם", "צהוב", "שמים", ו"יום". המטרה היא להעביר את המשמעות מבלי להשתמש במילים אלו.

המשחק דומה למשחק הקופסה "אליאס", בה אסור להשתמש רק במילה שאותה צריך לנחש.

במהלך ההסבר, חבר קבוצה יריבה מחזיק בפעמון או זמזם, ומשמיע אותו בכל פעם שהשחקן אומר מילה אסורה – מה שגורם לפסילה.

## גרסאות שונות
מאז יציאתו, הופצו עשרות גרסאות של המשחק:
* **Taboo Junior** – לילדים, עם מילים פשוטות יותר.
* **Taboo XXL** – כולל אביזרים ומשימות נוספות.
* **גרסה דיגיטלית** – הופצה כאפליקציה וכמשחק מחשב.

## שימושים חינוכיים
המשחק נפוץ גם ככלי לימוד שפה. מורים משתמשים בו לשיפור כישורי הבעה, חשיבה יצירתית ואוצר מילים. יש אף המשתמשים בו בהוראת אנגלית כשפה שנייה (ESL) ובמסגרות טיפול קבוצתי.

## ביקורות והצלחה
טאבו זכה לפופולריות רחבה בעיקר בארצות הברית ובאירופה. באתר BoardGameGeek הוא מדורג בציון ממוצע של 5.9 מתוך 10, בהתבסס על אלפי דירוגים. רבים מציינים לטובה את ההומור והאתגר שבהימנעות ממילים נפוצות.

## קישורים חיצוניים

* טאבו, באתר BoardGameGeek
* טאבו, באתר הסברו

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי קופסה
קטגוריה:שעשועי לשון
קטגוריה:משחקי חברה
מוריס סמית

**מוריס סמית** (באנגלית: **Morris Smith**) היה אתלט יהודי-דרום אפריקאי. אלוף המכביה השנייה (1935) בריצת 100 מטר.

## ביוגרפיה

### 1935
#### אלוף המכביה
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות, לפני ד"ר קורט לוין מגרמניה (11.3 שניות) ובן ארצו הרולד לוצוף (11.4 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם הרולד לוצוף, אברהם היימן ופיליפ סמית בתוצאה של (45.6 שניות), לפני אוסטריה (46.0 שניות) וגרמניה(46.2 שניות).

## קישורים חיצוניים

* RECORDS AND RESULTS OF SOUTH AFRICA AT THE MACCABI GAMES - 1935 2th MACCABIAH 
* Maccabiah Games before World War II 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצנים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:ספורטאים דרום אפריקאים
דייוויד קרופט (שדרן)

**דייוויד מייקל קרופט** (באנגלית: **David Michael Croft**; נולד ב-19 ביוני 1970), המכונה **קרופטי**, הוא שדרן טלוויזיה בריטי של סקיי ספורטס. הוא הפרשן הראשי של סיקור פורמולה 1 של סקיי ספורטס, תפקיד אותו ממלא מאז 2012. הוא נולד וגדל בסטיבנייג', אנגליה.

## קריירה מוקדמת
קרופט החל את קריירת השידור שלו ברדיו של בית חולים ברדיו פיירפילד. הוא בילה שלוש שנים בעבודה ב־BBC Three Counties Radio, תחילה ככתב ספורט ולאחר מכן כעורך ספורט. הוא עבר ל־BBC Radio 5 Live בדצמבר 1998. במהלך תקופתו בתחנה הוא סיקר את מונדיאל 2002 ואת אולימפיאדת הקיץ באתונה 2004.

## פרשן ב-BBC ספורט/סקיי ספורט
#### סקיי ספורטס
ב-7 בדצמבר 2011 הודיעה סקיי ספורטס כי קרופט יהיה הפרשן הראשי לסיקור פורמולה 1 לעונת 2012, ויצטרף לאנתוני דיווידסון, טד קרביץ, נטלי פינקהאם ומרטין ברונדל. 

קרופט חגג את הגרנד פרי ה-250 שלו כפרשן פורמולה 1 בגרנד פרי אזרבייג'ן 2019.
[שמאל|ממוזער| קרופט עם [שארל לקלר באוטוספורט אינטרנשיונל 2020]]
ב-22 בפברואר 2024, הודיע קרופט כי לא יפרשן עבור Sky Sports F1 בשלושה מהמרוצים במהלך אליפות העולם בפורמולה 1 2024, אשר מתוכננת לכלול 24 סבבים. הארי בנג'מין החליף את קרופט בגרנד פרי אמיליה-רומאניה באותה שנה במאי, בגרנד פרי אוסטריה ביוני ובגרנד פרי אזרבייג'ן בספטמבר. זה היה כדי לנהל את עומס העבודה שלו ולבלות יותר זמן עם משפחתו, כולל חתונתו ללורה בראדלי. זו הייתה הפעם הראשונה שקרופט החמיץ את הפרשנות על מרוץ מאז הגרנד פרי האירופי 2007, והפעם הראשונה מסוגה שלא פרשן מרוץ עבור Sky Sports F1 מאז הקמתה ב-2012.

קרופט אישר ב-13 במרץ 2025 כי יחמיץ שוב שלושה מרוצים באליפות העולם בפורמולה 1 2025, ביניהם גראנד פרי אמיליה רומאניה.

הוא ידוע בקהילת הפורמולה 1 בזכות המשפט המפורסם שלו ***"It's Lights Out And Away We Go!",*** אותו אומר בתחילת כל מרוץ.

משנת 2013 ואילך, קרופט עבד כמגיש ופרשן מזדמן בסיקור אירועי תאגיד החצים המקצועי של סקיי ספורטס.

