open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יותם שאו

**יותם שאו** (נולד ב-6 באפריל 1981) הוא שחקן, במאי ועורך סדרות טלוויזיה ישראלי. גילם את דמותו של יורם לזר בסדרה "קופיקו".

## ביוגרפיה
### כשחקן
בשנת 1991, השתתף בסדרת הטלוויזיה "שבט כהן" ששודרה בערוץ הראשון. הסדרה, שנכתבה על ידי יוסף ויאיר לפיד, עסקה במשפחת כהן, משפחה ממעמד הביניים שנאלצת להתמודד עם בעיות חברתיות ומשפחתיות. השחקן גילם את דמותו של מיכאל, בנו של ראש המשפחה, דמות בעלת קווים דרמטיים והומוריסטיים.

ב-1993, שיחק בעונה הראשונה של סדרת הילדים "קופיקו" בערוץ הילדים, שם גילם את דמותו של יורם לזר, ומשתתף בהרפתקאותיו של הדמות הראשית קופיקו, הקוף השובב. הסדרה התבססה על ספרי הילדים של תמר בורנשטיין-לזר וזכתה להצלחה רבה בקרב ילדים. באותה שנה גם הופיע ב"זהו זה!" ששודרה בערוץ הראשון.

בשנת 1994, הנחה שאו לצד גיא מרוז את השעשועון הטלוויזיוני ""מה ת'אומר?!", בו שלושה מתחרים מנסים להבין את דרך המחשבה של ילדים.

בשנת 1995, שיחק בסרט "לילסדה - קדחת אביב", סרט הביכורים של שמי זרחין, בתפקיד כפיר. הסרט מתרחש בארוחת ליל הסדר המשפחתית, שם כל אחד מבני המשפחה מתמודד עם דרמות אישיות. הסרט זכה לביקורות משבחות והוקרן בפסטיבלים רבים בחו"ל, כולל זכייה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול בשנת 1995.

בשנת 1996, השתתף שאו בפרסומת לבנק הפועלים, כ"מתרים" למס הכנסה ובאותה שנה השתתף בפרסומת לקציצות של חברת עוף טוב.

שלוש שנים לאחר מכן, ב-1999, הופיע שאו בסרט קוונטין אמר לי, בו קולנוען פורץ עם רובה לספריית וידאו מקומית, ותופס בני ערובה בדרישה לקבל כסף להפקת סרט מקרן הקולנוע הישראלי.

בשנת 2004, התארח בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הפיג'מות" בערוץ הילדים, שם גילם את דמות רוחו של דוד המלך שעולה בטקס סיאנס, המגשימה משאלות לחברי הלהקה.

### כעורך ובמאי
בנוסף להיותו שחקן שאו משמש גם כעורך בתוכניות הטלוויזיה מי יפיל את המאסטר?, גולשי ספות, גולסטאר, גולסטאריות, הקודחים, מהפכה במטבח, בייק אוף, מאסטר שף, האזרח ק', "טיול אחרי צבא", למה זה טוב?, טאבו, פריפריה אימפריה, חתונה ממבט ראשון, סבתא בישלה, ארוחה של החיים ואף גם בעונה הראשונה של האח הגדול VIP.

בשנת 2005 היה אחראי דיגיטציה של סדרת הטלוויזיה "בולדוזר".

בשנת 2023 ביים את "אוטו אוכל – צו 8", סדרה ששודרה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה אסף גרניט ורותי רוסו ייצאו לפגוש מפונים, מתנדבים וחיילים, ובישלו להם ארוחה בשטח.

## קישורים חיצוניים
* יותם שאו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* 
* 
* יותם שאו, באתר ספר הקולנוע הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
פרנץ ראקוצי הראשון

**פֶרֶנְץ ראַקוֹצִי הראשון** (בהונגרית: **I. Rákóczi Ferenc**; ) היה אריסטוקרט הונגרי, אשר נבחר לנסיך טרנסילבניה והיה אביו של הגיבור הלאומי ההונגרי פרנץ ראקוצי השני.

פרנץ ראקוצי היה בנם של ג'רג' ראקוצי השני, נסיך טרנסילבניה, וסופיה בתורי. הוא נבחר לנסיך על ידי הדיאטה של טרנסילבניה בשנת 1652, במהלך חיי אביו. עם זאת, בגלל המערכה הפולנית ההרסנית של 1657 והשלכותיה, הדיחה האימפריה העות'מאנית את אביו מכס המלכות בשנת 1660, ואסרה על כל בן למשפחת ראקוצי לעלות על כס הנסיכות של טרנסילבניה. הוראה זו מנעה מפרנץ ללכת בעקבות מורשת אביו; לכן הוא פרש לאחוזותיו בממלכת הונגריה.

משפחת ראקוצי הייתה קלוויניסטית, והם היו תומכים נלהבים של הכנסייה הרפורמית בהונגריה. עם זאת, אימו של פרנץ, סופיה בתורי, המירה את דתה לקלוויניזם רק למען נישואיה. לאחר מות בעלה, היא חזרה לחיק הכנסייה הקתולית ותמכה בקונטרה-רפורמציה. פרנץ ראקוצי הפך גם הוא לקתולי, ובכך זכה בחסות חצר המלוכה ההבסבורגי הקתולי. בשנת 1664 הוענק לו תואר אצולה של רוזן.

בשנת 1666 פרנץ נשא לאישה את הרוזנת הקרואטית  (בהונגרית: אילונה זריני) והצטרף ל בקרואטיה, שאחד ממנהיגיו היה אביה של ילנה, . עד מהרה הפך פרנץ למנהיג הקושרים, וכשיא של תוכניותיהם האנטי-הבסבורגיות, החל בהתקוממות מזוינת של אצילים בהונגריה העליונה, בעוד הקושרים האחרים היו אמורים להתחיל במאבק בקרואטיה. אולם בשל ארגון לקוי ומחלוקת בין הקושרים, השלטונות האוסטריים ידעו היטב על הקשר; הם דיכאו במהירות את הענף הקרואטי של המרד.

כשנודע לראקוצי שפטאר זרינסקי נתפס על ידי האוסטרים, הוא נכנע וביקש רחמים. כל שאר מנהיגי הקשר הוצאו להורג בעוון בגידה; ראקוצי, עקב התערבות אימו, ותמורת כופר של 300,000 פורינט וכמה טירות, קיבל חנינה.

## צאצאים
לפרנץ ראקוצי היו שלושה ילדים:
* ג'רג' (1667)
* יוליאנה בורבאלה (1672–1717), נישאה לרוזן  (1643–1708)
* פרנץ ראקוצי השני (1676–1735)
פרנץ השני נולד רק שלושה חודשים לפני מות אביו. הוא הוביל מרד נגד השלטון האוסטרי (מלחמת העצמאות של ראקוצי) ומת בגלות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שליטי טרנסילבניה
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים הונגרים
קטגוריה:ילידי 1645
קטגוריה:נפטרים ב-1676
הגביע של סרביה ומונטנגרו

**הגביע של סרביה ומונטנגרו** (בסרבית-קירילית: *Куп Србије и Црне Горе у фудбалу*; בקרואטית: *Kup Srbije i Crne Gore u nogometu*). היה טורניר גביע נוקאאוט של ההתאחדות בכדורגל של סרביה ומונטנגרו שנערך בין השנים 1992 ועד ל-2006. בין השנים 1993 ל-2002 נקרא הגביע "**הגביע של [[הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה]]**" (FR יוגוסלביה) או בקיצור לעיתים "**גביע יוגוסלביה**", ולאחר מכן מ-2003 ועד 2006 נקרא "**גביע סרביה ומונטנגרו**".

## היסטוריה

גביע זה היה המשכו הישיר של הגביע היוגוסלבי (שנקרא גם "גביע המרשל טיטו"), וזאת לאחר התפרקות יוגוסלביה למספר מדינות, וביניהם איחוד המדינות לסרביה ומונטנגרו. שם הגביע שונה ל"גביע סרביה ומונטנגרו" בשנת 2003 כאשר המדינה שינתה את שמה הרשמי. הגביע אורגן על ידי התאחדות הכדורגל של סרביה ומונטנגרו.

טורניר זה שוחק בסך הכל 15 עונות, הטורניר נשלט על ידי מועדונים סרבים, כאשר מעולם קבוצה מונטנגרית לא הגיעה לגמר. מועדון הכוכב האדום בלגרד היה המועדון המצליח ביותר בטורני זה, כאשר הוא הגיע לגמר בכל העונות מלבד שתיים וזכה בטורניר תשע פעמים.

בין 1993 ל-1998, משחקי הגמר נערכו על בסיס בית וחוץ, אך זה שונה מאוחר יותר לגמר של משחק בודד.

לאחר שהכריזה מונטנגרו על עצמאותה ב-2006, שתי התאחדויות הכדורגל התחילו לעבוד על ארגון טורניר חדש. התאחדות הכדורגל של סרביה חתמה עסקת ספונסר עם חברת בת של חברת קרלסברג שנקראה Lav pivo, והקימה בזריזות יחסית את "גביע Lav" של סרביה שהוא הגביע הסרבי. התאחדות הכדורגל של מונטנגרו התקשתה הרבה יותר לארגן את טורניר הגביע שלהם שכן רוב מארגני גביע סרביה ומונטנגרו היו בסרביה והם ירשו ישירות את הזכויות על ההתאחדות לשעבר כמו גם את המשכו של טורניר הגביע. עם זאת, לאחר מאבק ארוך וקשה, הגביע המונטנגרי נוצר, וכך שתי המדינות מקיימות מאז את טורניר הגביע שלהם, בנוסף לטורניר הליגה, בנפרד.

## גמר הגביע
### משחקי הגמר לפי עונות
קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה באליפות ליגת העל של סרביה ומונטנגרו באותה העונה והשלימה דאבל מקומי

### מחזיקות גביע לפי מועדון

## מפעלי הגביע הממשיכים שנוצרו
*  ← הגביע הסרבי (החל משנת 2006)
*  ← הגביע המונטנגרי (החל משנת 2006)

## ראו גם
* ליגת העל היוגוסלבית
* הגביע היוגוסלבי
* התאחדות הכדורגל היוגוסלבית
* התאחדות הכדורגל של סרביה ומונטנגרו

## קישורים חיצוניים
* הכוכב האדום בלגרד - כל גמרי הגביע, האתר הרשמי של הכוכב, ארכיב רשת

סרביה ומונטנגרו
סרביה ומונטנגרו
קטגוריה:תחרויות כדורגל ביוגוסלביה
קטגוריה:סרביה ומונטנגרו: ספורט
טרנס יאנג

**סטיוארט טרנס הרברט יאנג** (באנגלית: **Stewart Terence Herbert Young**; 20 ביוני 1915 – 7 בספטמבר 1994) היה במאי קולנוע ותסריטאי בריטי שעבד בבריטניה, אירופה והוליווד. הוא ביים שלושה סרטים בסדרת סרטי ג'יימס בונד: "ד"ר נו", "מרוסיה באהבה" ו"כדור הרעם". הוא ביים גם את "בודדה באפלה", "בשם החברים" ו"שמש אדומה".

## ראשית חייו ולימודיו
יאנג נולד באזור ההתיישבות הבין-לאומית בשנגחאי להורים בריטים. מסמכי הרישום האזרחי שלו מציינים את שמו כסטיוארט טרנס הרברט יאנג, אם כי הוא השתמש גם בשם שון טרנס יאנג, והוא רשום ככזה על ידי מסד הנתונים Screenonline של מכון הסרטים הבריטי.

משפחתו שבה לאנגליה כשהיה ילד והוא למד בבית הספר הארו בלונדון. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת קיימברידג'. במהלך מלחמת העולם השנייה הגיע יאנג לדרגת קפטן קפטן בצבא הבריטי והיה קצין מודיעין בדיוויזיית המשמר המשוריינת. במהלך שירותו במלחמה השתתף במבצע מרקט גארדן ונפצע.

## קריירה
יאנג החל את דרכו בתעשיית הקולנוע כתסריטאי וקיבל קרדיט לסרטיו של  (בהם "אור ירח מסוכן") ובסרטים של במאים אחרים. הקרדיט הראשון שקיבל יאנג כבמאי היה "" (1948), סרט עטור שבחים שנעשה בצרפת.

לאחר מכן יצר יאנג סרטים, בין היתר, בכיכובם של אוליביה דה הבילנד, ויקטור מצ'ור, ואן ג'ונסון וג'יין מנספילד. הוא ביים את הסרט "זה התחיל בלחישה", שהיה סרט הבכורה של קליף ריצ'רד.

ב-1968 כתב וביים את הסרט "מאיירלינג".

### ג'יימס בונד
אלברט ברוקולי ו הפסיקו לעבוד יחד כצוות מפיקים, וברוקולי נכנס לשותפות עם הארי זלצמן על מנת ליצור סדרת סרטים המבוססת על ספרי ג'יימס בונד. ברוקולי השתמש ברבים מאנשי הצוות שאיתו עבד בסרטים הראשונים של הסדרה, כולל יאנג. יאנג תרם תרומה מכרעת לסרט הראשון בסדרה, "ד"ר נו", כולל גיוסו של שון קונרי, שגילם את הדמות הראשית. השחקנית לואיס מקסוול, שגילמה את מיס מניפני, אמרה מאוחר יותר כי "טרנס לקח את שון תחת חסותו. הוא לקח אותו לארוחת ערב, לחייט שלו, הראה לו איך ללכת, איך לדבר, אפילו איך לאכול."

הסרט זכה להצלחה עצומה, ובמהרה אחריו יצא "מרוסיה באהבה", שהפך ללהיט גדול עוד יותר. במהלך צילומי הסרט כמעט טבעו יאנג והצלם כאשר המסוק שלהם התרסק לים תוך כדי צילום הסרט. הם חולצו על ידי חברים אחרים בצוות הצילום. יאנג שב לענייניו במהרה 30 דקות לאחר שחולץ. לאחר יציאת הסרט לאקרנים היה יאנג מוצף בהצעות ולא ביים את "גולדפינגר". במקום זאת ביים את "מול פלנדרס". יאנג שב לביים את הסרט הרביעי בסדרת סרטי ג'יימס בונד, "כדור הרעם". לדברי יאנג הוצע לו לביים גם את "לעינייך בלבד" ו"לעולם אל תאמר לעולם לא", אך הוא סירב.

### לאחר ג'יימס בונד
לאחר מכן ביים יאנג את הסרט "בודדה באפלה", בכיכובה של אודרי הפבורן, שהפך גם הוא ללהיט. הוא גם ביים סרטים בכיכובם של עומר שריף וויליאם הולדן.

הוא ביים שלושה סרטים בכיכובו של צ'ארלס ברונסון: "בשם החברים", "שמש אדומה" ו"".

יאנג מת מהתקף לב בקאן ב-1994, והוא בן 79.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:תסריטאים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1915
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
גבריאל ליאיצ'אנו

**גבּריאל לִיאִיצ'אנו** (ברומנית: Gabriel Liiceanu; נולד ב-23 במאי 1942) הוא פילוסוף רומני.

## ביוגרפיה
ליאיצ'אנו נולד בעיר רמניקו ולצ'ה. אביו עבד בתחום הפיננסים, ואמו הייתה מורה למתמטיקה.

בילדותו עברה משפחתו לבוקרשט, שם סיים את לימודיו בפקולטה לפילוסופיה (1960–1965) ובפקולטה לשפות קלאסיות (1968–1973) באוניברסיטת בוקרשט. בשנת 1976 השלים את עבודת הדוקטורט שלו בנושא "פנומנולוגיה של גבול והתעלות". הוא שימש כחוקר במכון לפילוסופיה והחל ללמוד יחד עם אנדריי פלשו במסגרת "אסכולת פלטיניש", פרויקט פילוסופי-תרבותי בהובלת הפילוסוף קונסטנטין נויקה.

ליאיצ'אנו הושפע רבות מנויקה, במיוחד במהלך השהייה בפלטיניש, שם התקיימו מפגשים פילוסופיים שכוונו לחוויות רוחניות ולא רק ללימוד עיוני. נויקה הזמין את תלמידיו הקרובים ביותר, בהם ליאיצ'אנו ופלשו, לדיונים שהשפיעו עמוקות על הפילוסופיה הרומנית. ליאיצ'אנו כינה את הקבוצה "אסכולת פלטיניש", מושג שהפך לנפוץ בפילוסופיה האירופית.

## קריירה
ליאיצ'אנו עוסק בנושאים כמו ניכור, חופש, מקריות, מוסר ואחריות אישית. מחשבתו משלבת גישות אקזיסטנציאליסטיות ואידיאליסטיות, והוא הושפע מהגותם של אפלטון, קאנט, היידגר ואחרים. ספרו "הגבול" מתאר פנומנולוגיה קיומית המבוססת על רעיון ההתעלות מעבר לגבולות אוניברסליים אל עבר בחירה אישית ואחריות.

