open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יעקב ארז (עיתונאי)

**יעקב ארז** (17 במרץ 1939 – 27 במרץ 2026) היה עיתונאי ישראלי. כיהן ככתב הצבאי, כראש אגפי המוספים והחדשות של העיתון "מעריב" וכעורך העיתון בשנים 1992–2002. חתן פרס סוקולוב (1984) על תחקיר עיתונאי בנושא מלחמת לבנון הראשונה.

## ביוגרפיה
ארז נולד בתל אביב למשה ורחל אייכנבלט. הוא גדל בנתניה, למד בתיכון ע"ש שאול טשרניחובסקי, ובכיתה י' עבר לפנימייה הצבאית לפיקוד ובמסגרתה למד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל כלוחם וכקצין בחטיבת גולני עד 1960 ועבר בין היתר קורס מפקדי פלוגות.

לאחר שחרורו מצה"ל החל לעבוד ככתב ספורט בעיתון "חדשות הספורט" ולאחר מכן ככתב ספורט ב"מעריב" ובמהדורת אזור השרון של העיתון. ב-1963 מונה לכתב "מעריב" באזור הערבה ואילת. ב-1966 מונה לכתב אזור הצפון של "מעריב" וסיקר את חזית הצפון במלחמת ששת הימים. ב-1971 מונה לכתב לענייני השטחים ולאחר מכן לכתב הצבאי של העיתון. בסדרת ידיעות התריע על הכנות המצרים למלחמה, אך ידיעותיו נפסלו על ידי הצנזורה הצבאית ולמכשיר הטלפון שלו בוצעה האזנת סתר בהוראת ראש אמ"ן אלי זעירא. הוא סיקר עבור העיתון את מלחמת יום הכיפורים, את שיקום צה"ל לאחר המלחמה, את מלחמת ההתשה במובלעת הסורית, את הסכם השלום בין ישראל למצרים מנקודת המבט הצבאית ואת מלחמת לבנון הראשונה.

ביולי 1976 יצא לארצות הברית וליווה את מבצע פעמון החירות – שם הקוד שניתן להפלגה של ספינות חיל הים למפגן חגיגות 200 שנים לארצות הברית. ארז היה בעל מדור בשם "שולחן החול" במגזין "סופשבוע" של "מעריב" שיצא לאור בימי שישי. על מנת לעקוף את מגבלות הצנזורה פרסם במדור זה פינה בשם "אגדה לילדים" (ולעיתים "אגדה לילידים"), ובה בדרך של משל רמז על אירועים ביטחוניים אקטואליים (כגון פרשת קו 300) ועל התדרדרות המצב הביטחוני לקראת מלחמת לבנון הראשונה ואחריה. בפרט מתח ביקורת על שר הביטחון אריאל שרון אותו כינה "צחור השיער". את המדור היה חותם באמירה "כל מי שמאמין כי יש דמיון בין סיפור זה לבין מאורעות אמיתיים בסביבתנו – עושה זאת על אחריותו האישית". ב-1984 זכה בפרס סוקולוב, יחד עם אברהם תירוש ואבי בטלהיים, על תחקיר בנושא המלחמה.

ביולי 1984 מונה לכתב "מעריב" בארצות הברית. בשובו שימש ראש מערכת המוספים של "מעריב", ובתקופה זו יזם את המוספים "גבר לעניין", "קריירה" ו"בית וגן". ב-1988 מונה לראש אגף החדשות. בתקופתו עבר העיתון לפורמט טבלואיד ולשימוש בצבע. ב-1992 מונה לסגן עורך "מעריב", ובהמשך השנה מונה לעורך הראשי, תפקיד בו כיהן עד מרץ 2002. בהמשך שימש פרשן צבאי בעיתון.

ערך בשיתוף עם אילן כפיר ומרדכי גור את "צה"ל בחילו: אנציקלופדיה לענייני צבא ולביטחון", שיצאה לאור בשנת 1981 בהוצאת רביבים. חיבר את הספר "שיחות עם משה דיין", שיצא לאור בהוצאת מסדה ב-1981.

ב-2004 סייע ליאיר לפיד בכתיבת סדרת הטלוויזיה "חדר מלחמה".

אחיו הצעיר, , היה סגן מפקד חטיבה בחיל השריון ונהרג ב-1976.

יעקב ארז נפטר ב-27 במרץ 2026. הותיר אחריו אישה, שתי בנות ובן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* בן כספית, לזכרו של יעקב ארז
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי מעריב
קטגוריה:סגל חדשות הספורט
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
מוסיה בוגרשוב

**מוסיה בוגרשוב** (1903 – 9 במרץ 2000) הייתה ציירת שהשתתפה בכמה תערוכות חשובות בשנות ה-20 של המאה ה-20, בין היתר בשתי התערוכות בצריף "האהל" בתל אביב שנערכו בין השנים 1926–1928 ונתפסו כאירוע מכונן באמנות הישראלית וסימנו את מעבר המרכז האמנותי מירושלים לתל אביב.

## ביוגרפיה
מוסיה נולדה ברוסיה ועלתה ארצה עם הוריה ב-1906. אחותה הצעירה, רחל נולדה כבר בתל אביב-יפו. זמן קצר לאחר מכן מתה אמן במהלך הריונה השלישי, והבנות נותרו יתומות. אביהן, ד"ר חיים בוגרשוב (1876-1963), שהיה ממייסדי גימנסיה הרצליה, התחתן בשנית. המשפחה גרה מאחורי הגימנסיה, ברחוב מונטפיורי 6 (היום מגדל שלום), ובחופשות הקיץ נהגו הבנות לבלות בעין גנים, אצל אחי אביהן, שם היה לו משק חקלאי. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נידון האב למוות על ידי הטורקים בגלל פעילות ציונית (אף כי הסיבה הרשמית הייתה שכלא נער ערבי) ונאלץ לברוח עם משפחתו לקהיר, שם פתח בית ספר עברי. כאשר איים הקונסול הרוסי בקהיר לגייס אותו לצבא, ברחה המשפחה לברצלונה ואחר כך למדריד, שם חיו עד תום המלחמה, אז שבו בני המשפחה ארצה, והבנות השלימו את לימודיהן בגימנסיה הרצליה.

## אמנות
בשנת 1922 נסעה מוסיה בוגרשוב לפריז, שם למדה ציור אצל אותון פרייז (Othon Friesz) (1879-1949) - אמן-צייר צרפתי פוביסט ידוע.
באותה תקופה למדו בפריז ציונה תג'ר, חברתן הקרובה של האחיות, וחנה אורלוף, מכרה של המשפחה.
לפרנסתה עבדה מוסיה אצל מארי ואסילייבה (Vassilieva), ציירת, פסלת ומעצבת תיאטרון רוסייה, שהתפרנסה מיצירת בובות, אותן מוסיה הייתה צובעת.

את יצירותיה הציגה מוסיה בסלונים בפריז, הן בסלון העצמאיים והן בסלון הסתיו, ושמה מופיע באנציקלופדיה לאמנים צרפתיים Bénézit (תחת הכותרת "אסכולה פלשתינאית").
היא העריצה את ההרמוניה הצבעונית בציור הצרפתי, ומעל לכל את פול סזאן. אף על פי ששהתה בפריז בתקופה שבה התפתח הסוריאליזם, תפיסתם לא עניינה אותה כלל, וסגנונה קרוב לאימפרסיוניזם ולפוביזם.

מוסיה חזרה ארצה, והציגה בתערוכת "מגדל דוד" ובתערוכות שהתקיימו בצריף ה"אהל" בשנים 1927 ו-1928.

## חיים אישיים
בשנת 1928 התחתנה עם הרופא **ברוך מני**, יליד חברון שלמד בברלין וחזר ארצה. היא הצטרפה לבעלה, שנסע לעבוד בקהיר כרופא חצר המלוכה, ושם חיו עד 1948. במשך הזמן איבדה בוגרשוב את הדחף לצייר והפכה ל"ציירת של סופי-שבוע", כדברי בנה, למרות כישרונה הרב.

מוסיה נפטרה ב-9 במרץ 2000 - ב' באדר ב' תש"ס ונטמנה ב-10 במרץ 2000 - ג' באדר ב' תש"ס בבית הקברות הישן בהרצליה.

## לקריאה נוספת
*מרקוס, רות (עורכת), **נשים יוצרות באמנות הישראלית 1970-1920**, תל אביב: סדרת מגדרים, הקיבוץ המאוחד, 2008.
*קדר, דורית, **מודרניזם יחסי**. על המשמר, 9 בפברואר 1987, עמ' 10.
*רובין, כרמלה (אוצרת), **תערוכת אמנים מודרניים**, שיחזור התערוכה והקטלוג של תערוכות האוהל, תל אביב: בית ראובן, 1986.
*שבא, שלמה, **לצייר ארץ כמולדת: סיפורו של דור האמנים הראשון**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב 1992.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:נשות העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:משפחת מני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
ניהול הספקטרום האלקטרומגנטי

**ניהול הספקטרום האלקטרומגנטי** הוא פעילות של הקצאת תדרים לשידורים בגלי רדיו לסוגיהם ופיקוח על השימוש בהם.

תדרי רדיו משמשים, בין השאר, לתקשורת אלחוטית, שלשם ביצועה יש להקצות למשדר תדר שבו ישדר, ורוחב פס מסוים. לכל משדר תדר המוקצב לו, שבו ניתן להאזין לו, ובקשר דו-כיווני - גם לשוחח אתו. כיוון שהרוחב הכולל של גלי הרדיו סופי, ולכל משדר נדרש רוחב פס מינימלי, הרי מספרם הכולל של תדרי הרדיו מוגבל. העובדה שלמשדר יש טווח מסוים, התלוי בעוצמת השידור ובצורת ההתפשטות של גלי הרדיו, מאפשרת להקצות אותו תדר לשני משדרים המרוחקים במידה מספקת, אך בעיית המחסור אינה נפתרת.

