open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בפומט

[250px|ממוזער|שמאל|איור של '''בפומט''' מעשה ידי [אליפז לוי מהמאה ה-19. בפומט מופיע כדמות אנתרופומורפית היושבת בישיבה מזרחית, בעלת ראש ורגליים של תיש, כנפיים ושדיים. על ראשו פנטגרם, על ידיו כתובות המילים SOLVE (מפריד-מבדיל) ו-COAGULA (מגבש-מאחד).]]
**בפומט** (**Baphomet**) הוא אלוהות, שד או אייקון סמלי שמקורו במאה ה-14 כדמות פולחן כביכול של האבירים הטמפלרים. בפומט שולב לאחר מכן במסורות אזוטריות נסתרות ואף מיסטיות וכן במסורות מערביות שונות. השם בפומט הוא שם שהופיע במסמכי המשפטים שנערכו בראשית המאה ה-14 לחברי מסדר אבירי היכל שלמה (האבירים הטמפלרים). בדיווחים הללו, בפומט תואר כראש חרוט או כגולגולת אנושית.

במהלך המאה ה-19 נפוץ המושג הודות לספרות פנטסטית, פסאודו-היסטורית, שניסתה לקשר את אבירי היכל שלמה למיני תאוריות קונספירציה והודות לציור של אליפז לוי, בו תואר בפומט בדמות עז בר אנתרופומורפית היושבת בישיבה מזרחית, בעלת ראש ורגליים של תיש, כנפיים ושדיים. על ראשו פנטגרם, על ידיו כתובות המילים SOLVE (מפריד-מבדיל) ו-COAGULA (מגבש-מאחד). המושג "בפומט" משמש גם כאחד מכינויי השטן.

חוקרים מודרניים העלו את ההשערה שמדובר בשיבוש של שם הנביא מוחמד (מַחמוּט או מָהוֹמֶת בהגיה שהייתה נפוצה אז באירופה בהשפעת העות'מאנים). בתחילת שנות ה-80 הועלתה השערה על ידי החוקר יו שוונפילד כי המילה "בפומת" היא מילת צופן בקוד אתב"ש לחוכמה - "שופיא" ("סופיה" (σοφία) ביוונית היא חוכמה). תאוריה זו תרמה חלק חשוב לספרים כמו "דם קדוש, גביע קדוש", "צופן דה וינצ'י" וצופן הפרעונים. תאוריות דומות גורסות שבפומט היה למעשה ראשו הכרות של יוחנן המטביל, שהטמפלרים מצאו לכאורה בחפירות בהר הבית.

## ראו גם
*פנטגרם

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שטן
גנסיוס

**גנסיוס הקדוש מרומא** (מת ב-286 או ב-303) הוא קדוש נוצרי שהפך למרטיר. יום חגו ב-26 באוגוסט 25 באוגוסט (ימי מותו על פי האמונה) או ה-3 בינואר.

גנסיוס הקדוש היה שחקן אשר נשכר לשחק במחזה אשר לעג לאמונה הנוצרית בטבילה. במהלך הופעה ברומא מול הקיסר דיוקלטיאנוס שינה גנסיוס את דעתו והמיר דתו לנצרות. גנסיוס טען כי הוא רואה חזונות של מלאכים ושהוא הפך למאמין בישו. בשל מעשיו אלה, הוא הוצא להורג.

## קישורים חיצוניים

* גנסיוס באתר האנציקלופדיה הקתולית

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג
אוברי בירדסלי

[ממוזער|שמאל|200px|"'''חצאית הטווס'''", איור למחזה "[שלומית (מחזה)|סלומה".]]
**אוברי וינסנט בירדסלי** (אנגלית: **Aubrey Vincent Beardsley**; 21 באוגוסט 1872 – 16 במרץ 1898) היה צייר ומאייר אנגלי, הידוע באיוריו האירוטיים בסגנון האר נובו. סגנון עבודתו מאופיין בשימוש בקווים מעוגלים ובמשטחי צבע חלקים, בהשפעת הדפסי העץ היפאניים (Shunga).

## ביוגרפיה
אוברי בירדסלי נולד בברייטון, ובשנת 1883 עקרה משפחתו ללונדון. בשנים שלאחר מכן הוצג בירדסלי כ"גאון מוזיקלי צעיר" והוא הופיע במספר קונצרטים עם אחותו. לאחר סיום לימודיו הוא עבד במספר משרות משרדיות כגון במשרד לאדריכלות ובמשרד של חברת ביטוח. בעידודם של הציירים אדוארד ברן-ג'ונס ופייר פובי דה שאבאן הוא נרשם לבית הספר לאמנות בווסטמינסטר (Westminster School of Art).

החל משנת 1884 היה שותף לקבוצת אמנים שהוציאו את כתב העת המאויר "הספר הצהוב" (Yellow Book). בירדסלי שימש כעורך האמנותי של ארבעת הגליונות הראשונים של כתב העת ואף יצר בעצמו חלק מן האיורים. בנוסף, היה מקורב אל התנועה האסתטית (Aestheticism) הבריטית, שהייתה דומה במאפייניה לתנועות הדקדנס והסימבוליזם הצרפתי. בנוסף, בין הפרסומים הרבים שאייר ידועה המהדורה האנגלית הראשונה של המחזה "סלומה" (Salome) מאת אוסקר ויילד. בנוסף יצר גם קריקטורות בעלות גוון פוליטי.

אף על פי שבירדסלי זוהה כהומוסקסואל בעקבות קשריו עם ויילד ועם כותבים אנגלים אחרים, וכן בשל מוטיבים הומוארוטיים בעבודותיו, נשארו הפרטים אודות מיניותו בגדר תעלומה. שמועות שונות טענו כי היה מעורב בקשר עם אחותו, מייבל, אשר הרתה ממנו אך הפילה את הוולד. תקופות רבות בחייו היה בירדסלי חולה כרוני. הוא נפטר במנטון (Menton) שבצרפת ממחלת השחפת בגיל 25 בלבד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנפטרו משחפת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1872
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1898
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
נבחרת גביע דייוויס של ספרד

**נבחרת גביע דייוויס של ספרד** היא נבחרת הטניס של ספרד המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי העולמי. הנבחרת מורכבת משחקני הטניס הבכירים שלה.

נבחרת הדייוויס של ספרד זכתה שש פעמים בגביע דייוויס (גביע דייוויס 2000, גביע דייוויס 2004, גביע דייוויס 2008, גביע דייוויס 2009, גביע דייוויס 2011 ו-גביע דייוויס 2019) והגיעה לשלב הגמר שלוש פעמים (גביע דייוויס 1965, גביע דייוויס 1967 ו-גביע דייוויס 2003).

ספרד משחקת בגביע דייוויס משנת 1921.

נכון לשנת 2011 ספרד שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 227 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-143. מנואל סנטנה הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הרב ביותר, 46 בסך הכל, והוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 92 במספרם.

כיום, ספרד נחשבת לאחת הנבחרות החזקות בגביע דייוויס, הסיבה העיקרית לכך היא שלנבחרת שלושה שחקנים הנמצאים באופן קבוע בין עשרת השחקנים הטובים בעולם בסבב ה-ATP העולמי.

ספרד משחקת בצבעים כתום ולבן. . קפטן הנבחרת הוא שחקן העבר דויד פרר.

## קישורים חיצוניים

נבחרת גביע דייוויס של ספרד - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס
## הערות שוליים

ספרד
טניס
קטגוריה:ספרד: טניס
מקרומדיה ג'יירן

**אדובי ג'יירן** (באנגלית: **Adobe JRun**) הוא שרת יישום אשר פותח במקור בשנת 1997 בתור מנוע Java Servlet על ידי לייב סופטוואר (Live Software) ולאחר מכן נרכש על ידי חברת אלריאיי (Allaire), אשר פיתחה לראשונה את שפת ה-J2EE. לאחר מכן ג'יירן הפכה להיות תוכנה בבעלותה של מקרומדיה, לאחר השתלטותה על אלריאיי, וכיום היא בבעלותה של אדובי מערכות לאחר שרכשה את חברת מקרומדיה בשנת 2005.

באוגוסט 2007 אדובי הודיעה רשמית כי היא מפסיקה לפתח את ג'יירן. עם זאת, צוות הפיתוח של אדובי קלדפיוז'ן ימשיך לבצע שינויים הכרחיים בבסיס התוכנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* ההודעה של אדובי להפסקת פיתוח התוכנה

קטגוריה:אדובי
קטגוריה:תוכנות מערכת
ארנולד שטיינהארדט

**ארנולד שטיינהארדט** (באנגלית: **Arnold Steinhardt**; נולד ב-1937) הוא כנר אמריקאי, ששמו נודע בעיקר ככנר הראשון של רביעיית גוארנרי.

## לימודים וקריירה
שטיינהארדט, יליד לוס אנג'לס, קליפורניה, הופיע לראשונה עם הפילהרמונית של לוס אנג'לס בגיל 14. הוא למד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אצל איוואן גאלאמיאן ובהמשך בשווייץ, אצל יוזף סיגטי. ב-1958 זכה במקום הראשון בתחרות הכינור הבינלאומית לבנטריט. הוא מרבה להופיע גם כסולן.

