open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרחב עורפי

**מֶרְחָב עָרְפִּי** (גם: **עורף כלכלי**; בגרמנית: **Hinterland** - מילולית "ארץ עורפית") הוא מונח המשמש בגאוגרפיה ובכלכלה לתיאור תחום ההשפעה המסחרי והתעשייתי ויחסי הגומלין איתם – בעיקר עיר או: נמל ימי, נמל תעופה – עם השטח הגאוגרפי שסביבו, המוגדר כפריפריה. דוגמאות בולטות הם בדרך כלל: **נמלי ים** או **נמלי אוויר** שלצידם מוקמים אזורי תעשייה ביחד עם "אזור תעשייה נלווה" של מספנות או תעשייה אווירית.

היחסים בין המרכז הכלכלי והעורף השתנו לאורך ההיסטוריה האנושית, מהתקופה הפיאודלית שהתבססה על חקלאות כמנוע כלכלי, דרך המהפכה התעשייתית, שהגדילה את חשיבות הערים כמרכז כלכלי. בין המרכז הכלכלי, הקרוי גם "**אזור ליבה**", והפריפריה מתקיימים יחסי גומלין כלכליים הבאים לידי ביטוי בתחומי התעסוקה, שירותים ותחבורה. העורף הכלכלי מקושר אל אזור הליבה ברכבות, בכבישים או בנתיבי שיט פנימיים. 

המושג "**הינטרלנד**" (פירוש בגרמנית: "הארץ האחורית") מתייחס גם לאזור היבשתי בעורף נמל ימי או נמל אוויר (שדה תעופה), שמייצר ומספק את הסחורות המשמשות לייצוא ומקבל מהנמל את המטענים המיובאים. 

שתי דוגמאות ליחסים בין הינטרלנד ונמל:
* נמל ניו יורק – הוא נמל ימי המרכז סחר ימי בהיקף כולל של כ-160 מיליון טון בשנה (נכון לסוף המאה ה-20) פעילות זו כוללת יבוא של חומרי גלם, סחורות טרופיות ומכוניות וייצוא של מוצרי חרושת ומזונות. ההינטרלנד של נמל ניו יורק כולל את האזור הגאוגרפי של צפון-מזרח ארצות הברית, אזור המאופיין בעיור גבוה וריכוז גבוה של מפעלי תעשייה.
* נמל רוטרדם – היה הנמל הימי הגדול בעולם (משנת 1962 עד 1986) וכיום הוא הנמל הגדול באירופה. נמל זה השוכן ברוטרדם שבהולנד משמש מרכז ליבה של האיחוד האירופי כולו. ההינטרלנד של נמל זה כולל את כל המדינות השוכנות לאורך נתיב השייט הפנימי -נהר הריין, ובעיקר הולנד, גרמניה ובלגיה.

## היסטוריה
מקורו של מונח זה בתחום: "גאוגרפיה פוליטית" בהקשר של הקולוניאליזם האירופאי בעיקר בתקופות של המאה ה-15 והמאה ה-16 על כיבוש של נקודה אחת בחוף אשר הוביל לכיבוש של כל היבשת או האי כולו. מונח זה התפרסם לראשונה על ידי הגאוגרף הסקוטי "ג'ורג' צ'יסהולם" : "ספר הלימוד של הגאוגרפיה המסחרית" שיצא לאור בשנת 1888 (Handbook of Commercial Geography), מונח היה קשור לאזור של נמל בו מאוחסנים ונשלחים חומרים לייצוא וייבוא, ובהמשך התרחבה השימוש במילה וכלל כל אזור בהשפעת יישוב אנושי מסוים.

### לאחר המאה ה-21
לאחר התרחבות השימוש במונח זה והרחבתו החלו להתפתח רעיונות חדשים כגון: "ערי נמל" ו-"ערי תעופה" שרוב כלכלתן מבוססת על כלכלה זו של נמלי-ים או נמלי-אוויר.

## ראו גם
* חוף שמן
* איירפורט סיטי

## קישורים חיצוניים

קישורים למאמרים העוסקים ביחסים בין הינטרלנד למרכז ליבה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אזורי תעשייה
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
יצחק דובנו

[שמאל|ממוזער|250px|מצבתו של יואב ב[נגבה]]
**יצחק דובנו** (5 בפברואר 1913 – 21 במאי 1948), שכינויו המחתרתי היה "**יואב**", היה לוחם פלמ"ח בדרגת סגן-אלוף (אז דרגה אחת מתחת לדרגת אלוף), ושימש קצין ההדרכה הראשי של הפלמ"ח. נהרג כשפיקד על נגבה במלחמת העצמאות.
## ביוגרפיה
יצחק דובנו נולד בכ"ח בשבט תרע"ג לרחל ומשה בוולוצלאבק שבפולין. בנעוריו הצטיין בספורט ושימש מדריך בתנועת השומר הצעיר.
ביום הולדתו ה-20, בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, והיה ממייסדי קיבוץ נגבה (אשר שכן תחילה בנחלת יהודה). שירת בהגנה והיה בין השאר מפקד קורס מ"מים וקצין הגדנ"ע הארצי שלה (1941–1942). היה מראשוני הפלמ"ח ושימש מדריך ראשי בו. עסק בתורת לחימה ובתכנון וכתב מאמרים במערכות (ההוצאה לאור של צה"ל).

בפרוץ מלחמת העצמאות היה דובנו מא"ז (מפקד אזור) קיבוץ נגבה. מפקד חטיבת גבעתי, שמעון אבידן, מינה אותו לקצין ביצורים של החטיבה. אבידן וחבורת הפיקוד שלו, לרבות דובנו, העריכו בטעות כי הכוחות המצריים ינועו לתל אביב בציר מג'דל-ג'וליס-רחובות, אף שציר החוף מעזה עד בית הספר החקלאי עיינות היה בשליטה ערבית כמעט מלאה. לכן בנה דובנו מערך ביצורים חזק ליד כפר ורבורג. אך המצרים התקדמו בכביש החוף, ובדרכם כבשו והרסו את קיבוץ ניצנים שלא היה מבוצר כמעט כלל.
ב-21 במאי 1948, (י"ב באייר תש"ח), נהרג מהפגזה מצרית שהקדימה את המתקפה המצרית על נגבה.
הוא נטמן בקיבוץ נגבה. הניח אישה ושלוש בנות.
[|ממוזער|ימין|טקסט=חתונת יצחק וציפה דובנו בנגבה, 1940|חתונת יצחק וציפה דובנו ב[נגבה, 1940]]
על שמו נקראים קיבוץ שדה יואב, מצודת יואב (משטרת עיראק סווידאן), חמי יואב, בית הספר שדות יואב והמועצה האזורית יואב, וכן מבצע יואב במלחמת העצמאות.

## לקריאה נוספת
* נחום בוגנר, **מחשבה צבאית ב"הגנה" – [[יוחנן רטנר]], [[יהושע גלוברמן]], יצחק דובנו**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מפקדי הגדנ"ע
קטגוריה:חללי הפלמ"ח במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:נגבה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים בנגבה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948
אוטומציה החדשה

**אוטומציה החדשה** (לשעבר: **החברה לאוטומציה במנהל השלטון המקומי**) היא חברה לשירותי מחשוב שנוסדה בשנת 1967 על פי החלטת ממשלת ישראל, על מנת לפתח וליישם מערכות ממוחשבות לשימוש הרשויות המקומיות. כמו כן משמשת החברה כמוקד לייעוץ לרשויות בנוגע למערכות עירוניות ממוחשבות וכן להכשרת עובדים בתחומים אלו. במרץ 2014 החלה הפרטת החברה עם מכירת 51% ממנה לחברת וואן טכנולוגיות, וביולי 2017 הושלמה ההפרטה עם רכישת יתרת הבעלות בחברה על ידי וואן טכנולוגיות.

## היסטוריה
בהיווסדה החזיקה ממשלת ישראל ב-40% ממניות החברה, ומרכז השלטון המקומי החזיק ב-60% הנותרים.

החברה הוקמה תחת ההבנה שראוי לספק לרשויות המקומיות בישראל פתרון מחשובי אחיד וזול בשיטה של לשכת שירות. החברה פועלת ברוב הרשויות המקומיות בישראל ומספקת פתרון כולל לצורכי לקוחותיה בתחום המחשוב ובכלל זה מערכות גבייה, מערכות ניהול פיננסי, ניהול משאבי אנוש, ניהול גאוגרפי ועוד.

החברה גם מתמחה במתן פתרונות תשתית ללקוחותיה וכן משווקת מגוון מוצרים בתחום הניהול המוניציפלי.
לחברה שתי חברות בנות: **קומפלוט** - בית תוכנה המתמחה במתן פתרונות GIS לרשויות מקומיות ולוועדות תכנון ובניה ו**קומפיי** - חברה המתמחה במתן פתרונות מחשוב לניהול משאבי אנוש ולהפקת תלושי שכר.

משה אלקסלסי, לשעבר ראש המועצה המקומית גן יבנה, שימש יו"ר החברה משנת 2003 ועד למכירת השליטה בה בשנת 2014. במהלך כהונתו התחלפו כ-10 מנכ"לים.

