open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
במשפחות הכי טובות

**במשפחות הכי טובות** (באנגלית: **Life In Pieces**) היא סדרת קומית אמריקאית של רשת CBS, שנוצרה על ידי ג'סטין אדלר. העונה הראשונה החלה ב-21 בספטמבר 2015. הסדרה עוסקת בחייה של משפחת שורט המורחבת, ומככבים בה קולין הנקס, בטסי ברנדט, טום סדוסקי, זואי ליסטר-ג'ונס, דן בקאדהל, אנג'ליק קאבראל, ג'יימס ברולין ודיאן ויסט. ב-2019 הסדרה בוטלה בתום עונתה הרביעית.

בישראל, הסדרה משודרת בערוץ yes Comedy.

## תקציר
הסדרה מתעדת את חיי היומיום של שלושת הדורות לבית משפחת שורט. כל פרק מחולק לארבעה סיפורים קצרים כשכל סיפור עוסק באדם אחר במשפחה ובסיפור מנקודת מבטו. בדרך כלל יש קשר בין ארבעת הסיפורים. שמה של כל אפיזודה מורכב מארבע מילים שמתארות כל אחד מארבעת חלקי הפרק.

## הדמויות
***ג'ון שורט** (ג'יימס ברולין) - אבי המשפחה, בעלה של ג'ואן. טייס לשעבר.
*ד"ר **ג'ואן שורט** (דיאן ויסט) - אם המשפחה, אשתו של ג'ון. השניים היו נשואים אך התגרשו במחאה כיוון שחברותיהם הטובות, זוג לסביות, לא יכלו להינשא. ג'ואן היא פסיכולוגית, ונוהגת לנתח את התנהלותם של בני המשפחה ולהשיא להם עצות, לדאבון לבם.
***הת'ר יוז** (בטסי ברנדט) - הבת הבכורה במשפחת שורט, נשואה לטים יוז, ואמם של טיילר, סמנת'ה וסופיה. היא עקרת בית. מרגישה אחריות אימהית כלפי אחיה.
*ד"ר **טים יוז** (דן בקאדהל) - בעלה של הת'ר יוז. רופא אף אוזן גרון שנוהג להשתטות לעיתים קרובות ולהיקלע למצבים מביכים, מה שמעמיד במבוכה את אשתו וילדיו.
***טיילר יוז** (ניאל קנינגהם) - הבן הבכור במשפחת יוז. יוצא עם קלמנטיין במהלך עונה 1 ונישא לה בסוף העונה לאחר שהוא מגלה שהיא מתכננת להישאר בתולה עד לנישואיה.
***סמנתה יוז** (הולי ג'. ברט) - הבת האמצעית במשפחת יוז. נמצאת עמוק בגיל ההתבגרות.
***סופיה יוז** (ג'יזל אייזנברג) - הבת הקטנה במשפחת יוז. פיקחית מאוד ויודעת להשיג את מבוקשה תמיד. נוהגת לומר משפטים בוגרים לגילה שמעמידים את המבוגרים במבוכה רבה.
***מאט שורט** (תומאס סדוסקי) - הילד האמצעי במשפחת שורט. התגרש לאחרונה, ומתארס עם קולין בסוף עונה 1.
***קולין ברנדון** (אנג'ליק קברל) - יוצאת עם מט שורט, ומתארסת איתו בסוף עונה 1.
***גרג שורט** (קולין הנקס) - הצעיר בין שלושת ילדי שורט, בעלה של ג'ן שורט ואביה של לארק שורט. עובד באתר מימון המונים במהלך עונה 1 ומתפטר כדי להפוך לממציא.
***ג'ן שורט** (זואי ליסטר-ג'ונס) - אשתו של גרג שורט, ואמה של לארק. עורכת דין ממשפחה יהודית. ג'ן בדרך כלל מהווה את הצד השקול במשפחת שורט הצעירה.
***קלמנטיין יוז** (האנטר קינג) - בת זוגו של טיילר. הקימו יחד את להקת "אווז לוויה". בת 18. מתארסת לטיילר למורת רוחה של הת'ר, שלטענתה הם צעירים מידיי.
***לארק שורט** (אנה סופיה הגר) - בתם הפעוטה של גרג וג'ן שורט.

## ביקורת
הסדרה קיבלה באתר Rotten Tomatoes דירוג ממוצע של 6.6/10, מבוסס על 38 ביקורות. באתר Metacritic הסדרה קיבלה ציון של 64 מתוך 100, ציון המבוסס על 24 ביקורות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות עם עלילה לא ליניארית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2015
ראשנחשיים

[ממוזער|[ראש-נחש ענק (*Channa micropeltes*).]]
**רֹאשְׁנְחָשִׁיִּים** (שם מדעי: Channidae) היא משפחת דגים טורפים מסדרת הדקראים. אלו דגים החיים במים מתוקים באזורים טרופיים באסיה ובאפריקה.

דגים אלה בעלי גוף מוארך ועבה, סנפירי גב ארוכים, פיות עצומים ושיניים חדות. הם מסוגלים לנשום אוויר ויש להם איבר דמוי-ריאה המאפשר לנשום. בעזרת סנפיריהם הקצרים והרחבים הם יכולים לצאת מהמים לזמן מוגבל.

דגים אלה הם דגי מאכל משובחים, והם הובאו למדינות שונות, בהם הם הפכו למינים פולשים הרסניים. אורכם משתנה מאורך 25 סנטימטרים עד ל-1 מטר אצל המינים הגדולים.

דגים טורפים אלה ניזונים מכל יצור קטן יותר. הקטנים ניזונים בעיקר מפלנקטון, מחרקים מימיים ומרכיכות. הבוגרים צדים טרף גדול יותר כמו דגים, דו-חיים, סרטנים ובמקרים נדירים אף מיונקים קטנים כמו חולדות. רבים מהם טורפי-על באזור חיותם.

## מיון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:דקראים
קטגוריה:דגים אמפיביים
אייפון 7 פלוס

**אייפון 7** **פלוס** (באנגלית: **iPhone 7 Plus**) הוא טלפון חכם מסוג פאבלט בעל מסך מגע והמכשיר העשירי בסדרת הטלפונים החכמים של אפל, אייפון. המכשיר הוכרז באירוע השנתי של אפל ב-7 בספטמבר 2016, יחד עם שעון ה-Apple Watch ואייפון 7.

המכשיר כולל מסך 5.5 אינץ' Retina HD ברזולוציית 1920x1080, מעבד A10 4 ליבות, מעבד גרפי משופר, וארכיטקטורת 64 ביט, שתי מצלמות ברזולוציית 24 מגה פיקסל, חיישן טביעת אצבע (סדרה 2) תמיכה ב-תקשורת טווח אפס (NFC).

## תכונות וחידושים
אייפון 7 מגיע ללא כפתור הבית הפיזי הישן, אלא ככפתור מגע עם משוב רטט למתן תחושת לחיצה. חיבור שקע האוזניות הוסר, והאוזניות החוטיות מתחברות לשקע הטעינה. כמו כן, אפל המכשיר יכול להתחבר לאוזניות ה-AirPods האלחוטיות מתוצרת אפל. על מנת לאפשר חיבור אוזניות רגילות למכשיר, פיתחה החברה מתאם ייעודי לסטנדרט הישן. המסך בהיר ב-25% מאייפון 6S Plus ויכול לספק מגוון צבעים גדול יותר. הוא מצויד בשני רמקולים עוצמתיים פי 2 מאייפון 6, אחד בתחתית המכשיר ואחד בראשו לשמיעה סטראופונית. המכשיר עמיד למים ואבק בעומק 1 מטר עד 30 דקות, בתקן IP67. המעבד מורכב מ-4 ליבות, כאשר שניים מהם משתמשים בחמישית מעוצמתם, לצורך חיסכון באנרגיה לדברים יום-יומיים, ושניים עוצמתיים יותר, לגיימינג ולמתן ביצועים חזקים. חיישן המצלמה הוגדל והוכפל, ומכיל 2 מצלמות אחוריות ברזולוציה של 12MP כל אחת. מצלמה אחת מתמקדת במרחב, והמצלמה השנייה מתמקדת במרחק, כך שניתן להשתמש במצלמות כמו בזום פיזי. נוסף בקר המווסת את צריכת החשמל, פסי האנטנות מוקמו בקצוות המכשיר, נוספו 4 נורות לד בפלאש, והוא מגיע גם בצבעים ׳ jet black׳ ו'שחור מט'.

ב-21 במרץ 2017 אפל הכריזה, ללא אירוע עיתונאים, על צבע חדש לסדרת האייפון 7 - 'אדום בוהק' כחלק משיתוף פעולה עם קרן (RED) למלחמה באיידס. במסגרת שיתוף הפעולה, חלק גדול מההכנסות ממכירת האייפונים האדומים יועברו לקרן למען המלחמה בנגיף האיידס. אפל ציינה כי האייפונים האדומים יימכרו כמהדורה מיוחדת ולא כצבע קבוע לסדרת האייפון.

## מפרט טכני
* מעבד: אפל A10, ארבע ליבות עם אות שעון בקצב 2.34 GHz בארכיטקטורת 64 ביט. + שבב תנועה M10.
* זיכרון: 3GB RAM,
* אחסון פנימי: 32, 128, 256 גיגה בייט.
* מסך: 5.5 אינץ' LCD FHD ברזולוציה 1920x1080, כולל חיישן 3D, בהירות: 625 cd /m2.
* רשת: GSM, HSDPA, LTE Advanced 450Mb/s, VoLTE, MIMO.
* קישוריות: GPS ,USB, WiFi 802.11 a/b/g/n/ac, Bluetooth 4.2, תקשורת טווח אפס, GLONASS.
* מצלמה אחורית: 12 מגה פיקסל, פלאש 4 LED, מייצב תמונה אופטי ודיגיטלי, 6 עדשות, צמצם f/1.8 - f/2.8, זום דיגיטלי: x10 זום אופטי: x2, צילום וידאו: 4K 30/pfs, או 1080P 30/60pfs, הילוך איטי: 720p 240/pfs או 1080P /120pfs.
* מצלמה קדמית: 7Mp, צמצם f/2.2, רשתית פלאש, וידאו: 4K.
* שמע: מערכת סטריאו סאונד 2 רמקולים בתחתית ובראש המכשיר.
* טביעת אצבע: מובנה בתוך כפתור המגע.
* סוללה: ליתיום פולימר, 2,900 מילי אמפר שעה

## הכרזה ושחרור
אייפון 7 פלוס הוכרז ב-7 בספטמבר 2016, הוא נמכר בארה״ב החל מ-16 בספטמבר, והגיע לישראל ב-20 באוקטובר.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר אפל

קטגוריה:אייפון
קטגוריה:פאבלטים
אייפון 7

**אייפון 7** (מאנגלית: **iPhone 7**) הוא טלפון חכם בעל מסך מגע והמכשיר העשירי בסדרת הטלפונים החכמים של אפל, אייפון. המכשיר הוכרז באירוע השנתי של אפל ב-7 בספטמבר 2016, יחד עם שעון ה-Apple Watch והאייפון 7 פלוס.

לראשונה ובאופן חריג, האייפון 7 הוכרז עם עיצוב כמעט זהה לסדרת האייפון 6, עם שינויים קטנים בעיצוב פסי האנטנה והוספת שני צבעים חדשים (Black ,Jet Black). על פי הערכות, אפל נמנעה מהוצאת עיצוב חדש עקב תכנון להשקת העיצוב החדש בשנת 2017, שתהיה שנת העשור להשקת האייפון הראשון.

חומרת המכשיר כוללת מסך 4.7 אינץ' Retina HD ברזולוציית 750X1334, מעבד 4 ליבות A10, מעבד גרפי משופר, וארכיטקטורת 64 ביט, מצלמת iSight ברזולוציית 12 מגה פיקסל, חיישן טביעת אצבע Touch ID ותמיכה ב-תקשורת טווח אפס (NFC).

## תכונות וחידושים
האייפון 7 מגיע ללא כפתור הבית הפיזי הישן, אלא עם כפתור מגע עם משוב רטט למתן תחושת לחיצה. חיבור שקע האוזניות הוסר לטובת מעבר לחיבור אוזניות באמצעות מחבר ה-Lightning. על מנת לאפשר חיבור אוזניות רגילות למכשיר, פיתחה החברה מתאם ייעודי לסטנדרט הישן, שמסופק באריזת המכשיר. המסך בהיר ב-25% מאייפון 6S, ויכול לספק מגוון צבעים גדול יותר. המכשיר מצויד בשני רמקולים, עוצמתיים פי 2 מאייפון 6s, אחד בתחתית המכשיר ואחד בראשו לשמיעה סטריאופונית. עוד בגולת הכותרת הנוגעת למבנה המכשיר היא עמידות חדשה במים ואבק בעומק מטר 1 עד 30 דקות, תחת תקן IP67 (בניגוד ל-IP68 במכשירי ה-Galaxy S7 ו-Galaxy Note 7). באייפון 7 ישנו מעבד 4 ליבות, כאשר שתיים מהן חלשות, לצורך חיסכון באנרגיה, ושתיים עוצמתיות יותר, למתן ביצועים חזקים. האייפון מגיע בצבעים הרגילים - זהב, זהב-ורוד וכסף, ושני צבעים חדשים - צבע 'שחור ג'ט' (jet black) המציע מראה מבריק למדי ושחור סטנדרטי. חיישן המצלמה הוגדל, נוסף בקר המווסת את צריכת החשמל, פסי האנטנות מוקמו בקצוות המכשיר, ונוספו 4 נורות לד בפלאש.

ב-21 במרץ 2017 אפל הכריזה, ללא אירוע עיתונאים, על צבע חדש לסדרת האייפון 7 - 'אדום בוהק' כחלק משיתוף פעולה עם קרן (RED) למלחמה באיידס. במסגרת שיתוף הפעולה, חלק גדול מההכנסות ממכירת האייפונים האדומים יועברו לקרן למען המלחמה בנגיף האיידס. אפל ציינה כי האייפונים האדומים יימכרו כמהדורה מיוחדת ולא כצבע קבוע לסדרת האייפון.

## מפרט טכני
* מעבד: אפל A10, ארבע ליבות עם אות שעון בקצב 2.8 GHz בארכיטקטורת 64 ביט + שבב תנועה M10
* זיכרון: 2GB RAM
* אחסון פנימי: 32, 128, 256 גיגה בייט
* מסך: 4.7 אינץ' LCD HD ברזולוציה 1334x750, כולל חיישן 3D, בהירות: 625cd /m2
* רשת: GSM, HSDPA, LTE Advanced 450Mb/s, VoLTE, MIMO
* קישוריות: GPS ,USB, WiFi 802.11 a/b/g/n/ac, Bluetooth 4.2, תקשורת טווח אפס, GLONASS
* מצלמה אחורית: 12 מגה פיקסל, פלאש 4 LED, מייצב תמונה אופטי ודיגיטלי, 6 עדשות, צמצם f/1.8, זום דיגיטלי: x5, צילום וידאו: 4K 30/pfs, או 1080P 30/60pfs, הילוך איטי: 720p 240/pfs או 1080P /120pfs
* מצלמה קדמית: 7Mp, צמצם f/2.2, רשתית פלאש, וידאו: 1080p HD
* שמע: סטריאופונית, 2 רמקולים בתחתית ובראש המכשיר
* טביעת אצבע: כפתור מגע
* סוללה: ליתיום פולימר, 1,960 מילי אמפר שעה

## הכרזה ושחרור
אייפון 7 הוכרז ב-7 בספטמבר 2016, הוא נמכר בארה״ב החל מתאריך 16 בספטמבר, והגיע לישראל ב-20 באוקטובר.
מחירי האייפון בארה״ב ללא מיסים הם 649$ לדגם הבסיסי, ו-749$ לדגם 128G. בישראל המחיר יתחיל מ-3,649₪ לדגם הבסיסי.

## קישורים חיצוניים

אתר אפל

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אייפון
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2014
מתיאס קליינהייסטרקאמפ

אובר-גרופנפיהרר **מתיאס קליינהייסטרקאמפ** (בגרמנית: **Matthias Kleinheisterkamp**; 22 ביוני 1893 – 29 באפריל 1945) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
קליינהייסטרקאמפ נולד ב-22 ביוני 1893 בעיר אלברפלד, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1915 הועלה לדרגת לוטננט. הוא לחם במלחמה כמפקד מחלקה ברגימנט החי"ר ה-130. לאחר המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, התגייס לפרייקור, ושרת בו עד 1920. בשנת 1921 התגייס לרייכסווהר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1934 התפטר מהרייכסווהר, והתגייס לאס אס. ב-12 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר, והחל מ-19 באפריל 1935 הוא לימד טקטיקה בבית ספר של האס אס בבראונשווייג.

ב-20 באפריל 1935 הועלה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, וב-1 באפריל 1936 הצטרף לפלוגות המערכתיות של האס אס (גוף שקדם לוואפן אס אס). ב-20 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר, וב-4 באוגוסט 1938 מונה למפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד".

### מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קליינהייסטרקאמפ מפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין. ב-18 במאי 1940 הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר, ובתחילת יולי 1941 קיבל פיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", והשתתף עמה במבצע ברברוסה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-56 של אריך פון מאנשטיין, אשר היה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית. פיקודו על הדיוויזיה היה קצר, וכבר ב-18 ביולי של אותה שנה הוא מסר אותו לגאורג קפלר. ב-19 ביולי הועלה לדרגת אוברפיהרר, ולחם בהצטיינות בקרבות בדרום ימת אילמן. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וב-1 בינואר 1942 קיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך". ב-31 במרץ של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל מונה גאורג קפלר כמפקד החדש של דיוויזיית האס אס דאס רייך, וב-20 באפריל מונה קליינהייסטרקאמפ כמפקד דיוויזיית אס אס הררית ה-6.

ב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ובאוקטובר של אותה שנה קיבל פיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השביעי. ב-1 ביולי מונה למפקד קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 20 ביולי. ב-24 ביולי מונה למפקד קורפוס האס אס ה-11, וב-1 באוגוסט הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. הקורפוס שלו לחם בגליציה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם עמה במבצע ויסלה-אודר. ב-1 בפברואר 1945 הוסב לקורפוס פאנצר, והועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית. הקורפוס לחם במהלך הקרב על ברלין כחלק מהארמייה התשיעית. במהלך קרב האלבה נפל בשבי הצבא האדום, וב-29 באפריל התאבד. לאחר מותו הוספו עלי אלון וחרבות לצלב האבירים שלו.

## קישורים חיצוניים

* מתיאס קליינהייסטרקאמפ באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:נאצים שנפטרו במעצר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
איכתיודקטידיים

ממוזער|מאובן של Thrissops.
**איכתיודקטידיים** (שם מדעי: Ichthyodectidae) היא משפחה נכחדת של דגים גדול שחיו בתקופת המזוזואיקון בתקופת היורה עליון עד קרטיקון עליון בטווח 156-65 מיליון שנה. תקופת שגשוגם הייתה בתקופת הקרטיקון.

דגים אלה השתייכו למחלקה מקריני סנפיר בה רוב הדגים המודרניים. הם היו קרוביהם הרחוקים של הגרום-לשונאים ושל העין-ירחיים בקבוצה אוסטאוגלוסומורפיים. 

אלה היו טורפים גדולים באורך 1-5 מ' בממוצע, אך גם יותר. הם טרפו בעיקר דגים אחרים ואף מינים אחרים של איכתיודקטידיים. לרובם היו שיניים גדולות ולסתות קטלניות, אך חלקם כמו הגיליקוס (Gillicus), היו בעלי שיניים קטנות ושאבו את טרפם במהירות.

## סוגים
**Asiamericana*
**Chirocentrites*
**Cladocyclus*
**Cooyoo*
**Eubiodectes*
**Faugichthys*
**Heckelichthys*
**Thrissops*
**Unamichthys*
**Gwawinapterus*
**Prosaurodon*
**Saurocephalus*
*זאורודון (*Saurodon*)
*גיליקוס (*Gillicus*)
*איכתיודיקטיס (*Ichthyodectes*)
**Vallecillichthys*
*קסיפקטינוס (*Xiphactinus*)

## קישורים חיצוניים

*
סיליה בנרמן

**סיליה בנרמן** (באנגלית: **Celia Bannerman**; נולדה ב-3 ביוני 1944) היא שחקנית ובמאית אנגלייה.

## ביוגרפיה
בנרמן נולדה באבינגדון שבמחוז אוקספורדשייר. היא למדה בבית הספר למשחק "לונדון דרמה סנטר" . בתחילת הקריירה שלה שיחקה בדמות דולי במחזה "You Never Can Tell" מאת ברנרד שו יחד עם רלף ריצ'רדסון, ובמחזה "The Rivals" מאת שרידן בתיאטרון רויאל היימרקט בלונדון. בין תפקידיה הבולטים בטלוויזיה היו אליזבת בנט במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" ב-1967, ססילי ב"חשיבותה של רצינות", וליידי דיאנה ניוברי בסדרה "על אדונים ומשרתים". ב-1974 שיחקה בסרט הקולנוע "זרע התמרין", ב-1983 הופיעה בסרט "בידי" עליו זכתה בפרס בפסטיבל הסרטים של מוסקבה, ב-1988 השתתפה בסרט "דוריט הקטנה" וב-1998 שיחקה בסרט "The Land Girls".

בנרמן הייתה במאית שותפה בתיאטרון "בריסטול אולד ויק" וביימה את המחזות "The Price", "Translations", "Quartermaine’s Terms", "The White Devil", "Good Fun and" ו-"La Ronde". בתיאטרון סטרטפורד איסט ביימה את "Sleeping Beauty" ואת "The Proposal". היא ביימה בתיאטרון המלכותי הלאומי את המחזות "The Passion", "Larkrise", "Fruits of Enlightenment" ואת "Strife". עוד היא יצרה וביימה תוכנית של שירה אירוטית בשם "Making Love", והייתה האישה הראשונה שביימה בתיאטרון הלאומי. היא ביימה את המחזה "Lies in Plastic Smiles" מאת גאון גריינג'ר . בווסט אנד ביימה את המחזה "September Tide" בתיאטרון הקומדיה, את "חלום ליל קיץ" בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק, את המחזה "ג'ק והאפונים" בתיאטרון שו, והצגות בכורה של המחזות "Beached", כ"Sinners and Saints" ו-"Bet Noir" בתיאטרון ניו ויק ובתיאטרון ורהאוס.

בנרמן הייתה מדריכת דיבור ומדריכת משחק לילדים במספר סרטי קולנוע בהם "שבע שנים בטיבט", "שני אחים", "הנער בפיג'מת הפסים" וב"נני מקפי - קסם של אומנת".

### חיים אישיים
בנרמן נשואה לאדוארד קליין.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:במאי תיאטרון בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
קיטוב ליניארי

שמאל|ממוזער|410x410 פיקסלים|תרשים של השדה החשמלי של הגל (כחול), מקוטב ליניארית לאורך מישור (קו סגול), המורכב משני רכיבים (אדום וירוק)
באלקטרודינמיקה, **קיטוב ליניארי** (ולפעמים "קיטוב מישורי" או "קיטוב קווי") של הקרינה האלקטרומגנטית היא הגבלה של וקטור השדה החשמלי או המגנטי למישור נתון לאורך כיוון ההתפשטות. (ראו קיטוב למידע נוסף).

הכיוון של גל אלקטרומגנטי מקוטב ליניארית מוגדר על ידי הכיוון של וקטור השדה החשמלי. לדוגמה, אם וקטור השדה החשמלי הוא אנכי (לסירוגין מעלה ומטה לאורך התקדמות הגל) נאמר כי הקרינה מקוטבת בקיטוב אנכי.

## תיאור מתמטי של קיטוב ליניארי
הפתרונות הקלאסיים של משוואת גל סינוס מישורי אלקטרומגנטי עבור השדה החשמלי והמגנטי (ביחידות cgs)
:  \mathbf{E} ( \mathbf{r}, t ) = \mid\mathbf{E}\mid \mathrm{Re} \left \{  |\psi\rangle \exp \left [ i \left  ( kz-\omega t  \right ) \right ] \right \} 

:  \mathbf{B} ( \mathbf{r}, t ) = \hat { \mathbf{z} } \times \mathbf{E} ( \mathbf{r}, t )/c 
עבור השדה המגנטי, שבו k הוא מספר הגל,
:  \omega_{ }^{ } = c k
הוא התדר הזוויתי של הגל ו-c היא מהירות האור.

כאן  \mid\mathbf{E}\mid  היא המשרעת של השדה.
:  |\psi\rangle \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \begin{pmatrix} \psi_x \\ \psi_y \end{pmatrix} = \begin{pmatrix} \cos\theta \exp \left ( i \alpha_x \right ) \\ \sin\theta \exp \left ( i \alpha_y \right ) \end{pmatrix} 
הוא וקטור ג'ונס במישור x-y.

הגל מקוטב ליניארית כאשר זוויות הפאזה  \alpha_x^{ }, \alpha_y  שווים,
:  \alpha_x = \alpha_y \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \alpha .

זה מייצג גל מקוטב בזווית  \theta   ביחס לציר ה-x. במקרה זה, וקטור ג'ונס יכול להיכתב כ:

:  |\psi\rangle = \begin{pmatrix} \cos\theta \\ \sin\theta \end{pmatrix} \exp \left ( i \alpha \right ) .
וקטורי המצב עבור קיטוב ליניארי ב-x או y הם מקרים מיוחדים של וקטור מצב זה.

אם וקטורי יחידה מוגדרים כך:
:  |x\rangle \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \begin{pmatrix} 1 \\ 0 \end{pmatrix} 
וגם
:  |y\rangle \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \begin{pmatrix} 0 \\ 1 \end{pmatrix} 
אז מצב ניתן להכתב בבסיס "x-y" כ:
:  |\psi\rangle = \cos\theta \exp \left ( i \alpha \right ) |x\rangle + \sin\theta \exp \left ( i \alpha \right ) |y\rangle = \psi_x |x\rangle + \psi_y |y\rangle .

## ראו גם
* קיטוב מעגלי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מאמר זה משלב יצירה של הממשל הפדרלי של ארצות הברית ממסמך של "General Services Administration" - "Federal Standard 1037C"

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גלים
קטגוריה:קיטוב (גלים)
קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ

**קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ** (גרמנית: **Karl I. Ludwig von der Pfalz**; 22 בדצמבר 1617 - 28 באוגוסט 1680) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1648–1680.

