open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליגת ארץ ישראל בכדורגל

**ליגת ארץ ישראל** הייתה ליגת כדורגל הבכירה בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, שהתקיימה בשנים 1928 – 1948. היא אורגנה על ידי ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל ולכן היא נחשבת לגלגול המקורי של ליגת העל הישראלית המודרנית, שקיימת מאז קום המדינה ב-1948. הליגה המשנית אז הייתה ליגה ב'.

## ארגון והיסטוריה
כטורניר שאורגן על ידי ההתאחדות לכדורגל בארץ ישראל, לימים ההתאחדות לכדורגל בישראל, הוא נחשב כקודמו של ליגת העל המודרנית. בשל סכסוכים אלימים ביישוב, העונות לא היו עקביות ובכמה עונות לא נערכה אליפות ארצית כלל. כך למשל, הליגה הושעתה לשתי עונות לאחר 1947 בסיום המנדט הבריטי על המדינה במאי 1948, כשעצמאותה של מדינת ישראל במקביל, והמלחמה שלאחר מכן בין ישראל למדינות ערב לא אפשרו קיום משחקים באופן סדיר. הליגה הוחלפה רשמית בשנת 1949 על ידי הליגה הישראלית החדשה, ליגה א'.

המועדון הראשון שזכה באליפות הליגה היה מועדון המשטרה הבריטית שזכה גם בגביע באותה עונה. נוסף לזכיית מועדון המשטרה הבריטית, שאירח את משחקיו בירושלים, רק מועדונים מתל אביב זכו באליפות בתקופת המנדט. מכבי והפועל תל אביב זכו בחמש אליפויות כל אחת.

## עונות

### סטטיסטיקה

## ראו גם
* כדורגל בישראל
* ליגת העל בכדורגל
* ליגה א' (כדורגל)

## לקריאה נוספת
*עומר עינב, **עומדים בשער: כדורגל ויחסי יהודים וערבים בא"י–פלסטין, 1917–1948**, הוצאת עם עובד, תשפ"ב 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:המנדט הבריטי: היסטוריה
לוק ניוברי

**לוק ניוברי** (באנגלית: **Luke Newberry**; נולד ב-19 בפברואר 1990) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "In the Flesh" משנת 2013 ו-2014, עליו היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה.

## ביוגרפיה
ניוברי נולד בעיר אקסטר שבדבון. יש לו שתי אחיות מבוגרות ממנו. הוא למד באקסטר קולג' בתחומים של יצירת קולנוע, אמנות יפה וספרות אנגלית. בהפקה של הקולג' של המחזה "המלט" שיחק ניוברי בתפקיד הראשי. בגיל 18 החל ללמוד בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק, וסיים את הלימודים בשנת 2011.

לראשונה חתם ניוברי על חוזה עם סוכן כשהיה בן שבע. בגיל 11 שיחק בתפקיד אנתוני בסרט "לב חצוי". ב-2010 לוהק ניוברי לתפקיד טדי לופין בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2", אבל הסצנה בה הופיע נחתכה מהסרט. בתיאטרון שיחק ניוברי בתפקיד היימון במחזה "אנטיגונה" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2015 הופיע בתפקיד ראשי בדמות גייב במחזה "טדי פרארה" בתיאטרון דונמאר ורהאוס.

ב-2013 כיכב ניוברי בסדרת הדרמה העל-טבעית "In the Flesh" של ערוץ BBC Three. על תפקיד זה היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, עבור העונה הראשונה ב-2014. באותה שנה החל שידור העונה השנייה של הסדרה. על הופעתו בסדרה היה מועמד גם לפרס RTS לשחקן הטוב ביותר.

ב-2013 נבחר ניוברי לאחד מכוכבי המחר של מגזין הקולנוע Screen International.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## תפקידים בתיאטרון

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1990
נחל סלוקי

**נחל סַלוּקי** (בערבית: **نهر سلوقي**) או **ואדי סאלוכּי** (בערבית: **وادي سالوكي**) הוא נחל במחוז אל-נבטיה בלבנון, הנשפך לליטני.

אפיק הנחל עובר סמוך למבצר דובייה ולכפרים , מג'דל סלם, טַלּ֫וּסַה, קבריח'א, קנטרה, ע'נדוריה ולאחר מכן נשפך לנהר הליטני סמוך לגשר עקיה.

## מבצעים וקרבות
* ב-28 באוגוסט 1997 אירע אסון השרפה בוואדי סלוקי, במפגש הנחלים ואדי אל-בריך עם ח'לת-צלח-סעד וח'לת אל-עוג'א כ-800 מטרים מזרחית לנחל סלוקי, במהלכה נספו חמישה לוחמים מחטיבת גולני ונפצעו חמישה נוספים.
* ב-16 באוגוסט 1999 התבצע באזור מבצר דובייה סמוך לנחל סלוקי מבצע שבר ענן שבוצע על ידי גדוד 51 של חטיבת גולני. שני חיילי צה"ל נהרגו בקרב ושלושה מחבלים של חזבאללה שהיו בדרכם לפיגוע נהרגו.
* ב-11 באוגוסט 2006 התנהל הקרב בסלוקי במסגרת "מבצע שינוי כיוון 11" שהתנהל בסופה של מלחמת לבנון השנייה בין כוחות המשוריינים של אוגדה 162, חטיבה 401, וכוחות רגלים של חטיבת הנח"ל וחיל ההנדסה הקרבית ובין חמושים מארגון החזבאללה, באזור נחל סלוקי והכפר ע'נדוריה. הקרב נחשב לאחד הקרבות הקשים במלחמת לבנון השנייה.
* ב-16 בינואר 2024 תקף צה"ל, בירי ארטילרי ובהפצצה אווירית, עשרות מטרות של חזבללה בנחל סלוקי, כחלק מזירת לבנון במלחמת חרבות ברזל.

## הערות שוליים

סלוקי
קטגוריה:מחוז א-נבטיה
יחסי טורקמניסטן–יפן

[250px|ממוזער|[ראש ממשלת יפן שינזו אבה (מימין) נפגש עם נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב בעת ביקורו ביפן לרגל הכתרת נארוהיטו, קיסר יפן, 2019]]
**יחסי טורקמניסטן–יפן** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[טורקמניסטן]]** לבין **[[יפן]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים באפריל 1992, כשנה לאחר עצמאותה של טורקמניסטן.

## השוואה מדינית

## נציגויות דיפלומטיות
* טורקמניסטן מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בטורקמניסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באשגבאט, בירת המדינה.

## סחר
בשנת 2018 שוויו של הייצוא הטורקמני ליפן עמד על 22 מיליון ין וכלל בעיקר ירקות וחומרים צמחיים אחרים. באותה השנה, שוויו של הייבוא הטורקמני מיפן עמד על 1.9 מיליארד ין וכלל בעיקר מכונות, מכוניות, חלקי רכב ומוצרים אופטיים.

## יפנים בטורקמניסטן
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, באוקטובר 2017 התגוררו בטורקמניסטן שבעים ואחד אזרחים יפניים.

## קישורים חיצוניים

* יחסי טורקמניסטן–יפן, באתר משרד החוץ היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
טרנינג פוינט (2011)

**טרנינג פוינט (2011)** היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-13 בנובמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השמיני בסדרת אירועי טרנינג פוינט. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.

תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, בובי רוד ניצח את AJ סטיילס ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA. עוד ברשימת הקרבות, ג'ף הארדי ניצח את ג'ף ג'ארט, אביס ומר אנדרסון ניצחו את אימורטל (בולי ריי וסקוט סטיינר), ואוסטין אריס ניצח את ג'סי סורנסן וקיד קאש בקרב משולש ושמר על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.

## עלילות

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות *Impact*.

## תוצאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אירוע היאבקות מקצועית
קטגוריה:2011 בספורט
קטגוריה:2011 בארצות הברית
פורס מפה ומקדש

**פורס מפה ומקדש** הוא כינוי להלכה הקובעת, שאם במהלך סעודה שהתחילה בערב שבת, נכנסה שבת והגיע זמן חובת קידוש של שבת, אין צורך להפסיק את הסעודה, אלא ניתן לפרוס מפה על החלות, לעשות קידוש, ולהמשיך בסעודה.

בשנים שחל פורים ביום שישי, מאחר שאסור לקבוע סעודה לאחר חצות, נהגו רבים לנהוג להתחיל סעודת פורים סמוך ללילה ולהמשיכה לשבת כדין פורס מפה ומקדש.