החברה לאוטומציה ספגה ביקורת בנוגע לליקויים ואי-סדרים בהתנהלותה. בשנת 2004 חשף דו"ח מבקר המדינה חריגה משמעותית בשכרו של מנכ"ל החברה.
בשנת 2008 פרסם מבקר המדינה דוח חריף על אופן התנהלות החברה. בפברואר 2005 הוגשה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים, דרור שטרום, המלצה לכתב אישום נגד החברה בגין הסדרים כובלים שביצעה יחד עם חברת חילן טק.

בשנים 2009-2008 ידעה החברה סכסוכי עבודה רבים שהביאו לשביתות חוזרות ונשנות של העובדים. גם מעמדה המקצועי של החברה הוטל בספק, ונטען כי היא אינה מתחדשת משום שהיא מונופול בתחום המחשוב בקרב הרשויות המקומיות. בעקבות זאת, ולאור העובדה שמשרד הפנים קבע שעל רשויות מקומיות לבחור את ספק המחשוב שלהן במכרז, החליטו רשויות מקומיות לנתק את קשריהן עם החברה ולפנות לספקים אחרים.

בשנת 2011, לאחר תהליך ארוך, מכרה ממשלת ישראל את החזקותיה למרכז השלטון המקומי.

במרץ 2014 זכתה חברת וואן טכנולוגיות במכרז לרכישת 51% ממניותיה של החברה לאוטומציה תמורת 12 מיליון ש"ח, ושינתה את שמה ל"אוטומציה החדשה". באפריל 2017 השלימה One1 את רכישת יתרת מניות החברה.

## אתר city4u.co.il

אתר "city4u" משמש כפורטל העיריות של החברה לאוטומציה, ובו ניתן לצפות ב"תיק תושב", פלטפורמה וירטואלית המאפשרת לתושבי הערים השונות לקבל מידע על תשלומים שביצעו ולבצע פעולות שונות כגון תשלום חובות, קנסות ועוד. ההרשמה לאתר היא חובה רק אם רוצים לקבל גישה לתיק התושב, אך אין חובה להירשם לאתר כל עוד מעוניינים לבצע תשלום חד-פעמי של חשבון מים או ארנונה. בנוסף למידע שמקבל האתר מהרשות המקומית, מקבל האתר מידע ממשרד הפנים, הנוגע לו ולבני משפחתו המתגוררים באותה הרשות המקומית, לרבות מספר תעודת הזהות שלהם, כתובת המגורים שלהם והקרבה שלהם למשתמש הרשום לאתר (למשל: אח, בן/בת זוג, הורה), זאת גם מבלי שמי מהם יירשם לשירות האינטרנט. גם אם אדם לא נרשם ישירות לאתר, בעת ביצוע תשלום חשבון ארנונה או מים לרשות המקומית, פרטיו מועברים על ידי הרשות לאתר לצורך ביצוע התשלום.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות שירותי מחשוב ישראליות
קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:פתח תקווה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1967
גיוון אימג'ינג

[שמאל|ממוזער|200px|[קפסולה אנדוסקופית]]
**גיוון אימג'ינג** (באנגלית: **Given Imaging Ltd**) היא חברה בע"מ ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק אמצעי בדיקה ויזואלית של מערכת העיכול האנושית. 

הטכנולוגיה של החברה מבוססת על מצלמות זעירות הממוקמות בקפסולות הניתנות לבליעה, ליצירת אנדוסקופיה באמצעות גלולה. לגיוון אימג'ינג גלולות לדימות של הוושט, המעי הדק והמעי הגס. בנוסף, פיתחה החברה גלולת RF הבודקת שאין חסימות במעיים העשויות לגרום לגלולת הדימות להיתקע.

## היסטוריה
החברה הוקמה על ידי גבריאל מירון וחברת אר.די.סי. בע"מ בינואר 1998 ברכישת בעלות על פטנט רשום של רפא"ל שהוגש על ידי צוות בהובלת ד"ר גבריאל עידן. 

גיוון אימג'ינג הייתה החברה הראשונה שפיתחה טכנולוגיה של אנדוסקופיה באמצעות גלולה. לאחר מאמץ פיתוחי של צוותים טכנולוגיים מולטי-דיסיפלינריים פותחה קפסולה ומערכת, ונעשו ניסויים מוצלחים בבעלי חיים ובבני אדם. כבר בשנת 2001 החברה קיבלה אישור CE באירופה ואישור FDA (מנהל המזון והתרופות האמריקאי) למערכת ולגלולה לאיבחון המעי הדק. הגלולה החלה להמכר בשם "PillCam".

החברה הונפקה לראשונה בנאסד"ק באוקטובר 2001, והחלה להיסחר בבורסה בת"א במרץ 2004. 

במאי 2009 הודיעה גיוון אימג'ינג שעברה את רף מכירת מיליון הגלולות ברחבי העולם.

בספטמבר 2009 קיבלה גיוון את אישור רשות הבריאות של האיחוד האירופי לשווק את גלולת 2 PillCam Colon כאמצעי לאבחון אי סדירויות פתולוגיות במעי הגס.

בסוף פברואר 2014 הושלמה עסקת רכישה לפיה חברת Covidien  תרכוש את כל מניותיה של גיוון מידי בעלי המניות הקיימים. הרכישה התבצעה בשיטת מיזוג משולש הופכי. עם תום העסקה הפכה גיוון לחברת בת בבעלות מלאה של קובידיאן, והיא נמחקה הן מהבורסה בתל אביב והן מנאסד"ק. חודשים אחר כך, נמכרה קובידיאן עצמה לחברת מדטרוניק.

משרדי גיוון אימג'ינג ומפעל הייצור שלה נמצאים ביקנעם עילית. יש בבעלותה מפעל ייצור קטן לגיבוי באירופה ומשרדי מכירות באירופה, יפן וארצות הברית.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט של חטיבת הגסטרואנטרולוגיה במדטרוניק (גיוון אימג'ינג לשעבר)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני מכשור רפואי ישראלים
קטגוריה:תעשיית אלקטרואופטיקה בישראל
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:יקנעם עילית: חברות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות ישראליות שנסחרו בנאסד"ק
ריאל

ל**ריאל** (Real) פירושים שונים בשפות שונות, אך בספרדית ובפורטוגזית בהקשרים שלהלן המשמעות היא בדרך כלל "מלכותי". כך לגבי המטבעות במדינות דוברות הספרדית והפורטוגזית, מהן התגלגל השם אל מטבעות באיראן ובכמה ממדינות חצי האי ערב, וכך גם לגבי מרבית קבוצות הספורט שלהלן.

## הערות שוליים
קנטונים של לוקסמבורג

החל משנת 2015 לוקסמבורג מחולקת ל-12 קנטונים. בתקופת 1843–2015 היא הייתה מחולקת ל-3 מחוזות וכל מחוז היה מחולק למספר קנטונים. בשנת 2015 רמת המחוזות בוטלה. גבולות הקנטונים נותרו ללא שינוי.

שמאל|ממוזער|מפת קנטונים של לוקסמבורג|275px

## קישורים חיצוניים

* החלטה על שינוי חלוקה מנהלית 
* נתוני אוכלוסייה, 2024

קנטונים
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
לב סטרינקובסקי

**לב סטרינקובסקי** הוא בונה כינורות ישראלי.

## ביוגרפיה

סטרינקובסקי הוא יליד ברית המועצות, שעלה לישראל מבאקו שבאזרבייג'ן בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. מילדותו למד נגינה בכינור.

בנעוריו לא הצליח להגשים את שאיפתו ללמוד בניית כינורות, משום שבונה הכינורות שאליו פנה לא רצה להעביר את סודות המקצוע למי שאיננו בן משפחה. 

סטרינקובסקי המשיך לנגן ולמד לתואר ראשון ושני במוזיקה באוניברסיטה. כשעלה לארץ נשלח לבאר שבע והתקבל לעבודה בתזמורת הקאמרית.

בירושלים התוודע אל בעל בית מלאכה לכלי קשת, יוסף בועזסון, שהסכים לקבלו כשוליה וכשרונותיו הטבעיים סייעו לו להצליח במקצוע ולפתוח בית מלאכה משלו לבניית כלי קשת בשנת 1980.

הוא נזכר בביקור הקבוע של הכנר אייזק שטרן במקום ומתנחם בעבודה היום מול חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית, סטודנטים ומורים למוזיקה, שכולם מבקרים בבית המלאכה שלו וחולקים עמו את האהבה המשותפת לצליל המיתר.

כיום (2021) עוסק סטרינקובסקי בעיקר בבנייה, שימור ותיקון של כלי קשת. (ביניהם טיפול בסדקים, החלפת שיערות בקשת, החלפת גשרים ועוד). הוא בנה עשרות רבות של כלי קשת (כינורות, ויולות וצ'לי).