## עבודת פרשנות נוספת
* שני סבבים של אליפות העולם ב-FIA GT1 2010 ואליפות אירופה ב-FIA GT3 בברנו ובפורטימאו, כמו גם סבב אחד של עונת אליפות העולם ב-FIA GT1 2011 ואליפות אירופה ב-FIA GT3 2011, שניהם בסילברסטון.
* איגרוף עבור פרמייר ספורט כולל קרב מוקדם של טייסון פיורי
* איגרוף עבור סטנטה ספורטס כולל הקרב המקצועי האחרון של ג'ו קלזגה נגד רוי ג'ונס ג'וניור במדיסון סקוור גארדן
* אליפות העולם בריצה חופשית 2008 ו-2009
* תחיית גודווד 2009 ופסטיבל המהירות של גודווד 2010, 2011 ו-2012
* המירוץ בסקיי 1
* רד בול טראק אטאק עבור ITV
* תחרות F1 בבתי ספר, עבור אירועי הגמר העולמיים
* מגיש פרסי המיתוג העולמיים לשנים 2014 ו-2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
איכר חורש בשדה

**איכר חורש בשדה** (בצרפתית: **Laboureur dans un champ**) הוא ציור מאת וינסנט ואן גוך, שצויר בתחילת ספטמבר 1889 במהלך שהותו במוסד הפסיכיאטרי סן-פול-דה-מוזול שבסן רמי, בדרום צרפת. הציור מתאר נוף הנשקף מחלון חדרו של האמן – שדה חיטה מוקף קיר אבן, עצי צפצפה, מבנה חווה ודמות של איכר החורש את הקרקע.

ואן גוך יצר את היצירה זמן קצר לאחר תקופה של כשישה שבועות שבה נאסר עליו לצייר בעקבות התקף אפילפטי קשה שחווה ביולי 1889. לאחר תקופת התאוששות שבה נאסר עליו להיכנס לסטודיו, התיר לו הרופא לשוב לצייר. "איכר חורש בשדה" היה, ככל הנראה, הציור הראשון שיצר עם חזרתו לעבודה.

במכתב ששלח לאחיו תאו כתב ואן גוך: "העבודה מסיחה את דעתי טוב יותר מכל דבר אחר… אולי זו התרופה הטובה ביותר". בעבורו, הציור היה לא רק עיסוק אמנותי אלא חלק מתהליך שיקום נפשי. דמות האיכר הייתה עבורו סמל לעבודה מתמדת ומאבק קיומי – מאפיינים שבהם זיהה את עצמו ואת שליחותו כאמן.

## תיאור היצירה
הציור מאופיין בשימוש במשיחות מכחול עבות, בצבעוניות חמה ועזה ובמרקם עשיר שמעניק לאדמה תחושת תנועה כמעט סוערת. קומפוזיציית השדה, עם קיר האבן החוצה את הרקע והדמות המרכזית החורשת בקדמת התמונה, יוצרת תחושת עומק וקונפליקט פנימי. לדברי חוקרים, החיבור שבין האדם לאדמה בציור מבטא את סערת הנפש של האמן, כמו גם את השקט שהוא מבקש למצוא.

הנוף המופיע בציור הוא חלק מרצף של כ-13 ציורים שצייר ואן גוך מאותו חלון במוסד. אף על פי שלא הגדיר את העבודות כסדרה, כולן כוללות אלמנטים דומים: שדה, קיר אבן, חווה ברקע ונוף גבעות. הציור הנוכחי נחשב לבולט שבהם, ומסמל את שובו של האמן אל היצירה לאחר המשבר.

לאחר השלמת הציור פנה ואן גוך לצייר דיוקנאות, בניסיון לשכנע את רופאיו ואת אחיו כי חזר לאיזון. ואן גוך תיאר את האמנות כ"מוליך ברק" למחלתו הנפשית, והאמין שעליו להשתפר וליצור טוב יותר משהיה קודם לכן.

בשנת 2017 נמכר הציור בבית המכירות כריסטי'ס בניו יורק תמורת 81,312,500 דולר. הוא נחשב לאחת מהעבודות החשובות של ואן גוך מתקופת סן-רמי, וממחיש את המתח שבין יצירה, מחלה נפשית ושאיפה לריפוי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
בית הכנסת רביזדה

**בית הכנסת רביזדה** (בפרסית: **کنیسای ربیع‌زاده**) הוא בית כנסת השייך לקהילת יהודי שיראז הממוקם בסמטת נובהאר (גזר אדיאן). בית כנסת זה נחשב לבית הכנסת היהודי המפורסם והמרכזי ביותר בשיראז. לבניין בית הכנסת שתי קומות, כאשר הקומה הראשונה שבה משמשת כמקום בו מתקיימים טקסים יהודיים.

## רקע
בית הכנסת רביזדה נוסד בשנות ה-50 בתמיכתו הכספית של מר רביזדה עבור הקהילה היהודית של שיראז וכיום הוא שייך לקהילה היהודית של שיראז.
ימין|ממוזער|מתפלל בבית הכנסת רביזדה בשיראז, 2005

## ראו גם
* קהילת יהודי שיראז
* בית הכנסת החדש (שיראז)

## קישורים חיצוניים

* תמונות מבית הכנסת - 2011
קטגוריה:שיראז: מבנים
קטגוריה:יהדות שיראז
רביזדה
דוד בתפילה

**דוד בתפילה** (בגרמנית: **David im Gebet**) הוא ציור שמן מאת האמן היהודי-גרמני לסר אורי, שצויר בין השנים 1900–1910. מידות הציור הן 53.3 על 77.2 ס"מ, והוא חתום בפינה השמאלית התחתונה.

הציור מציג את דמותו של דוד בתנוחה של תפילה, ומשקף את עיסוקו של האמן במתח שבין זהות יהודית מסורתית לבין ערכי המודרנה. דמותו של דוד מופיעה גם בליתוגרפיה שפורסמה באלבום דמויות מקראיות, שהופק על ידי הוצאה לאור לאמנות יהודית. והגלריה של פריץ גורליט בברלין בשנת 1920.

אורי נודע בקשריו עם חוגים ציוניים בברלין, ובשנת 1901 פרסם מרטין בובר מאמר נלהב אודותיו בכתב העת Ost und West. הוא קיבל הזמנות לציורים בנושאים מקראיים, ובהם "יעקב מברך את בנימין" ו"משה מביא חושך", וכן שני ציורים ללשכת בני ברית בעיר.

בשנת 1926, לרגל יום הולדתו ה-65, ציין האמן כי ציוריו התנ"כיים הם "הציורים הטובים היחידים שציירתי מעודי". עבודות אלו, ובכללן דוד בתפילה, נחשבות לביטוי מובהק של המתח שבין מסורת יהודית לבין חזון אמנותי מודרני.

הציור נמכר במכירה פומבית ב-10 באפריל 2007 במחיר של 54,000 דולר, והוערך תחילה בין 25,000 ל-35,000 דולר.

