open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי אבחזיה–ישראל

**יחסי אבחזיה–ישראל** הם היחסים בין רפובליקת אבחזיה לבין מדינת ישראל. כיום לא מתקיימים יחסים באופן רשמי וזאת מכיוון שבדומה לרוב מדינות העולם - ישראל לא מכירה בעצמאותן של אבחזיה ודרום אוסטיה ורואה בהן כחלק מגאורגיה.

## היסטוריה
### מלחמת גאורגיה–רוסיה

בשנת 2008, במהלך המלחמה בדרום אוסטיה, תמכה ישראל בגאורגיה בפן הצבאי והמדיני, והכירה בזכות השליטה שלה על המחוזות דרום אוסטיה ואבחזיה. בעת המלחמה גאורגיה נלחמה באמצעות מלט"ים תוצרת ישראל, שנמכרו לה טרם המלחמה. רוסיה פנתה לישראל, בבקשה לקבל הבהרות לגבי אספקת מל"טים ישראליים לגאורגיה. הבקשה הועברה לישראל באמצעות הנספח הצבאי בשגרירות ישראל במוסקבה. רוסיה ביקשה לדעת אם ישראל אכן מספקת מזל"טים לגאורגיה כדי שזו תשתמש בהם במסגרת פעולות צבאיות נגד הבדלנים האבחזים. מקור ביטחוני ישראלי אישר כי המל"טים שברשות גאורגיה הם מתוצרת חברת אלביט הישראלית. כמו כן, אמר מקור מדיני בירושלים כי לרוסיה לא היו עדויות חותכות לכך שמדובר במל"ט מתוצרת ישראל והיא העבירה את הבקשה להבהרה על בסיס חשדות. לדברי נשיא גאורגיה לשעבר, מיכאיל סאקשווילי, לגאורגיה היה כ-40 מל"טים שאותם רכשה מישראל וחילקה בין פיקודים שונים בצבא ובמשטרה. "זהו כלי שימושי מאוד באזורים הרריים", הוסיף. לדבריו, המל"ט שהופל היה שייך למשרד הפנים הגאורגי.

## פוליטיקה ויחסי חוץ

בעוד ישראל וגאורגיה הן מדינות השואפות להתחבר עם מדינות המערב, אבחזיה לעומתן, שואפת להתחבר למדינות שהיו בגוש הפרו-קומוניסטי לשעבר. לדוגמה: אבחזיה מוכרת על ידי רוסיה וסוריה ומקיימת עימן יחסים דיפלומטיים רשמיים. ב-2008 תמכה ישראל בגאורגיה במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה. ובנוסף, משרד החוץ הישראלי פרסם אזהרת מסע לאבחזיה ולדרום אוסטיה דרך רוסיה והמליצה לאזרחי ישראל להגיע לשטחים אלו דרך גאורגיה, מכיוון שהחוק הגאורגי אוסר על מעבר לשטחים אלו דרך רוסיה, ואילו גאורגיה מצידה תמכה בישראל במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני. לדוגמה, ב-20 בנובמבר 2012, בעת מבצע עמוד ענן, התקיים מפגן תמיכה גדול למען ישראל בעיר טביליסי בגאורגיה. בנוסף שידרה הטלוויזיה הגאורגית תעמולה אוהדת כלפי ישראל וחולקו חוברות הסברה לטובתה בבתי הספר. ובחודש מאי 2021, במהלך העימות בין ישראל לבין החמאס (מבצע שומר החומות), התקיימו בערים טביליסי ובתומי מפגני תמיכה בישראל, וזאת על ידי אזרחים גאורגים לצד ארגון "בית ישראל". לעומתן, אבחזיה מקיימת יחסים דיפלומטיים רשמיים עם סוריה, מדינה עימה ניתקה גאורגיה את היחסים הדיפלומטיים (בשל הכרת סוריה באבחזיה ודרום אוסטיה), ומוגדרת כמדינת אויב על ידי ישראל. אך למרות היעדר יחסים דיפלומטיים, אבחזיה מחזיקה נציגות בירושלים, נכון ליוני 2021, נציג אבחזיה בישראל הוא אנרי קוגוניה. לא ברור אם נציגות אבחזיה בישראל עדיין פעילה.

## ראו גם
* יחסי אבחזיה–רוסיה
* יחסי גאורגיה–ישראל
* יחסי ישראל–רוסיה

## הערות שוליים

אבחזיה
קארוי פרייס

**קארוי פרייס**, (בהונגרית: **Preis Károly**; וינה, 12 בנובמבר 1870 – בודפשט, 22 במרץ 1950) היה דוקטור לרפואה, רופא עור, אורולוג, וחוקר יהדות יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
קארוי פרייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה פרייס, סוחר עורות ושל ינקה שטיינהרץ. הוא למד בישיבה ובבית המדרש לרבנים בבודפשט וסיים גם תואר ברפואה. הוא התחיל לעסוק במקצוע הרפואה. בתחילת המאה העשרים היה רופא בבית החולים סנט אישטוואן ברובע 9 של בודפשט שנפתח בשנת 1985. לאחר מכן עבד כרופא ראשי ומנהל מחלקה של "המוסד הלאומי לביטוח עובדים", אך פוטר בשנת 1921. מאוחר יותר הפך למומחה המקצועי של "איגוד הסנטוריום של בית חולים העיתונאים". הוא כתב כמה מאמרים בנושא דרמטולוגיה ואורולוגיה בעיתונים הונגריים וזרים.

כמה מיצירותיו ההלכתיות התפרסמו בכתב העת המדעי העברי "הצופה" שיצא לאור בממלכת הונגריה*.* פרייס הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

## משפחתו
אשתו הייתה גיזלה שטרן, אותה נשא לאישה ב-1 בספטמבר 1907, בטקס אזרחי בבודפשט ובאותו יום בבית כנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. 

ילדיהם:
* קטלין פרייס (1909–? ). בעלה היה אישטוואן פאל ואלקו (מקודם ויינפלד), שהיה מהנדס מכונות ומתמטיקאי שנרצח במחנה הריכוז ברגן-בלזן.
* זיגפריד גזה פרייס (1910–?) היה רופא.

## עבודותיו
* מסיפילולוגיה (ענף ברפואה שעוסקת באיבחון ובטיפול בעגבת) ודרמטולוגיה במלחמה. בודפשט, 1915.(הדפסה מיוחדת ממגזין "רפואה")
* Trephalehre im Lichte der medissinischen Wissenschaft (מחקר, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judenthums)
* Die Medicin in der Kabbala - הרפואה בקבלה. (מחקר, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judenthums)
* הכשרות וחוקי הטוהר של הדת היהודית מנקודת מבט של היגיינה חברתית
* הריפוי של העגבת על בסיס ההישגים המדעיים האחרונים (1910)
* סימני העגבת (בודפשט, 1923)

## פרסים והוקרה
* סמל העיטור הצבאי של הצלב האדום האוסטרי דרגה השנייה. (1916), ככל הנראה על שירותו כרופא במלחמת העולם הראשונה.

## לקריאה נוספת
* קארוי פרייס בבסיס בנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. קארוי פרייס

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רופאי עור יהודים הונגרים
קטגוריה:אורולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:חוקרי יהדות
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1870
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1950
שחורים חופשיים

ממוזער|אישה שחורה חופשייה עם ביתה הכמעט לבנה (quadroon) וברקע ביתן. קולאז' מסוף המאה ה -18, ניו אורלינס
**שחורים חופשיים** (באנגלית: **Free Negro**) היו כהי עור, ששוחרו מעבדות או שנולדו חופשיים בארצות הברית לפני ביטול העבדות בשנת 1865. שחרור מעבדות נעשה במספר דרכים: באמצעות קניית החופש בתשלום לבעלים של העבד. עבדים פדו את עצמם ואת בני משפחותיהם או בעזרת תומכים מהתנועה לביטול העבדות, חקיקה ואדונים ששחררו את העבדים שלהם. עד מלחמת האזרחים האמריקאית היו כ־490 אלף שחורים החופשיים שהתגוררו בקהילות בעיקר בשולי הערים.

## מקור
העבדות הייתה חוקית ונוהגה בכל מושבה אירופית בצפון אמריקה. לא כל האפריקאים שהגיעו לאמריקה היו עבדים; אחדים הגיעו כאנשים חופשיים כמלחים שעבדו על ספינות. בשנים הקולוניאליות המוקדמות, חלק מהאפריקאים הגיעו כמשרתים משועבדים ששוחררו לאחר תקופה מוגדרת של שנים, וכך גם רבים מהמהגרים מאירופה. האחרונים, השתחררו כשהשלימו את תקופת העבדות כפי שנקבע בחוזה איתם. חלקם גם הם היו זכאים גם לסכום כסף או חלקת אדמה, בעיקר במושבה החדשה באזור מפרץ צ'ספיק, שם היו עבדים עם חוזים מוגבלים שכיחים יותר. כבר בשנת 1678 התקיים בצפון אמריקה מעמד של שחורים חופשיים.