שטיינהארדט חי בניו יורק. הוא חיבר שני ספרים: "לא מתחלק לארבעה: רביעיית מיתרים שוחרת הרמוניה", תיאור חייו ברביעיית המיתרים גוארנרי, ו"חלומות כינור", אוטוביוגרפיה על חייו ועל חוויותיו ככנר.

## כתביו

*Steinhardt, Arnold, *Violin Dreams*, Houghton Mifflin, 2006, 
*Steinhardt, Arnold, *Indivisible by Four: A String Quartet in Pursuit of Harmony*, Farrar Straus Giroux, 1999, 


## קישורים חיצוניים
* 

* בלוג רשמי 
*  KBAQ interview with Arnold Steinhardt, 6 בינואר 2005
* Artist-in-Residence bio at the University of Maryland

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
ג'ון דאלי

**ג'ון דאלי** (באנגלית: John Dalley, נולד ב-3 במרץ 1935) הוא כנר אמריקאי, נגן כינור שני ברביעיית גוארנרי. דאלי נולד במדיסון, שבמדינת ויסקונסין, בארצות הברית, ולמד אצל אפרם צימבליסט.

דאלי נמנה עם סגל המורים של קונסרבטוריון אוברלין, משתתף בפסטיבל מרלבורו והוא "אמן הבית" באוניברסיטת אילינוי.

במשך השנים הרבה דאלי להופיע ברחבי ארצות הברית, קנדה, אירופה, יפן, אוסטרליה וניו זילנד, הן ברסיטלים והן כסולן עם תזמורת. כיום הוא נמנה עם סגל המרצים בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד. דאלי מנגן בכינור ניקולא לופו, שנבנה בצרפת ב-1810. 

דאלי היה חבר ברביעיית המיתרים אוברלין.

## לקריאה נוספת

*https://web.archive.org/web/20060905205416/http://www.music.umd.edu/faculty/music_directory/string/john_dalley John Dalley
Artist-in-Residence, Violin] University of Maryland School of Music


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
מטען ייעודי

[ממוזער|228x228px|[מעבורת החלל אנדוור נושאת על גבה מטען ייעודי, בדרכה לתחנת החלל הבינלאומית]]
**מטען ייעודי** (בראשי תיבות: **מטע"ד**; באנגלית: **Payload**) הוא המטען השימושי הנישא על ידי  פלטפורמות כגון כלי טיס מאוישים ובלתי מאוישים, כלי שיט, רכב קרבי משוריין כגון טנקים ושריוניות ולוויינים. המטע"ד יכול לכלול פצצות וטילים, מטען מדעי או טכנולוגי ונועד להגשמת מטרת הפלטפורמה הנושאת. 

לדוגמה, המטע"ד בלוויין צילום הוא המצלמה.

מדד חשוב ביכולותה של פלטפורמה, הוא משקל המטע"ד אותו היא מסוגלת לשאת. ככל שהמטען הייעודי כבד יותר, יכולת התנועה של הפלטפורמה מוגבלת יותר. 

לדוגמה: לאנטונוב An-225 יש יכולת נשיאה של מטע"ד במשקל 225,000 ק"ג למרחק של 4,000 ק"מ, וללא מטע"ד טווח המטוס גדל ל-15,400 ק"מ. 
לסטורן 5, יש יכולת נשיאה של מטע"ד למסלול לווייני נמוך של 118,000 ק"ג, אולם למסלול לווייני לירח יכולת הנשיאה של מטע"ד היא רק 47,000 ק"ג.

במהלך שנות האלפיים חלה מהפכה בכל הקשור ליכולות מיזעור מטע"די החיישנים מצד אחד ובמקביל שיפור הביצועים מצד שני. הדבר בולט במיוחד בתחום הרחפנים עם מטע"די מצלמות יום ואמצעי ראיית לילה לגילוי מטרות ביום ובלילה איכותיים וקלי משקל.

## ראו גם
*פוד
*DIRCM

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תעופה צבאית
פרוג'ה (נפה)

**נפת פרוג'ה** (באיטלקית: **Provincia di Perugia**) היא נפה במחוז אומבריה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 6,334 קמ"ר, ובשנת 2008 התגוררו בה 660,040 נפש. בירתה של הנפה בעיר פרוג'ה. 

הנפה גובלת בנפת פזארו אה אורבינו ובנפת אנקונה ובנפת אסקולי פיצ'נו במחוז מארקה בצפון ובמזרח, בנפת ריאטי במחוז לאציו בדרום, בנפת טרני במחוז אומבריה בדרום, בנפת סיינה ובנפת ארצו במחוז טוסקנה במערב. 

הנפה מהווה כיום שני שלישים מהמחוז. עד שנת 1923 היא כללה את הנפות: נפת טרני ונפת ריאטי אשר נכללו בנפת רומא. בשנת 1927 הנפות הוצאו מנפת רומא, נפת טרני הועברה למחוז אומבריה ונפת ריאטי למחוז לאציו.

## גאוגרפיה

בנפה שני אגמים: הגדול הוא אגם טראסימנו - הרביעי בגודלו באיטליה. אגם נוסף, "לגו די ארֵצו" (Lago di Arezzo) נמצא בדרום המחוז.

## תחבורה

בנפה יש שני שדות תעופה: האחד, פרוג'יה- סנטאג'ידיו (Aeroporto di Perugia-Sant'Egidio) השני בפוליאנו, המהווה מרכז לאומי של ההגנה האזרחית.

מסילות ברזל בבעלות המדינה יש שלושה. אך יש גם מסילת ברזל פרטית חברת הרכבות המרכזית של אומבריה, אשר מסלולה צמוד לנהר הטיבר. בתחנת סנט-אנה נפגשות שתי רשויות הרכבת.

## קהילות עירוניות

בנפה פועלות שבע קהילות של תושבים המתגוררים בסביבה העירונית (Comunità montane ). עיסוקם של ארגוני הקהילות הוא בכל הנושאים אשר אינם קשורים מוניציפלית לעירייה. בין השאר, בתחום השמירה על איכות הסביבה.

## פארקים

בנפה חמישה פארקים, אשר כוללים את אגן היקוות של נהרות האזור. הגדול שבהם כולל את הר סביליני ומגיע עד למחוז מארקה הוא : Parco nazionale dei Monti Sibillini. פארק חשוב נוסף הוא מסביב לאגם טראסימנו.

## ערי הנפה

מספר ערי הנפה הוא 59. להלן רשימת הערים הגדולות בנפה, לפי מספר התושבים, לשנת 2005:

הצפיפות היחסית הגבוהה של העיר "בסטיה אומברה" מוסברת באופייה המודרני. היא מהווה מרכז מסחרי, תעשייתי ולמלאכה בתנופת פיתוח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אומבריה
טרני (נפה)

**נפת טרני** (באיטלקית: **Provincia di Terni**) היא נפה במחוז אומבריה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,122 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 184,325 נפש. בירתה של הנפה היא העיר טרני. 

הנפה גובלת בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה בצפון, בנפת ריאטי ובנפת ויטרבו במחוז לאציו במזרח ובדרום ובמערב, ובנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון-מערב.

## ערי הנפה

מספר ערי הנפה הוא 33. להלן רשימת הערים הגדולות בנפה, לפי מספר התושבים, לשנת 2005:

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אומבריה
פירנצה (נפה)

**נפת פירנצה** (באיטלקית: **Provincia di Firenze**) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,514 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 933,860 נפש. בירתה של הנפה בעיר פירנצה.

הנפה גובלת בנפת בולוניה, בנפת רוונה ובנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון ובמזרח. בנפת ארצו במחוז טוסקנה בדרום-מזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת פיזה, בנפת לוקה, בנפת פיסטויה ובנפת פראטו במחוז טוסקנה במערב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
אגם עובדיה

**אגם עובדיה** היה אגם מים מתוקים בבקעת הירדן, שקדם לימת הלשון.

## היסטוריה גאולוגית

בקעת הירדן נמצאת בחלקו הצפוני של הבקע הסורי-אפריקני. לשון ים שחדרה מן הים התיכון דרך עמק יזרעאל אל הבקעה השקיעה מלח, גיר וגבס בכמות גדולה. בתקופת הפלייסטוקן הפכה בקעת הירדן לאזור ניקוז נפרד מן הים התיכון. הניתוק חל עקב פעילות טקטונית שגרמה לנסיגת פני הים ולהתעוררות געשית ברמת הגולן, בגליל ובעמק יזרעאל. פעילות טקטונית זו גרמה גם להתרוממות משני צדי הבקעה שבעקבותיה חלה שביית נחלים - נחלים ונהרות שזרמו קודם לכן מערבה לים התיכון או מזרחה למפרץ הפרסי, שינו את כיוון זרימתם והחלו זורמים אל הבקעה. מאחר שבשלב זה נקטע הקשר אל הים התיכון, נותר בבקעה אגם שמימיו היו מתוקים - אגם עובדיה.

שריד לאגם עובדיה היא תצורת עובדיה - המכילה גיר אגמי, חרסית, קרקע וחצץ - שנחשפה בשולי בקעת כנרות בפתחו של נחל יבנאל ליד הכפר הערבי עובדיה, ומכאן שמו.

