open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סמל בלארוס

**[[סמל]] [[בלארוס]]** הוצג בשנת 1995. הוא כולל סרטים בצבעי דגל בלארוס, מפת המדינה, אלומות חיטה וכוכב אדום. סמל זה מבוסס על סמלה של בלארוס הסובייטית, ומוטיבים רבים נלקחו מסמל ברית המועצות והשינוי העיקרי הוא החלפה של הפטיש והמגל במפת המדינה.

## סמל המדינה 1991-1995
ממוזער|סמל בלארוס בשנים 1991-1995
[ממוזער|סמל הרפובליקה הדמוקרטית של בלארוס והממשלה הבלארוסית הגולה, מאז [1993.]]
לאחר קבלת העצמאות מברית המועצות הציגה בלארוס כסמלה את הסמל של הדוכסות הגדולה של ליטא, שבלארוס מהווה כיום את מרבית שטחה. שמו של הסמל Pahonia (מרדף) והוא מהווה גם את סמל ליטא. ב-1995 ביקש הנשיא לוקשנקו לבטלו בטענה ששימש את הבלארוסים ששיתפו פעולה עם הנאצים במלחמת העולם השנייה. ב-14 במאי 1995 נערך משאל עם והצעת לוקשנקו להחליף את הסמל התקבלה ברוב של 75% על-פי התוצאות הרשמיות.

האופוזיציה הבלארוסית והממשלה הבלארוסית הגולה לא מכירים בתוצאות משאל העם ובסמל החדש ומוסיפים להציג את ה-Pahonia.

## סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס
סמל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס עד שנת 1938 כלל את הכיתוב "פועלי כל העולם התאחדו" בבלארוסית, ביידיש, ברוסית ובפולנית. לאחר מכן הוסרו היידיש והפולנית.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלארוס: סמלים לאומיים
בלארוס
בלארוס
מצורע

**מצורע** פירושו "הלוקה בצרעת". יש להבדיל בין המחלה לבין הנגע המתואר בתורה.
שוק בצלאל

**שוק בצלאל** הוא מתחם מסחרי במרכז תל אביב בין הרחובות קינג ג'ורג', בית לחם, טשרניחובסקי (במקור רח' בצלאל) והמכבי.

השוק הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשטח בו אמורה הייתה לקום שכונת יוקרה בתכנונו של האדריכל יוסף טישלר. השכונה לא הוקמה בסופו של דבר, לעומת זאת הוקם מתחם הספורט של אגודת מכבי ולצידו התפתח השוק. בעבר התפרסם שוק בצלאל בזכות דוכני הפלאפל שהיו במקום, שהציעו אכילה חופשית בסגנון "אכול כפי יכולתך". רוב דוכני הפלאפל נעלמו והרחובות נשארו מתחם הכולל בעיקר חנויות ודוכנים של ביגוד, הנעלה, כלי בית ומוצרים שונים לשימוש יומיומי. שמו של השוק מפורסם בעיקר בזכות המגוון הרחב של מוצרי ההלבשה מכל הסוגים והדגמים, ולעיתים עודפים של מותגי יוקרה במחירים נמוכים, שניתן להשיג במקום. השוק מהווה צלע מ"המשולש" - כינוי שניתן לאזור מסחרי הכולל את רחוב שינקין ושוק הכרמל.

בעבר, שוק בצלאל היווה מוקד בילוי ומפגש של מוצאי שבת, לפני רחוב שינקין ומתחם רחובות מרכז בעלי מלאכה כדוגמת העבודה, רש"י ורחוב המלך ג'ורג'.

סמוך לשוק הוקם בעשור השני של המאה ה-21 פרויקט למגורים ומסחר בתכנון ישר אדריכלים, והשוק עצמו הפך למדרחוב.

## קישורים חיצוניים
*[[מיכאל יעקובסון]: בתוכנית: בניינים של שבע קומות, גינה וגני ילדים, Xnet, 15.5.11]

בצלאל
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)
עץ החיים (דיסני)

**עץ החיים** (באנגלית: **Tree of Life**) הוא עץ מלאכותי שגובהו 14 קומות (43.5 מטרים) המצוי במרכז פארק השעשועים ממלכת החיות של דיסני באתר הנופש דיסניוורלד בפלורידה שבארצות הברית. העץ מהווה סמל הפארק מאז פתיחתו של הפארק ב-22 באפריל 1998.

העץ בנוי מאסדת קידוח נפט שצופתה בטון. על ציפוי העץ מגולפים 325 דמויות בעלי חיים.

מתחת לעץ החיים מוקרן הסרט התלת־ממדי קשה להיות חרק! המבוסס על הסרט של אולפני פיקסאר - "**[[באג לייף]]**". בנוסף, דמותו של ראפיקי מטרילוגיית סרטי מלך האריות מתגוררת בעץ הדומה לזה ובעל שם זהה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסני: מקומות
קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
ליגת העל הסלובנית

**ליגת העל הסלובנית** (בסלובנית: **Slovenska nogometna liga**; הליגה הסלובנית הראשונה) היא ליגת הכדורגל הבכירה בסלובניה.

הליגה הוקמה בשנת 1991, עם עצמאותה של סלובניה מיוגוסלביה. לפני כן הייתה הליגה הסלובנית קיימת כליגה נמוכה בתוך כל הליגות היוגוסלביות, ואילו הקבוצות הבכירות בסלובניה שיחקו לפרקים בליגת העל היוגוסלבית.

בליגה מתמודדות 10 קבוצות אשר משחקות ביניהן ארבעה סיבובים, ובסך הכל 36 מחזורים, כאשר בתום כל עונה זוכה הקבוצה המדורגת במקום הראשון באליפות סלובניה ומעפילה למוקדמות ליגת האלופות, והקבוצות שסיימו במקומות 2–4 מעפילות למוקדמות הליגה האירופית. הקבוצה שסיימה במקום האחרון יורדת לליגת המשנה, והקבוצה שסיימה במקום התשיעי מתמודדת בפלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השני בליגת המשנה.

הקבוצות היחידות שמאז 1991 מעולם לא ירדו מליגת העל הסלובנית הן מריבור, גוריצה וצליה.

שמה המסחרי של הליגה, "פרבליגה טלקום סלובניה", ניתן לה על שם הספונסר הראשי של הליגה, "טלקום סלובניה".

## הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הסלובנית בעונת 2025/2026:

## אלופות הליגה לפי עונה
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע הסלובני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

## אליפויות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של הליגה 

סלובניה
קטגוריה:סלובניה: כדורגל
עץ החיים

[שמאל|ממוזער|250px|"[נפילת האדם" מאת לוקאס קראנאך האב, ציור מן המאה השש עשרה.]]
[שמאל|ממוזער|250px|"עץ החיים" - [פסיפס מארמון הישאם ביריחו.]]
**עץ החיים**, הוא עץ המוזכר בספר בראשית, כאחד מהעצים שהיו בתוך גן עדן, יחד עם עץ הדעת. 

בספר משלי, נזכר כי התורה היא 'עץ חיים' למי שמחזיק בה: "עֵץ חַיִּים הִיא, לַמַּחֲזִיקִים בָּהּ, וְתֹמְכֶיהָ מְאֻשָּׁר" (). בעקבות כן, קרויות גם ידיות ספר התורה 'עצי חיים' כרמז לכך שהם משמים כעץ ל'חיים' - לתורה. 

## רקע
בספר בראשית (פרקים -), לאחר סיפור הבריאה, מסופר שאלוהים מצווה על אדם הראשון שלא לאכול מעץ הדעת, וכי אכילתו תגרום למותם. לאחר שהנחש מסית את חוה, היא אוכלת מהעץ ואף נותנת לאדם לאכול ממנו. לאחר שנענשו, אלוהים מגרש אותם מגן עדן על מנת שלא יאכלו גם מעץ החיים, ובכך יחיו לעולם: 

לאחר מכן הוצבה שמירה של הכרובים ולהט החרב המתהפכת על הדרך אל העץ על מנת למנוע את גישתם אליו: 

## במקומות נוספים במקרא
הביטוי "עץ חיים" מופיע בספר משלי במספר מקומות כמטפורה לחכמה או לדבר מה המציל ומחיה את הנפש (מקביל לביטוי "מקור חיים", המופיע בהקשרים דומים).

בחזון אחרית הימים של יחזקאל, ניתן לראות רמז לעץ החיים, המתאר מעיין היוצא מבית המקדש ועל גדותיו עץ שעליו נאמר .

## פרשנות
כאמור, במקרא נזכר כי על ידי האכילה מעץ החיים ניתן לחיות לעולם, "ואכל וחי לעולם", מה שנראה כהבטחה לחיי נצח. אמנם כמה פרשנים מימי הביניים (החל ברס"ג) סבורים כי עץ החיים לא העניק חיי נצח, אלא רק אפשרות להירפא ממחלות ולחיות זמן ארוך.

בקבלה ניתנת משמעות רבה לעץ החיים, והוא מפורש בפרשנות פרקטית, סמלית ואלגורית, אשר על טיבה המדויק נחלקו המקובלים.

## ב[[ביקורת המקרא]]
ישנם חוקרים הסבורים כי פסקת הגירוש מגן העדן, שתכליתו למנוע מהאדם לאכול מעץ החיים ולזכות בחיי נצח, מבטאת נימה מיתולוגית בסיפור: האל חרד לכאורה לייחודו האלוהי עקב אכילת האדם מעץ הדעת, ומבקש למנוע פעולה שתוצאתה תהיה בלתי הפיכה מבחינתו.

יש הסבורים כי עץ החיים הוא תוספת מאוחרת לסיפור גן העדן המקראי, ולא הופיע במקור. הסיבה נעוצה בכך שהעץ נזכר רק בתחילת הסיפור ובסופו, ואילו גוף הסיפור עוסק בעץ הדעת בלבד.

## מקבילות במיתולוגיה ה[[מסופוטמיה|מסופוטמית]]
המקבילה הקרובה ביותר לעץ החיים נמצאה בעלילות גילגמש, המתארות מסע לחיפוש אחר חיי נצח. גילגמש מצליח להשיג "צמח חיים" שעשוי להגשים את משאלתו - אלא שזה נגנב ממנו על ידי נחש בעת שהוא עוצר לטבול בבאר.

בספרות אכד ומצרים העתיקה ניתן למצוא "עץ חיים" ו"צמח חיים" שמהם ניזונים האלים על מנת להישאר בני אלמוות.

## עץ החיים בתרבות
סמליות העץ מהווה השראה לעולם התרבות בהרבה תחומים.
* בסרט אווטאר ישנם שני עצים עץ הנשמות ועץ הקולות, החשובים ומקיימים את תושבי כוכב הלכת פנדורה.
* יש משחקי מחשב  בהם עץ חשוב, המזכיר את הרעיון של עץ החיים, ככזה שאסור לפגוע בו.

## קישורים חיצוניים

* 
* דוב ברקוביץ וליאור טל שדה, דרך עץ החיים (פודקאסט), קולות של רוח, גל"צ, יוני 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר בראשית
קטגוריה:עצים מיתולוגיים
קטגוריה:עצים בתנ"ך
קטגוריה:ישויות מיתיות בתנ"ך
קטגוריה:גן עדן
בית המוקד

**בית המוקד** היה מבנה בצדה הצפוני של העזרה, מזרחית לשער הקרבן, ששימש את הכהנים ששירתו בבית המקדש.

## מבנה בית המוקד
בית המוקד היה בית גדול בעל גג דמוי כיפה עגולה, שחציו הצפוני נחשב "חול" וחציו הדרומי נחשב "קודש". על גג בית המוקד היה אחד ממוקדי השמירה של הכהנים במקדש.

את החלוקה בין הקודש לחול, הסבירו מפרשי המשנה בדרכים שונות. לפי הרמב"ם, מבנה בית המוקד היה מחוץ לחומת העזרה, וחציו הפתוח לעזרה, נכלל בקדושתהּ. לפי התפארת ישראל, חציו של המבנה היה בתוך תחום העזרה עצמה, ומכך נבעה קדושתו.

בית המוקד נקרא כך על שם מדורה גדולה שבערה בתוכו שבחומה התחממו הכהנים, שהיו הולכים יחפים על רצפת המקדש שעשויה משיש. סיבה נוספת לכך שהייתה מדורה היא שממנה הדליקו את אש המזבח מדי יום, מאחר שיש מצווה להביא אש מן ההדיוט.

בחציו הצפוני של הבית, היו בנויים בקיר דרגשי אבן ששימשו את זקני בית האב לשינה, בעוד הכהנים הצעירים היו ישנים על הרצפה. במרכז הבית הייתה אחת מן המרצפות בלתי קבועה בקרקע, וניתנת להרמה על ידי טבעת שהייתה קבועה בה, ותחתיה היה שוער המקדש מניח בלילה את מפתחות העזרה, ומעליה היה ישן.

## לשכות בית המוקד
בבית המוקד היו ארבע לשכות, אחת בכל פינה:
* בצדו הדרום מזרחי הייתה **[[לשכת עושי לחם הפנים]]** שבה לשו ואפו את לחם הפנים.
* בפינתו הדרומית מערבית הייתה **[[לשכת הטלאים]]**, שבה נשמרו הטלאים שעמדו להקרבה לאחר ביקורם ממום. שתי לשכות אלו היו בנויות בצידו הקדוש של בית המוקד.

בצידו השני שהיה ב'חול':
* **[[לשכת החותמות]]** בצד צפון מזרח, שבה ישב הפקיד הממונה על החותמות (מעין תלושים שזיכו את האוחז בהם באפשרות לקבלת נסכים מהממונה על הנסכים), ובה גנזו בני חשמונאי את אבני המזבח.
* ובצד הצפוני מערבי **[[לשכת בית המוקד]]** שבה הייתה מדורה נוספת, שבחומה התחממו כהנים שנטמאו בקרי במהלך משמרתם בבית המקדש. כמו כן היו ממוקמים בה פתחים למסיבות - המחילות שהיו בנויות מתחת לבית המקדש ובהם היו המקוואות ובתי השימוש של בית המקדש.

## הערות שוליים

קטגוריה:לשכות המקדש
טבעת הקולה

**טבעת הקוּלָה** הוא כינויה של מערכת של קשרי מסחר בין איי הטרובריאנדים אשר בגינאה החדשה המשמשת להחלפה טקסית של חפצי יוקרה (כלכלת מתנה). ברוניסלב מלינובסקי היה הראשון שתיאר פעילות זו בשנת 1920.
שמאל|ממוזער|250px|צמיד זרוע של הקולה
הטקס מתחיל כאשר הגברים המקומיים יוצאים להפלגה בסירות למרחקים, על מנת להחליף קונכיות יקרות ערך עם חבריהם באיי אלמוגים אחרים. המסע אורך שבועות ואף חודשים, וכרוך לא אחת בקשיים ותלאות רבים. חפצי הערך כוללים מחרוזות צוואר מקונכיות אדומות, העושות את דרכן תמיד בכיוון השעון, וצמידי זרוע מקושטים בקונכיות לבנות הסובבים תמיד לכיוון הנגדי. ערכם של חפצי ערך אלו נקבע על-פי גודלן, צבען, ברק קליפתן ובייחוד סיפור תולדותיהן. כמה מהקונכיות מפורסמות ויקרות מאוד ובהגיען לאי מסוים נוצרת התרגשות רבה. איש מבין הגברים אינו יכול להחזיק את חפצי הערך זמן רב מדי, לכל היותר לעשר שנים, משום שלכל ענק או צמיד ישנו "מסלול" שעליו לעבור ואל לבן האיים לעמוד בדרכו.

הגברים היוצאים להפלגות עשויים אומנם גם לסחור במוצרים אחרים, אך זו לא המטרה העיקרית שלשמה מתקיים המסע. למעשה, הפלגות הקולה אינן תנאי הכרחי למסחר, ומטרתם האמיתית של בני הטרובריאנדים במסעות אלו היא לחולל היסטוריה. כך שעל ידי הפצת חפצי הערך הללו, הנושאים עימם את תולדות מסעותיהם ושמות בעליהם השונים, מאדירים הגברים הנושאים חפצים אלה את שמם ומחזקים את כוחם והשפעתם הפוליטית. לכאורה המטרה היא להחליף כל קונכייה בקונכייה שוות גודל וערך, אך הגברים מגייסים את כל המשאבים החומריים ורזי הכישוף שלהם על מנת להגיע לגדולי האספנים ולהשיג את מיטב הקונכיות.

לטבעת הקולה ישנה חשיבות בהיבטים הבאים:
#טבעת הקולה היא דוגמה קלאסית לפונקציות הרבות שיש לחליפין של מתנות. בין השאר, חיזוק וביסוס קשרים חברתיים, יצירת קשרים פוליטיים, ומשא ומתן על סטטוסים חברתיים.
#טבעת הקולה היא תהליך מורכב של פולחן, קשרים פוליטיים, עסקאות כלכליות, מסעות, כשפים ומיזוג חברתי. בכך היא מדגימה את קביעתו של מרסל מוס שלחליפין יש תכונות של עובדה חברתית טוטאלית. היינו, למסגרת החליפין מתלווים אספקטים רבים הקשורים למוסדות השונים בחברה: יחסים פוליטיים, קשרים חברתיים, כללי התנהגות, מערכת דתית ומאגית, כלכלה, אסתטיקה, וכו'.
# טבעת הקולה מדגימה את ההבחנה שערך מרסל מוס בין חליפין של מתנות ובין חליפין של סחורה במסגרת של שוק סחורות. בנוסף היא מדגימה את הקשר ההדוק בין תרבות לכלכלה ואת העובדה שהכלכלה אינה עומדת בפני עצמה.
#טבעת הקולה מדגימה כיצד היסטוריה מכוננת ומעוצבת במסגרת חברתית של משא ומתן. החליפין יוצר היסטוריה של הפריטים וכן של מיתוסים וסיפורים. ניתן לראות בעזרת טבעת הקולה כיצד טעם אסתטי מיוצר, וכיצד הוא תוצר חברתי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה
וולפגנג שמידר

**וולפגנג שמידר** (בגרמנית: **Wolfgang Schmieder**; 29 במאי 1901 - 8 בנובמבר 1990) היה מוזיקולוג גרמני.

## חייו
שמידר נולד בברומברג שבגרמניה. בשנת 1950 הוציא לאור את קטלוג יצירות באך, קטלוג של היצירות המוזיקליות אשר חיבר יוהאן סבסטיאן באך. שיטת המספור BWV נעשתה אוניברסלית ושימוש הכלל. 

ד"ר שמידר שימש כיועץ מיוחד למוזיקה לספריית העיר והאוניברסיטה בפרנקפורט על שם יוהאן וולפגנג פון גתה (*Johann Wolfgang Goethe University Frankfurt am Main*) החל מאפריל 1942 עד לפרישתו ב-1963. הוא חי את יתר חייו בפרייבורג עד למותו ב-1990 בגיל 89.

## קישורים חיצוניים

* קטלוג עבודותיו של וולפגנג שמידר

קטגוריה:מוזיקולוגים גרמנים
קטגוריה:יוהאן סבסטיאן באך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1990
מיזוגיניה

**מִיזוֹגִינְיָה** (מיוונית: **מיסוֹס** = שנאה; **גינֶה** = אישה) היא שנאה כלפי נשים או זלזול בהן, המבטאים גישה סקסיסטית שלפיה נשים ראויות לסטטוס חברתי, פוליטי וכלכלי נמוך מזה של גברים. המונח הופיע במאה ה-17 בתגובה לחוברת שנכתבה נגד נשים. לאחר מכן נזנח, אך חזר להיות פופולרי באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, בגל השני של הפמיניזם. 

למיזוגיניה שלל ביטויים אידאולוגיים ומעשיים, החל בביטויי זלזול מפורשים או מרומזים המעידים על תחושת עליונות כלפי נשים וכלה בהתעללות פיזית ונפשית. דוגמאות למיזוגיניה כוללות הטרדה מינית, אלימות נגד נשים ואלימות במשפחה, ובמקרים קיצוניים רצח נשים וטרור מיזוגיני. מיזוגיניה משמשת גם מנגנון פסיכולוגי להצדקת אפליית נשים בחברה. 

הסברים פסיכולוגיים להתפתחות המיזוגיניה חוזרים לעיתים לילדות המוקדמת ולקשר בין הילד להוריו, ובמיוחד לאמו. נטען כי בסביבות גיל שנתיים, ילד/ה שאינם משלימים כהלכה את שלב העצמאות והניתוק עלולים לחוש תלות עצומה באם, ולפתח רגשות שנאה וכעס כלפיה. נטען כי שילוב מוקדם זה של תלות ושטנה מאפיין את המיזוגן במשך כל חייו. התוצאה היא יחסי אהבה-שנאה: לצד התלות בנשים, המיזוגן חש שנאה כלפיהן ורצון לשלוט בהן. הוא יחוש מושפל ומאוים בכל אינטראקציה עם נשים, ולכן ינסה להשתיק את בת שיחו, להקטין אותה ו"להעמיד אותה במקום". 

נהוג לקשור גם בין מיזוגיניה לפטריארכיה, ולטעון כי שנאת נשים היא הן תולדה של התפקידים המגדריים והן אמצעי לאכיפתם.  

מיזוגיניה אינה תופעה ייחודית לגברים, ויש לה גילויים גם בקרב נשים. לעיתים מדובר במיזוגיניה מופנמת: הטיה תת-מודעת שהיא תוצאה של הפנמת הסטריאוטיפים המגדריים (לדוגמה, קישור של נשיות לחולשה). תופעת המיזוגיניה הנשית מקיימת זיקה הפוכה לתופעת הסולידריות הנשית (קרי, המיזוגיניה הנשית שוככת ככל שהסולידריות הנשית מתחזקת). המושג המקביל למיזוגניה הוא מיזאנדריה (שנאת גברים).

## ראו גם
*מיזאנדריה (שנאת גברים)
*מיזולוגיה
*טרנסמיזוגניה
*שוביניזם

## לקריאה נוספת
* יעל שמש, "'ומוצא אני מר ממות את האשה' (קהלת ז, כו): האומנם מצויה שנאת נשים במקרא?", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יט (תשס"ט), עמ' 77–101

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:מגדר
קטגוריה:אפליה מינית
קטגוריה:שנאה
קטגוריה:מונחים ומושגים בפמיניזם
דגל איידהו

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[איידהו]]** (באנגלית: Flag of Idaho) הוא דגל כחול שבמרכזו חותם המדינה. המילים "מדינת איידהו" (באנגלית: State of Idaho) מופיעות באותיות מוזהבות בתוך קלף צבוע אדום וסביבו זהב מתחת לסמל.

על פי התיאור הרשמי של הדגל, צריך להיות גבול מוזהב לכל קצוות הדגל, אולם במרבית הדגלים גבול זה אינו קיים.

סמל המדינה, המצוי במרכז הדגל, מתאר שלט אצולה בעל שני תומכים: כורה - המייצג את אנשי המדינה, ואישה המייצגת שוויון, חירות וצדק. במרכז מגן האבירים מצויים סמלים המייצגים את המשאבים הטבעיים של המדינה: כרייה, יערות, חקלאות ובעלי חיים.

הדגל מתבסס על דגל שנשא גדוד חיל הרגלים הראשון של איידהו בשנת 1899 במהלך המלחמה הספרדית-אמריקאית. הדגל אומץ רשמית ב-12 במרץ 1907 ושונה במקצת בשנת 1957.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

איידהו
קטגוריה:איידהו: סמלים
וגטיוס

ממוזער|כתב יד של הספר Mulomedicina מ-1250–1375 לערך
**פּוּבְּלִיוּס פְלַבְיוּס וֶגֶטְיוּס רֶנָאטוּס** (Publius Flavius Vegetius Renatus) היה סופר רומאי, שכתב בסוף המאה ה-4 לספירה או בתחילת המאה ה-5 חיבור בענייני צבא ששרד לימינו. מייחסים לו גם את כתיבת הספר בענייני וטרינריה: Mulomedicina ("הטיפול בסוסים ובפרדות").

חיבורו בענייני צבא נקרא *Epitoma rei militaris* ("תמצית התורה הצבאית") , והוא הקדיש אותו לקיסר ששלט בימיו, שהיה לסברת החוקרים תאודוסיוס הראשון או ולנטיניאנוס השלישי. החיבור נחלק ל-4 ספרים. הספר הראשון עוסק בגיוסם ובאימונם של חיילים חדשים; הספר השני – במבנה ובארגון הלגיון הרומאי; הספר השלישי – באופן ההיערכות לקרב; הספר הרביעי – בלוחמת מצור ובלוחמה ימית. וגטיוס מציין כי מקורותיו היו כתביהם של קאטו (De re militari), קורנליוס קלסוס, פרונטינוס, פאטרנוס  והקונסטיטוציות של הקיסרים אוגוסטוס, טראיאנוס ואדריאנוס.

מייחסים לו את אמרת הכנף "הרוצה בשלום ייכון למלחמה" (בלטינית: *si vis pacem para bellum* או בדבריו המדויקים של וגטיוס *Igitur qui desiderat pacem, praeparet bellum*).

## לקריאה נוספת

* Vegetius, *Epitoma Rei Militaris Libri IIII*. Latin E-text in The Latin Library.
* Vegetius, *The Military Institutions of the Romans* (De Re Militari). Translated from the Latin by Lieutenant John Clarke. 1767. Digitized copy in: Digital Attic. Books I-III.
* Vegetius: Epitome of Military Science. Translated with notes and introduction by N.P.Milner. Liverpool, Liverpool University Press, 2011 (Second revised edition).

* "וגטיוס - על עיקרי המלחמה בים". תרגם מלטינית מאיר שָׂשׂ. "תורן - דפים לבית צים", מס' 48 (יולי 1964) ומס' 49 (אוגוסט 1964). (תרגום החלק הרביעי מחיבורו של וגטיוס, העוסק בלוחמה בים) העתקה דיגיטלית בפרויקט בן-יהודה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:סופרים רומאים
וגטיוס
Space Technology 5

**Space Technology 5** (או **ST-5**) היא משימה של שלושה לוויינים קטנים ששוגרו ב-22 במרץ 2006 בשעה 9:03:45 בבוקר על פי שעון החוף המזרחי (EST) באמצעות טיל פגאסוס XL כחלק מתוכנית המילניום החדש של נאס"א. משימתם של שלושת הלוויינים נערכה במשך 90 יום. כל אחד משלושת המיקרו-לוויינים שקל כ-25 ק"ג כשהוא מתודלק.

10 טכנולוגיות חדשות נבחנו על ידי מערך זה של מיקרו-לוויינים. אחת הטכנולוגיות משתמשת באנטנות שתוכננו על ידי מחשבים באמצעות מערכת בינה מלאכותית מתפתחת.

מחשב הטיסה, מערכת ה-C&DH (Command & Data Handling), מבוסס על מיקרו-המעבד מונגוז V שמוקשח לקרינה.

## קישורים חיצוניים

*Space Technology 5
*Space Technolgoy 5 באתר נאס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
אהרן ברגמן

**אהרן ברגמן** (נולד ב-1958) הוא כותב ועיתונאי ישראלי-אנגלי, המתמחה בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי.

## קורות חיים
אהרן ברגמן נולד בישראל בשנת 1958. הוא שירת בצה"ל, ונטל חלק במלחמת לבנון הראשונה (1982), במסגרת שירותו כסמג"ד בחיל התותחנים. לאחר המלחמה פרש מהצבא, והחל ללמוד יחסים בינלאומיים ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא גם עבד כעוזר פרלמנטרי בכנסת. בעקבות ריאיון שהעניק לעיתון הארץ בשנת 1988, בו טען כי יסרב לשרת בשטחים הכבושים, עזב את ישראל ועבר לאנגליה. שם הצטרף למחלקה ללימודי מלחמה בקינגס קולג' בלונדון, שם השלים את לימודי הדוקטורט בשנת 1994. ברגמן הוא המחבר של מספר ספרים ומאמרים בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי ומערכות יחסים במזרח התיכון. מאז שנת 1994 שימש כותב הספדים על אישים מהעולם היהודי ומישראל בעבור הדיילי טלגרף הלונדוני. הוא מרצה במחלקה ללימודי מלחמה ועובד כעיתונאי, ומתגורר בלונדון עם אשתו דנה, ושלושת ילדיו.

ב-2002 חשף אהרן ברגמן בלונדון את זהותו המלאה של סוכן המוסד אשרף מרואן. ב-2019 יצא לאור סרט תיעודי, "המרגל שנפל לאדמה", הסרט מגולל את סיפור חייו ומותו המסתורי של אשרף מרואן, סרט המבוסס על ספרו של ברגמן.

## פרסומים
ברגמן חיבר מספר ספרים, בנוסף להיותו מפיק-שותף ויועץ בעבור שתי סדרות טלוויזיה.

### ספרים
ברגמן חיבר ספרים בשפה האנגלית, שתורגמו למספר שפות, ובהן צרפתית, ערבית והולנדית.
* *Living and Working in Israel*
* *Israel's Wars: A History since 1947*
* *Israel and the Arabs: An Eyewitness Account of War and Peace in the Middle East*
* *The Fifty Years War: Israel and the Arabs* (נכתב יחד עם ג'יהאן אל-טאהרי, מלווה את סדרת הטלוויזיה המופיעה למטה)
* *Israël et les Arabes: la guerre de cinquante ans* (צרפתית)
* *Israël en de Arabieren: De vijftigjarige oorlog* (הולנדית)
* *اسرائيل والعرب : حرب الخمسين عاما* (ערבית)
* *Israel's Wars: 1947-93*
* *A History of Israel*
* *Elusive Peace: How the Holy Land Defeated America* (מלווה את סדרת הטלוויזיה המופיעה למטה)

### טלוויזיה
ברגמן היה מפיק-שותף ויועץ אקדמאי בשתי סדרות טלוויזיה של ה-BBC:
* *Israel and the Arabs: The Fifty Years War*
* *Israel and the Arabs: Elusive Peace*

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אהרן ברגמן 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:עיתונאים יהודים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מקינגס קולג' לונדון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
לשכת כלי השיר

**לשכות כלי השיר** היו זוג לשכות בעזרת הנשים שבבית המקדש, ובהן היו מאחסנים את כלי השיר לצורך שירת הלוויים.

## מיקום הלשכות
על פי המשנה, שתי הלשכות לא היו בעזרת נשים עצמה, אלא מתחת לרצפת עזרת ישראל הגבוהה יותר, אך הפתחים שדרכם נכנסו ללשכות אלו היו בעזרת נשים, משני צדי המדרגות העולות לשער ניקנור.

## מידות הלשכות
מידותיהן של הלשכות לא נזכרו במפורש במשנה. אך ככל הנראה גובהן היה כ-7.5 אמות, כמידת הפרשי הגובה בין מפלס עזרת נשים למפלס עזרת ישראל (מכיוון שהיו חמש עשרה מעלות בין עזרת נשים לעזרת ישראל וכל מדרגה הייתה בגובה חצי אמה).

## קדושת הלשכות
אף על פי שהלשכות היו תחת רצפת עזרת ישראל, הן היו קדושות בקדושת עזרת נשים הפחותה, מכיוון שפתחן פנה לעזרת הנשים. אך למרות זאת, גג הלשכות, שהיה חלק מרצפת העזרה, היה קדוש בקדושת העזרה. על פי ההלכה: 

## ראו גם
* עזרת נשים (בית המקדש)
* שער ניקנור

## הערות שוליים

כלי השיר
התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן

**התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן** (בגרמנית: **Sächsische Staatskapelle Dresden**) היא תזמורת סימפונית שמקום מושבה הקבוע בדרזדן, גרמניה. היא נוסדה בשנת 1548, אחת התזמורות הוותיקות ביותר בעולם.

הרבה מנצחים ראשיים ידועי שם כיהנו בתזמורת בשנות קיומה. בראשית קיומה, היה היינריך שיץ קשור עמה ובמאה ה-19 היו קרל מריה פון ובר וריכרד וגנר בין מנצחיה הראשיים. במאה ה-20 נקשר שמו של ריכרד שטראוס בתזמורת, הן כמנצח והן כמלחין, וכמה מיצירותיו הועלו שם בהצגות בכורה. גם קרל בהם ורודולף קמפה היו בין מנצחיה הראשיים.

הרברט בלומסטדט היה מנהל מוזיקלי של הסטאסטקאפלה משנת 1975 עד 1985. הוא הקליט איתם את כל תשע הסימפוניות של בטהובן.

ג'וזפה סינופולי היה מנצחה הראשי עד מותו בשנת 2001. באוגוסט 2002 קיבל עליו ברנרד הייטינק משרה זו. משנת 2007 ועד 2010 היה פאביו לואיזי המנהל המוזיקלי של התזמורת ואחריו שימש כריסטיאן תילמן בתפקיד זה. החל משנת 2024 המנהל המוזיקלי הוא דניאלה גאטי.

## מנצחים ראשיים
* דניאלה גאטי (2024 - ממשיך)
* כריסטיאן תילמן (2012 - 2024)
* פאביו לואיזי (2007 - 2010)
* ברנרד הייטינק (2002 - 2004)
* ג'וזפה סינופולי (1992 - 2001)
* האנס פונק (1985 - 1990)
* הרברט בלומסטדט (1975 - 1985)
* מרטין טורנובסקי (1966 - 1968)
* קורט זנדרלינג (1964 - 1967)
* אוטמר זואיטנר (1960 - 1964)
* לוברו פון מאטאצ'יץ' (1956 - 1958)
* פראנץ קונוויצ'ני (1953 - 1955)
* רודולף קמפה (1949 - 1953)
* יוזף קיילברת (1945 - 1950)
* קרל אלמנדורף (1943 - 1944)
* קרל בהם (1934 - 1943)
* פריץ בוש (1922 - 1933)
* פריץ ריינר (1914 - 1921)
* ארנסט פון שוך (1884 - 1914)
* פראנץ וילנר (1877 - 1884)
* יוליוס ריץ (1874 - 1877)

## קישורים חיצוניים

* 

דרזדן
דרזדן
קטגוריה:דרזדן
קטגוריה:סקסוניה: תרבות
שיץ

**שיץ** הוא שם משפחה גרמני. בלועזית Schütz או Schutz

קטגוריה:שמות משפחה
אלבר אודרזו

**אלבר אודרזו** (בצרפתית: **Albert Uderzo**; 25 באפריל 1927 – 24 במרץ 2020) היה צייר וכותב קומיקס צרפתי ממוצא איטלקי.

## השנים המוקדמות
אודרזו נולד ב, שבמחוז מארן, שבצרפת, להורים ממוצא איטלקי. מקור שם משפחתו הוא מהכפר  שבאיטליה, ממנו צמח אילן היוחסין שלו.

בילדותו חלם להיות מכונאי מטוסים, אף־על־פי שכבר בגיל צעיר הראה כישרון גדול לציור. אודרזו נולד עיוור צבעים (אינו מבחין בין אדום לירוק), וכן עם שתי אצבעות נוספות (6 בכל יד), שהוסרו בניתוח.

במהלך מלחמת העולם השנייה, אודרזו, אז בשנות העשרה שלו, עזב את פריז, בה התגורר, ועבר לאזור ברטאן שבמערב צרפת, שם עבד בחקלאות, ועזר לאביו בעסקי הרהיטים שלו. מאוחר יותר, כאשר חשבו אודרזו וגוסיני על מיקום לכפר הגאלי של אסטריקס, בחר מיד אודרזו באזור זה.

לאחר המלחמה, החל משנת 1945, החל אודרזו בקריירת צייר בפריז. הוא יצר סיפורים חדשים לבד, אך גם שיתף פעולה עם יוצרים שונים.

## העבודה עם גוסיני
בשנת 1951, פגש אודרזו את רנה גוסיני. הם הפכו לידידים קרובים מאוד והחליטו לעבוד יחד. הם החלו את דרכם המשותפת בשנת 1952 במשרדי World Press. הם יצרו מספר דמויות וסדרות של ספרים מצוירים. בשנת 1959, גוסיני מונה למנהל האמנותי ואודרזו לעורך האמנותי של עיתון הקומיקס "פילוט" (Pilote) שנועד לבני נוער. שם, כבר בגיליון הראשון, הם פרסמו את הרפתקאותיו של אסטריקס בסיפור בהמשכים. אסטריקס זכה להצלחה גדולה.

בשנת 1961 פורסם האלבום הראשון של אסטריקס. עקב הצלחתה המסחררת של הסדרה, הם החליטו החל משנת 1967 להקדיש את כל זמנם לסדרה.

בשנת 1977, נפטר גוסיני באופן פתאומי. אודרזו המשיך לפרסם את סיפורי אסטריקס לבדו, כשהוא ממשיך לחתום את שמו של גוסיני במשותף גם באלבומים החדשים, לאות הוקרה לידידו הוותיק.
ממוזער|2014
בשנת 2011, בעקבות כאבים בידו, הפסיק את מלאכות הכתיבה והציור. בעקבות כך, החליט אודרזו לא לשים קץ לאגדת אסטריקס והעביר את הכתיבה והציור ליוצרים  ודידיה קונרד בהתאמה.

## פטירה
אודרזו נפטר ב-24 במרץ 2020, כחודש לפני יום הולדתו ה-93.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אסטריקס
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:קומיקסאים צרפתים
קטגוריה:אסטריקס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2020
צד שלישי

**צד שלישי** הוא גורם המעורב בקשר המתקיים בין שני צדדים. הצד השלישי, או כפי שנהוג לכנותו **צד ג**' (קרי: צד גימל), אין לו קשר ישיר לצדדים, אך פעולה כלשהי הקשורה בו – משפיעה על הקשר ביניהם.

בדרך כלל נעשה שימוש במונח זה בתחום הכלכלה והמשפט. דוגמאות:
* חוזה השכרת דירה כולל התקשרות בין שני צדדים: בעל הדירה המשכיר והדייר השוכר. החוזה ביניהם יכול לכלול סעיף המאפשר לשוכר לתת לצד שלישי (אדם אחר שאיננו צד לחוזה) להשתמש בדירה, או שיכלול סעיף האוסר שימוש כזה.
* פוליסת ביטוח היא חוזה בין מבוטח לחברת ביטוח, העוסק בפיצוי למבוטח במקרה של נזק שנגרם לו. ביטוח צד ג' מבטיח פיצוי לאדם שאינו המבוטח (ולכן אינו צד לחוזה הביטוח) על נזק שגרם לו המבוטח.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיני חוזים
קטגוריה:דיני נזיקין
קטגוריה:מונחים משפטיים
אדריכלות נוף

[ממוזער|250px|גני סטורהד ב[אנגליה, שעוצבו עוד במאה ה־18 על ידי הנרי השני.]][שמאל|ממוזער|250px|אלמנטים של עיצוב נוף עירוני ב[כיכר ספרא בירושלים]]
[שמאל|ממוזער|250px|גינת תה בסגנון יפני שנמצאת בפארק גולדן גייט ב[סן פרנסיסקו]]
[שמאל|ממוזער|250px|ה[אורנז'רי (מטע תפוזים) בגני ורסאיי שבצרפת]]
**אדריכלות נוף** (נקראה בתחילה: **אדריכלות גנים**) היא תחום בעיצוב העוסק בתכנון של מרחבי החוץ, ציבוריים או פרטיים, החל מחצרות בתים ועד כיכרות עירוניות, גינות, פארקים, רחובות, טיילות, שמורות טבע, גנים לאומיים וכלל השטחים פתוחים. ברוב המקרים אדריכלות הנוף קשורה בד בבד באדריכלות של מבנים ובתכנון ובעיצוב העירוני – תחומים אדריכליים משיקים. אדריכלות הנוף עוסקת בצורות שונות ומגוונות של שטחים פתוחים ובדרכים שונות של תכנון היחס שבין המבנים לקרקע ולנוף ובין האדם לטבע או לסביבתו העירונית.

## היסטוריה
אדריכלות הנוף התפתחה כבר במסופוטמיה, כאשר תכננו ובנו גנים בתוך מרקמים עירוניים, הקמתם של הגנים העתיקים אשר נבנו בבבל ובערים אחרות במסופוטמיה היו ניסיון ליצור "גן עדן עלי אדמות" בתכנונו של האדם. גם היוונים הקדמונים עסקו בתכנון של גנים וכן גם בתכנון של חללים ציבוריים שונים, דוגמה לכיכר עירונית מתוכננת היא האגורה.

בתקופת הרנסאנס הרבו לשלב את האדריכלות עם הטבע – ארמונות ובתי פאר רבים שנבנו באיטליה ובצרפת שולבו עם גנים על פי הטופוגרפיה טבעית, לעיתים עם אגמים טבעיים, או אף מלאכותיים, שהשתקף את המבנה במימיהם.

עיצוב הגנים הפך בצרפת של המאה ה־17 לאמנות של ממש. גני ורסאיי הם דוגמה מופתית לעיצוב של גן צרפתי בו התכנון הוא לפי קווים ישרים ומדויקים, הצמחים שתולים בשורות מסודרת ונקיות, וגם הגיזום הצמחייה נעשה על פי צורות גאומטריות ברורות. אדריכל הנוף אשר תכנן והקים את גני ורסאי זכה לכינוי לה־נוטרה (ה־"שלנו").

באנגליה התפתח מאוחר יותר "הגן האנגלי" – כשבניגוד לגן הצרפתי אשר ניסה להשליט את הסדר האנושי על הטבע – שאף התכנון הנופי באנגליה ליצור "טבע מתוכנן", שייראה טבעי באופן המיטבי. במהלך המאה ה־19 הוקמו באנגליה גנים רבים לפי תכנון מדויק של נוף אשר אמור להעניק תחושה של נוף ארכאי ורומנטי.

במקביל להתפתחות אדריכלות הנוף במערב, התפתחה תרבות מפותחת של עיצוב גינות ביפן. עיצוב הגן היפני התפתח במהלך ההיסטוריה הארוכה של יפן יחד עם האמנות והאדריכלות היפנית והוא נובע בעיקרו מתפישות אסתטיות יפניות ומתפישות דתיות שונות. גן הזן הוא טיפוס של גן יפני המשמש את נזירי הזן בלבד ותכנונו הנופי מבוסס על אורח חיים מאוד ייחודי.

החל מסוף המאה ה־20 התרחב מקצוע אדריכלות הנוף לתחומים נוספים כמו תכנון השטחים פרטיים פתוחים שמסביב למבנים, עיצוב חללים ציבוריים פתוחים ועיצוב של גנים ופארקים על כל סוגיהם.

## אדריכל נוף
העוסק באדריכלות נוף נקרא **אדריכל נוף** (התואר האקדמי נקרא גם B.L.A) ומשך הלימודים הוא ארבע שנים.

## ראו גם

* בריכת נוי ובריכת השתקפות
* מפל מים מלאכותי
* סגנונות גנים:
** גן מוסלמי
** גן איטלקי
** גן צרפתי
** גן אנגלי
** גן יפני
** גן פרסי

## לקריאה נוספת
* מרי ריינולדס, The Garden Awakening : Designs to Nurture Our Land and Ourselves, Green Books Press, 2016 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מיכאל יעקובסון: סקירת ספרות אדריכלות נוף בישראל, באתר 'חלון אחורי', 27 במרץ 2020.
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מדעי העיר והאזור
אטמן

**אטמן** היא מילה בסנסקריט שפירושה המילולי הוא "נשימה" וכן "עצמי".
יצחק אבוהב (גאון קסטיליה)

רבי **יצחק אבוהב** (1433–1493; ה'קצ"ג - ה'רנ"ג) היה רב ומחבר שעסק בתלמוד הבבלי, בהלכה, בקבלה ובפילוסופיה. מכוּנה "אחרון גאוני קסטיליה", כדי להבדילו מרבי יצחק אבוהב הראשון, מחבר הספר מנורת המאור.

## תולדות חייו
הרב עמד בראשות ישיבה בעיר טולדו בדור גירוש ספרד ורבו היה רבי יצחק קנפנטון. בין תלמידיו היו רבי יעקב בירב, רבי אברהם זכות ורבי יצחק אברבנאל.

היה חותנו של רבי שמואל סיריליו (אבן-סיד).

בזמן גירוש ספרד בשנת ה'רנ"ב (1492), יצא לפורטוגל על מנת לנהל משא ומתן עם מלך פורטוגל ז'ואו השני על שיכונם של מגורשי ספרד בפורטוגל. לאחר גירוש ספרד עבר לעיר פורטו שבצפון פורטוגל, ושם נפטר כעבור שבעה חודשים, והוא בן פחות משישים שנה.

בעיר צפת ישנו בית כנסת הקרוי "אבוהב", על שם ספר תורה עתיק יומין שנמצא בבית הכנסת וכתיבתו מיוחסת לרבי יצחק אבוהב עצמו. בספר התורה, ובבית הכנסת בכלל, נקשרו מסורות עממיות רבות.

אוזכר פעמים רבות על ידי רבי יוסף קארו בחיבורו "בית יוסף" לאורח חיים, מהם בביטויי הערכה מופלגים, כדוגמת "רבינו הגדול מהר"י אבוהב". בהקדמתו כותב הבית יוסף: . ביאורו לתחילת טור אורח חיים הוצא לאור מכתב יד על ידי הרב ד"ר הושע רבינוביץ' וצורף למהדורת הטור של מכון ירושלים.

## ספריו
*ביאורים לפירושיהם של רש"י (לא נדפס) ולפירוש הרמב"ן לתורה דפוס ונציה, שנת ש"ח (1548)
*פירושים לכמה ממסכתות התלמוד הבבלי. חידושיו למסכת ביצה הובאו בשו"ת מהר"ם גאלאנטי (נדפס שנית בתוך ספר **שיטת הקדמונים על מסכת ביצה**, ירושלים: אורייתא, תשי"ט).
*בכתב יד קיימברידג' (Add. 488) נמצאים חידושיו למסכת כתובות.
*בכתב יד אוקספורד 2361 נמצאים חידושיו על מסכת ברכות.
*בשיטה מקובצת למסכת בבא מציעא, דף נ'. קטעים נוספים לפרק "הזהב" הובאו בספר "מהררי נמרים".
*ספר **[http://www.hebrewbooks.org/44470 נהר פישון]** ובו דרושים על התורה ושאר ספרי המקרא (ירושלים?: חמו"ל, תשמ"ב).
*ספר דרשות בכתב-יד (נ"י קולומביה, 442 (X893) מספר 50).
***ביאור ל[[ארבעה טורים|טור]] [[אורח חיים (שולחן ערוך)|אורח חיים]]**, מכון אור המזרח - מכון ירושלים, ירושלים, תשס"ג (מהדורה שנייה. נדפס גם בסוף כרכי הטור של חלק אורח חיים, הוצאת מכון ירושלים).
*י"ש שפיגל, ספר **מגן אלהים** : פירוש על מסכת אבות / **מיוחס** לרבי יצחק אבוהב, פתח תקווה, תשס"ז.

## לקריאה נוספת
* א' איזנבך, רבינו יצחק אבוהב זצ"ל וחיבורו על הטור, **[[צפונות (כתב עת)|צפונות]]** א, ג (תשמ"ט) עמ' כא-כב.
* הושע רבינוביץ, **מהר"י אבוהב ושיטתו בפרשנות התלמוד**, עבודת מחקר, רמת-גן תשנ"ב (צילום העבודה יצא לאור כספר: **רבינו הגדול מהר"י אבוהב (השני)**, אלקנה תשע"ג)
* הנ"ל, דרשה לא נודעת לרבי יצחק אבוהב השני : דרשה לפרשת בשלח, **הגיגי גבעה ה** (תשנ"ז) עמ' 29–34.
* 
* יעקב שפיגל, מבוא לספר **מגן אלהים**, פתח תקווה תשס"ז.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  - על בית הכנסת אבוהב בצפת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:פרשני הטור
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מפרשי פירוש הרמב"ן לתורה
קטגוריה:טולדו: רבנים
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1433
קטגוריה:נפטרים ב-1493
הנס פונק

**הנס פונק** (בהולנדית: **Hans Vonk**; 18 ביוני 1942 – 29 באוגוסט 2004) היה מנצח הולנדי, שקידם מלחינים הולנדיים כמו אלפונס דיפנברוק.

## ביוגרפיה
פונק נולד באמסטרדם ולמד באקדמיה למוזיקה של אמסטרדם ומשפטים באוניברסיטת אמסטרדם. בתקופת לימודיו התפרנס מהופעות בידור כפסנתרן ג'אז.

הופעתו הראשונה כמנצח הייתה עם הבלט הלאומי של הולנד והוא נשא לאישה את הרקדנית יסי פולקרטס. בהמשך דרכו ניצח פונק על תזמורת קונצרטחבאו ועל תזמורות הולנדיות אחרות. בשנת 1988 ניצח בלה סקאלה במילאנו בהפקה מחודשת של "פטונטה" מאת ג'ומלי, אך אז נאלץ לצאת לשנת חופשה מניצוח לאחר שאובחן כלוקה בתסמונת גייאן-בארה - הפרעה נוירולוגית. כשנראה שהחלים, חזר לניצוח. תזמורת סנט לואיס מינתה אותו למנהלה המוזיקלי בשנת 1996, כמחליף לליאונרד סלטקין. בשנת 2002 התפטר ממשרתו בגלל הרעה במצב בריאותו, שאובחנה בהמשך כמחלת **לו גריג**. הוא מת בביתו באמסטרדם. תזמורת סנט לואיס ניגנה את הרקויאם של ברליוז בקונצרט, שהוקדש לזכרו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1942
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2004
תנועה להתחדשות ממלכתית

**תל"ם - תנועה להתחדשות ממלכתית** היא מפלגה ישראלית שפעלה בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, בראשות משה דיין ומרדכי בן-פורת.

## רקע
בסוף שנת 1980 החלה המערכת הפוליטית להיערך לבחירות שהיו מתוכננות בשנת 1981. משה דיין, שנבחר לכנסת התשיעית מטעם המערך, הוזמן ב-1977 על ידי מנחם בגין להיות שר החוץ בממשלתו, אך התפטר מהממשלה והתלבט האם לפרוש מהחיים הפוליטיים או להתמודד במפלגת מרכז שתיקח את מקומה של התנועה הדמוקרטית לשינוי שהתפוררה.  

באותה תקופה פרשו יגאל הורביץ, זלמן שובל וחבריהם מהרשימה הממלכתית, מהליכוד על רקע חילוקי דעות במדיניות הכלכלית, וביקשו להתמודד בחירות. שובל האמין שעדיף להתמודד יחד עם דיין ופעל לשדך בין דיין להורביץ.

## המפלגה
המפלגה נוסדה במרץ 1981 לקראת הבחירות לכנסת העשירית על ידי ח"כ משה דיין וזלמן שובל. בתחילה סיכם דיין עם זלמן שובל על ריצה משותפת עם הרשימה הממלכתית, אך המגעים עם יגאל הורביץ, ראש רפ"י באותה עת, עלו על שרטון, על רקע עמדותיו הניציות של יגאל הורביץ ובתחילת אפריל הציג דיין את רשימתו שכללה את מרדכי בן-פורת, זלמן שובל, הרצל שפיר, בועז נהיר, ישראל כץ, אברהם בן מאיר, רם כספי, ישראל גרנית ושלמה אהרונסון. בהמשך הסכים הורביץ יחד עם חבריו, יוצאי הרשימה הממלכתית, להצטרף לרשימה ושובץ במקום השלישי, תוך שדחק אחורה את זלמן שובל והבאים אחריו. ניסיונות לצרף את עזר ויצמן לרשימה, לא צלחו. 

בכנסת היוצאת כללה הסיעה את דיין, יגאל הורביץ, זלמן שובל ושפיק אסעד מסיעת אחווה (שנבחר במקור לכנסת במסגרת התנועה הדמוקרטית לשינוי).

סקרים מוקדמים חזו למפלגה, לכשתקום, חזרה על ההישג של התנועה הדמוקרטית לשינוי. אולם לאחר הקמת המפלגה ועם התקדמות מערכת הבחירות והקיטוב בין הליכוד למערך, התמיכה בתל"ם ירדה. באפריל, קיבלה המפלגה בסקר מינה צמח שבעה מנדטים ובמאי ירדה ל-4 מנדטים.

בבחירות זכתה להישג של 2 מנדטים בלבד, מכוחם נכנסו לכנסת דיין ומרדכי בן-פורת. במהלך הקדנציה נפטר משה דיין ובמקומו נכנס הורביץ לכנסת. ביוני 1983 התפלגו הורביץ ובן פורת והקימו שניהם סיעות יחיד בהן כיהנו במשך יתרת כהונת הכנסת. בן פורת שב והתמודד בראשות התנועה להתחדשות ציונית חברתית בבחירות לכנסת האחת עשרה, אך היא לא עברה את אחוז החסימה.

## נציגי המפלגה בכנסת

## קישורים חיצוניים
* תל"ם באתר הכנסת

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-19
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1981
איש הנצח: החיפוש אחר נקמה

**איש הנצח: החיפוש אחר נקמה** (באנגלית: **Highlander: The Search for Vengeance**) הוא סרט אנימה מסוגת הפעולה של הבמאי המצליח יושיאקי קוואג'ירי (ג'וביי- סיפורי נינג'ת הרוח) שיצא בשנת 2007. התסריטאי הוא דויד אברמוביץ, אשר כתב גם את התסריט לסדרת "איש הנצח" ולסרט ההמשך "איש הנצח: המקור".

## עלילה
הסרט הוא המשך לסדרת סרטי איש הנצח העוסקת במשפחת מקלאוד בת-האלמוות. הוא עוסק בלוחם הסקוטי בן האלמוות קולין מקלאוד בניו יורק העתידנית, השקועה במים, כשרק מבצר אחד עדיין עומד בה. מקלאוד מחפש אחר מרקוס אוקטביוס, בן-אלמוות אחר אשר הרג את אהובתו לפני מאות שנים, כדי לנקום בו. ברם, הוא ניצב בפני בעיה מוסרית: הוא אומנם מבקש לתבוע את נקמתו באוקטביוס, אך מנגד ניצבים האנשים המעטים ששרדו במה שנשאר מניו יורק, המשוועים לעזרתו, לאחר שאוקטביוס מאיים לשחרר מגפה על העיר. מקלאוד חייב להחליט באיזו דרך ילך: הנקמה או ההושעה.

בדומה לסיפורי איש הנצח הקודמים, גם כאן מתוארים עלילותיו של הגיבור במרוצת שנות חייו. אך, בניגוד להם, "איש הנצח: החיפוש אחר נקמה" שם דגש על המרדף הבלתי פוסק של קולין מקלאוד אחר מרקוס אוקטביוס וכישלונותיו הרצופים לחסלו. בכך יושיאקי קוואג'ירי מראה כי בכל תקופת חיים מקלאוד נדון להכשל מאחר שאיבד את הסיבה האמיתית לנקמה, שזו כוחה של האהבה.

בכל תקופת חיים מקלאוד פוגש דמות נשית שאין הוא מייחס לה חשיבות. אך כאשר נודע לו כי אותה דמות היא למעשה גלגול נשמתה של אהובתו המתה, העניינים מקבלים תפנית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטים על נקמה
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2007
קטגוריה:סרטים על גלגול נשמות
קרקס הרוקנרול של הרולינג סטונז

[מסגרת|שמאל|[מיק ג'אגר ב"קרקס הרוקנרול של הרולינג סטונז"]]
**קרקס הרוקנרול של הרולינג סטונז** (אנגלית: The Rolling Stones Rock and Roll Circus) הוא סרט שיצא לאקרנים ב-1996 והוקלט באירוע שאורגן ב-11 בדצמבר 1968 על ידי להקת הרולינג סטונז. האירוע כלל שני קונצרטים על במת קרקס, בהשתתפות אמנים רבים, ביניהם אריק קלפטון, המי, ג'ון לנון, טאג' מאהל, מריאן פיית'פול וג'ת'רו טאל. ג'ון לנון ויוקו אונו הופיעו גם כחלק מסופרגרופ שנקראה The Dirty Mac, ביחד עם קלפטון, מיץ' מיצ'ל וקית' ריצ'רדס.
## הפקה
את הרעיון להפקה הגה לראשונה מיק ג'אגר כדרך להתרחב מעבר להופעות ולהקלטות השגרתיות. ג'אגר פנה אל מייקל לינדזי-הוג, שביים שני קדימונים לשירים של הרולינג סטונז, על מנת שיפיק תוכנית טלוויזיה באורך מלא עבור הלהקה. ההופעות נערכו בפני קהל שהוזמן מראש והחלו ב-11 בדצמבר 1968, בשעה שתיים בצהריים, אך בשל עיכובים במעבר בין ההופעות השונות והמצלמות שנשברו פעם אחר פעם, ההופעה האחרונה הסתיימה רק בשעה חמש בבוקר ביום שלמחרת. הקהל וחברי הסטונז היו מותשים בצורה ניכרת, ורק כוח הרצון של ג'אגר הצליח למנוע מהם לעזוב לפני הסוף.

מיק ג'אגר לא היה מרוצה מתוצאותיה של ההופעה. במיוחד, ההופעה העוצמתית של המי העניקה תחושה כאילו המי גנבו את ההצגה. הוצאת הווידאו עוכבה ויצאה לבסוף רק בשנת 1996. כלולים בו ההקלטות וכן הקדמות לפני כל הופעה, בין היתר התלוצצות בין לנון לג'אגר, בה הם מבטאים חברות והערכה הדדיות.

DVD מחודש יצא בשנת 2004, בו נעשתה התאמה לטכנולוגיות קול מתקדמות וכן קטעים שהושמטו מהגרסה המקורית, ביניהם ראיון עם פיט טאונסנד ושלושה קטעי פרשנות.

הייתה זו הופעתו האחרונה בפומבי של בריאן ג'ונס עם הרולינג סטונז. על אף הסימנים לתשישותו במהלך ההופעה (הוא בולע את המילים שלו בהקדמה), עבודת הגיטרה שלו בשיר *You Can't Always Get What You Want*, כמו גם גיטרת הסלייד שלו בשיר *No Expectations*, הייתה קליטה ומשכנעת. למרות זאת, חלקו בהקלטות כמעט ולא נשמע. לדוגמה, בשיר *You Can't Always Get What You Want*, הוא נראה פורט על הגיטרה, אבל כמעט ולא נשמעת; הגיטרה שלו נשמעת אך בקושי במשך בהקדמה. כמו כן, הופעה זו היא היחידה של הגיטריסט טוני איומי מבלאק סבאת' כחבר בג'ת'רו טאל; הוא היה חבר בה רק למשך מספר שבועות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:הרולינג סטונז
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:1968 בממלכה המאוחדת
פנטומאס

**פנטומאס** (**Fantômas**) היא להקת מטאל–רוק ניסיוני אמריקאית. הלהקה נקראה על שם פנטומס, דמות הנבל מרומן פשע פופולרי בצרפת לפני מלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה כאשר שהזמר מייק פטון הלחין שירי מטאל אוונגרדיים לאחר פירוק להקתו הקודמת פיית' נו מור. לאחר מכן שלח פאטון את יצירותיו לחבריו בתקווה להקים להקה חדשה: הגיטריסט באז אוסבורן (מלהקת ה־מלווינס), הבסיסט טרבור דאן (מלהקת מיסטר באנגל) והמתופף איגור קאבלרה (מלהקת ספולטורה). קאבלרה סירב להצעה אבל המליץ על המושלם לפרויקט זה: דייב לומברדו מלהקת סלייר. לומברדו הסכים וכך הוקמה הסופרגרופ של פאטון.

אף על פי שמקור המוזיקה שלהם הוא בהבי מטאל, למעשה היא נוגעת בז'אנרים רבים של מוזיקה ובולט בה חוש ההומר החריג, ביקורת אחת כינתה את הסגנון שלהם כ"דאדא-מטאל". המבקר גרג פראטו מתאר את המוזיקה שלהם כ"מאוד מקורית... במיוחד ביחס לרוק האלטרנטיבי התפל והצפוי של שנות ה-90. לעיתים נדירות שר פאטון תמליל קונבנציונלי עם הקבוצה, כאשר הוא מעדיף את גישתו החריגה לשירה.
גם האלבומים סובבים סביב נושא או קונספט חריג:
*(Fantômas (Amenaza Al Mundo מבוסס על חוברת קומיקס מדע בדיוני, כאשר לכל שיר ניתן מספר של עמוד (עמוד 1, עמוד 2 וכו')
*The Director's Cut הוא סדרה של חידושים לשירי נושא מסרטים. חלק מהגרסאות נאמנות למקור (כמו שיר הערש המפחיד מהסרט Night of The Hunter), כאשר אחרות עברו שינוי קיצוני (כמו נעימת הנושא של הסנדק שבוצעה כשיר ת'ראש מטאל).
*Delìrium Còrdia הוא בעצם שיר אחד ארוך שמתאר ניתוח ללא הרדמה.
*Suspended Animation (הוקלט יחד עם Delìrium Còrdia) הוא אלבום של סרטים מצוירים מופרעים, כל שיר נקרא על שם יום בחודש אפריל 2005 (Friday The 8th וכו').
בקיץ 2005 הלהקה הופיעה באירופה, כאשר טרי בוזיו מחליף את לומברדו על התופים משום שהוא היה בסיבוב הופעות עם Slayer. לובמרדו חזר ללהקה בהופעות האחרונות של סיבוב ההופעות שהסתיים ב-15 בספטמבר 2005.

ב-13 במאי 2006 מייק פאטון הודיע לאתר Billboard.com שהאלבום החמישי של פנטומאס בתכנון. פאטון אמר על האלבום :"התקליט הבא הולך להיות עסק אלקטרוני לגמרי. ידרש תכנון יצירתי רב כדי להקליט ולבצע את זה אבל לא יהיו כלים אקוסטיים בכלל. אנחנו עומדים להיכנס למצב של הכלאה. אני צריך, כשהיה לי מעט זמן, לחזור לשולחן הסרטוטים לכתוב את הבא."

## דיסקוגרפיה
;אלבומי אולפן
* 1999: Fantômas
* 2001: The Director's Cut
* 2004: Delìrium Còrdia
* 2005: Suspended Animation

;אלבומי הופעה
* 2002: Millennium Monsterwork 2000
* 2011: The Director's Cut Live: A New Year's Revolution

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר מעריצים
* חדשות וארכיונים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:נויז רוק
קטגוריה:סופרגרופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
הוצאת כרמל

**הוצאת כרמל** היא הוצאת ספרים ישראלית השוכנת במרכז ספיר, שבאזור התעשייה גבעת שאול בירושלים. עד שנת 2022 הייתה ההוצאה בבעלות מלאה של ישראל כרמל. החל משנה זו, "כרמל" היא הוצאה-בת של הוצאת ידיעות ספרים.

## היסטוריה
"כרמל" החלה את דרכה בירושלים בשנת 1987 כהוצאת נישה שהתמחתה בספרי שירה ובכתב עת לענייני שירה "כרמל". במרוצת הזמן התרחבה, וכיום היא מרבה לפרסם גם סיפורת עברית ומתורגמת וספרי עיון.

מייסד ההוצאה והמו"ל הוא ישראל כרמל, שבצעירותו שימש מורה להיסטוריה, ומאוחר יותר היה אחד העורכים של האנציקלופדיה העברית.

הוצאת כרמל חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.

באוגוסט 2022 קנתה ידיעות ספרים בע"מ את הוצאת כרמל.

## סדרות בולטות בהוצאה
### ספרות עברית
במסגרת סדרת "מקומי", בעריכת המשוררת והמתרגמת טל ניצן, מוציאה ההוצאה לאור כותרים עבריים של יוצרים כגון אברי הרלינג, דרור דניאל, אלכס אפשטיין ועוד. קובץ נוסף של ספרות עברית הוא סדרת "כבר" בעריכת ליאת קפלן, שבה יצירות של יקיר בן משה, נורית זרחי, נתן וסרמן ועוד. בשנים האחרונות פורסמו בהוצאת "כרמל" גם מרבית ספריה של רבקה מרים. בהוצאה פורסמו גם שלושה ספרים של המשורר ישראל אלירז, ארבעה מספרי השירה של המשורר רמי סערי, שלושה ספרים של אורית גרוס, שניים מספריו של המשורר הירושלמי יגאל בן-אריה, והספר "התערבות פולשנית" מאת אבינעם שירן. כמו כן יצא לאור בשנת 2022 "גיליונות הירושלמי של רבי שאול ליברמן" מאת משה עסיס.

### ספרות מתורגמת
הוצאת "כרמל" מפרסמת מגוון גדול של יצירות מתורגמות, ביניהן תרגומיו של המשורר רמי סערי ליצירות שירה ופרוזה מהארצות: פינלנד, אסטוניה, יוון, ספרד, מקסיקו, צ'ילה, קובה, קטלוניה, פורטוגל, הונגריה, אלבניה וטורקיה, תרגומים מספרדית של יצירות לטינו-אמריקניות במסגרת סדרת "אלדורדו" בעריכת אוריאל קון, כגון "קלאס" לחוליו קורטאסר, תרגומים מפורטוגלית, מצרפתית, מגרמנית, תרגומים מסרבו-קרואטית של יצירות מארצות יוגוסלביה לשעבר על ידי דינה קטן בן ציון ותרגומים רבים מהשפה הרוסית של סופרים כדוגמת אנטון צ'כוב, פיודור דוסטויבסקי, לב טולסטוי. תרגומי היצירות "אדה או החמדה " לוולדימיר נבוקוב ו"מסה על הסובלנות" מאת וולטר יצאו לאור בהוצאת "כרמל" בשנת 2022.

סדרה נוספת בהוצאה מאגדת את **ספרי הקלאסיקה מיוון ומרומי**, ובהם "תולדות מלחמת היהודים ברומאים" מאת יוסף בן מתתיהו, כל כתבי טקיטוס: "דברי הימים" ו"ספרי השנים" (בשיתוף מוסד ביאליק), "רפואות האהבה" לאובידיוס, "אינאיס" מאת ורגיליוס, "מלחמת גאליה" ו"מלחמת האזרחים" מאת יוליוס קיסר, ו"האלקסיאדה" מאת אנה קומננה, שיצא לאור בשנת 2022.

נכון לשנת 2023, לכרמל 21 כותרים של 15 סופרים וסופרות זוכי פרס נובל לספרות.
ממוזער|ישראל כרמל (2025)

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
כרמל
קטגוריה:ירושלים: חברות
קטגוריה:ירושלים: תקשורת
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1987
אורופיליה

ממוזער
**אורופיליה** (באנגלית: **Urophilia**), הידועה גם בשם "**מקלחות זהב**", היא פטיש ארוטי השם דגש על משחקי שתן.

משחקי השתן לרוב מתבססים על מתן שתן בציבור, השתנה על אחרים או על הפטישיסט; צפייה באחרים משתינים או צורכים שתן; "הרטבת המיטה" או "עשיה במכנסיים". 

היא יכולה לבוא גם כחלק ממשחק BDSM, בו השולט מטיל את מימיו על הנשלט כאקט של השפלה, או במקרים אחרים - מורה לנשלט להרטיב את מכנסיו.

לפעמים צורכים אורופילים לפני קיום יחסים מאכלים ומשקאות שמטרתם הגברת כמות השתן ושיפור טעמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פטישיזם מיני
קטגוריה:BDSM
קטגוריה:שתן
מונסי

**מונסי** או **מאנסי** (באנגלית: **Monsey**) הוא יישוב במחוז רוקלנד שבמדינת ניו יורק בארצות הברית. בעת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2022 מנה היישוב 36,254 תושבים. כיום, יחד עם הקהילה החרדית השמרנית בניו סקווער, והקהילה החרדית המודרנית בספרינג וואלי, הסמוכים למונסי, ליישוב יש צביון יהודי מובהק עם כ-70,000 תושבים.

מבחינה גאוגרפית היישוה מקיף את יישוב כתר.

## היסטוריה
המקום יוּשב לראשונה על ידי אינדיאנים בני שבט המונסי. במקום נמצאו חפצים ועדיין אפשר לראות כמה מקלטי סלע מזמני האינדיאנים. ב-1841 הוקמה במונסי תחנת רכבת.

## אוכלוסייה חרדית
מונסי הוא מרכז יהודי בארצות הברית. כ-74% מתושבי המקום דוברי יידיש, וכ-6% דוברי עברית. פועלות בו כמה קהילות חסידיות, בהן חסידות ויז'ניץ מונסי שמרכזה ביישוב כתר וויליז' שהוקם בתוך מונסי (הוכרזה כיישוב נפרד), חסידות סאטמר ועוד. כמו כן יש בו את ישיבת בית מדרש עליון, קהילה ומוסדות ליטאיים נוספים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 פעלה במקום רק ישיבה אחת, אך בעקבות הגידול המהיר באוכלוסייה החרדית הוקמו עד שנת 1997 45 ישיבות ו-112 בתי כנסת. בשנת 2022 נמנו במקום עשרות ישיבות וכ-287 בתי כנסת ב-6 שכונות עיקריות

היישוב הוא חלק מהעיירה ראמאפו . זהו היישוב השני הצעיר בארצות הברית בגילם הממוצע של התושבים, 18.6 שנים .

אחת מהערים התאומות של ראמאפו היא בית שמש במדינת ישראל בשל אכלוס הקהילות החרדיות בשתי הערים.

ב-28 בדצמבר 2019 התרחש בעיירה, בשכונה העשירה 'פורשה', פיגוע דקירה אנטישמי.

## גלריית תמונות

קובץ:Bais hamedrush.jpg|בית כנסת ניקלשבורג
קובץ:Bas melech.jpg|בית הספר החרדי בת מלך
קובץ:Yeshive.jpg|ישיבת חסידי ניקלשבורג
קובץ:Community synagogue monsey.JPG|בית הכנסת הקהילתי במונסי


## קישורים חיצוניים

* Ramapo, עיריית ראמאפו
* If You're Thinking of Living In / Monsey; Low Inventory, Lots of Kugel, Some Deer, 2002, New York Times
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
קטגוריה:מדינת ניו יורק: יישובים
ארינאה

**ארינאה** היא כותר קומיקס ישראלי בארבעה חלקים שנכתב על ידי ערן אביאני, צויר על ידי אביב אור ופורסם על ידי סטודיו קומיקום. ב-2013 בציון עשר שנים לכותר הודפס אוגדן שאיחד את כל החוברות בפורמט של ספר.

## תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בממלכת ארינאה, שקיימת בעולם פנטסטי בסגנון ימי הביניים. לאחר התקפת אורקים על אחת מערי ארינאה שבמהלכה נגנב פריט שהיה שייך לאחד ממלכיה האגדיים, פריט שיכול לסכן את שלום הממלכה אם יגיע לידיים הלא נכונות, נשלחת משלחת מטעם המלך למנוע זאת.

## חברי המשלחת
* **מאריק** - מנהיג המשלחת, נבחר להוביל אותה על ידי דארין, מפקד המשמר, לוחם מנוסה וחכם.
* **אג'א-לן** - סגנית מנהיג המשלחת, היא אחותו הצעירה של מאריק וכמותו חברה במשמר. היא תמיד מרגישה צורך להוכיח את עצמה בפני מאריק.
* **גודאר** - נציג גזע הגמדים במשלחת. לוחם מנוסה הידוע גם במומחיותו בחפירת ובניית תעלות.
* **סת**' - קוסם אשר קיבל מינוי בחצר המלך של ארינאה לאחר תקופת ההכשרה שלו.
* **סנתיוס** - נציג גזע האלפים. כמו כל האלפים הוא מיומן בקסמים ושימוש בחץ וקשת.
* **דאנארה** - נציגת מסדר הקרת'ים, מסדר קוסמים בממלכה. היא רק סיימה את הכשרתה, ואינה בטוחה ביכולתיה ובמקומה במשלחת.
שמאל|ממוזער|200px|ארינאה, חוברת מספר 3
## קישורים חיצוניים
* ביקורת על החוברת הראשונה במגזין בלי פאניקה
* ראיון עם יוצרי ארינאה לקראת יציאת החוברת הראשונה  ב"שדים מתחת לכיור" (שחזור מתוך ארכיון האינטרנט)

קטגוריה:קומיקס ישראלי
כדור איאולוס

ממוזער| תרשים של "כדור איאולוס" שהמציא היירון
ממוזער| עזר הוראה של "כדור איאולוס"
**כדור אַיאוֹלוּס** (בלטינית aeoli pylae, -pile) הוא מכונה שנועדה להדגים הפיכת לחץ לתנועה, הכדור מורכב ממכל אטים-אוויר (בדרך כלל בצורת כדור או צילינדר), בעל שני צינורות מעוקלים היוצאים ממנו. דרך הצינורות נסנק קיטור באופן היוצר שני כוחות, שהווקטורים שלהם ניצבים לרדיוס הסיבוב, והם מצדם יוצרים מומנט יעיל ובלשון הדיבור - כוח סיבובי. מומנט התגובה, על פי החוק השלישי של ניוטון, גורם למכשיר להסתובב. על פי רוב המים מחוממים באגן, אשר מחובר למכל המסתובב באמצעות זוג צינורות, המשמשים גם כצירי סיבוב. ברם, ניתן לחמם את המים גם במכל עצמו, כפי שמוצג באיור.

"כדור איאולוס" הומצא במאה ה-1 לספירה על ידי הרון מאלכסנדריה, אך נחשב בימיו לשעשוע ותו לא וזכה להכרה רצינית רק בתקופות מאוחרות למדי. לו היה הרון רותם את האנרגיה הסיבובית לביצוע עבודה מכנית, הייתה נזקפת לזכותו המצאת מנוע הקיטור.

מקור השם מלטינית: pylae - מעבר, מצר; Aeolus - איאולוס, מלך הרוחות במיתולוגיה היוונית.

תיאור של "כדור איאולוס" נמצא בספרו של הרון Pneumatica, ובספרו של ויטרוביוס De Architectura, I.6.2.

## לקריאה נוספת
ויטרוביוס פוליו, **על אודות האדריכלות בעשרה ספרים**. תרגם לעברית והוסיף מבוא, הערות, איורים ומפתחות רוני רייך. תל אביב, דביר, תשנ"ז (1997). 326 עמ'.

## קישורים חיצוניים

* Pneumatica, ספרו של הרון מאלכסנדריה בתרגום לאנגלית.
* De Architectura לוויטרוביוס (בלטינית).
* De Architectura לוויטרוביוס (בתרגום לאנגלית).
* 

קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:מנועים
מיזם שחור

[ממוזער|300x300 פיקסלים|F-117, המטוס ה[חמקן הראשון, שפותח בחשאי כמיזם שחור באזור 51 על ידי לוקהיד מרטין, נכנס לשירות ב-1983 ועצם קיומו פורסם ב-1989]]
בארצות הברית המונח **מיזם שחור** מתייחס למיזם צבאי סודי, אשר הממשלה, אנשי הצבא והקבלנים הצבאיים השונים לא מודים רשמית בקיומו. דוגמאות מפורסמות של מטוסים צבאיים שפותחו כמיזם שחור הם מטוסי ה-F-117 נייטהוק וה-B-2 ספיריט. מטוסים חמקניים אלו היו סודיים ביותר, והוכחש עצם קיומם עד הזמן שבו פורסמו. 

ביקורת נמתחה על המיזמים הללו שכן הם מפרים לכאורה את אחד הסעיפים בחוקת ארצות הברית. בסעיף 1, חלק 9, פסקה 7 נכתב שעל הממשלה לפרסם "דין וחשבון קבוע על קבלת והוצאת כספים ציבוריים". מכיוון שמיזמים שחורים לא נחשפים כחלק מתקציב המדינה הרשמי, מבקרים טוענים שהם מפרים את חוקת ארצות הברית. כדי להניא מבקרים שונים, משרד ההגנה האמריקאי מקציב מדי שנה חלק מהתקציב שלו לסעיף שנקרא "התקציב השחור". תקציב זה מחולק בין כל המיזמים השחורים השונים, וכך הציבור יכול לדעת איזה חלק מהתקציב מוצא על המיזמים הללו (אם כי לא ניתן לדעת כמה כסף מוקצב לכל מיזם). מבקרים נוספים טוענים שלא כל המיזמים ממומנים דרך "התקציב השחור".

## דוגמאות לפרויקטים שחורים מסווגים לשעבר

*SR-71 
*F-117 נייטהוק
*B-2 ספיריט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הכוחות המזוינים של ארצות הברית