open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שפרגביט

ממוזער|שלט משנות ה-40 האוסר על הכניסה לשפרגביט
ממוזער|מפת הפארקים הלאומיים של נמיביה. שפרגביט מסומן "21".
ממוזער|קשת בוגנפלס, בחוף השפרגביט
ה**שפרגביט** (בגרמנית: **Sperrgebiet**; מילולית: "אזור אסור"), מכונה גם **אזור יהלומים 1** (באנגלית: **Diamond Area 1**), הוא אזור בשטח של כ-26 אלף קמ"ר בדרום-מערב נמיביה, המיועד לכריית יהלומים ועל כן הכניסה אליו אסורה. גבולו הדרומי של השפרגביט הוא גבולה הדרומי של נמיביה, עם דרום אפריקה, לאורך נהר אורנג'. גבולו המערבי הוא האוקיינוס האטלנטי, לאורך של כ-320 ק"מ, עד כ-70 צפונית לעיר לידריץ. 

## היסטוריה
ב-1884 הקימה הקיסרות הגרמנית את המושבה דרום-מערב אפריקה הגרמנית, בשטחה של נמיביה של ימינו. לאחר גילוי יהלומים בדרום-מערב המושבה,  קבעו הגרמנים בשנת 1908 כי כריית היהלומים תתבצע באופן בלעדי על ידי חברת דויטשה דיאמנטנגזלשאפט (Deutsche Diamantengesellschaft; "חברת היהלומים הגרמנית"), והגדירו לשם כך את גבולות האזור האסור. האזור נשאר בידי גרמניה רק שנים ספורות. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, נענתה דרום אפריקה לבקשת בריטניה, ופלשה לדרום-מערב אפריקה הגרמנית. המערכה באזור נמשכה קרוב לשנה, עד שב-9 ביולי 1915 נכנעו הגרמנים. דרום אפריקה הנהיגה מדיניות זהה בשפרגביט, אך העבירה את זכויות הכרייה לתאגיד הדרום אפריקאי דה בירס. דרום אפריקה שלטה בדרום-מערב אפריקה במשך מרבית המאה ה-20, תחילה מכוח מנדט של חבר הלאומים, ולאחר מכן שלטון דה פקטו שלא הוכר על ידי הקהילייה הבינלאומית.

ב-1990 העניקה דרום אפריקה לנמיביה עצמאות. זיכיון הכרייה בשפרגביט הועבר לתאגיד חדש, נאמדב (Namdeb), בבעלות משותפת של ממשלת נמיביה ותאגיד דה בירס.

## הגן הלאומי
בשנת 2004 הוכרזו שטחי השפרגביט כגן לאומי. נוכחותו הדלילה של האדם באזור אפשרה לאוכלוסיית בעלי החיים באזור לשגשג. בין היתר מצויים בשפרגביט ראמי צבי, דלגנים, צבועים חומים, שלצדפים אפריקנים, עפרוני דיונות, ועוד. כן גדלים בשפרגביט 776 מיני צמחים, מהם 234 אנדמיים לדרום-מערב נמיביה.

על אף ההכרזה על השפרגביט כגן לאומי, הוא עדיין מוגדר כאזור סגור, פרט לעוסקים בכריית היהלומים, ולא ניתן לבקר בו ללא אישורה של חברת נאמדב.

## יישובים
היישוב היחיד הקיים כיום בשטח השפרגביט הוא העיירה אורניימונד, שבקצה הדרום-מערבי שלו, בסמוך לשפך נהר אורנג' ולגבול עם דרום אפריקה. עד 2012 נוהלה העיירה בידי נאמדב (ולפני כן בידי דה בירס), ורק באותה שנה הוקמה רשות מקומית שראשה ומועצתה נבחרו על ידי התושבים. העיר לודריץ, שבצפון-מערב השפרגביט, וכן כביש הגישה אליה, מהווים מובלעת שהשפרגביט משתרע מצפון ומדרום להם. 

ערי כורים נוספות שהיו בשפרגביט ננטשו עם השנים והיו לערי רפאים. הידועה שבהן, קולמנסקופ, מצויה בסמוך ללודריץ, ונגישה לציבור הרחב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נמיביה: היסטוריה
קטגוריה:נמיביה: כלכלה
קטגוריה:נמיביה: גאוגרפיה
קטגוריה:יהלום
פתן אלמוגי בראון

**פתן אלמוגי בראון** (שם מדעי: *Micrurus browni*) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים. הוא שייך לסוג בעל צבעי אזהרה אדומים, צהובים ושחורים. הוא מצוי ממערב מקסיקו ודרומה לאורך אמריקה הלטינית עד לגואטמלה. מקור השם אינו מצבעו (חום באנגלית) אלא משמו של החוקר האמריקאי ברייס בראון (1920–2008).

נחש זה יכול להגיע ל-100 ס"מ אורך, אך רובם באורך 50–70 ס"מ. הוא בעל קשקשים חלקים, ראש ועיניים גדולים וסימני אזהרה בצבעי שחור שמסביבו לבן, צהוב ואדום שלוקח יותר שטחים באורך. הראש שחור ולעיתים ישנו גם סימן צהוב עליהם.

הוא נפוץ מקינטנה רו במקסיקו עד לגואטמלה. הוא נוטה לחיות באזורים לחים בהם הוא יכול לשתות וביערות שונים באזור חיותו.

נחש זה כמו רוב קרוביו הוא אגרסיבי ופעיל יום, מה שעלול לגרום לעימות עם אנשים. הארס שלו קטלני ופוגע בעצבים וברקמות ולעיתים אף גורם למוות. הארס עצמו מיועד להרוג את טרפו הכולל צפרדעים ודו-חיים נוספים, לטאות ואף נחשים אחרים.

## תת-מינים
ישנם 3 תת-מינים לפתן זה:
**Micrurus browni browni*
**Micrurus browni importunus*
**Micrurus browni taylori*

## קישורים חיצוניים

* פתן אלמוגי בראון באתר reptile-database.reptarium

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל פטרסון שמידט
קטגוריה:פתניים
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1943
קטגוריה:גואטמלה: זוחלים
גומצן אורוטו

**גומצן אורוטו** (שם מדעי: *Bothrops alternatus*, לעיתים נקרא גם **אימתן אורוטו**) הוא מין של צפע מתת-משפחת צפעוני גומה, החי ביערות גשם וביצות באמריקה הדרומית. הוא ארסי מאוד ותוקפני מה שנתן לו את הכינוי אימתן.

## מאפיינים
נחש זה מוצק וגדול מאוד ויכול להגיע לאורך 2 מ' אבל באופן כללי אורכו הוא 80-120 ס"מ. הנקבות גדולות וכבדות יותר מהזכרים. הוא בעל רצועות שחורות של קשקשי גב לאורך הגוף הן מלמעלה והן מלמטה וגם כמה על הפנים. צבעו יכול להיות חום, שזוף או אפור ואף בצבע זית. הראש בדרך כלל שחור או חום למעט האזורים התחתונים הלבנים. נחש זה נע באופן מגושם מעט עם צוואר הפונה מעלה בתנועה. הוא חי בעיקר על קרקע היער.

הנחש חי ביערות גשם, יערות שפילה, ביצות רדודות ומישורים לחים ואף לאורך החופים בדרום מזרח ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה במדינות: בואנוס איירס, קטמרקה, קורדובה, קוריינטס, צ'אקו, אנטרה ריוס, פורמוסה, לה פמפה, מיסיונס, סן לואיס, סנטה פה, סנטיאגו דל אסטרו וטוקומאן.

נחשים אלה בניגוד לרוב הזוחלים ממליטים ולדות חיים. בדרך כלל שתי המלטות בעונת רבייה אחת, בהן 3-12 צאצאים העוזבים את הוריהם אחרי הבקיעה.

הם ציידים קטלניים בעיקר עקב הארסיות שלהם שמפחידה גם אנשים החיים באזורם. בשל הארס והקולות המפחידים שהוא עושה כשהוא מתגונן הנחש קרוי לעיתים "אימתן". אך הוא משתמש בארס בעיקר כדי לקטול את טרפו ורק כשפוגעים בו הוא יכיש.

