שלמה ומלכת שבא (וילם דה פורטר)

**שלמה ומלכת שבא** (**Solomon and the Queen of Sheba**) הוא ציור מאת וילם דה פוֹרטר, שנוצר בסביבות 1630. היצירה צוירה בשמן על לוח ומתארת את ביקורה של מלכת שבא אצל המלך שלמה, כפי שמסופר בספר מלכים א' (י, א–יג).

## תיאור היצירה ופרשנות

הציור מתאר את הרגע שבו מלכת שבא, המלווה בפמליית משרתים הנושאים כלים ובהם מתנות יקרות, כורעת לפני המלך שלמה. היא מוצגת כדמות מלכותית, כפי שמעידים כתר הזהב שעל ראשה והמעיל הצהוב האלגנטי העוטף שמלה לבנה. גופה נטוי מעט קדימה, כף ידה הימנית פתוחה, והיא מביטה כלפי מעלה לעבר המלך בתנוחה המבטאת כבוד.

שלמה מתואר כלבוש גלימות סגולות וטורבן לבן, והוא יושב על כס גבוה ומקורה, שמעליו תלוי שטיח רקום המשתפל מן הבמה. מיקומו הגבוה והמבנה האדריכלי סביבו מדגישים את מעמדו ואת עליונותו ביחס למלכה הכורעת לפניו.

פמלייתה של המלכה מוצגת כשהיא מביאה מתנות, ואנשיה מביטים במלך בהערצה, בעוד אנשי חצרו של שלמה מתבוננים באורחים בסקרנות. תחושת הסקרנות מתרחבת גם לרקע, שבו שומרים צופים באנשי השיירה הנושאים כלים אל תוך החלל הפנימי.

דה פוֹרטר מדגיש את ההבדלים בין הקבוצות באמצעות צבע. בגדי המלכה ופמלייתה מצוירים בצבעים בהירים ועזים, בעוד שלמה וחצרו לבושים בגוונים מתונים יותר של סגול, ירוק ואפור. הבחנה זו מדגישה את ההבדלים בין המסורות התרבותיות המיוצגות בסצנה.

הקומפוזיציה מציבה את המלכה במרכז הסצנה, פמלייתה משמאל ושלמה וחצרו מימין. הדמויות מסודרות בקבוצות קרובות לפני התמונה, והקומפוזיציה נסגרת בצידה הימני באמצעות דמות גדולה.

בדיקה באמצעות צילום אינפרה-אדום מצביעה על כך שדה פוֹרטר תכנן בתחילה להרים יותר את ראשה של המלכה ולהפנותו לעבר פני המלך, אך במהלך העבודה הנמיך את מבטה כדי להדגיש את ענוותה.

## הקשר הסיפורי
240px|ממוזער|שמאל|טארקוויניוס מוצא את לוקרציה בעבודתה, וילם דה פורטר
הציור מתאר את השלב שבו ספקנותה של מלכת שבא כלפי חכמתו של שלמה מתחלפת באמונה. לאחר שבחנה אותו באמצעות שאלות קשות, ולאחר שראתה את חצרו המסודרת והשלווה, היא מביעה הערכה כלפיו וכלפי אלוהיו. בעקבות זאת היא מעניקה לו מתנות יקרות, ובהן זהב, בשמים ואבנים יקרות.

הרגע המתואר בציור הוא הרגע שלאחר המעבר מחוסר אמון לשכנוע, והוא מודגש באמצעות תנוחת הכריעה של המלכה והבעת הכבוד כלפי המלך.

## השוואות והשפעות

הציור נקשר לשתי יצירות מוקדמות נוספות של דה פוֹרטר, "טארקוויניוס מוצא את לוקרציה בעבודתה" (1633) ו"הקרבת בת יפתח", שבהן מופיעים סידורי דמויות דומים ומיקום קרוב לפני התמונה. כמו כן, קיימת זהות בין תווי פני אחת המשרתות בציור זה לבין דמות ביצירה אחרת של האמן.

הקומפוזיציה מבוססת, ככל הנראה, על תחריט משנת 1549 המבוסס על עיצוב של מארטן ואן המסקרק, שבו מוצבת המלכה במרכז, פמלייתה משמאל ושלמה וחצרו מימין.

השפעות נוספות ניכרות ביצירותיו של פייטר לסטמן, כגון השימוש בווילון מעוטר והפרדה בין חזית צבעונית לרקע בגוונים אפורים, וכן ביצירותיו של לאונרט בראמר, המתבטאות בכס הגבוה במיוחד.

## סגנון ותיארוך

הציור אינו מציג ניגודים חדים של אור וצל. החל מאמצע שנות השלושים של המאה ה-17 החל דה פוֹרטר להשתמש בתאורה דרמטית יותר ביצירותיו, ולכן נהוג לתארך יצירה זו לשלב מוקדם יותר בקריירה שלו, טרם פיתוח עניינו באפקטים של קיארוסקורו.

בשלב מוקדם זה של עבודתו בחן האמן בקפידה את יצירותיהם של אמנים קודמים ושאב מהן השראה לבניית הקומפוזיציה ולארגון הדמויות.

## משמעות טיפולוגית

במסורת הטיפולוגית של ימי הביניים נחשב סיפור ביקורה של מלכת שבא אצל שלמה כהקדמה לסיפור שלושת האמגושים. בדומה להם, גם המלכה מגיעה מארץ רחוקה ומביאה מתנות יקרות כהכרה במלך ובאלוהיו. תפיסה זו השפיעה ככל הנראה על האופן שבו נתפס הסיפור ועל השימוש בו באמנות. ייתכן כי הציור נועד להיות חלק מצמד יצירות טיפולוגיות או מסדרה רחבה יותר העוסקת בחייו של שלמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:שלמה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורים באוסף ליידן