## הערות שוליים

קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ילדים בציור
אלוורקה (כדורגל)

**מועדון כדורגל אלוורקה** (בפורטוגזית: **Futebol Clube de Alverca**) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מאלוורקה דו ריבאטז'ו, וילה פרנקה דה שירה שבמחוז ליסבון. המשחק בפרימיירה ליגה, הליגה הבכירה של פורטוגל. המועדון נוסד בשנת 1939 ומארח את משחקיו בקומפלקסו דשפורטיבו דו אלוורקה המכיל 7,705 מקומות.

## היסטוריה
מועדון הכדורגל אלוורקה נוסד ב-1 בספטמבר 1939. בעשורים הראשונים לקיומו שיחק המועדון בליגות הנמוכות של פורטוגל, ואת ההופעה הראשונה של המועדון בליגה הבכירה הוא ערך בעונת 1998/1999. הקבוצה שיחקה במשך 4 עונות בליגת העל הפורטוגלית כשבשלוש העונות הראשונות סיימה הקבוצה בשליש התחתון של הטבלה אך הצליחה להימנע מירידה, אולם בעונתה הרביעית, עונת 2001/2002, סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה וירדה לליגה השנייה. את עונת 2002/2003 בליגה השנייה סיימה הקבוצה במקום השני ושבה לליגה הבכירה לעונה נוספת בה סיימה במקום ה-16 וירדה חזרה לליגה השנייה. הקבוצה שיחקה עונה אחת בליגה השנייה, ובסיום עונת 2004/2005 התפרקה עקב קשיים כלכליים.

בשנת 2006, המועדון הוקם מחדש, והחל את דרכו בליגה המחוזית של ליסבון. אלוורקה המשיכה לשחק כעשור בליגות הנמוכות עד שבסיום עונת 2017/2018 זכתה באליפות המחוז והעפילה לליגה הפורטוגלית השלישית. אלוורקה שיחקה במשך 6 עונות בליגה הפורטוגלית השלישית, ואת עונת 2023/2024 היא סיימה כאלופת הליגה השלישית, מה שזיכה אותה בעלייה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר היעדרות של 19 שנים. בפברואר 2025, פורסם כי ויניסיוס ז'וניור שחקנה הברזילאי של ריאל מדריד רכש בין 70% ל-80% ממניות המועדון תמורת כ-8 עד 10 מיליון אירו, והפך לבעלים שותף במועדון. ב-16 במאי 2025 ניצחה אלוורקה 2–1 את פורטימוננסה במחזור האחרון של עונת 2024/2025. ניצחון שהבטיח לה את המקום השני בליגה, עליית ליגה שנייה ברציפות וחזרה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של 21 שנים.

## שחקנים
מעודכן ל-2 בפברואר 2026

 

 (בהשאלה מפלמיירס)
 (קפטן)

 (בהשאלה מאלמריה)

 
 
 (בהשאלה מבנפיקה ליסבון)

 (בהשאלה מאלאבס)

 

 (בהשאלה מבוכום)
 
 

 (בהשאלה מגזטפה)

 (בהשאלה מUTS רבאט)
 (בהשאלה מספורטינג בראגה)

 (בהשאלה מאשטוריל)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1939
קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
הולדן קולפילד

**הולדן מוריסי קולפילד** (באנגלית: **Holden Morrisey Caulfield**) הוא הדמות הראשית ברומן "התפסן בשדה השיפון" מאת ג'רום דייוויד סלינג'ר, שפורסם בשנת 1951. הדמות הפכה לסמל של מרד נעורים וניכור חברתי והשפיעה רבות על התרבות הפופולרית והספרות האמריקאית.

## רקע ספרותי
הולדן קולפילד הופיע לראשונה בסיפור קצר של סלינג'ר בשם "Slight Rebellion off Madison", שפורסם ב-1946 במגזין "The New Yorker". הדמות פותחה לרומן מלא שפורסם ב-1951, והפך לאחד מהרומנים המשפיעים ביותר במאה ה-20.

## תיאור הדמות
הולדן הוא נער בן 16, תושב ניו יורק, שנמצא במצב של ניכור חברתי ותחושת בדידות. הוא מתאר את חוויותיו לאחר שסולק מבית הספר, ומביע ביקורת חריפה כלפי הצביעות והשטחיות שהוא מזהה בחברה סביבו.

## ניתוח פסיכולוגי
חוקרים זיהו בתיאורו של הולדן סימנים להפרעת אישיות גבולית, כולל קושי ביצירת קשרים בין-אישיים, תנודות במצב הרוח, ודימוי עצמי לא יציב. מחקר שפורסם ב-2020 מצביע על כך שהולדן מציג תסמינים התואמים להפרעה זו.

## הקשרים חינוכיים
הספר נלמד בבתי ספר רבים בארצות הברית, אך לעיתים עורר מחלוקות בשל שפתו הישירה והתכנים הרגישים שבו. עם זאת, רבים רואים בו כלי חינוכי חשוב להבנת תהליכי התבגרות וניכור חברתי.

## ביקורת פמיניסטית
ישנן ביקורות פמיניסטיות שאומרות כי הולדן מתייחס לנשים בצורה שטחית ולעיתים מזלזלת. עם זאת, ביקורות אחרות אומרות כי הולדן רואה את כל האנשים בצורה "שטחית" - הוא מגדיר אנשים מסוימים מיידית כ"מזויפים", ופוסל אותם לגמרי לפי ההגדרה הזו - לכן, אפשר לפרש את מעשיו כזלזול בנשים, אבל בעצם כשמסתכלים על התנהגותו של הולדן לאורך הספר מגלים כי הוא מזלזל בהרבה מאד אנשים, וביניהם גם נשים.

מחקר שהתבסס על תיאוריות פמיניסטיות מצביע על כך שהדמויות הנשיות בספר מוצגות באופן סטריאוטיפי, והולדן עצמו מפגין גישות מגדריות מסורתיות. פרספקטיבות מסוימות מציעות כי ההתנהגות של הולדן טמונה בחוסר בגרות וברצון עמוק להגן על עצמו מהרוע ומהזיוף בעולם, ולא באמת טמונות במיזוגניה או בשוביניזם. 

## השפעה תרבותית
הדמות של הולדן השפיעה על דמויות רבות בספרות ובקולנוע, והפכה לסמל של מרד נעורים וניכור חברתי. הספר השפיע על תרבות הנגד של שנות ה-60, והולדן הפך לדמות מופת עבור צעירים רבים.

## קשר לרצח ג'ון לנון
ב-1980, רצח מארק דייוויד צ'פמן את ג'ון לנון, וטען כי הושפע מהספר "התפסן בשדה השיפון". הוא נמצא עם עותק של הספר בעת הרצח, והצהיר כי הספר היווה השראה למעשיו.

## קישורים חיצוניים
* רקע על "התפסן בשדה השיפון" באתר SparkNotes
* מחקר על דמויות נשיות ביצירות סלינג'ר
* השפעת "התפסן בשדה השיפון" על תרבות הנגד של שנות ה-60

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:ג'יי די סלינג'ר
ג'ונתן קראפט

**ג'ונתן אשפורד קראפט** (באנגלית: **Jonathan Ashford Kraft**; נולד ב-4 במרץ 1964) הוא איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי. הוא נשיא קבוצת קראפט , חברת ההחזקות של העסקים שבבעלות משפחתו. בנוסף, משמש כנשיא קבוצת הפוטבול הניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL, וכמשקיע-מפעיל של קבוצת הכדורגל ניו אינגלנד רבולושן מליגת ה-MLS.

## תחילת חייו והשכלה
קראפט נולד בברוקליין שבמסצ'וסטס, למשפחה יהודית. אביו הוא רוברט קראפט, בעלי קבוצת הפוטבול הניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL, ואמו היא הנדבנית מיירה קראפט . את לימודיו התיכוניים למד קראפט בבית הספר בלמונט היל. בשנת 1986, סיים את לימודיו לתואר ראשון בהיסטוריה בוויליאמס קולג'. בין השנים 2003-2015 שימש כחבר הדירקטוריון של ויליאמס קולג'. הוא שימש כיועץ עבור חברת ביין ושות' במשך שנתיים. בשנת 1990 סיים את לימודיו לתואר שני במנהל עסקים בבית הספר לעסקים של הרווארד.

## קריירה עסקית
### ניו אינגלנד פטריוטס
בשנת 1994 עזר קראפט למשפחתו לבנות תוכנית רכישה עבור קבוצת הפוטבול הניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL. מאז רכישת הקבוצה על-ידי משפחתו שימש כסגן נשיא, כסגן יושב ראש וכנשיא הקבוצה.

### ניו אינגלנד רבולושן
בשנת 1995 הוקמה ליגת הכדורגל MLS, וקראפט שימש כבעלים-שותף/משקיע בקבוצת ניו אינגלנד רבולושן, מהקבוצות הראשונות בליגה.

## חיים אישיים
בשנת 1995 התחתן קראפט עם פטריסיה ליפומה בטקס חופה וקידושין בבית הוריו שבצ'סטנאט היל. ליפומה היא גיורת. יש להם שלושה ילדים: שני בנים ובת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:ברוקליין (מסצ'וסטס): אישים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עסקני כדורגל יהודים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עסקני ספורט אמריקאים
קטגוריה:עסקני ספורט יהודים
קטגוריה:ניו אינגלנד פטריוטס
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
נער שותה

**נער שותה** (באיטלקית: **Ragazzo che beve**) הוא ציור שמן מאת אניבלה קראצ'י, שצויר בסביבות השנים 1582–1583, ונחשב לאבן דרך בהתפתחות ציור הז'אנר באמנות האירופית. הציור מוצג כיום במוזיאון האמנות של קליבלנד, והוא אחד מתוך שלוש גרסאות ידועות של היצירה.

## רקע וחשיבות היסטורית
בתקופה בה נוצר הציור, אמנות הרנסאנס האיטלקית נשלטה בידי סגנון המנייריזם, שהתאפיין באידיאליזציה של דמויות ובקומפוזיציות מעובדות. נער שותה חרג באופן בולט מהנורמות הללו, כשהציג דימוי פשוט של נער הלוגם מכוס יין – ללא סמלים דתיים או מיתולוגיים.

אניבלה קראצ'י, יחד עם אחיו אגוסטינו ובן דודו לודוביקו, הוביל רפורמות באמנות האיטלקית שהתבססו על תצפית מדויקת בעולם הטבע. שלושתם ביקשו להחזיר את האמנות לממדיה הריאליסטיים, בניגוד לסגנון המלאכותי של המנייריזם שבו הסגנון והטכניקה גברו על האמת הטבעית. קראצ'י הציע אלטרנטיבה מתונה גם לדרמה הבוטה של קראווג'ו, כשהתמקד ברישום טבעי ובתיאורים יומיומיים.

## תיאור היצירה
הציור, שגובהו פחות משני רגל (כ-60 ס"מ), מתאר נער בעת שתייה מכוס יין, בתנוחה בלתי רשמית ונטולת אידיאליזציה. מדובר באחת מהדוגמאות הראשונות לציור ז'אנר – תחום המתאר סצנות מחיי היומיום.

הציור בולט בגישתו הטבעית: פני השטח המחוספסים של הקנבס, הנושא הפשוט, והעיוותים שנוצרים כתוצאה ממעבר אור דרך זכוכית – כולם מרכיבים המחזקים את הרושם של תיאור מציאותי ישיר. ניתן להבחין בפרטי מכחול גלויים, בשינויים בגווני העור, ובכתם אור חלוד על חולצתו של הנער, כפי שהוא נשבר דרך היין בכוס. אלו תורמים לתחושת רעננות ומיידיות שהייתה נדירה באמנות של התקופה.

[250px|ממוזער|שמאל|[בכחוס (קאראווג'ו)|בכחוס, ציור שמן של האמן האיטלקי קאראווג'ו משנת 1596 לערך. היצירה מוצגת בגלריה אופיצי בפירנצה.]]
## סגנון והשוואה לקאראווג'ו
בציור נער שותה, כמו ביצירות מוקדמות אחרות של אניבלה קראצ'י, ניכרת גישה חדשנית שהתאפיינה בריאליזם טבעי ובתצפית ישירה. סגנונו של קראצ'י בציור זה מתואר ככזה ש"מנווט בין המלאכותיות המלוטשת של המנייריזם – שבה הסגנון והטכניקה גברו על הנאמנות לטבע – לבין הדרמה המוגברת שבציוריו של קאראווג'ו". שילוב זה הקנה ליצירה אופי מאוזן: מצד אחד, התרחקות מהאידיאליזציה של סוף המאה ה־16, ומצד שני, הימנעות מהאפלה והרגשנות האינטנסיבית שמאפיינת את קאראווג'ו.

בציור נער שותה ניתן לזהות השפעה סגנונית של קאראווג'ו, שאותו העריץ קראצ'י. הדבר מתבטא במיוחד בשימוש המיומן באור: הנוזל בכד משתקף על חולצתו הלבנה של הנער ויוצר אפקט של "משחק מראות" מרשים. ההשוואה בין יצירה זו לבין ציורו של קאראווג'ו בכחוס המוצג בגלריה אופיצי מחדדת את ההבדלים בין השניים — אף על פי ששניהם מציגים צעיר הצורך יין, קראצ'י נמנע מסמליות מיתולוגית ובחר בתיאור ישיר של מציאות יומיומית. שני האמנים נחשבים לחלוצי סגנון הבארוק האיטלקי, אך קראצ'י בלט בגישתו הטבעית והצנועה, ובהעדפתו לציור ז'אנר — המתמקד באנשים רגילים בעיסוקיהם הפשוטים.
## השפעה ואובדן
מנהלו לשעבר של מוזיאון קליבלנד, רוברט פ. ברגמן, תיאר את הציור כ"אולי התמונה הספונטנית ביותר של המאה ה־16". אחת משלוש הגרסאות הידועות של היצירה נגנבה בשנת 2020 מגלריית הציורים של קולג' כרייסט צ'רץ' באוקספורד ועדיין לא אותרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציורי שמן
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של שוודיה

**נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של שוודיה** היא נבחרת הטניס של שוודיה המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964. נכון לשנת 2025 שיחקה שוודיה מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה 174 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 89 פעמים.

הנבחרת משחקת בצבעים צהוב-כחול.

## תוצאות בגביע הפדרציה
הנבחרת השתתפה במשחקי הדרג העליון ב-29 תחרויות, בפעם האחרונה בשנת 2003. ההישג של הנבחרת הוא השתתפות במשחקי רבע הגמר - 4 פעמים.

## קישורים חיצוניים

* נבחרת טניס הנשים של שוודיה - דף הנבחרת מאתר גביע בילי ג'ין קינג

## הערות שוליים

שוודיה
טניס
קטגוריה:שוודיה: טניס
הנשים מארל

**הנשים מארל** (בצרפתית: **Arlésiennes (Mistral)**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הפוסט-אימפרסיוניסטי פול גוגן, ואחד מתוך שבעה-עשר ציורים שיצר במהלך ביקור קצר אך סוער אצל וינסנט ואן גוך בעיר ארל שבדרום צרפת, בשנת 1888. הציור מציג את הגן הציבורי שמול ביתו של וינסנט ואן גוך, הידוע כבית הצהוב.

הקומפוזיציה בציור משקפת תכנון מדוקדק, בניגוד לספונטניות המאפיינת את גרסתו של ואן גוך לאותו נושא, המוצגת במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג. הסגנון בציורו של גוגן מתאפיין בשטחים רחבים של צבע אחיד, עיבוד שרירותי של המרחב ודמויות סמליות ומסתוריות, ומשקף את שאיפתו להרמוניה ציורית ולתוכן סימבולי עמוק.

במרכז היצירה נראות ארבע נשים עטופות בשאלים, צועדות באטיות בשבילי הגן. שתי הנשים הקרובות יותר למתבונן מסיטות את מבטן ומכסות את פיהן בתנועה מעוררת סקרנות. צלליתן הכהה מהדהדת את שני החרוטים הכתומים שבשולי הגן, ככל הנראה שיחים מכוסים להגנה מפני הכפור. הספסל בפינה השמאלית העליונה של הציור עולה בזווית תלולה הסותרת את חוקי הפרספקטיבה, ותורם לתחושת אי-הוודאות.

בצדו השמאלי של הציור מצויר שיח מסתורי ובתוכו צורות המזכירות עיניים ואף, רמז מודע של גוגן לנוכחות צופה ואולי אף מאיימת. המתח הרגשי, האווירה הסמלית והמבנה החזותי הלא שגרתי הופכים את Arlésiennes (Mistral) לביטוי מרוכז של השאיפה של גוגן לחקור את המסתורין, הרגשות והעמימות שמאחורי מראית העין.
[230px|ממוזער|ימין|"[זיכרון הגן באטן"]]
היצירה "זיכרון הגן באטן" (1888) של וינסנט ואן גוך משקפת את השפעתו של פול גוגן על סגנונו של ואן גוך בתקופה שבה שהו שני האמנים יחד בארל. במהלך תקופה זו ניכרת התרחקותו של ואן גוך מן הריאליזם שאפיין את יצירותיו הקודמות, ופנייתו לעבר סגנון סימבוליסטי יותר, המאופיין בהשטחת הצורות, בשימוש בצבעוניות עזה ובמרכיבים סגנוניים שאפיינו את יצירתו של גוגן. הקשר בין שני האמנים, שהתחזק במהלך מגוריהם המשותפים, תרם להתפתחות הסגנונית של ואן גוך ולבחירה בתכנים אינטימיים ובעלי משמעות רגשית. בציור זה ניכרת גישה חדשה של ואן גוך למרחב הזיכרון האישי, תוך שילוב של יסודות נאו-אימפרסיוניסטיים וג'פוניסטיים, אשר היו מזוהים עם גוגן ועם אמיל ברנאר. אף כי יש מחלוקת באשר למידת השפעתו הישירה של גוגן על יצירתו של ואן גוך, ניכר כי המפגש ביניהם תרם להבשלה סגנונית ולשילוב אלמנטים מודרניים בציוריו של ואן גוך בשנים המאוחרות לחייו.

## הערות שוליים

קטגוריה:פול גוגן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
וילדר ויירה

**וילדר ויירה קבאיירו** (בספרדית: **Wilder Viera Caballero**; נולד ב-2 במרץ 2002 באיפאנה שבפרגוואי) הוא כדורגלן פרגוואי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית ובנבחרת פרגוואי.

