open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נבחרת פורטוגל בכדורגל עד גיל 23

**נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 23** מייצגת את פורטוגל בתחרויות כדורגל של המשחקים האולימפיים. בעבר השתתפה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 23. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפורטוגזית.

## היסטוריה
נבחרת פורטוגל בכדורגל עד גיל 23 הוקמה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 לקראת תחילת משחקי כדורגל לגיל זה במסגרת UEFA. משחקים אלו התקיימו במחצית הראשונה של שנות ה-70 של המאה ה-20. הנבחרת השתתפה בתחרויות המוקדמות אך לא העפילה לתחרות עצמה. 

## משחקים אולימפיים
לקראת תחרות הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה, החליטה פיפ"א כי הנבחרות ישתתפו עם כדורגלנים בני 23 ומטה. נבחרת לא העפילה לתחרות.

הנבחרת מתבססת על נבחרת פורטוגל בכדורגל עד גיל 21 שמשחקת באליפות אירופה לגילה. תחרות זו מהווה תחרות העפלה לאולימפיאדה שמתרחשת שנתיים לאחר אליפות אירופה.

### השתתפות באולימפיאדות

### כדורגלני חיזוק
בהתאם לתקנון במשחקים אולימפיים 3 כדורגלנים בגיל מעל 23 יכולים להשתתף. להלן המוזמנים:

* 1996 - רוי בנטו, פאולו אלבס, קפוצ'ו
* 2004 - נונו פרשו, פרננדו מיירה, לואיש בואה מורטה
* 2016 - אנדרה מרטינש, סרז'יו אוליביירה, סלבדור אלבה

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר globalsportsarchive

פורטוגל
קטגוריה:פורטוגל: כדורגל
מזכרת ממנו (סרט)

**מזכרת ממנו** (באנגלית: **Reminders of Him**) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בבימויה של ונסה קאזוויל, שנכתב על ידי קולין הובר ולורן לוין, ומבוסס על רומן באותו שם מאת הובר. בסרט מככבים מייקה מונרו, טייריק וית'רס, רודי פאנקו, לייני וילסון (בהופעת הבכורה הקולנועית שלה), לורן גרהאם ובראדלי ויטפורד.

הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-13 במרץ 2026 בהפצת חברת "סרטי יוניברסל".

## רקע עלילתי
אחרי טעות טראגית שהביאה למותו של בן-זוגה ועלתה לה בחמש שנים בכלא, קֶנה רואן חוזרת אל המקום שבו השתבש הכול, בתקווה להתאחד עם בתה בת הארבע. אבל קֶנה מגלה שאת הגשרים ששרפה לא ניתן לשקם. חרף מאמציה להוכיח שהיא ראויה להשתלב שוב בחיי בתה, כל מי שהכיר אותה בעבר מפנה לה עורף; חוץ מלדג'ר ווֹרד, בעל בר מקומי, הקשר היחיד שנותר בין קֶנה לבין בתה, והאדם היחיד שלא סוגר בפניה את הדלת לחלוטין.

## צוות השחקנים והדמויות
* מייקה מונרו – **קֶנה רואן**, אסירה לשעבר.
* טייריק וית'רס – **לדג'ר וורד**, שחקן NFL לשעבר ובעלים של בר מקומי.
* רודי פאנקו – **סקוטי לנדרי**, בן-זוגה של קנה שנפטר.
* לורן גרהאם – **גרייס לנדרי**, אמו של סקוטי וסבתה של דים.
* בראדלי ויטפורד – **פטריק לנדרי**, אביו של סקוטי וסבה של דים.
* לייני וילסון – **איימי**, חברתה של קנה.
* ג'ניפר רוברטסון – בעלת הבית של קנה
* זואי קוסוביץ’ – **דים**, בתה של קנה.
* מוניקה מאיירס – **ליידי דיאנה**, שכנתה של קנה.
* הילרי ג'רדין – עמיתה לעבודה של לדג'ר
* ניקולס דוורניי – **רומן**, עמיתו לעבודה של לדג'ר.

## הפקה
### פיתוח וליהוק
באוקטובר 2024 הכריזה חברת "סרטי יוניברסל" על תחילתה של הפקת עיבוד קולנועי לרומן "מזכרת ממנו" מאת קולין הובר, כאשר הובר עצמה ולורן לוין הופקדו על כתיבת התסריט. בדצמבר 2024 נבחרה ונסה קאזוויל לשמש כבמאית הסרט.

במרץ 2025 הצטרפה מייקה מונרו לצוות השחקנים, ובעקבותיה, באפריל 2025, הצטרפו טייריק וית'רס, רודי פאנקו, לורן גרהאם, ניקולס דוורניי, בראדלי ויטפורד ולייני וילסון.
### צילומים
צילומי הסרט החלו בעיר קלגרי ב-16 באפריל 2025 והסתיימו ב-12 ביוני 2025.
### פוסט פרודקשן
את הפסקול לסרט הלחין המלחין טום האו.

## הפצה
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-13 במרץ 2026.

במקור תוכננה עלייתו לאקרנים לשני מועדים קודמים – תחילה ל-13 בפברואר 2026, ולאחר מכן ל-6 בפברואר 2026.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
בית הכנסת טמפל (לבוב)

**בית הכנסת טמפל** (באנגלית: **Tempel Synagogue**; באוקראינית: **Темпль (Львів)**) היה בית כנסת יהודי רפורמי, ששכן בכיכר השוק העתיק 14 (שוק הדגים ההיסטורי) בעיר לבוב, בזמן שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו־הונגרית, ברית המועצות ומאז 1991 נמצאת באוקראינה. לבוב הייתה אחת הערים הראשונות בגליציה שבהן הוקם בית כנסת מודרני. בית הכנסת נהרס על ידי הנאצים בשנת 1941, בעקבות מבצע ברברוסה.

## היסטוריה
בית הכנסת הראשון בלבוב, שנבנה על פי המסורת האורתודוקסית, הוקם במאה ה־17.

בית כנסת חדש, שתוכנן על ידי האדריכל איוואן לֶוִיצקי, נבנה בין השנים 1844–1845. המבנה תוכנן בסגנון נאו־בארוק וכלל כיפה גדולה, בהשראת בית הכנסת המרכזי בווינה, השוכן ברחוב צייטנשטטגאסה 4. אולם התפילה הפנימי היה עגול, עם מושבים שפנו קדימה ובימה שהוצבה בחזית, סמוך לארון הקודש – בסגנון רפורמי מתון, בדומה לווינה. בסגנון המודרני נבנה גם דוכן דרשה מוגבה עם חופה, שממנה נשא הרב את דרשתו בשפת המקום (ולא ביידיש). שתי קומות של עזרת נשים הקיפו את האולם, וצילומים ישנים חושפים חלל קלאסי מעוטר המזכיר את בתי האופרה הגדולים של התקופה.

הרב הראשון של הקהילה, אברהם כהן, נחשב לשומר מסורת קפדן במולדתו בוהמיה. הוא סירב להשתתף בוועידת הרפורמה השלישית שנערכה בברסלאו בשנת 1846, וטען כי רק הסכמה כוללת של כלל הרבנים יכולה להצדיק שינויים, אפילו מתונים, במנהגי הדת. עם זאת, בפרובינציה המזרחית הנחשלת, שבה היידיש עוד שימשה שפת היום־יום ולימודים כלליים לרבנים כמעט שלא התקיימו, נחשב כהן מייד לרב פרוגרסיבי במיוחד. בשנת 1848 הורעל כהן בנסיבות לא ידועות. היהודים האורתודוקסים הקפדנים של למברג, שהתנגדו גם לגישתו המתונה, נחשדו במעורבות אך איש מהם לא הורשע.

יושב הראש של הקהילה שכיהן במשך התקופה הארוכה ביותר היה אוז'יאש וָאסֶר, הוא שימש בתפקיד למעלה מעשרים שנה, עד שנת 1939. ואסר היה עורך דין פולני ודמות בולטת ומנהיג בקהילה היהודית בלבוב בין מלחמות העולם הראשונה והשנייה.

## הרס והנצחה שלאחר מכן
שמאל|250 פיקסלים|אבן ולוח הזיכרון המוצבים במקום בו עמד בית הכנסת 'טמפל' בשוק העתיק של לבוב
בית הכנסת נהרס על ידי הנאצים ביולי 1941.

במהלך הכיבוש הגרמני ב־14 באוגוסט 1941, ובימים שלאחר מכן, הוצתו מספר בתי כנסת בלבוב. גם בית הכנסת "טמפל" הועלה אז באש. הוא נהרס לחלוטין על ידי הגרמנים בשנת 1942 (ולפי מקורות אחרים – בשנת 1941). ההיסטוריון וולודימיר מלמד טוען כי בית הכנסת פוצץ יחד עם האנשים שבתוכו.

תיאור חורבנו נמסר מפי אחד מחברי הקהילה לשעבר:

אבן זיכרון ולוח הנצחה הוצבו באתר שבו עמד בית הכנסת, בשפות אוקראינית ואנגלית, ועליהם נכתב:

בשנת 2018 דווח כי קיימות תוכניות להקמת אנדרטה נוספת.

