open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קוסטקה נגרי

שמאל|ממוזער|180px|קוסטקה נגרי
**קוסטקה נגרי** (ברומנית: **Costache Negri**; 14 במאי 1812 - 28 בספטמבר 1876} היה מהפכן, פוליטיקאי, דיפלומט, סופר, משורר ומתרגם רומני.

## חייו
קוסטקה נגרי נולד ביאשי, בירת נסיכות מולדובה ולמד בבית הוריו ובחצר השליט יוניצה סנדו סטורזה שרייתו הייתה דודה של אם קוסטקה נגרי. הוא נשלח להמשך לימודים בקישינב ובאודסה ומ-1834 יצא ללימודים בצרפת ובאיטליה, עד שובו למולדובה ב-1841.

כשפרצה מהפכת פברואר, שפתחה את אירועי אביב העמים, היה בפריז. הוא הצטרף למשמרות המהפכה והציג בפני הממשל הצרפתי החדש את דגל שלושת הצבעים הרומני החדש. במרץ נאסר עליו לשוב לנסיכות מולדובה, לכן נסע לברשוב, שם הצטרף לקבוצת מהפכנים רומנים גולים ולקח חלק, לצד וסילה אלכסנדרי, בניסוח הכרוז Prinţipiile noastre pentru reformarea patriei (העקרונות שלנו לארגון מחדש של המולדת). קבוצת המהפכנים הגולים של ברשוב עברה לבוקובינה שם קוסטקה נגרי ואלכסנדרו יואן קוזה תיאמו את הפעילות והתעמולה של הגולים המהפכנים. כל הקבוצה נאלצה בהמשך לעזוב, מרביתם לכיוון פריז. מ-1849 הקדיש את עצמו למאבק למען איחוד הנסיכויות הרומניות. לאחר שעלה לשלטון בנסיכות מולדובה שליט חדש, גריגורה אלכסנדרו גיקה, שב למולדתו ומילא תפקידים שונים במערכת המשפט ובמנהל השלטוני.

ב-1851 מונה על ידי השליט לתפקיד פרקלאב של מחוז קובורלוי והתבלט בפעילותו הפוליטית. מ-1855 יצא לקונסטנטינופול ולווינה כשליח דיפלומטי של השליט לשם קידום נושא איחוד הנסיכויות הרומניות. ב-1856 נבחר לאספה הלאומית אד הוק המולדבית שהוקמה לפי החלטות הסכם השלום שסיים את מלחמת קרים - הוא היה סגן נשיא האספה. הוא דחה את הקולות שקראו לו להציג את מועמדותו לכס השלטון ותמך בבחירתו הכפולה של קוזה ב-1859. לאחר בחירתו של קוזה נשלח קוסטקה נגרי כנציגו לקונסטנטינופול, כדי לפעול להכרה של האימפריה העות'מאנית בתוצאות הבחירות בשתי הנסיכויות הרומניות. נגרי תמך גם בפעולותיו של קוזה וברפורמות שלו.

לאחר הדחת קוזה, נגרי, כמו וסילה אלכסנדרי, פרש מהפעילות הפוליטית. הוא התיישב בטרגו אוקנה והתמסר לתחביביו, איסוף מטבעות ואיסוף ציורים וניהל חליפת מכתבים ענפה עם וסילה אלכסנדרי ועם מיכאיל קוגלניצ'אנו.

בתקופה הסטודנטיאלית שלו פרסם נגרי בכתבי עת שונים עשרות שירים וגם קטעי פרוזה וביניהם, ב-1839, הסיפור "ערבים ונציאניים". זמן רב לאחר מותו נאספו קטעי הפרוזה והוצאו לאור בכרך אחד ב-1909.

במחוז גאלאץ קרויה על שמו מועצה מקומית, שם גם מצוי בית שהוקדש לזכרו ב-1968 ובחזיתו הפסל שלו, שהוצג לראשונה ב-1973.

## קישורים חיצוניים

* הפטריוט קוסטקה נגרי, 125 שנה ממותו 
* יצירות של קוסטקה נגרי בוויקיסורס 
* קוסטקה נגרי בזכרונותיו של יון גיקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהפכנים רומנים
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:משוררים רומנים
קטגוריה:סופרים רומנים
קטגוריה:דיפלומטים מולדובנים
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:ילידי 1812
קטגוריה:נפטרים ב-1876
נגוס (משחק קלפים)

**נגוס** (צרפתית Negus בהשפעת השפות האתיופיות) הוא משחק קלפים בן חמישה שלבים המיועד לארבעה שחקנים.

## מקור השם
המשחק נקרא נגוס, בהשפעת כינויו של קיסר אתיופיה על שם הקלף "מלך עלה" שהוא מלך שחור.
## כללי המשחק
במשחק הנגוס משתתפים ארבעה שחקנים. במשחק נעשה שימוש ב-32 הקלפים שבין שבע לאס. כל אחד מהשחקנים מחלק בתורו את הקלפים וצריך לשחק ארבעה סוגי משחקים בהם אסור לקחת קלפים מקטגוריה מסוימת: "לקיחות", "לבבות", "מלכות", ו"נגוס" בכל אחד משלבים אלה המטרה היא לא לקחת את סוג הקלף המוזכר בשמו. כל לקיחה כזו מקנה לשחקן נקודות שליליות. סך הכל נצברות בכל משחק כזה ארבעים נקודות שליליות. בשלבים אלה זורק כל שחקן בתורו קלף כאשר מותר לזרוק רק קלף עם אותו סמל של השחקן שזרק ראשון, למשל אם זרק קלף של לב חובה על שאר השחקנים לזרוק קלף לב. אם אין לשחקן קלף עם אותו סמל הוא יכול לזרוק איזה קלף שהוא רוצה.

השלב החמישי, שונה מהאחרים בכך שהמטרה היא לסדר את הקלפים לפי סדר ולסיים אותם. כאן צובר השחקן שמסיים ראשון מאה נקודות והשני שישים. בכל סבב משחקים מתחלקות 160 נקודות שליליות ו-160 חיוביות. המנצח במשחק הוא השחקן שצבר את מרב הנקודות החיוביות. יש שתי גרסאות של נגוס, הגרסה הקלאסית בה סדר המשחקים יהיה: לקיחות, לבבות, מלכות, נגוס ושלב הסידור. גרסה נוספת היא הגרסה החופשית בה כל שחקן בתורו קובע על פי הקלפים שנפלו בחלקו את סדר המשחקים.

## שלבי המשחק

### לקיחות
בשלב זה המטרה לא לקחת שום קלף כל לקיחה מקנה חמש נקודות שליליות.

### לבבות
בשלב זה המטרה היא לא לקחת קלפים עם סמל לב, כאשר כל לקיחת לב מקנה חמש נקודות שליליות. בגרסה הקלאסית אסור בשלב זה להתחיל את הסיבוב בקלף לב.
### מלכות
בשלב זה אסור לקחת קלף מלכה. כל לקיחת מלכה מקנה ללוקח עשר נקודות שליליות
### נגוס
בשלב זה אסור לקחת קלף מלך עלה. לקיחת קלף מסוג זה מקנה 40 נקודות שליליות. בגרסה הקלאסית אסור להתחיל את הסיבוב בקלף עלה.
### שלב הסידור
בשלב זה המטרה היא לסיים ראשון או שני את הקלפים. במשחק הקלאסי מניח השחקן לו יש קלף מסוג נסיך עלה את הקלף ראשון. במשחק החופשי בוחר השחקן המחלק באיזה קלף להתחיל והשחקן לו יש את הקלף צריך להניחו, או שהמחלק מניח קלף בעצמו. כל שחקן בתורו מניח קלף עוקב או קודם לקלף עם אותו סמל, כלומר אפשר להניח ליד קלף שמונה לב את הקלפים שבע ותשע לב. או קלף עם אותו מספר כמו הקלף הפותח, כלומר אם התחילו בנסיך עלה אפשר להניח קלפי נסיכים עם סמלים אחרים ולפתוח את המשחק לסמל נוסף. מי שאין לו קלף מתאים אומר "פס" ומדלגים על תורו. מי שמניח קלף של אס, מחויב להניח בנוסף עליו את כל הקלפים האפשריים האחרים, לכן משתדלים להימנע מלהניח קלף של אס אלא אם הוא הקלף האפשרי היחיד או שאפשר לסיים כך את המשחק. הראשון שמסיים את קלפיו מקבל מאה נקודות חיוביות. השני מקבל שישים.

## נגוס מקוצר
צורה נוספת של נגוס היא הנגוס המקוצר. בגרסה זו ישנם שניים או שלושה סיבובי משחק. בגרסת שני השלבים משחקים את כל שלבי הלקיחות במשחק אחד כאשר 160 נקודות שליליות מחולקות בין המשתתפים. בשלב השני משחקים את שלב הסידור. אפשרות נוספת היא משחק בו משחקים שני סיבובים בהם יש שני סוגי לקיחות אסורות במשחק אחד, בכל משחק מחולקות שמונים נקודות שליליות ושלב נוסף של סידור.

קטגוריה:משחקי קלפים
מונטריי (קליפורניה)

**מונטריי** (באנגלית: **Monterey**) היא עיר השוכנת במחוז מונטריי לחוף מפרץ מונטריי על האוקיינוס השקט במדינת קליפורניה שבארצות הברית. העיר ידועה בשל האמנים הרבים שהתיישבו בה החל משלהי המאה ה-19 ובהיסטוריית הדיג העשירה. בין האתרים המרכזיים בעיר ניתן למנות את האקווריום של מפרץ מונטריי , שורת בתי החרושת לשימורים, רציף הדייגים ופסטיבל הג'אז של מונטריי החל פעם בשנה.

העיר נפרשת על שטח של 30.4 קמ"ר שמתוכם 21.9 קמ"ר יבשה ו-3.3 קמ"ר מים. ומתגוררים בה 30,641 תושבים נכון לשנת 2005.

## היסטוריה

בשנת 1602 ביקר במקום סבסטיאן ויסקאינו והעניק למקום את שמו מונטריי.

מקום יישוב במונטריי נוסד בשנת 1770 כנקודה הצפונית ביותר בממלכה הספרדית בצפון אמריקה. המקום כלל כמה בקתות בוץ שנושבו בידי חיילים ונזירים שהביאו למקום כמה מאות אינדיאנים ובקשו להנהיג את המקום על פי כללי המנזר הפרציסקני. התושבים קבלו פעם בשנה אספקה בספינה שהגיעה ממקסיקו, מרחק של מעל 3000 קילומטר והתבססו על יבולים מקומיים שלעיתים קרובות כשלו. לאחר כשנה וחצי נפרדו הנזירים מהחיילים והקימו נקודת יישוב כמה קילומטרים מזרחה, בשם הר כרמל, כדי להרחיק את הנשים האינדיאניות מהחיילים הספרדים.

בשנת 1786 ביקר במקום ז'אן-פרנסואה לה פרוז במסגרת מסעו מסביב לעולם, ביקור ראשון של אירופאי לא ספרדי במקום. ז'אן-פרנסואה לה פרוז השאיר ביומנו תיאור של המקום בעת ביקורו. בשנת 1792 ביקר במקום ג'ורג' ונקובר שתיאר את המקום כנעדר כל רמז לקשר עם אירופה או עם מתורבת כלשהו. הבתים היו נעדרי ריצוף והיו בהם רק מינימום של רהיטים.

## אקלים
האקלים של העיר מונטריי נשלט על ידי קרבתה לאוקיינוס השקט המגיע בשיאו לאקלים ים-תיכוני. כתוצאה מכך הטמפרטורה הגבוהה הממוצעת נעה בין 16 מעלות צלזיוס בחורף עד ל-22 מעלות בקיץ, עם כמות משקעים שנתית ממוצעת של 495 מ"מ היורדת בעיקר בתקופת הגשמים בקליפורניה בין החודשים נובמבר לאפריל. בממוצע העיר סופגת כ-70 ימים גשומים בשנה. במהלך החורף נדיר לראות שלג בעיר, על אף שלעיתים יורד שלג על פסגות ההרים הצופים על העיר.

## תרבות ואמנות

במונטריי יש קהילת אמנים משמעותית יחסית לגודלה, והיא מהווה את מרכז התרבות של מחוז מונטריי שבו קרוב לחצי מיליון תושבים.

גבינת מונטריי ג'ק נוצרה בעיר לראשונה במאה ה-18.

## חינוך
מספר מוסדות חינוך ממוקמים באזור מונטריי, כולל אוניברסיטת קליפורניה שבמפרץ מונטריי (CSUMB), המכון לשפות של משרד ההגנה (Defense Language Institute), בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים (Naval Postgraduate School), קולג' מונטריי לחוק ומשפט, מכון מונטריי ללימודים בינלאומיים (Monterey Institute of International Studies) וקולג' חצי האי מונטריי. האקווריום של מפרץ מונטריי משמש גם כמרכז לימודים ומחקר אוקייניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קליפורניה
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1770
רבי יהושע דסכנין

ממוזער|קבר רבי יהושע דסכנין ואשתו
רבי **יהושע דסכנין** היה אמורא בן הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל. חי ופעל במאה הרביעית לספירה. 

מקום מגוריו היה בכפר סכנין בגליל התחתון, שם גם מזוהה מקום קברו וקבר אשתו בסמוך לקברו של רבי שמעון דסכנין. במשך הדורות שימש הקבר מקום עלייה לרגל עבור יהודים וגם עבור ערביי הגליל.

## מאמרותיו
רבי יהושע דסכנין היה תלמידו של רבי לוי ומחכמי האגדה הבולטים בארץ ישראל. בתלמוד הירושלמי ובמדרשים מובאים דברי אגדה רבים שמסר רבי יהושע בשם רבו, רבי לוי. בתלמוד הבבלי הוא מוזכר פעם אחת בלבד.
* ר' יהושע דסכנין בשם רבי לוי אמר: גדול השלום שכל הברכות והתפילות חותמין בשלום (דרך ארץ זוטא).
* ר' יהושע דסכנין בשם ר' לוי נטל הקב"ה שיחתן של אבות ועשאן מפתח לגאולתן של בנים (בראשית רבה).
* ר' יוסי ממילחייא ור' יהושע דסכנין בשם ר' לוי אמרו: תינוקות שהיו בימי דוד עד שלא טעמו טעם חטא, היו יודעים לדרוש את התורה בארבעים ותשע פנים טמא, וארבעים ותשע פנים טהור... ואחר כל השבח הזה יוצאין למלחמה ונופלין, על ידי שהיה בהן דלטורין (=רכלנים, מספרי לשון הרע)... אבל דורו של אחאב כולם עובדי עבודה זרה היו, ועל ידי שלא היו בהן דלטורין יוצאין למלחמה ונוצחין (מדרש תנחומא).

## קברו
על-פי המסורת, קברו של רבי יהושע דסכנין ממוקם בכפר סח'נין שבגליל התחתון. במקום סרקופג מהתקופה הרומית. 

בפי הערבים המקום מכונה "א-נבי א-סאדיק" (בערבית: "النبي الصادق", תעתיק מדויק: "אלנבי אלצאדק"), והקבר מקודש גם להם. ערבי הגליל, במיוחד הבדואים משבט ערב א-נעים, נהגו לעלות לרגל לקבר על מנת לערוך את שבועותיהם ולהתפלל לבריאותם ובריאות צאצאיהם. תושבי סח'נין חששו לעבור בסמוך לקבר, במיוחד בשעות הלילה, ונהגו לבקש סליחה מהצדיק כאשר עברו במקום. אגדות מקומיות מייחסות לו מלחמה עם עובדי אלילים ועם הרומאים. הרומאים שרפו את הצדיק יחד עם בנותיו כאשר הוא מחזיק בידיו ספר תורה, והביאו את אפרו לקבורה בסרקופג שנמצא במקום.

עולה רגל יהודי אלמוני תיאר קבר זה במאה ה-14: "ומשם הלכנו לכפר סכנין, שם רב יהושע דכפר סכנין, בארון של אבן וכיסוי של אבן נאה עליו, כלי נאה מאד, ושני צדיקים אצלו בארונות... והם בתוך בית אחד". 

## לקריאה נוספת
*מנחם מיכלסון, יהודה סלומון ומשה מילנר, מקומות קדושים וקברי צדיקים בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמוד 115: "רבי שמעון ורבי יהושע דסכנין"

## קישורים חיצוניים
* 
* רבי יהושע דסיכנין, באתר אהלי צדיקים

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:סכנין: רבנים
קטגוריה:אישים המוזכרים בספר הזוהר
יהודה בן תימא

שמאל|ממוזער|200px|טור, אורח חיים סימן א'
**יְהוּדָה בֶן תֵימָה** היה תנא שלא נודע זמנו. הגאוגרף יהודה זיו סבור שבן תימא הוא בן העיר תימא הנמצאת בחצי האי ערב. יש שרצו להוכיח שחי לאחר החורבן, ויש הממקמים את זמנו למאה ה-2 לספירה. לתקופת מרד בר כוכבא.

שמו מוזכר פעם אחת במשנה וכמה פעמים בברייתות. בכמה מקומות הוא נזכר כ"רבי יהודה בן תימא", ובאחרים ללא התואר "רבי". בכמה מקומות בתלמוד נזכר התנא "בן תימא" וייתכן שהוא רבי יהודה בן תימא לפני שסמכו אותו.

בתלמוד מתוארים רבי יהודה בן תימא וחבריו כ"בעלי משנה". על פי התלמוד בזמנם היו שש מאות או שבע מאות סדרי משנה. הרשב"ץ מביא דעה שמדובר ביהודה בן דמא שהיה אחד מעשרת הרוגי מלכות ומוסיף שמדובר בבן אחותו של רבי ישמעאל.

אמרתו המפורסמת ממסכת אבות: "הווי עז כנמר וקל כנשר, רץ כצבי וגיבור כארי, לעשות רצון אביך שבשמים" פותחת את דברי הטור והשולחן ערוך.

## קברו
לפי מסורת רווחת מראשית המאה ה-13 קברו המסורתי שכן סמוך למושב עלמה, בפסגת הר עלמון. התיעוד הראשון, לכאורה, נמצא בחיבור "מסע דפלסטינא" מאת שמואל ב"ר שמשון (1210). משה טננבוים (1924) בספרו "מסעות משה" טוען כי גם תלמידיו נקברו בסביבתו. 

תיאור אחר הוא של חיים בן עטר המציין את קברו של יהודה בן תימא בעלמה אך ב"ד' אמותיו" של אלעזר בן ערך.

בשנים האחרונות קברו סומן באזור מושב דלתון. אך בשנת 2007, עקב מחקר מקיף התגלה המקום המדויק אותו תיארו עולי הרגל: 

יהודה בן תימא על הר אביתר.jpg|ציון ההר שסומן בטעות בהר עלמון
ציון יהודה בן תימא.jpg|הציון שסומן בטעות בהר עלמון


## בתרבות
ב-2013 הוציא הרב שמואל שפירו את השיר "יהודה בן תימא" כחלק מאלבום הבכורה שלו "שאו מרום".

## לקריאה נוספת
* 
* זכריה פרנקל, **דרכי המשנה**, (עמ' 202)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
*התנא רבי יהודה בן תימא, באתר MyTzadik

## הערות שוליים

קטגוריה:תנאים ואמוראים הקבורים בעלמא
איי חוף דור ומעגן מיכאל

שמאל|ממוזער|250px|איי חוף דור, ספטמבר 2020
שמאל|ממוזער|250px|איי חוף דור, ספטמבר 2020
**איי חוף דור ומעגן מיכאל** הם קבוצה של חמישה איים שמהווים חלק מרכס הכורכר המערבי שנפרד מהחוף בשל תהליכי גידוד. שמות האיים הם **שחפית**, **דור**, **טפת** ו**חופמי** הממוקמים ממערב למושב דור ו**אי היונים** הממוקם ממערב למעגן מיכאל. האיים משמשים כאתר קינון לעופות מים ובהם שחפית ים ושחף צהוב רגל. על האיים צומח אוכם חופי, צמח בר בסכנת הכחדה בישראל.

שמורת טבע איי חוף דור-מעגן מיכאל כוללת את חמשת האיים הללו. השמורה הוכרזה ב-26 בנובמבר 1964 ושטחה 21 דונם. העלייה על האיים אסורה בהחלט בכל ימות השנה לכל מטרה שהיא, לרבות דיג ושיזוף. איסור זה נובע מחשש לפגיעה בערכי הטבע הנדירים בהם: קינון ציפורים וצמחים ייחודיים. אנשים שנתפסים על האי ביום או בלילה מובאים לדין, ציודם מוחרם והם עשויים להקנס באלפי שקלים. 

על האי שחפית שגודלו 120 על 60 מטר לערך, נמצאו שרידים ארכאולוגים הכוללים שרידי רצפת פסיפס, יסודות של מבנים, שמונה גומות שנחצבו בסלע וחרסים מהתקופה הביזנטית.

בנוסף למערכת האקולוגית השלמה שמתקיימת על האיים, סביבתם ידועה גם בממצאים הארכאולוגים שנמצאו מתחת לים. התגלית המפורסמת ביותר הייתה הספינה העתיקה ממעגן מיכאל מלפני כ-2,400 שנים, שהתגלתה בשנת 1985 באקראי על ידי חבר משק מעגן מיכאל שצלל בקרבת אי היונים, במרחק של פחות משבעים מטרים מהחוף. ארבע שנים אחרי שנחשפה, נשלתה הספינה מהים והובאה למכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי שבאוניברסיטת חיפה.

מול האיים על החוף נמצא תל דור, אתר ארכאולוגי שהיה מיושב מתקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה הרומית.

מוזיאון המזגגה שבקיבוץ נחשולים מציג רבים מהממצאים של האזור: עוגנים, אילי ניגוח, תותחים וחלקי ספינות שנטרפו במימי המפרצים הרדודים שבקרבת האיים, בנוסף לממצאים מחפירות תל דור.

## אי היונים
אי היונים, הגדול מבין חמשת האיים, משמש כאתר קינון ליוני בית ובשנים האחרונות גם לברווזי ברכייה. שטחו של אי היונים הוא כשלושה דונמים והוא מרוחק כ-150 מטרים מהחוף. על האי עצמו נצפו מספר ממצאים ארכאולוגיים, הכוללים בין היתר מחצבה ובסמוך לה מבנה מלבני בעל רצפת פסיפס וגרם מדרגות חצוב שייתכן ושימש ככנסייה. בנוסף למבנים נמצאו במקום כלי חרס ביזנטיים המתוארכים למאות החמישית והשישית ושברי כלי זכוכית מטיפוסים המופיעים בתקופה הביזנטית ובתקופת בית אומיה.

## קישורים חיצוניים
* 
*  צפרות בשמורת הטבע מעגן מיכאל, 1968, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

## הערות שוליים

חוף דור ומעגן מיכאל
קטגוריה:מועצה אזורית חוף הכרמל
קטגוריה:מעגן מיכאל
אדם סנדרסון

**אדם סנדרסון** (נולד ב-20 ביוני 1980) הוא במאי ותסריטאי ישראלי. בעבר פעל כראפר תחת שם הבמה "קסוטו".

## ביוגרפיה
אביו הוא המוזיקאי דני סנדרסון, אמו הייתה העיתונאית והמעצבת נעמי סנדרסון ואחותו הקטנה היא התסריטאית והשחקנית דינה סנדרסון.

הוא למד במגמת הקולנוע בתיכון עירוני א' ולאחר מכן שירת ביחידת ההסרטה של חיל האוויר.

לאחר שהשתחרר מהצבא הקים להקת היפ הופ בשם "פיזדה פאמילי" וביים קליפ לאחד משיריה, בעקבות הצלחתו של הקליפ המשיך בבימוי קליפים ללהקות שונות (בין הקליפים שביים: "אוטו זבל" של הבילויים, עליו זכה בפרס במאי השנה בתחרות קליפים של קבוצת 951 ו"חדשות מהירח" של פורטיסחרוף) וכן בבימוי קדימונים ופרסומות שזכו בפרסים בינלאומיים.

הוא הקים עם עוד ארבעה חברים (תום שובל, דניאל אדר, מיכאל הנגבי ויהושע סימון) את קבוצת "באבון", קבוצה של קולנוענים עצמאיים,
היוצרים סרטים ללא תמיכה ממסדית, במהלך פעילותה של הקבוצה ביים שלושה סרטים קצרים, שהוקרנו ברחבי הארץ ובפסטיבלים שונים בעולם.

הוא ביים בשיתוף עם מולי שגב את סרט הקולנוע "זוהי סדום" של חבורת ארץ נהדרת. אף על פי שלא זכה לאהדת המבקרים הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה, הביא מעל ל-500,000 צופים לקולנוע ונחשב לסרט הישראלי מצליח ביותר מאז שנת 1985.

בשנת 2013 יצא סרטו השני "לוויה בצהריים", דרמה המבוססת על ספרו של ישעיהו קורן. הסרט הוקרן בפסטיבל "סאן סבסטיאן" במסגרת "במאים חדשים" וזכה בפרס המבקרים בפסטיבל מונפלייה ובפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל חיפה.

ב-2013 יצר עם שחר מגן וביים את סדרת המתח "בתולות" ל-הוט. הסדרה זכתה להצלחה גדולה בארץ גם ביקורתית וגם מבחינת כמות הצפיות שלה הקרובה למיליון. היא נמשכה שלוש עונות ונמכרה לברזיל, צרפת, רוסיה וסין. על עבודת הבימוי שלו בסדרה אדם היה מועמד פעמיים לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס פרסי הטלוויזיה.

ב-2018 ביים שלושה פרקים לסדרת המתח האמריקאית "אבסנטיה"  בהפקת Sony Pictures Television ופריים וידאו.

ב-2025 ביים את הסדרה נוטוק העוסקת בגלגול נשמות ומשודרת בערוץ 12

## חיים אישיים
סנדרסון נשוי למעצבת התפאורה לקולנוע כרמלה סנדרסון ואב לשני ילדים.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* גלעד אמיליו שנקר, ריאיון עם אדם סנדרסון, בתוכנית "חי בסרט", הטלוויזיה החינוכית
* אדם סנדרסון ממליץ על סרטים באוזן השלישית
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
אדם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
טייני טמפה

**טייני טמפה** (באנגלית: **Tinie Tempah**; נולד ב-7 בנובמבר 1988) הוא ראפר בריטי.

טמפה נולד בלונדון, בן להורים בני שבט האיגבו מניגריה. שמו המקורי הוא פטריק צ'וקומקה אוקוגו (*Patrick Chukwuemeka Okogwu*). פירוש השם "צ'וקומקה" הוא "האל עשה עוד" בשפת האיגבו.

ב-4 באוקטובר 2010 יצא אלבום הבכורה שלו "The Disc-Overy", לאחר שנתיים שעבד עליו. האלבום הופק על ידי חברת ההקלטות פרלופון / DL Records. באלבום משתתפים אמנים שונים, למשל קלי רולנד, אלי גולדינג, לאברינת' (Labrinth) ואריק טרנר.

הסינגל הראשון מאלבומו "Pass Out" הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, והסינגל השני "Frisky" הגיע למקום השני במצעד זה. הסינגל השלישי מתוך האלבום הוא "Written In The Stars", שהגיע גם הוא לראש המצעד הבריטי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2010: *Disc-Overy*
* 2013: *Demonstration*
* 2017: *Youth*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:ראפרים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא ניגרי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1988
תהילים קנ"ב–קנ"ה

**תהילים קנ"ב–קנ"ה** הם ארבעה מזמורים, שאינם כלולים בנוסח המסורה של ספר תהילים. הם ידועים מכתבי יד של הפשיטתא, התרגום הסורי לתנ"ך, וקטעים מהם נתגלו במגילת התהילים הגדולה של מגילות מדבר יהודה.

## היסטוריה
האזכור הראשון הידוע של מזמורים אלו נעשה ב-1759 על ידי אסימני בקטלוג ספריית הוותיקן, המזכיר חמישה כתבי יד בלתי ידועים מצויים בכתבי יד יוונים.

ברוב כתבי היד של הפשיטתא המזמורים מופיעים באמצע "ספר התקנות" של הבישוף הנסטוריאני אליה מאנבאר . רק בשני כתבי יד המזמורים מופיעים בספר תהילים, אבל במיקום שונה: באחד (מוסול 1113) מופיעים בסוף הספר, וסדרם: קנ"א-קנ"ה. ובכתב יד השני (19dI) מופיע בראש הספר וסדרם קנ"א, קנ"ד, קנ"ה, קנ"ב, קנ"ג.

מזמורים אלו לא נכללו בספרו של אברהם כהנא.

## תהלים קנ"ד

רוב הטקסט של מזמור קנ"ד בעברית התגלה במגילת תהלים ממערה 11 בקומראן, (11QPsa) וקטע קטן במערה 4 בקומראן (4Q448).

## תהלים קנ"ה
250px|ממוזער|שמאל|תהלים קנ"ה, כפי שנמצא בין מגילות מדבר יהודה
מזמור קנ"ה כתוב בסדר אלפביתי. הוא נשמר עד האות נ' במגילת תהלים ממערה 11 בקומראן, (11QPsa).

## ראו גם
* תהילים קנ"א

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קטגוריה:הספרים החיצוניים
תהילים קנ"ב
אינטרנציונליזם

**אינטרנציונליזם** (**בינלאומאות**) היא גישה שדוגלת בהרחבת שיתוף-הפעולה הכלכלי והפוליטי בין האומות השונות לתועלת הכלל, מתוך תפיסה שאלו הם האינטרסים ההדדיים ארוכי-הטווח של כל העמים וכי יש להתגבר על ראייה לאומית צרה ועל תפיסות שוביניסטיות של עליונות לאומית. 

האינטרנציונליזם דוגל בשוויון בין בני-האדם ובין העמים ומנוגד מטבעו ללאומנות וגזענות. עם זאת, אין מדובר במונח נרדף לקוסמופוליטיות, שמתנערת מזהויות לאומיות. האינטרנציונליזם מושתת על ההכרה "בשוויון חרף שוני" ועל כבוד למורשתן הלאומית של אומות.

## אינטרנציונליזם מעמדי
המרקסיזם מקדם גישה אינטרנציונליסטית מעמדית, לפיה האינטרס של העובדים בכל ארץ הוא להיאבק בסולידריות עם עמיתיהם בארצות אחרות על בסיס האינטרס המעמדי המשותף שלהם. המרקסיסטים טוענים שמכיוון שהשיטה הקפיטליסטית היא כיום שיטה גלובלית, מעמד העובדים צריך לפעול כ"מעמד גלובלי" כדי להצליח להפיל ולהחליף את השיטה הקיימת. 

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
קטגוריה:לאומיות
צדקה חוצין

הרב **צדקה חוצין** (3 בפברואר 1876 – 17 בפברואר 1961) היה דיין בבית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים ומייסד בית הכנסת "שמש צדקה" בעיר, מתלמידיו של הרב יוסף חיים מבגדאד.

## ביוגרפיה
[ממוזער|הרב '''צדקה חוצין''' (מימין), לצידו הרב [שלום אזולאי ומאחור (מוסתר) הרב אריה לוין]]
[ממוזער|הרב חוצין ב[הנחת תפילין לבנו של הרב יהודה צדקה.]]
נולד בבגדאד, עיראק, ב-3 בפברואר 1876 (ח' בשבט ה'תרל"ו) לרב משה חוצין, דור חמישי לרב צדקה חוצין הראשון. בצעירותו למד בישיבת מדרש בית זלכה, בין היתר אצל הרב אלישע דנגור, ראב״ד בגדאד. לאחר סיום לימודיו בישיבה נישא לנועם, בת דודו הרב אברהם צדקה.

במשך חייו בבגדאד שימש כמוהל מומחה, ויצא לערים וכפרים שונים כדי למול ילדים יהודים, ללא תמורה. כן ייסד שיעורי תורה לתלמידים צעירים, ושכר עבורם מורים. ייסד גם שיעורים למבוגרים, והיה מלמדם בעצמו.

סירב לכהן במשרה רבנית, והתנגד להכנסת לימודי חול בתוכנית הלימודים של מדרש תלמוד תורה בבגדאד.

בחודש אפריל 1904 ביקר בישראל למשך כחודש והתפלל בקברי צדיקים יחד עם הרב יחזקאל עזרא רחמים והרב יעקב חיים סופר.

בשנת 1926 (ה'תרפ"ו) עלה לישראל, וזאת לאחר שארגן הפגנות סוערות כנגד החינוך החילוני בבגדאד, והשתכן בשכונת גאולה בירושלים, שם הקים בשנת 1929 (ה'תרפ"ט) את בית הכנסת "שמש צדקה" ברחוב חגי. בהמשך כיהן כדיין בבית הדין של העדה החרדית הספרדית, וראש רבני העדה הבבלית.

הלך לעולמו ב-17 בפברואר 1961 (ראש חודש אדר ה'תשכ"א), הוספד על ידי רבני ירושלים, ונקבר בבית הקברות סנהדריה שבירושלים.

## תלמידיו
* הרב יעקב מוצפי
* הרב יהודה צדקה, בן אחיו
* הרב סלמאן מוצפי
* הרב הראשי יצחק נסים
* הרב הראשי מרדכי אליהו, נכד אחיו
* הרב יהושע משה מחבר ״קץ הימין״ ורב העיר גבעתיים

## חיבוריו
***מקיץ נרדמים** - מוסר

## קישורים חיצוניים
* 
* ר׳ צדקה חוצין השני, באתר MyTzadik
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי מדרש בית זלכה
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:מוהלים
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
ג'ון בארומן

**ג'ון סקוט בארומן** (באנגלית: **John Scot Barrowman**; נולד ב-11 במרץ 1967) הוא שחקן, זמר ורקדן סקוטי, המוכר בעיקר בשל גילום דמותו של קפטן ג'ק הרקנס בסדרות טורצ'ווד ודוקטור הו, וכן דמותו של מלקולם מרלין בסדרת הטלוויזיה החץ.

## ביוגרפיה
בארומן נולד בגלאזגו, הצעיר מבין שלושה אחים. בשנת 1976 נאלצה לעבור המשפחה בעקבות העבודה של האב לאילינוי שבארצות הברית. הרצון לעבוד בתחום המשחק והמוזיקה התפתח אצל בארומן כבר מהתיכון. בשנת 1985 סיים את התיכון ועבר לסן דייגו, קליפורניה.

## קריירת משחק
### התחלת הקריירה
בשנת 1989 השתתף בארומן כשחקן בהצגות תיאטרון "פנטום האופרה", "שיער" וב"היפה והחיה" שם ביצע מספר שירים. בשנת 1998 היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר. בתחילת 2005 השתתף במחזה "A Few Good Men". בתחילת 2007 שיחק את תפקידו של אלאדין במחזה "אלאדין". ואת התפקיד הראשי במחזה על רובין הוד. ב-14 בספטמבר 2008 הופיע בארומן בחגיגות יום ההולדת של אנדרו לויד ובר.

### פרויקטים שונים
בשנים 1994–1993 הנחה תוכנית בשם "Electric Circus". בשנים שלאחר מכן הופיע בארומן במספר תוכניות אירוח ברשת BBC. בשנת 1995 השתתף בסדרה "Central Park West" ובמספר אופרות סבון. בשנת 2000 הופיע ב"Titans". ב-25 במרץ 2008 הופיע בארומן הופעת אורח בסדרה "מלון בבילון. מגזין "Entertainment Weekly" הודיע שבארומן יגלם ב-2010 ב"עקרות בית נואשות" למשך כמה פרקים את דמותו של פטריק לוגן.

בשנת 2005 הופיע בסרט המפיקים. בפברואר 2006 השתתף בתוכנית הריאליטי "רוקדים על הקרח".

### דוקטור הו וטורצ'ווד
בממלכה המאוחדת בארומן ידוע בעיקר בעקבות תפקידו בסדרת המדע בדיוני של רשת BBC, דוקטור הו. בארומן משחק את תפקידו של קפטן ג'ק הרקנס. הדמות זכתה להצלחה שהופקה סדרת ספין אוף שבמרכזה קפטן ג'ק הרקנס מפקד של יחידה לחקירת אירועים מיוחדים, טורצ'ווד. הסדרה עלתה לאוויר ב-22 באוקטובר 2006. ב-2007 הופיע בארומן בעוד שלושה פרקים של דוקטור הו. העונה הרביעית של טורצ'ווד שודרה בקיץ 2011.

אתר האינטרנט BuddyTV דירג אותו במקום ה-60 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2011.

## קריירה מוזיקלית
במהלך הופעותיו של בארומן בתיאטרון הוא אף ביצע מספר קטעים מוזיקליים. בשנים שלאחר מכן הוא הקליט מספר אלבומים שחלקם כללו את ביצועיו מהתיאטרון ואחרים היו גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים אחרים.

## חיים פרטיים
שמאל|ממוזער|250px|בארומן
בארומן הוא הומוסקסואל מוצהר. את בן זוגו, סקוט גיל, פגש בשנת 1993 כאשר גיל בא לראות את בארומן משחק באחד מהמחזות. לשניים יש בית בלונדון ובקארדיף. ב-27 בדצמבר 2006 השניים נרשמו כזוג במשרד רישום האזרחים ולאחר מכן נערך טקס קטן. השניים לא מגדירים את הקשר כנישואים. בשנת 2008 הוציא לאור בארומן בעזרת אחותו ספר אוטוביוגרפי המכיל את חייו וזיכרונותיו שנקרא "Anything Goes". הספר השני שהוציא היה "I Am What I Am" שמספר בעיקר על הצלחתו ויצא בשנת 2009. בארומן פעיל באגודה למען זכויות להט"ב.

## פילמוגרפיה

## דיסקוגרפיה חלקית
* 1994: Godspell
* 1998: Hey Mr Producer!
* 2002: Loving You
* 2003: Anything Goes
* 2006: Just So
* 2007: Another Side
* 2008: Music Music Music
* 2010: John Barrowman

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סקוטים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1967
ים של חברים

**ים של חברים** (באנגלית: **White Squall**) הוא סרט דרמה שיצא לאקרנים ב-1996, בבימויו של רידלי סקוט ובכיכובו של ג'ף ברידג'ס. רוג'ר איברט, מבקר קולנוע אמריקאי, שיבח את הסרט: .

## תקציר העלילה
הסרט מבוסס על סיפורה של האונייה הבריגנית "אלבטרוס", אשר טבעה ב-2 במאי 1961 ככל הנראה כתוצאה מסופה קטלנית בלב ים. הסרט מתאר את עלילותיהם של נערים שיצאו להפלגת קיץ לימודית בהנהגתם של רב החובל כריסטופר ב. שלדון (ג'ף ברידג'ס) המתואר כמורה משמעת קשוח ואשתו. הוא מפתח קשר חזק ורגשי עם נערי ההפלגה - צ'אק גיג (סקוט וולף); פרנק בומונט (ג'רמי סיסטו); גיל מרטין (ראיין פיליפה) ודין פרסטון (אריק מייקל קול). כאשר הים הסוער מאיים על אונייתם, חייבים הבנים להשתמש בכישורים שכריסטופר לימדם בשביל לשרוד. האנייה טובעת וחלק מאנשי הצוות והתלמידים נספים. לרב החובל מתקיים משפט בו הוא נחקר על תפקודו במהלך הסערה. המשפט גורם לנערים ולמשפחותיהם להתלבט בין הרצון להכתיר את רב החובל "אשם" לבין נאמנותם לו ולערכים שהנחיל.

## צוות השחקנים
*ג'ף ברידג'ס בתור כריסטופר שלדון
*קרוליין גודול בתור אליס שלדון
*ג'ון סאבאג' בתור מקרי
*סקוט וולף בתור צ'אק גיג
*ג'רמי סיסטו בתור פרנק בומונט
*ראיין פיליפה בתור גיל מרטין
*אריק מייקל קול בתור דין פרסטון
*חוליו אוסקר מקוסטו בתור שי ג'נינגס
*בלת'זר גטי בתור טוד ג'ונסטון
*דייוויד לשר בתור רוברט מרס
*אית'ן אמברי בתור טרייסי לפצ'יק
*דייוויד סלבי בתור פרנסיס בומונט
*ג'ורדן קלארק בתור צ'ארלס גיג
*זליקו איבנק בתור קפטן סנדרס
*ג'יימס רייבהורן בתור לט. טיילר
*ג'יל לרסון בתור פגי בומונט
*ליזי מקיי בתור מידי גיג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אסונות
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
קטגוריה:סרטי 1996
פשטרה

**פֶּשְטֶרָה** (בבולגרית: **Пещера**) היא עיר בדרום מערב בולגריה, השלישית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק ושוכנת 125 ק"מ מהבירה סופיה, 18 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק ו-43 קילומטרים מפלובדיב. משמעות המילה **פשטרה** בבולגרית היא מערה ושמה של העיר נגזר משפע המערות המצויות באזור.

## היסטוריה
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתועדת במהלך המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. היישוב המודרני מתועד לראשונה בתעודות עות'מאניות מ-1479 שתיעדו כפר קטן שהיה תחת חסותו של ואלי עות'מאני בשם מוסטאפה. במחצית הראשונה של המאה ה-19 בתקופת התחייה הלאומית הבולגרית חלה תנופת פיתוח בעיירה ונבנו כנסיות, בתי ספר ומבני ציבור. ב-6 בינואר 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית שוחררה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית. בהמשך בהתאם לסיכומי קונגרס ברלין הפכה חלק מהמחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 אוחד עם נסיכות בולגריה.

## כלכלה ודמוגרפיה
כלכלת העיר נסמכת על מספר מפעלי תעשייה הממוקמים בעיר ובפאתיה וביניהם: מפעל לתרופות גנריות, מפעל לנעליים ויקב. חלק נכבד מהתוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות. סמוך לעיר מצויה מערת נטיפים בשטח של 3,310 מטר מרובע ונכללת ברשימת 100 אתרי התיירות הלאומיים בבולגריה וכן שמורת טבע. בתוך העיר קיים מוזיאון לתולדות ההיסטוריה של האזור המכיל למעלה מ-8,000 פריטים וכן כנסיית דמטריוס הקדוש שבנייתה הסתיימה ב-1831.

## אקלים
בפשטרה שורר אקלים ממוזג מתון, כאשר הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.6oc וכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 675 מילימטרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז פאזארדז'יק
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
סטיב סואל

**סטיבן אדואר סואל** (באנגלית: **Steven Edward Sewell**; נולד ב-2 באפריל 1963 בסן פרנסיסקו, קליפורניה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. את קריירת הפוטבול החל סואל כרץ אחורי באוניברסיטת אוקלהומה. לאחר שסיים את לימודיו נבחר על ידי דנוור ברונקוס בדראפט של שנת 1985. למרות היותו רץ אחורי, שימוש סואל גם כתופס וקוורטרבק, במהלכים מיוחדים. יחד עם הברונקוס העפיל סואל לשלושה סופרבולים. ב-1991 פרש מקריירת הפוטבול לאחר שבע עונות בברונקוס.

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני דנוור ברונקוס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:קליפורניה: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
סטיב קוקס

**סטיבן קוקס**, (באנגלית: **Stephen Cox**; נולד ב-11 במאי 1958 בשרבפורט, לואיזיאנה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. את קריירת הפוטבול החל קוקס באוניברסיטת ארקנסו. לאחר שסיים את לימודיו נבחר על ידי קליבלנד בראונס בדראפט של שנת 1981 כבועט וכמרחיק עבור הקבוצה. ב-1985 עבר קוקס לוושינגטון רדסקינס שם שיחק עד שפרש ב-1988. יחד עם הרדסקינס זכה בסופרבול XXII.

קוקס נודע כאחד הבועטים האחרונים בליגת ה-NFL שהשתמש בשיטת "סטרייט א-האד" - שיטה בה הבועט מתרחק כמה צעדים מהכדור ובועט בו בקצות אצבעותיו. ב-21 באוקטובר 1984 הכניס קוקס שער שדה ממרחק 60 יארדים. באותה עת זה היה השער השני הרחוק ביותר. מאז רק שבעה בועטים הצליחו להכניס שער שדה ממרחק זה או רחוק יותר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:שריבפורט: אישים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני פוטבול: בועטים
קטגוריה:שחקני קליבלנד בראונס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:לואיזיאנה: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
טוני לילי

**רוברט אנתוני "טוני" לילי** (באנגלית: **Robert Anthony "Tony" Lilly**; נולד ב-16 בפברואר 1962 באלכסנדריה, וירג'יניה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. את קריירת הפוטבול החל לילי באוניברסיטת פלורידה. לאחר שסיים את לימודיו נבחר על ידי דנוור ברונקוס בדראפט של שנת 1981 כסייפטי עבור הקבוצה. ב-1987 פרש לאחר ארבע עונות בלבד. ב-2005 החל לילי לאמן קבוצת פוטבול בתיכון בווירג'יניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אלכסנדריה (וירג'יניה): אישים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני דנוור ברונקוס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:וירג'יניה: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
סותו

**סוּתוּ** (Sutu) היו שבטים נוודים שחיו במסופוטמיה. הם מוזכרים לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-18 לפנה"ס בעת הופעתם בגבולות בבל בתקופתו של עמורפיא (חמורבי). הסותו מוזכרים בתעודות מרי ביחד עם בני ימין. לעיתים שימש השם סותים ככינוי כללי לנוודים או לשכירי חרב ממוצא נוודי.

אד-רימי  מלך אללח' סיפר בכתובת על פסלו  שלאחר שיצא מאמר כדי לא להיות וסאל, הוא "חצה את המדבר" והגיע ללוחמי הסותו, ומהם המשיך לכנען.

הסותו ישבו מדרום לפרת המערבי, והיו כנראה השבט הכי פחות יושב קבע. כ־72% מהסותו נשאו שמות אמוריים, וכ־17% שמות אכדיים (השאר לא מזוהים).

במכתבי אל עמרנה הסותו מוזכרים שש פעמים. על פי מכתבים אלה הסותו סיכנו את הדרכים שבין אשור למצרים. במכתב 169 מתלונן בן עזירו מלך ממלכת אמורו על הנזק לממלכה בעקבות מעצרו של אביו במצרים בכותבו " וכל הארצות וכל חיילי הסותו אמרו כך, 
.

במכתב 292 מתלונן מושל גזר 'פחי' על אנשי הסותו בכותבו "הייתי לכלי נחושת בגלל אנשי הסותו". 

הסותו מופיעים גם במכתבים נוספים המזכירים אותם ואת החבירו גם יחד, במכתב 195 פוקד "ביריאווזה" (בִרִיַוַזַ) מושל מקומי מכֻּמִדֻ/דמשק שבאזור סוריה את צבאו והוא מתייחס ל"עפירו שלי" וה"סותו שלי". מושל אחר בשם "דַגַנתַכַּלַ" פונה במכתב 318 למלך מצרים ומבקש .

במכתב מס' 16 פונה אשור-אובליט הראשון מלך אשור לאמנחותפ הרביעי ובין היתר כותב .

במכתבים 123-122 מתלונן רִבּהַדַּ מושל גבל למלך מצרים על פּחֻרַ נציב מצרי ששלח את הסותו והם הרגו את השִרדַנֻ.

הידיעה האחרונה על הסותו מופיעה במאה ה-8 לפנה"ס בתקופתו של סרגון מלך אשור.

## הערות שוליים

קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:עמים שמיים
קטגוריה:עמי כנען
קטגוריה:מסופוטמיה
קטגוריה:אמורים
יום חופש התוכנה

ממוזער|249x249 פיקסלים|סמליל "יום חופש התוכנה"
**יום חופש התוכנה** הוא פסטיבל שנתי של תוכנה חופשית המתקיים בכל העולם ומטרתו היא הגברת המודעות לתוכנה חופשית וליתרונותיה, וכן עידוד השימוש בה.

יום חופש התוכנה התקיים לראשונה ב-28 באוגוסט 2004 בהשתתפות מעל שבעים קבוצות של תומכי תוכנה חופשית. מאז הפופולריות שלו גדלה, והשנה המארגנים מצפים להשתתפות של כאלף קבוצות.

מאז שנת 2006 יום חופש התוכנה מתקיים ברחבי העולם ביום שבת השלישי של חודש ספטמבר. בישראל נקבע מדי שנה תאריך חלופי, בגלל התנגשות עם השבת ולעיתים אף עם יום כיפור או סוכות.

## ארגון חופש התוכנה הבינלאומי
ארגון **חופש התוכנה הבינלאומי** (באנגלית **Software Freedom International**, או **SFI**) הוא ארגון ללא כוונת רווח שפועל כמארגן הרשמי של יום חופש התוכנה ומהווה את הגוף הרשמי שמנהל תרומות, מימונים, חוזים וחשבונות. ה-SFI הכריז על תוכניות להירשם כמוסד פטור ממס, על מנת לאפשר תרומות המוכרות למס הכנסה. השם "Software Freedom International" נבחר על מנת לבדל את הגוף המנהלי המארגן את יום חופש התוכנה מהאירוע עצמו.

## אירועים עבר

## מממנים
המממנת העיקרית של יום חופש התוכנה הבינלאומי בשנת 2005–2006 הייתה חברת קנוניקל בע"מ, החברה אשר עומדת מאחורי הפצת הלינוקס אובונטו.

## ראו גם

* תוכנה חופשית
* קוד פתוח
* עמותת המקור
* אוגוסט פינגווין

## קישורים חיצוניים

* 
* דף המרכז את ארגון יום חופש התוכנה בישראל, בוויקי של עמותת המקור.
* 
* קול קורא לתחרות סיפורים קצרים לכבוד יום חופש התוכנה 2004 במגזין התוכנה החופשית לינמגזין
* קריאה דומה לכבוד יום חופש התוכנה 2005
* דיון לקראת יום חופש התוכנה 2004 בפורום התוכנה החופשית וואטסאפ
* "יום חופש המה...?", קריאה למיתוג טוב יותר של תוכנה חופשית בעקבות יום חופש התוכנה 2005 בלינמגזין.
* Software Freedom Day: Taking open source to the streets, 2007

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
מינאמוטו נו יושיצונה

[שמאל|ממוזער|250px|יושיצונה ובנקיי צופים [סאקורה|בפריחת הדובדבן, מאת יושיטושי]]
**מינאמוֹטוֹ נו יוֹשיצוּנֶה** (*Minamoto no Yoshitsune* 源 義経; 1159 - 15 ביוני 1189) היה גנרל משבט מינאמוטו ביפן של סוף תקופת הייאן ותחילת תקופת קמקורה. יושיצונה היה בנו התשיעי של מינאמוטו נו יושיטומו. אחיו הבוגר של יושיצונה, מינאמוטו נו יוריטומו, ייסד את שוגונות קמקורה והיה לשוגון הראשון בהיסטוריה של יפן. שמו של יושיצונה בילדותו היה אוֹשׁיוָואקָמַארוּ (牛若丸).

## ביוגרפיה
יושיצונה נולד בסוף שנת 1159, במהלך מרד הייג'י, בו נהרגו אביו ושני אחיו הבוגרים. המנצחים במרד חסו על חייו והוא נמסר לטיפול במקדש קוּראמה, השוכן בהרים הסובבים את הבירה קיוטו, בעוד אחיו יוריטומו הוגלה לפרובינציית איזוּ (כיום חלק ממחוזות שיזואוקה וטוקיו). בסופו של דבר, הושם יושיצונה תחת חסותו של פוג'יווארה נו הידֶהירה, ראש הענף הצפוני של בית פוג'יווארה, בעיר הירָאִיזוּמי שבמחוז איוואטה של ימינו, בצפון מזרח יפן.

בהיותו סיף מוכשר, הוא ניצח את הלוחם האגדי בּנְקֵיי בדו-קרב, ומאז ואילך, היה בנקיי ליד ימינו של יושיצונה, עד מותם המשותף בקרב נהר קוֹרוֹמוֹ.

בשנת 1180 שמע יושיצונה כי יוריטומו, שהיה באותה עת ראש שבט מינאמוטו, הקים צבא לבקשתו של הנסיך מוצ'יהיטו, על מנת להילחם בשבט טאירה אשר נטל לעצמו את כוחו של הקיסר. יושיצונה הצטרף במהרה ליוריטומו יחד עם מינאמוטו נו נוריורי (שלושת האחים מעולם נפגשו עד אז), לשלושת הקרבות האחרונים של מלחמת גֶנְפֵּיי, בה הושמד שבט טאירה.

יושיצונה ניצח והרג את בן דודו מינאמוטו נו יושינאקה בקרב אָוַואזוּ בחודש הראשון של שנת 1184, ובחודש לאחר מכן הביס את צבא טאירה בקרב איצ'י נו טאני (כיום העיר קובה). בשנת 1185 יושיצונה הביס את טאירה פעם נוספת בקרב יָשימָה (באי שיקוקו) והשמיד אותם סופית בקרב דאן נוֹ אוּרה (כיום במחוז ימאגוצ'י).

לאחר מלחמת גנפיי הצטרף יושיצונה לקיסר גו-שירקאווה כנגד אחיו יוריטומו. הוא נאלץ לנוס חזרה לאיוואטה, אך בסופו של דבר נבגד על ידי בנו של הידהירה, פוג'יווארה נו יאסוהירה, ונאלץ לבצע ספוקו יחד עם אשתו ובתו. יושיצונה מקודש במקדש השינטו שירהאטה ג'ינג'ה (Shirahata Jinja), שבעיר פוג'יסאווה.

בשל היותו הדמות המרכזית בחלק השלישי של האפוס הקלאסי *[[עלילות הייקה]]*, יושיצונה נחשב כדמות פופולרית בספרות היפנית ובתרבותה בכלל. המושג היפני "סימפתיה לגיבור טראגי" (*hougan biiki* 判官贔屓) נגזר מהתואר Hougan (שופט) אותו קיבל יושיצונה מהחצר הקיסרית.

## אמנות מסורתית
בנוסף ל"עלילות הייקה" ו"קורות יושיצונה", המתאר את חייו של יושיצונה לאחר מלחמת גנפיי, יש מגוון רחב של יצירות ספרותיות ודרמות העוסקות בו, אשר יוצרות יחד מחזור ספרותי הנקרא "עולמו של יושיצונה".

באמנות החזותית, יושיצונה מתואר לרוב כנער יפה תואר, זאת בניגוד להערכות המודרניות לגבי מראהו. דמותו אף מופיעה במספר משחקים המיועדים לקונסולות משחקים, בעיקר יפניים, ומגוון סרטי אנימה וסיפורי מאנגה.

## ראו גם
* שבט מינאמוטו
* סיווה גנג'י
* תקופת הייאן

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* 

קטגוריה:יפן: היסטוריה

קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ילידי 1159
קטגוריה:נפטרים ב-1189
פירמידה (עמותה)

**פירמידה, מרכז לאמנות עכשווית** היא עמותה לאמנות עכשווית, שנוסדה ב-1992 ולה גלריה גדולה בוואדי סאליב, חיפה.

## היסטוריה
את העמותה הקימה קבוצת אמנים ותיקים שבראשה עמד אברהם אילת, שמאז 2003 גם משמש כיושב ראש שלה. הקבוצה, ששאיפתה המוצהרת הייתה הפריה אמנותית בין ישראל והעולם, וקידום האמנות בישראל, קיבלה מראש עיריית חיפה, אריה גוראל, מבנה בית ספר יסודי נטוש וצירפה אליה אמנים צעירים. המבנה עבר שיפוץ חלקי, והיה הראשון בשורה איטית של צעדי התחדשות עירונית שהתרחשו בעיר התחתית מאוחר יותר.

עם החוליה הוותיקה נמנים, מלבד אילת, אמנים כיהודה יציב, יעקב דורצ'ין, ישראל ורטמן ומורל דרפלר, שנהרג בפיגוע בנהריה ב-2001. חברי הבית נטלו על עצמם לשקף דרך חלל הגלריה את הנעשה באמנות בספֵירה הישראלית והבינלאומית, והתערוכות שהתקיימו מאז 1994 הביאו לוואדי סליב אמנים בעלי שם עולמי.

המבנה, בן שלושה מפלסים רחבים, עמד מאז שפונתה השכונה כשהוא ריק ושימש מאורת סמים מרכזית ופעילה. גם לאחר שנכנסו הדיירים החדשים, חברי "פירמידה", עוד המשיכו לזמן מה לפרוץ אל המקום חסרי בית, שהתעניינו פחות בחומרי היצירה ויותר בתכולת המקרר. חלונותיו החשופים והגדולים, והיותו, כדברי האוצרת סמדר שינדלר, "לא מפנק פיזית", היו נדבך מהותי עבור הבניין בתהליכי היצירה שהתחוללו בתוכו מאז שנות התשעים. לחוד מהגלריה, נחנך בשנת 1996 "פרויקט אמנים צעירים", כשאמנים ששמם טרם יצא, ממגוון ענפי אמנות חזותית, באים לשכור חדרי סטודיו בקומותיו השונות של המבנה, בתוכנית שנמשכת בין שנתיים לארבע שנים שבמהלכה הם עוסקים בתחומי האמנות שלהם באופן אישי, ומקבלים תנאי עבודה וחשיפה שקודם לכן לא זכו להם.

בין המציגים בתערוכות המתחלפות היו אמנים כיאיר גרבוז, משה קופפרמן, מנשה קדישמן, מאיר פיצ'חדזה, משה גרשוני, עליזה אולמרט, פנחס כהן-גן, יגאל תומרקין, יחיאל שמי ונוספים מהשדרה האמנותית הלאומית. לצידם הציגו אמנים מניו יורק, מהולנד ומאיטליה.

אמני ההמשך, שלוקחים ולקחו חלק בפרויקט אמנים צעירים, מונים את שמעון וונדה, יעל בלבן, נדב וייסמן, שחר סיון ואחרים.

עם אוצרי התערוכות עד היום נמנים אוצרים מישראל ומחו"ל, חלקם אף היו בקבוצת פירמידה בזמנים שונים.

בסוף שנת 2017 מונתה גליה בר אור כאוצרת ראשית של הפירמידה. בר אור ניהלה במשך כ–30 שנה את המשכן לאמנות בעין חרוד. בר אור, מקיבוץ עין חרוד מאוחד, בעלת תואר דוקטור בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב, אצרה תערוכות רבות בארץ ובעולם, ניהלה אירועי תרבות וביאנלות, ופרסמה מאמרים וקטלוגים רבים.

פרויקט אחר שהחל בשנת 2006 הוא מופעי מוזיקה, יוזמה שהחלה גם היא מחיפוש של הרכבים אלטרנטיבים צעירים אחר בית, כשהפירמידה מקדישה להם את החלל שמדי חודש הופך לחלל-הופעות. בין האמנים שהתארחו - אלברט בגר, הרולד רובין, אריאל שיבולת, והרכבים מגרמניה ומארצות הברית.

העמותה מתוקצבת חלקית על ידי משרד התרבות. בתערוכות המתקיימות בגלריה חושפים חברי העמותה והאמנים האורחים את פירות עבודתם מחדרי הסטודיו, מהארץ ומהעולם, ואלה כוללים רישומים, מיצבי וידאו, פיסול, צילום וקשת ענפה של טכניקות מעורבות. הגלריה נפתחת לציבור במספר שעות קבועות במהלך השבוע. במרבית הזמן עם זאת המקום משמש כחללי סדנאות, הפתוחים לקהל בתיאום עם האמנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ואדי סאליב
פירמידה
קטגוריה:ישראל: גלריות לאמנות
קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:חיפה: עמותות
העוזר הקטן של סנטה

**העוזר הקטן של סנטה** הוא כלב מצויר המכבב בסדרת האנימציה האמריקאית משפחת סימפסון. הוא כלב מסוג גרייהאונד ומשמש ככלבם האישי של משפחת סימפסון. הכלב דובב בעבר על ידי פרנק ולקר אך כיום מדבב אותו דן קסטלנטה, שמדבב בנוסף לדמות דמויות רבות אחרות בסדרה.

הכלב הופיע לראשונה בפרק הראשון של הסימפסונס, בספיישל חג המולד "Simpsons Roasting on an Open Fire" שהוקרן לראשונה ב-1989. העוזר הקטן של סנטה ננטש על ידי מעסיקיו לאחר שסיים אחרון במרוץ כלבים. הומר סימפסון ובנו, בארט, ששהו במתחם בו התרחש המירוץ שמים לב לנטישתו של העוזר הקטן של סנטה ומחליטים לאמץ אותו.

העוזר הקטן של סנטה מופיע לעיתים קרובות בסדרה והוא אף היה מרכז העלילה של כמה פרקים. במהלך הסדרה הוא עובר בית ספר לאילוף, עושה ניתוח לנפיחות ומוכשר ככלב משטרה באקדמיה למשטרת בעלי החיים שבספרינגפילד.

אף על פי שבעלי חיים מוצגים בסדרה לעיתים קרובות כאנושיים, העוזר הקטן של סנטה מגלה בדרך כלל התנהגות כלבית. בעקבות הופעותיו הרבות בסדרה, הוא דורג במקום ה-27 בספיישל הטלוויזיה של פלנט פטס מ-2003 והיה ברשימת 50 חיות הטלוויזיה הפופולריות ביותר. עם הזמן, העוזר הקטן של סנטה הפך לאחד מסמלי הסדרה והוא מוצג במרצ'נדייז של הסדרה.

## ביוגרפיה
העוזר הקטן של סנטה הוא כלב גרייהאונד שמופיע לראשון בפרק הראשון של הסדרה המצוירת משפחת סימפסון, פרק Simpsons Roasting on an Open Fire. בפרק זה, הומר סימפסון, אב משפחת סימפסון מגלה שאין לו כסף לקנות מתנות חג מולד למשפחתו ונואש לנס. הוא ובנו הגדול, בארט הולכים למרוץ כלבים שנערך בערב חג המולד בתקווה לזכות בכסף בעזרת הימור על הכלב הנכון. למרות שיש לו מידע פנימי איזה כלב הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר לזכות, הוא מהמר ברגע האחרון על כלב בשם העוזר הקטן של סנטה ובוחר בו לאחר שחשב ששמו שהיה בהשראת חג המולד הוא סימן לנס. עם זאת, העוזר הקטן של סנטה מסיים אחרון והומור ובארט עוזבים מאוכזבים את המירוץ. כאשר הם צופים במעסיקו של הכלב נוטש אותו לאור הפסדו, בארט מבקש מאביו לשמור על הכלב ולאמצו כחיית המחמד שלהם והומר מסכים. כאשר בארט והומור חוזרים הביתה, העוזר הקטן של סנטה מוצג לשארי בני המשפחה כמתנת חג המולד.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלבים בדיוניים
קטגוריה:דמויות משפחת סימפסון
ג'יי שרודר

**ג'יי בריאן שרודר** (באנגלית: **Jay Brian Schroeder**; נולד ב-28 ביוני 1961 במילווקי, וויסקונסין) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL.

## קריירה
את קריירת הפוטבול החל שרודר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. לאחר שסיים את לימודיו נבחר בדראפט של שנת 1984 על ידי וושינגטון רדסקינס. בשנתו הראשונה היה הקוורטרבק המחליף של הקבוצה, אך לאחר פציעתו של ג'ו תייסמן ב-1985 הפך לקוורטרבק הפותח של הקבוצה. בפלייאוף של עונת 1987 הוחלף שרודר בדאג ויליאמס שהוביל את הקבוצה לזכייה בסופרבול XXII והפך ל-MVP של המשחק. בסוף העונה החליפו הרדסקינס את שרודר בעבור ג'ים לאצ'י מלוס אנג'לס ריידרס, שהפך לחלק מקו ההתקפה שכונה ה"חזירים". ב-1995 שרודר פרש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני אריזונה קרדינלס
קטגוריה:שחקני סינסינטי בנגלס
קטגוריה:שחקני לאס וגאס ריידרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:ויסקונסין: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
אברהם זכות (רופא)

250px|ממוזער|"תולדות הרופאים הראשונים" מאת אברהם זכות
**אַבְרָהָם זַכּוּת** (או: **לוזיטנוס זכותוס**. בפורטוגזית: **Zacutus Lusitanos**; 1575 ליסבון – 1642 אמסטרדם) היה רופא וסופר יליד פורטוגל, שחיבורו המקיף והחשוב, "תולדות הרפואה", יצא בשנים-עשר כרכים.

## קורות חיים
זכות, נצר למשפחתו של הרב אברהם בן שמואל זכותא, נמנה עם האנוסים, וכנוצרי נשא את השם מנוּאל אלווארש. הוא למד רפואה ופילוסופיה באוניברסיטאות בספרד ובפורטוגל, שימש רופא בליסבון במשך 30 שנה ושמו יצא לפניו עד שנאלץ להימלט לאמסטרדם מאימת האינקויזיציה ב-1625.

זכותוס שב ליהדות בגיל 50, ולאורך כל אותה תקופה קיים קשרים עם רופאים ומנהיגים יהודים הולנדיים ידועים בני-דורו. נקבר בבית חיים.

בית הכנסת בטומאר שבפורטוגל, שחודש בתחילת המאה העשרים, נקרא על שמו.

## פעילותו המדעית
לבד מטיפול בחולים, החל זכותוס לאחר הגיעו לאמסטרדם בפעילות מדעית. הוא ביצע מחקרים רבים בעודו שוהה ליד מיטת חוליו, וערך בהם תצפיות. יוצאי דופן בדיוקיהם הם תיאוריו הקליניים של מחלות הדבר, הדיפתריה, המחלות התפרחתיות והגידולים הממאירים. זכות היה בין הראשונים שתיארו את דלקת שחור השתן (Blackwater fever), ומהכתוב בספריו עולה שהוא הקדים את התגליות שברפואה המאוחרת כגון אפילפסיה מהטיפוס של ג'קסון (Jacksonian seizure) וכיבי קיבה, בהם טיפל באלומיניום סיליקטי.

## כתביו
כתביו של זכות כונסו בשני כרכים, שיצאו לאור בליון אחרי מותו, והם כוללים:
* Historia de medicorum principum - תולדות הרופאים הראשונים (תיאור שיטתי של מחלות)
* Introitus medici ad praxim - גישת הרופא לפרקטיקה (80 כללים להתנהגות הרופא)
* Zacuti pharmacopoea - תורת הרוקחות (רשימת תרופות כולל תרופות חדשות שהובאו מאמריקה הדרומית)
* Praxis historiarum - קורות המחלות (סקירת מחלות ברפואה הפנימית)
* Praxis medica admiranda - אוסף מקרים רפואיים נדירים

## לקריאה נוספת

* Saul Jarcho, **The Style of Zacutus Lusitanus and its Origin** Journal of the History of Medicine and Allied Sciences, 1989


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:סופרים יהודים פורטוגזים
קטגוריה:רופאים יהודים פורטוגזים
קטגוריה:סופרים יהודים הולנדים
קטגוריה:רופאים יהודים הולנדים
קטגוריה:אנוסים
קטגוריה:ילידי 1575
קטגוריה:נפטרים ב-1642
קטגוריה:היסטוריונים של הרפואה
לינדה ג'זק

**לינדה ג'זק** (באנגלית: **Linda Jezek**; נולדה ב-10 במרץ 1960) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא בעלת מדליה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר גב.

## ביוגרפיה
לינדה ג'זק נולדה בפאלו אלטו, קליפורניה. היא התאמנה במועדון השחייה של סנטה קלרה.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה בשנת 1975 זכתה ג'זק במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:20.47 דקות, אחרי מזרח גרמניה (4:14.74 דקות) ולפני הולנד (4:21.45 דקות). בנוסף, סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.74 דקות, המנצחת הייתה אולריקה ריכטר ממזרח גרמניה (1:03.30 דקות).

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה ג'זק במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:14.55 דקות, אחרי מזרח גרמניה (4:07.95 דקות) ולפני קנדה (4:15.22 דקות). במשחה השליחות היא שחתה את 100 מטר גב בתוצאה של 1:04.15 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.01 דקות.

### תחרות השיא שלה
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה המערבית בשנת 1978 זכתה ג'זק ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא תחרות חדש של 1:02.55 דקות
לפני בירגיט טרייבר ממזרח גרמניה (1:03.18 דקות) ושריל גיבסון מקנדה (1:03.43 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:11.93 דקות, לפני טרייבר (2:14.07 דקות) וגיבסון (2:14.23 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא תחרות חדש של 4:08.21 דקות, ביחד עם טרייסי קולקינס ג'ואן פנינגטון וסינתיה וודהד, לפני מזרח גרמניה (4:09.13 דקות) וברית המועצות (4:14.91 דקות).

בשנת 1979 במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן בפוארטו ריקו זכתה ג'זק ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.33 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:16.07 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:13.24 דקות.

ג'זק ניבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980) שהייתה אמורה להיות הגדולה שלה, אך היא לא השתתפה בה בגלל החרם האמריקאי בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

## ראו גם

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב

## קישורים חיצוניים

* לינדה ג'זק, באתר *Sports123* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ג'ון שיין

פרופסור **ג'ון שיין** (באנגלית: **John Shine**; נולד ב-3 ביולי 1946) הוא ביוכימאי אוסטרלי שגילה את רצף הנוקלאוטידים הנקרא רצף שיין דלגרנו שחיוני בתחילת התהליך של סינתזת חלבונים בחיידקים. כיום הוא מנהל את מוסד גרוון למחקר רפואי בסידני.

## ביוגרפיה
שיין נולד בבריסבן ב-1946 ואחיו הוא הביולוג ריצ'רד שיין . הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית בקנברה לתואר ראשון במדעים בהצטיינות ב-1972 ואת הדוקטורט שלו ב-1975. במהלך לימודיו הוא גילה את רצף ה-RNA הנחוץ לקשירת ריבוזומים ותחילת התהליך של סינתזת חלבונים בחיידק *[[Escherichia coli]]*. הרצף נקרא רצף שיין דלגרנו. זאת הייתה תגלית מפתח האפשרה פיתוח נוסף בביולוגיה מולקולרית, במיוחד בהנדסה גנטית, וזאת הייתה גם תגלית חשובה להבנת ביטוי ובקרת גנים.

שיין החל מחקר לאחר הדוקטורט במחלקת הביוכימיה וביופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. במהלך תקופה זו הוא היה הראשון ששיבט גן המקודד להורמון אנושי והיה דמות מרכזית בשיבוט גנים המקודדים לאינסולין ולהורמון גדילה. הוא גם גילה את הרצף האחראי להעתקת וירוס האחראי לסרטן.

עם חזרתו לאוסטרליה ולאוניברסיטה הלאומית האוסטרלית ב-1978, הוא שיבט את הגנים האנושיים המקודדים לרנין ולאנדורפין, והוכיח שגנים הורמונליים אנושיים ששובטו בחיידקים יכולים להתבטא בצורה ביולוגית אקטיבית. הוא גם ייסד את המרכז לחקר DNA ריקומביננטי באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית. ב-1982 הוענק לו פרס גוטשאלק בידי האקדמיה האוסטרלית למדעים.

שיין חזר לארצות הברית ב-1984, ולקח תפקיד באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו וניהל חברת הביוטכנולוגיה ביוטכנולוגית קלפורניה בע"מ (California Biotechnology Inc.). הוא היה גורם משמעותי בפיתוח ובגידול של ביוטכנולוגית קליפורניה, הנקרא כיום סקיוס (Scios). החברה נמכרה לג'ונסון אנד ג'ונסון ב-2003 תמורת 3.5 מיליארד דולר.

הוא חזר לאוסטרליה שוב ב-1987 והיה פרופסור של ביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ונהיה הסגן מנהל של מוסד גרוון.

ב-1994 שיין נהיה חבר באקדמיה האוסטרלית למדעים. האקדמיה קראה לענף שלהם בקנברה על שמו. ב-2000 שיין תרם מיליון דולר כדי לשפץ את הכיפה.

שיין נהיה קצין מסדר אוסטרליה ב-1996.

## קישורים חיצוניים
* מוסד גרוון
* חברת סקיוס

קטגוריה:מדענים אוסטרלים
קטגוריה:ביוכימאים אוסטרלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1946