## קישורים חיצוניים

* גומצן אורוטו בreptile-database
* גומצן אורוטו באתר toxinology
* גומצן אורוטו באתר gifte

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
צפעון חזירי מקורנן

**צפעון חזירי מקורנן** (שם מדעי: *Porthidium nasutum*) הוא מין של צפע החי בטבע ממקסיקו ולאורך אמריקה המרכזית עד לצפון אמריקה הדרומית. אפו מזכיר מעט חוטם של חזיר. לנחש זה אין תת-מינים מוכרים.
## מאפיינים
אלו נחשים קטנים יחסית שאורכם 40-60 ס"מ בממוצע כאשר הנקבות גדולות במעט מהזכרים. נחשים אלו חיים ביער וניזונים מטרף קטן מהם. צבעם ורוד עד צהבהב עם רצועות חומות. בין העיניים לנחיריים ישנן גומות החשות בחום של חיות אחרות מה שעוזר לנחש לכוון ולהתביית על טרפו - יונקים, ציפורים קטנות וזוחלים. הצפעון ארסי מאוד אך בדרך כלל נמנע ממגע עם האדם. כפי ששמו מרמז הצפעון בעל חוטם הפונה מעלה ומזכיר חזיר והוא גם בעל "קרניים" מסביב לעיניו.

נחשים אלה נמצאים רק ביערות גשם עד לגובה 900 מטר. הם חיים בין הענפים או על קרקע היער ויוצאים בעיקר בשעות החשיכה.

מצב השימור של נחשים אלה הוא ללא חשש, אך כריתת היערות עלולה בעתיד לפגוע בהם ובטרפם.

## קישורים חיצוניים

* צפעון חזירי מקורנן, באתר reptile-database

## הערות שוליים

קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:ניקרגואה: זוחלים
קטגוריה:פנמה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:בליז: זוחלים
גומצן מרכז-אמריקאי

**גומצן מרכז-אמריקאי** (שם מדעי: *Lachesis stenophrys*) הוא מין של נחש ארסי מאוד החי באמריקה המרכזית. למין זה אין תת-מינים מוכרים.
## מאפיינים
נחש זה הוא גדול וקרובו של הגומצן הענק, אך קטן מעט ממנו. אורכו יכול להגיע ל-200-330 ס"מ ולעיתים אפילו יותר כשהאורך המרבי יכול להגיע ל-360 ס"מ. הוא בעל ראש קצר וחוטם מעוגל ורחב וצבעו כהה מעט יותר מהגומצן הענק.

הנחש חי ביערות הגשם של מרכז-אמריקה ביערות שפילה בדרום ניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה כולל בשפילה הפסיפית של מרכז ומזרח פנמה. הוא חי ביערות שבדרך כלל קרובי למקווי מים וממתין במארב לטרפו הקטן הכולל זוחלים קטנים ויונקים בעיקר. ארסו הקטלני הורג את טרפו תוך דקות ספורות והוא יכול גם להרוג אנשים, אך בדרך כלל הוא לא חי בקרבה לאדם.

## קישורים חיצוניים

* גומצן באתר icp
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1875
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:ניקרגואה: זוחלים
קטגוריה:קוסטה ריקה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
גומצן (לכסיס)

**גומצן** (שם מדעי: *Lachesis* מוכר גם כ**גומצן ענק** ו**אימתן ענק**) הוא סוג של נחשים ארסיים החיים רק בדרום ובמרכז אמריקה.

אלו הם נחשים גדולים באורך ממוצע של 2-2.5 מ' ויכולים להגיע ליותר מ-3.5 מ' והם קרובים במשקלם (3-5 ק"ג) למיני הביטיס הגדולים או לגדולים שבעכסנים. הם ארסים ביותר ויכולים (וגם עושים זאת) לקטול אנשים במהירות גדולה והם ממלאים כמות ארס רבה בכל נשיכה. אך הם לא מתראים עם אנשים לעיתים קרובות והדיווחים על הכשות מנחשים אלה די נדירים למרות שהם בהחלט ייתכנו.

## מיון
סוג זו כולל, נכון למאי 2025, 5 מינים.
* תת-משפחה צפעוני גומה (Crotalinae)
** סוג **גומצן (לכסיס)** (*Lachesis*)
*** מין *Lachesis acrochorda*
*** מין גומצן שחור ראש (*Lachesis melanocephala*)
*** מין גומצן ענק (*Lachesis muta*)
*** מין *Lachesis rhombeata*
*** מין גומצן מרכז אמריקאי (*Lachesis stenophrys*)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנסואה מארי דודין
קטגוריה:צפעוני גומה
גומצן ענק

**גומצן ענק** (שם מדעי: *Lachesis muta*) הוא מין של נחש ארסי דרום אמריקאי גדול, אחד מהמסוכנים ביותר בנחשי העולם החדש.

## מאפיינים
נחשים אלו מגיעים בדרך כלל לאורך 2-2.5 מטרים אך גם פרטים באורך שלושה מטרים אינם נדירים. דבר זה הופך אותו לנחש הארסי הגדול ביותר בעולם החדש ובמשקלו הוא קטן רק ממיני הביטיס, הקוברה המלכותית ועכסן גב-יהלום מזרחי ויכול לשקול עד חמישה ק"ג בממוצע.

לנחש זה ראש רחב כמו רוב המינים הארסיים והצוואר קצר ועבה. הוא בעל חוטם מעוגל ונחיריים בולטים ומכוסה בקשקשים לאורך כל הגוף למעט אזורי החישה שלו. לנחש יש גומות בין העיניים לאף, היכולות לחוש בחום גוף שנפלט מיצורים חמי דם. בנוסף הלשון המפוצלת עוזרת לו להריח את הסביבה ולהתמצא. צבע הקשקשים אדמדם, צהבהב או אפור-חום עם כתמים שחורים בצורת משולש לאורך הגוף. הוא מנענע את זנבו בדומה לעכסנים, אך הוא חסר "פעמון" לשם כך. במקום זה הוא מחכך את הזנב בקולניות בין הצמחים וכך יוצר רעש גדול.

הגומצן הענק חי ביערות גשם לחים וכן בשדות לאורך אמריקה הדרומית ממזרח להרי האנדים בקולומביה, מזרח אקוודור, פרו, צפון בוליביה, דרום מזרח ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית ורוב ברזיל וכן בטרינידד וטובגו שם הוא מצוי באזורים הרריים.

הגומצן ניזון מחיות קטנות, בעיקר עכברים וחולדות. הנחש ממתין לטרף במארב כשהוא מוסווה כמעט לגמרי ובנשיכה אחת הורג את טרפו.

הגומצן הענק הכיש והרג אנשים רבים והוא ידוע לשמצה עקב ארסו הקטלני. על אף כמות ארס קטנה יחסית למיני צפעים אחרים, המית הגומצן אנשים רבים יותר מרוב הנחשים באמריקה. מדד ה-LD50 שלו הוא 1.6–6.2 מ"ג/ק"ג מסת גוף.

לגומצן הענק שני תת-מינים:
**Lachesis muta muta*
**Lachesis muta rhombeata* - מצוי ביער האטלנטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:סורינאם: זוחלים
קטגוריה:ונצואלה: זוחלים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:גיאנה: זוחלים
גומצן ברזילי

**גומצן ברזילי** (שם מדעי: *Bothrops brazili*) הוא מין של צפע גדול החי באמריקה הדרומית. אף שהוא נפוץ בברזיל, הוא קרוי דווקא ע"ש ד"ר ויטאל ברזיל (1865-1950) המייסד של מכון בוטאנטאן למחקר רפואי.

נחשים אלה מגיעים לאורך 70–90 ס"מ בממוצע אך יכולים להגיע עד ל-140 ס"מ. כמו רוב האימתנים הנקבות כבדות יותר מהזכרים. עיצוב הקשקשים שלו טיפוסי עם רצועות שחורות ומוקפות מעט בקשקשים לבנים לאורך הגב ומספרם פוחת בקרבה לראש הנקי מרצועות שחורות. צבעו הוא ורדרד או צבע אדמה עד חום כהה. הראש ופלג הגוף התחתון לבנים. לנחש  יש גומות החשות בחום הגוף של חיות אחרות - בעיקר של מיני מכרסמים שהם טרפו העיקרי.

הוא חי ביערות גשם בדרום קולומביה, מזרח פרו, מזרח אקוודור, דרום ומזרח ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית, ברזיל וצפון בוליביה.

נחש זה נחשב לארסי מאוד אף שלא ידועים מקרי מוות, בעיקר עקב חיותו רחוק ממגורי האדם. על אף זאת הילידים של מקום חיותו, בעיקר בקולומביה, מפחדים ממנו מאוד.

## ראו גם
*גומצן אורוטו
*גומצן אימתן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:בעלי חיים הקרויים על שם מפורסמים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:פרו: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1954
גומצן אימתן

**גֻּמְצָן אֵימָתָן** או **אימתן איום** (שם מדעי: *Bothrops atrox*) הוא מין של צפע גדול החי ברחבי אמריקה הדרומית. זהו מין של נחש ארסי ביותר, ובני אדם רבים מתו מהכשתו. עקב הקטלניות בה הארס שלו הורג הוא קיבל את שמו.

