open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אורנה רב-הון

**אורנה רב-הון** היא משוררת ישראלית, המתמחה בתורת הקבלה.

## ביוגרפיה
רב-הון נולדה בישראל בשם **ארנה ויסוקר**. החלה לפרסם בשנות ה-80. בשנים 1980–2000 ראו אור ארבעה ספרי שירה פרי עטה – "כעוף החול" (הוצאת דביר, 1980); "נגיעות של כוכבים" (ספרית מעריב); "ציפור האש" (Firebird; ספר דו-לשוני שפורסם בניו יורק, 1996) ו"ברוכה אני שעשיתי עצמי אישה" (הוצאת ביתן, 2000).

כחלק מפועלה הספרותי, נבחרה רב-הון פעמים רבות לוועד המרכזי של אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל ושימשה בתפקידים רבים ומגוונים באגודה: יו"ר ועדת קשרי חוץ, גזברית, עורכת, מפיקה ומגישת אירועים מיוחדים באגודה. בשנת 2007 נבחרה שוב לתפקיד חברת ועד והיא שימשה גם כיו"ר הוועדה למיזמים מיוחדים של האגודה. בשנת 2011 פרשה מן האגודה.

### עמדותיה והשקפותיה
עד לשנת 2000 הייתה רב-הון פעילה פוליטית במפלגת מרצ ושימשה במספר תפקידים מרכזיים, ביניהם נציגת מרצ בהסתדרות העובדים הכללית החדשה ובנעמת וחברת צוות ההסברה של המפלגה.

רב-הון חדלה מפעילות זו, לאחר שראה אור ספרה הרביעי והאחרון בשנת 2000, אז החלה לעסוק בתחומי הרוח והמיסטיקה היהודית. תחילה, הצטרפה לתנועה רוחנית הקרויה "סידהה יוגה" (היוגה של הקדושים) ובהמשך למדה גם קבלה ובכלל כך את ספר הזוהר וכתבי האר"י. בעקבות זאת, החלה רב-הון לפרסם באופן תדיר באתר News1 מחלקה ראשונה שיר או מספר שירים בהשראת פירוש ספר הזוהר לפרשת השבוע. כחלק מפעילותה במקביל באגודת הסופרים, היא ארגנה גם סדרת מפגשים דומה, בשם "זוהר, שירה ופרשת השבוע".

### חייה האישיים
נשואה לעוזי רב-הון, מהנדס תשתיות ותקשורת, אם לארבעה ילדים. הבכור, האמן  ניב רב-הון, נפטר בשנת 2023 לאחר מחלה קשה. שלושת ילדיה האחרים הם גל רב-הון, נגר אמן, עידו רב-הון, חוקר דתות ופילוסוף, ענבל רב-הון, עובדת במשרד ההנדסה המשפחתי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
אילוליסאט

**אילוליסאט** (בגרינלנדית: **Ilulissat** - "הקרחונים"; בדנית: **Jacobshavn**) היא העיירה השלישית בגודלה בגרינלנד וב-2013 התגוררו בה 4,541 תושבים. העיירה משמשת גם כעיר הראשה בעירייה הנושאת את שמה (Ilulissat Kommune) ומשתרעת על שטח של 47,000 קמ"ר. בתחומי העירייה התגוררו במועד הנ"ל 5,005 איש. העיר שוכנת כ-200 ק"מ מצפון לחוג הארקטי סמוך מצפון למקום בו פוגש פיורד אילוליסאט את מפרץ דיסקו. הפיורד הוכרז בשנת 2004 כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
התיישבות אינואיטים התקיימה באזור משך 4,000 השנים האחרונות לפחות, והיישוב הנטוש סרמרמיוט (Sermermiut) כשני ק"מ מדרום לאילוליסאט, היה בעבר אחד הגדולים בגרינלנד, וב-1727 התגוררו בו 250 איש. העיירה המודרנית נוסדה בשנת 1741 על ידי הסוחר יקוב סוורין שהקים בה תחנת מסחר, ואשר נקראה יאקובסהאון ("נמל יעקב"). בזכות הפיורד הסמוך העיירה היא אחד היעדים התיירותיים הפופולריים באי ועיקר פרנסתה על התיירות וכן על הדייג. שדה התעופה של העיירה שוכן סמוך לחוף כארבעה ק"מ מצפון לה.

## הפיורד
ימין|ממוזער|250px|תצלום לווין של הפיורד השולח אצבע הלבנה מערבה
אורכו של פיורד הקרח אילוליסאט הוא 56 ק"מ, מכיפת הקרח של גרינלנד ועד למפרץ דיסקו. בקצהו המזרחי שוכן קרחון יאקובסהאון (Jakobshavn Isbræ) שהוא הקרחון השופע ביותר בחצי הכדור הצפוני ומנקז 6.5% מכיפת הקרח של האי. הקרחון זרם במהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003 והפיק קרח במשקל של כ-20 מיליארד טון. ישנם גושי קרח כה גדולים הנתקעים בפתחו של הפיורד עד שהגאות גבוהה מספיק כדי לשאת אותם משם או עד שהם קטנים כתוצאה משבירה והינמסות. גושי הקרח הפורצים אל מפרץ דיסקו, שטים תחילה צפונה וכשהם מגיעים אל מפרץ באפין הם פונים דרומה לעבר האוקיינוס האטלנטי. גושים אלה עשויים להגיע עד לקו האורך 40 צפון.

מחקרים שנערכו בפיורד הקרח ובקרחון גילו כי מהירות זרימתו עשויה להשתנות באופן קיצוני מעת לעת וכי הוא מגיב במהירות לשינוי באקלים. במהלך 1985 התקדם הקרחון מרחק של 6.7 ק"מ בלבד. לאחר מכן האט את מהירותו ל-5.7 ק"מ בשנה בין 1992 ל-1997, ומאז האיץ את מהירותו עד שהגיע למהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003. ההאצה במהירות התרחשה במקביל לצמצום בנפח הקרחון שעומד מאז 1997 על קצב של כ-15 מטר הנגרעים מגובהו מדי שנה. חוקרי נאס"א מייחסים את ההאצה בהתקדמות הקרחון בשנים האחרונות לתופעת ההתחממות העולמית.

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|הפיורד מהאוויר - צוקי הקרחון שגובהם עד 200 מטר כאשר הם מגיחים מהפיורד אל מימי מפרץ דיסקו
* האתר הרשמי של המועצה המקומית אילוליסאט
* לשכת התיירות
* אילוליסאט באתר world66
* מחקר של נאס"א אודות הקרחון
* סרט המראה את מפגש הקרחון עם הים (מאתר העירייה)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דנמרק: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:גרינלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:פיורדים
קטגוריה:גרינלנד: גופי מים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1741
משמרת יהויריב

**משמרת יהויריב** היא המשמרת הראשונה מבין 24 משמרות כהונה מתקופת בית ראשון הנזכרות בתנ"ך ב.

## בעת עליית עזרא
על פי ה, בתחילת ימי שיבת ציון לא נכללה משמרת זו בין ארבע משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני, ושמהן ייסדו עשרים וארבע משמרות חדשות, במקום המשמרות המקוריות. נקבע אז שאפילו אם מאוחר יותר תעלה משמרת יהויריב, היא תהיה טפלה למשמרות שעלו בראשונה.

אמנם ב, נזכר השם יהויריב "מן הכהנים ידעיה בן יויריב יכין", אך כנראה זהו שמו הפרטי של כהן ואינו קשור למשמרת.

## בתקופת בית שני

בלוח השנה במגילות קומראן משמרת יהויריב משרתת ביום הכיפורים בשנה הראשונה במחזור השש-שנתי.

על פי התוספתא, מסכת תענית, פרק ד', הלכה ט', חרבו בית המקדש הראשון ובית המקדש השני בזמן שמשמרת יהויריב שירתה במקדש, ורבי יוסי אומר שהדבר מלמד על מעשיהם הרעים של בני משמרת זו.

ב, מובאים דברי רבי לוי, האומר שמשמרת יהויריב כונתה "מירון מסרביי", ורבי ברכיה אומר ששם המשמרת מרמז על מרי של בני המשמרת כלפי ה'. לא ברור לאיזו תקופה מכוונים דברי ביקורת אלה כלפי המשמרת.

בקינה איכה ישבה חבצלת השרון של רבי אלעזר הקליר מכונים בני משמרת זו בשם "מסרבי מירון": "איכה ישבה חבצלת השרון, ודמם רון מפי נושאי ארון, ונעו ממשמרותם כוהנים בני אהרון, כנמסר הבית במסרבי מירון".

מירון הייתה מקום מושבם של בני המשמרת לאחר חורבן בית שני. בעקבות מקום המגורים החדש של המשמרת, מכונה רמה שלמרגלות מרום הגליל בשם "רמת יהויריב".

## בני המשמרת
בספר מקבים א נכתב שמתתיהו הכהן היה ממשמרת זו. אוריגנס כתב כי ראה את הספר בעברית ותעתק את שמו ליוונית: "סרבת סרבניאל". ייתכן והשם המקורי בעברית היה "ספר בית סרבני אל", כפי שמופיע בכתב יד מהמאה ה-11, "ספר הסרבנות של המקבים" (ביוונית), והדבר כרוך כפי הנראה בכינוי "מסרבי מירון" שניתן למשמרת יהויריב.

