open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
התנועה לעצירת הנסיגה מסיני

**התנועה לעצירת הנסיגה מסיני** הייתה תנועת מחאה נגד פינוי חצי האי סיני במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים.

## רקע
לאחר כיבוש חצי האי סיני במלחמת ששת הימים, הקימה ישראל מספר יישובים בסיני, כשהגדול מביניהם היה ימית. בנוסף הוקמו מספר בסיסי צבא ושדות נפט.

ב-17 בספטמבר 1978 נחתם הסכם השלום בין ישראל למצרים. ההסכם קבע, בין השאר, את קו עקבה-רפיח כקו הגבול בין ישראל למצרים, ופינוי של כלל יישובי חצי האי סיני. על אף שרוב מתיישבי חבל ימית התפנו מרצון, טענו בחוגי הימין כי אין לוותר על שטחי ארץ ישראל, ועל כן החלו להיאבק נגד הפינוי.

התנועה לעצירת הנסיגה מסיני היה הגוף המרכזי שאיחד את מתנגדי הנסיגה, והוא הורכב בעיקר מאנשי גוש אמונים. התנועה זוהתה עם עמדות מפלגת התחיה.

## פעילות
התנועה ארגנה פעילות מחאה בכל רחבי הארץ נגד הנסיגה מסיני.

במסגרת המאבק נערכו הפגנות המוניות, בין השאר מול בית ראש הממשלה, ונערכה פעילות הסברתית נרחבת.

לדברי הרב סדן, לאחר קבלת ההחלטה על הנסיגה בכנסת, התקיימו שלושה ימי דיונים בתנועה. קבוצת המיעוט, שכללה בעיקר רבנים מישיבת מרכז הרב,  סברה שבמשך השנה וחצי שנותרו יש להקים מטות הסברה ברחבי המדינה. לעומתה קבוצת הרוב של אנשי מעשה סברה שיש להתמקד בהבאת עשרות אלפי אנשים והתבצרות בבתים, ועמדתה התקבלה.

### הבאת מתיישבים לחבל ימית
התנועה לעצירת הנסיגה התמקדה בהבאת אנשים מכל רחבי הארץ להתיישב בבתים שננטשו על ידי תושביהם, שהתפנו מרצון, על מנת להקשות על פינוי היישובים.

בנוסף הקימה התנועה מספר יישובים חדשים בחצי האי סיני: עצמונה, מעוז הים וחצר אדר. לאחר שפונה היישוב חצר אדר הוקם במקום סמוך חצר אדר ב', ולאחר שהוא פונה - חצר אדר ג' וכן הלאה עד חצר אדר ה'.

### המאבק בעת פינוי העיר ימית
בעת פינוי העיר ימית נאבקו פעילי התנועה בחיילי צה"ל שהגיעו לפנותם מן העיר. הפעילים התבצרו על גגות הבתים, על אנדרטת עוצבת הפלדה, ובמקלט במרכז העיר.

המאבק עם המתבצרים על הגגות, בעיקר אנשי גוש אמונים בהנהגת הרב משה לוינגר, גלש מהר מאוד לאלימות, והם פונו בסיוע זרנוקי מים וכלובי מתכת.

עם המתבצרים על גבי אנדרטת עוצבת הפלדה, בעיקר סטודנטים בהנהגת צחי הנגבי (לימים שר וחבר כנסת מטעם הליכוד), הגיע אלוף פיקוד הדרום חיים ארז להסכם פינוי מרצון.

במקלט במרכז ימית התבצרו אנשי תנועת כך, ואיימו בהתאבדות אם ינסו לפנותם. לאחר הריסת רוב בתי העיר הם התפנו מרצון, בהוראתו של הרב מאיר כהנא.

## פעילים מרכזיים
*אורי אליצור - יו"ר התנועה
*הרב ישראל אריאל - רב העיר ימית
*בני קצובר
* אבי פרחן
*חנן פורת
*יהודה חזני
*מיכאל בן חורין
*צחי הנגבי

## לקריאה נוספת
***ימית, סוף** - הקלטות רשת הקשר של התנועה לעצירת הנסיגה. חגי סגל, הוצאת ספריית בית אל, בשיתוף מדרשת הדרום.
***ארץ ישראל בין דת ופוליטיקה** - התנועה לעצירת הנסיגה מסיני ולקחיה. גדעון ארן, הוצאת מכון ירושלים לחקר ישראל.
***בגידה בסיני** - סיפור המאבק נגד הגירוש מסיני. מיכאל בן חורין.
***הפינוי** - סיפור עקירת היישובים בחבל ימית, עליזה ויסמן.
***מתנחלי גוש אמונים ופינוי ימית** - מאמר אקדמי בראייה היסטורית. מיכאל פייגה, בתוך יחיעם ויץ וצבי צמרת (עורכים), "העשור הרביעי: תשל"ח-תשמ"ח", הוצאת יד יצחק בן צבי, 2016, עמ' 108-91.

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני: היסטוריה
קטגוריה:מחאה בישראל
קטגוריה:ארגוני ימין בישראל
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה גרמנית)

***האח הגדול גרמניה*** (בגרמנית: **Großer Bruder**) היא תוכנית ריאליטי בערוץ RTL II (עם שידור חי במשך 24 שעות ביממה בערוץ בתשלום Premiere/Sky). זו הייתה הגרסה הראשונה של תוכנית "האח הגדול", מלבד תוכנית המקור ההולנדית שהופקה על ידי Endemol ב-1999. "האח הגדול גרמניה" שודרה לראשונה ב-28 בפברואר 2000 והסתיימה 11 חודשים מאוחר יותר, ב-12 בספטמבר 2011. אחרי שנתיים של הפסקה, הסדרה חודשה על ידי Sat.1, בתור "**מבט האח הגדול**", גרסת הסלבריטאים הראשונה של הסדרה הגרמנית. סינדי אוז מרצאן ואוליבר פוצ'ר הוכרזו כמנחים של הסדרה החדשה באוגוסט 2013.

## שינויים של הקונספט
מאז תחילת העונה הראשונה שלה בפברואר 2000, התוכנית עברה שינויים רבים בקונספט שלה. להלן כמה דוגמאות משמעותיות לתהליך של שינוי החוקים של המשחק המקורי:
* "10 דיירים חיים יחד בבית אחד.": גדל בעונה 2 עד 12 דיירים, בעונה 5, 6 ו-11 מספר השותפים הוא 15.
* "דייר עוזב את הבית לתמיד, כאשר הוא/היא מודח.": השתנה בעונה 2 עם החזרת המודח הראשון לתוכנית.
* "רק הדיירים צריכים להחליט מי מהם מקבל מועמדות להדחה.": השתנה בעונה 2 עם מועמדות אוטומטית של כל הדיירים בשבוע האחרון. מעבר לכך, בעונה 7 הצופים יכלו להחליט איזה מהדיירים מקבל מועמדות. (רק פעם 1)
* "אף אחד מהדיירים לא מכירים אחד את השני לפני הכניסה לבית.": השתנה בעונה 3 עם זוג במערכת יחסים רומנטית שנכנס לבית.
* "פרס הכסף הוא וודאי": השתנה בעונה 4 כאשר ארבעת הדיירים עשו אתגרים, שנתנו להם רבע מהפרס הכספי המקורי.
* "כלל הבית חי יחד בקבוצה אחת": השתנה בעונה 4 עם חלוקת הבית לשני חלקים של אזור "עשיר" ו"עני" וחלוקת הבית לשתי קבוצות מתחרות (השתנה בעונה חמש לשלוש קבוצות שונות). בעונה 6 שלושה בתים שונים בהם הדיירים מתגוררים.
* "כל הדיירים חיים יחד בבית אחד": השתנה בעונה 6 עם בניית "כפר האח הגדול" הכולל חמישה בתים, וחווה.
* "התוכנית נמשכת שלושה חודשים": השתנה בעונה 5 עם הרחבת התוכנית לשנה אחת, ובעונה 6, כאשר התוכנית התקיימה לזמן בלתי מוגבל (ראו להלן).
* "התוכנית אמורה להתקיים למשך זמן מסוים": השתנה בעונה 6, עם ההכרזה על המשך התוכנית כל עוד הרייטינג יהיה מספיק (התוכנית נמשכה למעשה 363 ימים).
* "רק הזוכה מקבל פרס כספי": השתנה בעונה 6 עם ההקמה של שלושה אזורים שונים עבור הדיירים בהם הם לעבוד ולהרוויח כסף, אשר ניתנה להם, כאשר הם הודחו (הדיירים שעזבו את הבית מרצון לא קיבלו כסף).
* "הדיירים לא מקבלים מידע מבחוץ": השתנה בעונה 5, כאשר הדיירים הורשו לראות את חדשות RTL2 לאחר ניצחון במשחק כדי ללמוד על מתקפת טרור.
* "השותפים לא מקבלים מכתבים מבני משפחה וחברים או פוגשים אותם בזמן שהם בתוך הבית": השתנה בעונה 5, שם חלק מהדיירים קיבלו מכתבים/ביקורים מבחוץ, כתגמול על ניצחון במשחקים.

## עישון בבית
שלא כמו בהרבה בתים אחרים, ב"אח הגדול גרמניה" העישון מותר בחוץ ובתוך הבית, מאחר שבגרמניה אין איסור עישון.

## ביקורת ועניין
התוכנית זוכה לתשומת לב גבוהה מצד התקשורת הגרמנית, וזאת מסקרת אותה תכופות. אולם, לצד הביקורות השגרתיות אודות "האח הגדול" כפי שהופיעו בגרסאות במדינות שונות (בהן ישראל), הופיעה ביקורת על העירום התדיר הנראה על המסך, ועל כך שהדיירים מצולמים בעודם מתקלחים ומתלבשים. התוכנית הגרמנית הוזכרה גם כאשר גידו וסטרוולה, יוצא התוכנית, מונה לסגנות הקנצלרית מרקל.

## קישורים חיצוניים
* 

* דף הבית הרשמי

## הערות שוליים

קטגוריה:האח הגדול (טלוויזיה)
קטגוריה:תוכניות מציאות גרמניות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בברלין
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הגרמנית
וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר

**וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר** (בגרמנית: **Wilhelm Herzog von Sachsen-Weimar**; 11 באפריל 1598 – 17 במאי 1662), היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1620 - 1662, ודוכס סקסוניה-אייזנך בין השנים 1644 - 1662.

## ביוגרפיה
וילהלם נולד ב-11 באפריל 1598 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, ליוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ולדורותיאה מריה מאנהלט, בתו של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט.

בשנת 1605 מת אביו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ואחיו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה וילהלם לעוצר במקומו, ולאחר שנהרג יוהאן ארנסט בהונגריה בשנת 1626 עלה וילהלם לשלטון במקומו. לאחר מותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נשא ונתן וילהלם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1635 חתם עמו על הסכם פראג. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך, ונחלותיו עברו ביקר לדוכסות סקסוניה-ויימאר. בשנת 1640 פוצלה הדוכסות בין שלושת האחים; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה. בשנת 1644 מת אלברכט ללא בנים, והנחלה חולקה בין אחיו.

בשנת 1650 מת דודו לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן, שהיה ראש האגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft), ולאחר תום תקופת האבל מונה וילהלם במקומו לראש האגודה, ושימש בתפקיד זה עד מותו.

ב-17 במאי 1662 מת וילהלם בויימאר, ונחלתו חולקה בין ארבעת בניו; יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך, יוהאן גאורג, דוכס סקסוניה-מרקזהל וברנהרד, דוכס סקסוניה-ינה.

## משפחתו
ב-23 במאי 1625 התחתן וילהלם עם אלאונורה דורותיאה מאנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ודורותיאה, רוזנת פפאלץ-זימרן. ממנה היו לו 9 ילדים:
* וילהלם (1626).
* יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר (1627–1683).
* יוהאן וילהלם (1630–1639).
* אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך (1632–1668).
* יוהאן גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-אייזנך (1634–1686).
* וילהלמינה אלאונורה (1636–1653).
* ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-ינה (1638–1678).
* פרידריך (1640–1656).
* דורותיאה מריה מסקסוניה-ויימאר (1641–1675), התחתנה עם מוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:ילידי 1598
קטגוריה:נפטרים ב-1662
ג'ורג' לבנטון

**ג'ורג' (יז'י) לבנטון** (29 ביולי 1923 – 26 באוגוסט 2021) היה רופא, מומחה למחלות אף אוזן גרון וכירורגיה של ראש וצוואר, כיהן כמנהל מחלקת א.א.ג. בבית החולים ע"ש שיבא (1963 עד 1990) וכראש חוג א.א.ג. בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה

### ילדותו ונעוריו
לבנטון נולד לאנטול (נתן) לבנטון, סוחר בטקסטיל, וללידיה לבית גולינסקי בלודז' שבפולין. בשנת 1927 עבר עם משפחתו ללבוב לרגל עסקי אב המשפחה. ב-1941 סיים את לימודיו התיכוניים בלבוב. עם פלישת הגרמנים לברית המועצות ביוני 1941 נמלט מזרחה והגיע לחרקוב.

### לימודים, עלייה לישראל ושירות צבאי
עם הגיעו לחרקוב ב-1941 התקבל לבית הספר לרפואה, ובחודש ספטמבר 1941 פונה ביחד עם כל הפקולטה לבית הספר לרפואה Orenburg University. ב-1946 סיים בהצטיינות את לימודי הרפואה, ולאחר מכן חזר לפולין ומצא שכל משפחתו נספתה למעט אחותו ששרדה. באותה שנה התחיל לעבוד בבית חולים אוניברסיטאי בלודג' כאסיסטנט א.א.ג.. ב-8 באוגוסט 1948 עלה בטרנספורט לישראל ושימש כרופא האנייה. כשהגיע לישראל גויס לצה"ל ושירת במלחמת השחרור כרופא גדוד 82, חטיבה 8 של יצחק שדה. עם תום המלחמה עבר לבית חולים צבאי מספר 5 (תל השומר) במחלקת א.א.ג..

### פועלו המקצועי
ב-1952 נשלח על ידי צה"ל להתמחות נוספת בא.א.ג. בבית החולים בית ישראל בניו יורק (Beth Israel Hospital). עם חזרתו לישראל התמנה כממלא מקום מנהל מחלקת א.א.ג. בבית החולים רמב"ם בחיפה, וב- 1963 מונה למנהל מחלקת א.א.ג. בבית החלים על שם חיים שיבא בתל השומר. לבנטון הכניס שיטות חדשות ורבות לכירורגיה של א.א.ג. ואף טיפח מתמחים רבים, כאשר שבעה מתלמידיו התמנו למנהלי מחלקות. בשלהי הקריירה שלו קידם הכנסת תוכנית של ניתוחי שתל שבלולי(Cochlear implant), בהם משתילים מתקן אלקטרוני המאפשר לכבדי שמיעה ולחרשים לשמוע, תוכנית שסללה את הדרך לבאים אחריו. ב-1976 קבל תואר פרופסור מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 1979 עד 1987 כיהן כראש חוג א.א.ג. בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.

## חיים אישיים
היה נשוי לאורה לבית הלמר עד למותה ב-2019.

נפטר באוגוסט 2021. הותיר אחריו בת ושתי נכדות.

## ממאמריו

# *Acute lodide-induced enlargement of the salivary glands - http://www.joms.org/article/0278-2391(90)90184-4/pdf*
# *Is magnesium depletion the reason for ototoxicity caused by aminoglycosides - http://www.medical-hypotheses.com/article/0306-9877(83)90002-6/pdf*
# *Peritonsillar abscess in children and its indication for tonsillectomy - http://www.ijporlonline.com/article/S0165-5876(98)90034-9/pdf*
# *Congenital webbing of the larynx plus multiple anomalies: A new genetic syndrome - http://www.amjoto.com/article/S0196-0709(82)80057-4/pdf*
# *Peritonsillar abscess: Recurrence rate and the indication for tonsillectomy - http://www.amjoto.com/article/S0196-0709(87)80028-5/pdf*
# *Rapidly progressive hearing loss as a symptom of polyarteritis nodosa - http://www.amjoto.com/article/S0196-0709(87)80032-7/pdf*
# *Osteochondroma of the mandibular condyle - http://www.oooojournal.net/article/0030-4220(64)90306-8/pdf*


## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:רופאי אף אוזן גרון ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי גדוד 82
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר

**יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר** (בגרמנית: **Johann Ernst I.Herzog von Sachsen-Weimar**; 21 בפברואר 1594 – 6 בדצמבר 1626), היה דוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1605–1620.

## ביוגרפיה
יוהאן ארנסט נולד ב-21 בפברואר 1594 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, ליוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ולדורותיאה מריה מאנהלט, בתו של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט.

בשנת 1605 מת אביו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ויוהאן ארנסט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1608 החל יוהאן ארנסט ללמוד באוניברסיטת ינה, ובשנת 1613 יצא לטיול עם אחיו בצרפת, בריטניה והולנד. בשנת 1617 במהלך הלווייתה של אמו, הקים יוהאן ארנסט את האגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft). עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה אחיו וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לעוצר במקומו, ולאחר שיוהאן ארנסט סירב לחזור ולהישבע אמונים לקיסר, איבד את חזקתו על הדוכסות. לאחר מכן לחם יוהאן ארנסט נגד בית הבסבורג בהולנד ובווסטפאליה כחלק מהצבא הדני. בשנת 1626 יצא יוהאן ארנסט להילחם עבור ארנסט פון מנספלד, ונהרג במהלך קרב בהונגריה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1594
קטגוריה:נפטרים ב-1626
ג'ון מאת'ר

**ג'ון קרומוול מאת'ר** (נולד ב-7 באוגוסט 1946, רואנוק, וירג'יניה) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי, קוסמולוג וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2006 על עבודתו על בתחום קרינת הרקע הקוסמית באמצעות לוויין קובי בשיתוף עם ג'ורג' סמוט.

מחקרם סייע לאמת את תאוריית המפץ הגדול. בהתאם לנימוקי ועדת פרס נובל: "ניתן לראות בפרויקט קובי נקודת ההתחלה של הקוסמולוגיה כמדע מדויק".

מאת'ר הוא אסטרופיזיקאי בכיר במרכז טיסות החלל גודארד של סוכנות החלל האמריקאית במרילנד ומשמש פרופסור נילווה לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד. ב-2007, מאת'ר נכלל ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של הטיים מגזין. בחודש אוקטובר 2012, הוא אוזכר שוב על ידי הטיים מגזין, בגיליון מיוחד תגליות חדשות בחלל, כאחד של מ-25 האנשים המשפיעים ביותר בתחום החלל.

מאת'ר הוא גם מדען פרויקט עבור טלסקופ החלל ג'יימס וב, טלסקופ אשר מתוכנן לשיגור לחלל, לנקודת לגראנז', בשנת 2018 לכל המוקדם.

מאת'ר גדל והתחנך בניו ג'רזי, שם סיים את לימודי התיכון בשנת 1964. בשנת 1968 סיים תואר ראשון בפיזיקה בהצטיינות יתירה במכללת סווארת'מור. בשנת 1974 סיים מאת'ר דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בין השנים 1974–1976 עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת קולומביה ובמרכז החלל גודארד.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של ג'ון מאת'ר, באתר משרד האנרגיה האמריקאי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס גרובר בקוסמולוגיה
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לאסטרופיזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה

**יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה** (בגרמנית: **Johann Friedrich III Herzog von Sachsen**; 16 בינואר 1538 – 21 באוקטובר 1565) היה דוכס סקסוניה בין השנים 1554–1565.

## ביוגרפיה
יוהאן פרידריך נולד ב-16 בינואר 1538 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולזיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג.

בשנת 1547 ויתר אביו יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין האחים; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי קיבל את אזור גותה. מכיוון שהיה קטין שימש אחיו יוהאן פרידריך השני כעוצר בשמו עד לבגרותו בשנת 1557. לאחר מכן הגיעו השניים להסכם שיוהאן פרידריך השני ימשיך לשלוט בדוכסות למשך 4 שנים נוספות, ובשנת 1561 הוארך ההסכם ל-4 שנים נוספות.

ב-21 באוקטובר 1565 מת יוהאן פרידריך בינה, ונחלותיו עברו ליוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסי סקסוניה
קטגוריה:ילידי 1538
קטגוריה:נפטרים ב-1565
ירדן תוסייה כהן

**ירדן תוסייה כהן** (נולדה ב-4 ביולי 1992) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
תוסייה כהן נולדה וגדלה בשכונת ארנונה בירושלים, כבת הצעירה מבין שלושה ילדים. נכדתו של שלמה תוסייה כהן, מבכירי עורכי הדין הפליליים בישראל. גם אביה, אחיה ודודה עוסקים במשפטים. בת דודתה היא הכוריאוגרפית יסמין גודר. חלק לא מבוטל מילדותה העבירה בקיבוץ רמת רחל. למדה בבית הספר התיכון הגימנסיה העברית בירושלים. בשנים 2011–2013 שירתה כמש"קית חינוך ביחידה 8200.

לאחר שחרורה מהצבא למדה בסטודיו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין בתל אביב, והיא בוגרת מחזור 2016 של בית הספר.

ביוני 2024 נישאה לאביב בירן, אותו הכירה במהלך השירות הצבאי. השניים מתגוררים בתל אביב.

## קריירה
בשנת 2014 השתתפה יחד עם גלוריה בס בקליפ לשיר Move On של להקת Garden City Movement בבימויו של מיכאל מושונוב המתאר מערכת יחסים לסבית. הקליפ נבחר להיות קליפ השנה על ידי ערוץ MTV ישראל, ככזה היה הנציג של ישראל בתחרות הקליפים העולמית של MTV, והתמודד בקטגוריית קליפ השנה בפסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס .

בשנת 2015 השתתפה בעונה השלישית של סדרת הנוער "החממה", בתפקיד עופרי.

ביוני 2017, הופיעה בתפקיד הראשי בעונה השנייה של הסדרה "מתים לרגע" בתפקיד של שירה. באותה שנה התארחה גם בסדרת הטלוויזיה "פלאשבק" בערוץ הילדים בתפקיד דנית.

בשנת 2018, שיחקה בהצגה "מול כולם" בבימויו של משה קפטן בתיאטרון השעה.

בשנת 2019, החלה לשחק בתיאטרון חיפה בהצגה "של מי החיים האלה". כמו כן, הצטלמה לסרטו של אדם קלדרון "השחיין". הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2021.

ב-2020, השתתפה בהצגה "הילדים של כולנו" בתיאטרון הארצי לנוער. במרץ אותה שנה השתתפה בסדרה "הדבר הגדול המיוחד" של כאן 11.

בשנת 2021, השתתפה בתפקיד ראשי בסדרה "החנות שיש בה הכל" של כאן 11, בתפקיד דנה. בנוסף, התארחה בדרמה היומית "מלכת היופי של ירושלים" כג'יזל ושיחקה בהצגת התיאטרון "ג'ונגל בווילה", בתיאטרון תמונע.

ב-2022 שיחקה במחזה חשמלית ושמה תשוקה בבימויו של עודד קוטלר.

ב-2023 שיחקה בסרט הפעולה האמריקאי "המהנדס" של הבמאי הישראלי דני א. אביכזר, בנוסף, הצטלמה לסרטם של בני פרדמן ודרור קרן, "בית" בתפקיד הראשי, לצדו של רועי ניק.

ב-2024 השתתפה בעונה השלישית של "טהרן" בכאן 11, לצידה של ניב סולטן. באותה שנה השתתפה בסדרה טיפול לילי, בתפקיד אביגיל - בת הזוג של אפי (תומר יוסף). 

ב- 2025 פורסם כי תשחק בסרט הקולנוע העלילתי ״הטנקיסטיות״ בתור אחת החיילות. 

## קישורים חיצוניים

* כרטיס שחקן באתר הסוכנות של זוהר יעקובסון
* תומר קרן, הכיתה המעופפת, מעריב ירושלים, 28 באוגוסט 2016, באתר סל"ה
* הכירו את ירדן תוסייה כהן – מתים לרגע, באתר HOT
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:משפחת תוסיה כהן
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:ארנונה (שכונה): אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
900-909 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 909 - 900 [[לפני הספירה]]**

## אירועים ומגמות
* 909 לפנה"ס - המלך שיאו משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
* 908 לפנה"ס - אביה מלך יהודה נפטר ומוחלף על ידי בנו אסא.
* 907 לפנה"ס - ירבעם בן נבט, המלך הראשון של ממלכת ישראל לאחר פיצול ממלכת ישראל המאוחדת נפטר ומוחלף על ידי בנו נדב.
* בעשא, שר צבאו של נדב בן ירבעם קושר קשר נגדו בזמן שנדב מציב מצור על העיר הפלישתית גבתון, הוא הורג אותו, ותופס את השלטון.
* 900 לפנה"ס - ייסוד אנוראדאפורה בסרי לנקה.
* 900 לפנה"ס - ממלכת כוש.
* 900 לפנה"ס (בערך) -תקופת המעבר ביוון מסתיימת.
* 900 לפנה"ס (בערך) - התקופה הגאומטרית של הכדים מתחילה ביוון העתיקה.
* 900 לפנה"ס - התושבים של אזור הים האגאי מקימים קבוצות קטנות ומבודלות בעמקים, במישורים החופיים, ובאיים, גרים באופן עצמאי ובקהילה מלוכדת אך כולם מדברים צורה כלשהי של אותה השפה.
* 900 לפנה"ס (בערך) - סאן לורנצו, מרכז התרבות האולמקית המוקדמת נחרב, כנראה על ידי אנשים שהיגרו מהצפון והכח עובר ללה ונטה שבטבסקו.
* 600-900 לפנה"ס (בערך) - פירמידות גדולות נבנות בלה ונטה, מקסיקו על ידי התרבות האולמקית.

