open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I'm Still Standing

"**I'm Still Standing**" הוא סינגל שנכתב על ידי אלטון ג'ון וברני טופין, מתוך האלבום *[[Too Low for Zero]]* .

הסינגל זכה להצלחה רבה וקיבע את מעמדו כאחד מהבולטים בקריירה המוזיקלית של ג'ון. הוא הגיע לשיא במקום הראשון בקנדה ובשווייץ, למקום רביעי בממלכה המאוחדת, ולמקום ה-12 במצעד הבילבורד האמריקאי.

## רקע
בניגוד לדעה הרווחת, השיר אינו נכתב בכלליות על חוסנו הנפשי של ג'ון, אלא על אדם ספציפי. טופין סיפר על מילות השיר: "הרעיון המקורי מתפרש על ידי כל אחד כמשהו אחר לגמרי. אני חושב שאנשים רואים בזה המנון המבוסס על תחושת ההישרדות החזקה של אלטון אל מול מצוקה, וזה בסדר גמור מבחינתי. זה מעניין לאין שיעור מהסיבה שבגינה נכתב השיר מלכתחילה".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ, בבימויו של הבמאי האוסטרלי ראסל מולקאי , צולם בקאן ובניס בריביירה הצרפתית, צרפת ומציג את צבעי דגל צרפת.

ברונו טוניולי , שלאחר מכן היה שופט בתוכנית הטלוויזיה *[[Strictly Come Dancing]]*  של ה-BBC ובגרסה האמריקאית שלה, *[[Dancing with the Stars]]*  של ABC, מופיע כאחד הרקדנים בסרטון.

צילום הווידאו קליפ היה אמור לקחת יומיים, אך מצלמה עם סרטו של היום הראשון נהרסה כשמולקאי נפל איתה לים בטעות. לכן, היה צריך לצלם את החלק הזה שוב ביום אחר. במהלך הצילומים לווידאו קליפ, ג'ון נתקל בחברי להקת הפופ הבריטית דוראן דוראן. הוא התלונן שהוא תשוש כתוצאה מכך שהוא ער משעה 4 בבוקר. סיימון לה-בון החליט שג'ון צריך לשתות מרטיני, וכך הוא עשה.

בספרו של הגיטריסט הבריטי, אנדי טיילור , *Wild Boy: My Life in Duran Duran*, נכתב כי:

למחרת בבוקר, התעורר ג'ון עם האנגאובר כשידיו כואבות. הוא הלך לחדרו של העוזר האישי שלו - שהיה "מאוזן" - ושאל אותו "מה קרה?" עוזרו צחק: "אתה זה מה שקרה!". התברר לג'ון שבלילה הקודם הוא התפשט מבגדיו, הכה את מנהלו ג'ון ריד, והרס את חדר המלון שלו.

הקליפ שודר פעמים רבות ברשת MTV הצעירה (שהושקה ב־1981). הוא היה הלהיט הראשון של ג'ון ברשת, וסייע להנגיש את ג'ון לקהל צעיר יותר. להשתתפות המוצלחת של ג'ון סייעה העובדה שהוא מאנגליה, שבה קליפים היו פופולריים הרבה לפני השקת MTV.

ב-2019, תשלילי הסרט המקוריים בגודל 16 מ"מ נסרקו מחדש והגרפיקה הממוחשבת נוצרה מחדש ויצרה גרסה חדשה ומשודרת של סרטון שיווקי. בגרסה זו של הסרטון נעשה שימוש בסוף הסרט "רוקטמן", כאשר השחקן שמגלם את ג'ון, טארון אגרטון, שיחזר סצנות בלתי נשכחות מהקליפ המקורי. הסרטון יצא גם באופן עצמאי בערוץ היוטיוב של ג'ון.

## קרדיטים
* אלטון ג'ון – שירה ראשית, פסנתר, סינתיסייזר
* דייבי ג'ונסטון  – גיטרות חשמליות, זמר רקע
* די מארי  – גיטרה בס, זמר רקע
* נייג'ל אולסון  – תופים, זמר רקע

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אלטון ג'ון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
שווייץ באירוויזיון 1958

**[[שווייץ באירוויזיון|שווייץ]] ב[[אירוויזיון 1958]]** השתתפה עם השיר "Giorgio", שבוצע על ידי הזמרת השווייצרית, ליס אסיה.

## לפני האירוויזיון
בשנת 1958, רשות השידור השווייצרית הכריזה כי אסיה נבחרה לייצג את ארצה בתחרות האירוויזיון לשנת 1958. מאוחר יותר הוכרז כי אסיה תשיר את "Giorgio" בתחרות. השיר בוצע בשפות גרמנית ואיטלקית והפך לשיר הראשון שבוצע בכמה שפות על בימת התחרות. זו הייתה ההשתתפות השלישית של אסיה באירוויזיון.

## באירוויזיון
ממוזער|250px|ליס אסיה, אירוויזיון 1958
ב-12 במרץ 1958, אסיה הופיעה על בימת התחרות. שווייץ שובצה עשירית ואחרונה בסדר ההופעות, אחרי אוסטריה. שווייץ זכתה במקום השני עם 24 נקודות בהפרש של שלוש נקודות מהזוכה הצרפתי, אנדרה קלאבו.

### נקודות שהוענקו לשווייץ

### נקודות שהוענקו משווייץ

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 1958
ממשלת אוסטריה

**ממשלת אוסטריה** (בגרמנית: **Österreichische Bundesregierung**) הוא הקבינט המהווה את הרשות המבצעת של אוסטריה. הוא מורכב מהקנצלר, העומד בראשות הממשלה, סגנו והשרים השונים.

מאז הרפורמה בשנת 1929 בחוקה הפדרלית האוסטרית, כל חברי הממשלה הפדרלית ממונים על ידי נשיא אוסטריה. מכיוון שהממשלה הפדרלית חייבת לשמור על אמון הפרלמנט, הנשיא נוהג להתחשב במצב הפוליטי בפרלמנט. בפועל מנהיג המפלגה הפוליטית החזקה ביותר, שהתמודד כ"מועמד לקנצלר" בבחירות לפרלמנט, הוא זה שמתמנה לתפקיד ומרכיב את הממשלה. השרים מוצעים למינוי על ידי הקנצלר, אם כי הנשיא רשאי לעכב את אישור המינוי. כמו כן, הנשיא רשאי לפטר את הקנצלר או את שאר הממשלה בכל עת. בתרחיש זה, על מפלגות הפרלמנט להקים ממשלה חדשה.

הממשלה מתכנסת לישיבות המתוכננות לעיתים קרובות. הקנצלר מכהן בישיבות הממשלה כראשון בין שווים ללא סמכות החלטה סופית. הקבינט מאמץ החלטות בנוכחות לפחות מחצית מחבריו.

ב-7 בינואר 2020 מינה הנשיא אלכסנדר ואן דר בלן את סבסטיאן קורץ לקנצלר. ממשלתו של קורץ מורכבת ממפלגתו (מפלגת העם האוסטרית) ומפלגת הירוקים. ורנר קוגלר מכהן כסגן קנצלר.

## משרדי הממשלה
**הערה:** רשימת 13המשרדים מעודכנת לתחילת 2021:
* המשרד לאמנויות, תרבות, שירות המדינה והספורט (BMKODS)
* המשרד לאקלים, סביבה, אנרגיה, ניידות, חדשנות וטכנולוגיה (BMK)
* המשרד לעניינים אירופיים ובינלאומיים (BMEIA)
* המשרד לעניינים דיגיטליים וכלכליים (BMDW)
* משרד האוצר (BMF)
* משרד ההגנה (BMLV)
* משרד החינוך, המדע והמחקר (BMBWF)
* משרד החקלאות, האזורים והתיירות (BMLRT)
* משרד המשפטים (BMJ)
* משרד העבודה, המשפחה והנוער (BMAFJ)
* משרד הפנים (BMI)
* משרד הקנצלרית (BKA)
* משרד הרווחה, הבריאות, הטיפול והגנת הצרכן (BMSGPK)

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

*
Maniac (שיר של קונאן גריי)

"**Maniac**" (בעברית: "**מניאק**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי קונאן גריי, כרצועה השלישית מתוך אלבום בכורתו, *[[Kid Krow]]*. השיר נכתב על ידי גריי, יחד עם מפיקו, דן ניגרו. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2019 על ידי חברת התקליטים "ריפבליק רקורדס", כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר הוסמך לפלטינה באוסטרליה, ארצות הברית, ברזיל וקנדה. בתחילת 2020, השיר הצליח ברדיו להיטים עכשוויים הבנילאומי. נכון למרץ 2020, השיר עומד על 90 מיליון השמעות בספוטיפיי. השיר צבר פופולריות רבה בפלטפורמת הטיקטוק, ונכנס למצעד 25 הטרנדים המובילים של האפליקציה.