בנוסף לנ"ל, סטרינקובסקי גם משחזר כלים עתיקים, מעריך כלים מבחינת שוויים ומוכר אותם (כולל אביזרים נלווים כמו מיתרים, שרף, כריות, תיקים וכדומה).
## קישורים חיצוניים
האתר הרשמי של לב סטרינקובסקי
## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני כלי נגינה ישראלים
קטגוריה:בוני כלי קשת ישראלים
כינורות
ג'ניפר קולידג'

**ג'ניפר קולידג**' (באנגלית: **Jennifer Coolidge**; נולדה ב-28 באוגוסט 1961) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת אמריקאית, זוכת פרס אמי ופרס גילדת שחקני המסך. ידועה בעיקר בשל משחקה בסרט "אמריקן פאי" בתור אמא של סטיפלר וכן בסרטי ההמשך, בתור בובי בקומדיית המצבים "ג'ואי" של רשת NBC, כסופי קצינסקי בסדרת הטלוויזיה "מרוששות" וכטניה מקוויד בסדרה "הלוטוס הלבן", תפקיד עליו זכתה בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.

## ביוגרפיה
קולידג' נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס לגרטשן ופול קולידג', יצרן פלסטיק. יש לה אחות אחת בשם סוזאנה. היא למדה בתיכון נורוול וקולג' אמרסון בבוסטון.

## קריירה
קולידג' השתתפה בתפקידי משנה בסרטי קומדיה ובתוכניות אירוח. היא ידועה בעיקר בזכות גילום "אמא של סטיפלר" בסדרת סרטי "אמריקן פאי". היא הופיעה גם בסרט "סיפור סינדרלה" בתור אמה החורגת של דמותה של הילרי דאף, ובדמות המניקוריסטית פולט בסרט "לא רק בלונדינית" ו"לא רק בלונדינית 2". כמו כן דיבבה את הדמות האנט פאני בסרט "רובוטס". קולידג' השתתפה גם בתפקיד אורח בתור ג'ודי המסג'יסטית בסדרה "סיינפלד" (עונה 5 פרק 9).

שיחקה בקומדיית המצבים קצרת החיים "ג'ואי", בתור הסוכנת של ג'ואי. בסדרת האם של "ג'ואי", "חברים", גילמה את אמנדה, אישה טורדנית שמוניקה ופיבי מנסות נואשות להפטר ממנה (עונה 10 פרק 3).

בשנת 2000 שיחקה בסרט הקומדיה "הכי טוב בתערוכה" לצד יוג'ין לוי. ב-2001 שיחקה בסרטו של לואי סי. קיי. "פוטי טאנג". בשנת 2005 זכתה קולידג' בפרסי בחירת הנוער של רשת FOX בקטגוריית "הנתעב".

בשנת 2006 היא גילמה את מרתה קנדו, אמא של סאלי (מנדי מור) בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד יו גרנט. בשנת 2007 שיחקה בסרט הקומדיה "גדול מהסרטים" בכיכובן של ג'יימה מייס וכרמן אלקטרה. בשנת 2008 השתתפה בקומדיה "התוכנית לאירוח סטודנטים" לצד טניה ריימונד, ודיבבה בסרט האנימציה "איגור". בשנת 2009 שיחקה בדרמת הפשע "פקד מושחת" לצד ניקולס קייג'.

בשנת 2011 החלה ג'ניפר לשחק בסדרה "מרוששות" של רשת CBS, בתור סופי קצ'ינסקי, מהגרת פולניה.

ב-2017 דיבבה את דמותה של אמא של ג'ין בסרט "אמוג'י: הסרט".

בשנים 2021–2023 שיחקה בעונה הראשונה והשנייה במיני-סדרה "הלוטוס הלבן", קומדיה סאטירית של רשת HBO; על תפקידה בעונה השנייה זכתה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית משנה במיני-סדרה או סרט טלוויזיה ולפרס גילדת שחקני המסך.

בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.

## חיים אישיים
קולידג' יצאה בעבר עם השחקן כריס קטן.

חלק מהסצנות בסרטה של סופיה קופולה "הפיתוי", צולמו בביתה החדש של קולידג' בניו אורלינס.

## פילמוגרפיה נבחרת
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם קולידג' 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים אמריקאיות
קטגוריה:פעילי זכויות בעלי חיים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:בוגרות מכללת אמרסון
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
אליזבת מארה

**גרטרוד אליזבת מארה** (בגרמנית: **Gertrud Elisabeth Mara**; 23 בפברואר 1749 – 20 בינואר 1833) הייתה זמרת גרמנייה.

## חייה
מארה הייתה ילידת קאסל, בת למוזיקאי עני בשם שמלינג. אצל אביה למדה לנגן בכינור ונגינתה ביריד בפרנקפורט, עוד בילדותה, הרשימה כל כך את שומעיה, שהביאה לעריכת מגבית לשיפור מצבה הכלכלי. בעזרת ידידים בעלי השפעה יצאה ללייפציג ללמוד אצל יוהאן אדם הילר יחד עם קורונה שרטר, שם התגלה קול הסופרן המעולה שניחנה בו. היא החלה לשיר לפני קהל בשנת 1771 ותוך זמן קצר הוכרה כזמרת הגדולה ביותר שגרמניה הוציאה מקרבה. במבחן קול לפני פרידריך השני מלך פרוסיה, שהתייחס תחילה בחשד להצעת מנהל התיאטרון המלכותי למנותה לאופרה ואמר, "זה בלבד היה חסר לי. מוטב שסוס יצהל לי אריה מלמנות לאופרה שלי פרימדונה גרמנית", הרשימה ביותר את המלך הן בשירתה והן בכשרונה לקרוא מן הדף, ונשכרה לעבודה קבועה כזמרת החצר הפרוסית בברלין, אך נישואיה לכנר מושחת-מידות בשם מארה חוללו קשיים והיא שולחה מן החצר בשנת 1780. אחרי ששרה בווינה, מינכן ועוד, הופיעה בפריז בשנת 1782 ויריבותה שם עם הזמרת לואיזה טודי התפתחה לריב של ממש.

בשנת 1784 נסעה ללונדון והמשיכה להופיע שם בהצלחה רבה, תוך גיחות מזדמנות לאיטליה ולפריז, עד 1802, אז פרשה לשנים אחדות לרוסיה ואיבדה את הונה בזמן הפלישה הצרפתית. היא חזרה לאנגליה ב-1819, אך לאחר זאת נטשה את הבימה, נסעה לליווניה, שם הייתה למורה למוזיקה ברוואל. בשנת 1833, עניה וחסרת-כל, מתה ברוואל ונקברה בבית הקברות קופלי.

## קישורים חיצוניים

* Biography **<span style="color: gray;">(בצרפתית)</span>**
* Portraits on the National Portrait Gallery site
* 
* 

## הערות שוליים

* ערך זה משתמש בטקסט מתוך אנציקלופדיה בריטניקה וכן "האנציקלופדיה הבין-לאומית החדשה" שהן נחלת הציבור.

קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1749
קטגוריה:נפטרות ב-1833
ין גה לינג

**ין גה לינג** (באנגלית **Geling Yan**) (נולדה ב-16 בנובמבר 1958) סופרת אמריקאית ממוצא סיני. 

## קורות חיים
לינג שנולדה בשאנגחאי ברפובליקה העממית של סין ועברה לארצות הברית בעקבות המחאות בכיכר טיין-אן-מן שנת 1989. היא החלה לכתוב כעיתונאית בסוף שנות השבעים של המאה העשרים. כתבה סיפורים קצרים, רומנים תסריטים וביוגרפיות. בעלת תואר בוגר בספרות מאוניברסיטת Wuhan ותואר מסטר ממכללת קולומביה לאומנות בשיקגו. חברה בגילדת כותבי הוליווד של אמריקה (כותבי תיאטרון וקולנוע ובאיגוד הכותבים של סין).

במהלך מהפכת התרבות בסין שימשה כבר בהיותה בגיל 12 כרקדנית בלהקת בידור. שרתה בטיבט בצבא סין (צבא השחרור העממי) ושמשה אחר כך ככתבת צבאית במלחמה נגד וייטנאם שהתנהלה ב-1979. בשרותה הגיעה לדרגה המקבילה לדרגת סגן-אלוף. פרסמה את הרומן הראשון שלה בסינית בשנת 1985. פרסמה יותר מעשרים ספרים בהוצאות שונות בסינית ובאנגלית בסין, טאיוון, הונג קונג וארצות הברית.

## ספרה שתורגם לעברית
* **פשפש הנשפים**, תרגמה מאנגלית: ברוריה בן ברוך. הוצאת ידיעות ספרים, 2009.

## מספריה
* אוסף סיפורים בשם **White Snake and Other Stories** (הנחש הלבן וסיפורים אחרים, פורסם בשנת 1999)
* **The Lost Daughter of Happiness** (הבת האבודה של האושר, פורסם בשנת 2001)
* **The Banquet Bug** פורסם בעברית ב-2009 כפשפש הנשפים, פורסם לראשונה בשנת 2006

## תסריטים ומספר כתבים שעובדו לסרטי קולנוע ובהם
* Siao Yu סרט טאיווני משנת 1995
* Xiu Xiu: The Sent Down Girl סרט סיני משנת 1999.
* Mei Lanfang תסריט משנת 2008
* Yi ge nv ren de shi shi עיבוד לטלוויזיה שנת 2009

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של ין גה לינג באתר רד רום
* ין גה לינג באתר רד רום
* ביוגרפיה של ין גה לינג
* אודות ין גה לינג
* תמונות חופשיות של הסופרת
* ין גה לינג באתר הוליווד קום
* 
* 

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:סופרות סיניות
קטגוריה:מהגרות מסין לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מסין לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת קולומביה בשיקגו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
מקראת הזהב

**מקראת הזהב** או **אגדת זהב** (**Legenda aurea** או **Leggenda aurea**, בהתאם) הוא שם אוסף מעשיות הגיוגרפי על חיי הקדושים של הכנסייה הקתולית. את הספר חיבר וערך הארכיבישוף של ג'נובה,  (Jacobus de Voragine; 1230-1298), בשנת 1265 בקירוב, והוא זכה לתפוצה נרחבת בימי הביניים המאוחרים. 

הספר דן בהסבר שמותיהם של הקדושים, תולדות חייהם, הניסים והגבורות שביצעו במשך חייהם, מותם, תיאור המרטיריום של אלו שהוצאו להורג, והניסים שהם או שרידיהם ביצעו לאחר מותם. במקור נכללו בו 177 פרקים המסודרים לפי לוח השנה, ובו נקרא כל יום בלוח השנה על שמו של קדוש, ותוכנם סיפורי קדושים מעונים, ועיונים במשמעות דינים נוצריים שונים.

הספר כתוב בשפה לטינית פשוטה ויחסית קלה להבנה, תוכנו הרפתקני ומלהיב, וצורת הכתיבה מושכת. מסיבות אלו, הספר הפך לרב-מכר לאורך ימי הביניים ואף לאחריו. יש הסבורים שתפוצתו הייתה אף גדולה מתפוצת התנ"ך באותה תקופה. במשך הזמן הורחב הספר בסיפורי קדושים נוספים, תורגם לשפות רבות, ועם המצאת הדפוס הודפס במהרה במהדורות רבות.

הספר אומנם מושך לקריאה עקב סיפורי המעשים וההרפתקאות, אך מאידך גיסא, ההסברים לשמות הקדושים ולמעשיהם לא תמיד מתיישבים עם הידוע עליהם במחקר. לדוגמה, הוא מפרש את שמה של קתרינה הקדושה כמורכב משתי מילים catha שפירושו "הכל" ו-ruine שפירושו "הריסות", כי קדושתה של קתרינה מסוגלת להרוס את כל ארמונותיו של השטן. להסבר זה אין כמובן שום קשר עם המציאות. רוב התיאורים ההיסטוריים אינם נסמכים על מקורות מהימנים כלשהם, ולגבי חלק מהקדושים, אין שום הוכחה שאכן היו קיימים. רק במאה ה-16 הכירו כי אין לספר זה ערך היסטורי רב, ושהוא בעיקר ספר אגדות.

למרות זאת, לספר יש חשיבות גדולה עקב השפעתו העצומה על תולדות האמנות וחקר הקדושים וכן בתחום חוקרי ספרות ימי הביניים. לדוגמה, פרסקות וציורים רבים של ימי הביניים מתארים אירועים שלולא מקראת הזהב לא ניתן היה לדעת מה מתואר בהם, ומי הקדושים המופיעים בהם. לדוגמה, בעקבות הספר אנו יודעים שקדושה המחזיקה גלגל שיניים (לעיתים שבור) בידיה היא קתרינה הקדושה. המחבר שאב את מקורותיו מסופרים אחרים של ימי הביניים שכתבו תולדות קדושים ומרטירים, מהמיתולוגיה היוונית (למשל, הוא מתאר את יהודה איש קריות כרוצח אביו ונושא את אמו לאישה - כמו אדיפוס) וגם מדמיונו הפורה. 

שמו הלטיני של הספר הוא Legenda aurea. אפשר לתרגם את המילה Legenda הן כ"מקראה" והן כ"אגדה". אומנם במקורות מסוימים מתורגם בטעות שמו של הספר ל"אגדת הזהב", אך במקרה הזה התרגום הנכון הוא "מקראה" היות שהספר עסק, בעיני הקוראים של ימי הביניים, באירועים אמיתיים שאכן התרחשו וחובה להכירם, ולא בסיפורי אגדות שנועדו רק לשעשע.

## גלריה

קובץ:PalazzoTrinci010.jpg|פרט מפרסקו מהמאה ה-15 המציג את הארכיבישוף יעקובוס דה וורג'ינה אוחז את ספרו "מקראת זהב", לצד סצנת צליבת ישו
קובץ:Iacopo - Legenda aurea, nel MCCCCLXXXXIX adi V di decembre - 911150 2r.jpg|דף מתוך כתב-יד מאוייר של "מקראת הזהב", ונציה, 1499
File:Legenda aurea ca 1485-1490 (3465074).jpg|דף מתוך כתב-יד מאוייר של "אגדת הזהב", פדובה, 1490-1485 בקירוב
File:Von keiser Heinreich und Von sant künnigund der heiligen frawen.jpg|דף מתוך כתב-יד מאוייר של "אגדת הזהב" בגרמנית, 1513


## תרגום לעברית
* **קטעים מתוך Legenda Aurea (אגדת הזהב)**, הוצאת האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ט

## קישורים חיצוניים

* מקראת הזהב – בתרגום לאנגלית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות נוצרית
קטגוריה:איקונוגרפיה נוצרית
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
ריאל קטרי

**ריאל קטרי** (ערבית: **ريال قطري**, תקן ISO 4217: QAR) הוא המטבע בקטר. שמו המקוצר הוא ر.ق או QR. המטבע מחולק ל-100 דירהם.

## היסטוריה
עד 1966 המטבע הרשמי בקטר היה הרופי ההודי כמטבע הרשמי של המדינה, שמו הרשמי היה רופי המפרץ הפרסי. כשמטבע הרופי פיחת הוחלט להחליפו, כמו שאר המדינות שהשתמשו בו במפרץ הפרסי. כשעזבו את הרופי הוא הוחלף זמנית לריאל סעודי ואז הפך לריאל קטרי ודובאי ששוויו היה 1.065 לרופי. כשדובאי עברה לאיחוד האמירויות הערביות הפך המטבע ב-1973 לריאל קטרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:קטר: כלכלה
ברני מרטין

**ברני מרטין** (באנגלית: **Barney Martin**; 3 במרץ 1923 – 21 במרץ 2005) היה שחקן אמריקאי, שנודע בעיקר בשל גילום דמותו של מורטי סיינפלד, אביו של ג'רי, בקומדיית המצבים המצליחה "סיינפלד".
## ביוגרפיה
מרטין נולד ברובע קווינס שבניו יורק. הוא שירת כנווט בחיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן הצטרף למשטרת העיר ניו יורק, קריירה שארכה 20 שנה. מרטין, ששימש כבלש במשטרה נהג להופיע לעיתים כקומיקאי בעת מצגות שנערכו לפני ועדות של המשטרה. בשנות ה-50 החל לשמש גם כתסריטאי, בין היתר עבור תוכנית הבידור "המופע של סטיב אלן". מרטין החל את קריירת המשחק שלו כאשר לוהק על ידי מל ברוקס לתפקיד בסרט הקולנוע "המפיקים" (1967). תפקיד זה הביא למרטין תפקידים במחזות זמר, בהם: "South Pacific" ו-"How Now, Dow Jones". כן הופיע בסדרות טלוויזיה וסרטים רבים. מרטין גילם את דמותו של אביה המובטל של לינדה (לייזה מינלי) בסרט הקולנוע "ארתור" (1981). הוא היה החלוץ בגילום דמותו של איימוס הארט במחזמר "שיקגו". ב-1968 הוא שיחק בסרט "צ'ארלי" לצידו של קליף רוברטסון.

בשנות ה-90 החל מרטין לגלם את דמותו של מורטי סיינפלד, אביו של ג'רי סיינפלד, דמות משנה בקומדיית המצבים "סיינפלד". מרטין החליף את השחקן פיל ברנס, שגילם את מורטי במהלך פרק אחד בעונה הראשונה של הסדרה. ברנס הוחלף לאחר שהמפיק לארי דייוויד החליט כי יש צורך בשחקן יותר אנרגטי. מרטין גילם את דמותו של מורטי הפנסיונר במהלך 21 פרקים של הסדרה, כולל השניים שחתמו אותה, לצדה של ליז שרידן שגילמה את אשתו, הלן.

מרטין, שהתגורר רוב חייו בניו יורק, נפטר מסרטן הריאה בגיל 82 בסטודיו סיטי שבלוס אנג'לס. הוא הותיר אחריו אישה, קתרין, לה נישא ב-1942 ובן. למרטין ולאשתו הייתה בת נוספת שנפטרה גם היא מסרטן (ב-2002).

