open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דן בניה סרי

**דָּן בְּנָיָה סֵרִי** (נולד ב-3 באוגוסט 1935) הוא סופר ישראלי.

## תולדות חייו

נולד בירושלים למשפחה יהודית־תימנית, וגדל בשכונת הבוכרים. התייתם בגיל 13 מאביו, יוסף סרי, שנפל במלחמת העצמאות מירי צלף ערבי. החל את דרכו כסופר בגיל 45 לאחר שעבד כפקיד במשרד החקלאות.

סיפורו "אלף נשותיו של סימן-טוב", מהספר "ציפורי צל", עובד לסרט קולנוע בבימויה של מיכל בת-אדם.

בשנת 1993 נמנה עם מדליקי המשואות בפתיחת חגיגות יום העצמאות.

זכה בפרס ניומן, בפרס ברנר לשנת תש"ע על מפעל חיים ובפרס ביאליק למפעל חיים בספרות יפה "על כתיבתו רבת ההשראה, הבוראת עולם רווי הומור וכאב, תוך שימוש וירטואוזי ברבדיה של הלשון העברית והתרבות היהודית".

בשנת 2016 זכה לתואר ד"ר לפילוסופיה לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב "לאות הערכה לסופר פורה ומוערך, המבטא ביצירותיו הנפלאות אנושיות עמוקה ומיטיב לבטא את ההוויה הישראלית על פניה המגוונות... ולאות תודה לכותב מוכשר הנותן בספריו ביטוי חי ורגיש לאהבה, לפחד ולחמלה ומראה עד כמה הם משותפים לכל בני האדם באשר הם".

בשנת 2023 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה.

בניה סרי נשוי ללבנה ולהם שני ילדים.

## ספריו וסיפוריו
* "עוגיות המלח של סבתא סולטנה", הופיע בשנת תשמ"א בהוצאת מ. ניומן ובשנת 1988 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
* "ציפורי צל", הוצאת כתר, 1987.
* "מישאל", הוצאת כתר, 1992.
* "דגים מתים ביפו", הוצאת כתר, 2003.
* "חתונה בוכרית", הוצאת כתר, 2006.
* "זוליכה בת כתון", 2007.
* "אדם שב אל ביתו", הוצאת כתר, 2009.
* "ארטור", הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011.
* "מותו של עץ החרוב", הוצאת כתר, 2014.
*"סיר הפסח של אמא"
* "אל שיח היסמין", הוצאת כתר, 2022.
* "יערות צובעים בירוק", הוצאת כנרת זמורה דביר, 2024.

## לקריאה נוספת
* 
* דן בניה סרי, **מלך בירושלים**, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 158–163, הוצאת כרמל, 2017.

## קישורים חיצוניים

* אוניברסיטת בן-גוריון בנגב תעניק תוארי ד"ר לפילוסופיה לאות כבוד לשישה אישים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* עומר כרמון, "בהמות תרבותיות - אילת של דן בניה סרי", ערב ערב באילת , 7 באוגוסט 2014
* 
*  דן בניה סרי על הכתיבה ועל עולם הרפואה ביצירותיו, אוניברסיטת תל אביב 2015
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ניומן
קטגוריה:זוכי פרס ברנר
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1993
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:יתומי צה"ל
קטגוריה:שכונת הבוכרים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
אדוארד אגיון

**אדוארד רפאל אגיון** (באיטלקית: **Edward Aghion**; 28 במאי 1883, אלכסנדריה – 21 בדצמבר 1956, חיפה) היה בנקאי ואיש עסקים יהודי מצרי, ממייסדי חברת הביטוח "מגדל" ומפעלי התעשייה וולקן ופניציה. על שמו נקרא "בית אגיון", מעונו הרשמי של ראש ממשלת ישראל.

## משפחתו
מקור משפחת אגיון בכפר בשם אאליון בספרד. המשפחה היגרה לסלוניקי ולאלכסנדריה שבמצרים, שם שונה שם המשפחה ל"אגיון" בעל הצליל היווני. המשפחה הקימה את "בנק האחים אגיון" ומבני ציבור יהודיים כבית הספר ובית החולים באלכסנדריה נקראו על שם המשפחה.

## קורות חיים
את השכלתו רכש אגיון בלמד באלכסנדריה ובפריז.

בשנת 1920 נשא לאישה את לידיה במבה שלום. לידיה, ילידת קהיר, הייתה האישה הראשונה במצרים שהייתה לעורכת דין, כיהנה כנשיאת ויצו במצרים. בעת היותם במצרים קיבלו בני הזוג אזרחות איטלקית.

### פעילות
בתקופת שלטונו של מלך מצרים פארוק הראשון, הקים אגיון וניהל את בורסת הכותנה במצרים. אגיון היה בין מייסדי חברת הביטוח "מגדל", והשקיע במפעלים חדשים שהוקמו בארץ ישראל, כמפעל יציקת הפלדה "וולקן" ומפעל הזכוכית "פניציה".

בדצמבר 1935 עלו אגיון ומשפחתו לארץ ישראל. החל מ-1938 המשפחה התגוררה בירושלים בבית אגיון, שנבנה עבורם בשכונת רחביה על גבול שכונת טלביה, ובעתיד ישמש כמעון הרשמי של ראש ממשלת ישראל. בבית התקיימו אירועי התרמה למען ילדים יהודים באוסטריה, שסופחה לגרמניה הנאצית, ולמען ויצו. בפגישה שנערכה בירושלים במרץ 1938 נבחר אדוארד אגיון להיות נשיא אגודת ידידי קופת חולים לעובדים לאומיים, כיום קופת חולים לאומית, לצדו של פרופ' יוסף קלוזנר שנבחר להיות לנשיא כבוד של האגודה. עם קבלת חוקי הגזע באיטליה הפשיסטית ב-15 במרץ 1938, ויתרו בני הזוג אגיון על אזרחותם האיטלקית.

לאחר מלחמת העצמאות הלאימה ממשלת מצרים את נכסיו של אגיון, דבר שפגע במשפחה כלכלית. למרות זאת, בשל עסקיו המרובים בישראל וכחלק מתרומותיו הרבות, בשנת 1953 תרם אגיון את ביתו לממשלת ישראל. כהוקרה על תרומתו, משנת 1973 כאשר הוסב הבית למעונו הרשמי של ראש הממשלה, נשמר המבנה כבית אגיון ומשמש למגורי ראש הממשלה גם כיום. אדוארד אגיון ומשפחתו עברו מאז להתגורר בחיפה בשנת 1953. את ביתם בנו על חלקה שרכשו בכרמל ברחוב אילון 7. בווילה, שתכנן האדריכל והמהנדס אלפרד גולדברגר, ושם התגורר גם בנם הבל ומשפחתו.

אגיון נפטר בתום מחלה ממושכת ב-21 בדצמבר 1956, בגיל 73. נקבר בבית העלמין שדה יהושע בחיפה.

היה אב ליוסף והבל אגיון.

## לקריאה נוספת
* משה חננאל, **הירושלמים**, הוצאת ארץ הצבי, תשס"ז.

## קישורים חיצוניים
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ביישוב
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ספרד
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים מצרים
קטגוריה:אנשי עסקים ביישוב
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בנקאים יהודים מצרים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי ביטוח ביישוב
קטגוריה:אנשי ביטוח ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ביישוב
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:נדבנים ביישוב
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:פעילים ציונים במצרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
המדונה מפאצי

**המדונה מפאצי** (איטלקית: Madonna Pazzi) הוא תבליט שיש בטכניקת סטיאצ'טו שנושאו המדונה והילד ונעשה בידי הפסל האיטלקי דונטלו. התבליט הוא ברוחב של 75 ס"מ ובאורך של 70 ס"מ והוא מצוי כיום ב"אוסף דהלם" (Staatliche Museen, Berlin-Dahlem) שבמוזיאון בודה בברלין.

נסיבות יצירתה אינן ידועות וגם ייחוסה לדונטלו התקבל כתוצאה מהשוואה סגנונית בין תבליט זה לעבודות אחרות של דונטלו. התבליט נרכש בשנת 1886 עבור מוזיאון הקייזר פרידריך בברלין. נטען כי הוא היה קודם ברשות ארמון פאצי (Palazzo Pazzi) בפירנצה, אולם אין ברשות החוקרים כל מידע אשר יאשר זאת. לתבליט זה נעשו העתקים רבים המצויים במוזיאונים רבים בעולם.

התבליט מציג את מריה המחבקת את ישו התינוק. על אף שהחלל בו הם נמצאים אינו מוגדר, ההתבוננות שלנו בהם היא מבעד למשקוף תלת-ממדי של חלון, אשר יוצר תחושת עומק. הדמויות מגולפות כתבליט שטוח. פניו של ישו נראים מעט מגושמים בהשוואה לפניה של מריה. בגדה של מריה הוא מעין טוניקה ברוח הפיסול הקלאסי, והוא מתמזג, בחלק שמתחת לגופו של ישו, עם הרקע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דונטלו
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:תבליטים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ברלין: פסלים
קטגוריה:המדונה והילד
יפנית קלאסית

**יפנית קלאסית** (ביפנית: בונגו-文語) היא השפה הספרותית הארכאית של יפן.

היפנית הקלאסית היא הגרסה הספרותית של השפה היפנית התיכונה המוקדמת (中古日本語), שדוברה ביפן בתקופת הייאן, וכוללת גם השפעות מאוחרות יותר.

היפנית הקלאסית הייתה השפה התקנית ששימשה את הסופרים היפנים עד המחצית הראשונה של המאה ה-20. כבר בתקופת מייג'י התחילו סופרים יפניים להשתמש ביפנית מדוברת, אך רק אחרי מלחמת העולם השנייה עברו מרבית כתבי העת היפניים והמסמכים לשימוש ביפנית מדוברת והיפנית הקלאסית נותרה בשימוש רק בצורות טקסיות, דוגמת שירת ההאיקו.

קטגוריה:יפנית
קטגוריה:שפות עתיקות
ניסים אלמליח

שמאל|ממוזער|200px|ניסים אלמליח ואשתו עליזה
**ניסים אלמליח** (11 בנובמבר 1928 – 24 באוקטובר 1989) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעיקר במדי בית"ר תל אביב. במשך 61 שנה (1955 עד 2016) אלמליח החזיק בשיא ההבקעה לשחקן ישראלי בעונה אחת בליגה הראשונה.

## קריירה
אלמליח נולד בתל אביב והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר תל אביב. לאחר קום המדינה עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, בתחילה שיחק בעמדת הקשר השמאלי וכבש 2 שערים בעונת הירידה של קבוצתו. בעונה שלאחר מכן תופקד בעמדת החלוץ והיה ידוע כבעל בעיטה חזקה במיוחד, שסייעה לו להבקיע שערים רבים. בין הישגיו זכייה בתואר מלך השערים בעונת 1954/1955, כשהבקיע 30 שערים ב-23 משחקים (מתוך 26 ששיחקה קבוצתו), והוא החזיק בשיא של השחקן שהבקיע הכי הרבה שערים בעונה אחת בליגה הישראלית הראשונה, עד שערן זהבי שבר את שיאו ב-11 באפריל 2016.

עוד זכור אלמליח בזכות כובע הברט אותו נהג לחבוש לראשו בתחילת הקריירה המקצוענית שלו, בשל משפחתו המסורתית. ידוע אף מקרה בו במהלך אחד ממשחקי הליגה נשמט הכובע מראשו בעודו בדרך לשער היריב. אלמליח כדרר אחורה, חבש שנית את הברט והמשיך בהתקפה מבלי הפרעה מצד יריביו למשחק.

יכולתו של אלמליח כשחקן התקפה מצטיין הביאה קבוצות רבות מישראל לחזר אחריו ולנסות לשכנעו לשחק במדיהן. כך למשל הוזמן לחזק את מכבי תל אביב בנסיעתה למסע משחקים ארוך ביוגוסלביה. גם מכבי פתח תקווה הציעה לו מניה באגד אם יעבור לשחק בשורותיה. אבל אלמליח נשאר נאמן לבית"ר משום שראה עצמו כאחד ממיצגיה של תנועת בית"ר באשר האמין אלמליח בערכיה של תנועה זו. ולפיכך נדד במהלך הקריירה שלו בין קבוצות בית"ר ובשנת 1959 עבר לקבוצת בית"ר ירושלים, ולאחר מכן לבית"ר רמלה ופרש בשנת 1962 במדי בית"ר תל אביב. סך הכל הופיע אלמליח ב-149 משחקים בליגה הבכירה, בהם הבקיע 73 שערים.

ב-23 בפברואר 1957 הבקיע שער 5 שניות מפתיחת המשחק, במדי בית"ר תל אביב (שיא בליגה הבכירה).

לזכותו של אלמליח שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, במשחקי ידידות מול נבחרת טורקיה שנערכו באיסטנבול ובאצטדיון בלומפילד בשנת 1950.

בשנת 1989 הלך לעולמו בגיל 60 ולו שתי בנות ובן. נקבר בבית העלמין הדרום.

## תארים אישיים

* מלך השערים של הליגה הבכירה (1): 1954/1955 (30 שערים)

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של ניסים אלמליח באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* אשר גולדברג, מלך מלכי השערים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 19 באוגוסט 2011
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
גנרל שרמן

שמאל|ממוזער|200px|גנרל שרמן
200px|ממוזער|שמאל|מבט מתחתית העץ
200px|ממוזער|שמאל|בסיס העץ
**גנרל שרמן** הוא שמו של עץ הצומח בפארק הלאומי סקוויה שבקליפורניה, ארצות הברית. מדורג כעץ הגדול ביותר בעולם מבחינת נפח הגזע שלו (לא הגבוה ביותר).

## היסטוריה
העץ משתייך למין סקוויה ענקית, שגדל בעיקר ברכס סיירה נבדה שבמזרח מדינת קליפורניה. הוא קרוי על שם גנרל ויליאם שרמן, גיבור לאומי ממלחמת האזרחים האמריקנית. השם ניתן לעץ ב-1879 על ידי חוקר הטבע ג'יימס וולברטון, ששירת כקצין תחת שרמן. גילו של העץ הוא כ-2,300 עד 2,700 שנים.

בינואר 2006 נפל מן העץ הענף הגדול ביותר, שהיה באורך 30 מטרים ובקוטר 2 מטרים. גדילתו של העץ עדיין נמשכת. ממוצע הצמיחה ההיקפית היא כמילימטר אחד בשנה, בדומה לעצי "סקוויה ענקית" אחרים, וממוצע גדילת הנפח הוא 1.13 עד 1.44 מ"ק לשנה.

## מידות
העץ שוכן בשטח חורשת "היער הענק" שבפארק. מידותיו של העץ, נכון ל-2011, הן:
* גובה מעל הבסיס - 83.8 מטרים.
* היקף הגזע בבסיסו - כ-33 מטרים. 
* קוטר הגזע המרבי בבסיסו - מעל 11 מטרים.
* קוטר בגובה 60 רגל (18.3 מטרים בקירוב) - 5.3 מטרים.
* קוטר בגובה 180 רגל (54.9 מטרים בקירוב) - 4.3 מטרים.
* קוטר הענף הגדול ביותר - 2.1 מטרים.
* ממוצע פריסת הצמרת - 32.5 מטרים.
* נפח - 1,489 מטרים מעוקבים במדידה האחרונה.
* מסה - כל העץ: 5,593 טון; הגזע: 1,256 טונות.

## ראו גם

* גנרל גרנט

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קליפורניה: עצים מפורסמים
קטגוריה:שיאי עולם
זרוע אוריון

שמאל|ממוזער|350px|'''מבנה גלקסיית שביל החלב''' – מערכת השמש מסומנת בנקודה הצהובה וניתן לראות את מיקומה על זרוע אוריון, במרכז הקואורדינטות
**זרוע אוריון**, המכונה לעיתים גם **הזרוע המקומית**, היא אחת משש הזרועות המרכיבות את גלקסיית שביל החלב, והזרוע עליה ממוקמת מערכת השמש וכדור הארץ.

זרוע אוריון היא זרוע קטנה יחסית והיא ממוקמת בין שתי הזרועות המסיביות של הגלקסיה, זרוע פרסאוס הרחוקה יותר מהמרכז הגלקטי וזרוע קשת הקרובה יותר למרכז הגלקטי.

הזרוע מורכבת מערפיליות וקבוצות כוכבים המאגדים מיליוני כוכבים. השם "זרוע אוריון" ניתן לה בגלל קרבתה לקבוצת כוכבים הבולטת אוריון וערפילית אוריון המרהיבה.

כאמור, מערכת השמש שוכנת על זרוע אוריון, צמוד לשוליים הפנימיים של הזרוע באזור הבועה המקומית, כ-8,000 פארסק (26,000 שנות אור) מהליבה הגלקטית.

## מפה

מסגרת|מרכז|זרוע אוריון והזרועות הצמודות לה.

## ראו גם
* אוריון (קבוצת כוכבים)
* ערפילית אוריון

## קישורים חיצוניים
* זרוע אוריון - באתר "האטלס של היקום"
* 

קטגוריה:שביל החלב
מאסימו אמברוזיני

**מאסימו אמברוזיני** (באיטלקית: **Massimo Ambrosini**; נולד ב-29 במאי 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת מילאן האיטלקית בתפקיד הקשר. לזכותו של אמברוזיני 35 הופעות במדי נבחרת איטליה.

אמברוזיני משחק במילאן מאז שנת 1995, עת הועבר אליה מקבוצת צ'זנה. הוא זכה עם הקבוצה בארבע אליפויות איטליה (1996, 1999, 2004 ו-2011), פעמיים בליגת האלופות (ב-2003 וב-2007) ופעם אחת באליפות העולם לקבוצות (2007). עם נבחרת איטליה הוא העפיל לגמר יורו 2000, שם הפסידה נבחרתו ל.
אמברוזיני קיבל את סרט הקפטן בסוף עונת 2008/9 לאחר פרישתו של פאולו מלדיני.

ב-4 ביולי 2013 חתם השחקן לעונה אחת בפיורנטינה האיטלקית. ובתום העונה פרש ממשחק פעיל.

## תארים
;מילאן
* אליפות איטליה: 1996, 1999, 2004, 2011
* הגביע האיטלקי: 2003
* הסופרקאפ האיטלקי: 2004
* ליגת האלופות:2003, 2007
* הסופר קאפ האירופאי: 2003, 2007
* אליפות העולם לקבוצות: 2007

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
דאנקן קנדי

**דאנקן קנדי** (אנגלית: **Duncan Kennedy**; נולד ב-1942) הוא פרופסור בבית הספר הרווארד למשפטים ומופקד הקתדרה על שם קרטר למדע המשפט הכללי. מאבות הגישה הביקורתית למשפט.

## קורות חייו ופועלו
קנדי קיבל את התואר הראשון שלו מקולג' הרווארד ב-1964 ולאחר מכן עבד במשך שנתיים במבצע של ה-CIA שפיקח על התאחדות הסטודנטים הלאומית. ב-1966 הוא דחה את "הליברליזם של המלחמה הקרה שלו" ועזב את ה-CIA. ב-1970 קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. לאחר שסיים התמחותו אצל שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, פוטר סטיוארט, הצטרף קנדי לסגל בית הספר למשפטים של הרווארד, ונעשה פרופסור מן המניין ב-1976. שנה לאחר מכן, בצוותא עם קארל קלייר, רוברטו אונגר, ומספר מלומדים בעלי דעות משותפות, הוא ייסד את התנועה ללימודי משפטים ביקורתיים. אף על פי שמחוץ לאקדמיה המשפטית הוא נודע בעיקר בשל המונוגרפיה שלו "חינוך משפטי ושיעתוק ההיררכיה", קנדי מפורסם בשל ביקורתו הנוקבת את החינוך המשפטי האמריקני. בין מלומדי החוק הוא נחשב אחד מהכותבים המקוריים והמשפיעים ביותר של התאוריה המשפטית.

קנדי, הנחשב לחלק מהתנועה הנאו מרקסיסטית באקדמיה האמריקנית, הצהיר שאם ימונה לשופט, הוא ישפוט בדרך שתקדם את עקרונות הסוציאליזם.

## ספריו

***Sexy Dressing, etc**/ Duncan Kennedy. Cambridge, Mass.: Harvard University Press.
***A Critique of Adjudication: din la siecle**/ Duncan Kennedy. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1997.
***Legal Education and the Reproduction of Hierarchy: A Polemic Against the System**, A Critical Edition ,NYU Press, 2004.


## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד הבית של דאנקן קנדי בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד.
* האתר האישי של דאנקן קנדי

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:חוקרי משפט אמריקאים
קטגוריה:אנשי ה-CIA
קטגוריה:סגל בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
רבוס

ממוזער|200px|רבוס.הפתרון והסברו בתוכן הערך, מימין.
**רֶבּוּס** (בלטינית: **rebus**, "באמצעות דברים") הוא חידה ויזואלית ובה מספר ציורים המייצגים הברות, מילים ו/או משפטים כמו גם ביטויי לשון. במסגרת הפתרון יש לגלות מילה, ביטוי או שם, המורכבים מכמה מילים, על פי התיאור הגרפי.

את הרבוסים פותרים תוך כדי ניסיון "לקרוא" את האיור. לפותרים מספקים שני סוגי רמזים: מספר המילים ומספר האותיות בכל מילה, ורמז מילולי-הגדרתי.

לדוגמה, ברבוס המוצג משמאל צוינו המספרים "4 - 4", ומשמעותם שמדובר בשתי מילים, כל אחת בת ארבע אותיות. על פי הרמז המילולי-הגדרתי "נפוצים בחוף הים", הפתרון הוא שם עצם בצורת ריבוי. ברבוס זה מופיעות שתי אותיות: האחת נ' והשנייה י'. האות נ' נמצאת מעל האות י'. לכן, אפשר לקרוא למצב "**נ** (מֶ)-על **י**" – כלומר, "**נעלי**" (צירוף נ+על+י). בחלק השני של האיור יש כף יד וחץ המצביע על אחת האצבעות - ה**[[אצבע מורה|אצבע]]**. נותר לחבר את שני החלקים ולקבל את הביטוי "**נעלי אצבע**"; שאכן נפוצות בחוף הים.

**מיהו מהו** היא וריאציה של הרבוס, שהתפרסמה במשך שנים רבות בגיליון יום שישי של עיתון מעריב. החידה הורכבה מאותיות ואיורים שחוברו ביניהם באמצעות סימן השוויון וסימני החיבור והחיסור. חידה זו מבוססת אותיות ולא על שמיעה, והיא מזכירה מאוד חידות בתשבצי היגיון. לרוב, פתרון החידה היה דמות מוכרת או מושג מוכר כלשהו.

## ראו גם
*כפל לשון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חידות
הנס המלכותי של קנדה

**דגל מלך קנדה** או **הדגל האישי של מלך קנדה** (באנגלית: **King's Personal Canadian Flag**) המכונה גם "**הנס המלכותי של קנדה**" (Royal Standard of Canada) הוא הדגל הרשמי של מלך קנדה, צ'ארלס השלישי. דגל זה אומץ על ידי המלכה אליזבת השנייה בשנת 1962 ונעשה בו שימוש בעת שהמלך נמצא בקנדה בביקור (שכן הוא מתגורר בממלכה המאוחדת) וכן באירועים בהם המלך משתתף כראש המדינה של קנדה.

## שימושים
הדגל מונף מיד עם הגעת המלך למבנה (או כלי רכב או ספינה) ומורד מיד עם עזיבתו את המבנה. כאשר מגיע נציג רשמי של המלך - המושל הכללי של קנדה או אחד מהמשנים למושל קנדה מונפים במקום דגל המלך - דגל המושל הכללי של קנדה או דגלי המשנים למושל קנדה בהתאמה.

הדגל מונף רק בעבור מלך קנדה, ואין לאף אדם אחר רשות להשתמש בו. דגל זה מקבל עדיפות על הדגל הלאומי של קנדה.

## תיאור הדגל
הדגל כולל אלמנטים של הסמל המלכותי של קנדה בצורת דגל. בתקופת מלכותה של המלכה אליזבת השנייה הופיע במרכז הדגל סמל המלכה המלכותי - עיגול כחול שבמרכזו האות "E" שעליה כתר, והיא הוקפה ורדים. האות, הכתר והוורדים היו בצבע זהב. האות E היא האות הראשונה בשמה של המלכה אליזבת בשפה האנגלית. עם הכתרתו של צ'ארלס השלישי, הוסר הסמל האישי, ועל הנס המלכותי לא מופיעה האות הראשונה בשמו של המלך. כך עתיד לשמש עיצוב זה גם את המלכים האחרים שיימלכו אחרי צ'ארלס.

ברביע השמאלי העליון של הדגל מופיעים שלושה אריות צועדים (המכונים בהרלדיקה "נמרים") על רקע אדום. אריות אלה מקורם בדגל אנגליה והם מסמלים את אנגליה, ואת מקור בית המלוכה ואת השפה האנגלית - שפה רשמית של קנדה.

ברביע הימני העליון של הדגל מופיע אריה אדום צועד על רקע צהוב, שסביבו מסגרת ועליה פרחי חבצלת. חלק זה של הדגל מקורו בסמל המלכותי של סקוטלנד. חלק זה של הדגל מייצג את העובדה שהמלך הוא גם מלך סקוטלנד ואת הקבוצה האתנית הסקוטית הגדולה המתגוררת בקנדה (הקבוצה השלישית בגודלה מבין הקבוצות האתניות בקנדה).

ברביע השמאלי האמצעי מופיע נבל בריין בורו המופיע על סמל אירלנד ומייצג את אירלנד - שמהווה חלק מהממלכה המאוחדת ואת העובדה שבקנדה מתגוררת קבוצה אתנית גדולה שמוצאה מאירלנד.

ברביע הימני האמצעי מופיעים שלושה פרחי חבצלת על רקע כחול, שמקורם בסמל ממלכת צרפת. רביע זה מייצג את המלוכה הצרפתית ששלטה בעבר בקנדה, ואת הקבוצה האתנית הצרפתית הגדולה, המתגוררת בעיקר בפרובינציית קוויבק.

בחלקו התחתון של הדגל מופיע ענף ועליו שלושה עלי עץ אדר - העץ המסמל את קנדה, את העובדה שקנדה מורכבת מלאומים רבים המהווים יחד את האומה הקנדית, ואת היות בית המלוכה מייצג את כל הלאומים האלה.

## ראו גם
* דגל המושל הכללי של קנדה
* דגלי המשנים למושל קנדה
* הנס המלכותי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: דגלים
קטגוריה:המלוכה הקנדית
קנדה
קטגוריה:קנדה: סמלים לאומיים
ליו שין

**לְיוֹ שִׂין** (50 לפנה"ס בערך - 23, סינית מסורתית: **劉歆**; סינית מפושטת: **刘歆**) היה אסטרונום והיסטוריון סיני בתקופת שושלת שין.

שין פיתח שיטה אסטרונומית חדשה שפרסם בשנת 8 והתבססה על ההנחות הבאות:

* משך החודש של הירח - 29 ו-43/81 ימים.
* 235 חודשי ירח מהווים 19 שנים.

כתוצאה מכך, משך שנה אחת היה 365.25016 ימים - 11 דקות בלבד יותר מהערך הנוכחי.

הוא פרסם קטלוג של כוכבים וחילק אותם ל-6 דרגות לפי עוצמת הארתם. כמו כן, חישב את מסלולי כוכבי הלכת.

על שמו נקרא מכתש על המאדים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אסטרונומים סינים
קטגוריה:היסטוריונים סינים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:נפטרים ב-23
עדי מינץ

**עדיאל אליהו (עדי) מינץ** (נולד ב-1953) הוא מנכ"ל מועצת יש"ע לשעבר.

## ביוגרפיה
עדי מינץ נולד וגדל בקריית שמואל שבחיפה. הוא למד בישיבת בני עקיבא התיכונית "פרחי אהרון" בקריית שמואל, בישיבת ההסדר הר עציון, בישיבת מרכז הרב, וב"מכון הרצוג" להוראה והוא בעל תואר בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.

עבד שנים ארוכות כמהנדס ב"תדיראן מערכות", התקדם בשרשרת הניהול ושימש כמנהל הפרויקטים הבכיר של החברה. כיהן כסמנכ"ל בחברת הייטק העוסקת במערכות אבטחה מתקדמות.

מינץ קשור למפעל ההתנחלות ביהודה, שומרון וחבל עזה, ולקח חלק בהקמה וביסוס של ההתיישבות שם: היה שותף בעלייה הראשונה של גרעין אלון מורה בחווארה, הוביל טורים בעליות לסבסטיה, לקח חלק בגרעין הקמת בית יתיר וירד לימית עם משפחתו להיאבק נגד הפינוי חבל ימית.

בשנים 2002–2004 כיהן כמנכ"ל מועצת יש"ע. בין היתר הוביל את המאבק במפת הדרכים, פעולות הלחץ והמחאה נגד גדר ההפרדה, והמערכה הציבורית ליציאה למבצע חומת מגן. בתקופתו כמנכ"ל התמודדו היישובים ביש"ע עם התקפות טרור ומינץ היה שותף בהשגת תקציבים מיוחדים לצורכי הביטחון והרווחה ביש"ע.

לאחר תוכנית ההתנתקות הוא הוביל עם חברים נוספים את הקמת מועצת יש"ע המחודשת, הוא כיהן כיו"ר מליאת מועצת יש"ע וחבר בהנהלתה. מינץ יזם תוכנית שלום יחד עם חברים נוספים במועצת יש"ע (חנן פורת ואורי אליצור) בשם "שלום בארץ".

מינץ חבר מזה עשרים שנה בהנהלת עמותת אלע"ד (אל עיר דוד) ומעורב בפיתוחה והפיכתה לאתר תיירות מהמתוירים ביותר בישראל. הוא כיהן כיו"ר מזכירות דולב, יו"ר פורום יישובי מערב בנימין וכחבר במליאת המועצה האזורית מטה בנימין.

בשנת 2009 הקים עדי מינץ את חברת "יש"ע הירוקה" בשותפות עם חברת "בניני בר אמנה" חברת הבניה של תנועת ההתיישבות "אמנה", והוא משמש מנכ"ל החברה. "יש"ע ירוקה" יוזמת ומקימה מערכות לייצור חשמל באנרגיה מתחדשת (אנרגיה סולארית וטורבינות רוח) ברחבי יו"ש.

## חיים אישיים
מינץ מתגורר בדולב. נשוי לבלהה, אחותו של דוד בארי, יו"ר עמותת אלע"ד וחתן פרס ישראל לשנת תשע"ז, ואב לשמונה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

#### מפרי עטו
* מאמרי דעה של עדי מינץ באתר ynet
* מקור ראשון
* מאמרי דעה של עדי מינץ באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת יש"ע
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הרצוג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ימית: אישים
קטגוריה:דולב: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מסילת מנשה

**מסילת מנשה** היא מסילת רכבת עתידית של רכבת ישראל, אשר תחבר בין המסילה המזרחית החדשה לבין מסילת העמק. המסילה תתפצל מהמסילה המזרחית באזור עמק חפר, ותתחבר למסילת העמק בין תחנת מגדל העמק – כפר ברוך לבין תחנת יקנעם – כפר יהושע. המסילה תאפשר לתושבי עמק יזרעאל להגיע למרכז הארץ ישירות ללא מעבר בחיפה באמצעות מסילת העמק, ותאפשר גם מעבר רכבות משא ממסוף המטענים בבית שאן לדרום ללא מעבר במסילת החוף.

מסילה זו תיצור חיבור ישיר ומהיר בין העמק למרכז ישראל שבעתיד תוכל לשמש את כל הגליל לכשתקום מסילת הגליל.

## תיאור המסילה
המסילה תתפצל ממסילת העמק באזור רמת דוד (כך שתוכל לכלול בעתיד תחנה גם בנמל תעופה אזרחי אם יוקם ברמת דוד) ומשם תמשיך במנהור דרך רמות מנשה ועד אזור מחלף עירון. משם היא תמשיך לאזור עמק חפר, דרך תחנת רכבת בחריש ותחנת רכבת בבאקה אל גרבייה-ג'ת ותתחבר למסילה המזרחית.

המסילה מתוכננת על ידי חברת נתיבי ישראל שכבר החלה לבצע הרחבות והקמת גשרים חקלאיים בשטחה העתידי של המסילה.

המסילה נמצאת בשלבי תכנון.

## חלופת מסילת עירון
**מסילת עירון** הייתה חלופה למסילת מנשה, אשר תוכננה להסתעף מצומת רמז לכיוון צפון-מזרח ולהתחבר למסילת העמק בקרבת תחנת הרכבת עפולה. במסגרתה תוכננה תחנה אפשרית ליד העיר חריש. לפני אום אל-פחם המסילה נועדה להיכנס למנהרה שתחצה את העיר ותמשיך עד לאזור מגידו ומשם לאורך כביש הסרגל ותתחבר למסילת העמק ממערב לתחנת עפולה. במסגרת תוכנית זו המסילה תוכננה להיות רחוקה יותר ממסילת החוף ולכן הייתה מאפשרת שירות לנוסעים הנמצאים באזורים חדשים, לעומת מסילת מנשה אשר מהווה ציר "עוקף חיפה".

תוכנית זו בוטלה סופית בפברואר 2019 עקב הצורך במינהור ארוך מאוד ויקר דרך ואדי עארה.

## ראו גם
* מסילת העמק
*המסילה המזרחית החדשה
*תוכנית הפיתוח של רכבת ישראל

## קישורים חיצוניים
* מתוך האתר הרשמי של חברת כביש חוצה ישראל
* 

## הערות שוליים

עירון
ראש הגשר הרומני

[ממוזער|350px|מפת [פולין (בצבע קרם) בשנים 1920–1939. רומניה צבועה בחום בדרום מזרח פולין]]
ממוזער|250px|חייל פולנים בצבא אנדרס בתל אביב, 1942.
**ראש הגשר הרומני** (בפולנית: **Przedmoście rumuńskie**) הוא ראש גשר פולני (היום האזור נמצא באוקראינה) על גבול רומניה, שם רוכז הצבא הפולני הנסוג מפני המתקפה של צבא גרמניה הנאצית.

בשעה שגרמניה הנאצית תקפה את פולין (המתקפה החלה ב-1 בספטמבר 1939), הייתה האחרונה בברית הגנה הדדית עם רומניה, אולם פולין העדיפה לא לבקש מרומניה את עזרתה הצבאית, אלא להשתמש בשטח רומניה כעורף אסטרטגי, דרכו תוזרם אספקה לצבא הפולני. את האספקה היו אמורות להביא לנמלי הים השחור של רומניה ספינות ציי אנגליה וצרפת, אך הם התמהמהו.

ב-14 בספטמבר הורה המפקד הפולני העליון, מרשל אדוארד רידז שמיגלי, לכוחות הפולניים שממזרח ל-ויסלה, להתרכז באזור הגבול עם רומניה, אזור שכונה "ראש הגשר הרומני". ההוראה ניתנה לכ-20 דיוויזיות. מטרת הפיקוד העליון הפולני הייתה לרכז את הצבא באזור הסמוך לגבול הרומני, אזור משופע במכשולים טבעיים (ביצות ונהרות), לשמר בו את הכוח הצבאי הפולני ולארגן את המגננה נגד הגרמנים עד שבני הברית המערביים יפתחו בחורף במתקפה המובטחת במערב גרמניה. הפולנים סמכו על כך שדרך הגבול הרומני יקבלו הספקה שוטפת ויחס ידידותי. התוכנית הפולנית הוכנה מראש למקרה בו הצבא הפולני לא יצליח להתמודד עם הצבא הגרמני הפולש. כניסת הצבא האדום לפולין, ב-17 בספטמבר, חיסלה למעשה את התוכנית הפולנית, אך בראש הגשר הרומני כבר התרכז כוח צבאי גדול.

במהלך נפילת פולין וגם זמן מה לאחריה, חיילים פולנים רבים עברו את הגבולות עם רומניה ועם הונגריה בניסיון לעבור דרכן אל אזורים שנשלטו על ידי כוחות בני בריתם. החיילים שהגיעו לרומניה נכלאו, אך בני הברית לשעבר, הרומנים, עצמו עין מבריחות המוניות ואפשרו למעשה לפולנים להמשיך במסעם. כ-120,000 אנשי צבא פולנים עשו את הדרך הזאת ולצידם גם פליטים אזרחים רבים. גם רכוש הבנק הממלכתי הפולני הוברח בדרך הזאת.

מרבית אנשי הצבא הפולנים הגיעו לצרפת (חלקם לסוריה שהייתה בשלטון צרפתי) ומשם המשיכו את מלחמתם בגרמנים. עם נפילת צרפת, כוחות פולניים רבים עברו לשטחים בריטיים וגם משם המשיכו להילחם. הפולנים, שישבו בסוריה, עברו לארץ ישראל, בתיאום עם השלטון הבריטי, וכאן התארגנו מחדש עד למעבר למצרים יחד עם צבא אנדרס.

קטגוריה:רומניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחסי פולין–רומניה
מאגר המידע הלאומי למדעי החלל

**מאגר המידע הלאומי למדעי החלל** (באנגלית: **National Space Science Data Center**), או בראשי תיבות NSSDC, היא מחלקה בחטיבת "מחקר מערכת השמש" של נאס"א. המחלקה הוקמה כדי לארכב את ההישגים המדעיים של נאס"א במשימות החלל. 

NSSDC ממוקם במרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט שבמרילנד, ליד וושינגטון, והוא מאפשר לחוקרים ולציבור הרחב גישה חופשית לנתונים הגולמיים שנאספו ולצילומים.

## קטלוג ראשי
NSSDC אוצר את הנתונים והתוכניות של כל חללית, גשושית, לוויין או כל עצם אחר ששוגר למסלול בחלל, בכל הזמנים ומכל העולם. מידע זה, כולל מידע רקע, זמין לציבור הרחב, וניתן לחפשו באתר המרכז.

## קישורים חיצוניים
* 
* הקטלוג הראשי של NSSDC

קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:נאס"א
דגל המושל הכללי של קנדה

**דגל המושל הכללי של קנדה** הוא דגלו האישי של המושל הכללי של קנדה. עיצובו הוא כחול כאשר במרכזו ציצת שלט האצולה המלכותי של קנדה. הדגל הונף לראשונה בשנת 1901 אולם במרוצת השנים שונה עיצובו אשר קיבל את עיצובו הנוכחי בשנת 1981.

## תיאור הדגל
הדגל הנוכחי אומץ בשנת 1981. במרכז הדגל מופיע הסמל המלכותי הקנדי - אריה שלראשו כתר האחוז בכפתו עלה עץ אדר (מייפל) אדום, על רקע כחול. עלה עץ האדר משמש כסמל לאומי של קנדה. האריה עומד על עטרה בצבעים הלאומיים הרשמיים של קנדה (אדום ולבן).

דגל זה שונה מהדגלים של המושלים הכלליים של יתר ממלכות חבר העמים הבריטי בכך שהדגל אינו כולל את שם הממלכה, ובכך שהדגל כולל סמלים וצבעים לאומיים. קודם לשנת 1981 כלל הדגל את שם הממלכה, בדומה ליתר דגלי המושלים הכלליים, ולא כלל את עלה עץ האדר או את העטרה.

## שימושים
דגל זה מקבל עדיפות על הדגל הלאומי של קנדה אך פחות בחשיבותו מהדגל המלכותי של קנדה. כאשר מבקר המושל הכללי במגורי המשנה למושל של אחת הפרובינציות מקבל דגל המשנה למושל עדיפות על דגל זה, וכן במקרים בהם המשנה למושל משמש בתפקיד נציג המלוכה הקנדית מקבל דגל המשנה למושל עדיפות על דגל זה.

דגל המושל הכללי של קנדה מונף על מגורי המושל הרשמיים (אחוזת רידו ולה סיטדל) וכן על בניינים אחרים בהם מבקר המושל הכללי של קנדה. הדגל מונף על מכוניתו של המושל הכללי. בעת ביקורים בארצות אחרות, משתמש המושל הכללי של קנדה בדגל הלאומי הקנדי.

## התפתחות הדגל

תמונה:Ca-gg1.gif|1901-1921
תמונה:Ca-gg2.gif|1921-1931
תמונה:Ca-gvgen.gif|1931-1981
תמונה:Flag of the Governor-General of Canada.svg|1981-1999, 2002 - היום
תמונה:Flag of Canadian Governor General LeBlanc.svg|1999-2002


דגל המשנה למלך הראשון אומץ בשנת 1901. עיצובו של דגל זה היה דומה לעיצוב דגלי המשנים למלך ברחבי האימפריה הבריטית: יוניון ג'ק שבמרכזו סמל המדינה - במקרה זה סמל קנדה. הדגל שונה בשנת 1921 בהתאם לעדכונים שנעשו לסמל קנדה, ובשנת 1931 שונה הדגל בהתאם להצהרת בלפור משנת 1926 בו הפך המושל הכללי לנציג המלוכה הקנדית (במקום המלוכה הבריטית). הדגל משנת 1931 זהה בעיצובו ליתר דגלי המושלים הכלליים של ממלכות חבר העמים הבריטי.

בעת כהונתו של רומאו לבלן כמושל כללי בוצעו מספר שינויים בדגל - ובהם הוסרו טופריו והלשון של האריה (שנראה כאילו הוא מוציא לשון). השינויים בוצעו לבקשת המושל על מנת "להעניק לאריה מראה קנדי יותר". שינוי זה בוטל בשנת 2002.

## ראו גם
* הנס המלכותי של קנדה
* דגלי המשנים למושל קנדה
* דגל קנדה

## קישורים חיצוניים
* 
* סמלים קנדיים ידועים באתר המושל הכללי של קנדה 

המושל הכללי של קנדה
קנדה
גאיוס לוקיליוס

**גאיוס לוקיליוס** (בלטינית: **Gaius Lucilius**; 180 לפנה"ס, קאמפאניה – 103 לפנה"ס, נאפולי) היה סאטיריקן רומי, שמוצאו ממשפחת פרשים אמידה. אחייניתו הייתה אמו של פומפיוס. ב-133 ו-134 לפנה"ס הוא שירת במלחמת נומנטיה. מפקדו היה פובליוס קורנליוס סקיפיו איימיליאנוס, שהיה בין חבריו הקרובים ביותר, גם כשהוא חזר לרומא. בשנותיו האחרונות הוא חי בנאפולי.

## קריירה
לוקיליוס התחיל לפרסם כשהוא היה כבר בן 50 בערך. ליצירה שלו היה אופי של שירה בציבור, כמו רב היצירות בזמנו, אבל הוא הצליח להוסיף לה גיבוש ולהכניס אליה תוכן חדש, ובכך יצר סוג ספרותי חדש: סאטירה, שלעגה למגוחך בחיים הציבוריים. הנושאים שבהם הוא עסק ביצירתו היו רבים ומגוונים: בעיות מדיניות - היה תומך נלהב של האופטימאטים, חיי המשפחה- שנא את הנשים ואת הנישואים, ענייני ספרות- לא אהב את הניפוח של כותבי הטרגדיות ואפילו הביע את דעותיו בנושאי לשון וכתיב.

הוא חיבר 30 ספרים, שקובצו לשלושה קבצים. הקובץ השני קדם כנראה לאחרים מבחינה כרונולוגית, וממנו נשתמרו רק מילים וקטעים בודדים. סה"כ נשתמרו מיצירתו של לוקילוס כ-1,380 חרוזים. לשונו הייתה תוקפנית, שנונה, אבל מעט מרושלת, ולא נקייה מתערובת יוונית. חרוזיו היו לקויים גם מבחינת המבנה, אך בשל היותו מקורי ורב-גוני הוא זכה להערכה רבה ברומא העתיקה והורטיוס ראה בו את רבו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:משוררים רומאים
קטגוריה:סאטיריקנים רומאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
ספטמבר (זמרת)

**פטרה מרקלונד** (בשוודית: **Petra Marklund**; נולדה ב-12 בספטמבר 1984) הידועה בשם הבמה שלה **ספטמבר** (**September**) היא זמרת ומלחינה שוודית.

## קריירה
ב-2003, כשהייתה בת 18, הוציאה ספטמבר את הלהיט הראשון שלה בשוודיה, "(La La La (Never Give It Up", שהגיע למקום השמיני במצעדים השוודיים. הלהיט הבא שלה היה "We Can Do It" ואף הוא הגיע לעשרת הגדולים. כתוצאה מהצלחת שני השירים האלו, החלה ספטמבר להקליט את אלבום הבכורה שלה שיצא לאור בפברואר 2004, יחד עם הסינגל השלישי, "September All Over", שהגיע למקום השמיני כמו הסינגל הראשון. לאחר תקופה של שקט הוציאה ספטמבר את "Satellites", סינגל ראשון מתוך אלבומה השני, "In Orbit", שהיה ללהיט הגדול ביותר שלה באותה התקופה. השיר מדורג במקום ה-141 במצעד השיר השוודי הטוב ביותר בכל הזמנים. סינגלים נוספים מהאלבום הם "Looking for Love" ו-"Cry for You".

בארצות הברית יצא הלהיט "Satellites" רק בסוף 2006 ונחל הצלחה בינונית. לעומת זאת, השיר "Cry for You" שהופץ לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-5 ביוני, הגיע למקום הראשון במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי האמריקאי.

ב-20 ביוני 2007 פרסמה ספטמבר באירופה את הסינגל "Can't Get Over", מהאלבום הבא, "Dancing Shoes", שיצא לאור ב-26 בספטמבר.

ב-1 בספטמבר 2007 ייצגה ספטמבר את שוודיה בפסטיבל סופוט, תחרות שירים בין-לאומית הדומה לאירוויזיון, כשבין מתחריה היו אמנים ידועים כמו The Cloud Room, סופי אליס-בקסטור ו-Monrose. ספטמבר זכתה במקום השלישי בבחירת הצופים.

## דיסקוגרפיה
* September (11 בפברואר 2004)
* In Orbit (26 באוקטובר 2005)
* Dancing Shoes (26 בספטמבר 2007)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:אמנים שוודים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות פופ שוודיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות שוודיות
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1984
אלסטר (אונייה)

[שמאל|ממוזער|250px|האלסטר עוגנת ב[קיל]]
**אלסטר** (Alster) היא אוניית ביון של הצי הגרמני. האונייה מצוידת במגוון רחב של חיישנים אלקטרומגנטיים, הידרואקוסטיים ואלקטרואופטיים, המאפשרים איסוף מודיעין אסטרטגי. ניתן להשתמש בה כיחידת התרעה מוקדמת. התכנון הראשוני שלה נועד לאסוף מידע על אוניות הצי הסובייטי. 

הספינה נבנתה ב"מספנות פלנסבורג", והושקה בשנת 1987. אורכה 83.5 מטרים ולה הדחק של 2,375 טון (3,200 טון במצב מלא). מהירותה המרבית 21 קשר, והטווח שלה הוא 5,000 מייל ימי. צוות האונייה כולל 36 ימאים ו-40 אנשי מודיעין. 

ב-26 באוקטובר 2006, בעת ששייטה מול חופי לבנון כחלק מכוח יוניפי"ל, הייתה האונייה מעורבת בתקרית עם חיל האוויר הישראלי. דובר צה"ל מסר כי מסוק המריא מהאונייה מול חופי ראש הנקרה, מבלי שהזדהה כמוסכם, ולכן הוזנקו לעברו שני מטוסי קרב. הדובר הכחיש ידיעות בתקשורת הגרמנית, לפיהן ירו המטוסים טילים לעבר האונייה, וכי המטוסים הטילו נורים בלבד.
## ראו גם
* תקרית ליברטי 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:אוניות מלחמה גרמניות
קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
אנאפוליס

**אנאפוליס** (באנגלית: **Annapolis**) היא עיר הבירה של מדינת מרילנד בארצות הברית, ובירת (county seat) מחוז אן ארנדל.

אנאפוליס ממוקמת במרחק של כ-42 ק"מ מהעיר בולטימור, וכ-56 ק"מ מוושינגטון הבירה, בסמוך למפרץ צ'ספיק שבחופה המזרחי של ארצות הברית. אוכלוסייתה 39,174 נפש (בשנת 2018).

## היסטוריה
מרילנד הייתה מושבת הכתר הראשונה בעלת זיכיון שהבטיח חופש דת, סובלנות דתית לבני כל הדתות (הנוצריות) וחופש פולחן, בנוסף לזכויות אזרחיות וחקיקה מקומית נפרדת. חופש הדת יוצא הדופן משך למרילנד פוריטנים מווירג'יניה, וקווייקרים ואף לותרנים מהמושבות ההולנדיות בקאריביים.

אנאפוליס הוקמה ככפר קטן בשנת 1649, על ידי מתיישבים נוצרים פוריטנים שעזבו את מדינת וירג'יניה. בשנת 1708 הוכרזה אנאפוליס כעיר והוכרה כעיר הבירה של מדינת מרילנד.

בשנת 1783, לאחר החתימה על חוזה פריז, שימשה כעיר הבירה הזמנית של ארצות הברית, במשך כשנה. בשנת 1845 נוסדה בה האקדמיה הימית של ארצות הברית.

מאמצע שנת 2007 ועד אמצע שנת 2008, ציינה אנאפוליס את חגיגות ה-300 להכרזתה כעיר.

## אקלים
האקלים באנאפוליס הוא אקלים סובטרופי גשום, שבו מחולקים המשקעים שווה במשך כל עונות השנה. עונת הקיץ חמה, אולם החורפים ממוזגים יחסית, עקב זרמים חמים ממפרץ צ'ספיק הסמוך.

מספר פעמים פגעו בעיר הוריקנים חזקים. בשנת 1954 פגע בעיר הוריקן הייזל , שגרם לנזק רב. בשנת 2003 פגע בעיר הוריקן איזבל  שגרם לשיטפונות עזים בעיר. במספר מקומות בעיר הגיעו המים לגובה 2.30 מטר, וגרמו לנזקים רבים לעיר, שחלקם טרם שוקמו.

## אתרים בעלי חשיבות
* בניין בית המחוקקים של מדינת מרילנד הוא בית המחוקקים הוותיק ביותר שעדיין בשימוש בארצות הברית. הקמת המבנה החלה בשנת 1779. בראש המבנה נמצאת כיפת העץ הגדולה ביותר בארצות הברית. המבנה שימש את ממשלת ארצות הברית ב-6 בנובמבר 1783 ועד ה-13 באוגוסט 1784, ובפועל המבנה היה בניין ממשלת ארצות הברית. במבנה אושרר חוזה פריז ב-14 בינואר 1784.
* האקדמיה הימית של ארצות הברית נוסדה בשנת 1845 באתר מצודת סברן.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* ועידת אנאפוליס - ועידת שלום מנובמבר 2007 בהשתתפות נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש, אבו מאזן ואהוד אולמרט.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר של קולג' סנט ג'ונס 
* האתר של אקדמיית צי ארצות הברית
*  לשכת הוועידות והמבקרים של אנאפוליס ומחוז אראנדל
* תמונות היסטוריות של אנאפוליס
* אתרי זיכרון ואמנות באנאפוליס 
* מגזין על אנאפוליס
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מרילנד: ערים
קטגוריה:מדינות ארצות הברית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1649
קטגוריה:ארצות הברית: ערי בירה לשעבר
אלסטר

**אלסטר** (באנגלית: **Ulster**; באירית: **Cúige Uladh**) היא הצפונית שבארבע הפרובינציות של אירלנד.

## אטימולוגיה
שם הפרובינציה באנגלית נגזר משמם של שבטים שישבו בימים קדומים בחבל זה – האולאדים (Uladh), ומהסיומת staðr, שמשמעותה בנורדית עתיקה ארץ או טריטוריה, כך שמשמעות השם היא "ארץ האולאדים". שמה האירי – Cúige Uladh – נגזר אף הוא משם השבטים (Cúige פירושו חמישית, זכר לימים שבהם היו קיימות חמש פרובינציות, כלומר פרובינציית האולאדים). שמה הלטיני של הפרובינציה הוא Ultonia.
## גאוגרפיה
שטחה של אלסטר הוא 21,552 קילומטר רבוע, ואוכלוסייתה מונה 2.1 מיליון תושבים.

אלסטר מורכבת מתשעה מחוזות היסטוריים של אירלנד. שישה מהם, אנטרים, ארמה, דאון, פרמנה, לונדונדרי וטיירון מרכיבים את צפון אירלנד, ומהווים חלק מהממלכה המאוחדת, ושלושת האחרים, קאוואן, מחוז דניגול ומונאהן הם חלק מאירלנד. במחוזות אנטרים ודאון מתגוררים יותר ממחצית תושבי אלסטר, שכן בלפסט, העיר הגדולה באלסטר ובירת צפון אירלנד, שוכנת בשטחם.

אוניברסיטת אלסטר (UU) היא אוניברסיטה מרובת קמפוסים בצפון אירלנד שנוסדה בשנת 1984. האוניברסיטה כוללת שש פקולטות ומתגוררים בה כ־26,000 סטודנטים, מתוכם 2,000 בינלאומיים ממעל 80 מדינות שונות. הקמפוס הראשי בבלפסט מהווה את אחת ההתפתחויות העירוניות הגדולות בצפון אירלנד. ממוקם ברובע הקתדרלה, האזור האמנותי והתרבותי של העיר, הקמפוס עובר כעת תוכנית לפיתוח מחדש של 250 מיליון ליש"ט לשדרוג מתקני ההוראה והלמידה שלו.

יוניוניסטים (תומכי האיחוד עם בריטניה) רבים מכנים את צפון אירלנד בשם אלסטר, אף על פי שהיא כוללת רק חלק מאלסטר.

## ראו גם
*מחוזות צפון אירלנד

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אירלנד: פרובינציות
קטגוריה:אירלנד: היסטוריה
השנה הגאופיזית הבין-לאומית

שמאל|ממוזער|250px|סמל השנה הגיאופיזית הבין-לאומית
**השנה הגאופיזית הבין-לאומית** (**שג"ב**) הייתה מיזם בינלאומי שנערך מ-1 ביולי 1957 ועד 31 בדצמבר 1958 והוכרז על ידי המועצה הבינלאומית של ארגוני מחקר. במיזם השתתפו 67 מדינות.

## תחומי מחקר
במהלך המיזם נערכו מחקרים מגוונים בנושאים שונים הקשורים לכדור הארץ. אחד עשר נושאי המחקר של השנה הגאופיזית הבינלאומית היו:
*זוהר הקוטב
*השדה המגנטי של כדור הארץ
*הכבידה
*הקרניים הקוסמיות
*מטאורולוגיה
*סייסמולוגיה
*פיזיקה של היונוספירה
*פעילות השמש
*קווי אורך ורוחב (תחילת המיפוי המדויק של כדור הארץ)
*גאומגנטיזם
*זוהר האטמוספירה

## חקר החלל באמצעות לוויינים
ארצות הברית וברית המועצות שיגרו לוויינים במהלך שנה זו, כאשר ב-4 באוקטובר 1957 ברית המועצות שיגרה את ספוטניק 1 שהיה הלוויין הראשון ששוגר לחלל. שיגור הלוויין על ידי ברית המועצות היווה את גולת הכותרת של הפעילות המדעית-טכנולוגית במיזם.

## קישורים חיצוניים

מחקר היסטורי מקיף על השנה הגיאופיזית הבינלאומית ותרומתה לשיתוף פעולה בינלאומי בתחום החלל (ראה אור ב-2012)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שנים במדע
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
מלאכים ברשת

תג ההתנדבות **מלאכים ברשת** הוא ציון לשבח שהעניקו איגוד האינטרנט הישראלי והמועצה הלאומית להתנדבות בישראל לאתרי אינטרנט בהם מתבצעת פעילות התנדבותית לתועלת החברה בישראל, תוך שימוש בתכונות ההידודיות (אינטראקטיביות) של האינטרנט לצורך הפעילות. התג הוענק בשנים 2005–2009. סך הכל הוענקו תגים ל-47 אתרי אינטרנט ופורומים מקוונים ו-6 אתרים זכו בתג פעמיים.

אחת ממטרות המיזם הייתה להוכיח שברשת האינטרנט יש גם מיזמי התנדבות שאת רובם אי אפשר להפעיל באמצעים שאינם מרושתים.

## זוכי התג לאורך השנים

### מלאכים ברשת 2005/6

#### אות ההוקרה

* סה"ר - סיוע והקשבה ברשת
* פרויקט בן-יהודה
* ויקיפדיה העברית
* נגישות ישראל
* מקום - עזרה ותמיכה לנפגעי תקיפה מינית (קישור)
* קונספציה
* שי"ל - שירות ייעוץ לאזרח
* במה חדשה

#### אות ההתנדבות - אתרים

* יחד - מיניות ויחסים, מבית סנונית (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* לא רלוונטי (קישור)
* לה"ב - למען הפגים בישראל (קישור)
* האגודה למלחמה בסרטן
* הגל הירוק (קישור ארכיון)
* האתר הלא רשמי ללוגיסטיקה (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* עמותת אטלס למען חולי ALS (האתר אינו פעיל)
* קו לעובד
* פורום ארץ הצבי (קישור)
* קולות - העצמה לצרכנים בבריאות הנפש (קישור)
* קו אור - למידה מרחוק לילדים מאושפזים (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* ספרים - אוסף קישורים לספרים מקוונים (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* RelatioNet - איתור קרובים (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* פי.סי.פוביה (קישור ארכיון)

#### אות ההתנדבות - פורומים

* פורומים "בנק מול לקוח", "תפוז מחפשים בשבילך", "תמיכה לאחר אובדן הריון", "טיפול מיני ומיניות", "בסיסי נתונים", "מורים", "זוגיות במשבר", "הורים לילדים חולים", "סיפורים מהחיים ומהאינטרנט", "הפרעות קשב ADHD" באתר תפוז אנשים
* פורומים "תמיכה טכנית למחשב", "ליקויי למידה" באתר נענע10
* פורום "זכויות נשים בהריון ולאחר לידה" באתר Starmed
* פורום "ייעוץ ללימודים ולקריירה" באתר וואלה! (קישור ארכיון)
* פורום "חרדה חברתית" באתר היידפארק

### מלאכים ברשת 2007

* עמותת עלם
* לה"ב - למען הפגים בישראל (קישור)
* אתר ברכות ישראלי (קישור)
* FAQ IL (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* פרו בונו - סיוע משפטי לכל דורש (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* צמח השדה
* פרויקט אגורה
* מקום מיוחד להורים ולמשפחות, מבית מטח (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* קו אור - למידה מרחוק לילדים מאושפזים (קישור ארכיון - האתר אינו פעיל)
* פורומים "שורשים משפחתיים", "ארגון הגג של ארגון הנכים", "משפט ואינטרנט" באתר תפוז אנשים
* פורום "נפגעי/ות תקיפה מינית" באתר נענע10
* פורום "חתולים" באתר nrg

### מלאכים ברשת 2008

### מלאכים ברשת 2009

## קישורים חיצוניים
* על התג באתר איגוד האינטרנט
*  - מגזין "און ליין" של מעריב לנוער, גיליון 360, 9 במרץ 2005
* 

קטגוריה:פרסים ישראליים
קטגוריה:ישראל: אינטרנט
*
הודו - יומן דרכים

**הודו - יומן דרכים** הוא ספר מסע והתרשמות שחיבר עזריאל קרליבך, פובליציסט והעורך הראשי של "מעריב".

בשנת 1955 ערך קרליבך סיור בן שלושה שבועות בהודו, ואת רשמיו ממנו העלה בספרו "הודו - יומן דרכים" שהופיע בשנת 1956 בהוצאת עיינות. הספר מתאר את הודו מנקודת מבט אישית ובראייה ייחודית והפך לרב מכר מיד עם הופעתו, ובמשך עשרים שנה הופיע במספר מהדורות. ב-1986 יצא לאור פעם נוספת, בספריית מעריב, וב-2014 יצא לאור בהוצאת כתר.

במסעו, קרליבך מתרשם רבות מדרך החיים ההודית, כאשר במשך פסקאות רבות הוא מקדיש תיאורים נרחבים לנושאים רבים בחייהם, מהלבוש, דרך צורת הרחוב, ועד הפוליטיקה הפנימית והיחס המיוחד לחי בכלל ולחיות בפרט. קרליבך שם לב לקווים הבסיסיים המבדילים את מנהגי תרבות הודו ובין תרבות המערב, והדת היהודית, שעל ברכיה גדל. תיאוריו, התרשמויותיו, והכבוד הגדול שחולק קרליבך לתרבות הזרה והלא מוכרת, מצליחים להעלות שאלות רבות בנוגע לערכי הציוויליזציה המערבית, והדת היהודית הבסיסיים ביותר, ובפירוט, לצורה שבה מתייחסים לחיות, לקצב החיים, למשמעותם, ולבסוף גם למוות. קרליבך אף משווה את התרבות ההודית לתרבות המוסלמית ולתרבויות נוספות ומנסה להראות כיצד התרבות ההודית שונה אף מהן בתחומי חיים רבים ובסיסיים כגון אמונה באל, יחסי גוף נפש, זוגיות, נקמה ועוד.

הספר לא מסודר לפי רצף כרונולוגי של ביקורו של קרליבך אלא לפי נושאים, ביניהם: גודל האוכלוסייה, היחס לרכוש, היחס לבהמות, החלוקה לקאסטות, מוות וגלגול נשמות, עבודת אלילים, נישואין וזוגיות, היחס לכוח, יצירה תרבותית, בודהיזם בהודו, אסלאם בהודו, יהודי הודו (במיוחד יהדות קוצ'ין) ופוליטיקה עכשווית.

## מהדורות
* הוצאת עיינות תל אביב, 279 עמודים, 1956
* ספרית מעריב תל אביב, 266 עמודים, 1986
* הוצאת כתר ירושלים, 302 עמודים, 2014

## קישורים חיצוניים
* 
* גדעון סאמט, השיבה אל הודו, מסע בעקבות המסע - מסע עולמי
* 

קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ספרי 1954
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
סקרו

**סקרו** (Skrew), להקת אינדסטריאל מטאל אמריקאית משפיעה מאוסטין, טקסס שפעלה בין 1990 ו-1998.

## היסטוריה
מקימי הלהקה הם אדם גרוסמן (שירה/גיטרות) ודני לונר (גיטרות/קולות רקע), שפעלו עד אז במסגרת להקת ת'ראש מטאל/פאנק בשם אנגקור ואט. שני האלבומים הראשונים שהוציאה הלהקה נחשבים לקלאסיקות של אינדסטריאל מטאל, כאשר אלבום הבכורה *Burning in Water, Drowning in Flame* מצליח יותר מבחינה מסחרית. סגנונה של הלהקה בתקופה זו היה אינדסטריאל מטאל טיפוסי המשלב ת'ראש ופאואר מטאל עם סימפולים, שירה מעוותת ואווירה שתוארה כ"מכנית".

מחלוקות שהתעוררו בקרב חברי הלהקה מנעו ממנה מללוות את אלבום הבכורה בסיבוב הופעות, ובסופו של דבר גרמו לעזיבתו של לונר לטובת קריירה בניין אינץ' ניילס, ולנסיגה בפופולריות של הלהקה שגרמה לעיכוב ביציאתו של האלבום השני, *Dusted*, ולא חדלה למעשה עד להתפרקותה של הלהקה. שני האלבומים האחרונים של סקרו היו *Shadow of Doubt* שכלל ת'ראש מטאל איטי בסגנון מאשין הד, ו-*Angel Seed XXIII* שהושפע ככל הנראה מז'אנר הנו-מטאל וזכה בדרך כלל לביקורות לא טובות. מאז התפרקותה של סקרו הצטרף גרוסמן אל מיניסטרי כגיטריסט הופעות, והגיטריסט סטיב גרין הצטרף ללהקת הת'ראש מטאל סקינלאב. לונר נחשב עדיין למוזיקאי מוערך בשדה האינדסטריאל ועבד עם ניין אינץ' ניילס, קילינג ג'וק, מרילין מנסון, רוב זומבי ועוד.

## חברי ההרכב
### הרכב מקליט אחרון
*אדם גרוסמן (שירה/גיטרה)
*סטיב גרין (גיטרות)
*ג'ייסון (גיטרות)
*פראפ (בס)
*ג'ים וולנטיין (קלידים)
*כריס (תופים)
### הרכבים קודמים
*מייק רובינסון (גיטרות)
*דני לונר (גיטרות/קולות רקע)
*קליי קמפבל (גיטרות)
*בובי גוסטפסון (גיטרות)
*מייק פיפלס (בס)
*ברנדון וורקמן (בס)
*רוב למפמן (בס)
*כריס אולט (קלידים)
*מרק דופור (תופים)
*צ'דוויק דייוויס (תופים)

## אלבומים
**[[Burning in Water, Drowning in Flame]]* 1991
**[[Dusted (Skrew album)|Dusted]]* 1994
**[[Shadow of Doubt]]* 1996
**[[Angel Seed XXIII]]* 1997

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות אינדסטריאל מטאל
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1990
קטגוריה:טקסס: להקות
בעז אוקון

**בעז אוקון** (נולד ב-7 באוקטובר 1958), הוא משפטן ישראלי. כיהן כשופט בשנים 1996–2006 ומנהל בתי המשפט בשנים 2004–2006.

## ביוגרפיה
עם שחרורו מצה"ל למד משפטים באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1985, לאחר התמחות תחת פיקוחו של עורך דין אמנון גולדנברג במשרד ש. הורוביץ, הוסמך כעורך דין. בשנים 1985-1996 היה עורך דין שכיר, ובהמשך שותף במשרד ש. הורוביץ.

בשנת 1996 מונה לכהונת שופט בבית משפט השלום. בשנת 2000 מונה לרשם בית המשפט העליון. בשנת 2002 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, ובשנת 2004 מונה למנהל בתי המשפט.

נחשב לבן טיפוחיו של נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק. עם פרישתו לגמלאות של הנשיא ברק בשנת 2006 פרש גם אוקון מכהונתו כמנהל בתי המשפט, וסירב אף להצעה להמשיך ולכהן כשופט מחוזי ולפניות אליו מטעם הנשיא ברק ואחרים להסכים שמועמדותו לבית המשפט העליון תעלה. בתקשורת הוסברה הפרישה על רקע יריבות בינו לבין מחליפתו של ברק כנשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, שנוצרה בפרשת נילי כהן. אוקון נחשב למקורבו של שר המשפטים לשעבר דניאל פרידמן.

בשנת 2007 החל לשמש כפרשן משפטי בעיתון "ידיעות אחרונות". במאמריו נוקט אוקון קו ברור כלפי אירועים שהוא רואה בהם הפרת זכויות אדם. באחד ממאמריו שהתפרסם בעמוד הראשון של עיתונו ב-10 ביוני 2008 כינה את כביש 443 "כביש אפרטהייד" בשל האיסור שהוטל על פלסטינים לנוע בו, וקרא לציבור להחרים את הכביש עד שיוסרו המגבלות.

בשנים האחרונות עוסק אוקון בבוררות בקרב הקהילה העסקית בישראל.

## פסיקותיו כשופט

במהלך כהונתו כשופט, עסק אוקון רבות בתחום זכויות הצרכן, ובין היתר ביקר בחריפות שופטי שלום, שפסקו בתביעות קטנות בלא שהקפידו במידה מספקת על זכויות אלה. כמו כן כתב פסקי דין תקדימיים שעסקו בחופש הביטוי, זכויות אדם ועוד. בין פסיקותיו:

* ביחד עם השופטים מוסיה ארד ועוני חבש, כתב שיש לבחון את מדיניות הריסות הבתים וטען ששורש הבעיה בקושי להשיג רישיונות בנייה.

* בשנת 2006 סירב לבקשה שמדינת ישראל תאכוף פסיקה של בית משפט ישראלי נגד מוכתר של כפר ברשות הפלסטינית, בנימוק שהרשות היא דה פקטו מדינה ריבונית ולכן נהנית מחסינות דיונית (פסיקתו זו נהפכה על ידי בית המשפט העליון).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אמירים (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:פרשנים משפטיים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי המשפט
קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
אסף שחר

**אסף שחר** הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.

שחר למד בימוי, צילום ועריכה ב"קאמרה אובסקורה", וסרט הגמר שלו, "**בומרנג**" (1997), על-פי סיפור קצר של אתגר קרת, זכה בפרס ראשון בפסטיבל סרטים ביפן.

סרטו הדוקומנטרי "**בדרכי אבות**" (2007), אשר הופק בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי והרשות השנייה, משתתף בתחרות הסרט התיעודי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-23 בחיפה. הסרט מתעד שחזור עלייה לרגל תנ"כית מהגליל לירושלים, שעשה בשנת 1998 תושב הושעיה מנחם גולדברג עם שני בניו הקטנים, ברגל ובעזרת אתונות, דרך ההתנחלויות והיישובים הערבים ביהודה ושומרון.

כיום, שחר מלמד תקשורת בחטיבה העליונה בתיכון חדרה.

## קישורים חיצוניים

* על "בדרכי אבות" באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-23 בחיפה.

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
סט (משחק קלפים)

**סט** הוא משחק קלפים, ובו יש 81 קלפים, שלכל אחד מהם ארבעה מאפיינים המתחלקים לשלוש אפשרויות שונות:
* צורות: מעוין/מלבן, גל (טילדה), אליפסה
* דגם מילוי הצורות: ריק, מפוספס, מלא
* צבע הצורות: אדום, ירוק, סגול
* מספר הצורות שעליו: 1, 2, 3
חפיסת הקלפים מכילה קלף לכל שילוב אפשרי של המאפיינים הנ"ל, כך שעל כל קלף מצוירות בין אחת לשלוש צורות זהות, בצבע מסוים ועם דגם מילוי מסוים.

שמאל|ממוזער|200px

מטרת המשחק היא למצוא 'סטים'. שלושה קלפים יכולים להוות יחד 'סט' אם הם מקיימים את הכלל הבא: עבור כל אחד מהמאפיינים בנפרד, שלושת הקלפים זהים זה לזה או שונים זה מזה. לדוגמה, שלושה קלפים שבכל אחד מהם מעוין אחד מלא בצבע שונה הם סט. דוגמה נוספת: שלושה קלפים שבכל אחד צורה אחרת, צבע אחר, אבל כולם מפוספסים ובכמות 1 – גם הם סט.

## מקור המשחק
המשחק הומצא באקראי על ידי מרשה ג'ין פלקו, בעת שעסקה במחקר גנטי אודות תכונות של כלבים מגזע רועה גרמני בקיימברידג', בשנת 1974. פלקו יצרה קלפים שבהם קודדה צירופי גנים שונים, ותוך כדי המחקר גילתה את האפשרות לשחק בקלפים. במשך כ-16 שנים שיחקה עם חבריה ובני משפחתה, ורק בשנת 1990, בעקבות הפצרות ילדיה, החלה בהפצתו המסחרית.

מאוחר יותר נוצרו צורות נוספות המתבססות על משחק הקלפים, כגון משחק קוביות, וכן חידות 'סט' המתפרסמות בניו יורק טיימס ובאתרים סודיים הזמינים לחובבי קוביות לא מאוזנות. כמו כן נוצרו משחקים שונים שהומצאו על בסיס סט, כגון סוויש.

## מהלך המשחק

# מניחים 9/12 קלפים באופן גלוי, וכל המשתתפים מנסים למצוא סטים מבין הקלפים.
# משתתף שמצא סט מכריז 'סט'.
## אם הקלפים שחשב עליהם הם אכן סט, המשתתף מקבל נקודה, מסירים את קלפי הסט ומניחים אחרים במקומם.
## אם המשתתף טעה, אין להסיר לו נקודות.
# אם אף משתתף לא הצליח למצוא סט לאחר פרק זמן סביר, ניתן להוסיף עוד 3 קלפים (יש כאלה המוסיפים רק קלף אחד בפעם) ולחפש 'סט' ב-15 הקלפים שפרוסים כעת - דבר המשפר משמעותית את הסיכוי לקיומו של סט מתוך הקלפים הפרוסים.
# ברגע שמוצאים סט מתוך 15 קלפים, מוציאים את 3 הקלפים שהיוו סט, וממשיכים את המשחק שוב עם 12 קלפים.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של חברת Set Enterprises, מפיצת המשחק

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי קלפים