## רקע וכתיבה
גריי החל לכתוב את השיר לאחר שקיבל הודעות טקסט מבת זוגו לשעבר בה היא מתנצלת שהפיצה שמועה עליו. לאחר הוצאת השיר, גריי כינה את השיר כ"שיר המוקדש לאקסים פסיכופתיים". מדליין רוט מ-MTV כתבה על השיר כי: "השיר הוא כמו בלדה סאטירית משנות ה-80. הטקסט של גריי משונה והפכפך".

## ביקורות
הלן ארליך ממגזין המוזיקה "Affinity" כתבה על תיארה את השיר כ"גלגול עיניים מלא זעם". אף על פי שהשיר הוצא רשמית באוקטובר 2019, השיר נכלל ברשימת השירים הטובים ביותר לשנת 2020 של הבילבורד.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קונאן גריי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן ניגרו
קטגוריה:שירי פלטינה משולשת בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
ממשלת צ'כיה

**ממשלת צ'כיה** (בצ'כית: **Vláda České republiky**) היא הרשות המבצעת בצ'כיה. חברי הממשלה הם ראש ממשלת צ'כיה, סגנו ושרים אחרים. הממשלה פועלת מתוקף בסיס משפטי בחוקה של צ'כיה.

הממשלה מובלת על ידי ראש הממשלה, שבוחר את שאר השרים. ממשלת צ'כיה מפוקחת כל ידי בית הנבחרים הצ'כי.

ראש הממשלה עצמו מתמנה על ידי נשיא צ'כיה. ראש הממשלה הנוכחי הוא פטר פיאלה. הממשלה הנוכחית, שהושבעה ב-27 ביוני 2018, היא ה-15 מאז פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993. יש בה כ-17 חברים מלבד ראש ממשלה.
ממוזער|חדר הקבינט
הממשלה הנוכחית, שהושבעה ב-27 ביוני 2018, היא ה-15 מאז פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993. יש בו 17 חברים וראש ממשלה.

## ועדות הממשלה
* המועצה לביטחון לאומי
* המועצה הממשלתית לחקיקה
* הוועדה הבין-משרדית לענייני קהילת רומא
* המועצה הממשלתית לזכויות אדם
* מועצה ממשלתית למיעוטים לאומיים
* מועצה למחקר ופיתוח
* המועצה הממשלתית לתיאום מדיניות בנוגע לסמים
* המועצה הממשלתית לאנשים עם מוגבלויות
* נציב הממשלה לזכויות אדם
* המועצה הממשלתית לשוויון הזדמנויות לנשים וגברים
* ועדה לאיחוד האירופי
* תכנון האנרגיה לטווח הארוך

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
ממשלת בולגריה

**מועצת השרים** (בבולגרית: **Ministerski săvet**) היא הרשות המבצעת בבולגריה. הממשלה מונהגת על ידי ראש ממשלת בולגריה ושרים נוספים.

כאשר חברי הפרלמנט ממונים לתפקידם, עליהם להתפטר מן הפרלמנט. לעיתים ובמטרה לשמור על איזונים פוליטיים. ניתן למנות שר אחד או יותר ללא תיק.

מטה מועצת השרים נמצא במרכז הבירה סופיה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גרייס קלי (סרט)

**גרייס קלי** (באנגלית: **Grace Kelly**) הוא סרט טלוויזיה ביוגרפי מ-1983 אודות גרייס, נסיכת מונקו. הוא שודר לראשונה ב-ABC, קלי סייעה בהליך הפקת הסרט.

הוא צולם מונקו, בקאן ובלונג ביץ'.

הסרט עוקב אחר חייה מבת למשפחה עשירה מהחברה הגבוהה בפילדלפיה, דרך קריירת המשחק שלה כשחקנית בהוליווד ועד לנישואיה לנסיך מונקו והפיכתה לנסיכה.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
סאלם אלג'מאל

מארי **סאלם בן יחיא אלג'מאל** (ה'תרי"ט – תחילת חודש ניסן ה'תרצ"ד, 1859 – מרץ 1934) היה רב תימני, שימש כדיין בבית דינו של מארי סלימאן קארה, וכחכם באשי החמישי בצנעא שבתימן.

## ביוגרפיה
מארי סאלם אלג'מאל נולד ליחיא בן סעיד ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן. למד תורה אצל אביו ואצל חכמי העיר. בבית מדרשו היו סדרי לימוד קבועים בתלמוד ובהלכה. שימש בבית הדין בצנעא בראשות הראב"ד מארי סלימאן קארה, והדיינים מארי שלום שמן ומארי שלום מנזלי, עד שנת ה'תרנ"ז (1897). בשנת ה'תרנ"ז (1897) נבחר לשמש כחכם באשי של קהילת צנעא, אך התפטר מתפקידו בתחילת שנת ה'תרנ"ט (1898), עקב חוסר יכולת של הקהילה לשלם לו את משכורתו, בעקבות הרעב שפקד את העיר באותה השנה. בשנת ה'תר"ס (1900) נכלא יחד עם כל ראשי העדה, בעלילה שיהודי הרג מוסלמי.

סדר יומו של מארי סאלם היה מורכב ברובו מלימוד תורה, החל מהשעות הקטנות של הלילה, ומעט בזמנו היה מקדיש לעבודתו בייצור סבון. לצורך עבודתו היה בקשר עם ערביי הכפרים. היה מתפלל בבית הכנסת בית אלאוסטא. מארי סאלם היה מדקדק במצוות, ומתנהג בחסידות על פי מנהגי הקבלה. היה מקפיד על איסור אכילת פת גויים. במחלוקת בעניין הקבלה צידד בתומכי הקבלה. היה אדם נוח ואדיב, לא צעק אפילו על המתחצפים אליו, ועל כן היה אהוב בציבור. בימי שישי היה יוצא לשוק בבגדי שבת וקורא: "שבת יא עיאלי, שרק יא עיאלי".

נפטר בצנעא בתחילת חודש ניסן בשנת ה'תרצ"ד (מרץ 1934).

נכדו הוא חיים גמליאל, פעיל ציוני באריתריאה, שלקח חלק מרכזי בסיוע לכמה מן הבריחות ממחנות המעצר באפריקה של גולי האצ"ל והלח"י.

## ראו גם
* יהדות צנעא
* קאע אל-יהוד
* חיים גמליאל

## לקריאה נוספת
* ד"ר משה גברא, **אנציקלופדיה לחכמי תימן**, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 70
* חיים גמליאל, **פרקי חיים**, הוצאת המשפחה, רמת גן, ה'תשנ"ח (1998)

## הערות שוליים

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:דיינים בבית דין צנעא
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1934
קונגרס המדינה (סן מרינו)

**קונגרס המדינה** (באיטלקית: **Congresso di Stato**) הוא ממשלת סן מרינו. הקונגרס מבוקר ומפוקח על ידי המועצה הגדולה והכללית.

הקונגרס מורכב ממספר משתנה של חברים הנע בדרך כלל בסביבות העשרה. קבינט זה ממונה על ידי המועצה המחוקקת מבין חבריה אשר נבחרים על ידי האוכלוסייה. בדרך כלל זה נמשך כהונת הקונגרס נמשכת כחמש שנים, אלא אם היא מתפרקת בהצעת אי אמון. שלוש המשרות הבכירות ביותר בקבינט הן המזכיר לענייני חוץ, המזכיר לענייני פנים ומזכיר האוצר, שנבחרים ישירות על ידי המועצה.

הקונגרס הנוכחי מכהן מאז דצמבר 2016 בעקבות הבחירות הכלליות באותה שנה שהניבו ניצחון לגוש המרכז-שמאל.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:סן מרינו: פוליטיקה
סן מרינו
Arzach

**Arzach** (בעברית: **ארזך**) היא אנתולוגית קומיקס ללא מלל מאת אמן הקומיקס הצרפתי המוערך ז'אן "מוביוס" ז'ירו. הקומיקס התפרסם במקור כסדרה בת ארבעה פרקים במגזין הקומיקס מטאל אירלאן, שז'ירו הוא אחד מבעליו. הסיפורים עוקבים אחר ארזך, לוחם שקט הרוכב על יצור דמוי פטרודקטיל דרך נוף מוזר ושומם. יש שהשוו את החוויות של ארזך לחלומות או מסעות אל תת המודע. 

לסדרה הייתה השפעה עצומה על תעשיית הקומיקס הצרפתית, ודמותו של ארזך היא עדיין בין היצירות המפורסמות ביותר של ז'ירו. זהו קומיקס חדשני ומהפכני, והיה בין הראשונים שהעבירו מסרים של עומק פסיכולוגי מחשבתי ואמנות מודרנית דרך מדיום הקומיקס. 

הסדרה זכתה להצלחה עצומה ופורסמו סדרות ספין אוף רבות המתקשרות אליה. ז'ירו אף חזר לאחר שנים ארוכות של הפסקה לאייר את סיפוריו של ארזך בקומיקס מחודש שנקרא "אגדת ארזך" (The Legend of Arzach). אמנם, הספר המחודש שונה מהמקור ומכיל דיאלוג בודד. בנוסף, ניסה ז'ירו ליצור טרילוגיה נוספת של ספרים העוסקים בדמות המסתורית, ואף הוציא ספר ראשון מתוך השלושה שנקרא ארזך: הסוקר (Arzak: L'Arpenteur). עם זאת, מותו של ז'ירו במרץ 2012 מנע ממנו לעשות כן.

