open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אבא שלי כוכב רוק

**אַבָּא שֶׁלִּי כּוֹכַב רוֹק** (באנגלית: **My Dad the Rock Star**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-צרפתית, שנוצרה על ידי ג'ין סימונס, הבסיסט של להקת הגלאם רוק האמריקאית קיס. הסדרה מספרת על ילד בן 12 בשם וילי שמתמודד בשגרת יומו עם היותו של אביו כוכב רוק מפורסם.

## דמויות בסדרה
### משפחת זילה
* **וילי זילה**: נער בן 12 והכוכב הראשי של הסדרה. מאוהב באליסה. מנסה לנהל חיים נורמליים, אך לא מצליח כל כך.
* **רוק זילה**: אביו של וילי וכוכב רוק.
* **קריסטל זילה**: אמו של וילי שמתעניינת במיסטיקה.
* **סראנטי זילה**: אחותו הסנובית של וילי בת ה-17.

### דמויות אחרות
* **סקאנק**: חבר של המשפחה ולשעבר נהג אוטובוס ההופעות של רוק זילה.
* **אליסה**: חברתו הטובה ביותר של וילי ומאוהבת בו.
* **קווינסי "קיו"**: חברו הטוב ביותר של וילי. במשך כל העונה הוא לא מודע לכך ששני חבריו מאוהבים זה בזו.
* **בילי "באז" סוואצ'ק**: הבריון של בית הספר. אויבו של וילי.
* **סאלי**: הילדה המקובלת בבית הספר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
כספת

שמאל|ממוזער|150px|כספת ביתית
**כספת** היא בית קיבול מאובטח לשמירת כספים, חפצי ערך ומסמכים יקרי-ערך מפני גנבה, נזק או גישה של גורמים לא רצויים. הכספת בנויה לרוב בצורת תיבה חלולה, שאחד מצדדיה משמש כדלת לתוכן הכספת. הגוף והדלת של הכספת עשויים לרוב ממתכת יצוקה כגון ברזל.

אחד מחלקיה החשובים ביותר של הכספת הוא המנעול, המשמש כאמצעי האבטחה והגישה לתוכן הכספת. המנעול יכול להיות מכני (כגון מנעול צילינדר), חשמלי, דיגיטלי או ביומטרי. יש כספות הכוללות מספר מנגנוני אבטחה ומנעולים.

לעיתים כספות מקובעות למבנה, על מנת להקשות על גנבתן ופריצתן מאוחר יותר. בנקים ומוסדות גדולים אף בונים חדרים שלמים המשמשים ככספת.

## סוגים

מקובל להפריד בין שני סוגי כספות מרכזיים, כספות פנימיות וחיצוניות.
כספות פנימיות מקובעות בתוך קיר (מבטון בדרך כלל), בעוד כספות חיצוניות מקובעות לקיר באמצעות דיבל ג'מבו חזק.

בנוסף לכספות המותקנות בבתים, משרדים וכו' לשימושם הפרטי, מציעים חלק מסניפי הבנקים שירותי השכרת כספות הנמצאות בסניף הבנק.

## קישורים חיצוניים

* רות פלאטו-שנער, מהותו המשפטית של הסכם הכספת הבנקאית, **[[מאזני משפט]]** א, 2000

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבטחה
קטגוריה:אמצעים לאחסון כסף
Eat Static

**Eat Static** הוא הרכב-טראנס של מוזיקת דאנס מאנגליה אשר הוקם בשנת 1990, וחברים בו מרב פפלר וג'ואי הינטון.

## היסטוריה
מרב וג'ואי נפגשו כמתופף ונגן קלידים בלהקה Ozric Tentacles מסאמרסט, אנגליה. להקה זו היא בין הלהקות הראשונות שהשתמשו באלמנטים מעולם המוזיקה האלקטרונית. בזכות ההתנסות שלהם ב-Ozric עם הסינתסייזר והמוזיקה האלקטרונית הם הקימו ב-1990 את Eat Static, אך המשיכו לעבוד במקביל עם להקתם והוציאו את האלבום *Abduction*. בשנת 1994 הם התנתקו סופית מ-Ozric Tentacles ועבדו אך ורק במסגרת ההרכב שלהם.

## סוגת המוזיקה
המוזיקה של Eat Static נחשבת כטראנס פסיכדלי, אך ניתן להגיד שהלהקה משלבת את כל סוגי המוזיקה האלקטרונית, כמו: טראנס, טכנו וברייקביט. לפעמים הם משלבים גם אלמנטים מסוגי מוזיקה אחרים כמו מוזיקה לטינית, מוזיקת עולם וג'אז ואפילו עם סימפולים של קטעי "קיטץ' מסרטים סוג ב'".

## דיסקוגרפיה
* Abduction - 1993
* Implant - 1994
* 1995 - Epsylon
* Science of the Gods - 1997
* B-World -1998
* Alien EPs - 1999
* DecaDance - 1999 
* Crash and Burn! - 2000
* Prepare Your Spirit - 2000 
* In the Nude! - 2001
* Alien Artifacts - 2004
* De-Classified - 2007
* 2008 - Back to Earth
* 2011 - Live In Frome

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הרכבי טראנס בריטים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית בריטים
סקרלט ספיידר

**סקרלט ספיידר** (באנגלית: **Scarlet Spider**, "עכביש השני") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *The Amazing Spider-Man #149* מאוקטובר 1975, ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר רוס אנדרו.

סקרלט ספיידר הוא האלטר אגו של בן ריילי, שיבוט של פיטר פארקר שנוצר בתקופת "סאגת המשובטים" על ידי פרופסור מיילס וורן. וורן היה מדען מטורף שידוע בכינויו "התן", אשר לקח דגימת DNA מפיטר פארקר ויצר לו מספר שכפולים שלהם העניק את זכרונותיו, אישיותו ותודעתו. אולם, כל שאר השכפולים, מלבד בן ריילי, לא הצליחו.

בן ריילי (בן על שם הדוד בן, ריילי - שם הנעורים של דודה מיי), בן דמותו של פיטר פארקר, חושב שהוא השכפול ונודד ברחבי ארצות הברית. עד שיום אחד נתקל בן בקיין, שכפול נוסף אשר כשל וגופו כולו מכוסה בגידולים סרטניים הרסניים, אשר שופך אור חדש על עברם המשותף. במקביל התן מגלה לפיטר פארקר את אשר נעשה וגורם לפארקר עצמו לפקפק בזהותו.

ריילי חוזר לניו יורק, עיר מגוריו של פארקר, ומפתח לעצמו זהות סודית בשם "סקרלט ספיידר" (עכביש השני) אשר מעוררת את סקרנותו של פארקר ומובילה למפגש הבלתי נמנע בין השניים. במהלך קרב של השניים נגד הגובלין הירוק, ריילי נהרג והוכח כי הוא השיבוט. שנים לאחר מכן, ריילי הוחיה והחל לפעול כ"תן", ובזהות זו החל להחיות דמויות רבות שנהרגו בידי ספיידרמן, שנהרגו כתוצאה ממעשיו או שנהרגו תחת משמרתו - ביניהם גוון סטייסי, ג'ורג' סטייסי, אוטו אוקטביוס, מאטי פרנקלין, אליסטר סמיית, מיסטריו וג'ק-או-לנטרן.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
מולא

**מולא** (בערבית: **مولى**, בפרסית: **ملا**, תעתיק: מֻלא) הוא כהן דת מוסלמי. על המולא ללמוד את הקוראן על בוריו, רצוי בעל פה (אז הוא קרוי "חאפִז"). כמו כן עליו להיות בקיא בחדית' ובהלכה האיסלאמית. מורים מוסלמים ומלומדים מוסלמים אחרים מכונים לעיתים "מולא" כתואר של כבוד, אף על פי שאין להם את ההשכלה אשר נדרשת רשמית כדי להיקרא מולא.

השם "מולא" נפוץ בעיקר ביחס לאנשי דת שיעים באיראן, אך קיים גם בשפת אורדו המדוברת בפקיסטן ובחלק מצפון הודו, ובה הוא מתאר איש דת מוסלמי, יהא שיעי או סוני. בארצות ערביות לא משתמשים במושג מולא, והמקבילות הקרובות ביותר אליו הן שייח' במובן של מלומד מוסלמי, אימאם ועולמא. עם זאת, בעולם הסוני יש פחות משמעות לתפקיד כוהן הדת לעומת השיעה.

המונח "מולא" משמש לעיתים בפי העם באיראן כמונח מזלזל בקיצוניים אסלאמיים נבערים המנסים לכפות את הדת על אחרים. בפקיסטן, המונח מולא משמש לציין כל אדם המשתייך לווהאביה או לסלפיה, לעיתים מתוך זלזול, שכן אנשי תנועות אלו הולכים עם זקן ארוך כמו של חכמי הדת.

## אצל יהודים
התואר "מולא" מצוי בקהילות יהודיות ספרדיות מסוימות כדי להתייחס למנהיגות הקהילה, ובמיוחד למנהיגות הדתית. בשימוש אצל יהודים באיראן, בבוכרה, באפגניסטן ובשאר אזורי מרכז אסיה. אצל יהודים מאזורים אלו מצויים שמות משפחה כגון: מולא, מולאקנדוף, מולאיוף, ומולאזדה שמאזכרים את התואר מולא עם סיומות שמשמעותן היא "בן".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
נבחרת דרום תימן בכדורגל

**נבחרת דרום תימן בכדורגל** הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת דרום תימן מ-1965 עד 1989.

נבחרת דרום תימן השתתפה פעם אחת בגביע אסיה (1976) ולא עברה את הסיבוב הראשון. ב-1990 התאחדה הנבחרת עם נבחרת צפון תימן.

הנבחרת ערכה את משחקה האחרון בכווית סיטי, כווית ב-5 בנובמבר 1989 מול נבחרת גינאה, במשחק שנגמר בניצחון 0–1 של דרום תימן.

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
*1930 עד 1982 - לא נכנסה
*1986 - לא העפילה
*1990 - פרשה

## כל [[גביע אסיה|גביעי אסיה]]
*1956 עד 1972 - לא נכנסה
*1976 - סיבוב ראשון
*1980 עד 1984 - לא נכנסה
*1988 - לא העפילה

דרום תימן
נבחרת דרום תימן
עולת ראיה (סידור)

**עולת ראיה** הוא סידור תפילה המפורש בידי הרב קוק. הסידור נערך על ידי בנו של הרב קוק, הרב צבי יהודה הכהן קוק, ויוצא לאור על ידי מוסד הרב קוק בשני כרכים, כחלק מכתבי הראי"ה. הפירוש על הגדה של פסח המופיע בסידור יצא לאור גם בכרך נפרד.

## מבנה הספר
בפתח הסידור ישנן הקדמות בנושא חשיבות התפילה ופעולתה, המורכבות מפסקאות שונות שלוקטו מכתביו השונים של הרב קוק. הספר מכיל בחלקו כתבים שהוקדשו על ידי הרב קוק במיוחד לצורך כך, ובחלקו ליקוטים מכתביו השונים - בעיקר מספרו עין איה - הנוגעים לענייני התפילה. הסידור בנוסח אשכנז, כנוסח סידורו של הרב קוק בחייו. לפירוש נוספו הלכות בנושא תפילה אשר תומצתו על ידי הרב צבי יהודה קוק מהספר משנה ברורה.

## שם הספר
שמו של הספר, "עולת ראיה", נקרא בשם הקורבן שיש להביא כשעולים לבית המקדש בשלוש הרגלים. בשם זה מרמז הרב קוק על התפילה כתחליף לקורבנות מאז חרב בית המקדש, עניין הנלמד מהפסוק: "ונשלמה פרים שפתינו" (הושע י"ד, ג'). כמו כן, המילה "ראיה" מרמזת לשם המחבר: ה**ר**ב **א**ברהם **י**צחק **ה**כהן.

## ביאורים על הספר

* הרב צבי טאו, **[[לאמונת עתנו]]** - כרך ה, על עקידת יצחק על פי פירוש עולת ראיה, חוסן ישועות.
* הרב יהושע מגנס, **תורת העולה** - ביאור לסימני ליל הסדר בספר "עולת ראיה" של הרב קוק, ירושלים תשס"ו. מהדורה שנייה מורחבת תשע"ח.
* הרב יהושע מגנס, **התפילה המתמדת** - על ההקדמה לעולת ראיה. מכון מים חיים, ירושלים, תשע"ט.

קטגוריה:סידורים ומחזורי תפילה
קטגוריה:חיבורי הראי"ה שהתפרסמו לאחר מותו
קטגוריה:ספרי מוסד הרב קוק
גנון

ממוזער|שמאל|איור של ראשי כמה מיני גנונים
**גנון** (שם מדעי: *Cercopithecus*) הוא סוג של קופים צבעוניים שוכני עצים הנפוצים באפריקה ושייכים לתת-משפחת הגנונים שבמשפחה קופים בעלי זנב.

## מאפיינים
הגנונים נפוצים בכל רחבי אפריקה המשוונית שמדרום לסהרה ובאיי בורנאו (קופי גוחן). הם חיים באזורי ביצה, יער גשם טרופי ובאזורים הרריים, בכל הגבהים - מגובה פני הים ועד לפסגות ההרים. בניגוד לקופים שוכני עצים אחרים, מזונם של הגנונים אינו מוגבל לעלים והם ניזונים גם מפירות ומגרעינים, ולעיתים אף חרקים, זוחלים קטנים ואפילו יונקים קטנים. לכן, לרוב המינים מערכת עיכול קצרה המסוגלת להתמודד עם מגוון המזונות, אך מתקשה לעכל ביעילות עלים. הגנונים מאחסנים את האוכל שהם אוספים בכיסי הלחיים המגודלים שלהם, המכילים כמעט אותה כמות מזון כמו קיבותיהם.

החפיפה הגדולה בשטחי המחיה של הגנונים מחייבת יצירת הבדלים בין המינים. אלו שונים זה מזה בצבעיהם - לכל מין יש צבעים מיוחדים המאפיינים אותו, צבעים המופיעים גם על אחורי הפרטים ומאפשרים זיהוי מכל כיוון.

רוב מיני הגנונים מעבירים את כל חייהם בצמרות העצים, בקבוצות גדולות. הם אף חולקים פעמים רבות שטחי מחיה עם מיני גנונים אחרים ואף עם סוגי קופים אחרים. קבוצות הגנונים מכילות לרוב נקבות רבות ולפחות זכר אחד. זכרים אחרים מסתובבים בשולי טריטוריות הנקבות. לעיתים הזכרים מקימים 'קבוצות רווקים'. המין גנון דברזה (*Cercopithecus neglectus*) הוא מונוגמי וחי בזוגות של זכר ונקבה. מין נוסף הוא גנון זאב (*Cercopithecus wolfi*) החי בקבוצה של זכר יחיד ומספר נקבות.

לגנונים רגליים אחוריות חזקות וגוף צנום, המאפשרים להם לזנק בקלות מעץ לעץ. זינוקים אלו נעשים בדרך ייחודית - הגנונים לא מכוונים את קפיצתם לענף אחר, כמו רוב הקופים, אלא קופצים אל תוך העלווה ונתפסים על הענפונים שבה. הם חסרי זנב לופת - זנבם חסר את הקצה חסר השער דמוי-האצבע של רבים מקופי העולם החדש, והם אינם יכולים להשתמש בו כדי לתפוס ענפים או לתפעל עצמים. עם זאת, גנונים צעירים עשויים להיתלות על ענפים מזנבם מפעם לפעם, וגורים תופסים את אימהותיהן גם בעזרת הזנב.

הטורפים הטבעיים של הגנונים הם שימפנזות,פיתוניים, נמרים ועיטים. עם החדירה המתרחבת של האדם למרכז אפריקה, הופכים הגנונים מטרה לצייד למזון, ומספר מינים אף הגיעו לסף סכנת הכחדה.

## מינים
[ממוזער|[גנון לבן שת]]
[ממוזער|[גנון לבן שפה]]
* *Cercopithecus dryas*
*גנון דיאנה (*Cercopithecus diana*)
*גנון רולוואי (*Cercopithecus roloway*)
*גנון לבן-אף (*Cercopithecus nictitans*)
*גנון כחול (*Cercopithecus mitis*)
*גנון דוגטי *Cercopithecus doggetti*
*גנון זהוב (*Cercopithecus kandti*)
*גנון סייקס (*Cercopithecus albogularis*)
*גנון לבן שת (*Cercopithecus mona*)
*גנון קמפבל (*Cercopithecus campbelli*)
*גנון לאווי (*Cercopithecus lowei*)
*גנון בעל כתר (*Cercopithecus pogonias*)
*גנון וולף (*Cercopithecus wolfi*)
*גנון דנט (*Cercopithecus denti*)
*גנון לבן-אף קטן (*Cercopithecus petaurista*)
*גנון לבן-גרון (*Cercopithecus erythrogaster*)
* *Cercopithecus sclateri*
*גנון אדום אוזניים (*Cercopithecus erythrotis*)
*גנון לבן שפה (*Cercopithecus cephus*)
*גנון אדום זנב (*Cercopithecus ascanius*)
* *Cercopithecus lhoesti*
*גנון פרוס (*Cercopithecus preussi*)
* *Cercopithecus solatus*
*גנון המלין (*Cercopithecus hamlyni*)
*לזולה (*Cercopithecus lomamiensis*)
*גנון דברזה (*Cercopithecus neglectus*)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:גנונים
שלמה אבן-שושן

**שלמה אבן-שושן** (**רוזנשטיין**; 10 בפברואר 1910 – 14 בספטמבר 2004) היה מתרגם עברי, עורך וסופר.

## ביוגרפיה
אבן-שושן נולד בשנת 1910 בעיר מינסק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (מאוחר יותר בבלארוס), וזכה לחינוך עברי מילדות, מאביו, חיים דוד רוזנשטיין, שהיה סופר עברי. בשנת 1925, בהיותו נער, עלה לארץ ישראל, ולמד חקלאות בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. עם תום לימודיו, נדד בארץ ישראל ועבד בחקלאות ביישובים שונים, עד שהצטרף לגרעין המייסדים של קיבוץ שדה נחום, שנקרא אז "קיבוץ השדה". קיבוץ שדה נחום עלה על הקרקע בשנת 1937, ושלמה אבן-שושן עשה בו את כל שנותיו הארוכות.
נולדו לו שני ילדים, דוד ושולה, אשר התייתמו מאימם בגיל צעיר מאוד.

