open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פיזוסטיגמין

**פיזוסטיגמין** (**Physostigmine**) הוא אלקלואיד פאראסימפתומימטי, ומעכב אצטיל-כולין אסטרז הפיך. הוא נמצא באופן טבעי בשעועית קלבר (*Physostigma venenosum*).

החומר סונתז לראשונה בשנת 1935 על ידי פרסי לבון ג'וליאן וג'וזף פיקל. הוא משווק גם תחת השם המסחרי אזרין (eserine).

פיזוסטיגמין משמש לטיפול בגלאוקומה, במחלת אלצהיימר וכן משמש להגברת תנועתיות המעי ושלפוחית השתן. לעיתים משתמשים בו גם לטיפול בתת-לחץ דם בעמידה (Orthostatic Hypotension). כיון שהוא אמין שלישוני, הוא יכול לחצות את מחסום דם-מוח, והוא ממשמש לטיפול בהרעלה של אטרופינים מוסקרינים דוגמת אטרופין, סקופולמין, ומינון יתר של תרופות אנטיכולינרגיות אחרות.

מנת יתר יכולה לגרום לתסמונת כולינגרית. תופעות לוואי אחרות עשויות לכלול בחילות, הקאות, שלשולים, אנורקסיה, סחרחורות, כאבי ראש, כאבי בטן, הזעה והפרעות בעיכול.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעכבי אצטילכולין אסטראז
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:אנטידוטים
קטגוריה:אלקלואידים
קטגוריה:קרבמטים
גביע דייוויס 1928

**אתגר הטניס הבינלאומי 1928** (באנגלית: **1928 International Lawn Tennis Challenge**) הייתה התחרות ה-23 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי צרפת ומשחק הגמר נערך בפריז. לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת איטליה.

המשחק על התואר נערך ב-27-29 ביולי 1928 בפריז, צרפת. נבחרת צרפת שיחקה נגד נבחרת ארצות הברית וניצחה עם תוצאה 1:4. בכך היא זכתה בתואר בשנה השנייה ברציפות.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית זה כלל 6 נבחרות, כולל יפן והרפובליקה הסינית. לראש הבית הגיעה נבחרת ארצות הברית שהחזיקה בגביע בשנים 1920-1926.

### בית אירופה
הבית כלל 26 קבוצות, כולל אוסטרליה, הפיליפינים, דרום אפריקה, ניו זילנד והודו הבריטית. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחק בין מנצחי הבתים
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בפריז, צרפת, במהלך 22-20 ביולי 1928. נבחרת ארצות הברית ניצחה את איטליה עם התוצאה 1:4.

## משחק על התואר

## קישורים חיצוניים

* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1928
1928
1928
1928
1928
1928
1928
1928
1928
1928
1928
סקנסקה

**סקנסקה** (באנגלית: **Skanska AB**, OMX: SKA B) היא חברת בנייה ופיתוח ציבורית רב-לאומית הממוקמת בשוודיה. מבין חברות הבנייה בשוודיה, היא הגדולה ביותר במדד כולל ובשוק הפרטי בתוך שלוש הגדולות. היא הוקמה בשנת 1887 כיצרנית מוצרי בטון. המשרדים הראשיים ממוקמים בסטוקהולם. סקנסקה מחלקת את פעילותה לארבעה תחומי פעילות: בנייה, פיתוח מגורים, פיתוח נכסים מסחריים ופיתוח תשתיות.  

## פרויקטים מפורסמים
### בארצות הברית
* אצטדיון מטלייף
* שיפוץ מטה האומות המאוחדות
* תחנת מרכז הסחר העולמי
* מגדל קוולטריקס
* אולם הרכבות מויניהאן
* כביש 99 של מדינת וושינגטון

### באירופה
* מגדל סוויס רה
* בית החולים מטר דאי (Mater Dei), במלטה
* מגדל הרון
* גשר ארסונד בין דנמרק לשוודיה
* בית החולים קווין אליזבת
* שיפוץ הבניין הראשי של משרד ההגנה
* בית החולים האוניברסיטאי קובנטרי
* בית החולים מאטר דאי
* בית החולים רויאל דרבי
* בית החולים וולסאל מאנור
* בית החולים קינגס מיל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודיה: כלכלה
ג'יין אייר (סרט, 1996)

**ג'יין אייר** (באנגלית: **Jane Eyre**) הוא סרט מסוגת דרמה רומנטית משנת 1996 בהפקה אמריקאית, בריטית צרפתית ואיטלקית. זהו עיבוד לרומן ג'יין אייר מאת שרלוט ברונטה שיצא לאור ב-1847. הסרט בבימויו של פרנקו זפירלי נאמן ברובו למקור הספרותי, אם כי בהשמטות מהעלילה מחלקו האחרון של הרומן (הבריחה של ג'יין, תלאותיה בדרכה, מציאת קרובי משפחה ועבודה חדשה), כדי שיתאים לסרט עלילתי באורך של שעתיים.

## תקציר עלילה
ג'יין אייר (בגילומה של אנה פקווין כילדה, ובגילומה של שארלוט גינסבורג כאישה צעירה) היא יתומה הגדלה בבית דודתה. בגיל 10 היא נשלחת לבית יתומים. בבגרותה היא מתקבלת לעבודה כאומנת אצל גברת פיירפקס (ג'ואן פלורייט) סוכנת הבית בביתו של מר רוצ'סטר (ויליאם הרט). למרות חזותה הנזירית ג'יין מפגינה תשוקה פנימית, מבטאת בחופשיות את דעותיה ומביעה את החוזק הנפשי שלה בשעת צרה. רוצ'סטר הוא אנטי גיבור ביירוני, מעונה ומיוסר בגלל בעיות משפחתיות, עוולות מן העבר וסודות. ג'יין ורוצ'סטר נמשכים זה לזה ומתאהבים. נקבע תאריך לנישואיהם. אך היא לא מודעת לכך שלאישה נוספת בבית יש חלק ברוצ'סטר, אשתו ברטה (מריה שניידר), אישה חולת נפש המתגוררת כלואה בעליית הגג יחד עם גרייס פול (בילי וייטלו) המשגיחה עליה.

מייסון, אחיה של ברטה, ועורך הדין בריגס לא מאפשרים את קיום החתונה. ג'יין בורחת מהאחוזה, עולמה חרב עליה והיא מתמוטטת. כשהיא מתעוררת בבית כומר, היא מגלה שדוד שלה, אחי אביה שחי במדיירה, הוריש לה את הונו והיא כעת אישה בעלת אמצעים. הכומר סינג'ין ריברס מציעה לה נישואים אך ליבה נתון לרוצ'סטר והיא מסרבת. ג'יין חוזרת לת'ורנפילד הול ומוצאת את חורבות הבית, תוצאה מכך שברטה הפירומנית העלתה את הבית באש. השריפה פגעה ברוצ'סטר והוא כעת נכה ועיוור. ברטה עצמה נהרגה. אהבתה של ג'יין לרוצ'סטר לא פחתה, היא מטפלת בו עד להחלמתו, והם מתחתנים.

## צוות השחקנים
* שארלוט גינסבורג - ג'יין אייר
* ויליאם הרט - אדוארד פיירפקס רוצ'סטר
* אנה פקווין - ג'יין אייר כילדה
* פיונה שו - גברת ריד
* ג'ון ווד - מר ברוקלהרסט
* ג'רלדין צ'פלין - מיס סקצ'רד
* אמנדה רוט - מיס טמפל
* ליאן רו - הלן ברנס
* ריצ'רד ווריק - ג'ון
* ג'ואן פלורייט - גברת פיירפקס
* ג'ודית פרקר - ליאה
* ג'זפין סירי - אדל וארנס
* בילי וייטלו - גרייס פול
* אל מקפירסון - בלאנש אינגרם
* ג'וליאן פלוז - קולונל דנט
* אדוארד דה סוזה - ריצ'רד מייסון
* פיטר וודת'רופ - בריגס
* ראלף נוסק - הכומר ווד
* מריה שניידר - ברטה מייסון
* סמואל וסט - סינג'ין ריברס
* שרלוט אטנבורו - מרי ריברס

## הפקה
250px|ממוזער|שמאל|האדון הול
אתר הצילומים של ת'ורנפילד הול היה האדון הול בבייקוול שבדרבישייר.
מאז שהאדון הול שימש כאתר צילומים לסרט של זפירלי, גרסאות נוספות של "ג'יין אייר" גם עשו שימוש באתר זה, והוא כיום שם נרדף לת'ורנפילד הול. לפני כן שימש האדון הול כאתר הצילומים של הטירה ב"הנסיכה הקסומה".

## קבלה
הסרט קיבל דירוג חיובי של 74% באתר הביקורות Rotten Tomatoes. בכתבה בניו יורק טיימס כינה צ'ארלס מקגרת' את הליהוק של הרט כ"ליהוק שגוי באופן מביך. רוצ'סטר נראה יותר תמהוני מאשר הטיפוס הביירוני המהורהר". בכל זאת, הוא כותב, "יש בסרט רגעים מוצלחים".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים המבוססים על ג'יין אייר
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרנקו זפירלי
מרגים מווראי

**מרגים מווראי** (באלבנית: **Mërgim Mavraj**; נולד ב-9 ביוני 1986) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת המגן.

