open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דייוויד אדג'יה

סר **דייוויד פרנק אדג'יה** (באנגלית: Sir **David Frank Adjaye**; נולד ב-22 בספטמבר 1966) הוא אדריכל גאני-בריטי. אדג'יה ידוע בזכות עיצוב מבנים ציבוריים יוצאי דופן, ושילוב מקורי של תרבויות אפריקאיות באדריכלות המערבית.

## ביוגרפיה
אדג'יה נולד בדאר א-סלאם, טנזניה, לאב דיפלומט גנאי. בשל עבודת אביו, העביר את שנות ילדותו במספר מדינות, ביניהן מצרים, תימן ולבנון, עד שמשפחתו השתקעה בבריטניה כשהיה בן תשע. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת לונדון סאות' בנק, שם זכה במדליית הארד של RIBA על פרויקט הגמר שלו. בהמשך השלים תואר שני בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון ועבד לתקופה אצל האדריכל דייוויד צ'יפרפילד.

בשנת 2000 הקים את משרדו העצמאי, Adjaye Associates, עם סניפים בלונדון, ניו יורק ואקרה.

בשנת 2017 נבחר אדג'יה, יחד עם המעצב הישראלי רון ארד, לתכנן את האנדרטה הלאומית לשואה בבריטניה, שתוקם ליד בניין הפרלמנט בלונדון. העיצוב כולל 23 צלעות ברונזה המובילות למרכז חינוכי תת-קרקעי. בהמשך עזב את הפרויקט.

בשנת 2021 זכה במדליית הזהב המלכותית לאדריכלות, הפרס היוקרתי ביותר בתחום בבריטניה.

בשנת 2018 נבחר לתכנן את קמפוס בת־שבע, מרכז תרבות ואמנויות חדש שיוקם בשכונת נווה שאנן בתל אביב, על שטח התחנה המרכזית הישנה. הפרויקט צפוי להיפתח בשנת 2027. עם זאת, בעקבות פרסומים ביולי 2023 על טענות להטרדה מינית מצד אדג'יה, הודיעה עיריית תל אביב-יפו כי הוא הורחק מהפרויקט, והמשך התכנון יבוצע על ידי הצוות המקומי.

### קריירה אקדמית
אדג'יה מרצה באוניברסיטאות מובילות ברחבי העולם, ובמהלך השנים כיהן במספר תפקידים אקדמיים בכירים. בין היתר, שימש כמרצה אורח בבית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת הרווארד (Harvard Graduate School of Design), שם גם מונה לפרופסור אורח בקתדרה היוקרתית על שם קנזו טנגה.

### האשמות בהתנהגות בלתי הולמת
ביולי 2023 פורסמו טענות מצד שלוש נשים שעבדו במשרדו של אדג'יה שטענו להטרדה מינית והתנהגות בלתי הולמת מצדו. אדג'יה הכחיש את ההאשמות, אך התנצל על "טעויות" בהפרדת חייו האישיים והמקצועיים. בעקבות הפרשה, פרש מתפקידו כיועץ אדריכלי לראש עיריית לונדון והסיר את עצמו מהובלת פרויקטים ציבוריים, כולל האנדרטה לשואה בבריטניה.

## פרויקטים בולטים
* המוזיאון הלאומי להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית, וושינגטון די.סי

נפתח בשנת 2016 ומהווה חלק ממוסדות הסמית'סוניאן. המבנה, שצורתו שואבת השראה מכתרי פיסול אפריקאיים, הפך לסמל תרבותי מרכזי ונבחר כאחת מיצירות המופת של האדריכלות העכשווית.
* בית אברהם (House of Abraham), אבו דאבי

הושלם בשנת 2023, ומכונה רשמית "בית משפחת אברהם". הקומפלקס כולל מסגד, כנסייה ובית כנסת, היושבים זה לצד זה ומייצגים את ערכי הסובלנות והדו-קיום בין שלוש הדתות האברהמיות. אדג'יה עיצב את שלושת המבנים בצורה גאומטרית אחידה אך בעלת זהות ייחודית לכל אחד מהם, תוך שימוש בחומרים טבעיים, אור ואדריכלות מדברית מתוחכמת.
* מרכז נובל לשלום באוסלו
* בית הספר לניהול מרכז החדשנות סקולקובו מוסקבה
* מרכז האמנויות ברני גרנט, לונדון


קובץ:National Museum of African American History and Culture in February 2020.jpg|המוזיאון הלאומי להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית
קובץ:WP Library & Events Center (c) Dror Baldinger, FAIA 1.jpg|ספריית וינטר פארק ומרכז כנסים
קובץ:Skolkovo hub.jpg|מרכז החדשנות סקולקובו


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-21
מן שנער אדריכלים

נמל התעופה רמון|שמאל|ממוזער|250px
הספרייה הלאומית ירושלים|שמאל|ממוזער|250px
עזריאלי ראשונים|שמאל|ממוזער|250px
דפו קריית אריה|שמאל|ממוזער|250px
**מן שנער אדריכלים ומתכנני ערים** הוא משרד אדריכלים ישראלי. בראש המשרד עומדים האדריכלים אמיר מן ועמי שנער, ואיתם מספר שותפים. ביניהם, אסף, בנו של אמיר מן. נכון לשנת 2025, במשרד עובדים 48 עובדים, בהם כ-40 אדריכלים והנדסאים, והוא מדורג במקום 23 בישראל מבין משרדי האדריכלות על פי מדד Dun's 100 לשנת 2025.

## היסטוריה
המשרד נוסד בשנת 1991 על ידי האדריכלים אמיר מן ועמי שנער. אמיר מן, בוגר הטכניון ובעל תואר שני בארכיטקטורה (.M.Arch) מאוניברסיטת הרווארד, עבד במשך 12 שנים בבוסטון, ארצות הברית. עמי שנער, אף הוא בוגר הטכניון, עבד 6 שנים בבוסטון ולאחר מכן שימש כאדריכל ראשי במשרד הבינוי והשיכון בישראל. 

## פרויקטים בולטים
* נמל התעופה רמון

מן שנער בצוותא עם האדריכל משה צור היו אחראים לתכנון המלא של שדה התעופה הבין-לאומי רמון, שנחנך בינואר 2019 ליד אילת. הפרויקט תוכנן בשיתוף עם חברת ההנדסה הבין-לאומית ארופ ונחשב לאחד הפרויקטים המשמעותיים בתחום התחבורה בישראל בעשורים האחרונים. אמיר מן עמד בראש צוות תכנון של 45 חברות וניהל את הפרויקט לאורך כל שלביו. נמל רמון זכה לשבחים בין-לאומיים וזכה בפרסים יוקרתיים כגון WAN Transport Award ופרסים מטעם איגוד האדריכלים הגרמנים (BDA).
* הספרייה הלאומית בירושלים

המבנה החדש של הספרייה הלאומית תוכנן על ידי משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון (Herzog & de Meuron), כשמשרד מן שנער משמשים כאדריכלים מבצעים ומלווים מקומיים.
* תחנת הרכבת שדרות
* פרויקט מרקורי HP3, יהוד
* בניין פרניק מכללת שנקר
* תוכנית המתאר לבאר שבע 2030
* בניין משרד המשפטים החדש בגבעת רם, ירושלים
* חזית הים העירונית, חיפה
* עזריאלי ראשונים
* דפו קריית אריה

## קישורים חיצוניים
* 
* מן שנער אדריכלים מסכמים 30 שנה באתר D+A Magazine

## הערות שוליים

קטגוריה:משרדי אדריכלות בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1991
טיינצ'י

**טיינצ'י** (בסינית: ) היא מערכת לוויינים בתחום האינטרנט של הדברים סינית. הלוויינים פועלים במסלול לווייני נמוך ומופעלת על ידי Guodian Gaoke Technology Co., Ltd. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2018.

## היסטוריה
חברת Guodian Gaoke Technology Ltd הוקמה ב-19 ביוני 2015 על ידי מספר משקיעים פרטיים. המטה ממוקם בבייג'ינג.

ב-17 ביולי 2017, מהנדס מכונות לו צ'יאנג מהאקדמיה הסינית לטכנולוגיית החלל הצטרף לחברה כבעל מניות חדש וקיבל את תפקיד המנהל. חודשיים לאחר מכן, ב-25 בספטמבר 2017, הפך לו צ'יאנג ליו"ר מועצת המנהלים של Guodian Gaoke.

בספטמבר 2017, Guodian Gaoke השיקה רשמית את פרויקט "טיינצ'י". ניסוי טכנולוגיה החל ב-14 בנובמבר 2017 תוך שימוש בלוויין איסוף הנתונים HEAD-1 מבית HEAD Space Technology GmbH ו-Sunchronous. המודול כלל מערכת הפועלת בטווח גלי הדצימטר שאספה נתוני מיקום מספינות, משאיות וכו' ואחסנה אותם. כשהלוויין היה מעל בייג'ינג, הנתונים הועברו למרכז הנתונים. מצד שני, אותות בקרה מלקוחות יכלו להיות משודרים למודול שהעביר אותם למכשירי הקצה שלהם המופצים ברחבי העולם - מה שנקרא מכונה-למכונה או M2M. במהלך הבדיקות נבדקו האינטראקציה בין החומרה והתוכנה בלוויין ובתחנת הקרקע וכן איסוף ושידור נתונים.