שלמה אבן-שושן החל מפרסם מיצירותיו, שירה וסיפורת, בעיתון הנוער העובד "במעלה". שיריו הראשונים נדפסו בשנת 1931. בד בבד עם כתיבתו עסק גם בעריכה, והיה בין עורכי העיתונות הקיבוצית, "מבפנים" ו"צרור מכתבים", ובין העורכים הראשונים בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בין היתר ערך את כתביהם של פניה ברגשטיין, המשורר יצחק קצנלסון, וכן ערך ספרי זיכרון לאישים ולקהילות ישראל שחרבו. פרסם מאמרים בעיתונות בשם הספרותי "ש. בר־חדקא" (אביו, חיים דוד רוזנשטיין, אימץ את השם הספרותי: **ר' חדקא**).

שלמה אבן-שושן מוכר בעיקר כמתרגם מעולה ופורה מאוד. הוא תרגם משנות החמישים ואילך מיצירותיהם של גדולי היוצרים היהודים שכתבו רוסית ויידיש, וכן מיצירותיהם של גדולי הספרות הרוסית. הוא גם יצר קשר אישי ראשוני עם כמה מהיוצרים היהודים בברית המועצות, בהם דב גפונוב, דוד מרקיש, כאשר קשרים כאלה עוד היו אסורים.

שלמה אבן-שושן שלח ידו גם בכתיבת ביוגרפיות, ספרי זיכרונות ושירה ממוארית משלו עצמו, כתב וערך ספרי "תנועה", ספרי קיבוץ וספרים של חברי קיבוצים.

נפטר ב-14 בספטמבר 2004 ונקבר בקיבוצו.

אחיו היה המילונאי אברהם אבן-שושן. שלמה אבן-שושן פרסם ספר על חייו של אחיו, "אברהם אבן-שושן, מחנך ומילונאי".

## מתרגומיו של שלמה אבן-שושן
***[[אנשי פאנפילוב]]**, מאת אלכסנדר בק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946.
***בדל עשב**, מאת יבגני יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1988. 
***בחלום ובהקיץ**, סיפורי ילדים של יצחק כצנלסון, הקיבוץ המאוחד, 1955. 
***חפיר**, מאת אנדרי ווזנסנסקי, הקיבוץ המאוחד, 1993.
***כביש הנלהבים**, שירים של יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1962.
***כיוון לא צפוי**, שירים, מאת פרץ מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1978.
***כלבא**, רומן, משל דוד מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1984.
***עימך ובלעדיך**, שירים, מאת קונסטנטין סימונוב, הקיבוץ המאוחד, 1944.
***שירים**, מאת מרינה צווטייבה, הקיבוץ המאוחד, 2002.
***שירים**, משל אוסיפ מנדלשטם, הקיבוץ המאוחד, 2000.
***שירים**, משל אנה אחמטובה, הקיבוץ המאוחד, 2000.

## ספרים שההדיר
* **[[חנה סנש]], חייה, שליחותה ומותה**, עריכה: משה ברסלבסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1966.
* **מן המיצר, שירים מן הגיטאות והמחנות ושירי מרד**, ארנסט הורוביץ, עיבוד גיל אלדמע, (סדרת ספרים ע"ש יצחק צוקרמן}, (ספר גיטו 2), מו"ל : לוחמי הגיטאות, הקיבוץ המאוחד, 1987

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* איתמר לוי, צוואתו של אח

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:שדה נחום: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בשדה נחום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
סארה (מחוז)

**מחוז סארה** (באסטונית: **Saare maakond**, "מחוז האי") הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. נפוץ מאוד השימוש בשם **סארמאה** (Saaremaa), משום שזה שם האי עליו הוא ממוקם. המחוז כולל את האי סארמאה, האי הגדול ביותר באסטוניה, ומספר איים קטנים יותר מסביב. מימי המחוז גובלים במחוז לאנה ממזרח ובמחוז היו מצפון.

## היסטוריה
בשנת 1950 פורק מחוז סארה לשני ראיונים – קורסארה במערב ואוריסארה במזרח. שנתיים לאחר מכן שונה שמו של ראיון קורסארה לקינגיספ.
בשנת 1959 צורף ראיון אוריסארה במזרח האי לראיון קינגיספ. בינואר 1990 שונה השם פעמיים – קודם למחוז קינגיספ ולבסוף למחוז סארה. 

## גאוגרפיה
האיים הגדולים במחוז הם סארמאה, מוהו, רוהנו, אברוקה ווילסאנדי. ישנם 570 קמ"ר של שטחים חקלאיים במחוז. ממוצע הטמפרטורה השנתי עומד על 6°C וכמות המשקעים הממוצעת היא 590 מ"מ בשנה.
במערב האי נמצא רכס גבעות נמוכות באורך כ-50 קילומטרים וברוחב של כ-25 קילומטרים. הרכס מזדקר לגובה מקסימלי של 54 מטרים מעל פני הים.
בדרום האי, בנפות ואליאלה ופיכטלה, שוכנת שמורת הטבע לאידוואכה (Laidevahe).
במערב האי, בנפות קיהלקונה ולמאנדה, שוכנת שמורת הטבע וילסאנדי, הכוללת גם כמאה איונים ואת כל שטחו של האי וילסאנדי ומכסה שטח כולל של מעל 237 קילומטרים רבועים.

## אוכלוסייה
לפי נתונים משנת 2006 הורכבה האוכלוסייה מן הקבוצות האתניות הבאות:
* אסטונים – 98.3%
* רוסים – 1.0%
* אחרים – 0.7%
## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי הממשלה לקדנציה בת חמש שנים. משנת 2017 משמש יאן לייווטגייה כמושל המחוז.
### מושלי המחוז
* 1990–1991: אנטס טאמלכט (Ants Tammleht)
* 1992–2003: יורי סאר (Jüri Saar)
* 2006–2010: טומאס קזמאה (Toomas Kasemaa)
* 2011–2017: קאידו קאסיק (Kaido Kaasik)
* –2017: יאן לייווטגייה (Jaan Leivategija)

## נפות והרכב מנהלי
במחוז עיר אחת, 9 רשויות מקומיות (alevik) ו-490 כפרים.
המחוז מפוצל ל-3 נפות כפריות (vallad):
* מוהו
* סארמאה (נפה) (Saaremaa vald)
* רוהנו
### נפות לשעבר
250px|ממוזער|שמאל|החלוקה לנפות בין השנים 1999-2014
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 17 נפות, מתוכן 1 עירונית והשאר כפריות.

**נפה עירונית:**
* קורסארה

**נפות כפריות:**
* אוריסארה
* ואליאלה
* טורגו
* ליימיאלה
* לייסי
* למאנדה
* מוסטיאלה
* סאלמה
* פיהטלה
* פיידה
* קארלה
* קארמה
* קיהלקונה
* רוהנו

## ראו גם
* סארמאה
*דגל מחוז סארה
*סמל מחוז סארה

## קישורים חיצוניים

* אתר מחוז סארה 

סארה
בואינג X-37

**בואינג X-37** הוא כלי חלל לא מאויש המפותח על ידי חברת בואינג. הכלי מיועד לשמש כמדגים טכנולוגי למעבורת חלל קטנה ובלתי מאוישת שתשנע מטענים קלים במחיר זול לעומת מעבורת החלל.

הכלי יכול להשיג מהירות מסלולית ולהישאר בחלל עד 908 יום. הוא מיועד למיזמים אזרחים וצבאיים כאחד. הכלי נבנה בשיטה מודלית וכך יתאפשר פיתוח עד כדי הפיכתו לכלי השיגור העיקרי של מטענים לחלל.

אורכו 8.9 מטרים ומוטת כנפיו 4.5 מטרים. הוא משוגר לחלל בחרטומו של טיל, ובעל יכולת חזרה בנחיתה עצמית על גלגליו בשדה התעופה, לשימוש חוזר.

משימת הניסוי הראשונה של המעבורת בוצעה בהצלחה לאחר ששוגרה ב-22 באפריל 2010 מנמל החלל קייפ קנוורל, ונחתה ב-3 בדצמבר 2010.

ב-11 בדצמבר 2012 שוגר X-37 מנמל החלל קייפ קנוורל וחזר לכדור הארץ ב-17 באוקטובר 2014. 

ב-20 במאי 2015 שוגר X-37B למשימת USA-261 וחזר לכדור הארץ ב-7 במאי 2017.

הכלי שוגר בפעם השישית ב-17 במאי 2020, במשימה של חיל החלל של ארצות הברית.

ב-28 בדצמבר 2023 שוגר X-37B למשימתו השביעית.

פרטים על הפעילות של כלי הרכב ומטרת שיגורו לא נחשפו על ידי זרוע החלל של ארצות הברית. גם מיקומו נשמר בסוד, אם כי תצפיות של חובבי עקיבה אחר לוויינים גילו שהוא מקיף את כדור הארץ במסלול אליפטי מוארך, בגבהים שבין 320 לבין 39,000 ק"מ, ובנטיה של 59 מעלות ביחס לקו המשוה.

בסוף שנת 2024, לראשונה אי פעם, פורסמה תמונה שצולמה מתוך ה X-37 - כאשר כדור הארץ מופיע בפריים. 

## ראו גם
*בואינג X-40

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעבורות חלל אמריקאיות
קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
X-37
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
הת'ר או'ריילי

שמאל|ממוזער|200px|הת'ר או'ריילי
**הת'ר אן או'ריילי** (באנגלית: **Heather Ann O'Reilly**; נולדה ב-2 בינואר 1985) היא שחקנית כדורגל אמריקאית.

## קריירה
או'ריילי, המכונה HAO, נולדה בניו ג'רזי. היא שיחקה כחלוצה בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בנבחרת ארצות הברית ובקבוצת ניו ג'רזי ויילדקטס מליגת הדבליו-ליג.

הופעת הבכורה של או'ריילי בנבחרת ארצות הברית הייתה ב-1 במרץ 2002, במשחק נגד נבחרת שוודיה. ב-23 באוגוסט 2004 כבשה או'ריילי את שער הניצחון על נבחרת גרמניה, ברבע הגמר של טורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה. השער שבושל על ידי מיה האם, הפך לסמל הקשר בין הדור הוותיק של הנבחרת לבין הדור הצעיר שלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:קשריות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורגלנים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
צ'אנגג'נג

שמאל|ממוזער|250px| המשגר צ'אנגג'נג 3B
**צ'אנגג'נג** או **צעדה ארוכה** (בסינית: **长征**, בפין-יין: **Chángzhēng**, "המסע הארוך" – על שם מצעדו המפורסם של מאו דזה־דונג) הוא שמה של משפחת משגרי לוויינים וחלליות מתוצרת סין העממית. המשגרים פותחו ומיוצרים על ידי "חברת התעשייה החומה הגדולה של סין" (China Great Wall Industry Corporation).

במשפחת משגרי צעדה ארוכה חמישה דגמים עיקריים (לחלקם גם דגמי משנה):
* **[[צ'אנגג'נג 1]]**: פיתוחו החל בשנת 1965. משגר מדגם זה שימש את סין לשיגור הלוויין הראשון שלה לחלל בשנת 1970. משגר זה אינו מיוצר עוד.
* **[[צ'אנגג'נג 2]]**: משגר תלת־שלבי, שוגר לראשונה בשנת 1974. אורכו 31 מטרים (אם כי יש דגמים ארוכים יותר) ומשקלו 191 טון. מסוגל לשגר מטען במשקל 2,200 ק"ג למסלול נמוך בחלל. הדגם כולל מספר תת-דגמים שחלקם פעילים גם בשנת 2024 ומנוצילם גם לטיסות מאוישות.
* **צ'אנגג'נג 3**: שוגר לראשונה בשנת 1984. אורכו 43.25 מטרים ומשקלו 200 טון. יכול לשגר מטען במשקל 1,500 ק"ג למסלול גבוה בחלל. המשגר יצא משימוש.
* **צ'אנגג'נג 4**: שוגר לראשונה בשנת 1986. אורכו 42 מטרים ומשקלו 249 טון. כושר הנשיאה שלו מגיע ל־4 טון למסלול נמוך ו־1,500 ק"ג למסלול גבוה.
* **[[צ'אנגג'נג 5]]**: הדור הבא של סדרת הצ'אנגג'נג, שוגר בהצלחה בנובמבר 2016.
***[[צ'אנגג'נג 6]]**: משגר המיועד ללוויינים קטנים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.
***צ'אנגג'נג 7**: גרסה חדשה של משגר לוויינים שנועד להחליף לבסוף את הדגם הנפוץ צ'אנגג'נג 4. שיגור בכורה בוצע ביוני 2016.
* **[[צ'אנגג'נג 8]]**: המשגר מבוסס על צ'אנגג'נג 7. הוא יכול לשאת עד 5,000 ק"ג למסלול מסונכרן-שמש בגובה 700 ק"מ. שיגור בכורה בוצע בשנת 2020.  
***צ'אנגג'נג 9**: סופר משגר שנמצא עדיין בתחילת פיתוחו, הוא מיועד לשאת 130,000 ק"ג למסלול לוויני נמוך' או 50 טון למסלול לירח. התכנון להביא ציוד וטיסות מאוישות לירח בשנות ה-2030.
***צ'אנגג'נג 11**: משגר תלת שלבי מונע בדלק מוצק, המשוגר מרכב ייעודי. נועד לשיגור מהיר של לוויינים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.

סין העממית מציעה את המשגרים שלה במחיר זול לצורך שיגור לוויינים, ואכן, בעקבות המחסור החמור באמצעי שיגור והדרישה המוגברת לשיגור לוויינים לחלל, ניצלו זאת מדינות שונות. המשגרים הסיניים נחשבים לאמינים ויש להם תקלות מועטות.

## מגבלות אמריקאיות על שיגור לוויינים מסין
ארצות הברית הובילה מהלך שמטרתו לנוון את יכולתה של סין לשגר לוויינים על בסיס מסחרי, בטיעון העיקרי של חשש מדליפת טכנולוגיות רגישות לסין, וסיוע לתוכנית הטילים הבליסטיים של המדינה. כתוצאה מאיסור מוחלט של הממשל האמריקני על חברות מארצות הברית לשגר לוויינים באמצעות טילים סיניים נפגעה מאוד היכולת המסחרית של סין לשגר לוויינים, שכן המגבלות האמריקאיות נוגעות גם ללוויינים הכוללים מרכיבים שמיוצרים בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של יצרן המשגרים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
נפאלם דת'

שמאל|ממוזער|250px|הלוגו של הלהקה
**נפאלם דת**' (באנגלית: **Napalm Death**, מבוטא **נייפם דת**') היא להקת גריינדקור ודת'גריינד מברמינגהאם, אנגליה. הלהקה ידועה בתור חלוצה בסגנון הגריינדקור, והיא בעלת ליריקה שנוטה לעסוק בסוציולוגיה פוליטית ובאנטי-פשיזם. הלהקה דוגלת באנרכיזם ובסוציאליזם.

הלהקה נוסדה בשנת 1982. במהלך שנותיה הראשונות, ניגנה נפאלם הארדקור פאנק שלא היה קיצוני במיוחד. בהמשך, היא שילבה אלמנטים של אקסטרים מטאל בשיריה. התוצאה הייתה פיתוח סוג חדש של מטאל, אשר נקרא סגנון ה"גריינדקור". במספר אלבומים של הלהקה, בעיקר בין השנים 1994–1998, היא זנחה את סגנון הגריינדקור, על מנת לנגן דת' מטאל. באלבומים שלאחר מכן, הלהקה החזירה את האלמנטים של הגריינדקור, והחלה לנגן דת'גריינד.

שירם "You Suffer" זכה להיכנס לספר השיאים של גינס כשיר הקצר ביותר שהוקלט אי פעם (1.316 שניות).

## חברי הלהקה
* מייק גרינווי – שירה
* שיין אמבורי – גיטרה בס
* מיטץ' האריס – גיטרה
* דני הררה – תופים

### חברים לשעבר
* לי דוריה
* ג'סי פינטדו
* ג'סטין ברודריק
* ביל סטיר
* פיל ויין
* ניקולס ג'יימס בולן
* ג'ים וייטלי
* מילס רטלדג'

## דיסקוגרפיה
* (Scum (1987
* (From Enslavement to Obliteration (1988
* (Harmony Corruption (1990
* (Utopia Banished (1992
* (Fear Emptiness Despair (1994
* (Diatribes (1996
* (Inside The Torn Apart (1997
* (Words From The Exit Wound (1998
* (Enemy of The Music Business (2000
* (Order of The Leech (2002
* (Leaders Not Followers: Part 2 (2004
* (The Code Is Red... Long Live The Code (2005
* (Smear Campaign (2006
* (2009) Time Waits For No Slave
* (2012) Utilitarian
* (2015) Apex Predator - Easy Meat
* (2020) Throes of Joy in the Jaws of Defeatism

## ראו גם
* קארקאס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות דת' מטאל
סארמאה

**סארמאה** (באסטונית: **Saaremaa**, בגרמנית ובשוודית: **Ösel**, בדנית: **Øsel**) הוא האי הגדול ביותר באסטוניה. שטחו 2,672 קמ"ר והוא נמצא בים הבלטי, בכניסה ל**[[מפרץ ריגה]]** ומדרום לאי היומאה. סארמאה הוא האי המרכזי במחוז סארה וחיים בו כ־31,000 תושבים.

