open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מעבר לוקמניר

**מעבר לוקמניר** (גרמנית **Lukmanierpass**; איטלקית **Passo del Lucomagno**; רומאנש **Cuolm Lucmagn**) הוא מעבר הרים בהרי האלפים בדרום שווייץ, השוכן על קו הגבול בין קנטון גראובינדן מצפון וקנטון טיצ'ינו מדרום. הוא נמתח מצפון לעמק  "ואלה דל סול" שבקנטון טיצ'ינו, המכונה רשמית עמק בליניו. יש בו כרי מרעה הררי ונופים עוצרי נשימה, יחד עם אוצרות ביולוגיים, גאומורפולוגיים והיסטוריים-תרבותיים. מעבר לוקמניר הוא הנתיב היחיד החוצה את האלפים השווייצריים מדרום לצפון בגובה נמוך מ-2,000 מטר, והוא פתוח משך כל ימות השנה. באזור השטוח של קמפרה, ממש מתחת למעבר, נמצא מרכז הסקי הגדול ביותר של טיצ'ינו שמציע את מיטב מדרונות הגלישה במהלך החורף. האוטובוסים הציבוריים מדיסנטיס או מבלינזונה / אוליבונה למעבר פועלים רק בקיץ ובסתיו.

כבר בתקופה הרומית היה המעבר בשימוש, ומקור שמו הוא ככל הנראה בצירוף הלטיני "לוקוס מאגנוס" (lucus magnus - "יער נרחב"). המעבר הפך לנתיב פופולרי בין עמק הפו בצפונה של איטליה לעמק הריין, בתקופת האימפריה הפרנקית, לאחר שבמאה ה-8 הוקם המנזר הבנדיקטיני של דיזנטיס. במשך ימי הביניים היה מעבר לוקמניר עורק התחבורה העיקרי באזור, אך החל במאה ה-13, החל מאבד מחשיבותו עם תחילת השימוש במעבר סנקט גוטהרד הקצר יותר. עם זאת, הוא נותר בשימוש בשל גובהו הנמוך יחסית, וב-1374 הוקמו בו כנסייה שהוקדשה לבתולה ואכסניית דרכים.

סלילת הדרך החוצה את המעבר הושלמה ב-1877, אולם חשיבותו הלכה וירדה, ומאז פתיחת מנהרת סנקט גוטהרד ב-1980, הוא משמש תחבורה מקומית בלבד.

## קישורים חיצוניים

*פרופיל מכיוון דיזנטיס
*פרופיל מכיוון ביאסקה

## הערות שוליים

לוקמניר
לוקמניר
עכשיו מעונן

"**עכשיו מעונן**" הוא שם אלבום האולפן השני של זמר הרוק אביב גפן ולהקתו התעויוט, אשר יצא ביולי 1993.

תוך זמן קצר מאז שיצא הוכתר האלבום כ"אלבום זהב" (מעל 20,000 עותקים). בהמשך הוגדר האלבום "פלטינה כפולה" עם מכירות של מעל 80,000 עותקים.

"עכשיו מעונן" הפך את גפן לכוכב מקומי ענק, סחף אחריו מעריצים רבים ועורר מחלוקת ציבורית, שנסובה בעיקר סביב שלושה שירים - "בוכה על הקבר" (בו גפן מספיד את אמו, נורית, בעודה בחיים), "אני שונא" (הכולל, בין היתר, את השורות "אני שונא את אדם וחוה, אדם הוא חרמן וחוה נימפומנית" ו"אני שונא את התקווה, בתקווה שישנו את התקווה"), ושיר הנושא, הכולל את הצעקה המפורסמת "**אנחנו דור מזוין**", שלימים הפכה לביטוי שגור. גפן יצא לסיבוב הופעות הנושא את שם התקליט שזכה אף הוא להצלחה גדולה. השיר באלבום "שלכת" הוקלט בסגנון פופ. עוד שיר שזכה להצלחה הוא "אולי". שיר אהבה אקוסטי המדבר על אדם המחפש את הבחורה שהוא אוהב. אחת ההשערות הייתה שהשיר נכתב על אילנה ברקוביץ'.

בשנת 2018 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליט.

## סינגלים

הסינגל שליווה את יציאת התקליט היה שיר הנושא, "עכשיו מעונן". השיר הפך ללהיט ענק והוא לווה בקליפ. בטרם יצא התקליט, שיר הנושא בוצע לראשונה בעונה הראשונה של הסדרה עניין של זמן בה השתתף.

בהמשך יצאו "בוכה על הקבר" ו"שיר הסמרטוטים". "בוכה על הקבר" לווה בקליפ בו אמו של גפן יוצאת מתוך ארון קבורה. השיר הפך ללהיט גדול והגיע למקום ה-6 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ג של רשת ג'. "עכשיו מעונן" הגיע למקום ה-9 ו"שיר הסמרטוטים" למקום ה-20. גפן עצמו הוכתר כזמר השנה.

סינגילם נוספים שיצאו לאור הם "רוצה לשכב איתך" ו"אל תדאג", אשר נכתב לבת זוגו של גפן לשעבר, קארין אופיר.

## רשימת רצועות

## משתתפים

* אביב גפן - עיבוד, זמרה, גיטרה (1, 6, 11, 14), קלידים (1-4, 6, 8, 11-14), קולות רקע (6, 11, 13), סינתיסייזר (7), פסנתר (8), פנדר רודס (13), דמעות (13), תוף מרים (14)

### התעויוט

* הראל בן עמי - עיבוד, גיטרה (1-4, 7, 9, 10, 12, 14)
* שלומי צדקי - עיבוד, גיטרה בס (1-3, 5, 7, 9-12, 14)
* עודד שחר - עיבוד, תופים (1-3, 5, 7, 9-12, 14), קולות רקע (2-5, 9, 10, 12), תוף מרים (9)

### משתתפים נוספים

* טל ברגר - קולות רקע (1)
* משה לוי - הפקה, קלידים (1, 3, 5, 8, 10, 11, 14), גיטרה (2, 4-5, 14), סאז (2), קולות רקע (3, 5, 7, 9), אורגן האמונד (5), אורגן (7), פסנתר (7), גיטרת סלייד (9)
* עופר מאירי - ייעוץ (5, 11), תכנות (5, 11)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים לזכר אישים שנפטרו
מזאב

**עמק מְזַאבּ** (בערבית: **مزاب**) הוא אזור בצפון הסהרה השוכן בתחומי מחוז גרדאיה, כ-600 ק"מ דרומית לעיר אלג'יר באלג'יריה. העמק שוכן ברמה עשויה אבן גיר בסביבתו של ואדי מזאב, ובזכות האדריכלות והמסורת התרבותית יוצאות הדופן שלו, הוא מוכר כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1982.

## היסטוריה
העמק יושב כבר בתקופת האבן החדשה ושרידי מבנים המעידים על כך נמצאו ברחבי האזור. במאה ה-9 מצאו בו שבטי נוודים ברברים מקלט מפני הח'וארג'. שבטים אלה הידועים כיום כמוזאבים (بني مزاب) דוברים ניב ברברי הקרוי טומזאבט, ומאז המאה ה-11 לערך הם שייכים לכת האיבאדיה. באותה עת החל יישובו של העמק ביישובי קבע והבתים המוקדמים ביותר באזור הם מתקופה זו. במאה ה-18 היה עמק מזאב לנקודה חשובה לאורך דרכי המסחר בסהרה. ב-29 באפריל 1853 ניסחו תושבי המקום הסכם עם הצרפתים לפיו תישמר האוטונומיה של האזור, אך לאחר מרד הוא סופח לאלג'יריה הצרפתית באופן סופי ב-1 בנובמבר 1882.

## היישוב בעמק
ימין|ממוזער|250px|מדנה בגרדאיה
האוכלוסייה מתרכזת בקבוצה של חמישה כפרים מבוצרים, או קסר, המשתרעים על שטח של כ-75 קמ"ר והמכונים "פנטאפוליס" ("חמש ערים") - היישוב המרכזי גרדאיה (Ghardaïa), בני אישגון (Beni-Isguen), מליקה (Mélika), בו נורה (Bou Noura) ואלאטאף (El-Ateuf). כל אחד מהיישובים נבנה לפי עקרונות אדריכליים קבועים, והוקף בחומה. במרכזו של היישוב ניצב מסגד הבנוי כמצודה והמינרט שלו שימש כמגדל תצפית ושמירה. במסגד שכנו גם ארסנל נשק ומאגר תבואה, והוא הוקם כמעוז אחרון במקרה של מצור. 

