open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יואל ואביה בני שמואל

**יוֹאֵל וַאֲבִיָה** (לפי ספר דברי הימים: **וַשְׁנִי וַאֲבִיָּה**) הם דמויות מקראיות, בני שמואל הנביא אשר שפטו את ישראל בבאר שבע בעת זקנת אביהם. בנו של יואל, הימן, היה משורר בימי דוד המלך.

## רקע
בספר שמואל מתואר שעלי הכהן ביקש משמואל שיספר לו את נבואתו הראשונה, שעסקה בעונש בני עלי. עלי הוסיף וקילל ש אזי  – גם בניך יהיו בלתי הגונים ולא ירשו את מקומך. ועל־אף ששמואל סיפר את הנבואה התקיימה הקללה בבניו, ומכאן למד רבי אבהו ש.

## תקופת שפיטתם
כאשר הזדקן שמואל ולא יכול היה לשאת עוד בתפקיד השופט, הוא מינה את שני בניו לשופטים במקומו. על פי הרמב"ם, שמואל עשה מינוי זה בהתאם להלכה האומרת .

יואל ואביה חטאו בתפקידם, ובספר שמואל, המיוחס לאביהם, נכתב: . על פי התלמוד, בני שמואל לא לקחו שוחד ממש, אלא רק **נטו** אחר הבצע. הובאו מספר אפשרויות לחטאם:
*שמואל, היה הולך במקומות שונים בארץ ולא ישב במקום קבוע, כדי שיקל לעם להשיגו, אך יואל ואביה ישבו בבאר שבע וכך פרנסו סביבם חזנים וסופרים.
*היו מבקשים את המעשר הראשון בפיהם, ואפילו שהם לוויים לא היה ראוי שידרשו כסף המגיע להם.
*השקיעו כספם אצל סוחרים, ואפילו שלא קבלו מהסוחרים מתנות, בכל זאת נטה לבם לטובת הסוחרים כשבאו לדון אצלם.
*לקחו יותר מעשר מהמגיע להם.
*יש אומרים שלקחו מתנות כהונה אף שלא היו כוהנים.
בעקבות התנהגות זו, טענו זקני העם, שיש צורך להחליף את יואל ואביה. גם על פי ההלכה, אם בני השופט אינם צדיקים כמותו, אין להם אפשרות למלא את מקומו:. זקני ישראל, לא הסתפקו בהדחת השופטים, אלא דרשו גם את שינוי שיטת הממשל לשיטה מלוכנית. התנהגות הנטייה אחר הבצע של בני שמואל הייתה כנראה רק אחד הגורמים לשינוי שיטת הממשל, שכן גורם נוסף ניתן למצוא בספר שמואל, בדברי ה' לאחר תפילה של שמואל לה', בהם מפרט ה' סיבה אחרת - מיאוס במלכותו של האל::

בהמשך הפרק, מתוארת גם שאיפה למנהיגות ביטחונית כנימוק לדרישה למלך:

## בתקופת שאול
בנאום הפרידה של שמואל, לאחר ביסוס מלכות שאול, מזכיר שמואל את בניו ביחס אליו עצמו: 

הרד"ק מפרש את הביטוי "ובניי הינם אתכם" לחיוב: אף אם אני קרוב להיפטר מן העולם, בניי יהיו עמכם, ותוכלו לשאול אותם על שקבלו ממני. הרב בעל המצודות פירש שהם "אתכם" – מוכנים לעבוד את המלך וחפצים בו, כשאר העם. לעומתם פרש הרב חיד"א, שהם "אתכם" – דומים לכם, ואינם צדיקים כאביהם.

## זיהוי
על־פי מדרש רות רבה, יואל בן שמואל מזוהה עם יואל הנביא. לעומתו מדרש במדבר רבה (י', ה') קושר את יואל הנביא עם אביו – שמואל: .

### קבלה
על פי רבי חיים ויטאל, נשמת אביה היא משורש נשמת קין.

הרב מנחם עזריה מפאנו כתב בספרו "גלגולי נשמות", שיואל הנביא הוא גלגול של יואל בן שמואל, ופתואל שמצוין כ**אבי**ו, הוא אביה. על פי הנחה זו, ולפי פתיחת ספר יואל: , יש ראיה לכך שיואל ואביה חזרו בתשובה, שכן נאמר במדרש שבכל מקום שמוזכר בתנ"ך שם נביא ושם אביו ידוע שגם אביו נביא, אלא שלא נחשב מספיק כדי שנבואותיו תיכתבנה.

## אילן יוחסין של דמויות ספר שמואל

## לקריאה נוספת
*ר' ישראל יעקב קלפהולץ, **אוצר אגדות נ"ך**, בני ברק: המסורה, ה'תש"ם־1980, כרך א', פרק שלישי ח.

## קישורים חיצוניים

* אראל סגל־הלוי, מה הקשר בין בניו של שמואל לבין שיטת הממשל?, אתר הניווט בתנ"ך
* אראל סגל־הלוי, שמואל חושף את התרמית הגדולה, אתר הניווט בתנ"ך

## הערות שוליים

קטגוריה:נביאים בתנ"ך
קטגוריה:לוויים בתנ"ך
קטגוריה:שמואל הנביא
קטגוריה:משפחת שמואל הנביא
קטגוריה:אישים בספר שמואל
גיחות צילום אמריקאיות בסיני 1970

שמאל|ממוזער|250px|מטוס הריגול האמריקאי ה-U-2
לקראת חתימה על הסכם הפסקת האש בין ישראל למצרים שסיימה את מלחמת ההתשה הודיעה ארצות הברית לישראל כי בכוונתה לבצע גיחות צילום מעל אזורי הקרבות משני צידי תעלת סואץ. ישראל סירבה לאפשר את טיסות הצילום ואף הזהירה שתיירט מטוסים אמריקאים שיטוסו מעל שטחה. על אף ההתנגדות הישראלית ביצעו האמריקאים ללא תיאום גיחות צילום מעל סיני אך ישראל נמנעה מהפלתם על אף שיכלה לעשות כן.

## רקע
בתקופת מלחמת ההתשה הייתה ארצות הברית ספקית הנשק העיקרית והפכה בהדרגה לבת ברית לישראל.
לאחר ההסלמה בקרבות וריבוי ההתנגשויות בין צה"ל לחיל המשלוח הסובייטי שהוצב על אדמת מצרים יזמה וסייעה ארצות הברית לחתימה על הסכם הפסקת אש לסיום המלחמה. במהלך המגעים וניסיונות הגישור עלה החשש בישראל שהמצרים יפרו את ההסכם ויקדמו אמצעי לחימה אל תוך רצועת 50 הקילומטרים מהתעלה שאותם התחייבו שלא לעבות בכוחות צבא. לנוכח החשש מהפרות ההסכם הודיעה ארצות הברית כי בכוונתה לבצע גיחות צילום משני צידי התעלה בשטח ישראל ומצרים לאחר הפסקת האש. המשבר הפוליטי סביב הסכמי הפסקת האש שהביאו לפירוק ממשלת הליכוד הלאומי שקמה ערב מלחמת ששת הימים, והמחלוקת העמוקה בין מרכיבי הממשלה שהשתייכו כולם ל'מפלגת העבודה', עמדו ברקע העובדה שבמשרד הביטחון התקבלה החלטה על דעת שר הביטחון בלבד, להודיע לאמריקנים על התנגדות ישראל לגיחות צילום של החזית. על פי עדותו של יצחק רבין, שהיה אז שגריר ישראל בארצות הברית, "נספח צה"ל בארצות הברית, אלי זעירא, קיבל מברק מגורם בכיר מאוד במערכת הביטחון של ישראל [בו] נצטווה להודיע לאמריקנים, כי ישראל מתנגדת לצילום מצב הפתיחה במועד הקבוע להפסקת-האש [...ו]שישראל תיירט את המטוסים האמריקניים אם ינסו לבצע את צילומיהם". רבין הגדיר מהלך זה "בלשון זהירה, לא כפי שצריך ולא כפי שאפשר היה לנהל. היה ברור כי יהיה קושי אובייקטיבי לקבוע אם המצרים יפרו את הפסקת האש". בהמשך הדברים הסביר רבין את ההחלטה המשונה הזו כנובעת "מהמבוכה וחוסר האונים שנשתררו בישראל". 

## הגיחות
ארצות הברית החליטה לבצע גיחות צילום על אף התנגדות ישראל וללא תאום עמה, אך רק לאחר כניסת הפסקת האש לתוקף. ב-9 באוגוסט 1970 יומיים לאחר חתימת הסכם הפסקת האש בין ישראל למצרים בוצעה גיחת הצילום הראשונה של מטוס הריגול U-2 אמריקאי מעל מערב סיני. המטוס יצא מבסיס חיל האוויר הבריטי בקפריסין לעבר מפרץ סואץ בגובה רב של 70,000 רגל והמשיך לכוון נחל ים. המטוס זוהה על ידי מערך הבקרה הישראלי. בתגובה הזניק חיל האוויר זוג מטוס פנטום מטייסת 201. מטוסי הפנטום נסקו במהירות והתמקמו מאחורי המטוס האמריקני והצליחו להגיע לעמדת שיגור טיל עליו. אולם לא ניתנה לטייס פקודת ירי.

גיחה שנייה נערכה יומיים לאחר מכן ב-11 באוגוסט המטוס טס הפעם בגובה רב עוד יותר - 75,000 רגל מעל סיני ומצרים. שוב הזניק חיל האוויר זוג מטוסי פנטום שהצליחו להגיע לעמדת ירי טיל אולם שוב לא ניתנה פקודת ירי.

ב-29 באוגוסט בוצעה גיחת הצילום השלישית והאחרונה. הפעם המריא המטוס מבסיס נאט"ו בטורקיה וטס בגובה רב מעל תעלת סואץ.

## ממצאי הגיחות ותוצאות
* הגיחות הביאו למתיחות רבה בין ישראל לארצות הברית.
* הצילומים שהופקו מהגיחות האמריקאיות הוכיחו כי מצרים הפרה באופן ברור את הסכם הפסקת האש.

## לקריאה נוספת
* דני שלום, **רוח רפאים מעל קהיר - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה**, הוצאת באוויר - פרסומי תעופה, כרך ב' עמ' 1118 - 1120

## הערות שוליים

קטגוריה:1970 בישראל
קטגוריה:יחסים צבאיים ארצות הברית – ישראל
קטגוריה:חדירות למרחב האווירי הישראלי
קטגוריה:יחסים צבאיים ישראל–מצרים
סדקזו טאניגקי

**סדקזו טאניגקי** (ביפנית: **谷垣 禎一**; נולד ב-7 במרץ 1945) הוא פוליטיקאי יפני ששימש שר אוצר בממשלתו של ג'וניצ'ירו קואיזומי בין השנים 2003 ו-2006. טאניגקי גם שימש שר הבינוי והתחבורה בממשלתו של יאסואו פוקודה, והוא חבר בבית הנבחרים של יפן, שם הוא מייצג את הרובע החמישי של קיוטו. הוא נבחר לנשיאות המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-28 בספטמבר 2009, לאחר תבוסתה בבחירות הכלליות של אותה שנה. הוא מנהיג המפלגה הליברלית-דמוקרטית השני בלבד שלא כיהן במקביל בתפקיד ראש ממשלת יפן.

## ראשית חייו
טאניגקי נולד בעיר פוקוצ'יאמה שבמחוז קיוטו. הוא סיים את לימודי המשפטים שלו, עם התמחות במסים, באוניברסיטת טוקיו ב-1974, ועבד כמזכירו של אביו, שהיה שר החינוך של יפן.

## קריירה פוליטית
לאחר מותו של אביו ב-1983, החליט טאניגקי לוותר על קריירה במשפטים, ותחת זאת התמודד על מושבו של אביו בבית הנבחרים בתור נציג המחוז השני של קיוטו.

תחת קויזומי, כיהן טאנגקי במספר תפקידים, בהם חבר בוועדה לשיקום כלכלי, חבר בוועדה הלאומית לביטחון הציבור, ובסופו של דבר, שר האוצר מ-22 בספטמבר 2003 עד 26 בספטמבר 2006. החל ב-2002 הוביל טאניגקי את סיעת קוצ'יקאי במפלגה הליברלית-דמוקרטית, שמנתה ארבעה חברים בבית היועצים ואחד עשר חברים בבית הנבחרים.

טאניגקי הכריז על התמודדותו על נשיאות המפלגה ב-28 ביולי 2006, אך סיים את ההתמודדות במקום השלישי, אחרי שינזו אבה וטארו אסו. טאניגקי נחשב למועמד מתון בשל השקפותיו בנושא מדיניות החוץ: בניגוד למתחרים האחרים, הוא הכריז שאם יבחר לרשות הממשלה לא יבקר במקדש יסוקוני.

טאניגקי התמנה לקובע המדיניות של המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-24 בספטמבר 2007, על ידי נשיא המפלגה דאז, יאסואו פוקודה. כעבור שנה הוא קיבל את תפקיד שר הבינוי והתחבורה ולאחר התפטרותו של אסו, נבחר טאניגקי למנהיג המפלגה ב-28 בספטמבר 2009.

על אף הצהרותיו הקודמות, ביקר טאניגקי במקדש יסוקוני ב-19 באוקטובר 2009. המקדש, בייחוד בתקופת כהונתו של קויזומי, הפך לסלע מחלוקת מכיוון שבו מונצחות ומקודשות נשמותיהם של חיילי האימפריה היפנית - רבים מהם הורשעו בביצוע פשעי מלחמה. סין וקוריאה הדרומית מוחות תכופות על ביקורים רשמיים של מדינאים יפנים במקדש זה.

טאניגקי הכריז על מחויבותו להימנע משיחות רב-מפלגתיות בנושאי רווחה חברתית ורפורמות מס עם מפלגות האופוזיציה. הוא אף ביקר את המפלגה הדמוקרטית על תמיכתה בהעלאת מס הקנייה על אף הגירעון התקציבי בו שקועה המדינה.

על מנת ליצור קואליציה בהנהגת המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ולאחר שסירב להצעת ממשלת אחדות לאומית, ניסה טאניגקי לערוך הצעת אי אמון בראש הממשלה דאז נאוטו קאן ביוני 2011, אך הניסיון נכשל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שרי האוצר של יפן
קטגוריה:שרי התחבורה של יפן
קטגוריה:שרי התיירות של יפן
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1945
מוקד אבטחה

**מוקד אבטחה** הוא מוקד של חברת אבטחה העוסק בפיקוח, ניטור, והפעלה של אמצעי אבטחה פיזית ואלקטרונית. 

מוקד אבטחה כולל מגוון של מערכות תקשורת כמו תקשורת קווית, תקשורת סלולרית, רשת אינטרנט סלולרית מאובטחת (GPRS) תקשורת לווינית, והרכבים של המוקד מחוברים אליו באמצעות GPS. במוקד אבטחה טיפוסי ישנו מערך של מחשבים עם תוכנות מיוחדות והוא מאויש 24 שעות ביממה במטרה לתת שירות ללקוחות החברה בעת הצורך. לרוב, המכשור והמחשוב מגובה על ידי שרתי גיבוי במוקד. במאה ה-21 רוב חברות האבטחה הגדולות מחזיקות במוקד אבטחה גדול ומתקדם שיכול לתת מענה למספר רב של אירועים חריגים כגון אזעקה, מצוקה, מוקד צופה/רואה וגילוי אש. 

אתרים המחוברים למוקד אבטחה מקושרים אליו באמצעות חיוג מספר מקוצר ולעיתים גם באמצעות מצלמות אבטחה. כמו כן ניתן לחבר לרשת התקשורת של המוקד לחצני מצוקה. 

מוקד האבטחה מפעיל סיירים ואנשי ביטחון חמושים ולא חמושים אותם הוא יכול להקצות לאתר מסוים בשעת הצורך. מאבטחים ושומרים של חברת אבטחה יכולים להתקשר למוקד על מנת לדווח על אירועים שונים כגון פריצות, שריפות, אלימות וכו'.

המוקד חייב להיות בעל יכולת קליטה של שני ערוצי אותות דיגיטליים מהמנויים של המוקד, קווי ואלחוטי, או קווי וסלולרי, וכדומה. כיום ערוץ הקליטה המרכזי הוא קווי, כלומר באמצעות קווי טלפון סטנדרטיים של חברת בזק. הסדרת נושא של קליטת מידע על תשתיות כגון כבלים או אינטרנט מהיר לא נכנס עדיין לתקן. כל ערוץ קליטה חייב להיות עם ציוד גיבוי כלומר, שני מכשירים דיגיטליים המפענחים קודים הנשלחים אליהם מיחידות הקצה קרי מערכות האזעקה, וכל אחד מהם מחובר ל-2 קווי טלפון לפחות. 

בישראל מוקדי אבטחה מפוקחים על ידי משטרת ישראל, משרד התקשורת ומכון התקנים הישראלי. בין מוקדי השמירה הנמצאים בישראל, ניתן למנות את מיקוד, חברת השמירה ומודיעין אזרחי.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחה
מפלגות פוליטיות ביפן

## מפלגות מרכזיות

## מפלגות משניות

## מפלגות זוטרות
### מפלגות בעלות יצוג בדיאט
*פורשים מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית הקימו מפלגות אלה ב-2005:
**מפלגת יפן החדשה (מרכז)
** מפלגת דאיצ'י החדשה (הוקאידו, שמרנות)
**הקבוצה הפוליטית להפיכת אוקינאווה (אוקינאווה, שמרנות)
*מפלגת הגוש הסוציאלי של אוקינאווה (אוקינאווה, ליברליזם חברתי, פרוגרסיביות)
*מפלגת קיזונה (ליברליזם, הוקמה על ידי פורשים מהמפלגה הדמוקרטית ב-2012)

## מפלגות שהתפרקו
* קנסייטו
* ריקן סייוקאי
* ריקן דושיקאי
* טאיסיי יוקוסאנקאי

## ראו גם
* פוליטיקה של יפן
* הדיאט של יפן

## קישורים חיצוניים

*
מוחמד אבן עבד אל-והאב

**מֻחַמַּד אבְּן עַבְּד אל-וַהָּאבּ** (שם מלא: **מֻחַמַּד בְּן עַבְּד אל-וַהָּאבּ בְּן סֻלַיְמַאן א(ל)-תַּמִימִיּ**, בערבית: **مُحَمَّد بْن عَبْد ٱلْوَهَّاب بْن سُلَيْمَان ٱلتَّمِيمِيّ**; 1703 – 20 ביולי 1792) היה תאולוג אסלאמי, מייסד התנועה הווהאבית. הוא הקים את התנועה במטרה "לטהר את האסלאם מן האמונות התפלות שדבקו בו מאז המאה ה-9". אבן עבד אל-והאב היה בעל בריתו של מוחמד אבן סעוד ועזר לו להקים את המדינה הסעודית. בכך נוצרה ברית בין השושלות אשר נמשכת עד היום. צאצאי אבן עבד אל-והאב, משפחת אאל א-שייח', הובילו ומובילים את העולמא השולטים במוסדות הדת בסעודיה.

## רקע

אבן עבד אל-והאב נולד ככל הנראה בשנת 1703 לשבט הערבי בנו תמים באל-עוּוַיְינַה, כפר באזור נג'ד בסעודיה. הוא החל ללמוד אסלאם בגיל צעיר, בעיקר עם אביו, עבד אל-והאב. משפחתו הייתה חברה באסכולה החנבלית של המשפט המוסלמי. הוא למד בבצרה (בדרום עיראק) עם מלומדים מוסלמים, הוא העיד על עצמו שביקר בערים הקדושות מכה ואל-מדינה ואף ביצע את מצוות העלייה לרגל ולימוד עם חכמים אסלאמיים שם.

במכה, המופתי החנבלי, אבן הומאידי, החשיב את אבן עבד אל-והאב לתלמיד גרוע, וגם יהיר ומתריס כלפי מוריו, והדבר הדאיג את אביו. כתוצאה מכך, אבן עבד אל-והאב לא סיים את לימודיו, אך לא ידוע האם סולק מבית הספר או שפשוט נשר.

באל-מדינה, למד תחת מוחמד חיאת א-סינדי אותו הכיר דרך מורה שנה קודם לכן. היה זה א-סינדי שלימד את אבן עבד אל-והאב לדחות את ההערצה הפופולרית לקדושים וקבריהם. אף על פי כן, כמעט כל המקורות ההיסטוריים מסכימים כי הרעיונות הרפורמיסטיים שלו גובשו בתקופתו בבצרה. בשנת 1740 הוא חזר לבית שבו גדל והחל לגבש סביבו מעגל של מאמינים, ביניהם השליט המקומי, עות'מאן אבן מועמר. בתמיכתו של אבן מועמר, החל אבן עבד אל-והאב ליישם כמה מהרעיונות שלו לרפורמה. ראשית, בצטטו את תורת האסלאם האוסרת תפילה בקבר, הוא שכנע את אבן מועמר להרוס את קברו של זיד אבן אל-ח'טאב, בן לוויה של מוחמד, אתר שהיה נערץ על ידי המקומיים. שנית, הוא הורה על מוות בסקילה על ניאוף, מנהג שנעשה נפוץ באזור והוא עצמו ארגן את סקילתה של אישה שהודתה בניאוף.

פעולות אלה זכו לתשומת לב של סולימאן אבן מוחמד אבן ע'ורייר משבט בני ח'אלד, העומד בראש נְאוֹת המדבר אל-אחסא וקטיף, שהחזיק השפעה משמעותית בנג'ד. אבן ע'ורייר איים על אבן מועמר שהוא לא יאפשר לו לגבות מס קרקעות תמורת כמה נכסים שהיו בבעלותו של אל-אחסא אם הוא לא יהרוג את אבן עבד אל-והאב. אומנם אבן מועמר סירב לעשות זאת, אך אבן עבד אל-והאב נאלץ בכל זאת לעזוב.

## ההסכם עם אבן סעוד
לאחר סילוקו מן אל-עוויינה, אבן עבד אל-והאב הוזמן להתיישב בא-דרעיה השכנה על ידי השליט שלה מוחמד אבן סעוד. עם הגיעו לא-דרעיה, הסכימו מוחמד אבן סעוד ומוחמד אבן עבד אל-והאב כי יחד, הם יחזירו את הערבים אל עקרונות ה"אמת" של האסלאם כפי שהם ראו אותם. ההסכם, שנחתם בשנת 1744 ובעקבותיו נכבש חבל נג'ד, היווה את תחילתה של המדינה הסעודית הראשונה (אמירות א-דרעיה) והמנוע הדתי-אידאולוגי לפעולתה. אמירות זו פעלה עד לשנת 1818 והיוותה את הבסיס לערב הסעודית של היום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים סונים
קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
קטגוריה:ילידי 1703
קטגוריה:נפטרים ב-1792
יהושע איכילוב

**יהושע איכילוב** (30 באוקטובר 1939 – 18 באוגוסט 2025) היה כלכלן ואיש עסקים ישראלי, כיהן כמנכ"ל הבנק לפיתוח התעשייה בישראל.

## ביוגרפיה
נולד בישראל, אביו היה משה איכילוב ודודו היה עזרא איכילוב. בשנות ה-60 השלים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ולימודי מנהל עסקים באוניברסיטת העיר ניו יורק (City University of New York (CUNY)). לאחר מכן שימש כלכלן במשרד המסחר והתעשייה והיה חבר בצוות שהכין את תוכנית פיתוח התעשייה בישראל. בין השנים 1966–1971 עבד בנציגות משרד האוצר בארצות הברית ובין השאר טיפל בתרומות המגביות בתקופת מלחמת ששת הימים.

בשנות ה-70 וה-80 כיהן בתפקידי ניהול שונים, ובהם: מנכ"ל ענבל חברה לביטוח, שהוא נמנה עם מקימיה, מנכ"ל ינאי חברה לביטוח השקעות, מנכ"ל נכסים מ.י., שהחזיקה עבור המדינה את מניות הבנקים שבהסדר ומנהל מורשה של ארד חברה לביטוח. עסק בניהול חברת טתא (חברת הבת של אתא) מטעם כונס הנכסים של חברת אתא.

בשנת 1990 מונה למנכ"ל בנק לפיתוח התעשייה בישראל, וכיהן כיו"ר ודירקטור חברת ההשקעות של הבנק. בשנת 2003, לאחר קריסת הבנק, הוגשה תביעת ענק בסך 400 מיליון ש"ח על ידי בעלי מניות בבנק כנגד ראשי הבנק, ובהם איכילוב, באשמת רשלנות.

נפטר ב-18 באוגוסט 2025. הותיר אחריו אישה, פרופ' אורית איכילוב, בן – עורך הדין ואיש העסקים ארז איכילוב, הנשוי לסופרת יעל איכילוב, ובת.

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בנקים ישראלים
יהושע
קטגוריה:עובדי משרד האוצר
קטגוריה:עובדי משרד המסחר והתעשייה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת העיר ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
ציפורנית

**צִפָּרְנִית** (שם מדעי: *Silene*; נכתב גם **ציפורנית**, **צפורנית**) הוא סוג צמח פורח ממשפחת הציפורניים.
## מאפיינים
הציפורנית היא סוג הכולל כ-400 מיני צמחים עשבוניים רב-שנתיים, עם מיעוט של בני-שיח. מיני הציפורנית צומחים באלומות בודדות או במקבצים גדולים. כל המינים בעלי פרחים עם חמישה עלי כותרת, ובמינים רבים עלי הכותרת חצויים לשתי אונות לאורכם, בעומק משתנה. בכל המינים שלושה עמודי עלי. צבע הפרחים במינים השונים מצוי בטווח בין אדום עמוק ללבן, וכולל גוני ורוד וסגול (למרבית המינים פרחים בגוון בודד). הפרחים בעלי חמישה עלי גביע המוחזקים בדור בודד, המאוחה בבסיסו לצינור ומפורץ בשוליו.

הפרי הוא הלקט כדורי דמוי ביצה. פירות הציפורנית מפוזרים על ידי הצמח ומשמשים כמזון לבעלי חיים שונים, וכך מפוזרים בטווח גדול עוד יותר. הצמח עצמו משמש מאכל לזחלי עשים ופרפרים שונים, בין השאר עש הכרוב. הפרחים מניצים לרוב בתקופת החורף (וכך מינים כגון ציפורנית מצרית פורחים בחודשים נובמבר–אפריל) ונושאים פרי לפני האביב.

## תפוצה
הציפורנית נפוצה בכל אירופה וחלקים נרחבים מאסיה ואפריקה וצפון אמריקה. מספר מינים נפוצים של ציפורנית הגיעו לאוסטרליה יחד עם המשלחת האירופאית בסוף המאה ה-18, ונחשבים כיום כמינים מאוקלמים.

## שימושים
הצמח *Silene capensis* משמש מספר שבטים באפריקה כמקור לסם הזיה: שורש הצמח נטחן ונאכל, והדבר מדרבן חלימה צלולה אצל האדם שניזון ממנו למשך ימים ספורים.

## החייאה
מספר פירות של המין *Silene stenophyll*a נתגלו במחילת סנאי שהייתה קבורה תחת האדמה בסיביר, ותוארכו כבני 32,000 שנה לערך. מתוך רקמות הפרי הצליחו חוקרים להנביט צמח ציפורנית בריא, ששונה במקצת מהמין הקיים כיום. זהו הפרי המבוגר ביותר שמדענים הצליחו להנביט (הזוכה הקודם היה דקל שהוצמח מפרי תמר שנמצא במצדה).
## בישראל
בארץ ישראל צומחים בר 40 מיני ציפורנית:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ציפורניים
טראנס ווקאלי

**טראנס ווקאלי** הוא סוגה של מוזיקת טראנס המתמקד בקול אנושי המשולב במוזיקה וסביבו נבנית המלודיה. בשונה מסגנונות טראנס אחרים המתמקדים בצלילים מוזיקליים אלקטרונים בלבד.

ז'אנר זה החל לתפוס תאוצה בתחילת שנות התשעים, אומנם רבים מאמני הטראנס הראשונים השתמשו בדגימות קול מעורבת בקצב הטראנס, אולם בטראנס הווקאלי הושם דגש על צלילי הקול האנושי במקום על צלילי מכונה אלקטרונית.

מפיקי טראנס ווקאלי עושים לעיתים קרובות שימוש בזמרים אורחים וברמיקסים של שירים ידועים, לרוב הקול הוא קול נשי המעובד אלקטרונית בעזרת אפקטים קוליים.

טראנס ווקאלי פופולרי בעיקר באירופה, בדגש על גרמניה, אוסטריה, שוודיה, הולנד, בלגיה ובריטניה וישראל.

אמנים בולטים המשתמשים בטראנס ווקאלי:

* טיאסטו
* פול ואן דייק
* ארמין ואן בורן
* עופר ניסים

## ראו גם
* מוזיקה אלקטרונית
* מוזיקת טראנס

## קישורים חיצוניים
* רשימת אמני טראנס - ויקיפדיה האנגלית.

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
טראנס ווקאלי
אברהם זלמן איכילוב

**אברהם זלמן איכילוב** (בכתיב ארכאי: **איחילעוו**) (תקצ"ה, 1835 – ט"ז באב תרנ"ג, יולי 1893) היה איש העלייה הראשונה, ממתיישבי יהוד ופתח תקווה, עסקן ציבור וחבר ועד חובבי ציון בארץ ישראל. אבי משפחת איכילוב, שכמה מבניה היו עסקני ציבור ידועים.

## ביוגרפיה
נולד בדוינסק שבלטביה (באימפריה הרוסית) ליעקב איכילוב. קיבל חינוך תורני. נשא את אלקה (בתו של יעקב אשקלוני). לאחר נישואיו התיישב באלכסנדרובסק שבפלך יקטרינוסלב (אוקראינה).

בשנת ה'תרמ"א (1881), עם פרוץ הפרעות ביהודי רוסיה, נסע לאמריקה ולאירופה כדי לבדוק אפשרויות להגירה ובשובו הודיע כי האפשרות היחידה היא ארץ ישראל. בשנת ה'תרמ"ב (1882) ביקר אברהם קופלמן ברוסיה בשליחות מייסדי פתח תקווה על מנת למכור חלקות קרקע ולעודד יהודים לעלייה לארץ ישראל. איכילוב רכש ממנו חלקת קרקע, בשנת ה'תרמ"ד (1884) עלה לארץ ישראל. תחילה התגורר ביפו, לאחר מכן התיישב ביהוד, ועם עזיבת התושבים את המקום עבר לפתח תקווה. בשנת ה'תרמ"ו (1886) נבחר לוועד חובבי ציון בארץ, יחד עם יהושע אוסוביצקי, דוד גוטמן וישראל בלקינד. באחת מנסיעותיו למקוה ישראל בענייני המושבה, שהיה מעסקניה, נפצע קשה על ידי ערבים.

נקבר בבית העלמין גני אסתר בראשון לציון.

## בניו
* **יעקב איכילוב** (1873 – 1943) – חקלאי ומדריך לחקלאות בפתח תקווה. בניו הם: משה איכילוב, עזרא איכילוב, נחמיה איכילוב (חתנו של אהרן לייב מכנס). 
* **יצחק איכילוב** – מעסקני פתח תקווה. נשא את גולדה, בתו של אליעזר ליפמן קמניץ (בנו של מנחם מנדל מקאמיניץ, מייסד בית המלון הראשון בירושלים קאמיניץ). על שמו רחוב במרכז העיר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתיישבי יהוד
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:משפחת איכילוב
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1835
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1893
אברהם עשהאל

**אברהם עשהאל** (נולד בדצמבר 1950) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף בצה"ל. כיהן כקצין החינוך הראשי. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.

## שירות צבאי
עשהאל נולד בישראל, גדל בפתח תקווה.

בשנת 1969 התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס במגמת ניווט קרב. עם סיום הקורס, הוצב כנווט קרב בטייסת 201, טייסת F-4 פנטום ("קורנס"), ובה ביצע מספר תפקידים.

עשהאל לחם במלחמת יום הכיפורים ובמהלך מבצע דוגמן 5, בעת שטס לגיחת תקיפה מבצעית מעל סוריה, נפגע מטוס הפנטום שלו מאש נ"מ סורית; הוא והטייס שעימו, מאיר שני, נאלצו לנטוש ולצנוח, ונחתו כ-3 ק"מ מזרחית לגבול סוריה-ישראל. עשהאל נורה ברגלו על ידי חייל סורי מיד לאחר לכידתו ולאחר מכן נלקח בשבי הסורי. בבית חולים בסוריה קטעו שוביו את רגלו הפגועה. ב-1 ביוני 1974 שב עשהאל מן השבי לישראל.

אף כי שהה בשבי ואף כי היה קטוע רגל, התעקש עשהאל לשוב לצה"ל ולפעילות מבצעית בחיל האוויר. הוא השתקם והוסב לטייס תובלה. עשהאל שב לטוס והטיס מטוסי ביון ותובלה בחיל האוויר. בהמשך פיקד על טייסת ואף שימש מפקד מגמת ניווט קרב בבית הספר לטיסה. לאחר מכן פיקד על בסיס עובדה ושימש נספח צה"ל בצרפת. 

ב־28 בדצמבר 1995 מונה לקצין החינוך הראשי. בעקבות איחוד פיקוד הנח"ל וחיל החינוך ביוני 1997 מונה מפקד פיקוד הנח"ל האחרון תא"ל רן גלינקא למפקד החיל.

לאחר שחרורו מצה"ל סייע למסד את קורס ההכנה לנספחי צה"ל ברחבי העולם ושימש כמרכז קורס ההכנה עד 2015.

ביוני 2015 מונה לראש מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים. הוא חבר הוועד המייעץ בתנועת הביטחוניסטים.

### השכלה וחיים פרטיים
עשהאל בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי לעו"ד רות עשהאל, ואב ל-3 ילדים.

## קישורים חיצוניים
* הגר שפירא, אז בבית הספר, ביטאון חיל האוויר, גיליון 163 (264), 30 ביוני 2005.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני חינוך ראשיים
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בצרפת
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:מפקדי בסיס עובדה
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה

upright=1.5|ממוזער|שמאל|מפת פריסת ופעילות הארגון בעולם:
250px|ממוזער|דגלי הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה
**ה[[ארגון]] הבין-לאומי לפרנקופוניה** (בצרפתית: **Organisation internationale de la Francophonie**) הוא ארגון שנוסד ב-1970 ומאגד מדינות ואזורים דוברי צרפתית, במטרה לקדם שפה צרפתית ונושאי תרבות, שלום, דמוקרטיה, זכויות האדם, חינוך ושיתוף פעולה כלכלי של המדינות החברות בו.

## הארגון
ועידת הארגון הראשונה התקיימה בשנת 1986 בצרפת.

הארגון כולל 93 מדינות או ממשלות (56 חברות, 5 חברות נספחות ו-32 משקיפות) אשר רובן היו בעבר חלק מהאימפריה הקולוניאלית הצרפתית ומהאימפריה הקולוניאלית הבלגית. הארגון מתפרס על פני חמש יבשות, ובמדינות החברות בו חיים כ-890 מיליון אזרחים.

לואיז מישיקיוואבו , שרת החוץ לשעבר של רואנדה, היא המזכירה הכללית של הארגון מאז ינואר 2019.

מדי שנה התאריך 20 במרץ מצוין כ"יום הפרנקופוני הבין-לאומי". המשחקים הפרנקופוניים מתנהלים מדי 4 שנים בדומה למשחקים האולימפיים ולמשחקי חבר העמים הבריטי.

## המנון הארגון
ההמנון הוצג לראשונה בשנת 2001, בכינוס הארגון שנערך אותה שנה בלבנון, על ידי יוצרו , ומאז הוא משמש כהמנון הארגון.

## מדינות וממשלות בארגון
### חברות

### חברות נספחות
*
*
*
* קטר
*

### משקיפות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:צרפת: ארגונים
קטגוריה:צרפתית
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
מרטין ריינולדס

**מרטין אדוארד ריינולדס** (באנגלית: **Martin Edward Reynolds**; נולד ב-22 בפברואר 1949) הוא אתלט בריטי בעבר, בעל מדליית כסף אולימפית בריצת שליחים.

## ביוגרפיה
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1970 כחבר נבחרת אנגליה זכה ריינולדס במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.05 שניות, אחרי ג'מייקה (39.46 שניות) וגאנה (39.82 שניות). באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה ריינולדס במדליית כסף בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם אלן פסקו, דייוויד המרי ודייוויד ג'נקינס בתוצאה של 3:00.46 דקות, אחרי קניה (2:59.83 דקות) ולפני צרפת (3:00.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.71 שניות. בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא אישי של 46.11 שניות ובשלב המוקדמות תוצאה של 46.46 שניות.

## שיאים אישיים
* ריצת 200 מטר: 20.83 שניות (1970) 
* ריצת 400 מטר: 46.11 שניות (1972)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים בריטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
סוכנות הידיעות של הרפובליקה האסלאמית

**הסוכנות לחדשות הרפובליקה האיסלאמית** (בפרסית: **ایرنا**, ידועה בשם **IRNA** קיצור של "Islamic Republic News Agency") היא סוכנות החדשות הרשמית של הרפובליקה האסלאמית של איראן.

הוקמה בשנת 1934 ונשלטת וממומנת על ידי הסוכנות לתרבות והכוונה איסלאמית. הסוכנות מוציאה לאור מגוון כתבי-עת, וכן עיתון בשם איראן. לסוכנות כ-60 משרדים בתוך איראן ועוד כ-30 הפזורים ברחבי העולם.

## ראו גם

* רשות השידור האיראנית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: תקשורת
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:תקשורת המונים בפרסית
פוליטיקה 2.0

**פוליטיקה 2.0** היא מונח המתייחס לשינויים שחלו התנהלות הפוליטית בעקבות השימוש בפלטפורמות וב 2.0. פוליטיקאים משתמשים בכלי וב 2.0, כגון פייסבוק, טוויטר, יוטיוב, בלוגים וכו' במטרה לקדם את מעמדם, ליצור קשר עם המצביעים, לגייס כספים ועוד. הפלטפורמה מאפשרת לפוליטיקאים להתבטא בצורה חופשית ומגוונת, לכוון את מאמצי הקמפיין לקהל מטרה מסוים, להעביר מסר בעלות זולה יחסית, באופן מתמיד ועדכני. השינוי בקרב הבוחרים בא לידי ביטוי בעובדה שהמדיה המקוונת יוצרת אינטראקטיביות ותקשורת דו-סטרית בין התומכים לבין המועמד, מאפשרת לבוחרים לתקשר בינם לבין עצמם, ולמעשה ליצור מעין קהילה שיש בידה כלים לפעילות ולהתארגנות, אשר לא היו קיימים במדיה המסורתית. הכלים החדשים מאפשרים לקהל גדול ליצור תכנים ולשתף אותם, הם נגישים, זולים, ומתעדכנים באופן תדיר.

## פוליטיקה 2.0 בארצות הברית
[ממוזער|אובמה כותב ב[טוויטר]]
נשיא ארצות הברית לשעבר, ברק אובמה, הרבה להשתמש במדיה המקוונת. בקמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008 עשה אובמה שימוש רחב באינטרנט וברשתות החברתיות, במקביל לשימוש בכלי התקשורת המסורתיים. לגולשים היה חלק גדול בקמפיין האינטרנטי של הנשיא, כדוגמת הקליפ "התאהבתי באובמה" אשר אמנם אינו פרי יוזמתו, אך קיבל סיקור מכלים חברתיים רבים. על פי מספר מקורות ברבע הראשון של 2007, אובמה גייס 32 מיליון דולר, כאשר שליש מהם ברשת. פוליטיקאים רבים מנסים לחקות את הצלחתו של אובמה ולנהל קמפיין בחירות בעזרת פלטפורמת וב 2.0.

## פוליטיקה 2.0 בישראל
המפלגות הישראליות משקיעות כסף רב בקמפיינים באינטרנט. עם זאת, סקר שערך TheMarker בשנת 2008, גילה כי בישראל האינטרנט עדיין משמש בעיקר ככלי לאיסוף מידע על מפלגות ועל מועמדים לראשות הממשלה ולא מקום לנקיטת עמדה או למעורבות. בנוסף, מחקר שמתבסס על נתונים שנאספו בין השנים 2013 עד 2015 מצא כי מפלגות גדולות מפיקות יותר ערך מפרסום ברשתות החברתיות מאשר מפלגות קטנות, למשל הן נהנות מיותר עוקבים והפוסטים של חברי המפלגה זוכים בממוצע ליותר מעורבות מצד הקהל. מחקר נוסף מצא שאתרי אינטרנט של חברי כנסת הם כלי לפרסונליזציה, ודרך משמעותית להבליט את האישיות והמצע של חבר הכנסת על חשבון המפלגה לה הוא שייך.

נשיא המדינה לשעבר, שמעון פרס, עשה גם הוא שימוש בפוליטיקה 2.0, והשיק עמוד פייסבוק פעיל. לקראת ההשקה פנה בית הנשיא למוזיקאי נוי אלוש, כדי להפיק קליפ אינטרנטי שיתפרסם בכל הרשתות החברתיות בו יופיע פרס ויציע לגולשים להיות חבריו בפייסבוק. את הקליפ "Be my Friends for peace" חשף בית הנשיא באולפני פייסבוק ביום ההשקה ב-06.03.12.

## ראו גם
* כנסת פתוחה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* סיני גז, ריאיון עם טל שניידר על האופן שבו האינטרנט משנה את הפוליטיקה
* 
* סיני גז, פוליטיקה אנלוגית בעידן דיגיטלי, באתר Geektime
* עולים ברשת- כן אנחנו יכולים!
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:תרבות פופולרית
קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
הבחירות הפרלמנטריות ביפן 1890

**הבחירות הכלליות ביפן 1890** (ביפנית: 第1回衆議院議員総選挙) היו הבחירות הכלליות הראשונות שנערכו באימפריה היפנית לחברי בית הנבחרים של הדיאט של יפן. הייתה זו הפעם הראשונה שנערכו בחירות כלליות להקמת ממשלה באסיה.

## היסטוריה ורקע
הבחירות הראשונות לבית התחתון ביפן נערכו ב-1 ביולי 1890, בהתאם לכתוב בחוקת מייג'י שהתקבלה ב-1889.

זכות הבחירה בבחירות אלה הייתה מוגבלת, ורק גברים מעל גיל 25, ששילמו לפחות 15 ין יפני במסים, ושהתגוררו במחוזם לפחות שנה הורשו להצביע. מספר הבוחרים שעמדו בקריטריונים עמד על 450,872 אנשים מתוך אוכלוסייה כוללת של 39,933,478 תושבים (1.13%). דרישת המס הגבוהה למעשה העניקה זכות הצבעה בעיקר לבעלי אדמות וליזמים עירוניים. מבחינת המעמד החברתי בקרב המצביעים, 9% היו סמוראים-לשעבר ו-91% היו עירוניים ואיכרים-לשעבר. תושבי הוקאידו ואוקינאווה לא קיבלו זכות בחירה מכיוון שהאיים נחשבו טריטוריות ולא מחוזות. 97% מבעלי זכות הבחירה ניצלו את זכותם והצביעו בבחירות.

על מנת להתמודד בבחירות לבית התחתון היה על המועמדים להיות בני 30 ומעלה, וללא קשרים למשפחה הקיסרית. מספר המושבים בבית היה שלוש מאות, והוא התחלק בין מאתיים וארבעה-עשר מושבים למחוזות עם נציג אחד וארבעים ושלושה מושבים למחוזות עם שני נציגים, ועליהם התמודדו 1,243 מועמדים.

אספת הדיאט הראשונה נערכה לאחר הבחירות, ב-25 בנובמבר 1890. סיעת המפלגות הליברליות "מינטו" החזיקה ב-171 מושבים והיוותה את הרוב בבית.

## תוצאות

## לקריאה נוספת

* Jansen, Marius B.**The Making of Modern Japan**. Harvard University Press, 2002. .

## קישורים חיצוניים
* THE FIRST JAPANESE ELECTION, אתר הניו יורק טיימס, 31 ביולי 1890.
## הערות שוליים

1890
קטגוריה:1890
ISNA

**סוכנות הסטודנטים האיראנית לחדשות** (בפרסית: **خبرگزاری دانشجویان ایران**: תעתיק: **חַ'בַּרְגׂזארי-י דאנֵשְג'וּיַאן-י איראן**; ידועה גם בראשי תיבות באנגלית: **ISNA**) הוא ארגון חדשות המנוהל על ידי סטודנטי אוניברסיטאות איראניים.

נוסד ב-4 בנובמבר 1999 במטרה לכסות חדשות אוניברסיטאיות, אך כיום עוסק אף בחדשות איראניות ובינלאומיות. הכתבים בסוכנות הם סטודנטים למגוון תחומים וכ-1000 מהם פועלים בהתנדבות.

הסוכנות נחשבת על ידי התקשורת המערבית לאחד מכלי התקשורת העצמאיים והמתונים ביותר באיראן, ומצטטת אותה רבות. על-אף היותה באופן כללי עצמאית, ממומנת הסוכנות בחלקה על ידי הממשלה האיראנית ובחלקה על ידי ACECR (המרכז האקדמי ללימודים תרבות ומחקר), סוכנות סטודנטים נוספת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: תקשורת
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:תקשורת המונים בפרסית
גביע אפריקה לאומות 1998

**גביע אפריקה לאומות 1998** היה הטורניר ה-21 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בבורקינה פאסו החל מה-7 בפברואר עד ה-28 בפברואר. מצרים זכתה בגביע בפעם הרביעית בתולדותיה לאחר שניצחה את דרום אפריקה במשחק הגמר. 

## המדינות המשתתפות
[250px|שמאל|ממוזער|המדינות המשתתפות בטורניר הגמר על פני מפת [אפריקה.]]

16 מדינות לקחו חלק בטורניר הגמר. נבחרת  העפילה באופן אוטומטי לטורניר כמארחת, ונבחרת  העפילה אוטומטית אף היא בעקבות זכייתה בטורניר הקודם. שאר 14 הנבחרות העפילו דרך שלב המוקדמות בו השתתפו 28 נבחרות.

## אצטדיונים

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

## שלבי הנוק-אאוט

## קישורים חיצוניים

1998
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1998
קטגוריה:בורקינה פאסו: כדורגל
קזימיר פונק

**קזימיר פונק** (פולנית: **Kazimierz Funk**, אנגלית: **Casimir Funk**;  23 בפברואר 1884 - 20 בנובמבר 1967) היה ביוכימאי אמריקאי, יהודי יליד פולין. בשנת 1912 הוא טבע את המונח ויטמין.

## ביוגרפיה
נולד בפולין למשפחה יהודית. אביו, יעקב (ז'אק) איזראיליביץ' פונק, היה רופא עור ידוע בוורשה. הוא למד באוניברסיטת ברן בשווייץ, שם סיים דוקטורט בגיל 20. אחר כך עבד במכון פסטר בפריז, בבית חולים בגרמניה ובמכון מחקר ליסטר בלונדון (Lister Institute). בשנת 1915 נסע לארצות הברית, ובניו יורק עבד במספר מכוני מחקר. בשנת 1920 התאזרח בארצות הברית. בשנת 1923 חזר לוורשה בזכות מלגה מטעם קרן רוקפלר, ושימש כראש המחלקה לביוכימיה במכון להיגיינה. בשנת 1927 נסע לפריז והקים בה חברת תרופות פרטית בשם Casa Biochemica. בשנת 1939 חזר לארצות הברית, שם נשאר עד ליום מותו, ועמד בראש מכון המחקר Funk Foundation for Medical Research.

### גילוי הוויטמינים
לאחר שקרא את המאמר של כריסטיאן אייקמן, אשר מצא שאנשים אשר אוכלים אורז מלא סובלים פחות ממחלת הבריברי, ניסה פונק למצוא את הגורם באורז המלא אשר מונע את המחלה. בשנת 1912 חקר את שכבת הסובין (המעטפת החיצונית) של האורז וגילה בתוכה מולקולה המתמוססת במים, מורכבת מחנקן הקשור לשלושה אטומי חמצן, ובכך גילה את הוויטמין B<sub>1</sub> (תיאמין). הוא הניח שאמין זה הוא מה שחסר לאלה שתפריטם מורכב אך ורק מאורז לבן, ולכן הם לוקים במחלות שונות כמו הבריברי.

מכיוון שהבין שאמין הוא חומר חיוני לחיים, קרא לו בשם "vital amine", או "vitamine". בהמשך התגלו ויטמינים שאינם אמינים, והשם שונה ל-vitamin, ללא האות e בסוף המילה.

## לקריאה נוספת
* אמיל פוירשטיין, **יהודים מפורסמים במדע**, 1956. עמ' 221–229.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימאים פולנים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:מדענים שהיגרו לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
טרזן (זיכיון דיסני)

**טרזן**  הוא זיכיון מדיה של חברת וולט דיסני שמבוססת על ספרי טרזן  של אדגר רייס בורוז, המתארים את חייו של איש צעיר שגדל מגיל צעיר עם חבורת גורילות בג'ונגלים של מערב אפריקה.

## סרטי הטרילוגיה
* **[[טרזן (סרט, 1999)|טרזן]]**, הוא הסרט המקורי של הסדרה שהופק בידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני ויצא לאקרנים ב-18 ביוני 1999.סרט זה הוא ה-37 במספר של סרטי קלאסיקות האנימציה של דיסני ומשתייך לאחד מרגעי השיא של תקופת הרנסאנס של דיסני. הוא מבוסס על הספר טרזן מלך הקופים
* **[[טרזן 2]]**, הוא סרט ההמשך שיצא ישירות לגרסת וידאו וDVD בשנת 2005. הסרט מהווה פריקוול לסרט הראשון.
* **[[טרזן וג'יין (סרט)|טרזן וג'יין]]**, הוא סרט שיצא בשנת 2002, בין שני הסרטים האחרים והוא מהווה ספין אוף לסרט הראשון.

## דמויות

## סדרת טלוויזיה
* **[[אגדת טרזן]]**, סדרה-בת אמריקאית לסרט "טרזן" מ-1999 ששודרה ברשת UPN ו-ABC בין השנים 2001–2003 ומבוססת על

## משחקים
* **[[טרזן (משחק וידאו)|טרזן]]** , משחק מחשב מ-1999 המבוסס על הסרט מאותה שנה לשימוש במחשבים ובפלייסטיישן. 
* **Tarzan Jungle Tumble**, משחק שיצא בשנת 2001
* **Disney's Tarzan: Return to the Jungle**, משחק שיצא בשנת 2002 בידי Activision לשימוש בGame Boy Advance

## מוזיקה
* **[[טרזן (אלבום)|טרזן]]**  - אלבום המלווה את הסרט המקורי שהופק בידי הזמרים פיל קולינס ומארק מנסינה. בסרט ישנם 4 שירים:

*"You'll Be in My Heart"
*"Strangers Like Me"
*"Son of Man"
*"Two Worlds"

## נוספים
ישנם גם אתר של טרזן בפארקי השעשועים דיסנילנד ודיסנילנד של הונג קונג, מחזה הוליוודי המבוסס על הסרט המקורי  שהוצג ב-2006 בברודוויי.

*
קטגוריה:ילדי פרא בדיוניים
קטגוריה:סדרות סרטי אנימציה
צ'ארלס קנינג, רוזן קנינג הראשון

**צ'ארלס קנינג, רוזן קנינג הראשון** (באנגלית: **Charles Canning**;  14 בדצמבר 1812 - 17 ביוני 1862) היה מדינאי בריטי ומושל הודו השביעי והאחרון בשלטון חברת הודו המזרחית הבריטית. הוא היה המושל במהלך המרד ההודי הגדול והיה המושל הכללי הראשון של הראג' הבריטי שהחליף את השלטון הקודם.

## חייו
קנינג נולד בברומפטון שבלונדון לג'ורג' קנינג שהיה איש פוליטיקה וראש ממשלה לתקופה קצרה, וג'ואן קנינג. בשנת 1836 נכנס צ'ארלס לעולם הפוליטיקה מטעם המפלגה השמרנית, שנה מאוחר יותר עם מות אימו הוא ירש את תואר האצולה ויקונט ועבר לבית הלורדים. הוא שירת במספר תפקידים לאורך השנים בהם תת-מזכיר פרלמנטרי לענייני חוץ ושר היערות והחורש. ביולי 1855 קיבל צ'ארלס את המינוי למושל הכללי של הודו לאחר עזיבתו של הלורד דלהויז, הוא יצא מאנגליה בדצמבר והתחיל את תפקידו בהודו בסביבות פברואר 1856.

מכניסתו לתפקיד גילה קנינג גישה סלחנית ומתפייסת אל מול ממלכות החסות והאוכלוסייה ההודית. אך, שנה לאחר כניסתו לתפקיד, במאי 1857 פרץ המרד ההודי הגדול אשר היה ביטוי לסלידה ארוכה בקרב האוכלוסייה ההודית כלפי חוסר הרגישות של השלטון הבריטי. קנינג נחשב לדמויות הבולטות שבזכות החלטותיו, קור רוחו וחוכמתו הודו הבריטית שרדה את המרד. קנינג עצמו בזכות ההצלחה מצידו, המשיך למשול על הודו גם כאשר השלטון נלקח מחברת הודו המזרחית הבריטית לידי הפרלמנט הבריטי, הוא אף זכה לשבחים ותארים, בהם הוענקו לו אבירות במסדר האמבט ותואר 'רוזן'.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות עמיתים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במרד ההודי הגדול
קטגוריה:הודו הבריטית: אישים
קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:משנים למלך הודו
קטגוריה:המושלים הכלליים של הודו
קטגוריה:ילדי ראשי ממשלת בריטניה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1812
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1862
שקע יפן

[שמאל|ממוזער|250px|שקע יפן במערך הלוחות בצפון-מערב [האוקיינוס השקט]]
שמאל|ממוזער|200px|מבנה קשת איים
[שמאל|ממוזער|200px|הדפס [אוקיו-אה של התפרצות הר הגעש בנדאי בשנת 1888]]
**שקע יפן** הוא שקע אוקייני ממזרח לחלקו הצפוני של האי הונשו ביפן, בשוליים הצפון-מערביים של האוקיינוס השקט. השקע הוא חלק ממערכת שקעים בשולי טבעת האש. מצפון הוא מתחבר לשקע קוריל-קמצ'טקה, ומדרום – באמצעות שקע איזו-בונין (נקרא גם "שקע איזו-אוגסאוורה"), לשקע מריאנה. אורכו של השקע כ-800 ק"מ ועומקו המרבי כ-9,000 מטרים.

## גאולוגיה
שקע יפן הוא חלק מאזור הפחתה בו נוחת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח אוחוצק, והוא נוצר כתוצאה מכיפוף בלוח הנוחת. שקעים מסוג זה מצויים בקדמת קשת איים, דוגמת זו המרכיבה את איי יפן.

### סייסמולוגיה
בנקודת החיבור של שקע יפן לשקע איזו-בונין מצוי צומת משולש בו נפגשים שלושה לוחות טקטוניים: לוח אוחוצק, הלוח הפיליפיני והלוח הפסיפי.

הפעילות הטקטונית בצומת משולש זה אחראית להתרחשות רעידות אדמה רבות ותכופות בצפון יפן, בהן רעידת האדמה בסנדאי בשנת 2011 שדורגה כ-9.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט וגלי הצונאמי שנוצרו בעקבותיה.

### געשיות
האיים הגעשיים של הקשת נוצרו כתוצאה מהתכה של סלעי הליתוספירה, הפיכתם למאגמה ופליטתם מבעד להרי געש. התכה זו מזינה את הגעשיות של צפון האי הונשו, למשל את ההתפרצות הר הגעש בנדאי במהלך 50,000 השנים מאז היווצרו ועד התפרצותו האחרונה בשנת 1888.

## צלילה
ב-15 ביולי 1962 צלל צוות מחקר צרפתי לעומק שקע יפן. צלילה זו הייתה שנייה בעומקה לזו של דון וולש וז'ק פיקרד ב-23 בינואר 1960 לתהום צ'לנג'ר בשקע מריאנה.

באוקטובר 2008 צלל צוות יפני ואנגלי לעומק של 7.7 ק"מ וגילה דגים ממין *Pseudoliparis amblystomopsis*, הנחשבים לדגים החיים בעומק הרב ביותר באוקיינוס.

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים
*טקטוניקת הלוחות
*התפרצות געשית
*רעידת אדמה
* התהומות העמוקות בעולם

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: גאולוגיה
קטגוריה:האוקיינוס השקט
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
אנסמבל פלורילגיום

**אנסמבל פלורילגיום** (באנגלית: **Ensemble Florilegium**) הוא הרכב קאמרי השוכן בלונדון.
## פעילות
אנסמבל פלורילגיום מתמחה במוזיקה קאמרית מן המאות ה-17 וה-18 בנגינה בכלים אותנטיים. המנהל האמנותי של האנסמבל, אשלי סולומון, היה שותף לייסודו בשנת 1991. הנגנים העיקריים באנסמבל הם אשלי סולומון (ניהול אמנותי, טרברסו וחלילית), ניל פרס דה קוסטה (צ'מבלו), רייצ'ל פוג'ר (כינור) ודניאל ידון (צ'לו וויול בס). רפרטואר האנסמבל משתרע על טווח שבין מוזיקה קאמרית אינטימית ליצירות תזמורתיות בקנה מידה גדול ומתקופת הבארוק עד ראשית התקופה הרומנטית.

הופעת הבכורה של אנסמבל פלורילגיום הייתה בבלקהית' ב-1991, מאז הוא מופיע בקונצרטים ובשידורי רדיו בוויגמור הול, ברחבי אירופה, בארצות הברית, במזרח אסיה ובאוסטרליה. התקליטורים הרבים שהוציאה כוללים מוזיקה קאמרית של טלמן והסונאטות לצ'לו של ויוואלדי (עם פיטר ויספלווי כצ'לן סולן), הן אלה והן אלה זכו בפרסים. במשך השנים עשה לו שם כאחד ההרכבים המצטיינים בתחום הביצוע האותנטי בבריטניה. ההרכב מרבה להופיע עם כמה מגדולי המוזיקאים בעולם. בין השאר הופיע האנסמבל בבית האופרה של סידני, תיאטרו קולון בבואנוס איירס, בקונצרטחבאו באמסטרדם בקונצרטהאוס בווינה, בבית בטהובן בבון, ובפסטיבל ישראל.

בין השאר הוציא האנסמבל הקלטות של מוזיקת בארוק ממיסיונים בבוליביה, שזכו לשבחי הביקורת. האלבום השני היה נבחר גראמופון למרץ 2007 והיה מועמד לפרס המוזיקה של BBC לשנת 2008. בספטמבר 2007 יצא תקליטור של קנטטות וסינפוניות של באך עם זמרת הסופרן ההולנדית יוהאנטה זומר; תקליטור זה קיבל את פרס אדיסון לשנת 2008, פרס המוזיקה היוקרתי ביותר של הולנד.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרכבים קאמריים
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
אלישע בנאי וארבעים השודדים

**אלישע בנאי וארבעים השודדים**, נקראת לעיתים "השודדים", היא להקת רוק ישראלית הפועלת משנת 2010. סולן הלהקה הוא אלישע בנאי, שמשמו נגזר שם הלהקה.

## היסטוריה
הלהקה החלה לפעול בשנת 2010 וכללה את אלישע בנאי (שירה וגיטרה), מתי גלעד (בס), ג'ו עומר נווה (גיטרה חשמלית) ועמרי גונדור (תופים). במהלך הקלטת האלבום השתנה הרכב הלהקה, כאשר את המתופף החליף איתמר לוי, חבר בלהקה בום פם, ואת הגיטריסט החליף איתמר הכהן, שלקראת צאת האלבום הוחלף בנועם ורדי.

מתוך האלבום הראשון "אלישע בנאי וארבעים השודדים" שחררו מספר סינגלים אשר תרמו רבות לפרסום הלהקה.
הסינגל הראשון שהוציאו היה "ברצלונה", לאחריו יצאו "כמו כולם", "סן דייגו",, "חבר חדש" "הכל נשרף". "סן דייגו" היה לאחד מעשרים השירים הכי מושמעים ברדיו לשנת 2012. "הכל נשרף" נבחר לשיר השנה על פי "ynet" והלהקה נבחרה ללהקת הרוק של השנה על פי "ynet".

ב-7 באוקטובר 2013 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מתוך אלבומה השני. השיר נקרא "נוגה מחפשת צדק".

ב-17 בנובמבר 2013 הוציאה הלהקה סינגל שני מתוך אלבומה השני. השיר נקרא *איינשטיין*.

האלבום השני של אלישע בנאי וארבעים השודדים יצא בינואר 2014.

ב־6 ביוני 2016 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מתוך אלבומה השלישי ושמו "קם ורוצה ליפול".

ב-2018 הוציאה הלהקה עוד סינגל בשם "לב רעב".

ב-2019 הוציאה הלהקה סינגל בשיתוף גידי גוב בשם "גיבורה".

ב-12 במאי 2019 הלהקה הוציאה את אלבומה השלישי "סמטת לאן".

## אלבומים
* אלישע בנאי וארבעים השודדים (2012)
* מהירות האור (2014)
* סמטת לאן (2019)
* ממשיך לרדוף אחרי החלומות [EP] (2022)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות פופ ישראליות
קטגוריה:להקות פופ רוק
אגם אבה

**אגם אַבֶּה** או **אגם אַבְּהֶה** הוא אגם מלח, השוכן על הגבול בין אתיופיה לג'יבוטי. אגם זה נמנה עם שרשרת של שישה אגמים הקשורים זה לזה, הכוללת גם את (מצפון לדרום) גָארְגוֹרִי , לָאיטָאלִי , גוּמָארֶה , בָּאריוֹ  ואַפָאמְבּוֹ .

## סקירה - גאוגרפית וגאולוגית
אגם אבה הוא יעדם הסופי של מימי נהר אוואש. האגם נמצא בצומת משולש אַפָאר, המהווה את מקום המפגש המרכזי של שלושה שברים של קרום כדור הארץ. מפגש זה גורם להיווצרותו של שקע אפאר, עקב התרחקותם ההדדית של שלושת שברים אלה ביחס לנקודה מרכזית זו, אם כי לא כולם מתרחקים מנקודה זו באותו קצב.

לחופו הצפון-מערבי של האגם מתרומם הר געש כבוי הקרוי הר דאמה עלי (1,069 מ'), בעוד שלאורך חופו המערבי והדרום-מערבי, משתרעים משטחי מלח עצומים, שרוחבם כ-10 ק"מ. בנוסף לאוואש, שני נחלי אכזב עונתיים, אוֹלֶלְדִיר ואַבּוּנָה מֶרֶקֶס, נשפכים אל האגם ממערב לו ומדרום לו, לאחר שהם חוצים את משטחי המלח. על אף ששטחם הנוכחי של מימיו הפתוחים האגם הוא 332.6 קמ"ר, בצורות אחרונות וניצול יתר של מימי האוואש לצורך השקיה, הביאו לירידת מפלס האגם בשיעור 5 מ'. 

אגם אבה קנה את פרסומו בשל ארובות הגיר הטבעיות שנוצרו בשטחו, המיתמרות אף לגובה של 50 מ', ומתוכן נפלט קיטור. האגם עצמו ידוע גם בשל אוכלוסיות השקיטנים החיות בו.

חופו של האגם מאוכלס על ידי נוודים בני אפאר.


Image:Abbe-8.jpg|ארובות טבעיות סמוך לאגם
Image:Abbe-3.jpg|ארובות טבעיות ולידן מגלנים אפריקניים מקודשים


## קישורים חיצוניים

*תמונות של אגם אבה 
*ILEC - בסיס נתונים עבור אגם אבה
## הערות שוליים

אבה
אבה
אבה
קטגוריה:ג'יבוטי: גאוגרפיה
זאק פוזן

**זאקרי א. "זאק" פוזן** (באנגלית: **Zachary E.** "**Zac**" **Posen**; נולד ב-24 באוקטובר 1980) הוא מעצב אופנה אמריקאי יהודי, המוכר בדבקותו בעיצובים אלגנטיים וקלאסיים, ובאסתטיקה הנשית שבה הוא מעצב.

## קורות חיים
זאק פוזן גדל בסוהו, שבמנהטן, ניו יורק, ולמד בבית הספר "סנט אן", בית ספר פרטי בברוקלין. מגיל צעיר התעניין בעיצוב אופנה.

## קריירה
בשנת 2000, כשהיה בן עשרים, התפרסם כשעיצב שמלה לנעמי קמפבל. תוך זמן קצר הספיק להלביש נשים רבות כגון לייטון מיסטר- ולדמותה, שנחשבת לפורצת דרך בתחום האופנה, בסדרה "אחת שיודעת" - בלייר וולדורף, נטלי פורטמן, ריהאנה, קייט וינסלט, קלייר דיינס, קמרון דיאז, ג'ניפר לופז, מישה ברטון, ביונסה ורבות אחרות.

בשנת 2011, הגיע לישראל במסגרת שבוע האופנה בחולון. ואמר שעל המעצבים הישראלים לחדש ולא להעתיק מעצבים אחרים, אך זיהה פוטנציאל.

היה שופט בעונה ה-11 של תוכנית המציאות "פרויקט מסלול", בגרסתה המקורית האמריקנית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:מעצבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מעצבי אופנה יהודים
קטגוריה:מעצבי תלבושות יהודים
קטגוריה:שופטי תוכניות מציאות אמריקאים
קטגוריה:שופטי תוכניות מציאות יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
אנרגיית קשר כימית

**אנרגיית קשר כימית** (באנגלית: **Bond Energy**; סימול: **E**) היא הערך המייצג את מידת חוזקו של קשר כימי. זו היא האנרגיה שיש להשקיע על מנת לפרק מולקולה לאטומים בודדים.

אנרגיית הקשר נמדדת, בדרך כלל, ביחידות של J·mol−1, המבטאות את מספר הג'אולים שיש להשקיע כדי לפרק את הקשרים במול של מולקולות.

לדוגמה, אנרגיית הקשר הממוצעת של C-H במתאן, העומדת על 414 KJ·mol−1, מייצגת את השינוי באנתלפיה הנדרש לפירוק מולקולת מתאן לאטום פחמן וארבעה רדיקלי מימן. לחלופין, נהוג לייצג את אנרגיית הקשר הכימית ביחידות של אלקטרון וולט למולקולה. לדוגמה, אנרגיית הקשר הממוצעת של C-H במתאן היא 4.29 אלקטרון וולט למולקולה. במונחי אנרגיית פוטון, זו נמצאת בתחום העל-סגול הקרוב.

## התאמה בין אנרגיית קשר לאורך קשר
ישנו קשר בין אנרגיית (חוזק) הקשר לאורך הקשר. לכן, ניתן להשתמש ברדיוס המתכתי, הרדיוס היוני והרדיוס הקוולנטי של כל אטום במולקולה על מנת להעריך את חוזק הקשר.

לדוגמה, הרדיוס הקוולנטי של האטום בור מוערך ב-83 פיקומטר, אבל אורך הקשר B-B במולקולת B_2 Cl_4 הוא 175 פיקומטר, ערך גדול בהרבה. מתוך הנתונים הללו ניתן להסיק שהקשר בין שני אטומי בור הוא קשר יחיד חלש. לעומת זאת, הרדיוס המתכתי של רניום הוא 137.5 פיקומטר, כאשר במולקולת Re_2 Cl_8 אורך הקשר Re-Re הוא 224 פיקומטר. מהנתונים הללו ניתן להסיק שהקשר האמור נחשב חזק. קשר זה מכונה קשר מרובע.

## גורמים המשפיעים על אנרגיית הקשר
ישנם מספר גורמים מרכזיים המשפיעים על אנרגיית הקשר:
* סדר הקשר – קשר קוולנטי משולש חזק מקשר קוולנטי כפול, אשר חזק מקשר קוולנטי יחיד.
* המרחק – ככל שאטומים קטנים יותר, הם קרובים יותר זה לזה והמשיכה ביניהם חזקה יותר.
* אלקטרושליליות – ככל שהפרש האלקטרושליליות בין האטומים המחוברים בקשר הוא גדול יותר, כך אנרגיית הקשר גדולה יותר.
* מידת הקוטביות – ככל שהקשר קוטבי יותר המטענים החלקיים של הקטבים גדולים יותר וכוחות המשיכה בין המטענים חזקים יותר (חוק קולון).

## ראו גם
*אנרגיית סריג
*משולש ואן ארקל-קטלאר

## קישורים חיצוניים
*טבלת אנרגיות קשר כימיות

קטגוריה:אנרגיית קשר
קטגוריה:קשרים כימיים
המפקח בלאמי

**המפקח בלאמי** (צרפתית: ** Bellamy**) הוא סרט צרפתי משנת 2009 בבימויו של קלוד שברול. זהו סרטו האחרון של הבמאי, טרם מותו ב-2010. הסרט הוא דרמה בלשית העוסקת בחקירת מקרה מוות הנחשד כהונאת ביטוח אולם הדגש בסרט מושם על מערכות היחסים בין הדמויות המרכזיות אשר אינן קשורות במישרין לתעלומה הבלשית.

## תקציר העלילה
מפקח המשטרה פול בלאמי ורעייתו פרנסואז הם זוג פריזאי בגיל העמידה החי כ"זוג יונים", כפי שמתאר אותם ז'אק, אחיו הצעיר של פול. הם נמצאים בחופשה ארוכה בנים שבריביירה הצרפתית. אמצעי התקשורת עוסקים בגופה שרופה שנתגלתה על החוף ליד מכונית שרופה שהתדרדרה מצוק ליד העיר הסמוכה, סט, והמקרה נחשד כהונאת ביטוח. במקביל, מטריד את מנוחתם זר הסובב סביב מקום שהותם. הזר מתברר כאמיל לולה, האיש שנחשד כזה שיזם את הונאת הביטוח כדי שאשתו תקבל את כספי הביטוח והוא, שנחשב כמת, יוכל לנסוע עם פילגשו ולהתחיל בחיים חדשים. לולה מבקש מהמפקח שיסייע לו בהוכחת חפותו כיוון שהנווד חסר הבית שהחליפו במכונית שהתדרדרה מהצוק, היה חולה וביקש להתאבד. המפקח בלאמי מתחיל לחקור את הפרשה ללא כל קשר לחקירת המשטרה המקומית אשר למפקח העומד בראשה הוא בז.

במקביל, מגיע לשהות בדירת הזוג, ז'אק, אחיו הצעיר של המפקח שהוא שתיין, חסר עבודה ובעל עבר פלילי ומצוי בריבים חוזרים ונשנים עם בלאמי המתעב אותו. אשתו של בלאמי דווקא מסתדרת היטב עם ז'אק ומנסה לפשר בין השניים, אך ללא הצלחה. לאחר שבלאמי מתחקר את נדיה, פילגשו של לולה ואת קלר, חברתו לשעבר של דני, הנווד שגופתו נמצאה, הוא עדיין איננו יודע בוודאות מה ארע. כשבלאמי מספר לאמיל לולה שנדיה בוגדת בו עם מפקח המשטרה המקומי וכאשר נודע ללולה שאשתו מתה באופן פתאומי, הוא מסגיר את עצמו למשטרה ועומד למשפט. בינתיים ממשיכים היחסים בין האחים פול וז'אק להתדרדר עד לסיום המפתיע.

## שחקנים ראשיים
* ז'ראר דפארדייה – המפקח פול בלאמי
* מארי בונל – פרנסואז בלאמי
* קלוביס קורניאק – ז'אק, אחיו של בלאמי
* ז'אק גמבלאן – אמיל לולה, החשוד בהונאת הביטוח
* והינה ג'יוקנטה – נדיה, פילגשו של לולה
* אדריין פולי – קלר, חברתו לשעבר של הנווד

## שני הז'ורז'ים
בסיום הכתוביות הפותחות את הסרט מופיעה הקדשה של הסרט ל-"aux deux Georges" (לשני הז'ורז'ים). הכוונה היא לסופר ז'ורז' סימנון ולזמר היוצר, ז'ורז' ברסנס. דמויותיהם של השניים באות לידי ביטוי בסרט. הסרט נפתח בתמונה מבית הקברות בסט, שם קבור ברסנס, כשברקע נשמעת שריקה של אחד משיריו. גם בהמשך הסרט שרות הדמויות בהיסח הדעת קטעים משיריו והשיא הוא כשסנגורו של אמיל לולה בוחר בזמן המשפט לשיר בפני השופטים שיר של ברסנס במקום נאום הסיכום של ההגנה. המפקח בלאמי הוא בעל מאפיינים המזכירים בנקודות רבות את דמותו של המפקח מגרה, גיבורו המפורסם של ז'ורז' סימנון. גם השם בלאמי נלקח מדמות משנה מאחד מספריו של סימנון.

## ביקורת
הביקורות על הסרט היו מעורבות. אורי קליין המצהיר על עצמו כחסיד של שברול, רואה בסרט את המשך עיסוקו של שברול, "בסוגיות של חזות מתעתעת, מוסריות נזילה והווייתן התמידית של התשוקה, האלימות ואפילו הטירוף מתחת לפני השטח השלווים". הוא אף מציין את הציטוט משירו של ו.ה. אודן בסוף הסרט, "תמיד יש סיפור נוסף, תמיד יש יותר משנגלה לעין" ואומר כי משפט זה מסכם אולי את כל יצירתו של שברול.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי קלוד שברול
קטגוריה:סרטי 2009
הירונובו טקסאקי

**הירונובו טקסאקי** (ביפנית: **竹崎 博允**; נולד ב-8 ביולי 1944) הוא עורך דין שהיה נשיא בית המשפט העליון של יפן.

טקסאקי הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת טוקיו ובית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה. הוא מונה לראשונה לשופט בשנת 1979 בבית המשפט המחוזי בטוקיו, וכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בנגויה וכן כנשיא בית המשפט המחוזי בטוקיו. ב-25 בנובמבר 2008 התמנה למשרת נשיא בית המשפט העליון והחליף את נירו שימאדה שהגיע לגיל פרישה.

קטגוריה:יפנים
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1944
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
המשרד לתרבות והכוונה אסלאמית

**המשרד לתרבות והכוונה אסלאמית** (בפרסית: **وزارت فرهنگ و ارشاد اسلامی**) הוא המשרד לענייני תרבות ברפובליקה האסלאמית של איראן. המשרד ממונה על הגבלת הגישה למדיה אשר אינה מאושרת על ידי המשטר בטהראן.

המשרד מפקח בין היתר על יצוא ויבוא קולנוע, טלוויזיה, עיתונות, פרסומים שונים, ציורים, מוזיקה, ומדיות נוספות. כל העוסק באיראן באחד מתחומים אלו נדרש לקבל מהמשרד רישיון מיוחד לכך. 

השר הממונה כיום על המשרד הוא מוחמד מהדי אסמאעילי.

## מטרות המשרד
פעילות המשרד מעוגנת בחוק האיראני. מטרותיו הן:

* שמירה על רמה מוסרית נאותה המתבססת על רוח האסלאם
* יצירת אוטונומיה תרבותית החסינה מפני השפעת תרבות זרה
* קידום כישרונות בתחומים שונים, והכוונת הציבור לכיווני לימוד, מחקר, וחדשנות בחברה
* יצירת תרבות פופולרית אסלאמית
* קידום המודעות הכללית של עקרונות ומטרות המהפכה האסלאמית
* הרחבת קשרי התרבות עם מדינות שונות, במיוחד מוסלמיות
* יצירת מצע תרבותי אחיד העשוי לשמש לאיחוד המוסלמים בעולם

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:צנזורה
קטגוריה:משרדי תרבות
קטגוריה:איראן: ארגונים ממשלתיים