אנטיסטרפטוליזין O

[שמאל|ממוזער|250px|ה[חיידקים|חיידק *[[Streptococcus pyogenes]]*, המסווג בקבוצת לנספילד A, יוצר המוליזה מלאה וחזקה של אגר דם, בין היתר כתוצאה מסינתזת האקסוטוקסין סטרפטוליזין O]]
**אנטיסטרפטוליזין O** (באנגלית: **Antistreptolysin O**; בקיצור: **ASO** וגם **ASLO**) הוא נוגדן המיוצר בגוף כנגד אנטיגן סטרפטוליזין O - אקסוטוקסין המוליטי מסוג Oxygen-labile (רגיש לשינויים מבניים בעקבות חשיפה לחמצן) שמפרישים חיידקים רבים בסוג *[[Streptococcus]]* שמשתייכים לקבוצות לנספילד A, C, G. אנטיגן זה יחד עם אקסוטוקסין דומה, סטרפטוליזין S (אקסוטוקסין המוליטי מסוג Oxygen-stable, שעמיד לשינויים מבניים בעקבות חשיפה לחמצן), גורמים להמוליזה מלאה של מרכיבי הדם השונים בגוף ושל כדוריות הדם האדומות בתרבית על מצע אגר דם. עלייה ברמת ASLO בדם עלולה לגרום לנזקים פיזיולוגיים ברקמות השונות.

## משמעות קלינית
כאשר הגוף נחשף לזיהום של חיידקי *Streptococcus* מקבוצות לנספילד A, C, G חל ייצור, בפרק זמן שנע בין שבוע לחודש ימים לאחר ההדבקה, של מספר נוגדנים ובהם ASLO, כנגד האקסוטוקסין סטרפטוליזין O. יצור נוגדני ASLO מגיע לשיאו כעבור 3-5 שבועות מרגע ההדבקה ולאחר מכן חלה ירידה הדרגתית ברמת הכיל עד לחזרתו לרמתו שקדמה לזיהום כעבור כחצי שנה עד שנה. היות שנוגדנים אלה נוצרים בגוף המודבק כתגובת רגישות יתר מאוחרת, לא קיימים ערכי כיל ברורים; נוכחותם של הנוגדנים בדם מצביעה אמנם על חשיפה לחיידקי *Streptococcus* מקבוצות לנספילד A, C, G, ברם נוכחותם בפועל אינה מצביעה בהכרח על תחלואה פעילה כלשהי כתוצאה מחיידקים אלה. במילים אחרות במידה ונמצא ערך מסוים של ASLO בדם, ניתן להסיק כי בהווה או בעבר הלא רחוק (עד כחצי שנה עד שנה) הייתה חשיפה לזיהום של חיידקי *Streptococcus* מקבוצות לנספילד A, C, G, אך אין זה מעיד בהכרח על מחלה מסוימת בזמן הנתון. לכיל נוגדני ASLO קיימת משמעות קלינית רק במידה וניתן להדגים מגמת עלייה ניכרת לאורך פרק זמן נתון (על פי רוב יש לבצע שתי מדידות בהפרש של כשבועיים להערכת מגמת התנודתיות בכיל הנוגדן):
* שתי מדידות עוקבות, שבהן נמצא כיל נוגדנים גבוה או כזה המעיד על מגמת עלייה, מצביעות על תוצאה חיובית.
* שתי מדידות עוקבות, שבהן נמצא כיל נוגדנים גבוה **אך** כזה המעיד על מגמת ירידה, מצביעות על תהליך של החלמה.
* שתי מדידות עוקבות, שבהן נמצא כיל נמוך או מתחת לסף המדידה של הנוגדן, מצביעות על סבירות גבוהה שלא הייתה חשיפה לחיידקי *Streptococcus* מקבוצות לנספילד המוזכרות לעיל.
הבדיקה המעבדתית מתבצעת במספר שיטות סרולוגיות: אגלוטינציה של חלקיקי לטקס על גבי זכוכית נושאת, ELISA, או מיהולים סדרתיים של הנסיוב הנבדק. על פי רוב כיל ASLO מעל 200 יחידות נחשב חיובי במבוגרים ומעל 300 לחיובי בילדים, אך טווחי הנורמה משתנים בהתאם לקבוצות הגיל השונות. עם זאת יש לציין כי בבדיקה זאת עלולות להתקבל תוצאות שגויות שליליות (False negative) בשיעור של עד 20-30% (דבר זה בא לידי ביטוי בעיקר בזיהום עורי, שכן מולקולות הכולסטרול וחומצות השומן העוריות מעכבות את סינתזת הסטרפטוליזין O, וכתוצאה ממתן אנטיביוטיקה) וכן תוצאות שגויות חיוביות (False positive) כתוצאה ממחלות רקע דוגמת שחפת ומחלות כבד.

נוגדני ASLO עלולים להגיב בתגובה צולבת בלתי ספציפית עם מרכיבי רקמות עצמיים בגוף המודבק, דבר שמוביל לפגיעה ברקמות החיבור ובאיברים השונים בגוף, דוגמת מפרקים ולב (קדחת שגרונית), כליות (Post-streptococcal glomerulonephritis), עור (שנית), ומערכת העצבים (Pediatric autoimmune neuropsychiatric disorders associated with streptococcus).

בדיקת ASLO **אינה יעילה** באבחון זיהום חד בחיידקי *Streptococcus* מקבוצות לנספילד A, C, G, וזאת בגלל משך הזמן שלוקח לנוגדנים להתפתח. זיהום חד בחיידקים אלה ראוי לבדוק באמצעות תרבית בלבד, דוגמת תרבית מגרון.

## ראו גם
* *[[Streptococcus]]*
* *[[Streptococcus pyogenes]]*
* סיווג לנספילד

## הערות שוליים

קטגוריה:נוגדנים
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'