בשנת 2000 הוציאו ז'אן מארק ורנדי לופיצייר ספר אודות הסדרה, שנשא את השם "Moebius' Arzach". הספר פורסם על ידי ההוצאה הדיגיטלית iBOOKS באוגוסט אותה שנה. הוא כולל כריכה ואיורים פנימיים מאת ז'ירו, ומפה המתארת את עולמו של ארזך מאת ג'ו לדרון. בנוסף, הספר מכיל גם מאמר קצר על תולדות הסדרה. בשנת 2003 יצא לאקרנים סרט בשם "Arzak Rhapsody" - סרט מונפש המורכב מ-14 סיפורים קצרים.

חלק מהקומיקס שימש השראה לסיפור הראשון באנתולוגיה הקולנועית רוק בחלל, "Taarna". 

בשנת 2002 הופיע ארזך בסדרת הטלוויזיה הצרפתית "Arzak Rhapsody" אשר מהווה יקום קולנועי למספר סיפורי קומיקס נפרדים של ז'ירו. פרקי הסדרה, הקצרים עד מאוד, בוימו, הופקו ונכתבו על ידי ז'ירו, כמו גם הונפשו על ידי צוות בראשותו.

## קישורים חיצוניים

* ארזך מתוך 1001 קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:ז'אן ז'ירו
רפי ויינשטוק

**רפי ויינשטוק** (נולד ב-19 בספטמבר 1966) הוא שחקן, וזמר ישראלי.

## קריירה
ויינשטוק נולד בחיפה להורים שעלו מרומניה, בגיל שש עשרה החל להופיע במחזה "הניצול" העוסק בחבורה של ילדים בתקופת השואה, הוא שירת בלהקת פיקוד צפון ולאחר מכן למד בבית צבי.

הוא שיחק את רוני בקומדיית המצבים "סטרייט ולעניין".

ב-2003 שיחק את אהוד גלבוע בסדרה "טיפול נמרץ".

ב-1995 שיחק את קניקי במחזמר "גריז" שזכה להצלחה, בשנה זו לקח חלק בפסטיגל.

הוא דיבב מספר דמויות בסדרה "המעופפים הנועזים".

הוא הופיע בקלטת הילדים "התנ"ך לילדים - סיפורים ושירים" שיצרה רחל שיין ארגמן.

בתיאטרון שיחק בהצגות שלוש אחיות, "ישו כוכב עליון" ו"הסוחר מוונציה" שביים עמרי ניצן.

הוא הופיע בהפקה בגרמניה המבוססת על הרומן "המהמר" ובעקבות זאת עבר להתגורר במדינה.

ב-2013 שיחק את קפטן פון טראפ במחזמר "צלילי המוזיקה".

באירוויזיון 2015 היה חבר בצוות השיפוט הישראלי.

## חיים אישיים
ויינשטוק היה בן זוגו של השחקן יוסי גרבר במשך יותר מעשרים שנה, ושיחק איתו גם בסדרת הטלוויזיה בסדרת הטלוויזיה "טיפול נמרץ".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:זמרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:שחקני התיאטרון הקאמרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קרל נבל

**קרל נבל** (בגרמנית: **Carl Nebel**; 18 במרץ 1805 – 4 ביוני 1855) היה מהנדס, אדריכל וצייר גרמני, הידוע בעיקר בזכות ציוריו המפורטים והדפסים הליטוגרפיים שהוכנו מהם, במהלך קרבות מלחמת ארצות הברית–מקסיקו.

## ביוגרפיה
נבל נולד באלטונה, כיום חלק מהמבורג. לאחר לימודים בהמבורג ובפריז, נסע לאמריקה, שם היה תושב מקסיקו בין השנים 1829 עד 1834. בשנת 1836 פרסם בפריז את ספרו המאויר על אותה מדינה עם 50 ליטוגרפיות העשויות מציוריו, שעשרים מהן נצבעו ביד, והקדמה מאת אלכסנדר פון הומבולדט.

בשנת 1851 פרסם יחד עם העיתונאי ג'ורג' וילקינס קנדל כמה מציוריו על אירועי מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בספר המאוייר על המלחמה הזאת. קנדל היה כתב מלחמה וראה הזדמנות לפרסם דיווח מרכזי עליה. השניים סיכמו על שיתוף פעולה עם סיום המלחמה, ככל הנראה שקנדל הכיר את עבודתו הקודמת של נבל.

בזמן שקנדל נסע לפריז כדי לסקר את האירועים בשנת 1848, נבל נשאר במקסיקו למשך זמן לא ידוע כדי להשלים את הרישומים הראשוניים לאיורי הספר. נבל חזר להמבורג, וקנדל נירגן על איטיות השלמת הפרויקט, אך הוא הושלם בשנת 1850 ופורסם בשנת 1851. הספר הכיל שתים-עשרה ליטוגרפיות צבעוניות שנעשו על ידי אדולף ז'אן-בפטיסט באיו. בשני המקרים, האיורים של נבל שופרו על ידי שימוש בפיתוחי הדפוס החדשים ביותר בצרפת, במיוחד טכניקות להוספת צבע להדפסים. ההדפסים מסדרת המלחמה המקסיקנית הופצו בכמה פורמטים שונים, כהדפס יחיד, כסט של 12, תיק עם טקסט ובספר הכרוך בגודל פוליו.

המפורסם ביותר בסדרת המלחמה המקסיקנית הוא תיאור כניסתו של הגנרל וינפילד סקוט בשנת 1847 לכיכר המרכזית במקסיקו סיטי. דגל ארצות הברית התנוסס מעל הארמון הלאומי. ציור זהה לאיור שנעשה עשור וחצי לפני כן. סצנת המלחמה שמציג נבל קרובה יותר למציאות בשטח.

הכוחות האמריקאים לא התקבלו בברכה על ידי התושבים, במיוחד על ידי איש רחוב (lépero) המצויר כעומד לזרוק אבן לעבר הפולשים. אף שהטקסט של קנדל והאיורים של נבל מנסים להיות נאמנים לדיווחי הקרבות, אין שום הוכחה לכך שמי מהם היה בקרב בואנה ויסטה, שנמצאת בחלק נידח של צפון מקסיקו. קנדל שהיה כתב, ראה את קרב מולינו דל ריי, אך נבל לא היה שם. הקרב לרוב אינו מתואר באיורים, אך נבל עשה שתי גרסאות שונות לגביו.

### משפחה
קרל נבל התחתן ב־16 במאי 1841 במקסיקו סיטי עם ז'אן מארי סופי ברטייה בת העשרים וחמש. כתוצאה מקשר זה נולד בן, כנראה ב-1842, שחזר עם הוריו לאירופה בינואר 1848, והתיישב בהמבורג.

### מוות
נפטר ב-4 ביוני 1855.

## גלריה

File:Nebel Voyage 41 Indias de la Sierra.jpg|תושבי הסיירה
File:Palo Alto nebel.jpg|הקרב בפאלו אלטו
File:Battle of Veracruz.jpg|הקרב בורה קרוז
File:Battle of Buena Vista Nebel.jpg|קרב בואנה ויסטה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1805
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1855
ג'ון דמרס

**ג'ון צ'ארלס דמרס** (באנגלית: **John Charles Demers**; נולד ב-21 בספטמבר 1971) הוא משפטן אמריקאי, שכיהן כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית באגף לביטחון לאומי של מחלקת המשפטים. דמרס כיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בפועל במשך שעות אחדות ב-20 בינואר 2021 בעקבות תום כהונתו של ג'פרי רוזן, עד אשר חתם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על צו נשיאותי שמינה את מונטי וילקינסון לתובע הכללי בפועל בהמשך אותו היום.

## ביוגרפיה
דמרס נולד בעיר גוביו, השוכן במחוז אומבריה שבאיטליה, בנם של פרנסס ג'. וג'וזפה פ. דמרס. בשנת 1993 קיבל תואר בוגר בהיסטוריה ממכללת הצלב הקדוש, מכללה ישועית בווסטר שבמסצ'וסטס. במשך שנתיים, מאוגוסט 1994 ועד אוגוסט 1996, עבד ב"מרכז הארצי להתמכרויות ולחומרים מסוכנים" באוניברסיטת קולומביה, כעוזר מחקר מיוחד עבור נשיא המרכז ג'וזף קליפנו, לשעבר מזכיר הבריאות, החינוך והרווחה. בשנת 1999 השלים לימודי תואר שני בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד.