## קריירת מועדונים
ויירה גדל במחלקת הנוער של סרו פורטניו. בחודש מאי 2020 חתם על חוזה מקצועני במועדון, ובחודש אוגוסט החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפרגוואית.

בחודש יולי 2022 הושאל עד לתום עונת  לקלוב חנרל קבאיירו מליגת העל הפרגוואית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. בתום תקופת ההשאלה חזר לשחק בסרו פורטניו.

## קריירה בין-לאומית
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של פרגוואי לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), וערך שתי הופעות בטורניר.

ב-6 בספטמבר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרגוואי, בתיקו 0-0 נגד נבחרת אורוגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

## תארים
;סרו פורטניו
* אליפות פרגוואי (2): 2020 אפרטורה, 2021 קלאוסורה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פרגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרגוואים
קטגוריה:כדורגלני סרו פורטניו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרגוואי
קטגוריה:כדורגלנים פרגוואים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:פרגוואים שנולדו ב-2002
יוסף מזרחי (ביוטק)

**יוסף (יוסי) מזרחי** (באנגלית: **Joseph Mizrahi;** נולד ב-5 ביוני 1945) הוא פרופסור אמריטוס ישראלי, להנדסה ביו-רפואית בטכניון – מכון טכנולוגי לישראל, חוקר מוביל בתחום הביומכניקה האורתופדית ושיקום נכים. נודע במיוחד בזכות פיתוחים טכנולוגיים לשיקום תפקודי באמצעות גירוי חשמלי של שרירים.

## ביוגרפיה
מזרחי עלה עם משפחתו לישראל בשנת 1957. המשפחה שוכנה במעברת בת ים. את לימודיו היסודיים סיים בבית ספר "ראשונים" בבת ים ואת לימודיו התיכוניים סיים ב"תיכון חשמונאים" בבת ים.

## רקע אקדמי והשכלה
מזרחי רכש את כל תאריו האקדמיים בטכניון:
* BSc בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל (1967)
* MSc בהנדסת מכונות (1970)
* DSc בהנדסה ביו-רפואית (1975).

## קריירה אקדמית ומחקרית
* **[[הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל|טכניון]]**

פרופסור במחלקה להנדסה ביו-רפואית משנת 1982.

דיקן הפקולטה להנדסה ביו-רפואית (2004–2008).

בעל הקתדרה ע"ש פרל ס. מילך למדעי ההנדסה הביו-רפואית (2002–2013).
* **[[המרכז הרפואי לשיקום לוינשטיין|בית החולים לוינשטיין]]**

ניהל את המעבדה לביומכניקה והמרכז לשיקום תעסוקתי (1979–1982).

פיתח טכנולוגיות שיקום לחולי טרשת נפוצה ונפגעי חוט שדרה, כולל מערכות גירוי חשמלי פונקציונלי (FES) לשיקום הליכה.
* **שיתופי פעולה בינלאומיים**

פרופסור אורח בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד (1989–1990).

פרופסור מבקר באוניברסיטת דרקסל (מ-2010) והאוניברסיטה הפוליטכנית בהונג קונג (1998–1999).
* **תחומי מחקר עיקריים**

ביומכניקה של מערכת השריר-שלד – ניתוח כוחות מכניים במפרקים אצל נפגעי שיתוק.

גירוי חשמלי פונקציונלי (FES) – פיתוח מערכות להפעלת שרירים משותקים באמצעות אלקטרודות.

אינטראקציות שריר-עצם – מחקרים ארוכי טווח על דלדול עצם בחולי שיתוק.
* **פרסומים ומורשת**

פרסם למעלה מ-240 מאמרים מדעיים ושתי מונוגרפיות. מחקריו על FES הובילו לתקן בינלאומי להערכת יעילות מערכות שיקום נוירולוגי.

## מחקרים
* זיהוי והערכה של ליקויים נוירו-שריר-שלד הקשורים למקצוע אצל מוזיקאים מקצועיים: סקירה
* Modulation of Impedance and Muscle Activation of the Upper Limb Joints while Simultaneously Controlling Manual-grasping and Walking
* עכבה מכנית וקשריה לבקרת תנועה, דינמיקת גפיים וביומכניקת תנועה

## קישורים חיצוניים
* הנדסה אורתופדית ושיקומית II - גיליון מיוחד

## הערות שוליים

קטגוריה:הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:שיקום
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסה אזרחית וסביבתית
קטגוריה:ביוטכנולוגיה
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חשמונאים (בת ים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
יוסף אלחדיף

**יוסף אלחדיף** (לעיתים נכתב **אלחדף**) (5 בדצמבר 1888 – 19 במאי 1949), דור שני למתיישבי יסוד המעלה, פעיל ציוני, מאנשי ניל"י, מחנך ועיתונאי.

## קורות חייו
יוסף היה בנו השני של נסים בכור אלחדיף ואשתו חנה, ממייסדי יסוד המעלה. למד בחדר ביסוד המעלה, אצל יצחק אפשטיין במטולה ובבית ספר בצפת, בזכות הצטיינותו נשלח ללימודי הוראה בפריז מטעם כל ישראל חברים. לאחר סיום הכשרתו נשלח לשמש כמורה לצרפתית בבתי ספר של כי"ח בדמשק ובאלכסנדריה. במצרים היה בתקופת מלחמת העולם הראשונה בקשר עם אהרון אהרונסון ידיד אביו, שצרף אותו למחתרת ניל"י. עבד מספר שנים במצרים עם פרופסור דוד פראטו בחינוך ציוני לנוער היהודי. היה מעורכי השבועון הציוני LA RENAISSANCE JUIVE שיצא לאור בצרפתית בקהיר ופרסם בו מאמרים בקביעות. הצטרף לארגון פקידים בינלאומי והיה בין המוציאים לאור של עיתונם L'UNION. הקים איגוד של חניכי כי"ח. שימש כמזכיר לשכת בני ברית ובמסגרת פעולתו בה תמך בפליטים המגורשים מארץ ישראל, בין השאר יזם עבורם שיעורי ערב בצרפתית. לאחר הצהרת בלפור היה בקשר עם ועד הצירים בעת מסעם דרך מצרים.