## תיאור
אורכו של נחש זה , אך היו מקרים שהגיע לאורך (אצל נקבות) של 140 ואף של . הוא בעל גוף מגושם בעל 23–29 רצועות עור על גבו ומספרם פוחת ככל שמתקרבים לראש נטול הרצועות. הצבע יכול להשתנות מצבע אדמה, זית, חום בהיר, שזוף, צהוב, אפור או שחור. לעיתים רחוקות יהיה גם בצבע חלודה. לנחש ראש מעוגל ובו גומות חישה ליד האף העוזרות לו לחוש בחום גוף של חיות חמות דם.

הגומצן הוא נחש ארסי ביותר והרג לא מעט אנשים. הנחשים מסתתרים לעיתים בתוך מטעי בננות או קפה שם עובדים פועלים והנחש המוסווה והשקט שמופרע על ידי האדם מכיש במהירות. בארס ישנו מרכיב הנקרא המוטוקסין המורכב מחלבונים ופוגע במערכת הדם ומערכת העצבים וגורם לקרישת דם. תסמינים להכשה כוללים בחילות, הקאות, התעלפויות ורעידות בכל הגוף. עם זאת, ישנו נסיוב נפוץ לנחש והוא יכול להציל את המוכש אם יגיע לבית חולים בזמן.

הנחש עצמו מעדיף להכיש את טרפו - בעיקר יונקים ועופות קטנים וגם לטאות, צפרדעים ונחשים אחרים אותם הוא הורג במהירות. הנחש ממתין לטרף במארב כשהוא מסווה ואז מתקיף במהירות ומחכה שהארס יפעל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:סורינאם: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
צפעון יער נקוד

**צפעון יער נקוד** (שם מדעי: *Bothrops taeniata*) הוא מין ממשפחת הצפעיים החי באמריקה הדרומית ביערות הגשם שם הוא נפוץ בעיקר בין ענפי העצים. הנחש ירוק ומוסווה ביותר כמו העלים ביער.

## מאפיינים
רוב הצפעונים באורך של 100 ס"מ אך יכולים להגיע ל-175 ס"מ במרבי. הזנב בנוי ללפיתת ענפים והוא תופס הרבה מאורך הנחש. הצבע הכללי הוא מאפור בהיר, צהוב וירוק אך הצעירים שחורים או אפורים כהים בעיקר - דבר הנועד להזהיר טורפים כמו ההרפיה שהם ארסיים. על הגב ישנה שורה של קשקשים לבנים קטנים.

צפעון זה חי ביער האמזונאס במדינות: אקוודור, קולומביה, ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית, ברזיל, פרו ובוליביה. הוא חי על העצים וניזון מטרף מטפס כמו סנאים, עופות וזוחלים אחרים. הוא מעדיף להיות בחופת הצמרות שם הוא יכול להתחמם בשמש הטרופית ללא הפרעה.
## גלריה

Bothriopsis taeniata (2).jpg
Bothriopsis taeniata5.JPG
Bothriopsis taeniata3.JPG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:בוליביה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
גומצן חניתי

**גומצן חניתי** (שם מדעי: *Bothrops asper*) הוא מין של צפע גדול החי ממקסיקו לאורך אמריקה המרכזית עד לצפונה של דרום אמריקה. מקור שמו הוא ראשו המוארך כמו חנית (יחסית לבני הסוג). מין זה נפוץ יחסית ליד אזורי מגורים אנושיים ולכן גורם להכשות ומקרי מוות שכיחים.

## מאפיינים
משקלו של נחש זה עד 6 ק"ג ואורכו  (ייתכן גם שפרטים מסוימים הגיעו לגודל 2.5 מטר) כשהנקבות כבדות יותר מהזכרים. הוא בעל רצועות עור שחורות ומוקפות באזורים לבנים שמתפשטות עד לאזור הראש שאיננו מוקף רצועות. הראש מעוגל ובעל גומות חישה באזור שבין העיניים לנחיריים. הלשון ארוכה ובצבע שחור. שאר הגוף בצבעים זית עד חום כהה ואף שחור. למין זה יש הרבה קשקשים כדי לשרוד באזורים יבשים בהם אין הרבה מים.

מין זה ארסי וארסו גורם לפגיעה במערכת הדם והחיסון מה שמוביל לקרישת דם במהירות. עם זאת קיים נסיוב נגד ארס לארס הגומצן, והוא נפוץ כך שהמוכש יכול לשרוד אם הוא יגיע לבית החולים בזמן.

הגומצן החניתי מחפש מזון ויוצא לצוד בעיקר בשעות החשיכה, נוטה להסתתר במהלך היום תחת עלים, סלעים או מבנים נטושים. הוא טורף ממארב שניזון ממכרסמים, עופות, זוחלים קטנים וצפרדעים בעיקר. הטרף מומת במהירות והנחש בולע את טרפו בשלמות. הוא נפוץ באזורי מחיה גבוהים ויבשים לעיתים. הוא נפוץ בהרים עד גובה 1,300 מטר, ביערות גשם, יערות עננים ויערות סבוכים וכן בסוואנות, ביצות ואף באזורי חופים טרופיים.

## ראו גם
*גומצן אורוטו
*גומצן אימתן

## קישורים חיצוניים

* אימתן חניתי באתר tropicalherping

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1884
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל גארמן
קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:גואטמלה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
.ar

**ar.** היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום (באנגלית: Domain Name) של אתרי אינטרנט הרשומים בארגנטינה. הסיומת נרשמה בשנת 1987, ומנוהלת על ידי ארגון *NIC Argentina*.

רישום אתר תחת הסיומת ar. אסור לארגונים או אנשים מחוץ לארגנטינה. לעומת זאת, סיומות אינטרנט משניות פתוחות לרישום לכולם, כל עוד הרישום מתבצע בתוך ארגנטינה.

## סיומות אינטרנט משניות
להלן 8 סיומות האינטרנט המשניות בארגנטינה:
* **com.ar.** - חברות או אנשים המתגוררים בארגנטינה
* **edu.ar.** - מוסדות חינוך
* **gov.ar.** - גופים ממשלתיים
* **int.ar.** - גופים וארגונים בינלאומיים בארגנטינה
* **mil.ar.** - גופים צבאיים
* **net.ar.** - ספקי שירותי אינטרנט
* **org.ar.** - ארגונים ללא כוונת רווח
* **tur.ar.** - חברות תיירות וטיולים המורשות על ידי משרד התיירות הארגנטיני

## תווים מיוחדים
בנובמבר 2008, אושרה ההחלטה לשימוש באותיות מהאלפבית הלטיני בשמות תחום, וביניהן האותיות: ñ ,ç ,á ,é ,í ó ,ú ,ä ,ë ,ï ,ö, ו-ü. בנוסף, אושרה הסיומת **gob.ar.** עבור גופים ממשלתיים (gob הוא קיצור ל-"gobierno", ממשלה בספרדית).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה
לשון-שור נגבית

**לשון-שור נגבית** (שם מדעי: **Hormuzakia negevensis (Danin)**) הוא צמח עשבוני רב-שנתי. הצמח הוא דו-מיני והפרח שלו בצבע כחול.

הצמח גדל אך ורק בתחומי מדינת ישראל בשטח לא גדול באזור מישור ימין במרכז הנגב. הצמח התגלה על ידי אבינועם דנין בשנת 1994. הצמח מוגדר כצמח הנדיר ביותר בישראל מבין הצמחים האנדמיים והוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה. כל אוכלוסייתו בעולם מונה עשרות בודדות של פרטים, ואלה מצויים על 1–2 דונם בדרום-מערב מישור ימין. עבודות פיתוח באזור לרבות סלילת קו הרכבת לאילת ותנועה של רכבים צבאיים מהווים סכנה להמשך קיומו של הצמח. נעשו ניסיונות להרבות את הצמח בעזרת מכון וולקני.

פורח בחודשים פברואר עד מאי.

## קישורים חיצוניים

* סיור להר הנגב באפריל 2007 - שנה גשומה – פרופ' אבינעם דנין
* לשון שור נגבית באתר הצמחים בסכנת הכחדה בישראל
* 
* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1995
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אבינעם דנין
קטגוריה:זיפניים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
צביון לבן-רגליים

**צביון לבן-רגליים** (שם מדעי: *Cephalophus crusalbum*), הוא מין אנטילופה קטנה בסוג צביון שבתת-משפחת הצביונים החי במערב-מרכז אפריקה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1978 על ידי הזואולוג פיטר גרב. מין זה היה מסווג עד לא מכבר כתת-מין של צביון אוגילבי, בשם המדעי "*Cephalophus ogilbyi crusalbum*", לצד תת-המין (המוכר לפי כמה מיונים כמין נפרד) - צביון ברוק. לאחר סיווג חדשני של הפרסתנים בשנת 2011 על ידי קולין גרובס, הצביון לבן-הרגליים נחשב כמין נפרד, אך עדיין מוכר יותר כתת-מין של צביון אוגילבי. תפוצתו של צביון לבן-רגליים מופרדת מצביון אוגילבי, והוא נחשב במצב טוב יחסית לעומתו. 

## מאפיינים
צבע פרוותו של המין הוא זהוב בהיר עד אדמוני, והאזור האחורי כהה יותר מהקדמי; הצוואר והגחון אפרפרים. לאורך הגב יש פס רחב ושחור ברוחב של 6.0-2.5 ס"מ. הפס מתחיל בכתפיים ומסתיים בעכוז, כשלקראת הסוף הוא הופך לצר ביותר עד שמסתיים ברוחב של ס"מ אחד בעוקץ הזנב. הזנב ברובו בצבע זהוב-אדמדם עם פס שחרחר דקיק בחלקו העליון, ושערות לבנות בחלקו התחתון; הוא מסתיים בציצת שיער עגלגלה וזהובה עם שערות באורך של 7.5 ס"מ. הרגליים של מין זה ארוכות יחסית אפילו בחלק הקדמי, והחלק התחתון שלהם בצבע לבן-אפרפר או בוהק המהווה סימן היכר בולט של המין. הצבע הלבן מתרחב לעיתים לבית השחי ולשוקיים. על הרגליים הקדמיות יש רצועות בצבע חום כהה, ובין הפרסות העליונות לתחתונות יש כתם שחור. הגרון והסנטר בצבע בהיר בדומה לרגליים. הראש בצבע כתמתם בהיר עם שילוב של אפרפר, כשהמצח בצבע חום כהה עד ערמוני, והלוע כהה. מעל העיניים יש עצמות בולטות בצבע אגוז כהה שנראות כ"גבות". על האוזניים ישנם שערות שחורות דלילות בצדדים החיצוניים, והצד הפנימי שלהם לבנבן. הנקבות גדולות במעט מהזכרים במידות גוף. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, אך יש הבדל בולט באורכם. הקרניים של צביון לבן-רגליים הן הארוכות ביותר מתת-המינים של צביון אוגילבי. שאר מאפייני גופו דומים לצביון אוגילבי. 
**מידות גוף של צביון לבן-רגליים:**
גובה הכתפיים: כ-55 ס"מ. 
אורך הראש והגוף: 104-96 ס"מ. תועדו גם פרטים באורך של 145 ס"מ.
אורך קרני הזכר: 10.9-8.7 ס"מ.
אורך קרני הנקבה: כ-5 ס"מ.
אורך הזנב: 16-13 ס"מ.
משקל: עד 20 ק"ג.

צביון לבן-רגליים אנדמי למערב-מרכז אפריקה בעיקר בגבון ובאופן פחות ברפובליקה של קונגו. הוא מצוי במחוזות גבון הבאים: אסטואר, מויין-אוגוב, נגונייה, אוגובה-איבינדו, אואוגה-לולו, ואוגובה-מריטימה. בקונגו הוא מצוי במחוזות: קובט מערב וסאנגה. בית הגידול של המין הוא יער גשם טרופי-משווני, לרוב עם חופת יער סגורה. האקולוגיה שלו דומה לצביון אוגילבי. 

צביון לבן-רגליים מסווג על ידי IUCN במצב השימור "**קרוב לסיכון**" (NT), בשל היותו עדיין נפוץ למדי בטווח ההיסטורי שלו, עם מגמת אוכלוסייה יציבה. הוא נמצא תחת איום פחות יותר משני תת-המינים האחרים של צביון אוגילבי, וכנראה ימשיך להיות קיים במספרים משמעותיים כל עוד הטווח של תפוצתו מיושב בדלילות על ידי בני אדם. עם כל זאת, התפשטות של יישובים בגבון וקונגו עשויה בסופו של דבר להפחית את מספריו ולהגביל אותו לאזורים מוגנים, כפארק הלאומי גמבה או הפארק הלאומי לופה ולהכללתו בקטגוריה מאוימת.

## ראו גם
*מידע מפורט יותר על האנטומיה והאקולוגיה של המין, ניתן לראות בערך על צביון אוגילבי. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר גרוב
קטגוריה:צביונים
קטגוריה:גבון: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1978
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
ז'אן שטרן

**לאון אנטואן ז'אן שטרן** (בצרפתית: **Léon Antoine Jean Stern**; ) היה סייף יהודי-צרפתי, אלוף אולימפי (לונדון 1908) בדקר קבוצתי.

## ביוגרפיה
שטרן נולד בפריז, בן של בנקאי, לואיס שטרן (1900-1844) ונכדו של אנטואן ג'קוב שטרן. בשנת 1904 נישא לקלוד למבר בתם של הברון לאון למבר  והברונית זואי לוסי בטי דה רוטשילד .

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה שטרן במדליית זהב בתחרות בדקר קבוצתי, לפני בריטניה ובלגיה, לאחר שהשתתף בשלב המוקדמות עם קבוצתו נגד דנמרק. בשורות הנבחרות הזוכות במדליות סייפו שלושה סייפים יהודים: בנבחרת צרפת אלכסנדר ליפמן, בנבחרת בריטניה אדגר זליגמן ובנבחרת בלגיה פאול אנספך. בתחרות בדקר אישי הוא סיים במקום תשיעי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלופים אולימפיים מצרפת
קטגוריה:סייפים יהודים צרפתים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1875
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1962
פיפה מצויה

**פיפה מצויה** המכונה גם **קרפדת סורינאם** (שם מדעי: *Pipa pipa*) היא מין של צפרדע החיה בנהרות ובביצות באמריקה הדרומית.

## מאפיינים
צפרדע זו היא מין שטוח של קרפדה - מה שעוזר להסוואתה כעלה צף במים. היא חיה בביצות, אדמות לחות וג'ונגלים באמריקה הדרומית בסורינאם (כפי ששמה מרמז), ברזיל, בוליביה, אקוודור, קולומביה, גיאנה הצרפתית, גיאנה, פרו, טרינידד וטובגו וונצואלה.

אורכה של קרפדה זו 10-13 ס"מ ואף יותר. היא שטוחה מאוד, צבעה חום והמראה שלה דומה לעלה. הרגליים צפופות, מופרדות אחת מהשנייה בקרומי עור. לצפרדעים אלה יש קרומים חיצוניים, ואין להם שיניים או לשון.

הקפדה טורפת הניזונה מחרקי מים, תולעים, דגים קטנים ומזון דומה. היא מסתווה באמצעות השתטחות על קרקע הביצה וכשטרף מתקרב מזנקת אליו ובעזרת ידיה מקרבת אותו לפיה ובולעת במהירות.

קרפדה זו ידועה בכך שהיא מגדלת את הצאצאים ברקמת עור על גבה, כך הם בטוחים עד לבקיעתם מהביצים כצפרדעים בוגרות.

הפיפה המצויה לא קרובה לסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:חסרי-לשוניים
קטגוריה:אקוודור: דו-חיים
קטגוריה:דו-חיים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:ברזיל: דו-חיים
צפרדע חץ זהובה

ממוזער|שמאל|צפרדע חץ זהובה בצבע ירוק-צהוב.
**צפרדע חץ זהובה** (שם מדעי: *Phyllobates terribilis*; משמעות השם המדעי: "מטפס עצים קטלני") היא מין של צפרדע בסכנת הכחדה ממשפחת הדנדרובטיים, המכונות גם "צפרדעי חץ הרעל" על שם רעלם החזק ששימש את האינדיאנים במשיחת חצים מורעלים על ידי שפשוף קצה החץ בהפרשות עור הגב שלה. צפרדע זו אנדמית לחופי האוקיינוס השקט של קולומביה. היא נחשבת לבעל הרעלן הקטלני ביותר במשפחתה ואחת מהחיות הרעילות הקטלניות ביותר בעולם.

הצפרדע בעלת צבעים זהובים. היא בעלת גוף קטן שאורכו 55 מ"מ בממוצע. רגליה הארוכות עוזרות לה לקפץ ומצוידות בכריות לאחיזה המאפשרות טיפוס על צמחים. יש לה שיניים קטנות בלסתה. הצפרדע פעילה בשעות היום ומבלה רוב זמנה על צמחייה בקרקע היער. בניגוד לרוב הצפרדעים היא חיה בחבורות של 2–6 פרטים.

צפרדעים אלו ניזונות מחרקי יער שונים כמו נמלים, טרמיטים וחיפושיות, שחלקם רעילים. הצפרדע משתמשת בארס של החרקים על מנת להפוך בעצמה לרעילה ומסוכנת לאויביה.

הצפרדע חיה בטבע רק בחופי האוקיינוס השקט של קולומביה, בעיקר ביערות גשם לחים.

