open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון הווארד פייל

**ג'ון הווארד פייל** (באנגלית: **John Howard Pyle**; ) היה שדרן רדיו ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אריזונה התשיעי בשנים 1951–1955. לאחר כהונתו כמושל הוא שימש כפקיד בממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.
## ראשית חייו
ג'ון הווארד פייל נולד בשרידן, ויומינג. ב-1930 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של אריזונה, שם הוא היה חבר באחוות למבדא-כי-אלפא. בשנים 1930–1951 הוא היה מנהל התוכניות בתחנת הרדיו KFAD (כיום KTAR) בפיניקס. במלחמת העולם השנייה הוא שימש ככתב רדיו וסיקר את טקס כניעת האימפריה היפנית.
## מושל אריזונה
במסע הבחירות שלו למשרת מושל אריזונה ב-1950 ניצח פייל את האישה הראשונה שהתמודדה לתפקיד, מועמדת המפלגה הדמוקרטית אנה פרומילר. הוא כיהן בתפקיד בשנים 1951–1955. הוא היה ראשון מושלי אריזונה שנולד במאה ה-20.

ב-1953 הוא ניסה לחסל מתחם של המורמונים הפונדמנטליסטים בקולורדו סיטי, אריזונה, במה שנודע כפשיטה על שורט קריק , שכתוצאה ממנה נעצרו 24 גברים ו-236 ילדים הועברו למשפחת אומנה. מהלך זה גרם לניכור כלפיו מצד מצביעים רבים באריזונה לאחר שתצלומים של ילדים דומעים שהורחקו בעל כורחם מאימהותיהם הנסערות הופיעו בעיתונים. מאוחר יותר ציין פייל את תגובת המצביעים לפשיטה כסיבה לכך שהוא בסופו של דבר נוצח במערכת הבחירות של 1954, בה ניסה להתמודד על תקופת כהונה שלישית, והפסיד ליריבו הדמוקרטי, לשעבר מנהיג הרוב בסנאט של ארצות הברית, ארנסט מקפרלנד, ובינואר 1955 סיים את כהונתו.
## שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל, הצטרף פייל לממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר בתפקיד סגן עוזר לנשיא, ושימש בעיקר כאחראי על ועדת שיתוף הפעולה בין הממשל הפדרלי למדינות שקידמה ממשלה מקומית חזקה ואחראית יותר, ובסופו של דבר היה למנהל משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים. ב-1959 התפטר פייל מתפקידו כדי לקבל על עצמו את תפקיד נשיא המועצה הלאומית לבטיחות. הוא פרש באותה שנה ושב לביתו שבטמפה, שם הוא היה פעיל בענייני הקהילה וכתב טורים לעיתונות.

פייל קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רדלנדס, אוניברסיטת צ'פמן, אוניברסיטת המדינה של אריזונה, לבנון קולג' ואוניברסיטת ברדלי.

ג'ון הווארד פייל נפטר בטמפה ב-29 בנובמבר 1987. היה נשוי לרעייתו לוסי ולהם שתי בנות. נטמן בבית הקברות דאבל ביוט שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 55-56.


## קישורים חיצוניים

* ג'ון הווארד פייל באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'ון הווארד פייל באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויומינג
קטגוריה:מושלי אריזונה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
אוסאמה אל-עזוזי

**אוסאמה אל-עזוזי** (בהולנדית: **Oussama El Azzouzi**, בערבית: **أسامة العزوزي**, בתעתיק מדויק: **אסאמה אלעזוזי**; נולד ב-29 במאי 2001 בפייננדאל שבהולנד) הוא כדורגלן מרוקאי-הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אוסר מליגת העל הצרפתית, בהשאלה מבולוניה 1909 ובנבחרת מרוקו.

## קריירת מועדונים
אל-עזוזי גדל במחלקות הנוער של ויטסה ארנהם וחרונינגן. בעונת  שיחק אל-עזוזי באמן מליגת המשנה ההולנדית, במדיה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-30 ביולי 2022 חתם אל-עזוזי ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 למכלן במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת . הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-20 ביולי 2023 חתם אל-עזוזי על חוזה לארבע שנים בבולוניה 1909 מהסרייה א'.

ב-1 באוגוסט 2025 הושאל לעונה אחת לאוסר.

## קריירה בינלאומית
אל-עזוזי היה חלק מסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023.

ב-17 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 0–3 על נבחרת ליבריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של מרוקו לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## תארים
;נבחרת מרוקו עד גיל 23
* גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 (1): 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אמן
קטגוריה:כדורגלני רויאל אוניון סן-ז'ילואז
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-2001
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2001
ג'ף אגוס

**ג'פרי אלן אגוס** (באנגלית: **Jeffrey Alan Agoos**; נולד ב-2 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר יהודי שווייצרי-אמריקאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירת מועדונים
אגוס נולד בז'נבה למשפחה יהודית ועבר עם משפחתו לריצ'רדסון שבטקסס, ארצות הברית בעקבות עבודתו של אביו. בשנים  ו- הגיע לישראל על מנת להשתתף עם ארצות הברית במסגרת המכביה השתים-עשרה והמכביה השלוש-עשרה בהתאמה ובזו הראשונה היה הצעיר ביותר בסגל הנבחרת.

ב-13 בפברואר 1991 נבחר שני בדראפט על ידי דאלאס סיידקיקס. מהעמדה של המגן השמאלי הבקיע 7 שערים ב-30 משחקים.

ב-26 ביוני 1994 חתם בלוס אנג'לס סלסה מהליגה המקצועית של ארצות הברית.

בעונת  עבר לגרמניה וחתם בווהאן ויסבאדן. בסיום העונה, חזר לארצות הברית וחתם בדי. סי. יונייטד שהייתה עתידה לשחק עונה לאחר מכן ב-MLS, שהוקמה גם היא באותה עונה. במקביל שימש כעוזרו של ברוס ארנה. בסיום העונה, זכתה די. סי. בגביע ה-MLS. בשנת  זכה עם המועדון בגביע הבין-אמריקאי אחרי ניצחון על ואסקו דה גאמה הברזילאית. בשנת  הושאל לווסט ברומיץ' אלביון האנגלית במדיה לא רשם דקות משחק.

בשנת  חזר לארצות הברית וחתם בסן חוזה ארת'קווייקס, עמה זכה פעמיים בגביע ה-MLS. באותה שנה אגוס נבחר למגן השנה ב-MLS. בשנת  חתם במטרוסטארס.

בשנת , אגוס נבחר לנבחרת העשור הראשון של ה-MLS. ב-8 בדצמבר 2005 הודיע על פרישה.

## קריירה בינלאומית
אגוס ייצג את ארצות הברית במשחקי המכביה 1985 בישראל בעודו בן 17 והיה השחקן הצעיר ביותר בנבחרת.

ב-10 בינואר 1988 אגוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית במשחק נגד . 3 ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, גם הוא היה נגד גואטמלה.

לקראת מונדיאל 1994 נכלל בסגל הרחב, אך לא נכלל בזה הסופי. במונדיאל 1998 נכלל בסגל הנבחרת, אך לא שיחק. ב-26 במאי 2003 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת במשחק נגד .

אגוס היה גם חבר בנבחרת ארצות הברית פוטסל 1992 שזכתה במדליית כסף בהונג קונג. הוא כבש עשרה כיבושים וכבש שני שערים עם קבוצת הפוטסל.

## לאחר הפרישה
ב-28 בספטמבר 2006 מונה למנהל הטכני של ניו יורק רד בולס. ב-7 בינואר 2008 הפך למנהל ספורטיבי.

בשנת  אגוס נכנס להיכל התהילה הלאומי של הכדורגל האמריקאי.

ב-28 במרץ 2011 אגוס נבחר על ידי ה-MLS למנהל הטכני של הליגה.

## תארים
; די. סי. יונייטד
*גביע ה-MLS: , , 
*מגן האוהדים של ה-MLS: , 
*גביע ארצות הברית הפתוח: 
*גביע האלופות של אמריקה הצפונית: 
*גביע אינטראמריקנה: 

; סן חוזה ארת'קווייקס
*גביע ה-MLS: , 

; נבחרת ארצות הברית
*גביע הזהב: 2002

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים משווייץ לארצות הברית
קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:מגני כדורגל שווייצרים
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל יהודים
קטגוריה:יהודים שווייצרים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני סן חוזה ארת'קווייקס
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים באנגליה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2000
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1968
מקסים אסטבה

**מקסים אסטבה** (בצרפתית: **Maxime Estève**; נולד ב-26 במאי 2002 במונפלייה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברנלי מהפרמייר ליג.

## קריירת מועדונים
אסטבה גדל במחלקת הנוער של מונפלייה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-8 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2–3 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022.

