open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צלע בשר

ממוזער|250x250 פיקסלים| צלעות חזיר
[ממוזער|250x250 פיקסלים| צלעות טלה עם [תפוח אדמה|תפוחי אדמה ושעועית ירוקה]]

**צלע בשר** היא נתח בשר החתוך בניצב לעמוד השדרה, שכולל לרוב חלק מהצלעות ולעיתים גם קטע מעמוד השדרה, ומוגש כמנה לסועד יחיד. הנתחים משמשים להכנת מנות שונות ומגוונות במטבחים רבים על פני העולם, וניתן להכין אותם באמצעות שיטות בישול שונות כגון עישון, צלייה ובישול איטי.

צלעות בשר נחתכות בדרך כלל מכבש, עגל או חזיר, אך גם מבשר ציד, כגון בשר צבי. החיתוך נעשה בניצב לעמוד השדרה וכולל בדרך כלל חלק מהצלע וקטע מעמוד השדרה. עובי החיתוך של הצלעות משתנה, אך הוא נע בדרך כלל בין 10 ל-50 מילימטרים.

חיתוך צלעות בשר ניתן לבצע בשתי שיטות עיקריות: בשיטה הראשונה מפרידים את הצלעות באמצעות סכין ולאחר מכן חותכים את עמוד השדרה באמצעות מסור-יד או קופיץ. בשיטה השנייה חותכים בניצב לעמוד השדרה באמצעות מסור סרט, שבו החיתוך מתבצע באלכסון על פני מספר צלעות. לעיתים מכים בצלעות באמצעות צידו של קופיץ או בפטיש בשר כדי להפוך אותן לדקות ורכות יותר.

## בישול
ממוזער|250x250 פיקסלים|מנגל דרום-אפריקאי מסורתי (braai) ועליו צלעות חזיר ונקניקייה
צלעות בשר ניתנות לבישול במגוון רחב של שיטות, שכל אחת מהן מעניקה טעמים ומרקמים שונים למנה. בישול בתנור הוא אחת השיטות הנפוצות, כאשר הצלעות מתבשלות בחום גבוה עד להשגת פנים רכות וקרום חיצוני מזהיב. עישון הצלעות הוא שיטה פופולרית נוספת, במיוחד בדרום ארצות הברית, שם הצלעות מתבשלות בחום נמוך למשך שעות רבות, מה שמאפשר לעשן לחדור לבשר ולתת לו טעם עשיר ומעושן.

במזרח אסיה, צלעות בשר נפוצות במיוחד במטבח הקוריאני והסיני. בקוריאה, צלעות נאכלות בדרך כלל כ"גלבי", שם הן מוגשות ממורחות ברוטב סויה מתובל, ג'ינג'ר, שום וממתיקים. בסין, צלעות הבשר נפוצות במנות כמו צלעות בצ'אר סיו, שהן מצופות ברוטב מתוק ומוגשות עם אורז לבן פריך.

בעולם הערבי, צלעות בשר מתבשלות לעיתים קרובות בתנורי טאבון, שם הן מקבלות טעם עשיר ומעושן מהעצים הבוערים. ניתן למצוא צלעות בשר גם במאכלים כמו מחבושה, שהיא תבשיל עם אורז ובשר טלה או חזיר, המתובל בתבלינים מזרח-תיכוניים כגון כמון וכורכום.

בסופו של דבר, צלעות בשר מהוות מרכיב מרכזי במטבחים רבים ומגוונים על פני הגלובוס, וכל אזור מתאים את שיטות הבישול לטעמים המקומיים ולמסורת הקולינרית הייחודית לו.

## ראו גם
* ספייר ריבס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נתחי בשר
עיתון רחוב

[שמאל|ממוזער|359x359 פיקסלים|מוכרת עיתוני רחוב ב[סן פרנסיסקו]]
**עיתון רחוב** הוא עיתון או מגזין הנמכר על ידי אנשים חסרי בית או עניים ומיוצר בעיקר כדי לתמוך באוכלוסיות אלו. עיתונים מסוג זה מספקים בעיקר כיסוי של נושאים הקשורים לחוסר בית ועוני ושואפים לחזק את הקשרים החברתיים בתוך הקהילות שלהם. המטרה של עיתוני רחוב היא להעניק לאנשים אלו הזדמנויות תעסוקתיות וקול בקהילה שלהם. בנוסף לכך, רבים מהעיתונים נכתבים חלקית על ידי המוכרים עצמם.

## היסטוריה
ממוזער|עמוד ראשי מוקדם של חדשות הנווד
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, פורסמו מספר פרסומים על ידי ארגוני צדקה, דת ועבודה שניסו למשוך את תשומת הלב לבעיית החוסר בית, אך עיתוני רחוב החלו להתפשט רק לאחר הקמתו של "חדשות הרחוב" בניו יורק בשנת 1989. כיום, עיתונים דומים מתפרסמים ביותר מ-30 מדינות, רובם בארצות הברית ובמערב אירופה. הם נתמכים על ידי ממשלות, גופי צדקה, ואיגודים כמו הרשת הבינלאומית של עיתוני רחוב ואיגוד עיתוני הרחוב של צפון אמריקה.

עיתוני רחוב החלו להופיע באופן נרחב בארצות הברית בשנות ה-80 של המאה ה-20, בתגובה לרמות המחסור הגוברות והתמוטטות התמיכה החברתית לחסרי בית. עיתונים אלה נוצרו במטרה להתמודד עם הצגת השלילית של חסרי בית בתקשורת הממסדית. "חדשות הרחוב" שהוקם בניו יורק ב-1989, זכה להכרה כעיתון הרחוב המודרני הראשון והוא הפך לקטליזטור להקמת עיתונים נוספים.

עיתוני רחוב התפשטו בערים גדולות ברחבי העולם, במיוחד בגרמניה ובשוודיה, והם הוקמו גם בקנדה, אפריקה, דרום אמריקה ואסיה. במהלך שנות ה-90, הוקמו קואליציות כדי לחזק את תנועת עיתוני הרחוב, כאשר הרשת הבינלאומית של עיתוני רחוב (INSP) ואיגוד עיתוני הרחוב של צפון אמריקה (NASNA) מציעים תמיכה ומחזיקים בסטנדרטים אתיים לפעילות.

#### בעיות ואתגרים
למרות התרחבותם, רבים מעיתוני הרחוב עדיין נתקלים בקשיים כולל מימון לקוי, צוות לא אמין וקושי ליצור עניין ולשמר קהל קוראים. בנוסף, קיימת מחלוקת בין המו"לים לגבי סוג החומרים שצריכים להיכלל ומידת השתתפותם של חסרי בית בכתיבה ובהפקה. "הנושא הגדול", עיתון פופולרי, הפך למוקד של מחלוקת מכיוון שהוא מתמקד במשיכת קהל קוראים רחב על ידי כיסוי של נושאים מרכזיים ותרבות פופולרית, בעוד שעיתונים אחרים מדגישים פעילות למען חסרי בית ונושאים חברתיים ומרוויחים פחות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים
קטגוריה:רווחה
מעקה הפרדה

ממוזער
**מעקה הפרדה** משמש לשמירה על כלי רכב בתוך מסלול הנסיעה שלהם ומונעים מהם להתנגש במכשולים מסוכנים כגון סלעים, צוקים, עמודי שילוט, עצים, כנפי גשרים, בניינים, קירות ובורות ביוב גדולים, או לעבור מדרונות תלולים שאין אפשרות חזרה מהם או להיכנס למים עמוקים. כמו כן, הם מותקנים במרכזי כבישים מחולקים כדי למנוע מרכבים שסטו ממסלולם להיכנס לנתיב הנגדי ולעזור בהפחתת תאונות פגיעה חזית בחזית. חלק ממחסומים אלה, המעוצבים להתמודדות משני צדדי המחסום, נקראים מחסומי מרכז.

למרות שמעקי הפרדה מעוצבים בדרך כלל כך שיבטיחו את מינימום הפגיעה בנוסעים ברכב, עדיין יש מקרים בהם אנשים נפגעים בהתנגשות עם מחסומי התנועה. התקנתם של מעקי הפרדה מומלצת רק במקומות שבהם התנגשות עם המחסום צפויה להיות פחות חמורה מהתנגשות עם המכשול שמאחוריו. ככל שניתן, עדיף להסיר, להזיז או לשנות את המכשול במקום להגן עליו באמצעות מחסום.

בכדי להבטיח את בטיחותם ויעילותם של מחסומי התנועה, הם עוברים בדיקות ריסוק מדומות וממושכות לפני שהם מאושרים לשימוש כללי. למרות שבדיקות הריסוק אינן יכולות לשחזר כל סוג של התנגשות אפשרית, תוכניות הבדיקות מיועדות לקבוע את גבולות הביצועים של מחסומי התנועה ולספק רמת הגנה מספקת למשתמשי הדרך.

## צורך ומיקום
מכשולי דרכים חייבים להיבדק לפי הסכנה שהם מהווים לנהגים העוברים לידם, על פי גודלם, צורתם, קשיחותם, והמרחק שלהם משולי הדרך. לדוגמה, שלטים קטנים לצד הדרך וגם כמה שלטים גדולים המותקנים על עמודים הניתנים לניתוק (breakaway post) לרוב אינם דורשים הגנה מצד הדרך מכיוון שהמחסום עצמו עשוי להוות סכנה גדולה יותר לבריאות ולשלומם של הציבור מאשר המכשול שהוא אמור להגן נגדו. במקומות רבים בעולם, נלקחת בחשבון המושג של "אזור נקי" בעת בחינת המרחק של מכשול או סכנה משולי הדרך.

"אזור נקי" מוגדר כמרחק האופקי בו נהג על מדרון הניתן להתאוששות יכול לנסוע מחוץ לדרך ולהחזיר את רכבו בבטחה לכביש. המרחק הזה נקבע לרוב כפרצנטיל ה-85 במחקר השוואתי לשיטה שבה נקבעים מגבלות מהירות בכבישים דרך מחקרי מהירות ומשתנה בהתאם לדירוג הכביש. על מנת לספק הגנה מספקת בתנאי שפת הדרך, יש למקם רכיבים מסוכנים כגון מכשולים קבועים או מדרונות תלולים מחוץ ל"אזור הנקי", כדי להפחית או לבטל את הצורך בהגנה לצד הדרך. 

אתרים נפוצים להתקנת מחסום תנועה כוללים:
* קצוות גשרים
* ליד מדרונות תלולים משפת הדרך
* במעברי ביוב או תעלות בהן ישנם נפילות תלולות או אנכיות
* ליד שלטים גדולים, עמודי תאורה או רכיבי דרך אחרים העלולים להוות סכנה

כאשר יש צורך במחסום, מבוצעות חישובים מדוקדקים לקביעת אורך הצורך. החישובים לוקחים בחשבון את מהירות ונפח התנועה בדרך, המרחק משולי הדרך למכשול, והמרחק או ההיסט משולי הדרך למחסום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תשתיות תחבורה
Too Sweet

"**Too Sweet**" הוא שיר של הזמר-יוצר האירי הוזייר. הוא יצא לאור ב-22 במרץ 2024, באמצעות רוביוורקס רקורדס, איילנד רקורדס וקולומביה רקורדס, כרצועה הפותחת מתוך המיני-אלבום החמישי שלו, *[[Unheard]]*, ויצא לאור כסינגל ב-29 במרץ 2024. השיר הגיע למקומות הראשונים באירלנד, ניו זילנד ובריטניה, והפך לשיר הראשון של הוזייר שהגיע למקום הראשון בכל המדינות. הוא הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, והפך לשירו השני בעשירייה הפותחת והראשון שהגיע למקום הראשון.

## רקע
ב-14 במרץ 2024, הוזייר הכריז על מיני-אלבומו החמישי, *Unheard*, המכיל ארבע רצועות שנלקחו מסשנים לאלבומו השלישי *Unreal Unearth* (2023). הזמר הבהיר שהשירים "לא יכלו להיכלל במהדורה המקורית" מסיבות שונות, אך עדיין מתאימים לנושאים של "גרגרנות, לימבו, אלימות וה'עלייה' כלפי חוץ". הוא פרסם לראשונה טיזרים לשיר באותו יום בטיקטוק בקליפ שהכיל את עצמו מצייר שרטוט של שלד. "Too Sweet" יצא בהפתעה כרצועה הפותחת של הפרויקט ב-22 במרץ.

## ביקורות
### הופעות ברשימות

## הצלחה מסחרית
"Too Sweet" נכנס למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ב-29 במרץ 2024, והוא השיר הראשון של הוזייר שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד מאז "Take Me to Church" ב-2014. הוא עלה למקום הרביעי ב-5 באפריל 2024. ב-12 באפריל 2024, הוא הגיע לפסגת המצעד עם 61,000 יחידות ו-6.7 מיליון השמעות בסטרימינג, והפך לסינגל הראשון של הוזייר שהגיע למקום הראשון במצעד. בנוסף, הוא נכנס למקום החמישי במצעד בילבורד הוט 100 בשבוע של 6 באפריל 2024, והפך לשיר הראשון של הוזייר בעשירייה הפותחת מאז "Take Me to Church", השני בכלל, והראשון שנכנס היישר אל העשירייה הפותחת. בשיאו, הגיע למקום הראשון במצעד, והפך לשירו הראשון של הוזייר שהגיע להישג זה.

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד גלובל 200
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
ארטימסה

**ארטמיסה** (בספרדית: **Artemisa**) היא עיר בקובה, ובירת מחוז בעל אותו השם. שטח העיר הוא 642 קילומטרים רבועים ואוכלוסייה של למעלה מ-86,444 תושבים (נכון ל-2022). שטח העיר הכולל הוא כ-. צפיפות האוכלוסין עומדת על כ-130 נפש לקילומטר רבוע.

## היסטוריה
העיירה נוסדה בשנת 1818.הצורך להקמת העיר עלה בעקבות שריפה שהתרחשה ב-25 באפריל 1802 במספר שכונות בהוואנה. בעקבות השריפה נותרו משפחות רבות חסרות בית. ב-1818, הודות לתרומתו של דון פרנסיסקו דה ארנגו אי פניאלבר, החלה בניית הכנסייה המקומית שנחנכה ב-22 בדצמבר 1825. מקור השם ארטמיסה אינו ברור. נטען שמקורו מהאלה היוונית ארטמיס.

העיירה זכתה למעמד עצמי ב-9 ביוני 1878, על פי צו מלכותי. ב-1 בינואר 1879 התקיימה הישיבה הראשונה של מועצת העיר.

באזור לא התקיימה לחימה במהלך מלחמת עשר השנים, מכיוון שלא התרחשה כלל לחימה במערב האי.

ארטמיסה הייתה מקור חשוב לכח אדם צבאי בכוחותיו של פידל קסטרו במהפכה הקובנית.

## כלכלה
במהלך המאה ה-19 העיירה התפתחה ושגשגה מבחינה כלכלית בזכות ייצור הקפה בתחילה ולאחר מכן העיר ייצרה גם טבק וסוכר. הפיתוח הכלכלי הואץ על ידי הגעת הרכבת ב-1864 ובניית הכבישים הארציים שקישרו את העיר לשאר הארץ.

הכלכלה הנוכחית של ארטמיסה מבוססת על חקלאות (הכוללת בעיקר גידולי פירות, אורז וקני סוכר), גידול חזירים, תעשיית מלט וחומרי בנייה, ייצור טבק, ייצור טקסטיל וחומרי הדברה. בתחילת המאה ה-21 ענף הסוכר חדל מלהיות דומיננטי בעיר.

## חינוך
בעיר נמצאת אוניברסיטת ארטמיסה, אשר מכשירה אנשי מקצוע במדעי החקלאות ומורים לבתי ספר תיכון. באוניברסיטה פועלת גם הפקולטה למדעי הרפואה, שמכשירה רופאים, רופאי שיניים ואנשי מקצוע אחרים בתחום הבריאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1818
קטגוריה:קובה: ערים
אנטיוכוס (אביו של סלאוקוס הראשון)

**אנטיוכוס** (ביוונית: Ἀντίοχος; המאה ה-4 לפסה"נ) היה אדם מקדוני שחי בתקופתו של פיליפוס השני, מלך מקדון (שלט בשנים 359–336 לפסה"נ). הוא הגיע במקור מאורסטיס, מקדוניה עילית  (כיום קסטוריה , יוון).

אנטיוכוס שירת כקצין תחת פיליפ השני, וזכה להצטיינות כמצביא. אנטיוכוס היה ממשפחת אצילים גבוהה. אביו נקרא כנראה סלאוקוס, לאחיו קראו תלמי , והיה לו כנראה אחיין בשם סלאוקוס. אנטיוכוס נישא לאישה מקדונית בשם לאודיקה , ובשנת 358 לפסה"נ לערך היא ילדה את בנם, סלאוקוס הראשון ניקטור, שהיה למצביא של אלכסנדר מוקדון ומאוחר יותר ייסד והיה למלך הראשון של הממלכה הסלאוקית; לאודיקה גם ילדה את בתם, דידימיה .
ההיסטוריון הרומאי יוסטינוס (המאה ה-2 או ה-3 לספירה) מספר על כך שלאודיקה סיפרה שחלמה, שהאל אפולו עיבר אותה והוא אביו האמיתי של סלאוקוס.

כאשר סלאוקוס הפך למלך, הוא ייסד וקרא על שם אביו 16 ערים, כולל העיר אנטיוכיה בסוריה (כיום בטורקיה). דרך סלאוקוס היו 13 מלכים בשושלת הסלאוקית שנשאו את שמו של אנטיוכוס, כמו גם מלכים שונים ממלכת קומגנה.

## קישורים חיצוניים
* Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, v. 3, Antiochus, page 769
* Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, v. 1, Seleucus, page 195

## הערות שוליים

קטגוריה:מוקדונים
קטגוריה:בית סלאוקוס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:ילידי המאה ה-4 לפנה"ס
מטאנסס

**מטאנסס** (בספרדית: **Matanzas**) היא בירת מחוז בעל אותו השם בקובה. מטאנסס ידועה בשל המשוררים, התרבות והפולקלור האפרו-קובני שלה. העיר ממוקמת על החוף הצפוני של האי, על מפרץ בעל אותו השם, כ- מזרחית לבירה הוואנה.

מטאנסס נקראת גם *עיר הגשרים*, על שבעה עשר הגשרים שחוצים את שלושת הנהרות שחוצים את העיר (ריו יומורי, סן חואן וקאנימאר). מסיבה זו היא כונתה "ונציה של קובה". היא נקראה גם "La Atenas de Cuba" ("אתונה של קובה") בהקשר למשורריה.

בשנת 2022 מנתה אוכלוסיית מטאנסס כ-163,631 תושבים. שטח העיר הכולל הוא כ-, עם צפיפות אוכלוסין של כ-520 נפש לקילומטר רבוע.

## היסטוריה
ימין|ממוזער| כיכר ליברטד בעיר
ימין|ממוזער| נקרופוליס דה סן קרלוס בורומיאו
מטאנסס נוסדה בשנת 1693. זאת בעקבות צו מלכותי מה-25 בספטמבר 1690, שקבע התיישבות של משפחות מהאיים הקנריים.

אזור מטאנסס חווה פיתוח אינטנסיבי של גידולי הסוכר במהלך התקופה הקולוניאלית.לשם כך עבדים אפריקאים רבים הובאו כדי לתמוך בתעשיית הסוכר, במיוחד במהלך המחצית הראשונה של המאה התשע-עשרה. בשנת 1792 היו במטנזס 1,900 עבדים, שהיוו בערך כ-30% מהאוכלוסייה. בשנת 1817, אוכלוסיית העבדים של מטאנסס גדלה ל-10,773 עבדים, שהיוו כמעט 50% מכלל האוכלוסייה. עד 1841, 53,331 עבדים היוו 62.7% מאוכלוסיית מטאנסס. ב-1859 כבר חיו באזרו זה כ-104,519 עבדים. במהלך התקופה התרחשו כמספר מרידות עבדים. 

בשנת 1898 מטאנסס הפכה לאחת מזירות הקרב הראשונות במלחמת ארצות הברית–ספרד. העיר הופצצה על ידי כלי שיט של הצי האמריקני ב-25 באפריל 1898, מיד לאחר תחילת המלחמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1693
קטגוריה:קובה: ערים
מבעד לזכוכית האפלה (סרט)

**מבעד לזכוכית האפלה** ( באנגלית: **Through a Glass Darkly**) הוא סרט דרמה פסיכולוגית שוודי משנת 1961, שנכתב ובוים על ידי אינגמר ברגמן, ובכיכובם של האריאט אנדרסון, גונאר ביורנסטראנד, מקס פון סידוב ולארס פסגורד. הסרט מספר את סיפורה של אישה צעירה עם סכיזופרניה (אנדרסון), המבלה חופשה באי נידח יחד עם בעלה (פון סידוב), אביה הסופר (ביורנסטראנד) ואחיה הצעיר והמתוסכל (פסגורד).

מבעד לזכוכית אפלה יצא לאקרנים וזכה לביקורות חיוביות, במיוחד על משחקה של אנדרסון, וזכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. הסרט היה הראשון מבין שלושה סרטים בעלי קשר נושאי לברגמן שיצאו ב-1963, "אור חורף" ו"השקט".

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת על רקע אי נידח בסקנדינביה, והיא מתמקדת בארבע דמויות: קארין, אשר סובלת מהפרעה נפשית; דויד, אביה של קארין, שהוא סופר המתמודד עם משבר יצירתי ואתי; מינוס, אחיה הצעיר של קארין, שמתמודד עם בעיות גיל ההתבגרות והתחושה שאביו מנטרל אותו; ומרטין, בעלה של קארין, שהוא רופא שמנסה לטפל בה ולהבין את מחלתה.

במהלך הסרט, קארין נמשכת לביקור בעלייה שבבית הנופש, שם היא מתעקשת שהיא שומעת קולות שמגיעים ממכשיר רדיו ישן שאינו פועל. מצבה הנפשי מתדרדר והיא מתחילה לחוות הזיות בהן היא רואה ישויות אלוהיות. הסרט עוסק בתגובות של שאר הדמויות למצבה של קארין ובהשפעת המחלה על יחסיהם הזה את זה.

הסרט מסתיים באופן עמום ומורכב, שם דויד מגיע להבנה עמוקה יותר לגבי אובדן האמונה והתחושה של ניכור קיומי, בעוד שמינוס ומרטין מנסים למצוא דרך להמשיך הלאה עם הכאב וההבנות שהם צברו מהמקרה של קארין.

## ביקורות
הסרט "דרך זכוכית אפלה" זכה לשבחים רבים מביקורות ברחבי העולם. המשחק של הארייט אנדרסון זכה להערכה עצומה והוא אחד היסודות להצלחת הסרט. בשוודיה, הסרט קיבל ביקורות חיוביות במיוחד על דמויותיו, התסריט המינימליסטי וביצועיה של אנדרסון. מגזין "וראייטי" תיאר את הסרט כ"לא נעים, אך גדול". ביקורת במגזין "טיים" תיארה אותו כ"אחד הטובים ביותר ובוודאי הבשל שביצירותיו של אינגמר ברגמן". ב"ניו יורק טיימס", בוזלי קראות'ר כינה את הסרט "מבוסס היטב ומציאותי לחריגה", ואת אנדרסון "נפלאה בביטוי המודעות המצמררת וכאבי השיגעון שמניעים את הנערה". ברנדן גיל, מבקר אמריקאי, כינה את הופעתה של אנדרסון "כמעט מושלמת".

בבריטניה, המבקר טום מילנה כתב כי למרות קונצפציה המרמזת על "חרדה ועינוי עצמי", הסרט "חם ומבוקר היטב", והוא מחמיא לאנדרסון על הופעתה המבריקה. סטנלי קאופמן מ"הרפובליקה החדשה" תיאר את הסרט כ"מחקר סטרינדברגיאני בסבל נפשי" עם סצנות "מרתקות" ואת אנדרסון כ"קשוחה, מצורעת ותנודתית". הסרט דורג במקום השמיני ברשימת סרטי השנה של "קאייה דו סינמה" לשנת 1962. בשנת 1996, הסרט נכלל ברשימת "100 הסרטים הזרים הגדולים" של מגזין Movieline.

רוג'ר איברט הוסיף את הסרט לרשימת "סרטים גדולים" שלו בשנת 2008, שם הוא התרשם במיוחד מהתאורה של ניקוויסט וסיכם כי "אנו מופתעים מהדאגה העמוקה של ברגמן כי האנושות רואה את העולם כמו דרך זכוכית אפלה, ואינה מסוגלת להבין את משמעותו". ליאונרד מלטין נתן לסרט שלוש וחצי כוכבים במדריך לסרטים של 2014, תואר כ"סיפור עצוב ומרתק של שיגעון". הסרט זכה לדירוג של 100% ב-Rotten Tomatoes, מתוך 27 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 8.70 מתוך 10.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:סרטים שוודיים
קטגוריה:סרטי דרמה
דהוכ (עיר)

**דהוכ** (בערבית: **دهوك**, בכורדית: **دهۆک**) היא עיר בכורדיסטן העיראקית ובירת מחוז דהוכ. דהוכ היא העיר ה-14 בגודלה בעיראק.

## היסטוריה
להתיישבות באזור דהוכ יש היסטוריה הנמשכת עוד מתקופת אשור, חורים וממלכת אוררטו. העיר הצטרפה לנסיכות הכורדית בדינאן מתישהו במאות ה-13 או ה-14 תחת ייסוד שבט הקארי הכורדי.

ב-1820 דהוכ תוארה כעיירה קטנה הכוללת 300 בתים. המיסיונר הנרי אהרון שטרן סקר ב-1851 את אוכלוסייתו המגוונת של דהוכ, שכללה גם תושבים יהודים. ב-1859 תועדו שני מניינים יהודיים בעיירה. הקהילות הנוצריות המוסלמיות והאשוריות כללו כמאה בתי אב.

בשנת 1929 הגיעה האוכלוסייה בעיירה לכ-3,500 תושבים, כשרובם כורדים. מבין 550 משקי הבית, 65 היו נוצרים-אשורים ו-30 יהודים.

אוניברסיטת דהוכ נוסדה ב-31 באוקטובר 1992.

העיר היא ביתם של קבוצות אתניות מגוונות: הרוב הוא כורדי-עיראקי והמיעוטים הבולטים הם אשורים, יזידים וערבים. העיר מארחת גם עשרות אלפי עקורים יזידים ואשורים בעקבות המלחמה עם ארגון המדינה האסלאמית. לפי הארגון הבינלאומי להגירה מחוז דהוכ אירח כ-326,106 עקורים ב-169 מיקומים שונים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קהילות יהודיות בעיראק
קטגוריה:עיראק: ערים
קטגוריה:כורדיסטן העיראקית: ערים
זובייר

**זובייר** (בערבית: **الزبير**) היא עיר במחוז בצרה שבעיראק, דרומית לעיר בצרה.

## היסטוריה
זובייר נקראה בשמה מכיוון שאחד מהצחאבה (מלוויו) של מוחמד, אל-זובייר בן אל-עוואם, נקבר בה.

במאה ה-19 היגרו לאזור רבים מנג'ד שמהרה הפכו לרוב התושבים בעיירה. העיר נחשבה למוקד סוני, בניגוד לבצרה השיעית הסמוכה. עד שנת 2008 מנתה העיר כ-240,000 תושבים והיא חלק ממטרופולין בצרה הכולל כמעט 3 מיליון תושבים בסך הכל. כמו בבצרה, לעיריית זובייר יש כיום רוב שיעי. אך בניגוד לבצרה, יש בזובייר עדיין מיעוט סוני גדול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עיראק: ערים
ארני רייס הבן

**ארני רייס הבן** (נולד ב-15 בינואר 1972) הוא שחקן, אמן לחימה, ופעלולן אמריקאי אשר נודע במיוחד בזכות התפקידים אותם גילם בסרטי פעולה ואמנויות לחימה משנות השמונים ושנות התשעים.

## חיים מוקדמים
רייס נולד בסן חוזה שבקליפורניה לשחקן/פעלולן ארני רייס האב והוא הנכד של מהגרים מהפיליפינים. לרייס יש שלושה אחים ושתי אחיות. אחד מהאחים שלו, לי רייס, הוא מתאגרף, והאחר, סנטינו ראמוס, הוא קולנוען/אמן.

רייס החל לעסוק באמנויות לחימה בגיל צעיר, ולמד באותה התקופה טאקוונדו, הפקידו וג'ו ג'יטסו ברזילאי בהדרכת אביו.

## קריירה
הופעת הבכורה של רייס בסרט קולנוע הייתה בשנת 1985, בהיותו בן 13, כאשר הוא שיחק בתפקיד הראשי בסרט "The Last Dragon" בו הוא הפגין הן מיומנויות באמנויות הלחימה והן כישרון משחק טבעי. באותה השנה הוא שיחק גם בסרט "Red Sonja" יחד עם ארנולד שוורצנגר ובריג'יט נילסן. במהלך אותה התקופה רייס כיכב גם בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "ילד הקראטה" בה הוא שיחק לצד גיל ג'רארד. בשנת 1988 שיחק גם בפרק בסדרת הטלוויזיה המצליחה מקגייוור.

בשנת 1990 שיחק את צב הנינג'ה דונטלו בסרט הלייב אקשן "צבי הנינג'ה" בו הוא ביצע גם את כל הפעלולים עבור הדמות. בשנת 1991 השתתף גם בסרט ההמשך "צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר" בו הוא שיחק בתפקיד משנה שליח פיצה. בשנת 1993 שיחק בסרט "Surf Ninjas". בשנת 2002 שיחק בסרט "שעת שיא 2" ובשנת 2003 שיחק בסרט "The Rundown" לצד המתאבק דוויין "דה רוק" ג'ונסון. באותה התקופה רייס שיחק גם בתפקיד אורח בשלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "Kung Fu: The Legend Continues" לצד דייוויד קאראדין.

בשנת 2006 רייס הנחה את תוכנית הריאליטי של אמנויות הלחימה "Final Fu" בערוץ MTV.

בשנת 2008 שיחק גם בתפקיד משנה קטן בסרט "אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח".

רייס השתתף בהמשך גם בקרבות של ארגון אמנויות הלחימה המעורבות "Strikeforce".

לאורך השנים רייס ביצע גם פעלולים באמצעות חליפת לכידת תנועה עבור הסרטים שוברי הקופות "אווטאר" (2009) ו"אליס בארץ הפלאות" (2010).

ב-2013 רייס שיחק בסדרה "" בתור חייל מנפאל אשר מומחה בלחימה באמצעות סכינים.

## חיים אישיים
ביוני 2015 פורסם בתקשורת שרייס סובל מאי-ספיקת כליות ונזקק להשתלה. אחותו ציינה בעבר בראיון שרייס עובר דיאליזה שלוש פעמים בשבוע במשך ארבע שעות בכל פעם. משפחתו של רייס החלה קמפיין GoFundMe על מנת לסייע בגיוס 75,000 דולר עבור ההוצאות הרפואיות של רייס. באוגוסט 2022 ציין רייס בתקשורת שההשתלה הייתה מוצלחת והוא הבריא.

## פילמוגרפיה
### כשחקן

### כאיש פעלולים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פעלולנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיליפיני
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קיקבוקסרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
יחסי איראן–טאיוואן

**יחסי איראן-טאיוואן** הם מערכת היחסים הדיפלומטית בין המדינות טאיוואן ואיראן. לשתי המדינות היו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין 1942 ל-1971. ב-1971 הסתיימו היחסים המדיניים בין שתי המדינות ונסגרו שגרירויות, לאחר שאיראן התקרבה לסין והכירה בה כנציגת האומה הסינית באו"ם והצביעה נגד הארכת החברות של טאיוואן באו"ם. עם זאת, למועצה לפיתוח סחר חוץ של טייוואן (TAITRA) יש משרד בטהרן.

בשנת 2018 איראן הייתה שותפת הסחר ה-35 בגודלה של טייוואן. הסחר בין שתי המדינות ב-2018 עמד על יותר מ-1.59 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של טייוואן לאיראן כלל פלדה, התקני אחסון ופוליוויניל כלוריד. הייצוא העיקרי של איראן לטייוואן כלל נפט, אלומיניום ופלדה.

## היסטוריה
בעקבות נפילת הממשלה הלאומית הסינית ובריחתה לטייוואן, איראן לא הכירה בתחילה בעצמאותה של טאיוואן. בתקופה זו שגריר איראן ביפן היה אחראי גם על שגרירות איראן בטאיוואן.

איראן הצטרפה לברית האנטי-קומוניסטית של בגדאד, וכוננה יחסים דיפלומטיים עם הממשלה בטייוואן הידועה בשם הרפובליקה הסינית. בשתי ההזדמנויות האשימה סין את איראן בסוגיה זו, אך "האימפריאליזם האמריקאי" הוצג כאשם העיקרי בעמדות שאימצה טהראן. בביקור רשמי בטאיוואן בשנת 1958, נפגש מוחמד רזה פהלווי, השאה האיראני, עם הגנרל צ'יאנג קאי-שק, נשיא טייוואן.

בשנת 1966 מועצת השרים של איראן הנפיקה אישור לסחר בין איראן לסין. התחממות היחסים של איראן עם ברית המועצות, עיראק והודו בתחילת שנות ה-70, כמו גם חלוקת הודו ב-1971, עודדו את איראן ליצירת יחסים הדוקים יותר עם סין. ב-1971 ביקרה הנסיכה אשרף פהלווי ביקרה בבייג'ינג בהזמנת ממשלת סין. כמה חודשים לאחר מכן ביקרה גם הנסיכה פאטימה בסין. ההכרזה על ביקורו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בסין ב-15 ביולי 1971 סללה את הדרך לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין איראן לסין. בהמשך נפגשו שגרירי שתי המדינות באיסלמבאד שבפקיסטן, וחתמו על מסמכים לפיהם ישנה הכרה הדדית בין המדינות.

מספר חודשים לאחר מכן המשלחת של טייוואן באו"ם סולקה, והרפובליקה העממית של סין הפכה לנציגה של סין באו"ם. איראן, שהכירה ברפובליקה העממית של סין, הצביעה בעד ההחלטה האלבנית לפיה הרפובליקה העממית תהיה הנציגה היחידה של סין, ונמנעה בהצבעה האמריקאית שהציעה רוב של שני שלישים לרפובליקה העממית, ושליש לטאיוואן, כדי לא להביך את ארצות הברית עימה הייתה בקשרים טובים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
עמארה

**עמארה** (בערבית: **ٱلْعَمَارَة**) היא עיר בדרום-מזרח עיראק ובירת מחוז מיסאן. עמארה ממוקמת על רכס נמוך ואדמות הביצות בין החידקל לפרת, דרומית לבגדאד וכ-50 קילומטרים (31 מייל) מגבול איראן–עיראק.

אוכלוסיית העיר מנתה כ-340,000 ב-2002, 420,000 ב-2005 ו-1,100,000 ב-2020. עמארה היא מרכז מסחר מרכזי לאזור החקלאי שמסביב, וידועה בסחורות ארוגות וכלי כסף. המוצרים הכלכליים העיקריים המיוצרים בצפון עמארה הם דגני חורף כגון חיטה ושעורה, וכן ייצור הקשור לכבשים ולסוסים.

## היסטוריה
העיר נוסדה בשנות ה-60 של המאה ה-19 כמוצב צבאי עות'מאני שממנו ניסתה האימפריה לשלוט על השבטים המקומיים.

בשנת 1915 נכבשה עמארה על ידי הבריטים במסגרת מלחמת העולם הראשונה. לפני מהפכת 14 ביולי 1958 עמארה הייתה ידועה בשיטה הפיאודלית שלה עם בעלי אחוזות מקומיות בהפעילו מיליציות פרטיות.

עבדול רחים אל-רחמני ייסד את חנות הספרים הראשונה בעמארה ב-1922, ואת בית הקולנוע הראשון בעיר ב-1950.

העיר הייתה מוקד לקרבות רבים במלחמת איראן–עיראק.

לאחר מלחמת המפרץ, עמארה הייתה מוקד משמעותי גם במרידות הלאומיות כנגד סדאם חוסיין. מורדים רבים ברחבי עיראק נסוגו למקלטים בטוחים באזור עמארה. רבים נהרגו ונקברו בקבר אחים מחוץ לעיר. סדאם חוסיין גם נקט בטקטיקה של ניקוז הביצות המקיפות את עמארה וניקוז המים מאזור עמארה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיראק: ערים
Unheard

***Unheard*** (בעברית: **לא נשמע**) הוא המיני-אלבום של הזמר-יוצר האירי הוזייר. המיני-אלבום יצא לאור ב-22 במרץ 2024 על ידי חברת התקליטים רוביוורקס רקורדס וקולומביה רקורדס. המיני-אלבום מורכב מארבעה שירים שלא יצאו באופן רשמי בעבר, אשר הוקלטו עבור אלבום האולפן השלישי של הוזייר, Unreal Unearth.

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קולומביה רקורדס
האגדה של אנג: כשף האוויר האחרון

**האגדה של אנג: כשף האוויר האחרון** (באנגלית: **The Legend of Aang: The Last Airbender**) הוא סרט הנפשה אמריקאי שבוים על ידי לורן מונטגומרי וויליאם מאטה. הסרט משמש כהמשך לעלילת סדרת הטלוויזיה המונפשת "אווטאר" (2005–2008) ששודרה במקור בערוץ ניקלודיאון. את הסרט מפיקים יוצרי הסדרה המקורית, מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, ומדבבים בו דייב בטיסטה, אריק נאם, דיון קואן, ג'סיקה מאטן ורומן סרגוסה.

הפקת הסרט הוכרזה לראשונה בפברואר 2021, לצד הקמת אולפני אווטאר, חטיבה חדשה של ערוץ ניקלודיאון המוקדשת להפקת פרויקטים המתרחשים ביקום "אווטאר: כשף האוויר האחרון". ביוני 2022, נמסר כי מונטגומרי, אמנית סטוריבורד שעבדה על הסדרה המקורית ופיקחה על הפקת סדרת ההמשך שלה, "האגדה של קורה" (2012–2014), נשכרה למלאכת בימוי הסרט. תהליך הנפשת הסרט בוצע על ידי חברת "Flying Bark Productions", הנמצאת בסידני, אוסטרליה.

הסרט עתיד לעלות לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" בארצות הברית ב-9 באוקטובר 2026.

## צוות המדבבים
* אריק נאם – **[[אנג (דמות)|אנג]]**
* ג'סיקה מאטן – **[[קטרה (דמות)|קטרה]]**
* רומן סרגוסה – **[[סוקה (דמות)|סוקה]]**
* דיון קואן – **[[טוף בייפונג]]**
* סטיבן יאון – **[[צוקו]]**
* דייב בטיסטה

## הפקה
### פיתוח
ב-24 בפברואר 2021, הודיעה "ViacomCBS" במהלך יום המשקיעים השנתי שלה על הקמת אולפני אווטאר, חטיבה חדשה של ניקלודיאון שתוקדש להפקת פרויקטים המבוססים על סדרות הטלוויזיה המצוירות "אווטאר" (2005–2008) ו"האגדה של קורה" (2012–2014). עוד נמסר כי יוצרי הסדרה המקורית והמפיקים בפועל בריאן קונייצקו ומייקל דנטה דימרטינו יפקחו על תהליך ההפקה הקריאייטיבי. כמו כן, הוכרז שהפרויקט הראשון של האולפנים יהיה סרט קולנוע מונפש שיתחיל את תהליך ההפקה בשנת 2021.

ביוני 2022, הוכרז כי לורן מונטגומרי, אמנית סטוריבורד לשעבר שעבדה על הסדרה המקורית ופיקחה על הפקת סדרת ההמשך שלה, תופקד על מלאכת הבימוי, וכי קונייצקו ודימרטינו עתידים להפיק את הסרט לצד המפיק הבכיר של הסדרה המקורית, אריק קולמן. ביולי 2021, נחשף כי עלילת הסרט תעסוק באנג וחבריו, ובכנס ה-CinemaCon שהתקיים באפריל 2023, אושר כי עלילת הסרט תתרחש לאחר עלילת הסדרה המקורית ותעסוק בקורותיהם של הדמויות בבגרותם. באפריל 2024, נחשף שקולמן ייקח במקום זאת קרדיט של מפיק בכיר, וכי לצוות ההפקה צורפו לטיפה אואו ומריאן גארגר כמפיקות נוספות.
### ליהוק
במהלך כנס ה-CinemaCon שהתקיים באפריל 2024, הכריזה סרטי פרמאונט על ליהוקם של אריק נאם, דיון קואן, ג'סיקה מאטן, רומן סרגוסה לדיבוב דמויותיהם של אנג, טוף בייפונג, קטרה וסוקה (בהתאמה). עוד נמסר מטעמה כי את האנטגוניסט הראשי ידבב דייב בטיסטה.
### הנפשה
באוקטובר 2022, דווח כי חברת ההנפשה "Flying Bark Productions", הממוקמת בסידני, אוסטרליה, תופקד על הנפשת הסרט, שישלב הנפשה מסורתית לצד אלמנטים של CGI. אלקסיה גייטס-פול, מנהלת ההפקה של "Flying Bark", העירה כי העבודה על הסרט היא "פרויקט החלומות" עבור האולפן בשל העובדה שעובדים רבים הם מעריצי הזיכיון.

## הפצה
הסרט עתיד לעלות לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" בארצות הברית ב-9 באוקטובר 2026. במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-10 באוקטובר 2025 ולאחר מכן ב-9 בינואר 2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2026
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי אנימציה של פרמאונט
קטגוריה:סרטי אנימציה של ניקלודיאון
קטגוריה:אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2026
לורי וג'ורג' שאפל

**לורי וג'ורג' שאפל** (באנגלית: **Lori and George Schappell**; 18 בספטמבר 1961 – 7 באפריל 2024) היו תאומים סיאמיים אמריקאים. ג'ורג' הופיע כזמר קאנטרי. ספר השיאים של גינס ציינו כי המעבר המגדרי של ג'ורג' הפך אותו ואת לורי לקבוצה הראשונה של תאומים סיאמיים שהזדהו כמגדרים שונים.

## קריירה
ג'ורג' עיצב ציוד תמיכה לאנשים עם מוגבלות פיזית.

כזמר קאנטרי, ג'ורג' הופיע רבות בארצות הברית וביקר בגרמניה וביפן. בשנת 1997, הוא זכה בפרס המוזיקה של LA עבור אמן הקאנטרי החדש הטוב ביותר. הוא שר את "Fear of Being Alone" על בזמן ריצת הקרדיטים של הסרט "Stuck on You", סרט קומדיה על זוג תאומים פיקטיביים.

לורי שימשה כמנחה של ג'ורג'. היא עבדה במכבסה, סידרה את עומס העבודה שלה סביב מחויבויות השירה שלו. היא אמרה שכמעריצה שלו היא שילמה כדי להשתתף בקונצרטים בדיוק כמו כל המעריצים האחרים, פשוט הפכה את עצמה לשקטה ו"בלתי נראית" בזמן שהוא מופיע.

כתאומים סיאמיים, לורי וג'ורג' הופיעו במספר סרטי טלוויזיה ותוכניות אירוח. הם גם שיחקו בפרק של סדרת הטלוויזיה ניפ/טאק, בו שיחקו את התאומים המשותפים רוז ורייבן רוזנברג.

ב-21 ביוני 2007, לורי וג'ורג' השתתפו בפתיחה החגיגית של "Ripley's Believe It Or Not! Odditorium" בכיכר טיימס בניו יורק. זו הייתה הפעם הראשונה שהם הוגדרו בתור לורי וג'ורג' שאפל.

## חיים אישיים ומוות
נולדו בתור לורי ודורי שאפל, הם היו תאומים סיאמיים שחברו בראשם, אבל היו להם אישיות שונה מאוד וחיו חיים אינדיבידואליים ככל שהתאפשר להם. ג'ורג' גם לא היה מסוגל ללכת בגלל ספינה ביפידה. את 24 השנים הראשונות לחייהם בילו במוסד לבעלי מוגבלויות נפש. משנת 1988 הם חיו, ללא סיוע, בדירות לקשישים ברדינג, פנסילבניה. כאות לאינדיבידואליות, וחוסר אהבה לעובדה ששמותיהם מתחרזים, בחר ג'ורג' לראשונה להיקרא בשם ריבה על שם הזמרת האהובה עליו ריבה מקנטייר. עד 2007, הוא יצא מהארון כגבר טרנס והעדיף להיות ידוע בציבור בשם ג'ורג'. שיאי גינס ציינו כי המעבר המגדרי שלו הפך אותו ואת לורי לקבוצה הראשונה של תאומים סיאמיים שהזדהו כמגדרים שונים.

לורי וג'ורג' גרו בדירת שני חדרי שינה, כשכל אחד מהם שומר על מרחב פרטי מובהק. היו להם כמה חיות מחמד. לורי שיחקה באולינג וזכתה במספר גביעים. הם כיבדו זה את הפרטיות של זה מבחינת זמן עבודה, בילוי ומערכות יחסים. ואף ציינו כי ג'ורג' היה מביא אתו ספר לקריאה בדייטים של לורי או שומע מוזיקה באוזניות. ללורי היו כמה חברים והיא הייתה מאורסת, אבל איבדה את הארוס שלה בתאונת דרכים. הם חגגו את יום הולדתם ה-50 בטיול ללונדון.

לורי וג'ורג' שאפל מתו בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה ב-7 באפריל 2024, בגיל 62.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאומים סיאמיים
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
רשמקול ארבעה ערוצים

ממוזער| טייפ TEAC A-2340 עם ארבעה ערוצים משנות ה-70 היה מסוגל להשמיע קלטות Q4 וכן לבצע הקלטות בארבעה ערוצים. מכשירים מסוג זה היו אחת הדרכים הטובות ביותר ליהנות מסאונד בעל ארבעה ערוצים באיכות גבוהה בבית.
**רשמקול ארבעה ערוצים** או **טייפ 4 ערוצים** היה הפתרון הצרכני הראשון להקלטה והשמעה של קול בארבעה ערוצים. סרטי הקלטה מוקלטים מראש בפורמט זה הוצגו בארצות הברית על ידי חברת ההקלטות Vanguard ביוני 1969. מכשירים מיוחדים להשמעת סרטים כאלה הוצגו על ידי יצרנים של מכשירי אלקטרוניקה בערך באותו זמן.

## היסטוריה
טייפ 4 ערוצים היה מכשיר צרכני, או ביתי, המבוסס על מערכות ההקלטה הרב-ערוציות המקצועיות שהיו יקרות יותר וגדולות בהרבה, ונבנו עבור אולפני הקלטות עד 1954. מכשירי ארבעה ערוצים מקצועיים השתמשו בסרט הקלטה ברוחב אינץ' או חצי אינץ' ובמהירות של 15 או 30 אינץ' לשנייה (IPS) להקלטת סאונד באיכות גבוהה.

המחירים של מכשירי ארבעה ערוצים לצרכן היו גבוהים למדי אך עדיין סבירים. משתמשים ביתיים החשיבו את איכות הסאונד שהתקבלה למצוינת באותה תקופה. להקלטות היה יחס אות לרעש גבוה יחסית והקלטות אפשרו השמעה מלאה "בדידה" של ארבעה ערוצים עם הפרדת ערוצים טובה יחסית. על מנת לשמור על עלויות משתלמות ככל האפשר, מכשירים ביתיים פעלו במהירויות איטיות יותר והשתמשו ברוחבי סרט צרים יותר בהשוואה למכשירים מקצועיים. המכשירים הביתיים חסרו לעיתים גם חלק מהתכונות של המכשירים המקצועיים.

הפורמט של טייפ 4 ערוצים, לא הצליח מסחרית ולא אומץ באופן נרחב. חברות ההקלטה הפסיקו ברובן למכור סרטי הקלטה עם הקלטות של 4 ערוצים לקראת סוף שנות ה-70.

## שימוש כמכשירי הקלטה ביתיים מרובי ערוצים
עם הירידה בפופולריות של סרטי הקלטה מוקלטים בעלי ארבעה ערוצים, יצרניות האלקטרוניקה המשיכו לייצר את מכשירי ההקלטה לשוק חדש. בשנת 1972 הציגה TEAC את מכשירי ההקלטה הביתיים הראשונים בעלי ארבעה ערוצים עם Simul-Sync, שהיו בעלי יכולת אובר-דאבינג. מוזיקאים השתמשו בהם כבסיס לאולפני הקלטות ביתיים ויצרו לראשונה הקלטות דמו ביתיות מתוחכמות. חלק מהקלטות אלו גם שוחררו באופן מסחרי לציבור.

## תפעול
כל ארבע הרצועות משמשות בכיוון אחד בטייפ של ¼ אינץ', כשהן מתנגנות במהירות של ½7 IPS (פי שניים ממהירות ¾3 IPS של סוגי טייפ סלילים רבים אחרים).   לסרטי הקלטה של ארבעה ערוצים יש רק תוכנית מוזיקה אחת והם "חד צדדיים" בניגוד לשני הצדדים של סרטי הקלטה סטריאופוניים המיועדים לצרכן. תצורת הרצועה המיוחדת והמהירות הגבוהה יותר של סלילי ארבעה ערוצים מוקלטים פירושה שאורך סרט ההקלטה גדול פי ארבעה מסרט הקלטה סטריאופוני דומה שהוקלט ב-¾3 IPS.

לארבעת המסלולים הבדידים לחלוטין היה רוחב פס מלא (בניגוד למחסניות Q8 שהיה להן טווח תדרים מוגבל יותר). קלטות ארבעה ערוצים השתמשו במהירות גבוהה יותר ורוחב סרט גדול יותר מאשר Q8.

## תאימות
סרטי הקלטה של ארבעה ערוצים או הקלטות סלילים ביתיות עם ארבעה ערוצים אינם תואמים למכשירי סטריאו דומים. כאשר ההקלטות הללו מושמעות במכשירי סטריאו ניתן לשמוע רק שניים מתוך ארבעת הערוצים בכל פעם.

## ראו גם
* רשמקול
* קלטת שמע
* קלטת שמונה רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכות שמע
אקטאה (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, המונח **אקטאה** או **אקטאיה** (ביוונית עתיקה: Ἀκταία, "השוכנת על החופים", מ-ἀκτή, "חוף הים") עשוי להתייחס לדמויות הבאות:
* אקטאה, הנראידה של החוף הסלעי. 50 נימפות הים הללו הן בנותיהם של נראוס ודוריס האוקיינידית. אקטאה ואחיותיה האחרות ניחמו את תטיס כשזעקה באהדה על צערו של אכילס על ידידו ההרוג פאטרוקלוס.
* אקטאה, נסיכת לוב. הייתה אחת מהדנאידות, בנותיהם של המלך דנאוס  ופיאריה . היא נישאה ורצחה את בן דודה פריפאס , בן איגיפטוס  בליל כלולותיהם בפקודת אביה.
* אקטאה, שמה הקודם של אטיקה, שמלכה הראשון היה אקטאוס . שמה שונה לכבודה של אתיס , בתו של המלך קרנאוס  מאתונה.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:נראידות
קטגוריה:נסיכות בדיוניות
מודסטינוס

**הרניוס מודסטינוס** (בלטינית: *Herennius Modestinus*) היה עובד מדינה ומשפטן רומי מהולל, תלמידו של אולפיאנוס, שפעל בסביבות שנת 250 לספירה.

נראה שהוא היה יליד אחת הפרובינקיות הרומיות דוברות היוונית, או כנראה דלמטיה .
ייתכן שבין 223 ל-225 לספירה הוא היה מזכיר *a libellis* תחת הקיסר אלכסנדר סוורוס, ובערך בשנת 228 הוא היה פראיפקטוס ויגילום  (*praefectus vigilum*, מפקד משמר העיר רומא).

בחוק הציטוטים  של קיסר האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי (המאה ה-5) הוא מסווג עם פפיניאנוס , פאולוס , גאיוס  ואולפיאנוס, כאחד מחמשת המשפטנים שדעותיהם המתועדות נחשבו מכריעות. הוא נחשב למשפטן הגדול האחרון בעידן הקלאסי של המשפט הרומי.

הוא מוזכר בצו של הקיסר גורדיאנוס השלישי בשנת 240 בקשר לתשובה שנתן מודסטינוס לגורם שאליו הופנה הצו.
לא פחות מ-345 קטעים בדיגסטה של קורפוס יוריס קיוויליס (המאה ה-6) לקוחים מכתביו.
הוא מחברם של קובץ שאלות ותשובות ודיגסטה, שנכתב ב-12 ספרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
קטגוריה:משפטנים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
Marvel 1943: Rise of Hydra

**Marvel 1943: Rise of Hydra** (בתרגום חופשי לעברית: **מארוול 1943: עלייתה של הידרה**) הוא משחק פעולה-הרפתקאות שמפותח ויופץ על ידי "Skydance New Media", ומבוסס על דמויותיהם של קפטן אמריקה והפנתר השחור מבית מארוול קומיקס. עלילת המשחק, מושפעת מגלגוליהן השונים של הדמויות בחוברות הקומיקס ועיבודים למדיות שונות ונכתבה בהשראת מיני-סדרת הקומיקס משנת 2010, "Captain America / Black Panther: Flags of Our Fathers", מתרחשת בפריז הכבושה במהלך מלחמת העולם השנייה, במהלכה נאלץ חייל-העל האמריקאי סטיב רוג'רס לשתף פעולה עם אזורי, מלך ואקנדה שפועל תחת זהותו של הפנתר השחור, במטרה למנוע את עלייתו של הארגון הנאצי הידרה (קומיקס).

פיתוחו של המשחק הוכרז במשותף על ידי החברות "Skydance" ו-"Marvel Games" באוקטובר 2021, כפרויקט הראשון שיופק על ידי "Skydance" עבור "מארוול קומיקס", לצד אישור על מעורבותם של ראשי האולפנים איימי הניג וג'וליאן ביק כמפיקים, ושל הקומיקסאי והתסריטאי מארק ברנרדין, אשר הופקד על כתיבת עלילת המשחק לצד הניג.

המשחק עתיד לצאת לשוק במהלך שנת 2025.

## משחקיות
המשחק עתיד להיות משחק פעולה והרפתאות ממוחשב, במהלכו יוכלו השחקנים לשלוט בצוות של ארבע דמויות. בנוסף לגיבורים הראשיים, סטיב רוג'רס / קפטן אמריקה ואזורי / הפנתר השחור, יוכלו השחקנים לשלוט גם בדמויותיהם של גבריאל ג'ונס ונאנאלי, מנהיגת רשת המרגלים של ואקאנדה.

## פיתוח
בנובמבר 2019, ביקשה "Skydance Media" מבמאית משחקי הווידאו והתסריטאית איימי הניג להקים חטיבת משחקים בתוך החברה. באוקטובר 2021, החטיבה, שזכתה לשם "Skydance New Media", הודיעה כי הפרויקט הגדול הראשון שלה יהיה "משחק נרטיבי מסוגת פעולה-הרפתקאות בהשראת שוברי קופות" שפותח בשיתוף פעולה עם "Marvel Games", ויכיל עלילה מקורית. חודש שלאחר מכן, חשף התסריטאי ומפיק הטלוויזיה של מארוול קומיקס, מארק ברנרדין, את מעורבותו בכתיבת עלילת המשחק.

המשחק הוצג לראשונה במהלך כנס D23 Expo שנערך ב-9 בספטמבר 2022. במהלך התצוגה נחשפו הפרוטגוניסטים והאנטגוניסט הראשיים של המשחק. במרץ 2024, חשפו "Skydance: ו"מארוול" את שם המשחק במהלך ועידת מפתחי המשחקים (GDC) 2024, והציגו גם קדימון עלילתי שאישר את שימוש המשחק ב-Unreal Engine 5. עוד אושר כי קארי פייטון ודרו מורליין יובילו את צוות השחקנים בדיבוב וגילום דמויותיהם של אזורי וסטיב רוג'רס, בהתאמה, לצד מארק ריצ'רדסון בדמותו של גבריאל ג'ונס ומגלין אשיקונווק בדמותה של נאנאלי. בנוסף, הודיעה "Marvel Games" כי ג'ואל ג'ונסטון יגלם את דמותו של הווארד סטארק, בעוד שלין רנה תגלם את דמותה של ג'ולי, דמות מקורית שנוצרה עבור המשחק. על הלחנת המשחק הופקד המלחין סטיבן ברטון. במשחק תופיע גם השחקנית ג'נינה גאבנקר בתפקיד שטרם פורסם.

## הפצה
המשחק עתיד לצאת לשוק במהלך שנת 2025.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קפטן אמריקה
קטגוריה:מארוול קומיקס
קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי פעולה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
וולטר דייל מילר

**וולטר דייל מילר** (באנגלית: **Walter Dale Miller**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-29 בשנים 1993–1995. הוא הושבע לתפקידו מתוקף היותו סגן מושל המדינה, תפקיד בו הוא כיהן החל מ-1987, בעקבות מותו של המושל ג'ורג' ס. מייקלסון בהתרסקות מטוס בעת כהונתו. מילר הושבע לכהונתו בגיל 67, ולפיכך עד היום הוא המבוגר ביותר מבין מושלי דקוטה הדרומית לדורותיהם.
## ראשית חייו
וולטר דייל מילר נולד בעיירה ויופילד שבדקוטה הדרומית, ליד החווה של משפחתו, בה הוא חי ועבד במשך כל ימי חייו. הוא למד בבית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית, אך לא סיים את לימודיו. בנוסף לעיסוק בחקלאות, היה מילר נשיא חברת ביטוח החיים הלאומית של דקוטה בשנים 1970–1985.
## קריירה פוליטית
בשנים 1967–1986 כיהן מילר כחבר בית הנבחרים של דקוטה הדרומית. מתוכן, בשנים 1975–1978 ושוב ב-1986, הוא שימש כראש סיעת הרוב בבית. בשנים 1981 ו-1982 הוא היה יושב ראש הבית. במהלך תקופת כהונתו כמחוקק, הוא גם כיהן כיושב ראש הזמני, עוזר מנהיג הרוב, ומצליף הרוב.

בבחירות לנשיאות של 1984 היה מילר יושב ראש מסע הבחירות של רייגן ובוש בדקוטה הדרומית, ובבחירות של 1988, הוא היה יושב ראש שותף של מסע הבחירות של בוש וקווייל.

מילר כיהן כסגן מושל דקוטה הדרומית מ-1987 ועד למותו של המושל ג'ורג' ס. מייקלסון בהתרסקות מטוס ב-19 באפריל 1993, ואז הוא הושבע במקומו כמושל דקוטה הדרומית וכיהן בתפקיד עד תום תקופת כהונתו המתוכננת של מייקלסון ב-7 בינואר 1995.

בבחירות למשרת המושל של 1994 נוצח מילר על ידי המושל לשעבר ביל ג'נקלו, שנבחר לתקופת כהונה נוספת.
## חיים אישיים
ב-1943 נשא מילר לאישה את מרי רנדל, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. מרי נפטרה ב-1989, וב-1993 נישא מילר בשנית לפטריסיה קלדוול, ובכך הוא היה ראשון מושלי המדינה שנישא בעת כהונתו. היו לו שני ילדים חורגים. פטריסיה קלדוול מילר התמודדה ב-2010 ללא הצלחה על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מבקרת המדינה. היא שימשה כסגנית מזכיר המדינה, וב-2014 התמודדה ללא הצלחה על מועמדות הרפובליקנים למשרת מזכיר המדינה של דקוטה הדרומית.

לאחר תום כהונתו כמושל, המשיך מילר לעסוק בחקלאות מצפון לעיר ניו אנדרווד, בגבול שבין מחוזות מיד ופנינגטון, והתגורר באופן חלקי בעיר פורט פיר, שם הוא היה מעורב בפעולות שדלנות ובעסקנות חקלאית.

וולטר דייל מילר נפטר ב-28 בספטמבר 2015, בגיל 89, בעת שעשה בביקור בדאלאס, טקסס. הוא נטמן בבית הקברות של ויופילד.

## קישורים חיצוניים
* וולטר דייל מילר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* וולטר דייל מילר באתר Trail of Governors 
* וולטר דייל מילר באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
Sitting on the Moon

"**Sitting on the Moon**" (בעברית: "**יוֹשֵׁב עַל הַיָּרֵחַ**") הוא שיר שהוקלט על ידי הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, **' (2006). את השיר כתב, הלחין, הפיק וביצע המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני [[מיכאל קרצו]], שייסד את הפרויקט המוזיקלי.

במהלך [[העשור השני של המאה ה-21]] זכה השיר לעדנה מחודשת כאשר פורסמו עשרות [[רמיקס]]ים שונים שלו; אחד מהם זכה להצלחה בין-לאומית וצבר למעלה מאחד-עשר מיליון צפיות בסך הכול ב[[יוטיוב]]. במקור, נוצר רמיקס אחד בלבד עבור "Sitting on the Moon" כחלק מגרסת "פרייבט לאונג' רמיקס" שיצאה עבור **'.

## רקע וכתיבה
*[[A Posteriori]]* הפך לאלבום הראשון של אניגמה שהוקלט באולפן ההקלטות הנייד החדש של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו. במסגרת ההקלטות, הוחלט כי קרצו יקליט בעצמו את "", "Sitting on the Moon" ו-"Goodbye Milky Way". הוא היה היחיד שהקליט את שירי האלבום, פרט להשתתפות משנית של לואיזה סטנלי ואנדרו דונלדס.

"Sitting on the Moon" נחשב לשיר קינה בו נעשה שימוש במוטיבים של הירח וכדור הארץ – ישיבתו של הדובר על הירח תוך צפייה בכדור הארץ מתארת את תחושת הבדידות והריחוק שהוא חש והדבר מתבטא גם בשורות: . לאחר מכן, הוא זועק: . מטרת השורה היא להדגיש את הגעגוע שהוא חש כלפי מושא אהבתו שאיננה עוד. השיר נחתם בשורות: .

פרק זמן לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
ב-29 ביולי 2016, עשר שנים מיציאתו המקורית של השיר הוחלט להעלות את קליפ המילים הרשמי שלו לערוץ היוטיוב של אניגמה.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אניגמה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על החלל החיצון
קטגוריה:שירים על הירח
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירים על כדור הארץ
קטגוריה:שירי העידן החדש
אנטיוכוס הנזיר

**אנטיוכוס הנזיר** (ביוונית: Άντίοχος ό Μοναχός, **אנטיוכוס מונכוס**; פעל במאה ה-7), הידוע גם כ**אנטיוכוס ממר סבא** (Αντίοχος Σαβαΐτης), היה נזיר וסופר נוצרי.

אנטיוכוס ככל הנראה נולד ליד אנקירה באסיה הקטנה (כיום אנקרה, טורקיה). הוא חי תחילה כמתבודד, ולאחר מכן הפך לנזיר וארכימנדריט של הלאורה המפורסמת של מנזר מר סבא במדבר יהודה. הוא היה עד לפלישה הפרסית לארץ ישראל בשנת 614, ולטבח של 44 מחבריו על ידי הבדואים.

בשנת 619, חמש שנים לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי ח'וסרו השני מלך פרס, נכבשה אנקירה ונחרבה על ידי הפרסים, מה שאילץ את הנזירים של מנזר אטלין השכן לעזוב את ביתם, ולעבור ממקום למקום. מכיוון שלא היו יכולים לשאת עמם ספרים רבים, ביקש אב המנזר אוסטאתיוס מחברו אנטיוכוס לחבר קיצור של כתבי הקודש לשימושם, וגם תיאור קצר על מות הקדושים (המרטירים) של 44 הנזירים של סבאס.

בהיענות לבקשה זו כתב אנטיוכוס חיבור הידוע בשם "הפנדקטים של כתבי הקודש" (ב-130 פרקים, שהמתרגם הלטיני טעה וחשב זאת למספר הדרשות). זהו אוסף של משפטי מוסר, שאוב מהכתובים ומסופרים כנסייתיים מוקדמים.
פרק המבוא של ה"פנדקטים" מספר על מות הקדושים של הנזירים; הפרק האחרון שלו מכיל רשימה של כופרים משמעון הקוסם ועד לחסידיו המונופיזיטים של סוורוס מאנטיוכיה . הספר הוא בעל ערך מיוחד בשל קטעי היצירות שנמצאים בו, שאינם קיימים עוד; לסופר היה עניין, שלא היה רווח אז, בספרות הנוצרית הקדומה.

אנטיוכוס גם כתב אקסומולוגסיס (*Exomologesis*) או תפילה, שבה הוא מספר על הסבל שפקד את ירושלים מאז הפלישה הפרסית, ומתחנן לרחמי אלוהים לרפא את תחלואיה הרבים של עיר הקודש. נראה כי יצירות אלו נכתבו בתקופה שבין כיבוש ארץ ישראל על ידי ח'וסרו לבין כיבושה מחדש על ידי הקיסר הביזנטי הרקליוס בשנת 628.

בליטורגיה האורתודוקסית המזרחית  מיוחסת לאנטיוכוס אחת התפילות.

הועלתה ההשערה כי אנטיוכוס היה אותו אדם כמו הנזיר ממנזר מר סבא סטרטגיוס , שכתב תיאור של כיבוש ירושלים בידי הפרסים, אולם זה לא הוכח.

## הערות שוליים

קטגוריה:נזירים נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:נזירים אורתודוקסים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7
סבאוס

**סבאוס** (בלטינית: *Sebeos*; בארמנית: Սեբեոս) היה בישוף והיסטוריון ארמני מהמאה ה-7.

מעט ידוע על המחבר, אולם חתימה על החלטת ועידת הכנסייה הרביעית של דווין  בשנת 645 אומרת: "הבישוף סבאוס מבגראטוניס", וחוקרים מזהים אותו עם סבאוס ההיסטוריון.

לכתביו יש ערך כאחד המקורות הבודדים ששרדו בשלמותם המספקים כרוניקה של ארמניה והטריטוריות הסובבות אותה במאה ה-6. ההיסטוריה של סבאוס מכילה תיאורים מפורטים מתקופת השליטה הסאסאנית בארמניה  ועד לכיבוש המוסלמי של ארמניה  בשנת 661. ההיסטוריה שלו פורסמה לראשונה בשנת 1851 באיסטנבול.

## כתביו
"היסטוריה של הרקליוס", המתעדת אירועים מסוף המאה ה-5 ועד שנת 661, יוחסה לו. היא כוללת שני חלקים. החלק הראשון (פרקים 1–6) מתחיל עם היסוד המיתולוגי של ארמניה עם האגדה של הייק  ובל, ועובר להיסטוריה בת זמנו עם ההתקוממות העממית בהנהגתו של ורדן השני ממיקוניאן (Vardan II Mamikonian) נגד פרס בשנות ה-70 של המאה ה-6. בחלק השני הוא מספר על המאבקים והבריתות בין פרס לביזנטיון, ובין היתר גם על כיבוש ירושלים על ידי הפרסים.

בחלקים האחרונים של החיבור, סבאוס מתאר את עלייתו של כוח מדיני וצבאי חדש, הישמעאלים בשנת 622 לספירה. חלק זה מתאר כיצד הקים מוחמד לראשונה קהילה של ישמעאלים ויהודים על סמך מוצאם המשותף מאברהם; הערבים דרך ישמעאל, והיהודים דרך יצחק. משם השיגו הישמעאלים הישגים טריטוריאליים דרמטיים, כולל ניצחונם על השושלת הסאסאנית, והתיאור נכנס לחלוקת הצבאות הישמעאליים ולהתחלת הפתנה הראשונה  (מלחמת אזרחים בעולם האסלאמי). הוא מקשר את ההתפתחויות הללו לארמניה. הוא מפסיק את תיאורו עם סוף הפתנה הראשונה, כאשר מועאויה הראשון עושה שלום.

## לקריאה נוספת

* *The Armenian History attributed to Sebeos*, translated, with Notes, by R. W. Thomson, historical Commentary by J. Howard-Johnston, Assistance from T. Greenwood (Translated Texts for Historians), 2 Volumes, Liverpool 1999
* T. Greenwood, "Sasanian Echoes and Apocalyptic Expectations: A Re-Evaluation of the Armenian History attributed to Sebeos", *Le Muséon* 115, Fasc. 1–2 (2002) 323–397
* Agop Jack Hacikyan, *The Heritage of Armenian Literature*, Wayne State University Press, 2002, vol. II, Sebeos, pp. 81-93


## קישורים חיצוניים
* סבאוס, '''היסטוריה''' (תרגום לאנגלית)
* הקדמת המתרגם ל"היסטוריה" של סבאוס 
* Sebeos, אנציקלופדיה איראניקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:בישופים
קטגוריה:היסטוריונים ארמנים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7
קטגוריה:סופרים ארמנים
חתול כנעני

**חתול כנעני** הוא גזע של חתול שבוית בגרמניה, אך מקורו בירושלים, ישראל.

גזע החתולים נקרא על שם כנען, ארץ קדומה בלבנט שאבותיו של חתול זה שהו בה. במקור, אבותיו אכן הסתובבו באזור הלבנט, וייתכן כי מקורתיו של החתול בתת-המין חתול בר אפריקני.

לחתולים הכנענים עדיין יש אינסטינקטים המשותפים לחתולי בר, והם גזעי חתולים מבויתים חדשים באופן יחסי. גזע חתולים זה נקרא גם "ניסיוני" (Experimental), כי הביות שלהם הוא מתמשך.

## ביות
האמנית הגרמנייה-ישראלית דוריס פולצ'ק נחשבת למייסדת גזע החתולים הכנעניים. בשנות ה-70, פלוצ'ק שילבה בין חתולי בר ילידיים לאזור ירושלים, חתולי חבש וחתולי בנגל בשביל לקבל את החתול הכנעני.

כתוצאה מהביות שביצעה דוריס, ניתן היה לשמר את הגודל והאישיות של החתול הכנעני בכך שיהיה דומה לגודל של חתולי בר, אך תוך השרשרת תכונות חברתיות וחיוביות יותר כלפי בני אדם. מבייתים רבים התלהבו מהגזע הכנעני והוא נשלח לגרמניה ולארצות הברית להמשך ביותו. לחתול הכנעני תוכניות רבייה במקומות אלו.

הגזע נרשם על ידי איגוד החתולים העולמי רק בשנת 2000. דוריס פולצ'ק נפטרה בשנת 2002.

## מראה
הגזע הכנעני הוא שרירי ואתלטי בגופו, וגם גדול באופן יחסי מחתולי בית אחרים. הוא בעל פרווה קצרה וגסה עם צבעים מנומרים, זנב שרירי וארוך וכפות רגליים קטנות. משתמשים רבים הנתקלים בחתול הכנעני, גם מדווחים כי האוזניים שלו גדולות ושרירות ביחס לגזעים אחרים, ובנוסף מרוחקות אחת מן השנייה.

צבע העיניים של החתול הכנעני הוא ירוק עד צהוב, אך כשנהיה מבוגר, כמעט תמיד צבע העיניים שלו יהפכו לירוקות (או צהוב-ירוק).

## תכונות
### התנהגות
החתול הכנעני, בדומה לחתולי חבש ובנגל, ספורטיבי ופעיל מאוד. החתול הכנעני אוהב לקפץ בין מקומות וגופו שרירי ואתלטי, ולכן גידולו דורש שטח רב לעשיית פעילות ספורטיבית. מסיבה זאת, הגזע הכנעני לא מומלץ לגידול אצל בעלי דירה או שטח קטן.

מומלץ לגדל את החתול הכנעני בסביבה בו יש לו עצים לטפס עליהם, או בסביבה עם חיות טרף, כמו חצר.

החתול הכנעני לא מיילל הרבה, אך רק במידת הצורך. לחתול הכנעני אינטליגנציה גבוהה לעומת גזעים אחרים, הוא לומד מהר ולרוב מזהה כשמדברים איתו.

### בריאות
החתול הכנעני הוא עצמאי כמעט לחלוטין, הוא לא דורש הרבה תשומת לב למעט טיפוח פרווה ואוכל מזין. אין הנחיות מיוחדות לטיפול בו. החתול הכנעני בעל תוחלת חיים ממוצעת של 12 עד 15 שנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:גזעי חתולים
קטגוריה:חיות כלאיים