ברונו טאוט

**ברונו טאוט** (בגרמנית: **Bruno Julius Florian Taut**; 4 במאי 1880 – 24 בדצמבר 1938), היה אדריכל יהודי-גרמני, מתכנן ערים, תאורטיקן, אקספרסיוניסטי, צייר וסופר.
נולד בקנינגסברג (כיום קלינינגרד), נפטר בטורקיה,ונקבר באיסטנבול, כלֹא מוסלמי היחיד בבית הקברות לשהידים "אדירנקפי".

## חייו המקצועיים
* 1987–1981 – לימודים בעיר הולדתו
* 1902 – עבד במשרדי אדריכלות בוויסבאדן ובהמבורג
* 1903 – עבד במשרד אדריכלים בברלין עם ברונו מורינג 
* 1904–1908 – חניכה ולימוד אצל האדריכל תיאודור פישר  בשטוטגרט
* 1908–1912 – פתח משרד אדריכלות משלו, למד אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של ברלין, שיתוף פעולה עם אחיו האדריכל  בפרויקט עיר גנים הגרמנית
* 1914 – משתתף בתערוכת ורקבונד בקלן, בה הוא מציג את **בית הזכוכית**  – מבנה עטור כיפה גדולה מזכוכית עם שלד פלדה דק, שנחשב לאבן דרך בתולדות האדריכלות המודרנית.
* 1916 – משתתף בתחרות **הבית הגרמני** באיסטנבול
* 1918 – חבר במועצת המנהלים בוורקבונד
* 1919 – יוזם את פרויקט ההתכתבות: **שרשרת הזכוכית**  (glass chain),שהיא התכתבות בין 13 אדריכלים מובילים, ביניהם אחיו – מקס טאוט. התכתבות זו היוותה את הבסיס לאדריכלות האקספרסיוניסטית בגרמניה.
* 1923–1924 – פועל בברית המועצות
* 1930–1932 – חבר כבוד באיגוד האדריכלים הבינלאומי ביפן; פרופסור לשם כבוד באוניברסיטה הטכנית של ברלין; חבר האקדמיה הפרוסית לאמנויות; חבר כבוד של המכון האמריקאי לאדריכלים
* 1933 – עם עליית הנאצים לשלטון הוא בורח לשווייץ. בהמשך מהגר ליפן, דרך צרפת, יוון, טורקיה וולדיווסטוק. ביפן הוא חובר לקבוצת אדריכלים גרמניים.
* 1936 – נענה להזמנה מטורקיה לשמש כפרופסור לארכיטקטורה באקדמיה לאמנויות יפות באיסטנבול.
* 1938 – נפטר ונקבר בבית הקברות באיסטנבול.

## פרויקטים נבחרים
טאוט היה פעיל בתקופת רפובליקת ויימאר. ידוע בעבודותיו התאורטיות, בארכיטקטורה ובעיצובי הבניין שלו.
טאוט לקח חלק בתכנון פרויקט שיכון וייסנהוף ובלט בצבעוניות הבניינים שתכנן.

בתקופת רפובליקת ויימאר, הוחלט לקדם בנייה של דיור ציבורי בהיקף רחב, במטרה לאפשר לכל שכבות האוכלוסייה דיור איכותי, נגיש, מואר והיגייני.

טאוט היה אחד מהאדריכלים החשובים שהובילו להקמתם של שיכוני המגורים המודרניסטיים בברלין. שישה מהשיכונים הוכרזו בשנת 2008 כאתרי מורשת עולמית.
ארבעה מתוכם הם פרי תכנונו של טאוט.

תכנון השיכונים כלל שימוש עשיר בגוונים שונים, בהתאם לתפיסתו של טאוט. עבודותיו הושפעו מתפיסת עיר גנים המאופיינת, בין השאר, בעקרונות הבאים: בנייה לא צפופה, שטחים פתוחים טבעיים ושימוש עשיר בגוונים שונים.

הפרויקטים מהווים דוגמה מרכזית ובולטת של האדריכלות המודרניסטית ושל הסגנון הבינלאומי.

## מיזמי שיכוני המגורים

## גלריית תמונות

קובץ:Glass Pavilion c.1912.jpg|בית הזכוכית, צולם ב-1912, הוצג ב-1914
File:Taut Glass Pavilion exterior 1914.jpg |בית הזכוכית  glass pavilion
File:Berlin Hufeisensiedlung UAV 04-2017.jpg|פרויקט הפרסה , 1925–1933
File:Hufeisensiedlung rotefront.jpg|חזית צבעונית-אדומה בבתי הפרסה
File:Hufeisensiedlung Tueren Details divStrassen 2011.jpg|צבעוניות בדלתות כניסה
File:Taut Wilskistrasse Berlin.jpeg|בית דירות בברלין, 1926–1931


## לקריאה נוספת
* **מודרניזם: מצב רוח, מצב תודעתי**, עודד היילברונר, עמ' 27–65. בתוך **איך אומרים modernism בעברית**, הוצאת רסלינג, 2010
* **אוריינות חזותית**, עורך: איתן מכטר, הוצאת רסליג, 2010

## קישורים חיצוניים

* 
* , "הארץ"
* 

*  Cologne Germany - Glass pavilion
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:אדריכלים יהודים
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:מתכנני ערים
קטגוריה:אקספרסיוניזם
קטגוריה:אדריכלים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1938