ילדיהם של השחורים החופשיים וצאצאים משנישואים בין גזעיים בין נשים שחורות חופשיות לגברים לבנים ונשים ילידיות וגברים שחורים חופשיים היו חלק אוכלוסיית השחורים החופשיים.

## שחרור מעבדות
עד מלחמת האזרחים, עבדים יכלות לקנות את החופש שלהם ושל בני משפחותיהם. במדינות השונות בארצות הברית היו חוקים שונים למכירת רכוש בכלל ועבדים בפרט. בחלק מהמדינות העבד לא היה יכול להישאר במדינה כאדם חופשי והיה צריך לעבור למדינה אחרת. עבדים, לרוב, נדרשו לעבוד מעבר לשעות שהיו מחויבים בהם לאדון על מנת לממן את שחרורם.

רוב השחורים החופשיים חיו במדינות הדרומיות העליות: דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, צפון קרוליינה וגם בקנטקי, מיזורי, טנסי ומחוז קולומביה. רוב השחורים החופשיים גרו בערים ומבניהם היה מספרן של הנשים היה גבוה יותר. נישואים בין נשים שחורות לגברים לבנים היו שכיחים יותר.

## המהפכה האמריקאית
ב־1775, בזמן מלחמת העצמאות האמריקאית, קרא מושל קולוניית וירג'יניה, לורד דנמור , לעבדים שחורים להצטרף לצבא הבריטי והבטיח להם בתמורה שחרור מעבדות. גם הצבא הקונטיננטלי החל לגייס לשורותיו עבדים והבטיח להם בתמורה להצטרפותם ללחימה, שחרור מעבדות. לאחר המלחמה, כאשר פינו הבריטים את ניו יורק בנובמבר 1783, הם העבירו יותר מ-3,000 נאמנים שחורים לנובה סקוטיה (חלק מאונטריו של ימינו). בסך הכל יותר מ־29,000 פליטים נאמנים עזבו את ניו יורק. הבריטים פינו אלפי עבדים נוספים כשעזבו את נמלי הדרום, וישבו אותם בקריביים ואחרים באנגליה. בשני העשורים הראשונים שלאחר המלחמה, מספרם של השחורים החופשיים בארצות הברית עלה באופן דרמטי בעקבות ביטול העבדות במדינות הצפון.

## התנועה לביטול העבדות
התנועה לשחרור העבדות בארצות הברית פעלה לסיום העבדות. היא החלה את פעילותה בתקופה הקלוניאלית ועד מלחמת האזרחית האמריקאית המציינת את הסיום הרשמי של העבדות בארצות הברית. התנועה פעלה בדרכים שונים להביא לביטול העבדות: פנייה לאנשי דת ומאמנים נוצרים בטענה שהעבדות מנוגדת לדת, סיוע פועלי לעבדים בורחים, חלוקת עלונים וקניית עבדים ושחרורם. בעוד שבמדינות צפון ארצות הברית לתנועה לשחרור העבדות היו הצלחות, במדינות הדרום, חוקקו חוקים נגד שחררו עבדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית: היסטוריה
קורנליה אדל פאסט

**קורנליה אדל פאסט** (באנגלית: **Cornelia Adele Strong Fassett**; 9 בנובמבר 1831 – 4 בינואר 1898) הייתה ציירת אמריקאית. היא ציירה דיוקנאות של פוליטיקאים. עבודתה המפורסמת ביותר היא ציורה של ועדת הבחירות משנת 1877.

## ביוגרפיה
קורנליה אדל סטרונג נולדה באוואסקו, ניו יורק, השלישית מתוך שישה ילדים של קפטן ווקר סטרונג ושרה דבו סטרונג. קורנליה התחתנה עם האמן והצלם, סמואל מונטגיו פאסט, בשנת 1851.

לאחר מכן למדה בניו יורק, אצל האמן הסקוטי ג'יי. בי וונדספורד, שלימד אותה לצייר מיניאטורות. קורנליה פאסט בילתה שלוש שנים גם בפריז ורומא בלימודים אצל ג'וזפה קסטיליון, הנרי פאנטין לה טור, ולמברט ג'וזף מתיו.

לאחר קריירה מוקדמת בשיקגו, פאסט ובעלה עברו לוושינגטון הבירה בשנת 1875, שם ציירה פורטרטים של אנשי ממשלה בולטים ובעלה היה צלם של המפקח על הבניה במשרד האוצר. שנה לאחר המעבר שלהם, הוצג דיוקנה הקבוצתי משנת 1876 בתערוכת המאה בפילדלפיה.

לאחר מותה הוושינגטון פוסט תיאר את קורנליה פאסט כ״אחת האמניות והציירות הידועות בארצות הברית״.

## "עניין פלורידה בפני ועדת הבחירות"
ממוזער|345x345 פיקסלים|קורנליה פאסט, הדיון בוועדת הבחירות בעניין פלורידה, 1878
"עניין פלורידה בפני ועדת הבחירות" היא ציור היסטורי גדול שיצרה פאסט בשנים 1877–1878. הוא מתאר את ישיבת ועדת הבחירות ביחס לבחירות השנויות במחלוקת לנשיאות ארצות הברית בשנת 1876.

פאסט לא הוזמנה להפיק את הציור של ישיבת ועדת הבחירות בשנת 1877, אלא יצרה אותו באופן עצמאי. היא הצליחה להקים אולפן זמני בבית המשפט העליון של הקפיטול בארצות הברית, במהלך הקיץ של 1877 ו־1878 בזמן שבית המשפט לא היה פעיל.

העבודה שהושלמה, בצבע שמן על בד, היא ברוחב 190 ס"מ וגובהה 150 ס"מ. הציור מתאר 256 אנשים, בהם 60 נשים שהיו רעיות ובנות, ואחרות היו נשות מקצוע (כולל 17 עיתונאיות בגלריה). פאסט כללה גם את עצמה, וגם אמנית אחרת, אימוג'ן רובינסון מורל והסופרת מרי קלמר איימס.

בציור נכללו כמעט כל האנשים שהיה מעורבים במשבר הפוליטי. גם אנשי העיר הבולטים, וכן ג'יימס ג'יי בליין, שאיבד את המועמדות הרפובליקאית. לא כל האנשים המתוארים השתתפו בדיונים ופאסט ביססה חלק מהדמויות על דיוקנאות צילום מאת מתיו בריידי.

הציור של פאסט ניתן להשווה לעבודתו הרבה יותר גדולה של סמואל מורס, "בית הנבחרים הישן", שהושלם בשנת 1822. עבודתו של מורס מראה את המקום מאותה נקודת מבט, אם כי כוללת רק שליש מכמות האנשים. בעוד שפאסט צופפה את דמויותיה בשורות האחוריות, מורס הצליח לחבר את אנשיו לקבוצות. פאסט הכירה את ציורו של מורס, משום שהוא הוצג בפומבי בגלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון הבירה.

ציורה של פאסט עורר ביקורת רבה מצד העיתונים והאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. בסופו של דבר הקונגרס הסכים לקנות את הציור שבע שנים לאחר השלמתו. הם שילמו 7,500 דולר (הרבה פחות ממה שנדרש).

הציור נותר באוסף הציורים של בית המשפט העליון של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:נפטרות ב-1898
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1898
תמימה סוכובולסקי

[300px|ממוזער|הגננות תמימה סוכובולסקי (בשורה העליונה) ודבורה לבנון (בשורה באמצעית) עם ילדי הגן ליד [ספריית בני ברית בירושלים, כנראה בשנות ה-30 של המאה ה-20]]
[ממוזער|300px|ועידת [הפועל הצעיר בחצר בית האוטונומיה הרוסית, 1907. תמימה סוכובולסקי בשורה השנייה (רשימת המצולמים, באתר תל.אביב.פדיה)]]
**תמימה סוכובולסקי** (21 בנובמבר 1881 – 14 בדצמבר 1972) הייתה מראשונות הגננות בארץ ישראל, ממייסדי הפועל הצעיר, חברת ההגנה.

## קורות חיים

סוכובולסקי נולדה בביאליסטוק (אז באימפריה הרוסית), בתם של אברהם זאב ואסתר אטקה, אחותם של יחזקאל דנין (סוכובולסקי), משה, דוד צבי, מאשה ולאה. קיבלה חינוך מסורתי וכללי, ממייסדות אגודת "בנות-ציון" בביאליסטוק, וחברה באגודת דוברי עברית על שם פרץ סמולנסקין.

החלה לימודי הוראה, הגיעה בסוף גל העלייה הראשונה לארץ ישראל, ב-1903 לבקר את אחיה יחזקאל ובהמלצתו נשארה בארץ ולא חזרה לסיים את לימודיה. בתחילת דרכה בארץ עבדה כעוזרת גננת בגן של אלישבע גיסין אפרתי בירושלים.

