open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רוע (סרט)

**רוע** (בשוודית: **Ondskan**) הוא סרט דרמה שוודי משנת 2003 המבוסס על הרומן של יאן גילו משנת 1981 הנושא את אותו שם. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

## עלילה
**אריק פונטי** (אנדראס ווילסון), נער בן חמש עשרה, מתגורר בסטוקהולם עם אימו ואביו החורג המתעלל. כל יום לאחר ארוחת הערב נוהג אביו החורג להכותו, אמו הכנועה מתעלמת מהתנהגותו הסדיסטית של בעלה ומאפשרת את המשך קיומם של מעשים אלימים בביתה. בבית הספר אריק נוהג באלימות ומעורב פעמים רבות בקטטות. עקב התנהגותו הוא מסולק מבית ספרו ומנהל בית הספר מגדיר אותו כילד רע וטוען שמעשיו נובעים מרוע טהור. על מנת להבטיח לבנה התחלה חדשה במקום חדש ולהעניק לו הזדמנות לסיים תיכון מוכרת אמו מספר חפצים יקרי ערך שקבלה בירושה ושולחת את אריק לפנימייה יוקרתית.

לאחר שאריק מגיע לפנימייה הוא מבין שזאת הזדמנותו האחרונה לסיים תיכון ולקבל תעודת בגרות ובגלל זה הוא מנסה להיגמל מנטיותיו האלימות. בפנימייה, ששת חברי מועצת התלמידים מחליטים על מספר חוקים סדיסטיים בבית הספר, שהעובר עליהם מוענש פיזית ופסיכולוגית, דבר הזוכה להתעלמות מצד צוות בית הספר. לאחר שאריק מסרב לציית לבקשה מגוחכת של שני חברים במועצת התלמידים, **אוטו סילברהיאלם** ו**גוסטאב דאלן**, הוא נהפך למטרה לבריונות. 

אריק מתחבר עם שותפו לחדר, **פייר**. במטבח של בית הספר פוגש אריק את **מריה**, עובדת קפיטריה בעלת אשרת עבודה מפינלנד ומתפתחת ביניהם מערכת יחסים רומנטית. הוא גם מצטרף לנבחרת השחייה של בית ספרו, לבסוף הוא מביס את חבורת מועצת התלמידים.

לאחר ששנות התיכון מסתיימות אריק חוזר הביתה ומוצא את אימו מוכה על ידי אביו החורג, האב מנסה להכות גם אותו אך הוא מודיע שזה נגמר ושלא תהיה יותר אלימות בבית, ותוקף אותו בחזרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי נעורים שוודיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
לאוס במשחקים האולימפיים לנוער

**[[לאוס]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מלאוס לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתתפות של ספורטאי הנוער מלאוס היא סמלית.

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של לאוס למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט: אתלטיקה, בדמינטון ושחייה. הספורטאים לא הגיעו להישגים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה ששני ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה. בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת סיימה במקומות האחרונים והשתתפותה היא סמלית.

## ראו גם
* לאוס במשחקים האולימפיים
* לאוס במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:לאוס: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער

**[[טג'יקיסטן]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הטג'יקיסטנים שתי מדליות, מדליית כסף ומדליית ארד. היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער.

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
#### אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של טג'יקיסטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-2 מדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענף ההיאבקות עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג נערים בסגנון חופשי, ובטאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 44 ק"ג נערות. הנבחרת לא הגיעה להישגים בענפים אגרוף, אתלטיקה וקשתות.

#### אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שמונה ספורטאים שהתחרו בשישה ענפי ספורט. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור המשלחת לא זכתה במדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענף ההיאבקות וסיימה במקום הרביעי. אולם בענפים אתלטיקה, ג'ודו, קליעה, קשתות ושחייה היא לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים.

## מדליות

### מדליות לפי משחקים

width="20px"|

### מדליות לפי ענף

## ראו גם
* טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים
* טג'יקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:טג'יקיסטן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
שלומי קודש

**שלומי קודש** (נולד ב-17 בנובמבר 1966) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית. מנהל משנת 2018 את המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע.

## ביוגרפיה
קודש נולד בארצות הברית, ועלה ארצה בשנת 1971. לאחר שנה בקיבוץ גבעת ברנר השתקעה משפחתו בבאר שבע והוא תושב האזור מאז. סיים את לימודיו בתיכון מקיף ה' בבאר שבע, והתגייס ושירת כחובש בחיל השריון.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון ולאחריהם התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי סורוקה. בשנים 2004–2006 היה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ייל באינפורמטיקה רפואית. בעל תואר מוסמך בבריאות הציבור במגמת מנהל רפואי מאוניברסיטת בן-גוריון, בהצטיינות.

בשנת 2006 מונה למנהל תחום אינפורמטיקה רפואית בחטיבת בתי החולים בהנהלת שירותי בריאות כללית ובשנת 2007 לסגן מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, תפקיד אותו מילא במשך שבע שנים. במקביל ניהל בשנים 2011–2015 את הטמעת התיק הרפואי הממוחשב ברשת בתי החולים של כללית. בשנת 2015 מונה למנהל הרפואי של מחוז דרום בכללית וב־2018 למנהל המרכז הרפואי סורוקה.

בתקופת כהונתו התמודד בית החולים עם מגפת הקורונה ועם הטיפול בנפגעי טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל. ב 19 ביוני 2025, במהלך "מבצע עם כלביא", פגע בסורוקה טיל בליסטי שנורה מאיראן וגרם להרס רב.

קודש הוא פרופסור חבר במחלקה למדיניות וניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון. 

קודש תושב היישוב מיתר, נשוי לאיריס, רופאת ילדים ואב לשלושה.

## פרסים
* 2001 פרס רונן למתמחה מצטיין ברפואה פנימית, מרכז רפואי סורוקה
* 2014 מרצה מצטיין, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* 2016 פרס גלאט על מצוינות בהוראה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* 2023 פרס בית החולים המצטיין של כללית לשנת 2022
* 2024 פרס Jerusalem Post לחוסן בעת משבר
* 2024 פרס נשיא אוניברסיטת בן-גוריון (בשם סורוקה)
* 2024 מגן שר הבריאות למוסד מקדם בריאות (בשם סורוקה)
* 2025 פרס יגאל אלון למופת חברתי חלוצי (בשם סורוקה)

## ראו גם
* המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה

## קישורים חיצוניים
* פרופ' שלומי קודש, באתר המרכז הרפואי סורוקה
* רשימת פרסומים מדעיים 
* 
* ראיון בעיתון אגודת הסטודנטים, באתר אסר"ן, 2018
* הרופא הבכיר בנגב, בארשבע.נט, 2021
* 
* Soroka chief: Widespread damage to hospital; all patients and staff were in shelters, באתר Times of Israel, יוני 2025

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:מיתר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
שמעון דהאן

**שמעון דהאן** (כ"ו בטבת ה'תרנ"ט, 8 בינואר 1899 - 11 במאי ה'תש"י, 1950) היה ראש עיריית טבריה מ-1938 עד 1950.

## ביוגרפיה
דהאן נולד ליעל, בת הרב דוד עבו, ולרב יוסף רפאל דהאן, שעלה לארץ ממקנס שבמרוקו. בצעירותו למד תורה, שחיטה וכתיבת סת"ם.

כאזרח צרפת נדרש לצאת מישראל במהלך מלחמת העולם הראשונה וירד לאלכסנדריה שבמצרים, וחזר לישראל בסוף המלחמה. עבד כפקיד במשרד המושבות, בשנים 1921–1926 שימש מזכיר בית משפט השלום בטבריה ואז (ה'תרפ"א) מזכיר ראשי, נוטריון ומנהל ההוצאה לפועל בבית המשפט. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר הממשלתי למשפטים בירושלים בה'תרפ"ו (1925–1926) התפטר ממשרתו בבית משפט השלום. דהאן היה מראשוני עורכי הדין המוסמכים בטבריה. לאחר שהוסמך לעורך דין פתח דהאן משרד בטבריה, ועבד בשירות מוסדות התיישבות שונים בהם הקרן הקיימת, ההנהלה הציונית, הסוכנות היהודית ופיק"א, וכן בשירותים פרטיים ליהודים ולערבים.

היה חבר המועצה הארצישראלית לאתנוגרפיה, וסגן יו"ר האיחוד הארצי של העדה הספרדית ובני עדות המזרח.