לצפרדע שלושה מופעים:
* ירוק מנטה: גוון המופיע בקרב רוב הצפרדעים בשבי. עשוי להיות אף בהיר יותר.
* צהוב: גוון הנע בין צהוב בהיר לצבע זהב. ייתכן שצפרדעים אלו שייכות למין *Phyllobates bicolor*.
* כתום: צפרדעים בגוון זה נדירות יחסית. צבען נע בין כתום מתכתי לכתום-צהוב.

## קישורים חיצוניים

* צפרדע חץ זהובה, באתר joshsfrogs

## הערות שוליים

קטגוריה:דנדרובטיים
קטגוריה:קולומביה: דו-חיים
קטגוריה:דו-חיים ביער האמזונאס
צפרדע חץ שחורה-ירוקה

**צפרדע חץ שחורה-ירוקה** (שם מדעי: *Dendrobates auratus*) היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים המכונים גם צפרדעי חץ הרעל על שם רעלם החזק ששימש את האינדיאנים למשיחת חצים מורעלים. צפרדע זו חיה במרכז אמריקה וצפונה של דרום אמריקה וגם בהוואי שבאוקיינוס השקט. למרות תפוצתה הקטנה היא אינה נמצאת בסכנת הכחדה.

## תיאור
צבעיה של הצפרדע מהווים אות אזהרה לטורפיה בדבר היותה רעילה ביותר. הצפרדע ניזונה מקרדיות, חיפושיות ונמלים ארסיות ומשתמשת ברעל הקטלני שלהן על מנת להפוך לרעילה. בשבי צפרדע זו מאבדת את רעילותה.  

אורכה של הצפרדע ממוצע למשפחתה ומגיע ל-25–42 מ"מ. גוון עורה ירוק כהה עם כתמים כהים הנפרשים לאורך הגוף. הבולט ביניהם הוא הכתם שמתחיל מהעורף עד לקצה עמוד השדרה ומתלכד עם כתמים באזורי אגן הירכיים. למרות שמה, הצפרדע מופיעה לעיתים בצבעים נוספים כגון ירוק מתכתי, ירוק ברקת, טורקיז, צהוב חיוור, ואף כחול. הכתמים עשויים להיות חומים או שחורים ואף להופיע בדוגמת חברבורות כמו שיש לצפרדע Oophaga sylvaticus.

הצפרדע בעלת אצבעות ארוכות עם כריות הדבקה, המאפשרות לטפס במעלה העצים. היא חיה על העצים וישנה בחורים בעץ. 

צפרדעים ממין זה מתרבות על קרקע היער, שומרות על ראשניהן בתוך צמחים מטפסים הגדלים במקווי מים ומגינות עליהם מטורפים ומטפילים. הראשנים ניזונים מאצות וחסרי חוליות קטנים החיים בתוך הצמחים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל פרדריק ז'ראר
קטגוריה:דנדרובטיים
קטגוריה:קולומביה: דו-חיים
קטגוריה:דו-חיים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
צפרדע חץ אנתוני

**צפרדע חץ אנתוני** (שם מדעי: *Epipedobates anthonyi*) היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים המכונים גם צפרדעי חץ הרעל על שם ארסם החזק ששימש את האינדיאנים במשיכת חצי רעילים. 
## מאפיינים
צפרדע חץ אנתוני חיה בטבע ביערות גשם, ביצות ומקווי מים טרופיים באקוודור ופרו. היא מאוימת בטבע על ידי כריתת היערות וזיהום הסביבה.

אורכה 19-26 מ"מ ולה עיניים גדולות, ראש קטן וגפיים חזקות. גופה אדום עם כמה פסים אנכיים ירוקים-לבנים ועוד פס אנכי באמצע. היא משוטטת בפסולת העלים של היער ומחפשת חרקים קטנים למאכל ופעילה ביום בעיקר. ארסית ביותר עם מעט מאד טורפים מעטים ביותר עקב כך. 

כרוב צפרדעי החץ הם מתרבה בלהקות טריטוריאליות לקרקע היער. הזכר שומר על הביצים לאחר ההזדווגות ומטמין אותם מתחת לעלים עד שהראשנים בוקעים ואחרי הבקיעה הוא מעביר אותם למחסה ולאזורים לחים בהם יוכלו להתפתח. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1921
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גלדווין קינגסלי נובל
קטגוריה:דנדרובטיים
קטגוריה:אקוודור: דו-חיים
אניליוס

נחש ה**אָנִילְיוּס** או ה**אניליס** (שם מדעי: *Anilius scytale*) הידוע גם כ**נחש אלמוגים חקיין**, הוא מין יחידי במשפחת ה**אניליים** (Aniliidae), החי בדרום אמריקה ביערות גשם ואזורים לחים. על אף הדמיון לכמה מיני פתנים כמו פתן אלמוגי, הוא איננו ארסי כלל. הוא מקורב יחסית למשפחת הסילינדרופיים ובעבר נחשב כבן למשפחה זו שחיה באסיה הטרופית. שתי המשפחות נחשבות לפרימיטיביות מאוד ודמויות לטאות.

## מאפיינים
האניליוס הוא נחש בינוני שאורכו עד 70 ס"מ והוא מצוי בעיקר על קרקע היער של יער האמזונאס מוונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית ובאזור האמזוניה בקולומביה, אקוודור, פרו וברזיל. הוא נפוץ גם בטרינידד וטובגו.
גופו של הנחש צר יחסית, זנבו קצר מאוד וגולגולתו מזכירה מעט לטאה. הוא בעל לשון היכולה לחוש את הסביבה כמו רוב הנחשים והוא בעל ראייה טובה.

הנחש הוא פעיל יום וניזון מטרף קטן שהוא מוצא ביער כמו צפרדעים שונות, לטאות כמו המטבעון ונחשים קטנים יותר וגם חיפושיות, דגים ותולעניים.

נחש זה לא מטיל ביצים, אלא משריץ צאצאים לעולם אחרי שבקעו בגוף הנקבה.

## מיון
משפחה זו כוללת, נכון למאי 2025, סוג אחד ובו מין יחיד.
* משפחה אניליים (Aniliidae)
** סוג ומין יחיד **אניליוס** (*Anilius scytale*)
*** תת-מין *Anilius scytale phelpsorum*
*** תת-מין *Anilius scytale scytale*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:נחשים (אינפרא סדרה)
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:קולומביה: זוחלים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:סורינאם: זוחלים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
עין-חתול אמריקאי מפוספס

**עין-חתול אמריקאי מפוספס** (שם מדעי: *Leptodeira annulata*) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים החי ביערות אמריקה המרכזית. בניגוד לרוב מיני המשפחה לנחש זה יש ארס, אך בשונה מהארס של מיני הפתניים והצפעיים, הוא אינו מסוגל להרוג בני אדם. למרות השם, נחש זה אינו קרוב משפחתי של הסוג עין חתול, וזכה לשמו בשל עיניו הגדולות המותאמות לחיי חושך.
## מאפיינים
נחש זה חי בטבע במקסיקו, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית כולל איי מרגריטה וטרינידד. הוא חי בעיקר ביערות גשם לחים או יערות יבשים, בגדות יערות וכן בשולי ביצות ואף בחופים.

אלו נחשים קטנים. אורכם הממוצע 750 מ"מ והם בעלי ראש מגודל עם עיניים צהובות בולטות הרואות טוב בחשכה. מצידי העיניים ישנם פסים שחורים לאורך וגם על הגב ישנם "רצועות" שחורות לאורכו. הקשקשים עצמם הם צהבהבים או חומים. לנחש שיני ארס קטנות בצידם האחורי של הלסת התחתונה. הנחש יכול להרוג עם הארס את טרפו שכולל בעיקר צפרדעים, סלמנדרות ולטאות וגם גוזלים, השפעתו על האדם חלשה, ודומה לעקיצת דבורה.

הנחש חי רוב הזמן בין ענפי העצים אך יכול גם לרדת לקרקע. הוא יוצא לציד בעיקר בשעות הלילה, ולשם כך משתמש בעיניו הגדולות.

## תת-מינים
**Leptodeira annulata ashmeadi*
**Leptodeira annulata annulata*

## גלריה

Leptodeira Annulata.jpg
Leptodeira annulata01.jpg
Leptodeira annulata01a.jpeg


## קישורים חיצוניים

* עין-חתול אמריקאי מפוספס בinaturalist

## הערות שוליים

קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:דיפסדידיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
צפרדע חץ תותית

**צפרדע חץ תותית** (שם מדעי: *Oophaga pumilio*) היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים, המכונים גם "צפרדעי חץ הרעל" על שם רעלם החזק ששימש את האינדיאנים במשיחת חצים מורעלים. סימני הזיהוי העיקריים של הצפרדע הוא רגליה הכחולות וגופה האדום - המהווים אזהרה לאויביה על כך שהיא רעילה מאוד. תפוצתה העיקרית היא במרכז אמריקה ביערות גשם לחים בעלי צמחייה מרובה. צפרדע זו היא המין הרעיל ביותר בסוגה. שמו של האי רד פרוג איילנד בארכיפלג בוקס דל טורו בצפון פנמה קרוי על שם הצפרדע החיה ביערות האי. 

