open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מומנט כפיפה

שמאל|ממוזער|250px|מומנט כפיפה בקורה מכח מרוכז
שמאל|ממוזער|250px|מומנט כפיפה בקורה מכח מפורז
**מומנט כפיפה** הוא מושג בסטטיקה ומשמש בעיקר בתחום של הנדסה אזרחית, הנדסת מכונות והנדסה ביו-רפואית בתחום הביו-מכניקה.
מומנט כפיפה הוא שילוב של כוחות פנימיים הפועלים בתוך רכיבים סטרוקטורליים של מבנה כגון עמודים וקורות.

לדוגמה, כאשר קורה מוצבת אופקית על שני סמכים המחזיקים אותה והיא נושאת משקל כלשהו, מתפתחים בתוך הקורה מאמצי כפיפה. חלקה העליון של הקורה במקרה זה יהיה לחוץ וחלקה התחתון יהיה מתוח. ככל שההפרש בין כוחות הלחיצה וכוחות המתיחה באותו חתך של קורה יהיה גדול יותר, כך למעשה מומנט הכפיפה יגדל. מומנט כפיפה, כמו מומנט כח הוא תמיד מכפלה וקטורית של אורך (הזרוע) ושל כח. במקרה של קורה זיזית, הנתפסת רק מצד אחד, מומנט הכפיפה באותו צד יהיה הפוך למקרה הקודם. במקרה כזה חלקה העליון יהיה מתוח וחלקה התחתון לחוץ.

היחידות בהן מבטאים מומנט כפיפה הן Nm (ניוטון כפול מטר) או kNm (קילו-ניוטון כפול מטר), כאשר מומנט חיובי או שלילי מבטאים את כיוון הכפיפה.

דרך ההתגברות על מאמצי כפיפה היא על ידי שימוש ברכיבים בעלי מומנט התמד של השטח או מומנט התמד מסדר שני, גדול כנדרש. לקורות פלדה המשמשות למבני פלדה יש לרוב פרופיל בצורת I אשר פועל ביעילות בהיבט זה.

בקורות העשויות מבטון מזוין משתמשים ביעילות בשילוב בטון ופלדה באופן כזה שייתן מענה למאמץ הכפיפה בקורה. הפלדה, אשר יעילה בהתנגדות לכוחות מתיחה, תעבור בצד הקורה בו פועל מאמץ המתיחה, ואילו הבטון, היעיל בהתנגדות לכוחות הלחיצה, ימלא את שאר חתך הקורה וימנע ממנה להימעך בחלקה הלחוץ.

דיאגרמת המומנטים או מהלך המומנטים מראה בצורה גרפית את השקול של מומנטי הכפיפה בכל נקודה על גבי הקורה, בצד אחד של החתך. אפשר לחשב את מומנטי הכפיפה לכל כח לחוד ולחבר את המומנטים הנוצרים מהם – סופרפוזיציה.

## דוגמאות גרפיות

## ראו גם
*כפיפה
*מומנט ההתמד של השטח

## לקריאה נוספת

*Timoshenko S., **Strength of Materials**, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976, 
*Shames I.H., Cozzarelli F.A., **Elastic and inelastic stress analysis**, Prentice-Hall, 1991, 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:סטטיקה
דרך בגין

השם **דרך בגין**, על שם ראש ממשלת ישראל השישי מנחם בגין, עשוי להתייחס למספר נתיבי תחבורה בישראל.
מסע בג'ונגל

250px|שמאל|ממוזער|הכניסה למתקן
**מסע בג'ונגל** (באנגלית: **Jungle Cruise**) הוא מתקן המצוי בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני: דיסנילנד שבקליפורניה, ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה, דיסנילנד שבטוקיו ודיסנילנד שבהונג קונג. 
המתקן הוא אחד מ-22 האטרקציות שפעלו החל מפתיחת דיסנילנד ב-17 ביולי 1955.

בפארק דיסנילנד שבפריז מתקן זה אינו קיים. הסיבה לכך הייתה שהמתכננים סברו שתושבי אירופה לא יראו כל ייחוד בנסיעה בסירות.

## תיאור המתקן
המתקן הוא מסע הומוריסטי בסירה. "רב החובל" של הסירה מסיע את האורחים דרך נהרות וג'ונגלים באסיה, אפריקה ודרום אמריקה. הטקסט הנאמר על ידי רב החובל קבוע ברובו אך כולל בדיחות נוספות המשתנות מעת לעת.

המתקנים שונים במקצת מפארק לפארק. בדיסנילנד נוספה ב-2005 סצנה בה גורילות תוקפות את מחנה החוקרים וזורקות דינמיט לנהר. בממלכת הקסם ובטוקיו יש סצנות בתוך מקדש, ובהונג קונג סצנה של אלי טיקי זועמים.

## סרט קולנוע

חברת וולט דיסני הודיעה בשנת 2005 כי היא מתכוונת להפיק סרט על בסיס המתקן (בדומה לסרטים שודדי הקאריביים, הטירה המכושפת וג'מבורי דובי הכפר). הסרט עתיד לצאת לאקרנים ב-30 ביולי 2021.

## נתוני המתקן
### דיסנילנד
* **פתיחה:** 17 ביולי 1955 (עם פתיחת הפארק)
* **עיצוב:** WED מיזמים
* **שטח:** 10,000 מ"ר
* **מספר שיפוצים שנעשו:** 5
** 1962 - הוספת בריכת הפילים האינדיאנית
** 1964 - סצנת הספארי האבוד
** 1993 - תוספות שונות
** 1994 - בניין בית הסירות
** 2005 - הוספת דגי הפירנה
* **מספר הסירות:** 12:
** אמזון בל (Amazon Belle)
** קונגו קווין (Congo Queen)
** גנגס גל (Ganges Gal)
** הונדו האטי (Hondo Hattie)
** אשת האירוואדי (Irrawaddy Woman)
** קיסימי קייט (Kissimmee Kate)
** נסיכת הנילוס (Nile Princess)
** הרפתקאות האורינוקו (Orinoco Adventuress)
** סוואני ליידי (Swannee Lady)
** יוקאילי אונא (Ucayali Una)
** לוטוס הנהר הצהוב (Yangtze Lotus)
** גברת הזמבזי (Zambezi Miss)
* **סירות שהוצאו משימוש בשנת 1999:** 2
** עלמת מגדלנה (Magdalena Maiden)
** עלמת מקונג (Mekong Maiden)
* **סוג המתקן:** נסיעה בסירות

### ממלכת הקסם
* **פתיחה:** 1 באוקטובר 1971 (עם פתיחת הפארק)
* **מתכנן:** WED מיזמים
* **כמות המים בנהר:** 6,624,470 ליטר
* **סירות:** 16
** אני מהאמזונס (Amazon Annie)
** ברתה מבומקאנדי (Bomokandi Bertha)
** קוני מקונגו (Congo Connie)
** גרטי מהגנגס (Ganges Gertie)
** אירמה מהאיראוואדי (Irrawaddy Irma)
** קייט מקוואנגו (Kwango Kate)
** מילי ממונגאלה (Mongala Millie)
** נלי מהנילוס (Nile Nelly)
** איידה מהאורינוקו (Orinoco Ida)
** רובי מרוטשורו (Rutshuru Ruby)
** סיידי מסנקורו (Sankuru Sadie)
** סאל מסנגל (Senegal Sal)
** לולי מיוקיאלי (Ucyali Lolly)
** ואל מוולטה (Volta Val)
** וונדה מוומבה (Wamba Wanda)
** זלדה מזאמבזי (Zambesi Zelda)
* **אורך הנסיעה:** 9:05
* **סוג המתקן:** נסיעה בסירות

## קישורים חיצוניים

* רשימת בדיחות הנאמרות על ידי חברי הצוות של המתקן
* רשימת בדיחות המסע בג'ונגל

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסנילנד
קטגוריה:דיסנילנד טוקיו
גלרוס (קנטון)

**גלרוס** (גרמנית: **Glarus**, , צרפתית: **Glaris**) הוא קנטון של שווייץ, הממוקם במזרח שווייץ. עיר הבירה שלו נקראת גלרוס כשם הקנטון. הקנטון היה מחולק ל-29 רשויות, וב 2011 לאחר משאל עם, צומצם מס' הרשויות ל - 3  ואוכלוסייתו דוברת גרמנית.

## גאוגרפיה
רובו של שטח הקנטון הוא הררי וחוצה אותו הנהר לינת. הנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בפסגת הר הטודי שבהרי האלפים - 3,614 מטר. בצפון הקנטון שוכן אגם גדול, בשם אגם ולן אשר שני שלישים משטחו (כ-24 קמ"ר) נמצאים בשטח הקנטון. שטח הקנטון הוא 685 קמ"ר, כחציו נחשב ראוי לעיבוד חקלאי וכ-15% משטחו מכוסה על ידי יערות.

הקנטון גובל מצפון וממזרח בקנטון סנט גלן, מדרום בקנטון גראובינדן, מדרום מערב בקנטון אורי ובמערב בקנטון שוויץ.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|200px|[כנסייה|כנסיית גלרוס]]
הדת השפיעה רבות על היסטוריית הקנטון. המתיישבים לחופי הנהר לינת הומרו לנצרות במאה ה-6 על ידי הנזיר האירי פרידולין, שדמותו מתנוססת כיום על סמל הקנטון. אותו נזיר ייסד את מנזר סקינגן. מהמאה ה-9, האזור הסובב את העיר גלרוס היה של המנזר. עד 1288 השיג בית הבסבורג טיפין טיפין את כל זכויותיו של המנזר. מה שהוביל להצטרפותם של אנשי גלרוס לאיחוד השווייצרי ב-1352.

