open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סוניק הקיפוד (סדרת טלוויזיה)

**סוניק הקיפוד** (באנגלית: **Adventures of Sonic the Hedgehog**; באופן מילולי: "הרפתקאותיו של סוניק הקיפוד") היא סדרת הנפשה בת 65 פרקים, המבוססת במקור על סדרת משחקי הווידאו בעלת אותו השם. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה אמריקאי-צרפתי ושודרה במקור בארצות הברית בסינדיקציה בין השנים 1993 ו-1996.

בישראל שודרה הסדרה לראשונה ב-1995 בדיבוב לעברית בערוץ הילדים.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בכוכב לכת בדיוני בשם מוביוס, ומתמקדת בהרפתקאותיהם של סוניק הקיפוד ושל חברו הטוב מיילס "טיילס" פראוור, היוצאים להגן על מוביוס מפני ד"ר רובוטניק המרושע המנסה להשתלט על הכוכב יחד עם חבורת הרובוטים שלו.

הסדרה מציגה את "סוניק" באופן הומוריסטי ומכילה בעיקר הומור סלפסטיק. כמו כן, הסדרה נועדה לקהל צעיר והכילה בכל פרק מוסר השכל, לאחר שהדמויות התמודדו עם בעיות שונות.

## דמויות
* **[[סוניק הקיפוד (דמות)|סוניק הקיפוד]]** (אנגלית: ג'ליל וייט, עברית: דן קיזלר) – קיפוד כחול דמוי אדם המסוגל לנוע במהירות על-קולית. סוניק מתגורר בכוכב מוביוס. חובב מושבע של נקניקיות עם רוטב צ'ילי.
* **[[טיילס|מיילס "טיילס" פראוור]]** (בדיבוב: **זנבות**) (אנגלית: כריסטופר סטיבן ולץ', עברית: אסתי ברעד פורים) – שועל צעיר דמוי אדם בעל שני זנבות. מיילס משמש לאורך הסדרה כעוזר וכמכונאי האישי של סוניק. מסוגל לעוף במשך זמן מוגבל באמצעות שני זנבותיו בהם הוא משתמש כמדחף. מיילס ננטש על ידי הוריו בילדותו ולימים אומץ על ידי סוניק. מיילס נאיבי למדי מחמת גילו הצעיר.
* **[[דוקטור אגמן|ד"ר אייבו רובוטניק]]** (אנגלית: לונג ג'ון בולדרי, עברית: יורם יוספסברג) – מדען מטורף וערמומי המשמש כנבל העיקרי בסדרה ומנסה להשתלט על כוכב מוביוס. ד"ר רובוטניק מתמחה במיוחד בתחום הרובוטיקה כאשר לאורך הסדרה הוא יוצר מערך מרשים למדי של רובוטים ומכונות העומדים לרשותו.
* **סקראץ**' (בדיבוב: **כרבולת**) (אנגלית: פיל הייס, עברית: גיורא קנת) ו**גראונדר** (בדיבוב: **כדורת**) (אנגלית: גרי צ'וק, עברית: אלון נוימן) – צמד רובוטים מגושמים שנוצרו על ידי רובוטניק במטרה ללכוד את סוניק.
* **קוקונאטס** (אנגלית: איאן ג'יימס קורלט, עברית: אבי חדש) – קוף רובוטי קטן המשמש כעובד הניקיון של רובוטניק. מנסה בעקביות ללכוד את סוניק על מנת לזכות בהערכתו של רובוטניק.

## הפקה
הסדרה הופקה על ידי חברת DIC Entertainment, שהפיקה בסך הכול 65 פרקים. עלילת הסדרה עקבה באופן רופף אחרי עלילת סדרת המשחקים. עם זאת, כשהסדרה נכתבה בשנת 1992 סדרת משחקי "סוניק" עדיין הייתה חדשה יחסית והעלילה והדמויות במשחקים באותה העת לא היו מפותחות עדיין – אי לכך נאלצו יוצרי סדרת הטלוויזיה במקרים רבים לפתח בעצמם את התוכן מבלי להסתמך על המקור.

בהמשך חדלה חברת DIC Entertainment מלהפיק פרקים חדשים של הסדרה, ובמקום זאת יצרה סדרת הנפשה נוספת ואפלה יותר לזיכיון בשם "סוניק".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1993
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על משחקי וידאו
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות אנימציה בכיכובו של סוניק הקיפוד
קלאווה

שמאל|ממוזער|150px|מקלות קלאווה
שמאל|ממוזער|150px|האזנה לקצב במקלות קלאווה
**קלאווה** (**Claves**, "מקלות קובניים") הוא כלי הקשה נפוץ במוזיקה קובנית ובמוזיקה של פוארטו ריקו. הכלי הוא כלי הקשה אידיופוני פשוט המורכב משני מקלות באורך של 20 - 30 סנטימטר עשויים עץ קשה חלק או מחורץ. הנגן מקיש במקלות זה בזה ומשמיע קולות נקישה קצובים. השימוש בכלי נפוץ במקצבי הסון, הרומבה והסלסה. הנגן מחזיק מקל אחד באופן אופקי ומקיש עליו עם המקל השני אותו הוא אוחז בידו השנייה.

המלחין סטיב רייך כתב יצירה לכלי (* Music for Pieces of Wood *) והוא מופיע גם ב"פתיחה קובנית" מאת ג'ורג' גרשווין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית
חישול

ממוזער|חתך של מוט מחושל.
**חישול** הוא פעולת עיצוב מתכת על ידי לחיצה או כבישה. תכונת החשילות נקבעת בהתאם לאפשרות ללחוץ את החומר מבלי שיסדק. תהליך החישול הוא תהליך עיבוד שבו מעצבים את צורת חומר הגלם באמצעות כוחות לחיצה או מכות לזרימה בכיוונים רצויים.

תהליך החישול נעשה בדרך כלל בחום, אך מתבצע גם בקור (טמפרטורת החדר) כאשר קיימת פלסטיות טובה של המתכת. חימום החומר מוריד את גבול הכניעה של המתכת, מה שמאפשר את עיצובו על ידי הפעלת כוחות לחיצה קטנים.

החישול הוא אחד מתהליכי עיבוד המתכת העתיקים ביותר.

## סוגי חישולים
נהוג להגדיר שני סוגי חישולים:
* חישול חופשי, שבו החומר זורם באופן חופשי.
* חישול בְּטבע, שבו החומר זורם בתוך טבע (תבנית) פתוח או סגור.

### חישול חופשי
בחישול חופשי החומר זורם באופן חופשי ויכול להתפשט לכל כיוון. בדרך כלל החומר זורם בניצב לכוח הלחיצה. בחישול חופשי אין שליטה למעשה על כיווני הזרימה וכאשר רוצים לשלוט עליהם יש להשתמש בטבע כלשהו.

### חישול בטבע
בחישול בטבע זרימת החומר מוגבלת. עיצוב הצורה נעשה בתוך חלל של כלי בעל צורה מוגדרת הנקרא טבע.
חישול בטבע מתחלק ל-2 סוגים שונים:
* **חישול בטבע פתוח -** נעשה בטבע שבו חלל צורתי המתאים לגאומטרית החלק. בעת סגירת חלקי הטבע זורמים עודפי החומר לתוך תעלות מיוחדות. התפוקה בתהליך זה גדולה בהרבה מהתפוקה בחישול חופשי ומובטח בה קבלת צורה ודיוק מידות המוצר. עם זאת, מחיר הטבע גבוה משום שהוא עשוי מפלדת כלים איכותית ועיבודו יקר ומסובך.
* **חישול בטבע סגור -** נעשה בטבע ללא תעלות לקליטת עודף חומר. בתהליך זה מתמלא הטבע באופן מושלם יותר. בתהליך זה מיוצרים מטבעות.

## ראו גם
* יציקה
* יציקה צנטריפוגלית
* ריתוך בחישול
* נפח
* לחצנות מתכת
* חיסום

## לקריאה נוספת
* יצחק פלוריה, **חומרים, תכונותיהם ושימושיהם - שלב א**', מאה - משרד העבודה והרווחה, 1985.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:מטלורגיה
יציקה

שמאל|ממוזער|200px|יציקת ברזל בתבנית חול
**יציקה** היא תהליך ייצור שבו מוזגים חומר גלם מותך, כגון מתכת או פלסטיק, לתוך תבנית בעלת צורה רצויה, שבה הוא מתמצק ומקבל את צורת חלל התבנית. כשהחומר מתמצק מוציאים אותו על ידי הסרת התבנית או שבירתה. חומרי היציקה הם בדרך כלל מתכות, זכוכית, או חומרים שמתקשים כתוצאה מערבוב של שני רכיבים או יותר יחד כדוגמת סוגי פלסטיק, בטון וטיח. תהליך היציקה משמש לרוב ליצירת צורות מורכבות שקשה לייצר אותן בשיטות אחרות כגון עיבוד שבבי או פיסול.

תהליך היציקה הוא תהליך קדום שקיים מעל ל-6,000 שנים. היציקה הידועה העתיקה ביותר ששרדה היא צפרדע מנחושת אשר נוצרה בשנת 3200 לפנה"ס.