התכנון המקורי היה להציב 36 לוויינים ב-6 מסלולים שונים כדי לספק כיסוי מלא של כדור הארץ. לאחר שהבדיקות עם מודול הליבה הצליחו, "טיינצ'י 1" שוגר ב-29 באוקטובר 2018. עד 15 בינואר 2020, חמישה לוויינים נוספים שוגרו בארבעה שיגורים. הלוויינים הם 6U Cubesats בגודל של כ-10 × 20 × 30 ס"מ בעלי משקל של 8 ק"ג. חשמל למערכות הלוויין מסופק על ידי פאנל סולארי ומצברים.

על מנת להשיג קצב רענון נתונים של 30 דקות לכל נקודה בעולם וכדי להיות מסוגל לשרת 10 מיליון מכשירי קצה, הוחלט שמספר הסופי של לוויינים יהיה 38.

בהמשך ממדים של לווייני המערכת הוגדלו ומשקל של כל לוויין גדל ל-50 ק"ג.

"טיינצ'י 19", הלוויין הראשון של שלב ההרחבה השני, לא יוצר עוד על ידי ASES Spaceflight Technology שבסיסה בשנחאי, אלא על ידי מכון המחקר 513, הידוע גם בשם "מכון שאנדונג לאלקטרוניקה בחלל" (山东航天电子技术研究所 של האקדמיה הסינית של טכנולוגיה בחלל או SISET). הוא במשקל 39 ק"ג, קל יותר בכ-10 ק"ג מקודמיו, אך הוא יכול לשרת פי חמישה מכשירים בו-זמנית ויש לו פי שניים קצב העברת הנתונים. זה מביא לצריכת חשמל גדולה יותר, וזו הסיבה שללוויין יש שתי כנפיים קלאסיות מתקפלות של תאים סולאריים, כל אחת עם שני מודולים. בהשוואה לדגמים הקודמים, ההספק החשמלי הזמין הוכפל. בנוסף, ללוויין מערכת הנעת יונים, אשר נוסתה לראשונה על לוויין הניסוי Beihang Kongshi Weixing 1 (北航空事卫星一号), ששוגר ב-6 בנובמבר 2020.

## רשימת שיגורים

## קישורים חיצוניים
* נתונים על מערכת לוויינים, באתר "NewSpace Index" 
* מידע על שיגורים ולוויינים, באתר "Gunter's Space Page" 

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:מערכי לוויינים
Dam Dam

**"Dam Dam"** (בעברית: "**דם דם**" או "**דאם דאם**", ידוע גם בשמות **"Ena Tefariki"** או **"To Tefariki"**) הוא אחד הלהיטים הגדולים משנות ה-70 של המוזיקאי הישראלי-יווני אריס סאן, שיצא לאור כרצועה ראשונה באלבומו "Dam Dam" משנת 1972 בהוצאת CBS.

## אודות השיר
השיר Το τεφαρίκι" ("Ένα τεφαρίκι")" נכתב על ידי השחקן והפזמונאי היווני דימיטריוס (מימיס) תיופולוס (Μίμης Θειόπουλος) (2010-1929), והולחן על ידי זמר הלאיקו, מיכאליס מנידיאטיס (Μιχάλης Μενιδιάτης) (2012-1932). מנידיאטיס הקליט את השיר באלבום "Μιχάλης Μενιδιάτης" משנת 1969 בהוצאת אודאון .
## גרסאות כיסוי
* הזמר הישראלי-קפריסאי טריפונס, הקליט את השיר ב-1972, מתוך אלבומו "Trifonas".
* הזמרת רינת בר הקליטה גרסה בעברית של השיר (מילים: ארלט ספדיה), מתוך אלבומה החמישי "ליידי בר" משנת 2000.
* הזמר ברי סחרוף, ביצע גרסת כיסוי ביוונית, מתוך המופע "אריס סאן חוזר ליפו" שנערך בספטמבר 2002.
* הזמר הישראלי יהודה סליאס, שר את השיר מתוך "מחרוזת דם דם", מאלבומו השני "יהודה סאלאס - במיטב הלהיטים מיוון" שיצא בשנת 2003.
* הזמר הישראלי איזקיס, הקליט גרסה ביוונית של השיר, בליווי הגיטריסט יהודה קיסר, מתוך האלבום "איזקיס – שר אריס סאן" משנת 2006.
* הזמר היווני ואסיליס פאייטריס (Vasilis Paiteris) הקליט גרסת כיסוי לשיר מתוך אלבומו "Pyrkagia Me Pyrkagia" משנת 2007.
* הזמר הישראלי סטאלוס ביצע את השיר בערוץ הרדיו 103FM, בתוכנית ספיישל אריס סאן, בשנת 2017.
* הזמר שלומי סרנגה הקליט גרסת רמיקס ביוונית לשיר, מתוך אלבומו "מיסירלו" שצא לאור בשנת 2018.
* הזמר ארז לב ארי, הקליט גרסה לשיר ב-2018, מתוך האלבום "האורח", פרויקט מחווה לשירי אריס סאן, עם טקסטים חדשים בעברית שכתב לב ארי.
* ההרכב המוזיקלי Hadgabga, הקליט גרסה של השיר, מתוך האלבום הדיגיטלי "E.P (Ershter Prubirn)" משנת 2018.
* הזמר הישראלי רוניוס (רוני מועלם), הוציא לאור "מחרוזת דם דם הופה", בשנת 2020.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים
* "Ena Tefariki", באתר הספרייה הלאומית
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* 20px "Dam Dam", במסד הנתונים הדיגיטלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", במסד הנתונים הדיגיטלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", במסד הנתונים הדיגיטלי Discogs **{באנגלית)**
* 30px "Dam Dam", במסד הנתונים הדיגיטלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Dam Dam", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 55px "Dam Dam", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 44px "Dam Dam", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", באתר המוזיקה Last.fm **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", באתר המוזיקה Msuixmatch **(באנגלית)**
* 20px "Dam Dam", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "Dam Dam", באתר המוזיקה SecondHandSongs**(באנגלית)**

#### ביצועים ביוונית
*
*
*
* 
* 
* 
* 
* 
* 

#### ביצועים בעברית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אריס סאן
קטגוריה:שירי טריפונס
קטגוריה:שירים ביוונית
קטגוריה:שירים שתורגמו מיוונית לעברית
אלברט ברומלי

**אלברט אדוארד ברומלי** (באנגלית: **Albert Edward Brumley**; 29 באוקטובר 1905 – 15 בנובמבר 1977) היה משורר, מלחין ומוציא לאור אמריקאי.

## ביוגרפיה
ברומלי נולד באוקלהומה למשפחה של בעלי מניות. ב-1926 נרשם למכון המוזיקלי בהרטפורד  שבארקנסו, ולמד שם עד 1931. ב-30 באוגוסט אותה שנה נישא ברומלי לגולדי אדית של. הם גרו במיזורי והביאו לעולם שישה ילדים.

הוא כתב למעלה מ-800 שירים, שחלקם אף הפכו ללהיטים, בהם: "", "Turn Your Radio On", "Jesus Hold My Hand", "If We Never Meet Again (This Side of Heaven)", "I'll Meet You in the Morning" ו-"Rank Stranger".

ברומלי נפטר בגיל 72 ונקבר במיזורי. בנו של ברומלי, טום, שנפטר ב-2009, היה גיטריסט בולט בתעשיית מוזיקת הקאנטרי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
סימנס אינספירו

**סימנס אינספירו** (בגרמנית: **Siemens Inspiro**) היא סדרה של רכבות מטרו חשמליות המיוצרת על ידי סימנס מוביליטי מאז 2012. המוצר הושק ב-19 בספטמבר 2012 ב-InnoTrans בברלין. האינספירו הראשון נכנס לשירות ברכבת התחתית של ורשה ב-6 באוקטובר 2013.
ממוזער|סימנס אינספירו, ורשה

## מפעילים
### אוסטרליה
סימנס זכתה בחוזה לאספקת 12 מערכות ללא נהג לקו המטרו של סידני. בשל מתח הקו העילי הגבוה יותר של 25 kV 50 הרץ AC, רכבות אלו יהיו חלק ממשפחת Inspiro High Capacity (Inspiro HC). הרכבות הראשונות צפויות להיכנס לשירות בשנת 2027.

### אוסטריה
בספטמבר 2017, הוזמנו 34 רכבות רכבת תחתית חדשות לרכבת התחתית של וינה בשם Type X כדי להחליף את "חיצי הכסף" הישנים יותר (סוג U). הרכבות הראשונות ישמשו בקווי U1 - U4 החל משנת 2023 וישמשו אוטומטית בקו U5 החל משנת 2026.

### בולגריה
הוזמנו 30 מערכות רכבת מטרו חדשות באורך 3 קרונות עבור קו M3 של רכבת תחתית של סופיה שייכנסו לשירות באפריל 2020. החוזה כולל אופציה ל-30 קרונות נוספים ולהארכת רכבות אלו לאורך 4 קרונות.