התגוררה בנווה שלום ביפו, דירתה הייתה גן ילדים ביום ומועדון לחבריה בני העלייה השנייה בשעות הערב, סופי השבוע והחגים. בביתה התקיימו כינוסים ודיונים, פעילויות חברתיות ואף התארחו עולים לארוחה ולינה. בדירה זו התקיימו פגישות תנועת הפועל הצעיר אשר סוכובולסקי הייתה בין מייסדיה. בהמשך עברה לדירה מרווחת יותר בחצר "בית האוטונומיה הרוסית" בנווה שלום (קמפוס בית הספר לבנות ומגורי מורים וגננות), יחד עם עמיתתה שרה ויתקין-שפירא. בביתן היה מכבש ההקטוגרף ששימש להדפסת עיתון "הפועל הצעיר".

כדי להשלים את לימודיה נסעה לברלין, שם הוכשרה במשך כשנה וחצי (בין 1907-1909) כגננת בבית הספר פסטלוצי-פרבל.

סוכובולסקי עבדה כגננת במשך 44 שנים, בין השאר ביפו, תל אביב, ירושלים וחיפה. בתחילת דרכה גן הילדים לא היה חלק ממערכת החינוך הרשמית, ואתגרי העבודה כללו גם חינוך הציבור להכרה בצורך בגן ילדים, והקושי לגבות שכר לימוד עבורו.

לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררה בחיפה.

הייתה חברה במשמר העם ובהגנה, וחברה ב"מרכז הגננות" והסתדרות המורים. לאחר פרישתה לגמלאות מילאה בהתנדבות תפקידים ציבוריים שונים, בספרנות במועדוני חיילים ובעבודה במעברות באזור ירושלים, שם לימדה עברית וכלכלת בית. בזקנתה התגוררה בבית אבות בחיפה ועסקה גם שם בהוראת עברית לדיירי הבית.

על עבודתה המתמדת בהתנדבות עם עולים חדשים קיבלה ב-1962 תעודת הוקרה מנשיא המדינה.

## לקריאה נוספת
* רבקה אלפר, קורות משפחה אחת. הוצאת מ. ניומן, ירושלים, תשכ"ז - 1967.
* שלמה צמח, שנה ראשונה. הוצאת עם עובד, תשי"ב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:גננות ביישוב
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:נשות העלייה הראשונה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
שכונת רמז (ראשון לציון)

**שכונת רמז** היא שכונה בראשון לציון. 

## רקע
השכונה מכונה "המערב הישן" של ראשון לציון, לאחר שבשנות ה-80 של המאה ה-20, נבנו שכונות במערב העיר לכיוון הים וקיבלו את השם "המערב החדש", ושכונת רמז חדלה מלהיות השכונה הקרובה ביותר לחוף הים.

ראשיתה הייתה ב-1933, בבית בודד בקצה המושבה ראשון לציון, ברחוב רמז פינת הגליל כיום. הבית נבנה על ידי אברהם ודבורה אברמוב שעלו מבולגריה שנתיים קודם לכן. בזמן המרד הערבי הגדול בשנים 1936–1939 שימש הבית את ה"גפירים" - משטרת היישובים העבריים - כעמדה קדמית להגנה על המושבה.

גבולותיה של השכונה הם בין שדרות הרצל ורחוב ז'בוטינסקי במזרח, שדרות תש"ח בדרום,  רחוב רוטשילד בצפון ורחוב שפרינצק במערב. חלקה הדרומי-מערבי של השכונה הוקם בשנת 1937 וכונה "שכונת הבולגרים". דרומית לחלק זה הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20 נווה הלל. חלקה המזרחי של השכונה מאופיין בבנייה רוויה של בתים משותפים. חלקה המערבי כולל גם בנייה נמוכה ובתים פרטיים, בעיקר בשיכון מפ"ם שבתחומה. 

בשכונה ישנה ספרייה ציבורית ע"ש יצחק שדה, ונמצאים בה מספר מוסדות חינוך: תיכון מקיף א' הגימנסיה הריאלית, השוכנת ברחוב האחים סמילצ'נסקי, ובתי הספר היסודיים "ידלין", "אשכולות", "ניצנים", "עין הקורא" ובית הספר הממלכתי-דתי "הראל". ברחוב ויניק שוכן בית האבות לעולי בולגריה. בעבר נקראה השכונה "גבעת לוינסון" ובה מתרחשת עלילת הספר "ימי הפופ" מאת עמיחי שלו.

בשכונת רמז גרים כ-25,000 תושבים, בכ-9500 משקי בית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשון לציון: שכונות
ויל פלץ

**ויליאם "ויל" פלץ** (באנגלית: **William "Will" Peltz**; נולד ב-30 במאי 1986) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי, הידוע בשל תפקידיו בסרטים "הסר חבר" ו"גברים, נשים וילדים".

## ביוגרפיה
פלץ נולד בעיר ניו יורק, בנו של איש העסקים והיזם נלסון פלץ . אביו ממוצא יהודי-אוסטרי ויהודי-רוסי, ואילו אמו היא נוצרייה ממוצא גרמני, וולשי ואנגלי. אחותו היא השחקנית ניקולה פלץ, ואחיו בראד פלץ הוא שחקן הוקי קרח. יש לו שבעה אחים, ושני אחים-למחצה מנישואיו הקודמים של אביו. פלץ חגג בר מצווה. כנער, שיחק הוקי קרח במסגרת קבוצת הנוער "ג'רזי היטמן".

## קריירה
פלץ החל להתעניין במשחק בזמן שקרא תסריטים עם אחותו ניקולה. בשנת 2009 עבר ללוס אנג'לס והחל לשחק במספר הפקות קולנוע. בין היתר בשנת 2011 שיחק בסרט "חטיפה" לצד טיילור לאוטנר ובסרט המדע-בדיוני "עולם הזמן", בשנת 2012 שיחק בסרט "לכתוב אהבה על זרועותיה", ובשנת 2013 שיחק בסרט המתח "פרנויה" המבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'וזף פיינדר והשתתף גם בדרמה הקומית "עצמאית בשטח".

בשנת 2014, שיחק בתפקיד ראשי לראשונה בסרט של הבמאי ג'ייסון רייטמן "גברים, נשים וילדים". באותה שנה שיחק בסרט האימה "הסר חבר" בתפקיד אדם סוול.

בשנת 2017 שיחק בסרט "המנודים" בתפקיד קולין.

בשנת 2021 גילם את דמותו של לוי בסדרת הדרמה העל-טבעית "מניפסט" ברשת NBC. בשנת 2022 שיחק לצד ג'ורדן ור הוב בסרט הקולנוע "*Exploited*".

## חיים אישיים
הוא ואחותו השחקנית ניקולה פלץ, עשו קעקועים משותף עם הכיתוב בעברית "משפחה". גיסו ברוקלין בקהאם, בנו של הכדורגלן האנגלי ממוצא יהודי דייוויד בקהאם, התחתן עם אחותו ניקולה באפריל 2022, בטקס יהודי שכלל גם חופה וגם כתובה.

מאז 2011 הוא בזוגיות עם הדוגמנית האמריקאית קניה קינסקי-ג'ונס  (בתם של קווינסי ג'ונס ונסטסיה קינסקי). ביולי 2025 הם הודיעו על אירוסיהם.  [שמאל|ממוזער| פלץ ואחותו השחקנית [ניקולה פלץ בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, 2014]]

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
נלסון (אי, איי שטלנד הדרומיים)

**האי נלסון** (באנגלית: **Nelson Island**) הוא אי באיי שטלנד הדרומיים, המהווים חלק מהטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 22 קילומטרים (בכיוון מזרח - מערב);

רוחבו של האי 13 קילומטרים.

האי ממוקם מדרום-מערב לאי המלך ג'ורג'.

בקצה הדרום-מערבי של האי מצויה נקודת דות'ויט, המהווה את הכניסה למצר פילדס.

האי רוברט ממוקם מדרום- מערב לאי נלסון, מצר נלסון מפריד בין האי נלסון לבין האי רוברט.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי האי

האי נלסון התגלה על ידי ויליאם סמית' באוקטובר 1819.

האי מופה לראשונה, באופן גס, על ידי אדוארד ברנספילד בינואר 1820.

האי מופה באופן מדויק יותר על ידי המשלחת הרוסית לאנטארקטיקה (Российская Антарктическая экспедиция) ב-25 בינואר 1821.

האי נלסון צולם מן האוויר על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

### מקור השם

שמו של האי נלסון מניתן לו בשנת 1821 (מופיע לראשונה במפות משנה זו, של ציידי כלבי ים) וכיום הוא השם המקובל של האי.

האי נקרא על שם הספינה "נלסון" - ספינת ציד כלבי ים ששהתה באזור איי שטלנד הדרומיים בעונת הקיץ האנטארקטי 1820–1821.

בעבר נקרא האי בשמות נוספים (במפות שונות):
* האי ליפציג (*Leipzig Island*)
* האי אוקיין (*O'Cain's Island*)
* האי סטארצ'נס *(Strachans Island*)

### נקודת הרמוני

בקצה המערבי של האי מצוי חצי האי נקודת הרמוני, ומדרום לה מפרצון הרמוני. אזור זה הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות.

### תחנת אקו-נלסון

תחנת המחקר הפרטית אקו-נלסון (Eco-Nelson) ממוקמת באי. התחנה הוקמה בשנת 1988 ידי חוקר הקוטב הצ'כי ירוסלב פבליצ'ק. תחנת אקו-נלסון משמשת חוקרים בינלאומיים, ולכן היא אינה נחשבת לתחנה צ'כית.

## לקריאה נוספת

• Jiawen, R., Dahe, Q., Petit, J., Jouzel, J., Wenti, W., Chen, L., Songlin, Q. Xiaoxiang, W. (1995)., **[https://www.cambridge.org/core/journals/journal-of-glaciology/article/glaciological-studies-on-nelson-island-south-shetland-islands-antarctica/A5377D1A49549215137CDB149296B467 Glaciological studies on Nelson Island, South Shetland Islands, Antarctica]**, Journal of Glaciology, 41(138), 408-412. doi:10.3189/S0022143000016270

• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, **[https://books.google.co.il/books?id=gooNAQAAIAAJ&pg=PA94-IA1&lpg=PA94-IA1&dq=%22Nelson+Island%22+South+Shetland+Islands&source=bl&ots=h8ppx2ffXT&sig=ACfU3U3BA976-bOWB0qJTlR7wKFcKvDNaw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiN1Kz4govzAhV5QUEAHbWAAIw4UBDoAXoECA4QAw#v=onepage&q=%22Nelson%20Island%22%20South%20Shetland%20Islands&f=false Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°]**, P 95

• CARLINI, Alejandro & POLJAK, Sebastián & CASAUX, Ricardo & Daneri, G. & GASCO, Miguel. (2003), **[https://www.researchgate.net/publication/237296935_Southern_elephant_seals_breeding_at_Nelson_Island_South_Shetland_Islands Southern elephant seals breeding at Nelson Island, South Shetland Islands]**, January 2003Polish Polar Research 24(2)

## קישורים חיצוניים

* האי נלסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* האי נלסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

; אזור הציפורים המיוחד
* birdlife

## הערות שוליים

*
קטגוריה:איי שטלנד הדרומיים: איים
קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה

**קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה** (ברוסית: **Таганско-Краснопресненская линия**) (קו מס' 7) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו עובר מכיוון צפון-מערב לדרום-מזרח העיר. הקו הוא אחד משני הקווים, אשר כל טווחם ממוקם על הגדה השמאלית של נהר מוסקבה. הקו השני הוא "קו נקראסובסקאיה", ללא ספירת המונורייל.

הקו מורכב מ-23 תחנות, ואורכו הוא כ-42 ק"מ. במשך תקופה ארוכה הקו היה העמוס ביותר במטרו של מוסקבה, בכך שבשנת 2014 תנועת הנוסעים היומית הממוצעת שלו הייתה 983.8 אלף איש. 

החל מסוף דצמבר 2015, שמות התחנות ברכבות של הקו מוכרזים ברוסית ובאנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
דניאל צ'ארלס גרוס

**דניאל צ'ארלס גרוס** (באנגלית: **Daniel Charles Grose** ; 1832 – 1900) היה צייר אמריקאי פורה של אסכולת נהר ההדסון שהיה פעיל בין השנים 1864 - 1900. בעיקר היה ידוע בנופיו הפסטורליים, ולעיתים הוא גם יצר נופים ימיים. מטייל נלהב, צייר סצנות ברחבי מזרח קנדה וברחבי ארצות הברית, בנוסף למדינות אחרות.

## ביוגרפיה
דניאל צ'ארלס גרוס נולד בשנת 1832 בוויטבי, אנגליה. הוא היה אחד משישה ילדים שנולדו לדניאל הנדרסון ושרה רייצ'ל גרוס.

משפחת גרוס היו שחקנים שטיילו ברחבי צפון אנגליה במשך רוב שנות ה-30 וה-1840. בעיתון לונדוני בשנת 1843 תואר תיאטרון בניהולו של מר דניאל הנדרסון גרוס כמי שנראה שמעסיק הרבה ילדים קטנים, המהווים את החברה שלו.

לאחר ששירת בצי הסוחר בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19, גרוס התחתן עם אשתו הראשונה, לואיזה אסקו, ב־8 ביוני 1856 בצ'אתאם, קנט, אנגליה. בתחילת המרד בהודו בשנת 1857 היה סגן בחיל ההנדסה המלכותי ושירת במזרח הודו, הוא התנדב לשירות עד דיכויו של המרד.
ממוזער|דניאל גרוס, נוף בהודו
הוא התגורר עם חותניו באנגליה בשנת 1861, אך בשנת 1865 הוא ואשתו עברו לטורונטו, אונטריו שם תיאר את עצמו לראשונה כאמן.

בשנת 1868 עברו גרוס ומשפחתו לברוקלין, ניו יורק, שם התגורר לאורך שארית חייו. לואיזה נפטרה בשנת 1875.

לאחר מותה התחתן גרוס עם אשתו השנייה מולי או מרי ג'יין ווייט. הנישואים השניים לא היו מאושרים ואחרי כמה שנים הם נפרדו. מרי חזרה למשפחתה בניו ברונסוויק, אך עד מהרה חזרה לניו יורק שם נפטרה בשנת 1881 מ"תשישות בגלל מאניה חריפה".

ב-25 במאי 1881 בוושינגטון הבירה התחתן גרוס פעם שלישית עם הרייט אסטלה סמית (1863–1914), גם היא הייתה אמנית. בין 1881 ל־1884 גרוס והרייט עשו טיול ברחבי העולם. הם חזרו לברוקלין אבל המשיכו בנסיעות כמעט עד מותו, ועזבו את ניו יורק שוב בשנת 1895 ושהו באוסטרליה עד 1898.

גרוס נפטר באלכסנדריה, וירג'יניה, בבית חמותו ב-24 בפברואר 1900.

הלווייתו נערכה למחרת בוושינגטון במעונו הקודם. אשתו הרייט נפטרה בברוקלין, ניו יורק ב-6 באוקטובר 1914.

## קריירת ציור
גרוס למד באקדמיה המלכותית לאמנויות. עבודותיו המוקדמות ביותר הידועות מתוארכות ל-1864 ו-1865 ומורכבות מסדרת נופים במחוז קוויבק. אלה תוארו כציורי שמן פרימיטיביים בסגנון רומנטי.

הוא שרטט וצייר בצפון מזרח ארצות הברית, כולל מיין, עמק נהר ההדסון וקונטיקט. הוא המשיך לעבוד במחוזות קנדיים סמוכים. גרוס היה פעיל כצייר באזור הרי הרוקי משנות ה-1860 ועד 1880. מיקומים אמריקאים אחרים בהם צייר, כללו את פלורידה והגרנד קניון. חלק מיצירותיו שצוירו ממסעותיו להודו זכו לדירוג גבוה על ידי בני דורו, גרוס הצליח, ככל הנראה, מכיוון שרוב ציורי הבד שלו נמכרו לפני שהשלים אותם.

גרוס היה חבר באגודת האמנות בברוקלין, שם הציג בשנים 1869 ו-1875. רוב עבודתו של גרוס מתארת נופים פסטורליים, או סצנות רומנטיות עם חורבות. הוא היה מיומן גם בציור נוף ימי. סגנונו מעיד על זיקה לדור השני של אסכולת נהר ההדסון (בערך 1848–1900). מוזיאון סמואל דורקסי לאמנות מפרט את יצירותיו, כדוגמאות לאסכולת נהר ההדסון.

## גלריה


File:Fall In the Northeast.jpg|סתו בצפון מערב

File:Figures Dancing in a Landscape with Ruins.jpg|רוקדים בנוף עם חורבות

File:Quebec Rapids.jpg|אשדות נהר בקוויבק

File:Aground On The Australian Coast.jpg|חוף באוסטרליה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1832
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1900
עונת 2020/2021 בליגה הלאומית בכדורגל נשים

**עונת 2020/2021 ב[[הליגה הלאומית בכדורגל נשים|ליגה לאומית בכדורגל נשים]]** הייתה העונה ה-12 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-10 בדצמבר 2020 והסתיימה ב-26 במאי 2021.

הפועל מרמורק זכתה באליפות הליגה ויחד עם בנות עירוני מודיעין שסיימה שנייה עלו לליגת העל.
הפועל בנות פרדסיה ובנות אילת סיימו במקומות האחרונים וירדו לליגה הארצית.

## לקראת פתיחת העונה
בית"ר בנות עירוני מעלה אדומים לא הצליחה להעמיד קבוצה לקראת עונה זו ואיבדה את מקומה בליגה. כדי להשלים את מספר הקבוצות בליגה ל-10 הוחלט ש-3 קבוצות יעלו מהליגה הארצית.
אס"א תל אביב ב' שסיימה ראשונה בעונה הקודמת בליגה הארצית לא יכלה לפי תקנון ההתאחדות לעלות ליגה ולכן שלוש הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 בעונה הקודמת בליגה הארצית והצטרפו לליגה הלאומית לעונה זו היו בנות עירוני מודיעין, בנות יהודה תל אביב ובית"ר ירושלים.

## פורמט הליגה
עקב החשש מהשפעת נגיף הקורונה בישראל על קיומה התקין של העונה, הוחלט לקיים עונה מקוצרת ולוותר על שלב הפלייאוף.
לכן, בעונה זו התקיימו שני סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל. שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות יעלו לליגת העל ושתי האחרונות ירדו לליגה הארצית.

## טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה

## מלכת השערים

## ראו גם
* גביע המדינה בכדורגל נשים 2020/2021

## קישורים חיצוניים
* עונת 2021–2020 בליגה לאומית בכדורגל נשים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2021
קטגוריה:2020 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2021 בישראל: כדורגל
קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
ויליאם טרוסט ריצ'רדס

**ויליאם טרוסט ריצ'רדס** (באנגלית: **William Trost Richards**; 14 בנובמבר 1833 - 8 בנובמבר 1905) היה אמן נוף אמריקאי. הוא היה קשור הן לאסכולת נהר ההדסון והן לתנועה הפרה-רפאלית האמריקאית.

## ביוגרפיה
ויליאם טרוסט ריצ'רדס נולד ב־14 בנובמבר 1833 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב־1846 וב־1847 למד בבית הספר התיכון המרכזי המקומי. בין השנים 1850–1855 למד במשרה חלקית אצל האמן הגרמני פאול ובר, בזמן שעבד כמעצב ומאייר עבודות נוי ממתכת. התערוכה הציבורית הראשונה של ריצ'רדס הייתה חלק מתערוכה בניו בדפורד, מסצ'וסטס, שאורגנה על ידי האמן אלברט בירסטדט בשנת 1858.

בשנת 1862 הוא נבחר לעמית של האקדמיה הלאומית לעיצוב ונבחר לאקדמאי בשנת 1871. בשנת 1863 הוא הפך לחבר באגודה לקידום האמת באמנות. בשנת 1866 הוא נסע לאירופה לשנה אחת. עם שובו ובמשך שש השנים הבאות, בילה את הקיץ בחוף המזרחי.

בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא הפיק נופים רבים בצבעי מים של ההרים הלבנים, וכמה מהם נמצאים כעת באוסף של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות. ריצ'רדס הציג באקדמיה הלאומית לעיצוב בין השנים 1861 עד 1899, ובאגודה לאמנות בברוקלין בין השנים 1863 עד 1885.

בשנת 1881 הוא בנה בית בג'יימסטאון, רוד איילנד, שם התגורר ועבד עד סוף חייו.

הוא נפטר ב־17 באפריל 1905 בניופורט, רוד איילנד.

## סגנון
ריצ'רדס דחה את הגישה הרומנטית והמסוגננת של ציירי נהר ההדסון האחרים ובמקום זאת התעקש על ביצוע ריאליסטי מוקפד. ציוריו את ההרים הלבנים, הם כמעט כמו צילומים בריאליזם שלהן. בשנים מאוחרות יותר צייר ריצ'רדס כמעט אך ורק בצבעי מים.

עבודותיו מוצגות במוזיאונים אמריקאיים חשובים רבים, כולל הגלריה הלאומית, מוזיאון סנט לואיס, מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית (SAAM), וודסוורת' אתנאום, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל (YUAG), המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון (MFA Boston), מוזיאון פוג באוניברסיטת הרווארד, מוזיאון ברוקלין לאמנות, מוזיאון תיסן בורנמיסה, מוזיאון קריסטל ברידג'ס לאמנות אמריקאית ועוד.

גם בתו אנה ריצ'רדס ברוסטר הפכה לציירת.

## גלריה

קובץ:William Trost Richards - Seascape with Distant Lighthouse, Atlantic City, New Jersey (1873).jpg|נוף ימי עם מגדלור
קובץ:William Trost Richards - The Rainbow (1890).jpg|קשת
קובץ:William Trost Richards, Nantucket Shore.jpg|חוף נאנטוקט
קובץ:Indian Summer MET DT276257.jpg|קיץ אינדיאני
קובץ:Lulworth Cove, Dorset, England by William Trost Richards, c. 1880.jpg|חוף דורסט, אנגליה
קובץ:William Trost Richards - Seascape - 75.359 - Museum of Fine Arts.jpg|נוף ימי
קובץ:William Trost Richards - In the Adirondack Mountains.jpg|הרי האדריאונדק

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

 
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1833
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1905
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה

[שמאל|ממוזער|280x280 פיקסלים|מנהרת הברחה ב[רפיח, 2009]]
**גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה** היא מחסום גבול באורך 14 ק"מ שנמצא לאורך הגבול בין מצרים לבין רצועת עזה.

מעבר הגבול ברפיח הוא מעבר הגבול היחיד בין רצועת עזה למצרים והוא למעשה הפתח ה"חוקי" והרשמי היחיד בגדר ההפרדה.

לדברי אנליסטים בכנס הביטחון המצרי בינואר 2010, המכשול משקף את החשש המצרי שפעילי טרור שעובדים עבור או בשליחות אל-קאעדה ופועלים ברצועת עזה יסתננו למצרים בעקבות העובדה שהם נרדפים אחר חמאס, ארגון ששולט בפועל ברצועה ומוגדר על ידי ישראל, מצרים, ארצות הברית, האיחוד האירופי ומדינות נוספות כארגון טרור.

## היסטוריה
בדצמבר 2009, בשיתוף חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ובסיוע צרפתי החלה מצרים לבנות חומת פלדה לאורך הגבול עם רצועת עזה. כ-10–11 קילומטרים של גדר הוצבו במקום ובעומק של 18 מטרים מתחת לאדמה.

באוקטובר 2014 החלה ממשלת מצרים בהקמת אזור חיץ ברוחב של כ–500 מטר באורך של 14 ק"מ, לאורך גבול רצועת עזה. תחילה פונו 120 בתים ברפיח המצרית במסגרת מאבק הממשל במנהרות מרצועת עזה, ואחר כך כ-880 בתים נוספים כשרוחב הרצועה גדל לקילומטר. באוגוסט 2015 החלה מצרים לחפור בריכות דגים בגבול עם עזה כדי להרוס מנהרות הברחה.

בפברואר 2020 החלה מצרים לבנות חומת בטון חדשה בת 3 ק"מ לאורך גבולה עם רצועת עזה, מהקצה הדרום מזרחי של הרצועה (בצמוד לקיבוץ הישראלי, כרם שלום) ועד מעבר הגבול ברפיח. המחסום החדש האריך את גדר ההפרדה לאורך של כ-14 קילומטרים וכמו קודמו, נבנה בצד המצרי של הגבול. הגדר החדשה תצויד בחיישנים אלקטרוניים. לצד הגדר, יוקם באזור הגבול אזור סחר.

## היבטים טכניים
מצרים תגברה את הגבול בכמה מאות חיילים כדי להגן על צוותי הבנייה של הגדר מפני התקפות של צלפים פלסטינים.

מקורות פלסטיניים אמרו כי בניית המכשול פוגעת בעשרות מנהרות הברחה שנמצאות בעומק של עד כ-30 מטר מתחת לאדמה, ובשל המחסום 1,500 המנהרות בין הרצועה למצרים הפכו ברובן לחסרות חשיבות ולא ניתן להשתמש בהן.

## ראו גם
* גדר המערכת סביב רצועת עזה
* גדר הגבול ישראל–מצרים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחסומי הפרדה
קטגוריה:מכשול מעבר גבול
קטגוריה:גבול מצרים – רצועת עזה
קטגוריה:מצרים: ביצורים
אישטוואן פאל ואלקו

**אישטוואן פאל ואלקו** (במקור **ויינפלד**, בהונגרית: **Valkó István Pál**; בודפשט, 3 בנובמבר, 1904 – מחנה הריכוז ברגן-בלזן, 12 במרץ 1945) היה מהנדס מכונות, מתמטיקאי יהודי הונגרי. אחיו של איבאן אימרה ואלקו, פיזיקאי, מהנדס חשמל. ושל אימרה ואלקו, כימאי.

## קורות חיים
פאל ואלקו נולד במשפחה יהודית כבנם של הפקיד הנריק ואלקו (ויינפלד) (1866–1936) ושל אנה סלשי (1880–1939) הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית יוזף בבודפשט בשנת 1926 (כיום שמו אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה). הוא החל את עבודתו המתמטית כבר כסטודנט באוניברסיטה הטכנית בהוכחת משפט קניג-ואלקו על מיפוי קבוצות אינסופיות. בשנת 1925 היה מרצה תחת המתמטיקאי פרופסור יוז'ף קירשאק. לאחר סיום לימודיו, הצטרף למפעל החשמל של גנץ, שם הפך למהנדס ראשי וסגן ראש חדר הניסויים. פעילותו המדעית במכונות חשמליות הייתה בעיקר בתחום ממירי הזרם והמתח, טכנולוגיית הממסרים והשנאים. כיהודי, גורש בסתיו 1944 למחנה הריכוז ברגן בלזן, שם מצא את מותו.

אשתו הייתה קטלין פרייס, בתם של קארוי פרייס, רופא, וחוקר יהדות ושל גיזלה שטרן, אותה נשא ב-23 בדצמבר 1936 בבודפשט.

## עבודותיו העיקריות
* Über mehrdeutige Abbildungen von Mengen (Kőnig Dénes, Mathem. Annalen, 1926 יחד עם. מס' 95)
* הגדרה פשוטה של הפרשנות הסיבובית של וקטורי מתח ברשתות תלת פאזיות (הנדסת חשמל, 1930. מס' 3)
* מערכת מדידה אלקטרומגנטית ארבע ממדית (הנדסת חשמל, מס' 26)
* מדידת קבוע הזמן והגבלת הזרם של שחרור תרמי (הנדסת חשמל, מספר 31, 1938)
* מדידת אובדן הקבלים (הנדסת חשמל, 1941, מס' 34)

## לקריאה נוספת
* נתוניו במאגר הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969
* קארוי פאל קובאץ': אישטוואן פאל ואלקו (15 באוגוסט 1946) ) הנדסת חשמל, כרך 38, מספר 8-6.
*אישטוון פאל ואלקו בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי Arcanum
## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסי מכונות יהודים
קטגוריה:מהנדסי מכונות הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
שדרות בן-גוריון (ראשון לציון)

**שדרות דוד בן-גוריון** היא שדרה הנמצאת במרכזה של ראשון לציון, ונחשבת כגבולה המערבי של ראשון לציון הישנה, לפני ההתפתחות העירונית ממערב לשדרות אלו. שדרות אלו קרויות על שמו של דוד בן-גוריון שהיה ראש ממשלת ישראל הראשון.

השדרה מצויה בסמוך לשכונות בנות חיל וכצנלסון בעיר ומפרידה בין המערב למזרח, וממוקמת מכיוון צפון-מזרח לכיוון דרום, עד לצומת מפגש הרחובות רוטשילד וההסתדרות מדרום-מזרח לצפון-מערב רוטשילד ובהמשך לה רחוב שפרינצק לכיוון דרום.

מערבית לשדרות אלו נמצא כביש מספר 4, המופרד בסוללת עפר, ויותר מערבית - השכונות החדשות של מערב ראשון לציון.
לאורך שדרות בן-גוריון נמצאים המוסדות הבאים: בית ספר תיכון, מרכז פיס קהילתי, שתי חטיבות ביניים, קאנטרי קלאב, מרכז מסחרי ואתר חפירות ארכאולוגי בצומת רוטשילד.

קטגוריה:הנצחת דוד בן-גוריון
קטגוריה:ראשון לציון: תחבורה
בן-גוריון, שדרות (ראשון לציון)
קו קלוז'סקו-ריז'סקאיה

**קו קלוז'סקו-ריז'סקאיהה** (ברוסית: **Калужско-Рижская линия**) (קו מס' 6) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו מחבר את האזורים הצפון-מזרחיים (מדבדקובו, סוויבלובו) וודנ"ח דרך המרכז עם רובעי מגורים בדרום-מערב העיר (צ'ריומושקי, קונקובו, יאסנבו). במשך יותר מתשע שנים, מאוקטובר 1962 עד ינואר 1972, הקו התקיים כשני קטעים רדיאליים, שהיו מחוברים אז בקוטר.

הקו מורכב מ-24 תחנות. אורכו - 37.8 ק"מ, זמן נסיעה ממוצע לאורך כל הקו - 56 דקות. תנועת הנוסעים היומית הממוצעת של הקו בשנת 2011 הייתה 910 אלף איש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
עונת 1972/1973 בליגת העל ההולנדית

**עונת 1972/1973** הייתה העונה ה-17 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. אקסלסיור רוטרדם ודן בוס ירדו לליגת המשנה.

## מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו הארלם וא.ז 67 שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד – 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.

### טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עונות בליגת העל ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
איליה זבארני

**איליה זבארני** (באוקראינית: **Ілля Борисович Забарний**; נולד ב-1 בספטמבר 2002 בקייב שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת אוקראינה.

## קריירת מועדונים
זבארני גדל במחלקת הנוער של דינמו קייב מליגת העל האוקראינית. ב-11 בספטמבר 2020 ערך זבארני את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד דסנה צ'רניהיב במסגרת המחזור השני בליגה. ב-25 באפריל 2021 הבקיע זבארני את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על אינהולץ פטרובה במסגרת המחזור ה-23 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך זבארני 21 הופעות ליגה.

ב-31 בינואר 2023 חתם על חוזה לחמש שנים וחצי בבורנמות'. ב-4 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 2–0 מול ברייטון אנד הוב אלביון בפרמייר ליג.

ב-12 באוגוסט 2025 עזב את בורנמות' לאחר כשנתיים וחצי וחתם על חוזה לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן.

## קריירה בינלאומית
ב-7 באוקטובר 2020 ערך זבארני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בהפסד 7-1 לנבחרת צרפת במשחק ידידות.

זבארני זומן לסגל נבחרת אוקראינה לקראת טורניר יורו 2020.

נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.

## תארים
פריז סן-ז'רמן
*הסופר קאפ האירופי (1): 2025
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2002
ארונה אסף עלי

**ארונה אסף עלי** (אנגלית: Aruna Asaf Ali; 16 יולי 1909 - 26 ביולי 1996) הייתה ראשת העיר דלהי, מחנכת, פעילה פוליטית ומוציאה לאור. אסף עלי הייתה פעילה מרכזית בתנועת העצמאות ההודית.

## חיים מוקדמים
ארונה אסף עלי נולדה ב-16 ביולי 1909 בקלקה, פנג'אב, הודו הבריטית למשפחה בנגלית בּרַהמִינית. אביה היה בעלים של מסעדה. אימה, אמבליקה דווי, הייתה בת למשפחה מהרמנית (תנועה תיאיסטית בתוך ההינדואיזם) פעילה. אביה היה מנהיג דתי וכתב מזמורים. אסף עלי למדה במנזר הלב הקדוש בלאהור ולאחר מכן במכללת כל הקדושים בנייניטאל. עם סיום לימודיה עבדה כמורה בבית ספר בקולקטה, שם פגשה את אסף עלי, מנהיג במפלגת הקונגרס בפריאגראג'. הזוג נישא ב-1928 למרות שהיו בני דתות שונות (אסף עלי היה מוסלמי) והפרש הגלאים בניהם היה 20 שנה.

## תנועת העצמאות ההודית
אסף עלי הצטרפה קונגרס הלאומי ההודי ב-1928 ולקחה חלק בצעדת המלח. היא נעצרה באשמת שוטטות ולא שוחררה במרץ 1931, חלק מעסקת שחרור עצירים פוליטיים שנחתמה בין מהאטמה גנדהי ולורד ארווין , מושל הודו. אסירות ששהו איתה במעצר, סירבו להשתחרר עד שחרורה של אסף עלי יובטח. היא הייתה עצורה בבתי כלא שונים עד 1932 ולקחה הפסקה מהפעילות הפוליטית עד שנת 1942.

ב-8 באוגוסט 1942, נציגי כל הקבוצות בקונגרס הלאומי ההודי יצאו בקריאה לממשלת בריטניה לסיים את השלטון בהודו. הממשלה הגיבה במעצר המנהיגים המרכזים של הקונגרס וכך ניסתה למנוע את הפצת תביעה לסיום השלטון הבריטי ולמנוע תסיסה. ביום למחרת, אסף עלי המשיכה לנהל את הדיון בדרישה לשחרור הודו והניפה את דגל הקונגרס בפארק במרכז בומבי, בו נערך הכינוס. היא כונתה גיבורת התנועה על אומץ ליבה להניף את הדגל בשעה ששוטרים רבים שהו במקום. אסף עלי ברחה מהשוטרים המשטרה פרסמה פרס ללכידתה, אך היא המשיכה להתחבא אפילו לאחר שמהאטמה גנדהי ביקש שתסגיר את עצמה. ב-8 באוגוסט 1992 בטקס לציון יום תחילת המאבק לשחרור הודו מהממשל הבריטי, הוזמנה אסף עלי, אז בת 83, להניף את הדגל.
ב-1954 אסף עלי הייתה מהמייסדות של הפדרציה הלאומית של נשים בהודו  שהייתה חלק ממפלגת הקונגרס הוסציאליסטית.

ב-1958 נבחרה כראשת העיר הראשונה של דלהי, והאישה היחידה שהחזיקה בתפקיד זה, אולם לא החזיקה בתפקיד זה לאורך זמן כשמאסה בפוליטיקה העירונית שלא אפשרה לה לקדם רפורמות. בהמשך, ייסדה אסף עלי, הוצאה לאור שפרסמה עיתון ושבועון. כתבי העת היו שופר למנהיגי המפלגה הסוציאליסטית.

ארונה אסף עלי נפטרה בניו דלהי ב-29 ביולי 1996, בגיל 87.

## הוקרה
* 1964: פרס לנין לשלום
* 1991: Jawaharlal Nehru Award for International Understanding
* 1992: פדמה ויבחושן (Padma Vibhushan) הפרס האזרחי השני בחשיבותו של הרפובליקה של הודו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:זוכי פרס לנין לשלום
קטגוריה:תנועת העצמאות ההודית
קטגוריה:פוליטיקאיות הודיות
קטגוריה:ילידות 1909
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:נפטרים ב-1996
קטגוריה:מקבלי עיטור בהרט רטנה
יאנוש הרשקו

**יאנוש הרשקו** (בהונגרית: **Herskó János**; בודפשט, 9 באפריל 1926 – בודפשט, 12 באוקטובר 2011) היה במאי קולנוע יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט (2006) וזוכה פרס בלה באלאז' פעמיים (1961, 1964) (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה).  פרופסור באוניברסיטה.

## קורות חיים
יאנוש הרשקו נולד במשפחה יהודית כבנם של משה יוסף הרשקו ושל מרגיט קאופמן. אמו נספתה בשואה. יאנוש הרשקו למד פילוסופיה, תולדות האמנות ואסתטיקה באוניברסיטת פאזמאני פטר (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 החל לעסוק בצילום סרטים. הוא למד בבית הספר לקולנוע של הבמאי היהודי-הונגרי ויקטור גרטלר ובאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בין השנים 1945–1949. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949 ומאז התחיל להיות תחילה במאי לסרטים קצרים. בין השנים 1949–1951 הוא היה סטודנט במלגה באקדמיה לקולנוע במוסקבה. לאחר שובו לימד באוניברסיטה בין השנים 1952–1970, בה היה גם סמנכ"ל. הוא עבד כבמאי קולנוע לסרטים עלילתיים מאז 1953. הוא מונה למנהל "אולפני הקולנוע הוניה" מהקמת האולפנים ועד לעזיבתו הבלתי צפויה לשוודיה בשנת 1970, אליה היגר אשתו, במאית הקולנוע אנה הרשקו, כתוצאה מאירועי 1968 באירופה. הוא עבד גם כמרצה באוניברסיטה בסטוקהולם. משנת 1994 שוב הפך למרצה באוניברסיטה לאמניות התיאטרון והקולנוע בבודפשט.

## סרטיו
### כשחקן




### כבמאי




### כתסריטאי




### כמפיק

* Egy őrült éjszaka (1970)


## פרסים
* פרס בלה באלאז' (1961, 1964)
* פרס מיוחד למבקרי קולנוע (1964, 1995)
* פרס FIPRESCI (1967)
* פרס האמן המצטיין (1970)
* פרס מפעל חיים של "סקירת הסרטים" (2000)
* פרס קושוט (2006)
* פרס מפעל חיים של מבקרי הקולנוע (2007)
* המאסטרו של הסרט ההונגרי (2007)

## ראו גם
* ראיון עם התלמידים
* נפטר במאי הקולנוע של יאנוש הרסקו, hvg.hu, אוקטובר 2011

## לקריאה נוספת
* מיהו מי באמנות הקולנוע ההונגרית של ימינו. הוצאת החברה להפקת סרטים הונגרית, החברה להפצת סרטים, המכון ההונגרי ללימודי קולנוע וארכיון הסרטים. 1983 
* מיהו מי? סוכנות הידיעות ההונגרית. 2009. 
* קלרה מוהי : כרך הראיונות עם הרשקו (2006)
* קלרה מוהי: יאנוש הרשקו (2006)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לשוודיה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:קולנוע בהונגריה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס בלה באלאז'
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2011
קו נקראסובסקאיה

**קו נקראסובסקאיה** (ברוסית: **Некрасовская линия**) (קו מס' 15) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו הוא תת-קרקעי לחלוטין ומחבר בין הרבעים נקראסובקה, קוסינו-אוחטומסקי, ויחינו-ז'ולבינו, ריאזנסקי, ניז'נגורודסקי, לפורטובו, בסמאני וסוקולינאיה גורה. הקו זהה לקטע הדרום מזרחי של קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

בזמן פתיחת הקו הוא הפך לשני בהיסטוריה וקו המטרו היחיד באותה תקופה במוסקבה שהיה מחוץ לכביש הטבעת של מוסקבה. (בשנים 2002–2014 סטטוס זה היה אצל קו בוטובסקאיה).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
מייק פרי

**מיקאל מאטס רוברט פרסון** (באנגלית: **Mikael Mats Robert Persson**; נולד ב-24 ביוני 1983), הידוע יותר בשם הבמה שלו **מייק פרי** (באנגלית: **Mike Perry**), הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי שוודי. הוא נודע בעיקר בזכות הסינגל "The Ocean", שהוציא בשיתוף פעולה עם שיי מרטין.

## קריירה
### 2006–2015: תחילת הקריירה
ב-2007, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סטפן מ., את השיר "Psycadelic".

ב-2012 הוא הוציא את השיר "Put Me Up". בעקבות זאת, הוא שיתף פעולה עם ססיליה אקסלנד, והוציא את השיר "We Don't Sleep in the Night". בנוסף, הוא שיתף פעולה עם פיליפ ג'נבן, והוציא את השיר "Whompin".

ב-2013, פרי החל להוציא מוזיקה בז'אנר של "חדר גדול". באותה השנה, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פיליפ ג'נבן, רמיקס לשיר "Push & Play" של מרים בריאנט . ב-2013–2016, הוא הוציא מספר שירים ורמיקסים חדשים.

### 2016–הווה: פריצת הדרך עם "The Ocean"
לאחר שהוציא, בשיתוף פעולה עם שיי מרטין, את הסינגל "The Ocean",  הוא הוחתם אצל סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.

ב-21 באוקטובר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קסו, את הסינגל "Inside the Lines". בהמשך השנה, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם Hot Shade וג'יין XØ, את הסינגל "Touching You Again". ב-15 במאי 2017, הכריז פרי על הסינגל הקרוב שלו "Hands", שבו ישתף פעולה עם הזמרת האמריקאית, סברינה קרפנטר, ולהקת הבנים הבריטית The Vamps, שיצא בהמשך החודש.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שוודים הידועים בשם במה
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:תקליטנים שוודים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1983
סיכת מהגרים

"**מהגרים**" (1990-1987) היא סיכה מאת האמנית הישראלית אסתר קנובל.
## תיאור
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 יצרה אסתר קנובל סדרת סיכות בשם "מהגרים", שעבודה זו הייתה הראשונה שבהן. הסדרה עושה שימוש בדמויות הגזורות מקופסאות פח שונות, כדוגמת קופסאות של תה סיני. במרכז העבודה דמות של ארנב הרוכב על מעין חד אופן. הוא אוחז בידו מעין מגילה בצבע צהוב. הדמות ניצבת בתוך מבנה המורכב ממוט אלפקה, וחוט מפלדת אל-חלד שבראשו מתנוסס דגל. חוט זה משמש גם כאמצעי להצמדת הסיכה אל הבגד. על המוטות מתוח חוט אלסטי, ההופך את המבנה למעין סירה.

על פי קנובל, "המהגרים יכולים להיות דימויים הנודדים בין ארצות ותרבויות, אבל בעבודי הם מגלמים מצב רוח שמח, שעשוע, מעוף ואתנחתא מכובד היצירה".

הסיכה נמצאת כיום באוסף מוזיאון ויקטוריה ואלברט, כחלק מאוסף מעזבונה של לואיז קלאפיש (Louise Klapisch).

## קישורים חיצוניים
*סיכת מהגרים באוסף מוזיאון ויקטוריה ואלברט (אנגלית)
## הערות שוליים

קטגוריה:אסתר קנובל
קטגוריה:מוצרי עיצוב ישראלים
קטגוריה:יצירות משנת 1990
קטגוריה:תכשיטים
קטגוריה:אוספי מוזיאון ויקטוריה ואלברט
אליפות אירופה ספרינט בשחייה 1994 (בריכת 25 מטר)

**[[אליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר)|אליפות אירופה הרביעית בשחייה (בריכת 25 מטר)]]**, נערכה בסטוונגר שבנורווגיה, בין 3 ל-4 בדצמבר 1994.

## שחייניות מצטיינות
* **[[סנדרה פולקר]]**  - השחיינית המצטיינת של האליפות לאחר שזכתה ב-2 מדליות אישיות ו-2 מדליות קבוצתיות, כולן זהב

## טבלת המדליות

## טבלת התוצאות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אליפויות אירופה בשחייה
קטגוריה:1994 בספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט בנורווגיה
קטגוריה:1994 בנורווגיה
קטגוריה:סטוונגר: ספורט
בית חולים הידידות החמרית-הסובייטית

**בית חולים הידידות החמרית-הסובייטית** הוא בית חולים בפנום פן, בירת קמבודיה. בית החולים נבנה במתנה על ידי ברית המועצות לממלכת קמבודיה. הוא החל לפעול במאי 1960. בית החולים נמצא תחת ניהולו של משרד הבריאות הקמבודי. כיום בית החולים הוא המרכז הרפואי הגדול במדינה אשר עוסק בין היתר בהכשרת צוות רפואי.

## היסטוריה
בקיץ 1956 שליטה של קמבודיה, נורודום סיהאנוק, מלך קמבודיה היה בביקור רשמי בברית המועצות. במפגש בין שליט קמבודיה לבין ממשלת ברית המועצות הוצע כי ברית המועצות תבנה ותצייד את בית החולים. בבנייה הועסקו מומחים מברית המועצות וקמבודיה. ייצור והרכבת המכשור הרפואי של בית החולים נעשתה במפעלים במוסקבה.

טקס פתיחת בית החולים התקיים ב-29 באוגוסט 1960, בטקס זה העניק שליט קמבודיה אותות הוקרה לבוני בית החולים. לאחר עלייתם לשלטון של החמרים האדומים ב-1975 שמו של בית החולים שונה ל"**בית חולים 17 באפריל**", תאריך המהפכה בקמבודיה. לאחר 1979 לבית החולים הוחזר שמו הקודם. ב-1993 שמו של בית החולים שונה שוב, הפעם הוא נקרא על שמו של נורדום סינאהוק. ב-2005 לבית החולים הוחזר, שוב פעם, שמו המקורי.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פנום פן
קטגוריה:אסיה: בתי חולים
קטגוריה:קמבודיה: מבנים
קו קלינינסקאיה

**קו קלינינסקאיה** (ברוסית: **Калининская линия**) (קו מס' 8) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה. הקו נקרא על שם רובע קלינינסקי (כיום נקרא הרובע - לפורטובו)  הקו כולל 8 תחנות, אורכו 16.3 ק"מ, זמן הנסיעה הממוצע הוא 22 דקות. הקו מחבר את הרבעים המזרחיים של העיר עם המרכז. תנועת הנוסעים היומית הממוצעת של הקו בשנת 2011 הייתה 337 אלף איש. בשעות עומס התפוסה הממוצעת של הקרנות הוא 6.5 אנשים למ"ר - מקום שני במטרו של מוסקבה אחרי קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

הקו נבנה בשנים 1975–1979, כחלק מתוכנית הרחבת קווי רכבת לקראת אולימפיאדת מוסקבה. בשלב ראשון כלל הקו 6 תחנות. הוא נפתח לשימוש ב-30 בדצמבר 1979. בשנת 1986 נפתח קטע חדש בקו - קטע שמחבר בין תחנת מרקסיסטסקאיה לבין תחנת טרטיאקובסקאיה, שהפכה לתחנה ה-7 בקו. ב-30 באוגוסט 2012 נפתחה התחנה ה-8 בקו - תחנת נובוקוסינו. 

נכון להיום אין קו קלינינסקאיה קשר ישיר עם קו סולנצבסקאיה, המוצג בתרשימים באותו צבע צהוב ושמספרו הוא A8. פרויקט חיבור שני הקווים לקו קלינינסקו-סולנצבסקאיה אחד , קיים כבר כמה עשורים, אולם בדיקת האפשרות והתזמון להקמת קו זה תהיה רק לאחר שנת 2023 ,עם סיום בניית קו הטבעת הגדול.

## קישורים חיצוניים
* קו קלינינסקאיה באתר nashemetro.ru

## הערות שוליים

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
אולם ספורט נופי ים

**אולם ספורט נופי ים** נמצא בשכונת נופי ים ברובע 1 בצפון-מערב העיר תל אביב-יפו וממוקם על שפת כיכר הצופה מערבה אל הים. צורתו הגלילית של המבנה שקיבלה את השראתה ממבני האנגרים למטוסים, יחד עם הצבתו לכיוון צפון-מערב, מייצרת ציר מבט החודר דרך הבניין אל האופק הרחוק ומשקיף אל הים, מאפשרת מעברים היורדים מגבעות הכורכר אל חוף הים ומדגישה את מיקומו הייחודי בסמוך למבני החינוך הקיימים במקום ולשדה התעופה שדה דב שנמצא מולו בזמן הקמתו עד אשר נסגר והפסיק את טיסותיו ביולי 2019. המבנה נגיש ופונקציונלי ומשמש גם לאירועי תרבות המתרחשים בחלליו הפנימיים ובכיכרות החיצוניות שהוא מייצר והוא מהווה המשך טבעי של הכיכר ושל המרחב הציבורי כולו. שטחו מסתכם בכ-2,000 מ"ר בשתי קומות. בקומה העליונה נמצאת הכניסה המרכזית וכן יציעי הקהל, ואילו בקומה התחתונה ממוקמת זירת המשחק וכן מכון כושר, חדרי סטודיו, מלתחות, שירותים וחדרי מכונות ומסדרון תת-קרקעי המקשר את האולם עם בית הספר הסמוך. עלותו של המבנה שהוקם על ידי חברת "עזרה וביצרון" הסתכמה בכ-17 מיליון ש"ח והמימון להקמתו הגיע ממפעל הפיס וממשרד הספורט. האולם תוכנן על ידי האדריכלים מוטי בודק ודנה אוברזון והקמתו הסתיימה בספטמבר 2018. המבנה מהווה ציון דרך ומוכר בזכות צורתו הייחודית ושיטת הבניה המקורית. 

## אדריכלות
### עיצוב המבנה והקונסטרוקציה
מעטפת האולם הגלילית מורכבת מקשתות של קורות פלדה בחתך משתנה, התומכות מעטפת תרמו-אקוסטית שמורכבת ממילואה של תבניות פח, שכבות איטום ובידוד אקוסטי ותרמי. החיפוי החיצוני בוצע מגלילי אלומיניום בצבע כחול עמוק. קורות הפלדה הקשתיות שגובהן המקסימלי הוא 50 ס"מ בלבד, מעבירות את העומסים והכוחות לבסיס המבנה ומקטינות באופן משמעותי את הגובה הסטטי הנדרש ואת עובייה של מעטפת המבנה שעקב שכבת האוויר הכלואה בתוכה מספקת בידוד תרמי מעולה. עקב כך משוחרר החלל הפנימי מהאגדים המגושמים הנדרשים בדרך כלל למפתחים כאלה ויחד עם הטמעתם של גופי התאורה ויחידות מיזוג האוויר בתוך מרווחי המעטפת, מתקבל באולם המרכזי חלל פתוח ואוורירי, המהווה המשך ישיר לחללי החוץ הגובלים בו. 

### [[פיתוח בר-קיימא]] וחסכון באנרגיה
מיזוג האולם נעשה באמצעות 22 מפזרי אוויר, המגיעים רק עד לגובה המינימלי הנדרש, בו נמצאים הצופים ביציע העליון ובכך צומצמה באופן משמעותי צריכת האנרגיה הנדרשת לקירור המבנה. האוויר החם עולה באופן טבעי לחלקו העליון של החלל ונפלט דרך עשרות הפתחים העגולים המשמשים גם להכנסת תאורה טבעית ולשחרור עשן בעת הצורך.
שיטת הבנייה המתועשת שחסכה את הצורך בהקמה ופירוק של תבניות ופיגומים, הביאה בעקבות זאת לחסכון רב בעלויות העבודה ובתפעול האתר, ולצמצום משמעותי ברמות הרעש וזיהום האוויר הנגרמים בתהליכי הבנייה הקונבנציונלית.

## קישורים חיצוניים

* מגזין d+a ,מרכז ספורט נופי ים תל אביב, ספטמבר 2018
* אולם ספורט נופי ים באתר חברת עזרה וביצרון
* אולם ספורט נופי ים באתר קול גרופ
* שלבי הקמת אולם ספורט נופי ים
* אולם ספורט נופי ים באתר תומק
* אולם ספורט נופי ים בפייסבוק
* שכונת נופי ים בפייסבוק
* פרויקט תל אביב אולם ספורט נופי ים

קטגוריה:אולמות כדורסל בישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מוטי בודק