יוסף בן מתתיהו מעיד על עצמו שמשתייך למשמרת זו: "משפחתי איננה ממוצא כהנים פשוטים, אלא מהמשמר הראשון של עשרים וארבעת משמרות הכהנים – החשוב אצלנו מאד, ומן המשפחה המיוחסת ביותר אשר במשמר הזה. מצד אמי הנני מגזע מלכים; כי היא ממשפחת החשמונאים".

מסורת בידי יהודי תימן כי בני משפחת מגארי-הכהן הם צאצאי יהויריב. משמעות השם מג'ארי היא 'בעל ריב'.

## הערות שוליים

קטגוריה:כ"ד משמרות כהונה
אלקטרוכרומיזם

בכימיה, **אלקטרוכרומיזם** היא תופעה בה חומר עובר שינוי צבע הפיך בתגובה לפרץ זרם חשמלי. תופעה זו היא סוג של כרומיזם.

דוגמה אחת לחומר אלקטרוכרומי היא פוליאנילין, אותו מייצרים על ידי חמצון כימי או אלקטרוכימי של אנילין. אם טובלים אלקטרודה בחומצה הידרוכלורית בה כמות קטנה של אנילין, ניתן להצמיח שכבה דקה של פוליאנילין על גבי האלקטרודה. בהתאם לדרגת החמצון, הפוליאנילין יכול להיות צהוב בהיר, או ירוק כהה/שחור. חומרים אלקטרוכרומיים אחרים בשימוש הם ויולוגנים ופוליאוקסוטונגסטטים. חומר נפוץ בתחום הוא תחמוצת טונגסטן (WO3), החומר העיקרי בייצור חלונות אלקטרוכרומיים ("חלונות חכמים").

היות שצבע החומר יציב, ויש להשקיע אנרגיה רק כדי לשנותו, חומרים אלקטרוכרומיים משמשים לשליטה בכמות האור והחום העוברים דרך חלונות. כמו כן משמשים החומרים בתעשיית הרכב, במטרה להכהות מראות בתנאי תאורה חזקים. וילוגנים ותחמוצת טיטניום (TiO2) משמשים ליצירת מסכים דיגיטליים קטנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כרומיזם
ויסקי מהאי איילה

300px|ממוזער|מזקקות הויסקי באי איילה 
המושג **ויסקי מאיילה** מתייחס לקבוצת סוגי ויסקי המיוצר באי איילה בסקוטלנד. זאת כחלק מהחלוקה המסורתית של הוויסקי הסקוטי לארבע קבוצות גאוגרפיות עיקריות. באי איילה, הקטן ודל האוכלוסייה פועלות תשע מזקקות ויסקי. ריכוז זה של מזקקות ויסקי הביא לפריחת "תיירות ויסקי" לאי. באיילה מתקיים פסטיבל ויסקי שנתי בחודש מאי הכולל טעימות ומופעים של מוזיקה סקוטית מסורתית. הוויסקי מאיילה ידוע בטעמו המעושן והכבולי.

## היסטוריה
בשנת 1644 הוטל מס על ויסקי בסקוטלנד והדבר הביא לפריחה בייצור בלתי חוקי של המשקה שהתרכז בהיילנדס ובאיים דוגמת איילה.

עם איחוד הכתרים האנגלי והסקוטי, עברו רבות מהמזקקות בשפלה הסקוטית להרים ולאיים כדי להימנע מתשלום מס לבית המלוכה האנגלי. החל משנת 1823, כשייצור הוויסקי בסקוטלנד הפך לחוקי, מזקקות שהסכימו להיכנע למיסוי הכבד של הכובשים סבלו מהתנכלות השכנים הנזעמים, אבל מזקקות על האיים ההברידיים ובראשן מזקקות איילה הספיקו להתבסס לפני שחוק מיסוי הוויסקי נכנס לתוקף גם באיים עשרות שנים אחרי כן, ובשל טעמם המיוחד היו חשובים לתעשיית הבלנדים.

האי הידוע גם בפולקלור בתור "האי מוכה הסופות" מכיל מרבצים גדולים של כבול, ומלבד שיחי האברש הטיפוסיים לטעם של כבול סקוטי (למשל באזור ספייסייד), הכבול באיילה מכיל גם אצות ומלח ים שנשטפים על אדמתו בסופות החורף. ריח היוד והמלח החזק שבמאלט של מזקקת לפרויג, גרמו לו להיות מוכר כשיקוי רפואי, והוא היה הוויסקי הסקוטי היחיד שיובא חוקית ונמכר בארצות הברית בתקופת היובש.

בעבר פעלו באי מזקקות רבות יותר, אך רבות נסגרו במשך השנים. לאחרונה רואה התעשייה התעוררות, שוקי ויסקי חדשים נפתחים בסין ובהודו ותיירות הוויסקי פורחת באיילה - למרבית המזקקות מרכז מבקרים מפואר. מזקקות ארדבג וברוכלאדי נפתחו מחדש, ומזקקת פורט אלן נמצאת בבנייה מחודשת. בשטחה של פורט אלן הוקם מפעל ההלתתה של תאגיד דיאג'יו המשרת את כל מזקקות האי.

## מאפיינים
270px|ממוזער|מבחר מותגי ויסקי המזוקקים באי איילה
ויסקי מהאי איילה מפורסם בטעמו המעושן אך מאפיין זה אינו הכרחי בכל המזקקות. בעוד שמעט מאוד מזקקות בסקוטלנד מלתתות שעורה במקום, בלפרויג עדיין מלתתים כ-30% מהשעורה לבד, כדי להגיע לרמות עישון גבוהות יותר (57 חלקים למיליון - ppm) ולתת שעושן בכבול הייחודי ללפרויג, הנותן למשקה את הטעם הייחודי. מזקקות אחרות מסתפקות ב-45ppm (ארדבג), 35ppm (לגבולין) או 2ppm בלבד (בונהאבן).

## כיום
בשנת 2005 הוקמה מזקקת קילכומן החדשה באי, שהחלה לזקק ב-2006. המזקקה הצעירה היא הראשונה שמוקמת באיילה מזה 124 שנה, והוקמה בצורת מזקקת-חווה מסורתית, תוך ניסיון לייצר את כל הלתת מקומית ומהשעורה המקומית. למרות תקלה של שרפה שעיכבה את התהליך, ומעבר לשימוש חלקי בלתת ממפעל ההלתתה המרכזי של דיאג'ו, מייצרים במקום ויסקי מעושן (20ppm). קילכומן בחרה בכוונה במבנה דוד זיקוק שישמר כיאות את העישון שבלתת, ולמרות העלויות הכבדות בחרה בדוד זיקוק קטן מאוד (2,070 ליטר בלבד), דוד שכנראה קטן יותר מזה של מזקקת אדרדור שמפרסמת את עצמה עדיין בתור המזקקה הקטנה בסקוטלנד.

## מבשלות ידועות
* ארדבג
* בוומור
* בונהאבן
* ברוכלאדי
* לגבולין
* לפרויג
* קאול אילה
* קילכומן

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ארגייל וביוט
איילה
רב יצחק (פירוז שבור)

**רב יצחק** היה ראש ישיבת פירוז־שבור שבבבל בדור הרביעי של תקופת הסבוראים במאה השביעית. ישיבת פירוז־שבור התקיימה מספר דורות כישיבה שלישית בבבל, במקביל לישיבת פומבדיתא ולישיבת סורא, רב יצחק היה ראש הישיבה האחרון בפירוז־שבור. בשעת כיבוש בבל בידי המוסלמים בראשותו של עלי בן אבי טאלב יצא רב יצחק לקבל את פניו בלוויית קהל יהודי גדול. יש שמחשיבים תקופה זו כדור המעבר שבין הסבוראים לגאונים.

## ראש הישיבה
אל העיר פירוז שבור, הסמוכה לנהרדעא, עברה ישיבת פומבדיתא בתקופת הסבוראים. לאחר חידוש הלימוד בפומבדיתא בידי רב חנן מאישקיא, בשנת ד'שמ"ט (589), המשיכה הישיבה להתקיים בפירוז־שבור מספר דורות. בראשות הישיבה עמדו רב מרי בר רב דימי, רב חיננאי מבי גיהרא, ולאחריהם - רב יצחק. התמנה לעמוד בראש הישיבה בערך בשנת ד'שצ"ו (636). לאחר פטירתו הצטרפו החכמים שנותרו בישיבה לישיבת פומבדיתא והישיבה בפירוז־שבור נסגרה. עם ביסוסן מחדש של שתי הישיבות הגדולות בסורא ובפומבדיתא, ובעקבות היחס החיובי של השלטון החדש ליהודים, לא ראו חכמי הדור עוד צורך בקיומה של ישיבה שלישית, והוחלט לסוגרה.

