open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הפנקס

**הפנקס** הוא אתר אינטרנט ישראלי העוסק בספרות ילדים ונוער, וכן בתרבות הילדים באופן כללי - בתיאטרון, בקולנוע, באיור ובכל סוג של אמנות המיועדת לילדים. האתר פועל בשפה העברית, ומגדיר עצמו כ"כתב עת מקוון".

האתר הוקם במרץ 2010 על ידי תמר הוכשטטר ויותם שווימר, שהיו שניהם באותה העת סטודנטים בירושלים.

## חזון ומטרות
החזון של העורכים הוא להפוך את הפנקס לבמה אלטרנטיבית ליוצרים ולחוקרים בתחום ספרות ותרבות הילדים.

מטרת האתר כפי שהוגדרה על ידי יוצריו היא לענות על שני צרכים בתחום התרבות לילדים בארץ:
* ראשית, להעניק במה לדיון מעמיק ואיכותי בספרות, שירה, איור, קולנוע, תיאטרון ועוד אמנויות שונות לילדים.
* שנית, לעורר את השיח בתרבות לילדים על ידי יצירת מרחב ציבורי הנגיש לכל המתעניינים.

תרבות לילדים היא בעלת ספקטרום נרחב. יוצרי האתר מאמינים כי שיח מקורי בספרות ותרבות לילדים, המציג שלל התייחסויות וסגנונות, הוא בעל ערך אמנותי ומחקרי.

"הפנקס" מופיע בפורמט אינטרנטי על-מנת לאפשר למתעניינים בתחום התרבות לילדים לקחת חלק פעיל: על ידי שליחת תגובות, יצירת דיון, שליחת טקסטים ביקורתיים ויצירות מקוריות בתחום הספרות, השירה והאיור לילדים.

האתר מגדיר את האלמנט הוויזואלי כבעל חשיבות ולכן הפנקס שומר על עיצוב הנובע מהלך הרוח של עולם הילדים, במטרה ליצור חיבור לעולם זה גם דרך הוויזואליות של האתר.

כבר בגליונותיו הראשונים זכה האתר לתרומת תוכן של אישים ידועים בספרות הילדים בישראל כיהודה אטלס, שלומית כהן-אסיף יחיעם פדן ומרית בן ישראל, בעוד שאישים כנורית זרחי ועפרה עמית הסכימו להתראיין. עובדה זו תרמה רבות לביסוסו של האתר.

האתר כולל ראיונות עם יוצרים, מאמרים וביקורות על יצירות ילדים, וכן אגף ל"יצירה מקורית" הכולל שירים, סיפורים, יצירות אנימציה וקטעי מוזיקה.

החומר בכתב העת מוגש לקורא ברישיון Creative Commons המקל על השימוש בתוכן, מבלי שיש בו ויתור על זכות יוצרים.

במרץ 2011 ערך "הפנקס" תחרות מאיירים בה השתתפה הוצאת הקיבוץ המאוחד. המאיירים התבקשו לאייר סצנה מתוך הספר "ויהי ערב חדש" של פניה ברגשטיין.

הפנקס הוא יוזמה פרטית שלא עומד מאחוריה שום גוף כלכלי.

בשלושת החודשים לאחר עליית האתר לאוויר, נרשמו באתר הפנקס כ-2,000 כניסות בחודש.

בשנת 2021 זכתה נירה הראל בפרס מטעם כתב העת.פרס זה הוענק לה על תרומתה לתרבות הילדים בישראל.

## קישורים חיצוניים
*אתר "הפנקס"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
ארגון נשות השוטרים והסוהרים

**ארגון נשות השוטרים והסוהרים** הוא איגוד לזכויות שוטרים וסוהרים שהוקם בישראל בשנת 1982. מכיוון שעל שוטרים וסוהרים בישראל נאסר להתארגן באיגוד מקצועי מופעל הארגון על ידי חברי משפחות השוטרים והסוהרים, בעיקר נשותיהם. העמותה נקראת "הארגון הארצי לקידום מעמד השוטר והסוהר".

בשנת 2020 כלל הארגון כ-10 אלף חברים. מנכ"ל העמותה היא אביגיל שררה ויושבת הראש היא חדווה קורצברט. אתר הארגון מציין כי הן מטרותיו קידום רווחת השוטרים והסוהרים בישראל, מתן עזרה במצוקה, ועידוד פעילות חברתית והתנדבותית.

## היסטוריה
לפני הקמת הארגון ב-1982, פעל בישראל מ-6 ביוני 1976 ארגון בשם "ועד הפעולה של נשות השוטרים", שהוקם על ידי נורית שפירא. הארגון הפסיק לפעול עם הקמת איגוד השוטרים, ורק אחרי חקיקת חוקים נגד התארגנות שוטרים הפעילה שפירא שנית את "ארגון נשות השוטרים בישראל". בעבר יכלו שוטרים וסוהרים פעילים להיות חברים בארגון על ידי ניכוי דמי החברות ממשכורתם אולם בשנת 2011 פורסמו תקנות חדשות אשר אוסרות על נוהג זה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

נשים שוטרים
קטגוריה:משטרת ישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני נשים
שמעון כשר

**שמעון כשר** (13 במאי 1914 – 2 ביולי 1968) היה חוקר, סופר ומשורר עברי דתי.

## ביוגרפיה
נולד בפולין לרב מנחם מנדל כשר. בשנת 1924, בהיותו בן עשר, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והמשפחה התגוררה בירושלים. למד בישיבות בעיר, בבית המדרש למורים של המזרחי ובאוניברסיטה העברית. היה ממובילי הטון בתנועת בני עקיבא בתחילת דרכה, מעורכי ביטאונה "זרעים" ומכותביו הבולטים.

אביו שהיה חסיד גור, הקים את ישיבת שפת אמת בהוראת האדמו"ר מגור, ועמד בראשה בשנתיים הראשונות לקיומה, ולאחר מכן יזם את הוצאת סדרת הספרים "תורה שלמה", כאשר שמעון סייע בידו בהוצאת הכרכים הראשונים של הסדרה. 

שירת בצה"ל כקצין בצנזורה הצבאית ממלחמת העצמאות עד מותו. במקביל עסק במחקר על התורה וחיבר את הספר "פשוטו של מקרא", על פשט התורה שבכתב לאור התרגומים, דברי חז"ל, ראשונים ואחרונים. כמו כן פרסם בין השנים 1938 – 1964  ארבעה ספרי שירה. תקופה מסוימת היה מקורב ליצחק למדן.

היה נשוי לצפורה, בתו של הרב יעקב רבינוביץ' תאומים, רבה של רוגולי, שהיה בנו של הרב צבי יהודה רבינוביץ' תאומים. 

נפטר בפתאומיות בשנת 1968, בהיותו בן 54.

### בניו

* פרופסור אסא כשר 
* פרופסור רימון כשר

## ספריו
* **לפשוטו של מקרא**
* **בעלי תשובה: סיפורים על בעלי תשובה מדורות קודמים** 
* **סלמות לרום: שירים** (1938), הוצאת קריית ספר
* **לבוקר רינה: שירים** (1941) 
* **כרמלית: שירים** (1949)
* **הכל צפוי: שירים** (1964)

## קישורים חיצוניים

*  
* צבי קפלן, זיכרון להולכים: שמעון כשר (ליום השבעה), הצופה, 11 ביולי 1968, עמ' 3
* מ"א, חוקר ומשורר: לדמותו של שמעון כשר ז"ל, הצופה, 30 באוגוסט 1968, עמ' 4
* 
* שמעון כשר, וילאות, הירדן, 7 ביוני 1940, עמ' 2 ו-4 (חלק 1, חלק 2)
* שמעון כשר, חובות היצרים (שיר), מעריב, 13 במרץ 1964, עמ' 30

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
שמעון
קטגוריה:משפחת רבינוביץ'-תאומים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים מזרחי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
קטגוריה:משוררים ביישוב
מזרח אפריקה הבריטית

[שמאל|ממוזער|200px|[בול דואר של מזרח אפריקה הבריטית מ-1896]]

**מזרח אפריקה הבריטית** או **ה[[מדינת חסות|פרוטקטורט]] ה[[מזרח אפריקה|מזרח אפריקאי]]** הוא שטח במזרח אפריקה, בין האוקיינוס ההודי לאוגנדה והשבר הסורי אפריקאי שהיה נתון בין 1886 ל-1920 תחת שלטון בריטניה כמדינת חסות. בין השנים 1920 ל-1964 היה האזור "מושבת הכתר של קניה" ומאז 1964 שוכנת באזור קניה העצמאית המודרנית.

## היסטוריה
כבר בשנות ה-40 של המאה ה-19 החלה התיישבות אירופית בשטח שבין מומבסה שעל חוף האוקיינוס ההודי להר קילימנג'רו, בחסות סולטאן זנזיבר. בשנת 1886 עודדה ממשלת בריטניה את איל הספנות הסקוטי ויליאם מקינון, שהיה בעל הסכמי סחר נרחבים עם סולטנות זנזיבר, לבסס תחום השפעה בריטי באזור. זאת במסגרת הסכמי ועידת ברלין ובמטרה להציב טריז בריטי כנגד השפעת האימפריה הגרמנית באפריקה. בשנת 1888 הקים מקינון את חברת מזרח אפריקה הבריטית לצורך ניהול האזור. שטח ההשפעה הבריטי השתרע ברצועת חוף משפך הנהר טנה לגבול מזרח אפריקה הגרמנית מדרום, כאשר בירתו היא העיר מומבסה. שטחי ההשפעה הבריטיים התרחבו לתוך פנים הארץ ועד שנות ה-90 של המאה ה-19 כללו חלק משטחי אוגנדה. שטח הספר הנידח בין קניה לאוגנדה הוצע לתנועה הציונית במסגרת "תוכנית אוגנדה" לצורך התיישבות יהודית.

בשנת 1895 החליף משרד החוץ של האימפריה הבריטית את חברת מזרח אפריקה בניהול ענייני האזור, שהפך רשמית לפרוטקטורט (מדינת חסות). בשנת 1902 עבר ניהול האזור למשרד המושבות, הורחב לכיוון פנים היבשת וכלל שטחים באוגנדה. משרד המושבות עודד התיישבות אירופאים ומהגרים מהודו הבריטית בפנים הארץ והעביר את הבירה ממומבסה לניירובי. 

במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה בין 1914 ל-1916 התחוללה מלחמת גבול בין כוחות בריטים לכוחות גרמניים באגם ויקטוריה ואגם טנגניקה במסגרת קרב אגם טנגניקה. לאחר המלחמה זכתה בריטניה במושבה טנגניקה, במסגרת חלוקת מושבותיה של גרמניה בחוזה ורסאי.

ב-23 ביולי 1920, הוכרזה מזרח אפריקה הבריטית כמושבת-כתר.

## ההשפעה הבריטית באזור
בריטניה ביצעה באזור תהליך מודרניזציה מואץ והעבירה אליו אלפי מתיישבים לבנים והודים שהשתלטו על חלק הארי של אדמותיה הפוריות. המקומיים נדחקו לשטח מצומצם ונחות, שנתחם על פי החלוקה האתנית והחברתית של האוכלוסייה. הדומיננטיות הלבנה עוגנה בחוקי המדינה ובהגנת הכוחות המזוינים. בחיפוש אחר עבודה, עברו רבבות ילידים קנייתים לערים הצפופות ומוכות האבטלה, ובראשן ניירובי. משנת 1945 החלו בני שבט הקיקויו להביע את מורת רוחם מהדיכוי בסדרה של שביתות ומעשי אלימות. שנה לאחר מכן קמה תנועת "האיחוד האפריקני של קניה" (KAU) בראשות ג'ומו קניאטה, שדרשה זכויות אזרחיות וביטול האפליה. ב-1952 פרץ מרד המאו מאו, שכלל פעולות טרור כנגד הלבנים ומשתפי פעולה שחורים. ב-1955 דוכא המרד, לאחר שעשרות אלפי מורדים נאסרו ומעל 13,500 אפריקנים נהרגו. זאת לעומת 32 לבנים בלבד. במקביל לדיכוי המרד, החלה בריטניה לגבש חוקה חדשה שכללה רפורמות כלכליות וחברתיות, תוך ניסיון לאתר מנהיגות מתונה, שתוביל את קניה לאחר מתן העצמאות.

בשנת 1964 קיבלה קניה עצמאות.

## ראו גם
*מושבת קניה

## קישורים חיצוניים

* British East Africa by Grant Sinclair

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:קניה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות חסות בריטית לשעבר
האיגוד הבין-לאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס

**האיגוד הבין-לאומי ל[[לסביות]], [[הומואים]], [[ביסקסואלים]], [[טרנסג'נדר|טרנסים]] ו[[אינטרסקס]]ואלים** (באנגלית: **International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association**) הוא ארגון בין-לאומי המאגד יותר מ-1100 ארגוני להט"ב מרחבי העולם. הארגון פעיל בנושאי זכויות להט"ב וזכויות האדם ופועל מול ממשלות בעולם, ארגונים ומול האומות המאוחדות. כיום לאיגוד נציגויות בכ-110 מדינות.

הארגון הוקם ב-8 באוגוסט 1978 תחת השם "International Gay Association" ("האגודה הבין-לאומית להומוסקסואליות") במהלך כנס למען שוויון להומוסקסואלים באנגליה שבה נכחו נציגים של 17 ארגונים מ-14 מדינות בעולם. בשנת 1986 שונה שם הארגון לשמו הנוכחי.

האיגוד משמש כיועץ למועצת אירופה. בשנת 1993 קיבל הארגון מעמד של יועץ למועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות אולם בשנת 1994 נשלל מעמד זה לאחר שהתברר שבמועצת האיגוד חברים ארגונים המעודדים פדופיליה. לאחר הצבעה ברוב של 214 לעומת 30 הוחלט להוציא את הארגונים ההללו ממועצת הארגון בשנת 1994 והארגון פרסם הודעה בה הוא מגנה את תופעת הפדופיליה.

בשנת 2020 פרסם הארגון דו"ח מקיף על המצב החוקי של טיפולי המרה במדינות שונות בעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני להט"ב
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:זכויות להט"ב
קטגוריה:בריסל: ארגונים
Beautiful Monster

**Beautiful Monster** הוא שיר של אמן ה-R&B וכותב השירים האמריקני ני-יו. הוא הופץ ב-iTunes ביוני 2010, בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי של ני-יו, Libra Scale. סגנון השיר הוא דאנס-פופ עם השפעות של סגנונות מוזיקליים שונים נוספים. השיר זכה לביקורות ראשוניות חיוביות, כשמספר מבקרי מוזיקה השוו את הקול של ני-יו לסגנון הקול של מייקל ג'קסון.

*Beautiful Monster* הושק ב-25 במאי 2010, והקליפ הושק ב-14 ביולי 2010, יחד עם הקליפ לסינגל השני של ני-יו מהאלבום, Champagne Life. השיר הפך ללהיט אירופי במדינות רבות, והפך לסינגל השלישי של ני-יו שמגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי (קדמו לו *[[So Sick]]* ו-*[[Closer (שיר של ני-יו)|Closer]]*). הוא הגיע למעמד פלטינה באיטליה, כשמכר מעל 30,000 עותקים.

## היסטוריית מצעדים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ני-יו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טור אריק הרמנסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקל סטורלר אריקסן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
פואד נסאר

**פואד נסאר** (בערבית: **فؤاد نصار**; 28 בנובמבר 1914, נצרת – 30 בספטמבר 1976, עמאן, ירדן) היה איש ציבור פלסטיני, ממנהיגי המפלגה הקומוניסטית. בתפקידו האחרון שימש כראש המפלגה הקומוניסטית הירדנית.

## ביוגרפיה
נסאר נולד בנצרת למשפחה נוצרית והיה בנו של מורה ומורה בעצמו. בנעוריו היה פעיל בתנועה הלאומית הפלסטינית והשתתף במרד הערבי הגדול כמפקד כנופיה בדרך בין ירושלים ויריחו. הוא התעמת עם עבד אל-קאדר אל-חוסייני על רקע טענתו שיש לכוון את המאבק נגד האמפריאליזם הבריטי ולא נגד היישוב היהודי. בנוסף, הוא התנגד לשיטות הפעולה של החוסיינים נגד הפלחים. בעקבות זאת ניסו להתנקש בחייו והלשינו עליו לשלטונות הבריטים. הוא נמלט לעיראק, שם הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בימי המלחמה האנגלו-עיראקית הוא נאסר וקיים שביתת רעב. כשהשתחרר שב לארץ ישראל בתחילת 1943 והיה פעיל במפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. הוא היה ממקימי הליגה לשחרור לאומי יחד עם פעילי שמאל ערבים נוספים ושימש כיושב ראשון הארגון. בשנת 1944 היה ממייסדי העיתון הקומוניסטי הערבי אל-איתיחאד יחד עם אמיל חביבי ואמיל תומא. בנובמבר 1947 הוא נאם באספת המונים בירושלים נגד המלחמה בין יהודים לערבים וטען שהיא מזימה אימפריאליסטית. אולם תנועתו הוצאה מחוץ לחוק והוא ירד למחתרת ובמשך ארבע שנים נדד עם בית דפוס קטן בין ישראל וממלכת ירדן. 

בשנת 1951, כשהוא מתגורר בגדה המערבית, ייסד את המפלגה הקומוניסטית בירדן. בדצמבר 1951 הוא נאסר בבית דפוס מחתרתי עם מספר פעילים אחרים בעוון הפצת תעמולה קומוניסטית והועמד למשפט. בפתיחת המשפט הוא שר יחד עם הנאשמים האחרים את האנטרנציונל ובעקבות זאת התקיים המשך המשפט בדלתיים סגורות. בסוף המשפט הוא נדון לעשר שנות מאסר. בעקבות מחאות בירדן קוצר עונשו לשש שנות מאסר. במאי 1955 עלו מחאות על מצבו הבריאותי הקשה והוא שוחרר באוגוסט 1955 בתנאי שיצא לגלות והוא עבר לסוריה. בנובמבר 1956 הותר לו לשוב לירדן לאור ההתקרבות של מדינות ערב על ברית המועצות ובדצמבר 1956 הוחזרה לו אזרחותו הירדנית.

בינואר 1958 השתתף נסאר בוועידת סולידאריות של עמי אסיה בקהיר. באותו זמן פורסם בירדן שהוא יועמד למשפט בהיעדרו על ארגון הפגנות בירדן ובתחילת פברואר 1958 הוא נדון למאסר עולם. ביוני 1958 הוא השתתף בוועידה של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית והביע תמיכה באיחוד הרפובליקה הערבית המאוחדת וביקר את הנטייה המערבית של ממלכת ירדן. בינואר 1959 שבו שלטונות ירדן ושללו את אזרחותו. בשנות ה-60 פעל נסאר ממזרח אירופה והרבה לכתוב בביטאונים קומונסטיים. לאחר הקמת אש"ף הוא הביע תמיכה בה ודרש שהיא תהיה דמוקרטית ותייצג את כל העם הפלשתינאי הערבי. בסוף שנת 1967, לאור ההתקרבות החוזרת בין ירדן וברית המועצות, שב נסאר לירדן.

בשנת 1973 היה לקומוניסט הראשון שהצטרף למועצה הלאומית הפלסטינית.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה
קטגוריה:פעילי הליגה לשחרור לאומי
קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1914
קטגוריה:נפטרים ב-1976
ברהמא קומאריס

הברהמה קומאריס (בסנסקריט: ब्रह्माकुमारी ("בנות ברהמה")) היא תנועה רוחנית שמקורה בהיידראבאד, סינד, במהלך שנות ה-30. הארגון, שהוקם על ידי Lekhraj Kripalani, מלמד את החשיבות של מעבר לתוויות הקשורות לגוף האדם, כולל גזע, לאום, דת ומגדר, באמצעות מדיטציה המדגישה את מושג הזהות כנשמות ולא גופים. 

מטרתו להקים תרבות גלובלית המתמקדת במה שהם מכנים "תודעת נשמה". חברי הארגון מאמינים שכל הנשמות טובות מטבען ושאלוהים הוא מקור כל הטוב.

תחילתה של התנועה בשנות השלושים כאשר סוחר תכשיטים עשיר מהעיר היידראבאד בשם דאדא לקראג’ (1876-1969) חווה סדרה של התגלויות רוחניות שבסופן חווה התגלות של האל שיווה. הוא החל לקבץ סביבו מאמינים ובשנת 1936 הקים ארגון בשם "אום מנדלי". בשנת 1937 ייסד מועצה של שמונה נשים לניהול הארגון.

במאי 1950, אום מנדלי עבר להר אבו בראג'סטאן, הודו, ושינה את שמה לאוניברסיטה הרוחנית העולמית של ברהמה קומריס (BK). בשנת 1952 הוצעה לציבור צורת הוראה מובנית יותר באמצעות קורס בן שבעה שיעורים. ברהמה קומריס החלה בתוכנית התרחבות בינלאומית מאמצע שנות ה-50. מאז שנות ה-70, הוא התפשט ללונדון ולאחר מכן ברחבי המערב. הביטויים הבולטים ביותר של הארגון הם המוזיאונים הרוחניים שלו, הממוקמים ברוב הערים ההודיות הגדולות.

בשנת 1980, ברהמה קומאריס נרשם כארגון לא ממשלתי במחלקת התקשורת העולמית של האומות המאוחדות. בשנת 1983 השיג הברהמה קומאריס מעמד מייעץ עם המועצה הכלכלית והחברתית באו"ם.

בשנת 2019 היו לארגון יותר משמונה אלף מרכזים במאה עשר מדינות ויותר ממיליון חברים. נשים ממשיכות לכהן בתפקידי מנהיגות עיקריים בתוך הארגון.

יש הרואים בתנועה כרפורמה בתוך דת ההינדואיזם עם זאת, מאז הקמתה, הברהמה קומאריס הם תנועה נפרדת, המציעה הבנה וחוויה רוחנית המשפרת את כל הדתות והנתיבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הארגון בעברית
* 

קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:דתות חדשות
ים ביסמרק

**ים ביסמרק** הוא ים שולי, השוכן בדרום מערב האוקיינוס השקט, צפונית לפפואה גינאה החדשה ודרומית לארכיפלג ביסמרק ולאיי האדמירליות. הים נקרא על שם הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק. ארכיפלג ביסמרק משתרע מסביב לים מכיוון צפון ומזרח ובכך מפריד את הים מהאוקיינוס השקט, ובדרום מתחבר הים לים שלמה.

קרקעית ים ביסמרק עשירה במינרלים כגון סולפיד, נחושת, אבץ, כסף וזהב. במסגרת החוק הבינלאומי מחזיקה פפואה גינאה החדשה בזכויות הכרייה באזור זה.

במלחמת העולם השנייה נערך בים ביסמרק קרב ים ביסמרק בין כוחות הצי הקיסרי היפני וכוחות בעלות הברית.

## ראו גם
* טבח המיסיונרים הגרמנים על ידי היפנים בים ביסמרק

## קישורים חיצוניים

* 

ביסמרק
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: גופי מים
ביסמרק
קניון עזה

**קניון עזה** הוא מרכז קניות בשכונת א-רימאל שברצועת עזה. הקניון נפתח לציבור ביולי 2010.

הקניון הושק באירוע ששודר לתקשורת המקומית ובהשתתפות אבו אוסאמה אל כורד שר העבודה והרווחה של ממשלת החמאס ובהמשך גם השתתף בהשקה השר לעניינים חברתיים של ממשלת החמאס אחמד אל-כורד.

לקניון שתי קומות והוא מקורה וממוזג. עלות הקמתו מסתכמת במיליון וחצי דולר. הקניון נפתח לאחר פינוי רצועת עזה בתוכנית ההתנתקות, ורבים מחומרי הבנייה שנעשה בהם שימוש לבנייתו הוברחו דרך מנהרות ממצרים. תמונות מהקניון משמשות לעיתים את ההסברה הישראלית כדי להציג שלא מתרחש בעזה משבר הומניטרי, עם זאת 90% מהסחורות שנמכרות בקניון יוצרו בישראל.

בהקמתו של הקניון הושקעו קרוב ל-1.5 מיליון דולרים, בקניון יש מספר חנויות בהם בין היתר בית מרחקת, חדרי תפילה עם הפרדה מגדרית, סופרמרקט, חנויות בוטיק, חנות נעליים, אזור משחקים לילדים וחנות צעצועים.

מלבד קניון עזה יש בעזה עוד מספר מרכזי מסחר גדולים בהם בין היתר, Gaza City Mall, קניון קפיטל וכן שוק הזהב.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הקניון 
* תמונות מהקניון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מרכזי קניות
קטגוריה:רצועת עזה: כלכלה
קטגוריה:א-רימאל: מבנים
Talk (שיר של קולדפליי)

**Talk** הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי. השיר נכתב על ידי כל חברי הלהקה ושוחרר כסינגל השלישי מאלבום האולפן השלישי של קולדפליי, *[[X&Y]]*. השיר בנוי על מוטיב מהשיר Computer Love של קרפטוורק משנת 1981. בארצות הברית השיר הגיע בשיאו למקום ה-86, אך זכה להצלחה נרחבת במדינות שונות בעולם, ביניהן גם בישראל. גרסה שנייה ולא רשמית של הלהקה למילים וללחן נמצאת ביו-טיוב.

השיר זכה לביקורות חיוביות, על המילים והלחן. לשיר נוצרו מספר רמיקסים, ביניהם של Junkie XL, שהגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד בקטגוריית "שירי מועדוני הריקודים הלוהטים". השיר ורמיקס ה-Thin White Duke היו מועמדים לפרס גראמי וזכו בקטגוריית "הרמיקס הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-49.

## קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי הבמאי והצלם אנטון קורביין. הצילומים נערכו בנובמבר 2005, באולפני אילינג שבלונדון, אנגליה, מעט לפני שהלהקה החלה את סיבוב ההופעות שלהם, Twisted Logic Tour. בקליפ השחור-לבן בסגנון של סרט מדע בדיוני מוקדם, שבו מופיעים חברי הלהקה המתפעלים צלחת מעופפת בעת שהם עונדים משקפי תלת מימד. בקליפ מופיעים חברי הלהקה כאסטרונאוטים שנוחתים על כוכב זר, שם הם מפעילים רובוט רדום, שעוזר להם לעוף מהכוכב, אך לבסוף אוכל אותם.

## היסטוריית מצעדים

## קישורים חיצוניים

* הקליפ לשיר באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
ארכיפלג ביסמרק

**ארכיפלג ביסמרק** הוא קבוצת איים השוכנת צפונית לגינאה החדשה ובמערב האוקיינוס השקט, התוחמת את חלקו הצפוני והמזרחי של ים ביסמרק. ארכיפלג ביסמרק מכיל בעיקר איים גבוהים ושטחם הכולל הוא 49,700 קילומטר רבוע. ארכיפלג ביסמרק שייך לפפואה גינאה החדשה.

## היסטוריה
תושבי הארכיפלג הראשונים הגיעו לאיים לפני כ-33,000 שנים מגינאה החדשה על גבי סירות לאורך ים ביסמרק או לאורך מעבר יבשתי זמני שנוצר עקב התרוממות קרום כדור הארץ. האירופאי הראשון שהגיע לאיים היה החוקר ההולנדי וילם שוטן בשנת 1616. האיים נותרו בלתי מיושבים על ידי מערביים עד סיפוחם למדינת החסות הגרמנית גינאה החדשה הגרמנית ב-1884. הארכיפלג נקרא על שמו של קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק.

ב-13 במרץ 1888 התפרץ הר געש באי ריטר וגרם למגה-צונאמי. לאחר ההתפרצות שקע ההר כמעט בשלמותו לתוך האוקיינוס והותיר אחריו קלדרה.

במלחמת העולם הראשונה כבש כוח המשלוח הצבאי והימי האוסטרלי את האיים ולאחר מכן קיבלה אוסטרליה את מנדט חבר הלאומים על הארכיפלג. הארכיפלג נותר תחת מינהל אוסטרלי – מלבד כיבוש יפני במלחמת העולם השנייה - עד הפיכת פפואה גינאה החדשה למדינת עצמאית ב-1975.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
אלסנדרו מונטי דלה קורטה

הברון **אלסנדרו אוגוסטו מונטי דלה קורטה** (איטלקית: **Alessandro Augusto Monti Della Corte**, 1902–1974) היה היסטוריון איטלקי שעסק בחקר תולדות אתיופיה והאצולה האיטלקית, וחוקר בעל סמכות בינלאומית בחקר ההרלדיקה.

הוא שימש כנשיא "האגודה הבין-לאומית ללימודי מסדרים אביריים" (Commissione internazionale permanente per lo studio degli ordini cavallereschi) בין השנים 1962–1970. אוגוסטו מונטי לימד בבית הספר הקלאסי מאסימו ד'אדזליו שבטורינו. מונטי דלה קורטה נישא לג'יזה קורסידי טורה מונטנארה, ונולדו להן שתי בנות - באטריצ'ה ומריה אנריקה.

## ספריו

* "I castelli di Gondar", Società italiana arti grafiche, Roma (1938)
*"Lalibelà: le chiese ipogee e monolitiche e gli altri monumenti medievali del Lasta", Società Italiana arti grafiche, Rome (1940)
*"Le famiglie del Patriziato Bresciano: cenni storici ed araldici con 221 stemmi colorati e descritti ed altre illustrazioni fuori testo", Tipo lito fratelli Gerold, Brescia (1960)
* "L' amazzone dei gigli: Maria Carolina di Napoli, duchessa di Berry (1798-1870)", Vanini, Brescia (1961)
* "Fonti araldiche e blasoniche bresciane: il registro veneto dei nobili detti rurali od agresti estimati nel territorio bresciano tra il 1426 e il 1498", Tipolitografia F.lli Geroldi, Brescia (1962)
* "Cariche sul Maghecc: Presentazione del generale d'armata Guglielmo Nasi", Vanini, Brescia (1964)


## קישורים חיצוניים
* ספריו של מונטי דלה קורטה ב-Open Library
* GeneaNet

קטגוריה:היסטוריונים איטלקים
קטגוריה:ברונים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1902
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1974
מלחמת היצר

**מלחמת היצר** הוא מונח בהגות היהודית, המתאר את המאבק התמידי בין היצר הטוב ובין היצר הרע, הנתפס כאויב מסוכן שיש להילחם עמו. תפקידו של האדם בכל ימי חייו הוא לנצח במלחמה זו, אל מול נסיונותיו של היצר הרע להכשיל את האדם בחטאים, ולמנוע ממנו את שמירת המצוות.

## מקור בתורה
בפרשת בראשית, מופיע אזכור ליצר האדם: 

ספר הזוהר מפרש את הנאמר בתחילת פרשת כי תצא, "כי תצא למלחמה על אויביך", שנסוב על מלחמת היצר, שהתורה נותנת דרכים איך להילחם עם היצר הרע, שהוא האויב האמיתי של האדם. הולכים בדרכו ספרי המוסר והחסידות, והרחבה על כך ניתן לקרוא גם בספר אור החיים על התורה.

## מלחמת היצר במשנת חז"ל
מאמרי חז"ל רבים נסובים על מלחמת היצר ועל הדרכים לנצח בה, כמו:

במסכת שבת נכתב: 
גישה דומה ניתן למצוא במסכת סוכה: 

חז"ל מביאים אימרות שונות, העוסקות בעצה להינצל מיצר הרע, על ידי לימוד התורה:

מבואר בחז"ל, שצדיקים שזוכים לכך, יכולים לסלק מעצמם לחלוטין את יצרם הרע, וכך כתוב באבות דרבי נתן בשם רבי יוסי הגלילי: 
על דוד המלך מפורש בחז"ל שהגיע לדרגה זו, וכך נאמר עליו: 

## רב אחא בר יעקב
בגמרא מסופר על רב אחא בר יעקב שנטל את ארבעת המינים הוליכו והביאו כנהוג, ואמר "דין גירא בעינא דשיטנא" (כלומר "אלו חיצים בעיני השטן") והגמרא מסיימת, שלא היה לו לומר כך, משום שהשטן עלול לבוא ולהתגרות בו.

במקום אחר מסופר שוב, שרב אחא בר יעקב, דרש בשבח השטן, שמה שמסופר בספר איוב, שקטרג על איוב, שבעשותו כן נתכוון לשם שמיים, ולטובת ישראל, שכיוון שראה שהשם נוטה דעתו בשבח איוב, קיטרג על איוב, ובכך לא נחסר רחמנותו של השם כלפי אברהם אבינו, ומסיימת הגמרא, בא שטן ונשקו לרגלו.

ומסביר הערוך לנר, שמשום שאמר "גירא בעינא דשיטנא" וכפי שמפטירה הגמרא, שלא היה לו לומר כן, לכן ביקש לפייס את דעתו של השטן, ולכן דרש דרשה זו בשבחו.

## בהגות היהודית
ספרי המוסר ביהדות מקדישים חלקים נרחבים לדיון בעניין מלחמה זו. בספר חובת הלבבות נכתב: בסוגיית "הבא להרגך השכם להורגו", כתב ה"בן איש חי" שהכלל הזה נוגע גם לעניין המלחמה ביצר: 

## ראו גם
* יצר הטוב
* יצר הרע
* כיבוש היצר
* אוי לי מיצרי אוי לי מיוצרי

## קישורים חיצוניים
* תגית מאמרים אודות יצר הרע זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
* תגית מאמרים אודות מוסר זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
*מאמר המבאר מאמרי חז"ל בעניין מלחמת היצר ישיבת מעלות
*מאמר בעניין מלחמת היצר

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:רגשות
וולטון פורד

**וולטון פורד** (אנגלית: **Walton Ford**; נולד ב-1960) הוא אמן וצייר אמריקאי.
## יצירתו
ציורו המפורסמים הם ציורי טבע בסגנון ריאליסטי של ג'ון ג'יימס אודובון שהיה מקובל במאה ה-19, בהם הוא מתאר בעלי חיים. אולם בכל תמונה מוסיף להם מימד פרודי, אפל או מקברי ומוטיבים שונים של אלימות, מין, צייד או מוות, וכך הוא מתאר את השפעת המין האנושי על הטבע.

בין יצירותיו הן "אובדן קרנף ליסבון" מ-2008, המתכתבת עם הקרנף של דירר.

פורד בוגר תואר ראשון מבית הספר לעיצוב רוד איילנד משנת 1982.

## קישורים חיצוניים

* מיצירותיו, באתר הוצאת טאשן
* כתבת וידאו אודותיו בתאר PBS
* ANNETTE GRANT, America the Beautifully Absurd באתר הניו יורק טיימס

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעיצוב של רוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
לב יודע מרת נפשו

**לב יודע מרת נפשו** הוא פסוק במשלי (), המשמש ככלל הלכתי, לפיו אדם הוא סמכות רפואית מכריעה לגבי מצבו הבריאותי. על פי כלל זה הותר לעיתים לאדם לעבור על איסור מהתורה במצבי חולי, כאשר האדם חש כי נשקפת סכנה לחייו, אף כאשר רופא חולק על אבחנה עצמית זו.

## הכלל
כלל זה נשנה בתלמוד בבלי, לגבי אופן היתר לחולה לאכול ביום הכיפורים, מעיקר הדין אין היתר לחולה לאכול, אלא אם כן קבעו הרופאים שהצום יסכן את בריאותו או את חייו, על פי הכלל פיקוח נפש דוחה את כל המצוות שבתורה, חוץ משלוש עברות. כאשר החולה עצמו מבקש לאכול, משום שהוא חש שזה חיוני לחייו, מותר לו לאכול, על אף שהרופאים המומחים סבורים שמצבו של החולה מאפשר לו לצום ללא חשש, דעתם אינה שקולה כנגד תחושתו של החולה, שכן "לב יודע מרת נפשו".

האחרונים חלוקים בדעתם, האם כלל זה, תקף לגבי שאר מצוות, כגון: חולה שסבור על פי תחושתו שאכילת מצה תסכן את חייו, או שמא דווקא לגבי תחושת רעבון,
הרב יחיאל יעקב וינברג כתב בספרו שו"ת "שרידי אש", שההיתר נאמר רק לגבי תחושת רעבון, ולא לגבי שאר דברים, אולם הרב אליעזר יהודה ולדנברג בשו"ת ציץ אליעזר חלק עליו, וסבר שהכלל תקף בכל המצוות, ואלו דבריו: "ועניין לב יודע מרת נפשו הוא לא מכח מבינות אלא מכח רגשים עמוקים שהאדם חונן בהם לשם שמירת גופו... דהך (=שהכלל), "לב יודע" איננו מטעם מבינות, כי אם רק מכח דלבו אומר לו שצריך, עיין שם, ואם כן שייך זה בכל עניין שהוא, בין אם יאמר שאם יאכל דבר זה יועיל לו וגם לרבות אם יאמר להפך שאם יאכל דבר זה יזיק לו".

## פירושים נוספים לפסוק
הפסוק המלא הוא, "לב יודע מרת נפשו, ובשמחתו לא יתערב זר".
בנוסף על הפירוש הנגזר מהכלל האמור, נאמרו על ידי פרשני המקרא, פירושים נוספים על הפסוק, רש"י מביא שני פירושים אלו:
*"לב יודע מרת נפשו" - טרחו ויגיעו שעמל בתורה, לפיכך "בשמחתו לא יתערב זר" - כשיקבל שכרו לעתיד.
*"לב יודע מרת נפשו" - ישראל שהם מרי נפש בגלות, והיו נהרגים על קדושת השם, "ובשמחתו לא יתערב זר" - לעתיד.

בספרות המוסר נעשה לעיתים שימוש בפסוק זה, כדי לעורר את האדם, לשוב מעוונותיו, הידועים רק לו עצמו.

## ראו גם
*פיקוח נפש
*הלב יודע אם לעקל אם לעקלקלות

## קישורים חיצוניים

* חולה שיש בו סכנה ביום הכיפורים ובשבת, מאת הרב זלמן נחמיה גולדברג, באתר ישיבה
* לב יודע מרת נפשו במדרש רבה לחומש שמות, פרשת בא

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
אנטוטו

**אנטוטו** (בגעז: **እንጦጦ**) היא שרשרת גבעות בגובה של כ-3,200 מטרים מעל פני הים, השוכנת צפונית-מזרחית לאדיס אבבה, בירת אתיופיה, וממנה נשקף מראה פנורמי של העיר ששוכנת דרומית-מערבית לו. על-שמו של רכס הגבעות קרוי גם רובע המגורים שצמוד למרגלותיו בצידו הדרומי.

## היסטוריה
חשיבותו העיקרית של אנטוטו בתולדות אתיופיה, היא בכך שבאתר זה הקים הקיסר אתיופיה לימים מנליק השני את ארמונו בשנת 1881. מנליק השני בחר באתר ההררי בשל יתרונותיו ההגנתיים, אך לאחר שביסס את מעמדו, החל המקום לאבד מחשיבותו האסטרטגית. באנטוטו שורר אקלים הררי קשה והיה צריך לשנע אליו מהמישור מים ועץ להסקה. ב-1886 העניק מנליק השני לרעייתו טיטו בטול קרקע במישור שמדרום להר, וזו ייסדה בה אחוזה וקראה לה "אדיס אבבה" ("פרח חדש"). עם הזמן החל מתפתח סביב האחוזה יישוב, ומנליק השני ואצילים נוספים החלו שוהים בו יותר ויותר. כאשר עלה מנליק השני לשלטון ב-1889, מיקם את בירתו באדיס אבבה ונטש את ההר.

## אתרים
ההר מכוסה בחורש עצי אקליפטוס שנטע עליו מנליק השני, ותושבי הבירה עושים בהם שימוש להסקה. אנטוטו נחשב לקדוש ולבעל סגולות מרפא. על הרכס שוכנים מספר מנזרים וכנסיות. כנסיית אנטוטו מריאם המשושה שוכנת סמוך לפסגה והיא מוקפת ארקאדה. מבנה הכנסייה צבעוני ובתוכה ציורי קיר עשירים. סמוך לכנסייה שוכן ארמונו של מנליק השני ומוזיאון קטן. כקילומטר מערבית לאנטוטו מריאם שוכנים שתי כנסיות המוקדשות לרפאל - "קידוס רגואל הישנה" שנחצבה בסלע ו"קידוס רגואל" החדשה, כנסייה מתומנת שבה ציורי קיר עשירים. שטח של כ-13 קמ"ר מההר, מוגדר כפארק טבעי.
## גלריה

ET Addis asv2018-01 img28 Entoto.jpg|אדיס אבבה מגבעות אנטוטו
ET Addis asv2018-01 img16 Entoto.jpg|כנסיית אנטוטו מריאם


## קישורים חיצוניים

* גבעות אנטוטו באתר אתיופיה
* גלריית תמונות של אנטוטו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדיס אבבה: גאוגרפיה
החברה המנוריאלית של בריטניה

**החברה המנוריאלית של בריטניה** (אנגלית: Manorial Society of Great Britain) נוסדה בשנת 1906, מספר חבריה עומד על סך 1,900 איש, הכוללים לורדים של אחוזות, ברונים פאודלים, אצילים, והיסטוריונים בעיקר מבריטניה אך גם מאירלנד.

## מטרות החברה
* לקדם לימוד היסטוריה אנגלית ומסורות, במיוחד מונרכיה, תוארי אצולה, ומוסדות פרלמנטריים בריטים.
* לקדם שימור ארכיונים מנוריאלים.
* לקדם מודעות "זכויות ומחויבויות של הלורדים בקהילות המקומיות".
* לקדם חברויות בקרב נשים וגברים בעלי עניין משותף.

## חברי הנהלת מועצת החברה המנוריאלית
* רוברט סמית (יושב ראש)
* רוזן שרוסבורי וטלבוט
* לורד סודליי
* דזמונד דה סילבה
* המפרי סמית
* ג'יי. פ ראנד
* דניס ב. וודפילד (יושב ראש ארצות הברית)
* ברוס קינג סיים (אוסטרליה)
* ג'ון מור (עניינים אקדמיים)

## פרסומים
* בשנת 1996 פרסמה החברה מדריך לחוק המנוריאלי (חוק האחוזות).
* בשנת 2012 פרסמה החברה מדריך לחוק המנוריאלי (חוק האחוזות), אשר מפרט את מספר תוארי האצולה כגון לורדים מנוריאלים וברונים פאודלים אשר שרדו בבריטניה ובאירלנד עד היום, יחד עם ההיסטוריה אודות תארים אלה ומידע ביוגרפי על הבעלים הנוכחיים המחזיקים בהם כיום.

## האיחוד

אף על פי שהחברה המנוריאלית של בריטניה הוקמה כחברה בשנת 1906, החברה המנוריאלית של בריטניה הוקמה כאיחוד וכאיגוד בשנת 1996.

## מסמכים מנוריאלים

במסגרת החוק לתיקון חוק הנכס משנת 1924, מסמכים מנוריאלים בבריטניה נערכים בתשלום תחת פיקוחו של שומר המגילות, ומקום הימצאם נרשם במסמכים המנוריאלים (מסמכי האחוזות) המתוחזקים על ידי הארכיון הלאומי של ממשלת בריטניה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
מחוזות צרפת מעבר לים

ממוזער|250px|מפת צרפת עם רוב המחוזות שמעבר לים
**מחוזות צרפת מעבר לים** (בצרפתית: **départements d'Outre-mer** או בראשי תיבות **DOM**) הם שם כללי למחוזות צרפת אשר מצויים מחוץ לאירופה ומוכרים רשמית כמחוז וכחבל (Régions d'outre-mer). כחלק מצרפת, למחוזות אלו יש ייצוג באספה הלאומית, לתושביהם יש זכות הצבעה לנשיאות צרפת ולפרלמנט האירופי, והמטבע הרשמי בהם הוא האירו.

## רשימת המחוזות
ישנם חמישה מחוזות מעבר לים, וכל אחד מהם הוא גם חבל ארץ נפרד:
* 971: גוואדלופ – בים הקריבי
* 972: מרטיניק – בים הקריבי
* 973: גיאנה הצרפתית – בדרום אמריקה
* 974: ראוניון – באוקיינוס ההודי
* 976: מיוט – באוקיינוס ההודי

## היסטוריה
חמשת המחוזות שמעבר לים הם קולוניות עבר צרפתיות אשר נשארו תחת החסות הצרפתית באופן רציף מהמאה ה-17. המעמד של מחוז מעבר לים ניתן ב-1946 בחוק שייסד את הרפובליקה הרביעית. באותו זמן המחוזות שהוגדרו כמחוז מעבר לים היו גוואדלופ, מרטיניק, גיאנה הצרפתית, ראוניון ואלג'יריה, עד לסיום הכיבוש הצרפתי ב-1962. בין השנים 1976–1985, הארכיפלג סן-פייר ומיקלון היה בסטטוס דומה, אך כיום הוא בעל סטטוס של קולקטיב מעבר לים ומהווה חלק ממדינות מעבר לים של האיחוד האירופי.
ב-31 במרץ 2011 הוכרה מיוט כמחוז מעבר לים לאחר הצבעה במשאל עם שנערך שנתיים לפני כן.

## סטטוס אירופי
באיחוד האירופי מחוזות צרפת מעבר לים נחשבים כמחוזות רחוקים (outermost regions).

## קישורים חיצוניים

* אתר המשרד למחוזות מעבר לים הצרפתי

*
*
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:צרפת מעבר לים
ZAP70

**ZAP70** הוא אנזים תוך-תאי הנמצא בלימפוציט T ובתאי NK. משקלו המולקולרי הוא 70kd והוא שייך למשפחת האנזימים המזרחנים (טירוזין קינאזות).

## תפקיד ואקטיבציה
לאחר קשירה של הקולטן (receptor) הנמצא על תאי T לאנטיגן המוצג על ה-MHC של תא מציג-אנטיגן (APC), ולאחר שקו-רצפטור מסוג CD4 או מסוג CD8 נקשר ל-MHC, מתבצע זירחון של אנזים הנקרא LCK. כתוצאה מהוספת קבוצת הזרחן ל-LCK הוא נעשה אקטיבי, ומזרחן את שרשרת zeta / CD247 הנמצאת על החלק התוך-תאי של קולטן תא T (או TCR). שרשרת zeta מתפקדת כ-ITAM, ולכן כתוצאה מהזירחון, ZAP70 ייקשר אליה ויעבור אקטיבציה. במצב אקטיבי, ZAP70 משמש זרז לזירחונן של מולקולות הנמצאות קרוב לממברנת התא. זירחון מולקולות אלה, גורם לאקטיבציה של PLC-gamma. כאשר PLC אקטיבי הוא הופך PIP2 ממברנת התא ל-DAG ול-IP3, ואלו, בתורם, גורמים לזירחונו, ועקב כך לשחרורו של חלבון מעכב מגורמי שיעתוק (transcription factors), ולאקטיבציה של גורמים אלו. אקטיבציה זו מובילה, לבסוף, לסינתזה של חלבונים המשחקים תפקיד במערכת החיסונית.
רמה נמוכה של ZAP70 מתבטאת במחלה חיסונית קשה - SCID. מחלה זו היא רצסיבית והורשתה אינה תלויה במין.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנזימים
אביעזר בורשטיין

**אביעזר בורשטיין** (7 בפברואר 1918 – 18 באוגוסט 1996) היה סופר ומחנך דתי ישראלי.

## קורות חיים
נולד בגובורובו בפולין למרדכי וגיננדל בורשטיין. למד בישיבת חכמי לובלין והוסמך לרבנות.

בשנת 1947 נישא לרוזה רינגר. בשנת 1949 עלה לישראל. היה ממייסדי המוסד לנוער עולה "תלפיות" בירושלים וניהל אותו במשך מספר שנים. לאחר מכן שימש מנהל ישיבת "תורה ומלאכה" בכפר סיטרין.

הרב בורשטיין עסק בחקר תולדותיהם של גדולי הרבנים באלף השנים האחרונות. פרסם מספר ספרי ביוגרפיה על גדולי הרבנים מתקופות שונות. כמו כן פרסם בקביעות מונוגרפיות ומאמרים בנושאים שונים בעיתונות הדתית והחרדית, בעברית וביידיש.

היה מעורכי כתב העת 'זכור', ופרסם בו מאמרים שונים, ביניהם סיפור הצלתו ממוות במחנה הריכוז אושוויץ, בזכות קופסת שימורים.

לאחר שפרש מתפקידו בכפר סיטרין התגורר בשכונת רחביה בירושלים. זכה בפרס יקיר ירושלים.

## חיים אישיים
היה נשוי לרוזה רינגר, ולהם ארבעה בנים: אברהם מרדכי, מנחם, אוריאל בר אבן ונועם.

## ספריו
* **מורי דעה**, הוצאת א. ציוני, תש"ך
* **אדירי דעה**, הוצאת א. ציוני, תשכ"א
* **גדולי דעה**, הוצאת א. ציוני, תשכ"א
* **צדקת החכם:** קורות חייו ותורתו של ... רבי נפתלי מרופשיץ : נלווה קונטרס "אמרי שפר" : ליקוט דברי תורה ואמרות מהר"ן / על ידי האדמו"ר ... מויזניץ, חיפה, תשכ"ו
* **האדמו"ר הרופא**, תל אביב, תש"ל (על ר' חיים דוד ברנהרד)
* **בקרב חסידים**: סיפורים חסידיים לרגלים ומועדי ישראל, ירושלים, תשמ"ט
* **ספר הזהב לבר מצווה**, תל אביב, תשל"ב
* **חסידישע מעשיות**, ירושלים, תשל"ז
* **חסידים דערציילן**, תל אביב, תשל"ז

כן היה מהעורכים של ספרי היזכור לקהילות אושפיצין וגובורובו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי ישיבת חכמי לובלין
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:סופרי יידיש פולנים
קטגוריה:סופרי יידיש ישראלים
קטגוריה:עיתונאי יידיש פולנים
קטגוריה:עיתונאי יידיש ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
משולש ישר-זווית

שמאל|ממוזער|250px|משולש ישר-זווית
**משולש יְשַׁר-זווית** הוא משולש בעל זווית ישרה.

במשולש זה, שתי הצלעות שכולאות את הזווית הישרה נקראות **ניצבים**, והצלע שמול הזווית הישרה נקראת **יתר**.

משולש ישר-זווית הוא הבסיס לפונקציות הטריגונומטריות.

## תכונות
* משולש ישר-זווית מקיים את **[[משפט פיתגורס]]**: סכום שטחי הריבועים הבנויים על הניצבים, שווה לשטח הריבוע הבנוי על היתר.
* התיכון ליתר שווה למחצית מהיתר, ומכאן שהתיכון מחלק את המשולש לשני משולשים שווי-שוקיים.
* משולש ישר-זווית מקיים את משפט תאלס: אם משולש ישר-זווית חסום במעגל, אז היתר מתלכד עם קוטר המעגל, והתיכון ליתר הוא רדיוס במעגל החוסם.
* הגובה ליתר מחלק את המשולש לשני משולשים הדומים למשולש המקורי (ולכן גם דומים זה לזה). מכאן נובע משפט אוקלידס - אורך הניצב הוא הממוצע הגאומטרי של היתר ושל היטלו של הניצב על היתר.
* ריבוע הגובה ליתר שווה למכפלת שני הקטעים שהוא יוצר על היתר (תיכון היתר שווה למחציתו).
* כל ניצב הוא הגובה ליתר כאשר הניצב האחר משמש כבסיס.
* הניצב מול זווית של 30 מעלות שווה למחצית היתר. משפט הפוך: אם ניצב שווה למחצית היתר - הזווית מולו שווה ל-30 מעלות.
* חוצה הזווית הישרה חוצה גם את הזווית שבין התיכון לגובה.

## נוסחאות
אם הניצבים של המשולש הם \ a ו-\ b, היתר הוא \ c והגובה ליתר הוא \ h, אז מתקיים:
:\ a^2+b^2=c^2 (משפט פיתגורס)
וכן:
:\frac{1}{a^2} + \frac{1}{b^2} = \frac{1}{ h^2}
שטח המשולש הוא:
:\text{Area}=\frac{ab}{2}=\frac{ch}{2}
אם רדיוס המעגל החסום במשולש הוא \ r, אז מתקיים:
: r = \frac{1}{2}(a+b-c) = \frac{ab}{a+b+c}
אם התיכונים לניצבים הם \ m_a ו-\ m_b והתיכון ליתר הוא \ m_c, אז מתקיים:
:m_a^2 + m_b^2 = 5m_c^2 = \frac{5}{4}c^2 

## הגדרת פונקציות טריגונומטריות

את הפונקציות הטריגונומטריות, עבור זווית בין 0 ל-90 מעלות (\frac{\pi}{2} רדיאנים), מגדירים כיחס בין שתי צלעות במשולש ישר-זווית.

עבור זווית \alpha הכלואה בין הניצב \ b והיתר \ c ומול הצלע \ a מוגדר:
:\sin\alpha =\frac {a}{c},\,\cos\alpha =\frac {b}{c},\,\tan\alpha =\frac {a}{b},\,\sec\alpha =\frac {c}{b},\,\cot\alpha =\frac {b}{a},\,\csc\alpha =\frac {c}{a}
עבור זווית כללית מגדירים באמצעות מעגל היחידה.

## משולשים ישרי-זווית מיוחדים
משולש ישר-זווית שזוויותיו הן 90, 60, 30 מכונה לפעמים "משולש הזהב", ובו אורך היתר הוא פי 2 מאורך הניצב הקטן. משולש זה הוא חצי ממשולש שווה-צלעות. לעיתים השם "משולש הזהב" שמור למשולש שווה-שוקיים בעל זוויות בסיס של 72 או 36 מעלות, שכן היחס בין השוקיים לבסיס בו הוא יחס הזהב.

בעברית מקובל גם המושג "משולש כסף", למשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים. הזוויות שלו הן: 45, 45, 90. היחס בין אורך היתר לאורך הניצב הוא שורש 2, שהוא ככל הנראה המספר האי-רציונלי הראשון שהתגלה.

## שלשה פיתגורית
שמאל|250px
**[[שלשה פיתגורית]]** (או **שלשה פיתגוראית**) היא שלשה של מספרים טבעיים המקיימת את השוויון a^2 + b^2 = c^2, המופיע במשפט פיתגורס. בהתאם למשפט ההפוך למשפט פיתגורס, משולש שצלעותיו מהוות שלשה פיתגורית הוא משולש ישר-זווית.
## ראו גם
* המשולש הישר של פרמה

## קישורים חיצוניים

* אתר עזר לפתרון תרגילים במשולש ישר-זווית, freewebs 
* אתר עזר לפתרון תרגילים במשולש ישר-זווית, mathportal 
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משולש
קטגוריה:אנך
יהודה אריה לייב לוין

**יהודה אריה לייב** (**לייבל**) **לוין** (י"ג באב תרע"ח, 22 ביולי 1918 – כ' בכסלו ה'תשל"ט, 20 בדצמבר 1978) היה סופר ועורך חרדי. מייסדו ועורכו הראשון של העיתון "המודיע".

## קורות חייו
נולד בפולין ליצחק מאיר לוין, מנהיג אגודת ישראל, שהיה חתנו של האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר. הוא נקרא על שם אבי סבו, האדמו"ר רבי יהודה אריה לייב אלתר, בעל ה"שפת אמת". בשנת 1940 עלה עם אביו לארץ ישראל והתיישב בירושלים.

בסוף שנות ה-40 סייע לאביו ביסוד עיתון "המודיע", והיה עורכו הראשון במשך עשרות שנים. באותה תקופה היה "המודיע" היומון המרכזי בציבור החרדי, ועקב כך הייתה ללוין עמדת כוח משפיעה על דעת הקהל החרדית. באותן שנים כתב תחת שמות עט רבים, בהם א. אבי שפר, גור-אריה ועוד.

בשנות ה-50 יסד את הוצאת נחליאל, במסגרתה תורגמו לעברית ספרים רבים של גדולי סופרי היידיש בפולין. לתרגום הספרים גייס מתרגמים צעירים ובהם ישראל שפיגל ומאיר צבי פרוש. לוין עצמו פרסם ספרים שונים, רובם עוסקים בתנועת החסידות בפולין ואדמו"ריה, בעיקר חסידות קוצק וחסידות גור.

בסוף שנות ה-60 הוציא לאור במקביל להמודיע, מגזין בשם 'הפלס' (על שם כתב עת בשם דומה שהוציא הרב אליהו עקיבא רבינוביץ מפולטובה שייסד גם את 'המודיע' הקדמון). 'הפלס' הופיע משך כשנה והתפרסמו בו מאמרים הגותיים רבים לצד זיכרונות אביו הרב יצחק מאיר לוין.

אשתו הראשונה, נכדת הרב פנחס מנחם אלעזר יוסטמן, האדמו"ר מפילץ, נרצחה בשואה יחד עם בנם.

בתו היא העיתונאית הסופרת וחוקרת השואה רות ליכטנשטיין  מניו יורק, הידועה בשם העט **ר. ל-ן**. עורכת "המודיע" באנגלית.

נפטר בכ' בכסלו תשל"ט ונקבר ב"מערת גור" בבית הקברות בהר הזיתים.

בשנת תשע"ה, 2015 הקים לזכרו, נכדו יחיאל ליכטנשטיין את קרן 'להבין ולהשכיל', שמטרתה עידוד שינון הגמרא והמשנה בין תלמידי ישיבות גור.

בשנת תשפ"א, הקים לזכרו חתנו שמעון ליכטנשטיין 'שטיבל' של גור בקריה החסידית בחצור הגלילית.

## מספריו
* **חסידים מספרים**, ירושלים: הוצאת "מעין החכמה", תשט"ז - תשי"ח
* **האריות שבחבורה**, ירושלים: הוצאת "נחליאל", תשי"ט
* **בית קאצק - השרף**, ירושלים: הוצאת "נחליאל", תשי"ט
* **מגילת פולין**, ירושלים-תל אביב: הוצאת "יד יהדות פולין" / "נחליאל", ה'תשכ"ו - ה'תשכ"ז
* **[[יהושע אייזיק שפירא|רבי אייזל חריף]]**, ירושלים: הוצאת "נחליאל", ה'תשל"א
* **אדמו"רי גור**
* **להבות קודש** ירושלים: הוצאת מוסד הרי"מ לוין, ה'תש"מ.
* **מאור הגולה**: ירושלים: הוצאת מוסד הרי"מ לוין, ה'תשמ"א
* **חשבה לטובה**
## לקריאה נוספת
רות ראדא ליכטנשטיין, **מנהיג בסער התקופה, פרקים בחייו של מנהיג אגודת ישראל העולמית רבי יצחק מאיר לוין**, ניו יורק, מוסד הרי"מ לוין, ה'תשפ"ג
## קישורים חיצוניים
* 
* כרטיס נפטר: הרה”ח יהודה אריה לייב הכהן לוין זצ”ל באתר הר הזיתים

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:משפחת אלתר
יהודה אריה לייב
קטגוריה:סגל המודיע
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
יהודה לייב גירשט

**יהודה לייב גירשט** (1901 – 1963) היה סופר וחוקר חרדי. חתן פרס הרב קוק.

## ביוגרפיה
נולד בפולין למנחם גירשט. למד בישיבות והוסמך לרבנות. בשנת 1947 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. שימש כעסקן בתנועת פאג"י.

חיבר ספרים שונים, בעברית וביידיש, על השפה העברית ועל שפת היידיש. כמו כן פרסם ספרי הגות וספרות יפה בנושאים שונים, ובהם על השואה. פרסם מאמרים ומחקרים היסטוריים בעיתונות הדתית והחרדית, בשם העט **י. בן מנחם**.  

בשנת תש"ך (1960) זכה בפרס הרב קוק על ספרו "תחנות בספרות ישראל".

## מספריו
* **לשון עבר**
* **לשון הקודש**
* **בנתיבות הזמן והנצח**
* **תחנות בספרות ישראל**
* **מן המצר**
* **לנוער העברי**
* **אונדזער אידיש**
* **יידישע קלאנגען**
* **ייד אין וועלט**

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
מסעות לגילוי מקור הנילוס (ספר)

שמאל|ממוזער|250px|עמוד הנושא של המהדורה הראשונה (1790)
**מסעות לגילוי הנילוס** (באנגלית: **"Travels to Discover the Source of the Nile"**) הוא חיבורו רב-הכרכים של מגלה הארצות הסקוטי ג'יימס ברוס ששהה בקרן אפריקה במשך כמעט 12 שנים.
## תוכן
החיבור מתאר את שראה ברוס באתיופיה ובסולטנות סנאר ובמחוז העות'מאני של חבש (Habeş), וכולל תיאור מקיף של ההיסטוריה והתרבות המקומית. ברוס פרסם את חיבורו בשנת 1790, לאחר ששב לסקוטלנד, אולם זה התקבל בזלזול ובביטול, כמו גם הדברים שסיפר מיד לאחר שחזר ללונדון ב-1774. בין היתר נטען כי תיאוריו מוגזמים, והאגיפטולוג הנרי סולט, שביקר באתיופיה בראשית המאה ה-19, מתח על ברוס ביקורת נוקבת והאשימו בחוסר דיוק ובהסתרת עובדות. עם זאת, חלק ניכר מהאמור בחיבור אושר לימים על ידי נוסעים שביקרו באתיופיה מאוחר יותר. ב-1813 הוציא לאור הבלשן אלכסנדר מארי (Alexander Murray) מהדורה חדשה וערוכה של החיבור, והוסיף לה הערות, נספחים וחלק מהאוטוביוגרפיה של ברוס.

## מהדורות עיקריות

*Travels to discover the source of the Nile: in the years 1768, 1769, 1770, 1771, 1772, and 1773
* *Travels to Discover the Source of the Nile, In the Years 1768, 1769, 1770, 1771, 1772 and 1773*. Five Volumes, G.G.J. and J. Robinson, London, 1790.
* *Travels to Discover the Source of the Nile, In the Years 1768, 1769, 1770, 1771, 1772 and 1773*, Second edition, Ed., Alexander Murray, 1805.
* *Travels to Discover the Source of the Nile, In the Years 1768, 1769, 1770, 1771, 1772 and 1773*, Third edition, 8 volumes; Ed., Alexander Murray; Edinburgh, 1813.
* *Travels*. Abridged edition, by Major Francis Head, 1830.
* *Travels*. Abridged edition, by C.F. Beckingham. Horizon Press, New York, 1964.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)

**[[המשחקים הפאראלימפיים]] ה-9** נערכו ב**[[ברצלונה]]**, ספרד בשנת 1992. 

באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-15 ענפים: אופניים, אתלטיקה, בוצ'ה (דומה לפטאנק), ג'ודו, הרמת כוח והרמת משקולות (ענף אחד), חץ וקשת, טניס, טניס שולחן, כדורגל (7 שחקנים בקבוצה), כדורסל, כדורעף, כדור שער, סייף, קליעה, ושחייה.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ברצלונה: תחרויות ספורט
קטגוריה:1992 בספורט
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:מדריד: תחרויות ספורט
קטגוריה:1992 בספרד
חיים גליק

**חיים גליק** (נולד ב-5 באוקטובר 1955) הוא מנהל ישראלי, אשר שימש כמנכ"ל חברת נת"ע קודם לכן שימש כמנכ"ל עיריית ראשון לציון, מנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן ובעבר כסגן נציב בתי הסוהר בדרגת גונדר.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לבן ציון ובת שבע גליק. למד בישיבת שעלבים. נישא לאורית אביעד, בתם של יעקב אביעד, רואה חשבון ומשורר, שבעבר שימש סגן נשיא צעירי בני ברית בירושלים, וחסידה, בת למשפחת מנדלבוים ולמשפחת רקובר הירושלמיות. למד תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן ותואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט, והשלים תואר שני במדיניות ציבורית בהתמחות תקצוב ציבורי באוניברסיטת תל אביב.

בשנות ה-90 התגייס לשירות בתי הסוהר ומילא בו שורה של תפקידים, בהם: ראש מחלקת תעסוקת האסירים, מפקד בית המעצר ניצן ברמלה, ראש מנהל הפרויקטים לבניית בתי הסוהר החדשים, מפקד מחוז דרום של השב"ס, וראש מנהל המשק האחראי על ניהול כוח האדם ומערכות המידע של שירות בתי הסוהר. הוביל את העברת האחריות לניהול מתקני הכליאה של משטרת ישראל וצה"ל לידי שירות בתי הסוהר. כסגן נציב בתי הסוהר היה אחראי על כל התחום המבצעי והארגוני של שירות בתי הסוהר.

בינואר 2008 מונה למנכ"ל אוניברסיטת בר-אילן. בתקופת כהונתו הוביל את האוניברסיטה לאיזון תקציבי ואת הקמת הפקולטה לרפואה בצפת, אך גם נקלע לסכסוך עם הסגל האקדמי ולביקורת של מבקר המדינה בנושאי שכר. סיים את תפקידו ב-13 בינואר 2013.

שימש כמנכ"ל מבט לנגב שבנתה את עיר הבה"דים. באפריל 2017 מונה למנכ"ל עיריית ראשון לציון.

באוקטובר 2019 מונה למנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים. בתקופתו נחנך הקו הראשון, האדום של הרכבת הקלה בגוש דן. בינואר 2024, חצי שנה אחרי פתיחת הקו האדום הודיע על התפטרותו. והוא סיים את תפקידו ב-1 בספטמבר באותה שנה.

גליק הוא תושב אפרת, ואב לחמישה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גונדרים בשירות בתי הסוהר
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר שעלבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:מנכ"לי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:משפחת רקובר
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:אפרת: אישים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
דן פלווין

שמאל|250px|ממוזער|יצירה של פלווין
שמאל|250px|ממוזער|יצירה של פלווין בכנסייה במילנו שבאיטליה
**דן פלווין** (אנגלית: Dan Flavin; 1 באפריל 1933 - 29 בנובמבר 1996) הוא אמן אמריקאי מינימליסטי אשר התפרסם בזכות פסליו העשויים ממנורות פלואורסצנטיות.

## חייו
נולד בשכונת ג'מייקה ברובע קווינס שבניו יורק למשפחה קתולית ולמד בבית ספר קתולי עד לשנת 1952. במשך תקופה קצרה למד בבית ספר לכמרים ואחר כך התגייס לחיל האוויר האמריקאי ושירת כמפעיל תחנה ניטור מטאורולוגית בקוריאה. במהלך שירותו הצבאי, 1954-5, למד פלווין אמנות בתוכנית של אוניברסיטת מרילנד לחיילים בקוריאה. כשחזר לניו יורק בשנת 1956 למד תקופה קצרה אצל בבית הספר של האמן האנס הופמן. אחר כך למד היסטוריה של האמנות בניו סקול בניו יורק והמשיך ללימודי ציור באוניברסיטת קולומביה.

בשנת 1959 פלווין עבד כשומר ומפעיל מעלית במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.

ציוריו הראשונים של פלווין היו בסגנון האקספרסיוניזם המופשט ובשנת 1961 הציג לראשונה תצוגת יחיד בגלריית ג'ודסון בניו יורק.

בקיץ של שנת 1961 החל לראשונה ליצור סקיצות לפסלים שמשולבים בהם מנורות פלואורסצנטיות. שנה מאוחר יוצר יצר את סדרות הפסלים "איקונות", שבהם היו משולבים נורות ניאון. 

בשנת 1963 יצר את הפסל "Diagonal of Personal Ecstasy", שהיה פסלו הראשון העשוי אך ורק מנורות ניאון.

פלווין מת ב-1996 בניו יורק.

יצירתו Monuments to V. Tatlin מוצגת במוזיאון DIA ביקון.

## קישורים חיצוניים

* מיצירותיו
* מכון דן פלווין
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
בית הספר האקדמי לסיעוד, הלל יפה

**בית-הספר האקדמי לסיעוד** על שם פט מתיוס, שליד המרכז הרפואי הלל יפה בחדרה, הוא בית ספר על תיכוני למקצועות הסיעוד. המוסד נוסד ב-1967, והקורס הראשון בו נפתח בנובמבר אותה שנה. מאז ועד היום הכשיר בית-הספר מאות אחים ואחיות מוסמכים, המתפקדים במרכזי הבריאות השונים ברחבי הארץ, בהם עולים חדשים רבים. כיום לומדים בבית הספר כ-1,400 סטודנטים. 

בשנת 2011 הוענק לבית הספר ציון לשבח במסלול החינוך במסגרת הפרס הלאומי לאיכות ומצוינות המגזר הציבורי ע"ש יצחק רבין. הוועדה קבעה כי "הישגי בית הספר ותרומתו החשובה בתחום החינוך יצרו את הבסיס להחלטה. פעולות הצוות לשיפור תהליכי עבודה מוסיפים בסיס חשוב של נורמות ושיטת עבודה אשר יוצרים מחויבות לאיכות ומצוינות ושפור מתמיד של רמת השירות הן כלפי פנים בית החולים במערכת קשרי העבודה בין המחלקות והן כלפי חוץ במתן שירות רפואי טוב יותר לאזרחי המדינה".

## תוכניות הלימודים
בבית-הספר קיימות מספר תוכניות לימוד: תוכנית בוגר בסיעוד של אוניברסיטת תל אביב, תוכנית הסבת אקדמאים, תוכנית 7 יחידות ומרכז העשרה לאחים ואחיות מוסמכים. 
 
בשנת 2000 סונף בית-הספר לחוג לסיעוד בבית הספר למקצועות הבריאות באוניברסיטת תל אביב. סטודנטים המסיימים את תוכנית הלימודים האקדמית בהצלחה מקבלים תואר בוגר אוניברסיטת ת"א B.A בסיעוד, וזכאים לקבלת תעודת אח מוסמך לאחר הצלחה במבחן רישוי ממשלתי. בשנת 2009 הוענק לבית-הספר תו תקן ISO 9001/2008 מטעם מכון התקנים הישראלי בתחום הכשרת סטודנטים למקצוע אח/ות מוסמך/ת ולקידום מקצוע הסיעוד.

## הנהלת בית-הספר
עד היום נוהל בית-הספר על ידי ארבע מנהלות:
* 1967 עד 1975, גב' תמר אלשטיין
* 2005 עד 1976, גב' נירה אשל
* 2005 עד ספטמבר 2010, גב' גאולה בונשטיין
* אוקטובר 2010 עד היום, ד"ר מירב בן נתן

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: הפקולטה לרפואה
קטגוריה:חדרה: חינוך
קטגוריה:משרד הבריאות
קטגוריה:סיעוד בישראל