## גלריה

קובץ:Lemberg,Temple_Synagogue.jpg|ליטוגרפיה משנת 1846
קובץ:Lwów_-_Lemberg,_Synagoga_Tempel.jpg| c. 1861-63
קובץ:Lwów_-_Lemberg._Pl.Stary_Rynek._Synagoga_Tempel.jpg| c. 1862
קובץ:Темпль_Львів.JPG| 1863
קובץ:Lwow,_synagoga_Tempel.jpg|מבט על בית הכנסת טמפל, 1903
קובץ:Темпль у Львові (02).jpg|שרטוט מהתכנית האדריכלית של פנים בית הכנסת
קובץ:Lemberg Tempel 1896 – proposal of Julian Zachariewicz – western façade.jpg|שרטוט מהתכנית האדריכלית של חזית בית הכנסת
קובץ:Lemberg Tempel 1896 – proposal of Julian Zachariewicz – eastern façade.jpg|שרטוט מהתכנית האדריכלית של בית הכנסת שנדחתה בשנת 1896


## ראו גם
* יהדות אוקראינה
* בתי הכנסת של לבוב

## קישורים חיצוניים

* Architecture and Art of the Synagogues
* קהילת לבוב

## הערות שוליים

קטגוריה:לבוב: בתי כנסת
קטגוריה:יהדות גליציה
לבוב
סנהדרין (פירושונים)

**סַנְהֶדְרִין** (מ-συνέδριον ביוונית, "סִינְהֶדְרִיוֹן") פירושה "מועצה" או "מקום כינוס". המונח משמש בעיקר בהתייחס לערכאה העליונה ההיסטורית ששימשה את העם היהודי לפסיקת הלכה ומשפט.
אסק (ויילס)

**הנהר אסק** (באנגלית: **River Usk**, בוולשית: **Afon Wysg**) הוא נהר הזורם בדרום ויילס.

האסק הוא אחד מהנהרות המרכזיים בבריטניה; באורך של כ-125 קילומטרים, הוא נמצא במקום ה-20 בבריטניה ובמקום הרביעי בוויילס באורכו, והארוך ביותר המצוי כולו בוויילס. מוצא האסק בפסגת פן בריכיניוג, ברכס ההרים השחורים שבברקון ביקונס, משם הוא ממשיך צפונה למאגר האסק וזורם לכיוון מזרח. לאחר שהנהר עובר במסלולו את סניברידג' וברקון, הוא זורם בכיוון דרום-מזרח, עובר דרך אברגווני ומשנה שוב את כיוון מסלולו לכיוון דרום. בהמשך הוא עובר דרך העיירה אסק (הקרויה על שמו) לפני שהוא עובר דרך העיר ניופורט, שם הוא נשפך לים בתעלת בריסטול יחד עם שפך נהר הסוורן.

האסק נחשב לנהר פופולרי למטיילים שכן הוא עובר ברובו בחלק הצפוני והמזרחי של הפארק הלאומי ברקון ביקונס, בנוסף הוא מושך דיגים חובבים הדגים סלמון ולשי ונחשב לאחד הנהרות הטובים לדיג טרוטה. לרוב אורכו, מוגדר האסק כאזור שימור בעל עניין מדעי מיוחד (SSSI) ואזור שימור מיוחד (CAS).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויילס: נהרות
קטגוריה:מונמות'שייר
קטגוריה:קרמרת'נשייר
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים האירי
ויליאם לותר היל

**ויליאם לותר היל** (באנגלית: **William Luther Hill**; 17 באוקטובר 1873 – 5 בינואר 1951) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פלורידה בשנת 1936.

## ביוגרפיה

ויליאם ל. היל נולד בגיינסוויל שבפלורידה, ב־17 באוקטובר 1873. הוא למד בסמינר מזרח פלורידה (כיום אוניברסיטת פלורידה) והיה מעורב בתחומי הבנקאות והביטוח.

בשנת 1914 השלים היל את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פלורידה. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בגיינסוויל. 

בשנת 1917 מונה היל למזכיר (עוזר ראשי) של הסנאטור דאנקן פלטשר, תפקיד שבו החזיק עד מותו של פלטשר בשנת 1936. בין השנים 1917–1921 שימש גם כפקיד ראשי בוועדת הסנאט למסחר, ובין השנים 1933–1936 היה פקיד ראשי בוועדת הבנקאות והמטבע.

לאחר מותו של פלטשר בשנת 1936, מונה היל למלא את מקומו בסנאט עד שייבחר מחליף קבוע. הוא כיהן מ-1 ביולי 1936 ועד 3 בנובמבר 1936. היל לא התמודד בבחירות, שבהן נבחר קלוד פפר.

עם סיום כהונתו בסנאט חזר היל לגיינסוויל, שם המשיך לעסוק בעריכת דין והיה פעיל בפוליטיקה הדמוקרטית עד שפרש בשנת 1947.

היל נפטר בגיינסוויל ב־5 בינואר 1951, בגיל 77, ונקבר בבית העלמין אוורגרין שבעיר גיינסוויל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
סרינה אברהים

**סרינה אברהים** (בערבית: **سرينا إبراهيم**; נולדה ב־3 ביוני 1888 – נפטרה ב־23 בפברואר 1954) הייתה שחקנית וזמרת מצרייה ממוצא יהודי, שנחשבה לאחת מהאמניות הראשונות שפעלו בתיאטרון ובקולנוע המצרי.

## קורות חיים
סרינה נולדה בקהיר ב־3 ביוני 1888 למשפחה יהודית. היא הייתה האחות הבכורה של השחקנית המפורסמת נגמה אבראהים והייתה לה השפעה משמעותית על כניסתה של נג'מה לעולם האומנות.

## תחילת הקריירה והתפתחות
סרינה החלה את דרכה באמנות בשנת 1905 כזמרת בלהקתו של איסכנדר פארח (إسكندر فرح).
בהמשך עברה לעיסוק במשחק תיאטרלי, כשהצטרפה ללהקות תיאטרוון בולטות של התקופה, ביניהם: 1910 ללהקת סלים עטאאללה, בשנת 1912 ללהקת ג'ורג' אביאד, בשנת 1928 ללהקת יוסף وهبي, בשנת 1925 ללהקת אמין עטאאללה, בשנת 1930 ללהקת מצרים, בשנת 1934 ללהקת איחוד השחקנים, וב־1935 ללהקה המצרית הראשית.

היא השתתפה במחזות רבים בשלהי התקופה שלפני 1935 — ביניהם:
* شهداء الغرام (חללי האהבה)
* ضحية الغاوية (קורבן הפתיינית)
* القضية المشهورة (הפרשה המפורסמת)
* أحدب نوتردام (הגיבן מנוטרדם)
* غادة الكاميليا (עלמת הקמליות)
* السلطان عبدالحميد (הסולטאן עבד אל-חמיד)
* الجبابرة (העריצים)
* أولاد الفقراء (ילדי העניים)
*أهل الكهف (אנשי המערה)
* يوم القيامة (יום הדין)
* المروحة (המניפה)
* العباسة (אל-עבאסה)
* تاج المرأة (כתר האישה)
* الأب ليبونار (האבא ליבונאר)
.

סרינה ניסתה את מזלה כזמרת — לפני או במקביל לעיסוקה במשחק. שיר בולט שמיוחס לה הוא "אקדיש לו את עצמי כל עוד יישאר נאמן לאהבה" (أفديه إن حفظ الهوى).. בהקשר לכך, יש עדויות מילוליות שהיא שרה, אבל אין הוכחות היסטוריות מוקלטות.

## קריירת קולנוע
סרינה הופיעה במספר סרטי קולנוע לאורך שנות ה־30 וה־40. היא שיחקה בכמה עשרות תפקידים (תפקידי משנה ותמיכה)
כמה מהבולטים:
* 1935 – *عنتر أفندي* (ענת'ר אפנדי)
* 1939 – *دنانير* (דנאניר)
* 1940 – *الورشة* (הסדנה / הנגרייה)
* 1942 – *ليلى* (לילה)
* 1942 – *الشريد* (השָרָד)
* 1943 – *وادي النجوم* (ואדי אל־נוג'ום)
* 1944 – *طاقية الاخفاء* (כובע ההיעלמות)
* 1944 – *ابنتي* (בתי)

הופיעה גם בסרטים נוספים כמו *بياعة التفاح* (מוכרת התפוחים) ו-*كلّه إلّا كده* (זה הכל חוץ מזה).

## חיי נישואין ואחרית ימיה
סרינה נישאה לגבר יהודי בשם סאלם מזרחי (سالم مزراحي). היא חיה עמו בעיר אלכסנדריה עד לפני הקמת מדינת ישראל. לאחר מכן היגרה עמו לישראל.
לפי מקור אחד, נטען שמשנכנסו לישראל, רכבם התהפך במדרון, פרץ שם אש, והרכב ובני הזוג נשרפו כליל — ושלא ניתן היה לזהות אותם או את רכושם.

