זכויות להט"ב באסטוניה

**לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים ([[הקהילה הגאה|להט"ב]]) ב[[אסטוניה]]** התקדמו משמעותית במאה ה־21. נישואים חד־מיניים חוקיים באסטוניה משנת 2024, וזוגות חד־מיניים מורשים לאמץ ילדים גם החל מ-2024.

אסטוניה נחשבת למדינה הסובייטית לשעבר המתקדמת ביותר בכל הנוגע למעמד זכויות להט"ב בשטחה. הקבלה של חברי הקהילה גדלה באופן משמעותי מאז תחילת המאה ה-21, אם כי ישנו פער גילים בולט בקבלתה בעוד שאזרחים צעירים נוטים להיות יותר סובלניים וליברלים, בעוד שמבוגרים נוטים להיות שמרנים יותר מבחינה חברתית. על פי הארגון האירופי "ILGA-Europe", אסטוניה מדורגת במקום ה-21 באירופה בחקיקה זכויות להט"ב, כאשר מיקומה מדורג כנמוך יותר מאשר פינלנד (6) או שוודיה (7) הקרובות אליה (תרבותית ופוליטית), אך גבוה באופן רחב מאשר המדינות הפוסט-סובייטיות לטביה (41) או רוסיה (46) השכנות.

ביוני 2023 חברי וחברות הפרלמנט במדינה הצביעו בעד נישואי להט"ב, ברוב של 55 חברי פרלמנט אל מול 33 מתנגדים. הדבר התרחש חודשיים לאחר הקמת ממשלה ליברלית חדשה במדינה וראש הממשלה, קאיה קאלאס, התחייבה כי החקיקה תיכנס לתוקפה ב-1 בינואר 2024. אסטוניה היא הראשונה במדינות הבלטיות שמאשרת נישואין חד מיניים.

## מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין גברים, שהייתה בלתי חוקית באימפריה הרוסית (1721-1917) הועברה אי-הפללה והפכה לחוקית באסטוניה עם הקוד הפלילי של הרפובליקה של אסטוניה בשנת 1929, אשר נכנס לתוקף בשנת 1935. לפני אימוץ החוק הפלילי החדש, קוד העונשין הפלילי של האימפריה הרוסית הוכלל גם בשטחה של אסטוניה.

ב-1940 נכבשה אסטוניה על ידי ברית המועצות, אשר כתוצאה מכך פעילות הומוסקסואלית בין גברים בהסכמה, הפכה לפלילית שוב. במסגרת ברית המועצות, הקוד הפלילי אסר על פעילות הומוסקסואלית עם עונש מאסר של כ-5 שנים. מילים כגון הומוסקסואליות או גיי לא היו נוכחות בשום קוד סובייטי ומערכת המשפט הסובייטית השתמשה במונח "סדום" בעת העמדות לדין בנושא.

בארגון הביון והמשטרה החשאית של ברית המועצות (ק.ג.ב.) הוקמה מחלקה מיוחדת למאבק בהומוסקסואליות. השירותים החשאיים השתמשו בסחיטה כדי לגייס סוכנים מקהילת הלהט"ב. קיומה מנעה את האפשרות של הופעת ארגון להט"ב כלשהו, או מדיה מודפסת שתוכננה במיוחד עבור חבריה.

לאחר התפרקות ברית המועצות וקבלת עצמאותה של אסטוניה באוגוסט 1991, הומוסקסואליות הועברה אי-הפללה והפכה לחוקית שוב ב-1992 בעוד גיל ההסכמה הושווה הן לזוגות הטרוסקסואלים והן להומוסקסואלים ל-14 שנים ב-2001.

## הכרה במערכות יחסים חד מיניות
### הסכמי חיים משותפים
במרץ 2014 החלה קבוצה פרלמנטרית לעבוד על טיוטת הצעת חוק להסדרת מעמדם החוקי של זוגות המתגוררים יחד בעודם לא נשואים. טיוטת הצעת החוק הוגשה לפרלמנט ב-17 באפריל וב-22 במאי, נתמכה על ידי הממשלה. ב-19 ביוני 2014, הפרלמנט דחה הצעה לביטול הצעת החוק, בהצבעת רוב של 32-45. הקריאה השנייה של הצעת החוק התקיימה ב-8 באוקטובר, שם נדחתה הצעה לקיום משאל עם בנושא בהצבעה של 35–42 והצעה נוספת לביטול ההצעה נדחתה בהצבעה של 33-41. ההצבעה הסופית של הצעת החוק התקיימה ב-9 באוקטובר, שם התקבלה בהצבעת 38-40. ההצעה נחתם בהפיכתה לחוק על ידי הנשיא טומאס הנדריק אילווס באותו יום, והפכה ל-"חוק השותפות הרשומה" בעוד נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2016.
[ממוזער|257x257 פיקסלים|הפגנה למען התרת [נישואים של זוגות מאותו המין|נישואים חד מיניים באסטוניה תחת הכותרת "נישואים שווים" בטרטו, יוני 2021]]
עם זאת, מספר מעשי יישום הנדרשים כדי שהחוק ייכנס לתוקף, טרם התקבלו. ב-26 בנובמבר 2015, הפרלמנט אישר את פעולות היישום הראשונות בהצבעה של 41–42 עם מספר נמנעים, אף על פי ששום דבר לא קרה מאז. בפברואר 2017, בית המשפט לעניינים מנהליים בטאלין הורה לממשלת אסטוניה לשלם פיצויים כספיים לזוגות על אי אימוץ פעולות היישום. בספטמבר 2017, הנשיאה קרסטי קלג'ולייד מתחה ביקורת שלילית על הפרלמנט על כך שלא אימץ את פעולות היישום.

ביוני 2023 חברי וחברות הפרלמנט במדינה הצביעו בעד נישואי להט"ב, ברוב של 55 חברי פרלמנט אל מול 33 מתנגדים. הדבר התרחש חודשיים לאחר הקמת ממשלה ליברלית חדשה במדינה וראש הממשלה, קאיה קאלאס, התחייבה כי החקיקה תיכנס לתוקפה ב-2024.

### הכרה בנישואים חד מיניים שנערכו בחו"ל
מקרה של נישואים חד מיניים הוכרו לראשונה על ידי בית משפט בדצמבר 2016. לבני הזוג, שני גברים שנישאו במקור בשוודיה אך חיים באסטוניה, נישואיהם נרשמו רשמית בסוף ינואר 2017. בתחילה, בית משפט במחוז הרג'ו סירב לרשום את נישואיהם, אך בני הזוג ערערו על ההחלטה. בדצמבר קבע בית המשפט המחוזי בטאלין כי יש לרשום את נישואיהם במרשם האוכלוסין האסטוני.

ביוני 2018 קבע בית הדין האירופי לצדק כי מדינות החברות באיחוד האירופי (בהן אסטוניה) חייבות להעניק זכויות תושבות מלאות והכרה בחופש התנועה של זוגות חד-מיניים נשואים, כאשר לפחות אחד מבני הזוג הוא אזרח האיחוד האירופי.

## הורות ואימוץ
הומוסקסואלים, לסביות וביסקסואלים רווקים רשאים לאמץ ילדים בעוד בני זוגם רשאים לטפחם. עם זאת, זוגות חד מיניים אינם רשאים לאמץ במשותף, בעוד החוק האסטוני קובע כי רק זוג נשוי רשאי לעשות זאת בעוד שנישואים חד מיניים המבוצעים באסטוניה אינם מוכרים בשטחי המדינה.

עם זאת, בשל חוק השותפות הרשומה, זוגות רשאים לאמץ ילדים חורגים. בפברואר 2017, התיר בית המשפט לעניינים מנהליים בטאלין לאישה לסבית לאמץ את ילדיה של בת זוגה, בעוד דווחו מקרים נוספים של זוגות חד מיניים אשר אימצו בהצלחה. ישנה הכרה עבור הפריה חוץ-גופית עבור לזוגות לסביות.

## הגנה מפני אפליה
כתנאי חובה לקבלת חברותה לאיחוד האירופי, העבירה אסטוניה הנחיה של האיחוד האירופי לחוקים משלה האוסרים על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה החל מ-1 במאי 2004.

מאז 2006 חוק העונשין אוסר במפורש על הסתה פומבית לשנאה על רקע נטייה מינית.

חוק "היחס השווה" שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2009, אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית בתחומים נוספים שאינם תעסוקה, כגון שירותי בריאות, ביטוח לאומי, חינוך ואספקת סחורות ושירותים. סעיף 2 לחוק קובע כדלקמן: "אפליה של אנשים על רקע דת או אמונות אחרות, גיל, מוגבלות או נטייה מינית אסורה".

## זהות מגדרית
מאז יוני 2002, טרנסג'נדרים באסטוניה רשאים לשנות את מינם ושמם החוקיים בעוד אינם נדרשים לעבור ניתוח להתאמה מגדרית לצורך הכרה, עיקור או גירוש מבני זוגם.

## שירות צבאי
הומואים, לסביות וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בכוחות ההגנה של אסטוניה.

## תנאי מחיה

אף על פי שאסטוניה נחשבת כמתקדמת בזכויות להט"ב בהשוואה למדינות בלטיות אחרות, אפליה ודעות קדומות נותרו נפוצות בחלקי החברה האסטונית לאחר התפרקות ברית המועצות הסובייטית. באמצע שנות ה-80 היה בר הומוסקסואלי לא רשמי בטאלין בעוד היה גם אזור שיוט אחד לפחות בטאלין וטרטו לתושבי להט"ב, אם כי מחוץ לשתי הערים הללו, סצנת קהילת הלהט"ב האסטונית הייתה בלתי נראית. הכנס הראשון שהוקדש למיעוטים מיניים התקיים בטאלין בשנת 1990 בעוד שבמקביל, נוסדה "האגודה הלסבית האסטונית". מצעדי גאווה אשר נערכו בטאלין בין השנים 2004–2007, משתתפיו הותקפו והוכו על ידי מפגינים הומופובים.

ביוני 2006, שגריר הולנד באסטוניה האנס גלאוביץ ביקש להעבירו לקונסוליה ההולנדית במונטריאול, קנדה, לאחר שהתעללות הומופובית וגזענית מתמשכת הושלכה נגד בן זוגו, רקדן אפרו-קובני, על ידי אזרחים אסטונים בטאלין. בהודעה שפורסמה על ידי השלטונות האסטוניים נכתב כי "הצטערו מאוד על התקריות".

לאחר פיגועים אלימים אשר התרחשו כלפי הומוסקסואלים בשנת 2007, לא התקיים מצעד גאווה בטאלין עד שנת 2017, אשר במהלכו, צעדו כ-1,800 איש. קיומו זכה לגיבוי שגרירויות זרות רבות בהן: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צרפת, גרמניה, לטביה, ליטא ועוד.
[ממוזער|227x227 פיקסלים|[מצעד הגאווה הבלטית בטאלין בשנת 2017]]
בין ה-6 ל-12 ביוני 2011, אסטוניה אירחה את מצעד הגאווה הבלטית לקידום תמיכה ומודעות רבה יותר לקהילות הלהט"ב במדינות הבלטיות (לטביה, אסטוניה וליטא). בין הדוברים המרכזיים באירוע היו ריהו ראווג'ה, סגן המזכיר הכללי למדיניות חברתית במשרד הרווחה, כריסטיאן ווסקה, המומחה הראשי במחלקת שוויון מגדרי במשרד, קארי קספר, מנהלת פרויקטים של קמפיין "המגוון מעשיר" מהמרכז לזכויות האדם האסטוני, האנה קאנלמי מאגודת הלהט"ב האסטונית, שגריר ארצות הברית באסטוניה מיכאל סי פולט, שגריר הממלכה המאוחדת פיטר קרטר והצלמת הבריטית קלייר ב. דמיון, שהציגה את תערוכת "גאים בזהותנו" במרכז סולאריס בטאלין ב-31 במרץ אשר כלל תצלומים של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים שצולמו באירועי גאווה שונים ברחבי אירופה, כולל תצלומים של חברי הקהילה האסטונית. טאלין אירחה את האירוע שוב בשנים 2014 ו-2017. בשל מגפת הקורונה באירופה, אגודת הלהט"ב האסטונית החליטה לבטל את קיום האירוע בשנת 2020 אשר תוכנן להתקיים ברחבי עיר הבירה.

בפברואר 2019 תבעה עמותת הלהט"ב "SevenBow" ממארגני פסטיבל הסרטים "Festheart" את מועצת העיר רקוורה על קיצוץ במימון שלה ב-80%. ועדת התרבות בעיר אישרה בתחילה את בקשות המימון של העמותה, אך מועצת העיר קיצצה את מימונה לחמישית בלבד מהסכום המבוקש. עורכי הדין טענו כי דעות הומופוביות הניעו את הקיצוץ במימון סרטי העמותה. במאי 2019, בית משפט לעניינים מנהליים קבע כי החלטת המועצה לקצץ במימון הפסטיבל אינה חוקית, והוסיף כי איננה בעלת הצדקה להענקת מימון נמוך יותר ל-"SevenBow".

## טבלת סיכום

## הערות שוליים

אסטוניה
קטגוריה:אסטוניה
אסטוניה