הקהילה הבהאית בדרום אפריקה

**הקהילה [[הדת הבהאית|הבהאית]] ב[[רפובליקת דרום אפריקה]]** נוסדה בשנת 1911, ונכון לשנת 2009 מונה כ-21,800 מאמינים בכל מחוזות המדינה.

## היסטוריה מוקדמת

נוכחותה של הדת הבהאית בדרום אפריקה החלה בשנת 1911, אז התקיימו מפגשים קהילתיים בקייפטאון, אחת משלוש ערי הבירה של המדינה.
שנה לאחר מכן, בני הזוג פראטאס, מאמינים בהאים תושבי מיוזנברג שפגשו את עבד אל-בהאא, מנהיגה השני של הקהילה הבהאית העולמית, שבו למדינה מניו יורק והיוו את הבסיס לקהילה ההבהאית במדינה.

לאחר מותו של עבד-אל בהאא בשנת 1921, החלו לעבור מאמינים בהאים לדרום אפריקה, ובשנת 1925 הוקמה בפרטוריה האספה הבהאית המקומית הראשונה במדינה; האספה פורקה בשנת 1931. בשנת 1929 הוקמו קהילות נוספות בכף המערבי ובאזור יוהנסבורג. בשנותיהם הראשונות, המאמינים הבהאים לימדו בעיקר את האוכלוסייה הלבנה, שנטתה לראות באמונה הבהאית מעין פילוסופיה.
בשנים לאחר מכן הייתה נסיגה בנוכחות הבהאית במדינה. בשנת 1937 שתי מאמינות אמריקאיות, לולי מת'יוס ואופליה קורס, ניסו להחיות את הקהילה הבהאית בדרום אפריקה אך נחלו כישלון ועזבו במהרה, כך שנותרה במדינה מאמינה אחת: אגנס קארי, עובדת סוציאלית שזכתה לתואר "אם הבהאים של דרום אפריקה".
בשנת 1949, רג'ינלד טורווי, דרום אפריקאי מליידיברנד, שב למדינה מאנגליה שם הצטרף לאמונה הבהאית. טורווי לא היה מודע לקיומה של קארי, לכן חי שלוש עשרה שנים כמאמין בודד. על סבלנותו, מסירותו ושירותיו לקהילה בשנותיו האחרונות, קיבל את התואר "אבי הבהאים של דרום אפריקה".

## מסע עשר השנים

בשנת 1953 שוגי אפנדי, מנהיגה השלישי של הדת הבהאית, השיק את המאמץ המתואם העולמי הראשון להרחבת האמונה הבהאית, "מסע עשר השנים" ("the Ten Year Crusade"). מטרת המאמץ הייתה לפתח את מוסדות המרכז הבהאי העולמי, להתבסס במדינות בהן האמונה כבר נוכחת ולהפיצה במדינות נוספות.
כתוצאה מכך, בשנת 1953 הגיעו שלושה עשר חלוצים לדרום אפריקה, ובסך הכל בשנים לאחר מכן הגיעו שישים וחמישה חלוצים נוספים, וחלקם התיישבו במדינה לצמיתות. בעקבות הוראותיו של אפנדי, ריכזו החלוצים את עבודת ההוראה שלהם באוכלוסיות שחורים וצבעוניים (Coloured) במדינה. במהלך השנים הבאות הצטרפו לאמונה הבהאית אזרחים מכמה קבוצות אתניות כגון זולו, , קוסה וסוטו.
עד שנת 1956 האמונה הבהאית התבססה ב-15 מדינות בדרום יבשת אפריקה, וכן בסנט הלנה ובאיים באוקיינוס ההודי. בשנה זו האספה הרוחנית של הבהאים בדרום ומערב היבשת נבחרה כגוף המנהלי של המאמינים באזור גאוגרפי זה. לאחר מות שוגי אפנדי ובחירת בית הצדק העולמי, הוקמו אסיפות לאומיות במדינות השונות.

## האמונה הבהאית תחת האפרטהייד

תחת משטר האפרטהייד התקיימה מדיניות הפרדה גזעית שהונהגה בדרום אפריקה בשנים 1948–1994 והעניקה זכויות יתר לאנשי המיעוט הלבן על פני שחורים ובני תערובת.

מדיניות האפרטהייד מנוגדת לאמונה הבהאית ובפרט לעקרון אחדות המין האנושי. לכן, בשנים אלה, הן מאמינים בהאים והן המוסדות המנהליים של הקהילה הבהאית בדרום אפריקה היו נתונים במעקב של שירות המשטרה של דרום אפריקה, זאת בשל השילוב הגזעי שאפיין את הקהילות הבהאיות ופעילותן. למרות זאת במסגרת הניגוד בין עקרונות הקהילה והמדינה, הקהילה הבהאית לא התנגדה אקטיבית לשלטון האפרטהייד מפני שמעורבות בפוליטיקה מפלגתית והתנגדות למשטר אסורות על ידי בהאא אללה.

במקרה של איסור פעילות בין-גזעית, במקום לפצל את המוסדות האדמיניסטרטיביים של הקהילה לפי קבוצות באוכלוסייה, הוחלט להגביל את החברות בגופי המנהל למאמינים שחורים, שהיו מרבית חברי הקהילה. לפי אפנס סן, מאמין בהאי דרום-אפריקאי, אשתו והוא פחדו תחילה שלאנשים הלבנים יש תוכניות להרוג אותם; פחד זה נעלם כשהם הצטרפו לקהילה הבהאית, אך הם נאלצו להיזהר מלפגוש אותם בגלל חששותיהם ממעקב המדינה.

ניסיונות הקהילה הבהאית לשמור על אחדות בין-גזעית הפריעו לא פעם למעמדם החברתי של המאמינים. לעיתים קרובות, בהאים מהגזע הלבן היו מנודים מקבוצות חברתיות לבנות, ואילו בההאים שחורים ספגו גינויים מאזרחים שחורים על הפסיביות שלהם במאבק הפוליטי לשוויון. מתיחות זו הביאה אף להוצאה להורג של ארבעה מאמינים בהאים במוקדי פולחן של הקהילה ב וב.

## פעילות חברתית לאחר תקופת האפרטהייד

לאחר תום האפרטהייד, הקהילה הבהאית הייתה מעורבת בשלל פרויקטים חברתיים במדינה. דוגמה לכך היא המעורבות של מעל מאה מאמינים בהאים דרום-אפריקאים בארגון והוצאה לפועל של מפגש של פרלמנט הדתות העולמי, שהתקיים במדינה בשנת 1999.

בהתייחס לגזענות, הקהילה המקומית הדגישה מסרים המאפיינים את האמונה הבהאית בנוגע לאחדות האנושות וביטול הגזענות:

בנושא מחלת האיידס, למשל, הקהילה הבהאית המקומית הדגישה את הקשר בין המחלה לאי-שוויון מגדרי וגינתה את תופעות האשמת הקורבן והסטיגמטיזציה עמה מתמודדים החולים בנגיף ה-HIV:

כמו כן, פרסמה הקהילה הצהרות, על בסיס כמעט שנתי, בנושאים נוספים כגון: חוקה, חינוך, שגשוג האנושות, עונש מוות והפסקת הריון, זאת במסגרת המשרד הבהאי לענייני ציבור (BOPA), המייצג את הקהילה באמצעי התקשורת ובחברה האזרחית.

## הקהילה הבהאית בדרום אפריקה כיום

הקהילה הבהאית בדרום אפריקה ציינה בשנת 2003 יובל לקיומה. במסגרת המועד, התקיימו חגיגות במספר אתרים במדינה.

מבחינה דמוגרפית, נכון ל-2009 מספר המאמינים הבהאים במדינה הוא כ-21,800 מאמינים, המהווים כמחצית האחוז מהאוכלוסייה הכללית במדינה. המאמינים פרוסים על פני כל המחוזות במדינה, וחיים בסביבות עירוניות וכפריות כאחד. לצד זאת, לא קיימים במדינה מקדשים דקורטיביים ובתי תפילה בהאים, למעט המרכז הבהאי הלאומי ב.  

## קישורים חיצוניים
* '''האתר הרשמי של הקהילה הבהאית בדרום אפריקה'''.
* '''קורות הקהילה הבהאית בדרום אפריקה''', מתוך הספרייה הבהאית הדיגיטלית.

## הערות שוליים

דרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקה: דמוגרפיה