יש מי שכתב שרב יצחק היה ראש ישיבה בפומבדיתא, ו"פירוז שבור" שכתוב באיגרת רב שרירא גאון מתייחס לישיבת פומבדיתא עצמה, שנקראה גם בשם זה.

רב יצחק מפירוז שבור היה תלמידו של רב חנן מאישקיא.

## כיבוש בבל בידי המוסלמים
לאחר למעלה מ-400 שנה של שלטון האימפריה הסאסאנית בבבל, בא הכיבוש המוסלמי ושם לו סוף. במסגרת מסע הכיבושים של האימפריה המוסלמית הגיע הצבא המוסלמי, בראשותו של עלי בן אבי טאלב, לבבל וסיפח אותה לשטחי האימפריה. בשנת ד'ת"ח (658) בערך, יצא ראש ישיבת פירוז־שבור, רב יצחק, לקבל את פניו של מנהיג הצבא הכובש. על כך מסופר באגרת רב שרירא גאון:
:ואחרי רב מרי סורגו מלך בנהרדעא מר רב חיננאי מן בי גיהרא, ובימיו יצא מחמד לעולם. ואמרו שהיה בסורא אותו העת רב חיננאי, ורב חנא גאון פומבדיתא, ו**מר רב יצחק גאון**, והוא שהיה בפרוז-שבור עת שכבשה עלי בן אבוטאלב, ויצא מר יצחק מן פרוז-שבור לקראתו והקביל פניו בסבר פנים יפות, והיה בפרוז שבור היום ההוא תשעים אלף מישראל, וקיבלם עלי בן אבוטאלב בסבר פנים יפות.

ואילו רבי אברהם אבן דאוד, בספר "ספר הקבלה", כתב:
:הדור הרביעי - רב יצחק. בימיו גברה מלכות ישמעאל על מלכות פרס ונעקרה מלכות פרס מן העולם. ובא לבבל עלי בן אבי טאלב מלך ישמעאל, ואחר שגברו עליה מלכות ישמעאל כמה שנים, כי בימי עמד בן אלכטאב מלך ישמעאל נעקרה מלכות פרס, והלכו נשיו ובנותיו של יזגדר מלך פרס בשבי, ועמד מלך ישמעאל ונתן בת יזגדר לר' בוסתנאי ראש גלות, וגיירה והייתה לו לאשה. כי בשנת ד' אלפים שע"ד התחיל מחמד מלך ישמעאל לטעון טענותיו. וכשבא עלי בן אבי טאלב לבבל יצא אליו רב יצחק ראש ישיבה, וכיבדו ונישאו המלך עלי בשנת ד' אלפים ת"כ.

## התקופה
רב יצחק נחשב, לפי דעה המקובלת כיום, על חכמי תקופת הסבוראים. הראב"ד, ב"ספר הקבלה", מנה את רב יצחק בדור הרביעי של הסבוראים. לפי דעה אחרת, המתבססת על איגרת רב שרירא גאון, הוא נחשב כאחד מחכמי תקופת הגאונים.

לפי דברי ההיסטוריון צבי גרץ, עם כיבוש בבל בידי המוסלמים התחילה תקופת הגאונים, ורב יצחק מפירוז־שבור הוא הגאון הראשון. לדבריו, הכובש, עלי בן אבי טאלב, גידל את מעמדו של רב יצחק והגדיר אותו כשני במעלה אחרי ראש הגולה. עלי גם ייפה את כוחה של ישיבת סורא בשל חיבתו לרב יצחק. דבריו של גרץ אינם מקובלים על כל החוקרים, שכן הפרטים אינם מבוססים על המקורות.

## הערות שוליים

קטגוריה:סבוראים
קטגוריה:גאונים
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-7
שאלתיאל קבילי

**שאלתיאל (צ'רלי) קבילי** (1939 – 2 בנובמבר 2004) היה רופא פנימאי, פרופסור לרפואה, מומחה לנפרולוגיה ומנהל מחלקה במרכז הרפואי תל אביב.

## ביוגרפיה
נולד ביוון, ועלה ארצה בשנת 1949. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים.

התגייס לצה"ל בשנת 1964 ושימש רופא גדודי בחיל השריון. במלחמת ששת הימים היה רופא חטיבתי. התמחה במקביל ברפואה פנימית במרכז רפואי שיבא והיה בין החוקרים המקוריים של מחלת קדחת ים תיכונית משפחתית.

במלחמת יום הכיפורים שימש קצין הרפואה של פיקוד המרכז (מר"פ) ולאחר המלחמה סגן קצין רפואה ראשי. השתחרר מצה"ל בסוף שנות ה-70 בדרגת אל"ם ויצא לתת-התמחות בנפרולוגיה בארצות הברית. במילואים שימש מנהל בית החולים הצבאי של צה"ל בניירובי בעת פעולת שחרור החטופים מאנטבה. כמו כן, היה מנהל מחלקה פנימית ו' בבית החולים הדסה (תל אביב) ושימש אף מנהל בית החולים בפועל. אחרי סגירת בית החולים עבר למרכז רפואי תל אביב והמשיך לנהל שם את המחלקה הפנימית עד למותו.

נטל חלק במשלחות הומניטריות רפואיות במדינות עולם שלישי ובמיוחד בקמבודיה.

בנו גיא נפצע קשה במהלך מלחמת לבנון השנייה, בעת ששירת כמג"ד בחטיבה 401.

קבילי נפטר בשנת 2004 ממחלת סרטן הכבד.

## קישורים חיצוניים
* המלאכים של צ'רלי, כתבה בעיתון תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל הרפואה
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה במלחמת ששת הימים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:נפרולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
חוק שימור

בפיזיקה, **חוק שימור** מציין כי תכונה מדידה מסוימת של מערכת פיזיקלית מבודדת, אינה משתנה עם התפתחות המערכת. כלומר, קיים במערכת גודל פיזיקלי קבוע שאינו משתנה עם חלוף הזמן. על פי משפט נתר כל חוק שימור נובע מסימטריה מסוימת של מערכת פיזיקלית.

להלן רשימת חוקים שמעולם לא נמצא מקרה בו הופרו:

* שימור אנרגיה
* שימור תנע קווי
* שימור התנע הזוויתי
* שימור מטען חשמלי
* שימור מטען צבע
* שימור הסתברות
* סימטריית CPT

קיימים גם חוקי שימור מקורבים. חוקים אלה קרובים לנכונות במסגרת מגבלות כלשהן, כמו מהירות נמוכה, פרקי זמן קצרים, או אינטראקציות מסוימות:

* שימור מסה (תקף, בקירוב, במהירויות נמוכות)
* שימור מספר באריוני (ראו אנומליה כיראלית)
* שימור מספר לפטוני (במודל הסטנדרטי)
* שימור טעם (מופר על ידי האינטראקציה החלשה)
* שימור זוגיות
* סימטריית CP

## ראו גם
* משוואת רצף
* משפט נתר

## קישורים חיצוניים
* חוקי סימטריה - ספר לימוד מקוון (אנגלית)
* 
* 

*
משה שטרן (חזן)

**משה שטרן** (23 ביולי 1935 – 20 באפריל 2023) היה חזן נודע, שנחשב לאחד מטובי חזני יהדות אשכנז בעולם.

## ביוגרפיה
שטרן נולד בכ"ב בתמוז ה'תרצ"ה בבודפשט, בירת הונגריה וגדל במשפחה בה השירה הייתה נוהג נפוץ וחלק מבני המשפחה שימשו כחזנים, ביניהם אביו שלימד את בנו חזנות ואחיו הגדול, לאסלו (בנימין) שטרן שפעל כחזן ראשי בעל שם במשך עשרות שנים בבודפשט. שטרן נודע כילד פלא אולם לא נותרו עדויות מוקלטות מילדותו.

מלחמת העולם השנייה קטעה את הופעותיו בהונגריה כילד, אליה שב מאוחר יותר לקונצרטים רבים.

את דרכו החזנית החל שטרן ב-1953 בבית הכנסת הגדול ברחובות, שם שימש מספר שנים כחזן ראשי. כשהוקם בית הכנסת היכל שלמה בירושלים ב-1958, עבר לשמש שם כחזן ראשי, וכיהן בתפקיד עד שנת 1961 ובהמשך עבר לדרום אפריקה שם כיהן כחזן עד שנת 1967.

בשנת 1968 נקרא לשמש כחזן בבית הכנסת בית-אל בבורו פארק, שידוע בזכות החזנים הידועים שהתפללו בו במהלך המאה הקודמת. שטרן כיהן כחזן במשך תשע שנים, וקנה לעצמו שם עולמי.

בשנת 1977 חזר לישראל והשתקע בשכונת הר נוף בירושלים. מאז המשיך להופיע ברחבי העולם בקונצרטים רבים וכחזן אורח בבתי כנסת בשבתות.

בעשרים שנותיו האחרונות חדל מלהופיע. נפטר ב-20 באפריל 2023.

## סגנונו
שטרן התפרסם בזכות מנעד הקול שלו ובקולו העוצמתי והרחב, ובכל ביצוע שלו היה מאפיין קולי שייחודי לו. כמו כן, היה בעל יכולת לאלתר מנגינות שונות תוך כדי התפילה.

