open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד מערבי

[שמאל|ממוזער|250px|[מנחם שמי, רוזנקרנץ, דוד מערבי, רדק ואורי צבעוני לפני הגיוסים לגדוד העברי. תצלום מארכיון גבריאל טלפיר, מרכז מידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים]]
דוד מערבי (1896 – 23 במאי 1945), היה פסל, צייר, מלחין, ואחד מחלוצי החינוך לציור ולמוזיקה בארץ ישראל.

## ביוגרפיה
דוד מערבי נולד ב-1896 ביקטרינוסלב, רוסיה (כיום דניפרו, אוקראינה). אביו היה בן ציון מורובניי. הוא למד בבית ספר ממשלתי ואצל אביו, שעסק כמורה לעברית, רכש את השפה העברית וידע ביהדות. כבר בילדותו גילה כישרונות אמנותיים מרשימים ולמד עברית מאביו. בגיל 15, עזב את ביתו ועלה לארץ ישראל, שם התקבל ללימודים בבצלאל תחת הדרכתו של מייסד בצלאל בוריס שץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש כשומר בתל אביב ולאחר מכן נדד ברחבי הארץ כפועל חקלאי.

התעניינותו במוזיקה הובילה אותו להשתלם בקומפוזיציה אצל יואל אנגל.

ב-1920 נשא לאשה את חנה.

בהמשך החל לעסוק כמורה לציור ולמוזיקה, תפקיד שביצע במשך 25 שנים, רובם בתל אביב. חיבר מעל לשמונים שירי ילדים, אותם לימד וביצע בבתי הספר בהם הורה. חלק משיריו הפכו לשירי עם מוכרים. הוא גם חיבר לחנים למילותיו של לוין קיפניס בספרו "מחרוזת", כמו "ט'ו בשבט" ו"גינה לי".

בתחום החינוך המוזיקלי, מערבי תרם תרומה גדולה בפיתוח והנחלת הסולפג' והקונצרטינה, כלי נגינה פופולרי באותה תקופה. בנוסף, הוא ייסד וניהל מקהלות שונות, שהציגו בהפעלות פומביות ובחגים, תוך שהפך את ביתו למרכז תרבותי חם ופתוח לאוהבי אמנות.

דוד מערבי נפטר ב-23 במאי 1945 ממחלת לב, והותיר אחריו מורשת עשירה שהשפיעה רבות על התרבות הישראלית בתחומי האמנות והמוזיקה.

## שירים שהלחין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
דוד וולך (במאי)

**דוד וולך** (נולד ב-3 ביוני 1970) הוא במאי, משורר ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
וולך נולד וגדל בירושלים במשפחה חרדית מרובת ילדים ולו 19 אחים ואחיות. בנעוריו מגיל 13 למד בישיבה קטנה בישיבת קול תורה בירושלים ובגיל 16 בישיבה גדולה בישיבת פוניבז' בבני ברק. בגיל 18 בשנת 1988 עזב את ישיבת פוניבז והצטרף לישיבת הרב יצחק שלמה זילברמן בעיר העתיקה בירושלים. בגיל 25, לאחר תהליך ארוך של יציאה בשאלה, עזב לתל אביב והחל בלימודי קולנוע בבית הספר חשיפה של האוניברסיטה הפתוחה. את דרכו האמנותית החל כמשורר וכאוטודידקט.

## פילמוגרפיה
סרטו הארוך הראשון הוא חופשת קיץ שזכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל הסרטים טרייבקה (2007) ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2006. יצר את הסרט הקצר "חמורים בארץ הקודש" (5 דקות) שהוקרן בפסטיבל הערבה (2017). יצירתו "דניאל אויערבאך" מ-2023 הוא סרטו השלישי והפיצ'ר השני שלו. יצירה זו היא אוטוביוגרפית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
פיגוע הירי במחלף הזיתים

**פיגוע הירי במחלף הזיתים** היה פיגוע ירי שבוצע במחלף הזיתים, ב-22 בפברואר 2024 י"ג באדר ה'תשפ"ד, על ידי 3 מחבלים פלסטינים תושבי בית לחם ותעמרה. הפיגוע בוצע בפקק תנועה בשעות הבוקר ונרצח בו מתן אלמליח תושב מעלה אדומים ונפצעו כ-11 אנשים.

## הפיגוע
הפיגוע בוצע בבוקר 22 בפברואר 2024, י"ג באדר א' ה'תשפ"ד. בסביבות השעה 7:30 החלו 3 מחבלים מנפת בית לחם, בהם שני אחים, לבצע ירי כלפי מכוניות שעמדו בעומס תנועה בכביש 1 במחלף הזיתים. שניים מהמחבלים הגיעו ברכב אחד ומחבל שלישי הגיע ברכב שני.

המחבלים היו חמושים ברובה M16, קרלו, רימונים ומחסניות. שוטרים שהיו במקום הרגו שניים מהמחבלים: מוחמד זואהרה ואחמד וחש, ופצעו באורח אנוש את המחבל השלישי, כאזם זואהרה. בפיגוע נרצח אדם אחד - מתן אלמליח, צעירה בהיריון נפצעה באורח קשה ועוד ארבעה בני אדם נפצעו באורח בינוני.

בעקבות הפיגוע נחסם הציר לתנועת כלי רכב פלסטינים.

בפברואר 2025, כאזם זואהרה שוחרר מהכלא במסגרת עסקת ישראל-חמאס. ב-18 במרץ 2025 מת זואהרה מפצעיו בפיגוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

מחלף הזיתים
מחלף הזיתים
מחלף הזיתים
קטגוריה:מעלה אדומים
קטגוריה:כביש 1
מחלף הזיתים
מה לעשות עם הזאב

"**מה לעשות עם הזאב**" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עלמה גוב ויצא לאור ב-12 במאי 2023 כחלק מאלבום האולפן השני של גוב, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות".

## יצירה ויציאה לאור
השיר יצא לאור ב-12 במאי 2023 כחלק מאלבום האולפן השני של גוב, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות". הוא נכתב, הולחן והופק על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב.

גוב כתבה את השיר כשבן זוגה עבר לירושלים. היא הרגישה שאין שום דרך שהיא תוכל לגרום לו להישאר קרוב אליה, ומשם התגלגל השיר לנושא משחקי הכוחות הקיימים בתוך קשר. גוב סיפרה כי היא נוטה להאשים את בן זוגה שאינו מתחשב ולא רגיש, אבל לעיתים היא מרגישה שזו בעצם היא, שהיא לוקחת אחריות רק ברגעים בהם זה נוח לה, ושהיא מחליפה תפקידים - היא פעם הכבשה ופעם הזאב.

## וידאו קליפ
ב-14 במאי 2023 יצא לאור הווידאו קליפ של השיר בבימוי, צילום ועריכה של תמיר פיינגולד. הקליפ צולם באותו יום בו צולמו הקליפים לשירים ״אל תמהר״, ״אל תמהר״, ״אובססיה ״2, ו״בין האצבעות״. במהלך הקליפ נראית עלמה רצה לאחור בדשא, שוחה בבריכה, ומתחבקת עם חמישה ליצנים מאופרים.

## ניתוח מוזיקלי
ב"כאן 88" תואר השיר בתור בלדה פולקית עם טוויסט של רוק נשי ורטרו ניינטיזי ברוח התקופה שמשקף את האסתטיקה הוויזואלית של גוב. עוד נכתב כי חל קושי להגדיר את השיר כאלטרנטיבי או כמיינסטרים, וזאת לא כי הוא ב"אמצע הדרך", אלא כי הוא מורכב.

מבחינה מילולית השיר כביכול מדבר על מפגש אקראי עם האקס, אותו ממשילה הדוברת לזאב ואותה עצמה לכבשה. היא תוהה מה לעשות, וחותמת ב. מילות השיר תוארו ב"כאן 88" בתור טקסט כנה, חשוף, אך עדיין מעורפל ומסתורי, ואמוץ פינצ'ובר מ"מקור ראשון" כתב כי המילים  מזכיר כי בחיים, הטוב והכאב שלובים זה בזה.

## קבלה
"מה לעשות עם הזאב" הגיע למקום השני ברשימת סיכום השנה של "כאן 88", שהרכיבו עורכים ואנשי תעשיית המוזיקה, שם צוין כי השיר חצה במהלך השנה גבולות של ז'אנרים ומצא את דרכו לקהלים שונים. עמית אטיאס מ"חדשות 12" תיאר כי השיר כבש את הרדיו ואת פורום המעריצים ההולך וגדל, שרובם הם מתבגרים שרוצים להיות חברים של הזמרת.

כמעט שנה לאחר צאתו, השיר הגיע למקום ה-20 במצעד השבועי של ספוטיפיי ישראל. נכון לדצמבר 2025 השיר צבר מעל ל-6 מיליון השמעות בספוטיפיי ומעל ל-1.2 מיליון צפיות ביוטיוב, וזהו השיר המושמע ביותר של עלמה גוב בשתי הפלטפורמות.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:בלדות פולק
אדוארד פטרמן

**אליאס "אדואר" פטרמן** (בהולנדית: **Elias "Eduard" Veterman**; האג, 9 בנובמבר 1901 - לארן (Laren), 28 ביוני 1946) היה סופר, ואמן ויזואלי הולנדי ממוצא יהודי. איש המחתרת ההולנדית, במהלך מלחמת העולם השנייה.

## חייו
פטרמן היה ממוצא יהודי. הוא הוכשר כאמן חזותי באקדמיה לאמנות חזותית בהאג. הוא היה פעיל כצייר וכשרטט ואייר ספרים, אך נודע בעיקר בפעילויות אחרות שלו. הוא החל את דרכו על הבמה כיד ימינו של קור ואן דר לוכט מלסרט (Cor van der Lugt Melsert), שעליו כתב לימים ספר יחד עם גיסו יאן ואן איס. הוא כתב חמישה עשר רומנים ושלושים מחזות. הוא נחשב מייצג של דקדנס.

ניסיונותיו של פטרמן להקים להקת תיאטרון או קברט משלו פעמיים הסתיימו בפיאסקו פיננסי. הוא זכה להצלחה רבה יותר כמחזאי ובמאי בתיאטרון ההולנדי בהאג. כשהגרמנים פלשו להולנד ב-1940, כבר לא יכול היה לפעול בתחום. הוא אימץ שם בדוי - פרופ' אדוארד ז'אק נקר, פרופסור לתולדות האמנות - ונאלץ להסתתר. בתקופת הכיבוש השתמש בתעודות זהות מזויפות שיוצרו לאנשים במסתור וללוחמי התנגדות. הוא היה חלק מקבוצת ההתנגדות Luctor et Emergo.

פטרמן נבגד ב-1943 ונעצר על ידי הגסטפו. הוא נכלא בכלא סכוונינגן (Oranjehotel). הוא נידון למוות ונלקח לכלא בלוטרינגהאוזן, שם שוחרר על ידי האמריקאים ב-1945. לאחר השחרור נחל הצלחה עם ההצגה "מלון אורנייה" (Oranjehotel), שעלתה על הבמה 150 פעם.
ממוזער| משאלת לב לא חוקית. גבר רזה עם קרש גיהוץ. על הקיר דיוקן של גרברנדי עם הכתובת "שיקום זכויות"

הנסיך ברנהרד הזמין את פטרמן לכתוב את ההיסטוריה של הכוחות המזוינים המקומיים, אך הכותב רצה לחשוף את התנהגותם המפוקפקת של חיילים ופוליטיקאים בכירים במהלך המלחמה, והפנייה בוטלה.

ביוני 1946, פטרמן ורעייתו קטי (Katy) מתו בתאונת דרכים ליד לארן. פטרמן היה לצנינים בעיני רבים מאנשי מוסדות השלטון לאחר השחרור, ולכן נפוצו מיד שמועות על חיסול, אך הוכחות לכך מעולם לא נמצאו.

לא נעשתה חקירה לגבי התאונה. כך גם לגבי תאונת הדרכים שבה לוחם ההתנגדות האב לודו בליס נהרג ב-15 באוגוסט 1945, אדם שגם הוא מתח ביקורת על שרים. הם השתמשו באותו מוסך באוטרכט.

## קישורים חיצוניים

* כתבה בהולנדית המזכירה את פטרמן באמסטרדם. ניתנת לקריאה באנגלית עם אופציית התרגום.
* Informatie in de Theaterencyclopedie
* Levensbeschrijving door Dick van den Heuvel bij het toneelstuk (2003) over zijn veronderstelde liquidatie
* Website schrijversinfo over Veterman
* Repos ailleurs van Veterman beschreven op website onderduikers.nl

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מהולנד
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:סופרים יהודים הולנדים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1946
אלישע בנוביץ'

**אלישע בנוביץ**' (נולד ב-1941) הוא אמן ישראלי.

## ביוגרפיה
אלישע בנוביץ' נולד ברמת השופט. ב-1959 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני.

בנוביץ' הוא בוגר המדרשה לאמנות. ב-1972 הוצגה תערוכת היחיד הראשונה של בנוביץ', שזכתה להערכה נרחבת. זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת יום הכיפורים והוא גויס לשירות מילואים. בהמשך מילא בנוביץ' שורת תפקידים: מעצב גרפי בחברת שקם, בונה מודלים בחברות בתל אביב (בתקופה זו לקח חלק בעיצובים של הפסל דני קרוון) ומעצב במה.

במשך 50 השנים מאז התערוכה הראשונה המשיך בנוביץ' לצייר וליצור, אך רק משפחתו וסביבתו הקרובה נחשפו ליצירותיו. באפריל 2024, לאחר ששני אוצרי אומנות נחשפו לעבודותיו, הוצגה תערוכה של יצירותיו בבית האמנים תל אביב.

## חיים אישיים
בנוביץ' מתגורר בתל אביב-יפו. היה נשוי לדורית, שהלכה לעולמה בשנת 2023. אחת מילדיו של בנוביץ' היא עורכת ומתרגמת הספרים קטיה בנוביץ'.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:רמת השופט: אישים
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
פורחים לשובם

"**פורחים לשובם**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו, ויצא לאור ב-11 במרץ 2024, כחלק מאלבומו החמישי "סוף חמה לבוא".

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו ומאור שושן, בצל מלחמת חרבות ברזל, והופק על ידם.

לדברי ריבו "השיר נושא בתוכו את הכאב אבל גם את הצמיחה. את האין, אבל גם את היש. ומעל לכל את האמונה שהכל עוד יתהפך לטובה".

## וידאו קליפ
לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. ריבו פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו של השיר, ב-11 במרץ 2024, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואת מילותיו של השיר. סרטון זה זכה ל-1.2 מיליון צפיות.

ב-17 בספטמבר 2024, ריבו פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, יחד עם קולות רקע וכלי נגינה נוספים. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של האלבום סוף חמה לבוא ואת מילותיו של השיר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ישי ריבו
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאור שושן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
פוגאס

במטבח הצרפתי, **פוגאס** (בצרפתית: **Fougasse**; באוקסיטנית: **Fogaça**) הוא סוג של לחם המזוהה בדרך כלל עם פרובאנס, אך נמצא (עם וריאציות) גם באזורים אחרים בצרפת. גרסאות מסוימות מפוסלות או חתוכות לתבנית הדומה לשיבולת חיטה.

## היסטוריה
ברומא העתיקה, panis focacius היה לחם שטוח שנאפה באפר האח ( בלטינית). זה הפך בסופו של דבר למגוון סוגי לחמים הכוללים פוקאצ'ות במטבח האיטלקי, חוגאסה בספרד, פוֹגאסה בקטלוניה, פוּגאסה (fugàssa) בליגורית, פוגאצ'ה בבלקן, פוגאצ'ה בהונגריה, פוגאס בפרובאנס (במקור כתבו וביטאו fogatza) ו-fouace או fouée באזורים אחרים בצרפת ובאיי התעלה. סביר שלגרסת פרובאנס יהיו תוספות כמו זיתים, גבינה, שום או אנשובי.

פורטוגל היא גם ביתה של fogaça, לחם מתוק. בברזיל, pão sovado הוא פוגאס גדול טיפוסי, בעוד שמתכון בשם pão suíço נפוץ במדינות ריו דה ז'ניירו, אספיריטו סנטו והאזורים הסובבים אותו. ניתן להתייחס ל-Pão suíço כנקודת האמצע בין פוגאס לבין בוליו (Bolillo), הדומה מעט לבריוש קטן ומלוח. הם אולי המתכונים המתוקים ביותר של לחם כפרי בעבודת יד ומלוח שנעשה בדרך כלל בברזיל.

המונח "פוגאס" משמש גם להתייחסות לסוג מאפה ממונקו שמעליו שקדים ואגוזים.

## אטימולוגיה
פוגאס שימש באופן מסורתי להערכת הטמפרטורה בתנור עצים. זמן האפייה של הפוגאס נותן מושג לגבי טמפרטורת התנור והאם ניתן להעמיס את שאר הלחמים (ומכאן הביטוי הצרפתי "" כלומר "אסור לשרוף את הפוגאס").

## סוגים נוספים
ניתן להשתמש בפוגאס להכנת הגרסה הצרפתית של קלצונה, בדרך כלל ממולאת בגבינה וברצועות בייקון קטנות בתוך הכיס שנוצרו על ידי קיפול הלחם. וריאציות אחרות כוללות פירות יבשים, רוקפור ואגוזים, או זיתים וגבינת עיזים.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי זיתים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:לחם
אג'פסנדאלי

ממוזער|300px|אג'פסנדאלי
**אג'פסנדאלי** (בגאורגית: **აჯაფსანდალი**; בארמנית: **Աջափսանդալ**) הוא מאכל גאורגי וארמני מסורתי, פופולרי גם בכל צפון הקווקז.

## מאפיינים
הוא מורכב מבצל, חצילים, עגבנייה ופלפל צלוי, מבושל או מטוגן בשמן צמחי ומתובל בשום, בזיליקום, ריחן מצוי, עלי כוסברה, פטרוזיליה ותיבול נוסף. לפעמים מוסיפים תפוחי אדמה, פלפל חריף ואפילו גזר על אף שמתכונים מסורתיים אינם כוללים אותם. מנה זו קיימת תחת שמות שונים במטבחים רבים של עמי הקווקז ושל עמים דוברי טורקית.

המקבילה האירופאית של מנה זו היא סוטה ירקות או רטטוי. עם זאת, אג'פסנדאלי מוגש בדרך כלל קר.

## ראו גם
* חורש (מאכל)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי חצילים
קטגוריה:המטבח הארמני
קטגוריה:המטבח הגאורגי
בשעלי

ממוזער|שלט של משרד התיירות הלבנוני בכפר בשעלי לציון '''עצי הזית העתיקים'''
**בִּשְעָלי** (בערבית: **بشعلي**; לעיתים נהגה: בִּשְעָלֶה, או בְּשעלָה) הוא כפר לבנוני נוצרי בנפת בתרון, בחלק הדרומי של מחוז צפון לבנון (מצפון לגבול עם מחוז הר הלבנון). הכפר נמצא כ-24 קילומטר מזרחית לעיר בתרון, כ-33 קילומטר צפון מזרח לביבלוס וכ-40 קילומטר דרומית לטריפולי. הכפר שוכן בגובה ממוצע של כ-1,300 מטר מעל פני הים.

באזור הכפר נטועים עצי זית מניבים, בני אלפי שנים ויש הטוענים שהם **עצי הזית העתיקים בעולם**.

## אטימולוגיה
השורש הערבי ש.ע.ל. מכוון לאֵש. יש הסוברים שהשם המקורי היה סורי: "בית שעלי" (بيت شعلي) כלומר בית האש (במובן הרעיוני - דתי) שם שהשתבש לשם המקובל כיום.

## אוכלוסייה
בשנת 2009 היו בכפר 1,456 תושבים בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. כולם נוצרים מרונים.

## עצי הזית העתיקים
בשולי הכפר ישנו כרם זיתים שבו נטועים, בין היתר ששה עשר עצי זית עתיקים המכונים "האחיות", שגילם נאמד בכמה אלפי שנים. יש הסוברים שאלו עצי הזית שמהם הביאה היונה את הבשורה לנוח. ברבות השנים ניזוקה ליבת העצים, כך שלא ניתן לבצע תיארוך באמצעות ספירת הטבעות. משרד התיירות והתרבות הלבנוני הכיר בעצי הזית "האחיות" כאתר בעל חשיבות לאומית והעצים אף הונצחו על גבי בול לבנוני, בשנת 2011.

## החווה הסולארית
בשנת 2017 הקימו תושבי הכפר חווה סולארית, בהספק שמתאים למילוי מינימלי של צורכי התושבים. הפרויקט מנע מהתושבים את השפעות הקשות של הפסקות החשמל בלבנון, בשנת 2021.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: יישובים
איחוד בני הברית

**איחוד בני הברית** (בערבית: **اتحاد أبناء العهد**) היא מפלגה פוליטית ישראלית. זוהי ברובה מפלגה ערבית נוצרית, עם תמיכה מסוימת של יהודים ומוסלמים.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שינתה המפלגה את שמה *ל"התנועה הנוצרית הליברלית"* (בערבית: الحركة المسيحية الليبرالية). לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע שינתה המפלגה את שמה ל"ברית השותפות לאיחוד לאומי".

## הִיסטוֹרִיָה
בני הברית החדשה, שהפכה במהרה לבני ברית, הוקמה ב-2013 במטרה לייצג את האינטרסים של הנוצרים הערבים בישראל. המפלגה מעודדת שילוב מלא של נוצרים ערבים בחברה הישראלית, פתרון שתי המדינות וגיוס נוצרים דוברי ערבית לצבא ההגנה לישראל. היא נוסדה על ידי בשארה שליאן, רב חובל מנצרת, וממייסדי פורום הגיוס הנוצרי ומקדם מרכזי של גיוס נוצרים לצבא ההגנה הישראלי. הנוצרים הערבים בישראל הם בעיקר יוונים מלכיים וקתולים ומייצגים מיעוט באוכלוסייה הערבית הרחבה יותר של המדינה.

מייסד המפלגה, בשארה שליאן, אמר שהוא רוצה לבנות פסל בגובה של 30.5 מטרים (100 רגל)של ישו (בדגם של פסל ישו הגואל של ריו דה ז'ניירו) על ראש הר בנצרת. לדבריו, מטרת הפסל תהיה למנוע את כרסום המורשת הנוצרית של נצרת. האוכלוסייה הנוצרית בעיירה הצטמצמה בהתמדה ביחס לאוכלוסייתה המוסלמית, כאשר תושבים נוצרים עזבו לערים היהודיות ברובן נצרת עילית, שפרעם וחיפה .

הרשימה הוגשה רשמית בבחירות לכנסת העשרים ואחת כאיחוד בני הברית. המפלגה שואפת לקדם שוויון בין רוב ומיעוטים בישראל, ברוח מגילת העצמאות הישראלית. בשידור הטלוויזיה שלה הבטיח שליאן להפוך את ישראל למעצמה ימית במאמץ נוצרי-יהודי מצטרף.

המפלגה השתתפה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים תחת השם החדש "התנועה הליברלית הנוצרית", עם אותו מנהיג.

## ראו גם
* רשימת המפלגות בישראל
* הנצרות בישראל
* פוליטיקה של ישראל

## קישורים חיצוניים
* עמוד הפייסבוק הרשמי

קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2013
קטגוריה:ישראל: נצרות
קטגוריה:מפלגות נוצריות
קטגוריה:2013 בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:2019 בפוליטיקה הישראלית
גיל מינסטר

**גיל מינסטר** (נולד ב-18 בינואר 1971) הוא אדריכל ומעצב עירוני ישראלי.

## קורות חיים
גיל מינסטר נולד בירושלים ב-18 בינואר 1971, וגדל באשדוד. סיים לימודי אדריכלות במרכז האקדמי ויצו בחיפה ואוניברסיטת קארדיף בשנת 2002. התמחה באדריכלות במשרד "אדם איל דני איל אדריכלים" בתל אביב-יפו ולאחר מכן המשיך ללימודי עיצוב אורבני בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, אותם סיים ב-2012 כחלק מהמחזור הראשון לתוכנית התואר השני.

ב-2009 הקים באשדוד את משרד האדריכלות "גיל מינסטר אדריכלים". משרדו תכנן בעיר מספר מבני ציבור, ביניהם מרכז הצעירים "כיוונים" ברובע הקריה, חידוש המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן ברובע ד', בית קהילת יוצאי אתיופיה "אנדנת" ברובע ב' והמרכז להורות משמעותית ברובע י"ב. כמו כן, הוא עוסק בתכנון מתארי, וערך את תוכניות האב להתחדשות עירונית של הרבעים ח' ו-א', בו גם עסק בחידוש המרכז המסחרי, שתוכנן במקור על ידי דב ורם כרמי וצבי מלצר.

## מיזמים בולטים
### מבנים
* מרכז כיוונים, אשדוד, 2013
* המרכז להורות משמעותית, 2013
*המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן, אשדוד, 2013 (חידוש)
* בית קהילת יוצאי אתיופיה "אנדנת", 2018
* מרכז רוחני "אור מנחם", אשדוד, 2017
* המרכז המסחרי של רובע א' באשדוד, 2024
* המוזיאון לאתנוגרפיה באשדוד – הרחבה של המוזיאון לתרבות הפלשתים (עתידי)
### תוכניות בניין עיר

* התחדשות עירונית של רובע א', אשדוד, 2011
* התחדשות עירונית של רובע ח' אשדוד

קובץ:תצוגת הקבע עולמם של הפלשתים צילום אבישי פינקלשטיין.jpg|המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן
קובץ:מרכז הצעירים כיוונים ברובע הקריה מגורים ("הסיטי") באשדוד, אוקטובר 2023.jpg|מרכז כיוונים


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
פרנק ביירן

**פרנק מייקל ביירן** (באנגלית: **Frank Michael Byrne**; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית השמיני.
## ראשית חייו
פרנק ביירן נולד ליד וולניי, איווה, כבנם של מייקל ודליה (לבית הארט) ביירן, שניהם מהגרים אירים. חינוכו הרשמי הוגבל לבית ספר כפרי, אך לעיתים מזומנות הוא קרא ספרים מספרייתו הגדולה. ביירן נשא לאישה את אמילי (אמה) ביוור, ולשניים נולדו חמישה ילדים.

ב-1879 נהג ביירן עגלה רתומה לשוורים אל סו פולס שבטריטוריית דקוטה (כיום בדקוטה הדרומית). הוא עבד עבור בעלי בתים ליד סו פולס עד שב-1880 זכה בנחלה משלו במחוז מק'קוק. ב-1883 מכר ביירן את נחלתו ועבר למחוז פאולק, שם עסק במכירת ביטוחים. בשנים 1885 ו-1886 הוא שהה לזמן מה בחלק הצפוני של טריטוריית דקוטה, השקיע בחברת ביטוח בעיר פארגו, ולאחר מכן, ב-1888, ייצג את החברה במחוזות פאולק ופוטר.
## קריירה פוליטית
ביירן החל להיות מעורב בפוליטיקה כאשר פקידי ממשל בפורסט סיטי סירבו להעביר את מסמכי מחוז פוטר לגיטסברג, מקום מושב המחוז, במהלך ויכוח על מיקום עיר המחוז. ביירן היה אחד מהאנשים שארגנו כוח פשיטה, שהעביר את המסמכים בהצלחה לגטיסברג.

ב-1889 החזיק ביירן במשרה הציבורית הראשונה שלו כחבר הסנאט של דקוטה הדרומית מטעם מחוזות פאולק ופוטר, אך בבחירות של 1890 נוצח. במשך ארבע שנים הוא שימש כגזבר של מחוז פאולק. ביירן ומורהו לשעבר, קו קרופורד, היו מעורבים בפעילות הפרוגרסיבים במדינה, וביירן ייצג את שוב מחוזו בסנאט של המדינה בשנים 1907 ו־1909. בשנים 1911–1913 כיהן ביירן כסגן מושל המדינה תחת המושל רוברט וסי במהלך תקופת הכהונה השנייה של זה האחרון.

ב-1912 נבחר ביירן כמושל דקוטה הדרומית לאחר מערכת בחירות קשה בה הוא התמודד מול השופט ג'יימס ו. מק'קרטר. ב-1914 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל, כשלצידו נבחר פיטר נורבק כסגן המושל. הוא כיהן כמושל מ-1 בינואר 1913 ועד 2 בינואר 1917. במהלך תקופת כהונתו הוקמה נציבות המס המדינתית, וחוק אחריות הבנקים התקבל בזכות התעקשותו.
## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל, שב ביירן לפאולקטון. ב-1918 הוא התמודד בבחירות המקדימות של הרפובליקנים לסנאט של ארצות הברית. הוא נוצח כאשר קו קרופורד ופיטר נורבק תמכו בסנאטור המכהן תומאס סטרלינג. הוא עזב את הפוליטיקה עד אשר ב-1922 מינה אותו המושל ויליאם מקמסטר כנציב החקלאות המדינתי, משרה בה הוא החזיק עד פרישתו ב-1924.

מחלת השיגרון אילצה את ביירן להתהלך עם מקל הליכה, והוא עבר לאזור עם אקלים מתון יותר באורגון ולאחר מכן בקליפורניה. פרנק ביירן נפטר בסן פרנסיסקו ב-24 בדצמבר 1927. הוא נטמן בבית הקברות של הלסיון שבקליפורניה.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1451.


## קישורים חיצוניים
* פרנק ביירן באתר אגודת המושלים הלאומית 
* פרנק ביירן באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
יונג מיקו

**מריה ויקטוריה רמירז דה ארלאנו קרדונה** (נולדה ב-8 בנובמבר 1998) הידועה בשם **יונג מיקו**, היא ראפרית, זמרת-יוצרת וכדורגלנית עבר פורטוריקנית.

יונג מיקו הוציאה את EP הבכורה שלה, *Trap Kitty* בשנת 2022 .

ב-5 באפריל 2024 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.

## ביוגרפיה
רמירז נולד באנאסקו, פוארטו ריקו. היא החלה לכתוב שירים לראשונה בזמן שלמדה בבית ספר קתולי במאיאג'אז, פוארטו ריקו .

רמירז למדה אומנות חזותית באוניברסיטה המקומית.

עד שפרצה בתחום המוזיקה, עבדה כאמנית קעקועים במשך 4 שנים.

## קריירה
ב-2018, היא התחילה לשיר ראפ, בהתחלה כתבה מילים למנגינות שהורידה מיוטיוב והעלתה אותם ל-SoundCloud תחת השם יונג מיקו.

השיר הראשון שהעלתה נקרא Quiero.

בשנת 2022, רמירז הוציאה את EP הבכורה שלה, *Trap Kitty*, הכולל בעיקר שירים בסגנון טראפ לטיניות .

יונג מיקו משלבת את זהותה המינית ותחומי העניין שלה במוזיקה שלה, כולל אנימה, מוזיקה אורבנית ו-בנות הפאוור פאף.

ב-27 ביולי 2023, יצא דואט עם פייד שלה, "Classy 101". השיר צבר מעל 430 מיליון צפיות ביוטיוב והגיע למקום ה-99 ב-''Billboard'' Hot 100.

בינואר 2024 הקליטה סשן עם התקליטן המצליח ביסאראפ.

באפריל 2024 זכתה בפרס האימפקט לנשים של מגזין בילבורד.

בשנת 2025 דיבבה בסרט האנימציה הקומי "Sneaks" את דמותה של טיפאני.

## חיים אישיים
רמירז הוא לסבית מוצהרת.

## דיסקוגרפיה
**<big>אלבומי אולפן</big>**

### אי.פי

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פוארטו ריקניות
קטגוריה:ראפריות
קטגוריה:ראפרים פוארטו ריקנים
קטגוריה:כדורגלנים פוארטו ריקנים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:זמרים להט"בים
קטגוריה:פוארטו ריקנים שנולדו במאה ה-20
ריצ'רד קניפ

**ריצ'רד פרנסיס קניפ** (באנגלית: **Richard Francis Kneip**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-25 של דקוטה הדרומית בין השנים 1971–1978. הוא התפטר מתפקידו כמושל המדינה לאחר שמונה בידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר ארצות הברית בסינגפור.

## ביוגרפיה
קניפ נולד ב-7 בינואר 1933 בטיילר שבמינסוטה, בנם של ברניס ופרנק קניפ, שהתגוררו באלקטון שבדקוטה הדרומית. הוא היה ממוצא לוקסמבורגי. הוא למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית ובאוניברסיטת סנט ג'ון. קניפ שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ולאחר מכן היה הבעלים של חברה להפצה סיטונאית של ציוד חלב בסיטונאי בסיילם, דקוטה הדרומית. הוא נישא לננסי לו פאנקי. מ-1965 עד 1971 היה חבר הסנאט של דקוטה הדרומית.

כשקניפ נבחר למושל דקוטה הדרומית בבחירות 1970, תוך שהוא מביס את המושל המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית פרנק פאראר, הוא היה רק המושל הרביעי שנבחר מהמפלגה הדמוקרטית מאז ייסוד המדינה. קניפ, שנודע למצביעים במדינה כ"דיק", זכה לפופולריות באמצעות מסעות הפרסום שלו "אנשים אל אנשים". קניפ השיק את מסע הבחירות שלו ב-1970 עם מודעות רדיו ששואלות "מה זה קניפ?". קניפ הושבע לתפקידו יומיים לאחר יום הולדתו ה-38, והיה למושל הצעיר ביותר שנבחר בדקוטה הדרומית. הוא ורעייתו ננסי עברו להתגורר באחוזת המושל יחד עם שמונת ילדיהם.

הקדנציה הראשונה של קניפ נודעה בהחלת רפורמות רבות. הוא שינה בהצלחה את ארגון ממשלת המדינה על ידי יצירת מערכת קבינט. קניפ נבחר מחדש ב-1972, והפך למושל דקוטה הדרומית האחרון שנבחר בתקופות כהונה של שנתיים. הוא כיהן פעמיים קדנציות בנות שנתיים ולאחר מכן נבחר לכהונה נוספת בת ארבע שנים ב-1974. בכך נהפך למושל הראשון שנבחר שלוש פעמים ברציפות. קניפ הופיע בפרק של סאטרדיי נייט לייב ב-19 בנובמבר 1977 כאחד מחמשת המועמדים הסופיים בתחרות "כל אחד יכול לארח" של התוכנית.

קניפ התפטר מתפקידו חודשים ספורים טרם סיום כהונתו ב-1978, לאחר שנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר בחר בו לשרת כשגריר ארצות הברית בסינגפור. הוא תכנן לשוב לחיים הפוליטיים בבחירות 1986, אך הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ללארס הרסת'. הוא לא ויתר ועדיין ניסה לבצע קאמבק פוליטי, אך בראשית 1987 אובחן כחולה במחלת הסרטן. ב-9 במרץ 1987 נפטר והוא בן 54 בלבד.
## לקריאה נוספת

* Raimo, John, ed. **[https://archive.org/details/biographicaldire0000unse_x0h1/page/278/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1978–1983]**, Westport, Conn.; Meckler Books, 1985, pp. 279-280


## קישורים חיצוניים
* ריצ'רד קניפ, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא לוקסמבורגי
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
יאן ואן רויסברוק

**יַאן ואַן רוֹיסְבְּרוּק** (בפלמית: **Jan van Ruusbroec**, בכתיב מודרני Jan van Ruysbroek; ) היה תאולוג וסופר פלמי. הוא כתב את יצירותיו, העוסקות בנושאים תאולוגיים ורוחניים, בהולנדית תיכונה.

## קורות חיים והשפעה
יאן ואן רויסברוק הוסמך לכומר ב-1317 וזמן קצר לאחר מכן הפך לכומר ב בבריסל. בשנת 1343 הוא עקר עם כמה חברים לגרננדל (Groenendaal) ליד בריסל, שם הם חיו בתחילה בקהילה דתית ללא תקנון. ממנה נוסדה קהילה של מסדר האוגוסטינים הקאנוניקים, אשר הוא הפך לאב הקהילה בה ונשאר בה עד מותו בדצמבר 1381. כאן גם כתב את מרבית חיבוריו בהולנדית תיכונה. יאן ואן רויסברוק היה תלמידו של מייסטר אקהרט. בין הרבים שהושפעו ממנו ישירות נמנים , מייסד , יוהאן טאולר ומאוחר יותר .

יאן ואן רויסברוק, נחשב יחד עם המשוררת והמיסטיקנית , למחברים החשובים ביותר של השפה ההולנדית התיכונה. חיבוריו כוונו בעיקר לאנשי דת שלא דיברו לטינית.

בשנת 1908 הוכרז יאן ואן רויסברוק מבורך על ידי צו האפיפיור פיוס העשירי. יום הזיכרון שלו ב-2 בדצמבר הוא יום זיכרון מחויב לאוגוסטינים הקאנוניקים.

## תפוצת כתביו
יצירותיו של רויסברוק תורגמו בחלקן ללטינית על ידי בן זמנו וחברו וילהלם יורדאנס. מסורת כתב היד הלטיני של שמונת היצירות, שתורגמו ללטינית לפני הרפורמציה, נרחבת יותר מזו העממית; זה מראה כי רויסברוק התקבל בעיקר על ידי המשכילים בסוף ימי הביניים. במאה ה-14, הקבלה עדיין הייתה מוגבלת מאוד מבחינת הכמות; רוב העותקים נעשו רק במחצית השנייה של המאה ה-15.

בתחילת המאה ה-16 תורגמו יצירותיו ללטינית על ידי , חבר מסדר הקרטוזיאנים ולאחר מהדורה זו יצאה לראשונה בגרמנית על ידי היסטוריון הכנסייה הפרוטסטנטי  (אופנבך 1701 ואילך).

במאה ה-19 הוא תורגם לצרפתית על ידי חלוץ התחייה הקתולית .

## כתביו
* Dat rijcke der ghelieven ("האימפריה של האהובים", בלטינית Regnum amantium deum), כנראה יצירתו הראשונה, שנכתבה בבריסל בסביבות 1330
* Chierheit van der gheestelijcker brulocht ("העיטור של החתונה הרוחנית", בלטינית De ornatu spiritalium nuptiarum)
* Vanden blinkenden steen ("האבן הנוצצת", בלטינית De perfectione filiorum dei)
* Vandenvier becoringhen ("מארבעת הפיתויים", בלטינית De quatuor tentationibus)
* Vanden kerstenen ghelove ("על אמונה", בלטינית De fide et iudicio)
* Vanden gheesteliken tabernakel ("על המשכן הרוחני", בלטינית In tabernaculum foederis commentaria )
* Vanden seven sloten (בלטינית De septem custodiis)
* Een spieghel der eeuwigher salichheit ("מראה של אושר נצחי", בלטינית Speculum aeternae salutis), נכתב ב-1359
* Van seven trapen in den graed der gheesteleker minnen ("משבע דרגות האהבה הרוחנית", בלטינית De septem amoris gradibus)
* Vander hochster werheit ("של האמת הגבוהה ביותר"; נקרא גם Dat boecsken der verclaringhe וסמואל; בלטינית Samuel vel de alta contemplatione)
* Vanden XII beghinen ("מתוך שתים עשרה ההתחלות", בלטינית De vera contemplatione)
* מכתבים (שבעה מכתבים מהתכתבויות שלו נשמרו)

## קישורים חיצוניים

* 
* 


* John Ruysbroeck, Blessed at ''The Original Catholic Encyclopedia''


קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:מבורכים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1293
קטגוריה:נפטרים ב-1381
דוד צור (איש עסקים)

**דוד צור** (נולד ב-27 במרץ 1950) הוא איש עסקים, נספח כלכלי לשעבר מטעם משרד התעשייה והמסחר; מייסד חברת קמהדע ומנהלה במשך 25 שנה. חתן פרס התעשייה למפעל חיים לשנת 2023 על תרומתו לתעשייה בכלל ולתעשיית הביופארמה בפרט.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב לטובה ויעקב צור. בגיל שבע עבר לגור אצל דודיו בחולון. שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים.
השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה ויחסים בין-לאומיים, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1975 החל לעבוד במשרד התעשייה והמסחר כבוגר קורס נספחים מסחריים. היה כלכלן ראשי לסחר חוץ, סגן הממונה על תקציבי סחר חוץ, ונציג המשרד בוועדות במכון היצוא הישראלי ובהתאחדות התעשיינים.

בשנת 1978 שימש נספח כלכלי בשגרירות ישראל באיראן. בשנים 1979–1983 שימש נספח כלכלי ונציג הסחר הממשלתי בשגרירות ישראל בבואנוס איירס.

בשנת 1984, יחד עם שותפו הארגנטיני רלף האן, ייסד את חברת ראד כימיקלים ליצור חומרי גלם לתעשיית התרופות.

בשנת 1990 הקימו צור והאן את חברת קמהדע, כולל מפעל מאושר FDA בבית קמה ומעבדות פיתוח בפארק המדע קריית ויצמן ברחובות. צור שימש מנכ"ל קמהדע מיום ייסודה ועד שנת 2015. בשנים אלה החברה פיתחה, ייצרה ושיווקה תרופות ייחודיות מצילות חיים בהיקף מצטבר של יותר ממיליארד דולר, עם מערך מפיצים ביותר מ-25 מדינות. בשנת 2005 נרשמה החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית, ובכך הייתה לחברת הביופרמה הראשונה שנסחרה בישראל. ב-2013 הייתה לחברת הביופרמה הישראלית הראשונה שנסחרה בנאסד"ק. בשנים אלה עבדו בחברה כשלוש מאות וחמישים עובדים.

בתקופת ניהולו יזם צור שיתופי פעולה אסטרטגיים עם חברות רב לאומיות: ARC, הצלב האדום האמריקאי, Baxter, Baxalta ועוד, למשל במוצר הדגל של קמהדע: התרופה Glassia, הניתנת בעירוי למטופלים הסובלים מחוסר גנטי בחלבון. בתקופה זאת הקימה החברה, בין השאר, מפעל לייצור נסיוב נגד הכשת נחשים, בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות בישראל.

עם תום כהונתו כמנכ"ל קמהדע בשנת 2015, אחרי 25 שנים, שימש צור סגן יו"ר חברת פיתוח התרופות בחברה וסגן פעיל ליו"ר הדירקטוריון. נכון לשנת 2024 משמש דירקטור בחברה.
צור משמש דירקטור בחברות ציבוריות נוספות, כגון Bioharvest הנסחרת בטורונטו ו-Kanabo הנסחרת בלונדון. שימש גם יו"ר Collplant Biotechnologies הנסחרת בנאסד"ק.

דוד צור נשוי לעדנה ואב לשלוש בנות. מתגורר בנס ציונה.

## הוקרה
בתקופת כהונתו של דוד צור כמנכ"ל זכתה קמהדע פעמיים בפרס יצואן מצטיין. צור עצמו דורג 14 בין 50 המנהלים המצטיינים במשק לשנת 2013 בעיתון כלכליסט.

בשנת 2023 זכה צור בפרס התעשייה למפעל חיים מטעם התאחדות התעשיינים.

## תרומה לקהילה
צור מרצה בהתנדבות בבתי ספר על יזמות ופיתוח תרופות; כיהן כשופט בתחרויות של יזמות; סייע בארגון ובתמיכה בקייטנות לילדים חולי המופיליה.
חבר בחוג הידידים של מרכז פרס לשלום ולחדשנות.
מתנדב במעגלי תמיכה בנפגעי טראומה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
יום הדין באסלאם

**יום הדין באסלאם** הוא יום תחיית המתים ומתן הדין של כל בני האדם. הדבר מכונה "המסר הדומיננטי" של הספר הקדוש לאסלאם, הקוראן, ותחיית המתים והשיפוט הם שני הנושאים שנחשבים "מרכזיים להבנת האסכטולוגיה האסלאמית. יום הדין נחשב לעיקרון אמונה של כל המוסלמים, ואחד מששת סעיפי האמונה האסלאמית. ביום זה יקומו המתים מקברותיהם, הכופרים יכירו בכפירתם ויעמדו למשפט האל. במשפט זה ייפתח ספר המכיל את כל מעשי האדם מלידתו, האל ידון את האדם ברחמים. לאחר הדין יצעדו בני האדם מעל תהום אש הגיהנום על גשר דקיק, רק אלו המאמינים והתמימים יגיעו אל העבר השני, שם גן העדן; כל החוטאים והכופרים יפלו מהגשר אל להבות הגיהנום.

הניסיונות, הקשיים והפרטים הקשורים אליו מפורטים בקוראן ובחדית'. אלה פורטו באמונות, פרשנויות קוראניות, כתיבה תאולוגית, ומדריכים אסכטולוגיים כדי לספק פרטים נוספים ורצף אירועים ביום. חוקרי אסלאם ורשויות מלומדים שהסבירו את הנושא בפירוט כוללים את אל-ע'זאלי, אבן קתר, אבן מג'ה, מוחמד אל-בוכרי ואבן ח'וזיימה.

היום מכונה בקוראן בשמות שונים כמו "יום א-דין" (יום הדין), "יום אל-חק" (היום הבלתי נמנע), "יום אל-חסאב" (יום חשבון הנפש) ו"יום אל-ח'רוג'" ('יום היציאה' מהקברים).
## אירועים
האירועים שנובאו ליום התחייה והמשפט רבים ומוצגים בדרכים שונות, אך פרשנים דתיים עורכים אותם לרצף של האירועים לפי פרשנות של הקוראין ולפי "ההסברים והתוספות שסופקו על ידי החדית'ים, המדריכים והפרשנויות של תאולוגים. ניתן להציג ארבעה מקטעים של זמני קץ באסלאם:
* סימנים של "השעה" (אס-סאא - as-sa’a) ואירועים אחרים המבשרים את סוף העולם הקרוב
* "קולות החצוצרה", תחיית המתים (qiyāma) והתאספות כל היצורים החיים (ḥashr)
* ההתחשבנות (ḥisāb) שבה נשפטים אלו שקמו לתחייה
* ההכנה לתהלוכות הסופית לגן עדן או לגיהנום. חציית הגשר (ṣirāṭ) שהארורים נופלים ממנו לגיהנום למטה, והניצולים מגיעים לצד השני, אפשרות השתדלות (shafā'a שפאע) כדי להציל חוטאים מהגיהנום.

## השפעות מדיניות
לפי מקורות פלסטינים, תפיסות דתיות משיחיות הביאו את הנהגת חמאס לתכנן את טבח שבעה באוקטובר, אשר העריכו כי התערבות אלוהית תביא לניצחונם. לפי סופיאן אבו זיידה, החל משנת 2021 הנהגת חמאס בראשות יחיא סנוואר החלה לדבוק במונחים של אחרית הימים ומימוש "ההבטחה האחרונה" (אלועד אלאוחרא) מסורת אל-אסראא.. המסר המרכזי היה קיום ההבטחה האחרונה כולל הריגת כל ה"כופרים" או המרתם בכוח לאסלאם.

## ראו גם
* ארמגדון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:טרור אסלאמי
וילהו טולוס

**וילהו אימנואל "וילה" טולוס** (בפינית: **Vilho "Ville" Immanuel Tuulos**; 26 במרץ 1895 – 2 בספטמבר 1967) היה אתלט פיני. אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920), פעמיים ברציפות זכה במדליית ארד אולימפית (פריז 1924 ואמסטרדם 1928) ושיאן אירופה כ-20 שנה (1919–1939) בקפיצה משולשת.

## ביוגרפיה
### 1919
#### שיאן אירופה
בתחרות שנערכה בטמפרה, פינלנד ב-20 ביולי 1919 הוא קבע בקפיצה משולשת שיא אירופה חדש של 15.30 מטר.

### 1920
#### אלוף אולימפי
באולימפיאדת אנטוורפן זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.505 מטר, לפני פולקה יאנסון (14.48 מטר) ואריק אלמלף (14.27 מטר), שניהם משוודיה.

### 1923
בתחרות שנערכה בבורוס, שוודיה ב-6 ביולי 1923 הוא שיפר את שיאו האירופי והעמידו על תוצאה של 15.48 מטר, 4 ס"מ משיא העולם. שיא זה החזיק מעמד כשיא אירופה במשך כ-16 שנים ונשבר על ידי קארה שטרם מנורווגיה (15.49 מטר).

### 1924
באולימפיאדת פריז זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.37 מטר, אחרי ניק וינטר מאוסטרליה שקבע בקפיצה השישית והאחרונה שיא עולם חדש של 15.525 מטר ולואיס ברונטו מארגנטינה שהוביל לאורך כל התחרות עד הקפיצה השישית והאחרונה בשיא אולימפי 15.425 מטר. טולוס לא הצליח להגן על תוארו האולימפי. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.070 מטר.

### 1928
באולימפיאדת אמסטרדם זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.11 מטר, אחרי מיקיו אודה מיפן (15.21 מטר) ולוי קייסי מארצות הברית (15.17 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.11 מטר.

## שיאים אישיים
* קפיצה משולשת: 15.48 מטר (1923), **שיא אירופה בעבר** (1923–1939)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים פינים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
עץ שמן

**עֵץ שֶׁמֶן** הוא עץ המוזכר במקרא ובמשנה, ששימש כחומר גלם בתעשיית העץ.

## אזכורים במקורות
עץ שמן היה אחד העצים ששימשו את שלמה המלך בבניית בית המקדש הראשון לצורך הכנת זוג הכרובים הגדולים ודלתות ומזוזות לדביר ולהיכל.

עץ השמן מוזכר גם בנבואת ישעיהו בתוך רשימת עצים שעתידים להפריח את שממת המדבר: 

בתקופת שיבת ציון קרא נחמיה לעולים מבבל לאסוף עצים לבניית סוכות, ובהם עץ שמן: .

במשנה מוזכר עץ השמן כאחד העצים שבהם השתמשו לעצי המערכה על גבי מזבח העולה. כמו כן, מוזכר עץ השמן כאחד המרכיבים בהכנת המשואות שהשיאו על מנת להודיע על קידוש החודש.

אזכור נוסף של עץ השמן הוא בספר בן סירא, שם נזכר בתיאור שבחי שמעון הכהן הגדול: .

## זיהוי
### תרגומי המקרא
ממוזער|220px|שמאל|עץ זית
בוולגטה ובתרגום יונתן לספר מלכים מתורגם "עץ שמן" כעץ זית (בוולגטה: "lignum olivae" ובתרגום יונתן "אעי זיתא"). בתרגום השבעים לספר מלכים תורגם עץ שמן כ-"πευκίνων" (אורן). בפשיטתא תורגם במלכים "עצי מידה".

220px|שמאל|ממוזער|אורן ירושלים

בספר ישעיהו תרגם יונתן "אעא דמשח", תרגום מילולי של "עץ שמן" ללא זיהוי נוסף, ובוולגטה תורגם גם כאן "עץ זית".

בספר נחמיה תורגם שם העץ בתרגום השבעים כ-κυπαρισσίνων (ברוש), בוולגטה כ-"lignnum pulcherrimum" (עץ יפה במיוחד) ובפשיטתא תורגם שם כ"עצי אגוזים".

### בספרות חז"ל
בתלמוד הבבלי מזוהה עץ השמן על ידי רב "אפרסמא" שהוא מין ממיני הארז. יש ממפרשי התלמוד שפרשו שמדובר בשיח האפרסמון אמנם פירוש זה בעייתי משום ששיח זה קטן ואינו מתאים לבניית דלתות וקורות עץ.

בתלמוד הירושלמי מזוהה עץ השמן עם "דדנין", אשר לפי הסברה הרווחת הוא δαδινος.

### בפרשנות המסורתית
בעקבות תרגום יונתן, פירש גם רש"י ש"עץ שמן" הוא עץ זית. פרשנים רבים מסתייגים מפירוש זה, שכן בספר נחמיה ובמסכת תמיד נזכרו עץ הזית ועץ השמן בנפרד.

בעל המצודות פירש בספר מלכים שאלו עצי זית, אף בספר ישעיהו ובספר נחמיה פירש שאלו עצי סרק.

רד"ק מזהה את עצי השמן עם עץ האורן ("פי"ן בלע"ז", כלשונו, היינו pinus) ולשיטתו, העץ נקרא כך משום "השמן היוצא ממנו היא הזפת". גם רלב"ג בפירושו למלכים הסביר שזהו מין של ארז, כלומר עץ מחטני, והוסיף שזהו "קדי בלע"ז או פין", שזהו כאמור, עץ האורן.

רבי עובדיה מברטנורא פירש: "האילן שקורין לו בלע"ז פינ"ו ובערבי צינוב"ר", כלומר, לפי זיהויו מדובר באורן הסלע שזרעיו הנאכלים נקראים בערבית צנוברים.

רבי אברהם בן שלמה רואה ב"עץ השמן" את האלה ארצישראלית או אלה אטלנטית. 

### חוקרים מודרניים

יהודה פליקס מקבל את הזיהוי הקדום של עץ השמן עם האורן, בשל התאמתו לבניין ולבעירה, ובשל השמן הריחני המופק ממנו, ולדעתו מדובר במין אורן ירושלים, בשל העובדה שמספר נחמיה משמע שהעץ היה נפוץ בהרים שסביבות ירושלים, וזיהוי זה מקובל גם על שמואל אחיטוב.

שמואל וזאב ספראי זיהו בשמו של פליקס את עץ השמן דווקא עם המין אורן הסלע, זיהוי ההולם את פירושו של רבי עובדיה מברטנורא.

### זיהויים נוספים

היו שזיהו את עץ השמן המקראי עם הצמח יצהרון מכסיף (Elaeagnus angutifolia), והוא אך זכה לכינוי העברי המודרני  עץ שמן שהשתרש עד היום, אך ככל הנראה אין מדובר בעץ השמן המקראי, שכן מין זה לא גדל בהרי ירושלים כלל והוא אינו מתאים לבנייה ולבעירה, ושמו שונה בעקבות כך. 

זיהוי נוסף שהועלה ולא התקבל הוא הזיהוי עם הער האציל (דפנה).

## לקריאה נוספת
* זהר עמר, **צמחי המקרא**, ירושלים 2012, עמ' 167 - 169. 
## קישורים חיצוניים
* רפאל מיוחס, עץ שמן, בלוג התנ"ך.
* עץ שמן, בפורטל הדף יומי .

## הערות שוליים

קטגוריה:עצים בתנ"ך
פוטמוי

ה**פוטמוי** (ביוונית עתיקה: **Ποταμοί**, 'נהרות') הם אלי הנהרות והנחלים במיתולוגיה היוונית.

## במיתולוגיה
אלי הנהר היו 3000 בניהם של אוקיינוס ואשתו טתיס ואחי האוקיינידים. הם היו גם האבות של הנאיאדות. אלי הנהר תוארו באחת משלוש צורות: שור בעל ראש אדם, אדם בעל ראש שור עם גוף של דג דמוי נחש מהמותניים ומטה, או כאדם שוכב עם זרוע מונחת על כד אמפורה שופך מים.

אלי הנהר המפורסמים כוללים את:
* **[[אכלואוס (מיתולוגיה)|אכלואוס]]** - אל נהר אכלואוס, הנהר הגדול ביותר ביוון, שנתן את בתו ל, והובס על ידי הרקולס בתחרות היאבקות על הזכות להינשא לדיאנירה .
* ***' - התאהב ב[[נימפה]] [[ארתוסה (מיתולוגיה)|ארתוסה]], ורדף אחריה ל[[סירקוזה]], שם הפכה למעיין על ידי [[ארטמיס]].
* ***' - אב לנאיאדות רבות. בתו אייגינה נישאה לאי אגינה על ידי זאוס. בת אחרת, , רימתה שלושה אלים מאוהבים כדי להישאר בתולה.
* ***' - המלך הראשון של [[ארגוס]] ואב שושלת ארגוס באמצעות בנו ארגוס.
* '''[[ניילוס]]''' - אל הנהר המצרי ואב למספר רב של בנות שהתערבבו עם צאצאיו של אינכוס ויצרו שושלת של מלכים ב[[מצרים העתיקה|מצרים]], לוב, ערב ו[[אתיופיה (מיתולוגיה)|אתיופיה]].
* ***' - נלחם לצד הטרויאנים במהלך מלחמת טרויה, ונעלב כשאכילס זיהם את מימיו במספר רב של גופות טרויאניות. בתגובה, הוא עלה על גדותיו, וכמעט הטביע את אכילס.
המשורר היווני הסיודוס הזכיר מספר אלי נהרות בשמם, יחד עם סיפור מוצאם, בתאוגוניה:

## רשימת הפוטמוי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלי ים ונהר
עונת 1993/1994 בגביע קוראץ'

**עונת  ב[[גביע קוראץ']]** הייתה המהדורה ה-23 של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל אירופיות, שנערכה בין 6 בספטמבר 1993 ל-16 במרץ 1994.

פאוק סלוניקי מיוון ניצחה בגמר את פלקנסטרו טריאסטה מאיטליה וזכתה בטורניר בפעם הראשונה.

## קבוצות

## סיבוב ראשון

## סיבוב שני

## 32 האחרונות

## שלב הבתים
שלב הבתים נערך בארבעה בתים בני ארבע קבוצות, והקבוצות בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.

## פלייאוף

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב, הפועל ירושלים, הפועל אילת ובני הרצליה, שסיימו בסדר זה במקומות 3–6 בעונת 1992/1993 בליגה הלאומית בכדורסל, ייצגו את ישראל בתחרות.

מכבי תל אביב הוגרלה בשלב 32 האחרונות מול רטיופארם אולם וניצחה 206–145 (86–72 באולם ו-120–73 בתל אביב), ובשלב הבתים סיימה במקום הראשון בבית עם אסטודיאנטס מדריד (ניצחון 74–71 בבית והפסד 72–82 בחוץ), רג'ו קלבריה (ניצחונות 81–55 בבית ו-75–71 בחוץ) ופריסטרי אתונה (ניצחונות 70–60 בחוץ ו-103–83 בבית). ברבע הגמר הודחה הקבוצה על ידי פאניוניוס בתוצאה (72–92 באתונה ו-74–77 בתל אביב).

הפועל ירושלים הוגרלה בסיבוב השני מול א.א.ק. אתונה וניצחה 140–133 (ניצחון 88–60 בירושלים והפסד 52–73 באתונה), אך הודחה בשלב 32 האחרונות לאחר שהפסידה ללאון 160–175 (ניצחון 81–77 בירושלים והפסד 79–98 בלאון).

הפועל אילת הודחה בסיבוב השני לאחר שהפסידה לא.א.ק. לרנקה 145–151 (תיקו 65–65 באילת והפסד 80–86 בלרנקה).

בני הרצליה הוגרלה בסיבוב השני מול צסק"א קייב וניצחה 189–160 (88–81 בקייב ו-101–79 בהרצליה), אך הודחה בשלב 32 האחרונות לאחר שהפסידה לסביליה 146–186 (79–87 בהרצליה ו-67–99 בסביליה).

## קישורים חיצוניים
* תוצאות, באתר פיב"א אירופה
* תוצאות, באתר Linguasport

## ביאורים

קטגוריה:גביע קוראץ'
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1993
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1994
פיאם-י זן

[ממוזער| [מינא כשוואר כמאל|מינה קשוואר כמאל (1956 - 1987), מייסדת פיאם-י זן]]
***פיאם- זן*** (בפרסית: پیام زن, "מסר הנשים") הוא מגזין נשים שמתפרסם באפגניסטן על ידי האגודה המהפכנית של נשות אפגניסטן (RAWA). המגזין התחיל כפרסום רבעוני בעל נטיות סוציאליסטיות חזקות בפרסית, פשטו ואורדו והתמקד בזכויות נשים והתנגדות לפונדמנטליזם.
עם הזמן, הוא הפך למקור מרכזי לחדשות על פוליטיקה וחברה באופן כללי יותר.
כעת זהו מגזין מקוון כחלק מ-www.rawa.org.
ממוזער|עמוד השער של הגיליון הראשון
המגזין החל להתפרסם ב-1981. ביוזמתה של מינא כשוואר כמאל והופץ בעיקר על ידי מתנדבי RAWA, לעיתים קרובות תוך סיכון אישי ניכר. בדרך כלל, מתנדבת הייתה מסתובבת בשווקים בפקיסטן ובאפגניסטן עם עותקים של המגזין, וכשזה נודע, נשים יצאו למצוא את המפיצה. פעילות RAWA לרוב לא היו עובדות בעיר הולדתן כדי להימנע מזיהוי ואף רדיפה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגזיני נשים
קטגוריה:פמיניזם: כתבי עת
אדריאן רולנד הולסט

[שמאל|ממוזער|250px|האנדרטה הלאומית ב[אמסטרדם השיר החקוק הוא של רולנד הולסט]]
**אַדְרִיאַנוּס (אַדְרִיאַן) רוֹלַנְד הוֹלְסְט** (בהולנדית: **Adrianus (Adriaan) Roland Holst**; ) היה סופר ומשורר הולנדי, שכונה "נסיך המשוררים ההולנדיים". הוא היה הזוכה השני, ב-1948, ב. הוא היה מועמד לפרס נובל לספרות.

הולסט היה אחיינו של הצייר  והסופרת, המשוררת והסוציאליסטית הנרייטה רולנד הולסט. יצירתו הענפה מתאפיינת בסגנון חגיגי משלו ובסמליות עשירה.

## קורות חיים
אדריאן רולנד הולסט גדל באזור . הוא למד בבית הספר התיכון בהילברסום (בית הספר נקרא כיום על שמו ונקרא א. רולנד הולסט קולג') ולמד אומנויות קלטיות באוניברסיטת אוקספורד בין השנים 1908 עד 1911, שם הושפע משירתם של פרסי ביש שלי וויליאם בטלר ייטס ומהסאגות הקלטיות.

כבר בגיל עשרים הספיק רולנד הולסט לפרסם שירים במגזין הספרותי "De XXste Eeuw" ("המאה העשרים"). ב-1911 הייתה הופעת הבכורה שלו כמשורר, ספר השירים "Verzen" ("חרוזים"). באוספים הבאים שלו "De belijdenis van de stilte" ("וידוי השתיקה") ו-"Voorbij de wegen" ("מעבר לדרכים") הגיע קולו לבשלות. החרוזים מגלים תשוקה רומנטית, מתוך מיתולוגיה ובדידות נעלה. "Deirdre en de zonen van Usnach" ("דיירדרה ובני אוסנח"; 1920), שהופיע בסדרת פלדיום, הוא סיפור פיוטי בעולם הקלטי. הסיפור עדיין נקרא בהרחבה. בין קובצי שיריו: "Ex tenebris mundi" ("מחשכת העולם"; 1926) ו"Een winter aan zee" ("חורף ליד הים"; 1937). כמו-כן תרגם להולנדית יצירות מאת ויליאם שייקספיר וויליאם בטלר ייטס.

ב-1918 נסע רולנד הולסט להתגורר ב בצפון הולנד, שם מתגוררים כיום בביתו סופרים ומשוררים שונים ברוטציה.

## כתבים נבחרים

* 1911 – Verzen
* 1913 – De belijdenis van de stilte
* 1920 – Deirdre en de zonen van Usnach
* 1920 – Voorbij de wegen
* 1925 – De afspraak
* 1925 – De wilde kim
* 1926 – Ex tenebris mundi: gedichten
* 1926 – Over den dichter Leopold
* 1928 – Het Elysisch verlangen (gevolgd door De zeetocht van Ban)
* 1928 – Shelley, een afscheid
* 1932 – Tusschen vuur en maan
* 1936 – De pooltocht der verbeelding
* 1936 – Voorteekens
* 1937 – Een winter aan zee
* 1938 – Uit zelfbehoud
* 1940 – In memoriam Charles Edgar du Perron en Menno ter Braak
* 1940 – Onderweg


## קישורים חיצוניים


* Roland Holst, Adrianus (1888-1976), Huygens Institute


## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1976
לינדון ויקטור

**לינדון ויקטור** (באנגלית: **Lindon Victor**; נולד ב-28 בפברואר 1993) הוא אתלט גרנדי, זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), זוכה מדליית ארד באליפות עולם (בודפשט 2023) ופעמיים אלוף חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018 וברמינגהאם 2022) בקרב עשר.

## ביוגרפיה
### 2015
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ביולי בטורונטו שבקנדה סיים במקום שביעי בקרב עשר בשיא אישי חדש של 7,453 נקודות.

### 2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום 16 בקרב עשר בתוצאה של 7,998 נקודות.

### 2017
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת פרש מקרב עשר לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאות בזריקת דיסקוס ובקפיצה במוט.

### 2018
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת פרש מקרב שבע לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאה בקפיצה לגובה.

#### אלוף חבר העמים הבריטי בפעם הראשונה
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגולד קוסט שבאוסטרליה זכה במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8,303 נקודות.

### 2019
#### סגן אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באוגוסט בלימה שבפרו זכה במדליית כסף בקרב עשר בתוצאה של 8,240 נקודות.

באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר פרש מקרב עשר לאחר שלא הצליח לקבוע תוצאות בזריקת דיסקוס ובקפיצה במוט.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום שביעי בקרב עשר בתוצאה של 8,414 נקודות. 

### 2022
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיים במקום שמיני בקרב שבע בשיא גרנדה חדש של 6,029 נקודות.

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום חמישי בקרב עשר בתוצאה של 8,474 נקודות.

#### אלוף חבר העמים הבריטי בפעם השנייה
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם זכה במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8,233 נקודות.

### 2023
#### מדליית ארד באליפות עולם
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית ארד בקרב עשר בשיא גרנדה חדש של 8,756 נקודות, אחרי פירס לפייג' (8,909 נקודות) ודמיאן וורנר (8,804 נקודות), שניהם מקנדה.

### 2024
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט,זכה במדליית ארד בקרב עשר בשיא גרנדה חדש של 8,756 נקודות, אחרי מרקוס רות' וליאו נויגבאוור. במהלך התחרות קבע שיא אולימפי בזריקת דיסקוס כחלק מקרב 10, בתוצאה של 53.91 מטר.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 100 מטר: 10.56 שניות (2019)
* ריצת 400 מטר: 48.05 שניות (2023)
* ריצת 1500 מטר: 4:39.67 דקות (2023)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.45 שניות (2017)
* קפיצה לגובה: 2.09 מטר (2017)
* קפיצה במוט: 4.92 מטר (2021)
* קפיצה לרוחק: 7.55 מטר (2023)
* הדיפת כדור ברזל: 16.52 מטר (2017)
* זריקת דיסקוס: 55.87 מטר (2019)
* הטלת כידון: 71.56 מטר (2023)
* קרב עשר: 8,756 נקודות (2023), **שיא גרנדה**

### אולם
* ריצת 60 מטר: 6.91 שניות (2022)
* קפיצה לרוחק: 7.56 מטר (2022)
* הדיפת כדור ברזל: 16.55 מטר (2017)
* קפיצה לגובה: 2.07 מטר (2017)
* ריצת 60 מטר משוכות: 8.24 שניות (2016)
* קפיצה במוט: 4.76 מטר (2017)
* ריצת 1000 מטר: 2:48.21 דקות (2022)
* קרב שבע: 6,029 נקודות (2022), **שיא גרנדה**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים גרנדים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:נושאי דגל גרנדה באולימפיאדה
קטגוריה:ילידי 1993
ניק וינטר

**אנתוני ויליאם "ניק" וינטר** (באנגלית: **Anthony William "Nick" Winter**; 25 באוגוסט 1894 – 6 במאי 1955) היה אתלט אוסטרלי. אלוף אולימפי (פריז 1924) ושיאן עולם (1924–1931) בקפיצה משולשת.

## ביוגרפיה
וינטר נולד וגדל בניו סאות' ויילס. ב-1915 התגייס ל ושירת במצרים עם גדוד הפרשים השביעי ובצרפת עם חיל השירות של הצבא האוסטרלי. הוא חזר לאוסטרליה ביוני 1919 ומדצמבר 1920 עבד ככבאי במנלי (פרוור של סידני) 

### 1924
#### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת פריז זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש אותו קבע בקפיצה השישית והאחרונה 15.525 מטר, לפני לואיס ברונטו מארגנטינה שהוביל לאורך כל התחרות עד הקפיצה השישית והאחרונה בשיא אולימפי אותו קבע בפיהצ הראשונה 15.425 מטר ווילהו טולוס מפינלנד האלוף האולימפי היוצא (15.37 מטר).

### 1928
באולימפיאדת אמסטרדם סיים במקום 12 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.15 מטר ולא הצליח להגן על תוארו. 

## שיאים אישיים
* קפיצה משולשת: 15.52 מטר (1924), **שיא עולם בעבר** (1924–1931)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים אוסטרלים
קטגוריה:שיאני עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
רועי יתח

**רועי יתח** הוא קצין בצה"ל בדרגת תת אלוף המשמש כמפקד בית הספר להגנת הגבולות. לפני כן שימש כראש מטה אוגדת איו"ש, מפקד יחידה 636 וסגן מפקד חטיבת יהודה.

## ביוגרפיה
יתח נולד למשפחה ציונית-דתית בעיר טבריה. התגייס לצה"ל והתנדב לשירות בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. ביצע קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושימש כמפקד פלוגה בגדס"ר צנחנים. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של חטיבת ביסלמ"ח. לאחר תפקיד זה עבר לשמש כסגן מפקד יחידה 636.

לאחר מכן יצא ללימודים במסגרת המכללה לפיקוד ומטה, ובשנת 2017 מונה לתפקיד סגן מפקד חטיבת יהודה. בשנת 2018 מונה למפקד יחידה 636, תפקיד בו שימש עד שנת 2020. בזכות הישגים אליהם היחידה הגיעה בתקופת פיקודו, זכתה היחידה באות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל בשנת 2020, לאחר סיום תקופת פיקודו עליה.

בשנת 2020 מונה לקצין המבצעים של פיקוד המרכז. בשנת 2021 מונה לראש מטה אוגדת איו"ש והועלה לדרגת אלוף-משנה. בתחילת שנת 2024 פורסם כי ימונה למפקד בית הספר להגנת הגבולות.

## חיים אישיים
יתח נשוי ואב לילדים ומתגורר בנווה דניאל.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי יחידה 636