בתקופת שהותו במצרים נפטר אחיו פרחיה בספטמבר 1918, ובית המשפחה ביסוד המעלה היה נטוש מספר שנים. ב-1922 חזר עם אשתו יהודית ובנותיו פרחיה וחרמונה לארץ ישראל, ניסה למצוא משרה בתל אביב ובחיפה וכשלא עלה בידו חזר ליסוד המעלה להתפרנס מחקלאות. השקיע מאמצים רבים בשכלול העבודה החקלאית. ב-1927 הציע לאנשי המושבה לרכוש משאבה משותפת לשאיבת מים להשקיה מאגם החולה, עקב אי אמונם במיזם רכש בעצמו משאבה שהתקין וזכה להצלחה במטעי בננות. בעקבות מאורעות תרפ"ט חרבה וננטשה המושבה וכל עמלו ירד לטמיון. בעקבות כך חזר לאלכסנדריה, הועסק במשרה פקידותית בקהילה היהודית ופרסם מאמרים ציוניים בצרפתית בעיתונים יהודים שיצאו לאור במצרים, ביניהם: .

ב-1931 השתתף כנואם בבחירת הצירים של הקהילה הציונית במצרים לקונגרס הציוני העולמי השבעה עשר בבזל. פעילותו הציונית הייתה במסגרת הציונות הרוויזיוניסטית ולתפיסתו הייתה לכך השפעה שלילית על הקריירה שלו, למשל על ניסיונותיו לקבל משרה בשליחות בחו"ל. ב-1934 חזר ליסוד המעלה ועסק בחקלאות עד למותו ממחלת לב ב-1949.

הובא למנוחות בבית העלמין של יסוד המעלה . 

בתו פרחיה (פיפי) נישאה ליוסף הרדי שהיה ראש מועצת יסוד המעלה.


יהודית אלחדף עם פיפי צולם 1933 לערך - iיסוד המעלהאלחדףi btm4463.jpeg|יהודית אלחדף עם הבת פרחיה (פיפי), סביבות 1933
השומר ראובן מלחי ליד הבננות של אלחדף 1931 - iיסוד המעלהלובובסקיi btm5762.jpeg|השומר ראובן מלחי במטעי הבננות של יוסף אלחדף, 1931
קבלה ופרטים על משאבת מים שרכש יוסף אלחדף בשנת 1927 זו היתה המשאבה הראש btm4517.jpeg|קבלה על המשאבה שרכש אלחדיף ליסוד המעלה, 1927


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יסוד המעלה: אישים
קטגוריה:ניל"י
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:עיתונאים ביישוב
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1949
אנס ואן דייק

**אנה** "**אנס" ואן דייק** (**Anna** "**Ans**" **van Dijk**; 24 בדצמבר 1905 – 14 בינואר 1948) הייתה משתפת פעולה הולנדית עם הנאצים, אשר בגדה ביהודים ומסרה אותם לידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. היא נחשבת לאחראית למותם של לפחות 84 אנשים. ואן דייק הייתה האישה ההולנדית היחידה שהוצאה להורג לאחר המלחמה על חלקה בשיתוף פעולה עם הנאצים.

## ביוגרפיה
ואן דייק נולדה באמסטרדם להורים יהודים בשם אהרון ואן דייק וקאטיה בין. בשנת 1927 נישאה לבראם קרידו, אך השניים נפרדו ב-1935. לאחר הפרידה, פתחה ואן דייק במערכת יחסים עם אישה בשם מיפ סטודל, והשניים ניהלו יחד חנות כובעים בשם "Maison Evany" באמסטרדם. בשנת 1941 נסגרה החנות בצו גרמני, כחלק מהגבלות שהוטלו על יהודים, ביניהן איסור על החזקת רכוש או ניהול עסקים. סטודל נמלטה לשווייץ בשנת 1942.

ואן דייק נעצרה על ידי האס דה באמסטרדם במהלך חג הפסחא של שנת 1943, על ידי החוקר פיטר סחאפ ממשרד העניינים היהודיים של משטרת אמסטרדם. לאחר שהסכימה לשתף פעולה עם הנאצים, שוחררה ממעצר. בהמשך הציגה עצמה כחברת מחתרת והציעה ליהודים סיוע בהשגת מסמכים מזויפים ומקומות מסתור, אך בפועל הסגירה אותם לידי הגרמנים. בדרך זו בגדה לפחות ב-145 אנשים, כולל אחיה ובני משפחתו. לפחות 84 מהם נספו במחנות ריכוז. לפי הערכות אחרות, היא הייתה אחראית למותם של עד 700 איש. הועלתה גם ההשערה שהיא הייתה זו שבגדה באנה פרנק ומשפחתה, אך לא נמצאו לכך ראיות חד-משמעיות.

## משפט והוצאה להורג
לאחר המלחמה, נעצרה ואן דייק בבית חברה ברוטרדם ב-20 ביוני 1945. היא הואשמה ב-23 סעיפי בגידה. במשפטה שנערך בבית הדין המיוחד באמסטרדם ב-24 בפברואר 1947, הודתה בכל הסעיפים, וטענה שפעלה מתוך רצון לשרוד. עם זאת, מפקדה הנאצי, וילי לאגס, העיד שהיא ביצעה את תפקידה בהתלהבות, וקיבלה תשלום על כל יהודי שגילתה את מיקומו. בקשת פרקליטה לבדיקה פסיכיאטרית נדחתה. היא נידונה לעונש מוות, וערעורה נדחה בספטמבר 1947. בקשת חנינה מווילהלמינה, מלכת הולנד, נדחתה אף היא.

ב-14 בינואר 1948 הוצאה ואן דייק להורג בירי במבצר ביילמר שבווספרקרספל (חלק משכונת ביאלמרמיר באמסטרדם). בלילה שלפני מותה הוטבלה לנצרות והצטרפה לכנסייה הקתולית בהולנד. היא הייתה האישה היחידה שהוצאה להורג בהולנד בעקבות פשעים שביצעה בתקופת הכיבוש הגרמני.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:יהודים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:ילידות 1905
קטגוריה:נפטרות ב-1948
שורדים על מאדים

**שורדים על מאדים** (באנגלית: **Mars Evacuees**, מילולית: "מפוני מאדים") הוא ספר הרפתקאות ומדע בדיוני מאת הסופרת, המחזאית והמשוררת הבריטית  שיצא בשנת 2014. זהו ספרה השישי של מקדוגל, ובו סיפור המסע של קבוצת נערים לתחנת חלל, לאחר שהמבוגרים שהיו איתם במאדים נעלמו.

