open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דון הול

**דון הול** (באנגלית: **Don Hall**, נולד ב-8 במרץ 1969) הוא במאי סרטי אנימציה, מדבב ותסריטאי אמריקאי הידוע בסרטים שביים באולפני ההנפשה של וולט דיסני דיסני, בהם "פו הדוב", "שישה גיבורים", "ריה והדרקון האחרון" ו-"עולם מוזר". סרטו "שישה גיבורים" זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-87.

## ראשית חייו
הול נולד וגדל בעיירה גלנווד שבאיווה שבארצות הברית. כבר בגיל צעיר גילה עניין בציור ובאמנות חזותית, ועסק בציור באופן קבוע. על פי ראיונות וכתבות עיתונאיות, משפחתו עודדה את נטייתו האמנותית ותמכה ברצונו לעסוק ביצירה.

דון הול למד באוניברסיטת איווה שם השלים תואר בציור ורישום. במהלך לימודיו רכש הכשרה באמנות פלסטית מסורתית, שהתמקדה בציור ידני, קומפוזיציה וסיפור חזותי – יסודות שהשפיעו בהמשך על עבודתו באנימציה קולנועית.

## קריירה
### אולפני ההנפשה של וולט דיסני
דון הול החל את דרכו המקצועית באולפני ההנפשה של וולט דיסני בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר הצטרף לאולפן כאמן סטוריבורד של שלל סרטים כמו "צ'יקן ליטל", "טרזן" ו"הקיסר נפל על הראש" ומפתח פרויקטים שונים בתחום האנימציה.

לאחר מכן קיבל את תפקיד "ראש צוות סיפור", ובתפקיד זה עבד על "פגוש את הרובינסונים" (2007) וגם "הנסיכה והצפרדע" (2009).

סרט הבכורה שלו כמאי היה "פו הדוב", שאותו ביים לצד סטיבן אנדרסון, מאז ביים כמה וכמה סרטים, כמו "שישה גיבורים" (2014) שזכה בפרס אוסקר לסרט האנימציה הטוב ביותר, בהמשך היה במאי שותף בסרט "מואנה" (2016), היה הבמאי של הסרט ,"ריה והדרקון האחרון" (2021), שהיה מועמד לאוסקר וגם ביים את "עולם מוזר".

### Skydance Animation
בשנת 2024 הכריז כי עזב הול את דיסני והצטרף לאולפן "Skydance Animation" לפתח וליצור סרט אנימציה מקורי במסגרתו.

### דיבוב
דון הול השתתף גם בדיבוב של כמה סרטי דיסני שבהם היה מעורב בהליך ההפקה, בדמויות משניות או קטנות, בין השאר בסרטים "הנסיכה והצפרדע" ו-"לפגוש את הרובינסונים".

## פילמוגרפיה

### סרטים באורך מלא

### סדרות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
.va

היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) של מדינת קריית הוותיקן. הסיומת נפתחה בשנת 1995 ומנוהלת על ידי מחלקת הטלקומוניקציה של הכס הקדוש.

## היסטוריה
הסיומת .va נוצרה בשנת 1995 על ידי הארכיבישוף ג'ון פטריק פולי  מהמועצה האפיפיורית לתקשורת חברתית. אתר האינטרנט הרשמי של הוותיקן עלה לאוויר ביום חג המולד 1995.

## אתרי אינטרנט
ההרשמה לשם מתחם תחת הסיומת .va שמורה לארגונים וישויות רשמיות אשר קשורות לוותיקן ולכס הקדוש בלבד. השפה הראשית היא איטלקית. נכון לשנת 2026, ישנם שמות מתחם רבים עם הסיומת .va, הכוללים אתרי חדשות, מסמכים אפיפיוריים, מוזיאונים ודיקסטריות של הקוריה הרומאית.

בנוסף, ישנם תת-דומיינים המיועדים לדואר אלקטרוני בלבד. כתובות דואר אלקטרוני לאפיפיור נפתחות עבור אירועים מיוחדים, למשל זו שנפתחה עבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני לרגל היובל לכוהנים (Jubilee of Priests).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
קטגוריה:קריית הוותיקן
ואטן (עיתון דגסטני)

**ואטן**, שבתרגום מן השפה ג'והורי פירושו "**מולדת**". (בג'והורי: **Ватан**; ברוסית: **Родина**) הוא עיתון חברתי־פוליטי בשפות ג'והורי ורוסית. העיתון מסקר אירועים חברתיים ופוליטיים המתרחשים בדגסטן, ברוסיה, וכן מפרסם חומרים על ההיסטוריה והתרבות של יהודי ההרים.

## היסטוריה
העיתון נוסד בשנת 1928 בשם ״העומל״ (בג'והורי: Захметкеш). אסאיל בינאייב מונה לעורך הראשון. בראשית דרכו הודפס העיתון באלפבית עברי. בשנים 1929–1930 עבר לשימוש באלפבית לטיני, ובשנת 1938 עבר לאלפבית קירילי, המשמש עד היום. באמצע שנת 1938 קיבל העיתון שם חדש: ״כוכב אדום״ (בג'והורי: Гъирмизине Астара).

בשנות ה־30 של המאה ה־20 פעל בעיתון המשורר היהודי דניאל אטנילוב.

בסוף שנות ה־40 של המאה ה־20 הופסקה הוצאת העיתון. העיתון חידש את פעילותו בשנת 1975.

בשנת 1991 שונה שם העיתון ל״ואטן״, שפירושו בתרגום הוא "מולדת".

## קישורים חיצוניים

* 
* הגיליון הבא של השבועון ״ואטן״ יצא לאור. 
* הגיליון החדש של העיתון ״ואטן״ פורסם.
* העיתון ״ואטן״ היום.
* מה נכתב בעיתון ״ואטן״ בשנת 1938.
* עיתוני יהודי ההרים בתקופת ברית המועצות.

## הערות שוליים

קטגוריה:שפת הג'והורי
קטגוריה:רוסיה: עיתונים
קטגוריה:עיתונים ברוסית
קטגוריה:עיתונות יהודית
פיקוד חיל הנחתים באזור האוקיינוס השקט

**פיקוד חיל הנחתים באזור האוקיינוס השקט** (באנגלית: **Marine Corps Forces, Pacific**; ראשי תיבות: **USINDOPACOM**) הוא פיקוד הזרוע האזורי של חיל הנחתים של ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט, והוא מהווה את מרכיב חיל הנחתים תחת פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית. הפיקוד אחראי על הפעלת, הכשרת והעמדת כוחות נחתים בזירת האוקיינוס השקט והאינדו-פסיפי, ומהווה את הפיקוד האזורי הגדול ביותר של חיל הנחתים.

## משימה
משימתו של MARFORPAC היא להכין, להפעיל ולהעמיד לרשות הפיקוד האזורי כוחות חיל נחתים כשירים ללחימה, לצורך:
* הרתעה והגנה מפני איומים מדינתיים ולא־מדינתיים בזירת האינדו-פסיפי
* תגובה מהירה למשברים צבאיים והומניטריים
* הפעלת כוחות אמפיביים כחלק ממבצעים משולבים ורב־לאומיים
* חיזוק שיתופי פעולה צבאיים עם מדינות בעלות ברית ושותפות אזוריות
* שמירה על נוכחות קדמית מתמשכת של חיל הנחתים באזור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
עונת 2008 ב-WNBA

**עונת 2008** הייתה העונה ה-12 של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 14 קבוצות (לעומת 13 בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה של דטרויט שוק בפעם השלישית בתולדות המועדון. היא ניצחה את סן אנטונין סילבר סטארז עם תוצאה 3:0

קבוצת אטלנטה דרים הייתה הקבוצה שהתווספה למשחקי הליגה.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק לקנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס)

מספר משחקים לכל קבוצה היה 34. העונה כללה 258 משחקים (כולל 20 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 1,887,706 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, ABC ו-NBA TV.

העונה כללה הפסקה לצורכי השתתפות כדורסלניות במשחקים האולימפיים.
## דראפט 2008
ב-6 בפברואר 2008 נערך דראפט עבור קבוצת אטלנטה דרים, הקבוצה החדשה של הליגה. 

הגרלת הדראפט בהשתתפות 4 קבוצות נערכה ב-23 באוקטובר ולוס אנג'לס ספארקס זכתה בזכות הבחירה הראשונה. יתר הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט נבחרו 43 שחקניות מהן 39 מארצות הברית, ושחקנית אחת מאוקראינה, ניגריה, שוודיה ופולין.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 34 משחקים לכל קבוצה.

