open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בעז קראוס

**בעז קראוס** (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא עורך דין ישראלי, הנמנה עם עורכי הדין הבולטים בישראל בתחום דיני הירושה והעיזבון.

## ביוגרפיה
קראוס נולד בישראל, למד במדרשית נועם, שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים ולמד משפטים באוניברסיטת בר-אילן. את התמחותו עשה בפרקליטות המדינה ואצל יו"ר לשכת עורכי הדין עו"ד דרור חוטר ישי.

משרד עורכי הדין "בעז קראוס, משרד עורכי דין", שהקים בשנת 1986 מופיע ברשימת מאה משרדי עורכי הדין המובילים בישראל לפי דירוג החברות של "גלובס DUN'S 100", ודורג כמשרד מוביל בתחומו. קראוס הוא יו"ר ועדת ירושה בלשכת עורכי הדין וחבר בארגון הבינלאומי STEP העוסק בתחום הירושה והנאמנויות.

## פועלו המשפטי
במהלך שנות פעילותו בתחום, קראוס טיפל במספר גדול של לקוחות ועיזבונות בולטים, כגון עיזבון המנוח רו"ח יגאל ברייטמן ז"ל, עיזבון השרה לשעבר שולמית אלוני ז"ל, עיזבון הזמרת המנוחה שושנה דמארי ז"ל, עיזבון השופט העליון משה בייסקי ז"ל, עיזבון דודו טופז ז"ל, עיזבון עוה"ד צבי לידסקי ז"ל ועוד.

במסגרת תפקידו כיו"ר ועדת ירושה, פעל להוספת מספר שינויים בחוק הירושה על מנת לתקן את מה שלתפיסתו פגום בחוק הקיים. בין השינויים הללו ניתן למנות את תיקון סעיף 16 לחוק הירושה העוסק בהכרה בילד מאומץ כיורש, תיקון שהתקבל בשנת 2012; תיקון סעיף 5 לחוק הירושה העוסק בשלילת זכאותו של רוצח לרשת גם במצב בו לא הועמד לדין מחמת העדר כשירות; תיקון סעיף 34 לחוק הירושה בעניין הגבלת זכויות ירושה של מטפלים אשר יורשים את מטופליהם ועוד.

בין התקדימים המשפטיים שהוביל משרד עו"ד בעז קראוס, נמנה מקרה מפורסם בו רצח בן את אמו הרופאה בשישים ושש דקירות סכין. לאחר שהוכרז כבלתי כשיר לעמוד לדין הגיש בקשה לרשת את אמו, כבנה. בהליך משפטי תקדימי הביא קראוס לכך שזכאותו של הבן לרשת את אמו נשללה למרות העובדה שלא הורשע ברצח כפי שדורש חוק הירושה ותוך קביעה כי מודעות למעשה עשויה לשלול זכאות לרשת אף בהיעדר הרשעה ברצח.

תיק נוסף שבו טיפל ושהוביל לשינוי המצב המשפטי, הוא תיק בו ביקשו מאומצים לרשת את דודם המנוח, מציאות שעד לאותו מועד הייתה בלתי אפשרית לאור הוראותיו של חוק הירושה, אשר הפלה לרעה ילד מאומץ לעומת צאצא ביולוגי. מציאות בלתי שוויונית זו שונתה במהלך שהוביל קראוס לשינוי חוק הירושה והשוואת מעמדים של ילדים מאומצים למעמדם של ילדים ביולוגיים בכל הנוגע לירושת קרובי המאמץ.

## פרסומים וחיבורים
***דיני ירושה ועיזבון**, 6 כרכים, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2000.
***המדריך המעשי למוריש וליורש**, בהוצאת תמר, תל אביב, 1996.
***כשרות משפטית ואפוטרופסות**, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2002.

## קישורים חיצוניים
* אתר המשרד
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
הוגו פרנד

[350px|ממוזער|שמאל|הוגו פרנד משמאל, ב[ריצת 110 מטר משוכות באתונה 1906]]
**הוגו מוריס פרנד** (באנגלית: **Hugo Morris Friend** ; 21 ביולי 1882 - 29 באפריל 1966) היה אתלט אמריקאי יהודי. אלוף ארצות הברית (1905) ובעל מדליית ארד (אתונה 1906) בקפיצה לרוחק ואלוף ארצות הברית בריצת 110 מטר משוכות (1905).

## ביוגרפיה
פרנד נולד בפראג, צ'כיה. בגיל שנתיים היגר עם משפחתו לשיקגו, ארצות הברית. בשנת 1901 החל ללמוד באוניברסיטת שיקגו.

### אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה בפורטלנד ביוני 1905 זכה פרנד בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר ובריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.2 שניות. הוא קבע בשלבים המוקדמים בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש של 15.8 שניות.

### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת אתונה (1906)זכה פרנד במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר אחרי בן ארצו מאיר פרינסטיין (7.20 מטר) ופיטר אוקונור מבריטניה (7.025 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות.

בשנת 1908 הוסמך פרנד לעריכת דין ו-12 שנים מאוחר יותר התמנה לשופט.

## שיאים אישיים
* ריצת 110 מטר משוכות: 15.8 שניות (1905) 
* קפיצה לרוחק: 7.02 מטר (1905)

## קישורים חיצוניים
 
* הוגו פרנד, *Track and Field Statistics* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
העורקים הבין-צלעיים

ממוזער|הרווחים הבין-צלעיים, מבט משמאל
**הָעוֹרְקִים הַבֵּין-צַלְעִיִּים** (TA: arteriae intercostales) הם קבוצה של עורקים המספקים דם לרווחים הבין-צלעיים.

## העורקים הבין צלעיים הקדמיים
הענפים הבין-צלעיים הקדמיים של עורק החזה הפנימי מספקים דם לחמשת או ששת הרווחים הבין-צלעיים הראשונים. לאחר הסתעפותם ממנו, מתפצל עורק החזה הפנימי לעורק רום הבטן העליון ולעורק הסרעפת השרירי. מעורק הסרעפת השרירי מסתעפים יתר הענפים הבין-צלעיים הקדמיים.

הענפים הבין-צלעיים הקדמיים, שניים במספר בכל רווח, נעים הצדה, כשאחד קרוב לגבול התחתון של הצלע מעל והשני קרוב לגבול העליון של הצלע מתחת. לבסוף, עורקים אלה משיקים לעורקים הבין-צלעיים האחוריים היוצאים מאבי העורקים.

ענפים אלה ממוקמים בחלקם הראשון בין האדר לבין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים, ולאחר מכן בין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים לשרירים הבין-צלעיים הפנימיים ביותר. הענפים מספקים דם לשרירים הבין-צלעיים, וכן לשריר החזה הגדול, שריר החזה הקטן והשד, דרך סעיפים החודרים את השרירים הבין-צלעיים החיצוניים.

## העורקים הבין-צלעיים האחוריים
העורק הבין-צלעי העילאי (arteria intercostalis suprema) הוא עורק שממנו מתפצלים העורקים הבין-צלעיים האחוריים הראשון והשני, אשר מספקים דם לרווחים בין-צלעיים אלה. עורק זה מסתעף מגזע הצלע והצוואר, ענף של העורק התת-בריחי. תשעת העורקים הבין-צלעיים האחוריים האחרים יוצאים ישירות מאבי העורקים.

בשל מיקומו של אבי העורקים לשמאל עמוד השדרה, העורקים הימניים ארוכים יותר מעורקים השמאליים. העורקים הימניים עוברים על פני גופי החוליות, מאחורי הוושט, צינור החזה והווריד האי-זוגי. הם מכוסים על ידי הריאה הימנית והאדר. לעומתם, העורקים השמאליים יוצאים אחורנית לצד החוליות, מכוסים על ידי הריאה השמאלית והאדר. שני העורקים השמאליים העליונים נחצים על ידי הווריד הבין-צלעי העילאי השמאלי, ואילו העורקים התחתונים נחצים על ידי הווריד האי-זוגי המחציתי (vena hemiazygos). ממול לראשי הצלעות, עובר מטה קדמית להם הגזע הסימפתטי. עצבי הקרביים יורדים גם הם קדמית לעורקים התחתונים.

כל עורק בין-צלעי אחורי מתקדם לאורך הגבול התחתון של הצלע ממעל, יחד עם הווריד הבין-צלעי והעצב הבין-צלעי של אותו רווח. הווריד נמצא מעל לעורק, ואילו העצב מתחתיו.

מכל עורק בין-צלעי אחורי מתפצל ענף גבי (ramus dorsalis), המלווה את הענף הגבי של עצב השדרה ומספק את חוט השדרה, עמוד השדרה, שרירי הגב והעור בגב. כמו כן, מכל עורק מתפצל גם ענף עקיף החוצה את המרווח הבין-צלעי ונע לאורך הגבול העליון של הצלע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עורקי בית החזה
אלמושנינו

**אלמושנינו** או **אלמוזנינו** (לעיתים גם: **אלמוזלינו**) הוא שם משפחה יהודי שמשמעותו היא "חזן" ואשר מעיד על השתייכות אבות המשפחה לקהילות מגורשי ספרד.

קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
אוברלנדר

**אוברלנדר** הוא כינוי ליוצא הקהילות היהודיות שהתקיימו בצפון-מערב ממלכת הונגריה ההיסטורית, ובאותו חבל ארץ לאחר שהועבר לצ'כוסלובקיה ולאוסטריה, מסוף המאה ה-17 ועד לשואה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
הצורף

**הצורף** היא סדרת מתח ישראלית שעלתה לשידור ב-HOT3 ב-26 בנובמבר 2015. במאי ויוצר הסדרה הוא דרור סבו, והיא נכתבה על ידי ברק סלונים, ארז קו-אל ודרור סבו.

הסדרה כוללת שבעה פרקים ופרק נוסף של מאחורי הקלעים. הסדרה הסתיימה ב-7 בינואר 2016.

## עלילה
לילה אחד, ארי מילוס (אדיר מילר), פסיכיאטר מומחה להפרעות שינה, נרדם במיטתו ומתעורר כמה שעות לאחר מכן בבר תל אביבי ואין לו שמץ של מושג כיצד הגיע לשם. ארי, שבילדותו סבל בעצמו מסהרוריות לילה, עולה לירושלים אל שכונת ילדותו על מנת להיבדק אצל הרופא שטיפל בו באותם ימים. חזרתו של ארי אל העיר שבה נולד מאלצת אותו להתמודד עם עברו הטראומתי המודחק ולילותיו הסהרוריים הופכים אותו לחשוד מרכזי במעשה רצח.

## השחקנים והדמויות
*ארי מילוס (אדיר מילר)
*הרב אליהו מילוס (יהורם גאון / משה אשכנזי כדמותו הצעירה)
*יעקב בן-דוד, "הצורף" (ליאור אשכנזי)
*יוספה (סופי) בן-דוד (נועה ברקאי / שירה האס כדמותה הצעירה)
*לאון כץ (יואב הייט)
*חפציבה (דניאלה קרטס)
*ציפורי מילוס (לירון וייסמן)
*מאיר לוי (מיכה לבינסון)
*מישל קוגמן (יהושע סובול)
*הניה גלפנד (אלונה איב)
*מנשה מילוס (גלעד קלטר)

## קישורים חיצוניים

* הצורף באתר מגזין HOT Connect
*  
*  
*  
* 
* 

קטגוריה:סדרות מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2015
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:HOT3: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יהורם גאון
פרפקט

ממוזער|פרפקט צרפתי לבוש מדים ביום חגיגי
**פְּרֵפֶקְט** (בלטינית: **praefectus**, שמשמעותו היא "עומד בחזית") הוא תואר הניתן בארצות שונות למנהל אדמיניסטרטיבי של אזור או של תחום מוגדר.

תואר הפרפקט מקורו באימפריה הרומית, אף שיש אזכורים למושג גם לפני כן. התואר שימש בתחום האזרחי וגם בתחום הצבאי ומאוחר יותר בתחום האקדמי ובתחום הכנסייתי. התחום בו שולט הפרפקט והאדמיניסטרציה שלו נושאים את השם "פרפקטורה". יש גם פרפקטים חסרי פרפקטורה ויש פרפקטורות ללא פרפקט.

המושלים הרומיים של פרובינקיה יודיאה נשאו בתחילה את התואר פרפקט.

## קישורים חיצוניים

* תיאור תפקיד הפרפקט בחקיקה הרומנית 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
נמל התעופה הבין-לאומי באסל אל-אסד

**נמל התעופה הבינלאומי לטקיה** (בערבית: **مطار باسل الأسد الدولي**, יאט"א: LTK, קוד ICAO: OSLK) הוא בסיס טיסה ונמל תעופה בינלאומי הממוקם בג'בלה, ומשרת את לטקיה, עיר הנמל העיקרית בסוריה. נמל התעופה נקרא בעבר נמל התעופה הבין-לאומי באסל אל-אסד על שמו של באסל אל-אסד (1962–1994), בנו של מנהיג סוריה לשעבר חאפז אל-אסד ואחיו של המנהיג לשעבר בשאר אל-אסד.

## מבנה
נמל התעופה נמצא בגובה 48 מטרים מעל פני הים. יש לו מסלול מרכזי בכיוון 17/35 עם משטח אספלט בממדים 2,797 על 45 מטרים.

## שימוש צבאי
בסמוך לבנייני שדה התעופה האזרחיים נמצא בסיס חיל האוויר הרוסי '''חְמֶיימִים''' הבסיס הרוסי העיקרי והמשרתים הרוסים שהוצבו, היו נכון לתחילת אוקטובר 2015 כ-600 אנשי חיל רגלים הרוסי שתפקידם במתן אבטחה לבסיס האווירי

פעילות צבאית רוסית בנמל התעופה לטקיה נחשפה על ידי גורמי מודיעין אמריקאים בתחילת ספטמבר 2015, כאשר גורמים אמריקאים הביעו דאגה.

בבסיס יש יכולות לטיפול ולכן מוצבות שם מטוסי תובלה מדגמים: אנטונוב

והדגמים הם: AN-124, II-76

בנוסף הבסיס מכיל יותר מ: 50 מטוסם צבאיים כולל מסוקי קרב וטנקים מדגמים: SU-24, SU-25, SU-34, MI-8, MI-24,BTR-82 T-90

מבנים חדשים נוספים כוללים מתקני אחסון, מטבחי שדה ותחנות תדלוק הוקמו תוך מספר חודשים בשנת 2015

אספקה מוטסת מרוסיה או נשלחת דרך נמל טרטוס במרחק 50 ק"מ משם. ב:26 בנובמבר 2015 נפרסה על ידי רוסיה מערכת הגנה אווירית מסוג: S-400

## קישורים חיצוניים

באסל אל-אסד
קטגוריה:לטקיה
אסד
אפרים פרדיננד איינהורן

הרב **אפרים פרדיננד איינהורן** (בסינית: **艾恩宏**; 12 בספטמבר 1918 – 15 בספטמבר 2021) היה איש עסקים ורב אורתודוקסי אוסטרי-בריטי, ואחד משני הרבנים היחידים שגרו בטאיוואן.

## ביוגרפיה
איינהורן נולד בווינה, אוסטריה. הוא עבר לממלכה המאוחדת בגיל 14, והוסמך לרבנות ב-1940. הוריו נרצחו בשואה מחנה הריכוז זקסנהאוזן.

בשנות ה-40 עבד כמנהל מידע של הקונגרס היהודי העולמי, ולאחר מכן עסק בסיוע לקהילות יהודיות במדינות ערב. בשנות ה-50 עבר לארצות הברית וקנדה, ושימש רבי בקהילות בטורונטו, פנסילבניה, דטרויט ולוס אנג'לס, עד שהקים עסק למסחר, במסגרתו הגיע לטאיוון.

איינהורן הגיע לטאיוואן בינואר 1975 מכווית. בתקופה זו לקהילה היהודית בטאיוואן לא היה מבנה בית כנסת קבוע. חלק מן הקהילה היו שוכרים מבנים לצורכי תפילה עד שהיו נדרשים לפנותם, בעוד חלק אחר היו משתתפים במניין אורתודוקסי שהתקיים במלון פרזידנט בעיר. איינהורן החל לנהל מניין נוסף בחדר שהוסב לבית כנסת במלון ריץ בעיר התחתית כ-5 שנים לאחר הגעתו. בשנות ה-90, עם הידלדלות הקהילה עקב עזיבת אנשי עסקים רבים, ואובדן היכולת לשכור מבנה, השתלבו שני המניינים למניין של איינהורן, לקהילה שנחשבת יותר מסורתית מאשר אורתודוקסית או רפורמית. ב-2008 עבר בית הכנסת למלון שרתון, ובאפריל 2014 עבר לבסוף לבניין משרדים במזרח טאיפיי, במשרד ששימש לפני כן סוכנות נסיעות, בחסותו של איש העסקים הטאיווני ג'פרי ד. שוורץ. איינהורן ניהל את בית הכנסת עד שבעיות בריאות מנעו זאת ממנו, ובשנת 2019 העביר את ניהול הטקסים לחזן לאון פנסטר שהגיע מלונדון, והמשיך להשתתף באירועים וטקסים עד למותו.

לצד תפקידיו בתחום הדתי, איינהורן היה מקורב לאישים במערכת הפוליטית והכלכלית, כמו גם לאישים בקהילות יהודיות בטאיוואן ומחוצה לה; הוא סייע לקידום היחסים הדיפלומטיים בין הממשלה הטייוואנית לבין מדינות מזרח אירופה כגון צ'כיה, הונגריה, לטביה, ליטא, פולין, רומניה, מקדוניה ואוקראינה. הוא גם היה יו"ר ארגון "רפובליקנים בחו"ל" (Republicans Abroad) של טייוואן.

ב-2009 הממשלה האוסטרית העניקה לו עיטור כבוד על שירותיו למען אוסטריה.

איינהורן נפטר ב-15 בספטמבר 2021 בגיל 103.

## חייו הפרטיים
איינהורן נישא ב-1953 לרות ויינברג, והיו לו שתי בנות: דפנה ושרונה.

## ראו גם
* יהדות טאיוואן

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:בריטים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:טאיוואנים שנפטרו ב-2021
דייל דיי

**דייל אדם דיי הבן** (באנגלית: **Dale Adam Dye, Jr**; נולד ב-8 באוקטובר 1944) הוא סופר, שחקן ויועץ טכני-צבאי לקולנוע אמריקאי.

## חייו
דיי נולד וגדל בקייפ ג'יררדו, מיזורי. בשנת 1964 התגייס דיי לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם. בשל כישוריו הבולטים בכתיבה סווג מקצועו הצבאי מחדש והוא הוסב לכתב צבאי, אולם התעקש לקחת חלק בלחימה ולחם בין היתר בקרבות הבלימה במתקפת הטט. במהלך המלחמה עוטר דיי בכוכב הארד ובשלושה עיטורי לב הארגמן. לאחר 13 שנות שירות כחוגר, והוא כבר רב-סמל, הוסמך דיי לקצונה. הוא הוצב בביירות ושב לארצות הברית זמן קצר לפני ההתקפה על בסיס הנחתים בעיר. דיי פרש מן החיל בשנת 1984 בדרגת קפטן. לאחר פרישתו הפך לסופר וליועץ טכני לעניינים צבאיים בסרטי קולנוע. בנוסף פיתח דיי קריירה כשחקן, כשהוא מגלם בעיקר אנשי צבא וכוחות הביטחון. בין היתר ייעץ בהפקת הסרטים והסדרות פלאטון, להציל את טוראי ראיין, אחים לנשק, שחרור בעורף האויב והפסיפיק.

## ספריו
ספרי דיי שתורגמו לעברית הם:
* "**פלאטון**", הוצאת אור-עם, 1987.

## פילמוגרפיה חלקית
* פלאטון (1986)
* נולד בארבעה ביולי (1989)
* ג'י. אף. קיי - תיק פתוח (1991)
* מצור ימי (1992)
* שמיים כחולים (1994)
* רוצחים מלידה (1994)
* תחת מצור 2 (1995)
* התפרצות (1995)
* משימה בלתי אפשרית (1996)
* גברים בחלל (1997)
* להציל את טוראי ריאן (1998)
* פקודה לא חוקית (2000)
* משחקי ריגול (2001)
*ברנדון הנעדר (2003) 
* שחרור בעורף האויב (2005)
* כמו יום ולילה (2010)
* לארי קראון (2011)
**The Last Full Measure* (2019)
*המשפט הצבאי של המרד על הקיין (אנ') (2023)

## קישורים חיצוניים

* 

* . 
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
אבי גולדברג

**אבי גולדברג** (נולד ב-1964) הוא רופא ישראלי המכהן כמנהל מרכז רפואי כרמל מנובמבר 2015. קודם לכן כיהן כמנהל המרכז הרפואי יוספטל.

## ביוגרפיה
גולדברג למד רפואה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית והתמחה ברפואת משפחה. בצה"ל שירת בשנים 1999 עד 2004, ושימש כרופא גדודי וכרופא חטיבתי בחיל השריון. שימש סגן רופא חילי בחיל הים ועמד בראש מדור היערכות בתי חולים לתרחישים בלתי קונבנציונליים בפיקוד העורף.

לאחר שחרורו הצטרף לשירותי בריאות כללית ושימש במגוון תפקידי הנהלה. הוא אחראי על פיתוח התיק הרפואי הממוחשב במערכת ניהול המידע הרפואי "קליקס". כיהן כמנהל המחלקה לשעת חירום בחטיבת בתי החולים של שירותי בריאות כללית. סיים התמחות במנהל רפואי ולמד מינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד מטעם קרן וקסנר. ב-2008 מונה למנהל המרכז הרפואי יוספטל. בתקופת כהונתו הוקם חדר המיון החדש, שופצה מחלקת הילדים, הוקמה מחלקה נוירולוגית לילדים, הוקם תא לחץ חדש, מרפאה גריאטרית ומרפאות בשכונת שחמון ובבית תמר בעיר.

בנובמבר 2015 מונה למנהל מרכז רפואי כרמל.

גולדברג בעל תואר שני (.M.H.A) בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני (M.P.A) במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר).

הוא נשוי ואב לשתי בנות.

## לקריאה נוספת
* ביה"ח כרמל: ד"ר אבי גולדברג ינהל  מגזין מושבות, 3 בנובמבר 2015

## קישורים חיצוניים
*
*מנהל חדש בכרמל - ד"ר אבי גולדברג, אתר מרכז רפואי כרמל

קטגוריה:רופאי משפחה ישראלים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי כרמל
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי יוספטל
קטגוריה:סגל מרכז רפואי כרמל
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קבוצות כוכבים מבוטלות

ממוזער|250px|קבוצת הכוכבים המבוטלת ארגו נאביס
**קבוצות כוכבים מבוטלות** או **קבוצות כוכבים לשעבר** הן קבוצות כוכבים שנקבעו במהלך ההיסטוריה האנושית אך אינן מוכרות כאלו יותר על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי מסיבות שונות. רבות מהן היו מוכרות במשך שנים רבות ואף מאות ויש להן ערך היסטורי, תרבותי והן מוזכרות במפות הכוכבים שנוצרו טרם הופעת האיגוד.

## קבוצות כוכבים לשעבר בולטות
### ארגו נאביס
ארגו נאביס (אוניית "ארגו") היא קבוצת הכוכבים היחידה מ־48 קבוצות הכוכבים של תלמי שאיננה מוכרת יותר רשמית. הסיבה לכך נעוצה בכך שעקב גודלה הרב היא פורקה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי לשדרית, מפרש וירכתי הספינה שכמו כן הכניס לשימוש קבוצת כוכבים מצפן בסמוך לארגו נאביס.

### קוואדראנס מוראליס
קוואדראנס מוראליס נקבע ב־1795 והייתה ממוקמת בין קבוצות כוכבים רועה דובים לדרקון. מטר המטאורים קואדראנטידים קרוי על שמה.

## רשימת קבוצות כוכבים מבוטלות

## ראו גם
על קבוצות כוכבים מתרבויות שונות שכבר לא משתמשים בהם היום ראו: קבוצת כוכבים#חלוקות אחרות של כיפת השמים לקבוצות כוכבים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים לפי מקטלגים
יוסף פרס

**יוסף פְּרֵס** הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואת ילדים, ראומטולוגיה ורפואה דחופה. עד לפרישתו לגמלאות כיהן כמנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל, כיום משמש כנשיא עמותת למענכם.

## ביוגרפיה
פרס למד רפואה באוניברסיטת קובנה בליטא בשנים 1971 עד 1977. ב-1978 החל בסבב התמחות במרכז רפואי סורוקה בבאר שבע. בשנים 1984 עד 1990 התמחה ברפואת ילדים בסורוקה. בשנים 1993 עד 1994 עשה התמחות-על בראומטולוגיה בבית החולים לילדים סיק-קידס  בטורונטו שבקנדה. שימש מנהל המחלקה לרפואה דחופה בילדים בסורוקה וכיו"ר החטיבה לרפואת ילדים בסורוקה.

ב-2002 מונה לפרופסור חבר בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון. בינואר 2008 מונה למנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים. בשנת 2010 מונה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.

ב-2014 זכה בפרס "ליטא הגלובלית".

פרס נשוי לד"ר פרננדה פרס, מנהלת היחידה להריון בסיכון גבוה בסורוקה. אב לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים
* פרופ' יוסף פרס באתר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב
* פרופ' יוסף פרס במערכת CRIS באתר אוניברסיטת תל אביב
*פרופ' יוסף פרס - מנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:מומחים ישראלים לרפואה דחופה
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל מרכז שניידר לרפואת ילדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
איתן וירטהיים

**איתן וירטהיים** הוא רופא ישראלי מומחה ברפואה פנימית, המכהן כמנכ"ל שרותי בריאות כללית.

## ביוגרפיה
וירטהיים סיים את בית הספר הריאלי העברי בחיפה, למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים והוא בעל תואר שני במנהל מערכות בריאות מבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת תל אביב.

ב-1988 החל לעבוד כסטאז'ר ב. התמחה ברפואה פנימית במחלקה פנימית א' בבית חולים בילינסון. שימש רופא מומחה וסגן מנהל בית החולים. ב-2003 מונה למנהל בית חולים השרון. ב-2006 מונה לראש אגף הרפואה בחטיבת בתי החולים של שירותי בריאות כללית. ביולי 2011 מונה למנהל מרכז רפואי מאיר בכפר סבא. במהלך כהונתו זכה בית החולים בפרס בית חולים מצטיין של שירותי בריאות כללית בשנים 2016 ו-2018, ובפרס שר הבריאות על מודל חלוצי של שירות והנגשת מידע. במרץ 2019 מונה למנהל המרכז הרפואי רבין בפתח תקווה.

ב-25 בספטמבר 2025 מונה למנכ"ל שרותי בריאות כללית.

במרץ 2026 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת רייכמן

## קישורים חיצוניים

* ד"ר איתן וירטהיים באתר מרכז רפואי רבין
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בית חולים בילינסון
קטגוריה:מנהלי בית חולים השרון
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי מאיר
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
בתי נייר

**בתי נייר** הם בתי מגורים העשויים נייר, הנפוצים בעיקר ביפן.

## היסטוריה
את בתי הנייר החלו לבנות ביפן במאה השבע עשרה. כיוון שביפן ישנם הרי געש פעילים רבים ורעידות האדמה רבות, היפנים החלו להשתמש בבניית בתים העשויים נייר. בתים אלו לא היו מתמוטטים ברעידות האדמה ובכך היוו פתרון לרעידות האדמה.

## קירות בתי הנייר
קירות הנייר, הנקראים שוג'י, עשויים נייר שהוקשח על ידי הספגתו בשרף מיוחד. לאחר תהליך ההספגה השרף הופך את הנייר עמיד בפני מים וכמו כן מחזק אותו. התוצאה המתקבלת היא חומר בניה קל משקל, דק, חזק מאוד, גמיש, ומבודד מעולה. תכונות אלו הופכות את קיר הנייר מתאים במיוחד לשימוש באזורים בהם רעידות האדמה נפוצות. כיום, הקירות העשויים מנייר שודרגו. אלו הם קירות ממש ולא דפי נייר דקיקים כמו בעבר.

## בניית הבתים
בתי הנייר היפנים נבנים ללא יסודות. הבית עצמו מונח על עמודים שמרחיקים אותו מהאדמה ובכך מונעים חדירת רטיבות לתוך הבית. הדבר היחידי שמייצב את הבתים הוא בעצם קיר שעשוי במבוק ומחובר לקירות הנייר. את גגות בתי הנייר היפנים היו בונים בשיפוע כדי שמי הגשמים יגלשו למטה מבלי לפגוע בקירות הבמבוק או הנייר.

## בתי נייר בימינו
עיקר השימוש בבתי נייר כיום הוא בערים שבהן יש רעידות אדמה רבות או בערי עוני המאוכלסות יתר על המידה. בעזרת פרויקט "בית אוניברסלי עולמי" בונים שיכונים שלמים של ערים מנייר. מטרת הפרויקט היא לשנות את מראה בתי הפח הצפופים והישנים בפרברי העוני ולספק למשפחות בתים מרווחים, פשוטים, המאפשרים ניהול חיי יום יום באיכות סבירה, ובעלות נמוכה עקב שימוש החומר-נייר.

## ראו גם
* בית על עץ
* בית תה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:נייר
קטגוריה:טיפוסי מבנים
נובו ויטבסק

**נובו ויטבסק** (באוקראינית: **Нововітебське**) הוא כפר קטן במחוז דניפרופטרובסק שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
## היסטוריה
הכפר נוסד כמושבה חקלאית יהודית בתחילת המאה ה-19, בידי יהודים מאזור ויטבסק, ובין שתי מלחמות העולם נמנו בו כ-550 יהודים, כמחצית מתושביו. בתקופה הסובייטית שימש היישוב כקולחוז יהודי, ופעלו בו מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-18 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, וכ-300 היהודים שלא הספיקו להימלט ממנו רוכזו בגטו קטן, בו הועסקו בעבודות כפייה.

ב-29 במאי 1942 נרצחו כל יושבי הגטו בבורות ירי מחוץ לכפר, כחלק משואת יהודי אוקראינה. הכוחות הגרמניים עזבו את הכפר בחורף 1944. לאחר המלחמה הכפר יושב באופן חלקי מאוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז דניפרופטרובסק: עיירות יהודיות
ניב פפו

**ניב פפו** (נולד ב-5 באפריל 1972) הוא כימאי ישראלי, מרצה בכיר במחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנת 2014 זכה בפרס קריל על פיתוח חלבונים ספציפיים לטיפול במחלת הסרטן.

## ביוגרפיה
פפו נולד ברעננה, למד בתיכון אוסטרובסקי במגמת מתמטיקה. שירת בצה"ל בחיל התותחנים.

בשנת 1992 החל ללמוד לתואר ראשון בכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודי תואר שני בכימיה, עבר ללימודי תואר שלישי  במכון ויצמן למדע. בשנת 2004 סיים את לימודיו בתואר דוקטור. באוקטובר 2007 עבר לגור עם משפחתו בעיר פאלו אלטו בקליפורניה, ארצות הברית למשך ארבע שנים, על מנת לעשות עוד שני פוסט דוקטורטים באוניברסיטת סטנפורד.

בתחילת שנת 2012, עם חזרתו לארץ, קיבל מלגה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2013 קיבל את פרס החוקר הצעיר מטעם הקרן לסרטן הערמונית.
בשנת 2014 קיבל את פרס קריל על תרומתו לפיתוח חלבונים ספציפיים לטיפול במחלת הסרטן.

## משפחתו
נשוי לנילי, מנהלת גנים בתל אביב, ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* ניב פפו, באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

* 

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי ההנדסה
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
נובומירהורוד

**נובומירהורוד** (באוקראינית וברוסית: **Новомиргород**, ברוסית נהגה: נובומירגורוד) היא עיר במחוז קירובוגרד שבאוקראינה, על גדות נהר וליקה ויס (Velyka Vys).

נובומירהורוד נוסדה בשנת 1740, וכמה שנים לאחר מכן נבנה בה מבצר מרכזי. בשנת 1773 קיבל היישוב זכויות עיר. בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיר מספר מפעלים.

## יהודי העיר
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-1,600 יהודים, כשישית מתושביה. ב-17 במאי 1919 נערך ביהודי העיר פוגרום, בו נרצחו למעלה מ-100 יהודים, ביניהם החזן יוסל טולנר וחתנו נחום ספיבק. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים.

ב-1 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את 455 היהודים שנותרו בה בבניין בית ספר הרוס, אשר הוקף בגדר תיל, וחייבו אותם בענידת טלאי צהוב.

כתוצאה ממניעת אספקת מזון לגטו זה, מתו רבים מיושביו מרעב וממחלות. בין ה-6 ל-7 בפברואר 1942 רצחו שוטרים אוקראינים 69 יהודים מהגטו שבעיר. ביוני 1942 נרצחו כ-250 היהודים שנותרו בגטו שבעיר בסמוך לכפר הסמוך מרטונושה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מחוז קירובוהראד: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1740
מפעל טוויית המשי בטומיאוקה

שמאל|ממוזער|250px
ממוזער|271x271px|המשרד.
**מפעל טוויית המשי בטומיאוקה** היא המפעל הוותיק ביותר ביפן לטווייה מודרנית של משי. המטוואה נוסדה ב-1872 על ידי ממשלת יפן כדי להציג מכונת טוויית משי מודרנית מצרפת ולהפיץ טכנולוגיה זו ברחבי המדינה. הממשלה הכריזה על המפעל כאתר היסטורי, וכל המבנים שלו נשארו במצב תקין. המפעל שוכן בעיר טומיאוקה שבמחוז גונמה, כ-100 ק"מ צפון מערבית לטוקיו.

## היסטוריה
לאחר רסטורציית מייג'י במחצית השנייה של המאה ה-19, האיצה הממשלה היפנית את תהליכי המודרניזציה כדי להשלים את הפער ממדינות אירופה. באותה עת היה משי גולמי יפני הייצוא החשוב ביותר, וכלכלת יפן התבססה על ענף זה. תהליכי המודרניזציה הגבירו את קצב ייצור המשי, אך איכותו נפגעה בשל הייצור ההמוני, והדבר פגע במוניטין של המשי היפני. לפיכך החליטה הממשלה להקים מפעל לטוויית משי בעל טכנולוגיות מתקדמות שנועדו לשמור על איכות הבד, על מנת שישמש דוגמה לשאר המפעלים במדינה.

ב-1870 חיפש פול ברונאט, עובד בחברת מסחר צרפתית ביוקוהמה, אתרים מתאימים להקמת המפעל באזור קאנטו, ובחר בעיר טומיאוקה. הבנייה החלה ב-1871 והסתיימה ביולי 1872. שלושה חודשים לאחר מכן החל המפעל לפעול.

בתחילה היו במפעל 150 מכונות לטוויית משי, וכ-400 נשים תפעלו את המכונות. אורח חיי העובדים תועד ביומנה של אחת העובדות, וואדה איי (和田 英, ).

המטוואה בטומיאוקה נודעה באיכות הגבוהה של מוצריה ביפן ומחוצה לה, אך המטוואה נתקלה בבעיות כלכליות. על אף קיצוצים שוטפים בהוצאות, לא הפכה המטוואה לרווחית, וכתוצאה מכך החליטה הממשלה להפריטה, ומכרה אותה לזאיבצו "מיצואי" ב-1893. ב-1902 מכרה מיצואי את המטוואה לחברת "הארה".

ב-1939 רכשה את המטוואה "תעשיות קטקורה", חברת טוויית המשי הגדולה ביותר ביפן, והיא תרמה לצמיחה של כלכלת יפן בזמן ולאחר מלחמת העולם השנייה. המטוואה נסגרה במרץ 1987, אך מבניה זכו לשימור.

ב-2005 הכריזה ממשלת יפן על מפעל טוויית המשי בטומיאוקה כאתר היסטורי, והיא נוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית ב-21 ביוני 2014.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:יפן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:קאנטו
אל-מוכלא

**אל-מוּכַּ֫לַּא** (בערבית: **ٱلْمُكَلَّا**; תעתיק מדויק: **אלמֻכַּ֫לַּא**) היא עיר נמל בדרום תימן, בירתו של מחוז חצרמוות. העיר שוכנת בדרום חצי האי ערב, לחוף מפרץ עדן, כ-300 ק"מ מזרחית לעדן. העיר נוסדה כהתיישבות דיג בשנת 1035. בשנת 1934 עברה החוקרת הבריטית פרייה סטארק בעיר ותיעדה אותה בכתביה.

אל-מוכלא היא העיר הגדולה במזרח תימן. על פי מספר תושביה, היא מדורגת במקום השישי במדינה. נמל התעופה המשרת את העיר הוא נמל התעופה של ריאן.

בימים 2–16 באפריל 2015, במהלך מלחמת האזרחים בתימן, התחולל בעיר קרב אל-מוכלא, שבסופו כבשו כוחות אל-קאעידה בחצי האי ערב את העיר. לאחר הכיבוש הפכה העיר למפקדת הארגון באזור.

בנובמבר 2015 פגעה בעיר הסופה הטרופית צ'פלה, שגרמה לנזקים כבדים. שלטון אל-קאעידה הקשה על תיעוד ברור של האסון.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: ערים
קטגוריה:הים הערבי: ערי נמל
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
רקלט

**רקלט** ( /rəˈklɛt/ צרפתית: **raclette**) היא **ארוחה** או **מנה** שווייצרית שמבוססת על גבינה צלויה חצי-קשה ועל תפוחי אדמה מבושלים. הגבינה מיוצרת מחלב פרה בתוספת אנזים ממעי עגל ומקורה בקנטון ואלה. זמן ההבשלה של גבינה זו הוא בין שלושה לארבעה חודשים. מקובל לגרוד את גבינת הרקלט, כשהיא חצי-מותכת, מתוך מגשונים בגודל פרוסת גבינה שמתחממים בתוך כלי מיוחד אל תוך תפוח אדמה ומכאן מקור שמה (racler בצרפתית פירושו **לגרוד** או **לשוף** או **לקרצף**). כיום קיים מכשיר חשמלי שמחזיק את חריץ הגבינה בצורה אלכסונית בקרבת גוף חימום המתיך אותה וגורם לה לטפטף לתוך כלי או ישירות אל תפוח האדמה, והגבינה נאכלת כאירוע חברתי בדומה לפונדו. בתמונה משמאל הגבינה בלבד.

גבינת הרקלט מוזכרת בכתובים כבר במאה השלוש עשרה. דוברי הצרפתית של קנטון ואלה אימצו את הגבינה מדוברי הגרמנית של אותו קנטון והפכו אותה לפופולרית אצלם. דוברי הגרמנית נהגו לקרוא לה Bratchäs שפירושו **גבינה [[צלייה|צלויה]]**. בימי קדם, טיהור האנזים ממעי העגל היה גס בהרבה מכפי שהוא כיום והחלבנים לא ממש הבינו מהו המרכיב מהמעי, שמשפר את הגבינה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גבינות שווייצריות
קטגוריה:המטבח השווייצרי
מארס 3

**מארס 3** הייתה גשושית לא מאוישת, שהייתה חלק מתוכנית מארס הסובייטית, תוכנית שנמשכה בין השנים 1960 עד 1973 ומטרתה הייתה לחקור את כוכב הלכת מאדים. מארס 3 שוגרה תשעה ימים לאחר שיגור חללית התאום שלה מארס 2. הגשושיות היו זהות וכל אחת הכילה מקפת ונחתת. לאחר שמארס 2 נחת בהתרסקות אל פני השטח של המאדים, הנחתת של מארס 3 הקדימה את ויקינג 1 האמריקאי, נחתה בהצלחה והפכה לחללית הראשונה שהצליחה לנחות נחיתה רכה על פני השטח של מאדים, אולם הפסיקה לעבוד תוך 20 שניות בלבד.

## סקירה כללית
**תאריך שיגור:** 28 במאי 1971

**משקל (כולל דלק):** 4,650 ק"ג
*מקפת: 3,440 ק"ג
*נחתת: 1,210 ק"ג
*משקל המקפת במסלול: 2,265 ק"ג

**מידות:**
*גובה: 4.1 מטרים
*רוחב: 2 מטרים (5.9 מטרים עם פאנלים סולריים פרושים)

## ציוד

### מקפת
המטרה העיקרית של המקפת הייתה ללמוד את טופוגרפיית פני השטח של מאדים, לנתח את הרכב היסודות באדמת מאדים, ללמוד מאפיינים שונים על האטמוספירה של מאדים, לבדוק את הקרינה הסולארית, הרוח הסולארית והשדה המגנטי של מאדים.

מקפות מארס 2 ו-3 שלחו מידע רב בין 1 בדצמבר 1971 למרץ 1972, אפילו שהתקשורת נמשכה עד אוגוסט. ההכרזה על סיום משימות מארס 2 ו-3 הגיעה ב-22 באוגוסט 1972 אחרי 362 הקפות שבוצעו על ידי מארס 2 ו-20 הקפות של מארס 3. הגשושיות שלחו ביחד 60 תמונות. התמונות והמידע שהתקבל שימשו למיפוי קל יותר של מאדים ונתן מידע על שדה הכבידה והשדה המגנטי של מאדים.

### נחתת
הנחתת הייתה מצוידת בשתי מצלמות טלוויזיה עם ראות שטח של 360 מעלות ובספקטרומטר אופטי על מנת ללמוד על הרכב האטמוספירה של מאדים. כמו כן, על הנחתת היו מכשירים למדידת המאפיינים הכימיים והמכנים של פני השטח וחיישני לחץ, רוח וטמפרטורה. הנחתת הייתה גם מצוידת בזרוע מכנית שאספה דגימות מהאדמה כדי לחפש אחר חומרים אורגניים וסימני חיים. על הנחתת היה דגלון עם סמל ברית המועצות.

בקצה הנחתת בלטו ארבע אנטנות שסיפקו תקשורת עם המקפת באמצעות מערכת רדיו. קפסולת הנחיתה של הגשושית עברה חיטוי לפני השיגור על מנת למנוע זיהום סביבתי במאדים.

הנחתת של מארס 3 הופרדה מהמקפת ב-2 בדצמבר 1971, 4 שעות ו-35 דקות לפני הגעתה למאדים. הנחתת חדרה לאטמוספירת מאדים במהירות של כ-5.7 ק"מ/שנייה. מערכות הנחיתה פעלו כמתוכנן והנחתת נחתה נחיתה רכה ומוצלחת על פני מאדים. הנחתת החלה במשימותיה אולם הפסיקה לעבוד תוך 20 שניות בלבד מסיבות שאינן ידועות. ההערכה היא כי סופות אבק שהתחוללו באותו זמן על מאדים פגעו בנחתת. הנחתת הצליחה לשלוח חלק מהתמונה הראשונה של אדמת מאדים. באותו זמן, המקפת סבלה מאובדן חלקי של דלק שלא אפשר לה להיכנס למסלול המתוכנן של 25 שעות להקפה. במקום זאת, מנועי המקפת הכניסו אותה למסלול ארוך של 12 יום להקפה עם זווית נטייה דומה לשל מארס 2.

לשתי הנחתות היו רוברים קטנים שתוכננו להסתובב סביבם על מגלשיים קטנים בעודו מחובר לנחתת עם כבל "טבורי" באורך 15 מטרים. שני מוטות ברזל קטנים שימשו כמגנים מפני התנגשות מפני שלאותות הרדיו מכדור הארץ היה לוקח זמן רב מדי להגיע אל הרובר. לכל רובר היו אמצעים פשוטים לבדיקת צפיפותה וחוזקה של האדמה. הרוברים מעולם לא נכנסו לפעולה בעקבות אובדן הנחתות.

## ראו גם
* תוכנית מארס
* חקר החלל

## קישורים חיצוניים

* מידע על המשימה 
* מידע על המשימות לחקר מאדים באתר נאס"א.
## הערות שוליים

קטגוריה:1971 בברית המועצות
קטגוריה:משימות לחקר מאדים
קטגוריה:גשושיות סובייטיות
נובי טארג

**נובי טארג** (בפולנית: **Nowy Targ**, ביידיש: **ניימארקט**) היא עיר קטנה בפרובינציית פולין קטן שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
נובי טארג נוסדה כעיר בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, בשנת 1346, אשר העניק לה זכויות מגדבורג. באמצע המאה ה-17 נפגעה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיר בשטחי אוסטריה, ובשנת 1918 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם שימשה העיר כמרכז נופש מרכזי, בשל מיקומה למרגלות הרי הטטרה.

## יהודי נובי טארג
בשל איסור על מגורי יהודים באזור הרי הטטרה, לא התקיימה בעיר קהילה יהודית עד תחילת המאה ה-19. במחצית השנייה של המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,300 יהודים, כ-20% מתושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים, תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

### בשואה
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי נובי טארג שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החרימו בה רכוש יהודי, חטפו יהודים לעבודות כפייה, והעלימו כמה עשרות מהם. יודנרט שהוקם בעיר תוך מספר חודשים נצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר, ולספק עובדי כפייה יהודים באופן שוטף.

ממאי 1941 ועד יולי 1942 רוכזו כ-3,000 עד 4,000 יהודי העיר וסביבתה בגטו שהוקם בה. ב-30 באוגוסט 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציה, בה נרצחו כ-80 חולים וקשישים בשטח בית העלמין היהודי המקומי וכ-150 יהודים מסתתרים. לאחר סלקציה שנערכה, גורשו רוב יהודי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ, וכ-100 איש שנמצאו כשירים לעבודה הועברו למחנה עבודה שהוקם בעיר, אשר חוסל במאי 1944.

היהודים הבודדים מהעיר ששרדו את השואה ושבו אליה לאחריה, עזבו אותה במהרה, לאחר שארבעה מהם נרצחו עם שובם בידי פולנים מקומיים.

עם זאת, לפי אנדרטה בבית הקברות היהודי בקרקוב בתאריך ה-3 במאי 1946 נערך פוגרום בעיר במהלכו נהרגו 13 יהודים, זאת לאחר שב-20 באפריל באותה שנה נהרגו חמישה יהודים נוספים.
טקסט=אנדרטה לזכר הפוגרום בנובי טארג ב-1946|ממוזער|אנדרטה בבית הקברות היהודי בקרקוב לזכר הפוגרומים שבוצעו לאחר השואה בנובי טארג

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* נובי טארג באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ז'מאיצ'ו נאומייסטיס

**ז'מאיצ'ו נאומייסטיס** (בליטאית: **Žemaičių Naumiestis**; בפולנית: **Nowe Miasto**, נובה מיאסטו; ביידיש: **ניישטאט טאווריג**, **ניישטאט סוגינט**) היא עיירה במחוז קלייפדה שבמערב ליטא, על גדת שלושה נהרות (Šustis, Šelmuo ו-Lendra), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
ז'מאיצ'ו נאומייסטיס נזכרת לראשונה בשנת 1600, ובשנת 1750 הוענקו לה היתרים לעריכת שווקים וירידים. בשנת 1792 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, בסמוך לגבול פרוסיה.

## יהודי העיירה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17. בסוף המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי היישוב לארצות הברית ולדרום אפריקה. בשנת 1897 נמנו ביישוב 1,438 יהודים, כ-60% מתושביו.

מרבניה הידועים: ר' אברהם אחי הגר"א, בנו ר' אליהו, ובנו של ר' אליהו - ר' שלמה זלמן.

המהנדס הרמן קלנבאך, ידיד קרוב של מוהנדס קרמצ'נד גנדי, אף הוא יליד ז'מאיצ'ו נאומייסטיס.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-650 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ומוסדות חינוך עבריים. פעילות זו נאסרה עם סיפוח האזור לברית המועצות בשנת 1940.

ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו גייסו מיד את יהודיה לעבודות כפייה. בתחילת יולי שלאחר מכן רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם באזור מוזנח ביישוב, בו נרצחו לאחר זמן קצר כל הקשישים היהודים, תוך העברת הגברים היהודים למחנה עבודה. יתר יושבי הגטו, בעיקר נשים, נרצחו ב-25 בספטמבר 1941.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז קלייפדה
טוביה אברמסון

טוביה אברמסון בחוות כנרת - סביבות 1922|שמאל|ממוזער|250px
[קברו של טוביה אברמסון בחלקת השומר ב[בית הקברות כפר גלעדי - תל חי|בית הקברות בכפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px]]
קברה של דבורה אברמסון בחלקת השומר בבית הקברות בכפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px
**טוביה אברמסון** (1901 – יוני 1940) היה ממתנדבי הגדודים העבריים, חבר גדוד העבודה, מאנשי ארגון השומר וחבר בארגון הקיבוץ. פעיל ב ובייצור נשק לא חוקי.

## ביוגרפיה
טוביה אברמסון נולד ב-1901 בעיירה אקרמן שבבסרביה להוריו משה אברמסון וחנה רות לבית הוכברג. ב-1905 עלתה המשפחה ארצה והתיישבה בראשון לציון שם למד אברמסון ב"חדר". ב-1908 עברה המשפחה לחוות כנרת ואברמסון עבד כשואב מים מהירדן וכשהתבגר עבד כפועל בחווה. בתקופת התיכון למד בבית הספר החקלאי במקווה ישראל. עם סיום לימודיו, בתקופת מלחמת העולם הראשונה התנדב לגדודים העבריים ושירת בגדוד 40. כמו רבים ממתנדבי היישוב ניצל אברמסון את תקופת שירותו כדי להשיג נשק לטובת ארגון ההגנה. עם סיום המלחמה פורקו הגדודים ואברמסון הצטרף לגדוד העבודה במסגרתו עבד ב-1920 בשיקום תל חי וכפר גלעדי (לאחר מאורעות תל חי) שם הצטרף לארגון החשאי הקיבוץ. לאחר שעזב את הגליל עבר לחיפה שם עבד בנמל חיפה כמכונאי בסירת מנוע שהעבירה ארצה עולים ונשק בלתי חוקיים. בהמשך עבד במפעל "חרושת העמק" שם ייצרו נשק במסווה של תיקון מכונות חקלאיות. ב-1933 גויסו האחים טוביה ויעקב אברמסון, כמכונאים, לסייע בבניין מטוסים קלים במועדון התעופה "הגמל המעופף" בתל אביב.

בשנת 1940 נפצע אברמסון בהתפוצצות גז במכון המים של נחלת יהודה ולאחר זמן נפטר מפצעיו בתל אביב. הובא למנוחות בחלקת "השומר" בבית הקברות בכפר גלעדי.

## משפחתו
לטוביה אברמסון היו 7 אחים ואחיות. אחותו צביה נישאה לשומר יוסף חריט והאחות פסיה נישאה לשומר מאיר ספקטור.
אברמסון נישא לדבורה למיסוב. לזוג נולדו 2 ילדים: משה ורות (שנישאה למאיר הר-ציון).

## לקריאה נוספת
* דן חריט, **אברמסון - בית השורשים**, הוצאת "מערכת" קיבוץ דליה, 2009
* שאול דגן, **ראשונים באום-ג'וני האברמסונים**, הוצאה עצמית, 1986
* **ספר השומר** - יוסף חריט על טוביה אברמסון 440–442, הוצאת דביר, 1957

## קישורים חיצוניים

* טוביה אברמסון באתר "אלבום משפחות ראשון לציון"

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:משפחת אברמסון
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
נובה אושיציה

**נובה אושיציה** (באוקראינית: **Нова Ушиця**; בפולנית: **Nowa Uszyca**, נובה אושיצה; ברוסית: **Новая Ушица**, נובאיה אושיצה) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1439 כחלק מממלכת פולין, ובראשית המאה ה-18 הוענקו לו זכויות עיר.

בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית. בתקופה הסובייטית הפכה העיירה למרכז אזורי.

## יהודי נובה אושיציה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,500 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעל בסמוך לעיירה קולחוז יהודי.

ב-14 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובספטמבר שלאחר מכן רוכזו יהודיה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך גיוסם לעבודות כפייה וחיובם בענידת טלאי צהוב. באביב 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מהסביבה.

ב-20 באוגוסט 1942 נערכה ביהודי הגטו שבעיירה סלקציה. 2,647 יהודים נרצחו ביער טריחוב הסמוך, והיתר הועברו למחנה עבודה, בו נספו. ב-16 באוקטובר 1942 נרצחו אחרוני יהודי הגטו שבעיירה.

לאחר חיסול הגטו, ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ורצחו כ-30 יהודים שאיתרו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
רוריק גיסלסון

**רוריק גיסלסון** (באיסלנדית: **Rúrik Gíslason**; נולד ב-25 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר איסלנדי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
גילסון התחיל את הקריירה שלו בהייץ'. קיי. קואופווגיר וכבר בגיל צעיר עבר לצ'רלטון את'לטיק מהפרמייר ליג. אחרי שלא מצא את מקומו באנגליה, חתם בויבורג מליגת העל הדנית. בתום עונתו הראשונה במועדון, ירדה ויבורג לליגה השנייה. בעונה בה שיחק המועדון בליגה השנייה כבש 14 שערים, אך הקבוצה נכשלה בניסיונה לחזור לליגה הראשונה וגיסלסון עזב את המועדון. בקיץ  חתם באודנסה בולקלוב. במדי אודנסה שיחק במשך 3 עונות וחצי עד שעבר לפ.צ. קופנהגן עימה זכה באליפות דנמרק בתום העונה שהייתה התואר הראשון שלו בקריירה. בקיץ  חתם בנירנברג מהבונדסליגה השנייה. בפגרת החורף של עונת 2017/18 עבר גיסלסון לס.ו. זנדהאוזן, גם היא מהבונדסליגה השנייה. בנובמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק.

בצעירותו שיחק גיסלסון בנבחרת הצעירה של איסלנד עימה העפיל לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. ב-13 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–1 נגד . ב-11 באוגוסט 2010 הבקיע גיסלסון את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד . גיסלסון היה שותף להעפלה ההיסטורית של הנבחרת ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני ויבורג
קטגוריה:כדורגלני אודנסה בולקלוב
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני ס.ו. זנדהאוזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איסלנד
קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1988
אהוד דודסון

**אהוד דודסון** (נולד בינואר 1951) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית המשמש כמנכ"ל ארגון איחוד הצלה. קודם לכן שימש כמנכ"ל שירותי בריאות כללית.

## ביוגרפיה
דודסון נולד בחיפה, בן להורים שעלו מפולין. בגיל 4 עבר לתל אביב. למד רפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית. שירת כרופא צבאי בגדוד שריון. התמחה ברפואה פנימית בבית חולים בילינסון ושירת כרופא אוגדתי בדרגת סגן-אלוף.

## קריירה מקצועית
לאחר שחרורו מצה"ל למד מינהל מערכות בריאות. שימש כמנהל הרפואי של מחוז דן בשירותי בריאות כללית וב-1995 מונה למנהל מחוז צפון.

לאחר מכן, שימש מנהל מרכז רפואי מאיר בכפר סבא. כיהן כסמנכ"ל וראש חטיבת בתי החולים בשירותי בריאות כללית.

במאי 2013, מונה למנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, וכיהן בתפקיד עד ינואר 2018.

בספטמבר 2018 נבחר למנכ״ל שירותי בריאות כללית.

ביולי 2021, פרש מתפקידו. הדירקטוריון הודה לו על שירותו ארוך השנים בכללית, וציין כי: ״בשנה האחרונה הוביל בהצלחה פרופ׳ דודסון את הכללית להישגים מרשימים במאבק בקורונה. הובלה שזכתה לשבחים בארץ ובעולם כולו״.

פרופסור חבר במחלקה לניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון.

באוגוסט 2024 מונה למנכ"ל ארגון איחוד הצלה.

## חיים אישיים
נשוי לתמי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

* 
* ד"ר אהוד דודסון - מנהלו החדש של סורוקה, אתר המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי מאיר
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנכ"לי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל השריון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
ג'ורג' פאטולו

**ג'ורג' פאטולו** (בסקוטית: **George Pattullo**, נולד ב-4 בנובמבר 1888 בגלאזגו שבסקוטלנד, נפטר ב-5 בספטמבר 1953 בלונדון שבאנגליה) היה כדורגלן סקוטי. פאטולו שיחק כחלוץ בברצלונה בין 1910 ל-1912, ובפרק זמן זה כבש 43 שערים ב-23 משחקים.

## קריירה
פאטולו נולד וגדל בסקוטלנד ובצעירותו החל קריירה במסחר בפחם. ב-1910 נסע לצורכי עסקים לברצלונה שבקטלוניה. פאטולו לקח חלק במשחק בין קבוצה של בריטים לבין סטודנטים מאוניברסיטת ברצלונה, תחילה כשוער. קבוצתו הייתה בפיגור 5-1 במחצית, ולכן הוא עבר לשחק כחלוץ. פאטולו כבש 5 שערים ועזר לקבוצתו לנצח 6-5. כעבור מספר ימים קוים משחק חוזר בין הקבוצות. פאטולו הבקיע את כל 4 שערי קבוצתו, במשחק שהסתיים בתיקו 4-4. ז'ואן גאמפר, נשיא ברצלונה שצפה במשחקים, התרשם מיכולותיו ושכנע את פאטולו להצטרף לקבוצתו.

אף על פי שבאספניול, יריבתה העירונית של ברצלונה, שיחקו מספר שחקנים בריטים, החליט פאטולו להסכים להצעתו של גאמפר והוא הפך לשחקנה של ברצלונה. הופעת הבכורה שלו הייתה מול אותה אספניול, ב-24 בספטמבר 1910. השתיים נפרדו בתיקו 1-1, ופאטולו הבקיע את השער היחיד לזכות קבוצתו. בעונת 1910/1911, בה שיחק לצד שחקנים כגון קרלס קוממלה, רומה פורנס ופאקו ברו, הבקיע פאטולו 41 שערים ב-20 משחקים ועזר לברצלונה לזכות באליפות קטלוניה. בסוף העונה החליט לחזור לעבודתו בסקוטלנד במסחר בפחם.

במרץ 1912 שב פאטולו לברצלונה והוא השתתף במשחק חצי גמר גביע הפירנאים מול אספניול, בביתה של ברצלונה. פאטולו סחט בעיטת עונשין לזכות קבוצתו והבקיע צמד, השני שבהם היה השער השלישי של קבוצתו בתוספת הזמן, שקבע ניצחון 3-2 לברצלונה. פאטולו שב לסקוטלנד לאחר המשחק, וברצלונה זכתה בגביע הודות לניצחון 5-1 בגמר מול טולוז.

ב-1914, עת פרצה מלחמת העולם הראשונה, התגייס פאטולו לחטיבת מתנדבים סקוטית בצבא הבריטי. במהלך המלחמה נפגע על ידי גז חרדל, ולאחר שהסתיימה, עבר לגור באיים הבלאריים במחשבה שהאקלים הנוח שם יטיב עם מצבו. ב-17 באפריל 1928, בעט את בעיטת הפתיחה במשחק ברבע גמר גביע המלך בין ברצלונה לריאל אוביידו. ב-1929 השתתף במשחק הוקרה לשוער העבר של ברצלונה לואיס ברו. ב-1930 אימן לזמן קצר את הקבוצה קלוב בלארס, קבוצה מפלמה דה מיורקה.

ב-1934 נישא למרגרט פלנג', אך לזוג לא היו ילדים. פאטולו שב והתמקם חזרה בבריטניה. מצבו הרפואי הוסיף להידרדר והוא נפטר ב-5 בספטמבר 1953 בלונדון. מידע על סיפורו וחייו של פאטולו היה לוט בערפל למשך זמן רב, עד שעיתונאים סקוטים חשפו את הסיפור של פאטולו ב-2011. בחלק ממקורות המידע בקטלוניה ניתן לראות התייחסות לפאטולו בשם השגוי ג'ון או בשם הספרדי חורחה, וכן שגיאת כתיב בשם משפחתו - Patullo במקום Pattullo.

## קישורים חיצוניים

* L'escocès que va viatjar 1.700 km per defensar el Barça, Gavin Jamison, Ara, 9.3.2020 
* Barca’s Scots scoring sensation Pattullo set for hall of fame, The Scotsman, 19.11.2011
* George Pattullo – FC Barcelona’s Greatest Striker, Lost In Oblivion,  The Hard Tackle, 6.7.2013
* BARÇA’S SCOTTISH HERO – The forgotten story of George Pattullo, El Centrocampista 11.11.2011

קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953
נהר יאלו

**נהר יאלו** או **נהר אמנוק** הוא נהר ששוכן בגבול בין קוריאה הצפונית לבין סין. הנהר, ביחד עם נהר טומן וחלק קטן מהר פאקטו, מהווים את הגבול בין קוריאה הצפונית לסין. הנהר שימש חלק מרכזי במלחמת סין–יפן הראשונה, מלחמת רוסיה–יפן ומלחמת קוריאה.

## קרבות על הנהר
בשל מיקומו האסטרטגי של הנהר בגבול סין – קוריאה הצפונית, התרחשו על הנהר מספר קרבות. הידועים שבהם הם:
* קרב נהר יאלו (1894) – התרחש במלחמת סין–יפן הראשונה
* קרב נהר יאלו (1904) – התרחש במלחמת רוסיה–יפן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר קוריאה הצפונית
יאלו
קטגוריה:קוריאה הצפונית: נהרות
קטגוריה:גבול סין – קוריאה הצפונית
קטגוריה:נהרות גבול
נובה מיש

**נובה מיש (עכבר חדש)** (בבלארוסית: **Новая Мыш**, נובאיה מיש; בפולנית: **Nowa Mysz**) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, ובמאה ה-16 הוענקו לו זכויות עיר, ונבנתה בו טירה. באמצע המאה ה-17 נשרף היישוב כתוצאה מקרבות הפולנים עם הרוסים.

בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר הסכם ריגה בשנת 1921 נכלל בתחומי הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי נובה מיש
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-630 יהודים, כשליש מתושביה. בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הצבא האדום.

ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.

בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. בסוף קיץ 1942 נרצחו כל יושבי הגטו מחוץ לעיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ערן הלפרן

**ערן הלפרן** (נולד ב-1953) הוא רופא ישראלי מומחה ברפואה פנימית. כיהן כמנהל מרכז רפואי רבין (בילינסון) ויו"ר איגוד בתי החולים בישראל.

## ביוגרפיה
הלפרן נולד בחיפה וגדל בשכונת הדר. הוא בן להורים שעלו לישראל מגרמניה. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. את הסטאז' עשה ברפואה פנימית בבית חולים הדסה. את שירותו הצבאי עשה כרופא גדודי בחטיבת גולני.

לאחר סיום שירותו הצבאי, עבד במרכז רפואי העמק. ב-1991 מונה למנהל מחוז חיפה וגליל מערבי בשירותי בריאות כללית. ב-1997 מונה למנהל מרכז רפואי העמק בעפולה. ב-2002 מונה לסמנכ"ל ומנהל חטיבת בתי החולים בשירותי בריאות כללית. ב-2007 מונה למנהל מרכז רפואי רבין וכיהן בתפקיד עד מרץ 2019. ב-2011 נבחר ליושב ראש איגוד בתי החולים.

הלפרן בעל תואר מוסמך במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.

נשוי למאיה, רופאה במקצועה, ואב לשני בנים ובת. בתו רופאה ואחד מבניו, עודד הלפרין, הוא ראש המועצה המקומית כפר תבור, שהיה צעיר ראשי הרשויות המקומיות בישראל עד הבחירות המוניציפליות ב-2024.

## קישורים חיצוניים
* ד"ר ערן הלפרן מנהל מרכז רפואי רבין (בתי החולים בילינסון והשרון) נבחר ליו"ר איגוד בתי החולים, אתר מרכז רפואי רבין, 10 בינואר 2011
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנהלי בית חולים בילינסון
קטגוריה:מנהלי בית חולים השרון
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי העמק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953