זכורה כגורם בתיאטרון ובקולנוע המצרי בשלביו המוקדמים וכאחת הנשים הראשונות שפעלו בהם, כמו גם בין השחקניות היהודיות שפעלו במצרים. האחות הצעירה שלה, נמג'מה אברהים, זכתה לפרסום רחב יותר, והקשר ביניהן מדגיש את מקומה של סרינה ככוכבת שקידמה את אחותה ואת שם משפחתה.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל ElCinema עם פילמוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות קהיר
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות מצריות
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1954
נדז'ה

**נדז'ה** (צרפתית: **Nadja**; תורגם לעברית בשם "נדז'ה"), הוא ספרו השני של הסוריאליסט הצרפתי אנדרה ברטון.

הנובלה נפתחת בשאלה "מי אני?". היא מבוססת על הקשרים האמיתיים של ברטון עם אישה צעירה, נדז'ה (למעשה לאונה קמיל ג'יזלן דלקור 1902–1941), במשך עשרה ימים, ונחשבת לתיאור חצי-אוטוביוגרפי של מערכת היחסים שלו עם מטופלת של פייר ז'נה. המבנה הלא ליניארי של הספר משתקע במציאות על ידי אזכורים לסוריאליסטים פריזאיים אחרים דוגמת לואי אראגון כמו גם 44 תצלומים שנמצאים בספר.

המשפט האחרון בספר ("יופי יהיה עוויתי או לא יהיה בכלל") סיפק את הכותרת לקונצ'רטו לחליל של פייר בולז *...explosante-fixe...*.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים צרפתיים
סשה גליצקי

**סשה (אלכסנדר) גליצקי** (נולדה ב-3 באוגוסט 1957) הוא צייר, פסל, סופר ומטפל באמנות ישראלי – מחברת קורס שיקום חברתי ופסיכולוגי של קשישים באמצעות יצירתיות, מייסדת "מוזיאון האמנות של תור הכסף" וסטודיו "באובב".

במהלך השנים, ציוריו הוצגו במנז' (מוסקבה), מוזיאון ישראל, «גלריית צוק» (נתניה) ובמקומות נוספים ברוסיה וישראל.

ספרו "אמא, אל תדאגי! איך ללמוד לתקשר עם הורים קשישים בלי להשתגע בעצמך?" (2016) הפך לרב מכר ונמכר ביותר מ-25,000 עותקים, והספר "אל תפחדי! איך להזדקן בלי להשתגע?" כבר הודפס מחדש ארבע פעמים.

## ביוֹגרפיה
סיים את לימודיו בבית הספר לאמנות ותעשייה במוסקבה על שם קלינין. לאחר סיום שירות צבאי הוא למד באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה למדעי הרוח, אמנות וגרפיקה ע"ש שולוחוב. עם קבלת התואר החל לעבוד במקצוע.

בשנת 1990 היגר לישראל ופתח עד מהרה סטודיו נייד לפיסול בעץ בעשרה בתי אבות.

בשנת 2023, יחד עם אשתו ושותפתו הקבועה טניה, ייסד סשה את קרן "TEDY" (קיצור של הביטוי "מלאכת יד" - בעברית תמיכה דרך יצירה), אשר תוך שנתיים פתחה ברחבי הארץ כמעט 30 סטודיואים ניידים לאמנות BAOBAB לפיסול בעץ וסוגים אחרים של מלאכת יד ויצירה הדורשים לוגיסטיקה מורכבת. הסדנאות הניידות של BAOBAB עובדות עם אנשים החווים הפרעת דחק פוסט-טראומטית עקב מלחמה, פינוי, אובדן יקיריהם, הרס בתיהם; בסטודיואים, הקשישים חוזרים צעד אחר צעד לתחושת חוסן ויציבות - באמצעות חום אנושי, השתתפות ושמחת היצירה.

## פרסים
2017: משרד העלייה והקליטה פרס יורי שטרן לאמני עולים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר של הסטודיו Baobab
* אתר של The Silver Age Art Museum

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:מטפלים באמצעות אמנויות
ויליאם סמאת'רס

**ויליאם האוול סמאתרס** (באנגלית: **William Howell Smathers**; 7 בינואר 1891 – 24 בספטמבר 1955) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שייצג את מדינת ניו ג'רזי בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1937 ל־1943.

## ביוגרפיה
סמאתרס נולד ב־7 בינואר 1891 במטע סמוך לעיירה וויינסוויל שבקרוליינה הצפונית.

הוא למד בבית ספר ציבורי ולאחר מכן באוניברסיטת וושינגטון ולי שבלקסינגטון, וירג'יניה. בשנת 1911 השלים את לימודיו במחלקה למשפטים של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, וב־1912 הוסמך לעריכת דין. הוא החל לעסוק בעריכת דין בעיר אטלנטיק סיטי בניו ג'רזי, ושם כיהן כשופט בית המשפט לערעורים מקומיים בין השנים 1922 ל־1932. בנוסף, שימש כסגן הראשון לתובע הכללי של ניו ג'רזי בין השנים 1934 ל־1936. בשנת 1935 נבחר לסנאט של מדינת ניו ג'רזי.

בשנת 1937 נבחר לסנאט של ארצות הברית, אך כיהן בו תקופת כהונה אחת בלבד לאחר שהפסיד בבחירות לכהונה שנייה בשנת 1942. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין באטלנטיק סיטי עד שפרש לגמלאות וחזר לעיר הולדתו וויינסוויל.

הוא נפטר ב-24 בספטמבר 1955 בעיר אשוויל שבקרוליינה הצפונית. 

ויליאם סמאתרס היה דודו של הסנאטור מפלורידה, ג'ורג' סמאת'רס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
הסכמת הנמשל

בפילוסופיה פוליטית, **הסכמת הנמשל** היא הרעיון שהלגיטימציה והזכות המוסרית של ממשלה להשתמש בכוח המדינה מוצדקות וחוקיות רק כאשר ניתנת לכך הסכמה מצד העם או החברה שעליהם מופעל הכוח הפוליטי הזה. תאוריה זו של הסכמה מנוגדת באופן חריף לזכותם האלוהית של מלכים, ולעיתים קרובות הוצגה כנגד הלגיטימציה של הקולוניאליזם. סעיף 21 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האומות המאוחדות משנת 1948 קובע כי "רצון העם יהיה הבסיס לסמכות הממשלה". דמוקרטיה מבוססת קונצנזוס היא יישום של קבלת החלטות בקונצנזוס ורוב מיוחס בדמוקרטיה.
## הערות שוליים

קטגוריה:מדע המדינה
ריצ'רד ווז

**ריצ'רד המפטון ווז** (באנגלית: **Richard Hampton Vose**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-14 של מדינת מיין למשך יממה אחת בינואר 1841. לפיכך, הוא המושל בעל תקופת הכהונה הקצרה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ווז נולד בנורת'פילד שבמסצ'וסטס ב-8 בנובמבר 1803, וסיים את לימודיו במכללת בודין בשנת 1822.

ווז כיהן כחבר בית הנבחרים של מיין בשנים 1824, 1835, 1838 ו-1839. הוא היה חבר הסנאט של מיין בשנים 1840–1841, וב-1841 כיהן כנשיא הסנאט. באותה שנה, מושל מיין ג'ון פיירפילד התפטר מתפקידו ב-12 בינואר לאחר שנבחר לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של רעואל ויליאמס שהתפטר גם הוא. כנשיא הסנאט, מילא ווז את שארית כהונתו של פיירפילד. הוא כיהן כמושל מיין מ-12 בינואר 1841 ועד 13 בינואר 1841, אז נכנס לתפקידו אדוארד קנט. לאחר מכן שב למשרתו המקורית והשלים את כהונתו.

ווז נפטר ב-19 בינואר 1864.

## קישורים חיצוניים
* ריצ'רד ווז, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיין
קטגוריה:מושלי מיין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1803
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1864
סמואל פסקו

**סמואל פסקו** (באנגלית: **Samuel Pasco**; 28 ביוני 1834 – 13 במרץ 1917) היה פוליטיקאי אמריקאי וחייל בצבא הקונפדרציה שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פלורידה. הוא היה החייל הפשוט היחיד בצבא הקונפדרציה שאי פעם נבחר לסנאט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
פאסקו נולד בלונדון, אנגליה, למשפחה ממוצא קורני. משפחתו עברה לאי הנסיך אדוארד בשנת 1841, ולאחר מכן היגרה לארצות הברית ב־1843 והתיישבה בצ'ארלסטאון שבמסצ'וסטס. הוא למד באוניברסיטת הרווארד, ולאחר סיום לימודיו עבר בשנת 1859 לפלורידה. בשנת 1860 התמנה למנהל אקדמיית ווקינה (Waukeenah Academy), מוסד לימוד בעיר מונטיסלו, פלורידה, תפקיד שבו כיהן עד פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית.

