open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לודוויג בולצמן

**לודוויג בולצמן** (בגרמנית: **Ludwig Boltzmann**; 20 בפברואר 1844 – 5 בספטמבר 1906) היה פיזיקאי אוסטרי. הוא מוכר בעיקר כאבי המכניקה הסטטיסטית.

## חייו
בולצמן נולד ב-20 בפברואר 1844, בווינה, בירת אוסטריה. אביו היה פקיד ממשלתי. את לימודיו היסודיים קיבל בבית ממורה פרטי, ולאחר מכן למד בתיכון בלינץ, אוסטריה. בשנת 1863 החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת וינה, וקיבל תואר דוקטור בשנת 1866.

ב-1869 מונה לפרופסור מן המניין לפיזיקה מתמטית באוניברסיטת גראץ. ב-1873 הפך לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת וינה.

בשנת 1906 התאבד בולצמן בתלייה, בעודו נמצא בנופש בעיירה דורינו, אשר ליד טריאסטה באיטליה. הסיבות להתאבדותו אינן ברורות. ההשערות מדברות על כך שהיה מתוסכל מסירוב הקהילה המדעית לקבל את תגליותיו (המהוות כיום הבסיס לתורות פיזיקליות רבות), ובפרט הוויכוח בינו לבין אנרי פואנקרה.

נושא המחלוקת בין בולצמן לפואנקרה היה השאלה: האם הזמן הוא הפיך. כלומר, האם ייתכן כי אירועים יתחוללו בסדר הפוך בזמן (במילים אחרות, האם למערכת פיזיקלית סגורה קיימת סימטריה בזמן). פואנקרה הוכיח מתמטית כי אכן קיימת סימטריה כזאת, וכל מצב של היקום יחזור על עצמו, לאחר זמן ארוך די הצורך (גדול בהרבה מגיל היקום). הוכחתו של פואנקרה אמנם נכונה מתמטית, אך מסיבות פיזיקליות שונות נראה כי הזמן הדרוש יהיה אינסופי. בולצמן הוכיח מתמטית תוך שימוש בשיטות פיזיקליות כי מצב פיזיקלי של מערכת סגורה יכול לחזור על עצמו רק אם האנטרופיה איננה גדלה. האנטרופיה לפי הוכחתו חייבת לגדול או להישאר קבועה בזמן, אך איננה יכולה לקטון באופן טבעי. האנטרופיה תגדל עבור כל תהליך בלתי-הפיך (ורובם המוחלט של התהליכים הטבעיים כוללים את הגדלת האנטרופיה). מהוכחתו של בולצמן נובע כי קיים כיוון מועדף לציר הזמן, וכי אין למערכות פיזיקלית סגורות סימטריה. את הסתירה בין שתי הטענות ניתן ליישב תוך שימוש במכניקת הקוונטים ותורת השדות הקוונטית.

בהוכחתו השתמש בולצמן במשוואה הקרויה כיום על שמו, משוואת בולצמן.

[שמאל|ממוזער|250px|מצבתו של בולצמן ב[בית הקברות המרכזי בווינה ועליה נוסחת האנטרופיה שהמציא]]
בולצמן הגדיר את פונקציית האנטרופיה לפי הנוסחה:


S=k_B \cdot \ln \Omega


כאשר

\Omega
 מסמנת את מספר המצבים האפשריים של התפלגות החלקיקים במערכת, עם אנרגיה כללית, ששווה לאנרגיה של המערכת.

k_B
 הוא גודל קבוע המכונה: קבוע בולצמן. בולצמן הוכיח כי הגדרה זו של האנטרופיה מתיישבת עם ההגדרה התרמודינמית של האנטרופיה. בצורה זו נתן בולצמן פירוש מיקרוסקופי למושג האנטרופיה, והוא מהווה מדד למספר המצבים האפשריים של המערכת.

בולצמן העלה את הרעיון כי מצבי האנרגיה של מערכת פיזיקלית הם בדידים במאמר משנת 1877.

בולצמן היה הוגה הרעיון של מוח בולצמן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:פיזיקאים אוסטרים
קטגוריה:מתאבדים: מדענים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1844
קטגוריה:נפטרים ב-1906
תרכובת אי-אורגנית

[שמאל|ממוזער|250px|המבנה התלת-ממדי של [פוספין, תרכובת אי-אורגנית]]

**תרכובת אי-אורגנית** (או **אנאורגנית**) היא תרכובת שאינה תרכובת אורגנית, כדוגמת מינרלים. הגם שמספר התרכובות האי-אורגניות גדול, מרבית החומרים הידועים הם אורגניים.

בעבר רווחה הדעה כי תרכובות אורגניות יכולות להיווצר רק על ידי אורגניזמים חיים (וכך הן קיבלו את שמן). התרכובות האי-אורגניות אמורות היו לייצג את "ההפך" מהתרכובות האורגניות, אך כיום ידוע כי קריטריון זה שגוי. קיימות תרכובות אורגניות מלאכותיות (סינתטיות), שמקורן אינו ביצור חי כלשהו (רוב הפלסטיקים והתרופות, למשל), ולעומת זאת קיימות תרכובות אי-אורגניות רבות בכל יצור חי: פחמן דו-חמצני, נתרן כלורי (מלח בישול), חומצת מימן כלורי, מימן גופרתי ורבות אחרות.

חומרים אי-אורגניים יכולים להיות יסודות פשוטים, כגון: מולקולת חמצן, פחמן באחת מצורותיו (יהלום, גרפיט או פחם) או ברזל; תרכובות פשוטות, כמו סידן גופרתי (גבס) או פחמן דו-חמצני; או תרכובות-ענק סבוכות דוגמת סיליקטים (מלחי צורן) למיניהם.

**[[כימיה אי-אורגנית]]** היא התחום העוסק בתרכובות אלו. אחד הנושאים העיקריים בהם עוסקת הכימיה האי-אורגנית הוא המבנים המיוחדים הנוצרים בגבישים ובסריגים.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:כימיה אי-אורגנית
צ'יאנג מאי

**צִ'יאַנג-מַאי** או **צִ'אַנג-מַאי** (הטעמה על ה-צִ'י), (בתאית: **เชียงใหม่**, ) היא העיר השנייה בגודלה בתאילנד (אחרי הבירה בנגקוק) והעיר הגדולה ביותר בצפון תאילנד. היא משמשת כבירת המחוז צ'יאנג מאי. העיר מכונה "ורד הצפון".

## היסטוריה
בעבר הייתה העיר חלק מהממלכה הצפונית שהשתרעה על טריטוריות שכיום שייכות ללאוס, תאילנד, ומיאנמר, ומרכזה היה בעיר לואנג פראבנג (העיר השנייה בחשיבותה בלאוס).

## גאוגרפיה
צ'יאנג מאי ממוקמת בצפון-מערב תאילנד, ונמצאת במרחק שעתיים נסיעה מן הגבולות עם מיאנמר ולאוס. היא משמשת כמרכז תיירות, וכבסיס לסיורים בכל האזור הצפון-מערבי של תאילנד. בעיר נמצא נמל התעופה הבין-לאומי של צ'יאנג מאי.

בתחום הטריטוריאלי של צ'יאנג מאי ישנן אטרקציות תיירותיות רבות כגון בזאר הלילה, גן חיות המכיל פנדות (שנתרמו על ידי סין), מקדש דוי-סוטפ העתיק, מפלי מים, גייזרים ועוד. חלק מהתיירים ממשיכים צפונה לעיר פאי, המהווה נקודת מעבר חשובה לתרמילאים.

## שפה
הדיאלקט המקומי המדובר בצ'יאנג מאי וסביבתה שונה מעט מהשפה התאית המדוברת בשאר אזורי המדינה. פירוש שם העיר הוא "העיר החדשה". בלשון המקומית העיר נקראת גם נקוואין-פינג, על שם נהר פינג שהעיר שוכנת על גדתו.

## פסטיבל הפרחים
ממוזער|311x311 פיקסלים|פלטפורמת פרחים צבעונית בתהלוכת הפרחים.
ממוזער|308x308 פיקסלים|במת פרחים מתנייעת בפסטיבל הפרחים, בתהלוכה.
בכל שנה, בסוף השבוע הראשון של חודש פברואר, נערך בצ'יאנג מאי פסטיבל פרחים ססגוני. הפסטיבל נמשך שלושה ימים, ובשיאו מתקיימת תהלוכת הפרחים, ביום השני לפסטיבל. בתהלוכה נוסעים כלי רכב גדולים, המשמשים פלטפורמה לפרחים. בפסטיבל משתתפים מגדלי פרחים מכל מחוז צ'יאנג מאי, ובדרך כלל שם המגדל רשום בגדול בקדמת כלי הרכב, לעיתים האותיות עצמן שזורות מפרחים. על במות כלי הרכב נוסעות צעירות, חלקן מלכות יופי לשעבר. במהלך הפסטיבל נבחרת מלכת יופי חדשה של הפסטיבל. לצידי מסלול תהלוכת הפרחים מוקמות טריבונות, עליהן יושבים צופים רבים, מקומיים ותיירים. תהלוכת הפרחים מסתיימת בפארק העירוני. במהלך הפסטיבל נפתחים דוכנים לממכר מזון, דוכני מזכרות, וחפצים שונים. בימיי הפסטיבל ניתן למצוא פסלים רבים העשויים מפרחים, מדובר בפסלי דמויות אנושיות, חיות, חפצים ומקדשים. בסוף הפסטיבל נמכרים הפרחים שהשתתפו בו.

## ראו גם
* גן החיות של צ'יאנג מאי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאילנד: ערים
מרדכי עובדיהו

**מרדכי עובדיהו** (**גוטסדינר**; 23 במאי 1909 – 8 בפברואר 1981) היה סופר עברי, עיתונאי, עורך פרסומים ומזכירו של חיים נחמן ביאליק.

## קורות חיים
מרדכי עובדיהו נולד בשנת תרס"ט (1909). בשדליץ, פולין. לאלתר דוד הכהן, פעיל ציוני דתי מצאצאי רבי עקיבא איגר. עלה ארצה בשנת 1931 ופנה ללמוד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. שם התגורר פרק זמן קצר בחדר אחד עם המשוררים נתן אלתרמן ואבות ישורון.

זמן מה היה מזכירו האישי של חיים נחמן ביאליק, ושהה עם המשורר בלונדון. לימים פרסם יומן מורחב על תקופה זו בשם "**מפי ביאליק**", תש"ח, שיצא בכמה מהדורות.

מרדכי עובדיהו כתב כמה ספרי סיפורים קצרצרים, בנוסח גרשון שופמן, יעקב קלצקין ופטר אלטנברג האוסטרי. עובדיהו נפטר בתל אביב בשנת 1981.

## ספריו
***אדם בחוץ: סיפורים ושרטוטים**, מסדה, תל אביב, 1951.
***בין ניצוץ לשלהבת**, אברהם קריב, המבקר והמשורר, גלים, תל אביב, 1961.
***הבית הלבן**, רשימות מבית החולים, תל אביב, 1936.
*** בסער ובדממה **, דמויות בספרותנו החדשה, תל אביב, 1976.
***בעל השפע : [[יהודה בורלא]]**, תל אביב, גלים 1970.
***יום ליום : אדם והווי בארץ**, תל אביב, גלים, 1954.
***יופי חדש **, אדם והווי בארץ - סיפורים ורישומים, תל אביב, 1975.
*** מאחרוני הראשונים - [[י"ד ברקוביץ']]**, תל אביב, גלים, 1968.
***מפי [[חיים נחמן ביאליק|ביאליק]] : דברים מפי המשורר, תגים לדיוקנו**, תל אביב, 1969.
*** תחנה אחת קודם : סיפורים**, מסדה, תל אביב, 1960.
***פרקי [[ג. שופמן]] : תגים לדמותו ויצירתו**, תל אביב, 1960.
***סופר לאלף ידידים : לדמותו ופעלו של [[דניאל פרסקי]]**, תל אביב, גלים, תשכ"ב 1962.

## תרגומיו
***מתוך רמצי האפר: הגברת לאזארוס. - אבא שלי**, מאת סילביה פלאת, מאנגלית - מרדכי עובדיהו, תל אביב, 1965.
***פקיד כי ימלוך**, קומדיה בשלש מערכות, מאת וילהלם ליכטנברג, עברית - מרדכי עובדיהו, תל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
סופראוקסיד דיסמוטאז

[שמאל|ממוזער|250px|המבנה התלת-ממדי של SOD [אדם|אנושי מיטוכונדריאלי]]

**סופראוקסיד דיסמוטאז** (באנגלית: **Superoxide dismutase**; ראשי תיבות: **SOD**) הוא אנזים, הנמצא בפרוקסיזומים, בכלורופלסטים, בציטוזול, בגרעין התא ובמיטוכונדריה. האנזים ממיר את יון הסופראוקסיד הרעיל למימן על-חמצני (מזיק פחות מסופראוקסיד ועובר פירוק נוסף על ידי האנזים קטלאז) ולחמצן. התגובה מתרחשת בשני שלבים: 

1.  \ \mathrm{Cu^{+2}SOD + O_2^- \rightarrow Cu^{+1}SOD + O_2} 

2.  \ \mathrm{Cu^{+1}SOD + O_2^- + 2H^+ \rightarrow Cu^{+2}SOD + H_2O_2} 

SOD מכיל אטום מתכת באתר הפעיל; המתכת יכולה להיות ברזל, מנגן, אבץ-נחושת וניקל (רק בפרוקריוטים). בתגובה שלעיל המתכת היא נחושת, והסימון Cu-SOD מציין את האנזים; לימין סימון הנחושת מצוין מספר החימצון שלה. ניתן לראות כי בשלב הראשון של התגובה הנחושת מתחזרת (מקבלת אלקטרון; מספר החימצון שלה יורד מ-2+ ל-1+), ואילו בשלב השני הנחושת מתחמצנת בחזרה. תגובה כזו, בה חומר יחיד משמש כמחזר וגם כמחמצן, נקראת **[[דיסמוטציה]]** משום שהיא משמשת למניעת מוטציות ב-DNA; מכאן שמו של האנזים, סופראוקסיד דיסמוטאז.

בנוסף, ניתן לראות כי האנזים משתמש בשתי מולקולות סופראוקסיד, מצרף אותן יחדיו ומוסיף להן שני פרוטונים (תגובה 2); התוצרים הסופיים הם מולקולת חמצן ומולקולת מי חמצן. את התהליך ניתן לסכם כך:

 \ \mathrm{O_2^- + O_2^- + 2H^+ \rightarrow H_2O_2 + O_2} 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
מימן על-חמצני

**מימן על-חמצני**, הידוע בכינוי **"מי חמצן"** או מ.ע.ח, הוא על-תחמוצת, נוזל בצבע כחול חלש מאוד המופיע כחסר צבע בתמיסה מהולה, הצמיגה מעט יותר ממים. מולקולת מימן על-חמצני מורכבת משני אטומים של מימן ומשני אטומים של חמצן. הנוסחה הכימית של המימן העל-חמצני היא H2O2.

## תכונות כימיות
מימן על-חמצני הוא חומר מחמצן חזק מאד, והוא מחמצן חזק יותר מכלור, כלור דו-חמצני ואשלגן פרמנגנט. בנוסף, באמצעות זרז, המימן העל-חמצני יכול להפוך להידרוקסיל רדיקלי (**OH**) עם תגובתיות שנייה לפלואור בלבד.

מאידך, מימן על-חמצני יכול להתחמצן על ידי מחמצנים חזקים ממנו. לדוגמה, MnO4 בסביבה חומצית. 

## היסטוריה
מימן על-חמצני נוצר לראשונה בשנת 1818 על ידי לואי ז'אק טנאר כשגרם לתגובה של בריום על-חמצני עם חומצה חנקנית.

## מי חמצן בתהליכים בגוף החי
בתהליך ניצול החמצן להפקת אנרגיה, תהליך הקרוי נשימה תאית, נוצר מימן על-חמצני כתוצר לוואי. מאחר שהוא מחמצן חזק, הוא יכול להגיב כמעט עם כל חומר אורגני ולשנות את הרכבו. לפיכך, הוא מזיק לתא ועלול לגרום למותו. שיעור תוצרי הלוואי נע בין 0.2% ו-4% ביחס לחמצן הנצרך והמעובד בתהליך הנשימה. שיעור זה, אף שהוא קטן, מספיק על-מנת לגרום למותו של התא. התא  מתמודד עם בעיה זו בעזרת יצור אנזימים שמנטרלים את תוצרי הלוואי הרעילים של החמצן. האנזים אשר תפקידו לפרק את מי-החמצן נקרא קטלאז, והוא נמצא בכמעט כל האורגניזמים החשופים לחמצן. האנזים מפרק את המולקולה לכדי מים וחמצן באופן הבא:2H2O2 -> 2H2O + O2.

## שימושים בתעשייה ובצבא
מימן על-חמצני הוא חומצה חלשה ובעל תכונות חמצון טובות מאוד ולכן הוא משמש אמצעי חזק להלבנת נייר. למימן העל-חמצני יש שימושים נוספים כגון חומר מחטא, מחמצן, נוגד רקבון ובתעשיית הרקטות (במיוחד בריכוזים גבוהים כ-HTP) כחומר הדף ובמערכות של רקטות עם חומר הדף בי.

שימוש נפוץ של מי חמצן בריכוזים נמוכים הוא הבהרת שיער, במטרה להפוך שיער כהה לבלונדיני, או כמרכיב לצביעתו בצבע אחר. בנוסף, משמש החומר כמלבין פלסטיק מסוג ABS שהצהיב. מימן על-חמצני נוטה להגיב כמעט עם כל תרכובת אורגנית ולשנות את הרכבה. מימן על-חמצני הוא מרכיב עיקרי בהכנת פרוקסידים למיניהם כמו HMTD ו-TATP.

ממוזער|עור אחרי חשיפתו למימן על-חמצני מדולל 35%
[ממוזער|240x240px|מנוע רקטי עם מימן על-חמצני, ב[תרמיל ריחוף]]
מימן על חמצני משמש להנעה רקטית כדלק יחיד, המייצר סילון של קיטור כתוצאה מהחום הרב בעת התפרקותו המהירה בנוכחות זרז כימי כמו כסף, בנוסף לחמצן המשתחרר בהתפרקות. מנועים רקטיים אחרים משתמשים במימן על-חמצני כמקור לחמצן לצורך בעירה של דלק אחר במנוע סילון, לעיתים מצורף לסילון הקיטור, או כ'צמד דלקים' בו המימן העל-חמצני משמש לחימצון מזורז, בהיותו אחד המחמצנים החזקים . מנועים אלו היו בשימוש בטילים ומטוסי סילון ראשוניים של גרמניה הנאצית וטילים מוקדמים של הצבא הבריטי, בצוללות, בטורפדו, בתרמילי ריחוף ולתיקוני ניווט של לוויינים. מנועים אלו נמצאו לא יעילים ולעיתים מסוכנים, ולא אחת גרמו לאסונות. מנוע כזה היה מעורב באסון טביעתה של הצוללת הגרעינית הסובייטית קורסק.

מימן על-חמצני משמש גם להרכבת פצצות ביתיות, ושימש בסדרת הפיגועים בלונדון ב-2005 ובניסיון הפיגוע האווירי הטרנס-אטלנטי ב-2006.

## שימושים רפואיים
נוזל מי חמצן בריכוז 3% משמש לחיטוי פצעים וחתכים קלים, וכמו כן יש המשתמשים בו לשטיפת פה, כמשחות שיניים וכן לשטיפת אוזניים.
נוזל זה משמש באחוזים קטנים כחומר הפעיל בחומרי ניקוי של עדשות מגע.

## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:חיטוי ועיקור
נחל עירון

**נַחַל עִירוֹן** (השם הרווח: ואדי עארה) הוא נחל הזורם בחבלי רמות מנשה והשרון הצפוני, לאורך 20 קילומטרים, במפגשם עם השומרון. מיובלי נחל חדרה.

ראשיתו של נחל עירון בהר אלכסנדר שליד אום אל־פחם, משם הוא יורד לאורך ואדי עארה לכיוון דרום-מערב, במקביל לקו התחום בין רכס אום אל־פחם לקער רמות מנשה. כקילומטר ממערב למחלף משמר הגבול יוצא הנחל אל מישור השרון הצפוני, ומתחבר לנחל חדרה מדרום למושב תלמי אלעזר.

השם העברי "עירון" נגזר מהשם "עַרוּנַה", שהוא שמו העתיק של ואדי עארה הידוע לנו מסיפור מלחמתו של תחותמס השלישי (1458 לפנה"ס).

בעמק הנחל ועל גדותיו מספר גדול של יישובים. בחלקו המזרחי, ההררי, היישובים הערביים (ממזרח למערב) מושריפה, מוסמוס, עין איברהים, אום אל-פחם, ערערה, עארה וכפר קרע אום אל קוטוף, חור צקר, דאר אל חנון, אל עריאן, ביאדה, עין אבראהים וואדי אל קצב, מערבה משם, לאורך חלקו המישורי, היישובים היהודיים ברקאי, עין עירון, עין שמר, מענית, גבעת חביבה, שער מנשה ותלמי אלעזר.

צמוד לאפיקו עובר כביש מספר 65, המכונה **כביש ואדי עארה**, המחבר בין מחלף משמר הגבול לצומת מגידו, ומשמש כעורק תחבורה חשוב במדינת ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

עירון
קטגוריה:רמות מנשה
קטגוריה:עין עירון
בשם ההסתברות

**בשם ההסתברות** הוא כשל לוגי המניח שכיוון שמשהו *עשוי* להתרחש הוא גם *עתיד* להתרחש בוודאות, בלי קשר למידת סבירותו. כשל זה משמש לעיתים קרובות, ביחד עם כשלים אחרים, כדי לנצל פחד או לעורר פרנויה. 

## דוגמאות
* "יש כל כך הרבה האקרים באינטרנט. לכן, אם לא תשתמש ב'חומת אש' כשאתה גולש, באופן בלתי נמנע תפגע על ידי האקרים". 

* "חברה א משיגה בביצועים את חברה ב בשנים האחרונות. בתוך כמה שנים הם ישתלטו על השוק וחברה ב תפשוט את הרגל". 

קטגוריה:כשלים לוגיים
בורות בלתי-מנוצחת

**בורות בלתי-מנוצחת** היא כשל לוגי של מעגליות מסוג הצדקה מעגלית בו מגינים על עמדה באמצעות סירוב להכיר בכוחם של הטיעונים התומכים בעמדה האחרת. משפטים כמו "אני מסרב לשמוע את זה...", "אני לא מוכן לדון בנושא זה...", או " הנך שטוף מוח, ועל כן כל תשובה שתתן אינה מקובלת עליי..." משקפים כשל "בורות בלתי מנוצחת". המושג מתייחס לא רק לכשל בעת דיון אלא גם לחוסר נכונות להשתתף בדיון.

כשל זה הוא כשל מעגליות משום שהוא מניח שהנושא הנדון - במקרה זה, אמיתות העמדה המוגנת - נכון בכל מקרה.

הכשל מהווה לעיתים קרובות בלבול בין עקביות ועמדות עקביות ובין עקשות לשמה, המסרבת לשמוע עמדה אחרת.

מקורו של מושג זה בתאולוגיה הקתולית, שם הוא מוצג לעומת בורות שניתן להביסה, לשם תיאור מצבם של אנשים (כגון עובדי אלילים), שאינם מכירים בבשורה נוצרית משום שטרם הזדמן להם להכירה. השימוש הידוע המוקדם ביותר במושג הוא על ידי האפיפיור פיוס התשיעי בשנת 1863, אם כי דיון ברעיון קיים במקורות קדומים יותר. לא ידוע מתי החלו לוגיקנים להשתמש במושג לתיאור אדם המסרב להכיר בכוחם של טיעונים התומכים בעמדה אחרת משלו, אך אחד השימושים המוקדמים הוא בספר Fallacy: The Counterfeit of Argument שיצא לאור בשנת 1959.

## דוגמאות
* "שכר מינימום הוא דבר טוב, ולא משנה בכלל מה תגיד".
* "קפיטליזם תורם לכולם, ולא משנה בכלל אילו עדויות אתה מתכוון להביא בפני".
* "אני מקבל את הדעה שהארץ שטוחה. כל העדויות לכך שהיא כדור מוכרחות להיות מזויפות".
* "אני צודק ודעתך לא מעניינת אותי".
* "אמונה פלונית היא האמת, ואני פוסל מראש כל אמונה אחרת".

## ראו גם
* אד איגנורנטיאם

בורות בלתי מנוצחת
אקס סילנטיו

**אקס סילנטיו** (מלטינית, argumentum ex silentio, טיעון מן השתיקה. מילולית: **[[שתיקה כהודאה]]**) הוא כשל לוגי שבו שתיקתו של הדובר או הכותב בנוגע לשאלה מסוימת מוכיחה או מצביעה על כך שאין לדובר מה לומר ביחס ל-X או שהפגין את בורותו בנושא. 

טיעונים המתבססים על "שתיקה כהודאה" עשויים להיות נכונים או סבירים ובמקרים מסוימים, במיוחד בהקשרים משפטיים, שתיקה בנושאים מסוימים עשויה להחשב כתורמת לסבירות הנחה מסוימת, אך התייחסות אליה כהוכחה בלעדית היא כשל לוגי. 

שתיקה עשויה להתפרש כהודאה באמיתות הטענה במקרים כמו הבא:

:**ראובן**: גד, האם הכנת את שעורי הבית שלך?
:**גד**: (שותק)
:**ראובן**: אם כן, אני מבין משתיקתך שלא הכנת אותם. 

במקרה זה אפשר להניח שגד לא הכין את שיעורי הבית שלו, שכן אם הוא היה מכין אותם, לא הייתה לו סיבה לא לומר זאת. במקרה הבא, לעומת זאת, זו הנחה שגויה:
:**ראובן**: האם אתה מסכים איתי שהמנהל שלנו, שמעון, הוא נבל?
:**גד**: (שותק)
:**ראובן**: אתה שותק, ואני יכול להבין מזה שאתה מסכים איתי.

כאן, לא ניתן לקבל ששתיקתו של גד מהווה קבלה של הטיעון של ראובן. ייתכן והוא מחבב את שמעון, אך חושש מראובן, ייתכן ולדעתו ראובן הוא הנבל האמיתי, אך חושש להתמודד עמו, ייתכן שהוא מבקש שלא להחל בוויכוח עמו, וכן הלאה.

טיעונים המתבססים על שתיקה כהוכחה על דרך ההיפוך למשהו נפוצים במחקר, במיוחד כזה שבסיסו טקסטים כתובים או מושמעים. לדוגמה, העובדה שהמילה "ירושלם" אינה מוזכרת בחומש בתנ"ך מתפרשת אצל חלק מהחוקרים כהוכחה לחשיבותה הזוטרה יחסית עבור הכותבים בעת כתיבת החומש. אצל כמה חוקרי נצרות, העובדה שפאולוס (שאול התרסי) אינו מאזכר את לידת הבתולין של ישו מהווה עדות לכך שטיעון זה לא היה מוכר בזמנו. בשני המקרים, שתיקת המקורות הכתובים עשויה להצביע על נכונות הטיעונים, אך היא אינה הופכת אותם לנכונים בוודאות. דרך יעילה לאשש הוכחה "מן השתיקה", תהיה להצביע על נימוקים מדוע יש לצפות במקרה זה ל"אמירה מפורשת".

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
שהרזאד

[ממוזער|שחרזדה והסולטאן שאהריאר, ציור משנת [1880]]
**שַׁהְרַזָאד** (מפרסית: **شهرزاد**, מוכרת גם כ"שחרזאדה", לפי ההגייה הרוסית)  היא הדמות העיקרית ומספרת הסיפורים מהספרות המזרח-תיכונית של "סיפורי אלף לילה ולילה".

## ביוגרפיה
לפי סיפור המסגרת, המלך שאהריאר, שמלך בסמרקנד על ארצות המזרח, גילה שאשתו בגדה בו, ובעקבות סיפורים דומים ששמע הגיע למסקנה כי כל הנשים הן בוגדניות. בעקבות זאת החליט להוציאה להורג. המלך דרש מהווזיר שלו להביא לו בכל ערב נערה בתולה כדי להיות לו לאישה, ובבוקר למחרת היה מצווה להוציאה להורג. 3,000 ימים לאחר-מכן, בעוד הממלכה אחוזת אימה ממעשי המלך, הווזיר לא הצליח למצוא בתולות נוספות, ובייאושו גילה את הסיפור לשהרזאד, בתו החכמה והמשכילה. כאשר שמעה מהווזיר על משימתו וגורל הנערות, החליטה שהרזאד להיות הבאה בתור, בכוונה להציל את שאר נערות הממלכה - למרות כל הפצרותיו של הווזיר. היא שיתפה בתוכניתה את אחותה הצעירה ממנה, **דוניאזאד** (בתרגומים אחדים - דינאזאד).

בליל כלולותיה ביקשה שהרזאד מהמלך להביא את אחותה כדי שתוכל להיפרד ממנה. דוניאזאד ביקשה משהרזאד לספר לה ולמלך אחד מסיפוריה, כדי לשמח את רוחם לפני שנת הלילה. המלך הסכים, ושהרזאד פתחה בסיפור, אך עד עלות השחר לא סיימה שהרזאד את הסיפור, ואמרה למלך שלצערה הרב היא תצטרך להפסיקו באמצע. המלך, שרצה לשמוע את סוף הסיפור, החליט להשאיר אותה בחיים עד ללילה הבא. בלילה זה המשיכה שהרזאד בסיפור, שהסתעף לסיפור נוסף, ונעצרה באמצעו. באופן הזה, בעודו מצפה בכיליון עיניים להשלמת הסיפור הקודם מדי לילה בלילה, השאיר המלך את שהרזאד בחיים, עד שלאחר 1,001 לילות של סיפורי הרפתקאות ושלושה בנים שנולדו לו, החליט לחדול ממנהגו ושהרזאד ניצלה.

הסיפורים נכתבו במתכונת ספר פרסי עתיק הקרוי "הזר אפסאנה" או "אלף מיתוסים".

המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי-קורסקוב חיבר את "שחרזאדה", סוויטה סימפונית  לפי סיפור המעשה, שעודה פופולרית עד היום. הכוראוגרף מיכאל פוקין חיבר בלט למוזיקה של רימסקי-קורסקוב ללהקת הבלט רוס של סרגיי דיאגילב ובמיוחד עבור הרקדן המהולל ואצלב ניז'ינסקי. 

הבלט עלה בהצגת בכורה לאחר מות המלחין ולמורת רוחה של אלמנתו, נדז'דה רימסקאיה-קורסקובה, שהתנגדה לשימוש שנעשה ביצירה של בעלה.

## קישורים חיצוניים

* '''אלף לילה ולילה''' בתרגום יוסף יואל ריבלין, באתר פרויקט בן-יהודה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:אלף לילה ולילה
קטגוריה:דמויות ספרותיות
הנחה טעונת הוכחה

**הנחה טעונת הוכחה** (בלטינית: petitio principii, מילולית: **בקשת הרֵאשית**) היא כשל לוגי, בו טיעון כולל הנחה, הדורשת הוכחה לא פחות מנשוא הטיעון. הכשל מוצג גם בצורות דומות כמו "טיעון מעגלי" או "**הנחת המבוקש**", שבהן הדרוש הוכחה כלול באחת ההנחות. ההגדרה למונח ניתנה על ידי אריסטו ב"אנליטיקה מוקדמת" שלו.

## טיעון מעגלי
טיעון מעגלי (לטינית: circulus in probando), הנקרא גם "הנחת המבוקש", הוא טיעון המניח מראש את מה שהוא בא להוכיח. ההנחה משמשת כדי להוכיח את עצמה, טקטיקה שבצורתה הפשוטה אינה משכנעת במיוחד, אך עשויה ללבוש אדרות מתוחכמות יותר. דוגמה:

:# נניח שראובן אינו משקר
:# כל מי שאינו משקר מספר את האמת
:# לכן, ראובן מספר את האמת

שרשרת הצהרות זו נשמעת הגיונית, אך היא אינה מוכיחה דבר. הבעיה היא שכדי להוכיח שראובן דובר אמת, הקהל מתבקש להניח שראובן דובר אמת, כך שלמעשה הוא טוען: "אם ראובן אינו משקר, הוא אומר את האמת". מבחינה לוגית, הטיעון אינו שגוי, משום שהמסקנה נובעת מההנחות, אך היא גם זהה במובן מסוים להנחות. זהו המכנה המשותף לכל הטיעונים המעגליים: הטעון הוכחה מונח כנכון במהלך הטיעון.

## הנחה טעונת הוכחה
כשל לוגי זה הוא הכללה של טיעון מעגלי, והוא כולל גם טיעונים שאינם כוללים את המסקנה כאחת ההנחות, אך כוללים הנחה אחרת, מפוקפקת לא פחות מהמסקנה הסופית. לדוגמה:

:# נניח שראובן אוכל בוטנים
:# מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן שר באופרה

הטיעון בנוי על כך שנקבל מראש את ההנחה שראובן אוכל בוטנים. אם ההנחה שנויה במחלוקת הרי שנצטרך לנסח את הדברים באופן אחר:
:# ראובן אוכל בוטנים או שאינו אוכל בוטנים
:# מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן שר או שאינו שר באופרה

ואם נהפוך את הטיעון על פיו, נוכיח באותה מידה של תקפות את ההפך:

:# ראובן אינו אוכל בוטנים
:# רק מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן אינו שר באופרה

דרך נפוצה להסוות הנחה טעונת הוכחה היא "הוכחת" טענה בעזרת טענה רחבה יותר, שנשמעת משכנעת, אך אינה מקובלת כנכונה יותר מאשר הטענה המקורית. לדוגמה:

:# כל שוק תחרותי מיטיב עם הצרכן ללא התערבות ממשלתית
:# רגולציה היא התערבות ממשלתית
:# לכן, השוק טוב יותר לצרכנים ללא מוסדות רגולציה

או, בכיוון אחר:

:# כל שוק תחרותי ללא התערבות ממשלתית פוגע בצרכן
:# רגולציה היא התערבות ממשלתית
:# לכן, השוק טוב יותר לצרכנים כאשר יש מוסדות רגולציה

ההנחה הראשונה, בשני המקרים, מוצגת כהנחת יסוד בתוך מסגרת תפישה מוסרית, או מעין אמונה רווחת. אם לא מקבלים את ההנחה הראשונה, הטיעון למעשה, הופך ללא תקף.

## בהלכה
דוגמה מן המקורות היהודיים לטיעון כזה ניתן למצוא בביקורת של הבית יוסף על דבריו של בעל תרומת הדשן. האחרון טען כי ברור שברכת הנישואין אינה מעכבת את הנישואין, מפני שלא יעלה על הדעת שלא ניתן יהיה להתחתן במקום בו אין עשרה אנשים. על כך השיב הבית יוסף: .

## ראו גם
* מעגל קסמים

## הערות שוליים

פטיציו פרינצ'יפי
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
ביו-ביבליוגרפיה

**ביו ביבליוגרפיה** הוא ענף מתחום הביבליוגרפיה וענף מתחום הביוגרפיה, הבא לתאר את שני המרכיבים העיקריים של יוצרים בתחום הכתיבה: תולדות חייהם ופרסומיהם.

הביו ביבליוגרפיה סוקרת הן את הביוגרפיה של היוצרים והן את ספריהם. במאגרי המידע למיניהם, רוב הערכים העוסקים ביוצרים, סופרים ומשוררים הם ביו ביבליוגרפים. רצון הציבור להכיר היכרות ראשונית וקצרה, מהירה ומיידית, את היוצרים המדוברים, הביא ליצירת לקסיקונים, אנציקלופדיות ומאגרים אחרים בהם בערך היוצר נכללים תמונותיו, תולדות חייו ורשימות ספריו.

הביו ביבליוגרפיה בעברית נוסדה והתעשרה עם פרסום שני הכרכים של "לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים", מאת מייסד הביו ביבליוגרפיה העברית, גצל קרסל.

במקביל, הניח אוריאל אופק את המסד לביו ביבליוגרפיה החדשה של ספרות הילדים העברית והכללית, בשני הכרכים של "לקסיקון אופק לספרות ילדים".

לאחרונה ייסד הביו ביבליוגרף יוסף גלרון גולדשלגר לקסיקון מקוון בשם "לקסיקון הספרות העברית החדשה".

## לקסיקונים עבריים לספרות
***לקסיקון הספרות העברית**, בדורות האחרונים, מאת גצל קרסל, שני כרכים, ספרית פועלים, מרחביה, 1965.
***לקסיקון אופק לספרות ילדים**, מאת אוריאל אופק, שני כרכים, זמורה ביתן, תל אביב, 1985.
*** מילון הספרות החדשה, העברית והכללית**, ערוך בידי אברהם שאנן, יבנה, תל אביב, 1978.
***תכנים וצורות**, לקסיקון מונחים ספרותיים, מאת עזריאל אוכמני, שני כרכים, ספרית פועלים, תל אביב, 1976.

## קישורים חיצוניים
* הלכסיקון הביו ביבליוגרפי החדש של יוסף גלרון גולדשלגר וחבר ספרנים

## הערות שוליים

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:ספרי עזר
קטגוריה:ביבליוגרפיה
קטגוריה:ביוגרפיות
GNU bison

**GNU bison** היא תוכנה ליצירת נתחים תחביריים (parser) שנכתבה למיזם GNU, וזמינה כמעט לכל מערכות ההפעלה. התוכנה נועדה לעזור למתכנתים ליצור תוכנות המנתחות טקסטים מורכבים בשפות שהוגדרו מראש. 

הנתח התחבירי הנוצר על ידי התוכנה עובד בשיטה של זיהוי אסימונים (tokens) שהוגדרו מראש (לרוב נעשה הזיהוי הטקסטואלי של האסימונים בעזרת תוכנת flex) וניתוח משמעותם בשפה שהוגדרה לפי מיקומם בטקסט.

בעת השימוש בתוכנה יש ליצור כללים שיופעלו כאשר הנתח התחבירי ייתקל באסימונים מסוימים.

לאחר הרצת התוכנה על קובץ הגדרת כללי השפה הוא יוצר קוד בשפת C שיקרא את הטקסטים בשפה המוגדרת וידע לפרש אותם בהתאם למיקומם במשפט ובכך לנתח נכון את משמעות המשפט.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:תוכנה חופשית
צ'אלנג'ר 1

**צ'אלנג'ר 1** (באנגלית: **Challenger 1**) היה טנק המערכה העיקרי של צבא בריטניה בשנות השמונים והתשעים. הטנק הוא למעשה פיתוח של הצ'יפטיין.

## רקע

טנק המערכה הבריטי של שנות השישים, הצ'יפטיין, נבנה כדי להגן על מערב אירופה מטורי השריון הסובייטיים. למרות זאת, הודות ליתרונות במיגון וכח אש, השאה האיראני החליט לצייד את צבאו בצ'יפטיין. ואכן בשנות השבעים כבר היו מאות צ'יפטינים בשרות איראן, והאיראנים רצו עוד. יצרנית הצ'יפטיין, ויקרס, נענתה לדרישה ופיתחה את ה"שיר 1" וה"שיר 2" ("שיר" משמעו "אריה" בפרסית). ה"שיר 1" היה צ'יפטיין עם מנוע משופר ותיבת הילוכים אוטומטית. ה"שיר 2" לעומת זאת היה עיצוב מתקדם בהרבה. בסופו של דבר, בעקבות קריסת משטר השאה, לא הגיע אף אחד מהטנקים האלה לאיראן. ה"שיר 1" שיוצרו הגיעו לירדן, וה"שיר 2" נכנסו לאחר שיפורים לשירות בריטי.

## צ'אלנג'ר

הבריטים קראו לטנק החדש שלהם צ'אלנג'ר. השיפור העיקרי על פני הצ'יפטיין היה במיגון. שריון הפלדה ההומוגנית הוחלף בסוג חדש של שריון- צ'ובהם.
צ'ובהם הוא שריון מורכב מודרני, העשוי ממתכות, חומרים קרמיים ואחרים. הצ'ובהם מאפשר מיגון טוב בהרבה משל הפלדה, ואופן הנחת הלוחות נותן לטנק צורה זוויתית שניתן לזהות בקלות. השיפור החשוב הנוסף היה החלפת מערכת המתלים, שאיפשרה עלייה במהירות ובעבירות. החסרון העיקרי היה במערכת בקרת האש, שלא הייתה שוות ערך לזו של שאר הטנקים המובילים בעולם. חסרונה העיקרי היה באיטיות ההפעלה ובכוונות גרועות. זאת אחת הסיבות שהצ'אלנג'ר 1 שרת תקופה קצרה יחסית בצבא הבריטי, ואחרוני הטנקים יצאו משירות הבריטים ב-1999.

## מלחמת המפרץ

180 טנקי צ'אלנג'ר בריטיים נפרסו בערב הסעודית על מנת להשתתף במלחמת המפרץ הראשונה. הטנקים השתתפו בקרבות ויוחסו להם 300 השמדות של טנקים עיראקים, ללא אבדה אחת. כמו כן ידוע על השמדת טנק שבוצעה מטווח רחוק במיוחד – 3.2 קילומטר.

## ייצוא לירדן

כפי שנאמר, ב-1999 הבריטים החליפו את טנקי הצ'אלנג'ר 1 בטנקי צ'אלנג'ר 2 החדישים. הבריטים חיפשו קונים לטנקים שיצאו משירות, בעיקר במזרח התיכון. החלטת הירדנים לקנות כמעט 300 טנקי צ'אלנג'ר 1 לא הייתה מפתיעה, בהתחשב בכך שצבא ירדן הפעיל גם את הצנטוריון והצ'יפטיין. הטנקים נכנסו לשירות בירדן תחת השם "אל חוסיין" כאשר ראשוני הטנקים הגיעו ב-1999 והאחרונים הגיעו כנראה ב-2002. הטנקים החליפו את הצנטוריונים המתיישנים של הירדנים, והם מהווים עליית מדרגה בכח השריון הירדני.

## רק"מ מבוסס צ'אלנג'ר

קיימים שני כלי רכב משוריינים על בסיס הטנק:
*טנק חילוץ 
*טנק ללימוד נהיגה עם צריח נייח. 

## קישורים חיצוניים

* תמונת הטנק מהחזית
 

קטגוריה:טנקים בריטיים
קטגוריה:טנקי מערכה
וולנד

[ממוזער|200px|מודעה: לראשונה ב[ברית המועצות פרופסור וולנד מגיש סיאנסים של מאגיה שחורה וחושף את סודותיה במלואם]]
**וולנד** (**Woland** במקור הגרמני) הוא שם גרמני לשטן, המופיע במספר גרסאות ישנות של אגדת פאוסט, תחת השמות Valand, Woland, Faland, ו-Wieland. ביצירתו "פאוסט" מתייחס גתה פעם אחת לשטן כאל "Junker Woland".

## וולנד ב"אמן ומרגריטה"
כשהוא מתבסס על כינוי נדיר זה של השטן, קרא הסופר הרוסי מיכאיל בולגקוב לאחד מגיבורי ספרו האמן ומרגריטה "וולנד". בספר הזה וולנד הוא השטן המבקר במוסקבה של תחילת המאה ה-20 עם פמלייתו, כשהוא מתחזה לקוסם. התרגום הראשון של הספר לעברית נקרא, בהתאם לכך, "השטן במוסקבה".

בספר מתחוללת דרמה גדולה סביב השם, כיוון שאיוואן (דמות מרכזית בסיפור) לא מצליח להיזכר בשם זה שהיה כתוב על כרטיס הביקור של הזר שפגש. אחת הסיבות שבגללן בחר בולגאקוב את השם הזה היא להראות את בורותם של האנשים שלא מכירים את משמעות השם וולנד, ולא מצליחים להבין שלא מדובר באדם תמים אם הוא בחר בשם זה. 

השם הוא רמז מטרים לדמותו של השטן. בנוסף לשם זה, לרוב השמות ברומן ישנה משמעות מיתולוגית מסוימת: רוב השמות לקוחים ממיתולוגיות שונות או מהתנ"ך (אפילו האמן נקרא "פאוסט" באחת הגרסאות של הסיפור).

## ראו גם
* בהמות

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:שטן
בית סעוד

**בית סעוד** (בערבית: **آل سعود**, תעתיק מדויק: אָאל סעוד) הוא בית המלוכה השולט בערב הסעודית, ועל שמו נקראת הממלכה. הוא נקרא על שם אבי השושלת, סעוד אבן מוחמד אבן מוקרין, מנג'ד. זהו אחד מבתי המלוכה העשירים בתבל. תולדותיו עומדות בסימן ניסיון לאחד פוליטית את חצי האי ערב ולהפיץ זרם קיצוני ופוריטאני של האסלאם, הווהאביזם. ראש בית סעוד הנוכחי הוא סלמאן, מלך ערב הסעודית.

בית סעוד הוא במידה רבה התגלמותה של ערב הסעודית. בניו שומרים לעצמם את כל עמדות הכוח וההכרעה בממלכה: הם מכהנים כשרים, גנרלים, מושלים מקומיים וכמנהלי חברות ממשלתיות. זאת אף על פי שאף מנהיג סעודי אינו נהנה מהשפעה מכרעת כדוגמת אבן סעוד, מייסד הממלכה. בה בעת, בעשורים האחרונים עולות שכבות חדשות של אנשי עסקים ובעלי מקצועות חופשיים, והסמכות הפוליטית מתבזרת.

## היסטוריה
בני בית סעוד היו אנשי העיר ריאד כבר מהמאה ה-15.
תולדותיו של בית המלוכה של ערב הסעודית מתוארכים עוד למאה ה-18.
מוחמד אבן סעוד, אשר שלט על אזור א-דרעיה שבנג'ד בשנים 1726–1765, אימץ את תורת הווהאביה מבית מדרשו של השייח' מוחמד אבן עבד אל-והאב (ואף נישא לבתו) והקים בשנת 1745 מדינה והאבית, היא המדינה הסעודית הראשונה, תוך שהוא מרחיב את שלטונו וכופה את הווהאביזם על חלקים ניכרים בחצי האי ערב. בנו עבד אל-עזיז (שלט 1766–1803) ונכדו סעוד (1803–1814) המשיכו בדרכו והרחיבו שלטונם עד לגבולות סוריה ועיראק של ימינו. המדינה הסעודית הראשונה באה לקיצה בתקופתו של עבדאללה (1814–1818) אשר הובס על ידי השליט המצרי מוחמד עלי והוצא להורג.

בעשורים הבאים ידע בית סעוד עליות ומורדות, אך באופן כללי לא הצליח לשחזר את הישגיו מהמאה ה-18. מסביבות 1865 חלה דעיכה הדרגתית, ושלטונו של בית המלוכה לא חרג מאזור דרעייה-ריאד. בשלהי המאה ה-19 הצליחו בני בית רשיד משבט שמר להביס את בית סעוד בראשות השליט הסעודי עבד א-רחמן אבן פייסל, לסלק את בניו מבירתם המסורתית ריאד ולהגלותם לכווית.

בנו הצעיר של עבד א-רחמן, עבד אל עזיז הידוע בתור "אבן סעוד" (שלט 1902–1953), חידש המאבק וכבש את ריאד ב-1902. תוך שהוא מנצל את הלהט הווהאבי, את קריסת האימפריה העות'מאנית ותמיכת בריטניה, הצליח אבן סעוד לכבוש את אזורי הנג'ד והחג'אז וכן חלקים מתימן ומחוף המפרץ הפרסי והקים את סולטנות נג'ד. ב-1932 הכריז על כינונה של ממלכת ערב הסעודית, המדינה הגדולה בחצי האי ערב.

לאחר מותו של אבן סעוד עלה בנו, סעוד (שלט 1953–1964)
אלא שזה הודח ב-1964 בעקבות מחלתו וסכסוכיו עם אחיו החורג, פייסל, אשר הומלך תחתיו. פייסל נרצח בשנת 1975 על ידי בן-משפחה לוקה בנפשו. במקומו עלה אחיו למחצה המלך ח'אלד (יליד 1912). הלה מת ב-1982 ובמקומו הומלך פהד (יליד 1921). שבץ מוחי שעבר בשנת 1996 העביר את השלטון בפועל בממלכה לידיו של אח חורג אחר, המלך עבדאללה (יליד 1923) שהומלך ב־2005. עבדאללה נפטר ב-23 בינואר 2015 ואת מקומו ירש ראש בית סעוד הנוכחי, המלך סלמאן. ניתן להצביע לפיכך על כלל, שלפיו המלוכה עוברת בין בניו של אבן סעוד לפי גילם. החוקה הסעודית קובעת כי השלטון במדינה נתון בידי בניו ונכדיו של אבן סעוד.

בשנת 2020 הוערך כי משפחת בית סעוד היא משפחת המלוכה העשירה ביותר בעולם, והונה הוערך בכ־1.4 טריליון דולר. עקב עושרה הרב היו ידועים בני האצולה הבכירים של בית סעוד באורך חיים בזבזני וראוותני. בשנת 2015 הפך מוחמד בן סלמאן ליורש העצר ולשליט בפועל והוא החל בפעולות שמטרתן הפחתת ההון המוזרם לבני משפחתו.

## שושלת ראשי בית סעוד

## לקריאה נוספת
זאב פון וייזל, אסד ביי, **אללה הוא אכבר**, הוצאת קמין, 2022

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:משפחות ערביות
פול אנדרסון

**פול אנדרסון** (באנגלית: **Poul Anderson**;
25 בנובמבר 1926 - 31 ביולי 2001) היה סופר מדע בדיוני ופנטסיה אמריקני. התפרסם הודות ליכולתו לכתוב הן סיפורי מדע בדיוני מהסוג "הקשה" ביותר על גיבורים כמו סוחר החלל ניקולאס ואן רין, והן סיפורי פנטזיה המבוססים בדרך כלל על הסאגות הסקנדינביות. ב-1998 היה הסופר ה-16 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.

## מספריו שתורגמו לעברית
***שלושה לבבות ושלושה אריות**, תרגום: עמנואל לוטם, עם עובד, 1961.
***המוות קורא לך בני** (במקור: Un-Man and Other Novellas), תרגום: מרדכי רכטשפר, הוצאת אש, 1968. יוחס בעברית ל"דיק נלסון", ושמות הדמויות העיקריות שונו - ככל הנראה כיון שהתרגום נעשה תוך הפרת זכויות היוצרים.
***לאחר יום האבדון**, תרגום: חוה מר-חיים, רמדור, 1979
***גל מוח** (במקור: Brain wave), תרגום: אלכס המל, זמורה ביתן מודן, 1980.
***ספר הארץ**, (במקור: The Earth Book of Stormgate), תרגום: עמנואל לוטם. כתר, 1981.
***[[טאו אפס]]** (במקור: Tao zero), תרגום: רז גרינברג, ינשוף, 2009.

## קישורים חיצוניים

* ויקינג בין הכוכבים - מאמר על פול אנדרסון לרגל פטירתו, באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטזיה
* חיים מזר, "ספר הארץ"-ניתוח סוציולוגי, באתר "הידען", 25 במרץ 2011
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:זוכי פרס גנדלף
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:זוכי פרס דיימון נייט
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס נבולה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
הרלן אליסון

**הרלן ג'יי אליסון** ( 27 במאי 1934 – 28 ביוני 2018) היה סופר מדע בדיוני ופנטזיה יהודי-אמריקאי, הידוע ביצירתו הפורה והמשפיעה בסיפורת הספקולטיבית של הגל החדש ובאישיותו הבוטה והלוחמנית.

אליסון פרסם למעלה מ-1,700 סיפורים קצרים, נובלות, תסריטים, תסריטי קומיקס ומגוון רחב של ביקורת על ספרות, קולנוע, טלוויזיה ומדיה מודפסת.

אליסון כתב (בין היתר) את הפרק המפורסם בסדרת מסע בין כוכבים "The City on the Edge of Forever" משנת 1967, שנחשב בעיני רבים ליצירה המוצלחת ביותר בכל הזמנים של "מסע בין כוכבים"

## קריירה

אליסון התפרסם באופן יוצא דופן בעיקר כמחבר סיפורים קצרים, כתסריטאי של אחד התסריטים המפורסמים ביותר של סדרת "מסע בין כוכבים" וכן כיועץ לסדרות הטלוויזיה אזור הדמדומים (גרסת 1980) ובבילון 5.

ב-1967 יצאה לאור האנתולוגיה המהוללת שערך, "חזיונות מסוכנים", שעוררה סערה בארצות הברית.

ב-2006 זכה אליסון בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.

## בין ספריו
* **חזיונות מסוכנים**, 1967 (מהדורה שנייה, 2002), המהדורה השנייה יצאה בעברית בהוצאת אופוס, 2004, בתרגומו של אורי שגיא.
* **לראות**, 1978, יצא בעברית בהוצאת מסדה, 1981, בתרגומו של עמוס גפן.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

* 
* 
* 
* החייזר הזועם: החזיונות המסוכנים של הרלן אליסון - סקירה מפורטת על אליסון מתוך הבלוג של אלי אשד
* אין לי פה ואני מוכרח לזעוק (סיפור קצר), בתרגום אילנה בינג

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים אמריקאים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס דיימון נייט
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס נבולה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
עיד אל-פיטר

**עיד אל-פיטר** (בערבית: **عيد الفطر**, בתעתיק מדויק: "עיד אלפטר", "חג שבירת הצום"; מכונה גם **العيد الصغير**, "החג הקטן") הוא חג מוסלמי לכבוד סיום חודש רמדאן הקדוש. הוא חל בשלושת הימים הראשונים של החודש הבא ב, חודש שוואל.

עיד אל-פיטר הוא אחד משני החגים העיקריים באסלאם. הוא מכונה "החג הקטן" כיוון שהוא קצר ביום אחד מהחג העיקרי השני, עיד אל-אדחא (عيد الأضحى). הוא נחוג בכל הקהילות המוסלמיות, בקרב סונים ושיעים. חלק מהדרוזים אינם חוגגים אותו משום שאינם מציינים את חודש רמדאן, אבל יש כאלה שצמים בחודש רמדאן וכן חוגגים עיד אל-פיטר.

## מקור ומשמעות החג
אחת המסורות מייחסת לחג את המועד שבו הסתיימה כתיבת הקוראן. בנוסף לכך, עיד אל-פיטר הוא חג של מחילה, שלום, קהילתיות ואחווה. לכן במהלך החג המוסלמים מרבים לבקר את חבריהם וקרוביהם, וזוהי הזדמנות ליישוב מריבות ומחלוקות.

## מנהגים
בעיד אל-פיטר מקובל לקום מוקדם בבוקר וללבוש בגדים חגיגיים, רצוי חדשים. לאחר מכן מתפללים המוסלמים תפילות מיוחדות לרגל החג, אשר נערכות בקהל גדול. אחרי התפילה מתחילות החגיגות עצמן. מנהג נוסף של החג כולל נתינת מתנות לנשים ולילדים.

בעיד אל-פיטר חובה על כל מוסלמי שיש בידו המינימום המספיק למחיה לתת בשמו ובשם בני משפחתו צדקה מיוחדת (הקרויה זכאת אל-פיטר زكاة الفطر). מטרת צדקה זו היא לטהר את המוסלמי מטעויות שעשה במהלך הצום כגון דברי שטות שאמר (لغو) או ניבול פה (رفث), וכן לעזור לעניים ולמסכנים לחגוג את החג. את הצדקה הזאת מקיימים בדרך כלל בנתינת מזון כגון אורז, קמח או כסף. ניתן לתת זאת משקיעת השמש של היום האחרון בחודש הרמדאן ועד תפילת החג.

## מועד החג

מועדו המדויק של עיד אל-פיטר, כמו גם המועד המדויק של תחילת חודש רמדאן, נקבע בכל קהילה מוסלמית בנפרד, על-פי עדויות על ראיית מולד הירח. אם במוצאי היום ה-29 של רמדאן נראה מולד הירח, מכריזים על תחילת החג. אם טרם נראה המולד, דוחים את החג ביום אחד. מאחר שלא כל הקהילות הכריזו על תחילת צום רמדאן באותו היום, ולא בכולן שוררת הסכמה לגבי אורכו של חודש רמדאן בשנה הנדונה, ייתכנו הבדלים של יום או יומיים במועד החג בין מדינות או קהילות מוסלמיות שונות.

צום הרמדאן עשוי להימשך 29 או 30 יום, ולפיכך היום הראשון של עיד אל-פיטר חל ביום ה-30 או ביום ה-31 לאחר ההכרזה על ראשית הצום בקהילה מוסלמית מסוימת. לדוגמה, בשנת 2022 חל החג בתקופה של 01.05.2022 עד 03.05.2022 (או מ־02.05.2022 עד 04.05.2022).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חגים ומועדים אסלאמיים
קטגוריה:רמדאן
חבילה הגיעה

**"חבילה הגיעה"** הוא משחק קופסה שהגה אפרים קישון בשנות ה-60 של המאה ה-20. זהו משחק סאטירי המבקר את עודף הבירוקרטיה הנדרשת מהאזרח לצורך ביצוע פעולות פשוטות.

המשחק מתרחש בישראל הביורוקרטית, כאשר מגיעה חבילה מחו"ל. על מנת להשיגה, על השחקן לנוע במשעול מתפתל של בירוקרטיה כדי להשיג ממיטב תעודות ישראל. ייתכן שיהיה עליו להשיג תעודת יושר מהמשטרה (שבה נאמר כי "מחזיק התעודה הוא בסדר גמור"), וייתכן שיזדקק לתעודת זהות, ולשם כך יצטרך קודם כול להצטלם - ולשם כך יצטרך להסתפר קודם לכן. ייתכן שיישלח לפארק על מנת להמתין קמעה, וכך הלאה. לאחר שיצטייד באוסף אישורים חלקי (שהרי כל השחקנים מתחרים ביניהם על השגת החבילה), עליו להגיע לנמל, ולהצטייד לפני כן באישור כניסה לנמל. ייתכן כי אוסף התעודות לא יספיק גם שם, ושהוא יתבקש באחד המשרדים להביא תעודה אחרת (תעודות נוספות שהונפקו במשחק: אישור נישואין של סבתא, תעודת לידה, פנקס מילואים, דרכון, אישור על תשלום מס הכנסה ואישור על חיסון נגד כלבת). אם עבר את כל התחנות - הוא נדרש לשלם מכס. במקרה שאכן יש בידיו הסכום המתאים - החבילה בידו והוא מוכרז כמנצח.

בדומה למשחקים כגון מונופול, המשחק כולל כרטיסי "הפתעה" וכן אפשרות המתנה ממושכת בבית הסוהר.

המשחק מיועד לשניים עד ארבעה משתתפים, אך למעשה לא קיימת במהלך המשחק כל השפעה שהיא בין המשתתפים, אלא תחרות בלבד בה כל משתתף לעצמו.

קטגוריה:אפרים קישון
קטגוריה:משחקי לוח
קטגוריה:משחקי קובייה
נורברט וינר

**נורברט וינר** (באנגלית: **Norbert Wiener**; 26 בנובמבר 1894 – 18 במרץ 1964) היה מתמטיקאי ומדען אמריקאי-יהודי, הנודע בעיקר כמייסדה של הקיברנטיקה (סייבר).

## ביוגרפיה
וינר נולד בקולומביה שבמדינת מיזורי, ארצות הברית, לברטה קאהן ולהיסטוריון והבלשן ליאו וינר. עוד לפני שהיה בן 12 סיים את לימודיו בתיכון והחל ללמוד באוניברסיטת טאפטס, ממנה קיבל תואר במתמטיקה לאחר שלוש שנים. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובגיל 18 קיבל תואר דוקטור על מחקר שעסק בלוגיקה מתמטית. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אצל ברטרנד ראסל וג. ה. הארדי. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה, שם למד אצל דויד הילברט ואדמונד לנדאו. בשנת 1915 מונה לעוזר פרופסור בהרווארד. בשנת 1919 החל ללמד מתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובשנת 1932 נתמנה לפרופסור קבוע במכון זה.

הוא המשיך לבקר באירופה, בגטינגן ובקיימברידג'. נושאי מחקרו כללו, בין השאר, תנועה בראונית, אינטגרל פורייה, בעיית דיריכלה  ואנליזה הרמונית.

בשנת 1948 יצא ספרו המדעי הראשון, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine), על שם הספר נקרא הענף המדעי, העוסק בחקר תהליכי התקשורת, מערכות הבקרה ועקרונות המשוב בין בני אדם (או אורגניזמים אחרים), ארגונים ומכונות. בשנת 1950 יצא ספרו "אנשים ומוחות מכונה" (יצא בעברית בשנת 1960) ספר זה זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות. כמו כן כתב וינר שתי אוטוביוגרפיות, "מי שהיה ילד פלא", בשנת 1953, ו"אני מתמטיקאי", בשנת 1956.

בשנת 1960 פרש לפנסיה. בשנת 1964 נפטר בגיל 69.

### הנצחה והוקרה
* פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית המוענק על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה והאגודה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, החל משנת 1970
* פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית המוענק על ידי אגודת IEEE להשלכות חברתיות של טכנולוגיה, החל משנת (1987) 2013
* ב-18 באפריל 1999, הנפיק דאר ישראל סדרה שנייה של 6 בולי דאר על  הנושא "תרומת היהודים לתרבות העולם בעת החדשה"; בסדרה זו הוקדש בול  לזכרו של נורברט וינר שעליו מופיע דיוקנו. האמן דניאל גולדברג  עיצב את הבול.

## קישורים חיצוניים

* אלי אשד, אידאולוגית הרימום על פי נורברט וינר, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 17 ביולי 2009
* מסע בעידן הטכנולוגי
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:פציפיסטים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
ישיבת הגולן

**ישיבת הגולן** היא ישיבת הסדר השייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה משלבת לימוד תורה עם שירות צבאי בכל יחידות צה"ל. הישיבה שוכנת ביישוב חיספין שבדרום רמת הגולן. בראשות הישיבה עומד הרב יואל מנוביץ. הישיבה ממשיכה את האידאולוגיה של ישיבת מרכז הרב וחלק מהרבנים, הם בוגרי ישיבה זו.

## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת 1973 בשטח מחנה צבאי סורי נטוש בתחום היישוב רמת מגשימים, ביוזמת הרב אריה בינה, ראש הישיבה התיכונית נתיב מאיר, על ידי קבוצת בחורים מבוגרי נתיב מאיר. בשנים הראשונות הרב אריה בינה עמד בראש הישיבה, ולאחריו כיהנו מספר ראשי ישיבה בהם הרב מרדכי הלפרין והרב יגאל אריאל. הרב אמנון שוגרמן, תלמיד הרב צבי יהודה הכהן קוק, עמד בראשות הישיבה עד שנת ה'תשע"ב, בה פרש והתמנה לנשיא הישיבה. הרב יואל מנוביץ, ששימש לפני כן כר"מ בישיבה, החליף אותו.

בי"ז בכסלו תשל"ו (20 בנובמבר 1975) בוצע בישיבה הפיגוע ברמת מגשימים בו חדרה לישיבה חוליית מחבלים מסוריה ורצחה שלושה תלמידים: ,  ו (שני האחרונים - אורחים, תלמידי ישיבת הר עציון). בשנת 1976 עברה הישיבה ליישוב חיספין הסמוך, על מנת לחזקו. ביישוב הוקמה קריית הישיבה, ובה בית המדרש "היכל השלושה" הקרוי על שם הנרצחים.

בין רבני הישיבה: הרב אהרן איזנטל רב היישוב חיספין לשעבר, הרב שי וינטר רב היישוב חיספין הנוכחי, הרב משה לסקר, הרב ישי סמואל רב המושב יונתן, הרב עודד שוגרמן בנו של הרב אמנון שוגרמן, הרב טוביה שלמה בר-אילן, הרב נתנאל אריה, הרב מנשה שמרלובסקי, הרב מרדכי פרנקו, הרב מרדכי גרוס, הרב גדעון ביר, הרב עוז מסוורי, הרב צבי לם והרב יוסף סוראני רב המושב נוב.

בעבר כיהנו כר"מים: הרב אליעזר מילר שאף כיהן כראש הישיבה בפועל, הרב יובל שרלו, הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב יהושע ויצמן, הרב ציון טוויל, הרב יעקב מרגלית, הרב יהושע ון דייק, הרב יחזקאל דאום, הרב אליעזר שנוולד והרב אברהם שילר (כיום רב היישוב עלי).

## פעילות הישיבה
* במסגרת הישיבה פעל בעבר "מכון הראל", על שם בוגר הישיבה , היוזם ימי פעילות ערכית וחווייתית לתלמידי בתי ספר תיכוניים מכל רחבי הארץ. כמו כן מטפח המכון את אתר תל סאקי, אתר מורשת קרב ממלחמת יום הכיפורים.
* קבוצה מתלמידי הישיבה ובוגריה עברה ליישוב מבוא דותן, בו הוקמה שלוחה של הישיבה שנועדה לחזק את ההתיישבות היהודית בצפון השומרון. כיום גרעין תורני זה כבר אינו שייך לישיבה.
* בישיבה פועלת תוכנית "ממריאים בגולן", תוכנית שמשלבת בעלי צרכים מיוחדים בישיבת הגולן והתנדבות בצבא. הבחורים בתוכנית מתנדבים מדי יום בצבא ומשתלבים בישיבה.
* כתב עת "קול ברמה". נכון לשנת ה'תשפ"ו יצאו 38 גליונות.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הישיבה
* ממראים בגולן
* 
* 
* 
*ערוץ הניגונים של הישיבה

## הערות שוליים

*
הגולן
הגולן
קטגוריה:רמת הגולן: חינוך
הגולן
קטגוריה:חיספין
גרים פנדנגו

**גרים פנדנגו** (באנגלית: **Grim Fandango**) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-גרפי, אשר פותח והופץ על ידי לוקאס ארטס ב-30 באוקטובר 1998 למערכת ההפעלה Microsoft Windows. בשנת 2015 יצאה גרסה מחודשת של המשחק, בעלת גרפיקה טובה יותר בשם Grim Fandango Remastered אשר פותחה בידי חברת Double Fine ומעצב המשחקים טים שייפר . הגרסה המחודשת יצאה לאור ב-27 בינואר 2015 למערכות ההפעלה Microsoft Windows, macOS ולינוקס ולקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4 ו-PlayStation Vita, ב-25 במאי 2015 למערכות ההפעלה לטלפונים החכמים אנדרואיד ו-iOS, ב-1 בנובמבר 2018 לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ' וב-29 באוקטובר 2020 לקונסולת המשחקים Xbox One. זהו אחד הקווסטים התלת־ממדיים הראשונים שיוצרו על ידי לוקאס ארטס ועושה שימוש במנוע GrimE, יורשו של מנוע SCUMM בו השתמשה החברה ליצירת משחקיה הקודמים.

גרים פנדנגו נחשב לאחד ממשחקי ההרפתקה הטובים ביותר בכל הזמנים, אך למרות חוות דעתם של המבקרים - לא זכה המשחק להצלחה כלכלית ולפיכך סימן, לדעת רבים, את נפילתה הסופית של סוגת משחקי ההרפתקה.

המשחק מתבלט באופי הומוריסטי ובעלילה דרמטית ומרגשת. חברת לוקאס ארטס ידועה ביצירת משחקי הרפתקה מוצלחים רבים (כדוגמת אי הקופים), ואף על פי שלא היה זה משחק ההרפתקה האחרון של החברה - עבור רבים גרים פנדנגו היה שיא יכולתה של לוקאס ארטס ביצירת עלילה ודמויות.

## רקע עלילתי
המשחק מתפרס על פני ארבעה פרקים שונים, כל אחד בהפרש של שנה ביום המתים. העלילה מתרחשת בעולם מתים אצטקי אליו מגיעות נשמות המתים לאחר פטירתן, ואותו הן חוצות על מנת להגיע לגן עדן. השחקן שולט בדמותו של מני קלוורה - קוצר נשמות וסוכן נסיעות שתפקידו הוא למכור למתים חבילות נופש בעולם הבא, כאשר טיב החבילות תלוי באופי חייהם הקודמים של המתים.

קלוורה - כסוכן המכבד את עצמו - מנסה למצוא לקוח "איכותי" - כזה המגיעה לו חבילה טובה. הוא מצליח להשיג את תיקה של מרסדס קולמאר - אישה צעירה וטובת לב - אך למרבה הפתעתו מגלה קלוורה שאין היא ראויה לדבר מלבד החבילה הגרועה ביותר ובלית ברירה נאלצת מרסדס ללכת את דרכה לעולם הבא במשך 4 שנים. קלוורה לא מוותר ובפגישה עם מנהל החברה חושף את השחיתות העמוקה שפשתה בסוכנות המכירות שלו והוא נאלץ לברוח.

וכך, בעוד ששליחי החברה דולקים בעקבותיו, יוצא מני עם חברו גלוטיס למסע בעקבות מרסדס, בתקווה לתקן את המעוות.

עם התקדמות העלילה הולכת ונחשפת בפנינו רשת עכביש נרחבת של שחיתות, מרמה ורצח החובקת עולם מתים זה וזהותו של העכביש המושך בחוטים הולכת ומתבהרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:יום המתים
קטגוריה:משחקי לוקאס ארטס
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
קטגוריה:משחקי iOS
מוואי קיבאקי

** מוואי אמיליו סטנלי קיבאקי** (באנגלית: **Emilio Stanley Mwai Kibaki**; 15 בנובמבר 1931 – 21 באפריל 2022) היה פוליטיקאי קנייתי, שכיהן כנשיא קניה בשנים 2002–2013. היה כלכלן בהכשרתו.

## ביוגרפיה
קיבאקי נולד בכפר הקטן גאטויאיני במרגלות הר קניה, בנפת אוטאהייה שבמחוז ניירי בקניה. משפחתו משתייכת לבני האתניה קיקויו.
הוא הוטבל לנצרות הרומית-קתולית ושמו בטבילה, אמיליו סטנלי, ניתן לו על ידי מיסיונר איטלקי. מאוחר יותר חדל כמעט להשתמש בשמות פרטיים אלה, אך נשאר קתולי מאמין.

אחרי שסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר על שם מנגו, הוא למד כלכלה, היסטוריה ומדע המדינה באוניברסיטת מקרירי בקמפלה שבאוגנדה. במהלך לימודיו היה גם ליו"ר תא הסטודנטים הקנייתים.

ב-1955 סיים קיבאקי כמצטיין בכיתתו ולכן קיבל מלגה ללימודים בבריטניה. אחרי שסיים תואר שני במימון ציבורי בבית הספר לכלכלה של לונדון הפך קיבאקי למרצה לכלכלה באוניברסיטת מקרירי, אך בתחילת שנות השישים התפטר מתפקידו כדי להפוך למנהיג בכיר בקאנ"ו - "האיחוד הלאומי האפריקאי של קניה" - התנועה הפוליטית המרכזית בקניה בסוף תקופת השלטון הבריטי, ומפלגת השלטון הראשונה לאחר עצמאות קניה ב-1963.

קיבאקי טיפס במהרה אל צמרת הפוליטיקה במדינה הצעירה ומונה לעוזר שר האוצר וליו"ר הוועדה הכלכלית המתכננת.

ב-1966 מונה לשר המסחר, ובעקבות ניצחונו של דניאל ארפ מוי לתפקיד הנשיא הוא מונה לסגן הנשיא כאשר הוא מחזיק בתפקיד שר האוצר עד 1982 אז מונה לשר החוץ. ב-1988 הוא איבד את משרתו לאחר שארפ מוי נחל כישלון וב-1991 הוא עזב את קאנ"ו והקים את המפלגה הדמוקרטית של קניה ששינתה את שמה להכוח הלאומי של קניה.

בשנים 1992 ו-1997 הוא הפסיד בבחירות לנשיאות וב-2002 אוחדה מפלגתו עם המפלגה הליברל דמוקרטית של קניה שמוזגה לשם הקואליצייה הלאומית והוא הפך לנשיא קניה באותה שנה.

בדצמבר 2007 התמודד שוב קיבאקי על הנשיאות מטעם גוש מפלגות שנקרא "מפלגת האחדות הלאומית", וכלל בתוכו בין היתר את קאנ"ו, מפלגת השלטון הוותיקה שנגדה התמודד קיבאקי ב-2002. יריבו העיקרי היה ריילה אודינגה, שעמד בראש "האופוזיציה הכתומה", גוש של מתנגדים לשלטון קיבאקי. קיבאקי הוכרז על ידי ועדת הבחירות המרכזית כמנצח, והושבע מיד לתקופת כהונה נוספת, אך האופוזיציה טענה שהתוצאות זויפו ושאודינגה הוא המנצח האמיתי. משקיפים זרים טענו שהבחירות התנהלו תוך אי-סדרים ובחוסר שקיפות, וקיים חשד ששני המחנות זייפו את התוצאות במחוזות שונים. ההאשמות בזיוף התוצאות עוררו גל של מהומות דמים אתניות קשות, כאשר בני הקיקויו, הקבוצה האתנית הגדולה והדומיננטית במדינה, התייצבו לצד הנשיא בעוד שבני לוּאוֹ, עמו של אודינגה, וקבוצות אחרות תמכו באופוזיציה. קופי ענאן, מזכ"ל האו"ם לשעבר, תיווך במשא ומתן לפתרון המשבר הפוליטי, והוביל להסכם שלפיו מונה אודינגה לראש ממשלה, תחת קיבאקי כנשיא, ומפלגתו זכתה לייצוג בקבינט.

ב-9 באפריל 2013 סיים קיבאקי את כהונתו כנשיא.

נפטר ב-21 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, לוסי, וארבעה ילדים. התקשורת ייחסה לו מערכת זוגית נוספת וממושכת, שאף כללה נישואים רשמיים מסורתיים ולידת בת משותפת, עם פעילה פוליטית בשם מרי ואמבואי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי קניה
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:קנייתים שנפטרו ב-2022
גרגנטואה ופנטגרואל

[ממוזער|שמאל|300px|[רבלה ברישום של אמן אנונימי מתחילת המאה ה-17, מוזיאון קרנוולה, פריז.]]
**גרגנטואה ופנטגרואל** (בצרפתית: **La vie de Gargantua et de Pantagruel**) הוא שמה של סדרת ספרים, חמישה במספר, שנכתבו במאה ה-16 מאת הסופר הצרפתי, פרנסואה רבלה. הסדרה עוסקת בעלילותיהם המשעשעות של שני ענקים: גרגנטואה האב ופנטגרואל בנו, וכתובה כסאטירה ססגונית ומלאת חיות. אימו של גרגנטואה נקראת בספר "גרגמל", שם שהתגלגל לבסוף אל סדרת הדרדסים.

גרגנטואה האב ופנטגרואל, האוהבים לאכול, לשתות יין ולסבוא, נקלעים יחדיו להרפתקאות שונות ולמסעות משונים. הספר מאגד סיפורים קצרים עם פרקים ארוכים יותר.

## הספרים בעברית
הספרים תורגמו והוצאו לאור בעברית שלוש פעמים:
* בשנת 1953 בתרגום מקוצר לנוער ולעם בהוצאת מ. ניומן תחת השם **הספור על הענקים גרגנטוא ופנטגרואל** בתרגומו של ק.א. ברתיני
* בשנת תשל"ג בתרגום מקוצר, בספריית דן חסכן, בהוצאת עם עובד, תחת השם **עלילות הענקים גרגנטוא ופנטגרואל**, בתרגומו של קלמן אהרון ברתיני (אהרן גולרגנט). האיורים בספר מאת גוסטב דורה.
* בשנת 2003 בהוצאת הוצאת דביר. תרגום, הערות ומבוא מאת עידו בסוק, כרונולוגיה ומבואות מאת פרופ' אילנה זינגר וד"ר נדין קופרטי-צור.

## ראו גם

* גרגרנות
* גרוטסקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי סאטירה
קטגוריה:ספרות של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:סדרות ספרים