## אנשים משמעותיים
* ירבעם, מלך ישראל הראשון (מלך בשנים 907 - 928 לפנה"ס).
* נדב בן ירבעם, מלך ישראל (מלך בשנים 906 - 907 לפנה"ס).
* בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 906 לפנה"ס).
* אביה, מלך יהודה (מלך בשנים 908 - 911 לפנה"ס).
* אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס)

## ראו גם
כרונולוגיה של מלכי ישראל ויהודה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-10 לפנה"ס
עמנואל טוב עלם

**עמנואל בן יעקב טוב עלם** היה מלומד יהודי-צרפתי בן המאה ה-14. רופא, מתמטיקאי ואסטרונום. בן דורו של רלב"ג ומחבר פורה. כמתמטיקאי היה ממפתחי השבר העשרוני.

## כתביו
מכתביו של עמנואל טוב עלם ידועים חמישה עשר חיבורים, כתב היד של רובם נמצא בספרייה הלאומית של צרפת, צילום של חלקם נמצא במכון לתצלומי כתבי יד עבריים בספרייה הלאומית בירושלים וחלקם זמינים גם לעיון מקוון:
# על מידת ההיקף.
# על דרכי חשבון החילוק והערות בחכמת התכונה
# "דרך חילוק" הערות על מספרים עשרוניים
# ביאור מלוחות על כוכבי לכת
# לוח על הילוך השמש
# "לוח מתנה טובה" - על תנועת כוכב נוגה בין השנים 1300–1357
# "באור עשיית האצטרולב" - מופיע גם בשם "שרש מלאכת הכלי שאנו מדמים בכדור"
# הערות על מחזורי השנה
# "שש כנפים" - חיבורו החשוב ביותר, נקרא לעיתים "כנפי נשרים". הספר זכה לעניין רב ונשארו עשרות עותקים שלו בכתב-יד, הוא תורגם ללטינית בשנת 1406 וראה אור בעברית בזיטומיר בשנת 1872 בתרגומו של נחמן בבוויץ בתוך הספר "אור הלבנה"
# "מאמר ערך החילוף" על מסלולי השמש והירח
# על שבעה כוכבי הלכת
# ביאור על פירושו של רבי אברהם אבן עזרא על השם המפורש
# "ביאור מאזני חנוך"
# הערות על תשעה כוכבי דשביט - חיבור שיוחס בטעות לתלמי
# "תולדות אלכסנדר" תרגום אגדות על אלכסנדר הגדול

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* מהדורת פקסימילה של החיבור שש כנפיים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים צרפתים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:אסטרונומים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-14
קטגוריה:יהודי פרובאנס במאה ה-14
משפט סקולם-נתר

**משפט סקולם-נתר** הוא משפט באלגברה המאפיין את האוטומורפיזמים של אלגבראות פשוטות סוף ממדיות, וקובע כי כולם מהווים הצמדה באיבר הפיך. המשפט הוכח לראשונה על ידי תורלף סקולם בשנת 1927. אמי נתר הוכיחה אותו מאוחר יותר באופן בלתי תלוי. זהו משפט בסיסי בתורת האלגבראות פשוטות מרכזיות, המהווה כלי עזר מרכזי בתאוריה.

## ניסוח
תהי A אלגברה פשוטה מרכזית מעל שדה F, ויהיו A_1, A_2 תת-אלגבראות פשוטות איזומורפיות שלה. אז כל איזומורפיזם \phi:A_1 \to A_2 הוא הצמדה באיבר הפיך מ-A.

## הוכחה
נביט באלגברה T = A_1 \otimes_{F} A^{op}, כאשר \otimes היא המכפלה הטנזורית, ו-op הוא החוג המנוגד. מכיוון ש-A^{op} אלגברה פשוטה מרכזית מעל F וכן A_1 אלגברה פשוטה, נובע כי T אלגברה פשוטה. A היא מודול מעל T בשתי דרכים: פעם אחת על ידי הפעולה (a \otimes y)r = ary (נסמנו M_1), ופעם נוספת על ידי הפעולה (a \otimes y)r = \phi(a)ry (נסמנו M_2).

יהי M_0 המודול הפשוט היחיד של T (קיים כי היא פשוטה ארטינית). מתקיים M_1 \cong M_0^k \cong M_2, כאשר k=\frac{[A:F]}{[M_0:F]}. בפרט, המודולים איזומורפיים, נניח על ידי איזומורפיזם f\colon M_1 \to M_2. על פי הגדרת הפעולות, מתקיים f(ary) = \phi (a) f(r) y. האיבר u=f(1) מקיים את הדרוש בטענת המשפט: על ידי הצבת y=r=1 מקבלים
ua = \phi(1) f(1) a = f(a) = \phi(a) f(1) 1 = \phi(a)u
מכאן ua=f(a)=\phi(a)u לכל a\in A. אם נציב במקום a את v=f^{-1}(1) נקבל uv=1=\phi(v)u ולכן u הפיך.

## דוגמאות שימוש
תוך שימוש במשפט, ניתן להוכיח טענות רבות מהתחום:
* המשפט הקטן של ודרברן: כל חוג סופי עם חילוק הוא שדה.
* כל אלגברה פשוטה מרכזית מממד 4 (מעל שדה ממאפיין לא 2) איזומורפית לאלגברת קווטרניונים.
* הוכחת תכונות מבנה של אלגבראות ציקליות.

## לקריאה נוספת
* Rowen, Graduate Algebra: Noncommutative View, p.460-461

קטגוריה:משפטים באלגברה
קטגוריה:תורת החוגים
איילון נקוד

**איילון נקוד** (שם מדעי: *Moschiola*; קרוי גם **איילון המושק**), הוא סוג של פרסתן אסייני קטן ממשפחת האיילוניים אשר כולל 3 מינים הייחודיים לתת-היבשת ההודית. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1852 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ון אדוארד גריי, ולמעשה, במשך עשרות שנים ההתייחסות המדעית המקובלת אליו הייתה כסוג ומין יחיד תחת השם **איילון ממיני** ועם השמות המדעיים: "*Moschus meminna*","*Tragulus meminna*" ו-"*Moschiola meminna*"; רק בתחילת המאה ה-21 נעשתה הבחנה סופית בין המינים. למרות היותו מצוי בדרום אסיה, סוג זה דומה יותר לסוג איילון המים המצוי באפריקה מאשר למיני הסוג איילון המצויים בדרום-מזרח אסיה.

## מאפיינים
כפי שמרמז שמו, האיילון הנקוד שונה מהסוג איילון בעיקר בצבעי פרוותו: בעוד שלאיילון יש פרווה חומה או כתומה עם פסים בגרון בלבד, לאיילון הנקוד הפרווה בצבע זית-חום דהוי עם דוגמאות של פסים, נקודות וכתמים בהירים לאורך הצלעות המקנים לו דמיון רב לאיילון המים. דוגמאות אלו מסייעות לאיילון להיות מוסווה היטב ולהיטמע בנוף שבסביבתו. הוא מתאפיין גם בראש בהיר עם כתם כהה מעט על המצח, ובבטן לבנה. בנוסף, כפי שעולה משמו המדעי, לאיילון הנקוד יש ריח מושק הנודף מפרוותו, ובניגוד לאיילון אין לו בלוטת ריח בסנטר. האיילונים הנקודים גדולים מרוב קרוביהם האסייתים וזהים בגודלם לאיילון המים, אך קטנים מאיילון המים האפריקני. יש להם מבנה גוף מוצק ועגלגל והם רחבים מעט ממיני האיילון. יש להם אוזניים קטנות, עיניים גדולות וראש משולש. רגליהם דקיקות ונראות כמקלות. זנבם קצר. אין להם קרניים כלל, ובמקום זאת יש לה זוג ניבים ארוכים בלסת העליונה.

האיילון הנקוד הוא בעל חיים זהיר ביותר, ופעיל בעיקר בשעות הלילה בעומק יערות טרופיים, לחים או יבשים. מכיוון שכך, בעל חיים זה נראה לעיתים רחוקות ומעט מאוד ידוע על הביולוגיה שלו, כך שניתן להניח שהיא דומה למדי לביולוגיה של מיני האיילון. הוא ככל הנראה בעל חיים מונוגמי אשר חי בבדידות ברוב השנה או בזוגות. הוא ניזון מעלים, פירות ועשבים. יש להניח שהוא טריטוריאלי. הזכרים מן הסתם ילחמו ביניהם באמצעות הניבים.

## מינים
***[[איילון הודי]]** (*Moschiola indica*) - המין הגדול בסוג. תואר מדעית לראשונה בשנת 1852 ומצוי ברחבי הודו וכנראה גם בנפאל. סימני היכר: דוגמאות לבנות-קרמיות של נקודות ופסים שלמים סמוך לגחון ושבורים סמוך לעכוז.
***[[איילון לבן-נקודות]]** (*Moschiola meminna*) - המין הקטן בסוג. תואר מדעית לראשונה בשנת 1777 ומצוי באזורים היבשים של סרי לנקה. סימני היכר: דוגמאות לבנות של נקודות ופסים שבורים סמוך לגחון ושלמים סמוך לעכוז.
***[[איילון צהוב-פסים]]** (*Moschiola kathygre*) - המין הבינוני והאחרון שהתגלה. תואר מדעית לראשונה בשנת 2005 ומצוי באזורים הלחים של סרי לנקה. סימני היכר: דוגמאות צהובות של נקודות ופסים שבורים בכל הגוף.

## קישורים חיצוניים

*  מיני האיילון הנקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN

קטגוריה:איילוניים
ביזון הקרפטים

**ביזון הקרפטים** (שם מדעי: *Bison bonasus hungarorum*; ידוע גם כ**ביזון הונגרי**) הוא תת-מין נכחד של ביזון אירופי אשר היה תת-אנדמי לאזור הרי הקרפטים במזרח אירופה והוכחד מן העולם באמצע המאה ה-19, קצת פחות ממאה שנה לפני הכחדת קרובו הביזון הקווקזי. הוא תואר מדעית לראשונה רק בשנת 1946 על ידי חוקר הטבע והגאוגרף ההונגרי מיקלוש קרצוי - זמן רב לאחר הכחדתו. 

האטימולוגיה של שמו המדעי היא כדלהלן: "*Bison*" = סוג של בקר; "*bonasus*" = דמוי תאו; "*hungarorum*" = הונגרי. הצירוף של שלושת המילים מתפרש כך: "סוג של בקר דמוי תאו אשר מצוי בהונגריה".
## מידע כללי
ביזון הקרפטים כשמו, היה חי על מורדות הרי הקרפטים במולדביה וטרנסילבניה, באזור דרום אוקראינה והונגריה של ימינו. בית הגידול שלו הורכב מיערות ירוקי עד ממוזגים במזרח אירופה ועד המאה ה-16, חי לצד שור הבר. הוא נכחד קצת פחות ממאה שנה לפני קרובו הקווקזי, עקב העובדה שמקום חיותו היה קרוב מדי למרכז אירופה בה היו נפוצים במיוחד מסעות ציד של אצילים ופריצים. 

לא ידוע מאומה עליו, אך סביר להניח שהתאפיין בגוף מסיבי וכבד כקרוביו, עם דבשת קטנה על הכתף וראש רחב וגדול. האקולוגיה והרבייה שלו דמתה לקרוביו. הוא היה מן הסתם פעיל יום, וחי בעדרים קטנים שנעו בחיפוש אחר עשבים, עלים, שיחים וצמחייה אחרת. בחורף, הם נאלצו לשבור שכבת קרח מעל האגמים כדי להגיע למים. 

אויביהם באירופה היו רק הדובים, בעוד שהזאבים היוו איום לעגלים. בתקופות קדומות יותר, הוא נאלץ להתמודד מול אויב חזק בהרבה - האריה האירופאי.
## הכחדה
ביזון הקרפטים האחרון נורה בשנת 1852 באזור מארמרש על הגבול האוקראיני-הונגרי. לא נותרו שרידים ידועים מתת-המין בדמות פוחלצים, גולגולות או עצמות. לזכרו הונפק בול דואר הונגרי ומטבע אוקראיני. 

בשנים האחרונות, הובילו ארגוני שימור לכך שתת-המין השפלתי של הביזון האירופי הוכנס לבתי הגידול ההיסטוריים של ביזון הקרפטים בניסיון לשחזר את הפאונה ההיסטורית של האזור. הביזונים שהוכנסו לאזורים הללו, מאכלסים בתי גידול עד לגבהים של 800 מטר מעל פני הים.

## קישורים חיצוניים

* ביזון הקרפטים באתר כוכב היונקים.

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1946
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:יונקים שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:בקר
קטגוריה:אירופה: יונקים שנכחדו
יאקאלו

**יאקאלו** (באנגלית: **Yakalo**), הוא פר גדול המהווה כלאיים בין יאק הבית לבין ביזון אמריקאי. השם שניתן לצורת הכלאיים מהווה הלחם של המילים "יאק" ו"בופאלו".

הניסיונות הראשונים להכליא בין המינים הללו שמשתייכים לסוגים נפרדים בשבט בקר שבתת-משפחת הפרים, נעשו לראשונה בשנת 1920 בפארק הלאומי ויינרייט במחוז אלברטה שבקנדה. הפארק נבחר עבור הניסוי בשל האוכלוסייה של הביזונים ששהו בו. ההכלאה נעשתה בין זכרי יאקים לנקבות ביזון טהורות ולנקבות ביפאלו, ובדומה לבני כלאיים אחרים, רק העגלות היו פוריות בעוד שהעגלים נותרו עקרים. הניסויים הופסקו בשנת 1928, ורק עגלים מעטים של יאקאלו שרדו והגיעו לבגרות. על פי הדיווחים של העוסקים בתחום, היאקאלואים היו מותאמים יותר מהוריהם לחיים בחורפים הקשים של קנדה, ובשרם היה "נהדר". עם זאת, מסיבה כלשהי העיסוק בהכלאות הופסק ולא נעשה שיווק מסחרי של היאקאלו למקומות אחרים בעולם למרות מעלותיו. 

היאקאלו מתאפיין בגוף מסיבי, ארוך ורחב בדומה להוריו, עם כתפיים שריריות וגבוהות. מהיאק הוא יורש את הפרווה הארוכה והשעירה בצלעות, בצוואר ובמותניים, ומהביזון יורש את הפרווה הצמרירית בכתף ובמצח. הצבע בדרך כלל מושפע מצבעו של היאק (שחור, אפור או לבן). החוטם דומה לזה של היאק (רחב ומרובע עם נחיריים עגולים וגדולים) ולא לזה של הביזון. החרטום מוארך מעט בדומה ליאק, אך הראש מזכיר בצורתו יותר את הביזון (גדול ועגול באזור המצח). הקרניים קטנות כשל הביזון, אך הן צומחות בזווית מסוימת לצד כמו היאק ולא מתעקלות בחדות למעלה כמו אצל הביזון. הזנב ארוך ושעיר בדומה ליאק. מעבר לכך, שאר המאפיינים משותפים לשני ההורים: רגליים קצרות, עבות וחזקות, ואוזניים קצרות ועגולות; כן יש ליאקאלו בדומה להוריו צוואר עבה ורחב, דבשת גדולה על הכתף, ופרסות גדולות, רחבות ועגולות. במקרים רבים, היאקאלו עשוי להיות זהה כמעט לגמרי ליאק.

## קישורים חיצוניים

*  הלחם המילים של היאקאלו
*  מידע ותמונות של  היאקאלו (1)
*  מידע ותמונות של היאקאלו (2)

קטגוריה:בקר
קטגוריה:חיות כלאיים
קטגוריה:כלאיים אינטרגנטיים
קטגוריה:מינים מבויתים
בקר מצרי

**בקר מצרי** או **פר מצרי** (שם מדעי מוצע: *Bos aegyptiacus*) הוא צורה מבויתת של בקר בסוג פר, אשר גודל לצורך חרישה ומקור מזון על ידי המצרים הקדמונים במצרים העתיקה. המוצא שלו לא ברור דיו, ויש מחלוקת האם הוא זכאי למעמד של מין או תת-מין. השם המדעי שניתן לו (*aegyptiacus*) רומז על נוכחותו במצרים.

העדות המקובלת כמוקדמת ביותר לקיומו של בקר מבוית במצרים הוא מאזור העיר פיום, במהלך האלף השישי לפנה"ס, אך קיימת טענה לביות מוקדם הרבה יותר. בתחילה, חוקרים נטו לסווג אותו כמין בפני עצמו, אולם בשנים האחרונות, רבים סבורים שהוא לכל היותר מהווה תת-מין של בקר הבית או בקר הבר תחת השמות המדעיים "*Bos taurus aegyptiacus*" ו"*Bos primigenius aegyptiacus*" בהתאמה, וכי הוא אינו זכאי למעמד של טקסון בפני עצמו. 
## מראה אפשרי ומוצא
ממוזער|ימין|220px|איור מצרי המציג חרישה בבקר מצרי.
הבקר המצרי העתיק היה חסר את הגיבנת בכתף שמאפיינת את גזעי הבקר העתיקים שבויתו כמו הזבו למשל. מהאיורים נראה שהם היו גדולים, עם קרניים ארוכות שצומחות במעין קשת פנימה והחוצה, או קרניים קצרות יותר עם מבנה זהה. על פי האמנות המצרית הקדומה, הבקר המצרי היה בצבע שחור, חום, חום עם טלאים לבנים, לבן מנומר, שחור עם טלאים לבנים, ולבן לגמרי. בכך נמצא שהוא היה ססגוני יותר מגזעי הבקר העתיקים ששרדו עד היום. 

שאלת מוצאו של הבקר המצרי שנויה במחלוקת, ונתונים ארכאוזואולוגיים ופלאו-גנטיים מצביעים על מוצא מורכב ועל כמה תסריטים אפשריים. תאוריה נפוצה גורסת שהבקר בוית באזור הסהר הפורה והובא למצרים, בעוד שתאוריה אחרת גורסת שהבקר המצרי בוית בנפרד מתוך תת-המין הצפון אפריקני של בקר הבר הידוע בתור *Bos primigenius mauretanicus*.

## מעמד במצרים העתיקה
לבקר המצרי הייתה חשיבות רבה במצרית העתיקה. המצרים נהגו להכניס אותם לשטחי מרעה שלא היו ראויים לעיבוד עקב היותם רחוקים מדי מהדלתא של הנילוס. המצרים השתמשו בבקר בתור מקור לבשר, חלב, עור והקרבת קרבנות ומנחה לאלים הרבים. נראה שלבקר המצרי היה מעמד גבוה אצל המצרים הקדמונים, שכן אלים מצריים רבים תוארו בצורה של בקר: האלה חתחור הייתה בעל קרניים של בקר, סמלו של האל פתח היה פר, האל מנטו ואל השמש רע באו לעיתים בדמות בקר. החיה המקודשת ביותר הייתה האפיס - בקר מצרי מקודש שקישר בין האדם לאלים. בחפירות נמצאו גם מומיות של פרים המעידות על המעמד המקודש שלהם. בחפירות ארכאולוגיות רבות נמצאו, תבליטים, חריתות, איורים ובובות של הבקר המצרי. בנוסף, מספר הירוגליפים בכתב החרטומים נעשו בדמות הבקר המצרי. 

הבקר המצרי נעלם ממצרים העתיקה בתקופת הממלכה החדשה, לאחר שהוכנסו לתחומי הממלכה הזבואים בעלי הגבנון על הגב מסוריה, ואשר החליפו בהדרגה את הבקר המצרי. 
## גלריה

Mastaba Neferbaouptah 12.jpg
Nebamun-ViewingTheProduceOfTheEstates-3.JPG
Cow calving-MBA Lyon 1969-409-IMG 0143.jpg
Luxor temple15.JPG

## קישורים חיצוניים

* מידע על בקר מצרי (1)
* מידע על בקר מצרי (2)

## הערות שוליים

קטגוריה:בקר
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מגה-פאונה נכחדת של אפריקה
מונטיאק פוהאט

**מונטיאק פוהאט** (שם מדעי: *Muntiacus puhoatensis*), הוא ככל הנראה מין חדש וננסי של מונטיאק (סוג אייל), אשר התגלה רק בשנת 1997 על ידי חוקרי טבע וייטנאמים, ובכך הוא בין מיני המונטיאקים האחרונים שהתגלו בשנות ה-90 של המאה ה-20. 
## מידע כללי
המין התגלה בהר פוהאט בווייטנאם סמוך לגבול עם לאוס, וייתכן שהוא מהווה למעשה תת-מין זוטר של מונטיאק רוזוולט. בתחומי מחייתו ידועים מספר מיני מונטיאקים חדשים שהמידע אודותם מועט: מונטיאק אנאמייט, מונטיאק העלה, מונטיאק רוזוולט, מונטיאק פי ומונטיאק גונגשאן. נכון ל-2016, אין שום מידע זמין לגבי המראה או האקולוגיה שלו, ומרבית הנתונים אודות התפוצה, בית הגידול והאיומים עליו, מגיעים מנתוני הרשימה האדומה של IUCN. 

מונטיאק פוהאט תואר לראשונה בשנת 1997 במאמר במגזין מדעי על ידי חוקר הטבע הווייטנאמי לי טרונג טראי ועמיתיו, בהתבסס על גולגולת יחידה עם קרניים שהללו אספו בהר פוהאט סמוך לכפר האן דיר במחוז קיונג פהונג בפרובינציית נג-אן שבצפון-מערב וייטנאם; אזור זה נמצא צמוד מאוד לגבול עם לאוס. ראיות נוספות אודות קיומו של מונטיאק זה נאספו שוב על ידי לי טרונג טראי באותו האזור, וכללו גולגולת נוספת עם קרניים, וזוג זנבות שזוהו כלא שייכות לאף מין ידוע אחר. חוקרים מערביים שקיבלו את הממצאים הללו אישרו שאכן מדובר כנראה במין חדש, אך בבדיקות גנטיות, נמצא שה-DNA שלו דומה מאוד לזה של מונטיאק רוזוולט, כך שייתכן שמדובר בתת-מין זוטר שלו. בנוסף, ידוע בבירור על נוכחות של מונטיאקי רוזוולט באזור פוהאט, כך שהמעמד הטקסונומי של המין לא ברור. 

אזור פוהאט שבו המין התגלה, מתאפיין ביער ירוק וצפוף עם חופת יער סגורה, הממוקם על מדרונות תלולים בגובה של מעל 900 מטר מעל פני הים. באזור זה יש גם יערות משניים הסובלים מהשפעה אנושית - בעיקר בשולי המדרונות. אין שום מידע זמין לגבי האקולוגיה וההתנהגות שלו, וניתן להעריך שהוא דומה בכך לקרוביו.
## מצב
מונטיאק פוהאט מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כ**מין חסר נתונים** (DD) לאור חוסר הוודאות לגבי המעמד הטקסונומי שלו ברמת המין. נכון ל-2015, טרם התקבל מידע נוסף המאפשר להעריך את מצבו מחדש. האיומים על מונטיאק פוהאט צפויים להיות דומים לאלו של יונקים אחרים בהודו-סין בכלל, ושל מונטיאקים בפרט. האיום המשמעותי ביותר ללא ספק הוא הציד החוקי והלא חוקי עבור קיום או לצורך סחר בבשר בשווקים המקומיים, ויותר מכך, אפילו סחר אזורי כגון יבוא של בשר, עורות, וקרניים לסין הסמוכה. האיום מפני אובדן בית גידול הוא מינורי יחסית לאיום הראשון, אם כי בטווח הארוך הוא צפוי להשפיע על המין. הערכות של איומים ספציפיים עבור מין זה אינן אפשריות, בשל חוסר ודאות לגבי המעמד הטקסונומי שלו, כמו גם אי יכולת זיהוי ברורה בינו לבין מינים אחרים. הפעולה החשובה ביותר עבור מין זה, היא קביעת מעמדו הטקסונומי. לצורך כך משלחות מחקר זקוקות לצאת לאזור פוהאט ולנסות לאסוף משם דגימות נוספות שלו כדי לקבוע את הזיקה הגנטית שלו למונטיאק רוזוולט.

## קישורים חיצוניים

*  מחקר מפורט של הרשימה האדומה של IUCN על התפוצה, האיומים והשימור של מונטיאק פוהאט.

## הערות שוליים

קטגוריה:אייליים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:וייטנאם: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:וייטנאם: יונקים
צבי ערבי

**צבי ערבי** או **צבי סינַי** (שם מדעי: *Gazella arabica*; בתעתיק מערבית: **غزال عربي** - **עַ'זַאל עַרַבִּיַיה**), הוא מין של צבי החי בחצי האי ערב. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1827 על ידי הזואולוג הגרמני מרטין ליכטנשטיין ויש שרצו לכלול בו את המין הנכחד - צבי מלכת שבא או לסווגו כתת-מין של מיני צבי אחרים (צבי הנגב וצבי מצוי). 

זהותו של צבי זה התמיהה את הזואולוגים במשך למעלה מ-180 שנה. הדגימה היחידה של מין זה שנמצאה אי פעם ועליה גם התבסס התיאור המדעי (לקטוטייפ), נלקחה מאיי פרסן  בים האדום השייכים לערב הסעודית בשנת 1825, אולם מאידך החוקרים מפקפקים בכך שאוכלוסיית בר של הצבי הייתה נפוצה בעבר על האיים הללו, ומשערים שהוא הובאה עליהם מהחלק היבשתי של סעודיה או ממקום אחר בחצי האי ערב (אוכלוסיית הצבאים כיום באיים אלו שייכת לצבי מצוי). הסיבה המרכזית לתיאור הצבי הערבי כמין נפרד, היא המבנה הייחודי של גולגולתו ששונה מכל צבי אחר באזור; הדגימה, אשר שייכת לצבי זכר נמצאת כיום במוזיאון בברלין. 

מחקר טקסונומי משנת 2013 קובע באמצעות ניתוח פילוגנטי שהעור והגולגולת הייחודית של הצבי הערבי אשר נלקחו מאיי פרסן הסעודים משתייכים למעשה לשני פרטים נפרדים, המייצגים שתי שושלות אבולוציוניות בתוך הקלייד של הצבי המצוי. בין אם אכן מדובר במין נפרד ובין אם מדובר באוכלוסייה של מין אחר, סיבות ההכחדה של הצבי הערבי נותרו עלומות. עד 1997, הצבי הערבי סווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN, כ**מין נכחד** (EX); בעקבות הפקפוק במעמדו הטקסונומי, IUCN סיווג אותו בשנת 2008 כמין חסר נתונים ובשנת 2017 כמין פגיע.

## ראו גם
*צבי סעודי
*צבי אדום

## קישורים חיצוניים

*  מחקר על זיהוי הצבי הערבי
*  נתונים של קבוצת מומחי האנטילופות של IUCN אודות הצבי הערבי

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:צבאיים
קטגוריה:ערב הסעודית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
מזאמה לבנה

**מזאמה לבנה** (שם מדעי: *Mazama tienhoveni*; נקראת גם **מזאמה בהירה**, **מזאמה סגלגלה** או בשם המקומי שלה **ואדו בראנקו**), היא מין חדש של מזאמה אשר תוארה מדעית לראשונה רק בשנת 2015 על ידי חוקר הטבע הברזילאי מרק ואן רוסמלין. היא הוכרה כמין נפרד על בסיס הגנטיקה שלה והיא קרובה מבחינה פילוגנטית למזאמה אדומה ואייל פרדי. הפרטים הראשונים של מין זה אשר נצפו על ידי חוקרי טבע, ניצודו בשנת 2006. השם המדעי שהוענק לה הוא לזכרו של חוקר הטבע ההולנדי פיטר גרבראנד ואן טינהווני (1953-1875) ממייסדי ארגון השימור IUCN.

צבע הפרווה הכללי שלה הוא חום דהוי בהיר מאוד עד אפרפר או צהבהב חיוור, אשר הופך ללבן-אפרפר באזור המותניים, החזה, הגחון, המפשעה והחזה, בצד התחתון של הזנב, בצדדים הפנימיים של הרגליים בצוואר ובסנטר. פלג הגוף האחורי נוטה להיות כהה במעט, ולאורך השדרה יש קו כהה דהוי. מבנה הגוף שלה רזה ועגלגל, ויש לה צוואר ארוך וצר וראש קטן משולש. הרגליים שלה דקיקות וארוכות והזנב קצר ורחב. האוזניים שלה עגלגלות ורחבות, והזכר מתאפיין בזוג קרניים פשוטות וחדות דמויות מחט. משקל הגוף על פי ציידים מקומיים נע בין 20 ל-25 ק"ג, ואורך הגולגולת שנבדקה היה 185 ס"מ.

טווח התפוצה המשוער שלה הוא בדרום מרכז האמזונאס בברזיל, והיא אנדמית למערכת האקולוגית סביב אגן הניקוז של נהר האריפואנה, לצד מספר מינים אנדמיים אחרים. היא חיה ביערות גשם טרופיים ובביצות. היא פעילה בבדידות או בזוגות, ונכון ל-2016, לא ידוע מאומה על האקולוגיה שלה וסביר להניח שהיא דומה לזו של מיני מזאמה אחרים. את המים הנחוצים לקיומה היא מקבלת ממקווי המים ביער כמו נהרות, נחלים, ביצות ובריכות בוץ. בתחומי תפוצתה, היא נדירה יותר מהמזאמה האדומה או מהמזאמה האמזונית. מצב השימור שלה טרם הוערך על ידי הרשימה האדומה של IUCN.

## קישורים חיצוניים

*  מזאמה לבנה באתר כוכב היונקים
* [ תצלומים ומידע מפורט על המזאמה הלבנה במחקר על המערכת האקולוגית של נהר האריפואנה בברזיל](http://www.biodiversityjournal.com/pdf/6(1)_219-244.pdf)

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מארק ואן רוסמלן
קטגוריה:אייליים
קטגוריה:ברזיל: מינים אנדמיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2015
תאו סודאני

**תאו סודאני** (שם מדעי: *Syncerus caffer brachyceros*; קרוי גם **תאו סוואנה מערבי**), הוא תת-מין של תאו אפריקני החי במערב אפריקה לאורך האזור הידוע כסאהל. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1837 על ידי הזואלוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי. זהו תת-המין השני בגודלו לאחר תאו הכף, והוא די דומה לו באופן כללי. פירוש שמו המדעי *brachyceros* הוא "קרן קצרה" ביוונית עתיקה, ומתייחס לכך שקרניו קטנות באופן ניכר מתאו הכף.

## תיאור
לתאו הסודאני פרווה בהירה יותר בצבעה מתאו הכף, וזהו בין סימני ההיכר היחידים של תת-המין. הצבע הוא בגוונים של חום קפה בהיר או כהה עד לחום שוקולד כהה. הנקבות בהירות יותר מהזכרים, והעגלים עד גיל מסוים מתאפיינים בפרווה אדמדמה בדומה לתאו היער. מבנה הגוף של התאו הסודאני רחב, מוצק וחביתי, והוא מתאפיין בכתפיים שריריות וגבוהות, רגליים מוצקות ועבות, ופרסות עגולות ורחבות. הזנב ארוך ושעיר, והאוזניים גדולות, רחבות ושעירות בחלק התחתון שלהן. המשקל הממוצע של התאו הסודאני הוא כ-450 ק"ג. התאו הסודאני מתאפיין בזוג קרניים גדולות ועבות דמויות האות S, אך הן קצרות וקלות יותר מקרני תאו הכף. לעומת הנקבות, הקרניים גדולות ועבות יותר אצל הזכרים, ומתפתח בבסיס "מגן" חזק שנעדר אצל הנקבות.

## תפוצה ובית גידול
[ממוזער|ימין|עדר תאואים סודאניים שותה מים מ[אגם בפארק הלאומי פאנדיג'ירי שבבנין.]]
התאו הסודאני נפוץ במערב אפריקה, והמקור לשמו הוא "הסוואנות הסודאניות" שהנמצאות לאורך טווח התפוצה שלו. בין המדינות שבהם הוא נוכח ניתן למנות את סנגל, בורקינה פאסו, גינאה, גינאה ביסאו, חוף השנהב, מאלי, גאנה, טוגו, בנין, ניגריה, ניז'ר, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן, סודאן ואתיופיה; התאו שמצוי ב-4 המדינות האחרונות, משתייך למעשה לתת-מין אחר פחות מוכר המכונה "תאו הנילוס" (*Syncerus caffer aequinoctialis*), אולם חוקרים מסוימים כוללים אותו תחת התאו הסודאני. בית הגידול של תת-מין זה נופל אמנם ברוב בשטחי סוואנה, אך אין מדובר באותם סוואנות עשב פתוחות ויבשות של דרום ומרכז אפריקה, אלא בסוואנות שיחים דוקרניות או בסוואנות טרופיות העשירות במשקעים, ובסבך צפוף וגבוה. בנוסף, התאו הסודאני מאכלס בתי גידול כמו ביצות ומישורי הצפה, ובמידה חלקית גם את קצה יערות הגשם הטרופיים שבהם הוא מוחלף בהדרגה על ידי קרובו - תאו היער. טורפו העיקרי הוא האריה הסנגלי.

## מצב
הרשימה האדומה של IUCN לא סיווגה את התאו הסודאני בקטגוריה נפרדת, ועל כן הוא כלול תחת קטגוריית ללא חשש (LC) המתייחס למצב של שלושת תת-המינים יחדיו. עם זאת, התאו סודאני נכחד מגמביה ומצבו במדינות רבות אינו מזהיר עקב ציד ואובדן בית גידול, כך שייתכן שמצבו אינו יציב כעמיתו הדרומי. מגמת האוכלוסייה נמצאת בוודאות בירידה. התאו הסודאני מצוי במספר אזורים מוגנים כמו הפארק הלאומי W, הפארק הלאומי ניוקולו-קובה, הפארק הלאומי פאנדג'ירי, הפארק הלאומי קומואה, הסנגהה התלת-לאומי, הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס ועוד.

## קישורים חיצוניים

*  מידע על תאו סודני (1)
*  מידע על תאו סודני (2)
*  תמונות של תאו סודני

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בקר
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:דרום סודאן: יונקים
בלאנש

**אלי דלוו** (בצרפתית: **Ellie Delvaux**; נולדה ב-10 ביוני 1999), הידועה בשם הבמה **בלאנש** (Blanche), היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית יהודייה בלגית. היא ייצגה את בלגיה באירוויזיון 2017 שנערך בקייב, אוקראינה, וסיימה במקום הרביעי.

## קורות חיים
דלוו נולדה בבריסל, בירת בלגיה. את השראתה להיכנס לעולם המוזיקה קיבלה מאחיה הבוגר, אשר הוא בעצמו זמר, וכבר מגיל צעיר למדה לנגן בגיטרה ובפסנתר. בחודש ינואר 2016, בגיל 15, ביצעה באודישנים לעונתה החמישית של תוכנית הריאליטי The Voice Belgique (הגרסה הבלגית של The Voice, המשודרת בחבל ולוניה דובר הצרפתית) את שירה של אדל, "Daydreamer" והתקבלה לנבחרת של הצמד הצרפתי המפורסם Cats on Trees. היא עברה את שלב הדו-קרב בביצוע השיר "Creep" של רדיוהד. דלוו צלחה את שלב שבוע ההופעות החיות הראשון ונבחרה להמשיך לשבוע השני לאחר ביצוע השיר, "Running with the Wolves", של אורורה. בשלב השבוע השני של הופעות החיות הודחה. ב-22 בנובמבר 2016 רשות השידור דוברת הצרפתית של בלגיה, RTBF, הכריז כי אלי דלוו תייצג את בלגיה באירוויזיון 2017. נעשה שיתוף פעולה בינה לבין המוזיקאי פייר דומולין בכתיבת השיר "City Lights" איתו ייצגה את מדינתה בתחרות. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום הרביעי.

היא שייכת לקהילה היהודית בבלגיה והדריכה בעבר בקן של תנועת הנוער השומר הצעיר בבריסל. הופיעה בישראל ב-5 באפריל 2017 עם השיר "City Lights" במסגרת פרויקט ההסברה הישראלי Israel Calling 2017 אשר נערך בתל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים יהודים בלגים
קטגוריה:זמרות יהודיות
קטגוריה:זמרות בלגיות
קטגוריה:זמרות פופ בלגיות
קטגוריה:זמרות פופ יהודיות
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:נציגי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2017
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:זמרות-יוצרות יהודיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות בלגיות
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1999
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1999
קרב לונג איילנד

**קרב לונג איילנד** (באנגלית: **Battle of Long Island**), הידוע גם כ**קרב ברוקלין** (**Battle of Brooklyn**) וכ**קרב ברוקלין הייטס** (**Battle of Brooklyn Heights**), התרחש ב-27 באוגוסט 1776, לאחר שארצות הברית הכריזה על עצמאותה, והיה הקרב הגדול הראשון במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הקרב התנהל בין הצבא הקונטיננטלי של ארצות הברית לבין הצבא הבריטי בצפון אמריקה. הקרב הסתיים בניצחון הצבא הבריטי ופתח את המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי, שהסתיימה לבסוף בהשתלטות בריטית על העיר בעלת החשיבות האסטרטגית, ניו יורק, ובנסיגה מתמשכת של הצבא הקונטיננטלי.

## רקע
לאחר נסיגת הבריטים מבוסטון ב-17 במרץ 1776, הוביל גנרל ג'ורג' וושינגטון את הצבא הקונטיננטלי לניו יורק על מנת להגן על הנמל שלה. וושינגטון הבין שעיר הנמל תהיה בסיס מצוין עבור הצי הבריטי במהלך המלחמה ולכן ביצר אותה והמתין להתקפה הבריטית. ביולי נחתו הכוחות הבריטיים, תחת פיקודו של גנרל ויליאם האו, מספר קילומטרים לאורך הנמל ממנהטן עד סטטן איילנד דליל האוכלוסין, שם, במשך חודש וחצי, תוגברו אט-אט על ידי ספינות במפרץ ניו-יורק התחתון, שהביאו לבסוף את סך הכוח שלהם ל-32,000 חיילים. עם שליטתו המוחלטת של הצי הבריטי על הכניסה לנמל, הבין וושינגטון היטב את הקושי בהחזקת העיר. מתוך אמונה שמנהטן תהיה המטרה הראשונה של הבריטים, העביר לשם וושינגטון את רוב כוחותיו.

## הקרב
ב-22 באוגוסט נחתו הבריטים בחופי מפרץ גרייבסנד, בדרום מערב מחוז קינגס. לאחר חמישה ימים של המתנה, תקפו הבריטים את עמדות האמריקנים בגואן הייטס. ללא ידיעת האמריקנים, הביא האו את עיקר כוחותיו אל עורף עמדותיהם, ובכך ביצע מהלך של פטיש וסדן ותקף אותם זמן קצר לאחר מכן. האמריקנים נכנסו לפאניקה עקב ההתקפה הפתאומית וספגו הפסדים כבדים, אם כי עמידתם של 400 חיילים ממרילנד מנעה הפסדים גדולים בהרבה. שארית הצבא נסוגה לעבר מתחם ההגנה המרכזי בברוקלין הייטס. הבריטים נערכו למצור, אך בלילה שבין 29 ל-30 באוגוסט פינה וושינגטון את כל כוחותיו למנהטן, ללא אובדן חיי אדם או אספקה.

וושינגטון והצבא הקונטיננטלי נסוגו מניו יורק לחלוטין לאחר עוד כמה תבוסות, ולבסוף נסוגו דרך ניו ג'רזי לפנסילבניה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:1776 בארצות הברית
לונג איילנד
קטגוריה:לונג איילנד
מנהרת החידקל

**מנהרת החידקל** (בטורקית: **Dicle Tüneli** וגם **Bırkleyn Mağaraları**) הוא כינויה של מערה הנמצאת כ-90 ק"מ לערך מצפון לדיארבקיר בטורקיה, שדרכה זורם יובלו של החידקל ברקילין (Birkleyn Çay). זהו אתר גאוגרפי וארכאולוגי.

אורכה של המערה הוא 750–800 מטר לערך ורוחבה הוא 100–150 מטר. במשך תקופה ארוכה נחשבה המנהרה כמקור המים העיקרי של החידקל במוצאו, כך האמינו מלכי אשור אשר גילו את המנהרה. בפועל, המקור הראשי הוא המעין הנמצא ליד העיר בינגל, לא רחוק ממנהרת החידקל. ליד המנהרה ישנם שלושה תבליטי סלע מתקופת אשור התיכונה והתקופה הנאו-אשורית, וחמש כתובות. המערה היא חלק ממקבץ של חמש מערות.

תבליט הסלע השמור ביותר הוא של המלך האשורי תגלת-פלאסר הראשון (1115–– 1076 לפנה"ס) מתקופת אשור התיכונה וכן שלמנאסר השלישי (858–824 לפנה"ס) מהתקופה הנאו-אשורית. תבליטי הסלע נחרתו אל תוך קיר מנהרת החידקל. הכתובת של שלמנאסר השלישי שנעשתה ב-825 לפנה"ס באה לידי ביטוי ברצועות דלתות הברונזה של שערי בלאוואת, שמוצגים במוזיאון הבריטי. הגילוי של המקום על ידו היה מאוד חשוב, כי לפני כן הנהר נחשב לאלוהי. מעל המנהרה נמצאת קשת סלע טבעית המחוברת למנהרה על ידי גרם מדרגות שבנו האוררטים. מעל היציאה של המנהרה נמצאות מערות נוספות, בגדולה שבהן, נמצא תבליט נוסף עם כתובת של שלמנאסר השלישי במצב שימור גרוע.

קיומן של הכתובות האלה ידוע מאז 1862. מחקר על הכתובת נעשה ב-1898/99 על ידי C. Lehmann-Haupt ו-W. Belck. המחקר נעשה על הכתובת עצמן, ללא התייחסות להקשר הארכאולוגי של אתרים בסביבה. במשך הזמן נעשו מספר ביקורים מדעיים באתר, אבל גם הם לא עסקו בסביבה. בשנת 2004 יזמה אוניברסיטת מינכן מחקר של הכתובות בהקשר הסביבתי.

## גלריית תמונות

File:Höhle oberhalb des Tigristunnels.jpg| מערה מעל מנהרת החידקל
File:Relief in Höhle oberhalb des Tigristunnels.jpg|תבליט של שלמנאסר השלישי


## קישורים חיצוניים

*(Forschungen am Tigristunnel/Türkei (2004, מחקר על מנהרת החידקל בטורקיה ב-2004 של אוניברסיטת מינכן (בגרמנית)
*Source of the Tigris'. Event, place and performance in the Assyrian Landscapes of the Early Iron Age מאמר של Ömür Harmans

## הערות שוליים

קטגוריה:חידקל
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מערות ימיות
קטגוריה:אירופה: מערות
קטגוריה:טורקיה: גאוגרפיה