ב-1 בפברואר 2024 הושאל לברנלי מהצ'מפיונשיפ עד לסוף העונה עם אופצצית רכישה בתום תקופת ההשאלה.  בסיום העונה לאחר שברנלי הבטיחה את עלייתה לפרמייר ליג היא מימשה את אופציית הרכישה שלה, ואסטבה עבר לשורותיה באופן קבוע. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2002
רוני צוקרמן

**רוני צוקרמן** (נולדה ב-1981) היא טייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי.

## ביוגרפיה
רוני צוקרמן נולדה וגדלה בקיבוץ לוחמי הגטאות. אביה שמעון, מהנדס חשמל ואמה מתי, דוקטור להנדסה גנטית. צוקרמן היא נכדתם של צביה לובטקין ויצחק צוקרמן, שהיו בין מנהיגי מרד גטו ורשה במלחמת העולם השנייה ובין 34 הלוחמים ששרדו. סביה היו ממייסדי הקיבוץ, שהוקם על ידי פרטיזנים יהודים לשעבר ב-1949 לזכר לוחמי הגיטאות.

בילדותה חיה מספר שנים בסן דייגו שבארצות הברית. בתיכון למדה במגמה הריאלית בבית הספר "סולם צור" שבגשר הזיו, בית ספר אזורי בגליל המערבי. בתיכון נבחרה להשתתף במשלחת חילופי תלמידים לברלין.

## רקע
אף על פי שנשים שירתו כטייסות במהלך מלחמת העצמאות ב-1948 וכמה שנים לאחר מכן, צבא ההגנה לישראל שלל עד 1995 מנשים את האפשרות להיות טייסות.

ב-8 בנובמבר 1995 הוגשה עתירתה של אליס מילר לבג"ץ על ידי האגודה לזכויות האזרח ושדולת הנשים. בג"ץ קיבל את העתירה והורה לצה"ל להשוות את זכויותיהן של נשים לאלו של גברים.

בעקבות העתירה נפתחו בפני נשים הכשרות שונות שהיו עד אז סגורות בפניהן, בהן קורס טיס, קורסים שונים בחיל התותחנים, מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי ומשמר הגבול. התיקון לחוק שירות ביטחון, מינואר 2000, השלים את פסיקת בג"ץ בעגנו את זכותה של חיילת להתנדב למקצועות לחימה, שנקבעו על ידי שר הביטחון. בשנת 2000 נוסף לחוק שירות ביטחון סעיף 16א, שאותו יזמה ח"כ נעמי חזן בעקבות פרשת אליס מילר, והוא קובע את העיקרון לפיו לכל אישה יש זכות שווה לזכותו של גבר למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי, אלא אם כן הדבר מתחייב ממהותו ומאופיו של התפקיד. בדצמבר 1998 סיימה אישה ראשונה את הקורס - שרי רהט מרעננה, נווטת קרב, והוצבה כנווטת F16 בטייסת 109.

## שירותה הצבאי
שמאל|ממוזער|220px|חמש חיילות שסיימו את קורס טיס 163 של חיל האוויר הישראלי
רוני צוקרמן סיימה קורס טיס בהצטיינות ב-2001 והייתה האישה הרביעית שסיימה קורס טיס וטייסת הקרב הראשונה בצה"ל. היא שובצה בטייסת F16 בבסיס רמת דוד. בהמשך שירותה חזרה לבית הספר לטיסה כמדריכת טיס וכמפקדת. היא השתתפה בתקיפות אוויריות גם מעבר לקווי האויב ונלחמה במלחמת לבנון השנייה. השתחררה מצה"ל בשנת 2007 והמשיכה לטוס בשירות מילואים.

ראש ממשלת ישראל אהוד ברק הזכיר את רוני צוקרמן בנאום אישי לאו"ם ביום השואה, תוך יצירת קשר בין גורל משפחתו שלו, סבה וסבתה של צוקרמן, לבין צוקרמן עצמה כטייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי.

## לאחר שחרורה מהצבא
לאחר שחרורה למדה צוקרמן הנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב. כיום היא סמנכ"לית הנדסה, תפעול ורכש בחברת אנרגיה.

צוקרמן נשואה לבן זוגה, אותו הכירה בקורס טיס, ואם לשלושה ילדים.

ביוני 2018 קיבלה אות כבוד של המרכז הבינתחומי הרצליה.

## קישורים חיצוניים
* קוד צוקרמן - סרטם של בן שני ונועה שבתאי לתוכנית עובדה, על רוני צוקרמן, 11 באפריל 2018

## ראו גם
* יעל רום
* תמר אריאל
* אליס מילר
* שרי רהט
* אור בן יהודה
* שירות נשים בצה"ל

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי סולם צור
קטגוריה:טייסות ישראליות
קטגוריה:נשים ראשונות בתעופה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:לוחמי הגטאות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
עונת 2023 בגביע הליגות

**עונת 2023 בגביע הליגות** הייתה המהדורה השלישית של גביע הליגות, שהוא טורניר כדורגל בין קבוצות מליגת ה-MLS ומליגת העל המקסיקנית. הטורניר נערך בין 21 ביולי ל-19 באוגוסט 2023, כאשר כל 77 המשחקים נערכו בארצות הברית או בקנדה. הטורניר מאורגן על ידי ה-MLS והתאחדות הכדורגל המקסיקנית ומאושר על ידי CONCACAF, הגוף המנהל היבשתי של הספורט בצפון אמריקה.
לראשונה בתולדות הטורניר, התחרו בו כל קבוצות ה-MLS וליגת העל המקסיקנית (47 בסך הכל), כאשר שתי הליגות משהות את העונות שלהן על מנת להתחרות בטורניר. בנוסף, הקבוצות שמגיעות לגמר גביע הליגות זכאיות להשתתפות בליגת האלופות של CONCACAF 2024, כאשר הזוכה מתקדמת אוטומטית לרבע הגמר של הטורניר.

## פורמט
בפעם הראשונה אי פעם, גביע הליגות כולל את כל קבוצות ה-MLS וליגת העל המקסיקנית, בסך הכל כ-77 משחקים שיתארחו בארצות הברית ובקנדה. 15 הקבוצות המובילות מכל ליגה יסומנו ל-15 קבוצות על בסיס דירוג הליגה שלהן מהעונה הקודמת, בעוד שאר הקבוצות יקבלו סיכוי גדול להפגש על בסיס קרבה גאוגרפית. שלב הבתים כולל 3 קבוצות ושתי הקבוצות המובילות (מקומות 1–2) יעפילו לשלב הנוקאאוט. שתי קבוצות נוספות יקבלו העפלה אוטומטית לשלב הנוקאאוט: אלופת ליגת ה-MLS המכהנת ואלופת ליגת העל המקסיקנית.

## דירוג והגרלה
הטורניר יכלול את כל 47 הקבוצות משתי הליגות: 29 מה-MLS ו-18 מליגת העל המקסיקנית. הקבוצות יסודרו לפי מיקומם בליגה המקומית. אלופת כל ליגה תקבל כרטיס חופשי לשלב הנוקאאוט. 15 הקבוצות הנותרות המובילות מכל ליגה יוכנסו לקבוצות על בסיס דירוג ובסדר הפוך (לדוגמה, המועדון ה-2 בדירוג של ה-MLS ישחק נגד מועדון במקום ה-16 בדירוג של ליגת העל המקסיקנית). הקבוצות הנותרות (13 מה-MLS ו-2 מהליגה המקסיקנית) יכנסו לקבוצות ויופרדו לפי אזורים גאוגרפיים.

## לוח זמנים
לוח הזמנים של התחרות הוא כדלקמן.

## שלב הבתים
בשלב הבתים, הקבוצות מחולקות ל-15 בתים כשבתוך כל בית כ-3 קבוצות, כאשר שתי הקבוצות הראשונות מעפילות לשלב הנוקאאוט. אם אחד המשחקים מסתיים בתיקו לאחר 90 דקות, הקבוצות מקבלות נקודה אחת. עם זאת, המשחק חייב להסתיים בהכרעה, כך שבמידה והמשחק עדיין ללא הכרעה לאחר 90 דקות, שתי הקבוצות יחלו בדו-קרב פנדלים. הקבוצה שמנצחת בדו-קרב הפנדלים תקבל נקודה נוספת.

### מערב
#### מערב 1

#### מערב 2

##### מערב 3

### מרכז
#### מרכז 1

#### מרכז 2

#### מרכז 3

#### מרכז 4

### דרום
#### דרום 1

#### דרום 2

#### דרום 3

#### דרום 4

### מזרח
#### מזרח 1

#### מזרח 2

#### מזרח 3

#### מזרח 4

## שלב הנוקאאוט
### סיבוב ראשון (32 האחרונות)

## שמינית הגמר

## רבע הגמר

## חצי הגמר

## מקום שלישי
המנצחת בקרב על המקום השלישי, תעפיל לסיבוב הראשון בטורניר ליגת האלופות של CONCACAF ב-2024.

## הגמר
שתי הקבוצות העפילו לליגת האלופות של CONCACAF ב-2024, כשהקבוצה המפסידה תתחיל את דרכה בסיבוב הראשון. בעוד שהקבוצה המנצחת תעפיל אוטומטית לשמינית גמר ליגת האלופות של CONCACAF ב-2024.