## מקור הדין
בתלמוד בבלי, נחלקו תנאים בדינו של הסועד סעודה בערב שבת ושקעה החמה ונכנסה שבת, לדעת רבי יהודה צריך להפסיק את סעודתו ולברך ברכת המזון ולקדש, ולהתחיל סעודה חדשה לכבוד שבת. לדעת רבי יוסי יוכל להמשיך את סעודתו, אך בסיומה יברך ברכת המזון ויעשה קידוש.

להלכה, הובא בסיום הסוגיה :

כדעה זו פסק בשולחן ערוך שאין צורך להפסיק בסעודתו, אלא פורס מפה ומקדש.

לעניין ברכת 'בורא פרי הגפן' שבקידוש כתב השולחן ערוך שאם כבר שתה יין קודם לכן בסעדותו ובירך עליו, אינו צריך לברך שוב על היין בזמן הקידוש.

לגבי ברכת 'המוציא' לאחר הקידוש, נחלקו בראשונים: לדעת הרי"ף והרא"ש צריך לחזור ולברך המוציא. ורק במקרה שאין לו יין ומקדש על הפת, אינו צריך לחזור ולברך. אך לדעת הרמב"ם בכל מקרה אין צריך לברך 'המוציא' פעם נוספת, גם אם מקדש על היין. שתי הדעות הובאו להלכה בשולחן ערוך. האחרונים הכריעו שלא לברך המוציא, משום ספק ברכות להקל, אך בשולחן ערוך הרב כתב שעל אף שמעיקר הדין, ההלכה כדעה הראשונה שהובאה בשולחן ערוך שיש לברך פעם נוספת המוציא אך כדי לצאת מידי ספק, עדיף לסיים את הסעודה ולברך ברכת המזון קודם שקיעת החמה.

## בסעודת פורים
כאשר י"ד באדר (פורים) חל ביום שישי, בני המקומות שאינם מוקפים חומה מקיימים את חג הפורים ביום זה. במקרה זה, רבים נוהגים לאחר את סעודת הפורים בשעות אחר הצהריים של יום שישי, ולהמשיכה לתוך השבת. עם כניסת השבת, עוצרים את הסעודה, פורשים מפה על הלחם, ומקדשים על היין. לאחר הקידוש, ממשיכים את הסעודה, וכך משלבים את סעודת הפורים עם סעודת השבת.
עם זאת, בפוסקים דנו במקרה זה בשאלות כמו:

* **ברכת המזון**: האם יש להזכיר "על הנסים" (של פורים) ו"רצה והחליצנו" (של שבת) בברכת המזון?
* **ברכת היין והלחם**: כיצד מברכים על היין והלחם לאחר הקידוש?

## קישורים חיצוניים
* הרב דוד תורג'מן, בדין פורס מפה ומקדש, **כתלנו** ט"ו, תשנ"ד, עמ' 472–475.
* הרב שמואל אריאל, האם אפשר לחבר את סעודה שלישית של שבת עם סעודת ליל שבועות? אתר ישיבה, י"ח אייר תשע"ט
* דיני סעודה בערב שבת, שיעורי הגרמ"צ גרינפלד
* הפסקת הסעודה כשקידש היום, ישיבת ברכת משה
* הרב יקותיאל פרקש, פורים שחל בערב שבת הפורס מפה ומקדש אתר יוטיוב, תשע"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים תלמודיים
קטגוריה:שבת
קטגוריה:יום טוב
יחסי הממלכה המאוחדת – טורקמניסטן

ממוזער|שגרירות טורקמניסטן בלונדון
**יחסי הממלכה המאוחדת – טורקמניסטן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[הממלכה המאוחדת]]** לבין **[[טורקמניסטן]]**.

## סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים בין טורקמניסטן לבריטניה כוננו ב-23 בינואר 1992, ובשנת 1995 פתחו שתי המדינות שגרירויות זו אצל זו.

## נציגויות דיפלומטיות
בריטניה מחזיקה בטורקמניסטן שגרירות באשגבאט, וטורקמניסטן מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הבית הכתום

**הבית הכתום** שבצהלה הוא מבנה שתוכנן על ידי האדריכל אריק גינזבורג. המבנה שוכן ברחוב אבישי בשכונת צהלה שבתל אביב. הפרויקט נחשב למבנה ארכיטקטורי יוצא דופן, והוא הפרויקט הראשון בתכנון אדריכל ישראלי שהוצג במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון. הבית נקרא "כתום", אך כיום הבית אינו כתום אלא אפור בהיר. הבית נצבע על ידי אסתי גינזבורג, בתו של האדריכל, אריק גינזבורג, בעקבות סכסוך על בעלות הבית בין השניים. לנוכח הצלחתן ופרסומו של הפרויקט, נכתב הספר "מבט מבפנים פנימה: סודות התכנון האדריכלי" העוסק בפיתוחו של הבית הכתום בצהלה ובלקחי הפרויקט.

## תכנון, עיצוב ובנייה
ההמבנה מבוסס על עקרונות ארכיטקטורה רבים; קירור וחימום פסיביים, ניצול אור יום, הגדלת שטח הגן באמצעות מזעור שטח האדמה שהבית מכסה, מתן ביטוי צורני למהות ולתוכן הבית והשתלבות בסביבה. מסת הבניין מורכבת משני נפחים; קומת הקרקע היא מנסרה שבסיסה מלבן, אשר הפרופורציות שלו (אורך ורוחב) תואמות את פרופורציות החלקה. המנסרה ממוקמת בפינה הצפון מערבית של המגרש כך שהצד הקצר שלה מקביל לצד שצר של החלקה, וצדה הארוך מקביל לצד הארוך שלה. הקומה העליונה היא מנסרה זהה לחלוטין לזאת שמגדירה את חלל קומת הקרקע, למעט מודול אחד. התיבה העליונה בשלמותה מסובבת בשיעור תשעים מעלות בכיוון השעון ביחס לתיבה התחתונה, ונסוגה לאחור בשיעור של ארבעים מטרים וחצי מהקיר הקדמי של קומת הכניסה.

## טכניקת התכנון
תכנון המבנה חולק לחמישה שלבים:
# הגדרת מטרות התכנון - באיזה דרישות צריך הבניין לעמוד, פונקציונליות, רווחה (קירור, קרינה, חימום, ניצול אור יום ופרטיות) והחוויה.
# הדרך - הקונספט המייחד פתרונות לשלב 1 בצורת נפחים, קומפוזיציה ובאופן הצבת הנפחים של החלקה.
# טכניקת הבניה החיצונית - קונסטרוקציה (מסגרות), בחירת החומרים היעילים ביותר ליישום צורות ספציפיות שנבחרו.
# טכניקת הבניה הפנימית - מילוי, בחירת חומרי הגלם מהם יורכבו הגגות, הקירות, והמדרכים לפי שיטת הקונסטרוקציה שנבחרה בהתאם לחלק הקודם.
# מודולריות - הרכבת הבית מאחת-עשרה יחידות נפח זהות (מודולים). כל יחידת נפח מורכבת משישה רכיבים זהים החוזרים על עצמם בחומר, בצורה, בגודל ובטקסטורה. כל אחד מששת הרכיבים מיוצר בצורה זהה כמספר יחידות הנפח.

## טכניקת הבניה
המבנה מורכב משלד מפלדה. התגבשות צורה מורכבת משני נפחים, שהעליון שבהם בולט בשיעור של ארבעים מטרים וחצי מעבר לתחתון דרשה מהאדריכל לחשוב על חומרים שיוכלו לשאת את המשקל העצמי (משקל החומרים שמהם הוא בנוי) והן את המשקל של התכולה (אנשים, רהיטים וכו׳). ככלל משקל התכולה במרבית הבניינים הוא זניח לעומת המשקל העצמי שלהם. פלדה הוא חומר שאפשר למצוא בו שימושים מגוונים בבניין. הפלדה מצטיינת ביחס גבוה בין חוזק ומשקל. באמצעות בניה בפלדה ניתן להשיג חוזק רב באמצעות משקל קטן בהשוואה לחומרים אחרים. העובדה שחיבור הפלדה וחוסר הבלאי שלה מאפשרת פתרון כדאי הן מבחינה כלכלית והן מבחינת אפשרות הבניה ה"צפה" בעקבות המשקל הנמוך שלה בהשוואה לבנייה מסוגים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מה עשתה אסתי גינזבורג לבית המפואר של אביה? באתר חדשות 13

2020 06
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
יחסי יפן–קירגיזסטן

[250px|ממוזער|[ראש ממשלת יפן שינזו אבה (מימין) נפגש עם נשיא קירגיזסטן סואורונבאי ג'נבקוב בעת ביקורו ביפן לרגל הכתרת נארוהיטו, קיסר יפן, 2019]]
**יחסי יפן–קירגיזסטן** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[קירגיזסטן|הרפובליקה הקירגיזית]]** לבין **[[יפן]]**. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-26 בינואר 1992, זמן קצר לאחר התנתקותה של קירגיזסטן מברית המועצות.

## נציגויות דיפלומטיות
* יפן מיוצגת בקירגיזסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבישקק, בירת המדינה. השגרירות נפתחה לראשונה ב-27 בינואר 2003.
* קירגיזסטן מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו בירת המדינה. השגרירות נפתחה לראשונה ב-22 באפריל 2004.

## סחר
בשנת 2018 שוויו של הייצוא הקירגיזי ליפן עמד על 4.1 מיליארד ין וכלל בעיקר זהב, סוכר ודבש. באותה השנה, הייבוא הקירגיזי מיפן עמד על 1.8 מיליארד ין וכלל בעיקר מכונות, גומי ומכוניות.

שתי המדינות חברות בארגון "מרכז אסיה פלוס יפן". מטרת הארגון היא לרומם את היחסים הדיפלומטיים–כלכליים בין יפן לבין אומות מרכז אסיה (קזחסטן טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, קירגיזסטן וטורקמניסטן המשמשת כמשקיפה בארגון).

## יפנים בקירגיזסטן
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, ביוני 2017 התגוררו בקירגיזסטן מאה שלושים ושניים אזרחים יפניים.

## קישורים חיצוניים

* יחסי יפן–קירגיזסטן, באתר משרד החוץ היפני
* יחסי יפן–קירגיזסטן, באתר משרד החוץ הקירגיזי

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
תעלת לארסן

**תעלת לארסן** (באנגלית: **Larsen Channel**) היא מצר ים, בין האי ד'אורוויל, לבין האי ז'ואנוויל, בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל, בקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

רוחבו של מצר הים בין 1.6 ל-4.8 קילומטרים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי המצר

המצר התגלה בשנת 1902, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד.

המצר נסקר מופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1953–1954;

כמו כן המצר צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר 1956–1957.

### מקור השם

נורדנשלד קרא למצר על שמו של קפטן סי. אי. לארסן (C. A. Larsen), רב החובל של הספינה אנטארקטיק אשר שימשה את המשלחת.

## לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, **[https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA290&lpg=PA290&dq=%22Larsen+Channel%22&source=bl&ots=qbXDrqMfza&sig=ACfU3U2x60GHqTEplgoe5Fra5dKOyAlt3w&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjZ84-3g-TpAhWXFMAKHWGeDTwQ6AEwB3oECAcQAQ#v=onepage&q=%22Larsen%20Channel%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica]**, P 290

## קישורים חיצוניים
* תעלת לארסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* תעלת לארסן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* תעלת לארסן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תעלת לארסן באתר marineregions

## הערות שוליים

לארסן
לארסן
סדיקה הידראולית

ממוזער|תיאור שיטת הקידוח בעזרת סדיקה הידראולית
**סדיקה הידראולית** (באנגלית: **Hydraulic fracturing**, מכונה גם **Fracking**) היא שיטה המשמשת להפקת נפט, גז טבעי ומחצבים נוספים על ידי שבירה של שכבות סלע עמוקות בעזרת דחיסת נוזלים בלחץ גבוה.

בקידוח כזה, נחפר פיר לעומק רב עד להגעה לשכבת סלע בלתי חדירה למשאב אותו מבקשים להפיק, ומוחדר צינור מתכת לתוך הפיר.

בשלב זה מוזרק דרך הצינור 'נוזל פראקינג' (תערובת של מים, חומצה אציטית, מלח, חומרים קרמיים וכימיקליים אחרים) בלחץ אדיר של למעלה מ-9,000 PSI, כ-612 אטמוספירות, לתחתית הבאר.

הלחץ ההידראולי שנוצר סודק את שכבת הסלע ויוצר בה בקיעים רבים, המתרחבים ככל שלחץ הנוזל גדל. לבסוף, מופסקת דחיסת הנוזל והוא זורם מן הבאר חזרה אל פני השטח.

על מנת שלא תסתמנה המנהרות שנפתחו, מעורבבים בנוזל הפראקינג חומרים קרמיים המייצבים את צורת המנהרות גם לאחר שהן מתרוקנות מנוזלים.

משאבים כמו גז טבעי, נפט, פצלי שמן ועוד שהיו כלואים תחת לחץ שכבות קרקע רבות יכולים לאחר הסדיקה לזרום בחופשיות דרך הפיר אל פני השטח.

שיטת מחצב זו נפוצה בעיקר בארצות הברית, אך נמצאת בשימוש גם במדינות נוספות כמו רוסיה, לוב, סין, ארגנטינה ועוד.

## היסטוריה
[ממוזער|קידוח פצלי גז בעזרת סדיקה הידראולית ליד אלבארדו, [טקסס]]
השימוש הראשון בלחץ נוזל לגירוי בארות נעשה בשנות ה-40 של המאה ה-20, כשתאגיד הגז והנפט של סטאנוליד הפיק כך 3,800 ליטרים של ג'ל נפט מעומק של 700 מטרים.

אמברגו הנפט שהטילו חברות אופ"ק על ארצות הברית בשנת 1973 תרם לפיתוח הפראקינג ולשיפורים טכנולוגיים שהורידו את מחירי הפקת חבית נפט בעזרת פראקינג מ-70 דולר בשנת 1973 לפחות מ-25 דולר כיום.

הקידוח האופקי הראשון מיוחס לג'ורג' פ. מיטשל המכונה "אבי הפראקינג", יזם נדל"ן שניסה את השיטה בשנת 1991.

כיום בארצות הברית לבדה מופקות בעזרת פראקינג למעלה מ-8 מיליון חביות ביום, כ-51% מכל תוצרת הנפט היומית בארצות הברית, תוספת זו מיצבה את ארצות הברית כמדינה שמפיקה הכי הרבה נפט בעולם, ומחזיקה ב-18% מכלל הנפט העולמי.

## נוזל הפראקינג
נוזל הפראקינג הוא תערובת של חומרים רבים שנועדו ליצור לחץ גדול ככל שניתן, לסכך את מעבר המשאבים בסדקים ולהחזיק את הבקיעים בשכבת הסלע פתוחים גם לאחר יציאת המים.

בין המרכיבים ניתן למצוא:
* מים
* חומצה אצטית המשמשת לפתיחת חללים בקרבת צינור הקידוח בתהליך קדם הפראקינג.
* סודיום כלורי (מלח)
* פוליכרילמיד (Polyacrylamid) המשמש למניעת טורבולציות בנוזל הפראקינג.
* אתילן גליקול למניעת היווצרות קורוזיה בצנרת.
* מלחי בוראקס השומרים על צמיגות הנוזל בטמפרטורות גבוהות.
* גואר גאם (Guar gum) המשמש להגברת צמיגות הנוזל. Guar gum שימש שנים ארוכות בתעשיית הגלידות של ארצות הברית עד שהכנסתו לשימוש בנוזל הפראקינג גרמה לעליית מחירו שהובילה לפשיטת רגל של מספר חברות.
* מיץ לימון.
[ממוזער|הפגנה נגד שימוש בפראקינג בצעדת האנרגיה הנקיה ([פילדלפיה, 2016)]]
נוזל הפראקינג רעיל ומזיק לסביבה ובעל השפעות מזיקות בטווח המיידי, ולכן מספר מדינות בארצות הברית חוקקו חוקי רגולציה קפדניים מאוד על העברתו וטיהורו.

## ראו גם
* שדה הנפט ואקה מוארטה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים
קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:סלעים
אוטו פון מוזר

**אוטו פון מוזר** (בגרמנית: **Otto von Moser**; 31 במרץ 1860 – 11 באוקטובר 1923) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
מוזר נולד ב-31 במרץ 1860 בשטוטגרט, והיה בנו של אלווין מוזר, מנהל הוצאת הספרים Deutsche Verlags-Anstalt. בשנת 1877 התגייס מוזר ל והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן). ב-14 בספטמבר 1893 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1894 הוא מונה למפקד פלוגה ברגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 - "המלכה אולגה"). בשנת 1897 הוא הצטרף למטה הדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2), ובשנת 1899 הוא הועלה לדרגת מיור. בשנת 1900 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-18, ובשנת 1902 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1906 מונה מוזר למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-120 (וירטמברג ה-2 - "קייזר וילהלם, מלך פרוסיה"), ולאחר מכן הוקצה לזמן קצר למטה רגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן), בזמן שהועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט, בשנת 1908 העניק לו וילהלם השני, מלך וירטמברג את צלב הכבוד למסדר כתר וירטמברג ונתן לו תואר אצולה. בשנת 1910 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה), ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1913 הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-53 (וירטמברג ה-3), שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2).

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לחם מוזר עם חטיבתו בחזית המערבית, ואף נפצע באחד הקרבות. לאחר החלמתו, ב-25 במאי 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-107, ולחם עמה במהלך חזית המזרחית ולאחר מכן במהלך המערכה על סרביה. ב-18 באוגוסט 1915 הועלה מוזר לדרגת גנרל לוטננט, וב-13 ביוני 1916 הוא הועבר לחזית המערבית ומונה למפקד הדיוויזיה ה-27 (וירטמברג ה-2). ב-12 במרץ 1917 הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-14, ולחם עמו בקרב אראס ובקרב קמברה. ב-8 בפברואר 1918 הוא פרש מתפקידו, וב-18 ביולי 1918 פרש פון מוזר מהצבא. לאחר מכן הוא חי באיזני אים אלגאו, שם פרסם מספר ספרי היסטוריה צבאית. ב-31 ביולי 1927 הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טיבינגן, וב-11 באוקטובר 1931 הוא מת בגיל 71.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1860
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1931
הר דיץ

**הר דיץ** (באנגלית: **Mount Dietz**) הוא הר בהרי הייז, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,250 מטרים מעל פני הים.

ההר ממוקם בסמוך למפגש בין קרחון סוצ'ז לקרחון ברטלט.

ההר מסמן את הגבול הדרומי של רכס הרי הייז.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של לוטננט ד. ל. דיץ (D.L. Dietz), שהיה טייס צי ארצות הברית, שהטיס טיסות צילום שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע דיפ פריז בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1964–1965.

## קישורים חיצוניים
* הר דיץ באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר דיץ באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* הר דיץ באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר דיץ באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר דיץ באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר דיץ

## הערות שוליים

דיץ
דיץ
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית

**מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית (ברוסית:** **«Российский федеральный ядерный центр — Всероссийский научно-исследовательский институт технической физики имени академика Е. И. Забабахина»** ,**РФЯЦ-ВНИИТФ**) הוא מכון מחקר שבסיסו בעיר סניז'ינסק, רוסיה. נקרא על שמו של המדען יבגני זבאבאחין. המכון מהווה מרכז גרעין פדרלי ופועל בכפיפות לרוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית. 

המכון הוקם כגיבוי עבור מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית בקרמליוב, ועומדת לרשותו מומחיות בכל קשת העבודה הקשורה בתכנון ופיתוח נשק גרעיני, כולל פיזיקה גרעינית, פיזיקה בלחץ גבוה, הידרודינמיקה, תכנון ועבודה טכנולוגית במכשירים גרעיניים ופיקוח על תהליכים והשפעות גרעיניות. המכון יזם מספר פרויקטים בתחום ובמתחם המכון פועל מפעל ניסיוני לייצור אבות טיפוס של דגמים שתוכננו במכון.

## ראו גם

* מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית 
* המעבדה הלאומית לוס אלמוס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של רוסיה
קטגוריה:רוסאטום
חוף אמונדסן

**חוף אמונדסן** (באנגלית: **Amundsen Coast**) הוא אזור חוף בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

חוף זה הוא מקטע החוף שמדרום למדף הקרח רוס, בין פסגת מוריס (שממזרח לקרחון ליב), לבין צידו המערבי של קרחון סקוט.

פסגת פגמטייט היא בין הנקודות הגבוהות בחוף.
## היסטוריה
### מקור השם

שמו של החוף ניתן לו בשנת 1961 על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.

הוועדה קראה לחוף על שמו של קפטן רואלד אמונדסן, מגלה הארצות הנורווגי, שהיה הראשון שהגיע אל הקוטב הדרומי עם משלחת הקוטב הדרומי ב-14 בדצמבר 1911. אמונדסן בנה את בסיסו  - פראמהיים, בקצה מדף הקרח רוס, והמשתמש במזחלות על מנת להגיע דרומה לאורך המדף, עד שנחת בסמוך לחוף אמונדסן, ומשם מצא דרך במעלה קרחון אקסל הייברג, כדי להגיע אל רמת הקוטב, ודרכה אל הקוטב הדרומי.

## לקריאה נוספת

• IAN JOUGHIN, BENJAMIN E. SMITH, BROOKE MEDLEY, **[https://science.sciencemag.org/content/344/6185/735.full Marine Ice Sheet Collapse Potentially Under Way for the Thwaites Glacier Basin, West Antarctica]**, Science  16 May 2014: Vol. 344, Issue 6185, pp. 735-738 DOI: 10.1126/science.1249055

•  S. E. Stammerjohn, T. Maksym, R. A. Massom, K. E. Lowry, K. R. Arrigo, X. Yuan, M. Raphael, E. Randall-Goodwin, R. M. Sherrell, P. L. Yager, **[https://www.elementascience.org/articles/10.12952/journal.elementa.000055/# Seasonal sea ice changes in the Amundsen Sea, Antarctica, over the period of 1979–2014]**, Elem Sci Anth, 3, p.000055. DOI: http://doi.org/10.12952/journal.elementa.000055

## קישורים חיצוניים

* חוף אמונדסן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף אמונדסן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* חוף אמונדסן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בחוף אמונדסן
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור חוף אמונדסן

## הערות שוליים

*
אמונדסן
אמונדסן
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית

**מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית** (ברוסית: **Российский федеральный ядерный центр — Всероссийский научно-исследовательский институт экспериментальной физики** (**РФЯЦ-ВНИИЭФ**) הוא מכון מחקר שבסיסו בעיר סארוב (לשעבר ארזמס-16), במחוז ניז'ני נובגורוד שברוסיה והוקם בשנת 1947. בתקופה הסובייטית היה ידוע בשם **KB-11**, ובדרך כלל כונה **ארזמס-16**. מהווה כיום חלק מקבוצת Rosatom ומהווה חלק ממרכז הגרעין הפדרלי.

מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית הוא מרכז המחקר והפיתוח הראשון של ברית המועצות לשעבר לנשק גרעיני. פצצת האטום הסובייטית הראשונה פותחה כאן בסוף שנות הארבעים, ואחריה המשיך המרכז כמרכז לחקר הנשק הגרעיני. רבים ממיטב הפיזיקאים של ברית המועצות היו קשורים לארזמס-16: האקדמאי אנדריי סחרוב עבד כאן כמעט 20 שנה והאקדמאי יולי חריטון שימש עדיין כראש המדע של המרכז בשנות התשעים.

לפני שניתן שמו הנוכחי, המתחם היה ידוע ברציפות כמשרד וולגה, KB-11, אובייקט מספר 550, "קרמליוב", "מרכז 300, מוסקבה", ארזמס-75 ו"ארזמס-16".

החל מאוגוסט 2019 מכון המחקר לפיזיקה ניסיונית הוא מתחם מחקר גדול מאוד עם מכוני-בת כדוגמת: פיזיקה תאורטית ומתמטית, דינמיקת גז ופיזיקת פיצוץ, פיזיקת גרעין וקרינה, מחקר פיזיולוגי בלייזר, מכון מדעי-טכני הידוע גם בשם ה־KB, המורכב מ-KB-1 (מטענים גרעיניים), KB-2 (תחמושת גרעינית), KB-3 (אבטחה מיוחדת) ו-KB-12 (נושאים מיוחדים.

ב-9 במרץ 2011 החל לעבוד במכון מחשב על, הנחשב למחשב העל החזק ביותר ב והוא מגיע לכדי FLOPS אחד.

## מנהלי המכון
* אנטולי אלכסנדרוב
* בוריס מוזרוקוב (1955–1974)
* לב ריאבב (1974–1978)
* יבגני נגין (1978–1987)
* ולדימיר בלוגין (1987–1996)
* ראדי אילקאייב (1996–2008)
* ולנטין קוסטיוקוב (2008–הווה)

## ראו גם
* מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית
* המעבדה הלאומית לוס אלמוס
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסאטום
קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של רוסיה
קטגוריה:1947 בברית המועצות
קטגוריה:מחוז ניז'ני נובגורוד
שלוה בן גל

**שלוה בן גל** (1949 – 26 ביוני 2017) הייתה אשת אופנה וחברה ישראלית.

## ביוגרפיה
בן גל נולדה בתל אביב לחיה, עקרת בית ופעילה בארגון ויצו וזליג שפירא, יבואן צינורות ברזל.

בגיל שבע עשרה עזבה את לימודי התיכון ופנתה ללימודי קוסמטיקה ואיפור. בן גל החלה לעבוד בתחומים אלו בתיאטרון ענבל, בחברת משכית ואצל מפיק התיאטרון גיורא גודיק. כשפתח בעלה רשת חנויות למוצרי קוסמטיקה וניקוי היא פתחה בחדר האחורי של אחת מחנויותיו קליניקה לטיפולים קוסמטיים.

### בתחום האופנה
היא החלה את דרכה בתחום האופנה כשהחלה לארגן תצוגות אופנה בוויצו בעקבות אמהּ. לאחר מכן עזבה את הארגון והחלה לנהל תצוגות אופנה במקומות נוספים. ב-1986 ארגנה תצוגה במלון דן בתל אביב עבור פעילות "עם יפה עם אחד" בקרב אוכלוסיית הקשישים במדינה. ב-1988 ערכה תצוגת אופנה לרגל חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל ואירוע זה משך את תשומת לבם של קהילות יהודיות רבות ברחבי העולם. ב-1990 הייתה אחראית על תצוגת אופנה באירוע שהכנסותיו נועדו להפעלת הקו הטלפוני לאוזן קשבת לחיילים, האירוע אורגן בחסות אשת שגריר צרפת בישראל ונכחו בו מספר נשות שגרירים בישראל. בעקבות הסכמי אוסלו היא ארגנה באוקטובר 1993 תצוגת אופנה בנושא השלום בכיכר רבין, בה לקחו חלק 200 דוגמניות ודוגמנים שלבשו בגדים בהשראת השלום, ארץ ישראל ושלוש הדתות.

היא עבדה באופן קבוע עם דוגמניות מובילות בישראל כמו ספיר קופמן וסמדר גנזי, והייתה גם אחראית לגילויו של הדוגמן מוטי רייף, שלאחר מכן עזב את החברה שלה והקים חברה יריבה.

היא הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה בשם "Glam Collection".

### שנים מאוחרות
ב-1997 הוציאה את ספר הזכרונות שלה "חיים על המסלול" ובשנות ה-2000 החלה לעסוק באימון אישי בנושאי אופנה ואף העבירה הרצאות בתחום.

### פטירה
ב-26 ביוני 2017 נפטרה בגיל 68 לאחר שהייתה חולה זמן רב בניוון שרירים.

## דמות והשפעה
מדורי הרכילות בישראל נהגו באופן קבוע לסקר אותה. היא היוותה השראה לדמותה של מארגנת תצוגות האופנה ציפי צינמן בספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" שיצא ב-2012.

## חיים אישיים
היא התחתנה עם מנחם בן גל ונולדו להם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי אופנה ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
אטלנטוזאורוס

**אטלנטוזאורוס** (שם מדעי: *Atlantosaurus* שפירושו "לטאת אטלס)") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הדיפלודוקיים, שחי במשך שלהי היורה שלפני 150 מיליון באמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו בתצורת מוריסון שבקולורדו והוא הוגדר למדע ב-1877 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש וכלל מין אחד - *Atlantosaurus montanus*. עם זאת כיום רואים בו טקסון מוטל בספק.

ממצאי האטלנטוזאורוס התגלה בתצורה בקולורדו על ידי החוקר ארתור לייק במשך מלחמת העצמות שהתחוללה בין עותניאל מארש לאדוארד דרינקר קופ. הדגימות ממנו הועברו לאוניברסיטת ייל בקונטיקט ושם נחקרו בידי מארש. במקור נקרא בשם טיטאנוזאורוס, אך שם זה ניתן לסוג אחר של זאורופוד ומארש החליף את שמו לאטלנטוזאורוס - על שם הטיטאן אטלס שהחזיק את העולם במיתולוגיה היוונית. הוא העריך את אורכו ב-35 מטר בקירוב.

ממצאיו של דינוזאור זה משוערים על סמך החוליות ועצמות החזה הארוכות, ואולם כיום רוב החוקרים רואים בהם שרידים של דינוזאור קרוב - האפטוזאורוס שחי באותו אזור באותו זמן והסוג מוטל בספק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיפלודוקיים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שנויים במחלוקת
משאית מגה יונדאי

**משאית מגה יונדאי** (בקוריאנית: **현대 메가트럭**, באנגלית: **Hyundai Mega Truck**, קרוי גם: **Bering MD** בקנדה ובארצות הברית) הם קשת רחבה של דגמי משאיות אשר מיוצרים על ידי יצרנית כלי הרכב הדרום-קוריאנית **[[יונדאי מוטור]]** משנת 2004.

המנועים אשר הורכבו במשאיות היו מסוג דיזל.
## דורות
* דור ראשון - מאי 2004 - ינואר 2017
* דור שני - ינואר 2017 ~ ספטמבר 2019
* דור שלישי - מספטמבר 2019

## סדרות
* 4.5 טון - ציר קצר
* 4.5 טון - ציר ארוך
* 4.5 טון - ציר אולטרה ארוך
* 5 טון - ציר קצר
* 5 טון - ציר ארוך
* 5 טון - ציר אולטרה ארוך
* 5 טון - ציר אולטרה ארוך פלוס
* 5 טון - משאית לאיסוף אשפה
### מדגמי דור שני
* "WR-B" (4.5 טון / 5 טון / 7 טון)
* "WR-F" (4.5 טון / 5 טון ציר ארוך)
* "WR-H" (4.5 טון / 5 טון ציר ארוך במיוחד)
* "WR-K" (4.5 טון / 5 טון ציר ארוך נוסף פלוס)
* "WR-L" (4.5 טון / 5 טון ציר ארוך נוסף פלוס / 7.4 טון)
* "WR-P" (4.5 טון / מכסה רוחב 5 טון / 7.6 טון)
* "WR-Q" (מכסה רוחב 4.5 טון / 5 טון / 8.3 טון)

## תמונות

קובץ:Hyundai Mega Truck 2017 Front Side.jpg | "משאית מגה יונדאי"
קובץ:Ansan 128.JPG | "משאית מגה יונדאי" - מכלית (משאית)
קובץ:MBC HDTV outside broadcast van.jpg | "משאית מגה יונדאי"
קובץ:Jtbc outside broadcast van.jpg | "משאית מגה יונדאי"
קובץ:Ansan 143.JPG | "משאית מגה יונדאי"
קובץ:Ansan 133.JPG | "משאית מגה יונדאי"
קובץ:Waste collection trucks in Seocho, Seoul.JPG | "משאית מגה יונדאי"



קובץ:Fire engines of Gangjin.JPG | "משאית מגה יונדאי" - כבאית
קובץ:Fire engines of Suncheon.JPG | "משאית מגה יונדאי" - כבאית
קובץ:20150209소방펌프차166.jpg | "משאית מגה יונדאי" - כבאית
קובץ: 20150209서초소방서 방배119안전센터 펌프차.jpg| "משאית מגה יונדאי" - כבאית


## ראו גם
* יונדאי מוטור
* יונדאי טראגו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כבאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2004
משאית מגה יונדאי
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
מרקוס מוסורוס

**מרקוס מוסורוס** (ביוונית: **Μάρκος Μουσούρος**, בלטינית: **Marcus Musurus**, בסביבות 1470 קנדיה, כרתים – 24 באוקטובר 1517, רומא) היה פילולוג, לקסיקוגרף, משורר ומורה הומניסט יווני-איטלקי שפעל בעיקר בוונציה, אחד מחשובי ההלניסטים והלטיניסטים של תקופת הרנסאנס. תלמידו, ארסמוס מרוטרדם תיאר אותו כ"פולימאט ואיש אשכולות, שומר אוצרות הלשון היוונית ומומחה נפלא בשפה הלטינית".

## ביוגרפיה
מוסורוס נולד בסביבות שנת 1470 בקנדיה, כיום הירקליון, באי כרתים, אז בממלכת קנדיה, מושבה של הרפובליקה של ונציה, למשפחה של סוחרים יוונים מקומיים. מוסורוס למד בבית הספר "קתרינה הקדושה מסיינה" בעיר הולדתו. לדבריו, היה תלמידו של הכומר המלומד אריסטובולוס אפוסטוליס. לא ידוע מתי בדיוק הגיע לאיטליה. בשנת 1486 למד לטינית ואיטלקית אצל יאנוס לאסקריס, מנהל הספרייה הלורנציאנית בפירנצה, הוא הזכיר זאת באודה שהקדיש לפילוסוף אפלטון (פסוק נ"ט: Λασκαρέων γενεῆς ἐρικυδέος ἄκρον ἄωτον).

בשנים 1491–1492 שלח לורנצו דה מדיצ'י את לאסקריס לאסוף כתבי יד במזרח, וייתכן כי מוסורוס התלווה למורו ושהה לתקופה קצרה בכרתים. ככל הנראה, מותו של דה מדיצ'י (1492) והפלישה הצרפתית (1494), אילצו את מוסורוס לעזוב את פירנצה (בשלהי 1494/תחילת 1495) ולהתיישב בוונציה. בוונציה פרצה הקריירה המזהירה שלו כמורה ליוונית, כיועץ ועורך בהוצאתם לאור של כתבים יוונים ורומיים רבים בבית הדפוס של המלומד ההלניסט אלדו מנוציו. בסוף שנת 1495 נסע שוב לכרתים ושב לוונציה בספטמבר 1497. לפי המלצתו של מנוציו, נסע מוסורוס לעיירה קארפי כדי ללמד את הדוכס אלברטו פיו לטינית ויוונית וכעבור זמן קצר חזר לוונציה ופעל במסגרת האקדמיה החדשה מיסודו של מנוציו שנועדה לקידום התרבות היוונית. בשנת 1503 מינה אותו הסנאט של ונציה כמנהל משרד הכתבים היוונים (Publica Graecarum Literarum Officina), תפקיד של צנזור אותו מילא עד שנת 1516. בשנת 1504 התמנה מוסורוס למרצה לשפה היוונית בוונציה וכעבור שנתיים באוניברסיטת פדובה. הוא היה מורה כה נערץ שבאו ללמוד אצלו תלמידים מארצות רבות באירופה. ארסמוס מרוטרדם, שנכח בהרצאותיו, העיד על ידיעותיו בלטינית. אולם, כשהאוניברסיטה נסגרה בשנת 1509 במהלך מלחמת ליגת קמברה, הוא שב לוונציה, שם אייש תפקיד דומה.

ב-8 ביולי 1499 פרסם זכריאס קליארגס מהדורה מודפסת ראשונה של ה"אטימולוגיקום מאגנום" עם פתח דבר מאת מוסורוס. שניהם כתבו יחדיו ספר דקדוק לשפה היוונית. ב-1512 הוענק לו תואר פרופסור ליוונית בוונציה, ופרסם בעזרת אלדוס מנוטיוס מהדורה של כתבי אפלטון. הייתה זאת הפעם הראשונה בה הודפסו הדיאלוגים ביוונית. ב-5 בדצמבר 1514 נרשם מוסורוס ב"אחוות היוונים האורתודוקסים" בוונציה (Scuola de San Nicolò dei Greci) וחידש בה את חברותו בדצמבר 1515. עקב פרסומו הזמין אותו האפיפיור, לאו העשירי לרומא, שם לימד מוסורוס יוונית ב"גימנסיה היוונית" האפיפיורית, אותה הקים על גבעת הקווירינל יחד עם יאנוס לאסקריס. האפיפיור מינה אותו לבישוף קתולי של יראפטרה בכרתים, אחר כך ארכיבישוף של מונמבסיה בפלופונסוס אך לא הספיק להגיע כדי למלא את התפקיד, מכיוון שנפטר בשנת 1517 בגיל 47 מ"הידרופיזיה" (בצקת כללית).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך
קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים
קטגוריה:ארכיבישופים
קטגוריה:משוררים יוונים
קטגוריה:אנשי דת רומים-קתולים
קטגוריה:כרתים
קטגוריה:הומניסטים יוונים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:נפטרים ב-1517
יונדאי ריינה

**יונדאי ריינה** (בסינית: **北京现代汽车 瑞纳**, באנגלית: **Hyundai Reina**) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **בייג'ינג יונדאי**  אשר בבעלות שותפות של **[[יונדאי מוטור]]** ו-**BAIC Motor Corporation Limited**  אשר  מיוצרת בסין משנת 2017 (מודל 2018).

## מאפיינים
* 4 דלתות – סדאן
* 5 נוסעים
* מנוע קדמי-רוחבי / הנעה קדמית
* קיבולת מכל דלק – 43 ליטר
* צבעים: לבן, כחול, אדום, כתום, מוכסף.

## תמונות

קובץ:Hyundai Reina 02 China 2018-03-20.jpg | "יונדאי ריינה"
קובץ:Hyundai Reina 03 China 2018-03-20.jpg | "יונדאי ריינה"


## ראו גם
* יונדאי מוטור

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
ריינה
רז אדם

**רז אדם** (נולד ב-20 באוקטובר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז/קלע בקבוצת גליל עליון מליגת העל בכדורסל.

## קריירה
אדם גדל בנתניה שם שיחק כילד בקבוצת הכדורסל המקומית. בגיל נערים ונוער שיחק באליצור נתניה עמה הגיע לשלב חצי הגמר אליפות המדינה לנוער בעונת 2016/2017. בתיכון למד במגמת הכדורסל של תיכון משה שרת בנתניה עמה זכה בעונת 2016/2017 במקום השני בגמר ליגת העל לתיכונים. באותה עונה זכה בתואר ה-MVP של ליגת התיכונים.

עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018 בליגה הארצית בקבוצת אליצור נתניה. בתום העונה הקבוצה העפילה לליגה הלאומית. הוא המשיך לעונה נוספת ובקיץ 2019, לקראת העונה החדשה התמנה לקפטן הקבוצה. בעונת 2019/20 נבחר לתואר "פריצת העונה" בליגה. לקראת סוף העונה של 2019/20 בעקבות משבר הקורונה, הופסקה הליגה הלאומית. בעקבות סיום הליגה המוקדמת, אדם חתם בקבוצת הפועל תל אביב עד לסוף העונה בליגת העל. באוגוסט 2020 חתם לשתי עונות נוספות בהפועל תל אביב. ב-14 ביולי 2022 הושאל לעירוני נס ציונה לעונה אחת.

ביוני 2023 הודיעה קבוצת הכדורסל עירוני קריית אתא כי אדם חתם בקבוצה לשנתיים. ביוני 2024 הודיעה עירוני קריית אתא כי אדם חתם בקבוצה לעונה נוספת.

### בנבחרות הלאומיות
ב-2017 שיחק באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסטוניה.
ביולי 2018 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל. במשחק השיא שלו בטורניר, בשלב רבע הגמר מול ליטא קלע 17 נקודות.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* פרופיל, באתר איגוד הכדורסל הישראלי
* פרופיל, באתר פיב"א

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני אליצור עירוני נתניה
קטגוריה:כדורסלני עירוני קריית אתא
קטגוריה:בוגרי תיכון שרת
קטגוריה:נתניה: כדורסלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
החשפנית

**החשפנית** (באנגלית: **The Stripper**) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בבימויו של פרנקלין שפנר (סרט בכורה) משנת 1962 עם ג'ואן וודוורד וריצ'רד ביימר  בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "A Loss of Roses" של ויליאם אינג' שהועלה בברודוויי ב-1959. התקופה שונתה מהשפל הגדול בשנת 1933 לשנות ה-60.

בסרט מופיעה בתפקיד קטן השחקנית והחשפנית ג'יפסי רוז לי  שעל סיפור חייה נכתב המחזמר "ג'יפסי".

התפקידים הראשיים הוצעו למרילין מונרו ולפט בון אך היא מתה ב-1962 והוא דחה את התפקיד מסיבות מוסריות.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
קני בירד (ריצ'רד ביימר) עובד עם חברו ג'לי (מייקל ג'יי פולארד) בתחנת דלק בעיירה ליד קנזס סיטי. קני גר עם אמו האלמנה, הלן (קלייר טרבור), העובדת כאחות מוסמכת בבית החולים בעיירה. כמו כן, הוא נמצא בידידות עם שכנתו הצעירה ממול, מרים קסוול (קרול לינלי).

לתחנה נכנסים ארבעה בדרנים שעומדים להופיע בעיירה, האמרגן ריק (רוברט ובר), הבדרנים רוני קוונדיש (לואי ניי), מאדאם אולגה (ג'יפסי רוז לי) ולילה הבלונדינית (ג'ואן וודוורד) התופסת מיד את מבטו של קני ש"נדלק עליה". תמורת פרסום המופע בתחנה הוא מקבל שני כרטיסים וצופה בה עם אמו הלן.

מסתבר שלילה עברה ילדות קשה והיא שהתה במשפחת אומנה מול הבית של משפחת בירד ושימשה אף כשמרטפית לקני. כאשר האמרגן ריק נוטש את הקבוצה היא פונה להלן ומבקשת לשהות שם מספר ימים עד שתמצא עבודה. קני מרוצה ומתחיל לחזר אחריה למגינת ליבן של אמו הלן וחברתו מרים.

לילה לא מצליחה למצוא עבודה ולכן שמחה כשריק מציע לה להצטרף אליו. היא נפרדת מהלן וקני אבל כשריק מבהיר לה שתעבוד כחשפנית, היא מסרבת לו והוא מכה אותה ומחזיר אותה חבולה למשפחת בירד. קני מקבל אותה בהבנה ובחמלה והיא לבסוף נענית לו ומסכימה להתחתן איתו למרות הבדל הגילים.