### קריירה צבאית
עם פרוץ מלחמת האזרחים, סגר פסקו את בית הספר והתגייס לצבא הקונפדרציה בשנת 1861. הוא שירת כחייל רגיל ברגימנט הרגלים השלישי של פלורידה. במהלך הקרב על רמת מישנרי בצ'טנוגה, טנסי, נפל בשבי של צבא האיחוד. הוא נותר כלוא עד סוף המלחמה ושוחרר במרץ 1865. מיד לאחר שחרורו שב לפלורידה וחזר לנהל את אקדמיית ווקינה. זמן קצר לאחר מכן, בין השנים 1866–1868, כיהן כפקיד מחוז ג'פרסון. מאוחר יותר הפך לעורך דין בולט באזור.

### קריירה פוליטית
בשנת 1885 כיהן פסקו כנשיא הוועידה שחיברה את החוקה החדשה של מדינת פלורידה. לאחר מכן היה חבר בבית הנבחרים של פלורידה בשנים 1886–1887, וכיהן זמן קצר כיושב ראש הבית בשנת 1887. באותה שנה נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא שירת שם שתי כהונות, עד שנת 1899, אז הפסיד בבחירות מחדש.

לאחר עזיבתו את הסנאט, מונה כחבר בוועדת תעלת היסמוס (Isthmian Canal Commission), גוף שהחליט על הקמת תעלה דרך מצר פנמה. הוא כיהן בוועדה זו עד שנת 1905.

### שנותיו האחרונות ומותו
לאחר פרישתו מהחיים הציבוריים שב פאסקו להתגורר במונטיסלו. הוא נפטר ב-13 במרץ 1917 בטמפה שבפלורידה, ונקבר בבית העלמין רוזלנד שבמונטיסלו. מחוז פסקו שבפלורידה נקרא על שמו.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
ג'יימס טליאפרו

**ג'יימס פייפר טליאפרו** (באנגלית: **James Piper Taliaferro**; 30 בספטמבר 1847 – 6 באוקטובר 1934) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פלורידה, בין השנים 1899–1911.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
טליאפרו נולד ב-30 בספטמבר 1847 בעיר אורנג' שבווירג'יניה. הוא למד בבתי ספר מקומיים ובבית הספר על שם ויליאם דינווידי שבגרינווד, וירג'יניה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, התגייס לצבא הקונפדרציה בשנת 1864 ושירת עד סיום המלחמה. לאחר מכן חזר ללימודיו באוניברסיטה, ובשנת 1866 עבר לג'קסונוויל בפלורידה.

### פעילות עסקית
טליאפרו עסק בתחום העץ ובמיזמים מסחריים נוספים, וכן השתתף בבניית מסילות ברזל. בהמשך כיהן כנשיא הבנק הלאומי הראשון של טמפה.

### קריירה פוליטית
בשנת 1899 נבחר טליאפרו לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא מונה רשמית לסנאטור, נבחר מחדש בשנת 1905, וכיהן בתפקידו מ־20 באפריל 1899 ועד 3 במרץ 1911. עם זאת, בבחירות של 1910 לא הצליח להיבחר מחדש.

במהלך כהונתו שימש כיושב ראש ועדת התביעות מתקופת המהפכה (הקונגרס ה־60), וכיושב ראש ועדת החברות הפועלות במחוז קולומביה (הקונגרס ה־61).

### בערוב ימיו
לאחר שעזב את הסנאט חזר לעסוק בעסקיו ובמיזמיו המסחריים בג'קסונוויל שבפלורידה, עד שנת 1920, אז פרש מעיסוק פעיל בעסקים. הוא מת בביתו בג'קסונוויל ב-6 באוקטובר 1934.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1847
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
נבחרת מקסיקו בכדורגל עד גיל 23

**נבחרת מקסיקו בכדורגל עד גיל 23** מייצגת את מקסיקו בתחרויות כדורגל של המשחקים האולימפיים. בנוסף לכך היא משחקת במשחקים פאן-אמריקאיים.

## היסטוריה
נבחרת מקסיקו בכדורגל עד גיל 23 הוקמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

## משחקים אולימפיים
בתחרות אולימפיאדת ברצלונה הוחלט על ידי פיפ"א שנבחרות יכללו כדורגלנים עד גיל 23. נבחרת מקסיקו העפילה משחקים.

הנבחרת זכתה במדליית זהב בשנת 2021
### השתתפות באולימפיאדות

### שחקני חיזוק
בהתאם להחלטת פיפ"א ניתן לכלול במשחקים אולימפיים עד 3 כדורגלנים בגיל מעל ל-23.
* 1996 - חורחה קמפוס, קלאודיו סוארס, לואיס גרסיה פוסטיגו
* 2004 - ישראל לופס, סינחה, אומר בראבו
* 2012 - לואיס גרסיה פוסטיגו, קרלוס סלסידו, אוריבה פראלטה
* 2016 - אלפרדו טלברה, חורחה טורס נילו, אוריבה פראלטה
* 2020 - גיירמו אוצ'ואה, לואיס רומו, הנרי מרטין

### שחקנים בולטים
* אוריבה פראלטה - 5 שערים
* סזאר מונטס - 9 שערים

## משחקים הפאן-אמריקאיים
תחרות כדורגל במשחקים הפאן-אמריקאיים מיועדת לנבחרות עד גיל 23 החל משנת 1995. הנבחרת העפילה למשחקים 8 פעמים.
* 1991 - מקום שני
* 1995 - מקום שני
* 1999 - **זכייה**
* 2003 - מקום שלישי
* 2007 - מקום שלישי
* 2011 - **זכייה**
* 2015 - מקום שני
* 2019 - מקום שלישי
* 2023 - מקום שלישי
## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר globalsport
* מאתר worldfootball

מקסיקו
קטגוריה:מקסיקו: כדורגל
קטגוריה:נבחרות מקסיקו
יהודה שווי

הרב **שמעון יהודה שווי** (באנגלית: **Shimon Yehudah Svei**, נולד בסביבות שנות ה-1950) הוא רב חרדי ליטאי אמריקאי, ראש ישיבת פילדלפיה שבפנסילבניה וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית מסוף שנת תשפ"א. הוא בנו של רבי אליהו שווי, מייסד וראש הישיבה בעבר ונשיא מועצת גדולי התורה בארצות הברית.

## ביוגרפיה
הרב יהודה שווי נולד בארצות הברית לבני משפחת שווי, משפחה רבנית ידועה בעולם הישיבות הליטאי. אביו, הרב אליהו שווי, היה תלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר, מייסד ישיבת לייקווד, וכיהן כראש ישיבת פילדלפיה במשך עשרות שנים. אמו היא הרבנית דבורה שווי, בתו של הרב אברהם קלמנוביץ, מייסד ישיבת מיר בארצות הברית.

הרב שווי למד בישיבת פילדלפיה תחת הנהגת אביו, ולאחר מכן המשיך בלימודיו בעולם הישיבות הליטאי בארצות הברית. הוא התבלט בכישרונותיו התורניים והפך לימים לאחד מראשי הישיבה.

## פעילותו
לאחר פטירת אביו בשנת 2009, מונה הרב שווי לראש ישיבה בישיבת פילדלפיה, לצד הרב שמואל קמנצקי ובנו, הרב שלום קמנצקי. הישיבה, שהוקמה בשנת 1953 בהוראת הרב אהרן קוטלר, היא אחת הישיבות הליטאיות הבולטות בארצות הברית. 

הרב שווי משמש גם כחבר במועצת גדולי התורה בארצות הברית, ומעורב בהנהגה הרוחנית של הקהילה החרדית הליטאית בארצות הברית כולה.

## משפחתו
הרב שווי נשוי ואב לילדים המשרתים בתפקידים תורניים שונים. 

אחיו כוללים את:
* הרב מלכיאל שווי – רב בלייקווד, ניו ג'רזי.
* הרב מאיר שמחה שווי – רב בלייקווד.
* הרב אברהם שווי – רב בירושלים.
* הרב אהרן שלמה שווי – רב בלייקווד.
* הרב חיים יוסף שווי – רב בלייקווד.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לייקווד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
נייתן ברייאן

**נייתן פילמון ברייאן** (באנגלית: **Nathan Philemon Bryan**; 23 באפריל 1872 – 8 באוגוסט 1935) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת פלורידה ושופט פדרלי בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ברייאן נולד ב־23 באפריל 1872 בפורט מייסון, מחוז אורנג' (כיום מחוז לייק), פלורידה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים וקיבל תואר ראשון בשנת 1893 ממכללת אמורי, ולאחר מכן תואר ראשון במשפטים בשנת 1895 מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי.
לאחר שהשלים את לימודיו והוסמך לעריכת דין, עסק בעריכת דין פרטית בג'קסונוויל, פלורידה, בין השנים 1893–1911. בנוסף, כיהן כיושב ראש מועצת הפיקוח על מוסדות ההשכלה הגבוהה של מדינת פלורידה בין השנים 1905–1909.

### כהונתו בסנאט
ברייאן מונה לסנאט של ארצות הברית מטעם פלורידה ב־22 בפברואר 1911 על ידי מושל המדינה, לאחר שהאספה המחוקקת של פלורידה לא הצליחה לבחור מועמד. בהמשך נבחר באופן רשמי מטעם המפלגה הדמוקרטית וכיהן כסנאטור מ־4 במרץ 1911 עד 3 במרץ 1917.

ב־1916 ניסה להתמודד שוב אך לא הצליח לזכות במועמדות. במהלך כהונתו שימש כיושב ראש ועדת התביעות במהלך הקונגרסים ה־63 וה־64.

לאחר סיום כהונתו חזר לעסוק בעריכת דין פרטית בג'קסונוויל בשנים 1917–1920. בשנת 1917 דחה הצעה של הנשיא וודרו וילסון להתמנות לתפקיד מושל כללי של איי הפיליפינים. בנוסף כיהן כנאמן של אוניברסיטת אמורי.

### כהונתו כשופט פדרלי
ב־23 באפריל 1920 מינה הנשיא וודרו וילסון את ברייאן לשופט בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית, במקומו של השופט ר. ל. בטס. הסנאט אישר את המינוי באותו היום, והוא קיבל את כתב המינוי בו ביום.

בין השנים 1930–1934 כיהן כחבר בוועידת שופטי המעגלים הבכירים (כיום "הוועידה השיפוטית של ארצות הברית").
כהונתו הסתיימה עם מותו ב־8 באוגוסט 1935 בג'קסונוויל, והוא נקבר בבית העלמין אוורגין בעיר.

### משפחתו
אחיו היה ויליאם ג'יימס ברייאן, שגם הוא כיהן כסנאטור מטעם פלורידה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמורי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:שופטי בית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935
חשבון משותף (סרט, 2024)

**חשבון משותף** (בגרמנית: **Zwei zu eins**) הוא סרט תקופתי גרמני משנת 2024 בכתיבה ובימוי של נטייה ברונקהורסט, עם סנדרה הולר, מקס רימלט ורונלד זרפלד בתפקידים הראשיים.

## תקציר העלילה
הלברשטאדט, גרמניה המזרחית, יולי 1990 – מפעלים נסגרים ואבטלה גואה לקראת איחוד גרמניה מחדש. מארן (סנדרה הולר) ובעלה רוברט (מקס רימלט). מובטלים ומיואשים  כמו יתר שכניהם. לשכונה חוזר פולקר (רונלד זרפלד) משהות של 9 שנים בהונגריה. הוא היה בעבר מאהבה של מארן וכנראה גם אבי בתה דיני.

הם שמים לב לשיירת משאיות המובילות מטען למחנה בונקרים סמוך ותוהים על כך. ידיד שלהם מרקובסקי (פטר קורט) שעובד כשומר במקום ומיואש מהמשטר הקומוניסטי שעומד להסתיים, מוכן להבריח אותם לבונקרים במתחם ולאחר שהם מצליחים לחמוק מהשומרים הם מגלים שם מחסן של מיליוני מארקים מזרח גרמנים. מרקובסקי מגלה להם שעוד שלושה ימים יפוג תוקפם כשיגיעו למקום מארקים גרמניים ממערב גרמניה. עד אז אפשר לקנות בהם מכשירים ללא הגבלה.

הם מחליטים לחלק את הכסף בין כל 43 המשפחות בשכונה שמתחילים בחגיגת קניות. השכנה המבוגרת קטה (אורסולה ורנר) אומרת שזה לא שוד כי לפי מה שחינכו אותם הכסף הזה היה של העם והוא חוזר לעם.

הם מחליטים בכסף הזה גם לקנות את המפעל בו עבדו אך להפתעתם הם מבינים שהוא אינו שווה הרבה והם קונים אותו במחיר מארק גרמני אחד בלבד.

בין השטרות שהם הפיצו נמצאים שטרות לא סחירים שאותם התכוונה מזרח גרמניה להפיץ במערב גרמניה לאחר שתשתלט עליה. הבנק הפדרלי פותח בחקירה ועוצר את ראשי 43 המשפחות באשמת שוד אבל השר החוץ הנס-דיטריך גנשר שהוא עצמו היה ממזרח גרמניה, משחרר אותם.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לחשבון משותף, באתר יוטיוב
* חשבון משותף, באתר סרט
* חשבון משותף, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי פשע גרמניים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים גרמניים המבוססים על סיפור אמיתי
רחוב קרנטנר

[ממוזער|[האופרה הממלכתית של וינה (משמאל) ברחוב קרנטנר וקתדרלת סטפנוס הקדוש]]
ממוזער|החלק הצפוני של הרחוב
**רחוב קרנטנר** (בגרמנית: **Kärntner Straße**) הוא אחד הרחובות המפורסמים ביותר ברובע אינרה שטאדט שבווינה. הרחוב מתחיל בשטוק-אים-אייזן-פלאץ כמדרחוב ונמשך דרומה עד לקרלספלאץ.

## היסטוריה
רחוב קרנטנר היה קיים בווינה כבר בתקופה הרומית. הוא תועד לראשונה בשנת 1257 כ"Strata Carinthianorum", וחיבר את מרכז העיר עם שער קרנטנר של חומת העיר (ליד בית האופרה של ימינו). הארכתו הייתה קשר חשוב לערי נמל כמו ונציה וטריאסטה באותה תקופה. לרחוב איותים שונים: בשנת 1563: "Cärnerstrass", בשנת 1566: "Khärnerstrass", בסביבות 1567: "Khärnnerstrassen", "Kahrnerstrass", בשנת 1587: "Kärnerstrass", ובשנת 1749: "Karnerstrasse".

בגרונדרצייט ומאוחר יותר במאה ה-19 הוא הורחב ונבנה מחדש מספר פעמים. נפתחו בו חנויות כלבו יוקרתיות כמו Haas & Czizek (מס' 5) ו-Zwiebackhaus (מס' 11). ה-Kärntner Hof, ארקדה יוקרתית שנבנתה בשנת 1878 על ידי האדריכל אוטו תינמן, נהרסה בשנת 1909/10 והוחלפה במלון אסטוריה.

בשנת 1945 ניזוק הרחוב קשות, מה שהוביל לשיפוצים רבים ולפרויקטים חדשים של בנייה. עם זאת, בשל הפעילות הכלכלית הגבוהה בו, שינויים מתבצעים כל הזמן.

בשנת 1974 הפך החלק בין האופרה לסטפנפלאץ למדרחוב על ידי האדריכלים וילהלם הולצבאואר ו-וולפגנג ווינדברכטינגר, אשר משובץ בחנויות יוקרה רבות, כמו "בית הזכוכית J. L. Lobmeyr", שנוסד בשנת 1823, וכמה בתי קפה. הרחובות קרנטנר, גראבן וקוהלמארקט, יוצרים את "ה-U המוזהב" קבוצת רחובות קניות מסורתיים במרכז העיר, המציעים קניות יוקרתיות ומעוצבים כאזורי הולכי רגל. קו הרכבת התחתית U1 עובר מתחת לרחוב. כיום, הרחוב פופולרי בעיקר בקרב תיירים. בשנת 2009 עוצב מחדש אזור המדרחוב, מה שהוביל למחלוקת מראש - במיוחד בנוגע לגופי התאורה המודרניים. בשנת 2011 השתנה אופי הרחוב עם פתיחת חנות הכלבו, ה-Weltstadthaus.

S_166_Abb_120_Kärntnerstraße.jpg| רחוב קרנטנר, תחילת המאה ה-20
Wien_Kärntner-Hof-Passage_1878.jpg| בין השנים 1878 ו-1909 היה מעבר קרנטנרהוף במקום מלון אסטוריה של היום (מס' 32)
Kaerntner_Strasse_um_1965.jpg| בסביבות 1968, עדיין ללא אזור להולכי רגל


## מבנים ברחוב

StateOperaViennaNightBackside.jpg|האופרה הממלכתית של וינה
Wien_Zentrum_2009_PD_20091008_004.JPG|מלון זאכר
Casino080316.jpg|ארמון אסטרהאזי
Palais_Todesco_Aug_2006_070.jpg|ארמון טודסקו
Kärntnerstraße_35-IMG_3450.JPG| מלטזקירכה
Wien10Kärntnerstrasse33.JPG|חזית הפסיפס של מלון מייסל ושאדן, מס' 16
Wien_Stock_im_Eisen.JPG|שטוק-אים-אייזן


## לקריאה נוספת
* פליקס צ'ייקה: רחוב קרטנר. ספרי היסטוריה וינה כרך 16, הוצאת פאול ז'ולניי, וינה 1975.
* ריינהרד אנגל: יוקרה מווינה I. הוצאת צ'רנין, וינה 2001, .

## ראו גם
* רינגשטראסה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אינרה שטאדט
קרנטנר
טרנספורט פור ויילס

**טרַנספוֹרט פוֹר ויילס** (באנגלית: **Transport for Wales**, או **TfW**; בוולשית: **Trafnidiaeth Cymru**, או **TrC**) היא חברה ממשלתית ולשית, האחראית להפעלת שירותי וקווי התחבורה בוויילס ואזור הגבול האנגלו-וולשי. החברה עוסקת בשינוע נוסעים ומטען באמצעות רכבות, מפעילה את תחנות הנוסעים ותחנות טעינת משא ואחראית על תכנון ופיתוח תשתיות הרכבת במדינה.

חברת TfW נמצאת במאמץ להוציא לפועל את חזונה, וזה של ממשלת ויילס, להגביר את השימוש בתחבורה ציבורית ותחבורה אקטיבית (הליכה ואופניים) לכדי 45% מכלל התחבורה בוויילס עד לשנת 2040. אופי הפעילות של החברה שם דגש על רשת תחבורה רציפה ומשולבת בין רכבות, רכבות קלות, אוטובוסים ומסלולי הליכה ורכיבה, כך שתהיה שקיפות, לוחות זמנים ומחיר ברור להגעה מנקודה אחת לשנייה ברחבי כל הרשת - מיזם הנקרא "רשת T" (T Network).

## TfW רייל

רשת מסילות הברזל, הרכבות, תחנות הרכבת והקווים ברחבי ויילס נמצאים תחת ניהול טרנספורט פור ויילס רייל (TfW רייל). סך הכל משרתת החברה רשת של 248 תחנות רכבת (כולן בבעלות נשיונל רייל), מהן 223 נמצאות בוויילס והיתר מעבר לגבול עם אנגליה, עם צי שכולל למעלה מ-240 רכבות מתשעה דגמים שונים.

## שירותים נוספים
TfW אחראית על פיתוח וניהול מערכי המטרו של דרום ויילס, צפון ויילס, סוונסי ביי ומערב ויילס (תחת המותג **מטרו**). כל אלו הן מערכות הסעים רב-מודאליות, המשלבות את רשתות הרכבות הכבדות והקלות עם שירותי אוטובוסים מקומיים, נסיעות אקטיביות ואמצעי תחבורה אחרים. החברה נמצאת בבחינה של הקמת מסילת רכבת שתחבר את צפון ויילס לדרומה, כדי לחבר את שני ריכוזי האוכולוסיה ולשפר את הניידות באופן כללי בוויילס.

שירות **פלקסי** (Fflecsi) הוא מיזם המספק תחבורה ציבורית על פי דרישה עם מערך אוטובוסים קטנים באזורים מסוימים ברחבי ויילס. מאז 2021 המיזם נמצא במגמת התרחבות לאזורים נוספים ברחבי ויילס, בהם עמק קונווי, פמברוקשייר, קארדיף, רית'ין, רונדה, מערב ויילס, פלינטשייר, חצי האי ל'ין, ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ויילס: תחבורה
קטגוריה:חברות תחבורה
קטגוריה:הפרלמנט הוולשי
נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 23

**נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 23** מייצגת את ארגנטינה בתחרויות כדורגל של המשחקים האולימפיים. בנוסף לכך היא משחקת במשחקים פאן-אמריקאיים.

## היסטוריה
נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 23 הוקמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

## משחקים אולימפיים
לקראת תחרות הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה, החליטה פיפ"א כי הנבחרות ישתתפו עם כדורגלנים בני 23 ומטה. נבחרת ארגנטינה לא העפילה משחקים.

הנבחרת זכתה פעמיים במדליית זהב. בין כוכבי הנבחרת בשנת 2008 היו ליונל מסי ואנחל די מריה.
### השתתפות באולימפיאדות

### שחקני חיזוק
בהתאם להחלטת פיפ"א ניתן לכלול במשחקים אולימפיים עד 3 כדורגלנים בגיל מעל ל-23.

* 1996 - חוסה צ'אמוט, רוברטו סנסיני, דייגו סימאונה
* 2004 - רוברטו אז'אלה, גבריאל היינצה, קילי גונסאלס
* 2008 - ניקולס פארחה, חאבייר מסצ'ראנו, חואן רומן ריקלמה
* 2016 - חרונימו רולי, ויקטור קואסטה
* 2020 - חרמיאס לדסמה
* 2024 - חרונימו רולי, ניקולאס אוטמנדי, חוליאן אלברס

### שחקנים בולטים
* קרלוס טבס - 8 שערים
* חאבייר מסצ'ראנו, רוברטו אז'אלה - 12 משחקים

## משחקים הפאן-אמריקאיים
תחרות כדורגל במשחקים הפאן-אמריקאיים מיועדת לנבחרות עד גיל 23 החל משנת 1995. הנבחרת העפילה למשחקים 5 פעמים.

* 1995 - **זכייה**
* 1999 - לא העפילה
* 2003 - **זכייה**
* 2007 - שלב הבתים
* 2011 - מקום שני
* 2015 - לא העפילה
* 2019 -  **זכייה**
* 2023 - לא העפילה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר transfermarkt
* נתונים מאתר globalsport
* נתונים מאתר worldfootball

ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינה: כדורגל
סקוט לופטין

**סקוט מריון לופטין** (באנגלית: **Scott Marion Loftin**; 14 בספטמבר 1878 – 22 בספטמבר 1953) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פלורידה שכיהן כדמוקרט בשנת 1936.

## ביוגרפיה
לופטין נולד ב-14 בספטמבר 1878 בעיר מונטגומרי שבאלבמה. בשנת 1887, כשהיה בן תשע, עבר יחד עם הוריו לפנסקולה בפלורידה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ולאחר מכן בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי שבלקסינגטון, וירג'יניה. בשנת 1899 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בפנסקולה, פלורידה. לופטין היה חבר בבית הנבחרים של פלורידה בין השנים 1903–1905, ותובע מחוזי של מחוז אסקמביה בין השנים 1904–1917. בשנת 1917 עבר לג'קסונוויל, פלורידה, שם המשיך לעסוק בעריכת דין.

בשנת 1934 שימש כחבר בוועדה המייעצת של התובע הכללי למאבק בפשיעה, ובאותה שנה כיהן כנשיא לשכת עורכי הדין האמריקנית. בין השנים 1931–1941 שירת כיועץ המשפטי הראשי של חברת הרכבות Florida East Coast Railway, וכן ייצג עסקים נוספים הקשורים לתחבורה. לופטין היה גם איש עסקים שעסק בתחומי הרכבות, הספנות והעיתונות.

ב־26 במאי 1936 מונה מטעם המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את מקומו של הסנאטור פארק טראמל, שנפטר. הוא כיהן בתפקיד זה מה־26 במאי ועד ה־3 בנובמבר 1936, אז נבחר מחליפו הקבוע. לופטין לא התמודד בבחירות למילוי המשרה. לאחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין בג'קסונוויל, פלורידה, עד מותו ב-22 בספטמבר 1953 בהיילנדס שבקרוליינה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:מונטגומרי: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
הלל דוד

הרב **הלל דוד** (דייוויד) (באנגלית: **Hillel David**) הוא רב ליטאי אמריקאי, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית, וראש הקהילה ישיבת שער התורה (Kehillas Yeshiva Shaarei Torah) בברוקלין, ניו יורק. הוא מכהן כפוסק הלכה בארגון האיחוד האורתודוקסי (OU) ומעביר שיעורים תורניים במסגרות שונות.

## חיים מוקדמים וחינוך
דוד למד תורה בישיבת רבנו חיים ברלין בברוקלין לתקופה מסוימת, אך עיקר לימודיו התקיימו בישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד, תחת הנהגתו של רבי יצחק יעקב רודרמן. הוא מתמחה בשיטת בריסק, והתבלט בבקיאות בספרות הפוסקים והאחרונים. דוד סיפר לעיתים קרובות סיפורים על הגרי"ז מבריסק (הגאון רבי יצחק זאב סולובייצ'יק) ועל רבותיו, וידוע בסגנונו החריף והישיר בשאלות הלכתיות.

## קריירה
לאחר סיום לימודיו, שימש כרב בקהילת שער התורה בברוקלין, שם הוא מכהן כיום כראש הקהילה. הוא מונה לפוסק בארגון האיחוד האורתודוקסי (OU), ומשמש כיועץ הלכתי בנושאי כשרות וחיי יום-יום. בשנותיו המוקדמות יותר, העביר שיעורים שבועיים בישיבת מיר בברוקלין, כולל סדרות שאלות ותשובות (שו"ת) בנושאי הלכה. באלול ה'תש"ף (ספטמבר 2020), מונה הרב דוד לחבר במועצת גדולי התורה של אגודת ישראל באמריקה, לצד רבנים מרכזיים כמו הרב אהרן דוד גולדברג, הרב יהודה שווי והרב אליהו ברודני. הוא משתתף באירועי מועצת גדולי התורה, כולל ביקורים במחנות קיץ כמו מחנה אגודת ישראל, ומעביר נאומים בכינוסים של ארגון תורה ומסורה.

## חיים אישיים
דוד נשוי למלכה, בתו היחידה של רבי מנדל קרביץ, ראש ישיבת תורה ודעת בברוקלין. הרבנית פעילה בקהילה ומעורבת ביוזמות למען נשים יהודיות. היא מחנכת ומלמדת שיעורים על ספר תהילים ומכהנת כמנהלת תוכנית אנגלית בבית הספר לבנות תפארת אלימלך.
## קישורים חיצוניים
*שיעור של הרב הלל דוד, באתר "torahway"

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת רבי חיים ברלין
קטגוריה:בוגרי ישיבת נר ישראל-בולטימור
אגדה (שיר)

"**אגדה**" (ידוע גם בשם "**על שפת ים כנרת**" על פי מילות הפתיחה) הוא שיר שנכתב על ידי יעקב פיכמן והולחן על ידי חנינא קרצ'בסקי בשנת 1922.

