open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הטי פאוטה

ממוזער|הטי פאוטה
**הנרייטה (הטי) פאוטה** (בהולנדית: **Henriette (Hetty) Voute** ; יוני 1918 – ינואר 1999) הייתה פעילת המחתרת ההולנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה וחסידת אומות העולם מהולנד.

## פעילותה להצלת יהודים
פאוטה הייתה סטודנטית לביולוגיה באוניברסיטת אוטרכט ובת למשפחה אנטי-נאצית. שני אחיה ייסדו עיתון מחתרת אנטי-נאצי בהולנד. פאוטה הייתה מסתירה ילדים יהודים שהועברו אליה על ידי קבוצת המחתרת של יופ וסטרויל.

בקיץ 1942, כשהחלו הגירושים מאמסטרדם, הוקמה נקודת איסוף לילדים יהודים במעון יום לילדים. הילדים שהובאו לנקודת איסוף זו הופרדו מהוריהם וגורשו למחנה הריכוז וסטרבורק, משם עמדו להישלח למחנות ההשמדה. הטי פאוטה, חיסלה סונליין (Gisela Wieberdink-Soehnlein) ופעילי מחתרת אחרים הצליחו להבריח חלק מהילדים ממחנה וסטרבורק בתוך שקי תפוחי אדמה, כדי חלב ושקי כביסה. לאחר שהצליחו להוציא את הילדים ממחנה הריכוז, העבירו אותם למשפחות הולנדיות שהסתירו אותם. חלק מהילדים הסתירה פאוטה בבית הוריה. אף על פי שבתקופה זו, תחת הכיבוש הנאצי, היה המזון בקיצוב, הצליחה פאוטה להשיג מזון עבור הילדים. החל מנובמבר 1942 הייתה פאוטה ממונה על רישום הילדים המסתתרים בכרטסת, ואת שמות הילדים ומקומות המסתור שבכרטסת ניהלה בקוד, כדי שאם תיחשף, לא יוסגרו הילדים.

בפברואר 1943 נאלצה פאוטה לרדת למסתור עקב סכנת מעצר. גם במסתור המשיכה פאוטה בפעילות ההצלה. מאוחר יותר נעצרו פאוטה ווידרבינק-זונליין ונכלאו במחנה הריכוז ראוונסבריק. שתי הנשים שרדו.

## הכרה
ממוזער|העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידת אומות העולם הנרייטה פאוטה
בשנת 1988 הכיר יד ושם בהטי פאוטה ובחברתה גיזלה וידרבינק-זונליין כחסידות אומות העולם.

## ראו גם
* הצלת יהודים במהלך השואה

## קישורים חיצוניים

* פועלה של פאוטה להצלת יהודים בתקופת השואה באתר יד ושם 
* ראיון וידאו עם הטי פאוטה באתר המוזיאון האמריקאי לזכר השואה (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1918
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1918
קטגוריה:נפטרות ב-1999
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1999
ג'נגו פט

**גַ'נגוֹ פט** (באנגלית: **Jango Fett**; נולד בשנת BBY 66 ונפטר בשנת BBY 22) הוא דמות בדיונית המככבת בזיכיון  "**[[מלחמת הכוכבים]]**". בסרטים גולם על ידי טמוארה מוריסון. למעשה, ג'נגו הופיע רק בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים, אבל הוזכר והוצג כהולוגרמה בסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, והופיע גם במשחקי וידאו. ג'נגו פט הוא צייד ראשים ולוחם נודע, והוא המקור לצבא המשובטים של הרפובליקה הגלקטית, אם כי כל המשובטים מתוכנתים לציות מוחלט בניגוד ל"אביהם" העצמאי. הוא "אביו" של שיבוט בשם בובה פט, אשר עתיד להמשיך את דרכו של אביו כצייד ראשים.

## הופעות בסרטים
בהופעתו הראשונה של ג'נגו פט, בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים, ג'נגו מתואר כצייד ראשים אכזר שהושכר על ידי דארת' טיראנוס להתנקש בחיי סנאטור פאדמה אמידאלה בתגובה לפעולותיה באירועי אימת הפנטום. פט מקבל לעבודה ציידת ראשים בשם זאם וויזל, אותה הוא שולח להתנקש בפאדמה. לאחר שני ניסיונות כושלים, ג'נגו נאלץ להרוג את וויזל בעזרת חץ רעל, כדי למנוע ממנה אפשרות לערוק לצד הג'דיי. עם זאת, אובי ואן קנובי מגלה כי החץ יוצר בקאמינו, וכשהוא נוסע לשם הוא מגלה כי בקאמינו פותח צבא משובטים שהוזמן לרפובליקה הגלקטית, שהתבנית הגנטית שלהם הגיעה מג'נגו. עימות מתפתח בין ג'נגו ואובי-ואן, שבסופו ג'נגו בורח לג'נוסיס בעקבות דארת' טיראנוס. שם, ג'נגו לוקח חלק בקרב על ג'נוסיס, ונהרג כשמייס וינדו עורף את ראשו לעיני בנו, בובה פט - שלעתיד יגדל להיות צייד הראשים הידוע לשמצה, תוך כדי שימוש בשריון הדומה לזה של אביו, אותו בובה צבע בצבעי אדום-ירוק.

## הופעות במדיות אחרות
### סדרות אנימציה וטלוויזיה
בסדרת 2008 של הסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, ג'נגו פט מוזכר מספר פעמים.

בפרק "מִגרש המנדלור", אובי-ואן מזכיר את המפגש שלו עם ג'נגו באוזני המאנדלור פריים אלמק, שמכחיש כל קשר של ג'נגו למנדלוריאנים. בפרק "צוערי המשובט", אמה סו מזכירה את מותו המצער של ג'נגו בפני שאק טי, ובפרק "חיילי ה-ARC" דמותו של ג'נגו מופיעה כהולוגרמה. בקשת סיפור בהיקף של שלושה פרקים, בובה פט מנסה לנקום במייס ווינדו על מות אביו.

### משחקי וידאו
במשחק הווידאו *Star Wars: Bounty Hunter*, ג'נגו מופיע כדמות ראשית וניתנת למשחק. משחק זה מספר את סיפור מקורו של ג'נגו ומשימות שעבר, כשכל החוויות הן בעצם ניסוי שאורגן על ידי דארת' טיראנוס כדי למצוא מועמד לנותן התבנית הגנטית עבור צבא המשובטים. פט הופיע בעוד משחקי מלחמת הכוכבים, ואף במשחק *Tony Hawk's Pro Skater 4*, שאינו קשור למלחמת הכוכבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הדמות באתר ווּקיפדיה, פרויקט ויקיה על סרטי מלחמת הכוכבים
* דף הדמות באנציקלופדיה הרשמית למלחמת הכוכבים

ג
סונדאר פיצ'אי

**סונדאר פיצ'אי** (באנגלית: **Pichai Sundararajan**, ובקיצור **Sundar Pichai**; נולד ב-10 ביוני 1972) הוא מנהל טכנולוגי אמריקאי ממוצא הודי. מכהן מאוגוסט 2015 כמנכ"ל חברת גוגל, ומדצמבר 2019 גם כמנכ"ל חברת האם של גוגל, "אלפאבית".

בשנת 2020 הופיע ברשימת 100 האנשים המשפיעים השנתית של מגזין טיים, טיים 100.

## ביוגרפיה
פיצ'אי נולד בטאמיל נאדו שבהודו ב-1972. סיים תואר ראשון ב-IIT KGP (ראשי תיבות של "Indian Institute of Technology Kharagpur") ועל הישגיו האקדמיים קיבל את אות "מדליית כסף" מהאוניברסיטה. לפיצ'אי תואר שני במדעי החומרים והנדסה מאוניברסיטת סטנפורד, ותואר שני נוסף במינהל עסקים מוורטון (השייכת לאוניברסיטת פנסילבניה), הוא קיבל אות הצטיינות "Siebel Scholar" ו-"Palmer Scholar".

הוא עבד במחלקת הנדסה ומוצר בחברת Applied Materials ולאחר מכן בחברת הייעוץ האסטרטגי מקינזי.

פיצ'אי הצטרף לגוגל בשנת 2004 בתפקיד "חדשן טכנולוגי", שם הוביל את פרויקט Google Client. לאחר ההצלחה המסחררת של ה-Google Toolbar התקדם פיצ'אי מהר בסולם ניהול הפרויקטים בגוגל והיה אחראי על מרבית הפרויקטים המרכזיים בגוגל כגון Google Drive, גוגל מפות ו-Gmail. בנובמבר 2009 הוא התפרסם כאשר ביצע הדגמה פומבית של "Chrome OS". במאי 2010 הודיע על סטנדרט חדש של Video Codec VP8 של גוגל והציג פורמט וידאו חדש בשם WebM.