### גרמניה
21 רכבות ראשונות באורך שש קרונות הוזמנו לרכבת התחתית של מינכן בנובמבר 2010 (מחלקה C2.11) עם אופציה ל-22 יחידות בשנת 2019 (מחלקה C2.12) ואופציה שלישית של 24 יחידות בשנת 2020 (מחלקה C2.13), מה שמביא את המספר הכולל ל-67. MVG ייעדה את הרכבות כמחלקה C2, והבדילה אותן מ-C1, שלא הייתה מבוססת על אינספירו. המסירה החלה בשנת 2012 כאשר היחידה האחרונה נמסרה בשנת 2024.

בנוסף, 21 רכבות ארבע קרונות לרכבת התחתית של נירנברג ב-2015, שהוגדרה כ־G1, נכנסו לשירות החל מ-2020.

### מלזיה
קו ראפיד KL - קאג'אנג בתצורה של 4 קרונות

### פולין
הרכבת התחתית של ורשה - בשירות, בתצורה של 6 קרונות

### ערב הסעודית
הרכבת התחתית של ריאד - בתצורות של 2 ו-4 קרונות עבור קו 1 וקו 2.

### הממלכה המאוחדת
סימנס זכתה בחוזה בשווי 1.5 מיליארד ליש"ט עבור 94 רכבות באורך 9 קרונות כדי להחליף את הרכבות הקיימות משנת 1973 ששימשו בקו פיקדילי של הרכבת התחתית של לונדון. הראשון מסוגו צפוי להיכנס לשירות בשנת 2025. קיימות גם אופציות לרכישה של סך 250 רכבות המאפשרות החלפה של כל הרכבות הקיימות בקווי המרכז, ווטרלו וסיטי ובייקרלו.

## גלריה

קובץ:U-BahnG1.jpg|טקסט=Inspiro Typ G1 rolling stock for Nuremberg U-Bahn|Inspiro Typ G1 עבור U-Bahn של נירנברג
קובץ:J33 776 U-Bahn-Triebzug Inspiro.jpg|טקסט=Sofia Metro new rolling stock.|אינספירו, הרכבת התחתית של סופיה
קובץ:Nordwestbahnhof Wien 2017 1010 U-Bahn für Riad.jpg|טקסט=Riyadh Metro rolling stock for the Blue and Red Lines.|אינספירו ברכבת התחתית של ריאד


## ראו גם
* אלסטום מוביה

## קישורים חיצוניים

* '''אינספירו''' באתר סימנס
* מידע ומפרט טכני

## הערות שוליים

קטגוריה:סימנס
קטגוריה:דגמי רכבות מטרו
עקרון גמליאל

[ממוזער|איור של רבן גמליאל ב[הגדת סרייבו]]
**עקרון גמליאל**, הידוע גם כ**עצת גמליאל**, הוא עיקרון המופיע בברית החדשה, ומיוחס לרבן גמליאל הזקן. לפי העיקרון, רעיונות ממקור אנושי מתפוגגים מעצמם, בעוד שרעיונות ממקור אלוהי לא ניתן להכחיד. לפיכך עצתו היא שלא להילחם בתנועות משיחיות, אלא לתת לאלוהים לקבוע את גורלן.

בתקופה המודרנית נעשה שימוש בעיקרון זה כדי לקדם סובלנות דתית, פלורליזם ורפורמיזם דתי בקבוצות נוצריות שונות.

עקרון גמליאל מציג כלל אופטימי לפיו האמת האלוהית תנצח תמיד, אך הוא אינו טיעון לוגי מוחלט בהוכחת אמיתותה של תנועה. במבט ביקורתי, הטענה ש"מה שמצליח לאורך זמן הוא בהכרח מאלוהים, ומה שנכשל הוא בהכרח שקרי" עלולה להיות פשטנית מדי ואף שגויה, ולעיתים נופלת בהטיית הישרדות.

## מקור
בספר מעשי השליחים מובא סיפור על שליחי ישו ובהם שמעון כיפא שהובאו בפני הסנהדרין בירושלים. הכהן הגדול האשים אותם באי ציות להוראה להפסיק להטיף, ובסנהדרין שקלו להוציאם להורג. אך רבן גמליאל נתן את העצה הבאה:

כדי לחזק את טענתו, גמליאל מזכיר את משיחי השקר תאודס ויהודה הגלילי, שזכו לתמיכה רחבה אך תנועותיהם נכחדו. לפי הכתוב, שאר חברי הסנהדרין הסכימו עם גמליאל, החליטו לא להרוג את השליחים, אך הלקום ולאחר מכן שחררו אותם.

ייתכן שההשראה לעיקרון זה נלקחה מהפסוקים במקרא:  וכן , וכן .

## אמינות היסטורית
לדברי ההיסטוריון יוסף קלוזנר אין סיבה לפקפק בסיפור זה. לדבריו, רבן גמליאל היה מתון, והשליחים לא באמת חייבים מיתה לפי דיני הפרושים. בנוסף, השליחים הפיצו את האמונה בתחיית המתים, שהייתה אמונה פרושית, ורק הגזימו בכך שטענו שישו כבר קם מן המתים.

בעקבות עצת גמליאל, נפוצה אגדה נוצרית והוזכרה לראשונה על ידי פוטיוס מקונסטנטינופול, לפיה הוטבל רבן גמליאל על ידי השליחים שמעון כיפא ויוחנן ואימץ בחשאי את האמונה הנוצרית יחד עם בנו אביבוס-חביב ונקדימון. בשל אגדה זו נחשב רבן גמליאל בכנסייה לקדוש, ובמאה ה-5 נטען כי גופתו נתגלתה דרך נס והועברה לקתדרלה של פיזה בפיאצה דיי מיראקולי באיטליה. יום חגו נקבע ל-3 באוגוסט אצל הקתולים, ובכנסייה האורתודוקסית הוא ב-15 באוגוסט (3 באוגוסט על פי הלוח היוליאני).

במחקר המודרני מפקפקים באגדת התנצרותו, ובשל כך, בשנת 1956 הוצא רבן גמליאל מרשימת הקדושים הקתולית.

## השפעה

במסכת אבות מצוטט רבי יוחנן הסנדלר שחי כמאה שנה אחרי רבן גמליאל הזקן, שאמר "כל כנסייה (אספה) שהיא לשם שמיים, סופה להתקיים. ושאינה לשם שמיים, אין סופה להתקיים". בדומה, נאמרה המשנה "כל מחלוקת שהיא לשם שמים סופה להתקיים. ושאינה לשם שמים, אין סופה להתקיים".

## הערות שוליים

קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:רבן גמליאל הזקן
אלת הכלאיים

אֵלַת הַכִּלְאַיִם (שם מדעי: Pistacia × saportae, שם נרדף: אלת ספורטה) היא שיח או עץ קטן, ירוק-עד וים-תיכוני, נדיר מאוד בסוג אלה ומשפחת האלתיים. היא בן-כלאיים טבעי בין אלת המסטיק (Pistacia lentiscus) לבין האלה הארץ-ישראלית (Pistacia terebinthus), הנפוץ בעיקר בחבלים ים-תיכוניים. תפוצתה משתרעת ברחבי אגן הים התיכון במקומות שבהם מופיעים שני ההורים: אלג'יריה, מרוקו, ספרד, פורטוגל, צרפת, סרדיניה, איטליה, טורקיה, קפריסין וישראל. בישראל היא נדירה בגליל העליון (ליד יפתח), בשומרון, בהרי יהודה (ליד עין חמד) ובשפלה, ונדירה מאוד בגליל התחתון ובכרמל.

מאפייני העץ כוללים עלים גלדניים, באורך עד 10 ס"מ. בעלי עלעל קיצוני מחודד, ציר עלה מכונף, או מופעי ביניים אחרים בצורת העלים בין שני מיני ההורים. פוריותה של אלת הכלאיים נמוכה מאוד, ורק זרעים בודדים נוצרים בכל עץ. נבטים המתפתחים מזרעים אלה מציגים פיצול מורפולוגי.

## אטיומולוגיה
השם המדעי Pistacia × saportae נקרא על שמו של הבוטנאי הצרפתי גסטון ספורטה (Gaston de Saporta), שחקר את צמחיית האזור הים-תיכוני. בישראל הצמח מוכר בשם העברי "אלת הכלאיים", בהתאם להיותו בן-כלאיים טבעי.

## פנולוגיה
הפריחה מתרחשת בין מרץ למאי, הבשלת הפירות בפברואר, ספטמבר ואוקטובר.

## בית גידול ואקולוגיה
חורש ים-תיכוני על קרקעות גירניות בגובה של כ-450 מטר.

## מורפולוגיה
ממוזער
ממוזער
ממוזער
שיח או עץ קטן ירוק-עד בגובה 2 עד 3 מטרים ולעיתים 6 מ'.

הענפים בעלי גוון אפור-חום.

העלים מנוצים עם מספר אי-זוגי של עלעלים, באורך של עד 10 ס"מ, בעלי ציר עלה מכונף מעט.

העלעלים כמעט נגדיים יושבים (חסרי פטוטרית) גלדניים (בשרניים מעט), מספר העלעלים 4 עד 6 זוגות ועלעל קיצוני אחד. אורכם עד 5.8 ס"מ ורוחבם עד 2.2 ס"מ, מוארכים, לעיתים קרובות דמוי חרמש, קודקודם חד או לעיתים קרובות מחודד ומסתיים בחוד קצר ובולט, ולעיתים רחוקות בחוד זעיר מאוד עד זיף, קירחים וצידם העליון כהה יותר מהצד התחתון, ושפת העלעלים מעט גלולים לאחור.

העלעל הקיצוני קטן וצר יותר מהעלעלים הצדדיים, וצורתו דמוית סרגל-אזמל ועל פי רוב הוא דמוי חרמש או הוא עקום ודומה למרצע. העפצים בדומה לאלת המסטיק כדוריים או דמויי ביצה על העלעלים.

התפרחות הזכריות מורכבות ממספר אשכולות פשוטים או מסועפים, מקובצים או דמויי-שיבולת, באורך של 3–8 ס"מ.

תפרחות נקביות: ערוכות באשכולות או במכבדים קטנים, באורך של עד 7.5 ס"מ.

התפרחות הנקביות הן לרוב אשכולות פשוטים או מכבדים קטנים מסועפים, באורך של עד 6 לעיתים רחוקות 8 ס"מ.

הפרחים הזכריים נישאים על עוקץ קצר; מספר האבקנים 4 עד 6 לעיתים רחוקות 7, זירי האבקנים כמעט חסרים.

הפרחים הנקביים כמעט יושבים; העטיף באורך של 1.5 עד 2 מ"מ; השחלה באורך של 1 עד 2 מ"מ, עמוד השחלה קצר מאוד, והצלקות לעיתים אינן שוות בגודלן.

הפרי הוא בית-גלעין ירקרק-ורדרד, כדורי, בקוטר 3 עד 5 מ"מ. הפירות על פי רוב חסרי זרעים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלה (עץ)
אלסטום מוביה

**אלסטום מוביה** (באנגלית: **Alstom Movia**, נקראה קודם לכן **Adtranz Movia** ומאוחר יותר **Bombardier Movia**) היא סדרה של רכבות מטרו חשמליות שתוכננה החל מ-1997 על ידי יצרנית הרכבות הגרמנית אדטרנץ ולאחר מכן נבנתה על ידי בומברדייה עד שנרכשה בידי אלסטום ב-2021. בניגוד למרבית רכבות המטרו המסורתיות, יש להן בדרך כלל מעברים בין הקרונות, המאפשרים לנוסעים ללכת לכל אורך הרכבת.
ממוזער|מוביה R151 בסינגפור

## תיאור
רכבות מוביה מתבססות על מבנה אלומיניום קל-משקל, עם מנועים חשמליים המותקנים לרוב על כל קרון שלישי או רביעי, ומצוידות במערכות בלימה חשמליות, כולל בלימה רגנרטיבית. המערכת תומכת בשימוש במתחי הזנה משתנים (כגון 750V DC), בהתאם לתשתיות המקומיות. העיצוב הפנימי ניתן להתאמה, כולל אפשרויות לסידורי ישיבה משתנים, גישה לכיסאות גלגלים, ומערכות מידע לנוסע.

הרכבות מפותחות ומיוצרות במספר אתרים של אלסטום ברחבי העולם, בין היתר בקובנה, צ'ינגדאו ובנגלורו.

## מפעילים
### קנדה
ממוזער| TTC Toronto Rocket Movia
* הרכבת התחתית של טורונטו
80 רכבות באורך שש קרונות (480 קרונות בסך הכל) בקווי יונג-אוניברסיטה ושפרד, המסירה החלה באוקטובר 2010 והרכבת הראשונה נכנסה לשירות ב-21 ביולי 2011.

### סין
ממוזער| Bombardier Movia 456, בשימוש ברכבת התחתית של גואנגג'ואו
* הרכבת התחתית של גואנגג'ואו, 34 רכבות מוביה 456 כל אחת באורך שש קרונות.
* הרכבת התחתית של שאנגחאי – 134 יחידות באורך שש קרונות.
* הרכבת התחתית של שנג'ן – 22 יחידות באורך שש קרונות.

### הודו
* הרכבת התחתית של דלהי
77 רכבות בנות שמונה קרונות (616 קרונות) – בשלב ב' נרכשו עוד 58 רכבות
* הרכבת התחתית של קאנפור
67 רכבות בנות שלוש קרונות, תחת מיתוג אלסטום
* הרכבת התחתית של אגרה
28 רכבות בנות שלוש קרונות, נבנו בייצור מקומי על ידי אלסטום בסאבלי, גוג'אראט.

### רומניה
ממוזער| Bombardier Movia 346, בשימוש ברכבת התחתית של בוקרשט
* הרכבת התחתית בוקרשט
44 רכבות מוביה 346 (264 קרונות).

### סינגפור
* 92 רכבות (276 קרונות), בקו הדאון טאון נרכשו בשנת 2013.
* 106 רכבות (636 קרונות), בקו צפון–דרום ובקו מזרח–מערב החל משנת 2023.

### שוודיה
ממוזער|C30 ברכבת התחתית של סטוקהולם
* הרכבת התחתית של סטוקהולם
270 רכבות של 3 קרונות מוביה C20. נבנו במקור על ידי קלמר ורקסטאד ואדטרנץ, וכן רכבת 3 קרונות מוביה C20F שנבנה על ידי בומברדייה.
הוזמנו 96 מערכות מוביה C30 של 4 קרונות (384 קרונות) לשמשבקו האדום. היחידות הראשונות נמסרו באמצע 2018 ונכנסו לשירות נוסעים באוגוסט 2020.

### בריטניה
ממוזער| קרון S Stock, הרכבת התחתית של לונדון
* הרכבת התחתית של לונדון
47 רכבות של 8 קרונות לקו ויקטוריה
192 רכבות (S Stock) לקו מטרופוליטן, קו האמרסמית' וסיטי, קו סירקל וקו דיסטריקט

### ארצות הברית
* הרכבת התחתית של ניו יורק – 318 קרונות R179

## ראו גם
* אלסטום מטרופוליס
* סימנס אינספירו

## קישורים חיצוניים

* מידע ומפרט טכני

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי רכבות מטרו
האגודה האמריקאית לאוטיזם

**האגודה האמריקאית ל[[אוטיזם]]** (באנגלית: The **Autism Society of America** – **ASA**) הוא ארגון אמריקאי ללא מטרות רווח, אשר נולד בשנת 1965 על ידי הפסיכולוגים ברנרד רימלנד ורות סי. סאליבן יחד עם קבוצה מצומצמת של הורים לילדים עם אוטיזם. שמו המקורי היה "האגודה הלאומית לילדים אוטיסטים" ("The National Society for Autistic Children"), והוא שונה בהמשך כדי להדגיש את התפתחותם של ילדים אוטיסטים לבגרות.

מטרות הארגון העיקריות הן העלאת המודעות הציבורית לנושא האוטיזם ולסוגיות היום-יומיות עמן מתמודדים אנשים על הרצף האוטיסטי, משפחותיהם והצוותים המקצועיים המטפלים בהם.

בעבר קידם הארגון את הטענה הפסאודו-מדע, לפיה חיסונים עלולים לגרום לאוטיזם. עם זאת, לאחר כמה שנים, אישר הארגון כי אין כל קשר מדעי בין חיסונים לאוטיזם, זאת ללא התייחסות פומבית לפעולותיו הקודמות בנושא.

בשנת 2021, השיק הארגון מיתוג חדש אשר כלל סמליל המורכב מקווים רב-גוניים היוצרים בד עם סיסמה – "The Connection Is You" (בתרגום חופשי: "הקשר הוא אתה").

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:אוטיזם: ארגונים
קווין שניידר

**קווין ברוס שניידר** (באנגלית: **Kevin Bruce Schneider**) הוא גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן מאז פברואר 2024 כמפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. שניידר שירת בעבר כמנהל המטה של חיל האוויר בפנטגון (2021–2024) וכמפקד פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן וחיל האוויר החמישי (2019–2021).

## ביוגרפיה
שניידר נולד בספרינגפילד שבוירג'יניה. הוא סיים את לימודיו באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית ב-1988 עם תואר ראשון בהנדסה. הוכשר כטייס במסגרת התוכנית המשותפת להכשרת טייסי מטוסי סילון של נאט"ו (Euro-NATO Joint Jet Pilot Training) בבסיס חיל האוויר שפרד שבטקסס, ולאחר מכן הוכשר כטייס מטוסי F-16. ב-1996 סיים את בית הספר לנשק של חיל האוויר. הוא בעל תואר שני במדיניות אסטרטגית וביטחון לאומי ממכללת המלחמה של חיל הנחתים בווירג'יניה.

שניידר החל את שירותו כטייס קרב והוצב בקוריאה הדרומית וביפן. הוא צבר כ-4,000 שעות טיסה, כולל 530 שעות מבצעיות על מגוון מטוסים ובהם F-16 T-38, F-15, ומסוקי UH-1N. שירת כמדריך בבית הספר לנשק בבסיס נליס וכראש מחלקת נשק וטקטיקות של כנף הלחימה ה-52 בבסיס ספאנגדאלם שבגרמניה. הוא גם שימש כעוזר אישי של ראש מטה חיל האוויר, הגנרל מייקל ריאן.

בשנים 2003-2004 פיקד על טייסת התקיפה ה-80 שהוצבה בבסיס קונסאן בקוריאה הדרומית. בשנים 2009-2011 פיקד על כנף האימונים ה-80 בבסיס שפרד, ובשנים 2013-2014 פיקד על כנף המשלוח האווירית ה-380 בבסיס אל-דהפרה שבאיחוד האמירויות הערביות, תקופה בה הוביל משימות קרב במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן.

כקצין מטה בכיר שימש ראש המטה של כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט (2015–2016) לאחר מכן שימש ראש המטה של פיקוד האוקיינוס השקט. בפברואר 2019 מונה למפקד פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן וחיל האוויר החמישי. ב-2021 מונה למנהל מטה חיל האוויר בפנטגון.

בפברואר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט.

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מפקדי כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט
קטגוריה:בוגרי אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
אלסטום מטרופוליס

ממוזער|אחסטום מטרופוליס בסידני
**אלסטום מטרופוליס** (בצרפתית: **Alstom Metropolis**) היא סדרה של רכבות מטרו חשמליות, שתוכננה ומיוצרת על ידי יצרנית הרכבות הצרפתית אלסטום. הוא מיועד למערכות תחבורה מהירה עירונית בקיבולת גבוהה. אורכו משתנה בין שתיים לעשר קרונות, ומתאים להפעלה מאוישות או אוטונומית. מטרופוליס הוא הדגם המוביל של אלסטום לרכבות מטרו לצד האלסטום מוביה.

על פי הדיווחים יותר מ-4,000 מכוניות מטרופוליס יוצרו, ונמצאים בשירות אצל 50 מפעילים הפזורים ברחבי העולם. בין הערים המפעילות את המטרופוליס נמצאות סינגפור, שאנגחאי, בודפשט, ורשה, נאנג'ינג, מונטריאול, בואנוס איירס, סאו פאולו, לימה, סנטיאגו דה צ'ילה, ברצלונה, גוודלחרה, איסטנבול, סנטו דומינגו, צ'נאי, קוצ'י, דובאי, לאקנאו, סידני, אמסטרדם, שיאמן, האנוי, וריאד.

## תיאור
ממוזער| מטרופוליס קהיר בבנייהסדרת מטרופוליס הן יחידות מרובות חשמליות (EMU) ניתנת להתאמה גבוהה, השלד הבסיסי משתנה משמעותית בגודלו בין תצורות קטנות, בינוניות ורחבות כדי לענות על מגוון צורכי הלקוח. מערכת רכבות טיפוסית נפרסת בסידור של שניים עד שש קרונות. המטרופוליס משיגה מהירות מרבית של 120קמ"ש. מערכת ההנעה משלבת את כונן ONIX (ONduleur à Intégration eXceptionnelle) או OPTONIX VVVF עם טרנזיסטורי IGBT השולטים במנועי מתיחה תלת פאזיים אסינכרוניים של זרם חילופין (AC). בין יתר היכולות, הסדר זה מאפשר בלימה רגנרטיבית, המפחיתה את צריכת האנרגיה של הרכבת.

ניתן להפעיל אותה כמערכת אוטומטית לחלוטין ללא נהג, (UTO). במקרה כזה אלסטום מציעה את המטרופוליס כמרכיב אחד של מערכת שלמה, יחד עם מערכת האיתות, המסילות ועוד. מספר מפעילים רכשו את הרכבת בתצורה כזו, כולל הרכבת התחתית של סידני, רשת הרכבות האוטומטית הראשונה של אוסטרליה והרכבת התחתית של בודפשט, קו המטרו האוטומטי הראשון במרכז מזרח אירופה.

גוף הרכבת מורכב מאלומיניום או פלדת אל חלד, רוחבו נע בין 2.3-3.2 מטרים ואורכו 13–25 מטרים ניתן להרכיב לו גלגלי פלדה או צמיגי גומי, בהתאם לדרישת הלקוח.

## גלריה

קובץ:Alstom-inline.jpg|טקסט=Buenos Aires Underground 300 Series|סדרת בואנוס איירס Underground 300
קובץ:Alstom Metropolis.jpg|טקסט=Metropolis on São Paulo Metro|מטרופוליס בסאו פאולו
קובץ:Alstom Metropolis trainset - Metro de Panama.jpg|טקסט=Metropolis on Panama Metro|מטרופוליס בפנמה
קובץ:REM rolling stock preview - exterior.jpg|טקסט=Montreal REM|סדרת מונטריאול REM
קובץ:Beautiful Kochi Metro Train.jpg|טקסט=Kochi Metro|מטרופוליס בקוצ'י


## ראו גם
* אלסטום מוביה
* סימנס אינספירו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי רכבות מטרו
אורנג' בול (טורניר טניס)

**אורנג' בול** הוא טורניר טניס בינלאומי יוקרתי לגילאי נוער, המדורג כטורניר "Grade A" על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF). הטורניר מתקיים מדי שנה בחודש דצמבר בפלורידה, ארצות הברית
[ממוזער|[סופיה קנין זכתה בתואר ב-Dunlop Orange Bowl 2014]]
, ונחשב לאבן דרך חשובה בקריירה של שחקני טניס צעירים רבים.

## היסטוריה
הטורניר נוסד בשנת 1947 על ידי אדי הר (Eddie Herr) במיאמי ביץ', פלורידה, במטרה לספק הזדמנויות תחרותיות לשחקני נוער במהלך חודשי החורף. הטורניר הראשון נערך במרכז הטניס פלמינגו (Flamingo Tennis Center) במיאמי ביץ', שם התקיים במשך 51 שנים. בשנת 1998 הועבר הטורניר לקרנדון פארק בקי ביסקיין, ובשנת 2011 עבר למרכז הטניס פרנק ולט'רי (Frank Veltri Tennis Center) בפלנטיישן, פלורידה, שם הוא מתקיים עד היום.

## קטגוריות וגילאים
שחקנים חייבים להיות בני 13 לפחות כדי להתחרות, אלא אם הם מתחרים בגילאי 12 ומטה.

## חשיבות הטורניר
טורניר אורנג' בול נחשב לאחד מטורנירי הטניס החשובים והיוקרתיים ביותר ברמות הגיל הצעירות, והוא מהווה אבן דרך משמעותית בהתפתחותם של שחקנים צעירים בדרך לקריירה מקצוענית. מאז נוסד ב-1947, שימש הטורניר קרש קפיצה לדור של כוכבי טניס עולמיים, כולל שחקנים כמו רוג'ר פדרר, אנדרה אגסי, ביורן בורג וכריס אוורט, שזכו בתארים באורנג' בול עוד לפני פריצתם לתודעה העולמית. חשיבותו של הטורניר נובעת הן מהרמה הגבוהה של המשתתפים, אשר מגיעים מכל רחבי העולם, והן מהחשיפה שהוא מעניק לשחקנים צעירים מול סקאוטים, מאמנים ונציגים של ארגוני טניס בינלאומיים. תוצאות הטורניר נתפסות לעיתים קרובות כמדד מוקדם לפוטנציאל עתידי, והוא נחשב ל"גראנד סלאם של הנוער".

## בוגרים מפורסמים
במהלך השנים השתתפו בטורניר שחקנים ושחקניות רבים שהפכו לכוכבים בינלאומיים, ביניהם:
* אנדרה אגאסי
* ביורן בורג
* ג'ון מקנרו
* איוון לנדל
* רוג'ר פדרר
* סטפי גראף
* מוניקה סלש
* אנדי רודיק
* ג'ים קורייר
* כריס אוורט
* גבריאלה סבטיני
* בוריס בקר
* ג'ימי קונורס
* סטפן אדברג
* ניקולאס מאסו
* ילנה דמנטייבה
* מרטינה הינגיס
* מרטינה נברטילובה
* גוסטבו קוורטן
* אמלי מורזמו
* פרננדו גונסאלס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות טניס בארצות הברית
קטגוריה:פלורידה: ספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט לנוער וצעירים
הערב: הניצול

**הערב: הניצול** הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 2002.

## תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בשנת 1944, בבית קפה שכונתי בתל אביב של ימי "הפרוספריטי" תקופת השגשוג היחסי ביישוב היהודי בארץ ישראל במהלך מלחמת העולם השנייה. לתוך שגרת היום-יום, המאופיינת בדיונים עגומים על מחסור במצרכים בסיסיים כדוגמת סוכר, פורץ אנדריי (קיריל ספונוב), שחקן תיאטרון פולני צעיר וניצול שואה שזה עתה נמלט ממחנה ההשמדה אושוויץ. הופעתו המטלטלת מערערת את הסדר המוכר בבית הקפה ומשנה את מסלול חייהם של יושביו.

עלמה (ימית סול), בתם של בעלי המקום, נשבית בקסמו של אנדריי ומתאהבת בו, בעוד אהובתו מהעבר אף היא שחקנית יוצאת למסע חיפושים אחריו, מסע שמוביל אותה היישר אל תוך בית הקפה התל אביבי. הסיפור מתפרש על פני יממה אחת בלבד, אך במהלכה מתרחשת מהפכה רגשית ורעיונית בקרב הדמויות, הנוגעת בשאלות של זיכרון, זהות, הישרדות ותקווה.

הסרט שודר בערוץ 2, והוקרן גם בפסטיבל חיפה, 2003.

## דמויות ושחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
אנשים שנשארו קטנים

"**אנשים שנשארו קטנים**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את השיר הוציאה בשנת 1980 לאור חברת התקליטים CBS ישראל, כסינגל מתוך אלבומה ה-23, "שיר במתנה".

## רקע וכתיבה
"אנשים שנשארו קטנים" נכתב והולחן על ידי לאה נאור וקובי אשרת. על הפקתו המוזיקלית היה אחראי נחום פרפרקוביץ'. השיר מהלל את התמימות, הפשטות והצניעות של מי שלא התקשחו עם הזמן, אלא שמרו על רוח ילדותית, רגישה וחולמנית גם בבגרותם. הדוברת מתארת את ה"קטנים" ככאלה שקרובים יותר למהות הטבעית של החיים – לדשא, לפרחים, לחול היחף ולמראות הפשוטים והיפים. אלה אנשים שלא מתבלטים, לא מחפשים תשומת לב, אבל נושאים בתוכם חלומות גדולים, עדינים כמו כתר או זר פרחים. הם רואים את הזולת, מביטים בחיוך, עם אהבה וזווית ראייה פתוחה. המסר הסמוי הוא ביקורת כלפי עולם שמעריך גדלות, עוצמה והישגיות, ומציע במקומם ערכים של חמלה, ענווה ופשטות.

## הצלחה מסחרית
ב-12 ביוני 1980 הוצג השיר כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-25. ב-7 באוגוסט עלה לשיאו במקום השישי. לבסוף, ב-25 בספטמבר, יצא מהדירוג השבועי לאחר 13 שבועות צעידה רצופה.

במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' דורג השיר בשיאו במקום העשירי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאה נאור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קובי אשרת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
צ'רלי והמספרים

**צ'רלי והמספרים** היא סדרת טלוויזיה ישראלית לפעוטות בת 25 פרקים, אשר שודרה בערוץ בייבי בשנת 2010. באנגלית הסדרה מכונה **Charlie and the Numbers**.

## עלילה
בכל פרק צ'רלי וחבריו המספרים מלמדים את הצופים לזהות את הספרות, להבין את ערכן ולספור אותן.

## דמויות

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערוץ בייבי: סדרות
אמל סיאם

**אמל סיאם** (בערבית: **أمل صيام**; 14 בדצמבר 1962) היא מטיפה אסלאמית פלסטינית שכיהנה כשרה לענייני נשים בממשלה ה-11 של הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
אמל מוחמד שיח' מחמוד סיאם נולדה בעזה ב-14 בדצמבר 1962. אביה, מוחמד שיח' מחמוד סיאם, היה ממייסדי האוניברסיטה האסלאמית בעזה ומטיף במסגד אל-אקצא. הוא גורש על ידי ישראל לסודאן ומת שם.

יש לה תואר שני בלימודי האסלאם מאוניברסיטת אל-קודס ודוקטורט במשפט האסלאמי וענייני נשים אותו סיימה ב-2015. היא אם לארבעה, ומתגוררת עם בעלה בעיר בית לחם.

סיאם הושבעה כשרה לענייני נשים בממשלה ה-11 של הרשות הפלסטינית, בראשותו של איסמעיל הנייה ב-17 במרץ 2007, והמשיכה לכהן בתפקיד זה עד 14 ביוני 2007.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-קודס
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1962
קולות (אלבום של חוה אלברשטיין)

"**קולות**" הוא אלבום האולפן ה-24 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה בשנת 1982 לאור חברת התקליטים CBS ישראל.

## רקע והפקה
"קולות" הוא פרי יצירתם של כותבים ומפיקים רבים, כגון רחל שפירא, מישה סגל, יוני רכטר, נתן זך, אהוד מנור ונורית הירש. הוא הוקלט על תקליט בקטלוג 84852, ובשנת 1994 יצא מחדש על תקליטור בקטלוג 2–84852, כחלק מסדרת התפוז של NMC.

## שירים
"קולות" מבטא כמיהה לקול אנושי אישי מתוך עולם מלא קולות ורעשים, כאילו בין ההרים והמדרונות מתגלים רגשות נסתרים. הדוברת מחפשת משמעות, חיבור ואהבה בקול יחיד וצלול שמתבלט מתוך מקהלת החיים הסוערת. "כמו עשב בניסן" השיר עוסק בקשר אינטימי ועמוק בין שני אנשים, שנטמע בנוף, בלחן ובזיכרון רגשי משותף. יש בו רצון להתחדשות, שקט ואהבה פשוטה שמעניקה תקווה, כמו עשב שצומח מחדש באביב. "שבת בליבך" מתאר את רגעי הדמדומים של כניסת השבת, כזמן של חשבון נפש והתבוננות פנימית. הוא מהרהר בשאלות על תיקון, נתינה, חטא ואמונה בטוב, ומחפש את מקור הכוח והברכה שבאדם.

"הצביה" מספר על רצח של צביה כמשל לפגיעה בחפים מפשע, תוך ניסיון להבין מי אשם – הצייד, הטבע, או אולי עצם היותה עדינה. זהו שיר ביקורתי שמציג את האבסורד שבאובדן, ואת חוסר הצדק שבפגיעה בחלש. "ציפור שנייה" הוא גרסת כיסוי לשירן של סוזן ופרן, שהוקלט לראשונה על ידן ב-1972. השיר מתאר מפגש חד-פעמי עם יופי טהור – ציפור מרהיבה – שמעוררת התרגשות פנימית עמוקה ומודעות לזמן החולף. "מנסה לשמור על קשר" מתייחס למערכת יחסים שברירית שמאזנת בין קרבה לריחוק. הדוברת מנסה לשמר את הקשר מבלי לאבד את עצמה, תוך הליכה מתמדת על חבל דק בין תקווה לכאב ולחשש לנחישות.

"מחשבות על יובש ועל עננים" מתעסק סביב רגע ביניים של המתנה, תקווה ורגש פתוח שמבקש מקום. הדוברת שוהה במצב של התבוננות פנימית וחיצונית, תוך ניסיון להבין את עצמה ואת האחר, בין עננים נודדים לתחושות שמחפשות בית. "לו באת" מבטא כמיהה לאהבה פשוטה וישירה, שמתקבלת כמו שהיא – בלי תנאים, בלי שינוי. הדוברת מוכנה לאהוב או להיפרד באמת, רק אם זה נעשה באותנטיות, אך מצרה על כך שזה לא קרה כך בפועל. "עד סוף הקיץ" נכתב על ידי אהוד מנור, והוקלט במקור על ידי אלי מגן. "איך חלפו השנים" עוסק במפגש אפשרי עם אהוב מהעבר, ובתחושת הניכור שצומחת כשמגלים שאופיו לא נותר אותו דבר. הזמן שחלף משנה רגשות וזיכרונות, מה שפעם בער, כבה, ונותר רק תימהון שקט על השנים שחלפו.

## ביקורות
בכתבתו של רן דביר מעיתון "דבר" הוא מתאר את המהות האמיתית של האלבום כשלב נוסף במסע המוזיקלי של אלברשטיין. כאן, היא מבצעת יצירות בעלות נוון-צלילי מינורי, עם עיבודים מלוטשים שמחמיאים לקולה, ומותאמים לתקופה בה האלבום יצא. אלברשטיין, שמחליפה מנהלים מוזיקליים לעיתים, בוחרת שוב בשיתוף פעולה עם המוזיקאית רחל שפירא, אך גם עם יוצרים נוספים כמו מישה סגל, יוני רכטר ונתן זך.

האלבום מדגיש את האופי המינורי והעדין של המילים והלחנים, כשהשירים משתלבים בצורה מצוינת, במיוחד בשירים כמו "הצביה" ו"ציפור שנייה", בו היא מבצעת גרסה חדשה לשיר עם עיבוד איטי ומרגש, ששונה מהביצועים הקודמים. הביצוע של אלברשטיין לשיר זה מראה, לטענתו, כיצד היא מצליחה להוציא את המהות האמיתית של השיר תוך שמירה על העומק הרגשי.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חוה אלברשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
נשים בהיפ הופ בדרום אפריקה

ממוזער| דרום אפריקה בשנת 1990, כולל דרום מערב אפריקה בירוק בהיר
מאז תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, ההיפ-הופ הדרום אפריקאי צמח באופן משמעותי כתנועה מוזיקלית וכתנועה חברתית. הוא התחיל באזור קייפ פלאטס של קייפטאון בתחילת שנות ה-80. להקת ההיפ-הופ הראשונה שכל חברותיה היו נשים הייתה "יוֹ גֵּירְלְז" (Yo Girls), שנוצרה בקייפטאון בשנות ה-80. למעלה מעשור לאחר מכן, ב-2002, הפכה "גּוֹדֵסָה" (Godessa) ללהקת ההיפ הופ הראשונה בדרום אפריקה שכל חברותיה היו נשים שחתמה על חוזה תקליטים.

במהלך השנים, מעל שתים עשרה אמניות נכנסו לסצנת ההיפ-הופ המיינסטרים בדרום אפריקה, מה שהוביל את OkayAfrica להכריז על 2018 כ"השנה שבה נשים ניצחו בהיפ-הופ הדרום אפריקאי".

במחקר שנעשה על שירי היפ הופ שהופקו על ידי נשים אפריקאיות, נמצא שרובם הגיעו מדרום אפריקה. בנוסף, נמצא כי היפ הופ דרום אפריקאי נוטה להתייחס לנושאים חברתיים כגון פטריארכיה, שחיתות וסכסוכים יותר. מאמינים כי הדבר נובע מהגישה הרבה יותר למשאבים בתוך המדינה, וכן מהעובדה שמבחינה היסטורית דרום אפריקה הייתה סובלנית יותר לזהויות קוויריות.

## היסטוריה
ההיפ-הופ הדרום אפריקאי צמח בשנות ה-80, ונשלט בעיקר על ידי גברים. היפ הופ אמריקאי הופיע רבות בסרטים ובתוכניות טלוויזיה שנראו על ידי דרום אפריקאים, והשפיע על התפתחות ההיפ הופ הדרום אפריקאי. באותה התקופה, ההיפ-הופ נחשב ככלי ביטוי, וגם כתנועה חברתית שהתנגדה לאלימות כנופיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:היפ הופ
כביש גישה

**כביש גישה** (או **דרך גישה**) הוא כביש מקומי העובר בין מערכת התחבורה המרכזית לאתר כלשהו, דוגמת יישובים, אזורי תעשייה או חוות. כבישים אלו בדרך כלל קטנים יותר מכבישים אחרים, בהתאם לגודל ולצרכים של ייעדם.

[ממוזער|כביש הגישה ל[קיבוץ חניתה]]
[ממוזער|כביש הגישה ל[שבי שומרון]]
ממוזער|שלט הכניסה לשבי שומרון לצד כביש הגישה

בהרבה מקרים כבישים אלה מהווים את החיבור התחבורתי היחיד בין ייעדם למערכת התחבורה הכללית, ולכן הם בעלי חשיבות עליונה עבור ייעדם, שהיו נשארים מנותקים לולא כבישים אלו.

בקצה של כבישי גישה בדרך כלל ישנו שלט עליו כתוב שם המקום המקושר.

## מאפיינים
כבישי גישה מספקים חיבור בין מקומות למערכת התחבורה המרכזית. כבישים כאלו מקובלים בדרך כלל באזורים כפריים ושאינם-עירוניים.

כבישים אלו בדרך כלל קצרים, ובישראל כוללים ארבע ספרות.

## צורך
מאחר שכבישים אלו מהווים את החיבורים המרכזיים בין מקומות שונים למערכת התחבורה סביבם, הם חייבים להיות מותאמים לצורכי האוכלוסייה במקום ולגודלה, אחרת נוצרים בהם עומסי תנועה. צורך נוסף שאמור לספק כביש גישה הוא חיבור מהיר וכמה שיותר ישיר לכביש הראשי.

בישראל כמה דוגמאות בולטות לכבישי גישה שלא מספקים צרכים אלה:
* **[[שדרות בית הלל]]** – כביש הגישה למודיעין עילית. הכביש (446) מקשר את העיר לצומת שילת (כביש 443), הוא כביש מקומי המהווה חלק מהמערכת הארצית. ידוע בשל היותו כביש הגישה היחיד לעיר, עובדה שהופכת אותו לכביש עמוס מאוד.
* **[[יישובי הכוכבים]] ו[[המשולש]]** – מיישובים אלה, הפרוסים בצמוד לכביש 6, לוקח לפעמים רבע שעה ויותר על מנת לרדת לכביש. זאת מאחר שכביש 6 הוא כביש מרכזי מאוד בישראל, ולכן היישובים לאורכו נצרכים להתחבר לכבישי השירות המקבילים אליו (הגדול בהם הוא כביש 444), ורק דרכם להשתלב בו. דוגמה בולטת היא היישוב ירחיב, מיישובי חורשים, המרוחק כ-200 מטרים מכביש 6, אך המעבר ביניהם לוקח 6.5 קילומטרים, דרך כבישים 531, 444, 5233 ו-5232.

## הערות שוליים

קטגוריה:דרכים וכבישים
כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה

**כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה** (באנגלית: **United States Army Europe and Africa**, בראשי תיבות: USAREUR-AF) הוא פיקוד של צבא ארצות הברית האחראי על פעילות כוחות היבשה בזירת אירופה ואפריקה. הפיקוד פועל תחת פיקוח שני פיקודים קרביים מאוחדים של מחלקת ההגנה: פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה. מפקדת מטה הפיקוד ממוקמת בוויסבאדן שבגרמניה. הפיקוד כולל 38,500 חיילים באירופה, 14,000 חיילים באפריקה, עוד 33,500 אזרחים אמריקאים עובדי הצבא ו-8,700 אזרחים מקומיים המועסקים על ידי הפיקוד.

## היסטוריה
שורשי הפיקוד הם במפקדת זירת המבצעים של צבא ארצות הברית באירופה ששימשה כגוף המפקח על פעילות הצבא באזור במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הפך לפיקוד כוחות צבא ארצות הברית באירופה ותמך בהתמודדות מול הגוש הסובייטי במהלך המלחמה הקרה. בשנים 1966 עד 2010 מפקד הפיקוד היה גם מפקד הארמייה השביעית. בשנות ה-90 תמך הפיקוד במבצעים באזור הבלקן.

ב-2020 מוזג הפיקוד עם פיקוד כוחות צבא ארצות הברית באפריקה לפיקוד מאוחד.

משימות הפיקוד הם אספקת כוחות יבשה מוכנים ללחימה כדי להגן על אינטרסים של ארצות הברית ובעלות בריתה באירופה ובאפריקה, ביצוע תרגילים צבאיים רב-לאומיים, לחיזוק שיתוף הפעולה עם כוחות נאט"ו ומדינות שותפות, מתן סיוע הומניטרי ותמיכה במבצעי שמירת שלום, תמיכה במדינות אפריקה בבניית יכולות צבאיות.

במאה ה-21 מתמקד הפיקוד בחיזוק הברית עם מדינות נאט"ו בפרט על רקע פלישת רוסיה לחצי האי קרים ולאוקראינה. באפריקה, הפיקוד תומך במאמצים למלחמה בטרור באזור.

## מבנה ויחידות כפופות
הפיקוד כולל 9 פיקודי משנה, העיקריים בהם:
*הקורפוס החמישי - הקורפוס הוקם מחדש ב-2020 ומוצב בפולין ובגרמניה.
*כוח המשימה של דרום אירופה, אפריקה - הכולל בין השאר את חטיבת הצנחנים ה-173 וחטיבת המודיעין הצבאי ה-207
*פיקוד הארטילריה ה-56
*פיקוד ההגנה האווירית ומפני טילים ה-10
*פיקוד האימונים של הארמייה השביעית (פיקוד אימונים רב-לאומים משותפים באירופה)

## קישורים חיצוניים

*אתר הפיקוד

קטגוריה:פיקוד אירופה של ארצות הברית
קטגוריה:צבא ארצות הברית
קטגוריה:פיקוד אפריקה של ארצות הברית
יהושע הלוי הורוויץ

רבי **יהושע הלוי איש הורוויץ** (~תקפ"ג, 1823 צ'ריקוב – ח' באדר תר"נ, 28 בפברואר 1890 שקלוב) היה רב ופוסק ליטאי, שכיהן כאב בית הדין של העיר שקלוב במשך כ-15 שנה.

## ביוגרפיה
נולד בצ'ריקוב שבפלך מוהילב לרבי צבי הירש הורוויץ (המכונה "ר' הירש מילכיגער" (=החלבי), בשל מנהגו שלא לאכול בשר במשך ארבעים שנה) בנו של הרב אריה לייב הורוויץ (הראשון), רבה של סטניסלב, ולמרת צערטיל, בת בתו של השר והגביר ר' יהושע צייטלין. וכנראה נקרא על שם זקנו. ואביו הביא לדפוס את ביאורו של רבי יהושע צייטלין על ספר מצוות קטן (סמ"ק).

התגורר בשקלוב, התכתב עם אחיו, רבי אלעזר משה הורוויץ, ועם רבי חיים ברלין.

הוא נהג לחתום את שמו בראשי התיבות "יהלא"ה" – **י**הושע **הל**וי **א**יש **ה**ורוויץ.

## רבנות שקלוב
לאחר שהרב יהושע לייב דיסקין עזב את כהונתו בשקלוב לטובת משרת הרבנות בעיר בריסק, מונה תחתיו הרב הלל מיליקובסקי – מתלמידיו של רבי ישראל מסלנט, שכיהן קודם לכן ברבנות בסלנט ובקהילות נוספות.

כששמע הרב מיליקובסקי כי הרב יהושע הורוויץ ירד מנכסיו, ויתר על משרתו בשקלוב לטובתו, כמחווה של כבוד וגדלות נפש. הרב הורוויץ, שהיה בתחילה אמיד, קיבל את משרת הרבנות לאחר שאיבד את הונו, וכיהן כרבה של שקלוב במשך כ-15 שנה, עד לפטירתו. בתקופה זו העמיד תלמידים רבים, וביניהם נמנה הרב צבי הירש ליפשיץ, לימים אב בית הדין בקלימוביץ'.

## פטירתו
נפטר ביום ח' באדר תר"נ, רבי יצחק וינוגרד נשא עליו הספד בישיבת תורת חיים שבירושלים. לאחר פטירתו נתמנה תחתיו חתנו, הגאון רבי מאיר שוורץ שחור, לאב"ד שקלוב.

## צאצאיו
*רבי מרדכי הלוי הורוויץ
*רבי שאול ישראל הלוי הורוויץ – גר בפולאצק שבפלך ויטבסק. בנו היה הגביר והחכם רבי יצחק משה הלוי הורוויץ ממסטיסלאוו.
*רבי בנימין פייביש הורוויץ – גר באובארוביטשי שבמחוז הומל. היה אביו של הסופר ש"י איש הורוויץ, יצחק משה, מהנדס שזכה לתואר "גנרל אזרחי", צבי טוביה, סוחר בהומל, ולב גורביץ'.
*רבי חיים יוסף הורוויץ.
*מרת צערטיל – אשת רבי מאיר שוורץ הנ"ל.

## שושלת המשפחה
רבי יהושע היה בנו של ר' צבי הירש הורוויץ ונכדו של:
* **רבי אריה לייב הורוויץ** – אב"ד סטניסלב, כיהן בתפקידו במשך 63 שנה.
* **רבי אלעזר הורוויץ** – אב"ד זלאזיץ, חתנו של רבי שאול, אב"ד אמסטרדם ובעל "בנין אריאל".
* רבי יצחק הלוי הורוביץ – אב"ד המבורג.
* **רבי יעקב הלוי הורוויץ** – אב"ד בוליחוב.
* רבי מאיר הלוי הורוביץ – אב"ד טיקטין.

## מתלמידיו
* רבי צבי הירש ליפשיץ – אב"ד קלימוביץ.
* רבי אברהם דב בר ריינין.

## לקריאה נוספת
* חבצלת, שנה כ', גיליון 27, י"ב אייר תר"נ.
* רבי יהושע הורוביץ אב"ד שקלוב, בלוג תולדות ושורשים בארץ ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:משפחת הורוביץ
קטגוריה:שקלוב: אישים
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1890
אפרוקליפטוס

**"אפרוקליפטוס"** הוא אלבום האולפן השני של להקת הרגאיי והסקא הישראלית התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-17 במרץ 2009 בהוצאת הד ארצי.

זהו אלבומה השני של הלהקה לאחר אלבום הבכורה שלהם משנת 2007 הנושא את שמם "התקווה 6". האלבום יצא בסמוך לפרשת דודו טופז, וכלל שיר קצר הומוריסטי שהלהקה הוציאה בשם "**דו דו דודו טופז**", שהתייחס לנושא. השיר הוא פרודיה ללהיט ה"דו דו דו" התאילנדי ובוצע בהופעות הלהקה ואף הופץ לסלולר.

השיר לא נכלל באלבום, אך הוא נוצר בתקופה זו והפך לשיחת היום ברשת. סולן הלהקה, עמרי גליקמן, הסביר שהשיר נוצר באופן ספונטני בהופעות כאלתור, והפך פופולרי בקרב הקהל.

## רקע וכתיבה
האלבום הופק מוזיקלית על ידי אסי איילון ובשיתוף עם הראפר הג'מייקני אנתוני בי, שהשתתף באלבום ואף יצא עם הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית באותה תקופה.

האלבום המשיך את הקו המוזיקלי של אלבום הבכורה, המשלב בין רגאיי, סקא ודאנסהול עם טקסטים הומוריסטיים וחברתיים בעברית. האלבום כלל 17 רצועות, מתוכן בלטו השירים: "שווייה שווייה", "שלי בלי" ו־2602 שהפכו למצליחים באותו הזמן והיו ללהיטים.

## שירים מצליחים מהאלבום
"שווייה שווייה", "שלי בלי" ו־2602 הפכו למצליחים באותו הזמן והיו ללהיטים.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי התקווה 6
קטגוריה:אלבומים בעברית
כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד האוקיינוס השקט

**כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד האוקיינוס השקט** (באנגלית: **United States Army Pacific**, בראשי תיבות: **USARPAC**) הוא פיקוד של צבא ארצות הברית, המשמש כזרוע היבשתית של פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית. הפיקוד אחראי על כוחות הצבא המוצבים באזור אסיה והאוקיינוס השקט, כולל הוואי, אלסקה, יפן, קוריאה הדרומית ואזורים נוספים ממזרח הפיליפינים ועד הודו. מטה הפיקוד ממוקם בפורט שפטר שבהוואי. הוא הפיקוד הזירתי הגדול בצבא וכולל 107,000 חיילים ואזרחים.

## היסטוריה
שורשי הפיקוד נעוצים בסוף המאה ה-19, כאשר ארצות הברית הפכה למעצמה משמעותית באזור האוקיינוס השקט לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898. בשנת 1921 הוקם מטה הפיקוד בפורט שפטר תחת השם "המחלקה ההוואית" (Hawaiian Department). במהלך מלחמת העולם השנייה, המחלקה הפכה לכפופה לפיקוד האזורי של האוקיינוס השקט. לאחר המלחמה, הפיקוד עבר שינויים מבניים והפך ב-1979 לפיקוד המערבי של צבא ארצות הברית (WESTCOM) ב-1979, לפני שחזר לשם United States Army Pacific ב-1990.

במהלך מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם, הפיקוד סיפק תמיכה בדמות כוחות קרביים, אימונים ולוגיסטיקה. לאחר מלחמת וייטנאם, הופחתה נוכחות הצבא באזור, והפיקוד עבר ארגון מחדש. לאורך השנים תמך הפיקוד במשימות הומניטריות ברחבי העולם, לעיתים גם סיוע באסונות טבע מחוץ לאזור האחריות, כגון באזור הים הקריבי.

## מבנה, ארגון ויחידות
כוח האדם של הפיקוד כולל 107,000 חיילים ואזרחים. היחידות העיקריות תחת פיקודו:
*הארמייה השמינית המוצבת בקוריאה הדרומית
**הדיוויזיה השנייה
*הקורפוס הראשון
** הדיוויזיה ה-7
** [ממוזער|חיילים אמריקאים מדריכים חיילים [הפיליפינים|פיליפינים]]הדיוויזיה ה-25
** הדיוויזיה המוטסת ה-11 (לשעבר כוחות צבא ארצות הברית באלסקה)
** כוחות צבא ארצות הברית, יפן
*פיקוד ההגנה האווירית והטילים ה-94
*חטיבת המודיעין הצבאי ה-500 בהוואי
*בריגדת החי"ר ה-196 (חטיבת מילואים)

בנוסף, הפיקוד כולל יחידות תמיכה כמו בהם של חיל הרפואה של הצבא, יחידות לוחמה אלקטרונית ועוד.

## קישורים חיצוניים

*אתר הפיקוד

קטגוריה:פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
קטגוריה:צבא ארצות הברית
דוד ויהונתן (רמברנדט)

**דוד ויהונתן** (בהולנדית: ***David en Jonathan***) הוא ציור מאת הצייר ההולנדי רמברנדט, שנוצר בשנת 1642. היצירה שמורה כיום באוסף של מוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג, רוסיה. הציור צויר על לוח עץ אלון, ונחשב לאחת היצירות הראשונות שנכנסו לאוסף של מוזיאון הארמיטאז' עם תחילת גיבושו בשנת 1882, בצוותא עם הפסל ההלניסטי "ונוס מטאורידה".

נושאו של הציור לקוח מן ספר שמואל א', פרק כ', פסוקים 35–42. דוד היה חבר קרוב של יהונתן, בנו של המלך שאול. כאשר חשד שאול כי דוד שואף למלוכה, תכנן להורגו. יהונתן, שגילה את כוונת אביו, הזהיר את דוד מפני הסכנה. הוא יעץ לו לברוח, אך דוד המתין ליד האבן האזל, שם נערכה פגישתם האחרונה. ברקע השמאלי של הציור נראית ירושלים זוהרת, ואשפת חצים לרגלי דוד נחשבת לאותם חצים שמסר לו יהונתן לאחר ניצחונו על גוליית (שמואל א' י"ח 1–4).

רמברנדט מתאר את יהונתן מחבק את דוד אל חזהו בעוד דוד פורץ בבכי עז: "וַיּוֹסֶף יְהוֹנָתָן לְהַשְׁבִּיעַ אֶת דָּוִד בְּאַהֲבָתוֹ אֹתוֹ כִּי אַהֲבַת נַפְשׁוֹ אֲהֵבוֹ" (שמואל א' כ' 17). דוד הצעיר אינו מצליח לכלוא את צערו, בעוד יהונתן המבוגר ממנו מתאפק, אך פניו מבטאות צער עמוק. נושאי האהבה והסבל עומדים במרכז הסיפור המקראי, כפי שהוא מתואר בציור. רמברנדט יצר את היצירה זמן קצר לאחר מותה של רעייתו האהובה ססקיה, וייתכן כי בחר בנושא בשל תחושותיו האישיות.

באוסף מוזיאון הארמיטאז' שמורות יצירות נוספות של רמברנדט, בהן: פלורה (1634), ההורדה מן הצלב (1634), עקדת יצחק (1635), המשפחה הקדושה עם מלאכים (1645), ושובו של הבן האובד (1668–1669).

## ראו גם
* דוד ויהונתן, על הסיפור המקראי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:דוד בציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ארמיטאז': ציורים