## קריירת מועדונים
מווראי התחיל את הקריירה שלו במחלוקות נוער מקומיות, ובשנת  עבר לזו של דרמשטאט. ב-18 במרץ 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בו הוא אף ספג את הכרטיס האדום הראשון שלו בקריירה לאחר שקיבל צהוב שני בדקה ה-51 של המשחק.

ב-1 באוגוסט 2007 חתם בבוכום תמורת 350 אלף אירו והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה אז בליגה החמישית. ב-10 במאי 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ניצחון 1-3 נגד קרלסרוהה. שבוע לאחר מכן, הספיק לרשום עוד הופעה אחת בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 להנזה רוסטוק, כאשר בקבוצת המילואים הוא רשם 7 הופעות והבקיע שער אחד ועלה עם המועדון לליגה הרביעית בגרמניה. עונה לאחר מכן מעמדו בקבוצה הבוגרת השתפר והוא ערך 23 הופעות ועזר לקבוצתו להישאר בליגה הראשונה.

ב-23 בינואר 2011 חתם בגרויטר פירט תמורת 200 אלף אירו. 6 ימים לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 2-2 נגד אלמניה אאכן, כאשר הוא נכנס בדקה ה-90 של המשחק. ב-2 באוקטובר 2011 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 2-2 נגד קרלסרוהה, בדקה ה-91 של המשחק. בסיום עונת  העפיל עם המועדון לבונדסליגה. ב-7 באוגוסט 2012 קיבל את סרט הקפטן של המועדון. בסיום עונת  שב עם המועדון לבונדסליגה השנייה.

ב-30 ביוני 2014 סיים את חוזהו בגרויטר פירט ושב לבונדסליגה וחתם בפ.צ. קלן ל-3 שנים.

בינואר 2017 חתם מווראי בהמבורג. ב-5 בספטמבר 2018 חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית. ב-3 בינואר 2019 מווראי חתם באינגולשטאדט 04.

ביולי 2019 לאחר חמש שנים חזר לגרויטר פירט.

בקיץ 2021, מווראי חתם בטורקגוצו מינכן.

## קריירה בינלאומית
מווראי נולד בגרמניה ומכיוון שהוריו נולדו באלבניה הוא היה זכאי לשחק בנבחרת אלבניה. בשנת  הוא זומן לסגל נבחרת הנוער של אלבניה, אך הוא סירב בתקווה לקבל את הזימון לזו של גרמניה. בפברואר  זומן לסגל הנבחרת הצעירה של גרמניה. ב-21 בפברואר 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד איטליה.

ב-3 במרץ 2010 זומן לסגל נבחרת אלבניה הפעם הוא ענה בחיוב לזימון, אך הוא לא הופיע לאימון הראשון של הנבחרת, וההתאחדות האלבנית החליטה לזרוק אותו מסגל הנבחרת ובנוסף הובהר לו שהוא לא יקבל זימון בעתיד לנבחרת. מצד הצוות המקצועי של נבחרת גרמניה הובהר לו שהוא צריך להוכיח את עצמו על מנת שיקבל את הזימון המיוחל, אך בעקבות הצלחתה של הנבחרת הגרמנית במונדיאל 2010 וירידה של בוכום לליגה השנייה חלום הנבחרת הגרמנית לא התגשם.

בעקבות יכולת טובה שהציג בגרויטר פירט, זומן לסגל הנבחרת האלבנית בפעם השלישית, הפעם מווראי נענה בחיוב ואף התייצב לאימונים לקראת משחקי הידידות נגד  ו. ב-22 במאי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 של הנבחרת נגד . ב-8 ביוני 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד . ב-14 בנובמבר 2014 הוא הבקיע את שערו השני בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .

## תארים
; גרויטר פירט
*הבונדסליגה השנייה: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אלבנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:בלמי כדורגל אלבנים
קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני דרמשטאדט 98
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני אינגולשטאדט 04
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלבניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-1986
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1986
GeForce 800M

סדרת מאיצי הגרפיקה **GeForce 800M** היא משפחת כרטיסים גרפיים שפותחה על ידי חברת אנבידיה. כל הכרטיסים בסדרה מיועדים לשוק המחשבים הניידים בלבד, זאת לאחר ש-Nvidia החליטה לדלג על הסדרה למחשבים הנייחים לסדרה הבאה (GeForce 900).

## מפרט טכני
### סדרת GeForce 800M

## ראו גם
* GeForce 700
* GeForce 900

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעבדי GeForce
בחצר של פופיק

**בחצר של פופיק** הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים בגילאי הגן ששודרה בין השנים 2009–2018 בטלוויזיה החינוכית. כוכב התוכנית הוא הבובה "פופיק" שמופעלת על ידי אילן סביר, והתוכנית מתרחשת בחצר פלפלים.

## רקע
התוכנית החלה את דרכה כשידורי רצף בו פופיק אירח ילדים ודיבר איתם על מצבים שונים, בהמשך הוא ראיין מפורסמים כמו: מיכל דליות, אריק אלפר, אסף אשתר וכו'. בשנת 2011, הצטרפה אל פופיק, אחותו הקטנה ליבי והם דיברו יחד עם ילדים. החל משנת 2012 שידורי הרצף הופסקו והסדרה עברה לפרק של 15 דקות ואל פופיק וליבי הצטרפו חברים חדשים, מתושלח היצור הירוק והחכם, טישה סוסונת הים והקוסמת האנושית דיתה (יעל לבנטל), שירי הסדרה בוססו על שירים לועזים. בסוף 2013, דיתה הוחלפה בפנחס (פיני טבגר) והשירים הוחלפו בשירים ישראלים. בשנת 2015, נכנסה לסדרה הדמות לבנה (לבנה פינקלשטיין).
את שיר הנושא של התוכנית מבצעת יסמין אבן.
בשנים 2015 ו־2016 הייתה הסדרה מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה וקולנוע, וב־2017 זכתה בפרס.
בשנת 2020 זכתה "החצר של פופיק" לפארודיה בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".

## דמויות
* פופיק (אילן סביר) – כוכב הסדרה, ילד סקרן ושובב שגר בחצר פלפלים.
* ליבי (איקי גלעד) – אחותו של פופיק, אוהבת לצחוק.
* מתושלח (ג'יל בן דוד) – יצור ירוק זקן וחכם, חבר של פופיק וליבי.
* טישה (אפרת גונן) – סוסת ים, אוהבת לשיר ולרקוד, חברה של פופיק וליבי.
* דיתה (יעל לבנטל) – קוסמת וממציאה המצאות, חברה אנושית של פופיק וליבי. בעונות האחרונות מסופר על העדרה כטיול מסביב לעולם, כשהיא מצלצלת לפנחס. 
* פנחס (פיני טבגר) – אחיה של דיתה, החליף אותה בעונות האחרונות, כבאי במקצועו, חברם האנושי של פופיק וליבי.
* לבנה (לבנה פינקלשטיין)– אימם של דיתה ופנחס, ציירת במקצועה, חברה אנושית של פופיק וליבי.
* לילי – דחלילה שהופיעה בעונות הראשונות של התכנית. פופיק וליבי התייחסו אליה כאל דמות ממשית ושוחחו איתה.

## קישורים חיצוניים

* "בחצר של פופיק" באתר כאן חינוכית
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
נואבו לארדו

**נואבו לארדו** (בספרדית: **Nuevo Laredo**) היא עיר במדינת טמאוליפס במקסיקו. העיר נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו, על הגדה הדרומית של נהר ריו גראנדה (שמשמש גם כגבול של מקסיקו עם ארצות הברית), מול העיר לארדו.

## היסטוריה
ממוזער|ימין|מפה של לארדו מ-1892. בחלק השמאלי התחתון ניתן לראות את נואבו לארדו.
מקורה של נואבו לארדו הוא בעיר לארדו השכנה מצפון. לארדו נוסדה ב-1755 על ידי תומאס סאנצ'ס תחת השם וייה דה סן אגוסטין דה לארדו, כשהאזור היה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה. לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו האזור עבר לשליטת המדינה החדשה. בהמשך לארדו הייתה גם בירתה של רפובליקת ריו גראנדה קצרת הימים.

ב-1846, במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ארצות הברית כבשה את האזור. לאחר המלחמה נחתם הסכם גואדלופה אידלגו אשר במסגרתו סופחה הגדה הצפונית של נהר ריו גראנדה, עליה שוכנת לארדו, לארצות הברית. מספר משפחות בעיר רצו להישאר תחת השלטון המקסיקני, לכן הן עברו לגדה הדרומית של הנהר והקימו ב-1848 את נואבו לארדו (מילולית: "לארדו החדשה").

## כלכלה
מעבר הגבול בלארדו הוא אחד החשובים ביותר מבחינה כלכלית במקסיקו והוא הנתיב המרכזי למסחר עם ארצות הברית וקנדה. בנוסף לסחר הבינלאומי הכלכלה מסתמכת על חקלאות ותעשייה.