## סטטיסטיקות
### שערים

## קישורים חיצוניים

* **[https://www.leaguescup.com/?en האתר הרשמי של גביע הליגות] (אנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2023
קטגוריה:אמריקה הצפונית: כדורגל
קטגוריה:2023 בארצות הברית
אנטס לאנאוטס

**אנטס לאנאוטס** (באסטונית: **Ants Laaneots**; נולד ב-16 בינואר 1948) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2006–2011. מאז 2015 הוא מכהן כחבר הריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני) מטעם מפלגת הרפורמה.

## ביוגרפיה
לאנאוטס נולד ב-16 בינואר 1948 בקילינגי-נמה שהשתייכה אז לברית המועצות. אביו השתייך לאחי היער - מורדים בלטים שלחמו כנגד השלטון הסובייטי. ב-1949 לכדו הסובייטים את אביו ואמו ושלחו אותם למחנה עבודה בסיביר. אמו מתה במחנה ב-1952, אולם אביו שרד ושוחרר ב-1958. לאנאוטס גדל באסטוניה, ולאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמכונאי בתחנת רכבת. ב-1966 הוא התגייס לצבא האדום והוכשר כנהג טנק. הוא למד בבית הספר הצבאי בחרקוב וב-1970 הועלה לדרגת לייטננט. ב-1978 הוא מונה למפקד גדוד הטנקים ה-300 באוקראינה. בין 1981–1987 הוא הוצב במזרח קזחסטן בגבול עם הרפובליקה העממית של סין. הוא שימש כמפקד רגימנט הטנקים ה-96, ואז כמפקד רגימנט הטנקים ה-180, ולבסוף כסגן מפקד דיוויזיית הטנקים ה-78. ב-1987 הוא הועלה לדרגת פולקובניק ונשלח לאתיופיה כיועץ צבאי לממשלתו של מנגיסטו היילה מריאם. ב-1989 הוא חזר לברית המועצות, ומונה למפקד חיל המצב של טרטו.

לאחר ניסיון ההפיכה במוסקבה באוגוסט 1991, ערק לאנאוטס מהצבא האדום. לאחר פירוק ברית המועצות, הכריזה אסטוניה על עצמאותה המחודשת, ולאנאוטס מונה למפקד הזמני של הצבא האסטוני. הוא סייע לגבש מחדש את הכוחות המזוינים האסטוניים, וסייע למדינה הצעירה לעבור מדוקטרינה צבאית סובייטית לדוקטרינה מערבית. ב-1994 הוא פרש מהצבא והקים חברת אבטחה פרטית. ב-1997 הוא חזר לשירות ומונה שוב למפקד צבא אסטוניה. הוא סיים את התפקיד ב-1999. בספטמבר 2001 הוא מונה למפקד מכללת ההגנה הלאומית האסטונית. ב-14 בנובמבר 2006 הוא מונה למפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד 5 בדצמבר 2011.

לאחר סיום תפקידו הוא החל לעבוד כיועצו הצבאי של ראש הממשלה אנדרוס אנסיפ. הוא כיהן בתפקיד עד סיום כהונתו של אנסיפ ב-2014. לאחר מכן הוא הצטרף למפלגת הרפורמה והתמודד מטעמה בבחירות הפרלמנטריות ב-2015. הוא נבחר לחבר בריגיקוגו - הפרלמנט האסטוני. הוא נבחר בשנית בבחירות של 2019, ופעם שלישית בבחירות 2023.

## קישורים חיצוניים

* 

* אנטס לאנאוטס באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים אסטונים
קטגוריה:פוליטיקאים אסטונים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:ילידי 1948
ריהו טראס

**ריהו טראס** (באסטונית: **Riho Terras**; נולד ב-17 באפריל 1967) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2012–2018. החל מ-2020 הוא משמש כחבר הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת המולדת האסטונית.

## ביוגרפיה
טראס נולד ב-17 באפריל 1967 בקוכטלה-יארבה שהשתייכה אז לברית המועצות. הוא שרת בצי הסובייטי ובמקביל למד היסטוריה באוניברסיטת טרטו. לאחר פירוק ברית המועצות זכתה אסטוניה בעצמאות מחודשת, וטראס התגייס לצבא אסטוניה. בין השנים 1998–2000 הוא פיקד על גדוד המשמר האסטוני, ולאחר מכן כיהן כנספח הצבאי בברלין עד 2004. בשנים שלאחר מכן הוא עבד בתפקידים שונים במשרד ההגנה. בסוף שנת 2011 הוא נבחר לשמש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). הוא נכנס לתפקידו ב-5 בדצמבר של אותה שנה. בתפקידו זה, הוא פעל להידוק היחסים בין אסטוניה למדינות נאט"ו, והוביל קו נוקשה כנגד רוסיה. במאי 2015 הכריזה עליו רוסיה כפרסונה נון גראטה. באותה שנה הוכרז שהקדנציה בת חמש השנים של טראס בתפקיד מפקד כוחות ההגנה, תוארך בשנתיים נוספות. הוא סיים את תפקידו ב-5 בדצמבר 2018.

לאחר פרישתו מהצבא, החל טראס לעבוד בחברה אסטונית לפיתוח כלי רכב לא-מאוישים. ב-2019 הוא הצטרף למפלגת המולדת והתמודד מטעמה על מקום בפרלמנט האירופי. באותה תקופה, לאסטוניה היו רק שישה חברים בפרלמנט, ובבחירות, הגיע טראס למקום השביעי ולפיכך לא נכנס לפרלמנט. עם זאת, בתחילת 2020 פרשה בריטניה מהאיחוד האירופי (הברקזיט). מושביהם של הנציגים הבריטים בפרלמנט האירופי חולקו בין המדינות שנותרו באיחוד, ואסטוניה זכתה במושב נוסף. טראס הפך לחבר הפרלמנט האירופי והחל את כהונתו ב-1 בפברואר 2020. הוא חבר בוועדה לתעשייה, מחקר ואנרגיה.

## קישורים חיצוניים

* 

* ריהו טראס באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים אסטונים
קטגוריה:פוליטיקאים אסטונים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אסטוניה: צבא וביטחון
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1967
פתחי וזמרי בעם

**פתחי וזמרי בעם** היא תוכנית רדיו אקטואלית קומית בהגשת נועם פתחי ויותם זמרי המשודרת מאז יוני 2016. התוכנית משודרת ברדיו גלי ישראל, רדיו דרום ורדיו חיפה. התוכנית זכתה בפרס אגודת העיתונאים לשנת 2018 בקטגוריית תוכנית המלל הטובה ביותר וכן בפרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר לשנת 2025. 

## על התוכנית
התוכנית החלה את דרכה ברדיו גלי ישראל ביוני 2016. בתוכנית מתראיינים בקביעות שרים, חברי כנסת, אישי ציבור ומובילי דעת קהל נוספים, לצד פרשנים צבאיים ופוליטיים וכדומה. הצמד מגדיר את התוכנית כתוכנית "פאנטואליה" – הלחם של fun ואקטואליה.

התוכנית מועברת גם בשידור חי בדף הפייסבוק של התוכנית, ובדף הפייסבוק האישי של נועם פתחי ויותם זמרי. השעה הראשונה מוקדשת בדרך כלל לאקטואליה, פוליטיקה ונושאי ביטחון וכוללת פתיח פובליציסטי או הומוריסטי, ואחריו ראיון עם פוליטיקאי או עם עיתונאי או פרשן מדיני, פוליטי או צבאי. השעה השנייה קלילה יותר ומוקדשת לנושאי תרבות, בידור, הומור, רשתות חברתיות וכו'. לעיתים יש גם פעילות בה מעלים מאזינים על הקו ושואלים אותם שאלות שונות, חלקן נושאות פרסים. את התוכנית נוהגים השניים לסיים באמירה: "האזנתם לתוכנית הפאנטואליה שקובעת את סדר היום אחרי שכולם עשו את זה פחות טוב".

שיר הפתיח נכתב על ידי פתחי וזמרי, והולחן על ידי ישי רזיאל. הביצוע של גילן שחף ומיכל שפירא.

העיתונאי רביב דרוקר הגיש נגד המגישים ותחנת גלי ישראל, וכנגד עוד מספר אישיים וכלי תקשורת נוספים, תביעת דיבה בגובה מיליון וחצי שקל בטענה על "ביצוע עבירה פלילית של סחיטה באיומים כלפי שר הביטחון בני גנץ", זאת בעקבות טור שפרסם בעיתון "הארץ". מנגד בכתב ההגנה נטען שתביעה זו היא "ניסיון פסול ונפסד לגדוע את הזכות הבסיסית לחופש ביטוי והבעה של הנתבעים".

### פרס אגודת העיתונאים
בטקס פרס אגודת העיתונאים בתל אביב שהתקיים במסגרת כנס אילת ה-12 לעיתונות 2018, הכריזה ועדת הרדיו, בראשות אמנון נדב, על התוכנית "פתחי וזמרי בעם" כזוכת הפרס בקטגוריית תוכנית המלל שאינה אקטואליה הטובה ביותר.

לפי הודעת השופטים, הסיבה לזכייה היא היות התוכנית "בגובה העיניים, המשקפת מזווית ראייתם את המתרחש בזירה הדיגיטלית, "כיכר העיר" של ימינו. פתחי וזמרי מובילים סגנון תקשורתי השונה מהמקובל בתקשורת המסורתית – בלי כפפות ובלי פוליטיקלי קורקט. לתוכנית מאות אלפי עוקבים שהפכו למאזינים פעילים, מגיבים, משתפים ומדברים".

גם בנובמבר 2025 זכתה התוכנית בפרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר לשנת 2025 על ידי אגודת העיתונאים בתל אביב, בכנס שהתקיים באילת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:תוכניות ברדיו האזורי
קטגוריה:גלי ישראל
הרצח המשולש באור יהודה

ממוזער|המתנס העירוני באור יהודה, אותו בנו הפועלים שנרצחו
ב-8 באוגוסט 1988, קצת אחרי עשר בערב הוצת צריף מגורים של פועלי בניין עזתים באור יהודה, שלושת הפועלים שישנו בצריף נלכדו באש ונפטרו מפצעיהם מספר ימים לאחר מכן.

## הרצח
בליל 8 באוגוסט 1988 הוצת צריף לינה של פועלי בניין עזתים באור יהודה, אשר עבדו באותה תקופה על הקמת המתנס העירוני. דלת הצריף ננעלה מבחוץ והרוצח או הרוצחים שפכו בנזין על הצריף והציתו אותו.

שלושת הפועלים, חליל מוסטפא אל-עבדנא (בן 41 ממחנה הפליטים ח'אן יונס), נזים איברהים עבד (בן 26 ממע'אזי) ובן דודו סעיד איסמעיל עבד (בן 19 מרפיח), שישנו בצריף נפצעו אנושות והובהלו לבית החולים תל השומר. חליל נפטר מפציעותיו באותו לילה, סעיד נפטר יומיים אחר כך ונזים נפטר שישה ימים אחרי האירוע.

## חקירת הרצח
בתחילה המשטרה טענה שמדובר בתאונה אך בתחקיר של מכבי האש התברר שהצריף היה נעול מבחוץ ולכן לא מדובר בתאונה. בקרב תושבי אור יהודה הועלו כמה השערות בנוגע למי ולמה ביצעו את הרצח: השערה מסוימת גרסה שאולי מדובר ברצח לאומני שבוצע על ידי יהודים, משום שהרצח התרחש במהלך האינתיפדה הראשונה. השערה אחרת טענה שאולי היה זה רצח לאומני שבוצע על ידי ערבים כיוון שהפועלים עבדו עבור יהודים. ההשערה השלישית הייתה שמדובר ברצח על רקע פלילי ושבוצע כנקמה בקבלן. המשטרה התמקדה בחקירה בחבורת עבריינים מקומית, שלכאורה דרשו, יומיים לפני הרצח, דמי חסות מהקבלן וסורבו. חמישה חשודים נעצרו, ועוד אחד הסגיר עצמו למשטרה כשלושה שבועות אחר כך. אחד מהחשודים הסכים לחתום על הסכם טיעון, אך חזר בו לאחר שנפגש עם אשתו. המשטרה טענה שהאליבי שלהם הופרך, והם נכשלו במבחן פוליגרף. ב-4 באוקטובר 1988 הושלך רימון לעבר תחנת המשטרה בה הוחזק אחד העצורים וניזוקה ניידת, לכאורה כדי להניאו מחתימת הסכם טיעון. ב-12 באוקטובר 1988 התקיימה הפגנה אלימה של משפחות העצורים מול בניין עיריית אור יהודה. לאחר 40 ימי חקירה של משטרת מסובים, הועבר התיק לטיפול מפלג התשאול ביחידה המרכזית של המשטרה. לאחר 60 עד 98 ימי מעצר שוחררו בהדרגה כל החשודים ולא הוגשו כתבי אישום נגדם.

ב-1990 הודיע העיתונאי גבי ניצן שבידו עדות של אדם שהיה מוכן להעיד שחברו אמר לו שהוא ביצע את הרצח, והוא מסר את המידע למשטרה.

## תגובות לרצח
ב-24 באוגוסט 1988, 16 ימים לאחר המקרה, ביקר ראש עיריית אור יהודה, יצחק בוכובזה ברצועת עזה, ניחם את משפחות הנרצחים ונתן להם כסף מכיסו האישי. על ביקור זה זכה בוכובזה באות הסובלנות של התנועה למען ארץ ישראל טובה. ארבע שנים אחר כך קרובי משפחה של קורבנות הרצח באו לביקור גומלין באור יהודה.

ב-11 בספטמבר 1988 נתפרסמה בעיתון "דבר" עצומה שדרשה שהנשיא חיים הרצוג ייגנה את הרצח, אך דובר הנשיא טען שהנשיא דווקא כן גינה את הרצח.

לאחר הרצח קיימו עיתונאים ראיונות עם כמה מתושבי העיר, שחלקם הביעו עמדות קיצוניות ותמיכה ברצח.

העיתונאי גבי ניצן כתב רבות על הרצח בטוריו ב"כותרת ראשית" וב"חדשות", והביע ביקורת רבה על המשטרה והתקשורת.

## בתרבות
דליה רביקוביץ כתבה שיר בהשראת הרצח בשם "הסיפור על הערבי שמת בשריפה" שפורסם בשנת 1992 בספר השירים "אמא עם ילד".

יהונתן גפן כתב על המקרה "פעם רצינו להיות אור לגויים, אבל היום אנחנו אור יהודה".

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:אור יהודה
קטגוריה:1988 בישראל
ישיבת רנה של תורה

**ישיבת רנה של תורה** (מכונה גם "**ארחות - כרמיאל**", או בראשי התיבות **רש"ת**) היא ישיבה גדולה חרדית ליטאית בכרמיאל שהוקמה על ידי הרב אהרן יהודה ליב שטינמן כסניף לישיבת "ארחות תורה". ראש הישיבה ומייסדה הוא הרב אברהם סטוארט.

## הקמת הישיבה
בכ"ה אדר תשע"א נערך כנס היסוד בבית הרב שטינמן. באותו מעמד מונה הרב אברהם סטוארט לעמוד בראשות הישיבה. עם תחילת זמן קיץ תשע"א, ראש חודש אייר, הגיעו לישיבה 35 תלמידים שהיוו את גרעין היסוד של הישיבה. הישיבה נכנסה למבנה בית ספר הפלמ"ח לשעבר ברחוב הזית 10 בכרמיאל ושוכנת שם עד היום.

## צוות הישיבה
ראש הישיבה הוא הרב אברהם סטוארט (חתנו של הרב אליעזר דינר) וראש הקיבוץ הוא הרב ראובן אברמוביץ. המשגיחים הם הרב שמעון עמנואל, הרב אהרון איראם, הרב יהודה רוט והרב יוסף פלונצ'ק. הר"מים הם הרב משה בונים שכטר, הרב אליקים געציל גולדווסר (חתנו של הרב חיים קלופט) והרב יקותיאל פישל (חתנו של הרב יעקב אדלשטיין) בתחילת זמן אלול תשפ"ה נכנס לכהן בישיבה הרב אלעזר דוד הוכברגר כר"מ שיעור א'. הישיבה מנוהלת על ידי הרב יעקב וירז'בינסקי.

## התפתחות הישיבה
בהקמת הישיבה למדו בה 35 תלמידים. שנתיים לאחר מכן כבר מנתה הישיבה כמאה תלמידים. נכון ל-2022 לומדים בישיבה כ-500 תלמידים והיא הישיבה השנייה בגודלה בפריפריה, אחרי ישיבת תושיה תפרח.

לישיבה מיוחס חלק גדול מההתפתחות החרדית בכרמיאל. בראיון ל"יתד השבוע" אמר רבה של העיר, הרב אברהם צבי מרגלית "הישיבה חוללה שינוי אדיר בעיר". הרב פנחס סירוקה, סגן ראש העיר כרמיאל אמר בראיון למוסף סוכות של יתד: "הישיבה היא העוגן של הקהילה".

בתשע"ח ועדת ההקצאות של עיריית כרמיאל הורתה לישיבה לפנות את הבניין, בעקבות כך תושב העיר פתח בעצומה נגד המהלך, בדבריו אמר כי "הישיבה הורידה את רמת האלימות בשכונה והפכה אותה משכונת עוני ופשע לשכונה שאפשר להתהלך בה בביטחון". ביוני 2020 התקיים דיון משפטי שבמהלכו נקבע כי מועד הפינוי ידחה בשנתיים. ביולי 2023 ערכה עיריית כרמיאל מכרז על השימוש בבניין הישיבה. במכרז זכתה עמותת אורחות תורה שאליה שייכת הישיבה.

## קהילת הישיבה
מהישיבה הסתעפה קהילה המורכבת ברובה מבוגרי הישיבה ומונה כ-100 משפחות. מוסדות הקהילה הם כולל אברכים בו לומדים אברכי הקהילה, בית כנסת "תורה ותפילה", תלמוד תורה "כאייל תערוג" ובית ספר "משכנות תמר". רב הקהילה הוא הרב יקותיאל פישל, אחד מהרמי"ם בישיבה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

רינה של תורה
רינה של תורה
קטגוריה:ישיבת ארחות תורה: סניפים
שרי רהט

**שרי רהט** (נולדה ב-1977) היא נווטת הקרב הראשונה בחיל האוויר הישראלי. סיימה קורס טיס בשנת 1998 והייתה האישה הראשונה לעשות זאת מאז שנות ה-50 של המאה ה-20.

## ביוגרפיה
שרי רהט נולדה וגדלה ברעננה. אביה הוא מהנדס ואמה עוסקת בתחום האופנה. לרהט שני אחים. רהט עסקה מגיל צעיר בהתעמלות קרקע ומכשירים ובקפיצה למים. היא בוגרת המגמה הביולוגית של בית-הספר "תיכון אוסטרובסקי" ברעננה.

## רקע
אף על פי שנשים שירתו כטייסות במהלך מלחמת העצמאות ב-1948 וכמה שנים לאחר מכן, צבא ההגנה לישראל שלל עד 1995 מנשים את האפשרות להיות טייסות.

ב-8 בנובמבר 1995 הוגשה עתירתה של אליס מילר לבג"ץ על ידי האגודה לזכויות האזרח ושדולת הנשים. בג"ץ קיבל את העתירה והורה לצה"ל להשוות את זכויותיהן של נשים לאלו של גברים.

בעקבות העתירה נפתחו בפני נשים הכשרות שונות שהיו עד אז סגורות בפניהן, בהן קורס טיס, קורסים שונים בחיל התותחנים, מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי ומשמר הגבול. התיקון לחוק שירות ביטחון, מינואר 2000, השלים את פסיקת בג"ץ בעגנו את זכותה של חיילת להתנדב למקצועות לחימה, שנקבעו על ידי שר הביטחון. בשנת 2000 נוסף לחוק שירות ביטחון סעיף 16א, שאותו יזמה ח"כ נעמי חזן בעקבות פרשת אליס מילר, והוא קובע את העיקרון לפיו לכל אישה יש זכות שווה לזכותו של גבר למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי, אלא אם כן הדבר מתחייב ממהותו ומאופיו של התפקיד.

## שירותה הצבאי
לפני שהתנדבה לקורס הטיס, שירתה רהט כמדריכת כושר צבאי (מד"סניקית). היא התנדבה לקורס הטיס בדצמבר 1996, במחזור השני שנפתח בפני נשים, בעקבות אחת מחברותיה.

בדצמבר 1998 הייתה האישה הראשונה שסיימה את הקורס בתפקיד נווטת קרב. היא הוצבה כנווטת F16 בטייסת 109. כעבור כשנתיים השתתפה בתקיפה הראשונה שלה בלבנון. בשנת 2004 היא סיימה את שירותה והשתחררה, אך המשיכה לשרת שרות מילואים פעיל. ב-2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, תקפה יעדים רבים בלבנון, זאת בעודה בהיריון. לאחר הלידה שבה לשרות מילואים פעיל בבסיס רמת דוד.

## חיים אישיים
לאחר השחרור מצה"ל הפכה רהט לתזונאית קלינית ונישאה לבן זוגה, רופא ילדים. לזוג שלושה ילדים. כיום רהט־רוזנבלום היא יזמית בעלת חברת הסטארט־אפ ביוטאקס.

## ראו גם

* יעל רום
* תמר אריאל
* אליס מילר
* רוני צוקרמן
* שירות נשים בצה"ל

## הערות שוליים

קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:נווטות
קטגוריה:נשים ראשונות בתעופה
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:תזונאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
אימרה הולו

**אימרה הולו** (במקור עד 1917 **הירשברג**, בהונגרית: **Holló Imre**; בלשגיארמט, 22 ביולי 1906 – בודפשט, 20 ביולי 1971) היה מהנדס הונגרי, המהנדס הראשי של נורות ליבון וחשמל מאוחדת, זוכה פרס המדינה (1970) (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום).

## קורות חייו
אימרה הירשברג נולד במשפחה יהודית אורתודוקסית כילדם השלישי של פילפ הירשברג (1870–1940) מסגר, ושל אידה פריש (1871–1940). הוא למד בבית הספר התיכון המלכותי ההונגרי הממלכתי בעיר הולדתו. לאחר מכן סיים את לימודיו בבית הספר לתעשייה עליונה ובאקדמיה הטכנית וקיבל תואר מהנדס. מ-1930 עבד כמהנדס מכונות ולאחר מכן כמהנדס של אחד המפעלים בנורות ליבון וחשמל מאוחדת. בתקופת מלחמת העולם השנייה נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). משנת 1945 השתתף בבנייה מחדש של חברת מנורת ליבון וחשמל מאוחדת, התחלת ייצורה והקמת ייצור מכונות. משנת 1953 הוא היה המהנדס הראשי של מפעל המכונות טכנולוגיות ואקום (Vakuumtechnikai Gépgyár). בשנת 1970 הוענק לו פרס המדינה על עבודתו ביצירת מכונות טכנולוגיות ואקום, קווי מכונות ומפעלים.

אשתו הייתה מגדולנה לזאר (1915–2011), עמה ערך החתונה האזרחית בבלשגיארמט ב-1938 (היה חובה להתחתן אזרחית) והחופה נערכה בבית הכנסת ברחוב קזינצי בבודפשט. נולד להם ילד אחד, מיהאי הולו (1945). הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (3C-2-6)

## עבודותיו העיקריות
* מכשירי מדידה ומדידה (בודפשט, 1949)
* טכנולוגיית ייצור ומדידה מכנית עדינה (בודפשט, 1952)
* שרטוט מקדים בתעשייה המכונות (בודפשט, 1952)
* מכשירי מדידה ומדידה בתעשיית המכונות (בודפשט, 1952)
* מכונות טכניקת ואקום (בודפשט, 1954)

## פרסים
* פרס המדינה (1970)

## לקריאה נוספת
* Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
*  (משפחת הולו (הירשברג) ולזאר נתונים ותצלומים מההיסטוריה של הולו (הירשברג) ומשפחת לזאר).
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
## קישורים חיצוניים
* אימרה הולו באתר Arcanum
* מפעל המכונות בטכנולוגיית ואקום

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסי חשמל יהודים
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס המדינה (הונגריה)
קטגוריה:בלשדיארמט: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1906
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1971
Something to Give Each Other

***Something to Give Each Other*** (בעברית: **משהו להעניק אחד לשני**) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. האלבום יצא לאור ב-13 באוקטובר 2023, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה וקפיטול רקורדס. הוא תואר כאלבום סינת'-פופ המשלב אלמנטים של דאנס-פופ, האוס ו-R&B. זהו אלבומו הראשון של סיון מזה חמש שנים, אחרי ''Bloom'' שיצא בשנת 2018. אחד משירי האלבום נוצר בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר והגיטריסט הספרדי גיטריקה דה לה פואנטה .

האלבום זכה לשבחים רבים מהמבקרים בעולם. לקראת יציאת האלבום, פורסם מתוכו הסינגל המוביל "Rush", אשר הגיע לראש המצעדים באוסטרליה ובישראל, וכן נכנס לעשירייה הראשונה באירלנד, בקרואטיה, ביפן, בלטביה, בליטא וברוסיה. הסינגל השני, "Got Me Started", אשר פורסם גם כן טרם יציאת האלבום, נכנס למצעדים במדינות שונות, בהן אוסטרליה, בריטניה, ניו זילנד ושוודיה. הסינגל השלישי, "One of Your Girls", יצא לאור במקביל עם האלבום.

## רקע והפקה
ב-9 ביוני 2023 פרסם סיון ברשת החברתית אינסטגרם טיזר לאלבום – סרטון קצר המציג את הקריירה שלו לאורך השנים על מסך טלוויזיה, החל מהסרטון הראשון שהעלה אי פעם ליוטיוב ועד לקטע מתוך הווידאו קליפ של הסינגל המוביל של האלבום, "Rush". סיון ציין באותו פוסט כי העבודה על האלבום ארכה מעל ל-5 שנים, והתקיימה בין מחויבויות אחרות שלו, כמו סיבוב ההופעות The Bloom Tour  לאלבומו הקודם, ''Bloom'', והופעתו בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה האמריקאית "The Idol" .

ב-13 ביולי 2023 חשף סיון ברשתות החברתיות את שם האלבום ואת תאריך יציאתו לאור, וכן את עטיפתו.

## עטיפה
על עטיפת האלבום מופיע סיון, מחייך, כאשר ראשו נמצא בין הרגליים של חברו. סיון סיפר כי הוא רצה לחייך עבור עטיפת האלבום, אך לא חייך לאורך כל יום הצילומים של עטיפת האלבום מכיוון שהוא חש נבוך לחייך ולא רצה שהחיוך שלו ייראה מזויף. הצילום המשמש כעטיפת האלבום צולם כאשר חברו של סיון רכן למטה ודגדג את צלעותיו, מה שעורר חיוך אמיתי.

בשל אופייה המרומז של העטיפה, מדינות כדוגמת ערב הסעודית ואינדונזיה, וכן מדינות במזרח אירופה, החליפו אותה בעטיפת הסינגל "Rush", הכוללת תקריב (קלוז-אפ) של סיון.

## ביקורות

### רשימות ודירוגים

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות
**הערות**
* 
* עותקי גרסת הדלוקס של האלבום כוללים את הגרסה המורחבת של "Rush" (באורך 3:35)
* "Can't Go Back, Baby" כולל דגימה מתוך השיר "Back, Baby", שנכתב ובוצע על ידי ג'סיקה פראט.
* "Got Me Started" כולל דגימה מתוך השיר "Shooting Stars", שנכתב על ידי כריס סטרייסי וג'ק גלאס, ובוצע על ידי Bag Raiders.
* "Silly" כולל דגימה מתוך השיר "Musica (E il resto scompare)", שבוצע על ידי אלטרה למבורגיני .

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי טרוי סיון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
רשימת המושלים היהודים של אוסטרליה

היו מספר יהודים שנכנסו לתפקיד המושל של אחת המדינות או המושל הכללי של אוסטרליה. תפקיד זה הוא כנציגו של המונרך של אנגליה באוסטרליה.

## ראו גם
* יהדות אוסטרליה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות אוסטרליה
כאילו כלום לא קרה

**כאילו כלום לא קרה** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1999 בבימויה של איילת ברגור, עם אסי דיין, רבקה נוימן וסיון שביט בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי נועה ברנר והוא עוסק במשפחה שבנם החייל מעורב בפיגוע בצומת בית ליד ושעות המתח עד לבירור מצבו, חושפות את היחסים המורכבים בין בני המשפחה.

נועה ברנר זכתה לציון לשבח על התסריט ורבקה נוימן זכתה בציון לשבח לשחקנית בפסטיבל הקולנוע ירושלים, 1999.

הסרט הוצג במסגרת "ראשון בדרמה" בערוץ 3 בכבלים. הוא מוקדש ל אחיה של הבמאית שנפל במילוי תפקידו שנה וחצי לאחר הפיגוע בבית ליד.

## תקציר העלילה
סגן זיו גונן (גיא לואל) עומד לחזור ליחידתו. הוא נפרד מאמו נילי (רבקה נוימן) ומאחיו שי (טל קפיטולניק) ומצטרף לאביו גיורא (אסי דיין) שאמור להסיעו לצומת בית ליד.

הוא מבקש מאביו להורידו בצומת מורשה משם יעלה על טרמפ לצומת בית ליד וגיורא מסכים.

גיורא ממשיך בנסיעה ושומע ברדיו על פיגוע בצומת בית ליד. הוא עושה פניית פרסה לכיוון הצומת הזאת אך נעצר בפקק של כלי רכב ונאלץ לחזור הביתה. זיו לא עונה לו בביפר. בבית מעביר גיורא את חששותיו לנילי. נילי מזעיקה את בתם עינת (סיון שביט) והן מתחילות להתקשר לתחנות מידע בבתי חולים אך שמו של זיו לא מופיע שם.

השכנה דורית (חנה דרורי קשי) מנסה לעודד את נילי. גם לה יש בן, ארז, המשרת בצה"ל. לדירה מגיע גם אורן (דני שטג), ידיד ותיק של עינת שמנסה לעזור למשפחה ועינת מתייחסת אליו בתחילה בקרירות.

נילי מאשימה את גיורא בכך שלא הסיע את זיו עד לצומת בית ליד כי אז היה מגיע לשם לפני הפיגוע. היחסים במשפחה מתערערים. נילי נוסעת למכון לרפואה משפטית ועינת משוטטת בחצר הבית ומבחינה בשני חיילים שמגיעים לבית ועולים במדרגות. היא בטוחה שהם באים לבשר על זיו אבל הם באים דווקא לדורית לבשר על ארז.

לבסוף היא מבחינה בחצר בזיו ששוטף עצמו במים מכל הלכלוך שספג בפיגוע ומתנפלת עליו ברגשות של זעם ואהבה. כל המשפחה חוגגת כשבטלוויזיה מדווחים על הלוויות ההרוגים. נילי מפילה את גביע היין ומכתימה את המפה אך מרגיעה את כולם כי "שום דבר לא קרה"...

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
*כאילו כלום לא קרה, באתר יוטיוב
*כאילו כלום לא קרה, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1999
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים המבוססים על סיפור אמיתי
עונת 2022 בגביע הליגות

**עונת 2022 גביע הליגות** היא מהדורת משחקי ידידות של גביע הליגות, תחרות כדורגל שנתית בין קבוצות מליגת ה-MLS ומליגת העל המקסיקנית בצפון אמריקה. המהדורה כללה חמישה משחקים בין קבוצות MLS לקבוצות מקסיקניות, המשחקים נערכו באוגוסט ובספטמבר 2022. המהדורה שימשה כתחליף חד-פעמי לגביע הליגות המתוכנן לשנת 2022, שלא התקיים עקב עומס משחקים ממונדיאל 2022 של פיפ"א וגורמים אחרים.

## הקבוצות
בטורניר השתתפו כ-8 מועדונים מה-MLS ומליגת העל המקסיקנית.

## משחקים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:אמריקה הצפונית: כדורגל
קטגוריה:2022 בארצות הברית
ארוכי כנף

ממוזער|Boreus hyemalis.

**ארוכי כנף** או **זְנַב-עַקְרַבָּאִים** (שם מדעי: Mecoptera; מילולית: "mecos": ארוך ו-"ptera": כנף) היא סדרה של חרקים בעלי גלגול מלא הנחשבים לקרובי הזבובאים והפרעושים והם בעלי תפוצה גלובלית, אם כי נפוצים יותר לאורך אירואסיה ואפריקה יותר מאשר באמריקה ובאוסטרליה ולכמה איים כלל לא הגיעו.

ישנם יותר מ-600 מינים בסדרה, אם כי לעיתים מפרידים את בני הסדרה לקבוצות קטנות יותר. הסדרה תוארה למדע בידי החוקר אלפאוס ספרינג פקארד  ב-1886.

חרקים אלה בעלי גוף מוארך עם ראשים גדולים בעלי לסתות חזקות וחרטום חד, כנפיהם גדולות ודומות לכנפי בריומאים ורגליים פסוקות ביעילות כשבקצה בטנם ישנו עוקץ כשל עקרב, אם כי ללא ארס. והם מגיעים לאורך של 2 ל-35 מ"מ ורבים מהם טורפים של פרוקי-רגליים אחרים היכולים לעוף ביעילות, אם כי חלקם גם אוכלי נבלות או יונקי צוף.

## מיון
*משפחה Apteropanorpidae
*משפחה Boreidae
*משפחה Choristidae
*משפחה Choristopsychidae - נכחדה
*משפחה Englathaumatidae - נכחדה
*משפחה Eomeropidae
*משפחה Meropeidae
*קבוצה Mesopsychoidea - נכחדה
**משפחה Aneuretopsychidae
**משפחה Mesopsychidae
**משפחה Nedubroviidae
**משפחה Pseudopolycentropodidae
*משפחה Nannochoristidae
*קבוצה Panorpoidea
**משפחה Australochoristidae - נכחדה
**משפחה Austropanorpidae - נכחדה
**משפחה Cantabridae - נכחדה
**משפחה Dinopanorpidae - נכחדה
**משפחה Eorpidae - נכחדה
**משפחה Holcorpidae - נכחדה
**משפחה Orthophlebiidae - נכחדה
**משפחה Panorpidae
**משפחה Panorpodidae
**משפחה Protorthophlebiidae - נכחדה
**משפחה Worcestobiidae - נכחדה
*משפחה Permochoristidae - נכחדה
*קבוצה Raptipedia
**משפחה Bittacidae
**משפחה Cimbrophlebiidae - נכחדה
*סדרה פרעושים (Siphonaptera) ?

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפאוס היאט
קטגוריה:חרקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1886
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפרם
מאיה קופשטיין

**מאיה קופשטיין** (2 ביולי 1975 – 22 בינואר 1995) הייתה חיילת בצה"ל, שנהרגה ב. במהלך הפיצוץ הראשון היא לא נפגעה, וחשה לעזרת הפצועים, אך אז אירע פיצוץ שני בו מצאה את מותה. על תפקודה באירוע זכתה בצל"ש אלוף ממשה קפלינסקי, אלוף פיקוד המרכז בשנת 2003.

## ביוגרפיה
מאיה קופשטיין נולדה בירושלים ב-2 ביולי 1975 לאיתן ואירית, הבכורה מארבעה ילדים. היא סיימה תיכון בבית הספר רנה קסין בירושלים במגמת סוציולוגיה. בנעוריה הייתה פעילה בתנועת הצופים והתנדבה למגן דוד אדום.

עם סיום הלימודים בתיכון, בנובמבר 1993, התגייסה קופשטיין לצה"ל. בצבא עברה הכשרה כאלחוטאית בחיל הקשר. היא שירתה כמדריכת קשר של טירונים בחטיבת הצנחנים.

## הפיגוע בצומת בית ליד

ביום ראשון, 22 בינואר 1995, הייתה קופשטיין בדרכה לבסיס בו שרתה. היא המתינה להסעה בצומת בית ליד כשמחבל מתאבד התפוצץ במקום עם מטען רב עוצמה. בפיצוץ הראשון לא נפגעה קופשטיין, היא מיהרה לסייע לפצועים, אך באותו הרגע הגיע מחבל נוסף ופוצץ אף הוא מטען. בפיצוץ השני נהרגה קופשטיין יחד עם עוד 8 חיילים ואזרח. בסך הכל נהרגו בפיגוע 22 חיילים ואזרח. היה זה אחד הפיגועים הקשים שידעה מדינת ישראל והפיגוע הכפול הראשון בתולדותיה.

קופשטיין נקברה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. לאחר מותה הועלתה לדרגת סמל.

## לאחר מותה
משפחתה הנציחה את זכרה במספר דרכים: תרומת ספרים לבית כנסת בירושלים; ייסוד עמותה המעניקה מלגות לתלמידים מבית הספר "רנה קאסן", שמטפלים בילדים נכים; הקמת גן ציבורי בירושלים לזכרה, ושיפוץ גן המשחקים במוסד "אלווין" בירושלים שבו שוהה אחותה, עדי, הנקרא על שמה.

בני משפחות החללים הקימו את "העמותה להנצחת חללי בית ליד – צומת השרון", עמותה שפועלת להקמת אתר הנצחה ליקיריהם. תלמידי בית-הספר היהודי "אפשטין", באטלנטה שבארצות הברית, נטעו עץ ב"יער הילדים" לזכרם של קופשטיין ושל החללים האחרים.

הרמטכ"ל אמנון ליפקין שחק כתב למשפחתה: "מאיה שירתה כמדריכת קשר בבסיס האימונים של חטיבת הצנחנים ותוארה על ידי מפקדיה כחיילת אחראית, שמילאה את תפקידה במסירות וביסודיות, הדריכה באופן מקצועי את טירוני הצנחנים ואף לעיתים את מפקדי הצנחנים, להשתלבות בקורסים הפיקודיים". במכתב תנחומים כתב מפקד היחידה: "שירותה המסור והאכפתי היה מופת לכולם. ...מאיה הייתה אהודה בקרב חיילי וחיילות הפלוגה, וחיוכה, כמו גם תלתליה האדמוניים, לא יישכחו מאתנו".

בינואר 2003 העניק אלוף פיקוד מרכז, משה קפלינסקי, לסמלת מאיה קופשטיין ציון לשבח, שנמסר למשפחתה "על חירוף נפש, מימוש ערך הרעות תוך סיכון עצמי, אומץ לב, גילוי תושייה והיותה מופת ודוגמה".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:בוגרות תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
ההרפתקה הגדולה של ברני

**ההרפתקה הגדולה של ברני** (באנגלית: **Barney's Great Adventure**) הוא סרט הרפתקאות, קומי ומוזיקלי אמריקאי לילדים, המבוסס על סדרת הטלוויזיה "החברים של ברני". הסרט נוצר על ידי שריל ליץ' ודניס דשאזר, בוים על ידי סטיב גומר ונכתב על ידי סטיבן ווייט.

הסרט הופץ במקור לראשונה בבתי הקולנוע ב-27 במרץ 1998 על ידי PolyGram Filmed Entertainment אֵירוֹפָּה. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 1999 על ידי אולפני אלרום. אורך הסרט הוא כ-70 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.

## תקציר העלילה
העלילה מספרת על ברני וחבריו בובה בון, קודי, אבי ומרסלה, היוצאים עם אחרי הביצה המסתורית שבתוכה מגשים חלומות. לאחר שנודע שהביצה היא בונה חלומות, ברני והחבורה חייבים להחזיר את הביצה לאסם לפני שהיא בוקעת.

## הדמויות והמדבבים
הדיבוב העברי ביום על ידי שרון כהן באולפני אלרום.

בנוסף דיבבו בדיבוב העברי יורם יוספסברג, שמחה ברבירו, דני שגב ושרון כהן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
ברנרד קורטואה

**ברנרד קורטואה** (בצרפתית: **Bernard Courtois**; (8 בפברואר 1777 – 27 בספטמבר 1838) היה כימאי צרפתי שגילה את היוד.

אביו היה יצרן אשלגן חנקתי, אחד ממרכיבי אבק השרפה. באותו זמן הייתה צרפת במלחמת נפוליאון וצריכת אבק השריפה גברה. לצורך הפקתה בודד אשלגן חנקתי מאצות ים שנשרפו, נשטפו במים והושרו בחומצה גופרתית. היוד נתגלה בטעות: כאשר הוסיף ברנרד בשנת 1811 עודף חומצה גופרתית, נפלט גז סגול, שהתעבה והתגבש כשנגע במשטחים קרים. ברנרד סבר שזהו יסוד חדש.

לאחר שנתן לחבריו (שארל ברנר, ניקולא קלמנט, ז'וזף לואי גה-ליסאק ואנדרה מרי אמפר) דגימה מהיסוד החדש, הם החלו במחקר. ב-1813 נתן אחד החוקרים דגימה מהחומר להאמפרי דייווי, שהבחין בדמיון לכלור. מאוחר יותר שלח האמפרי דייווי מכתב לחברה המלכותית בלונדון והודיע להם שזיהה יסוד חדש, דבר שמאוחר יותר גרם לוויכוח בין החוקרים.

## ביוגרפיה
קורטואה הוכר על ידי האמפרי דייווי וז'וזף לואי גה-ליסאק כמגלה האמיתי של יוד. הוא התחיל לייצר יוד איכותי ומלחיו בשנת 1822. בשנת 1831 הוענק לו 6,000 פרנק כחלק מפרס מונטיון  על ידי L'Academie royale des sciences בשל הערך הרפואי של יסוד זה. הוא סבל מקשיים כלכליים עד סוף חייו ומת ב-27 בספטמבר 1838. הוא היה בן 61 ולא נותרו לו נכסים עבור אלמנתו או בנו. בשנת מותו, כתב העת Journal de chimie médicale ציין את מותו תחת הכותרת "הספד":"ברנרד קורטואה, מגלה היוד, מת בפריז ב-27 בספטמבר 1838, והותיר את אלמנתו ללא הון. אילו, עם גילוי זה, קורטואה היה מוציא תעודת המצאה, הוא היה בעל אחוזה גדולה."

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:יוד
קטגוריה:מגלי יסודות כימיים
קטגוריה:ילידי 1777
קטגוריה:נפטרים ב-1838
CNR מיוזיק

**CNR** היא חברת תקליטים, וידאו ואודיו הולנדית. היא נוסדה בשנת 1937 בשם **CNR רקורדס** בידי קורנליס ניקולאס רוד, שעשה את הונו כיצרן של אהילים וגופי תאורה אחרים.

## רקע
רוד ראה בחברת התקליטים שלו רק תחביב, אבל דברים השתנו לטובה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 כאשר CNR רכשה זכויות הפצה ושיווק עבור כמה חברות תקליטים זרות שהתמחו במוזיקת פופ ומוזיקה קלאסית. בהמשך לכך, פעל והחתים אמנים מקומיים על חוזי הקלטות. אחת ההצלחות הגדולות הראשונות של CNR הייתה החתמת הזמר ההולנדי גרט טימרמן, שהפך לאחד מהאמנים הנמכרים ביותר בהולנד מסוף שנות ה-50. בשנות ה-60 של המאה ה-20, CNR זכתה לאחת מהצלחותיה הגדולות ביותר כאשר אמנים כמו טריו הלניק, גרט טימרמן (שהיה גם חלק מצמד, Gert & Hermien) והיינצ'ה, זמרת הולנדית חתמו על חוזה הקלטות במסגרת החברה. מיליוני עותקים מתקליטיהם נמכרו ברחבי אירופה.

באפריל 1999 יצא האלבום *[[Free (אלבום)|Free]]* של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל בהוצאת CNR מיוזיק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקליטים
מות הפרפר

**מות הפרפר** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים CBS ישראל. האלבום יצא באותה השנה בה יצא האלבום שירי רחל ביחד עם הזמר והמלחין דני גרנות. בעטיפת האלבום מוצגות תמונות שונות של אלברשטיין, כמו גם איור של פרפר.

במסגרת האלבום, הקליטה אלברשטיין להיטים כדוגמת "מות הפרפר", "כפל", "חיוכים" ו"בשביל אל הבריכות".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 1968
קטגוריה:אלבומי חוה אלברשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
מרי היילר

**מרי היילר**, באנגלית: **Mary Hayllar** לימים מרי ווטקינס וולס (1862–1950) הייתה אמנית בריטית ממשפחה שכללה חמישה ציירים מוכשרים. בהנהגת אביהם, היא ואחיותיה הוכשרו במיומנויות שראו אותן מוצגות באקדמיה המלכותית.

## ביוגרפיה
מרי היילר נולדה ב-1862 בכיכר מקלנבורג, בלונדון, לג'יימס היילר ולאלן פיבי. אביה היה צייר מיומן ועם הזמן היו לה שמונה אחים - ארבע אחיות וארבעה אחים. הם גרו בקאסל פריורי בוולינגפורד ואביה סידר להם שיעורי ציור החל בשעה עשר וכלה בארבע. הציורים שלהם היו של האנשים, המקומות והסצנות שסביבם. הבנות נהנו גם מחיים עשירים בטניס, גינון וציור. היא ואחיותיה למדו לשחות ולחתור.
ממוזער|״לילד טוב״, 1880
אביה ושלוש מאחיותיה הציגו ציורים רבים באקדמיה המלכותית. הציורים הראשונים של מרי וג'סיקה שהוצגו היו בשנת 1880. הציור של ג'סיקה נקרא "הולכת לדודים שלי" והציור של מרי נקרא " לילד הטוב". אביה הציג שם לראשונה שלושים שנה לפני כן וכולן המשיכו כאשר הצטרפו אליהם אחיותיה אדית ב-1882 וקייט ב-1885. מרי הייתה הפחות פורייה מבין האחיות האמניות שכן ציוריה של ילדים וסצנות ביתיות היו רק באקדמיה עד 1885. ציוריה הנדירים ידועים משולחנות תה עמוסים, הם נכללים בסדרות כמו ״מסיבת טניס״. בסך הכל היא ציירה כ-24 ציורים בתקופת הציור שלה שנמשכה כחמש שנים.

מרי נישאה להנרי ווטקינס וולס ב-1887 והפסיקה להציג ציורים. היא עזבה את בית המשפחה אבל לא את ווליגפורד. היא וילדיה מופיעים בציורי אחיותיה. בעלה היה ראש עיריית וולינגפורד בשנת 1902. הם העסיקו תשעה משרתים ואחד מהם דיווח מאוחר יותר שבביתם היו הרבה ציורים אבל מרי מעולם לא ציירה. נהוג לחשוב שמרי חשבה שהיא למדה היטב אך היא לא אמנית מוכשרת.

היא מתה ב-1950. הציור שלה של עונת הטניס של הדשא נמצא בגלריה לאמנות של סאות'המפטון.

### חיים פרטיים
למרי היילר ולהנרי היו שישה ילדים. דורה ווטקינס נולדה ב-1886 והנרי מוריס נולד ב-1888. בתה השנייה, מיוריאל, נולדה ב-1891, ב-1913 היא נישאה לרופא. ביאטריס הייתה הילדה הרביעית שלה שהפכה לביטיס ליל והילדה החמישית שלה ג'ויס מרי הפכה לג'ויס מרי לילי. בנה האחרון, גיא, נולד ב-1903.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1950
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1950
אוי כי ירד אש

**אוי כי ירד אש** היא קינה לתשעה באב מאת רבי טביומי בן ישראל. היא נאמרת ברוב קהילות הספרדים לאחר ערבית.

## מנהגים
רוב בני עדות המזרח נהגו לומר קינה זו קודם תפילת ערבית, ורק כשתשעה באב חל ביום חול, אך כשחל במוצאי שבת לא נהגו לאומרו.

## שימושים נוספים
פעמים רבות נוסח "אוי כי ירד אש" משמש להספד.

## קישורים חיצוניים
* 
* אוי כי ירד אש, אתר הפיוט והתפילה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:קינות לתשעה באב
שירי רחל (אלבום)

"**שירי רחל**" הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים CBS ישראל. האלבום יצא באותה השנה בה יצא האלבום מות הפרפר שזכה להצלחה מסחרית. את האלבום שירי רחל הקליטה אלברשטיין לצד הזמר והמלחין דני גרנות לכבוד מופע משותף שהעלו השניים והוקדש לשירי רחל המשוררת.

במסגרת האלבום, הקליטו אלברשטיין וגרנות שירים ידועים כדוגמת "רק על עצמי", "בגני נטעתיך", "עקרה", "אני" ו"זמר נוגה".

במקביל להוצאת האלבום, עלה בתחילת דצמבר 1968, מופע של שירי רחל, שהגיע במרץ 1969 ל-100 הופעות. המופע הועלה בתיאטרון צוותא, בהפקת מרים עציוני ובבימויה של עדנה שביט. ליקוט השירים וכתיבת הטקסט: אורי מילשטיין. השתתפו בו כזמרים, חוה אלברשטיין ודני גרנות. כשחקנים המקריאים את שירי ומכתבי רחל השתתפו דודו טופז (בהמשך הוחלף על ידי צדי צרפתי) וטוני זילברמן (זך).

עטיפת האלבום מבוססת על כרזת המופע שעוצבה על ידי דן ריזינגר.

מילות כל השירים הם של רחל המשוררת.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי 1968
קטגוריה:אלבומי חוה אלברשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
אאדה עד חוג שמים

**אאדה עד חוג שמים** היא קינה שחיבר רבי אלעזר הקליר הנאמרת על פי נוסח אשכנז בתשעה באב. הקינה עוסקת בצער על החורבן ובבקשה שאלוהים יגאל ויחזיר את עם ישראל לציון.

## מבנה הקינה
הקינה הקודמת איכה אצת באפך משרשרת ומקשרת לקינה זו. אולם, מחרוזת מעבר זו אינה זהה בין המנהגים. בנוסח אשכנז מחרוזת המעבר היא:
:תָּאַנְנוּ **לִ**שְׁפּוֹךְ לֵב כַּמַּיִם. **עַ**ל מָה בְּיוֹם זֶה נִשְׁבִּינוּ פַּעֲמַיִם. **זָ**כְרִי בִּהְיוֹתִי בְּשַׁלְוָה יוֹשֶׁבֶת בִּירוּשָׁלַיִם. **רָ**גַנְתִּי, וְעַתָּה אַאֲדֶה עַד חוּג שָׁמָיִם:
המילה הראשונה משתרשרת לסוף הקינה, ואחריה חתום שם המחבר 'לעזר' (קיצור מקובל בארץ ישראל לאלעזר), ועל כן סביר שהיא מקורית.

בנוסח איטליה הוחלפה מחרוזת מעבר זו במחרוזת מעבר אחרת החתומה 'שמואל':
:לָנוּ **שִׁ**חֵת צַר וְתִעֵב כִּמְנֻדֶּה. **מִ**פְּנֵי נְתִינַת נֶדֶה. **וּ**בְכֵן בְּמַר נֶפֶשׁ אֶדַּדֶּה. **אֶ**בְכֶּה וַאֲבַכֶּה עַל פִּי בוֹדֶה. **לָ**מָּה תַּחַת עֹל רוֹדֶה. מֵחוּג וְעַד חוּג אֶאֱדֶה:

בתי הפיוט מסתיימים בפסוק מן התנ"ך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קינות לתשעה באב
קטגוריה:פיוטי אלעזר בירבי קליר