open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'יבריל סיסה

**ג'יבריל סיסה** (צרפתית: **Djibril Cissé**; נולד ב-12 באוגוסט 1981) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כחלוץ בקבוצות רבות ובנבחרת צרפת.

## קריירה
בשנת 1998 עבר סיסה מקבוצת הנוער של אוקזר אל הקבוצה הבוגרת וכבש 90 שערים ב 166 הופעות בקבוצה. לאחר 6 שנים במדיה סיסה חתם בקבוצת ליברפול ששילמה עבורו סכום חסר תקדים של 14.5 מיליון לירות שטרלינג ביולי 2004. באוקטובר 2004 מעד במגרש ושבר את רגלו. הוא חזר לשחק באפריל 2005.

סיסה שבר את רגלו הימנית שנית ביוני 2006 במשחק ההכנה למונדיאל של נבחרת צרפת נגד נבחרת סין. בגלל פציעה זו החמיץ את השתתפותה של הנבחרת בגמר המונדיאל.

בשנת 2006 עזב את ליברפול ועבר למרסיי, אך בשנת 2008 הושאל לסנדרלנד. ב-26 ביוני 2009 חתם בפנאתינאיקוס.

בתחילת יוני 2010 נכלל בסגל הסופי של נבחרת צרפת למונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה. ב-31 בינואר 2012 חתם סיסה בקווינס פארק ריינג'רס. סיסה חתם במועדון האנגלי לכשנתיים וחצי. ב-20 בינואר 2013 הושאל סיסה לקבוצת אל-גארפה הקטרית.

ב-3 ביולי 2013 חתם סיסה בקובאן קרסנודאר לשנה עם אופציה לשנה נוספת, ב-1 בינואר 2014 עבר לספורטינג קלוב דה בסטיה לשנה וחצי.

ביוני 2015 חתם ל-5 משחקים בקבוצה מראוניון. באוקטובר 2015 הודיע סיסה על פרישה ממשחק פעיל.

## תארים
;אוסר
* הגביע הצרפתי: 2002/2003

;ליברפול
* הגביע האנגלי: 2005/2006
* ליגת האלופות: 2004/2005
* הסופר קאפ האירופי: 2005

;פנאתינאיקוס
* הגביע היווני: 2009/2010
* גביע הליגה היוונית: 2010

;נבחרת צרפת
* גביע הקונפדרציות: 2003

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני אל-ע'ראפה
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:ארל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:צרפתים ממוצא איבוארי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1981
קאפו (כדורגלן)

**מרקוס אבנגליסטה דה מוראס** (בפורטוגזית: **Marcos Evangelista de Moraes**; נולד ב-7 ביוני 1970, בסאו פאולו שבברזיל) הידוע בשם **קַאפֿוּ**, הוא כדורגלן עבר ברזילאי אשר שיחק בעמדת המגן הימני. קאפו מחזיק בתואר שיאן ההופעות בנבחרת ברזיל עם 142 הופעות. קאפו הוא שחקן הכדורגל הראשון ועד כה היחיד ששיחק בשלושה משחקי גמר גביע העולם רצופים (1994, 1998 ו-2002).

## קריירה
קאפו החל את הקריירה שלו בקבוצת סאו פאולו ב-1988 ומשם עבר לריאל סרגוסה. ב-1996 חזר לברזיל לקבוצת פלמיירס. בקיץ 1997, הוא הגיע לרומא האיטלקית. קאפו שיחק ברומא שש עונות ואף זכה עימה באליפות איטליה השלישית שלה בעונת 2000/2001. בשנת 2003, קאפו הגיע למילאן בהעברה חופשית במקומו של תומאס הלבג שסיים את חוזהו בקבוצה וחזר לאינטר מילאנו.

ב-2008, לאחר 5 שנים במילאן, הודיע קאפו על פרישה ממשחק. בדצמבר אותה שנה פורסם כי הוא ישחק במדי גארפורת' טאון החובבנית מהליגה השביעית באנגליה.

קאפו היה קפטן נבחרת ברזיל, עימה זכה במונדיאל 2002. קאפו הוא השחקן היחידי ששיחק בשלושה משחקי גמר רצופים במונדיאל (רונאלדו שיחק ב-1998 וב-2002 אך ב-1994 ישב על הספסל ולא שותף). במונדיאל 2006 שיחק קאפו בפעם הרביעית ברציפות בטורניר ובפעם השנייה בתור קפטן.

### ספיישל אולימפיקס
במהלך פורום מנהיגי הנוער העולמי של ספיישל אולימפיקס, הוצג בהפתעה קאפו כשגריר הבינלאומי החדש של הארגון.

### חיים אישיים
לקאפו שלושה בנים, אך בנו הבכור דנילו קאפו נפטר אחרי שקיבל התקף לב בגיל 30 בזמן ששיחק כדורגל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מגני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ז'ובנטודה
קטגוריה:כדורגלני פלמיירס
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באמריקה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1991
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1997
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1997
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1970
רשיד רמזי

**רשיד רמזי** (בערבית: **رشيد رمزي**; נולד ב-17 ביולי 1980) הוא אתלט מרוקאי שמייצג את בחריין. הוא אלוף עולם לשעבר בריצות ל-800 מטר ול-1500 מטר (הלסינקי 2005).

## ביוגרפיה

רמזי נולד במרוקו וייצג אותה בעבר בזירה הבינלאומית. בשנת 2001 עבר לבחריין ומאז מתחרה תחת דגלה.

### אלוף עולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכה רמזי בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:44.24 דקות, לפני יורי בורזקובסקי מרוסיה (1:44.51 דקות) וויליאם יאמפוי מקניה (1:44.55 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:37.88 דקות, לפני עדיל קאוץ ממרוקו (3:38.00 דקות) ורוי סילבה מפורטוגל (3:38.02 דקות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 3:34.69 דקות ועלה מהמקום הראשון. בכך הפך לרץ הראשון שזוכה בשתי הריצות באליפות עולם, והראשון מאז 1964 שזוכה במדליית זהב בשתי הריצות באליפות עולם או אולימפיאדה.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה רמזי במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.00 דקות, אחרי ברנרד לגט מארצות הברית (3:34.77 דקות) ולפני שדראק קיבט קוריר מקניה (3:35.04 דקות) ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום 21 בלבד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.76 מטר, בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 1:45.64 דקות ועלה מהמקום החמישי.

### פרשת ה[[אימרוץ]]
באולימפיאדת בייג'ינג ניצח רמזי בריצת 1500 מטר, והיה לאתלט הראשון מבחריין שזכה אי פעם במדליה אולימפית, אך בבדיקת הדגימות שנלקחו מרמזי במהלך האולימפיאדה, נמצאו עדויות לסמים, מסוג CERA וגם בדיקת דגימת הבקרה שלו העלתה תוצאה דומה. לכן, הוועד האולימפי הבינלאומי החליט בנובמבר 2009 לשלול ממנו את מדליית הזהב בה זכה ונוסף לכך הוא קיבל השעיה מהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית לשנתיים מהשתתפות בתחרויות ספורט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים בחריינים
קטגוריה:אתלטים מרוקאים
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1980
קטגוריה:בחריינים שנולדו ב-1980
קטגוריה:ספורטאים שנשללה מהם מדליה אולימפית
גיאה

**גֵּיאָה** הוא מושב השייך לתנועת המושבים, שוכן במישור החוף הדרומי, 3 ק"מ מדרום-מזרח לאשקלון ובסמוך למושבים בית שקמה ותלמי יפה.

## מקור השם
מקור השם הוא בשמו של הכפר הערבי "אל-ג'יה" שעל חורבותיו הוקם המושב. יש הסבורים שמקור השם גיאה ביישוב "גיא" הנזכר בתנ"ך בספר שמואל, כאשר לאחר ניצחון דוד את גולית רדפו בני ישראל אחר פלשתים עד המקום הנמוך ביותר לפני אשקלון, ונאמר: .

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים ניצולי שואה, יוצאי צ'כוסלובקיה. במהלך השנים התווספו לו עולים יוצאי מדינות נוספות, כמו הונגריה, רומניה, פולין, מרוקו, אוסטריה, איראן ותימן. בשנים מאוחרות יותר הצטרפו למושב משפחות ילידות הארץ.

המתיישבים הראשונים התמודדו עם בעיות מגורים, פרנסה, חורפים קשים (לרבות שיטפונות והצפות מהגשמים, בין השאר מנחל גיאה), שניתקו את המושב מן החוץ למשך ימים שלמים. תושבי המושב סבלו בשנים הראשונות, כמו תושבי מושבי עולים אחרים באותן שנים, מהיעדר תשתיות בסיסיות כמו מים, חשמל, גז וטלפון. שירותים היו בדרך כלל במבנה פח או עץ מחוץ למגורים, וכן ברז יחיד ששימש לכל צורכי המים לרבות רחצה ומקלחת, מחוץ למבנה. בשנות החמישים (עד מבצע סיני) סבלו התושבים, כמו תושבי יישובים אחרים בסביבה מגנבות חקלאיות (בעיקר פרות ועגלות) של מסתננים שהגיעו מרצועת עזה. כמו כן היו אירועי פח"ע לרבות מעשי רצח וחבלה במשאבות מים של ה"פדאיון" שהגיעו מהרצועה. פעילות עוינת זו הביאה להקמת משמר אזרחי, שהורכב מחברי המושב, שאומנו בנשק ויצאו כל אחד בתורו לשמירה בלילות.