בשנות ה-2000 נותר ליאיצ'אנו דמות מרכזית בחיים האינטלקטואליים ברומניה. עם זאת, היו שטענו כי פעל לקידום דמויות רומניות בין-מלחמתיות שהחזיקו באידאולוגיות קיצוניות, באמצעות בית ההוצאה שבראשותו.

ליאיצ'אנו משמש פרופסור בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת בוקרשט מאז 1992, והוא חבר מייסד של הקבוצה לדיאלוג חברתי. כמו כן, היה חבר במועצת המנהלים של הטלוויזיה הלאומית הרומנית בין השנים 1998–2001.

## ספריו
* *הטראגי: פנומנולוגיה של גבול והתעלות* (1975)
* *מסה על הפוליטרופיה של האדם והתרבות* (1981)
* *יומן פלטיניש: מודל פאידיאי בתרבות ההומניסטית* (1983)
* *יומן פלטיניש* (תורגם לאנגלית, 2000)
* *הדלת האסורה* (2002)
* *על שקר* (2006)
* *על שנאה* (2007)
* *מכתבים לבני* (2008)

ספריו מתורגמים לשפות שונות, בהם ספרדית ופורטוגזית.

## פרסים
* פרס איגוד הסופרים הרומני (1983)
* עיטור מסדר האמנויות והספרות של צרפת (1992)
* צלב הצטיינות, מסדר הכבוד של גרמניה (2006)
*עיטור מסדר הכוכב של רומניה בדרגת אביר (2006)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוקרשט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוקרשט
קטגוריה:מתרגמים רומנים
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:במאי קולנוע רומנים
קטגוריה:מסאים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1942
שמוף (סדרת טלוויזיה)

**שמוף** (באנגלית: **Humf** - המף) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לילדים שהופקה על ידי חברות האנימציה King Rollo Films ו-Rubber Duck.

בבריטניה הסדרה משודרת בניק ג'וניור בשנת 2009. בישראל הסדרה משודרת בשנת 2010 בערוץ לולי. הסדרה היא בת 2 עונות ו-80 פרקים באורך 20 דקות.

שיר הפתיחה בעברית בוצע בר סביר.

## עלילה
שמוף הוא יצור פרווה כחול שבכל פרק חוקר את עולמו, הוא גם אוהב את דודו פרווני, את הוריו ואת חברים צוף וגלעד.

## דמויות
* **שמוף** (**Humf** - המף): יצור פרווה כחול דמוי כלב וחמור, הדמות הראשית בסדרה.
* **צוף** (**Loon** - לון): יצורת פרווה ורודה דמוית טווס ופסיון, חברתו של שמוף.
* **גלעד** (**Wallace** - וואלס): יצור פרווה ירוק דמוי יטי וסטן, חברו של שמוף.
* ישנם גם את הוריו של שמוף ודודו פרווני.

## מדבבים
הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי גדי לוי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ניק ג'וניור: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:ניק ג'וניור: תוכניות רכש
פיקוד המבצעים של הבונדסוור

ה**אַיִינְזַאצְפִירוּנְגְסְקוֹמַנְדוֹ**, (בגרמנית: **Einsatzführungskommando der Bundeswehr** – **EinsFüKdoBw**, "פיקוד המבצעים של הבונדסוור") הוא מטה הבונדסוור האחראי על משימות מבצעיות. הוא כפוף ישירות למשרד הפדרלי להגנה, ומאז ה-1 באפריל 2012 הוא כפוף ישירות למפקח הכללי של הבונדסוור. הוא הוקם בשנת 2001.

## תפקיד המשרד
**פיקוד המבצעים של הבונדסוור** (EinsFüKdoBw) מתכנן ומוביל למעשה את כל המשימות החוץ-ארציות של הכוחות המזוינים הגרמניים - בין אם בהקשר לאומי או רב-לאומי. בתכנון מתואמות המשימה הצבאית והכוחות והמשאבים הנדרשים לה. הניהול כולל אחריות אחידה על כוח אדם וציוד באזור הפעילות הרלוונטי.

פיקוד המבצעים הוא הפיקוד המבצעי של הבונדסוור והוא היחידה היחידה שמוסרת הנחיות לאומיות למפקדי כוחות המשימה באזורי הפעולה. אלה בדרך כלל מקבלים את פקודותיהם ממפקדות רב-לאומיות. פיקוד המבצעים מבטיח כי פריסת הכוחות הגרמניים מתבצעת בהתאם למנדט וכי הנורמות המשפטיות של הרפובליקה הפדרלית של

גרמניה אינן מופרות. מפקד פיקוד המבצעים אחראי לאינספקטור הכללי של הבונדסוור על הנהגת הכוחות המבצעיים הכפופים לו.

הפיקוד הוקם ב-1 ביולי 2001. צוות הקורפוס הרביעי פורק תחת הנהגת הבריגדיר גנרל ברנד הוגרפה שימש לבנייתו. שבועות ספורים לאחר הקמתו, היה לו את האתגר הגדול הראשון שלו בשל פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר. הפיקוד קיבל את הנהגת הקונטיגנטים הגרמניים של מבצע חופש מתמשך (OEF) וכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי (ISAF). אלמנטים של כוח המשימות המיוחדות נשלחו לאפגניסטן תחת פיקוד כוח משימה K-Bar.

פיקוד מבצעי כוחות מיוחדים (Kommando Führung Operationen von Spezialkräften), שכבר היה מבוסס באתר, שולב במחלקה חדשה של מבצעים מיוחדים באפריל 2012 והוקצה למפקד פיקוד המבצעים.

ב-11 במאי 2017 פורק גדוד המטה והתקשורת. משימותיו ואנשיו נלקחו חלקית על ידי המטה שהוקם לאחרונה.

פיקוד הטריטוריאלי של הבונדסוור מוביל את הפעולות הפנימיות מאז ספטמבר 2022.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בונדסוור
ג'וזף ויסמן

**ג'וזף ויסמן** (באנגלית: **Joseph Wiseman**; 15 במאי 1918 – 19 באוקטובר 2009) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה יהודי-אמריקאי ממוצא קנדי. הוא גילם את דמותו של יוליוס נו, האנטגוניסט הראשי ב"ד"ר נו", הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד.

## ביוגרפיה
ויסמן נולד במונטריאול, קוויבק, קנדה להורים יהודים, וגדל בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ביוני 1935.

ויסמן ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-1938, במחזה שעסק באברהם לינקולן.

ויסמן הופיע במספר סרטים בשנות ה-50 של המאה ה-20. הוא ערך את הופעתו הקולנועית הגדולה הראשונה ב"סיפור בלשי" מ-1951. זמן קצר לאחר מכן גילם את אויבו המושבע של מרלון ברנדו ב"ויוה זפאטה!". בדצמבר 1961 לוהק לתפקיד יוליוס נו, האנטגוניסט הראשי ב"ד"ר נו". הופעתו של ויסמן ב"סיפור בלשי" היא זו שהעניקה לו את התפקיד.

מאוחר יותר הופיע בסרט "המרוץ לצמרת של דודי קרביץ" ובסדרות הטלוויזיה "אזור הדמדומים", "מגנום, בלש פרטי", "מקגייוור", "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "באק רוג'רס במאה ה-25". הופעתו הקולנועית האחרונה הייתה בסרט "משפטי נירנברג".

## חיים אישיים ומותו
ויסמן נישא לנל קינרד ב-25 באוגוסט 1943, אך בסופו של דבר הם התגרשו ב-15 במאי 1964. הוא היה נשוי לרקדנית, המורה והכוריאוגרפית פרל לאנג משנת 1964 ועד מותה בפברואר 2009. מנישואיו לקינרד נולדה לו בת אחת, מרתה גרהם ויסמן.

ויסמן נפטר ב-19 באוקטובר 2009, בביתו שבמנהטן, בן 91, לאחר שמצבו הבריאותי היה רופף במשך זמן מה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים קנדים
קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונטריאול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
שמורת ציד

[ממוזער| סוואנה ב[אזור השימור נגורונגורו, טנזניה]]
[ממוזער| שני [אריה|אריות בשמורת בוטליירסקופ]]
**שמורת ציד** היא שטח רחב המוקצה לצורך ציד מבוקר של חיות בר. שמורות ציד מיועדות לשמר את האוכלוסיות של מיני חיות הבר הניצודות בהן, תוך בקרה קפדנית על גודלן ועל אופן הציד. בנוסף, תורמות השמורות לשימור המגוון הביולוגי ולהגנה על מערכות אקולוגיות רגישות.

## אירופה
באירופה יש מגוון של שמורות ציד. שמורות אלו פועלות תחת אסדרה כדי להבטיח את שימור המערכת האקולוגית המקומית. 

יערות דלתת הדנובה ברומניה ידועים באוכלוסיות משמעותיות של חזירי בר, איילים, זאבים ודובים. בפולין שמורות כמו לודז' מציעות ציד איילים אדומים, חזירי בר וצבי גמדי. בהרי הקרפטים ישנם אוכלוסיות של זאבים וידוע באפשרויות הציד המגוונות לאורך השנה. בספרד שמורות הציד כוללות אזורים כמו הרי גרדוס עם אוכלוסיות שונות של יעלים ספרדיים. בנוסף, המדינה מציעה חוויות ציד עופות, כולל יוני עפר ועופות נוספים.

## שימור חיות בר
שימור חיות בר הוא מאמץ יקר במדינות רבות באפריקה, במיוחד באזורים הסובלים מאי יציבות פוליטית וכלכלית. בעיות כמו אובדן בתי גידול, ציד בלתי חוקי ושינויי אקלים מקשות על מאמצי השימור. אוכלוסיות האדם המתפשטות והגדלות מובילות להרס בתי גידול טבעיים של החיות, דבר שמאיים על הישרדות המינים ויוצר בעיות כמו ציד בלתי חוקי למטרות סחר בשוק השחור בבשר חיות בר, שנהב וקרני קרנפים.

### שימור מבוסס קהילה
מדינות אפריקניות רבות נהנות משימור מבוסס קהילה. מושג זה בוחן את היחסים בין חיות הבר לאנשים ואת הרעיון כי שימור כל חיה אינו בר קיימא כי חיות מסוימות מאיימות על חיי אדם וגידולים. אחת הטענות התומכות בשימור מבוסס קהילה היא כי מתן אפשרות לאנשים להרוויח כלכלית מחיות הבר מניע את שימורן. מדינה שאימצה אסטרטגיה זו היא זמביה. ממשלת זמביה הקימה קרן לשימור חיות בר שתפעל כאחראית על הפצת הכספים מתעשיית הציד לשימור חיות בר ופיתוח קהילתי.

## אתיקה
[ממוזער|[פיל אפריקני|פיל אפריקאי פארק המלכה אליזבת, אוגנדה]]
שמורות ציד מעוררות דיונים נרחבים על בעיות אתיות שונות. אחת הבעיות המרכזיות היא הסבל שנגרם לבעלי החיים במהלך הציד. החיות לעיתים קרובות סובלות מפציעות שאינן קטלניות מיד, מה שגורם להן כאב וסבל ממושכים. ציד יכול גם לשבש את הדינמיקה החברתית של החיות, להשאיר גורים יתומים וחשופים לרעב וטריפה.

רבים טוענים כי ספורט ציד אינו מוסרי מכיוון שכל תכליתו היא סיפוק אישי, הבא על חשבון חיי בעלי החיים. השימוש בטכנולוגיות מתקדמות ובשמורות פרטיות עם תנאים מוטים לטובת הציידים מערער את עקרונות הצדק והכבוד לחיות הבר.

טענה נוספת היא להשפעת הציד על המגוון הביולוגי. ציד של חיות גדולות ובריאות עלול להשפיע על האבולוציה של אוכלוסיות החיות, כמו במקרה של ציד פילים שמגביר את מספר הפילים חסרי החטים משום שהם חסרי ערך עבור ציידים שסוחרים בשנהב.

בין השאר בשל סוגיות אלו, מוטלות על ציד חיות בר מגבלות בכמה מדינות באפריקה. פעילויות אסורות כוללות ציד באמצעות כלובים, ירי בחיות צעירות או נדירות, ירי מכלי רכב, שימוש בפיתיון, פנסי זרקור וכלבים.

## ראו גם
* שמורת טבע

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שמורות טבע
קטגוריה:ציד
הוועד הפאראלימפי הישראלי

**הוועד הפאראלימפי הישראלי** הוא הגוף המנהל האחראי על ספורט פאראלימפי בישראל. הוועד אחראי על הכנת ושליחת משלחות  ל, ופועל במטה משותף יחד עם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים. בנוסף אחראי הוועד על ייצוג ישראל בוועדות הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי ובהנהלות ענפי הספורט, וכן על הגברת החשיפה לספורט נכים במדינה.

## היסטוריה

הוועד הפאראלימפי הישראלי נוסד ב-1989, עם הענקת האמנה הפאראלימפית הבין-לאומי ל.

## מבנה
הוועד פועל במטה משותף עם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים. בוועד חברים ארגוני ספורט הנכים השולחים ספורטאים למשחקים הפאראלימפיים, נציג הספורטאים ונציגי ציבור. יושב ראש הוועד, נכון ל-2024, הוא משה מטלון המכהן בתפקיד מאז ספטמבר 2023. בוועד חברים שמונה נציגים מארגון נכי צה"ל, איל"ן ובית חינוך עיוורים, נציג הספורטאים שרגא ויינברג ונציגי הציבור – אודי נאור, איתן פרידמן ויוסי סדבון.

### יושבי ראש הוועד

עד פברואר 2017 כיהן יושב ראש הוועד הפאראלימפי גם כיושב ראש ההתאחדות הישראלית לספורט נכים, אך עם סיום כהונתו של דני בן אבו והיבחרו של יהושע דקל לתפקיד יו"ר הוועד פוצל התפקיד.

להלן רשימת יושבי הוועד מאז היבחרו של בן אבו:
*דני בן אבו (2004–2017)
*יהושע דקל (2017–2021)
*אלי בירנבאום (2021–2023)
*משה מטלון (2023–מכהן)

## מטרות הוועד
להלן מטרות הוועד כפי שתוארו בתקנונו:
*לטפח, לקיים ולקדם בישראל את הרעיונות אשר לשמם נוסדו ונערכים המשחקים הפאראלימפיים הבין-לאומיים.
*לפעול להכנתם ולהשתתפותם של ספורטאי ישראל הנכים במשחקים הפאראלימפיים.
*לעורר ולעודד בציבור הישראלי עניין ומעורבות בספורט הנכים ובמשחקים הפאראלימפיים.
*לייצג את הספורטאים הנכים הישראליים וכל הארגונים העוסקים בספורט נכים בפני הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי והמוסדות הקשורים בו, וכן בפני הוועדים הפאראלימפיים של מדינות אחרות.
*לסייע להתאחדות הישראלית לספורט נכים ולארגונים העוסקים בספורט נכים בישראל, בהעלאת רמתם של הספורטאים הנכים בישראל.
*לפעול להשגת האמצעים הדרושים מאת גופים ומוסדות ממשלתיים, עירוניים, ציבוריים ופרטיים לצורך ביצוע מטרות העמותה.
*להעניק מלגות ולתמוך בספורטאים ובמאמנים הפאראלימפיים הישראליים.

## ראו גם
*ההתאחדות הישראלית לספורט נכים
*ספורט נכים בישראל
*הוועד האולימפי בישראל
*הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי

## קישורים חיצוניים

*ישראל, באתר הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני ספורט
קטגוריה:ישראל במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ישראל: ספורט נכים
ריידן

שמאל|ממוזער|250px|העיצוב המקורי של ריידן
**ריידן** (באנגלית: **Raiden**) הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי המכות "מורטל קומבט" שפותחו בידי חברת Midway Games  (ולאחר מכן NetherRealm Studios ).

דמותו של ריידן הופיעה לראשונה במשחק מורטל קומבט הראשון. ריידן מבוסס על האליל היפני רייג'ין, אל הברק. הוא דמות פעילה בכל המשחקים הראשיים בסדרת מורטל קומבט חוץ ממורטל קומבט 3. ריידן גם הופיע כדמות מרכזית או דמות אורח במשחקים אחרים שלא קשורים לסדרת מורטל קומבט, ובהם NBA Jam Tournament Edition (1995), NFL Blitz (1997) ו-Unreal Champions 2 (2005).

ריידן נחשב לאחת מהדמויות הכי מפורסמות בסוגת משחקי המכות.

## סיפור רקע
לפי "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב-זירו", ריידן היה מגן הארץ אשר ניהל מלחמת חורמה נגד האל הבכיר המושחת שינוק. בעזרת האלים הבכירים, ריידן גירש את שינוק אל העולם התחתון ושמר על קמע הכוח שלו במחבוא סודי במקדש האלמנטלים במרומי הרי נפאל. בתקופת המשחק הראשון, ריידן הוזמן להשתתף בטורניר מורטל קומבט בידי שאנג טסונג עצמו, ולקח על עצמו חזות אנושית. כאשר הקיסר שאו קאהן וכוחותיו איימו לכבוש את ממלכת הארץ, ריידן פרש את חסותו על גיבורי הארץ המבקשים להתנגד לו.