לאחר סיום לימודי המשפטים, החל להתמחות כעוזר משפטי עבור השופט דיארמויד או'סקנליין בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית, מאוגוסט 1999 עד אוגוסט 2000. בשנים 2000–2003 עבד במשרד עורכי דין פרטי בבוסטון. ביוני 2003 הצטרף דמרס לראשונה אל מחלקת המשפטים של ארצות הברית, ועבד כתובע במשרד היועץ המשפטי של המחלקה עד יוני 2005, אז עזב כדי לעבוד כעוזרו של אנטונין סקאליה, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית מיולי 2005 עד אוגוסט 2006.

מספטמבר 2006 עד ינואר 2009 היה דמרס חבר בצוות ההנהגה הראשון של האגף לביטחון לאומי במחלקת המשפטים. הוא שימש כיועץ בכיר לעוזר התובע הכללי של ארצות הברית ולאחר מכן כסגן עוזר התובע הכללי באגף למשפט ולמדיניות מאוקטובר 2007 עד השבעתו של ברק אובמה לנשיאות. במרץ 2009 החל את תפקידו כסגן נשיא ועוזר היועץ המשפטי של תאגיד בואינג, שם הועסק ד חזרתו אל השירות הציבורי ב-2017. כמו כן, הוא מרצה מן החוץ למשפט הביטחון הלאומי בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.

ב-22 בפברואר 2018, דמרס הושבע לתפקידו כעוזר התובע הכללי באגף לביטחון לאומי של מחלקת המשפטים. במרץ 2020 ביטלה מחלקת המשפטים את כתב האישום נגד החברה הרוסית "קונקורד ניהול וייעוץ". כתב האישום הוגש מלכתחילה במסגרת חקירתו של רוברט מולר על אודות התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. דמרס וטיומתי שאה, התובע הפדרלי במחוז קולומביה, טענו כי בעוד ש"התביעה נפתחה כהלכה בראשיתה", המשך קיומו של התיק "עלול לחשוף את הכלים והטכניקות של רשויות אכיפת החוק". כהונתו תמה במחלקת המשפטי ביוני 2021.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת הצלב הקדוש
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה: אישים
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:בואינג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
ממשלת סלובקיה

שמאל|ממוזער|ארמון הארכיבישוף בקיץ הוא מקום מושבה של הממשלה.
**ממשלת הרפובליקה הסלובקית** (בסלובקית: **Vláda Slovenskej republiky**) היא הרשות המבצעת בסלובקיה. הממשלה מובלת על ידי ראש ממשלת סלובקיה, שמתמנה לתפקיד על ידי נשיא סלובקיה, והוא בדרך כלל מנהיג מפלגת הרוב או של קואליציית הרוב לאחר בחירות למועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית. על הממשלה החדשה לקבל אמון על ידי הפרלמנט.

מתוקף החוקה הסלובקית, לממשלה ישנה הסמכות לקבוע מדיניות בענייני הכלכלה, הביטחון והחברה במדינה. הממשלה אחראית גם על ביצוע התקציב הלאומי. תפקידיה העיקריים של הממשלה כוללים גם הגשת הצעות לתקציב המדינה ותיקון תקנות ונהלים ממשלתיים. בנוסף על כך, הממשלה מגבשת ומנהלת את מדיניות החוץ של המדינה. היא מגישה טיוטות הצעות חוק למועצה הלאומית. הממשלה יכולה לדון בהצעת אמון, חנינת עבריינים ומינוי או פיטורים של עובדי מדינה בכירים.

הקבינט מורכב מראש הממשלה, ביחד עם סגנו ושרים נוספים. הקבינט מתמנה על ידי נשיא הרפובליקה הסלובקית בהמלצת ראש הממשלה. הקבינט מפוקח ומבוקר על ידי המועצה הלאומית.

לאחר הבחירות לפרלמנט בסלובקיה בשנת 2023 מכהן ראש הממשלה הנוכחי, רוברט פיצו. ממשלתו החלה לכהן ב-25 באוקטובר 2023.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
תומאס אוליפנט (מוזיקאי)

**תומאס אוליפנט** (באנגלית: **Thomas Oliphant**; 1799 – 1873) היה מוזיקאי וסופר סקוטי שעבודותיו היו ידועות היטב בזמנו. הוא כתב את המקהלה לחתונה של המלך לעתיד אדוארד השביעי והמלכה אלכסנדרה. אוליפנט כתב את המילים ל"סיפון המסדרונות עם הענפים של האולי".

## רקע משפחתי
תומאס היה בנם החמישי של אבנעזר אוליפנט, השביעי לקונדי ומרי, בנם השלישי של סר ויליאם סטירלינג, תומאס הוטבל בפורגנדני ביום חג המולד בשנת 1799.

לאוליפנט היו בסך הכל שישה אחים ואחיות. אחיו הבכור היה לורנס אוליפנט, השמיני מקונדי, חבר הפרלמנט של פרת בין השנים 1832–1837. אח מבוגר נוסף, סר אנתוני אוליפנט, היה השופט הראשי של ציילון. אח שלישי, לוטננט קולונל ג'יימס אוליפנט, היה יו"ר חברת הודו המזרחית הבריטית. תומאס נפטר לא נשוי ב-9 במרץ 1873 ברחוב מרלבורו הגדול .

## חיים אישיים
אוליפנט התחנך במכללת וינצ'סטר אבל עזב מוקדם. הוא הפך לחבר בבורסה של לונדון אך לאחר זמן קצר עזב להמשיך את עניינו במוזיקה ובספרות.

## קריירה מוזיקלית
כמו בן דודו המפורסם יותר, אוליפנט היה בעיקר כותב מילים, וכתב את מילותיו החדשות או את הפרשנויות שלו ל"תרגומיו "לשירים קיימים בשפות זרות. אוליפנט השתתף בפסטיבל הנדל הגדול במנזר ווסטמינסטר במקהלה כסולן הבס. בשנת 1855 הוא התבקש על ידי מנהלי האגודה הפילהרמונית לתרגם חלקים מהתזמורת והמקהלה של ואגנר לוהנגרין אשר הוצגו אז על ידי התזמורת והפזמון של האגודה הפילהרמונית (הידועה כיום בשם האגודה הפילהרמונית המלכותית) בחדרי כיכר הנובר בניצוחו של וגנר עצמו. אוליפנט כתב את המילים למקהלה לחתונתם של המלך אדוארד השביעי והמלכה אלכסנדרה בשנת 1863. המוזיקה הולחנה על ידי הנסיך אלברט וכאשר שמעה המלכה ויקטוריה את הרסיטל, נאמר כי היא הושפעה מאוד מהמקהלה כיוון שהנסיך אלברט נפטר לפני שנה לפני כן בשנת 1861. אוליפנט תואר כ"משורר בית המשפט", שכן כתב מילים לאירועים מלכותיים ולאירועים חשובים אחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1799
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1883
מיילס ארליק

**מיילס ארליק** (באנגלית: **Myles Erlick**; נולד ב-27 ביולי 1998) הוא רקדן, שחקן וזמר קנדי. ידוע בשל תפקידו כנואה בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד".

## ראשית חייו
ארליק נולד בברלינגטון (אנ'), אונטריו שבקנדה. הוא גדל במשפחה חד הורית. אמו פרנצ'סקה ניקאסיו, מנהלת כישרונות שבבעלותה בית הספר לכישרונות קנדי "אקדמיית הכוכבים", בו למד ארליק. אביו החורג הוא ריאן מרשל, לשעבר חבר בלהקה הקנדית "Walk Off The Earth". ארליק למד בבית הספר הלאומי לבלט בקנדה, בזמן שלמד בבית הספר התיכון ד"ר פרנק ג'יי היידן. 

## קריירה
ארליק ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בפרק בסדרת דרמות הפשע "Flashpoint" בשנת 2011. מאוחר יותר באותה השנה פורסם כי לוהק לסיבוב ההופעות בקנדה של "בילי אליוט - המחזמר", בהפקה של ברודוויי בתפקיד הראשי. לפני כן הוא גילם את התפקיד בהפקה בטורונטו.

בשנת 2013 הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "נולדו לרקוד" בתפקיד נואה. בעונה השלישית ארליק קודם לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה. הוא הופיע בסדרה עד שנת 2018, והופיע בסיורים בינלאומיים שונים כחלק מהקידום לסדרה.

לאחר עזיבתו את הסדרה "נולדו לרקוד" החל ארליק להתמקד בקריירה מוזיקלית, והוציא סינגלים ביניהם "Serious", All Day All Night" בהשתתפות טייט מקריי, ו-"Filthy". הסינגלים נכללו ברשימת הטארקים של אלבום הבכורה שלו, "Me", שיצא ב-22 במאי 2018. בשנת 2019 פורסם כי ארליק לוהק על ידי סטיבן ספילברג לסרט "סיפור הפרברים" שייצא בשנת 2021 בתפקיד סנובוי. מאוחר יותר באותה השנה, הוא היה מועמד לפרסי "הסלבמיקס" לשנת 2019 לרקדן הטוב ביותר.

בשנת 2025, הוציא את הסינגלים "This Town", "Doing What I Do" ו"See You Around".

## חיים אישיים
ארליק היה בעבר במערכת יחסים מתוקשרת מאוד עם השחקנית והרקדנית ברייר נולט בין השנים 2014 ל-2022. הסיבה לפרידה שלהם אינה ידועה ושניהם שמרו על פרופיל נמוך בנושא.

הוא החל לצאת עם הרקדנית אמילי פישר בשנת 2022, אך מאוחר יותר הם נפרדו.

## דיסרוגרפיה

### אלבומי אולפן

* 2018 - *ME*

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:שחקנים ילדים קנדים
קטגוריה:רקדנים קנדים
קטגוריה:זמרים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1998
בן קוק

**בנג'מין טיילר קוק** (באנגלית: **Benjamin Tyler Cook**; נולד ב-11 בדצמבר 1997) הוא שחקן, זמר ורקדן אמריקאי, המוכר בשל הופעותיו בשלל הפקות של ברודוויי בין היתר; "בילי אליוט", "ילדות רעות", "רגטיים", "מעיין הנצח" ו"נערי העיתונים".

## ביוגרפיה
קוק נולד בעדן שבצפון קרוליינה וגדל בעיר ניו יורק ובלורטון שבווירג'יניה. הוא הילד הצעיר ביותר של ג'יל וגלן קוק. אמו היא עוזרת מנהלת איגוד יועצי בית הספר האמריקני. אביו הוא צלם, בלוגר ויועץ פרסום.

בגיל שבע החל קוק ללמוד מחול בבית הספר לאמנויות מטרופוליטן בצפון וירג'יניה. הוא למד בבית הספר לאמנויות הבמה המקצועיות בעיר ניו יורק בחטיבת הביניים ובמהלך התיכון.

## קריירה
### תיאטרון
קוק הופיע בכמה הפקות בילדותו בוושינגטון די. סי., כולל בתיאטרון פורד ובמרכז ג'ון פ. קנדי לאמנויות הבמה. את הופעת הבכורה שלו בברודוויי הוא ערך בגיל אחת עשרה במחזה "רגטיים" בתיאטרון ניל סיימון, כשחקן מחליף בתפקיד אדגר (הילד הקטן). תפקידו הבא בברודוויי היה במחזמר בילי אליוט בתיאטרון אימפריאל, והוא שיחק בתפקידים של מייקל, ובילי בסיבוב ההופעות הלאומי בצפון אמריקה. הופעת הסיור האחרונה שלו כ"בילי" הייתה בלאס וגאס, נבדה, ב-19 במאי 2013.

בגיל 16, הוא סייר במשך שנה וחצי עם במחזה "נערי העיתונים" בתפקיד רייס ומדי פעם ביצע את תפקידו של קרוצ'י. בינואר 2016, לאחר למעלה מ-500 הופעות, קוק עזב את סיור ההופעות ההוא והצטרף לצוות השחקנים המקורי של במחזה "Tuck Everlasting". ההופעה המקדימה החלה במרץ 2016, והמופע הופסק במאי אותה שנה.

קוק הצטרף להרכב השחקנים והזמרים של המחזה "ילדות רעות" המבוסס על הסרט "ילדות רעות". הופעות מקדימות לפני טרום ברודוויי החלו באוקטובר 2017 בתיאטרון הלאומי בוושינגטון די. סי. ההצגה הועלתה לראשונה בברודוויי באפריל 2018. הוא אמור היה להופיע בברודוויי ב-2020 בהפקה מחודשת למחזמר סיפור הפרברים כריף, מנהיג הג'טס, אך הוא עזב את ההפקה חודש לפני עלייתה, לאחר שנפצע במהלך הופעה.

### קולנוע וטלוויזיה
בטלוויזיה הופיע קוק בתפקידי אורח בקומדיית המצבים "רוק 30", בשנת 2010; ובסדרה "ויפ" בשנת 2014. הוא שיחק את בנה של הת'ר דאנבר "פרק 27" של סדרה הדרמה מבית נטפליקס "בית הקלפים" משנת 2013. בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" הוא שיחק את אדם טרנר בפרק "ציפיות גדולות" (2017).

בשנת 2018 הוא הופיע בסרט של HBO, "פטרנו" של הבמאי בארי לווינסון.

בשנת 2021 הוא לוהק לעיבוד הקולנועי של סטיבן סודרברג לסרט "סיפור הפרברים" כחבר בכנופיית הג'טס. במרץ אותה שנה פורסם כי ישחק בסדרת הדרמה האנתולוגית הגברת הראשונה מבית שואוטיים, את דמותו של סטיבן פורד בצעירותו, בנו של נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד.

בשנת 2022 שיחק בתור הנרי בסדרה "שקרניות קטנות: החטא הקדמון" ברשת "HBO Max" ומהווה אתחול מחודש לסדרה "שקרניות קטנות". בשנת 2023 שיחק בסרט "מבוא לאושר" לצד לוק גריימס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

### פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:רקדנים אמריקאים
קטגוריה:רקדני בלט אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
סטריאוטיפ האבטיח

ממוזער|250 פיקסלים|גלויה משנת 1909 עם הכיתוב "I'se so happy!", המציגה ילדה שחורה אוכלת אבטיח
**סטריאוטיפ האבטיח** הוא סטריאוטיפ לפיו לאפרו-אמריקנים  תיאבון גדול לאבטיחים. האבטיחים שימשו מוטיב מרכזי באיקונוגרפיה של גזענים לבנים בארצות הברית, והסטריאוטיפ נותר בשיח הציבורי אף במאה ה-21.

עם שחרור העבדים האפרו-אמריקנים לאחר מלחמת האזרחים בשנות ה-60 של המאה ה-19, רבים עסקו בגידול ומכירת אבטיחים – בין היתר בשל התנאים האופטימליים לגידול אבטיחים בדרום ארצות הברית מבחינה חקלאית – ובכך הפך האבטיח לסמל לחירותם. גזענים לבנים, בעיקר בדרום, שחשו מאוימים מחירותם של השחורים, הפכו את הפרי לסמל לקשת של תכונות שליליות שייחסו לשחורים, כגון אי שמירה על ניקיון, עצלנות וילדותיות, ולכלי-שרת לרצון להדירם מהמרחב הציבורי.

## היסטוריה

הקריקטורה הראשונה שיצאה בדפוס והציגה שחור מתענג על אבטיח הופיעה ככל הנראה במגזין המאויר  בשנת 1869. תומכי העבדות השתמשו באבטיח על מנת לצייר את האפרו-אמריקנים כאנשים פשוטים ולא מפותחים ששמחים בחלקם כשנופל לידיהם אבטיח וכשהם זוכים למעט מנוחה. הסטריאוטיפ הונצח במופעי מינסטרל, שהציגו לרוב את האפרו-אמריקנים כבורים ועצלנים, שאוהבים לשיר ולרקוד וכן לאכול אבטיחים. כמו כן הציגו מופעי המינסטרל שירים פופולריים כמו "שיר האבטיח" ("The Watermelon Song") או "הו, האבטיח הזה" ("Oh, Dat Watermelon").

מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, נעשה בסטריאוטיפ שימוש בדפוס, בקולנוע, בפיסול ובמוזיקה, וכן כאלמנט המופיע בקריקטורות על מוצרים לבית. אפילו בזמן הקמפיין של ברק אובמה לנשיאות ב-2008, ובמהלך כהונתו כנשיא, השתמשו מתנגדיו בסטריאוטיפ האבטיח כדי לעלוב בו.

ב-1893 בתערוכה העולמית של שיקגו תוכנן לקיים "יום האנשים הצבעוניים" שיכלול בדרנים אפרו-אמריקנים ובו יחולקו אבטיחים חינם למבקרים אפרו-אמריקנים, שאותם קיוו המארגנים למשוך לתערוכה. יוזמה זו הייתה כישלון חרוץ, כשהקהילה האפרו-אמריקנית בעיר החרימה את התערוכה, לרבות רבים מהאמנים שתכננו להופיע ביום זה.

## גלריה

Watermelons in Frank Leslie's Illustrated Newspaper 1866-12-15 p 197.jpg|הקריקטורה משנת 1869 שמהווה ככל הנראה את הפרסום הראשון בדפוס שתיאר שחורים שאוכלים אבטיח.
Who Said Watermelon.jpg|קריקטורה מראשית המאה ה-20 על גלויה, ובה ילד שחור אוכל אבטיח, עם פואמה סטריאוטיפית בכיתוב שמתחתיה.
1900sc Postcard-Watermelon 04.jpg|גלויה ("Coon card") מהעשור הראשון של המאה ה-20.
Picaninny Freeze.jpg|שחזור של פרסומת ישנה על שלט-מתכת לקרטיב.
Scrub Me Mama watermelon.JPG|דמות שחורה אוכלת אבטיח בסרט המצויר , שנת 1941.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית
קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
אביגיל קוון

**אביגיל פ. קוון** (באנגלית: **Abigail F. Cowen**; נולדה ב-18 במרץ 1998) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית, הידועה בזכות תפקידיה בסדרות "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" ו"גורל: סאגת ווינX".