אורכה הממוצע של הצפרדע 17.5–22 מ"מ. היא בעלת ראש קטן ורגליים חזקות העוזרות לטפס על צמחיית היער.

הצפרדעים ניזונות מחרקים קטנים שונים. חלק ממיני הטרף שלהם, כמו האקריות מסדרת Oribatida, מפרישים רעלים מסוכנים מסוג Pumiliotoxin 251D. רעלים דומים נמצאים בנמלים מסוג *Brachymyrmex*. הצפרדעים מסוגלות לספוג את הרעל הקטלני של הטרף בגופן ולהשתמש בו בתור הרתעה נגד טורפים. עם זאת בשבי הצפרדעים מאבדות את היכולת הזאת.

נקבות צפרדע החץ התותית מובילות את ראשניהן הצעירים אל מרומי העצים, לעבר צמחים המכילים מים. שם הן שומרות את הראשנים ומטילות עבורם ביצים עקרות מהם הם ניזונים עד בגרותם. באופן זה הן שומרות עליהם מטורפים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד אוסקר שמידט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
קטגוריה:דנדרובטיים
קטגוריה:דו-חיים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
מורפו כחול

**מורפו כחול** (שם מדעי: *Morpho peleides*) או **מורפית כחולה** הוא פרפר החי ביערות הגשם של האמזונאס של דרום אמריקה וגם צפונה משם באמריקה המרכזית ומקסיקו הטרופית. נמצא בסכנת הכחדה.

## מאפיינים
זהו פרפר צבעוני בעל כנפיים כחולות בוהקות. מטרתם של הברקות האור הנוצרות על ידי עשרות קשקשים זעירים בין הכנפיים להבהיל טורפים ולסנוור אותם. פעולה זו מיועדת בעיקר נגד עופות וזוחלים רעבים שהם הטורפים המסוכנים ביותר לו.

מוטת כנפיו מגיעה ל 7.5–20 ס"מ והפרפר חי חיים קצרים, אך הופך לבוגר תוך 115 ימים מבקיעתו. הזחלים אדומים-שחורים עם כתמים ירוקים ואוכלים בעזרת לסתותיהם הגדולות עלים שונים, בעיקר של צמחים ממשפחת הקטניות או ביגוניים וגם אוכלים פירות נרקבים ומיצים. עם זאת בעתות מחסור הם עלולים להיות קניבלים. הם עלולים להיטרף על ידי עכבישים, צרעות, גמלי שלמה, נמלים וחוליתנים. להגנתם הם נוהגים להתקבץ יחדיו ואף לתקוף טורפים קטנים יחידים.

הפרטים הבוגרים אוכלים רק צוף פרחים וכן מיצי פירות כמו מנגו, ליצ'י וקיווי.

## גלריה

Morpho peleides qtl1.jpg|מלפנים
Blue Morpho butterfly (Morpho peleides) wings open.jpg|מאחור
The butterfly keeper.jpg|מורפו כחול בבית הפרפרים של וינה


## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* מורפו כחול באתר waza

קטגוריה:נימפיתיים
קטגוריה:ברזיל: חרקים
קטגוריה:פרוקי-רגליים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
דיונון הומבולדט

**דיונון הומבולדט** הידוע גם כ**דיונון ג'מבו** (שם מדעי: *Dosidicus gigas*) הוא מין רכיכה ימית גדולה החיה באוקיינוס השקט. זהו מין דיונון יחידי בסוג *Dosidicus *והוא הדיונון הגדול ביותר באזור מחייתו. שמו ניתו לו עקב מחיתו בזרם הומבולדט על שמו של חוקר הטבע המפורסם אלכסנדר פון הומבולדט.

## מאפיינים
זהו אחד ממיני הדיונונים הגדולים ביותר ואורך גלימתו כולה להגיע ל- ולשקול . הם ידועים בכך שתקפו צוללים, אך רק בעת טירוף אכילה הם פונים אל בני האדם. לא ידוע מקרה של טריפת אדם על ידי מינים אלה.

הדיונון הוא אוכל בשר תוקפני הצד במהירות על ידי קרסים מחודדים בזרועותיו דגים, סרטנים, חסילונים ויצורי ים קטנים אחרים. הוא ניזון מדיונוני הומבולדט אחרים באופן תדיר ורבים מהצעירים נאכלים על ידי הבוגרים. גם פרט שנפצע במהלך ציד ייאכל על ידי חבריו. הם עצמם נטרפים על ידי דגים כמו דג-החרב, מפרשניים גדולים, טונה, כלבי ים שונים, כרישים ודולפינים וגם לווייתן הראשתן גדול-הראש.

בדומה לרוב הדיונונים, הם מומחים בהחלפת צבעים למטרות הסוואה, אזהרה ותקשורת. הם עוטים בעת הציד צבעי אדום כהה שמוחלפים במהירות בלבן בהיר, העוזרים להם לבלבל את טרפם ולהזהיר את חבריהם שהם עומדים לעוט קדימה ולאחר הציד הם חוזרים לצבעים חיוורים העוזרים להסוואה בעומק הים. בעזרת מערכת ההנעה שלהם הם יכולים לעוט קדימה אחורה, למעלה ולמטה במאמץ מזערי. הם רואים אור מצוין גם כשכמעט איננו ויכולים לפלוט דיו להגנתם מטורפים.

דיונונים אלה חיים עתים בחבורות ונצפו באוקיינוס השקט בעומק  בשטח שמשתרע מארץ האש לקליפורניה. עם זאת עקב התחממות כדור הארץ והתמעטות דגי טרף כתוצאה מדיג יתר, הם החלו לאחרונה להתפשט צפונה לאורך אורגון, וושינגטון, קולומביה הבריטית ואלסקה.

הם ניצודים על ידי דייגים במקסיקו ובפרו למאכל.

הדיונון קרוי על שמו של חוקר הטבע אלכסנדר פון הומבולדט.

## גלריה

Sanc1686 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg
Deadsquid.JPG
Dosidicus gigas2.jpg
Giant Homboldt squid.jpg|השוואה בין האדם לדיונון


## קישורים חיצוניים

* *[https://www.marinebio.org/species/jumbo-squid/dosidicus-gigas/ Jumbo/Humboldt Squid], *Marinebio
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיונוני רחף
קטגוריה:רכיכות יחידות בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים באמריקה שלחופי האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים על שם אלכסנדר פון הומבולדט
הכוחות המזוינים של פקיסטן

**הכוחות המזוינים של פקיסטן** (באורדו: **پاکستان مُسَلّح افواج**, בתעתיק: **פקיסטן מוסאלה אפוואג**', באנגלית: **Pakistan Armed Forces**) מהווים את הכוח הצבאי הרשמי של פקיסטן. הוא השביעי בגודלו בעולם מבחינת כוח אדם.

הכוחות המזוינים של פקיסטן מורכבים ממספר ענפים מרכזיים: הצבא, חיל הים, חיל האוויר, נחתים, ועוד.

מאז 1962 נוהלו קשרי צבא הדוקים עם סין. בין השאר פעלו יחדיו לפתח את מטוס הקרב הרב משימתי JF-17, ואת מטוס האימונים 8-K. מאז 2013, סין היא הספקית הגדולה ביותר של ציוד צבאי לפקיסטן. שתי המדינות משתפות פעולה גם בתחום הגרעין וטכנולוגיות חלל והן מנהלות תרגילים משותפים דרך קבע.

לכחות המזוינים של פקיסטן גם קשר חזק עם ארצות הברית אשר נתנה לפקיסטן מעמד של בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו בשנת 2004.

## קישורים חיצוניים

* 

* רס"ן (מיל') ד"ר ניר רייכנטל, "צבא עם מדינה גרעינית", הוצאת מערכות, גיליון 479

*
פקיסטן
אירווין שיף

**אירווין אלן שיף** (באנגלית: **Irwin Allan Schiff**; 24 בפברואר 1928 - 16 באוקטובר 2015) היה דמות בולטת בתנועה האמריקאית נגד שיטת המיסוי, הידוע בעיקר בזכות הספרות הענפה שכתב בנושא. לאורך השנים שיף הפסיד במספר תביעות אזרחיות נגד הממשל הפדרלי והורשע מספר פעמים בעבירות מס. בזמן מותו היה בעיצומו של ריצוי עונש בן 13 שנה. שיף היה אביו של המשקיע והמועמד האמריקאי לסנאט, פיטר שיף.

