פנחס הורוביץ

הרב **פנחס הלוי איש הורוויץ** (ה'תצ"א - ד' תמוז ה'תקס"ה; 1731–1805), היה רבה של פרנקפורט דמיין ומתלמידי המגיד ממזריטש. נודע בכינוי **בעל ההפלאה** על שם חיבורו. אחיו היה רבי שמואל שמעלקא הורוויץ מניקלשבורג. תלמידו המפורסם היה רבי משה סופר, ה"חתם סופר".

## ביוגרפיה
### שנותיו הראשונות
פנחס הורוביץ נולד בשנת תצ"א (1731) בעיר צ'ורטקוב שבגליציה למלכה ולרבי צבי הירש הורוביץ, בנם של לאה ור' מאיר הלוי הורוויץ מטיקטין (המכונה המהר"ם מטיקטין) נצר למשפחת רבנים מיוחסת. אביו, אשר שימש כרב העיר והיה מפורסם כגדול בתורה, היה מורו הראשון, כמו שהעיד בפתח חיבורו הראשון "שבת אחים": "כי תחילת לימודי הייתי משתעשע על ברכי אבי... והוא אשר פתח לי אוזן לשמוע בלימודים".

לאחר נישואיו לבתו של רבי יואל הלפרין למד כשנה אצל אחיו, רבי נחום, ובעקבות התמנותו של זה לאב"ד המשיך ללמוד עם אחיו רבי שמעלקא. את הקשר המיוחד שנוצר ביניהם באותם ימים תיאר כ"קשר של עבותות אהבה רבה ועזה מאוד, נפשי קשורה בנפשו... להיות נוחים זה לזה באהבה נפלאה כאהבת דוד ויהונתן, וללמוד הש"ס ופוסקים לעמוד על שורשי הדת, אמיתה של תורה ויסודותיה". את רוב חידושיו שנדפסו אחר כך כתב בתקופה זו. שני האחים שהו אף אצל המגיד ממזריטש, שם הכיר ר' פנחס את בעל התניא ונתן לו הסכמה על שולחן ערוך הרב. מאוחר יותר "מחמת סיבת הזמנים" כנראה עקב התמנותם של האחים כרבנים בעיירות שונות "נתפרדה החבילה" וכל אחד מהם המשיך לדרכו. תחילה התמנה הרב פנחס כרב העיירה ויטקוב בפולין (מחוז טרנופול) ובהמשך עבר ללכוביץ' בליטא.

### בפרנקפורט דמיין
בשנת תקל"ב, עבר ממזרח אירופה למערבה והתמנה לרב קהילת פרנקפורט דמיין שבגרמניה, אחת הקהילות הוותיקות והחשובות באירופה באותה עת. המסורת המקובלת קושרת את מינויו לרב בקהילה זו להימנעותו ממעורבות בפרשת הגט מקליווא. בתפקיד רבה של פרנקפורט שימש 33 שנים עד לפטירתו. את תקופה זו תיאר: "ומצאתי את שאהבה נפשי, פה קריה נאמנה חכמים וסופרים המה הגבורים הצלולים במים אדירים ועדר הרחלים פרי הילולים יופי מכלולים, ישיבה חשובה ונשגבה מלאי דעת, חדודי מלתעת, בחיבה יתירה נודעת, הרימותי ידי לה' אשר לא עזב חסדו ואמתו ממני בזכות אבותי הקדושים לתקוע יתד במקום נאמן קרן בן שמן מלא כרימון ולישב על מכון שבת רבותינו ז"ל הגדולים וגבוהים עד שמי ארץ וכו'". מלבד תפקידו כרב העיר עמד גם בראש ישיבה גדולה והעמיד תלמידים רבים, ביניהם תלמידו המפורסם רבי משה סופר, ה"חת"ם סופר".

גם בהיותו בעיר הגרמנית הרחוקה מהחסידות וממנהגיה לא נמנע מלהתפלל בנוסח החסידי, אם כי עשה זאת בצנעה ללא פרסום. הוא נמנע מלהנהיג עדה חסידית בגלוי כשאר חבריו תלמידי המגיד ממזריטש, או אפילו לדרוש לתלמידיו מספר הזוהר ומנסתרות התורה. נראה שהתנהגות מתונה זו הביאה לכך שהיה "חביב בעיני כל בני עירו", בניגוד ליחס אליו זכה אחיו רבי שמעלקא בניקלשבורג "שכמה רבנים עמדו לו לשטן ויחרחרו ריב עמו ויעטו כמעיל קנאה על התנהגותו בחסידות יתירה וכדומה".

בזמן כהונתו בפרנקפורט החלה להופיע בעיר תנועת ההשכלה בראשותו של משה מנדלסון. בעקבות פרסום חיבורו של מנדלסון על התורה נשא דרשה חריפה בבית הכנסת המרכזי של העיר כנגד מנדלסון וספרו. תוכנה של הדרשה שנאמרה בערב ראש חודש תמוז תקמ"ב (1782) הודפס תחת השם "תוכחת מוסר". במסגרת מאבקו יצא נגד פתיחת בית ספר בפרנקפורט ברוח תנועת ההשכלה והתנגד לכל שינוי במנהגים המקובלים.

לעת זקנה, עקב מחלת הקטראקט, איבד את מאור עיניו, "והיה קורא על עצמו כחשיכה כאורה, לומר שמעת שחשך מאור עיניו שכלו אור בעדו".

### פטירתו
בד' בתמוז ה'תקס"ה (1805) נפטר הרב פנחס הורוביץ ונטמן בבית הקברות בפרנקפורט.

על מצבתו נכתב: "פה נטמן הגאון הגדול המפורסם יחיד בדורו רשכבה"ג החסיד ועניו ראש גולת אריאל נפטר ונקבר ביום ב' ד' תמוז תקס"ה, רב פעלים מקבציאל, העמיד תלמידים הרבה והרביץ תורה בישראל, כבוד מוהר"ר פנחס הלוי איש הורוויץ זצ"ל, ה"ה אב"ד דקהילתנו, אשר האיר כל פני הגולה בחיבוריו הקדושים, ספרי הפלאה, ספר כתובה וספר המקנה חכמתם בחוץ תרונה, תהלתו מלאה הארץ, גודר גדר ועומד בפרץ...".

בפנקס הקהילה של פרנקפורט נכתב עליו: "בשלושים ושלוש שנות כהונתו שאף ללא לאות להיות לברכה ושלום לסביבתו ככל אשר השיגה ידו". בספר הזיכרון של הקהילה הופיעו הדברים הבאים: "על זאת דוה לבנו, עינינו יורדים דמעה מאין הפוגות שנלקח ארון אלקים ארון הקודש... הרב הגאון הגדול המפורסם בכל קצות הארץ בחסידות בחריפות ובבקיאות נר ישראל מהור"ר פנחס בן מוהר"ר צבי הלוי איש הורוויץ... ומי שאמר למלאך הרף ידיך יסיר מעלינו ומעל כל בית ישראל חרון אפו ובילע המות לנצח אמן".

### משפחתו
לרב הורוביץ היו ארבעה ילדים: הרב צבי הירש, הרב מאיר יעקב (נפטר בצעירותו, היה חתנו של רבי שאול מאמסטרדם), מרים ומלכה (נפטרה בצעירותה).

את מקומו ברבנות העיר מילא בנו, רבי צבי הירש הלוי הורוויץ, מחבר הספרים "מחנה לוי" ו"לחמי תודה" שהמשיך את מלחמתו של אביו בתנועת ההשכלה.

אחיינו של רבי פנחס הורוויץ - הוא רבי צבי יהושע הורוביץ אב"ד טרייביטש, בן אחיו רבי שמואל שמעלקא הורוביץ, היה חתנו.

איידל אחותו של רבי פנחס הלוי הורוויץ הייתה נשואה לר' משה יהושע אב"ד ראביטש, בנו של ר' יעקב אב"ד לוצק מחבר הספר "כֹּכב יעקב".

## ההפלאה והחסידות
בקרב כותבי תולדותיו של בעל ההפלאה קיימת מחלוקת בשאלת זיקתו אל החסידות. במסורת החסידית מתוארת קרבתו להמגיד ממזריטש ולהווי בית מדרשו, ואף נקשרו בו אגדות רבות. בין היתר סופר כי הוא ואחיו, רבי שמעלקא מניקלשבורג, קיבלו בו-זמנית כתבי רבנות מפרנקפורט ומניקלשבורג, והמגיד הכריע: "רבה של ניקלשבורג ייכנס ראשון כי הוא הגדול". מסורות נוספות טוענות כי בעל ההפלאה שילב בספריו פירושים מפי המגיד, אולם המדפיסים או בנו רבי צבי הירש השמיטו את שמו, למעט מקום אחד שבו נזכר "הה״מ" – כינוי השייך למגיד משנה אך הושאל גם למגיד ממזריטש.

