המחוז הצבאי וושינגטון של צבא ארצות הברית

**המחוז הצבאי וושינגטון של צבא ארצות הברית** (באנגלית: United States Army Military District of Washington) הוא אחד מתשעה-עשר הפיקודים העיקריים של צבא ארצות הברית. מפקדת היחידה ממוקמת בפורט לסלי ג'יי מקנייר בוושינגטון די. סי. משימות המחוז הצבאי וושינגטון כוללות משימות טקסיות וכן תפקיד קרבי בהגנה על אזור הבירה הלאומית המחוז הצבאי וושינגטון מייצג גם את צבא ארצות הברית בכוח המשימה המשותף - אזור הבירה הלאומית ומהווה את השלד העוצבתי שלו, וכן מפקח על קיום הטקסים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

## היסטוריה
שורשיו של מחוז וושינגטון מגיעים דם מלחמת האזרחים האמריקאית, כאשר הוקם ב-12 במרץ 1862, כמחוז הצבאי של וושינגטון, וכלל את אזורי מחוז קולומביה, אלכסנדריה, וירג'יניה, ופורט וושינגטון, מרילנד. תחילה הוא היה תחת פיקודו של רב-אלוף ג'יימס ס. וודסוורת' . הוא הפך לחלק ממחלקת וושינגטון תחת קורפוס הצבא ה-22 ב-2 בפברואר 1863 ופורק ב-1869.

המחוז הצבאי וושינגטון עבר רפורמה ב-1921 כאשר מחלקת המלחמה הקימה את מחוז וושינגטון. כיום, המחוז הצבאי וושינגטון הוא אחד הפיקודים החשובים של הצבא. מתקניו כוללים את פורט לסלי ג'יי מקנייר, העמדה הצבאית השלישית הוותיקה ביותר במדינה שעדיין נמצאת בשימוש, ואת פורט מאייר, אתר הפרשים של הגנרל פיליפ שרידן ואתר טיסת המטוסים הצבאיים הראשונה.

המחוז הצבאי וושינגטון כלל בתחילה את פורט וושינגטון , מרילנד, פורט האנט , וירג'יניה, מחוז קולומביה ופורט מאייר. עם פירוק מחוז וושינגטון בשנת 1927, מפקד חטיבת חיל הרגלים ה-16 בפורט האנט הפך לאחראי על עריכת טקסים צבאיים וניהול משמעת לחיילים בבירת המדינה. בשנת 1936 אורגנה החטיבה הזמנית של וושינגטון, ובכך שחררה את חטיבת חיל הרגלים ה-16 מתפקיד זה. החטיבה הזמנית הוקמה סביב אלמנטים מהרגימנט ה-12 של חיל הרגלים , הרגימנט השלישי של הפרשים , הרגימנט ה-10 של חיל הפרשים  ורגימנט הארטילריה ה-16 .

בשנת 1942, כחמישה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, הקימה מחלקת המלחמה את המחוז הצבאי של צבא ארצות הברית בוושינגטון כדי לתכנן הגנה קרקעית של בירת המדינה.

המפקדה של חטיבת חיל הרגלים ה-16 שכנה במהלך אותן שנים במבנים זמניים בגרייבלי פוינט , וירג'יניה, ליד נמל התעופה הלאומי של וושינגטון. בתחילת שנות ה-60 היא עברה לרחוב השני, דרום-מערב , בוושינגטון די. סי., ולמטה הנוכחי שלה בפורט לסלי ג'יי מקנייר בשנת 1966.

[ממוזער|left|250px|משמר הצבעים של הכוחות המזוינים המשותפים של המחוז הצבאי וושינגטון מציג את הצבעים באודיטוריום ג'פרסון במטה [מחלקת החקלאות של ארצות הברית|מחלקת החקלאות האמריקאית בוושינגטון די. סי., 4 בנובמבר 2014]]
במהלך מלחמת העולם השנייה, המחוז הצבאי וושינגטון אורגן בהדרגה מחדש כפיקוד שירות ותמיכה. אחת מתחומי האחריות העיקריים של המחוז הצבאי וושינגטון היה מתן תמיכה אדמיניסטרטיבית לפנטגון שנבנה באותה העת באמצעות מפקד מפקדת הצבא. גם תזמורת צבא ארצות הברית , הפכה לחלק בלתי נפרד ממשימתה הטקסית של הפיקוד בתקופה זו.

בסוף מלחמת העולם השנייה, רגימנט חיל הרגלים השלישי  שהיה בגרמניה פורק. רגימנט זה, יחידת חיל הרגלים האמריקאית הוותיקה ביותר, הוקם מחדש בשנת 1948 והוצב במחוז הצבאי וושינגטון כדי לעמוד בהתחייבויות הטקטיות של הפיקוד ולטקסים צבאיים.

למרות שמשימתו של המחוז הצבאי וושינגטון נותרה זהה, הוא צבר, איבד והחזיר לעצמו מגוון מיקומים ותחומי אחריות במהלך השנים. כך למשל, חוות וינט היל ותחנת ארלינגטון הול, שתיהן בווירג'יניה, והמרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד בוושינגטון די. סי., היו בעבר חלק מהמחוז הצבאי וושינגטון. תחנת קמרון ושדה התעופה הצבאי דייוויסון , ליד פורט בלואר, הצטרפו למחוז הצבאי וושינגטון בשנות ה-50.

בשנת 1980, המחוז הצבאי וושינגטון קיבל אחריות על הניהול והתפעול היומיומי של בית הקברות הלאומי ארלינגטון, בנוסף לתמיכה בקיום טקסים.

בשנת 1987, אחריות התמיכה של המחוז הצבאי וושינגטון בפנטגון הועברה לשירותי מטה וושינגטון  ובשנת 1988 קיבל המחוז הצבאי אחריות על פורט בלואר.

בשנת 1992, פיקוד התעופה של דייוויסון אורגן מחדש לפיקוד התמיכה האווירית המבצעית, עם אחריות על תמיכה במטוסי כנף קבועים של הצבא ברחבי ארצות הברית. בנוסף, הם מספקים תמיכה במסוקים להנהגת הצבא ולבכירי הממשל באזור הבירה הלאומית.

באפריל 1993, עבר המחוז הצבאי וושינגטון ארגון מחדש שלו וקהילת הצבא של פורט מאייר הקימה צוות חיל מצב לתמיכה בפורט מאייר, פורט לסלי ג'יי מקנייר ובתחנת קמרון .

ב-1 באוקטובר 1993, פורט מיד, פורט ריצ'י  במרילנד, וגבעת א.פ. בווירג'יניה הצטרפו לרשימת המתקנים שבשליטת היחידה. היחידה יותר מהכפילה את גודלה כאשר המחוז הצבאי וושינגטון גדל מארבע בסיסים בשטח כולל של 9,802 אקרים (39.67 קמ"ר) לשמונה בסיסים בשטח כולל של 91,889 אקרים (371.86 קמ"ר). מספר אנשי השירות והאזרחים במתקני היחידה גדל גם הוא מ-16,166 ל-61,531.

תחנת קמרון  נסגרה רשמית ב-30 בספטמבר 1995. רוב הארגונים הועברו לפורט בלואר או לפורט מאייר.

פורט המילטון, ניו יורק, הפך למתקן החדש ביותר במשפחת מתקני החייל האלמוני כאשר הועבר למחוז הצבאי וושינגטון מפיקוד כוחות צבא ארצות הברית ב-6 באוקטובר 1997. התפקיד בן 172 שנים.

ב-10 ביוני 2010, מזכיר הצבא ג'ון מקיו ביטל את אחריות המחוז הצבאי וושינגטון לניהול ולתפעול היומיומי של בית הקברות הלאומי ארלינגטון. עם זאת, היחידה עדיין מספקת תמיכה בקיום טקסים בהלוויות ובשמירה על קבר החיילים האלמונים.

## מתקנים
*בסיס משותף מאייר-הנדרסון הול, וירג'יניה
*פורט בלואר, וירג'יניה
*פורט ווקר, וירג'יניה
*פורט מיד, מרילנד

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יחידות בצבא ארצות הברית
קטגוריה:וושינגטון די. סי.