open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מונולית פובוס

[שמאל|ממוזער|מונולית פובוס, תמונה שצולמה על ידי ה[מארס גלובל סרוויור בשנת 1998.]]
**מונולית פובוס** (באנגלית: **Phobos monolith**) הוא מונולית - סלע רחב ידיים הממוקם על פניו של פובוס, אחד משני ירחי המאדים. ממדיו של המונולית 85 X 85 מטרים.

ככל הנראה המונולית הוא שריד של רסיס (אג'קטה) שנפלט בעת שפגע אסטרואיד בפני הירח ונוצר מכתש פגיעה.

המונולית התגלה על ידי אפריין פלרמו והגילוי אושר על ידי לאן פלמינג ממרכז החלל ג'ונסון.

## ראו גם
* מונולית מאדים

## קישורים חיצוניים

* תמונה של המונולית
* גילוי המונולית

קטגוריה:פובוס
פובוס
מונולית מאדים

שמאל|ממוזער|250px|תצלום של מונולית מאדים.
**מונולית מאדים** (באנגלית: **Mars monolith**) הוא מונולית (דהיינו, סלע יחיד ורחב ידיים), שצורתו מלבנית והוא שונה מאוד מן המוכר על פני המאדים, שעליו הוא ממוקם. המונולית בעל הצורה המלבנית, נראה כמצבה. ככל הנראה תצורת הסלע היא רסיס סלע שנפל מראש מצוק סמוך אל העמק שמתחתיו.

## ראו גם
* מונולית פובוס

## קישורים חיצוניים

* נטלי וולצ'ובר, '''מונולית מאדים לא הוקם על ידי תושבי מאדים''' אתר חדשות רשת NBC
* אלכסנדרה לודקה, '''נאס"א ותוכנית חקר המאדים בעקבות קיצוצים בתקציב, אתר חדשות רשת ABC

קטגוריה:מאדים
מאדים
ארנק (אפל)

**Apple Wallet**, ובקיצור **Wallet** (בעברית: **ארנק**) היא אפליקציה המצורפת למערכת ההפעלה iOS, החל מגרסה iOS 6, שמאפשרת למשתמשים לקבל, לשמור ולהציג קופונים, אישורי טיסה, כרטיסים למופעים, ואישורי תשלום נוספים. האפליקציה עוצבה על ידי חברת אפל, והפצתה החלה בספטמבר 2012. לפני iOS 9 נקראה האפליקציה **Passbook**.

האפליקציה מאפשרת קבלת שירות מחברות תעופה רבות, משרדי כרטיסים למופעים ועסקים נוספים. כל שובר דיגיטלי או כרטיס קרוי באפליקציה "Pass". כאשר המשתמש רוצה להשתמש באפליקציה בפעם הראשונה, תופיע מצגת קצרה המפנה את המשתמש ל-App Store, לאפליקציות המתקשרות עם פסבוק. ניתן לקבל שוברים גם באמצעות הדפדפן "ספארי" או בדואר אלקטרוני. האפליקציה מונחית על ידי המיקום של המשתמש, ומציעה לו שוברים רלוונטיים למיקום ולזמן. לצורך מימוש השובר, על המשתמש להציג אותו באמצעות האפליקציה, ללא צורך בהדפסת השובר. האפליקציה מציגה ברקודים מהסוגים הבאים: QR, Aztec ו־PDF417.

לאחר השקת ה-אייפון 6 והiPhone 6 Plus, בעזרת ה-Wallet ניתן להשתמש גם בשירות ה-Apple Pay.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יישומונים
קטגוריה:אפליקציות ייחודיות למכשירי חברת אפל
קטגוריה:אפליקציות בסיסיות במכשירי חברת אפל
קטגוריה:תשלום בנייד
קורמסיי

החאן **קוֹרְמֶסָיי** (בבולגרית: **Кормесий**) היה שליט הממלכה הבולגרית הראשונה.

קיים תיעוד מועט לגבי פועלו של קורמסיי ומרבית החוקרים סבורים שכיהן כשליט שותף בשנות שלטונו האחרונות של החאן טרבל ולאחר מותו של טרבל שלט על בולגריה של הדנובה. קיימת מחלוקת בין החוקרים לגבי משך תקופת שלטונו. החוקרים נחלקים בין 721–738 לבין 718–724 ומקצתם אף טוענים שקורמסיי שלט רק כקיסר שותף לטרבל בין 714 ל-721.

שמו מופיע בכתבים ביזנטיים בהקשר לחוזה השלום שנחתם ב-716 בין הממלכה הבולגרית לאימפריה הביזנטית. חלק מההיסטוריונים משייכים לקורמסיי כתובות מסוימות המצויות מסביב לתבליט הרוכב ממדרה, אך טענה זו נתונה במחלוקת. הכתבים הביזנטיים לא מציינים עימותים בין שתי הישויות בתקופת שלטונו של קורמסיי ומניחים שחוזה השלום מ-716 נשמר לאורך תקופה זו. בשל אי בהירות הקיימת ברשימת השליטים המוקדמים של הממלכה הבולגרית, קיימת השערת מחקר כי השמות קורמסיי וקורמיסוש מתייחסים לאותו השליט, אך השערה זו טרם הוכחה.

קטגוריה:שליטי האימפריה הבולגרית הראשונה
קטגוריה:נפטרים ב-738
החיים על פי אווה

**החיים על פי אוה** הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל העוסק בחייה של משפחת משען, משפחה מדרום תל אביב המתמודדת עם מציאות החיים הקשה במדינת ישראל.

## עלילה
אווה היא נערה בת 17.5 אשר גרה עם משפחתה בשכונת התקווה ביחד עם אמה נאווה, אחותה שרי ואחיה איציק. אווה תלמידת י"ב במגמת קולנוע בצפון תל אביב, והיא מצלמת סרט על חייה וחיי משפחתה. גם היא וגם אחותה לומדות עם ילדיהם של עשירי הארץ באותה הכיתה. נאווה, האם, היא המפרנסת היחידה, והיא עובדת בשתי עבודות ביום ובלילה. שרי מתכננת מסיבת בת-מצווה מפוארת שעולה הון, הרבה מעבר ליכולתה של המשפחה. איציק משרת בשכם ומגיע לביקורים בבית. הסרט מתאר כיצד מתמודדת משפחת משען עם החיים במציאות שאינה תומכת ואינה מפרגנת. נקודות מבט שונות של כל אחד מבני המשפחה מתארות את המציאות ואת ההתמודדות עמה.

## הפקת הסרט
הסרט מצולם בסגנון צילום ייחודי – "סינמה וריטה" , ועוד יותר בסגנון FLY ON THE WALL , בו שוהה הצוות ימים רבים עם המשפחה ומצלם את ההתרחשות ללא התערבות כלשהי. לאחר שהמשפחה מתרגלת לנוכחות הצוות, נחשפים רגעים אנושיים שהם הדרמה הקטנה של החיים. נוסף על כך קטעים רבים בסרט מצולמים על ידי אווה (הגיבורה) עצמה, שקיבלה לידיה את המצלמה, והיא חושפת דרכה את המציאות מבפנים, באינטימיות המשפחתית ללא נוכחות צוות מצלם, כך שנקודות המבט הן אישיות וחושפניות מצד אחד ומקצועיות ואובייקטיביות מצד שני.

## קישורים חיצוניים

*
* החיים על פי אווה, באתר עמלנט
* דף הסרט בעמוד הרשמי של אמיר הר-גיל
* החיים על פי אווה, באתר "משרד החינוך"
* הסרט המלא לצפייה ישירה בחינם

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי אמיר הר-גיל
הפיגוע בקניון וסטגייט

**פיגוע הירי בקניון וסטגייט שבניירובי** הוא פיגוע טרור אסלאמי שהחל ב-21 בספטמבר 2013 בניירובי, בירת קניה.

## הפיגוע
בצהרי 21 בספטמבר 2013 תקפה קבוצת מחבלים חמושים ברובי סער מדגם AK-47 ורימונים את קניון וסטגייט בניירובי, בירת קניה. ארגון הטרור המוסלמי א-שבאב הסומלי, המזוהה עם אל-קאעידה, נטל אחריות על הפיגוע. תוך כדי מהלך האירועים פרסמו נציגי הארגון באמצעות חשבון הטוויטר של הארגון הודעות אודות האירוע בזמן אמת. טוויטר בתגובה השעתה את פעילות החשבון.

על פי דיווחים שונים, בעת ההתקפה הבדילו החמושים בין מוסלמים לשאינם מוסלמים, בין השאר בשאלה "מי היא אם הנביא?".

בנוסף לירי בעשרות אזרחים החזיקו המחבלים עשרות בני ערובה. ב-23 בספטמבר החלה פעולה לשחרור בני הערובה. במהלך הפעולה נשמעו פיצוצים וחלקים מהקניון קרסו. הפעולה הסתיימה למחרת, כאשר כוחות הביטחון השיגו שליטה על הקניון ושחררו את בני הערובה. בליל 24 בספטמבר הודיעה קניה רשמית על סיום פעולת השחרור ואמרה שבפעולה נהרגו 5 מחבלים ועוד 11 מחבלים נעצרו. בפיגוע נהרגו 67 אזרחים (מתוכם 5 אנשי כוחות ביטחון) ונפצעו כמאתיים.

### התערבות ישראלית
בזמן הפיגועים היה הקניון בבעלות ישראלים, ולפחות ארבעה מסעדות בקניון נמצאות בבעלות/מופעלת על ידי ישראלים, לפי מקורות ישראלים. ה-International Business Times קבע כי לקניה ולישראל יש הסכם ביטחון סודי. החלו דיווחים על חיילי צה"ל שהשתתפו במתקפה הנגדית נגד המחבלים והצטרפו ללחימה לצד צבא קניה, למרות שמשרד החוץ הישראלי סירב לאשר או להכחיש את נוכחותם של כוחותיה.