במרץ 2013 מונה אחראי גם על פרויקט אנדרואיד, שנוהל עד אז על ידי אנדי רובין.

פיצ'אי היה סגן מנהל בכיר (Senior Vice President) בגוגל. בין השאר, הוא אחראי על הפרויקטים אנדרואיד, כרום ו-Google Apps. יש לו חלק עיקרי בפיתוח Google Drive, גוגל מפות, Gmail ו-Chrome OS.

בשנת 2010 הציעה לו טוויטר עבודה כבכיר, אך גוגל סיכמה איתו שידחה את ההצעה ובתמורה יקבל מענק של 50 מיליון דולר.

פיצ'אי חבר בדירקטוריון Ruba Inc ושימש בעבר כדירקטור של Jive Software מאפריל 2011 עד יולי 2013.

ב-10 באוגוסט 2015, בעקבות שינוי ארגוני והקמת חברת אלפאבית, התמנה פיצ'אי למנכ"ל גוגל.

ב-4 בדצמבר 2019 מונה למנכ"ל אלפאבית חברת האם של גוגל במקומו של לארי פייג', שהחליט לעזוב את החברה. וכיום הוא משמש גם כמנכ"ל גוגל וגם כמנכ"ל אלפאבית.

סונדאר נשוי ולו בן ובת.

## קישורים חיצוניים

* 
* גוגל שילמה לשני עובדים עשרות מיליוני דולרים כדי שלא יעזבו Businessinsider, ניקולאס קרלסון, 2011
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
קטגוריה:עובדי מקינזי ושות'
קוואזי-חלקיק

בפיזיקה, **קוואזי-חלקיק** או **כמו-חלקיק** הוא תיאור תופעה מיקרוסקופית בה מערכת מורכבת כדוגמת מוצק מתנהגת כאילו הכילה חלקיקים הנעים בריק. לדוגמה, אלקטרון הנע במוליך למחצה ותנועתו מושפעת על ידי האינטראקציה שלו עם סביבתו המכילה אלקטרונים ופרוטונים. בקירוב, ניתן לתאר את תנועתו כתנועת אלקטרון עם מסה שונה הנע בריק. אלקטרון זה, לו מסה שונה נקרא "קוואזי-אלקטרון".

לא בכל המקרים תיאור זה מתאר בהכרח חלקיקים בעלי מסה; במקרים בהם מתארים פרמיונים כדוגמת אלקטרונים נהוג לקרוא להם קוואזי-חלקיקים. כאשר רוצים לתאר בוזונים כדוגמת פלזמונים או פונונים נהוג לסווג אותם כ"תנודה קולקטיבית" (Collective Oscillation).

## דוגמאות לקוואזי-חלקיקים
* פלזמון
* פונון
* חור
* אקסיטון
*פולריטון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מכניקת הקוונטים
קו סוגסטיבי

**קו סוגסטיבי** (suggestive line) הוא מושג בהגדרת השימוש של קו ביצירת האמנות, קו מתאר סוגסטיבי נוצר כאשר שני אזורי צבע נפגשים ויוצרים קו דמיוני, שלמעשה לא קיים אלא בעיני רוחו של המתבונן.

אפשר לראות דוגמאות לקו סוגסטיבי במבחנים הבודקים עיוורון צבעים, קו האופק של הים ועוד.
המילה סוגסטיבי מקורה מהמונח סוגסטיה או השאה בעברית, הליך פסיכולוגי שיכול להשפיע על אדם לשנות את דעותיו על ידי השפעה על התת-מודע. 

## ראו גם

* פסיכולוגיית הגשטלט
* אשליה אופטית

## קישורים חיצוניים
* תיאור המונח
* דוגמה לקו סוגסטיבי בציור 

קטגוריה:אשליות אופטיות
קטגוריה:אמנות חזותית
מונסטר (אלזס)

**מונסטר** (בצרפתית: **Munster**) היא קומונה במחוז או-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. בעיר נמצא המשרד הראשי של הגן הלאומי בלון דה ווז'.

## גאוגרפיה
מונסטר ממוקמת במרכז עמק בו זורם נהר פשט, אחד מיובלי נהר איל, שנכנס ממישור אלזס אל הרי הווז' הגבוהים ומסתיים בפסגת אונק, השלישית בגובהה ברכס הרי הווז'. במונסטר מתאחדים שני יובלי הפשט, הפשט הקטן והפשט הגדול.
העיר נמצאת כ-10 קילומטר ממערב לקולמר.

למרות שיוכה של העיר לאלזס, התרבות בעיר נפרדת מזו של ערי אלזס בעקבות האופי ההררי של העיר שהיקנה לה את הכינוי "שווייץ הקטנה", בנוסף לעיר מסורת העולה למאה ה-9 של עשיית גבינות ובמיוחד את הגבינה שנקראה על שם העיר גבינת מונסטר.

## היסטוריה
מקור השם של העיר הוא מהפרובינציה האירית מנסטר, ולא קשורה כלל לעיר מינסטר (Münster) הגרמניה. נזירים אירים שהגיעו לאזור יחד עם סמסון מדול, החליטו להקים במקום מנזר. 

כעיר מוקפת חומה משנת 1308 היא הייתה ממייסדות הדקאפול בתקופת האימפריה הרומית הקדושה ב-1354.

במאה השש עשרה העיר עברה רפורמה פרוטסטנטית ובעיר התחוללו קרבות במסגרת מלחמת שלושים השנים בין הקתולים לפרוטסטנטים. 

המנזר של מונסטר נסגר ב-1791.

קרבות מלחמת העולם הראשונה הביאו להרס של 85% מהעיר ואוכלוסיית העיר צנחה ב-2,000 תושבים מהמפקד של שנת 1910 למפקד של 1921. גם מלחמת העולם השנייה הביאה למונסטר הרס רב. עד 2011, אוכלוסיית העיר לא חזרה לכמות שהייתה לפני שתי מלחמות העולם.

## ערים תאומות
* 
* 

## קישורים חיצוניים
 
* 
* אתר הבית של העיר

קטגוריה:או-רן: קומונות
גוסטב מי

**גוסטב מי** (בגרמנית: **Gustav Adolf Feodor Wilhelm Ludwig Mie**; 29 בספטמבר 1869 - 13 בפברואר 1957) היה פיזיקאי גרמני, ידוע בזכות עבודתו על חישוב הפיזור של גלים אלקטרומגנטיים על ידי מבנים ספיריים, במאמר שפורסם ב-1908 תחת השם "תרומות לאופטיקה של סביבה טורבידית, בפרט עבור תמיסת קולואידים של מתכות" (“Contributions to the optics of turbid media, particularly of colloidal metal solutions”).

על ידי פתרון של משוואות מקסוול סיפק מי הסבר תאורטי לספקטרום הבליעה של חלקיקי זהב הכולל את תדירות הפלזמון. בתאוריה זו הוא קובע את תלות תדירות הפלזמון בגודל הספירה על ידי פיתוח טור לשינוי השדה האלקטרומגנטי במרחב.

בעקבות זאת, משמש השם "פיזור מי" לציון פיזורן של קרניים אלקטרומגנטיות מחלקיקים בעלי ממדים דומים לאורך הגל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1957
יצחק אייזיק וייס (סבליאבה)

הרב **יצחק אייזיק וייס** (כ"ב באדר תקפ"ד, 1824 - כ"ב באדר ב' תרנ"ד, 1894) היה רב חסידי-הונגרי. כיהן כרבה של סְבַליאַבָה (סוואליווע) ובהמשך כראב"ד מונקאטש. מחבר הספרים **בית יצחק** ו**דברי יצחק**.

## ביוגרפיה
נולד במונקאטש לרבי אברהם וייס, בנו של רבי שמואל צבי, שו"ב בקאלוב. נקרא על שם רבי יצחק אייזיק מקאליב, שאביו גדל אצלו לאחר שהתייתם בילדותו. בילדותו נסע עם אביו לחצרו של רבי צבי אלימלך מדינוב. נישא לחיה בתו של ר' קלונימוס קלמן אייזדארפער, עשיר מהכפר פאסיקא הסמוך למונקאטש. במשך 17 שנה היה סמוך על שולחן חמיו ("קעסט") ולאחר פטירתו אצל חמותו. 

לאחר נישואיו בשנת תר"א, עת נפטר רבי צבי אלימלך מדינוב, החל לנסוע יחד עם אחיו רבי שמואל צבי, לרבי יהודה צבי מראזלא, חתנו של רבי צבי הירש מזידיטשוב. לאחר פטירתו בשנת תר"ח היה חסידו של השר שלום מבעלז. בספריו הוא מביא מדברי תורתו של רבו זה. לאחר פטירתו של רבי שלום מבעלז החל לנסוע לחצרו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב ולאחריו החל לנסוע לרבי חיים מצאנז. רבו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב מינהו להעתיק ולערוך את כתביו. בנוסף נסע לחצרותיהם של רבי צבי הירש מרימנוב, רבי ישראל מרוז'ין ורבי חיים מקוסוב.