## הרקע לכתיבת השיר
לדברי חוקר תולדות הזמר העברי, אליהו הכהן, על סמך עדותו של יוסי ידין (סוקניק), פיכמן כתב את השיר לבקשתה של חסיה סוקניק, שהייתה מפקחת על גני הילדים בירושלים. פיכמן התארח בביתו של אלעזר ליפא סוקניק, שהיה לימים חוקר המגילות הגנוזות. אשתו של אלעזר, חסיה, ביקשה מפיכמן שיכתוב עבורה שיר ילדים.

לטענה שבית טריידל המפואר, אשר נבנה בסמוך למושבה כנרת, ושימש כמלון בו התארחו אורחים נכבדים, כדוגמת הברון רוטשילד, יוסף קלאוזנר, וארתור רופין, עורר בפיכמן את ההשראה לכתיבת השיר "אגדה", אין כל תיעוד היסטורי.

## פרסום השיר

מילות השיר נדפסו לראשונה בניסן תרפ"ב (אפריל 1922) בגיליון מס' 2 של הדו-שבועון לבני הנעורים "שיבולים" שיצא לאור בוורשה, והמילים עם הלחן פורסמו בגיליון ד'-ה' של העיתון "גננו", שהיה מיועד לילדי הגנים ולבתי האם.

בספר "צלילי חנינא", שנערך לאחר פטירתו של מלחין השיר, קרצ'בסקי, מופיעים תווי השיר כפי שעיבד אותם עבור שירה בשני קולות.
## ביצועים
ההקלטה הראשונה של השיר נעשתה על ידי חלוץ מקליטי הזמר העברי טרום הקמת המדינה, יוסף שפינדל, באולפני HMV שבלונדון, בשנת 1935.

הקלטה מוקדמת נוספת נעשתה ב-1952 על ידי מרטין לורנס (1983-1899), זמר אופרה יהודי, תושב לונדון.

### מבצעים נוספים לשיר

## בתרבות
*בשיר "המורה לזמרה" שכתב עמוס אטינגר והלחין מאיר הרניק ובצעה במקור יונה עטרי,  השיר מוזכר בתור השיר האהוב על המורה עצמה.

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* 

###### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שנות ה-1920
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי אהובה צדוק
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי רן אלירן
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי רוחמה רז
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירי שלומית אהרון
קטגוריה:שירי דודו זכאי
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירי קובי אוז
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי חנינא קרצ'בסקי
קטגוריה:שירים על הכנרת
קטגוריה:אגדות יהודיות
מייקל איסקנדר

**מייקל איסקנדר** הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי יליד מצרים, הידוע בעיקר בשל גילום דמותו של דוד המלך בסדרה "בית דוד" *של* אמזון פריים (2025) והופעת הבכורה שלו בברודוויי במחזמר זוכה פרסי טוני, "קימברלי אקימבו".

## ראשית חייו וחינוך
איסקנדר נולד במצרים וגדל במשק בית דתי. הוא הוטבל לנצרות בכנסייה הקופטית האורתודוקסית ובילה חלק ניכר מילדותו בחיי הכנסייה. בגיל תשע היגר לארצות הברית, שם החל ללמוד אנגלית והסתגל לסביבתו החדשה באמצעות מוזיקה והופעה. התעניינותו באמנויות הבמה התעוררה במהלך שנתו השנייה בתיכון, כאשר חבר עודד אותו להיבחן למקהלה. חוויה זו הובילה אותו לגלות תשוקה למשחק ולשירה, ובסופו של דבר השתתף במחזמר בבית הספר.

## קריירה
איסקנדר זכה להכרה מוקדמת בשנת 2019 על הופעתו כאוסנאווי בהפקה של בית ספר תיכון של *"In the Heights"*, שזיכתה אותו בפרס Spirit of MACY לשחקן הטוב ביותר, ובפרס הוקרה מיוחד בטקס פרסי ג'ימי באותה שנה.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי בשנת 2022, כשגילם את אהרון פאקט במחזמר "קימברלי אקימבו", הפקה שזכתה בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר בשנת 2023.

בשנת 2025, איסקנדר עבר למשחק קולנוע עם תפקידו הראשון בגילום דמותו של דוד המלך בסדרת פריים וידאו "בית דוד", העוקבת אחר עלייתו של הדמות המקראית מרועה צאן למלך. הוא כיכב לצד עלי סולימאן ואיילת זורר. גילומו זכה לתשומת לב בזכות עומקו הרגשי והכנות שלו, כאשר מספר פרשנים ציינו קשר אישי לקשת הרוחנית של הדמות.

בנוסף למשחק, איסקנדר הוא גם זמר-יוצר. הוא הוציא את הסינגל "I Know" בשנת 2021 ותרם להקלטת צוות השחקנים המקורי של קימברלי אקימבו בברודוויי. שיתוף הפעולה שלו עם גבי בארט, "Lead Me To The Water", הופיע באלבום *House of David: Season One (Music Inspired by the [[פריים וידאו|Prime Video Original Series]] )* .

## חיים אישיים
איסקנדר גדל כנוצרי קופטי אורתודוקסי וציין כי גילום דמותו של דוד ב"בית דוד" תרם להבנה עמוקה יותר של סיפורים מקראיים וחיזק את אמונתו האישית. הוא ציין כי התפקיד עזר לו לראות דמויות כתובות כרב-גוניות וניתנות להזדהות, ומציע פרספקטיבה רוחנית מעמיקה יותר.

הוא התנצר לקתוליות והכריז על התנצרותו בפוסט באינסטגרם ב-22 באוגוסט 2025.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

## קרדיטים לתיאטרון

## דיסקוגרפיה
### סינגלים

### פסקול הסרט
* ''בית דוד'' (2025)

## פרסים ומועמדויות

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים ממצרים לארצות הברית
קטגוריה:נוצרים קופטים
Toreo Cigar

**Toreo Cigar** היא חברה לייצור ושיווק סיגרים וסיגרלוס קטנות. מוצרי החברה מיוצרים בניקרגואה, ברפובליקה הדומיניקנית, וכוללים סדרות מיוחדות ומותגי־משנה.

## היסטוריה

היוזמה למותג החלה בשנת 1998, כאשר צפניה ברזילי עישן את סיגרו הראשון. באותה תקופה, צפה בתוכנית הטלוויזיה Lonely Planet, בה הוצג מפעל סיגרים במנאגואה, ניקרגואה, מה שעורר את סקרנותו לגבי תעשיית הסיגרים מחוץ לקובה.
בשנת 2000 ייסד את חברת LCDC והחל לייבא סיגרים מאמריקה המרכזית. באותה עת סיגרים מניקרגואה כמעט שלא היו מוכרים מחוץ לקובה, והיבוא נתפס כמהלך חריג. בהמשך ביקר ברזילי במפעלי סיגרים ובחוות טבק בניקרגואה, מקסיקו, הרפובליקה הדומיניקנית וקובה, ולמד על שיטות ייצור שונות.

פרויקט Toreo התגבש לאחר מחקר אזורי גידול וביצוע למעלה ממאה ניסיונות תערובת וגלגול, בהובלת מאסטר־בלנדר איוואן פח'רדו ממפעלי פלסנסיה באסטלי, ניקרגואה. צוות טועמים בחן את הדגימות ודירג אותן לפי מבנה, ארומה ועוצמה.

צוף ברזילי, בנו של צפניה, הצטרף לפעילות לאחר שנסע להשתלמות במפעל פלסנסיה באסטלי, שם למד מקרוב את כל שלבי הייצור. בשלב מאוחר יותר הורחבה הפעילות גם לרפובליקה הדומיניקנית, בשיתוף משפחת קסאדה ובהובלת המאסטר־בלנדרים ג'וניור מארטה ומיגל נונייז.

בשנת 2025 השלימה החברה את תהליך הרישום כחברה קפריסאית, במטרה להרחיב את פעילותה לשווקים נוספים.

## מותגים וקווי מוצרים
* Toreo: Toreo Nicaragua; Toreo Dominican; Toreo Honduras; Toreo Toro Negro; Toreo Especial - 20th Anniversary.
* Oro Del Mundo: Oro Del Mundo Clasico; Oro Del Mundo Noir.
* Sabor: Sabor HVA Rosado ; Sabor Maduro; Sabor Connecticut Signature; Sabor Corojo Signature; Sabor Sumatra Signature; Sabor Signature Plastic Tip; Sabor Signature Wood Tip; Sabor Signature Filter.

המותגים Toreo, Oro Del Mundo, Sabor ו-Sabor Signature — נרשמו כמותגים רשומים.

בשנת 2025, הציגה החברה בתערוכת InterTabac בדורטמונד את הבלנד Toreo Condega.

הבלנד פותח בעקבות ביקורו של צפניה באזור קונדגה שבניקרגואה, אחד מאזורי גידול הטבק במדינה, בשיתוף אומאר אורטיז האב ודאגלס בלנדון. בהליך הפיתוח נמשך כשנתיים.

הבלנד מורכב מטבק מסוג Criollo שגודל בקונדגה, טבק מעמק חלפה ומאסטלי, ומעטפת עלי טבק מאקוודור, ומיוצר בארבע מידות.

## תהליכי ייצור
החברה מתארת תהליך ייצור המבוסס על שיטות עיבוד מסורתיות:
* **קציר וייבוש (Curing):** תליית עלי הטבק באסם מאוורר למשך 4–8 שבועות בטמפרטורה מבוקרת.
* **תסיסה (Fermentation):** ערימת עלים (Pilones), ניטור חום ופירוק להרכבה מחדש מספר פעמים.
* **יישון (Aging):** לרוב שנתיים-שלוש, לאיזון טעמים ואיכויות.
* **בלנדינג וגלגול:** שילוב עלים לפי פורמולה מוגדרת סודית, גלגול בצרור, ועטיף איכותי .
* **בקרת איכות ואריזה:** בדיקות איכות, מיון לפי אחידות צבע העטיף, ויישון נוסף לפני שיווק.

## פעילות ותערוכות
החברה מציגה משנת 2022 בתערוכת InterTabac בדורטמונד .

השם Toreo והמותג Toro Negro נבחרו כהוקרה למטאדורים בספרד.

בשנת 2024 החלה TOREO לייצר סיגרים מכונה וסיגרלוס תחת המותגSABOR SIGNATURE

## הערות שוליים

קטגוריה:עישון
קטגוריה:טבק
קטגוריה:תעשיית הטבק
קעקועים (מיני אלבום של סטטיק)

**קעקועים** - הוא מיני אלבום של הראפר הישראלי סטטיק, המיני אלבום יצא ב-23 באוקטובר 2025.

## רקע והכרזה
ב-19 באוקטובר שחרר הזמר את רשימת השירים שיהיו באלבום, ב-23 באוקטובר האלבום יצא רשמית על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music. בהודעת ההכרזה כתב הזמר:

האלבום כולל שישה שירים מקוריים באורך כולל של 15:28.
## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים
* קעקועים, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

2025 10
קטגוריה:אלבומי סטטיק
צ'ארלס אנדרוז

**צ'ארלס אוסקר אנדרוז** (באנגלית: **Charles Oscar Andrews**; 7 במרץ 1877 – 18 בספטמבר 1946) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, אשר ייצג את מדינת פלורידה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1936–1946.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
צ'ארלס אנדרוז נולד בעיירה פנס דה ליאון שבפלורידה, ב-7 במרץ 1877. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ובמכון הצבאי של דרום פלורידה שבעיר בארטו. בשנת 1901 סיים את לימודיו בבית הספר להכשרת מורים של מדינת פלורידה בגיינסוויל, ובשנת 1907 השלים את לימודיו באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל.

### שירות צבאי וקריירה מוקדמת
במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד שירת כקפטן במשמר הלאומי של פלורידה בין השנים 1903–1905. לאחר מכן כיהן כמזכיר הסנאט של פלורידה בשנים 1905–1907. באותה תקופה החל ללמוד משפטים, ובשנת 1907 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בעיר דה־פוניאק ספרינגס. הוא שב לכהן כמזכיר הסנאט של פלורידה בשנים 1909–1911, ובמקביל מונה לשופט בית המשפט הפלילי של מחוז וולטון בין השנים 1910–1911. בהמשך שימש כעוזר לתובע הכללי של פלורידה בין 1912–1919, ולאחר מכן כשופט בבית המשפט המחוזי של המחוז השבעה־עשר בין 1919–1925.

תפקידיו הבאים כללו יועץ משפטי כללי של ועדת הנדל"ן של פלורידה (1925–1928), חבר בית הנבחרים של פלורידה (1927), יועץ משפטי של עיריית אורלנדו (1926–1929), ונציב בית המשפט העליון של פלורידה (1929–1932).

### כהונה בסנאט
ב־3 בנובמבר 1936 נבחר אנדרוז לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, כדי למלא את מקומו של הסנאטור פארק טראמל שנפטר.

באוקטובר 1940 נפוצה שמועה שלפיה העדיף להתמנות לשופט פדרלי מאשר להמשיך כסנאטור, ונאמר כי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט שוקל למנותו לשופט פדרלי בטמפה. אולם, בסוף אותו חודש, כאשר הסנאטור קלוד פפר נפגש עם הנשיא רוזוולט לדון במועמדים אפשריים, נמסר לו כי אנדרוז חורג ממגבלת הגיל של הממשל (62 לעומת 60). אנדרוז נבחר מחדש בבחירות של 1940 ללא מתחרים.

בשנת 1943 ניסה אנדרוז לבטל את "חוק הדרת הסינים". ב־30 בספטמבר אותה שנה הגיש הצעת חוק זהה לזו שהגיש חבר הקונגרס וורן מגנוסון ממדינת וושינגטון. הצעתו של אנדרוז לא עברה, מאחר שוועדת ההגירה של הסנאט קבעה שיהיה מהיר יותר לקדם את ההצעה שכבר נדונה בבית הנבחרים. הצעת החוק מבית הנבחרים עברה לבסוף גם בבית הנבחרים וגם בסנאט, ונחתמה לחוק ב־17 בדצמבר על ידי הנשיא רוזוולט.

במהלך כהונתו בסנאט שימש אנדרוז כיושב ראש ועדת החוקים המאושרים (הקונגרס ה־79), כחבר בוועדת המבנים הציבוריים והשטחים (הקונגרס ה־79), ובוועדה המיוחדת לשיקום גג הסנאט והחלונות העליונים.
אנדרוז נפטר בוושינגטון די. סי. ב־18 בספטמבר 1946, ונקבר בבית הקברות גרינווד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
בהראת' סוברמנייאם

**בהראת' סוברמנייאם** (**பாரத் சுப்ரமணியம்** נולד באוקטובר 2007) הוא ילד פלא בשחמט ורב אמן הודי. הוא השיג את דרגת רב האמן בשנת 2022 בגיל 14, והיה במשך שנים אחדות רב האמן ההודי הצעיר ביותר.

## קריירה מוקדמת
סוברמנייאם למד שחמט בגיל חמש מאביו, הרישנקר. הוא למד בבית הספר לשחמט "צ'ס גורוקול" בצ'נאי, כאשר המורה העיקרי שלו היה רב האמן רמג'צ'נדרן רמש. בינואר 2020, נבחר סוברמנייאם למחנה אימונים מיוחד בחסות חברת Microsense Networks, בהנחיית אלוף העולם לשעבר ולדימיר קרמניק והמתמודד לשעבר על תואר אלוף העולם בוריס גלפנד.

הוא השלים את הציון השלישי והאחרו לדרגת אמן בין-לאומי ביוני 2019, בגיל 11 שנים ו-8 חודשים, בתחרות גואה הפתוחה. התואר אושר רשמית על ידי פיד"ה בספטמבר באותה שנה.

## הישגים בולטים
בינואר 2022 השלים סוברמנייאם את הציון השלישי והאחרון רב-אמן בתחרות גביע ורגאני הפתוחה בקטוליקה שבאיטליה, עם 7.5 מתוך 9 נקודות, והעלה את מד הכושר שלו מעל הרף של 2500, הנדרש לקבלת הדרגה, ובכך הפך לרב האמן ה-73 של הודו.
בין הישגיו הבולטים:
* 2015 – באוגוסט זכה באליפות אסיה לנוער עד גיל 8 בסוון שבקוריאה הדרומית; בנובמבר זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 8 בפורטו קאראס שביוון, עם 9.5 מתוך 11 נקודות.
* 2017 – באוגוסט סיים במקום הרביעי באליפות העולם לנוער עד גיל 10 בפוקוס דה קלדס שבברזיל.
* 2019 – בינואר סיים במקום הרביעי בחלק הבזק של פסטיבל רוקטס דה מר; ביוני השלים ציון אחרון לדרגת אמן בין-לאומי בתחרות גואה הפתוחה.
* 2020 – בפברואר סיים במקום ה-11 בתחרות אירופלוט הפתוחה במוסקבה שברוסיה עם 5.5 מתוך 9, מעל 54 רבי אמנים, והשיג את הציון הראשון לדרגת רב-אמן עם רמת ביצוע (פרפורמנס) מעל 2700.
* 2021 – באוקטובר סיים במקום הרביעי בטורניר ראונדטייבל לנוער עד גיל 21 בבולגריה לאחר שצבר 6.5 נקודות מתוך 9 אפשריטת, והשיג את הציון השני לדרגת רב-אמן.
* 2024 – בפברואר זכה בתחרות קאן הפתוחה בצרפת.
* 2025 – ביולי זכה בטורניר העולמי הפתוח ה-53 בפילדלפיה שבארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רבי-אמנים הודים
קטגוריה:ילידי 2007