## סוגי יציקה
### מתכות
יציקת מתכת היא אחת מתהליכי היציקה הנפוצים ביותר. כשמדובר בכמויות גדולות שיטה זו היא הזולה ביותר.

### טיח, בטון ופולימרים
טיח וחומרים כימיים אחרים כגון בטון ופולימרים אפשר ליצוק בכמה סוגי תבניות כגון תבניות חד פעמיות לייצור חלקים ספציפיים (תבניות אלו יכולות להיות עשויות מחומרים רכים כגון גומי שנתמך על ידי תבנית קשיחה חיצונית) ובנוסף אפשר ליצוק לתוך תבניות רב-פעמיות לייצור המוני כמצוין לעיל. כאשר יוצקים טיח או בטון אפשר ליצור צורות שונות על התבנית עצמה ואף צבעים ומרקמים ייחודיים. דוגמאות לשימושים אלו אפשר לראות בטיח אשר המראה החיצוני שלו הוא כשל אבן טבעית, ותחריטים מסוימים על קירות בניינים. כאשר יוצקים בטון אפשר אפילו ליצור פסלים, מזרקות, ספסלים לשימוש חיצוני וכו'.

## סימולציה של תהליך יציקה
לפני ביצוע היציקה עושים סימולציה של התוצאה שבה מחשבים את איכות התוצר, החוזק שלו ותכונות מכניות נוספות. הסימולציה יכולה לתת תמונה מדויקת של תכונות התוצר וע"כ אפשר לתכנן מראש תכנות ספציפיות של הרכיב ע"פ השימוש הצפוי בו. היתרון המובהק של הסימולציה הוא בחיסכון בחומר, אנרגיה ושימוש מיותר במכונות הייצור.

שימוש בתהליך הסימולציה התחיל בתחילת שנות השבעים באוניברסיטאות באירופה ובארצות הברית. במהלך חמישים השנים האחרונות התהליך התקדם מאוד הודות לשימוש בתוכנות מחשב מיוחדות כגון מגמה ("MAGMA") ואוטוקאסט ("AutoCAST") הנותנות זווית ראייה חדשה למהנדסים לתהליך הפנימי בתוך התבניות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טכניקות פיסוליות
קטגוריה:בנייה
לודוויקו מאנין

[250px|שמאל|ממוזער|[דיוקן|דיוקנו של לודוויקו מאנין]]
[שמאל|ממוזער|280px|וילה מאנין, בה נחתם [הסכם קמפופורמיו]]
**לודוויקו מאנין** (באיטלקית: **Ludovico Manin**; 14 במאי 1725 - 24 באוקטובר 1802) היה הדוכס ה-120 של ונציה, ואחרון דוכסי לה סרניסימה. מאנין כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-9 במרץ 1789 ועד כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה בשנת 1797.

## קורות חיים
מאנין נולד ב-14 במאי 1725, בעיר ונציה, והיה הבכור מבין חמשת ילדיהם של לודוויקו אלוויזה ומריה באסאדונה.

מאנין למד באוניברסיטת בולוניה ולאחר תום לימודיו נשא לאישה את אליזבטה גרימאני, בת למשפחת אצולה עשירה, וקיבל נדוניה של 45,000 דוקטים.

מאנין נבחר לדוג'ה ב-9 במרץ 1789, כחודש לפני המהפכה הצרפתית. לאחר בחירתו נערך הפסטיבל המסורתי, בו, כנהוג, זרק כ-458,000 מטבעות לתושבי העיר (רבע מהם שולמו מקופת הרפובליקה, והיתרה מכיסו).

מאנין הזניח את צי הסוחר הוונציאני, ובשנת 1792 נותרו בוונציה 302 ספינות סוחר בלבד.

כאשר נפוליאון בונפרטה פלש לאיטליה, ונציה וג'נובה לא הצטרפו לברית הערים האיטלקיות שהתנגדה לנפוליאון בשנת 1795, ושתי הערים נותרו נייטרליות. ב-15 באפריל 1797 נתן ז'אן-אנדוך ג'ונו אולטימטום לעיר להיכנע לנפוליאון. העיר ונציה סירבה מבלי לדעת שקיים נספח סודי להסכם לובן בו הבטיח נפוליאון שוונציה, דלמטיה ואיסטריה יועברו לשליטת בית הבסבורג.

ב-25 באפריל 1797 נחת הצי הצרפתי בחופי הלידו. הוונציאנים תקפו בתותחיהם את הצי, ואף הטביעו את אחת הספינות, אולם הצי הוונציאני אשר כלל באותה עת 4 ספינות מלחמה ו-7 ספינות משמר לא יכול היה לעמוד בפני הצי הצרפתי. הדוכס נכנע ב-12 במאי 1797, ועזב את ארמון הדוג'ה יומיים לאחר מכן.

ב-16 במאי 1797 נכנסו החיילים הצרפתיים לכיכר סן מרקו, והסכם הכניעה נחתם, במסגרתו הסכימה ונציה לשלטון צרפת, וזו מיד העבירה אותה לאוסטרים כפי שהוסכם.

מאנין שב להתגורר בפאלאצו פזארו עד פטירתו ב-24 באוקטובר 1802. מאנין נקבר בכנסיית סנטה מריה די נצרת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1725
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1802
רוי פטריסיו

[שמאל|ממוזער|280px|פסל של פטריסיו שהוצב עיר הולדתו, [לייריה, להנצחת העצירה שלו במשחק הגמר ביורו 2016]]
**רוי פדרו דוס סנטוס פטריסיו** (בפורטוגזית: **Rui Pedro dos Santos Patrício**; נולד ב-15 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת השוער.

## קריירת מועדונים
נולד בפרגזיה מאראזס שבעיר לייריה בפורטוגל.

בצעירותו שיחק פטריסיו בעמדת החלוץ. בגיל 14 סקאוט ששלחה ספורטינג ליסבון התרשם ממנו כשוער ופטריסיו עבר לקבוצת הנוער של ספורטינג. את הופעת הבכורה שלו בליגה הפורטוגזית הוא ערך במחזור ה-10 במשחק מול מאריטימו כאשר עלה כמחליף במקום השוער הראשון ריקרדו 15 דקות לסיום. קבוצתו ניצחה במשחק בתוצאה 0–1.

בשנת 2007 עזב ריקרדו, השוער הראשון, את ספורטינג לבטיס, וספורטינג החתימה את השוער הסרבי ולדימיר סטויקוביץ' ופטריסיו הפל לשוער השני. ב-27 בנובמבר 2007 ביצע את הופעת הבכורה שלו באירופה בהפסד 1–2 למנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות.

בקיץ 2008 קיבל הצעה מקבוצת מילאן האיטלקית, אך סירב.

במוקדמות ליגת האלופות לעונת 10–2009 במשחק מול טוונטה אנסחדה שנערך בפורטוגל, בדקה ה-94 במצב של 0–1 לטוונטה, קיבלה ספורטינג כדור קרן, פטריסיו הצטרף להתקפה וכבש.

ב-12 בדצמבר 2012 זכה בפעם השנייה ברציפות בפרס כדורגלן השנה של ספורטינג.

ב-18 ביוני 2018 הצטרף למועדון וולברהמפטון וונדררס מליגת הפרמייר ליג וחתם על חוזה לארבע שנים.

ב-13 ביולי 2021 חתם ברומא מהסרייה א'. משחק הבכורה שלו במדי הזאבים התקיים ב-19 באוגוסט תחת המאמן ז'וזה מוריניו, שהסתיים בניצחון חוץ 1–2 על טרבזונספור במסגרת המשחק הראשון בשלב הפלייאוף של הקונפרנס ליג. הופעת הבכורה שלו בסרייה א' הגיעה שלושה ימים לאחר מכן במסגרת הניצחון הביתי 1–3 על פיורנטינה.

ב-27 באוגוסט 2024 חתם לשנה באטאלנטה.

במאי 2025 חתם באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות לקראת השתתפותה של הקבוצה בגביע העולם למועדונים ופתח בשני משחקים במסגרת הטורניר.

ב-11 בדצמבר 2025 הודיע על פרישה מכדורגל.

## נבחרת פורטוגל
ב- זומן לראשונה לסגל הנבחרת הצעירה של פורטוגל.

ב-29 בינואר 2008 קיבל זימון ראשון לסגל הנבחרת הבוגרת למשחק מול  בציריך, אך לא שותף במשחק. גם במשחקי יורו 2008 נשאר על הספסל בכל המשחקים. את משחק הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך במשחק ידידות מול ספרד ב-17 בנובמבר 2010. ביורו 2012 היה השוער הראשון והגיע עם הנבחרת לחצי הגמר. במונדיאל 2014 פתח בהרכב במשחק הראשון, אך נפצע ולא שותף במשחקים הבאים. הנבחרת לא העפילה משלב הבתים.

ביורו 2016 שיחק בכל משחקי הנבחרת והיה שותף לזכייתה בטורניר, לראשונה בתולדותיה.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.

## תארים
### קבוצתיים
;רומא
* הקונפרנס ליג (1): 2021/22

### אישיים
* נבחרת העונה של הקונפרנס ליג (1): 2021/22

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:שוערי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1988
סטבאן יובטיץ'

**סטבאן יובטיץ**' (בסרבית: **Stevan Jovetić**; נולד ב-2 בנובמבר 1989 בטיטוגרד) הוא כדורגלן מונטנגרי, המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני באומוניה ניקוסיה ונבחרת מונטנגרו, בה הוא משמש כקפטן.