## חייו
קרל לודוויג נולד בהיידלברג ב-22 בדצמבר 1617, לפרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתם של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואן, נסיכת דנמרק. בשנת 1623 הודח אביו על ידי פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעקבות מעורבותו במרד הבוהמי נגד הקיסר. בשנת 1629 מת אחיו היינריך פרידריך, נסיך הכתר של פפאלץ, ובשנת 1632 מת אביו, וקרל לודוויג ירש את זכות הטענה על נסיכות הבוחר מפפאלץ. במשך רוב שנות ה-30 של המאה ה-17 היה קרל לודוויג אצל דודו צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה וניסה לגייס את תמיכתו למען החזרת שלטונו, אולם צ'ארלס הראשון סירב, משום שחשש שיעורר עליו את חמת האופוזיציה. עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בשנת 1642 חזר קרל לודוויג לבית אמו בהאג, משום שחשש מכוחות הפרלמנט, על אף שלא היה מזוהה עם דודו. בשנת 1644 חזר קרל לודוויג לאנגליה על פי הזמנת הפרלמנט, על אף שאחיו רופרכט ומוריץ היו תומכיו של צ'ארלס הראשון, ומונה לראש ליגת האמנה החגיגית. הכוחות המלוכנים טענו נגדו, שביקורו באנגליה היה ניסיון להביא לכך שכוחות הפרלמנט יכתירו אותו כמלך אנגליה, במקום דודו צ'ארלס הראשון. בעקבות ביקורו הסתכסך קרל לודוויג עם צ'ארלס הראשון, והלה סירב להתפייס עמו אף קודם הוצאתו להורג בשנת 1649.

בשנת 1648 נחתם שלום וסטפאליה, ובו הוחלט על החזרת נסיכות הבוחר מפפאלץ לידי קרל לודוויג, מלבד פפאלץ העילית שנשארה חלק מנסיכות הבוחר מבוואריה. בסתיו 1649 חזר קרל לודוויג לנסיכות, ומיד החל לשקמה מנזקי מלחמת שלושים השנים. קרל לודוויג שיקם את יחסיו עם ממלכת צרפת, ואף השיא בשנת 1671 את בתו אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן. אולם יחסיו עם ממלכת אנגליה נשארו מעורערים בעקבות בגידתו בצ'ארלס הראשון בזמן מלחמת האזרחים, ואמו ואחיו התרעמו על חסכנותו המופרזת.

ב-28 באוגוסט 1680 מת קרל לודוויג, ובנו קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה במקומו לשלטון.

## משפחתו
בשנת 1650 התחתן קרל לודוויג עם שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל ואמליה אליזבת, רוזנת הנאו-מינצנבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1651–1685)
* אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ (1652–1722)
* פרידריך (1653)

בשנת 1658 גירש קרל לודוויג את אשתו שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, והתחתן בנישואים מורגנטיים עם מריה לואיזה פון דגנפלד, בתו של הברון מטנס כריסטוף פון דגנפלד, ממנה נולדו לו 13 ילדים:
* קרל לודוויג (1658–1688)
* קרולינה (1659–1696)
* לואיזה (1661–1733)
* לודוויג (1662)
* אמליה אליזבת (1663–1709)
* גאורג לודוויג (1664–1665)
* פרדריקה (1665–1674)
* פרידריך וילהלם (1666–1667)
* קרל אדוארד (1668–1690)
* סופיה (1669)
* קרל מוריץ (1671–1702)
* קרל אוגוסט (1672–1691)
* קרל קזימיר (1675–1691)

בשנת 1679 התחתן קרל לודוויג בנישואים מורגנטיים עם אליזבת הולנדר פון ברנאו, בתו של טוביאס הולנדר, ממנה נולד לו בן אחד:
* קרל לודוויג הולנדר (1681 - לא ידוע)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים בוחרים מפפאלץ
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1617
קטגוריה:נפטרים ב-1680
מרכז מוי

**מרכז מוי **הוא קומפלקס הכולל 3 גורדי שחקים וממוקם בתת-המחוז העירוני שן־יאנג, סין. המגדל הגבוה בקומפלס הוא מגדל A אשר מתנשא לגובה של 311 מטרים וכולל 75 קומות. המגדל האמצעי בגובהו הוא מגדל B שמגיע לגובה של 187.8 מטרים וכולל 54 קומות. בניית מגדל B הסתיימה בשנת 2012, כשנה לפני סיום בניית שני המגדלים האחרים בפרויקט. מגדל C, שהוא המגדל הנמוך בפרויקט, מגיע לגובה של 163.2 מטר וכולל 44 קומות. מגדל A משמש כבית מלון ולחדרי משרדים בעוד שמגדלים B ו־C משמשים לדירות מגורים. בניית שלושת המגדלים החלה בשנת 2008.

## ראו גם
* פורום 66
* המגדלים הגבוהים בעולם

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: גורדי שחקים
לילה ארוך בפריז

**לילה ארוך בפריז** הוא מותחן ריגול מאת דב אלפון, שליח "הארץ" לפריז וסרן במילואים ביחידה 8200, שיצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2016.

תרגום לאנגלית של הספר, בידי דניאלה זמיר, יצא לאור בתחילת 2019, בשם A Long Night in Paris, וזכה להצלחה רבה. הספר תורגם גם לצרפתית ולגרמנית.

באוקטובר 2019 זיכה הספר את אלפון בפרס מריאן  ובפרס פגיון הזהב הבינלאומי .

## עלילה
עלילת הספר מתרחשת במקביל בצרפת (בעיקר בפריז) ובישראל (בעיקר בשני הבסיסים הראשיים של יחידה 8200, שהיא היחידה האמונה על איסוף מודיעין אותות (סיגינט) של אמ"ן). הספר מתאר אירועים המתרחשים במהלך 26 שעות, באמצעות 120 פרקים קצרים, שכל אחד מהם מתאר את התפתחות העלילה במוקד אחר שלה. זהו "סיפור קצבי, רצוף פעילות תזזיתית, מדלג מזירה לזירה בעודו מקדם את עלילת המתח", כתבה המבקרת תלמה אדמון.

הספר נפתח עם חטיפתו של צעיר ישראלי רגע לאחר שנחת בנמל התעופה שארל דה גול. לפענוח החטיפה מצטרף מפקדו החדש של המדור המיוחד (מדור לחקירות וביטחון שדה) של 8200, אלוף-משנה זאב עבאדי, קצין מודיעין עטור תהילה והישגים, שקרנו ירדה לאחר שהעיד לטובת סרבני 8200. עבאדי שוהה בפריז, ולאחר שהוא מפענח את חטיפתו של הצעיר הישראלי, הוא עסוק, יחד עם המפקח ז'ול דיפיסיל, באיתורו של ולדיסלב ירמינסקי, חייל מודיעין מיחידה 8200 שיצא לחופשה בפריז בטענה שהוא יוצא על מנת להתחתן. משימה זו הופכת את הפרשה למורכבת בהרבה, לאחר שמתברר שקבוצת לוחמי קומנדו סיניים מעורבת בחטיפת הישראלי בנמל התעופה ומחפשת את ירמינסקי. מפריז מפעיל עבאדי את סגניתו במדור המיוחד, סגן אוריאנה טלמור, קצינת ביטחון צעירה, יפה ומבריקה, המוצאת עצמה בלב פרשת ריגול ותככים.

במקביל משולבים בעלילה תככים בלשכת ראש אמ"ן, בלשכת ראש הממשלה ובפוליטיקה הצרפתית. "הכותב בחר שלא למזער את השתלחותו המגוחכת בדרג מקבלי ההחלטות. לעיתים אפילו במחיר האטה בסיפור לצורך אמירה סרקסטית", העירה על כך תלמה אדמון. מחבר הספר, דב אלפון, הוא יוצרו של "קפטן אינטרנט", וכך יש מקום חשוב בעלילה גם למטבע האינטרנטי, ביטקוין.

הספר הוא מותחן בדיוני, אך משולבים בו פרטים מציאותיים שונים, החל מיחידה 8200 וכלה בפרשת אדוארד סנודן. דמותו הבדיונית של איל ההימורים האוסטרלי סול דלאנוש, המקורב לראש הממשלה, רומזת לשלדון אדלסון. כאשר עבאדי נתקל בקב"ט אל-על המסרב לשתף פעולה, הוא מאיים "לעמירה הס וגדעון לוי יהיה סיווג יותר גבוה משלך".

## עיבוד למיני סדרה

בשנת 2024 שודרה מיני-סדרה בת שישה פרקים בשם "יחידה 8200", שהתסריט שלה מבוסס באופן רופף על הספר "לילה ארוך בפריז".

## לקריאה נוספת
* יונתן דה שליט, **קסמו האפל של הכפור: על בלשים ומרגלים**, הוצאת כתר, 2022. עמ' 149–152

## קישורים חיצוניים
* דף הספר, באתר הוצאת זמורה ביתן
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אבי גולדברג, לילה ארוך בפריז: המיתוג של יחידה 8200 מגיע לספרות העברית, באתר "יקום תרבות", 16 באוקטובר 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:מותחנים בעברית
קטגוריה:אמ"ן בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
פסל פרנץ קפקא

**הפסל של פרנץ קפקא** הוא פסל חוצות עשוי מברונזה של הסופר הצ'כי-יהודי פרנץ קפקא, אשר פוסל על ידי ירוסלב רונה  (נולד בפראג, ב-1957). גובה הפסל 3.75 מטר ומשקלו 800 ק"ג.

הפסל ניצב משנת 2003 ברחוב ווזנסקיה שרובע היהודי יוספוב, ליד בית הכנסת הספרדי שבפראג, בקרבת מקום הולדתו של קפקא.

## יצירת הפסל ומיקומו
בשנת 2000 השיקה מועצת העיר פראג תחרות על תכנון הפסל. מבין שבע ההצעות שהועלו, נבחרה תוכניתו של ירוסלב רונה. הפסל הושלם בשנתיים ושמונה חודשים. העבודה מומנה על ידי המרכז למורשת פרנץ קפקא, בתמיכתם הכספית של טלוויזיה נובה ומועצת העיר. הפרויקט כולו עלה ארבעה מיליון כתרים.

הפסל ממוקם על גבול העיירה היהודית לשעבר (יוספוב) והאזור הנוצרי (Staré město) בצומת הרחובות דושני ו-ווזאצ'קה בכיכר קטנה. מאחורי היצירה עומדים בית הכנסת הספרדי והכנסייה הקתולית של רוח הקודש. מיקום הפסל הוא סמלי, כפי שרצתה מועצת העיר להצביע, כי פראג, הגרמנים והיהודים, וקהילות דתיות שונות חיו יחד בפראג זמן רב. מאפיין נוסף של המקום הוא העובדה שפרנץ קפקא התגורר בבית ברחוב דושני 27.

## משמעות הפסל
הפסל מבוסס על הדמות Vivid מהנובלה הראשונה של קפקא, "אמריקה", בו מתואר מועמד בבחירות (בדמותו של קפקא), הנישא ברחובות על כתפיו של ענק, במהלך מסע הבחירות.

דמותו של קפקא, שמזוהה בקלות על ידי כובעו הייחודי, יושבת על צווארו של אדם גדול, חסר גוף וחסר פנים. בחינה מדוקדקת יותר של היצירה מגלה שהחלק התחתון הוא באמת רק מעיל ריק.

הפסל מייצג את קפקא היושב על כתפי אביו, שתואר תמיד על ידי הסופר כאדם ענק וחסיד.
קפקא יושב על מעילו, כאילו כדי להראות שהוא התגבר על פחדו מאביו בזכות המכתב המפורסם שכתב לאביו. הפסל מביא לידי ביטוי גם את המטמורפוזה ואת נטישת גופו (כמו בספרו הגלגול). למעשה, כשרואים את המעיל הריק, תוהים מה קרה לגוף שמילא אותו. אנו יכולים אפוא להתייחס למונח "קפקאי" גם במקרה זה.

## קישורים חיצוניים

* Eighty years after his death, Franz Kafka finally has a statue in Prague, באתר רדיו פראג

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנץ קפקא
קטגוריה:פראג: תרבות
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:גברים בפיסול
קונוויי (ארקנסו)

**קונוויי** (באנגלית: **Conway**) היא בירת מחוז פוקנר שבמדינת ארקנסו שבארצות הברית. זוהי העיר השביעית בגודל אוכלוסייתה בארקנסו. בעיר פועלות שלוש מכללות שהעניקו לה את הכינוי "עיר הקולג'ים".

## היסטוריה
קונוויי נוסדה על ידי אסא פ. רובינסון שהגיע לאזור זמן קצר לאחר תום מלחמת האזרחים. רובינסון היה המהנדס הראשי של קו הרכבת ליטל רוק – פורט סמית' (כיום חלק מיוניון פסיפיק). אחת ההטבות שהוא קיבל מחברת הרכבות היה שטח אדמה של מיל מרובע אחד ליד היישוב הוותיק קרדון (Cadron). כאשר נסללה מסילת הברזל, העביר רובינסון חלק קטן מאדמתו לחברת הרכבות לצורך הקמת התחנה. הוא הניח את היסודות לעיירה סביב לתחנה וקרא לה "תחנת קונוויי" (Conway Station) לכבודה של משפחה מפורסמת מארקנסו. תחנת קונוויי כללה שתי חנויות קטנות, שני ברים, התחנה עצמה, כמה מבני מגורים זמניים וסניף דואר. אף על פי שכאמור במקור הוקמה קונוויי כעיירת רכבת, כיום לא פועל בה שירות נוסעים, וזאת עקב ההשפעה של התרחבות השימוש במכוניות.

ב-1878 הגיע לארקנסו הכומר הקתולי ג'וזף שטרוב. כמי שנולד באלזס-לורן גורש שטרוב מפרוסיה במהלך "מלחמת התרבות" (Kulturkampf) שהתחוללה שם ב-1872. הוא היגר לארצות הברית, התיישב בפיטסבורג, שם הוא ייסד באוקטובר 1878 את אוניברסיטת דוקן (Duquesne University). חיכוכים עם הבישוף ג'ון טואיג, הובילו את שטרוב לעזוב את פיטסבורג מיד לאחר הקמת האוניברסיטה ולעבור לקונוויי. ב-1879 עלה בידו של שטרוב לשכנע את הנהלת חברת הרכבות להקצות שטח של 810 קמ"ר לאורך הגדה הצפונית של נהר ארקנסו לצורך הקמת מושבת סנט ג'וזף. אדמות אלו כללו את השטח עליו בנה שטרוב וייסד את הכנסייה הקתולית של סנט ג'וזף בקונוויי. כחלק מעסקה זו הציעה חברת הרכבות למכור חלקות אדמה במחיר של 20 סנט לאקר לכל מהגר מגרמניה. כדי למשוך את הגרמנים הקתולים לקונוויי ולסביבתה, כתב הכומר שטרוב את הספר "הכוכב המנחה למושבת סנט ג'וזף" (The Guiding Star for the St. Joseph Colony). בנוסף לתשבחות שהעניק למעלותיה של קונוויי וסביבותיה, סיפק שטרוב מידע על הדרך הטובה ביותר להגיע אליה מאירופה. ב-1889 התגוררו כבר בקונוויי מעל מאה משפחות של מהגרים גרמנים ועד היום ניכרת השפעת השפה הגרמנית בשמות רחובות העיר ובשמות בתי העסק שלה.

קונוויי הייתה ביתו של שופט בית המשפט העליון של ארקנסו, ג'יימס ד. ג'ונסון (2010-1924), שהגיע לעיר לאחר נישואיו לבת המקום. ג'ונסון התמודד ב-1956 ללא הצלחה על תפקיד מושל ארקנסו מול המועמד הדמוקרטי, השופט דאז, אורבל יוג'ין פאובוס וב-1966 כנגד המועמד הרפובליקני, וינתרופ רוקפלר. ג'ונסון, שהיה ממובילי התומכים בהפרדה הגזעית בארצות הברית בתקופת משבר ליטל רוק, הצטרף למפלגה הרפובליקנית בשנות השמונים, לאחר מותו של רוקפלר. הוא גם הפסיד במרוץ חשוב ב-1968 בבחירות לסנאט של ארצות הברית כנגד הסנאטור המכהן דאז, ג'יימס ויליאם פולברייט. באותה שנה התמודדה אשתו של ג'ונסון, וירג'ינה, על תפקיד מושלת ארקנסו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארקנסו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1872
היכל הבונים החופשיים של סנטה קרוס דה טנריפה

250px|שמאל|ממוזער|הכניסה להיכל הבונים החופשיים של סנטה קרוז
**היכל הבונים החופשיים של סנטה קרוס דה טנריפה** (בספרדית: **Templo Masónico de Santa Cruz de Tenerife**) הוא לשכת בונים חופשיים בעיר סנטה קרוס דה טנריפה שבאיים הקנריים (השייכים לספרד). ההיכל נמצא ברחוב סן לוקאס. הבניין נבנה לשימוש על ידי הלשכה המקומית בשנים 1899–1902. הוא נחשב לאחד מהיכלי הבונים החופשיים העיקריים בספרד, והראשון באיים הקנריים.

ההיכל נחשב למייצג היכלי הבונים החופשיים בספרד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סנטה קרוס דה טנריפה: מבנים
קטגוריה:הבונים החופשיים: לשכות ועמותות
רחמן

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
קטגוריה:שמות של אלוהים באסלאם
עדיין לא גן עדן

**עדיין לא גן עדן** הוא סרט בריטי משנת 1985.

## עלילה
שישה צעירים אמריקאים ובריטים, באים לישראל לקיבוץ כפר עזרא על מנת להתנדב במקום במהלך חופשת הקיץ שלהם. זאת, על מנת לצבור חוויות ולהכיר את אורח החיים הקיבוצי המיוחד. כאשר מייק (סם רוברדס), סטודנט לרפואה מתאהב בגילה (ג'ואנה פקולה), ישראלית בת הקיבוץ, המשמשת כאחראית על עבודת המתנדבים ודיורם, הוא חייב להחליט אם הוא מעוניין להמשיך לחיות עימה או לחזור הביתה למולדתו.

## דמויות ושחקנים
* סם רוברדס - מייק
* ג'ואנה פקולה - גילה
* קווין מקנלי - פייט
* טוד גרף - רותוול טי שוורץ
* סלינה קאדל - קרי
* נעמי ושולי רוזנברג - זוג תאומות מתנדבות מפינלנד
* פולי רשף - עמי
* יעקב בן-סירא - דבוש
* שלמה תרשיש - ראובן
* עירית פרנק - אחות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים בין-לאומיים שעלילתם מתרחשת בישראל
קטגוריה:סרטים וסדרות טלוויזיה בין-לאומיים שצולמו בישראל
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי לואיס גילברט
בעיית הזזת הספה

שמאל|ממוזער|300px|"ספת המרסלי", ששטחה 2.2074 אך ידוע שאינו השטח המקסימלי
**בעיית הזזת הספּה** (באנגלית: **Moving sofa problem**) היא הפשטה גאומטרית דו-ממדית של בעיה ממשית בעולם האמיתי, הנובעת מהזזת ריהוט בתוך מבנה צר. במוקד הבעיה ניסיון לגלות את שטחהּ המקסימלי A של צורה דו-ממדית ("הספה") אותה ניתן לתמרן דרך אזור מישורי בצורת האות "L" (ה"מסדרון"), שרוחבו יחידה אחת. חישוב הערך המדויק של A הוא בעיה פתוחה במתמטיקה.

## היסטוריה
הפרסום הרשמי הראשון של הבעיה היה בשנת 1966, על ידי המתמטיקאי האוסטרי-קנדי ליאו מוסר . ידוע כי עוד קודם לכן היו התייחסויות בלתי-רשמיות לבעיה.

בשנת 2024 טען מתמטיקאי קוריאני בשם ג'ינאון בק, מאוניברסיטת יונסיי בקוריאה, כי הוא פתר את בעיית הזזת הספה. הוא פרסם הוכחה באורך של מעל 100 עמודים, בה טען שהספה שתכנן גרבר היא בעלת השטח המקסימלי. ההוכחה צפויה לעבור בחינה מעמיקה על ידי מתמטיקאים אחרים. 

## חסמים עליונים ותחתונים
למרות שגודלו המדויק של השטח A לא חושב, חושבו במרוצת השנים חסמים עליונים ותחתונים לגודלו האפשרי.

לדוגמה, ניתן לראות בקלות כי \scriptstyle A\,\geq\,\pi/2\,\approx\, 1.57079, אם נבחר ספה בצורת חצי עיגול בעל רדיוס יחידה, אותה ניתן לסובב בפינת המסדרון. 

המתמטיקאי הבריטי ג'ון המרסלי  חישב בשנת 1968 את החסם התחתון \scriptstyle A\,\geq\,\pi/2 + 2/\pi\,\approx\,2.2074, תוך שימוש בצורת שפופרת טלפון: שני רבעי-עיגול ברדיוס יחידה בשני קצותיו של מלבן בגודל \scriptstyle 1 \times 4/\pi, ממנו הוסר חצי עיגול ברדיוס \scriptstyle 2/\pi\, (ראו תרשים מצורף).

בשנת 1992 חישב ג'וזף גרבר חסם תחתון גדול יותר, שערכו \scriptstyle A\,\geq\,=2.21953166887197..., באמצעות שינויים קלים שביצע על צורת הספה שגילה המרסלי.

מאידך, המרסלי חישב חסם עליון לשטח הספה, והוכיח כי הוא לא יכול לעלות על \scriptstyle 2\sqrt{2}\,\approx\, 2.8284.

יואב קלוס ודן רומיק הוכיחו ביוני 2017 כי חסם עליון לשטח הספה הוא 2.37.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
הזזה
קטגוריה:ספות
יוהאן גוטפריד קלר

**יוהאן גוטפריד קלר** (גרמנית: **Johann Gottfried Köhler**; 15 בדצמבר 1745 - 19 בספטמבר 1801) היה אסטרונום גרמני שידוע בעיקר בשל גילוין של הגלקסיות M59 ו-M60 בשנת 1779 והצביר הפתוח M67.

## קורות חייו
קלר נולד בעיירה גאורניץ (Gauernitz) שבחבל מייסן, כיום במדינת סקסוניה שבגרמניה. הוא עבד משנת 1771 ועד לשנת 1776 כמזכיר החברה האסטרונומית של דרזדן ובשנת 1776 הוא מונה למפקח על שני מוזיאונים: הסלון למתמטיקה ופיזיקה (Mathematisch-Physikalischen Salon) שהציג כלים ומכשירים מדעיים וחדר פלאות שהציג חפצי אומנות. בשנת 1784 הוא הפך להיות המנהל בפועל של הסלון למתמטיקה ופיזיקה. הוא בנה בעצמו מספר כלים אסטרונומיים וצפה בשמים באמצעות טלסקופים שעמדו לרשותו. בין השנים 1772 ו-1779 הוא הרכיב רשימה של 20 ערפיליות שבהן צפה ושהתפרסמה בשנתון האסטרונומי לשנת 1784 שיצא לאור ב-1782. מתוך 20 הערפיליות רק אחת, M67, הייתה תגלית שלו וחלק מהערפיליות שברשימה לא זוהו עד היום. בשנת 1779 בזמן שעקב אחרי שביט שעבר בקבוצת הכוכבים בתולה הוא גילה את הגלקסיות M59 ו-M60 ימים ספורים לפני שנצפו על ידי האסטרונומים ברנבה אוריאני ושארל מסיה שעקבו גם כן אחרי אותו שביט. בשנת 1782 פרסם יוהאן אלרט בודה את הצעתו של קלר לסמל של אורנוס 20px שהתקבלה ונמצאת בשימוש עד היום.

קלר נפטר בשנת 1801 בדרזדן.

## קישורים חיצוניים
* יוהאן גוטפריד קלר באתר SEDS
* יוהאן גוטפריד קלר באתר האסטרונומיה של ד"ר וולפגנג שטייניקה

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1745
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1801
דאס פרייע ווארט

**דאס פרייע ווארט** היה עיתון אנרכיסטי שיצא במשך זמן קצר בליברפול ב-1898 על ידי רודולף רוקר.

ב-1898 שכנע מוריס יגר (Morris Jeger), אנרכיסט יהודי מליברפול ובעליו של בית דפוס קטן, את רודולף רוקר והידועה בציבור שלו מילי ויטקופ לעבור לשם אחרי שרוקר לא היה יכול למצוא עבודה בלונדון. הוא גם שכנע אותו לערוך את העיתון ביידיש דאס נייע ווארט. רוקר התנגד בנימוק שאינו יודע את השפה וגם שאין לו ידע מספיק על התנועה האנרכיסטית היהודית באנגליה למרות ששהה זמן מה בוייטצ'אפל עם האנרכיסטים היהודים שם. יגר הציע לתרגם את מאמריו של רוקר מגרמנית.

דאס נייע ווארט הכיל ארבעה עמודים בכל גיליון ותפוצתו הייתה כמה מאות עותקים. הוא יצא לאור לראשונה בסוף יולי 1898 והיה לכתב העת האנרכיסטי היחיד ביידיש משום שארבייטער פריינד פסק להופיע בשל מחסור בכסף. העיתון התקבל יפה על ידי האנרכיסטים היהודים הבריטים אבל רוקר לא היה מרוצה ממנו. חלק מאי שביעות הרצון הייתה מכך שיגר הגניב רבים מרעיונותיו בזמן שתרגם את מאמריו של רוקר. אחרי ארבעה או חמישה גיליונות קיבל רוקר הזמנה מתומס אייגס (Thomas Eyges) מזכיר ועדת הארבייטער פריינד, שהתרשם מעבודתו של רוקר בעיתון בליברפול, לחזור ללונדון ולהיות עורכו של ארבייטער פריינד המתחדש. רוקר לא היה יכול לדחות את ההצעה וכך הגיליון האחרון של דאס נייע ווארט הופיע ב-17 בספטמבר 1898.

## לקריאה נוספת

* Fishman, William J. (1974). Jewish Radicals: from Czarist stetl to London ghetto. New York: Pantheon Books. 
* Wienand, Peter (1981). Der "geborene" Rebell: Rudolf Rocker - Leben und Werk (in German). Berlin: Karin Kramer Verlag. 


קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: עיתונים
קטגוריה:עיתונים ביידיש
הנרי דייל

**סר הנרי האלט דייל** (אנגלית: Henry Hallett Dale; 9 ביוני 1875 – 23 ביולי 1968) היה פרמקולוג אנגלי. חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1936, ביחד עם הפרמקולוג אוטו לוי, וזאת בשל תגליתם המשותפת, האצטילכולין - מוליך עצבי נוזלי (כימי) של המערכת המוטורית ומערכת העצבים הפאראסימפתטית בגוף האדם.

## קורות חיים
הנרי האלט דייל נולד בשכונת איזלינגטון שבלונדון, לצ'ארלס ג'יימס דייל, יצרן כלי חרסינה ממחוז סטפורדשייר שבצפון-מזרח אנגליה ולפרנסס אן האלט, בתו של יצרן רהיטים, והיה שלישי מבין שבעה ילדים (אחיו היה המלחין בנג'מין דייל).

את חינוכו החל בבית הספר הפרטי טולינגטון, המשיך בבית ספר ליי שבקיימברידג', ובשנת 1894 עבר ללמוד בקולג' טריניטי שבקיימברידג'.

בקיימברידג' למד דייל רפואה, כאשר תחום התמחותו היה מחקר רפואי, בתחילה עסק במחקר בבית חולים 'סנט ברתולומיו' בלונדון, ולאחר מכן שימש כמנהל מעבדות המחקר של חברת וולקום. בין השנים 1928–1942, כיהן כמנהל 'המכון הלאומי למחקר רפואי' של לונדון. בתקופה זאת פרסם שורה של מאמרים מדעיים בתחומי הפיזיולוגיה, הפרמקולוגיה, הביוכימיה, הפתולוגיה, והטיפול ההורמונלי. עבודות אלה הקנו לו שם עולמי, תוארי כבוד, ותפקידים נכבדים. בשנת 1932, הוענק לו תואר האבירות - סר, בשנת 1944 קיבל את אות מסדר ההצטיינות, ובשנת 1948 קיבל תואר אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית. בין השנים 1940–1945 שימש כנשיא החברה המלכותית.

## תגליותיו
תגליותיו של דייל היו בתחום המכניזם הכימי של העברת הגירוי העצבי, בסינפסות (אזורי המפגש בין תא עצב המעביר אות לתא המטרה בו נקלט האות) של מערכת העצבים. כמו גם בתחום המעברים בין העצבים ובין השרירים. בשנת 1914 גילה דייל את הפעילות הכפולה של האצטילכולין (הפעילות המוסקרינית והפעילות הניקוטינית), ובשנת 1929 הצליח לבודד את המוליך מרקמת בעלי חיים.

דייל היה החוקר הראשון שחילק את מערכת העצבים האוטונומית לתאי עצב כולינרגיים (המפרישים אצטילכולין), ולתאי עצב אדרנרגיים (המפרישים אדרנלין). חלוקה זאת שנעשתה בשנת 1934, החליפה את ההבחנה המסורתית שהצביעה רק על ההבדלים האנטומיים בין מערכת העצבים הסימפתטית לבין מערכת העצבים הפאראסימפתטית.

הנרי דייל חקר גם את האנזים אצטילכולין אסטראז, ובשנת 1938 גילה את המנגנון האנזימטי של ייצור אצטילכולין מכולין בהשפעת הגירוי העצבי בסינפסות.

חשיבות גדולה נודעת למחקריו של דייל בנושא ההיסטמין, וחומרים אנטיהיסטמיניים, בהבנת ומניעת אלרגיות.

## פרס נובל לפיזיולגיה או לרפואה
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה מוענק מדי שנה, על ידי מכון קרולינסקה, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הפיזיולוגיה או הרפואה.

במהלך עבודתו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון הכיר דייל עובר הפרמקולוג אוטו לוי. יחד הם ביססו את הרעיון שהמסר העצבי מועבר לתא המטרה באמצעות חומר כימי, המוליך העצבי (נוירוטרנסמיטור), ולא באמצעות מסר חשמלי. ושני החוקרים שהפכו לידידים וחברים, שיתפו פעולה במחקריהם. תגלית זו הביאה אותם לזכייה משותפת בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1936.

סר הנרי נישא בשנת 1904 לבת דודתו, אלן הארייט האלט. בתם הבכורה, שרה אליסון, נישאה ללורד אלכסנדר טוד, חתן פרס נובל לכימיה, לשנת 1957.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרמקולוגים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חברים במסדר ההצטיינות
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קווין מרי בלונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1875
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1968
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קונסיי דה ל'אנטאנט

[ממוזער|המדינות המייסדות באדום (+ [טוגו בצהוב)]]
**קונסיי דה ל'אנטאנט** (בצרפתית: **Conseil de l'Entente**; תרגום מילולי: **מועצת מדינות ההסכמה**) הוא קואופרטיב פיננסי אזורי של מערב אפריקה שנוסד במאי 1959.

המדינות המייסדות הן דהומיי (כיום בנין), וולטה עילית (כיום בורקינה פאסו), חוף השנהב וניז'ר, ואליהן הצטרפה טוגו בשנת 1966.

הארגון הוקם על ידי צרפת במטרה להוות משקל מערבי כנגד צעדי ההקמה של הפדרציה של מאלי בעלת האוריינטציה המרקסיסטית-פאן-אפריקאית. צרפת הציעה למדינות המצטרפות שלטון ריבוני מיידי והעניקה להן עצמאות מלאה באוגוסט 1960.

הארגון עצמו הוקם על בסיס איחוד סאהל-בנין, אשר הוקם על ידי ארבע המדינות המייסדות כיורשה של הפדרציה האזורית של אפריקה המערבית הצרפתית. איחוד המכס של אפריקה המערבית, אשר נוסד על ידי ארבע המדינות המייסדות של הקונסיי דה ל'אנטאנט, בנוסף למאלי, הפך לבסיס של הקהילה הכלכלית של מדינות אפריקה המערבית.

משנת 1966, למועצה מיקום אדמיניסטרטיבי קבוע באביג'אן שבחוף השנהב. למועצה קרן רווחה המיועדת לרווחת החברות העניות ביותר בארגון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:פאן-אפריקניות
קטגוריה:אפריקה: כלכלה
התייר ממגדלי התאומים

ממוזער|300px|תמונת "התייר" במרפסת התצפית במגדל הדרומי. ברקע ניתן לראות את תמונת המטוס (המודבקת).
**התייר ממגדלי התאומים** (באנגלית: **Tourist guy**) הוא כינוי של תמונה מזויפת, שהציגה תייר העומד בקומת התצפית שבראש אחד ממגדלי התאומים בניו יורק, כאשר מאחוריו מגיח כביכול מטוס נוסעים שטס לעבר הבניין, כשחותמת הזמן הדיגיטלית על גבי התמונה מציגה את התאריך של הפיגוע במגדלי התאומים. לתמונה צורף סיפור מרגש, לפיו מצלמת התייר נמצאה בהריסות, וככל הנראה צולמה רגע לפני ההתנגשות הראשונה במגדלים. התמונה הופצה לאחר הפיגוע באמצעות דואר אלקטרוני. 

בנובמבר 2001 חשף אתר "Wired" את זהותו של "התייר" המופיע בתמונה – פטר גוזלי, סטודנט בן 25 מהונגריה. לאחר הפיגוע במגדלי התאומים איתר גוזלי תמונה שלו שצולמה במצפה שעל גג אחד המגדלים ארבע שנים לפני הפיגוע. על גבי התצלום הדביק תמונה של מטוס, ובכך יצר את האשליה כאילו התמונה צולמה שניות לפני התנגשות המטוס במגדל. אף ששלח את התמונה לקומץ חברים כבדיחה פרטית, הפכה תמונתו לתופעת אינטרנט ועם השנים הפכה למקור לחיקויים ו"ממים" אינטרנטיים.

## על אודות התמונה

### סימנים המעידים על זיופה
# בהתחשב בסיטואציה, מצלמה סטנדרטית תיהרס לאחר נפילה מגובה רב כל כך.
# הטמפרטורות ביום הפיגוע היו גבוהות יחסית ומזג האוויר היה קיצי, אולם "התייר" היה לבוש בבגדים חורפיים וחבש כובע גרב.
# מרפסת תצפית הייתה קיימת רק במגדל הדרומי, עם זאת המגדל הצפוני הוא זה שנפגע ראשון. על כן, לא סביר כי אדם יצטלם בנינוחות לאחר שמטוס פגע במגדל הסמוך זמן קצר קודם לכן.
# המטוס שפגע במגדל הדרומי הגיע מכיוון דרום, אך מהתמונה עולה כי המטוס מגיע מכיוון צפון. 
# המטוס פגע במגדל הדרומי בשעה 9:03, בעוד מרפסת התצפית, בה צולם "התייר" לא הייתה נפתחת למבקרים לפני 9:30 בבוקר.
# המטוסים שפגעו במגדלי התאומים היו מדגם בואינג 767s, בעוד המטוס שבתמונה הוא מדגם בואינג 757.
הוכחה ודאית לזיוף ניתנה לאחר שהתגלה כי תמונת המטוס המופיע בתמונה מדגם בואינג 757-223 של חברת "אמריקן איירליינס" צולמה על ידי הצלם ג'ונתן דרבן וזמינה, בין היתר, באתר airliners.net.

### זהות התייר
בנובמבר 2001 טען איש עסקים ברזילאי בשם חוזה רוברטו פנטדו כי הוא ה"תייר" מהתמונה. על אף שהכחיש כי צולם אי פעם במרפסת התצפית במגדלי התאומים, ציין כי הוא דומה לאדם שמופיע בתמונה וייתכן כי חבריו ערכו את התמונה על ידי הדבקת פניו על גוף של אדם אחר.

מספר שבועות לאחר מכן, חשפו  חבריו של סטודנט הונגרי בן 25 בשם פטר גוזלי כי הוא "התייר" האמיתי מהתמונה. על אף החשיפה הראשונית, ציין גוזלי כי אינו מעוניין בחשיפה התקשורתית ואף לא חשף את שם משפחתו בתחילה. גוזלי צילם את התמונה המדוברת ב-28 בנובמבר 1997 במהלך ביקור בניו יורק. לאחר הפיגוע במגדלי התאומים בספטמבר 2001, ערך גוזלי את התמונה, על ידי הוספת צילום המטוס ושינוי חותמת הזמן ל-11 בספטמבר 2001 - יום הפיגוע. 

גוזלי ציין כי עריכת התמונה נעשתה באופן פרטי ונועדה לעיניהם של חבריו בלבד והוא לא האמין כי תזכה להד תקשורתי כה נרחב. בתחילה, שלח גוזלי את התמונה המקורית ומספר תמונות נוספות מאותו ביקור לאתר אינטרנט הונגרי לשם הוכחה. בהמשך, נבחנה התמונה באתר "Wired" ודבריו של גוזלי הוכחו כנכונים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מתיחות
קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר בתרבות
קטגוריה:תופעות אינטרנט
אמריקה (ספר)

**אמריקה** או **הנעדר** (בגרמנית: **Der Verschollene**) היא נובלה בלתי גמורה של פרנץ קפקא. ספר זה היה הרומן הראשון שכתב קפקא ונכתב בין השנים 1911–1914, אך פורסם רק ב-1927, כ-4 שנים לאחר מותו של קפקא. 

הספר כולל היבטים רבים שהושפעו מקרובי משפחתו של קפקא אשר היגרו לארצות הברית. שמו של הספר במקור, "Der Verschollene" הוא האדם שנעלם, אך השם "אמריקה" נבחר על ידי מקס ברוד, כאשר אסף את החלקים הבלתי גמורים של הספר ופרסם אותם לאחר מותו של קפקא. 

הספר מתחיל עם סיפור קצר בשם "המסיק", שפורסם בשנת 1913. קפקא כתב את הסיפור במטרה שיהיה הפרק הראשון של הספר, אך לבסוף זנח את עבודתו על הספר ופרסם את הסיפור בנפרד. 

קפקא הושפע מאוד מהאוטוביוגרפיה של בנג'ימין פרנקלין  ומספריו של צ'ארלס דיקנס, וכתב ביומנו כי בכוונתו לכתוב ספר בסגנונו של דיקנס.

## עלילה
קרל רוסמן, נער גרמני שפותה על ידי המשרתת של הוריו והכניס אותה להיריון, נשלח על ידי הוריו לארצות הברית. אחרי ההגעה לנמל ניו יורק הוא נזכר ששכח את המטרייה שלו באונייה. הוא מפקיד את המזוודה שלו בידי אחד משותפיו להפלגה וחוזר לבטן האונייה המתרוקנת, שם הוא כמעט הולך לאיבוד ופוגש את מסיק התנורים שמתלונן בפני רוסמן על יחס מזעזע כלפיו בידי שוּבּאל, המכונאי הראשי. בשלב זה רוסמן כבר לא בטוח אם השותף להפלגה שמר על המזוודה או הלך לדרכו, והוא הולך עם המסיק ומגיע לישיבה של הקברניט והצוות. לאחר הדיון בנושא המסיק, מתגלה שאחד הנוכחים בישיבה הוא איש עשיר ומוכר בארצות הברית, שהוא דודו הרחוק של רוסמן. הדוד מבטיח לאמץ אותו ולקחת אותו לביתו. 

בבית הדוד לומד רוסמן אנגלית וזוכה לחדר ואף להבטחות לעתיד אקדמי וקריירה בארצות הברית, אך בעת מפגש עם חברו של דודו, שמגלה ידידות רבה כלפי רוסמן, ולאחר שהלך לאיבוד בווילה שלו, שמתוארת בצורה אבסורדית כענקית ואינסופית, יחד עם בת חברו של דודו, ולאחר שלקח הזמנה מחברו בלי אישורו של דודו בעל העקרונות המחמירים, דודו מגרש אותו מביתו.

לאחר שרוסמן חזר להיות כמעט חסר כל, הוא עובר לאכסניה, שם הוא פוגש מהגר אירי בשם רובינזון ומהגר צרפתי בשם דילאמארש שמדיחים אותו לדבר עבירה. הוא מצליח להשתחרר מהם ומוצא עבודה כבל-בוי בבית מלון המתואר גם הוא כענק ואינסופי. לאחר תקופת הסתגלות ומשמרות ארוכות, מואשם רוסמן בידי המלצר הראשי על עבירה שלא ביצע ונזרק מהמלון בבושת פנים. הוא נתקל שוב בדילאמארש ורובינזון, שגרים עכשיו בדירה יחד עם זמרת בשם ברונילדה ומזמינים אותו לגור איתם.

אחרי חיכוכים נוספים עם דילאמארש ורובינזון, מצטרף רוסמן לתיאטרון נודד ענק מאוקלהומה, שם הוא רושם את עצמו בתור "נגרו, עובד טכני" והולך לאיבוד בתוכו. סוף זה הוא יחסית אופטימי ליצירת קפקא, ומצד שני אמביוולנטי ומעורפל.

## תרגומים לעברית
* פרנץ קפקא, **אמריקה: רומן**; תרגם: יצחק שנברג, ירושלים: שוקן, תש"ה. (מהדורה שנייה, תשכ"ד)
* פרנץ קפקא, **הנעדר (אמריקה)**; תרגום מגרמנית: אברהם כרמל, ירושלים ותל אביב: שוקן, תשנ"ח 1997.
* פרנץ קפקא, **הנעדר**; תרגום: אילנה המרמן, תל אביב: עם עובד, 2026.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 




## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי פרנץ קפקא
קטגוריה:ספרי 1927
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
קטגוריה:רומנים בלתי גמורים
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קמפיין סרט לבן

שמאל|250px|סרט לבן למאבק באלימות כלפי נשים|ממוזער
**קמפיין סרט לבן** (**White Ribbon Campaign**) היא תנועה המקיפה מיליוני אנשים בכל העולם, של גברים ונערים שפועלים לשים קץ לאלימות נגד נשים ונערות, וכן לקדם שוויון מגדרי, יחסים בריאים בין המינים וחזון חדש של גבריות. התנועה הוקמה בקנדה בשנת 1991 ופועלת כיום ביותר מ-60 מדינות ברחבי העולם.. הקמפיין שהיא מובילה מתבסס על שני אלמנטים מרכזיים:
# התחייבות של גברים לעולם לא לנקוט אלימות כלפי נשים, לא להקל ראש או להצדיק אלימות כלפי נשים, ולא לשתוק לנוכח גילויי אלימות כלפי נשים.
# ייזום והשתתפות באירועים שונים במסגרת המאבק באלימות נגד נשים, בהם מוזמנים הגברים לענוד על דש הבגד סרט לבן כאות למחויבותם למאבק.
הסרט הלבן היווה לאורך השנים סמל של מאבקים חברתיים ופוליטיים שונים הנוגעים בזכויות נשים במדינות רבות. הוא החל לשמש במשמעות זו לאחר הטבח באקול פוליטכניק בשנת 1989 בו נרצחו 14 נשים. בשנת 1991 הפעיל מיכאל קאופמן ופעילים נוספים הקימו את הקמפיין הקנדי בטורונטו, שהתפשט והגיע לכ-60 מדינות, ביניהן בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, ברזיל, פקיסטן, פינלנד, קנדה, איטליה, אוסטריה, דנמרק, ומדינות נוספות.

תנועת 'סרט לבן' מקדמת את חזונה ורעיונותיה באמצעות פעילויות חינוכיות, העלאת מודעות, הפצת חומרי הסברה, פעולות שטח, הקמת שותפויות וקמפיינים יצירתיים במטרה ליצור שינוי חברתי ותרבותי שיסייע לצמצם ולמגר את תופעת האלימות נגד נשים, תוך בחינת מקורותיה והשלכותיה של תופעה חברתית קשה זו. התנועה מאמינה כי גברים הם חלק מהפתרון ושותפים ביצירת חברה בטוחה, צודקת ושוויונית יותר עבור נשים וגברים כאחד.

## אסל"י
שמאל|250px|שלט של אסל"י במחאה נגד אלימות כלפי נשים|ממוזער
בנובמבר 2013 התארגנה בישראל קבוצה של פעילים ופעילות לשינוי חברתי המאמינים בחזונה ורעיונותיה של תנועת 'סרט לבן' והחליטו להביא את המסר לארץ ולהקים את אסל"י - ארגון 'סרט לבן' ישראל.
אסל"י פועל להפצת מסריו באמצעות דף פייסבוק של הארגון, וכן באמצעות חלוקת חומרי הסברה, הפצת מסרים בכלי התקשורת וקיום סדנאות והרצאות לקהלים מגוונים. חברי הארגון משתתפים בהפגנות ואירועים של ארגונים פמיניסטיים שקשורים למאבק בתופעת האלימות כלפי נשים על ביטוייה השונים. בשנת 2016 הפך אסל"י לעמותה רשומה.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר עמותת אסל״י - ארגון סרט לבן ישראל
* דניאל וייל, אסל"י ארגון סרט לבן ישראל , אתר איגי - ארגון נוער גאה
* על קמפיין הסרט הלבן באתר האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים ולחקר המגדר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
ליפופיליות

**ליפופיליות** (בעברית: **אהבת שומן**) היא תכונה כימית של תרכובות המסיסות בשומנים, שמנים וליפידים. פעמים רבות, במיוחד בהתייחס למולקולות אורגניות, נהוג להתייחס אל ליפופיליות כזהה להידרופוביות, הגם שקיימות תרכובות הידרופוביות שאינן ליפופיליות, כמו סיליקון ופחמן פלואורי. חומרי גלם לתעשייה לעיתים מסומנים כ-LP כדי לזהותם כליפופילים, בניגוד ל-HP.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תכונות כימיות