בשנת תרי"ט (1859) התמנה לרבה של סוליבה (כיום סבליאבה, אוקראינה), בה כיהן כ-20 שנה. בקהילה זו היו לו מספר שונאים שמיררו את חייו. בהוראת רבו מזידיטשוב נאות לקבלת משרה חדשה, ובשנת תרל"ז בחר מתוך מספר הצעות רבנות, לכהן כראב"ד מונקאטש, לצד רב העיר רבי שלמה שפירא. בתפקיד זה כיהן עד סוף ימיו. בנוסף לעיסוקו בהלכה ובתלמוד, עסק גם בקבלה. הוא נודע בהתמדתו המופלגת, ובשיעוריו הקבועים בספרים שונים כמו תלמוד בבלי, רי"ף, רמב"ם, רא"ש, ארבעת חלקי שולחן ערוך וספר הזוהר.

בין תלמידיו היה אחיינו רבי יוסף מאיר וייס, האדמו"ר הראשון מספינקא.

בנו ר' קלונימוס קלמן וייס היה שו"ב בווייאן ובקאפיש. רבי שלום גולדנברג (-תרע"ח) מילא את מקומו לאחר שעבר למונקאטש, והקים ישיבה במקום. מחבר ספר "דברי שלום". לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי חיים יהודה לייב, עד הירצחו בשואה.

חתן נוסף היה רבי אלימלך מטאש. נכדו הוא ישכר דב וייס.

חתן נוסף היה רבי אפרים פישל אברהם אפשטיין בן רבי מרדכי מזידיטשוב, מגזע הרמ"א, המהרש"ל הט"ז והלבוש.

## אילן יוחסין

## ספריו
***בית יצחק** - על מסכת מגילה, הוצאה ראשונה מונקאטש תרנ"ז
* 
* 
* 

רבי יצחק אייזיק כתב רבות ועליית גגו הייתה עמוסה בכתבי יד, אך רובם אבדו בשואה טרם הודפסו.

## לקריאה נוספת
* בית יצחק, מהדורת בני ברק תשסט, עמ' שפב-שצד: "תולדות המחבר".
*קהילות המבשר, גיליון 244, י"ז באדר ב' תשע"ד, "אקדמות מילין".
*עלים לתרופה גיליון תתק"ה, י"ט באדר ב' תשע"ד.

## קישורים חיצוניים
*אשכול אודותיו בפורום היידי "אידישע וועלט פארומס".

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבני בעלז
קטגוריה:מוקצ'בו: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
יצחק
ג'ון טינדל

**ג'ון טינדל** (באנגלית: **John Tyndall**; 2 באוגוסט 1820 - 4 בדצמבר 1893) היה פיזיקאי בריטי, בין החשובים במאה ה-19, נולד במחוז קרלו שבאירלנד. עבודותיו החלו להתפרסם בשנות ה-50 של המאה ה-19 ממחקריו על דיאמגנטיות. בהמשך, הוא פרסם תגליות בנוגע לתכונותיו הפיזיקליות של אוויר וקרינת אינפרא-אדום. טינדל נחשב לחלוץ בתחומים אלה ולמעשה היה הראשון שמדד באופן מדויק את בליעת האור היחסית בתחום האינפרא האדום של גזים שונים באוויר דוגמת חמצן, חנקן, פחמן דו-חמצני, מתאן ואוזון. התרמופייל (Thermopile), המכשיר בו השתמש לצורך מדידותיו, הוא ציון דרך מוקדם בהיסטוריית הספקטרוסקופיה של בליעת אור בגזים בתחום האינפרא-אדום.

כמו כן, טינדל פרסם למעלה מתריסר ספרים שהנגישו תגליות ניסוייות עדכניות מהמאה ה-19 לקהל הרחב. אחת התגליות החשובות, שנובעת כמסקנה מאחד הניסיונות שערך, היא גילוי אפקט החממה.

## הנצחה
הרי טינדל במרכז חצי האי אירוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה, נקראים על שמו של ג'ון טינדל.

## ראו גם
*יוניס ניוטון פוט

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1893
דנה גולדברג

**דנה גולדברג** (נולדה ב-1 במרץ 1979) היא משוררת ויוצרת קולנוע ותיאטרון ישראלית.

## ביוגרפיה
גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת. שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?". ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה.

החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שהפיקה מיכל ויץ, אשר זיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה.

גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן.

בשנת 2023 התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה הקרנת הבכורה של סרט הקולנוע שכתבה וביימה, "דבי הייתה פה".

בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010). מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014.

בפברואר 2026 יצא לאור ספר השירה השלישי של גולדברג ״לָנֶצַח, עַד הַבֹּקֶר״ בהוצאת לוקוס.

## ספריה

* **אלמוגים כתומים**, קשב לשירה 2011.
* **שֶׁמֶשׁ יְשִׁירָה**, הוצאת לוקוס 2020.
* **לָנֶצַח, עַד הַבֹּקֶר**, לוקוס 2026.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* יאיר טלמור, דנה לא נמה, באתר GoGay, 11 בינואר 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:בוגרות המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
ציפי לוין בירון

**ציפי לוין בירון** (נולדה ב-15 בפברואר 1955) היא סופרת ישראלית, מרצה באוניברסיטת תל אביב במרכז צימבליסטה ומרצה אורחת במחלקה לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.

## ביוגרפיה

לוין בירון נולדה בתל אביב. למדה בתיכון בליך. בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן תנ"ך וספרות עברית, תואר שני בפילוסופיה יהודית ובעלת ודוקטורט בספרות משווה. סיימה תוכנית ארבע שנתית במסלול רבנות חילונית של "תמורה" בירושלים, לימדה בקהילה הקונסרבטיבית של מכבים- רעות ובקהילה הרפורמית של קריית אונו.
*עבודת הדוקטורט על שקיעי זהות יהודית ביצירתה של נטליה גינצבורג בתהליך עריכה לקראת הוצאתה לאור כספר.
*מאמר מסכם של התזה שלה יצא לאור באנגלית בספר הכנס "מסביב לנקודה" - הכנס נערך בדצמבר 2012 באוניברסיטת בר-אילן, ועסק בתרבויות יהודיות.
* מאמר שלה על פרשת השבוע התפרסם בספר על פרשות שבוע שיצא מטעם מרכז הרצוג ב-2004.
* מאמר על עבודתה ועל יצירתה האקדמית והספרותית פורסם במוסף הספרות של מעריב ב-6 במרץ 2014

שיריה התפרסמו בירחונים ספרותיים כגון: קשת החדשה, דימוי, מאזנים, עלי שיח, עיתון 77 וכמו כן במדורי הספרות של העיתונים "הארץ" "מעריב" ו"ידיעות אחרונות".

## ספריה
* 1995 - **טמונת חול**, עריכה: איתמר יעוז קסט, הוצאת עקד. מלגת מ"קרן עמו"ס" שבלישכת נשיא המדינה.
* 2001 - **קריאה בכבד**, הוצאת הקיבוץ המאוחד. מלגת "קרן רבינוביץ" לספרות ואומנות של עיריית תל אביב.
* 2006 - **כריכה רכה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד-סדרת ריתמוס. פרס מפעל הפיס.
* 2010 - **תורת היחסות של האננס**, הוצאת הקיבוץ המאוחד - סדרת ריתמוס. שיר מספר זה זכה במקום הראשון בתחרות ארצית מטעם ארגון "קולך".
* 2015 - **רועָה של נמרים - שקיעי זהות יהודית ביצירתה של נטליה גינזבורג**, הקיבוץ המאוחד.

## חיים אישיים
נשואה ואם לארבעה ילדים.

## לקריאה נוספת
* **יוסף**, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 544–545, הוצאת כרמל, 2017.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הרב ד"ר ציפי לוין בירון, טקסים
* ציפי לוין בירון, האתר של נילי דגן
* תורת היחסות של האננס, ציפי לוין בירון, מוסף מקור ראשון לשבת
* 
* ציפי לוין בירון,saritpoetry

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדעי הרוח
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אנלוגיות כבידה

**אנלוגיות כבידה** הן ניסיונות למדל תופעות שונות של יחסות כללית (כמו חורים שחורים וגאומטריות קוסמולוגיות) באמצעות מערכות פיזיקליות אחרות, כדוגמת אקוסטיקה בזורם נע, הליום על-נוזלי, עיבוי בוזה-איינשטיין, גלי כבידה במים והתפשטות של גלים אלקטרומגנטיים בתווך דיאלקטרי. תפקידן של אנלוגיות אלה הוא לספק דרכים חדשות להסתכל על בעיות פיזיקליות, לאפשר ליישם רעיונות מתחומי מדע אחרים וליצור הזדמנויות לניסויים מעשיים במערכת האנלוגית לספק מסקנות על התופעה המקורית.

## ראו גם
*מטריקה אקוסטית
*חור שחור אקוסטי

## קישורים חיצוניים
* Analogue Gravity - סקירה של אנלוגיות כבידה שונות
* "אנלוגיות כבידה", ניתוח מתמטי מפורט

קטגוריה:תורת היחסות הכללית
פנאומוניטיס

**פנאומניטיס** (**Pneumonitis**) הוא מונח כללי המתייחס לדלקת ברקמת הריאה. בניגוד לדלקת ריאות, הטריגר אינו מיקרו-אורגניזמים כגון חיידקים או פטריות, אלא גורמים כגון הקרנות לחזה או חומרים רעילים כגון כימותרפיה או סמים. 

תסמיני הפנאומוניטיס כוללים שיעול - יבש בדרך כלל, קוצר נשימה, ולעיתים גם עלייה בטמפרטורת הגוף. האבחנה נעשית על ידי בירור היסטוריה רפואית ותסמינים קליניים, מלווים בבדיקת תפקודי הריאות על ידי רנטגן, CT או ברונכוסקופיה וכן שטיפה ברונכואלוואולרית במידת הצורך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שפעות ודלקות ריאות
זורם מושלם

ממוזער|250px|טנזור המאמץ-אנרגיה של זורם מושלם מכיל רק אלמנטים אלכסוניים
**זורם מושלם** הוא זורם שניתן לתיאור מלא באמצעות מסת המנוחה שלו, צפיפותו \rho והלחץ p.
זורמים אמיתיים הם "דביקים", צוברים ומוליכים חום. זורם מושלם הוא מודל אידיאלי שבו התכונות האלה מוזנחות. ספציפית, לזורם מושלם אין מאמצי גזירה, צמיגות או מוליכות חום. ברישום טנזורי, טנזור המאמץ-אנרגיה של זורם מושלם ניתן לכתיבה בצורה:

:T^{\mu\nu} = \left( \rho + \frac{p}{c^2} \right) \, U^\mu U^\nu + p \, \eta^{\mu\nu}\,

כאשר U הוא שדה המהירות הווקטורי של הזורם ו-\eta_{\mu \nu} היא מטריקת מרחב-זמן של מינקובסקי. ניתן להשתמש בכלים של הפורמליזם הלגרנז'יאני ותורת השדות הקוונטית על זורמים מושלמים, מה שמאפשר ביצוע קוונטיזציה של הזורם. ביחסות כללית, זורמים מושלמים ממדלים התפלגויות אידיאליות של חומרים בתוך כוכבים.

## ראו גם
*משוואת מצב
*גז אידיאלי

## קישורים חיצוניים

* S.W. Hawking and G.F.R. Ellis. **[https://yale.learningu.org/download/2edd46dc-7ff5-4084-8161-5b5328974fa0/E2143_The%20Large-Scale%20Structure%20of%20Spacetime%20(1973)%20-%20Hawking,%20Ellis.pdf The Large Scale Structure of Space-Time]**, Cambridge University Press, 1973. ,  (pbk.)
* Mark D. Roberts, **[http://www.arXiv.org/abs/hep-th/0406164 A Fluid Generalization of Membranes]**, *arXiv*, 2004


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:תורת היחסות הכללית
סינגלט

ממוזער|280px|דיאגרמת רמות אנרגיה של: מצב היסוד, בו יש שני אלקטרונים מזווגים בעלי ספינים הפוכים; מצב מעורר סינגלט, בו ישנו אלקטרון מעורר והאלקטרונים עדיין בעלי ספינים הפוכים; ומצב מעורר טריפלט, בו האלקטרונים בעלי אותו ספין
**סינגלט** (אנגלית: Singlet) הוא מצב קוונטי בו יכולים להימצא אטום או מולקולה, המוגדר עבור מספר קוונטי של ספין כולל, S, השווה לאפס (S=0).

כאשר אטום או מולקולה בולעים פוטון בתחום הנראה או בעל-סגול (UV) יכול להתרחש עירור של אלקטרון, כלומר עליה של אלקטרון מהרמה האנרגטית בה הוא נמצא לרמה אנרגטית גבוהה יותר. סינגלט יכול להוות מצב יסוד (המצב האנרגטי הנמוך ביותר) ונקרא S0, אך לרוב מדובר במצב מעורר (S1), כלומר בעל אנרגיה גבוהה יותר ממצב היסוד. המונח סינגלט מקורו ב-single, שפירושו יחיד, כיוון שקיים רק מצב קוונטי אחד עבור סינגלט נתון. לעומת זאת, טריפלט, שגם הוא מצב מעורר אבל עם ספין השווה לאחד (S=1), כולל שלוש אפשרויות מבחינה קוונטית (מיוונית, טרי - שלוש).

במצב סינגלט, לאלקטרון המעורר ולאלקטרון ברמת היסוד ספינים בכיוונים מנוגדים זה לזה. במצב טריפלט, לאלקטרון המעורר ולאלקטרון במצב היסוד ספין באותו כיוון.

## ראו גם
* ספין
* טריפלט
* פלואורסצנסיה
* מטריצות פאולי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הקוונטים
ויליאם אונרו

ממוזער|200px|אונרו מלמד באוניברסיטת בריטיש קולומביה (2006)
**ויליאם ג'ורג' אונרו** (אנגלית: William George Unruh; נולד ב-28 באוגוסט 1945) הוא פיזיקאי קנדי באוניברסיטת בריטיש קולומביה הממוקמת בוונקובר. ויליאם ג'ורג' אונרו תיאר לראשונה את אפקט אונרו בשנת ב-1976 אשר נקרא על שמו.

## ראשית דרכו והשכלתו
אונרו נולד בעיר ויניפג אשר בפרובינציית מניטובה בקנדה. הוא השלים תואר ראשון (B.Sc) באוניברסיטת מניטובה ב-1967, ובהמשך גם תואר מוסמך באמנות (M.A) בשנת 1969 וכן דוקטורט בשנת 1971 באוניברסיטת פרינסטון בניו ג'רזי בהנחיית ג'ון וילר.

## תחומי מחקר
אונרו ביצע תרומה משמעותית להבנת תחומי הכבידה,חורים שחורים, קוסמולוגיה ושדות קוונטים במרחבים עקומים בנוסף לגילוי אפקט אונרו. בנוסף לכך, אונרו תרם לביסוס תורת הקוונטים בתחומים שונים כגון דה-קוהרנטיות קוונטית, ושאלת הזמן במכניקה קוונטית. כמו כן, הוא תרם להבנת משמעות החוסר מקומיות בתחום הקוונטים, ובאופן ספציפי את העובדה שחוסר המקומיות הקוונטית לא נובע ממשפט בל אלא שמכניקה קוונטית הי תאוריה מקומית בפני עצמה. אונרו הוא גם אחד המבקרים הגדולים של ניסוי אפשאר. אונרו עוסק גם במוזיקה ומלמד את פיזיקת המוזיקה.

### אפקט אונרו
אפקט אונרו, שנהגה על ידי אונרו בשנת 1976, הוא התופעה בה צופה מאיץ יראה קרינת גוף שחור בעוד שצופה אינרציאלי לא יבחין בכזו. כלומר, צופה מאיץ ימצא עצמו בסביבה חמה, כאשר הטמפרטורה פרופורציונלית לתאוצתו. המצב הקוונטי של השדה, השווה למצב היסוד של צופה במערכת אינרציאלית, יראה כמצב התרמי לצופה המאיץ יוניפורמית. לכן, משמעות אפקט אונרו היא שעצם המושג של מצב יסוד קוונטי תלוי במסלול הצופה דרך מרחב הזמן.
את האפקט ניתן לבטא בנוסחה המקשרת בין האנרגיה השקולה "kT" של חלקיק מאיץ לבין תאוצתו "a":
:  kT = \frac{\hbar a}{2\pi c}

## קישורים חיצוניים

* עמוד הבית של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בריטיש קולומביה
* עמוד המרכזת את פעילות האוניברסיטה בנושא פיזיקה תיאורתית, אוניברסיטת בריטיש קולומביה, בניהול אונרו

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1945
חזיז שחור

**חזיז שחור** (באנגלית: **Black Bolt**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת *Fantastic Four #45* מדצמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

חזיז שחור הוא האלטר אגו של בלאקאגאר בולטאגון (מכאן הכינוי "בלאק בולט"), המנהיג השליט של הבלתי אנושיים, גזע חייזרי על-אנושי. עוד בטרם נולד, חזיז שחור נחשף למוטגן בשם "ערפילי טריגן", המקנה לו את היכולת להפעיל מניפולציה על אלקטרונים. נשקו הקטלני ביותר הוא קולו, מכיוון שיכולת תפעול האלקטרונים מחוברת למרכז הדיבור שבמוחו, והוא מסוגל לייצר הפרעה מאסיבית שתשטח עיר שלמה. עקב הסכנה הרבה הגלומה בכוחו, הוא הוכנס לתוך תא חסין קול ועבר אימונים מנטליים מפרכים כדי לשלוט בו ולא להוציא הגה, אפילו בזמן שינה. בזמן שחזר לחברה לאחר שגזר על עצמו נדר שתיקה, אחיו הצעיר מקסימוס התקיף אותו וניסה לגרום לו להוציא קול, אך ללא הועיל.

בהמשך, מקסימוס נדחף לכדי שיגעון לאחר שהוא כורת ברית חשאית עם גזע הקרי, הגזע שניסוייו הגנטיים יצרו את הבלתי אנושיים. בניסיון לעצור חללית קרי נמלטת, חזיז שחור חרג מגבולות כוחותיו העל-קוליים וגרם לה להתרסק, כשעליה היו חברי מועצת הגנטיקה וביניהם הוריו. חזיז שחור מקבל על עצמו את תואר המלך, אך נרדף בעקבות השלכות מעשיו. בין גיבורי-העל בהם נתקל חזיז שחור בהרפתקאותיו נכללים ארבעת המופלאים, קפטן מאר-וול, קוויקסילבר, הענק הירוק, ספיידרמן וקבוצת האוונג'רס.

בזמן שרונאן המאשים מוביל מתקפת פתע של גזע הקרי על אימפריית השי'אר, הוא מאלץ את משפחת המלוכה של הבלתי אנושיים לשרת אותם נגד אויביהם. לאחר סיכול תוכניותיו, הבלתי אנושיים בוחרים לעזוב את גזע הקרי לעבר עתיד חדש. דרך שכתוב ההמשכיות ביקום מארוול, התגלה בחוברות האוונג'רס החדשים שחזיז שחור חבר בקבוצת אילומינטי, שהוקמה במהלך מלחמת קרי-סקרול. זאת ועוד, הוא וחברי האילומינטי מפצלים את יהלומי האינסוף ביניהם כדי למנוע מהטיטאן המטורף תאנוס להשיג ידו עליהם.

חזיז שחור מסרב להתערב במאורעות מלחמת האזרחים של מארוול על רישומם של העל-אנושיים. אולם, הוא מנטר אחר הנעשה בעזרתו של הסנטרי. במהלך אירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק", הענק הירוק מכה באכזריות את חזיז שחור, אך באירועי "פלישה סודית" מתגלה שמדובר למעשה במתחזה מגזע הסקרול משני הצורה. חזיז שחור האמיתי נלכד בידי גזע הסקרול, שמתכוון להשתמש בקולו כנשק להשמדה המונית. הוא ניצל כאשר גיבורי הארץ מביסים את צבא הסקרול ומגלים את מיקומם של חבריהם השבויים.

בקשת הסיפור מלחמת המלכים, חזיז שחור זועם על ההשלכות להם גרמה פלישת הסקרול. הוא משנה טקטיקה ומוביל מערכה כנגד אלה אשר דיכאו את בני עמו. הוא מפיל את רונאן המאשים מכיסאו והופך לשליט אימפריית הקרי. הוא פוקד על מתקפה על אימפריית השי'אר, עליה מולך הקיסר וולקן.

את דמותו של חזיז שחור בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" מגלם השחקן אנסון מאונט, ששב לגלם את הדמות בסרט היקום הקולנועי של מארוול "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" כחלק מחברי האילומינטי.

## ראו גם
* ברק שחור - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:חוצנים בקומיקס
ברק שחור

**ברק שחור** (באנגלית: **Black Lightning**) הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Black Lightning #1* מאפריל 1977 ונוצרה על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר טרוור וון אידן. הדמות היא אחת מבין האפרו-אמריקאים הראשונים בתולדות הקומיקס.

ברק שחור הוא האלטר אגו של ג'פרסון מייקל פירס, משתתף המשחקים האולימפיים בענף קרב עשר וזוכה מדליית זהב, אשר חזר לשכונת מצוקה בה נולד בדרום מטרופוליס עם אשתו לין סטיוארט ובתו אניסה כדי להפוך למנהל בית הספר התיכון המקומי. השכונה עצמה נפלה קורבן לכנופיית פשע מאורגן, תאגידים מושחתים ופוליטיקאים בעלי מניעים מפוקפקים. ג'פרסון הוא בעל יכולות על-אנושיות מולדות של הפקת חשמל. הוא שמע לעצת חברו הטוב, הפך לגיבור-על בעל תחפושת ויצא להגנת שכונת הולדתו. בעקבות אובדן כוחותיו, הוא הפך לפסיכוסומטי, אך באטמן עזר לו להשיב את כוחותיו ובהמשך גייס אותו לקבוצת אאוטסיידרס אותה הקים.

ברק שחור הוא הראשון מבין גיבורי העל השחורים כדוגמת הפנתר השחור, פלקון וג'ון סטוארט, שקיבל סדרת קומיקס נפרדת משלו. האבטיפוס של הדמות נוצרה על ידי וון אידן ואיזבלה בהתחלה כגזען לבן שהופך לאיש שחור עם כוחות על כשהוא מתרגז. הרעיון עבר ליטושים רבים עד שהפך לברק שחור. שנים אחרי זה, כותב הקומיקס דווין מקדפי הביא לדפי הקומיקס גרסה דומה של האבטיפוס, בשם ה"מפציץ השחור".

דמותו של ברק שחור מדורגת במקום ה-85 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. את דמותו בסדרת הלייב אקשן "ברק שחור" מגלם השחקן קראס ויליאמס.

## ראו גם
* חזיז שחור - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה

## קישורים חיצוניים

* 
* [דף הדמות](http://dc.wikia.com/wiki/Jefferson_Pierce_(New_Earth)) בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:אפרו-אמריקאיים בדיוניים
ריחוף מגנטי

ממוזער|מגנט מרחף
שמאל|ממוזער|ריחוף סביבון מגנטי
[ממוזער|בשנת 2000 הוענק [פרס איג נובל בפיזיקה לחוקרים אנדריי גיים (אוניברסיטת ראדבאוט), ומייקל ברי (אוניברסיטת בריסטול) על ריחוף מגנטי של צפרדע חי.]]
**ריחוף מגנטי** (באנגלית: **Magnetic levitation**), נקרא בקיצור גם בשם **מגלב** (**maglev**), הוא ריחוף חפץ מתכתי הנגרם על ידי דחייה של השדה המגנטי, כך שהכוח הנגרם מדחיית המגנט כלפי מעלה מאזן את כוח תאוצת הכובד המושך כלפי מטה, והחפץ נשאר באוויר ללא מגע כלל.

משפט ארנשאו מראה שלא ניתן לבצע ריחוף על ידי שימוש בפרומגנטיות או בחומרים פאראמגנטיים בלבד,  וניתן לעשות זאת רק על ידי הוספת כוחות נוספים למשוואה, כגון: דיאמגנטיות, מוליכות-על או זרמי פוקו.

לריחוף מגנטי יש מספר שימושים בתעשייה, ובהם מסב מגנטי המשמש לחיבור חלקי מכונות ללא חיכוך וללא הגבלת מהירות מקסימלית של החלקים ורכבות מגלב המגיעות למהירויות גבוהות ביותר.

## תיאור
חומרים מגנטים יוצרים פעולות משיכה ודחייה אחד על השני בכוח התלוי בעוצמת השדה המגנטי ובשטח המגנט. הלחץ המגנטי הנוצר על ידי השדה המגנטי על מוליך-על מחושב בעזרת הנוסחה:
:P_{mag} = \frac {B^2} {2 \mu_0}
כאשר:
:P_{mag} הוא הכוח ליחידת שטח ביחידות פסקל
:B הוא השדה המגנטי מעל המוליך-על ביחידות טסלה
:\mu_0 = 4π×10−7 N·A−2 הוא הפרמאביליות בריק.

## יציבות
### יציבות סטטית
משמעותה של יציבות סטטית היא שכל תזוזה מנקודת שיווי המשקל מפעילה רשת כוחות הדוחפת ומחזירה אותו לאיזון בנקודת שיווי המשקל.
תאוריית ארנשואו מוכיחה באופן חד משמעי שלא ניתן לגרום לריחוף יציב על ידי שימוש בכוחות סטטיים ושדה פאראמגנטי בלבד, כך שהכוחות הפועלים על החומר אשר מקורם בשדה חשמלי, שדה כבידה או שדה מגנטי חיצוני יסיטו אותו מיציבות בציר אחד לפחות. אולם, ישנם מספר אפשרויות לשמור על יציבותו בעזרת אמצעים אלקטרוניים או על ידי חומרים דיאמגנטיים, מאחר שיחס הפרמאביליות המגנטית קטנה מ-1.

### יציבות דינאמית

יציבות דינאמית מתרחשת כאשר המערכת מסוגלת לרסן כל כוח הנגרם על ידי תנועות שנוצרות בתוך המערכת על ידי משוב שלילי. כדי להשיג ריחוף מגנטי ניתן גם לשלב כוחות ממערכת בקרה חיצונית הדואגת למשוב שלילי.

## אמונות היסטוריות
אגדות של ריחוף מגנטי היו נפוצות בימי קדם ובימי הביניים, והתפשטותן מהעולם הרומי למזרח התיכון ומאוחר יותר להודו תועדה על ידי החוקר הקלאסי דנסטאן לואו. המקור המוקדם ביותר הידוע הוא פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה), שתיאר תוכניות ארכיטקטוניות של פסל ברזל שהיה אמור להיות תלוי באבן אדמה מהקמרון של מקדש באלכסנדריה. דיווחים רבים לאחר מכן תיארו פסלים מרחפים, שרידים או חפצים אחרים בעלי חשיבות סמלית, וגרסאות של האגדה הופיעו במסורות דתיות מגוונות, כולל נצרות, אסלאם, בודהיזם והינדואיזם. בחלק מהמקרים הם התפרשו כנסים אלוהיים, בעוד שבאחרים הם תוארו כתופעות טבע שהתיימרו בצורה שגויה להיות מופלאה; אחת הדוגמאות האחרונות מגיעה מאוגוסטינוס הקדוש, המתייחס לפסל תלוי מגנטית בספרו "עיר האלוהים" (בערך 410 לספירה). מאפיין נפוץ נוסף של אגדות אלו, לפי לואו, הוא ההסבר על היעלמותו של החפץ, לעיתים קרובות כרוך בהשמדתו על ידי לא-מאמינים במעשי חוסר צדקה. למרות שהתופעה עצמה מובן כיום כבלתי אפשרית פיזית, כפי שזיהה לראשונה סמואל ארנשו בשנת 1842, סיפורי ריחוף מגנטי נמשכו עד לתקופה המודרנית, דוגמה בולטת אחת היא האגדה על האנדרטה התלויה במקדש השמש בקונארק במזרח הודו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגנטיות
שמואל חיים

[ממוזער|עיתון "החיים", [ד' באב תרפ"ה (1925), חלקו הימני בפרסית סטנדרטית וחלקו השמאלי בפרסית יהודית]]
[ממוזער|ישיבת "ההסתדרות הציונית של פרס", טהרן, 1919. בתמונה: ד"ר [חביב לוי (תשיעי משמאל) ראש ההסתדרות שלמה כהן צדק (שמיני משמאל), ד"ר איוב לוקמאן נהוראי (שביעי) והעיתונאי שמואל חיים (שלישי)]]
**שמואל חיים** (ידוע גם בכינויים **מונסייר חיים** ו**שמואל יחזקאל אפנדי**; 1891 – 15 בדצמבר 1931) היה עיתונאי, מנהיג קהילתי ופעיל ציוני יהודי-איראני שכיהן כחבר המג'לס של איראן (הפרלמנט האיראני) בשנות ה-20 של המאה ה-20.

## קורות חייו
חיים נולד בעיר כרמאנשאה שבאזור האיראני של חבל כורדיסטן. בנעוריו התחנך בבית ספר של כל ישראל חברים והשתלם במספר שפות זרות. משנת 1914 עבד כפקיד מכס בעיר מולדתו, ובזכות חוש פוליטי מחודד עם הזמן החל לשמש גם כיועץ פוליטי של שגרירות בריטניה. בשנת 1920 עבר לעיר הבירה טהראן והחל לעבוד כעיתונאי עבור העיתון המוסלמי-הכללי "אתחאד" (אחדות). לאחר מכן החליט לצאת ביוזמה לייסד עיתון המיועד לקהילה היהודית, והקים עיתון שבועי בשם "החיים" שיצא לאור בשנים 1922–1925. מרבית העיתון היה כתוב בפרסית סטנדרטית, אך חלקו היה כתוב גם בפרסית יהודית.

חיים ניצל את במת העיתון כדי לבטא את עמדותיו בנושאים השונים על סדר היום של יהדות פרס באותה תקופה; הוא קרא לבני הקהילה לגלות מעורבות גדולה יותר בחיים הפוליטיים, קרא לעריכת רפורמות במוסדות הקהילה, וביקר את ממשלת איראן על מקרי אפליה ודיכוי של יהודיה. הוא לא חשש להביע את ביקורת זו כלפי הממשלה האיראנית בפומבי ואף יזם פניה לחבר הלאומים כדי שיסייע ליהודים באיראן, וכך רכש לעצמו לא מעט אויבים בממשל האיראני. כמו כן הוא השתמש בעיתון כבמה להפצת הרעיון הציוני. הוא האמין שהארגונים הציונים היהודים-איראנים הקיימים אינם מתנהלים ומתפקדים כשורה ולכן הקים ארגון ציוני מתחרה שזכה למספר רב של תומכים.

בשנת 1923 התמודד חיים וזכה ברוב גדול בבחירות של הקהילה היהודית לתפקיד הנציג היהודי בפרלמנט (מג'לס) של איראן, וכך היה לחבר באספה החמישית של המג'לס האיראני. בזמן כהונתו בפרלמנט הוא נטה לשתף פעולה עם חברי הפרלמנט מהאופוזיציה, וכך יצר אנטגוניזם מצד רזא ח'אן (ראש הממשלה דאז ולאחר מכן השאה). הוא היה צפוי לנצח גם בבחירות לכיסא היהודי במג'לס השישי, אך הושם במעצר בשבועיים וחצי לפני הבחירות ולבסוף הפסיד ליריבו ד"ר איוב לוקמאן נהוראי. מעט לאחר סיום כהונתו כחבר פרלמנט הואשם על ידי רשויות איראן בקשירת קשר להתנקשות בשאה מתוך כוונה להפוך את איראן לרפובליקה. הוא הועמד לדין בפני בית משפט צבאי שגזר עליו עונש מוות בשנת 1926. הוא נותר בכלא בתא נידונים למוות מספר שנים נוספות, וב-15 בדצמבר 1931 הוצא להורג על ידי כיתת יורים.

## קישורים חיצוניים
* מאיר ששון, 'פרשת שמואל יחזקאל חיים אפנדי, נציג היהודים במג'לס האיראני: דמות שנויה במחלוקת', **[[פעמים]]** 118 (2009), עמ' 79–123.

* Amnon Netzer, "Haim Semu'el," *Encyclopaedia Iranica*, vol. 11 (2003), pp. 542-543.
* Orly R. Rahimiyan, "Haïm, Shemu’el," *Encyclopedia of Jews in the Islamic World*; executive Editor Norman A. Stillman, Brill Online, 2014


קטגוריה:פעילים ציונים באיראן
קטגוריה:עיתונאים יהודים איראנים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט האיראני
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים איראנים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג באיראן
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג
קטגוריה:יהדות טהראן: אישים
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:נפטרים ב-1931
טוטקומלוש

**טוטקומלוש** (בהונגרית: **Tótkomlós**) היא עיר במחוז בקש במישור הגדול הדרומי, שבדרום מזרח הונגריה.

## היסטוריה
האזור היה מיושב בתקופה הפרה-היסטורית. בתקופת שושלת ארפאד (Árpád) במאות ה-9 עד ה-14 התקיים במקום יישוב. באותה תקופה נבנתה במקום כנסייה עתיקה בסגנון רומנסקי.

עם הפלישות הטורקיות, במאה ה-16, נכבש האזור על ידי הטורקים ותושביו ברחו. רק באמצע המאה ה-18 יושב היישוב מחדש. בין תושביו היו עשרות משפחות של סלובקים. במחצית השנייה של המאה ה-18 ידע היישוב תקופת שגשוג. עקב הריבוי הטבעי הגבוה עזבו חלק מתושבי טוטקומלוש והקימו יישובים חדשים בסמוך, בהם נאדלאץ (Nădlac, כיום בשטח רומניה), או עברו ליישובים קיימים (כגון ארד). בסוף המאה ה-18 נבנתה כנסייה לותרנית ביישוב.

בתחילת המאה ה-19 שגשג היישוב ורמת ההשכלה של תושביו עלתה. הם היו מעורבים במרד נגד האימפריה האוסטרית בשנת 1848, במסגרת מרידות "אביב העמים". בין האנשים שנמלטו ליישוב לתקופה קצרה לאחר דיכוי המרד היה גם לאיוש קושוט.

בסוף המאה ה-19 נבנה בניין מועצה חדש ליישוב והוא הפך למרכז רשת מסילות רכבת. ערב מלחמת העולם הראשונה היו ביישוב כ-11,000 תושבים, מהם רק כ-10% הונגרים. במלחמת העולם הראשונה שרתו רבים מתושבי טוטקומלוש בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית, בחזיתות סרביה ואיטליה. את מקום הגברים שגויסו תפסו הנשים והילדים, וכן שבויי מלחמה שהועסקו ביישוב. כ-400 מתושבי טוטקומלוש נהרגו במלחמה.

