אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת

**"בהופעה משותפת"** הוא אלבום הופעה מאת הזמרים-יוצרים הישראלים אריק איינשטיין ושלום חנוך, אשר יצא לאור בשנת 1979. האלבום הוקלט במהלך שתי הופעות שקיימו השניים ב-18 ו-19 ביוני בהיכל התרבות, תל אביב באותה שנה, במסגרת סיבוב הופעות משותף של השניים בישראל ובחוץ לארץ, שערך כשנתיים וחצי. הוא יצא לאור כשלושה חודשים אחר כך, בחודש ספטמבר.

בסוף 1979 בחר העיתון "מעריב" באלבום כ"תקליט השנה" ובמופע כ"מופע השנה". בפברואר 1980 זכו האלבום והמופע בתואר "הצגת הבידור של השנה" ו"תקליט השנה" בטקס "ורד הכסף".

אלבום זה וסיבוב ההופעות היו שיתוף הפעולה הראשון של איינשטיין וחנוך מאז "פלסטלינה", אותו הוציאו לאור תשע שנים לפני כן. במופע זה הסתמן שינוי בדרכו המוזיקלית של איינשטיין, שעשה באלבום זה שימוש בצליל מלוטש שהושפע מפאנק והתאפיין בעיבודים עשירים, שכללו חטיבת כלי נשיפה. איינשטיין המשיך בקו סגנוני זה באלבומו "חמוש במשקפיים" משנת 1980.

## רקע
אריק איינשטיין ושלום חנוך נפגשו לראשונה ב-1967, בעת שהראשון היה אז חבר בלהקת "החלונות הגבוהים" והאחרון חבר בלהקת הנח"ל. איינשטיין התרשם עמוקות מחנוך וכבר בסוף אותה שנה הוציא תקליטון ובו ארבעה מלחניו של חנוך. לאחר שאיינשטיין עזב את החלונות הגבוהים המשיכו השניים בעבודתם המשותפת, הפעם על אלבום שלם. ביולי 1968 התפרסם השיר הראשון מאלבום זה, "הימים הארוכים העצובים", שכתב איינשטיין בזמן שהייתו בלונדון מתוך געגועים לבתו. בספטמבר התפרסם השיר "מכופף הבננות", שהלחין חנוך על פי מילים של מאיר אריאל, ובאוקטובר יצא לאור האלבום השלם, "מזל גדי". את כל שירי האלבום, רבים מהם שירי ילדים, הלחין חנוך.

בעת העבודה על האלבום "פוזי" הוחלט להגיש לפסטיבל הזמר והפזמון את השיר "פראג" מתוכו, שכתב והלחין חנוך כמחאה על הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ודיכוי "האביב של פראג". השיר הגיע למקום השביעי בפסטיבל. לאחר שמישה סגל נטש את צוות הפקת האלבום, המשיכו חנוך ולהקת הצ'רצ'ילים את המלאכה. האלבום יצא לאור בתחילת דצמבר 1969, זכה להצלחה רבה ואף נחשב לאלבום הרוק העברי הראשון.

באותה השנה התגבשה "חבורת לול". החבורה השתתפה בסרט "שבלול", שהורכב גם משירים חדשים שיצרו איינשטיין וחנוך. השירים שנוצרו עבור הסרט התגבשו לאלבומם המשותף של איינשטיין וחנוך "שבלול", שהופק במקביל לסרט. האלבום יצא לאור ביולי 1970. הוא נחשב לאחד האלבומים המשפיעים ביותר ברוק הישראלי, ובסקרים רבים הוא נבחר כאלבום העברי הטוב בכל הזמנים. חנוך הלחין את כל שיריו וכתב כמעט את כולם. רבים מהשירים, דוגמת "הבלדה על יואל משה סלומון, הפכו ללהיטים.

כבר בסוף אותה השנה יצא לאור אלבום משותף נוסף של איינשטיין וחנוך, "פלסטלינה". חלק משיריו הוצגו לראשונה בתוכנית הטלוויזיה "לול". גם באלבום זה כתב והלחין חנוך את רוב השירים. האלבום הצמיח גם כן מספר להיטים (דוגמת "מה איתי") וזכה לביקורות אוהדות בכלי התקשורת.

עוד בנובמבר 1970 יצא חנוך לאנגליה, על מנת ללמוד צילום קולנוע ולנסות לפתח קריירה בין-לאומית (הוא הוציא אלבום בכורה באנגלית). במקביל לשהותו באנגליה הלחין חנוך את השיר "כמה טוב שבאת הביתה", אותו ביצע איינשטיין והיווה חלק מהאלבום "יסמין", אם כי חנוך לא השתתף בתהליך הפקת האלבום.

ניסיונו של חנוך כשל והוא חזר לישראל באמצע 1973 והעלה מופע משותף עם איינשטיין בשם "שנינו ביחד וכל אחד לחוד". המופע נקטע עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים.

בהמשך שנות השבעים התמקד איינשטיין בעיקר ביצירת אלבומי "ארץ ישראל הישנה והטובה" וזנח את שיתוף הפעולה עם חנוך. במקביל הופיע חנוך עם להקת "תמוז" והוציא אלבום סולו ראשון בעברית.

## ההכרזה על סיבוב ההופעות
את הרעיון לסיבוב ההופעות יזם והגה מיכאל תפוח, שהיה אז מנהלו של איינשטיין. היה זה זמן קצר לאחר שאיינשטיין עזב את חברת "פונוקול" ושב לחברת "CBS". לאור צעדו זה, ובהתאם לרוח התקופה, אחרי פסטיבלי הענק בנואיבה, מופעשכזה נראה היה מתבקש. בניגוד לסיבוב ההופעות הקודם של איינשטיין, "אנשים אוהבים לשיר", תפוח תכנן הפקת ענק שמותאמת לבמות גדולות, הכוללת עוצמת סאונד יוצאת דופן, הרכב נגנים ייחודי ורב משתתפים ותאורה צבעונית.

ב-9 באפריל 1979 פורסמה ידיעה בעיתון "מעריב", לפיה אריק איינשטיין ושלום חנוך נערכים להופעת בכורה משותפת בנואיבה. כמו כן, בעיתון "דבר" של אותו היום פורסם על כוונתם להופיע בפסטיבל עין גב.

כעבור יומיים, ב-11 באפריל, הודיעו השניים בריאיון ליואב קוטנר על תחילת סיבוב ההופעות באופן רשמי. השניים אמרו בריאיון שבכוונתן לערוך בערך 50 הופעות משותפות.

ב-13 באפריל שודרה כתבה בתוכנית "יומן השבוע" ב, העוסקת בהכנות למופע. בכתבה הוצגו קטעים מהמופע, המשתתפים בו, וכן נערכו ראיונות עומק עם השניים. כמו כן, בכתבה הוכרז כי סיבוב ההופעות יחל ב-16 באפריל, כאמור בנואיבה (אז נביעות). סיבוב ההופעות כלל עיבודים חדשים לשיריהם הישנים ולא שירים חדשים ומשותפים. כשנשאל איינשטיין מה הדאגה שלו בנוגע למופע, השיב:  גם חנוך התייחס לעניין זה באומרו:  אמירות דומות סיפקו השניים גם בריאיון לקוטנר.

בכתבה הוכרזו גם המשתתפים במופע, מלבד איינשטיין וחנוך: הפסנתרנית אלונה טוראל, נגן כלי הנשיפה אילן מוכיח, הבסיסט מיקי שביב, הזמרת דפנה ארמוני, הגיטריסט חיים קריו והמתופפים אלון הלל ומאיר ישראל.

## סיבוב ההופעות
[250px|ממוזער|שמאל|איינשטיין, חנוך ו[דפנה ארמוני בהופעה, 1979]]
ההופעה הראשונה נערכה בנואיבה (אז נביעות) ב-16 באפריל. אחר כך הופיעו, בין היתר, בפסטיבל עין גב, באירועי יום העצמאות בחולון ובאודיטוריום בחיפה.

בהמשך נודע כי ב-15 במאי ייצאו השניים להופיע בארצות הברית. הם הופיעו שם פעמיים, בניו יורק ובלוס אנג'לס, וזכו להצלחה. עם חזרתם לישראל, בחודש יוני, הודיעו כי יערכו עוד 30 הופעות במדינה, כשבמקביל נודע כי הם עמלים על אלבום חדש. זמן קצר לאחר מכן הופיעו בהיכל התרבות בתל אביב (בהופעה זו הוקלט האלבום, ראו להלן). כן הופיעו בהמשך בבנייני האומה בירושלים ובגני התערוכה.

## האלבום
אלבום ההופעה הוקלט בהיכל התרבות בתל אביב, בשתי הופעות שערכו איינשטיין וחנוך במקום, ב-18 ו-19 ביוני. עוד לפני הופעה זו הודיעו השניים כי הם עובדים על אלבום חדש.

את ההופעה הקליט צוות של אולפני טריטון, בהובלת טכנאי הקול יעקב מורנו, עוזרו יושי שדה (אז גם חבר להקת "תיסלם") וטומי פרידמן, שהיה אחראי על ההקלטה עצמה וכן על המיקס לאלבום, דבר שהיה חדשני לתקופה.

האלבום יצא לאור לשוק כבר בסוף ספטמבר 1979. הוא היה השני שהקליט איינשטיין בחברת CBS ישראל (לאחר "מזל גדי"). אלבומיו בעשר השנים הקודמות יצאו בחברת פונודור. האלבום יצא לאור בפורמט תקליט כפול.

על אף שהשניים הצהירו שהמופע לא יכלול שירים חדשים, באלבום הופיעו כמה שירים שכאלה: "סן פרנסיסקו על המים", אשר נכתב לרגל המופע ואף יצא לאור כסינגל לקידום האלבום, "ריחוף", קטע כלי שנכתב על ידי אילן מוכיח, "עצים", שיר חדש שנכלל לראשונה באלבום זה, "עד מחר", בביצוע דפנה ארמוני ו"סוס עץ", אשר הופיע במקור בפסקול הסרט "סוסעץ", אך מעולם לא ראה אור באופן רשמי.

על עטיפת האלבום מופיע איור של המעצב והטיפוגרף מנחם רגב, שבו נראים גגות העיר תל אביב, באזור היכל התרבות, כשמביניהם מזדקר חלקו העליון של הפסל "התרוממות" של מנשה קדישמן, הניצב בקצה החניון שבחזית ההיכל.

במהדורת התקליטור הראשונה, שיצאה ב-1991, הושמטו מהאלבום שלוש רצועות: הקטע האינסטרומנטלי "ריחוף", השיר "עד מחר" בביצוע זמרת הליווי דפנה ארמוני ושירו של איינשטיין "עצים". במהדורה של האלבום, משנת 2005, יצא האלבום מחדש במתכונתו המקורית והמלאה הכוללת את שלוש הרצועות שהושמטו.

### רשימת השמעה

### משתתפים
* אריק איינשטיין - זמרה, תוף מרים
* שלום חנוך - זמרה, גיטרה
* אלונה טוראל - פנדר רודס, סינתיסייזר
* אילן מוכיח - סקסופון, סינתיסייזר
* מיקי שביב - גיטרה בס, קולות רקע
* מאיר ישראל - תופים, כלי הקשה, קולות רקע
* אלון הלל - כלי הקשה, קולות רקע
* דפנה ארמוני - קולות רקע, תוף מרים, זמרה (ד3)
* חיים קריו - גיטרה

## ביקורת
### סיבוב ההופעות
עם ההכרזה על סיבוב ההופעות התקבלה הבשורה בתשואות רבות ובהתרגשות. כבר בהופעה הראשונה במסגרת סיבוב ההופעות התרכזו אלפי נערים וצעירים זמן רב לפני תחילת ההופעה. המופעים עצמם זכו להצלחה רבה ולביקורות חיוביות בעיתונות; עם זאת, יואב קוטנר סייג את ביקורתו אודות המופע באומרו: "המופע המשותף של אריק ושלום היה, אמנם, ערב עם רגעים יפים – אך דווקא מהם ציפיתי להרבה־הרבה יותר".

בנוסף אף נטען כי סיבוב ההופעות מהווה התקדמות נוספת בקריירה של חנוך, שכן הוא הצליח למשוך אליו את מרבית תשומת הלב, לעיתים אף יותר מאיינשטיין. קוטנר כן ציין כי היה מעדיף להאזין לאיינשטיין בלבד, אך ציין בכל זאת כי "הוא מנסה 'לשחק אותה' בסגנון לא־אכפתי, הפוגע, לדעתי, באלה שאוהבים אותו באמת". לעומת זאת, בביקורת אחרת ב"מעריב" (על ההופעה בפסטיבל עין גב), נכתב כי חנוך אכן הצליח לשלהב את הקהל בהופעה, אך בהמשך הצליח איינשטיין "לצבור ביטחון" ולהסב אליו את תשומת הלב. בסופו של דבר, סיבוב ההופעות אכן הזניק את הקריירה של חנוך, שמאז פתח בקריירת סולו מצליחה.

בשל כך, תואר סיבוב ההופעות כ"קו פרשת המים בתולדות המוזיקה הישראלית" ואף ביחסים בין השניים.

הפקת סיבוב ההופעות תוארה כ"גראנדיוזית בקנה מידה ישראלי" והמפגש בין שני היוצרים תואר גם כן כ"היסטורי".

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלום חנוך