בבחירות לעיריית טבריה שהתקיימו ב-1934 נבחר דהאן לחבר מועצה. בנובמבר 1938 החל לכהן כראש עיריית טבריה לאחר הירצחו של ראש העירייה הקודם זאכי אלחדיף. בתקופתו כראש עיריית טבריה מפעל חמי טבריה עבר שיפוץ והרחבה, ונוסד בעיר בית ספר תיכון עברי. דהאן שימש בתפקיד זה עד פטירתו ממחלה קשה וממושכת ב-11 במאי 1950 בבית החולים דנציגר בתל אביב. שנה לאחר פטירתו הוחלט להנציחו בטבריה ולקרוא על שמו לגן העיר "גן שמעון".. כמו כן נקרא על שמו קטע מהרחוב המרכזי שיורד לכנרת. 

במרץ 1925 נישא לג'מילה (יפה), נשיאת ויצו בטבריה בתו של יעקב משה טולידאנו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית טבריה
קטגוריה:ראשי עיריות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
אדוה דדון

**אדוה דדון** (נולדה ב-29 באוקטובר 1988) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת תחקירים ומגישת חדשות בחברת החדשות.

## ביוגרפיה
דדון נולדה וגדלה בראשון לציון כבת בכורה ולה שני אחים קטנים. למדה בתיכון הגימנסיה הריאלית בראשון לציון במגמות פיזיקה וכימיה.

בשנת 2007 התגייסה לחיל האוויר ושירתה כקצינת מבצעים בטייסת 113. בשנת 2011 מונתה לקצינת דוברות בחיל האוויר. היא השתחררה מצה"ל בשנת 2011 בדרגת סגן.

היא בוגרת אוניברסיטת בר-אילן במדע המדינה בהצטיינות ובעלת תואר שני בפילוסופיה, מדע ותרבות דיגיטלית מאוניברסיטת תל אביב.

## קריירה עיתונאית
בשנת 2011 החלה את הקריירה העיתונאית שלה, עם הצטרפותה לחברת החדשות כתחקירנית במהדורה המרכזית.

בשנת 2014 פורסמו מספר תחקירים שערכה עם דפנה ליאל על התנהלות חברת הליהוק "התעשייה", שגבתה אלפי שקלים מילדים ונערים עבור אודישנים שלא יצאו לפועל. בעקבות התחקירים הוגש כתב אישום נגד אורן כהן, מנהל החברה.

בשנת 2015 ערכה יחד עם יונתן ריגר תחקיר על ההתנהלות של תיאטרון "הבימה", שהעלה חשד להלנות שכר והטרדות מיניות. בעקבות התחקיר נכתב דו"ח של מבקר המדינה על התנהלות ההנהלה הבכירה של התיאטרון.

באוגוסט 2015 מונתה לכתבת נדל"ן וכלכלה ב"תוכנית הכלכלית". במסגרת מאבקה בהונאות בשוק קבוצות הרכישה ותמ"א 38 פרסמה תחקירים רבים, ובהם חשפה את שיטת הפעולה של החברות בבעלות יזמית הנדל"ן ענבל אור. בעקבות פרסום התחקיר נעצרה אור בחשד לעבירות מס והחברות שבבעלותה פורקו. במאי 2016 פרסמה תחקיר על התנהלות חברת "אדמה" שבבעלות היזם אורן קובי. שורת התחקירים שפרסמה הובילה להתערבות של שרת המשפטים איילת שקד ולהליך חקיקה בכנסת שיגן על הרוכשים בקבוצות רכישה.

בשנת 2017 חשפה חשבוניות שהחזיקה המשטרה במסגרת חקירת תיק 1000, שמוכיחות כי ארנון מילצ'ן רכש סיגרים ושמפניה בשווי עשרות אלפי שקלים כדי לתת לבנימין נתניהו.

בפברואר 2018 מונתה לכתבת תחקירים בחברת החדשות. החל מאוגוסט 2019 היא גם מגישה מעת לעת מבזקי חדשות לאורך היום בקשת 12.

באוקטובר 2023 פרצה מלחמת חרבות ברזל ודדון דיווחה ושידרה מהשטח והפיקה מספר כתבות וידאו ששודרו בחדשות 12. באותה תקופה שידרה משדרים מיוחדים ומהדורות חדשות לאורך היום.

## התנדבות
החל משנת 2010 מתנדבת דדון בעמותת "בית הגלגלים" שמסייעת לילדים ונערים עם שיתוק מוחין וניוון שרירים.

## הוקרה

* בשנת 2017 נכללה דדון ברשימת "האנשים המשפיעים בדיגיטל" של מגזין "Profile".
* 2024, אות הוקרה מטעם איגוד דוברי הרשויות המקומיות ועיריית באר שבע על עבודתה העיתונאית בסיקור מלחמת חרבות ברזל

## חיים אישיים
ב-2017 נישאה דדון לגלעד שלמור, כתב הפלילים של חברת החדשות, ובינואר 2020 נולדה בתם. באפריל 2022 השניים התגרשו.

מ-2023 דדון בזוגיות עם השחקן ידין גלמן. בתחילת שנת 2024 התארסו השניים, ובאוגוסט אותה השנה נולד בנם הראשון.

מתגוררת בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות חוקרות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים חוקרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:בוגרות הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
טורקמניסטן במשחקים האולימפיים לנוער

**[[טורקמניסטן]]** משתתפת בכל ה**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הטורקמניסטנים מדליית ארד יחידה באגרוף. טורקמניסטן החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020).

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של טורקמניסטן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד. המשלחת הגיעה להישגים בענף האגרוף עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל חצי-כבד נערים. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים ג'ודו, הרמת משקולות ושחייה.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מתנה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת לא זכתה במדליות. המשלחת הגיעה להישג בענף ההרמת משקולות בה סיימה במקום הרביעי בקטגוריית משקל נערים עד 62 ק"ג. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים היאבקות ושחייה.

## מדליות

### מדליות לפי משחקים

width="20px"|

### מדליות לפי ענף

## ראו גם
* טורקמניסטן במשחקים האולימפיים
* טורקמניסטן במשחקים הפאראלימפיים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טורקמניסטן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
נמנמן אירופי

**נַמְנְמָן אֵירוֹפִּי** (שם מדעי: *Glis glis*) הוא מין יחיד בסוגו של מכרסם קטן ממשפחת הנמנמניים החי באירופה.
## מאפיינים
הנמנמן מזכיר במראהו עכבר החי על עצים ופעיל בשעות החשיכה. הוא מגיע לאורך 14-19 ס"מ, זנב באורך 11-13 ס"מ ולמשקל 120-150 גרם, דבר שהופך אותו לגדול ביותר מבין הנמנמניים. לנמנמן פרווה עבה שצבעה אפור בהיר עד אפור-חום לאורך גופו כשהבטן לבנה והכפות והאוזניים ורודים. לנמנמן כפות רגליים גדולות, זנב ארוך ואוזניים קטנות והוא בעל ראייה לילית.

הנמנמן חי בעיקר במערב אירופה ומצוי דרומה עד למספר איים בים התיכון כמו סרדיניה, קורסיקה, סיציליה וכרתים. הוא נדיר במרכז ומזרח אירופה אך יכול להימצא צפונה עד לנהר הוולגה ומצוי גם בקווקז ובחופיו הדרומיים של הים הכספי. הוא חי ביערות נשירים עד גובה 2,000 מ' מפני הים סביב יערות של עצי אלון ושל אשור וגם בסביבות צוקים ובמערות. חלק מהנמנמנים מצויים גם במטעים, פרדסים ואף בכמה ערים. הנמנמן הוא אוכל כל הניזון בעיקר מפירות יער, בלוטי אלונים ואגוזים אך גם מקליפות, עלים, חסרי חוליות וביצים. הוא עצמו נטרף על ידי ינשופיים, שועלים, חתול בר ודלק אירופי.

הנמנמן ידוע עקב מנהגו לישון שנת חורף למשך 6 חודשים, בין אוקטובר למאי, בין חללי עצים כדי להתגונן מהקור. נמנמנים החיים בערים ישנים תחת עליות גג ואפילו במדפי ארונות. הנמנמן יכול להפוך למזיק גדול כשהוא מצוי במספרים גדולים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:נמנמניים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:לטביה: יונקים
קטגוריה:בלארוס: יונקים
קטגוריה:איטליה: יונקים
קטגוריה:מונטנגרו: יונקים
קטגוריה:בולגריה: יונקים
קטגוריה:מולדובה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:סרביה: יונקים
בז אפלומדו

**בז אפלומדו** (שם מדעי: *Falco femoralis*) הוא מין של עוף מהסוג בז שבמשפחת הבזיים המצוי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית.

## תיאור
אורכו של הבז 30-40 ס"מ ומוטת כנפיו מגיעה עד 90 ס"מ. הוא מזכיר במראהו ומידותיו בז נודד צעיר אך משקלו קטן בהרבה: הזכרים 208-305 גרם והנקבות 271-460 גרם. הבז בעל נוצות כחולות-אפורות בכנפיים ובחזה, בטן בצבע כתום-אפרסק וזנב שחור. הראש לבן עם כיפה שחורה ומסיכה שחורה על עיניו. מראה הבז עלול לגרום לבלבול עם המינים הקרובים אליו בז עטלפים (F. rufigularis) ובז כתום-חזה (F. deiroleucus) החיים באותם אזורים, אך בז זה כהה מהם וגדול יותר, מזכיר מעט בז נודד אך בעל נוצות כתומות יותר.

## תפוצה ובית גידול
בז האפלומדו מצוי ברחבי ערבות, סוואנות וביצות לאורך אמריקה ממקסיקו וטרינידד לדרום אמריקה הדרומית. עם זאת הוא נכחד ממרבית חלקי מקסיקו ומצוי בעיקר בדרומה. 

## תזונה
הבז הוא דורס הניזון ממיני חרקים וחולייתנים קטנים ובעיקר עופות אחרים. שיטות הציד שלו הם הסתערות מהירה ולעיתים גם מרדף אחרי טרפו, הוא גם יעוט על חיות הבורחות משריפות טבע. בכמה מקרים כמה בזים יצודו יחדיו, בדרך כלל בני זוג, כדי להגדיל את הסיכוי לתפוס את הטרף. בז זה גם נצפה עוקב אחרי זאב הרעמה וחוטף ציפורים שנמלטות מהזאב. נקבות הבז גדולות מהזכרים ובמקרים נדירים יקטלו טרף גדול יותר למשל אנפית בקר או צ'צ'לקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים


קובץ:Aplomado Falcon at a falconry center.jpg
קובץ:Falco femoralis, Las Lajitas, Salta, Argentina.jpg


קטגוריה:בזיים
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
ישראל באירוויזיון הילדים

[ממוזער|שמאל|240px|שירה פריימן וטימוטי סניקוב ב[ולטה|וולטה (2016)]]
[ממוזער|שמאל|190px|[נועם דדון במינסק (2018)]]
**[[ישראל]] נטלה חלק בתחרות [[אירוויזיון הילדים]]** 3 פעמים, החל מהצטרפותה הראשונה ב-2012, כאשר הרכב Kids.il נשלח כנציגה של ישראל בתחרות עם השיר "Let the Music Win". ישראל נעדרה מהתחרות 10 פעמים: ב-2013, 2014, 2015,2017, ומאז 2019 ועד היום.

## היסטוריה
ב-10 ביולי 2012, הודיעה רשות השידור על כך שהיא מתכוונת להופעת הבכורה שלהם באירוויזיון הילדים בתחרות של 2012 שנערכה באמסטרדם, הולנד. רשות השידור בחרה את ליבי פנקר, עדי מסילתי, טלי סורוקין, דניאל פרוז'נסקי, עדי ביטי ועדאל קורשוב כנציגיה של ישראל בתחרות כהרכב בשם Kids.il. ההרכב ביצע את השיר "Let the Music Win" אשר הגיע למקום השמיני והשיג ציון של שישים ושמונה נקודות.

ב-21 באוקטובר 2013 הודיעה רשות השידור על כך שלא תיטול חלק בתחרות של 2013 מסיבות לא ידועות. ישראל המשיכה להיעדר מהתחרות בשנים 2014 ו-2015.

בעקבות הצלחתה של ישראל בתחרות האירוויזיון בשנים 2015 ו-2016, הביעה רשות השידור את התעניינותה לחזור לתחרות. ב-28 בספטמבר 2016, אושר רשמית על ידי רשות השידור כי ישראל תחזור לתחרות של 2016. בשנה זאת יצגו את ישראל שירה פריימן וטימוטי סניקוב עם השיר “Follow My Heart”, כאשר השיר התמקם במקום 15 עם 27 נקודות.

בשנת 2017 לא השתתפה ישראל בתחרות.

ב-25 ביולי 2018, נודע כי ישראל תחזור לתחרות של 2018, לאחר שקיבלה היתר השתתפות מיוחד על ידי רשות השידור של בלארוס, המארחת של התחרות, ואיגוד השידור האירופי, בעקבות ניצחונה בתחרות אירוויזיון 2018. בשנה זו ייצג את ישראל נועם דדון, והגיע למקום ה-14 עם 81 נקודות. מאז לא השתתפה ישראל בתחרות.

## המבצעים והשירים שייצגו את ישראל באירוויזיון הילדים

## פרשנים ומגישי הניקוד

## ראו גם
*ערכים על שירי ישראל באירוויזיון
*פסטיבל הזמר והפזמון
*קדם-אירוויזיון
*הכוכב הבא לאירוויזיון
*תחרות הזמר של האירוויזיון
*ישראל באירוויזיון
* ישראל באירוויזיון למוזיקאים צעירים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ישראל: תרבות
אירוויזיון הילדים
נקר זהוב

**נקר זהוב** (שם מדעי: *Colaptes chrysoides*) הוא מין עוף ממשפחת הנקריים החי בדרום אמריקה הצפונית.

נקר זה גדול יחסית ואורכו עד 30 סנטימטר. הוא בעל כנפיים אפורות-כתומות והבטן לבנה. החזה בעל פס בולט שחור והגוף מנומר בנקודות שחורות. ראש וצוואר הנקר אפורים והמקור כהה ונוקשה. הלחיים אדומות וה"כיפה" זהובה וממנה קיבל הנקר את שמו. הוא מזכיר את המין הקרוב *Colaptes auratus* שמצוי צפונה ממנו ולא במדבר. לעיתים מינים אלה מכליאים ביניהם.

הנקר מותאם לחיי מדבר והוא מצוי במדבר סונורה ומהמדבריות הפנימיים שלו: מדבר יומה ומדבר קולורדו שבדרום ארצות הברית וכן בצפון מקסיקו עד לחצי האי באחה קליפורניה.

נקר זה קובע את ביתו בתוך מבנה קקטוס, לרוב בקקטוס הגדול ביותר - הסגווארו והוא מנקר חור גדול כדי לחיות בתוכו, מה שגורם לקקטוס להפריש חומר נוקשה שאוטם את הלשד .

הנקר ניזון מחרקים כמו נמלים וגם מפירות של קקטוסים, פירות יער וצנוברים.

## תת-מינים
* *C. c. mearnsi*
* *C. c. tenebrosus*
* *C. c. brunnescens*
* *C. c. chrysoides*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נקריים
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים מדבריים באמריקה הצפונית
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
נקר חילה

**נקר חילה** (שם מדעי: *Melanerpes uropygialis*) הוא מין עוף ממשפחת הנקריים החי באמריקה הצפונית. הוא חי בדרום ארצות הברית שבדרום קליפורניה, דרום נבאדה, אריזונה וניו מקסיקו וגם במערב מקסיקו, כולל חצי האי באחה קליפורניה אך מצוי בעיקר במדבר סונורה. הוא קרוי על שם נהר חילה.

נקר זה מגיע לאורך 20–25 ס"מ ולמשקל 80 גרם. הנקר בעל נוצות כנפיים לבנות מפוספסות בשחור, בדומה לפסי זברה, וגוף וראש בצבע קרם. הזנב ארוך וצבעו דומה לכנפיים אך הוא בעל כמה נוצות לבנות. המקור גדול ושחור והמצח אדום. לנקבות ולצעירים אין את המצח האדום והוא מסימני ההיכר של הזכרים.

נקר זה חי בין חורים של קקטוסים ובעיקר של קקטוס הסגווארו הענקי, בדומה לנקר הזהוב והוא מקנן מעט נמוך יותר על הסגווארו. על חורי נקרים שלא נשמרים משתלטים עופות כמו גדרוניים או אף ינשוף שדוני, המקנן אף הוא בחורי קקטוסים. נקרים אחרים יקננו על עצי Prosopis, מקבוצת הקסאלפיניים. הנקר מטיל 3–5 ביצים בקן.