## קישורים חיצוניים

* הלך לעולמו השחקן ברני מרטין, כתבה בניו יורק טיימס 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחילות האוויר של צבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
מלוא כל הארץ כבודו

הביטוי , וכן הקביעה בספר הזוהר כי "לית אתר פנוי מיניה" (ארמית: "אין מקום הריק ממנו [מאלוהים]"), מבטאים רעיון פילוסופי, מטאפיזי ותאולוגי, שלפיו השפעתו של הבורא, היינו אורו, ממלא את המציאות כולה.
רוזנות יפו ואשקלון

**הרוזנות של [[יפו]] ו[[אשקלון (עיר עתיקה)|אשקלון]]** היה שמה של סניורה צלבנית, אחת מארבע הסניורות המרכזיות שהרכיבו את המדינה הצלבנית ממלכת ירושלים.
ברוזנות נכללו האחוזות הווסליות של רמלה ויבנה (איבלין).

## היסטוריה

העיר יפו נכבשה ללא קרב על ידי מסע הצלב הראשון בראשות גוטפריד מבויון - אז מבצר חרב ונמל לא פעיל. הצלבנים השתמשו בנמל ושיקמו את חורבות המבצר בשנת 1100. בגלל חשיבותה האסטרטגית של העיר היא נשארה בגדר נחלה של מלך ירושלים עד לשנת 1110 אז נמסרה העיר להוגו מפואיסה, אביר צלבני שקיבל עם העיר את התואר הוגו הראשון, רוזן יפו.

בשנת 1134 התמרדו אצילים המקומיים, בניהם של מנהיגי מסע הצלב הראשון התמרמרו על המלך החדש - פולק מאנז'ו שלא הגיע מקרבם ושנישל אותם מעמדותיהם הבכירות בממלכה. מנהיג האצילים הממורמרים היה הוגו השני, רוזן יפו - אחיינה של מליסנדה, מלכת ירושלים. פולק, שזיהה את הפוטנציאל ההרסני הגלום בקרבתו של הוגו לירושלים, החליט לסלקו והאשים אותו בניאוף עם המלכה. כתגובה פתח הוגו במרד, נמלט ליפו ואיחד כוחותיו עם הצבא המצרי באשקלון. הוא הצליח להביס את הצבא ששלח המלך כדי לעצרו, אך הבין כי לא יוכל להמשיך ולהחזיק מעמד מול המלך החזק ובסופו של דבר הוגלה ממלכת ירושלים ויפו חזרה להיות חלק מנחלת מלך ירושלים והועברה לבנו השני של פולק אמלריך, שהוכרז כרוזן יפו עם הגיעו לגיל הבגרות.

בשנת 1153 כבש בלדווין השלישי, מלך ירושלים את העיר אשקלון מידי המצרים, והוסיף אותה לנחלתו של אחיו אמלריך, בכך מחזק את מעמדה של הרוזנות כאחת מהישויות הפיאודליות החשובות והחזקות בממלכה.

בשנת 1162, הוכתר אמלריך למלך לאחר שביטל את נישואיו לאגנס - בחירת ליבו שהמשיכה להחזיק בתואר רוזנת יפו ואשקלון, וקיבלה קיצבה חודשית מהכנסות הרוזנות.

הרוזנות כווסל של ממלכת ירושלים הוחזקה על ידי בני משפחת המלוכה ושטחיה העבירו תשלומים ומס לממלכה הרוזנות חדלה מלהתקיים לאחר קרב קרני חיטין ורק לאחר מסע הצלב השלישי נכבשו מחדש הערים המרכזיות של הרוזנות יפו ורמלה.

בשנת 1221 נמסרה הרוזנות לידיו של גוטייה הרביעי מבריין. בשנת 1244 הוביל הרוזן את צבאות ממלכת ירושלים לקרב הירביה בסופו הושמד הצבא הצלבני לחלוטין, גוטיה הרביעי נתפס בשבי והובל על ידי החווריזמים אל מול חומות יפו ואיימו כי יתלו אותו אם העיר לא תימסר לידם. לאחר שגוטייה עצמו דרש כי העיר לא תיכנע הוא עונה ונמסר למצרים.

לאחר מותו בשבי נמסרה העיר למשפחת איבלין ובשנת 1268 נפלה יפו לידי ביברס ובכך בא הקץ על הרוזנות.

תואר האצולה "רוזן יפו ואשקלון" המשיך להתקיים כתואר בלבד שניתן לבני משפחות אצולה מקפריסין עד המאה ה-15.

## סניוריות ווסליות
רוזנות יפו ואשקלון הייתה פטרונית של מספר סניוריות:
*הסניוריה של רמלה
*הסניוריה של איבלין
*הסניוריה של מירבאל

## לקריאה נוספת
* יהושע פראוור, **תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל**, שני כרכים, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל בתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית

קטגוריה:ממלכת ירושלים
BA סיטיפלייר

[ממוזער|שמאל|250px|[אמבראר E-190 של החברה]]
**BA סיטיפלייר** (באנגלית: **BA CityFlyer**) היא חברה בת של חברת התעופה בריטיש איירווייז המבצעת עבורה טיסות אזוריות מנמל התעופה סיטי שבמרכז לונדון. מרכזה של החברה נמצא בעיר מנצ'סטר. החברה מפעילה מטוסי אמבראר E-Jets. בשנת 2017 החלה החברה להפעיל טיסות גם מברמנגהם, מנצ'סטר ובריסטול, עד שנה זו הטיסות הופעלו רק מלונדון.

בשנת 2016 הטיסה החברה 2,192,847 נוסעים.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 2007, לאחר שבריטיש איירווייז מכרה לחברת פליי בי את חברת הבת האזורית שלה "בריטיש קונקט". מכירה זאת לא כללה את אישורי הנחיתה של בריטיש איירווייז בנמל התעופה סיטי בלונדון. כדי לממש את זכותה לטוס מנמל זה, רכשה החברה את חברת "סיטיפלייר אקספרס", חברה אזורית שפעלה מנמל התעופה גטוויק שבלונדון, ומיתגה אותה מחדש בשם BA סיטיפלייר.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

## ראו גם
* בריטיש איירווייז

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה בריטיות
קטגוריה:בריטיש איירווייז
בלוב (קומיקס)

**בלוב** (באנגלית: **Blob**) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה בחוברת *X-Men #3* מינואר 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

בלוב הוא האלטר אגו של פרדריק "פרד" ג'יי דיוקס, מוטאנט גדול ממדים וכבד מטקסס בעל היכולת לא לזוז ממקומו גם כאשר מתנגש בו אובייקט כבד. הוא מגלה גמישות רבה ויכולת להתגבר על כוח הכבידה. עבד בעברו בקרקס המקומי, לפני שפרופסור אקסבייר מצא אותו וניסה לשכנעו לבוא לאחוזת המגורים של האקס מן. אולם, שאר חברי הקבוצה לא חיבבו אותו בגלל מראהו הדוחה. בעקבות זאת בלוב החליט לעזוב, אך פרופסור אקסבייר ניסה למחוק מזיכרונו את מה שקרה. כתוצאה מזה, בלוב נמלט והזהיר את חבריו לקרקס מפני האקס-מן. מאוחר יותר בלוב הצטרף לצוותו של מגנטו, אך גם אותו הוא עזב כי הוא הבין שלמגנטו לא אכפת ממנו. חבר בהמשך לאחוות המוטאנטים, כוח החירות וקבוצת הנבלים של הדפנדרס.

בעקבות אירועי "בית אם", דיוקס נמנה בין אלה אשר איבדו את כוחותיהם אך מבנה גופו נותר צמיגי באופן חריג. דיוקס הדיכאוני ניסה להתאבד, אך קפלי עורו הסבוכים הקשו עליו לחתוך בבשר החי. הוא הצטרף בהמשך לקבוצת "תא אקס" (X-Cell), קבוצת מוטאנטים שכוחותיהם הופשטו מהם אשר מאשימה את הממשלה באיבוד כוחותיה. דרך אמצעים בלתי ברורים, דיוקס איבד את השומן העודף שלו, והחל לקחת את נושא בריאותו ברצינות. כעת הוא משמש כגורו לאיבוד משקל, אך לעיתים נצפה עם מגנטו והוד התפתחותו בניסיון להשיב לעצמו את כוחותיו. הצטרף מחדש לאחוות המוטאנטים של מיסטיק.

את דמותו של בלוב גילם בסרט הלייב אקשן "אקס-מן המקור: וולברין" השחקן קווין דוראנד. דמותו הופיעה בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: אפוקליפסה" בהופעת קמע, בגילומו של המתאגרף גוסטב "הענק" קלאוד אוימט.

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
המנון אלבניה

**הימני אי פלאמוריט** (באלבנית: **Himni i Flamurit** - "המנון לדגל") הוא ההמנון הלאומי של אלבניה. ההמנון חובר על ידי המשורר האלבני אלכסנדר סטאברה דרנובה. ההמנון פורסם לראשונה בעיתון האלבני לירי א שקיפריה (באלבנית: חופש לאלבניה), שהתפרסם בסופיה שבבולגריה בשנת 1912. לאחר מכן הודפס ההמנון במסגרת ספר השירים של דרנובה שנקרא "אנדרה א לוטה" (באלבנית: Ëndra e lotë, חלומות ודמעות), שיצא לאור בבוקרשט.