## ביוגרפיה וחיים אישיים
קוון נולדה בגיינסוויל, פלורידה שבארצות הברית. הוריה הם לסלי למאסטרס-קוון ואנדרו קוון. לה אח בשם דוסון קוון.

בצעירותה, קוון למדה בתיכון אוביידו, שם התמקצעה כספורטאית בתחום האתלטיקה. עם סיום לימודיה, קוון למדה יחסים בין-לאומיים באוניברסיטת פלורידה. בשנת 2016, קוון עברה ללוס אנג'לס על מנת להתמקד בקריירת המשחק שלה.

בספטמבר 2021 התחילה קוון מערכת יחסים עם השחקן והדוגמן הבריטי דני גריפין שמשחק לצידה ב"גורל: סאגת ווינX". הם נפרדו לאחר כשנה וחצי.

## קריירה
### משחק
קוון החלה את קריירת המשחק שלה עם תפקידי אורח בסדרות "רד בנד סוסייטי" ו"דברים מוזרים" והופיעה בתפקידים משניים בסדרות "חוכמת ההמונים" וב"משפחת פוסטר", לפני שלוהקה לדמותה של דורקס בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" שהיוותה עיבוד לסדרת קומיקס באותו השם מאת ארצ'י קומיקס ושודרה בנטפליקס.

בשנת 2020, קוון לוהקה לסרט הביוגרפי, "להאמין בך", בדמותה של אדריאן לישצ'ינג-קאמפ, אשתו השנייה של המוזיקאי הנוצרי ג'רמי קאמפ, שגולם על ידי קיי. ג'יי. אפא.

בשנת 2021 החלה לשחק בתפקיד הראשי של בלום בסדרת הלייב-אקשן "גורל: סאגת ווינX" בשירות הזרמת המדיה נטפליקס; המהווה עיבוד מחודש לסדרת האנימציה האיטלקית, "מועדון ווינX", שנוצרה על ידי איג'יניו סטראפי. על העיבוד המחודש החלו לעבוד עוד ב-2018, היא פותחה על ידי יוצר הסדרה המקורית איג'יניו סטראפי והמפיק בריאן יאנג. חודש לאחר עליית הסדרה, בפברואר 2021, חודשה הסדרה לעונה שנייה, אשר עלתה בספטמבר 2022.

בשנת 2021 כיכבה קוון במותחן העל-טבעי "*Witch Hunt*" לצדם של אליזבת מיטשל, כריסטיאן קמרגו וגידיון אדלון; וב-2022 כיכבה בסרט הרומנטי "עד שתחפץ האהבה" לצדם של נינה דוברב, טום לואיס, פמקה ינסן ואריק דיין. הסרט מבוסס על הרומן הרומנטי-תקופתי של פרנסין ריברס באותו שם, שפורסם בשנת 1991, ומתרחש בקליפורניה בשנות ה-50 של המאה ה-19.

### דוגמנות
בשנת 2018, קוון חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות "MC2 Model Management" במיאמי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1998
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
ארנסט פרדיננד אמה

**ארנסט פרדיננד אמה** (בגרמנית: **Ernst Ferdinand Oehme**; 23 באפריל 1797 – 10 באפריל 1855) היה צייר רומנטי גרמני ומאייר, שהתמחה בנופים עם אלמנטים אדריכליים.

## ביוגרפיה
אמה למד במכללה להכשרת מורים בדרזדן. לאחר שהתחיל בתור אוטודידקט, בעזרת קצת עזרה מקרל וגנר, הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות של דרזדן בשנת 1819, שם למד אצל הצייר הדני יוהאן כריסטיאן דאהל  שהתיישב שם. עד מהרה התוודע לעבודתו של קספר דויד פרידריך.

יחד עם יוהאן אוגוסט היינריך (1794–1822), תלמידו של פרידריך, הוא הכיר את האזור הכפרי שמסביב, במיוחד את שווייץ הסקסונית, והתאמן במה שלימים ידוע כציור באוויר הפתוח. תערוכתו הראשונה הייתה באקדמיה בשנת 1821 עם "קתדרלה בחורף", יצירה המציגה את השפעתו של פרידריך.

בסיוע כספי של נסיך הכתר פרידריך אוגוסטוס מסקסוניה, הוא הצליח להמשיך את לימודיו באיטליה, שם נמשך לעבר הקהילה הגרמנית ויצר קשרי ידידות לכל החיים עם לודוויג ריכטר, קרל גוטליב פשל  ויוליוס שנור פון קרולספלד, לתנועת הנצרתיים ברומא, הייתה השפעה מועטה על עבודתו. עם שובו לדרזדן בשנת 1825, הוא עבר מסע בין האלפים, וצייר בצבעי מים. הוא קיבל עבודות מנסיך הכתר, שגרמו לו ליצור ציורים עבור "גלריה נופים פטריוטיים" (Galerie vaterländischer Landschaften).

בשנות ה-30 של המאה ה-19 הוא החל להתנתק מהסגנון הקודם שלו, וצייר עבודות שהיו יותר מציאותיות ופחות עמוסות בסמליות. בשנות ה-40 הוא מצא פטרון חשוב אצל מייג'ור פרידריך אנטון סרה, שביתו היווה נקודת כינוס משמעותית עבור אמנים, סופרים ומוזיקאים. במהלך תקופה זו, הוא ככל הנראה לקח חלק בהופעות חובבים בתיאטרון.

הוא הפך למורה במכון קרל בלוכמן בשנת 1842 ומונה לצייר החצר בשנת 1846.

זמן קצר לאחר מכן הוא מונה כחבר כבוד באקדמיה.

בנו, ארנסט ארווין אמה, היה גם הוא צייר ידוע.

## גלריה

File:Ernst Ferdinand Oehme Dom im Winter.jpg|קתדרלה בחורף

File:Colditz Castle 1828 by Ernst Ferdinand Oehme, Albertinum, Dresden.jpg|מצודת קולדיץ

File:Ernst Ferdinand Oehme - Mondnacht auf dem Golf von Salerno.jpg|מפרץ סלרנו

File:Ernst Ferdinand Oehme - Die Wassermühle.jpg|טחנת המים


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1797
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1855
אירוויזיון הילדים 2021

**[[אירוויזיון הילדים|תחרות הזמר של אירוויזיון הילדים]] לשנת 2021** (באנגלית: **Junior Eurovision Song Contest 2021**; בצרפתית: **Concours Eurovision de la chanson junior 2025**) הייתה המהדורה ה-19 של התחרות בהפקת איגוד השידור האירופי, אשר התקיימה באולם המופעים לה סיין מוזיקל שבפריז, צרפת לאחר זכייתה באירוויזיון הילדים 2020 עם השיר "J'imagine" ("אני מדמיינת") בביצוע ולנטינה. התחרות התקיימה ב-19 בדצמבר 2021.

בתחרות זכתה ארמניה, עם שירה של הזמרת מאלנה, "Qami Qami", עם 224 נקודות ובהפרש של 6 נקודות בלבד מהמקום השני, פולין. זו הפעם השנייה בה ארמניה ניצחה בתחרות, לאחר שניצחו גם באירוויזיון הילדים 2010 עם השיר "Մամա" בביצוע ולדימיר ארזומניאן.

## מיקום התחרות
ממוזער|250px|בימת התחרות

ב-9 בדצמבר 2020, איגוד השידור האירופי הכריז כי התחרות תתקיים בצרפת. רשות השידור הספרדית (TVE) הביעה גם עניין באירוח התחרות, אך לבסוף הסירה את מועמדותה.

ב-20 במאי 2021, במהלך מסיבת עיתונאים, אושר כי פריז נבחרה לעיר המארחת. זו הייתה הפעם השנייה ברציפות שהתחרות מתקיימת בעיר בירה.

זו הייתה הפעם הראשונה שצרפת אירחה את התחרות; בנוסף, זו גם הייתה הפעם הראשונה שצרפת אירחה תחרות אירוויזיון מאז אירוויזיון לרוקדים צעירים 1999 בליון והתחרות הראשונה להתארח בפריז מאז אירוויזיון לרוקדים צעירים 1989.

## המדינות המשתתפות
כדי שמדינה תהיה זכאית להשתתפות פוטנציאלית בתחרות, היא צריכה להיות חברה פעילה ב-EBU. במהדורה זו של אירוויזיון הילדים אשר התקיימה ב-19 בדצמבר 2021 השתתפו 19 מדינות.

## מדינות אחרות
*  – ראש המשלחת הישראלית לאירוויזיון, יובל פישר, הודיע שישראל לא תשתתף באירוויזיון הילדים 2021. הסיבה לכך נעוצה בהחלטה של תאגיד השידור הישראלי להתמקד באירוויזיון עצמו ובהפקות אחרות. ישראל התמודדה לאחרונה באירוויזיון הילדים בשנת 2018.
*  – ויילס פרשה מאירוויזיון הילדים 2020 עקב מגפת הקורונה. רשות השידור הוולשית אישרה כי הם מתכננים לחזור לתחרות ב-2021. עם זאת, ב-17 בפברואר 2021, רשות השידור הולשית הכריזה כי ויילס לא תשתתף באירוויזיון הילדים 2021.
*  – רשות השידור הנורווגית הצהירה כי אין בכוונתה לחזור לתחרות ב-2021.