לאחר ליל אהבה מודיע לה קני שחזר בו מהחלטתו ואינו מוכן להתחתן אתה. מחוסר ברירה היא מתקשרת לריק ומסכימה לעבוד כחשפנית. כעבור זמן מתחרט קני ומוצא את לילה במועדון חשפנות. על חזה צמודים בלונים וגברים מיוחמים מפוצצים אותם אחד אחרי השני. לאחר ההופעה הוא מפציר בה להתחתן איתו אך היא מסרבת אבל מסרבת גם כשריק רוצה שתמשיך כחשפנית והוא סוטר לה. היא מחליטה לעזוב את שניהם ולהתחיל בדרך עצמאית משלה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*החשפנית, באתר יוטיוב
*החשפנית, באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1963
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים על חשפנות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי פרנקלין שפנר
חוסיין אבו כף

**השייח' חוסיין אבו כף** (בערבית: حسين أبو كف; 1855 – 1955) היה השייח' של שבט אלחריזאת, אשר כלל שלושה פלגים: אבו כף, אלאטרש, אלבטון. חוסיין אבו כף היה אחד מהשייח'ים הבולטים והמכובדים בנגב. בתקופת השלטון העות'מאני כיהן כחבר פרלמנט, ובתקופת המנדט שימש כראש עיריית באר שבע (1924 – 1927), וכדיין בבית הדין השבטי בבאר שבע.

בתקופת המנדט הבריטי בשנת 1923 מונה על ידי הנציב העליון הבריטי כשופט בבית המשפט בבאר שבע.

## רכושו
אבו כף החזיק באדמות רבות בשטח היישוב אום בטין שבנגב, ועל חלקן יושבים היום נכדיו וצאצאיו, בני שבט אבו כף. אדמותיו גובלות ביישוב עומר (מדובר בחלק שהופקע על ידי המדינה). בנוסף, היו בבעלותו קרקעות בכפר הלא-מוכר אלזרנוק, ועוד אדמות רבות באזור אבו תלול. בנוסף, היו לו שני בארות מים בבאר שבע שנקראו על שמו, וכן בוסתן באזור העיר העתיקה (סמוך לשוק העירוני בבאר שבע).

## מטה "א־תיאהא"
שבט אל־חריזאת שייך למטה א־תיאהא, שהיה אחד מארבעת המטות הגדולים בבאר שבע. מקור השם הוא מאזור "א־תייה". אב המטה הגיע עם בני משפחתו מחצי האי ערב עם צבאות האסלאם לאזור. הם השתכנו באזור ורכשו חלק גדול מהאדמות בבאר שבע.

מטה זה כלל שבטים רבים אשר חלקם נמצאים עד היום בנגב, דוגמת שבט אבו כף, אלנבארי ואלאסאד. חלק משבטים אלה גורש למדינות שכנות עם כיבושה של העיר באר שבע והקמת מדינת ישראל בשנת 1948. לאחר כיבוש העיר באר שבע, גורשו רוב השייח'ים בעלי השליטה באזור, וביניהם השייח' חוסיין אבו כף שגורש מאדמותיו בבאר שבע. לאחר גירושו, הוא עבר לחברון, שם נקבר ונפטר. חלק מבני משפחתו עברו להתגורר באזורים שונים בירדן, וחלק מבניו נותרו באזור אום בטין.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:ראשי עיריות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1855
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
אות יקיר המשפט העברי על שם מנחם אלון

**אות יקיר המשפט העברי ע"ש כבוד השופט מנחם אלון**, הוא פרס משפטי המוענק מדי שנה מטעם לשכת עורכי הדין בישראל לעידוד המשפט העברי.
הפרס מוענק לזכרו של השופט פרופ' מנחם אלון, שכיהן כשופט בית המשפט העליון (1977–1993) וכמשנה ה-11 לנשיא בית המשפט העליון (1988–1993), אשר מפעל חייו האקדמי עסק בחקר המשפט העברי והוא נחשב לאחד מגדולי המומחים בנושא זה.

## הזוכים בפרס
* לשנת ה'תשע"ד (2014): מבקר המדינה יוסף שפירא, ופרופ' נחום רקובר
* לשנת ה'תשע"ה (2015): השופט (בדימוס) צבי טל ופרופ' אליאב שוחטמן
* לשנת ה'תשע"ו (2016): השופט יעקב טירקל ופרופ' אהרון קירשנבאום
* לשנת ה'תשע"ז (2016): השופט אליקים רובינשטיין
* לשנת ה'תשע"ח (2018): השופט (בדימוס) פרופ' יעקב בזק וד"ר איתמר ורהפטיג
* לשנת ה'תשע"ט (2019): השופט (בדימוס) משה דרורי ופרופ' ברכיהו ליפשיץ
* לשנת ה'תשפ"א (2021): השופט (בדימוס) אלוף במילואים ד"ר מנחם פינקלשטיין
* לשנת ה'תשפ"ג (2022): המשנה לנשיאת בית המשפט העליון (בדימוס) ניל הנדל

## קישורים חיצוניים
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשע"ה בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשע"ו בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשע"ז בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשע"ח בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשע"ט בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב
*  טקס הענקת יקיר המשפט העברי תשפ"א בלשכת עו"ד תל אביב בערוץ חוק ומשפט ביוטיוב

קטגוריה:פרסים משפטיים ישראליים
*
אנטולי וסרמן

**אנטולי אלכסנדרוביץ' וסרמן** (ברוסית: ** Анатолий Александрович Вассерман**; נולד ב-9 בדצמבר 1952 באודסה) הוא עיתונאי יהודי סובייטי, אוקראיני ורוסי, פובליציסט, מגיש טלוויזיה, יועץ פוליטי, משתתף וזוכה מרובה במשחקי טלוויזיה אינטלקטואלים.

חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, החל מ-2021 (הדומה השמינית).

## קורות חיים
וסרמן למד פיזיקה תרמית במכון לקירור וקריוטכנולוגיות באודסה, והתמחה גם בתכנות מחשבים.

בשנים 1974–1991 הועסק כמתכנת במרכזי מו"פ שונים באודסה והתעסק בטכנולוגיות מזון בטמפרטורה נמוכה.

וסרמן עובד כעיתונאי מאז 23 בנובמבר 1991 (לאורך 1996–1999, במיוחד עבור מגזיני מחשבים).

בשנת 1994 התמודד בבחירות למועצה העליונה באוקראינה.

הוא התפרסם לאחר השתתפותו בתוכנית מה? היכן? מתי?.

לאחר סיפוח קרים על ידי הפדרציה הרוסית ותחילת המלחמה בדונבאס נעשה וסרמן יותר ויותר ביקורתי כלפי ממשלת אוקראינה. בשנת 2015 פתח שירות הביטחון האוקראיני בחקירה פלילית נגדו בגין פעילות לכאורה בדלנית.

ב־27 בינואר 2016 קיבל אזרחות רוסית מוולדימיר פוטין.

ב־27 ביוני 2016 היה מועמד לדומה הממלכתית של רוסיה מהמפלגה רוסיה הוגנת.

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:יועצים פוליטיים יהודים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרוסי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1952
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
יונדאי טראגו

**יונדאי טראגו** (בקוריאנית: **현대 트라고**, באנגלית: **Hyundai Trago**) הם סדרה של משאיות אשר יוצרו על ידי יצרנית כלי הרכב הדרום-קוריאנית **[[יונדאי מוטור]]** בין השנים 2013 –2006.

המנועים אשר הורכבו במשאיות היו מסוג דיזל.

## תצורות

* משאית הובלה
* משאית לאיסוף אשפה
* משאית סמי-טריילר
* כבאיות
### דגמים
* משאית הובלה - 19 טון, הנעה 8x4
* משאית הובלה - 19.5 טון, הנעה 8x4
* משאית הובלה - 25 טון, הנעה 10x4
* משאית לפינוי אשפה - 24 טון (ציר קצר)
* משאית לפינוי אשפה - 25.5 טון (ציר קצר)
* סמי-טריילר (גורר) - הנעה 6x2
* סמי-טריילר (גורר) - הנעה 6x4

## תמונות

קובץ:2013080401 Hyundai Trago.png | "יונדאי טראגו"
קובץ:Hyundai Trago Tractor Jeonnam driving.JPG | "יונדאי טראגו"
קובץ:Kia Bongo3 and Hyundai Trago Tractor Jeonnam driving.JPG | "יונדאי טראגו"



קובץ:Fire engines of Changwon2.JPG| "יונדאי טראגו - כבאית


## ראו גם
* יונדאי מוטור
* משאית מגה יונדאי
* יונדאי פורטר 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאיות סמי-טריילר
קטגוריה:כבאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2006
טראגו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
החגורה השחורה

**החגורה השחורה** היא כינוי היסטורי של אזור מגורים מדרום לעיר שיקגו, שבתקופת מלחמת העולם הראשונה אוכלס בצפיפות רבה על ידי אוכלוסייה אפרו-אמריקאית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נוצר מחסור בעובדים בערי התעשייה בצפון ארצות הברית, זאת בעקבות גיוס חובה לצבא, והירידה במספר האנשים שהיגרו מאירופה. מצב זה והמשך מקרי האלימות כלפי אפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית, הביאו תוך זמן קצר מאוד, להגירה המונית של אפרו-אמריקאים לערי תעשייה בצפון, וביניהן שיקגו. כבר בשנת 1919, היו בשיקגו לבדה, כ-500,000 תושבים חדשים מהקהילה האפרו-אמריקאית, בה בשעה שרוב תושביה הלבנים היו באירופה בחזית. לאחר המלחמה, חזרו תושבי שיקגו הוותיקים למקומות עבודתם, ונוצר מתח בין הקהילות. בעוד שבעיר שיקגו הוותיקה, גדלה הקהילה האפרו-אמריקאית מ-44,000 תושבים ב-1909, לכ-110,000 לאחר מלחמת העולם הראשונה ב-1920, אך כ-90% מהאפרו-אמריקאים שהיגרו לשיקגו, התרכזו באזור קטן יחסית בדרום העיר, שכונה משום כך "החגורה השחורה".
[ממוזער|המכלאות של [תעשיית הבשר בשיקגו 1947. בתחילת המאה ה-20 תעשיית הבשר העסיקה כ-25,000 עובדים, ב-1920 מספרם גדל ל-40,000.]]
אף שהאזור היה עני ביחס לשכונות שסביבו, ותנאי המגורים היו קשים יחסית, שכר הדירה היה גבוה מאשר בשכונות הסמוכות עקב הצפיפות הרבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו: היסטוריה
קטגוריה:ארצות הברית: דמוגרפיה
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
DF-17

**דונגפנג-17** (בסינית: **东风-17**; תרגום: 'רוח מזרחית-17'), הוא טיל בליסטי סיני לטווח בינוני מונע בדלק מוצק אשר מכיל את ראש הקרב ההיפר-קולי המתקדם DF-ZF. החימוש העל-קולי של ה-DF-17 נותן לסין יתרון משמעותי לעומת טילי היירוט הקיימים בשל מסלול הגלישה הבלתי צפוי שלו וכן מהירותו העצומה.

מערכת הנשק נחשפה במפגן הצבאי המסורתי ב-1 באוקטובר 2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טילים בליסטיים סיניים
קטגוריה:תוכנית הגרעין של סין
קטגוריה:טילים סיניים
.ישראל

**.ישראל** היא סיומת אינטרנט לאומית של שמות מתחם של אתרי אינטרנט הרשומים בישראל בנוסף לסיומת הקודמת . הכתובת .ישראל מאפשרת כתובת אינטרנט עם סיומת בכתב העברי.

תהליך הרישום התאפשר תחילה למי שמחזיק סימן מסחרי רשום בישראל ולמי שכבר רשם שם מתחם באותיות עבריות במרחב . החל מ-22 בנובמבר 2022 איגוד האינטרנט הישראלי פתח את האפשרות לרשום שמות דומיין בעברית מלאה.

## מבנה
בשונה למבנה של כתובות המסתיימות ב־ בו כל אתר מוקצה תחת תת־סיומת (למשל  או ), ב־.ישראל, אפשר גם שמות מתחם שתחת תת־סיומת וגם ישרות תחת. ישראל.

קיימות ארבע תת-כתובות אינטרנטיות ישראליות שבעברית:
* **.אקדמיה.ישראל** – תת־סיומת מקבילה ל־ המיועדת למוסדות אקדמיים
* **.ממשל.ישראל** – תת־סיומת מקבילה ל־ המיועדת למשרדי ממשלה בישראל
* **.צהל.ישראל** – תת־סיומת מקבילה ל־ המיועדת לצבא ההגנה לישראל
* **.ישוב.ישראל** – תת־סיומת מקבילה ל־ המיועדת למועצות מקומיות וערים

אין תת־סיומות מקבילות לשאר התת־סיומות שיש ב־:
* 
* 
* 
* 

למשל, https://דוגמא.ישראל – אתר המשמש דוגמה ב־.ישראל, הקידוד המופיע בפועל לכתובת זו בדפדפן הוא https://xn--4dbdci0c.xn--4dbrk0ce/ .

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אינטרנט
פיליפ מוריס

**פיליפ מוריס אינטרנשיונל בע"מ** (באנגלית: **Philip Morris International Inc** או **PMI** בקיצור), היא חברת טבק אמריקאית בינלאומית העוסקת בייצור, פרסום שיווק והפצה של סיגריות, טבק ומוצרי עישון. החברה משווקת את מוצריה ב-180 מדינות שונות בעולם ומעסיקה כ-83,100 עובדים ברחבי העולם. מטה החברה נמצא בלוזאן שבשווייץ. החברה מחזיקה במספר מותגים ידועים של סיגריות, ביניהן, "מרלבורו", "L&M", "פרלמנט", ומותגים רבים נוספים. בשנים האחרונות, החברה עוברת טרנספורמציה ועוברת לשווק מוצרי אידוי וחימום טבק, מתוך מגמה להפסיק לשווק סיגריות בעתיד. מאז שנת 2008 השקיעה החברה 7.2 מיליארד דולר בפיתוח וביסוס מדעי של טכנולוגיות המבוססות על חימום טבק, ומעסיקה למעלה מ-400 מדעני מחקר ופיתוח, מהנדסים וטכנאים לפיתוח מוצרי אידוי וחימום טבק. חברת פיליפ מוריס הכריזה על כוונתה לחדול באופן מלא משיווק סיגריות עד שנת 2035.

## היסטוריה
מייסד החברה, פיליפ מוריס, נולד בשכונת וייטצ'אפל, לונדון, בשנת 1835. משפחתו פתחה חנות בלונדון בשנת 1847. בשנת 1854, יצרו במשפחתו של מוריס את הסיגריה הראשונה שלהם, בשם "פיליפ מוריס אינגליש אובלס" (Philip Morris English Ovals), אשר נמכרו ברציפות מאז ועד לשנת 2017. בשנת 1902, התאגדה חברת פיליפ מוריס בניו יורק. בשנת 1924, החלה החברה לשווק סיגריות תחת המותג מרלבורו. בשנת 1929, הקימה החברה את מפעל הסיגריות הראשון שלה ברי'צמונד, וירג'יניה. בשנת 1954, פיליפ מוריס אוסטרליה, הייתה ההתרחבות הראשונה של חברת פיליפ מוריס מחוץ לארצות הברית. בשנת 1972, הפך המותג מרלבורו למותג הסיגריות הנמכר בעולם.

בשנת 2001 עבר מרכז הפעילות של פיליפ מוריס לעיר לוזאן שבשווייץ. ב-2003 שינתה חברת האם את שמה באופן רשמי ל"קבוצת אלטריה" (Altria Group). בשנת 2008 התפצלה חברת פיליפ מוריס אינטרנשיונל מקבוצת אלטריה, וכיום הן שתי חברות נפרדות עם דירקטוריון נפרד. מטה חברת פיליפ מוריס נותר בלוזאן, ואילו מטה אלטריה עבר לניו יורק. נכון להיום, חברת אלטריה משווקת את מוצרי פיליפ מוריס בארצות הברית, ואילו פיליפ מוריס אינטרנשיונל משווקת את מוצריה בשאר מדינות העולם.

## פיליפ מוריס בישראל (PML)
סיגריות מתוצרת פיליפ מוריס יובאו ושווקו בישראל באופן רשמי החל משנות ה-50 על ידי חברת מ.ח. אלישר (החברה נוסדה על ידי מנשה אלישר, איש עסקים ירושלמי ידוע). במשך השנים גדלה חברת מ.ח. אלישר, והפכה למובילה בענף מוצרי העישון בישראל, תוך שיווק מוצריה של חברת פיליפ מוריס.

בשנת 2011 רכשה חברת פיליפ מוריס ישראל (PML) את חברת מ.ח. אלישר בישראל, בשם פיליפ מוריס בע"מ. כיום חברת פיליפ מוריס ישראל בע"מ מעסיקה בישראל כ-280 עובדים, רובם במכירות ובהפצה. משרדי הנהלת החברה נמצאים כיום באזור רמת החייל בתל אביב, וארבעה מרכזי הפצה נוספים מפוזרים מצפונה עד לדרומה של המדינה.

## ראו גם
* דובק

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:סיגריות
קטגוריה:טבק
קטגוריה:תעשיית הטבק