בתום מלחמת העולם הראשונה, עם התמוטטות האימפריה האוסטרו-הונגרית, הועבר היישוב לרומניה, אך בחוזה טריאנון, ב-1920, הוא הושב להונגריה.

רוב הונגרי ביישוב נוצר מחדש אחרי מלחמת העולם השנייה, לאחר חילופי האוכלוסין בין צ'כוסלובקיה והונגריה .

בשנת 1993 הוענק לטוטקומלוש מעמד של עיר.

כיום קיים בעיר רוב (75%) הונגרי, ומיעוט (21%) סלובקי. עוד חיים בעיר מעט צוענים ומעט גרמנים, רומנים וסלובנים.

בעיר מוזיאון לתרבות מקומית.

## קהילה יהודית

יהודים הגיעו לטוטקומלוש באמצע המאה ה-19. בתחילת המאה ה-20 היו בטוטקומלוש כ-150 יהודים שהשתייכו לזרם האורתודוקסי. בפרעות על רקע אנטישמי שהתקיימו ב-1918 נבזזו בתיהם של רוב יהודי היישוב.

משנת 1940 גויסו רוב הגברים היהודים מטוטקומלוש לשירות העבודה.

במרס 1944 כבש הצבא הגרמני את הונגריה ובמאי 1944 הוקם גטו ביישוב. ביוני גורשו יושבי הגטו דרך מספר תחנות לאושוויץ ולמחנה שטרסהוף (Strasshof) באוסטריה.

בכיכר הראשית של העיר קיימת אנדרטה לזכר היהודים בני העיר שנספו בשואה, אנדרטה שנחנכה בשנת 2004.

## ילידי המקום

* **[[פאול בנדק]]** (1931 – תל אביב, 1998) היה עיתונאי יהודי-הונגרי-ישראלי.

## לקריאה נוספת
* פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 306–307
* טוט-קומלוש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 170. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אורי גרשוני

**אוּרִי גֶרְשׁוּנִי** (נולד ב-1970) הוא אמן ומרצה במחלקה לצילום בבצלאל, שנקר ובמכללה האקדמית ויצו חיפה.

## ביוגרפיה

אורי גרשוני, נולד ב-1970 לאמנים משה גרשוני וביאנקה אשל גרשוני, אחיו הוא הצייר ארם גרשוני.
אורי הוא בוגר תואר ראשון בלימודי צילום בשנת 1996 ובוגר תואר שני בלימודי אמנות בשנת 2008, שנהם מהאקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. הציג מספר תערוכות יחיד בגלריות ובמוזיאונים והשתתף במספר רב של תערוכות בישראל ובעולם. זוכה פרס האמן הצעיר ופרס עידוד היצירה מטעם משרד התרבות. זכה בפרס צלם צעיר מטעם מוזיאון חיפה. עבודותיו נרכשו לאוספי הקבע של כל המוזיאונים המרכזיים בישראל ונמצאות באוספים פרטיים.

גרשוני, מלמד צילום באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, בבית הספר הגבוה לעיצוב שנקר ובמכללה האקדמית ויצו חיפה. חי ויוצר בישראל.

## לימודים

*2008-2009 - בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב (MFA)
*1992-1996 - אקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, המחלקה לצילום (BFA)
*1995 - קופר יוניון, ניו-יורק

## פרסים
*2012 - פרס עידוד היצירה מטעם משרד התרבות
*2007 - פרס מטעם משרד חזקיה חכמון
*2005 - פרס צלם צעיר מטעם מוזיאון חיפה לאמנות
*2000 - פרס האמן הצעיר מטעם משרד החינוך והתרבות

## תערוכות
### תערוכות יחיד

*2015 - השעה הכחולה, מוזיאון ישראל, ירושלים (מתוכנן)
*2013 - ספר צילום #1, גלריית הצילום של המדרשה לאמנות, בית ברל
*2013 - הוצאה לאור, גלריה ווליום, ברלין, גרמניה
*2012 - קשר עין, גלריה עינגע, תל אביב (עם שי זילברמן)
*2012 - השמש של אתמול, גלריה שלוש, תל אביב
*2010 - אילמות בררנית, מוזיאון תל אביב, תל אביב
*2010 - יום ולילה, גלריה עינגע, תל אביב
*2007 - יד, אקסל שפרינגר, ברלין
*2006 - המחלקה, גלריית הצילום של המדרשה לאמנות, בית ברל
*2005 - ימי ביניים, סדנאות האמנים, תל אביב
*2001 - משפחת המצליבים, גלריה לאמנות קיבוץ מחניים
*2001 - אימת הפנטום, הגלריה של המדרשה לאמנות, בית ברל
*2000 - חזירות הגונה, גלריה קו 16, תל אביב
*1999 - גם לי יש חשבון חשמל גדול, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה

## אוצרות
*2014 - סרט אימה, פסטיבל הצילום 2014 (תערוכה קבוצתית).
*2014 - נחש הנחושת, גלריה שלוש, תל אביב (תערוכה קבוצתית).
*2013 - יקתרינה הגדולה, תערוכת יחיד לולרי ביקובסקי, מוזיאון חיפה לאמנות.
*2012 - אור נופל, תערוכת יחיד לסשה פליט, גלריה אינדי, תל אביב.
*2011 - חתימה טובה, גלריה עינגע (תערוכה קבוצתית).
*2010 - סופיה, תערוכת יחיד לביאנקה אשל-גרשוני, גלריה עינגע, תל אביב.

## גלריה
 
Uri Gershuni2.jpg|השעה הכחולה 2014
Uri Gershuni3.JPG|חלון משורג (מתוך השמש של אתמול) 2010
Uri Gershuni4.JPG|מר קרונאגלבמבי (מתוך השמש של אתמול) 2009


## קישורים חיצוניים

* שיח אמנות מחווה לאבא, רותי דירקטור משוחחת עם אורי גרשוני, ערוץ היוטיוב של אוניברסיטת חיפה
* אורי גרשוני באתר גלריית שלוש
* YESTERDAY’S SUN, עבודתו של אורי גרשוני באתר Sternthal Books
* 
* 

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:אמנים פלסטיים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מייקל ברנבאום

**מייקל ברנבאום** (באנגלית: **Michael Berenbaum**, נולד ב-31 ביולי 1945) הוא יהודי אמריקאי חוקר השואה, רב אורתודוקסי ויוצר סרטים.

## קורות חיים
ברנבאום קיבל תואר ראשון ב"קווינס קולג'" באוניברסיטת העיר ניו יורק ב-1967 וקיבל תואר דוקטור באוניברסיטת המדינה של פלורידה בגיל 23 הוסמך לרבנות בזרם האורתודוקסי על ידי הרב יעקב רבין.

ברנבאום התמחה בלימוד תולדות השואה ותולדות הנצחתה. בין השנים 1979–1980 היה מנהל הוועדה בנושא השואה, שהקים הנשיא ג'ימי קרטר. בין השנים 1988–1993 היה מנהל פרויקט ההקמה של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה. בין השנים 1993–1997 היה מנהל המוזיאון. הוא היה ממעצבי תצוגת הקבע של המוזיאון. ברנבאום גם תכנן את מוזיאון השואה וזכויות האדם של דאלאס. בין השנים 1997–1999 היה נשיא הקרן להיסטוריה חזותית של ניצולי השואה. היום (2014) הוא מנהל מכון סיגי צירינג (Sigi Ziering) לחקר השפעותיה האתיות והדתיות של השואה, באוניברסיטה היהודית האמריקאית  בלוס אנג'לס, בה הוא פרופסור ללימודי יהדות.

ברנבאום ערך או חיבר 18 ספרים בנושא השואה, דת, תרבות, יחסים בין-דתיים ויהדות אמריקה. הוא העורך בפועל של האנציקלופדיה יודאיקה החדשה, בת 22 כרכים, שיצאה לאור ב-2006. ברנבאום היה בין מפיקי הסרט "ניצולה אחת זוכרת", סיפורה של גרדה וייסמן קליין, סרט שזכה לפרס אמי, והיה יועץ היסטורי למספר סרטים זוכי פרסים בנושא השואה.

לברנבאום ולאשתו מליסה פטק-ברנבאום ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* טור מאת ברנבאום על ספרו של גדעון גרייף, "בכינו בלי דמעות": עדויות של אנשי הזונדרקומנדו היהודים מאושוויץ, באתר יד ושם
* 
* מייקל ברנבאום, התפקיד החינוכי של מוזיאוני הזיכרון לשואה והפקת לקחים מהשואה, 23 במאי 2023, יד ושם, , באתר "בית מורשת יהדות בולגריה ביפו" 
* 

קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי קווינס קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
חטאים קטנים

**חטאים קטנים** (באנגלית: **Small Vices**) הוא רומן מאת רוברט ב. פארקר, שיצא בעברית בשנת 2001 בהוצאת זמורה ביתן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של פארקר, הבלש הפרטי ספנסר. זהו הספר ה-24 בסדרת הספרים שכתב פארקר אודותיו.

## עלילת הספר
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פארקר, נשכר על ידי ריטה פיורי, עורכת דין ובעברה תובעת מחוזית, כדי לבדוק מחדש את הרשעתו של אליס אלווז, גבר שחור בעל עבר מפוקפק, ברציחתה של מליסה הנדרסון, סטודנטית מקולג' "פמברטון" היוקרתי. ספנסר הפך כל אבן בדרך לפתרון, וחקירתו הוליכה אותו אל תחומי הקולג' והלאה, אל משפחות עשירות המתכחשות לקשר בינן לבין הנערה המתה. מכשולים מסוגים שונים מושמים על דרכו ומביאים אותו להבנה כי מדובר בפרשה סבוכה מאוד. בשלב מסוים נשלח רוגאר, רוצח מקצועי יוצא המוסד, להורגו. רוגאר כמעט שהצליח במשימתו - ספנסר נורה ונפצע קשה. יחד עם חברתו הפסיכולוגית סוזן סילברמן וידידו השחור הוק, הוא נמלט ומוצא מקלט בסנטה ברברה שבקליפורניה. לאחר שהחזיר לעצמו את השליטה בשריריו ובאקדחיו. הוא שב לבוסטון כדי לפתור את הפרשיה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1997
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי רוברט ב. פארקר
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
נדב צפריר

**נדב צפריר** (נולד ב-1971) הוא יזם היי-טק, מנכ"ל חברת צ'ק פוינט, קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. ששירת כמפקד יחידה 8200.

## ביוגרפיה
צפריר התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בהמשך הוענקו לו דרגות קצונה וזאת מבלי שעבר קורס קצינים. הוא שירת כמפקד צוות ביחידה וכן במספר תפקידי פיקוד נוספים ולקח חלק בפעולות חשאיות. בעבור אחת מהן, עליה פיקד, הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל. בהמשך שירת כסגן מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ולאחר מכן הושאל ל"מוסד".

בשנת 2005 עבר ליחידה 8200. תחילה שירת כסגן מפקד היחידה עד 2008, ולאחר מכן מונה לנהל פרויקט ביחידה, תפקיד בו שירת כשנה. בשנת 2009 מונה למפקד יחידה 8200. בתקופת פיקודו על היחידה הוענק לה אות הוקרה מיוחד מהרמטכ"ל, בני גנץ. ביולי 2013 סיים את תפקידו ופרש מצה"ל.

לאחר שחרורו נצה"ל פנה לתחום ההיי-טק ובפברואר 2015 ייסד את קרן הסייבר Team8 ושימש כמנכ"ל שלה. כיהן כנשיא חברת הגנת הסייבר קלארוטי. באוגוסט 2017 הצטרף לדירקטוריון חברת אבטחת הסייבר BlueteamGlobal. באוגוסט 2019 מונה ליו"ר משותף של חברת סולאראדג'.

ביולי 2024 הוכרז שימונה למנכ"ל הבא של חברת צ'ק פוינט, והוא נכנס לתפקיד זה בדצמבר 2024.

לצפריר תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת נורת'ווסטרן.

## קישורים חיצוניים

* יוסי יהושוע, , ידיעות אחרונות, 23 באפריל 2009, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי יחידה 8200
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל
קטגוריה:קציני צה"ל שלא עברו קורס קצינים
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
סבז'

**סֶבֶּז**' (ברוסית: **Себеж**, בפולנית: **Siebież**) היא עיר ומרכז מנהלי במחוז פסקוב ברוסיה, כ-190 ק"מ מדרום לפסקוב, בין האגמים סבז'סקויה ואורונו. מסילת הרכבת המקשרת את מוסקבה וריגה עוברת בסבז'.

כנסיית השילוש הקדוש בסבז' היא ככל הנראה מבנה הבארוק העתיק ביותר ברוסיה.

## היסטוריה
סבז' מוזכרת בכתובים לראשונה בשנת 1414 כמבצר שהגן על פסקוב מהדרום, מול פשיטותיו של ויטאוטאס הגדול, מלך ליטא. בשנת 1535 נבנה במקום מבצר עץ. במאה ה-16 הגן המבצר על המבואות המערביים של נסיכות מוסקבה. האזור נפל בידי פולין במהלך מלחמת ליבוניה בסוף המאה ה-16, ונותר בידי פולין עד חלוקת פולין הראשונה בסוף המאה ה-18.

ביצוריה של סבז', שכיום אינם עומדים על תלם, חוזקו לדרישת פיוטר הגדול במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. כיום ניצבת בגבעת המבצר הכנסייה הרומית קתולית שנבנתה במקום בתחילת המאה ה-17. בשנת 1989 הוקדשה מחדש כנסייה זו על ידי הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית.

ב-9 ביולי 1941 נכבשה סבז' על ידי הוורמכט בעת מבצע ברברוסה. ב-17 ביולי 1944 שוחררה סבז' על ידי הצבא האדום.

## תרבות ונופש
בסבז' 15 אתרים שהוכרזו כאתרי מורשת היסטורית רוסית והם מוגנים על ידי ממשלת רוסיה. ביניהם כנסיית השילוש הקדוש (הסגורה למבקרים נכון ל-2013 עקב שיפוצים). בסבז' מוזיאון מחוזי שנוסד ב-1927 ובו אוספים בעלי עניין מקומי.

## יהודים
יהודים התגוררו בסבז' עוד בתקופת שליטת האיחוד הפולני-ליטאי בעיר. לאחר העברת העיר לידי האימפריה הרוסית (בעקבות חלוקה ראשונה של פולין) היא נכללה בתחום המושב. יהודים רבים החלו לעבור לסבז'. בשנת 1780 התגוררו בעיר 57 יהודים (14% מכלל התושבים). בשנת 1803 מספר היהודים עלה ל-408 (42% מאוכלוסייה). עם הזמן הפכה סבז' לעיר עם רוב יהודי. כך בשנת 1886 היוו היהודים כ-60% מכלל התושבים. לפני מלחמת העולם הראשונה התגוררו בעיר כ-2500 יהודים. 

לאחר המהפכה הבולשביקית ומלחמת האזרחים ברוסיה ירד מספר היהודים שהתגוררו בסבז'. חלקם עזבו את העיר בגלל מאורעות המלחמה וחלקם עברו לערים הגדולות, לאחר ביטול תחום המושב בעקבות המהפכה.
לפי המרשם שנערך בשנת 1926 חיו בסבז' כ-1,810 יהודים מתוך כ-4,000 תושבים. בשנת 1939, ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיר כ-800 יהודים. רובם הצליחו לברוח מזרחה עם פלישת הגרמנים, ויתרתם, כ-100 איש, רוכזו בגטו ונרצחו במרס 1942.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רוסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:מחוז פסקוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
אנסטסיה דוידובה

**אנסטסיה דוידובה** (ברוסית: **Анастаси́я Семёновна Давы́дова**; נולדה ב-2 בפברואר 1983) היא שחיינית צורנית רוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 5 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 13 מדליות זהב. דבידובה היחידה בין הספורטאים הרוסים שזכו ב-5 מדליות זהב אולימפיות. על תרומתה לקידום הספורט הוענקו לדוידובה מספר עיטורים.

## ביוגרפיה
אנסטסיה דוידובה נולדה וגדלה במוסקבה. היא החלה להתאמן בצעירותה, תחילה בהתעמלות אמנותית אך עד מהרה עברה לשחייה. בשנת 2000 היא נכללה בנבחרת ארצה וזכתה במדליית זהב באליפות אירופה. בשנת 2001 דבידובה זכתה במדליית זהב באליפות העולם. בתחרויות זוגות היא התחרה לצד אנסטסיה ירמקובה.

באתונה 2004 השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים וסיימה במקום הראשון בתחרות הקבוצתית ובתחרות זוגות. 

לאחר אולימפיאדת 2012 דוידובה עזבה את הספורט התחרותי ומונתה לסגן נשיא הוועד האולימפי הרוסי.

### אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה שביפן בשנת 2001, זכתה דוידובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. מאז ועד לשנת 2011 היא זכתה ב-13 מדליות זהב באליפויות העולם.

### אלופה אולימפית
אנסטסיה דוידובה השתתפה ב-3 אולימפיאדות ובכל פעם זכתה במדליות זהב בתחרות קבוצתית ופעמיים בתחרות זוגות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה צורנית
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1983
קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות רוסיות: שחייה צורנית
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)