## [[פלייאוף]]
כל מפגש כלל עד 3 משחקים למעט גמר שנדרשו בו 3 ניצחונות.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA - קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA - קייטי סמית' (דטרויט שוק)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA - ליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס)
* התנהגות ספורטיבית - טלי בליקלאבה   (אינדיאנה פיבר)
* רוקי השנה ב-WNBA - קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס)
* מלכת הנקודות - דיאנה טאורסי (פיניקס מרקורי) - 24.1 בממצוע למשחק
* מלכת הריבאונדים -קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס) - 9.5 בממוצע למשחק
* מלכת האסיסטים - לינדזי ויילן (קונטיקט סאן) - 5.4 בממוצע למשחק

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה
* לינדזי וולן (קונטיקט סאן)
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* סופיה יאנג () סן אנטונין סילבר סטארז
* קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס)
* ליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס)
חמישיית העונה השנייה
* סו בירד (סיאטל סטורם)
* בקי האמון (סן אנטונין סילבר סטארז)
* דיאנה נולאן (דטרויט שוק)
* איישה ג'ונס (קונטיקט סאן)
* לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)

## משחק אול סטאר
המשחק לא התקיים בגלל משחקים האולימפיים.

## קישורים חיצוניים

* נתוני העונה
* סיכום עונה

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2008
קטגוריה:2008 בארצות הברית
קטגוריה:עונות WNBA
עונת 2009 ב-WNBA

**עונת 2009** הייתה העונה ה-13 של ליגת ה-WNBA. הליגה כללה 13 קבוצות (לעומת 14 בעונה הקודמת) והסתיימה בזכייה של פיניקס מרקורי בפעם השנייה בתולדות המועדון. היא ניצחה בסדרת הגמר את אינדיאנה פיבר עם תוצאה 3:2

קבוצת יוסטון קומטס שהייתה בין מייסדי הליגה והאלופה בשנות הראשונות הפסיקה להתקיים.

בעקבות חתימת חוזה חדש עם ESPN קבוצות החלו לקבל לתשלומים על שידורי משחקים בהם הן משתתפות.

סגל הקבוצות הוקטן מ-13 ל-11. במידה וסגל הוקטן מתחת ל-9 כדורסלניות היה ניתן להחתים מחליפה זמנית.

ב-10 באוגוסט ליסה לסלי הגיעה ל-6,000 נקודות ליגה.

ב-15 באוגוסט לורן ג'קסון הגיעה ל-5,000 נקודות ליגה.

תואר השחקנית המצטיינת של העונה הסדירה (MVP) הוענק לדיאנה טאורסי (פיניקס מרקורי).

מספר משחקים לכל קבוצה היה 34. העונה כללה 242 משחקים (כולל 21 משחקים בשלב פלייאוף), שבהם נכחו 1,776,536 צופים. 

משחקי הליגה שודרו ברשתות ESPN, ABC ו-NBA TV.

## דראפט 2009
ב-8 בדצמבר 2008 נערך דראפט עבור שחקניות יוסטון קומטס שהפסיקה להתקיים.

הגרלת הדראפט בהשתתפות 4 קבוצות נערכה ב-9 בדצמבר ואטלנטה דרים זכתה בזכות הבחירה הראשונה.יתר הקבוצות קיבלו זכות בחירה בהתאם לסדר הפוך של דירוגן הסופי בעונה הקודמת, אך בעקבות הסכמים בין הקבוצות סדר הבחירה השתנה. בדראפט הראשי נבחרו 39 שחקניות מהן 35 מארצות הברית, 2 מסרביה ושחקנית בודדת מקניה וספרד.

להלן חמש הבחירות הראשונות:

## העונה הסדירה
העונה כללה 34 משחקים לכל קבוצה.

## [[פלייאוף]]
כל מפגש כלל עד 3 משחקים למעט גמר שנדרשו בו 3 ניצחונות.

### סדרת הגמר

## שחקניות מצטיינות
*  MVP של העונה הסדירה ב-WNBA – דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* MVP של סדרת הגמר ב-WNBA – דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA – טאמיקה קאצ'ינגס (אינדיאנה פיבר)
* התנהגות ספורטיבית – קארה לאוסון (סקרמנטו מונארכס)
* רוקי השנה ב-WNBA – אנג'ל מקאוטרי (אטלנטה דרים)
* מלכת הנקודות – דיאנה טאורסי (פיניקס מרקורי) – 20.4 בממוצע למשחק
* מלכת הריבאונדים – קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס) – 9.8 בממוצע למשחק
* מלכת האסיסטים – סו בירד (סיאטל סטורם) – 5.8 בממוצע למשחק

### קבוצת העונה
חמישיית העונה הראשונה:
* דיאנה טוראסי (פיניקס מרקורי)
* טאמיקה קאצ'ינגס (אינדיאנה פיבר)
* לורן ג'קסון  (סיאטל סטורם)
* קפי פונדקסטר (פיניקס מרקורי)
* בקי האמון (סן אנטונין סילבר סטארז)
חמישיית העונה השנייה:
* סופיה יאנג () סן אנטונין סילבר סטארז
* קנדיס פארקר (לוס אנג'לס ספארקס)
* ליסה לסלי (לוס אנג'לס ספארקס)
* דיאנה נולאן (דטרויט שוק)
* קתי דוגלס (אינדיאנה פיבר

## משחק האולסטאר
ב-25 ביולי במוהיגן סאן ארנה, אנקסוויל נערך משחק האולסטאר של הליגה. סגל נבחרות מזרח ומערב נקבע על ידי הצבעת אוהדים ומאמנים. המשחק הסתיים בניצחון נבחרת בית המערב על נבחרת בית המזרח עם תוצאה 118-130.  

תואר השחקנית המצטיינת של המשחק (MVP) הוענק לסווין קאש (סיאטל סטורם).

## קישורים חיצוניים

* נתוני העונה 
* סיכום עונה 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2009
קטגוריה:2009 בארצות הברית
2009
חודדה

**חודדה** הוא גרסה של השם  שפירושה נַפָּח בערבית.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
פולונז בלה במול מז'ור

ה**[[פולונז]] בלה במול מז'ור** (מקוטלג כאופוס 53, ידוע גם כ"פולונז הגבורה") היא יצירה קצרה לפסנתר מאת פרדריק שופן שהולחנה בשנת 1842. היצירה מוכרת הייטב ברפרטואר הפסנתר ודורשת טכניקות נגינה גבוהות בשביל לבצע אותה. היצירה הוקדשה לבנקאי הגרמני אוגוסט לאו, שהיה מידידיו הקרובים של שופן.

כתב היד המקורי של היצירה שמור בספריית מורגן.

## מקור הכינוי
ראשיתו של ריקוד הפולונז הוא במאה ה-16. זהו ריקוד עממי פולני שאהוד במיוחד בחברה הכפרית הפשוטה, והוא חל בחגיגות כגון חתונות ופסטיבלים. בשנת 1795, איבדה פולין את עצמאותה והזהות הלאומית הפולנית השתמרה דרך אמנות ותרבות. בשנת 1830,בעקבות מרד נובמבר, התקוממות העם הפולני כנגד השלטון הרוסי במדינה, פולנים רבים, ושופן ביניהם עברו אל פריז ונהנו מפריחה תרבותית בעלת סממנים לאומיים (גלות זו, וכן הזעזוע העמוק מהמלחמה שפרצה אחר כך, תרמה לשופן להלחנת אטיוד אופוס 10 מס' 12,המכונה "המהפכה"). הגעגוע הלאומי למולדתו נתנה לשופן את הרצון להביע זאת באמצעות יצירותיו, ובהם הפולונזים.

יש הסבורים כי מקור הכינוי "פולונז הגבורה" הוא באביב העמים של שנת 1848. ז'ורז' סאנד, שהייתה במערכת יחסים עם שופן לתקופה והביעה תמיכה במחאה ובאופיה הלאומי, כתבה לשופן לאחר ששמעה את היצירה במכתבה כך:

"*L'inspiration ! La force ! La vigueur ! Il est indéniable qu'un tel esprit doit être présent dans la Révolution française. Désormais cette polonaise devrait être un symbole, un symbole héroïque !*"

תרגום: "ההשפעה! הכוח! המרץ! ללא ספק זוהי כוחה של המהפכה הצרפתית. מעתה והלאה פולונז זה הוא סמל, סמל הגבורה"

למרות חוסר רצונו של שופן לתת כינויים ליצירותיו, חוקרים ומומחים למוזיקה עדיין קוראים ליצירה בשם זה. היצירה משקפת את רוח הלאומיות הפולנית ונחשבת מהיצירות הבולטות בתקופה הרומנטית במוזיקה.
ממוזער|"פולונז בלה במול מז'ור" בביצוע לוק פאולקנר

## קישורים חיצוניים

* . סריקה דיגיטלית באתר הספרייה הלאומית של צרפת

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת פרדריק שופן
Together, Together

***Together, Together*** הוא סיבוב ההופעות העולמי של הזמר-יוצר הבריטי הארי סטיילס, שנועד לקדם את אלבום הסולו הרביעי שלו, *[[Kiss All the Time. Disco, Occasionally]]*. סיבוב ההופעות הוכרז ב-22 בינואר 2026 והחל ב-16 במאי 2026, עם סיומו המתוכנן ב-13 בדצמבר 2026. הסיבוב כולל חמישים הופעות בשבע ערים ברחבי העולם, ומתקיים במתכונת של רצף הופעות ממושך בכל עיר. ההופעות נערכות באמסטרדם, לונדון, סאו פאולו, מקסיקו סיטי, ניו יורק, מלבורן וסידני, כאשר ניו יורק מהווה מוקד מרכזי עם שלושים הופעות במדיסון סקוור גארדן, ההופעות היחידות של סטיילס בארצות הברית בשלב זה של הסיבוב.

## רקע
ב-22 בינואר 2026 הזמר הבריטי הארי סטיילס הכריז על סיבוב הופעות עולמי לשנת 2026 לקידום אלבום הסולו הרביעי שלו, הנושא את השם *[[Kiss All the Time. Disco, Occasionally]]*. סיבוב ההופעות נקרא *Together, Together* וכולל סדרת הופעות ארוכות טווח במתכונת של רצף הופעות.

שלב ההופעות הראשון של הסיבוב יתקיים בין מאי לדצמבר 2026. במסגרת סיבוב ההופעות יופיע סטיילס אך ורק בשבע ערים ברחבי העולם במהלך שנת 2026. הערים שנכללות בסיבוב הן אמסטרדם, לונדון, סאו פאולו, מקסיקו סיטי, ניו יורק, מלבורן וסידני. בניו יורק נקבעו 30 הופעות, כולן במדיסון סקוור גארדן, והן ההופעות היחידות של סטיילס בארצות הברית בשלב זה של הסיבוב. בלונדון יתקיימו שש הופעות באצטדיון ומבלי, כחלק מהרצץ ההופעות בעיר. בסך הכול כולל הסיבוב חמישים הופעות בשבע הערים שנבחרו והוא מקודם על ידי חברת Live Nation.

אמני החימום והאורחים בהופעות נבחרות כוללים את רובין, שאניה טוויין, Fcukers, ג'ורג'ה סמית', ג'יימי xx, פאושיי, סקיי ניומן ובייבי ג'יי.

הסיבוב משתף פעולה עם ארגוני צדקה, וברמה הגלובלית תינתן תמיכה לארגון Choose Love, עמו משתף סטיילס פעולה מזה כעשור. בלונדון ייתרם סכום של ליש"ט אחת מכל כרטיס לארגון LIVE Trust, התומך במוזיקה קהילתית בבריטניה. בניו יורק ימשיך סטיילס את שיתוף הפעולה עם ארגון HeadCount, ויתאפשר רישום להצבעה בבחירות במהלך ההופעות. הסיבוב כולל יוזמות לצמצום ההשפעה הסביבתית, בשיתוף עם Green Nation של Live Nation.

## מופעים

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2026
קטגוריה:סיבובי הופעות של הארי סטיילס
קטגוריה:סיבובי הופעות בהולנד
קטגוריה:סיבובי הופעות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סיבובי הופעות בברזיל
קטגוריה:סיבובי הופעות במקסיקו
קטגוריה:סיבובי הופעות בארצות הברית
קטגוריה:סיבובי הופעות באוסטרליה
בסיס התמיכה הימית נאפולי

**בסיס התמיכה הימית בנאפולי** (באנגלית: **Naval Support Activity Naples**, ראשי תיבות: **NSA Naples**) הוא בסיס ימי של צי ארצות הברית בדרום איטליה, המשמש כמרכז הלוגיסטי, המנהלי והמבצעי העיקרי של פיקוד אירופה ואפריקה של צי ארצות הברית האמונים על הפעלת הכוחות הימיים האמריקאים באזור הים התיכון.

הבסיס ממוקם באזור נאפולי שבמחוז קמפניה, בדרום איטליה. הוא שוכן כ־96 קילומטרים דרומית לעיר גאאטה (Gaeta) וכ־235 קילומטרים דרומית לעיר רומא. מיקומו הגאוגרפי במרכז אגן הים התיכון מקנה לו חשיבות אסטרטגית בפעילות צבאית, ימית ובין־לאומית.

## היסטוריה
ביוני 1951 הופעל בנאפולי פיקוד Allied Forces Southern Europe (AFSOUTH) של נאט״ו, בתחילה על סיפון אוניית הפיקוד האמריקאית USS Mount Olympus, בפיקודו של אדמירל רוברט ב. קארני. לאחר מספר מעברים, התמקם מטה הפיקוד בשכונת באנולי שבנאפולי.

על רקע התחזקות הכוחות הסובייטיים במזרח אירופה ותפקידה של AFSOUTH בהגנת האגף הדרומי של נאט״ו, הוחלט להקים יחידת תמיכה ימית חופית. ב־3 באוקטובר 1951 הוקם Headquarters, Support Activities (HEDSUPPACT), שתפקידו העיקרי היה תמיכה ב־AFSOUTH ובהמשך גם בצי השישי של ארצות הברית. במהלך שנות ה־50 עבר הארגון שורה של שינויים ארגוניים ושמות, ובנובמבר 1957 הוקמה U.S. Naval Support Activity Naples כפעילות נפרדת. בשנת 1966 אוחדו מחדש הגופים הימיים האמריקאיים באיטליה תחת מבנה פיקודי אחד.

## ייעוד ותפקידים
לשמר את כשירות הצי, לאפשר את פעילות הכוח הלוחם ולתמוך במשפחות המשרתים. הבסיס מספק תמיכה לפיקוד כוחות הצי של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, לצי השישי של ארצות הברית, לארגון נאט״ו ולסדרי העדיפויות האסטרטגיים של המפקדים הלוחמים, באמצעות הפעלת שירותי תעופה ונמלים ממוקדי־לקוח, אבטחת כוחות, שירותי חירום, תמיכה לוגיסטית ומנהלית, וכן מוצרי ושירותי איכות חיים לכוחות הצי, לכוחות משולבים ולכוחות בעלות־הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

נאפולי
קטגוריה:איטליה: צבא וביטחון
קטגוריה:פיקוד אירופה של ארצות הברית
ישראל קנטור

**ישראל קנטור** (נולד ב-1941) הוא עורך דין ואמן ישראלי, שעסק בתחום כינוס הנכסים.

## ביוגרפיה
קנטור נולד בירושלים בשנת 1941, דור שביעי בארץ, להוריו אשר קנטור ושרה לבית איש-הורביץ. בזמן לימודיו בתיכון השתתף בשיעורי ציור בבית הספר בצלאל, אולם זנח את האומנות לטובת לימודי משפטים.

ב-1966 סיים תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

מחזיק ברישיון לעריכת דין מאז 1967, לאחר שאת התמחות שלו עשה אצל מרים בן פורת, וכן סיים ב-1968 תואר שני במשפטים בהצטיינות.

## קריירה מקצועית
### כעורך דין
בתחילת דרכו עבד במשרד עורכי הדין מ. כספי, ובשנת 1986 ייסד עם דליה טל וירון אלחנני את משרד עורכי הדין קנטור, אלחנני, טל ושות', שהתמזג ב-2013 עם פירמת מיתר עורכי דין.

היה פעיל במוסדות לשכת עורכי הדין וקיבל את אות יקיר הלשכה.

שימש במשך ארבעים וחמש שנים כמרצה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, המכון להשתלמות שופטים ובמכון להשתלמות עורכי דין.

היה יו"ר ועדת הביקורת של האוניברסיטה, יו"ר אגודת ידידי הפקולטה למשפטים, יו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית תל אביב-יפו ויו"ר התזמורת הפילהרמונית הצעירה.

#### תיקים בהם עסק

* כינוס הנכסים של מפעל "חרושת סריגים" ב-1971.
* ייצג את מפקד טייסת 114 בוועדת החקירה הצבאית לאסון הנ"ד.
* תביעה של החברה המרכזית למשקאות (אז חברת "קוקה קולה") כבעלת הזיכיון למותג הדרדסים.
* פירוק חברת ההשקעות דנות ב-1985, אז מונה כמפרק רביעי לחברה, לבקשת היועץ המשפטי לממשלה.
* כינוס ופירוק נכסי האחים יונתן ויואב הורוביץ.
* ייצג את גליה מאור ואת בנק לאומי בוועדת החקירה ובמשפט סביב נושא ויסות מניות הבנקים.
* מפרק-מפעיל של חברת אליאנס, ויחד עם כונס הנכסים הרשמי הציל את החברה מקריסה.
* ייצג את חברת כור בתביעה לפירוק החברה.
* ייעוץ משפטי לחברת אפריקה ישראל.
* ייצג את חברת תדיראן בסכסוך מול ועד העובדים ב-1990.
* כינוס נכסים של חברת השמנים יצהר ב-1991.
* ב-2003 מונה למפרק חברת המשביר.

### כאמן
בגיל 65 החליט קנטור לפרוש מתחום המשפט ולהתמסר לאומנות. למד מוזיקה וניצוח באוניברסיטה הפתוחה ובאקדמיה למוסיקה בתל אביב אצל ואג פפיאן ונעם שריף, וכן כתיבת שירה בהנחיית המשורר יקיר בן-משה.

למד ציור במכון אבני וכן אצל דורון בר אדון ודניאל גרטמן. עבודותיו הוצגו בין היתר בתערוכת יחיד בתיאטרון גבעתיים, ובשנת 2008 פרסם את ספר הציורים "משפט הציור".

בשנת 2013 פרסם ספר שירים וציורים בשם "שתי אונות" בהוצאת ידיעות ספרים. השקת הספר נערכה בהנחיית אילנה דיין במרכז ענב, בשיתוף עמותת נאמן המסייעת לנפגעי שבץ, שבה קנטור פעיל.

בשנת 2015 ראה אור ספר שיריו "מבעד לאור הירח", בהוצאת פרדס.

## חיים אישיים
בשנת 2006 עבר קנטור אירוע מוחי. הוא היה מאושפז במשך שבעה חודשים, ונותר משותק בידו הימנית וללא יכולת דיבור למשך שלוש שנים.

נשוי מאז 1965 ליעל לבית בז'רנו, והשניים מתגוררים בתל אביב. בינואר 2026 פרסם שלומי חתוכה את השיר "מט" ובו הזכיר את משפחתו של קנטור.

## קישורים חיצוניים
* 
* ישראל קנטור, האמנם "מעשי אבות סימן לבנים"? מטרה מוצדקת ואמצעים פסולים. דעת, גיליון מס' 53 (תשס"ב).
* עו"ד מיכל שקד, ניצחון הרוח. בדלתיים פתוחות, גיליון מס' 36 (ספטמבר-אוקטובר 2010). עמ' 8–11.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
נפוליאון הראשון בפונטנבלו, 31 במרץ 1814

**נפוליאון הראשון בפונטנבלו, 31 במרץ 1814** הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי פול דלארוש. הקומפוזיציה קיימת בכמה גרסאות, והידועה והמופצת ביותר היא זו המתוארכת לשנת 1845, השמורה במוזיאון האמנויות היפות של לייפציג . לצד גרסה זו קיימת גם גרסה מוקטנת ומתוארכת לשנת 1846 באוסף המלכותי הבריטי. היצירה מתארת את נפוליאון הראשון בפונטנבלו ביום 31 במרץ 1814, ימים אחדים לפני ויתורו הראשון על הכתר, ומעמידה במרכז רגע של התכנסות אישית והכרה בשינוי גורלו.

## תיאור היצירה
בגרסת לייפציג מתואר נפוליאון לבדו, יושב שמוט על כיסא בדירתו הפרטית בפונטנבלו. מגפיו ומעילו מוכתמים בבוץ, והוא לא הספיק לחלוץ אותם לאחר ירידתו מן הסוס. כובעו מושלך על הרצפה, תיק מסמכים פתוח מונח על ספה סמוכה, וחרבו מונחת על שולחן קטן לצדו. הדמות לבושה ברדינגוט פתוח החושף מדים צבאיים, ותנוחתה כבדה, רפויה ובלתי טקסית.

## פרשנות
הציור אינו מתאר את רגע הוויתור עצמו אלא שלב מוקדם יותר, שבו נפוליאון מבין כי גלגל המזל התהפך. הבחירה ברגע זה ממקדת את הדרמה במצב נפשי של הפנמה ושבר, ולא בפעולה מדינית פומבית. נפוליאון מוצג כדמות מבודדת, מותשת ופגיעה, והמתח נוצר מתוך הדממה, תנוחת הגוף והשהות בחלל סגור.

המגפיים והמעיל המוכתמים נקשרו לפגיעה ביוקרה הקיסרית, והישיבה הבלתי רשמית מחזקת את הצגת הדמות כאנטי־גיבור. הקומפוזיציה נשענת על תיאור מתוך זיכרונותיו של בוריין, מזכירו של נפוליאון, המתאר את הגעתו לפונטנבלו בשעות הבוקר המוקדמות ואת הסתגרותו בדירתו הקטנה לאורך כל היום.

## השוואות והקשר אמנותי
הקומפוזיציה של נפוליאון הראשון בפונטנבלו, 31 במרץ 1814 משתלבת ברצף ייצוגים חזותיים של נפוליאון באמנות המאה ה־19. תנוחת הדמות נשענה על שני דימויים מודפסים בני התקופה: ליתוגרפיה מאת בורדה בעקבות רפה, וכן תחריט עץ מאת לוטרל בעקבות הוראס ורנה, שניהם מציגים את נפוליאון בהקשרים של נסיגה ושבר. הקשר זה מציב את היצירה בתוך מסורת חזותית קיימת, אך מעביר אותה מן הדימוי המודפס אל ציור שמן בפורמט גדול.

היצירה נבחנת גם אל מול ציורים נוספים של פול דלארוש המתארים את נפוליאון בשלבים שונים של גורלו, ובהם נפוליאון חוצה את האלפים, גרסה מוקטנת של קומפוזיציה רחבת היקף, ונפוליאון בסנט הלנה, סקיצה לציור שלא הושלם. רצף זה מציג מעבר מן העלייה, דרך הנפילה, אל שלב האגדה שלאחר התבוסה. בהשוואה לציורים אלה, גרסת פונטנבלו מתמקדת ברגע של עצירה והתכנסות פנימית, ללא תנועה או פעולה דרמטית.

בהקשר רחב יותר הוזכר גם ציורו של הוראס ורנה פרידת פונטנבלו (Les Adieux de Fontainebleau), העוסק בפרידה הפומבית של נפוליאון. לעומת ייצוג זה, בחר דלארוש להציג סצנה פרטית, נטולת קהל, המדגישה בדידות ושבר. השוואה נוספת נעשתה ל-נפוליאון קם מקברו (Napoleon Rising from His Tomb) מאת ורנה, המציג דימוי אידיאלי ומרומם של הקיסר לאחר מותו, בעוד שדלארוש מציג את נפוליאון כדמות אנטי־הרואית, בתנוחה יומיומית, אך בפורמט המזוהה עם ציור היסטוריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:תיאורים תרבותיים של נפוליאון
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
Fram2

**Fram2** היא המשימה המבצעית הרביעית של החללית קרו דרגון רזיליאנס מתוצרת SpaceX. מימון המשימה בוצע על ידי איש העסקים צ'ון ואן.

המשימה שוגרה ב-1 באפריל 2025 על גבי משגר Falcon 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.

החללית חזרה לכדור הארץ כעבור מספר ימים תוך השלמת תוכנית מחקרים מתוכננת.

## צוות חללית
* / צ'ון ואן - מפקד משימה
*  יאניקה מיקלסן - מפקד חללית
*  רבאה רוגה - טייס
*  אריק פיליפס - מומחה משימה

## משימה
המשימה קיבלה שם Fram2 לזכר ספינת מחקר פראם של רואלד אמונדסן שהייתה הספינה הראשונה שהשלימה הפלגות להקוטב הצפוני והקוטב הדרומי. חלק מגוף האונייה היה על סיפון החללית.

ב-1 באפריל 2025, חללית קרו דרגון רזיליאנס ובה צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר ה"פאלקון 9" (מספר סידורי B1085.6) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. החללית נכנסה למסלול קוטבי והגיעה למרחק של עד 413 ק"מ מכדור הארץ.

במהלך הטיסה בוצעו 22 מחקרים בתחומים שונים לרבות גידול פטריות, חקר תופעת הזוהר הצפוני, צילומי צילום רנטגן ועוד.

הנחיתה בוצעה ב-4 באפריל מול חופי קליפורניה.
## קישורים חיצוניים

* תיאור המשימה
* פירוט מהלך הטיסה ונחיתה

קטגוריה:דרגון 2
קטגוריה:2025 בארצות הברית
רון קלמנטס

**רון קלמנטס,** או בשמו המלא **רונלד פרנסיס קלמנטס** (באנגלית: **Ron Clements** או **Ronald Francis Clements**, נולד ב-25 באפריל 1953) הוא אנימטור ויוצר סרטים אמריקאי. לעיתים קרובות הוא עובד יחד עם ג'ון מסקר וידוע בסרטים שביים באולפני הנפשה של וולט דיסני, "הרפתקאותיו של סופר בלש", "בת הים הקטנה", "אלאדין", "הרקולס" ועוד.

## ראשית חייו
קלמנטס נולד ב-25 באפריל 1953 בסו סיטי שבאיווה בארצות הברית כבן למשפחה נוצרית קטולית. בילדותו התרשם מהסרט פינוקיו של דיסני, מה שהניע אותו להתעסק באנימציה בהמשך.

Clements סיים את לימודיו התיכוניים ב-Bishop Heelan Catholic High School בסו סיטי בשנת 1971. במהלך ביקורו בבית הספר הוא ציין שהחינוך הקתולי שקיבל שם היווה בסיס חשוב לפיתוח כישוריו האומנותיים והמקצועיים.

הכשרתו המקצועית באנימציה הייתה ב-ArtCenter College of Design בקליפורניה.

## קריירה

### הכשרה
רון קלמנטס החל את דרכו המקצועית בתחום האנימציה בתחילת שנות ה־70, כאשר עבד תחילה כאנימטור באולפני האנה ברברה. בהמשך התקבל לתוכנית ההכשרה של אולפני ההנפשה של דיסני, ששימשה כמסלול טיפוח לאנימטורים צעירים, ושם עבר חניכות מקצועית תחת פיקוחו של פרנק תומאס, אחד מ”תשעת הזקנים” של דיסני.

### תחלית בימוי
בשנות ה־80 החל קלמנטס להתבלט גם כיוצר סיפורים ובמאי. הוא שימש כאנימטור וכמפקח אנימציה בסרטים כגון "השועל והכלבלב", ובהמשך החל שיתוף הפעולה ארוך השנים שלו עם הבמאי והתסריטאי ג’ון מסקר. שיתוף פעולה זה הוביל לבימוי הסרט "הרפתקאותיו של סופר בלש", שהיה אחד הסרטים שסימנו את התאוששות מחלקת האנימציה של דיסני לאחר תקופה של דעיכה יצירתית.