## קריירה
יובטיץ' החל לשחק כדורגל כשהיה בן 11 במועדון המונטנגרי מלדוסט פודגוריצה, וב-2003 עבר למחלקת הנוער של המועדון הסרבי פרטיזן בלגרד. באפריל 2006, בגיל 16 בלבד, ערך יובטיץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פרטיזן, במשחק מול FK ווז'דובאק.

בעונת  עשה יובטיץ' את התקדמותו הגדולה. בפתיחת העונה הוא כבש שלושער במשחק מוקדמות גביע אופ"א, ובמהלכה כבש 12 שערי ליגה שסייעו לקבוצתו לזכות באליפות סרביה. בינואר 2008 הוא החל לכהן כקפטן של פרטיזן בלגרד במקומו של אנטוניו רוקאבינה שעזב, על אף שהיה בן 18 בלבד. בעקבות יכולתו הטובה, התעניינו בשרותיו מספר קבוצות בכירות ברחבי אירופה.

במאי 2008 חתם יובטיץ' בקבוצת פיורנטינה מהסרייה א'. בעונתו הראשונה בפיורנטינה הוא שיחק ב-29 משחקים, רובם כמחליף, וכבש שני שערים. בעונת  החל יובטיץ' להפוך לשחקן הרכב קבוע בפיורנטינה, ובפתיחת העונה כבש שער מול ספורטינג ליסבון שסייע לקבוצתו להעפיל לליגת האלופות. בשלב הבתים של המפעל הוא המשיך את הצטיינותו, עם צמד שערים בניצחון 0–2 על ליברפול האנגלית.

ב-19 ביולי נמכר יובטיץ' למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג תמורת 30 מיליון ליש"ט. בעונה הראשונה שלו בסיטי הוא הרבה להיפצע ושיחק רק 11 משחקים בפרמייר ליג וכבש 3 שערים, אך היה חלק מעונת האליפות של הסיטי שזכתה גם בגביע הליגה.

ב-31 ביולי 2015 הושאל לאינטר מילאנו האיטלקית לעונה וחצי, עסקה שהפכה לרכישה בהמשך.

ב-28 באוגוסט 2017 חתם יובטיץ' במונקו.

ב-10 בינואר 2017 הושאל לסביליה הספרדית עד לסוף העונה. ב-29 באוגוסט 2017 חתם יובטיץ' לארבע שנים במונקו.

ב-27 ביולי 2021 חתם יובטיץ' בהרטה ברלין בחוזה לשנתיים.

ב-4 בספטמבר 2023 חתם יובטיץ’ באולימפיאקוס.

ב-30 בספטמבר 2024 חתם יובטיץ' באומוניה ניקוסיה.

### נבחרת לאומית
יובטיץ' משחק בנבחרת מונטנגרו מאז שנת 2007, עת ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת הונגריה במרץ אותה שנה.

הוא מלך השערים וההופעות של נבחרת מונטנגרו. במקביל, הוא מכהן כקפטן הנבחרת.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף השחקן באתר פיורנטינה
* פרופיל וסטטיסטיקות באתר Soccernet

קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:פודגוריצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בקפריסין
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1989
ענח'

[שמאל|ממוזער|150px|ענח' על מצבתו של [פלינדרס פיטרי בהר ציון ירושלים]]
[שמאל|ממוזער|150px|ענח' כחלק מסמל [האגודה התאוסופית - עיטור דלת בבודפשט]]
ה**ענח**' (מפתח החיים, או מפתח הנילוס) היה הירוגליף מצרי דמוי צלב שפירושו "חיי נצח". ההירוגליף מבוטא באותיות עי"ן נו"ן וחי"ת. אלילי מצרים מתוארים לרוב כשהם אוחזים בענח' בלולאתו, או אוחזים ענח' אחד בכל יד כשידיהם שלובות על חזם.

## מקורות

מקורות הסמל לוטים בערפל, ואין תאוריה אחת המקובלת על הכל. תאוריות שונות מסבירות כי המדובר בסמלים של זכר ושל נקבה שאוחדו יחד, באבזם החגורה של איזיס או ברצועת הסנדל הכרוכה סביב הנעל, בחולייה מעמוד השדרה של פר, כסמל לשליטה, או כמטהו של האל סת המסמל את ראשו וזנבו. אחרים, במיוחד חוקרים מצריים, סבורים כי הסמל מסמל את הנילוס, כאשר הצורה האליפטית בראש הסמל מסמלת את הדלתא של הנילוס, המטה את הנהר עצמו, והזרועות הפונות ימינה ושמאלה את מצרים המאוחדת מסביבו.

## היסטוריה

הענח' מופיע בציורים בקברים מצריים ובאמנות מצרית אחרת, לרוב בידיהם של אלים ואלות המייצגים את החיים שלאחר המוות, ומעניקים את מתנת החיים למומיה של האדם שמת. הענח' נלבש לעיתים כקמע, אם לבדו, או עם שני סימנים אחרים המסמנים כוח ובריאות. מראות ממתכת מלוטשת נוצרו לעיתים בצורת ענח', אם מסיבות מעשיות או כדי לסמל את המבט אל העולם שמעבר. הענח' נוצר לרוב מזהב, ייתכן שבשל זיהויו עם השמש.

לפי דעת חוקרים רבים, השם "**צפנת פענח**", שנתן פרעה ליוסף, מכיל את היסוד ענח'.

## שימוש מודרני
סמל הענח' נפוץ גם כתכשיט בתת-תרבות הגותית, מאחר שזו מרבה להתעסק במשמעות של חיים, מוות ואלמוות.

בקומיקס "סאנדמן" מאת ניל גיימן מוות מתואר כנערה גותית עם סמל ענח' כסוף ענוד לצווארה.

בסדרת הספרים "משפחת קיין והאלים המצריים" מאת ריק ריירדן, מסופר על בית החיים בשם "פר ענח'".

בסדרת הטלוויזיה הישראלית "גאליס", בעונה החמישית, ישנו שימוש במפתח כדי להגיע אל מעיין הנשמות.

בסדרת הנוער הקנדית "נביא החושך", סמל הענח' מופיע על חוברות הקומיקס ומשמש גם כסמל הכת הסודית הקשורה במעבר בין יקומים מקבילים בה חברים דויל, אומן וורן.

סמל הענח' היה בשימוש גם על ידי הגיטריסט ויני וינסט מלהקת "קיס", אשר נהג להופיע תוך שהוא מאופר באיפור לבן ועליו סמל הענח'.

## ביוניקוד וברשימת הסימנים של גרדינר

בתקן יוניקוד מושג סמל הענח' () באמצעות הקלדת U+2625 או U+132F9. ברשימת הסימנים של גרדינר מספרו S34. 

## ראו גם
* תות ענח' אמון
* אלגיז - סמל חיים רוני היסטורי בתרבות הגרמנית
* סמלה של ונוס - סמל הדומה לענח'

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלבים
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מיתולוגיה מצרית
קטגוריה:סמלים מיתולוגיים
שלום מנצורה

**שלום** (**סאלם מלכם**) **מנצורה** (1916 – 9 בנובמבר 2007) היה איש ציבור ישראלי, יו"ר התאחדות התימנים בישראל ומועמדה לכנסת, וראש מועצת ראש העין.

## ביוגרפיה
מנצורה נולד בצנעא שבתימן ומנעוריו היה מעורה בפעילות ציבורית בקהילה היהודית ומקורב למשפחת האימאם. בשנת 1949 קיבל לידיו היתרי עלייה ליהדות תימן ועסק בעידוד עלייה למדינת ישראל. במחנה העולים בראש העין פעל להקמת מבני קבע ולהשארתם להתגורר במקום, על פני פיזורם במעברות בדרום הארץ. בשנת 1963 נבחר ליו"ר התאחדות התימנים בישראל.

מנצורה כיהן כראש מועצת ראש העין מטעם התאחדות התימנים בישראל החל משנת 1960. בינואר 1962 הודח והוחלף בשלמה צפר.  בעקבות הדחתו עבר מנצורה ארצות הברית שם שהה במשך כשנה וחצי.

מנצורה שב לראשות המועצה ב־1965 וכיהן בתפקיד עד הדחתו על ידי קואליציה של אגודת ישראל והמערך באוקטובר 1970.

במאי 1972 שב לראשות המועצה, כשכהונתו נמשכת עד יולי 1973 והחלפתו בשלמה צפר.

בתקופתו נסללה מערכת הכבישים המקומית, הותקנה מערכת ביוב והוקמו מבני ציבור ותשתיות לתעשייה. בהיותו אדם דתי פעל רבות להקמת בתי כנסת ומקוואות ביישוב, רכש את שטח בית העלמין מכספו והשתדל במשרדי הממשלה לקבלת אישור לעריכת קבורה בלילות. שימש גם כיושב ראש המועצה הדתית בראש העין.

בפעילותו בהתאחדות התימנים התמודד ברשימות ההתאחדות לכנסת. בשנת 1959 מוקם במקום השני ברשימת "סיעת התימנים" ובשנת 1988 התמודד בראשות רשימת "התאחדות התימנים בישראל". רשימות אלו לא עברו את אחוז החסימה.

נפטר בכ"ח בחשוון ה'תשס"ח והלווייתו נערכה בראש העין.

רחוב על שמו קיים בראש העין, ליד שוק ראש העין.

