open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1987 בטלוויזיה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1987 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.

## אירועים בולטים

* 9 במאי – תחרות האירוויזיון התקיימה בבריסל שבבלגיה. בתחרות זכתה אירלנד, עם השיר "Hold Me Now", אותו ביצע הזמר האירי ג'וני לוגן.

## סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1987

;**בארצות הברית**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1987. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1987]]**.



קובץ:Jean-Luc Picard 2.jpg|אילוסטרציה של קפטן ז'אן-לוק פיקארד בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא"
קובץ:Married With Children Bundy Family 1987.jpg|"נשואים פלוס"



**בישראל**

**במדינות אחרות**

## סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1987
**בארצות הברית**

## נולדו
* 9 במרץ, באו וואו, ראפר ושחקן אמריקני.
* 28 בספטמבר, הילרי דאף שחקנית וזמרת אמריקנית.

## נפטרו
* 3 במרץ, דני קיי, שחקן קולנוע וטלוויזיה וקומיקאי יהודי-אמריקני (נולד ב-1911)
* 19 באוגוסט, היידן רורק, שחקן אמריקני. מוכר בעיקר מסדרת הטלוויזיה אני חולם על ג'יני (נולד ב-1910)
* 11 בספטמבר, לורן גרין, שחקן קנדי. מוכר בעיקר מסדרת הטלוויזיה בוננזה (נולד ב-1915)

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
כיוון השעון

שמאל|מסגרת|שרטוט המציג את כיוון השעון ואת הכיוון הנגדי לו ("נגד כיוון השעון")
תנועה עם **כיוון השעון** היא תנועה מעגלית הנעשית מלמעלה לכיוון ימין וכאשר היא מגיעה למטה היא ממשיכה את תנועתה שמאלה עד הנקודה העליונה וחוזר חלילה.

תנועה בכיוון ההפוך נקראת "**נגד כיוון השעון**".

תנועתו של עצם הנראה למתבונן מסוים כנע עם כיוון השעון, תיראה למתבונן הנמצא מולו, מעברו השני של העצם, כתנועה נגד כיוון השעון.

במתמטיקה, מקובל להתייחס לכיוון השעון ככיוון השלילי (ונגד כיוון השעון הוא הכיוון החיובי).

ברגים, אומים, פקקי בקבוקים ומכסי צנצנות סטנדרטים מתברגים (מתהדקים) עם כיוון השעון ומשוחררים נגד כיוון השעון בהתאם לכלל יד ימין.
[200px|ממוזער|שמאל|מבט על צפון [כדור הארץ נע על צירו, נגד כיוון השעון]]
[200px|ממוזער|שמאל|צל עמוד [שעון שמש נע עם כיוון השעון]]
## מקור המונח
200px|ממוזער|שמאל|שעונים, מקור המונח
המונח "כיוון השעון" נובע מכיוון הסיבוב של מחוגי שעונים מכניים. "כיוון השעון" נובע מכיוון תנועת הצל בשעוני שמש שהיו בשימוש באירופה, הנמצאת בחצי הכדור הצפוני (כיוון שהתקדמות הצל בשעוני שמש בחצי הכדור הדרומי מנוגד לכיוון השעון).

מנגד, סיבוב חפץ מעגלי שמאלה היה כינוי לסיבובו נגד כיוונם של מחוגי שעוני השמש העתיקים. עם התפתחות השעונים בעת החדשה נהפכו המושגים עם/נגד כיוון השעון לאומדן מקובל לסיבוב מעגל ימינה ושמאלה בהתאמה.

## ראו גם
* מיקום לפי כיוון השעון
* 

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:מושגים בפיזיקה
קטגוריה:שעונים
קריאת שמע על המיטה

**קריאת שמע על המיטה** (במקורות קדומים: **קְרִיַּת שְׁמַע שעל המיטה**) היא תפילה יהודית הנאמרת בלילה לפני השינה, ועיקרה הוא אמירת "קריאת שמע", בתוספת פסוקים ובקשות. בסופה או תחילתה נאמרת "ברכת המפיל".

לדעת רש"י, יוצאים ידי חובת מצוות קריאת שמע על המיטה ולא בתפילת ערבית, כיוון שנהגו להתפלל ערבית מבעוד יום.

## מקור התפילה
בתלמוד נאמר:וכן אמרו:

## הוספות שונות
בתלמוד הבבלי מובא מנהגו של רבי יהושע בן לוי שהוסיף לומר לפני שנתו גם מזמור "יושב בסתר עליון", ו"ה' מה רבו צרי" שיוחסה להם תועלת נגד המזיקים.

במשך הדורות נוספו לתפילה עוד מזמורים וכן פסוקים ותפילות. במנהגים אלו ישנם הבדלים בין נוסחי העדות. אף שאין חובה לומר את המזמורים השונים, נתפשט המנהג לאומרם על פי מנהגו של רבי יהושע בן לוי, שהיה מוסיף מזמורים כדי להגן מפני המזיקים.

בראשונים נחלקו האם לומר גם את פרשת "והיה אם שמוע", ויש אף שכתבו שטוב לומר את שלוש הפרשיות (למרות דברי הגמרא ש"אומר משמע ישראל עד והיה אם שמוע").

## ברכת המפיל

יש שכתבו לומר את ברכת "המפיל" סמוך לשינה, אחר שאמרו את "שמע" וכל שאר הפסוקים. אך על פי הקבלה יש להקדים את ברכת "המפיל" ל"שמע" ולשאר הפסוקים.

מי שנצרך אחר שאמר "שמע" ו"המפיל", לדבר או לאכול או לשתות או לסדר איזה דבר דחוף רשאי לעשות כן, מפני שברכת "המפיל" היא ברכת שבח על שנת הלילה, רק שלכתחילה טוב להצמיד את קריאת שמע שעל המיטה לשינה.

בראשונים כתבו שהיה מי שחשש לברך "המפיל" שמא לא יירדם ונמצא שבירך לבטלה, אך דעת שאר הראשונים שאין לחשוש לזה, מאחר שהיא ברכת הודאה לה' על השינה, ואף מי שלא הצליח לישון, אין ברכתו לבטלה.

### שינה שאינה מחייבת ברכה
על שנת היום אין מברכים "המפיל". ויש שכתבו שאף ביום טוב לומר מזמור "יושב בסתר".

גם על שנת עראי בלילה אין מברכים "המפיל", אבל שינה על המיטה למשך חצי שעה או שיתין נשמין כבר נחשבת שנת קבע.

אין מברכים "המפיל" אלא פעם אחת בלילה, ולכן מי שהלך לישון בלילה ובירך "המפיל", ואחר כך קם לעיסוקיו וחזר לישון, אינו חוזר ומברך "המפיל".

מי שנרדם בלא לברך "המפיל" והתעורר באמצע הלילה אמור לברך אם בדעתו להמשיך לישון.

### זמן הברכה
יש שלמדו על פי קבלת האר"י שרק אדם שהולך לישון לפני חצות הלילה יברך "המפיל", אבל מי שהולך לישון אחר חצות אינו יכול לברך. וכן נוהגים רבים מהספרדים, שאם הולכים לישון אחר חצות אומרים "המפיל" בלא שם ומלכות. למנהג אשכנזים וחלק מהספרדים, כל זמן שהולכים לישון לפני עמוד השחר – מברכים "המפיל".

## תוכן התפילה
עיקר התפילה כוללת את ברכת המפיל (ברכה שתוכנה הוא בקשת שמירה בזמן השינה), קריאת שמע ופסוקי רחמים שונים, ביניהם הפסוק "המלאך הגואל" מברכת יעקב לאפרים ומנשה.

על פי מנהגים שונים, שיסודם בדברי האר"י, התפילה כוללת את נוסח הווידוי זאת על מנת להתוודות על מעשי אותו יום ולכפר על החטאים. יש הכוללים את מזמור צ"א (או את חלקו, עד פס' "כִּי אַתָּה ה' מַחְסִי"), נ"א וקכ"א מתהלים. וישנם המוסיפים את תפילת אנא בכח, מזמור ס"ז בתהלים.

## קישורים חיצוניים

* סדר קריאת שמע שעל המיטה למנהגי עדות המזרח (האר"י) ואשכנז כולל כוונות, באתר "[אשובה]".
* קריאת שמע שעל המיטה - נוסח כל העדות, הלכות ומנהגים
* קיצור שולחן ערוך, סימן עא: סדר הלילה (מנוקד).
* אליעזר מלמד, סדר קריאת שמע שעל המיטה, באתר "ישיבה".
* 
*
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:קריאת שמע
ניקטופוביה

**ניקטופוביה** (מיוונית: הלחם המילים ניקס - אלת הלילה במיתולוגיה היוונית ופוביה) היא פחד לא רציונלי מהחושך. פחד זה שונה משאר הפוביות, בכך שהסובל מניקטופוביה אינו פוחד ישירות מגורם הפוביה (במקרה זה, החושך). עם זאת, זהו אחד הפחדים הנפוצים ביותר, בעיקר בקרב ילדים, אך נפוץ במידה מסוימת גם בקרב מבוגרים. 

לא ידוע מהו מקור הפחד, ומשערים כי הוא שריד מתקופת הפרהיסטוריה בה החושך היווה חיסרון בהתמודדות נגד טורפים. תמיכה בסברה זו היא העובדה שהסובלים מניקטופוביה פוחדים שיצור (בעל חיים או אצל ילדים מפלצת) יתקוף אותם בחושך. פחד זה מתבטא בשני סוגי מצבים, בהם תסמיניו שונים: כאשר הסובל מהניקטופוביה נמצא לבדו במקום חשוך, הוא עלול לחוש הרגשת רתיעה גדולה, המלווה בהזעה, שיתוק, ובמקרים קיצוניים גם צעקות. כל צליל הנשמע מרחוק מפתיע ומרתיע. המצב השני, כאשר האדם הולך לישון במקום חשוך.

## דרכי התמודדות
ממוזער|מנורת לילה היא אחד האמצעים השימושיים להפגת הפחד מפני החושך
אחת מדרכי ההתמודדות הנפוצות ביותר היא שימוש במנורת לילה בעת השינה, כדי להעלים את החושך. עצות התמודדות לאדם החש לכוד בחושך הן עצימת עיניו, דבר המשמש להרגעות, והגדרת מצבו, על מנת לפוגג את הפחד האי רציונלי. מומלצת גם שריקה, המפוגגת את אשליית השקט, המשמש גם הוא גורם לפחד.

## קישורים חיצוניים
* Achluophobia, מידע מפורט באתר rightdiagnosis 
* ד"ר איילת אביטל-מגן - פסיכיאטרית, שאלה - מהי ניקטופוביה?, באתר infomed 
* 
* 
* Achluophobia – the morbid fear of darkness, באתר Healthizen 
* Nyctophobia Fear of the Dark באתר About.com 
*  

קטגוריה:פוביות
בני אנדרסון

שמאל|ממוזער|250px|בני אנדרסון, 2006
**בני אנדרסון** (בשוודית: **Benny Andersson**; נולד ב-16 בדצמבר 1946) הוא מוזיקאי שוודי, חבר בלהקת הפופ אבבא.

## קורות חייו
יֶראן ברוּר בני אנדרסון (Göran Bror Benny Andersson) נולד בסטוקהולם. אביו וסבו היו נגנים חובבים באקורדיון. בגיל שש קיבל אנדרסון את כלי הנגינה הראשון, אקורדיון, והחל לנגן בו שירי עם שוודיים. בגיל 15 נשר אנדרסון מבית הספר, והחל להופיע במועדוני נוער בהרכבים מוזיקליים שונים. באותה עת הכיר את בת זוגו הראשונה, ונולדו להם שני ילדים.

בשנת 1965 החל אנדרסון לכתוב שירים, וכמו כן שימש כנגן הקלידים בהרכבים השונים, תפקיד אותו נשא גם בלהקת אבבא.

בשנת 1969 הכיר אנדרסון את הזמרת אנני-פריד לינגסטד, ושותפו המוזיקלי באותה העת - ביורן אולבאוס הכיר את אנייטה פלטסקוג חודשיים לאחר מכן. הרביעייה הקימו את להקת אבבא בשנת 1972.

אנדרסון היה מאורס ללינגסטד במשך 9 שנים, ורק בשנת 1978 נישאו השניים. נישואים אלו באו אל קיצם שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1981. שבוע לאחר גירושיו נשא אנדרסון לאישה את מנחת הטלוויזיה השוודית מונה נורקליט, ונולד להם בן לאחר שנה.

לאחר שהיה חבר במספר להקות, ובראשן בלהקת הפופ אבבא שזכתה להצלחה בינלאומית, פנה אנדרסון יחד עם שותפו המוזיקלי אולבאוס, ליצירתם של מספר מחזות זמר מצליחים: **"שח-מט"** (1984), **"כריסטינה פרוֹן דובמוֹלה"** (1995) ו**"מאמה מיה!"** (2003) - המבוסס על שירי אבבא ושהוצג גם בישראל בשנת 2007.

החל משנות ה-90 החל אנדרסון להופיע לצד הזמרת אורסה ספלמן כשאותם מלווה הלהקה אותה הקים "להקת בני אנדרסון", ויחדיו מנגנת הלהקה שירי עם שוודיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי להקת אבבא
קטגוריה:נציגי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: שוודיה
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1974
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1946
גיבור (ספרות ואמנות)

[ממוזער|שמאל|סר [גלהאד בציורו של ג'ורג' פרדריק ואטס]]
**גיבור** הוא מושג שניתן למצוא לו מקורות במיתולוגיה ובפולקלור של העמים מאז העת העתיקה. בתרבות האנושית, המונח משלים בדרך כלל את ההגדרה לאדם שנחשב טוב במעשיו ולאדם אמיץ, אציל ובעל תושייה שניחן בתכונות אבירות. הנכונות להקריב את חייו למען מטרה נעלה אחרת כמו הצלת חיי אדם אחר היא המאפיין או ההגדרה של הגיבור.
סוג נוסף של גיבור הוא אדם הנתפס בתודעת החברה כבעל אומץ לב. גבורה כזו מתוארת במיתוסים המספרים על הגיבור ועל כוחותיו יוצאי הדופן.

## באמרות חז"ל
באמרות חז"ל מופיעות התייחסויות אחדות לשאלה מיהו גיבור:
* במסכת אבות (ד' א'): איזה הוא גיבור? הכובש את יצרו, שנאמר "טוֹב אֶרֶךְ אַפַּיִם, מִגִּבּוֹר; וּמֹשֵׁל בְּרוּחוֹ, מִלֹּכֵד עִיר." (משלי טז, לב).
* באבות דרבי נתן: איזהו גיבור שבגיבורים – מי שעושה שונאו לאוהבו.

## ראו גם
*אנטי גיבור
*גיבור-על
*גיבור תרבות
*גיבור לאומי

## לקריאה נוספת
* גיליון המוקדש לנושא "גיבורים", **[[משקפיים (כתב עת)|משקפיים]]** 22, אוקטובר 1994
* זיוה קורט, גיבור ואנטי-גיבור באמנות - או הגיבור ושברו, בתוך: **רב-גוניות ורב-תרבותיות בחברה הישראלית**, תשנ"ט, עמ' 70–78
* שלה הראל, גיבור, סופר-גיבור, אנטי-גיבור : 40 שנות ספרות ילדים בארץ - שלבים ומגמות, בתוך: **באמת?!**, 4-5, תשנ"א, עמ' 11–35

## קישורים חיצוניים
* 
* Colin Stokes: How movies teach manhood – הרצאה מאתר TED על גיבורים גבריים ונשיים בקולנוע 
* What makes a hero? - Matthew Winkler - סרטון הסבר של TED-Ed על המכנה המשותף של כל הגיבורים בתרבות  
* 
* איזהו הגיבור, יוהאן אטלן, בבלוג גיבורים.

*
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:ארכיטיפים
פוארטו מונט

**פוארטו מונט** (**Puerto Montt**) היא עיר בדרום צ'ילה, לחופו של מפרץ רלונקאבי (Seno de Reloncaví). היא משמשת כבירתו של מחוז לוס לאגוס, ובשנת 2017 התגוררו בה כ-245,902 תושבים.

## היסטוריה
עד המאה ה-19 היה האזור בו שוכנת פוארטו מונט מכוסה ביער עבות. ב-1851 הגיעה למקום משלחת מהאי צ'ילואה במטרה להכשירו להתיישבות. המקום צד את עיני המתיישבים גם בשל סמיכותו לאגם יאנקיווה (Llanquihue). ב-12 בפברואר 1853 נוסדה העיר באופן רשמי על ידי תושביה הראשונים, שהיו בעיקר מהגרים גרמנים. היא נקראה על שמו של נשיא צ'ילה באותה תקופה, מנואל מונט.

ב-1969 התרחש בעיר "הטבח של פוארטו מונט". ב-4 בפברואר אותה שנה פלשו כ-90 משפחות של חסרי בית לשטחיהן של חוות נטושות בעצתו של חבר הפרלמנט לואיס אספינוסה. 5 ימים לאחר מכן הודיע להם מפקד המשטרה בעיר כי לא יינקטו נגדם צעדים. למחרת הודיע משרד הפנים כי לא ייתן יד לפלישה. אספינוסה נעצר ונשלח לוואלדיביה, ועם שחר פשטו 250 שוטרים על החוות, פינו מהן את יושביהן, והעלו אותן באש. 11 מהתושבים נורו למוות. האירועים זעזעו את המדינה, והיו בין הגורמים לנפילתו של הנשיא אדוארדו פריי, ולעלייתו של סלבדור איינדה, שנה מאוחר יותר.

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, יערנות ודיג. לגידול דגי הסלמון חלק מכריע בהתפתחותה של העיר בראשית המאה ה-21. גם ענף התיירות, ובמיוחד התיירות האקולוגית, מתחיל להתפתח מאז ראשית המאה.

## תחבורה
פוארטו מונט מהווה את שער הכניסה לאי צ'ילואה ולאיים קטנים יותר באזור. יש בה שדה תעופה ממנו מתקיימות טיסות סדירות לערים המרכזיות בצ'ילה, ואף לבארילוצ'ה שבארגנטינה. בפוארטו מונט שוכנת תחנת הרכבת הדרומית בצ'ילה, והיא מהווה את הנקודה הצפונית ביותר בקארטרה אאוסטרל.

## תיירות
מיקומה של פוארטו מונט בין האגמים, היערות וההרים מצפון, לבין האיים והקרחונים מדרום, הופך אותה לנקודת מוצא נוחה לטיולים באזור.

גם בעיר עצמה יש מוקדי משיכה לתיירים. במיוחד ידועים שוק הדייגים הססגוני שלה, והאי הקטן טנגלו ששוכן בנמל וממנו יש תצפית על העיר וסביבתה.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר לתיירים
* 

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:צ'ילה: ערי חוף
קטגוריה:לוס לאגוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853
קטגוריה:צ'ילה: ערי נמל
המנון אפגניסטן

**זה הבית של האמיצים** (בפשטו: **دا د باتورانو کور**) הוא ההמנון הלאומי של האמירות האיסלאמית של אפגניסטן זהו שיר א-קפלה ללא כלי נגינה שנחשבים לאיסור בעיני האסלאם.

ההמנון היה בין השנים 1996–2001 ששלט הטאליבן באפגניסטן עד לפלישה האמריקאית ב-2001. ב-2021 אחרי סיום נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן ועליית הטליבאן לשלטון הוחזר ההמנון.

בהמנון מתואר שאפגניסטן היא הבית של האמיצים (השהידים) ושהם יילחמו נגד כל מי שרוצה לכבוש את ארצם.

## מילות ההמנון

## ראו גם
* דגל אפגניסטן
* סמל אפגניסטן

## קישורים חיצוניים

* ההמנון האפגני גרסת "קוויק-טיים"
*  Afghan National Anthem - Windows Media Version ההמנון הלאומי באתר הלאומי של נשיא אפגניסטן

קטגוריה:אפגניסטן: סמלים לאומיים
אפגניסטן
HD DVD

שמאל|ממוזער|לוגו HD DVD
**HD DVD** (ראשי תיבות של **High Definition DVD**, בעברית: תקליטור דיגיטלי רב-שימושי בהפרדה גבוהה) היא טכנולוגיה מתקדמת לאחסון מידע על גבי תקליטור אשר המשך ייצורה בוטל.

פורמט ה-HD DVD פותח על ידי מספר חברות שהתאגדו יחד תחת השם "פורום הדי.וי.די" (DVD Forum). הפורום הובל על ידי טושיבה ובין החברות הבולטות בו NEC, מיקרוסופט ואינטל.

ה-HD DVD התחרה ב-Blu-ray כפורמט שעתיד להחליף את ה-DVD. כמוהו, הוא משתמש בקרן לייזר כחולה (בניגוד לקרן לייזר אדומה ב-DVD וב-CD). אורך הגל הקצר יותר (405 ננומטר) של הקרן הכחולה מאפשר למקד אותה לנקודה קטנה יותר בזמן כתיבת הנתונים השמורים על הדיסק וקריאתם לאחר מכן. גודל הכתם הקטן מאפשר צפיפות מידע גבוהה יותר (יותר סיביות לשטח דיסק נתון) ולפיכך כתיבת כמות גדולה יותר של מידע על דיסק שגודלו הפיזי זהה ל-DVD. דיסק בטכנולוגיית HD DVD יכול להכיל עד 15 ג'יגה בייט בדיסק חד-שכבתי או 30 ג'יגה בייט בדיסק בעל שכבה כפולה (לעומת 25 ו-50 ג'יגה בייט בפורמט ה-Blu-ray). אחד היתרונות של HD DVD על פני Blu-ray היה ביכולתו המובנית לאפשר קריאת DVD רגיל, אך יתרון זה אבד עם הצגת כונני Blu-Ray שנוספו להם הרכיבים הדרושים לתמיכה בקריאת DVD.

לאחר התמודדות שיווקית של כ-20 חודשים מול ה-Blu-ray, שבמהלכם מכרה החברה כמיליון נגני HD DVD, הודיעה טושיבה ב-19 בפברואר 2008 על הפסקת הפיתוח, הייצור והשיווק של הכונן, לאחר שהגיעה למסקנה כי בטווח הרחוק, סיום מהיר של "מלחמת הפורמטים" יסייע להאיץ את התפתחות השוק.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדיה אופטית
קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:וידאו
ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בגלות

**הממשלה של [[הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה]]** המשיכה לתפקד כממשלה גולה בשם: "הממשלה הלאומית של גאורגיה" לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, והשתלטות הבולשביקים על גאורגיה בתחילת 1921. 

הממשלה המנשביקית הנבחרת של גאורגיה, בראשות נואה ז'ורדניה, החליטה לעזוב את המדינה לאחר הניצחון הסובייטי במלחמה. במושב האספה המכוננת של גאורגיה, בבתומי, ב-18 במרץ 1921, בחרו הנציגים בממשלה הגולה. ממש באותו היום, חברי הממשלה, מספר נציגים של האספה המכוננת, מספר קציני צבא ומשפחותיהם עלו על סיפון האוניה "ארנסט רנאן" והפליגו בתחילה לאיסטנבול שבטורקיה ולאחר מכן לצרפת, שממשלתה הבטיחה לגולים הגאורגים מקלט מדיני. 

כשהם משתמשים בכסף גאורגי, קנו חברי הממשלה הגולה 50 דונם מסביב לטירה קטנה (למעשה, מבנה ששימש ציידים) בלאוויל-סור-אורג , עיירה קטנה ליד פריז. לאוויל הוכרזה כמקום מושבה הרשמי של הממשלה הגולה של גאורגיה. למרות שהמהגרים סבלו ממחסור מתמיד בכסף, קיימה ממשלת ז'ורדניה מערכת יחסים קרובה עם המפלגה המנשביקית שהייתה עדיין פופולרית וארגונים אנטי-סובייטים אחרים בגאורגיה. הממשלה הגולה עודדה ועזרה לוועדה לעצמאות גאורגיה , בלוק בין-מפלגתי בגאורגיה, שנאבק במשטר הבולשביקי, שהנהיגה את מרד אוגוסט בשנת 1924. לפני המרד, נואה חומריקי , שר החקלאות של הממשלה הגולה, בניה צ'חיקווישווילי , ראש עיריית טביליסי לשעבר וואליקו ג'ור'לי , מפקד המשמר הלאומי לשעבר, חזרו בסודיות לגאורגיה, אבל נעצרו, והוצאו להורג לאחר זמן קצר על ידי המשטרה החשאית, הצ'ה קה. 

הממשלה הגולה של גאורגיה ניסתה במספר הזדמנויות להביא את העניין הגאורגי לתשומת הלב העולמית. מספר מזכרים, המאיצים לתמוך בעצמאות גאורגיה, נשלחו לממשלות הבריטים, לצרפתים ולאיטלקים, כמו גם לחבר הלאומים, שאימץ שתי החלטות, בין השנים 1922-1924, שתמכו בריבונות הגאורגית. למרות שמאבקם של הסוציאל-דמוקרטיה הגאורגית זכה לסימפתיה נרחבת במעגל הסוציאליסטים באירופה, תקוות המהגרים הגאורגים לעזרה מהמעצות הגדולות נעלמו. בשנת 1926 התאבד קרלו צ'חיידזה , ונואה רמישווילי, המהגר הפעיל ביותר מבין הגולים הפוליטיים ושר הפנים לשעבר של הרפובליקה של גאורגיה, נרצח על ידי מרגל סובייטי בשנת 1930. 

עם ההגירה של ממשלת ז'ורדניה וייסוד גאורגיה הסובייטית, התעוררה שאלת ההכרה בישות הגולה, שהייתה לעצמאותה הכרה דה יורה מהכיבוש הסובייטי. מספר מדינות, במיוחד ליבריה ומקסיקו, הכירו בממשלה הגולה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, כשהיא הייתה כבר בגלות. הממשלה הגולה המשיכה להיות מוכרת לעיתים בתואר "הממשלה הלגיטימית של גאורגיה" על ידי בלגיה, הממלכה המאוחדת, צרפת ופולין. הממשלה הגולה יכלה להחזיק נציגים בפריז עד לשנת 1933, שנה בה נסגרה כתוצאה מהסכם אי-התקפה צרפתי-סובייטי, שנחתם ב-29 בנובמבר 1932. הממשלה הגולה ובעלת בריתה העיקרית באירופה, הוועד הבינלאומי לעניין גאורגיה, שהוקם בשנת 1924, בראשות העיתונאי מ"עיתון ז'נבה" ("Journal de Genève"), ג'ין מרטין, פתחו מאוחר יותר במערכה כנגד כניסת האומה הסובייטית לתוך חבר הלאומים. בסופו של דבר הסובייטים אכן נכנסים לחבר הלאומים בשנת 1934. מרגע זה ואילך גוועה האפקטיוויות של הממשלה הגולה.

## ראשי הממשלה הלאומית של גאורגיה בגלות
* 1921–1953 - נואה ז'ורדניה (1868-1953)
* 1953–1954 - אבגני גגצ'קורי (1881-1954)

## קישורים חיצוניים
* לאוויל-סור-אורג והגאורגים, היסטוריה משותפת, בצרפתית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה 
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה
גאורגיה
גלות
יוסף אלון

**יוסף (ספי) אֵלון** (נולד ב-5 באוגוסט 1951) הוא נשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע בדימוס. מאפריל 2007 ועד אפריל 2008 כיהן כשופט בפועל (מינוי זמני) בבית המשפט העליון.

## ביוגרפיה
יוסף אלון נולד בירושלים, למשפטן פרופ' מנחם אלון (לימים המשנה לנשיא בית המשפט העליון) ולרות לבית בוקסבוים. אחיו הם הסופר ארי אלון, השר וחבר הכנסת לשעבר הרב בני אלון, והרב מוטי אלון.

אלון סיים את לימודיו בישיבה התיכונית מדרשית נעם בפרדס חנה. שירת שירות חובה בצה"ל ואף נפצע במהלך מלחמת ההתשה.

בשנת 1974 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, התמחה בבית המשפט המחוזי בירושלים אצל השופטת מרים בן-פורת ובאוקטובר 1975 הוסמך כעורך דין. אלון עבד תקופה קצרה בפרקליטות המדינה ולאחר מכן החל לעסוק בעריכת דין בתחום המסחרי, תחילה כשכיר ומאוחר יותר כעצמאי.

בשנת 2001 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. באפריל 2007 מונה לשופט בפועל (מינוי זמני) בבית המשפט העליון.

בשנת 2009 הוצע שמו כמועמד למינוי קבע בבית המשפט העליון. ההצעה גררה גילוי דעת מטעם רבנים המזוהים עם האגף הימני של הציונות הדתית שקראו לחברי הוועדה לבחירת שופטים לא לבחור בו בשל פסיקות שלו סביב תוכנית ההתנתקות, שנתפסו בעיניהם כפוליטיות.

בספטמבר 2009 מונה אלון לתפקיד נשיא בית המשפט המחוזי בבאר-שבע במקומו של השופט יהושע פלפל שפרש לגמלאות.

באוגוסט 2014 נכלל שמו ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון, אך הוא לא נבחר.

לאחר תום שבע שנות כהונה כנשיא בית משפט, בהתאם לחוק, סיים את כהונתו והפך בספטמבר 2016 לשופט בכיר בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. ב-2 בפברואר 2017 פרש לגמלאות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

יוסף
קטגוריה:משפחת אמדורסקי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שופטים במינוי זמני בבית המשפט העליון
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בבאר שבע
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בבאר שבע
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
ועדת זורע

**ועדת זורע** היא ועדת בירור שמונתה על ידי שר הביטחון משה ארנס, בעקבות דרישתו של היועץ המשפטי לממשלה יצחק זמיר, שנדחתה תחילה, לחקר נסיבות מותם של שני מחבלים שהיו מעורבים בחטיפת אוטובוס "אגד", לאחר שנלקחו חיים לחקירת אנשי השב"כ בראשותו של אהוד יתום. אירועים אלו כונו פרשת קו 300. בראש הוועדה עמד האלוף במיל' מאיר זורע, החבר הנוסף בוועדה היה יוסי גנוסר. אילן שיף כיהן כיועץ משפטי של הוועדה. מינוי ועדת החקירה נשמר בסוד, אך נחשף בעיתון "חדשות" ב-27 באפריל 1984.

הוועדה שמעה עדויות של אנשי סיירת מטכ"ל שהשתלטו על האוטובוס, של יצחק מרדכי שפיקד על ההשתלטות ושל אנשי השב"כ שקבלו את המחבלים מידי הצבא. אנשי סיירת מטכ"ל העידו שהם הכו את המחבלים כדי להשתלט עליהם. יצחק מרדכי הודה שהכה את המחבלים כדי לברר אם יש מטען חבלה באוטובוס. לאור המצאות התמונה שצילם אלכס ליבק של המחבל מובל כשהוא בחיים, הוועדה הניחה ששני המחבלים הומתו לאחר שהורדו מהאוטובוס, וניסתה לברר אם מתו כתוצאה ממכות שקבלו מיצחק מרדכי או ממכות שקבלו כשהיו בידי חוקרי השב"כ שקבלו את המחבלים מידי מרדכי. יתום ואנשיו, שהעידו לפני הוועדה, העלימו מפניה את חלקם בנסיבות הריגתם של המחבלים. אנשי השב"כ, שהונחו לשקר על ידי גינוסר על פי מידע ששמע גינוסר בוועדה, מסרו לוועדה עדות שקרית, שכשהמחבלים היו בידיהם הצטופפו סביבם חיילים רבים שהכו את המחבלים. אהוד יתום ואחרים גם שיקרו וטענו שראו את תת-אלוף יצחק מרדכי, חובט באקדחו בראשי המחבלים והגזימו בעצמת המכות שמרדכי נתן. לאחר מכן, סיפר יתום, העלה את המחבלים על רכבו כדי להובילם לחקירה, אלא שהם דיממו במהלך הנסיעה ומצבם החמיר, ולכן הביאם לבית החולים, שם נקבע מותם. גם אנשיו של יתום מסרו עדויות שקריות לפני ועדת זורע, וזאת על-פי הנחייתו של יתום, שניתנה להם על-דעת ראש השב"כ, אברהם שלום, ויועצו המשפטי. בדו"ח משרד המשפטים מסוף 1986 נכתב:
 

בדין וחשבון שהוגש על ידי הוועדה (ב-20 במאי 1984) נקבע, כי שני המחבלים הומתו במכות שהונחתו על ראשיהם, אך שלא ניתן היה לברר מי האחראי למותם. בעקבות זאת, החליט משה ארנס, בניגוד לעמדתו של יצחק שמיר, להעביר את העניין להכרעה של היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר. זמיר הקים את ועדת בלטמן, בראשות פרקליט המדינה, בניסיון להגיע לחקר האמת. על-פי המלצת הוועדה הועמד יתום לדין משמעתי על שסטר, כדבריו, לאחד מהמחבלים. על יסוד עדותו של יתום הועמד לדין משמעתי גם תת-אלוף יצחק מרדכי. הליכים משמעתיים אלה הסתיימו בזיכוי הנאשמים.

## לקריאה נוספת
*רון מיברג, **צד גימ"ל: חייו ומלחמתו של יוסי גנוסר**, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2014

## קישורים חיצוניים
*פרשת אוטובוס קו 300, השב"כ, הצנזורה ועיתון חדשות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
זורע
קטגוריה:1984 בישראל
המנון וייטנאם

**מצעד צבאי** (בוייטנאמית: Tiến Quân Ca) הוא ההמנון הלאומי של וייטנאם. ההמנון נכתב על ידי ואן קאו בשנת 1944 ואומץ כהמנון לאומי של צפון וייטנאם בשנת 1945. הוא הפך להמנון של וייטנאם המאוחדת בשנת 1976. למרות שכלל שני בתים במקור, רק הראשון משמש כהמנון רשמי.

## מילות השיר

במקור, הייתה השורה השישית בבית הראשון: "אנו נשבעים לבתר את יריבינו ולשתות את דמם" ("Thề phanh thây uống máu quân thù"), אך השורה שונתה מאוחר יותר כדי למתן את הדימוי הברוטלי שהיה מנת חלקה של ההנהגה הקומוניסטית הווייטנאמית.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* לשמיעת ההמנון

וייטנאם
קטגוריה:וייטנאם: סמלים לאומיים
קטגוריה:צפון וייטנאם
לואיס גונסאלס

**לואיס אוסקר גונסאלס** (בספרדית: **Lucho González**; נולד ב-19 בינואר 1981 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, ומאמן כדורגל בהווה. הוא מכונה **"לוצ'ו"** (Lucho).

## ביוגרפיה
לוצ'ו גונסאלס החל את הקריירה בקבוצת הוראקן בגיל 14. הוא הוחתם על ידי מועדון הפאר הארגנטינאי ריבר פלייט ב-2002 והיה אחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה. בתקופתו בריבר פלייט זכה גם לזימון לנבחרת, איתה הוא זכה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה ב-2004.

בקיץ 2005, פורטו, מהמועדונים המצליחים ביותר בפורטוגל, רכשה מחצית מכרטיסו תמורת 3.6 מיליון אירו. עונת הבכורה שלו הייתה מוצלחת ביותר, הוא סיים כמלך השערים של הקבוצה וזכה עימה באליפות פורטוגל. בסיום העונה השלימה הקבוצה את רכישת כרטיסו אחרי ששילמה 6.5 מיליון אירו נוספים. לוצ'ו מילא תפקיד חשוב גם בזכייתה של הקבוצה באליפות בשתי עונותיו הבאות.

בקיץ 2009 עבר לקבוצת אולימפיק מרסיי תמורת 18 מיליון אירו, ובעונתו הראשונה בצרפת, זכה עם המועדון באליפות הליגה 1.

בינואר 2012 לאחר 119 משחקים רשמיים במדי מארסיי, חזר לוצ'ו לפורטו וחתם עד יוני 2014. כבר במשחקו הראשון כבש את השער הראשון לזכות קבוצתו בניצחון 2-0 על ויטוריה סטובאל בגביע.

ב-25 ביוני 2015 שב לריבר פלייט לאחר עשור, וחתם לשנתיים. בספטמבר 2016 עבר לאתלטיקו פרנאאנסה הברזילאית, במדיה פרש כעבור 5 שנים.

לוצ'ו היה בסגל ארגנטינה לקופה אמריקה, אולימפיאדת אתונה, גביע הקונפדרציות ומונדיאל 2006. משחק הבכורה שלו במדים הלאומיים היה ב-31 בינואר 2003 במשחק הידידות מול הונדורס.

## תארים
; הורקאן
* ליגת המשנה הארגנטינאית – 2000.

**[[ריבר פלייט]]**
* אליפות ארגנטינה: 2003, 2004
* גביע ליברטדורס: 2015
* גביע סורוגה בנק: 2015

**[[פורטו (כדורגל)|פורטו]]**
* אליפות פורטוגל: 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2011/12, 2012/13
* הגביע הפורטוגלי: 2005/06, 2008/09

;מארסיי
* אליפות צרפת: 
* גביע הליגה הצרפתית: 2010

**[[נבחרת ארגנטינה בכדורגל|נבחרת ארגנטינה]]**
* מדליית זהב באולימפיאדת אתונה 2004

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הורקאן
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1981
מחנה (אסלאם)

**מִחְנָה** (בערבית: **محنة**, פירוש:מבחן, עינוי, רדיפה) בהיסטוריה של האסלאם הם אירועי רדיפה שנמשכו כ-15 שנים (בין השנים 833–848).

לאחר שהח'ליף העבאסי אל-מאמון אימץ את התאולוגיה המעתזילית, באמצע המאה ה-9, הוא רדף את כל מי שדחה את תפיסותיה (בתחומי יצירת הקוראן, האנשת האל, גזירה קדומה ועוד). רדיפה זו, בסגנון האינקוויזיציה, נקראה מחנה. 

אנשים שזומנו לבתי הדין, נאלצו להסביר את אמונתם הדתית, ובייחוד מהי דעתם אודות הקוראן (אם הוא דבר האל שנוצר או שלא נוצר). אנשים שלא ענו בצורה "נכונה" פוטרו מתפקידים ציבוריים, נכלאו ולעיתים נענשו בהצלפות. 

בין הנרדפים המפורסמים: אחמד אבן חנבל, מייסד האסכולה החנבלית במשפט אסלאמי.

ב-848, כשהח'ליף אל-מתוכל הפסיק את הרדיפה, דימויים של הח'ליפים כמנהיגים דתיים הגיע לשפל. במקומם, התחזק מעמדם של העולמא (חכמי הדת המוסלמיים) כצמרת שלטונית דתית, שהתנגדו למחנה, יחד עם מרבית הציבור.

מבחינה דתית, הפשרה בין אהל אל חדית' למועתזילה הגיעה כמאה שנים מאוחר יותר. האיש שמייחסים לו את נוסחת הפשרה הוא אל-אשערי (מת ב-936), שהיה מועתזלי לחלוטין במקורו, אך בשלב מסוים בחייו החלו להתעורר בו ספקות עד שערק למחנה החנבלי. בסופו של דבר נוסחה רשימת עקרונות שתקפה עד היום. מדובר בניסוח של אהל אל חדית' עם תיקונים קלים בכיוון המועתזילה. למשל, במחלוקת בנוגע למופשטות אללה, תלמידיו של אל-אשערי עמדו בדיעה כי לאללה יש איברים, כי ככה כתוב בקוראן, אך מצד שני לא ניתן לקחת את תיאורי הקוראן אלא כסמלים. הפשרה היא למעשה קבלת הטקסט כפי שהוא, אך מבלי לדון במשמעות של כל איבר שמיוחס לאללה, למשל (בניגוד למועתזילה שכן שואלת). 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:היסטוריה אסלאמית
קטגוריה:המאה ה-9
קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
ואליס מארינריס

**ואליס מרינריס** (בלטינית: **Valles Marineris** - "עמק המארינר") הוא קניון בכוכב הלכת מאדים. אורכו של הקניון כ-4,000 ק"מ, רוחבו כ-200 ק"מ ועומקו כ-7.7 ק"מ, והוא הקניון הגדול ביותר הידוע במערכת השמש. הקניון נקרא על שם הגשושית מארינר 9 שגילתה אותו בין השנים 1971–1972.

הקניון שוכן על קו המשווה של מאדים, ונמתח לאורך כרבע מהיקף כוכב הלכת (ניתן לראותו כסדק בתמונת מאדים). חוקרים משערים כי העמק הוא תוצאה של סדק שנוצר בעקבות תנועות טקטוניות במאדים.

## קישורים חיצוניים

* טיסה מעל לקניון ואליס מארינריס
* 

קטגוריה:מאדים
קטגוריה:בקעות ועמקים
קטגוריה:גאולוגיה פלנטרית
הוא הלך בשדות (פסל)

"**הוא הלך בשדות**" (1967) הוא פסל מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין. 
## תיאור
הפסל, בגובה של 175 ס"מ, עשוי יציקת ברונזה, צבועה בחלקה, שהוכנה לפחות בשלושה עותקים. אחד מן העותקים נמצא באוסף מוזיאון תל אביב, עותק שני נמצא כיום באוסף פרטי של משרד עורכי הדין 'ליעד וטשטיין ושות׳' ועותק נוסף נמצא בעזבון האמן. ועותק נוסף, צבוע ברובו בצבע ירוק-חאקי, נמצא באוסף פרטי. לציין, כי יש הנוקבים במספר עותקים גדול יותר.  

העבודה עשויה כאסמבלאז' המורכב מיציקות גופו של האמן בברונזה שחורה עם חלקי נשק, וצבועה בצבע אדום ולבן. הדמות, אשר מכנסיה מופשלים ואיבר מינה חשוף, מופיעה כחסרת זרועות, פיה פעור ומבטנה הקרועה מגיחים קני רובים וכן כדור פגז עגול. היא נועלת נעליים צבאיות גבוהות.

מקור שמו של הפסל, הוא בספרו של משה שמיר "הוא הלך בשדות" (1947), המתבסס בעצמו על שורות מתוך שירו של נתן אלתרמן - "האם השלישית ": "בני גדול ושתקן / ואני פה כותונת של חג לו תופרת / הוא הולך בשדות. הוא יגיע עד כאן. / הוא נושא בלבו כדור עופרת". דמותו של גיבור הספר, אורי, תרמה רבות לעיצוב דמותו של הצבר המיתולוגי, "יפה הבלורית והתואר". באותה שנה שבה נוצר הפסל (1967), עובד ספרו של שמיר לסרט באותו שם בכיכובו של אסי דיין, לאחר שכבר הוצג פעמיים כמחזה על בימת התיאטרון.

העבודה מציגה דגם אלטרנטיבי לישראלי ההרואי ה"צבר". הטכניקה הפיסולית משלבת בין ביטוי אקספרסיבי עם צורות אמנותיות מודרניסטיות אשר זוהו עם תרבות מחאה ברוח אמנות הדאדא, הסוריאליזם והפופ ארט. הוא "מהווה תקדים להתרסה פוליטית, בעיקר בפן הגופני-פסיכולוגי שלה - וזאת תוך פנייתו אל יצירות ספרותיות ושימוש אינטנסיבי בגוף כמקום של מאבק, פגיעות, אלימות".

ב-30 באוקטובר 2021 נמכר עותק של הפסל במכירה פומבית בעבור 34,000 דולר (40,120 דולר כולל עמלות).
## גלריה

תמונה:He Walked through the Fields1.JPG
תמונה:He Walked through the Fieldsback.JPG
תמונה:He Walked through the Fields5.jpg

## קישורים חיצוניים
* הוא הלך בשדות באתר מוזיאון תל אביב לאמנות
* הוא הלך בשדות באתר מפגשים מהסוג החזותי

## הערות שוליים

קטגוריה:יגאל תומרקין: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות) 
קטגוריה:אסמבלאז'
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
בת-שבע צייזלר

**בת-שבע צייזלר** (נולדה ב-28 במאי 1945) היא זמרת סופרן, שחקנית תיאטרון ומורה לפיתוח קול ישראלית.

בת-שבע צייזלר היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב באמנות התיאטרון וספרות. במקביל למדה שירה אצל רחל רוזנשטיין ובהמשך יצאה לאנגליה להשתלם בשירה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון ובלונדון קולג' למוזיקה.

## משחק
בת-שבע צייזלר השתתפה בצוות המקורי של "את ואני והמלחמה הבאה", קברט סאטירי של חנוך לוין, שהמוזיקה לשיריו נכתבה בידי אלכס כגן ובני נגרי. בעונות 2004 עד 2008 הוצגה בתיאטרון הערבי-עברי ביפו גרסה מעודכנת של המחזה, עם צוות השחקנים המקורי ובבימוי עדנה שביט.

הצגות נוספות שבהן השתתפה הן "אופרת הקבצנים" בתיאטרון באר שבע, עם מוזיקה חדשה שכתב אלכס כוגן ובבימויו של דן רונן; "כל מה שרצית לדעת על אופן ולא העזת לשאול את באך", מערכונים מוזיקליים של ז'אק אופנבך לטקסט של הלוי, עם דני מסנג, בבימוי ערן בניאל, כוריאוגרפיה של יעקב זומר וניהול מוזיקלי של יצחק שטיינר; "אנדרטה הפוכה" של יוסף מונדי ובבימויו בתיאטרון יובל; "אינטימיות" של ז'אן-פול סארטר בבימוי תמר לדר בתיאטרון הסימטה; "גברתי הנאוה", החולה המדומה ו"כוכב הדמעות". את שני המחזות האחרונים ביים מוטי אברבוך.

בת-שבע צייזלר ניהלה את תיאטרון אלחריזי בתל אביב.

## שירה
לצייזלר יש קריירה ארוכה כזמרת סופרן וכמורה לפיתוח קול. בין תוכניותיה "שירים באדום וצהוב", "בת שבע ושמחה נוסעים לברודוויי" עם השחקן-זמר מתיאטרון הבימה שמחה ברבירו ושירים של אריק סאטי ופרנסיס פולנק. ברבות מתוכניות אלה מלווה אותה הפסנתרן ההולנדי-ישראלי ברט ברמן.

צייזלר היא מורה לפיתוח קול שהוציאה תחתה עשרות רבות של תלמידים השרים כיום באופרה, במקהלות, בלהקות ועוד.

## חייה האישיים
צייזלר היא אלמנתו של הפסל גדעון גכטמן. היא תושבת ראשון לציון.

## קישורים חיצוניים

* 
* בת-שבע-צייזלר, באתר של זוהר יעקובסון

קטגוריה:זמרות סופרן ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:זמרות אופרה ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:מורים לפיתוח קול
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי אופרה ישראלים
קטגוריה:מורות לפיתוח קול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
פאוור פורוורד

[ממוזער|שמאל|300px|הפאוור פורוורדים [בלייק גריפין (מימין) וזאק רנדולף (באמצע) נאבקים על ריבאונד. משמאל הסנטר מארק גאסול.]]
**פאוור פורוורד** (באנגלית: **Power Forward**) היא עמדה בכדורסל. מספרה במשחק הוא **4**. הפאוור פורוורד הוא לרוב אחד משני השחקנים הגבוהים בקבוצה לצד הסנטר.

## אופי התפקיד
באופן מסורתי תפקידו של הפאוור פורוורד דומה לתפקידו של הסנטר: שניהם בדרך כלל השחקנים הגבוהים על המגרש (גובהו של הפאוור פורוורד בקבוצות מקצועניות עולה כמעט תמיד על שני מטרים), ועיקר כוחם הוא בקרבת הסל ובמרחק של עד כמה מטרים ממנו, אבל בדרך כלל הפאוור פורוורד מאופיין בתנועה מהירה וזריזה יותר מהסנטר ולעיתים הוא גם מעט יותר נמוך ממנו (אבל לא בהכרח). בהגנה אזורית, הפאוור פורוורד נמצא בדרך כלל בקרבת הסל שם יוכל לנצל את גודלו כדי להתמודד עם השחקנים הגבוהים של הקבוצה היריבה (שלעיתים קרובות לא יצטיינו בקליעה ממרחק ועל כן ינסו לזרוק מקרוב), לחסום ולזכות בריבאונדים. בהגנה אישית ישמור הפאוור פורוורד בדרך כלל על הפאוור פורוורד של הקבוצה היריבה. מהלך התקפי נפוץ אצל הפאוור פורוורדים הוא הפוסט אפ, קבלת הכדור עם הגב לסל ולשומר (שנמצא בין השחקן ובין הסל) וכדרור במטרה להגיע לאפשרות זריקה. הדמיון בין תכונות הפאוור פורוורד לתכונות הסנטר מאפשר לחלק מהפאוור פורוורדים למלא את תפקיד הסנטר ולהפך. לעומת זאת, פאוור פורוורדים זריזים, גם אם נמוכים, יכולים לעיתים למלא את תפקיד הסמול פורוורד.

פאוור-פורוורדים שנכנסו לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA הם קארל מלון, קווין מקהייל, בוב פטיט, דייב דבושר, טים דאנקן, ג'רי לוקאס, וס אנסלד, צ'ארלס בארקלי ואלווין הייז. בין הפאוור פורוורדים הבולטים האחרים כדאי לציין את בלייק גריפין, אנתוני דייוויס, קריסטפס פורזינגיס ופאו גאסול

## סטרץ' פור
[ממוזער|230px|שמאל|[קווין לאב, פאוור פורוורד בעל יכולת קליעה מרחוק המשמש כסטרץ' פור. לאב אף זכה בתחרות השלשות של ה-NBA ב-2012]]
סטרץ' פור (באנגלית: Stretch four) הוא שחקן המשחק בעמדת הפאוור פורוורד המסוגל לקלוע גם ממרחק רב מהסל כולל זריקות ל-3 נקודות. הוא נקרא בשם זה כיוון שהימצאות של שחקן כזה על קשת השלוש מאלצת את השומר שלו להיות בקרבתו במשך ההתקפה ומותחת למעשה את הגנת היריב (Stretch פירושו "למתוח" ו-Four, 4, הוא מספר העמדה של הפאוור פורוורד). אם פאוור פורוורד שמתקשה בקליעה ממרחק, ואינו סטרץ' פור, יימצא במרחק רב מהסל השומר שלו לא ייאלץ להימצא בקרבתו כיוון שאין חשש מכך שאותו פאוור פורוורד ינסה לזרוק לסל מהמקום בו הוא נמצא. העובדה שההגנה מתוחה מונע ממנה לצופף את השטח שסביב הסל ומקל על הקבוצה התוקפת לבצע חדירות מבחוץ לסל או לבודד את הסנטר שלה.

לעיתים, כדי להשיג את אפקט הסטרץ' פור גם ללא שחקן כזה על הפרקט, מאמנים משתמשים בהרכב נמוך שבו על המגרש משחק רק אחד מבין שני הגבוהים (הפאוור פורוורד והסנטר) ושאר ארבעת השחקנים הם בעלי יכולת קליעה ממרחק. במצב כזה סמול פורוורד ממלא את תפקיד הסטרץ' פור.

פאוור פורוורדים בולטים בעמדת סטרץ' פור בליגת ה-NBA: דירק נוביצקי, קווין לאב, ראיין אנדרסון, ג'וליוס רנדל ומירזה טלטוביץ'. בכדורסל האירופי בלט בתפקיד זה דייוויד בלו.

## הערות שוליים

קטגוריה:עמדות בכדורסל
קטגוריה:4 (מספר)
חקסיה

**רפובליקת חקסיה** (ברוסית: **Республика Хакасия**, בחקסית: ** Хакас Республиказы**) היא רפובליקה בפדרציה הרוסית השוכנת בדרום מרכז המחוז הפדרלי הסיבירי.

הרפובליקה הוקמה ב-20 באוקטובר 1930 כמחוז אוטונומי, הוכרזה כרפובליקה בשנת 1991 (הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית החקסית) וכרפובליקת חקסיה ב-1992.

אורך הרפובליקה מצפון לדרום - 460 ק"מ, ממערב למזרח (בחלק הרחב ביותר) - 200 ק"מ, והיא גובלת במזרח ובדרום מזרח עם החבל המנהלי *[[קרסנויארסק (חבל מנהלי)|קרסנויארסק]]*, בדרום עם רפובליקת טובה, בדרום מערב עם הרפובליקה אלטאי, ובמערב עם מחוז קמרובו. שטח הרפובליקה של חקסיה הוא 61,900 קמ"ר. המרחק מהבירה אבאקן למוסקבה הוא 4218 ק"מ.

בשטח הרפובליקה עוברים נהרות גדולים - יניסיי ואבאקן.

נכון לינואר 2024 התגוררו ברפובליקה 528,175 תושבים.

## היסטוריה
באזור הייתה קיימת מדינה עצמאית עד לכיבושה ושילובה בתחומי האימפריה המונגולית במהלך המאה ה-13. בהמשך היא הייתה חלק של מדינות מונגוליות שונות ששלטו על האזור.

הרוסים החלו להתיישב באזור במהלך המאה ה-17. השטח סופח לרוסיה בשנת 1727 לאחר שיחות וחתימת ברית קייחטה עם האימפריה הסינית. בתקופת האימפריה הרוסית האזור היה חלק של גוברניה עם מרכזה בקרסנויארסק. בתקפות ברית המועצות האזור היה "מחוז אוטונומי" של יחידה מנהלית שמרכזה בקרסנויארסק.

בשנת 1991 מעמדה שודרג והיא נכללה בפדרציה רוסית כרפובליקת חקסיה.

## ממשל
ימין|ממוזער|200px
הרשות המחוקקת היא "הסובייט העליון של רפובליקת חקסיה" שכולל 50 חברים. בבחירות שנערכו בשנת 2023 נציגי רוסיה המאוחדת זכו ב-34 מושבים.

חוקת הרפובליקה התקבלה בשנת 1996. מאז היו כמה תיקונים.

בראש הרפובליקה עומד ראש הרפובליקה-יושב ראש הממשלה (עד לשנת 2011 נשיא) שנבחר לכהונה של 5 שנים. ראש הרפובליקה נבחר בבחירות כלליות. בשנת 2018 לתפקיד נבחר ולנטין קונובאלוב. בשנת 2023 הוא נבחר לכהונה השנייה.

מבחינה מנהלית הרפובליקה כוללת חמש ערים בעלי מעמד מיוחד ושמונה ראיונים.

## דמוגרפיה
בשנת 2024 התגוררו ברפובליקה כ-528 אלף תושבים (לעומת 589 אלף בשנת 1989).

כ-71% מאוכלוסיית הרפובליקה מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - אבאקן מתגוררים כ-164 אלף תושבים. בהתאם לנתונים של מפקד אוכלוסין בשנת 2021 הרוסים מהווים כ-66.5% מאוכלוסיית הרפובליקה, חקסים כ-10.3% בלבד. חקסים חלק של קבוצת עמים טורקים. החל מהמאה ה-19 רובם שייכים לנצרות אורתודוקסית.

במתוקפת מלחמת העולם השנייה לאזור הוגלו גרמנים רבים שהגיו לכ-2.2% מאוכלוסיית אזור. כיום רובם עזבו וגרמנים מהווים כ-0.5% מאוכלוסיית הרפובליקה.

## כלכלה
בשטח הרפובליקה נמצאו מרבצים של ברזל, מוליבדן, פחם וזהב.

על נהר יניסיי הוקמה תחנת כוח הידרואלקטרית סאיאנו-שושנסקאיה הגדולה ברוסיה - בהספק של 6400 מגה-ואט. לידה הוקמו מפעלי תעשיית מתכת ובמיוחד מפעלים לייצור אלומיניום הדורשים אנרגיה רבה.

### תחבורה
אמצעי תחבורה העיקרי באזור הוא מסילת ברזל. בעזרתה מועברים כ-99% מהסחורות ו-79% מהנוסעים.

דרך הרפובליקה עובר כביש ארצי R-257 "יניסיי" קרסנויארסק-אבאקאן-מונגוליה.

בעיר אבאקן פועל נמל תעופה בעל מעמד בין-לאומי. בשנת 2023 עברו דרכו 371 אלף נוסעים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: רפובליקות
קטגוריה:רפובליקות רוסיה בסיביר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1930
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
זורבה היווני (ספר)

**זורבה היווני** (במקור ביוונית: **Βίος και Πολιτεία του Αλέξη Ζορμπά**, **חייו ומעלליו של אלכסיס זורבאס**) הוא רומן פיקרסקי שנכתב בשנת 1946 ביוונית מודרנית על ידי הסופר היווני ניקוס קאזאנצאקיס. הופעת הספר ביוונית לא עוררה הדים משמעותיים, אך הופעתו בתרגום לצרפתית ב-1947 עשתה זאת והספר זכה לפופולריות רבה ולתרגומים לעשרות שפות נוספות.

הספר מתאר חברות מיוחדת הנרקמת בין אינטלקטואל המתחיל לנהל מכרה פחם בכרתים, לבין פועל מכרות יווני רב-מעללים, ששמו אלכסיס זורבה. דמותו הססגונית של זורבה, התנהגותו משוחררת-העכבות, וניסיון חייו העשיר, משפיעים בצורה ניכרת על השקפת חייו של האינטלקטואל והופכים את זורבה לאחת הדמויות האהובות והמוכרות ביותר בסיפורת העולמית. קאזאנצאקיס ביסס אותו על ידידו גאורגיוס זורבס, שהיה פועל בשירותו וגם שותף לעסקים בין 1915 ל-1917; השניים היו מעורבים בניצול מכרה ליגניט בפלופונז, אך גם בכריתת עץ ובכריית דולומיט. קאזאנצאקיס שמר על קשר מכתבים עם זורבאס עד מותו של האחרון, ב-1941.

בעקבות הצלחתו הרבה של הספר, בשנת 1964 צולם הסרט "זורבה היווני" המבוסס על הספר, בכיכּוב אנתוני קווין, והפך לשובר קופות.

הספר פורסם לראשונה בעברית על ידי הוצאת עם עובד בשנת 1954, בתרגומו של חנוך קלעי מאנגלית, וארבע שנים מאוחר יותר, ב-1958, כשאותחלה סדרת ה"ספריה לעם" היה לספר הראשון בסדרה. בשנת 2003 פרסמה הוצאת עם עובד תרגום חדש של הספר על ידי אמיר צוקרמן, לראשונה בעברית מן המקור היווני.

## קישורים חיצוניים

*איזה איש שמח זה! (קטע קטן מהספר)
*ציטוטים מהספר
* 
*דב ויגיסר, זורבה היווני - הפילוסוף היחפן, אימגו מגזין מאמרים, 31.1.2007
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומן פיקרסקי
קטגוריה:ספרי 1946
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרות יוונית
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
קטגוריה:כרתים
מדעי היהדות

**מדעי היהדות** הם ענף של מדעי הרוח העוסק בנושאי יהדות: היסטוריה של עם ישראל, מחשבת ישראל, משפט עברי וטקסטים יהודיים, ובהם תנ"ך, התורה שבעל פה, קבלה, ועוד. כענף של מדעי הרוח, הגישה במדעי היהדות היא גישה מחקרית וביקורתית, ושונה מהגישה הדתית הנפוצה לנושאים אלה.

השימוש הראשון במושג זה נעשה בגרמניה, בראשית המאה ה-19, על ידי אנשי תנועת חכמת ישראל, שמטרתם הייתה להציג את יופייה של היהדות בפני העולם האירופי המשכיל של אותה תקופה, ולבסס את חקר היהדות על יסודות מדעיים מודרניים.

את תחום מדעי היהדות מאפיין השימוש הנרחב בכלי המחקר הפילולוגי – חקר הנוסח והעיסוק בכתבי יד, כמו גם בכלים ספרותיים, השוואות לתרבות הכללית, ועוד.

חוגים למדעי היהדות מתקיימים, בשמות שונים, במרבית האוניברסיטאות בישראל, וכן באוניברסיטאות במדינות נוספות. במשך שנים רבות נחשבה האוניברסיטה העברית בירושלים כמובילת תחום זה בעולם. "האיגוד העולמי למדעי היהדות" הוא ארגון גג של חוקרים ותלמידים בתחום זה.

## יחס היהדות הדתית למדעי היהדות
מדעי היהדות עוסקים, בין השאר, בנושאים הנמצאים במרכז עולמה של היהדות הדתית, ובפרט התנ"ך, המשנה, התלמוד ומפרשיהם. עם זאת, רוב רובה של החברה החרדית וכן חלק מן החברה הדתית-לאומית, רואים בשלילה את העיסוק האקדמי ביהדות. חלק אחר מן החברה הדתית לאומית וכן גם מיעוט אחר מהחברה החרדית רואה בעיסוק זה ברכה ותוספת נדבך חשוב ללימודי היהדות המסורתיים, ועם החוקרים הבולטים במדעי היהדות נמנים חובשי כיפה רבים.

דוגמה למחלוקת בתחום זה בתוך החברה הדתית ניתן לראות בפולמוס על אודות לימוד הגמרא בעזרת שיטת הרבדים, שמקורה בעולם האקדמיה.

## ראו גם
*חכמת ישראל

## לקריאה נוספת
* ברוך קורצווייל, **במאבק על ערכי היהדות**, הוצאת שוקן, 1969, הפרק "על התועלת והנזק במדעי היהדות", עמ' 184–240.
* ישי רוזן-צבי, לחלן את התלמוד, תעודה 24
* רחל ליבנה-פרוידנטל, מדעי היהדות - פרדיגמות ודפוסים ראשוניים, תעודה 20


* 


## קישורים חיצוניים
*לקט - מאגר מאמרים נבחרים במדעי היהדות
* 
* האיגוד העולמי למדעי היהדות
* 

*
קטגוריה:יהדות
יהדות
חסן בן משיח

החכם **חסן בן משיח** (שיש ההוגים את שמו הפרטי גם כ"חסון") היה חכם קראי שחי בבגדאד במאה העשירית. הוא נזכר גם בשם בן משיח סתם אצל החכם סהל בן מצליח הכהן ואצל אברהם אבן עזרא בהקדמתו לפירושו על התורה.

הוא ידוע כאחד המתפלמסים החריפים כנגד היהדות הרבנית, ושל רס"ג, שהיה בן דורו. הוא נהג להתפלמס כנגדו יחד עם החכם סלמון בן ירוחם וחכמים קראים נוספים. באחד מבין הפולמוסים הידועים ביותר שלו, חסן בן משיח הביא את הרס"ג חדר בחדר כדי להתווכח עמו, ומאן בזה והרחיקהו ממנו. אולם לאחר שנפל אחד מספריו של סעדיה בידו כתב תשובה עליו, שנשתמרה עד ימינו. 

## יצירותיו
חלק מחיבוריו הידועים לנו כיום:

# ספר המצות.
# ספר הדתות.
# ספר הנעימות או זיכרון הדתות.
# שער הצדק.
#כתאב אלתמייז.
#כתאב אלתורה.
#קופת הרוכלים.

קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-10
קטגוריה:קראים במאה ה-10
עלי הלוי בן אלחסן

**עלי הלוי בן אלחסן** היה חכם ופרשן מקרא קראי בן המאה ה-10.

## משפחתו
עלי הלוי נולד לאבו עלי סעדיה הלוי אבן חסן (כונה בשם המלמד הבצרי) שהיה חכם קראי מבצרה (כיום בעיראק).
בנו יפת הלוי היה חכם קראי מראשי עדת אבלי ציון בירושלים, וכן  מדקדק עברי. בקרב חוקרים מקובל לראות בבנו יפת כגדול פרשני המקרא הקראיים עד זמנו ובני זמנו.
נכדו לוי בן יפת הלוי פעל אף הוא בירושלים וכתב מספר חיבורים בערבית יהודית.
נכדו עלי הלוי אף הוא חכם קראי אשר הביא מסורות בשם כמה מבני משפחתו.

## אזכורים שלו בדורות שלאחריו
עלי הלוי מוזכר אך מעט. לוי בן יפת הלוי מזכירו בתואר "אבי זקני". עלי, בן אחר של יפת הלוי, מזכיר פירוש שלו ושלשלת מסורה:  וכן בהמשך: .

שמחה פינסקר מזהה אותו עם "עלי בן חסון" המוזכר בדבריו הפיוטיים של סהל בן מצליח הכהן בהם הוא מונה אותו בין חכמי הקראים שהשיבו תשובות (שהוא קורא להן "ניצחות") לדברי רס"ג:

מציטוטים מפירושיו מסיק פינסקר שעלי הלוי חיבר פירוש על התורה.

## קישורים חיצוניים
* אברהם בר גוטלובר, בקורת לתולדות הקראים, עמודים 207–208

## הערות שוליים

קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:יוצרים בערבית יהודית
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-10
קטגוריה:קראים במאה ה-10
ישעיהו שווגר

**ישעיהו שווגר** (10 בפברואר 1946 – 31 באוגוסט 2000) היה כדורגלן ישראלי, מגדולי הבלמים של מכבי חיפה בכל הזמנים ושחקן נבחרת ישראל.

## קריירה
שווגר החל את הקריירה במחלקת הנוער של הפועל חיפה. משראה כי אינו רצוי במועדון עבר למכבי חיפה ושיחק 410 משחקים (360 משחקי ליגה ו-50 משחקי גביע) במדי הקבוצה ב-14 עונות. שימש קפטן מכבי חיפה במשך מספר עונות וכונה "הבוס" ו"התחנה האחרונה". לא זכה בתואר בקבוצה, אף שהייתה לו קריירה ארוכה ומפוארת במדיה.

שווגר זכה עם נבחרת הנוער של ישראל בגביע אסיה בשנת 1965. חמש שנים לאחר מכן השתתף עם נבחרת ישראל במונדיאל 1970, גביע העולם היחיד אליו העפילה הנבחרת עד היום, שנערך במקסיקו. שווגר הצטיין במשחק נגד נבחרת איטליה כאשר שמר במופתיות על החלוץ לואיג'י ריבה, שהיה אחד מטובי השחקנים בעולם. הופיע 37 פעמים במדי נבחרת ישראל במשך הקריירה שלו.

נפטר מדום לב והיה לשחקן הראשון שהלך לעולמו מנבחרת ישראל שהעפילה למונדיאל. הובא למנוחות בבית העלמין שדה יהושע בחיפה. בנו הוא כדורגלן העבר אילון שווגר.

## לאחר מותו
לאחר מותו של שווגר הוחלט במכבי חיפה להנציח את זכרו. את שמו של הבלם קיבלה קבוצת נערים ב' ונקראת: "מכבי ישעיהו חיפה/זכרון יעקב", על שם היישוב שבו גרות שתי בנותיו של השחקן.

המועצה האזורית חוף הכרמל החלה לקיים בשנת 2000 את משחקי "גביע המועצה ע"ש שווגר" - טורניר כדורגל אזורי בו מתחרות נבחרות היישובים במועצה זו מול זו. משחק הגמר של הטורניר, הנערך מדיי שנה במושב צרופה - המושב בו התגורר שווגר - מושך אליו מאות צופים וצופות מדיי שנה.

בשנת 2009 נבחר שווגר להיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

שווגר מוזכר בסיפורו של ארי פולמן, "הדרבי שאחרי המלחמה", הכלול בקובץ סיפורי הכדורגל "ההולנדי של עכו" שיצא לאור בשנת 2004.

בשנת 2020 החליטה עיריית חיפה להנציח את זכרו של שווגר באמצעות קריאת רחוב חדש על שמו בשכונה שעתידה להבנות בסמוך לאצטדיון סמי עופר. ב-10 באוגוסט 2022, חנכה ראשת העיר עינת קליש-רותם את הרחוב על שמו של שווגר.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, באתר הרשמי של מכבי חיפה

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:צרופה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
קטגוריה:ספורטאים שעל שמם רחובות בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
תוכנית ווסחוד

שמאל|ממוזער|190px|חלליות ווסחוד 1 וווסחוד 2
**תוכנית ווסחוד** (ברוסית: **Восход**) היא תוכנית החלל המאוישת השנייה של ברית המועצות. פיתוח התוכנית היה כתוצאה מהרצון להמשיך את תוכנית ווסטוק ומחזור הרכיבים שלא השתמשו בהם בתוכנית הקודמת. בשתי המשימות המאוישות השתמשו בחללית ווסחוד שהמריאה על גבי טיל ווסחוד.

## טיסות
*קוסמוס 47 - טיסת מבחן לא מאוישת עבור החומרה של החללית.
*ווסחוד 1 - 12 באוקטובר 1964 - הטיסה הראשונה של ברית המועצות שהעלתה למסלול סביב כדור הארץ יותר מאדם אחד - צוות בן שלושה קוסמונאוטים, וביניהם קונסטנטין פאוקטיסטוב.
*קוסמוס 57 - טיסת מבחן לא מאוישת, נכשלה.
*ווסחוד 2 - 18 במרץ 1965, הקוסמונאוט אלכסיי ליאונוב מבצע את הליכת החלל הראשונה.
*קוסמוס 110 - לא מאוישת, נשלחו שני כלבים, לטיסה בת 22 יום.
**משימות שתוכננו אך בוטלו:**
*ווסחוד 3 - משימה בת 19 יום, ללימוד ההשפעות של חוסר כבידה בחלל למשך זמן ארוך על בני אדם.
*ווסחוד 4 - משימה בת 20 יום, ללימוד ההשפעות של חוסר כבידה בחלל למשך זמן ארוך על בני אדם.
*ווסחוד 5 - משימה בת 10 יום, הצוות הורכב מנשים בלבד (אירינה סולוביובה וולנטינה פונומריובה).
*ווסחוד 6 - טיסה לבחינת רכב סילוני חדש ששימש להליכות חלל.

## תוצאות
אף על פי שתוכנית ווסטוק הייתה ייעודית לבחינת ההשפעות של חוסר כבידה בחלל למשך זמן ארוך על בני אדם, היא לא הניבה הבנה כוללת על הנושא, ולכן היה צורך במשימות נוספות לשם סגירת אי ההבנות בנושא. למרות ההצלחה המרכזית של התוכנית בביצוע הליכת חלל לפני ארצות הברית, מה שהניע את התוכנית הן הצהרותיה של ארצות הברית בתוכנית ג'מיני להעלות למסלול יותר מאדם אחד. כאשר שתי משימות אלו הושגו על ידי ברית המועצות היא נטשה את התוכנית. נטישת התוכנית והשינוי בהנהגה הסובייטית, שפחות התחשבה במעשים נועזים והשגת יוקרה, אפשרה למהנדסים הסובייטים לשקוד על תוכנית סויוז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האדם בחלל
ווסחוד
ועדה ציבורית

[שמאל|ממוזער|250px|כתב המינוי של "[ועדת בן שחר"]]
בישראל, **ועדה ציבורית** היא ועדה שממונה על ידי הממשלה או על ידי רשויות שונות במדינה, לעיתים בשיתוף פעולה עם גופים ציבוריים אחרים, לשם בירור יסודי ובלתי מוטה של עניין הנמצא על סדר היום הציבורי. 

ועדות ציבוריות מתמנות למטרות העיקריות הבאות:
* בירור סוגיה המצריכה חקיקה, כגון הצעה לרפורמה במס, לשם גיבוש המלצות למהלך הרצוי.
* בירור התנהלותו של גוף ציבורי, לשם גיבוש המלצות לשינוי התנהלות זו.
* ועדת חקירה, לבירור נסיבותיה של תקלה חמורה בהתנהלותו של גוף ציבורי, לשם גיבוש המלצות למניעת הישנותה של תקלה כזו ולהסקת מסקנות כלפי האחראים לתקלה. 
* ועדה לבחינתם של מועמדים לפרס ציבורי ובחירת הזוכים.

חבריה של ועדה ציבורית הם בדרך כלל אישים בעלי שיעור קומה ומומחיות בתחומים הנוגעים לעבודת הוועדה, כאלה שאינם מעורבים בפעילות פוליטית, כך שיובטח שמסקנות הוועדה יהיו אובייקטיביות ומועילות. 

לשם הקמתה של ועדת ציבורית ניתן לה כתב מינוי מטעם השר המתאים, שבו מפורטים:
* שמות יו"ר הוועדה וחברי הוועדה.
* מטרתה של הוועדה.
* לוח הזמנים הנדרש להגשת המלצותיה של הוועדה. 

בעת הקמתה של ועדה ציבורית ניתן לה שם, המשקף את מטרתה, אולם בדרך כלל ידועה הוועדה על-שם העומד בראשה, כגון ועדות שונות הקרויות  על שם מאיר שמגר שעמד בראשן.

בסיום עבודתה מוציאה הוועדה דו"ח מקיף, המסכם את ממצאיה ואת המלצותיה. לא תמיד עומדת הוועדה בלוח הזמנים שנקבע לה, ולעיתים היא מוציאה דו"ח ביניים. בדרך כלל דו"ח הוועדה זמין לעיון הציבור, ועיקריו מופיעים באמצעי התקשורת (עם התפתחות האינטרנט, פעמים רבות מתפרסם הדו"ח המלא באינטרנט). משיקולים של ביטחון המדינה לעיתים מחולק הדו"ח לשניים: חלק גלוי, המתפרסם בציבור, וחלק סודי, המוגש רק למוסמכים לקבלו. המלצותיה של הוועדה אינן מחייבות, ולעיתים הן אכן לא ממומשות, או שחולפות שנים רבות עד למימושן. יחד עם זאת, להמלצותיה של ועדה ציבורית מיוחס משקל רב, ונחוצה סיבה טובה שלא למלאן. 

ועדות ציבוריות מארבעה סוגים מוקמות על-פי חוק:
* ועדת חקירה ממלכתית מוקמת בהתאם להוראותיהם של חוק ועדות חקירה, תשכ"ט-1968 או חוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958.
* ועדת חקירה פרלמנטרית מוקמת בהתאם להוראותיו של חוק יסוד: הכנסת.
* ועדת בדיקה ממשלתית מוקמת בהתאם להוראותיו של חוק הממשלה, התשס"א-2001.
* ועדת חקירה המוקמת בהתאם להוראותיו של חוק השיפוט הצבאי, תשט"ו-1955.

מרבית הוועדות הציבורית מוקמות למטרה מסוימת, ולאחר השלמתה הן מסיימות את כהונתן. לעיתים מוקמת ועדה ציבורית למטרה ארוכת טווח. דוגמאות לוועדות כאלה:
* ועדה לבדיקתם ולבחירתם של מועמדים למשרה ציבורית בכירה.
* ועדת הבחירות המרכזית. 
* ועדת השמות הממשלתית. 

ביצירתו הסאטירית "על המיסים" מתאר ש"י עגנון את פעולתה של ועדה ציבורית:

*
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי