open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שולמית ולנשטיין

**שולמית ולנשטיין** (ינואר 1925 – 12 במרץ 2017) הייתה משפטנית ישראלית, שכיהנה כשופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב וכשופטת בפועל בבית המשפט העליון.

## ביוגרפיה
שולמית לבית פיילכנפלד (פלד) נולדה בברלין שבגרמניה וגדלה בנירנברג. עלתה לארץ ישראל עם משפחתה זמן קצר לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933. המשפחה גרה בירושלים והיא למדה בגימנסיה העברית רחביה, אך לא סיימה את לימודיה שם כי יצאה לעבוד לסייע בפרנסת המשפחה. היא עבדה במטה הצבא הבריטי ובשנת 1944, במקביל ללימודיה לבחינות הבגרות נכנסה לעבוד כמזכירה במחלקת היועץ המשפטי של ממשלת המנדט. תוך כדי כך העבירה חומר סודי לידי שירות הידיעות של ההגנה. נעדרה במקרה ממשרדה במלון המלך דוד בעת שהונח בו מטען חבלה ב-1946 וכך ניצלה מפגיעה.

לאחר קום המדינה עבדה בתל אביב כמזכירתו של היועץ המשפטי לממשלה יעקב שמשון שפירא.

נישאה ב-1948 לעיתונאי אריה ולנשטיין, בנו של הרופא הירושלמי ד"ר ישראל ולנשטיין ונינו של הרב משה נחום ולנשטיין. לא היו להם ילדים. בעלה נפטר בשנת 1975.

### קריירה משפטית
ולנשטיין למדה משפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים ואת בחינות הסיום עשתה כבר לאחר הקמת מדינת ישראל, כשבמקביל נבחנה בבחינות אקסטרניות של אוניברסיטת לונדון. את ההתמחות שלה עשתה בפרקליטות, אצל מיכאל הרפזי. ב-1951 הוסמכה כעורכת דין. עבדה כפרקליטה פלילית בפרקליטות מחוז תל אביב, ועסקה בין השאר בתביעות בנושאי ריגול ורמאות. בשנת 1955 השתלמה בלונדון בקרימינולוגיה. משנת 1958 עסקה בתביעות בהאשמות על העלמות מס. בשנת 1964 הייתה עוזרת בכירה במחלקת הייעוץ של היועץ המשפטי לממשלה ועסקה בהגנה על הצרכנים מפני חוזים אחידים מקפחים וכיהנה בוועדה למניעת הפצת פרסומי תועבה. בתחילת 1965 מונתה לפרקליטת מחוז תל אביב לעניינים אזרחיים. בין השאר הגנה על המדינה בתביעה של אלכסנדר זרחין לתמלוגים, בטענה שהמתקנים שהוקמו להתפלה לא השתמשו בהמצאתו של זרחין. בשנת 1969 מונתה לשופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב, בו כיהנה עד צאתה לגמלאות ב-1991. בשנת 1984 מונתה לסגנית נשיא בית המשפט.

אחד התיקים שבהם ישבה בדין במהלך כהונתה היה תביעת לשון הרע שהגיש הקבלן בצלאל מזרחי נגד עיתון הארץ, אחד ממשפטי לשון הרע הידועים של שנות ה-70. התביעה הוגשה בעקבות תחקיר נרחב מאת העיתונאי אבי ולנטין ומסמך משטרתי שהודלף, שפורסמו בו ב-1977 אודות הפשע המאורגן בישראל. בתחקיר זה תואר מזרחי כאחד מאנשי הפשע המאורגן. בסיומו של דיון ממושך פסקה ולנשטיין שהעיתון לא הוכיח שהתובע הוא מאנשי הפשע המאורגן. היא פסקה שהעיתון ישלם לו פיצויים בסכום של 300 אלף לירות.

בשנת 1988 מונתה ולנשטיין לשופטת בפועל של בית המשפט העליון לתקופה של שנה אחת.

לאחר פרישתה מכס השיפוט פעלה כבוררת. כמו כן כיהנה כיושבת ראש המנהלה להסדרים במגזר החקלאי-משפחתי וכראש הוועד הציבורי למינוי דירקטורים בבנקים שבהסדר (לפי חוק מניות הבנקים שבהסדר, תשנ"ב-1992).

שולמית ולנשטיין נפטרה ב-12 במרץ 2017.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטות בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטים במינוי זמני בבית המשפט העליון
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר המנדטורי למשפטים
קטגוריה:בוגרות בית הספר המנדטורי למשפטים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
פיג'ו 106

ממוזער|250px|פיג'ו 106 - ראלי, שנת 1995
**פיג'ו 106** (צרפתית: **Peugeot 106**) היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1991–2003

סך הכול יוצרו 2,798,200 יחידות.

ה"פיג'ו 106" נבנה על בסיס הסיטרואן AX, ומשנת 1996 על בסיס ה"סיטרואן סאקסו".
בשנת 1996 עבר הדגם מתיחת פנים משמעותית, בסיס הגלגלים הוגדל ב-2 מ"מ,  ואורך הרכב הוגדל ב-114 מילימטרים.

בשנה הראשונה של הייצור, גרסאות מנועי הבנזין (954 סמ"ק ו- 1,124 סמ"ק)  הגיעו עם קרבורטור, אך הוחלפו על ידי מנועי הזרקת דלק מסוף שנת 1992.

## תצורות
* 3 דלתות - האצ'בק
* 5 דלתות - האצ'בק (מסוף שנת 1992)
* 2 דלתות - קבריולה

## תמונות

Peugeot 106 front 20090730.jpg| פיג'ו 106, 5 דלתות
Peugeot 106.jpg| פיג'ו 106, 5 דלתות
1531836 635270fth256515302 1674632483 n.jpg| פיג'ו 106, 5 דלתות
2001 Peugeot 106 XN Zest 2.jpg| פיג'ו 106, שנת 2001
1997 Peugeot 106 1.1 3-door hatchback (2015-11-13) 01.jpg| פיג'ו 106 - 3 דלתות, שנת 1997
Peugeot 106 1.4 XT (9402320106).jpg| פיג'ו 106 - קבריולט
Cognac 16 Peugeot 106 2014.jpg| פיג'ו 106
Poinçonnet-police municipale-08.jpg| פיג'ו 106 בשירות משטרה עירונית בצרפת
Patrulla 558 de Habana.jpg | פיג'ו 106 בשירות משטרת הוואנה


## ראו גם
* פיג'ו
* פיג'ו 104
* פיג'ו 107

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

106
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1991
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בתוניסיה
ויקיפדיה המודפסת

ממוזער|300x300 פיקסלים|האמן מייקל מאנדיברג ושותפו לפרויקט, יונתן קיריפאראן, בתערוכה "From Aaaaa! to ZZZap!", יום לפני פתיחתה בגלריית דני, ניו יורק, ארצות הברית
ממוזער|דף מנספח התרומות
**ויקיפדיה המודפסת** היא פרויקט אמנות של מייקל מאנדיברג בשיתוף ויקיפדיה האנגלית. במהלך הפרויקט הודפסו 106 כרכים מתוך 7,473 הכרכים של ויקיפדיה האנגלית כפי שהייתה קיימת ב-7 באפריל 2015 והוכנה גם תפאורה המציגה את הכריכה של כ-1,980 כרכים נוספים (אשר לא הודפסו). 36 כרכים נוספים שבהם כל 7.5 מיליון התורמים שתרמו לוויקיפדיה האנגלית היו גם כן חלק מהפרויקט. תוכן העניינים בלבד מתפרס על 91 כרכים בעלי 700 עמודים לכרך. הכרכים המודפסים כוללים רק את תוכנם של הערכים. תמונות והערות אינן כלולות. הפרויקט הוצג בגלריית דני בניו יורק בקיץ 2015.

מייקל חשב לראשונה על הפרויקט ב-2009, אך נתקל בקשיים טכניים. הוא ביקש משותפו לפרויקט, יונתן קיריפאראן, לסייע עם תוכנת הקוד, לקמפל אותה, לעצב אותה ולעלות הורדה של כל התוכן בוויקיפדיה האנגלית. קובצי ההדפסה הועלו להוצאת הספרים Lulu.com והם זמינים להדפסה ככרכי נייר.

המוטיבציה של מייקל הייתה לענות על השאלה, "כמה גדול זה?". כישות Big data, גודלה נמצא על סף מאגר מידע הניתן להצגה כאוסף רב של כרכים, אך לא גדול עד כדי כך שהצגת המידע באופן פיזי היא על גבול הבלתי אפשרי, כגון קובצי הנתונים של פייסבוק או NSA. קתרין מאהר, באותה עת דוברת קרן ויקימדיה (מאז שנת 2016 מנכ"לית הקרן), תיארה אותו כ"מחווה של ידע" ו"מחווה אדירה וחסרת משמעות". ויקימדיה שיתפה פעולה עם הפרויקט ועם הוצאת הספרים Lulu.com כדי לסייע במימון.