ארצות הברית מקיימת קונסוליה כללית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי

## גאוגרפיה
### אקלים
נואבו לארדו נמצאת באזור בו שורר אקלים סמי-ארידי. בקיץ הטמפרטורות מגיעות לממוצע של 37 מעלות צלזיוס ובחורף ל-19 מעלות צלזיוס.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס בנואבו לארדו, האוניברסיטה הטכנולוגית של נואבו לארדו והאוניברסיטה הפאן-אמריקנית.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי קצלקואטל, הנמצא במרחק של 7 קילומטרים מנואבו לארדו. תושבי העיר גם משתמשים בנמל התעופה הבינלאומי לארדו הנמצא בצידו השני של הגבול.

ארבעה גשרים מקשרים בין נואבו לארדו ולארדו: הגשר הבינלאומי שער לאמריקות, הגשר הבינלאומי חוארס-לינקולן, הגשר הבינלאומי סחר עולמי, המשמש למטרות מסחר בלבד, והגשר הבינלאומי טקסס מקסיקן ריילוויי, המשמש רכבות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1755
קטגוריה:ערים חצויות
דני (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
קטגוריה:שמות משפחה
XXY (סרט)

**XXY** הוא סרט קולנוע ארגנטינאי-צרפתי-ספרדי מסוג דרמה שנכתב ובוים על ידי הבמאית הארגנטינאית לוסיה פואנזו. הסרט עוסק בנערה מתבגרת אינטרסקסואלית המגבשת את זהותה המגדרית.

## עלילה
אלכס קרקאן היא נערה אינטרסקסואלית בת 15, בעלת איברי מין זכריים ונקביים, שחיה את חייה כילדה ונטלה תרופות שדיכאו התפתחות סממני מין משניים זכריים, כמו צמיחת זקן, אך לאחרונה אלכס הפסיקה ליטול את התרופות.

משפחתה של אלכס עברה מארגנטינה לכפר ליד חוף הים באורוגוואי, כדי להימנע מהסטיגמה החברתית. אביה, נסטור קראקן, הוא ביולוג ימי המתפרנס מטיפול בחיות שנמצאו על ידי דייגים. אמה, סולי, מזמינה חברים מארגנטינה: מנתח, אשתו ובנם המתבגר אלברו במטרה לבדוק את האפשרות לנתח את אלכס בניתוח לשינוי מין, זאת ללא ידיעתם של אלכס ואביה.

אלכס אומרת לאלברו שהיא מעוניינת לקיים איתו יחסי מין. הם מקיימים יחסי מין במהלכם היא חודרת אליו חדירה אנאלית, אלבארו מופתע, אך לא עוצר את אלכס, אך הם עוצרים כשנסטור מגיע למקום ורואה אותם דרך הדלת הפתוחה. בהמשך אלכס מתנצלת בפני אלבארו, אך הוא משיב כי נהנה.

כשאלכס מטיילת לחוף הים שלושה נערים מהכפר תוקפים אותה מינית ומנסים לאנוס אותה לאחר שהם מורידים את מכנסיה כדי לראות את איברי המין שלה. נסטור מבין שדיווח המקרה למשטרה יוביל לגילוי היותה של אלכס אינטרסקסואלית, אך אלכס מחליטה שזה לא משנה שיגלו, ושהיא לא מעוניינת לעבור ניתוח לשינוי מין, אלא לחיות כאינטרסקסואלית.

## פרסים
בשנת 2007 זכה הסרט בפרס שבוע המבקרים בפסטיבל קאן.

## שחקנים
* אינס אפרון - אלכס קראקן.
* ריקרדו דרין - נסטור קראקן.
* ולריה ברטוצ'לי - סולי קראקן.
* מרטין פירוינסקי - אלברו.
* קרולינה פלריטי - אריקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Critics Week grand prize to 'XXY'.

קטגוריה:סרטי להט"ב ספרדיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטים ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:זוכי פרס גויה: הסרט הזר דובר הספרדית הטוב ביותר
הפיורד (סיני)

שמאל|ממוזער|250px|הפיורד (2008)
**מרסא אל-מראח**' (בערבית: **مرسى المراخ**, בתרגום חופשי לעברית: "מרינת אל-מראח'") הוא מפרצון בצפון מפרץ אילת המכונה על ידי התיירים "**הפיורד**".
המפרצון נמצא בחוף המערבי של מפרץ אילת כ-15 קילומטרים דרומית-מערבית לטאבה וכ-6 קילומטרים דרומית מערבית לג'זירת פרעון. הוא נמצא במחוז דרום סיני שבמצרים וזכה לשמו בשל ההרים המקיפים את לשון הים - בדומה לפיורדים בנורווגיה.
בשנים בהן שלטה ישראל באזור (1982-1967) היה הפיורד אתר עצירה פופולרי לתיירים הישראלים בדרכם מאילת לכיוון נואיבה, דהב ושארם א-שייח'.

בדומה לאתרים אחרים לאורך חוף סיני המזרחי, גם ליד הפיורד מצויה שונית אלמוגים. בין היתר, מצוי בה "חור" (בדומה ל"חור הכחול" בדהב) המהווה אתר צלילה לנופש.

## בריכת השמש
כחצי קילומטר מדרום למפרץ, מעבר להר הבולט אל תוך הים, נמצאת סמוך לחוף בריכת שמש טבעית. שכבות המים בבריכה אינן מתערבבות בגלל ריכוז המלחים הגבוה שבשכבה התחתונה והבדלי הצפיפות שבין שכבות המים. תופעה זו גורמת לכך שהשכבה העליונה של המים היא קרירה בעוד שהשכבה התחתונה חמה מאוד ומסוכנת לרחצה.

## קישורים חיצוניים

*The Fjord Temptations, באתר משרד התיירות של מצרים 
*צילומים של "הפיורד" ושל ג'זירת פרעון

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי צלילה
קטגוריה:סיני: גאוגרפיה
קטגוריה:מפרץ אילת
הר ת'ור (נונאווט)

**הר ת'ור**, (באנגלית: **Mount Thor**) מכונה גם "**פסגת ת'ור**", הוא הר המתנשא לגובה של 1,675 מטרים וממוקם באי באפין, נונאווט, קנדה. ההר מרוחק 46 קילומטרים צפונית-מזרחית לכפר פנגנירטונג, ומהווה את הנקודה הגבוהה ביותר על כדור הארץ ממנה ניתן ליפול נפילה אנכית כמעט, שכן צוק ההר נטוי בזווית של 15 מעלות לעומת קו אנכי מושלם. בזכות מאפיין זה ההר הוא יעד פופולרי עבור מטפסי הרים, על אף מיקומו המרוחק.

ימין|ממוזער|300px|הר ת'ור וצוקו התלול
הר ת'ור הוא חלק מהרי האי באפין, המרכיבים יחד את הרכס הארקטי, והוא מורכב ברובו מגרניט.

## העפלות לפסגה
שמאל|ממוזער|300px|מבט מרחוק על ההר, יולי 2007
ליימן שפיצר ודונלד מורטון היו הראשונים שהעפילו לפסגת הר ת'ור בשנת 1965 בעת שהיו חלק ממשלחת מחקר. העומד בראש משלחת זו, פט ביירד, היה חלק ממשלחת מחקר שעברה באזור בשנת 1953 והעפילה לפסגת הר אסגרד. 

הסנפלינג הארוך ביותר בעולם נקבע על פסגת הר ת'ור ב-23 ביולי 2006. את השיא קבעו האמריקאים צ'אק קונסטבל, דירק סירון, בן הוליי, קנת' וויט, גורדון רוסר, דוני אופרמן, דלדון ברפוס וטים הדסון. שומר יערות קנדי בן 26, פיליפ רובינסון, העפיל אף הוא לפסגת ההר, אך הייתה לו בעיה עם ציוד הטיפוס שלו והוא נהרג בנפילה ממנו. היה ניסיון נוסף להגיע לפסגה בשנת 2004, אך קבוצת המטפסים שהגיעו לאתר התחרטו ולא טיפסו עקב תנאי מזג אוויר מסוכנים. 

הטיפוס הראשון לפסגת ההר מצידו המערבי הושג על ידי ארל רדפרן, ג'ון בגליי, אריק ברנד וטום בפלר בשנת 1985. הטיפוס החופשי הראשון מצדו הדרומי-מערבי של ההר בוצע בשנת 2012 על ידי ביל בורגר וג'ון פורניואוקס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: הרים
מרדכי יעקב ברייש

250px|ממוזער|שמאל
הרב **מרדכי יעקב ברייש** (תרנ"ו, 1896 – י"ד בכסלו תשל"ז, 6 בדצמבר 1976) היה רב ואב"ד הקהילה החרדית "אגודת אחים" בציריך, שבשווייץ למעלה מארבעים שנה, פוסק הלכה נודע, מחבר סדרת הספרים שו"ת **חלקת יעקב** (3 חלקים).

## תולדותיו
נולד בסקוהל שבגליציה (כיום אוקראינה), בן הרב חיים ברייש, מחסידי בעלז. למד אצל הרב שבתי הרציג שכיהן כראש הדיינים בסקוהל, ואף הוסמך אצלו לרבנות. כמו כן הוסמך על ידי הרב אברהם יעקב הלוי הורוויץ מפרובוזנה, מחבר שו"ת צור יעקב ועל ידי הרב מאיר אריק מקרקוב. נישא לפעשא בת ר' שאול ציגמן מלבוב.

בשנת תרפ"ח מונה לרב העיר אלעסק, בה כיהן חדשים ספורים, לאחר מכן מונה לרבנות הקהילה הפולנית שבדיסבורג שבגרמניה. בכ"ג אדר תרצ"ג (1933) עבר טקס השפלה ברחוב העיר על ידי הנאצים, ולכן עזב את גרמניה לאנטוורפן שבבלגיה. במשך כמה חודשים כיהן כרב בלנס הסמוכה לפריז עד שנאלץ לעזוב את צרפת היות שהשלטונות לא הסכימו להנפיק לו אשרות שהייה. בשנת תרצ"ה מונה לרב ואב"ד של הקהילה החרדית "אגודת אחים" בציריך, שאיגדה את כל בתי הכנסת החסידיים בעיר. ברבנות זו שימש במשך ארבעים ושתיים שנה.

ביוזמתו הוקם בבני ברק כולל האברכים הנושא את שמו "חלקת יעקב" ("ברייש") על ידי בנו הרב שאול ברייש, המנוהל היום על ידי אחיו משה דן.

הוריו ורבים מבני משפחתו נספו בשואה. היה בעל קשרי חיתון עם בני משפחת סולובייצ'יק וכן מחותן של הרב יצחק יעקב וייס.

נפטר בשווייץ בי"ד בכסלו תשל"ז, 6 בדצמבר 1976, ונקבר בהר המנוחות בירושלים, סמוך לקבריהם של האדמו"ר מבעלז והרב מטשיבין. את מקומו ברבנות בציריך מילא בנו הרב שאול ברייש.

## משפחתו
### בניו
*שמעון – איש עסקים, התגורר בשווייץ נפטר בניסן התשפ"ב. בנו הרב חיים ברייש, מראשי "ישיבת מתיבתא" בלונדון, טבע למוות באנגליה בשנת 2012 ונקבר בהר המנוחות. חתניו הם רבנים בולטים: הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק, הרב חיים פיינשטיין והרב משה ברזובסקי. והנגיד הרה"ח ר' שמואל בערגער ז"ל מלונדון.
* הרב שאול – מילא את מקומו בקהילה החרדית "אגודת אחים" בציריך, מחבר שו"ת שאילת שאול. גיסו של הרב מאיר סולובייצ'יק (שניהם חתנים של התעשיין החרדי יחיאל בנדיקט מבני ברק). נפטר ביום כ״ו תשרי ה׳תש״פ.
* משה דן – מתגורר בתל אביב, מנהל כולל האברכים "חלקת יעקב" בבני ברק, שהוקם על ידי אביו (בתו נשואה להרב אברהם דירנפלד חבר בד"ץ מחזיקי הדת ורב קהילות בעלז בבית שמש ובתל אביב).

### חתניו
* אלחנן צבי הערץ כיהן כראש הקהל בקהילת לוצרן שבשוויץ, ובערוב ימיו בירושלים (נפטר בחודש חשון תשע"ח, בתו נשואה לרב ישראל סולובייצ'יק, בן הרב משה סולובייצ'יק).
* החזן שלמה זלמן שווייד, מניו יורק.
* נחמן רוזן, מניו יורק.
* דב בעריש ווייס (בן הרב יצחק יעקב וייס), משמש כראש הקהל של חסידי סאטמר במנצ'סטר.

## לקריאה נוספת
* 'ר' מרדכי יעקב ב"ר חיים בריש', בתוך: מאיר וונדר, **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**, כרך א, ירושלים תשל"ח, עמ' 581–584; שם, כרך ו, ירושלים תשס"ה, עמ' 268–269

## קישורים חיצוניים
* ר' מרדכי יעקב ברייש, באתר 'זיכרון בספר: קורות הרבנים בשואה במבואות לספריהם', מבית מכללה ירושלים.

;מחיבוריו
* '''החזיון והתיקון – חלק א''', ו'''חלק ב (תיקון יעקב)''' 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:חרדים שווייצרים
קטגוריה:ציריך: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:רבני בעלז
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1896
קטגוריה:נפטרים ב-1976
לוסיאנו קסטרו

**לוסיאנו דניאל קסטרו** (בספרדית: **Luciano Daniel Castro**, נולד ב-16 במרץ 1975), המוכר בשם **לוסיאנו קסטרו**, הוא שחקן ארגנטינאי אשר ידוע בעיקר בתפקידו בטלנובלות הארגנטינאיות "לה לולה", "יורשי הנקמה" ו-"Sos mi hombre".

קסטרו קטף את פרס "מרטין פיירו" בקטגוריית "שחקן הקומדיה הטוב ביותר", בתפקידו בטלנובלה הארגנטינאית "לה לולה" והיה מועמד בשלושה פרסי "מרטין פיירו" בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" בתפקידיו בטלנובלות "Valientes", "יורשי הנקמה" ו-"Sos mi hombre".

## קריירה
קסטרו התחיל את קריירת המשחק שלו בשנים 1992–1994, כשהופיע בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "Jugate conmigo" ("שחק איתי"), בה גילם את דמותו של לוסיאנו.

בשנת 1995 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "קטנטנות", בה גילם את דמותו של טאנו.

בשנת 1996 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Montaña rusa, otra vuelta" בדמותו של טוקי.

בשנים 1997–1998 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Rodolfo Rojas D.T." ("רודולפו רוחאס D.T"), בה גילם את דמותו של רובן.

בשנים 1999–2001 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Campeones de la vida" (אלופים"), בה גילם את דמותו של דנילו.

בשנת 2002 שיחק בתפקיד אורח בטלנובלה הארגנטינאית "Son amores" ("נאהבים"), בה גילם את דמותו של עומר.

בשנים 2004–2005 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Los Roldán" ("הרובלנים"), בה גילם את דמותו של עומר אסטבס.

בשנת 2006 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "El tiempo no para" ("הזמן לא עוצר"), בה גילם את דמותו של גונסלו.

בשנת 2007 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "לה לולה", בה גילם את דמותו של פקונדו. קסטרו זכה בפרס "מרטין פיירו" בקטגוריית שחקן הקומדיה הטוב ביותר, על תפקידו כפקונדו בטלנובלה.

בשנת 2008 שיחק בטלנובלה האינטרנטית "Amanda O" ("אמנדה או"), בה גילם את דמותו של דנטה.

בשנים 2009–2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Valientes" ("אמיצים"), בה גילם את דמותו של לאונרדו סוסה.

בשנת 2010 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Malparida" ("ילדה רעה"), בה גילם את דמותו של לוקאס.

בשנים 2011–2012 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילם את דמותו של אנטוניו פואנטס, בתפקיד ראשי.

בשנת 2012 שיחק בסרט הארגנטינאי "Amor a mares" ("ים אהבה"), בו גילם את דמותו של חביאר.

בשנים 2012–2013 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi hombre" ("אתה הגבר שלי"), בה גילם את דמותו של חואן.

בשנת 2014 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "Sres. Papis" ("מר. פאפיס"), בה גילם את דמותו של פאביו.

בשנת 2016 שיחק בטלנובלה הארגנטינאית "עשירים לא מבקשים רשות", בה גילם את דמותו של רפאל, ושיחק בסרט הקולנוע "El encuentro de Guayaquil".

בשנת 2017–2018 שיחק בטלנובלה "5 כוכבים" בתפקיד מריאנו מונטנגרו.

בשנת 2018 כיכב בטלנובלה הארגנטינאית של טלפה, "100 ימים" בתפקיד של דייגו.

בשנת 2019 כיכב בטלנובלה "ויקטוריה הקטנה" של טלפה בתור מנואל. 

בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בטלנובלה "הראשון מבינינו" לצדם של מרסדס פונס, בנחמין ויקוניה וניקולאס ריירה. באותה שנה ביצע הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".

## חיים אישיים
בשנת 2002 נולד בנו הראשון.

משנת 2005 עד שנת 2009 היה במערכת יחסים עם שדרנית הרדיו הארגנטינאית אליזבת' ורנסי.

משנת 2010 קסטרו נמצא במערכת יחסים עם השחקנית הארגנטינאית סברינה רוחאס. ב-2013 נולדה בתם. ב-2015 נולד בנם.

## קישורים חיצוניים

* הדף של לוסיאנו קסטרו באינסטגרם

## הערות שוליים

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1975
קטגוריה:שחקני טלוויזיה ארגנטינאים
חיים מן

הרב **חיים מן** (ז' בתשרי תרכ"ח, אוקטובר 1867 – ד' בטבת תש"ה, 20 בדצמבר 1944) היה ראש המלמדים בתלמוד תורה עץ חיים בירושלים, מייסד ונשיא "ועד איחוד המלמדים" בעיר.

## תולדותיו
נולד בעיר העתיקה בירושלים, בנו של הרב יעקב מן ואסתר חשא, בת יצחק חשין. התחנך אצל אביו, שלימד אותו בתלמוד תורה של ההונגרים. לאחר מכן היה תלמידו של הרב נפתלי הרץ הלוי.