## ביוגרפיה
שיף נולד למשפחה יהודית בפולין והיגר לארצות הברית, שם עבד כנגר. בשנת 1950 קיבל תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת קונטיקט. לאחר לימודיו עסק בביטוח, והיה מעורב במקלט מס שבמסגרתו נפל קורבן להונאת פונזי בה איבד את כל כספו וכספי לקוחותיו.

בשנת 1968 העיד בפני ועדת הסנאט לבנקאות ומטבע והביע את התנגדותו להסרת תקן הזהב משטרות הפדרל רזרב.

בשנת 1996 שיף התמודד בבחירות המקדימות למועמדות לנשיאות מטעם המפלגה הליברטריאנית.

## פרשיית "המאפיה הפדרלית"
שיף כתב את "המאפיה הפדרלית" בשנת 1992, בעודו מרצה עונש בגין אחת מהרשעותיו. בספר זה הוא טוען שכל שיטת מס ההכנסה האמריקאית וה-IRS, הסוכנות האחראית על גבייתו, הם בלתי חוקתיים. בתשיעי באוגוסט 2004 בית משפט פדרלי לערעורים פסק לטובת קיום צו מניעה שהוצא על ידי בית משפט בנבדה כנגד שיף ועמיתיו, האוסר עליהם (אך לא על אחרים) לקדם ולמכור את הספר. כמו כן הם נדרשו לפרסם את צו המניעה באתרי האינטרנט שלהם, לשלוח אותו לכל לקוחותיהם ולספק לממשלה את רשימת הלקוחות. טענותיו של שיף על כך שהצו מפר את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית נדחו משום שבית המשפט מצא שהספר מכיל תוכן כוזב מעצם ניסיונו ללמד את קוראיו כיצד לא לשלם מס הכנסה.
בתגובה שיף ועמיתיו החלו להפיץ את הספר בחינם באינטרנט.

## קישורים חיצוניים
* 
* אירווין שיף, אתר אישי (באנגלית)
* 

קטגוריה:דיסידנטים
קטגוריה:ליברטריאניזם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
ז'אק אוקס

**ז'אק אוקס** (בצרפתית: **Jacques Ochs**; 18 בפברואר 1883 – 3 באפריל 1971) היה סייף (התמחה בדקר וברומח) יהודי-בלגי, אלוף אולימפי (סטוקהולם 1912). נוסף לכך, היה צייר וקריקטוריסט ביומון הצרפתי לה פיגארו.

## ביוגרפיה
אוקס נולד בניס, האלפים הימיים שבצרפת ובשנת 1893 עבר עם משפחתו ללייז'. הוא סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנויות בלייז' בשנת 1903 והמשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בפריז עד שנת 1905.

### קריירה ספורטיבית בסיף
#### אלוף בלגיה
בשנת 1912 זכה אוקס באליפות בלגיה בסיף.

#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה אוקס במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי לפני בריטניה והולנד. לזכייה במדליית זהב הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: בני הדודים פאול והנרי אנספך וגסטון סלמון. נוסף לכך, הוא השתתף בתחרות רומח אישי ובתחרות דקר אישי ובשתיהן עבר את הסיבוב הראשון.

במלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא בלגיה ונפצע קשה בהפצצה מאוויר.

ב-1920 התמנה אוקס למרצה לציור באקדמיה המלכותית לאמנויות בלייז' ובשנת 1934 התמנה לאוצר המוזיאון העירוני לאמנויות.

במהלך מלחמת העולם השנייה לאחר הכיבוש הגרמני של בלגיה נכלא אוקס במבצר ברנדונק של ונאלץ לצייר דיוקנאות של אסירי המחנה. ב-1944 הוא נעצר שוב ונכלא במחנה מעבר מכלן.

ב-3 באפריל 1971 נפטר אוקס בלייז'.

## ציורים
חלק מהציורים שלו שצוירו במחנה מעבר מכלן נתרמו לבית לוחמי הגטאות.

## קישורים חיצוניים

* ז'אק אוקס, באתר *Ask Art* 
* ז'אק אוקס - Artists and Breendonk, באתר *Memorial Breendonk* 
* ז'אק אוקס, באתר *Holocaust Education* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבלגיה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:יהודים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ניצולי השואה: בלגיה
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:סייפים יהודים בלגים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בלגים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:ציירים יהודים בלגים
קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1971
דומיניק קוריגן

**דוֹמִינִיק ג'וֹן קוֹרִיגָן** (באנגלית: **Dominic John Corrigan**;  2 בדצמבר 1802 – 1 בפברואר 1880) היה רופא אירי, שנודע בשל תצפיותיו על ההסתמנות הקלינית של מחלות לב. צורת הדופק החריגה באי-ספיקת מסתם אבי העורקים קרויה על שמו, כמו גם על שמו של תומאס ווטסון.

## ראשית חייו
קוריגן נולד בדבלין. אביו היה סוחר בכלים חקלאיים. הוא למד ב קולג' פטריק הקדוש ב מיינות', סמינר לכמרים אשר בזמנו כלל גם מחלקה ללימודי חול. הוא נמשך ללימודי רפואה הודות לרופא המטפל בסמינר, ושימש במשך מספר שנים אחר כך שוליה של הרופא המקומי, אדוארד טלבוט או'קלי. קוריגן למד רפואה בדבלין, ולאחר מכן עבר לבית הספר לרפואה באדינבורו, שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1825.

## עבודתו
קוריגן חזר לדבלין ב-1825 והקים מרפאה פרטית בעיר, ומלבד עבודתו שם עבד גם כרופא במוסדות ציבוריים. עבודתו עם רבים מתושביה העניים דבלין הביאה אותו להתמחות במחלות של הלב והריאות, תחומים שעליהם הרצה ובהם פרסם מאמרים רבים. הוא נודע כרופא חרוץ, במיוחד בתקופת רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.

### קריירה פוליטית
בשנת 1870 הוא נבחר לחבר בפרלמנט הבריטי מטעם דבלין, שם תמך ברפורמות בחינוך באירלנד ובשחרורם המוקדם של אסירים פניאנים. בשנת 1874 לא נבחר בשנית, ככל הנראה בשל תמיכתו בסגירתם של פאבים בימי ראשון.

### תארים
קוריגן מונה בשנת 1847 לרופא מן המניין באירלנד. שנתיים לאחר מכן קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטריניטי קולג'. בקשתו להתקבל כעמית בקולג' המלכותי לרופאים באירלנד נחסמה, חסימה אשר נעקפה תשע שנים לאחר מכן כשעבר בהצלחה את מבחני הקבלה לקולג' יחד עם הרופאים הצעירים. בשנת 1859 נבחר לנשיא הקולג', הקתולי הראשון לכהן במשרה, ונבחר מחדש במשך ארבע כהונות רצופות. בשנת 1866 קיבל קוריגן את התואר ברונט, בין היתר בשל תפקידו כמפקח על החינוך.

## משפחתו ומותו
קוריגן נשא לאישה את ג'ואנה וודלוק, בתו של סוחר עשיר, בשנת 1827. היו להם שלושה בנים ושלוש בנות. בנו הבכור, שהיה קפטן במשמר הדרגונים, מת בגיל 35 באוסטרליה, ועל כן נכדו של קוריגן ירש ממנו את תואר הברונטות. קוריגן נפטר בדבלין ב-1 בפברואר 1880 לאחר שחודשיים קודם לכן לקה בשבץ מוחי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:רופאים אירים
קטגוריה:פוליטיקאים אירים
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:אירים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1880
הנס פלבר

גנרל **הנס פלבר** (בגרמנית: **Hans Felber**; 8 ביולי 1889 – 8 במרץ 1962) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פלבר נולד ב-8 ביולי 1889 בויסבאדן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-117 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-3 - הדוכסית), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-27 בינואר 1915 הועלה לדרגת אובר לויטננט, וב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פלבר לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה פלבר לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1929 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר. ב-1 באפריל 1928 הועלה פלבר לדרגת אוברסט לויטננט, ומונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-4 של הרייכסווהר. ב-1 באוקטובר 1932 מונה לראש מטה רגימנט הרגלים ה-1, וב-1 בפברואר 1933 מונה למפקדו. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-1 ביולי 1935 לראש מטה הקורפוס ה-3, וב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1938 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השלישית, שהפכה לאחר מכן לארמייה השמינית.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פלבר ראש מטה הארמייה השמינית, והשתתף עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מקבוצת ארמיות דרום, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-20 באוקטובר 1939 מונה פלבר לראש מטה הארמייה השנייה שהוקמה על בסיס הארמייה השמינית, וב-15 בפברואר 1940 מונה לראש מטה קבוצת ארמיות C. במהלך המערכה על צרפת השתתף פלבר בלחימה עם קבוצת ארמיות C, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-25 באוקטובר 1940 מונה פלבר למפקד הקורפוס ה-13, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק, וב-17 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הקרב על מוסקבה לחם פלבר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-14 בינואר 1942 פרש מתפקידו.