נקר זה ניזון בעיקר מחרקים כמו נמלים, מפירות של קקטוסים ואחרים, מאגוזים ואפילו מביצי עופות אחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ספנסר פולרטון ברד
קטגוריה:נקריים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:בעלי חיים מדבריים באמריקה הצפונית
פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הגברית הטובה ביותר

דף זה מציג את הזוכים והמועמדים ל**פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הגברית הטובה ביותר** מאז ייסודו ב-2009.

האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) הוא ארגון בריטי המעניק פרסים שנתיים בתחומי הקולנוע, טלוויזיה, קולנוע וטלוויזיה לילדים, ומדיה אינטראקטיבית.

מאז 2009 האקדמיה הבריטית לטלוויזיה מעניקה שני פרסים, לגבר בהופעה הקומית הטובה ביותר, ולאישה בהופעה הקומית הטובה ביותר. לפני 2009 הוענק פרס יחיד עבור ההופעה הקומית הטובה ביותר.

## שנות ה-2010

## שנות ה-2020

## הערות שוליים

טלוויזיה
שלמה הרכבי

רבי **שלמה הרכבי** (מכונה: **ר' שלמה גרודנער**; בערך 1890–בערך 1942) היה המשגיח של ישיבת שער התורה בגרודנה. נספה בשואה יחד עם תלמידי ישיבתו.

## ביוגרפיה

נולד בסביבות שנת 1890, בנם של נחום משה וחיה שיינא שרה הרכבי. למד בישיבת ראדין, והיה מתלמידיו של רבי ירוחם ליבוביץ. בשנת 1908, כשרבי ירוחם התמנה כמנהל הרוחני בישיבת מיר, עברה אתו קבוצת תלמידים מישיבת ראדין ובהם הרב הרכבי. למד כמה שנים בישיבת מיר, ולאחר מכן, בהמלצת רבו רבי ירוחם, נסע למשך תקופה לתלמוד תורה בקלם.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה בין תלמידי הישיבה שברחו לפולין, ולאחר מכן נסע לגרודנה. 

נישא לפרידא בילא, בתו הבכורה של חיים בער גרינגרס מקרמנצ'וג, לחותנו היו שבעה בנים ושבע בנות. חתנים נוספים שלו היו הרב דוד רפפורט, בעל "מקדש דוד", הרב אברהם יעקב גורדון והרב ברוך יעקב זמודזאק. לאחר נישואיו של הרב הרכבי הוא לימד בקרמנצ'וג.

בתחילת שנות העשרים של המאה ה-20 התמנה הרב הרכבי למנהלה הרוחני של ישיבת ישיבת שער התורה בגרודנה. בעקבות מינויו הפסיק ראש הישיבה הרב שמעון שקופ למסור שיחות בפני התלמידים.

הרב הרכבי מסר "שיעור כללי" בישיבה ארבע פעמים בשבוע. בשיעוריו היה מלמד מתורתם של הסבא מקלם ורבו רבי ירוחם ליבוביץ. הוא הנהיג סדרים חדשים בישיבה, חילק את תלמידי הישיבה למספר קבוצות ("ועדים") והיה מכוון כל קבוצה לפי דרגת משתתפיה והישגיהם הרוחניים.

בתחילת שנת ת"ש נכבשה גרודנה בידי הצבא האדום, ויום לאחר הכיבוש הוצא צו לסגירת הישיבה. הרב הרכבי ותלמידיו ברחו לווילנה. ראש הישיבה הרב שקופ, בשל גילו ומצבו הבריאותי, לא הצטרף לפליטי הישיבות ונשאר בגרודנה. כחודש לאחר מכן, בט' בחשוון ת"ש, נפטר הרב שקופ.

בקיץ 1940 כבש הצבא האדום את ליטא וסיפח אותה לברית המועצות. באותה תקופה המשיך הרב הרכבי לחזק את תלמידיו.

עם פלישת הנאצים לברית המועצות, בקיץ 1941, כונסו היהודים בגטו וילנה, משם נשלחו במספר אקציות להשמדה. הרב הרכבי וכל בני משפחתו נספו בווילנה, יחד עם רוב תלמידי ישיבת גרודנה.

## מתלמידיו
בין תלמידיו:
* הרב חיים שמואלביץ - ראש ישיבת מיר.
* הרב שמואל רוזובסקי - ראש ישיבת פונוביז'.
* הרב ישראל זאב גוסטמן ראש ישיבת "נצח ישראל".
* הרב זיידל אפשטיין - משגיח בישיבת תורה אור.

## ספרו
בשנת תשל"ז הוציא לאור תלמידו הרב זיידל אפשטיין את הספר "מאמרי שלמה" המכיל שיחות של הרב הרכבי שנערכו מכתבי תלמידיו. בשנת תשס"א יצאה מהדורה שנייה של הספר, בשני כרכים המכילים כ-700 עמודים.

## לקריאה נוספת
* "רבי שמעון ותורתו" עמ' קפ

## קישורים חיצוניים
* מאמרי שלמה חלק א', באתר אוצר החכמה
* מאמרי שלמה חלק ב', באתר אוצר החכמה
* זיווגו של האדם הוא ממסתורי ההשגחה, הרב שלמה הרכבי הי"ד, באתר תורתך לא שכחתי.

קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:משגיחים בישיבות מזרח אירופה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:גרודנו: רבנים
בסיס הצי הרוסי בסבסטופול

ממוזער|הבסיס בשנת 1918.
**בסיס הצי הרוסי בסבסטופול** (ברוסית: Севастопольская военно-морская база) הוא הבסיס הימי העיקרי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. משמש כמטה צי הים השחור של חיל הים ומהווה מעגן למרבית כלי השיט של חיל הים הרוסי. ממוקם בחלקו הדרומי של נמל סבסטופול.

## היסטוריה

הבסיס הוקם ביוני 1783 כבסיס לשייטת הימית באזור בשם אחיטאר, ולמעשה מהווה את הבסיס לעיר סבסטופול, שקמה אחר כך. תומאס מקנזי (פומה פומיץ' מקנזי), אדמירל רוסי ממוצא סקוטי היה המפקד הראשון.

## מבנה הבסיס
בבסיס ממוקמות היחידות הבאות:

## קישורים חיצוניים

* פורטל המוקדש לצי הים השחור של הצי הרוסי

## הערות שוליים

סבסטופול
קטגוריה:סבסטופול
הנס פון טטאו

**הנס פון טטאו** (בגרמנית: **Hans von Tettau**; 30 בנובמבר 1888 – 30 בינואר 1956) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון טטאו נולד ב-30 בנובמבר 1888 בבאוצן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס פון טטאו לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-105 (הסקסוני המלכותי ה-6 - וילהלם השני, מלך וירטמברג), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-16 באפריל 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-18 באוגוסט 1917 הוא הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון טטאו לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1930 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-101, וב-1 באפריל 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה בפולין לחם פון טטאו עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-14, וב-1 במרץ 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך המערכה על צרפת שוב לחם פון טטאו עם הרגימנט שבפיקודו, וב-14 ביוני 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-24. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-4 במסרת הארמייה ה-17, והשתתפה בקרב אומן ובקרב קייב, ולאחר מכן אף השתתפה במצור על סבסטופול כחלק מהארמייה ה-11. באוגוסט 1942 הועברה הדיוויזיה לגזרה הצפונית, שם לחמה כחלק מהארמיות ה-16 וה-18 לסירוגין. ב-1 במרץ 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 במאי הוענק לו על פעולותיו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-3 בספטמבר 1942 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בספטמבר 1943 הוא מונה למפקד מחנה הדרכה בהולנד, ובמהלך הקרב על ארנהם הוא פיקד על צוות קרב שהוקם מכוחותיו. ב-4 בנובמבר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-604, ובאמצע ינואר 1945 הוא מונה למפקד צוות קרב בקולברג. ב-16 במרץ 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-5 באפריל הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים. בסוף המלחמה נפל פון טטאו בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
בשנת 1947 השתחרר פון טטאו מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר במנשנגלדבך ועסק שם בטקסטיל, עד מותו ב-30 בינואר 1956.