בהמשך קיבל מעמד של אל בכיר, אך היה מנוע מלהתערב כששאנג טסונג הרג את לו קאנג. נגעל מסירובם של האלים הבכירים להתערב בנעשה, ריידן ויתר על המעמד ועזר לגיבורי הארץ לעצור את הברית הקטלנית בין שאנג טסונג לקוואן צ'י. כאשר אונאגה מלך הדרקון איים על הברית הקטלנית, ריידן שיתף פעולה עם שני המכשפים כדי לנסות לעצור אותו. בראותו שמאמציהם בקושי נושאים פרי, ריידן שחרר פצצת ברקים שהרגה את שני המכשפים אך לא הזיקה כלל למלך הדרקון. מהותו של ריידן התחברה מחדש בממלכת הארץ, אך היא הושחתה, וכעת ריידן נשבע להגן על ממלכת הארץ בכל האמצעים הדרושים, אלימים ככל שיהיו.

בעידן השלישי הוא בן תמותה סיני.

## מהלכים מיוחדים
עם המהלכים המיוחדים של ריידן נמנים: יריית ברקים, טורפדו ברקים וטלפורטציית ברק. מהלך "פטליטי" ידוע של ריידן הוא הוצאה להורג מחשמלת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מורטל קומבט: דמויות
קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:מורטל קומבט
הקיבוץ מת יחי הקיבוץ

**הקיבוץ מת יחי הקיבוץ: על הקיבוץ – בחשיבה אחרת** הוא ספר מאת הסוציולוג והפסיכולוג אליהו (צצה) רגב אשר יצא בשנת 1996 בהוצאת קיבוץ ברעם, אשר ביקש להציג מודל חלופי לחלוקה הדיכוטומית בין קיבוצים שיתופיים וקיבוצים מתחדשים. הספר ורעיונותיו, השפיעו על התפתחות תנועות הבוגרים, ועל יצירת מודלים של שיתופיות חדשה בישראל.

רגב, חבר קיבוץ ברעם ויליד 1932, עסק שנים ארוכות בליווי ובהדרכה של קבוצות וקיבוצים וחקר את תולדות התנועה הקיבוצית וקהילות שיתופיות נוספות בעולם. את הספר כתב על רקע המשבר ותהליכי ההפרטה בתנועה הקיבוצית. בספר, ביקש לבחון את שורשי המשבר בשינויי דפוסי החשיבה בתוך התנועות הקיבוציות ובתהליך של התפתחות תלותיות בקרב חברי הקיבוצים כלפי הקהילה שהביאה לכך שחיי השיתוף תלויים בקיומה של הנהגה כריזמטית, ואשר מביאה להתנהגות חסרת אחריות כלפי המשאבים המשותפים והקהילה.

החלופה שאותה הציע רגב בספרו, ואתה כינה 'השיתוף הריבוני', מבקשת לבנות מודל קיבוצי פדרטיבי, 'שיזּוּרִי' בלשונו (מלשון שזירה, כמו סיבים הנשזרים לחבל), כלומר קיבוץ המורכב מהתאגדויות פנימיות רבות של חברים (קומונות) המקיימים ביניהם מידות שונות של שיתוף בהתאם לרצונותיהם ולמערכות היחסים ביניהם. מודל זה, בחן רגב במגוון כלים - בין היתר בהתאם למחקרים מתחום הפסיכולוגיה, הסוציולוגיה והמטמטיקה. את המקורות לרעיון זה ייחס להוגים אנרכיסטים כמו פייר-ז'וזף פרודון, פיוטר קרופוטקין, גוסטב לנדאואר ומרטין בובר וכן בראשית הקמת התנועות הקיבוציות בארץ ישראל. בשולי הספר שיבץ רגב כמות רבה של ציטוטים, מקורות, מאמרים ערוכים מתוך העיתונות הקיבוצית המתקשרים לתוכן הפרקים, וכן איורים המבקשים להמחיש את הרעיונות המובעים בו באופן גרפי.

ההיסטוריון ומזכ"ל התק"ם לשעבר מוקי צור, כתב על הספר כי הוא רואה בו "חלק מהתפריט הרעיוני של כל חבר קיבוץ חושב, מרכיב חיוני ב'ארון הספרים' הקיבוצי". מספר קיבוצים אימצו את רעיון הקיבוץ השיזורי שהגה רגב ופרסם בספרו, ויצרו מודל המאפשר לחלק מהחברים להתנתק מהכלכלה המשותפת ולאחרים להמשיך ולקיים שיתוף כלכלי.

הספר השפיע כאמור על תנועות הבוגרים של תנועות הנוער, שרבים מהקיבוצים וההתאגדויות אותם הקימו נבנו במודל שיזורי דומה של קומונות המקיימות ביניהן קשרי שיתוף במעגלים מתרחבים, או עם חפיפות חלקיות. כך לדוגמה, הוגדר קיבוץ פלך כקיבוץ שיזורי על ידי בוגרי השומר הצעיר שהתיישבו בו.}

מהדורה מחודשת של הספר יצאה בהוצאת הספרים דרור לנפש מבית תנועת דרור-ישראל בשנת 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ברעם
קטגוריה:קומונות
הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה (תימן)

**הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה** או **الجهاز المركزي لأمن الدولة**) היא הגוף הממשלתי העיקרי בתימן המהווה את ארגון הביון ושירות ביטחון הפנים. הסוכנות נועדה להגן על המדינה מפני ריגול, חתרנות פנימית ואיסוף מודיעין. תפקידי לוחמה בטרור מצויים בידי סוכנות ממשלתית נפרדת למלחמה בטרור.

הסוכנות הוקמה בינואר 2024 ביוזמת רשאד אל-עלימי, יושב ראש מועצת ההנהגה הנשיאותית, להקמת מנגנון מרכזי לביטחון המדינה, במקום המנגנון המרכזי לביטחון מדיני, המנגנון לביטחון לאומי וגופי מודיעין נוספים שהיו מזוהים עם מועצת המעבר הדרומית, כל אלה אוגדו לתוך "הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה" החדשה.
## תפקידים ומשימות
תפקידיה כוללים:
* **סיכול ריגול**: סיכול פעילותם של מרגלים הפועלים במדינה.
* **אבטחת אישים**: שמירה על ביטחונם האישי של מנהיגי המדינה.
* **פיקוח ואבטחה**: פיקוח על אבטחת נכסים אסטרטגיים של המדינה, כגון מטוסי נוסעים, שדות תעופה ונציגויות דיפלומטיות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:תימן: צבא וביטחון
קול הוקר

**קול הוקר** (באנגלית: **Cole Hocker**; נולד ב-6 ביוני 2001) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (פריז 2024), סגן אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 1500 מטר, ואלוף העולם (טוקיו 2025) בריצת 5000 מטר.

## ביוגרפיה
### 2024
#### סגן אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:36.69 דקות, אחרי ג'ורדי בימיש מניו זילנד (3:36.54 מטר) ולפני בן ארצו הובס קסלר (3:36.72 דקות).

#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי ושיא אישי חדש של 3:27.65 דקות, לפני ג'וש קר מהממלכה המאוחדת (3:27.79 דקות) ויארד נוגוס (3:27.80 דקות).

### 2025
התחרה בליגת גראנד סלאם טראק שיזם הספורטאי מייקל ג'ונסון, בה השתתף במקצי ה-800 וה-1500 מטר.
באליפות ארצות הברית בחודש אוגוסט הצליח להבטיח את מקומו באליפות העולם בטוקיו, במקצי ה-1500 וה-5000 מטר.
באליפות העולם בטוקיו הצליח להעפיל לחצי הגמר בריצת ה-1500, אך בריצה זו נפסל עקב דחיפה של מתחרה מגרמניה. מספר ימים לאחר מכן זכה במדליית הזהב בריצת ה-5000 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון

### אולם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:אינדיאנפוליס: אישים
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 1500 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אינדיאנה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
נאהד ח'אזם

**נאהד ח'אזם** (בערבית: **ناهض خازم**; נולד ב-25 בנובמבר 1962) הוא ראש עיריית שפרעם.

## ביוגרפיה
ח'אזם נולד לעבד ואנעאם וגדל בשפרעם. הבכור מבין שמונה אחים. התחנך בבית הספר היסודי "ג'בור ג'בור", ובתיכון עירוני שפרעם.

משנת 1983 עבד כפקיד בבנק לאומי ובתפקידים שונים כבנקאי, בהם רפרנט אשראי, מנהל סניפים ומנהל בכיר עד לשנת 2008.

בשנים 1998–2003 שימש כחבר מועצת העיר שפרעם, יו"ר ועדת הכספים יו"ר ועדת מכרזים, והחזיק בתיק הרווחה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות העיר שפרעם מול אמין ענבתאוי ועורסאן יאסין. בסיבוב הראשון קיבל 34.06% מקולות הבוחרים, בעוד ענבתאווי, קיבל 34.97% מקולות הבוחרים. בסיבוב השני קיבל 56.96% מהקולות לעומת 43.06% לענבתאוי ונבחר לראשות העירייה. במהלך כהונתו כיהן כיו"ר ועדת תכנון ובנייה ויו"ר האספה הכללית של תאגיד המים וביוב סובב שפרעם. והיה חבר הוועדה המייעצת ליו"ר רשות לפיתוח כלכלי של החברה הערבית איימן סייף במשרד ראש הממשלה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות העיר בשנית והפסיד לאמין ענבתאוי לאחר שקיבל 27.28% מהקולות לעומת 43.52% לענבתאוי.

בשנים 2013–2024 היה בעל חברה למתן ייעוץ כלכלי ומנהלי לרשויות מקומיות ומשרדי ממשלה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות העיר בשלישית והפסיד לעורסאן יאסין כאשר קיבל 36.39% לעומת 44.37% ליאסין.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות העיר ברביעית מול ראש העירייה המכהן עורסאן יאסין, מוופק סואעד, ריאד חוסרי ואמין ענבתאוי וניצח עם 45.84% מהקולות.

הוא חבר דירקטוריון של בנק דקסיה בנק אוצר השלטון המקומי וחבר ועד המנהל של המכללה האקדמית גליל מערבי.

הוא בעל תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.

### חיים אישיים
הוא נשוי להווידא, אחות במקצועה, ואב לארבעה. מתגורר בשפרעם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ראשי עיריות בישראל
קטגוריה:שפרעם: אישים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
ג'או ג'יה

**ג'או ג'יה** (במנדרינית תקנית: **赵杰**; נולדה ב-13 באוקטובר 2002) היא אתלטית סינית, זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) ואלופת אסיה (בנגקוק 2023) ביידוי פטיש.

## ביוגרפיה
### 2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 21 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.18 מטר.

### 2023
#### אלופת אסיה
באליפות אסיה שנערכה בבנגקוק שבתאילנד ביולי זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 69.39 מטר.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום עשירי ביידוי פטיש בתוצאה של 70.29 מטר. בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 73.23 מטר.

#### סגנית אלופת משחקי אסיה
במשחקי אסיה שנערכו בספטמבר בהאנגג'ואו שברפובליקה העממית של סין זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 69.44 מטר.

### 2024
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 74.27 מטר, אחרי קמרין רוג'רס מקנדה (76.97 מטר) ואנט אצ'יקונווקה מארצות הברית (75.48 מטר).

## שיאים אישיים
* יידוי פטיש: 75.42 מטר (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטיות סיניות
קטגוריה:מיידות פטיש
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מסין
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:סיניות שנולדו ב-2002
קטגוריה:סינים שנולדו ב-2002
אנט אצ'יקונווקה

**אנט אצ'יקונווקה** (באנגלית: **Annette Echikunwoke**; נולדה ב-29 ביולי 1996) היא אתלטית אמריקאית-ניגרית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) ביידוי פטיש.

## ביוגרפיה
אצ'יקונווקה נולדה בפיקרינגטון שבאוהיו, ארצות הברית, ולמדה באוניברסיטת סינסינטי והייתה חלק מנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה. בשנת 2020 החליטה לייצג את מולדת הוריה, ניגריה. בשנת 2021 שברה ארבע פעמים את שיא אפריקה ואת שיא ניגריה, ובתחרות שנערכה ב-22 במאי קבעה שיא אפריקה של 75.49 מטר.

אצ'יקונווקה הייתה אמורה לייצג את ניגריה באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, אך ב-29 ביולי נודע לה כי לא תוכל לייצג את ניגריה בשל התנהלות רשלנית של התאחדות האתלטיקה הניגרית. 

בהמשך עברה לייצג את ארצות הברית.

### 2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 12 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.12 מטר.

### 2024
#### סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 75.48 מטר, אחרי קמרין רוג'רס מקנדה (76.97 מטר) ולפני ג'או ג'יה מהרפובליקה העממית של סין (74.27 מטר).

## שיאים אישיים
* יידוי פטיש: 75.49 מטר (2021), **שיא אפריקה**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:אתלטיות ניגריות
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:מיידות פטיש
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1996
המנהל הכללי לביטחון המדינה (לבנון)

**המנהל הכללי לביטחון המדינה** (בערבית: **المديرية العامة لأمن الدولة**, בתעתיק מדויק: **אל-מדינה אל-עלמה ל-אמן דּוּלָה**) היא הסוכנות הממשלתית בלבנון האחראית לביטחון לאומי וכפופה הן לנשיא לבנון והן לראש ממשלת לבנון. הגוף הוקם לראשונה בשנת 1985. במרץ 2017 מונה הגנרל טוני סאליבה למנהל ביטחון המדינה במקומו של ג'ורג' קרא. שניהם קתולים יוונים שכן התפקיד שמור באופן מסורתי לבני הדת הקתולית היוונית.
## תפקידים ומשימות
תפקידיה כוללים:
* **סיכול ריגול**: סיכול פעילותם של מרגלים הפועלים במדינה.
* **אבטחת אישים**: שמירה על ביטחונם האישי של מנהיגי המדינה.
* **פיקוח ואבטחה**: פיקוח על אבטחת נכסים אסטרטגיים של המדינה, כגון מטוסי נוסעים, שדות תעופה ונציגויות דיפלומטיות. מעקב אחר פעולות המפלגות בלבנון ופעילים זרים בכל הנוגע לביטחון המדינה.
* **איסוף מודיעין**: איסוף מידע הנוגע לביטחון הפנים באמצעות רשתות מיוחדות המכסות את שטחי לבנון, על מנת להעבירו לרשויות הרלוונטיות.
## מבנה
*חטיבת התכנון (شعبة التخطيط والتنظيم)
*מנהל מחוזי (مديريات اقليمية)
*חטיבת הביטחון (الشعبة الأمنية)
*חטיבת איסוף מודיעין (شعبة المعلومات)
*ביטחון ארגוני המגזר הציבורי (فرع أمن المؤسسات)
*חטיבת חקירות פנים (فرع أمن الدولة الداخلي)
*חטיבת ביטחון חוץ (فرع أمن الدولة الخارجي)
*חטיבת משאבי אנוש (شعبة العديد)
*חטיבת אבטחה ותגובה מהירה (شعبة الحماية و التدخل)
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:לבנון: צבא וביטחון
דקוריסוכוס

**דקוריסוכוס** (שם מדעי: ***Decuriasuchus***) הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת הארכוזאוריה שהתקיים באמריקה הדרומית של הטריאס התיכון שלפני 240 עד 235 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר בשנת 2011 בידי החוקרים: Marco Aurélio G. França, Jorge Ferigolo ו-Max C. Langer ונכלל בו מין יחיד - *Decuriasuchus quartacolonia*.

## תיאור
זוחל זה היה דומה לתנינאים אך בעל מבנה גוף יבשתי יותר ולמעשה היה שייך לקבוצה סוכיה, בה התנינאים המודרניים. הוא דמה מאוד לנונדסוכוס מאפריקה והוא הגיע לאורך של 2.5 מטרים בקירוב. במראהו היה נמוך ושרירי ובעל ראש צר יחסית עם לסתות דקות ומוארכות. מבנה השיניים רמז שהיה טורף.

ממצאי המאובנים שלו התגלו בדרום ברזיל בתצורות סנטה מוריה  שבריו גראנדה דו סול. הממצאים המאובנים כללו שרידי שלד חלקי ומספר גולגולות. לפי מראה הממצאים נראה שהזוחל התקיים במקום אחד בו נמצאו מעל תשעה פרטים ואולי אף עשרה, דבר המרמז שהפרטים נעו בקבוצה. אם הדבר נכון הדבר הופך את הדקוריסוכוס לארכוזאור העתיק ביותר שחי בלהקות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסאודוסוכיה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באמריקה הדרומית
קטגוריה:ארכוזאורים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2011
הדיוויזיה ה-83 (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית הרגלים ה-83** (בגרמנית: **83. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1914 כ"דיוויזיית פוזן 1", חלק מקורפוס פוזן (*Korps Posen*), והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-83, ביוני 1915.  היא הוקמה בתחילה מגדודי החי"ר של חיל המצב של מבצר פוזן (*Festung Posen*).

דיוויזיית פוזן 1 שירתה בתחילה בחזית המזרחית, נלחמה בפולין, כולל בקרב לודז' ב-1914, ולאחר מכן בילתה את רוב התקופה עד אמצע 1915 בלחימה לאורך נהרות ראוקה ובזורה. ב-2 ביוני 1915 הפכה לדיוויזיית הרגלים ה-83. היא נלחמה על נהר נארו ביולי ובאוגוסט 1915 והשתתפה בכיבוש ביאליסטוק ב-26 באוגוסט 1915, ובכיבוש גרודנה שלאחר מכן. עד אפריל 1917 היא תפסה את הקו שלאורך נהר ברזינה ולאחר מכן הייתה לאורך הנהרות סרבך ושחרה במשך מספר חודשים. היא נשארה באזור בוקובינה עד שביתת הנשק בחזית המזרחית. במרץ 1918 נשלחה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם היא החזיקה בתחילה את הקו בלורן ולאחר מכן עברה לפלנדריה. היא הועברה לאזור סום באוגוסט וחזרה ללורן בספטמבר, שם הייתה למשך שארית המלחמה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי.  

## מפקדים
* גנרל-לויטננט הוגו פון וסילבסקי (24 בדצמבר 1914 – 10 במאי 1915)
* גנרל-לויטננט מקס שטומפף (25 ביוני 1915 – 7 באוגוסט 1918)
* גנרל-מיור ברונו מלמס (8 באוגוסט 1918 – 27 בינואר 1919)

## לקריאה נוספת

* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.


## הערות שוליים

83
83
Final Fantasy VII

**Final Fantasy 7** (ביפנית: **ファイナルファンタジーVII**) הוא משחק וידאו משנת 1997 מז'אנר משחקי התפקידים, השביעי בסדרת **"[[Final Fantasy]]"**. המשחק יצא במקור לשווקים לקונסולת הפלייסטיישן. זה היה המשחק הראשון בסדרה עם גרפיקת תלת-ממד.

המשחק זכה להצלחה מסחרית, ונכון לספטמבר 2023 מכר מעל ל-14.4 מיליון עותקים ברחבי העולם.

בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום השמיני ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.

## תקציר העלילה
עלילת המשחק מתרחשת בעולם דיסטופי ומתמקדת בדמות קלאוד, שכיר חרב שעברו אפוף במסתורין, אשר מצטרף לארגון Avalanche ("מפולת") להפצצת מפעל ששואב את כוחו מכדור הארץ למטרת הפקת אנרגיה. המשחק מעביר מסרים ניאו מרקסיסטים ותומך בתיאורית ההגמוניה, לפיה השלטון גורם לנו לחשוב שהכל בסדר כדי שלא נתמרד.

## משחקיות
במשחק השחקן שולט בדמותו של קלאוד ובצוותו בעת שהם מנווטים בסביבות שונות, מקיימים אינטראקציה עם דמויות אחרות ומשתתפים בקרבות.

## פיתוח
המשחק תוכנן במקור לצאת לקונסולה סופר נינטנדו אך לבסוף הוחלט לפתח אותו לקונסולת הפלייסטיישן בשל קיבולת האחסון הגדולה של תקליטורי הפלייסטיישן.

טטסויה נומורה היה אחראי על עיצוב הדמויות במשחק.

העיצוב הוויזואלי של המשחק הושפע רבות מז'אנר הסייברפאנק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי וידאו דיסטופיים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
קטגוריה:משחקי iOS
קטגוריה:משחקי אנדרואיד
לאופולד קוורפלד

**לאופולד קוורפלד** (בגרמנית: **Leopold Querfeld**; נולד ב-20 בדצמבר 2003 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק באוניון ברלין ובנבחרת אוסטריה בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
קוורפלד שיחק כנער בראפיד וינה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה האוסטרית השנייה. בעונת 2021/22 החל להשתלב בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה המשחקת בבונדסליגה האוסטרית, כשהוא עדיין משחק במקביל בקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה ערך קוורפלד בהפסד 3-1 לדינמו זאגרב במסגרת הליגה האירופית בנובמבר 2021. בעונת 2022/23 קוורפלד הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה וסיים איתה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2023/24 סיים קוורפלד עם ראפיד וינה במקום השישי בליגה, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה.

בקיץ 2024 חתם קוורפלד באוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.

## קריירה בינלאומית
קוורפלד שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטריה. במרץ 2024 ערך קוורפלד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, במשחק ידידות מול סלובקיה. באותה שנה זומן קוורפלד לסגל האוסטרי ליורו 2024, וערך בו הופעה אחת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-2 על הולנד במחזור האחרון בשלב הבתים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-2003
הלגיון השישי היספניה

**הלגיון השישי היספניה** (בלטינית: **Legio VI Hispana**) היה לגיון רומאי בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. מוכרות כיום רק מספר כתובות בודדות המזכירות את הלגיון השישי היספניה. החוקר אנרי סריג  (1923) סבר שהוא הוקם בשנת 68 ופורק קודם שנת 197. ישנה גרסה נוספת, לפיה היחידה נוצרה לאחר שנת 197 ופורקה סופית במהלך המשבר של המאה ה-3.

בין החוקרים ישנם המפקפקים בקיומו של הלגיון השישי היספניה, וסבורים כי ככל הנראה הכתובות המאזכרות אותו לקו בשגיאת כתיב והתבלבלו עם הלגיון התשיעי או השביעי המכונים גם בשם "היספניה".

## הערות שוליים

שישי היספניה
The Legend of Zelda: Ocarina of Time

**The Legend of Zelda: Ocarina of Time** הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 1998 שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו, במקור עבור קונסולת המשחקים נינטנדו 64. המשחק יצא במקור לשווקים ב-21 בנובמבר 1998. זהו המשחק החמישי בסדרה משחקי "האגדה של זלדה", וזה היה המשחק הראשון בסדרה עם גרפיקת תלת-ממד.

המשחק זכה להצלחה מסחרית ניכרת, ובסך הכל מעל לשבעה מיליון עותקים של המשחקים נמכרו ברחבי העולם. משחק ההמשך סרט המשך "The Legend of Zelda: Majora's Mask" יצא לשווקים במהלך שנת 2000.

## משחקיות
המשחק משוחק מגוף שלישי והמשחק מתמקד בעיקר בלחימה, פתרון חידות, ובשיטוט בעולם בעולם תלת-ממדי נרחב. השחקן שולט במשחק בלינק, הגיבור, אשר חייב לעצור את המלך הרשע גאנונדורף ולמנוע ממנו להשיג אובייקט המעניק למחזיק בו כוח עצום.

עולם המשחק מחולק למספר אזורים, ולכל אחד מהם סביבה ייחודית משלו - סביבות כגון יערות, אגמים, מדבריות והרים. יש לנווט במהלך המשחק באזורים הללו ברגל, על סוסים או שניתן להגיע למיקומים מבסוימים באמצעות פריטים מיוחדים המאפשרים לבצע טלפורטציה. במהלך המסע לינק צובר גם פריטים וכלי נשק שונים, וכמו גם כלים שונים המאפשרים לו לגשת לאזורים שהיו נעולם לפני כן.

## פיתוח
שיגרו מיאמוטו, היוצר של סדרת משחקי האגדה של זלדה, שימש כמפיק של המשחק, ואילו אייג'י אאונומה ויושיאקי קואיזומי היו הבמאים של המשחק. פסקול המשחק הולחן על ידי קוג'י קונדו.

## קישורים חיצוניים

*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו על ידי שיגרו מיאמוטו
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:The Legend of Zelda: משחקים
קטגוריה:משחקי עולם פתוח ממוחשבים
קטגוריה:משחקי נינטנדו 64
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
אורי ורד

**אורי ורד** (נולד ב-7 ביוני 1998) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, יוצר תוכן, יוטיובר וטיקטוקר ישראלי. ידוע בעיקר בדמותו "בנץ" בסדרת הטלוויזיה "האחיין שלי בנץ". נכון למרץ 2026, לערוץ היוטיוב שלו כ-187 אלף רשומים.

## ביוגרפיה
ורד נולד, גדל ומתגורר בפתח תקווה. למד בישיבת נחלים, שם למד במגמת תקשורת אצל נדב נוה (הופיע לאחר מכן בכמה סרטונים של אנדרדוס ביניהם הקליפ "מזרוחניק" ב-2016) ובמכינה קדם צבאית שובו אחים ברחובות. לאחר שירותו הצבאי, החל ליצור תוכן ביוטיוב, והוא מעלה מערכונים סאטיריים וסרטונים הומוריסטיים בנושאים שונים.

בשנת 2021 הבמאי דן מסר פנה לורד דרך הרשתות החברתיות וביקש ללהק אותו לסדרה"האחיין שלי בנץ". על תפקידו היה מועמד בטקס פרסי האקדמיה לילדים ונוער כשחקן הקומי הטוב ביותר. ב-2022 זכה בפרס פריצת השנה במשחק בפרסי נבחרי השנה של פרוגי.

בשנת 2023 החל ללמוד תסריטאות בבית הספר "חשיפה" של האוניברסיטה הפתוחה,בראיון ב-2025 חשף כי הוא באמצע תהליך של כתיבת סדרה.

בשנת 2025 לוהק לראשונה למופע הפסטיגל של אותה השנה. בנוסף, באותה השנה הוכרז כי ורד יגלם את דמותו של לביא בסדרה "הפשוטע" של כאן 11.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוטיוברים ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
עדות 710

**עדות 710** הוא מיזם התנדבותי ישראלי המתעד עדויות ממתקפת הפתע על ישראל שאירעה ב-7 באוקטובר 2023. שם הארגון נובע מהתאריך הלועזי של המתקפה. "עדות 710" קם ב-8 באוקטובר (כיממה לאחר תחילת המתקפה) על ידי אנשי קולנוע, חוקרים ואנשי בריאות הנפש. "עדות 710" מורכב ממאות מתנדבים עצמאיים, אך נעזר גם בצוותי חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת ייל ומכללת אורנים, וכן בעמותת בוגרי 8200 ובחברת WIX.

העדויות נאספות ומצולמות, וחלק מהן מתפרסמות בפלטפורמות שונות. עוד בשבועות הראשונים של המלחמה צולמו עשרות עדויות. נכון ליוני 2024 צולמו כ-700 עדויות עם קרוב ל-1,000 עדים מ-50 קהילות. נכון לאוגוסט 2024, המיזם פרסם מאות עדויות, שצברו מאות אלפי צפיות.

במאי 2024 ניתן פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לעיתונאים שתיעדו את מתקפת הפתע. כספי הפרס נתרמו ל"עדות 710".

בשנת 2024 יצא לאור הסרט "המקשיב". הסרט עוקב אחר פרופ' דורי לאוב - פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי, שעל בסיס ניסיונו כמראיין של מאות ניצולי שואה וכחוקר עדויות פיתח טכניקות לראיונות המסייעות לעדים לשאת את עדותם ולהתמודד עם הטראומה - במהלך ארבע השנים האחרונות של חייו. גישת ההקשבה הייחודית של פרופ' לאוב אומצה על ידי אנשי מיזם עדות 710 כשיצאו לתעד את ניצולי טבח שבעה באוקטובר. יוצרי הסרט, אוהד אופז ומיכה ליבנה, הם ממובילי מהמיזם. הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה.

ב-28 במרץ 2025 זכתה עדות 710 בפרס דרור לשינוי חברתי של הקרן החדשה לישראל.

## ראו גם
* זיכרון 710

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:ישראל: מאגרי מידע
פרצה קוראת לגנב

**פִּרְצָה קוֹרֵאת** (במקור:קוראה) **לַגַּנָּב** הוא ביטוי עברי שמקורו בתלמוד. משמעות הביטוי היא שיש מצבים של חוסר שמירה שבעקבותיהם נגרמת גנבה. הביטוי תולה את האשמה בפרצה שהיא 'הזמינה' את הגנב, דהיינו שאין להטיל את כל האשמה על הגנב, אלא על התנאים שהביאו לגנבה.

## מקור הביטוי
הביטוי מוזכר בתלמוד במסכת סוכה:

במקור זה הדיון הוא בהלכות ישיבה בסוכה. נאמר ששומרי הפרדסים והגינות פטורים מישיבה בסוכה, ורבא הסביר שהם לא יכולים לשבת בסוכה שיבנו בפרדס, כי בצורה כזו של שמירה ידעו הגנבים להגיע בצורה שבה השומר לא יבחין בהם.
## שימוש בביטוי
שימוש בביטוי בהקשרים נוספים נעשה כבר בתקופת הראשונים. בפירוש רש"י לתורה מובא על נערה המאורסה:

גם בעברית המודרנית נעשה שימוש בביטוי.

## ראו גם
*לאו עכברא גנב אלא חורא גנב
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
ינון אחימן

**ינון אחימן** (נולד בשנת 1954) הוא עורך דין, מנהל ופוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית השני של אפרת בין השנים 1985–2000, ומכהן כמנכ"ל רשת החינוך אור תורה סטון.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1954 בניר עציון. אביו, חנוך אחימן (חמלניק) היה אדריכל חובב, מראשי הקיבוץ הדתי, ממייסדי כפר עציון וניר עציון, ואמו יהודית הייתה ניצולת השואה.

החל את דרכו כאיש חינוך, ובגיל 28 ניהל את בית הספר "נעם בנים" בירושלים. למד לתואר ראשון במשפטים והוסמך כעורך דין, ולתואר שני במדיניות ציבורית.

בספטמבר 1985, בגיל 30 בלבד נבחר לכהן כראש המועצה באפרת. הוא כיהן תפקיד במשך 3 קדנציות רצופות, עד לשנת 2000. בתקופת כהונתו ידעה אפרת תנופת פיתוח ובנייה משמעותית.

בשנים 2000–2002 כיהן כמנכ"ל החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי בירושלים. בתקופת כהונתו הגישה החברה תוכנית להקמת מאות יחידות דיור ליהודים במזרח ירושלים. במקביל, כיהן כמנכ"ל משותף בחברת קרתא.

בסוף שנת 2002 התמנה לכהן כמנכ"ל רשת מוסדות החינוך אור תורה סטון, תפקיד שבו הוא מכהן עד היום.

נשוי לעדה ואב לשמונה.

## עמדותיו
כשכיהן כראש מועצת אפרת, נמנה עם קבוצה של ראשי רשויות ביש"ע שהביעו תמיכה עקרונית בפתרון מדיני לסכסוך הישראלי-פלסטיני. הוא הביע תמיכה בממשלת בנט-לפיד. השתתף בהפגנה נגד הרפורמה המשפטית שהתקיימה באפרת, והביע עמדה סלחנית כלפי ראשי מערכת המשפט בישראל.

## קישורים חיצוניים
* ינון אחימן, באתר המועצה המקומית אפרת.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת אפרת
קטגוריה:ניר עציון: אישים
קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:אור תורה סטון
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
הלגיון השישי פרתיקה

**הלגיון השישי פרתיקה** (בלטינית: *Legio V Parthica*) היה לגיון רומאי, שהוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס (284–305), בסוף המאה ה-3 לספירה.

## היסטוריה
הלגיון אורגן על ידי דיוקלטיאנוס, כנראה יחד עם הפרתיקה השלישית והשישית, כחלק מארגון מחודש של הפרובינקיות המזרחיות. הלגיון נקרא "פרתיקה" על שם האויב – הפרתים, ששלטו באזור איראן של ימינו, והופלו על ידי האימפריה הסאסאנית כמה עשורים לפני הקמת הלגיון. השם והמספר של לגיונות אלה נבחרו ככל הנראה בעקבות שלושת לגיונות ה"פרתיקה" שהיו כבר קיימים, וככל הנראה נבע מארכאיות.

בשנת 359 הלגיון שהוצב בעיר אמידה (דיארבקיר), הגן על אחד המבצרים שמילאו תפקיד חשוב במלחמות פרס–רומא, שכן הלגיון ישב על צומת חשובה, ליד הגשר שעל החידקל שיצר את הדרך שחיברה בין מרכז אנטוליה לאשור. הוא הותקף בידי כוחות של הצבא הסאסני ותוגבר בשישה לגיונות נוספים, אך לאחר מצור של 73 יום הלגיון נוצח והעיר אמידה נכבשה על ידי כוחות הסאסאנים ובני בריתם בראשות המלך שאפור השני, הלגיון המנוצח הושמד ברובו בקרבות, ונראה שמעולם לא הוקם מחדש, שכן הוא חסר ברשימת הלגיונות הרומאים המזרחיים בתחילת המאה ה-5.

## הערות שוליים

שישי פרתיקה