### שנות ה-90
הפריצה הגדולה של קלמנטס ומסקר הגיעה עם בת הים הקטנה (1989), סרט שנחשב לנקודת פתיחה של “תור הזהב השני” של אנימציית דיסני. הצלחת הסרט ביססה את מעמדו של קלמנטס כאחד הבמאים המרכזיים באולפן, והובילה לבימוי סרטים נוספים, בהם "אלאדין" (1992), "הרקולס" (1997) ו-"כוכב המטמון" (2002). בראיונות מאוחרים תיארו קלמנטס ומסקר את עבודתם ככזו המשלבת אהבה לקולנוע קלאסי עם ניסיונות לחדש מבחינה סיפורית וחזותית.

### המאה ה-21
בשנות ה־2000 המאוחרות היה קלמנטס שותף להחזרת האנימציה המצוירת ביד לאקרנים בדיסני עם הסרט "הנסיכה והצפרדע" (2009), שנחשב לחזרה מודעת למסורת האנימציה הקלאסית של האולפן. מאוחר יותר ביים, יחד עם מסקר, את "מואנה" (2016), שהיה סרטו הראשון כבמאי במסגרת אנימציה ממוחשבת מלאה. בראיונות ל-"WIRED" תיאר קלמנטס את המעבר לאנימציה ממוחשבת כאתגר מקצועי משמעותי, שדרש הסתגלות לשיטות עבודה חדשות תוך שמירה על דגש חזק על סיפור ודמויות.

### פרישה וחזרה לדיסני
ב-2016 לאחר הפצת הסרט "מואנה" עזב רון קלמנטס את דיסני. הוא חזר לדיסני בשנת 2025. "*מאוד נהניתי מהחופש*" אמר, "*אבל אני נרגש לחזור להיות מעין יועץ... כבר אין הרבה אנשים מבוגרים* (שעוסקים באנימציה) *כמו בעבר ובוודאי יש הרבה צעירים שרוצים לעסוק באנימציה.*"

## פילמוגרפיה
### סרטים באורך מלא

### דוקומנטרי

## פרסים ומועמדויות

## חיים אישיים
קלמנטס נשוי לאשתו טמרה לי גלומייס מאז 25 בפברואר 1989.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:סו סיטי (איווה): אישים
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:דיסני: אישים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
אלף חרבות

"**אלף חרבות**" הוא שיר בביצוע הזמרים הישראלים עדן בן זקן ונדב חנציס. השיר יצא לאור כחלק מהמיני-אלבום "רולקס וקסקט", שיצא בהפתעה ב-6 בינואר 2026.

## תהליך היצירה
"אלף חרבות" נכתב על ידי טל קסטיאל, שאחראי גם על הלחן יחד עם המוזיקאי נוריאל ישר. השיר משתלב בקו הכללי של האלבום, אשר עוסק בנושאים של אהבה, אכזבה וחוויות אישיות, תוך שילוב בין בלדות לבין מקצבים קצביים יותר. אף שהאלבום כולו כולל מגוון סגנונות, "אלף חרבות" תואר כיצירה המייצגת את נקודת המפגש בין ניסיון בימתי וקולי לבין רעננות של יוצר צעיר, כפי שהוצג עם יציאתו.

## על השיר
"אלף חרבות" תואר כדואט דיכאוני טיפוסי, הפועל במסגרת מוכרת של פופ ים תיכוני מלנכולי. על פי דודי פטימר מ"מעריב אונליין", מדובר בשיר שאינו מבקש לחדש באופן מובהק, אלא נשען על נוסחתיות ברורה, אשר במקרה זה פועלת לטובתו. האיפוק הקולי והמבנה המאופק משרתים את הטקסט ומעניקים לשיר תחושת קוהרנטיות רגשית. החיבור הקולי בין בן זקן לחנציס הוגדר כמדויק, כאשר המלנכוליה המובעת בשיר אינה נתפסת כמוחצנת או מלאכותית. השיר הוצג ככזה שאינו מפתיע את המאזין, אך עומד בסטנדרטים מקצועיים ברורים ומדגים יכולת עבודה בתוך מסגרת מוגדרת היטב.

## ביקורות
במסגרת ביקורת שפרסם דודי פטימר מ"מעריב אונליין על המיני-אלבום "רולקס וקסקט", "אלף חרבות" צוין כנקודת אור בולטת בפרויקט. הוא הדגיש כי אף שמדובר בדואט נוסחתי, הנוסחתיות במקרה זה אפקטיבית ותורמת לחוויה הכללית של השיר. השילוב בין שני הקולות נתפס כמאוזן ומשרת את האווירה הדיכאונית של היצירה. עוד נכתב כי כאשר עדן בן זקן נשענת על מסגרת ברורה ואינה מנסה לייצר פרובוקציה או זעזוע מכוון, היא מצליחה לגעת בקהל באופן מדויק יותר. "אלף חרבות" הוצג כהוכחה לכך, בכך שהוא נתפס כיצירה מקצועית ומחושבת, גם אם אינה מחדשת או פורצת דרך. בהשוואה לשירים אחרים באלבום, השיר דורג גבוה יותר מבחינת האפקטיביות האמנותית שלו.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:שירי נדב חנציס
קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
הבסיס המשותף פרל הארבור-היקאם

**הבסיס המשותף פרל הארבור-היקאם** (באנגלית: **Joint Base Pearl Harbor–Hickam**, בקיצור: **JBPHH**) (קודי תעופה: IATA – **HNL**; ICAO – **PHNL**; FAA LID – **HNL**) הוא בסיס צבאי של ארצות הברית השוכן באי אואהו שבהוואי. הבסיס הוקם מאיחודו של בסיס חיל האוויר של ארצות הברית היקם (Hickam Air Force Base) עם תחנת הצי פרל הארבור (Naval Station Pearl Harbor), אשר בוצע בשנת 2010. של ארצות הברית.

הבסיס משתייך לאזור הצי הוואי (Navy Region Hawaii), ומספק תמיכת תפעול בסיסית לצי ולכוחות משולבים, באופן משולב ומבוסס־יכולות, עבור פעילות ימית ובין־זרועית. הבסיס משמש כמפקדת צי האוקיינוס השקט ומפקדת כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
קטגוריה:בסיסי צי ארצות הברית
קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית: חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אואהו
קטגוריה:בסיסי צבא משותפים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית
בדרך מווטרלו לפריז

**בדרך מווטרלו לפריז** (באנגלית: **On the Road from Waterloo to Paris**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האנגלי מרקוס סטון, משנת 1863. היצירה מתארת אפיזודה ממנוסתו של נפוליאון בונפרטה לאחר תבוסתו בקרב ווטרלו, בעת מנוחה קצרה בבית איכרים בדרכו לפריז. הציור שמור בגלריית האמנות גילדהול לאמנות בלונדון.

## תיאור היצירה
הציור מציג את נפוליאון יושב ליד האח בתוך קוטג' כפרי, שקוע בהרהורים לאחר התבוסה. לצדו נראה הגנרל ברטראן המייבש את מעילו של הקיסר. סביבם עומדת קבוצת איכרים הצופים בו ביראה ובחמלה: אם צעירה האוחזת תינוק, ילדה וילד, אלמנה צעירה וחייל זקן בעל שרוול ריק. ניכרת היעדרותם של גברים בגיל לחימה, שנקראו לשירות במסע המלחמה. מחוץ לבית נראים כפריים נוספים המשוחחים עם אנשי הליווי בגשם מטפטף. על מדף האח מוצבת פסלון של נפוליאון, ועל הקיר תלוי הדפס המתאר אותו בגלימות ההכתרה. פריטים אלה מדגישים את הפער בין תהילת העבר לבין מצבו הנוכחי של הקיסר המובס, ומחזקים את תחושת האובדן והנסיגה.

## פרשנות
היצירה משלבת בין ציור היסטורי לציור ז'אנר, ומציבה דמות היסטורית מרכזית בתוך סצנה ביתית אינטימית. שילוב זה מעניק לנושא ז'אנר פרטי חשיבות היסטורית, ובו בזמן יוצר דימוי עקיף של ניצחון בריטניה בקרב ווטרלו. הבחירה להציג את נפוליאון בתוך בית איכרים מדגישה את נפילתו ממעמד קיסרי אל מצב אנושי, שברירי וחשוף.
הרעיון לציור הושפע מקריאת השיר Souvenir du Peuple מאת פייר־ז'אן דה ברנז'ה, שבו נתקל האמן בעת שהותו אצל צ'ארלס דיקנס בבית גאדס היל. ההשראה הספרותית הובילה להשלמת הציור במהירות ולהצגתו בתערוכת האקדמיה המלכותית בשנה שלאחר מכן.
[250px|ממוזער|שמאל|[הכנר העיוור, ציור מאת דייוויד וילקי]] 

## השוואות והקשר אמנותי
הקומפוזיציה נשענת על כללים אקדמיים שנלמדו בבתי הספר של האקדמיה המלכותית, ובהם מבנה פירמידלי של הדמויות, מקור אור מרכזי אחד המאוזן במקור משני, ודגש על צל וטון עשירים על חשבון צבעוניות עזה. מאפיינים אלה מציבים את היצירה במסורת האקדמית האנגלית ומבדילים אותה מגישת האחווה הפרה־רפאליטית, שהעדיפה צבעים בהירים ותאורה אחידה.