## קישורים חיצוניים

* אתר "לשמוע אל הרינה ואל התפילה"
* משה שטרן - KOL NIDREI
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים הונגרים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:חזנים דרום אפריקאים
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
עלה עץ אדר

[ממוזער|200px|שמאל|עלה עץ אדר במרכז [דגל קנדה]]
**[[עלה]] [[עץ]] [[אדר (עץ)|אדר]]** (באנגלית: **maple leaf**, עלה עץ מייפל) הוא סמלה הלאומי של קנדה.

אף שרבים חושבים שעלה עץ האדר האדום המופיע בדגל קנדה הוא של המין אדר הסוכר, עלה האדר הרשמי אינו שייך למין אדר מסוים, אף על פי שהוא אולי הדומה ביותר לעלה של אדר הסוכר מכל מיני האדר בקנדה, העלה על הדגל תוכנן במיוחד כדי להיות מזוהה ככל האפשר על דגל מתנופף ברוח בלי לשים לב אם הוא דומה לעלווה של מין מסוים.

## היסטוריה
כבר בראשית המאה ה-18, עת מרבית המתיישבים האירופאים של קנדה התגוררו במושבת צרפת החדשה לאורך חופי הנהר סנט לורנס שימש ענף אדר הסוכר כסמל של המתיישבים, אף שישנם היסטוריונים הסבורים שהסמל היה בשימוש כבר במאה ה-17.
פופולריות הסמל קיבל פן רשמי כאשר באספה של הסוסייטה סן-ז'אן-בטיסט בשנת 1834 נבחר העלה לסמל את האגודה.
באותה אספה, תיאר ראש עיריית מונטריאול את עץ האדר כ"מלך היער הקנדי... סמל אנשיה של קנדה".

בשנת 1868 הוצג העלה על סמל אונטריו ועל סמל קוויבק ובעקבותיהם בשנת 1921 הוצג העלה על סמל קנדה.

בשנת 1867 כתב אלכסנדר מויר את השיר "עלה עץ האדר לנצח" שהפך להמנון לא רשמי של אנשיה דוברי האנגלית של קנדה.

בין השנים 1876–1901 הופיע עלה האדר על כל המטבעות הקנדים, ומאז שנת 1901 מופיע העלה על מטבע הפני.

כבר באמצע המאה ה-19 שימש עלה עץ האדר כסמל של יחידות צבא קנדיות שהשתתפו במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת העולם הראשונה שימש עלה עץ האדר כסמל לאומי של הכוחות הקנדיים והופיע על תגי היחידות הקנדיות.

הסמל הפך רשמית לסמל לאומי עם בחירת דגל קנדה בשנת 1965 על פי עיצובו של ג'ורג' סטנלי. העלה בן ה-11 קצוות נבחר משום שצמח זה צומח בכל פרובינציות קנדה.

עלה עץ האדר מופיע בסמלים ובלוגואים של חברות רבות וארגונים שונים, בהם אייר קנדה, מועדון הכדורגל טורונטו, וכן מופיע בדגל טורונטו. גם העיר האיטלקית, קמפובאסו, אותה כבשו חיילים קנדים במהלך מלחמת העולם השנייה, קיבלה את הכינוי "עיר עלי המייפל".

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של הפיכת עלה עץ האדר לסמל לאומי של קנדה
*גלריית תמונות של עלי עץ אדר 
*אתר עלה עץ האדר לנצח

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:עצים בתרבות
אדר
מחלף דניאל

**מחלף דניאל** הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 6 וממוקם סמוך ליישוב כפר דניאל ומכאן שמו. המחלף מורכב מגשר בכביש 1 לכיוון מזרח החולף מעל כביש 6.

מחלף דניאל אינו מחלף אופייני מכיוון שהוא ממוקם בקצה קטע בו מתאחדים נתיבי כביש 1 וכביש 6 עד למחלף בן שמן. כיווני הנסיעה האפשריים בו מועטים באופן יחסי והם מאפשרים למעשה רק מעבר מכביש 1 בכיוון מזרח לכביש 6 בכיוון דרום. שילובים נוספים בין כביש 1 ל-6 מתאפשרים באמצעות איחוד הנתיבים שלהם המתבצע בסמוך.

סמוך מאוד למחלף עובר גשר של מסילת הרכבת מתל אביב-יפו למודיעין-מכבים-רעות והנוסעים במחלף בכיוון מזרח נוסעים במקביל למסילה. דרומית למחלף נמצא מתחם גדול של חברת החשמל לישראל.

קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:כביש 6: מחלפים
לבוד

**לבוד** הוא החשבת שני חלקי מחיצה כאחד, על אף שיש ביניהם רווח מסוים (ששיעורו נקבע לפי ההלכה הרלוונטית). השימוש בלבוד הוא בעיקר בהלכות הקשורות לדיני מחיצה.

משמעותו המילולית של המושג 'לבוד' על פי רש"י היא , כלומר, דבר המוארך על ידי דברים אחרים המתחברים אליו. ישנו הסבר נוסף אותו מציע המלאכת שלמה בפירושו למשנה במסכת כלאים, בה מוזכרת המילה 'לבדים', שאותה הוא משווה עם המושג לבוד ומסביר שמשמעותה היא .

## מקור הדין
על פי הגמרא במסכת סוכה, דין לבוד אינו מפורש בתורה, אלא נאמר כהלכה למשה מסיני:
"שיעורין חציצין ומחיצין הלכה למשה מסיני", ובהמשך הסיקו שהמושג 'מחיצין' כוונתו להלכות האמורות במחיצה, ובכלל זה דין 'לבוד'.

בגמרא במסכת עירובין ישנה מחלוקת מהו האורך המקסימלי אשר בו עדיין יתקיים דין לבוד. לדעת חכמים השיעור הוא שלושה טפחים, ולדעת רשב"ג השיעור הוא ארבעה טפחים. בתלמוד הירושלמי מוסברים הטעמים: לשיטת חכמים נקבע שיעור זה כיוון שזהו שיעור מספיק למעבר אדם, ולשיטת רשב"ג נקבע כך כיוון שזהו שיעור המוגדר חשוב.

## שימושים בהלכה
בהלכה נעשה שימוש בדין לבוד בדרך כלל בדיני מחיצות, שעל אף שיש הפסק אוויר בין חלקי המחיצה, בכל זאת מחשיבים אותה כמחיצה אחת. 

דוגמאות למקומות שמשתמשים בדין לבוד:
* בישיבה על כסא בזמן אבלות או בתשעה באב. בזמנים אלו יש חיוב לשבת על הקרקע, אך בזמן שהכיסא גבוה מהקרקע פחות משלושה טפחים, הרי זה נחשב כישיבה על הקרקע מדין לבוד.
* בהכשר הסוכה נעשה שימוש בדין לבוד, כדי שהסוכה לא תיפסל ברווח שיש בסכך או בדפנות. גם במקרה שהדפנות רחוקות מקצה הסכך וביניהם יש אוויר, השיעור הקובע לכך הוא שיעור לבוד (בניגוד למקרה שבו יש בתווך סכך פסול, שאז השיעור הוא דופן עקומה).
* בדיני הוצאה מרשות לרשות, חפץ שעובר בסמוך לשלושה טפחים מהקרקע, נחשב כאילו הוא מונח על הקרקע, אף שלא נח בה, כיוון שאנו רואים את שלושת הטפחים הסמוכים לקרקע כחלק מהקרקע. לעומת זאת, חפץ שעבר בלא שנח מעל שלושה טפחים מהקרקע, אינו נחשב כאילו נח בקרקע ('קלוטה לאו כמי שהונחה דמי').
*בדיני מקוואות בשיעור המשכת מים פסולים למקווה.

## דינים נוספים
כשיש דבר המפסיק בין חלקי המחיצה, נחלקו בראשונים האם מקרה כזה נחשב ללבוד, או לא. הרשב"א הביא את דעת "רבותינו הצרפתים", שסברו שאם יש דבר שמפסיק בין חלקי המחיצה, לא ניתן לומר שזהו לבוד. ולאחר מכן כתב שהוא חולק עליהם, וסובר שאומרים לבוד אף אם יש משהו שמפסיק בין שני החלקים אותם רוצים לחבר.

לפי הרב יעקב קנייבסקי, ישנן שתי גישות בהגדרת דין לבוד, יש הסוברים כי על ידי הלבוד רואים את החלל כאילו הוא סתום ויש הסוברים שאף רואים את המחיצות כאילו התארכו.

## ראו גם
*מחיצה (הלכה)
*דופן עקומה
*גוד אסיק וגוד אחית

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:הלכות מחיצה
הוצאת שם רע

**הוצאת שם רע** היא מושג הלכתי להפצת שקרים על אדם אחר כדי להכפישו. הדוגמה בתורה למוציא שם רע היא אדם שמוציא שם רע על אשתו שזינתה בין האירוסין לנישואין, ועונשו לפצות את חמיו במאה שקלי כסף, ובנוסף נאסר עליו לגרש את אשתו כל ימיו.