המשימה נמשכה שלוש שנים, ותהליך ההעלאה נמשך 24 ימים, 3 שעות ו-18 דקות. המשימה הושלמה ב-12 ביולי 2015. PediaPress ניסתה לגייס כסף לכיסוי על הוצאות ההדפסה ב-Indiegogo ב-2014, אך הפרויקט נעצר. מייקל מעריך כי עלויות ההדפסה של תדפיס מלא הן כ-500,000 דולר. בתערוכת האמנות דני הוצג רק חלק קטן מהכרכים המודפסים. על הקיר נראו כ-2,000 כרכים שהוצגו כטפטים על הקיר. קובצי ההדפסה הועלו לאתר Lulu.com.

## קישורים חיצוניים

* 
* כל הכרכים, באתר printwikipedia.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2015
קטגוריה:אנציקלופדיית ויקיפדיה
גילברט בייקר

שמאל|ממוזער|250px|דגל הגאווה
**גילברט בייקר** (באנגלית: **Gilbert Baker**; 2 ביוני 1951 – 31 במרץ 2017) היה אמן ומעצב אמריקאי הומוסקסואל גלוי ופעיל זכויות אדם שעיצב את "דגל הקשת", שהיה גרסתו הראשונה של דגל הגאווה.

## ביוגרפיה
בייקר נולד בשניוט, קנזס וגדל בפארסונס, קנזס. אביו היה שופט ואמו הייתה מורה. בשנים 1970 - 1972 הוא שרת בצבא בסן פרנסיסקו. לאחר פרישתו מהצבא, הוא לימד את עצמו לתפור ובמיומנות זו שרכש החל ליצור דגלים וכרזות למען זכויות הומואים ובמצעדי מחאה נגד המלחמה. בתקופה זו הוא פגש והתחבר עם הארווי מילק. 

בשנת 1978 הוא יצר את דגל הקשת שאותו צבע ידנית בעזרתם של 30 מתנדבים, והיו בו שמונה פסי צבע, שכל אחד סימל משמעות שונה (ורוד - מיניות, אדום - חיים, כתום - בריאות, צהוב - אור השמש, ירוק - טבע, טורקיז - אמנות, אינדיגו - הרמוניה וסגול - רוחניות). מילק רכב מתחת לדגלי הקשת הראשונים שהכין בייקר במצעד הגאווה של סן פרנסיסקו ביוני 1978, חודשים ספורים לפני שנרצח.

בשנת 1979 החל בייקר לעבוד בחברת "דגלי פאראמאונט" (.Paramount Flag Co) בסן פרנסיסקו. הוא עיצב אירועים עבור דיאן פיינשטיין, ראש ממשלת סין, נשיאי צרפת, מלך ספרד, ונצואלה והפיליפינים ועוד רבים אחרים. הוא גם עיצב אירועים למען זכויות האזרח ולמצעדי גאווה בסן פרנסיסקו. בשנת 1984 הוא עיצב את הדגלים לוועידה הדמוקרטית לנשיאות.

בשנת 1994 עבר בייקר להתגורר בניו יורק. הוא המשיך ביצירה שלו ובאקטיביזם. באותה שנה הוא יצר את הדגל הגדול ביותר בעולם (באותו העת) לחגיגות יום השנה ה-25 לפרוץ מהומות סטונוול.

בשנת 2003 הנציח בייקר את יום השנה ה-25 ליצירת דגל הקשת, ביצירת דגל קשת שנמתח ממפרץ מקסיקו לאוקיינוס האטלנטי בקי וסט. לאחר ההנצחה, הוא שלח חלקים של הדגל הזה ליותר מ-100 ערים ברחבי העולם. האירוע תועד בסרט באורך מלא של מארי ג'ו פרון.

בשנת 2008 יצר מחדש את דגל הקשת לכבוד הסרט מילק שהיה מועמד לפרס האוסקר. בשנת 2015 נרכש הדגל על ידי המוזיאון לאמנות מודרנית והוא מוצג בגלריות העיצוב העכשווי. 

בייקר נפטר בשנתו ב-31 במרץ 2017, בגיל 65, בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:מעצבי דגלים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:מעצבים אמריקאים
קטגוריה:אמנים להט"בים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
תומאס ונדל

**תומאס ס. ונדל** (באנגלית: **Thomas S. Vandal**) (26 בינואר 1960 - 7 באוקטובר 2018) היה קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. בתפקידו האחרון שירת כמפקד הארמייה השמינית של צבא ארצות הברית וראש מטה הפיקוד המשולב ארצות הברית-קוריאה הדרומית.

## ביוגרפיה
ונדל נולד ברוד איילנד. ב-1982 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית.

עבר קורס קציני ארטילריה בסיסי ושירת כקצין תותחנים במרכז אש סוללתי, סגן מפקד סוללה וקצין במרכז אש גדודי של הגדוד הראשון ברגימנט הארטילריה 17 בפורט סיל שבאוקלהומה. לאחר קורס קציני ארטילריה מתקדם הוצב בגרמניה המערבית ושירת כקצין תכנון ומפקד סוללה בגדוד הרביעי של רגימנט הארטילריה ה-29 בדיוויזיית החי"ר השמינית. סיים לימודים במכללה לפיקוד ומטה של הצבא והוצב בדיוויזיית הפרשים הראשונה. שירת כקצין אג"ם במטה בגדוד השני של רגימנט הארטילריה ה-81, וכסגן מפקד וקצין אג"ם במפקדת הארטילריה של הדיוויזיה.

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הארטילריה ה-37 של דיוויזיית החי"ר השנייה בפורט לואיס שבוושינגטון. בשנים 2004–2005 פיקד על בריגדת הארטילריה 75 ולחם עמה במלחמת עיראק בתמיכה לכוחות דיוויזיית הפרשים הראשונה. לאחר מכן שירת במשך שלוש שנים במרכז האימונים הרב-לאומי בהוהנפלס שבגרמניה. בשנים 2008–2010 שירת כסגן מפקד דיוויזיית החי"ר השלישית ובמסגרת זו השתתף במבצע שחר חדש בעיראק. באוקטובר 2011 מונה לראש ענף מבצעים, גיוס וכוננות במחלקת הצבא של ארצות הברית.

ביוני 2013 מונה למפקד דיוויזיית הח"יר השנייה המוצבת בקוריאה הדרומית. בפברואר 2015 מונה לעוזר ראש מטה וקצין אג"ם פיקוד כוחות האו"ם וארצות הברית בקוריאה הדרומית. בפברואר 2016 מונה למפקד הארמייה השמינית בפיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, המרכזת את כוחות צבא ארצות הברית בקוריאה הדרומית. מילא תפקיד זה עד ינואר 2018, השתחרר בספטמבר אותה שנה וזמן קצר לאחר מכן נפטר מסרטן הלבלב.

ונדל בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת ובסטר ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה הלאומית. היה נשוי לדורין ואב לשלושה בנים, כולם קצינים בצבא.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה
* 

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הארמייה השמינית של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה השנייה (ארצות הברית)
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
היום הארוך ביותר (סרט, 1962)

**היום הארוך ביותר** (באנגלית: **The Longest Day**) הוא סרט מלחמה אפי רחב ממדים ועטור ב-42 כוכבי קולנוע בהפקת דאריל זאנוק מחברת פוקס המאה ה-20.

## סקירה כללית
הסרט מתאר את היום הראשון של הפלישה לנורמנדי במלחמת העולם השנייה ב-6 ביוני 1944. הוא מבוסס על הספר היום הארוך ביותר של הסופר האירי קורנליוס ראיין (1959). ראיין כתב גם את התסריט העיקרי ודיאלוגים נוספים נכתבו על ידי רומן גארי, ג'יימס ג'ונס, ג'ק סדון ודייוויד פרסל. בסרט משתתפים שחקנים בריטיים ואמריקאיים המדברים באנגלית, גרמנים המדברים בגרמנית וצרפתים המדברים בצרפתית.

זאנוק קנה את זכויות ההסרטה מראיין במחיר 175,000 דולר. פרט להיותו המפיק הוא היה הבמאי האחראי אבל העדיף לתת את תפקיד הבימוי לבמאים אחרים. קן אנאקין ביים את השחקנים הבריטים והצרפתים, אנדרו מרטון, את האמריקאים וברנרד ויקי את הגרמנים.

את פסקול הסרט הלחין מוריס ז'אר, את שיר הנושא "היום הארוך ביותר" כתב פול אנקה שהשתתף בסרט בתפקיד קטן של לוחם.

הסרט שצולם בשחור-לבן הצליח מאוד והפך לשובר קופות. הסרט זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - שחור-לבן ובפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר. כן היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ופרס אוסקר על העיצוב האמנותי, שחור-לבן.

זאנוק העסיק יועצים שהשתתפו ביום הפלישה כמו גינתר בלומנטריט שהיה ראש המטה של רונדשטט, ג'יימס גאווין שהיה מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82, לורד לובאט שהיה מפקד הקומנדו הבריטי, פייר קניג שפיקד על כוחות צרפת החופשית בפלישה ועוד.

בסרט משתתפים אלפי ניצבים בתור לוחמים. כלי השיט והנחתות סופקו על ידי הצי השישי של ארצות הברית. הנחיתה עצמה צולמה בחוף קורסיקה.

## תקציר העלילה
הסרט מצולם כדוקו-דרמה. הוא מראה את חיילי בעלות הברית במחנותיהם בבריטניה וברצונם לצאת כבר לפעולה, את המפקדים ובראשם גנרל דווייט אייזנהאואר המהסס לצאת לפעולה בגלל מזג האוויר. בצרפת הוא מתאר את אנשי המחתרת הצרפתית המתחילים בפעולות חבלה של ניתוק קווי טלפון ופיצוץ מסילות ברזל ואת הגנרלים הגרמנים שבראשם רונדשטט שמשוכנע שהפלישה תהיה בפה דה קאלה ולא בנורמנדי.

בתחילת הסרט מבקר גנרל ארווין רומל בביצורי החומה האטלנטית בנורמנדי ומתבונן בחיילים הבונים את המכשולים על החוף. לפני סיום ביקורו הוא אומר לחיילים ולקצינים הגרמנים:

בסרט יש שחזור של הפעולות שקדמו לנחיתה: הצנחת בובות צנחנים כדי להטעות את הגרמנים, הצנחת צנחנים על העיירה סנט מר אגליז כאשר אחד הצנחנים, טוראי ג'ון סטיל (רד באטנס) נתלה עם מצנחו על הכנסייה למשך כל הקרב וכמעט מתחרש מצלצולי הפעמונים, הנחתת כוחות בריטיים בדאונים לכיבוש גשר פגסוס מעל נהר אורן בפיקודו של מייג'ור ג'ון הווארד (ריצ'רד טוד, שהשתתף כקצין בפלישה לנורמנדי).

הסצנה הגדולה בסרט היא שחזור של הפלישה עם קרב פואנט דו אוק שם טפסו הלוחמים על הצוק בעזרת סולמות וחבלים וסבלו אבדות כבדות והקרב הקשה בחוף אומהה שהוכרע לבסוף בזכות הפריצה של בריגדיר גנרל נורמן קוטה (רוברט מיצ'ם). הסרט מסתיים כשקוטה אוסף את כוחותיו לאחר הקרב הקשה ומניע אותם לתוך צרפת.

## שחקנים ודמויות עיקריות

## קישורים חיצוניים

* 
* היום הארוך ביותר (1962), באתר TCM
* קדימון לסרט היום הארוך ביותר, באתר יוטיוב
* פול אנקה שר את שירו "היום הארוך ביותר", באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1962
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אפיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי המערכה בנורמנדי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
עימאד יונס

**עימאד יונס** (בערבית: **عماد يونس**) הוא יזם ערבי-ישראלי בתחום הטכנולוגיה. בעלים, נשיא ומייסד משותף של חברת הטכנולוגיה הרפואית “אלפא אומגה”. חבר הוועד המנהל של הטכניון. חבר הוועד המנהל של מיזם קולקטיב אימפקט.

## ביוגרפיה
יונס הוא בוגר הנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון (1983). בשנת 1993 שב יחד עם אשתו, רים יונס (אותה הכיר בטכניון), מחיפה לנצרת, כדי להקים במשותף בעיר את חברת “אלפא אומגה”, חברה גלובלית שמפתחת, מייצרת ומשווקת ציוד רפואי המסייע למנתחי מוח לנווט תוך כדי הניתוח. הציוד מבוסס על טכנולוגיה של החדרת אלקטרודה דקה לתוך המוח המאפשרת למנתח לזהות אזור ספציפי במערכת העצבים המרכזית, על ידי רישום, פיענוח וניתוח של הפעילות התאית.

היישום המרכזי של הטכנולוגיה בניתוחים מבוססי גירוי מוחי עמוק (DBS) לטיפול בסימפטומים של מחלת פרקינסון. הציוד משמש גם למחקר במדעי המוח.

זו חברת ההיי-טק הראשונה בחברה הערבית בישראל. החברה זכתה באות הוקרה על מובילות חברתית סביבתית בתעשייה בצפון לשנת 2014 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל, ונכון לשנת 2017 היא מעסיקה קרוב ל-100 עובדים.
בין השנים 2003-1994 ייסד עם אשתו את חברת “אלפא קאד”, המתמחה באספקת פתרונות תיב"ם לתחום הבניה.

## חיים אישיים
מתגורר בנצרת עם אשתו רים יונס, ואב לשלושה. משפחה ערבית-נוצרית.

## פרסים והוקרה
* זכה באות התעשיין בבית הנשיא 2018.
*פרס לשכת המסחר ישראל-אמריקה 2018

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:יזמים ערבים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת חשמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
When We Were Young

"**When We Were Young**" (בעברית: "**כשהיינו צעירים**") הוא שיר של הזמרת הבריטית אדל, אשר יצא לאור ב-22 בינואר 2016 כסינגל השני מתוך אלבומה השלישי, *[[25 (אלבום)|25]]*.

השיר הוא בלדת נשמה, עם מילים שמדברות על זיכרונות העבר עם אדם אהוב. עם יציאתו, זכה השיר לשבחים קריטיים ממבקרי המוזיקה, אשר שיבחו את מילות השיר ואת השירה של אדל.

## רקע וכתיבה
אדל כתבה את השיר ביחד עם טוביאס ג'סו ג'וניור, והוא הופק על ידי אריאל רכטשייד.

עטיפתו של הסינגל מראה לנו את אדל בילדותה כשהיא מחייכת, וזאת בעקבות שמו שבו ניסתה אדל לחזור אל העבר, תוך כדי שימוש בתמונת ילדות כעטיפה רשמית.

## הצלחה
ביום שאדל העלתה את הקליפ לערוצה ביוטיוב הקליפ צבר למעלה מ-6 מיליון, ונכון לפברואר 2024, הוא גרף למעלה מ-684 מיליון צפיות, והוא השלישי הנצפה ביותר מהאלבום.

הקליפ הוא הופעה בשידור חי של אדל באולפן הקלטות שלה.

## מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה נאה בעולם ואף הצליח בשיאו להגיע אל המקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100.

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אדל
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על זקנה
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בקנדה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אקס-אל רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
איב דרייפוס

**איב דרייפוס** (בצרפתית: **Yves Dreyfus**; 17 במאי 1931 – 16 בדצמבר 2021) היה סייף צרפתי-יהודי. זכה בשתי מדליות ארד אולימפיות (מלבורן 1956 וטוקיו 1964) והיה שלוש פעמים אלוף עולם בדקר קבוצתי וסגן-אלוף העולם (גדנסק 1963) בדקר אישי.

## ביוגרפיה
דרייפוס נולד וגדל בקלרמון-פראן. היה צאצא של אלפרד דרייפוס.

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בדקר.

באולימפיאדת רומא (1960) סיים דרייפוס במקום שישי בתחרות האישית בדקר. במדליית הכסף זכה היהודי אלן ג'יי מבריטניה ובמקום השביעי סיים היהודי בן ארצו ארמנד מויאל. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות הקבוצתית בדקר.

במכביה השישית שנערכה בשנת 1961 זכה דרייפוס במדליית זהב בתחרות האישית בדקר.

באליפות העולם שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1962 זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות דקר אישי.

באליפות העולם שנערכה בגדנסק, פולין בשנת 1963 זכה דרייפוס במדליית כסף בתחרות דקר אישי.

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בדקר ובמקום 18 בתחרות האישית בדקר.

במכביה השביעית שנערכה בשנת 1965 זכה דרייפוס במדליית כסף בתחרות האישית בדקר.

במכביה העשירית שנערכה בשנת 1977 זכה דרייפוס בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית ובתחרות הקבוצתית בדקר.

## קישורים חיצוניים

* איב דרייפוס, באתר *Sports 123* 
* איב דרייפוס, באתר *Jews in Sports* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סייפים יהודים צרפתים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מצרפת
קטגוריה:אלופי המכביה: סייפים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2021
אנואר שאול

ממוזער|אנואר שאול יושב מימין
**אנואר שאול** (בערבית: **أنور شاؤول** 1904, אל-חלה – 14 בדצמבר 1984), משורר ועיתונאי יהודי-עיראקי, יליד אל-חלה.

## ביוגרפיה
בין השנים 1924–1925 ערך את העיתון הציוני העיראקי "אל-מצבאח" ("המנורה"). באותה תקופה כתב גם שירים המבטאים את אמונתו בלאומיות היהודית. במשך שלוש שנים שימש כמזכיר הקהילה היהודית בבגדאד, אך אז החל מתנכר לקהילה היהודית, וב-1937 אף חתם על הצהרה אנטי-ציונית.

בשנת 1929 הקים את השבועון הספרותי "אל-חאציד" (בערבית: الحاصد, "הקוצר"), אותו ערך עד שנת 1938. השבועון הציג פרשנות פוליטית, שכללה בין היתר ביקורת על הפשיזם האירופי ותמיכה בעצמאות מלאה לעיראק מבריטניה. תחת הנהגתו, הפך "אל-חאציד" לשבועון העיראקי החשוב ביותר.

שאול היה העיראקי הראשון שעסק בבעיות עממיות ודרש לבטל את הרעלה וכן שיפור מעמדן של הנשים. סיפוריו הראשונים פורסמו ב-1930 באנתולוגיה "היבול הראשון". ליקט ב-1937 אנתולוגיה של סיפורים קצרים מתורגמים בשם "סיפורי המערב". ספריו האחרים הם "בהמולה של העיר", 1955 וכרך שירים, "לחישות הזמן", 1956.

שאול ראה עצמו יהודי עיראקי  בן העם העיראקי; תחילה לא עלה לישראל עם גל העלייה הגדול של יהדות עיראק במבצע עזרא ונחמיה ב-1951, אך אחרי 20 שנה, בשנת 1971, עזב את עיראק לישראל בשל רדיפת השלטון העיראקי אחר היהודים שנותרו. בישראל כינס ופרסם את שיריו בערבית, וכן כתב ופרסם בשנת 1980 את האוטוביוגרפיה "סיפור חיי בארץ הנהריים", אשר פורסם בערבית ולא תורגם לעברית.

נפטר ב-1984 בקיראון שליד תל אביב והוא בן 80.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים עיראקים
קטגוריה:משוררים יהודים עיראקים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:עיתונאים יהודים עיראקים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים עיראקים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-1984
רנצ'ו מיראז'

**רנצ'ו מיראז**' (באנגלית: **Rancho Mirage**) היא עיר קיט הנמצאת במחוז ריברסייד בקליפורניה שבארצות הברית. העיר נוסדה ב-1973 על בסיס מיזוג מיראז' קוב עם חמישה יישובים הידועים כ"קהילות קוב". בתחילת דרכה חיו בעיר כ-3,000 תושבים קבועים. 

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית העיר משתרעת על שטח כולל של 64 קילומטר רבוע, מתוכם 63 קילומטר רבוע קרקע ו-1 קילומטר רבוע (1.57%) מים. 

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, מנתה אוכלוסיית העיר 17,218 איש, לעומת 13,249 איש בשנת 2000. במהלך עונת הקיט עולה שיעור האוכלוסייה מעל 20,000 תושבים. 

העיר ממוקמת בין קת'ידרל סיטי לבין פאלם דזרט והיא אחת מתשע הערים של עמק קואצ'לה.

## פוליטיקה
בבית המחוקקים של מדינת קליפורניה, רנצ'ו מיראז' מיוצגת במחוז ה-28 של קליפורניה, המיוצג כיום (2017) על ידי ג'ף סטון מהמפלגה הרפובליקנית.

בבית הנבחרים של ארצות הברית, רנצ'ו מיראז' מיוצגת במחוז הקונגרס ה-36 של קליפורניה, המיוצג כיום על ידי ראול רואיז מהמפלגה הדמוקרטית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2017 04
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1973
תוכנת תשתית

**תוכנת תשתית** היא תוכנה המנהלת את התוכניות הקיימות במכשיר ונותנת להם שירות, בנוסף לכך גם גורמת למכשיר לפעול. 

דוגמאות לתוכניות תשתית:
* מערכת ההפעלה - היא תוכנה במכשיר המנהלת ונותנת שירות לתוכניות אחרות. היא למעשה תוכנת האם התשתיתית המאפשרת את פעולותיהן של יתר התוכנות בהיותה אחראית על השליטה, התקשורת, וניהול החומרה; מאפשרת לתוכנות אחרות ולמשתמשים בהן לפעול במערכת שיש בה קשר בין חומרה לתוכנה - אם למשל, בהעברת נתונים מהזיכרון לדיסק הקשיח או בעיבוד טקסט במטרה שיוצג על הצג (מסך). באופן כללי, מערכת ההפעלה כוללת את הליבה (Kernel) וכלים בסיסיים כמו תוכנת גישה לדיסק הקשיח, מנהל קבצים, מנהל תצוגה, זיהוי משתמשים, כלי ניהול ועוד. דוגמאות למערכות הפעלה נפוצות הן: ווינדוס, משפחת לינוקס ומק.
* כלי מערכת - תוכנות המרחיבות את יכולות מערכת ההפעלה:
** מסדי נתונים
** ניהול תנועות
** שרתי יישומים
** כלי אינטגרציה והעברת מסרים
** שליטה ובקרה
* כלי תכנות - תוכנה ליצירת תוכנה:
** מהדרים - תוכנות לתרגומן של תוכניות משפת תכנות לשפת מכונה
** מחוללי יישומים
** תוכנות לבדיקת קוד
** תוכנות ליצירת הוראות ליצירת קוד - תוכנות היוצרות קובצי makefile
* אנטי-וירוס הוא תוכנה במכשיר המנהלת ובודקת תוכניות אחרות.

בנוסף לכך תוכנת תשתית מעבדת גם את הדברים הקורים "מאחורי הקלעים" למשל זיכרון RAM, שירות תוכניות הפועלות ברקע, Firewall ועוד. 

תוכנת תשתית מספקת שירות גם למשתמש כמובן, למשל במערכת ההפעלה "ווינדוס" ברגע שלוחצים על כפתור "התחל" המערכת נותנת שירות למשתמש.

## ראו גם
* תוכנה - מונחים

קטגוריה:תוכנה
מאדי (נהר)

הנהר **מאדי** (באנגלית: **Muddy River**), או בשמו הקודם **מואפה** (**Moapa River**) הוא נהר קצר השוכן במחוז קלארק בדרום מדינת נבדה בארצות הברית. הנהר זורם בתוך מדבר מוהאבי, כ-100 קילומטרים צפונית לעיר לאס וגאס.

## גאוגרפיה
אורכו של הנהר מאדי כ-51 קילומטרים. הוא מתחיל כסדרה של מעיינות חמים בעמק מואפה (Moapa Valley) וזורם לאגם מיד, שבו הוא נשפך לזרוע הצפונית של האגם סמוך לאוורטון (Overton ). לפני שנבנה סכר הובר זרם המאדי לתוך הנהר וירג'ין.

בסמוך לעיירה גלנדייל נשפך למאדי נחל האכזב מדואו ואלי ווש (Meadow Valley Wash), ושניהם מהווים את מערכת הניקוז העיקרית לדרום-מזרח נבדה.

## מקלט חיות הבר הלאומי מואפה
אזור עמק מואפה הוא משכן למגוון רחב של מינים בסיכון, כולל דגים, חסרי חוליות, עופות וצמחים. שלושה מיני דגים בסיכון שוכנים באזור *Moapa coriacea* (באנגלית Moapa dace), *Gila seminuda* (Virgin River chub), ו-*Crenichthys baileyi moapae* (White River springfish). מינים אלו שוכנים במעיינות השונים המכונים מעיינות מאדי (Muddy Springs) המזינים את הנהר מאדי.

שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית יצר את מקלט חיות הבר הלאומי מואפה (Moapa National Wildlife Refuge) ב"אזור הלאומי וורם ספרינגס" (Warm Springs Natural Area), כחלק ממתחם מקלט חיות הבר הלאומי המדברי (Desert National Wildlife Refuge Complex). בניסיון נוסף להגן על בתי הגידול השברירים באזור מעיינות מאדי ולשמר אותם, התארגנו "רשות המים של דרום נבדה" (Southern Nevada Water Authority) וגופים שונים להגנת הסביבה למיזם שמטרתו לשמר מינים אלו.

## היסטוריה
האזור היה מולדתם של הילידים בני שבטי הפאיוט במשך מאות בשנים, כשבני המוהאבי שכנו מדרום. "מואפה" היא מילה בשפת הפאיוט שפירושה "בוצי". אף שהשם "נהר מואפה" היה בעבר השם הרשמי, המקומיים נהגו לתרגם את השם לאנגלית (Muddy באנגלית פירושו בוצי), והשם מאדי הפך לשם הרשמי של הנהר ב-1960.

במקור עקב השביל הספרדי הישן אחרי מסלולו של הנהר וירג'ין כל הדרך עד לשפך לנהר הקולורדו ואז המשיך עם הנהר מערבה. ב-1844 גילתה המשלחת של ג'ון פרימונט קיצור דרך שבעטיו נמנע הצורך להגיע עד נהר הקולורדו. הדרך החדשה הובילה בין רסטינג ספרינגס (Resting Springs) בקליפורניה לבין עמק הנהר וירג'ין דרך לאס וגאס ספרינגס וחצתה את הנהר מאדי סמוך לגלנדייל של ימינו. חלוצים מורמונים כבשו דרך לעגלות מסולט לייק סיטי ללוס אנג'לס לאורך דרך זו ב-1847. אחריהם הגיעו המהגרים לקליפורניה ב-1849 בעקבות הבהלה לזהב שרצו להימנע משלגי החורף של הסיירה נבדה, ושיירות העגלות של המתיישבים המורמונים בדרכם להתיישב בסן ברנרדינו ב-1852. מ-1855 הפכה הדרך לנתיב הובלת המשאות בעונת החורף בין יוטה לדרום קליפורניה והיא הייתה פעילה בדרום נבדה לתוך המאה ה-20.

מתיישבים מורמונים הקימו כמה יישובים באזור הנהר מאדי ב-1864, כולל העיירה סנט תומאס, שב-1938 שקעה תחת מי אגם מיד, עד שחורבותיה נחשפו מחדש בעקבות ירידת פני האגם. מסיבות שונות, כולל האקלים הקשה, תקופות בלתי צפויות של בצורת, עימותים עם בני הפאיוט שנהגו בעבר לגדל בחלקות שהמורמונים הפקיעו, ומחלוקות עם מדינת נבדה על גובה המיסים נטשו המורמונים את האזור ב-1871. המורמונים חזרו לאזור בשנות ה-80 של המאה ה-19 וכיום יש בו אוכלוסייה מורמונית משמעותית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נבדה: גאוגרפיה
קטגוריה:יובלי הקולורדו
אלכסנדר אקוסטה

**רנה אלכסנדר "אלכס" אקוסטה** (באנגלית: **Rene Alexander "Alex" Acosta**; נולד ב-16 בינואר 1969) הוא דיקן, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית תחת ממשלו של דונלד טראמפ מאפריל 2017 עד יולי 2019.

## ביוגרפיה
אקוסטה נולד ב-16 בינואר 1969 במיאמי שבפלורידה, להורים גולים מקובה הקומוניסטית. בשנת 1990 קיבל תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מהרווארד קולג', ובשנת 1994 סיים את בית הספר למשפטים בהרווארד בהצטיינות. מיד לאחר לימודי המשפטים שימש אקוסטה כעוזרו של השופט סמואל אליטו, שמונה מאוחר יותר לתפקיד שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.

בשנת 2002 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לחבר במועצה הלאומית ליחסי עבודה, ובשנת 2003 לתפקיד עוזר התובע הכללי של ארצות הברית עבור אגף זכויות האזרח במחלקת המשפטים של ארצות הברית.

בשנת 2005 התמנה לתפקיד התובע הכללי (הפדרלי) של המחוז הדרומי של פלורידה ובשנת 2008 אישר עסקת טיעון עם ג'פרי אפשטיין. בשנת 2009 החל לכהן כדיקן של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל.

ב-16 בפברואר 2017 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במסיבת עיתונאים כי הוא ממנה את אקוסטה למזכיר העבודה. ב-27 באפריל 2017 הוא אושר בסנאט ברוב של 38–60, ויום למחרת הושבע לתפקידו על ידי סגן הנשיא מייק פנס. אקוסטה הוא ההיספני היחידי והראשון בקבינט של ממשל טראמפ.

ב-12 ביולי 2019 הודיע אקוסטה על התפטרותו, בעקבות מעורבותו, כתובע הפדרלי למחוז דרום פלורידה, בעסקה המקלה עם עבריין המין שהואשם בסחר בקטינות ג'פרי אפשטיין. אקוסטה סגר בחשאי עסקת טיעון עם אפשטיין (13 חודשים ב"מעצר בתנאי שחרור לעבודה") והעניק לו חסינות מכל ההאשמות הפליליות הפדרליות. הוא עזב את תפקידו ב-19 ביולי לאחר שנמצאו ראיות כי אפשטיין פגע בעשרות נערות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:מיאמי: אישים
חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים שפרשו או הודחו
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קובני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
מושל טקסס

**מושל טקסס** (באנגלית: **Governor of Texas**) הוא ראש הרשות המבצעת (הממשלה) והמושל של מדינת טקסס שבארצות הברית והמפקד העליון של כוחות הצבא הטקסנים. בסמכות המושל לבטל, לאשר או להטיל וטו על חוקים שמועברים בבית המחוקקים של טקסס, וכן לכנס את בית המחוקקים. המושל רשאי להעניק חנינה לפושעים (רק לאחר התייעצות עם מועצת החנינות של טקסס), אך במקרה של בגידה המושל חייב את אישור הסנאט של טקסס. המושל רשאי להדיח ולפטר שרים.

המושל הנוכחי הוא הרפובליקני גרג אבוט, שהושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2015.

## היסטוריה
המשרה נוצרה לראשונה עם קבלת חוקת טקסס בשנת 1845. תחילה, על משרת המושל הוטלה תקופת כהונה קצובה שאורכה עד שש שנים, כאשר הבחירות למשרת המושל נערכו כל שנתיים. חוקת 1866, שאומצה בתום מלחמת האזרחים האמריקאית האריכה את תקופת הכהונה לארבע שנים, והגבילה את סך כל תקופת הכהונה ל-8 שנים, משמע שתי תקופות כהונה לכל היותר. בתקופת השיקום, החוקה של 1869 הסירה את הגבלות הכהונה, אך חוקת 1876 קיצרה חזרה את תקופת הכהונה לשנתיים. התיקון שנערך לחוקה ב-1972 האריך שוב את תקופת הכהונה לארבע שנים.

## בחירות
הבחירות לתפקיד מושל מדינת טקסס מתקיימות מדי ארבע שנים ביום הבחירות בארצות הברית. המושל מושבע ביום שלישי השלישי של חודש ינואר בכל ארבע שנים יחד עם סגן המושל. המושל אבוט וסגן המושל הנוכחי, דן פטריק הושבעו שניהם לתפקידם ב-20 בינואר 2015.
## רשימת מושלי טקסס

## קישורים חיצוניים

* 
## ביאורים

## הערות שוליים

*
נפתלי בן סימון

**נפתלי בן סימון** (נולד ב-25 בנובמבר 1961 במקנס שבמרוקו) הוא עיתונאי ששימש כתב בכיר, עורך ומגיש בחטיבת החדשות של ערוץ 1 וברשות השידור. בעשור השני של המאה ה-21, הוא שימש כבעלים של חברת BSC, העוסקת בשירותי  הפקה ומדיה לחברות וארגונים. משדר תוכנית אישית ברדיו סול.  מ-2020 משמש כמנהל מחלקת השירות הדיגיטלי בבית עמנואל השייך לעיריית רמת גן.

## ביוגרפיה
בן סימון גדל בקריית ים להורים שעלו ממרוקו יחד עם תשעה אחים. הוא אחיו של חבר הכנסת לשעבר דניאל בן סימון. התחנך בישיבת פרחי אהרון בקריית שמואל, בתיכון רודמן בקריית ים וקדם צבאי בבית הספר הטכני של חיל האוויר.

את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר בטייסת תחזוקה בבסיס רמת דוד. הוא בוגר תואר ראשון באוניברסיטת חיפה, ותואר שני באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1988 עבר להתגורר בירושלים, החל ללמוד לתואר שני באוניברסיטה העברית, אותו לא השלים ועבד כתחקירן בקול ישראל בדסק החוץ של גדעון רמז. במהלך שהותו בירושלים עבד גם כעוזר פרלמנטרי של חבר הכנסת שמעון שטרית.

בינואר 1991 מונה בן סימון לכתב בערוץ 1 עם סיום קורס כתבים.

בפעילותו בערוץ הראשון שימש ככתב חינוך וכתב בדסק החוץ. כמו כן סיקר בהרחבה את הסכמי אוסלו ופיגועי ההתאבדות בישראל, אחרי רצח רבין עבר לסקר את פעילות ועדות הכנסת.

בן סימון זכה לפרסום רב בעבור שלוש כתבות יומן, הראשונה על הוצאת כלובי הדגים מים סוף עליה זכה בפרס קרן פראט. השנייה על תרמית תעודות הזכאות לדיור בקרב החרדים בפרויקט רכס שועפט עליה זכה בפרס מנהל הטלוויזיה ברשות השידור, יאיר שטרן והשלישית: חשיפת פרשת רקדנית הבטן והשגריר המצרי בישראל, כוללת ראיון בלעדי.

משנת 2000 ועד 2008 שימש ככתב וראש דסק כלכלה באולפן תל אביב של רשות השידור.

ככתב הערוץ הראשון עבד על תחקירים רבים, סיקר את ההפגנות בכיכר נגד יצחק רבין ואת חוקי התקציב הרבים שעברו במהלך תפקידו ככתב הערוץ הראשון בכנסת.

בן סימון עזב את הערוץ הראשון אחרי כ-20 שנות עבודה והחליט לפנות לדרך חדשה בחייו.

במרץ 2008 שימש כיועץ חיצוני לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו במכרז הרדיו האזורי באזור השרון.

בראשית 2013, פרשה רעייתו של בן סימון מבנק דיסקונט כסמנכ"לית בבנק וראש החטיבה הפיננסית וביחד הם הקימו את חברת BSC - Ben Simon Communication. ובית ספר גבוה להכשרות פיננסיות הראשון מסוגו בישראל IFI- Israel Finance Institute.

ב-21 בספטמבר 2015 הודיע בן סימון כי הוא מתמודד על מקום ברשימת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת.

ב-2016 הגיש ברשת ב' שתי תוכניות בשם "רגע לפני החג עם נפתלי בן סימון", לכבוד חג הפסח וראש השנה.

בשנת 2019 עזב את תנועת הליכוד והצטרף לתנועת ישראל ביתנו.

משנת 2020 מגיש ברדיו האינטרנטי רדיו סול תוכנית שבועית בשם "דקה לחצות" בה הוא מארח אישי ציבור ואנשי השעה.
מתגורר ברמת גן, גרוש ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* רשימה מלאה: כל מאמריו של נפתלי בן סימון באתר הארץ

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:בוגרי תיכון רודמן, קריית ים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ויקיפדיה הטמילית

**ויקיפדיה הטמילית** (בטמילית: **தமிழ் விக்கிப்பீடியா**) היא המהדורה בטמילית של ויקיפדיה, המנוהלת בידי קרן ויקימדיה. היא הוקמה בספטמבר 2003 והגיעה ל-91,000 ערכים במרץ 2017. ויקיפדיה הטמילית היא הוויקיפדיה ה-60 בגודלה, והוויקיפדיה השנייה בגודלה בין השפות ההודיות מבחינת מספר המאמרים. זוהי גם הוויקיפדיה הראשונה ממוצא דרום-הודי שמחזיקה ביותר מ-100 אלף מאמרים. הפרויקט הוא אחד מהמובילים מבחינת איכות משפות דרום אסיה. במיזם כ-135 אלף ערכים ו-187 אלף משתמשים רשומים נכון למרץ 2021.

## משמעות תרבותית

בניגוד לביקורת האקדמית על ויקיפדיה בארצות המערב, ויקיפדיה הטמילית נחשבת למקור מידע חשוב בשפה הטמילית באינטרנט. האנציקלופדיה עוברת פחות ונדליזם בהשוואה לפרויקטים גדולים יותר של ויקיפדיה, בעיקר משום שלפרויקט צמיחה איטית יותר, מפאת מחסור במשאבים או בשירותי אינטרנט באזורים הכפריים של טאמיל נאדו וסרי לנקה. רוב פיתוח הפרויקט נובע מפזורה טמילית בחו"ל.

בחודש אפריל 2010, נערך כנס האינטרנט הטמילי לסטודנטים במדינת טמיל נאדו, אשר הודו על הגדלת התוכן לוויקיפדיה הטמילית. התחרות הסתיימה עם יצירת 1,200 מאמרים חדשים שנבדקו באקדמיה על ויקיפדיה הטמילית בנושאים שונים.

בספטמבר 2013 ציינה מהדורה זו של ויקיפדיה את יום הולדתה העשירי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

טמילית
הדרך השלישית

בפוליטיקה, **הדרך השלישית** (באנגלית: **Third Way**) היא עמדה הממוקמת במרכז המפה הפוליטית, המנסה לגשר בין השמאל והימין הפוליטיים, על ידי תמיכה וקידום מיזוג מגוון של עמדות כלכליות ימניות מסוימות, הכוללות תמיכה בשוק החופשי לצד תוכניות חברתיות וסוציאליות.

בין הפוליטיקאים המרכזיים שזוהו עם דרך זו נמנים נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר, קנצלר גרמניה גרהרד שרדר, ראש ממשלת איטליה מתאו רנצי, נשיא צרפת עמנואל מקרון, וראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין.

## ראו גם
* קהילתנות
* ליברטריאניזם

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מרכז פוליטי
קטגוריה:מחשבה מדינית
קטגוריה:אידאולוגיות
גוסטב אוקרילם

הברון **יוהאן גוסטב נילס סמואל אוקרילם ממרגרטלונד** (בשוודית: **Johan Gustaf Nils Samuel Åkerhielm af Margaretelund**; 24 ביולי 1833 – 2 באפריל 1900) היה פוליטיקאי, ברון ובעל קרקעות שוודי. כיהן כחבר הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) בין השנים 1859 – 1866 ובין השנים 1870 – 1900, כשר האוצר בין השנים 1874 – 1875, כשר החוץ בשנת 1889 וכראש ממשלת שוודיה בין השנים 1889 – 1891.

## חייו
גוסטב אוקרילם נולד בסטוקהולם כבנם של חבר הקבינט השוודי, גוסטב פרדריק אוקרילם ושל רעייתו, אליזבט סופיה אנקר. לאחר שירות בשליחות דיפלומטית בסנקט פטרבורג ובקופנהגן, הייתה לו קריירה פוליטית מוצלחת והוא מילא שורה של תפקידים בממשלת שוודיה. ב-1889 הוא מונה על ידי ראש הממשלה גיליס בילט לתפקיד שר החוץ ובאוקטובר אותה שנה הוא נבחר להיות ראש ממשלת שוודיה.

אוקרילם שאף לפתור את בעיות הביטחון של שוודיה, אך מאמציו עלו בתוהו בשל ההתנגדות של חברי הבית התחתון של הפרלמנט. אף על פי כן, הוא הצליח להישאר בשלטון הודות לתמיכתם של חברי הבית העליון. ב-1891 הוא נאלץ להתפטר מתפקידו עקב מתן תשובה פזיזה לשאלה בנושאי ביטחון שפורשה כרצון לאיים במלחמה כנגד נורווגיה. הניסוח המדויק של הצהרתו לא היה ברור, אך אלה שנכחו באותו מעמד אמרו שההצהרה נוסחה פחות או יותר במילים ש"סדר חדש בצבא יאפשר לנו לדבר שוודית עם הנורווגים".

גוסטב אוקרילם מת ב-2 באפריל 1900 בסטוקהולם.

## קישורים חיצוניים

* Lazarus (1902). Svenska millionärer: minnen och anteckningar. 7. 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שרי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1900
ארי רון

**ארי רון** (3 בפברואר 1932 – 31 במרץ 2017) היה מאייר ומעצב גרפי ישראלי. התפרסם בעיקר באיוריו לספר הילדים "איה פלוטו".

## ביוגרפיה
רון נולד בתל אביב וגדל בירושלים, שם למד בבית הספר בצלאל. בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, לאחר שירותו הצבאי, עבר להתגורר עם רעייתו דינה בקיבוץ מגידו. בהמשך למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז, צרפת, וכשחזר לישראל השתכן בחיפה.

רון שימש מורה לעיצוב גרפי במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה מאז שהוקמה בו מחלקה לעיצוב גרפי במהלך שנות ה-70. הוא עסק בהוראה גם בטכניון, באוניברסיטת חיפה ובמכללת אורנים.

רון נפטר ב-31 במרץ 2017 מדום לב. כתושב חיפה, נטמן בבית העלמין תל רגב. הותיר אחריו את אשתו דינה ושתי בנות.

### יצירותיו
בשנת 1957 יצא לאור ספר הילדים "איה פלוטו". הספר נכתב על ידי דינה רון ולאה גולדברג, בעקבות איוריו של רון, אותם יצר עבור בתו כשגר בקיבוץ מגידו. בשנות ה-70 צייר רון מחדש את עטיפת הספר עבור מהדורתו המחודשת, כיוון שהגלופה המקורית אבדה. בנוסף לאיוריו לספר זה, אייר רון ספרי ילדים נוספים, וכן עסק בעיצוב בולים ובעיצוב מסחרי, כמו הלוגו הראשון של קליל תעשיות.

בשנת 1983 עיצב את קלפי המשחק "טאקי". בהמשך המשיך לעבוד יחד עם חיים שפיר, ממציא המשחק, ואף אייר את ספרו "ארץ האין".

בשנת 2016 הוצגה ב"בית שץ" בירושלים תערוכה שהציגה מגוון מעבודותיו, אותן יצר במשך יותר מחמישים שנה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלי אשכנזי, אמא ואבא של הכלב פלוטו גרים בחיפה , עיניים, 20 במרץ 2008

## הערות שוליים

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:סגל הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:מעצבי בולים ישראלים
קטגוריה:מגידו (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות תל רגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
הספרייה הנשיאותית על שם ג'רלד פורד

**הספרייה הנשיאותית על שם ג'רלד פורד** (באנגלית: **Gerald R. Ford Presidential Library**) היא ספרייה נשיאותיות המנציחה את שמו ואת מורשתו של נשיאה ה-38 של ארצות הברית, ג'רלד פורד. הספרייה ממוקמת בקמפוס הצפוני של אוניברסיטת מישיגן בעיר אן ארבור, מישיגן, הנמצאת 130 קילומטר מהמוזיאון הנשיאותי על שם ג'רלד פורד. הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'רלד פורד מופרדים זה מזה לפי בקשתו של פורד.

## היסטוריה
בספרייה יש חומר על חייו האישיים של ג'רלד פורד ואשתו בטי פורד, מכתבים שכתב בעת כהונתו כנשיא וספרים העוסקים בכהונתו כנשיא ארצות הברית. פורד ביקר מספר פעמים בספרייה עד למותו בשנת 2006. הוא ואשתו נקברו במקום.

בעודו חבר הקונגרס של ארצות הברית, פורד החל לתרום את ניירות ומסמכים מכהונתו לספרייה ההיסטורית של בנטלי באוניברסיטת מישיגן, שם רכש את השכלתו הגבוהה ב-1965. עם תום כהונתו כנשיא ארצות הברית, הציע פורד לתרום את החומרים הנשיאותיים שלו לספרייה הנשיאותית שתוקם בקמפוס האוניברסיטה ותנוהל בידי הארכיון הלאומי של ארצות הברית.

בניית הספרייה החלה ב-15 בינואר 1979 וב-27 באפריל 1981 נפתחה הספרייה לציבור. זאת הספרייה הנשיאותית היחידה המופרדת מהמוזיאון הנשיאותי.

## אוספים
רוב האוסף של הספרייה מורכב מניירות מימי כהונתו של פורד בבית הלבן בשנים 1974–1977. בספרייה ניתן למצוא מאמרים של בטי פורד, מאמרים נוספים לפני ואחרי תקופת הנשיאות של פורד, ראיונות מחקר וכיוצא בזה. בסך הכול, יש 3,500 שעות שמיעה של אודיו, 25 מיליון דפי מסמכים, 3,500 שעות של סרטי קולנוע העוסקים בחייו של פורד ו-450,000 תמונות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פורד
קטגוריה:ג'רלד פורד
קטגוריה:אן ארבור
קטגוריה:מישיגן: מבנים
קטגוריה:אוניברסיטת מישיגן
שרה שרה

**שרה שרה** (מעוצב: **שׂרה שׁרה**) הוא אלבום האולפן העשרים-ושלושה של הזמרת-יוצרת הים תיכונית שרית חדד. האלבום יצא לאור ב-28 במרץ 2017, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. עם יציאת האלבום, יצא לאור השיר "לא תודה", שזכה להצלחה רבה בארץ.

האלבום זכה להצלחה רבה כאשר הפך לאלבום הנמכר ביותר של חדד בעשור האחרון, עם מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים. בזכות נתוני המכירות של האלבום, הוענק לו תואר פלטינה כפולה בישראל. שמה המקורי של שרית והיותה זמרת, יצרו את שם האלבום "שָׂרָה שָׁרָה", ואת שיר הנושא מתוכו, "שרה שרה".

בנוסף לכך, השיר "למה לי" מהאלבום הגיע למקום ה-12 במצעד השנתי של רשת גימל.

## רקע וכתיבה
את האלבום הפיק אבי גואטה, ואת שיריו כתבו מלחינים ופזמונאים רבים, כשהבולטים מביניהם הם; הנרי, דולב רם ופן חזות, אלירן אביטל, מאיר בנישתי, מאור אדרי, נתנאל ששון, תמר יהלומי ואחרים.

## רשימת רצועות

## נתוני מכירות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי שרית חדד
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת אבי גואטה הפקות בע"מ
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אברהם ביג'אג'ו

הרב **אברהם ביג'אג'ו** (1858 – 12 באוגוסט 1923) היה שד"ר ודיין, רב הקהילה היהודית בפארו שבפורטוגל, ומחשובי רבני העדה הספרדית בירושלים.

## קורות חיים
נולד בקושטא שבאימפריה העות'מאנית לאהרון ביג'אג'ו. בילדותו עלה עם אביו לארץ ישראל והשתכן בירושלים. בצעירותו למד בבית הספר דורש ציון ורכש שם בין היתר שליטה בשפות ערבית, צרפתית וטורקית.

לאחר שנישא בצעירותו, התגורר בשכונת נחלת שבעה בירושלים, ויצא לשליחויות שונות כשד"ר מטעם מוסדות ירושלים וחברון לארצות המזרח, חצי האי ערב, איראן, עיראק, הודו וסין. בשנת 1897 שהה בשליחות במרקש שבמרוקו מטעם כוללות חברון.

בפעילותו בירושלים שימש כשוחט וכמוהל, וכגבאי בית החולים משגב לדך. כן שימש כמורה צדק ודיין לצד הרב משה תג'יר והרב יצחק לבטון, ובהמשך לצד הרב בן ציון אברהם קואינקה.

בחודש ינואר 1912 נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים לצד הרבנים דוד פאפו, יוסף מרדכי הלוי, חנניה גבריאל, רפאל שלמה לניאדו ויוסף שאול אלישר.

בשלב מסוים עזב את ירושלים, ועבר להתגורר בפארו שבפורטוגל, שם שימש כרב ושוחט הקהילה היהודית במשך שנים רבות.

לאחר שבנו בן ה-19 ואשתו הראשונה נפטרו, נישא בשנית ונולדו לו בן ובת נוספים.

הלך לעולמו ב-12 באוגוסט 1923 (ל' באב ה'תרפ"ג).

## חיבוריו
* **ושחטתם בזה** - הלכות שחיטה, דינים ופסקים, הודפס על ידי קרובו הרב יהודה אלעזר, ירושלים ה'תרצ"ב
* **דרושים** - מאה ואחד דרושים למועדים שונים
* **שמך אברהם** - חידושים ופירוש על התנ"ך, פרקי אבות ודרושים
בנוסף חיבר ספר חידושים על הש"ס, ספר על חכמת הקבלה, ופירוש על התורה וחמש מגילות. כן כתב בהמאסף בעריכת הרב בן ציון אברהם קואינקה, שנה א'.

## לקריאה נוספת
* משה דוד גאון, **[[יהודי המזרח בארץ ישראל (ספר)|יהודי המזרח בארץ ישראל]]**, חלק ב' (עמ' 142 - 143)

## קישורים חיצוניים
* אברהם ביג'אג'ו בספר יהודי המזרח בארץ ישראל מאת משה דוד גאון, באתר HebrewBooks
* ספרו ושחטתם בזה באתר HebrewBooks
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:מוהלים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:נחלת שבעה: אישים
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה דורש ציון
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בישראל
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בירושלים
קטגוריה:סגל משגב לדך
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1858
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1923
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
בדיקת שמיעה

שמאל|ממוזער|300px|בדיקת שמיעה
**בדיקת שמיעה** היא בדיקה רפואית שגרתית שמטרתה לבחון את יכולת השמיעה. הבדיקה נעשית בדרך כלל על ידי אודיולוגים. ישנם סוגים רבים של בדיקות שמיעה, והן משתנות בהתאם לגיל הנבדק ולבעיה אותה מנסים לאבחן.

## סוגי בדיקות שמיעה
בדיקת השמיעה כוללת שני סוגים עיקריים של בדיקות: בדיקות שמיעה סובייקטיביות התנהגותיות שדורשות שיתוף פעולה מצד הנבדק ובדיקות שמיעה אובייקטיביות שאינן תלויות בתגובת המטופל.

**בדיקות סובייקטיביות:**
* **בדיקת אודיומטריה** - הסוג הנפוץ ביותר של בדיקת שמיעה. המטופל מקשיב לצלילים טהורים (גלי סינוס בלחץ האוויר) בתדרים שונים. מטרת הבדיקה לבדוק את יכולתו של המטופל לשמוע את ה"צלילים רכים" ביותר שניתן לשמוע מתועדים. המטופל יושב בחדר אטום לרעש במהלך הבדיקה, על מנת להבטיח תוצאות בדיקה מדויקות.
* **בדיקת הולכת אוויר** - בדיקה שבה מושמות אוזניות על האוזן של הנבדק ונבדקת היכולת של שמיעת גלי קול בכל המסלול של האוזן החיצונית, האוזן התיכונה והאוזן הפנימית. תוצאת הבדיקה מתקבלת משקלול ירידת השמיעה (אם קיימת) על כל חלקי האוזן.
* **בדיקת הולכת עצם** - במהלך הבדיקה ממקמים מרטטת זעירה מאחורי אוזנו של הנבדק, השולח צליל דרך הגולגולת אל האוזן הפנימית. בדרך זו, ניתן לבדוק את תפקוד האוזן הפנימית, תוך עקיפת האוזן התיכונה.
* **מבחן זיהוי דיבור** - הנבדק נדרש לחזור על מילים המושמעות על רקע רעש בעוצמה נורמלית. מידת ההצלחה של הנבדק מלמדת עד כמה הצליל ברור לו.
* **שמיעה במבחן רעש** - בדומה למבחן זיהוי הדיבור, הבדיקה נעשית בכך שהנבדק חוזר על המילים שהוא שומע. בדיקה שכזו מתקיימת במקום שקט, כיוון שבדיקה מסוג זה במקום רועש לא תניב פרי.
**בדיקות אובייקטיביות**
* **בדיקת [[טימפנומטריה]]** - מטרת הבדיקה הזו היא לאבחן את מצב האוזן התיכונה גודל תעלת השמע,ותזוזת עור התוף.
* **בדיקת רפלקס אקוסטי** - הבדיקה נועדה כדי למצוא היכן ממוקמת בעיית השמיעה. לאוזן התיכונה יש שריר שזז כאשר נשמע קול חזק. מדידת צלילים חזקים לפני שהשריר מספיק לנוע יכולה לתת מידע על הבעיה שבה השמיעה באוזן.
* **בדיקת עכבה אקוסטית** - בדיקה זו מודדת כמה חמצן נמצא בתוך תעלת האוזן. באפשרות הבדיקה לדעת האם ישנו חור בעור התוף.
* **בדיקת BERA (Auditory Brainstem Response)** - בדיקה נוירולוגית הבודקת את תגובת גזע המוח ועצב השמיעה לגירוי קולי באמצעות אלקטרודה. הבדיקה נועדה לשם בדיקת יכולת השמיעה של הנבדק.
***בדיקת הדים [[שבלול (איבר)|קוכליאריים]]** - בדיקה זו משמשת בדרך כלל כבדיקת סקר אצל ילודים, והיא נעשית על ידי החדרת מתמר לתעלת האוזן, שידור קול וקליטת ההחזר שלו. על ידי בדיקת ההדים הקוכליאריים ניתן לקבוע האם הקול שנשלח מגיע אל האוזן הפנימית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמיעה
שמיעה
בית הספר השש שנתי אחד העם

**בית הספר השש שנתי ע"ש [[אחד העם]]** הוא מוסד חינוכי שש שנתי ועל יסודי הפועל בעיר פתח תקווה.

## היסטוריה
תיכון אחד העם הוקם ב-1959 בפתח תקווה ושמו הראשון היה "**תיכון עירוני ב**'". ב-1960 הוחלף שמו של בית הספר ל"תיכון אחד העם" על שמו של אשר גינצבורג.

ב-4 בפברואר 1963 קיבל בית הספר אישור ממשרד החינוך על הצטרפות תיכון אחד העם כמוסד השייך למשרד החינוך ולחוק חינוך חובה חינם. בספטמבר 1997, התיכון עבר למבנה חדש בשכונת אם המושבות בפתח תקווה.

מעל 20 שנה, תיכון אחד העם הוא בית ספר שבו קיימות גם כיתות מחוננים, כיתות שבהן מסיימים המחוננים את מסלול המחוננים בפתח תקווה.

ב-2021, בעקבות סגירת חטיבת הביניים רשיש, הועברו כיתות המחוננים ממנה, אל חטיבת הביניים ע"ש אחד העם.

ב-1 בספטמבר 2013 נחנך מבנה החטיבה על שם אחד העם, בו לומדים תלמידי כיתות ז' עד ט' ולאחר סיומה, רובם ממשיכים לתיכון אחד העם.

נכון לשנת הלימודים תשפ"ו, שהחלה ב-1 בספטמבר 2025, מנהלת בית הספר השש־שנתי בכללותו ומנהלת התיכון, היא שולמית בר, ומנהלת חטיבת הביניים היא ורדינה אוס.

## פרטים נוספים
[טקסט=התיכון קרוא על שמו|ממוזער|[אחד העם|אשר צבי גינצבורג (אחד העם)]]
המבנה הנוכחי של בית הספר נמצא ברחוב זכרון יעקב 52 בפתח תקווה ובנייתו החלה ב-1995, עם תחילת בניית שכונת שכונת אם המושבות. בתיכון לומדים תלמידים בכיתות י' עד י"ב, רובם בוגרי חטיבת הביניים אחד העם הסמוכה לתיכון. בתיכון יש 10 מגמות שאותן התלמידים יכולים לבחור – בכיתה המיועדת לבגרות מורחבת, חובה ללמוד שתי מגמות. בכיתה המיועדת לבגרות רגילה, חובה ללמוד מגמה אחת, שאותה לומדת כל הכיתה. בין המגמות שיש בתיכון אחד העם: קולנוע, תיאטרון, מדעי המחשב, כימיה, פיזיקה, מדעי הטבע (ביולוגיה), ספורט וחינוך גופני, ערבית ומזרחנות.

## ראו גם
* רשימת בוגרי ובוגרות בית הספר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פתח תקווה: תיכונים
נורה טייסון

**נורה וינגפילד טייסון** (באנגלית: **Nora Wingfield Tyson**) (נולדה ב-1957) היא קצינה בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית בתפקידה האחרון שירתה כמפקדת הצי השלישי, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
טייסון נולדה וגדלה בממפיס שבטנסי. אביה שירת כנווט בגיס האווירי של צבא ארצות הברית ובמשמר הלאומי של טנסי, ואמה עבדה כטכנאית רפואית. ב-1975 סיימה את לימודיה בתיכון הכנסייה האפיסקופלית סיינט מרי. ב-1979 סיימה תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת ואנדרבילט, ובדצמבר אותה שנה התגייסה לצי ארצות הברית. היא עברה קורס קצינים של הצי בניופורט ושירתה בתפקידי מטה. ב-1983 סיימה קורס טיס ושירתה כנווטת בטייסת הסיור הרביעית של הצי, בה ביצעה מספר תפקידים כולל מפקדת הטייסת.

שירתה כעוזרת קצין מבצעים על סיפון נושאת המטוסים מדגם מדגם אסקס "USS לקסינגטון (CVT-16)" ששימשה לאימוני חיילי הצי, וכקצינת ניווט בנושאת המטוסים מסדרת נימיץ "אנטרפרייז (CVN-65)"

תפקידי מטה שלה כללו בין השאר שירות כקצינת תכנון במטות המשולבים, ראש לשכת מפקד הצי השישי ועוזרת לראש המבצעים הימיים.

בפברואר 2004 מונתה טייסון למפקדת אוניית הסער האמפיבית "USS באטן (LHD-5)" עליה פיקדה עד ספטמבר 2005. היא שימשה בתפקיד במהלך הסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה, ובמהלך שני סבבים במפרץ הפרסי לתמיכה בכוחות הלוחמים במלחמת עיראק. ב-2007 מונתה למפקדת כוח המשימה 73 בסינגפור. ביולי 2010 מונתה למפקדת קבוצת התקיפה השנייה בראשות נושאת העל "ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77)", בהפלגה המבצעית הראשונה שלה ושירתה בתפקיד עד ינואר 2012. היא האישה הראשונה שמונתה למפקדת קבוצת תקיפה.

ביולי 2013 קודמה לדרגת תת-אדמירל ומונתה לסגנית מפקד פיקוד כוחות הצי. ביולי 2015 מונתה למפקדת הצי השלישי של ארצות הברית וכיהנה בתפקיד עד ספטמבר 2017. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.

טייסון בעלת תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי. היא נשואה לוויין טייסון.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר צי ארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אמריקאיות מעוטרות אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:נווטים
קטגוריה:נווטות
קטגוריה:אנשי צוות אוויר אמריקאים
קטגוריה:מפקדי הצי השלישי של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בוגרי מכללת המלחמה של הצי
קטגוריה:גנרליות ואדמירליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
World (שיר)

**World** (בעברית: **עולם**) הוא השיר שייצג את אלבניה באירוויזיון 2017 שהתקיים בקייב, אוקראינה. השיר בוצע על ידי לינדיטה חלימי. השיר שנבחר ב-Festivali i Këngës 2016 שהוא הגמר הלאומי של אלבניה לאירוויזיון, נכתב על ידי גראלד ג'ארי והולחן על ידי קלודיאן צ'פוקו.

השיר בוצע על ידי חלימי רביעי מתוך 18 שירים בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון. השיר הגיע למקום הארבעה עשר בחצי הגמר הראשון ולא העפיל לגמר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2017
קטגוריה:שירי אלבניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באלבנית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