## ראו גם
* אירוויזיון 2021

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2021
קטגוריה:2021 במוזיקה
קטגוריה:2021 בצרפת
ג'רג' מארר

**ג'רג' מארר** (בהונגרית: **Márer György**; סצ'ן, 21 במרץ 1898 – ניו יורק, 24 באוגוסט 1983) היה עיתונאי ועורך עיתון יהודי-הונגרי.

## קורות חיים
ג'רג' מארר נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר יוז'ף מארר (1863–1933), רופא מסצ'ן ושל הרמין נאג' (1871–1940). הוא סיים את לימודיו בתיכון בלוצ'נץ (לושונץ בהונגרית, היום סלובקיה, אז הונגריה). מאמרו הראשון פורסם ב"ידיעות סצ'ן" (Szécsényi Hírlap) בשנת 1914, כשעוד היה תלמיד. הוא למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד) במשך ארבעה סמסטרים ולאחר מכן סיים מכללה לטקסטיל באאכן. לאחר מכן החליט להיות עיתונאי. כתב כתבות ליומון נפסבה ומאמרים למגזין התיאטרון "הערב" (Ma Este). הוא ערך את הראיון הראשון שלו עם אטילה יוז'ף בגיליון 28 באוגוסט 1924 של "הערב". מכתביו של אטילה יוז'ף אליו מעידים על ידידותם. משנת 1926 היה שכיר ועוזר עורך אז של "ידיעות בודפשט" (Budapesti Hírlap). הוא עבד עבור עיתונים שונים וכתב כתבות למגזין "התעשייה של המולדת" (Honi Ipar). בשנת 1944 הוא נלקח למחנה עבודה (שירות עבודה שהיה עבודת כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שהוקם באי צ'פל ממנו שוחרר בשנה שלאחר מכן בתום המלחמה (למעשה בשחרור העיר בודפשט על ידי הצבא האדום). לאחר מלחמת העולם השנייה הפך לכתב הטור הפוליטי של קושוט נפה (Kossuth Népe), עבר להיות ראש העיתונות של משרד התעשייה, וערך את עיתון המשרד ששמו היה "התעשייה ההונגרית". הוא פוטר לאחר ארגון מחדש של המשרד. בשנת 1948 הוא ואשתו נסעו לפריז ומשם המשיכו לוונצואלה, שם עמד בראש מחלקת הפרסום של עיתון אנגלי והיה העורך של כתב העת Caracas Journal. הוא עבר לארצות הברית בשנת 1962 והתיישב בניו יורק. הוא הפך לכתב של עיתוני שמאל שונים (בשפה ההונגרית). מארר היה מעורב בהקמת "מועדון הקן" (Fészek Klub) בניו יורק.

## חייו הפרטיים
אשתו הראשונה הייתה אולגה קנפּפלמאכר (Knöpfelmacher), אותה נשא ב-7 בנובמבר 1925. אשתו השנייה הייתה קלרה ואגו (1908–1994), בתו של השחקן והמחזאי גזה ואגו, אותה נשא לאישה ב-7 באוקטובר 1938 בבודפשט.

## עבודותיו
* העובד האורח מתערב ומדבר (סדרת מאמרים וכתבות, ניו יורק, 1981)

## לקריאה נוספת
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1994
* לקסיקון משחק הונגרי. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:סצ'ן: אישים
קטגוריה:יהודים ונצואלים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1898
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1983
ארנסט ארווין אמה

**ארנסט ארווין אמה** (בגרמנית: **Ernst Erwin Oehme**; 18 בספטמבר 1831 – 10 באוקטובר 1907) היה צייר גרמני, שידוע בעיקר בזכות ציורי השמן וציורי צבעי מים של נופים, נופים ארכיטקטוניים, סצנות ז'אנריות ודיוקנאות.

## ביוגרפיה
הוא היה בנו ותלמידו של אביו ארנסט פרדיננד אומה, צייר הנוף. הוא למד באקדמיה לאמנות בדרזדן, ולמשך תקופה קצרה עבד בהדרכת לודוויג ריכטר ולאחר מכן ערך סיור אמנותי דרך גרמניה, שווייץ, אנגליה וצרפת. לימודי הטבע שלו במהלך מסעותיו היו ההשפעה העיקרית על סגנונו.

## יצירה
הוא צייר, בשמנים ובצבעי מים, נופים, נופים אדריכליים, ז'אנר ודיוקנאות. תיאטרון החצר בדרזדן עוטר על ידו. בכמה ארמונות מלכותיים הוא צייר סדרת שטיחי קיר בצבעי מים, בחיקוי של שטיח גובלין.

בשנת 1877 הוא ביצע שלושה ציורי קיר המייצגים את "אונס הנסיכים הסקסונים בשנת 1415" באולם האירועים של אלברכטסבורג במייסן, ובשנים 1887-89 צייר את "הכרזת עצמאותה של ונצואלה בידי סימון בוליבר", תמונה בגודל גדול בבית הפרלמנט בקראקס.

עבור המלכה קרולה מסקסוניה, הוא הפיק אוסף של נופים של קומפינה. יצירות בולטות אחרות כוללות את "הלוויה בשפרוולד", "מחצבת אבן בשווייץ הסקסונית", "ציד דובים" "עמק מונטפונט".

## גלריה

File:Ernst Erwin Oehme - Blick in eine verfallene Kapelle.jpg

File:Ernst Erwin Oehme Junta de Guerra 1889.jpg

File:Ernst Erwin Oehme - Weite Landschaft.jpg

File:Erwin Oehme In der Bergstadt Graupen 1902.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1907
בצלאל אביטון

**בצלאל אביטון (אביטן)** (1941 – 20 בינואר 2021) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בבית"ר ירושלים ובמכבי אנטוורפן. אביטון היה שחקן מגוון ("כל-בו") ושיחק במספר עמדות (קשר אחורי, בלם ומגן ימני ושמאלי), מתחילת שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-70.

## ביוגרפיה
אביטון עלה מהנוער של בית"ר ירושלים בתחילת שנות ה-60. שיחק והצטיין בשורות בית"ר בשנים אלו בהן הייתה בליגה השנייה וניסתה להעפיל לליגה הראשונה ללא הצלחה. ב-1966/1968 הספיק להשתתף אביטון במשחקי הקבוצה שעלתה בסוף העונה הכפולה לליגה העליונה, אך עוד בתחילתה עזב את בית"ר, והצטרף לאחיו שהשתקע בבלגיה, שיחק בקבוצת "מכבי אנטוורפן" שהתחרתה בליגה ב' החובבנית בבלגיה, ובמקביל הועסק כיהלומן. במלחמת ששת הימים חזר לארץ והשתתף כלוחם. באוגוסט 1969 חזר אביטון לישראל לצמיתות והצטרף חזרה לבית"ר ירושלים, שם שיחק עד 1972, ולאחר מכן פרש מכדורגל. אביטון היה בבית"ר ירושלים כ-9 עונות, בהן שיחק במדי הקבוצה 121 הופעות וכבש 17 שערים.

לאחר פרישתו, במשך תקופה קצרה ב-1976 שימש אביטון כמנהל קבוצת בית"ר. בהמשך פתח אביטון חנות מזכרות בהר ציון עם שותפו אליעזר (לייזי) ריבלין, מנהל בית"ר לשעבר, ואחיו של נשיא המדינה לימים ראובן ריבלין, אך הם נאלצו לסגור אותה כשפרצה האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן היה אביטון יהלומן וחבר בבורסת היהלומים הישראלית. 

אביטון נפטר ב-20 בינואר 2021 בגיל 80, ונקבר בהר המנוחות.

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
טירת הלדימאנד

**טירת הלדימאנד** (בצרפתית: **Château Haldimand**) הייתה טירה שעמדה על תילה באתר שבו ניצבת היום טירת פרונטנאק בקוויבק סיטי שבקוויבק, קנדה. הטירה נבנתה בין 1784 ל-1786.

ב-1784 הורה מושל קוויבק, פרדריק הלדימאנד, על בניית הטירה. הטירה שימשה מושבת הממשל הקולוניאלי של פרובינציית קוויבק משנת 1786 עד 1791.

ב-1860 הקימה ממשלת קנדה בטירה משרדים אדמיניסטרטיביים של בית המחוקקים התחתון של קנדה, שפעלו בה עד 1866.

לאחר מכן שימשה הטירה כחלק מקמפוס אוניברסיטת לאוול עד 1892, אז נהרסה כדי להקים במקומה את טירת פרונטנאק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קוויבק סיטי: מבנים
הלדימאנד
תומאס אוליפנט (עיתונאי)

**תומאס אוליפנט** (באנגלית: **Thomas Oliphant**) (נולד ב-30 בדצמבר 1945) הוא עיתונאי אמריקאי.

## ביוגרפיה
אוליפנט נולד בברוקלין, ניו יורק. למד בבית הספר התיכון "לה הויאה"  בקליפורניה ובשנת 1967 סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד.

בשנת 1968 הצטרף למערכת העיתון "הבוסטון גלוב". במהלך הקריירה שלו בעיתון שימש ככתב שלו בוושינגטון ודיווח על עשרה קמפיינים לנשיאות. בספר "הנערים באוטובוס" של העיתונאי טימותי קרוז על מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1972, אוליפנט מופיע כאחד העיתונאים הבולטים בקרב "הנערים" שסיקרו את הקמפיין.

אוליפנט היה אחד משלושת העורכים שניהלו את סיקור "גלוב" בנושא ההפרדה הגזעית בבתי ספר בבוסטון, עבודה שזכתה בפרס פוליצר בשנת 1975. הוא גם קיבל פרס כתיבה מטעם האגודה האמריקאית לעורכי העיתונים.

## חיים אישיים
במרץ 2005 סבל אוליפנט ממפרצת מוחית. סיפורו על הניסיון והתאוששותו הופיע ב"גלוב" ב-5 ביוני 2005, בסוף 2005 הוא היה אחד מ-32 אנשי הצוות של גלוב שקיבלו חבילת פרישה מחברת הניו יורק טיימס, הבעלים של הבוסטון גלוב.

אוליפנט נשוי משת 1982 לכתבת CBS סוזן ספנסר ולהם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
לנסלוט אוליפנט

סר **לנסלוט אוליפנט** (8 באוקטובר 1881 – 2 באוקטובר 1965) היה דיפלומט בריטי, שכיהן כשגריר בריטניה בבריסל והשר הממונה על לוקסמבורג.

## רקע משפחתי
לנסלוט אוליפנט היה הצעיר מבין שלושת בניהם של ארתור קרייגי אוליפנט ואגנס מרי, בתם של סגן האדמירל ויליאם הורטון ונכדתו של האדמירל ג'ושוע סידני הורטון. סבו של לנסלוט היה סא"ל ג'יימס אוליפנט, יו"ר חברת הודו המזרחית, שהיה אחיו הצעיר של לורנס אוליפנט, השמיני מקונדי, חבר הפרלמנט של פרת'. לנסלוט היה נשוי לכריסטין מקריי סינקלייר. אחד מאחיו של סר לנסלוט היה האדמירל לורנס ריצ'רד אוליפנט.

## קריירה
לנסלוט הצטרף למשרד החוץ ב-25 באוגוסט 1903 כפקיד. הוא עבר את הבחינה במקום השני מתוך שישה עשר. בספטמבר 1905 הוא מונה למזכיר בקושטא. באוגוסט 1906 חזר לנסלוט למשרד החוץ ועבד במחלקה המזרחית. בין מרץ 1909 לאוקטובר 1911 היה מזכיר בטהראן. לאחר מכן שב למחלקה המזרחית במשרד החוץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבד אוליפנט במחלקת משרד המלחמה ועסק בעניינים פוליטיים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היה עוזר מזכיר במחלקה המרכזית של משרד החוץ, וממלא מקום יועץ מדצמבר 1920. בספטמבר 1923 הועלה ליועץ וחזר למחלקה המזרחית. בפברואר 1928 הועלה אוליפנט לעוזר ממלא מקום מזכיר המדינה ואחר כך באפריל 1929, למזכיר משנה מהותי.

בסביבות 9/10 במאי 1932 קיבל אוליפנט את ההחלטה בעקבותיה זכה לכינוי "הדיפלומט שאמר 'לא' לנפט הסעודי". הוא קיבל את הנסיך פייסל הסעודי, בנו של מלך אבן סעוד הסעודי, במשרד החוץ בלונדון. באותה תקופה, ערב הסעודית הייתה מדינה ענייה ללא מאגרי נפט ידועים. יועצו של הנסיך ביקש הלוואה בסך 500,000 ליש"ט לחקירה ופיתוח של תעשיית הנפט הסעודית. אף על פי שאמריקני הפיק דו"ח על עושר הנפט הפוטנציאלי של ערב, אבן סעוד "תמיד העדיף להתמודד עם הבריטים, ויהיה מברך על סיוע של חברות בריטיות בניצול משאבי המינרלים של ארצו". אוליפנט השיב כי "חברות בריטיות עשויות להסס לקבל דוח שלא נערך על ידי מומחה בריטי", והביע ספק "באשר למוכנותן של חברות בריטיות להטביע הון במדינה מעט ידועה כיום".

כתוצאה מסירובו של אוליפנט הסעודים פיתחו קשרים עם ארצות הברית, וב-31 במאי צוות אמריקני פגע בנפט.

במרץ 1936 הועלה אוליפנט לסגן תת-מזכיר המדינה (שנמשך עד 1939). בין 1908 ל-1939 אוליפנט נקשר במישרין או בעקיפין לעניינים פרסיים. גם כאשר הועבר למחלקה המרכזית, היה צריך להכריז על פרס כחלק ממרכז אירופה כדי שימשיך להיות מעורב.

בתפקידו כסגנו כמזכיר המדינה לקראת מלחמת העולם השנייה, עמד אוליפנט במרכז הפעילות הפוליטית כאשר לורד הליפקס ונוויל צ'מברלין ניסו לנהל משא ומתן להסכם שלום עם אדולף היטלר.

לנסלוט אוליפנט מונה לשגריר בבריסל ולשר הממונה על לוקסמבורג בדצמבר 1939. הוא נכלא בידי הנאצים בין 1940 ל-1941. לאחר מכן שב לבריטניה שם המשיך בתפקידיו לשגרירות מול ממשלות בלגיה ולוקסמבורג הגולה. אוליפנט פרש משגריר בספטמבר 1944 ובנובמבר אותה שנה פרש ממשרד החוץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירים בבלגיה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
גלאגר (קומיקאי)

**ליאו אנתוני גלאגר הבן** (באנגלית: **.Leo Anthony Gallagher Jr**; 24 ביולי 1946 – 11 בנובמבר 2022), שנודע בשמו "גלאגר", היה קומיקאי אמריקאי שנודע בריסוק אבטיחים כחלק מפעילותו הקומית.
## ביוגרפיה
ליאו אנתוני גלאגר נולד בפורט בראג ובשנת 1970 סיים לימודי הנדסת כימיה בפלורידה. לאחר הלימודים הוא לא עבד בתחום והחל לעסוק בתעשיית הבידור. הוא החל להיות פופולרי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. הוא הצטלם בסרטי קומדיה רבים.

בשנת 2003 הוא הציג מועמדותו למושל קליפורניה וזכה ב-5,466 קולות (מקום 16 מ-135 מועמדים).

גלאגר השתתף במספר תוכניות טלוויזיה ורדיו. בשנת 2011 הוא עזב את התוכנית של מארק מרון במהלך הראיון בגלל מחלוקת עם המנחה על השאלות.

נפטר ב-11 בנובמבר 2022.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מדריכי כושר
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ארצות הברית: אישים בספורט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שפילד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קרואטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
בית הילדות של רונלד רייגן

**בית הילדות של רונלד רייגן** (באנגלית: **Ronald Reagan Boyhood Home**) הוא מבנה בעיירה דיקסון  באילינוי ששימש בשנות ה-20 של המאה ה-20 כביתה הפרטי של משפחתו של רונלד רייגן, לימים נשיא ארצות הברית ה-40. רייגן התגורר במקום בשנותיו המוקדמות במשך כשלוש שנים. ב-1982 התווסף הבית למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. המקום פתוח למבקרים מאפריל עד אוקטובר בכל שנה.

## היסטוריה
בית הנערות של רונלד רייגן הוקם בדיקסון  שבאילינוי בשנת 1891. הבית היה מעוצב בדומה לבתים אמריקאים אחרים שנבנו באותה תקופה.

הבעלים המקוריים של הבית היו ויליאם וסוזן תומפסון, שמכרו אותו ב-1917. ב-1920 נמכר הבית למשפחת רייגן, אך כבר ב-1923 מכרה המשפחה את הבית.

באוגוסט 1980 רכשה קבוצה של תושבים מהאזור את הבית. הקבוצה הציגה את עצמה כ"קרן השימור והשיקום של הבית של רייגן".

הקרן ששימרה ושיפצה את הבית הקפידה לציין את העובדה שהם לא קיבלו שום מימון מהממשל הפדרלי. זאת בהתאם למוטו של רייגן כי "הממשלה היא לא הפתרון לבעיות שלנו, הממשלה היא הבעיה שלנו!".

ב-2018 נאלצה הקרן למכור את הבית לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שמנהלת כבר כ-16 בתים של נשיאים נוספים בנוסף לביתו של רייגן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רונלד רייגן
קטגוריה:אילינוי: מבנים