על פי עדויות מן התקופה, מי שקרב את שני האחים לחוג המגיד היה רבי אברהם מקאליסק, שהביאם לבית רבו, שם שהו תקופה מסוימת והתקבלו כתלמידיו. בני המחבר בשולחן ערוך הרב הזכירו בהקדמה את בואם של שני האחים – "הני צנתרי דדהבא שבת אחים גם יחד" – "טרם נסיעתם על כיסא הרבנות למדינת אשכנז לקה"ק נ"ש וק"ק פ"פ-דמיין".

### עדויות התומכות בקשריו לחסידות
בין הנימוקים שהובאו להוכחת השתייכותו לחוגי החסידות:
* קטעים בספריו מקבילים לדברי חסידות מן הדורות השני והשלישי. לא אחת כתב "שמעתי", ותוכן הדברים מקביל לכתבי תלמידי הבעש"ט והמגיד. עוד נטען שבכמה מקומות ציין "הה״מ".
* בספר **פנים יפות** לפרשת בשלח נזכר "הה״מ"; נטען כי פירוש זה קיים גם בספרי המגיד ממזריטש.
* רבי עוזיאל מייזליש מביא פירושים בשמו בספרו על מגילת איכה, ואחיו, שהדפיס את ספריו, מנהו יחד עם רבי שמעלקא, רבי זושא ורבי אלימלך מליז'נסק כתלמידי המגיד.
* חתנו, רבי אברהם חיים מזלוטשוב, הזכיר מפורשות את לימודו אצל המגיד.
* נרשמו קשרים עם דמויות חסידיות בולטות: המגיד מקוז'ניץ, רבי אברהם מקאליסק, ורבי שניאור זלמן מלאדי, שפנה אליו במכתב בענייני רדיפות החסידים.
* עדויות מתארות כי בפרנקפורט נהג להתפלל בנוסח האר"י במניין מצומצם; עם זאת נמנע מהנהגת עדה חסידית גלויה ומדרשנות בפנימיות התורה בפרהסיה.
* במכתב של רבי יוסף שטיינהארט לנודע ביהודה נזכרו "חסידים מדומים" בפרנקפורט; יש שייחסו זאת לרקע הופעת החסידות בעיר. עוד הוזכר שנשלח קונטרס **זמיר עריצים וחרבות צורים** להזהיר מפניהם..
* לפי מקורות בני הזמן, ההפלאה ניצל את מעמדו וקשריו להגן על צדיקים שנרדפו בשל השתייכותם לחסידות, אף שנקט דרך מתונה וזהירה ביחסיה עם הקהילה המקומית.

כמו כן נזכר מכתבו של בעל התניא אל ההפלאה לאחר שחרורו מפטרבורג, שבו הפליג בכינויי כבוד ותיאר היכרות משותפת מימי הישיבה בחוג המגיד.

### ביקורת המחקר
מנגד, חוקרים ובהם הרב דוד קמנצקי חלקו על מסורות אלו. לשיטתם, אף שההפלאה שהה תקופה בחוג המגיד ושמר על קשר עם תלמידים מסוימים, לא היה לחלק מן התנועה החסידית ולא שילב מתורתה בחיבוריו; מנהגי חסידות נותרו אצלו בצנעה ולא בפרהסיה.

בתוך כך נדחו:
* הסיפור על חלוקת הרבנויות, מאחר שתהליכי הבחירה מתוארים בפנקסי הקהילות, ומשרת הרבנות בניקלשבורג התפנתה רק לאחר שכיהן בפרנקפורט;
* הטענה להשמטת שמו של המגיד מן הספרים, מאחר שאין לכך זכר בכתבי היד, והמדפיסים לא נודעו כמתנגדי חסידות;
* אותנטיות המכתב המיוחס לבעל התניא, בשל קשיים כרונולוגיים ותוכניים (זהות בניו באותה עת, תיאור מניין פרטי במזריטש שלא נזכר במקורות אחרים, יחס להגאון מווילנה חריף מן המקובל, אזכור מעמדו של ר' משה מייזלש ועוד).

### עדויות סותרות בני הזמן
מקורות בני התקופה אינם אחידים. רבי אלעזר לעוו העיד כי ההפלאה לא נחשב חסיד מובהק, ונכדו של בעל ההפלאה, רבי צבי יחזקאל מיכלסון, כתב כי בשונה מאחיו רבי שמעלקא, שזכה להתנגדות בשל מנהגיו החסידיים, ההפלאה התקבל באהדה בקרב גאוני אשכנז בזכות הצנעת מנהגיו והימנעותו מהבלטתם.

## ספריו
לספריו קרא בשם כולל "הפלאה" אשר מורכב מראשי התיבות של שמו: **ה**קטן **פ**נחס ה**ל**וי **א**יש **ה**ורוויץ. מלבד זאת נתן לכל חלק גם שם פרטי.
* **כתובה** - על מסכת כתובות (חלק א').
* **המִקְנָה** - על מסכת קידושין (חלק ב').
* **המקנה - קונטרס אחרון** - על שולחן ערוך אבן העזר.
* **פנים יפות** - על התורה (חלק ג'). הודפס לראשונה לאחר פטירתו על ידי רבי אפרים זלמן מרגליות.
* **נתיבות לשבת** - על שו"ע חלק אבן העזר (חלק מהספר "שבת אחים"). הודפס לאחר פטירתו על ידי נכדו.
* **חידושי הפלא"ה** - על מסכת ברכות ועל שו"ע חלק יורה דעה.
* **ספר הפלא"ה** - על מסכתות רבות מן התלמוד הבבלי ועל שו"ע חלקים אורח חיים יורה דעה וחושן משפט.
* **תוכחת מוסר** - דרשה נגד תרגום התורה לגרמנית על ידי מנדלסון.
* **גבעת פנחס** - שו"ת. הודפס לאחר פטירתו על ידי נכדו.
* **[[הגדה של פסח]]** - פירוש על ההגדה.
* **פנים יפות מהדורה תנינא**, נדפס לראשונה מכתב יד המחבר, 2011

## לקריאה נוספת
* מרדכי ב"ר יוסף חיים הלוי הורביץ, **רבני פרנקפורט**, ירושלים תשל"ב.
* מבוא נרחב בכרך א' מסדרת **כל כתבי הפלא"ה**, מכון המאור, ירושלים תשס"ט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* Frankfurter Rabbinen. III. R. Jakob Josua Falk und R. Abraham Lissa (1740 - 1796) IV. Rabbinatsverwerfer Nathan S. Maaß und R. Pinchas Horowitz (1769-1805) : Bd. 3 und 4, 1884

* 
* ישראל נתן השל, על דרכו של הגה"ק בעל ההפלאה זי"ע בפרנקפורט דמיין ותקנות קהל פפד"מ אודות הגה"ק רבי נתן אדלר זי"ע, קובץ **[[בית אהרן וישראל]]**, חוברת נ"א, שבט-אדר תשנ"ד, עמ' קכ"ט, הוספות למאמר, חוברת נ"ג, עמ' קס"א
** המשך - דרשת בעל ההפלאה אודות המשכילים, תקמ"ב, חוברת נ"ב
* הרב דוד קמנצקי, בין ירושלים דליטא לירושלים דאשכנז - בירורים בתולדות הגאון רבי פינחס הלוי הורוויץ ויחסיו עם הגר"א, **[[ירושתנו]]** ד', בני ברק תש"ע, עמ' רנ"א
** תגובה - הרב יצחק ישעי' וייס, חקר האמת או משאלות לב, קובץ **[[בית אהרן וישראל]]**, חוברת קנ"ז, תשרי-חשון תשע"ב, עמ' קנ"ה
*** תשובה - הרב דוד קמנצקי, מה לתבן את הבר, **[[ירושתנו]]** ו', בני ברק תשע"ב, עמ' שנ"ה

;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:רבנים עיוורים
קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:לחוביצ'ה: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט
קטגוריה:ילידי 1731
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1805
פנחס הורוביץ