ב-1 באפריל 1943 מונה פלבר למפקד הקורפוס ה-45, שהיה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות D, וב-25 במאי 1942 הפך הקורפוס לקורפוס ה-83. ב-15 באוגוסט 1943 מונה פלבר למושל הצבאי בבלגרד, וב-26 בספטמבר 1944 מונה למפקד **[[פלגת הארמייה סרביה]]**. ב-6 באוקטובר 1944 מונה פלבר למפקד מפקדת הכוחות בהרי הווז', שהפכה ב-8 בינואר 1945 לקורפוס ה-13, שהיה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות B.

ב-22 בפברואר 1945 מונה פלבר למפקד הארמייה השביעית כחלק מקבוצת ארמיות B, ולחם עימה במהלך הקרבות באזור הריין. ב-23 במרץ הועברה הארמייה תחת פיקוד קבוצת ארמיות G, וב-25 במרץ פרש פלבר מתפקידו. ב-8 במאי 1945 לאחר סיום המלחמה, נלקח פלבר לשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
ב-8 במאי 1948 שוחרר פלבר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר פלבר בפרנקפורט עד למותו ב-8 במרץ 1962.

## קישורים חיצוניים

* הנס פלבר באתר www.lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
אסיטז'

**אסיטז**' (**ASSITEJ**, ראשי תיבות בצרפתית: "Association Internationale du Theatre de l'Enfance et la Jeunesse", בעברית: האיגוד הבינלאומי של תיאטרון לילדים ולצעירים) הוקם בשנת 1965 כהתקשרות בינלאומית של אנשי מקצוע העוסקים בתיאטרון לילדים ולצעירים. אסיטז' מאפשר להם גישה וחילופי רעיונות ומסורות תרבותיות מכל העולם. ישנם 83 מרכזים לאומיים ברחבי העולם.

בכל שנה מקיים הארגון מפגש אמנותי באתר כלשהו בעולם. אחת ל-3 שנים מקיים הארגון קונגרס עולמי ופסטיבל.
הקונגרסים העולמיים של אסיטז' נערכו בפראג (1966), האג (1968), ונציה (1970), מונטראול (1972, 2005), מזרח ברלין (1975), מדריד (1978), ליון (1981), מוסקבה (1984), אדלייד (1987, 2008), סטוקהולם (1990), הוואנה (1993), רוסטוב על הדון (1996), טרומסה (1999), סיאול (2002), קופנהגן (2011) וורשה (2014).

אסיטז' מקושר למספר רשתות של עוסקים במקצוע, ובהן רשת כלל האמנויות הבינלאומית (IIAN) ורשת מחקר התיאטרון הבינלאומי לקהלים צעירים (ITYARN).

## ישראל
200px|ממוזער|שמאל|סמליל הסניף הישראלי
בישראל ישנו מרכז לאומי של אסיטז' שייסדה אורנה פורת שהייתה גם ממקימי הארגון העולמי. יושבי הראש של אסיטז'-ישראל היו חגית רכבי ניקוליבסקי (2010-1995) ורזי אמיתי (2012-2022) ושניהם אף היו חברים בוועד ההנהלה העולמי של הארגון (רכבי 2003-1997, אמיתי 2011-2005) ועדי בארי (2016-2015), מנכ"ל תיאטרון מופע.

יושבת ראש של אסיטז' ישראל משנת 2022 היא נאוה אדלר-ביק. מנהל העמותה הוא איתי בלייברג. רזי אמיתי מונה כנשיא כבוד של הארגון.

בסניף הישראלי חברים כ-70 יוצרים, אמנים, מנהלי תיאטראות, מפיקים ואנשי אקדמיה. היעד המרכזי של הארגון הוא קידום מעמדם של תיאטרוני הילדים והנוער ויוצרים בתיאטרון לצופים צעירים בישראל תוך חתירה מתמדת להכרה של הממסד התרבותי בחשיבות תחום התיאטרון וחתירה להשגת תמיכה ציבורית ומשאבים לשם כך ומקדם שיתופי פעולה בין יוצרים ותיאטראות והנהלתו משתתפת בקונגרסים בין-לאומיים.

אסיטז' פועל כל השנה לקידום תיאטרון לצופים צעירים. המרכז מקדם את תחום התיאטרון לילדים באמצעות השגת תמיכה ציבורית ותקציבים,

החל משנת 2006, מחלקת עמותת אסיטז' ישראל (המרכז הישראלי לעידוד הצגות תיאטרון לילדים ונוער) את פרס הבמה לילדים ונוער.

נשיאות כבוד של אסיטז' ישראל בעבר היו אורנה פורת וגילה אלמגור.

## קישורים חיצוניים
* אתר אסיטז' הבינלאומי
* אתר אסיטז' ישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטרון ילדים ונוער
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארגוני תרבות
פרידריך פון מילר

**פְרִידְרִיךְ פוֹן מִילֶר** (בגרמנית: **Friedrich von Müller**; 17 בספטמבר 1858–18 בנובמבר 1941) היה רופא גרמני.

## ביוגרפיה
מילר היה בנו של מנהל המחלקה הרפואית בבית החולים באאוגסבורג. הוא למד מדעי הטבע ורפואה במינכן, תחת שרביטו של קארל פון פויט, ובווירצבורג. הוא קיבל את הדוקטורט שלו במינכן בשנת 1882, והיה לעוזרו של קארל גרהרדט בווירצבורג ולאחר מכן בברלין. ההביליטציה שלו ברפואה פנימית התקיימה ב-1888, והוא הפך למרצה למבוא לרפואה קלינית ולרפואת גרון בבון. לאחר מכן הוא אייש משרות בברסלב, במרבורג ובבזל, בטרם חזר למינכן ב-1902. גישתו ללימוד קליני ושיפור החינוך הרפואי השפיעו רבות על החינוך הרפואי בבריטניה ובארצות הברית.

על שמו של מילר נקרא סימן מילר, המתאר את פעימות הענבל בעת הסיסטולה. סימן זה ניכר במטופלים עם אי-ספיקת מסתם אבי העורקים בדרגה חמורה.

בשנת 1907 הוא קיבל תואר אבירות, ובשנים שלאחר מכן גם קיבל את התארים הופרט וגהיימרט בממלכת בוואריה. בשנת 1933 הוענק לו מגן העיט של הקיסרות הגרמנית עם ההקדשה "הקלינאי הגדול". ב-1922 נהיה לחבר באקדמיה הגרמנית למדעים לאופולדינה. בין השנים 1927–1934 היה נשיא האקדמיה הגרמנית. בשנת 1927 הפך גם לאזרח כבוד של העיר מינכן.

קטגוריה:רופאים גרמנים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1858
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
תומאס ווטסון (רופא)

**תוֹמָאס ווֹטְסוֹן** (באנגלית: **Thomas Watson**; 1792–11 בדצמבר 1882) היה רופא בריטי, אשר נודע בעיקר בשל תיאורו את דופק הלם המים אשר מופיע באי-ספיקת מסתם אבי העורקים. שימש נשיא הקולג' המלכותי לרופאים בין השנים 1862–1866.

ווטסון נולד בקנטיסביר, הסמוכה להוניטון שבמזרח דבון במחוז דבון. הוא למד רפואה בבית החולים ברתולומאו הקדוש ובאדינבורו, וקיבל את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת קיימברידג' ב-1825. הוא עבד כרופא בבית החולים מידלסקס ב-1827, והיה מרצה לרפואה קלינית באוניברסיטת לונדון במשך שנה. לאחר מכן עבר לקינגס קולג', שם היה מרצה לרפואה משפטית, ובשלב יותר מאוחר לעקרונות הרפואה והעיסוק בה.

בשנת 1833 תיאר לראשונה דומיניק קוריגן, רופא אירי, את המתיחה והתמט של העורקים התרדמניים במטופלים עם אי-ספיקת מסתם אבי העורקים. ווטסון המשיך לתאר את הדופק הנמוש במטופלים אלה, אשר נקרא גם על שמו.

ווטסון התפטר ממשרותיו בקינגס קולג' ב-1840 ובבית החולים מידלסקס ב-1843, וב-1859 מונה לרופא מחוץ למניין. הוא קיבל את התואר ברונט ב-1866, וב-1870 מונה לרופא מן המניין.

בשנת 1857 נבחר לשמש נשיא האגודה לפתולוגיה במשך כשנתיים, ובשנת 1859 נבחר כעמית לאגודה המלכותית. בשנת 1868 נבחר לנשיא האגודה הקלינית של לונדון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי הקולג' המלכותי לרופאים
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1792
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1882