## היסטוריה
לפי ממצאים ארכאולוגיים, סארמאה היה מיושב לפחות מהאלף השלישי לפנה"ס. בסאגות סקנדינביות עתיקות, סארמאה מוזכר תחת השם "אֵיְסִיסְלָה", שפירושו כמו באסטונית: "אי המחוז". זהו מקור השם הגרמני והשוודי של האי: אֶסֵל (Ösel), או בלטינית אוֹסִילִיה (Osilia). בסאגות מדובר על מקרי טבח רבים בין הוויקינגים לבין תושבי האיים. סארמאה היה המחוז העשיר ביותר באסטוניה העתיקה וארץ מוצאם של הרבה שודדי-ים אסטונים, לפעמים ידועים בשם "הוויקינגים המזרחיים". בכתבי-יד מלטביה מסופר על התארגנות של שש־עשרה ספינות ו-500 אנשי סארמאה שבזזו ערי־חוף בדרום שוודיה, אזור שבעבר היה שייך לדנמרק.

בשנת 1227 סארמאה נכבשה בידי המסדר הליבוני, אבל הפכה למוקד מרד אסטוני. כשהמסדר הובס בידי הצבא הליטאי בשנת 1236, תושבי האי סארמאה מרדו.

בשנת 1560 נמכר האי לדנמרק, אך כעבור 85 שנה השליטה באי ניתנה לשוודיה.

בשנת 1721 עברה השליטה בסארמאה לאימפריה הרוסית ביחד עם שאר אסטוניה השוודית, בהתאם להסכם ניסטאד. האי המשיך להיות תחת שליטה רוסית עד שנכבש על ידי גרמניה באוקטובר 1917. לאחר מלחמת העולם הראשונה קיבלה אסטוניה עצמאות והאי סארמאה היה לחלק מאסטוניה. ב-1940 סופחה אסטוניה ביחד עם האי סארמאה לברית המועצות כרפובליקה סובייטית. האי נכבש באופן זמני בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה.

כאשר קיבלה אסטוניה עצמאות ב-20 באוגוסט 1991, צורף סארמאה לרפובליקה כמחוז סארה.

שמאל|ממוזער|250px|טחנת קמח בסארמאה

## גאוגרפיה
שטח האי 2,672 קמ"ר. האי שטוח למדי, וחופיו סלעיים ברובם. ביולי ובאוגוסט הטמפרטורה עומדת על 15-25 °C ובפברואר 4- °C, מה שהופך אותו לחודש הקר בסארמאה.
מכתש קאלי הוא מקבץ של תשעה מכתשים קטנים במרכז האי. הוא נוצר בפגיעת **[[מטאוריט]]** לפני כמה אלפי שנים. קוטרו של המכתש העיקרי 110 מטרים ובאמצעו קיימת בריכה טבעית.

## חי וצומח
בזכות האקלים הימי המתון שבו, הטבע באי עשיר מאוד – 80% ממיני הצמחים המצויים באסטוניה מיוצגים גם בו, ו־120 מינים מתוכם נחשבים מוגנים. יש בו גם 35 מינים של סחלביים. 40% משטח האי מיוערים.

המים הטריטוריאליים של סארמאה הם ביתם של בעלי חיים ימיים מגוונים. כלבי ים נפוצים בחופי האי ומקיימים בהם שלוש מושבות קבועות.

האי שוכן בנתיב הנדידה המזרח־אטלנטי המחבר בין האזור הארקטי לצפון יבשת אירופה. הודות לכך מבקרות באי מאות אלפי ציפורים נודדות בעונות האביב והסתיו. מיני עופות מים שונים, כמו ברבור מצוי, ברבור שר, אדרית, ברנטה לבנת-לחי וטדורנה ירוקת-ראש, קיבלו מעמד מוגן באי.

בקרב מיני חיות היבשה מציג האי מגוון נחות לעומת אסטוניה היבשתית. הדוב החום והשונר נראים בו במקרים נדירים.

## קישורים חיצוניים

* האי סארמאה ומחוז סארה - הפורטל 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איים בים הבלטי
קטגוריה:אסטוניה: איים
קטגוריה:מפרץ ריגה
משולם נהרי

**מְשוּלם נהרי** (נולד ב-7 במאי 1951, א' באייר ה'תשי"א) הוא פוליטיקאי ישראלי, בעבר כיהן כחבר כנסת מטעם מפלגת ש"ס, שר בלי תיק (בפועל כשר במשרד האוצר) וכסגן שר במשרד הפנים, משרד החינוך והמשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל.

## ביוגרפיה
נהרי נולד לנעמי והרב יחיא, ילידי תימן. הוא למד בישיבת תפארת צבי וכן בישיבת חברון בירושלים, שם הוסמך לרבנות. שירת בצה"ל במערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי. בעל תואר B.ed להוראה במכללת ליפשיץ.

ב-1988 היה נהרי המועמד ה-90 ברשימה לכנסת מטעם אגודת ישראל. משולם נהרי נבחר לכנסת ה-15 ובמסגרת כניסתה של ש"ס לקואליציה, מונה לסגן שר במשרד החינוך, בממשלת אהוד ברק. תיק החינוך עצמו נמסר לידי מרצ וחבר הכנסת יוסי שריד מונה לשר החינוך. שריד סירב לקבל את מינויו של נהרי לסגן שר, ובעקבות סירובו של ברק לפטר את נהרי, התפטר שריד ומרצ פרשה מהקואליציה. כמו כן כיהן נהרי כסגן שר החינוך גם בממשלתו הראשונה של אריאל שרון (2001–2003).

עם הקמת הממשלה ה-31, ב-4 במאי 2006, מונה נהרי לתפקיד שר בלי תיק, וב-27 בספטמבר 2006 מונה לשר במשרד האוצר. במסגרת כהונתו זו יזם תיקון לחוק חינוך ממלכתי, שנודע כ"חוק נהרי", ולפיו רשויות מקומיות יחויבו במימון מוסדות חינוך מוכרים לא רשמיים בשיעור של 75 אחוזים מהמימון הניתן למוסדות חינוך רשמיים, עם אופציה למתן מימון של 100 אחוזים. ב-15 בינואר 2008 קבעה ועדת האתיקה כי סעודה שערך נהרי לרגל חתונת בתו בבית מלון בירושלים במימון עמותה פרטית היא "משום קבלת טובת הנאה אסורה במישור האתי מצד השר נהרי". עם זאת, הוועדה קבעה כי נהרי פעל "בתום לב".

בין תפקידיו הציבוריים כיהן נהרי כמשנה למנכ”ל רשת ”מעיין החינוך התורני”, כדירקטור במפעל הפיס, כחבר הנהלת משרד החינוך, וכמנהל המחלקה לתרבות חרדית במשרד החינוך.

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום החמישי ברשימת ש"ס לכנסת ולאחר הקמת הממשלה ה-32 המשיך לכהן בתפקידו כשר בלי תיק. בישיבת הממשלה ב-24 במאי 2009, הודיע ראש הממשלה כי השר משולם נהרי יהיה מופקד על נושא חברה ומורשת ישראל.

בממשלת ישראל ה-34 מונה לסגן שר הרווחה, ועם מינויו של אריה דרעי לשר הפנים עזב נהרי את תפקידו במשרד הרווחה ומונה לסגנו של דרעי במשרדי הפנים ופיתוח הפריפריה, הנגב והגליל. ב-20 בינואר 2016 הודיע על הפסקת חברותו בכנסת העשרים, בהתאם ל"חוק הנורווגי" והיא נכנסה לתוקף לאחר השבת ב-24 בינואר.
ב-18 בספטמבר 2017 התפטר מכהונתו כסגן שר, וב-20 בספטמבר 2017 בהתאם ל"חוק הנורווגי" שב לכהן כחבר הכנסת. ב-24 בספטמבר 2017 אישרה הממשלה את מינויו של נהרי לסגן שר במשרד הפנים ובמשרד הנגב והגליל.

בתאריך 20 בינואר 2020 הועבר לתפקיד סגן שר הרווחה במקום המשרדים הקודמים. לאחר הקמת הממשלה ה-35 המשיך לכהן כסגן שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים גם תחת השר איציק שמולי.

נהרי לא הוצב ברשימת ש"ס לקראת הבחירות לכנסת ה-24.

## חיים אישיים
הוא מתגורר בשכונת הר נוף בירושלים, נשוי לרבקה ואב לחמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:שרים בלי תיק בממשלות ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ואחת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:הר נוף: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השלושים ושתיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
גן החיות פארק פרוספקט

[ממוזער|[אלפקה|אלפקות ואווזים בגן]]
[ממוזער|[אווז כף ברן בגן החיות]]
**גן החיות פארק פרוספקט** (באנגלית: **Prospect Park Zoo**) הוא גן חיות הממוקם בפארק פרוספקט שברובע ברוקלין, בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית.
גן החיות הוקם בשנת 1890 ונקרא "הביבר". הגן הורחב בשנות ה-30 של המאה ה-20, ונפתח מחדש ב-3 ביולי 1983 בשמו הנוכחי.
הגן שופץ בשנות ה-80 ונפתח מחדש ב-5 באוקטובר 1993.

## הביבר
במקום בו נמצא גן החיות כיום, הוקם באביב 1890 ה"ביבר" (the Menagerie). ראש מחלקת הפארקים של ניו יורק, ג'ורג' ו. בראונר, תרם במאי 1890, זמן קצר לאחר מינויו, שלושה דובים צעירים ממין דוב שחור אמריקני לעיר ניו יורק. בעקבותיו תרם גזבר המדינה הארי אדמס שלושה איילים לבנים, ובאוקטובר אותה שנה נתרמו שני דובים נוספים ושועל. ב-1893 כבר נמנו בביבר שבעה כלבי ים, ביזון אחד מעזבונו של סמיואל ב. דורייה, שלושה שועלים אדומים, שלושה דובים, פרה קדושה הודית, שני איילים לבנים, חמישה איילים אדומים, שבעה כלבי ים ובין 12 ל-15 טווסים.

כל בעלי החיים הוחזקו במכלאות שהוקמו קודם לכן, בשנות ה-60 של המאה ה-19, במטרה להחזיק בהן כבשים. עד סוף המאה נתרמו חיות רבות נוספות לביבר.

## הקמת גן החיות
בשנת 1935, לאחר השגת מימון ממינהל קידום העבודות (Works Progress Administration) מנהל הפארקים של העיר רוברט מוזס הרס את המחלבה, מכלאת הכבשים והביבר, על מנת לפנות מקום להקמת גן חיות. האדריכל איימר אמבורי השני תכנן חצי סהר של בנייני אבן, הבנויים סביב בריכה המיועדת לחיות ים. הבניינים הציגו תרחישים מספרו של רודיארד קיפלינג - **[[ספר הג'ונגל]]**.

הגן נפתח ב-3 ביולי 1935 ונחשב באותה עת לגן מודרני ומתקדם.

לאחר שהוקם סבל הגן מתקציב פיתוח דל ועם השנים מצבו התדרדר. כמו כן התפתחה עם השנים הגישה שתנאי האחזקה של בעלי החיים צריכים להיות אנושיים ככל האפשר ועל כן הוחלט בשנות ה-80 לשפץ את גן החיות.

## שיפוץ גן החיות
שיפוץ גן החיות החל באוגוסט 1989 ועלה כ-37 מיליון דולרים. במהלך השיפוץ שומרו הקירות החיצוניים של המבנים שתכנן איימר אמבורי, אולם פנים המבנים נהרס ונבנה מחדש, במטרה ליצור תנאים יותר הומניים לבעלי החיים.

## כיום
בגן החיות מוצגות שלוש תֶמות: הבניין הדרומי מכיל את "עולם בעלי החיים" - תערוכה המציגה את הרבגוניות של בעלי החיים על פני כדור הארץ. הבניין האמצעי, שהיה בעבר ביתם של הפילים, מציג כיום "אורחות (בעלי) חיים" - תערוכה המציגה בעלי חיים בעלי אורח חיים יוצא דופן וכיצד הם משתלבים בסביבתם ומגיבים אליה. הבניין הצפוני מציג את התערוכה "בעלי החיים בחיינו" - תערוכה המתארת כיצד משפיעים בעלי חיים על החיים ה"יומיומיים" של האדם (חיי המסחר והתרבות).

מטרת התערוכות היא לעורר בקרב ילדים עניין ומודעות סביבתית. במסגרת תערוכת "עולם החיות" ישנו נתיב שבו הולכים המבקרים ורואים כלבי דינגו, קיפודים, וולאבים, מונטיאק הציצית, ופנדות אדומות בשחזור של סביבתם הטבעית.

חיות מבויתות מוצגות בתערוכת "בעלי החיים בחיינו" והילדים יכולים ללטפן.

נכון לשנת 2006 מצויים בגן החיות כ-400 בעלי חיים מ-80 מינים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

* תיאור גן החיות

קטגוריה:ברוקלין
קטגוריה:ניו יורק: גני חיות
צ'ופקברה

שמאל|ממוזער|300px|איור המתאר את הייצור
**צ'ופקברה** (**Chupacabra**; בספרדית: **Chupacabras**; הלחם המילים chupar - למצוץ ו-cabras - עיזים) הוא שמו של יצור מפלצתי אגדי מאמריקה הלטינית, ובעיקר בפוארטו ריקו, הניזון כביכול מטריפת חיות בית וצאן, בעיקר עזים. 

היצור מתואר כיצור כבד, בגודל של דוב קטן, עם שורה של קוצים מהצוואר עד הזנב. נע במהירות, ומוצץ בלשון דמוית צינור את דמן של חיות משק קטנות.

הדיווח הראשון על היצור היה בפוארטו ריקו במרץ 1995, שם נמצאו שמונה עיזים מתות ומיובשות מדם, עם פצעים באזור החזה. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:קריפטוזואולוגיה
קטגוריה:ערפדים בתרבות ובאמנות
קטגוריה:פוארטו ריקו
הגנים הבוטניים של ניו יורק

[ממוזער|שמאל|250px|ה[חממה בגנים הבוטניים של ניו יורק]]
**הגנים הבוטניים של ניו יורק** (באנגלית: **New York Botanical Garden**) הם מהגנים הבוטניים המובילים בארצות הברית.

שטח הגנים כ-1 קמ"ר, והם ממוקמים ברובע הברונקס של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק. בשנת 1967 הם נקבעו כציון דרך היסטורי לאומי.

## הקמת הגנים
הגנים הוקמו בשנת 1891 בשטח אחוזה בשם "בלמונט" שהייתה בבעלות פייר לורילארד, יבואן טבק ידוע, ונפתחו בשנת 1896. הקמת הגנים מומנה מתרומות שנאספו על ידי הבוטנאי נתניאל לורד בריטון ואשתו אליזבת גרטרוד בריטון מאוניברסיטת קולומביה שביקר בגני קיו שבלונדון ושאף לבנות גנים דומים בניו יורק.

הגנים הבוטניים כוללים 48 גנים שונים, אזור ביצות, מפלים, יער אלונים. כן גדלים בהם עצי דובדבן, תרזה ואשוח בני למעלה ממאתיים שנה.

בגנים מצויה חממה שנבנתה בסוף המאה ה-19 בסגנון "ארמון הבדולח", גן ורדים הקרוי על שמה של פגי רוקפלר, גן יפני, אוסף אורנים וספרייה גדולה.

בלב הגנים הבוטניים נמצא יער ששטחו 162,000 מ"ר – שריד אחרון ליער המקורי שכיסה את האזור בו מצויה העיר ניו יורק לפני בואם של המתיישבים האירופים.

## ראו גם
* הגנים הבוטניים של ברוקלין

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: גנים בוטניים
קטגוריה:הברונקס: פארקים
קאסארי

שמאל|ממוזער|250px|הקפלה של קאסארי ובית העלמין הסמוך
**קאסארי** (באסטונית: Kassari) הוא אי קטן באסטוניה. הוא ממוקם בים הבלטי, דרומית-מזרחית ובצמוד לאי היומאה. קאסארי שייך למחוז היו, לנפת קיינה.

## היסטוריה
האי מוזכר בכתובים לראשונה בשנת 1564 בשם **קסקסארה** (Kaskesara). מבין המבנים הראשונים שנבנו באי ושרדו עד ימינו נמנית הקפלה, שהוקמה ככל הנראה במהלך המאה ה-18 במקום מבנה עץ ישן יותר. זוהי הקפלה היחידה באסטוניה שגגה מכוסה בקש. 
במאה ה-18 נבנתה באי אחוזה גדולה, אך המבנים היחידים ששרדו ממנה הם בית הגנן, בית האמן, ושרידי חומות שתחמו את הגנים, אשר באופן אירוני, הם אלו שדווקא נבנו בתקופה יותר מאוחרת (סוף המאה ה-19). 

בשנת 1863 נבנה באי בית-ספר במקום בו מקודם עמדה חווה, צמוד לספריה.
מתחילת המאה ה-19 התפתח בכפר אוריאקו שבמערב האי נמל קבע. הנמל משמש כיום גם כמרינה. 

כיום מתגוררים באי כ-300 תושבי קבע בארבעה כפרים.

באי שוכן מוזיאון לזכרה של הסופרת הפינית איינו קאלאס וכן מוזיאון למורשת האי.

## גאוגרפיה
שטח האי הוא 19.3 קמ"ר, החוף נמתח לאורך של 59 קילומטרים והנקודה הגבוהה בעיר מגיע ל-15 מטרים מעל פני הים.
כביש בשם דרך אוריאקו מחבר את האי להיומאה. 
ככל הנראה נגלה האי לפני כ-3,000 שנים עקב שקיעת מפלס הים. לפני כ-1,000 שנים היה האי הנוכחי למעשה שני איים שהים הפריד ביניהם.
באי מפרצים רבים, והוא מוקף בארבעה איים ובכ-20 איונים קטנים יותר, אשר רובם סלעים קטנים. ישנם רק 90 בתים בכל האי. קאסארי קרוב מאוד להיומאה והכביש מחבר אותו להיומאה ממזרח וממערב, לכן, רבים לא מחשיבים אותו לאי. 

באי אין יערות צפופים, שלא כמו היומאה, אלא עצים מפוזרים. בדרום-מערב האי ישנה רוח חזקה מאוד, אך מימיו הם מהחמים באסטוניה.

## קישורים חיצוניים

*מידע רחב על קאסארי, לתיירים ולמתעניינים 

קטגוריה:איים בים הבלטי
קטגוריה:אסטוניה: איים
צ'ן ויישינג

שמאל|ממוזער|200px|צ'ן ויישינג
**צ'ן ויישינג** (סינית: 陈卫星/陳衛星; פין-יין: Chén Wèixīng; נולד ב-24 באפריל 1972 באזור מונגוליה הפנימית בסין) הוא טניסאי שולחן אוסטרי.
## קריירה
בשנת 2003 הגיע צ'ן לרבע גמר אליפות העולם ליחידים.

בשנת 2002 הגיע לחצי גמר אליפות אירופה בזוגות מעורבים, באותו טורניר שנה לאחר מכן זכה צ'אן במקום הראשון לזוגות ובמקום השני לזוגות מעורבים.

במאסטרס אירופה בשנת 2004 הגיע לשלב רבע הגמר בתחרות ליחידים.

הוא היה חלק ממשלחת האוסטרית ב-3 אולימפיאדות בשנים 2004–2012.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים אוסטרים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1972
אנורתיט

**אנורתיט** (מיוונית "לא ישר", בהתייחסות לגבישים המשופעים שלו) הוא מינרל סיליקטי. 

האנורתיט, מינרל נדיר יחסית, הוא סוג של פְּלַגְיוֹקְלז (מיוונית "שבירה נטויה", סוג של פצלת השדה). הפלגיוקלז הוא  שורת מינרלים איזומורפית, כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן, מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה), המתחילה באלביט ומסתיימת באנורתיט. בשורת בואן מצוי האנורתיט כמינרל הראשון מבין סדרת המינרלים של הפלגיוקלז המתגבש מתוך מגמה מתקררת, ולכן הוא מצוי בסלעים המתגבשים ראשונים, כלומר הסלעים הבסיסיים כדוגמת הגברו והבזלת. מקומות בהם מוצאים את האנורתיט הם, לדוגמה, מחוז לייק בקליפורניה והר סומה באיטליה.

האנורתיט שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי. כלומר, הוא בנוי מרשת תלת־ממדית של ארבעה טטרהדרונים בדומה לקוורץ, אלא שבשניים מהטטרהדרונים מוחלף הצורן הארבע־ערכי באלומיניום שהוא תלת־ערכי, ולכן נוסף לסריג פיצוי חשמלי בדמות קטיון סידן דו־ערכי.

סלעי אנורתוזיט המצויים בהר הלבן במערב גרינלנד מכילים אחוז גבוה של אנורטיט ולכן נחשבים לחומר גלם מצוין להפקת אלומיניום.

## קישורים חיצוניים

*אנורתיט באתר webmineral
* 

קטגוריה:פצלות השדה
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
יוהנס ראו

**יוהנס ראו** (בגרמנית: **Johannes Rau**; 16 בינואר 1931 - 27 בינואר 2006) היה פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, כיהן כנשיא גרמניה.
## חייו
בנו של מטיף. עבד כעיתונאי ובפרסום פרוטסטנטי. בשנת 1952 הצטרף למפלגת העם הגרמנית החדשה, ארגון פציפיסט נוצרי שמאלי. בשנת 1957 עבר למפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD). 

ראו שימש כראש עיריית וופרטל, עיר מולדתו, ולאחר מכן (בשנים 1998-1978) כראש ממשלת נורדריין-וסטפאליה. בשנים 1999–2004 כיהן כנשיא גרמניה.

בעת כהונתו כנשיא קידם נושאים של צדק חברתי. היה ידיד מובהק של ישראל, והיה הנשיא הגרמני הראשון שנאם בפני הכנסת. הנאום כלל התנצלות על רדיפות הנאצים את העם היהודי.

ראו הקים את מלגת יוהנס ראו, לאירוח תלמידים מישראל אצל משפחות גרמניות ברחבי גרמניה למשך שמונה ימים. לאחר מכן מטיילים התלמידים ברחבי ברלין במשך חמישה ימים עם מארחיהם.

נפטר בברלין בגיל 75.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:נשיאי גרמניה
קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות דורותיאנשטאדט
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:זוכי מדליית ליאו בק
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2006
עמוס בידרמן

**עמוס בידרמן** (נולד ב-29 באפריל 1952) הוא אמן, קריקטוריסט ומאייר ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בקיבוץ כפר גליקסון לאירמה ואסקר, אשר עלו ארצה מהונגריה. לאחר שירותו הצבאי סיים בידרמן לימודי עיצוב גרפי בבית הספר לאמנות "בצלאל". אייר בעיתונים "העיר", "כל העיר", "חדשות" ו"הארץ", שבו הוא מאייר קריקטורה יומית מאז 1999. ב-2015 פרסם טור אישי ב"הארץ". הציג תערוכת יחיד והשתתף במגוון תערוכות בישראל ובחו"ל. זכה בפרס מטעם האו"ם וב-2002 היה לזוכה הראשון בפרס דוש לקריקטורה הניתן מטעם עיריית תל אביב-יפו. אייר את הספרים "גיורא" של מיכל אהרוני, "שטנה" של קובי ניב ואת הספר "סיפורה של הפוליטיקה הישראלית" של עמית סגל.

מלבד איוריו המפורסמים הוא גם מצייר בצבעי אקריליק בסטודיו הביתי שלו. נושאים של טבע, אורבניות ונוף.

## חיים אישיים
נשוי לסנדרה, מעצבת ויוצרת ישראלית ואב לשניים. מתגורר בתל אביב.

בנו הוא אמן החושים ערן בידרמן שזכה בתוכנית מי יפיל את המאסטר.

## קישורים חיצוניים

* עמוס בידרמן ברשת החברתית אקס (טוויטר)
* 
* 
* 
* 
* "תעשיית הדת – מסחטת כספים": הריאיון החריף של עמוס בידרמן, באתר כאן, 25 בנובמבר 2018 
* גאולה אבן-סער   - "שיחה אישית" (פרק 10) עם עמוס בידרמן, כאן 11, 17 ביוני 2019

## הערות שוליים

קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:זוכי פרס דוש לקריקטורה
קטגוריה:כפר גליקסון: אישים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב  
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
שילה ארמסטרונג

**שילה ארמסטרונג** (באנגלית: **Sheila Armstrong**; נולדה ב-13 באוגוסט 1942) היא זמרת סופרן אנגליה.

## ביוגרפיה
ארמסטרונג נולדה באשינגטון שבנורת'מבריה, אנגליה, היא למדה באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון ואף קיבלה מלגה הודות להישגיה. הופעת הבכורה שלה באופרה הייתה ב-1965, בתפקיד **דספינה**, בתיאטרון סדלר'ס וולס בלונדון. מ-1973 היא שרה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. בהופעת הבכורה שלה בקובנט גארדן שרה בפידליו, האופרה היחידה שכתב בטהובן.

## קריירה

ארמסטרונג קנתה לעצמה שם עולמי, אך פעילותה מתרכזת בעיקר בבריטניה ובאיטליה. היא שרה בין היתר יצירות של רוסיני, דוניצטי ומוצרט. ארמסטרונג גם הופיעה כאמנית אורחת עם הסינפונייטה הישראלית באר שבע. 

נוסף  לשירתה באופרה, הופיעה ארמסטרונג באורטוריות ויצאה לסיורי קונצרטים ברחבי העולם. היא הקליטה מוזיקה אנגלית, בייחוד מיצירותיהם של ראלף ווהן ויליאמס ובנג'מין בריטן. 

שילה ארמסטרונג פרשה מן השירה בשנת 1993, בת 51 בסך הכל.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה קצרה של שילה ארמסטרונג

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1942
מערכת קואורדינטות שמימית

[שמאל|ממוזער|250px|המחשה של [מערכת הקואורדינטות האקליפטית כדוגמה למערכת קואורדינטות שמימית]]

באסטרונומיה, **מערכת קואורדינטות שמימית** זה שמם הכולל של מספר מערכות קואורדינטות כדוריות המתארות מיקום גופים על כדור דמיוני, בעל רדיוס אינסופי, שמרכזו במרכז מערכת הקואורדינטות. לדוגמה, במקרה של מערכת הקואורדינטות המשוונית (שמרכזה בכדור הארץ) המיקום מתואר על כיפת השמיים. לעיתים, כאשר רוצים לתאר את מיקומו המדויק של הגוף בחלל, ולא את מיקומו על מעטפת הכדור, מוסיפים עוד פרמטר המציין את מרחק הגוף ממרכז המערכת (בדרך-כלל מדובר על השמש או על כדור הארץ).

לכל מערכת ישנו מישור משווה (נקרא גם "המישור הבסיסי") שחתך שלו עם מעטפת הכדור מהווה את קו המשווה של המערכת. בכל מערכת ישנה נקודה על קו המשווה, שהקו המאונך לה הוא קו האורך 0.

## מערכות שמימיות שונות
* מערכת הקואורדינטות המשוונית: מערכת זו מקבילה לקווי האורך והרוחב של כדור הארץ, קו האורך 0 שלה עובר בנקודת שוויון האביב, ומרכזה בכדור הארץ.
* מערכות שמישור המלקה הוא מישור המשווה שלהן, וקו האורך 0 שלהן עובר בנקודת שוויון האביב:
** מערכת הקואורדינטות האקליפטית, שמרכזה בכדור הארץ.
** מערכת הקואורדינטות ההליוצנטרית, שמרכזה בשמש.
* מערכת הקואורדינטות האסימפטוטית: מערכת זו מקבילה לקווי האורך והרוחב של השמש, ושם מרכזה.
* מערכת הקואורדינטות הגלקטית: מישור המשווה הוא המישור עליו שוכנת דיסקת גלקסיית שביל החלב ומרכזה במרכז הגלקסיה.
* מערכת הקואורדינטות הסופר-גלקטית: מישור המשווה שלה הוא המישור הסופר-גלקטי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מושגים באסטרונומיה
תא ערפל

**תא ערפל**, או **לשכת וילסון** הוא גלאי חלקיקים שהיה בשימוש נרחב בניסויי פיזיקת חלקיקים במהלך המאה ה-20.
[שמאל|ממוזער|250px|עקבות של [קרינה מייננת בתא ערפל]]

## אופן פעולה
תא ערפל מבוסס על העיקרון שלפיו יונים יכולים לשמש כאתרי התגרענות לצורך התעבות של אדי מים, במיוחד אם האוויר נמצא במצב רוויית יתר. כאשר חלקיק טעון נכנס לתוך התא, הוא מיינן את אטומי האוויר שלאורך מסלולו, ויונים אלה גורמים להתעבות של אדי המים סביבם. כתוצאה מכך, "שבילים" של טיפות מים זעירות מציינים את המסלול שעבר החלקיק. אם מפעילים על החלקיק שדה מגנטי, ניתן לקבוע על-פי מסלולו את הסימן של המטען שלו ואת יחס המסה למטען שלו (ראו ספקטרומטר מסה).

בגרסה הראשונית שלו, היה תא הערפל מלא באדי מים, וברגע המתאים התרחשה בו התרחבות אדיאבטית, אשר ציננה את האדים וגרמה להם להתעבות.

## היסטוריה
את תא הערפל בנה הפיזיקאי הסקוטי צ'ארלס וילסון, אשר חקר את היווצרותם של עננים ותופעות אופטיות באוויר לח. לצורך מחקריו אלה הוא בנה תאים שהתבססו על התרחבות אדיאבטית שגורמת להתעבות של אדים, ותוך כדי כך הוא גילה שיונים יכולים לשמש כמרכזי התעבות. בהתבסס על כך, הוא בנה את הדגם הראשון של תא ערפל ב-1911, והמצאתו זו הוכיחה את עצמה מיד כאמצעי מחקר חשוב ואף מהפכני בפיזיקה גרעינית. וילסון קיבל עליה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1927. בתא הערפל של וילסון נבדקו והוכחו קיומן ומהלכן המדויק של תגובות של אטומים עם חלקיקי-אלפא, קיום הפוזיטרון ותופעות חלקיקיות אחרות. בשל היותו המכשיר היחיד באותה תקופה שעזר לראות את החלקיקים, נקרא תא הערפל "השופט העליון של הפיזיקה הגרעינית". 

עם הזמן, תא הערפל שוכלל (כך, למשל, נבנה תא ערפל אוטומטי, אשר הפעיל את עצמו כאשר מונה גייגר שהוצמד לו גילה מעבר של חלקיק), ונבנו תאים אחרים, שהתבססו על אותו עיקרון או עיקרון דומה. כך, בשנת 1936 נבנה תא הפעפוע, ובשנת 1952 - תא הבועות, שהוא גדול ויעיל יותר מתא הערפל, ואשר בסופו של דבר החליף אותו.

## קישורים חיצוניים

* 

ערפל, תא
שמי אוקטובר

**שמי אוקטובר** (באנגלית: **October Sky**) הוא סרט דרמה משנת 1999.

## עלילה
הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של הומר היקאם (.Homer H. Hickam Jr), שבשנת 1957, בעקבות שיגור הספוטניק הרוסי לחלל, מחליט לבנות רקטה. העיירה קולווד, שבה חי היקאם, היא עיירת כורים שהוקמה בעקבות מכרה הפחם שנמצא בה, ורק בודדים מצליחים לצאת ממנה. הדבר מרחיק בתחילה את הומר מהחלום שלו לעבוד במעבדות החלל של נאס"א ולפגוש את ד"ר ורנר פון בראון, אך היקאם אינו מתייאש ובונה יחד עם שלושת חבריו עשרות רקטות כושלות, עד שלבסוף הם בונים את הרקטה המושלמת, "אוק 25".

הסרט הופק בעקבות הספר "נערי הטילים" ("The Rocket Boys") שנכתב על ידי היקאם עצמו. שם הסרט הוא אנגרמה על שם הספר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:מחוננות בקולנוע
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
ואנג האו

**וָאנג הָאו** (בשפות סיניות: **王皓**; באנגלית: **Wang Hao**; ) הוא טניסאי שולחן סיני. הוא אלוף אולימפי בעל חמש מדליות מהן שתיים מזהב, שלוש פעמים ברציפות סגן אלוף אולימפי ביחידים ואלוף עולם בעל 14 מדליות מהן 8 זהב.

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה ביוקוהמה יפן בשנת 2009 זכה בשתי מדליות זהב בטורניר ליחידים ובטורניר לזוגות. זכה שלוש פעמים במדליית זהב בטורניר ליחידים בגביע העולם בשנים 2007 (ברצלונה), 2008 (לייז', תוך ניצחון על טימו בול בגמר) ו-2010 (מגדבורג). בשיאו דורג במקום הראשון בעולם.

שותפו למשחקי הזוגות הוא קונג לינגחווי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני טניס שולחן סינים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טניס שולחן
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סינים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1983
יילנדס פוסטן

**יילנדס פוסטן** () הוא העיתון היומי הנמכר ביותר בדנמרק. מערכת העיתון נמצאת בפרבר של העיר אורהוס. כ-150,000 עותקים נמכרים מדי יום מאז 2003.

## היסטוריה
העיתון נוסד ב-2 באוקטובר 1871. משנת 1871 העיתון הוא ליברלי מוצהר ועד שנת 1938 העיתון תמך רשמית במפלגה הקונסרבטיבית, מאז העיתון מגדיר עצמו כימני.

יילנדס פוסטן התפרסם בעולם לאחר שפרסם קריקטורות של הנביא מוחמד ב-30 בספטמבר 2005 שהוביל ל**[[פרשת קריקטורות מוחמד (2006)|פרשת קריקטורות מוחמד]]**, משבר דיפלומטי בין דנמרק לעולם המוסלמי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עיתונים
קטגוריה:דנמרק: תרבות
קטגוריה:דנמרק: תקשורת
ג'ייסון בלייר

**ג'ייסון תומאס בלייר** (באנגלית: **Jayson Blair;** נולד ב-23 במרץ 1976), עיתונאי אמריקני שעבד בעבר בניו יורק טיימס. התפרסם בעקבות התפטרותו לאחר שנחשף שהעתיק כתבות מעיתונים אחרים, שפורסמו, בין השאר, גם בעמודים הראשונים של העיתון.
## ביוגרפיה
בלייר נולד בעיר קולומביה שבמרילנד. בשנים 1995-1999 הוא למד בחוג לעיתונאות של אוניברסיטת מרילנד. 

בלייר עבד בוושינגטון פוסט ובהבוסטון גלוב. בשנת 1998 הצטרף לעיתון הניו יורק טיימס. התפטר בשנת 2003 מהעיתון לאחר שנחשף כי הוא העתיק מעיתונים אחרים וחתם בשמו. באותה תקופה מניו יורק טיימס התפטר גם ריק בראג בהאשמות דומות.

ספרו "לשרוף את בית האדונים" המתאר את השתלשלות הפרשה, ראה אור בעברית ב-2004 בהוצאת "גלורי".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:סגל ניו יורק טיימס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976