בשנים 1950–1961 התקיימו בגיאה מוסדות חינוך (על אף מיעוט תושבים): גן ילדים ובית ספר ממלכתי יסודי. מייסד בית הספר היה המורה והמנהל דב אלוני, שגם לימד, חינך, פיתח את בית הספר לרבות הקמה והנחיה ישירה של חוגי מלאכה, ציור, מוזיקה, דרמה, טיולים ברחבי הארץ ועוד. כל זאת עם צוות מורים מצומצם, שהיה מבוסס בעיקר על מורות חיילות. מסיבות של ייעול וחוסר תקצוב, ובעיקר מהחלטות שלטוניות, נאלץ בית הספר הממלכתי בשנת 1961 לסגור את שעריו והתלמידים הופנו לבתי ספר אזוריים ביישובי הסביבה כמו נהורה, ניצנים וכפר סילבר.

מרבית המשפחות הראשונות התפרנסו בעיקר מרפתות לחלב (פרות) ולולי תרנגולות (ביצים ובשר), אך גם מענפי חקלאות נוספים כגון פרדסים ומטעים, גידולי שדה, ירקות ואף מחממות פרחים.
ממוזער|250px|שמאל|שלט הכניסה למושב גיאה

## המושב בשנות האלפיים
בשנות האלפיים, רוב התושבים הם בנים ונכדים ממשיכים, או תושבים חדשים שהגיעו מן העיר וממשיכים בפרנסתם המקורית. מעט משקים במושב מתפרנסים אך ורק מחקלאות.

המושב נמנה עם יישובי עוטף עזה, וסבל בשנים שלפני מבצע "צוק איתן", כמו כל היישובים בסביבה מירי פצמ"רים וטילים מתוך עזה.

בגיאה פועלים מספר מוסדות-שירות לרווחת התושבים. בהם מגרש ספורט, אולם ספורט, מועדון, מזכירות וצרכנייה. כמו כן, שופץ בית הכנסת במושב, ונבנה גן ילדים חדש. בשנות השמונים של המאה העשרים נבנתה שכונה חדשה (שכונת הבנים) המכונה "ההרחבה".

המושב מהווה חלק מהמועצה האזורית חוף אשקלון, ופועלת בו תנועת הנוער "התנועה החדשה". החל משנת 2009 מבנה המרפאה הישן הוכשר כבית מגורים ומכונה "הקומונה". בו מתגוררים השינשינים (גרעינרים) של שנת השירות במסגרת "התנועה החדשה" אשר פועלים ברוב ישובי המועצה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
פיב"א

**הפדרציה הבין־לאומית של כדורסל** (בצרפתית: **Fédération Internationale de Basketball**; בראשי תיבות: **FIBA**) היא הגוף העליון המנהל את ענף הכדורסל בעולם, כולל הענף הנגזר ממנו, כדורסל 3x3. היא מאגדת כ-200 התאחדויות כדורסל לאומיות.

## היסטוריה
פיב"א הוקמה בשנת 1932 על ידי התאחדויות מ-8 מדינות, ושמה המקורי היה "הפדרציה הבין־לאומית לכדורסל חובבים" (האות A בראשי תיבות FIBA ייצגה את המילה Amateur). המילה "חובבים" הושמטה בשנת 1989, לאחר שהוחלט לאפשר לשחקנים מקצועניים (שחקני ליגת ה-NBA) להשתתף בתחרויות שמאורגנות על ידי פיב"א אולם למרות זאת ראשי התיבות נשארו כבתחילה.

משרדי פיב"א הועברו ב-2002 ממינכן לז'נבה.

באוגוסט 2023 במסגרת אליפות העולם במנילה בפיליפינים, נבחר האיגוד הישראלי כאיגוד המצטיין באירופה.

## תפקידי הפדרציה
תפקידיה העיקריים של הפדרציה הם קביעת חוקי משחק הכדורסל, פיקוח על העברות שחקנים בין־לאומיות, וארגון התחרויות הבין־לאומיות בענף.

## פעילות הפדרציה
400px|ממוזער|פיב"א מחלקת את העולם ל-5 אזורים, שכל אחד מהם מבוסס בערך על יבשת.
במסגרת פיב"א פועלות 5 ועדות אזוריות, המארגנות ומנהלות את התחרויות ביבשות: 
*      
*   
*   
*  
* 

התחרויות העיקריות המאורגנות בחסות פיב"א הן הטורניר האולימפי בכדורסל (לגברים מ-1936, לנשים מ-1976) ואליפות העולם (לגברים מ-1950, לנשים מ-1953).

החל משנת 2000, עורכת פיב"א גם את תחרות הדיאמונד בול, כהכנה לטורניר הכדורסל האולימפי.

## ראו גם

*דירוג פיב"א
*כללי הזכאות של פיב"א

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר פיב"א-אירופה

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גביע האינטרטוטו

**גביע האינטרטוטו** (באנגלית: **UEFA Intertoto Cup**) היה המפעל השלישי בחשיבותו, לאחר שגביע המחזיקות פורק, בכדורגל האירופאי אחרי ליגת האלופות וגביע אופ"א. מטרת מפעל האינטרטוטו הייתה לתת הזדמנות נוספת לקבוצות ולמדינות לא מדורגות להשתלב בגביע אופ"א.

הטורניר נוסד במקור על ידי חברות הימורי הספורט בגרמניה בראשית שנות השישים ונערך במהלך חודשי פגרת הקיץ, כדי לאפשר למהמרי הטוטו באירופה להמר על תוצאות של משחקי כדורגל בזמן שהענף שובת מפעילות. החל מעונת 1995/1996 ניתן היה להעפיל לגביע אופ"א דרך גביע האינטרטוטו. עונת 2008/2009 הייתה השנה האחרונה של הטורניר בעקבות איחוד עם הליגה האירופית.

## מבנה הטורניר
תחרויות האינטרטוטו התחילו בחודש יוני והיו בעלות שלושה סיבובים. בתום שני הסיבובים הראשונים התמודדו 22 הקבוצות שהעפילו לסיבוב השלישי (משחקי הגמר) על הזכות להעפיל לגביע אופ"א. 11 הקבוצות המנצחות בסיבוב השלישי העפילו לסיבוב השני המוקדם של גביע אופ"א.

ההעפלה לגביע האינטרטוטו לא הייתה אוטומטית - קבוצה היו צריכות להירשם להשתתפות בטורניר. לפיכך, ייתכן שהקבוצה המדורגת ישירות אחרי זאת שהעפילה לגביע אופ"א לא הייתה מעפילה, אלא קבוצה מתחתיה נכללה בטורניר, מכיוון שלא נרשמה.

## זוכות
### 2006 - 2008
כל הקבוצות המופיעות פה הן 11 הקבוצות שעלו לגביע אופ"א לאחר שניצחו בסיבוב השלישי של מפעל זה

### 1995 - 2005
התוצאות הרשומות הן של שני משחקי הגומלין שנערכו בין הקבוצות

### 1961 - 1967
התוצאות הרשומות הן של שני משחקי הגומלין שנערכו בין הקבוצות

## קבוצות ישראליות במפעל לאורך השנים

## קישורים חיצוניים

* מידע אודות המבנה החדש לטורניר מאתר אופ"א

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:תחרויות כדורגל באירופה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
חמדיה

ממוזער|250px|חמדיה במבט מן האוויר
**חֲמַדְיָה** הוא קיבוץ בעמק בית שאן צפונית לבית שאן, בתחום המועצה האזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן).

שמו ניתן לו על שם הכפר הערבי אל-חמידיה ששכן מצפון לו עד מלחמת העצמאות, ואשר נקרא על שמו של הסולטן העות'מאני באותם ימים, עבדול חמיד השני.

בדרום הקיבוץ נמצא אתר ארכאולוגי בשם "ח'רבת א-טוואל", המזוהה עם העיירה התלמודית המוזכרת בתלמוד כפר קרנוס.

## היסטוריה
הקיבוץ הוקם לראשונה ב-1939, במסגרת מבצעי חומה ומגדל, וננטש. בשנת 1942 הוקם בשנית על ידי גרעין "**חרמונים**" שהורכב מילידי הארץ ("צברים"), בוגרי תנועת הנוער "המחנות העולים", ומעולי צ'כיה, אוסטריה וגרמניה. בשנים שלאחר מכן קלט גרעינים מבוגרי התנועה המאוחדת והנוער העובד.

בעשור הראשון של המדינה לא צלחה דרכו של הקיבוץ והוא שקע בחובות. עקב כך הוחלט לגוון את ענפי המשק וב-1963 הוקם המפעל
"דלתות חמדיה" כקואופרטיב משותף עם פועלים מבית שאן. המפעל היה מבוסס על הנגרייה של הקיבוץ שהחלה ליצר ואף לייצא דלתות בשנות ה-50 של המאה ה-20. בהמשך הוקם מפעל נוסף, "ענבר חמדיה" שעוסק בייצור מוצרים מפוליאסטר משוריין, לרבות לוחות בידוד, בתי מנורה ומוצרי חימום.

בתקופת המרדפים שבין מלחמת ששת הימים (1967) לבין ספטמבר השחור (1970) סבל הקיבוץ ממספר תקריות, ואף הופגז מספר פעמים.

בשנות ה-2000 סבל הקיבוץ ממשבר כלכלי בעקבות קריסת ענפי החקלאות של המשק. בפברואר 2006 פנה הקיבוץ לבית המשפט בבקשה להקפאת הליכים, לאחר שהקיבוץ ומפעליו צברו חוב של יותר מ-100 מיליון שקל לכ-200 נושים. במסגרת הסדר נושים נאלץ למכור את שני המפעלים שלו. לאחר הסדר הנושים הצליח הקיבוץ להתאושש כלכלית ועבר הפרטה.

## שמורת חמדיה
סמוך לקיבוץ יוצא אפיק נחל חמדיה מרמת צבאים שבגליל התחתון אל העמק, ומתחבר לתעלה המספקת מים להשקיית השטחים החקלאיים. כ-3 ק"מ ממזרח לקיבוץ נמצאת שמורת הטבע "שמורת חמדיה" על גדתו המערבית של נהר הירדן. השמורה, ששטחה כ-550 דונם, כוללת קטע של נפתולי הירדן ומצוקי חוואר הלשון שמעליהם, ובה צמחייה עשירה האופיינית לגדות הנחל ומגוון יונקים ועופות החיים בסבך.


Hamadia-tarbut01.jpg|בית התרבות
Hamadia-tarbut02.jpg|בית התרבות בתכנון האדריכל שמואל ביקלס לזכרם של בני הקיבוץ שנפלו במערכות ישראל


## קישורים חיצוניים

* מיכל אורן-נורדהיים, "האיתור כגורם בהתיישבות ספר: התיישבות ארגוני הצפון ודרור בעמק בית-שאן בסוף שנות השלושים", **מחקרים בגאוגרפיה של א"י**, י"ג, תשנ"ג, עמ' 48-33.
* סיפור מקומי קיבוץ חמדיה - ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן המתאר את התפתחות הקיבוץ
* חמדיה במרכז המידע להתיישבות בגליל
* חמדיה באתר הרשות לפיתוח הגליל
*מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על חדר האוכל בחמדיה, באתר 'חלון אחורי', 13.1.2015
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית התרבות בקיבוץ חמדיה, באתר 'חלון אחורי', 23.4.2025
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:מועצה אזורית עמק המעיינות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1942
כפר רופין

ממוזער|השקאת השדות בכפר רופין. צלם: אברהם מלבסקי, 1 ינואר 1940
**כְּפַר רוּפִּין** הוא קיבוץ בעמק בית שאן ליד העיר בית שאן השייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן).

הקיבוץ הוקם ב-25 בנובמבר 1938 כישוב חומה ומגדל, על ידי חברי גרעין "מסד" שרובם השתייכו לתנועת המכבי הצעיר שהיו עולים מגרמניה, בוהמיה (צ'כוסלובקיה) ומאוסטריה.

אחרי התיישבות החלוצים הראשונים הצטרפה קבוצת "בנתיב" של חלוצים מצ'כוסלובקיה.
היישוב קרוי על שמו של המנהיג הציוני ארתור רופין, אשר סייע רבות בפיתוח ההתיישבות היהודית בארץ ישראל.
הקיבוץ מעבד כ-4,000 דונם.

פרט לחקלאות קיים בקיבוץ מפעל למוצרי פלסטיק בשם "פל-כר" המפעל כבר לא קיים בשמו של הקיבוץ אלא מנוהל על ידי גורם חיצוני. כן מפעיל הקיבוץ באזור עמק המעיינות, מרכז צפרות בשם "מקור החסידה".

בקיבוץ יש בריכות דגים לנוי, ובית קירור משוכלל.

ב-2015 נפתח מרכז מבקרים לצפרות בבית התרבות "בית רופין" המשופץ שנוסד עוד ב-1965 ועמד שומם שנים רבות . בקומת הקרקע יש אולם להרצאות על הציפורים ובחדר סמוך מוקרן סרט בנושא זה. מהמרכז יוצאים סיורים לצפייה בציפורים בבריכות הדגים של הקיבוץ.

ליד בית רופין נמצא מגדל המים הישן של הקיבוץ שהוקם ב-1940. ב-1968 פגע בו פגז ירדני והשאיר בו חור הנראה עד היום. על המגדל קבועות לוחיות זיכרון עם הסבר על המגדל וכפר רופין וכן לוחית בה כתוב: "ממחצית 1967 עד ספטמבר 1970 היה כפר רופין נתון להפגזות ולפעילות חבלנית עם פגיעות בנפש וברכוש אך הרוח נשארה איתנה".

בסמוך לקיבוץ נמצא תל "מסיל אל-ג'יזל" ובו נמצאו ממצאים מהתקופה הכנענית ואילך.

החל משנת 2017 פועלת בקיבוץ מכינה קדם-צבאית העמק אשר עברה אליו מהמושב תל תאומים.

## שיוך נכסים ראשון בתנועה הקיבוצית
בשנת 1999 התחוללה בכפר רופין מהפכה ממשית בעצם הגדרת היישוב כקיבוץ - גובש ומומש בכפר רופין הדגם הראשון בתנועה הקיבוצית ל"שיוך נכסים" באגודה שיתופית, אשר הפך את חברי הקיבוץ לבעלי מניות בנכסי הקיבוץ. היה זה מהלך מורכב שהיו שותפים לו או מעורבים בו, בין היתר, מזכיר התנועה הקיבוצית רשם האגודות השיתופיות, מינהל מקרקעי ישראל, ח"כ לשעבר גדליה גל, המטה לביצוע הסדר הקיבוצים, בראשות ד"ר אריאל הלפרין, צוות היגוי מטעם הקיבוץ, ועו"ד יעקב דרומי שליווה את המהלך, ויישם לראשונה, בתנועה הקיבוצית, מודל תיאגוד אמצעי ייצור והקצאה של מניות לחברי הקיבוץ.

קובץ:Kfar Ruppin.jpg|שלט בכפר רופין
קובץ:Birdwatching Center (Kfar Ruppin) (1).jpg|מרכז הצפרות בכפר רופין
קובץ:Kfar Ruppin water tower.jpg|מגדל המים בכפר רופין (1940)
קובץ:Kfar Ruppin water tower (3).jpg|שלטי הסבר והפעמון הישן על המגדל בכפר רופין


## קישורים חיצוניים

* 
* כפר רופין במרכז המידע להתיישבות בגליל
* כפר רופין באתר הרשות לפיתוח הגליל
*
* 
* אלי אלון, סיפורו של "בית רופין" בכפר רופין, באתר TheMarker, 6 בינואר 2014 (מאורכב בוייבאק מאשין)
* 
*  כפר רופין ומעוז חיים מופגזים על ידי הירדנים, יומני כרמל, נובמבר 1967 (התחלה 4:14)
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:הנצחת ארתור רופין
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
נווה איתן

**נְוֵה אֵיתָן** הוא קיבוץ מתחדש השייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן). היישוב הוקם בשנת 1938 במתכונת ישובי חומה ומגדל. שם היישוב, הסמוך לשמורת גאון הירדן, לקוח מספר ירמיהו: "הִנֵּה כְּאַרְיֵה יַעֲלֶה מִגְּאוֹן הַיַּרְדֵּן אֶל־נְוֵה אֵיתָן...". הקיבוץ עוסק בתחומי החקלאות: רפת, דקלים, מדגה וגידולי שדה שונים; והייצור: מפעל פס-גון למוצרי פלסטיק ופיברגלס. בתחומי הקיבוץ נמצא בית ספר תיכון האזורי גאון הירדן, מרכז הצעירים של המועצה האזורית והמרכז להנהגת הבריאות. אופי הקהילה חילוני.

## היסטוריה
ממוזער|נוה איתן, ינואר 1938
בשנת 1930 הגיעו בני קבוצת "עקיבא" יוצאי פולין להכשרה בפתח תקווה לקראת ייסוד התיישבות. ב-1936 הגיעו ראשוני הקבוצה ל"מעוז המשותפת" בה היו חברי הגרעינים שהקימו את הקיבוצים כפר רופין, מעוז חיים ונווה איתן. ב-1938 (25 בנובמבר, ב' בכסליו תרצ"ט) נעשתה העלייה לקרקע במסגרת "חומה ומגדל". ב-1939 הגיעו אחרוני הקבוצה מפתח תקווה לנווה איתן. ב-1945 הצטרפו ניצולי השואה של תנועת "עקיבא" לקיבוץ. ב-1952 הגיעו חברי "הגרעין המאוחד" לקיבוץ, והקיבוץ קושר את עתידו עם תנועת "הנוער העובד והלומד". בתקופת מלחמת ההתשה ספג הקיבוץ מטחי קטיושות, והילדים ישנו במקלטים. ב-1977 עבר הקיבוץ ללינה משפחתית. בשנים 2000-2002 עבר הקיבוץ תהליך הפרטה מלאה. ב-2016 החל תהליך קליטת משפחות חדשות לקיבוץ. ב-2019 הונחה התשתית לבנית שכונה חדשה (הרחבה) בצידו המזרחי של הקיבוץ.

## חינוך וקהילה
בקיבוץ מערכת חינוך לגיל הרך, תינוקייה, גן צעיר וגן בוגר. בנוסף לכך ישנה גם מערכת חינוך בלתי פורמלית לשעות הצהרים לילדים ולנוער. בית הספר התיכון האזורי ״גאון הירדן״ נמצא בשטח הקיבוץ. אופי הקהילה חילוני, חברי ותושבי הקיבוץ נהנים מחיי תרבות מגוונים, חוגגים את החגים במסורת הקיבוצית, טיולים משותפים ואירועים מיוחדים. חברי הקיבוץ שותפים למערכת תמיכה וערבות הדדית. הקיבוץ מעניק לתושביו שירותים רבים ביניהם: בריכת שחייה, מרכולית, מכבסה, שירותי ביטחון, שירותי בריאות הכוללים מרפאה, קוסמטיקה, ספרות, תקשורת, חשמליה, שירותי בניין, נוי ודואר.

## ענפי יצור, מוסדות ועסקים

* מפעל ״פס-גון״ (הוקם בשנת 1973) - ליצור פרופילים מפלסטיק ופיברגלס לייצוא לאירופה.
* ענפי החקלאות: רפת, מטע דקלים, מדגה, וגידולי שדה.
* ״בית החינוך גאון הירדן-דרכא״, בית ספר אזורי לכיתות ז׳-יב.
* ״הספרייה האזורית״ בבית הספר גאון הירדן.
* ״מרכז הצעירים״ של המועצה האזורית עמק המעיינות.
* "המרכז להנהגת הבריאות", (הוקם בשנת 2013) - מרכז לפיתוח יזמות ופרויקטים קהילתיים בתחום הבריאות.

## גלריה

neitan01.JPG|מגדל המים
neitan02.JPG|חדר האוכל
neitan03.JPG|בית העם בתכנון אדריכל שמואל ביקלס


## קישורים חיצוניים

*נווה איתן במרכז המידע להתיישבות בגליל
* נווה איתן באתר הרשות לפיתוח הגליל
*
*מפעל פס-גון
*המרכז להנהגת הבריאות בנווה איתן
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל ובית התרבות בקיבוץ נווה איתן, באתר 'חלון אחורי', 11 בפברואר 2017
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
בית יוסף (מושב)

ממוזער|צילום אוויר של בית יוסף
250px|ממוזער|בית הביטחון ההיסטורי בבית יוסף
ממוזער|שדה קמה בבית יוסף
**בֵּית יוֹסֵף** הוא מושב בעמק בית שאן השייך למועצה אזורית עמק המעיינות. המושב נמצא כ-200 מטר מתחת לפני הים.

המושב הוקם ביום שישי, כ"ח ניסן תרצ"ז, 9 באפריל 1937, בעצם מאורעות 1936–1939, כישוב חומה ומגדל ונקרא על שמו של יוסף אהרונוביץ'. שם היישוב בתחילה היה 'גבול יוסף'. המייסדים, ארגוני הצפון א', ב' יצאו יחד עם עוזריהם בשיירה מקיבוץ גשר אל קרקע שנרכשה על ידי הקרן הקיימת, באזור החיבור בין עמק בית שאן ויישובי עמק הירדן. בתקופה הראשונה לוו המתיישבים בנוטרים. במאי 1937 נורו יריות על אנשי בית יוסף שיצאו לשדות ובחילופי אש נהרג אחד התוקפים. בעקבות זאת נערכה סולחה בין אנשי בית יוסף לערביי הסביבה. בינואר 1938 נורו שוב יריות על בית יוסף.

בחגיגות חמש שנים ליישוב נחנך בית ציבורי בו שכן גן ילדים, בית ספר וספרייה.

לאחר הקמת מדינת ישראל הופגז המושב במשך שלושה ימים. לא היו נפגעים בנפש אולם מבנה הציבור נפגע ונותר על תילו נטוש ומוזנח. שיירת משוריינים התקרבה למקום אך כוחות ה"הגנה" הדפו אותה. בנובמבר 1948 הופגז המושב שוב. ביוני 1949 נפגעו שדות המושב בשריפה גדולה. במאי 1950 חגג המושב בר מצווה להווסדו.
 
עוד לפני מלחמת העצמאות התחלפו התושבים במושב. לקראת המלחמה עצמה פונו המשפחות, חלק מהמשפחות עברו למושב בוסתן הגליל וחלקן לאגודה החקלאית נהריה, ורק מעטים חזרו אחרי המלחמה. בתחילת 1951 עמדו 32 צריפים ריקים בהמתנה למתיישבים חדשים. בסוף 1952 היו במושב בעיקר עולים מכורדיסטן ומעיראק. רוב הסובוטניקים עזבו אותה ורק מעטים מהם נותרו בה.

## לקריאה נוספת
**בית יוסף: סיפור שלא סופר**: מאת דוד לבקוביץ, הוצאת צ'ריקובר, 2002

## קישורים חיצוניים

* בית יוסף במרכז המידע להתיישבות בגליל
* בית יוסף באתר הרשות לפיתוח הגליל
* סקירה היסטורית ואדריכלית מלווה בתמונות באתר 'חלון אחורי', 4/2010.
* 
* 
* 
* 
* 
* אלי אלון, להחזיר את בית יוסף להיסטוריה  באתר themarker.
*  הקמת היישוב בית יוסף, '''1937''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1937
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:יישובים עבריים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:החזית הירדנית במלחמת העצמאות
קטגוריה:החזית העיראקית במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
מירב

**מֵירַב** הוא קיבוץ דתי מופרט על הרי הגלבוע, סמוך לעיר בית שאן, בסמיכות לקיבוץ הדתי מעלה גלבוע.

עקב היותם שני קיבוצים דתיים, הוחלט כי למרות מיקומם על הרי הגלבוע, הם לא ישוייכו מבחינה מוניציפלית למועצה אזורית גלבוע, אלא למועצה אזורית עמק המעיינות, שבה קיים גוש הקיבוצים הדתיים טירת צבי, שדה אליהו, עין הנצי"ב ושלוחות.

הקיבוץ הוקם בתחילה כהיאחזות נח"ל על הר מלכישוע. ההיאחזות אוזרחה והפכה לקיבוץ בשנת 1982. הקיבוץ ישב כ-5 שנים במקום שבו הוקמה ההיאחזות, עד שבשנת 1987 עבר למיקומו הקבוע כיום – על הר אבינדב.

הקיבוץ מוגדר כחלק מאזור עדיפות לאומית. ילדי הקיבוץ לומדים בשדה אליהו, בבית שאן, בטירת צבי ובבתי ספר נוספים שבסביבה. במירב פועל סניף של תנועת בני עקיבא.

ב-2023 ביצעו מחבלים פלסטינים מספר פעמים ירי לעבר הקיבוץ. לא היו נפגעים אך נגרם נזק לבתים. עקב כך חצו מספר חברי קיבוץ את גדר ההפרדה לעבר הכפר, אך כוחות הביטחון פינו אותם משם.

## שם הקיבוץ

יש הקושרים את שם הקיבוץ לסיפור מות שאול המלך ובנו יהונתן על הרי הגלבוע במלחמתם בפלשתים. יש המאמינים כי הקיבוץ נקרא על שם בתו הבכורה של שאול המלך – מרב, אך ניתן להתייחס לשם כ"מי-רב" ובעצם כך נקרא הקיבוץ, הפוך ממה שהיה עליו להקרא לפי קינת דוד ("אַל טַל וְאַל מָטָר עֲלֵיכֶם").

הקיבוץ נמצא בתחומי הקו הירוק, אך מעבד גם 1,500 דונם שנמצאים מעבר לקו הירוק.

## קישורים חיצוניים

* 
* מירב באתר הרשות לפיתוח הגליל
* קיבוץ מירב – באתר תנועת אור
* דף הפייסבוק של קיבוץ מירב


Merom Gilboa Dairy - Meirav2011.jpg|רפת שיתופית מרום גלבוע בקיבוץ מירב
Merav 13-09-2018.jpg|מראה כללי של מירב מדרום, 2018


## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הקיבוץ הדתי
קטגוריה:הגלבוע
קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1987
קטגוריה:הגלבוע: יישובים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
שרונה (מושב)

[300px|ממוזער|העלייה לשרונה, [1938]]
**שָׁרוֹנָה** הוא מושב חקלאי במזרח הגליל התחתון, סמוך לבקעת יבנאל, על כביש 767 מכפר תבור לכנרת, בתחום המועצה האזורית הגליל התחתון.

המושב קרוי על שם העיירה התלמודית "שרונה", הנזכרת כבר באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), ואשר שמה השתמר ב"ח'רבת סרונה" הסמוכה, בה נתגלו שרידי בית כנסת קדום ותבליטי מנורת שבעת הקנים. הסבר אחר למקור השם שרונה נעוץ בשפה קדומה (חורית), ופירושו יער עבות, על שם יער שהיה בסביבה. השורש שר"נ (ולעיתים שר) הוא עץ וגם יער. כנראה שהשם שרונה נוצר בהשפעת יער אלוני התבור שהיה בתקופות קדומות באזור, מהגולן ועד הגליל התחתון, לכיוון הכרמל והשרון.  

ההתיישבות הראשונה במקום הוקמה בשנת 1913 כחווה חקלאית של חברת "אחוזת שיקגו" שרכשה 5255 דונם מאדמות הכפר ח'רבת סרונה והקימה חווה בשם "חוות רמה". כשפרצה מלחמת העולם הראשונה נפסקה הזרמת הכספים מארצות הברית והיישוב ננטש זמנית. לאחר המלחמה התיישבה בשרונה קבוצת רועי צאן מארגון "הרועה" אולם כעבור כשנתיים עזבו את המקום והצטרפו לגדוד העבודה. ב-1920 שבו כמה ממשפחות "אחוזה שיקגו" למקום אך האחרונות שבהן עזבו ב-1928.

בשנת 1936 קיבל ארגון גורדון של עולים מפולין, 5200 דונם מאדמות לוביה בסביבת שרונה, שנרכשו בידי פיק"א לעיבוד. בקציר של קיץ 1937 הקימו אנשי הארגון מחנה במקום. בתחילה כונה המקום גם "לוביה" על שם הכפר הסמוך. 

בנובמבר 1938 הקימו אנשי ארגון גורדון נקודת התיישבות במקום כיישוב חומה ומגדל.
באותה עת טרם היה כביש שחיבר את המקום ליישוב הסמוך יבנאל, ובחורף היו המתיישבים מנותקים מהסביבה.

בשנת 2023 יש במקום כ-600 תושבים (חברי מושב ושתי הרחבות שנוספו בעשור האחרון). בשרונה יש 71 משקים. הגידולים העיקריים: רפת, לול, דיר, מטעי זיתים, אבוקדו ורימון, פרדסים ופלחה ובנוסף  אורוות סוסים גדולה " דאבל קיי" . במושב  יש צימרים לתיירות. רוב התושבים מתפרנסים ממקצועות חופשיים מחוץ למושב.

ביישוב יש גני ילדים, בית כנסת, מרפאה, צרכנייה, ובריכת שחיה.                                                                רוב ילדי בית הספר לומדים בבית ספר " כדורי", אליו מגיעים בהסעות מאורגנות של המועצה האזורית הגליל התחתון. פעילות של תנועת המושבים מתקיימת ביישוב.  

" מצפה יהל" נמצא בחלקו הצפוני של המושב. אתר הנצחה שהוקם לזכרו של יהל קשת ז"ל בן המושב. האתר  משקיף אל שדות הגליל, ואדי אדמי, קרני חיטין, צפון רמת הגולן, הרי צפת והרי נצרת. בחורף רואים את החרמון המושלג. 

חברת המושב הוותיקה ביותר היא בת תשעים ושבע היום. 

במקום יש מרכז פעילות לוותיקים " הותיכאן" בו מתקיימים מפגשים חברתיים, הרצאות, התעמלות, ערבי שירה, מגרש פטאנק ועוד. 

" המאפיה" נמצאת בצד המזרחי של המושב. בית קפה עם מאפים תוצרת בית.  

## קישורים חיצוניים

*האתר של המושב
*מערכת ההודעות של מושב שרונה
* שרונה באתר הרשות לפיתוח הגליל
*  אבשלום קור, באופן מילולי: השופטים בספר שופטים, גלי צה"ל, 26 בינואר 2025
* 

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|200px|שלט בכניסה למושב

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה השנייה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
מעיין צבי

**מַעְיַן-צְבִי** הוא קיבוץ במישור החוף ליד זכרון יעקב השייך למועצה אזורית חוף הכרמל.

## היסטוריה
היישוב הוקם ב-30 באוגוסט 1938 כיישוב חומה ומגדל שהוקם על ידי חברי המכבי הצעיר שעלו בשנת 1935 מגרמניה. בתחילת דרכם עברו הכשרה בדגניה א', ב-1936 עברו חברי הגרעין באופן זמני לאזור כפר ביל"ו הם עבדו שם כ"פלוגת עבודה". חלקם התגייסו למשטרת המנדט כגאפירים. היישוב הוקם בתחילתו בצומת כביש 4 עם הכביש המוליך לתחנת הרכבת של זכרון יעקב, בקרבת האזור בו היו שאריות ביצות כבארה כישוב חומה ומגדל. בשנת 1942 עברו למקום הנוכחי בגלל מחלת הקדחת שנבעה מקרבתם לביצות.

הקיבוץ הוקם על אדמות בבעלות חברת פיק"א. הקיבוץ קיבל מפיק"א את פרדס "נזלה" לעיבוד ואת האזור המשקי הצמוד שכלל בית אריזה, בית קירור ושלוש בארות. בתחילה נקרא הקיבוץ "מעין", על שם מעין הנמצא באזור בנימינה, ליד מבצר שוני. בשנת 1945 הוסף לשמו "צבי" על שמו של צבי הנרי פרנק שהיה מראשי פיק"א בישראל, תמורת הסדרת חובות.

בשנים הראשונות יזם הקיבוץ את גידול הבננות באזור החוף, גידול דגים בבריכות דגים, והקמת מוסך גדול לתיקון משאיות דיזל.

בשנת 1952 בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד הצטרפו לקיבוץ חלק מחברי קיבוץ שדות ים. בשנת 1953 התרחשה בקיבוץ ההדבקה ההמונית המתועדת הראשונה של קדחת מערב הנילוס.

חברי הקיבוץ התפרנסו ממפעל אופטיקה לייצור עדשות למשקפיים "סקופוס", בריכות דגים, גידולי שדה, מטעי בננות, אבוקדו, לולים לגידול תרנגולי הודו, מוסך וגני ילדים שמשמשים גם את אוכלוסיית האזור. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל. משנת 2014 התחילה לפעול תנועת הנוער בני המושבים בקיבוץ.

מאחר שמרבית המייסדים עלו מגרמניה הם קיבלו רנטות ופיצויים, שכולן הועברו תמיד לקיבוץ, עד למועד ההפרטה.

מעין צבי נחשב לקיבוץ "מתחדש" . מערכות החיים הופרטו וגם הוחלט על שיוך דירות.

## בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס
בעבר היה בקיבוץ בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס שהוא מוזיאון הכולל אוסף פוחלצי ציפורים, זוחלים ויונקים מאזור הכרמל, וכן ממצאים ארכאולוגיים מאתרים בכרמל בעיקר מערת כבארה ונחל אורן. המוזיאון הוקם לאחר מותו של חבר הקיבוץ שמעון אנגרס בשנת 1958, ואוסף המוזיאון מבוסס על האוסף של שמעון אנגרס שהגה את הקמת המוזיאון. חלק מאוסף בית הטבע מוצג במדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בתצוגה הנקראת "בין כרמל לים".

## גלריית תמונות

קובץ:Maayanzvi01.JPG|חדר האוכל המשקיף על הים
קובץ:Maayanzvi02.JPG|אחד מבתי האבן הראשונים בקיבוץ
קובץ:Maayanzvi03.JPG|מבנה פטרייה משוחזר ששימש את חברי הקיבוץ בימיו הראשונים


## קישורים חיצוניים

* אתר קהילנט של קיבוץ מעיין צבי
* 
* תמונות מאוסף קיבוץ מעיין צבי מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* תמונות מאוסף בית הטבע ע"ש שמעון אנגרס, קיבוץ מעיין צבי מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* הבלוג של גבי בחן בו הוא מספר על ראשיתה של מעין צבי וסביבותיה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:קיבוצים במחוז חיפה
קטגוריה:רכס הכרמל: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
כפר גליקסון

**כְּפַר גְּלִיקְסוֹן** הוא קיבוץ במישור החוף השייך למועצה אזורית מנשה, ליד היישובים גבעת עדה, בנימינה ופרדס חנה-כרכור.  

## היסטוריה
מקימי היישוב היו חברי גרעין "למקור" של הנוער הציוני, שעלו מטרנסילבניה, עברו הכשרה בדגניה א' ומאמצע 1935 ישבו בהרצליה. בקיץ 1936 עבר הגרעין אל אזור ג' של הרצליה, אז אזור מבודד בין יישובים ערביים. בינואר 1939 סבל הקיבוץ בהרצליה מדליקה שכלתה את המטבח, חדר האוכל, מכשיר הרדיו ו-950 ספרים בספריית הקיבוץ.

הקיבוץ עלה על אדמת פיק"א ליד כפר קרע, בערב חג השבועות, מאי 1939, כיישוב חומה ומגדל. נקודת ההתארגנות לעלייה הייתה בקיבוץ משמרות. קודם לכן, עובדו הקרקעות של פיק"א ליד כפר קרע על ידי חקלאי גבעת עדה.

בשנת 1940 נקבע שהיישוב ייקרא על שם ד"ר משה יוסף גליקסון שנפטר ביום העלייה על הקרקע של היישוב. גליקסון עמד בראש תנועת הנוער הנוער הציוני והיה עורך עיתון הארץ במשך 15 שנה.

ביוני 1943 טרם הוחל בהקמת יישוב הקבע של כפר גליקסון ובתנועת העובד הציוני התרעמו על שהמוסדות המיישבים אינם פועלים לקידום היישוב. בשנת 1944 הונחה אבן הפינה לנקודת הקבע של הקיבוץ.

בעשור הראשון של המדינה לא צלחה דרכו של הקיבוץ והוא שקע בחובות.

## הקיבוץ כיום
כיום מתגוררים בכפר גליקסון כ-300 תושבים. הקיבוץ מתפרנס, בין היתר, מחקלאות: רפת "גל-ים", גידולי שדה, ותעשייה: מפעל אומגה לייצור חומרי יצירה, מעונות יום לילדים, בריכת שחייה למנויים ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפה, 1942, עליה מסומן 'קיבוץ למקור' הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
* מפה עליה מסומן Qibbutz Lamaqor ממערב לכפר קרע. 1944

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|250px|כפר גליקסון. יום העלייה על הקרקע בחומה ומגדל

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1939
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:קיבוצי העובד הציוני
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:קיבוצים במחוז חיפה
שדה יצחק

**שְׂדֵה יִצְחָק** הוא מושב במזרח השרון, דרומית-מזרחית לחדרה השייך למועצה אזורית מנשה.

המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מפולין, פרס ותימן על אדמות שלפני-כן ישב עליהם קיבוץ להבות חביבה ששינה את מיקומו ועבר כ-3 ק"מ מזרחה.

שמו של המושב ניתן לו על שמו של יצחק שדה, שהיה מייסד הפלמ"ח ומפקדו הראשון.

בגבולו המזרחי של המושב זורם נחל חביבה היורד מהשומרון ונמצא גם פארק נחל חביבה, מעברו המזרחי של הנחל נמצא קיבוץ להבות חביבה.

## קישורים חיצוניים

*  אבשלום קור, באופן מילולי: בלומפילד בנגב, גלי צה"ל, 23 ביולי 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הנצחת יצחק שדה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז חיפה
דפנה

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בצמחים
צור משה

**צוּר מֹשֶׁה** הוא מושב בישראל באזור השרון, ליד העיר נתניה השייך למועצה אזורית לב השרון והוא המושב המאוכלס בישראל.

## היסטוריה
### שם היישוב
היישוב נקרא על שם משה קופינס שהיה פעיל ציוני ביוון ומימן חלק מעלות רכישת אדמות היישוב. לשמו הפרטי של קופינס הוסיפו את המילה "צור", על שם העיר החשמונאית צורן ששכנה באזור. 60% מתושבי המושב היו יוצאי יוון מהערים סלוניקי וקסטוריה, 35% יוצאי בולגריה, 4% יוצאי יוגוסלביה ו-1% מיוצאי תוניס.

### הקמת היישוב
היישוב הוקם ב-13 בספטמבר 1937 בשם "כפר קופינס" כיישוב חומה ומגדל בעיצומו של המרד הערבי הגדול. את היישוב הקימו שתי אגודות. האחת אגודת **"לשדה"** שהקימה
קבוצת אנשי עסקים של יוצאי יוון בראשות יוסף עוזיאל ובין חבריה נמנו ליאון רקנאטי (הסב), משה קרסו, דוד פלורנטין וברוך עוזיאל והשנייה אגודת בנים לגבולם של יוצאי בולגריה. להקמת היישוב סייעה גם הפדרציה הציונית ביוון.
שטח היישוב בהיקף של כ-1,030 דונמים נרכש על ידי הנוטע והכשרת היישוב מהכפר שופא במחיר של כ-16 לירות ארץ ישראליות לדונם, מחיר שהיה נמוך בהרבה משהוצע לפני פרוץ המרד הערבי הגדול. השטח נמסר לארגון עולי יוון בגלל המחויבות של הקרן הקיימת להקים יישוב עבור עולי יוון, כנגד תרומות גדולות של יהודי יוון שנמסרו כעשור קודם לכן.

העלייה לקרקע בשלב הראשון התבצעה במטרה לשמור על הקרקע, אך בניגוד למקרים האחרים העלייה לקרקע מומנה בעיקר על ידי הארגון ולא על ידי הסוכנות והמוסדות המיישבים. העלייה בפועל נעשתה על ידי 12 גברים רווקים, שהרוויחו משכורת זעומה של 10 גרוש ליום, וכך, סבלו מעוני רב וצברו חובות. פלוגת הכיבוש, כפי שנקראו, התגוררה בצריף יחידי שלידו מגדל ביטחון וסביבם חפירות מגן וגדר. הם זרעו על חלק מהשטח אבטיחים, חציר, ירקות, שעורה, אפונה ותירס. במשך השנה הראשונה הובאו מים על חמורים מקדימה.

בסוף שנת 1938 הוחל בתוכניות לבניית בתים ראשונים ביישוב ולצורך כך הלוותה אגודת "לשדה" 2,000 לא"י לסוכנות, שקיבלה על עצמה לבנות את הבתים. אבן פינה לבתים הונחה בדצמבר 1939 ולאחר מספר חודשים התגוררו במקום 27 משפחות.

### לאחר הקמת המדינה
עם הקמת המדינה התרחב שטח היישוב לכדי 3,000 דונמים וענפי החקלאות המרכזיים היו פרדסנות, לולנות וגידול ירקות. בהמשך הוקם במקום בית ספר בו למדו גם ילדי המושב השכן גאולים. בראשית שנות ה-60 התגוררו במושב 90 משפחות שמנו 350 נפשות.

בשנות ה-90 נוספה למושב שכונת "הרחבה" בשם "גבעת משה" ("הגבעה"). בשנת 2000 נבנתה במושב שכונה חדשה נוספת – "בוסתן הכפר" ("הבוסתן"). בעקבות אכלוס שתי השכונות, כניסתם של זוגות צעירים רבים והריבוי הטבעי, צור משה נחשב למושב הגדול ביותר בישראל.

נכון לשנת 2012, במקום מתגוררות כ-750 משפחות.
בתחומי המושב נמצא מרכז רפואי לבריאות הנפש לב השרון.

בשנת 2015 ניפתח במבנה בו שכנה המאפיה בשנות החמישים מרכז תיעוד של המתיישבים בצור משה.http://www.zur-moshe.co.il/gallery/139/%D7%94%D7%9E%D7%90%D7%A4%D7%99%D7%94%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%96%D7%94%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%96-%D7%AA%D7%A2%D7%95%D7%93-%D7%A7%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%A0%D7%90%D7%A1.aspx

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* טיול בצור משה, באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל"
* 
*  הנחת אבן הפינה לבתים הראשונים בצור משה, '''1940''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1937
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית לב השרון
קטגוריה:יהדות יוון
קטגוריה:עליות מבולגריה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
גאולים (מושב)

**גְּאוּלִים** הוא מושב באזור השרון ליד העיר נתניה השייך למועצה אזורית לב השרון.

## הקמת היישוב
המושב הוקם בנובמבר 1938 בשם "בני גאולים", "כפר גאולים" וגאולים על ידי עולים מגרמניה, חברי הבונים, שהיו חברים בקבוצת "השדה" בראשון לציון ולאחר מכן התגבשו כקבוצת עבודה בטירת שלום ליד נס ציונה. היישוב הוקם בפרדס של האחים פאלאטניק בשטח של 350 דונם פרדס וכרם שבמרכזו בית בן שתי קומות ובאר. בתחילה עלו לנקודה 15 מתוך כ-50 חברי הקבוצה וניהלו במקום חיים שיתופיים. על-פי התוכנית, היישוב לא נועד להיות שיתופי, בסופו של דבר. היישוב הוקם במסגרת התיישבות חומה ומגדל, אולם בניגוד ליישובים אחרים לא הוקמו במקום חומה ומגדל, והבית חובר לחשמל עוד לפני העלייה למקום. לאחר שנה התגוררו במקום כ-60 חברים והועבר לעיבודם שטח נוסף של כ-1600 דונם על ידי הקרן הקיימת.

בשנת 1945, לאור אי התאמת המקום לחלוקה לחלקות פרטיות, עברו חברי הגרעין לכפר ידידיה וחברי ארגון "טלמון" מעולי תימן, ארגון ראשון להתיישבות שיתופית של עולי תימן, תפסו את מקומם בנובמבר 1945. בתחילה עלו לנקודה רק הגברים ולאחר התבססות במקום ובניית בתים הובאו גם המשפחות. בשנת 1947 היישוב מנה כ-40 משפחות. בתחילה נודע היישוב כ"טלמון - גאולים" ולאחר מכן הושב השם המקורי "גאולים".

## הקרב על גאולים במלחמת העצמאות
במלחמת העצמאות היה גאולים בקו החזית.
בסוף דצמבר 1947 בעת ההתקפה על כפר יעבץ נורו יריות גם לעבר גאולים. ב-25 בינואר בערב הותקף המושב ביריות במשך שלוש שעות, מכיוון קלנסווה. התקפה נוספת אירעה במהלך חודש פברואר 1948. במרץ 1948 נורו יריות לעבר המושב ואחד הילדים נפצע. באפריל 1948 נתפס אחד מבני המושב שרעה את פרתו, נלקח לטולכרם, והושב חזרה עם פרתו.

לאחר הקרב על קיבוץ גשר, בו נחל חיל המשלוח העיראקי מפלה, פנה חיל המשלוח לגזרת השרון והשומרון. הצבא העיראקי לאחר שהעתיק את גזרת פעולתו, ובסיוע ערבים מקומיים, תקף את גאולים. בבוקר 28 במאי 1948 החלה הפגזת מרגמות על גאולים. התושבים פונו במהירות לצור משה, לקדימה ולפרדסיה. בשעה 08:00 פרצו שש שריוניות עיראקיות ובעקבותיהן פלוגת חי"ר עיראקית ובוזזים רבים מטירה, קלנסווה וטולכרם. המגינים היו מצוידים בנשק קל בלבד. תוך זמן קצר הצליחו העיראקים לכבוש את רוב המושב. רק במספר בתים בחלק המערבי הצליחו המגינים להחזיק מעמד. מצב חירום הוכרז בחזית המרכז מחשש שהעיראקים ינצלו את הצלחתם וימשיכו בתוכניתם לבתר את מדינת ישראל שזה אך קמה. גאולים היה היישוב הישראלי היחידי שנכבש על ידי העיראקים במלחמת העצמאות.

תוך זמן קצר החלה מתקפת נגד על ידי כוח שיצא מכפר יונה בפיקודו של שאול אפק. התנהל קרב פנים אל פנים מבית לבית. הכוח העיראקי שעסק בביזה ביחד עם הכפריים הופתע מההתקפה והחל לסגת. בשעה 14:00 הופעל תותח "נפוליונצ'יק" שירה מספר פגזים לעבר קלנסווה, דבר שגרם להחשת הנסיגה של הערבים. לפנות ערב תפס כוח מגדוד 32 של חטיבת אלכסנדרוני את גאולים והתבסס במקום.

## לקריאה נוספת
* ישראל גרנית ודן יהב, **התיישבות במלחמה - יישובים שעמדו, פונו, או נפלו במלחמת העצמאות 1948**, מכללת כנרת, 2015

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1945
גאולים
קטגוריה:החזית העיראקית במלחמת העצמאות
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית לב השרון
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
אנטרוס

**אנטרוס** (בלטינית: **Anterus**; נפטר ב-3 בינואר 236) היה האפיפיור התשעה עשר. תקופת כהונתו נמשכה 40 ימים, בין 21 בנובמבר 235 ל-3 בינואר 236. הוא עלה לכס האפיפיורות אחרי גירושם של היפוליטוס מרומא והאפיפיור הקודם פונטיאנוס למכרות בסרדיניה.

במקור הגיע מאזור קלבריה, וככל-הנראה בעל שורשים יווניים. כמו כן, שמו מלמד כי כנראה היה עבד משוחרר. על פי "ליבר פונטיפיקליס" (ספר האפיפיורים) מת אנטרוס מות קדושים כמרטיר מפני שליקט את מעשי המרטירים והפקידם בארכיוני הכנסייה ברומא. עם זאת, רוב החוקרים אינם משוכנעים כי כך היה, משום שתקופת רישום הדברים מאוחרת בהרבה להתרחשותם.

הספולכרה בה נקבר אחרי מותו התגלתה בשנת 1854 על ידי דה רוסי, ונמצאו בה שרידי כתובת ביוונית שנחרטה על לוח מלבני מוארך ששימש לסגירת הקבר. הכתובת מעידה על היותה של השפה היוונית רווחת בשימוש בכנסייה הרומית בתקופה זו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-3
קטגוריה:נפטרים ב-236
בית יהושע

**בֵּית יְהוֹשֻׁעַ** הוא מושב במחוז המרכז, השוכן במישור החוף ומשתייך למועצה אזורית חוף השרון.

המושב ממוקם כשכפר נטר מצפונו, קיבוץ תל יצחק מדרומו, היישוב אבן יהודה במזרח, מושב אודים במערב והעיר נתניה בצפון-מערב.

## היסטוריה
היישוב הוקם ב-17 באוגוסט 1938 על ידי חברי תנועת הנוער "עקיבא" כקיבוץ במסגרת חומה ומגדל על שטח של 1,250 דונם שרכשה קרן קיימת לישראל. את תוכנית המתאר של היישוב הכין האדריכל ריכרד קאופמן. היישוב הוקם בסמוך לתל יצחק, שנוסד חודשיים קודם, וכפר נטר שהוקם שנה אחר כך, מתוך רצון לייצור רצף התיישבות באזור.

היישוב נקרא על שמו של יהושע טהון שהיה פעיל ציוני בחברת "הכשרת היישוב". חברי הקיבוץ החלו לעבד את הקרקעות במקום עוד לפני הקמת היישוב עצמו בתחילת 1938.

בשנה הראשונה לאחר הקמתו גרו חברי הקיבוץ באוהלים שהוקפו בחומה שנבנתה סביב נקודת ההתיישבות. עד שנת 1941, נבנו שבעה מבני קבע וחדר אוכל ששימש גם כבית כנסת, ובקיבוץ גרו 80 איש.

באפריל 1949 החליטו חברי הקיבוץ להופך למושב שיתופי.

במאי 1953 נחנכה תחנת הרכבת בית יהושע. בתחנה עוצרת רכבת בין-עירונית בקו נתניה - בית שמש, וגם הרכבת הפרברית בקו בנימינה - רחובות - אשקלון המשמשת גם את תושבי דרום העיר נתניה ואת תושבי המושבים וקיבוצים באזור.

בשנת 1954 החל ניקוז ביצת נחל פולג שהשתרעה מדרום ליישוב.

## מוסדות
שמאל|250px|ממוזער|בית מזכירות המושב
[250px|ממוזער|שמאל|אנדרטת [עקיבא (תנועת נוער)|עקיבא בבית יהושע]]
ביישוב נמצא בית הספר "ויצמן", המשמש כבית ספר יסודי לילדי אודים, בית יהושע, כפר נטר, שפיים ותל יצחק.
ביישוב הוקמה אנדרטה, בתכנונו של יהודה יהב, לזכר תנועת הנוער עקיבא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בית יהושע, באתר מועצה אזורית חוף השרון
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית חוף השרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
אנרי השני, מלך צרפת

[שמאל|ממוזער|250px|פסלי קבורה של אנרי השני ורעייתו, [קטרינה דה מדיצ'י, בבזיליקת סן-דני, פריז]]
[ממוזער|250px|המלך אנרי השני נפצע אנושות ב[תחרות הפלה ברומח, 1559; ציור של פרנס הוגנבורג ]]
**אנרי השני, מלך צרפת** (**Henri II**  31 במרץ 1519 – 10 ביולי 1559) היה בן לשושלת ולואה, מלך על צרפת מ-31 במרץ 1547 עד מותו.

## חייו
אנרי היה בנו של המלך פרנסואה הראשון שהובס בקרב פאביה (24 בפברואר 1524) בידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונלקח בשבי למדריד. ב-15 במרץ 1526, בהתאם להסכם מדריד, אנרי בן השבע ואחיו יורש העצר פרנסואה דה פראנס נלקחו למדריד כבני ערובה למילוי תנאי שחרורו של אביהם משביו. הם הוחזקו בכלא במדריד במשך ארבע שנים, דבר שהטביע בהם את חותמו במשך כל חייהם.

ב-28 באוקטובר 1533, בהשפעתו של האפיפיור קלמנס השביעי, נערך הסכם נישואים בין אנרי לבין קטרינה דה מדיצ'י, כאשר שניהם היו בני 14 שנה בלבד. היא ילדה לו עשרה ילדים, אולם היו לו גם שלוש מאהבות שילדו לו שלושה ילדים נוספים. המאהבת הבולטת ביותר שלו הייתה דיאן דה פואטייה, שהייתה מבוגרת ממנו ב-20 שנים. דה פואטייה הייתה בת סודו ויועצתו של המלך בנושאים שונים ואף חתמה על מסמכים מלכותיים, תוך שהיא דוחקת את אשתו החוקית, קטרינה דה מדיצ'י והופכת בעלת עוצמה רבה יותר בחצר. ב-1536 נפטר אחיו יורש העצר פרנסואה דה פראנס ואנרי תפס את מקומו. ב-1547 נפטר אביו המלך פרנסואה הראשון ואנרי ירש את הכתר בשם אנרי השני.

אנרי השני תבע את נסיגת האנגלים מבולון-סור-מר שלחופי תעלת למאנש, שנפלה לידיהם ב-1544. הוא התכונן להטיל עליה מצור, אך לבסוף הם פינו אותה ב-1550. ב־7 בינואר 1558 כבש צבאו של אנרי השני, תחת פיקודו של פרנסואה, דוכס גיז, את העיר קאלה מידי האנגלים.

אנרי השני חיפש לנקום בקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על כך שלקח בשבי את אביו, המלך פרנסואה הראשון, ועל כך שהוא עצמו ישב בכלא במדריד בהיותו ילד. בשנת 1552 קראו הנסיכים הלותרניים בגרמניה לאנרי השני לתקוף את חבל לורן והוא כבש את הערים: טול, ננסי, מץ וורדן. קרל החמישי הטיל מצור על העיר מץ, אך ללא הצלחה. על פי שלום קאטו-קמברזי (3 באפריל 1559) בין אנרי השני לבין מלך ספרד פליפה השני, בנו של קרל החמישי, נשאר חבל לורן בידי צרפת.

המלך אנרי השני היה קתולי אדוק. הוא רדף את ההוגנוטים, העלה רבים מהם על המוקד, וגזר מאסר עולם על רבים אחרים. אולם לא היה בכל אלה כדי לדכא את הכפירה הפרוטסטנטית של ההוגנוטים, ומלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562 נמשכו עד 1596.

אנרי השני השיא את בתו אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת לפליפה השני, מלך ספרד במסגרת שלום קאטו-קמברזי. כדי לחגוג מאורע זה נערכו בפריז תחרויות אבירים שבהן השתתף המלך אנרי השני. בתחרויות אלה הוא נפצע קשה בראשו ומת מהרעלת דם ב-10 ביולי 1559. אנרי השני נקבר בבזיליקת סן-דני שליד פריז ובנו פרנסואה ירש את הכתר בשם פרנסואה השני.

## ילדיו

ילדיו מאשתו
*פרנסואה (1544- 1560)
*אליזבת (1545- 1568)
*קלוד (1547- 1575)
*לואי (1549)
*שארל (1550- 1574)
*אדואר (1551- 1589)
*מרגריט (1553- 1615)
*ארקול/פרנסואה (1555- 1584)
*ז'אן (1556)
*ויקטואר (1556)

ילדיו ממאהבותיו
*דיאן (1538- 1619) בתה של דיאן דה פואטייה
*אנרי (1551- 1586) בנה של ג'יין פלמינג
*אנרי (1557- 1621) בנה של ניקול מסביני

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בית ולואה
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות זרים
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-16
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת סן-דני
קטגוריה:ילידי 1519
קטגוריה:נפטרים ב-1559
שדמות דבורה

**שַׁדְמוֹת דְּבוֹרָה** הוא מושב עובדים בגליל התחתון, 3 ק"מ מצפון מזרח לכפר תבור, בצד הכביש כפר תבור-יבנאל. משתייך למועצה אזורית הגליל התחתון. כמו כן משתייך לתנועת המושבים.

## היסטוריה
המושב נוסד בערב שבועות, ה' סיון ה'תרצ"ט (23 במאי 1939) על אדמות שקנתה פיק"א בשנות העשרים מהכפר הערבי שג'רה (שערה). תושבי שערה עזבו את היישוב לאחר שאדמותיהם נרכשו על ידי פיק"א. הוא נוסד כמושב בהתיישבות חומה ומגדל על ידי ארגון "עומר", שנוסד שבועיים קודם לכן על ידי חלק מחברי המושב השיתופי מולדת, עיקרם עולים מגרמניה, ששאפו לחיות במושב עובדים ולא הסכימו לבחירה של שאר אנשי "מולדת" להיות מושב שיתופי. תחילה נקרא היישוב בשם "עומר" כשם הגרעין שהקימו, אולם בהמשך שונה שם היישוב ל"שדמות דבורה" על שם דורותי (דבורה) דה רוטשילד אשת ארמנד ג'יימס דה רוטשילד שכיהן כנשיא פיק"א ( שמונה לתפקיד זה ב-1924 על ידי אביו הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד), שמכספו נקנתה אדמת המושב, וגם על שם דבורה הנביאה, שבאזור זה כינסה את שבטי ישראל למלחמה בכנענים. 

שנה לאחר העלייה על הקרקע, קיבלו המתיישבים הודעה ששנת החכירה הסתיימה ועל כן לא קיבלו המתיישבים סיוע מפיק"א או מהמוסדות הלאומיים. החכירה הזמנית חודשה משנה לשנה, ובשנה החמישית אושר המושב על ידי פיק"א. באוגוסט 1941 היו במושב כ-50 נפש, כולל חמישה ילדים. באותה שנה נחפר מעיין בשביל החמישה במושב.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוחל בבניין 40 בתים במקום על ידי פיק"א, על פי תוכנית שהכין האדריכל והאמן מאיר בן אורי. לצורך כך החומה פורקה ושמשה כחומר לבניין. הבתים נחנכו בסוף מאי 1946. המושב חולק ל-50 נחלות של 100 דונם. 40 הוקצו למתיישבים ועוד עשר חיכו לחיילים משוחררים. 

בחודש טבת ה'תשי"ד מנה המושב 250 נפש ושטח אדמתו היה 7,000 דונם אדמת מזרע, מהם 4,000 של פיק"א ו-3,000 של קק"ל.

במהלך שנות השבעים הופשרו קרקעות לבנייה  בחלקו הדרומי של המושב במסגרת הרחבה, ונמכרו לבני התושבים הוותיקים של היישוב כמו גם לתושבים חדשים. 

במהלך שנות השמונים הורע מצבו של המושב, כתוצאה מהצטברות חובות כספיים, והאגודה המיישבת הושמה תחת כינוס נכסים. מסוף שנות התשעים ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21 תחת כינוס הנכסים הופשרו קרקעות לבנייה במסגרת הרחבת המושב בחלקו המזרחי ונמכרו לבני התושבים הוותיקים של היישוב ולתושבים חדשים על מנת לכסות את חובות המושב.

תושבי היישוב מתפרנסים מחקלאות, חדרי אירוח, גלריית אמנות, מפעל לשלטי עץ, אתר תיירות וטיולי שטח, משרד לגרפיקה ממוחשבת, חוות סוסים, אתרי מבקרים בנושא משי, ייצור חלב ומרכז המבקרים דבורת התבור העורך סיורים בנושא הדבורה והדבש.

ביישוב פעוטונים, גנים, בריכת שחיה, מועדוני נוער, מגרש ספורט וגני שעשועים.

## קישורים חיצוניים

* שדמות דבורה האתר הרשמי
* שדמות דבורה באתר הרשות לפיתוח הגליל
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1939
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מאיר בן אורי
קטגוריה:יישובים ע"ש בני משפחת רוטשילד
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
פביאנוס

**פביאנוס** (בלטינית: **Fabianus**; מת ב-20 בינואר 250) היה האפיפיור העשרים של הכנסייה הקתולית. הוא ישב על כס האפיפיור בין השנים 236 ו-250. על עלייתו לכס האפיפיור מספר אוסביוס מקיסריה:
:
:

ככל הנראה, סיפורו של אוסביוס הוא בדיה, שכן סיפור דומה מספר רופינוס על האפיפיור זפירינוס. ייתכן ועלייתו של פביאנוס לכס נבעה מחילופי משמרות מסוימים בכהונות הבכירות בכנסייה, שכן באותה תקופה, מספר אוסביוס, מתו זבינוס בישוף אנטיוכיה ודמטריוס בישוף אלכסנדריה.

פביאנוס כנראה היה ממשפחת אצולה רומאית, כאשר שמו מרמז על משפחת פאביוס. תקופת כהונתו של פביאנוס אופיינה בשקט יחסי בתחום רדיפת הנוצרים, לטענת אוסביוס והירונימוס היה זה משום שהקיסר פיליפוס היה נוצרי באמונתו. ייתכן וזה ההסבר לכך שספר האפיפיורים ה"ליבר פונטיפיקליס" מייחס לפביאנוס את חלוקת בישופות רומא לשבע דיוקסיות, שכל אחת מהן תימצא בפיקוח דיאקון ומינוי שבעה תת-דיאקונים לאיסוף תיעוד ואת פעולות (acta) המרטירים, כלומר, הדיווחים על הליכי בית המשפט בעת משפטים. כפי שמעיד מכתב של יורשו, קורנליוס, המצוטט אצל אאוסביוס, חלוקה זו הייתה כבר בתוקף בזמנו.

ישנה גם מסורת שהוא ייסד ארבעה מסדרים קטנים וכן ביצע עבודות בהיקף רחב במערות הקבורה (הקטקומבות). נוסף על כך, הביא להבאת שרידיו של האפיפיור הקודם, פונטיאנוס מסרדיניה וקבורתו בקטקומבת קליקסטוס ברומא. מקורות מאוחרים (גרגוריוס מטור) מייחסים לו גם משיחת שבעה בישופים כמיסיונרים, בהם דני הקדוש מפריז, לגאליה בשנת 245 ואילו קיפריאנוס מזכיר את גינויו של פריבטוס בישוף למבאיסה באפריקה על כפירה. לפי אוסביוס כתב לו אוריגנס מכתב המגן על עצמו מאשמות הטרודוקסיה, דבר העשוי להעיד על כך שנערך או שהיו כוונות לכנס סינוד נוסף לגינויו של אוריגנוס.

עם עלייתו לשלטון של הקיסר דקיוס לאחר מות פיליפוס, המדיניות הרומאית הסובלנית כלפי נוצרים הסתיימה. דקיוס הורה לכולם באימפריה, למעט יהודים, להגיע ולהראות את תמיכתם באימפריה באמצעות העלאת קטורת לצלם. הדבר היה הפתעה לנוצרים רבים, שלמרות שנטשו את מצוות היהדות, ראו בחומרה את האיסור לעבוד עבודה זרה. במסגרת הוראה זו של דקיוס, מת פביאנוס לפי המסורת כמרטיר ב־20 בינואר 250. ככל הנראה נותר כס האפיפיור ריק משך 14 חודשים, עד שמונה לו יורש, קורנליוס. ארכאולוג איטלקי ג'ובאני בטיסטה דה רוסי גילה בשנת 1850 כתובת ביוונית: "פביאן, בישוף ומרטיר". הצווים האפיפיוריים המיוחסים לו על ידי פסבדו-איסידור הם אפוקריפיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-3
קטגוריה:נפטרים ב-250