## ראו גם
* מתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה בקניה
* ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה
* מתקפת הטרור בניירובי 2019

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיגועי טרור בקניה
קטגוריה:אפריקה: פיגועי טרור אסלאמי
קטגוריה:ניירובי
קטגוריה:פעולות טרור ב-2013
קטגוריה:2013 באפריקה
בובי לוקווד

**בובי לוקווד** (באנגלית: **Bobby Lockwood**; ) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר בתפקידו כמיק קמפבל בסדרת הנוער "בית אנוביס" וכרידיאן מוריס בסדרת הפנטזיה "זאבים בדם".

## קריירה
לוקווד דיבב את פאטש' בסרט "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון" ב-2003. הוא הופע כטיילור הקטן בשלושה פרקים ב"The Bill" ב-2006. 

בין השנים 2011–2012 הוא שיחק בתור מיק קמפבל בסדרת הנעורים הבריטית-אמריקאית "בית אנוביס" בשתי עונותיה הראשונות. לאחר מכן, כיכב בתור כרידיאן מוריס בסדרת הפנטזיה הבריטית-גרמנית של רשת CBBC; "זאבים בדם", הוא חזר לעונה שנייה בשנת 2013 לאחר מכן גם לעונה השלישית שעלתה בשנת 2014.

בשנת 2020 גילם את קווין תומסון לצד אורלנדו בלום וסקוט איסטווד בסרט המלחמה "לכודים תחת אש", אשר מבוסס על ספרו של ג'ייק טאפר שיצא לאור ב-2012 ועוסק בקרב קמדש במלחמת אפגניסטן. באותה שנה שיחק בתפקיד קטן של תייר אמריקאי בסרט הקומי-מוזיקלי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בהפקתו של ויל פרל שגם כתב את התסריט. 

בשנת 2021 שיחק בסרט הפעולה המקורי של שירות הזרמת המדיה נטפליקס "שטח קרב" בתור רג'י, לצד אנתוני מאקי. באותה שנה החל לגלם בתפקיד חוזר את לאון קוק בסדרת הדרמה הרפואית "חדר מיון" ברשת BBC One. 

## פילמוגרפיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1993
הירי בצפון הוליווד

**הירי ב[[צפון הוליווד]]** היה שוד בנק מזוין שהתפתח לקרב יריות בין שני שודדי בנק (לארי פיליפס ואמיל מהטארנו) חמושים ומצוידים באפודי מגן, לבין משטרת לוס אנג'לס, ב-28 בפברואר 1997.

שני השודדים, חמושים במספר רובי סער כ-AR-15, m16 ו-AK-56 שעברו הסבה לנשק אוטומטי עם מחסנית בטא המכילה מאה כדורים וכמה אקדחים, נכנסו לבנק בלוס אנג'לס ושדדו אותו. הם תכננו לצאת בתוך שמונה דקות, זמן התגובה של המשטרה לדעתם, והחזיקו מקלט רדיו כדי לעקוב אחרי תשדורות המשטרה.

סיור של המשטרה הבחין בהם נכנסים לבנק והזעיק תגבורת. בעת היציאה מהבנק החל קרב יריות בין השוטרים לשודדים, אשר תועד ממצלמת מסוק של ערוץ טלוויזיה. השוטרים הצליחו לפגוע בכל שודד כעשר פעמים, אך לא הצליחו לחדור את אפוד המגן שהם לבשו. במהלך הירי, התרחק שודד אחד מהבנק עם רכב, השודד השני ירה לכיוון השוטרים עד שנפגע בידו ואקדחו נפל, כשהוא הרים אותו הוא ירה בעצמו. השודד שנמלט המשיך לנסוע רחוב וחצי ואז נטש את הרכב, (כנראה בשל חוסר אוויר בצמיגים שנפגעו במהלך חילופי הירי). הוא ניסה לגנוב רכב שננטש במקום על ידי אזרח, תוך כדי שהוא יורה ומנסה לפגוע באזרחים. מפתחות הרכב לא היו במתנע, ובאותו זמן הגיע צוות ה־SWAT (יחידה מיוחדת של המשטרה) שפגע בשודד והרגו.

במהלך השוד נפגעו 11 שוטרים ו-7 אזרחים, אחד האירועים הקשים בהיסטוריה של משטרת לוס אנג'לס. על התקרית הופק סרט טלוויזיה בשם "Minutes: The North Hollywood Shoot-Out 44" .

בעקבות האירוע החליטה ממשלת ארצות הברית לצייד חלק מהשוטרים בנשק חצי אוטומטי, כגון AR-15 ו-M16, נשק שהיה שמור לפני כן רק ליחידות מיוחדות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוד
קטגוריה:מעשי פשע בקליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: היסטוריה
קטגוריה:1997 בארצות הברית
אמינה בנת והב

**אמינה בנת והב** (בערבית: **آمنة بنت وهب**; מתה בשנת 577) הייתה, על פי המסורת המוסלמית, אמו של הנביא המוסלמי מוחמד.

## חייה
אמינה נולדה במכה, אביה **והב איבן עבד מאנף** משבט קורייש המתייחס לפי האגדה לקדר בן ישמעאל בן אברהם. אביה השיאה בגיל צעיר לעבדאללה בן עבד אל-מטלב, אך הוא מת קודם שראה את בנו מוחמד, בדרכו ממכה למדינה.

אמינה שלחה את בנה, כמקובל בקרב השבטים באותה תקופה, למדבר שם גדל אצל משפחה בדואית. כשחזר מוחמד בן החמש לחיק אמו, לקחה אותו למדינה כדי לפגוש את משפחתה. אמינה מתה בשנת 577 כ-35 ק"מ ממדינה לכיון מכה ונקברה שם.

גילה של אמינה בעת מותה שנוי במחלוקת, ותלוי בגילה בעת נישואיה לאביו של מוחמד, לפי נוסחאות מסוימות הייתה בת 17 ולפי אחרות - 24.

קברה של אמינה נטען כי נמצא בכפר וואהב, אבל בשנת 1998 הוצת הקבר ונהרס בידי קנאים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוחמד
קטגוריה:נשים במאה ה-6
קטגוריה:ילידי 557
קטגוריה:נפטרים ב-577
כבש כחול

**כבש כחול** (שם מדעי: *Pseudois*), הוא סוג של כבש בר מתת-משפחת היעלים הכולל שני מינים החיים במרכז אסיה. עד 1978 נחשב כסוג ומין יחיד. בניגוד לשמו, הוא מהווה סוג נפרד ואינו קשור כלל לסוג כבש, ולמעשה מזכיר מאוד במבנה גופו מינים של יעל. כינויו הנפוץ בא לו על שם הברק הכחלחל-כסוף של פרוותו.

שמו המדעי נגזר מקיצור של מילים לטיניות כדלהלן: "*Pseuds*" = שווא, "*ovis*" = כבש; צירוף של שתי המילים פירושו **כבש שווא** (או **כבש מזויף**), ומתייחס לכך שחוסר הזקן וקרניו המקושתות נותנות לו מראה של כבש, ואילו חסרון בלוטות הריח בעיניו ופרוותו וזנבו הקצרים מזכירים יותר את העיזים.

## מאפיינים
מיני הכבש הכחול חיים באזורים הררים טרשיים ומחוספסים בגבהים של 6,500-2,600 מטר מעל פני הים, ובזווית אנכית של 80-50 מעלות. הם טפסנים מעולים, ומקפצים בזריזות במדרונות, צוקים, ורכסים תלולים. פעילותם היא בעיקר בשעות היום, כשאת מרבית הזמן הם מחלקים בין אכילה למנוחה. בשעת מנוחה הם נוהגים לחפור בפרסותיהם גומא בקרקע. הם חיים בזוגות או בקבוצות של 20-8 פרטים. תזונתם כוללת עשבים, עשבי תיבול וצמחים טרשיים נוספים.

קרבות בין זכרים זהים לאלו של היעלים, וכן הנקבות והגדיים מזכירים מאוד עיזי בר. הזכרים נבדלים מהנקבות בעיקר בקרניים מקושתות שעבות מאוד בבסיסם, וכיוון צמיחתם הוא לאחור ולא קדימה כאצל שאר כבשי הבר. הנקבות מתאפיינות בקרניים קצרות ודקות המקושתות במעט. גופם צווארם וראשם, קצרים ועבים. הרגליים הקצרות שלהם, ארוכות יותר בחלק האחורי ומשוות להם מראה כפוף. פרוותם קצרה בכל העונות, ועבה יותר בחורף. צבע הפרווה של מינים אלו הוא כחלחל, כאשר יש סימונים שחורים במותניים, בחוטם, ברגליים, ובתחתית הצוואר. שפתותיהם וגחונם לבנים, ובמרכז עכוזם הבהיר בולט זנב שחור וקצר. 

הטורפים של מינים אלה הם נמרים, נמרי שלג, דולים, זאבים, בעוד שעופות דורסים מהווים איום לגדיים.

