open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עטרה (פין)

ה**עטרה** היא רקמה כיפתית רגישה-למגע הנמצאת בקצה הדיסטלי (המרוחק מהגוף) של איבר המין הגברי. במרכזה של העטרה נמצא פתח השופכה. העטרה הומולוגית מבחינה אנטומית לקצה הדגדגן הנשי.

כאשר פין שאינו נימול נמצא במצב רפוי, העטרה מכוסה במלואה או באופן חלקי על ידי העורלה, אשר מגנה על הקרום הרירי העדין ממנו עשויה העטרה. במצב של זקפה, העורלה מופשלת והעטרה נחשפת והופכת לרגישה עוד יותר.

## היבטים רפואיים
כיוון שפתח השופכה נמצא בקצה העטרה, כאשר תינוק נימול מולבש בחיתול ישנה סכנה שהוא יסבול מהצרה של פתח השופכה או שיפתח בו כיב.

רקמת האפיתל של העטרה היא רקמה רירית. על פי אחד המחקרים, רחצה מוגזמת של העטרה בסבון עלולה לייבש את הרקמה הרירית ולגרום לדלקת עור אטופית.

דלקת בעטרה נקראת בלניטיס (Balanitis). דלקת זו נפוצה בקרב 11-3% מהגברים, ושכיחותה עולה ל-35% בקרב גברים חולי סוכרת. הגורמים לדלקת בעטרה הם בדרך כלל זיהומיים, והטיפול הניתן עבורה נקבע רק לאחר בדיקה מקיפה ואבחון הגורם הספציפי שהביא להתפתחותה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פין
קאנטו

**קאנטו** (ביפנית: **Kantō-chihō**) הוא חבל ארץ ביפן שנמצא על האי הונשו.
## גאוגרפיה
נכון לשנת 2017 עמדה אוכלוסיית החבל על כ-43,285,000 תושבים. בשטח החבל נמצאות הערים טוקיו, בירת יפן ויוקוהמה, העיר השנייה בגודלה מבחינת אוכלוסייה ביפן. החבל מחולק לשבעה מחוזות: צ'יבה, גונמה, איבראקי, קנאגאווה, סאיטאמה, טוצ'יגי וטוקיו.

בשטח החבל זורם נהר טונה, השני באורכו ביפן.

ב-1 בספטמבר 1923 התרחשה רעידת אדמה גדולה בקאנטו.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:יפן: חבלי ארץ
דביבון סרטנים

**דביבון סרטנים** (שם מדעי: *Procyon carnivorus*) הוא מין דביבון המצוי באזורים המיוערים והביצתיים של אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית.
## מאפיינים
הוא דומה לקרובו הצפוני, הדביבון המצוי, בכך שיש לו זנב טבעות ואת "מסכת השודד" של פרווה מסביב לעיניים. פרוותו קצרה יותר משל בן-דודו, והוא גדול ממנו במקצת. אורך גופו וראשו הוא בין 41 ל-60 ס"מ, אורך הזנב הוא בין 20 ל-24 ס"מ, גובה הכתף הוא 23 ס"מ, והמשקל הוא בין 2 ל-12 ק"ג.
הזכרים בדרך-כלל גדולים מהנקבות.

הוא ניזון מסרטנים, לובסטרים, ומרכיכות אחרות, אך הוא אוכל-כול והדיאטה שלו כוללת בין היתר גם דו-חיים קטנים, ביצי צבים, ופירות.

דביבון הסרטנים הוא יחידאי (סוליטרי) ופעיל בלילה. הוא כמעט תמיד מצוי ליד נחלים, אגמים ונהרות.

הצאצאים נולדים בין יולי לאוגוסט ובכל המלטה נולדים שלושה.

## קישורים חיצוניים


* Phillips, N. and L. Olson. 2005. "Procyon cancrivorus", Animal Diversity Web.


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:ראקוניים
קטגוריה:גואטמלה: יונקים
קטגוריה:פנמה: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:פרו: יונקים
קטגוריה:סורינאם: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
TEA

**אגודת אתרי הבידור הנושאיים** (באנגלית: **Themed Entertainment Association**, ובקיצור: **TEA**) הוא
ארגון הגג הבינלאומי של יוצרי ומעצבי אתרי נושא, כגון מוזיאונים, גני חיות ופארקים נושאיים. הארגון מאגד אלפי עובדים בתעשיית הפארקים הנושאיים בארצות הברית ובאירופה ומעניק מדי שנה כ-15 פרסים (המכונים פרסי Thea) לפרויקטים נבחרים במספר קטגוריות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
צ'ארלס גיינס

**צ'ארלס גיינס** (באנגלית: **Charles Gaines**; נולד ב-15 באוקטובר 1981) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.

## קריירה
גיינס החל את קריירת המכללות שלו בעונת  באוניברסיטת סאות'רן מיסיסיפי. הגיע לאירופה לראשונה בעונת  לרג'ו קלאבריה, וקלע בממוצע 14.4 נקודות. 

עונה לאחר מכן הצטרף לוילרבאן איתה הגיע לרבע גמר גביע יול"ב ורשם 13.6 נקודות ו-8.0 ריבאונדים בליגה הצרפתית בעונת  שיחק לראשונה ביורוליג עם חובנטוד בדאלונה בסה"כ רשם 10.3 נקודות ו-6.5 ריבאונדים בעונת היורוליג.

בעונת  שיתף פעולה ביחד עם די בראון בגלאטסראיי, איתה הגיע לחצי גמר גביע יול"ב, בו רשם 12.4 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. חתם באוקטובר בסן אנטוניו וקיווה למצות את חלום ה-NBA. הוא ויתר על הצעות מכובדות מקבוצות כדורסל אירופאיות כדי לשחק באוסטין ספרס, קבוצת ה-NBDL של הסן אנטוניו ספרס. ב-23 משחקי העונה רשם ממוצעי קליעה של 15.0 נקודות, אסף 10.3 ריבאונדים וחסם 0.6 חסימות. 

בינואר 2009 חתם גיינס במכבי תל אביב הישראלית, אולם שוחרר מהקבוצה כבר בחודש אפריל בעקבות הפרות משמעת.

בעונת 2009/10 הצטרף לקבוצת שינג'יאנג פליינג טייגרס מהליגה הסינית. באפריל 2010, במהלך משחק פלייאוף מול גואנדונג סאוטרן טייגרס, חבט גיינס בשחקן הקבוצה היריבה וגרם לאשפוזו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:יוסטון: אישים
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דרום מיסיסיפי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
אקואוויווה

**אקואוויווה** (איטלקית **Acquaviva**) היא אחת מתשע היחידות האדמיניסטרטיביות - הקסטלי המרכיבות את סן מרינו (Castelli). 

העיירה ממוקמת במערב של המדינה ומשתרעת על שטח של 4.86 קמ"ר. בשנת 2003 התגוררו באקואוויווה 1,812 תושבים. העיר גובלת עם סן מרינו ועם בורגו מג'ורה. קבוצת הכדורגל של העיר היא ס.ס. וירטוס.

היא נקראה על שם מקור מים מקומי חשוב הנמצא באזור.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סן מרינו: ערים
קטגוריה:סן מרינו: קסטלי
פנאקיט

שמאל|ממוזער|250px|גביש פנאקיט שגודלו 3 ס"מ
**פנאקיט** הוא מינרל נזוסיליקטי המכיל בריליום ושייך לקבוצת הפנאקיט, קבוצת מינרלים במבנה דומה הקרויה על שמו.

## תכונות
נוסחת המבנה הכימי של פנאקיט היא Be2SiO4. לפנאקיט יש סימטריה טריגונלית, אחד המינרלים הסילקטיים הבודדים בעלי סימטריה זו, הנפוצה יותר במינרלים קרבונטיים. לפנאקיט יש סימטריה זהה למינרל הירוק דיופטאז ולמינרל וילמיט השייך גם הוא לקבוצת הפנאקיט.

הפנאקיט מופיע בטבע בדרך כלל בגבישים בלתי מפותחים שצורתם רומבוהדרונים פחוסים כמעט עד צורת לוחיות או עדשות קמורות בתוך מסת אם. פחות נפוץ כגבישים פריזמתיים קצרים, אבל במקרים קיצונים יכול הגביש לגדול לאורך של 20 ס"מ. כמו כן במקבצים של גבישים בצורת עמודים, כספרוליטים (גופים מעוגלים בתוך מסת אם) וכגרגירים. פאות הגבישים מקווקוות לאורכן. גבישים תאומים חודרניים נפוצים. הגבישים נעדרי פצילות, והם נשברים בצורת קונכייה. הקשיות של המינרל גבוהה יחסית ונעה בין 7.5 ל-8 בסולם מוס והמשקל הסגולי הוא בממוצע 2.96.

אופטית המינרל הוא חד-צירי. מקדם השבירה הממוצע של הפנאקיט הוא 1.66. גבישי הפנאקיט הם לפעמים שקופים לחלוטין וחסרי צבע, אבל בדרך כלל צבעם לבן, צהבהב או אפרפר והם שקופים למחצה. לעיתים יש גבישי פנאקיט בגוון ורוד וחום ולפעמים מופעים כתמים מנומרים על פאות הגביש. המופע השקוף חסר הצבע דומה מאוד לקוורץ ולכן טועים לא פעם בין שני סוגי המינרלים.

את השם למינרל נתן המינרלוג הפיני (בן המיעוט השוודי) נילס גוסטף נורדנשלד ב-1833 על סמך דוגמאות שקיבל ממכרה האזמרגד והכריזובריל על פלג טקובאיה בסמוך ליקטרינבורג בהרי אורל ברוסיה. מקור השם ביוונית, "פנקוס", כלומר מרמה. השם רומז לדמיון של הגבישים השקופים של הפנאקיט לגבישי קוורץ.

## שימושים
לעיתים נעשה שימוש בפנאקיט כאבן חן. לשם כך חותכים את האבן בצורת יהלום. שתי דוגמאות נאות של אבנים שנחתכו כך, השוקלות 34 ו-43 קרט (6.8 ו-8.6 גרם בהתאמה), מצויות במוזיאון הבריטי. מקדם השבירה של הפנאקיט גבוה מזה של הקוורץ, הבריל או הטופז, וכתוצאה מכך פנאקיט מלוטש מבריק יותר ויש הטועים בינו לבין יהלום. בנוסף, פנאקיט הוא מינרל מבוקש על ידי אספנים.

## מקור ותפוצה
פנאקיט מופיע בעורקים בפגמטיטים שנוצרו בטמפרטורה גבוהה, בסלעי גרייזן, בעורקים הידרותרמיים ובשיסטים נציציים יחד עם קוורץ, כריזובריל, אפטיט וטופז.

הפנאקיט הוא מינרל נדיר, אבל שכיחותו יחד עם אבנים יקרות גורמת לכך שהוא זמין למדי בחנויות למינרלים. המינרל מוכר זמן רב מדוגמאות שנמצאו במכרה האזמרגד והכריזובריל על פלג טקובאיה בסמוך ליקטרינבורג בהרי אורל ברוסיה, שם מצוים גבישים גדולים בשיסט נציצי. המינרל נמצא גם יחד עם טופז ואמאזוניט בסלעי הגרניט של הרי אילמן בדרום אורל ובאזור פסגת פייק (Pikes Peak) שבמדינת קולורדו בארצות הברית. גבישים פריזמתיים גדולים נמצאו במחצבת פצלות השדה בקראגרו (Kragerø) שבנורווגיה. פראמון (Framont) ליד שירמק (Schirmeck) שבאלזס הוא אתר ידוע נוסף. גבישים גדולים נמצאו בסאו מיגל דה פיראקיקבה (São Miguel de Piracicaba), כ-50 קילומטר מבלו הוריזונטה בירת מדינת מינאס ז'ראיס בברזיל. גבישים גדולים יותר שקוטרם נע בין 3 ל-5 ס"מ ומשקלם עד 13 קילוגרם נמצאו בגרינווד (Greenwood) שבמדינת מיין בארצות הברית, אך כאן מדובר על פסאודומורף של קוורץ.

## קישורים חיצוניים

*אתר WebMineral
*אתר Mindat
*אתר Mineral Galleries
*פרויקט rruf
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:בריליום
ערפילית הסרטן

**ערפילית הסרטן** (באנגלית: **Crab Nebula**, נקראת גם **M1**, **NGC 1952** או **שור A**) היא שארית סופרנובה בקבוצת הכוכבים שור. הערפילית נוצרה בסופרנובה 1054, הסופרנובה הבהירה ביותר שנצפתה על ידי אסטרונומים סינים וערבים ב-1054. היא נצפתה לראשונה על ידי ג'ון בוויס ב-1731, ומרחקה מכדור הארץ כ-6,500 שנות אור. קוטר הערפילית 11 שנות אור וגדל במהירות של כ-1,500 קילומטר לשנייה.

במרכז הערפילית נמצא פולסר ערפילית הסרטן - כוכב ניטרונים מסתובב. ערפילית זו היא העצם האסטרונומי הראשון שזוהה עם סופרנובה מתועדת.

## מוצא
הערפילית התגלתה מחדש בשנת 1758 על ידי שארל מסיה כשחיפש שביטים. מסיה סיווג אותה כערך הראשון בקטלוג שלו של עצמים דמויי-שביט. ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי, בחן את הערפילית בטירת ביר בשנות ה-40 של המאה ה-19 ונתן לעצם את שמו כערפילית סרטן מכיוון שציור של הערפילית שצייר דמתה לסרטן.

בתחילת המאה ה-20, הניתוח של תמונות מוקדמות של הערפילית לקח שנים אחדות עד שנראה שהיא מתפשטת. מעקב על ההתפשטות הראה שהערפילית ככל הנראה נראתה בכדור הארץ לפני כ-900 שנים. רישומים היסטוריים הראו שכוכב חדש, בהיר מספיק כדי שייראה בשמי היום באותו חלק של השמיים נצפה על ידי אסטרונומים סינים וערביים ב-1054. בהינתן המרחק הגדול, "הכוכב האורח" הובחן על ידי הסינים והערבים ככזה שיכול להיות רק סופרנובה - כוכב מאסיבי מתפוצץ  שכילה את אספקת האנרגיה שלו מהיתוך גרעיני וקרס אל תוך עצמו.

ניתוחים חדשים של רישומים היסטוריים הראו שהסופרנובה שיצרה את ערפילית הסרטן כנראה הופיעה באפריל או בתחילת מאי, והגיעה לבהירות הנראית המקסימלית של בין 4.5- ו- 7- (בהירה יותר מכל עצם בשמי הלילה למעט הירח) ביולי. הסופרנובה נראתה בעין בלתי מזוינת למשך כשנתיים לאחר גילויה. הודות לרישומי התצפיות של אסטרונומים מהמזרח הרחוק ומהמזרח התיכון ב-1054, ערפילית הסרטן הפכה לעצם האסטרונומי הראשון שזוהה ככזה שקשור לפיצוץ סופרנובה.

## תצפית
עם בהירות נראית מדרגה 8.4 ערפילית הסרטן ניתנת לצפייה באמצעות משקפת איכותית כאשר תנאי התצפית טובים. במשקפת או בטלסקופ חובבים היא נראית כמו כתם מעורפל וקטן ונדרש טלסקופ מקצועי כדי להבחין בשלוחות היוצאות ממרכזה. רק בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין בכל הפרטים של המבנה המורכב של הערפילית. קל לאתר את הערפילית במרחק של מעט יותר ממעלה מצפון-מערב לכוכב ζ בשור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שאריות סופרנובה
קטגוריה:עצמי מסיה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים שור
קטגוריה:סרטנאים בתרבות
הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים

ממוזער|הקונגרס הבין-לאומי, ציריך 1932
**הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים** (באנגלית: The **International Congress of Mathematicians**, בראשי תיבות: **ICM**) הוא הכנס הגדול ביותר של קהילת המתמטיקאים. הכנס נערך לראשונה בציריך בשנת 1897, ומאז 1900 הוא נערך מדי ארבע שנים (מלבד ימי מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה), בחסות האיחוד המתמטי הבין-לאומי.

בטקס הפתיחה של הקונגרס מוענקים מדליית פילדס, פרס נבנלינה, פרס קרל פרידריך גאוס ומדליית צ'רן, שהם מאותות ההוקרה החשובים ביותר בתחום המתמטיקה.

בין ה-9 ל-11 באוגוסט 1893 התקיים, במסגרת התערוכה העולמית של שיקגו (1893), **קונגרס המתמטיקאים הבין-לאומי** הראשון. במסגרת זו נשא נשיא הקונגרס, פליקס קליין, קריאה ליצירת קונגרס מתמטיקאים קבוע. גוף זה, הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים התכנס לראשונה כעבור ארבע שנים בציריך וממשיך להתכנס מאז באופן קבוע.

בכנס שנערך בשנת 1900 בפריז הציג דויד הילברט רשימה של 23 בעיות פתוחות במתמטיקה, שנודעה מאז בשם 23 הבעיות של הילברט. בכנס שנערך בשנת 1912 בקיימברידג' הציג אדמונד לנדאו רשימה של 4 בעיות בתורת המספרים, הידועות בשם בעיות לנדאו.

בכנס שנערך בשנת 2006 במדריד השתתפו יותר מ-4,500 מתמטיקאים.

## רשימת הכנסים

## קישורים חיצוניים

* 
* הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים באתר איגוד המתמטיקה
* הקונגרס של 1998 (סיכומי ההרצאות)
* הקונגרס של 2002 (סיכומים זמינים ב-arXiv)
* הקונגרס של 2006 (סיכומים)

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כנסים
קטגוריה:תרבות מתמטית
אביבי

**אביבי** הוא שם פרטי או שם משפחה, הנובע מהשם אביב.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים
חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי

שמאל|ממוזער|250px|החוק כפי שפורסם בספר החוקים הגרמני
שמאל|ממוזער|300px|שלט המשרד של עורך הדין היהודי ד"ר ורנר ליבנטל. השלט נצבע בשחור על ידי הנאצים בעקבות החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, הוסר על ידי ליבנטל, והובא לארץ עם עלייתו ב-1935
**חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי** (בגרמנית: **Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums**; מקובל גם בשם **חוק בדבר השבת הפקידות המקצועית על כנה**) היה חוק שנחקק בגרמניה הנאצית ב-7 באפריל 1933, כחודשיים לאחר עלייתו לשלטון של אדולף היטלר. החוק בוטל על ידי בעלות הברית בספטמבר 1945.

## מהות החוק
החוק קבע את שירות המדינה כ"לאומי", והתיר פיטורים של עובדי מדינה קבועים. עובדי מדינה שאינם בני הגזע הארי או מתנגדי המשטר הנאצי נדרשו להתפטר מעבודתם. בהתאם לכך, יהודים ומתנגדי המשטר לא יכלו לעבוד במשרות של מורים, פרופסורים, שופטים או במשרות ממשלתיות נוספות. זמן קצר לאחר חקיקתו של חוק זה, נחקק חוק נוסף, שהטיל הגבלה דומה על עורכי דין, נוטריונים, רופאים ויועצי מס. 

בהצעת החוק, שנוסחה בידי שר הפנים, וילהלם פריק, נקבע שכל אלה שאינם ממוצא ארי יפוטרו לאלתר. כאשר הובא החוק לחתימתו של נשיא גרמניה, פאול פון הינדנבורג, ב-1 באפריל 1933, הוא סירב לחתום עליו כל עוד לא הוצאו מתחולתו ותיקי מלחמת העולם הראשונה, בניהם של חללי המלחמה, ואלה שהיו עובדי מדינה במהלך המלחמה. היטלר קיבל הסתייגות זו, והחוק המתוקן נחתם ב-7 באפריל 1933. החוק לצד, חוקי נירנברג נחשב לבסיס החוקי למדיניות הגזע של גרמניה הנאצית.

## השלכות
החוק היווה נקודת מפנה בתולדות יהדות גרמניה, משום שהיה חוק אנטישמי ראשון מאז האמנציפציה של שנת 1871. ההסתייגות שהותירה במשרתם את אלה ששירתו בצבא הקיסרי במלחמת העולם הראשונה, איפשרה לכ-2,500 מתוך כ-5,000 עובדי מדינה יהודים להישאר במשרתם ובמקום עבודתם. עם החלת חוק אחר (חוק ה-Reichsbürgergesetz), ובפרט החלת התקנה הראשונה שבו, בספטמבר 1935, אולצו כל היהודים להתפטר מן השירות הציבורי עד סוף שנת 1935. 

בין היהודים שנפגעו מהחוק נמנות הפיזיקאיות ליזה מייטנר ששנים אחדות לאחר מכן גילתה את תהליך הביקוע הגרעיני, והפיזיקאית הדוויג קוהן. גם המתמטיקאית אמי נתר שגילתה והוכיחה את משפט נתר, ולימדה באוניברסיטת גטינגן, פוטרה מעבודתה. 

את תוצאות החוק ממחיש גורלו של המכון למתמטיקה באוניברסיטת גטינגן, שהיה מרכז מתמטי בעל מוניטין עולמי, ורבים ממוריו היו יהודים. המתמטיקאי הנודע דויד הילברט התאמץ למנוע את הפעלת החוק, אך ללא הצלחה. כשנה לאחר סילוק היהודים מהמכון שאל שר התרבות הנאצי ברנהרד רוסט את הילברט: "האם נכונה השמועה על פיה המכון המתמטי סבל מאוד מאז סילוקם של היהודים וחבריהם?" השיב לו הילברט: "סבל? לא, הוא לא סבל, אדוני השר. הוא פשוט איננו קיים יותר". המכון למתמטיקה באוניברסיטת גטינגן לא חזר מעולם לימי תפארתו.

## ראו גם
* תעודת ייחוס ארי
* חוקי נירנברג
* חוק אזרחות הרייך

## לקריאה נוספת
* יצחק ארד, ישראל גוטמן ואברהם מרגליות (עורכים), **השואה בתיעוד: מבחר תעודות על חורבן יהודי גרמניה ואוסטריה, פולין וברית-המועצות**, יד ושם, תשל"ח, עמ' 43–44.

## קישורים חיצוניים
*Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums - לשון החוק, באתר ארכיון המסמכים מהרייך השלישי 
*חוק בדבר החזרת הפקידות המקצועית על כנה (מיום 7 באפריל 1933), מובאות נבחרות מתוך החוק (בעברית)
*

## הערות שוליים

קטגוריה:חקיקה אנטישמית בגרמניה הנאצית
קטגוריה:שואת יהודי גרמניה
קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
קטגוריה:1933 בגרמניה
קטגוריה:טרמינולוגיה נאצית
קטגוריה:דויד הילברט
הארד-רוק קפה

[שמאל|ממוזער|250px|לוגו רשת בתי הקפה בסניף ב[ורשה|וורשה, שבפולין.]]
[שמאל|ממוזער|250px|סניף הארד-רוק קפה ב[ברצלונה, שבספרד.]]
[שמאל|ממוזער|250px|גיטרה שהייתה שייכת ל[ג'ורג' האריסון מוצגת בסניף הארד-רוק קפה בסן פרנסיסקו, שבקליפורניה.]]
**הארד-רוק קפה** (באנגלית: **Hard Rock Café**) היא רשת בין-לאומית של בתי-קפה-מסעדה גדולים, שנערכות בהם הופעות של מוזיקאים ועל הקירות שלהם יש תצוגה של פריטי אספנות ונוסטלגיה מתחום מוזיקת הרוק. הסניף הראשון של הרשת נוסד בלונדון בשנת 1971. נכון לדצמבר 2015 יש לרשת 191 סניפים ב-59 מדינות, כולל 157 בתי קפה, 22 מלונות ו-11 בתי קזינו.

רשת הארד-רוק מחזיקה בבעלותה גם בתי מלון וקזינו אחדים ברחבי העולם. מיזם השעשועים הארד-רוק פארק בקליפורניה נסגר בשל המשבר הכלכלי של אמצע העשור הראשון של המאה ה-21.

בשנת 2006 נקנתה רשת הארד-רוק קפה בסכום הקרוב למיליארד דולר מרשת ראנק גרופ על ידי שבט סמינול האינדיאני, שמנהל את הרשת עד היום.

## בישראל
בעבר היה סניף אחד במדינת ישראל – בדיזנגוף סנטר שבתל אביב. הסניף נפתח בשנת 1993, אך נסגר בשנת 1997, לאחר שהזכיין צבר חובות בסך של כ-5 מיליון שקלים. בסניף זה נערכו מספר הופעות, בין היתר של מאיר אריאל ולהקת קריזמא המתועדת באלבום דלתות נפתחות מעצמן (1998) וההופעה של יזהר אשדות המתועדת באלבום הסולו השלישי שלו (1995) שהיה רב מכר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות בתי קפה
קטגוריה:רוק
אביב (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
קטגוריה:אביב
ערפילית שעון החול

**ערפילית שעון החול** (באנגלית: **Hourglass Nebula**, **MyCn 18**) היא ערפילית פלנטרית צעירה הנמצאת בדרום קבוצת הכוכבים זבוב במרחק של כ-8,000 שנות אור מכדור הארץ.

ערפילית שעון החול התגלתה על ידי אנני ג'אמפ קאנון ומרגרט וו. מאיאל בזמן עבודתם על סיווג הנרי-דרפר. באותו הזמן (שנות ה-20 של המאה ה-20) ערפילית שעון החול נחשבה לערפילית פלנטרית עמומה. טלסקופים וטכנולוגיות צילום מתקדמות אפשרו את זיהוי צורת שעון-החול של הערפילית על ידי רגוודרה סחאי וג'ון טרוג'ר מהמעבדה להנעה סילונית ב-18 בינואר 1996. מעריכים שצורתה הייחודית של הערפילית נוצרה על ידי התפשטות רוח כוכב בתוך ענן המתפשט באיטיות והצפוף בקו המשווה שלו יותר מבקטביו.

הערפילית צולמה על ידי טלסקופ החלל האבל.

ישנה ערפילית נוספת עם אותה צורה של ערפילית שעון החול, והיא נמצאת בערפילית הלגונה.

## ערפילית שעון החול בספרות פופולרית
* ערפילית שעון החול הוצגה בכריכת הירחון נשיונל ג'יאוגרפיק באפריל 1997. הופעתה הייחודית של הערפילית גרמה לעורכי הירחון להגיב "אסטרונומים צפו ביקום למרחק של 8,000 שנות אור עם טלסקופ החלל האבל, והיה נראה כאילו עין האלוהים החזירה מבט".
* ערפילית שעון החול משמשת את פרל ג'אם בכריכת אלבומו בינוראל.
* ערפילית שעון החול מופיעה במשחק הפופולרי Final Doom.

## קישורים חיצוניים

* 

שעון החול
קטגוריה:קבוצת הכוכבים זבוב
אסי בלדוט

**אסי בלדוט** (נולד ב-21 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
בלדוט החל את דרכו במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במשחק מול מכבי חיפה בעונת , כאשר לאחר מכן החל להשתלב באופן קבוע בקבוצה. בעונה זו הוא שיחק גם במדי נבחרת הנוער של ישראל. בעונתו השלישית בקבוצה, עונת , ירד בלדוט עם בני יהודה לליגה הלאומית.

בלדוט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל במשחק ידידות מול יוון ב-17 בינואר 2001. הוא שיחק ארבע פעמים במדי נבחרת זו, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת.

היה חלק מרכזי בהצלחתה של בני יהודה בעונת 2001/2002, ועלייתה בחזרה לליגת העל, כאשר היא סיימה במקום השני בליגה הלאומית. מאז עונה זו, הוא הפך לאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה. בעונת  כבש בלדוט שישה שערים ובישל שמונה שערים נוספים, והיה השחקן המרכזי בעונה הטובה של בני יהודה, שמהלכה העפילה לגמר גביע המדינה שם הפסידה להפועל תל אביב, וסיימה במקום הרביעי בליגת העל. בעונת  החל בלדוט לכהן כקפטן בני יהודה, והפך לאחד השחקנים המזוהים ביותר עם המועדון.

בינואר 2011 החליט מאמן הקבוצה דרור קשטן שבלדוט אינו נמצא יותר בתוכניותיו, והוא עזב את בני יהודה לאחר יותר מ-12 שנים ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, ועבר להפועל חיפה.

ב-30 ביוני 2011 חתם בלדוט בעולה החדשה לליגת העל, הפועל ראשון לציון. בלדוט כבש תשעה שערי ליגה בעונה זו, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגה הלאומית.

בקיץ 2012 חתם בלדוט בקבוצת הפועל רמת השרון. ב-11 ביוני 2013 חתם לשנה בקבוצת הפועל רעננה.

ב-30 ביוני 2014 חזר בלדוט לקבוצת נעוריו, בני יהודה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה, והעפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל.

ב-7 בספטמבר 2016 הודיע בלדוט על פרישה ממשחק פעיל וקיבל את תפקיד עוזר המאמן של אריק בנדו בבני יהודה. כעבור יומיים, חזר בו בלדוט מהפרישה והודיע כי חתם לעונה בקבוצת הפועל כפר שלם מליגה א', ובמקביל ישמש כעוזר מאמן בני יהודה. באוקטובר 2016 פרש ממשחק פעיל. בדצמבר 2016 מונה לסקאוט בבני יהודה.

בשנת 2020, שימש כמאמן קבוצות ילדים בבני יהודה תל אביב.

כיום בלדוט מתרכז בפיתוח ואימון שחקנים צעירים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
שירז טל

**שירז טל** (נולדה ב-13 באוקטובר 1974) היא דוגמנית, שחקנית, מנחת טלוויזיה ואשת עסקים ישראלית.

## ביוגרפיה
טל נולדה בנתניה וגדלה בקריית אונו.

טל התגלתה בישראל כדוגמנית בגיל 14 על ידי סוכנות אימאג' וכבר החלה לדגמן בחו"ל בגיל 15 בפריז וזכתה אף בתואר הפנים של שנות ה-90.

היא השתתפה בתחרות דוגמנית העל העולמית של סוכנות "פורד מודלס".

במהלך הקריירה שלה כיכבה בקמפיינים בינלאומיים ודגמנה במסלולים עבור בתי אופנה מובילים. בארץ שימשה כדוגמנית הבית של "קרייזי ליין".

בשנת 2003 שיחקה בסרט "פגישה עיוורת".

ב-2004 הנחתה את תוכנית הנוער "Y בלילה" ששודרה ב-yes, בשנה זו גם הנחתה את תחרות הדוגמנות "עלית מודל 2004".

בשנת 2005 הייתה חלק מצוות השופטים בעונה הראשונה של "הדוגמניות". באותה השנה פתחה ספא בשם "קסום" בתל אביב, ממנו פרשה ב-2008.

ב-2006 השתתפה כמתחרה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והודחה בשלבים המוקדמים של התחרות.

ב-2009 הנחתה את תוכנית המציאות "פרויקט מסלול" ששודרה בערוץ 2.

בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמת פשע "הכבוד של מרציאנו" ששודרה בערוץ 10.

ב, הייתה שותפה להקמת עסק בתחום הפקת אירועים.

ב-2013 היא הישתתפה בתפקיד אורח בסדרה "חברות".

לטל תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל ובמדעי ההתנהגות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בנוסף, למדה אימון פרחי באך וארומתרפיה.

טל היא גרושתו של איש העסקים עופר שליו, ולזוג בן. בנוסף, היא אם לבת מבן זוגה לשעבר, רוב אנדרס. טל מתגוררת בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
*  
* הדס בשן, "אני נלחמת בקמטים כל יום", באתר mako, 12 בספטמבר 2015
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:סגל רשת
קטגוריה:שופטי הדוגמניות
קטגוריה:שופטות תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:משתתפות בתחרות הפנים של שנות התשעים
קטגוריה:משתתפות בתחרות דוגמנית העל העולמית
קטגוריה:בוגרות תיכון בן צבי (קריית אונו)
קטגוריה:בוגרי תיכון בן צבי (קריית אונו)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ירושלים ימינה ת"א שמאלה

**ירושלים ימינה ת"א שמאלה** היא מיני סדרה תיעודית משנת 2004, ששודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין. הסדרה, בבימויו של אלון שרביט, מגוללת את סיפורן של דמויות במסע בין ירושלים לתל אביב - בין יציאה בשאלה וחזרה בתשובה ובין קודש לחול. דרך סיפורם של שלוש הדמויות מתואר המסע דרך הקרע בחלק הראשון, הכמיהה לשייכות בחלק השני, והשיבה הביתה בחלק האחרון.

## קישורים חיצוניים

* * 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2004
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יציאה בשאלה בתרבות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
ועדת קו האורך

ממוזער|חוק קווי האורך של 1714.
**ועדת קו האורך** (באנגלית: **The Board of Longitude**)  הייתה גוף ממשלתי בריטי שמונה בשנת 1714 על מנת למצוא פתרון פשוט לחישוב קווי אורך של כדור הארץ עבור הצי הימי הבריטי.

בתקופה זו הייתה בריטניה מעצמה ימית, ולכן הייתה חשיבות עליונה לייעול מסעות הצי. כך למשל, התארכות המסעות הביאה לצורך באספקה רבה יותר, בחשיפה ממושכת יותר למחלות ים ובביטוח ימי יקר יותר. הוועדה הציעה פרסים כספיים עבור פתרונות שיהיו מדויקים מספיק.

מדענים רבים מהשורה הראשונה לקחו חלק במציאת הדרך הפשוטה ביותר לחישוב קווי האורך, אך בסופו של דבר לאחר שנים רבות שבהן לא נמצאה דרך נוחה למציאת קו האורך, ג'ון הריסון קיבל את הפרס מהוועדה עבור המצאת הכרונומטר הימי  שהוא למעשה שעון מדויק. ב-1828 סיימה הוועדה את תפקידה.

בשנת 2000 הפיקה חברת גרנדה הבריטית מיני סדרה עטורת שבחים ופרסים המגוללת את סיפורו של השעון ושל הריסון, ובקו עלילה מקביל את סיפורו של רופרט גולד (1890-1948), שהקדיש את זמנו בלהט ובאובססיביות לשיפוץ שעוניו של הריסון, כדי להוכיח את גדולתו. מייקל גמבון וג'רמי איירונס הופיעו בתפקידים הראשיים. המיני סדרה מבוססת על ספרה של דווה סובל, "**קו האורך – סיפורו האמיתי של הגאון הבודד שפתר את הבעיה המדעית הגדולה ביותר של זמנו" (**1998, כתר הוצאה לאור).

## ראו גם
* ויליאם ויסטון

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:קרטוגרפיה
ממלכת הגדעונים

[שמאל|ממוזער|250px|הממלכה בשיאה בשנים ([858–933), בירוק אזורי הממלכה]]
**ממלכת הגדעונים** הוא כינויה של ממלכה יהודית ששכנה באזור סמן שבצפון-מערב אתיופיה (שלטה לסירוגין גם על שטחים מדרום לה). במסורת בית-ישראל ממלכה זו מכונה "ממלכת הגדעונים" הנגזר מהשם "גדעון", שמם של רבים ממלכי הממלכה. שושלת הגדעונים מיוחסת על-פי מסורת בית ישראל עם צאצאיו של צדוק הכהן הגדול מתקופת מלכותם של דוד ושלמה מלכי ישראל . על פי המסורת, בנו של צדוק, עזריה, נשלח לאתיופיה יחד עם מנליק הראשון, מלך אקסום בנם המשותף של שלמה המלך ומלכת שבא וכאלף מכל שבטי ישראל ובני האצולה (על-פי הכברה נגשת).

## מינוח
בספרות העברית משנת 1528 עד למאה ה-17 מכונה הממלכה בשם "פלאסה". הראשון שנקב בשם זה היה רבי אברהם בן אליעזר הלוי באיגרת משנת 1528: . זהו גם האזכור הראשון של הכינוי "פלאסה" בספרות העברית. גם רבי אברהם בן יצחק אבן מיגאש משתמש בשם 

## היסטוריה

במאה ה-4 ממלכת אקסום המירה את דתה לנצרות ובעקבות כך פרץ סכסוך בין השלטון לבין מורדים יהודים שכונו "בית ישראל". בראש המורדים עמד פינחס, מצאצאי גדעון ויורשו. פינחס והמורדים היהודים נמלטו להרי סימן ושם כוננו מחדש את ממלכתם.

על פי המסורת האתיופית-נוצרית, כאשר מנליק היה למלך הוא חילק את ממלכתו למספר מחוזות שעליהם שלטו מקורביו. אחד ממקורביו היה גדעון אשר קיבל לשליטתו את האזורים: אדיבו, ולקאית, סגדה, סימן, וגרה, ארמצ'הו, צ'ילגה, סקלט, דמביה ובגמדר.

כתובת מתקופה זו מתארת כניעה והעלת מס של סמין לאקסום. בכתובת אקסומית מהמאה ה-4 מוזכר השם **סמן** כישות מדינית שמעלה מס לאקסום: .

ב-1290 מזכיר מרקו פולו שלוש ממלכות ויהודים "שלא מזוקנים בכבדות כמו אלה בארצי" ולא ברור אם אחת מהן היא ממלכת הגדעונים.

למן המאה ה-14 ועד תחילת המאה ה-17 ניהלה הממלכה מלחמות רבות נגד האימפריה האתיופית.

סופה הגיע ב-1625, עת צבאו של קיסר אתיופיה סוסניוס כבש את המוצב האחרון של היהודים.

## מלכים מוכרים
*גדעון הראשון (בתקופת מנליק)
*פינחס (בתקופת עזנה, קיסר אקסום, אברהא ואצבחא; המאה ה-4)
*עוזיאל, עוזיאל בן מלכיאל, או עדיאל בן מיכאל (בתקופת אלדד הדני; המאה ה-9)
*יהודית המלכה (המאה ה-10)
*גדעון (בתקופת זרע יעקב)
בתקופתם של הקיסרים נהואד (1494-1507) ולבנה דנגל (1507-1540):
*פינחס
*גד
*גרשום
*גדעון האחרון (המאה ה-16 וה-17)

## לקריאה נוספת
*סטיבן קפלן, "ארגון הקהילה" בתוך הגר סלמון, **קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים - אתיופיה**, הוצאת יד בן-צבי, תשס"ח, עמ' 43-54.

*James Arthur Quirin "Səmen" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: O-X**, Harrassowitz, 2010, , p. 611-613
*James Arthur Quirin, **The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920**, University of Pennsylvania, 1992, 
*Bar Kribus, **Jewish Autonomy in Conflict with Christians in Northern Ethiopia**, ARC Humanities Press, 2025
*Steven Kaplan, **The Beta Israel (Falasha) in Ethiopia: From Earliest Times to the Twentieth Century**, New York University Press, 1992, 
*Sidney Mendelssohn, **The Jews of Africa: especially in the sixteenth and seventeenth centuries**, K. Paul, Trench, Trubner & co., ltd., 1920
*Stuart C. Munro-Hay, **Aksum: an African civilisation of late antiquity**, Edinburgh University Press, 1991, 


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

גדעון
גדעון
גדעון
קטגוריה:פרויקטים של התיישבות יהודים מחוץ לארץ ישראל
דרכים צדדיות

**דרכים צדדיות** (באנגלית: **Sideways**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג דרמה קומית משנת 2004 בבימויו של אלכסנדר פיין. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר וזכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. כמו כן זכה בשני פרסי גלובוס הזהב.

## תקציר העלילה
מיילס (פול ג'יאמטי) וג'ק (תומאס היידן צ'רץ) הם חברים מתקופת הקולג' שיוצאים למסע תענוגות אחרון לפני חתונתו של ג'ק עם בחורה ארמנית אמידה. מיילס הוא גרוש שעדיין מאוהב בגרושתו, סופר מתוסכל, חובב יין ומורה המרגיש שחייו הם בזבוז, לעומתו ג'ק הוא שחקן סדרות טלוויזיה מצליח בעברו וקריין תשדירי פרסומת הולל בהווה.

במהלך המסע מתברר אט אט כי לשניים ציפיות שונות, מיילס מאופק יותר ביחסיו עם נשים ומעדיף לצאת למסע בעקבות היין ולשחק גולף ואילו ג'ק מנסה לשכב עם כל אישה מזדמנת וסוטה תכופות מהתכנון המקורי של המסע. במסעם הם פוגשים שתי בחורות, סטפני (סנדרה או) ומיה (וירג'יניה מדסן), המצטרפות אליהם במסעם, ג'ק וסטפני מתחברים מיד ואילו מיילס ומיה מאופקים יותר ביחסיהם. הטיול המשותף מתפוצץ לאחר שג'ק מסתבך במסכת שקריו וסטפני מגלה שהוא עומד להתחתן אך למרות היפרדות הרביעייה בסיום הסרט מיילס חוזר אל מיה.

## קישורים חיצוניים
* 

* עמוד הסרט, וואלה
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה קומית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - סרטים
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם: סרטים
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לאנסמבל המשחק הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי משבר אמצע החיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
אסקל

**אסקל** (בספרדית: **Esquel**) היא עיר בפרובינציית צ'ובוט שבפטגוניה הארגנטינאית. בשנת 2019 התגוררו בה 36,687 אלף תושבים. 

## היסטוריה
אסקל נוסדה ב-25 בפברואר 1906 בידי ולשים מהעיירה טרוולין, השוכנת כ-20 ק"מ דרומית-מערבית אליה. פירוש שמה בשפת המפוצ'ה הוא "קוץ", והוא מרמז על הצמחייה האופיינית לאזור. ב-1922 חוברה אסקל לרשת מסילות הברזל, כאשר רכבות החלו לקשר בינה לבין אינחניירו ג'קובאצ'י שבפרובינציית ריו נגרו, 402 ק"מ צפונית-מזרחית ממנה. קו רכבת זה, המכונה "לה טרוצ'יטה" או "El Viejo Expreso Patagónico" ("האקספרס הפטגוני הישן"), עודו פועל באמצעות קטרי קיטור, אך כיום הוא משמש בעיקר לתיירות. ב-1951 התפרסמה העיר, כשחקלאי מקומי מצא מטאור במשקל 755 ק"ג. המטאור, שזכה לכינוי "אסקל", הכיל אוליבין.

תושבי אסקל מתפרנסים בעיקר מיערנות, מסחר, חקלאות ותיירות. אתרי התיירות המרכזיים הם הטרוצ'יטה, אתר הסקי לה אוז'ה, והפארק הלאומי לוס אלרסס, המרוחק 50 ק"מ ממנה. בסמוך לאסקל פועל המרכז ההידרואלקטרי פוטלאופו (Futaleufú). מאז ראשית המאה ה-21 מנהלים תושבי העיר מאבק נגד הכוונה לפתוח מכרה זהב בסמוך אליה, מחשש לנזקים שייגרמו לסביבה.

לאסקל עיר תאומה אחת, אייבריסטווית' שבוויילס.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על העיר באתר משרד הפנים הארגנטינאי 
* אתר הטרוצ'יטה 
ימין|ממוזער|250px|אגם בסמוך לאסקל

קטגוריה:צ'ובוט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1906
צאגה אמלק

**צאגה אמלאכ** (נקרא גם: **אבא צאגה**) היה נזיר יהודי אשר חי ופעל במאה החמש-עשרה באימפריה האתיופית והיה תלמידו הקרוב של הנזיר אבא צברה.

## ביוגרפיה
אמלאכ נולד בשם "אסכל" כבן בכור לקיסרית היהודיה ציון ציפורה ולקיסר זרע יעקב  ויועד להיות יורש אביו. 

בשנת 1462 כאשר התרחש מרד ציפורה בראשותו של מלך ממלכת ביתא ישראל גדעון החמישי אסקל יועד להיות קיסר אתיופיה לאחר שהמרד יצליח בעיני אמו. לאחר שהמרד חוסל בצורה אכזרית, אמו הוצאה להורג בידי בעלה הקיסר ואסקל הודח מתפקיד יורש העצר לטובת אחיו הצעיר באדה מריאם והוא הפך לאחראי על בית הכלא של האסירים היהודים שנלקחו בשבי במרד. בין האסירים היה הנזיר אבא צברה. 

אסקל, אשר שמר טינה לאביו מפני שרצח את אמו לנגד עיניו, שכנע בסופו של דבר את אבא צברה לברוח מהכלא ולקחת אותו עמו. אסקל וצברה היו צריכים לברוח מפני חיילי הצבא שחיפשו את אסקל, שלו הייתה חותמת מלכותית על מצחו. לאחר מכן אבא צברה גייר את אסקל ליהדות ושינה את שמו ל"צאגה אמלק" ("בן המלך"). שני אישים אלו פיתחו וחיזקו את מעמד הנזירים אצל יהודי אתיופיה ופסקו הלכות שונות.

## הערות שוליים

קטגוריה:גרים
קטגוריה:מלקוסה
קטגוריה:שושלת הגדעונים
קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:מלכים אפריקאים
הבלתי מפלגתיים

**הבלתי מפלגתיים** הייתה תנועה עממית של פועלים בארץ ישראל בראשית המאה ה-20. היה זה הכוח השלישי בתנועת העבודה הישראלית בתקופת העלייה השנייה והעלייה השלישית, לצד הפועלים שהתארגנו במסגרת המפלגתית שכללה את המפלגות פועלי ציון והפועל הצעיר. בסיס הכוח של המפלגות היה הקיבוץ היהודי בגולה. חלק מהפועלים שעלו בעלייה השנייה לא מצאו את מקומם במפלגות הקיימות עד אז. עבור חלק היה זה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים ועבור אחרים, בשל הרצון להתבסס באופן עצמאי בארץ ישראל תוך דאגה לפועלי ארץ ישראל, וללא הזיקות והשיקולים שהנחו את המפלגות ושהיו קשורים לארגון הציבור היהודי בגולה (שאלת השפה העברית כשפת תרבות בגולה למשל, או הקשר עם האינטרנציונל הסוציאליסטי).

הבולטים בין מנהיגי הבלתי מפלגתיים היו ברל כצנלסון, יצחק טבנקין, שמואל יבנאלי ודוד רמז. פעילותם המרכזית ביישוב הייתה הקמת הסתדרות פועלי יהודה, הסתדרות פועלי הגליל והסתדרות פועלי השומרון, ארגונים שדאגו להתיישבות עצמאית של פועלים, לרווחת העובדים, לעזרה ההדדית ולביטוח סוציאלי ובריאותי לעובדים.

בפברואר 1919, התאחדו הבלתי מפלגתיים ומפלגת פועלי ציון בארץ ישראל ויצרו את "אחדות העבודה". צעד זה תרם להקמתה של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.

אניטה שפירא סיכמה את דעתו של ברל כצנלסון במילים: "אסור שהגולה, עם דרכי מחשבתה הנושנות ודרכי הארגון שלה, שאינן רלוואנטיות למציאות הארצישראלית, תמחץ בכוחה את הגרעין המתעצם [של פועלים ארצישראליים]".

## לקריאה נוספת
* אניטה שפירא, **ברל**, עם עובד, 1981 (חלק גדול מהספר עוסק בנושא)

## קישורים חיצוניים
* אתר הבמה הרעיונית של תנועת העבודה - אתר לא רשמי המשמש רשת חברתית

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:מפלגות ביישוב
סנונה

שמאל|300px|ממוזער|לוחיות עשויות כסף וזהב שהוגשו שהוקדשו כנדרים והוגשו כמנחה לאלה סנונה.
**סנונה** (**Senuna**) היא אלה מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ בבריטניה בתקופה הרומית. 

קיומה של האלה לא היה ידוע בעת החדשה עד שנת 2002 עת התגלה אתר פולחן בבאלדוק שבהרטפורדשייר על ידי אלן מיק (Alan Meek). שמה הראשון של האלה כפי שנחשף בחפירות ארכאולוגיות זוהה בטעות כ-"סנואה", אולם קריאה חוזרת של החוקרים, שנעזרו בממצאים נוספים שהתגלו בחפירה, העלתה כי השם הנכון הוא "סנונה". 

מפסלי האלה שהתגלו ניתן ללמוד כי בעת המפגש בין התרבות הקלטית לבין התרבות הרומית, זוהתה האלה עם האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית (בדומה לאלה סוליס שפולחנה היה נפוץ בבאת').

## פולחן האלה
מממצאים ארכאולוגיים ניתן ללמוד כי פולחן האלה התבצע במעיין אליו נזרקו חפצים פולחניים שהוקרבו לאלה. סביב האגם היו מבני מגורים לעולי הרגל והכוהנים.

כמותם ואיכותם של חפצי הפולחן שנקברו בבאלדוק (ככל הנראה לצורך הגנה עליהם) במהלך המאה השלישית או המאה הרביעית מעידים על כך שמדובר במרכז פולחני גדול. 

חפצי הפולחן שהתגלו כללו תכשיטים עשויים זהב ומשובצים אבנים יקרות וחרוזי זכוכית, קמע המתאר אריה דורך על גוגלת שור, וכן פסלים של האלה, המתארים אותה כאישה לבושה גלימה ששערה אסוף. כמו כן התגלו חמש כתובות המוקדשות לאלה והמציינות את שמה.

ממצאים אלה מוצגים כיום בחדר 49 של המוזיאון הבריטי. 

ייתכן שמקור שמה של האלה במילה הקלטית הקדומה "seno" - "זקנה". כמו כן ייתכן קשר בין שם האלה לנהר סאונה (שמו הקדום של נהר האלדה של ימינו).

## קישורים חיצוניים
* "סנואה, אלה בריטית לא ידועה התגלתה מחדש", כתבה בעיתון הגארדיאן
* "סנואה, האלה האבודה" - תצלום פסל האלה וההיסטוריה של גילוי הממצאים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
ז'אן-ז'אק אנו

**ז'אן ז'אק אנו** (בצרפתית: **Jean-Jacques Annaud**; נולד ב-1 באוקטובר 1943) הוא במאי קולנוע צרפתי, זוכה פרס סזאר.

## ביוגרפיה
אנו נולד בפרבר דרומי של פריז. 

הוא החל את הקריירה שלו בבימוי סרטוני פרסומת בטלוויזיה בסוף שנות השישים של המאה העשרים וראשית שנות השבעים של המאה העשרים. בסרט הקולנוע הראשון שביים בשנת 1976, "שחור לבן בצבעים", הוא השתמש בניסיון האישי שצבר במהלך שירותו הצבאי בקמרון. הסרט זכה בפרס האוסקר עבור הסרט הזר הטוב ביותר.

סרטו השלישי, "ניצוץ החיים", זכה בשני פרסי סזאר, עבור הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר.

ב-1986 ביים את הסרט "שם הוורד", עיבוד קולנועי לרומן המפורסם בעל אותו השם של אומברטו אקו. הסרט זכה בשני פרסי באפט"א וכן בפרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר (הסרט היה בהפקה גרמנית-איטלקית). אנו התכונן לצילומי הסרט במשך ארבע שנים, במהלכן חיפש ברחבי ארצות הברית ואירופה את צוות השחקנים ואת אתרי הצילום המתאימים ביותר. הוא מצא עניין אישי רב בפרויקט זה, בשל התעניינותו רבת השנים בכנסיות מימי הביניים, וכן בשל ידיעתו את השפות יוונית ולטינית.

ב-1988 ביים את הסרט "הדוב", בהפקתו של קלוד ברי, המספר את סיפורו של גור דוב גריזלי יתום שמתיידד עם דוב קודיאק זכר מבוגר כששני ציידים רודפים אחריהם. הסרט היה הפקה מורכבת שכללה צילומים של דובים בטבע במשך כחצי שנה. הסרט זיכה אותו בפרס סזאר שני עבור הבמאי הטוב ביותר.

ב-1992 ביים את הסרט "המאהב", גם הפעם בהפקתו של קלוד ברי. הסרט התבסס על רומן באותו השם של מרגריט דיראס, והכיל סצנות מין נועזות.

לאחר שביים את הסרט "שבע שנים בטיבט", שהתבסס על ספרו של מטפס ההרים האוסטרי היינריך הארר, נאסר עליו לצמיתות להיכנס לסין, כמו גם על כוכבי הסרט בראד פיט ודייוויד ת'יוליס. כניסתו הותרה מחדש לצורך בימוי הסרט הזאב האחרון שיצא לאקרנים ב-2015.

לאחר הפסקה של כמעט 30 שנים, חזר אנו לצלם סרט הדובר צרפתית בלבד. סרטו "Sa majesté Minor" ("הוד מלכותה, הקטינה") צולם בשנת 2006 ויצא לאקרנים ב-2007. למרות מקוריותו, הסרט זכה לביקורות צוננות ונכשל בקופות, ככל הנראה בשל העובדה שהוא קשה להבנה ומכיל סצנות מין נועזות ביותר ובוטות במיוחד.

## פילמוגרפיה
* שחור לבן בצבעים (Black and White in Color; Noirs et Blancs en couleurs)  (1976)
* חמום מוח (Coup de tête)  (1978)
* ניצוץ החיים (Quest for Fire; La Guerre du feu)  (1981)
* שם הוורד (The Name of the Rose; Le Nom de la Rose)  (1986)
* הדוב (The Bear; L'Ours)  (1988)
* המאהב (The Lover; L'Amant)  (1992)
* Wings of Courage  (Les Ailes du courage)  (1995)
* שבע שנים בטיבט (Seven Years in Tibet; Sept ans au Tibet)  (1997)
* אויב בשער (Enemy at the Gates; Stalingrad)  (2001)
* שני אחים (Two Brothers; Deux Frères)  (2004)
* His Majesty Minor  (Sa majesté Minor)  (2007)
*זהב שחור (2011)
* הזאב האחרון (2015)
* *Notre-Dame on Fire  (2022)*

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:מפיקי קולנוע צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1943
ניקה גילאורי

**ניקוֹלוֹז (ניקָה) גילַאוּרי** (בגאורגית: **ნიკოლოზ (ნიკა) გილაური**; נולד ב-14 בפברואר 1975) הוא פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה מ-2009 עד 2012.

גילאורי, יחד עם שני שרים אחרים, הוא מהפוליטיקאים הוותיקים שיכהנו בממשלות סאקשווילי מפברואר 2004. לפני מינויו לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה כיהן גילאורי בתפקיד שר האוצר של גאורגיה והסגן הבכיר של ראש ממשלת גאורגיה.

## תחילת חייו
גילאורי נולד בשנת 1975 בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) ולמד כלכלה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. בשנת 1998 הוא סיים את לימודיו במכללת בורנמאות' אנגליה, ושנה לאחר מכן, בשנת 1999, הוא סיים כבוגר אוניברסיטת לימריק (לימריק אירלנד) עם תואר במימון וכלכלה. לאחר מכן עבר גילאורי ללמוד באוניברסיטת טמפל. בפילדלפיה שבארצות הברית. בשנת 2000, הוא סיים את לימודיו לתואר שני בניהול עסקים בינלאומי.

בשנת 1999, הוא עבד, במקביל ללימודיו, כמנהל מנהלי של נכסי תאגיד אינווסקו (Invesco) במרכז המימון הבינלאומי בדבלין. בשנת 2000, הוא עבד כיועץ לפרויקט שימור אנרגיה במרכז לפיתוח עסקים קטנים בפילדלפיה. בשנת 2001, הוא מונה ליועץ פיננסי בחברת התקשורת הגאורגית, "גאורגיה טלקום". בשנת 2002, הוא עבד כיועץ הפיננסי של הסוכנות הגאורגית של קונצרן איברדרולה. בין השנים 2003–2004, הוא עבד בחברה אירית שהייתה חברה קבלנית עבור חברת החשמל הגאורגית.

## קריירה פוליטית
ב-17 בפברואר 2004 מינה זוראב ז'ווניה את גילאורי לתפקיד שר האנרגיה של גאורגיה בממשלתו הראשונה של מיכאיל סאקשווילי לאחר מהפכת הוורדים. הוא כיהן בתפקיד זה עד אוגוסט 2007. בתקופת כהונתו ביצע מספר צעדים חשובים במדיניות האנרגיה של סאקשווילי, בהם השלמת צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן, מציאת מקורות נוספים למשק הגז של גאורגיה וביטול התלות בגזפרום הרוסית, שהייתה חברת הגז היחידה בגאורגיה. הוא היה במרכז ההתרחשויות בניסיון הרוסי לדכא יוזמות להפרטת משק הגז של גאורגיה בשנת 2006.

ב-7 בספטמבר 2007 מונה לתפקיד שר האוצר של גאורגיה. בחילופי הגברי שנערכו ב-24 בינואר 2008, נותר גילאורי בתפקידו יחד עם שר ההגנה דוד קזרשווילי, שר החקלאות פטרה ציסקארישווילי (პეტრე ცისკარიშვილი) ושר האנרגיה שהחליף את גילאורי, אלכסנדר חתאגורי (ალექსანდრე ხეთაგური). בנובמבר 2008, עם מינויו של מגאלובלישווילי לתפקיד ראש ממשלת גאורגיה, מונה גילאורי לתפקיד הסגן הראשון של ראש ממשלת גאורגיה.

ב-30 בינואר 2009 התפטר גריגול מגאלובלישווילי מסיבות רפואיות מתפקיד ראש ממשלת גאורגיה לאחר שכיהן שלושה חודשים בלבד. באותו מעמד הוא מינה את גילאורי לתפקיד. ב-4 ביולי 2012 סיים גילאורי את כהונתו כראש הממשלה, ותחתיו התמנה לתפקיד ואנו מראבישווילי.

## קישורים חיצוניים

* ניקה גילאורי - ביוגרפיה, "סיביל ג'ורג'יה", 30 בינואר 2009, 
* ניקה גילאורי - ביוגרפיה, באתר הרשמי של משרד האוצר של גאורגיה, 
* 
* הפרטת צינור הגז נדונה מחדש, "סיביל ג'ורג'יה", 30 בדצמבר 2005, 
* משבר האנרגיה מחריף כאשר ציוד נפגע בגבול הרוסי אזרי, "סיביל ג'ורג'יה", 24 בינואר 2006, 
* הודעה לעיתונות, שר התשתיות הלאומיות, בנימין (פואד) בן אליעזר, ערך ביקור מדיני-כלכלי בגיאורגיה, אתר משרד התשתיות הלאומיות, 5 ביולי 2007
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי האוצר של גאורגיה
קטגוריה:ראשי ממשלת גאורגיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טביליסי
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1975
רדווין

**רדווין** (**RADWIN**) היא חברה ישראלית המפתחת, מייצרת ומשווקת מוצרי תקשורת ופתרונות לתעשיות התקשורת והטלקום. היא נוסדה בשנת 1997 על ידי מנכ"ל החברה, שרון שר, והיא חלק מקבוצת רד-בינת.

משרדיה הראשיים של חברת רדווין ממוקמים ברמת החייל בתל אביב, בנוסף למשרדים נוספים ברחבי העולם, כולל בארצות הברית, בריטניה, ברזיל, אל סלוודור, סין, קולומביה, פולין, הודו, מקסיקו, פרו, הפיליפינים, סינגפור, דרום אפריקה, רוסיה, ספרד, ותאילנד.

## מוצרים

רדווין עוסקת בפיתוח ובייצור הדור החדש של פתרונות מתקדמים לתקשורת אלחוטית רחבת פס. רדווין מציעה פתרונות מודולריים, תחרותיים וכלכליים מאפשרים ללקוחותיה - ספקי התקשורת, פרישת תשתית המספקת מגוון רחב של שירותי טלפוניה ואינטרנט תוך שימוש במארז אחד. החברה מוכרת תשתיות תקשורת בעולם בלמעלה מ-150 מדינות.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר החברה בעברית, עותק שמור בארכיון האינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
קטגוריה:קבוצת רד-בינת
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
דגל חבל הבסקים

**דגל חבל הבסקים** או בכינויו ה"איקוריניה" (Ikurriña) הוא סמל הבסקים ודגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית חבל הבסקים.

הדגל עוצב על פי התבנית של דגל הממלכה המאוחדת על ידי מייסדי המפלגה הלאומנית הבסקית  - לואיס וסאבינו אראנה, והוא נחשב כדגל הלאומי והלא-רשמי של ארץ הבסקים. ניתן לראותו בתפוצה רבה בחבל הבסקים הצרפתי וכחלק מהסמל של סן-פייר ומיקלון, הקהילה הצרפתית שלחופי קנדה אשר יושבה בידי מתיישבים בסקים-צרפתים ומלחים בסקים-ספרדים.

השפעתו של דגל הממלכה המאוחדת על עיצובו של דגל הבסקים מוסברת בקשרים הכלכליים אשר שררו בין בריטניה לבילבאו בתקופה שהדגל עוצב לראשונה.

## היסטוריה
הדגל עוצב בשנת 1894 על מנת להציג את הפרובינציה הבסקית ביסקאיה בדגל עבור כל אחת משבע הפרובינציות הבסקיות. אך כיוון שפעילי המפלגה הלאומנית הבסקית היו נדירים מחוץ לגבולות ביסקאיה, רק דגל ביסקאיה זכה להכרה רשמית. דגל הבסקים אומץ כדגל המפלגה ובשנת 1933 הוצע כדגל למחוז כולו.

בשנת 1936 אומץ הדגל כדגל הקהילה על ידי הממשלה הבסקית, אולם משטרו של פרנסיסקו פרנקו אסר להניפו משום שעורר התנגדות למשטר החדש (הדגל המשיך להיות בשימוש מצידו הצרפתי של הגבול). לאחר מות פרנקו והדמוקרטיזציה של ספרד, זכה הדגל להכרה חוקית בשנת 1977 ואומץ כדגל חבל הבסקים ב-18 בדצמבר 1978.

## הסמליות
השדה האדום מסמל את העם הבסקי, הסאלטייר הירוק מסמל את עץ האלון של גרניקה - סמל לחוק ולחירות של ביסקאיה, והצלב הלבן מסמל את הקתוליות הבסקית. ועל כן האדום-ירוק-לבן הם הצבעים הלאומיים הבסקיים.

## ראו גם
* סמל חבל הבסקים

## קישורים חיצוניים

* 

חבל הבסקים
חבל הבסקים
קטגוריה:חבל הבסקים
חבל הבסקים
מבנה ליגות ספורט

**מבנה ליגות ספורט** או **מערכת ליגות** היא היררכיה של ליגות בספורט. לעיתים קרובות מבנה הליגות נקרא גם **פירמידה**, עקב נטיית המבנה להתפצל למספר הולך וגדל של ליגות אזוריות ככל שיורדים מטה במערכת. מערכות ליגה מסוגים שונים משמשות בענפי ספורט רבים ובמדינות רבות ברחבי העולם.

בכדורגל וברוגבי, הליגות קשורות ביניהן בדרך כלל בתהליך של עלייה וירידה, בהן הקבוצות מליגה נמוכה שסיימו בפסגת הטבלה בליגה בה הן משחקות עולות לליגה העליונה יותר (הליגה הבאה בהיררכיה), בעוד הקבוצות שסיימו בתחתית טבלת הליגה יורדות (נופלות לליגה הנמוכה יותר). תהליך זה יכול להתבצע אוטומטית בכל שנה על פי הדירוג בטבלה בלבד, או על פי משחקי פלייאוף בין הקבוצות משתי הליגות שנלחמות על עליית/הישארות ליגה. המיקום הנדרש לעלייה או ירידה בין ליגות שונה ממדינה למדינה, ולעיתים אף בין ליגות מסוימות בתוך אותה מדינה. הדבר תלוי במספר הקבוצות המשחקות בליגה — לרוב במדינות החזקות ישנו מספר קבוצות גדול יותר, ובהתאם לכך מספר קבוצות גדול יותר עולות ויורדות בין ליגות. לדוגמה, כאשר יש 20 קבוצות בליגה ושלוש קבוצות עולות ויורדות, הקבוצות המסיימות במקומות 1, 2 ו-3 עולות לליגה הגבוהה יותר, ואילו הקבוצות שמסיימות במקומות 18, 19 ו-20 יורדות לליגה הנמוכה יותר. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון בליגה העליונה בארצה, זוכה ב"אליפות המדינה". ההחלטה על מספר הקבוצות המשחקות בליגה ומספר העולות והיורדות נמצאת בידי התאחדות הספורט של אותו ענף ספורט באותה המדינה.

בצפון אמריקה מבנה הליגות בענפי הספורט הפופולריים ביותר אינו משתמש בתהליך של עלייה וירידה בין הליגות. רוב ענפי הספורט המקצועיים מחולקים לליגות בכירות (Major Leagues) ומשניות (Minor Leagues), כשהליגות הבכירות הן החשובות ואין בינן לבין הליגות המשניות קשר של עלייה וירידה, לא ניתן לעבור מליגה משנית לליגה בכירה ולהפך. בענפי הבייסבול והכדורגל (שבצפון אמריקה נקרא "Soccer") יש מבנה ליגות מסודר וישנה היררכיה ברורה בין הליגות הבכירות לליגות המשניות המוגדרת היטב, וכל אחת מנוהלת על ידי גוף מנהל ("Minor League Baseball", ארגון המנהל את הליגות המשניות בבייסבול הנמצא תחת הסמכות של נציב הליגה הבכירה, ליגת ה-MLB; ובכדורגל, פדרציית הכדורגל של ארצות הברית היא הקובעת ומייעדת את ההיררכיה בכדורגל האמריקאי). מערכת הליגות המשניות בהוקי קרח היא יחידנית, כלומר עם ליגה אחת בלבד ברוב ארבע הדרגות בענף; מערכת ליגות ההוקי בצפון אמריקה מנוהלת על ידי הסכמים קיבוציים ועסקאות הסתנפות בין ה-NHL (הליגה הבכירה), ל-AHL (ליגת המשנה הראשית) ול-ECHL (ליגה משנית שנייה).

פוטבול אינו פועל על פי מערכת ליגות. ליגות מקצועניות שונות משחקות לפי חוקים שונים ובמשך זמן (עונה) שונה. ה-NFL משחקת עם 11 שחקנים על המגרש לכל קבוצה, במגרש באורך 100 יארדים (כ-92 מטרים) ובעונה המתקיימת בסתיו ובתחילת החורף. ה-CFL, ליגת הפוטבול הקנדי (פוטבול קנדי שונה מפוטבול אמריקאי), משחקת עם 12 שחקנים לכל קבוצה במשחק, במגרש באורך 110 יארדים (כ-100 מטרים) ובעונה המתקיימת בקיץ ובתחילת הסתיו. בעוד ארנה פוטבול והליגות המשניות בפוטבול אולמות משחקות כל אחת עם 8 שחקנים לקבוצה במשחק, במגרש באורך 50 יארדים (כ-46 מטרים) בעונה המתקיימת באביב ובתחילת הקיץ. היו בעבר ניסיונות ליצור ליגות פוטבול משניות אמיתיות ל-NFL (האחרונה הייתה Alliance of American Football בשנת 2019), אף אחד עד כה לא הצליח לאזן בין דרישות הליגות הבכירות לבין היכולת לשמור על כוש הפירעון הכספי, בסופו של דבר רוב הניסיונות להקמת ליגה משנית חזקה ל-NFL נכשלו והליגות שהוקמו פשטו רגל.

*
קטגוריה:ספורט
מבשרת אדומים

**מבשרת אדומים** היא שכונה מתוכנת באזור E1 בין ירושלים למעלה אדומים.

התוכנית לבניית השכונת אושרה סופית בשנת 2025.

## היסטוריה
תוכנית להקמת שכונה חדשה במקום הוצגה לראשונה על ידי שר הבינוי והשיכון אריאל שרון בדצמבר 1990⁩, וכללה הקמת 2,500 יחידות דיור בשטח שבין מעלה אדומים לגבעה הצרפתית בירושלים. השטח לא נכלל אז בתחום השיפוט של ירושלים או של מעלה אדומים, ולכן נדרשה החלטה מיוחדת של הממשלה על הקמת יישוב חדש. בכדי להימנע מכך, הוצע שהתחום המוניציפלי של מעלה אדומים יורחב, והשטח המתוכנן ייכלל בה. עד אותה עת נבנו במעלה אדומים רק 3,000 יחידות דיור.

בשנת 1991, בתקופת ממשלתו של יצחק שמיר, הוציא שר הביטחון משה ארנס צו המספח חלק מהאזור למועצה המקומית מעלה אדומים.

עם עליית ממשלת רבין השנייה לשלטון הכריזו תחילה ראש הממשלה יצחק רבין ושר הבינוי והשיכון בנימין בן אליעזר שהם תומכים בתוכנית הבנייה באזור, ובמהלך 1994 פרסמה מועצת התכנון העליונה של המנהל האזרחי תוכנית שהרחיבה את התכנון העירוני של מעלה אדומים, והיוותה את הבסיס לבנייה עתידית באזור. בנוסף סופחה יתרת השטח למעלה אדומים, אך עם ההתקדמות תהליך השלום הישראלי-פלסטיני התוכנית הוקפאה.

בשנת 2004, בזמן ממשלת אריאל שרון הוחל שוב בקידום תוכנית הבנייה בשטח. עיריית מעלה אדומים הכינה תוכנית מתאר להקמת שכונה גדולה במקום בת כ-4,000 יחידות דיור, שקיבלה אז את השם "מבשרת אדומים". באזור תוכננה גם בנייה של אזור תעסוקה משותף למעלה אדומים ולירושלים, פארק גדול, אתרי תיירות, שטחי מסחר, ובית קברות. במקום החלו עבודות התשתית לשכונה, שכללו עבודות עפר וסלילת כביש גישה. אך הליכי התכנון והבנייה הופסקו לאחר זמן קצר בגלל לחץ בין-לאומי.

בספטמבר 2009 התקיים טקס סמלי של הנחת אבן פינה לשכונת "מבשרת אדומים" בנוכחות ראש עיריית מעלה אדומים בני כשריאל ובמעמד השרים עוזי לנדאו ודניאל הרשקוביץ.

בנובמבר 2012 אישרה ממשלת ישראל את תוכנית הבנייה של השכונה, כתגובה להחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם שהתקבלה ב-29 בנובמבר 2012 לשדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה.

בנובמבר 2014 העביר משרד הבינוי לעיריית מעלה אדומים 3.6 מיליון ש"ח לצורך תכנון עירוני באזור, בפטור ממכרז. התכנון כולל תכנון מפורט של 3,200 יחידות דיור ובדיקת היתכנות לבנייה נוספת.

בפברואר 2020 הכריז ראש הממשלה נתניהו על פרסומה של תוכנית בנייה באזור, ל-3,500 יחידות דיור.

## 2025 ואילך
באוגוסט 2025 קידם השר במשרד הביטחון ושר האוצר בצלאל סמוטריץ' בניה של 3,401 יחידות דיור של מבשרת אדומים. ב-20 באוגוסט 2025 אישרה הממשלה את תוכניות הבנייה.

## קישורים חיצוניים
* כל הכתבות בנושא '''מבשרת אדומים''' באתר ערוץ 7

## הערות שוליים

קטגוריה:מעלה אדומים
קטגוריה:ישראל: שכונות עתידיות
קטגוריה:2025 בישראל