## קישורים חיצוניים
* הנס פון טטאו באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
טקס פרסי אוסקר ה-53

**טקס פרסי אוסקר ה-53** (באנגלית: **53rd Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1980 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-31 במרץ 1981. הקומיקאי ג'וני קרסון הנחה את הטקס בפעם השלישית ברציפות. במקור תוכנן הטקס להיערך ב-30 במרץ, אך הוא נדחה בעקבות ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן, נשיא ארצות הברית.

סרט הדרמה "אנשים פשוטים" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר (רוברט רדפורד), התסריט המעובד הטוב ביותר (אלווין סארג'נט) ושחקן המשנה הטוב ביותר (טימותי האטון). בעת זכייתו הפך האטון בן ה-20 לזוכה הצעיר ביותר אי פעם בפרס זה. כמו כן בלטו בטקס הסרטים "איש הפיל" ו"השור הזועם", אשר כל אחד מהם היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר.

במהלך הטקס הוענק פרס אוסקר לשם כבוד לשחקן הוותיק הנרי פונדה. פרס אוסקר להישגים מיוחדים הוענק לסרט "מלחמת הכוכבים: האימפריה מכה שנית" בגין האפקטים החזותיים יוצאי הדופן שהוצגו בו.

## זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[רוברט רדפורד, הבמאי הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[רוברט דה נירו, השחקן הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[סיסי ספייסק, השחקנית הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[טימותי האטון, שחקן המשנה הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[מרי סטינבורגן, שחקנית המשנה הטובה ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר

## הערות שוליים

קטגוריה:1981 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
ישראל באירוויזיון הילדים 2018

**[[ישראל באירוויזיון הילדים|ישראל]] ב[[אירוויזיון הילדים 2018]]** השתתפה עם השיר "ילדים כאלה" שביצע נועם דדון. זאת הייתה ההשתתפות השלישית של ישראל בתחרות. אירוויזיון הילדים 2018 הוא הראשון ששודר בישראל על ידי תאגיד השידור הישראלי "כאן", לאחר סגירתה של רשות השידור כשנה קודם לכן. השיר סיים במקום ה-14 עם 81 נקודות.

## לפני אירוויזיון הילדים
### רקע
לאחר ניצחונה של ישראל באירוויזיון 2018, בתאגיד השידור הישראלי התלבטו האם לחזור לאירוויזיון הילדים השנה. ב-25 ביולי 2018 הוכרז שישראל תחזור לתחרות של 2018.

ישראל קיבלה היתר השתתפות מיוחד על ידי רשות השידור הבלארוסית המארחת ואיגוד השידור האירופי בעקבות ניצחונה בתחרות אירוויזיון 2018.

### בחירת המבצע

המבצע נבחר באמצעות תחרות קדם-אירוויזיון הילדים 2018.

ב-12 באוגוסט פורסם שתאגיד השידור הישראלי מחפש אחרי זמרים צעירים שיתמודדו במשדר תחרות מיוחד שיצולם במהלך חודש ספטמבר ושודר בכאן 11, בכאן חינוכית ובדיגיטל במטרה לבחור את נציג ישראל לאירוויזיון הילדים 2018.

הקדם התקיים ב-6 בספטמבר ושודר בטלוויזיה ב-2 באוקטובר. הוא נערך בתיאטרון ראסל בעיר רמת גן מנחי התחרות היו רוני דלומי וירון ברובינסקי. השופטים שבחרו את הנציג הם: חנן בן ארי, ליאור נרקיס וירדנה ארזי.

המשתתפים בתחרות הם: מיכאלה שר (12) מכפר סבא, רומי נץ (11) מתל אביב, ליאן בירן (11) מקריית חיים, נועם דדון (13) מירוחם, רוני מדואל (13) מרמת השרון ואדר כגן (13) מפרדס חנה–כרכור. בקדם המתמודדים שרו קאברים לשירים מוכרים. המתמודדים בירן, דדון ומדואל השתתפו בעבר בתחרות בית ספר למוסיקה.

לאחר סיום הצגת השירים, שרו כל המתמודדים מחרוזת שירי אירוויזיון של ישראל שזכו במקום הראשון: אבניבי, הללויה, דיווה ו-Toy.

הנציג שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018 הוא נועם דדון. דדון נבחר בהכרזה בסיום התחרות ללא ניקוד.

#### השירים המשתתפים

### בחירת השיר
ב-7 בספטמבר, יום לאחר תחרות הקדם, פורסם "קול קורא להגשת שירים לתחרות אירוויזיון הילדים 2018" הקורא ליוצרים ואמנים חברי אקו"ם להציע שיר שיתמודד על הזכות להשתתף בתחרות.

ב-7 באוקטובר פורסם בעמוד הפייסבוק של "כאן אירוויזיון" טעימה מהשיר שייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018, השיר שנבחר הוא "ילדים כאלה" שכתב, הלחין וביצע עדן חסון. יום למחרת, ב-8 באוקטובר הועלה השיר לעמוד היוטיוב של "חינוכית ראשונים בעולם".

## באירוויזיון הילדים
[ממוזער|[נועם דדון במינסק, בלארוס]]
נועם דדון הופיע בשיר ה-14, אחרי גאורגיה ולפני צרפת. את המשדר ליוו דודו ארז ועלמה זהר. בתום ההצבעה השיר קיבל 81 נקודות והגיע למקום ה-14.

### נקודות שהוענקו לישראל

*ישראל קיבלה 47 נקודות מהצבעות אונליין

### נקודות שהוענקו על ידי ישראל

## ראו גם
* אירוויזיון הילדים 2018
* ישראל באירוויזיון הילדים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל באירוויזיון הילדים
קטגוריה:2018 בישראל
קטגוריה:אירוויזיון הילדים 2018
ניקוס קקלמנאקיס

**ניקולאוס "ניקוס" קקלמנאקיס** (ביוונית: **Νικόλαος Κακλαμανάκης**; נולד ב-19 באוגוסט 1968) הוא גולש רוח יווני, האלוף האולימפי מאטלנטה 1996 וזוכה מדליית הכסף מאתונה 2004. הוא שלוש פעמים אלוף העולם (1996, 2000, 2001) ואלוף אירופה (1994). קקלמנאקיס, חברו הטוב של הגולש הישראלי גל פרידמן, הוא מהספורטאים המוערכים ביוון ונבחר להיות זה שהדליק את האש האולימפית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה 2004.

## ביוגרפיה
קקלמנאקיס נולד בשנת 1968 בורזיקה, פרוור של העיר אתונה ובילדותו החל להתאמן בגלישה. בשנת 1986 הוא התחרה באליפות העולם לנוער שנערכה בחצי האי כלקידיקי שביוון וזכה במדליית הארד. בשנת 1992 הוא השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים שנערכו בברצלונה והסתפק במקום התשיעי. באליפות אירופה בשנת 1993 הוא זכה במדליית הארד ובאליפות אירופה שנה לאחר מכן אשר נערכה בהרקליון הוא זכה במדליית הזהב. בשנת 1995 הוא קטף את מדליית הכסף מאליפות העולם שנערכה בפורט אליזבת ואת מדליית הארד מאליפות אירופה שנערכה באי וייט.

באולימפיאדת אטלנטה 1996, זכה קקלמנאקיס במדליית הזהב לאחר שניצח ארבעה מתוך תשעת השיוטים וגבר על יריביו העיקריים גל פרידמן הישראלי וקרלוס אספינולה הארגנטיני. באותה השנה זכה גם באליפות העולם שנערכה בחוף בת גלים בחיפה. בשנת 2000 הוא זכה שוב בתואר העולמי בתחרות שנערכה במאר דל פלאטה והגיע אל אולימפיאדת סידני 2000 עם סיכויים גבוהים לזכייה אך סיים רק במקום השישי. שנה לאחר מכן קקלמנאקיס זכה בפעם השלישית בתואר העולמי כשניצח את אליפות העולם שנערכה בחופי ורזיקה, עיר הולדתו. באליפות העולם בשנת 2003 שנערכה בקדיס הוא זכה במדליית הארד.

באולימפיאדת אתונה 2004, נבחר קקלמנאקיס להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה. בתחרות גלישת הרוח הוא זכה במדליית כסף. לפני השיוט האחרון הוא דורג במקום השלישי וכדי לזכות במדליית כסף היה צריך לסיים בפער לפני גל פרידמן או ריקארדו סנטוס הברזילאי שדורגו לפניו. בשיוט ה-11 והאחרון הוא סיים במקום העשירי לפני סנטוס שסיים במקום ה-17 ולמעשה הבטיח את זכייתו במדליית הכסף. לאחר אתונה הוחלף דגם גלשן המיסטרל לדגם ניל פרייד RS:X, קקלמנאקיס התקשה להסתגל לדגם זה ולא הצליח לזכות במדליות באליפויות עולם או אירופה. עם זאת, הצליח להעפיל למשחקים האולימפיים בבייג'ינג 2008, שם סיים במקום השמיני.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, סטטיסטיקות ותוצאות בתחרויות באתר איגוד השיט הבינלאומי

## הערות שוליים

קטגוריה:גולשי רוח
קטגוריה:אלופים אולימפיים: גלישה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מיוון
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יוונים
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:נושאי דגל יוון באולימפיאדה
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1968
אצטדיון פולידפורטיבו סור

**אצטדיון פולידפורטיבו סור** (בספרדית: **Estadio Polideportivo Sur**) הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר אנביגאדו שבקולומביה ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת אנביגאדו פוטבול קלוב מהליגה הראשונה.
האצטדיון נפתח בשנת 1992 כאשר הקבוצה עלתה לראשונה לליגה הבכירה ומכיל כ-14,000 מקומות. ממוקם בדרום מערב העיר, שגובל עם הערים הסמוכות איטגווי וסבנטה, באזור המטרופולין של מדיין.

בטורניר הקלאוסורה 2009 שיחקה אנביגאדו באצטדיון אטנאסיו חירארדוט בעקבות שיפוץ ושדרוג שעבר האצטדיון לקראת המשחקים האזוריים שנערכו במדיין ב-2010. במקרה הצורך, גם אתלטיקו נסיונל ואינדפנדיינטה מדיין משתמשות באצטדיון למשחקיהן הביתיים, אם אטנאסיו חירארדוט אינו פנוי. קבוצת איטגווי דיטיירס השתמשה באצטדיון זה כאשר שיחקה בטורניר הקופה סודאמריקנה ב-2013. קבוצות נוספות שלעיתים משתמשות במגרש הן אליאנסה פטרולרה ואיטגווי לאונס, הכל במידת הצורך ובהתאם לזמינות של אצטדיונם הביתי.

## אירועים שנערכו באצטדיון
* משחקי הליגה הראשונה
* משחקי הליגה השנייה
* קופה סודאמריקנה 2013
* קופה קולומביה
* המשחקים האזוריים - מדיין 2010
* גביע ליברטדורס לנשים 2015

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקולומביה
ישראל באירוויזיון הילדים 2016

**[[ישראל באירוויזיון הילדים|ישראל]] ב[[אירוויזיון הילדים 2016]]** השתתפה עם השיר "Follow My Heart" שבוצע על ידי שירה פריימן וטימוטי סניקוב. זאת הייתה השתתפותה השנייה של ישראל בתחרות. השיר הגיע למקום ה-15 עם 27 נקודות.

## לפני אירוויזיון הילדים

### רקע
לאחר שישראל נעדרה מהתחרות בשנים 2013, 2014 ו-2015, הביעה רשות השידור את התעניינותה לחזור לתחרות וזאת בעקבות הצלחתה של ישראל בתחרות האירוויזיון בשנים 2015 ו-2016.

ב-28 בספטמבר 2016 אושרה באופן רשמי השתתפותה של ישראל בתחרות על ידי רשות השידור.

### בחירה פנימית
באוקטובר 2016 פורסם שרשות השידור בחרה בשירה פריימן וטימוטי סניקוב לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2016.

בנובמבר 2016 פורסם השיר לאירוויזיון הילדים "Follow My Heart".

## באירוויזיון הילדים
[ממוזער|שמאל|240px|שירה פריימן וטימוטי סניקוב ב[ולטה (2016)]]
### מיקום השיר
ישראל הופיעה במקום ה-10 על הבמה, אחרי סרביה ולפני אוסטרליה. ישראל קיבלה 27 נקודות והגיעה למקום ה-15.

### נקודות שהוענקו לישראל

### נקודות שהוענקו על ידי ישראל

## ראו גם
* אירוויזיון הילדים 2016
* ישראל באירוויזיון הילדים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל באירוויזיון הילדים
קטגוריה:2016 בישראל
קטגוריה:2016 במוזיקה
ישראל באירוויזיון 2000

**[[ישראל באירוויזיון|ישראל]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2000]]** עם השיר "שמייח", בביצוע להקת פינג פונג בתחרות שהתקיימה בסטוקהולם, בירת שוודיה.

## לפני האירוויזיון
### בחירה פנימית
ועדה פנימית ברשות השידור בחרה בשיר שמייח של להקת פינג פונג לייצג את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון 2000.

## באירוויזיון

בעת הופעתם, הלהקה הניפה את דגל ישראל ודגל סוריה בקריאה לשלום בין שתי האומות על רקע שיחות השלום בין שתי המדינות באותה תקופה. רועי ארד וגיא אסיף, שני אמנים מהלהקה, אף התנשקו למספר שניות ברפרן השיר. על פי התכנון הראשוני, בפזמון החוזר כל המלווים הישראלים באולם התחרות היו אמורים להצטרף לקולות הלהקה ולצעוק "שמח", אולם הלהקה החליטה לשנות את נוסח השיר לשפה האנגלית. הלהקה גרמה פרובוקציה כאשר חברי הלהקה פרסמו כי בכוונתם לעלות לבמה עם דגלי סוריה על מנת להעביר מסר של שלום בין שתי האומות. בנוסף, לדעת רבים, השיר שעסק באישה שחשה רגשי אהבה עזים לגבר סורי היה ילדותי למדי. כמו כן, רשות השידור אסרה עליהם לעלות לבמת התחרות עם דגלי סוריה, אך אלה איימו לחזור לארץ מבלי להופיע בתחרות. בשלב מסוים ביקשה רשות השידור הישראלית מהמארגנים של התחרות לפסול את ישראל בטענה שחברי להקת "פינג פונג" מיצגים את עצמם ולא את מדינת ישראל, אך זה היה מאוחר מדי מבחינה מעשית. בסופו של דבר, בניגוד מוחלט לדרישת רשות השידור, בחרו חברי הלהקה לעלות לבמה עם דגלי סוריה, מה שגרם כעס גדול בישראל. השיר עצמו סיים את התחרות במקום ה-22.

ישראל הופיעה ראשונה על הבמה ופתחה את המופע. ישראל קיבלה 7 נקודות והגיעה למקום ה-22.

### נקודות שהוענקו לישראל

### נקודות שישראל העניקה

## לאחר האירוויזיון
כשחברי המשלחת שבו לישראל, הם התקבלו בכעס ורשות השידור הודיעה כי היא דורשת לקבל החזר על כל הוצאות המשלחת, דבר שלא קרה לבסוף. לאחר קיום התחרות, ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת התכנסה במיוחד על מנת להבהיר כי הלהקה היא . אורי פורת, מנכ"ל רשות השידור, אמר כי  ועוד הוסיף .

לאחר מכן, הלהקה הוציאה אלבום אחד בשם "בין מוסר לאופנה" בהוצאת הד ארצי, אשר לא זכה לאהדה ברדיו הישראלי.

## ראו גם
* אירוויזיון 2000
* ישראל באירוויזיון
* שמייח
* פינג פונג (להקה)

## קישורים חיצוניים
* Israel 2000, באתר esc history
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל באירוויזיון
קטגוריה:2000 בישראל
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2000
משחקי הפיג'מה

**משחקי הפיג'מה** (באנגלית: **The Pajama Game**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1957 המבוסס על המחזמר משחקי הפיג'מה שהועלה לראשונה בברודוויי ב-1954 בהצלחה, זכה בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר ומוצג שם וברחבי העולם בהפקות חוזרות בתיאטרונים, בבתי ספר למשחק ובלהקות חובבים.

המחזמר מבוסס על הרומן "7.5 סנטים" של ריצ'רד ביסל  משנת 1953. המוזיקה והמילים הן של ריצ'רד אדלר  וג'רי רוס .

התסריט נכתב על ידי ריצ'רד ביסלי וג'ורג' אבוט שגם הפיק וביים את הסרט ביחד עם סטנלי דונן. הכוריאוגרפיה היא של בוב פוסי.

## תקציר העלילה
סיד סורוקין (ג'ון רייט) מגיע ליום עבודה ראשון כמפקח ראשי בבית החרושת לפיג'מות "שינה ערבה" (Sleeptite). המפקח היינס משגיח על הפועלות וממונה על תפוקתן. הן עובדות בזריזות וביעילות ושרות על התחרות שלהן עם השעון ("Racing With the Clock").

כאשר סיד מזרז את אחד הפועלים בתנועה קלה הפועל מתלונן עליו וטוען שהכה אותו. למקום מגיעה במהירות קתרין ויליאמס המכונה "בייב" (דוריס דיי), האחראית על ועדת התלונות. חברותיה רואות שהיא מתאהבת בסיד אך היא מכחישה זאת בשיר "איני מאוהבת כלל" ( "I'm Not At All In Love").

סיד מתאהב בבייב אך היא לא מתלהבת היות שהיא נמצאת במחנה אחד עם הפועלים המבקשים להעלות את שכרם ב-7.5 סנטים לשעה אך מנהל בית החרושת, מירון האסלר (ראלף דאן) מסרב.

מזכירתו של מאסלר היא גלאדיס (קרול האני) שהמשגיח היינס מאוהב בה בטירוף ומוכן לפגוע בכל מי שיתעסק אתה. מייבל (רטה שו), מזכירתו של האסלר, משכנעת אותו להירגע בדואט שהם שרים "לא אהיה מעולם קנאי ("I'll Never Be Jealous Again").

העובדים יוצאים לגיבוש בפיקניק גדול שם מביע סיד את אהבתו לבייב וכולם שרים את שיר הפיקניק "פעם בשנה" ("Once-A-Year-Day").

סיד מנהל שיחה עם הרשמקול שלו בשיר "Hey There". הוא נפגש עם בייב ושניהם שרים את השיר "פעם היה איש" ("There Once Was a Man").

סכסוך העבודה על העלאת המשכורת מתגבר. העובדים מחליטים להאט את העבודה וכשמגיע סיד למקום גורמת בייב לקצר במכונה שלה וכל העבודה נפסקת. לסיד אין ברירה אלא לפטר מיד את בייב אהובתו.

העובדים שובתים ובזמן השביתה הם מתבדרים בהופעה של גלדיס עם שנים מחבריה בשיר "חום הקיטור" ("Steam Heat").

סיד המיואש מרגיש שהאסלר מסתיר משהוא בכספת שלו אך המפתח לכספת תלוי על צוארה של גלדיס. הוא מחליט להשיג את המפתח ומזמין את גלדיס לפי בחירה למועדון חשוך הנקרא "מחבוא הרננדו" ("Hernando's Hideaway"). גלדיס משתכרת ומוסרת לו את המפתח.

סיד ממהר למשרד ומגלה שההעלאה אושרה כבר לפני חודשים אך האסלר לא שילם ולקח אותה לכיסו. הוא מאיים על האסלר כי יודיע זאת לוועד המנהל והאסלר נכנע.

בינתיים מתאספים השובתים שרים את השיר "שבעה וחצי סנטים" ומחשבים כמה ירוויחו ומה יוכלו לקנות ברווח הזה בעוד חמש, עשר ועשרים שנים.

האסלר מגיע למקום עם סיד ומודיע על הסכמתו להעלאה. כולם שמחים וסיד מחבק את בייב. הסרט מסתיים בתצוגת פיג'מות על ידי גיבורי העלילה ובראשם סיד ובייב.

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט משחקי הפיג'מה, באתר יוטיוב
*מילות שירי משחקי הפיג'מה
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1957
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דוריס דיי
קטגוריה:סרטי סטנלי דונן
G.I.T.: Get It Together

**G.I.T.: Get It Together** הוא אלבום האולפן התשיעי של "חמישיית הג'קסונים". האלבום יצא לאור בספטמבר 1973 בחברת "מוטאון". האלבום סימן שינוי בקו המוזיקלי של הלהקה לכיוון מוזיקת פאנק בשילוב עם מוזיקת דיסקו, שעדיין לא הייתה פופולרית.

## הפקה
במהלך השנים האחרונות של "חמישיית הג'קסונים" ב"מוטאון" התאמצה החברה עם יצירת חומרים חדשים ללהקה. בשנים 1973 - 1974 לא הצליחה הלהקה להכניס אף שיר לעשרת הגדולים במצעדים. הדבר הוביל לביקורת קולנית של מרבית חברי הלהקה ואביהם, ג'ו ג'קסון. המבקר הבולט ביותר היה מייקל. החברה היחיד בלהקה שלא השמיע ביקורת היה ג'רמיין, ששלושה חודשים לאחר יציאת האלבום נשא לאישה את הייזל, בתו של ברי גורדי.

קולו של מייקל, שהיה בן 15 בעת יציאת האלבום, הפך לטנור עמוק ומלא, דבר שהשפיע על סגנון השירה של הלהקה. באלבום הוא ביצע לראשונה את מה, שלימים יוכר כ"שיהוק קולי" (Vocal Hiccup), שבוצע לראשונה בשיר "It's Too Late to Change the Time". הנהלת החברה לא ראתה את הדבר בעין יפה ומייקל הפסיק לעשות בכך שימוש עד לאלבום הסולו הראשון שלו בחברת אפיק רקורדס "Off the Wall", שיצא בשנת 1979.

באלבום נעשו מספר ניסיונות בסגנון הדיסקו המוקדם, שבאותו הזמן עדיין לא היה עדיין חלק מהמיינסטרים המוזיקלי. הסגנון המוזיקלי הכללי של הלהקה השתנה והלך לכיון הפאנק, בדומה לשינוי בסגנון של להקת "The Temptations" שהופק בידי נורמן וויטפילד. שניים משיריו של וויטפילד "You Need Love Like I Do (Don't You)" ו-"Hum Along and Dance" נכללו באלבום.

בין השירים באלבום לא הייתה הפסקה, דבר שנתן תחושה של רציפות לאורך כל האלבום, בדומה לאלבום "Music of My Mind" של סטיבי וונדר שיצא שנה קודם לכן.

אלבום זה היה הראשון בו כל חמשת חברי הלהקה לקחו חלק כזמרים מובילים. מרלון היה הסולן בשיר "Mama, I Got A Brand New Thing" וג'קי וטיטו בשיר "Hum Along and Dance". בנוסף, היה זה האלבום הראשון בו לא היו מעורבים כלל אף אחד מחברי התאגיד (ברי גורדי, פרדי פרן, אלפונסו מיצל ודקה ריצ'רדס).

## הוצאה מחודשת
חברת מוטאון הוציאה בשנת 2001 גרסה דיגיטלית מחודשת של אלבומי הלהקה בסדרת "2 אלבומים על תקליטור אחד". האלבום "G.I.T.: Get It Together" יצא על תקליטור יחד עם האלבום "Skywriter". בגרסה המחודשת נוספות שלושה שירים: "Pride and Joy", "Love's Gone Bad" ו-"Love Is the Thing You Need".

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי חמישיית הג'קסונים
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת מוטאון
מילט ואגנר

**מילטון "מילט" ואגנר** (באנגלית: **Milton "Milt" Wagner**; נולד ב-20 בפברואר 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי בליגת ה-NBA. בעבר היה גם עוזר המאמן של אוניברסיטת אובורן.

בתור תלמיד תיכון שיחק ואגנר כדורסל בקבוצת הכדורסל של תיכון קמדן, שבו למד.

מילטון ואגנר, רכז/קלע בגובה 1.96 מטרים, הוביל את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לואיוויל לזכייה באליפות ליגת המכללות בשנת 1986 לצד שלוש הגעות ל"ארבעת האחרונות" (1982, 1983, 1986), והגעה לשלב ה"סוויט סיקסטין" בשנת 1984. בתור שחקן לואיוויל, הגיעה הקבוצה למאזן כולל של 32–113, והם זכו בשלוש אליפויות ליגת מטרו בעונה הסדירה ובשתי אליפויות טורניר מטרו במהלך הקריירה במכללה. הוא לא שיחק במהלך עונת 1985, בשל רגל שבורה.

הוא נבחר שלוש פעמים לחמישיית העונה בליגת מטרו, ומדורג חמישי (היה רביעי כשסיים את קריירת המכללות) בתולדות האוניברסיטה עם 1,836 נקודות בקריירה, עם ממוצע נקודות של 12.7, לצד 3.0 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים. הוא שיחק ב-144 משחקים, המספר השני בכל הזמנים בלואיוויל, ופתח ב-111 המשחקים האחרונים שבהם שיחק. הוא מדורג שישי באסיסטים בקריירה (432), ושביעי באחוזי עונשין (80.8%).

ואגנר נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA לשנת 1986. הוא החל את קריירת המשחק המקצוענית שלו בליגת ה-CBA, ולאחר מכן שיחק בלוס אנג'לס לייקרס, במדיה זכה באליפות ה-NBA בשנת 1988. ואגנר הוא אחד מכמה שחקנים שזכו בתארים לאומיים בתיכון, במכללות וב-NBA, וזכה בכולן מלבד אליפות ה-NBA בתור חברו לקבוצה של בילי תומפסון (תומפסון זכה באליפות ה-NBA שנה לפני שוואגנר זכה בה). לאחר הזכייה באליפות שב לזמן קצר ל-CBA, ולאחר מכן שיחק עונה אחת במדי מכבי רמת גן עימה זכה בגביע הליגה ואז במיאמי היט. לאחר מיאמי שב ל-CBA, ושיחק גם בליגת ה-GBA, לפני שעבר לצרפת, בקבוצת ראסינג פריז. בתום עונת משחק בקבוצה הפריזאית עבר לישראל, ושיחק בה בקבוצות בית"ר רמת גן, הפועל תל אביב והפועל חולון. לאחר מכן שיחק בבאייר לברקוזן הגרמנית, וסיים את קריירת המשחק באספה בסקט שלון-א-שמפיין.

ואגנר הוא אביו של שחקן ה-NBA לשעבר דחואן ואגנר. הוא שימש כעוזר מאמן הכדורסל של אוניברסיטת טקסס באל פאסו תחת טוני בארבי. מאוחר יותר הוא עבר לאוניברסיטת אובורן כחלק מצוותו של בארבי שם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות דראפט של דאלאס מאבריקס
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני קוואד סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני לה קרוס קטבירדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
עמנואל בלבן

**עמנואל בָּלָָּבָן** (באנגלית: **Emanuel Balaban**; 27 בינואר 1895 – 17 באפריל 1973) היה פסנתרן ומנצח פרילנס, שלימד בבית הספר איסטמן למוזיקה ואחר בבית הספר ג'וליארד.

## חייו
בלבן נולד לג'וזף בלבן ואולגה ריבמן בלבן בברוקלין, ניו יורק. הוא למד במכון לאמנות המוזיקה, אחר המשיך בלימודיו אצל פריץ בוש בגרמניה. אומנם כפסנתרן ניגן כמלווה לאפרם צימבליסט, מישה אלמן ואריקה מוריני, אך הוא נשא עיניו לניצוח. הוא היה מנצח בזמפר-אופרה בדרזדן וכן ניצח על תזמורות בברלין, ליפציג, ניו יורק ווושינגטון הבירה.

משנת 1929 עד 1944 ניהל את מחלקת האופרה בבית הספר איסטמן למוזיקה. ב-1947 הצטרף לסגל המורים של בית הספר ג'וליארד, משרה בה המשיך עד מותו. מ-1953 עד 1956 היה בסגל המורים של מרכז ברקשייר למוזיקה.

בניצוחו הוקלטו שתי אופרות מאת ג'אן קרלו מנוטי, "המדיום" ו"הטלפון".

בלבן מת בניו יורק. הוא הותיר אחריו את אשתו, פריסילה בראון, אחיו אדוארד בלבן ואחותו סטלה אפלבאום.

## קישורים חיצוניים


* Emanuel Balaban scrapbook (Balaban's personal scrapbook) in the Music Division of The New York Public Library for the Performing Arts


קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
מרג'ורי פולטון

**מרג'ורי פולטון** (באנגלית: **Marjorie Fulton**  28 בדצמבר 1909 – 3 בנובמבר 1962) הייתה כנרת קונצרטים אמריקאית ומורה ידועת שם למוזיקה.

## קורות חייה
### ילדות ונעורים
פולטון נולדה באוקלהומה סיטי, שם החלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל תשע, בשנת 1918. היא למדה במכון קרטיס למוזיקה וקיבלה מלגות לימודים לבית הספר ג'וליארד, שם סיימה את לימודיה בהצטיינות ב-1935. בתקופת לימודיה בקרטיס, פגשה פולטון את מאק הארל, שלמד נגינה בכינור באוניברסיטת אוקלהומה סיטי והמשיך בלימודי כינור בקרטיס. הם נישאו ב-1935 בניו יורק בשנה שבה קיבלה את הדיפלומה שלה מג'וליארד. מאק הארל עשה חייל כזמר בריטון קונצרטי ואופראי, בעיקר עם המטרופוליטן אופרה, ופולטון המשיכה להופיע וללמד. אחד משלושת ילדיהם, לין הארל, שנולד ב-1944, הוא צ'לן קונצרטים בעל שם עולמי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:אוקלהומה סיטי: אישים
קטגוריה:כנריות אמריקאיות
קטגוריה:מורות למוזיקה
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:משפחת הארל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
Sunny Came Home

**Sunny Came Home** הוא שיר פולק-רוק של המוזיקאית האמריקאית שון קולווין. זהו שיר הנושא של אלבום הקונספט של קולווין משנת 1996, *A Few Small Repairs*, והוא יצא כסינגל ב-CD ב-24 ביוני 1997.

"Sunny Came Home" היה הצלחה מסחרית, והגיע מספר שבע במצעד Hot 100. השיר היה גם להיט אצל המבקרים, וזכה בשני פרסי גראמי - בקטגוריית אלבום השנה וכן בקטגוריית שיר השנה - והיה מועמד לפרס הביצוע הווקאלי הטוב ביותר של זמרת.

## רקע וקומפוזיציה
השיר מספר את סיפורה של אישה בשם סאני אשר מציתה את ביתה כדי לברוח מעברה. זהו אחד ממספר "שירי סיפור" באלבום *A Few Small Repairs* (כמה תיקונים קטנים), שיטה של כתיבת שירים אשר קולווין החלה להתנסות בה בעת כתיבת האלבום. הכותרת של השיר מגיעה ממילות הפתיחה של השיר.

המנגינה החמימה והרגועה של השיר, בליווי מנדולינה, באה בניגוד חד מאוד למילים המתארות הרס, ובמיוחד לגשר הנוקב: "Get the kids and bring a sweater; dry is good, and wind is better. Count the years; you always knew it / Strike a match; go on and do it". (בעברית, תרגום חופשי: "קחי את הילדים ותביאי סוודר; יבש זה טוב, ורוח עוד יותר. ספרי את השנים; תמיד ידעת את זה / הדליקי גפרור; יאללה, תעשי את זה"). שם האלבום, *A Few Small Repairs*, מופיע גם בשורה השלישית של הבית השני של השיר, "זה הזמן לכמה תיקונים קטנים," היא אמרה."

## רצועות

# "Sunny Came Home" (Colvin, John Leventhal) (4:24)
# "What I Get Paid For" (Colvin, Neil Finn) (3:23)

## ביצועים במצעדים
"Sunny Came Home" הוא הלהיט הכי גדול של קולווין. הוא הגיע בשיאו למקום #7 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, וכפי הנראה היה מגיע למקום גבוה עוד יותר לו היה יוצא האלבום באופן מסחרי מוקדם יותר, בזמן של ההשמעה המרבית ברדיו: הוא היה #1 במצעד הוט 100 בשידור במשך ארבעה שבועות וגם #1 במצעד Adult contemporary music במשך ארבעה שבועות. במצעד הוט 100 לסינגלים, לעומת זאת, הוא הגיע בשיאו למקום #29. הלייבל של קולווין לא תכנן להוציא את השיר כסינגל למכירה עד אשר הפך ללהיט במצעדי המבוגרים ובתחנות האלטרנטיביות כאחד, וכך הסיק הלייבל שיש לו קהל צעיר שקונה סינגלים, והוצא אותו ב-CD.

## פרסים
בטקס פרסי גראמי של שנת 1998, השיר זכה לתארים "שיר השנה" וכן "תקליט השנה". הענקת הפרס של קולווין הופרעה על ידי הראפר Ol' Dirty Bastard שהביע התנגדות לכך שפאף דאדי ניצח את להקתו, וו טאנג קלאן, בתואר אלבום הראפ הטוב של השנה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1996
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על הצתה
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לשיר השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס