open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פורד לנדאו (אוסטרליה)

**פורד לנדאו (אוסטרליה)** (באנגלית: **Ford Landau (Australia)**) היא מכונית קופה, בתצורת הרדטופ, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב **"פורד אוסטרליה"**, (שם מלא באנגלית: **Ford Motor Company of Australia Limited**), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, יוצר בין השנים 1975–1976.

## נתונים טכניים
* הרדטופ, 2 דלתות
* "פורד לנדאו (אוסטרליה)" יוצר באוסטרליה, בנוסף ל**[[פורד לנדאו]]** (Ford Landau) אשר נבנה בברזיל על ידי "Ford Motor Company Brasil Ltda", בין השנים 1971 - 1983 והיה בתצורת 4 דלתות
* "פורד לנדאו (אוסטרליה)" התבסס על סדרת "Ford Falcon (Australia)"
* תאוצת "פורד לנדאו (אוסטרליה)" בין 0 - 100 קמ"ש היא 8.7 שניות

## תמונות

קובץ:2011 Motorfest - Some of the Highlights - Flickr - NRMA New Cars (3).jpg | פורד לנדאו (אוסטרליה)
קובץ:1974 Ford Landau (P5) coupe (23775789941).jpg| פורד לנדאו (אוסטרליה), שנת 1974
קובץ:1975 Ford Landau (P5) coupe (19102673449).jpg | פורד לנדאו (אוסטרליה), שנת 1975
קובץ:Ford Landau Hardtop.jpg | פורד לנדאו (אוסטרליה)
קובץ:1974 Ford P5 Landau hardtop (6055712086).jpg | לוגו פורד לנדאו (אוסטרליה), שנת 1974
קובץ:1975 Ford Landau Hardtop (13596453203).jpg | פורד לנדאו (אוסטרליה), שנת 1975
קובץ:Ford Landau Australian 1975 rh front 108.jpg | פורד לנדאו (אוסטרליה), שנת 1975


## ראו גם
* פורד
* פורד לנדאו

## לקריאה נוספת
* "פורד לנדאו (אוסטרליה)"  - תמונות (pinterest.co.uk)
*  "פורד לנדאו (אוסטרליה)"  - תמונות, כולל פנים הרכב  (tangcla.com/galleries/ford-landau)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
לנדאו אוסטרליה
בין שתי ערים (סרט, 1922)

**בין שתי ערים** (באנגלית: **A Tale of Two Cities**) הוא סרט דרמה אילם בריטי שביים וולטר קורטני ראודן. בסרט מככבים קלייב ברוק, אן טרוור וג'יי פישר וייט. זהו עיבוד לרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור ב-1859. בסרט המתרחש בתקופת המהפכה הצרפתית, מסופר על עורך דין בריטי אכול קנאה שמתחלף עם אריסטוקרט צרפתי שנידון למוות בגיליוטינה. הסרט נוצר כחלק מסדרת סרטים לפי ספרים ("Tense Moments with Great Authors Series").

## צוות השחקנים
* קלייב ברוק – סידני קרטון
* אן טרוור – לוסי מנט
* ג'יי פישר וייט – דוקטור אלכסנדר מנט

## לקריאה נוספת

* Scott, Ian. *From Pinewood to Hollywood: British Filmmakers in American Cinema, 1910-1969*. Palgrave MacMillan, 2010.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים המבוססים על בין שתי ערים (דיקנס)
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 1922
טוני ברוקס

**צ'ארלס אנטוני (טוני) סטנדיש ברוקס** (באנגלית: **Charles Anthony "Tony" Standish Brooks**; 25 בפברואר 1932 – 3 במאי 2022) היה נהג מרוצים בריטי. התחרה במשך 6 עונות באליפות הפורמולה 1 במהלכן השתתף ב-39 מרוצים, השיג 6 ניצחונות וארבע פעמים נוספות הגיע לפודיום.

## קריירה
ברוקס נולד בדוקינפילד, במחוז צ'שייר. אביו, צ'ארלס, היה מנתח שיניים וגם הוא עצמו למד את המקצוע. הוא החל להתחרות בשנת 1952 באירועים מקומיים. בשנת 1955 התחרה לראשונה במרוץ פורמולה 2, שהתקיים במסלול קריסטל פאלאס וסיים במקום הרביעי. את הבכורה באליפות הפורמולה 1 ערך בגרנד פרי מונקו בעונת 1956 בקבוצת BRM. את הניצחון הראשון השיג עונה לאחר מכן בגרנד פרי בריטניה, ניצחון אותו חלק עם סטירלינג מוס. הניצחון, שהושג במכונית של קבוצת ונוול היה הניצחון הראשון של יצרן בריטי באליפות.

לקראת עונת 1959 עבר להתחרות עבור קבוצת פרארי. מותו של פיטר קולינס במהלך עונת 1958 ופרישתו של מייק הות'ורן בסיום אותה עונה נתנו לברוקס אפשרות להאבק על תואר האליפות יחד עם ג'ק ברבהאם וסטירלינג מוס. בגרנד פרי מונקו, מרוץ פתיחת העונה, סיים במקום השני. הוא לא הצליח לסיים את גרנד פרי הולנד, אך ניצח את המרוץ בצרפת. בעקבות שביתה של עובדי חברת פרארי נאלץ להתחרות בגרנד פרי הבריטי במכונית מתוצרת ונוול, אך לא הצליח לסיים את המרוץ. הניצחון השני בעונה הושג בגרנד פרי גרמניה, שהתקיים במסלול אבוס. בגרנד פרי פורטוגל סיים במקום התשיעי ובגרנד פרי איטליה נאלץ לפרוש. במהלך גרנד פרי ארצות הברית, שהתקיים לראשונה כחלק מהאליפות, נפגע רכבו על ידי וולפגנג פון טריפס. ברוקס עצר את מכוניתו בצד הדרך על מנת לבחון נזקים ואיבד 2 דקות. הוא הצליח לסיים את המרוץ במקום השלישי ואת העונה במקום השני. בשתי העונות הבאות התחרה עבור קבוצות פרטיות וסיים במקום האחד עשר ובמקום העשירי. בסיום עונת 1961 פרש.

מלבד הפורמולה 1 התחרה גם במכוניות ספורט. הוא ניצח את מרוץ 1,000 הקילומטרים של נורבורגרינג (1957) ואת גביע RCA  (1958). את שני המרוצים ניצח לצידו של סטירלינג מוס, כאשר השניים נוהגים באסטון מרטין. במהלך מרוץ 24 השעות של לה מאן נפגע בתאונה. תאונה זאת הצטרפה לתאונה נוספת בה היה מעורב בגרנד פרי הבריטי שהתקיים שנה קודם לכך. בשני המקרים התחרה כשהוא נוהג במכוניות אף על פי שידע שהן סובלות מבעיות מכניות. כקתולי אדוק נשבע שלא יסכן את חייו שוב ולא יתחרה במכוניות שאינן במצב מכני מושלם.

ברוקס מת ב-3 במאי 2022 בשנת ה-90 לחייו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ בריטים
קטגוריה:נהגי קבוצת פרארי
קטגוריה:נהגי קבוצת ונוול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2022
פלנל

ממוזער|שמאל|חולצת פלנל כחולה
**פְלָנֵל** הוא סוג של בד ארוג, שבעבר עשוי היה רק מצמר וכיום עשוי מצמר, מכותנה או מסיב סינתטי.

בדרך כלל משתמשים בבד פלנל לעשיית מצעים, פיג'מות ואריג צמר משובץ. כיום מכנים חולצה עם הדפס משבצות כחולצת פלנל.

מקור הפלנל בוויילס והשתמשו בו החל מהמאה ה-17.

## חולצת פלנל
ממוזער|שמאל|גבר בחולצת פלנל
גברים וגם נשים לובשים חולצות פלנל, לרוב משובצות. לעיתים נלבשת מתחת לחולצה חולצת טי.

השימוש בחולצות פלנל משובצות היה בשיאו בשנות ה-90. למשל, חברי להקת נירוונה לבשו חולצות פלנל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בדים
ארטמה נפילית

**ארטמה נפילית** (שם מדעי: *Artema nephilit*) הוא מין של עכביש ממשפחת הרעדניים בעל גוף קטן ורגליים ארוכות, הנחשב לגדול ביותר במשפחת הרעדניים. מוטת רגליו מגיעה ל-14 סנטימטרים. העכביש התגלה לראשונה בשנת 1939 במערות הר סדום על ידי פרופ' אהרן שולוב, אך נחשב בתחילה בטעות למין אחר של ארטמה. רק בדצמבר 2017 תואר לראשונה על ידי חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים כמין חדש שלא היה מוכר עד אז למדע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רעדניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבישאים
מוג'לו

[שמאל|ממוזער|250px|נוף ליד [בורגו סן לורנצו שבמוג'לו]]
שמאל|ממוזער|250px|נוף בסנט'אגטה דל מוג'לו
**מוּגֶ'לוֹ** (באיטלקית: **Mugello**) הוא עמק ואזור חקלאי בטוסקנה שבאיטליה, הנמצא צפונית לעיר פירנצה ומהווה את החלק הצפוני ביותר במטרופולין של פירנצה . מעבר פוטה  מחבר את עמק מוג'לו לעמק נהר סנטרנו . אזור מוג'לו הוא ערש מוצאה של משפחת מדיצ'י, משפחה שהייתה רבת השפעה באיטליה ובפירנצה בתקופת הרנסאנס.
## היסטוריה
עמק מוג'לו יושב בתקופה קדומה על ידי שבט ליגורי שנודע בשם מוּגֶלי ומכאן שם העמק. לאחר מכן התיישבו באזור האטרוסקים, אשר סללו את רשת הדרכים הראשונה במוג'לו. התגלו באזור ממצאים רבים מהתקופה האטרוסקית וכן מתקופת האימפריה הרומית, החל מהמאה ה-4 לפנה"ס.

בסוף ימי הביניים נרכש האזור על ידי רפובליקת פירנצה. מספר משפחות אצילים בנו וילות באזור, דוגמת משפחת מדיצ'י שבנתה את וילה מדיצ'י בקפאג'ולו ואת וילה דל טרביו.

בעקבות השיטפונות בנהר הארנו שפגעו ב-1966 באופן קשה בפירנצה, תוכננה בניית סכר על אחד מיובלי הארנו, נהר הסייווה  שעובר במוג'לו. אחד מתפקידי הסכר הוא ויסות זרימת המים בנהר. עיכובים רבים גרמו לכך שהסכר הושלם רק ב-1996 ויצר את האגם המלאכותי לגו די בילאנצ'ינו .

האזור הקנה את שמו למסלול מרוצי המכוניות מסלול מוג'לו , המצוי בעיירה סקרפריה א סן פיירו  ולקו תרנגולות מקומי מסוג בנטם הנקרא "מוג'לזה".

באזור מצויים מספר כפרים ועיירות. העיירות הגדולות, המונות מעל 10,000 נפש, הן:
* בורגו סן לורנצו 
* סקרפריה א סן פיירו
* ברברינו די מוג'לו 

## קישורים חיצוניים

* אתר לשכת התיירות של מוג'לו 

קטגוריה:טוסקנה: גאוגרפיה
פורד לנדאו

**פורד לנדאו** (באנגלית: **Ford Landau**) היא מכונית משפחתית גדולה, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב **Ford Motor Company Brasil Ltda**, (פורד ברזיל), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, בין השנים 1971–1983.

## מכירות בברזיל
* 1971 - לא ידוע
* 1972 - לא ידוע
* 1973 - 3,539 יחידות
* 1974 - 3,720 יחידות
* 1975 - 2,911 יחידות
* 1976 - 5,556 יחידות
* 1977 - 2,422 יחידות
* 1978 - 3,903 יחידות 
* 1979 - 4,412 יחידות
* 1980 - 1,390 יחידות
* 1981 - 538 יחידות
* 1982 - 929 יחידות
* 1983 -93 יחידות

## תמונות

קובץ:Galaxie Landau 1982.JPG | פורד לנדאו, שנת 1982 
קובץ:Ford Landau.jpg | פורד לנדאו
קובץ:Landau197704.jpg | פורד לנדאו
קובץ:Carro a b c 2 (446110352).jpg | פורד לנדאו
קובץ:Ford Landau side view.jpg | פורד לנדאו


## ראו גם
* פורד
* פורד לנדאו (אוסטרליה)
* פורד דל-ריי
* פורד Versailles
* פורד פמפה 

## לקריאה נוספת
* פורד לנדאו - תמונות
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1971
לנדאו
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בברזיל
לאו האחד עשר

150px|ממוזער|שמאל|סמלו
האפיפיור **לאו האחד עשר** (בלטינית: **Leo XI**; 2 ביוני 1535 - 27 באפריל 1605), כיהן מ-1 באפריל 1605 ועד מותו, והיה בין האפיפיורים עם תקופת הכהונה הקצרה ביותר.

## ביוגרפיה
נולד ב-2 ביוני 1535 כאלסנדרו אוטביאנו דה מדיצ'י לבית מדיצ'י בפירנצה, שהשתייכה לדוכסות פירנצה, שהייתה בשליטת משפחתו. הוריו היו פרנצ'סקה סביאטי ואוטאביאנו דה מדיצ'י, שהיה אחיינו של האפיפיור לאו העשירי. אביו של אלסנדרו נפטר כשהוא היה ילד, והוא למד בביתו של כומר דומיניקני, וינצ'נצו ארקולנו.

אלסנדרו רצה לפנות ללימודי כמורה, אולם אמו התנגדה לרעיון, בשל היותו הזכר היחיד במשפחה, ובשל כך שלחה אותו לבית הדוכס הגדול של טוסקנה, שם הוסמך כאביר מסדר סן סטפנו. מאוחר יותר, בשנת 1560 הוא נסע לרומא, שם הוא התחיל ידידות שנמשכה לאורך כל חייו עם פיליפו נרי. אמו של אלסנדרו נפטרה בשנת 1566, ולאחר מכן הוא המשיך בלימודי הדת, וב-22 ביולי 1567 הוא הוסמך ככומר.

אלסנדרו שימש כשגרירו של האפיפיור פיוס החמישי בפירנצה מ-1569 עד 1584. בשנת 1573 התמנה על ידי האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר לבישוף פיסטויה, ובשנת 1574 הוא מונה לארכיבישוף פירנצה.

בשנת 1583 הוא מונה לקרדינל על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי, ובשנת 1596 הוא נשלח על ידי האפיפיור קלמנס השמיני לצרפת - לחצרה של מארי דה מדיצ'י, שם שהה עד לשנת 1598.

ב-14 במרץ 1605, אחד-עשר יום לאחר מותו של קלמנס השמיני, החלה הקונקלווה לבחירתו של האפיפיור החדש. בין המועמדים הבולטים לאפיפיורות היו ההיסטוריון צ'זארה בארוניוס והישועי המפורסם רוברטו בלרמינו. אולם, פייטרו אלדוברנדיני, מנהיג המפלגה האיטלקית בקרב הקרדינלים, הצטרף לקרדינלים הצרפתיים והביא לבחירתו של אלסנדרו, כנגד המשאלה המפורשת של פליפה השלישי, מלך ספרד. נאמר כי אנרי הרביעי, מלך צרפת אמר כי הוא השקיע 300,000 דוקטים בקידום המועמדות של אלסנדרו.

ב-1 באפריל 1605 נבחר הקרדינל אלסנדרו דה מדיצ'י כאפיפיור, והוא בחר להיקרא **לאו האחד עשר**, לכבוד דודו האפיפיור לאו העשירי. ב-10 באפריל הוכתר אלסנדרו לאפיפיור על ידי הפרוטודאקון, הקרדינל פרנצ'סקו ספורצה, וב-17 באפריל הוא עבר להתגורר בבזיליקת יוחנן הקדוש. כתוצאה מהטקס נחלש לאו האחד עשר והצטנן, וב-27 באפריל הוא מת. לאו האחד עשר כונה פאפא לאמפו ("אפיפיור הברק"), מכיוון שהאפיפיורות שלו הייתה כל כך קצרה.

## ראו גם
* בית מדיצ'י

## קישורים חיצוניים

* [ערך באנציקלופדיה הקתולית](https://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Pope_Leo_XI) 
* [לאו האחד עשר](https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Leo_(popes)/Leo_XI) באנציקלופדיה בריטניקה
* 
* 

קטגוריה:בית מדיצ'י
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1535
קטגוריה:נפטרים ב-1605
לאו החמישי (אפיפיור)

**לאו החמישי** (בלטינית: **Leo V**; מת בפברואר 904) כיהן כאפיפיור מיולי 903 עד מותו.

## ביוגרפיה
לאו החמישי נולד במקום שנקרא פריאפי, ליד ארדאה. למרות שהוא היה כומר, כאשר הוא נבחר לאפיפיור לאחר מותו של האפיפיור בנדיקטוס הרביעי ביולי 903, הוא לא היה הכומר הראשי של רומא.

במהלך כהונתו הקצרה, לאו העניק לקנונים של בולוניה בולה אפיפיורית מיוחדת (epistola tuitionis), שבה הוא פטר אותם מתשלום מיסים. עם זאת, לאחר שכיהן קצת יותר מחודשיים, לאו נלכד על ידי כריסטופר, הקרדינל של סן לורנצו בדמסו והושלך לכלא. כריסטופר עצמו נבחר לאפיפיור (903-904), ולמרות שנחשב כיום לאנטי-אפיפיור, הוא נחשב עד לאחרונה לאפיפיור לגיטימי. לאחר תקופה קצרה הודח כריסטופר על ידי סרגיוס השלישי, ועל פי מקורות מסוימים, הוא כלא את האנטי-אפיפיור כריסטופר ואת לאו החמישי ולאחר זמן ציווה להוציאם להורג בחניקה. האנציקלופדיה הקתולית מכחישה את הסיפור ומכנה אותו "מפוקפק ביותר". עם זאת, בגלל היותו האפיפיור היחיד שידוע עליו שציווה על רצח של אפיפיור אחר והיותו האפיפיור היחיד שבנו הלא חוקי התמנה גם הוא לאפיפיור (יוחנן האחד עשר), נקראת הכהונה שלו "העגומה והבזויה".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-905
ג'לג'וליה (אתר ארכאולוגי)

**ג'לג'וליה** היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי מזרחית לג'לג'וליה סמוך לכביש 6. באתר נחשף יישוב מתקופת הפלאוליתית התחתונה השייך לתרבות האשלית המאוחרת.

## החפירות ותוצאותיהן
בעקבות הרחבת העיר ג'לג'וליה נעשתה חפירת הצלה של רשות העתיקות בשיתוף החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך החפירות נחשף אתר פרהיסטורי מן התרבות האשלית המתפרש על פני 10 דונמים. לדברי מעין שמר, מנהלת החפירה מטעם רשות העתיקות, ופרופ' רן ברקאי, ראש החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, הקרבה לשפת נחל שסיפק את צורכי המים ויצר סביבה עם בעלי חיים רבים שהתקיימו בג'לג'וליה לפני כחצי מיליון שנה, הפך את ג'לג'וליה לאזור מועדף על בני אדם קדמונים שאליו הגיעו קבוצות של ציידים לקטים שוב ושוב. העדות לחיים באזור הם כלי צור רבים שנחשפו בכמות גדולה באתר. לא דווח על עצמות אדם שהתגלו באתר, אך בהתבסס על גילו והתרבות שלו העריכו החופרים שהסתתים השתייכו למין הומו ארקטוס.

## קישורים חיצוניים
*  אתר פרהיסטורי חשוב ונדיר בן כחצי מיליון שנה נחשף בג'לג'וליה שבשרון סרטון של רשות העתיקות, 7 בינואר 2018
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התרבות האשלית
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
פורד דל-ריי

**פורד דל-ריי** (באנגלית: **Ford Del Rey**) היא מכונית משפחתית, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב Ford Motor Company Brasil Ltda, חברת בת של קונצרן הרכב פורד, בין השנים 1981–1991.

בדגמי "פורד דל-ריי" הורכב מנוע בנזין, או מנוע המתודלק על ידי אתנול.

## נתונים
* דגם "פורד דל-ריי" יוצא לצ'ילה, אורוגוואי, פרגוואי וקנדה.

* יוצרו כ-350,000 יחידות.
* תאוצת "פורד דל-ריי" בין 0-100 קמ"ש היא 21.61 שניות (מנוע 1,555 סמ"ק).
* תאוצת "פורד דל-ריי" בין 0-100 קמ"ש היא 16.5 שניות (מנוע 1,800 סמ"ק).
* גובה מינימלי מהקרקע - 130 מ"מ.

## תצורות
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה 
* 3 דלתות - סטיישן (פורד דל-ריי סקאלה)

## דורות
* דור ראשון (בין השנים 1981-1984)
* דור שני (בין השנים 1985-1991)

## גרסאות ודרגות גימור
### דור ראשון
* Prata  - (בין השנים 1981-1984)
* Ouro  - (בין השנים 1981-1984)

### דור שני
* L - (בין השנים 1987-1991)
* GL - (בין השנים 1985-1991)
* GLX - (בין השנים 1981-1991)
* Ghia - (בין השנים 1981-1991)
* גרסה מיוחדת (Serie especial) - שנת 1988

## תמונות

1990 Belina Ghia raro estado de conservação.jpg |  פורד דל-ריי, תצורת  סטיישן, 3 דלתות 
1989 Ford Del Rey 4-dr.jpg | פורד דל-ריי, תצורת 4 דלתות
Ford Del Rey 1982 (10546603165).jpg | פורד דל-ריי
Ford Del Rey in black.jpg | פורד דל-ריי, קופה, 2 דלתות
OpiniaoAntigo.jpg | פורד דל-ריי, קופה, 2 דלתות
Ford Del Rey.jpg | פורד דל-ריי
Ford Del Rey (Logotype only).svg | לוגו "פורד דל-ריי"


## ראו גם
* פורד
* פורד לנדאו
* פורד Versailles

## לקריאה נוספת
* מועדון דל-ריי (web.archive.org/web)

## קישורים חיצוניים

* 
*  (פורד דל-ריי, 1,800)
*  (פורד דל-ריי, קופה, 2 דלתות)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1981
דל ריי
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בברזיל
אשר קולה

**אשר קוּלה** (נולד ב-5 באוקטובר 1954) הוא שופט ישראלי בדימוס, המכהן כנציב תלונות הציבור על השופטים. לשעבר סגן נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת. התפרסם כראש ההרכב שזיכה את רומן זדורוב במשפטו החוזר.

## ביוגרפיה
קולה נולד בישראל בשנת 1954, בנו של דב קולה, איש הסוכנות היהודית, מחבר הספרים "מגריצע באהבה" ו"בדרך לירושלים". בשנת 1972 סיים את לימודי התיכון בישיבת נתיב מאיר בירושלים. התגייס לצה"ל במסגרת ישיבת הסדר ברמת הגולן. המשיך בלימודיו בישיבה גם לאחר סיום מסגרת ההסדר. בשנת 1981 סיים לימודי הסמכה לרבנות. שימש ר"מ ומנהל בישיבת הגולן ובישיבה התיכונית חיספין. ב־1987 נתמנה לעוזר אישי לשר הדתות.

קולה השלים תואר ראשון במשפטים בשנת 1991 ותואר מוסמך במשפטים בהצטיינות בשנת 2002, שניהם באוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 1993–2003 עבד במשרד עורכי דין. ב-18 בנובמבר 2003 מונה לשופט בתי משפט שלום במחוז הצפון, ובינואר 2004 החל לכהן בתפקיד. ב-18 בינואר 2004 החל גם לשמש כשופט בבית המשפט לענייני משפחה. ב-19 במאי 2004 מונה ליושב ראש ועדת השחרורים, תפקיד בו כיהן עד 1 בינואר 2006. ב-16 ביוני 2004 מונה לשופט נוער. באוגוסט 2008 החל לכהן כשופט בית המשפט המחוזי בנצרת, וב-21 בינואר 2021 מונה לסגן הנשיא שלו. בנובמבר 2016 ובינואר 2018 נכלל ברשימת המועמדים לשפוט בבית המשפט העליון. ב-2023 עמד בראש ההרכב שזיכה את רומן זדורוב במשפטו החוזר. באוקטובר 2024 פרש לגמלאות.

ב-8 במאי 2025 נבחר על ידי שר המשפטים יריב לוין לתפקיד נציב תלונות הציבור על שופטים. קולה הוא הנציב הראשון שנבחר לתפקיד על ידי הוועדה לבחירת נציב תלונות הציבור על שופטים, ועדה ייעודית שהוקמה בהתאם לתיקון חקיקה שיזם שמחה רוטמן, וששינה את אופן בחירתו של הנציב. נגד עצם שינוי החוק עומדת עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק, בה קבע בית המשפט כי מינויו של קולה יעמוד על כנו ללא קשר לתוצאות הדיון. בחירתו של קולה, שהוא מבקר חריף של מערכת המשפט, נחשבת כהישג של לוין וכחלק מהרפורמה המשפטית המבוצעת על ידו. יושב ראש לשכת עורכי הדין עמית בכר אמר על המינוי: "מינוי בעל אופי פוליטי של נציב לבירור תלונות על שופטי ישראל הוא הרסני לעצמאות השופטים, שהיא אחת מיסודות הדמוקרטיה". בחודש הראשון לכהונתו טיפל קולה בכ-100 תלונות על שופטים (מתוך כ-900 תלונות שהצטברו במהלך השנה שבה לא היה נציב מכהן), שאת מרביתן דחה.

ב-4 בנובמבר 2025 הודיע שר המשפטים יריב לוין, בניגוד לעמדת היועצת המשפטית לממשלה, כי בכוונתו להטיל על קולה לנהל את חקירת הדלפת הסרטון משדה תימן. קולה אמר כי מבלי להידרש למניעות היועמ"שית או לסמכות השר, הוא מסכים לקבל את התפקיד "ככל שיוחלט להטילו עליו, כפוף לכל דין". ב-6 בנובמבר הוציא לוין כתב מינוי לקולה, ונגד צעד זה הוגשה עתירה לבג"ץ (בג"ץ אביחי אברהם בוארון נגד היועץ המשפטי לממשלה). קולה דרש מהמשטרה למסור לו חומרי חקירה, אך מפכ"ל המשטרה דני לוי לא נענה לדרישתו עד להחלטת בג"ץ. אחרי שסורב הודיע קולה כי "יפעל אך ורק בהתאם להנחיית בג"ץ". בג"ץ פסל את מינויו של קולה לתפקיד זה.

## חיים אישיים
אשר קולה מתגורר בחיספין, נשוי לדינה ואב לחמישה. בנו, תא"ל נתנאל קולה, משרת כצנזור הצבאי הראשי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:שופטי בתי משפט השלום
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:נציבי תלונות הציבור על השופטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:רצח תאיר ראדה
קטגוריה:בוגרי ישיבת הגולן
קטגוריה:חיספין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
יחסי סן מרינו – ספרד

**יחסי סן מרינו-ספרד** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין **[[סן מרינו|הרפובליקה המרוממת של סן מרינו]]** לבין **[[ספרד|ממלכת ספרד]]**.

## היסטוריה
ספרד כוננה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם סן מרינו ברמה הדיפלומטית בשנת 1992. בין שתי המדינות שוררים יחסים מצוינים, המתבטאים בעיקר בתמיכה הדדית בנוגע למועמדים מהמדינה השנייה המתמודדים למשרות פנויות בארגונים בינלאומיים. כך, בשנת 2008, ספרד הציעה את תמיכתה להכללתה של סן מרינו ברשימה של אתרי המורשת עולמית של אונסק"ו. בחודש אוגוסט 2011 נכנס לתוקפו הסכם בנוגע לחילופי מידע בנוגע למס, ההסכם נחתם בשנת 2010. סן מרינו וספרד משתפות פעולה כדי לעמוד בדרישות ה-OECD לרמת חיים בשתי המדינות.

## יחסים כלכליים
על פי הנתונים האחרונים שפורסמו על ידי ICX, בתקופה של ינואר-פברואר 2014, הייצוא הספרדי לסן מרינו הגיע ל-1.79 מיליון אירו, גידול של 46.2% לעומת התקופה המקבילה אשתקד. מגזרי הסחר העיקריים היו: כלי רכב (20%), עיסת נייר (19%) ומוצרים מוגמרים למחצה של אלומיניום (11%).

## ייצוג
* סן מרינו מיוצגת בספרד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה במדריד, בירת המדינה.
* ספרד אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של ספרד בסן מרינו היא השגרירות המייצגת ברומא, בירת איטליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פורד ורסאי

**פורד ורסאי** (באנגלית: **Ford Versailles**) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב **[[פורד ברזיל|Ford Motor Company Brasil Ltda]]**, חברת בת של קונצרן הרכב פורד, בשיתוף פעולה עם "Autolatina", בין השנים 1991–1996.

תאוצת דגם "פורד ורסאי", בין 0–100 קמ"ש היא 11.2 שניות (מנוע 1,984 סמ"ק, המפיק 125 כ"ס).

## שיתוף פעולה בין [[פורד]] ל[[פולקסווגן]], הקמת יצרן הרכב המשותף "Autolatina"
ממוזער|200px|ימין|פולקסווגן סנטנה דגם "GX"
בברזיל, יוצר על ידי "Volkswagen do Brasil Ltda" מקונצרן הרכב הגרמני פולקסווגן, דגם ה"Volkswagen Santana", שהיה מאוד דומה במארז, ובחיצוניות, לדגם ה"פורד Versailles", וזאת לאחר שפולקסווגן ופורד הקימו בשיתוף פעולה, בין "Volkswagen do Brasil Ltda", ו"Ford Motor Company Brasil Ltda" את חברת יצרנית הרכב "Autolatina", שפעלה בברזיל ובארגנטינה.

## תצורות
* 2 דלתות -סדאן
* 4 דלתות - סדאן
* 3 דלתות - סטיישן (קרוי: פורד ורסאי רויאל ופורד רויאל)
* 5 דלתות - סטיישן (קרוי: פורד ורסאי רויאל ופורד רויאל)

## דגמים
* GL 1.8/1.8i (תצורות: 2 דלתות, 4 דלתות)
* GL 2.0/2.0i (תצורות: 2 דלתות, 4 דלתות)
* Ghia 2.0/2.0i (תצורות: 2 דלתות, 4 דלתות)

## גלריה

קובץ:Ford Galaxy 1996 ex-directoria ford.jpg |"פורד ורסאי" תצורת 4 דלתות

קובץ:Ford Galaxy 2.0.jpg | פורד ורסאי (פורד גלקסי 2.0)


## ראו גם
* פורד
* פורד לנדאו
* פורד דל-ריי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1991
ורסאי
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בברזיל
רם וינוגרד

**רם וינוגרד** (נולד בכ"א בשבט ה'תשכ"ז 1 בפברואר 1967) הוא שופט וסגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בארצות הברית ליוסף ורבקה, שהיו בשליחות חינוכית בארצות הברית וחזרו באותה השנה לישראל. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים ובמסלול הסדר בישיבת הר עציון. שירת ביחידת מגלן. בשנת 1992 הוסמך לרבנות.

בשנת 1994 סיים את לימודי המשפטים בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים. את ההתמחות עשה בבית המשפט העליון אצל השופט אליעזר גולדברג וכעבור שנתיים הוסמך לעריכת דין. בשנת 1996 סיים לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת אוקספורד באנגליה. עבד כעורך דין במשרד העוסק בתחום האזרחי בירושלים ועם השנים נעשה שם לשותף. שימש כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללה האקדמית רמת גן.

בשנת 2003 התמנה לשופט בבית משפט השלום בירושלים. בשנת 2012 התמנה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים, בשנת 2024 התמנה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.

בשנת 2021 נכנס בשלישית לרשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון לאחר שמועמדויותיו הקודמות בשנים 2017 ו-2018 לא צלחו.

נשוי לעו"ד תהלה וינוגרד, סגנית היועץ המשפטי במשרד מבקר המדינה, אב לארבעה. גר בירושלים.

## מפסיקותיו
בשנת 2012 הורה על פינוי שלוש משפחות יהודיות מבית מגורים בעיר חברון לאחר שקיבל את טענות הבעלות של העותרים הפלסטינים.

בדצמבר אותה שנה ישב בהרכב שופטים שהרשיע את הרב אליצור סגל בעבירת העלבת עובד ציבור, בגין מאמר שפרסם ב-2004 נגד הרב הצבאי הראשי, תא"ל ישראל וייס. בשנת 2017 הפך בית המשפט העליון את פסק הדין ובהרכב של תשעה שופטים זיכה את סגל פה אחד.

בשנת 2014 פסק כי פעילות נגד התבוללות אינה מהווה בהכרח עבירה פלילית.

בשנת 2015 קיבל את ערעורו של פעיל הר הבית וחבר המחתרת היהודית יהודה עציון וביטל את הרחקתו מההר. בהחלטתו ביקר את התנהלות המשטרה בפרשה וקבע כי התנהגותה כלפי עציון מהווה "מדרון חלקלק".

בדצמבר 2017 דחה את תביעת העותרים הפלסטינים, תוך הסתמכות על חוקי הקרקעות העות'מאניים, וקבע כי אדמות קיבוץ ראש צורים שבמרכז גוש עציון, שייכות לחברת הימנותא שבבעלות הקרן קיימת לישראל.

בשנת 2018 דחה את תביעת 130 מיליון הש"ח של עיריית ירושלים נגד יזם פרויקט הולילנד הלל צ'רני, והשית עליה הוצאות משפט של יותר ממיליון ש"ח.

בינואר 2019 ישב בהרכב שופטים שהחמיר את העונש שהשית בית משפט השלום על מהנדס הבטיחות אורן ורשבסקי, שהורשע בגרימת מותה ברשלנות של סגן הילה בצלאלי בהכנות לטקס הדלקת המשואות ב-2012. הרכב השופטים ווינוגרד ביניהם לא הסתפק ב־400 שעות לתועלת הציבור שהשית בית משפט השלום על ורשבסקי, וגזר עליו תשעה חודשי מאסר. זאת בשל קביעתם כי "אין ראיות התומכות בהחלטת בית משפט השלום להקל בעונשו של ורשבסקי בשל מצבו הבריאותי".

במרץ 2021 דן בעתירה שהוגשה נגד הנגשת מערת המכפלה לנכים באמצעות בניית מעלית תוך הפקעת שטח מידי עיריית חברון. עתירה זו זכתה להד תקשורתי רב ואחרי כמה דיונים אישר וינוגרד את ההנגשה תוך דחיית טענת חוסר המידתיות עליה עמדו העותרים.

בפברואר 2026 דחה בקשה שהוגשה בשם ילד פלסטיני בן חמש החולה בסרטן, לאשר את כניסתו לישראל לצורך טיפול מציל חיים שאינו זמין בגדה המערבית. החלטתו התבססה על מדיניות שמונעת כניסה של תושבים רשומים של עזה, גם במקרה שהם גרים בגדה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2018 01
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
זאורק

**זָאוּרָק** (מערבית: **الزورق** - "אל-זאורק", הסירה) או **γ בארידנוס**, הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים ארידנוס עם בהירות נראית מדרגה 2.94. הכוכב מייצג סירה השטה על הנהר ארידנוס.

## תכונות
זאורק הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M0 III שנמצא במרחק של כ-200 שנות אור ממערכת השמש. מסתו אינה ידועה במדויק, אך מוערכת סביב מסת שמש אחת, ורדיוסו קרוב ל-60 רדיוסי שמש (כשלושה רבעים מרדיוס מסלולו של כוכב חמה סביב השמש). טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של 220 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 700 מעוצמת ההארה של השמש. גילו של זאורק אינו ידוע גם כן, אך נראה שהוא לפחות 8 מיליארדי שנים. בדומה לכוכבים רבים מסוגו, בהירותו של זאורק משתנה באופן לא סדיר בין דרגות בהירות 2.88 ו-2.96 והוא מסווג כמשתנה לא-סדיר איטי.

במרחק זוויתי של מעט פחות מדקת קשת מזאורק נמצא כוכב נוסף, עמום בהרבה, עם בהירות מדרגה 12. ככל הנראה השניים אינם קשורים זה לזה ורק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה.

## קישורים חיצוניים
* זאורק באתר של ג'ים קלר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ענקים מסוג M
קטגוריה:משתנים לא סדירים איטיים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ארידנוס
מערת עמוד

**מערת עמוד** היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי מהתרבות המוסטרית של התקופה הפלאוליתית התיכונה בנחל עמוד תחתון שבגליל העליון. במערה התגלו מספר שלדים של האדם הניאנדרטלי.

## החפירות ותוצאותיהן
מערת עמוד נמצאת בנחל עמוד, קרוב לעמוד הסלע שעל שמו נקרא הנחל. המערה נחפרה על ידי משלחת יפנית ב-1961 וב-1964. החפירות חודשו בשנת 1990 על ידי צוות ישראלי-אמריקאי משותף שכלל ארכאולוגים ואנתרופולוגים. שתי שכבות עיקריות זוהו באתר: האחד מתחיל בסביבות 3000 לפנה"ס, המאופיין בחרסים רבים, כלי אבן ובורות אשפה. והשכבות האחרות מהתקופה הפלאוליתית התיכונה מתוארכות בין לכ-55,000–68,000 שנה לפני זמננו. לא נמצאו מבנים קבועים, ולא נמצא ממצא הקודם לתקופה הפלאוליתית התיכונה.

הממצא החשוב ביותר מאתר זה הוא עמוד 1 , שלד שנתגלתה במערה בשנת 1961. השלד נמצא בשכבות המאוחרות של התקופה הפלאוליתית התיכונה. השלד זוהה כאדם ניאנדרטלי זכר בוגר. גובהו היה 1.7 מטר, ונפח קופסת מוחו הוא 1,750 סמ"ק. השלד היה מונח בארטיקולציה שוכב על צדו השמאלי בתנוחה מכווצת. השלד תוארך לשלהי התקופה הפלאוליתית התיכונה, כ-50,000–60,000 שנים לפני זמננו.

בשנת 2020 פרסמה פרופ' אראלה חוברס מחקר בין השאר על כף רגל של אישה ניאנדרטלית שנמצאה בחפירה באתר בשנים 1991–1994 אשר קיבלה את השם עמוד 9.

## קישורים חיצוניים
* מערת עמוד, באתר "ארץ וטבע"
* מערות עמוד, באתר "מועדון המערות בישראל"

## הערות שוליים

קטגוריה:התרבות המוסטרית
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
עמוד
עמוד
מקלע ShKAS

מקלע **ShKAS** ראשי תיבות של **(Sh**pitalny **K**omaritski **A**viatsionny **S**korostrelny) ברוסית:(ШКАС - Шпитальный-Комарицкий Авиационный Скорострельный) (**ספיטלני-קומארניצקי אש מהירה למטוס)** הוא מקלע אשר שימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה המקלע הומצא על ידי בוריס שפיטאלני ואירינרך קומריצקי, ונכנס לשירות בשנת 1934. ה-ShKAS היה המקלע אשר הותקן במרבית המטוסים של חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה ושימש בסיס לתותח ShVAK. ה-ShKAS הוא כלי נשק המופעל באמצעות גז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי לחימה
קטגוריה:מקלעים סובייטיים ורוסיים
יחסי בנגלדש–גרמניה

**יחסי בנגלדש–גרמניה** הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לגרמניה.

## היסטוריה
לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971, הייתה גרמניה המזרחית המדינה השלישית בעולם, והמדינה הראשונה באירופה, שהכירה בבנגלדש בשנת 1972. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, התרחבו בהתמדה היחסים בין המדינות.

## שיתוף פעולה תרבותי
לעם הגרמני והבנגלי יש היסטוריה תרבותית בת מאות שנים. התעניינות גרמנית בתרבות הבנגלית חוזרת לביקורים בגרמניה על ידי המשורר הלאומי הבנגלי וחתן פרס נובל לספרות רבינדרנת טאגור בשנות ה-20 וה-30. סופרים, אנשי רוח ואמנים רבים בנגלים, התעניינו בספרות, האמנות, האדריכלות והפילוסופיה הגרמנית. המגעים ההולכים וגדלים בקרב אמנים גרמניים ובנגלדשיים, בעיקר באמנות, בצילום, בקולנוע התקבלו בברכה בשתי המדינות . ב-6 באוקטובר 2010 דויטשה ולה (DW), השיקה רשמית תוכניות בבנגלית באמצעות תדרי FM של תחנת הרדיו הממלכתית הבנגלית .

שיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות מתקיים בעיקר באמצעות מכון גתה, הפועל על פיתוח קשרי התרבות באמצעות תמיכה בפעילות התרבותית המקומית והגרמנית. זהו גם מקום מפגש מרכזי לכל המעוניינים בגרמניה. כדי להחליף את הניסיון בחינוך היסודי, הוצגה תוכנית חדשנית בשם "בתי ספר: שותפים לעתיד", על ידי מכון גתה, המאפשרת את הכשרת המורים בבתי הספר היסודי, בגרמניה.

## יחסים כלכליים
ככוח כלכלי, כמו גם חבר חשוב של האיחוד האירופי (EU), גרמניה היא שותפה אמינה של בנגלדש בפיתוח.

גרמניה היא שוק הייצוא השני בגודלו של בנגלדש לאחר ארצות הברית, והסחר הבילטרלי הסתכם כ-4.5 מיליארד אירו ב-2012. בשנת 1986 נחתם הסכם לקידום השקעות והגנה, והסכם למניעת כפל מס נחתם בשנת 1993. עד כה ההשקעות הגרמניות הישירות בבנגלדש מסתכמים בכמעט 60 מיליון אירו.

## ביקורים רשמיים
ב-25 באוקטובר 2011 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד נפגשה עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בגרמניה, בביקור רשמי בן ארבעה ימים בוועידת הבריאות העולמית 2011, יחד עם מפגש על שני העמים. נשיא גרמניה, כריסטיאן וולף, ביקר בבנגלדש בין ה-28 בנובמבר ל-30 בנובמבר 2011, בליווי חברי הפרלמנט הגרמני, שר החוץ הגרמני ושר הכלכלה והטכנולוגיה הגרמני, ומשלחת עסקית ברמה גבוהה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סור (עומאן)

**סור** (בערבית: **صور**; בתעתיק מדויק: **צור**) היא עיר נמל בצפון-מזרח עומאן ובירת מחוז א-שרקיה דרום .

נכון ל-2017, אוכלוסיית העיר מנתה 120,000 תושבים. היא ממוקמת כ-150 קילומטרים דרומית מזרחית מעיר הבירה מסקט.

## היסטוריה
העיר הוקמה במאה ה-6 כעיר נמל אשר שימשה כאזור סחר מרכזי לאזור מזרח אפריקה. הנמל שימש כוחות אשר שלטו על מפרץ עומאן שימש ליצור ספינות עץ ולשינוע סחורות מאזור אפריקה ואליו. במאה ה-16 נכבשה העיר על ידי האימפריה הפורטוגזית ששלטה בו לתקופה קצרה שבה הגדילה את המסחר והפכה את העיר למוקד לסחר בעבדים מאפריקה. במאה ה-17 נכבשה העיר על ידי האימאם העומאני נאסר אבן מרשיד  ונמלה הפך לאחד מהנמלים המרכזים של עומאן באותה התקופה, דבר אשר הגדיל את כמות התושבים והעושר המקומי. ב-1741 השתלט על העיר ועל עומאן כולה אחמד אבן סעיד וייסד את סולטנות עומאן.
בתקופת הסולטאן הראשון העיר חוותה פריחה כלכלית והחלה לסחור עם הודו ועם המדינות שהיו תחת כיבוש של עומאן, מצב זה נמשך עד המאה ה-19 עת שעומאן הפכה למדינת חסות של האימפריה הבריטית. בשלב זה נאסר על ידי הבריטים סחר העבדים ונפתחה תעלת סואץ דבר אשר פגע משמעותית ביכולת הסחר של הנמל ובעקבותיו במצבה של העיר.

## חינוך
בסור קיימים מספר מרכזים אקדמיים. הבולטת שבהם היא אוניברסיטת סור אשר מתמחה בתחום המדעים השימושיים ובה לומדים למעלה מ-4,000 סטודנטים. תחומי הלימוד באוניברסיטה הם: מנהל עסקים, תקשורת, טכנולוגיית מידע ומדעי המחשב ועיצוב. האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות הלימוד להשכלה גבוהה הטובים בעומאן. המרכז האקדמי השני הוא המכללה ההודית אשר מציעה מגוון מסלולי לימוד אך נחשבת נחותה ברמתה לעומת האוניברסיטה ומיועדת לתלמידים בעלי השכלה נמוכה יותר.

ממוזער|העיר סור, בלבן המסגד המרכזי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עומאן: ערים
קטגוריה:עומאן: ערי נמל
יחסי גרמניה–לטביה

היחסים בין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** לבין **[[לטביה]]** הם יחסים היסטוריים שתחילתם במהלך ימי הביניים, ובמהלך השנים ידעו עליות ומורדות. לאחר קריסת ברית המועצות ואיחוד גרמניה מחדש, התחזקו קשרי המדינות, וכיום שתי המדינות חברות בנאט"ו ובאיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.

## היסטוריה
במהלך המאה ה-12 הקימו גרמנים תחנות סחר על הדווינה, ובמאה ה-13 ייסד אלברט מבוקסהובן את ריגה. מאוחר יותר ניהלו המסדר הליבוני והמסדר הטבטוני מסע לביעור הפגאניות באזור הים הבלטי. גרמנים-בלטים שלטו בתרבות, בדת ובחינוך של אסטוניה ולטביה עד שלהי המאה ה-19. אחרי כיבושן של אסטוניה ולטביה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה ה-18 תרמו גרמנים-בלטים רבות לקידום המדע והתרבות של רוסיה, ובני העדה התגייסו לצבא הרוסי, ואחדים מהם הגיעו לדרג הפיקודי הבכיר.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה לטביה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1918 אף הוקמה על ידי הגרמנים דוכסות קורלנד וסמיגליה, אשר התפרקה עד מהרה בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה. ב-15 ביולי 1920 נחתם הסכם הכרה הדדית בין רפובליקת ויימאר ולטביה, ולטביה העניקה מעמד שווה אף למיעוט הגרמני הגדול שחי בה.

בהסכם ריבנטרופ–מולוטוב שנחתם ב-23 באוגוסט 1939 הוכרה לטביה כחלק מאזור ההשפעה הרוסי, ואכן ב-15 ביוני 1940 נכבשה לטביה על ידי ברית המועצות, אשר הקימה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית ב-21 ביולי אותה שנה. בקיץ 1941 נכבשה לטביה על ידי הוורמאכט במהלך מבצע ברברוסה וצורפה לשטחי נציבות הרייך אוסטלנד. חלק ניכר מהלטבים ראה בגרמנים כמשחררים, ואלפי לטבים אף לחמו בשורות הוואפן אס אס עד סוף המלחמה. בשנת 1944 כבש הצבא האדום בחזרה את לטביה, ואלפי גרמנים גורשו לעבר גרמניה.

במהלך המלחמה הקרה היחסים בין ליטא לגרמניה המערבית היו מוגבלים מאוד, וכמעט לא היה קשר בין המדינות. בשנת 1986 הכריז מיכאיל גורבצ'וב על פרסטרויקה, וב-21 באוגוסט 1991 הכריזה לטביה על עצמאותה. ב-27 באוגוסט 1991 אסטוניה, לטביה וליטא הוכרו על ידי המדינות החברות באיחוד האירופי, וכך גם על ידי גרמניה. בתקופה שלאחר מכן נעה המדיניות הגרמנית כלפי לטביה בין הרצון והמחויבות לשלב את המדינות הבלטיות במוסדות האירופיים, לבין החשש להכעיס את רוסיה או להפריע להתקרבותה עם אירופה. בשנת 2004 הצטרפה לטביה הן לאיחוד האירופי והן לנאט"ו. היחסים הגרמניים-לטבים אינטנסיביים וידידותיים כיום, ומתפתחים הן במישור הבין-צדדי והן הרב-צדדי במסגרת הארגונים הנזכרים.

## יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה, ואילו לטביה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-7 קונסוליות בברמן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, קינצלזאו, מינכן ורוסטוק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אוגנדה–טנזניה

**יחסי אוגנדה–טנזניה** הם היחסים הדו-צדדיים בין **[[אוגנדה|הרפובליקה של אוגנדה]]** לבין **[[טנזניה|הרפובליקה המאוחדת של טנזניה]]**.

טנזניה היא שותפה אסטרטגית של אוגנדה בתחומים רבים, בעיקר בתחומי המסחר, הביטחון, החינוך, החקלאות והאנרגיה.

## היסטוריה
היחסים בין אוגנדה לטנזניה היו מתוחים במשך מספר שנים לפני פרוץ המלחמה בין שתי המדינות ב-1978. לאחר שאידי אמין תפס את השלטון באוגנדה בעזרת הפיכה צבאית בשנת 1971, הציע המנהיג הטנזני ג'וליוס נייררה, מקלט למילטון אובוטה. לאחר מספר ניסיונות הפיכה שביצעה טנזניה נגד שלטונו של אמין, אוגנדה הכריזה על מצב מלחמה נגד טנזניה ושלחה כוחות לפלוש לאזור נהר קאגרה במטרה לספח אותו. המלחמה הסתיימה באפריל 1979 בתוצאה של ניצחון טנזני. המלחמה הביאה את שתי המדינות לחובות כלכליים ואוגנדה הצליחה להחזיר את כל החוב שלה מהמלחמה רק בשנת 2007.

## יחסים כלכליים
הסחר בין אוגנדה לטנזניה נחשב טוב מאוד ובשנת 2013, ייצאה טנזניה סחורות בשווי 62.2 מיליון דולר לאוגנדה. בשנה זו, אוגנדה ייצא לטנזניה סחורות בשווי 62.6 מיליון דולר.

## יחסים דיפלומטים
טנזניה ואוגנדה הן חברות מייסדות בקהילת מזרח אפריקה והן שומרות על יחסים דיפלומטים טובים מאוד. אוגנדה מחזיקה בשגרירות בדאר א-סלאם, וטנזניה מחזיקה בשגרירות בקמפלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אסטוניה–גרמניה

היחסים בין **[[אסטוניה]]** לבין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** הם יחסים היסטוריים שתחילתם במהלך ימי הביניים, ובמהלך השנים ידעו עליות ומורדות. לאחר קריסת ברית המועצות ואיחוד גרמניה מחדש, התחזקו קשרי המדינות, וכיום שתי המדינות חברות בנאט"ו ובאיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.

## היסטוריה
מאז כיבושה של אסטוניה על ידי המסדר הטבטוני בימי הביניים, מילאו הגרמנים הבלטים תפקיד חשוב בחברה האסטונית.

ממוזער|חיילים גרמנים תופסים את אסטוניה, אוגוסט 1941
אוניברסיטת טרטו הייתה בין השנים 1802–1893 אוניברסיטה בשפה הגרמנית. כ-50% מהפרופסורים היו גרמנים, בעוד כ-40% מהם היו גרמנים-בלטים.

בסוף מלחמת העולם הראשונה (בפברואר 1918), אסטוניה, שנכבשה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1710, נכבשה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית. לאחר מכן הצליחו האסטונים לאכוף את עצמאותם במלחמת העצמאות של אסטוניה (1918-1920), נגד רוסיה הסובייטית ונגד הלנדווהר הבלטי תחת פיקוד גרמני. מאידך, בצד האסטונים נלחם הרגימנט הגרמני-בלטי. בשנת 1921 הכירה גרמניה בעצמאותה של אסטוניה, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1939 ביטלה גרמניה הנאצית את ברית אי-ההתקפה עם אסטוניה. באוקטובר 1939 הועברו הגרמנים האסטונים בכוח לוורתגאו. על פי ההסכם בין היטלר לסטלין, נכללה אסטוניה בתחום ההשפעה הסובייטי. ב-16 ביוני 1940 העניקה הממשלה הסובייטית לאסטוניה אולטימטום, ולאחר מכן כבשה אותה והקימה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. הכוחות הסובייטים רדפו ורצחו או גירשו חלקים גדולים של האליטה האסטונית. לאחר פלישת הגרמנים לברית המועצות ב-22 ביוני 1941, נכבשה אסטוניה על ידי חיילים גרמנים באוגוסט 1941. באוקטובר 1944, עם נסיגת הכוחות הגרמניים שוב נכבשה הארץ בידי ברית המועצות. ב-20 באוגוסט 1991 הכריזה אסטוניה על עצמאותה, וב-27 באוגוסט חידשה גרמניה את היחסים הדיפלומטיים עם אסטוניה. בשנת 2004 הצטרפה אסטוניה הן לאיחוד האירופי והן לנאט"ו. היחסים הגרמניים-אסטונים אינטנסיביים וידידותיים כיום, ומתפתחים הן במישור הבין-צדדי והן הרב-צדדי במסגרת הארגונים הנזכרים.

## יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין, ואילו אסטוניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-6 קונסוליות בדיסלדורף, המבורג, קיל, מינכן, שוורין ושטוטגרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שלום שיקווה

**שלום שיקווה** (נולד ב-1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ומזוהה בעיקר עם מכבי תל אביב, במדיה שיחק במשך רוב שנות ה-60.

## קריירה
שיקווה גדל ברמלה והחל את קריירת הכדורגל במכבי רמלה. באמצע עונת 1962/1963 עבר למכבי תל אביב כשהיא ממקומת בתחתית הטבלה. שיקווה היה אחד מהגורמים המרכזים להישארותה של מכבי תל אביב בליגה באותה עונה. במהלך שנותיו של שיקווה במכבי תל אביב, זכה ב-2 אליפויות, 4 גביעי מדינה וגביע אסיה לאלופות.

בשנת 1970 עבר שיקווה לשחק בשורות בני יהודה תל אביב למשך שנתיים. בשנתיים האחרונות של הקריירה שיחק שיקווה בבית״ר רמלה. במהלך שנותיו כשחקן הבקיע שיקווה 64 שערים, ובשנת 1974 פרש ממשחק פעיל.

בנו הוא הכדורגלן ניר שיקווה.

## תארים
;מכבי תל אביב
* אליפויות (2): 1966/1968, 1969/1970
* גביעי מדינה (4): 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970
* גביע אסיה לקבוצות (1): 1969/1970

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2018 01
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:רמלה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
Yummly

**יאמלי** (באנגלית: **Yummly**), הוא אתר ואפליקציית מובייל לחיפוש מתכונים וניהול רשימת קניות.

היישום פותח על ידי צמד המפתחים דוד פלר (David Feller) וואדים גשל (Vadim Geshel) ושוחררה בחודש ינואר 2009.

היישום זמין עבור מערכות ההפעלה iOS (אייפון), אנדרואיד וכמו כן באמצעות אתר אינטרנטי בגלישה דרך הדפדפן.

יאמלי, מאפשרת למשתמשים לחפש מתכונים לפי מרכיבים, מחירים, טעמים מוכרים, הרגלי תזונה, רגישויות למזון ועוד. בנוסף לאפליקציה יכולת למידה המציעה מתכונים על פי העדפות וחיפושי עבר.

בשנת 2014 דיווחה החברה על 15 מיליון משתמשים פעילים בארצות הברית בלבד, בעקבות זאת הוחלט לשיק אתרים נוספים בבריטניה, גרמניה והולנד.

בחודש מאי 2017, נרכשה Yummly על ידי חברת ווירפול (Whirlpool Corporation) שהתחייבה שהחברה תמשיך לפעול כחברת בת.

## ראו גם
* אפליקציית מובייל
* אנדרואיד (מערכת הפעלה)
* iOS
* Google Apps

## קישורים חיצוניים
* 
* רכישת Yummly על ידי חברת Whirpool (באנגלית)

קטגוריה:יישומונים
0 בינואר

**0 בינואר** הוא שם אלטרנטיבי לתאריך 31 בדצמבר, היום האחרון של השנה החולפת.

## בלוחות שנה
התאריך 0 בינואר נפוץ באפמריס שנתי. כך נמנעים עורכי האפמריס מהתייחסות מיותרת לשנה הקודמת, אף על פי כן שהיום הוא רק שם אלטרנטיבי ל-31 בדצמבר של השנה הקודמת. היום 0 בינואר משמש גם בלוח היוליאני של דבלין, כך בדצמבר יש 30 ימים ובינואר 32 ימים.

## בתוכנה
ב-Microsoft Excel, תחילת תבניות התאריך היא ב-0 בינואר 1900.

## ראו גם
* 30 בפברואר
* תאריכים לא-סטנדרטיים

## הערות שוליים

קטגוריה:ימות השנה
קטגוריה:דצמבר
קדי

**קדי **(בטורקית: **Kedi**) הוא סרט תיעודי טורקי משנת 2016 בבימויה של צ'יידה טורון, העוקב אחר חתולי הרחוב הרבים החיים באיסטנבול. הקרנת הבכורה של הסרט אירעה בפסטיבל הסרטים העצמאיים של איסטנבול ב-21 בפברואר 2016, ואז יצא לאקרנים בהפצה בינלאומית ב-10 בפברואר 2017. הסרט זכה לשבחים, והכניס יותר מ-4 מיליון דולר. טיים מגזין כלל את הסרט ברשימת עשרת הטובים של שנת 2017.

## תקציר
מאות אלפי חתולי רחוב חיים באיסטנבול, העיר הגדולה ביותר בטורקיה, כפי שהם עושים כבר מאות או אפילו אלפי שנים. הם חלק מהמרקם העירוני - לפעמים פראיים ונלחמים על הישרדותם, ולפעמים חברותיים ומטופלים על ידי בני האדם שהם חיים ביניהם. "קדי"* *עוקב אחר מספר חתולים, וכולל ראיונות עם האנשים שמקיימים עמם אינטראקציות. שבעת החתולים שהם נושאי הסרט הם סארי, דומן, בנגו, אסלן פרצ'סי, גמסיש, פסיכופת, ודניז.

## הפקה
הצלמים בנו ציוד מיוחד כי לצלם את החתולים בגובה הרחוב. צוות ההפקה עבד עם תושבים מקומיים כדי לקבל גישה ולהמשיך לצלם את החתולים כשהם עברו מאזורים ציבוריים לפרטיים.

הבמאית והצוות בחרו תחילה שלושים וחמישה חתולים בהם הסרט יכול להתמקד. הם צילמו תשעה עשר מהם, ואז בחרו שבעה כנושאי הסרט בעריכה הסופית.

## ביקורת וקבלה
כשהסרט פתח בארצות הברית בהפצה מוגבלת, הוא נהיה עד מהרה חביב המבקרים, וקיבל ציון של 100% טרי ב-Rotten Tomatoes.

### פרסים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים על חתולים
קטגוריה:סרטים בטורקית
תומאס אודיהמבו

**תומאס ריזלי אודיהמבו** (באנגלית: **Thomas Risley Odhiambo**; 4 בפברואר 1931 – 26 במאי 2003) היה פרופסור קנייתי לאנטומולוגיה ופעיל סביבתי, שהקים וניהל מרכז מחקר מדעי באפריקה.

## ביוגרפיה
תומאס אודיהמבו היה בן שבט הלואו, השוכן על גדות אגם ויקטוריה.
רכש את השכלתו התיכונית במסנו, בית ספר הספר של המיסיון בקניה, אותו סיים ב-1949. הוא היה קפטן קבוצת ההוקי במקום, לקח חלק במקהלה והיה מנהלה ומנצחה. הוא הקים את "החברה הפילוסופית" בבית הספר.

בשנים 1950–1953 למד ביולוגיה באוניברסיטת מקררי (Makerere) בקמפלה, אוגנדה. במקררי ערך את כתב העת למחקרי לשון. עבד ארבע שנים כאנטומולוג במשרד החקלאות של אוגנדה וב-1959 נסע לאנגליה לעשות תואר שלישי. הוא בעל דוקטורט מקווינס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. הוא קיבל את תואר הדוקטור בשנת 1965, אותו עשה בהדרכת וינסנט ויגלסוורת'. העבודה הניבה ארבעה עשר מאמרים מדעיים. בשנים 1965–1970 לימד זואולוגיה באוניברסיטת מזרח אפריקה בניירובי. ב-1970 הקים את המחלקות לחקלאות ואנטומולוגיה באוניברסיטת ניירובי.

אודיהמבו שאף להקים מרכז מצוינות שבו יחקרו, ירצו וידריכו מומחים לאנטומולוגיה. הוא רתם לחזונו את פרופ' קרל ג'רסי, אבי הגלולה. בשנת 1969 קונסורציום של אקדמיות למדעים את חסותו ליסוד מרכז לחקר החרקים בקניה (בהן האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים). הוא הוקם רשמית ב-1970 ונקרא ICIPE (International Centre of Insect Physiology and Ecology) ובראשו עמד אודיהמבו. במכון נוהלו ומנוהלים מחקרים, נערכות הדרכות והוכשרו למעלה מ-120 דוקטורנטים אפריקאים לאנטומולוגיה. ב-1994, בתום שתי שנות שבתון סולק מהמכון, באותה שנה נערך סמינר לכבוד פרישתו. מחליפו כמנהל המכון היה ד"ר הרן משווייץ.

בנוסף למכון היה שותף בהקמתם של שני מוסדות נוספים: בשנת 1983 בטריאסטה, איטליה, את האקדמיה העולמית למדעים השלישית ובשנת 1985 בניירובי את האקדמיה האפריקאית למדעים וכיהן כנשיאה עד לשנת 1995. היה מייסד שותף ומנהל של פורום המחקר והפיתוח המדעי באפריקה (RANDFORUM.

הוא גם ייסד הוצאה לאור של ספרי מדע לילדים, תיכון ליד מומבסה וכתב שישה ספרים לילדים.

אודיהמבו הלך לעולמו מסרטן הכבד כשהוא חסר כל בהיותו בן שבעים ושתיים.

## פרסים ואותות כבוד
*1987 – פרס אפריקה למנהיגות ביחד עם נשיא סנגל עבדו דיוף.
*מדליית אלברט איינשטיין.
*הפרס הבינלאומי גולד מרקורי.
*מדליית זהב מטעם הקונגרס הבינלאומי להגנה על צמחים.
*תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוסלו.
*חבר החברה הפילוסופית האמריקאית.

## לקריאה נוספת
*רחל גלון, **מגב האתון לעידן הסילון: סיפור חייה ופועלה של פרופסור רחל גלון כפי שסופר לנעמי לבנון-קשת**, קווים הוצאה לאור, 2008, עמ' 127–164.

* Thomas A. Bass, Camping with the Prince, Moyer Bell, London, 1997, pp. 53–86.
* Rachel Galun and Onesmo K. ole-MoiYoi, Obituary: Thomas Risley Odhiambo (1931-2003) Nature 2003, ISSU 6954, page 142.


## קישורים חיצוניים
* איסאן מסעוד, "תומאס אודיהמבו - אנטומולוג בעל חזון רותם את המדע לטובת העניים" (הספד), גארדיאן, 23 ביוני 2003
* ג'יימס נגורג'ה, "קניה מתאבלת על לכתו של ענק מדעי", באתר Science and Development Network, 28 במאי 2003
* "ההיסטוריה שלנו", באתר מכון ICIPE
* "הבוגרים הידועים של בית ספר מסנו" , באתר בית הספר מסנו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:קנייתים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:נפטרים ב-2003
יצחק סער

**יצחק סער** (באנגלית: **Isaac Saar**, 15 בדצמבר 1931 - 22 בדצמבר 2016) היה אמן פיגורטיבי ישראלי-צרפתי.

## ביוגרפיה
יצחק סער נולד ב-15 בדצמבר 1931. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1948 והשתקע בגבעת שמואל. הוא התגייס לפלמ"ח הוא נלחם ונפצע במלחמת העצמאות של מדינת ישראל. כשהתבגר למד אמנות באקדמיית גרנד שומייר בפריז, צרפת ולאחר מכן למד 6 שנים אמנות וטכניקות אצל צבי מאירוביץ'.

סגנון הציור של סער הושפע רבות מהזרם הפיגורטיבי והוא התגורר לסירוגין בישראל ובצרפת.

סער עיצב ובנה אנדרטה לזכר היהודים שנפלו בקרבות מלחמת העולם השנייה. האנדרטה הוקמה בשנת 2005 והיא ממוקמת בכניסה לעיר גבעת שמואל.

## תערוכות
### תערוכות יחיד

### השתתפות בתערוכות קבוצתיות
* 1965 – תערוכת הסתיו, בית הלנה רובינשטיין, תל אביב
* 1971 – מרכז רומי גולדמינץ, אנטוורפן
* 1971 – גלריית מקדונלד, בריסל, בלגיה
* 1972 – תערוכת 25 שנה למדינת ישראל, קנדה
* 1987 – מוזיאון בת-ים, בת-ים.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר מוזיאון ישראל
* פרסום בעיריית גבעת שמואל על האנדרטה בטקס הווטרנים המסורתי
* לתערוכה בשנת 1962, הספרייה הלאומית

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
שלום חריטונוב

**שלום חריטונוב** (1886 – 12 בינואר 1934) היה מלחין חב"די.

## קורות חיים
חריטונוב נולד בניקולייב שבאוקראינה, אז חלק מהאימפריה הרוסית, למשפחה אשר רבים ממנה נודעו כבעלי נגן. אביו אברהם היה שוחט בעיר ומלחין בפני עצמו. למד בישיבות תומכי תמימים, אצל הרב שמואל גרונם אסתרמן בזמבין, ואחר כך עבר ללמוד בישיבה המרכזית בלובביץ', שם למד בין השנים ה'תרס"ג-ה'תרס"ז (1903–1907).

שימש כשוחט ובודק בניקולייב עד שנת ה'תרפ"ט (1929). היה נחשב ל"משכיל" בתורת החסידות ובעל מנגן. בניקולייב היה חוזר דא"ח ברבים, ובהסכמת הרבי הריי"צ היה מוסיף הסברה משלו בעת שהיה חוזר מאמרים קצרים ומרחיבם על פי מאמרים אחרים.

בשל קשיי פרנסה, אשר הערימו שלטונות ברית המועצות על השחיטה עבר להתגורר בלנינגראד. עבד במלאכת יד ביתית, בעיקר מפני חששו לשמירת שבת.

בלנינגרד החל מצבו הבריאותי להתרופף, ובשל כך חזר להתגורר במוסקבה. מחוסר דיור במוסקבה עבר למלחובקה. בחודשים האחרונים לחייו התגורר בבית גיסו במוסקבה.

חריטונוב נפטר בבית גיסו בכ"ה בטבת ה'תרצ"ד (1934) בגיל 48.

### יצירתו
חריטונוב חיבר מספר רב של ניגונים, בתשל"ג (1973) הוציא בנו שמשון תקליט מלחניו. ניגוניו נושאים אופי עמוק. בכמה מהן ניכרת תוגה הבאה ממסכת חייו העגומה והקשה.

ניגונו הידוע השתרש בזמר העברי בשיר הערש "שכב בני" שכתב עמנואל הרוסי (מכרו וקרוב משפחתו של חריטונוב) אז חבר ההגנה בימי מאורעות תרפ"ט (1929). השיר בוצע לראשונה בשנת 1930 על ידי ניורה שיין בהצגה של התיאטרון הסאטירי "המטאטא", שעמנואל הרוסי היה אחד ממייסדיו. לשיר נודעו במנגינה זו ביצועים רבים בהם על ידי האומנים: אסתר עופרים, אריק לביא, הגבעטרון, רבקה זהר, איה כורם, קרני אלדד. אביתר בנאי הטמיע קטע מפזמון השיר בתוך שירו "שן לידי". לחנו זה הפך לפחות משנות השישים של המאה ה-20 כלחן לפיוט כי הנה כחומר, תחילה בחסידות חב"ד ולאחר מכן גם בקהילות אשכנזיות רבות אחרות. הציבור שר אותו בעת שפותחים את דלתות ארון הקודש בליל יום הכיפורים. הפיוט בנעימה זו זכה לביצועים רבים בהם של האומנים חוה אלברשטיין, שולה חן, ודואט של גיא זו-ארץ ויצחק מאיר. נתן גושן מבצע את הפיוט בעיבוד של הנעימה, באלבום צמאה 4. לפי מספר גרסאות, גם מנגינת "שכב בני" הולחנה על ידי אחיו אהרן.

לחן חב"די נוסף לפיוט מליל יום הכיפורים, יעלה תחנוננו, מיוחס אליו. על מנגינה זו כתב אברהם פריד את שירו "טאטניו".

ניגונו "הבן יקיר לי אפרים" בוצע בצמאה 5 על ידי יהושע לימוני.

ישנם מספר ניגונים שמיוחסים לאחד משני האחים - שלום או אחיו אהרן חריטונוב. בשל ריבוי השנים שחלפו, החסידים שמפיהם נרשם הניגון לא זכרו מי משני האחים הוא המלחין. בין ניגונים אלו ניתן למנות את "והריקותי לכם ברכה".

## לקריאה נוספת
* כפר חב"ד גיליון 507, עמוד 52 ואילך.

## קישורים חיצוניים

* שלום חריטונוב באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:מלחינים חסידיים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:חסידי אדמו"ר הריי"צ