הכומר הולדריך צווינגלי שהקים את תנועת הרפורמציה בשווייץ, במקביל למרטין לותר הגרמני, כיהן ככומר בגלרוס מ-1506 עד 1516, עוד לפני שנהיה רפורמטור.
האזור ידע מאבקים רבים בין פרוטסטנטים לקתולים ועל כן, כדי להבטיח את השלום, הוחלט ב-1623 שלכל צד תהיה אספה כללית משלה וב-1683 כל צד קיבל את הזכות לבתי משפט נפרדים. ב-1836 אומצה חוקה שאיחדה את האסיפות הכלליות. ב-1960 היו כ-70% מתושבי גלרוס פרוטסטנטים וכ-30% קתולים. 

בין 1798 ו-1803 הוכלל גלרוס בקנטון לינת קצר הימים אשר הוקם על ידי נפוליאון, מכיוון שגלרוס הייתה שותפה בלחימה נגד צרפת.

## כלכלה
גאוגרפיית הקנטון, המושלג מאוד ובו חלק מהרי האלפים גרמה לתעסוקה רבה בתחום הרעפים במאה ה-17. טווית כותנה הייתה חשובה במאה ה-18 כתוספת לטווית הצמר המסורתית. התיעוש הכניס לשוק גם את תחומי ההדפסה על כותנה, הפקת אנרגיה הידרואלקטרית, מתכת, מפעלים ממוכנים וטחנת נייר.

התחומים המסורתיים כמו חליבה והרבעת בקר לא הוחלפו על ידי הפיתוחים התעשייתיים, והמשיכו לקחת חלק בכלכלת האזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* הסטטיסטיקה הרשמית
* עמק הלינת בגוגל מפות
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שווייץ: קנטונים
גלריית דגלי הקנטונים של שווייץ

גלריה זו מציגה את **דגלי [[הקנטונים של שווייץ]]**:


קובץ:Flag of Canton of Aargau.svg|דגל הקנטון ארגאו
קובץ:Flag of Canton of Appenzell Ausserrhoden.svg|דגל הקנטון אפנצל אוסר-רודן
קובץ:Flag of Canton of Appenzell Innerrhoden.svg|דגל הקנטון אפנצל אינר-רודן
קובץ:Flag of Canton of Basel Land.svg|דגל הקנטון בזל-לנדשאפט
קובץ:Flag of Canton of Basel.svg|דגל הקנטון בזל-שטאדט
קובץ:Flag of Canton of Bern.svg|דגל הקנטון ברן
קובץ:Flag of Canton of Fribourg.svg|דגל הקנטון פריבור
קובץ:Flag of Canton of Geneva.svg|דגל הקנטון ז'נבה
קובץ:Flag of Canton of Glarus.svg|דגל הקנטון גלרוס
קובץ:Flag of Canton of Graubünden.svg|דגל הקנטון גראובינדן
קובץ:Flag of Canton of Jura.svg|דגל הקנטון ז'ורה
קובץ:Flag of Canton of Lucerne.svg|דגל הקנטון לוצרן
קובץ:Flag of Canton of Neuchâtel.svg|דגל הקנטון נשאטל
קובץ:Flag of Canton of Nidwalden.svg|דגל הקנטון נידוולדן
קובץ:Flag of Canton of Obwalden.svg|דגל הקנטון אובוולדן
קובץ:Flag of Canton of Schaffhausen.svg|דגל הקנטון שפהאוזן
קובץ:Flag of Canton of Schwyz.svg|דגל הקנטון שוויץ
קובץ:Flag of Canton of Solothurn.svg|דגל הקנטון זולותורן
קובץ:Flag of Canton of Sankt Gallen.svg|דגל הקנטון סנט גלן
קובץ:Flag of Canton of Thurgau.svg|דגל הקנטון תורגאו
קובץ:Flag of Canton of Ticino.svg|דגל הקנטון טיצ'ינו
קובץ:Flag of Canton of Uri.svg|דגל הקנטון אורי
קובץ:Flag of Canton of Valais.svg|דגל הקנטון ואלה
קובץ:Flag of Canton of Vaud.svg|דגל הקנטון וו
קובץ:Flag of Canton of Zug.svg|דגל הקנטון צוג
קובץ:Flag of Canton of Zürich.svg|דגל הקנטון ציריך


## ראו גם
* דגל שווייץ
* הקנטונים של שווייץ
* שווייץ

## קישורים חיצוניים

*

שווייץ

קטגוריה:שווייץ: סמלים לאומיים
קומדי סנטרל 100

**קומדי סנטרל 100** או **100 הסטנדאפיסטים הגדולים ביותר של כל הזמנים** היא תוכנית ספיישל של ערוץ הכבלים האמריקני קומדי סנטרל ששודרה באפריל 2004. בתוכנית נבחרו 100 הקומיקאים **האמריקאים** הגדולים ביותר של כל הזמנים (ברשימה ישנם 97 קומיקאים אמריקנים ו-3 קנדים הפועלים בעיקר בארצות הברית). שם התוכנית יכול להטעות משתי סיבות: מכיוון שהוא לא מציין את השיוך הלאומי, ומכיוון שחלק מהאנשים שנבחרו אינם סטנדאפיסטים במובן הצר של המילה אלא שחקנים-קומיים.

## הרשימה
 

## ראו גם
*קומדי סנטרל

*
קטגוריה:רשימות
קטגוריה:קומדי סנטרל: תוכניות וסדרות
אלבסטה

**אַלְבָּסֶטֶה** (בספרדית: **Albacete**) היא עיר בדרום-מזרח ספרד ובירת המחוז הקרוי על שמה בקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה. 

אלבסטה שוכנת על נהר דון חואן, במקום בו הוא פוגש את תעלת מריה קאריסטינה. בעיר עוברות דרכי התחבורה בין מדריד והערים של אזורי ולנסיה ומורסיה.
## היסטוריה
מקורה של אלבסטה הוא ביישוב המוּרי אלבָּסִיט. בשנים 1145 ו-1146 נערכו ביישוב שני קרבות בין המוסלמים והנוצרים. בשנת 1365 הוקם היישוב מחדש בשם אלבסטה. לעיר היה תפקיד חשוב במלחמת הירושה הספרדית: ב-1707 ניצח פליפה החמישי בקרב אלמנסה (Almansa) שנערך בקרבתה. פיתוחה הכלכלי החל רק במאה ה-19, בעקבות בניית תעלת מריה קאריסטינה, שניקזה את ביצות המלריה ששכנו לדרומה. בזמן מלחמת האזרחים הספרדית שימשה כבסיס האימונים של הבריגדות הבינלאומיות.

העיר היא מרכז תעשייתי קטן. יש בה מפעלים לקרמיקה ולעיבוד מוצרים חקלאיים, וכן תעשיית סכינים מסורתית המפורסמת בספרד. אלבסטה מתחלקת לעיר העילית (Alto de Villa) העתיקה יותר ולעיר התחתית המודרנית. יש בה קתדרלה מן המאה ה-16 (קתדרלת יוחנן המטביל, San Juan Bautisata), וכן מוזיאון שמציג יצירות של אמנים מהפרובינציה.

בשנת 2022 התגוררו באלבסטה כ-172,000 איש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר עיריית אלבסטה 

קטגוריה:קסטיליה-לה מנצ'ה: ערים
דקאן

**דֵּקָאן** הוא תואר המשרה של אדם שהוענקה לו סמכות ניהולית משמעותית, בפרט ניהול פקולטה באוניברסיטה. באתר של אוניברסיטת וושינגטון פירטו כמה מתפקידיו העיקריים של הדקאן:
* מנהיגות פקולטית – הגדרת חזון ומנהיגות לפקולטה, יצירת תוכניות אסטרטגיות, הצבת סטנדרטים, קידום הפקולטה.
* מנהיגות אקדמית – אחריות על פעילות חינוכית, על ציבור הסטודנטים ועל עמידה בתקני ההוראה, ייצוג הפקולטה בציבור.
* הובלת כוח אדם – הנחיית עתודות ההובלה בפקולטה, גיוס ושימור סגל ההוראה.
* מנהיגות פיננסית – ניהול משאביה הכספיים של הפקולטה, הקצאת משאבים לגיוס צוות איכותי ולקידום הפקולטה.
* מנהיגות ניהולית – קידום תרבות של שיתוף פעולה עמידה במדיניות ובנהלים של האוניברסיטה, הקצאת שטחים וטיפוח גיוון, שוויון והכלה.
* מעורבות עם סגל, צוות וסטודנטים.
* שיתוף פעולה עם בוגרים, תורמים וקהילה חיצונית.
* מעורבות עם הקהילה האקדמית – השתתפות בכנסים ואירועים באוניברסיטה, ושיתוף פעולה עם מנהיגים אקדמיים ותורמים ליוזמות בין-תחומיות.

## אטימולוגיה
מקור המלה במונח הלטיני המאוחר "decanus" – מפקד על עשרה אנשים. מקור הכינוי הוא בתקנוני הנזורה, בייחוד בזה של בנדיקטוס מנורסיה על פיו נהגו במנזרים של ימי הביניים (בעיקר לאחר רפורמות קלוני). מנזרים אלו שגדלו והכילו לעיתים מאות נזירים, חולקו לקבוצות של עשרה בראשות נזיר בכיר – ה"דיקנוס" (בדומה לארגון צבאי).

לאחר מכן שימש הכינוי לציין ראש קהילה של כמרים, כסניף של קתדרלה או חלק של בישופות. עם צמיחת האוניברסיטאות מתוך הקתדרלות ובתי הספר במנזרים, החל התואר גם לשמש לציון בעלי סמכות אדמיניסטרטיבית במוסדות אלו.

## מאפייני התפקיד

באוניברסיטאות ובמכללות עומד הדקאן בדרך כלל בראש פקולטה, ועוסק בניהול האקדמי שלה. לתפקיד נבחר לרוב פרופסור מסגל הפקולטה אך לעיתים גם דוקטור. נוסף על דקאני הפקולטות, בראש ניהול המחקר באוניברסיטה או במכללה עומד **דקאן מחקר**. לתפקיד זה נבחר איש אקדמיה בכיר בדרגת פרופסור, המכהן בדרך כלל גם כסגן נשיא ותפקידו כולל הנחיית אנשי סגל ודקאני הפקולטות, ניהול תקציבי המחקר, פיקוח וביקורת על המחקר ובחלק מהמוסדות גם גיוס משאבים לביצועו. נוסף על כך קיים משרד בעל אופי שונה, **דֶּקָנָט הסטודנטים**, העוסק בסיוע לסטודנטים בהשתלבותם באוניברסיטה, באמצעות מתן מענה לבעיות לימודיות, אישיות, כלכליות וחברתיות שלהם. בראשות משרד זה עומד לרוב פרופסור מסגל האוניברסיטה.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מינויים אקדמיים
נחלת ז'בוטינסקי

**נחלת ז'בוטינסקי** היה מושב  של תנועת בית"ר, אשר התמזג במשך השנים לתוך בנימינה.
[250px|ממוזער|שמאל|בית בלה ו[מרדכי אולמרט בנחלת ז'בוטינסקי, הוריו של אהוד אולמרט]]

## היסטוריה
את המושב הקים גרעין מתיישבים של תנועת בית"ר ופלוגות הגיוס שלה. גרעין זה הקים בשנת 1939 מושב בשם תל צור בדרך העולה מבנימינה לזכרון יעקב. צורת היישוב הייתה בדגם "חומה ומגדל". בשנת 1942 הועתק המושב למבצר שוני, היכן ששכן מחנה של מחתרת האצ"ל. בשנת 1946 הועתק המושב שוב, לאזור הסמוך לבנימינה, והפך, מוניציפלית, לחלק מהמושבה. אז גם הוסב שמו ל"נחלת ז'בוטינסקי", על-שם זאב ז'בוטינסקי, מנהיג תנועת בית"ר, אשר נפטר בשנת 1940.
## שימור המורשת ותושבים ידועים
בשנת 2011 ניתלו שלטים במסגרת פרויקט שימור מורשת, בחזית בתים ברחוב נחלת ז'בוטינסקי המספרים את סיפור תושבי הבית בעת הקמת השכונה.

דמויות מוכרות ובולטות נולדו וגדלו במושב, ביניהן חברה הכנסת מרדכי אולמרט, שם גידל את 4 בניו בהם ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, ירמי אולמרט ויוסף אולמרט, השר לשעבר זאב בוים, יו"ר קק"ל לשעבר שלמה גרבץ ומנהל מרכז מורשת בגין הרצל מקוב.

## ראו גם
* קטגוריה:נחלת ז'בוטינסקי: אישים

## לקריאה נוספת
* ישעיהו מחנאי, '''נחלת ז'בוטינסקי''' – תולדותיה של התיישבות בית"רית, הוצאת המרכז להתיישבות של תנועת החרות-בית"ר, תל אביב, 1952 / תשי"ב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:בנימינה
קטגוריה:הנצחת זאב ז'בוטינסקי
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
חדר הטיקי הקסום

200px|left
**חדר הטיקי הקסום** (באנגלית: **Walt Disney's Enchanted Tiki Room** ) הוא מתקן בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. **חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה)** (באנגלית: **The Enchanted Tiki Room (Under New Management)**) הוא גרסת המופע המוצגת בממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה.

## חדר הטיקי הקסום בדיסנילנד

חדר הטיקי הקסום, שנפתח ב-23 ביוני 1963 היה המתקן האחרון שהשתמש באודיו אנימטרוניקס - המצאת חברת WED מיזמים. בהתחלה מומן המתקן על ידי חברת יוניטד איירלינז אולם המימון עבר לאחר זמן קצר לחברת המזון דול המממנת אותו עד היום.

בעת הקמתה הייתה החברה בבעלות אישית של וולט דיסני דרך החברה שלו - WED מיזמים, ולא חלק מדיסנילנד (שבבעלות חברת וולט דיסני). המתקן לא תוכנן להיות אטרקציה בפארק אלא מסעדה, בה הנעימו ציפורים המופעלות על ידי אודיו אנימטרוניקס את זמנם של הסועדים.

מאחר שהמתקן הופעל על ידי מחשבים, היה המבנה למבנה הראשון בדיסנילנד הממוזג במיזוג אוויר.

המתקן מציג את התרבות הפולינזית באמצעות תוכים מזמרים שצבעיהם כצבע דגל המדינה ממנה לכאורה באו: "חוזה" - מקאו בצבעי אדום לבן וירוק (מקסיקני) - המדובב על ידי וואלי באואג, "מייקל" - מקאו בצבעי לבן וירוק (מאירלנד) המדובב על ידי פלטון בורלי, "פייר" בצבעי אדום לבון וכחול (צרפת) המדובב על ידי אנרי ניוטון ו"פריץ" בצבעי אדום שחור ולבן (גרמניה) מדובב על ידי ת'רל רייונקרופט. כמו כן משתתפים במופע 150 ציפורים, פרחים, עמודי טוטם, מפל, תופים ומסכות מדברות.

בעת ההמתנה למופע נערך מופע מקדים.

המופע שופץ בשנים 2004 - 2005 ונפתח מחדש לקהל במרץ 2005.

### נתונים מספריים

כחלק מ"הצוות המזמר" של המתקן ישנם:

* 54 סחלבים מזמרים
* 4 עמודי טוטם
* 12 מתופפי תיקי
* 24 מסכות שרות
* 7 ציפורי גן עדן
* 8 תוכים מסוג מקאו
* 12 טוקאנים
* 9 סוגי ציפורי שיר
* 6 תוכים מסוג קקדו
* 20 ציפורים טרופיות שונות.

## חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה)
חדר הטיקי הקסום (תחת הנהלה חדשה) נפתח לקהל בממלכת הקסם ב-1 באוקטובר 1971 בשם "הסרנדה הטרופית של וולט דיסני" (**Walt Disney's Tropical Serenade**). המופע זהה למופע בדיסנילנד אולם היו שינויים קלים במופע המקדים. המופע נסגר ב-1 בספטמבר 1997 לשיפוצים ונפתח כמופע חדש. במרכזו מופיע התוכי יאגו מהסרט אלאדין, וזאזו מהסרט מלך האריות.

## מידע על המתקן
### דיסנילנד
* **פתיחה:** 23 ביוני 1963
* **מתכנן:** WED מיזמים
* **מספר הציפורים הכולל:** 225
** **ציפורים מזמרות:** 120
* **גוף תומך:** דול אננס
* **אורך המופע:** 16:08
** **אורך המופע המקדים:** 10:00
* **סוג המתקן:** מופע תיאטרון עם אודיו אנימטרוניק

### ממלכת הקסם
* **פתיחה:** 1 באוקטובר 1971
* **שיפוץ:** מרץ, 1998
* **סוג המתקן:** מופע תיאטרון עם אודיו אנימטרוניק
* **גוף תומך מקורי:** מגדלי ההדרים של פלורידה

## קישורים חיצוניים

* חדר הטיקי הקסום בדיסנילנד - אתר רשמי 
* חדר הטיקי הקסום בדיסניוורלד - אתר רשמי

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסנילנד
תזמורת פילדלפיה

**תזמורת פילדלפיה** (באנגלית: **Philadelphia Orchestra**), שמקום מושבה בפילדלפיה שבפנסילבניה, היא אחת מ"חמש הגדולות" מבין התזמורות הסימפוניות בארצות הברית ובדרך כלל נחשבת לאחת המעולות בעולם. מאז 2001 היא מקיימת את סדרת הקונצרטים השנתית שלה במרכז קימל לאמנויות הבימה באולם וריזון, ליד האקדמיה למוזיקה, שם שכנה התזמורת במשך מאה שנים, מאז ייסודה בשנת 1900.

[שמאל|ממוזער|250px|תזמורת פילדלפיה בבכורה האמריקאית לסימפוניה מס' 8 של [גוסטב מאהלר במי במול מז'ור, בניצוח לאופולד סטוקובסקי, 1916]]

התזמורת נוסדה על ידי פריץ של, שגם שימש כמנצחה הראשון, בשנת 1900. בשנת 1907 החליף אותו במשרה זו קרל פוהליג, אבל היה זה לאופולד סטוקובסקי, מנצחה הראשי משנת 1912, שהביא את התזמורת למעמדה. בניצוחו יצא לתזמורת שם של וירטואוזיות בנגינה.

בניצוחו של סטוקובסקי הופיעה התזמורת בסרטו של וולט דיסני משנת 1940, פנטסיה, שם מצולם סטוקובסקי לוחץ את ידו של מיקי מאוס, לאחר שזה סיים את תפקידו כשוליית הקוסם של פול דיקא.

בשנת 1936 הצטרף יוג'ין אורמנדי לארגון וחלק את משרת המנצח הראשי עם סטוקובסקי עד 1938, כשקיבל עליו את התפקיד במשרה מלאה. הוא נשאר עם התזמורת למשך ארבעים שנה, ורבות מן ההקלטות המפורסמות ביותר של התזמורת נעשו תחת שרביטו. אורמנדי לקח את התזמורת למסעה ההיסטורי בשנת 1973 בסין, התזמורת המערבית הראשונה שביקרה במדינה זו אחרי עשרות שנים. התזמורת התקבלה בהתלהבות רבה וחזרה לסין לעוד שלושה ביקורים מוצלחים.

את אורמנדי החליף ריקרדו מוטי (1980–1992) ואחריו בא וולפגנג זאוואליש (1993–2002). מנהלה הראשי של התזמורת בימים אלה הוא יאניק נזה-סגין.

תזמורת פילדלפיה יכולה להתגאות גם בשיא יוצא דופן של חלוציות תקשורתית. הייתה זו התזמורת הסימפונית הראשונה שהופיעה בהקלטות חשמליות (בשנת 1925), הראשונה שהופיעה בשידור רדיו במימון מסחרי משלה (ברשת NBC בשנת 1929), הראשונה שביצעה פסקול של סרט קולנוע ("השידור הגדול" של חברת פאראמונט משנת 1937), הראשונה שהופיעה בשידור טלוויזיה ארצי (ברשת CBS, בשנת 1948). התזמורת האמריקאית הראשונה שהקליטה את מכלול הסימפוניות של בטהובן על תקליטורים (בשנת 1988), והתזמורת הראשונה שניגנה קונצרט בשידור חי ברשת האינטרנט (בשנת 1997).

נוסף לביקורה ההיסטורי של התזמורת בסין בשנת 1973, היא הייתה גם התזמורת האמריקאית הראשונה שביקרה בווייטנאם, בשנת 1999 בניצוחו של וולפגנג סאוואליש.

תזמורת פילדלפיה מופיעה ביותר מ-130 קונצרטים בעונת המנויים שלה, מספטמבר עד מאי. בחודשי יוני-יולי יש לה עונת קיץ של קונצרטים תחת כיפת השמיים, במרכז מאן לאמנויות הבימה בפילדלפיה, ובאוגוסט היא מופיעה במשך שלושה שבועות במרכז אמנויות הבימה סרטוגה בסרטוגה ספרינגס שבניו יורק.

באפריל 2011 הודיעה התזמורת על פשיטת רגל.

במהלך חודש יוני 2018 הופיעה התזמורת בסדרת קונצרטים בישראל תחת חסותה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

נגן הטרומבון הישראלי ניצן הרעוז הוא הנגן הראשי בקבוצת הטרומבונים בתזמורת משנת 1995.

## מנהלים מוזיקליים
*יאניק נזה-סגין (2012 - ממשיך)
*שארל דיטואה (2008 - 2012) (מנצח ראשי)
*כריסטוף אשנבאך (2002 - 2008)
*וולפגנג זאוואליש (1993 - 2002)
*ריקרדו מוטי (1980 - 1992)
*יוג'ין אורמנדי (1936 - 1980)
*לאופולד סטוקובסקי (1912 - 1938)
*קרל פוהליג (1908 - 1912)
*פריץ של (1900 - 1907)

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

*

* 
* 

## הערות שוליים

פילדלפיה
פילדלפיה
קטגוריה:פילדלפיה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:פנסילבניה: תרבות
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
כריסטוף אשנבאך

**כריסטוף אשנבאך** (בגרמנית: **Christoph Eschenbach**; נולד ב-20 בפברואר 1940, בברסלאו, גרמניה, כיום ורוצלב, פולין) הוא פסנתרן ומנצח גרמני ידוע-שם. כיום המנצח הראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.

## ביוגרפיה
ילדותו המוקדמת עברה עליו בנסיבות קשות ביותר. הוא נולד בימי מלחמת העולם השנייה בשנת 1940 כבן להריברט רינגמן, פרופסור למוזיקולוגיה באוניברסיטת ברסלאו, ולמרגרטה יארוש, עוזרתו. הלידה הסתבכה והרופאים הצליחו להציל רק את התינוק, ואילו האם מתה תוך ימים אחדים. עקב דעותיו האנטי-נאציות הגלויות פוטר האב ממשרתו האקדמית וגויס לוורמכט לגדוד עונשין שנלחם בחזית הסובייטית, שם מצא עד מהרה את מותו. הילד היתום נדד יחד עם סבתו בעקבות הצבא הגרמני, שנסוג מפולין. תוך כדי נדודיהם הסבתא מתה, והילד הגיע לבסוף למחנה פליטים במקלנבורג. אחרי ימי מחסור ומחלות נמצא שם בשנת 1946 על ידי בת דוד של אמו, ואלידורה יארוש, זמרת ומורה למוזיקה, שאימצה אותו והתיישבה איתו בויזמר. בשנת 1948 שניהם עברו לגור עם בעלה של ואלידורה, וולפגנג אשנבך, בעיר נוישטאט בחבר הולשטיין. אחרי שנה של אילמות התאושש וחזר לדבר, בין היתר, הודות לצלילי המוזיקה שנשמעו בבית הוריו המאמצים.

מגיל 7 קיבל אשנבך שיעורי פסנתר מאמו המאמצת. בגיל 11 צפייה בקונצרט בניצוחו של וילהלם פורטוונגלר השפיעה מאוד על החלטתו לבחור בקריירה מוזיקלית. בשנים 1951–1953 המשיך ללמוד פסנתר אצל המורה אלזה הנסן (גיול) בהמבורג, והתחיל בנוסף ללמוד לנגן בכינור, בויולה ובעוגב. בגיל 15 נרשם ללימודים בבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן. מוריו היו בעיקר האנס-אוטו שמידט-נויהאוס (פסנתר) ווילהלם בריקנר-ריגברג (ניצוח).
לפי עדותו של אשנבך, בין המנצחים שלצידם עבד והשפיעו במיוחד על אמנותו היו גאורג סל, הרברט פון קאראיין וליאונרד ברנשטיין.

אשנבאך זכה במספר רב של פרסים ראשונים בתחרויות פסנתר. בשנת 1964 ניגן בהקלטה ראשונה לחברת דויטשה גרמופון (יצירה של מוצרט) וחתם על חוזה הקלטות עם החברה.

לפני שהתמנה למשרות מנהל מוזיקלי של תזמורת פריז ותזמורת פילדלפיה, היה מנצח ראשי אורח בתזמורת טונהאלה, ומנצח ראשי קבוע בשנים 1982–1986. בין משרותיו האחרות היו מנהל מוזיקלי ביוסטון, טקסס, (1988 עד 1999; מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של המבורג (1998–2004); ומנהל מוזיקלי של פסטיבל רוויניה, מעון הקיץ של התזמורת הסימפונית של שיקגו (1994–2003), של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית בוושינגטון די.סי. בשנים 2017-2010 ומנהל המרכז קנדי  (2017-2010). בהמשך הוא מנצח אמריטוס של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית. 
החל מ-2019 הוא מנצח ראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין 

הוא מרבה בהקלטות, הן כפסנתרן והן כמנצח.

אשנבאך נודע בעזרה ובתמיכה שהוא מגיש למוזיקאים צעירים ומוכשרים בפיתוח הקריירה שלהם. בין אלה שנהנו מעזרתו זמרת הסופרן רנה פלמינג והפסנתרנים צימון בארטו ולאנג לאנג.

## קישורים חיצוניים

* 

* יוסי שיפמן, ריאיון: אני יודע שאני נמצא בפסגה, באתר הבמה, 18 בנובמבר 2012
* 
* פרטים אוטוביוגרפיים באתר האמן 
* Stephen Wigler ''Eschenbach bilieves skill at keyboard aids conducting, Baltimore Sun, 13.10.1991''

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
וולפגנג זאוואליש

**וולפגנג זאוואליש** (בגרמנית: **Wolfgang Sawallisch**; 26 באוגוסט 1923 – 22 בפברואר 2013) היה מנצח ופסנתרן גרמני.

## ביוגרפיה
זאוואליש נולד במינכן והפגין כישרון מוזיקלי מגיל צעיר. בילדותו למד לנגן בפסנתר, ובהמשך למד תיאוריה מוזיקלית, הלחנה וניצוח. מאוחר יותר אמר שהמנצח והמלחין וילהלם פורטוונגלר היה ההשפעה הגדולה ביותר עליו. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כמפעיל רדיו בוורמאכט באיטליה, נפל בשבי ובילה זמן במחנות שבויים בריטיים ואמריקאיים.

לאחר המלחמה החל זאוואליש בקריירה שלו בבית האופרה באאוגסבורג. בשנת 1953 ניצח על הפילהרמונית של ברלין, המנצח הצעיר ביותר בתולדותיה. בהופעת הבכורה שלו בפסטיבל ביירוית בשנת 1957 ניצח על טריסטן ואיזולדה של וגנר, וגם שם היה המנצח הצעיר ביותר בתולדות ביירוית. משנת 1960 עד 1970 היה מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה ומ-1971 עד 1992 היה מנהל מוזיקלי של האופרה הממלכתית של בוואריה. מ-1993 עד 2002 היה מנהל מוזיקלי של תזמורת פילדלפיה, ולאחר מכן מנצח כבוד, עד לפרישתו.

כפסנתרן, ליווה מספר זמרים ידועי-שם בתחום הליד, בהם דיטריך פישר-דיסקאו ואליזבת שוורצקופף. זאוואליש הקליט יצירות של מלחינים רבים, ביניהם ריכרד שטראוס, רוברט שומאן ויוהנס ברהמס. האריה "מלכת הלילה" מתוך חליל הקסם של מוצרט בניצוחו הייתה אחת מהיצירות שנשלחו לחלל בתקליט הזהב של וויאג'ר.

זאוואליש נפטר בגיל 89 בביתו שבבוואריה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים מפורטות
* Wolfgang Sawallisch Foundation 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1923
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2013
ישיבה תיכונית מצפה רמון

[שמאל|ממוזער|250px|[בית המדרש של הישיבה, לפני שיפוצו והחלפת הריצוף]]
שמאל|ממוזער|250px|הרב דוד אביחיל, מייסד הישיבה
**ישיבה תיכונית לחינוך תורני סביבתי מצפה רמון** (המוכרת גם בראשי התיבות "יתל"ת סמ"ר") היא ישיבה תיכונית במצפה רמון השוכנת על צוק מכתש רמון, אשר שמה את הדגש החינוכי שלה בחינוך תורני, בהתבסס על הפסוק "חנוך לנער על פי דרכו" (), ובחינוך דרך טיולים - מתוך תפיסה שדרך הטבע האדם מגלה את עצמו ואת רצינותו. הישיבה מונה כיום כ-240 תלמידים.

הישיבה הוקמה בשנת התשנ"א (1991) על ידי הרב דוד אביחיל, אשר שימש כראש הישיבה עד שנת ה'תשס"ט (2009). בשנת ה'תשס"ט החליף אותו הרב יהונדב עציון. לאחר שש שנים החליף אותו בראשות הישיבה הרב ארי הנדלר.

## תפיסת עולם חינוכית
הישיבה דוגלת בשיטת "סמכות ואחריות" הנותנת לתלמידים את הסמכות המלאה למעשיהם תוך לקיחת אחריות על התוצאות. קבלת הסמכות מתבטאת בין השאר בבחירה אם להיכנס לשיעורים או לפנות לעיסוקים אחרים בזמן השיעור ובאחריותם להשלים את החומר הנלמד. בדרך זו התלמידים בונים בעזרת הר"מ את הרצון ללמוד באופן טבעי וללא צורך בכפיית הלמידה עליהם.

הישיבה היא ישיבה "תורנית סביבתית". כחלק מהדרך התורנית סביבתית הישיבה מאפשרת לגשת למגמות סביבתיות כגון: אקולוגיה וביולוגיה, שבהם המורים משלבים מדי כמה שיעורים ידע בנושאים הקשורים ליהדות ומדע. תלמידי הישיבה יוצאים לסיורים לימודיים ובמהלך השנה מתקיים מדי שבועיים יום סיור ושלוש סדנאות שטח, כחמישה ימים בשטח.
שמאל|ממוזער|250px|תלמידי הישיבה במהלך סדנת שטח לימודית.

## האספה המשותפת
האספה המשותפת היא גוף דמוקרטי משותף לתלמידי הישיבה ולצוות הישיבה כאחד. לכל כיתה בישיבה ישנם שני נציגים שנבחרו על ידי הכיתה, שלהם זכות הצבעה כאשר הצעה באספה עולה להצבעה. עם זאת, כל תלמיד ואיש צוות (ר"מ, מדריך, מורה מקצועי) רשאי להביע דעה או להציע הצעה. לכל איש צוות ישנה זכות הצבעה, כך שלמעשה מספר אנשי הצוות ומספר התלמידים מתקרב לשוויון. המגבלה היחידה על אופי ההצעה היא שלא תעמוד בסתירה למסורת היהודית המקובלת (על פי החלטת ראש הישיבה) או לחוקי המדינה. האספה מנוהלת על ידי שני תלמידי כיתה יב שנבחרו, ונציג נוסף רושם את פרוטוקול האספה, המתפרסם לאחר האספה. ההחלטות באספה מתקבלות על סמך רוב בהצבעה. דוגמה לאחת ההחלטות המשמעותיות של האספה היא ההחלטה על ההגשה למבחני הבגרות רק החל מכיתה יא. החלטה זו בוטלה על ידי האספה בשנת ה'תש"ע. החלטות נוספות נוגעות לתדירות הטיולים ואופיים, שעת תפילת שחרית, תקנות הנוגעות להתנהלות בית המדרש, הכנסת מקלט טלוויזיה לפנימיה, הצטרפות הישיבה לעליית הנוער ועוד.

## שלוחות ומוסדות המשך
בשנת ה'תשע"א (2010) נוסדו על ידי רבנים שלימדו בישיבה שתי ישיבות בסגנון דומה, אחת בנצרת עילית, על ידי הרב חגי שיל"ת, והשנייה באילת, על ידי הרב שמואל שפירא.

כמו כן באותה שנה נוסדה גם הישיבה הגבוהה לחינוך תורני סביבתי, על ידי הרב אביחיל. הישיבה ממוקמת בירושלים בשכונת רמות אלון, מונה כ-50 תלמידים, ומהווה מעין מוסד המשך לרוצים להעמיק בלימוד ה'תורני סביבתי'.

## לקריאה נוספת
* הרב דוד אביחיל, "חינוך ולימוד מתוך בחירה - לדרכה החינוכית של הקריה במצפה רמון", עמ' 203–226, בתוך: הרב נריה גוטל (עורך), **חופש הבחירה בחינוך - עיון הגות ומעש**, מינהל החינוך הדתי, משרד החינוך, ירושלים, תשס"ד 2004
* דוד אביחיל, בצומת העולמות.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר של הישיבה הגבוהה "רמות ירושלים"

מצפה רמון
קטגוריה:מצפה רמון: חינוך
קטגוריה:ישיבות תיכוניות-תורניות
Black Celebration

**Black Celebration** (חגיגה שחורה) הוא אלבום האולפן באורך מלא ה-5 של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד.

במצעד האלבומים הבריטי, הגיע האלבום למקום #3. בארצות הברית לעומת זאת, האלבום הגיע רק למקום #90.

## רשימת השירים




**גרסת ה-[[CD]] הבריטית מכילה 3 שירים נוספים:**




* הגרסה האמריקאית של האלבום מכילה גם היא את השיר But Not Tonight.
* כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט*Black Day*, שנכתב על ידי גור יחד עם אלן ויילדר ודניאל מילר.
* השירים *A Question of Lust*, *Sometimes*, *It Doesn't Matter Two*, *World Full of Nothing* ו-*Black Day*. מבוצעים על ידי מרטין גור. זהו האלבום של הלהקה שבו יש הכי הרבה שירים שמבוצעים על ידי גור. (כל שאר השירים מבוצעים על ידי גהאן).
* *Sire*, חברת התקליטים של הלהקה בארצות הברית, החליטה "להפוך" את הסינגל *Stripped* - הביסייד *But Not Tonight* הפך להיות הסינגל עצמו ו-*Stripped* הפך להיות ביסייד. לפיכך, בארצות הברית לא יצא הסינגל Stripped, ובמקומו יצא But Not Tonight.

## [[דפש מוד#סינגלים|סינגלים]]

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פוסט פאנק
קטגוריה:אלבומי חברת סייר רקורדס
סרגל כלים

[שמאל|ממוזער|500px|סרגל הכלים בגרסה של [gedit באובונטו]]
**סרגל כלים** הוא רכיב בממשק משתמש גרפי, המופיע על מסך המחשב כשורה, טור או קובייה עם צלמיות המפעילות פונקציות בסיסיות בתוכנה.

סרגל הכלים הראשון הופיע בשנת 1973 על מחשב Xerox Alto.

הקונספט שעומד ביסוד סרגל הכלים הוא הנגשה של פונקציות שגרתיות באמצעות זמינות גבוהה וסימול ברור של הפונקציה. סרגל הכלים שהוא אחד מסימני ההיכר של מערכות הפעלה גרפיות, הצליח להוסיף כלי נוסף לשימוש נוח וקל בתוכנות השונות.

ישנם סוגים שונים של סרגלי כלים, בצורות ובגדלים. בחלק מסרגלי כלים נוסף טקסט מבהיר. וישנם כאלו שמהווים נקודת התחלה לפונקציות רבות, במיוחד בתוכנות גרפיות. עם הזמן השתכללו סרגלי הכלים, וכיום ניתן למצוא סרגלי כלים שכוללים לא רק כפתורים אלא אף תיבות רשימה משולבות ותפריטים נפתחים. על פי התפיסות המקובלות של יצירת ממשק משתמש אין ליצור סרגלי כלים שיש בהם יותר מ-8 כפתורים, בשל מוגבלותו של האדם להתייחס לכמות גדולה מדי של פריטים. 

ניתן למצוא סרגלי כלים ברוב התוכנות בעלות ממשק משתמש הגרפי, כגון תוכנות משרדיות, תוכנות שרטוט ותכנון מכני ותוכנות עיבוד תמונה. כמו כן קיימות הרחבות לדפדפנים כגון אינטרנט אקספלורר ומוזילה פיירפוקס בצורת סרגל כלים. סרגלי כלים מתלווים גם למערכות הפעלה ולמנועי חיפוש מסוימים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
התזמורת הסימפונית של וינה

**התזמורת הסימפונית של וינה** (בגרמנית: **Wiener Symphoniker**) נוסדה בשנת 1900 תחת השם "אגודת הקונצרטים של וינה" (בגרמנית: Wiener Concertverein). בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 שונה שם התזמורת לשמה הנוכחי.

## היסטוריה
על אף ירידה בהאזנה לקונצרטים לאחר הופעת הרדיו בשנות ה-20 של המאה ה-20, התזמורת החזיקה מעמד עד סיפוח אוסטריה בשנת 1938, שהביא להתמזגותה עם תזמורות גרמניות, כחלק מן התרבות הגרמנית. בתור שכזו, שימשה למטרות תעמולה עד שצימצומים בשורותיה, כתוצאה מגיוס לעבודה במפעלי תחמושת, הביאו לסגירתה ב-1 בספטמבר 1944.

הקונצרט הראשון של התזמורת אחרי המלחמה התקיים ב-16 בספטמבר 1945, ונוגנה בו הסימפוניה השלישית של גוסטב מאהלר. בהנהלתו של יוזף קריפס, נבנה מחדש, תוך זמן קצר, רפרטואר מודרני לאחר עשר שנים של בידוד והתזמורת יצאה בפעם הראשונה לפסטיבל ברגנץ בקיץ 1946.

שנת 1946 ציינה את ראשית כהונתו של מאסטרו הרברט פון קאראיין, שאף כי לא היה מנצח ראשי, עבד עם התזמורת הווינאית בסדרת הקונצרטים שנקראו על שמו ויצא עמה לסיורים רחבי-היקף באירופה ובאמריקה הצפונית.

בשנת 1959 הופיעה התזמורת לפני האפיפיור יוחנן ה-23 בוותיקן, בניצוח הבכורה של מאסטרו וולפגנג זאוואליש.

בתקופת ניהולו של זאוואליש יצאה התזמורת לסיור בארצות הברית בשנת 1964 ולסיור משולב בארצות הברית וביפן. בשנת 1967 בתקופתו גם נפתח מחדש התיאטרון של וינה, בשנת 1962.

קריפס חזר לתקופת הביניים שבין פרישת זאוואליש לבואו של קרלו מריה ג'וליני כמנצח ראשי. בשנות ה-80' ההתייצב ז'ורז' פרטר על דוכן המנצחים. הוא הגדיל את מספר הקונצרטים של תזמורת וינה והוסיף מוזיקה צרפתית לרפרטואר.

המנצח הראשי של התזמורת החל מעונת 2024/25 הוא המנצח הצ'כי פטר פופלקה.

## מנצחים ראשיים
* פרדיננד לוה (1900–1925)
* הוגו גוטסמן (1929–1933)
* אוסוואלד קאבאסטה (1934–1938)
* הנס וייסבאך (1939–1944)
* הנס סווארובסקי (1945–1947)
* וולפגנג זאוואליש (1960–1970)
* יוזף קריפס (1970–1973; מנהל אמנותי)
* קרלו מריה ג'וליני (1973–1976)
* גנאדי רוז'דסטוונסקי (1980–1982)
* רפאל פריבק דה בורגוס (1991–1996)
* ולדימיר פדוסייב (1997–2005)
* פאביו לואיזי (2005–2013)
* פיליפ ז'ורדן (2014–2021)
* אנדרס אורוסקו-אסטרדה (2021–2022)
* פטר פופלקה (2024 - ממשיך)

## קישורים חיצוניים

* 

וינה
וינה
קטגוריה:וינה: תרבות
חוזה ורדן

ממוזער|350x350 פיקסלים|חלוקת אירופה לאחר חוזה ורדן:
**חוזה ורדן** (בצרפתית: **Traité de Verdun**, בגרמנית: **Vertrag von Verdun**) של שנת 843 הוא הסכם במסגרתו שלושת בניו של לואי החסיד, נכדיו של קרל הגדול, חילקו ביניהם את האימפריה הקרולינגית.

ההסכם, שנחתם בוורדן אשר בצפון-מזרח צרפת, הביא לסיומה של מלחמת האזרחים הקרולינגית בת שלוש השנים.

## המאבק על האימפריה
עם מותו של לואי החסיד, ב-840 לספירה, תבע בנו הבכור, לותאר הראשון, בעלות על קיסרות אביו ותמך בהמלכתו של אחיינו פפין השני  כמלך אקוויטניה. לאחר שאֶחָיו של לותאר, קרל הקירח ולודוויג הגרמני, הביסו אותו בקרב על פונטני  בשנת 841 וחתמו על שבועות שטרסבורג  (842), הסכים לותאר למשא ומתן.

## ההסכם
שלושת האחים כבר היו מבוססים בממלכות שונות, לותאר באיטליה, לודוויג בבוואריה, וקרל באקוויטניה.

באוגוסט 843 התכנסו שלושת האחים בעיר ורדן וחתמו על הסכם לפיו חולקה האימפריה לשלוש ממלכות שונות, בהתאם לנוהג הפרנקי לחלק את נחלות האב בין כל היורשים בחלקים דומים ולא להוריש את כולה לבן הבכור: לודוויג, לימים "לודוויג הגרמני", זכה בחלקה המזרחי של האימפריה, פרנקיה המזרחית, שהפכה בהמשך לממלכת גרמניה. לותאר זכה בחלק המרכזי של האימפריה, פרנקיה התיכונה, שכלל את ארצות השפלה, אלזס, בורגונדי, פרובאנס ואיטליה. כמו כן, בהיותו הבן הבכור, הוא זכה בתואר "הקיסר הרומי" והיה, בשם בלבד, השליט העליון. קרל זכה בחלק המערבי, פרנקיה המערבית, שהפך מאוחר יותר לצרפת. פפין השני קיבל את ממלכת אקוויטניה אבל היה תחת סמכותו של קרל.

הממלכה המזרחית והמערבית התפתחו לישויות יציבות יחסית. לעומתן ממלכתו של לותאר, שגבולותיה הארוכים היו קשים להגנה ושהרי האלפים חצצו בין חלקה הדרומי לצפוני, התפצלה בין יורשיו, וחלקים ממנה היוו זירה למאבק בין צרפת לגרמניה במשך מאות שנים.

## ראו גם
* חוזה מרסן

## קישורים חיצוניים

* 

ורדן
קטגוריה:המאה ה-9
קטגוריה:צרפת: ימי הביניים
קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: אמנות והסכמים
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:שינויים בכוח הפוליטי
הבורסה לניירות ערך בניו יורק

**הבורסה לניירות ערך בניו יורק** (באנגלית: **New York Stock Exchange**; בראשי תיבות: **NYSE**), היא הבורסה לניירות ערך הגדולה ביותר בארצות הברית ובעולם בשווי החברות הכולל, והשנייה בגודלה במספר החברות הנסחרות בה אחרי בורסת נאסד"ק. כיום, רווח השימוש בשם הרחוב **[[וול סטריט]]** ככינוי לבורסה עצמה. 

הבורסה נוסדה בפינת הרחובות וול סטריט וברוד ברובע מנהטן שבניו יורק, ב-8 במרץ 1817, על בסיס הסכם בטונווד שנחתם בוול סטריט על ידי 24 סוחרי מניות ב-17 במאי 1792. ב-4 באפריל 2007 התאחדה הבורסה עם בורסת Euronext מפריז והפכה בפועל לבורסה הגלובלית הראשונה בעולם.

הבורסה בבעלות חברת ההחזקות Intercontinental Exchange, או בקיצור ICE, הרשומה בה בעצמה ומפעילה 12 בורסות ברחבי העולם, בהן NYSE. חברת ICE השלימה את רכישת NYSE בנובמבר 2013.

הבורסה מנוהלת על ידי דירקטוריון הבורסה המטפל בתפעול השוטף של מערכות הבורסה, בטיפול בחברות הרשומות למסחר, ובאישורם של מועמדים חדשים כחברי בורסה. לין מרטין מכהנת כנשיאת NYSE החל מדצמבר 2021.

נכון ליולי 2024 נסחרות בבורסה של ניו יורק 2,223 חברות בעלות שווי כולל של כ-28.33 טריליון דולר. 28 מתוך 30 החברות שמרכיבות את מדד דאו ג'ונס (החברות הציבוריות הגדולות ביותר בארצות הברית), נסחרות בבורסת ניו יורק. כמחצית מהיקף המסחר נערך באופן ממוחשב. הנשיאה הנוכחית של הבורסה היא לין מרטין.

הבורסה של ניו יורק נוסדה בשנת 1792. מצפון-מזרח לבניין הבורסה כיום. במבנה המזכיר במראהו מקדש יווני, שוכן ה"פדרל הול" שממנו משקיף פסלו של ג'ורג' וושינגטון אשר הוצב במקום בשנת 1789, בעקבות השבעתו כנשיא הראשון של ארצות הברית. באולם המסחר העיקרי יש 12 "תאים", שכל אחד מהם מטפל בקרוב ל-75 ניירות ערך שונים.

## חברות ישראליות בבורסה
מניות חברת נייר חדרה הונפקו בבורסה בניו יורק בסוף שנות ה-50, ובכך הייתה לחברה הישראלית הראשונה שמניותיה הונפקו בבורסה. ב-1960 הונפקו מניות חברת הצמיגים אליאנס.
חברת טבע תעשיות פרמצבטיות החלה להיסחר בבורסת ניו יורק ב-2012, עד אז נסחרה בבורסת נאסד"ק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* שלמה גרינברג, הבורסה זה הוא, גלובס, 22 בספטמבר 2003
* אתר האינטרנט הרשמי של חברת ICE

## הערות שוליים

קטגוריה:הבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:שוק ההון האמריקאי
ניו יורק
קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:ניו יורק: כלכלה
קטגוריה:וול סטריט
קטגוריה:מנהטן תחתית
סדר גודל

[ממוזער|סדרי גודל ב[יקום, מהקטן ביותר (למעלה) ועד לגדול ביותר (למטה)]]

**סֵדֶר גּוֹדֶל** הוא החלוקה של קנה מידה או גודל של כל כמות, כאשר כל חלוקה מכילה ערכים שיש ביניהם יחס קבוע. היחסים הנפוצים ביותר הם 10, 2, 1000, 1024, *[[E (קבוע מתמטי)|e]]*. לרוב, סדרי גודל מתייחסים לסדרה של חזקות של עשר. כאשר לא מגדירים את היחס הספציפי ומתייחסים רק לביטוי סדר גודל, הרי שברירת המחדל תהיה מכפלה של 10. ערך זה עוסק בקנה המידה העשרוני.

סדרי גודל משמשים להשוואות מקורבות. אם שני מספרים שונים בסדר גודל אחד, אחד מהם גדול פי עשרה מהשני. אם שני מספרים שונים בשני סדרי גודל, אחד מהם גדול פי מאה מהשני. שני מספרים בעלי אותו סדר גודל נמצאים על אותה הסקאלה: הערך הגדול נמוך מעשר פעמים הערך הקטן.

סדר הגודל של מספר הוא המספר של החזקות של עשר המכילות את המספר. ליתר דיוק, סדר הגודל של מספר יכול להיות מוגדר במונחים של לוגריתם, בדרך כלל כחלק שלם של הלוגריתם. לדוגמה, הלוגריתם של המספר 4,000,000 לפי בסיס 10 הוא 6.602; לכן סדר הגודל שלו הוא 6. לכן, סדר גודל הוא מיקום מקורב על קנה מידה לוגריתמי.

הערכת סדר גודל של ערכים שערכם המדויק לא ידוע היא הערכה מעוגלת של החזקות הקרובות ביותר של עשר. למשל, הערכת סדר הגודל של ערכים בין 3 מיליארד ל-30 מיליארד (כגון אוכלוסיית בני האדם על כדור הארץ) היא 10 מיליארד. הערכת סדר גודל נקראת לפעמים גם קירוב מסדר אפס.

סדרי הגודל יכולים להמחיש את ההבדלים בין העולם המיקרוסקופי לעולם המקרוסקופי. למשל, בפיזיקה חוקרים חלקיקים זעירים ביותר שגודלם הוא עשר בחזקת מינוס עשר של המטר, וכן גדלים אסטרונומיים ענקיים כגון עשר בחזקת עשרים של המטר.

## ראו גם
*שמות מספרים
*סיבוכיות
*עד כדי
*סדרי גודל של מספרים
*דציבל

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הממחיש את סדרי הגודל מהקטן ביותר לגדול ביותר.
* 

*
הידרה (ביולוגיה)

**הידרה** (שם מדעי: *Hydra*) הוא בעל חיים רב-תאי המשתייך למערכת הצורבים, וחי במים מתוקים. מבנה ההידרה הוא גוף דמוי גליל מוארך באורך 1 ס"מ. להידרה ראש בצד האחד של הגליל ורגל אחת בצד השני. ההידרה מורכבת מכ-10,000 תאים, המורכבים מעשרה סוגים. ההידרה היא מודל מחקר פופולרי אצל הביולוגים, עקב יכולת הרגנרציה, רבייה א-מינית, גודלה הקטן, ומורכבות פיזיולוגית נמוכה. מקור שמה של ההידרה הוא במפלצת המיתולוגית הידרה שהייתה בעלת יכולת רגנרציה להצמיח איברים חדשים במקום אלה שנגדעו.

## מאפיינים
ההידרה היא טורפת הנפוצה ברוב מקווי המים המתוקים הבלתי מזוהמים באזורי אקלים ממוזג ואקלים טרופי. להידרה שתי שכבות תאים בגוף. השכבה החיצונית (ectoderm) משמשת להגנה והשכבה הפנימית (endoderm) משמשת לעיכול המזון. מיצי העיכול מופרשים מתאי השכבה הפנימית בכל פעם שמזון חודר לגוף. החלקים שלא נעכלו מופרשים אל מחוץ לגוף דרך הפה. הנשימה נעשית בכל חלקי גופה. ההידרה ניזונה מיצורים מימיים קטנים, בעיקר שטרגליים ודפניה.

רגל ההידרה מפרישה ריר דביק המאפשר להידרה החומה להיצמד לגבעולים וסלעים. באופן כללי ההידרה משתדלת לא לנוע ממקומה, והיא לוכדת את מזונה רק כשהוא חולף בסמוך לפתח הפה. אולם כאשר יש מחסור במזון, היא ניתקת ממקומה ומשעינה את כל כובד גופה על זרועות הציד, וכך היא מתקדמת. להידרה יכולת לנוע במהירות של כ-10 סנטימטרים ליום.

ההידרה מתרבה ברבייה אל-זוויגית וברבייה מינית. חלק מהמינים של ההידרה הם הרמאפרודיטים ואחרים הם בעלי זכרים ונקבות נפרדים. הדיווחים החד משמעיים הראשונים של רבייה אל-זוויגית היו תאורים של ההידרה, למשל התיאור של אנטוני ואן לוונהוק משנת 1702.

## רגנרציה בהידרה
להידרה יכולת רגנרציה מהירה המתבצעת בעזרת השלד החלבוני התוך תאי. מכיוון שגוף ההידרה עשוי משכבות של עור, השלד החלבוני ימצא בכל שכבה ושכבה. בכל שכבה השלד החלבוני מופיע כשכבות קליפתיות שעשויות משכבות של רקמות תאים צפופות המרפדות את השלד עצמו. השלד החלבוני עצמו בנוי מחוטים דקים ושריגים חלבוניים המחברים בין התאים ונותנים לגוף השלם את צורתו ואת יכולתו לבצע רגנרציה. לדוגמה כאשר נחתכת הידרה לשני חלקים הצד בעל הרגל יגדל ראש ולהפך בהתאמה. ההידרה מסוגלת להתפתח מרקמה קטנה (1-5% מהידרה בוגרת). תהליך הרגנרציה מתחיל מחתיכת רקמה, שהופכת לכדור פחוס וחלול (ספרואיד) תוך כמה שעות אחדות שמתפתח להידרה שלמה ובוגרת תוך כמה ימים.

## מינים
להידרה מספר מינים הנבדלים בצבעם ובדרכי רבייתם. אחד המינים השכיחים ביותר הוא הידרה חומה.

## קישורים חיצוניים

* 

* [Structural Inheritance of the Actin Cytoskeletal Organization Determines the Body Axis in Regenerating ''Hydra''](https://www.cell.com/cell-reports/fulltext/S2211-1247(17)30073-6)
* Gilbert Charles Bourne, '''An Introduction to the Study of the Comparative Anatomy of Animals''', BiblioBazaar, LLC, 2008, pages 221-240

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:הידרתים
שלום שרעבי

הרב **שלום מזרחי שרעבי** (מכונה גם **הרש"ש הקדוש**, סביבות ה'ת"פ, 1720 – י' בשבט ה'תקל"ז, ינואר 1777) היה מקובל בולט שעלה לארץ ישראל מתימן, ושימש ראש ישיבת המקובלים בית אל. מחבר "פירוש השמ"ש" על כתבי האר"י ו"סידור הרש"ש", עם כוונות התפילה.

## ביוגרפיה
נולד בשרעב או בצנעא שבתימן לרבי יצחק. יש אומרים שנולד ביום פטירתו של רבי שלום שבזי. כפי הנראה למד מחכמי צנעא. בצעירותו עלה לארץ ישראל. בדרך עבר בבומביי, בצרה ובגדאד, שם למד בספר הזוהר בישיבה שעל קברו של הרב יצחק גאון, עד שמצא שיירה לדמשק. משם המשיך לחלב, שם שימש לפרנסתו כעגלון לגביר. הוא עמד בקשרים עם חכמי העיר, ובין השאר חלק עליהם בשאלה הלכתית בנוגע למצוות אכילת כזית מצה בפסח. משם המשיך אל ארץ ישראל.

על פי המסופר הוא עבד כשמש בית כנסת בישיבת המקובלים בית אל אצל ראש הישיבה, הרב גדליה חיון. לאחר פטירת ראש הישיבה מונה לראשות הישיבה. בנו הרב חזקיהו יצחק שרעבי ונכדו הרב רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי שימשו אף הם בראשות הישיבה. השמועה שלפיה נשא לאישה את בתו של הרב חיון ככל הנראה אינה מבוססת.

הרש"ש עמד בראש חברת רבנים שנקראה "חברת אהבת שלום" ובין תלמידיו היו החיד"א, הרב יום טוב אלגאזי (מהרי"ט אלגאזי), ר' חיים דילרוזה ור' אברהם גרשון מקיטוב.

הרבנים דוד בצרי ויצחק בצרי הקימו ישיבת מקובלים "השלום" בירושלים הנקראת על שמו.

תיקן כי מקובלים יערכו תיקון חצות בכותל המערבי.

## מספריו
* **פירוש והגהות השמ"ש** - על כתבי האר"י
* **סידור הרש"ש**
* **רחובות הנהר**
* **אמת ושלום**
*ייראוך עם שמש -קבלה **[http://www.hebrew.grimoar.cz/sarabi/nahar_salom.htm נהר שלום]**

## לקריאה נוספת
* הרב אבנר עפג'ין, הרש"ש הקדוש וישיבת בית אל, תשמ"ח
* יעקב שלום גפנר, אור השמש, ירושלים תש"ל 

* Pinchas Giller, *Shalom Sharʿabi and the Kabbalists of Beit El*, Oxford: Oxford University Press, 2008.


## קישורים חיצוניים

*  (חסרות ארבע עמודות מהעמודה השנייה של הערך)
* המקובל שלום מזרחי שרעבי - הרש"ש באתר "MyTzadik"
* רבי שלום שרעבי באתר שאו מרום עיניכם
* 
* אריאל בן-ציון, שר שלום שרעבי, ירושלים: הוצ' זוטות, 1930.
* כרטיס קבר באתר הר הזיתים
* יניב מזומן, מקומן של כוונת התפילה של הרש"ש בתולדות הקבלה עבודה לשם קבלת תואר דוקטור
* .
* סיפור גילויו של הנער מוכר הסדקית מתימן שהפך לאחד מגדולי המקובלים בירושלים באתר עיר דוד

## הערות שוליים

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:ראשי ישיבת המקובלים בית אל
קטגוריה:רבני דרום תימן
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים תימנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1720
קטגוריה:נפטרים ב-1777
סקייטים

**סקייטים** (באנגלית: **SkyTeam**) היא ברית חברות תעופה אשר נוסדה ב־22 ביוני 2000 והיא ברית חברות התעופה השנייה בגודלה בעולם, אחרי סטאר אלייאנס. החל מינואר 2024, סקייטים מורכבת מ־19 חברות תעופה פעילות מחמש יבשות ופועלת עם הסלוגן "דואגים לך יותר". צוות הניהול המרכזי שלה, ממוקם באמסטלפיין, הולנד. מטוסי חברות סקייטים מקיימים 10,770 טיסות ביום בממוצע, ל־1,050 יעדים ב־166 מדינות. נכון ליולי 2024 הטיסה סקייטים 437 מיליון נוסעים בשנה (נכון לשנת 2023).

לצד שירותי הנוסעים, מפעילה סקייטים ברית מטענים בשם "", המשותפת לעשר חברות תעופה, ובה חברות כל חברות הברית.

## עקרונות הברית ויתרונותיה
* איסוף ושימוש במיילים באופן נוח בכל חברות הברית.
* הדדיות בנגישות ליותר מ־750 טרקליני שדה תעופה של כל חברות הברית ברחבי העולם.
* מקום מובטח ללקוחות העלית של תוכניות הנוסע המתמיד של חברות הברית.
* הרחבת היצע הטיסות ללקוחות כל אחת מהחברות החברות.
* מעבר נוח בין טיסות.
* היצע רחב של תעריפים.
* הליכי בידוק אחידים ללקוחות כל החברות.
* הנהגת שירות לקוחות ברמה דומה בחברות הברית.
* מערך הזמנות מאוחד לכל חברות הברית.
* הנוסעים מקבלים מידע מדויק ומתוזמן בטיסה. בנוסף לשפת האם של כל מוביל, מדברים אנגלית בכל טיסה.

## חברות בברית
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777 של אייר פראנס צבוע בסכימת SkyTeam]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג_767#767-300ER|בואינג 767-300ER של אליטליה בסכימת SkyTeam]]
[שמאל|ממוזער|250px|[ATR_42|ATR-42-500 של צ'ק איירליינס בסכימת SkyTeam]]

### חברות בברית
נכון לספטמבר 2024, חברות התעופה הבאות חברות בסקייטים:
*  אייר פראנס – צרפת (**חברה מייסדת**)
*  אארומקסיקו – מקסיקו (**חברה מייסדת**)
*  אארולינאס ארחנטינס – ארגנטינה
*  דלתא איירליינס – ארצות הברית (**חברה מייסדת**)
*  סמארט וינגס – צ'כיה
*  KLM – הולנד (**חברה מייסדת**)
*  קוריאן אייר – קוריאה הדרומית (**חברה מייסדת**)
*  וייטנאם איירליינס – וייטנאם.
*  טארום – רומניה.
*  אייר אירופה – ספרד, מקושרת לאייר פראנס.
*  קניה איירווייז – קניה, מקושרת ל-KLM.
*  צ'יינה איסטרן איירליינס – סין
*  צ'יינה איירליינס – טאיוואן
*  סעודיה – ערב הסעודית
*    סקנדינביאן איירליינס – דנמרק, נורווגיה, שוודיה
*  מידל איסט איירליינס – לבנון
*  שיאמן איירליינס - סין
*  גארודה אינדונזיה – אינדונזיה
*  וירג'ין אטלאנטיק - בריטניה

### חברות שהושעו
*  אירופלוט – רוסיה

### חברות לשעבר
*  איי.טי.איי. איירווייז – איטליה
*  אליטליה – איטליה
*  אליטליה אקספרס – איטליה
*  אליטליה סיטיליינר  – איטליה
*  אאוסטרל ליניאס אאריאס – ארגנטינה
*  בריט אייר – צרפת
*  Joon – צרפת
*  דונאוויה – רוסיה
*  נורת'ווסט איירליינס – ארצות הברית
*  סיטיג'ט - אירלנד
*  צ'יינה סאות'רן איירליינס – סין
*  צ'ק איירליינס – צ'כיה
*  קונטיננטל איירליינס – ארצות הברית
*  קופה איירליינס - פנמה
*  רז'יונל – צרפת

## ראו גם
* שותפות קוד
* Oneworld
* סטאר אלייאנס
* ברית חברות תעופה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברית חברות תעופה
גוטפריד בן

שמאל|ממוזער|גוטפריד בן
**גוטפריד בן** (גרמנית: Gottfried Benn; 2 במאי 1886 – 7 ביולי 1956) היה משורר אקספרסיוניסטי, סופר, מסאי ורופא גרמני.

## חייו
גוטפריד בן נולד במאנספלד, פריגניץ, בן לכומר לותרני. את חינוכו קיבל בשטֶלין (נוימארק) ובפרנקפורט על נהר אודר, בטרם למד תאולוגיה באוניברסיטת מרבורג ורפואה צבאית באקדמיית הקייזר וילהלם בברלין.

בן החל את דרכו כיוצר אקספרסיוניסט לפני מלחמת העולם הראשונה בפרסמו קובץ קטן של שירים פרי עטו בשם "חדר מתים" (1912), העוסק בניוון ובריקבון הפיזי של הגוף.
:: "שירתו פורשת בפנינו ניהיליזם מופנם: פילוסופיה אקזיסטנציאליסטית אשר רואה בביטוי האמנותי הפעולה היחידה בעלת תכלית. בשיריו המוקדמים בן עשה שימוש בניסיונו הרפואי ובטרמינולוגיה מתחום זה על מנת לצייר תפיסה חולנית של האנושות כעוד זן מלא תחלואים של בעל חיים" – ג'ון קולינס (הוצאת בולוק & וודינגז, 1984).

בן התגייס לצבא בשנת 1914. תחילה נשלח לתקופה קצרה לחזית הבלגית, ולאחר מכן שירת כרופא צבאי בבריסל. בן נכח במשפטה והוצאתה להורג של אדית קאוול. בן עבד אז כרופא בבית בושת של הצבא. לאחר מכן, עבר בן לברלין ושם התמחה ברפואת עור ובמחלות מין.

בן, אשר סלד מרפובליקת ויימר ודחה את המרקסיזם ואף את ה"אמריקניזם", החל לרחוש אהדה כלפי הנאציזם ככוח מהפכני ואף להזדהות עם הנאצים. הוא קיווה שהנציונל-סוציאליזם יהלל את האסתטיקה **שלו**, שהאקספרסיוניזם יהפוך לזרם האמנות הרשמי של גרמניה, כפי שקרה עם הפוטוריזם באיטליה. בשנת 1932 נבחר בן לשמש כחבר במחלקת השירה באקדמיה הפרוסית לאמנויות, והפך ראש המחלקה בפברואר 1933. במאי של אותה השנה הגן על המשטר החדש בשידור רדיו באמרו כי "מצב העובדים הגרמנים טוב מתמיד".

המדיניות התרבותית לא הלכה בנתיב שבו קיווה בן שתלך, ובחודש יוני, הנס פרידריך בלונק החליף את בן כראש מחלקת השירה של האקדמיה. לאחר שנזדעזע ממנו, עקב ליל הסכינים הארוכות, חדל בן לתמוך בתנועה הנאצית. בן החליט לבצע "הגירה באופן אריסטוקרטי" והצטרף בשנת 1935 לשורות הוורמאכט, שם מצא קצינים רבים אשר היו שותפים לסלידתו מהמשטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:סופרים נאצים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:משוררים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:זוכי פרס ביכנר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
תרשים גאנט

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לתרשים גאנט
**תרשים גאנט** הוא תרשים המשמש לתיאור פעילויות עם הקשרים ביניהן תוך ציון הזמן של כל פעילות ופעילות.

התרשים פותח על ידי הנרי גאנט  בשנת 1910. גאנט יצר לא מעט תרשימים שונים, אך תרשים גאנט כפי שמוכר היום פותח לצורתו הסופית על ידי וו. קלארק (W. Clark) בשנת 1942. לאחר היווצרו הפך התרשים לתקן בניהול פרויקטים. התרשים נתון לשדרוגים עם התפתחות טכנולוגיית מידע.

בתרשימים מודרניים מופיעים התלות והקשרים בין הפעילויות בפרויקט (לדוגמה, איזו משימה חייבת להתבצע לפני או במקביל לאחרת). נוסף על כך, לעיתים משוקף גם אחוז-הביצוע הרצוי של כל פעילות בהתאם לזמן הכולל שלה ואף ניתן לעדכן תדיר את אחוז הביצוע המצוי, ככלי לזיהוי פערים. ממוזער|250px|תרשים גאנט
הנחות מודל גאנט הן:
# משכי הפעילויות ידועים מראש
# קשר קדימויות סוף-התחלה
# אין פיצול פעילויות
# אין אילוצי משאבים
# ניתן להתחיל לבצע כל פעילות ב-ES (זמן התחלה המוקדם ביותר) שלה

## קישורים חיצוניים

* איך להכין תרשים גאנט

קטגוריה:ניהול פרויקטים
קטגוריה:אינפוגרפיקה
קטגוריה:חקר ביצועים