בשנת תרמ"ו (1886), בהיותו כבן שמונה עשרה, נישא לרחל, בתו הבכורה של משה ריבלין (נכדו של משה ריבלין ואחיו של יוסף ריבלין). כעבור שנה מונה למלמד בתלמוד תורה שבשכונת מזכרת משה. משם עבר לבית המוסר שבחצר שטרויס, ומשם לתלמוד תורה עץ חיים. שימש כמלמד בתלמוד תורה זה במשך למעלה מחמישים וחמש שנה, מתוכן כמה שנים כיהן כראש המלמדים. במשך שנות כהונתו בתלמוד תורה לימד אלפי תלמידים, מהם צמחו גדולי תורה ורבנים מפורסמים.

היה ידוע בשנינותו. למשל, לעיתים היה אומר לתלמיד את המשפט: "אני יודע שאתה יודע שאני יודע שאתה לא יודע".

היה ממייסדי "איחוד המלמדים", שאיחד את מלמדי כל בתי התלמוד תורה בירושלים, ועמד בראש האיחוד עד פטירתו. הארגון דאג לזכויותיהם הכלכליות ולתנאיהם החומריים של המלמדים. 

היה "ממונה" בכולל רייסין, ותקופה מסוימת ניהל את המוסד. כמו כן היה חבר ההנהלה וגבאי בחברה קדישא בירושלים.

נפטר בשנת תש"ה, ונקבר בהר הזיתים. בשעת ההלוויה הוכרז על הקמת "קרן פרסים" על שמו לתלמידים מצטיינים של תלמוד תורה עץ חיים, והיא פעלה במשך שנים. בני המשפחה התלבטו מה לכתוב על מצבתו ופנו לראש ישיבת עץ חיים הרב איסר זלמן מלצר. הוא נטל עט ונייר וכתב עליו: "גדול מרביצי התורה בדורנו".

## משפחתו

היה אב לארבעה בנים ושש בנות. בנו, הרב יהודה לייב מן, היה מזכיר תלמוד התורה עץ חיים ואחד המלמדים בו. אחד מחתניו היה הרב ברוך אבא רקובסקי, שכיהן כרב השכונות אבן ישראל עזרת ישראל בירושלים (אביו של הרב יעקב מן רקובסקי, שהיה רב המרכזים הרפואיים הדסה בירושלים).

אחיו היה יצחק דוד מן, הבעלים של חברת "מן-ברמן" ואביו של פרופסור קלמן יעקב מן. גיסו היה נפתלי צבי פרוש-גליקמן (אף הוא חתנו של משה ריבלין).

נכד נוסף היה משה יוסף מן ששימש במשך עשרות שנים כמנכ"ל בנק טפחות ולאחר מכן מנכ"ל בנק המזרחי. משה מן עסק שימש עשרות שנים בהתנדבות בתפקידי יו"ר ועד ההנהלה של בית החולים שערי צדק ושל בית החולים עזרת נשים, חבר הנהלת אוניברסיטת בר-אילן, וחבר הנהלת קרן לירושלים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
חיים
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך חרדים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1867
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
קטגוריה:מלמדים
הגופיט

**הגוּפּיט** (תרגום מפיליפינית: "*תקיפה*", באנגלית: **Typhoon Hagupit,** בפיליפינים מכונה **Typhoon Ruby**) היה ציקלון טרופי גדול ממדים שהתפתח במערב האוקיינוס השקט ונע לכוון מזרח הפיליפינים. הגופיט הוא הגדול שבציקלוני 2014 מבחינת עוצמת רוח, עם נתונים שווים לקודמו, טייפון "ווֹנפונג" . הוא הטייפון ה-11 שזכה לקבל שם ב-2014.

## התפתחות
הגופיט התפתח לסופה טרופית ב-1 בדצמבר 2014 ולטייפון ביום שלמחרת. ב-4 בדצמבר נרשמו רוחות במהירות של 285 קמ"ש, וכתוצאה מכך הוגדר כסופה ברמת העוצמה הגבוהה ביותר - "דרגה 5".

הטייפון פגע צפונית לאזור שחווה הרס רב מטייפון האיאן שנה לפני כן, כולל מוות של מעל 6,000 אנשים והשארת כ-4 מיליון ללא קורת גג. בזכות התרעות מוקדמות, ברחו כמיליון אנשים מבתיהם למקלטים מוגנים או לאזורים מחוץ לטווח הסכנה, כאשר מעל 120,000 אנשי צבא וכוחות ביטחון סייעו במיגון והכנות לסערה הצפויה. בסופו של דבר נחלש הטייפון משמעותית בעת פגיעתו.

הטייפון עלה על הקרקע ליד העיר לגזפי  שבדרום מזרח לוזון. לאחר מכן נחלש הטייפון לרמה של סופה טרופית ופנה מערבה לכוון מנילה. נזקי הטייפון כללו 19 הרוגים ולמעלה מ-900 פצועים.

## קישורים חיצוניים

* Millions at Risk From Typhoon Hagupit in the Philippines, באתר WallStreetJournal, דצמבר 2014 

קטגוריה:קצרמר מדעי כדור הארץ
קטגוריה:הפיליפינים: היסטוריה
הגופיט
קטגוריה:אסונות טבע ב-2014
קטגוריה:2014 באסיה
ברוך קונשטט

**הרב ברוך קונשטט** (כ"ה בכסלו תרמ"ה, דצמבר 1885 – ט"ו בשבט תשכ"ז, 26 בינואר 1967) היה ממייסדי ישיבת קול תורה בירושלים ומראשיה.

## תולדותיו
נולד בפרשבורג שבסלובקיה לאברהם-אריה ופיירל קונשטט. נשלח ללמוד בישיבתו של הרב שמחה בונם סופר בעל השבט סופר, והיה מתלמידיו ומתלמידי בנו רבי עקיבא סופר. הוסמך על ידי בעל השבט סופר. בגיל 22, בהיותו עדיין תלמיד ישיבה, התמנה לרב ודיין בקהילת פולדה. בפולדה נשא את צפורה, בתו של אלחנן משה עמנואל. הקים בפולדא ישיבה, בין השאר בסיועו של הרב קלמן כהנא, ממנה השתלשלה לימים ישיבת קול תורה בראשותו בירושלים.

בליל הבדולח נשרף בית הכנסת שבעירו. ספר תורה ששרד נשמר בביתו כל השנים. לאחר ליל הבדולח נשלח לבוכנוואלד, יחד עם בנו יונה. אשתו פעלה לשחרורו. אחיה, מרדכי עמנואל (אביו של יונה עמנואל), השיג מסמך מזויף שאפשר את שחרורו. במחנה בוכנוואלד נדר שאם יצא חי, יעלה לארץ ישראל ויקים בה ישיבה. עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בשכונת נחלת אחים. הוא נסע לחו"ל להעלות את אמו הישישה והיא נפטרה בירושלים ונקברה בשייח' באדר.

בירושלים פגש את הרב יחיאל מיכל שלזינגר, והם חברו יחד והקימו את ישיבת קול תורה, עבור צעירים משארית הפליטה של יהדות גרמניה. ישיבה זו הייתה הראשונה בארץ שבה התנהלו לימודי הקודש בעברית מקרב הישיבות החרדיות אשכנזיות.

נפטר בירושלים בט"ו בשבט תשכ"ז (26 בינואר 1967) בגיל 81 מלבד תפקידו בישיבה שימש גם כפוסק הלכה. נכדו, אברהם אריה, בנו של הרב אלחנן קונשטט, הוציא ספר שמקבץ שו"תים שעליהם ענה הרב ברוך. הספר נקרא "יענה ברוך".

בנו, הרב אלחנן משה קונשטט, התמנה תחתיו. חתנו הוא הרב קלמן כהנא.

## קישורים חיצוניים
* ספרו שו"ת יענה ברוך באתר היברו בוקס
## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבת קול תורה
קטגוריה:פולדא: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בארץ ישראל
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
מאוסינרם

**מאוסינרם** הוא כפר במדינת מגהלאיה, הודו, במרחק 65 קילומטרים מהעיר שילונג. הכפר מתואר בתור האזור הגשום ביותר בכדור הארץ, עם כמות גשמים שנתית ממוצעת של 11,872 מילימטרים, אך בפועל בעיר יורו שבקולומביה הייתה כמות גשמים שנתית ממוצעת של 12,717 מילימטרים בין השנים 1952 ו-1989, ובלופס דל מיקאי, הנמצאת גם היא בקולומביה, כמות הגשמים השנתית הייתה 12,892 מילימטרים בין השנים 1960 ו-2012. לפי ספר השיאים של גינס, במאוסינרם ירדה כמות גשמים של 26,000 מילימטרים בשנת 1985.

## מידע נוסף

מאוסינרם נמצאת בגובה של 1,400 מטרים מעל פני הים, 16 קילומטרים מערבית לעיירה צ'רהפונג'י, באזור גבעות קהאסי שבמדינת מגהלאיה. שם הכפר מכיל את המילה "מאו" שפירושה בשפת קהאסי אבן, וככל הנראה מתקשרת לכך שמגליתים נמצאים באזור מסביבה. גבעות קהאסי עשירות במגליתים כאלה.

### אקלים ומשקעים

לפי שיטת קפן, האקלים במאוסינרם הוא אקלים אוקיאני גשום במיוחד ובעל עונות מונסון ארוכות. לפי הנתונים שנאספו בעשרות השנים האחרונות, נראה שזהו האזור הגשום ביותר על פני כדור הארץ, או ליתר דיוק המקום בעל כמות הגשמים השנתית הגבוהה ביותר. מאוסינרם "סופגת" כמעט 12 מטרים של גשם בשנה ממוצעת, כאשר רוב הגשמים יורדים לארץ במהלך חודשי המונסון. 

הודות לגובהו הרם יחסית, הכפר כמעט ולא זוכה למזג אוויר חם. הטמפרטורות הממוצעות החודשיות נעות מ-10 מעלות צלזיוס בחודש ינואר לקצת יותר מ-20 מעלות בחודש אוגוסט. על אף ממוצע הגשם השנתי הגבוה, ישנים חודשים בהם כמות הגשמים היא נמוכה יחסית, אלו הם החודשים דצמבר עד פברואר, בהם כמות המשקעים הממוצעת לא עולה על 60 מילימטרים. כמות משקעים נמוכה דווקא בחודשי החורף, מאפיינת גם כפרים וערים אחרות באזור. 

ישנם שלושה גורמים עיקריים בזכותם כמות הגשמים במאוסינרם כה גבוהה:
# הרוחות החמות והלחות של האוויר הנע צפונה ממפרץ בנגל במהלך עונת המונסון, מכסות שטח נרחב אך הן נאצלות להידחס באזור הצר של גבעות קהאסי, וכך כל הלחות שבהן מתרכזת.
# מיקומן של גבעות קהאסי (ממזרח למערב) נמצא בכיוון זרימת האוויר ממפרץ בנגל וכתוצאה נוצר כוח עילוי על הרוחות (המוביל להתקררות, הידחסות נוספת וכתוצאה עוד גשמים).
# נוסף לאלו, כוח העילוי מעל גבעות קהאסי נמשך כמעט ללא הרף בעונת המונסון,  מאחר שהאוויר המורם נמשך גם על ידי רוחות חזקות באטמוספירה העליונה, וכתוצאה הגשמים נמשכים כמעט ללא הפוגה.

### ציוני דרך

שמאל|ממוזער|300px|הזקיפים דמויי הלינגאם במערכת הנטיפים מאוג'ימבוין, מאוסינרם

במאוסינרם נמצאת מערה הנקראת "מאוג'ימבוין", הידועה בשל הנטיפים שבה. בתוך המערה ישנם שני זקיפים שעוצבו על ידי הטבע בלבד והם דומים מאוד ללינגאם (סמל פולחן לאל שיווה).
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מזג אוויר קיצוני בכדור הארץ
קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:מגהלאיה
GeForce 700

ממוזער|ימין|NVIDIA GeForce GTX TITAN / GeForce GTX 780 / GeForce GTX 770
סדרת מאיצי הגרפיקה **GeForce 700** היא משפחת כרטיסים גרפיים שפותחה על ידי חברת אנבידיה. בסדרה זו שומשה לראשונה ליבת המקסוול מדגם GM107 שהוטמעה בכרטיסים GTX 750 ו-GTX 750 TI. בסדרה זו נמצא גם הכרטיס היקר ביותר שהשיקה Nvidia בסדרת ה-GeForce, ה-Titan Z שמחיר השקתו עמד על 3000$ וכלל 2 ליבות קפלר מדגם GK110 ותחילה נאמר שיעודו הוא עבור עולם הגיימינג, אך זמן קצר לאחר מכן Nvidia שינתה את הכרזתה לגבי ייעודו של הכרטיס מגיימינג לתחנות עבודה, וכך הכרטיס הוא הראשון בסדרת ה-GeForce שמיועד לתחנות עבודה ולא למשחקי מחשב.

## מפרט טכני
### סדרת GeForce 700

### סדרת GeForce 700M

## ראו גם
* GeForce 800M
* GeForce 900

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעבדי GeForce
אותיות אית"ן

**אותיות אית"ן** הן האותיות א, י, ת, נ. אותיות אלה מופיעות בתחילת הפועל ומעידות על זמן עתיד.

## השימוש באותיות אית"ן
בשפה העברית קיימים שלושה גופים:
*גוף ראשון מדבר: יחיד – אני. רבים - אנחנו
*גוף שני נוכח: יחיד/ה - את/ה. רבים/רבות - אתם/ן
*גוף שלישי נסתר: יחיד/ה – הוא, היא. רבים/רבות - הם/ן

כאשר הפועל הוא בגוף ראשון יחיד, נוספת בזמן עתיד האות א' בתחילת הפועל לדוגמה: אני **א**לך לחנות ו**א**קנה לי בגד ש**א**לבש אותו בשבת. 
כאשר הפועל הוא בגוף ראשון רבים נוספת האות נ' בתחילת הפועל לדוגמה: אנחנו **נ**לך לחנות ו**נ**קנה לנו בגד ש**נ**לבש בשבת.

כאשר הפועל הוא בגוף שני יחיד, נוספת האות ת' בתחילת הפועל הן לצורת הזכר והן לצורת הנקבה. לדוגמה: אתה **ת**לך לחנות ו**ת**קנה לך בגד ש**ת**לבש אותו בשבת. (את **ת**לכי לחנות ו**ת**קני בגד ש**ת**לבשי אותו בשבת). גם לצורת הרבים נוספת האות ת' בתחילת הפועל לדוגמה: אתם **ת**לכו לחנות ו**ת**קנו בגד ש**ת**לבשו אותו בשבת (אתן **ת**לכנה לחנות ו**ת**קנינה בגד ש**ת**לבשנה אותו בשבת).

כאשר הפועל הוא בגוף שלישי יחיד, נוספת האות י' בתחילת הפועל, לדוגמה: הוא **י**לך לחנות ו**י**קנה בגד ש**י**לבש אותו השבת. גם לצורת הרבים של גוף שלישי נוספת האות י', לדוגמה: הם **י**לכו לחנות ו**י**קנו בגד ש**י**לבשו אותו בשבת. כאשר הפועל הוא בגוף שלישי נקבה יחיד או רבים, האות המתווספת לפועל היא יוצאת מן הכלל ואינה י', אלא ת'. לדוגמה: היא **ת**לך לחנות ו**ת**קנה לה בגד ש**ת**לבש אותו בשבת. וברבות: הן **ת**לכנה לחנות ו**ת**קנינה בגד ש**ת**לבשנה אותו בשבת.

בשפה הערבית משמשות אותיות אית"ן (ايت"ن) בצורה כמעט זהה לעברית (מלבד בגוף שלישי רבים נקבה) אולם משמשות באותה צורה גם בזמן הווה.
לדוגמה:
אנא  **א**חכי (أنا **أ**حكي)
הווַ  **י**חכי (هوَ **ي**حكي)
אנתַ  **ת**חכי (أنت **ت**حكي)
נחנֻ  **נ**חכי (نحنُ **ن**حكي)

## קישורים חיצוניים
* אני אביא או אני יביא? על צורות עתיד מדבר, באתר האקדמיה ללשון העברית

קטגוריה:עברית
קטגוריה:תפקידי אותיות
מטמורוס

**ארואיקה מטמורוס** (בספרדית: **Heroica Matamoros**, "מטמורוס ההרואית"), או בקיצור **מטמורוס**, היא עיר במדינת טמאוליפס במקסיקו. העיר נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו, על הגדה הדרומית של נהר ריו גראנדה (שמשמש גם כגבול של מקסיקו עם ארצות הברית), מול העיר בראונסוויל.

## היסטוריה
הספרדים הגיעו לאזור צפון טמאוליפס לראשונה ב-1519, כאשר הגיעה למקום משלחת של אלונסו אלברס דה פינדה. עם זאת האזור הספציפי בו נמצאת כיום מטמורוס נחקר באופן פרטני רק ב-1686, כאשר משלחת של אלונסו דה לאון שטה במעלה נהר ריו גראנדה.

ב-1774 התיישבו באזור מספר משפחות מערים שונות באזור כמו ריינוסה והקימו בו חוות. התיישבות זו היא המקור של העיר של היום.

ב-1826, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, ההתיישבות נקראה מטמורוס על שמו של מריאנו מטמורוס, מורד מקסיקני שנהרג במהלך המלחמה. העיר שימשה כבסיס לכוחות המקסיקניים במהלך המהפכה הטקסנית שפרצה ב-1835. ב-1846 וב-1851 העיר עמדה מול התקפותיהם של מתנגדי שלטון אנטוניו לופס דה סנטה אנה, ועקב כך הוחלט להוסיף לשמה ב-1852 את התואר ארואיקה ("הרואית").

ב-1858 מטמורוס הוכרזה כמתחם סחר חופשי . הדבר גרם לעיור ותיעוש נרחב של העיר ולהגדלת עיירת הנמל פוארטו בגדאד בקרבת העיר, שהייתה שער כניסה חשוב לקונפדרציית המדינות של אמריקה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שפרצה ב-1860. עם זאת, לאחר ההפסד של הקונפדרציה במלחמה ב-1865 העיר ירדה מגדולתה ונכנסה למשבר כלכלי. ב-1866, במהלך הניסיון של צרפת להשתלט על מקסיקו, התרחש קרב בפוארטו בגדאד בו ניצחו המקסיקנים.