## ימת הלשון

האקלים השתנה והפך לח יותר, והנחלים הזורמים אל האגם השקיעו בו מלחים נוספים. עקב כך נוצר אגם מלוח גדול שהשתרע מן הכנרת של ימינו עד חצבה - ימת הלשון. לפני כ-15,000 שנה הצטמקה ימת הלשון והותירה שני שרידים:

* הכנרת - אגם המים המתוקים הגדול ביותר בארץ ישראל והימה המתוקה (הגלויה) הנמוכה ביותר בעולם.

* ים המלח - ימה מלוחה וסגורה במרכזה של ארץ ישראל, מזרחית למדבר יהודה. חופיו הם המקום היבשתי הנמוך ביותר בעולם ונמדד בו הלחץ האטמוספירי הגבוה בעולם. ים המלח הוא מקווה המים בעל שיעור המליחות השלישי בגודלו (אחרי אגם דון חואן באנטארקטיקה ואגם עסל בג'יבוטי).

## קישורים חיצוניים
* גאולוגיה של הכנרת, אתר מנהלת הכנרת
* 

קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:מקווי מים בארץ ישראל
קטגוריה:גופי מים קדומים
ארצו (נפה)

**נפת אָרֶ֫צוֹ** (באיטלקית: **Provincia di Arezzo**) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,232 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 323,288 נפש. בירתה של הנפה בעיר ארצו. 

הנפה גובלת בנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת פזארו אה אורבינו במחוז מארקה בצפון-מזרח, בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה במזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום-מערב ובנפת פירנצה במחוז טוסקנה בצפון-מערב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
אמריקנה

**אמריקנה** הוא מושג המתייחס, בפירושו הרחב ביותר, למכלול הדברים (מוחשיים או מופשטים) המזוהים באופן מובהק ובלעדי עם ארצות הברית (ולעיתים גם קנדה), תרבותה, מאפייניה הפיזיים וההיסטוריה שלה. בפירוש המקובל מדובר על תרבות המזוהה באופן חד-ערכי עם ארצות הברית של אמריקה.

## הגדרות שונות
המושג נפוץ בעיקר בתחומי האומנות והלימודים האמריקאים ויכולים להיות לו פירושים שונים התלויים בהקשר. בין היתר, ההגדרות השונות למושג כללו או כוללות:
* תוצרי ארצות הברית כגון ספרים, סרטים, מפות ותמונות.
* אומנות שנעשתה בארצות הברית או שנעשתה מחוץ לה העוסקת בארצות הברית.
* תרבות פופולרית של ארצות הברית.
* גל במוזיקת הפולק האמריקאית.

## דוגמאות
[ממוזער|250px|נשים במפעל לייצור מטוסים במהלך מלחמת העולם השנייה - צילום של [אלפרד פאלמר]]
דוגמאות לדברים הנחשבים כחלק מהאמריקנה:

## ראו גם
* אמריקניזם
* מוזיקת אמריקנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
מוזיאון הכיבוש הסובייטי (טביליסי)

שמאל|ממוזער|250px|פוסטר פרסומי של מוזיאון הכיבוש הסובייטי בטביליסי
**מוזיאון הכיבוש הסובייטי** (בגאורגית: **საბჭოთა ოკუპაციის მუზეუმი**) הוא מוזיאון להיסטוריה, בטביליסי בירת גאורגיה, המתעד את שבעת העשורים בהם שלטו הסובייטים בגאורגיה, בין השנים 1921-1991, ומוקדשים לקורבנות הדיכוי הסובייטי של אותה תקופה. המוזיאון נוסד .

## תצוגה
המוזיאון ממוקם בשדרה הראשית של טביליסי, שדרות רוסתוולי, ומנוהל כחלק מהמוזיאון הלאומי הגאורגי. המוזיאון הוא השלישי מסוגו בכל רחבי המדינות הפוסט-סובייטיות, והקמתו הייתה, לפחות חלקית, בהשראת המוזיאונים הקודמים מסוגו שהוקמו בטאלין ובריגה. הפתיחה הרשמית של המוזיאון חלה ביום העצמאות הגאורגי, ב-26 במאי 2006. המימון הראשוני ניתן על ידי קרן נשיאותית, המפקחת על תקציב המוזיאון ישירות. שטח התצוגה הוא 700 מ"ר ומספר הפריטים המוצגים הוא מעל ל-3,000. 

המוזיאון מציג מסמכים ארכיוניים תמונות וקטעי ווידאו המתייחסים לתקופת הרפובליקה קצרת המועד של גאורגיה, בשנים 1918-1921, ועד לדיכוי הסובייטי בעצרת התמיכה בדמוקרטיה של שנת 1989 ועד להצהרת העצמאות הגאורגית בשנת 1991. מוצגים נוספים כוללים פרוטוקולים של חקירות דיסידנטים, צווי הוצאות להורג ותווי הגליה, תיקים אישיים של עצורים ואביזרי עצירים מתאי המעצר. כמו כן כולל המוזיאון את ארכיון הק.ג.ב. בגאורגיה וארכיון המפלגה הקומוניסטית בגאורגיה, ששרד לאחר שהוצא מגאורגיה עם התפוררות ברית המועצות. המאגר, שסופק על ידי ארגונים ציבוריים וצאצאי הדיסידנטים מאותה תקופה, כולל מסמכים וחומר ויזואלי. המוזיאון מוציא לאור אוספים תמטיים בקביעות ומזמין היסטוריונים כדי לעביר הרצאות לקהל הרחב על ההיסטוריה של גאורגיה במאה ה-20.

## תגובות
הסימבוליזם והעיתוי של פתיחת המוזיאון הרגיז מספר פוליטיקאים ברוסיה, שגינתה את פתיחתו וכינתה אותו "תעמולה לאומנית מוחלטת". נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, התלונן בפני הנשיא הגאורגי, מיכאיל סאקשווילי, בעת פגישתם בסנקט פטרבורג ביוני 2006, כשהוא מצביע על כך שרבים ממנהיגי ברית המועצות, כמו יוסיף סטלין ולברנטי בריה, היו ממוצא גאורגי. על פי אחד מהמקורות הציע הנשיא הגאורגי בתגובה לפתוח במוסקבה "מוזאון הכיבוש הגאורגי". מכל מקום התגובה הרשמית הייתה כי פתיחת המוזיאון לא כוונה כנגד רוסיה של היום אלא כנגד השלטון הסובייטי. 

במרץ 2007, ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו, שהציע באותו מעמד לפתוח מוזיאון דומה באוקראינה. בסוף מאי של אותה שנה נפתח מוזיאון הכיבוש הסובייטי בקייב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
מייקל טרי

**מייקל טרי** (באנגלית: **Michael Tree**; 19 בפברואר 1934, ניוארק, ניו ג'רזי – 30 במרץ 2018) היה ויולן יהודי-אמריקאי.

## קורות חייו
לימודיו העיקריים של מייקל טרי התנהלו במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, ומורו לכינור ולוויולה היה אפרם צימבליסט. בגיל 20 הופיע לראשונה ברסיטל בקרנגי הול בניו יורק ואחר כסולן בכינור ובויולה עם תזמורות חשובות, ביניהן: תזמורת פילדלפיה, תזמורת בולטימור, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי. כחבר מייסד בשלישיית מרלבורו וברביעיית גוארנרי, הופיע ברחבי העולם והקליט יותר מ-80 יצירות מוזיקה קאמרית. בין אלה בולטות עשר רביעיות וחמישיות פסנתר עם ארתור רובינשטיין. טרי היה חבר בסגל המורים של מכון קרטיס למוזיקה, הקונסרבטוריון למוזיקה של בארד קולג', בית הספר מנהטן למוזיקה, בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד ואוניברסיטת רטגרס. הוא הופיע דרך קבע בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו.

טרי ניגן בויולה מסביבות 1750 של דומניקוס בוזאן מוונציה, איטליה ובוויולות מתוצרת בונה הכינורות המודרני, הירושי איצוקה היפני.

## רשימת הקלטות

אלה הן ההקלטות של מייקל טרי, נוסף להקלטות המוזיקה הקאמרית עם רביעיית גוארנרי:
* בטהובן, סרנדה לחליל, כינור וויולה עם יוג'יניה
ופנחס צוקרמן (קולומביה)
* בולקום, "יבוא הערב" עם בניטה ואלנטה וסינתיה ריין (סנטאור)
* ברהמס, סונאטות לוויולה עם ריצ'רד גוד (נונסאץ') (1981)
* ברהמס, שלישיית קרן עם מיירון בלום ורודולף סרקין (סוני קלאסיקל)
* ברהמס, חמישיית ויולה בסול מז'ור עם אייזק שטרן, צ'ו-ליאנג לין, חיימה לארדו ויו-יו מה
* ברהמס, שישיות מיתרים עם אייזק שטרן, צ'ו-ליאנג לין, חיימה לארדו, יו-יו מה ושרון רובינזון (סוני)
* מנדלסון, שמינייה עם חיימה לארדו, אלכסנדר שניידר, ארנולד שטיינהארדט, ג'ון דאלי, סמיואל רודז, לסלי פרנס ודייוויד סויר.
* מוצרט, דואטים לכינור וויולה עם הכנרת טושייה אטו (נונסאץ')
* מוצרט, קונצ'רטנטה עם חיימה לארדו, כינור ובניצוח אלכסנדר שניידר על תזמורת פסטיבל מרלבורו (קולומביה)
* שמידט, חמישיית פסנתר עם לאון פליישר (פסנתר), ג'ואל סמירנוף, ג'וזף סילברסטיין ויו-יו מה. (סוני קלאסיקל)

## קישורים חיצוניים


* University of Maryland profile


קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:ויולנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
באומגרטן

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
ישיבת תורה ודעת

**ישיבת תורה ודעת** (או **מתיבתא תורה ודעת**) היא ישיבה חרדית הנמצאת בשכונת קנסינגטון שבברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית. הישיבה הוקמה בשנת 1917 על ידי בנימין וילהלם, לואיס דרשוביץ וזאב גולד, ופעלה בתחילתה כבית ספר יסודי. הרב גולד נבחר לכהן כנשיא הישיבה והוא שבחר את שמה: "ישיבת תורה ודעת", כשם ישיבתו של הרב יצחק יעקב ריינס בלידא, שבה למד בצעירותו.

בראשיתה התנהלה הישיבה ברוחה של תנועת תורה עם דרך ארץ, בהמשך הפכה לישיבה חרדית.

לאחר מספר שנים נקרא הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' לכהן כמנהל הישיבה. תחת ניהולו הוקמה "מתיבתא", מסגרת לגילאי תיכון. בשלב מאוחר יותר הקים הרב מנדלוביץ' גם ישיבה גבוהה, לבוגרי המתיבתא ולמסיימי מסגרות חינוך על-יסודי אחרות.

במשך השנים כיהנו בראשות הישיבה הרב יעקב קנטרוביץ (למשך כשנה), הרב שלמה היימן, הרב ראובן גרוזובסקי, הרב אליהו חזן, הרב גדליה שור, הרב יעקב קמינצקי, הרב ראובן פיין, הרב אברהם יעקב פאם והרב ישראל בלסקי. ראשי הישיבה כיום הם הרב יצחק ליכטנשטיין (בנו של הרב אהרן ליכטנשטיין), הרב יוסף סביצקי והרב ישראל רייזמן.

## קישורים חיצוניים
*  
* סקירה על תהליך היווצרותן של הישיבות בארצות הברית, כולל ישיבת תורה ודעת, באתר "דעת".
* 

*
קטגוריה:ניו יורק: ישיבות
קטגוריה:יהדות בברוקלין
תורה ודעת (ניו יורק)
משה הירש (עסקן ספורט)

**משה הירש** (1944 – 24 בנובמבר 2002) היה ספורטאי ועסקן ספורט ישראלי, יושב ראש אגודת מכבי חיפה ויושב ראש איגוד השחייה בישראל.

## ביוגרפיה
הירש עלה לארץ ב-15 בדצמבר 1948 מבולגריה. היה שחקן קבוצת הנוער של מכבי חיפה בכדורגל.

יזם והקים את גביע חיפה הבינלאומי בשחייה. כיו"ר מחלקת השחייה (איגוד השחייה בישראל) במכבי חיפה טיפח בין היתר את השחיינים: איתן אורבך ואניה גוסטומלסקי. בין השנים 1994–1999 היה יו"ר אגודת מכבי חיפה, במסגרת תפקיד זה היה אחראי על מעל עשר מחלקות ספורט של מכבי. בין השנים 1999–2002, שימש כגזבר ומ"מ יו"ר האגודה. בנובמבר 2000 הוא התמנה לתפקיד יו"ר איגוד השחייה בישראל.

בנו, ערן הירש, היה אלוף ושיאן ישראל בשחייה.

ב-24 בנובמבר 2002 נפטר מדום לב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יושבי ראש איגוד השחייה בישראל
קטגוריה:מכבי חיפה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
הוברטוס

**הוברטוס הקדוש** (נולד בין השנים 656 ל-658 – מת ב-30 במאי 727 או 728) הוא קדוש נוצרי. הוא קרוי "השליח לארדנים" והיה הבישוף הראשון של העיר לייז' בבלגיה של ימינו והבישוף של העיר מאסטריכט בהולנד. על-פי האמונה הנוצרית הקאתולית, הוברטוס הוא הקדוש המגן של הציידים, המתמטיקאים, האופטיקאים ועובדי המתכת ונחשב למסייע לסובלים מכלבת. בתקופת ימי הביניים היה פולחן הוברטוס הקדוש נפוץ מאוד. עם זאת, בימינו הוא מפורסם בעיקר מכיוון שמותג הליקר "יגרמייסטר" קרוי על שמו ועל שם האגדה שנקשרה בשמו (אשר לעיתים גם מסופרת על אאוסטתיוס הקדוש).

הוברטוס הקדוש נולד ככל הנראה בטולוז שבצרפת. על פי האגדה, הוא השתתף בדו-קרב, שלאחריו זכה בליבה של בת אצולה מקומית. לאחר שנפטרה הפך לנזיר. במהלך תקופת פרישותו, הלך לצוד ביער וראה מולו אייל. הוא התכוון לצוד את האיל, אך לפתע ראה בין קרניו את סימן הצלב ותחת זאת, החל להתפלל ולספר על ההתגלות האלוהית שחווה. לשמו הודבק הכינוי "אדון הציידים" (ובגרמנית: Jägermeister). הליקר הנודע "ייגרמייסטר" נושא את דיוקן האייל עם הצלב בין קרניו, ואת כינויו של הוברטוס הקדוש. הוברטוס מת בטרבורן, ליד בריסל של ימינו.

האסטרואיד 260 Huberta  שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמו.

## גלריה

Saint eustace.jpg|ציור המתאר את הוברטוס מהמאה ה-13
Statues of Saint Hubertus in Cologne Cathedral.jpg||פסל הוברטוס בקתדרלת קלן


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:לייז'
קטגוריה:קדושים נוצרים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נפטרים ב-727
גרוסטו (נפה)

**נפת גרוסטו** (באיטלקית: **Provincia di Grosseto**) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 4,504 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 225,098 נפש. בירתה של הנפה בעיר גרוסטו. 

הנפה גובלת בנפת ליבורנו ובנפת פיזה  במחוז טוסקנה בצפון-מערב, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת ויטרבו במחוז לאציו בדרום-מזרח ובים הטירני במערב.

## קישורים חיצוניים
 
* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
דורגלי

**דורגלי** (באיטלקית: **Dorgali**) היא עיר בנפת נואורו במחוז סרדיניה. העיר שוכנת בגובה של 400 מעל פני הים, כ-32 ק"מ מהעיר נואורו, בירת הנפה, בלב אזור ברבג'יה של נואורו ו-132 ק"מ מבירת האי קליארי. 

העיר מהווה מרכז תיירות חשוב במרכז האי. סביבות העיר כוללות אתרים ארכאולוגיים כמו מצבות הענקים, אתרי עניין גאולוגיים בהם סלעי בזלת וסלעי יסוד, צמחיית יער מגוונת בהרים מסביב לעיר ואתרים לספורט הררי. חלק מהעיר הוא עיירת נופש לחוף הים בשם "קלה גונונה" (Cala Gonone) הנחשבת לאתר חופשה קיצי חשוב. בעיר שני מוזיאונים לארכאולוגיה ולאומנות הקדרות.

בעיר עצמה תעשיית מלאכת יד ותעשיות מזון: יינות, גבינות צאן, ושמן זית - תעשיות אלה פותחות את שעריהן בפני התיירים.
## גלריה

תמונה:sa_ena_e_thomes_2.jpg|מצבות הענקים הקדמונים בדרך לעיר
תמונה:Forra_gorroppu.jpg|קניון במרחבי היערות מסביב לעיר
תמונה:Dorgali Pastori 19.jpg|גבינות העיר


## קישורים חיצוניים

* Soc.Cooperativa DORGALI PASTORI, אתר המחלבה
* Dorgali Pastori Sardegnia, cheese and dairy foods - אתר webshots - תמונות מהמחלבה: תהליך הייצור, הגיבון וסוגי הגבינות

קטגוריה:סרדיניה: ערים
בית הכנסת בשדרות וילשר

**ק"ק בני ברית**, הידוע בשמו הנפוץ **בית כנסת בשדרות וילשר** (באנגלית: **Wilshire Boulevard Temple**), הוא בית הכנסת הוותיק ביותר באזור לוס אנג'לס קליפורניה, ובו אחת מהקהילות הרפורמיות הידועות בארצות הברית.

בית הכנסת הוקם על ידי הקהילה היהודית ב-1862 בפינת הרחובות טמפל וברודוויי. בתחילה התפללו בו במנהג פולין (נוסח אשכנז המזרחי) אך בשנות ה-80 של המאה ה-19 נעשה בהדרגה לרפורמי. ב-1929 עבר בית הכנסת למקומו הנוכחי בשדרות וילשר.