## קישורים חיצוניים
* שלום מנצורה באתר "ישראל נגלת"
* תעודה חתומה בידי מנצורה כראש מועצה

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת ראש העין
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
יצחקי

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יצחק
ענק צהוב

שמאל|ממוזער|250px|ענקים צהובים נמצאים במרכז ענפי הענקים II ו-III מעל הסדרה הראשית
**ענק צהוב** הוא כוכב גדול-ממדים מסוג ספקטרלי F או G ושצבעו צהוב או צהבהב. שינויים בפעילות הגרעינית בליבת כוכבי הסדרה הראשית שמסתם גדולה פי כמה משל השמש גורמים להתנפחותם ולהתקררותם כך שצבעם הופך מלבן לצהוב ועוצמת הארתם עולה עד פי עשרות או מאות מונים משל השמש. 

## התפתחות

כאשר מסתיים שלב היתוך המימן שבליבת כוכבי הסדרה הראשית, מתכווצת הליבה ומתחממת בעוד השכבות החיצוניות מתפשטות ומתקררות. תהליך זה הופך אותם בסופו של דבר לענקים אדומים שרדיוסם ועוצמת הארתם גדולים פי מאות מונים משל השמש. בכוכבים שמסתם 2-10 מסות שמש (כוכבי הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A ו-F), כאשר תהליך זה של התפשטות והתקררות מעביר אותם דרך הסוגים הספקטרלים F ו-G, עוצמת ההארה שלהם כבר גדולה מספיק על מנת שיחשבו כענקים.

שלב התפתחות זה הוא קצר למדי במחזור חייו של כוכב ונמשך בין מאות אלפי שנים בכוכבים המסיביים יותר ובין מיליוני שנים בכוכבים הקטנים יותר. מסיבה זו ענקים צהובים הם נדירים יחסית, אך בשל עוצמת ההארה הגבוהה שלהם, ניתן להבחין בהם ממרחק גדול בהשוואה לכוכבי הסדרה הראשית כך שניתן לצפות בלא מעט מהם בשמי הלילה. 

הבהירים והקרובים למערכת השמש מבין הענקים הצהובים הם זוג הענקים קאפלה A ו-B שנמצאים במרחק של 42 שנות אור ונראים לעין ככוכב השישי בבהירותו בשמי הלילה.

## ראו גם
* דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל
* על-ענק צהוב

צהוב
קטגוריה:שלבים במחזור החיים של כוכבים
בלייר

**בלייר** (באנגלית: **Blair**) הוא שם סקוטי, המשמש כשם פרטי וכשם משפחה.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
טירת אבונדייל

שמאל|ממוזער|250px|מראה הטירה מכביש A71.
**טירת אבונדייל** או **טירת סטרטהייבן** (באנגלית: **Avondale Castle** או **Strathaven Castle**) היא טירה הממוקמת בסמוך לעיירה סטרטהייבן בדרום לנרקשייר שבסקוטלנד. 

## היסטוריה
הטירה הוקמה ככל הנראה בשנת 1350 לערך על ידי משפחה מקומית בשם ביירד. לימים הועברה הטירה לידי משפחת סינקלייר ולאחר מכן לרוזני דאגלס. לאחר שג'יימס השני, מלך סקוטלנד הביס את רוזני דאגלס בשנת 1455, הוא בזז את הטירה והרס חלקים נרחבים ממנה.

בשנת 1457 הוענקו שרידי הטירה לסר אנדרו סטיוארט, נכדו של מרדוך סטיוארט, דוכס אולבני. סטיוארט, לימים לורד אבונדייל, בנה את הטירה מחדש. בשנת 1534 הועברה הטירה לידי סר ג'יימס המילטון מפינארט אשר הרחיב את הטירה, ובשנת 1611 נמכרה הטירה לג'יימס המילטון, מרקיז המילטון. 

הטירה ננטשה בשנת 1717, ובהיעדר תחזוקה נהרסה בשל פגעי מזג האוויר.

שרידי הטירה מהווים אתר לאומי היסטורי בסקוטלנד.

## תיאור המבנה
הטירה ניצבת בראש תל מלאכותי בחלקו. מבנה התל מעניק לטירה הגנה ממזרח, דרום וממערב. 

מבנה הטירה היה מבנה מלבני, בן שלוש קומות, שמידותיו 11.2 מטרים על 21.2 מטרים. בפינה הצפון מזרחית של המבנה נבנה מגדל מעגלי, ומגדל נוסף הבולט מהמבנה מצוי בפינה הדרום מזרחית של המבנה. עמדות התותחים שבמגדל העגול נוספו, ככל הנראה במאה ה-16.

## קישורים חיצוניים

* 
*תיאור המגדל

אבונדייל
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה B
קטגוריה:מונומנטים רשומים
קטגוריה:שבט דאגלס
לה מונטנרה

שמאל|ממוזער|250px|נוף הרי הדולומיטים
**לה מונטנרה** (באיטלקית: **La Montanara**) הוא שיר עם איטלקי של מטפסי הרים בהרי האלפים. הוא משמש כהמנון הבלתי רשמי של תושבי מחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה הדוברים איטלקית וגרמנית. השיר נכתב בשנת 1927 על ידי טוני אורטלי (Toni Ortelli). לפי האגדה, מחבר המילים קיבל את ההשראה לכתיבתם באופן ספונטני, תוך כדי טיול בהרים. המלחין הוא לואיג'י פיגרלי (Luigi Pigarelli).

השיר הוא שירם של הנופשים בהרי איטליה בחודשי הקיץ, והוא פופולרי עד היום, בעיקר בקרב מקהלות. היות שהוא מקובל בחבל ארץ דובר גרמנית, יש לו גם גרסה בשפה זו. 

## קישורים חיצוניים

* דף השיר כולל המנגינה - שירת מקהלה - אתר שירי עם איטלקיים
* שירת המקהלה בהרי האלפים - מקהלת "Coro Croz Corona" על רקע צילומי ההרים, באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה איטלקית
קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:שירים באיטלקית
דוכס קונוט וסטראת'רן

שמאל|ממוזער|100px|שלט האצולה של הדוכס ארתור
שמאל|ממוזער|100px|שלט האצולה של הדוכס אלסטייר
**דוכס קונוט וסטראת'רן** (באנגלית: **Duke of Connaught and Strathearn**) הוא תואר אצולה המוענק לבני משפחה זוטרים במשפחת המלוכה הבריטית. התואר הוענק לראשונה על ידי המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, לבנה השלישי, הנסיך ארתור. עם מותו של נכדו של ארתור, אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בוטל התואר.

## היסטוריה
דוכסות קונוט וסטראת'רן נקראת על שם קונוט, אחד מארבעת המחוזות של אירלנד, ששמו כיום קונכט.
התוספת "סטראת'רן" היא על שם עמק בסקוטלנד, שניתנת לעיתים לבני בית המלוכה כתוספת לתואר קיים, כמו דוכס קנט וסטראת'רן והנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן.

על פי המסורת הבריטית, קיבלו בני משפחת המלוכה תארים המשויכים לשלוש הממלכות ולנסיכות המרכיבות את הממלכה המאוחדת: אנגליה, סקוטלנד, אירלנד וויילס. מסורתית נועד התואר להינתן לבן השלישי של המלכה, וזאת מאחר שהבן הבכור נושא את התארים דוכס קורנוול (דוכסות באנגליה) ודוכס רות'סיי (דוכסות בסקוטלנד) וכן את התואר נסיך ויילס, והבן השני נושא את התואר דוכס יורק.

מאז הקמת רפובליקת אירלנד בשנת 1922 הופסקה הענקת תארים המקושרים למחוזות אירלנד עצמה (אולם ניתנים תארים המשויכים לצפון אירלנד). אולם התואר, שהוחזק על ידי הנסיך ארתור, במותו, בשנת 1942 עבר לנכדו, אלסטייר וינדזור. בהיעדר בנים זכרים, במותו של אלסטייר, כשנה ומחצה לאחר קבלת התואר, התואר בוטל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קונכט
קונוט וסטראת'רן
קונוט
אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן

שמאל|ממוזער|200px|שלט האצולה של הדוכס
**אלסטייר ארתור וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן** (באנגלית: **Alastair Arthur Windsor, 2nd Duke of Connaught and Strathearn**; 9 באוגוסט 1914 - 26 באפריל 1943), היה חבר משפחת המלוכה הבריטית ונינה של המלכה ויקטוריה. אלסטייר היה רוזן מקדאף ולאחר מות סבו, הנסיך ארתור, ירש את התואר דוכס קונוט וסטראת'רן. במותו, בלא ילדים, בוטל התואר.

## ביוגרפיה
אלסטייר נולד ב-9 באוגוסט 1914, בבית הוריו ברחוב מאונט שבשכונת מייפייר בלונדון (המבנה משמש כיום את שגרירות ברזיל בבריטניה).

אביו היה ארתור, נסיך קונוט, בנם היחיד של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן ושל לואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, ואמו הייתה אלכסנדרה, נסיכת קונוט.

אלסטייר נשא את התואר "הוד מעלתו הנסיך" בעת הולדתו בשל היותו נינה של המלכה ויקטוריה. 

אלסטייר הוטבל בבית הוריו, וסנדקיו היו המלך ג'ורג' החמישי, המלכה אלכסנדרה, אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד (אשר לא נכח בטקס), הנסיכה מרי, הנסיכה לואיז, דוכסית ארגייל, וסבו, הנסיך ארתור.

זמן קצר לאחר הולדתו של אלסטייר, בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה, החליט המלך ג'ורג' החמישי על שינוי שם בית המלוכה מבית סקסה-קובורג-גותה לבית וינדזור, ושם משפחתו של אלסטייר שונה בהתאם. עוד החליט ג'ורג' החמישי על הגבלת התואר "הוד מעלתו הנסיך" לילדי ונכדי המלך, ולכן בוטל תואר זה של אלסטייר (שהיה נינה של המלכה ויקטוריה), ואלסטייר נותר עם התואר רוזן מקדאף.

אלסטייר התחנך בבית הספר בריאנסטון  ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. בינואר 1935 מונה לתפקיד סג"ם ברגימנט הדרגונים ה-2 (2nd Dragoons) המכונה הגדוד האפור הסקוטי המלכותי (Royal Scot Greys). בגדוד זה שירת אביו לפניו.
אלסטייר הוצב במצרים בשנת 1936 ושירת בה עד לקידומו לדרגת סגן והעברתו לקנדה בשנת 1939. בקנדה שירת אלסטייר כעוזרו האישי של אלכסנדר קיימברידג', רוזן אתלון הראשון, שכיהן באותה עת כמושל הכללי של קנדה.

אביו, הנסיך ארתור מקונוט, נפטר ב-12 בספטמבר 1938 ולכן במותו של סבו, ב-26 בינואר 1942 ירש אלסטייר את התואר דוכס קונוט וסטראת'רן, וזאת על אף שמדובר בדוכסות אשר שטחה נמצא למעשה בשטח רפובליקת אירלנד אשר קיבלה עצמאות בשנת 1922. כמו כן ירש אלסטייר את התואר רוזן ססקס.

אלסטייר נפטר באחוזת רידו שבאוטווה, בהיותו אורחם של המושל הכללי ושל רעייתו, הנסיכה אליס, רוזנת אתלון. ככל הנראה אלסטייר  נרדם או התעלף מול חלון פתוח באחד מחדרי הטירה וקפא למוות במהלך הלילה.

אפרו של אלסטייר נקבר בקפלת מאר לודג' (Mar Lodge Chapel) בברמר שבאברדנישייר.

לאחר מותו, בלא ילדים, בוטל התואר "דוכס קונוט וסטראת'רן". דודנו, ג'יימס קרנגי ירש את התואר לדוכסות פייף ורוזנות מקדאף.

## שלט אצולה
בשנת 1942, עת ירש את דוכסות קונוט וסטראת'רן, הוענק לאלסטייר שלט אצולה. השלט כלל את הרביעים הראשון והרביעי של שלט האצולה של סבו (שהיה למעשה שלט האצולה המלכותי, כאשר בתגי השלט הראשון והשלישי היו פרחי חבצלת כחולים, ותגים השני והרביעי צלבים), רביע הכולל את סמל פיף ורביע הכולל את סמל דאף.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:בית וינדזור: אישים
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1943
דוכס סאסקס

[שמאל|ממוזער|200px|[הנסיך אוגוסטוס פרדריק, דוכס סאסקס]]
**דוכס סאסקס** (באנגלית: **Duke of Sussex**) הוא תואר אצולה המוענק לבני בית המלוכה הבריטי. כיום נושא בתואר זה הנסיך הארי.

## היסטוריה
התואר הוענק לראשונה לנסיך אוגוסטוס פרדריק, בנו השישי של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ב-27 בנובמבר 1801. באותה עת הוענקו לו גם התארים "רוזן אינוורנס" ו"ברון ארקלו".

אוגוסטוס פרדריק נפטר בלא יורשים זכרים בשנת 1843, והתואר בוטל.

בשנת 1999, לאחר נישואיו של הנסיך אדוארד, בנה הצעיר של המלכה אליזבת השנייה, נפוצו שמועות כי התואר יוענק לו, אולם לבסוף הוענק לו התואר רוזן וסקס.

במאי 2018 החליטה המלכה אליזבת השנייה להעניק לנסיך הארי מוויילס את התואר דוכס סאסקס לכבוד נישואיו למייגן מרקל (שקיבלה את התואר דוכסית סאסקס).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ססקס
קטגוריה:המלוכה הבריטית
פרס מייסדי טבע

**פרס "טבע" במדעי החיים ע"ש מייסדי החברה**, המוכר בשם המקוצר **פרס מייסדי טבע**, הוא פרס המוענק על ידי הנהלת חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, בשיתוף האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים למדען צעיר (עד גיל 45), תושב ישראל או אזרח ישראל, בתחומים כימיה, ביוכימיה, פרמקולוגיה, רפואה ומדעים ביו-רפואיים ובריאות הציבור, על פריצת דרך מדעית.

## זוכי פרס

## קישורים חיצוניים
* תקנון הפרס
* 
* פעילויות האקדמיה בעבר - פרס טבע, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* פרס ע"ש מייסדי טבע, באתר טבע תעשיות פרמצבטיות

*
מייסדי טבע
מייסדי טבע
קטגוריה:טבע תעשיות פרמצבטיות
אמריקאי בפריז (סרט)

**אמריקאי בפריז** (**An American in Paris**) הוא סרט קולנוע הנקרא על שם יצירתו המפורסמת של ג'ורג' גרשווין אמריקאי בפריז. הסרט הופק בשנת 1951 על ידי אולפני מטרו גולדווין מאייר בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של ג'ין קלי, לסלי קארון, אוסקר לבנט ונינה פוש. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב. כל המוזיקה בסרט היא של גרשווין ושיאו הוא בלט בן כ-18 דקות לפי צלילי היצירה "אמריקאי בפריז" לכוריאוגרפיה של ג'ין קלי.

## עלילה והפקה
עלילת הסרט עוקבת אחר צעיר אמריקאי, חייל משוחרר ממלחמת העולם השנייה בשם ג'רי מאליגן בגילומו של קלי, המנסה לפתח קריירה כצייר בפריז בסיועה של נדבנית אמריקאית עשירה בשם מיילו. ידידו הטוב הוא הפסנתרן, אדם, בגילומו של לבנט. במהלך שהותו של מאליגן בעיר הוא מתאהב בליזה בובייה (לסלי קארון), העומדת להנשא לאחר, שהוא במקרה גם חברו של אדם ידידו, כוכב עבר במחזות וודוויל. לקראת סיום הסרט קלי חולם על בילוי בפריז עם אהובתו המוצג בסצנת הבלט הארוכה לצלילי היצירה "אמריקאי בפריז", שלבסוף מחליטה לא להתחתן ולשוב לזרועותיו. סצנת הסיום היא "17 דקות של ריקוד קולנועי שמשלב בין צבעים, תנועה, מוזיקה וזמרה באופן שספק אם נוצר כמוהו".

הסרט צולם כולו באולפנים בהוליווד, תוך הקמת סט שמזכיר מקומות בפריז. כל הניצבים ושחקני המשנה ה"צרפתים" בסרט מגולמים על ידי אמריקאים.

## הפסקול
אחד האלמנטים החשובים בסרט הוא הפסקול שכל כולו גרשווין ומכיל את הקטעים:
* *Our Love Is Here to Stay*
* *By Strauss*
* *(Tra-la-la (This Time It's Really Love*
* *I Got Rhythm* - שבו קלי מלמד את ילדי הרחוב אנגלית באמצעות מילות השיר
* *I'll Build a Stairway to Paradise*
* *S Wonderful* - ריקוד של ג'ין קלי
* *Nice Work If You Can Get It*
* *Embraceable You* - ריקוד של לזלי קרון
* *An American in Paris* - בלט של קלי וקרון עם להקה
* *Strike Up the Band*
* אלגרו מתוך הקונצ'רטו בפה לפסנתר ולתזמורת עם אוסקר לבנט כסולן והתזמורת הסימפונית של MGM - במסגרת הזיה של לבנט

## פרסים
בנוסף לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר הוא זכה גם לפרסי אוסקר על עיצוב, צילום, עיצוב תלבושות, מוזיקה ותסריט לסרט בצבע. כן היה מועמד לפרסי הבימוי והעריכה. בטקס האוסקר באותה שנה, 1952, זכה קלי בפרס מיוחד של האקדמיה על הישגיו יוצאי הדופן בשילוב משחק, שירה, ריקוד, בימוי ובפרט על הישגיו בתחום הכוריאוגרפיה בסרטים. זה היה פרס האוסקר היחיד שלו.

הסרט זכה גם בפרס גלובוס הזהב לסרט הקומי/מוזיקלי הטוב ביותר. מינלי היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לבימוי וג'ין קלי היה מועמד לפרס השחקן בסרט קומי או מוזיקלי.

בשנת 1993 נבחר הסרט להכלל בארכיון הלאומי לסרטים של ספריית הקונגרס תוך הכרה בערכו האמנותי, התרבותי, ההיסטורי והאסתטי.

## קישורים חיצוניים

* כרטיס סרט באתר האוזן השלישית 
* באתר "הסרטים הטובים ביותר" 
* ביקורת מאת Jeffrey M. Anderson 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרשווין
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 1951
קטגוריה:סרטי ג'ין קלי
קטגוריה:סרטי וינסנט מינלי
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דייב דקסטר

**דייב דקסטר** (אנגלית: **.Dave Dexter, Jr**;  24 בנובמבר 1915 - 26 באפריל 1990), עיתונאי, מבקר מוזיקה ומפיק מוזיקלי. כיהן כשלושים שנה כמנהל האומנותי של חברת התקליטים קפיטול רקורדס בארצות הברית.

## תולדות חייו
יליד קנזס סיטי, למד עיתונאות באוניברסיטת מדינת מיזורי. בין השנים 1938–1941 היה כתב ומבקר בעיתון דאון ביט בשיקגו. ב-1943 עבר ללוס אנג'לס לעבודה בחברת קפיטול, זמן קצר לאחר הווסדה והיה לאחראי על האמנים והרפרטואר של החברה. משנת 1955 נסע ברחבי העולם והקליט מוזיקת עולם של תזמורות מסורתיות ומוזיקה אתנית במסגרת סדרה לה קרא "Capitol of the World" ובה יצאו כ-400 אלבומים. ב-1975 עזב את קפיטול והפך לעורך הראשי של מגזין המוזיקה בילבורד. בנוסף כתב הערות אלבום לחברות תקליטים שונות, הפיק תוכנית רדיו פופולרית בשם "Here coms the veterans", אודות הג'אז והמוזיקה הפופולרית של שנות השלושים והארבעים וכתב מספר ספרים אודות ההיסטוריה של הג'אז.

בתפקידו בחברת קפיטול הביא לחברה אמנים כפרנק סינטרה, סטן קנטון ופגי לי. למרות הצלחתו בגיוס ודחיפת אמנים אמריקאים, כשל בנוגע לאמנים מבריטניה בתקופת "הפלישה הבריטית" (תקופה שהחלה בשנת 1964 ונמשכה מספר שנים אחרי כן, בה יוצרי רוק'נ'רול רבים מבריטניה החלו להופיע ולהשפיע על המוזיקה בארצות הברית). חברת קפיטול הייתה המפיץ הראשון של תקליטי EMI  הבריטית (בה הייתה חתומה להקת הביטלס) באמריקה. עם זאת דקסטר, כאחראי הרפרטואר, ויתר על הפצת ארבעת הסינגלים הראשונים של הלהקה בארצות הברית משום שלא האמין בהם כבעלי פוטנציאל. רק הסינגל החמישי, I Want to Hold Your Hand, יצא לאור בארצות הברית בחברת קפיטול, עקב לחץ של EMI בריטניה. הוא דחה להקות בריטיות נוספות במהלך התקופה, בהן היארדבירדס (להקתם של אריק קלפטון, ג'ף בק וג'ימי פייג').

עריכתו המחודשת של תקליטי הביטלס היא הסיבה בשלה תקליטי הלהקה שהופקו בארצות הברית שונים מאלו שהופקו בבריטניה. השוני מתבטא הן בהרכב השירים והן בעריכת הסאונד שלהם. דקסטר הוסיף אפקטים כ-riverb ו-echo, שינה את כוונון ערוצי הסטראו ובכך שינה את הסאונד עליו עמל מפיק הביטלס ג'ורג' מרטין והתאים אותו ל"טעם האמריקאי". על צידם האחורי של אלבומי הביטלס שיצאו בקפיטול נרשם "הופק באנגליה על ידי ג'ורג' מרטין, ובארצות הברית על ידי דייב דקסטר ג'וניור".

## מספריו
* Jazz Cavalcade - the Inside Story of Jazz*, New york, 1946*
* The Jazz Story*, Englewood Cliffs, 1964*
* Playback*, New York: Billboard Publications, 1976* - אוטוביוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* ביקורת על ספר המתאר את הפקת האלבום השני של הביטלס המכיל ביקורת חריפה במיוחד על החלטותיו של דקסטר בנדון הניו יורק טיימס, 2 בדצמבר 2007 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:קנזס סיטי (מיזורי): אישים
קטגוריה:מבקרי ג'אז
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1990
קפיטול רקורדס

**קפיטול רקורדס** (באנגלית: **Capitol Records**) היא חברת תקליטים אמריקאית מקבוצת EMI, שהייתה אחת מארבע חברות התקליטים הגדולות בעולם, אך אוחדה לחברת יוניברסל מיוזיק גרופ. בנוסף להפקת תקליטים אמריקאים מקוריים היוותה צינור הפצה למוזיקה בריטית בארצות הברית.

בשנת 2025 פורסם כי קפיטול רקורדס היא חברת התקליטים התשיעית הגדולה ביותר ברחבי העולם, עם הכנסה שנתית של 35 מיליון דולרים.

## היסטוריה
החברה הוקמה בלוס אנג'לס ב-1942 על ידי התמלילן ג'וני מרסר, המפיק באדי דה-סילווה ובעל חנות המוזיקה גלן ווליש, והפכה לחברת התקליטים הראשונה בארצות הברית שבסיסה בחוף המערבי. עד אמצע שנות החמישים ביססה החברה את מעמדה כחברה מובילה בזכות אמנים כתזמורתו של פול וייטמן, פרנק סינטרה, נט קינג קול, פגי לי וג'ודי גרלנד.

בשנת 1957 רכשה חברת EMI הבריטית את קפיטול והקימה עבורה בבניין חברת קפיטול בהוליווד, אולפן הקלטות משוכלל כדוגמת אולפני אבי רוד בלונדון. כך יכלה החברה להפוך לגורם משמעותי בהפצת תקליטי EMI בארצות הברית בעת "הפלישה הבריטית". בפרט הפיצה קפיטול את תקליטי הביטלס בארצות הברית, לאחר עריכה והתאמה של הסאונד ורשימת השירים לטעם האמריקאי שנעשה על ידי מנהל האמנים והרפרטואר של החברה, דייב דקסטר. מאז 1979 החברה היא חטיבה ב-EMI מיוזיק וורלדווייד.

## אמנים בולטים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות תקליטים
הו ג'יה

[שמאל|ממוזער|200px|[הפגנה|מפגין למען שחרור הו ג'יה בעת הגעת הלפיד האולימפי להונג קונג (2008)]]
**הו ג'יה** (בפין-יין: **Hú Jiā**; בסינית: **胡佳**; במקור: **胡嘉**; נולד ב-25 ביולי 1973 בבייג'ינג) הוא דיסידנט סיני, פעיל למען זכויות האדם וסביבתנות, בולט בביקורתו על משטר הרפובליקה העממית של סין. בנוסף פעיל במאבק בהתפשטות נגיף האיידס בסין חרף מאמצי המשטר להסוות את ממדי התופעה. על פועלו זכה ב-2008 בפרס סחרוב לחופש המחשבה, הפרס היוקרתי ביותר הניתן בתחום זכויות האדם מטעם האיחוד האירופי.

הו החל את פעילותו החברתית ב-1996 כשנטל חלק במאמצים למניעת התפשטות מדבר גובי, את בת זוגו, זאנג ג'יניאן, פגש כשהתנדב בארגונים למלחמה באיידס. במהלך שנות פעילותו העלו השניים את ביקורתם על המשטר ופרסומים על הפרות זכויות האדם בסין לבלוג שניהלו. הו נעצר מספר פעמים, אך לא הואשם באופן רשמי בדבר. בנובמבר 2007 הוזמן על ידי הפרלמנט האירופי להעיד בפניו, בדיון מיוחד שנערך על מצב זכויות האדם בסין, עדותו ניתנה בעזרת מצלמת אינטרנט, כיוון שנאסר עליו לצאת מהמדינה, בעדותו קרא להתנהלות המשטר הסיני בהקשר לאולימפיאדת בייג'ינג "אסון מבחינת זכויות האדם". חודש לאחר מכן נעצר יחד עם פעילים נוספים, במסגרת גל מעצרים של מתנגדי המשטר, לאחר שמנהיגי איכרים בסין פרסמו מניפסט הקורא להגנת זכויות איכרים שקרקעותיהם הופקעו על ידי הממשל. אשתו ובתו התינוקת של הו הושמו במעצר בית כשהן מנותקות מתקשורת, והו עצמו הועמד למשפט בו הואשם בפעילות חתרנית נגד המשטר. באפריל 2008 נגזרו עליו שלוש וחצי שנות מאסר. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכיר בו כאסיר מצפון. הוא שוחרר ממאסרו ביוני 2011.

## קישורים חיצוניים

* 
* הבלוג של הו ג'יה ואשתו 
* פרופיל באתר הניו יורק טיימס 
* ברברה דמיק, אולימפיאדה באזיקים, לוס אנג'לס טיימס (מובא באתר nrg מעריב), 30 בדצמבר 2007
* 
* 

* The Year of the Dog - A Chinese activist's story, HELSINGIN SANOMAT, Feb. 7, 2006


## הערות שוליים

קטגוריה:דיסידנטים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה
קטגוריה:סינים
קטגוריה:זוכי פרס סחרוב
קטגוריה:אסירי מצפון על פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1973
הבעיה הסוקרטית

ממוזער|ימין|פסל של סוקרטס
**הבעיה הסוקרטית** היא בעיה בחקר משנתו של הפילוסוף סוקרטס, הנובעת מחוסר היכולת לברור את הלך מחשבתו ורוחו האותנטיים מבין כתביו של תלמידו אפלטון, אשר לעיתים השתמש בסוקרטס ככלי ספרותי להבעת דעותיו העצמיות. סוקרטס, אשר לו חשיבות יסוד בפילוסופיה המערבית, היה מורו ומדריכו של אפלטון. אפלטון, כמקובל בתקופתו, כתב דיאלוגים על מורו.

מרבית  הידוע לנו על סוקרטס הוא מכתבי אפלטון. למרות זאת, ההנחה הרווחת היא כי אל מעטים מכתביו של אפלטון, אם בכלל, ניתן להתייחס כאל תמלילי שיחה או כמייצגים במדויק את הלך רוחו של סוקרטס. נראה כי רבים מהדיאלוגים משתמשים בסוקרטס כדמות המבטאת את פרשנותו של אפלטון למורו, ולעיתים דמות זו נמצאת בסתירה לתיאורים אחרים של סוקרטס. לדוגמה, בכתבי אפלטון כופר סוקרטס בגישה של לקיחת תשלום עבור שיעוריו, בעוד בסימפוזיון לקסנופון מצהיר סוקרטס כי תלמידיו משלמים לו עבור שיעוריו, וכי זהו עיסוקו. בהתחשב בהתפתחות הנראית לעין בהגותו של אפלטון משנותיה הראשונות לשנות בשלותה ושנותיה המאוחרות, לעיתים קרובות מניחים כי כתביו של אפלטון עברו בהדרגה לייצג את הגותו של אפלטון בהסתמכות על לימודו אצל סוקרטס ולא את דעתו האותנטית של מורו. למרות זאת, השאלה מהם האספקטים המדויקים בכתבי אפלטון אשר מייצגים את השקפתו של סוקרטס רחוקה מפתרון או הסכמה מלאה.

## הבעיה הסוקרטית על פי שליירמאכר

הניסיון המעמיק ביותר לפתור את "הבעיה הסוקרטית" נעשה על ידי התאולוג הגרמני פרידריך שליירמאכר. על פי שליירמאכר, שני הדיאלוגים אפולוגיה וקריטון מביעים הלך רוח סוקרטי "טהור", כלומר תיאור היסטורי של האיש והגותו, וכלל לא את הגותו של אפלטון. שאר הדיאלוגים ששליירמאכר קיבל כמקוריים, נחשבו על ידו כקשורים באופן אינטגרלי זה לזה ועיקביים בהגותם האפלטונית. עקביותם קשורה לשלושת שלבי ההתפתחות בהגותו של אפלטון:

# יצירות הבסיס, המסתיימות עם הדיאלוג פרמנידס.
# יצירות המרכז, המסתיימות בשתי "משפחות" של דיאלוגים: האחת מורכבת מסופיסט, מדינאי וסימפוזיון, והשנייה מורכבת מפיידון ופילבוס.
# יצירות תומכות: המדינה, טימיאוס וחוקים.

השקפתו של שליירמאכר בנוגע להתפתחות דמותו של סוקרטס בכתבי אפלטון מוטלת בספק. לטענת שליירמאכר, דמותו של סוקרטס משתנה עם הזמן לדמותו של "הזר" או "האורח", ולה חלק נכבד בהתפתחות הגותו של אפלטון כאשר היא מופיעה בשמות שונים ב"משפחת" הדיאלוגים הראשונה. "הזר האתונאי" הוא הדמות המרכזית בחיבורו האחרון של אפלטון, "חוקים". הבעיה הסוקרטית האמיתית לטענתו של שליירמאכר היא הבנת הדיאלקטיקה בין דמותו של "סוקרטס" לדמויות "הזר".

## לקריאה נוספת

* Schleiermacher, Friedrich (1973) Introductions to the Dialogues of Plato. Ayer Co. Publishers. .
* Schleiermacher, Friedrich (1996) Ueber die Philosophie Platons. Philos. Bibliotek. Band 486, Meiner Verlag. .


קטגוריה:פילוסופיה יוונית
קטגוריה:פילוסופיה
ברנדט

**ברנדט** (בגרמנית: **Brandt**) הוא שם משפחה (נפוץ פחות כשם פרטי) גרמני במקור

קטגוריה:שמות משפחה
שרח

[שמאל|300px|ציון שרח בת אשר ליד [כליל בגליל העליון|ממוזער]]
בתנ"ך, **שֶׂרַח בת אשר** (לעיתים נכתב שמה **סרח**) היא בתו של אשר ונכדתו של יעקב, שבעקבות אזכורה הקצר בספר בראשית ובספר במדבר זכתה למדרשים אחדים בספרות חז"ל. במקורות התנאיים דמותה נקשרת לסיפור יציאת מצרים. יש מסורות הגורסות ששרח היא אחת מהמעטים שנכנסו בחייהם לגן עדן.

לשרח היו ארבעה אחים: ימנה, ישוי, ישוה ובריעה.

לפי גרסת הרמב"ן ועוד ראשונים תרגום אונקלוס טוען ששרח הייתה בת אשת אשר אך לא בת אשר, ואותם ראשונים מסבירים איך זה יכול להיות. הדבר מקביל לאמור בספר הישר ששרח נולדה למלכיאל בן עילם בן שם ולהדורה בת אבימאל בן עבר, אך אביה נפטר כשהייתה בת שלוש ואימה נישאה בשנית לאשר בן יעקב ולכן גדלה בביתו.

## גילה המופלג
ספר בראשית מונה את בני ישראל הבאים מצרימה, ובהם: . ספר במדבר מונה את בני ישראל שיצאו ממצרים, ובהם: . אזכור כפול זה מביא למסורות מדרשיות שלפיהן חייתה שרח עד גיל מופלג של מאות שנים, בהתאם למניין השנים שבהן שהו בני ישראל במצרים.

במדרשי חז"ל מזוהה שרח בת אשר עם האישה החכמה מאבל בית מעכה.

בספר הישר מופיעה אגדה בקשר לגילה המופלג שבא בזכות ברכתו של יעקב סבה: לאחר שיוסף מתגלה אל אחיו ושולח אותם לספר לאביו על מעמדו כמשנה למלך ולהביא אותו למצרים, האחים חוששים אם ואיך לספר את הבשורה הפתאומית. שרח, שעל פי הנאמר שם ידעה לנגן בכינור (הכוונה לכינור המקראי), ניגנה בכינור לפני יעקב כשמילות השיר הן . לאחר שחזרה על הדברים שתיים-שלוש פעמים, שבה אליו רוחו וראה ברוח הקודש שדבריה אמת. יעקב בירך אותה: .

## כוחה של שרח
מניין השנים המיוחס לשרח הקנה לה על פי ספרות חז"ל עמדה של כוח והשפעה, משום שהקשר שלה עם העבר נתן בידה יכולת לדעת סודות שלא נודעו לאחרים. יכולת זו ניכרה בשתי נקודות בולטות בחייו של משה.

על ראשית דרכו של משה כמנהיג מספר המדרש:

בתחילתה של יציאת מצרים נעזר משה בשרח, שידעה את מקום קבורתו של יוסף, דבר שאפשר למשה לקיים את ההבטחה שניתנה ליוסף ולהעלות את גופתו לפני היציאה ממצרים:

מסורת באותו נושא מצויה ב"ספר המופתים" מאת הסופר השומרוני בן המאה ה-3 וה-4, מרקה, שם מסופר על בני ישראל שעמוד הענן והאש מנעו מהם לצאת מסוכות, ושרח גילתה למשה את "הסוד": "אילולי עמדו עמוד הענן ועמוד האש הייתם יוצאים והוא נעזב במצרים". אמר לה משה: "יאה לך שרח החכמה בנשים מן היום ולהלן תסופר גדולתך". לאחר מכן "הלכה שרח וכל שבט אפרים סביבה ומשה ואהרן הולכים אחריהם עד שבאה אל המקום שהוא טמון בו וגילו את הארון ונשאוהו מהר" (סעיף 52).

## ציונה של סרח בת אשר
בספרו של זאב וילנאי, מצבות קודש בארץ ישראל, (מוסד הרב קוק, תשכ"ג, עמ' קכו-קכז), נכתב:

בהמשך הביא וילנאי כמה אגדות על מפגשים עם שרח, "והיא עלמה כלילת חן והדר, ורב אורה בנועם שפתיה", ועל הצלחתה להסב את לב שליטי איראן לטובה על ישראל, וסיים: "והמאמין יאמין, כאז כן עתה".

## ראו גם
* מערת שרח בת אשר
* בנות יעקב

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תמר קדרי, מפתח הגאולה בידיה של סרח, באתר "דעת"
* אפרים חזן, שרח בת אשר, באתר אוניברסיטת בר-אילן
* 
* 
* 
* 
* 
*  פרק 15 – דברי הימים: ימשיך כבודו – על עשרת הצדיקים שנכנסו לגן עדן. חלק א' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס


* Marc Bregman, A Lady of Legend: Serah Bat Asher, 13 Oct 1998, היברו יוניון קולג'
* Neil Gilman, Serach is model for Jewish memory, *Jewish News of Greater Phoenix*, January 5, 2001/Tevet 17, 5761, Vol. 53, No.14


## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:צדיקים שנכנסו בחייהם לגן עדן
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:שבט אשר
קטגוריה:יורדי מצרים
אנסמבל ספיריטו בארוקו

**אנסמבל ספיריטו בארוקו** הוא הרכב  ישראלי לביצוע מוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם והמאוחר בכלים אותנטיים, האנסמבל הוקם בשנת 1995 והוא מופיע במקומות שונים בישראל, בהם האוניברסיטה המורמונית בירושלים, מכון ויצמן ברחובות, קונסרבטוריון שטריקר בתל אביב ועוד.

האנסמבל הקליט לקול המוסיקה ולטלוויזיה הישראלית והופיע בין השאר בפסטיבל טבחה, פסטיבל אבו גוש, מוזיקה סקרה ופסטיבל החג של החגים בחיפה.

חברי האנסמבל הם:

* יעלה אביטל, סופרן
* ראובנה הוד, חליליות,
* אלכסנדרה פולין, ויולה דה גמבה
* יבגני ליסוגורסקי, צ'מבלו

## קישורים חיצוניים

* אתר האנסמבל
* יבגני ליסוגורסקי, אתר האנסמבל
* ראובנה (רובי) הוד

קטגוריה:הרכבים קאמריים ישראליים
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:הרכבים בכלים אותנטיים
ברנד

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
מסכת כלה רבתי

**מסכת כלה רבתי** הוא חיבור מתקופת הגאונים המידמה לתלמוד הבבלי ומפרש הלכות שונות בעיקר בענייני דרך ארץ.

מסכת זו נדפסה לראשונה בשנת תרכ"ד על ידי נחמן נתן קורונל בווינה על פי כתב יד שנכתב בסלוניקי בשנת רס"ט, נוסח זה היה רחב וכלל תשעה פרקים בניגוד ל'מסכת כלה' שהייתה ידועה עד אז שכללה פרק אחד בלבד.

## תוכן פרקי המסכת
מסכת כלה רבתי כוללת תשעה פרקים (כך בסידור שפורסם במהדורת היגר):
* שני הפרקים הראשונים בחיבור מפרש את הנאמר במסכת כלה - הדרכות חז"ל בקיום יחסי אישות.
* הפרק השלישי והרביעי מפרשים את שלושת הפרקים הראשונים של מסכת דרך ארץ זוטא.
* הפרק החמישי מפרש את פרק השישי של מסכת אבות - פרק קנין תורה.
* הפרק השישי - התשיעי מפרשים הלכות המופיעות במסכת דרך ארץ רבה.

## מהדורות
בשנת תרכ"ד הדפיס נחמן נתן קורונל בווינה את הספר "חמישה קונטרסים" ובו כמה מסכתות קטנות שמצא בכתב יד שנכתב בסלוניקי בשנת רס"ט. בין המסכתות נדפסה גם "מסכת כלה" שכללה עשרה פרקים. נוסח זה היה רחב ומפורט הרבה יותר ממסכת כלה שהייתה ידועה עד אז, והתאים לאזכורים שונים של מסכת כלה בספרי הראשונים שלא התאימו לנוסח הקצר יותר.

מאוחר יותר הודפס נוסח זה לצד הנוסח הרגיל בש"ס וילנא עם מעט הגהות ומראי מקומות. כדי להבדיל בין שני הקבצים, נקרא החיבור שהתגלה על ידי קורונל "מסכת כלה רבתי".

בשנת תרנ"ד הדפיס ישראל זליגמן את מסכת כלה רבתי בתוספת הקדמה וביאור בשם "מעיין גנים".

בשנת תרס"ו הדפיס הרב ברוך טולידאנו בטבריה את הפרק הראשון של כלה רבתי עם פירוש המיוחס לרבי אברהם הירחי על פי כתב יד מהעיר מקנס במרוקו.

מהדורה מדעית למסכת כלה רבתי התפרסמה על ידי מיכאל היגר בשנת תרצ"ו.

הודפס פירוש על המסכת שכתב הרב חיים קניבסקי.

## מהדורות - מסכת כלה רבתי
* 
*
*
## לקריאה נוספת
*מיכאל היגר, **מסכתות כלה והן מסכת כלה, מסכת כלה רבתי** - הוצאו לאור על פי כתבי-יד שונים בלוית מבוא והערות ושנויי-נוסחאות ומראה-מקומות, ניו יורק, דבי רבנן, תרצ"ו.
* יכין אפשטיין, **[http://sites.google.com/site/yachinepstein/Home/kallarabati עיונים במסכת כלה רבתי - נוסח עריכה ותקופה]** - חיבור לשם קבלת תואר דוקטור בפילוסופיה, האוניברסיטה העברית תשס"ט, 2009

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:ספרות הגאונים
בלאו

בלאו (Blau) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו כחול.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
אלונסו

**אלונסו** (**Alonso**) הוא שם פרטי ושם משפחה בספרדית

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
דוכס גלוסטר

**דוכס גלוסטר** (באנגלית: **Duke of Gloucester**) הוא תואר אצולה המוענק בממלכה המאוחדת לאחד מבניו של המונרך המכהן.

## היסטוריה
התואר הוענק לראשונה לתומאס מוודסטוק, בנו ה-13 של המלך אדוארד השלישי. במותו בלא בן בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם השנייה להמפרי מלנקסטר, בנו הרביעי של המלך הנרי הרביעי. גם במותו בלא בן בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם השלישית לריצ'רד פלנטג'נט (לימים מלך אנגליה), אחיו של המלך אדוארד הרביעי. כאשר ריצ'רד הוכתר כמלך, שב התואר אל הכתר. 

לאחר מותו של ריצ'רד נחשב התואר כתואר הנושא עמו מזל רע, מאחר ששלושת הדוכסים שנשאו אותו נפטרו מבלי יורש, ובמשך 150 שנה לא הוענק התואר.

התואר הוענק בפעם הרביעית להנרי סטיוארט, בנו של המלך צ'ארלס הראשון. במותו בלא בן בוטל התואר.

ויליאם, בנה של המלכה אן נשא את התואר כל חייו, אולם התואר מעולם לא הוענק לו רשמית, והוא לא היה יכול להורישו. 

אחריו נשא את התואר פרדריק, נסיך ויילס אולם גם לו לא הוענק התואר רשמית (הוענק לו התואר דוכס אדינבורו).

תואר נפרד הוענק לנסיך ויליאם הנרי, אחיו של המלך ג'ורג' השלישי: "דוכס גלוסטר ואדינבורו". תואר זה לא נמנה במניין התארים "דוכס גלוסטר". 

התואר הוענק בפעם החמישית לנסיך הנרי, בנו של המלך ג'ורג' החמישי. במותו של הנסיך הנרי, ירש בנו, הנסיך ריצ'רד את התואר, והוא נושא אותו כיום. בנו, אלכסנדר וינדזור, רוזן אלסטר עתיד לרשת את התואר במותו.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של דוכסי גלוסטר

*
גלוסטר
קטגוריה:המלוכה הבריטית
פול רסינייה

**פול רסינייה** (צרפתית: **Paul Rassinier**; 18 במרץ 1906 - 28 ביולי 1967) היה פוליטיקאי ופציפיסט צרפתי, מאבותיה של הכחשת השואה.

בזמן הכיבוש הנאצי בצרפת היה רסינייה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית ואף הקים עיתון מחתרתי ("הרפובליקה הרביעית"). ב-1943 נעצר על ידי הגסטפו ונשלח למחנה בוכנוואלד. לאחר המלחמה נודע בעיקר במאמריו וספריו בנושא הכחשת השואה.

## ביוגרפיה
רסינייה נולד ב-1906 בברמונט שנמצא בטריטוריית בלפור במזרח צרפת, למשפחה פעילה פוליטית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתייכה משפחתו של רסינייה לזרם הסוציאליסטי, ורסינייה הצטרף ב-1922 למפלגה הקומוניסטית הצרפתית (PCF), ובהמשך קודם למשרת המזכיר הראשי של המפלגה בבלפור. באותן השנים לימד בבית ספר יסודי, ולאחר מכן היה לפרופסור להיסטוריה וגאוגרפיה במכללה בבלפור. ב-1927 הוא התגייס לצבא הצרפתי ששהה במרוקו. השקפותיו הפציפיסטיות התחזקו כאשר חזה בשחיתות הצבאית והשימוש האלים והדיכוי כלפי תושבי המקום. לאחר עזיבתו את הצבא הוא המשיך בהוראה ובפעילות פוליטית. ב-1932, בעקבות תמיכתו בפלג השמאל האופוזיציוני, הוא סולק מן המפלגה, ולאחר מכן הצטרף למפלגה הסוציאלית SFIO.

## השקרים של יוליסס

הספר "השקר של השמות" או בשמו "השקר של יוליסס" (בצרפתית: Le mensonge d’Ulysse) בהוצאת ברסאן בשנת 1950 מהווה חלק ראשון לכתיבתו של רסינייה על הרוויזיוניזם של הכחשת השואה ותוקף את הרעיון של מחנות ההשמדה. חלק ראשון זה פורסם בעבר תחת הכותרת "המעבר של הקו" בשנת 1948. ספר זה היה הסתה ראשונית וסחף אחריו קבוצה גדולה שהפכה למכחישי השואה. הספר קיבל תמיכה גדולה מהצד הצרפתי ואף זכה לתמיכה ולביקורות תומכות מקבוצות בין-לאומיות.

### פעולות משפטיות נגד השקר של יוליסס
מר אדמונד מישל, חבר פרלמנט, שהביא תביעה נגד נזקי השקר של פול רסינייה קיבל תגובות והתנגדויות חריפות מקבוצה גדולה של החברה.

## קישורים חיצוניים

* 

* Paul Rassinier, The Holocaust Story and the Lies of Ulysses [Debunking the Genocide Myth]: A Study of the Nazi Concentration Camps and the Alleged Extermination of European Jewry


## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:פציפיסטים צרפתים
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:מכחישי השואה
קטגוריה:אנטישמיות בצרפת: אישים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1906
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1967