שורה של הוריקנים הרסניים הכתה באזור בעשורים שלאחר מכן והחריבה כליל את פוארטו בגדאד. בעקבות ההוריקנים כמחצית מאוכלוסיית מטמורוס עזבה את העיר ונגרם משבר כלכלי נוסף.

במאה ה-20 העיר החלה להתאושש ולשגשג והיא נהפכה למרכז לייצוא כותנה. במחצית השנייה של המאה ה-20, ובמיוחד מאז חתימת הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה, כלכלת העיר המשיכה לשגשג ואוכלוסייתה גדלה ממהגרים רבים מאזורים שונים במקסיקו.

## כלכלה
כלכלת העיר מסתמכת על מסחר עם ארצות הברית מצפון, תעשייה, חקלאות, גידול מקנה ודיג.

ארצות הברית מחזיקה קונסוליה כללית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי.

## תחבורה
ארבעה גשרים בינלאומיים מקשרים בין מטמורוס וארצות הברית: הגשר הבינלאומי בראונסוויל ומטמורוס, הגשר הבינלאומי גייטוויי (Gateway), גשר הווטרנים הבינלאומי והגשר הבינלאומי "סחר חופשי".

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל סרבנדו קנלס, הנמצא במרחק של 9 קילומטרים מהעיר.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:ריו גראנדה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1774
ערן קצנלנבוגן

**ערן קצנלנבוגן** (נולד ב-5 ביולי 1965) הוא פסנתרן, נגן ג'אז, ומורה למוזיקה ולאלתור ישראלי ואמריקאי.

## ביוגרפיה
ערן קצנלנבוגן נולד בישראל כבן הצעיר למשפחה בת חמישה ילדים. הוא צאצא של משה מנדלסון.
הוא למד פסנתר אצל אידה ברנבוים, אמו של דניאל בארנבוים. הוא סיים את הכשרתו המוזיקלית בקונסרבטוריון של בוסטון במסצ'וסטס.

משנת 1996, מלמד קצנלנבוגן בחטיבת המכינה לצעירים ולימודי ההמשך למבוגרים של הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד אשר בבוסטון. במהלך עבודתו בקונסרבטוריון פיתח דרכי הוראה חדשניות ללימוד תלמידים עם צרכים ויכולות מיוחדים.
בשנת 2005 הופיע בישראל במסגרת פסטיבל הג'אז בתל אביב.
באוקטובר 2007 הופיע בצפון גרמניה ופגש את הפסנתרן הקלאסי . השניים יצאו למסע הופעות משותף ששילב בין מוזיקה קלאסית לג'אז. בין השאר ניגנו השניים עיבוד מיוחד ל"תמונות בתערוכה" של מוסורגסקי.
ב-2008 הופיע שוב בישראל, הפעם במרכז פליציה בלומנטל למוזיקה.
בשנת 2009 הוציא לאור את תקליטור הסולו העשירי שלו, "88 אצבעות", שכלל הקלטות מסיבוב הופעות שערך בארצות הברית, אירופה והמזרח התיכון.

ביולי 2012 הופיע בקונצרט בעיירה  בגרמניה לרגל חגיגות 700 שנים לייסוד העיר.
הקלטותיו של ערן זכו לתשבחות על ידי פרסומי ג'אז כגון "ג'זאיז", "ג'ז טיימס" , "ג'ז ג'ורנאל אינטרנשיונל" ו "אול אבאוט ג'ז" , אשר ציין בביקורתו האחרונה: "88 אצבעות הוא באמת יצירה של וירטואוז. אולי קצנלנבוגן הוא באותה ליגה עם ארט טייטום בשל העובדה הבאה: הוא קובע את הרף שאליו צריכים פסנתרנים אחרים לשאוף."
בשנת 2014 ערך סיבוב קונצרטים בשם **Piano Fight** בסין יחד עם טל זילבר. באותה שנה הופיעו השניים גם בישראל.

מאז שנת 1991 ערן עסוק בכתיבת ספרו הפילוסופי בעברית "זמן אחד". קטעים מ"זמן אחד" פורסמו בעיתון "הזמן הוורוד", בשנתון העברי של אמריקה "הדור" בעריכתו של לב חקק (מהדורת 2006 תשס"ו) ובאתר "ישרא-בלוג". בשנת 2016, פורסם תרגומו לעברית של ערן קצנלנבוגן למילות שיר עם סיני מן המאה השמונה-עשרה, "פרח יסמין".

## קישורים חיצוניים
* 

* ערן קצנלנבוגן באתר הניו אינגלנד קונסרבטורי

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
סופיות שמש

**סופיות שמש** (שם מדעי: Eurypygiformes) היא סדרה קטנה במחלקת העופות ובה שני מינים חיים: סופית שמש (*Eurypyga helias*) וקגו (*Rhynochetos jubatus*). סופיות השמש הם קרובי משפחה רחוקים של העגוראים, הסדרה בה העגורים והרליות.

אלו הם עופות קרקע בינוניים החיים על קרקע היער ביערות גשם, אינם מעופפים לעיתים קרובות והם מגושמים מעט בתעופתם. הקגו הוא המין הגדול ביותר מהסדרה כיום.

## מיון
בסדרה נכללות המשפחות הבאות:
* משפחת קגואיים (Rhynochetidae) ובה מין יחיד קגו (*Rhynochetos jubatus*)
* משפחת אורופיגיים (Eurypygidae) ובה מין יחיד סופית שמש (*Eurypyga helias*)

כמה חוקרים משייכים את המשפחה אפטורניים (Aptornithidae) לסדרה זו, אך בדרך כלל היא נחשבת למשפחה של עגוראים.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מקס פורברינגר
אוגר אירופי

**אוגר אירופי** או **אוגר מצוי** (שם מדעי: *Cricetus cricetus*) הוא מין יחיד בסוגו בתת-משפחת האוגרים, החי באירופה ובאסיה ומגודל כחיית מחמד אך מוגדרת בסכנת הכחדה חמורה.

## מאפיינים
האוגר האירופי קרוב למיני אוגרים נוספים כמו האוגר הסורי (Mesocricetus auratus) והאוגר הסיבירי (Phodopus sungorus sungorus) והוא נראה ומתנהג כמוהם. הוא אינו בסכנת הכחדה והוא מגודל בשבי כחיית מחמד, מה שמאריך בהרבה את תוחלת חייו.

האוגר האירופי הוא אוגר חום שבטנו שחורה ומעט לבנה בצדדיו. משקלו של פרט בוגר 220–460 גרם ואורכו 20–35 ס"מ.

האוגר חי באזורי אחו ובשטחים חקלאיים בעלי אדמה רכה או דשא. הוא נפוץ מבלגיה ואלזס במערב, לרוסיה במזרח ורומניה בדרום. הוא נפוץ גם באסיה עד לאזור של הרי אלטאי ונהר היניסיי.

## שינוי פיזי

כשבוחנים את ההבדל בין סוגי האוגרים: אוגרים סוריים ואוגרים סיביריים אפשר לראות שקיימים שינויים עונתיים במשקל הגוף בעיקר על ידי שינוי מאגרי השומנים בפגר שלהם. אוגרים סוריים עולים במשקל ואילו אוגרים סיביריים יורדים במשקל בעקבות חשיפה קצרה לאור היום. אוגרים סוריים מתכוננים לחורף על ידי הגדלת האנרגיה הנאגרת כשומני הפגר. לעומת זאת, אוגרים סיביריים מורידים את המסה המטבולית שלהם ולכן דורשים צריכת אנרגיה נמוכה יותר לצורך תחזוקת אנרגיה.

באוגרים סוריים ואולי סיביריים השינויים הקצרים במשקל ביום מוגזמים על ידי דיאטות עתירות שומן.

## ריבוי
האוגר האירופי מגיע לבגרות מינית בגיל 43 ימים, והוא מתרבה מתחילת אפריל עד אוגוסט. ההריון נמשך 18–20 ימים, והשגר כולל 3–15 צאצאים. תקופת ההנקה נמשכת שלושה שבועות.

האוגר האירופי אומנם לא נמצא בסכנת הכחדה אך קיימת עלייה בתמותה של המין. מאחר שאמצעי הגנה להפחתת תמותה במערב אירופה לא הצליחו לעצור את הירידה, המין נעלם גם מיותר מ-75% מהתפוצה שלו במרכז ומזרח אירופה. ב-48 מתוך 85 מחוזות רוסיה, בלארוס, אוקראינה ומולדובה, התפוצה היחסית שלה ירדה.

תוכניות שימור של האוגר האירופי בצרפת למשל מראה את האיומים העיקריים על מכרסם זה בסכנת הכחדה חמורה הם ההתרוששות והפיצול של בית הגידול שלו עקב שינויים בשיטות החקלאות.

מעמדו של מין זה השתנה ממזיק לסכנת הכחדה תוך כמה עשורים בלבד, חייב להוביל לקבלה של המין על ידי אזרחים ובמיוחד חקלאים, קיימת סכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חיות מחמד
קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:גרמניה: יונקים
קטגוריה:פולין: יונקים
קטגוריה:רוסיה: יונקים
קטגוריה:לוקסמבורג: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ארנו ברקר

250px|ממוזער|שמאל|ארנו ברקר 
**ארנו ברקר** (**Arno Breker**;  19 ביולי 1900 – 13 בפברואר 1991) היה ארכיטקט ופסל גרמני, אשר מזוהה בעיקר עם עבודתו בתקופת הנאצים. המשטר הנאצי תמך ביצירה של ברקר, אשר נחשבה בעיניהם כ"אמנות גרמנית", שהייתה אנטיתזה לאמנות המודרנית, שבה הנאצים ראו אמנות מנוונת.

## ביוגרפיה
ברקר נולד באלברפלד שבמערב גרמניה. הוא למד ארכיטקטורה, אנטומיה וסיתות באבן. בגיל 20 החל ללמוד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. הוא התמקד בפיסול, ולמד תחת וילהלם קרייס והברט נטזר. 
בשנת 1924 נסע לפריז, שם נפגש עם פבלו פיקאסו, ז'אן קוקטו, ז'אן רנואר ודניאל הנרי קאנווילר. 
בשנת 1927 עבר לפריז, והחל להתבסס בעולם האמנות. בשנת 1932 זכה בפרס מטעם משרד התרבות של פרוסיה, אשר אפשר לו להתגורר במשך שנה ברומא. 
בשנת 1934, חזר לגרמניה, בעצתו של הפסל מקס ליברמן. באותה תקופה טרם זכה להערכתם של הנאצים, ויצירתו אף הוזכרה על ידי אלפרד רוזנברג, עורך העיתון הנאצי פלקישר באובכטר, כ"אמנות מנוונת".
בשנת 1937 נישא לדוגמנית היווניה דמטרה מסלה. באותה שנה הצטרף רשמית למפלגה הנאצית, מונה על ידי היטלר כ"פסל הרשמי" של גרמניה, ולצורך עבודתו קיבל סטודיו, מימון וכ-43 עוזרים ושוליות.
עד לנפילת המשטר הנאצי שימש כפרופסור לאמנות בברלין. בשנת 1948 התיישב בדיסלדורף, שם התגורר עד סוף ימיו, ועסק בארכיטקטורה ובפיסול.

## יצירתו
הפסלים של ברקר התאפיינו בסגנון נאו-קלאסי, והתאימו לקו השולט בארכיטקטורה הנאצית של אותה תקופה. ברקר הוגדר כאחד מרשימת המבורכים ובשל כך זכה לקבל שחרור מהגיוס לצבא. לאחר סיום המלחמה, כ-90% מפסליו הציבוריים נהרסו על ידי בעלות הברית.

בשנת 1985 נפתח מוזיאון ארנו ברקר, אשר נבנה במימון פרטי של משפחת בודנשטיין.

## ראו גם
פסלו של היינריך היינה

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון ארנו ברקר
* 

 
Heinrich heine denkmal norderney 3.JPG|פסל היינריך היינה של ברקר בנורדרנאי
ArnoBrekerDiePartei.jpg|פסל "המפלגה"


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים מודרניים
קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית בתחרויות האמנות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:זוכי פרס רומא
פנילאפרין

**פנילאפרין** (**Phenylephrine**) הוא אגוניסט אלפא-1-אדרנרגי. משמש בעיקר להפחתת גודש באף, אך גם עבור הרחבת אישונים והעלאת לחץ דם.

## שימושים קליניים
פנילאפרין משמשת כתחליף לתרופה פסאודואפדרין שמכירתה אינה חוקית במדינות מסוימות כיוון ששימשה לייצור לא חוקי של מתאמפטמין, אך בישראל נמכרת במגוון תכשירים לייבוש אף (נגד נזלת, נגד שיעול), כגון אפלפי, היסטאפד, היסטאדקס, סינופד ורבות אחרות.

פנילאפרין משמש גם כחומר פעיל בתרופות שונות לטיפול בטחורים, הנגרמים על ידי צבירים גדולים של דם על פני פי הטבעת. כיוון שפנילאפרין גורם לווזוקונסטריקציה (היצרות כלי דם), כלי הדם באזור פי הטבעת מוצרים וכך מופחת הכאב שנגרם בעקבות הטחורים.

שימוש נוסף של פנילאפרין הוא עבור הרחבת אישונים בבדיקות עיניים ובניתוחי עיניים. גלאוקומה צרת-זווית היא התווית נגד לשימוש בתרופה זו.

פנילאפרין נמצא בשימוש כווזופרסור להעלאת לחץ דם בחולים לא יציבים עם תת-לחץ דם, בייחוד כזה שנגרם בעקבות הלם ספטי.
### חוסר היעילות נגד גודש באף
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 שווקה פנילאפרין עבור הפחתת גודש, ונמכרה כתרופה אוראלית או כתרסיס לאף. והפכה המרכיב הנפוץ בתרופות הנמכרות נגד גודש באף. ב-1993 רופא בשם לסלי הנדלס פרסם מחקר בו טען כי פנילאפרין אמור היה לכווץ כלי דם ולהסיר גודש באף, אך הוא טען כי התרופה מושמדת בבטן ולכן לא מגיעה ברובה לזרם הדם, ובוודאי לא לאף. הנדלס יחד עם רופא נוסף מצא כי תזכירים של המנהל המזון והתרופות האמריקאי משנות ה-60 וה-70 מעידים כי מחקרים לגבי התרופה לא עברו ביקורת עמיתים. הם הריצו את נתוני המחקרים בתוכנת ניתוח מודרנית והגיעו למסקנה שהתרופה אינה יעילה יותר מפלצבו. הנדלס ניסה להתריע על כך בפני מנהל המזון והתרופות, אך לא קיבל תשובה.

בינואר 2007 פרסם אזהרה רשמית מפני השימוש בתרופות נגד גודש המכילות פסודואפדרין, פנילאפרין או אפדרין לפעוטות. אחר כך גם בילדים, אך שיווק פנילאפרין לטיפול בגודש במבוגרים נמשך.

בעקבות מגפת הקורונה, נכנסה לתוקף חקיקה שהגדילה את כוח האדם במנהל המזון והתרופות ושינתה את הנהלים לגבי תרופות ללא מרשם. בעקבות זאת צוות של המנהל ערך סקירה וכתב דו"ח שאישר את הממצאים של הנדלס ועמיתיו, וכן ציין הטיה, לכאורה, בחלק מהנתונים משנות ה-70 שהובילו לאישור הראשוני של התרופה.

## תופעות לוואי
תופעת הלוואי העיקרית של התרופה היא יתר לחץ דם. לפיכך, היא לא תומלץ לשימוש בחולים עם לחץ דם גבוה. תסמינים של הגדלה שפירה של הערמונית (קושי בהטלת שתן ואף אצירת שתן) יכולים להחמיר בעקבות השימוש בתרופה. תרופה זו אינה ניתנת לחולים עם היסטוריה של חרדה או התקפי בהלה, או כאלה הנוטלים תרופות נוגדות פרכוסים לאפילפסיה. האינטראקציה עם התרופה עלולה לגרום להתקפים.

השימוש בתרופה זו יכול לגרום להגברת קצב הלב (טכיקרדיה). תופעת לוואי שכיחה במתן תרופה זו דרך IV הוא רפלקס קושינג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פנולים
קטגוריה:כהלים
קטגוריה:מכווצי כלי דם
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:אף אוזן וגרון
ג'ובאני בטיסטה גראציולי

**גובאני בטיסטה גראציולי** (באיטלקית: **Giovanni Battista Grazioli**; 6 ביולי 1746 – 6 בפברואר 1820) היה מלחין איטלקי מן התקופה הקלאסית, בן תקופתו של מוצרט.

## ביוגרפיה

גראציולי נולד בווילאוטרו די גארניאנו. הוא עבר לוונציה, שם היה תלמידו של פרדיננדו ברטוני, נגן עוגב בקפלה של בזיליקת סן מרקו. ב-2 במרץ 1781 יצא ברטוני לחופשה של שנתיים וגראציולי מילא את מקומו. ב-28 במאי 1782, עם מותו של דומניקו ברטוני, נגן העוגב השני, תפס גראציולי את מקומו. במשרתו זו נשאר עד 1785, אז הלך בלדאסארה גאלופי לעולמו וגראציולי היה לנגן העוגב הראשון. בסביבות 1780 יצאו לאור בדפוס 12 סונאטות שלו לצ'מבלו ו-6 סונאטות לצ'מבלו עם כינור אובליגטו. נוסף לסונאטות לצ'מבלו, הניח אחריו גראציולי כ-400 יצירות, כמעט כולן שמורות בוונציה. ידוע בוודאות, שכתב מוזיקה ליטורגית לשימוש הקאפלה וייתכן שחלק ממוזיקת הקודש שלו נכתבה בהזמנה.

גראציולי מת ממחלת השחפת ב-1820 בוונציה. בכפר הולדתו, וילאווטרו, נשמר הבית שבו נולד, ברחוב הקרוי כיום על שמו. שלט הנצחה מתנוססת על הבית.

## קישורים חיצוניים

* [מרגריטה טומאסי ואלברטו יזואה, ביוגרפיה של ג'ובאני בטיסטה גראציולי באתר האירועים של גארניאנו על [אגם גארדה]]
* 
* 
* 
* 
* קישור למספר יצירות של גראציולי,יוטיוב

קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1746
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1828