## לקריאה נוספת

* Sam Hall Kaplan, *L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles*, Hennessey & Ingalls, 2000 


## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של בית הכנסת 
* 

קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
שדרות וילשר
שדרות וילשר
מלכות צרפת

שמאל|ממוזער|250px
[ממוזער|[מארי אנטואנט מלכת צרפת האחרונה לפני המהפכה הצרפתית]]
רשימת **מלכוֹת צרפת** היא רשימת נשות המונרכים הצרפתיים. בניגוד למספר מונרכיות אחרות, החוק הצרפתי דרש כי המלך המכהן יהיה זכר בכל גיל, וכך לא שלטה מעולם אישה בצרפת כמלכה מכהנת.

מאז שנת 987, אז עלה לשלטון איג קאפה, מייסד השושלת הקאפטינגית, היו בצרפת 49 מלכות, שלוש קיסריות ובת זוג מלכותית אחת (מאדאם דה מנטנון, שנישאה בחשאיות למלך לואי הארבעה עשר). שתי מלכות צרפתיות, אינגבורג, נסיכת דנמרק ואן, דוכסית ברטאן, היו מלכות פעמיים.

בין השנים 1285 ל-1328 אוחדו מלכויות צרפת ונווארה בשל נישואיה של ז'אן, המלכה השלטת של נווארה, לפיליפ הרביעי, מלך צרפת. כך כלותיה של ז'אן, שנישאו לשלושת בניה המלכים - לואי העשירי, פיליפ החמישי ושארל הרביעי, היו לא רק מלכות צרפת אלא גם מלכות נווארה. מלכות נווארה נפרדה מצרפת לאחר מותו של שארל הרביעי, והצטרפה אליה שוב עם עלייתו לשלטון של המלך אנרי הרביעי ועד לשנת 1791.

## [[השושלת הקרולינגית]]

## [[השושלת הקאפטינגית]]

## [[השושלת הקאפטינגית]], [[בית ולואה]]

## [[השושלת הקאפטינגית]], [[בית ולואה]]-[[בית אורלאן|אורלאן]]

## [[השושלת הקאפטינגית]], [[בית ולואה]]-[[בית אנגולם|אנגולם]]

## [[השושלת הקאפטינגית]], [[בית בורבון]]

## [[שושלת בונפרטה]], [[הקיסרות הראשונה]]

## [[השושלת הקפטינגית]], [[בית בורבון]]-[[בית אורלאן|אורלאן]]

## [[שושלת בונפרטה]], [[הקיסרות השנייה]]

## עוצרות
מלכות צרפתיות רבות שימשו כעוצרות בשם בעליהן כאשר אלו לא שהו במדינה, או בשם ילדיהן עד שהגיעו לבגרות:

## ראו גם
* מלכי צרפת

## קישורים חיצוניים

*
חומר פולימרי

**חומר פולימרי** (או **חימר פולימרי**) הוא חומר גלם לפיסול המבוסס על הפולימר פוליוויניל כלוריד (PVC). הוא רך ומאפשר שימוש נוח לצורך יצירת פריטים עדינים וזעירים. העיצוב הסופי מתקבל לאחר חימום בתנור ייחודי או אף בתנור אפייה ביתי רגיל.

בתחילת דרכו נעשו בו שימושים תעשייתיים כגון יצור חלקי בובות וכפתורים באירופה. אמנים אמריקאים החלו לעשות בו שימוש יצירתי יותר כשהחלו ליצור חרוזים ותכשיטים וכן לשלבו ביצירה מזכוכית ובקרמיקה.

לחימר הפולימרי ניתן להוסיף פיגמנטים והוא משווק במגוון צבעים וגימורים. ניתן לערבב חומר בצבעים שונים על מנת לקבל מרקמים שונים וצבעוניים, וישנו מגוון רחב של שיטות עיבוד ושימוש.

אומנים שונים ברחבי העולם יוצרים מהחומר הפולימרי מגוון עשיר של יצירות אומנות, בין היתר פסלונים ומיניאטורות, ציור בחומר, פיסול וציפוי, יצירת תכשיטים, פסיפס וציפוי ריהוט ביתי בצורה אומנותית.

בין החברות השונות המוכרות את החומר הפולימרי יש הבדלים בקשיות החומר, ביכולות שלו להשתלב עם חומרים אחרים כגון חומרים מצפים, ובזמני חימום ואפיה שונים. בין החומרים הנפוצים בישראל: "פימו", "פרמו", "המועדון הלבן - White club", מוצרים על שם "דונה קאטו" ועוד.

קיימות קהילות אינטרנט העוסקות ביצירה בחומר פולימרי ומספקות הדרכה למתחילים ולמתקדמים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קונסול (צרפת)

[שמאל|ממוזער|250px|פורטרט של שלושת הקונסולים; מימין לשמאל - [שארל פרנסואה לברן|לֶבְּרַן, נפוליאון בונפרטה וקמבאסרס]]
**קונסול** הייתה משרה שלטונית ברפובליקה הצרפתית הראשונה.

בתקופת המהפכה הצרפתית ב־1799 נחקקה בצרפת חוקה על פיה הכוח הביצועי העליון היה בידי שלושה פקידים שנשאו בתואר "קונסול". למעשה המדינה נשלטה בידי נפוליאון שנשא בתואר "הקונסול הראשון". אורך המשרה היה עשר שנים, אולם ב־1802 מונה נפוליאון לקונסול ראשון למשך כל חייו. המושג קונסול במובן השלטוני חדל להתקיים כאשר נפוליאון מונה לקיסר צרפת ב־1804.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית הראשונה
קטגוריה:משרות פוליטיות
האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)

**האקדמיה הלאומית למדעים** (באנגלית: The **National Academy of Sciences**; בראשי תיבות **NAS**) היא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח הפועל בוושינגטון הבירה בארצות הברית, שמטרתו קידום המדעים בארצות הברית. חבריו מוגדרים כ"יועצים" (ללא שכר) לאומה האמריקאית בנושאי מדע, הנדסה ורפואה. ה־NAS היא אחת מהאקדמיות הלאומיות של ארצות הברית והיא הוקמה על ידי אברהם לינקולן ב־3 במרץ 1863. היא פועלת מתוקף כתב זכויות שהעניק לה הקונגרס, מכוח פרק 1503 לסעיף 36 של החוק האמריקאי.

האקדמיה גם יוזמת ומממנת פעולות מחקר, ומוציאה לאור את כתב העת המדעי היוקרתי PNAS. החל ממרץ 2016, עומדת בראשה הגיאופיזיקאית מרסייה מק-נט .

נכון לשנת 2024, לאקדמיה הלאומית למדעים יש כ־2,700 חברים וכ־500 חברים בין־לאומיים, וסך הכל מתוכם כ־200 זוכי פרס נובל. בכל שנה נבחרים עד 120 חברים חדשים. על החברים להיות אזרחי ארצות הברית; לא־אזרחים נבחרים כחברים זרים, עם מקסימום 30 נבחרים מדי שנה. חברי האקדמיה נבחרים לאחת משש הקטגוריות הבאות**:** מדעי הפיזיקה והמתמטיקה; מדעים ביולוגיים; מדעים ביו־רפואיים; מדעי ההתנהגות והחברה; הנדסה ומדעים יישומיים.

הזרוע הביצועית של האקדמיה הלאומית למדעים נקראת המועצה הלאומית למחקר. היא הוקמה בזמן מלחמת העולם הראשונה ומשמשת כגוף מייעץ להטמעת ידע מדעי עבור תהליכי קבלת החלטות מדיניים וציבוריים.

הבניין הראשי של האקדמיה ממוקם בשדרת החוקה בוושינגטון. בכניסה לבניין מוצב פסל גדול של אלברט איינשטיין על גבי פינת ישיבה המשמש בתור אנדרטה. האקדמיה פרסמה באתר הרשמי שלה את 'תוכנית אסטרטגיה 2020–2025 עבור האקדמיה הלאומית למדעים'.

## פרסים
מאז 1886, האקדמיה הלאומית למדעים מכבדת הישגים יוצאי דופן במדעים הפיזיים, הביולוגיים והחברה באמצעות תוכנית הפרסים שלה. להלן רשימת סוגי הפרסים לפי החלוקה לתחומים**:**

## נשיאי האקדמיה
להלן רשימת נשיאי האקדמיה**:**

## ישראלים החברים באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
רשימת חברי האקדמיה החל משנת 1952 (בסוגריים-תאריך הבחירה) נכון לשנת 2022**:**

**הערה:** זוכי פרסים בין־לאומיים: , .

## ראו גם
* החברה הפילוסופית האמריקאית
* האקדמיה הלאומית לרפואה
* האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* אתר הידען 24 באפריל 2014

## הערות שוליים

*
*
*
קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:ארצות הברית: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
קטגוריה:שדרת החוקה
קטגוריה:ארגונים החברים במועצת המדע הבין-לאומית
הבחירות לנשיאות ישראל (2007)

**הבחירות החמש-עשרה ל[[נשיאות ישראל]]** נערכו במליאת הכנסת ב-13 ביוני 2007, כ"ז בסיוון ה'תשס"ז.

## תום כהונת קצב
ב-8 ביולי 2006 נודע על פגישה שקיים הנשיא קצב עם היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, ובה התלונן על ניסיון סחיטה כלפיו מצד עובדת לשעבר במשרדו, על רקע איום בהגשת תלונה על הטרדה מינית, אך עד מהרה הפך הנשיא ממאשים לנאשם. סערה תקשורתית פרצה, ובעיתונים פורסמו עדויות של מספר נשים שעבדו עמו לאורך השנים ותיארו הטרדות מיניות ועבירות מין אחרות מצדו. ב-23 באוגוסט החלה חקירתו האישית של הנשיא קצב.

ב-25 בינואר אישרה ועדת הכנסת את בקשתו של קצב לנבצרות זמנית, לתקופה מרבית של שלושה חודשים, ויושבת ראש הכנסת דליה איציק החלה לכהן כממלאת מקומו. ב-21 באפריל אושרה לו תקופת נבצרות נוספת, עד לסיום כהונתו כנשיא, עם תום שבע שנות כהונה (על פי הלוח העברי) ב-15 ביולי 2007.

ב-28 ביוני נחתם הסדר טיעון בין קצב לפרקליטות המדינה ובו סוכם כי קצב יודה ויורשע בסעיפים של ביצוע מעשה מגונה, הטרדה מינית והטרדת עד. במסגרת ההסכם התחייב קצב להתפטר מתפקידו. ואכן, למחרת החתימה הגיש קצב את התפטרותו שנכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2007, שבועיים לפני המועד המקורי של סיום כהונתו.

## המועמדים
*שמעון פרס: ראש ממשלת ישראל השמיני, חתן פרס נובל לשלום, שר בממשלות ישראל וחבר הכנסת זה 48 שנים. חבר הכנסת המכהן מטעם קדימה.
*ראובן (רובי) ריבלין: חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד. יושב ראש הכנסת ה-16 ושר התקשורת בממשלת ישראל העשרים ותשע. עורך דין במקצועו.
*קולט אביטל: דיפלומטית וחברת כנסת מטעם סיעת העבודה-מימד.

הרב ישראל מאיר לאו, הרב הראשי לישראל לשעבר וחתן פרס ישראל, שקל להתמודד על התפקיד, אך בסופו של דבר ויתר על כך.

## הבחירה
עד כשבועיים לפני הבחירות, עת הכריז פרס על מועמדותו לתפקיד, היו רק אביטל וריבלין המועמדים. על אף היות הבחירות חשאיות, נראה היה כי ריבלין הוא המועמד המוביל.

בתום הסיבוב הראשון נספרו 116 קולות כשרים: 21 חברי כנסת בעד קולט אביטל, 37 בעד ראובן ריבלין ו-58 בעד שמעון פרס. כיוון שאף אחד מהמתמודדים לא זכה לרוב של 61 חברי כנסת, נדרש לערוך לפי חוק היסוד סיבוב הצבעה שני. הישיבה נפסקה וחודשה לאחר כשעה. בהפסקה שבין ההצבעות הכריזה אביטל על פרישתה, ולאחר זמן מה גם ריבלין, באומרו דומע: "יחי נשיא המדינה, תחי מדינת ישראל". ריבלין קרא לחברי הכנסת לתמוך בשמעון פרס פה אחד.

בסיבוב השני התמודד פרס לבדו, כשהפעם ההצבעה הייתה בעדו או נגדו. בתום ההצבעה נספרו 109 קולות כשרים. פרס זכה בהצבעה עם 86 חברי כנסת תומכים, אל מול 23 מתנגדים.

למרות התפטרותו של קצב, לא הוקדמה השבעתו המתוכננת של פרס, ואיציק שכיהנה מזה מספר חודשים כממלאת מקום הנשיא, מאז יציאתו של קצב לנבצרות ב-25 בינואר 2007, החלה לכהן כנשיאה בפועל.

ב-15 ביולי 2007, כ"ט בתמוז ה'תשס"ז הצהיר פרס אמונים במליאת הכנסת והחל לכהן בתפקיד. ריבלין התמודד בשנית לנשיאות ב-2014 ונבחר לתפקיד.

## הערות שוליים

2007
קטגוריה:הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:2007 בישראל
קטגוריה:שמעון פרס
קטגוריה:2007 בפוליטיקה
נואורו (נפה)

**נפת נוּאוֹרוֹ** (באיטלקית: **Provincia di Nuoro** ובסרדו: **Provìntzia de Nùgoro**) היא נפה במרכז-מזרח מחוז סרדיניה באיטליה, לחוף הים הטירני.
## גאוגרפיה
בירת הנפה היא העיר נואורו (עיר) וכוללת 53 עיריות. שטחה של הנפה הוא 3,936 קמ"ר - % 10.1 משטח האי ואוכלוסייתה מנתה 164,260 תושבים בשנת 2001 - 16.3% מאוכלוסיית האי. הנפה נחשבת לדלילת אוכלוסייה.

ברפורמה משנת 2001, כאשר מספר הנפות הוכפל מארבע לשמונה, הועברו מנפת נואורו לנפות אחרות: 48 רשויות מקומיות ובהן 100,000 תושבים ושטח של 3,110 קמ"ר.

מספר התושבים בעיריות הגדולות של הנפה הוא: נואורו - 36,678, סניסקולה Siniscola - 11,316, מקומר Macomer) 10,881), דורגלי (Dorgoli)-8,000. אוליאנה (Oliena)-6,530, אורגוסולו (Orgosolo)-3,819, וממויידה-2,600.

## קישורים חיצוניים

* 


תמונה:Dorgali_Pastori_19.jpg|גבינות דורגלי
|אורגוסולו עיר הגראפיטי


קטגוריה:סרדיניה: נפות
סימוניזם

ה**שמעוניים** (ביוונית: **Σιμωνιανοί**) היו כת שפעלה מהמאה ה-2 ועד המאה ה-4 לספירה. כל הידע אודותם שאוב מאבות הכנסייה ואין מקורות עצמאיים הנוגעים אליהם. לפי המסופר, היו כת גנוסטית שראתה בשמעון הקוסם את מייסדה וסגדה לו כאל.

מדיווחי אבות הכנסייה כמו אוריגנס, אוסביוס מקיסריה, אירנאיוס ואחרים עולה שהשמעוניים האמינו כי בטרם נברא העולם התקיים כח עליון, בלתי-נוצר, "העומד" או "הניצב" (ἐστὸσ) שהיה בעצם "רוּחַ אֱלֹהִים" המוזכרת בספר בראשית. הצד הנקבי של כח מקורי זה היה החכמה או הנשמה בהתגלמותה העילאית (ἔννοια). מן "העומד" התגלגלו כוחות ורוחות נחותים יותר, כולל הדמיורגוס שליט העולם הגשמי, הוא אלוהי התנ"ך. קנאת ואיבת הרוחות הנחותות לחכמה אילצה אותה להתגלגל בעולם החומר בגופן של נשים בעודה ממתינה להזדמנות לגאול את נשמותיהם בנות האלמוות של בני-האדם מכלא הגשמיות. זו הגיעה כשנולד שמעון הקוסם, גילומו של הכח העליון הקדום. שמעון מצא את החכמה בנשמת אישה בשם הלנה. מתיאורי אבות הכנסייה, כת השמעוניים סגדה לשמעון כמעין מראה לזאוס ולהלנה, בהתאמה, כאתנה. הם ראו בתורה ובחוקיה אמצעי לשעבד את בני-האדם והתנגדו לה, והמפתח לגאולה בעיניהם היה הכרה בטבעם האלוהי של שמעון והלנה שהחסד שהעניקו הושיע את המאמינים בהם. הם עסקו, לכאורה, בכשפים וקיימו אורח חיים מופקר ובלתי-מוסרי.

מחוץ ממה שנכתב על ידי מתנגדיהם, לא שרד שום מידע אודות הכת ואף אין ערובה להתקיימותה במציאות; למרות שניתן לשער שמדובר היה בקבוצה גנוסטית, אפילו זה לא ידוע בוודאות. המסופר אודותם נכתב בעת מלחמתם של אבות הכנסייה בכתות הגנוסטיות-נוצריות, מרקיון והאוחזים בדעות דומות. בתקופה זו הם ייחסו לשמעון הקוסם – שגם קיומו ההיסטורי שנוי במחלוקת ומוקשה ביותר; לפי אחת הדעות במחקר, לא היה אלא פאולוס עצמו שהיריבות בינו לבין פטרוס טושטשה והועתקה אל דמות חיצונית שניתן היה להפוך לשעיר לעזאזל – את ייסודם של כל הפלגים הגנוסטיים בתוך הכנסייה ולפרקים, של כל המינויות בכלל. מאחר שלפי הברית החדשה שמעון נטבל אך רק העמיד פנים שהוא נוצרי ישר, ניתן היה לציירו כמקור שלשלת הסמיכה ממנה הגיחו הבישופים הגנוסטיים וכך להסביר את קיומם בתוך הכנסייה ולשלול את הלגיטימיות שלהם בעת ובעונה אחת. מחברים נוצרים אורתודוקסים, מאירנאיוס ועד אפיפניוס מסלמיס, ייחסו לשמעוניים קשרים הדוקים או אבהות על מספר כתות בתוך או על סף הכנסייה (שאף הידוע על טיבן מגיע כולו מכתביהם), הגם שאין לכך כל מקור מלבדם. כך, לדוגמה, כתות הדוסיטאנים, המנאנדריאנים והסטורנליים יוחסו כולן לתלמידיו או שותפיו של שמעון.

## קישורים חיצוניים
* Simonianis באנציקלופדיה הקתולית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנוסטיקה
קטגוריה:כתות
לימודי תעודה

**לימודי תעודה**, או **לימודי חוץ** הם לימודים המקנים תעודה המעידה על השכלה על-תיכונית. ברוב המקרים זהו תואר אקדמי זוטר המוענק באמצעות מוסדות להשכלה גבוהה לבוגרי מסלולים שאינם מזכים בתואר ראשון, אולם יש גם גופים אחרים הזכאים להעניק תעודה זו.

מקרה פרטי של לימודי תעודה בישראל הם לימודי המשך, המיועדים לבעלי תואר ראשון שמעוניינים להתמקצע בתחומם או בתחום דעת אחר מבלי להדרש לכל הדרישות הפורמליות לתואר שני. דוגמאות: לימודי תעודה במנהל עסקים, בפרופילאות פלילית ובניתוח מערכות מידע.

בקטגוריית לימודי תעודה נכנסים גם לימודים שאינם קשורים לאקדמיה, אבל מקנים ללומד מקצוע עם הסמכה. לדוגמה לימודי צילום המכשירים צלמים מקצועיים, לימודי שוק ההון במגוון תחומים, לימודי נדל"ן למי שמבקש להיות מתווך נדל"ן או לעסוק ביזמות נדל"ן. בדרך כלל ניתן לשלב לימודי תעודה במקביל לעבודה, בזכות כך שהם פעמים רבות מתקיימים בשעות הערב.

בצפון אמריקה, תואר זה נקרא "**Associate's Degree**" ומוענק על ידי אוניברסיטאות, מכללות ומכללות קהילתיות. בארצות הברית הוא ניתן לבוגרי תוכנית לימוד אשר נמשכת בדרך כלל שנתיים. כך, חלק מהמכללות בארצות הברית מאפשרות לתלמידיהם ללמוד מקצועות כללים ברמה של אוניברסיטה ללא התמחות במסגרת תואר זה. מכיוון שאת הנקודות האקדמיות ניתן להמיר בהמשך, תלמידים רבים בצפון אמריקה בוחרים ללכת ללימודי תעודה במכללה הקהילתית (Community college) במשך שנתיים (זול בהרבה מללמוד את השנתיים הראשונות באוניברסיטאות או במכללות, יותר קרוב לבית של ההורים ומשום כך הם יכולים להמשיך לגור עם ההורים ולחסוך בהוצאות) כאשר בתום השנתיים אם הנקודות שצברו נחשבות הם מסוגלים להשלים את לימודיהם לתואר ראשון באחת המכללות או האוניברסיטאות אם יתקבלו לשם.

בבריטניה תואר זה נקרא "**Foundation Degree**" ונועד בעיקר לתת לאנשים עובדים הזדמנות לקבל הכרה בידע אותו צברו במהלך חייהם המקצועיים.

תעודה
נחש מי?

250px|ממוזער|שמאל|גרסת ענק של "נחש מי?"
**נחש מי** (מוכר גם בשמות **מי-זה-מי** ו**מיהו החשוד**) הוא שמו של משחק קופסה פופולרי בעיקר בקרב ילדים, שהומצא על ידי המעצבים הישראלים תיאו ואורה קוסטר בחברת תיאורה שבבעלותם בשנת 1973, והופץ בארצות הברית בשם  **Guess who** החל מ-1987. המשחק משווק כיום על ידי ענקית הצעצועים האסברו, ונמכר מאז החלה מכירתו בעשרות מיליוני עותקים, בעשרות מדינות, ובכללן גם בישראל.

בני הזוג סיפרו בראיון כי ניסו לפתח גרסה של משחק לוח למשחק בול פגיעה, כך שניתן יהיה לשחקו ללא עט ונייר. הם חיפשו דרך לשלב את עיקרון האלימינציה, במשחק שיהיה פשוט וקל לתפעול. לאחר הפיתוח מכרו את הזכויות לחברת מילטון ברדלי, שנקנתה מאוחר יותר על ידי האסברו.

במשחק משתתפים שני שחקנים, לכל שחקן לוח ועליו מצויות 24 דמויות של אנשים המזוהים בשמם הפרטי. לכל דמות תווי פנים ייחודיים לה, כצבע שיער, משקפיים, זקן או שפם. כל שחקן בוחר קלף מחבילת קלפים, עליו מופיעה אחת הדמויות. מטרת המשחק היא לגלות את זהות הדמות שנבחרה על ידי המתחרה, על ידי אלימינציה ושימוש בשאלות שהתשובה האפשרית עליהן היא כן או לא. שאלה לדוגמה: "האם הדמות מרכיבה משקפיים?", אם התשובה חיובית - מסיר השואל את כל הדמויות שאינן מרכיבות משקפיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:משחקי קופסה
ליבורנו (נפה)

**נפת ליבורנו** (באיטלקית: **Provincia di Livorno**) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,218 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה 326,439 נפש. בירתה של הנפה בעיר ליבורנו. 

הנפה גובלת בנפת פיזה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת גרוסטו במחוז טוסקנה בדרום ובים הטירני במערב.

## ראו גם
* יהדות ליבורנו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
שמעון הקוסם

ממוזער|שמאל|ציור המתאר את מותו של שמעון הקוסם
**שמעון הקוסם** (ביוונית: **Σίμων ὁ μάγος**; **שמעון מגוס** או **סימון מגוס**) הוא דמות המופיעה בספר מעשי השליחים שבברית החדשה. לפי המתואר שם, היה קוסם שומרוני שהתנצר ואחר כך ניסה לרכוש בכסף משליחי ישו את היכולת להוריד את רוח הקודש. שמו היה לגנאי ולמקור המונח "שמעונות", שפירושו קניית משרות כנסייתיות בשוחד ובשחיתות. בכתבי אבות הכנסייה, צויר שמעון כמי שסטה מן הנצרות וכאבי כל הכתות הגנוסטיות והכפירות בכלל וכת השמעוניים בפרט. אין ראיות עצמאיות לקיומו, כל הידוע עליו מגיע מכתבים של אישים שהתנגדו לו ושאלת מציאותו ההיסטורית היא מושא להשערות שונות בין החוקרים.

## מקורות עתיקים
### "מעשי השליחים"
בברית החדשה בפרק על מעשי השליחים, מוזכר ששמעון מגוס, עושה הקסמים, עבר טבילה והצטרף לעדה הנוצרית. פטרוס ויוחנן יצאו לקראתו ונפגשו איתו. שמעון ראה אותם מורידים את רוח הקודש על קהל המאמינים, והציע לשליחים לשלם להם עבור יכולת זו. על כך נקבע בכנסייה הנוצרית המושג **סימוניה**, קניית תפקיד כנסייתי בכסף.

### מעשי פטרוס

רוב הספר מעשי פטרוס, אחד מהקדומים שבספרים החיצונים, מתאר קרב בין השליח פטרוס לשמעון הקוסם. במסגרת קרב זה מבצע פטרוס ניסים בהם החייאת דגים מעושנים וגורם לכלבים לדבר.

### יוסף בן מתתיהו
החוקר הנס וייץ הציע לזהות את שמעון מגוס עם דמות בשם אתומוס  המופיעה בקדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו. זה לא מקובל בדרך כלל שכן אטומוס היה יהודי ושמעון המגוס היה שומרוני. אתומוס, ובתרגומים מסוימים שמעון, שכנע את דרוסילה בתו של אגריפס הראשון להתגרש מבעלה עזיז מלך חמת (בתרגומים: אזיזוס מלך אמסה), ולהתחתן עם אנטוניוס פליקס, נציב יהודה. 

### יוסטינוס מרטיר
על פי יוסטינוס מרטיר ועל פי אירנאיוס שכנראה מצטט אותו, הגיע שמעון מהכפר גיטה, כפר שומרוני הסמוך לשכם. הוא למד מגיה באלכסנדריה ושב במטרה לחיות כפילוסוף בארץ ישראל ובפניקיה. הוא זכה לפרסום גדול בעקבות הנאומים שנשא, בהם הכריז על עצמו כ"הכוח הגדול של אלוהים" ומופעי קוסמות ומגיה. שמעון הקוסם הגיע בתקופת קלאודיוס לרומא שם הוא עשה מעשי קסמים וטען שהוא זה שהופיע בפני היהודים כבן האלוהים. בשומרון כאב ובמקומות אחרים כרוח הקודש. לדבריו השומרונים האמינו שהוא אל 

זו הסיבה שבעיני הנצרות שמעון נחשב ככופר ומאוחר יותר טענו נגדו שהוא אבי הכפירה הגנוסטית. במסורת הנוצרית שויך שמעון מגוס כאחד מסדרה ארוכה של אישים לאורך ההיסטוריה שהציגו עצמם כגלגול דמותו של ישו, וייחודו ברשימה זו היא קרבתו היחסית של שמעון מגנוס לתקופתו של ישו עצמו.

### פסאודו קלמנס
הספר פסאודו קלמנס  מרחיב על שמעון ומעשיו. מוזכרים שמות הוריו (רחל ואנטוניוס), כפר הולדתו, השכלתו הנרחבת ושהוא רצה שיאמינו שהוא כוח עליון, מעל לאל הבורא.

בספר ב' פרק 15 מתואר ששמעון ברא ילד.

## לקריאה נוספת
*Alberto Ferreiro, *Simon Magus in Patristic, Medieval And Early Modern Traditions*, Brill, 2011.

## קישורים חיצוניים

* 

* Simon Magus הערך "שמעון הקוסם" באנציקלופדיה הקתולית.
* ד"ר אלי אשד "שמעון מאגוס -מכשף ככוכב קולנוע" סקירה על סרט על דמותו של שמעון המכשף. בלוג "המולטי יקום של אלי אשד" דצמבר 2024 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:קוסמים
קטגוריה:אישים שומרונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
מנהיגות עסקית

ל**מנהיגות העסקית** של מנהלי ארגונים תפקיד מרכזי בעיצובה של התרבות הארגונית בארגון בו הם נושאים בתפקיד, וביכולתו של הארגון להשיג את יעדיו העסקיים. מנהיגות עסקית דורשת מספר תכונות חשובות, כגון כריזמה, עקביות, אנושיות, עמידה במצבי לחץ, יכולת קבלת החלטות לא פופולריות ועוד. תכונות אלו לא חייבות להתקבץ אצל אדם יחיד אלא יכולות להתקיים גם בקרב קבוצת המנהיגות (הנהלה).

יש הטוענים כי על מנת להביא את המונהגים לרמות ביצוע מעבר למינימום הנדרש, על המנהיג בארגון עסקי להניע את העובדים על בסיס מחויבות פנימית ולא מתוך שיקולי כדאיות, על בסיס מנהיגות מעצבת.

## יסודות המנהיגות העסקית
# עוצמה פורמלית לגיטימית – מתוקף הגדרת תפקיד.
# עוצמת ידע ומומחיות – עקב מקצועיות בתחום.
# עוצמת ייחוס – מתוך הגדרת הכפיפים.
# עוצמת כושר תגמול – היכולת לתגמל או לשלול תגמול של אחרים .
# עוצמת כפייה – היכולת לכפות, עקב הגדרת העוצמה הפורמלית, המאפשרת הענשה.

## סוגי מנהיגים במנהיגות עסקית

על פי "מודל הטווח המלא" של זכאי וגונן, קיימים ארבעה סוגי מנהיגים העונים לדרישות קטגוריית מנהיגים עסקיים:

### מנהיגות של תגמול בונה
מנהיג אשר עושה שימוש רב במנהיגות על בסיס תגמול בונה, מדגיש בהתנהגותו את היבטי החליפין של המנהיגות. מנהיג כזה קובע באופן ברור מטרות ויעדים והתגמול המוגדר על השגתם.
עצם קביעת היעדים יכול להיות חד צדדי מצד המנהיג אך יכול להיעשות גם באמצעות "משא ומתן" בין המנהיג לאנשיו. המנהיג מהווה דמות פעילה בהשגת המשימה ומספק משוב בונה כאשר עובדיו ראויים לכך.

המניע המרכזי העומד מאחורי נכונותם של המונהגים לפעול הוא כדאיות או אינטרס אישי.
מונהגים של מנהיגים אלו מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע סבירה, ולמעשה הם מונעים על בסיס של אינטרס עצמי, המחושב בגדר כדאיות כלומר האטרקטיביות של התגמול הצפוי או לחלופין מידת הרתיעה מהעונש.

### מנהיגות בסגנון "שב ואל תעשה"
המאפיין הבולט ביותר בהתנהגותו של מנהיג זה היא פאסיביות והימנעות מנקיטת עמדה, מקבלת החלטות, ולמעשה מכל פעולה שהיא. 

המונהגים של מנהיג זה אינם זוכים להכוונה או לתמיכה, בדרך כלל יפגינו אדישות וחוסר אכפתיות ויטו להתמקד בהשגת יעדיהם האישיים גם אם הם נמצאים בסתירה ליעדי הארגון או הקבוצה.

### מנהיגות מתקנת פסיבית
מנהיגות זו בנויה, למעשה, על איתור טעויות ותיקונן. הם מאמינים גדולים במשפט "אם זה לא שבור - אל תתקן". מנהיגים אלו מתמקדים בשיטת ניהול של "כיבוי שריפות" בלבד ואינם עושים כל מאמץ ליצור תקנים חדשים ומשופרים.

מונהגים של מנהיג מתקן – פאסיבי, יונעו בעיקר על ידי החשש מתגובתו החריפה של המנהיג בכל מקרה של כישלון. כתוצאה מכך הם מצליחים, במקרה הטוב, לשמור על הרמה הקיימת, אך אינם מתקדמים מעבר לה.

### מנהיגות מתגמלת אקטיבית
סגנון מנהיגות זה מתמקד באיתור חריגים, סטיות וכישלונות ובשמירת הרמה הקיימת. 
מנהיג הפועל בסגנון זה עוקב באופן פעיל אחר תחומים מועדים לפורענות אשר צצו בהם בעיות, או עומדים לצוץ בהם בעיות כאלו ומנסה לאתרן ולתקנן מבעוד מועד.

מונהגים של מנהיגים אלו אינם מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע גבוהה, וגרוע מכך, בשל המדיניות המוכתבת המתנגדת לשינויים על מנת להימנע מתקלות, למעשה הם מסתכנים בכך שעובדיהם ימנעו מלקיחת סיכונים בסיסיים ויהיו "ראש קטן" בעבודתם.

## ראו גם
* מנהיגות
* מנהיגות מעצבת

## לקריאה נוספת
* גונן, א. וזכאי, א., מנהיגות ופיתוח מנהיגות מהלכה למעשה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:משאבי אנוש
קטגוריה:סוציולוגיה ארגונית
קטגוריה:מנהיגות
נחש (קבוצת כוכבים)

**הנחש** הוא קבוצת כוכבים באזור קו המשווה השמיימי המייצגת נחש הכרוך סביב נושא הנחש. זוהי אחת מ-48 הקבוצות שהוגדרו על ידי תלמי והיא הקבוצה היחידה מבין 88 הקבוצות המודרניות שמחולקת לשני חלקים נפרדים: **ראש הנחש** בצד מערב, שהוא החלק הגדול יותר ו**זנב הנחש** ממזרח. נושא הנחש חוצץ בין שני החלקים. למרות החלוקה שני החלקים נחשבים כקבוצת כוכבים אחת.

## כוכבים מעניינים
**[[אונוקאלהאי|α בנחש]]** (**אונוקאלהאי**) שנמצא בראש הנחש הוא ענק צהוב במרחק של 73 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 2.6. לכוכב יש שני בני לוויה חלשים עם דרגות בהירות 12 ו-13.

**β בנחש** שנמצא בראש הנחש הוא כוכב כפול המורכב מכוכב עם בהירות מדרגה 3.6 ובן זוג עם דרגת בהירות 9, שניתן לראות בטלסקופ חובבים. במשקפת ניתן להבחין בכוכב קרוב עם דרגת בהירות 7, שאינו שייך למערכת הכפולה.

## גרמי שמים מעניינים אחרים
M16 הוא צביר כוכבים שנמצא בזנב הנחש סמוך לגבול עם מגן ומכיל כ-50 כוכבים עם בהירות מדרגה 8 וחלשים יותר הניתנים לצפייה במשקפת או בטלסקופ קטן. צילום בחשיפה ארוכה מגלה שהצביר נמצא בתוך ערפילית שנקראת ערפילית הנשר.

M5 הוא צביר כדורי שנמצא בראש הנחש ונראה במשקפת ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 6. טלסקופ מאפשר להבחין בכוכבי הצביר, שמכיל מאות אלפי כוכבים. זהו אחד הצבירים הכדוריים הגדולים ביותר עם רדיוס של כ-165 שנות אור.

## מיתולוגיה
הנחש קשור לקבוצת נושא הנחש ובמקור הם נחשבו לקבוצת כוכבים אחת. נושא הנחש מזוהה עם אל הרפואה היווני, אסקלפיוס שלמד על צמחי מרפא מהנחש.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:נחשים בתרבות
הסודות של כנרת

**הסודות של כנרת** היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים בבימויו של עמרי לוי אשר שודרה בערוץ 2 בין השנים 1998 עד 2000, ובשידורים חוזרים בערוץ התכלת ובערוץ "יס ישראלי".

הסדרה התמקדה בילדה אילמת בשם כנרת (מגולמת על ידי הדר רוזנבך) שגרה במושבה כנרת ולאחר מכן במצפה רמון שניסתה לאורך הסדרה לפתור את התעלומות הקשורות בחייו ובמותו של אביה אריק אשר נהרג בתאונה בחו"ל מטעם עבודתו בשרות הביטחון.

זכויות הסדרה נרכשו על ידי רשת השידור הגרמנית "קיקה".

## דמויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1998
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:גלילה רון־פדר-עמית