open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מבחן סיכה

**מבחן סיכה** או **מבחן מחט** הוא מבחן המצריך זיכרון חזותי ברמה גבוהה. המבחן נערך לרוב כאשר הספר המשמש כחומר למבחן מונח סגור לפני הנבחן, והוא צריך להוכיח את בקיאותו בידיעת הטקסט של תוכן הספר לפי מיקומו המדויק. המיקום נבחר על ידי הנחת אצבע או סיכה על כריכת הספר (או על אחד מדפי הספר הקודמים לדף עליו נערך המבחן). לרוב המבחן מתבצע על ספרי קודש בהם קיימת שמירה על עימוד הטקסט בפורמט של צורת הדף (צורת עימוד עקבית הנשמרת בכל מהדורות הספר). המבחן נחשב כהוכחה לזיכרון חזותי ברמה גבוהה. ידיעה ברמה זו מאפיינת תלמידי חכמים רבים המצוינים בכך.

## הבחינה
בעריכת מבחן סיכה מניחים את הספר לפני הנבחן, כשהוא סגור או פתוח במקום אחר מהמקום עליו נערכת הבחינה. הבוחן מניח את אצבעו בנקודה מסוימת, ומורה לנבחן לומר את הטקסט המופיע באותו המיקום בעמוד בדף נקוב מדפי הספר. על הנבחן לומר את הטקסט המופיע באותו המקום עליו נשאלה השאלה. פעמים רבות יידרש הנבחן לומר את הטקסט המדויק כלשונו בספר. צורת המבחן, הדורשת בקיאות לפי מקום מוגדר ביותר, מקנה לו את השם "מבחן סיכה". אמנם לפעמים אכן נערך המבחן בנעיצת סיכה או מחט.

קיימת גם גרסה קשה של המבחן, בה לא ננקב דף מסוים מדפי הספר, אלא על הנבחן לשער את הדף הנקוב לפי עומק חדירת המחט.
בגרסה קשה יותר, היה על הנבחן לומר את כל המילים שדרכן חדרה המחט בכל הדפים דרכן חדרה אל הספר.

הבחינה נערכת לרוב כהפגנת בקיאות הנבחן וזיכרונו המיוחד את הטקסט עליו הוא נבחן. המבחן משרת גם מטרה משנית של דרבון תלמידים לשינון החומר הנלמד, או לשקדנות וחזרה, עד לרמת ידיעה כזו.

מבחן זה מופיע לראשונה במאה ה-20. במקור, מופיעה הבחינה כמי שרווחה בעיקר בישיבות ליטא. בהמשך התפשט המבחן גם לישיבות נוספות. מפורסמת בהקשר זה היא ישיבת בניין אב שבראשות הרב דוד אברהם.

קיימים רבנים ותלמידי חכמים המפורסמים בהקשר זה, או שצוינו במיוחד ככאלו הבקיאים בתלמודם ברמה של "מבחן סיכה". בקיאות ברמה של "מבחן סיכה" נחשבת לרמה גבוהה או מיוחדת של ידיעת התורה.

## ספרים שעליהם נערכת הבחינה
מבחן הסיכה מתבצע בעיקר על התלמוד בבלי עם פירוש רש"י ותוספות, זאת בשל שימור צורת הדף של עמוד הגמרא בכל הדפוסים מאז הודפס בדפוס ונציה בוונציה בשנים ה'ר"פ–ה'רפ"ג (1520–1523). המבחן מתקיים גם בספרים תורניים נוספים בהם קיימת צורת-הדף, כמו תלמוד ירושלמי, שולחן ערוך בחלק ממהדורותיו, משנה ברורה ועוד.

## ביקורת
קיימים כאלו המבקרים את שיטת המבחן הבאה להוכיח את ידיעת התורה כאשר היא נערכת על ספרים תורניים, בטענה כי אין זו ידיעת התורה האמיתית, שאין ידיעת התורה נחשבת לדבריהם כידיעה אמיתית אלא אם היא על גוף התוכן ולא על מיקומו בעמוד. בין המבקרים קיימים כאלו הטוענים כי ביצוע המבחן מעודד באופן עקיף התמקדות בזכירת הטקסט לפי מיקומו בעמוד, בעוד שזה בא על חשבון הבנת התוכן. גם מאלו שלא התנגדו במפורש למבחן הסיכה, או שאף עודדו זאת, יש שהדגישו כי אסור לידיעה ברמה כזו לבוא על חשבון הבנת הנלמד באופן עמוק ונרחב.

## לקריאה נוספת
* ד"ר אהרן ארנד: "עדויות וסיפורים על בחינות מיוחדות בבקיאות בתלמוד", **הנה רבקה יוצאת: עיונים במדעי היהדות לכבוד רבקה דגן**, ירושלים תשע"ז, עמודים 241–244.

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמוד
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:מבחנים
מרקולף נימץ

**מרקולף ה. נימְץ** (בגרמנית: **Markolf H. Niemz**, נולד ב-1964) הוא ביופיזיקאי גרמני.

## ביוגרפיה
נימץ למד פיזיקה באוניברסיטת היידלברג ולאחר מכן ביו-הנדסה באוניברסיטת קליפורניה בסן-דייגו. הוא סיים דוקטורט עם עבודה על השמדת רקמות בעייתיות בעזרת לייזר. הוא היה ראש המחלקה לספקטרוסקופיה אופטית במכון פראונהופר לטכניקות מדידה פיזיקליות (IPM) בפרייבורג משנת 1999.

נימץ מונה למהנדס הראשי לביו-רפואה באוניברסיטת היידלברג, וקיבל מינוי פרופסור בשנת 2000 בפקולטה לרפואה במנהיים. נימץ מנהל מאז את המעבדות להנדסה ביו-רפואית במנהיים (MABEL), השייכות בשיתוף לאוניברסיטאות היידלברג ומנהיים.

בנוסף למחקרים השגרתיים החל נימץ לגלות עניין וחוקר את תחום התופעות העל-טבעיות הנצפות בעת מוות קליני.

הוא התפרסם בעולם עם הוצאת ספרו "Lucy with c" בשנת 2005.

## פרסים
*פרס קארל פראודנברג של האקדמיה למדעים של היידלברג לשנת 1995 על עבודתו בטיפול רקמות בלייזר
*פרס עמית מחקר בהרווארד לשנת 1995 על מלגה יוקרתית מדויטישה פורשונגסגמיינשאפט

## פרסומים
**Laser-Tissue Interactions: Fundamentals and Applications.* Springer, Berlin, 1998; 3. edition 2007, .
**Lucy with c: speed of light into the afterlife.* Books on Demand, Norderstedt 2005, .
**Lucy in the light: the afterlife on the track.* Droemer / Knaur, Munich 2007, .
**Lucy's Legacy: The key to eternity.* Droemer / Knaur, Munich 2009, .
**Am I, when I am no more? A physicist decrypted eternity.* Cross, Freiburg 2011 .
**Meaning: A physicist linked knowledge with love.* Cross, Freiburg 2013, .
**Lose yourself itself and win it all: A physicist reaching for the stars.* Cross, Freiburg 2015, .

## הערות שוליים

קטגוריה:ביופיזיקאים גרמנים
קטגוריה:מוות קליני
קטגוריה:סגל אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
קרול באומן

**קרול באומן** (באנגלית: **Carol Bowman**) היא סופרת, מרצה, יועצת ומטפלת, נתפרסמה בעיקר בשל המחקר שלה על מקרי גלגול נשמות, בפרט בילדים.

## ביוגרפיה
נולדה ב-14 באוקטובר 1950, וגדלה בניו יורק.

סיימה תואר ראשון באוניברסיטת סימונס במסצ'וסטס, ותואר שני בייעוץ באוניברסיטת וילאנובה בפנסילבניה, שם למדה עם מוריס נת'רטון ורוג'ר וולגר - חלוצים בתחום חקר גלגול הנשמות.

מתגוררת בעיירה מדיה שבפנסילבניה יחד עם בעלה סטיב. אמא לשרה וצ'ייס.

שני ספריה הראשונים *Children's Past Lives* (Bantam Books, 1997) ו-*Return from Heaven* (HarperCollins, 2001), על גלגול-נשמות, תורגמו למעל 23 שפות. באומן עוסקת גם בטיפול בשחזור גלגולים למבוגרים ואף מעבירה קורסי הכשרה לטיפול בעזרת שחזור גלגולים.

### משנתה המקצועית
קרול באומן הייתה האדם הראשון בארצות הברית שערער על הקביעה לפיה אין לעסוק בחייהם הקודמים של ילדים. מכיוון שזכרה את חוויותיה שלה, גילתה רגישות לדבריהם של ילדיה על חייהם הקודמים, ואף הצליחה לשחרר אותם מפחדים וטראומות שמקורם בחייהם קודמים.

במחקריה גילתה שילדים ניסו לעיתים קרובות לשתף זיכרונות כאלה, אך דבריהם לא זכו להקשבה, בשל הגישה המפקפקת או השלילית של הורים, שמערכת האמונות שלהם לא יכלה לקבל זאת.

באומן מצאה כי זיכרונות מחיים קודמים, בניגוד לפנטזיות, סופרו על ידי ילדים באופן ענייני ונשארו עקביים לאורך זמן.

באומן נחשבת למובילה בקידום המודעות לגלגולים קודמים אצל ילדים. היא הופיעה והתראיינה לכלי תקשורת רבים כולל תוכניות אירוח מובילות כמו אופרה וינפרי, בוקר טוב אמריקה, תעלומות בלתי פתורות, פריים-טיים ABC, ועוד, כמו גם בערוצים כגון Discovery Channel ו-BBC. היא מרצה בנושא במספר מדינות ביניהן נורווגיה, בלגיה, ספרד, אירלנד והולנד.

למרות הצלחת ספריה, ובפרט **Children's Past Lives**, והעובדה שהם מודפסים שוב ושוב במשך למעלה מ-20 שנה, ישנם חוקרים אשר מבקרים את משנתה, ביניהם הפילוסוף-ספקן רוברט טוד קרול, שלדבריו זוהי "עדות מיד ראשונה של בורות מדעית, פתיות ומעל הכל מחשבה שמגשימה את עצמה".

### פרסומים
* Children's past lives : how past life memories affect your child .

New York : Bantam Books, c1997.
* Return from heaven : beloved relatives reincarnated within your family.

New York : HarperCollins, c2001.
* Beyond Disbelief: Children’s Past Lives and the Continuum of Personality. Submitted to Bigelow Institute for Consciousness Studies August, 2021 B

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של קרול באומן
* ראיון עם קרול באומן באתר NTD

קטגוריה:גלגול נשמות
קטגוריה:חוקרים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סימונס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סימונס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
שלמה חיים פרלוב (בולחוב)

רבי **שלמה חיים פרלוב** (בכתיב ארכאי: **פערלאוו**; ה'תר"ם – י"ג בתמוז ה'תש"ג) היה רב אדמו"ר, וראש ישיבה בבולחוב, משושלת חסידות נובומינסק, נרצח בשואה.

## קורות חייו
נולד לרבי יעקב פרלוב האדמו"ר הראשון מנובומינסק ולדבורה בת רבי לייבוש ליברזון מפרוסקורוב. נקרא על שם סב אביו, רבי שלמה חיים מקוידנוב. בגיל צעיר התפרסם כעילוי, והתכתב עם רבנים כמו רבי אליהו חיים מייזל ורבי משה נחום ירושלמסקי. את ספרו הראשון, "תוספות חיים" על מסכתות קטנות, סיים לחבר בגיל 16. בגיל 17 נשא את פיגה דבורה מרים בת דודו רבי יהושע השיל מבולחוב (נרצחה בח' בחשוון ה'תש"ב, יחד עם אמה), שהיה חתן רבי ישראל שמואל נייהוז מטומשוב.

בשנת ה'תרס"ד נפטר דודו וחותנו רבי יהושע העשיל והוא ירש אותו ומילא את מקומו ברבנות בולחוב שבגליציה (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). רש"ח הקים בעיר ישיבה בה למדו כ-60 בחורים, והתפרסם ביותר גם הודות לספריו. הנהגתו הייתה כאביו בדרך חסידות קרלין וקוידנוב, הנהגה שבלטה בייחודיותה בגליציה. מדי שבת היה עורך שלושה טישים והשמיע מאמרי חסידות ארוכים. בית הכנסת שלו כונה "די פוילישע שוהל", וחצרו הייתה המרכז העיקרי של תנועת אגודת ישראל בעיר.

## בשואה
בימי מלחמת העולם השנייה עודד את יהודי עירו לברוח, אך הוא עצמו סירב לברוח ונשאר לעודד ולחזק את בני קהילתו, באמרו שמקומו עם כל היהודים. בכסלו תש"ג (1942) הוא נכלא בגטו סטרי. החסידים יצרו קשר עם גוי שהסכים להסתיר את הרבי בביתו, אך הוא סירב לעזוב את אחיו, והלך לעבודה ככל היהודים. תוכנית שהוכנה בשלב זה להבריחו ליערות נכשלה בעקבות הלשנה.

בי"א בתמוז ה'תש"ג (יולי 1943) הוצא רש"ח, בעודו עטוף בטלית, יחד עם עוד יהודים לכיכר העיר והם הצטוו להתפשט, לאחר שהיהודים סביבו סירבו להפשיטו מפני כבודו והוצאו להורג על ידי הנאצים, ביקש שיפשיטו אותו כדי שהנאצים לא יגעו בגופו, אמר וידוי בנחת ובקול רם ונורה למוות.

## ספריו
***מקדש שלמה**, הכולל: ילקוט שלמה (אוסף מדרשים כעל פסוקי תהלים), מקור חיים (על תרי"ג מצוות), קהלת שלמה (דרשות חז"ל על המצוות), כרם שלמה (פירוש על פסוקי התהלים), בית שלמה (קישור פסוקים בתהלים לתורה שבעל פה).
*סידור **קהלת שלמה**.
***תוספות חיים** - על מסכתות קטנות. נותר בכתב יד.

## משפחתו
*בנו רבי יעקב העשיל - נפטר בי"ג באלול תרצ"ז בגיל צעיר.
*בתו אלטע בת ציון - נישאה לרבי דוד משה שפירא מגוואדז'יץ. נפטרה בד' בטבת תש"ט.
**בנם יצחק אייזיק - נשא את נכדת רבי ירוחם ליינר.
*בתו גיטל - אשת רבי אלימלך בן ציון שפירא בן רבי קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצנה. נספו בהפצצות על ורשה בי"ד בתשרי ה'ת"ש.
*בתו רחל - נישאה לרבי יצחק הגר מטלומטש, בן בנו של רבי חיים מאוטיניה.
*בתו לאה רייזל - אשת רבי משה אפרים מושקוביץ רבה של סוקוליקי.
*בתו שרה - אשת שבח מויער, נספו בב' בסיון תש"ג.

## קישורים חיצוניים
*
*
*"האדמו"ר רבי שלמה חיים פרלוב מבוליחוב", באתר "תולדות ושורשים"
*
*שלמה חיים פרלוב, באתר "תורתך לא שכחתי".
;ספריו
*  / 
* 

## הערות שוליים

שלמה חיים
שלמה חיים
קטגוריה:ראשי ישיבה פולנים
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים במזרח אירופה
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1943
יהודה אריה פרלוב

רבי **יהודה אריה פֶּרְלוֹב** (בכתיב יידי: **פּעֶרלאָוו**; ה'תרל"ח – י' באלול ה'תשכ"א) היה רב בפולין והאדמו"ר מנובומינסק בארצות הברית, מראשי אגודת ישראל בארצות הברית וממייסדי אגודת האדמו"רים.

## קורות חייו
נולד בנובומינסק (פולין, בשעתו חלק מהאימפריה הרוסית) לרבי יעקב מנובומינסק ולחוה בת רבי לייבוש ליברזון מפרוסקורוב. נשא את אסתר רייזל בתו של רבי דוד טברסקי ממקרוב  (בנו של רבי יעקב יצחק ממקרוב וחתן רבי אברהם מטריסק). הוסמך להוראה על ידי רבי אליהו חיים מייזל, רבי יואב יהושע וינגרטן ורבי משה נחום ירושלמסקי. מספר שנים לאחר פטירת אביו התמנה לרבה של ולודבה. מסופר כי רבי חיים מבריסק שיבח את ידיעותיו בהלכה. נהג לסיים תלמוד בבלי בכל שלוש שנים. התפרסם גם בבקיאותו בספר הזוהר.
במלחמת העולם הראשונה ברח למינסק, ולאחריה, כשחזר לפולין, התיישב בלובלין.

בשנת ה'תרפ"ב היגר לארצות הברית על פי הצעתם של יוצאי ולודבה בארצות הברית. בבואו לארצות הברית התגורר בתחילה בלואר איסט סייד, שם התפלל בבית הכנסת של יוצאי קהילת אופולה לובלסקיה, שם גם הקים את קהילת "מנחת יהודא". לאחר מכן עבר לוויליאמסבורג. לצד כהונתו כאדמו"ר, שימש גם כרב ופסק שאלות למעשה. הוא נהג לשבות רבות בקהילות שונות בארצות הברית אליהן הוזמן. היה אחד מראשי אגודת ישראל בארצות הברית, וחבר הוועד הפועל שלה.

יחד עם רבי יהושע השל רבינוביץ ממונסטריטץ', רבי מרדכי חודורוב מטולנה-ויז'ניץ ורבי דוד מרדכי טברסקי מטולנה, ייסד את אגודת האדמו"רים בארצות הברית. פעל רבות למנוע חילולי שבת מצד יהודים בעלי עסקים בקרבת מקום מגוריו.

בשנת ה'תש"ו ייסד בבית מדרשו את "ישיבת ר' לוי יצחק מברדיטשוב זצ"ל" על שם זקנו רבי לוי יצחק מברדיטשוב, בה למדו כ-100 תלמידים ויותר.

נפטר בי' באלול ה'תשכ"א ונקבר בניו יורק, בחלקת נובומינסק בבית הקברות "בית דוד" .

## הנצחה
ישיבת "קול יהודה", שהוקמה על ידי נכד אחיו רבי יעקב פרלוב מנובומינסק, נקראה על שמו.

## משפחתו
*אחיו הבכור רבי אלתר ישראל שמעון פרלוב – ממלא מקום אביהם בנובומינסק
*גיסו רבי משה מרדכי השיל – האדמו"ר ממז'יבוז'-ורשה.
*אחיו הצעיר רבי שלמה חיים פרלוב – רב ואדמו"ר בבולחוב שבגליציה
;ילדיו
*בנו דוד – נפטר בצעירותו באייר תשי"ב.
*בנו אהרן.
*בתו פייגה – נישאה לזאב חיים מינקוביץ.

## ספריו
* **לב אריה החדש** על התורה, שני חלקים, ירושלים תרצ"ג. רי"א פרלוב נסע לארץ ישראל במיוחד עבור הדפסת הספר.
* **קול יהודה** – דרשות.

## לקריאה נוספת
*
*.
*.
*
*אשכול אודות "רבי יהודה ארי' פערלאוו מ'נאוואמינסק – י' אלול תשכ"א", בפורום "אידישע וועלט".
;ספריו
***לב אריה החדש**
** / 
** / 
* / ו

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1961
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
יהודה אריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בית דוד
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:לובלין: רבנים
יהודה אריה
חסידות רדוביץ

**חסידות רדוביץ** היא חצר חסידית שפעלה בעיירה רדאוץ (ביידיש: ראדעוויץ) ובצפת בין השנים תרט"ו–תרע"ג, ואחר כך בארצות הברית. החצר היא ענף מחסידות קוסוב, ממנה יצאה גם חסידות ויז'ניץ. כיום אין אדמו"ר לחצר.

## תולדות החצר
ממוזער|בית הכנסת רדוביץ בצפת, הוקם בשנת תרמ"ה (1845) על ידי רבי יוסף אלטר מרדוביץ
ממוזער|בית הכנסת בצפת, כיום
### רבי יוסף אלטר הגר

בשנת תרט"ו השתקע רבי יוסף אלטר הגר, בנו השני של רבי חיים הגר מקוסוב, בעיירה רדאוץ (או ראדעוויץ, רדוביץ), והקים בה חצר חסידית. לרבי יוסף אלטר לא היו חסידים רבים, ובשנת תרל"ג הוא עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת. נפטר כעבור שש שנים בחיפה ונקבר בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.

### רבי משה הגר (ויקח משה)
[ממוזער|קבר רבי [משה הגר (רדוביץ)|משה מרדוביץ בבית העלמין בצפת, ומאחוריו קבר אמו אשת רבי יוסף אלטר]]

בנו רבי משה התמנה לממלא מקום אביו בשנת תרל"ג, וכיהן ברדוביץ עד שנת תרנ"ז, אז עלה גם הוא לארץ ישראל והתגורר בצפת. בצפת קיבל את בית מדרשו של אביו.

בארץ ישראל ניהל אדמו"רות כחמש שנים, ונפטר בשנת תרס"ב.

### רבי ישראל הגר
רבי ישראל הגר (כ"ו ניסן תרל"ח–ג' חשוון תש"ג), בנו השני של רבי משה, מילא את מקומו (הבן הגדול של רבי משה, רבי זיידא חיים, נפטר בחיי אביו), וכיהן כאדמו"ר ברדוביץ.

בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית, והקים בית מדרש במנהטן, ברחוב וול סטריט. ייסד את ישיבת "תורת חיים", ועורר את יהודי ארצות הברית לשמירת המצוות. בא לבקר כמה פעמים בצפת, ותמך כלכלית בבית המדרש של אביו בעיר. כמו כן הקים בצפת "בית יתומים" והחזיק אותו כלכלית. היה מנהל כולל ויז'ניץ בארצות הברית, וסייע לרבי ישראל הגר מוויז'ניץ בגיוס כספים לטובת תושבי ארץ ישראל.

נפטר בשנת תש"ג, ונקבר בבית הקברות "בית דוד" , על קברו הוקם אוהל. קברו שופץ בשנת תש"ע.

### רבי יוסף שמואל הגר
רבי יוסף שמואל, הבן היחיד של רבי ישראל, למד בישיבה יוניברסיטי. נישא לבת רבי יצחק, האדמו"ר משאץ־סאסוב ברדוביץ.

עם שובו לארצות הברית, סייע לאביו בפתיחת בית המדרש בוול סטריט, מנהטן, בשנת תרפ"ט, ומאז כיהן כרב המקום. עם פטירת אביו, בשנת תש"ג, החל לכהן כאדמו"ר בבית מדרשו. נפטר בכ"ח בניסן ה'תשמ"א, ונקבר על יד אביו בבית הקברות "בית דוד" .

### בני רבי יוסף שמואל
לרבי יוסף שמואל נולדו שני בנים, משה ויחיאל מאיר. האחים מעולם לא נישאו, ולאחר פטירתו כיהנו שניהם כרבנים בבית המדרש. הרב יחיאל מאיר, הצעיר יותר, נפטר בפתאומיות בכ"ב בתשרי תשע"ג.

## החסידות כיום
כיום החצר אינה פעילה, אך פעילים שלושה בתי כנסת:
*במנהטן, באזור מרכז הסחר העולמי - בית הכנסת של אדמו"רי השושלת משנת תרפ"ט.
*בבורו פארק, בשדרה ה־15 - שימש את רבי ישראל בעת מגוריו בבורו פארק, לפני שעקר למנהטן. בית המדרש מנוהל כיום על ידי רבי יהושע רובין.
*בצפת - בית המדרש "תפארת משה וישראל". הוקם בשנת תרמ"ה (1885) על ידי רבי יוסף אלטר, האדמו"ר הראשון, ואחריו כיהן בו באדמו"רות בנו רבי משה הגר. משמש כיום קבוצה של חסידי ברסלב.

## לקריאה נוספת
* שלמה יוסף אוביץ, "בית צדיקי ראדעוויץ", בתוך: **ויקח משה**, בני ברק, תש"ס.

## קישורים חיצוניים
* בית ראדעוויץ, בפורום "אידישע וועלט פארומס" .
* מכתב בקשה מהנהלת בית היתומים בצפת, בו מפורט על הקמת בית היתומים בניהולו של רבי ישראל הגר מרדוביץ.
* JOSEPH HAGER DEAD AT 80, כתבה על פטירת רבי יוסף שמואל הגר מרדוביץ .
* Rebbe Yisroel Hager, באתר kevarim.com .

## הערות שוליים

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:חסידות קוסוב
נחום מרדכי פרלוב

רבי **נחום מרדכי פֶּרְלוֹב** (בכתיב ארכאי: **פֶּערְלָאוו**; כ"ח בתמוז ה'תרנ"ו 9 ביולי 1896 - ט' באלול ה'תשל"ו 4 בספטמבר 1976) היה אדמו"ר חסידי, השלישי בשושלת נובומינסק, מראשי אגודת ישראל בארצות הברית, ומהאדמו"רים הבולטים בה במשך כ-40 שנה.

## קורות חייו
נולד לרבי אלתר ישראל שמעון פרלוב, האדמו"ר השני מנובומינסק, ולפיגא דינה בת רבי ברוך מאיר טברסקי מאזרניץ. בשנת תרע"ו נשא את ביילה רחמה בת רבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. אחרי נישואיו היה אחד מראשי הישיבה שהקים חמיו בסוקולוב.

בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל במטרה להשתקע בה; ביקורו ארך למעלה משנה, ובמהלך ביקורו נפטרה בתו חנה יוכבד בת השבע (שנותרה בפולין עם אמה עד שימצא עבודה), והוא שב לפולין עקב אסונו וקשיים כלכליים שנערמו על דרכו. בשנת תרפ"ו היגר לארצות הברית, תחילה לבדו, ומאוחר יותר - בשנת תרפ"ט - הצטרפו אליו אשתו וילדיו. עם בואו לארצות הברית התגורר בלואר איסט סייד, שם החל לנהוג באדמו"רות. בשנת תשי"ד עבר לקראון הייטס.

בשנת תשכ"ח עבר ניתוח ומאז נחלש. בשנת תש"ל עבר לבורו פארק, שם נפטר בתאריך ט' באלול תשל"ו. אשתו ביילא רוחמה נפטרה בכ"ח בסיוון תשמ"ז.

## אישיותו
רבי נחום מרדכי נודע כמתמיד וכלמדן מופלג. עסק רבות גם בצדקה ובחסד. היה פעיל במיוחד בעסקי הציבור של היהדות האורתודוקסית בארצות הברית, והיה מראשי אגודת ישראל בארצות הברית . הוא קשר קשרי ידידות עם רבנים רבים בארצות הברית, בהם רבנים וראשי ישיבות ליטאיים, כמו רבי אהרן קוטלר ורבי משה פיינשטיין, ואדמו"רים כמו רבי יואל טייטלבוים ורבי מנחם מנדל שניאורסון. ביקר בארץ ישראל מספר פעמים, וכן השתתף בכנסייה הגדולה החמישית בשנת תשכ"ד. היה מהחברים הבולטים באגודת הרבנים האורתודוקסים של ארצות הברית וקנדה, וכיהן גם כסגן נשיא כבוד שלה. באחד מביקוריו נשלח מטעם האגודה לשוחח עם רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלז, על קבלת כספים מגופים ממשלתיים.

מקורבו הרב מרדכי פרידלנדר שנסמך ממנו להוראה, סיפר כי כמחצית מכ - 100 המתפללים בבית מדרשו היו בקיאים בש"ס.

## משפחתו
*בנו רבי ברוך דוד (נפטר בכ"א בתשרי תשמ"ד).
*בנו וממלא מקומו רבי יעקב פרלוב.
*בנו אלטר ישראל שמעון (תרצ"ז - י"ב בחשוון תש"ע).
**בנו יוסף פרלוב.
**בנו אהרן פרלוב.

## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
נחום מרדכי
נחום מרדכי
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
JSHint

**JSHint** הוא כלי ניתוח קוד סטטי המשמש בפיתוח תוכנה לבדיקה האם קוד מקור הכתוב בשפת JavaScript תואם עם כללי הקידוד. JSHint נוצר בשנת 2011 על ידי אנטון קובליוב כמזלג מהפרויקט JSLint (על ידי דאגלס קרוקפורד).  אנטון ואחרים חשו כי JSLint נעשה "דעתני מדי", ולא אפשר מספיק אפשרויות התאמה אישית.     מתכנני JSHint  מפרסמים הן גרסה מקוונת והן גרסת שורת פקודה .

הגרסה המקוונת נגישה דרך האתר הרשמי שבו משתמשים יכולים להדביק קוד כדי להפעיל את היישום באופן מקוון. גרסת שורת הפקודה של JSHint (מופץ כמודול Node.js ), מאפשרת תהליכי מיצוי אוטומטיים על ידי שילוב JSHint בתהליך העבודה של פיתוח הפרויקט. 

## רישיון
JSHint מופץ תחת רישיון MIT, למעט קובץ אחד עדיין תחת רישיון JSLint המהווה גרסה שונה מעט של רישיון MIT. סעיף נוסף מציין כי התוכנה תשמש "לטוב ולא לרע". סעיף זה, על פי המוסד לתוכנה חופשית, עושה את התוכנה ללא חפשית. 

## ראו גם
* סקר קוד
* כיסוי קוד

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:JavaScript
קטגוריה:כלי תכנות
Atom

**Atom** (תרגום: *[[אטום]]*) הוא עורך טקסט וקוד מקור חינמי וקוד פתוח, המיועד לmacOS, Linux, ו-Windows. הוא תומך בהרחבות (plug-ins) שנכתבו ב-Node.js, ו-embedded Git Control ופותח על ידי GitHub.

Atom היא למעשה אפליקציית שולחן עבודה שנכתבה בעזרת כלים לבניית אתר אינטרנט.

מרבית ההרחבות יוצאות ברישיון חופשי ומתוחזקים על ידי קהילת מפתחים פתוחה. Atom מבוסס על תשתית Electron (נקראה בעבד Atom Shell), תשתית חוצת פלטפורמות לפיתוח יישומים עם Chromium ו-Node.js. הוא נכתב בשפות הפיתוח CoffeeScript ו-Less. הוא יכול לשמש כסביבת פיתוח (IDE), אך הוחלט לבטל את יכולת זו בעת המעבר מגרסת בטא לגרסה 1.0 ביוני 2015. מפתחיו קראו לו "עורך טקסט פריץ () עבור המאה ה-21.

## שפות תכנות נתמכות
החבילה המקורית של Atom תומכת כברירת מחדל בהדגשת תחביר עבור השפות ופורמטי הקבצים הבאים:

## קישורים חיצוניים
https://atom-editor.cc/ להורדה ועוד
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי טקסט
קטגוריה:תוכנה חופשית
MAC spoofing

**MAC spoofing** היא טכניקה לשינוי כתובת MAC של כרטיס רשת (NIC) שניתנה לכרטיס בעת הייצור במפעל ולכאורה אינה ניתנת לשינוי, שכן כתובת ה-MAC, צרובה על כרטיס הרשת. לעומת זאת, מנהלי התקנים רבים מאפשרים שינוי של כתובת ה-MAC. בנוסף, ישנם כלים אשר יכולים לגרום למערכת ההפעלה להאמין שכתובת ה-MAC של כרטיס הרשת שלה תהיה אחת שיבחר המשתמש. ההליך של מיסוך כתובת ה-MAC נקרא MAC spoofing. בפועל פעולת MAC spoofing משנה בעיני המתבונן את זהות המחשב, והפעולה ניתנת להשגה בקלות יחסית.

## מוטיבציה

שינוי של כתובת MAC יאפשר לעקוף רשימת בקרת גישה על שרתים או נתבים, על ידי כך שיחביא את המחשב על רשת מסוימת מאחורי זהות מזויפת או יאפשר לו להתחזות למחשב אחר ברשת. ישנן סיבות לגיטימיות כמו גם בלתי-חוקיות לביצוע MAC spoofing.

## ראו גם
* ARP spoofing
* DNS spoofing

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
יהודה צבי לנגנר

רבי **יהודה צבי לנגנר מסטרטין** (ט' באלול ה'תר"ה, 11 בספטמבר 1845 – י"ד באייר ה'תרס"ז, 28 באפריל 1907) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות סטרטין.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה סטרטין לרבי אורי לנגנר ולשרה, ונקרא על שם סבו שנפטר מעט קודם לידתו. בילדותו למד אצל סבו רבי אברהם מסטרטין (ר' אברהם'טשי), שלמד עמו בחברותא מדי יום שיעור. החברותא נמשכה גם לאחר נישואיו. בשנת ה'תרי"ט נשא את הינדה פרל, בתו של רבי שלמה טויב (חתן רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין). תקופה קצרה אחר חתונתו נפטרה אשתו, והוא נשא את אחותה הצעירה, גיטל לאה. לאחר נישואיו נשאר להתגורר בעיר הולדתו סטרטין. לאחר נישואיו היה לתלמידו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.

בשנת ה'תרכ"ה, לאחר פטירת סבו רבי אברהם עברה אדמו"רות סטרטין לחתנו של רבי אברהם - רבי אורי לנגנר - אביו של רבי יהודה צבי. רבי יהודה צבי מונה תחת סבו לרבה של העיר סטרטין. על מנת למנוע חיכוכים, עבר רבי אורי לעיר רוהאטין. בי"ח באייר ה'תרמ"ט, לאחר פטירת אביו, מונה לממשיך דרכו באדמו"רות. בחג השבועות של אותה השנה התפלל עם חסידיו ברוהאטין, ובימים הנוראים של שנת ה'תר"ן החל בהנהגת החצר בעיר סטרטין.

רבי יהודה צבי התאפיין בתפילותיו הארוכות. היה משמש בעצמו כשליח ציבור בבית הכנסת שלו, ותפילתו הייתה בקול בוכים נעים ובניגון אחיד, אך ללא שירים וזמירות. היה מרבה בטבילה במקווה. סירב לקבל כסף מבני אדם, למרות שהיו בין חסידיו עשירים רבים. היה מיודד עם מנהיגים חסידיים בדורו כדוגמת רבי דוד משה מטשורטקוב, רבי יצחק מאלעסק, רבי יהודה צבי מדולינא, ורבי נחום מבורשטין. בתורתו היה מביא הרבה רעיונות קבליים, בדומה לרבו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב. במאמריו היה מסנגר על עם ישראל, תוך חידוד מעלתם על פני הגויים.

בשנת ה'תרס"ז, בעקבות מחלת נשימה שפקדה אותו, עבר לרוהטין ובה נפטר בי"ד באייר. נקבר בעיר רוהטין. ממשיך דרכו היה בנו רבי יצחק אייזיק לנגנר.

## תלמידיו
בין תלמידיו נמנים:
* רבי פנחס חיים טויב - אב"ד רוזדיל
* רבי אברהם מרדכי שלום טויב - אב"ד סאסוב
* רבי יחיאל מיכל היבנר - אב"ד ניזנוב
* רבי ישראל לנדא - אב"ד זלוטשוב
* רבי אלעזר לנדא - בעל ספר "זיכרון אלעזר", ונכדו של רבי אלעזר לנדא בעל ה"יד המלך".
* רבי שבתי ליפשיץ - אב"ד אורשיווע
* רבי בנציון גסנבויער מקומרנה

## משפחתו
;בניו
*רבי אברהם (אברהם'טשי) - רב העיר .
*רבי רבי יצחק אייזיק - ממשיך דרכו באדמו"רות בסטרטין.
*רבי משה מקוזובה וטורונטו.
*רבי שלמה - רבה של רוהטין ורודשין.
*רבי ישראל מברודי.

;חתניו
*רבי חיים הלוי אייזן - אב"ד סווירז'. בנו של רבי אביגדור. בנו של רבי חיים נשא את בת דודו רבי ישראל מברודי.
*רבי יחיאל מיכל הורודנר - אב"ד סטרטין.
*רבי משה פנחס פרנקל-תאומים מחודורוב.
*רבי ישראל פרנקל מפרמישלן.
*רבי נפתלי ישכר בער ברנדוויין מלמברג.
*רבי דב בר מסטרטין - כיהן כאדמו"ר בלבוב.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי סטרטין
קטגוריה:רבנים גליציאנים
אליעזר אבי הבעל שם טוב

**אליעזר** היה יהודי במזרח אירופה במאה ה-17, שפרסומו העיקרי הוא הודות לבנו **[[הבעל שם טוב]]**. אין כמעט תיעוד היסטורי ומחקרים אודותיו, והידוע עליו הוא בעיקר מסיפורי שבחי הבעש"ט, שם מופיעים עליו סיפורים רבים והוא מתואר כ"צדיק נסתר". פרטים נוספים עליו קיימים במסורת החב"דית.

## ביוגרפיה
שנת הולדתו אינה ידועה. על פי המסורת החסידית, הבעל שם טוב נולד כשהיה קרוב למאה שנה, ואם כן נולד לערך בשנים ה'ש"נ–ה'ש"ס. נשא את שרה. הזוג התגורר ב"". רבי יוסף יצחק שניאורסון זיהה את המקום כנסיכות ולאכיה, הזוג התגורר בעיירה "אוקופ" (כיום ), הסמוכה לקמניץ-פודולסק, או טלוסט. לפי משה אידל אזור מגוריהם הוא יותר צפונית-מערבית: בצפון נסיכות מולדובה שכונתה מולדו ולאכיה בעבר. בספר "שבחי הבעל שם טוב" נכתב שהם היו גרים סמוך לגבול.

על פי המסורת החסידית, רבי אליעזר היה עשיר, אך חי בפשטות ואת רוב כספו השקיע בהכנסת אורחים בביתו. לפרנסתו עסק בממכר לחם, והיה מחלק כיכרות רבים לעניים בלא לגבות מהם תשלום. אשתו הייתה תופרת, ואף היא לא נטלה שכר על עבודות שביצעה עבור משפחות נזקקות. לפי גרסאות אחרות, פרנסתם של הזוג הייתה מעיסוקה של שרה, כמיילדת. הוא נחשב כצדיק נסתר, והרבה היו מזכירים אצלו שמות לתפילה. אחרים מציינים אותו סתם כ"איש המוני".

אליעזר ואשתו היו עקרים במשך שנים רבות, ובנו - רבי ישראל בעל שם טוב - נולד לו רק לעת זקנתו.

במסורת חב"ד מתוארכת פטירתו לטווח השנים שבין ה'תנ"ה–ה'תס"ה. בעת פטירתו היה בנו רבי ישראל בן חמש שנים. אשתו נפטרה זמן קצר לאחר מכן.

בספר ההגיוגרפי "שבחי הבעל שם טוב" מסופר שהגיעו לעירו שודדים, ששבו ומכרו אותו לאחד מיועצי המלך, ובזכות עצה מוצלחת שנתן למלך, התמנה למשנה למלך, אולם כאשר ביקשה בת המלך להינשא לו, נאלץ רבי אליעזר לגלות שהוא יהודי. לאחר מכן, באישורה של בת המלך ברח וחזר אל רעייתו.

המסורת החסידית מייחסת לרבי אליעזר מעשה מיוחד שבזכותו זכה שנולד לו בן. על פי הספר "שבחי הבעש"ט", היה זה בזכות עמידתו בניסיון והימנעותו מלהתחתן עם בתו של המלך, נגלה אליו אליהו הנביא והבטיח לו בן (הבעל שם טוב) שנולד לו כשהוא קרוב לגיל מאה, אולם על פי הגרסה החב"דית, הדבר היה בזכות שהסכים לקבל אורח שהגיע לעיירתו במהלך השבת, שהתברר בסוף כאליהו הנביא.

על פי המסורת החב"דית, לפני פטירתו ציווה את בנו הילד שני דברים: 1. לא לפחד משום יצור, אלא רק מה'. 2. לאהוב כל יהודי באשר הוא.

## לקריאה נוספת
***[[שבחי הבעל שם טוב]]**, ה'תקע"ה, עמ' א'.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת הבעל שם טוב
קטגוריה:נפטרים במאה ה-17
קטגוריה:יהודים מפודוליה
קטגוריה:ילידי המאה ה-16
אורי לנגנר

רבי **אורי לנגנר מסטרטין** (ה'תק"ף, 1820 – י"ח באייר ה'תרמ"ט, 1889) היה האדמו"ר השלישי של חסידות סטרטין.

## ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תק"ף לאביו רבי יצחק לנגנר, אב"ד טארטאקוב, שהיה מצאצאי רבי יצחק חיות בעל ה"זרע יצחק", והיה מגדולי תלמידי רבי אורי מסטרליסק, וכך קרא לבנו על שם רבו. על פי המקובל במסורת החסידית כבר בהיותו ילד היה רבי יהודה צבי ברנדויין מייסד חסידות סטרטין (שהיה רבו של אביו של רבי אורי) מקרבו ולומד אתו. אביו של רבי אורי נפטר כשהיה רבי אורי ילד, והוא גדל אצל גיסו רבי אביגדור אייזן.

בשנת ה'תקצ"ח הוא נישא לשרה, בתו של רבי אברהם ברנדויין האדמו"ר השני של חסידות סטרטין, לאחר נישואיו הוא עבר להתגורר ליד חותנו ושימש כדיין. לאחר פטירת חותנו בג' בטבת ה'תרכ"ה הוא מונה לממשיך דרכו באדמו"רות, לצד דוד מחותנו רבי אליעזר ברנדויין (בנו הצעיר של רב יהודה צבי ברנדויין) ששימש באדמו"רות בעיר אזיפלע. את חצרו ניהל בעיירה רוהטין.

רבי אורי התאפיין בעיסוקו בהחזרת יהודים בתשובה וללמד עליהם זכות, כפי שהעיד על עצמו בהזדמנות כי .

רבי אורי נקבר בחלקת אדמו"רי סטרטין, ברוהאטין, ממשיך דרכו בחסידות היה בנו רבי יהודה צבי לנגנר. עקב פטירתו בל"ג בעומר, הפך ציון קברו למקום עליה לרגל בל"ג בעומר, וכיום הילולא במקביל להילולא בהר מירון על ציון קברו של רבי שמעון בר יוחאי. בשנת ה'תשע"ג נמצאה המצבה המקורית של רבי אורי והיא הוקמה מחדש.

## משפחתו
;בניו
*רבי יהודה צבי לנגנר – ממשיך דרכו באדמו"רות, נפטר בי"ד באייר ה'תרס"ז.
*רבי יצחק אהרן לנגנר – נפטר בכ"ו בתמוז ה'תרנ"א.
*רבי ישראל מנחם לנגנר – מהעיר ברודי, נפטר בכ"א בסיוון ה'תרפ"ב.

;חתניו
*רבי חיים יוסף רבינוביץ – מטורקא, נפטר בד' בסיוון ה'תרע"א.
*רבי אלעזר רובין – מגלאגוב סאסוב.

## קישורים חיצוניים
*
*אשכול על רבי אורי מראטין, בפורום "אידישע וועלט"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי סטרטין
צבי הירש רוזאניס

**רבי צבי הירש רוזניס** (בכתיב יידי: **רוזאניש** או **ראזאניש**; ה'תצ"ג, 1733 – כ"ז בכסלו ה'תקס"ה, 30 בנובמבר 1804) היה מחכמי גליציה, רבה של לבוב. אשתו, יהודית, הייתה בעלת בית דפוס יהודי נודע בז'ולקווה, ולאחר מכן בלבוב.

## ביוגרפיה
נולד לרבי ישכר בריש, אב"ד בפודהייצה ובנו של רבי יעקב יהושע פלק (ה"פני יהושע"), ולשפרה בת אריה לייבוש מבוטשאטש שהיה "פרנס המדינה" של רייסין בוועד ארבע ארצות. בצעירותו עסק במסחר ובחכירה. נשא את רבקה (נפטרה בשנת ה'תקכ"ה).

החל את הרבנות שלו בבוליחוב בשנת ה'תקכ"ז (1767).

בין השנים ה'תקמ"ב–ה'תקמ"ח נשא בזיווג שני את יהודית, שהייתה בעלת בית דפוס בז'ולקווה ולאחר מכן בלבוב.

אחר פטירתו של רבי מרדכי זאב אורנשטיין מלבוב בשנת ה'תקמ"ז (1787), מילא את מקומו כרב העיר לשתי הקהילות, מכיוון שרבי יעקב משולם אורנשטיין - בנו של הרב הנפטר - היה צעיר מדי בכדי למלא את מקומו. רבי צבי הירש ויתר על משכורתו מטעם הקהילה; נחשב כמי שתורה וגדולה התאחדו על שולחנו.

בל' בשבט ה'תקמ"ז (18 בפברואר 1787), הוצא חוק חדש בווינה המחייב את היהודים בשירות בצבא. משלחת מטעם יהודי גליציה, שכללה את רבי צבי הירש כנציג קהילת לבוב (יחד עם רבי יעקבקה לנדא, בנו של רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה") ונציג קהילת ברודי, ועם מאיר שנייאר, נציג קהילת בוטשאטש), נסעה לווינה להשתדל להמיר את החיוב בתשלום כספי.
ביוני 1790 (קיץ תק"ן) שוב נסעה אותה המשלחת לווינה, להשתדל עבור היהודים במספר מישורים: התרת חכירת בתי מזיגה בכפרים, דבר שנאסר על היהודים ב-1787; תשלום מס טירונים במקום שירות בצבא; חידוש הקמתם של בתי הדין הרבניים שבוטלו בפקודת המלכות, והחזרת סמכותם בענייני נישואין וגירושין; אוכל כשר לאסירים יהודים, ושחרורם מעבודה בשבתות וימים טובים, ועוד.
לאחר שתי פניות נוספות הוציא הקיסר לאופולד השני ב-28 ביולי, צו המאפשר ליהודים להעמיד תחתם טירונים מתנדבים, או לשלם 30 פלורינים בעבור כל גולגולת החייבת בשירות צבאי.

רבי צבי הירש נודע בהסכמות רבות שהעניק לספרים שנדפסו בדורו, רבים מהם בבית הדפוס שבבעלות אשתו יהודית. בין ספרים אלו נמנים הספרים "שנות אליהו" של הגאון מווילנה, "קצות החושן" של רבי אריה לייב הלר, וכן ספרים של רבנים מפורסמים מדורות שקדמו לו. בולטת היא הסכמתו על הספר "אהבת דוד ויהונתן" - חיבור על פירושו של רבי יהונתן אייבשיץ לתלמוד, שניתנה למרות היריבות הקשה ששררה בינו לבין סבו ה"פני יהושע". עוד הסכמה בולטת היא הסכמתו להדפסת ספר הפולמוס כנגד החסידות "חרב חדה".

נפטר בכ"ז בכסלו ה'תקס"ה או תקס"א, ויש אומרים בו' בכסלו. לא הותיר אחריו צאצאים.

על מצבתו נכתב:
.

את מקומו אחריו ברבנות לבוב, מילא רבי יעקב משולם אורנשטיין (ה"ישועות יעקב"), בנו של רבי מרדכי זאב.

## ספרו
* ספרו היחיד שהודפס בחייו: **תשע שיטות** - על סוגיות הש"ס (מכיל תשעה קונטרסים, בהם: "משרת ענבים", "אמתלא" ועוד). הודפס בבית דפוס של אשתו בשנת ה'תק"ס. בסוף הספר נוסף קונטרס "חזקת אבהתא" מחידושי אביו.

## תלמידיו
בין תלמידיו נמנה שמשון בלוך.

## לקריאה נוספת
*יצחק אלפסי, **[https://tablet.otzar.org/he/pages/?&restore=1&t=1586254540033&pagenum=52&book=157230 רבי צבי הירש רוזאניש - בעל "תשע שיטות"]** בתוך "תשעים שרים", חלק ב', ירושלים תשנ"ז, עמ' 514.
*מאיר וונדר, **[https://tablet.otzar.org/he/pages/?&restore=1&t=1586293870022&pagenum=398&book=105736 אנציקלופדיה לחכמי גליציה]**, חלק ד' ירושלים תש"נ, עמ' 779.

## קישורים חיצוניים
*הגה"ק רבי צבי הירש רוזאניש זי"ע - בעל "תשע שיטות", בעלון "עלים לתרופה".
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מדפיסים עבריים
קטגוריה:נפטרים ב-1804
ג'ורג' ריצ'י

**ג'ורג' ג'י. ריצ'י** (באנגלית: **George G. Ritchie**) (25 בספטמבר 1923 - 29 באוקטובר 2007) היה נשיא האקדמיה לרפואה כללית של וירג'יניה בריצ'מונד, יו"ר המחלקה לפסיכיאטריה בבית החולים Towers ומקים ונשיא "Universal Youth Corps", במשך יותר מ-20 שנה. בשנת 1967 החל עוסק בפסיכיאטריה פרטית בשרלוטסוויל, וירג'יניה, ובשנת 1983 עבר לאניסטון, אלבאמה, לכהן כראש המחלקה לפסיכיאטריה במרכז הרפואי "Northeast Alabama Regional Medical Center". הוא חזר לריצ'מונד בשנת 1986 לפרקטיקה פרטית עד פרישתו בשנת 1992
.

## חוויית סף-מוות
בהיותו בגיל 20, ריצ'י נפטר בבית חולים צבאי, והוכרז כמת על ידי רופא צבאי בתפקיד, פעמיים. אולם לאחר תשע דקות מההכרזה השנייה הוא התעורר לחיים. ד"ר ריצ'י כתב על חוויית סף מוות שלו בספרו "חזרה ממחר" (*Return from Tomorrow*) שכתב יחד עם אליזבת' שריל ופורסם בשנת 1978. בספרו הוא מתאר חוויה חוץ גופית ומאורעות שמימיים שאירעו לו כולל מסעות בין ממדים שונים במרחב ובזמן. הספר תורגם לתשע שפות שונות.

## פטירתו
ד"ר ריצ'י נפטר באוקטובר 2007 בביתו באירווינגטון, וירג'יניה, בגיל 84. אולם טרם מותו אמר לאור המידע שלמד בחוויית סף המוות שלו:

## ביבליוגרפיה
*George G. Ritchie and Elizabeth Sherrill, *Return from Tomorrow*. Old Tappan, NJ: F.H. Revell, 1978. .
*George G. Ritchie, *Ordered to Return: My Life After Dying*. Charlottesville, VA: Hampton Roads Publishing, 1998. .

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוקרי חוויות סף מוות
קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
שלמה זלמן טריר

**רבי שלמה זלמן הכהן טְרִיֶר** (בגרמנית: **Salomon Abraham Trier**; ה'תקי"ח, 1757/1758 – י"ד בחשוון ה'תר"ז, 3 בנובמבר 1846), רבה של קהילת פרנקפורט בתקופת הפילוג הקהילתי בין הרפורמים לאורתודוקסים, התפרסם בשל מלחמתו ברפורמים הראשונים שביטלו את ברית המילה. חבר הסנהדרין של פריז.

## ביוגרפיה
נולד בפרנקפורט בשנת ה'תקי"ח לאביו ר' אברהם טרייר, ונשא את סארלה, בתו של גבאי הצדקה רבי שלמה שפירא כ"ץ. בכ"ה בחשוון ה'תקס"ו, עם מינויו של רבי צבי הירש הורוביץ לרבה של פרנקפורט על מקום אביו רבי פנחס הורוביץ, מונה רש"ז לאחד מששת הדיינים של קהילת יהודי פרנקפורט בבית דינו של רבי שמואל זנוויל דראך. וגם כיהן כראש ישיבה.

עם כינון הסנהדרין של פריז נשלח לפריז כאחד משני נציגי הקהילה בפרנקפורט יחד עם יצחק הילדסהיים, מרדכי ברויאר מדגיש כי רש"ז ניאות לנסוע לכינוס הסנהדרין על אף ש-250 מחברי הקהילה בפרנקפורט שלחו מכתב תודה לנפוליאון על "שהכיר בצורך לטהר את דתנו ולהסיר ממנה מנהגים פסולים שחדרו אליה" ובנאומו לפני מושב הסנהדרין הביע את נכונות קהילתו לקבל את ההחלטות.

עם פטירת רבי צבי הירש הלוי הורוויץ בעל מחנה לוי, בשנת תקע"ז (1817), נבחר רבי שלמה זלמן בשנת ה'תקע"ח לרב הקהילה, הוא שימש בתפקידו 25 שנים עד להתפטרותו, והיה הרב האחרון של הקהילה לפני הפילוג.

אף על פי שרש"ז נחשב לשמרן מאוד, בשנת 1832 הביע את הסכמתו לשינוי שפת הדרשות בבית הכנסת לשפה הגרמנית, אך הודה שאיננו מסוגל לכך בעצמו עקב גילו ולכן הזמין צעירים שיציעו את מועמדותם לתפקיד.

בשנת ה'תקצ"ג העניק הסכמה לאפרים משה פינר – מלומד יהודי מברלין, שתרגם את התלמוד לשפה הגרמנית. הסכמתו פתחה בפני פינר את הדרך לקבלת הסכמות מרבנים נוספים. לבסוף חזרו בהם אחדים מהרבנים המסכימים, ביניהם רבי משה סופר, בעקבות חשדות שהתעוררו שפינר נוטה להשכלה.

## מלחמתו ברפורמה
בבחירות שנערכו בקהילה בשנת 1838 כבשו הליברלים את השלטון בקהילת פרנקפורט, ולתומכי הרפורמה ניתנה השפעה חזקה. הוקמה תנועה בשם "איחוד ידידי הרפורמה" ובשנת 1842 היא פרסמה מצע ובו התקפות על התלמוד, ברית המילה ודיני כשרות.

רש"ז פנה למועצת העיר בבקשה שלא ירשמו במרשם האוכלוסין כיהודים את אלו שנמנעו מלמול את בניהם. לצורך כך אסף מכתבים מרבנים רבים באירופה כנגד הרפורמה והדפיסם בספר שנקרא "Rabbinische Gutachten über die Beschneidung". בספר הובאו מכתבים של רבנים חשובים. בהם: רבי יעקב צבי מקלנבורג, רבי יעקב עטלינגר, רבי יצחק דב במברגר, ורבי שמשון רפאל הירש, לצד מכתבי תמיכה של אישים מראשי חכמת ישראל, כמו רבי שלמה יהודה רפפורט, יצחק נח מנהיימר, שמואל דוד לוצאטו, ויום טוב ליפמאן צונץ. הספר הודפס במהדורה מצומצמת ולא נמכר בחנויות הספרים כדי שלא ליצור את הרושם שברית המילה נתונה לוויכוח.

בתקופה זו הורע מאוד מצבם של האורתודוקסים בקהילה. בסוף שנת 1843 נבחר המטיף הרפורמי ליאופולד שטיין למשרת סגן לרב הראשי הרב טריר. הרב טריר סירב לקיים את הבחינה שנדרשה כתנאי למינוי, ובתגובה החליטה מועצת העיר לוותר על הצורך בבחינה ולמנות את שטיין לתפקיד ללא מינוי. כמחאה התפטר רבי זלמן מתפקידו, ובמקומו מונה שטיין כרב הקהילה. בשנת 1849, לאחר פטירתו של הרב טריר, התארגנו חלק מהאורתודוקסים (שכבר אז התפללו במניינים פרטיים) והקימו קהילה נפרדת, "עדת ישורון".

## קישורים חיצוניים
*חידושים על הש"ס ועוד, בכתב ידו של רבי שלמה זלמן טריר, באתר ווינרס מכירות פומביות.
* מידע אודות אשתו, ותמונה מקטע מצבתה באתר מכון שטיינהים  

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:חברי הסנהדרין של פריז
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1758
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1846
משה מיינסטרס

רבי **משה מיינסטרס** (בכתיב ארכאי: **רבי משה מיינשטרש**, מוכר גם כ**רבי משה מווינה**; בסביבת ה'ש"ץ, 1630 – בערך ה'תנ"ג, 1693) היה תלמיד חכם ומחבר ספרים במרכז אירופה של המאה ה-17. מוכר בעיקר מספרו "פנים מסבירות" המבאר את אגדות התלמוד בכמה מסכתות בתלמוד.

## ביוגרפיה
נולד בווינה שבממלכת הבסבורג (כיום אוסטריה) לרבי שמעון חזן, בנו של ר' יששכר בער אליט שול חזן מפראג, שהיה ש"ץ באלטשולה, ולשרה, בתו של רבי מיינסטר מווינה. בני משפחתו היו חזנים מפורסמים בפראג.

לאחר פטירת אמו, בשנת ה'שצ"ט, גדל אצל אבי אמו - ר' מיינסטר מווינה. הוא התייחס על שמו, וכונה "(רבי) משה (רבי) מיינסטר'ס"" (ובמקורות ארכאיים: ר' משה ר' מיינשטרש).

בהמשך עבר לעיר אבותיו פראג, ושם למד אצל רבי אהרן שמעון מפראג (סבו של רבי אליה שפירא). זה האחרון הנחיל לו את דרך הלימוד בעומק הפשט, ולא בדרך הלימוד בחריפות שהיה מורגל במקומו. לאחר תקופה שב לעיר הולדתו, וינה. במשך שלוש שנים הוא שהה בווינה, בביתם של האחים העשירים ר' זעקיל סג"ל, ור' ישראל סג"ל פרנקל, לימים הרב באונגריש-ברוד.

בשנת 1670 (ה'ת"ל) התרחש גירוש ווינה על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ורבי משה מיינסטרס גלה לאחת הערים בסביבה. במשך שלוש שנים הוא שהה בביתו של פילנתרופ עשיר בשם ר' יעקב קן.

רבי משה מיינסטרס מתואר (בעיקר בהסכמות לספרו "פנים מסבירות") על ידי גדולי דורו מסביבתו כלמדן, חריף, מתמיד ובעל הבנה ישרה.

ממוזער|שער הספר "פנים מסבירות". פראג, ה'תנ"ג
בשנת ה'תנ"ג הוציא לאור בפראג את ספרו "פנים מסבירות" על אגדות התלמוד מסכת ברכות וכמה מסכתות בסדר מועד. מתוך דברי כמה מהמסכימים נראה שהחיבור היה חלק מחיבור גדול בשם "תולדות משה". כמו כן החיבור נכתב על כל התלמוד הבבלי, אך בגלל קשיי מימון ההדפסה הוא הוציא לאור את החיבור רק על כמה מסכתות ראשונות בתלמוד. בהוצאת כרך זה תמך בו גיסו ר' יודא ליב ב"ר עזריאל מווינא, הנקרא "ר' לייב ר' עזריאל'ס". בין המסכימים על החיבור נמנים רבי גרשון אשכנזי ורבי אברהם ברודא.

## ספריו
* **כתבי של הקדוש מוהרר"ש** - ספר קטן המכיל ליקוט מתורתו של רבי שמשון מאוסטרופולי, על פי כתביו, אמסטרדם סוף שנת ה'תמ"ז.
* **פנים מסבירות** - על אגדות התלמוד - מסכת ברכות וכמה מסכתות בסדר מועד, פראג ה'תנ"ג.

## לקריאה נוספת
* **[[המודיע]]**, מוסף תורני, ב' באייר ה'תשע"ג, עמ' כ"ט–ל'

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:מו"לים יהודים
קטגוריה:ילידי המאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1693
בית הקברות היהודי בגומבין

**בית הקברות היהודי בגומבין** (בפולנית: **Cmentarz żydowski w Gąbinie**) הוא בית קברות יהודי השוכן בעיר גומבין שבמרכז פולין. בית הקברות הוקם במאה ה-19, ומאז שירת את הקהילה היהודית בגומבין.

בית הקברות ממוקם ברחוב קילינסקייגו (Kilińskiego). הוא היה פעיל עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. במהלך כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית נהרס בית הקברות. נכון להיום (המאה ה-21) יש בו מעט מצבות ששרדו.

בית הקברות משתרע על שטח של כ-1.5 דונם.

## קישורים חיצוניים
* בית הקברות היהודי בגומבין, באתר שטעטל וירטואלי
* רשימת נפטרים הקבורים בבית הקברות היהודי בגומבין, באתר cemetery

קטגוריה:פולין: בתי קברות יהודיים
קטגוריה:יהדות פולין
רבי שמעון בן אבישלום

**רבי שמעון בן אבישלום** (או **בן אבשלום**, או **בן אבטולמוס**) היה אמורא בבלי מבעלי האגדה שזמנו ומקומו אינם ידועים בבירור.

## שמו וזהותו
מקובל להניח כי היה מאמוראי בבל, שכן הוא מוזכר רק בתלמוד הבבלי, ולא בתלמוד הירושלמי הארצישראלי. עיסוקו העיקרי היה ככל הנראה באגדה, שכן מימרותיו הן בעיקר בתחום זה. באחד מאזכוריו הוא מופיע בתלמוד כמי ששם אביו היה "אבשלום", אך יש מן הראשונים שכתבו שלא ייתכן לגרוס כן, שכן אין מזכירים שם של אדם רשע. במקום נוסף הוא מופיע כמי ששם אביו היה "אבטולמוס", אך יש מהראשונים שגרסו "אבשלום". אף במקור בתלמוד בו הוא מופיע כ"בן אבישלום", קיימות גרסאות של "בן אבשלום".

מדברי רבי יוסף שאול נתנזון משמע כי רצה לזהותו עם התנא שמעון אחי עזריה, שמוזכר כבנו של אבטילס, אך סיים בצריך עיון.

## מדבריו
הוא מופיע בתלמוד הבבלי מספר פעמים בודדות; שתיים מהן באגדות התלמוד:
* התלמוד דן במזמור התהילים הפותח בפסוק: , שעוסק בעת מנוסתו של דוד מאבשלום בנו שרצה להרוג אותו. התלמוד שואל מדוע אמר דוד באותה השעה מזמור, בעוד שלכאורה היה עליו לומר קינה. התלמוד מביא על כך את תירוצו של רבי שמעון בן אבישלום: .
* בנביא מוזכר כי דבורה הנביאה הייתה יושבת תחת תומר, לשפוט את העם. בתלמוד מובא בשם רבי שמעון בן אבשלום כי מיקומה זה הוא משום איסור ייחוד, שכן כך היא בלא כתלים, תחת עץ שענפיו גבוהים.
* במשנה מופיעה דעה כי המוכר עיר לחברו, אם לא פירטו מה כוללת העסקה, אנו מניחים כי בכלל העיר נמנה גם ה"סנטר". בתלמוד מובאים שני פירושים למילה "סנטר". אחד מהם הוא של שמעון בן אבטולמוס, המפרש כי הכוונה ל"באגי", כלומר השדות שסביב העיר.

## ראו גם
* חנן בן אבישלום
* רב אבדימי בר חמא בר חסא

## הערות שוליים

קטגוריה:אמוראי בבל
קחוון ארצישראלי

**קחוון ארצישראלי** (או **קחוון שחור מוצים**; שם מדעי: *Anthemis palaestina*) הוא מין פרח ממשפחת המורכבים, הצומח באופן טבעי באזור הים התיכון. יש חוקרים המזהים את הצמח עם "ציץ השדה" המקראי, ודעת מיעוט מזהה אותו עם השושנה המקראית.

## מורפולוגיה וביולוגיה
הצמח הוא צמח חד-שנתי . בעל גבעול זקוף ומסועף, בגובה 40–20 ס"מ. הפרח אסוף בסל , בדומה לשאר הפרחים מסוג הקחווניים. בצדו החיצוני יש פרחים לשוניים  לבנים, ערוכים בדור אחד או שניים, ובאמצע הסל פרחים צינוריים  צהובים, פחוסים וסימטריים. התפרחת שטוחה וא-סימטרית, ומתקמרת מעט עם פתיחת פרחי המרכז. בסך הכול מורכבת התפרחת מעשרות עד מאות פרחים.

עונת הפריחה היא ממרץ ועד יוני.

בית הגידול של הצמח הוא בלבנט, קפריסין וכרתים.

## במקרא
על פי חוקרי צמחי המקרא, הקחוון הארצישראלי מופיע במקרא כפרח הצומח בשולי הדרכים ובשטחים פתוחים. הצמח מזוהה עם "ציץ השדה" המוזכר בנ"ך בספר תהילים: , וכן על ידי הנביא ישעיהו: , והוא משמש בפסוקים אלו כמשל לחיי האדם, ומסמל דבר חולף שאינו בר-קיימא. משמעות אפשרית לצמח קיימת גם בפסוק , שגם בו הצמח מסמל דבר עובר וחולף.

יש המזהים את הצמח עם השושנה המקראית, המוזכרת פעמים רבות במקרא ומסמל יופי והדר, אך זו דעת מיעוט.

## ראו גם
* שושנה (צמח מקראי)
* קחוון הנגב

## קישורים חיצוניים

* קחוון ארצישראלי, באתר צמח השדה

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1865
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' פרנסואה רוטר
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים לבנים-צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קידושא רבא (אירוע)

**קידושא רבא** (או בקיצור: **קידוש**) הוא מנהג של אירוח וכיבוד קל הנערכים לכבוד הולדתה של בת, בשבת שלאחר יום הבר-מצווה, לכבוד שבת חתן ("אופרוף"), או כאירוע חברתי קהילתי. מדובר במנהג הרווח בקרב יהודים מקהילות אשכנזיות להזמין קרובים וידידים בבוקר יום השבת, לאחר תפילת מוסף, לרגל שמחה משפחתית. האירוע נערך מיד לאחר סיום התפילה, לפני שהציבור פונה לביתו לסעוד את סעודת יום שבת. ה"קידוש" נערך לרוב בבית הכנסת השכונתי או הקהילתי, או בבית משפחת בעל השמחה: היולדת, בבית משפחת הוריה או בבית משפחת בעלה; הורי חתן הבר-מצווה; הורי החתן או הורי הכלה. המשתתפים מברכים את בעלי השמחה ובני משפחתם באיחולים קלאסיים לרגל השמחה, ובאמירת לחיים.

ישנם בתי כנסת המקיימים קידושא רבה כל שבת או מידי כמה שבתות מכספי הקהילה כאירוע חברתי קהילתי, גם ללא אירוע משפחתי.

שם האירוע מכונה על שם עריכת הקידוש בו.

כדי לצאת ידי חובת הקידוש כל אחד צריך לאכול לפחות כזית מיני מזונות לאחר הקידוש,.

## בהולדת הבת
מנהג עריכת אירוע "קידושא רבא" בשבת שלאחר הולדת הבת מוזכר כבר במאה ה-18. בשונה ממנהג שלום זכר, שמוזכר כבר בתקופת המעבר בין ראשוני לאחרוני אשכנז, מנהג "קידושא רבא" לרגל הולדת הבת אינו מוזכר בתקופה זו. אמנם קיים בסיס תלמודי לכך, בדרשה של רבה בר רב הונא בשם רב על מנהגו של בועז.

המנהג רווח בעיקר בציבור החסידי, ובמהלך המאה ה-20 החל רווח יותר גם בציבור הליטאי.

יש שציינו את מנהג עריכת "קידושא רבא" להולדת הבת כסגולה למציאת שידוך.

להזמנה לאירוע ה"קידושא רבא" יש לרוב נוסח מסורתי, עם שינויים קלים בין קהילות שונות.

## כיבוד
האירוח כולל מאכל ומשקה, שאינם מצריכים נטילת ידיים, ובעיקר עוגות מסוג עוגת ספוג (טורט) וקוגל אטריות. לעיתים מוגשים גם הערינג עם בצל קצוץ או עם ירקות פרוסות ובתוספת קרקרים, קוגל תפוחי אדמה, טשולנט, דגים מעושנים, ועוד.

## ראו גם
* זבד הבת
* בר מצווה
* שבת חתן
* שלום זכר
* קידושא רבא

## קישורים חיצוניים
* זבד הבת – קידושא רבה, באתר דין, כ"ח בשבט ה'תשע"ב (21 בפברואר 2012)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:יום שבת
קטגוריה:אירועים משפחתיים
קטגוריה:סעודות מצווה
כלי הדיינים

**כלי הדיינים** הם כלים שעל הדיינים להחזיק במושב בית הדין, בעת ניהול הדיון ומטרתם העיקרית היא לאכוף את ביצוע פסק הדין, או לסייע לקיומו.

## מקור
חז"ל דורשים את המילה 'תשים' בפסוק 'ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם', על חיוב החזקת כלי הדיינים בבית הדין.

## הכלים
כלי הדיינים מפורטים בתלמוד:
#מקל - להכאת החייבים מכת מרדות.
#רצועה - להלקאת החייבים מלקות.
#שופר - לנידוי ושמתא.
#סנדל - לקיום מצוות חליצה.
#:יש מהראשונים שלא מנה סנדל בין כלי הדיינים, משום שהשימוש בסנדל היה רק בזמן חז"ל, כאשר הנעליים לא היו בשימוש המוני, ויש מהאחרונים שכתבו שהוא לפי שאינו חובה, אלא רק בגדר המלצה.

יש מן הראשונים שמנו בין כלי הדיינים גם ספר תורה, לצורך השבועה.

## תוקף החיוב להחזיקם
מן האחרונים יש שכתבו בדעת ראשונים שהלימוד מהפסוק אינו אלא אסמכתא, והחזקת הכלים בבית הדין היא רשות.

### בזמן הזה
נחלקו הפוסקים האם גם בזמננו יש חיוב על הדיינים להחזיק את כלי הדיינים בבית הדין, או שבזמן הזה שבטלה הסמיכה שוב אין חיוב זה על הדיינים.

יש שאסרו להעמיד כלים אלו בבית הדין במקרה שהעם מצייתים לדין ואינם צריכים אמצעי כפייה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי דין (יהדות)
עזרא הנביא ממונקנטור

**רבי עזרא הנביא מ[[מונקנטור]]** (Moncontour ) היה תלמיד חכם צרפתי ואולי גם מקובל, בן המאה ה-13, שחי ופעל בתקופת בעלי התוספות.

זהותו המדויקת אינה ידועה, הרב חיד"א זיהה אותו עם רבי עזרא בן שלמה, ובעקבותיו כך זוהה גם אצל רבי נפתלי יעקב הכהן, אך יש הדוחים זיהוי זה.
## חייו
רבי עזרא חי בעיר מונקטור שבצרפת, שם גם הקים בית דין וישיבה. היה מתלמידי ר"י הזקן, ובין תלמידיו נמנה המהר"ם מרוטנבורג. ניתן להסיק מכך שהוא האריך ימים.

לעומת הזיהוי הצרפתי המקובל, המופיע אף בתוספות רבינו פרץ, בשני כתבי יד מוזכר רבי עזרא כספרדי, וכנכדו של רבי אברהם אבן עזרא.

## כינויו "הנביא"
סיבת כינויו בשם "הנביא" אינה ברורה. לדעת לאופולד צונץ היה זה תואר כבוד, ואין בו כדי ללמד על עיסוקו. אך לדעת גרשם שלום ואברהם יהושע השל הכינוי מלמד על עיסוקו בתורת הסוד ובעליות נשמה, בדומה לרבי יעקב הלוי ממרויש ואחרים מבעלי התוספות שעסקו בכך, וכפי שהיה נהוג בקרב חסידי אשכנז. יעקב ישראל סטל סבור כי התואר ניתן לו בשל היותו בעל מופת.

אפשרות נוספת היא ששמו הצרפתי היה **פרופיאט** (בצרפתית: prophet) המתורגם "נביא". קיימים חכמים נוספים בימי הביניים שכונו "נביא" ויש לכך מספר אפשרויות שונות.

## אזכורים
אזכוריו של רבי עזרא הנביא מעטים, הידועים שבהם הם בתוספות ובתשובות מהר"ם מרוטנבורג המובא בהגהות מרדכי.

דברים בשמו שנמסרו בעת עליית נשמה מצוטטים על ידי רבי משה בוטריל (משנת ה'רס"ז, כתב יד מוסאיוב 22) ובליקוטים ישנים (כתב יד קיימברידג' Add.643).

## לקריאה נוספת
* א. א. אורבך, בעלי התוספות, עמ' 336–337.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:תלמידי ר"י הזקן
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-12
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-13
חסידות ליאדי

**חסידות ליאדי** הייתה חצר חסידית ענף של חסידות חב"ד שפוצלה וניהלה חצר בפני עצמה. מייסד החסידות רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון התמנה כאחד מאדמו"רי חב"ד עם פטירת אביו הצמח צדק בשנת תרכ"ו. ככל הנראה הכתרתו הרשמית כ"רבי" על ידי הרבנים בליאדי התקיימה בשנת תרכ"ט.

## היסטוריה
עוד בחיי רבי מנחם מנדל שניאורסון החלו רבים מהחסידים להתקשר לבנו רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון. לאחר פטירת הצמח צדק, הוקם בית דין מיוחד שדן בצוואתו של הצמח צדק, מי יהיה האדמו"ר אחריו. הכרעת בית הדין הייתה כי בנו הצעיר של הצמח צדק, רבי שמואל שניאורסון, יכהן כאדמו"ר הבא.

עקב המחלוקת שהתעוררה בין תומכי רבי יהודה ליב שניאורסון לבין תומכי רבי שמואל, עזב רבי יהודה ליב את לובביץ', ובעידוד בנו רבי שלמה זלמן שניאורסון, עבר לקאפוסט וייסד בה את חסידות קאפוסט. האחים רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון ורבי ישראל נח שניאורסון נשארו שנתיים בלובביץ' ולאחר מכן עבר רבי חיים שניאור זלמן לליאדי ורבי ישראל נח עבר לניעז'ין. רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון בתחילה כיהן רק ברבנות, אולם לאחר הפצרת תושבי העיר הוא החל לנהוג באדמו"רות ולומר מאמרי חסידות.

הנהגתו של רבי חיים שניאור זלמן הייתה בדרך אבותיו – חסידות חב"ד: הוא נהג לקבל אנשים רבים מדי יום, וקיבל מהם פדיונות, ופעמים רבות היה גם נותן להם מטבע לצדקה. הוא גם מימן מכספו האישי אברכים שעסקו בלימוד התורה. מנהג נוסף שאפיין את החצר היה תהלוכה גדולה אותה היו עושים החסידים עם האדמו"ר בדרך לתשליך.

לחסידות לאדי היה אוסף של ספרים וכתבי חסידות שונים, כולל כרכי כתבי יד של הצמח צדק ומאמרי חסידות של אדמו"רי לאדי עצמם. רובו של אוסף זה נמסר לרבי יוסף יצחק שניאורסון הרבי השישי מלובביץ'. האוסף נמצא כיום בספריית חב"ד לובביץ' בניו יורק.

## שושלת אדמו"רי החסידות
***רבי [[חיים שניאור זלמן שניאורסון]]** - רבי חיים היה בנו של רבי מנחם מנדל שניאורסון האדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד. לאחר פטירת הצמח צדק התפצלה חסידות חב"ד, ובנו רבי חיים הקים את חסידות חב"ד בליאדי בשנת ה'תרכ"ט. הוא נפטר בד' בטבת ה'תר"ם. לאחר פטירתו התמנה בנו רבי יצחק דובער שניאורסון כממלא מקומו להנהיג את החסידות. לאחר כשנתיים, התיישב חתנו רבי לוי יצחק גוטרמן בעיירה סירוטשין ושם מינוהו חסידי חותנו לאדמו"ר.
****רבי [[יצחק דובער שניאורסון]]** - בנו של רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון. לאחר פטירת אביו הנהיג את החסידות. נפטר בכ' בניסן ה'תר"ע.
****רבי [[לוי יצחק גוטרמן|לוי יצחק מסיראטשין]]** - נכדו של רבי יעקב אריה גוטרמן מראדזימין, היה חתנו של רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון. לאחר כשנתיים מפטירת חותנו, בשנת ה'תרמ"ב התיישב בסיראטשין והנהיג שם את החסידות בדרכה של חב"ד, על אף מוצאו מחסידות פולנית. נפטר בכ"ג בטבת ה'תרס"ה.

## קישורים חיצוניים
* 

## ביאורים
 

## הערות שוליים

ליאדי
ליאדי
יצחק אייזיק לנגנר

רבי **יצחק אייזיק לנגנר** (י"א בשבט ה'תרל"ו, 1876 – כ"ב בתמוז ה'תש"ז, 1947) היה מקובל והאדמו"ר החמישי של חסידות סטרטין.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה סטרטין שבאוקראינה לרבי יהודה צבי לנגנר. נשא את הרבנית רבקה וייזל, בת רבי מרדכי סג"ל לוי, בן רבי משולם פייש סג"ל-לאווי מייסד חסידות טאש. כבר בצעירותו החל ללמוד את תורת הקבלה והיה בקיא בכתבי האריז"ל.

לאחר פטירת אביו בי"ד באייר ה'תרס"ז (1907), מילא את מקומו, והחל להנהיג את קהילת סטרטין. בשנת ה'תר"ע העביר את בית מדרשו לבוברקה, מהאזורים המרכזיים בחסידות, שם הקימו לו מקורביו בית מדרש גדול ורבים היו לחסידיו.

במלחמת העולם הראשונה גלה להונגריה, ובסיום המלחמה חזר למדינת גליציה. בי"ז באלול ה'תר"ף (1920), עבר לניו יורק בעקבות בקשה מראשי "חברה עטרת יהודה צבי מסטרטין", שם ייסד מחדש את בית מדרשו בשכונת איסט סייד שבעיר ניו יורק, שכונה שהתרכזו בה יהודים שומרי תורה ומצוות ממזרח אירופה.

נפטר בכ"ב בתמוז ה'תש"ז (1947) ונקבר בבית העלמין היהודי בסמוך לעיר לייקווד. בנו ממשיך דרכו היה רבי משולם פייביש לנגנר.

## ספריו
***קן ציפור** - ביאור ספר תהילים על פי הקבלה.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי סטרטין
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:ניו ג'רזי: רבנים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1947