ההמנון הולחן על ידי המלחין הרומני צ'יפריאן פורומבסקו.

## מילות השיר

## ראו גם
* דגל אלבניה
* סמל אלבניה

## קישורים חיצוניים

* https://www.youtube.com/watch?v=kJORBPlLCa8, ההמנון האלבני - קטע ווידאו מאת יוטיוב.

קטגוריה:שירי 1912
אלבניה
קטגוריה:אלבניה: סמלים לאומיים
א-לי-מות

**אַ-לִּי-מוּת** הוא אלבום הסולו השמיני של הזמר-יוצר הישראלי שלום חנוך, שיצא בינואר 1995.

האלבום הופק מוזיקלית על ידי משה לוי, ומנגנים בו מרבית חברי להקת איזבו.

שם האלבום ותוכנו מתכתבים עם המצב הביטחוני ששרר בישראל בתקופה זו. עם זאת, הקהל הישראלי ועורכי תחנות הרדיו די התעלמו מהאלבום, והוא לא זכה להצלחה מסחרית גדולה.

השירים הבולטים באלבום הם שיר הנושא, "במכונית החדשה של אבא", "אל תוותר" ובעיקר "לאט לאט", שהיה לשיר המושמע ביותר מתוך האלבום.

## רשימת רצועות

## משתתפים
* שלום חנוך: שירה, קולות, גיטרות, עיבודים
* משה לוי: קלידים, פסנתר, המונד, בס ("לאט לאט", "במכונית החדשה של אבא", "טורפת עירומה"), קולות, עיבודים
* תמיר מוסקט - תופים, כלי הקשה
* רן שם טוב - גיטרות
* רוני פיטרסון - גיטרות ("המצב קשה", "במכונית החדשה של אבא", "טורפת עירומה")
* ירון לוי - גיטרות ("טורפת עירומה")
* ניר גרף - בס
* קרני פוסטל - צ'לו ("קולות בערפל", "א-לי-מות")
* קובי נעים - תכנות כלי הקשה
* גיל תורן, עמי איילי, יעקב מורנו - הקלטות
* סיימון ויינשטוק - מיקסים
* לואי להב, טלי כץ - מאסטרינג
* רבקה'לה מונדלק, סיון פולק - ניהול הפקה
* דוד טרטקובר - עיצוב עטיפה
* אלכס ליבק - צילום עטיפה
* מירי בן יוסף - יח"צ
* מיכאל תפוח, שמוליק בורנשטיין, אתי אנטה, זאב אולמן - הפקה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מחוזות ליכטנשטיין

מבחינה מנהלית מחולקת ליכטנשטיין ל-11 מחוזות, שבמרביתם נכלל יישוב בודד.

ימין|ממוזער|250px|מפת מחוזות ליכטנשטיין

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מינהל סטטיסטי

מחוזות
ליכטנשטיין
אלברט ריירה

**אלברט ריירה אורטגה** (בספרדית: **Albert Riera Ortega**; נולד ב-15 באפריל 1982 במנקור, מיורקה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי וכיום מאמן את קבוצת איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.

## קריירה
ריירה החל את הקריירה שלו במיורקה, וזכה עימה בגביע המלך הספרדי בשנת 2003, כאשר פתח בקביעות בהרכב הקבוצה. במשך שלוש עונותיו במועדון כמקצוען הוא שיחק 46 פעמים בליגת העל הספרדית, והבקיע שש פעמים מעמדת הקיצוני.

בקיץ 2003 עבר ריירה לז'ירונדן דה בורדו, והיה חלק קבוע בהרכב הקבוצה במשך שתי עונות. הוא ערך למעלה מ-50 הופעות במסגרת ליגת העל הצרפתית עבור המועדון הצרפתי, וכבש ארבעה שערים.

ריירה חזר לספרד בשנת 2005, כאשר חתם בקבוצת אספניול. במהלך עונתו הראשונה באספניול הוא שיחק בשמונה משחקי ליגה בלבד, מה שהוביל בינואר 2006 למעברו למנצ'סטר סיטי, אך גם שם לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה, וחזר לאספניול לפני פתיחתה של עונת 2006/07.

במהלך אותה עונה, אספניול העפילה עד לגמר גביע אופ"א. היא הפסידה במשחק הגמר לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין, אף על פי שריירה כבש במהלך המשחק. ריירה כבש ארבעה שערים והציג יכולת גבוהה מאוד בעונה זו, שסייעה לקבוצתו להצליח. במהלך שתי תקופותיו באספניול, כולל זו שלפני ההשאלה למנצ'סטר סיטי, הוא ערך 72 הופעות וכבש שמונה שערים.

בקיץ 2008 חתם ריירה על חוזה לארבע שנים בליברפול, לאחר ספקולציות רבות, ב-1 בספטמבר 2008, תמורת 8 מיליון ליש"ט. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור ליברפול בניצחון 2-3 על ויגאן את'לטיק ב-18 באוקטובר 2008, והבקיע את שערו הראשון בקריירה בליגת האלופות בניצחון ליברפול 1-3 על פ.ס.וו. איינדהובן ב-9 בדצמבר 2008. הוא כבש שלושה שערי ליגה בעונת 2008/09 עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בפרמייר ליג.

ביולי 2011 חתם באולימפיאקוס היוונית שם שיחק עונה אחת. בספטמבר 2011 חתם בגלאטסראיי הטורקית. במרץ 2014 חתם בווטפורד האנגלית עד לסוף העונה. בנובמבר 2014 חתם באודינזה אך לא שותף באף משחק בקבוצה. 

ב-5 במרץ 2015 חזר לקבוצת נעוריו וחתם במיורקה. ב-14 בספטמבר 2015 חתם בזאברץ' הסלובנית. ב-22 בינואר 2016 חתם בקופר, אך במדיה שיחק רק משחק אחד ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.

### נבחרת לאומית
לריירה 16 הופעות במדי הנבחרת הלאומית של ספרד, בהן כבש ארבעה שערים. בהופעת הבכורה שלו בנבחרת, ב-13 באוקטובר 2007, הוא הבקיע שער במשחק מול , בניצחון 1-3 במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2008.

עם זאת, ריירה לא לקח חלק בזכייתה של נבחרת ספרד ביורו 2008 באוסטריה ושווייץ. הוא זומן מחדש לסגל באוקטובר 2008 למשחקי מוקדמות מונדיאל 2010, במקום דייגו קאפל שנעדר בשל פציעה. הוא שיחק עם נבחרת ספרד גם בגביע הקונפדרציות 2009, וזכה עמה במקום השלישי.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר הרשמי של ליברפול

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד 
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני קופר
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים ספרדים ביוון
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1982
מודל שלושת המעגלים

**מודל שלושת המעגלים** הוא מודל רלוונטי לגישות מחקר שונות ולמודלים שונים העוסקים בתרבות ארגונית.

מודל זה מציג את יחסי הגומלין בין התרבות הניהולית, תרבות מקום העבודה והתרבות הסובבת. תרבות ניהולית היא ערכי ההנהלה, הנורמות והפרקטיקות שנקבעו על ידי ההנהלה והסממנים הארגוניים. תרבות מקום העבודה היא נורמות ההתנהגות והעבודה מנקודת מבטם של העובדים. התרבות הסובבת היא הערכים והנורמות המקומיים המאפיינים תרבות לאומית, דתית וכו'.

שמאל|ממוזער|250px|מודל שלושת המעגלים – רז 2002
התרשים מציג חפיפה חלקית בין שלושת המעגלים. יש לזכור כי מצב זה הוא דינאמי ונקבע מחדש בכל מקרה ומקרה. המודל אינו מודל שטחים ואיננו מכוון לתאר יחסים מספריים מסוימים. מטרתו היא להציג את המושגים באופן סכמאטי.

המעגל הראשון מתאר את התרבות הניהולית, שבמקרים רבים נתפשת כתרבות הארגונית. התחום החופף בין מעגלים 1 ו-2 מציין אזור של "קבלה" ומסירות בעיני ההנהלה. המעגל השני מאפשר גם את קיומן של תרבויות משנה, הסותרות את התרבות הניהולית.
המעגל השלישי מייצג את התרבות הסובבת. הערכים, הנורמות ותהליכי החיברות המאפיינים תרבות זו, יכולים להשפיע על קבלה או דחייה של התרבות הניהולית.

מודל שלושת המעגלים מתקשר לכמה תאוריות מוכרות בסוציולוגיה ארגונית:

* תאוריית התלות טוענת, כי ארגונים מתפתחים בסביבות מוסדיות ותרבותיות שונות ומושפעים מהן, ולכן ישאפו למקסם את ההתאמה בינם לבין סביבתם כדרך להגברת יעילותם.
* תיאורית התלות התרבותית (Lincoln & Kallenberg, 1990), תצפה למצוא כי לאורך זמן תתפתח התאמה בין הנורמות והערכים של הארגון, לנורמות ולערכים של התרבות הסובבת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים
שלמה פלץ

**שלמה פלץ** (נולד ב-6 במרץ 1949) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי לשעבר. נודע בעיקר כחלוץ קבוצת מכבי רמת עמידר.

## ביוגרפיה
פלץ נולד בהיידנהיים שבגרמניה, ועלה לארץ עם משפחתו באונייה "נגבה" במאי 1949. כבר בצעירותו שיחק בכדורגל. בין השנים 1978-1965 שיחק כחלוץ במכבי רמת עמידר. בשנים 1975-76 שיחק במדי הקבוצה כשעלתה לליגה הלאומית בכדורגל, בעת שזו הייתה הליגה הבכירה.

בשנים אלו שיחק גם כחלוץ בנבחרת הנערים ואחר-כך בנבחרת הנוער של ישראל. במהלך הופעותיו בנבחרת השתתף בטורנירים רבים בעולם, בהם טורנירים בטהראן, שאנגחאי, בנגקוק, הונג קונג וסיאול.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל, סיים קורס מאמנים במכון וינגייט. בשנת 1982 אימן את הפועל גבעת שמואל במשך שלוש שנים, ובשנתו הראשונה שם כמאמן עלה עם הקבוצה לליגה גבוהה יותר. בשנת 1985 אימן את מכבי השקמה.

ב-1986 פרש מאימון, ופתח עסק בתחום אביזרי רכב.

שלמה פלץ נשוי ולו שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* שלמה פלץ - כתבות סרוקות מעיתונים
* שלמה פלץ - תמונתו על קלף משחק

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
שלמה קליש

**שלמה קליש** (נולד ב-18 בפברואר 1952) הוא מנכ"ל ומייסד קבוצת "ג'רוזלם גלובל ונצ'רס".

## ביוגרפיה
קליש נולד בחיפה להורים ניצולי השואה. אביו היה פועל בניין ואחר כך פתח מכולת בשכונת קריית אליהו. בשנת 1970 התגייס לצה"ל והצטרף לקורס טיס, ובשנת 1972 הוא הוסמך כטייס קרב על גבי סקייהוק. בעת מלחמת יום הכיפורים שירת בבסיס תל נוף. בעת גיחת הפצצה ברמת הגולן נפגע מטוסו מטיל כתף, אך הוא השלים את ההפצצה וחזר לנחיתת חירום בבסיס רמת דוד. בשנת 1975 השתחרר מצה"ל.

קליש למד מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. אחר כך המשיך ללימודי מוסמך בניהול ודוקטורט בחקר ביצועים ב-MIT. בשנת 1981 החל ללמד באוניברסיטת רוצ'סטר ונתמנה לפרופסור. בקיץ 1984 שב לישראל, לפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב. במקביל עסק בייעוץ לחברות היי-טק. בשלב זה של חייו החל בתהליך של חזרה בתשובה, שלו סייע מפגש עם ידיד נעורים, מוטי קרפל, ובשנת 1989 החל לחבוש כיפה. מאוחר יותר נהפך לחסיד חב"ד.

בשנת 1994 הקים חברת השקעות בשם "ג'רוזלם גלובל", ובשנת 1999 הקים קרן הון סיכון בשם "ג'רוזלם גלובל ונצ'רס". ההשקעה הראשונה של הקרן, שזכתה להצלחה רבה, הייתה בחברת גלילאו, בראשות אביגדור וילנץ, חברת אלקטרוניקה שמרכזה בגליל. חברות נוספות שבהן השקיע באמצעות ג'רוזלם גלובל ונצ'רס הן "קריאו", QXL שנמכרה ב-1.9 מיליארד דולר, מלאנוקס, סייפן סמיקונדקטור ואחרות. לתקופה מסוימת סגנו היה מייקל אייזנברג. בשנת 1999 הקים את "יזם.קום", חברת השקעות לתחום האינטרנט, אולם עם התפוצצות בועת האינטרנט נמכרה החברה לחממת השקעות אמריקאית יו אס טכנולוג'יס. הוא חבר בדירקטוריונים של רבות מהחברות שבהן שותפה ג'רוזלם גלובל ונצ'רס.

בשנת 2007 דורג קליש במקום ה-39 ברשימת בעלי "מגע הזהב של מידאס" של "פורבס". כאשר בין הישראלים הוא מופיע שם במקום הראשון.

## פעילות ציבורית

קליש פעיל במועצות מנהלים של עמותות אחדות, חבר במועצה הציבורית של המכון החרדי למחקרי מדיניות ובחבר הנאמנים של מוסדות לימוד אחדים: בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים, הטכניון, אוניברסיטת בר-אילן. הוא תומך בפעילות חב"ד ברחבי העולם, ומשמש יו"ר אגודת הידידים של איגוד בתי חב"ד בהודו ומוסדות חנוך לנער, וחבר הנהלת מטה משיח.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*ג'רוזלם גלובל ונצ'רס - Jerusalem Global Ventures

* P.S. Manfredi, Dr.Shlomo Kalish more than just giving under Caesar
* Shlomo Kalish Ph.D. , BusinessWeek


## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מדענים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חוקרי ניהול
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ניהול
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:אנשי עסקים חרדים ישראלים
קטגוריה:תלמידי הרב יצחק גינזבורג
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
יעקב ורדי

**יעקב אלול ורדי**  (נולד ב-30 במאי 1937) הוא פרופסור לרפואה המומחה לנוירולוגיה ונוירופסיכיאטריה, מנהל מחלקת נוירולוגיה בדימוס במספר בתי חולים בהם בית החולים שערי צדק, ובמאי קולנוע.

## ביוגרפיה
ורדי נולד ברומניה ושרד את השואה. כילד עלה ארצה ונקלט בקיבוץ אפיקים, בגיל התיכון נאלץ ורדי לעזוב את הקיבוץ, לאחר שנמנע ממנו להגשים את שאיפתו להתקבל ללימודים גבוהים. הוא השתלם ברפואה אצל פרופ' משה רחמילביץ', התמחה בנוירולוגיה בבית החולים איכילוב, בנוירופסיכיאטריה בבית החולים האוניברסיטאי של אילינוי בשיקגו וברפואת השינה בבית החולים האוניברסיטאי בבזל. לאחר מכן שב לישראל וכיהן כמנהל מחלקת נוירולוגיה במספר בתי חולים בהם בית החולים שערי צדק. 

מלבד עיסוקו ברפואה, ורדי התנסה בתחומים נוספים כמו בימוי סרטים והוראתו, כתיבה ספרותית וכתיבת שירה.

## חיים אישיים
הוא מתגורר ביישוב אלעזר שבגוש עציון ובבעלותו גם חווה חקלאית ב"הר השחור" שבמושבה מגדל.

יעקב ורדי נשוי לנילי, פסנתרנית, ואב לשני בנים ובת. בשנת 1981 חזרו הוא ואשתו בתשובה.

## קישורים חיצוניים
* ראיון עם יעקב ורדי בתוכנית בגלל הרוח בערוץ מאיר בטלוויזיה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילדים בשואה: רומניה
קטגוריה:פסיכיאטרים ישראלים
קטגוריה:נוירולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שערי צדק
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:אלעזר (יישוב): אישים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מדענים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
יום הדגל הלאומי של קנדה

**יום הדגל הלאומי של קנדה** (להבדיל מיום קנדה) נחוג בקנדה בכל שנה ב-15 בפברואר.
## היסטוריה
בתאריך זה בשנת 1965 חנך המושל הכללי של קנדה, ז'ורז' ואניה, את דגל קנדה המוכר כיום.

היום נחגג בקנדה על ידי הנפת הדגל, טקסים ציבוריים ושיעורים בבתי הספר על ההיסטוריה של קנדה והדגל שלה. בשנת 2005, כאשר מלאו 40 שנה לדגל, נערכו חגיגות גדולות. היום אינו מוגדר כחג לאומי, למרות שהפרלמנט הקנדי דן באפשרות זו.

דגל קנדה הנוכחי החליף את הנס האדום שהונף, בגרסאות שונות, משנת 1868. הדגל הנוכחי, אושר על ידי בית הנבחרים של קנדה ב-15 בדצמבר 1964 ואושרר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, המשמשת גם כמלכת קנדה.

יום הדגל נוסד בהחלטת דבר המלך במועצה של המושל הכללי של קנדה, לפי יוזמתו של ראש ממשלת קנדה בשנת 1996.

קנדים רבים חשים כי יש צורך להפוך את יום הדגל ליום שבתון, כיוון שיש פרק זמן ארוך בין תחילת השנה ליום שישי הטוב (למעט במניטובה, אונטריו, ססקצואן ואלברטה, בהן מתקיים יום משפחה) וב-2007 הוגשה הצעת חוק להפיכת יום הדגל ליום שבתון.

## קישורים חיצוניים

* יום הדגל הלאומי של קנדה באתר למורשת קנדה 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קנדה: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש פברואר
מייקל אימפריולי

**ג'יימס מייקל אימפריולי** (באנגלית: **James Michael Imperioli**, נולד ב-26 במרץ 1966) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא איטלקי, זוכה פרס אמי ומועמד לפרס גלובוס הזהב.

