open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנסיפרום

**אנסיפרום** היא להקת פולק מטאל מהלסינקי שבפינלנד.

## היסטוריה
אנסיפרום נוסדה ב-1995 על ידי מרקוס טויונן (גיטרה חשמלית), סאולי סבוליינן (גיטרה בס) וקימו מייטינן (תופים). שם הלהקה לקוח מהשפה הלטינית ופירושו "חוגר חרב". ב-1996 הצטרף ללהקה יארי מאנפה, בגיטרה ובשירה). הדמו הראשון של הלהקה אשר הכיל שלושה שירים יצא בשנת 1997 .

בשנת 1998 עזבו סאולי וקימו את הלהקה והוחלפו באחיו של קימו, יוקה-פקה, ואוליבר פוקין. ב-1999 יצאו עוד שני דמואים אשר הכילו תשעה שירים, ובשנת 2000 חתמו על חוזה עם ספיינפארם רקורדס (Spinefarm Records) והחלו לעבוד על האלבום המלא הראשון שלהם Ensiferum שיצא באוגוסט 2001. באותה שנה הצטרפה ללהקה מייו אנהו (קלידים).

ב-2003 סיימו את העבודה על האלבום המלא השני Iron. יארי עזב את הלהקה כדי לעבוד על הפרויקט שלו, וינטרסן. לסיבוב ההופעות אשר תוכנן עם פינטרול, הצטרף פטרי לינדרוס מנורת'ר ללהקה כדי להחליף את יארי בגיטרה ובשירה, ולאחר הסיבוב החליט להישאר בלהקה באופן קבוע. בדצמבר 2004 החליט יוקה לעזוב את הלהקה והוא הוחלף על ידי סמי הינקה על הבס. אוליבר עזב ב-2005 והוחלף על ידי יאנה פרוויאנן בתופים.

בפברואר 2006 יצא המיני-אלבום "Dragonheads", שכלל ביצוע מחודש לשירים מהדמואים, מוזיקה פינית עממית, גרסת כיסוי לאמורפיס ושיר חדש אחד, כשמו נקרא האלבום. ביוני של אותה שנה יצא לאור ה-DVD של הופעת העשור של אנסיפרום, אשר הוקלטה בהלסינקי ב-31 בדצמבר 2005.

ב-7 בפברואר 2007 יצא סינגל מהאלבום השלישי המלא של אנסיפרום, Victory Songs. האלבום עצמו יצא ב-21 בפברואר. זמן קצר לאחר מכן יצא וידאו קליפ לאחד השירים באלבום, Athi.

ב-10 בספטמבר 2007 הודיעה הקלידנית מייו אנהו על פרישתה מהלהקה (מכתב הפרישה). היא הוחלפה על ידי אמי סילבנוינן, שמלווה את ההופעה בסיבובי ההופעות.

ב-5 בנובמבר 2010 הגיעה הלהקה להופעה הראשונה שלה בישראל.
ההופעה התקיימה במועדון "הבארבי" בתל אביב. היא כללה שירים מכל האלבומים של "Ensiferum" מאלבום הדמו הראשון שיצא ועד לאלבום "From Afar"

## מאפיינים מוזיקליים
* שירת גראולינג וצעקות אשר משולבים לעיתים עם קולות רגילים בשביל הפזמון.
* גיטרות ודיסטורשן משולבות עם גיטרה אקוסטית.
* מלודיות עממיות אשר מנוגנות בגיטרה המובילה ובקלידים, כאשר ברקע מתנגנת מוזיקת הבי מטאל.
* שימוש בדאבל בס.
* סולואים מהירים אופייניים למטאל.
* נושאי המילים העיקריים לרוב הם פנטזיה וסיפורים הרואים.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* (2001) Ensiferum
* (2004) Iron
* (2007) Victory Songs
* (2009) From Afar
* (Unsung Heroes (2012
* (2015) One Man Army
* (2020) Thalassic
* Winter Storm (2024)

### מיני אלבומים
* (2006) Dragonheads
* (2014) Suomi Warmetal
* (2017) The Live Path

## קישורים חיצוניים

* 

* אנסיפרום באתר My Space

קטגוריה:להקות פולק מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:אמני ספיינפארם רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
יוטקה טניאמה

**יוטקה טניאמה** (ביפנית: 谷山 豊; 12 בנובמבר 1927 - 17 בנובמבר 1958) היה מתמטיקאי יפני, ידוע בעיקר בזכות השערת טניאמה-שימורה, שאותה העלה, בספטמבר 1955, בשיתוף פעולה עם גורו שימורה, לאחר שפגש את אנדרה וייל. השמות טניאמה, שימורה ווייל נקשרו כולם להשערה זו, אבל הרעיון בעיקרו נזקף לזכותו של טניאמה. 

בשנת 1986 הוכיח קן ריבט שאם ההשערה נכונה אז גם המשפט האחרון של פרמה נכון, רעיון שנתן השראה לאנדרו ויילס לעבוד במשך מספר שנים בסודיות על ההשערה, ולהוכיח אותה במידה מספקת כדי להוכיח את המשפט האחרון של פרמה. הודות לתרומה החלוצית של ויילס ומאמצים של מתמטיקאים נוספים, ובראשם ריצ'רד טיילור, ההשערה הוכחה לבסוף בשנת 1999.  

מסיבות שהוא עצמו לא היה יכול להסביר, התאבד טניאמה. הוא השאיר אחריו פתק המסביר את מצבן של חובות ההוראה שלו, והתנצל בפני עמיתיו על הצער שהוא גורם להם. במכתב ההתאבדות שלו הוא כותב: .

למרות שהמכתב שלו לא ברור ברובו הוא מציין את עייפותו ואת אובדן הביטחון בעתידו. גורו שימורה ציין שהוא סבל מדיכאון. טניאמה גם ציין במכתב ההתאבדות שלו את הדאגה שלו שמא אנשים ייפגעו מההתאבדות שלו ושהוא מקווה שמעשה זה לא יטיל "צל חשוך על אותם אנשים".

כחודש לאחר שהתאבד, התאבדה גם מיסאקו סוזוקי, האישה שאותה הוא התעתד לשאת. במכתב שהשאירה כתבה: .

לאחר מותו של טניאמה אמר עליו עמיתו גורו שימורה: 

## לקריאה נוספת
* סיימון סינג, **המשפט האחרון של פרמה**, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.

## קישורים חיצוניים


* Goro Shimura, Yutaka Taniyama and His Time - Very Personal Recollections, Bulletin of the London Mathematical Society, olume 21, Issue 2, March 1989, Pages 186–196


קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:מתאבדים: מדענים
קטגוריה:מתמטיקאים יפנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרים ב-1958
זכויות מגדבורג

**זכויות מגדבורג** (בגרמנית: **Magdeburger Recht**) היא כינוי לזכויות ממשל עצמי שניתנו לתושבי ערים רבות ברחבי מרכז אירופה, בהתאם לדגם שהנהיג אוטו הראשון, קיסרה הראשון של האימפריה הרומית הקדושה ב-1188 במגדבורג המבוסס על החוק הפלמי. כתב זכויות זה התבסס על חוקי "המראה הסכסונית" , ולאחר מכן היווה בסיס לקובצי חוקים אזרחיים שהתגבשו בעקבותיו ברחבי האימפריה הרומית הקדושה וגם מחוצה לה, בבוהמיה, הונגריה, ובאיחוד הפולני - ליטאי. זכויות מגדבורג מהוות אבן דרך בהתפתחות ערים וכפרים ובתופעה העיור בכלל.  

הזכויות הקנו לעיר שקיבלה אותן אוטונומיה בנושאים של זכויות נכסים, זכויות קהילתיות, פוליטיות וכלכליות. בין השאר הן הגדירו מעמד של ארגון בעלי מלאכה, סוחרים, ואיגודי אומנים, וכן את אופן הבחירה של ראשי העיר. 

עיר שקיבלה את זכויות מגדבורג, קיבלה איתן את החוקים של מגדבורג כפי שנהגו בעת קבלת הזכויות. לרוב, בעת קבלת הזכויות, היו פונים פרנסי העיר שקיבלה את הזכויות אל פרנסי מגדבורג ומבקשים מהם עותק של החוקים הנוכחיים שלהם. לעיתים קרובות היו פונים השופטים של העיר מקבלת הזכויות אל שופטי מגדבורג בבקשה לפסוק בתיק מסוים. 

חוקי מגדבורג היו חוקי הערים שאומצו באופן הרווח ביותר ברחבי מרכז ומזרח אירופה, אך לא היו היחידים. גם חוקי פרנקפורט, המבורג, פרייבורג וליבק אומצו כל אחת על ידי עשרות ערים אחרות.

זיגמונט השלישי, מלך פולין ושוודיה, קבע שהיהודים כפופים ישירות למלך ואינם כפופים לשלטונות ערים שנקבעו על פי זכויות מגדבורג.

היהודים נהנו מזכויות מגדבורג רק בעיר טרקאי שבליטא, וכן בקז'ימייז'. בשאר המקומות היו נהוגים חוקים אחרים ביחס אליהם, שבהם הייתה אפליה מסוימת.

## ראו גם
חוק ליבק

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:ליטא: היסטוריה
מגדבורג
קטגוריה:שיטות משפט
קטגוריה:מסמכים משפטיים
קטגוריה:מסמכים היסטוריים
קטגוריה:מגדבורג
לילסדה

**לילסדה** - **קדחת אביב** הוא סרט קולנוע אנסמבל ישראלי, בבימויו של שמי זרחין, שיצא לאקרנים בשנת 1995. הסרט בביקורות משבחות והסרט הוצג בפסטיבלים רבים בחו"ל. בפסטיבל הקולנוע של מונטריאול 1995 זכה הסרט בפרס התסריט הטוב ביותר.

זהו סרט הביכורים של שמי זרחין והוא היה מועמד לפרס אופיר על הבימוי והתסריט שלו ואסתי זקהיים על תפקיד שחקנית המשנה.

הסרט צולם באחת מן הווילות במושב מגשימים.

בשנת 2016 הוציא זרחין לאור את הספר "ההגדה של לילסדה: רומן עם תסריט" בהוצאת "כתר".

בשנת 2025 במלאת 30 שנה לסרט, התקיימה הקרנת רסטורציה לסרט בהשתתפות ההפקה והשחקנים.

בשנת 2025 העלה תיאטרון חיפה גרסה בימתית בכיכוב אוולין הגואל, בבימוי משה קפטן ובעיבוד ארז דריגס.

## עלילה
על רקע ארוחת ליל הסדר המשפחתית מתרחשות דרמות קטנות בחיי משפחה המתכנסת בבית ההורים לקראת החג.

אם המשפחה יונה (גילה אלמגור) חושדת שבעלה מיכאל (יוסף שילוח) בוגד בה, אך הוא למעשה מכין לה הפתעה ללא ידיעתה. 

נתנאל (אלון אבוטבול) בנם של יונה ומיכאל הגרוש מגילה (ענת וקסמן) ולהם בן בשם מיקי (עופר סקר) מגיע עם חברתו החדשה מרגו (דנה ברגר), כדי לנקום בגילה ומעורר את חמתה של יונה עקב העובדה שמרגו צעירה בשבילו. 

דורונה (מיקי קם) בתם של יונה ומיכאל מגיעה עם בעלה ריקי (אריה מוסקונה), ושלושת ילדיהם. דורונה וריקי מתמודדים עם הבעיות הנפשיות של בתם נועה (מיכל שר) שאינה מדברת עם אף אחד. 

אלחנן (איצ'ו אביטל) בנם של יונה ומיכאל מגיע עם אשתו דליה (אסתי זקהיים) שסובלת מבעיות השמנה, ועקב כך נחשדת בגנבת אוכל המיועד לארוחת החג.

ובנוסף מגיע גם האח הצעיר שי (דרור קרן).

במהלך הסרט נאלצים כל בני המשפחה להתמודד עם סודות מן העבר, קונפליקטים ועימותים משפחתיים, וכל זאת על רקע ההתמודדות עם מותו של יזהר אחיו התאום של שי שנהרג במהלך שירותו הצבאי מספר שנים קודם לכן, והכאב עדיין מלווה את כל בני המשפחה.

## שירים
#שיר השמנה - בביצוע אריה מוסקונה ומיקי קם - 
#השיר של יזהר - בביצוע דרור קרן
#הלילה הזה - בביצוע להקת אבטיפוס - 

## שחקנים

## לקריאה נוספת
* שמי זרחין, **ההגדה של לֶילָסֶדֶה: רומן עם תסריט**, הוצאת כתר, 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* "לילסדה" באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 30 שנה ל"לילסדה" ב'היו זמנים בישראל' עם שמי זרחין

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי שמי זרחין
קטגוריה:מגשימים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1995
יום-טוב עהרליך

**יום-טוב שמחה עהרליך** (ה'תרע"ה, 1914 – כ"ז בתמוז ה'תש"ן, יולי 1990) היה מלחין, משורר עממי וזמר חסידי ביידיש.

## קורות חיים
נולד בעיירה קוז'נהורודוק וגדל בעיר דויד-הרדוק. היה דור שביעי של חסידי קרלין-סטולין. אביו, משה, היה אף הוא מוזיקאי ובעל תפילה בחצר קרלין.

במלחמת העולם השנייה, כשנכבשה מזרח פולין בידי הרוסים, הוגלה עהרליך עם רבים אחרים לסמרקנד שבאוזבקיסטן, שם שהה בשנות המלחמה. המאורעות שחווה בשנים אלו מצאו את ביטויים בשיריו, בעיקר באלבום **חבלי משיח**.

לאחר המלחמה היגר לארצות הברית ושם נישא לחנה ונולדו להם חמישה ילדים.

בשנת תשמ"ז (1986) עלה לישראל והתיישב בירושלים, שבה גר עד פטירתו בתמוז תש"ן (1990) מהתקף לב ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

## השקפותיו
עהרליך הרבה להביע בשיריו געגועים לעיירה היהודית הישנה ויצא כנגד נזקי הטכנולוגיה המודרנית. כמו כן, הוא התנגד לקומוניזם. והשקפות אלו מוצאות את ביטוין בשיריו.

## יצירותיו
עהרליך הוציא לאור סדרת קלטות תחת השם "יידיש נחת" הכוללת 36 תקליטים של שירים שרובם הולחנו על ידו. שיריו הם כולם ביידיש, ותוכנם גדוש סיפורי חסידים. הוא ביקש מבנו, אלימלך, להפיק תקליט משיריו בעברית תחת השם "הלו זאת ירושלים?". מבחר משיריו יצא לאור בתקליט "איך האב געװאַרט" של הזמר החסידי מרדכי בן-דוד. תשעה עשר משיריו הושרו על ידי הזמר החסידי אברהם פריד בשני תקליטים בשם "יידישע אוצרות" ובתרגום לעברית בתקליטים "אוצרות יהודיים". בשנת תש"ע הוציא ירמיה דמן אוסף משיריו בתקליט בשם "עהרליכע ניגונים" (במשמעות כפולה ביידיש, ניגוניו של עהרליך וניגונים כשרים).

בשנת תשפ"ג הזמר לוי פולקוביץ הוציא אלבום בשם "א עהרליכן ליד", ובו 10 משירי יום טוב עהרליך.

שיריו של עהרליך הפכו לנכסי צאן ברזל בעולם הזמר היידישאי. האדמו"ר מסאטמר רבי יואל טייטלבוים התבטא עליו: "היכן שהולך נהיה יום טוב (=חג), ובכל מקום שהוא נמצא כולם ב"שמחה" וכל מעשיו כראוי ביראת שמים (ביידיש: עהרליך)".

## תקליטים
* נחת יהודי
* תורה
* תשובה
* שמע בני
* אמריטשקע
* אמונה
* שבת
* לוקסוס (2 חלקים)
* חבלי משיח (2 חלקים)
* שבחי ירושלים
* מידות
* די
* שלא עשני גוי
* קול מבשר
* יציאת מצרים (2 חלקים)
* חסד
* אליהו הנביא
* שבת עם האדמו"ר
* האדמו"ר מסאטמר (2 חלקים)
* ביטחון
* הבעל שם טוב (3 חלקים)
* אשרינו (2 חלקים)
* שושנת יעקב
* אמונת צדיקים (2 חלקים)
* רננו צדיקים (2 חלקים)

## קישורים חיצוניים

שירי ר' יום טוב באתר קול הלשון

קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:חסידי קרלין
קטגוריה:משוררים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה חסידית
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:פליטים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
כושרות (עמותה)

**כושרות** הוא מכון מחקר תורני שהוקם בשנת תשס"ג (2003) וייעודו הוא העלאת המודעות לכשרות בקרב הציבור באמצעות פעילות ליישום, הסברה והדרכה בנושא הכשרות. במכון פועלים רבנים, מדענים, ואנשי שטח מתחום הכשרות. המכון אינו פועל כגוף כשרות, למעט הכוונה לכשרות באירועים ספציפיים כדלהלן.

## צוות המכון
המכון הוקם ומנוהל על ידי רבנים המזוהים עם הזרם הדתי לאומי, אך הוא מקיים קשרים גם עם רבנים מהמגזר החרדי. בנשיאות המכון עומד הרב אליקים לבנון המתווה את דרכו של המכון. הנהלת המכון פועלת ממשרדים באלון מורה. ראש המכון הוא הרב משה כ"ץ, ופעילים בו גם הרב מרדכי וולנוב (רב היישוב אלון מורה), הרב יצחק דביר, הרב צבי בן ראובן והרב מרדכי אביצור.

## תחומי הפעילות
פעילות המכון מתחלקת למספר תחומים:
* חינוך - המכון מעביר שיעורים, סדנאות וקורסים בנושאי כשרות שונים. כמו כן, המכון עורך קורס להכשרת משגיחי כשרות, על פי סילבוס של הרבנות הראשית לישראל, כהכנה למבחן חיצוני להסמכת משגיחי כשרות הנערך על ידי הרבנות הראשית.
*מחקר - המכון מפרסם מחקרים בנושאי כשרות. לרוב, המחקרים מתפרסמים לראשונה בכתב העת אמונת עתיך או באתר המכון, ואחת לכמה שנים, המחקרים שהצטברו מתפרסמים במרוכז בספרי 'כשרות כהלכה' בהוצאת המכון . נכון לקיץ תשפ"ד, יצאו לאור שלושה כרכים.
* ייעוץ והדרכה בכשרות - המכון מציע שירותי ייעוץ והדרכה בכשרות על ידי מדריכים מטעם המכון לאירועים חד־פעמיים (כגון חתונות באולמי אירועים) וכן ייעוץ והכוונה לכשרות באירועים שאינם מפוקחים על ידי המכון. שירותים אלו נוספים לשירות ההשגחה הקבוע של הרבנות המקומית על אולמי אירועים המחזיקים בתעודת כשרות, כאשר המכון מתבקש בדרך כלל לוודא הקפדה על רמת כשרות ע"פ נוהלי הכשרות של הרבנות הראשית, ולבצע השגחה קפדנית יותר.
* ייעוץ והכוונה - המכון מפעיל מוקד טלפוני ואתר אינטרנט לצורך בירורים ושאלות שונות בנושאי כשרות, לאנשים פרטיים ולבעלי עסקים.
*בקרה - המכון מחזיק מאגר מידע ובו תיעוד עסקים המזייפים תעודת כשרות.
*מעבדה לבדיקת הימצאות חרקים במזון - המכון מפעיל מעבדה העורכת בדיקות מדגמיות להימצאות חרקים בירק המשווק כירק נקי ללא תולעים, ולהימצאות שאריות חומרי הדברה בירקות אלו. המכון ממפרסם מפעם לפעם דו"ח על תוצאות בדיקות אלו.
*שו"ת ווטסאפ - לכושרות מספר רב של קבוצות בהן נענות על ידי רבני המכון שאלות רבות מדי יום.
*חקיקה ומדיניות - המכון מפעיל מערך הסברה, שהציג מספר חוקים לקידום הכשרות במדינת ישראל, בנוסף המכון היה פעיל מאוד ודומיננטי בעת חקיקת חוק ייעול הכשרות של השר מתן כהנא בשנת 2021.
*סרט לילדים - המכון הפיקה בשיתוף ערוץ מאיר לילדים פרק בסדרה הפופולרית 'אבא ליום אחד', הפרק זמין לצפייה ביוטיוב תחת השם 'אבא ליום אחד בכושרות'.

## קישורים חיצוניים
* 
* ספרי כשרות כהלכה באתר רמבי"ש
* ספרי כשרות כהלכה בספריית אסיף
* 
* 
* כתבה על דו"ח כושרות על מחדלי כשרות בירושלים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגונים דתיים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:מכוני מחקר תורניים
קטגוריה:אלון מורה
ארבע האמיתות הנאצלות

[ממוזער|[גאוטמה הבודהה|הבודהה מלמת את ארבעת האמיתות הנאצלות.]] 
**ארבע האמיתות הנאצלות** (בסנסקריט: चत्वारि आर्यसत्यानि *catvāri āryasatyāni*) הן בסיס הבודהיזם. תבנית ארבע האמיתות הנאצלות היא הדהרמה כפי שלימד גאוטמה הבודהה. לכל אחת מן האמיתות משויכת משימה שאותה ניתן להשלים באופן מעשי.

## ארבע האמיתות
האמיתות הן:
#**[[דוקהה]]** (*duḥkha*) - האמת בדבר קיומו של הסבל: לידה, זקנה, מוות, צער, מצוקה, פרידה וייאוש הם דוגמאות לסבל.
#**[[סמודיה]]** (*samudaya*) - האמת בדבר מקור הסבל: השתוקקות, דחייה ובורות, המובילות לתהפוכות נפש מתמשכות בתודעה.
#**[[נירודהה]]** (*nirodha*) - האמת בדבר הכחדת הסבל: הסבל אינו גזירת גורל. ניתן להשתחרר ממנו ולהגיע לשלוות אמת (נירוואנה).
#**[[מרגה]]** (*mārga*) - האמת בדבר הדרך לשחרור מסבל: זו הדרך בת שמונת העיקרים שהתווה הבודהה, "הדרך המתומנת הנאצלת".

ניתן להסביר את ארבע האמיתות באמצעות משל לתחום הרפואה, כפי שמקובל לתאר ברפואת האיור ודה:
*האמת הראשונה היא האבחון - המחלה היא הסבל (דוקהה).
*האמת השנייה היא אטיולוגיה - המזהה את גורמי המחלה (דחייה; השתוקקות; בורות).
*האמת השלישית היא הפרוגנוזה - מצביעה על האפשרות להתגבר על המחלה.
*האמת הרביעית היא המרשם לטיפול במחלה - הליכה בדרך המתומנת הנאצלת (הדארמה) תביא לרפואה שלמה.

### דוקהה

האמת הנאצלת הראשונה של הקיום היא הסבל השזור בתוכו; דחק (סטרס), מועקה, חוסר נחת, חוסר שביעות רצון, או היעדר-סיפוק. בכתבים הקנוניים (דוגמת הסאטיפטהאנה) מוזכרות חוויות לידה, זקנה, מוות, צער, אבל, כאב, מצוקה, ייאוש, מגע/התקשרות עם מושאים לא אהובים, ופרידה ממושאים אהובים, כגורמים מרכזיים המפגישים עם סבל זה. גורם נוסף הוא ההצמדות לחמשת הסקהנדות ("מצרפים", "מצבורים") וההיאחזות בהן - גוף, צורה וחומר; חוויות חושיות; תפישות קוגניטיביות; תגובות מותנות (רגשיות ופיזיות כאחד); ומצבי תודעה.

המשימה המשויכת לאמת זו היא פיתוח הבנה מעמיקה ומלאה אודות מהות הסבל, והבאתה לידי שלמות.

### סמודיה
האמת הנאצלת השנייה עוסקת במקור הסבל והדחק: הכמיהה למושאי התשוקות (טנהא, מילולית: צימאון), הכמיהה להמשיך ולהתקיים בעולם (סמסרה, מלכודת ההתהוות המותנית של חוויות בתודעה), והכמיהה להפסיק מלהתקיים בעולם. ההשתוקקות להעלים את הסבל נתפשת גם היא כגורם סבל בפני עצמו.

המשימה המשויכת לאמת זו היא נטישה לצמיתות הן של ההשתוקקות והן של הדחייה, המהווות את שני צדדיו של אותו המטבע.

### נירודהה
האמת הנאצלת השלישית עוסקת באפשרות להכחדה מלאה, סופית ומוחלטת של כל סבל או דחק מהחוויה המודעת. ניתן לטהר את התודעה באופן מושלם מכל תאווה, תשוקה, סלידה, אשליה או בורות.

המשימה המשויכת לאמת זו היא הגשמתה, המסמנת את ההגעה לנירוואנה, ואת ההארה שנלווית אליה.

### מרגה
האמת הנאצלת הרביעית היא שישנה דרך לשחרור מכל סבל: הדרך המתומנת הנאצלת, בה מתוארים שמונה עקרונות חיים ההופכים את האדם המאמץ אותם לאדם נאצל. המשימה המשויכת לאמת זו היא פיתוח עקרונות אלו בחיי האדם (מוסר, ריכוז וחכמה), והבאתם לידי שלמות.

## ראו גם
*גלגל (בודהיזם)
*אקסיומה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
שיהאב-3

**שיהאב-3** (בפרסית: **شهاب-3,** נהגה **שֵׁהוֹבּ-3;** באופן מילולי: "מטאור-3") הוא טיל קרקע-קרקע בליסטי לטווח בינוני פרי פיתוח איראני, הראשון מסדרת טילי השיהאב האיראניים המסוגל להגיע מאיראן לשטחי מדינת ישראל. הטווח המקסימלי של גרסת הבסיס של דגם זה הוא כ-1,350 ק״מ ואף יותר. הטיל בגרסאותיו השונות מסוגל לשאת ראש קרב של בין 700 ל־1,200 ק"ג ראש נפץ בלתי קונבנציונלי.

## היסטוריה
פיתוח טיל השיהאב-3 החל ב-1993, אחרי שטילי שיהאב-1 ושיהאב-2 נכנסו למבצעיות. בשונה מהטילים הקודמים בגרסה, השיהאב-3 פותח באופן מלא באיראן והוא מבוסס על הטיל הצפון קוריאני נודונג-1. ניסויי המנוע נערכו בשנת 1997, וטיסתו הראשונה של הטיל הייתה ב-1998 בניסוי שלא צלח, הטיל התפוצץ במהלך מעופו בשלב האחרון של הטיסה, דבר שגרם לתהיות במערב מחוסר ידיעה האם הניסוי כשל או שהפיצוץ היה מכוון. ניסוי שני נערך ביולי 2000 והוכתר בהצלחה. בספטמבר 2000 ערכה איראן ניסוי שלישי של השיהאב-3, אך הטיל התפוצץ זמן קצר לאחר השיגור. במאי 2002 ערכה איראן ניסוי נוסף, שהיה מוצלח. שר ההגנה האיראני עלי שמח'אני אמר שהניסוי שיפר את "העוצמה והדיוק" של השיהאב-3. ניסוי נוסף נערך רק חודשיים מאוחר יותר, ביולי 2002, והוכתר שוב בהצלחה.

הטיל הפך למבצעי ביולי 2003, ועד מאי 2004 הצטיידה איראן ב-20 טילים, ב-9 בנובמבר באותה שנה טען שר ההגנה האיראני, עלי שמח'אני, שאיראן מסוגלת להכניס את הטיל לייצור סדרתי. ב-2007 טענו באיראן כי יש ביכולתם לשגר כ-600 טילים לעבר ישראל במידה וידרשו.

מאז מבצוע הטיל בוצעו בו ניסויים נוספים, שמטרתם לשפר את הטווח והדיוק של הטיל. ניסויים כאלו נערכו ב-2008, 2011, במסגרתו שוגרו טילים רבים והוכחה יכולת שיגור ממשגרים תת-קרקעיים, 2012 וב-2019.

## מפרט סוגי טילי השיהאב
על פי הערכות מודעיניות, לטיל השיהאב-3 הבסיס יש 2 גרסאות משודרגות, שיהאב-3A, שהחל פיתוח ב-2002, ו-שיהאב-3B.

נטען כי טילים רבים מתוצרת איראן מבוססים על טיל השיהאב-3, ביניהם טיל הח'וראמשהר, עימאד, קאדר וקאסד.

## שימוש מבצעי
ממוזער|שמאל|250px|טווח מוערך של טילי השיהאב-3
ייעודו המרכזי של טיל השיהאב-3 הוא בהרתעה ותקיפה אסטרטגית לטווח רחוק. המדינות הנכללות ביכולת התקיפה של הטיל הן ישראל, ערב הסעודית, הודו וכוחות צבא ארצות הברית במזרח התיכון.

במספר מקרים איימה איראן כי תשתמש בטילי השיהאב-3 לתקוף מטרות בישראל אם ישראל תתקוף בשטחה או אם תתקוף את בנות בריתה, כגון סוריה. זמן המעוף של טיל שיהאב מאיראן לישראל הוא 11 דקות.

ב-31 באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, שיגרו החות'ים מתימן לעבר מדינת ישראל טיל בלסיטי, כנראה "קדר 110", שיפור של שיהאב-3, לטווח של כ־1,600 ק"מ והוא יורט על ידי מערכת "חץ 2" מעל הים האדום.

ב־9 בנובמבר 2023, במלחמת חרבות ברזל המורדים החות'ים מתימן עשו שימוש בטיל ממשפחת שיהאב-3, כנראה ב"קדר 110", בירי לעבר ישראל, ומערכת "חץ 3" יירטה את הטיל בהצלחה.

איראן שיגרה טילי שיהאב-3 רבים לעבר ישראל במסגרת המתקפה האיראנית על ישראל (יוני 2025), ורובם יורטו בהצלחה.

### תפוצה
* 
* 
*  - עד לתקיפת מפעל "ירמוך"
*  החות'ים בתימן – שיגרו טיל ממשפחת השיאהב מדגם "חאדר" לעבר ישראל
* חזבאללה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

3
אדם ססלר

שמאל|ממוזער|250px|אדם ססלר
**אדם ססלר** (באנגלית: **Adam Sessler**; נולד ב-29 באוגוסט 1973 בברקלי שבקליפורניה) הוא מנחה טלוויזיה. ססלר התפרסם בזכות הנחייתו את התוכנית X-Play יחד מורגן ווב (בעבר נקראה Gamespot TV ולאחר מכן Extended Play) בערוץ הגיימרים האמריקני G4 (בעבר TechTV). ססלר היה אחד היחידים אשר המשיכו לעבוד בערוץ הגיימרים בעוד שזה שינה מספר פעמים בעלות והנהלות.

ססלר מוערך עקב הבנתו ופרשנותו בתחום משחקי וידאו ודומיהם וצבר לעצמו מעריצים רבים בתחום, הרואים בו אחת מהסמכויות העליונות בנושאים אלה. פופולריות זו הודגמה כאשר מתיחה עבור אחד באפריל הציגה אותו מככב בתוכנית לילה, בה הוא מגדף את אורחיו עד אשר אלו מתחילים לספק לו מידע על משחקים, הוצף הערוץ בשאלות מתי תעלה התוכנית, על אף שהיה מדובר במתיחה בלבד. במקרה אחר פתח מעריץ של ססלר אתר בו התחזה לו ורכש את אמונם של מספר מעריצים אחרים.

בנוסף לתוכנית X-Play ססלר הופיע גם בתוכנית הטכנולוגיה והמחשוב Attack of the Show! בפינה שבועית בה סוקר את חדשות עולם המשחקים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
ילדי המחשבה

**ילדי המחשבה** (באנגלית: **Children of the Mind**) (1996) הוא הספר הרביעי (והשמיני מבחינה כרונולוגית) בסדרת המדע הבדיוני 'המשחק של אנדר' מאת אורסון סקוט קארד.

## עלילה

הספר מתאר את פתרון הסיבוך העלילתי שאליו נקלעה פלנטת לוזיטניה עם סיום הספר הקודם, "קסנוסייד": צי התקיפה של הקונגרס הבין-כוכבי מתקרב אל השלמת משימתו – השמדת הפלנטה, שעליה חיים לצד בני האדם שני גזעי חייזרים תבוניים המתקיימים על פלנטה זו בלבד: הבאגים והחזרזירים (Pequeninos). במקביל, מתכנן הקונגרס להשמיד את התוכנה התבונית ג'יין – צורת חיים ייחודית נוספת – המסייעת לאנדר ולידידיו בלוזיטניה.

שני הגופים המופעלים על ידי נשמתו של אנדר (העתקים של אחיו פיטר ואחותו ולנטיין) פועלים במטרה להשפיע על הקונגרס לעצור את שתי התקיפות ובמטרה להפיץ את גזע החייזרים בפלנטות נוספות, כדי למנוע את הכחדתו. פיטר וויגין פועל בעזרת סי-וונג-מו על מנת להשלים את המשימה הראשונה, בעת שוולנטיין פועלת בלוזיטניה ביחד עם בני משפחת ריברה, מדעניה האנושיים של לוזיטניה, על מנת להשלים את המשימה השנייה. במקביל הם מחפשים דרך להציל את ג'יין במקרה שהקונגרס יצליח לפעול למחיקתהּ.

בסופו של דבר נכשלים פיטר וסי-וונג-מו במשימתם, אך היות שג'יין ניצלת ממוות בעזרת מלכת הבאגים, רשת העצים של החזרזירים ורשת גיבוי בין-עולמית של בני האדם, עולה בידהּ לקבל את גופהּ של ולנטיין מידי אנדר, וכך לשרוד. בעזרת ג'יין עוצר פיטר את מתקפת צי הקונגרס על לוזיטניה. במהלך חיפושיה אחרי עולמות ראויים ליישוב מוצאת הקבוצה את עולם הבית של הגזע שהפיץ את וירוס הדסקולדה ההרסני, ומחליטה להטיל עליו הסגר עד אשר יתאפשר דיאלוג עם בני הגזע.

אנדר, שבמהלך כל הספר שוהה במנזר מקומי בלוזיטניה, מת מעט לפני תום הספר; הוא מוותר על גופה של ולנטיין לטובת ג'יין, ואת נשמתו מעביר לגופו של פיטר.

## ראו גם
* אורסון סקוט קארד

## קישורים חיצוניים
* 
* ילדי המחשבה, באתר אופוס

קטגוריה:ספרי 1996
קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:המשחק של אנדר
ניו סקוור

**ניו סקוור** או **שיכון סקווירא** או **סקווירה** (באנגלית: **New Square**), מוכר כשיכון החסידי הראשון שנבנה בארצות הברית. הוא נוסד בשנת 1956 (תשי"ז) על ידי רבי יעקב יוסף טברסקי, האדמו"ר מסקווירא, כדי לאפשר לחצרו להתבודד מהשפעות חיצוניות. השיכון, שבו גרים חסידי סקווירא בלבד, נמצא במחוז רוקלנד במדינת ניו יורק והתגוררו בו בשנת 2022 כ-10,800 תושבים.

השיכון מנוהל בנשיאותו של האדמו"ר מסקווירא, הרב דוד טברסקי.

בתפקיד דומ"ץ (דיין ומורה צדק) של המקום שימש הרב משה ניישלאס, אב"ד סרדאהלי. כיום משמש הרב יוסף ישראל אייזנברגר. חברי הבד"ץ הם הרב שלום פולק והרב זאב נחום גולדמינצר.

הגיל החציוני בעיירה הוא 14 שנה, השביעי הנמוך ביותר מבין כל היישובים בארצות הברית. העיירה היא הענייה ביותר בארצות הברית במונח הכנסה לנפש.

רחובות השיכון ברובם הגדול נושאים את שמם של נשיאי ארצות הברית לדורותיהם.

## ראו גם

* פאלם טרי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אונזער שטעטל סקווירא מגיליון "לקראת שבת" פ' תזריע תשע"ט

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינת ניו יורק: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:חסידות סקווירא
סקווירא
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:יישוב יהודי מוחלט מחוץ לארץ ישראל
דוד טברסקי (ניו סקוור)

הרב **דוד טברסקי** (נולד ב-כ"ו בתשרי ה'תש"א, 28 באוקטובר 1940) הוא האדמו"ר הנוכחי מסקווירה שמרכזה ניו סקוור שבניו יורק.

## ביוגרפיה
נולד ביאשי כבן זקונים אחרי 3 בנות, לרבי יעקב יוסף טברסקי שהיה האדמו"ר מסקווירה ולרבנית טראני, בת האדמו"ר פינחס מאוסטילה, חתנו של רבי ישכר דב רוקח מבעלז. עם תום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, עבר עם משפחתו לבוקרשט. בכ"ט אדר א' תש"ח הגיע לארצות הברית עם הוריו.

נישא בשנת 1959 לחנה חיה, בתו של האדמו"ר מוויז'ניץ, הרב משה יהושע הגר.

לאחר פטירת אביו הוכתר באפריל 1968 לאדמו"ר.

## כאדמו"ר

האדמו"ר ממעט לשאת דברים בפני החסידים, בליל שבת הוא נוהג למסור שיחה בת כחצי שעה בדברי תורה וחסידות.

הקים מערך של "חבורות", קבוצות לימוד ותמיכה לחסידים, כל קבוצה בין 10 ל-30 אברכים, כשעליהם מופקד "ראש חבורה" המדריך אותם בדרכי החסידות.

בהוראתו הוקמה בעיירה סקווירא חברת "הצלה" המורכבת מנשי המקום, המיועדת לסייע לנשים הזקוקות לשירותי בריאות דחופים, וזאת בנוסף לחברת ההצלה הרגילה של העיירה.

ידוע בהקפדתו לשימור מנהגי סקווירא ולא לשנות מהם מאומה.

החל משנת תשע"ז (2017) החל לערוך "מעמד הדלקה" ביום ל"ג בעומר, על אף שלא נהגו כך בסקווירא.

החל משנת תשנ"ג יוצא עלון שבועי בשם "בחצר הקודש" המפרט את השיחות, הפגישות והאירועים של האדמו"ר.

### בפוליטיקה
[ממוזער|הרב טברסקי מעניק [חנוכיה לנשיא ארצות הברית ביל קלינטון]]
על אף שבאופן מסורתי הציבור החרדי בארצות הברית מזוהה עם הרפובליקנים, הרב טברסקי מתבלט בתמיכתו בדמוקרטים.

בחנוכה שנת 2000 הוא נפגש עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בחדר הסגלגל כדי לבקש ממנו שיחון ארבעה מחסידי סקווירה שנשפטו למאסר בגין הונאה. קלינטון חנן אותם כשסיים את תפקידו.

באוקטובר 2022 שוחח טלפונית עם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן שביקש את תמיכתו במועמד הדמוקרטי לקראת הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית.

## משפחתו
אשתו נפטרה באדר א' ה'תשפ"ד (18.02.24) בגיל 81 ונקברה בבית הקברות בשיכון סקווירא. ילדיהם:
* הרב אהרן מנחם מנדל טברסקי, נשוי לבת דודתו חוה רייזל בת הרב מרדכי הגר, האדמו"ר מויז'ניץ מונסי.
* הרב יצחק, נשוי לבת דודתו מלכה העניא, בת הרב ישראל הגר, האדמו"ר מויז'ניץ.
* הינדא, נשואה לבן דודה הרב אברהם יהושע העשיל טברסקי, בנו של רבי חי יצחק טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקא ארצות הברית.
* ציפורה (נפטרה באלול ה'תשפ"ב בגיל 56 לאחר שעברה דום לב), הייתה נשואה לרב אליעזר גולדמן, האדמו"ר מזוויהל ארצות הברית.
* סימא מירל, נשואה לרב יעקב יוסף, בן דודה רבי ישראל הגר, האדמו"ר הנוכחי מויז'ניץ מונסי.
* הרב יעקב יוסף, היה נשוי לחנה יענטא, בתו של רבי ישעיה טברסקי, האדמו"ר מצ'רנוביל בורו פארק. בני הזוג התגרשו בכסלו ה'תשפ"א. בנשואין שניים חתן האדמו"ר רבי ישכר שלמה הלברשטם מקאלושיץ.
* הרב חיים מאיר, נשוי לרחל דינה בתו של בן דודו הרב צבי אלימלך הלברשטאם בן רבי משה מקיוויאשד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## לקריאה נוספת
***מאמענט**  פסח ה'תשפ"ב

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:משפחת רוקח
קטגוריה:אדמו"רי סקווירא
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:משפחת הגר
קטגוריה:בוגרי ישיבת סקווירא
איסקיה

**איסקיה**, או **אנאריה** (איטלקית: **Ischia**, לטינית: **Anaria**) הוא אי געשי בדרום איטליה בקצה הצפוני של מפרץ נאפולי, השייך לנפת נאפולי במחוז קמפניה שבאיטליה.

אוכלוסיית האי מונה כ-58,000 נפשות נכון ל-2006. העיר המרכזית באי היא איסקיה, שאוכלוסייתה מונה כ-17,000 נפשות. ערים נוספות באי הן קאזאמיצ'ולה ופוריו. האי מהווה מרכז תיירות משמעותי.

שטח האי הוא 46 קמ"ר, והוא הררי ברובו. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא הר הגעש אמפאו , המתנשא לגובה 789 מטרים. אדמת האי מורכבת בעיקר מבזלת וטוף. איסקיה הוא חלק מהקשת הגעשית של קמפניה, שגעשיותה פעילה.
ב - 21 באוגוסט 2017 ארעה רעידת אדמה קלה באי ובה שני אנשים נהרגו וכמה עשרות נפצעו, כשמספר בתים קרסו על יושביהם.

## היסטוריה
האי יושב בימי קדם על ידי המיקנים והיוונים בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס. לפי המסורת, התפרצותו של הר הגעש מונטה אמפאו גרמה לנטישת מתיישבים אלה. בני סירקוסאי השתלטו על האי לאחר קרב קומי בשנת 474 לפנה"ס, אולם התפרצות געשית הובילה לנטישתו בשנית לתקופה ארוכה. 

בסוף המאה ה-5 לפנה"ס עבר האי לרשותה של נאפולי, וכאשר זו נשתעבדה על ידי הרפובליקה הרומית בשנת 326 לפנה"ס השתעבד גם האי. שמו הלטיני של האי, Anaria, קרוב לשמו הפיניקי "ינר" (כלומר "אי נֻר"). לאחר נפילתה של האימפריה הרומית עבר האי ידיים רבות, בין השאר היה תחת שליטתם של הביזנטים הגותים, הצרפתים, פיזה, נאפולי ועוד. הר הגעש התפרץ שוב בשנת 1299, מה שהוביל למנוסה של אוכלוסיית האי ולהרס רב. 

עם הקמתה של ממלכת איטליה המודרנית עבר האי לשליטתה. 

## קישורים חיצוניים

*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איים בים התיכון
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: הרי געש
קטגוריה:איטליה: איים
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:מפרץ נאפולי
המוליזה

**המוליזה** (**Hemolysis**) או **תמס דם**, הוא מצב בו נשברת המעטפת של תאי הדם האדומים, וכתוצאה מכך משוחרר המוגלובין אל נוזל הפלזמה. המוליזה מתרחשת באופן טבעי בטחול, שם מפורק בכל יום כאחוז אחד מכלל תאי הדם האדומים שבגוף. במצבים פתולוגים מסוימים נהרסים תאי הדם בדרך שאינה טבעית. מצבים אלו עלולים להוביל להמוליזה אנמית.

לדוגמה, אחד המצבים שבהם מתרחשת המוליזה הוא כאשר אדם טובע במים מתוקים והמים חודרים לריאותיו. ריכוז המלחים גדול יותר בדם (0.9%) מאשר אחוז המלחים שמילאו את נאדית מערכת הנשימה (0.45%) ולשם השוואת הריכוזים, מתרחש תהליך של אוסמוזה ומים עוברים מחלל הנאדית לדם שבנימים העוטפים את הנאדית. בכך נגרם פירוק של כדוריות דם אדומות.

## המוליזה אנמית כ[[תסמין]] רפואי

אנמיה המוליטית (בעברית: תמס-דם) היא אנמיה הנגרמת כתוצאה מהמוליזה בלתי תקינה: פירוק לא נורמלי של תאי דם אדומים. תופעה זו יכולה להיגרם במספר מצבים: אנמיה נרכשת כתוצאה משימוש בתרופות שונות, כתוצאה ממחלה זיהומית כגון מונונוקלאוזיס, או כתוצאה מעירוי דם לא תואם. או אנמיה המוליטית גנטית יכולה להיגרם כתוצאה ממחלות גנטיות בכדוריות הדם כמו אנמיה חרמשית, חוסר G6PD, או ספרוציטוזיס תורשתית. תיתכן המוליזה אנמית כתוצאה מתגובה אוטואימונית, במחלות כגון זאבת (לופוס), כתוצאה מזיהומים שונים ואף כמחלה אידיופתית. מכיוון שברוב המחלות האוטואימוניות מעורבים גם גורמים גנטיים וגם גורמים סביבתיים, קשה להגדירה כנרכשת או כגנטית.

## בדיקת המוגלובין בהמוליזה

ניתן לקבוע את ריכוז ההמוגלובין בדם על ידי המוליזה. כתוצאה מהרחפת תאי דם אדומים במים מזוקקים, תאי הדם מתפוצצים כתוצאה מלחץ אוסמוטי ומשחררים את תכולתם. לאחר סרכוז, שוקעים בתחתית המבחנה ממברנות ואברונים אחרים שאינם מסיסים והנוזל העליון שנוצר מכיל המוגלובין חופשי.
## ראו גם
* תגובה המוליטית חדה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בדיקות רפואיות
קטגוריה:מערכת הדם
פסטיבל הקולנוע הבינלאומי באשדוד

**פסטיבל הקולנוע הבינלאומי באשדוד** היה אירוע שנתי שהתקיים בעיר אשדוד, מידי בחול המועד פסח. במסגרת פסטיבל זה מוקרנים סרטים ישראלים וזרים מן העולם במסגרת תחרותית, כמו כן נערכות רטרוספקטיבות ליוצרים ישראלים ומחוץ לישראל ומוצגים סרטים בנושאים נבחרים. את הפסטיבל יזם המפיק דורון ערן, ונשיא הכבוד של הפסטיבל היה הבמאי מנחם גולן. במסגרת התחרות מוענקים פרסים לסרטים וליוצרים בקטגוריות שונות - משחק, בימוי, תסריט ותחומים משיקים נוספים. בנוסף, מוענק פרס מיוחד לקולנוען הצעיר המצטיין של השנה.

* בשנת 2005 נפתח הפסטיבל לראשונה בחול המועד פסח. בפרס הסרט הטוב ביותר זכה הסרט "איפה פירוזה" של הבמאי אזאל אקאי. בפרס הקולנוען הצעיר זכה הסרט "אנטרופיה" של הבמאי שרון מימון.

* בשנת 2006 נערך הפסטיבל השני. בשנה זו זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, הסרט "טביליסי-טביליסי"  של הבמאי הגאורגי לֶבאן זָכַּרֶיישווילי . בפרס הקולנוען הצעיר זכה הסרט "נעילה" בבימויו של זוהר מרקמן. פרס מיוחד ניתן לקולנוען מרק רוזנבאום.

* בשנת 2007 נערך הפסטיבל בפעם השלישית. בפסטיבל זה נוסף קטע מוזיקלי (פס-קול הסרטים) והוא נקרא 'הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע ומוזיקה'. 

* בשנת 2008 נערך הפסטיבל הרביעי בחוה"מ פסח. טקס הפתיחה התקיים באמפי מונארט, אותו הנחה השחקן אריה מוסקונה וניתנו פרסים למלחין יונתן בר גיורא, לשחקנית גאולה נוני ולשחקן, יקיר העיר זאב רווח.

## קישורים חיצוניים
* 
* פסטיבל הקולנוע הבינלאומי השלישי באשדוד-איריס לקנר, עניין מרכזי

קטגוריה:אשדוד: תרבות
אשדוד
קטגוריה:אשדוד: אירועים
ראובן ברקת

**ראובן בָּרְקַת** (**בורשטיין**; 25 באוקטובר 1906 – 5 באפריל 1972) היה חבר הכנסת ויושב ראש הכנסת ושימש מזכ"ל מפא"י.

## ביוגרפיה
ברקת נולד בטבריג, שבליטא. אביו הרב אברהם אהרון בורשטיין כונה ברבים "הגאון מטבריג". ברקת למד בחדר ובישיבה, ולאחר מכן בגימנסיה העברית בפוניבז' (ליטא). ברקת למד ספרות ומשפטים בסורבון (פריז) ובאוניברסיטת שטרסבורג, והיה ממייסדי "החלוץ הצעיר" ויו”ר "העברי הצעיר" בליטא. כמו כן כיהן כיו"ר ארגון הסטודנטים העבריים בגולה.

ברקת עלה לארץ ישראל בשנת 1926. במאי 1951 עיברת את שמו מבורשטין לברקת.

בארץ ישראל שימש ברקת בתפקידים רבים ביישוב טרם קום מדינת ישראל:
* מזכיר מחלקת ההתיישבות של המרכז החקלאי (בין השנים 1928–1933)
* מנהל מחלקת הקשרים הציבוריים ב"העברה" של רכוש יהודי גרמניה לארץ-ישראל (בין השנים 1933–1938)
* מזכ"ל הוועד הארצי למען החייל היהודי (בין השנים 1940–1946).

בשנת 1946 הצטרף ברקת למחלקה המדינית של ההסתדרות.

משנת 1949 עד התפטרותו בשנת 1960, היה חבר הוועדה המרכזת של הוועד הפועל של ההסתדרות. בנוסף נשא בתפקידים שונים בהסתדרות. בספטמבר 1949, עם הקמת מחלקת הארגון בהסתדרות, הועמד ברקת בראשה. היה גם יושב ראש המחלקה הערבית בהסתדרות, ובמהלך שנות ה-50 כיהן כראש המחלקה המדינית של ההסתדרות והיה לו חלק חשוב בכינון קשרים בין ההסתדרות לבין תנועות עממיות באסיה ובאפריקה. בנוסף היה נציג מפא"י בארגון האינטרנציונל הסוציאליסטי, ארגון בינלאומי של מפלגות סוציאל-דמוקרטיות ותנועות פועלים. באפריל 1960 הוא פרש מכל תפקידיו בהסתדרות על רקע מתיחות עם מזכ"ל ההסתדרות, פנחס לבון.

במאי 1960 מונה ברקת לשגריר ישראל בנורווגיה, וכעבור שנה וחצי, הוכרז שמונה לשגריר במוסקבה. אך בינואר 1962 שב לישראל, ומונה להיות המזכיר הכללי של מפא"י, תפקיד בו כיהן בין השנים 1962–1966.

בשנת 1965 נבחר ל מטעם המערך, ובראשית ימי הכנסת השביעית (1969) נבחר לתפקיד יושב ראש הכנסת, שבו כיהן עד יום פטירתו. בעקבות מותו הפתאומי, במהלך כהונתו כיו"ר, נערכה ישיבת אבל בכנסת במעמד נשיא המדינה, משפחתו, חברי הממשלה והכנסת. הוא נקבר בבית הקברות בהר הזיתים, ועל שמו רחובות בחולון ונתניה. עם פטירתו הוכרז על יום אבל לאומי.

אשתו מרים (1912–2005), הייתה בתו של ד"ר יעקב שלום אנגל, ואחותו של הקולונל מאיר אנגל שנפטר ב-1964 מהתקף לב בעת שירותו כרב בצבא ארצות הברית במלחמת וייטנאם.

במלאת שנה למותו נערך בירושלים סימפוזיון בינלאומי, על בעיות הפרלמנטיזם הדמוקרטי בזמן החדש.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* יאיר בוימל, יחסו של הממסד הישראלי לערבים בישראל: מדיניות, עקרונות ופעולות: העשור השני, 1958 – 1968, אתר אורנים
* ארכיון ראובן ברקת, באתר ארכיון מפלגת העבודה ע"ש משה שרת
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שיצאו בשאלה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:שגרירי ישראל בנורווגיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:ראשי האגודה למען החייל
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חולון: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:בוגרי החלוץ הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הזיתים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
תיקון שפרד

בסטטיסטיקה, **תיקון שפרד** הוא תיקון נפוץ לאומד המקובל לשונות  \operatorname {s^2}, כאשר התצפיות מגיעות ממכשיר מדידה שמעגל אותן ליחידות בגודל h. לדוגמה, במכשיר המחזיר מדידה מעוגלת לעשרות, יש לקחת h=10. התיקון הוצע על ידי ויליאם פליטווד שפרד בסוף המאה התשע-עשרה.

כשמכשיר מדידה מודד תהליך  \operatorname{X}, הוא קולט את הערך האמיתי של תצפית  \operatorname{x_i}, ומחזיר מדידה מעוגלת  \operatorname{y_i}. ניתן להסתכל על זה כאילו מכשיר המדידה מוסיף לכל תצפית \operatorname{x_i} גודל מסוים, שנסמנו ב  \operatorname{a_i}, כך שלבסוף מתקבלת מדידה מעוגלת  \operatorname{y_i}.

הגדלים \operatorname{a_i} חסומים בקטע [\frac{-h}{2},\frac{h}{2}], וההנחה של שפרד הייתה שהם מתפלגים (בקירוב) באופן אחיד בקטע הזה. ההנחה השנייה של שפרד הייתה שטעות העיגול \operatorname{a_i} וערך התצפית האמיתית \operatorname{x_i} בלתי תלויים בקירוב, ועל כן השונות של המדידות שיוצאות ממכשיר המדידה היא הסכום שלהן:
\operatorname{V_y=V_x+V_a}; השונות של \operatorname{a} ידועה ושווה ל \frac{h^2}{12}.
ולכן תיקון שפרד לאומד לשונות הוא: s^2 - \frac{h^2}{12} .

יתרונו הגדול של תיקון שפרד מתבטא בכך שהוא א-פרמטרי, כלומר, הוא אינו מניח דבר על ההתפלגות המקורית של התהליך הנמדד. התיקון תלוי בדיוק מכשיר המדידה ולא בהתפלגותו של הנמדד.

## קישורים חיצוניים
* אריק וייסשטיין, תיקון שפרד, באתר MathWorld

קטגוריה:סטטיסטיקה
קונסטנץ

**קונסטנץ** הוא התעתיק העברי לשם הגרמני **Konstanz**, שמה של עיר עתיקה בדרום-מערב גרמניה.

## ביאורים
קונסטנץ (עיר)

**קונסטנץ** (**Konstanz**; בדיאלקט האלמני המקומי נהגת **קונשטנץ**) היא עיר על חופה המערבי של ימת קונסטנץ (בגרמנית: Bodensee) בנקודת מוצאו של הנהר ריין, במדינת באדן-וירטמברג, גרמניה. היא למעשה מובלעת גרמנית בין האגם והנהר לבין גבול שווייץ, אשר עובר בצמוד לבתי העיר ממש, ובצידו השני העיירה השווייצרית קרויצלינגן.

בקונסטנץ חיים כ-80,000 תושבים ויש בה אוניברסיטה.

בשנים 1414–1418 התקיימה בקונסטנץ ועידת קונסטנץ, בה דנו בגורל האפיפיורות ובגורלו של יאן הוס, אשר הועלה על המוקד בעיר ב-1415.

העיר מהווה רקע לעלילת האופרה "היהודייה" מאת המלחין הצרפתי-יהודי ז'אק פרומנטל הלוי, ללברית מאת אז'ן סקריב.

## יהדות קונסטנץ
ממוזער|שמאל|350px|מראה בית הכנסת הרפורמי בקונסטנץ משנת 1861, טרם הרחבתו בשנת 1931
עוד לפני מלחמת העולם השנייה ואף אחריה ידעה קונסטנץ התיישבות יהודית רציפה ופעילה.

ד"ר מוריץ בלוך, מחשובי הקהילה ואדריכל מקומי, תכנן את בית הכנסת הרפורמי שהוקם בשנת 1868 על יד בית החולים היהודי. בשנת 1931 הורחב בית הכנסת באופן משמעותי והעוגב בו הוחלף בחדש.

עם עליית השלטון הנאצי, סבלו יהודי המקום ככל יהודי גרמניה ונושלו זכויותיהם. בליל הבדולח, שרפו הגרמנים המקומיים את בית הכנסת הגדול (הרפורמי) על ספרי התורה והעוגב שבו. הכבאים לא הורשו לגשת לבית הכנסת והמתינו להחרבתו. מאוחר יותר פוצץ והושמד בידי משמר הס"ס (הוורפגונגשטרופה, SSVT). על מקומו עומד כיום בית הקהילה היהודית. בשנת 1940 גורשו 108 מהם למחנה המעצר גירס בצרפת, ובשנת 1942 גורשו הנותרים למחנות הריכוז אושוויץ וסוביבור, רובם נרצחו בשואה.

להנצחת זכר היהודים הנרצחים בשואה מוצבת כיום במדרחוב המקומי אנדרטה משיש שחור, בצורת פירמידה, הנושאת את שמות הנספים בארבע שפות וביניהן עברית. האנדרטה צמודה לצידה האחורי של הכנסייה העירונית, מתוך מטרה להפגין אחדות דתות.

בנו של ד"ר מוריץ בלוך, ששרד את השואה חזר לגור במקום בשנת 1968, והיה מפעילי התחדשות הקהילה היהודית במקום, בשיתוף פעולה עם העירייה. מאוחר יותר עלה ארצה. כיום בקונסטנץ קיים בית כנסת פעיל בניהול הרב שלמה שיף, אחד מבני הנהלת בית-ההארחה היהודי החסידי במקום.

כיום חיים בעיר קונסטנץ למעלה מ-300 יהודים. הקהילה היהודית Synagogengemeinde Konstanz מציעה שירותי דת שונים, בראשות ועד הקהילה. כרב הקהילה שימש הרב חיים נפתלין עד לפטירתו. כיום משמש בתפקיד הרב אביגדור שטרן.

בשנת 2015 קיבלה הקהילה היהודית שטח לבניית בית כנסת חדש ומרכז קהילתי עבור חברי הקהילה היהודית בעיר.

## ערים תאומות
* 

## ראו גם
* פלגיוס הקדוש מקונסטנץ

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של הקהילה היהודית קונסטנץ
* היסטוריה ותמונות של קונסטנץ
* אתר הבית של אוניברסיטת קונסטנץ
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
קטגוריה:ימת קונסטנץ: יישובים
קטגוריה:אירופה: מובלעות
קטגוריה:גבול גרמניה–שווייץ
אנונת הכלאיים

**אנונת הכלאיים** (*Annona atemoya*) היא מין השייך לסוג אנונה, במשפחת האנוניים, תוצאה של הכלאה בין המינים **[[אנונה קשקשית]]** (Annona squamosa) לבין **[[אנונה חלקה]]** (Annona cherimola). זהו המין שמגדלים בישראל כעץ פרי מסחרי.

החוקר ווסטר ממעבדות המחקר של משרד החקלאות של ארצות הברית הוא ככל הידוע הראשון שהכליא אנונה, בשנת 1908. הזן המגודל בישראל הוא כנראה תוצאה של הכלאה לא מכוונת בין מטעים סמוכים של אנונה קשקשית ואנונה חלקה, אשר משכו את תשומת הלב של מגדלים בשנות ה-30 או בשנות ה-40 http://www.hort.purdue.edu/newcrop/morton/atemoya.html.

אנונת הכלאיים היא עץ בינוני, ירוק עד, למעט תקופת נשירה קצרה באביב המאוחר, ובעלת ריח חריף וייחודי. הנשירה באביב דרושה לצמח כדי לשחרר את ניצני הצמיחה של ענפים חדשים, הכלואים בפטוטרות העלים של השנה הקודמת.

פרח האנונה פורח בתפרחת. כל פרח, קוטרו בין שניים לשלושה סנטימטרים עם 10 עלי כותרת אשר צבעם חום-צהוב, עם בסיס סגול. צבע הפרי הוא ירוק מבחוץ ולבן מבפנים. תוך הפרי הוא עסיסי ומתוק, והזרעים השחורים משובצים בציפה הלבנה. לפרי האנונה בארץ חיי מדף קצרים, וניתן לשמרו כמה ימים בקירור. בארץ מוכרת תופעה ייחודית, של הבשלת פירות האנונה המאוחרים, שחנטו בסוף הקיץ. הפירות עוברים את החורף על העצים, ובחודש אפריל תופחים ומבשילים. זה אינו יבול שני, אבל מצויים באביב פירות אנונה גדולים מאוד בשוק.

פרי האנונה עשיר יחסית באשלגן ובוויטמין C, אך עיקר ערכו בטעמו ובניחוחו המיוחדים.

מן האנונה ניתן להפיק שמנים ומשחות שיניים, כמו גם תכשירים נגד קשקשים.

האנונה היא פרי מסחרי בארץ, ובד בבד עם התמעטותה כצמח חצרות, מתרבים מטעי האנונה המסחריים. כמעט כל מטעי האנונה בארץ ממוקמים במישור החוף. הזנים המקובלים בארץ הם "מלמוד", "כספי", ו"גפנר". היום נוהגים במטעים לגזום את עצי האנונה גיזום חריף כמעט בכל שנה ובכך מקטינים את נזקי ההפריה הכושלת של העץ. חקלאי האנונה מבצעים האבקה מלאכותית בפרחים, דבר המגדיל את היבול בצורה משמעותית.

## מקורות
* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1988; כרך 12 - צמחים ובעלי חיים במשק האדם, הערך "אנונה", עמ' 136

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:אנוניים
תמרה רוחו

**תמרה רוחו** (בספרדית: **Tamara Rojo**; נולדה ב-1974) היא רקדנית בלט ספרדית. שימשה כמנהלת האמנותית וכרקדנית ראשית של הבלט האנגלי הלאומי משנת 2012 עד שנת 2022. לפני כן הייתה רקדנית ראשית בבלט המלכותי. משנת 2022 משמשת כמנהלת האמנותית של בלט סן פרנסיסקו.

## ביוגרפיה
נולדה במונטריאול שבקנדה להורים ספרדים אשר חזרו לספרד בעת היותה בת ארבעה חודשים. החלה לרקוד בגיל 10 במרכז למחול של ויקטור אולטה במדריד (1983–1991). היא השלימה את הכשרתה כרקדנית בהדרכתם של דייוויד הווארד ורנטו פרוני. היא המשיכה לרקוד בלהקתו של אולטה בשנים 1991–1996. במקביל, רקדה בבלט דה לה קומנידד דה מדריד ביצירת הבלט ז'יזל.

בגיל 20 הוצע לה חוזה עם הבלט הסקוטי בניהולה של גלינה סמסובה והיא הצטרפה אל הלהקה ורקדה איתה שלוש שנים. בין תפקידיה הבולטים ניתן למנות את 'אודט' באגם הברבורים, 'פיית שזיף הסוכר' במפצח האגוזים, הסילפידה ו'יוליה' ברומיאו ויוליה. באותו פרק זמן היא גם השתתפה בהפקות של להקת הבלט של האופרה של ניס ורקדה בתפקידים ראשיים ב"הכובע משולש הקצוות" וב"הדנובה הכחולה".

ב-1997 עברה לבלט הלאומי האנגלי. היא הייתה הרקדנית הראשית של הבלט הלאומי עד שנת 2000 ורקדה כנסיכה אורורה ב"היפהפייה הנרדמת", סינדרלה, אודט ב"אגם הברבורים", פאקיטה, קופליה, פיית שזיף הסוכר ב"מפצח האגוזים" ובפולחן האביב.

ב-2000 עברה, בהזמנתו של סיר אנתוני דואל, להיות רקדנית ראשית בבלט המלכותי בלונדון. בשנת 2012 התמנתה כמנהלת האמנותית של הבלט האנגלי הלאומי.

בסוף שנת 2022 התמנתה לתפקיד המנהלת האומנותית של בלט סן פרנסיסקו , וכך הייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה.

## פרסים נבחרים
* 2008 Prix Benois de la Danse
* 2005 פרסי נסיך אסטוריאס לאמנויות
* 2004 Premio Positano "Leonid Massine"
* 2002 Medalla de Oro al Mérito en las Bellas Artes - Consejo de Ministros del Reino de España.
* 2001 פרסי תא המבקרים למחול
* 2001 פרסי שרינגטונס לרקדנית הטובה של השנה
* 1996 הפרס הראשון של המבקרים האיטלקיים לרקדנית הטובה של השנה
* 1994 Grand Prix Femme et Medaille Vermeille de la Ville de Paris (à l'unanimité) - Concour International de Danse de Paris

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלט האנגלי הלאומי, תמרה רוחו
* תמרה רוחו, אתר הבלט המלכותי 
* ריאיון עם תמרה רוחו 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:פרימה בלרינות
קטגוריה:רקדניות בריטיות
קטגוריה:רקדניות ספרדיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1974
עדנה פלידל

**עדנה פלידל** (17 באוקטובר 1931 – 29 בינואר 1993) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
עדנה פלידל נולדה בפרנקפורט, גרמניה, בשנת 1931. בשנת 1933, בגיל שנתיים, עלתה עם הוריה חנה ופתחיה פלידל לישראל. היא גדלה והתחנכה בתל אביב.

היא סיימה את בית הספר למשחק של תיאטרון הקאמרי. בתקופת לימודי המשחק, עבדה כמורה בבית ספר יסודי.

פלידל השתתפה בהצגות תיאטרון רבות, בהן "שמלת השבת של חנה'לה", "המכשפה", "זהירות, סיבוב מסוכן", "נישואיו של אדון מיסיסיפי", "בדרך למוסד הסגור", "החתונה", "הכיסאות", "מלון פלזה" (ע"פ המחזה מאת ניל סיימון), "פרח הקקטוס" ועוד. בשנת 1983 העלתה את הצגת היחיד "ראיתי אנשים צוחקים" ובמסגרת פסטיבל ישראל ב-1987 את ההצגה "פולה" בה גילמה את בת דמותה של אשת ראש הממשלה פולה בן-גוריון.

כמו כן השתתפה בסרטים: "משפחת שמחון" (1964), "עליזה מזרחי" (1967), "ארבינקא" (1967), "צ'רלי וחצי" (1974), "דודה קלרה" (1977), "מיליונר בצרות" (1978), סרט הטלוויזיה "אורחים" (1987), "בלוז לחופש הגדול" (1987), סרט הטלוויזיה "שם נרדף" (1989), ו"האסיסטנט של אלוהים" (1992).
[ממוזער|עדנה פלידל בצילומי הסרט "[בלוז לחופש הגדול" עם הבמאי רנן שור. דצמבר 1986. צילום: יוסי צבקר.]]

כיכבה בסדרת הטלוויזיה החינוכית "מצב משפחתי".

עדנה פלידל הלכה לעולמה בגיל 61 ממחלת הסרטן. היא הובאה למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. משנת 1994 הקימה משפחתה בשיתוף עם תיאטרון בית ליסין ושמואל הספרי קרן מלגות לשחקנים צעירים. משנת 1998 חולקו המלגות בשיתוף עם בית הספר למשחק בית צבי.

היא הייתה נשואה למוזיקאי רפי בן משה, ולזוג נולדו שני ילדים - אפרת ובועז.

## פרסים
במהלך קריירת המשחק שלה קיבלה מספר פרסים:
* פרס משה הלוי של עיריית תל אביב בשנת 1980
* פרס מאיר מרגלית בשנת 1987
* פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה בשנת 1992
* ארבעה פרסי כינור דוד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס מרגלית
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכי פרס כינור דוד
קטגוריה:זוכות פרס כינור דוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
גרשיים

**גרשיים** (`'''״'''`) הם סימן פיסוק המשמש לציון ראשי תיבות בשפה העברית. הגרשיים נכתבים לפני האות האחרונה של ראשי התיבות (לדוגמה, צה״ל) ואינם מוזזים משם בהטיה. למשל, **סמג״ד** (שפירושו ”**ס**גן **מ**פקד **גד**וד“) וברבים **סמג״דים**.

גרשיים מציינים בעברית גם אותיות המשמשות כמספרים. למשל, ל״ו צדיקים. שימוש זה בולט במיוחד בתאריכים עבריים, לדוגמה, י״א בתשרי ה׳תש״ף.

שימוש נוסף לגרשיים הוא ציון רצף אותיות שאינו מילה כמו שורשים ושמות האותיות. למשל, אל״ף.

בעבר, היה נהוג להציב גרשיים לפני האות האחרונה של המילה במילה לועזית ששולבה בטקסט עברי. דוגמאות רבות לכך מופיעות בפירושיו של רש״י לתורה ולתלמוד. בספרות הקבלה והחסידות נהוג לציין בגרשיים מילה הרומזת למשמעות עמוקה או שמות מלאכים.

השם גרשיים לקוח מסימן דומה בטעמי המקרא.

## הקלדה
* Windows 8 ובגרסאות חדשות יותר, וכן מערכות לינוקס (ת״י 1492 2012): צירוף של מקש AltGr ומירכאות (**<code>"</code>**) (בקצה הימני של שורת האותיות הימנית).
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: יש להחזיק את מקש ה־Alt לחוץ, להקיש במקלדת הנומרית 0 2 1 6 ואז לשחרר את מקש ה־Alt.
* macOS: מקש ״, עם האות הלטינית, בקצה הימני של שורת האותיות הימנית.
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על הסימן **<code>'</code>** (משמאל לאות ק).

גופנים מסוימים לא מבדילים בין שני הסימנים.

בקידוד התווים Windows-1255 או ISO-8859-8-I, תו הגרשיים מקודד במספר 216, והמרכאות במספר 34.

בקידוד התווים של תקן Unicode, תו הגרשיים מקודד בנקודת הקוד U+05F4, והמרכאות בנקודת הקוד U+0022.

## ראו גם
* מירכאות
* גרש

## קישורים חיצוניים
* גרשיים, באתר האקדמיה ללשון העברית

## ביאורים

קטגוריה:פיסוק
מורג'יאה

**אל מורג'יאה** (בערבית: **المرجئة**) היא אסכולה אסלאמית מוקדמת. אנשי האסכולה זו נקראים מורג'יאים (ערבית: المرجئون). המורג'יאה התהוותה כאסכולה תאולוגית המתעמתת עם האסכולה של  הח'וארג'  בשאלות הנוגעות למחלוקות לגבי החטא וההגדרות הנוגעות לשאלה מיהו מוסלמי אמיתי.

אחת הטענות שמעלה אסכולה זו היא שרק אלוהים יכול לשפוט מיהו מוסלמי אמיתי ומי אינו, ואף אחד אחר לא יכול לקבוע אם מישהו הוא כופר. לפיכך, כל המוסלמים צריכים לראות בכל אחיהם המוסלמים אנשים מאמינים, ולהכיר בכך שאללה ישפוט  את כולם בבוא העת.

תאולוגיה זו קידמה את הסובלנות ביחס לבית אומיה וכן כלפי אלו אשר המירו דתם לאסלאם, ונראה היה כי אמונתם אינה חזקה וצייתנותם לחוקי האסלאם לא הייתה מלאה.
דעתם של המורג'יאים גברה בסופו של דבר על זו של הח'וארג' ומגמה זו שירתה את היווצרות היסודות הראשונים של הסונה המסורתית באסלאם. 

עמדת המורג'יאים הייתה שונה מהסונה כשהכריזו שאף מוסלמי לא ימצא את עצמו באש הגיהנום, לא משנה מה היו חטאיו. עמדה זו הייתה מנוגדת לאמונה הסונית המסורתית שלפיה חלק מהמוסלמים ימצאו עצמם באופן זמני באש הגיהנום. לפיכך מוגדרים המורג'יאים "אהל אל בִדְעה" (אנשי החדשנות) על ידי מוסלמים סונים מהאסכולה המטורידית או האשערית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
צומת וולקן (סרט)

"**צומת וולקן**" הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1999.

הסרט זכה בפרסי אופיר לשנת 1999 על עיצוב התלבושות, המלחין הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. הסרט הוצג גם בפסטיבל ברלין בשנת 2000 וזכה להצלחה. במהלך הקרנותיו בבתי הקולנוע בישראל, נמכרו לו 29,000 כרטיסים.

הסרט מתאפיין בפסקול מקורי של רוק בסגנון שנות השבעים שהולחן על ידי אמיר בן-דוד, יחיאל אמסלם, קובי רכט, חיים רומנו וטל יניב, ועתיר בשירים רבים אותם מבצעים חברי הלהקה.

בשנת 2023 עלה מחזה מוזיקלי המבוסס על עלילת הסרט בתיאטרון באר שבע, לפי תסריט שכתבה עינת ברנובסקי ובבימויו של אלדר גוהר גרויסמן.

## עלילה
הסרט מגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" שנקרא כך בשל קרבתו לצומת וולקן, הנמצא בין חיפה והקריות, בו הם נפגשים ועורכים חזרות.

בלהקה חברים הסולן מיכה שלי (אורן שבו), הקלידן דני רפאלי (תומר שרון), הבסיסט יגאל ידגר (דני שטג) והמתופף אלי כהנא (גילי שושן). הם מנסים להקליט אלבום ראשון וחולמים על העיר הגדולה תל אביב.
אמרגן תל אביבי חשוב (קובי אשרת) צופה בהופעתם, אך מציע בחשאיות רק למיכה תפקיד במחזמר מלא פאתוס, הצעה שמשמעותה קידום רב עבורו, אך ויתור על חבריו בלהקה שיישארו מאחור בקריות. מיכה אינו מספר לחבריו על ההצעה וגורם להם לחשוב שהם על סף פריצה גדולה.

כל אחד מחברי הלהקה מתלבט בלבטים משלו סביב הגשמתו העצמית: דני מתלבט האם ללמוד מוזיקה באקדמיה כמצוות משפחתו או להוציא את כספו על סינתיסייזר "מוג" חדיש ולהמשיך בלהקה, יגאל טרוד בבעיות פרנסת משפחתו אל מול ההופעות בלילות, ואילו כהנא מחזר אחר נערה צעירה.

דמויות נוספות הסובבות את חברי הלהקה הן דליה (יעל הדר), בחורה נמרצת השואפת להיות עיתונאית ב"העולם הזה", אשר מעורבת במשולש רומנטי בין מיכה וחברו הטוב אלבז (סמי הורי), כדורגלן מבריק המבוקש על ידי קבוצת "אייאקס", אך בינתיים מסתבך עם החוק בעקבות רעיון של מיכה (מבוסס על סיפור חיו של כדורגלן העבר רוני קלדרון).

דרך עיני הדמויות, הדינמיקה שבין החברים ודילמות המימוש העצמי נשקפת התקופה שלפני אוקטובר 1973, שהתאפיינה בתמימות שנקרעה עם פרוץ המלחמה.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* "צומת וולקן", באתר קרן הקולנוע הישראלי
* ביקורת - 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי ערן ריקליס
קטגוריה:סרטים מוזיקליים ישראליים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:חיפה בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1999