## מינים
*כבש כחול מצוי (*Pseudois nayaur*), המין הגדול והכהה יותר; תואר ב-1883 ומסווג במצב השימור **ללא חשש** (LC). הטווח של מין זה גדול יחסית והוא מצוי במדינות: פקיסטן, הודו, נפאל, בהוטן, סין העממית, ומיאנמר (בורמה).
*כבש כחול גמדי (*Pseudois schaeferi*), המין הקטן והבהיר יותר; תואר לראשונה ב-1930 ונחשב עד 1978 כתת-מין של המין המצוי. מסווג במצב השימור **[[סכנת הכחדה]]** (EN). הטווח של מין זה קטן מאוד והוא אנדמי למחוזות סין העממית: סצ'ואן, יונאן והמחוז האוטונומי הטיבטי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:יעלים
אטיראו

**אטיראו** () היא עיר הנמל הראשית של קזחסטן ובירת המחוז הקרוי על שמה במערב המדינה. העיר מרוחקת כ-1,500 ק"מ דרום-מערבית לבירה אסטנה. העיר היא טרנסקונטיננטלית (בין-יבשתית) ומהווה את הגבול הגאוגרפי בין יבשת אירופה ויבשת אסיה, נהר אורל זורם לתוך הים הכספי דרך העיר. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, אוכלוסיית העיר מנתה 401,648 בני אדם.

## היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1640 על ידי הסוחר הרוסי מיכאיל גורייב, שהקים יישוב סביב מצודה, עם השנים נקראה העיר בשמות: "יאיצ'קי", "יאיצ'קי תחתונה" ו"אוסט-יאיצ'קי". בשנת 1885 קיבלה מעמד של עיר. מאז שנת 1708 ובתקופת השלטון הסובייטי נקראה העיר "**גורייב**" (ברוסית: "**Гурьев**") כמחווה למייסדה של העיר. ומשנת 1991 נקראת העיר בשמה הנוכחי.
סמל גורייב|ממוזער|100px

## כלכלה ותחבורה
אטיראו נחשבת לעיר נמל ראשית של קזחסטן בים הכספי הנמל ממוקם בדלתא של נהר אורל. בית זיקוק לנפט השלישי בגודלו בקזחסטן ממוקם באטיראו. בית הזיקוק בעל קיבולת של 16,600 מ"ק ליום בשנת 2012.

בקרבת העיר קיים "נמל התעופה הבינלאומי של אטיראו", המפעיל טיסות לרוסיה, הולנד, אזרבייג'ן וטורקיה, וכמו כן טיסות פנים. בעיר קיימת תחנת רכבת המקשרת את העיר לכל חלקי המדינה. בעיר פועלת "אוניברסיטת אטיראו" וסניף גדול של הבנק הרוסי סברבנק.

## ספורט
בעיר קיימת קבוצת כדורסל בשם , המתמודדת בליגת הכדורסל הקזחית והליגה הבלטית, שהיא מחזיקת הגביע לעונת 2008/09 ואלופת הליגה לעונת 2010/11. בעיר קבוצת כדורגל בשם  המתמודדת בליגת העל הקזחית, שהיא סגנית האלופה לעונות 2000/01, 2001/02, ומחזיקת הגביע הקזחי לעונת 2008/09. בעבר זכתה קבוצת "ינבק גורייב" (Yenbek Guryev) מהעיר באליפות הליגה הקזחית בשנת 1960. כמו כן קיימת קבוצת הוקי קרח בשם **בייבאריס אטיראו** המתמודדת בליגה הבכירה, שהיא האלופה לעונות 2010/11, 2011/12.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## גלריית תמונות

Atyrau Airport.JPG|אולם הטרמינל בנמל התעופה אטיראו
Atyrau Europe.JPG|הסימן המסמן את יבשת אירופה
Atyrau bridge.JPG|הגשר הראשי מעל נהר אורל
Atyrau Asia.JPG|הסימן המסמן את יבשת אסיה
Tahmidguw.JPG|משרד ההזמנות של 


## קישורים חיצוניים

* 
* מידע ותמונות של אתרים בעיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קזחסטן: ערים
קטגוריה:הים הכספי: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1640
בעיטה נמוכה

ממוזער|250px|בעיטה נמוכה בקיקבוקס
**בעיטה נמוכה** (נקרא בעגה הישראלית **לוו-קיק **= **low kick** באנגלית) היא בעיטה שבה התוקף משתמש בשוק הרגל כדי להכות את ירך היריב. בעיטה זו היא מאוד נפוצה בסוגי אמנויות לחימה, כגון, קארטה, קיקבוקס ואגרוף תאילנדי.

התוקף משתמש בסוג בעיטה זו על מנת לפגוע ברגל היריב ולהמם אותו ולגרום לו לחוסר יציבות וכדומה, אך במידה והיריב חוטף בעיטה זו מספר פעמים ברצף, הדבר יכול לגרום לנזק רב לעצם, למפרק, לרצועה או לעצב השת.

ההגנה הנפוצה ביותר מפני בעיטה נמוכה היא 'בלוק', שבו היריב מרים את הברך באופן כפוף וזה גורם לכאבים רבים ואפילו לנזק לתוקף.
150px|ממוזער|שמאל|חסימת הבעיטה הנמוכה - בלוק

Image:Semi1.jpg|בעיטה נמוכה מבחוץ.
Image:Semi2.jpg|בעיטה נמוכה מבפנים. 
Image: side_cuisse.jpg |בעיטת צד לירך.
Image: saisie_fauchage.jpg|משתמש בבעיטה של היריב כנגדו.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנויות לחימה
איצ'יקאווה

**איצ'יקאווה** (ביפנית: **市川市**) היא עיר הנמצאת בצפון-מערב מחוז צ'יבה ביפן, במרחק של כ-20 ק"מ צפונית למרכז טוקיו. העיר נוסדה ב-3 בנובמבר 1934. נכון לאוגוסט 2021 מונה אוכלוסיית העיר קרוב ל-500,000 נפש, על שטח של 57.46 קמ"ר.

באיצ'יקאווה נמצאת מפקדת כוחות היבשה של כוחות ההגנה העצמית של יפן. אחד האתרים המרכזים בעיר הוא מרכז הקניות קולטון פלאזה שבסמוך אליו נמצאים הספרייה האזרחית של איצ'יקאווה ומוזיאון המדע והתעשייה של מחוז צ'יבה.

קרבתה היחסית לטוקיו נותנת לה יתרון מבחינה תחבורתית. העיר מחוברת לטוקיו בחמישה קווי רכבת שונים.

## גאוגרפיה
איצ'יקאווה יושבת על חופיו של מפרץ טוקיו, בקצהו הצפוני ביותר של המפרץ, בשפך הנהר אדוגאווה המהווה את גבולה המוניציפלי המערבי. העיר גובלת בערים אחרות שבמחוז צ'יבה: במזרח - פונבאשי, בצפון מזרח - קמגאיה , בצפון - מטסודו , במערב - אדוגאווה  שבמחוז טוקיו ובדרום - אורַאיאסו .

## היסטוריה
האזור שסביב לאיצ'יקאווה של היום מיושב מהתקופה הפלאוליתית ביפן. ארכאולוגים מצאו באזור כלי אבן מלפני כ-30 אלף שנה. מספר רב של  ערימות פסולת צדפים מתקופת ג'ומון ומאות רוגמים ששימשו לקבורה מתקופת קופון נמצאו במספר אתרים רב סביב לאיצ'יקאווה. בתקופת נארה שימשה איצ'יקאווה כבירה אזורית למחוז שימוסה והיא נזכרת במאניושו (קובץ השירה היפנית העתיק ביותר). בזמן תקופת הייאן היה האזור מרכז למורדים שבראשם עמד הסמוראי טאירה מסקאדו. בתקופת סנגוקו התחוללו באזור מספר קרבות חשובים בין שושלת סטומי ובין שושלת הוג'ו המאוחרת.

בתקופה מאוחרת יותר, התחוללו באזור מספר קרבות, בהיקף קטן יחסית, בזמן מלחמת בושין שהתרחשה בעת רסטורציית מייג'י והיה אף ניסיון של המחוקק קאטסו קאישו לקדם אותה כאתר אפשרי לדיאט של יפן (הפרלמנט של יפן) שייבנה על נהר אדוגאווה בצורה דומה לדרך שבה נבנה בניין הפרלמנט בלונדון על נהר התמזה. איצ'יקאווה אורגנה כעיירה ב-1889 וב-1934 אוחדה עם העיירות השכנות יאוואטה, נקאימה והכפר קוקובון ונוסדה העיר איצ'יקאווה. העיר התרחבה על ידי כך שאוחדו אליה הכפר אוקאשיווה (1949), העיירה גיוטוקו (1955) והעיירה מינאמי-גיוטוקו (1956).

## גלריה

100 views edo 094.jpg|ציור של מקדש עתיק על נהר האדו (השם העתיק של נהר אדוגאווה)
JunsaiikeRyokuchi.jpg|פארק Junsaiike Ryokuchi באיצ'יקאווה
Cherry Blossom Mama-gawa ichikawa Chiba-Japan.jpg|עצי דובדבן פורחים
Chiba Museum of Science and Industry, outside 02.jpg|מוזיאון צ'יבה למדע ותעשיה
Tokyo-Medical-and-Dental-University.jpg|אוניברסיטת טוקיו לרפואה ורפואת שיניים


## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
Ipse dixit

**Ipse dixit** (בלטינית: "הוא (המורה, מסטר) עצמו אמר זאת"); מקור הביטוי הוא ביוונית **αὐτὸς ἔφα** (autòs épha). תלמידיו של פיתגורס נהגו להקדים ולומר ביטוי זה כדי לציין שהם מצטטים את דבריו של מורם, אף שפעמים רבות ייחסו לו בכך דברים שלמעשה לא אמר. הם ראו בדברים שאמר אמת צרופה שאין לפקפק או להרהר אחריה.

תרגום הביטוי היווני ללטינית הופיע לראשונה בספר "על טבע האלים" מאת המדינאי והסנטור הרומי מרקוס טוליוס קיקרו. 'כאשר נשאלו הפיתגוראים לבסיס של איזו הנחה שהעלו בוויכוח, נאמר שהיו נוהגים להשיב 'הוא עצמו אמר זאת', כאשר 'הוא עצמו' הוא פיתגורס'. (שם, ספר 1, סעיף 10). קיקרו התייחס באופן ביקורתי להישענות זו על בעל סמכות.

עוד קודם התעוררה ביקורת כלפי הגישה הדוגמטית של תלמידי פיתגורס, המעודדת סוג של קיפאון מחשבתי. ידועים בהקשר זה דבריו של אריסטו: "אוהב את סוקרטס, אוהב את אפלטון, אך את האמת אוהב מעל כולם". פתגם זה מבוסס על גישתו של סוקרטס עצמו, אשר הורה לחבריו ומקורביו להעדיף את האמת תמיד (בדיאלוג פיידון ובספר 3 של הפוליטאה), גם אם מדובר בפגיעה בעמדתו של אדם חשוב (נאמר בהקשר של המשורר הומרוס.

ביטוי זה מהווה גם כשל לוגי המכונה פנייה לסמכות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
אסון סברדלובסק (1950)

**אסון LI-2 בסברדלובסק** היה תאונה בטיסת מטוס של חיל האוויר הסובייטי ובו שחקני קבוצת הוקי קרח של החיל, וו"ס מוסקבה, שטסו למשחק ליגה שהיה צריך להתקיים בצ'ליאבינסק. על המטוס היו 11 ספורטאים. בנוסף היו על סיפון המטוס אנשי הצוות, רופא הקבוצה, ואיש מינהלה. לפי חלק מהמקורות התאונה התרחשה ב-7 בינואר.

וסילי סטלין (בנו של יוסיף סטלין) היה חובב ספורט. בהיותו מפקד בכיר בחיל האוויר הסובייטי הוא אסף קבוצת שחקני הוקי קרח מובילים למועדון של החיל. בבוקרו של 5 בינואר טסו שחקני הקבוצה במטוס של חיל האוויר ממוסקבה לצ'ליאבינסק, שם היה צריך להתקיים משחק הליגה. הטיסה נערכה במטוסו האישי של וסילי סטלין מדגם LI-2, שזה למעשה מטוס מדגם DC-3 דקוטה שיוצר בברית המועצות לפי אישור של החברה האמריקאית.
 
עקב מזג האוויר הקשה בוצעה חניית ביניים בקאזאן. בשלב זה היו למנהלי הקבוצה שתי חלופות - להמשיך את הטיסה למרות קשיי מזג אוויר או לנסוע לצ'ליאבינסק ברכבת. מבחינת מועד המשחק לא הייתה שום בעיה בהגעה ברכבת, כי המשחק נועד להתקיים כעבור 4 ימים. לאחר התלבטות, הוחלט לטוס לסברדלובסק, שם נמל תעופה היה פתוח למטוסים. המטוס הגיע לקרבת שדה תעופה בשעות הערב, ובמהלך הנחיתה הייתה סופת שלגים חזקה. נמל תעופה של סברדלובסק היה היחיד הכשיר לקבלת טיסות והיה לחץ גדול על פקחי הטיסה. מטוסי נוסעים מקומיים קיבלו עדיפות על פני מטוס של חיל האוויר והוא היה זמן רב בהמתנה. כאשר המטוס קיבל אישור לנחיתה, הטייס לא הצליח לנחות בפעם הראשונה וביצע מספר ניסיונות. בניסיון האחרון הוא הדליק פנסי טיסה אך הדבר הקשה על הנחיתה עוד יותר. טייס המטוס לא הצליח לנחות על המסלול והתרסק. בחקירת הטיסה התברר שהנווט היה בקשר עם שדה תעופה אחר שעבד באותו תדר, ולא עם פקחי הטיסה בשדה התעופה שבו בוצעה הנחיתה.

בהתרסקות נהרגו כל אנשי הצוות והנוסעים. הכוכב הגדול של הקבוצה, וסבולוד בוברוב, איחר לטיסה ולכן ניצל. 

אמצעי התקשורת הסובייטים לא דיווחו כלל על התאונה. לקבוצת ההוקי של חיל האוויר הועברו שחקנים מקבוצות אחרות והיא הצליחה להגיע בסוף העונה למקום הרביעי. בהמשך היא זכתה באליפות ברית המועצות שלוש פעמים ברציפות.

## קישורים חיצוניים
*  תיאור מפורט של האירוע
*  

קטגוריה:1950 בברית המועצות
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ברוסיה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס צבאיים
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה סמוך לנחיתה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה שבהם נספו חברי קבוצת ספורט
קטגוריה:חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:ברית המועצות: תעופה צבאית
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1950
מחוז סונומה

**מחוז סונומה** (באנגלית: **Sonoma County**) הוא מחוז בחופה הצפוני של קליפורניה, ארצות הברית. אוכלוסיית המחוז (נכון ל-2010) עומדת על 483,878 תושבים ובירת המחוז היא העיר סנטה רוזה.

במחוז מספר רב של כרמים והוא המחוז ה-32 בהיקף החקלאות שבו, בנוסף המחוז מהווה מרכז תיירותי חשוב, עם יותר מ-7.4 מיליון תיירים בשנה.

החקלאות במחוז מתייחדת בהיותה מונוקולטורית, ברובה ענבים ומרעה.

## היסטוריה
האזור היה מיושב בשבטים אנדיאניים החל מהאלף השמיני לפנה"ס. מגלי ארצות אירופאיים הגיעו לאזור לראשונה במהלך המאה ה-16. הראשון שבהם היה חואן רודריגס קבריו, שתבע את האזור (עד לנהר רוסיאן) בשנת 1542 עבור האימפריה הספרדית. תביעה זו חזרה ונשנתה בידי סבסטיאן ויסקאינו בשנת 1602.

ממלכת אנגליה, ביוני 1579 במהלך מסעה של הגולדן היינד תחת פיקודו של סר פרנסיס דרייק, תבעה אף היא בעלות על השטח. גם בעיניי האימפריה הרוסית היה האזור תחת חסותה, אחרי שמשלחת רוסית-אמריקנית ייסדה את עיר-הנמל פורט רוס (**Форт-Росс**)  באזור בשנת 1812, ונוכחות רוסית התקיימה באזור עד שנת 1842.

האימפריה המקסיקנית הראשונה שלטה באזור (במקביל לנוכחות הרוסית) בין אוגוסט 1821 ועד להתפוררותה בשנת 1823. אז השתלטה רפובליקת מקסיקו על האזור, ושלטה בו עד ליוני 1846. ביוני 1846 הוקמה רפובליקת קליפורניה קצרת הימים, וב-9 ביולי 1846 סופח האזור כולו לארצות הברית כחלק ממדינת קליפורניה. אז גם נקבעו גבולות המחוז, ושמו על שם העיירה סונומה שבשטחו.

העיירה שהייתה באותה עת זנוחה ורחוקה, התמודדה עם ערים בשטח המחוז שגדלו במהירות ושתבעו את כתר בירת המחוז אליהם. בסופו של דבר נקבעה העיירה סנטה רוזה כבירת המחוז בשנת 1854.

בשנת 1996 הצלם צ'ארלס א'וריר צילם תמונה של גבעה ירוקה עם שמיים כחולים הנמצאת במחוז שהפכה לתמונה המפורסמת של מערכת ההפעלה של תאגיד מיקרוסופט, Windows XP, התמונה נקראת Bliss (בעברית: אושר).

## קישורים חיצוניים

* 

סונומה
קטגוריה:אזור מפרץ סן פרנסיסקו
איקונה פופ

**איקונה פופ** (**Icona Pop**, באנגלית: ) הן צמד זמרות סינת'-פופ שוודיות שהחלו לפעול בשנת 2009.

חברות הצמד, קרוליין היילט (Caroline Hjelt; נולדה ב-8 בנובמבר 1987) ואינו יואבו (Aino Jawo; נולדה ב-7 ביולי 1986), גדלו בסטוקהולם, בירת שוודיה. בשנת 2009 חתמו על הסכם הפצה, עם חברת התקליטים השוודית: TEN מיוזיק גרופ.

ההרכב זכה לתשומת לב בינלאומית לאחר שפורסם סינגל הבכורה "Manners". הלהיט הבולט שלהן הוא "I Love It", שהגיע למקומות בולטים במרבית מצעדי המוזיקה בעולם. החל מספטמבר 2012, פועלות חברות הצמד בעיקר בלוס אנג'לס וניו יורק.

בשנת 2023 דיבבו השתיים בסרט ההנפשה הקומי "טרולים 3: הקול טוב" את דמותן של צמד תאומות פופ.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2012: *[[Icona Pop (אלבום)|Icona Pop]]*
* 2013: *[[This Is... Icona Pop]]*
* 2023: *[[Club Romantech]]*

### מיני-אלבומים
* 2011: *Nights Like This*
* 2012: *[[Iconic (מיני-אלבום)|Iconic]]*
* 2015: *Emergency EP*
* 2017: *Så mycket bättre 2017 – Tolkningarna*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים נשיים
קטגוריה:אמניות אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2009
קטגוריה:להקות סינת'-פופ
מילונאות

**מִלּוֹנָאוּת** (בלועזית: **לֶקְסִיקוֹגְרַפְיָה**) הוא מקצוע הנחלק לשני תחומים קרובים אך שונים:
***מילונאות מעשית** – קיבוץ, סידור, עריכה והוצאה לאור של מילון.
***מילונאות תאורטית** – דיסציפלינה העוסקת בניתוח ותיאור הקשרים סמנטיים, סינטגמטיים  ופרדיגמטיים  בלקסיקון של שפה, ופיתוח מבנים המקשרים את המידע שבמילון בצורה המאפשרת גישה נוחה למידע האצור במילון (המודפס או הדיגיטלי). תחום זה לעיתים מכונה "מטא-לקסיקוגרפיה" או "מטא-מילונאות".

תחום המילונאות עצמו נחלק בצורה כוללנית לשני סוגים: מילונאים העוסקים בהוצאת מילונים כלליים, כלומר המפרשים מילים בצורה המקובלת בקרב הציבור הרחב, לדוגמה מילון אבניאון, מילון ובסטר, מילון ההווה ומילון רב-מילים. מילונים כאלה ישתדלו לרוב להכיל את כל המילים בשפה שבה עוסק המילונאי, והפירוש יהיה לרוב בשפה קלה וברורה, לרבות דוגמאות או אפילו תיאורים גרפיים. סוג אחר של מילונים עוסק בתחום צר של השפה (לדוגמה: **"מילון הסלנג המקיף"** של רוביק רוזנטל), ולעיתים קרובות יותר יעסוק בתחום ההיסטורי-בלשני של המילה בהרחבה יתרה.

מקובל כיום כי המילונאות הוא מקצוע נפרד מבלשנות שימושית, אם כי בהחלט חופף לו.

## ראו גם
*מילונאות עברית

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלשנות שימושית
יוניון סיטי

**יוניון סיטי** (אנגלית: **Union City**, מילולית: עיר האיחוד) היא עיר במחוז הדסון שבניו ג'רזי, ארצות הברית. נכון ל-2010, בעיר מתגוררים 66,455 תושבים. והיא העיר המאוכלסת בצפיפות הגבוהה ביותר בארצות הברית. שטח העיר הוא 3.322 קמ"ר, כך שעל כל קילומטר רבוע מתגוררים 20,004 תושבים. העיר אוחדה משני יישובים קטנים יותר ב-1 ביוני 1925, וגלי הגירה הגדילו את האוכלוסייה בצורה ניכרת מיד לאחר מכן.

העיר מהווה חלק ממטרופולין ניו יורק, ויש בה ריכוז היספאני גדול, בעיקר מקובה, מה שהעניק לעיר את כינויה "הוואנה על הדסון".

בין תושבי העיר ניתן למנות: אוטו מסמר (יוצרו של פליקס החתול), הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם שבזמנו הייתה לו שם ישיבה לבחורים מתמידים מסביב לשעון, אחר כך הקהילה נוהלה על ידי חתנו הרב שלמה גולדמן האדמו"ר מזוועהיל צאנז, שחקן הכדורסל ניקוס גאליס והזמר אייקון. סנאטור רוברט מננדז, יו"ר ועדת החוץ של הסנאט האמריקאי גדל ולמד בעיר זו מילדות ועד סיום בית ספר תיכון.

ב-8 ק"מ מהעיר ממקום נמל התעופה האזורי אוורט-סטיוארט.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו ג'רזי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1925
סוורדס

**סוורדס** (באירית: **Sord Cholmcille**, באנגלית: **Swords**) היא בירת מחוז פינגל שבמזרח אירלנד. העיר שוכנת כ-13 קילומטרים צפונית לדבלין, והיא נחשבת לפרבר שלה.
## גאוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2011, התגוררו בסוורדס 42,738 תושבים. בתכנון העירוני, האוכלוסייה בעיר תגיע בשנת 2035 למאה אלף תושבים.

בתחומי העיר נמצאת טירת סוורדס, שנבנתה בסביבות שנת 1200 כאחוזתו של הארכיבישוף של דבלין.

בקצה הדרומי של העיר נמצא נמל התעופה של דבלין, נמל התעופה הגדול במדינה.

## היסטוריה

## ערים תאומות
לסוודרס הסכם ערים תאומות עם:
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אירלנד: יישובים
יחי ההבדל הקטן

**יחי ההבדל הקטן** (באיטלקית: **Viva la libertà**, "יחי החופש") הוא סרט קולנוע קומי אשר יצא לאקרנים באיטליה בשנת 2013. הסרט הוצג בפסטיבל קרלובי וארי ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, במסגרתהּ זכה בפרס עוגן הזהב לסרט הטוב ביותר.

הסרט הוקרן לראשונה בהקרנת בכורה ב-2012, בעוד בישראל הוצג הסרט לראשונה ב-7 בנובמבר 2013.

## תקציר עלילה
הסרט עוקב אחר אנריקו אוליברי, ראש אופוזיציה במהלך בחירות באיטליה (המגולם על ידי טוני סרווילו). בראשית הסרט סובל ראש האופוזיציה ניסיון הפיכה בתוך מפלגתו שלו, בשל ירידתו בסקרים, והוא מחליט לברוח לפריז ולתת למפלגתו להסתדר בלעדיו. ראש לשכתו, אנדריאה בוטיני, מחפש אחריו ומגיע לאחיו, השוהה בבית חולים לחולי נפש. ראש הלשכה מגלה כי האח הוא תאום זהה לראש האופוזיציה (האח מגולם אף הוא על ידי סרווילו), ומחליט (בעצה אחת עם אשתו של ראש האופוזיציה) להציג את האח התאום כאוליברי.

האח התאום פוצח בנאומים סוחפים וסיסמאות פוליטיות, ותוך זמן קצר משנה את מפת הסקרים ואף זוכה בבחירות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים איטלקיים מבוססי ספרים
שני קוני למל (סרט)

**שני קוני למל** הוא סרט ישראלי קומי משנת 1966 המבוסס על תרגום המחזמר היידי "שני קוני למל" של אברהם גולדפדן.

בסרט מגלם מייק בורשטיין שתי דמויות במקביל (קוני ומקס) בקומדיה של טעויות, על רקע השטעטל. הסרט כולל שירים וריקודים שהידוע שבהם הוא שירו של קוני למל "אומרים כי אני אינני אני..." בביצועו של בורשטיין. סרט זה הוא הראשון בסדרת סרטי "קוני למל", ואף היה הסרט הראשון בקריירה הקולנועית של בורשטיין..

## עלילה
הסרט מספר על ניסיון השידוך של קוני למל, בנו הילדותי, כבד הפה, העיוור למחצה והפיסח של שלום מוני פרידברג, ראש הקהילה היהודית בשכריאווקה, עם קרולינה, חברתו של בן דודו, הסטודנט המשכיל מקס, בנו של רופא העיירה קבצנסק. בכדי למנוע את השידוך של קוני למל עם אהובתו קרולינה, מתחזה מקס לקוני למל בשל היותו דומה לו באופן מפליא, מה שיוצר קומדיה של טעויות. קלמן השדכן מנסה למצוא חתן לבתו ליבלה, ואף מנסה לשדך את קוני למל לקרולינה, בתו של פנחס'ל גביר העיירה קבצנסק, לפי בקשתו של אביה, המנסה להרחיקה ממקס, אותו היא אוהבת. לבסוף קוני למל מתחתן עם ליבלה בת השדכן, ואילו מקס מתחתן עם קרולינה אהובתו.

## שחקנים ודמויות

## קבלת הסרט
עם 900,000 כרטיסים שנמכרו בסך הכול, הסרט עומד במקום החמישי בתולדות ישראל מבחינת הצלחה מסחרית – אחרי "אסקימו לימון", "קזבלן", "סאלח שבתי" ו"שתי אצבעות מצידון". עד סוף 1967 צפו בו 876,200 איש, והוא הכניס 451,300 ל"י נטו למפיקים, שהשקיעו בו כ-900,000 ל"י. לסרט נעשו שני סרטי המשך: "קוני למל בתל אביב" ו"קוני למל בקהיר". סרטים אלו  היוו הצלחה, אך לא כמו הסרט המקורי שנצמד למחזה שהוצג קודם בתיאטרון, טרם כתיבת התסריט לסרט קולנוע. אף שהעיקרון של קרובי משפחה זהים שהאחד חרדי והשני חילוני נשמר גם בסרטי ההמשך, דמות החילוני שונתה מעט. בסרט זה הראשון בסדרה היו אלו קוני ומקס בני הדודים, ובסרטי ההמשך הדמויות המרכזיות הן קוני ומוני האחים התאומים.

הסרט משתייך לסוגת סרטי געפילטע פיש. בסרט מודגשת דמותו של קוני למל באופן המעוצב על פי היחס העוקצני של החברה החילונית לדמותו של החרדי. דמות זו יצרה אבטיפוס סטריאוטיפי של דמות "החרדי" בסרטים, שהועברה גם לסרטים ומחזות אחרים. כך, לדוגמה, אמר ג'קי לוי: 

מבקר הקולנוע מאיר שניצר כתב על הסרט: 

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* 
*  
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:תאומים באמנות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1966
קורוקו

[ימין|200px|ממוזער|הקורוקו ב[סמל גואטמלה]]
**קוּרוּקוּ** או **קצאל** (שם מדעי: *Pharomachrus*) הוא סוג של עופות טרופיים החיים ביערות גשם באמריקה. משמעות שמם המדעי היא "ארוכי זנב". לזכרי הקורוקו יש נוצות זנב ארוכות מאוד.

קורוקו הדור הוא הציפור הלאומית של גואטמלה ומופיע בסמל המדינה.

## מינים
** מין: קורוקו מצויץ (*Pharomachrus antisianus*)
** מין: קורוקו לבן-קצה (*Pharomachrus fulgidus*)
** מין: קורוקו זהוב-ראש (*Pharomachrus auriceps*)
** מין: קורוקו הדור (*Pharomachrus mocinno*)
** מין: קורוקו טווסי (*Pharomachrus pavoninus*)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טרוגוניים
איי אפארסה

**איי אפרסה** (בצרפתית: **îles Éparses**; בתרגום חופשי: האיים הפזורים) הם קבוצה של 4 איים, אטול ושונית אלמוגים בדרום מערב האוקיינוס ההודי בקרבת מדגסקר, שמרכיבים את האזור החמישי של הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת מאז 2007. כל האיים, מלבד האי טרומלין, נמצאים במצר מוזמביק והאי טרומלין נמצא מזרחית למדגסקר.

כל האיים אינם מיושבים באופן קבוע כאשר האי טרומלין מאויש על ידי מטאורולוגים ואת שאר האיים, מאיישים 15 חיילים שמתחלפים כל 45 יום. כל האיים נמצאים במחלוקת. מאוריציוס דורשת בעלות על האי טרומלין, ואת כל שאר האיים דורשת מדגסקר.

## טופוגרפיה

כל האיים הם איי אלמוגים ולכן הגובה המרבי בכל האיים אינו עולה על מספר מטרים בודדים. האי הגדול ביותר הוא אירופה, עם שטח יבשתי בגודל כ-30 קמ"ר. האי הקטן ביותר הוא באסאס דה אינדיה שרובו נמצא מתחת במים ושטחו פחות מ-1 קמ"ר.

## פאונה ופלורה
מבחינת צמחייה האיים שונים מאוד אחד מהשני, כאשר בבאסאס דה אינדיה אין כלל צמחייה, באי אירופה וגלורייז קיימים יערות חלבלוב ומנגרובים, בז'ואן דה נובה עצי קזוארינה וקוקוס ועשבים ושיחים בטרומלין. העוני היחסי בצומח ביחס לאזורים טרופיים נובע מקרקע גירית שמונעת כניסת מי גשם לקרקע.

בניגוד לצומח העני יחסית, הפאונה עשירה מאוד. החי בימי כולל אלמוגים מסביב לאיים שיוצרות שוניות אלמוגים עשירות. צבי ים מטילים ביצים באי אירופה ובאי טרומלין. האזור עשיר בעופות ימיים שמקננות באיים. בין השאר קיימת אוכלוסייה הגדולה ביותר באוקיינוס ההודי של שחפית כהה בז'ואן דה נובה. באיים כמעט ואין בעלי חיים יבשתיים מלבד באי אירופה בו קיימת אוכלוסייה גדולה של כבש בר.

## היסטוריה
כל האיים התגלו על ידי יורדי ים אירופים בתקופה שהאירופים שטו לעבר הודו דרך כף התקווה הטובה (המאות ה-15 וה-16). האיים לא היו מיושבים לפני שהתגלו ומאז הגיעו אליהם אנשים לפרקי זמן קצרים למטרות מחקר או חקלאות, בעיקר על ידי משפחות שהגיעו מאיים שכנים כמו מדגסקר, סיישל וראוניון. בגלל הקרבה למדגסקר ולאיים אחרים שהיו תחת שלטון צרפתי, הפכו גם איים אלו לחלק מהקולוניה הצרפתית.

בשנות ה-50, בשל דרישת הארגון המטאורולוגי העולמי, החליטה צרפת להציב על האיים תחנות מטאורולוגיות בשל מיקומם בנתיב הציקלוניים. התחנות עברו תהליך של אוטומציה ואינן מאוישות מלבד התחנה שנמצאת בטרומלין.

במהלך הענקת העצמאות למדגסקר, החליטה צרפת להפריד את האיים ממדגסקר ולהמשיך לשלוט בהם בעיקר בגלל מיקומם בין אסיה, אפריקה והמזרח התיכון וכן משום שהמרחבים הימיים שמסביב לאיים יכול לשמש כמקום לביצוע ניסויים גרעיניים. הנוכחות הצרפתית התגברה בשנת 1973 כאשר הוצבו במקום באופן קבוע כוחות צבא של אזור דרום האוקיינוס ההודי (*forces armées de la zone sud de l'océan Indien* בראשי תיבות *FAZSOI*) של צרפת. הכוח באיים מונה 15 חיילים (בהם קצין אחד) שמטרתם לשמור על המים הכלכליים של האיים.

בשנת 1960 האיים נותקו מקולוניית מדגסקר ועברו לאחריות המשרד של צרפת מעבר לים (*Ministère des Outre-mer*). בפועל האיים מנוהלים על ידי המושל של ראוניון ואינם מחולקים כלל לפי החלוקה המנהלית של צרפת (אין חלוקה למחוזות, חבלים וכדומה). מ-2005 האיים מנוהלים תחת המנהל של הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. ומשנת 2007 הם מרכיבים את האזור החמישי של הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. בעקבות השיוך הזה, האיים אינם נמצאים באיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אפארסה
אפארסה
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
אפארסה
אפארסה
כיפת הירדן

**כיפת הירדן** הוא אחד המרכיבים אשר שימשו בהכנת קטורת הסמים אותה הקטירו הכהנים על מזבח הזהב בכל יום בבית המקדש.

## כיפת הירדן במקורות
בתורה הוזכרו במפורש רק ארבעה מסממני הקטורת, על פי התורה שבעל פה,נכללו בהכנתה  מרכיבים נוספים אשר נמסרו למשה בסיני ועברו מדור לדור. פירוט שלהם מוזכר בחז"ל, ומנוי בספרי ההלכה. כך למשל בחיבורו של הרמב"ם המשנה תורה:

כיפת הירדן בשמה זה, כאחד ממרכיבי הקטורת מופיעה בכתב כבר בדברי התלמודים, הן הירושלמי והן הבבלי בצטטם את דברי התנא - רבי נתן: 

## זיהוי כיפת הירדן ותפקידה בקטורת
הכנת הקטורת (בלשון המשנה: "פיטום הקטורת"), הייתה מלאכה שדרשה מומחיות רבה. בימי בית המקדש השני, מומחיות הכנת הקטורת הייתה בידי משפחת בית אבטינס, אשר שמרו מכל משמר על סוד הכנת קטורת הסמים.

הראשונים ומפרשי הגמרא מביאים מספר פירושים שונים לזיהויו של כיפת הירדן.

רש"י מכנה אותו במקום אחד כ-ורד, ובמקום אחר כ-עשב.

הרמב"ם מזהה אותו כענבר, יש המזהים אותו עם הרקפת, או עם אוסף של דברים שונים שנאספו על מי נהר הירדן. יש האומרים שפשוט הוסיפו מעט חומר דליק.  ייתכן גם שהכוונה לשרף עצים שהתאבנותו יוצרת ענבר. 
האבודרהם מזכיר דעה שהוא הבושם הנקרא בערבי עובר, שאף הוא גדל על הירדן.

רבינו גרשום, במסכת כריתות ו' עמ' מזהה אותו ביש אומרים, כרעי של דג {צואה או קיא} כלומר כ ענבר אפור

את שמו של מרכיב זה הסבירו בכמה אופנים. כיפת פירושה "שפת", כלומר שפת הירדן. ומפני שגודל על שפת הירדן מכונה כך. או שכפה זו הצורה בה גדל ונראה עשב זה על פני השטח.

יש שסברו שאין חובה להביא את המרכיב הזה דווקא מהירדן, וצוין הירדן כי בדרך כלל הוא היה מצוי או מובא משם.

חלק מהמרכיבים שצוינו במעשה פיטום הקטורת, שימשו רק לשם הכנת הסימנים האחרים כגון שהשרו בהם סממן אחר. לא ברור האם כיפת הירדן היה מרכיב בפני עצמו או מרכיב ששימש להכנת אחד הסממנים. למשל בעל המשנה למלך כותב בפירושו על הרמב"ם:

.

במחזור ויטרי מציינים שלכיפת הירדן היה בעצמו ריח טוב. לעומת זאת עמנואל חי ריקי כותב בספר משנת חסידים שכאשר היו מערבים את כפת הירדן עם החלבנה, היה יוצא ריח טוב מכפת הירדן. כלומר דווקא ריחה הרע של החלבנה אילץ, את כפת הירדן להוציא ריח טוב.

עוד נסתפקו המפרשים בדבר הנפח והמשקל שהיו צריכים להביא ממנה. וישנה גם דעה שאת כיפת הירדן, הביאו רק כאשר היה חסר מרכיב הכנה אחר שנדרש בהתאם.

## גידול כיפת הירדן בירושלים
מפני קדושתה וייחודה של ירושלים, נקבעו תקנות שונות לשמירת אופייה. בין התקנות הללו תיקנו שלא לעשות בה שטחי גידול ופרדסים מפני שהללו מלווים בריחות של דשנים אורגניים. אף על פי כן מספרת הגמרא: 
לפי רש"י, היו צריכים את גינות הוורדים, כי מהן הביאו את כיפת הירדן שהייתה דרושה לקטורת.

## לקריאה נוספת
* ספר **מזהב ומפז** - סדר הלכות הקטורת. מאת הרב  פנחס זביחי.

## קישורים חיצוניים

* 

* מנחם בורשטיין, "הקטורת", עמ' 174-180 בספר "אחד היה אברהם", ירושלים, (תשנ"ט).

## הערות שוליים

קטגוריה:קטורת הסמים
גנאדי חזנוב

**גנאדי חזנוב** (ברוסית: **Геннадий Хазанов**; נולד ב-1 בדצמבר 1945 במוסקבה) הוא סטנדאפיסט ושחקן קולנוע יהודי סובייטי-רוסי. בשנת 1991 הוענק לו תואר אמן העם של רוסיה הסובייטית ובשנת 1996 פרס הפדרציה הרוסית. בעל כל ארבע דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת וחבר הנהלת הקונגרס היהודי-רוסי. מ-1997 מנהל אמנותי של תיאטרון אסטרדה של מוסקבה.
 

## קורות חיים
גנאדי חזנוב נולד במוסקבה למשפחת מהנדסים יהודית. זמן קצר לאחר לידתו המשפחה התפרקה והוא חונך על ידי אימו וסבתו. החל מילדות חזנוב חלם להיות אמן והעריץ את ארקדי רייקין. בשנת 1962 הוא ניסה להתקבל לבתי ספר למשחק במוסקבה אך ללא הצלחה. בסופו של דבר הוא התקבל לאוניברסיטה טכנית. במהלך הלימודים הוא השתתף בתיאטרון לחובבים, בהצגות סטודנטים ובתוכנית טלוויזיה פופולרית ק.ו.ן. בשנת 1965 חזנוב עבר לבית ספר לאמנות הקרקס. החל משנת 1967 חזנוב החל להופיע.

בשנת 1969 עם סיום הלימודים, חזנוב החל להנחות קונצרטים של לאוניד אוטיוסוב. בתקופה זו חזנוב ניסה הרבה תחומים - פרודיה, חקיינות סטנד-אפ ועוד.

חזנוב פרץ לתודעה כלל ארצית לאחר שבשנת 1975 הופיע בטלוויזיה הסובייטית בהצגת סטנד-אפ בדמות של סטודנט בית ספר לבישול. לאור ההצלחה הוא המשיך עם הדמות ואחר כך החל להופיע על הצגות ברחבי ברית המועצות. בעקבות סאטירה חריפה במהלך הופעותיו בשנת 1984 נאסר אליו להופיע ואף הופסקה הקרנת קטעים ישנים בטלוויזיה הסובייטית. 

במקביל להופעות גנאדי חזנוב החל להצטלם בסרטים אך בתחום זה הוא לא בלט במיוחד.

בשנות ה-90 השחקן הרבה להופיע מחוץ לגבולות רוסיה בארצות בהם קיים קהל דובר רוסית.

בשנת 1997 התמנה חזנוב למנהל אמנותי של תיאטרון אסטרדה של מוסקבה, ומנהל אותו עד היום.

חזנוב מרבה להשתתף בטלוויזיה בתוכניות בנושאים אקטואליים, שופט בתחרויות וכו'. בשנת 2002 על חייו ובפעילותו צולמה סדרת טלוויזיה באורך של שמונה שעות הקרנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סטנדאפיסטים יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
Most Nights Tour

**Most Nights Tour** הוא סיבוב הופעות של הלהקה פאן, התומך באלבום האולפן השני של הלהקה, Some Nights. סיבוב ההופעות החל ב-6 ביולי 2013 בטורונטו שבקנדה, וצפוי להסתיים ב-14 באוקטובר 2013 במקסיקו סיטי שבמקסיקו.

## רשימת השירים
# 
# One Foot
# 
# Why Am I the One
# All Alone
# Walking the Dog
# Smooth (קאבר לסנטנה)
# All the Pretty Girls
# It Gets Better
# Barlights
# Carry On
# The Gambler
# You Can't Always Get What You Want (קאבר לרולינג סטונז)
# 
# We Are Young
# Some Nights
# Stars

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2013
קטגוריה:פאן (להקה)
החלטה 340 של מועצת הביטחון של האו"ם

**החלטה 340** של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-25 באוקטובר 1973, 19 ימים לאחר פרוץ מלחמת יום הכיפורים.

ההחלטה הועברה לאחר שמועצת הביטחון התבשרה על הכישלון של החלטות 338 ו-339 שלה לסיום הלחימה.

במסגרת ההחלטה, מועצת הביטחון דרשה מהצדדים הלוחמים להכריז על הפסקת אש באופן מיידי ולחזור לעמדות שנשלטו על ידם ב-22 באוקטובר 1973. המועצה גם:
* ביקשה ממזכ"ל האו"ם דאז, קורט ולדהיים להגדיל את מספר המשקיפים מטעם האו"ם בשני צידי קו הפסקת האש.
* הקימה כוח חירום של האו"ם המורכב מחיילים שהתנדבו ממדינות חברות באו"ם, שאינן החברות הקבועות במועצת הביטחון.
* ביקשה ממזכ"ל האו"ם לדווח חזרה תוך 24 שעות לגבי שני הסעיפים הללו.
* ביקשה ממזכ"ל האו"ם דיווח חוזר על בסיס מתמשך ביישום החלטה זו, כמו גם על החלטות 338 ו־339.
* ביקשה מכל המדינות החברות באו"ם לשתף פעולה באופן מלא ביישום החלטות אלו.

ההחלטה התקבלה ברוב של 14 קולות בעד, באין מתנגדים. סין לא הצביעה או נמנעה באופן רשמי.

## ראו גם
* ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות
* הסכסוך הישראלי-ערבי

## קישורים חיצוניים
* תמליל של ההחלטה באתר האו"ם
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים
340
340
340
340
כף מליאס

**כֵּף מַלֵיאָס** (ביוונית: Ακρωτήριον Μαλέας וגם Καβομαλιάς, קבומליאס; ביוונית עתיקה: כף מַלֵאַה) הוא שמם של כף ושל חצי אי בדרום מזרח הפלופונסוס שביוון. כדי להבחין בין השניים מכונה לעיתים חצי האי בשם "אֶפִּידַבְרוֹס לִימִירָה" (Επίδαυρος Λιμηρά), על שם העיר העתיקה אפידאורוס ששכנה בו. הכף מפריד בין מפרץ לקוניה במערב לים האגאי במזרח, והוא הנקודה הדרומית ביותר של יוון היבשתית אחרי כף מטפן. הים סביב הכף ידוע בבוגדנותו והשיט בו מסוכן וקשה בשל מזג האוויר ההפכפך והסערות העזות והתכופות המאפיינים אותו. על הכף ניצב אחד מן המגדלורים הגדולים ביותר בים התיכון, שכיום אינו פועל יותר.

## גאוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|מפה טופוגרפית של הפלופונסוס. כף מליאס מסומן בעיגול.
כף מליאס הוא יחידת-מחוז של לקוניה. חצי האי כולו וחלק מן החוף המזרחי שייכים לרשות המקומית מונמבסיה (Μονεμβασία). בקצה הדרומי של חצי האי משתרעת היחידה המוניציפלית בוֹייס (Βοιές), אשר הגדולה בעריה היא נֵאַפּוֹלִי ( Νεάπολη). ממערב לחצי האי שוכן האי אלפוניסוס (Ελαφόνησος), המפורסם בחופיו החוליים והארוכים.

## היסטוריה
בעת העתיקה עבר ליד כף מליאס אחד מנתיבי הספנות העיקריים שקישרו בין מזרח הים התיכון למערבו. הים הסוער סביב הכף נודע לשמצה עוד בימי קדם, והוא נזכר לראשונה באודיסיאה. הומרוס מתאר כיצד הסיטו הרוחות העזות את אונייתו של אודיסאוס וגזרו עליו שנות נדודים נוספות בטרם הצליח לשוב לביתו באיתקה.
:"ודאי הייתי מגיע בשלום לארץ מולדתי, לולא משברים, ושטף ורוח בּוֹרֵאַס, כשאנו סובבים ירכתי מָלֵּיָה, טלטלונו לקִתֵּירָה. תשעה ימים נשאונו רוחות מתנגדות בכנפיהן דרך הים רב הדגה, ולסוף, בעשירי, הגענו לארץ הלוֹטוֹפָגִים, בני אדם נִזונים מפרחים." (הומרוס, אודיסאה, שיר תשיעי, 79-84. בתרגום שאול טשרניחובסקי)
גורל דומה פקד גם את יאסון והארגונאוטים בדרכם אל קולכיס:
:"אחרי שנסתיימה בניית האנייה ארגו לרגלי הר פֶּלִיוֹן, העמיס עליה יאסון, בנוסף למנחות האחרות, גם חצובה מנחושת, ושט מסביב לפלופונסוס מתוך כוונה להגיע לדלפי. אך כשהגיע לכף מאליאה, תפסה אותו רוח צפונית וסחפה את ספינתו ללוב, ולפני שהבחין ביבשה, עלתה האנייה על שרטון באגם טריטוֹניס." (הרודוטוס, ספר ד', 179. בתרגום בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ.)

חשיבותו של הכף פחתה עם פתיחת תעלת קורינתוס, שאפשרה לאוניות לעקוף את הפלופונסוס ולא להקיפו. ברם, עדיין מתנהלת תנועה ערה של אוניות בסמוך לכף, שכן המעבר בתעלה אינו אפשרי לכלי שיט שרוחבם עולה על 21 מטרים. 

לאחר כיבוש יוון במלחמת העולם השנייה החלו הגרמנים לבנות במקום מצודה להגנה ולתצפית על נתיב האוניות החשוב העובר ליד הכף, אך העבודות נפסקו עם סיום הכיבוש ב-1944.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יוון: חצאי איים
מליאס
אסטרייטלנד

**מחוז אסטרייטלנד** (בשוודית: **Östergötlands län**) הוא מחוז בדרומה של שוודיה. המחוז גובל במחוזות ינשפין וקאלמאר בדרום, ב ובאגם וטרן במערב, בארברו ובסדרמנלנד בצפון ובים הבלטי במזרח. האזור המנהלי בו נמצא אסטרייטלנד הוא מזרח ייטאלנד (Western Götaland).

כיתר המחוזות בדרומה של שוודיה, גם אסטרייטלנד משופע ביערות, בשטחים חקלאיים רבים ובאגמים, שהגדול בהם הוא אגם וטרן (השני בגודלו בשוודיה), וכן בכפרים רבים. ההר הגבוה ביותר במחוז הוא Stenabohöjden וגובהו 327 מטר מעל פני הים.

## ערים
עיר הבירה של המחוז היא העיר לינשפין (), שנוסדה כבר בשלהי המאה ה-13, וכיום היא מונה מעל ל-140,000 תושבים. שמה מורכב מה-"Lionga thing" (כלומר, "מקום האספה" של מועצת המשפט הסקנדינבית של ימי הביניים, שככל הנראה מקום משכנה היה באזור) ומ-köping, כלומר, מקום מסחר.

לינשפין התפרסמה גם כמקום מושבו השני של הבישוף בשוודיה, עם התפשטות הנצרות בתחילת האלף השני לספירה. מנזר ורטה קלושר (Vreta Kloster) נבנה צפונה לעיר ב-1128, והקתדרלה נבנתה גם היא במאה ה-12, עובדות המעידות על חשיבותה הדתית. עם זאת, לבסוף נבחרה אופסלה (Uppsala) במקומה.

העיר השנייה בגודלה במחוז, שהוקמה כמאה שנים לאחר לינשפין, היא נורשפין (Norrköping). האזכור הרשמי הראשון של העיר נמצא במסמך משנת 1283, עת הלורד של אסטרייטלנד דרש את זכויותיו על דיג דגי הסלמון במקום. במאה ה-12 הוקמה כנסייה לכבוד אולוף הקדוש בעיר. במלחמת שבע השנים (1563-1570) חלקה הדרומי הועלה באש; המקום שופץ על ידי יוהאן השלישי, מלך שוודיה. כיום נורשפין מחזיקה בקבוצת כדורגל בליגת העל השוודית, וכן קבוצת כדורסל בשם נורשפין דולפינס וקבוצות ספורט אחרות.

סקונינאה (Skänninge) וסדרשפין () הן שתי ערים קטנות יחסית, אך הן הוותיקות ביותר במחוז וההערכה היא כי ראשיתן לפני למעלה מ-800 שנה. לפיכך, הן משופעות בהיסטוריה וויקינגית, בכנסיות ומנזרים עתיקים. כמו כן מספר קרבות חשובים של מלכי שוודיה לדורותיה התקיימו באזורן.

וודסטנה (Vadstena) הממוקמת לשפת אגם וטרן, נוסדה בערך בשנת 1400. בשנת 1350 ייסד בה הקדוש ברידגט (Saint Bridget of Sweden) את המנזר הראשון של מסדר ברידגטיני, ולידו הוקם המבצר וודסטנה של גוסטב ואסה, מלך שוודיה, בן המאה ה-16.

מיולבי (Mjölby) היא עיר קטנה בת כ-12,000 תושבים, אשר הוקמה בשנת 1922. שמה של העיר נגזר מהמילה mölna, שפירושה "טחנת רוח"; על פי המסורת היא הוקמה בלב השטח החקלאי כמקום אידיאלי להקמת טחנת רוח לטחינת החיטה. בנוסף, היא מחזיקה מספר מועדוני ספורט שמתחרים בליגות השונות בשוודיה.

מוטלה (Motala) השוכנת אף היא לשפת האגם, היא העיר השלישית בגודלה במחוז אסטרייטלנד. הכנסייה במוטלה הוקמה במאה ה-13. במשך מאות שנים נותרה מוטלה עיירה קטנה, ושימשה כתחנת עצירה לסוחרים בדרכם לוודסטנה. עם זאת, המלך גוסטב ואסה בנה במוטלה ארמון, ואילו המלכה קריסטינה הקימה בית קיץ כ-20 ק"מ צפונית לעיר. לאחר חפירת תעלת ייטה (Göta Kanal) בתחילת המאה ה-19, הפכה מוטלה למרכז מסחר חשוב, דבר שהביא לשגשוג כלכלי, ריבוי האוכלוסייה ולפיתוח העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שוודיה: מחוזות
סשה אגרונוב

**סשה נצח אָגַרוּנוֹב** (**Sasha Netzach Agarunov**; ברוסית: **Саша Бесендилович Агарунов**; נולד ב-29 במאי 1976) הוא שחקן וקולנוען ישראלי.

## ביוגרפיה
אגרונוב נולד בבאקו, בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית ומאוחר יותר אזרבייג'ן העצמאית, למשפחה מיהודי ההרים. הוא גדל ברובע היהודי של באקו, ה"ג'ואוד מחלה", בפינת הרחובות קאמו וקרגנוב. אביו, יעקב בֶּסֶנְדִיל אברמוב, היה בנו של יוצא העיר קובה ומשפחת אמו, ז'אנה אגרונוב גם ממשפחה של יהודים קווקזים מבאקו.

בגיל שבע-עשרה, לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, הוא עלה לישראל במסגרת תוכנית נעל"ה והתגורר בכפר הנוער ניצנה במשך שנתיים וחצי, שבמסגרתם עשה שנת שרות כמדריך של נוער עולה. לפני הגיוס השתתף בפרויקט קדם צבאי "גרעין גולני". הוא התגייס לצה"ל ושירת כלוחם מפעיל מאג בגדוד 51 של חטיבת גולני. לאחר שעורר בעיות משמעת ונשפט ל-16 ימים במעצר ולאחר מכן ל-28 יום בכלא שש, אגרונוב הוכרז כלא מתאים לשירות ושוחרר מהצבא.

עם יציאתו לאזרחות, נרשם אגרונוב ללימודי קולנוע במכללת אריאל. אולם, בתום השנה השנייה התקבל לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה והחל בלימודיו במוסד זה. לאחר זמן מה החל בתהליך חזרה בתשובה.

ב-2009 בחר הבמאי רנן שור באגרונוב חסר הניסיון לגלם את התפקיד הראשי בסרטו "הבודדים", שהתבסס באופן רופף על פרשת המרד בכלא שש ב-1997. אגרונוב הופיע בתור גלורי קמפבל, חייל בודד המנהיג השתלטות אסירים על המתקן. 

על משחקו ב"הבודדים" הוא זכה בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר לשנת 2009 וקיבל צל"ש בפסטיבל קולנוע ירושלים.

בזמן קבלת פרס אופיר התגורר אגרונוב במקלט לדרי רחוב בבניין המיתולוגי ברחוב צפניה 4 בירושלים. 

לאחר "הבודדים" המשיך אגרונוב בלימודיו. הוא ביים וכתב תסריטים עבור מספר סרטים קצרים, ושיחק ב"מקום בגן עדן" של יוסי מדמוני, ב"לרדת מהעץ" של גור בנטביץ', ב"פנסיון פראכט" של תמר ירום, ב"פת לחם" של עידן הובל, ב"כיפה אדומה" של ארנון צדוק, ועוד. כמו כן הופיע בתפקידם קטנים בסדרת הטלוויזיה "שטיסל", "סרוגים".

במקביל לעשייה הקולנועית שימש אגרונוב כמורה לתנ"ך ומחשבת ישראל בתוכנית "נתיב" וכמרצה בבית הספר לקולנוע "מעלה" בירושלים, בו הוא העביר קורסים "תורת המונטאז': בין הרב קוק לאייזנשטיין", "המדרש והקולנוע".

אגרונוב הוא מייסד הזרם "קולנוע קדם נבואי".

## קישורים חיצוניים

* סשה אגרונוב בגלריית בוגרים של בית הספר סם שפיגל
* ריאיון עם סשה אגרונוב בעיתון בוכרה טיימס 
* ריאיון עם סשה אגרונוב בפורטל הקווקזי
* סשה אגרונוב באתר קינותאטר 
* ריאיון עם סשה אגרונוב בתוכנית של אראל סגל ב-103 fm
* סשה נצח אגרונוב, "עשרה עקרונות של קולנוע נבואי" בכתב העת "יהי"

* האתר הרשמי של קולנוע קדם נבואי שיצר סשה נצח אהרונוב

* סיפור קצר "הימים הנוראים, יום אחד חורפי באשקלון" מאת סשה נצח אגרונוב, מתוך כתב העת "שפה חדשה" (2023)

* פודקאסט "קריאה למהפכה תרבותית" שיצר סשה נצח אגרונוב
* קולנוע קדם נבואי – ערוץ יוטיוב

קטגוריה:ישראלים ילידי אזרבייג'ן
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: השחקן הטוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
דרמטוגליפיקה

ה**דרמטוגליפיקה** (נקראת גם "תורת כתב העור") היא מחקר העוסק בצורה מדעית בחקר רכסי עור באצבעות האדם, טביעות אצבעות, קווים, בליטות וצורות של ידיים, להבדיל מהפסאדו-מדע של קריאה בכף היד.

דרמטוגליפיקה היא מדע צעיר יחסית, שפותח בשנת 1892, כאשר אחד הביולוגים המבטיחים ביותר בתקופתו ואחיינו של צ'ארלס דרווין, סר פרנסיס גלטון, הוציא לאור את מחקרו (שנחשב למחקר קלסי בתחום) בנושא טביעות האצבעות. אומנם כבר בתחילת המאה ה-17 מופיעים תיאורים של ציורי טביעת אצבעות בכתבי עת אנטומיים ידועים, ובראשית המאה ה-19 כתב החוקר הצ'כי יאן אוונגליסטה פורקינייה את החיבור "תורת הסיווג הפונדמנטלי של טביעות האצבע" (1823). הן סר גלטון והן המדענים האמריקאים קאמינס ומידלאו, הנחשבים לאבות שיטת הסיווג המקובלת כיום, עשו שימוש בתורת הסיווג הבסיסי של פורקינייה. ב-1901 פיתח סר אדוארד ריצ'רד הנרי (Henry) את "סיווג הנרי", שיטה לסיווג ולמיון טביעות אצבעות, הנמצאת בשימוש רשויות החוק (בשינויים קלים) עד ימינו אנו. לטביעות האצבעות צורות רבות ושונות. טביעות האצבעות אינן מושפעות מגורמים סביבתיים ואינן משתנות עם הזמן. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:ביומטריה