## קריירה
אימפריולי שיחק בתפקיד משני בסרטו המצליח והמפורסם של מרטין סקורסזה מ-1990 "החבר'ה הטובים", בדרמה הרומנטית משנת 1991 "קדחת הג'ונגל" שביים ספייק לי, ובדרמת הפשע משנת 1992, "אבות ובנים" לצד ג'ף גולדבלום. בשנת 1993 שיחק בסרט הרומנטי "ג'ואי בריקר" לצד ג'ינה גרשון. בשנת 1995 שיחק בסרטו של ספייק לי "קלוקרס" בתפקיד הבלש ג'ו ג'ו, בדרמת ההתבגרות ״יומן נעורים״ בתפקיד בובי לצידו של לאונרדו דיקפריו, ובסרט הדרמה "שום דבר מתוק" בתפקיד ראשי לצד מירה סורבינו. 

אימפריולי קיבל את מרב פרסומו ב-1999 כאשר לוהק לתפקיד של כריסטופר מולטיסאנטי, קרוב משפחה של טוני סופרנו (ג'יימס גנדולפיני) בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס", בה שיחק בתפקיד ראשי בכל 6 עונות הסדרה. 

ב-2000 הופיע לצד וסלי סנייפס בסרט "מעשי היעלמות" ששודר ב-HBO. הוא גם הופיע בסדרת הדרמה הפופולרית של NBC "חוק וסדר". בעונת הטלוויזיה 2008/09 הוא שיחק את ריי קארלינג בסדרה האמריקאית "Life on Mars". 

בשנת 2009 ביים את סרטו הראשון "הרוחות הרעבות", סרט דרמה בהשתתפותם של אמורי כהן וסטיב שיריפה. 

בשנת 2013 הופיע שוב בסרט של הבמאי ספייק לי "שבעה צעדים", ובסרט "הקריאה" בכיכובה של האלי ברי. 

בשנת 2014 שיחק במותחן "הכתבנית" לצד קייטי קסידי. שיחק גם בסרט הביוגרפיה המקסיקני "קנטינפלס" המביא את סיפורו של כוכב הקומדיה בכל הזמנים של מקסיקו, קנטינפלס.  

בשנת 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "לוציפר" כמלאך אוריאל, אחיו של כוכב הסדרה - לוציפר (טום אליס). 

בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית של ABC "אלכס בע"מ" שיצר וכיכב בה זאק בראף. שיחק גם במיני-סדרה "הבריחה מדנמורה" שביים בן סטילר. 

בשנת 2019 שיחק לצדו של ניקולס קייג' בסרט "ראשוני". ב-13 במרץ 2019 הוכרז שאימפריולי ישחק בסדרת הטלוויזיה "אספן העצמות: לינקולן" ברשת NBC, בתור בלש במשטרת ניו יורק ריק סליטו.

בשנת 2020 החל להנחות פודקאסט בשם "Talking Sopranos" יחד עם חברו לסדרה סטיב שיריפה, שבו משוחחים השניים על תקופת הצילומים של הסופרנוס ומנתחים את פרקי הסדרה. ב-2022 העלו השניים מופע יחד עם וינסנט פסטורה (פוסי מהסופרנסו) שהוצג על במות ברחבי ארצות הברית בו הם משוחחים על הסדרה.

בשנת 2020 שיחק בסרטה הראשון של רג'ינה קינג כבמאית "לילה אחד במיאמי" בדמותו של מאמן האגרוף אנג'לו דאנדי.

בשנת 2022 לוהק לאחת הדמויות הראשיות בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן" מבית רשת HBO. באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "*This Fool*" ברשת הולו; בסדרה הוא מגלם את פיין.

בשנת 2024 דיבב את הדמויות ג'ו ומו דובלז בסדרת אנימציה !Kite Man: Hell Yeah. באותה שנה שיחק בסרטו של פול שריידר "הו, קנדה" (אנ') שבו גילם את מלקולם, קולנוען העוסק בסרטים דוקומנטריים.

בשנת 2026 שיחק בסדרת הפשע "זיכרון של מתנקש" (אנ') מבית רשת Fox שם גילם איש עסקים מפוקפק.

## חיים אישיים
באחת מתוכניות האירוח האמריקאיות הוא אמר שהוא נבחן 400 פעמים עד שהשיג את התפקיד הראשון שלו.

בשנת 1995 הוא התחתן עם ויקטוריה צ'לובוסקי ולהם שלושה ילדים. הוא גר בסנטה ברברה שבמדינת קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
הרפובליקה של טאיוואן (1895)

[שמאל|ממוזער|250px|ציור של חיילים יפניים כובשים את [טאיפיי]]

**הרפובליקה של טאיוואן** (במנדרינית תקנית: **臺灣民主國**, בפין-יין: **Táiwān Mínzhǔguó**, מילולית "המדינה הדמוקרטית של טאיוואן", בספרות ההיסטורית של שפות אירופאית רבות כדוגמת אנגלית וגרמנית מקובל להשתמש בשם "הרפובליקה של פורמוזה" ככינויה של ישות זו) הייתה רפובליקה קצרת ימים, והתקיימה כמה חודשים בשנת 1895 באי טאיוואן, בין הוויתור הרשמי של שושלת צ'ינג ששלטה בסין על האי טאיוואן לטובת האימפריה היפנית במסגרת חוזה שימונוסקי שנחתם לאחר מלחמת סין–יפן הראשונה, לבין הגעת הכוחות היפניים וקביעת ריבונות יפן באי. אף על פי שיש היסטוריונים הטוענים כי ישות זו הייתה הרפובליקה הראשונה שנוסדה ביבשת אסיה, קדמה לה הרפובליקה של לאנפנג שהוקמה על ידי עובדים סינים במערב האי בורנאו (כיום חלק מאינדונזיה), שנוסדה ב-1777.

## היסטוריה
על הקמת הרפובליקה הכריזו קבוצה של פקידים בכירים וחברים באצולה המקומית מתומכי שושלת צ'ינג במטרה למנוע, כך קיוו, את השתלטות יפן על טאיוואן שעליה ויתרה סין ליפן במסגרת חוזה שימונוסקי. רובם נסו מהאי כשהיפנים פלשו. ב-24 במאי 1895 נשלח תרגום באנגלית של הצהרת העצמאות לכל השגרירויות באי, ויום אחר כך נערך טקס פומבי. טאנג ג'ינג-סונג, מושל האי מטעם שושלת צ'ינג נבחר לנשיא הרפובליקה כנגד רצונו. הממשל הצליח להנפיק בולי דואר בשם הרפובליקה. מההתחלה הבהירו המייסדים של הרפובליקה שפעולותיהם נעשו מתוך נאמנות לשושלת צ'ינג והכריזו כי הם יעלו מס למדינת צ'ינג.

ב-29 במאי נחתו הכוחות היפנים הראשונים סמוך לעיר הנמל קילונג (Keelung) שבצפון האי, וב-3 ביוני כבשו אותה. למחרת נמלטו הנשיא טאנג ג'ינג-סונג וסגנו גְ'יוֹ פֶנְג-גְ'יָה לסין היבשתית. בסוף יוני התאספו שארית התומכים ברפובליקה בטאינאן, בירת האי דאז, ובחרו בלְיוֹ יוּ'נְג- פֿוּ כנשיא השני. הקרבות בין היפנים לבין תומכי הרפובליקה נמשכו עד סוף אוקטובר, אז כבשו היפנים את טאינאן. זמן קצר אחר כך נמלט הנשיא ליו ליבשת ובכך נגמרה ההיסטוריה בת 184 הימים של הרפובליקה.

למרות הדמיון בשמות, נוהגים חסידים מודרניים של הרפובליקה של טאיוואן (שהם חלק מהתנועה לעצמאות טאיוואן) לדחות כל קשר בין השניים, ובכך הם אינם טוענים לתחיית ישות זו או שהם מתייחסים לעצמם כאל צאצא מדיני של תנועה זו. הסיבה לכך היא שהרפובליקה הראשונה של טאיוואן הוקמה מתוך הבעת נאמנות לממשל שושלת צ'ינג בעוד שחסידים מודרניים של הרפובליקה של טאיוואן רוצים בניתוק הקשר עם סין היבשתית.

### הצהרת העצמאות
להלן קטע מתוך הצהרת העצמאות של הרפובליקה של טאיוואן, תוך השמטת הערות המבזות את היפנים:

## נשיאי הרפובליקה של טאיוואן
***טאנג ג'ינג-סונג** (25 במאי 1895 – 5 ביוני 1895)
*** לְיוֹ יוּ'נְג- פֿוּ** (5 ביוני 1895 – 21 באוקטובר 1895)

## ראו גם
*מלחמת סין–יפן הראשונה
*מעמדה הבינלאומי של טאיוואן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טאיוואן: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר שההכרה בהן הייתה מוגבלת
בן שמעון

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שמעון