ציור הז'אנר "הכנר העיוור" ("The Blind Fiddler", 1806) מאת דייוויד וילקי הוזכר כאב טיפוס מוקדם וכמקור השראה חשוב ליצירה זו, במיוחד בשילוב בין סצנה ביתית לבין משמעות רחבה יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:תיאורים תרבותיים של נפוליאון
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
יאקופו פוצ'יני

**יָאקוֹפּוֹ פּוּצִ'ינִי** (באיטלקית: **Jacopo Puccini**), או גם **גָ'אקוֹמוֹ פּוּצִ'ינִי** (**Giacomo Puccini**; ), היה מלחין איטלקי בן המאה ה-18, שחי ופעל בעיקר בלוקה, הרפובליקה של לוקה. הוא היה הראשון מתוך חמישה דורות של מלחינים, המפורסם שבהם הוא חימשו (בן נינו), מלחין האופרה הנודע ג'אקומו פוצ'יני.

## קריירה
פוצ'יני התייתם מאביו, אנטוניו פוצ'יני, בילדותו המוקדמת. החל משנת 1719, זכו הוא ואחיו מיקלה פוצ'יני (1782–1714) לחינוך מוזיקלי בלוקה אצל מוזיקאי וכומר שפרש את חסותו על שני הילדים המחוננים. למד בבולוניה אצל ג'וזפה קארטי (Giuseppe Carretti), שהיה מאסטרו די קפלה בבזיליקת פטרוניוס הקדוש בבולוניה. במהלך שהותו בעיר, התיידד פוצ'יני עם האב מרטיני. משנת 1739 ועד מותו, שימש פוצ'יני כמנהל המוזיקלי של ארמון הרפובליקה (Cappella di Palazzo) בלוקה. החל משנת 1740 שימש גם כנגן עוגב ב, וכן כמאסטרו די קפלה וכנגן עוגב בכנסיות מרכזיות נוספות בעיר. פוצ'יני היה חבר באקדמיה הפילהרמונית של בולוניה והיה מורה מיומן.

תמונה חיה של פעילותו הענפה כמלחין וכמארגן אירועים מוזיקליים בלוקה ובסביבתה עולה מתוך יומנו האישי, ה-Libro delle musiche annue ed avventizie ("ספר המוזיקה השנתית והמזדמנת", 1758–1748). סגנונו המוזיקלי שילב יסודות מתקופת הבארוק ומתחילתה של התקופה הקלאסית. פוצ'יני נודע כנגן עוגב מצטיין. הוא כתב יצירות דרמטיות ודתיות רבות, בהן טה דאום לארבעה קולות ולכלי נגינה, "דומינה" (Domine) לארבעה קולות, מיסות ועיבודים למזמורי תהילים.

בין השנים 1733 ל-1780, כתב פוצ'יני 31 "שירותים כנסייתיים" (servizi ecclesiastici) עבור החג השנתי של רוממות הצלב הקדוש (Festa della Esaltazione della Santa Croce). חלק מיצירותיו, כולל מוטט תהלוכתי לשמונה קולות, המשיכו להיות מבוצעות לפחות עד תחילת המאה ה-19.

רקוויאם לשמונה קולות מאת פוצ'יני בוצע בתערוכה המוזיקלית של וינה בשנת 1892, לצד יצירות מוזיקליות של בנו אנטוניו, נכדו דומניקו ונינו מיקלה.

תלמידו הידוע ביותר היה מלחין האופרה .

## יצירות (רשימה חלקית)
* Messa a 3 (מיסה ל-3, 1760). כוללת את הפרקים קיריה, גלוריה וקרדו. מתוזמרת לשני כינורות באוניסונו, צ'לו, בס, באסו קונטינואו ומקהלה בת שלושה קולות (סופרן-סופרן-אלט או סופרן-אלט-אלט).
* Messa di requiem (מיסת רקוויאם, 1760). מיסת רקוויאם לשמונה קולות, כלי קשת וקונטינואו.

## השושלת המוזיקלית של משפחת פוצ'יני
חמישה דורות של משפחת פוצ'יני היו מלחינים בעיר לוקה:
* יאקופו פוצ'יני ("ג'אקומו פוצ'יני הבכיר"): 26 בינואר 1712 – 16 במאי 1781.
* אנטוניו בנדטו מריה פוצ'יני: 30 ביולי 1747 – 10 בפברואר 1832.
* דומניקו וינצ'נצו מריה פוצ'יני: 5 באפריל 1772 – 25 במאי 1815.
* מיקלה פוצ'יני: 27 בנובמבר 1813 – 23 בינואר 1864.
* ג'אקומו פוצ'יני: 22 בדצמבר 1858 – 29 בנובמבר 1924.

## לקריאה נוספת

*
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* [Music by Puccini published by Hinshaw Music](https://archive.today/20130125075141/http://www.hinshawmusic.com/search_results.php?keyword=Puccini&search=Search&RECORD_INDEX(hinshaw_search)=1)
* [Prelude and Fugue in G major (Puccini, Jacopo)](https://imslp.org/wiki/Prelude_and_Fugue_in_G_major_(Puccini%2C_Jacopo))
* Giacomo Puccini, Sr. at AllMusic


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
יאקופו
קטגוריה:ילידי 1712
קטגוריה:נפטרים ב-1781
מחנה קלי

**מחנה קֵלִי** (באנגלית: **Kelley Barracks**) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית, המשמש כבסיס המפקדה של פיקוד אפריקה של ארצות הברית. הבסיס ממוקם בעיר שטוטגרט שבגרמניה, ומהווה אחד המרכזים החשובים של הנוכחות הצבאית האמריקאית באירופה.

בספטמבר 1949 שונה שמו למחנה קלי ביוזמת בריגדיר גנרל ארנולד ג’יי פאנק, לזכרו של סמל ראשון ג’ונה א. קלי מהדיוויזיה ה־78 של צבא ארצות הברית. קלי עוטר לאחר מותו במדליית הכבוד על גבורתו בקרבות שנערכו בינואר 1945 בכפר קסטרניך (Kesternich) שבגרמניה, במהלך קרב קסטרניך במלחמת העולם השנייה. בין השנים 1951–1992 שימש בסיס קלי כמפקדת הקורפוס השביעי של צבא ארצות הברית (V Corps), שהיה אחד מהגופים המרכזיים של הכוחות האמריקאיים באירופה בתקופת המלחמה הקרה.

בפברואר 2007 יועד בסיס קלי לשמש כמפקדת צוות המעבר של פיקוד אפריקה של ארצות הברית. עם הפעלתו הרשמית של הפיקוד ב־1 באוקטובר 2008, הפך הבסיס למטה הקבע של AFRICOM. מאז משמש בסיס קלי כמרכז הפיקודי והמנהלי של הפעילות הצבאית האמריקאית בזירת אפריקה, לרבות תיאום עם מדינות שותפות, פעילות ביטחונית, סיוע צבאי ושיתופי פעולה רב־לאומיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: בסיסים ומתקנים צבאיים
קטגוריה:פיקוד אפריקה של ארצות הברית
קטגוריה:שטוטגרט
קרב דויראן הראשון

**קרב דויראן הראשון** היה קרב בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, שהתחולל באוגוסט 1916 במסגרתו נכשלו כוחות מדינות ההסכמה בחזית בפיקודו של מוריס סראי בהבקעת קווי מעצמות המרכז באזור אגם דויראן, וזאת במטרה להקל על גזרת סלוניקי שהייתה תחת איום ממשי.

## רקע

### החזית המקדונית
לאחר הכרעת המערכה על סרביה לטובת מעצמות המרכז, התרכזו כוחות מדינות ההסכמה בהגנה על הגזרות הסמוכות לעיר סלוניקי. החל מאמצע 1916 התייצב קו חזית שאותו החלו שני הצדדים לבצר, תוך ניסיונות הדדיים לכיבוש שטחים. קו חזית זה נודע בהמשך כחזית המקדונית או חזית סלוניקי. הגרמנים לחצו לתקיפת כוחות מעצמות המרכז לכיוון סלוניקי כדי למנוע ניתוב כוחות מטעם מדינות ההסכמה מחזית זו לחזית המערבית. באוגוסט 1916 תקפו הבולגרים את קווי מדינות ההסכמה בשני ראשים ללא כל התנגדות מהצבא היווני. הארמייה הבולגרית הראשונה חדרה לשטח ממלכת יוון וכבשה את פלורינה תוך סיוע אווירי גרמני. במקביל, תקפה הארמייה השנייה בגיבוי יחידות גרמניות בגזרת הנהר סטרומה וכוחותיה כבשו את הערים סרס, דרמה וקוואלה, תוך שהגיס היווני הרביעי שהיה בעיר נכנע וחייליו הועברו למחנה שבויים בגרמניה. הבריטים והצרפתים תקפו מצידם את קווי מעצמות המרכז בגזרת אגם דויראן במטרה להקל על הלחץ בגזרות האחרות.
## שדה הקרב
שמאל|ממוזער|250px|תנאי הקרקע בזירת הקרב
זירת הלחימה הממוקמת בסמוך לחלקו המערבי של אגם דויראן נודעה בתנאי הקרקע הקשים שבה, אשר שילבו שטחי טרשים וביצות ללא כל תשתיות תחבורה. העמדות הבולגריות ניצבו על ההרים החולשים על אזורי הכינוס של היחידות הבריטיות ושלטו על האזור באש ארטילרית ועל דרכי הגישה לעמדותיהם באש מקלעים. הבולגרים ביצרו את הגזרה בשלושה קווי הגנה. בקו הראשון נכללו מוצבים שהמרחק ביניהם נע בין 50 ל-200 מטרים ואשר קושרו באמצעות תעלות ואוישו בחיילי רגלים. קווי ההגנה השני והשלישי מוקמו כמה מאות מטרים מהראשון ונבנו במתכונת דומה. הבולגרים ריכזו יחידות ארטילריה בגזרת העיר דויראן ומשם הפגיזו את הכוחות התוקפים.

## הצבאות הלוחמים
### מדינות ההסכמה
כוחות מעצמות המרכז התבססו על דיוויזיית הרגלים הצרפתית ה-17 הקולוניאלית  בפיקודו של בריגדיר גנרל אוגוסט ג'רום  ועל הדיוויזיה ה-26 הבריטית בפיקודו של מייג'ור גנרל מקנזי-קנדי. בסך הכל מנו הכוחות 45,000 חיילי רגלים, ו-400 תותחים.
### מעצמות המרכז: הצבא הבולגרי
הצבא הבולגרי התבסס על דיוויזיית הרגלים השנייה "התראקית" בפיקודו של דימיטר גשוב וכוחות עזר מאוגדת הרגלים התשיעית "פלבן" בפיקודו של ולדימיר ואזוב.

## מהלך הקרב
מתקפת כוחות מדינות ההסכמה החלה ב-8 באוגוסט 1916 בארבע לפנות בוקר בהרעשה ארטילרית כבדה על קווי ההגנה הבולגריים. ב-10, 15, 16 ו-19 באוגוסט ניסו טורי רגלים צרפתים ובריטיים להבקיע את הקווים הבולגריים, ונהדפו תוך מניין נפגעים גבוה. ב-19 באוגוסט חזרו כוחות מדינות ההסכמה לקווי היציאה שלהם לאחר שספגו 3,200 הרוגים. הבולגרים ספגו בקרבות 1,356 הרוגים. במהלך ההפגזות הכבדות של כוחות מדינות ההסכמה חרבה העיר דויראן ותושביה נטשו אותה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
דויראן הראשון
דויראן הראשון
בסיס פאץ'

**בסיס פאץ**' (באנגלית: **Patch Barracks**) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית הממוקם בעיר שטוטגרט, גרמניה. הבסיס משמש כבסיס המפקדה של פיקוד אירופה של ארצות הברית (EUCOM), ומהווה אחד ממרכזי הפיקוד החשובים של הכוחות האמריקאיים באירופה.

מערכת החינוך של מחלקת ההגנה של ארצות הברית (DoDEA) מפעילה בבסיס פאץ’ את Patch Middle School, המיועד לילדי אנשי השירות. תלמידי התיכון לומדים בתיכון שטוטגרט האמריקאי (Stuttgart High School – SHS), שנפתח בשנת 2015 וממוקם בבסיס פאנצר קזרנה (Panzer Kaserne) שבבובלינגן.

בשנת 2022 שימש בסיס פאץ’ (Patch Barracks) כמשכנה של תא התיאום הבין־לאומי של התורמים (International Donor

s Co-ordination Cell – IDCC), מאמץ משותף של מדינות רבות שנועד לתאם את אספקת הציוד הצבאי לאוקראינה לצורך הגנתה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022.

## גלריה

קובץ:160504-D-SK590-157 (26746647941).jpg
קובץ:160504-D-SK590-024 (26720414242).jpg
קובץ:160504-D-SK590-131 (26209501763).jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פאץ'
קטגוריה:פיקוד אירופה של ארצות הברית
קטגוריה:שטוטגרט
בנדר-י אנזלי

**בנדר-י אנזלי** (בפרסית: **بندرانزلی**) היא עיר לחוף הים הכספי במחוז המרכזי של  בפרובינציה גילאן, איראן, המשמשת כבירת תת-המחוז והמחוז.

## היסטוריה
אנזלי היא עיר עתיקה, שיושבה לראשונה על ידי ה. בשל מערכת היחסים הנעימה שלהם עם כורש הגדול ושיתוף הפעולה הצבאי שלהם בייסוד האימפריה הפרסית האחמנית, אימצו הקדוסים את השם אנשאן-א פארס שפירושו "אנשי פרס". מילה זו בפרסית אמצעית היא אנזלאג.

מפרץ אנזלי היה נמל בטוח לאניות מסחר וסירות דיג. שמו שונה לפהלווי בשנת 1935.

בשנת 1919, עם קריסת הצבא הלבן של הגנרל אנטון דניקין, שמונה עשרה מספינותיו חפשו מקלט באנזלי. ב-18 במאי 1920, קבוצת תקיפה ימית סובייטית של שלוש עשרה ספינות פתחה במתקפת פתע על אנזלי, וכבשה את חיל המצב הבריטי ואת שמונה עשרה הספינות הרוסיות הלבנות. בעקבת כך התאפשרה הקמת  והמפלגה הקומוניסטית הפרסית. הרשויות הסובייטיות הכחישו את אחריותם למתקפה, וטענו שמפקד הצי הרוסי המקומי קיבל את ההחלטה על דעת עצמו.

## דמוגרפיה
### שפה
תושבי אנזלי דוברים , ושפות אזריות. השפה הלאומית היא פרסית.

### דָת
רוב האנזלים הם מאמיני האסלאם השיעי, אם כי קיים מיעוט נוצרי ארמני ניכר.

### אוכלוסייה

במפקד האוכלוסין של 2011 מנתה אוכלוסיית העיר 116,664 נפשות ב-38,128 משקי בית. מפקד האוכלוסין של 2016 ספר כ-118,564 נפשות ב-41,053 משקי בית.

## תיירות
ממוזער|נמל העיר
אנזלי היא אחת הערים החשובות ביותר באיראן מבחינת תיירות, כלכלה ואתלטיקה. בנדר-י-אנזלי היא העיר דוברת הגילקי הגדולה ביותר בעולם אחרי רשת. בעיר שכן הנמל הראשון והגדול ביותר בחופיו הדרומיים של הים הכספי. בנדר-י-אנזלי מורכבת מאי בשם מיאן-פושטה והאדמות הסובבות אותו. אטרקציות תיירותיות בעיר כוללות מגדל שעון מפורסם, טיילת נמל, לגונה, בניין המכס ובניין העירייה, ארמון מיאן פושטה ומגדל הארמון של נאסר-אל-דין שאה.

אנזלי אירחה את אוניברסיטת הים הכספי למדעי הים עד 1980, אז היא עברה לנושאהר.

## גאוגרפיה
לגונת אנזלי מחלקת את נמל אנזלי לשני חלקים. העיר מחוברת באמצעות שני גשרים לאי בהשתי. יש בעיר מפעל לעיבוד קוויאר, כמה חורבות עתיקות מהמאה ה-19 ואת בזאר שאנבה הפופולרי.

### אקלים
לבנדר-י-אנזלי יש אקלים סובטרופי גשום, מזג האוויר חם ולח בקיץ וקריר, לח וגשום בחורף. יש בה את האקלים הגשום ביותר בערי איראן. מזג האוויר החם והלח מאפשר לאזור לגדל גידולים כמו אורז ותה הדורשים כמויות גדולות מאוד של מים, במיוחד עם המים הנוספים המתנקזים מהרי אלבורז.

## כלכלה
ממוזער|מגדל השעון של העיר
מבחינה היסטורית, אנשי אנזלי היו מעורבים בעיקר בסחר בדגים. גידול אורז וחקלאות הן עבודות מסורתיות אחרות, בעיקר בכפרים המקיפים את העיר.

בנדר-י-אנזלי הוא מרכז לייצור קוויאר. הכנתו ושיווקו הם מונופול ממשלתי, המנוהל באמצעות חברת הדיג האיראנית תחת שליטת משרד האוצר. הציבור אינו מורשה להיכנס להאנגרים המקוררים העצומים שבהם מאוחסנים טונות של דגי חדקן, חלקם באורך של עד 3 מטרים.

## ספורט
ענף הספורט הפופולרי ביותר באנזלי הוא כדורגל, הקבוצה המרכזית בעיר היא , המשחקת בליגת העל האיראנית, ובשורותיה שיחקו בין השאר ילידי העיר סעיד עזת-אללהי וג'לאל חוסייני.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הים הכספי: יישובים
קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:איראן: ערי נמל
ג'ורג' הנקוק

**ג'ורג' הנקוק** (באנגלית: **George Hancock**; 13 ביוני 1754 – 18 ביולי 1820) היה בעל מטעים ועורך דין אמריקאי, אשר ייצג את וירג'יניה כחבר המפלגה הפדרליסטית בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1793–1797.

## ביוגרפיה
הנקוק נולד ב-13 ביוני 1754 במחוז צ'סטרפילד שבמושבת וירג'יניה, כבנם של ג'ורג' ומרי (ג'ונס) הנקוק. ג'ורג' הנקוק מונה לקולונל במיליציה של וירג'יניה, ושירת כשלישו של הרוזן קז'ימייז' פולסקי. כאשר הגנרל פולסקי נפצע אנושות בקרב סוואנה, היה זה קולונל הנקוק שהוריד את הגנרל מסוסו.

בשנת 1781 נישא ג'ורג' הנקוק למרגרט סטרותר. באותה שנה רכש 300 אקרים של אדמה בסביבת פינקאסטל, וירג'יניה, אשר הפכו לימים לאחוזת סנטיליין. עבודות הבנייה בסנטיליין החלו בשנת 1795, תוך שימוש בעבדים שבבעלותו של הנקוק. החלק החיצוני של הבית הושלם סביב שנת 1800, תוך שימוש בלבנים שנצרפו במקום. הפנים הושלם ככל הנראה כמה שנים מאוחר יותר. האזכור המתועד הראשון של מקום המגורים בשם 'Satillane' הופיע בנייר מכתבים משנת 1805 שנשלח על ידי מרגרט הנקוק.

בשנת 1788 היה הנקוק מועמד הפדרליסטים במחוז הקונגרס השלישי של וירג'יניה, אך הפסיד לאנדרו מור. בשנת 1793 נבחר לייצג את מחוז הקונגרס החמישי עם 60.47% מהקולות, כשהוא גובר על המועמדים העצמאיים קיילב מנסי וצ'ארלס קליי. בשנת 1795 נבחר מחדש ללא התנגדות. הוא היה אחד מתשעה חברי בית הנבחרים שהצביעו נגד התיקון ה-11 לחוקת ארצות הברית.

בתם של ג'ורג' ומרגרט הנקוק, ג'וליה, נישאה לגנרל ויליאם קלארק בסנטיליין ב-5 בינואר 1808, עם שובו ממסע חקר טריטוריית לואיזיאנה יחד עם מריווד'ר לואיס. בני הזוג עזבו את סנטיליין באביב 1808 ונסעו לסנט לואיס, כדי שהגנרל קלארק יוכל להתמנות למפקח על ענייני האינדיאנים ולמפקד המיליציה בטריטוריית מיזורי ולואיזיאנה.

בסביבות שנת 1811 פרצה שריפה בגג סנטיליין. אף שאין מידע מדויק על היקף הנזק, הוא היה כנראה חמור דיו כדי לגרום למשפחה להתפנות. הנקוק, אשתו פגי ובנם ג'ורג' עברו לאחוזת פות'רינגיי, והוא מכר את סנטיליין להנרי בואייר.

בשנת 1796 רכש הנקוק את אחוזת פות'רינגיי, סמוך לאליסטון, וירג'יניה. בית פות'רינגיי נכלל בשנת 1969 במרשם הלאומי של אתרים היסטוריים.

הנקוק מת ב-18 ביולי 1820 בפות'רינגיי שבווירג'יניה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1733
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1819
קלאופטרה (ארטמיזיה ג'נטילסקי, רומא)

**קלאופטרה** היא ציור שמן על בד מאת הציירת האיטלקייה ארטמיזיה ג'נטילסקי, שצויר בקירוב בשנים 1633–1635. היצירה היא אחת משלוש גרסאות שציירה ג'נטילסקי לנושא דמותה של קלאופטרה, והיא מצויה כיום באוסף פרטי ברומא. אף שהיצירה מיוחסת כיום לג'נטילסקי, במשך תקופה ארוכה יוחסה בטעות לצייר מסימו סטנצ’יונה, בדומה למקרים נוספים שבהם יוחסו יצירותיה של האמנית לציירים גברים. 

## תיאור היצירה
הציור מתאר את קלאופטרה שרועה על מיטה בחדר מבודד. פלג גופה העליון נתמך בכרית בגוון כתום, בעוד פלג גופה התחתון מכוסה בבד כחול המונח בזהירות. פלג גופה העליון חשוף לחלוטין, ראשה פונה הצידה, עיניה עצומות ושערה נשפך לאחור. הנחש, אשר לפי המסורת שימש אמצעי ההתאבדות, נראה מתפתל לצידה.

האור מתמקד בגופה של קלאופטרה, במיוחד בפלג גופה העליון, ויוצר ניגוד חד בין הבשר המואר לבין הצללים הכבדים הנוצרים בקפלי הבד. קדמת הקומפוזיציה נחתכת על ידי סדיני המיטה, ואילו ברקע נראות משרתותיה של קלאופטרה הצופות במתרחש. אחת מהן נראית כמי שמוחה דמעות, בעוד השנייה מסיטה את הבד החושף את גופת המלכה.

## פרשנות
הציור מתאר את רגעי גסיסתה של קלאופטרה לאחר שהתאבדה בעקבות מותו של מאהבה, מרקוס אנטוניוס. על פי התיאור המסורתי, שמקורו בכתבי פלוטרכוס, קלאופטרה ננשכה בידי אספיס שהוסתר בסל, וג'נטילסקי מציגה אותה בשלב שבו השפעת הארס כבר ניכרת בגופה. ראשה שמוט על ידה, עורה חיוור במידה קיצונית ושפתיה מקבלות גוון כחלחל, סימנים חזותיים למעבר מן החיים אל המוות.

גרסה זו משתייכת לשלוש גרסאות שציירה ג'נטילסקי לנושא קלאופטרה, לצד **קלאופטרה (מילאנו)** ו**קלאופטרה (פרארה)**. השוואת הגרסאות מדגישה את גמישותה של האמנית בהתייחסותה לאותו נושא איקונוגרפי, ואת האפשרות שיצירות אלה נוצרו הן לצורך הזמנות והן מתוך יוזמה אישית, במטרה למצוא להן קונים בשלב מאוחר יותר.

## היסטוריה
עד שנות ה-80, נחשבה היצירה כיצירתו של מאסימו סטנציונה. בעוד שרוב החוקרים כיום מקבלים אותה כיצירה של ארטמיזיה, ישנן אינדיקציות לכך שייתכן שהיא מייצגת שיתוף פעולה עם תלמידה אונופריו פאלומבו .  לחלופין, ייתכן שהיא פשוט הושפעה מסגנון בני דורה הנפוליטניים.

### תולדות הבעלות
למרות שמאמינים שהיצירה בוצעה במהלך שהותו של האמן בנאפולי, היצירה תועדה לראשונה בגלריית מת'יזן בלונדון בשנות ה-80. היא נרכשה מהגלריה בשנת 1987 על ידי הבעלים הנוכחי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארטמיזיה ג'נטילסקי: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי עירום
בלוצ'ית

**בלוצ'ית** (בבלוצ'ית: **بلۏچی**) היא שפה איראנית מערבית אותה דוברים הבלוצ'ים, בני קבוצה אתנית ממוצא איראני החיים בעיקר באזור בלוצ'יסטן בקצה הדרום-מזרחי של המישור האיראני (אזורי פקיסטן, איראן ואפגניסטן). את השפה דוברים 8.8 מיליון אנשים נכון לשנים 2017–2020. מתוכם, 6.28 מיליון מתגוררים בפקיסטן.

השפה מחלוקת ל-4 זרמים: בלוצ'ית קורושית, בלוצ'ית מזרחית, בלוצ'ית מערבית ובלוצ'ית דרומית. השפה הבלוצ'ית שייכת למשפחת השפות האיראניות מערביות, שהחלו להתפתח עוד במאה ה-6 לפנה"ס.

## הגדרה
הבלוצ'ית היא שפה הודו-גרמאנית והודו-איראניות, שהתפתחה ספציפית תחת עץ השפות הצפון-מערביות איראניות. תקן ISO 639-3 של השפה הבלוצ'ית הוא bal, שהתקן לבלוצ'ית מזרחית הוא bgp, התקן לבלוצ'ית מערבית הוא bgn והתקן לבלוצ'ית דרומית הוא bcc. הבלוצ'ית נכתבת באותיות בלוצ'ית המבוססות על האותיות באלפבית הפרסי-ערבי. האקדמיה הבלוצ'ית, משרד ממשלתי הכפוף לממשלת בלוצ'יסטן במחוז בלוצ'יסטן, אחראי על ענייני השפה הבלוצ'ית, ויושב ראשה הוא סנגט ראפיק.

## כתב
לשפה הבלוצ'ית לא היה כתב משלה לפני המאה ה-19. רוב הבלוצ'ים היו כותבים עם אותיות פרסיות כשהיה צריך לכתוב בבלוצ'ית. חיילים בריטים היו כותבים בבלוצ'ית באותיות באנגלית. ב-2002, הבלוצ'ים ארגנו כנס להפקת אלפבית בלוצ'י.

### אלפבית בלוצ'ית ישן
אלפבית בלוצ'ית הישן נכתב במאה ה-20 על ידי סייד זהור שאה השמי. האלפבית שכתב סייד עזר להפיק את האפלבית הבלוצ'י המודרני, שעד היום נמצא בשימוש רחב.

### אלפבית בלוצ'ית בלטינית
אלפבית בלוצ'ית בלטינית נכתב בשוודיה במאי 2000.

### אלפבית בלוצ'ית בקירילי
אלפבית בלוצ'ית בקירילית נכתב ב-1989 ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית על ידי חוקר השפות הבלוצ'י סרגיי אקסנוב. האלפבית הבלוצ'י בקירילי יצא לאור ב-1990 והיה בשימוש במספר עיתונים וכתבות אך אף פעם לא נכנס לשימוש רחב או רשמי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פקיסטן: שפות
קטגוריה:בלוצ'יסטן
קטגוריה:שפות איראניות