## תקציר העלילה
הספר מספר אודות חבורת נערים שננטשים על מאדים ונאלצים לברוח בחללית קטנה, בחיפוש אחר תחנת חלל.

עלילת הספר מתרחשת בעולם עתידי, על רקע השתלטות חייזרים על כדור הארץ וכיסוי כדור הארץ על ידי קרח הקטבים. אליס דר, ילדה בת 12 מבריטניה, בת של לוחמת החלל ומחסלת החייזרים סטפני דר המוכשרת, מפונה מכדור הארץ ומקבלת צו גיוס לצבא ההגנה לחלל. היא מוטסת למאדים עם מבוגרים ונערים אחרים, בהם ילדה עשירה בשם כריסטה, ילדה חכמה בשם ג'וזפין והאחים הרוסים קארל ונואל. משימתם, המתוכננת להימשך ארבע שנים, היא להילחם בחייזרים בשם "מורורים".

כשמגיעים הנערים למאדים, הם מסיירים במחנה בהנחיית קצין, והוא מראה להם את הרובוטים שנמצאים במחנה. בבוקר למחרת מתעוררים הנערים ומגלים שנעלמו כל המבוגרים. אליס, ג'וזפין, קארל ונואל בורחים בחללית גנובה, יחד עם רובוט בשם דג זהב. הם מנסים להגיע לתחנת החלל "זונד", מחולצים בחללית, ומוחזרים הביתה בשלום.

## תרגום לעברית
הספר תורגם לעברית על ידי נעה שביט, ויצא לאור בשנת 2016 בהוצאת עוץ.

## קישורים חיצוניים
* דף הספר באתר הוצאת עוץ
* תגובות וקוראים באתר סימניה
* תגובות על הספר באתר Goodreads (באנגלית)
* עמוד הספר באתר Book Depository - מידע ורכישה באנגלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
מתנה בלתי אפשרית 2

**מתנה בלתי אפשרית 2** (באנגלית: **Jingle All the Way 2**) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2014, זהו סרט המשך עצמאי לסרט "מתנה בלתי אפשרית" משנת 1996 בכיכובו של ארנולד שוורצנגר. בסרט, בבימויו של אלכס זאם, מככבים לארי איש הכבלים וסנטינו מארלה, מופק על ידי פוקס המאה ה-20 ואולפני WWE, חטיבת הסרטים של WWE, ויצא ישירות בפורמט לצפייה ביתית על ידי פוקס ב-2 בדצמבר 2014. קידום מכירות של ה-WWE התרחש באירועי הפרקים השבועיים שלה. הסרט קיבל ביקורות שליליות ממבקרי קולנוע.

## תקציר העלילה
נהג המשאית לארי פיליפס מתחרה בבעלה הנוכחי של אשתו לשעבר, איש העסקים העשיר ויקטור, על חיבתה של בתו נואל. לארי מנסה לגלות מה נואל רוצה יותר מכל על ידי פתיחת מכתבה בסתר לסנטה קלאוס לאחר שהציע לשלוח אותו עבורה.

לאחר מכן הוא מנסה לקנות את מה שהוא מאמין שהוא משאלת ליבה - צעצוע של הריסון הדוב המדבר, שהוא במקרה גם הצעצוע של העונה. אולם, אביו החורג החדש של נואל, ויקטור, שולח את עובדו וולינג לרגל אחר לארי ולגלות מה נואל רוצה, כדי שהוא יוכל להיות זה שיגשים את משאלותיה. ויקטור, נחוש לעצור את לארי, גורם לוולינג לקנות כל דוב הריסון שהוא יכול למצוא, ובכך מחבל במאמציו של לארי בכל פעם שהוא מנסה להשיג אחד.

ויקטור אוגר את כל הדובים שהוא רוכש בחדר בחברת הקופסאות שלו. לארי מרמה את ויקטור כדי שיגלה לו את מיקום הדובים ועוקב אחריו לחדר בו הם מוחזקים, אך בטעות נועל את שניהם בפנים.

בטקס הדלקת עץ חג המולד בעיר, כתבת נבונה חקרה מי קנה את כל הדובים (וולינג) וחשפה אותו בפני כל ההורים בטקס שניסו לקנות אחד לילדם. היא מכריזה על ויקטור כנבל האמיתי, מה שגורם לקהל למקד את כעסו נגד ויקטור וחבורת הקופסאות שלו במקום נגדו.

בינתיים, בתוך חברת הקופסאות, לארי וויקטור גילו מה קורה וסוף סוף מתאחדים כדי להציל את המצב. הם מחליטים לחגוג את חג המולד יחד ולתת לנואל את הצעצוע היקר משניהם, רק כדי לגלות שנואל בכלל לא רצה את הצעצוע. הם מטילים ספק בכך שהיא לא רצתה את הצעצוע ומציינים שזה היה במכתב שלה לסנטה קלאוס. נואל מאשימה את לארי בבגידה באמון שלה בנוגע למכתב, שלארי משתמש בו כתירוץ למציאתו וקריאתו, אותו הוא מציג לאחר מכן; המכתב, להפתעתו ושל ויקטור, כאשר מתפרש נכון, אומר משהו שונה לחלוטין ממה שחשב: היא רצתה את משפחתה כולה מאוחדת וכך קיבלה.

## צוות השחקנים
* לארי איש הכבלים בתור לארי פיליפס
* בריאן סטפנק בתפקיד ויקטור בקסטר
* סנטינו מארלה בתפקיד קלוד
* קנדי קלמנטס בתפקיד נואל פיליפס
* קירסטן רובק בתור טריש פיליפס-בקסטר
* רייצ'ל הייוורד בתפקיד מגי
* מאטי פינוצ'יו בתפקיד ג'פרי
* אריק ברקר בתפקיד נייט וולינג
* ברנדה קריצ'לו בתפקיד הכתבת מרגו פרייס (ברנדה מ. קריצ'לו)
* אלכס זאם בתור הריסון בר (קול)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית