open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שלמה אייזיק

**שלמה אייזיק** (נולד ב-1955) הוא סוכן ביטוח ואיש עסקים ישראלי, המנכ"ל והמייסד של קבוצת הביטוח והפיננסים "יונט" ששימש נשיא לשכת סוכני הביטוח בישראל בשנים 2021–2026, ולשעבר מבעלי הפועל חולון בכדורסל.

## ביוגרפיה
אייזיק הוא מהנדס תעשייה וניהול בהכשרתו, בוגר לימודי הנדסה באוניברסיטת תל אביב, בורר מוסמך מטעם המכון הישראלי לבוררים ודירקטור מוסמך בחברות ציבוריות. בעבר שימש כסגן נשיא להב – לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל, וכיו"ר הוועדה לביטוח פנסיוני בלשכת סוכני הביטוח. לפני כן שימש כמנהל פרויקט בתחום מערכות בקרת אש ב"אל-אופ", כסמנכ"ל ברשת השיווק "טתה", וכמפקח בחברת "דולב".

בשנת 1985 פיתח ויישם אייזיק מערכת ניהול מלאי ומכירות בתחום המכירות הקמעונאיות ברשת חנויות הלבשה ארצית, עבורה זכה בפרס המכון הישראלי לניהול בתחום "חידושים בניהול".

בשנת 1989, סיים את הכשרתו בקורס מפקחים אותו ערכה חברת "לה-נסיונל" עבור קבוצת הפניקס. לאחר הקורס השתלב בחברת הביטוח דולב כמפקח רכישה וכמנהל יונט, והיה שותף להקמת אגף ביטוח החיים של החברה. לימים הקים את התשתית ל"קו הבריאות" של הפניקס. ב-1998, פרש מהחברה והקים את "יונט", מרשתות סוכני הביטוח הראשונות בישראל. ב-2022 נחקרו ברשות לניירות ערך בכירים ביונט, כולל אייזיק, בחשד לתרמית בהיקף של עשרות מיליוני שקלים. אייזיק התפטר מתפקידיו ביונט וטען כי התריע בעבר על מחדלים.

בשנת 2011 הפכה יונט לספונסרית הראשית של הפועל חולון בכדורסל. שנתיים לאחר מכן עמד אייזיק בראש קבוצת הניהול שרכשה את הקבוצה והפך ליו"ר המועדון עד ליולי 2015 אז הודיע על פרישה מתפקידו עקב עסקיו הפרטיים. עם זאת נשאר אחד מבעלי השליטה והספונסר הראשי של הקבוצה. בקיץ 2016, נותר אייזיק כבעלים היחידי של הקבוצה. בתקופת בעלותו זכתה הקבוצה בגביע המדינה השני בתולדותיה ב-2018, סיימה את העונה הסדירה במקום הראשון בפעם השנייה בתולדותיה (עונת 2016/17) והשתלבה בליגת האלופות בכדורסל. בקיץ 2020 הודיע אייזיק שהוא עוזב את הפועל חולון. בין הסיבות לעזיבתו היו אכזבתו מגופים ציבוריים כמו עיריית חולון, משרד התרבות והספורט ואיגוד הכדורסל, שלטענתו לא עמדו בהתחייבויותיהם לסייע לקבוצה והתפרצות נגיף הקורונה שהובילה לנטל כלכלי כבד יותר. עם זאת, אייזיק לא התנתק לחלוטין מהקבוצה. בתחילת עונת 2020/21 הפכה חברת יונט קרדיט, מקבוצת יונט, לנותנת החסות הראשית של הפועל חולון ואייזיק המשיך להיות מעורב בפעילות הקבוצה אף שלא נשא בתפקיד רשמי. ב-2023 פרסם רשם העמותות דו"ח חריף על עמותת "סלעים איתנים" המנהלת את הפועל חולון ודרש לשקול פירוק של העמותה בשל ליקויים חמורים שכללו העברות כספים בצורה לא תקנית. הדו"ח התייחס למעורבותו של אייזיק בקבוצה, שאמנם עזב את העמותה ב-2020, אך לעמותה הצטרף אחיינו, עורך הדין חגי אייזיק.

החל מספטמבר 2012 ועד דצמבר 2014 שימש אייזיק כסגן נשיא לה"ב. בתוקף תפקידו פעל, בין היתר, לביטול הרפורמה במיסוי הפנסיוני במסגרת חוק ההסדרים לשנת 2014.

בין פעולותיו כיו"ר הוועדה לביטוח פנסיוני בלשכת סוכני הביטוח, הוביל אייזיק פעולות לרווחת סוכני הביטוח העצמאיים וטיפל בסיכולים רגולטוריים ומצד החברות שעשויות היו לפגוע בסוכנים.

בדצמבר 2021 נבחר אייזיק לנשיאה של לשכת סוכני הביטוח לאחר שזכה בבחירות עם כ-80% מהקולות. בינואר 2026 סיים את תפקידו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אנשי ביטוח ישראלים
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורסל בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
מייצ'ט

**מייצ'ט** (לעיתים **מייצ'יט**, בבלארוסית: **Мо́ўчадзь**, בפולנית: **Mołczadź**, ביידיש: **מייטשעט**), היא עיירה במחוז משנה ברנוביץ', במחוז ברסט, בבלארוס. העיירה שוכנת באזור בעל נוף הררי, ובעבר שימשה כעיירת קיט. בשנת 1998 התגוררו ביישוב 882 אנשים.

## שם העיירה
שמה של העיירה הוא כשמו של הנהר העובר בסמוך לה, שהוא יובל של נהר הניימן. יובל של המייצ'ט הזורם סמוך לעיירה נקרא מולצ'אדקה. לאור ריבוי מקומות יישוב באזור בעלי שורש דומה, קיימת סברה ששמות אלו נובעים משמו של שבט סלאבי קדום בשם מולצ'אן או מילצ'אן שישב באזור זה.

## היסטוריה
בשנת 1654 פרצה שרפה גדולה בעיירה והיא נהרסה, כדי לסייע למאמצי השיקום נפטרה העיירה מתשלום מיסים למשך ארבע שנים.
בשנת 1847 היה מספר תושבי העיירה הכללי 1,733 איש, מתוכם היו 1,188 יהודים.
בשרפה שפרצה בשנת 1879, נשרפו שני שלישים של העיירה; לפי תיאור משנת 1889 היו בעיירה 1128 תושבים (524 גברים ו־604 נשים), ומתוכם רק 702 יהודים.

## יהודי מייצ'ט
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי מייטשעט (מייצ'ט) ודווארעץ (דבוז'ץ) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
במייצ'ט התקיימה קהילה יהודית עד לימי מלחמת העולם השנייה. הקהילה מוזכרת ב"פנקס ועד מדינת ליטא", בפרוטוקול משנת שפ"ג (1623) ככפופה, יחד עם עיירות קטנות נוספות, לקהילת סלונים. מספר משלמי המס מבני הקהילה היהודית המקומית בשנת 1765, היה 369 נפש.

בין רבני מייצ'ט: רבי מאיר מארים שאפיט שהתמנה כרבה של העיירה בהיותו בן 15 שנים בלבד. לפני מלחמת העולם השנייה כיהן ברבנות העיר הרב יעקב סנדר גרינברג, אחיו של הרב חיים חייקל גרינברג. מבין יוצאי העיירה, אף שלא נולד בה, נודע "העילוי ממייצ'ט", הרב שלמה פוליצ'ק שכיהן בסוף ימיו כראש ישיבת רבינו יצחק אלחנן בניו יורק.

### בשואה

ביולי 1941, הוקם גטו בעיר. במאי 1942, היהודים נאלצו לחפור בורות, בהם, ב-15 ביולי 1942, בקבוצות של 100 עד 120 איש, נורו היהודים בגטו.
סך הכל, בגטו זה נרצחו 3,665 יהודים, בנוסף ל-50 בלארוסים ו-5 או 15 שבויי מלחמה.

עם המלחמה והשואה חדלה הקהילה מלהתקיים.

## לקריאה נוספת
* בן ציון חיים אַיָלון-ברניק (עורך), **ספר זיכרון לקהילת מייטשעט**, תל אביב: ארגון יוצאי מייטשעט בישראל ובחוץ לארץ, תשל"ג

* Martin Small and Vic Shayne, *Remember us: my journey from the shtetl through the Holocaust*.


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
פדיון בני המיעוט הגרמני ברומניה

בתקופה שבין 1968 ועד המהפכה הרומנית (1989), נרקמו עסקאות רבות בהוראתו של ניקולאה צ'אושסקו בהן שילמה מערב גרמניה סכומי כסף גדולים לרומניה תמורת מתן היתרי הגירה לבני המיעוט הגרמני מרומניה, בהם סקסונים טרנסילבנים, ציפסרים, שוואבים ואחרים. העסקאות בוצעו על פי דגם "עיסקות חליפין" קודמות לפדיון יהודי רומניה ונוהלו בדרכים דומות.
[שמאל|ממוזער|200px|[ניקולאה צ'אושסקו]]

## רקע היסטורי
במהלך מלחמת העולם השנייה בסביבות 50,000 מבני המיעוט הגרמני ברומניה התגייסו ושרתו בצבא גרמניה הנאצית. לאחר כניסת הצבא האדום לרומניה באוגוסט 1944, רבים מהם ניסו להימלט עם משפחותיהם, מהם כמאה אלף נלכדו והושבו לרומניה. על פי צו אישי של סטלין הוגלו בדצמבר 1945 כ-75,000 גברים ונשים מבני המיעוט הגרמני ברומניה למחנות עבודת כפייה בברית המועצות, כעשרה אחוזים מהם מתו שם בתקופה זו. שלטונות רומניה הקומוניסטית הלאימו את רכוש המגורשים.

## ההסכם
בהוראתו של ניקולאה צ'אושסקו יצר הגנרל הרומני גאורגה מרקו מגע עם "אדוארד" (שם הקוד של המשפטן הגרמני Ewald Garlepp), שפעל כנציגו האישי של שר הפנים המערב גרמני באותה עת הנס-דיטריך גנשר. המגעים התנהלו בשנים 1962–1967 ובסופם נחתם הסכם בין רומניה למערב גרמניה, בו נקבע שזו תפצה את רומניה על "השקעתם" באזרחי רומניה ממוצא גרמני. לפי המחירון שנקבע באמצע שנות השבעים של המאה העשרים מחירו של ילד או אישה עקרת בית עמד על 1,800 מרק גרמני לגולגולת, מחירו של סטודנט 5,500 מרק גרמני ומחירו של פרופסור אוניברסיטאי 11,000 מרק גרמני. בנוסף, לרבבת מהגרים ניתן "בונוס גלובלי" של מיליון מרק גרמני. בפברואר 1968 הוחלף "אדוארד" בעורך הדין המערב גרמני Heinz-Gunter Husch, כנציגם במגעים. במהלך השנים 1967–1989 שולמו לרומניה עבור ויזות לגרמנים כ-1.4 מיליארד מרק גרמני. עלויות ההגירה הכוללות למערב גרמניה התקרבו לשלושה מיליארד מרק גרמני, בהן נכללו גם הוצאות הנסיעה, תשלומי מכסים ועוד.

מספר הגרמנים האתניים שביקשו להגר מרומניה עלה על מספר האישורים שהנפיקו הרומנים, לכן התפתח שוק שחור להשגת אישורים; מבקשי אשרת הגירה שילמו סכומים גבוהים לפקידים רומנים במטרה לקדם את תורם לקבלת האישור, על חשבון מבקשי הגירה אחרים. ב"מסלול" זה שולם שוחד של כ-18,000 מרק גרמני בממוצע למשפחה, על פי מפתח של 12,000 מרק לגבר, ו-6,000 מרק לאישה ולילד.

## אחרי המהפכה
אחרי המהפכה הרומנית נפתחו שערי רומניה להגירה חופשית. לשם השוואה, ב-1948 חיו ברומניה כ-350,000 גרמנים אתניים; מספרם פחת עד המהפכה הרומנית לכדי 250,000, ולאחר המהפכה גברה ההגירה עד שב-2002 נותרו ברומניה כ-60,000 גרמנים אתניים בלבד.

ב-1 במאי 1997, במהלך ביקורו של שר החוץ הגרמני קלאוס קינקל בבוקרשט, התנצל שר החוץ הרומני דאז, אדריאן סוורין, בפני עמיתו, ובאמצעותו בפני המהגרים הגרמנים מרומניה - על "מכירת" המהגרים הגרמנים.

## ראו גם
* פדיון יהודי רומניה

## לקריאה נוספת

* Ion Mihai Pacepa, Orizonturi roșii, Editura Venus, București, 1992 

## קישורים חיצוניים
* Laura Mitran, CNSAS: Listele celor cumpăraţi din România, liste ale lui Schindler şi de cumpărături ale dictatorilor 
* Heinz-Gunter Husch, avocatul german care a negociat cu statul roman "vanzarea" sasilor: Platile cash se faceau in bancnote de catre 1.000 de marci, puse in plicuri sigilate 
* 4.000 de mărci, tariful lui Ceauşescu pe „cap“ de emigrant german 

## הערות שוליים

קטגוריה:הגירה
קטגוריה:רומניה הקומוניסטית
סיודד ויקטוריה

**סיודד ויקטוריה** (בספרדית: **Ciudad Victoria** ) היא בירת מדינת טמאוליפס במקסיקו.

## היסטוריה
סיודד ויקטוריה נוסדה ב-6 באוקטובר 1750 על ידי חוסה דה אסקנדון בשם "וייה דה סנטה מריה דה אגואיו", אשר קוצר לעיתים לאגואיו.

ב-1824, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, נוצרה מדינת טמאוליפס ואגואיו נבחרה להיות בירתה. כעבור שנה אגואיו קיבלה מעמד רשמי של עיר ושמה שונה ל"סיודד ויקטוריה" (מילולית "עירו של ויקטוריה") כהוקרה לנשיא מקסיקו גואדלופה ויקטוריה.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס.

## תחבורה
את סיודד ויקטוריה משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פדרו חוסה מנדס, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים ממרכז העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1750
חיים דב קנטור

הרב **חיים דב קנטור** (כונה **השו"ב משפיה**, וכן **חיים דב** בלי ציון שם משפחתו; תרכ"ו, 1866- כ"ב בסיוון תש"ד, יוני 1944) היה ממייסדי שפיה, כיהן כשו"ב ומוהל של המושבה והאזור, וכן כמשגיח הראשי ביקב בזכרון יעקב. 

## ביוגרפיה
נולד בקרלין, בנו של שלמה,מצאצאי רבי חיים מוולוז'ין, ששימש כחזן (ומכאן שמו: קנטור). בהיותו בן שבע התייתם מאביו. בתחילת שנות השבעים של המאה ה-19 עלה עם אמו האלמנה ושלוש אחיותיו לארץ ישראל, ולאחר כששה חדשים, ביום י"ג בטבת תרל"ג, הגיעו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. למד בתלמוד תורה שבחצר חורבת רבי יהודה החסיד ובישיבת עץ חיים.

נישא לחיה אסתר, בת יעקב דוד ספקטור, אחיו של הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה. לאחר נישואיו התגורר בעקרון. בשנת תרמ"ז (1887) היה בין מייסדי המושבה שפיה ועבר להתגורר בה.

כבן היישוב הישן בירושלים, דמותו ומראהו היו יוצאי דופן בין מתיישבי האזור. במשך עשרות שנים שימש כשוחט המקומי וכונה "השו"ב משפיה", או בשמו הפרטי "חיים דוב" בלי ציון שם משפחתו. כמו כן שימש כמוהל בכל יישובי האזור. לפרנסתו היה המשגיח הראשי של היקב בזכרון יעקב. התכתב עם הרב קוק בנושאי כשרות והלכה.

סייע לישראל בלקינד בפעילותו במוסד החינוכי "קריית ספר" שייסד וניהל בשפיה ובטיפול ביתומי פרעות קישינב שנקלטו במוסד זה. במלחמת העולם הראשונה פעל לקליטתם של מגורשי יפו במושבות האזור. נסע מספר פעמים לאירופה למסע תעמולה למען העלייה לארץ ישראל.

בשנותיו האחרונות עבר להתגורר במושב זקנים בירושלים, ושם נפטר בשנת תש"ד. נקבר בבית הקברות הר הזיתים.

הרב חיים דב קנטור מופיע כדמות בסיפורו של ש"י עגנון "הגלילה" (הנמצא בכרך "פתחי דברים"), המתאר את ביקורו של עגנון בזכרון יעקב ב-1911.

## משפחתו
שתי בנותיו של ר' חיים דב נישאו לבני היישוב הישן שעברו להתגורר בשפיה ובלטו במראם ולבושם הירושלמי. בתו פייגע-רחל נישאה לנחום וייספיש, שנרצח ב-1938 על ידי ערבי מפוריידיס. בתו הינדה שרה נישאה לפרלין, שאף הוא שימש כשו"ב בשפיה.

אחותו, אסתר, הייתה אשת אברהם אהרן רוסטובסקי, מחניכי ר' שלמה ברדקי, החזן הראשי של בית-הכנסת 'החורבה' בירושלים. היה חזן שנים אחדות בשכונת 'מזכרת משה' וכעשרים שנה בשכונת 'ימין משה' בירושלים. בנם, יוסף מרדכי אהרוני, היה חבר מועצת המושבה פתח תקווה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:מייסדי מושבות בארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:מוהלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:מאיר שפיה: אישים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1866
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
מייקל באקול

**מייקל באקול** (באנגלית: **Michael Bacall**; נולד ב-19 באפריל 1973) הוא שחקן קולנוע ותסריטאי אמריקאי, הוא מוכר בעיקר בכתיבת הסרטים "סקוט פילגרים נגד העולם", "רחוב ג'אמפ 21" "רחוב ג'אמפ 22" ו"פרויקט X".

## ביוגרפיה
באקול נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא שיחק בסרטים ובטלוויזיה מגיל קטן. ופנה לכיוון הכתיבה בשנות האלפיים, הוא כתב וכיכב בסרט "Manic" משנת 2001. במהלך הקריירה שלו, באקול כתב ומכר מספר תסריטים לחברת "Major film studio".

באקול כתב יחד עם אדגר רייט את העיבוד הקולנועי לסדרת ספרי הרומן הגרפי הקנדי סקוט פילגרים, לסרט סקוט פילגרים נגד העולם. באקול כתב את התסריט לסרט רחוב ג'אמפ 21 משנת 2012 וכתב במשותף עם עוד שני תסריטאים נוספים את התסריט לסרט ההמשך רחוב ג'אמפ 22 שיצא לאקרנים בשנת 2014.

## פילמוגרפיה
### משחק
* 1989: Columbo Goes to the Guillotine
* 1989: Wait Until Spring, Bandini
* 1993: לשחרר את וילי
* 1993: כך הייתי
* 1997: באפי ציידת הערפדים - פרק יחיד
* 2000: אגדה עירונית 2
* 2001: משוגע
*2002: מתוקה
* 2004: אבודים
* 2007: חסין מוות
* 2009: ממזרים חסרי כבוד
* 2012: ג'אנגו ללא מעצורים
*2018: ספיבק

### כתיבה
* 2001: משוגע
* 2003: Bookies
* 2010: סקוט פילגרים נגד העולם
* 2012: פרויקט X
* 2012: רחוב ג'אמפ 21
* 2014: רחוב ג'אמפ 22
* 2025: הנרדף

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
סאלי

**צ'וי ג'ין-רי** (29 במרץ 1994 – 13 או 14 באוקטובר 2019), הידועה יותר בשם הבמה שלה סאלי, הייתה שחקנית דרום קוריאנית וזמרת. לראשונה היא עשתה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית ילדה, והופיעה כחברת צוות משנה בדרמה ההיסטורית של SBS *Ballad of Seodong* (2005). בעקבות זאת, היא זכתה במספר תפקידי אורח, והופיעה בסדרות הטלוויזיה " *אהבה זקוקה לנס"* (2005) *ועיר דרמה* (2007), ובסרט " *חופשה* " (2006). לאחר מכן היא הופיעה בסרטים העצמאיים " *פאנץ' ליידי"* (2007) וב - *BA:BO* (2008), שהראשון היה בפעם הראשונה שלה לוהקה לתפקיד דרמטי משמעותי.

לאחר שחתמה על חוזה תקליטים עם SM Entertainment, סאלי עלתה לגדולה כחברה בקבוצת הבנות f(x) שהוקמה ב-2009. הקבוצה זכתה להצלחה קריטית ומסחרית כאחד, עם ארבעה סינגלים קוריאנים מספר 1 והכרה בינלאומית לאחר שהפכה למופע ה-K-Pop הראשון שהופיע ב-SXSW. במקביל לקריירת המוזיקה שלה, חזרה סאלי לשחק על ידי השתתפותה בסדרת הקומדיה הרומנטית של SBS, *To the Beautiful You* (2012), עיבוד קוריאני  *האנה-קימי,* שם הופעתה התקבלה בצורה חיובית וזיכתה אותה בשני פרסי דרמה SBS ומועמדות לפרסי האמנויות ה-49 של Paeksang.

הקריירה הקולנועית של סאלי התקדמה עם השתתפותה בסרטי הפנטזיה *"הפיראטים"* (2014) ודרמת ההתבגרות *Fashion King* (2014). במהלך מסע העיתונאים של *"הפיראטים"*, סאלי לקחה הפסקה מתעשיית הבידור עקב בעיות בריאות ולאחר היעדרות של שנה מקידום עם f(x), היא עזבה את הקבוצה באוגוסט 2015 וחודשיים אחר כך הוציאה הלהקה את השיר "4 Walls". בין 2015 ל-2017, היא יצאה למספר קמפיינים של דוגמנות לפני שהפכה לדוגמנית תמיכה עבור אסתי לאודר. סאלי משכה תשומת לב על תפקידה במותחן הנאו-נואר הניסיוני *Real* (2017). מאוחר יותר היא חזרה לתעשיית המוזיקה ב-2018, הופעת אורח בסינגל של דין " Dayfly " והוציאה את סינגל הסולו הראשון שלה "Goblin" ביוני 2019, שהיה הפרויקט המוזיקלי האחרון שלה לפני מותה.

סאלי הוכרה כדמות בולטת בתרבות הפופולרית הקוריאנית בזכות דמותה הבוטה, והפכה לאדם המבוקש ביותר בגוגל בדרום קוריאה ב-2017, לפני נשיא דרום קוריאה דאז מון ג'יאה-אין, והנשיא לשעבר של דרום קוריאה פארק ג'ון-היי, שהודח באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1994
קטגוריה:דוגמניות דרום קוריאניות
קטגוריה:התאבדויות בתלייה בדרום קוריאה
קטגוריה:אמנים דרום קוריאנים הידועים בשם במה
קטגוריה:שחקניות ילדות דרום קוריאניות
קטגוריה:זמרות פופ דרום קוריאניות
קטגוריה:נפטרים ב-2019
גראמן גאלפסטרים 1

[250px|ממוזער|שמאל|מטוס גראמן גאלפסטרים של חברת [אירואל תעופה ברישום ישראלי, חונה בנמל התעופה בן-גוריון בשנת 1995]]
ה**גראמן גאלפסטרים I** (**Grumman Gulfstream I**) הוא מטוס בעל שני מנועי טורבו-פרופ, מתוצרת גראמן. המטוס טס לראשונה ב-14 באוגוסט 1958. בסך הכל יוצרו כ-200 יחידות של המטוס. יורשו של המטוס, הוא הגראמן גאלפסטרים 2 שהחל לטוס ב-1966.

## היסטוריה
בתחילה רצתה החברה לייצור מטוס המבוסס על ה-C-1 טריידר שפותח על ידי חברת גראמן ב-1952, אולם לאחר מחקר הבינה החברה כי מטוס שכזה לא יימכר היטב, ועליהם לפתח מטוס חדש לחלוטין. ביוני 1957 תכנון המטוס הושלם, והחברה החלה במכירתו, תוך התאמה ללקוחות על-פי דרישתם. 

גרסה מותאמת של המטוס תחת השם VC-4A יוצרה עבור משמר החופים של ארצות הברית, ויועדה עבור הטסת מפקדים עד שנות ה-80, לאחר מכן הוסב המטוס להטסת מטען וכחמ"ל עד ל-2001.

גרסה מוארכת של המטוס, G-159C, עם מקום ל-37 נוסעים שירתה מספר חברות תעופה, אולם רק 5 יחידות יוצרו מהמטוס.

נכון לאוגוסט 2006, 44 מטוסים מדגם הגראמן גאלפסטרים 1 עדיין בשירות, כש-13 מתוכם בשירות חברת פיניקס אייר הפועלת בג'ורג'יה, ארצות הברית.
## בישראל
חברת אירואל תעופה הישראלית חכרה 3 מטוסי גראמן גאלפסטרים 1, החל משנת 1993 ועד 1998, ששימשו עבור טיסות בקווים קצרים ופנים ארציים.

## נתונים טכניים
#### מבנה
*אורך - 19.43 מטר
*מוטת כנפיים - 23.93 מטר
*שטח כנפיים - 56.7 מ"ר
*משקל ריק - 9,934 ק"ג
*משקל המראה מרבי - 15,921 ק"ג

*צוות - 2
*נוסעים - 10-24 נוסעים
#### ביצועים
*מהירות שיוט - 560 קילומטר לשעה
*רום מקסימלי - 7,600 מטר
*טווח מרבי - 4,088 ק"מ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
גאלפסטרים 1
ישיבת תורה בתפארתה

[ממוזער|נשיא מדינת ישראל [יצחק הרצוג בביקור בישיבה, 2022]]
**ישיבת תורה בתפארתה** (מכונה "**תפארתה**" בהגיה עברית- "תפארתו" במלעיל) היא ישיבה גדולה חרדית-ליטאית באלעד. הישיבה נוסדה בשנת תשע"ד על ידי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן עבור הבחורים ואנשי הצוות שפרשו מישיבת כנסת יצחק בחדרה. בישיבה לומדים כ-1100 בחורים.

## רקע
הישיבה הוקמה על רקע המחלוקת בציבור הליטאי בין נאמני הרב שטיינמן לנאמני הרב שמואל אוירבך ובעקבות הזדהותם של ראש ישיבת חדרה, הרב ארנברג, והמשגיח, הרב טוביה נוביק, עם מפלגת בני תורה. לאחר שניסיונות פשרה לא הצליחו, הורה הרב שטיינמן להקים ישיבה חדשה והטיל על יעקב וירז'בינסקי, מנהל ישיבת אורחות תורה, את הניהול הלוגיסטי והגשמי של הישיבה החדשה. בעקבות כך עברו בהוראת הרב שטיינמן לישיבה החדשה כ-130 בחורים, ומצוות הישיבה עברו הרב אלעזר דוד אפשטיין (חתנו של הרב חיים קניבסקי), הרב רפאל גפן, הרב אפרים רוטשילד והרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי.

הישיבה דוגלת בסגירות ובצמצום מהעולם שבחוץ שבא לידי ביטוי בתקנון האוסר על הבאת נגני mp3 כשרים לישיבה, וכן על הבאת פלאפון המשמש לשיחות בלבד, והאוסר נסיעה בטרמפים (על ידי אנשים שאינם בני תורה).

## הקמת הישיבה
הישיבה הוקמה בה' בטבת תשע"ד בקמפוס קריית חינוך לבנים של הרב שאול דולינגר באשדוד. בזמן קיץ מונה הרב יעקב סטפנסקי, שכיהן בעבר כראש ישיבת אמרי צבי במודיעין עילית לראש הישיבה. באלול תשע"ה נוסף לצוות הר"מים הרב חיים יעקב כגן.

הרב רפאל גפן והרב דוד אפשטיין מכהנים כרמי"ם בשיעור א'. הרב אפרים רוטשילד והרב חיים יעקב כגן מכהנים כרמי"ם בשיעור ב'. ראש הישיבה הרב יעקב סטפנסקי מוסר שיעורים לבני שיעור ג' בימים ראשון, שני וחמישי - ובנוסף מוסר שיעור כללי לכלל התלמידים ביום שלישי בהיכל הישיבה.

ר"מ בקיאות הוא הרב מתתיהו זאב שציגל, וראש ה"קיבוץ" הוא הרב אברהם ישעיהו סוקולובסקי.

המשגיח הרוחני בישיבה הוא הרב נח פלאי, שכיהן קודם לכן כמשגיח בישיבת רבנו חיים עוזר. גם הרב זאב כַּהַן, ר"מ בישיבת מאור התלמוד, מוסר שיחות מוסריות בישיבה. כמשגיחים קטנים (מקקי"ם) מכהנים - הרב מרדכי הרשקוביץ בשיעור ב', הרב אורי דיקמן בשיעור א' והרב שמחה אקרמן. במשך תקופה שימש הרב יחיאל מאיר צוקר כמשגיח נוסף בישיבה.

באלול תשע"ד עברה הישיבה לאלעד וממוקמת בקרוואנים בקמפוס רחב ידיים בכניסה לעיר.

במרץ 2023 הונחה אבן הפינה למבנה קבע לישיבה.

## קישורים חיצוניים

* תורה בתפארתה - תגית באתר כיכר השבת
* שיעורים בישיבה באתר קול הלשון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:אלעד: ישיבות
קטגוריה:ישיבת ארחות תורה: סניפים
מצו"ב

**מרכז צופן, סייבר וביטחון לאומי**, המוכר בראשי התיבות **מצו"ב**, היא יחידה בחטיבת ההגנה בסייבר בצה"ל. היחידה מוגדרת כגוף הלאומי להצפנה ואבטחת מידע, והיא מספקת שירותים לכל מערכת הביטחון הישראלית, למשרד החוץ ולגופים אחרים שהוגדרו על ידי ממשלת ישראל.

היחידה נקראת מצו"ב 510, "היחידה הלאומית להגנת המידע" ועצם קיומה הותר לפרסום רק בתחילת המאה ה-21.

## פעילות
מאז 2015, במסגרת תוכנית "גדעון" וזיהוי איומי הסייבר העתידיים מול מדינת ישראל, הרחיבה היחידה את פעילותה, ועברה להיות כפופה לחטיבת ההגנה בסייבר.

בשל רוחב פעילותה, היחידה פועלת בתחומים טכנולוגיים מתקדמים, ובהם בינה מלאכותית (AI), ניתוח מידע בהיקפים גדולים (Big Data), ויכולות תקיפה מגוונות – לרבות תקיפה רשתית, חקר חולשות, ופעילות בסביבות ענן וכמובן בעולמות אבטחת המידע והגנת הסייבר - מחקר העולם ויצירת כלי הגנה מתקדמים.

בנוסף לעיסוקיה השוטפים, היחידה עוסקת גם בפיתוח יכולות להתמודדות עם אתגרי האבטחה הנובעים מהתפתחויות בתחום המחשוב הקוונטי.

### ייעוד היחידה
עיקר פעילותה של היחידה הוא במחקר ופיתוח יכולות סייבר וצופן מתקדמות. בשל אופייה הרגיש של היחידה, מעט בלבד ידוע על תוצרי פעילותה, הנמצאים בליבת הסוד של מדינת ישראל. למרות זאת ידוע כי מערכות ההצפנה שלה משולבות במערכת צבא יבשה דיגיטלי ובמערכת כיפת ברזל.

בראיון עם קצין במצו"ב, נמסר "כל דבר שנע ביבשה, טס באוויר ושט בים, עובר דרכנו. [...]", ונחשף כי "ממערכות שו"ב (שליטה ובקרה) וקשר של המפקד בשטח, דרך כלי הלחימה ביבשה, כיפת ברזל באוויר - ועד הלוויין בחלל. המרחבים האלה לא יכולים לפעול בלעדינו".

בפרסום לאתר TheMarker ציין מפקד היחידה כי:"אני לא חושב שיש גוף במערכת הביטחון בישראל שלא עובד עם מצו"ב, ואף יותר מכך - שלא נשען על תוצריה. כשצה"ל סוגר מעגל - מהסנסור, דרך הפקת הידיעה המודיעינית, העיבוד שלה, ההצלבה עם מידע אחר ומשם דרך תווכי תקשורת שונים לאמל"ח תוקף - בכל הדרך יש יכולות של מצו"ב. [...]" 

### תחומי אחריות
יחידת מצוב פועלת תחת חטיבת ההגנה בסייבר בצה"ל, אך מספקת שירותים גם לגופים נוספים במערכת הביטחון הישראלית ולגורמים ממשלתיים נוספים. פעילותה כוללת אבטחת מידע בתחום הסייבר, מחקר טכנולוגי, פיתוח אמצעי צופן והגנה, וכן מתן מענה מבצעי בסיכול אירועי סייבר.

## עיטורים
ב-2021 זכתה היחידה בפרס ביטחון ישראל על פרויקט "כיפת ברזל הקיברנטית" בשיתוף "המוסד", שירות הביטחון הכללי, אגף המודיעין, מלמ"ב ומס"ל.

בשנת 2023 זכתה שוב היחידה כחלק מחטיבת הספקטרום וההגנה בסייבר בפרס ביטחון ישראל על פיתוח מערכת מסווגת וייחודית, בשיתוף פעולה עם כלל זרועות צה"ל.

## כוח האדם וההכשרה
היחידה קולטת לשורותיה מגוון רחב של חיילים למגוון תפקידים בעיקר בעלי אופי תכנותי בשפות שונות, ומונה כיום כמה מאות.

דרכי ההגעה ליחידה כוללים את מסלול גאמ"א סייבר באמ"ן, מסלול האיתור של היחידה בחיל התקשוב, תלפיות, פסגות, וארזים. בנוסף, משרתים ביחידה מצטייני קורס "מגן בסייבר" וקורסים אחרים של בסמ"ח. החל משנת 2015, נשלחים ליחידה גם בוגרי קורסים שונים של חיל מודיעין.

לאחר הקליטה ביחידה, עוברים החיילים תהליך הכשרה מקצועי ארוך שמטרתו להעניק להם ניסיון וידע רב בתכנות ובתחומי התקשורת, מערכות הפעלה, אבטחת מידע וקריפטוגרפיה.

בוגריה ממשיכים לרוב בשירות קבע או יוצאים לתעשיית ההיי-טק ולחברות סטארט-אפ.

## קישורים חיצוניים

*
* 
* 
*
* 
*  

* MATZOV, Report on the Security of LWE: Improved Dual Lattice Attack, Zenodo, April 4, 2022


## הערות שוליים

קטגוריה:אגף התקשוב
קטגוריה:גופי הצפנה ופיצוח צפנים
CodeProject

**CodeProject** הוא אתר מוביל בעולם בתחום שיתוף קוד ומידע בין מפתחים. משתמשים רשומים מקבלים דירוג ויכולים להשפיע על תוכן האתר, לערוך שאלות ומאמרים.
ישנם (נכון לאוגוסט 2014) כ-11 מיליון מפתחים רשומים. האתר הוקם על ידי כריס מאונדר ודייוויד קאנינגהאם ב 1999. ביולי 2014 דורג כאתר ה 1200 בעולם בדירוג אלקסה.

האתר משמש פלטפורמה למפתחים ברמות שונות ואפילו מתחילים חדשים שאינם יודעים לפתח, בה יכולים משתמשים אלו לשאול שאלות ולספק דוגמאות וקוד מקור ולקבל עזרה והדרכה במימוש פתרון, תיקון באגים או הכוונה לדרך פתרון חלופית.

האתר מתמחה בטכנולוגיות מבוססות רשת, אפליקציות הנשענות על טכנולוגיות של מיקרוסופט, פיתוח אפליקציות למכשירים ניידים.

מרבית המאמרים באתר נכתבו או הועלו על ידי משתמשי האתר ומשמשים כמקור נגיש של קוד פתוח למפתחים ברחבי העולם. ההורדה של מאמרים וקוד היא חינם. בנוסף הוקם ב 2014 אתר בבעלותה הנותן שירות של הדרכה דרך סרטוני וידאו בתשלום.

מרבית התוכן משוחרר ברישיון **CPOL** (ראשי תיבות של: Code Project Open License), אך הרישיון ניתן לעריכה על ידי המשתמש.
המאמרים נבחנים על ידי משתמשים בעלי דירוג מתאים באלגוריתם פנימי של אישורים ועריכות משתמשים אלו ואם עומדים ברף משוחררים תחת רישיון מתאים באתר.

## שפות פתוח וטכנולוגיות
שפות עיקריות המופיעות תדיר במאמרים ושאלות האתר:
*C/C++ (דגש על Microsoft Foundation Class, אך גם תחומים נוספים רבים)
*C#
* WPF
*Visual Basic
*ASP
* ASP.NET
*J Sharp
*Common Lisp
*QwickJava
*Ajax
*SQL
*Delphi
*Java
*MVC
*Perl
* Silverlight
* Android

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:אתרי טכנולוגיה
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:קהילות מפתחי תוכנה
קנאת פין

בפסיכואנליזה, **קנאת פין** מתייחסת לשלב בהתפתחותן של בנות, על פי המודל הפסיכוסקסואלי של זיגמונד פרויד, בו ילדות חוות חרדה כשהן מגיעות להבנה כי אין להן פין כמו לבנים. במסגרת תאוריה זו קנאת הפין מקושרת לתסביך אלקטרה.

פרויד טען כי הבנה זו מביאה לשינויים רבים בהתנהגותן לכיוון פיתוח זהות מגדרית נשית. בתאוריה הפרוידיאנית, שלב קנאת הפין מתחיל את השינוי מחיבור רגשי לאם, לתחרות עם האם עבור תשומת לבו, הכרתו וחיבתו של האב. התנהגות מקבילה קיימת אצל בנים כאשר הם מגיעים להבנה כי לנשים אין פין; פרויד כינה אותה חרדת סירוס.

בתרבות העכשווית משתמשים לעיתים במונח זה על מנת להתייחס לנשים שלכאורה היו רוצות להיות גברים; זאת למרות שבמקור אין הכוונה לקנאת פין של בנות במובן הפשטני והקונקרטי, אלא לחלק טבעי בהתפתחותם של ילדים.

## התאוריה של פרויד
פרויד הציג לראשונה את תאוריית העיקרון של העניין והקנאה בפין בכתבתו "על התאוריות המיניות של ילדים" (1908). העיקרון לא הוצג במהדורה הראשונה של ספרו המוקדם יותר "שלוש תרומות לתאוריית המין" (1905), אך תקציר של הכתבה משנת 1908 הוסף למהדורה השלישית של הספר בשנת 1915. בספר "על הנרקיסיזם" (1914) הוא מתאר כיצד כמה נשים מפתחות אידיאל גברי כ"הישרדות הטבע הגברי שהיה פעם בבעלותן". חשיבות המונח גברה כאשר פרויד פיתח בהדרגה את רעיונותיו על התפתחות המיניות של הילד, בין השאר את התאוריה על המעבר מהשלב הפאלי לשלב החביון (ראו המודל הפסיכוסקסואלי).

## ביקורת
רעיון קנאת הפין לא זכה להסכמה כוללת בתוך תחום הפסיכואנליזה. כך למשל טענה הפסיכואנליטיקאית קארן הורני בשנת 1932: "אינני משוכנעת שקנאת הפין היא המניע הראשי של התפתחות הנפש הנשית. ייתכן כי ההפך הוא נכון: גברים עשויים לחוש קנאה עמוקה ביכולת האישה להרות, ללדת ולהניק."

## ראו גם
* טרנסג'נדר
* קנאה
* מיניות

## לקריאה נוספת

* Ferrell, Robyn (1996). *Passion in Theory: Conceptions of Freud and Lacan*. London: Routledge. .
* Friedan, Betty (2013) [1963]. "The Sexual Solipsism of Sigmund Freud". *The Feminine Mystique* (50th anniversary ed.). New York: W.W. Norton. .
* Kaplan, H.; Saddock, B.; Grebb, J. (1994). *Kaplan and Saddock's Synopsis of Psychiatry* (7th ed.). Baltimore: Williams and Wilkins. .
* Irigaray, Luce (1985). *This Sex Which is Not One*. Ithaka: Cornell University Press. .


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:פסיכואנליזה
קטגוריה:פין
מחנה הריכוז סן סיפריאן

שמאל|ממוזער|מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
**מחנה הריכוז סן סיפריאן** (**Saint Cyprien**; לעיתים מתועתק **Saint Cyprian**) היה מחנה ריכוז שפעל בדרום מזרח צרפת, ליד העיירה סן סיפריאן . המחנה נבנה על קרקע חולית ובסביבה חסרת תנאי תברואה בסיסיים, טיפול רפואי הולם, מזון ואספקת מים סדירה. במשך תקופת קיומו של המחנה לא היה די בצריפים שבו לשם מתן שיכון בתנאים ראויים לעצירים שבו ואלה שוכנו בצפיפות שתרמה להתפתחות מגפות במחנה.

## ההיסטוריה
עם הקמתו במרס 1939 היה סן סיפריאן מחנה מעצר לכ-90,000 פליטים שהגיעו מספרד במהלך מלחמת האזרחים בספרד. עם פלישת גרמניה להולנד, לבלגיה ולצרפת, במאי 1940, נעצרו אלפי פליטים גרמניים ששהו בצרפת ונשלחו לסן סיפריאן, מחשש שהם מרגלים למען גרמניה הנאצית או אוהדים את מטרותיה ולפיכך עוינים לצרפת.

בין עצורים אלה היו מתנגדי המשטר הנאצי בצרפת, וכן כ-7,500 יהודים גרמניים-לשעבר, נרדפי הנאציזם. הם נעצרו כיוון שנחשדו כפעילים למען גרמניה, עקב כך שהיו בעברם אזרחים גרמנים ועקב כך שהגיעו מגרמניה, וזאת למרות שאזרחותם הגרמנית של היהודים שביניהם נשללה עוד ב-1935 בתוקף חוקי נירנברג. 
עם הכיבוש הנאצי בצרפת במלחמת העולם השנייה  שימש מחנה סן סיפריאן לשם מעצרם של יהודים גרמניים, צרפתיים, בלגיים והולנדים רבים. רבים מהם היו אמנים, ובהם ציירים, ביניהם פליקס נוסבאום. בקיץ 1940 חלו כ-85% מאסירי המחנה בדיזנטריה עקב תנאי ההיגיינה הגרועים וכן הצפיפות הקשה במחנה. 

מחנה הריכוז סן סיפריאן נסגר ב-19 בדצמבר 1940 ואסיריו הועברו למחנה המעצר גירס.

## קישורים חיצוניים


* CAMP OF ST-CYPRIEN-PLAGE (Pyrénées Orientales) 


## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז בצרפת
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון
מחוז אייקוצ'ו

**מחוז אייקוצ'ו** (בספרדית: **Departamento de Ayacucho**) הוא אחד מ-25 מחוזות פרו, בדרום-מרכז המדינה, ובירתו היא העיר אייקוצ'ו. שטח המחוז הוא 43,814 קמ"ר, ואוכלוסייתו 619,522 תושבים (נכון ל-2005). המחוז מחולק ל-11 פרובינציות ול-111 נפות (distritos).

האזור ברובו הררי, כשרכס הרי האנדים עובר בתוך שטחו. הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא פסגת הר הגעש "סרה סרה" (5,505 מטר מעל גובה פני הים).

במהלך מסעי הטרור של ארגון הנתיב הזוהר נפגע המחוז פעמים רבות. ב-2005 נערך משאל עם בקרב תושבי המחוז, לבחון את איחוד המחוז עם המחוזות איקה ומחוז ואנקבליקה, אולם ההצעה נדחתה.
רעידת אדמה בעוצמה של 6.9 בסולם מגניטודה לפי מומנט הכתה בדרום-מזרח המחוז ב-24 באוגוסט 2014. עשרות בניינים נפגעו, אך רק אנשים בודדים נפצעו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אייקוצ'ו
גראמן גאלפסטרים 2

**גראמן גאלפסטרים II** (**Gulfstream II**) הוא מטוס מנהלים שתוכנן ויוצר על ידי חברת גראמן (שהפכה לגראמן אמריקן, ולבסוף לחברת גאלפסטרים אמריקן), מחליפו של הגראמן גאלפסטרים 1. המטוס החל לטוס ב-2 באוקטובר 1966, ויוצרו 258 יחידות ממנו. ב-1979 החלה החברה לייצר את יורשו, הגאלפסטרים 3. שלא כקודמו, הגאלפסטרים 2 מצויד במנועי סילון ובשל כך בעל מהירות וטווח גבוהים יותר.

ארבעה מטוסי גארמן גאלפסטרים 2 משמשים כמדמי מעבורת חלל בשירות נאס"א. המטוסים עברו שינויים והתאמות על מנת לשרת את תפקידם כראוי.

בנוסף כמה מדינות מחזיקות את המטוס כחלק מכוחות הצבא שלהם, בין השאר: מרוקו, לוב, גבון, ניגריה, עומאן, פנמה, ונצואלה וארצות הברית (הן בחיל האוויר והן במשמר החופים).

## נתונים טכניים
#### מבנה
*אורך - 24.36 מטר
*מוטת כנפיים - 20.98 מטר
*שטח כנפיים - 75.21 מ"ר
*משקל ריק - 16,576 ק"ג
*משקל המראה מרבי - 29,711 ק"ג

*צוות - 2
*נוסעים - 19 נוסעים
#### ביצועים
*מהירות מקסימלית - 936 קילומטר לשעה
*מהירות שיוט - 778 קילומטר לשעה
*סייג רום - 13,715 מטר
*טווח מרבי - 6,635 ק"מ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
גאלפסטרים 2
טלקסקלה (עיר)

**טלקסקלה דה חיקוטנקטל** (בספרדית: **Tlaxcala de Xicohténcatl**), או בקיצור **טלקסקלה**, היא בירת מדינת טלקסקלה במקסיקו.

## היסטוריה
לפני הכיבוש הספרדי באזור מדינת טלקסקלה התקיימה מדינה ילידית בעלת אותו שם שהייתה אויבת של האצטקים, אך האחרונים לא הצליחו לכבוש אותה. למדינה לא הייתה עיר בירה מובהקת לחלוטין והיא התרכזה סביב מספר יישובים, אשר אחד מהם הוא המקור לעיר טלקסקלה של היום.

כשהרנאן קורטס הגיע לאזור ב-1519 הוא כרת ברית עם הטלקסקלנים נגד האצטקים והם עזרו לו להביס את האימפריה האצטקית. לאחר מכן הספרדים עזרו לטלקסקלנים להקים את העיר טלקסקלה. תחילה העיר הייתה מיושבת בעיקר על ידי הילידים, אך במהלך השנים הם עזבו את העיר ומתיישבים ספרדים באו במקומם. ב-1535 המלך קרלוס הראשון העניק לטלקסקלה מעמד של עיר.

ב-1824, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, נוצרה הטריטוריה הפדרלית של טלקסקלה. ב-1856 הטריטוריה הפכה למדינה, והעיר טלקסקלה נבחרה להיות בירתה.

העיר סבלה מהמהפכות ומהמשטרים הדיקטטוריים במקסיקו במאה ה-19, אך היא התחילה להשתקם לאחר המהפכה המקסיקנית בתחילת המאה ה-20.

## כלכלה
טלקסקלה היא המרכז הכלכלי של מדינת טלקסקלה. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על קמעונאות.

## חינוך
בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם האוניברסיטה האוטונומית של טלקסקלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
סימונסון

**סימונסון** או **סימונזון** הוא שם משפחה יהודי שמשמעו: בן סימון או בן שמעון.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שמעון
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
דני או'דונוהיו

**דניאל ג'ון מארק לוק או'דונוהיו** (באנגלית: **'Daniel John Mark Luke O'Donoghue**, נולד ב-3 באוקטובר 1980) הוא זמר יוצר אירי. ידוע בעיקר כסולן להקת הרוק האלטרנטיבי "הסקריפט" וכשופט בתחרות הכישרונות הבריטית The Voice.

## שנותיו המוקדמות
או'דונוהיו נולד לאליס ושיי או'דונוהיו, אביו היה חלק מלהקה בשם "The Dreams". הוא הצעיר מבין שישה אחים ואחיות. או'דונוהיו לא השלים את לימודיו התיכוניים על מנת להצליח בתחום המוזיקה.

## קריירה
### תחילת הקריירה
או'דונוהיו היה חבר בלהקת "Mytown" אשר פעלה מ-1996 ועד לפירוקה ב-2001 יחד עם מארק שיאהן, חבר ב-הסקריפט עד היום. בשנת 1999 הוחתמו השניים על ידי חברת התקליטים יוניברסל רקורדס. או'דונוהיו עבר ללוס אנג'לס והחל בכתיבת שירים עבור אומנים כמו TLC, בויז טו מן ובריטני ספירס. לאחר שנה של כתיבה חזרו או'דונוהיו ושיאהן לדבלין וצירפו אליהם את המתופף גלן פאוור ויחד החלו לעבוד על חומרים משלהם. בשנת 2001 הקימו את להקת הסקריפט.

### הסקריפט
אלבום הבכורה של הלהקה יצא ב-8 באוגוסט 2008 ונקרא "**The Script**". או'דונוהיו היה שותף לכתיבת כל שירי האלבום והאלבום הפך להצלחה מסחרית בעיקר באירלנד שם הגיע למקום הראשון מצעד האלבום האירי. בספטמבר 2010 יצא האלבום השני של הלהקה שנקרא "**Science & Faith**". ב-7 בספטמבר 2012 יצא האלבום השלישי תחת השם "**#3**". ב-12 בספטמבר 2014 עתיד לצאת האלבום הרביעי אשר נקרא "**No Sound Without Silence**".

### The Voice
ב-2012 ביצע או'דונוהיו את הופעתו הראשונה בדה וויס הבריטי לצדם של השופטים ג'סי ג'יי, will.i.am וטום ג'ונס. שנה לאחר מכן הוא שב לתוכנית והיה המנטור של הזוכה של העונה, אנדריאה בג'ליי. ב-16 ביולי 2013 הודיע או'דונוהיו כי הוא עוזב את התוכנית על מנת להתרכז בלהקה. בעונה השלישית הוחלף על ידי ריקי וילסון הסולן של להקת קייזר צ'יפס.

## חיים אישיים
ב-14 בפברואר 2008 נפטר אביו של או'דונוהיו ממפרצת בבטן. לזכרו קעקע או'דונוהיו ורז על זרועו השמאלית וכתב את השיר "If You Could See Me Now" אשר יצא מאלבומם השלישי של הלהקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:דבלין: אישים
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1980
לא נשבר (סרט)

**לא נשבר** (באנגלית: **Unbroken**) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בדצמבר 2014. הסרט בבימויה של אנג'לינה ג'ולי, מבוסס על הספר **"בלתי שביר"** מאת לורה הילנברנד, המבוסס על סיפור אמיתי. גיבורו הוא לואי זמפריני אתלט אולימפי וקצין בחילות האוויר של צבא ארצות הברית שנפל בשבי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.

## עלילה
הסרט עוקב אחר סיפור חייו של האמריקאי לואי זמפריני, בן למשפחת מהגרים איטלקית קשת יום. הוא הצטיין בריצות בינוניות וארוכות וייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין (1936) בריצת 5000 מטר. הוא חלם להשתתף באולימפיאדת הקיץ 1940 בטוקיו, אך תוכניותיו התבטלו בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, אשר בעקבותיה הוא התגייס לצבא ארצות הברית. במהלך המלחמה שירת כמטילן בחילות האוויר, בדרגת סגן. ב-1943, במהלך אחת המשימות התרסק מטוסו בלב האוקיינוס השקט והוא עבר מסע הישרדות מפרך בשתי סירות הצלה. את המסע עבר עם שני חבריו (אחד מהם נפטר אחרי חודש), במשך 47 יום, עד שהגיע לאוניית מלחמה יפנית ליד איי מרשל. הוא הובל לשבי הצבא היפני והועבר בין מחנות שבויים תוך ספיגת עינויים גופניים ונפשיים, בפרט על ידי סמל יפני שכונה "הציפור".

אחרי שנתיים בשבי, הוא שוחרר עם שאר השבויים והתאחד עם משפחתו.

בשקופיות הסיום, מסופר שזמפריני הקים משפחה, השלים עם גורלו מתוך תפיסה דתית נוצרית. לאחר שנים הוא שב ליפן, התפייס עם שוביו, מלבד "הציפור" שסירב לפגוש אותו. בגיל 80 השתתף בהעברת הלפיד האולימפי לקראת אולימפיאדת נאגנו (1998) ביפן. הוא נפטר בגיל 97, חודשים ספורים לפני צאת הסרט לאקרנים.

## הפקה
הזכויות לסרט קולנוע על בסיס סיפור חייו של זמפריני נרכשו על ידי אולפני יוניברסל עוד בשנת 1956, אך הפקה שלו לא יצאה אל הפועל. רק לאחר הצלחת ספרה של לורה הילנברנד "בלתי שביר: סיפור הישרדותו הלא ייאמן של טייס במלחמת העולם השנייה", שיצא לאור ב-2010, צברה ההפקה תאוצה והזכויות לסרט על בסיס הספר נרכשו על ידי האולפנים ב-2011. לבמאית הסרט נבחרה אנג'לינה ג'ולי שזהו סרט האולפנים הגדול הראשון שלה כבמאית. לג'ולי חברו האחים כהן שנבחרו לשכתב את התסריט.

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2013 באוסטרליה, סצנות ההישרדות באוקיינוס בוצעו במכל מים באולפנים בגולד קוסט, צילומי השטח נעשו באתרים בניו סאות' ויילס וצילומי אולפן בסידני.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית בחג המולד 2014. הסרט קיבל ביקורות שליליות בארצות הברית ולא קיבל אפילו מועמדות אחת לגלובוס הזהב, אך הפך לשובר קופות מפתיע שהכניס 90 מיליון דולר בשבועיים הראשונים להקרנתו.

## שחקנים
*ג'ק אוקונל - בתפקיד לואי זמפריני
**סי. ג'יי. ואלרוי - לואי זמפריני בילדותו
*מייאבי - בתפקיד מוטסוהירו וטאנבה הסמל היפני, שכינויו "הציפור"
*דונל גליסון - בתפקיד פיל, טייס המפציץ, אחד מהשלושה ששרדו את התרסקות המטוס
*פין ויטרוק - בתפקיד מאק, איש צוות אוויר, אחד מהשלושה ששרדו את התרסקות המטוס
*גארט הדלונד - בתפקיד קומנדר ג'ון פיצג'רלד, מאסירי המחנה
*ג'יי קורטני - בתפקיד קאפ, אחד מטייסי המפציץ
*אלכס ראסל - בתפקיד פיט זמפריני, אחיו של לואי
*ג'ון מגארו - בתפקיד פרנק אי. טינקר
*ספנסר לופרנקו - הארי ברוקס
*ברין צ'פמן-פאריש - שבוי מלחמה

## קישורים חיצוניים
* 

* לא נשבר באתר History vs. Hollywood
* 
* Making of 'Unbroken': Angelina Jolie Fought "Uphill Battle" in Bringing True Story to Screen, הוליווד ריפורטר, 18 בדצמבר 2014
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:שבי במלחמת העולם השנייה: סרטים
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: פעולה/הרפתקה/מותחן
וורקראפט: ההתחלה

[שמאל|ממוזער|פאנל וורקראפט בכנס [קומיק-קון, סן דייגו, 2015]]
**וורקראפט: ההתחלה** (באנגלית: **Warcraft**, ידוע גם באנגלית כ**Warcraft: The Beginning**) הוא סרט פנטזיה אפי סיני - אמריקאי משנת 2016 בבימויו של דנקן ג'ונס. הסרט מבוסס על סדרת משחקי המחשב "וורקראפט".

הסרט הוכרז לראשונה בשנת 2006 כפרויקט משותף של Legendary Pictures ומפתחי משחק הווידאו Blizzard Entertainment.

הקרנת הבכורה נערכה בלוס אנג'לס שבקליפורניה ב-6 ביוני 2016 בתיאטרון הסיני. הסרט קיבל ביקורות שליליות מצד מבקרי קולנוע שצפו בהקרנת הבכורה בתיאטרון הסיני בלוס אנג'לס שבקליפורניה.

## הפקה ופיתוח
ב-9 במאי 2006 הכריזו אולפני לג'נדרי על רכישת הזכויות להפקת סרט הקולנוע של "וורקראפט" מחברת בליזארד אנטרטיינמנט. קודם לכן, בליזארד שקלו במקור לשכור סופר עבור העיבוד הקולנועי. החברות תכננו במקור להפיק סרט שעלילתו תתרחש ביקום כותרי וורקראפט אך לא תעקוב אחר עלילת משחק ספציפי בסדרת המשחקים. ביוני 2007, תומאס טול, יו"ר אולפני לג'נדרי ציין כי האולפנים עובדים על העיבוד הקולנועי בשיתוף עם המעצבים והכותבים של בליזארד אנטרטיינמנט. ביולי אותה שנה, המעצב הבכיר של המשחקים, רוב פארדו, ציין כי מעצבי המשחק עובדים בשיתוף פעולה עם האולפנים על פיתוח תסריט הסרט.

באוגוסט 2007, בכנס BlizzCon, פורסם לראשונה שהסרט מתוכנן לצאת לאקרנים במהלך שנת 2009 ונאמר שהסרט יתמקד בברית האנושית ועלילתו תתרחש שנה אחת לפני תחילת עלילת המשחק וורלד אוף וורקראפט. בפסטיבל קומיקון 2013 אולפני לג'נדרי הכריזו כי דנקן ג'ונס נבחר לביים את הסרט.

הצילומים החלו ב-13 בינואר 2014 והושלמו ב-23 במאי אותה שנה. בנובמבר 2015 הופץ הטיזר טריילר הראשון. הסרט יצא בארצות הברית ב-10 ביוני 2016.

## מוזיקה
באוקטובר 2014 Legendary Pictures שכרו את ראמין דג'וואדי (משחקי הכס), המוזיקאי ההודי-אמריקאי כדי להלחין ולכתוב את הפסקול לסרט.

## דמויות
### אנשי רוח הסערה
* טרוויס פימל - סר אנדוין לות'אר - מנהיג הברית.
* דומיניק קופר - המלך ליין וורין, שליט ממלכת רוח הסערה.
* בן פוסטר - מגנה מדיב, שומר טיריספאל. מגן שדות הכשף.
* בן שנצר - קדגאר, קוסם צעיר שמעוניין לדעת על האמת בעת שותפתו עם מדיב.
* רות נגה - הגבירה טאריה, מלכת רוח הסערה.

### עדר האורקים
* טובי קבל - דורוטאן, מנהיג העדר
* קלנסי בראון - בלאקהאנד (יד שחורה) "המשמיד", מנהיג העדר והחיה של גול'דאן, האנטגוניסט המשני בסרט.
* רוב קזינסקי - אורגרים פטיש האבדון, חברו של דורוטאן.
* דניאל וו - גול'דאן, מנהיג מועצת הצללים החותר תחת שלטונו של מנהיג העדר והאנטגוניסט הראשי בסרט.

### שחקנים אחרים
* פאולה פאטון - גארונה הלפאורקן, ניצולה חצי-אורקית שלכודה במאבק בין הברית לבין העדר.
* ברקלי דאפילד - קאלן.
* קלום קית' רני - מורוס, מושל מעוז מסתורי בשם קאראזאן, מקום מגוריו של מדיב.

## קישורים חיצוניים

* 

;ביקורות
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בליזארד
ההתחלה
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי בליזארד
דיקסון (רוסיה)

250px|ממוזער|שמאל|היישוב דיקסון והאי דיקסון הסמוך
**דיקסון** (ברוסית: **Диксон**) הוא יישוב עירוני קטן בצפון מחוז קרסנויארסק ברוסיה, אחד היישובים הצפוניים והמבודדים ביותר בעולם. במקום נמצא הנמל הצפוני ביותר של הצי הרוסי. בתקופת השלטון הסובייטי הייתה עיר סגורה ובשיאה התגוררו בה כ-5,000 איש (ב-1985), מאז חלה התדרדרות ונכון ל-2015 מתגוררים ביישוב 650 נפש וכמות האוכלוסייה נמצאת במגמת ירידה מתמדת.

## היסטוריה
היישוב נוסד ב-7 בספטמבר 1915 ונקרא על שמו של הסוחר השוודי-סקוטי אוסקר דיקסון (Oscar Dickson; 1823–1897), שמימן את מסעות הקוטב של אדולף אריק נורדנשלד ופריטיוף ננסן ושעל שמו קרא נורדנשלד את שמו של האי הסמוך ב-1884.

באוגוסט 1942 הופצצו העיר, על נמלהּ ותחנת הרדיו האסטרטגיים שלה על ידי אוניית המערכה זוטא הנאצית "אדמירל שר" במסגרת "מבצע וונדרלנד" (Wunderland). האונייה הגרמנית הפגיזה אוניות סובייטיות שעגנו בנמל, והנחיתה חיילים בחוף. ואולם, מגיני הנמל השיבו אש באמצעות תותח הוביצר מיושן, והצליחו לגרום ל"אדמירל שר" נזק מסוים. הגרמנים השיבו את החיילים לאונייה, ונסוגו לבסיסם בנורווגיה מבלי שהצליחו לפגוע בשיירות באזור. בעיר הוצבה אנדרטה לזכר מגיניה.

בעיר הוצבה אנדרטה לזכר הימאי הרוסי ניקיפור בגיצ'ב שמצא את מותו בתחומי האי דיקסון.

מאז 1985 אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת ירידה מתמדת, כיום מתגוררים בה 650 איש לעומת 5,000 בשנת 1985.

לפי שיר על המקום הוא נקרא "בירת החוג הארקטי" (Столицей Арктики).

## גאוגרפיה ואקלים
היישוב נמצא על גדות ים קארה, בשפך נהר היניסיי מול האי דיקסון ושוכן בשולי שטחי הטונדרה של סיביר.

בדיקסון שורר אור יום מה-5 במאי ועד ה-10 באוגוסט, לילה שורר מ-11 בנובמבר ל-1 בפברואר ובין ה-8 בדצמבר ל-5 בינואר שורר חושך מוחלט. כך זהו היישוב הגדול ביותר צפונית לחוג הארקטי בו שורר חושך גמור זמן כה ממושך בחורף. מאמצע ספטמבר ועד סוף מאי הטמפרטורה היומית ממוצעת יורדת מתחת לאפס מעלות צלזיוס. כאשר הטמפרטורה היומית הממוצעת בינואר היא 25.4- מעלות. הטמפרטורה היומית הממוצעת באוגוסט, החודש החם בשנה היא 4.8 מעלות בלבד.

## תשתיות
### שדה תעופה
5 ק"מ ממערב ליישוב, על גבי אי סמוך לחוף מצוי שדה תעופה קטן (קוד IATA: DKS; קוד ICAO: UODD), שדה התעופה דיקסון שבנייתו הושלמה בשנות ה-30 של המאה ה-20. שדה התעופה קלט מטוסי נוסעים אזרחיים לרוב, בעיקר מטוסי אנטונוב ויאקובלב ומסוקים מכל הדגמים. בסתיו 2010 חדל מלפעול בשל תנאי תשתית רעועים ותנאי מזג אוויר ירודים שמנעו את הפעלת השדה. בדצמבר 2010 חודשה פעילות השדה וחברת התעופה של מחוז קרסנויארסק, "קראסאוויה", החלה להפעיל טיסות סדירות ממנו ואליו.

### הנמל
בעיר שוכן נמל הים הצפוני ביותר ברוסיה, שהוא אחד מנמלי הים החשובים של הצי הרוסי ובתחומו נמצא מפעל דגים. הנמל מהווה לנקודת מוצא חשובה אל אוקיינוס הקרח הצפוני.

### תחנת מחקר
מאז 1916 פועלת בעיר תחנה לחקר הקוטב ובה מרכז רדיו-מטאורולוגי ותחנת מצפה גאופיזית.

## עיר תאומה
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר דיקסון 
* סיפור מסע בדיקסון 
* ערך אנציקלופדי קטן על המקום 
* [ftp://ftp.atdd.noaa.gov/pub/GCOS/WMO-Normals/RA-II/RA/20674.TXT אקלים האי דיקסון בשנים 1961-1990]

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: ערי נמל
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1915
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
קטגוריה:אוקיינוס הקרח הצפוני: ערי נמל
יצחק סמוקובליה

ממוזער
**יצחק** (**איסאק**) **סָמוֹקוֹבְלִיָה** (בסרבו-קרואטית: **Isak Samokovlija**, בסרבית קירילית: **Исак Самоковлија**; 3 בספטמבר 1889, גוראז'דה, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 15 בינואר 1955, סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה סופר ורופא יוגוסלבי ממוצא יהודי, אשר תיאר בספריו את הווי חייהם של יהודי בוסניה.

## קורות חיים
יצחק סמוקובליה נולד בגוראז'דה שבבוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית ספרדית שהיגרה מסמוקוב לבוסניה. הוא רכש השכלה תיכונית בסרייבו ולמד רפואה באוניברסיטת וינה בסיוע מלגת לימודים שקיבל מאגודת לה בנוולנצייה (La Benvolencia) אשר פעלה לקידום ההשכלה בקרב יהודי סרייבו. ב-1917, עם סיום לימודיו, שב לסרייבו והועסק כרופא בבית חולים צבאי. במקביל החל לפרסם מאמרים ושירים בעיתונות הקהילתית. ב-1927 הוציא לאור את סיפורו הקצר הראשון. לאורך שנות ה-30 הוציא לאור מספר ספרים אשר חלקם הומחזו. סיפוריו הבליטו את רובד האוכלוסייה קשת היום בקרב יהדות בוסניה, פרנסתם והווי חייהם.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, סולק סמוקובליה ממשרתו ובהמשך נעצר. הוא הצליח לברוח ממעצרו ולחמוק ממעצר נוסף. ב-1946, הוציא לאור אסופת סיפורים קצרים ובהמשך כיהן כיושב ראש אגודת הסופרים של בוסניה והרצגובינה אשר תחת יוגוסלביה. בשנים 1948–1951 ערך את מזגין הספרות "בראזדה" (בסרבו-קרואטית: Brazda). ב-1953, ביקר סמוקובליה בישראל לרגל חגיגות יום העצמאות ונטיעת יער קדושי יוגוסלביה.

יצחק סמוקובליה הלך לעולמו בסרייבו ב-1955 והוא בן 65. נקבר בבית העלמין הספרדי הישן. הוא היה נשוי להֶדָה לבית בְּרוּנֶר ואב ל-3 ילדים.

במהלך מלחמת בוסניה עלו חלק מבני משפחתו לישראל.

## ספריו בתרגום עברי
* **עשרה סיפורים** תרגם: יעקב מאסטרו; הקדים דברי מבוא: מיכאל לוי, תל אביב: התאחדות עולי יוגוסלביה, תשכ"ט.
* **בין אביב לאביב: (סיפורים)**; תרגם והוסיף מבוא: יעקב מאסטרו; ערך: משה גיורא אלימלך, ירושלים: מורשת – ועד עדת הספרדים בירושלים והמרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח במשרד החינוך והתרבות, תשמ"ב 1982.

## קישורים חיצוניים

* מֶשָה סלימוביץ', יצחק סמוקובליה, באתר spiritofbosnia, אוחזר ב-25 באוגוסט 2014 
*  (עם מותו)

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:ניצולי השואה: בוסניה
קטגוריה:רופאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:אמנים יהודים בוסנים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1889
קטגוריה:נפטרים ב-1955
חלפה

**חלפה-אנריקס** (בספרדית: **Xalapa-Enríquez** או **Jalapa-Enríquez**), או בקיצור **חלפה** (), היא בירת מדינת וראקרוס במקסיקו.

## היסטוריה
במקום בו נמצאת כיום חלפה התקיימו מספר יישובים קטנים של ילידים מאות שנים לפני הכיבוש הספרדי במאה ה-16. באזור שנת 1313 היישובים התאחדו לכפר אחד גדול בשם שַׁלַפַּן. באזור אמצע המאה ה-15 האזור נכבש על ידי שליט האצטקים מוקטסומה הראשון.

ב-1519 הרנאן קורטס כבש את הכפר בדרכו לכיבוש כלל האימפריה האצטקית. הספרדים עיוותו את שם הכפר לשלפה, אך הצליל ש' נשמט מהספרדית המודרנית, ובמקרה זה, כמו במקרים אחרים, הוא שונה לח'.

כשהספרדים הגיעו לכפר הייתה בו אוכלוסייה קטנה יחסית, ובשנים שלאחר מכן התושבים התחילו לעזוב את המקום והאוכלוסייה קטנה עוד יותר. המצב השתנה כשב-1720 המסחר באזור התחיל להתחדש, ובעקבותיו התיישבו מספר משפחות בחלפה וחשיבות היישוב גדלה. ב-18 בדצמבר 1791 קרלוס הרביעי, מלך ספרד, העניק לחלפה מעמד רשמי של עיירה לבקשת התושבים.

ב-1824, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, נוצרה מדינת וראקרוס וחלפה הוכרזה כבירת המדינה. ב-1830 חלפה קיבלה מעמד של עיר. ב-1892 שם העיר שונה ל"חלפה-אנריקס" כהוקרה למושל מדינת וראקרוס באותו זמן חואן דה לה לוס אנריקס.

## כלכלה
הכלכלה של חלפה מתבססת על מסחר, שירותים פיננסיים, דיג, חקלאות, הכוללת גידול תירס, קנה סוכר, תפוזים, צ'ילי, וקפה, גידול פרחים, גידול מקנה ותעשייה.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת וראקרוסנה ואוניברסיטת חלפה.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה אל לנסרו, שמציע טיסות למקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1791
אייל זלינגר

**אייל זלינגר** (נולד ב-3 בדצמבר 1966) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. בתפקידו האחרון היהקצין קשר ותקשוב ראשי (קשר"ר) וראש מטה אגף התקשוב.

אייל נולד בבאר שבע. התגייס לצה"ל בשנת 1985 . בוגר קורס קציני קשר בשנת 1986. שירת כקצין קשר בגדוד שריון 195(בתעסוקה מבצעית בלבנון), ובהמשך שירותו ביצע תפקידי פיקוד בכירים. בשנת 2000 עלה לדרגת סא"ל ושירת כמפקד גדוד הקשר של פיקוד המרכז וכקצין הקשר של אוגדת שריון סדירה במבצע חומת מגן. בשנת 2004 עלה לדרגת אל"ם ושירת כמקשא"פ מרכז, רמ"ח תקשוב במפקדת זרוע היבשה (בתקופת מלחמת לבנון השנייה) ורמ"ח אמל"ח באגף התקשוב (בתקופת מבצע עופרת יצוקה). בשנת 2011 עלה לדרגת תא"ל ומונה לתפקיד קצין הקשר והתקשוב הראשי ורמ"ט אגף התקשוב (בתקופת מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן). שירת בתפקיד זה עד יולי 2015. מאז שחרורו מצה"ל עוסק במגזר העסקי.

במהלך תפקידו האחרון פיקד על חיל הקשר והתקשוב במהלך מבצע צוק איתן, שבו נעשה שימוש נרחב ביכולות המתקדמות של החיל.

כיום בתפקיד סמנכ"ל בחברת "גילת" תקשורת לווינית ובנוסף מכהן כדירקטור בחברת "אלטשולר שחם".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
זלינגר

זלינגר הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני.
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
אריאל (מלאך)

**אריאל** הוא ביטוי המופיע במספר הקשרים תנ"כיים ובמיתולוגיה הנוצרית הוא שם של מלאך.

## מופעים קדומים
הביטוי "אריאל" (לא במשמעות של מלאך) מופיע לראשונה בספר ישעיהו:

אזכור נוסף מופיע בספר יחזקאל, שם הוא משמש ככינוי למזבח: "ומהאריאל ולמעלה קרנות ארבע". בעקבות כך גם האזכור שבישעיהו פורש כמתייחס לירושלים שנקראה על שם המזבח ישעיהו כ"ט ז "הֲמוֹן כָּל-הַגּוֹיִם, הַצֹּבְאִים עַל-אֲרִיאֵל". בתיאורי הקרבות של מישע נגד שעבוד ממלכת ישראל מתאר מישע את כיבוש העיר נבו ואת שביית "אראל דודה והבאתו לאל המואבי"… (שורה 12: "ואשב משם את אראל דודה וא(ס)חבה לפני כמוש"). המושג "אראל" נדון ארוכות במחקר.המושג . עוד הוצע כי אראל / אריאל מייצג דמות של פסל או צלם של חיה מיתית בעלת ראש אדם גוף אריה וכנפי ציפור, אפשרות נוספת מדברת על "האראלים של דוד" שהם כנראה ,פסלים שהוצבו עוד בתקופת דוד, ה"אראלים של מואבים" מוזכרים בשמואל ב,כג כ - "וּבְנָיָהוּ בֶן-יְהוֹיָדָע בֶּן-אִישׁ-חי (חַיִל) רַב-פְּעָלִים, מִקַּבְצְאֵל; הוּא הִכָּה, אֵת שְׁנֵי אֲרִאֵל מוֹאָב". השם אראל נקשר גם לשבט גד, אם כי בשינוי קל – 'בְּנֵי גָד, לְמִשְׁפְּחֹתָם...לְאַרְאֵלִי--מִשְׁפַּחַת, הָאַרְאֵלִי.' (בראשית מו, טז. במדבר כו, טז-יז) משפחת אראלי היא אחת ממשפחות שבט גד. ובאשר ל-"דודה", ישנם חוקרים הקושרים אותו לשם דוד. אבל, בעת ההיא המאה ה-9 לפנה"ס, עדיין לא נעשה שימוש באימות קריאה –א,ה,ו,י בכתב הכנעני, ולכן הימצאות האות "ו" באמצע מילה, אומרת דרשני. במצבת מישע ישנן שתי מילים בלבד שהאות "ו" נמצאת במרכזן – יהווה ו- דודה. ולכן נראה שמדובר בכלי פולחן כלשהו. בספרות חז"ל "אריאל" הפך לכינוי להיכל, שהיה בצורת טרפז - "צר מאחריו ורחב מלפניו ודומה לארי"..

בתרגום התנ"ך ליוונית (ובהמשך לשפות אחרות) לא תורגמה המילה כהלחם "ארי-אל", האריה של אלוהים, אלא הושארה ככתבה, כשֵׁם.

במשמעות של ישות קדושה או מלאך, פרופ' האריס פלטשר טען כי השם "אריאל" מופיע בספר חנוך א' (מהספרים החיצוניים). וכמלאך התקבעה דמותו בנצרות: לפי התאולוג היינריך קורנליוס אגריפה (במאה ה-16),

## בתרבות
ייתכן והמונח האכדי ארלו (ḫarālu) מתייחס למשכן האלים בהרים או בשאול, או לדיירי השאול.

אריאל הוא אף כינוי לאל הגנוסטי דמוי האריה, שדמותו תוארה רבות כשהוא בעל ראש אריה - כך מכנה אותו סופיה (החוכמה) במיתוס הבריאה הגנוסטי

אריאל הוא יצור שמימי המנהיג את צבא רוחות האי במחזה "*[[הסערה|The Tempest]]*" של ויליאם שייקספיר.

המלאך אריאל הוא דמות משנית ב-"*[[גן העדן האבוד|Paradise Lost]]*" מאת ג'ון מילטון (1667).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלאכים
קטגוריה:מיתולוגיה נוצרית
קטגוריה:מלאכים בנצרות