בתחום שידורי הרדיו לתקשורת המונים היצע התדרים מצומצם ביותר, ולכן נדרשת הסדרה של הקצאת התדרים למטרה זו, לה אחראי בישראל משרד התקשורת, בהתאם לחוק התקשורת (בזק ושידורים), תשמ"ב-1982. המחסור בתחום זה, יחד עם הרצון לשדר לציבור הרחב, יצרו את תופעת הרדיו הפיראטי. ישנם תחומים נוספים בהם יש מחסור בתדרים; דוגמה לכך הם תדרים בתחום ה-2.4 גיגה-הרץ ששימשו את צה"ל שסירב לפנותם לשימושי בלוטות' הזקוקים לתחום זה. במשך תקופה ארוכה נאסר בישראל שיווק של מכשירים אזרחיים שתומכים בתקן בלוטות', עד למציאת הסדר שבמסגרתו פינה צה"ל את תחום התדרים.

גלי רדיו אינם מבחינים בגבולות מדיניים, ולכן ההסדרה דורשת גם תיאום בין מדינות שכנות. שיבוש שידורי רדיו הוא חלק מהלוחמה האלקטרונית בין מדינות.

## קישורים חיצוניים
* ניהול הספקטרום האלקטרומגנטי, דוח שנתי 45 לשנת 1994, באתר של משרד מבקר המדינה
* חיים חביב, ניהול ספקטרום התדרים הלאומי – ריבוע המעגל או בעיה פתירה?, באתר Telecom News
* חיים מזר, תקשורת אלחוטית: פיקוח ואכיפה בארץ בעולם, באתר של משרד התקשורת, 19 בנובמבר 2012
* 

קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
קטגוריה:תדרי רדיו
סוון ביירנסון

**סוון ביֶירנסון** (באיסלנדית: **Sveinn Björnsson**; נהגה: ; 27 בפברואר 1881 – 25 בינואר 1952) היה נשיא איסלנד הראשון, שכיהן בתפקיד זה מעת הקמת הרפובליקה של איסלנד ב-1944 עד מותו ב-1952.

## ביוגרפיה
נולד בקופנהגן לביֶירן יונסון ואליזבט סוונסדוטיר, נבחר למועצת העיר רייקיאוויק בשנת 1912 ועמד בראשה בשנים 1918–1920. בשנות העשרים של המאה ה-20 כיהן גם כחבר האלת'ינגי, והיה אחראי על הקשרים עם דנמרק לאחר שאיסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק בשנת 1918.

כיבוש דנמרק על ידי גרמניה הנאצית ב-9 באפריל 1940 קטע את הקשר שנותר בין איסלנד לדנמרק שהמשיכה עד אז לנהל את קשרי החוץ של איסלנד למרות עצמאותה של האחרונה. ב-10 באפריל קבע האלת'ינגי כי הוא מקבל לידיו את השליטה בענייני החוץ של איסלנד ובחר בביירנסון למושל זמני. במאי 1940 כבשו הבריטים את איסלנד מחשש שתיפול לידי הגרמנים. הכיבוש הבריטי נמשך במהלך כל המלחמה. ממשלת איסלנד מחתה, אך לא התנגדה לכוחות הפולשים; ביום הפלישה הקריא ראש הממשלה הרמן יוהנסון נאום ברדיו בו קרא לאיסלנדים להתייחס אל הפולשים כאורחיהם. הפולשים הכריחו בהמשך את האלת'ינגי להסכים גם לנוכחות כוח כיבוש אמריקני שכלל כ-40,000 חיילים.

ביירנסון התמנה כנשיאה הראשון של איסלנד, עם ההכרזה עליה כרפובליקה נפרדת. ב-17 ביוני 1944 קיבלה איסלנד את עצמאותה כרפובליקה בעקבות משאל עם. למרות שדנמרק הייתה עדיין תחת כיבוש גרמני, ודנים רבים חשו פגיעה מהצעד שנתפס כחד צדדי. שלח כריסטיאן העשירי מלך דנמרק מסר של ברכה לעם האיסלנדי.

הקדנציה הראשונה של ביירנסון כנשיא ממונה נמשכה שנה אחת, וב-1945 הוא עמד לבחירות. הוא נבחר לקדנציה שנייה ושלישית ב-1945 ו-1949 ללא מועמדים מתחרים, ונפטר ברייקיאוויק במהלך כהונתו השלישית ב-25 בינואר 1952.

## פעילות נוספת
סוון ביירנסון היה יו"ר מייסד של חברת הספנות העיקרית באיסלנד "Eimskipafélag Íslands" , מייסד חברת הביטוח "Brunabótafélag Íslands" ומנהלה בין השנים 1916–1920, ושותף לייסוד חברת הביטוח "Sjóvátryggingafélag Íslands" ב-1918. הוא נמנה עם מייסדי הצלב האדום האיסלנדי, ב-10 בדצמבר 1924 וכיהן כיו"ר הארגון הראשון, מהקמתו ועד 1926.

## משפחתו
בנו, ביירן סוו. ביירנסון, שירת במלחמת העולם השנייה בצבא גרמניה הנאצית, כחבר באס אס.

נכדו הנריק ביירנסון הוא זמר וגיטריסט להקת הרוק הנאו-פסיכדלית "סינגפור סלינג" .

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נשיאי איסלנד
קטגוריה:חברי האלת'ינגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1952
מסורן קצר-שן

**מסורן קצר-שן** (שם מדעי: *Pristis pectinata*; לפי האקדמיה ללשון העברית: **מַסּוֹרָן אֶרֶךְ-שֵׁן**), ידוע גם בשם **מסורן רחב**, הוא בטאי ממשפחת המסורניים. המסורן קצר-השן מצוי בסכנת הכחדה חמורה. הוא חי בימים טרופיים רדודים, באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון.

## אנטומיה
מסורן בוגר מגיע לאורך של  ומשקלו עד . המסורן קצר-השן משתמש במסורו לאכילה. המסור בנוי מאלפי חיישנים שמאפשרים לו לקלוט תנועות סביבו באמצעות שדה חשמלי (בדומה לבטאים אחרים כגון החשמלן הפרסי) ולבנות תמונה תלת-ממדית של הסביבה. יכולת זו מאפשרת למסורן לראות ולקלוט קלטים מסביבתו כל עוד הוא נמצא קרוב לקרקעית האוקיינוס.

## תזונה
הוא משתמש במסור גם לחפירה ולפינוי חול, במטרה לצוד סרטנים וחסרי חוליות קטנים שחיים בקרקעית החולית. הוא משתמש במסור גם כדי לצוד דגים קטנים.

## אוכלוסייה
אוכלוסייתו של המסורן קצר-השן גדלה בקצב איטי, והוא נתפס לעיתים ברשתות דיג ונפגע מזיהום, מה שגורם לירידה דרסטית באוכלוסיית המין. בשל סיבות אלו מצוי המסורן קצר-השן בסכנת הכחדה חמורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:מסורנאים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1794
אנרי קושה

**אנרי ז'אן קושה** (Henri Jean Cochet;  14 בדצמבר 1901 – 1 באפריל 1987), היה טניסאי צרפתי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כשלזכותו 7 זכיות בטורנירי גראנד סלאם ו-6 זכיות בגביע דייוויס במדי נבחרת צרפת. כונה "הקוסם".

## קריירת טניס
אנרי קושה נולד בעיירה ליד ליון. אביו היה עובד במועדון טניס מקומי. אנרי החל לשחק בגיל שמונה.

אנרי קושה ניצח לראשונה בטורניר טניס משמעותי ב-1921. הוא הפך לחלק מדור זהב של הטניס הצרפתי, כשיחד עם רנה לקוסט, ז'אן בורוטרה וז'אק בריניון כונו "ארבעת המוסקיטרים", אשר שלטו בטניס העולמי במהלך אותו עשור ובתחילת העשור הבא אחריו. עם בריניון זכה אנרי קושה בהישג בין-לאומי משמעותי ראשון, כשבאולימפיאדת פריז (1924) זכו השניים במדליית כסף בטורניר זוגות הגברים וזאת בנוסף למדליית כסף בתחרות גברים באותה אולימפיאדה.

ב-1926 ניצח לראשונה באליפות צרפת הפתוחה בתחרות זוגות גברים לצד ז'אק בריניון. במשך מספר שנים הוא זכה ב-7 פרסי גראנד סלאם. באליפות אוסטרליה בחר שלא להשתתף, ואכן לא השתתף מעולם, בשל העלויות הגבוהות והמסע המתיש והארוך באותה תקופה, שהפך את הטורניר – בסבב שעדיין לא היה מקצועני – לבלתי משתלם לדעתו.

עם נבחרת צרפת קושה זכה 6 פעמים בגביע דייוויס (1927–1932). הוא עבר למקצוען ב-1932 ושיחק לצד ביל טילדן.

ב-1976 התקבל אנרי קושה, יחד עם שלושת חבריו ל"ארבעת המוסקיטרים", להיכל התהילה של הטניס.

### גמרי גראנד סלאם
#### יחידים

#### זוגות גברים

#### זוגות מעורבים

## חיים אישיים
אנרי קושה היה נשוי מאז 1926 לז'רמן דסטיו. הוא לימד אותה טניס ובמספר תחרויות משניות הם שיחקו כזוג. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית הוא ניהל חנות למוצרי ספורט.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאים צרפתים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1901
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1987
מקס מאיר

**מקס מאיר** (1886 – 24 במרץ 1967), היה עורכו של ה"יידישה רונדשאו" (*Jüdische Rundschau*) – העיתון היהודי בעל התפוצה הגדולה ביותר בגרמניה – לאחר מלחמת העולם הראשונה, והמנהל-המייסד של הגימנסיון העברי במריאמפולה שבליטא – בית הספר התיכון הראשון מחוץ לארץ ישראל שבו עברית הייתה שפת הלימוד בכל מקצועות הלימוד. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל. נפטר בחיפה.

## קורות חיים
מקס מאיר נולד בגרמניה, בן להורים שראו את עצמם כגרמנים שדתם יהודית.
לאחר שנה של לימודי רפואה, עבר לאוניברסיטת ברלין, שם למד פילולוגיה. הטקסטים שלמד היו בעיקר בעברית ובערבית והתורה. במהלך לימודיו עסק בהוראת עברית.
בגיל 20 נפגש במינכן עם סטודנטים ציונים ממזרח אירופה וכתוצאה מהפגישה שינה את עמדותיו. בשנת 1906 הצטרף לתנועה הציונית.

בשנת 1912 סיים את לימודיו בהצטיינות ויצא לסיור לליטא ולמדינות הבלטיות האחרות. הוא התרשם מאורח החיים היהודי בליטא. 

בשנת 1915 חזר לגרמניה והצטרף למערכת העיתון "יידישה רונדשאו" (*Jüdische Rundschau*), ביטאון ההסתדרות הציונית בגרמניה.

בדצמבר 1918 שוכנע על ידי שמואל גן, שליח מטעם יוזמי הגימנסיון העברי במריאמפולה, לנהל את הגימנסיון. בינואר 1919 הגיע למריאמפולה וייסד ביחד עם ד"ר אברהם לוינהרץ את הגימנסיון והיה מנהלו הראשון בשנים 1919-1921. לאחר מכן המשיך ללמד וד"ר לוינהרץ החליף אותו בתפקיד המנהל.

בשנת 1930 עלה לארץ ישראל. בארץ התגורר בחיפה והיה פעיל במוסדות הוראה שונים. נפטר בחיפה ב-24 במרץ 1967 ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל.

## ראו גם
* אברהם לוינהרץ
* נח שפירא (כימאי ומחנך)

## לקריאה נוספת
* ד"ר מקס מאיר, **מרימפול ליטא**, מה"יידשע רונדשאו" - ברלין לגימנסיון העברי במרימפול, ועד ספר מרימפול, 1983
* אברהם תורי, **מרימפול ליטא**, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גרמנים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
אברהם לוינהרץ

ד"ר **אברהם לוינהרץ** (1890–1961) היה מתמטיקאי ופיזיקאי ישראלי, שלימד בבתי ספר ובסמינר למורים ונמנה עם הצוות שתכנן את הקמת הטכניון. הוא ייסד ביחד עם ד"ר מקס מאיר את הגימנסיון העברי במריאמפול שבליטא. ד"ר לוינהרץ היה מנהלו השני של הגימנסיון וניהל אותו בשנים 1921 עד 1926. ד"ר לוינהרץ, יהודי גרמני, שבנוסף להשכלתו בפיזיקה ובמתמטיקה, סיים בהצטיינות דוקטורט בפילוסופיה על שם עמנואל קאנט.

## קורות חיים
לוינהרץ נולד בעיירה ברנדנבורג שבגרמניה בשנת 1890.
הוא היה קצין בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. על תפקודו במלחמה קיבל צלב הצטיינות מהקיסר הגרמני.
בשנת 1913 צורף על ידי שמריהו לוין ועל ידי אחד העם לחבר המורים, שהתעתד להקים בחיפה את הטכניון. באותה תקופה שימש כמורה למתמטיקה בבית המדרש למורים בירושלים שניהל דוד ילין. בשנת 1914 גויס לצבא הגרמני וחזר לגרמניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, היה שותף ליסוד הגימנסיון העברי במריאמפול בו לימד במשך עשר שנים וניהל את בית הספר בשנים 1921 עד 1926.

בשנת 1930 עבר לגרמניה וניהל בית ספר תיכון.

בשנת 1935 עלה לישראל ולימד בבית הספר הריאלי בחיפה. הוא העדיף להקים בתי ספר נוספים במתכונת דומה לבית הספר הריאלי, תוך שמירה על קשר פדגוגי איתו. הוא הקים בית ספר תיכון בטבריה וניהל את בית ספר היסודי אחדות בקריית מוצקין. במקביל עסק בהקמת בית ספר תיכון. על פועלו קיבל בשנת 1959 אות של יקיר קריית מוצקין.
לאחר שפרש לגמלאות, היה יושב ראש המורים לפיזיקה וארגן תוכנית השתלמויות עבור מורים בתחום זה. ביחד עם מכון ויצמן הקים מערכת השתלמויות למורים לפיזיקה.

## משנתו החינוכית
לוינהרץ לימד בעיקר מתמטיקה ופיזיקה אבל לא ויתר על הקניית ערכים בתחומים הומניסטים. באותה תקופה, טרם הסתיים תהליך של תחיית הלשון העברית. יש שהטילו ספק ביכולת ללמד מדעים בעברית. לוינהרץ היה תומך מובהק של לימוד בעברית. במלחמת השפות, שדחתה את הקמת הטכניון, היה מראשי המצדדים בלימוד בעברית ולא בגרמנית. בהיעדר ספרים בעברית בתקופה בה לימד בגימנסיון העברי במרימפול, כתב בכתב יד ספרים בפיזיקה, שמילאו את החסר.
משנתו החינוכית כללה גם חינוך לאומי וציוני.

## ראו גם
* מקס מאיר
* נח שפירא (כימאי ומחנך)

## לקריאה נוספת
* אברהם תורי, **מרימפול ליטא**, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983
* שולמית לבארי-גלר, **מרימפול ליטא**, ד"ר אברהם לוינהרץ - חלוץ של החינוך, ועד ספר מרימפול, 1983

## קישורים חיצוניים

* לאה תוסיה-כהן, - סיפורי ראשונים - לוינהרץ אסתר ואברהם (ארתור) - 1944, בית גרושקביץ מוזיאון וארכיון היסטורי לתולדות קריית מוצקין

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בתי ספר
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים ליטאים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:מורים לפיזיקה
קטגוריה:מורים למתמטיקה
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתמטיקאים ביישוב
קטגוריה:קריית מוצקין: אישים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים ליטאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
מסורן ירוק

**מסורן ירוק** (שם מדעי: *Pristis zijsron*), הוא בטאי ממשפחת המסורניים.
## מאפיינים
המסורן הירוק חי במערב האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ובים האדום. מסורן ירוק בוגר מגיע לאורך של . המסורן הירוק משתמש במסור שלו למטרות אכילה. המסור בנוי מאלפי חיישנים שמאפשרים להם לקלוט תנועות סביבם באמצעות שדה חשמלי (בדומה לבטאים אחרים כגון החשמלן הפרסי) ולבנות תמונה תלת־ממדית של הסביבה מעליהם.זה מאפשר להם לראות ולקלוט קלטים מסביבתם כל עוד הם נמצאים קרוב לקרקעית האוקיינוס. הם משתמשים במסור גם לחפירה והעפת חול במטרה לצוד סרטנים וחסרי חוליות קטנים שחיים בקרקעית החולית. הם גם משתמשים במסור על מנת לשפד דגים קטנים ובכך היא משמשת אותם גם לציד. א וכלוסייתם גדלה בקצב איטי, והם נתפסים לעיתים ברשתות דיג ונפגעים מזיהום, מה שגורם לירידה דרסטית באוכלוסייתם, ועל כן המסורן קצר השן הוא בסכנת הכחדה חמורה. המסורן הירוק חי בישראל במפרץ אילת. הנקבה משריצה צאצאים חיים, והשרצים מגיעים לאורך של 60–100 סנטימטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:מסורנאים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:דגים אאוריהלינים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
מארדר 2

**מארדר 2** (בגרמנית: **Marder II**, 'דָּלָק') היה משחית טנקים אשר פותח ויוצר בגרמניה הנאצית ושירת בוורמאכט. המארדר השתמש במרכב של טנקי פאנצר סימן 2.

ישנן שתי גרסאות לכלי: הראשונה הייתה מצוידת בתותחי 7.62 ס"מ שנתפסו כשלל מהצבא האדום, והשנייה הייתה מצוידת בתותחי 7.5 ס"מ PaK 40. המארדר 2 היה כלי בעל פרופיל גבוה עם תא לחימה פתוח, ושריון דק שסיפק הגנה מועטה ביותר לאנשי הצוות.
בכל זאת, המארדר 2 (ומארדר 3 הדומה) סיפקו עלייה גדולה בכוח הירי הנגד טנקי של השריון הגרמני באותה התקופה.
כיום שרדו רק 4 יחידות.

## היסטוריה
במהלך השבועות הראשונים של מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות, פגשו הכוחות הגרמנים בטנקים סובייטים חדשים מסוג T-34 ו-KV, שעלו על כל הטנקים הגרמניים הקיימים. 
אף על פי כן, בתחילת המערכה נהנה השריון הגרמני מעליונות ברורה, בארגון ובאימון, על השריון הסובייטי שניצב מולו. חיל השריון הסובייטי, שהחל להתאושש מהטיהורים הגדולים של הקצינים ב-1938-37, לקה קשות בארגון ובדוקטרינה על תפעול השריון.
עם זאת, התעורר הצורך בדחיפות לכלים ניידים בעלי כח אש נגד טנקי משופר.

בין שאר הפתרונות, נבחר להשתמש במרכבים של טנקים קלים שנחשבו למיושנים, כמו הפאנצר סימן 2 וכלי שלל כמו לוריין 37L הצרפתי, שהיוו בסיס למשחיתי טנקים, התוצאה הייתה סדרת ה"מארדר".

## שירות מבצעי
המארדרים השונים (על גרסאותיהם השונות) לחמו בכול החזיתות במלחמת העולם השנייה, אך בעיקר בחזית המזרחית. המארדר 2 שירת בגדודי השריון גם בורמאכט וגם בוואפן אס אס וגם מספר יחידות שירתו בלופטוואפה. המגרעות של המארדר היו קשורות בעיקר ביכולת ההשרדות של הכלי. השילוב של צללית גבוהה ותא לחימה פתוח מלמעלה יצר מצב שבו הכלי היה פגיע גם לירי ארטילריה, הפצצות מטוסים ורימוני יד. השריון של המארדר היה דק יחסית והוא היה פגיע מפני טנקי אויב ואש מתת מקלע. המארדר לא היה כלי התקפי, ולחימה בשטח בנוי או לחימה פנים אל פנים הייתה מסוכנת ביותר בגלל התא הפתוח. הוא היה נשק הגנתי ביסודו, שתפעולו המועדף היה במארב או בעמדות קבועות למחצה. למרות כול החסרונות של המארדר 2, הוא היה הרבה יותר יעיל מתותחים נגד טנקים נייחים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משחיתי טנקים גרמניים במלחמת העולם השנייה
אברהם סקורקה

**אברהם סקורקה** (**Abraham Skorka**; נולד ב-5 ביולי 1950 בבואנוס איירס) הוא רב קונסרבטיבי, סופר וביופיזיקאי ארגנטינאי. שימש כרקטור בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית בבואנוס איירס.

## ביוגרפיה
אברהם סקורקה נסמך לרבנות בשנת 1973. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור לכימיה מאוניברסיטת בואנוס איירס. הוא פרסם מאמרים מדעיים בתחומי הביופיזיקה וגם בנושאי תנ"ך ותלמוד.

סקורקה קיבל תואר דוקטור גם מבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק, וכן תואר דוקטור לשם כבוד שהוענק לו בשנת 2010 מטעם האוניברסיטה הקתולית של ארגנטינה, הפעם הראשונה באמריקה הלטינית שאוניברסיטה קתולית מעניקה תואר כזה לרב.

סקורקה ידוע בעיקר בשל יחסיו האישיים הקרובים, אך גם בשל הוויכוחים התאולוגיים שניהל עם הארכיבישוף של בואנוס איירס, חורחה מריו ברגוליו, לימים האפיפיור פרנציסקוס. השניים פרסמו ספר משותף, "Sobre el Cielo y la Tierra", שתורגם לעברית בשם "על רומא וירושלים: שיחות בין אפיפיור לרב". הספר כולל סדרה של שיחות ביניהם בנושאי דת ואמונה וההקשר שלהם לחיים המודרניים, כגון: קיומו של אלוהים, מוות, הומוסקסואליות, השואה, וקפיטליזם.

במאי 2017, פרסם הרב סקורקה הסכמה בנוגע להצהרה הרבנית האורתודוקסית בנושא הנצרות הקרויה "לעשות רצון אבינו שבשמיים: לקראת שותפות בין יהודים לנוצרים" שפורסמה כשנתיים לפני כן על ידי המרכז להבנה ושיתוף פעולה יהודי-נוצרי (CJCUC) בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* חברו היהודי של האפיפיור החדש: "מכיר בחשיבות מדינת ישראל" – באתר נענע 10
* האפיפיור, בצילום שלא ראיתם 2000 שנה – באתר "הארץ"

## הערות שוליים

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:רבנים ארגנטינאים
קטגוריה:רבנים קונסרבטיבים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1950
אלקאוס

**אלקאוס** (בערבית: **القوس**, "הקשת"), או בשמו המלא **"אלקאוס לשונות מינית ומגדרית בחברה הפלסטינית"** (בערבית: **القوس للتعددية الجنسية والجندرية في المجتمع الفلسطيني**, בתעתיק: אַלְקַוְס לִלתַּעַדֻּדִיַּה אלְגִ'נְסִיַּה וַאלְגַ'נְדַרִיַּה פִֿי אלְמֻגְ'תַמַע אלְפִֿלַסְטִינִי), הוא ארגון פלסטיני אקטיביסטי הפועל למען זכויותיהם של להט"בים ערבים ישראלים ופלסטינים הגרים בגדה המערבית ומזרח ירושלים. הארגון נוסד בשנת 2001 והוא הארגון הפלסטיני הרשמי הראשון למען זכויות להט"ב. כחלק מפרויקט אוטונומי במסגרת הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות. לאחר מספר שנים של התארגנות משפטית, הוא הוכר כמלכ"ר ב-2006.

## פעילות
אלקאוס חוברת לארגונים אחרים העוסקים בזכויות אדם וזכויות האזרח, מכיוון שקהילת הלהט"ב הפלסטינית היא מבוזרת וחבריה בעלי דרגות שונות של זכויות וחופש התניידות, והמטרה של העמותה כוללת שיפור במצב החברה הפלסטינית בכללה.

במסגרת זו, קיימה אלקאוס מחקר בשיתוף פעולה עם מספר ארגוני זכויות אדם הפועלים בגדה המערבית, כדי לחקור את הגישה כלפי זהויות מיניות ומגדריות שונות, ספציפית בקרב פעילים למען צדק חברתי, זכויות אדם וזכויות להט"ב, כיוון שהנושא נחשב לטאבו בחברה הפלסטינית.

פרויקט נוסף שערך הארגון היה מחקר שמטרתו למצוא אלטרנטיבות למודל המערבי לגבי זהויות מיניות ומגדריות - מודל בו ההתמקדות היא בנראות וביציאה מהארון, שתי פרקטיקות שאינן מציאותיות לפלסטינים רבים - כדי לייצר פתרונות שיתאימו לתרבות ולערכים של החברה הפלסטינית.

העמותה גם עושה פעילות הסברה, כמו הקמפיין שיצא ב-2013, "מיניות מזמרת" (ע'ני ען א-תעריף غنّي عن التعريف), שהשתמש במוזיקה כדי לעורר דיון על מיניות בחברה הפלסטינית.

בנוסף, העמותה מציעה שירותים טיפוליים, סדנאות לפעילות פוליטית ומנהיגות, וקבוצות דיון בנושאי מיניות ומגדר. היא גם פועלת במישור החברתי, ומציעה ל מסיבות ואירועים אחרים, כדי לספק לחברי הקהילה מרחב בטוח להכיר ולהתרועע בו.

## קבלה בחברה הערבית

מוחמד אל-כורד, תושב מפורסם משכונת שייח' ג'ראח שבירושלים, תומך בעמותה. על תמיכתו בה נמתחה ביקורת.

## ראו גם
* זכויות להט"ב ברשות הפלסטינית

## לקריאה נוספת
* **הפוליטיקה של זכויות להט"ב: בין (הומו) נורמטיביות ו (הומו) לאומיות לפוליטיקה קווירית**, אייל גרוס, מעשי משפט, כרך ה', 2013
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* הדף של פרויקט "ע'ני ען א'תעריף" (מיניות מזמרת)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זכויות להט"ב
קטגוריה:תרבות פלסטינית
קטגוריה:זכויות האדם בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני להט"ב
קטגוריה:ארגוני שמאל בישראל
Beautiful Liar

"**Beautiful Liar**" (בעברית: "**שקרן יפה**") הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה ושל הזמרת הקולומביאנית שאקירה. השיר נכתב על ידי ביונסה, אמנדה גוסט, איאן דנץ' וסטארגייט, מיקל ס אריקסן והטור אריק, והופק על ידי סטארגייט וביונסה.

השיר יצא כסינגל ראשון ממהדורת הדלוקס של האלבום השני של ביונסה B'Day ב-12 בפברואר 2007. לשיר יצא במקביל גם גרסה מעורבת באנגלית ובספרדית תחת השם "Bello Embustero".

## רקע וסוגה
Beautiful Liar הוא שיר קצבי, מבחינה מוזיקלית זהו מיזוג של השירה הלטינית והמזרח תיכונית של שאקירה יחד עם שירת ההיפ הופ העכשווית וסגנון ה-R&B של ביונסה. זהו שיר בנושא העצמה נשית, השיר מתאר שתי בחורות המאוהבות באותו הגבר, אך במקום להילחם עליו, הן מחליטות שהוא לא שווה את הזמן שלהן.

השיר התקבל היטב על ידי מבקרי מוזיקה, ששיבחו את שיתוף הפעולה של ביונסה ושאקירה יחד. השיר הועמד לפרס שיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר מסוג פופ בטקס גראמי ה-50, והגרסה הספרדית הועמדה לפרס תקליט השנה בטקס פרסי גראמי הלטיני לשנת 2007.

## הצלחה
השיר היה להצלחה מסחרית גדולה. השיר הגיע לשיא כאשר התמקם במקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית. השיר הגיע למקום הראשון במדינות רבות באירופה, ביניהם, צרפת, גרמניה, הונגריה, אירלנד, איטליה, הולנד, ניו זילנד, שווייץ ובריטניה.

בנוסף לכך, השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית. קליפ השיר הופק על ידי ג'ייק נאוה, הקליפ משלב ריקודי בטן על ידי ביונסה ושאקירה. כמו כן, הפך השיר לאחד מ השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בספרד.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירי שאקירה
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איאן דנץ'
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמנדה גוסט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טור אריק הרמנסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקל סטורלר אריקסן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי ג'ייק נאוה
קטגוריה:שירים על יופי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בטורקיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
פרו אנטיץ'

**פרו אנטיץ**' (במקדונית: **Перо Антиќ**; נולד ב-29 ביולי 1982) הוא כדורסלן עבר מקדוני, אשר היה פעיל בין השנים 1999–2018.

## קריירה מקצועית
### קריירה אירופאית
במהלך הקריירה האירופאית שלו, שיחק אנטיץ' ברבוטניצ'קי סקופיה, א.א.ק. אתונה, הכוכב האדום בלגרד, אקדמיק סופיה, לוקומוטיב קובאן, ספרטק סנקט פטרבורג ואולימפיאקוס. עונת 2007/2008 הייתה עונת הפריצה של אנטיץ, ובסיומה אף זכה בתואר השחקן המצטיין של ליגת העל הבולגרית לאחר שהעמיד  של 21.4 נקודות ו-9.4 ריבאונדים למשחק.

בעונת 2010/2011 הוביל אנטיץ' את קבוצתו, ספרטק סנקט פטרבורג, לחצי גמר ליגת היורוצ'לנג'. לאחר שהרשים במהלך עונתו בקבוצה הרוסית, חתם אנטיץ' בספטמבר 2011 על חוזה לשנתיים באולימפיאקוס. עם הקבוצה היוונית זכה אנטיץ' בשתי אליפויות יורוליג רצופות, בעונות 2012 ו-2013. כמו כן  עזר לקבוצתו לזכות באליפות הליגה היוונית בעונתו הראשונה בקבוצה (2012).

### קריירה ב-NBA
ב-25 ביולי 2013 חתם אנטיץ' על חוזה לשנתיים באטלנטה הוקס מליגת ה-NBA. לאחר סדרה של הופעות מרשימות כשחקן חמישייה, כתוצאה מפציעה של סנטר הקבוצה אל הורפורד, נבחר אנטיץ' להשתתף במשחק הכוכבים העולים באולסטאר ה-NBA, אולם פציעה בקרסול מנעה ממנו להשתתף באירוע עצמו. לקראת סוף עונת הרוקי שלו ב-NBA, ב-6 באפריל 2014, קלע אנטיץ' שיא קריירה של 18 נקודות בניצחון קבוצתו על אינדיאנה פייסרס.

### החזרה לאירופה
ב-30 ביוני 2015 חתם אנטיץ' על חוזה ל-3 עונות בפנרבחצ'ה אולקר מליגת העל הטורקית. בעונתו הראשונה עם הקבוצה זכה בגביע הטורקי ובאליפות הליגה הטורקית, והעפיל עמה לגמר היורוליג. בעונת  חזר עם פנרבחצ'ה לגמר היורוליג, וזכה באליפות היורוליג השלישית שלו לאחר ניצחון על אולימפיאקוס במשחק הגמר. בעונת  חזר לשחק בכוכב האדום בלגרד, ובינואר 2019 הודיע על פרישה ממשחק.

## נבחרת לאומית
אנטיץ' שיחק בנבחרת מקדוניה בכדורסל ואף שימש כקפטן הקבוצה. בשנת 2011 הוביל את נבחרתו עד לחצי גמר היורובאסקט בליטא, כשהוא מעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות ו-8.5 ריבאונדים למשחק לאורך הטורניר.

אנטיץ' לקח חלק גם ביורובאסקט 2013 בסלובניה, אך נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים הראשון של הטורניר, למרות תרומה מרשימה של 13.8 נקודות ו-8 ריבאונדים בממוצע למשחק מצדו של אנטיץ'. בסיום הטורניר הודיע אנטיץ' על פרישה מהנבחרת הלאומית.

## סטטיסטיקות קריירה
### בעונה הסדירה ב-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

### ביורוליג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים מקדונים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת מקדוניה
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני ספרטק סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורסלני אקדמיק סופיה
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני לוקומוטיב קובאן
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1982
1909 בספורט

## [[מרוץ אופני כביש|אופניים]]
* בטור דה פראנס מנצח פרנסואה פבר ()
* בג'ירו ד'איטליה מנצח לויג'י גאנה ()

## [[טניס]]
### המנצחות בתחרויות הגראנד סלאם
* אליפות צרפת הפתוחה - ג'ואן מאטי ()
* אליפות וימבלדון - דורה בוטבי ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - הייזל הוצ'קיס וייטמן ()

### המנצחים בתחרויות ה[[גראנד סלאם (טניס)|גראנד סלאם]]
* אליפות אוסטרליה הפתוחה - אנתוני וילדינג ()
* אליפות צרפת הפתוחה - מקס דקוגיס ()
* אליפות וימבלדון - ארתור גור ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - ויליאם לרנד ()

### [[גביע דייוויס]]

נבחרת אוסטרלאסיה () זכתה בגביע לאחר ניצחון 0:5 על נבחרת ארצות הברית ().

## כדורגל
### כדורגל לפי מדינות
#### [[כדורגל באיטליה|איטליה]]
*סרייה א' - פרו ורצ'לי זוכה באליפות.

#### [[כדורגל באנגליה|אנגליה]]
* פרמייר ליג - ניוקאסל יונייטד זוכה באליפות.
* הגביע האנגלי - מנצ'סטר יונייטד זוכה בגביע האנגלי.

#### [[כדורגל בארגנטינה|ארגנטינה]]
* ליגת העל הארגנטינאית - "אלומני" מבואנוס איירס זוכה באליפות

#### [[כדורגל בברזיל|ברזיל]]
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
* אליפות סאו פאולו בכדורגל - "דאס פלמיירס" זוכה באליפות
* אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלומיננסה זוכה באליפות

#### [[כדורגל בגרמניה|גרמניה]]
* בונדסליגה - קרלסרוהה זוכה באליפות.

#### [[כדורגל בספרד|ספרד]]
* גביע המלך הספרדי - "קלוב ציקליסטה דה סאן סבסטיאן" זוכה בגביע.
* הקמת איגוד הכדורגל הספרדי

### קבוצות שנוסדו
#### אירופה
* פ.ס.וו. איינדהובן - 
* בולוניה 1909 - 
* שטורם גראץ - 
* בורוסיה דורטמונד - 
* הכח וינה - 
* ריאל סוסיאדדן - 
* פ.צ. סיון - 

## [[מרוץ מכוניות]]
* מרוצי הגרנד פרי למכוניות לא התקיימו.

## [[שחייה]]
### שיאי עולם
#### שחיינים
* רוברט אנדרסון () - 18 באפריל בסטוקהולם, שוודיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:08.3 דקות

## קישורים חיצוניים

*
דניאל סבג

**דניאל סבג** (נולד ב-27 בדצמבר 1980) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

## ביוגרפיה
סבג נולד וגדל בקיבוץ עברון, הסמוך לנהריה, בגיל 13 היגר עם משפחתו למרוקו וחזר לישראל כעבור 5 שנים. הוא בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2010, כאשר לוהק לגלם את דמותו של גדעון בסדרת הדרמה "חיים אחרים". בשנת 2011 שיחק בסרט הקצר "פול", לצדם של דרור קרן, אורי אברהמי, יואב הייט ועוד. שיחק גם בסרט הקצר "חיה עם קסדה" בבימויו של יונה רוזנקיאר. ב-2012 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "קטמנדו". בשנים 2014–2015 גילם במשך שתי עונות את אבישי זגורי, בסדרת הדרמה "זגורי אימפריה". ב-2014 לוהק לשחק בסדרת הנעורים "כוכב הצפון".

סבג שיחק במספר מחזות. בשנת 2008 שיחק במחזות "בתולים" (צוותא), "בגדי המלך החדשים" ו"כיתת יורים". בשנת 2009 שיחק במחזות "מחסן השטוזים של דתיה", "מישהו ימות בסוף", שהוצג בתיאטרון הבימה, ו"החברים של ננה", שהוצג בתיאטרון תמונע. ב-2010 שיחק בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער במחזה "לשמור על הכדור", ובהמשך שיחק במחזות "שלג ויער" בתיאטרון דימונה ו"25", זוכה פסטיבל עכו שהוצג בתיאטרון הבימה. בשנת 2011 שיחק ב"הבימה" במחזות "אם יש גן עדן", "מלכת היופי של לינן" ו"איש עומד מאחורי אישה יושבת". החל משנת 2014 הוא משחק בתיאטרון הבימה במחזות "אבא גוריו", "הקמצן", "יהוא" ו"עת דודים". החל משנת 2016 הוא משחק במחזה "אשה בורחת מבשורה" בתיאטרון הקאמרי (בשיתוף עם הבימה).
החל משנת 2017 הוא משחק במחזה "פילומנה" בתיאטרון הבימה. החל משנת 2019 הוא משחק בהצגה "הרובוטית" בתיאטרון הבימה, לצידה ובכיכובה של אשתו הגר טישמן, המגלמת את הרובוטית. שיחק בהצגה "לא כוחות" של תיאטרון הקיבוץ בשנת 2025.

סבג השתתף בפרסומות ל"סלקום", "ספרינג" ו"בירה מכבי". ב-2015 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "רון" ב-Yes, בה גילם את אודי, חבר של רון. ב-2018 שיחק בסרט "הצלילה". ב-2020 שיחק בדרמה היומית "קיבוצניקים" ששודרה ב-HOT3. ב-2025 גילם את מושיקו בסדרת הנוער אל עצמי.

## חיים אישיים
נשוי לשחקנית הגר טישמן. הורים לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני התיאטרון הקאמרי
קטגוריה:עברון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
Sd.Kfz. 4

ה-**Sd.Kfz 4** (בגרמנית: **Sonderkraftfahrzeug 4**, בתרגום: 'כלי רכב בעל תכלית מיוחדת 4') הוא זחל"ם שפותח על ידי הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, הכלי יוצר על אותו רעיון תכנון של מרצדס-בנץ L4500R.

## פיתוח
ה-SdKfz 4 פותח לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות ב-1941 על מנת להתמודד עם הקרח והבוץ, הרכב שימש בעיקר להספקה לצבא הנאצי.
הרכב היה מבוסס על מרצדס-בנץ L4500R (4X2).
עד שנת 1944 יוצרו סה"כ 22,500 זחל"מי מולטייר, ש־1480 מהם היו Sd.Kfz. 4, Sd.Kfz. 3 ו־Sd.Kfz. 2.
ב-1943 אופל קיבלה הזמנה ליצור SdKfz 4 עם משגרי פאנצרוופר 42 15 ס"מ כ-300 יחידות יוצרו. בגלל המשקל הכבד של הפאנצרוופר 42 15 ס"מ הוא היה כבד כול כך וזה גרם לעומס על המנוע מה שגרם לכלי להגיע עד 40 קמ"ש מקסימום. 
רוב הSdKfz 4 השתמשו במערכת הילוכים בריטית של הטנק קארדן לויד והשאר השתמשו במערכת ההילוכים של הפאנצר סימן 2. המנוע בעל ה־6 צילינדרים פעל על 6 הילוכים, 5 קדימה ו-1 אחורה. 
כל זחל"ם צויד בנוסף ברדיו FuG Spr G f. 
ה־sd.kfz 4 צויד רק ב־MG 34 או MG 42 עם יכולת סיבוב עד 270° מעלות והגבהה מ-12° ועד 80°.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נגמ"שים גרמניים
הארמנים הסמויים

**הארמנים הסמויים** או **ארמנים מוסלמים** (באנגלית: **Hidden Armenians**) הוא כינוי לאוכלוסייה טורקית בדרום־מזרח טורקיה, שמוצאה בארמנים נוצרים שהתאסלמו במהלך מלחמת העולם הראשונה, כדי להינצל מרצח העם הארמני.

## רקע
בתחילת מלחמת העולם הראשונה קיוו הרוסים להמשיך במסע הכיבושים והסיפוח של טריטוריות עות'מאניות ובמיוחד אלה המאוכלסות ברובן או בחלקן בנוצרים. הארמנים, שהיו נוצרים וראו באימפריה הרוסית את הסיכוי שלהם לקבלת אוטונומיה, זכרו עדיין את הטבח החמידאי, אהדו את המטרות הרוסיות ופעלו ברוח התנועה הארמנית לשחרור לאומי. היו לא מעט ארמנים עות'מאנים שהושיטו סיוע ממשי לצבא הרוסי. חיילים ארמנים-עות'מאנים ערקו עם נשקם מהצבא העותמאני וזנבו בכוחות העותמ'אנים הטורקים, היו ארמנים ששימשו מורי דרך לכוחות הרוסים וארמנים אחרים התגייסו ליחידות מתנדבים בצבא הרוסי וצוידו בנשק צרפתי, כדי להילחם נגד האימפריה העות'מאנית.

השלטונות העות'מאניים הגיבו בתקיפות. ההנהגה הארמנית באיסטנבול הוצאה להורג והצבא העות'מאני החל לסלק את הארמנים מהאזורים הקרובים לגבול עם רוסיה, בדרום מזרח אנטוליה. ביצוע הטיהור האתני היה אכזר ויצר את רצח העם הארמני, כשהדרך היחידה הפתוחה בפני הארמנים של אותו אזור להינצל הייתה התאסלמות. חלקם אכן התאסלמו ואחרים, בעיקר נשים וילדים, אולצו להתאסלם.

## הארמנים הסמויים
לפי נתונים של חבר הלאומים כ-95,000 ארמנים התאסלמו באותה תקופה. צאצאי אותם הארמנים שהתאסלמו, כונו על ידי היסטוריונים בשם "הארמנים הסמויים". חלק מהארמנים הסמויים מנסים לחזור וללמוד את המורשת הארמנית של אבותיהם, אך רק מעטים מהם מוכנים לעשות את הצעד הנוסף ולהתנצר.

## קישורים חיצוניים
* Tim Arango "Hidden Armenians of Turkey Seek to Reclaim Their Erased Identities" 23 april 2015 באתר של הניו יורק טיימס 
* 

קטגוריה:רצח העם הארמני
קטגוריה:טורקיה: דמוגרפיה
קטגוריה:מתאסלמים
קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:טורקים
קטגוריה:טורקיה: קבוצות אתניות
זהרון הדור

**זַהֲרוֹן הָדוּר** (שם מדעי: *Pterois miles*) הידוע גם כ**זהרון מצוי**, הוא מין של זהרון ממשפחת העקרבנוניים. מין זה הוא אחד ממאות מינים של מינים דגים פולשים, שהגיעו לחופי ישראל דרך תעלת סואץ.

## מאפיינים
אורך גופו עד 50 ס"מ, ראשו גדול ומגושם ופיו רחב. מעל לכל עין מזדקר זיז קרומי, שאורכו הולך וקטן עם הגיל. הקוצים בקדמת סנפיר הגב ארוכים מאוד ואינם מחוברים בקרום אחד, כבמינים אחרים, אלא כל קוץ עטוף באונה קרומית צרה משלו. גם הזיזים שבסנפירי החזה ארוכים מאוד, נפרדים זה מזה, כל אחד עטוף באונה קרומית משלו. על הגוף והראש פסים אדומים-חומים ולבנים, שמשמשים כצבעי אזהרה לבעלי חיים אחרים בשונית, ולמעט הסוואה על רקע השונית הססגונית.

## תפוצה
הזהרון ההדור מצוי בעיקר באוקיינוס ההודי ובמפרץ אילת. הוא החל לפלוש לים התיכון דרך תעלת סואץ ולהרחיב את תפוצתו בהדרגה בחופי אגן הלבנט בין השנים 2013-2012, אז תועד בחופי לבנון וקפריסין. זמן קצר לאחר מכן הוא כבר נצפה בצפון החוף הישראלי. בעשור שחלף, הזהרון הרחיב את תפוצתו מערבה וצפונה לחופי טורקיה ויוון, והפך לשכיח באגן המזרחי של הים התיכון.

בארץ, הזהרון התבסס לכל אורך רצועת החוף הים תיכוני והוא שכיח בעיקר בשוניות סלעיות או מלאכותיות מרוחקות מהחוף ומעט עמוקות, ואף יכול להימצא בעומקים של עד 100-120 מטרים.

## מין פולש
הזהרון היה מוכרז מין מוגן בכל חופי ישראל, אך עקב פלישתו לחופי הים התיכון, תוך שהוא פוגע בדגה המקומית ומפר את האיזון האקולוגי בסביבתו, הוא נותר מוגן במפרץ אילת בלבד אך לא בים התיכון, שם הוא מותר לדיג.

רשות הטבע והגנים מבצעת מדי פעם פעולות לדילול האוכלוסייה של המין באתרים בצפון הארץ, על מנת למנוע את התפשטותו לחופי הארץ.

## תזונה
הזהרון ניזון מדגים קטנים, אליהם הוא מתקרב בשחייה איטית, ובולע אותם תוך הסתערות ופתיחת פיו. פעיל בשעות אחר-הצהריים המאוחרות ובלילה, ובשעות היום מסתתר בשקעים מוצלים. פרטים בודדים או קבוצות קטנות שכיחים במים רדודים, אך נמצאים גם במים עד עומק של 100 מטרים.

## ארסיות
הזהרון ארסי, אך אינו רעיל, והוא נושא 13 קוצים ארסיים בסנפיר גב, קוץ ארסי בשני סנפירי הבטן ושלושה קוצים ארסיים בסנפיר השת. דקירה מזיזי הזהרון גורמת לצריבה הנמשכת יותר מיממה, מלווה בקשיי נשימה וחום גבוה, ועשויה לגרום גם לבצקת מקומית.

## טורפים
הטורפים של הזהרון הם דגים מתת-משפחת הדקרים, חלילון חלק וכן קיים במין קניבליזם כאשר פרטים גדולים טורפים פרטים קטנים מהם.

## גלריה

קובץ:Common lionfish at Shaab Angosh reef.JPG|זהרון הדור בים סוף
קובץ:Common lionfish at Sataya reef.JPG|זהרון הדור בים סוף
קובץ:זהרון הדור.jpg|זהרון הדור באקווריום בירושלים


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ויטצ'רץ' בנט
קטגוריה:עקרבנוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים ארסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
בוס בהסוואה

**בוס בהסוואה** הייתה תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המבוססת על הפורמט הבריטי "Undercover Boss" . התוכנית שודרה לראשונה ב-31 בינואר 2013 בערוץ 2 במסגרת הזכיינית "רשת".

## פורמט
בכל פרק בתוכנית בוס של חברה גדולה יתחזה לעובד חדש בחברה, יתחיל הכול מהתחלה ויצא למסע של ארבעה-חמישה ימים. בכל יום הבוס מגיע לעמדת עבודה אחרת בחברה, ויעבוד בעבודות שונות. בדרך כלל ישולב סיפור מרגש על העובד אשר מלמד אותו את העבודה. בסוף המסע הבוס פוגש את העובדים שפגש במהלך המסע, ויגלה להם את זהותו כבוס, ולעיתים יעניק להם תגמולים אישיים עבור עבודתם.

### הסוואה
הסוואת מעמדו של העובד החדש (הבוס) שונה מעונה לעונה: בעונה 1 סיפור הכיסוי היה שצוות ההפקה בא לצלם סרט דוקומנטרי על הבוס המוסווה. בעונה 2 הבוס כביכול מתמודד בתוכנית ריאליטי בדיונית בשם "המיליון הראשון" בהנחיית גיא זו-ארץ.

## סקירת הסדרה


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2013
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
רודולף לובינסקי

**רודולף לובינסקי** (בגרמנית: **Rudolf Lubinski**; 31 באוקטובר 1873, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 27 במרץ 1935, זאגרב, ממלכת יוגוסלביה) היה אדריכל קרואטי ממוצא יהודי, מבולטי האדריכלים מזרם האר נובו באזור קרואטיה.

## קורות חיים
רודולף לובינסקי נולד בזאגרב. בהמשך, יצא ללימודי אדריכלות באוניברסיטה הטכנית בקרלסרוהה. לאחר לימודיו התמחה במשרדו של האדריכל יוזף דורם בקרלסרוהה, ותחת ניהולו של דורם השתתף בפרויקטים בפרייבורג, קלן, ואופנבורג. כן נטל חלק בפרויקט תכנון בניין הספרייה של אוניברסיטת היידלברג.

ב-1907 שב לזאגרב, פתח משרד תכנון עצמאי ועסק בתכנון עירוני מטעם הרשות המקומית ובכלל זה תכנון מספר שכונות מגורים. בהמשך, תכנן מספר מבני ציבור ובכללם הספרייה הלאומית וספריית האוניברסיטה בעיר. בין 1926 ל-1930 עסק בתכנון והקמת בית הכנסת הספרדי "קהל הגדול" (לאדינו: Kal Grande) בסרייבו. בית הכנסת נבנה בסגנון נאו-מורי, הכיל 1,000 מקומות ישיבה ובתוכו שולבו גם ארכיון, ספרייה ומוזיאון. לובינסקי העסיק במשרדו אדריכלים אשר לימים פתחו משרדים עצמאיים ונמנו עם בולטי האדריכלים באזור קרואטיה.

רודולף לובינסקי נפטר בזאגרב ב-1935 ונקבר בבית העלמין מירוגוי שבעיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:אדריכלים יהודים קרואטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1935
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
תואר המצוינות של פיפ"א

**תואר המצוינות של פיפ"א** (באנגלית: **FIFA Order of Merit**) הוא תואר הכבוד הגבוה ביותר שמוענק על ידי פיפ"א. התואר ניתן במהלך הקונגרס השנתי של פיפ"א, אך לא מוענק בכל שנה. 

מקבלי התואר הם אנשים או ארגונים שתרמו תרומה משמעותית לענף הכדורגל. למרות זאת, ישנם זוכים אשר אינם קשורים באופן ישיר לענף. לדוגמה נלסון מנדלה, אשר זכה בתואר על זה שהחזיר את דרום אפריקה לצמרת הכדורגל הבינלאומי.

## מקבלי התואר
### מועדונים

### כדורגלנים ומאמנים

### שופטים

### עסקנים

### התאחדויות

### חברות

### אחרים

קטגוריה:פרסי כדורגל
קטגוריה:פיפ"א
דהרהרא

**דהַרַהַרָא** (בנפאלית: **धरहरा**), המוכר גם בשם **מגדל בהימסן**, היה מגדל בן 9 קומות בגובה 61.88 מטרים ששכן במרכז סונדרה (Sundhara), קטמנדו, נפאל. הוא נבנה בשנת 1832 על ידי ראש ממשלת נפאל, בהימסן טאפה (Bhimsen Thapa) בהוראתה של המלכה ללית טריפורה סונדרי (Queen Lalit Tripura Sundari). המגדל נחשב למונומנט המשקף את האדריכלות שהתפתחה בעיר.

במגדל היה גרם מדרגות לולייני לכל גובהו בעל 213 מדרגות ובקומתו השמינית הייתה מרפסת היקפית, שסיפקה תצפית על עמק קטמנדו. על גג המגדל היה תורן ברונזה בגובה 5.2 מטרים. המגדל נפתח לציבור בשנת 2005.

ב-25 באפריל 2015 התמוטט המגדל עקב רעידת האדמה שהתרחשה באזור קטמנדו בעוצמה של 7.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט. קריסתו הביאה למותם של כ-180 אנשים.

## היסטוריה
המגדל הראשון שנבנה על ידי בהימסן טאפה בשנת 1824 היה בן 11 קומות. הוא נבנה לכבוד המלכה ללית טריפורה סונדרי, שהייתה אחייניתו של טאפה. בשנת 1832 הושלמה בנייתו של המגדל השני. בשנת 1834 התרחשה רעידת אדמה בה המגדלים נשארו עומדים על תילם אך הראשון ניזוק באופן קשה. רעידת האדמה של ה-15 בינואר 1934 הפילה אותו לחלוטין ורק המגדל השני נשאר במקומו. מגדל דהרהרא השני התמוטט 81 שנים לאחר מכן, ברעידת האדמה של ה-25 באפריל 2015.

## שימוש
מגדל דהרהרא נבנה כמגדל שמירה למטרות צבאיות. במקרי חירום או בעלי חשיבות לאומית היו אמורות להישמע תרועת חצוצרות מקומתו העליונה. המסורת של תרועת החצוצרות התקיימה בפועל עד התמוטטות המגדל.

המגדל היה פתוח לציבור, בתשלום, משנת 2005 עד התמוטטותו בשנת 2015.

## קישורים חיצוניים

* תמונת לוויין בגוגל מפות
* Google Sketch 3D model
* Another Google Sketch 3D model
* Subedi, Rajaram. (Nepali). Nepal's Dharahara
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קטמנדו
קטגוריה:אסיה: מגדלים
יום העצמאות (בוסניה והרצגובינה)

**[[יום עצמאות|יום העצמאות]]** ב**[[בוסניה והרצגובינה]]** מצוין בחלק ממדינה זו מדי שנה ב-1 במרץ, לציון הכרזת עצמאותה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה בשנת 1992.
## היסטוריה
תושבי הרפובליקה הסוציאליסטית של בוסניה והרצגובינה נקראו להצביע בשאלת עצמאותה במסגרת משאל עם שנערך מ-29 בפברואר ועד 1 במרץ 1992. תמיכה גורפת בעצמאות ניתנה בקרב התושבים ממוצא בוסני-מוסלמי ובוסני-קרואטי. לעומתם התושבים ממוצא בוסני-סרבי החרימו את משאל העם או שנמנע מהם מלהשתתף בו על ידי השלטונות הסרביים המקומיים. שיעור ההשתתפות במשאל העם מקרב כלל תושבי הרפובליקה הגיע ל-63.6 אחוזים, ומקרב המשתתפים תמכו בעצמאות 99.7 אחוזים. תוצאות משאל העם אושרו ב-6 במרץ 1992 על ידי הפרלמנט של בוסניה והרצגובינה. ב-7 באפריל באותה שנה הכיר האיחוד האירופי בבוסניה והרצגובינה כמדינה.

ב-28 בפברואר 1995 החליט הפרלמנט של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה (אחת משתי הישויות המדיניות המרכיבות את המדינה) כי 1 במרץ יצוין מדי שנה כיום העצמאות של המדינה ויהיה חג לאומי, ויום זה צוין לראשונה למחרת ההחלטה.

ברפובליקה סרפסקה, הישות המדינית השנייה בבוסניה, אין מציינים את יום העצמאות ב-1 במרץ. במקום זאת מצוין שם יום העצמאות ב-9 בינואר. מילורד דודיק, נשיא רפובליקה ספרסקה, אמר כי יום זה "הוא יום חג של העם הבוסני ואנו איננו חולקים על כך, אך זהו איננו יום חג הנחגג ברפובליקה סרפסקה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: תרבות
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
T-27

**T-27** היה טנק קל שפותח ויוצר בברית המועצות בין השנים 1931-1941. הטנק שירת בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה והיה מבוסס על הטנק הבריטי הקארדן-לויד. הרישיון לייצורו נקנה מבריטניה ב-1930.

## עיצוב
בברית המועצות לא היו מסופקים מספיק מדגם הקארדן-לויד הבריטי ועשו בו מספר שינויים לפני תחילת הייצור הנרחב תחת השם T-27. בהשוואה לקארדן-לויד המקורי, ה-T-27 היה בעל גוף גדול יותר, תיבת ההילוכים משופרת והעמדה שלו שונתה למכונת ירייה סובייטית. מספר שינויים נוספים נעשו על מנת לשפר את יכולת הכלי להתמודד עם האקלים והקרקע בברית המועצות. לכלי הרכב היו חסרים מכשירי קשר והT-27 יצר קשר בעזרת דגלי איתות.

נעשו מספר ניסיונות לשפר את כוח האש של ה-T-27, שהיה חמוש רק במקלע DP, זאת על ידי התקנת להביור או תותח ללא רתע, אך ניסיונות אלה כשלו. מספר T-27 צוידו במיוחד לצליחת מקורות מים כמו נהר.

## שירות
טנק T-27 נכנס לשירות לראשונה ב-13 בפברואר 1931. הטנק יוצר בשני מפעלים, מפעל הבולשיביק בלנינגרד ומפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד.

השימוש העיקרי של הטנק בצבא האדום היה לתפקידי סיור. תחילה, היו שישים וחמישה גדודי טנקים קלים שפעלו בצבא האדום, כאשר בכל אחד היו בערך חמישים טנקים קלים. לאחר מכן, כמות הטנקים בכול גדוד ירדה לעשרים ושלושה. ה-T-27 נועד גם להיות יביל אוויר והיה לטנק הסובייטי הראשון שהוצנח ממטוס. ב-1935, הצבא האדום ניסה להצניח מספר טנקים מסוג T-27, זאת כאשר חיברו אותם מתחת למכלי הדלק של מפציצי טופלב TB-3.

ה-T-27 הופעל במרכז אסיה נגד הבסמצ'ים. כבר בשנת 1938 הוא נחשב מיושן לעומת הטנקים החדישים של ברית המועצות והתקשה מאוד לפעול בתנאי האקלים של ברית המועצות, פעמים רבות הוא נתקע בשלג בגלל הזחלים הצרים שלו. בנוסף לכך, גוף הטנק היה קטן ובשל כך מרחבו הפנימי היה מוגבל (גובה הטנק עמד על 1.83 מטרים), והיה קושי למצוא אנשי צוות שיכלו לתפקד בתוך החלל הקטן הזה. סיבות אלו הביאו לכך שבסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 ירד בהדרגה מספר הטנקים מסוג T-27 שהיו בשירות, ובסופו של דבר הם הוצאו משירות בקו החזית ושימשו לאימונים. מספר של עשרות טנקים שימשו להובלת תותחי שדה בשדות הקרב. כ-2,157 יחידות נשארו בשירות בצבא האדום ב-1 בינואר 1941, חלק קטן מהם לחם בחזית המזרחית. הקרב האחרון אשר ידוע בו על השתתפותם הוא הקרב על מוסקבה בדצמבר 1941, מספר קטן מהיחידות שנתפסו שלל בידי הורמאכט נכנסו לשירות בצבא גרמניה הנאצית.

## קישורים חיצוניים

* תיאור הטנק 
* תיאור הטנק 

קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:טנקים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טנקים קלים
קטגוריה:רכבי סיור
עץ אהרונשיין

בתורת הקבוצות, **עץ אהרנשיין** הוא עץ שכל שלביו וכל ענפיו בני מניה לכל היותר, ועם זאת הוא אינו בן מניה בעצמו. קיומו של עץ כזה מפריך את הכללת הלמה של קניג עבור עצמות הגבוהות מ־\aleph_0.

כל עץ סוסלין הוא עץ אהרונשיין. באופן כללי, לכל מונה \kappa, \kappa־עץ אהרונשיין הוא עץ מגובה \kappa כך שכל רמה שלו היא בגודל לכל היותר \kappa וכל ענף הוא בגובה לכל היותר \kappa (ומכאן "עץ אהרונשיין" סתם הוא למעשה \aleph_1־עץ אהרונשיין). העץ קרוי על שם המתמטיקאי הפולני נחמן אהרונשיין שהראה בנייה שלהם לראשונה בשנת 1934.

## קיום עץ אהרונשיין
מהלמה של קניג נובע כי לא קיים \aleph_0־עץ אהרונשיין. קיומו של \aleph_1־עץ אהרונשיין הוכח על ידי נחמן אהרונשיין. טענת קיומו של \aleph_2־עץ אהרונשיין היא עצמאית — השערת הרצף גוררת את קיומו של עץ זה, ויליאם מיטשל וג'ק סילבר הראו שעקבי שלא קיים \aleph_2־עץ אהרונשיין (בהינתן קיום של מונה קומפקטי חלש).

רונלד ינסן הוכיח שאקסיומת הבנייה גוררת שקיים \kappa־עץ אהרונשיין (ולמעשה \kappa־עץ סוסלין) לכל מונה אינסופי עוקב \kappa. ג'יימס קאמינגס ומת'יו פורמן הוכיחו בשנת 1998 באמצעות אקסיומות של מונים גדולים שעקבי שאין \aleph_n־עץ אהרונשיין לכל n הגדול מ־1. אם k הוא קומפקטי חלש אזי לא קיים \kappa־עץ אהרונשיין. בכיוון השני, אם \kappa הוא אי נסיג, ולא קיים \kappa־עץ אהרונשיין, אזי \kappa קומפקטי חלש.

אהרונשיין
אהרונשיין
אהרונשיין
אהרונשיין
BA-30

ה**BA-30** הוא זחל"ם שיוצר ופותח בברית המועצות בשנת 1937. רק עשרות כלים בודדים מסוג זה יוצרו.

## פיתוח
הכלי פותח באוניברסיטת NATI, מתוך כוונה שיציג שיפור ביכולת השטח של הכלים הקודמים בסדרת ה-BA, הBA-20, הקודם בסדרה התבסס על NATI-3 זחל"ם להובלת חיילים רק שהBA-20 היה על גלגלים.
הBA-30 השתמש ב־2 גלגלים גדולים ו4 קטנים ורולר חזרה אחד (על מנת לנסוע לאחור או לצאת מבוץ) שגם הם הופיעו בNATI-3 ובGAZ-60.
כאשר בBA-30 נסע בקרקע מושלגת, הגלגלים הקדמיים יכלו להתחלף במגלשיים.
הBA-30 היה טוב במעבר הרים וגבעות.
הBA-30 היה מצויד ברדיו 71-TK-1 עם אנטנה על הגוף ומצוידת במקלע DT, הרכב היה מופעל על ידי 3 אנשי צוות.

## היסטוריית שירות
רק מספר קטן של BA-30 יוצרו ונבחנו, מספר קטן מאוד של הכלים לקח חלק במלחמת החורף בשנת 1939 בין ברית המועצות ופינלנד.
בסופו של דבר הBA-30 לא אושר לייצור נרחב בגלל שהיה כבד יותר ביחס לכלים אחרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שריוניות סובייטיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1937