open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ז'אן-מישל לורן

שמאל|ממוזער|180px|ז'אן-מישל לורן
**ז'אן-מישל לורן** (בצרפתית: **Jean Michel Lorain** ; נולד ב-7 בינואר 1959 ב- Migennes, בורגון) הוא שף המסעדה הצרפתית **לה קוט סן-ז'אק** (**La Côte Saint-Jacques**) בז'ואני במחוז יון בבורגון. יחד עם אביו, **מישל לורן** (בצרפתית: **Michel Lorain**; נולד ב-1934), הוא בעלים של מסעדה שמחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום (נכון לשנת 2011).

## ביוגרפיה
### מישל לורן
נולד ב-1934. אימו, מארי לורן, הייתה מסעדנית שייסדה את קוט סן-ז'אק בז'ואני לגדות נהר היון ב-1945. מישל לורן התלמד כאופה ואחר-כך ירש את אימו בקוט סן-ז'אק ב-1958 ביחד עם אשתו ז'קלין ששימשה כסומלייה (מלצר יינות, שאחראי גם על בניית מרתף היין של המסעדה).

ב-1971 השיג מישל את הכוכב הראשון במדריך מישלן האדום, הוא קיבל את השני ב-1976. קוט סן-ז'אק נכנסה לרשת רלה א שאטו בשנת 1977. הוא רכש כרם ועושה בעצמו יין מזן ענבי שרדונה. בבעלותו סירה שניתן להשכירה לשיט עם ארוחה. הוא פתח מעבר לנהר מלון זול עם מסעדה פשוטה.

### ז'אן-מישל לורן
ז'אן-מישל לורן, בנם של ז'קלין ומישל לורן, נולד ב-7 בינואר 1959 ב- Migennes, 8 ק"מ מז'ואני. לאחר סיום תיכון התלמד ז'אן-מישל אצל פייר וז'אן טרואגרו ברואן ב-1977. הוא שהה שנה בטיוואן פריז לצד קלוד דלין שעמד בראשה ב-1979.
הוא השלים את שירותו הצבאי והצטרף לאביו במסעדה המשפחתית למשך שנה ואז השתלם אצל פרדי ז'ירארדה בקריסייה, שווייץ, במשך שנה וחצי ב-1982. 

ב-1983 הוא שב לז'ואני לצד אביו מישל. הוא התחתן עם בריג'יט שממנה יש לו שתי בנות, אלכסנדרה ומרין. 
ב-1986 מישל וז'אן-מישל לורן השיג 19/20 נקודות בגו מיו וכוכב שלישי במדריך מישלן האדום. בגיל 27, היה ז'אן-מישל השף הצעיר ביותר שהגיע אי-פעם לשלושה כוכבים במישלן.

ב-1993 ז'אן-מישל מונה לשף השנה בידי גו מיו שנתן לו את הניקוד המקסימלי דאז של 19.5/20. מישל לורן יצא לגמלאות. 

ב-2001 קוט סן-ז'אק הורדה לשני כוכבים במישלן, ב-2004 היא קיבלה מחדש את שלושת הכוכבים שלה, בעקבות עבודת שיפוץ ועיצוב נרחבת במסעדה.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

## לקריאה נוספת
* ענבר, אביטל. **התענוגות של צרפת**. תל אביב: אריה ניר מודן, 1997; עמ' 26, 77-71, 92, 394, 395.

## קישורים חיצוניים

* 
* מסעדת לה קוט סן ז'אק באתר dininginfrance
* ביוגרפיה של ז'אן-מישל לורן, באתר restaurant-ranking.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1959
לאכול, להתפלל, לאהוב (סרט)

** לאכול, להתפלל, לאהוב** (באנגלית: **Eat Pray Love**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2010, שביים ראיין מרפי, בכיכובם של ג'וליה רוברטס וחאווייר ברדם. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם שנכתב על ידי אליזבת גילברט. צילומי הסרט נערכו בחלקם בהודו ובאלי, שם מתרחשת עלילת הסרט.

## עלילה

לליז גילברט (ג'וליה רוברטס) יש חיים לכאורה מושלמים- היא סופרת מוצלחת ונשואה לסטיבן (בילי קרודופ). אך היא מבינה שכל זה אינו מספק אותה ומחליטה להתגרש על מנת להגשים את חלומותיה. לאחר מכן היא יוצאת לטיול מסביב לעולם שהופך למסע לגילוי עצמי. במסעה היא מבקרת בשלוש מדינות; באיטליה - שם היא נהנת מהאוכל האיטלקי. בהודו - שם היא מתפללת ומוצאת איזון נפשי. ולבסוף בבאלי שבאינדונזיה - שם היא מוצאת אהבה.

## שחקנים
* ג'וליה רוברטס - ליז גילברט
* חאווייר ברדם - פליפה
* בילי קרודופ - סטיבן
* ריצ'רד ג'נקינס - ריצ'רד
* ויולה דייוויס - דיליה
* ג'יימס פרנקו - דייוויד

## ביקורות והכנסות
הסרט ספג ביקורות שליליות, אף שג'וליה רוברטס זכתה לשבחים על משחקה. מבקרים שונים טענו שהסרט שטחי, אינו מעביר כראוי את עלילת הספר ומציג את גיבורת הסרט כנרקיסיסטית. הסרט יצא ב-13 באוגוסט 2010. בשבוע הראשון ליציאתו הוא הכניס כ-23.1 מיליון דולר ודורג מתחת לסרט "בלתי נשכחים". הסרט הכניס בארצות הברית ובקנדה כ-80 מיליון דולר ובסך הכל כ-205 מיליון דולר בכל רחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
פיליפ רושה

**פיליפ רושה** (**Philippe Rochat**; נולד ב-29 בנובמבר 1953 - 8 ביולי 2015) היה שף שווייצרי.

## ביוגרפיה
נולד בלה שני (Le Chenit) בואלה דה ז'ו (Vallée de Joux); אביו הוא מוודואה ואמו, אנג'לינה לוקטלי, איטלקייה. אמו נפטרה מסרטן כשהיה בן תשע ואביו נישא מחדש ועבר ל- Romont, שם פתח בית קפה. ב-1968, בהיותו בן ארבע עשרה, החל פיליפ רושה להתלמד כטבח בבופה דה לה גאר רומון שהיה שייך לאחד מחבריו ללימודים מרסל קאווסאן (Marcel Cavuscens).

החל משנת 1972 הוא עבד במלונות יוקרה שונים, בתחילה בסבואה בור אן ויל (Savoy Baur en Ville), אחר-כך באו לאק ( au Lac). ב-1 ביולי 1980 הוא החל לעבוד אצל פרדי ז'ירארדה במסעדת הוטל דה ויל בעיירה קריסייה. אחרי שעבד בכל המשרות במטבח הוא מונה לשף המבצע ב-1989.

ב-1995 הוא נישא לאצנית המרתון פרנציסקה רושה-מוזר. ב-1 בדצמבר 1996 הוא הפך לבעלים של המסעדה בעקבות פרישתו של פרדי ז'ירארדה. המסעדה הפסידה זמנית את שלושת הכוכבים שלה במדריך מישלן האדום, אולם השיבה אותם ב-1997. ב-1999 הכתיר אותו גו מיו שווייץ כ"שף השנה", וב-2000 כתב גו מיו הצרפתי "קריסייה היא עדיין משכנה של המסעדה הטובה בעולם".

מסעדת הוטל דה ויל מחזיקה כיום (2010) בשלושה כוכבים במדריך מישלן ובתשע עשרה נקודות בגו מיו. המסעדה חברה במדריך "השולחנות הגדולים בעולם".

בשנת 2005 דורגה המסעדה במקום ה-25 בעולם לפי משאל 50 המסעדות הטובות בעולם של המגזין רסטורנט,

בשנת 2008 דורגה המסעדה במקום ה-27 בעולם,

בשנת 2009 דורגה המסעדה במקום ה-16 בעולם,
בשנת 2010 דורגה המסעדה במקום ה-14 בעולם.

האתר dininginfrance בחר במסעדה לאחת מעשר המסעדות הצרפתיות הטובות בעולם מחוץ לצרפת.

במרץ 2002 נהרגה פרנציסקה רושה-מוזר בתאונת טיפוס. אחרי חופשה בלפלנד. החל רושה בפרויקטים שונים, בכללם "טעמים" ספר בישול שפורסם ב-2003. ב-2006 הוא קיבל את אות Chevalier Ordre national du Mérite מידיו של פיליפ דוסט-בלאזי, שר החוץ הצרפתי באותה עת.

רושה נפטר בתאריך 8 ביולי 2015 לאחר שהתעלף תוך כדי רכיבה על אופניים. הוא היה בן 61 במותו.

## ספריו

* Philippe Rochat, Veronique and Pierre - Michel Zbinden Delessert (2003). " Flavours ", Editions Pierre -Marcel Favre Lausanne. .
* Flaveurs, Favre, 2003.
* La Cuisine sublime,, 2004 AT Verlag


## קישורים חיצוניים

* 
* מסעדת פיליפ רושה באתר dininginfrance
* קולמן אנדרוז, "ז'ירארדה אחרי ז'ירארדה", saveur.com מספר 37
* רצת המרתון לשעבר פרנציסקה רושה-מוזר נהרגה בתאונת טיפוס,european-athletics.org 07.03.2002

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1953
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-2015
ריצ'רד הק

**ריצ'רד פרד הק** (באנגלית: **Richard Fred Heck**; 15 באוגוסט 1931 - 10 באוקטובר 2015) היה כימאי אמריקאי הידוע בזכות הגילוי והפיתוח של תגובת הק (Heck reaction), בה נעשה שימוש בפלדיום כזרז לתגובות מצומדות בכימיה אורגנית בה נוצר קשר בין אריל האלידים (aryl halides) לבין אלקן.

ריצ'רד הק הוכרז כזוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2010 יחד עם הכימאים היפנים אי-איצ'י נגישי ואקירה סוזוקי על מחקריהם בתחום תגובות קשר בזירוז פלדיום בתרכובת אורגנית. ניצול תהליך זה מאפשר לזרז ייצור דיסקודרמוליד.

## תולדות חייו
הק נולד במסצ'וסטס בשנת 1931. הוא סיים לימודי תואר ראשון במדעים בשנת 1952 ודוקטורט בשנת 1954 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הוא סיים שתי תקופות פוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, לאחריהן החל בשנת 1957 לעבוד בתעשייה הכימית, בחברת Hercules במדינת דלאוור. מחקריו הפוריים בתעשייה הביאו להצעת עבודה במחלקה לכימיה ולביוכימיה באוניברסיטת דלאוור, שם החל לעבוד בשנת 1971. הק התקדם לדרגת פרופסור לכימיה באוניברסיטת דלאוור, ופרש מעבודתו בשנת 1989.

פיתוח "תגובת הק" החלה במחקריו של הק בשנות ה-60 על יצירת קשר כימי בין תרכובות אריל כספית עם אלקן בעזרת פלדיום כזרז. מחקריו פורסמו בסדרה של שבעה מאמרים עוקבים בירחון החברה האמריקאית לכימיה (JACS), בהם היה הק מחבר בודד.

בשנות ה-70 פרסמו הק ומיזורוקי בנפרד מאמרים על שימוש באריל האלידים, כמרכיב בתרכובת, חומר רעיל פחות מאריל כספית. במהלך שנותיו כחוקר הק המשיך לפתח את תוצאות מחקריו, אשר הפכו לשיטה מוכרת בתחום התרכובות האורגניות. ההכרה בחשיבות תוצאות מחקריו של הק הגיעה באופן הדרגתי בקהילה המדעית בתוכה פעל. בשנת 1982 כתב הק פרק בספר, תחת הכותרת "תגובות אורגניות", שבו סיכם ב-45 עמודים את הידע העדכני בתחום. בשנת 2002 נדרשו 377 עמודי ספר כדי לסכם את ישומי "תגובת הק". היום תגובת הק היא אחת מן השיטות הנפוצות ביותר כדי ליצור קשר פחמן-פחמן בתרכובות של כימיקלים אורגניים. תגובה כימית זו שימשה נושא למספר רב של מאמרים מדעיים וספרים.

## פרישה והכרה בהישגיו
הק פרש מעבודתו באוניברסיטת דלאוור בשנת 1989 ונותר בה במעמד של פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה וביוכימיה. לאחר פרישתו זכה לפרסים ולהכרה באוניברסיטת דלאוור. בשנת 2006 זכה בפרס הרברט ס. בראון מטעם החברה האמריקאית לכימיה. בשנת 2010 הוכרז כזוכה פרס נובל לכימיה יחד עם אי-איצ'י נגישי ואקירה סוזוקי.

הק נפטר במנילה שבפיליפינים בגיל 84.

## קישורים חיצוניים

* המחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת דלאוור
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:ספרינגפילד (מסצ'וסטס): אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
זינגה

**זינגה** (באנגלית: **Zynga**) היא חברה לפיתוח משחקי רשת מבוססי וב 2.0 ואפליקציות הממוקמת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית. החברה מפתחת משחקים מבוססי דפדפן שפועלים גם כמשחק בפני עצמו וגם כתוכנית אפליקציה ברשתות חברתיות מקוונות דוגמת Facebook ו-MySpace. בשנת 2012 שיחקו במשחקי החברה מדי חודש יותר מ-300 מיליון איש. 

החברה הונפקה בנאסד"ק ב-16 בדצמבר 2011 לפי שווי של 10 דולר למניה. במהלך שנת 2012 צנחה המניה ל-2.33 דולר. במאי 2022 הושלמה רכישת החברה על ידי חברת Take-Two Interactive .

## היסטוריה
זינגה נוסדה ביולי 2007 על ידי מארק פינקוס, מייקל לאקסטון, אריק שירמאייר, ג'סטין וולדרון, אנדרו טריידר וסטיב שוטלר. ביולי 2008 קיבלה זינגה מימון ראשוני ממספר חברות בסכום של כ-29 מיליון דולר. כשנה לאחר מכן קנתה החברה את YoVille, משחק רשת המדמה עולם וירטואלי.

בדצמבר 2009 קנתה חברת ההשקעות הרוסית Digital Sky Technologies (החברה שקנתה מ-AOL את ICQ) מניות של זינגה בשווי 180 מיליון דולר.

ב-2010 ביצעו Google ו-SoftBank השקעה משותפת בחברה, בסך 300 מיליון דולר.

בינואר 2022 נמכרה לחברת משחקי המחשב טייק-טו אינטראקטיב בסכום של 12.7 מיליארד דולר.

בספטמבר 2022 הודיעה זינגה כי רכשה את חברת סטורמייבן הישראלית, המפתחת טכנולוגיות שיווק וצמיחה במובייל, וכי בכוונתה להרחיב משמעותית את פעילותה בישראל.

## משחקים
* *Blackjack*
*!Merge Dragons
*Zynga poker
*Game of thrones slots 
*Wizard of oz slots 
*Hit it rich slots
* *Café World*
* *[[Draw Something]]*
* *[[Farmville]]*
* *Friends for Sale*
* *FrontierVille* 
* *Live Poker*
* *Pathwords*
* *Street Racing*
* *Dope Wars*
* *Pirates: Rule the Caribbean!*
* *Poker Blitz*
* *Sudoku*
* *Texas Hold'Em Poker*
* *Treasure Isle*
* *Vampire Wars*
* *Vampires: Bloodlust (iPod)*
* *WarStorm*
* *Slingo*
* *Word Twist*
* *YoVille* 

### משחקים שנסגרו
* *Attack!*
* Mafia Wars
* *Dope Wars*
* *Petville*
* *Dragon Wars*
* *Fashion Wars*
* *Football*
* *Gang Wars*
* *Ghost Racer*
* *Guild of Heroes*
* *Heroes vs. Villains*
* *Music Pets*
* *My Heroes Ability*
* *Ponzi Inc.*
* *Prison Lockdown*
* *Roller Coaster Kingdom* 
* *Space Wars*
* *Special Forces*
* *Triumph*
* *Cityville*
* *FishVille*
* * Vampire Wars *

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת זינגה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2000
רב ברונא

[שמאל|ממוזער|250px|חצר ציון הקבר המיוחס לרב ברונא ב[טבריה]]
שמאל|ממוזער|250px|פתח החצר
ממוזער|המצבה על קברי האמוראים בטבריה. קבר רבי יוחנן, רב ברונא, ורב חננאל
**רב ברונא** היה אמורא בבלי מן הדור השני לאמוראים, תלמידו המובהק של רב. מסר דברים גם בשם שמואל.

## חייו
אחיו היה רבי אלעאי שחיבבו מאוד, וביקש מעולא שכאשר הוא מגיע לבבל ידרוש בשלומו במעמד כל החבורה, "דאדם גדול ושמח במצוות" הוא, שכן יום אחד סמך גאולה לתפילה (סמך את "" שאחרי קריאת שמע לתפילת העמידה) ולא פסק שחוק מפיו כל היום. נשא ונתן עם רב יהודה.

שנים רבות ישב בבית מדרשו של רב בבבל, ושם למד הרבה תורה. אודות תקופה זו מסופר, כי הוא ישב יחד עם חבירו לבית המדרש רב חננאל ואכלו סעודת מצווה, ורב ייבא סבא שימשם. כאשר סיימו לאכול החליטו כי הגיע הזמן לברך ברכת המזון ובכך לסיים את הסעודה, ולאחר מכן ביקשו מרב ייבא ששימשם להביא לפניהם משקה לשתייה ולקינוח הסעודה. רב ייבא הזכיר להם את מאמרו של רב, שאמר שכאשר אדם מחליט לברך ברכת המזון נחשב הדבר כהחלטה לסיים את הסעודה וכהסחת הדעת מאכילת ושתיית המשקים והמאכלים, ושוב אם ברצונם לחזור ולהמשיך את הסעודה עליהם לברך על כל משקה או מאכל בסעודה ברכה ראשונה, שכן מעת ההחלטה אין הם נחשבים כמאכלים שאוכלים אותם כחלק מהסעודה ואין צורך לברך לפניהם (כי הם נפטרים בברכת "המוציא").

לפעמים קיבל תוכחה מחבריו לבית המדרש. כך למשל מסופר, כי הוא מסר משמו של רבו רב, כי מי שנטל את ידיו לסעודה, לא יקדש לאחר הנטילה, שכן הדבר מהווה הפסק בין הנטילה לאכילה, אלא ישמע קידוש מאדם אחר, והשמיעה, אף על פי שבכך יוצא ידי חובתו אינה נחשבת להפסק. אמר לו רב יצחק בר שמואל בר מרתא: עדיין לא עבר זמן רב מאז למדנו בצוותא את תורתו של רב - שעדיין חי בינינו, וכבר מתחילים אנו לשכוח את תורתו? הרי זכורני, שכאשר שימשתי את רב, ולפעמים היה מקדש על הפת (לאחר שנטל את ידיו לפני הקידוש) ולא סבר שהקידוש הוא הפסק. לפי הסבר אחר, מסר רב ברונא משמו של רב אסור לקדש על הפת, מכיוון שההלכה היא (לפי שיטת רב) ש"יש קדוש שלא במקום סעודה" (מותר לקדש ולאחר מכן לאכול במקום אחר) ולכן אסור לקדש על הפת, כגזירה חכמים שמא יעבור לאחר הקידוש לאכול במקום אחר ויפסיק זמן רב בין הנטילה לאכילה, דבר הנוגד את הכלל "תיכף לנטילה ברכה".

## תלמידים
בתלמוד כמעט ואין אמוראים האומרים במשמו, מלבד רבי טבלא. נראה שהיה תלמידו.
## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

ברונא
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:תלמידי שמואל
סנאטור לכל החיים

**סנאטור לכל החיים** הוא חבר בסנאט או בבית המחוקקים העליון, במספר פרלמנטים ברחבי העולם, אשר תקופת כהונתו נמשכת כל חייו. 

כיום מכהנים סנאטורים לכל החיים במדינות הבאות: איטליה, בורונדי והממלכה המאוחדת (בית הלורדים). מספר מדינות בדרום אמריקה העניקו את המשרה הזו לאישים אשר כיהנו בעבר כנשיאי המדינה, אולם החלטה זו בוטלה בעשורים האחרונים.

החל מ־31 בינואר 2024, מכהנים בסנאט האיטלקי חמישה סנאטורים לכל החיים מתוך 205 סנאטורים. הסנאטור לכל החיים מתמנה על ידי נשיא הרפובליקה האיטלקית בעבור שירות יוצא דופן למען המולדת בתחום המדעי, חברתי, תעשייתי, אמנותי ועוד. נשיאי הרפובליקה האיטלקית לשעבר זכאים באופן אוטומטי לתואר זה. בין הסנאטורים לכל החיים שכיהנו בסנאט האיטלקי נמנים יהודים רבי-השפעה כמו זוכת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ריטה לוי-מונטלצ'יני והרב הראשי של יהדות איטליה אליהו טואף. דוגמאות אחרות כוללות את ראשי ממשלת איטליה לשעבר ג'וליו אנדראוטי ומריו מונטי, וכן נשיאי איטליה לשעבר ג'ורג'ו נפוליטנו ולואיג'י אינאודי, בנוסף גם התעשיין ומנכ"ל תאגיד פיאט לשעבר ג'אני אניילי והמנצח ארטורו טוסקניני שמונו לסנאטורים לכל החיים.

בבורונדי זכאים רק  המדינה לשעבר למשרה זו. שניים מתוך 39 סנאטורים הם סנאטורים לכל החיים ב הנוכחי שנבחר ב־20 ביולי 2020.

בממלכה המאוחדת חברי בית הלורדים מכהנים במשך כל חייהם.

## ראו גם

* הגבלת כהונה

קטגוריה:משרות פוליטיות
ניקולא זיאדה

**ניקולא זיאדה** (2 בדצמבר 1907 - 29 ביולי 2006) היה היסטוריון פלסטיני.

## אודות
זיאדה נולד בדצמבר 1907 בדמשק למשפחה נוצרית אורתודוקסית. הוריו עברו לדמשק מנצרת לצורך עבודת אביו, עבדו, במסילת הרכבת החיג'אזית. אביו נפטר בשנת 1914 זיאדה היה צריך מגיל צעיר לעבוד כדי לפרנס את המשפחה. בשנת 1924 סיים את לימודיו בסמינר למורים בירושלים ולימד בירושלים, תרשיחא ועכו עד לשנת 1935. באותה שנה זכה במלגה ללימודי היסטוריה בלונדון. בשנת 1939 חזר לירושלים ולימד בה עד לשנת 1947. הוא חזר לבריטניה, לימד בקיימברידג' ובשנת 1950 סיים דוקטורט במכון ללימודי המזרח ואפריקה באוניברסיטת לונדון.

בשנת 1949 החל ללמד היסטוריה ערבית מודרנית באוניברסיטה האמריקאית ביירות, הוא התמנה לתפקיד ראש המחלקה להיסטוריה ופרש בשנת 1974. בין השנים 1962 ל-1963 היה מרצה אורח באוניברסיטת הרווארד.

בשנת 1992, לרגל יום הולדתו ה-85, יצא ספר מאמרים לכבודו, "Studies in the history and literature: in honour of Nicola A. Ziadeh".

חיבר יותר מ-40 ספרים בנושאי היסטוריה, ספרות, דת ותרבות ערבית.

הוא היה נשוי למרגריט והיה אב לשני ילדים. הוא נישא בשנת לאחר פטירתה בשנת 1974 אולם נישואיו השניים החזיקו מעמד זמן קצר בלבד.
הוא נפטר ביולי 2006 בביתו בביירות ונקבר בכנסיית סיידת אל-ניאח. בן 98 במותו.

## מספריו

* Origins of nationalism in Tunisia, 1969
* Damascus under the Mamlūks, University of Oklahoma Press, 1964
* Syria and Lebanon, Librairie du Liban, 1968
* Urban life in Syria under the early Mamlüks, Greenwood Press, 1970
* Whither North Africa, Institute of Islamic Studies, Muslim University, 1957
* Sanūsīyah: a study of a revivalist movement in Islam, with R. J. I. ter Laan, Brill Archive, 1983


## קישורים חיצוניים
* אתר לזכרו
* האינטלקטואל הערבי ניקולא זיאדה הלך לעולמו בגיל 99
* Nicolas Ziadeh's Memorial Ceremony: A Meeting Akin to a Miracle

## הערות שוליים

קטגוריה:פלסטינים ממוצא סורי
קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:היסטוריונים פלסטינים
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1907
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2006
עיסא בולאטה

**עיסא בולאטה** (באנגלית: **Issa J. Boullata**, בערבית: **عيسى بلاطة**; 25 בפברואר 1929 - 1 במאי 2019) היה פרופסור לספרות ולשפה הערבית באוניברסיטת מקגיל בקנדה. הוא כתב מספר ספרים בנושאי ספרות ערבית מודרנית ותרגם ספרים רבים מערבית לאנגלית.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים למשפחה ערבית נוצרית אורתודוקסית והיה אח לחמישה. אביו, יוסף, עבד במחלקת הדואר והטלגרף של הממשל הבריטי, אמו, ברברה. הוא למד בתיכון הנוצרי דה-לה סאל וסיים את לימודיו בשנת 1947. הוא החל לעבוד בבנק וללמוד משפטים בערבים, אבל מלחמת העצמאות גרמה לסגירת בית הספר שבו למד ולסגירת הבנק בו עבד. לאחר המלחמה הוא החל לעבוד כמורה בבתי ספר תיכונים והיה פעיל מאוד במוסדות הכנסייה האורתודוקסית. בין תלמידיו באותן שנים היו סרי נוסייבה ומוברק עווד. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת לונדון, אותו סיים בהצטיינות וסיים דוקטורט בספרות ערבית בשנת 1969.

בין השנים 1968 ל-1975 הוא לימד בסמינר הרטפורד בקונטיקט. בשנת 1970 שימש כעורך שותף בכתב העת "The Muslim World". בשנת 1975 הצטרף לסגל אוניברסיטת מקגיל שבקנדה, בשנת 1979 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין ולימד עד שפרש לגמלאות בשנת 2004.

בשנת 2000 יצא ספר מאמרים לכבודו בהוצאת בריל, "Tradition, modernity, and postmodernity in Arabic literature: essays in honor of Professor Issa J. Boullata". הוא זכה במספר פרסים, בהם Arberry memorial prize בשנת 1972.

בשנת 2007 יצא ספר הפרוזה הראשון שלו, A Retired Gentleman, and other stories בו סיפורים העוסקים במהגרים המגיעים לקנדה מארצות הברית וארצות ערב.

תרגם סיפורים של מוחמד ברדה, אמילי נסראללה, ע'אדה א-סמאן ועוד.

בשנת 1960 נישא למריטה סיווארד, אותה פגש לראשונה שלוש שנים לפני כן כשביקרה בישראל עם אוניברסיטה אמריקאית. הוא נפטר במונטריאול ב-1 במאי 2019 והותיר אחריו ארבעה ילדים: יוסף (פרופסור לפרמקולוגיה), ברברה, דוד (שדרן רדיו) ופיטר (כומר). אחיו, כמאל בולאטה, הוא אמן והיסטוריון.

## מספריו

* Outlines of Romanticism in Modern Arabic Poetry (1960)
* Badr Shakir al-Sayyab: His Life and Poetry (1971)
* Modern Arab Poets, 1950-1975 (1976)
* Trends and Issues in Contemporary Arab Thought (1990)
* A Retired Gentleman, and other stories (2007)
* Critical Perspectives on Modern Arabic Literature (1980) editor,
* Tradition and Modernity in Arabic Literature (1997, with Terri DeYoung). editor,


## קישורים חיצוניים

* Issa Boullata: 56 years of teaching
* Tradition, modernity, and postmodernity in Arabic literature

קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1929
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2019
גלריית בן אורי והמוזיאון

שמאל|ממוזער|250px|לוגו הגלריה
**גלריית בן אורי** (באנגלית: **Ben Uri Gallery**) או בשמה השני **המוזיאון היהודי לאמנות בלונדון** הוא מוסד תרבות שהוקם בשנת 1915 בלונדון במטרה להציג ולטפח אמנות יהודית.

## היסטוריה
הגלריה הוקמה בראשון ביולי 1915 על ידי האמן היהודי לזר ברסון, מהגר לאנגליה מרוסיה, אשר הקים את הגלריה באיסט אנד לונדון בשם  “The Jewish National Decorative Art Association (London), Ben Ouri”. השם "בן אורי" לקוח מהמקרא, שם מסופר על בצלאל בן אורי שבנה את המשכן וכן מתוך כבוד למוסד בצלאל שנפתח בעשור כעשור קודם לכן. מטרת הארגון הייתה לתת במה לציירים יהודים מהגרים לבריטניה. בשנת 1926 לאופולד פיליכובסקי מונה לנשיא הארגון והוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1933. גלריה גם רכשה ציורים לתצוגה הקבועה. בשנת 1935 נרכש ציור של קלרה אסתר קלינגהופר שהפך להיות חלק של התצוגה הקבועה.

במוזיאון מוצגות בין השאר יצירות של מארק גרטלר, אברהם גיימס, מארק שאגאל ויעקב אפשטיין.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות הגלריה, באתר culture24

קטגוריה:יהדות לונדון
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים לאמנות
טריו ג'ובראן

ממוזער
**טריו ג'ובראן** (בערבית: **الثلاثي جبران**) היא שלישית עוד ערבית ישראלית המורכבת משלישיית האחים הנגנים סמיר, ויסאם ועדנאן ג'ובראן, ילידי נצרת.

האחים ג'ובראן הם בני משפחה בעלת מסורת מוזיקלית ארוכה. כיום מתגוררים האחים ברמאללה ופועלים מפריז.
בנגינת הטריו ישנו שילוב של מסורות נגינה עתיקים, לצד שילוב של השפעות מג'אז, בלוז ופלמנקו. הטריו הופיע בארץ בחיפה ובמרכז תרבות מחמוד דרויש בנצרת.

## אלבומים


* Tamaas (2003)
* Randana (2005)
* Majâz (2007)
* À l'ombre des mots (2009)
* AsFâr (2011)
*The Long March (2018)


## קישורים חיצוניים

* 

* בצילן של המילים, באתר 106fm
* טריו ג'ובראן, מאגא'ז, באתר yosmusic
* האלבום של שלישיית האחים ג'ובראן הוא ניצול מבריק של כל קשת הביטויים שמאפשר העוד, באתר 106fm
* ראיון עם סמיר ג'ובראן, באתר יוטיוב
* "We are defending our culture": an interview with Samir Joubran, ראיון באתר THE ELECTRONIC INTIFADA 

קטגוריה:מוזיקה פלסטינית
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
פיינשטיין

**פינשטיין** (Feinstein; באנגלית נהגה פיינסטיין או פיינסטין) הוא שם משפחה יהודי ממקור גרמני שמשמעותו אבן חן.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
אבנר בן גל

**אבנר בן-גל** (26 באוגוסט 1966 – 9 במאי 2024) היה צייר ואמן ישראלי.

## קורות חייו ופועלו
בן-גל נולד לאביגדור (יאנוש) בן-גל ולאסתר בן-גל באשקלון וגדל ברמת השרון. אביו היה לימים אלוף פיקוד הצפון.

לאחר שירותו הצבאי עבר ללונדון ועבד תקופה קצרה באל על. עם חזרתו לארץ שכנע אותו חברו, אוהד מרומי, להירשם ללימודי אמנות ב"בצלאל", לימודים אותם סיים בשנת 1993. יחד איתו למדו גיל מרקו שני, סיגלית לנדאו, יהודית סספורטס, ניר הוד. תערוכת היחיד הראשונה שלו, "מסיבת יום הולדת אתיופית", הוצגה במוזיאון רמת גן בשנת 1994 ונאצרה על ידי נחום טבת. כמו כן הציג את התערוכות "סמים מתולתלים" בסדנאות האמנים בתל אביב בשנת 1998, "צבא חדש" בשנת 1999 בגלריה מרי פאוזי שפעלה ביפו ואת "ערב החורבן" בגלריה טל אסתר 2001.

בן-גל הציג תערוכות במוזיאון תל אביב, ביריד "Armory Show" בניו יורק בשנת 2001, ובביאנלה בוונציה בשנת 2003. הוא קיבל בשנת 2001 מלגת מחיה לשנה בניו יורק ואחר כך נשאר בעיר עוד שנתיים. בשנת 2010 הציג תערוכת יחיד בגלריית בורטולמי  בניו יורק. בשנת 2007 הציג את התערוכה המוזיאלית הראשונה שלו, "Sudden Poverty", במוזיאון לאמנות בעיר אספן שבקולורדו. הציג תערוכות יחיד גם במוזיאון לאמנות עכשווית בבזל ובגלריה סיידי קולס  בלונדון.

בשנת 2008 זכה בפרס רפפורט לאמן ישראלי בכיר.

עסק במוזיקה ובשנת 2001 הוציא באופן עצמאי אלבום נויז תחת שם הבמה "האחים קהלני".

בשנת 2025 הוצגה תערוכה מיצירותיו בשם "אבנר בן גל בחוץ", שאצר אורי דסאו, בבניין אורי ליפשיץ בתל אביב-יפו.

ב־9 במאי 2024 נפטר לאחר שלקה בדום לב. הותיר אחריו שני בנים.

## פרסים
* 1995 – פרס ביאטריס קולינר לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון ישראל, ירושלים, ירושלים, ישראל.
* 1998 – פרס שר החינוך התרבות, משרד החינוך והתרבות.
* 2008 – פרס רפפורט לאמן ישראלי בכיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אבנר בן-גל, באתר artnet
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
שיעור כללי

[שמאל|ממוזער|300px|הרב [אהרן ליכטנשטיין מעביר שיעור כללי בבית המדרש של ישיבת הר עציון]]
**שיעור כללי** הוא שיעור המיועד לכלל תלמידי הישיבה ונמסר לרוב על ידי ראש הישיבה, להבדיל משיעור יומי אותו מוסר הר"מ לתלמידיו. 

השיעור הכללי מועבר לרוב פעם בשבוע, והוא נועד להעניק ראייה כוללת ומקיפה על הסוגיה הנלמדת, יותר מאשר השיעור היומי.

## מהותו
חשיבותו של השיעור הכללי ביחס לשיעור היומי משתנה מישיבה לישיבה. כך למשל, קיימות ישיבות (בעבר היה נהוג כך בישיבת חברון כנסת ישראל ובישיבת מרכז הרב, לדוגמה) שבהן ראש הישיבה מוסר רק שיעורים כלליים, ולעומתן קיימות ישיבות שבהן ראש הישיבה מוסר גם שיעור יומי, אף שבחלקן (כמו ישיבת פוניבז' ובנותיה) הוא מוסר את השיעור היומי רק במשך חלק מהשנה. 

דוגמה נוספת ניתן לראות בפער בין הרב אלעזר מנחם מן שך לבין רבי נחום פרצוביץ: בעוד הרב שך היה מסתגר ביום שהיה אומר את השיעור כללי ולא היה מדבר עם איש בשעת הכנת השיעור הכללי, הרב פרצוביץ היה מייחס חשיבות יתר לשיעור היומי על פני השיעור הכללי, מכיוון שלפי שיטתו המיוחדת עיקר הלימוד הוא ההיצמדות לדברי הגמרא והראשונים, ולא סיכום הסוגיה.

בישיבות רבות נהוג שבתחילת כל זמן, מוסר ראש הישיבה שיעור כללי המכונה "שיעור פתיחה", על הנושאים העיקריים במסכת אותה עומדים ללמוד או על הסוגיה הראשונה במסכת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבה: מושגים
פרקולטור

ממוזער|שמאל|200px|פרקולטור
**פרקולטור** (מאנגלית: **percolator** - "חלחולן") הוא כלי להכנת קפה. הקפה נחלט בצורת חלחול דרך מסנן הממצה את השמנים הארומטיים שבפולי הקפה ולבסוף מתקבל קפה ללא שאריות אבקת קפה.

## היסטוריה
קנקן הפרקולטור הומצא על ידי מדען אמריקני ומלח בשם בנג'מין ת'ומפסון (1753–1814). בנג'מין המציא את קנקן הפרקולטור בעקבות עבודתו בצבא בוואריה שם שיפר את תזונת החיילים ואת המדים שלהם. בעקבות סלידתו מאלכוהול וחוסר חיבתו לתה הוא קידם את הקפה בשל יתרונותיו. בעקבות מאמציו זכה בשנת 1791 לתואר אצולה - רוזן האימפריה הרומית הקדושה ושמו נקרא **פון רומפורד**.

הפטנט הראשון לפרקולטור הונפק לג'יימס מייסון מפרנקלין, מסצ'וסטס בשנת 1865.
הקרדיט להמצאת קנקן הפרקולטור שפועל על תנור מוענק בדרך כלל לחוואי מאילינוי בשם הנסון גודריך. הפטנט של גודריך יכול היה להפוך כל קנקן לקנקן פרקולטור.

## תהליך החליטה
ישנם שני סוגים של קנקן פרקולטור:
* סוג ראשון בו המים מחלחלים דרך אבקת הקפה אל תא נפרד.
* סוג שני בו מתרחשת סירקולציה של החליטה דרך אבקת הקפה עד שהעוצמה הדרושה של הקפה מושגת.

בסוג החליטה הזה טחינת הקפה גסה יותר מאספרסו או ממקינטה.

כיום בעיקר משתמשים בקנקן פרקולטור חשמלי בו יש תא ייעודי למים שם הם מורתחים ועולים כשהם רותחים בצינורית שמערה אותם על מסננת הקפה לתוך קנקן ייעודי.

מסננת הקפה בקנקן החשמלי בדרך כלל היא רב פעמית ועשויה מפלסטיק או מתכת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קפה
קטגוריה:כלי בישול
קטגוריה:כלי שתיה
מאיר בן מיכאל

**מאיר בן מיכאל ** (נולד ב-19 במאי 1967) הוא גיטריסט ונגן ג'אז ישראלי.

## ביוגרפיה
מאיר בן מיכאל נולד בקזבלנקה, מרוקו וכשהיה בן שנה משפחתו עלתה לישראל והוא התגורר בהרצליה. בגיל 14 החל ללמוד לנגן בגיטרה בעין חרוד. הוא שירת כנגן בלהקת פיקוד מרכז ובמהלך שירותו החל להתעניין בג'אז. בשנת 1985 נסע ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ועם סיום הלימודים התגורר בניו יורק. שם חי במשך עשר שנים והתפרנס כנגן ג'אז.

בשנת 1995 יצא אלבומו של בן-מיכאל, Relief. באותה שנה חזר לישראל. בשנת 1997 השתתף בפסטיבל הגיטרה הבינלאומי והגיש מחווה מוזיקלית לג'ורג' בנסון ששודרה בטלוויזיה. בשנת 1998 יזם פרויקט בשם "פיוטי בופ", בו שילב בין פיוטים מרוקאיים ובי-בופ, אשר הוצג בפסטיבל "ג'אז בים האדום". בשנת 2001 השתתף שוב בפסטיבל הגיטרה הבינלאומי המופע משותף עם באלדי אולייר.

בשנת 2006, השתתף במופע של מזי כהן מבצעת ג'אז. ב-2016 הקליט עם כהן גרסה חדשה לשיר "נפגשנו" של קלפטר.

בשנת 2010 יצא אלבומו "לעולם". זהו אלבום ראשון שבו בן מיכאל שר ומנגן שירים מקוריים, ויש בו גם עיבודים לשירים ישראלים מוכרים. בין המשתתפים באלבום: יצחק קלפטר, מזי כהן, שירן פרסקו, דפנה ארמוני ופטר ורטהיימר.

בשנים 2010 עד 2013 הופיע עם יצחק קלפטר וגם הקליט גרסאות חדשות לשיריו, ביניהן לשיר "דמיון חופשי".

בשנת 2017, הלחין את השיר אהבה למילים שכתב צחי איטח, לוחם בפלוגת ההנדסה של חטיבת גבעתי שנפל במוצב הבופור בשנת 2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בעברית
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:חברי להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
ג'זווה

שמאל|ממוזער|250px|ג'זווה
[250px|ממוזער|מזיגת [קפה טורקי מג'זווה]]
**ג'זווה** (בערבית: **جذوة**, תעתיק מדויק: ג'ד'וה; בטורקית: **Cezve**) הוא כלי בישול להכנת קפה טורקי, וגרסאות מסוימות של קפה ערבי. בעברית קיים בלבול בין ג'זווה לבין פינג'אן, שהיא כוס לקפה.

## תהליך ייצור
את הג'זווה מייצרים באופן מסורתי מנחושת, והוא מיועד להרתחת תמצית קפה, תבלינים ומים.

## מקור השם
מקור השם בערבית, ופירושו "גחלת". שמות נוספים בערבית הם רקווה (ركوة), וע'לאייה (غلاي).
שם טורקי נוסף הוא **איבריק** (ibrik). שם זה נפוץ ברומניה, ובגרסתו היוונית "בריקי" (μπρίκι) ביוון ובארצות הברית. השם "איבריק" מקורו בפרסית במילה "אבריז" (آبریز), ומשמעה "למזוג מים". בטורקיה משמשת המילה "איבריק" לתיאור מכל לשמן או ליין. בערבית إبريق פירושו "קומקום".

## מקור הבלבול בין פינג'אן לג'זווה
על פי הנטען, הטעות מקורה בתקופה שלפני קום מדינת ישראל: כשהיו זקני היישוב הערבי מזמינים את שכניהם היהודים לשתות קפה, היו אומרים להם "תעאל תשרב פינג'אן קהווה", כלומר, בוא תשתה כוס קפה. היהודים חשבו בטעות שפינג'אן הוא שם הכלי בו מבשלים את הקפה ואימצו את המילה.

## ראו גם
*פינג'אן
*קפה טורקי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קפה
קטגוריה:כלי בישול
קטגוריה:המטבח הטורקי
פינג'אן

[ממוזער|250px|[קפה טורקי בפינג'אן]]

**פִינְגָ'אן** (בטורקית: **Fincan**; בערבית: **فنجان**) היא כוס המיועדת לשתיית קפה. בעברית קיים בלבול בין ג'זווה, שהוא כלי להכנת קפה לבין פינג'אן.

## מקור הטעות
כבר במאה החמש עשרה ישנן עדויות לכך שהפינג'אן שימש במצרים ככוס לשתיית קפה. נהגו לפזר את אבקת הקפה הטחון על גבי המים שניצוקו לכוס. נטען כי מקור הטעות המשייכת את הפינג'אן עם הכלי שבו נהוג להכין קפה, הוא מלפני קום מדינת ישראל, כשהיו זקני היישוב הערבי מזמינים את שכניהם היהודים לשתות קפה, היו אומרים להם "תעאל תשרב פינג'אן קהווה", כלומר: בוא תשתה כוס קפה. היהודים חשבו בטעות שפינג'אן הוא שם הכלי בו מבשלים את הקפה ואימצו את המילה.

## הפינג'אן בתרבות
הפינג'אן נזכר בשיר "הפינג'אן" שנכתב על ידי חיים חפר בשנת 1945 ומתאר את הווי הפלמ"ח.

## קישורים חיצוניים

* 
* Uzi Baram, 'Clay Tobacco and Coffee Cup Sherds in the Archaeology of the Middle East: Artifacts of Social Tensions from the Ottoman Past', International Journal of Historical Archaeology, Vol.3, (1999), pp. 137 -151.
* שי והבה, עישון, נגינה ומשחק בילוי בבתי הקפה בערי ארץ ישראל בתקופה העות’מאנית, עת-מול 279, יד יצחק בן צבי, עמ' 13-9

## הערות שוליים

קטגוריה:קפה
קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כוסות
קפה ואקום

שמאל|ממוזער|250px|צורת פעולת קנקן הוואקום
שמאל|ממוזער|250px|צורת מזיגת הקפה החלוט בוואקום
**קפה הוואקום** הומצא בגרמניה בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי לואף מברלין. שיטה זו נקראת גם קפה סיפון. שני המכלים המהווים את הקנקן עשויים מפיירקס. בשיטה זו שמים גרגירי קפה טחון בחלק העליון, מים בחלק התחתון ושמים בחימום. המים שמתאדים יוצרים לחץ רב ודוחפים את שאריות המים דרך צינורית אל החלק העליון. לאחר הקירור נוצר ואקום ששואב את הקפה החלוט חזרה אל החלק התחתון. לאחר מכן מפרקים את החלק העליון, וניתן למזוג את הקפה שיש לו טעם חלק ורך.

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:קפה
קטגוריה:ריק
מכתבים אל משורר צעיר

**מכתבים למשורר צעיר** (בגרמנית: **Briefe an einen jungen Dichter**) הוא אסופה של עשרה מכתבים שכתב המשורר הגרמני ריינר מריה רילקה למשורר בן 19 שביקש ממנו ביקורת על שיריו, ועצות בנוגע לחיים.

הצעיר, פראנץ קאפוס, תלמיד בן תשע עשרה באקדמיה הצבאית של וינה, שבה למד גם רילקה, שלח למשורר בן ה-27 מכתב בפברואר 1902, שהתחיל שרשרת של מכתבים בין השניים, שדעכה בשנת 1908. באסופה מפורסמים עשרה מכתבים של רילקה אל קאפוס העוסקים בתפיסת החיים שלו ובצורה שבה יש לכתוב שירה ולעסוק באמנות. אף על פי שהמכתב הראשון של קאפוס נכתב מתוך חיפוש אחר ביקורת ספרותית, רילקה סירב לתת לו ביקורת שכזו, וביקש ממנו להתעלם בכלל מביקורות ולסמוך על השיפוט הפנימי שלו. במקום זה הם עסקו במכתביהם הרבה בחייו הפרטיים של קאפוס ובמגוון היבטים פילוסופיים של נושאים כמו הדת, המיניות ובחירת מקצוע. שלוש שנים לאחר מותו של רילקה, בשנת 1929, פרסם קאפוס את האסופה.

הספר פורסם בעברית בשנת 2004, בתרגומה של עדה ברודסקי, בהוצאת כרמל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירה גרמנית
קטגוריה:מכתבים
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
מסטיקוחוריה

**מסטיקוחוריה**/**מסטיכוחוריה** (ביוונית: **Μαστιχοχώρια** "כפרי המסטיק") הוא אזור בדרום-מערב האי כיוס הנמצא ביוון באזור הים האגאי קרוב לגבול טורקיה.
אזור מסטיקוחוריה הוא המחוז הגדול ביותר באי כיוס ושטחו הוא כ-212 קמ"ר. במפקד 2001 נמנו באזור 3,672 תושבים.
במסטיקוחוריה נמצאים הכפרים פירגי, קלמוטי, ארמוליה, מסטה וליטיו.

שמאל|ממוזער|250px|אזור מסטיקוחוריה בדרום-מערב האי כיוס

## מסטיקא

האזור קרוי על שם הכפרים בהם מגדלים את שרף עץ אלת המסטיק הנקרא מסטיקא המשמש כיום בעיקר לצורכי תעשייה ומזון ובעבר שימש לצורכי רפואה. בעבר כונה האי כיוס בשם "אי המסטיק" וחקלאות עצי אלת המסטיק תפסה את רוב שטחו, אך במאה האחרונה הוחלפו גידולי עץ אלת המסטיק באי בכרמים, וגידול עצי אלת המסטיק נדחק לדרום האי בו האקלים מעט יותר חם ומתאים יותר להפקת השרף.
בכפר הגדול ביותר - פירגי - מצוי מוזיאון קטן המספר על המסטיקא ותהליך גידול עצי אלת המסטיק לצורך עיבוד השרף.

## תיירות
כיום מהווה אזור מסטיקוחוריה את המרכז הכלכלי והתיירותי של האי ומפורסם גם בזכות בתיו העתיקים המצופים בעיטורי סגרפיטו.

## ראו גם
* כיוס
* מסטיקא
* אלת המסטיק

[ימין|ממוזער|250px|בתים עם ציורי [סגרפיטו על הקירות והאריחים ברחוב בכפר פירגי]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כיוס
קטגוריה:הים האגאי
אבנר כתבן

**אבנר אברהם כתבן** (ברומנית: **Avner Abraham Cassvan**; 1831 – 1898) היה רב ברומניה, ציר בקונגרס פוקשאן מטעם יהודי רמניקו סראט, לוחם נגד שבועת היהודים ברומניה, פובליציסט, חבר בחברה ההיסטורית על-שם ד"ר יוליו באראש ומחברם של ספרים שונים.

## ביוגרפיה
נולד בה' בכסלו תקצ"א בסניאטין שבגליציה. היה נכד של הרב **יצחק שור** מגוויזדץ ("גוואזדיץ") ה"כח שור". בתחילת הקריירה שלו היה הרב של העיירה פנצ'ו (Panciu) ולאחר מכן כיהן בקראיובה בשנים 1860 עד 1864, בבראילה בשנים 1864 עד 1874 ואחר כך רב ואב בית דין ברמניקו סראט מ-1874 ועד ליום מותו. לפני הזמנתו לבראילה נחצתה הקהילה בעיר זו לשני מחנות - המבקשים להכניס רפורמות ולבנות בית כנסת מודרני, והמתנגדים לכך ובראשם הרב יעקב (ינקל) מרגוליס. בעלי הנטייה הרפורמיסטית נפרדו מהשמרנים, הקימו את בית הכנסת הכוראלי של בראילה והזמינו את הרב כתבן לכהן בו. בכל תקופת כהונתו בבראילה לא היה לו שום קשר עם הרב מרגוליס.

הרב כתבן עזר באיסוף תרומות ("החלוקה") לישוב הישן בארץ ישראל, למשל לכוללים של יוצאי מולדובה וולאכיה בצפת.
במקביל, הרב כתבן היה חבר נכבד בתנועת חיבת ציון ברומניה והשתתף כציר בקונגרס פוקשאן, שם נשא נאום שהרשים מאוד את מאזיניו. הוא פרסם מאמרים ספרותיים והלכתיים בכתבי עת יהודים ברומניה ומחוצה לה - ב"המגיד", ב"השחר", ב"העברי", ב"חבצלת" וב"הלבנון". בכתב העת "האחווה" (Fraternitatea, ברומנית), בשנים 1880–1888, פרסם ביוגרפיות של הרבנים שכיהנו ברומניה. הוא היה חבר ב"חברה ההיסטורית ע"ש ד"ר יוליו באראש" ופרסם מסמכים היסטוריים, בין היתר על השבתאות, וספרי שאלות ותשובות. לאחר מותו של משה מונטפיורי ב-1885, פרסם חוברת המוקדשת לו: "קונטרס אבל משה", שכל ההכנסות ממכירתה הוקדשו לחברה ליישוב ארץ ישראל.

הרב כתבן היה אדם בעל השכלה רחבה, כשבנוסף להשכלתו ההלכתית היה בקיא בספרות היוונית-לטינית, גרמנית וצרפתית ולמד מכתבי לייבניץ, שפינוזה, קאנט ודקארט. כתבן נאבק יחד עם הרב יצחק איזיק טאובס נגד שבועת היהודים ברומניה.

נפטר בי"ד באלול תרנ"ח.

## כתבים
***[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=24393&pgnum=1 קונטרס אבל משה]** - הספד על משה מונטיפיורי
*ערך את שו"ת של סבו ה"כח שור"
*שו"ת שלו נמצאות בספרים של הרב שלמה קלוגר מברודי, של הרב יוסף שאול נתנזון מלמברג ואחרים

## מקורות
* Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין ולוסיאן-זאב הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. 
*יעקב גלר - *כולל מולדביה וולכיה וארץ ישראל* ב"קתדרה" לתולדות ארץ ישראל וישובה, מס.59, ניסן תשנ"א, מארס 1991, עמ' 58.
* מאיר וונדר, **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**, ח"ו, עמ' 800.

## ראו גם
*התכתבות בין אישה עגונה ובין הרב כתבן
* תמונה ממצבתו: https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=2321.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1898
לונדון פינת בן יהודה

**לונדון פינת בן יהודה** היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בת 6 פרקים, זוכת האקדמיה לסדרת התעודה הטובה ביותר לשנת 2009.

ירון לונדון יוצא לסיור בשדות המלים כדי להכיר את השפה העכשווית. במפגשים חד פעמיים עם תלמידים, חיילים, אמנים, אנשי תקשורת וחוקרים, בודק לונדון את השפות השונות, מתוודע לסלנג החדש ולשמות החדשים בעברית, חוקר את מכבסת המלים ואת השפעת הגלובליזציה על השפה העברית. הסדרה נוגעת במפעלו של אליעזר בן-יהודה שחגג לא מכבר מאה וחמישים שנה, ומספרת את סיפורה של הלשון העברית העכשווית. ירון לונדון יוצא למחוזות בהם מדוברת השפה, ומנסה לשכך את הדאגה המכרסמת בו לנוכח מה שהוא רואה כהידלדלות השפה העברית בפי דובריה, בדרך הוא פוגש מומחים, סופרים ובלשנים, אנשים מן הרחוב, ילדי גן, ילדי בית ספר ואנשי שווקים.

## הפרקים

**פרק ראשון** - "איך אומרים דינוזאור בעברית?" עוסק ב"מצוקותיו" של ירון לונדון לנוכח מה שנראה לו כפער עצום שנוצר בינו ובין הדור הצעיר.

**פרק שני** - "אהבה עברית", עוסק בנסיונותיו של ירון לונדון לכתוב פזמון אהבה עכשווי ולצורך זה בודק האם העברית מקלה או מכבידה על מי שרוצים להשתמש בה לשפת האהבה.

**פרק שלישי** - "עברית בע"מ", עוסק בצורות השונות של השפה: עברית "צבאית", "ניו אייג'ית", "חרדית", "מזרחית", "שפת הפקאצות" וכו'.

**פרק רביעי** - "עברית. דוט.קום", עוסק בפחדיו של ירון לונדון לנוכח פלישת האנגלית ללשוננו בעידן הגלובליזציה, ולומד לדעת שזהו דינה של שפה חיה: להיות מושפעת, להיהרס ולהיבנות מחדש.

**פרק חמישי** - "אנחנו הפוליטיקאים של הלשון", עוסק בפוליטיקה של הלשון, באופן בה השפה בונה את התודעה, כיצד "מכבסת המילים" עובדת ואיך כבשנו את הארץ באמצעות הלשון.

**פרק שישי** - "ישמור השם", עוסק בשמות שאנו נותנים לילדינו כמראה המשקפת את החברה שלנו, תקופתית ומגזרית.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2009
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:עברית ישראלית
קטגוריה:זוכי פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי
חתונה ישראלית

**חתונה ישראלית** היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת שתי עונות, המלווה זוגות בדרך לחתונה. סיפורי האהבה השזורים זה בזה חושפים בכל פעם חתך אחר בחברה הישראלית ואופי אחר של אהבה, זוגיות ומשפחה. הסדרה היא על אהבה, זוגיות, חלום ומציאות, יחסים, הורים וילדים ועל איך כל אלה מתנגשים במציאות הישראלית.  העונה הראשונה עלתה ב-31 בדצמבר 2008, העונה השנייה עלתה ב-25 באוקטובר 2010 בערוץ yes דוקו.

## קישורים חיצוניים
* חתונה ישראלית, באתר yes וואלה!

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2008
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
רפאל קייטאנו דה אראוז'ו

**רפאל קייטאנו דה אראוז'ו** (בפורטוגזית: **Raffael Caetano de Araújo**; נולד ב-28 במרץ 1985), המוכר כ**רפאל**, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה

בין השנים 1997–2001 שיחק רפאל כדורגל אולמות. במקביל שיחק גם בקבוצת ויטוריה באהיה. החל משנת 2001 התמקד רפאל בכדורגל בלבד והצטרף לאתלטיקו יובנטוס, בה הספיק לשחק גם בקבוצה הבוגרת.

לקראת סיום תקופת נעוריו העתיק רפאל את מגוריו לשווייץ והצטרף לפ.צ. צ'יאסו, אז בליגה השווייצרית השנייה. עם תום חוזהו הדו-שנתי עבר לפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. בעונתו הראשונה שיחק רפאל אך ורק במשחקי הבית של הקבוצה מאחר שלוסיאן פאברה, מאמן הקבוצה, נקט בטקטיקה הגנתית במשחקי החוץ בה לא נמצא לקשר ההתקפי מקום בהרכב.

בסיבוב השני של עונת  עבר רפאל להרטה ברלין הגרמנית והתאחד עם פאברה, שמונה למאמן הקבוצה. משחקו הראשון בבונדסליגה נערך ב-2 בפברואר 2008, בהפסד 3-0 לאיינטרכט פרנקפורט. במחזור הבא הבקיע רפאל את שערו הראשון בבונדסליגה, בניצחון 1-3 על שטוטגרט.

עם ירידת הקבוצה לבונדסליגה השנייה בעונת , ולמרות דיווחים על עזיבה, נשאר רפאל בקבוצה. בעונת  התאחד רפאל עם אחיו הצעיר רוני, שחתם בהרטה ברלין.

ביולי 2012 עבר לדינמו קייב מליגת העל האוקראינית. בינואר 2013 חזר לגרמניה והושאל לשאלקה 04. ב-20 ביוני 2013 חתם בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, ובעונתו הראשונה במועדון כבש 15 שערי ליגה.

ב-25 ביוני 2020 עזב את רפאל את מנשנגלדבך לאחר 7 עונות. 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:פורטלזה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1985
רויאל ויליאם (אונייה, 1831)

אוניית הקיטור **רויאל ויליאם** (באנגלית: SS ***Royal William***) הייתה אוניית משוטה מן הפרובינציות הבריטיות של קנדה  (לימים קנדה) שהושקה ב-1831. בשנת 1833 היא חצתה את האוקיינוס האטלנטי ממערב למזרח ב-28 ימים, ונחשבת לאחת מאוניות הקיטור הראשונות שעשו זאת, כשהיא משתמשת במפרשיה רק אחת לארבעה ימים לצורך תחזוקת דוד הקיטור.

האונייה, שהחזיקה בתואר האונייה הגדולה ביותר בעולם בין השנים 1831–1837, הייתה בעלת הדחק של 1,370 טון, אורכה היה כ-49 מטרים ורוחבה כ-13 מטר. היא נקראה על שם המלך ויליאם הרביעי. את בנייתה הזמינו ג'ון מולסון וקבוצת משקיעים ממושבות אמריקה הצפונית הבריטית, והיא נבנתה בעיירה קייפ בלנק שבקוויבק על ידי בוני הספינות ג'ון סקסטון קמפבל וג'ורג' בלק, שהיו ידועים בזמנם.

האונייה הושקה ב-27 באפריל 1831 על ידי הקולונל הבריטי לורד איילמר בקייפ קוב שבקוויבק. מנוע הקיטור נבנה והותקן במונטריאול, והאונייה ביצעה מספר מסעות בין קוויבק למושבות האטלנטיות במהלך 1831. עם זאת, הפלגותיה הוגבלו לאחר מכן בשל מגפת הכולרה ב-1832, וכתוצאה מכך הפסידו הבעלים כ-16,000 ליש"ט.

בעלי האונייה החליטו להשיטה לאירופה במטרה למוכרה. ב-18 באוגוסט 1833 יצאה מנובה סקוטיה, עם שבעה נוסעים ומטען קטן, והגיעה אל גרייבסנד שבאנגליה. שם היא נמכרה לחיל הים הספרדי, ששינה את שמה ל"איסאבל 2" . האונייה שירתה תחת דגל ספרד עד לשנת 1860.

דגם בקנה מידה גדול של "רויאל ויליאם" מוצג כיום במוזיאון הימי של האוקיינוס האטלנטי בהליפקס, נובה סקוטיה.

## לקריאה נוספת

* .Boileau, John (2006).*Samuel Cunard: Nova Scotia's Master of the North Atlantic*. Formac Publishing Company


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוניות משוטה
קטגוריה:ספינות קיטור
חלות

**חָלוּת** (לעיתים מבוטא כ**חַלוֹת**, בעגה חרדית אשכנזית: **חַלוֹיס** או **חַלֵייס**) הוא ביטוי תלמודי המקובל בעולם הישיבות, המתאר את היווצרותו ותחילת תחולתו של דין או סטטוס, משפטי או הלכתי. לעיתים נעשה שימוש גם במושג **חלות שם**. בעברית עכשווית נפוץ יותר השימוש בהטיה "תחולה".

## הגדרה
בקרב האחרונים נידונה השאלה אם חלות היא מציאות רוחנית כלשהי, אולי אידיאה, או שמא רק הגדרה הלכתית. 

כך למשל מסבירים האחרונים את חיוב שביתת עבדיו ובהמתו בשבת, ואת חיובו לשלם את תשלומיהם מדין "ממונו", על פי הנימוק שהבעלות על הבהמה אינה רק צרור דינים אקראיים, אלא חלות של בעלות שגורמת שייכות עם הבעלים עד שמצריכה אותו להשבית אותה. באופן דומה מוסברת העובדה שגם עבד שיש עליו רק "קנין איסור" ולא קנין ממוני, מזכה תשלומי קנס המגיעים לו – לאדונו, למרות שחלק מהם הם דינים ממוניים ששייכים במהותם לעבד, ולמרות שמדובר בעבד שמעוכב גט שחרור וכבר פקעו ממנו דיני ממון. האחרונים מסבירים כי הבעלות על עבד אינה צרור התחייבות אקראיות מצד העבד, אלא דין וחלות עבדות החל על העבד לגבי רבו, וזהו הנקרא קנין איסור המשפיע על היחס בין האדון לעבד בהיבטים רבים. זה הוא גם הסבר בדברי הגמרא במסכת סנהדריןהמציעה את הדעה כי לפסול את האדם להעיד על שורו מפני פסול גופו.

פולמוס נוסף בעניין הוא האם חלות הוא דבר שיכול להימשך על פני זמן מרובה, או שהוא דבר שמתרחש באופן מיידי וקצר. השאלה מתעוררת לפי דעה של כמה מהאחרונים, כי המקדש אישה מעכשיו ולאחר ל' יום, או המוכר חפץ לחברו מעכשיו ולאחר ל' יום – כלומר, מבצע פעולה עכשיו במטרה שהשפעותיו יחולו בעוד זמן – משך חלות הדבר מתמשך על פני שלושים הימים. יש מהאחרונים שתוקפים בחריפות דעה זו, וסבורים כי כל זמן שלא חל דין משמעותי והלכתי כלשהו, אין כל תוקף לזמן החלות. יש המסבירים את המחלוקת בשאלה האם חלות היא דין מציאותי או דין הלכתי, ואם חלות היא דין מציאותי שייך שמתמשך למשך זמן מרובה, אך אם הוא רק דין הלכתי, אין לו כל מציאות וכל משמעות כל זמן שלא החל דינים הלכתיים.

כלל ידוע בחלותים הוא הכלל של הרב שמעון שקופ שטוען כי "כל חלות שאם הוא יחול הוא לא יוכל לחול – מעכשיו אינו חל", כלומר, אם יש חלות שע"י זה שהוא יחול יתקיים איזה תנאי שיגרום שהוא לא יוכל לחול מעיקרא אינו חל, דוגמה ידועה לזה הוא המגרש אישה על מנת שלא תתקדש לאדם פלוני, שאם תתקדש יתבטלו הגירושין, אומנם, אם התבטלו הגירושין יוצא שהיא כבר מקודשת, ואם כן היא לא יכולה להיות מקודשת לשני כי לא חל קידושין על אשת איש, וע"כ לא חל הגירושין.

## לקריאה נוספת
* מיכאל אברהם, "מהי חלות? – הלכה לוגיקה ועבודת ה'", **[[צהר (כתב עת של ארגון רבני צהר)|צהר]]** ב, תש"ס

## קישורים חיצוניים
*  (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
*  (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים תלמודיים
איבונה ואן פלרקן

שמאל|ממוזער|180px|איבונה ואן פלרקן, נובמבר 2008
**איבונה ואן פלרקן** (בהולנדית: **Yvonne van Vlerken**; נולדה ב-5 בנובמבר 1978) היא טריאתלטית ודואתלטית הולנדית, זכתה פעמיים ב-Quelle Challenge Roth, וב-2008 קבעה שיא עולם במרוצי איש הברזל. היא אחת מהטריאתלטיות היחידות שהשיגו שלוש פעמים תוצאה של מתחת לתשע שעות בתחרות איש הברזל.

## שנותיה הראשונות
איבונה ואן פלרקן נולדה בעיר קטנה בקרימפן אן דה לק  בסמוך לחאודה. אביה היה שחקן כדורגל והיא נהייתה שחקנית כדורגל גם כן, שיחקה בנבחרת דרום הולנד. אחרי סיימה את בית הספר התיכון למדה חינוך גופני וקיבלה תואר באימון כושר, והחלה לעסוק בכך. ואן פלרקן עבדה בעירה במשך 13 שנה. לקוחותיה כללו תלמידי בית ספר שעסקו בריקוד ואנשים מבוגרים שהדריכה אותם באימוני כושר.

## הקריירה האתלטית
ב-13 ביולי 2008 ואן פלרקן העמידה שיא עולם חדש של 8:45:48  עבור מרוצי איש הברזל בתחרות Quelle Challenge Roth, חמש דקות פחות מאשר שיא העולם הקודם של פולה ניובי-פרייזר שעמד על 8:50:53, ושרד במשך 14 שנים. איבונה ואן פלרקן שברה את השיא הישן והייתה השנייה במקצה המרתון עם זמן של 2:54:22. השיא שלה החזיק מעמד במשך שנה, עד שכריסי ולינגטון שברה את השיא שלה, וסיימה את תחרות איש הברזל ב-13 דקות ו-49 שניות פחות, במזג אוויר יבש ונוח.

איבונה ואן פלרקן השיגה שיאים נוספים:

*	סיימה את איש הברזל בפחות מ-9 שעות (8:51:55)  במרוץ הראשון שלה ברות ב-2007.
*	החזיקה את שיא העולם הן בחצי איש הברזל (4:07:29  באיש הברזל 2006 באנטוורפן) ואיש הברזל (8:45:48  ב- Challenge Roth ב-2008).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טריאתלטיות הולנדיות
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1978
הקהילה היהודית באפינגן

[שמאל|ממוזער|200px|[אבן חופה בבית הכנסת הישן באפינגן]]
ראשיתה של ה**קהילה היהודית ב[[אפינגן]]** (**Eppingen**, במדינת באדן-וירטמברג בגרמניה) במחצית הראשונה של המאה ה-14. לאחר מלחמת שלושים השנים התרחבה הקהילה, וב-1839 כללה 220 אנשים ובית כנסת, בית ספר יהודי (1825-1868) ובית קברות יהודי נפרד. במחצית השנייה של המאה ה-19 חלה ירידה דמוגרפית בקהילה, הקהילה נכחדה עם רדיפות היהודים בתקופת הנאציזם.

## תולדות הקהילה
יישוב יהודי התהווה לראשונה באפינגן במאה ה-14. עם הרדיפות בזמן "גזירות המגפה השחורה" (1348) חרבה הקהילה והיהודים נדדו לאופפר והיילברון. במרוצת המאות הבאות ישבו במקום יהודים אחדים שקיבלו חסות משליטי העיר.

בסוף המאה ה-17 כבר ישבו בעיר 16 משפחות. הקהילה הייתה מסונפת לרב ולקהילה בוורמס, ואנשיה נקברו בבית העלמין היהודי בעיר, עד פתיחת בית העלמין באפינגן (1738) ששימש גם את הקהילות הסמוכות. התפילות התקיימו בתחילה בבניין באוניברסיטה העתיקה, המכונה עד היום אצל תושבי המקום Alte Judenschule, "בית הספר היהודי הישן". לאחר סדרת הטרדות מצד נוצרים מקומיים עברו התפילות להתקיים בביתו של חבר הקהילה לב מאייר, ובשנת 1772 נבנה בית כנסת בעיר שכלל שתי דירות מגורים למורה ולשמש. עם התרחבות הקהילה נחנך באוקטובר בשנת 1873 בית הכנסת החדש באפינגן. 

בשנת 1827 נוסד בית ספר יסודי יהודי בעיר, שבראשו עמד במשך 45 שנים רצופות יחזקאל שלזינגר, תלמידו של 'רב המדינה' יעקב אטלינגר. יהודי אפינגן בתחילת המאה ה-20 התפרנסו בעיקר מסחר בבקר, טבק, חנוונות ומתוצרת חקלאית. עם ראשי הקהילה במחצית השנייה של המאה נמנה מאייר שטראוס, שהנהיג חידושים ברוח הרפורמה למגינת לב חברי הקהילה החרדים, שתלו בו את אשמת ההידרדרות הרוחנית והמוסרית בקהילה. 

בשיאה מנתה הקהילה 222 נפשות בשנת 1842 (7 אחוז מתושבי העיר). לאחר שנת 1880 החל תהליך התמעטות בקהילה שנמשך ביתר שאת במאה ה-20. עם עליית היטלר לשלטון נשארו באפינגן 60 יהודים בלבד. הנטישה מהעיר שהייתה מתונה למדי בשנים הראשונות, הלך וגדל עם החרפת הרדיפות. 17 מיהודי העיר היגרו לארצות הברית ו-23 התפזרו לערים בגרמניה.

לאחר ליל הבדולח שבמהלכה הועלה בית הכנסת באש היגרו מהעיר רוב התושבים היהודים, לבד מארבעה שגורשו וכן שתי יהודיות שנישאו לגרמנים.

כזכר ושריד לקהילה היהודית עדיין נותרו על תילם בניין בית הכנסת הישן, המקווה במרתף, ואבן נישואים בחזית הבניין. בבית העלמין היהודי בעיר, שחולל קשות בשנת 1982, השתמרו מצבות עתיקות רבות. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים באפינגן.

## אישים
* לאופולד רגנסבורג (1834-1900), עורך דין נודע שפעל בבאדן במחצית השנייה של המאה ה-19
* הלל זונדהיימר (1840-1899), היה רב ומחבר ספרים על החינוך הדתי היהודי
* סלמה רוזנפלד (1892-1984), מורה ופרופסור

## קישורים חיצוניים

* דוד בר יוסף, העיר התאומה, באתר גפן, 18 בספטמבר 2010

## הערות שוליים

אפינגן