כל בתי היישוב הוקמו במעגלים סביב המסגד, על חלקות שוות בגודלן, אשר ייצגו עקרונות של שוויון חברתי. מחוץ לחומת היישוב שוכן בית הקברות שבו מצבות אחידות למעט אלה המסמנות את קבריהם של חכמים. בעונות הקיץ נהגו המוזאבים להגר לערי קיץ שהוקמו סביב מטעי דקלים, ומנהג זה נהג ברציפות עד המאה ה-20. 

חמשת היישובים מאוגדים, יחד עם שלושה יישובים נוספים - בריאן (Berrian) כ-45 ק"מ צפונה, גרארה (Guerrara) כ-100 ק"מ צפון-מזרחה, ואוראגלה (Ouargla) כ-200 ק"מ מזרחה - במסגרת מועצה אזורית המכונה "מג'ליס עאמי סעיד". מועצה זו עוסקת בנושאי תרבות, חברה ודת.

## ראו גם
*שפת הסימנים של יהודי גרדאיה
*בני מזאב

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות ממזאב
* Adam Guerin. "Mzab." *Encyclopedia of Jews in the Islamic World.* Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
* 

מרכז|ממוזער|700px|העיר גרדאיה

קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
רוממיה הלוי-סגל

ממוזער|250px|שמאל|קברו של רוממיה הלוי-סגל בבית הקברות בסביון
**רוממיה הלוי-סגל** (28 באוקטובר 1935 – 17 באפריל 2008) היה מפקד ממר"ם בשנים 1973–1978, ראש המועצה המקומית סביון משנת 1999 ועד לפטירתו.

## ביוגרפיה
רוממיה הלוי-סגל היה בוגר הטכניון בהנדסה ובעל תואר שני באלקטרוניקה ומחשבים מאוניברסיטת פנסילבניה.

בתחילת דרכו בצה"ל שירת ביא"ל - יחידת אכ"א למחשב. בשנים 1973–1978 כיהן כמפקד ממר"ם, בדרגת אלוף-משנה. עם סיום שירותו בצה"ל גויס למשטרה לנהל את מרכז עיבוד הנתונים של המשטרה, אולם בעקבות הגשת כתב אישום נגדו באשמת שוחד על שהתארח בחו"ל ב-1974 על חשבון ספק ציוד מחשבים, הוא התפטר מהמשטרה. בפברואר 1981 זוכה סגל מההאשמות נגדו. לאחר זמן קצר מכן החל לכהן כסמנכ"ל בחברת אלביט, ומאוחר יותר מונה למנהל מרכז המחשבים של "אגד".

היה דירקטור ויו"ר בחברות מחשבים ציבוריות, חבר בוועדות ממשלתיות ומרצה בתחום המחשוב בישראל ובחו"ל, וחבר המועצה הציבורית של לשכת מנתחי מערכות מידע בישראל.

היה פעיל בצופים במשך שנים רבות, בהן עשר שנים כראש שבט "כנען".

בשנת 1993 נבחר לחבר מועצת סביון, ובשנת 1999 נבחר לעמוד בראש המועצה. בשנת 2003 נבחר לקדנציה שנייה, כשהוא זוכה בקולותיהם של 82% מהמצביעים. בתקופת כהונתו כראש המועצה הוענקו לה פרסים על ניהול כספי תקין, ו-5 כוכבי יופי בתחרות א"י יפה. בשנת 2003 החליטה הכנסת, במסגרת מיזם איחוד רשויות מקומיות, לאחד את סביון עם גני יהודה, והלוי-סגל הועמד בראש היישוב המאוחד. בתחילת 2008 יזם שר הפנים, מאיר שטרית, מיזוג נוסף של רשויות מקומיות, ובכללו מיזוג של אור יהודה ויהוד עם סביון. הלוי-סגל התנגד לכך, ובסופו של דבר הוקפאה התוכנית.

נפטר ב-17 באפריל 2008 ונקבר בבית הקברות בסביון.

## חיים אישיים
הותיר אחריו אישה ושני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* רוממיה הלוי-סגל, באתר המועצה המקומית סביון

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי ממר"ם
קטגוריה:ראשי מועצת סביון
קטגוריה:חברי מועצת סביון
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים בתעשיית התוכנה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
חוטב עצים

שמאל|ממוזער|250px|חוטבי עצים עם גרזנים ומסורים, בסביבות 1905
[ממוזער|חוטב עצים באמצעות מסור ממונע ב[קליפורניה, 1972]]
**חוטב עצים** הוא אדם העוסק בחטיבת עצים, איסופם והכנתם להעברה. מדובר במקצוע עתיק, שבוצע בעבר באמצעות גרזנים (ועל כן נקראה הפעולה "חיטוב") אך כיום מבוצע באמצעות מסור ממונע (בעיקר מסור שרשרת) ומכונות מיוחדות. 

דימויו של המקצוע בעבר היה כמקצוע קשה, ששכרו נמוך. 

## היסטוריה
בשל המרכיב הפיזי, כמעט במשך כל ההיסטוריה היו בעיקר גברים חוטבי עצים. בשפה האנגלית, שאינה מבחינה בדרך כלל בשמות עצם בין זכר לנקבה, "חוטב עצים" הוא שם עצם זכרי (lumberjack), אך קיימת מקבילה נשית: lumberjill; נשים עבדו כחוטבות עצים בעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה בבריטניה (כאשר גברים רבים גויסו לצבא).

## ביהדות
בעברית השתרש המונח "חוטבי עצים ושואבי מים" לציון מי שעובדים בעבודה פיזית קשה, ששכרם נמוך והם למעשה מודרים על ידי החברה. מקור המונח ב, בפתיחת פרשת ניצבים, שם נכתב כי בקהל ישראל, הניצב אל מול האל, נכללים "מחוטב עציך עד שואב מימיך", כלומר, גם אנשים פחות מכובדים ועשירים; ועל פי פירוש רש"י לתורה, השתייכו למקצוע זה גרים. 

## בתרבות
בשל הדימויים הנקשרים עם המקצוע, הוא הופיע במספר יצירות תרבות פופולרית. אחת המפורסמות שבהן היא שיר סאטירי של חבורת מונטי פייתון, העוסק באדם שהיה מעוניין להיות חוטב עצים, סמל הגבריות, ואשר חולם על לבישת לבני נשים (או לחלופין, בגרסאות אחרות שביצעה החבורה לשיר, להיות נשי, כמו אביו). 

חוטב עצים מופיע גם בסמל מדינת אינדיאנה בארצות הברית. אחת הדמויות המיתולוגיות בארצות הברית היא פול באניין, חוטב עצים.

בספר הקוסם מארץ עוץ, איש הפח הוא חוטב עצים, וכישוריו מסייעים לחבורה בהרפתקאותיה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקצועות החקלאות
קטגוריה:יערנות
מעבר סן ברנרדינו

**מעבר סן ברנרדינו** (בגרמנית: **San-Bernardino-Pass**; באיטלקית: **Passo del San Bernardino**) הוא מעבר הרים בהרי האלפים השוכן בקנטון גראובינדן בדרום שווייץ. המעבר מקשר בין עמק מיזוקס מדרום ועמק ריינוואלד מצפון, ולאורכו עוברים קו פרשת המים האירופי וקו הגבול בין השפה האיטלקית והגרמנית.
## היסטוריה
שמו הקודם של המעבר היה "מונס אוויום" (Mons avium - "הר הציפורים"), וזה השתמר בשמה של הפסגה הסמוכה "פיץ אוצ'לו" (Piz Uccello - "פסגת הציפור"). מקור שמו הנוכחי של המעבר הוא בקפלה שהוקמה במקום במאה ה-15 לכבודו של ברנרדינו הקדוש מסיינה.

המעבר היה בשימוש כבר בתקופה הרומית, אך בתקופה זו, ואף במהלך ימי הביניים, שכן השביל שלאורכו, כקילומטר מזרחה מתוואי הכביש הנוכחי. כריתת עצים הגבירה את הסיכון למפולות שלגים, וכתוצאה מכך הועבר הנתיב למסלול חדש במרכזו של האוכף. ב-1770 הוכשר שביל במעבר לתנועת כרכרות, וזהו הנתיב שלאורכו עובר הכביש הקיים כיום. המקום היה לזירת קרב בו הביסו חייליו של נפוליאון כוח של 500 מקומיים ב-1799.

ב-1967 נפתחה לתנועה מנהרת סן ברנרדינו שאורכה 6.6 ק"מ ובה עובר הכביש המהיר N13, המחבר בן כור לבלינצונה. המנהרה הותאמה לצורכי התקופה בה נבנתה, והיא חדלה מלספק מענה הולם לנפח התנועה הגובר. האוורור במנהרה היה לקוי, לא היו בה דרכי מילוט והיא לא התאימה לתנועת משאיות כבדות. לכן נערכו במנהרה עבודות בין 1991 ל-2006 בעלות של 236 מיליון פרנק שווייצרי, אשר התאימו אותה לדרישות הנוכחיות.

## קישורים חיצוניים

* 
* מפת מיקום בשווייץ
* 

קטגוריה:מעברי האלפים
קטגוריה:גראובינדן
קטגוריה:שווייץ: מעברי הרים
גיוס ציוד (ישראל)

[ממוזער|[מדבקה|מדבקת ציוד מגויס להדבקה על דופן אחורית חיצונית של הציוד]]
בישראל, מוקנית לשר הביטחון סמכות **לגייס ציוד** פרטי של אזרחים לשירות צה"ל, וכן לעשות כן לשם אספקת שירותים חיוניים לציבור. בעבר נעשה הגיוס מכוח תקנות שעת חירום (תקנות שעת חירום (רישום ציוד וגיוסו), התשי"ז-1956), ובשנת 1987 הוא הוסדר בחוק רישום ציוד וגיוסו לצבא-הגנה לישראל, התשמ"ז-1987. עד שנת 2008 הייתה תלויה הסמכות לגייס ציוד בקיומו של מצב חירום, ואולם באותה שנה נותקה הזיקה בין השניים. על הפעלת מערך הגיוס מופקד המרכז לגיוס אמצעים וריתוק משקי באט"ל (מרכז לאו"ם).

בניגוד לגיוס אזרחים, אין חובת גיוס כללית לציוד, והצבא מגייסו לפי צרכיו. ככלל, מדובר בציוד שעלות רכישתו והחזקתו בידי צה"ל דרך קבע גבוהה, והוא נדרש בעיקר בעתות חירום. החוק מאפשר לצה"ל לגייס כלי רכב, ציוד הנדסי, מתקני חשמל, קשר, רפואה, ומטאורולוגיה, מחשבים, מכונות, מנועים, ואף בתי מלאכה, מוסכים, מעבדות ומחסנים. עד 2008 ניתן היה לגייס בדרך זו גם בעלי חיים.

על החלטה לרשום ציוד כציוד בר גיוס, רשאי בעל הציוד להגיש ערר. משעה שנרשם, רשאי הצבא לגייסו לשם בדיקה, תרגול, אימון או בנסיבות חירום - לשם שימוש מלא בו. כן רשאי שר הביטחון לאסור את הוצאתו של הציוד לחוץ לארץ. לפי החוק, על הצבא לשלם לבעל הציוד דמי שימוש בעבור הציוד, וכן פיצויים במקרה שנגרם לו נזק. על גובה דמי השימוש או הפיצויים ניתן להגיש ערר בפני ועדה המורכבת משמאים שמינה שר הביטחון.

נוסף על הסמכות לגייס ציוד לשירות הצבא, מוקנית לשר הביטחון הסמכות לגייס את הציוד גם לשם אספקת שירותים חיוניים לציבור או טיפול באירוע חירום אזרחי. במקרה כזה, מוקנות סמכויותיו לשרים אחרים: לעניין כלי תחבורה - לשר התחבורה, לעניין ציוד הנדסי - לשר הבינוי והשיכון, לעניין ציוד לייצור חשמל - לשר התשתיות הלאומיות ולעניין ציוד הנדרש במקרה של אירוע אסון המוני - לשר לביטחון הפנים. כל הוראות החוק החלות על גיוס ציוד לצה"ל חלות גם על גיוס ציוד במקרים אלה.

## גיוס ציוד בתרבות הפופולרית
המערכון "המכונית המגויסת" של הגשש החיוור עוסק באדם שבא לאסוף את מכוניתו, לאחר שגויסה לצה"ל, ומגלה כי נגרמו לה נזקים כבדים. במערכון נטבעו מטבעות לשון כגון "סע לשלום, המפתחות בפנים" ו"היה מנוע?".

## ראו גם
* יחידת רכב מגויס

קטגוריה:אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:גיוס לצה"ל
קטגוריה:ציוד צבאי בישראל
דו"ח ליטבק

**הפלשים** הוא כותרתו של דו"ח שפרסם ד"ר יוסף ליטבק בחודש ינואר 1973 (שבט תשל"ג), בדבר עליית קהילת ביתא ישראל לישראל. ד"ר ליטבק שימש במחלקה לחקר העם היהודי בגולה באגף לתכנון ומחקר של משרד הקליטה הישראלי. הדו"ח מציג מגוון רחב של דעות, בשירות הציבורי הישראלי ובחברה הישראלית, בנוגע לפעולות הרצויות כלפי הקהילה המבקשת לעלות לישראל. המלצותיו מעולם לא אומצו באופן רשמי.

## רקע

רישומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מעידים כי במרוצת שנות השישים עלו ארצה תשעים ושמונה יהודים שנולדו באתיופיה. זאת בנוסף לשישים ותשעה היהודים שעלו ארצה בשנים 1960-1948 ולעולים ספורים לפני הקמת מדינת ישראל. פרופ' מיכאל קורינאלדי מתאר את שיטות העלייה שנקטו בני ביתא ישראל באותן שנים: 

בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים חיו בישראל כמאתיים אזרחים יוצאי אתיופיה שתבעו את זכות אחיהם לעלייה. יחד עם לחצי ארגונים ופעילים בישראל ובתפוצות, נדרשה הכרעה ברורה של הרשות המבצעת הישראלית בדבר תחולת חוק השבות על יהודי אתיופיה.

## עיקרי הדו"ח
בספרו "מעבר לנהרי כוש - יהודי אתיופיה והעם היהודי" מצטט הרב מנחם ולדמן קטעים מפרק הממצאים בדו"ח ליטבק.

 

ליטבק הזהיר עוד מפני חדירה דרך ים סוף של גויים המתחזים ליהודים מאתיופיה, באמצעות אוניות ישראליות ואחרות. לדבריו, קיימת סברה מבוססת שכבר הגיעו גויים כאלה לישראל. ליטבק מוסיף כי:

## גניזת הדו"ח
[שמאל|ממוזער|250px|הרב [עובדיה יוסף פסק כי העלאת ביתא ישראל היא בבחינת הצלת נפשות]]

דו"ח ליטבק הוגדר דו"ח פנימי ונגנז בסמיכות מידית להשלמתו. המלצותיו מעולם לא אומצו באופן רשמי. המצב השתנה באופן מהותי זמן קצר לאחר השלמת הדו"ח, כאשר הרב הראשי לישראל, הראשון לציון עובדיה יוסף קבע שבני ביתא ישראל הם יהודים.

מנחם בגין כראש ממשלת ישראל הורה לגנוז את דו"ח ליטבק, וצוטט על ידי פעילים למען יהודי אתיופיה כאומר שהוא "עוד מסמך אופייני לתקופת מפא"י".

## חשיבותו ההיסטורית של דו"ח ליטבק
הרב מנחם ולדמן מעיר על חשיבותו של דו"ח ליטבק, המתעד את הלכי הרוח שפשו בסוכנות היהודית:

יהודי אתיופיה הושפעו מתוכן הדו"ח שנים ארוכות לאחר כתיבתו, למשל, רחמים אלעזר אמר ב-1979 על הדו"ח:
:"המוסדות לא השתחררו עד היום ממסקנותיו הנוראות של אחד, יוסף ליטבק ממחלקת הקליטה של הסוכנות היהודית, שחיבר מסמך מזעזע בינואר 1973. ... עד היום מקבלים את הרוח בהמלצותיו של אדון ליטבק ומנדים את יהודי אתיופיה ומפקירים את דמם ועוסקים בטשטוש."

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:עליית ביתא ישראל
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
יורי ליניק

**יורי ליניק** (8 בינואר 1915 - 30 ביוני 1972) היה מתמטיקאי סובייטי שפעל בעיקר בתחומי תורת המספרים, הסתברות וסטטיסטיקה מתמטית.

ליניק נולד בבילה צרקווה שבאוקראינה. הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ולאחר מכן עבד באוניברסיטה זו ובמוסד סטקלוב למתמטיקה. כמו אביו, ולדימיר פבלוביץ' ליניק, גם הוא היה חבר באקדמיה הרוסית למדעים. ליניק קיבל את פרס לנין ופרס המדינה. הוא מת בשנת 1972 בסנקט פטרבורג.

## פועלו
עם עבודותיו בתחום תורת המספרים נמנים: התיאורמה של ליניק בתורת המספרים האנליטית והוכחה אלמנטרית לבעיית וארינג.
עם עבודותיו בתחום הסטטיסטיקה וההסתברות נמנים: אזור ליניק, הוכחת משפט הגבול המרכזי על ידי תורת האינפורמציה ובעיית ברנס פישר.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים
* 

קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1972
אריק דפלנדרה

**אריק דפלנדרה** (באנגלית: **Eric Deflandre**; נולד ב-2 באוגוסט 1973 בלייז') הוא כדורגלן עבר בלגי.

## ביוגרפיה
תחילה החל את הקריירה שלו כאשר חתם ב-*וונדרה יוניון* אבל אחרי שנה אחת בלבד הוא עבר לקבוצה הבכירה ר.פ.צ ליאז'. אחרי ליאז' עבר לשחק בג'רמינל אקרן בשנת 1995. דפלנדרה שיחק את משחק הבכורה שלו בנבחרת בלגיה מול הולנד בטורניר המוקדמות למונדיאל 1998. בשנת 1996, הוא חתם בקבוצת קלאב ברוז'. במשחק הראשון במונדיאל 1998, דפלנדרה החליף את ברטרנד קראסון שפצע את בודווין זנדן כבר אחרי 22 דקות משחק, ועזר לבלגיה לא לספוג בתיקו נטול שערים מול הולנד. מאוחר יותר בקריירה שלו, דפלנדרה עבר לשחק בשורות אולימפיק ליון הצרפתית, עימה זכה בשלוש אליפויות צרפת. הוא חזר לשחק בבלגיה בשנת 2004, כאשר חזר לשחק בשורות סטנדרד ליאז' עד שנת 2007. לאחר מכן עבר לשחק עונה אחת ב פ.צ. בריסל, עונה אחת ב פ.צ. דנדר, עונה אחת בלירסה וסיים את הקריירה בשנת 2012 בקבוצת נעוריו ר.פ.צ ליאז'.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:מגני כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני דנדר
קטגוריה:כדורגלני לירסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1973
מארק גונסאלס

**מארק דניס גונסאלס הופמן** (**Mark Dennis González Hoffman**; נולד ב-10 ביולי 1984 בדרבן) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק בעמדת הקשר השמאלי. בשל זריזותו, הוא מכונה לעיתים "ספידי גונזלס".

גונסאלס נולד בדרום אפריקה לאם מקומית ולאב צ'יליאני שהיה אף הוא כדורגלן. בגיל 10 שב עם אביו לצ'ילה, והתגורר עמו ועם אחיו בוולפראיסו.

בשנת 2003 החל לשחק בקבוצת אוניברסידאד קתוליקה מסנטיאגו, ושנה אחר כך הצטרף לאלבסטה בלמופייה מהליגה הספרדית השנייה. בסוף העונה התעניינה בו קבוצת ליברפול מהליגה האנגלית, אך בשל הגבלות על קבלת שחקנים זרים לקבוצות בליגה זו, השאילה אותו לריאל סוסיאדד מהליגה הספרדית. גונסאלס הצטיין במדיה של קבוצה זו, שקיוותה שיישאר אצלה גם בעונה הבאה, אך בינתיים הוא השיג דרכון ספרדי, שאפשר לו לשחק בליברפול בחל מ-2006.

גונסאלס פתח את משחקיו בקבוצה בצורה טובה, כאשר במשחק שנערך במסגרת ליגת האלופות מול מכבי חיפה החליף את סטיבן ג'רארד בדקה ה-85, וכבש בתוך 3 דקות את שער הניצחון של קבוצתו. עם זאת, הוא לא הרשים במשחקים הבאים, וכבש שני שערים בלבד ב-25 משחקים בהם שותף. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה, וחתם בקבוצה ריאל בטיס מהליגה הספרדית. לאחר שנתיים בקבוצה חתם במועדון הפאר הרוסי צסק"א מוסקבה. בינואר 2014 הושאל לקבוצה הצ'ילאנית אוניברסידד קאתוליקה. ב-4 בינואר 2016 חתם ברסיפה הברזילאית. ב-1 בינואר 2017 חתם בקולו-קולו הצ'יליאנית.

גונסאלס זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה ב-8 ביוני 2003, במשחק שקיימה מול נבחרת הונדורס, והוא היה חלק מהסגל שלה עד פרישתו מהנבחרת בשנת 2016. בין היתר, השתתף במשחק הידידות שקיימה נבחרתו מול נבחרת ישראל באצטדיון רמת גן ב-26 במרץ 2008, וכן נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 2010 ובקופה אמריקה 2016, בו זכתה צ'ילה.

בשנת 2021 השתתף בגרסה הצ'יליאנית לתוכנית המציאות "הזמר במסכה" (עונה שלישית) בתור המונו והיה למודח השלישי. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רסיפה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1984
איליה פיאטצקי-שפירו

**איליה פיאטצקי-שפירו** (ברוסית: **Илья Иосифович Пятецкий-Шапиро**; 30 במרץ 1929 – 21 בפברואר 2009) היה פרופסור למתמטיקה וחתן פרס ישראל בתחום לשנת 1981.

## קורות חיים

פיאטצקי-שפירו נולד במוסקבה שבברית המועצות למשפחה יהודית מסורתית. בשנת 1954 סיים את לימודיו במתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה והוסמך כדוקטור. בשלוש השנים שלאחר סיום לימודיו עבד בשירות הממשלה.

בין השנים 1958—1974 עבד במכון מוסקבה למתמטיקה שימושית ובמקביל, בשנים 1965—1973, כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. באותה תקופה השיג תוצאות מוקדמות שהשתלבו בתוכנית לנגלנדס, וקנה לו שם בעולם המתמטיקה. הוא הוזמן להרצות בקונגרס העולמי למתמטיקה בשנים 1962 ו-1966. באותה תקופה הוזכר כמועמד לפרס לנין, ועם זאת, ב-1974, לאחר שביקש לעלות לישראל, היה מסורב עליה ופוטר מכל משרותיו. בשנת 1976 עלה לישראל, והצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב. פרש לגמלאות בשנת 1997, אך המשיך לעבוד מטעם אוניברסיטת ייל, בה החל לעבוד בשנת 1977. הוזמן להרצות בקונגרס העולמי שוב, בשנים 1978 ו-2002.

תרומתו העיקרית של פיאטצקי-שפירו לתחום המתמטיקה היא בפיתוח של טורי פורייה עבור פונקציות אוטומורפיות בכמה משתנים, במסגרת תורת המספרים. בין הישגיו העיקריים: פתרון בעיית סלם, פתרון בעיית טורל, פתרון בעיית משטחי K3 שהעלה אטלה סלברג, וכן הרחבת תורת הפונקציות האוטומורפיות לקונטקסט הכללי של חבורות לי.

פיאטצקי-שפירו נבחר בשנת 1978 לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1981 הוא זכה בפרס ישראל למתמטיקה ובשנת 1990 בפרס וולף. נפטר ב-21 בפברואר 2009, חודש לפני יום הולדתו ה-80.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הודעה על פטירתו, באתר אוניברסיטת תל אביב
* על קורות חייו באתר פרס וולף 

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
אנדרס אוגוסטו מנדוסה

**אנדרס אוגוסטו מנדוסה אסבדו** (בספרדית: **Andrés Augusto Mendoza Azevedo**; נולד ב-26 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעמדת החלוץ.

אחרי שנכשלה נבחרת פרו בניסיונות ההעפלה למונדיאל 2006, נקרא מנדוסה נקרא לסגל בידי מאמן פרו לשעבר חוליו ססאר אוריבה לשני משחקי ידידות מול אקוודור ביוני 2007. הוא שותף כמחליף במשחק הראשון מול שכניו הצפוניים בו ניצחה קבוצתו, והוא פתח בהרכב במשחק השני מול אקוואדור, בו הפסידה פרו 2-0. הוא ידוע בכינויים "אל קונדור" או "לה פנתרה".

ב-7 בדצמבר 2007, הוא נמצא אשם בהבאת נשים ומשקאות חריפים לבית המלון בו שהתה הנבחרת יומיים לפני משחק החוץ מול אקוואדור בו פרו הובסה בתוצאה 5-1. אירוע זה גרם להשעייתו מהנבחרת.

לאחר תקופה קצרה בבוקרשט חתם במונרקס מורליה. החל מ-2014 משחק באליאנזה אוניברסידד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פרואנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני מונרקס מורליה
קטגוריה:כדורגלני דיארבקירספור
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה (מקסיקו)
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1978
לואיג'י פירוני

**לואיג'י פירוני** (נולד ב-8 בספטמבר 1980 בלייז') הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק כחלוץ.

פירוני שיחק בנבחרת בלגיה. הוא סיים את עונת 2003-2004 כמלך השערים של ליגת העל הבלגית עם 28 כיבושים. בעבר שיחק עבור המועדונים סטנדרד ליאז', ר.פ.צ ליאז', מוסקרון, אנדרלכט וגנט בבלגיה, ובאוסר, נאנט, לאנס ולנסיאן וארל-אביניון הצרפתיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני מוסקרון
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1980
איסרניה (נפה)

**נפת איסרניה** (באיטלקית: **Provincia di Isernia**) היא נפה בצפונו של מחוז מוליזה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 1,529 קמ"ר, בירתה בעיר איסרניה ובשנת 2001 התגוררו בה 89,775 תושבים. 

היא גובלת בנפת ל'אקווילה ובנפת קייטי במחוז אברוצו בצפון, בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה בדרום, בנפת קזרטה במחוז קמפניה בדרום ובנפת פרוזינונה במחוז לאציו במערב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:מוליזה
קמפובאסו (נפה)

**נפת קמפובאסו** (באיטלקית: **Provincia di Campobasso**) היא נפה בדרומו של מחוז מוליזה שבאיטליה.

## היסטוריה
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "קוֹנְטָּדוֹ דִּי מוֹליזֶה" ( Contado di Molise). נפת קונטדו די מוליזה התקיימה בממלכת נאפולי ובממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1840 התגוררו בה 10,071 נפש. בירת הנפה הייתה קמפובאסו.


Coat of Arms of Contado di Molise.svg|סמל נפת קונטדו די מוליזה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 **באדום** 
Provincia Contado di Molise.png| נפת קונטדו די מוליזה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860



## גאוגרפיה
הנפה משתרעת על שטח של 2,909 קמ"ר, בירתה בעיר קמפובאסו ובשנת 2001 התגוררו בה 230,692 תושבים. 

היא גובלת בנפת קייטי במחוז אברוצו בצפון, בנפת פוג'יה במחוז פוליה בדרום-מזרח, בנפת בנוונטו ובנפת קזרטה במחוז קמפניה בדרום, בנפת איסרניה במחוז מוליזה במערב ובים האדריאטי
בצפון-מזרח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:מוליזה
ל'אקווילה (נפה)

**נפת ל'אקווילה** (באיטלקית: **Provincia di L'Aquila**) היא נפה במערבו של מחוז אברוצו שבאיטליה.

## היסטוריה
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "אברוצו אולטריורה סקונדו" (באיטלקית: Abruzzo Ulteriore Secondo) .שמה של הנפה נגזר משם שבט הלטיני " אברוציום אולטרה פלומן פיסקאריה " ( Aprutium ultra flumen Piscariae) שמשמעה "אברוצו בצדו השני של נהר אטרנו-פסקארה (Fiume Aterno-Pescara)".

נפת התקיימה בממלכת נאפולי ובממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1840 התגוררו בה 9,500 נפש. בירת הנפה הייתה העיר ל'אקווילה. ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי, ועקב כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה, ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.

Provincia Abruzzo Ulteriore Secondo.png|נפת אברוצו אולטריורה סקונדו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 **באדום**
Coat of Arms of Abruzzo Ultra (wings inverted).svg|סמל נפת אברוצו אולטריורה סקונדו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860



## גאוגרפיה

היא משתרעת על שטח של 5,034 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה 297,592 נפש. בירתה של הנפה בעיר ל'אקווילה.

הנפה גובלת בנפת טראמו במחוז אברוצו בצפון, בנפת פסקארה ובנפת קייטי במחוז אברוצו במזרח, בנפת איסרניה במחוז מוליזה בדרום-מזרח, בנפת פרוזינונה ובנפת רומא ובנפת ריאטי במחוז לאציו במערב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אברוצו: נפות
סוקר

**סוֹקֵר** הוא אדם העורך סקרים. סוקרים עובדים בדרך כלל במכון מחקר, הפועל בשירותו של מזמין הסקר, או במסגרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. לעיתים מהווה הסקר חלק מעבודת מחקר, והסוקר הוא אחד מעורכי המחקר.

את הסקר מבצע הסוקר באמצעות הטלפון ("סוקר טלפוני"), או פנים אל פנים (במקרה זה הסוקר מכונה "סוקר שטח"). הסוקר יוצר קשר עם הנסקר הפוטנציאלי, ומבקש את שיתוף הפעולה שלו. לסוקר הפועל מכוח חוק פקודת הסטטיסטיקה (למשל סוקר העורך מפקד אוכלוסין) חובה לענות. במקרים אחרים ההיענות לסוקר היא וולונטרית, ולעיתים הסוקר מציע תמורה לשם השגת שיתוף פעולה. כאשר יש שיתוף פעולה, מציג הסוקר שאלות שהוכנו מראש על ידי שולחו. 

על הסוקר להיות מסוגל להקריא את השאלות בבהירות וברהיטות ולכן העבודה אינה מתאימה לאדם הסובל מגמגום או מבעיות דיקציה אחרות. עבודתו מצריכה סבלנות רבה ואורך רוח, משום שעליו לחזור על אותן שאלות שוב ושוב, והוא נתקל בסירובים רבים, וחווה נטישה של מרואיינים באמצע הסקר. 

הסוקר הטלפוני מקבל רשימת טלפונים אקראית או רשימה של אנשים בעלי מכנה משותף (לקוחותיה של החברה שהזמינה את הסקר וכדומה) - ועליו לתעד מה הייתה תוצאתה של כל שיחה: שיחה ללא מענה, מספר שגוי, משיבון וכדומה. תוצאות הסקר מוזנות לשאלונים מודפסים, או אל מערכת מידע, וכך מועברות לשולחו של הסוקר, המבצע את ניתוח הנתונים, לרוב על ידי סטטיסטיקאי. 

בדרך כלל הסוקר הטלפוני כפוף לאחראי משמרת שמפקח על עבודתו, במטרה לוודא שהוא מבצע אותה כנדרש. לעיתים נערכת האזנה לשיחות הסקר, לשם בדיקת איכותן. במקרה של סוקר שטח, הפיקוח יכול להתבצע על ידי "נסקר סמוי".

פעמים רבות עבודתו של הסוקר היא עבודה זמנית, לשם עריכתו של סקר מסוים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:סטטיסטיקה
נחש מים (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים **נחש מים** היא קבוצת הכוכבים הגדולה ביותר מבין 88 הקבוצות והיא משתרעת לאורך יותר מ-100° מראשה ועד לקצה זנבה. אף על פי כן, זו קבוצה לא מרשימה במיוחד ובה רק שני כוכבים עם בהירות נראית בדרגה מתחת ל-3. הקבוצה היא אחת מ-48 הקבוצות שהוגדרו על ידי תלמי.

## כוכבים חשובים
* **[[אלפא בנחש מים|α בנחש מים]]** (**אלפארד**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כתום שבהירותו הנראית היא מדרגה 2.
* **[[גמא בנחש מים|γ בנחש מים]]** הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצה. זהו ענק צהוב עם בהירות מדרגה 3.
* **R בנחש מים** הוא ענק אדום ומשתנה מירה, שבהירותו נעה בין דרגה 4 לדרגה 10 במחזוריות של 386 ימים.
* **U בנחש מים** הוא כוכב משתנה לא-סדיר איטי בצבע אדום שבהירותו משתנה בין דרגות 5 ו-6.
* **ε בנחש מים** הוא כוכב כפול המורכב מכוכב צהוב בבהירות מדרגה 3 ובן זוג כחול מדרגה 7.

## גרמי שמים נוספים
* M48 הוא צביר פתוח בהיר יחסית המכיל כ-80 כוכבים בבהירות מדרגה 9 וחלשים יותר, המסודרים בצורת משולש.
* M68 הוא צביר כדורי הנמצא במרחק של כ-33,000 שנות אור וניתן לצפייה באמצעות משקפת.
* גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83) היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת במרחק כ-15 מיליון שנות אור מכדור הארץ ושייכת לקבוצת M83 שנקראת על שמה. הגלקסיה בהירה יחסית וניתן לראותה באמצעות משקפת. 
* NGC 3242 היא ערפילית פלנטרית בבהירות מדרגה 9. הערפילית נראית בטלסקופ כדיסקה בצבע כחול-ירקרק ומכונה "הרוח של צדק" בשל המראה הדומה לכוכב הלכת כפי שהוא נראה בטלסקופ.
* ESO 510-G13 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-150 מיליון שנות אור מכדור הארץ. ענן האבק המשווני מעוקם במידה משמעותית, דבר היכול לציין ש-ESO 510-G13 הושפעה על ידי גלקסיה אחרת. אם זה המקרה, גלקסיה זו תספק הדגמה מצוינת לעיוותים שנגרמים על ידי גלקסיות המשפיעות אחת על השנייה.

## מיתולוגיה
במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה עם הידרה - המפלצת מרובת הראשים שחוסלה על ידי הרקולס באחת מ-12 המטלות שלו. באגדה אחרת היא זוהתה עם נחש המים שהביא העורב כאשר נשלח על ידי אפולו להביא מים בגביע מהנהר אך התמהמה בדרכו וחיפש תירוץ לאיחור. אפולו, שכעס על האיחור ועל השקר, קיבע כעונש את העורב, הגביע ונחש המים כקבוצות כוכבים סמוכות בשמים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
*
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:נחשים בתרבות
דייוויד וייט

**דייוויד וייט** (אנגלית: David K. Wyatt; 21 בספטמבר 1937 - 15 בנובמבר 2006) היה היסטוריון אמריקאי, שהתמחה בנושאי דרום-מזרח אסיה, במיוחד בתאילנד. ספרו תאילנד: היסטוריה קצרה (Thailand. A Short History) מהווה ספר יסוד על ההיסטוריה של תאילנד בשפה האנגלית.

## חייו
נולד בפיצ'בורג שבמסצ'וסטס וגדל באיווה. וייט למד פילוסופיה באוניברסיטת הרווארד, שם הוא קיבל את התואר הראשון שלו ב-1959. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת בוסטון, שם הוא קיבל מאסטר בהיסטוריה בשנת 1960. הוא קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קורנל ב-1966.

לפני סיום לימודי הדוקטורט הוא קיבל משרה בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה באוניברסיטת לונדון
שם הוא לימד עד 1968. לאחר שנת הוראה באוניברסיטת מישיגן הוא שב למחלקה להיסטוריה שבאוניברסיטת קורנל ב-1969, ושירת במשך זמן מה כראש המחלקה, שם הוא נותר עד לפרישתו בשנת 2002. 

באוקטובר 2005 הוא מכר את ספרייתו המכילה 15,000 כרכים לאוסף מזרח אסיה של אוניברסיטת אוהיו.

וייט אובחן ב-1995 כחולה בטרשת נפוצה והמשיך לעבוד במרץ עד למותו. הוא נפטר מכשל בתפקוד ריאותיו ומכשל בתפקוד הלב במעון מרפא באיתקא שבניו יורק. הוא הותיר אחריו את אשתו אלין וילסון וייט ושלושה בנים.

## ביבליוגרפיה

**The Politics of Reform in Thailand*, 1969
**Thailand: A Short History*, 1984, 2003. 
**Siam in Mind*, 2002. 

הוא אף תרגם מספר ספרים מתאית לאנגלית.

## קישורים חיצוניים

* ספרייתו של וייט באוניברסיטת אוהיו
* הודעה על פטירתו בדה ניישן
* הודעת פטירה, בניו יורק טיימס

קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי מזרח אסיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
לווייתן (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים **לוויתן** היא קבוצה גדולה על קו המשווה השמימי באזור של קבוצות "מים" נוספות כמו הנהר, דגים ודלי.

## כוכבים חשובים
**[[טאו בלווייתן|τ בלווייתן]]** הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב במרחק של 11.7 שנות אור הנראה לעין בבהירות מדרגה 3.5, אחד הכוכבים הקרובים ביותר והדומים ביותר לשמש.

**[[מירה (כוכב)|מירה]]** (ο בלווייתן) הוא הכוכב המשתנה הראשון שהתגלה. הכוכב משנה את בהירותו במחזוריות של 331 ימים ונע בין דרגה 3, אז ניתן לראותו בעין, לדרגה 9, אז ניתן לראותו בטלסקופ בלבד. השתנותו של הכוכב התגלתה בשנת 1596 על ידי האסטרונום ההולנדי דוד פבריציוס וחיזקה את המהפכה הקופרניקית שסתרה את הטענה שהשמים אינם משתנים.

**[[דנב קאיטוס]]**, מכונה גם **דיפדה** (β בלווייתן) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה עם בהירות מדרגה 2.

**[[מנקר]]** (α בלוויתן) הוא ענק אדום משתנה לא-סדיר איטי עם בהירות מדרגה 2.5.

**[[גליזה 65]]** הוא כוכב כפול המורכב מזוג ננסים אדומים עם בהירות כוללת מדרגה 12 במרחק של כ-8.7 שנות אור. זו אחת ממערכות הכוכבים הקרובות ביותר למערכת השמש.

**[[GJ 1005]]** (נקרא גם **LHS 1047**) הוא כוכב כפול אשר כולל שני ננסים אדומים, המערכת ממוקמת במרחק של 19.58 שנות אור (6 פארסק) מכדור הארץ.

## גרמי שמים נוספים
בקבוצה נמצאות מספר גלקסיות:
* M77 היא הבהירה שבהן, זו גלקסיה ספירלית עם בהירות מדרגה 9 סמוך ל-δ בלווייתן.
* NGC 247 היא גלקסיה ספירלית נוספת עם בהירות מדרגה 9, שנמצאת כ-3 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב דנב קאיטוס.
* גלקסיית הפסל, שאמנם שייכת לקבוצת הכוכבים פסל, נמצאת כ-7 מעלות מדרום לדנב קאיטוס, סמוך מאוד לגבול עם קבוצת הכוכבים לווייתן. בהירותה מדרגה 7 כך שאפשר לראותה באמצעות משקפת.

## מיתולוגיה
במיתולוגיה היוונית הקבוצה מסמלת את מפלצת הים שאליה הקריבו את אנדרומדה לפני שניצלה בידי פרסאוס.

במיתולוגיה המסופוטמית הקבוצה סימלה את תיאמת - אלת הים הקדמון.
 

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
אספו

**אֶסְפּוֹ** (בפינית: **Espoo**; בשוודית: **Esbo**) היא העיר השנייה בגודלה בפינלנד, עם אוכלוסייה של כ-270,000 איש, והיא מהווה חלק ממטרופולין הלסינקי. שטחה הוא 528 קמ"ר, מתוכם 312 קמ"ר הם קרקע והשאר מים. מקור השם "אספו" בשמו השוודי של הנהר אספו, והוא הוזכר לראשונה ב-1431.

## היסטוריה
שרידים ארכאולוגיים מעידים שהיה שם יישוב כבר באמצע האלף ה-4 לפנה"ס.
התושבים הראשונים הגיעו לאזור לפני כ-9,000 שנים, אך יישוב קבוע הוקם רק במהלך המאות ה-12 וה-13. מקורה של דרך-המלך, העוברת באספו בדרכה מסטוקהולם לויבורג שברוסיה, הוא במאה ה-13. הבניין העתיק ביותר בעיר הוא קתדרלת אספו שהוקמה בסביבות 1480. האזור המנהלי של העיר התהווה סביב הקתדרלה ותחנת הרכבת.

גוסטב ואסה, מלך שוודיה הורה על הקמת מגורים מלכותיים עבורו בעיר בשנת 1556. הקמת מצודת סואומלינה משכה אף היא תושבים למקום. 

ב-1920 אספו הייתה רק עיירה קטנה של כ-9,000 תושבים, מרביתם דוברי שוודית, ופרנסתם העיקרית הייתה חקלאות. בשנות ה-40 וה-50 החלה אספו לגדול במהרה ונהפכה לעיר תעשייתית, וב-1972 הוכרזה רשמית כעיר. מ-1945 מרבית תושבי העיר היו דוברים פינית.

## אטימולוגיה
שם העיר נגזר מעצי הצפצפה (בשוודית: äspe) המצויים לאורך גדות הנהר. יישובים קדומים ששרידיהם מצויים במקום הם Espaby או Espoby.

## סמל
סמל העיר עוצב בידי האמן קאי קאיאנדר ואושר בידי משרד הפנים הפיני ב-10 בנובמבר 1955. הסמל מכיל פרסת סוס ומעליה כתר, שניהם בצבע זהב על רקע כחול. 

## רבעים
בעיר יש חמישה רבעים מרכזיים, שהנודע מכולם הוא **טפיולה** (Tapiola), ניסיון ראשון מסוגו בתכנון עיר פינית. הרעיון היה לבנות עיר בתוך סביבה טבעית, שהנוף הטבעי והבניינים יהיו משולבים בה זה בזה. שתיים מעבודותיו של האדריכל אלבר אלטו נמצאות בעיר: אוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה ומרכז התרבות. את אולם הכינוסים Dipoli של האוניברסיטה תכנן ריימה פייטילה. בנוסף, יש בעיר מספר גדול של חברות היי-טק, ביניהן, המטה הראשי של נוקיה. גם יוצרי "אנגרי בירדס" של חברת "רוביו" יושבים בעיר.

## אתרים באספו

* **מרכז התערוכות WeeGee** - תוכנן בידי האדריכל הפיני אארנו רוסוורי. המרכז הוא בית לארבעה מוזיאונים: המוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון העיר אספו, מוזיאון הצעצועים והמוזיאון להורולוגיה.
* **מוזיאון Gallen-Kallela** - מוזיאון המשלב תערוכות אמנות ותצוגות המציגות את החיים בפינלנד בעבר.
* **מוזיאון הרכב של אספו** - תערוכה הכוללת כלי רכב עתיקים שונים.
* **Espoon vanha kirkko**  - קתדרלה שנבנתה בשנת 1485.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד: ערים
קטגוריה:פינלנד: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מפקד אפרתי

**מפקד אפרתי** הוא מפקד אוכלוסין של שארית יהודי אתיופיה, שנערך בחודשים פברואר-אוגוסט 1999 על ידי משלחת מישראל. בראש המשלחת עמד דוד אפרתי, לשעבר ראש מִנהל האוכלוסין במשרד הפנים הישראלי.

## רקע
דניאל פקדו, יועץ ראש הממשלה לענייני יהודי אתיופיה בתקופת כהונתו של בנימין נתניהו, ביקר באזור בגמדר בתאריכים 13-15 במאי 1998. בדין וחשבון שחיבר בשובו תיאר פקדו את מצב הפליטים היהודיים בעיר הבירה המחוזית גונדר:

פקדו גם ציין את תחילת תופעת המנוסה מהכפרים לכיוון אדיס אבבה ואת הפגיעות ביהודים בכפרים מצד הנוצרים הדוחקים בהם לעזוב. הוא הציע לפעול בדחיפות לסייע ולהעלות את הפליטים מגונדר.

## הרכב המשלחת
במבצע הופעלו חמישים וחמישה פוקדים בעשרים ושמונה צוותים, שמונה מתחקרים באתיופיה ובישראל ומערך הקלדה ומִחשוב בישראל. על חברי הוועד הציבורי שפיקח על המפקד נמנו הרב ברוך אידלשטיין מחיפה, ד"ר גדי בן עזר, פסיכולוג ומומחה ליהדות אתיופיה, ד"ר נסים דנה מאוניברסיטת בר-אילן, ד"ר חיים פרי, מנהל כפר הנוער הדתי "ימין אורד", פרופ' מיכאל קורינאלדי, משפטן ומומחה ליהדות אתיופיה, וד"ר יוסף שורץ מהאוניברסיטה העברית.

## מהלך המפקד
המשלחת פקדה את הערים אדיס אבבה וגונדר, בהן יושבים בימינו רוב יהודי אתיופיה הנותרים. כמו כן נפקדו כמאה וחמישים כפרים בצפון הרמה האתיופית. תחילה התבצע איסוף המידע בראיונות פרטניים ונערך תחקיר בידי מומחים מבני הקהילה לשם אימותו. אחר-כך גובש בסיס נתונים ממוחשב, באמצעות תוכנת מחשב ייחודית המאפשרת מיפוי שמי (בתעתיק לאנגלית) של כל פרטי המשפחות.

## ממצאי המפקד
המפקד העלה כי רוב האוכלוסייה היהודית באתיופיה מתגוררת כיום בערים: בעיר אדיס אבבה מתגוררים 8,309 יהודים, ואילו בעיר גונדר 9,080 יהודים.

בכפרים במחוזות צ'ילגה, דמביה, טקוסה, אלפה ואצ'פר חיים 10,207 יהודים נוספים. ל-66.6% מן הממתינים לעלייה בערים אדיס אבבה וגונדר יש קרובי משפחה מדרגה ראשונה בישראל. בעקיפין, מלמדים הנתונים על כך שליותר מעשרת אלפים מיהודי אתיופיה בישראל יש קרובים מדרגה ראשונה שנותרו באתיופיה. הממתינים לעליה בריכוזים העירוניים מאורגנים בקהילות, מנהלים חיים יהודיים עם בתי-כנסת ובתי-ספר יהודיים.

המפקד חשף תנאי מחסור כלכלי, אבטלה, רעב ותחלואה המביאים לשיעורי תמותה גבוהים. באדיס אבבה נפטרו מאה ושבעה אנשים מיוני 1998. בגונדר נפטרו בתקופה זו ארבע מאות שבעים וארבעה אנשים, מרביתם פעוטות:

במסמך מטעם נציג הסוכנות היהודית באתיופיה, שהוגש למבקר המדינה ביוני 2008, נמסר כי 22,892 איש מתוך 28,951 האנשים שנכללו במפקד אפרתי עלו ארצה. לפי אותו מסמך, טרם בדק משרד הפנים את זכאותם לעלייה של 3,188 אנשים שנכללו במפקד אפרתי.

## ראו גם
* בג"ץ קורינאלדי

## לקריאה נוספת
* אליצור א., **מעבר להרי החושך: יהודי אתיופיה הנוכחים-נפקדים בתולדות עם ישראל**, תשס"ח 2008

## קישורים חיצוניים
* תיעוד מתאריך 31 במרץ 2008 של מתחם ההמתנה לעלייה בגונדר, המופעל על ידי ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה (NACOEJ), באתר YouTube
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:מפקדי אוכלוסין
גדעון הירש

**גדעון הירש** (6 בפברואר 1960 – 19 בדצמבר 2008) היה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס, ומהמעטים בתקופתו בישראל שחיו בגלוי כנשאי נגיף ה-HIV, הגורם למחלת האיידס.

## ביוגרפיה
גדעון הירש נולד ברמת גן, לשאול וחנה הירש, שהייתה היועצת המשפטית והאישה הראשונה בדרגת ניצב במשטרת ישראל.

הירש הוא בוגר בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, 1978, בוגר תואר ראשון בחוגים לפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, 1987 וכן בוגר בית-הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, 2004. עוד קודם לכן למד לתואר שלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד הסמוכה לסן פרנסיסקו, שם, לאחר שנדבק בנגיף, היה פעיל בראשית שנות ה-90 בארגונים שנאבקו במחלה, עוד קודם לגילוי קוקטייל התרופות, שרק בעקבותיו הפכה האיידס ממחלה סופנית למחלה כרונית.

הירש שיקם את הוועד למלחמה באיידס, שהיה שרוי במשבר ניהולי קשה, מאז נכנס לתפקידו כיו"ר הנהלת העמותה, בשנת 2004 ולאחר מכן כמנכ"ל העמותה, משנת 2005 ועד מותו.

אמו, חנה הירש, התאבדה בפברואר  1994. אביו, שאול הירש, נטל אף הוא את חייו ביריית אקדח בינואר 2002. בריאיון למוסף הארץ במאי 2007 התייחס להתאבדות הוריו, וציין שהוא תומך בזכות להתאבדות במצבי חיים מסוימים, ואמר שאין לו אושר ועדנה ואף הדרך שבה הוא מתאר לעצמו שיסתיימו חייו. שנה לאחר מכן, ב-19 בדצמבר 2008, נמצא הירש בדירתו שביפו ללא רוח חיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* לזכרו של ד"ר גדעון הירש, באתר הוועד למלחמה באיידס
## הערות שוליים

קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:נפגעי איידס
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:מתאבדים: פעילים פוליטיים
קטגוריה:מתאבדים ישראלים
קטגוריה:מתאבדים להט"בים
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
Heavy Horses

**Heavy horses** (בתרגום מאנגלית: סוסים כבדים) הוא האלבום השנים-עשר של להקת הרוק ג'ת'רו טאל. האלבום יצא לחנויות ב-10 באפריל 1978 וזכה להצלחה מסחרית בכל העולם. הוא נחשב לאלבום השני בטרילוגיית אלבומי הפולק שלהם, אחרי Songs From The Wood ולפני Stormwatch. אמנם ניתן למצוא אלמנטים ברורים של מוזיקה עממית ופולק בכל האלבומים של הלהקה, אך נהוג לציין את שלושת האלבומים הללו כמושפעים במיוחד ממוזיקה זו. בניגוד לקודמו, Songs from the Wood, מילות השירים באלבום זה אינן שואבות מעולם הדימויים של מוזיקת הפולק, כמו באלבומה הקודם של הלהקה, אלא מהוות דיונים ריאליסטיים, ולעיתים מחאתיים, על התמורות בעולם. ברמה המוזיקלית, האלבום הזה קצת יותר חשמלי מקודמו, והמוזיקה יותר מהודקת.

זהו האלבום האחרון שבו ג'ון גלסקוק מנגן בגיטרה בס לאורך כל האלבום.

## השירים
כל השירים נכתבו והולחנו בידי איאן אנדרסון. 

# "And the Mouse Police Never Sleeps..." (בעברית: "ומשטרת העכברים לעולם אינה ישנה") - 3:11
# "Acres Wild" (בעברית: "אקרים פראיים") - 3:22
# "No Lullaby" (בעברית: "אין שיר ערש") - 7:54
# "Moths" (בעברית: "פרפרי עש") - 3:24
# "Journeyman" (בעברית: "שוליה") - 3:55
# "Rover" (בעברית: "נווד") - 4:59
# "One Brown Mouse" (בעברית: "עכבר חום אחד") - 3:21
# "Heavy Horses" (בעברית: "סוסים כבדים") - 8:57
# "Weathercock" (בעברית: "שבשבת") - 4:02

### גרסה מחודשת
בגרסה המחודשת שיצאה ב-2003 נוספו שני שירים:

10. "Living in These Hard Times" (בעברית: "חיים בזמנים הקשים הללו") - 3:10 
11. "Broadford Bazaar" (בעברית: "הבאזאר בברודפורד) - 3:28

## המוזיקאים
* איאן אנדרסון - שירה, חליל צד, מנדולינה, גיטרה אקוסטית ומשרוקיות.
* מרטין בר - גיטרה חשמלית.
* ברימור ברלו - מערכת תופים וכלי הקשה. 
* ג'ון אוואן - אורגן, פסנתר.
* דייוויד פאלמר - קלידים, עוגב, מתזמר.
* ג'ון גלסקוק - גיטרה בס.

נגן אורח:
* דרייל וייל - כינור בשירים שתים ושמונה. ("Acres Wild" ו"Heavy Horses").

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי ג'ת'רו טאל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קייטי (נפה)

**נפת קייטי** (באיטלקית: **Provincia di Chieti**) היא נפה בדרומו של מחוז אברוצו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,588 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה 381,993 נפש. בירתה של הנפה בעיר קייטי. 

הנפה גובלת בנפת פסקארה במחוז אברוצו בצפון-מערב, בנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו בדרום-מערב, בנפת איסרניה במחוז מוליזה בדרום, בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה בדרום-מזרח ובים האדריאטי בצפון-מזרח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אברוצו: נפות
נביל שעת

שמאל|ממוזער|200px|נביל שעת (מימין), 2004
[שמאל|ממוזער|200px|נביל שעת (משמאל) עם [יאסר ערפאת ובנימין נתניהו, 1997]]

**נַבִיל שַעַת** (בערבית: **نبيل شعث**, בתעתיק מדויק: **נביל שעת**'; נולד באוגוסט 1938) הוא פוליטיקאי פלסטיני. כיהן כשר לענייני חוץ ברשות הפלסטינית וחבר בצוות המשא ומתן עם ישראל.

## ביוגרפיה
שעת נולד בצפת וגדל ביפו. מוצא משפחתו בח'אן יונס, שם מתגוררים עד היום רבים מבני חמולת שעת. עם קום מדינת ישראל היגרה משפחתו למצרים, שבה גדל וסיים את לימודיו. בשנת 1959 נסע ללמוד באוניברסיטת פנסילבניה בארצות הברית. לשעת תואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון (1961), וכן תואר דוקטור (1965). ב-1996 העניק לו בית הספר תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים. עם שובו בשנת 1965 היה לאזרח מצרי.
בשנת 1969 עזב שעת לביירות והחל להרצות באוניברסיטה האמריקנית בתחום ניהול תעשייה. בתחום זה הוא החל בייסודה של חברת ייעוץ בשם "TEAM" (הוקמה ב-1975), שסיפקה שירותים עבור חברות ערביות ברחבי המזרח התיכון. במהלך תקופה זו החל גם בפעילות בפת"ח ואש"ף לצדו של יאסר ערפאת. באמצעות החברה בבעלותו החל שעת לקיים קשרים עם יהודים אמריקאים וליטול חלק במשא ומתן בין אש"ף ומדינת ישראל. הוא לקח חלק בוועידת השלום במדריד (1991) ולאחר מכן בהסכמי אוסלו.

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית נבחר שעת בשנת 1994 לחבר המועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם מחוז ח'אן יונס. הוא כיהן כשר בממשלות הרשות והחזיק בתפקידים שונים, בהם שר התכנון ושיתוף פעולה בינלאומי. בשנים 2003–2005 הוא היה הראשון בתפקיד שר החוץ שנוצר בממשלה, ובשלהי 2005, לאחר סיום תפקידו, מונה לממלא מקום ראש הממשלה בתקופת הביניים שלאחר התפטרותו של אחמד קריע מהתפקיד. באוגוסט 2009 נבחר שעת כחבר הוועד המרכזי של פתח.

בפברואר 2010 ביקר ברצועת עזה לראשונה מאז פרוץ העימות בין החמאס לפת"ח. בביקור זה וכן בביקורו במאי 2011 פעל לסיום הסכסוך בין שני הפלגים.

## עמדותיו
במסיבת עיתונאים שנערכה בספטמבר 2010 הצהיר שעת, המכהן כחבר בצוות המשא ומתן הפלסטיני לשיחות עם ישראל, כי הרשות הפלסטינית לא תיסוג מעמדתה השוללת את הגדרתה של ישראל כמדינה יהודית. הוא הסביר כי "הכרה בישראל כמדינת הלאום של העם היהודי מאיימת באופן ישיר על הפלסטינים המוסלמים והנוצרים המתגוררים בישראל, ותמנע מהפליטים שעזבו את בתיהם לפני עשורים רבים את זכות השיבה". דברים דומים השמיע בריאיון לרשת anb הלבנונית ביולי 2011.

ב-2011 אמר ביחס למאבק בישראל: "19 שנים של משא ומתן ומאבק מזוין לא הצליחו להביא לשחרור של שעל אחד מאדמת פלסטין. אנו מודעים לכך שבזמן הנוכחי אי אפשר לחזור אל המאבק המזוין, למרות היותו זכות של הפלסטינים".

## חיים פרטיים
ב-1995 נישא לרג'א אבו ע'זאלה באוריינט האוס ולהם ארבעה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם נביל שעת', אתר ממרי, 26 בנובמבר 1999
* נביל שעת': לא נכיר במדינת העם היהודי - ראיון, באתר ממרי, 24 ביוני 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:ראשי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:הסכמי אוסלו: אישים
קטגוריה:שרי החוץ של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:שרי התרבות של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1938
פסקארה (נפה)

**נפת פסקארה** (באיטלקית: **Provincia di Pescara**) היא נפה במרכזו של מחוז אברוצו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,230 קמ"ר, ונכון לשנת 2012 התגוררו בה 324,559 נפש. בירתה של הנפה בעיר פסקארה. 

הנפה גובלת בנפת טראמו במחוז אברוצו בצפון, בנפת קייטי במחוז אברוצו במזרח, בנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו בדרום ובמערב ובים האדריאטי בצפון-מזרח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אברוצו: נפות
בקפה, קיסר אתיופיה

**בקפה** (געז: በካፋ) קיסר אתיופיה 18 במאי 1721 - 19 בספטמבר 1730, הוכתר בשם "אסמה סגד" ויותר מאוחר "מסיח סגד" (געז:  መሲህ ሰገድ, עברית: לו הממונים סוגדים) היה בנו של ייאסו הגדול ואחיהם של הקיסרים תקלה היימנות הראשון ודווית השלישי. 

את רוב ילדותו בקפה העביר בוואחני שהצליח להימלט ולחיות בכפרי האורומו שבהם יותר מאוחר נלכד, ובגלל שנמלט חלק מאפו נחתך ונפסל לכהן כקיסר קודם לכן. למרות כל זאת כאשר אחיו דווית השלישי נפטר הוא נבחר לקיסר תחת התנגדות של וולדה גיורגיס בנו של נגלה ממיט.

מלכות אופיינה במעט מאבקים צבאיים דונלד לווין כותב:

לעומת זאת פאול ב. האנז כותב:

בקפה ומאנטאווב בנה מבנים נוספים במתחם הארמון בבירה גונדר. הקיסר בקפה היה מטייל גדול ונהג לסייר בממלכתו, דוגמה לכך היא הפגישה עם אשתו השנייה כאשר הוא היה באחד ממסעותיו בקווארה הוא חלה והאישה שטיפלה בו הייתה מאנטאווב ועל מנת להודות לה הוא נשא אותה לאישה. בקפה שהכתיר את אשתו הראשונה בתור קיסרית מתה במהלך ארוחה חגיגית בחשד להרעלה. לאחר שאשתו הראשונה נפטרה, מאנטאוואב נהפכה לקיסרית החדשה והייתה אחת מהמשפיעות ביותר בהיסטוריה האתיופית בייחוד לאחר מות בעלה.

למרות כל זאת מלכותו של בקפה לא הייתה שלווה וב-1727 היו התקוממויות רבות בבירה של אזרחים ואצילים גרמו לו להתחבא בארמון ויותר מאוחר להימלט לכנסיית דברה ברהן. ריצ'רד פאנקהארסט כותב שחוסר האמון בקיסר גרם להתקוממויות ומצטט את ג'יימס ברוס כאשר שמע שמועה על מותו של בקפה: 

## הערות שוליים




קטגוריה:אתיופיה: תקופת התחייה
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1730