יש להבחין בין איסור הוצאת שם רע, הנוגע לפרסום דברי שקר, לאיסור לשון הרע, הנוגע לפרסום אמת על אדם במטרה להשפילו. בנוסף לאלו ישנו איסור "אבק לשון הרע", הנוגע לאמירת שבחים על אדם באופן שעלול לעודד אחרים לגנותו. במשפט הישראלי משמעות המושגים שונה, וחוק איסור לשון הרע עוסק למעשה בהוצאת שם רע.

## המקור בתורה
המושג מופיע בתורה בקשר לאדם שהוציא שם רע על אשתו, בטענה שבעודה נערה המאורסה לו, כלומר לאחר שכבר קידש אותה, נבעלה לאדם אחר. כשמתברר השקר, העונש הוא תשלום של מאה כסף לאבי הנערה, וכן לא יכול יותר הבעל לגרשה כל ימיו. אם מתברר כי אמת דיבר, ואכן היא זינתה בין ארוסיה לנישואיה, דינה בסקילה על פתח בית אביה. אם התברר שזינתה לאחר הנישואין ולפני הבעילה הראשונה לבעלה - גם אז דינה בסקילה, על אף שבאופן רגיל העונש על זנות לאחר הנישואין הוא חנק, ולכן דין זה מוגדר כחידוש.

ההרחבה למושג זה נמצאת כבר במסכת ערכין, שם נכתב:  הגמרא מרחיבה אם כן את המושג להוצאת שם רע כללית על כל אדם ובכל הקשר והעונש על כך הוא צרעת (בדומה ללשון הרע). בהקשר הזה מופיע המושג הוצאת שם רע גם בספרי הראשונים והאחרונים.

## עונשו של מוציא שם רע
לפי דין תורה, עונשו של מוציא שם רע הוא תשלום קנס, שנאמר: . בעונש זה נענש המוציא שם רע בידי אדם, כלומר בידי בית דין. בידי שמים עונשו של המוציא שם רע, חמור יותר והוא חייב מיתה.
בתורה ישנה התייחסות למוציא שם רע רק בהקשר לנערה ובטענת אי מציאת בתולים, אולם דינו מוציא שם רע על חבירו לא התבאר במקרא.

הרב ישראל איסרלן לומד דין מוציא שם רע, מדינו של המבייש את חבירו, שרבי יוסי בר אבין בתלמוד פטרו מעונש  עם כל זאת ישנה דעה רווחת בפוסקים שיש לבית דין כח להעניש את המוציא שם רע על חבירו, עונש זה מסור בידי הדיינים. המקור לדין זה הוא הנאמר בתלמוד  לפי הסברו של הרא"ש התלמוד לא התכוון בדווקא לעונשים אלו אלא העונש מסור לדיין. דברי הרא"ש נפסקו בספרי ההלכה.

## סליחה למוציא שם רע
הוצאת שם רע נחשבת לאחת העבירות החמורות שבין אדם לחברו עד כדי כך שעל אף שביהדות הגישה כלפי אדם המביע חרטה על מעשיו סלחנית והנעלב נדרש למחול על עלבונו, בהוצאת שם רע לא קיימת דרישה זו והנעלב רשאי שלא למחול למוציא השם הרע. התלמוד הירושלמי קובע: "ומניין שלא יהא המוחל אכזרי [מלמחול] וכו' א"ר ייסה הדא דתימר (זה שתאמר [שצריך למחול]) שלא הוציא לו שם רע, אבל הוציא לו שם רע אין לו מחילה עולמית".

כמו כן, קיים חרם קדמונים מיוחד על הוצאת שם רע על מת.

על חומרת עוון זה נכתב בתוספתא מקל וחומר מעונשם של חטא המרגלים שעליהם נאמר: :

רבנו יונה בספרו שערי תשובה מוסיף כי המוציא שם רע בענייני פגם משפחה, למרות שמת, אין לו כפרה לעולם, כיוון שלא פגם רק באדם החי שיכול למחול לו, אלא גם בהוריו והורי הוריו שכבר אינם בחיים.

## ראו גם
* חוק איסור לשון הרע
* דיני לשון הרע בחוקי מדינת ישראל
* חפץ חיים
* אונאת דברים

## לקריאה נוספת
* הוצאת דיבה, באתר עולמות.
* אורי שנהר, ספרות מקצועית דיני לשון הרע (תשנ"ז) - באתר בורסי
* https://netsor.org/halachot/ - הלכות לשון הרע ביהדות לפי החפץ חיים

## הערות שוליים

קטגוריה:לשון הרע
קטגוריה:חידוש
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:פרשת כי תצא
קטגוריה:מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים
קטגוריה:בתולים
קפיצת בסיס

שמאל|ממוזער|250px|קפיצת בסיס (ממבנה)
[250px|ממוזער|[סרטון וידאו בו סטף דייוויס מבצעת קפיצת בסיס.]]
שמאל|ממוזער|250px|קפיצת בסיס (מאנטנה)

**קפיצת בסיס** הוא ספורט אתגרי העוסק בקפיצה ממקום מקובע, ושימוש במצנח כדי לנחות אחרי נפילה חופשית, קצרה ברוב המקרים.

מקור המונח בעברית הוא בשמו בראשי התיבות באנגלית: **B**uilding - בניין, **A**ntenna - אנטנה, **S**pan - גשר, **E**arth - אדמה (הצוק) היוצרים את המילה BASE שמשמעותה המילולית היא "בסיס".

אלו הם ארבעת העצמים המרכזיים שמהם קופצים קפיצת בסיס. לאחר שקופצים מכולם, ושורדים לספר, מבקשים מספר בסיס, שהוא בעצם מספר סדורי של הקופצים מאז ומעולם. הקופצים הראשונים (בעלי מספרי בסיס 1 ו-2) היו פיל סמית' ופיל מייפילד, אשר קפצו מגורד שחקים ביוסטון שבטקסס ב-18 בינואר 1981.

בהשוואה לצניחה חופשית, קפיצת בסיס מסוכנת יותר. בצניחה חופשית קיים מצנח ומצנח רזרבי. לאחר נפילה חופשית עדיין ניתן לפתוח אותם בגובה מסוים, שבטוח לפתוח בו מצנח. בקפיצת בסיס לקופץ יש מצנח אחד ייעודי לקפיצות מסוג זה, אשר אמור להיפתח במהירות. כיוון שהגובה ממנו קופצים נמוך למדי, לעיתים כ-100 מטר, אין מספיק זמן לפתוח מצנח רזרבי.

רוב הקפיצות ממקומות מפורסמים נעשות באישון לילה מכיוון שהספורט אינו חוקי ברוב המקומות. כמו כן בעלי המקום אינם רוצים לקחת אחריות על אדם שקופץ ועלול להפגע במקום שבבעלותם.

בין היעדים שמהם קפצו קפיצת בסיס נמנים: מגדלי פטרונס, מגדל אייפל, מערת הסנוניות במקסיקו, מלון מרינה ביי סנדס ואף מגדלי עזריאלי והארובה בתחנת הכוח אורות רבין.

נכון ל-1 ביולי 2022, מספר ההרוגים מקפיצת בסיס עמד על 457 מאפריל 1981.

## ראו גם
* צניחה מקשת השער בסנט לואיס
* טיסה בחליפת כנפיים

## קישורים חיצוניים

* אתר איגוד צנחני הספר
* רשימת ההרוגים מקפיצת בסיס
* קפיצת בסיס - היבטים משפטיים (עוסק במשפט אמריקאי)
* סרטוני קפיצות בסיס מכל מיני אתרים בעולם

## הערות שוליים

קטגוריה:צניחה
קטגוריה:ספורט אתגרי
בסיס
יפעת נץ

**יפעת נץ** (נולדה ברחובות ב-3 במרץ 1971) היא בסיסטית ישראלית, הידועה בעיקר כחברת להקת "המכשפות".

לאחר הפסקה של מספר שנים, היא חזרה להופיע ב-28 באוגוסט 2007 בהופעת הסולו הראשונה שלה בקריירה עם שירים שאותם כתבה והלחינה בעצמה. בהופעתה שרה יפעת על אהבות, אכזבות ואובדן. ההופעה כוללת גם טקסט שאמה רותי שנפטרה ב-2004 כתבה, הנקרא "אותך אני רואה".

בשנת 2019 הייתה נץ מהיוזמות והמארגנות של פסטיבל "אישה אישה אישה" ("פסטיבל לסבי, לנשים בלבד, כולל נשים דתיות, עם הכוחות של הרוק הנשי בישראל").

## חייה האישיים
נץ היא אחותו הצעירה של הגיטריסט ארז נץ.

נץ היא לסבית מוצהרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:המכשפות
קטגוריה:גיטריסטיות ישראליות
קטגוריה:בסיסטים ישראלים
קטגוריה:בסיסטיות ישראליות
קטגוריה:זמרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
מחלף השלום

**מחלף השלום** הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בתל אביב-יפו על רחוב גבעת התחמושת ומתחבר לדרך השלום. המחלף הוא אחד העמוסים בישראל, ומדי יום עוברים בו מאות אלפי כלי רכב.
## היסטוריה
תכנון המחלף החל בשנת 1961, עם השקת תוכנית "נתיבי איילון", שהתכנון שלהם הושלם בשנת 1968. במאי 1965 הוחל בבניית שני גשרי ביילי זמניים מפלדה במקום, מעל נחל איילון, במטרה לקשר בין רחוב קפלן ודרך השלום ולשפר את הקישור בין מזרח למערב תל אביב. הגשרים נחנכו ביוני 1966. העבודות להקמת "נתיבי איילון" החלו בשנת 1970 והגשר הקבוע במקום, בו שלושה נתיבים לכל כיוון, נחנך באפריל 1976. אולם בשלב זה לא הושלמו נתיבי איילון, והגשר לא תפקד עדיין כמחלף. באפריל 1982 נחנך החיבור בין מחלף השלום לנתיבי איילון לכיוון צפון עד מחלף ההלכה, וביולי 1983 גם בכיוון הנגדי. ביולי 1984 נחנך החיבור הקטע דרומה בין המחלף עד רחוב לה־גרדיה.

בפברואר 1986 הוחלט לקרוא לגשר במחלף על שמו של חיים לנדאו.

ב-17 בספטמבר 2022 נפער בולען סמוך למחלף השלום באחד מנתיבי איילון. במקום נפער בור גדול שנפרס על גבי שני נתיבים ובשוליים, סמוך לקניון עזריאלי לכיוון דרום. כוחות כיבוי ומשטרה חסמו את המחלף, ולא דווח על נפגעים. לטענת חברת נתיבי איילון הבולען נפער כתוצאה מהעבודות באתר הבנייה של מגדל הספירלה במרכז עזריאלי, הצמוד לכביש.
## מבנה המחלף
בדומה למחלפים רבים בנתיבי איילון, מחלף השלום בנוי בתצורת מחלף יהלום ובו גשר הממוקם מעל הכביש הראשי. היציאות והכניסות למחלף בדרך השלום מרומזרות, ואילו בנתיבי איילון מתאפשרת תנועה חלקה ללא רמזורים. 

מגשר המחלף יש כניסות לתחנת הרכבת תל אביב השלום, שבנייתה החלה בקיץ 1992 והיא היא נפתחה לציבור ב-1996. התחנה תוכננה מראש לכלול גם טרמניל עם כניסה דרומית, אך משיקולי תקציב היא לא נבנתה. בנייתו החלה לבסוף ב-2016, ובפברואר 2021 נפתח הטרמינל הדרומי של התחנה, אשר מאפשר כניסה ויציאה גם מצדו הדרומי של הגשר. הכניסות לתחנת הרכבת ממוקמות במרכז גשר המחלף כאשר רציפי התחנה נמצאים מתחתיו. כניסה נוספת לתחנה ממרכז הקניות במגדלי עזריאלי מתאפשרת באמצעות גשר הולכי רגל המשלב דרגנוע ועובר מעל רמפת הכניסה למחלף מכיוון צפון ונתיבי איילון בכיוון דרום.

סמוך למחלף נמצאים מספר מוקדי עניין, בהם: מגדלי עזריאלי, מגדל אלקטרה והקריה. 

בעתיד מתוכננת הרחבה של מסילת איילון בהוספת מסילה רביעית ואף 2 מסילות רכבת נוספות אשר ישרתו רכבות מהירות.
### מחלף השלום מזרח
ביוני 2006, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה תוכנית של חברת נתיבי איילון ועיריית תל אביב, המכונה "מחלף השלום מזרח", במסגרתה יוקמו שני לולאות בצד המזרחי של המחלף לירידה ועליה מדרך השלום לנתיבי אילון ללא רמזור. הקמת הלולאות דרושת הפקעה של מתחם של חברת החשמל והריסת הגינון בפינה הדרומית. התוכנית נדחתה בפברואר 2009, עקב התנגדותם של פעילי איכות סביבה הטוענים כי התוכנית המוצעת אינה מספקת פתרונות נוחים דיים למעבר הולכי רגל ורוכבי אופניים.

## גלריה

קובץ:Tel Aviv Shalom Railway Station 01.jpg|גשר המחלף. בצמוד לגשר, הכניסה לתחנת הרכבת תל אביב השלום ומשמאל, גשר הולכי הרגל המשלב דרגנוע ומקשר בין התחנה למרכז הקניות עזריאלי
קובץ:מחלף השלום, מבט מממגדל אלקטרה.jpg|מחלף השלום בצד שמאל, במבט ממגדל אלקטרה, 2013
קובץ:מחלף השלום.JPG|מחלף השלום, לפני שדרוג תחנת הרכבת
קובץ:Hashalom interchange.jpg|מחלף השלום, תל אביב, יולי 2019


## ראו גם
*תחבורה בתל אביב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

השלום
השלום
קטגוריה:הקריה: תחבורה
השלום
השלום
מריו קפקי

**מריו קפקי** (איטלקית: Mario Capecchi; נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא גנטיקאי אמריקאי יליד איטליה אשר זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007. קפקי הוא פרופסור לגנטיקה אנושית וביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת יוטה.

## חייו
מריו רנאטו קפקי נולד בעיר ורונה באיטליה ללוצ'יאנו קפקי, קצין בחיל האוויר האיטלקי, וללוסי במברג, משוררת ילידת ארצות הברית שהייתה חברה בארגון אנטי-פשיסטי והתנגדות לנאצים. הוריו לא נישאו זה לזה ולא חיו ביחד. במהלך מלחמת העולם השנייה נעצרה אימו ונשלחה למחנה הריכוז דכאו (או מקום אחר סמוך למינכן). טרם מאסרה מסרה את רכושה ואת בנה מריו למשפחת איכרים ליד בולצנו במטרה שיגדלוהו. כעבור כשנה אזל הכסף והמשפחה שלחה את מריו בן הארבע וחצי להתמודד לבד עם העולם. במהלך ארבע השנים הבאות הצליח לשרוד ברחובות כחלק מכנופיית ילדים שגנבו על מנת לאכול. קפקי כמעט מת מתת-תזונה. אימו, ששוחררה מדכאו, הקדישה למעלה משנה בחיפושים אחריו ולבסוף מצאה אותו קודח (לפי אחת הגרסאות מטיפוס) בבית חולים ברג'ו אמיליה. הם עברו לרומא ואחרי תקופה קצרה דודו אדוארד במברג מימן את נסיעתם לארצות הברית, שם השתקעו בפנסילבניה.

קפקי סיים לימודי תואר ראשון בכימיה ופיזיקה באנטיוק קולג' באוהיו בשנת 1961. הוא המשיך לימודי באוניברסיטת הרווארד וסיים דוקטורט בביופיזיקה בשנת 1967. מנחהו בעבודת התזה לתואר היה ג'יימס ווטסון. בשנת 1969 מונה למרצה במחלקה לביוכימיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. הוא קודם לדרגת מרצה בכיר בשנת 1971. בשנת 1973 הוא הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת יוטה. מאז 1988 קפקי הוא גם חוקר במכון הווארד יוז למחקר רפואי. הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים.

קפקי התפרסם בזכות מחקרו הראשוני על התמקדות בגנים מסומנים בתאי גזע שהופקו מעוברי עכברים. מחקריו הקימו את היסודות לפיתוח טכנולוגיות ליצירת אורגניזמים בעלי שינויים גנטיים וכן שיבוט. עבודתו הגיעה לידי בשלות בזכות עבודתם של מרטין אוואנס ואוליבר סמיתיס על "עכבר הנוקאואט" (Knockout Mouse). על מחקרים אלו זכה בפרס קיוטו ב-1994, בפרס וולף ברפואה לשנת 2002/3 יחד עם אוליביר סמיתיס, ולשלושתם הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007.

לאחר שפורסם שזכה בפרס נובל, טענה אישה אוסטרית שהוא אחיה-למחצה, אותו לא ראתה מאז מלחמת העולם השנייה http://www.iol.co.za/index.php?from=rss_A%20Step%20Beyond&set_id=1&click_id=29&art_id=nw20071021220337211C236759. השניים נפגשו והסתבר שהיא נולדה לאימו מאב אחר ונמסרה לאימוץ

## קישורים חיצוניים

* מריו קפקי באתר אוניברסיטת יוטה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס אלי לילי
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:איטלקים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת אנטיוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
מרטין אוונס

סר **מרטין ג'ון אוונס** (באנגלית: **Sir Martin John Evans**; נולד ב-1 בינואר 1941) הוא מדען בריטי אשר לזכותו עומדת תגלית תאי הגזע העובריים בשנת 1981 וכן תרומתו לפיתוח "עכבר הנוקאאוט" (Knockout Mouse) והטכנולוגיה הנלווית של התכווננות לגנים. הוא הוכרז כזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007 בזכות מחקרו על התכווננות לגנים בעכברים, יחד עם מריו קפקי ואוליבר סמיתיס.

אוונס הוא בוגר כריסט קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1963. הוא סיים את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת לונדון בשנת 1969. בין השנים 1969–1978 הוא עבד במחלקה לאנטומיה ואמבריולוגיה באוניברסיטת קולג' לונדון. בין השנים 1978–1999 הוא עבד במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. מאז שנת 1999 ועד היום הוא פרופסור לגנטיקה של יונקים וראש בית הספר למדעי החיים באוניברסיטת קרדיף.

בשנת 2004 קיבל מרטין אוונס אות אבירות ממלכת בריטניה על תרומתו למדעי הרפואה. בשנת 2009 העניקה לו החברה המלכותית את מדליית קופלי.

נכון ל-2018 הוא נשיא אוניברסיטת קארדיף.

## קישורים חיצוניים

* מרטין אוונס באתר אוניברסיטת קרדיף
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
OLED

שמאל|ממוזער|220px|צג OLED בגודל 3.8 ס"מ
**OLED** (באנגלית: ראשי תיבות של **Organic Light-Emitting Diode**) היא דיודה פולטת אור המבוססת על חומר אורגני. 

OLED (Organic LED) בנוי מחומר אורגני הפולט אור כאשר עובר דרכו זרם חשמלי. החומר מודפס בתהליך מיוחד על שכבה דקה של חומר פולימרי. השימוש העיקרי ב-OLED הוא לבניית צגים דקים. בניגוד לצגי LCD, אין צורך בתאורה אחורית ולכן צריכת החשמל נמוכה יותר. לצגים המבוססים על טכנולוגיה זו פוטנציאל להיות דקים יותר מאשר צגי LCD או פלזמה.

כדי לייצר צג OLED, מדפיסים שתי שכבות דקיקות של חומרים אורגניים פולימריים מוליכי חשמל בין שני לוחות מוליכים דקים (אנודה וקתודה). האנודה עשויה לרוב תחמוצת אינדיום ובדיל שקופה. כאשר מופעל מתח נמוך יוצרת הקתודה (המורכבת מחומרים כגון אלומיניום) זרם העובר דרך שכבת הפולימר לאנודה ומביא לפליטת אור. 

על אף שטכנולוגיית ה-OLED מאפשרת לייצר צגים שקופים, דקים, גמישים וחסכוניים, שהם בהירים וברורים מאוד, החיסרון העיקרי שלה היא העמידות הנמוכה יחסית לאורך זמן של החומרים האורגניים לעומת צגי LCD. 

צגים בטכנולוגיית OLED נמצאים בשימוש בטלפונים חכמים ונגני מוזיקה. באוקטובר 2007 הציגה לראשונה סוני, חלוצת ה-OLED, מסכי טלוויזיה המבוססים על OLED, בתערוכת האלקטרוניקה Ceatec ביפן. יחס הניגודיות בצגים החדשים הוא אחד למיליון. משך השימוש של הצג כ-30,000 שעות, לעומת 60,000 - 100,000 שעות במסכי הפלזמה וה-LCD, אך טושיבה ופנסוניק הצהירו כי הצליחו יחדיו להכפיל את משך השימוש של מסכי OLED ל-60,000 שעות, על ידי שימוש בחומר מתכתי חדש המעביר את האור באופן יעיל יותר. הדגם המסחרי הראשון היה צג של 11 אינץ' בעובי של שלושה מ"מ בלבד. למרות המחיר שהיה יקר יחסית (1,750 דולרים ביפן), נמכרו בתוך יום אחד 1200 המכשירים הראשונים שהוצאו לשוק בנובמבר 2007.

## קישורים חיצוניים

* מאמר ביקורת על טלוויזיית ה-OLED הראשונה שהגיעה לישראל, ליאור קורן באתר DTOWN

## הערות שוליים

קטגוריה:טכנולוגיות מסכים
קטגוריה:דיודות
קטגוריה:אלקטרואופטיקה
Samurai 7

**שבעת הסמוראים** (ביפנית: サムライセブン) היא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים אשר הופקה לשידור על ידי אולפני האנימציה Gonzo בשנת 2004 ומבוססת על הסרט שבעת הסמוראים משנת 1954 של הבמאי אקירה קורוסאווה. הסדרה בוימה על ידי טושיפומי טאקיזאווה והמוזיקה של הסדרה הולחנה בידי קאורו וואדה ואייטצו היישי.

## עלילה
samurai 7 מספר את סיפורו של כפר אורז, קאנה. כל שנה בעת הקציר קבוצת שודדים באה וגונבת כמעט את כל האורז שנקצר בשנה ההיא. עם הזמן השודדים נעשים יותר ויותר תובעניים, ומתחילים לקחת בנוסף לאורז גם ילדים ונשים. המנהיג הזקן של כפר קאנה מחליט שכדי להגן על הכפר יש לשכור סמוראים שיגנו עליו. לכפר אין כסף ולכן עליו למצוא סמוראים שילחמו תמורת שכר של אורז.

שלושה כפריים עוזבים את הכפר כדי לגייס סמוראים. הם נוסעים לעיר ומחפשים סמוראים שילחמו בשבילם, אחרי שהם מוצאים שבעה סמוראים ועושים בעיות בעיר, מחליטים הכפריים שצריך לחזור לקאנה כדי להכין ביצורים נגד השודדים.
הסמוראים מלמדים את הכפריים קשתות, בניית חומות ובניית בליסטרה. אחרי שהם מביסים בהצלחה את השודדים, הסמוראים מתקיפים נגד הבירה כדי להביס שליט תאב-בצע שלא מזמן עלה לשלטון כקיסר. אחרי אבדות כבדות מצד הסמוראים וכמעט-השמדתו של כפר קאנה, הבירה סוף סוף מובסת.

## שירי תמה
* פתיחה:"בלתי-מוגבל" הולחן בידי נאנאסה איקאווה
* סגירה:"פוהן"(תרגום:הימצאות) הולחן בידי 'Rin

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי של samurai 7 

קטגוריה:שונן
קטגוריה:אנימות ומאנגות מדע בדיוני
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 2004
קטגוריה:סדרות אנימה
בדרך לצה"ל

**בדרך לצה"ל**, זכרונות אלוף אבידר, הוא ספר אוטוביוגרפי של האלוף יוסף אבידר.

אבידר מתאר את הצדדים ואת האירועים הביטחוניים והמדיניים של המאורעות בארץ ישראל משנת 1925 עד סיום מלחמת העצמאות בשנת 1948 מנקודת ראות אישית, אך התפקידים הבכירים שמילא בארגון ההגנה אפשרו לו זווית ראייה מקיפה וממלכתית.

תיאור האירועים אישי ומפורט כולל שמות האנשים שנטלו חלק. תיאור פעולות קרב, אימונים, התיישבות, ההעפלה והתנגדות לשלטון המנדט הבריטי. בספר מספר תמונות בשחור ולבן וצילומי מסמכים. בספר 17 פרקים, הקדמה ותוכן עניינים. אין מפתח העניינים מפורט של שמות ואתרים. הספר כולל 315 עמודים ויצא לאור בתל אביב בכריכה קשה.

יוסף אבידר התגייס לארגון ההגנה, בו התקדם במהרה והפך לאחד מראשיו. היה פעיל בזמן המנדט הבריטי בהברחה וייצור של נשק בלתי חוקי לארגון ההגנה. במאורעות 1929 (תרפ"ט) היה מפקד העיר העתיקה של ירושלים ובהמשך מונה לתפקיד סגן מפקד העיר ירושלים.

לאחר שהחלים מפציעה החל למלא תפקידים במטה ההגנה. ניהל זמן מה את מכון איילון שהיה מפעל תת-קרקעי לייצור כדורים לנשק. אבידר פיקד על קורסים שונים של ההגנה וארגן את גדוד משמר הרכבות של הנוטרים עליו גם פיקד. שימש מפקד גליל הצפון, ראש לשכת ההדרכה במטה הכללי של ההגנה ומנהל התע"ש. היה מראשוני האלופים בצה"ל.

במקור שמו היה יוסף רוכל ועם גיוסו לצה"ל החליף את שמו מרוכל לאבידר.

## לקריאה נוספת
* יוסף אבידר, **בדרך לצה"ל: זכרונות אלוף אבידר**, הוצאת מערכות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1970.

קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
הר ריגי

250px|ממוזער|בתים בכפר של ריגי
**הר ריגי** (**Rigi**) הוא הר במרכז שווייץ, השוכן בתחומי הקנטונים שוויץ ולוצרן ומהווה חלק משרשרת הרי האלפים. הר זה ידוע גם בכינויו "מלכת האלפים".

## גאוגרפיה
פסגת ריגי מתנוססת לגובה של 1,797 מטר מעל לגובה פני הים ולמרגלותיו נמצאת ימת ארבעת הקנטונים.

ההר נגיש בקלות לקהל המבקרים, הודות לתחבורה ציבורית מפותחת, הודות לכך מוצעים במקום מספר אטרקציות לאורך כל עונות השנה: סקי וגלישת מזחלות וטיפוס הרים. להר מגיעה "רכבת ריגי" הבאה מהעיירות גולדאו וויצנאו, וכן באמצעות רכבל העולה מהעיירה וגיס. בשנת 1871, רכבת ההרים הראשונה של אירופה הגיעה לנקודת תצפית מדהימה זו. כיום, שתי מסילות ברזל המשמשות את רכבת ריגי - אחת מויצנאו ואחת מארת-גולדאו - נוסעות אל ריגי קולם ולמלון הפסגה שלה. 

ההר התפרסם, בין השאר, הודות לציוריו של הצייר האנגלי ויליאם טרנר שביקר באזור בראשית המאה ה-19. טרנר בחר בריגי כנושא למספר מציוריו החשובים ביותר, ובהם: "זריחה", "הריגי הכחול" ו"אגם לורנס".

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע ותמונות על ההר ריגי
* תצלומים היסטוריים של אתרי ההר

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
קטגוריה:לוצרן (קנטון)
קטגוריה:שוויץ (קנטון)
שילינג טנזני

ה**שילינג** (באנגלית: **Shilling** ובסוואהילית: **Shilingi**) הוא ההילך החוקי בטנזניה, מאז 1966, אז החליף את השילינג המזרח אפריקאי. סימונו לפי תקן ISO 4217 הוא TZS.

כל שילינג מתחלק ל-100 סנטים, אם כי בשל ערכו הנמוך של המטבע, לא נעשה עוד שימוש בסנטים.

המטבעות המצויים במחזור הם בערכים של 50, 100 ו-200 שילינג. השטרות הם בערכים של 500, 1,000, 2,000, 5,000 ו-10,000 שילינג. על רוב השטרות ציורים של בעלי חיים המצויים בטנזניה: תאו, אריה, קרנף ופיל. יוצא דופן הוא שטר 1,000 השילינג, הנושא את דיוקנו של אבי האומה הטנזני, ג'וליוס נייררה. השטרות אינם זהים בגודלם, וככל שערכו של השטר גבוה יותר, הוא גדול יותר.

הגוף האחראי על וויסות המטבע וייצוב ערכו הוא בנק טנזניה, אשר מטהו הראשי שוכן בעיר הגדולה במדינה, דאר א-סלאם.

## ראו גם
* בנק טנזניה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטבעות אפריקה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:טנזניה: כלכלה
חבצלות ים

[ממוזער|''Jimbacrinus bostocki'' - מאובן מתקופת ה[פרם (תור גאולוגי)|פרם.]]
**חבצלות ים** (שם מדעי: Crinoidea) היא מחלקת בעלי חיים ימיים השייכת למערכת קווצי העור. היא כוללת 5 סדרות ששרדו, כולם מתת-המחלקה Articulata. עוד מספר סדרות ותת-מחלקות נכחדו.

חבצלת הים היא הקדומה מבין מחלקות קווצי העור הקיימות כיום, וחיים בה כ-620 מינים ועוד מינים מאובנים רבים, אשר התקיימו החל מהאורדוביק. היא מתאפיינת בפה פתוח כלפי מעלה, בניגוד לשאר קווצי העור, וזרועות דביקות האוספות מזון. ריסים על הזרועות מסיעים את המזון שסונן מהמים לתוך הפה. את חבצלות הים מחלקים לשתי קבוצות: Sea Lilies שצמודות למצע באמצעות גבעול, ו- Feather Stars שחופשיות לנוע (ולעיתים גם לשחות) באמצעות רגליים הנקראות Cirri. חבצלות-הים נפוצות ביותר על שפת השונית בשעות הליל, ובקרקעית הים.

## מיון
*תת-מחלקה Flexibilia - נכחדה
*תת-מחלקה Camerata - נכחדה
*תת-מחלקה Disparida - נכחדה
*תת-מחלקה Articulata
**סדרה Bourgueticrinida
**סדרה Comatulida
**סדרה Cyrtocrinida
**סדרה Encrinida - נכחדה
**סדרה Hyocrinida
**סדרה Isocrinida
**סדרה Millericrinida

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון סמואל מילר
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו באורדוביק
הוגו סאנצ'ס

**הוגו סאנצ'ס מרקס** (בספרדית: **Hugo Sánchez Márquez**; נולד ב-11 ביולי 1958) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל מקסיקני. נחשב בעיני רבים לאחד מגדולי החלוצים בכל הזמנים. במהלך קריירת האימון שלו אימן בין היתר את אלמריה הספרדית ואת נבחרת מקסיקו.

סאנצ'ס נולד במקסיקו סיטי וכבר בגיל 17 לבש לראשונה את המדים הלאומיים של מקסיקו. ב-1981 הוא עבר לשחק באירופה במדיה של אתלטיקו מדריד שם שיחק 4 עונות, לאחר שדחה הצעה של ארסנל, אך הפריצה הגדולה שלו הייתה במדי ריאל מדריד, אשר נחשב אצלה לסמל. סאנצ'ס כבש ב-283 המשחקים במדי הקבוצה 207 שערים, וזכה עמה ב-5 אליפויות ב-7 העונות שלו במועדון.

עונת  הייתה העונה הטובה ביותר שלו, בה כבש 38 שערים ב-38 משחקים. זה היה שיא השערים בעונה אחת בליגה הספרדית. הוא שיחק בשני מונדיאלים עם נבחרת מקסיקו, וכבש במדיה 29 שערים. סאנצ'ס פרש מכדורגל מקצועני בגיל 39 והוא מאמן משנת 2000 ועד היום.

הוגו סאנצ'ס הוא אחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם שנבחרו על ידי פלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקו סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד נסיונל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואייקאנו
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה (מקסיקו)
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו סלאיה
קטגוריה:מאמני כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:מאמני נבחרת מקסיקו בכדורגל
קטגוריה:מאמני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקסיקו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:ספורטאים מקסיקנים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים מקסיקנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1958
מרקוס רומולו

**מרקוס אנטונלי רומולו** (נולד ב-25 בפברואר 1982 בברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אתלטיקו טרינידד מברזיל.

רומולו החל את דרכו כשחקן בקבוצת בוטפוגו הברזילאית, כשאחריה נדד בין מספר קבוצות ברזילאיות, ובדרך אף רשם קדנציה קצרה בקבוצת מיינץ הגרמנית. בשנת 2007 הגיע רומולו לבית"ר ירושלים במדיה זכה בדאבל הראשון בתולדות הקבוצה. בסיום אותה עונה, חזר רומולו לברזיל בה נדד בין קבוצות רבות, עד שבשנת 2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת השרון. בינואר 2012 עזב לפורטלזה מהליגה השלישית בברזיל. ביולי 2013 חתם בוולטה מליגת העל המלטזית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני בוטפוגו
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני קוריטיבה
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני ולטה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים במלטה
קטגוריה:ברזילאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1982
אזו (כימיה)

שמאל|ממוזער|200px|מתיל אוראנז', תרכובת אזו המשמשת כחומר צבע
שמאל|ממוזער|200px|אבקת מתיל אוראנז'

**אזו** (באנגלית: **Azo**) היא קבוצה פונקציונלית הקיימת בתרכובות אורגניות; תרכובות אלו מכונות **תרכובות אזו**.

קבוצת אזו מורכבת משני אטומי חנקן הקשורים ביניהם בקשר קוולנטי כפול (**N=N**). לכל אחד מאטומי החנקן קשורה קבוצה נוספת כלשהי. קבוצת אזו קרויה גם **דיאימיד** (Diimide). השם **אזו** מקורו במילה הצרפתית המיושנת azote, "חנקן". מילה זו מקורה ביוונית ופירושה "לא חי".

הקבוצות הנוספות הקשורות לאטומי החנקן עשויות להיות אליפטיות או ארומטיות, אך בתרכובות האזו היציבות והשכיחות ביותר הקבוצות הארומטיות (לעיתים קרובות: טבעות בנזן) הן הדומיננטיות. הסיבה לכך היא יציבות באמצעות רזוננס כימי: אלקטרוני הקשר הכפול בין אטומי החנקן משתתפים ברזוננס של הטבעת הארומטית. רזוננס זה גורם גם לכך שתרכובות אזו ארומטיות רבות הן צבעוניות; קבוצה גדולה של צבעים תעשייתיים נקראת **צבעי אזו** (באנגלית: Azo dyes).

לתרכובות אזו אליפטיות שימוש בסינתזה כימית. חום או קרינה גורמים לקבוצת האזו להשתחרר מהמולקולה כגז חנקן (N2); השיירים הנותרים מהווים רדיקלים, בהם ניתן להשתמש בתגובות שרשרת רדיקליות.

ניתן לסנתז תרכובות אזו ארומטיות באמצעות תגובה המכונה **צימוד אזו** (Azo coupling). זוהי תגובת התמרה נוקלאופילית בין פנול או אנילין ובין יון דיאזוניום (R-N+≡N). היון החיובי משמש כאלקטרופיל והטבעת הארומטית של פנול או אנילין מהווה נוקלאופיל:

מרכז|ממוזער|580px|תגובת צימוד אזו בין יון דיאזוניום (משמאל) ובין פנול (המיוצג כאן כיון פנוקסיד, <sup>-</sup>Ph-O)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות