open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרדריק סאקט

**פרדריק מוסלי סאקט** (באנגלית: **Frederic Mosley Sackett**; 17 בדצמבר 1868 – 18 במאי 1941) כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קנטקי וכשגריר בגרמניה בתקופת ממשל הובר.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סאקט נולד ב-17 בדצמבר 1868 בפרובידנס שברוד איילנד. אביו, שגם הוא נקרא פרדריק מוזלי, היה ותיק מלחמת האזרחים ויצרן צמר עשיר.

הוא למד בבתי הספר הציבוריים בפרובידנס. ב־1890 השלים את לימודיו באוניברסיטת בראון וב־1893 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד.

### קריירה משפטית
הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1893 והחל לעסוק בעריכת דין בקולומבוס שבאוהיו. זמן קצר לאחר מכן עבר לסינסינטי, ומשם ללואיוויל שבקנטקי. הוא עסק בעריכת דין עד שנת 1907.

בשנת 1898 התחתן עם אוליב ספיד, בתו של ג'יימס ברקנרידג' ספיד, בן למשפחה עשירה ומכובדת בקנטקי.

על אף שהתחיל לעבוד כעורך דין, השתלב בהדרגה בעסקי משפחתה של אשתו – כריית פחם וייצור מלט. בין 1907 ל־1912 שימש כנשיא חברת הגז של לואיוויל וחברת החשמל של לואיוויל. הוא היה פעיל גם בלשכת המסחר של לואיוויל, ושימש כנשיאה בשנים 1917, 1922 ו־1923. בנוסף היה דירקטור בסניף לואיוויל של הבנק הפדרלי בין 1917 ל־1924.

במהלך מלחמת העולם הראשונה כיהן כממונה הפדרלי על ענייני המזון עבור מדינת קנטקי (1917–1919). בתפקיד זה התפתחה ידידות בינו לבין מנהל מערך המזון הלאומי, הרברט הובר. לאחר מכן כיהן כחבר בוועדת הצדקה והתיקונים של מדינת קנטקי (1919–1924).

### כהונה כסנאטור
הוא נבחר כסנאטור מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות 1924 וכיהן מ־4 במרץ 1925 עד 9 בינואר 1930, אז התפטר לאחר שמונה על ידי הנשיא הרברט הובר לשגריר ארצות הברית בגרמניה.

### כהונה כשגריר
סאקט כיהן כשגריר ארצות הברית בגרמניה מ־12 בפברואר 1930 עד 24 במרץ 1933.

ב־23 במרץ 1933 העביר הרייכסטאג הגרמני את חוק ההסמכה, שאפשר לממשלת היטלר לחוקק חוקים ללא אישור פרלמנטרי — ובכך שלל כמעט כל מגבלה חוקתית על כוחו של היטלר.

ב־24 במרץ 1933 שלח סאקט מברק למחלקת המדינה:

זמן קצר לאחר מכן הוא התפטר מתפקידו ושב לעסוק בענייניו העסקיים.

### מותו
סאקט מת ב-18 במאי 1941 מהתקף לב בעת ביקורו בבולטימור, ונקבר בבית העלמין "קייב היל" בלואיוויל.

סאקט היה חבר במסדר "הלגיון הנאמן" של ארצות הברית (Military Order of the Loyal Legion of the United States), מכוח שירותו של אביו בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:פרובידנס: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בגרמניה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
וסרצוג

**וסרצוג** (ביידיש **וואסערצוג**, בגרמנית **Wasserzug**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קומלושי

**קומלושי** (בהונגרית: **Komlóssy**, **Komlósi**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה הונגריים
רוג'ר מורטימר, רוזן מארץ' הראשון

**רוג'ר מורטימר, ברון מורטימר מוויגמור השלישי, רוזן מארץ' הראשון** (באנגלית: **Roger Mortimer**; 25 באפריל 1287 - 29 בנובמבר 1330), היה אציל אנגלי מאדונויות הספר הוולשי שלקח חלק בהדחת אדוארד השני והיה במשך שלוש שנים שליט בפועל של ממלכת אנגליה לצד המלכה איזבלה.

## ביוגרפיה
240px|ממוזער|אדוארד השלישי אוסר את מורטימר, איור מ-1850.
מורטימר נולד בוויגמור, הרפורדשייר, למשפחת אצולה אנגלו-נורמנית. בנו השני של אדמונד מורטימר, ברון מורטימר מוויגמור השני, ובת האצולה הצרפתית מרגרט דה פינס, עם מותו של אחיו הבכור ואביו, הוא ירש את תוארי ואדמות המשפחה ב-1304. מצד אביו היה נצר לג'ון, מלך אנגליה, ול'ואלין הגדול, נסיך ויילס; דרך גולדיס ד'י, ביתו של ל'ואלין וג'ואן מוויילס ביתו של המלך ג'ון. מצד אימו מרגרט, היה נצר לז'אן דה בריין מלך ממלכת ירושלים. בשנות נעוריו ניהל מאבק עיקש לשליטה בנחלות המשפחה באירלנד, שם פעל כנגד משפחת לייסי ובהמשך גם מול צבאות אדוארד ברוס, אחיו של מלך סקוטלנד, שניסה להכתיר עצמו כמלך אירלנד. מורטימר הצטיין כמצביא, נטל חלק בהדיכוי מרד ל'ואלין אפ גריפיד' בוויילס, ובתמורה קיבל מינוי לסגן המלך באירלנד, שם ביצע רפורמות ניהוליות וחיזוק שליטתה של אנגליה באזור. מורטימר שמר על נאמנות למדינה, אך הסתבכויות עם יועצי המלך אדוארד השני, בעיקר עם יו דספנסר, הובילו להתנגשות עם הכתר ולבסוף הפך לראש מתנגדיו של המלך.

ב-1322 הביס המלך את המורדים, ומורטימר נשלח למאסר במצודת לונדון. לאחר בריחתו המוצלחת לצרפת ב-1323 הצטרף למלכה איזבלה, וביחד תכננו פלישה לאנגליה ב-1326 להדחת אדוארד השני מהשלטון. תרגיל ההפיכה הצליח, מורטימר השתלט על השלטון בפועל והמלך הודח לטובת בנו, אדוארד השלישי הצעיר. מורטימר מונה לרוזן מארץ' וקיבל לעצמו אחוזות רבות, שצברו לו כוח והשפעה חסרי תקדים. אך נהיגתו השלטונית והתנהלותו האישית, כמו התערבותו הגלויה מאוד בהחלטות המלוכה, עוררה עליו ביקורת ציבורית רחבה ואיבה מצד אצילי אנגליה, שזעמו על המינויים הפוליטיים, הענקת האדמות, שבירת מוסכמות ההיררכיות, וצבירת כוח אישי על חשבון אצילים אחרים.

התנגדותו לכתר ומעורבותו בהדחתו ורציחתו האפשרית של אדוארד השני, כולל האשמות בקיפוח אצולה, ניצול רכוש המדינה להתעשרות עצמית, ריכוז סמכויות חסר תקדים ותמרון המלכה איזבלה, הובילו להחלטה של אדוארד השלישי, משהתבגר, להשתחרר מחסות מורטימר ואמו. באוקטובר 1330 ביצע אדוארד הפיכה שקטה ואסר את מורטימר בטירת נוטינגהאם. הוא הובא בפני הפרלמנט בלונדון, שם הואשם ב-14 סעיפים חמורים, בהם אונס סמכויות המלוכה, רצח, ניהול כמנהיג בפועל וגנבת ממון. בגזר הדין נשפט למוות וניתלה בלונדון ב-29 בנובמבר 1330. רכושו הוחרם, תאריו נלקחו ממנו וגופתו הוצגה לקהל הרחב למען יראו וייראו. דמותו המורכבת, מחזיקת הכוח ומורדת-הכתר, קנתה לה מקום ייחודי בזיכרון הפוליטי של ימי הביניים האנגליים. תאריו, בהם רוזנות מארץ' וברונות מורטימר הוחזרו למשפחה ב-1355 וניתנו לנכדו רוג'ר מורטימר, רוזן מארץ' השני.

## אילן יוחסין
[180px|ממוזער|[שלט אצולה|שלט האצולה של בית מורטימר]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1287
קטגוריה:נפטרים ב-1330
קטגוריה:רוזנים בריטים
בורג (עיר)

**בּוּרְג** (בגרמנית: ; ידועה גם בשם Burg bei Magdeburg) היא עיר בסקסוניה-אנהלט שבגרמניה. זוהי בירת מחוז יריכוור לאנד.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת כ-25 צפונית-מזרחית למגדבורג, בצמוד לתעלת אלבה-האבל, נתיב מים המקשר בין נהר אלבה לנהר האבל.

## היסטוריה
עדויות להתיישבות קדומה באזור, קיימות כבר מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. האזכור הכתוב הראשון הידוע של העיר קיים בהקשר של הקמת בישופות ברנדנבורג על ידי אוטו הראשון, משנת 948. במאה ה-13, היה האזור בשליטתה של ארכיבישופות מגדבורג ובורג הייתה העיר השלישית בחשיבותה, לאחר מגדבורג והאלה.

במלחמת שלושים השנים ניזוקה העיר קשות מהקרבות. במסגרת הסכם שלום פראג (1635), הועברה השליטה באזור לנסיכות הבוחר מסקסוניה. ב-1687 נמכר האזור לברנדנבורג-פרוסיה, והשתייך לשטח השיפוט של דוכסות מגדבורג. באותה עת התיישבו בדוכסות הוגנוטים רבים שברחו מהרדיפות נגדם בצרפת.

בנוסף, התקיימה קהילה יהודית בעיר, וקיים בה עדיין בית כנסת שנבנה ב .

ב-1817 הוקם מחוז יריכוור, כשבירתו היא בורג.

לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה העיר לשמש כבירת המחוז, תחת שלטון גרמניה המזרחית.

## ערים תאומות
הערים התאומות של בורג הן:
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: ערים
רידיפיין מיט

**רידיפיין מיט בע"מ** היא חברה פרטית ישראלית הפועלת בתחום טכנולוגיית המזון, ומתמחה בפיתוח וייצור תחליפי בשר מן הצומח. החברה נוסדה בשנת 2018 וזכתה להכרה בזכות גישתה החדשנית ליצירת סטייק ותחליפי בשר פרימיום באמצעות טכנולוגיות מתקדמות כגון הדפסת תלת-ממד והנדסת רקמות מן הצומח (PBTE).

## היסטוריה
רידיפיין מיט נוסדה בשנת 2018 על ידי אשחר בן-שטרית ואדם להב במטרה לשנות את תעשיית הבשר על ידי פיתוח חלופות איכותיות לבשר מן החי.

החברה מדגישה את תרומתה לקיימות באמצעות צמצום פליטות גזי חממה, הפחתת צריכת מים ומזעור שימוש בשטחי קרקע לעומת תעשיית הבשר מן החי.

מוצרי החברה זמינים בשווקים רבים ברחבי אירופה וצפון אמריקה. הם משווקים ברשתות קמעונאיות, מוגשים במסעדות שף-גורמה, ומשולבים במטבחים של חברות קייטרינג ובתי מלון.

## טכנולוגיה
רידיפיין מיט פיתחה טכנולוגיה ייחודית בשם **הנדסת רקמות מבוססות צומח** (Plant-Based Tissue Engineering – PBTE), המאפשרת יצירת מבנים מורכבים המדמים בשר, כגון סטייקים ונתחי בשר איכותיים.
תהליך הפיתוח כולל:
* ניתוח מרכיבי הבשר – סיבי שריר, שומן ורקמות חיבור.
* שחזור המבנים באמצעות רכיבים מן הצומח, כגון חלבון סויה, שמנים וצמחי תבלין.
* שימוש בטכנולוגיות מתקדמות – Additive Manufacturing ורובוטיקה לדיוק מרבי במבנה הנתח.

גישה זו הפכה את החברה לחלוצה בתחום.

החברה מציעה מעל שמונה מוצרי בשר-חדש המדמים את הטעם, המרקם והמראה של בשר מסורתי – מנתחים עסיסיים ועד נקניקיית בראטוורסט גרמנית.
המוצרים מתמקדים בטעמי בקר וטלה.

## פרסים
רידיפיין מיט זכתה במספר פרסים בין-לאומיים, בהם:
* **פרס החדשנות בטכנולוגיית מזון (FoodBytes London – People’s Choice Award, 2019).**
* **פרס המיתוג בקטגוריית המזון** – Israel Brand Awards 2024.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2018
אלכס פרארי

**אלכס פרארי** (באנגלית: **Alex Ferrari**; נולד ב-28 ביוני 1974 בפורט לודרדייל, פלורידה) הוא במאי קולנוע, מפיק, כותב, מנחה פודקאסט, מחבר ומשפיען בתחום הקולנוע העצמאי והרוחניות. פרארי ידוע בעיקר כמייסד פלטפורמת "Indie Film Hustle", שמספקת משאבים ליוצרי קולנוע עצמאיים, וכמנחה הפודקאסטים "Indie Film Hustle Podcast" ו-"Next Level Soul Podcast", העוסק בחקירה רוחנית והתפתחות אישית, וצבר, נכון ל-2025, כ-200 מיליון צפיות ביוטיוב.

## קריירה
### בתחום הקולנוע
פרארי החל את קריירתו בתעשיית הקולנוע בשנות ה-90, ועבד על למעלה מ-1,000 פרויקטים, כולל סרטי עלילה, סרטים קצרים, פרסומות, קליפים מוזיקליים, פרומואים לרשתות טלוויזיה, דוקומנטריים ופרקי אינטרנט. ב-2001 ביים סרט עלילתי בתקציב של 20 מיליון דולר, המבוסס על סיפור אמיתי על גנגסטר ביפולרי בשם ג'ימי, שרצה לסרט על חייו במאפיה – סיפור שהפך מאוחר יותר לספרו "Shooting for the Mob".

ב-2005 השיק פרארי את "בית הספר לקולנוע הגרילה" הראשון מסוגו, בעקבות סרטו הקצר "BROKEN", שכלל DVD עם למעלה מ-3.5 שעות של הדרכות לייצור סרטי אקשן בתקציב נמוך. הדי.וי.די נמכר בכ-5,000 עותקים, ארוזים ושולחים מחדר השינה שלו. סרטיו האישיים הוקרנו ביותר מ-600 פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם.

פרארי ייסד את "Indie Film Hustle" כפלטפורמה תומכת ליוצרי קולנוע עצמאיים, הכוללת קורסים מקוונים, שירות סטרימינג (Indie Film Hustle TV) ושירותי ייעוץ. הוא הופיע בתקשורת כמו: "וראייטי", "לוס אנג'לס טיימס", "Moviemaker" , "האף-פוסט", "הוליווד ריפורטר" ו"אינדיווייר", והרצה בבתי ספר לקולנוע כמו אוניברסיטת דרום קליפורניה ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בפסטיבלי סלאמדאנס (2019–2022), שוק הסרטים האמריקאי (AFM) , כנס NAB ופילם קון.

### פודקאסטים
ב-30 ביולי 2015 השיק פרארי את "Indie Film Hustle Podcast", שהפך לפודקאסט המוביל בתחום הקולנוע העצמאי באייטיונס. הפודקאסט כולל ראיונות עם אישים כמו אוליבר סטון, אדוארד ברנס, ריצ'רד לינקלייטר, בילי קריסטל, ג'ו קרנהאן, אלברט יוז, אריק רות ואדוארד זוויק. הפודקאסט זכה להורדות רבות מיליונים, והוא מספק עצות מעשיות ליוצרים מתחילים.

ב-21 באפריל 2021 השיק את "Next Level Soul Podcast", פלטפורמה רוחנית המתמקדת בחקירת תודעה, התפתחות אישית, חוויות קרובות למוות ומסתורי הקיום. הפודקאסט כולל ראיונות עם מומחים בתחומי המדע, הרוחניות וההתפתחות האישית, והוא משמש כתנועה גלובלית לקידום מודעות גבוהה יותר. עד נובמבר 2025, שודרו מאות פרקים, והפודקאסט זמין בפלטפורמות כמו אפל פודקאסטס, ספוטיפיי ויוטיוב.

### ספרים
* 2018 - **Shooting for the Mob** – סיפור אמיתי על בימוי סרט למאפיונר ביפולרי, שכלל התייחסויות לבאטמן
* **Rise of the Filmtrepreneur** – מדריך להפיכת סרטים עצמאיים לעסקים רווחיים באמצעות "שיטת הפילמטרפרנר"

שני הספרים הפכו לרבי-מכר באמזון.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי
* אתר Indie Film Hustle
* אתר Next Level Soul
* ערוץ יוטיוב של Next Level Soul

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מגישי פודקאסטים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1974
פנדל (כתב עת)

**פנדל** היה דו-שבועון ספורט ישראלי שהופיע בשנים 1971–1981 בהוצאת "רמדור" ועסק בעיקר בכדורגל. עורכיו היו אורי שלגי ואבינועם פורת. הופיעו כ-213 גליונות.

הגיליון הראשון יצא לאור בדצמבר 1971, וכלל ידיעות וכתבות בתחומי ספורט מגוונים. העיסוק המרכזי היה בכדורגל – הן בכדורגל הישראלי על כוכביו הרבים, והן בליגות האנגליות והעולמיות. לצד זאת, סוקרו גם ענפים אחרים כגון כדורסל, טניס, אתלטיקה, שחייה ואחרים.

בראשית דרכו, כלל העיתון מדור קבוע שהוקדש ל"צעיר כוכבי מכבי תל אביב בכדורסל", מיקי ברקוביץ', ומספר עמודי קומיקס אנגליים מתורגמים. הגיליונות הציגו כתבות ותמונות של כוכבי ספורט זרים, כדוגמת קווין קיגן, יוהאן קרויף, פלה, בובי מור, ג'ורג' בסט, בובי צ'רלטון ואחרים.
לעיתים קרובות, עמוד השער האחורי הציג צילומים של קבוצות כדורגל אנגליות.
כתב העת, אשר החל דרכו כמגזין לנוער, התרחב בהדרגה וכיוון לקהל יעד בוגר יותר.

חוברת 192 משנת 1979 כללה אלבום לאיסוף תמונות של 100 כוכבי כדורגל ישראלים.

## קישורים חיצוניים
* אתר המוקדש לחוברות פנדל

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:תקשורת ספורט בישראל
קטגוריה:שנות ה-1970 בישראל
קטגוריה:שנות ה-1980 בישראל
יוסי זיידנר

**יוסי זיידנר** הוא ארכאולוג ישראלי, הוא פרופסור לארכאולוגיה פליאוליתית וראש המעבדה לחקר האבולוציה התרבותית של האדם, ב.

## ביוגרפיה

## פרסומים
### ספרים
* by Yossi Zaidner, Lithic Production Strategies at the Early Pleistocene Site of Bizat Ruhama, Israel Dec 15, 2014 

## הישגים מדעיים מרכזיים
* גילוי שריד הומו ספיינס בגיל 180,000 שנים במערת מיסליה
* גילוי "הומו נשר רמלה" – מין הומין חדש מהפלייסטוקן התיכון
* עדויות ראשונות לאינטראקציה בין טיפוסי אדם ארכאיים והומו ספיינס
* מחקר על אינטראקציות בין אוכלוסיות במערת תנשמת
* זיהוי וחקר אתר אולדבאי ראשון במזרח התיכון בביצת רוחמה

## ראו גם
* הומו נשר רמלה

## קישורים חיצוניים
* יוסי זיידנר, החוג לארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום, הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית בירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
אימאן אל-גובורי

ממוזער|אימאן אל-גובורי (שנייה משמאל) בשנת 2008
**אימאן אל-גובורי** (בערבית: إيمان الجبوري) היא הקצינה הרפואית הלאומית של ארגון ההגירה הבין-לאומי (IOM), ארגון סיוע בינלאומי בעיראק.

היא סיימה את לימודי הרפואה בבגדאד, עיראק, אך מכיוון שלא רצתה להצטרף למפלגת הבעת' של סדאם חוסיין, עזבה את עיראק כדי לעבוד בתימן. בשנת 2003 חזרה לעיראק לאחר תחילת המלחמה בעיראק ועבדה כרופאה בחדר מיון. מאוחר יותר, בשנת 2003, החלה לעבוד בארגון הבינלאומי להגירה, המארגן טיפול רפואי בבתי חולים ב-19 מדינות. אל-גובורי מתמקדת בטיפול בילדים עיראקים, בחיפוש אחר אלו הזקוקים לטיפול מיוחד ובארגון קבלתו, וכן בעבודה לשיפור הטיפול הרפואי בעיראק.

אל-גובורי הצילה חיי ילדים עיראקים רבים שקיבלו טיפול מיוחד בבתי חולים בארצות הברית ובמקומות נוספים בעולם, כולל: ניתוחים פלסטיים, גפיים תותבות וניתוחי לב מולדים. הטיפול ממומן על ידי ארגוני צדקה.

אל-גובורי קיבלה את אות האומץ הנשי הבין-לאומי לשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:מומחים לרפואה דחופה
קטגוריה:נשים ערביות
Journal of Physics: Photonics

***Journal of Physics: Photonics***, הידוע גם בשם ***JPhys: Photonics***, הוא כתב עת מדעי רבעוני שפיט היוצא לאור על ידי הוצאת IOP. כתב העת, שנוסד בשנת 2019, הוא כתב עת עם גישה פתוחה המכסה התקדמות בכל היבטי הפוטוניקה. העורך הראשי שלו הוא הוגו ת'ינפונט (האוניברסיטה החופשית של בריסל).

## קטלוג
כתב העת מקוטלג ב:
* Directory of Open Access Journals
* Ei Compendex
* Emerging Sources Citation Index
* Inspec
* Scopus

בשנת 2024, דווח שלכתב העת יש אימפקט פקטור של 8.4.

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת לפיזיקה
לילך וולך

**לילך וולך** (נולדה ב-23 באפריל 1977) היא עיתונאית, מבקרת תרבות, סופרת ומגישת פודקאסט ישראלית.

## ביוגרפיה
וולך נולדה ב-1977 בשכונת נווה יעקב בירושלים, להורים יוצאי ארגנטינה. בגיל 10 עברה עם משפחתה לתל אביב, שם למדה בבית הספר לאומנויות ולאחר מכן בתיכון תלמה ילין. לאחר סיום לימודיה, למדה שנה אחת משחק בבית צבי, אך החליטה כי תחום המשחק אינו מתאים לה ופנתה ללימודי כתיבה בבית אריאלה.

## קריירה מקצועית
### עיתונאית
את דרכה המקצועית החלה וולך ב-2006 ככתבת תרבות באתר "נענע", ב-2008 פרסמה ביקורות ספרות באתר ynet, וב-2010 הצטרפה לאתר "וואלה!" כמבקרת טלוויזיה וכסגניתו של אביעד קדרון כעורך התרבות, עד לפרישתה ב-2014.

בשנים 2014–2016 הגישה עם ירון טן ברינק את התוכנית TV on The Radio שעסקה בביקורת טלוויזיה, ברדיו הקצה. בשנים 2015–2022 פרסמה טורים במגזין הרשת "ליברל", ובשנים 2016–2017 פרסמה ביקורות טלוויזיה במגזין "טיים אאוט". ב-2021 פרסמה באתר "המקום הכי חם בגיהנום" כתבה בשני חלקים שעסקה בפרשת יצחק לאור והביאה עדויות של נשים שבהן פגע מינית. הכתבה זכתה להדים רבים, והובילה להפסקת העסקתו של לאור בעיתון "הארץ".

מאז 2022 וולך כותבת ועורכת במוסף "גלריה" של עיתון "הארץ", וב-2023 החלה להגיש במסגרת האתר את הפודקאסט "ענקי הווידאו" לצידו של יונתן אנגלנדר.

### סופרת
וולך פרסמה שני סיפורים קצרים במגזין "מאזניים" של אגודת הסופרים, ובשנת 2022 יצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים" רומן הביכורים שלה, "הטיטניק טובעת אבל הבופה פתוח" שזכה לביקורות אוהדות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגישות פודקאסטים ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מבקרות קולנוע ישראליות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
צור משגבי

**צור משגבי** (מכונה גם **גבעת הטילים**, על שם הגבעה עליה הוא יושב) הוא מאחז חרדי השוכן על רכס כנוב בגוש עציון, בספָר מדבר יהודה. הוא שוכן כשני קילומטרים צפונית ליישוב מיצד, על כביש 3670, בשטחה של מועצה אזורית גוש עציון. היישוב הוקם בינואר 2023.

בשנת 2025 התגוררו במאחז כ-25 משפחות. גובהו של היישוב כ-920 מטרים מעל גובה פני הים.

## היסטוריה
בזמן מלחמת המפרץ ב-1991 הוצבה על הגבעה עליה הוקם בהמשך היישוב סוללת טילי פטריוט, שנועדה ליירט את טילי הסקאד ששוגרו לעבר ישראל על ידי עיראק. על שם סוללת הטילים במקום קיבלה הגבעה את כינוייה: "**גבעת הטילים**". שטחה של הגבעה נחשב כאדמת סקר. 

המאחז הנוכחי הוקם בינואר 2023, על ידי ישראל פופר, בנו של עמי פופר. ב-27 בינואר 2023 נרצח אשר נתן מורלי, בן 14 וחצי, ממקימי המאחז, בפיגוע הירי בנווה יעקב. במסגרת המתקפה האיראנית השנייה על ישראל, באוקטובר 2024, נפל במאחז טיל ששוגר מאיראן.

ב-2025 התגוררו במקום כ-25 משפחות, והיו בו עשרות מבנים. באותה שנה החלו להתרים ביישוב כסף במטרה לבנות בו בית כנסת, שבהמשך הושלמה בנייתו. ב-17 בנובמבר פונו בתים ביישוב והרסו בו עשרה מבנים, בעקבות בקשתו של ראש המועצה האזורית בגוש עציון ירון רוזנטל. במסגרת הפינוי נרשמו מספר עימותים בין הכוחות המפנים לתושבי היישוב, כאשר כ-3,000 בני אדם ומתוכם מאות מתושבי האזור הגיעו אליו ומחו נגד הפינוי. רוזנטל טוען כי בקשתו לפנות את המאחז הגיעה על רקע תוכנית להקמה של אלפי יחידות דיור במקום. למחרת יצאו תושבי היישוב בקמפיין התרמה על מנת לבנות מחדש את הבתים שנהרסו בפינוי.

## מאחזים סמוכים
המאחז הוא הגדול ביותר באזור, שבו קיימים מספר מאחזים אחרים, קטנים יותר, בעלי צביון חרדי. בין המאחזים ניתן למנות את המאחז דרך אמונה, הקרוי על שם הספר דרך אמונה של הרב חיים קניבסקי, ודרך ה', בגבעה הסמוכה לגבעה עליה יושב המאחז.

חבל מאחזים זה הוא הראשון ביהודה ושומרון בעל צביון חרדי, כאשר כלולים בו כל המאחזים החרדיים הקיימים פרט למצפה לאה הסמוך לכוכב השחר, בבנימין. יש הרואים בקיומם של מאחזים אלו ראייה לתהליך רחב יותר במסגרתו חלקים ביהדות החרדית בישראל מאמצת אמונות ותפיסות הנחשבות ימניות, כגון ארץ ישראל השלמה ויישוב יהודה ושומרון.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2023
איופספור

**איופספור** (בטורקית: **Eyüpspor**) היא קבוצת כדורגל טורקית מהעיר איסטנבול. נכון לעונת 2025/2026 משחקת בליגת העל הטורקית.

## היסטוריה
איופספור, נוסדה בשנת 1919 ברובע איוּפ באיסטנבול.

בעונת 1970/1971 עלתה לליגה השלישית, בסיום עונת 1972/1973 בליגה השלישית ירדה הקבוצה לליגה החובבנים. בסיום עונת 1981/1982 עלתה לליגה השנייה. בסיום עונת 1982/1983 בליגה השנייה ירדה הקבוצה חזרה לליגת החובבנים. בסיום עונת 1983/1984 עלתה הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 1986/1987 בליגה השלישית סיימה הקבוצה ראשונה בבית ועלתה לליגה השנייה.

בסיום עונת 1993/1994 בליגה השנייה ירדה הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 2001/2002 שונה מערך הליגות והליגה השלישית הפכה לדרג רביעי, בעונה זו בליגה הרביעית סיימה הקבוצה במקום השני בבית ועלתה לליגה השלישית. בעונת 2013/2014 בליגה השלישית ירדה הקבוצה לעונה בודדת בליגה הרביעית.

### העלייה לליגת העל
לאחר 6 עונות בליגה השלישית בעונת 2020/2021, סיימה הקבוצה במקום הראשון ועלתה ישירות לליגת המשנה. בעונת 2021/2022 ובעונה אחריה בליגת המשנה, העפילה הקבוצה לפלייאוף העלייה אך הפסידה בשניהם. בעונת 2023/2024 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה, ועלתה לליגת העל הטורקית. בעונת 2024/2025 בליגת העל הטורקית, סיימה הקבוצה במקום השישי, נקודה אחת מהעפלה למוקדמות הקונפרנס ליג.

בנובמבר 2025 נעצר יו"ר הקבוצה מוראט אוזקאיה בחדש למעורבות בהימורים בלתי חוקיים.

## יריביות
יריבויותיה הבולטות ביותר של איופספור הן עם קבוצות אחרות מאיסטנבול, קסימפאשה, פתיח קארגומרוק ובייקוז 1908. יריבויות אלו נובעות מקרבה גאוגרפית, חפיפה של טריטוריות אוהדים והיסטוריה ארוכה של מפגשים תחרותיים.

## תארים
* **ליגת המשנה הטורקית: 1**
****זכייה:** 2023/2024
***הליגה הטורקית השלישית: 1**
****זכייה:** 2020/2021
***הליגה הטורקית הרביעית: 2**
****זכייה:** 1986/1987, 2014/2015
****סגנית:** 2001/2002

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1919
ואנונו (סדרת טלוויזיה)

**ואנונו** היא תוכנית טלוויזיה תיעודית-היסטורית, בערוץ כאן 11. הסדרה מביאה את סיפורו של מרדכי ואנונו שכונה "מרגל האטום", וכוללת מסמכים מסווגים ומידע שטרם פורסם, באישור הצנזורה.

## רקע
**מרדכי ואנונו** ( שינה את שמו ל**ג'ון קרוסמן**; נולד ב-13 באוקטובר 1954) הוא טכנאי ישראלי שעבד בקריה למחקר גרעיני בדימונה. לאחר שפוטר מעבודתו מסר לעיתונאים זרים תצלומים מתוך מתקני הקריה ומודיעין טכנולוגי על יכולתה הגרעינית של ישראל, מידע שממנו עלה שלמדינת ישראל מספר רב של פצצות גרעיניות. בעקבות כך נחטף ואנונו לישראל, הורשע בבגידה ובריגול חמור וריצה בכלא את מלוא עונשו, 18 שנים. לאחר מכן שוחרר בתנאים מגבילים ולאחר שהפר אותם נאסר שוב לשלושה חודשים. ואנונו מכונה באמצעי התקשורת בישראל **"מרגל האטום"**.

## הפקה
הסדרה התיעודית ואנונו בת שלושה פרקים, נוצרה על ידי אבי זילברברג ובוימה על ידי גלעד טוקטלי. הסדרה עוסקת בסיפור חייו המורכב של מרדכי ואנונו ומציגה תחקיר מקיף המשלב עדויות וראיונות עם אנשים שהכירו את ואנונו מקרוב. עם זאת, ואנונו עצמו אינו מתראיין באופן ישיר לסדרה. משולבים בה קטעים מראיונות שהעניק בעבר לכלי תקשורת שונים, כולל בישראל, לאחר הרשעתו בבגידה ובריגול.

כל אחד משלושת פרקי הסדרה מתמקדת בשלב או היבט אחר בסיפורו של ואנונו.

### פרק ראשון
מוקדש לשרטוט דיוקנו האישי של ואנונו, ובוחן היבטים כגון הרקע האישי, תחושת האפליה וההתפתחות הרעיונית שלו, המעצבים את דמותו.

### פרק שני
סוקר את התקופה שקדמה לחשיפתו, כולל פעילותו הפוליטית השמאלנית הקיצונית ואת הסימנים המעידים שנפספסו על ידי מפקדיו. כמו כן, הפרק עוסק בהתנהלותם של הגורמים השונים שליוו את הפרשה, ובכלל זה עיתונאי בריטי שהיה מעורב בה.

### פרק שלישי
מתמקד במבצע החטיפה של ואנונו שבוצע על ידי המוסד, שנועד להשיבו לישראל לאחר מעשיו. פרק זה מעלה לדיון סוגיות אתיות ומשפטיות הנוגעות לפעולה של המדינה נגד אזרח ישראלי.

הסדרה כוללת גם סקירה של חייו של ואנונו בהווה.

## ביקורת
הסדרה ואנונו זכתה לביקורות מעורבות. רועי אבן כתב במאקו שההיעדרות של מרדכי ואנונו כמרואיין פוגעת בסדרה, וזאת למרות ששולבו בה קטעים מראיונות עבר שהעניק לכלי תקשורת שונים בעולם ובארץ. בביקורת נטען כי הסדרה לא מצליחה להתרומם ללא השתתפותו הפעילה. עוד נמתחה ביקורת על השימוש המוגזם בפרשנות פסיכולוגית (שכונתה "פסיכולוגיה בגרוש") בחלקים נרחבים של הסדרה. בנוסף, צוין עיסוק אינטנסיבי מדי בענייני התנהלות עיתונאית סביב פרסום המידע על פרויקט הגרעין, וכן נטען שהאלמנטים החזותיים של הסדרה היו "כעורים וכאוטיים".

## קישורים חיצוניים

* 
* הפרק הראשון של הסדרה ואנונו, יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:המוסד בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קידר דרום

[ממוזער|היישוב ומאחוריו [קידר]]
**קידר דרום** (מכונה גם: **קידר הישנה**) הוא יישוב קהילתי כפרי במעמד של התנחלות במדבר יהודה, דרומית למעלה אדומים ולקידר, בגובה של כ-525 מטרים מעל פני הים, באקלים מדברי ויבש. הוא מהווה חלק מגוש אדומים, אך נמצא באחריותה ובשטחה המוניציפלי של המועצה האזורית גוש עציון. מתגוררות ביישוב כ-34 משפחות – חילוניות ומסורתיות.

בכניסה ליישוב מתחיל שביל האופניים המכונה "שביל הסוכר", וקיים בו מקווה.

## היסטוריה
ראשוני התושבים בקידר עלו לקרקע ב-8 ביולי 1984, בסיועה של התנועה המיישבת תנועת משקי חירות בית"ר בע"מ. בהתחלה התגוררו התושבים באוהלים שהביאו איתם ובהמשך בקראוונים שנתרמו או הוקצו להם על ידי ההסתדרות הציונית העולמית וגופים אחרים נוספים. שמונה שנים אחר כך, בשנת 1992, החלו המשפחות של קבוצת המתיישבים הראשונה לבנות בתי קבע בקידר צפון, אתר הסמוך יותר למעלה אדומים. עם השנים הפך היישוב קידר צפון ל"קידר", ונהיה ליישוב גדול, בעוד בקידר דרום נשארו שמונה משפחות בלבד והוא נהיה ליישוב בת של קידר.

בחודש מאי 2008 מינה משרד הפנים ועדת חקירה אשר תפקידה לבדוק ולהמליץ בדבר שינוי תחום שיפוטה של עיריית מעלה אדומים בגבולה עם מועצה אזורית גוש עציון. מסקנות הוועדה, שהוגשו במרץ 2009, המליצו על צירוף יישובי קידר לשטח מעלה אדומים. בחודש מאי 2009 התפרסמה בעיתונות ידיעה כי שר הפנים אלי ישי צפוי לאמץ המלצת ועדת החקירה, אולם המהלך לא יצא אל הפועל.

בשנת 2014 הופרד היישוב קידר דרום מקידר, והוגדר כיישוב עצמאי.

בדצמבר 2025 הכריז השר בצלאל סמוטריץ' כי ליישוב יינתן קו כחול ופורסמה תב"ע ליישוב.

## ראו גם
* קידר
* גוש אדומים

## קישורים חיצוניים

* 
* קידר דרום, באתר מועצה אזורית גוש עציון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודה ושומרון: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:גוש אדומים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
1822 בצרפת

שנת **[[1822]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 835 שנות לאום.

## מנהיגים
* מלך – לואי השמונה עשר
* ראש הממשלה – ז'וזף דה וילל

## אירועים חשובים
* תאריך לא ידוע – הירוגליפים פוענחו על ידי תומאס יאנג הבריטי וז'אן-פרנסואה שמפוליון הצרפתי באמצעות אבן רוזטה.

## נולדו
[200px|ממוזער|שמאל|[לואי פסטר]]
**([[:קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1822|קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1822]])**
* 16 בינואר – אנרי, דוכס אומאל (נפטר ב-1897)
* 11 במרץ – ז'וזף ברטראן, מתמטיקאי (נפטר ב-1900)
* 16 במרץ – רוזה בונר, אמנית (נפטרה ב-1899)
* 13 באפריל – אמיל ארקמן, סופר (נפטר ב-1899)
* 20 במאי – פרדריק פאסי, כלכלן, מדינאי והזוכה הראשון בפרס נובל לשלום (נפטר ב-1912)
* 26 במאי – אדמון דה גונקור, סופר (נפטר ב-1896)
* 9 בספטמבר – הנסיך נפוליאון בונפרטה (נפטר ב-1891)
* 24 בדצמבר – שארל הרמיט, מתמטיקאי (נפטר ב-1901)
* 27 בדצמבר – לואי פסטר, מדען (נפטר ב-1895)

## נפטרו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1822|קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1822]])**
* 2 בפברואר – ז'אן באטיסט דאבו, מלחין וכנר (נולד ב-1742)
* 17 במאי – ארמן-עמנואל ויניירו דו פלסי, דוכס רישלייה החמישי (נולד ב-1766)
* 3 ביוני – רנה ז'יסט אאיאי, מינרלוג (נולד ב-1743)
* 9 ביולי – בתילד ד'אורליאן, נסיכת הדם מבית אורליאן (נולדה ב-1750)
* 19 באוגוסט – ז'אן-בטיסט ז'וזף דלאמבר, מתמטיקאי, אסטרונום, היסטוריון של האסטרונומיה וחוקר גאודזיה (נולד ב-1749)

## קישורים חיצוניים

*
חשיבה המצאתית לילדים

**חשיבה המצאתית לילדים** הוא משחק מחשב מסוג פאזל ולומדה שפותח על ידי חברת קומפדיה בשנת 2004 בהתאם לשיטת חשיבה המצאתית, והוא משחק המשך לחשיבה המצאתית.

המשחק התחלק לשני משחקים שנמכרו בבריטניה שבהם המדען הוחלף בשרלוק הולמס והשוטר הוסב לדוקטור ווטסון.

## עלילה
במשחק ההמשך ישנה עלילה וקשר עלילתי בין החידות. במשחק זה מיקו הגנב פורץ לביתו של המדען מהמשחק "חשיבה המצאתית", וגונב ממנו דברים אך לאחר שהוא גונב את השעון אז השעון מצלצל והמדען מתעורר ואז מיקו נכנס למכונת הזמן שלו, השוטר שמגיע מבין מהמדען שמיקו יצא לרחבי הזמן באמצעות המכונה ועוקב אחריו.

## משחקיות
במשחק ישנם 10 שלבים ושלושה מיני משחקים, כאשר בכל פעם משחקים בתקופת זמן אחרת, לאחר שגומרים ארבעה שלבים, נפתח מיני משחק וכך גם כאשר גומרים שלושה משחקים ועוד שניים ברמת קושי עולה. במשחק זה לומדים על שיטות החשיבה, האיחוד וההיפוך. שיטות אלה מיישמים על 10 חידות שונות שכל אחת דורשת כיוון מחשבה שונה ומקורי על מנת להגיע לפתרון. לכל חידה יש פתרון אחד בלבד, ולכן כאשר מציעים פתרון שאיננו נכון, המשחק ינסה ליישמו, אך המדען יסביר מדוע נכשלנו, וייתן לשחקן לנסות שוב, לאחר מספר כישלונות או חוסר בפעולה על המסך, המשחק יציע רמז אחד, ולאחריו רמז נוסף.

## מדבבים
* צביקה פורמן - המדען
* עמי מנדלמן - השוטר ומיקו הגנב
* לילך עין הבר - נסיכה

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
קטגוריה:משחקי וידאו בעברית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2004
קטגוריה:קומפדיה
אולגה רייבסקי

**אולגה רייבסקי** (נולדה ב-10 ביולי 1956) היא בלשנית ומילונאית רוסייה, דוקטור למדעי הפילולוגיה ופרופסור באוניברסיטת מוסקבה. משנת 1996 ועד 2025 שימשה כמזכירה המדעית הראשית של המועצה המדעית של האוניברסיטה. רייבסקיה היא מחברת מילונים רוסיים–צרפתיים ורוסיים–צרפתיים–רוסיים, מונוגרפיות ומאמרים רבים בבלשנות. היא הוכרה כ"עובדת מצטיינת של ההשכלה הגבוהה של הפדרציה הרוסית" (2005) וזכתה במסדר הדקלים של האקדמאים הצרפתי בדרגת אבירה (2020).

## ביוגרפיה
רייבסקיה נולדה וגדלה בלנינגרד, אז בברית המועצות. בשנים 1967–1972 השתתפה ב"תיאטרון היצירה לנוער" (ברוסית: Театр юношеского творчества, ТЮТ) שפעל בארמון החלוצים של לנינגרד, בהנהגתו של הבמאי מטווי דובּרובין.

ב־1973 סיימה בית ספר תיכון בלנינגרד עם מגמה מורחבת בצרפתית, ונרשמה לפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת סנקט פטרבורג (אז אוניברסיטת לנינגרד). בשנת 1974, מטעמים משפחתיים, עברה לפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת מוסקבה, אותה סיימה ב־1978. בשנים 1978–1981 למדה באספירנטורה בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת מוסקבה.

בשנת 1982 הגנה על עבודת התזה לתואר קנדידט למדעי הפילולוגיה בנושא שמות עצם מורכבים בצרפתית המודרנית (צירוף שמני). בשנת 1990 השלימה דוקטורט במדעי הפילולוגיה עם עבודת הדוקטור בנושא תכונות גזירתיות של חלקי הדיבר העיקריים בשפה הצרפתית.

משנת 1992 היא בעלת דרגת מרצה בכיר, ומשנת 1993 – פרופסור. בשנים 1992–1999 עמדה בראש הקתדרה לבלשנות רומאנית בפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת מוסקבה, והעבירה קורסים בלקסיקולוגיה של איטלקית ושל צרפתית. בשנים 2009–2012 שימשה כראש הקתדרה לפסיכולוגיה של השפה ולהוראת שפות זרות בהפקולטה לפסיכולוגיה, אוניברסיטת מוסקבה. בשנים 2003–2006 ושוב מ־2016 עד 2025 כיהנה כראש הקתדרה לשפות זרות בהפקולטה להיסטוריה, אוניברסיטת מוסקבה. משנת 1996 ועד 2025 שימשה כמזכירה המדעית הראשית של המועצה המדעית של אוניברסיטת מוסקבה.

רייבסקיה חיברה מילונים רוסיים–צרפתיים ורוסיים–צרפתיים–רוסיים שיצאו במספר מהדורות, מונוגרפיה "חלקי הדיבר והגזירה בשפה הצרפתית", ספר לימוד עצמי של השפה הצרפתית ומאמרים רבים בבלשנות ובלקסיקולוגיה.

בנה, אלכסנדר רייבסקי (נולד ב־1984), הוא יפנולוג (חוקר יפן) וקנדידט למדעי הפסיכולוגיה.

## פעילות מדעית
תחומי העניין המדעיים העיקריים של רייבסקיה הם בעיות לקסיקולוגיה וגזירת מילים בצרפתית, ובמיוחד מבנה הלקסיקון והיחסים בין חלקי הדיבר בשפה זו. לפי נתוני מערכת "איסטינה" של אוניברסיטת מוסקבה ומאגר eLIBRARY.RU, היא מחברתן של כ־40 ספרים וכ־38 מאמרים מדעיים, ובהם מילונים רוסיים–צרפתיים ורוסיים–צרפתיים–רוסיים שיצאו במהדורות חוזרות. היא הנחתה חמש עבודות דוקטור (קנדידט) במדעי הפילולוגיה.

## פעילות הוראה
בשנים 1990–1994 הנחתה רייבסקיה את תוכנית הטלוויזיה הלימודית ללימוד השפה הצרפתית Bienvenue en France ("ברוכים הבאים לצרפת"), ששודרה בערוץ הלימודי של הטלוויזיה המרכזית.

באוניברסיטת מוסקבה היא מלמדת, משנת 1981, קורסים הקשורים ללימוד השפה הצרפתית, ובהם:
* קורס כללי בשפה הצרפתית;
* שפת המקורות ההיסטוריים;
* שפת הכתיבה ההיסטוריוגרפית של ימי הביניים;
* תרגום טקסטים מקצועיים בתולדות אירופה ואמריקה בעת החדשה והחדשה ביותר.

## קישורים חיצוניים

* О. В. Раевская באתר אוניברסיטת מוסקבה
* רייבסקיה אולגה ולדימירובנה באתר "כרוניקת אוניברסיטת מוסקבה"
* פרסומים מדעיים של א. ו. רייבסקיה במאגר eLIBRARY.RU
* עבודות מדעיות של רייבסקיה במערכת "איסטינה" של אוניברסיטת מוסקבה

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנים ולשונאים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1956
מחוז יריכוור לאנד

**יריכוור לאנד** (בגרמנית: **Jerichower Land**) הוא מחוז במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה. בירת המחוז היא העיר בורג.

שם המחוז מגיע משם העיר יריכו  שבמחוז ולא משם העיר יריחו.

## היסטוריה
עדויות להתיישבות קדומה באזור, קיימות כבר מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. במאה ה-13, היה האזור בשליטתה של ארכיבישופות מגדבורג.

במלחמת שלושים השנים ניזוקו יישובי המחוז קשות מהקרבות. במסגרת הסכם שלום פראג (1635), הועברה השליטה באזור לנסיכות הבוחר מסקסוניה. ב-1687 נמכר האזור לברנדנבורג-פרוסיה, והשתייך לשטח השיפוט של דוכסות מגדבורג. באותה עת התיישבו בדוכסות הוגנוטים רבים שברחו מהרדיפות נגדם בצרפת.

ב-1816 או 1817 הוקם בפרוסיה מחוז יריכוור, תחת אזור סקסוניה, כשבירתו היא בורג.

לאחר מלחמת העולם השנייה היה המחוז תחת שלטון גרמניה המזרחית.

## גאוגרפיה
במחוז זורם נהר אלבה ו-3 מיובליו. כמו כן עוברות במחוז 2 תעלות מלאכותיות: תעלת אלבה-האבל המחברת את מגדבורג לברנדנבורג ותעלת מיטלנד, מהגדולות שבתעלות גרמניה, שנמשכת מהמחוז, כמעט עד לגבול הולנד, מרחק של 325 ק"מ.

הנקודה הגבוהה ביותר בשטח המחוז היא "הר ירושלים" , המתנשא לגובה 127 מטרים מעל פני הים.

## חלוקה מנהלית
במחוז 5 ערים ועוד 3 עיריות מקומיות הכוללות יישובים כפריים בלבד. להלן רשימת הערים:

## קישורים חיצוניים

יריכוור לאנד
× 2

****** הוא מארז תקליטורים של הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן, אשר יצא לאור ב-29 במרץ 2016 על ידי חברת התקליטים הליקון. המארז מכיל שני אלבומים שהקליט גפן - הגרסה המורחבת של אלבום האולפן השמיני יומן מסע אותה הוציא לאור עם התעויוט בשנת 2001, ועם הזמן, אלבום האולפן העשירי שהוציא לאור בשנת 2006.

## רשימת השמעה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:מארזי תקליטורים
ולדטה אידריזי

**ולדטה אידריזי** (באלבנית: **Valdete Idrizi**, נולדה ב-27 ביוני 1973) היא המנהלת בפועל של פלטפורמת CiviKos (נכון לשנת 2017). היא הייתה המנהלת בפועל והמייסדת של הארגון הלא ממשלתי "מיטרוביצה בונה קהילה" (Community-Building Mitrovica), הפועל למען שלום ובונה קהילה באזור מיטרוביצה בצפון קוסובו. הצוות כולל סרבים ואלבנים כאחד, הפועלים יחד כדי לשקם את האמון שאבד, בין שתי הקהילות שלהם עקב מלחמה ופוליטיקה. בשנים 2002 ועד 2008, "מיטרוביצה בונה קהילה" היה הארגון היחיד במיטרוביצה שעודד פיוס ובנייה מחדש של מערכות יחסים בין אלבנים אתניים לסרבים. הארגון מממן יותר מ-200 פרויקטים באזור מיטרוביצה. הפרויקטים מוקדשים לצרכים של: נוער, נשים, מיעוטים, עקורים, תרבות ותקשורת.

אידריזי היא אלבנית אתנית מקוסובו בצפון מיטרוביצה שאיבדה את ביתה בשנת 1999 כאשר הסרבים פלשו. בשנת 2008 ביתה עדיין היה מאוכלס על ידי סרבים. העמותה שהקימה הצליחה לארגן את חזרתם של קבוצת סרבים לבתיהם בקוסובו, ובשל כך קיבלה אידריזי איומי מוות מצד חמושים אלבנים מקוסובו.

אדריזי הייתה חוצה לעיתים קרובות, את ההרים לשטח הנשלט בידי הסרבים, אף על פי שהוזהרה שהוא מסוכן מדי לחצייה, כדי להפעיל פרויקטים לנשים ונוער בצפון הסרבי. תפקידה כלל גם ייעוץ לאלמנות סרביות ועקורים אחרים שסבלו כמוה. היא הסתכנה במכות, חטיפה ומוות, והחליפה את מגוריה לעיתים קרובות, כדי לשמור על ביטחונה.

בשנת 2008 קיבלה אידריזי את אות האומץ הנשי הבין-לאומי ובשנת 2009 קיבלה את פרס "הסורופטימיסטים הבינלאומיים לשלום".

היא נבחרה למנהלת בפועל של פלטפורמת CiviKos בדצמבר 2011; CiviKos היא יוזמה של ארגוני חברה אזרחית בקוסובו "שמטרתה ליצור סביבה מאפשרת לשיתוף פעולה בין מגזר החברה האזרחית הפורמלית לבין הממשלה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:ילידות 1973
מילוס ים המלח

**מלון מילוס ים המלח**, מבתי המלון הוותיקים בים המלח, ממוקם במרכז עין בוקק באזור מלונות ים המלח ובעל חוף ים צמוד.

הוקם בשם מלון "צל הרים" ב-1982 הכולל 160 חדרים. היה זה אחד מהמלונות הראשונים שהוקמו באזור התיירות בעין בוקק, ועם זאת היה שונה מכל שאר המלונות שהוקמו באזור. בעוד האחרים נבנו בגושי בניינים גבוהים ורחבים, תוכנן המלון בידי האדריכל אורי בלומנטל בתצורה של כפר, כשהוא מורכב מאשכולות של חדרי אירוח במבנים חד ודו קומתיים המאורגנים סביב לבריכה חיצונית מרכזית. המלון תוכנן ברמה של שלושה כוכבים.

לאחר שהחליף בעלות וצורף לרשת מלונות רשת מלונות הרברט סמואל עבר תהליך חידוש ושיכלול ונפתח מחדש בשנת 2019 תחת שמו החדש. במסגרת חידוש המלון בתכנון משרד פייגין אדריכלים, נוספו בריכות פרטיות לחלק מהחדרים וכן נוסף ספא הכולל חדרי טיפולים ובריכת מלח פנימית. המלון המחודש מותג מחדש ככזה שמתאפיין בסגנון יווני, כשהבינוי כולו נצבע בלבן וברחבי המלון הודבקו תצלומים שצולמו ביוון.


Milosdeadsea04.jpg|הכניסה למלון
Milosdeadsea06.jpg|חדר האוכל
Milosdeadsea02.jpg|הבריכה החיצונית וברקע אחד מאגפי המגורים
Milosdeadsea03.jpg|אגף חדרים
Milosdeadsea05.jpg|אגפי חדרים במלון מילוס ים המלח וברקע הרי יהודה


## קישורים חיצוניים
*האתר הרשמי  של מילוס ים המלח
* מיכאל יעקובסון: סיבוב במלון מילוס ים המלח, באתר 'חלון אחורי', 17.11.25

## הערות שוליים

מילוס ים המלח
קטגוריה:עין בוקק
קטגוריה:מועצה אזורית תמר: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי מלון
נובה פושטה

**נובה פושטה** (באוקראינית: **Нова пошта**) היא חברת לוגיסטיקה פרטית אוקראינית, המובילה במשלוח אקספרס של חבילות שנמסרו באוקראינה. החברה מספקת לעסקים וליחידים מגוון רחב של שירותים לוגיסטיים ושירותים נלווים. נוסדה בשנת 2001 בפולטבה. היא חלק מקבוצת החברות נובה גרופ.

## פעילות החברה
נכון לשנת 2023, לחברה הייתה הרשת הגדולה ביותר באוקראינה עם 26,500 סניפים וכספומטים. בשנת 2022, החברה השיקה לוגיסטיקה חוזית והרחיבה את מספר המחסנים במסגרת אספקה. מחסנים נפתחו ליד קייב, בלבוב, ויניצה, קרופיבניצקי ודנייפרופטרובסק.

נובה פושטה היא אחת המעסיקות הגדולות ביותר באוקראינה, באפריל 2022 החברה העסיקה מעל 30,000 עובדים, וכן כ-10,000 עובדים בסניפים שותפים. היא בין עשרים משלמי המיסים הגדולים ביותר באוקראינה, והחברה השנייה בגודלה במדינה, המוערכת בשווי 337 מיליון דולר ארצות הברית.

המתחרה הגדולה ביותר של החברה, היא חברת דואר אוקראינה, "אוקרפושטה".

## תקופת [[מלחמת אוקראינה–רוסיה]]
ב-24 בפברואר 2022, ביום הראשון של הפלישה של רוסיה לאוקראינה, תרמה החברה 25 מיליון גריבניה לצורכי הצבא האוקראיני. כמו כן, החברה השיקה את פרויקט הומניטרי, שמיועד למשלוח סיוע הומנטרי חינם לחיילים בצבא ולקורבנות מלחמה.

ב-21 באוקטובר 2023, כוחות רוסיים תקפו בטילים את טרמינל נובה פושטה באזור חרקיב, במתקפה נהרגו שישה עובדים ונפצעו 17. שבוע לאחר מכן, שנים פצועים נוספים מתו בבית החולים.

ב-1 במאי 2024, מתקפת טילים רוסית באודסה על מחסן של החברה, נהרס המבנה, והושמדו 904 חבילות בשווי של כ-3 מיליון גריבניה (מעל 70 אלף דולר ארצות הברית), במשקל של יותר מ-15 טון. לא נפגעו עובדי החברה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אוקראיניות
קטגוריה:אוקראינה: דואר
קטגוריה:חברות לוגיסטיקה
ריצת הרים

ממוזער|מתחרה במסלול ריצת הרים, 2008
**ריצת הרים** היא ענף ספורט של ריצה המתקיים בעיקר מחוץ לדרכים סלולות, בשטח הררי. עם זאת, כאשר המסלול כולל עליות משמעותיות, ייתכן שימוש גם בכבישים סלולים. בריצת הרים, המסלולים מסומנים בבירור ונמנעים ממקטעים מסוכנים. כאשר הריצה מתקיימת על משטחים שאינם סלולים, היא נחשבת גם לצורה של ריצת שטח. ריצת הרים משלבת קטעי ריצה, ג'וגינג והליכה, בהתאם לשיפוע ולמאפייני המסלול.

ריצת ההרים מוכרת על ידי התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, ומנוהלת על ידי איגוד ריצות ההרים העולמי (WMRA), המארגן אליפויות עולם בענף מאז 1985.

## מסלולי הריצה
איגוד ריצות ההרים העולמי (WMRA) הוא הגוף המנהל את הענף ברמה הבין-לאומית. ריצת הרים מתקיימת בשטח שאינו סלול ברובו, אך במקרים שבהם יש עליות משמעותיות ניתן לשלב גם קטעי כביש סלולים. מסלולי ריצת הרים כוללים לרוב עליות משמעותיות (במרוצים שעולים בלבד), או שילוב של עליות וירידות (במרוצי "עלייה וירידה", שבהם קו הזינוק והסיום נמצאים בגבהים דומים). השיפוע הממוצע של המסלול נע לרוב בין 5% ל־20%. המסלולים חייבים להיות מסומנים בבירור ולהימנע מקטעים מסוכנים.

## אליפות העולם וגביע העולם
ממוזער|תמונה מאליפויות עולם בריצת הרים לשנת 2021
ה-WMRA שותף ביחד עם "איגוד ריצת השטח הבינלאומי" (ITRA) לארגון אליפות העולם הדו-שנתית "אליפות העולם בריצות הרים ושביל" (World Mountain and Trail Running Championships), שנערכה לראשונה בצ'יאנג מאי, תאילנד, בשנת 2022.

עד 2019 התקיימה אליפות עולם ייעודית לריצת הרים בשם "World Mountain Running Championships", שכונתה בעבר גם "גביע העולם בריצת הרים" (World Mountain Running Trophy). האליפות למרחקים ארוכים (World Long Distance Mountain Running Championships) בוטלה בשנת 2019, עם המעבר לפורמט המאוחד.

בנוסף לאליפות העולם הדו-שנתית, האיגוד מפעיל מדי שנה סדרת מרוצים המאגדת את מיטב הרצים במרוצי ההרים הבולטים והיוקרתיים בעולם בשם "גביע העולם בריצת הרים". גביע העולם, הידוע בכינוי "Valsir Mountain Running World Cup", מתקיים לרוב בין יולי לאוקטובר, בעיקר ביבשת אירופה.

הסדרה כוללת מגוון מרוצים בשלוש קטגוריות עיקריות:
* **קלאסי (Classic – Up & Down)** – מסלולים הכוללים עליות וירידות.
* **ורטיקלי (Vertical)** – מרוצי עלייה תלולה במיוחד, בשיפוע העולה על 20%.
* **מרחק ארוך (Long Distance Mountain Running)** – מרוצי הרים למרחקים ארוכים.

בכל קטגוריה נכללים בדרך כלל לפחות שלושה מרוצים בשנה.

## ראו גם
* ריצת שדה
* ריצת שטח

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

הרים
עופר זקס

**עופר זקס** (נולד ב-1972) הוא דיפלומט ומנכ"ל ישראלי שכיהן כשגריר ישראל באיטליה ובסן מרינו. 

## ביוגרפיה
זקס קיבל תואר ראשון במדעי הטבע ותואר שני בכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא כיהן כמנכ"ל מכון היצוא הישראלי במשך ארבע שנים.

זקס כיהן כשגריר ישראל באיטליה משנת 2016 והוחלף ב-2 בספטמבר 2019 על ידי דרור אידר.

זקס מכהן כמנכ"ל הרצוג אסטרטגיה מאז אוקטובר 2019.

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי ישראל באיטליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קטגוריה:סן מרינו: יחסי חוץ
המכשפה (סרט, 1956)

**המכשפה** (בצרפתית: **La Sorcière**) הוא סרט דרמה, קופרודוקציה צרפתית - שוודית משנת 1956 בבימויו של אנדרה מישל , עם מוריס רונה , מרינה ולאדי  וניקול קורסל  בתפקידים ראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "אוליסיה" של אלכסנדר קופרין משנת 1898.

הסרט משלב אלמנטים של דרמה, רומנטיקה ומתח ועוסק בהתנגשות בין אמונות עממיות ואמונות טפלות לבין המודרניות וההיגיון, בין הטבע הפראי ביער לבין התרבות המודרנית. מרכז העלילה הוא משולש רומנטי בין גבר לשתי נשים.

הצילומים נעשו בשוודיה.

פסקול המוזיקה חובר על ידי המלחין נורברט גלנצברג . נעימת הנושא זכתה לפופולריות רבה בישראל הודות לביצוע עם אורגן חשמלי של  מיגל ראמוס שהופיע בשם המסחרי "וירג'יניה מורגן".

אנדרה מישל זכה בפרס דוב הכסף פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
## תקציר העלילה
לורן ברולר ( מוריס רונה ) הוא מהנדס צעיר שמגיע מפריז  לצפון סקנדינביה כדי לפקח על סלילת כבישים בפינה נידחת של שוודיה. הוא מגיע למקום נידח ללא סניף דואר, חנויות, בתי קפה או מקומות בילו  ונפגש עם המהנדס קמויו (מישל אצ'ברי) שממהר לארוז את חפציו ולהסתלק. בעלת החברה היא האלמנה הנאה כריסטינה (ניקול קורסל) שלורן מוצא חן בעיניה ותוך זמן קצר מתפתח רומן בין שניהם.

לןרן רוצה לפוצץ סלע גדול אבל הפועל הראשי מאטי (אולף פאלמה) מזהיר אותו על טרולים בסלע והפועלים מסרבים לעזור לו עד שהוא מפוצץ בעצמו את הסלע בעזרת דינמיט. 

ביער הסמוך גרה הזקנה מאילה (נאימה ולפטראד) יחד עם נכדתה אינה (מרינה ולאדי). אינה היא ילדת יער גדלה כל הזמן ביער בחברת חיות ואינה יודעת קרוא וכתוב. הפועלים רואים בשתחיהן מכשפות שיש להתרחק מהן. כאשר אינה מגיעה בטעות לכפר הם מכים אותה ולורן משחרר אותה ונדהם מיופייה ומשערה הבלונדיני.

אינה בורחת ליער ולורן בעקבותיה עד שהוא מגיע לבית הסבתא שמטפלת בפצעיו בשעה שכל האנשים מחפשים אחריו בחשש שטבע בביצות.

לורן לא יכול להשתחרר מיופיה של אינה ומתחיל לחזר אחריה וללמד אותה צרפתית מתוך מילון צרפתי-שוודי. הוא לוקח אותה לעיר הסמוכה קונה לה נעליים והיא מסתחררת מהחיים בעיר אותם לא הכירה מקודם.

כריסטינה מקנאה ופוקדת על הסבתא ואינה לעזוב את היער שנמצא ברשותה. 

לורן מתקומם ומחליט לשאת את אינה בכנסייה באישור הכומר המקומי (רון וילמסטרום).

אינה מסרבת להצעת הנישואים באומרה שלעולם לא תוכל ללכת לכנסייה. אף על פי כן, בבוקר יום ראשון היא מתגברת על פחדה ונכנסת לכנסיית הכפר. לאחר התפילה, הנשים זועמות על הופעתה, רודפות אחריה מכות אותה ומגרשות אותה ואחד הגברים השיכורים מיידה בה אבן ופוצע אותה קשה בראשה. אינה בקושי מגיעה ליער, שם היא קורסת ומתה בעוד לורן מחפש אחריה.

## צוות השחקנים

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

*הסרט המכשפה 1956 בצבע, באתר יוטיוב
*פסקול המכשפה 1956, באתר יוטיוב
*נעימת הנושא של המכשפה 1956 בביצוע "וירג'יניה מורגן", באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1956
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
אינתי עומרי

"**אינתי עומרי**" ("**את חיי**" בערבית) הוא שיר בביצוע הזמר והיוצר הישראלי מיכה שטרית, שגם כתב והלחין אותו. השיר נכלל באלבומו של שטרית "מסמרים ונוצות", שיצא לאור ב־1998.

## על השיר
השיר מעמיד את היחיד מול הממסד בהציגו את מאבקם של בני זוג לנוכח קשיי האבטלה, לאחר שהמפעל שעבדו בו נסגר. רבים ראו בשם השיר כשואב את השראתו (כגרסה גברית) משם שירה של אום כולתום "אינתה עומרי" ("אתה חיי"). גם שטרית אישר בעקיפין את הקשר בין שמות השירים.

שטרית חיבר את השיר לאחר שקרא כתבה אודות בני זוג שעבדו במפעל "פולגת" בקריית גת ונאלצו להתמודד עם סגירתו. הכתבה גרמה לו להיזכר בילדותו ובאימו, ובסגירה דומה שאירעה בעיר נעוריו: 

כשנולדה לימים בתו של שטרית, קרא לה עמרי (במלעיל).

## הצלחה
השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מקום בצמרת, מצעד הפזמונים הישראלי השבועי של רשת ג', ב־29 במרץ 1998. הוא צעד במשך שמונה שבועות (עם דילוג של שבוע עקב חג השבועות) עד 7 ביוני 1998, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום השני, ב־19 באפריל 1998. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ח של התחנה השיר דורג במקום ה־26.

השיר נכלל ברשימת "1001 השירים הישראליים האהובים בכל הזמנים" שהרכיבו מוזיקאים ואנשי תעשייה בכירים ב־2015 לכבוד יום העצמאות.

## מיקומי שיא

## משתתפים
* מיכה שטרית – זמרה
* ברי סחרוף – גיטרה אקוסטית, אורגן
* יזהר אשדות – תכנות תופים ובס
* זוהר פרסקו – כלי הקשה
* פליקס מזרחי – כינור מוביל
* שאול כהן – כינור
* סלים נדל – כינור
* ויקטוריה חנה – קולות

### הפקה
* מפיק מוזיקלי – יזהר אשדות, ברי סחרוף
* טכנאי קול – גיא לנדאו
* מיקס ועריכה דיגיטלית – יזהר אשדות

## גרסאות כיסוי
מרגלית צנעני ביצעה לשיר גרסת כיסוי, שנכללה באלבום גרסאות הכיסוי "2 צדדים למטבע", שיצא לאור ב־2011. הגרסה של צנעני הייתה נשית: היא הפכה את כינויי הגוף, וקראה לשיר "אינתה עומרי" ("אתה חיי", במקום "אינתי עומרי" – "את חיי" של שטרית), כשם שירה של אום כולתום.

ב־2020 ביצעו את השיר אוריין שוקרון ואוהד דרשן עם תזמורת אלמוגרביה, באופן ששילב בין המילים והלחן של מיכה שטרית לבין הלחן של השיר של אום כולתום.

ב־2022 ביצעה את השיר התזמורת האנדלוסית הישראלית, שאירחה את רביד פלוטניק כזמר המבצע. עיבדו את השיר פטריק סבג ורפי ביטון, המנהל המוזיקלי של התזמורת.

הדי ג'יי והמפיק עמרי סמדר פרסם גרסת רמיקס לשיר באוגוסט 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכה שטרית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
קטה גרופ

**קטה גרופ - גיל קטה בע"מ** היא חברת איגרות חוב ישראלית, העוסקת בייזום ובביצוע של פרויקטים למגורים, התחדשות עירונית ונדל"ן מניב. החברה, בשליטתו של גיל קטה, פועלת במודל "יזם-קבלן" עם סיווג קבלני ג'5.

## היסטוריה
חברת קטה גרופ הוקמה בשנת 2004 על ידי גיל קטה. החברה החלה בייזום פרויקטים בפתח תקווה.

בשנת 2008 קיבלה החברה היתר בניה ראשון לפרויקט במנדלסון 9 פתח תקווה. בשנת 2015 החלה קטה גרופ בבנייה ופיתוח של נכסי נדל"ן מניב למסחר ומגורים ברחוב פינסקר בפתח תקווה. בשנת 2017 בוצע אכלוס ראשון של פרויקט התחדשות עירונית של החברה ברחוב ברנדה בעיר. בהמשך, החלה החברה לפתח את זרוע הנכסים המניבים שלה, הכוללים שטחי מסחר ומגורים להשכרה.

במהלך העשור השני של המאה ה-21, הרחיבה את פעילותה לערים מרכזיות נוספות בגוש דן.

בספטמבר 2025 הרסה החברה שלושה פרויקטי התחדשות בחודשיים והגיעה ל-27 פרויקטי התחדשות עירונית שנהרסו והתחילו בנייה.

במקביל, השלימה החברה תהליכים להפיכתה לתאגיד מדווח, כאשר על פי פרסומים כלכליים שווי נכסיה הוערך בכ-1.68 מיליארד ש"ח (נכון ל-2025).

בדצמבר 2025 קטה גרופ הנפיקה אג"ח בסך כ-103 מיליון ש"ח בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

## תחומי פעילות
קבוצת קטה פועלת בחמש זרועות עיקריות:

# **התחדשות עירונית**: ייזום וניהול של מתחמי פינוי-בינוי ותמ"א 38/2. החברה מקדמת עשרות מתחמים ומעל ל-8,000 יחידות דיור מחדרה ועד באר שבע.
# **ביצוע (קבלנות):** החברה מבצעת את כל הפרויקטים שלה בעצמה ובעלת סיווג ג'5
# **נכסים מניבים**: החברה מחזיקה בפורטפוליו נכסים הכולל כ-130 יחידות דיור המיועדות להשכרה ארוכת טווח, וכ-1,000 מ"ר של שטחי מסחר פעילים.
# **פיתוח עסקי**: איתור ורכישת קרקעות, ייזום עסקאות קומבינציה ויצירת שותפויות אסטרטגיות להשבחת זכויות בנייה.
# **חברת כוח אדם**: החברה הקימה ומפעילה חברת כוח אדם ייעודית המספקת עובדים מקצועיים לאתרי הבנייה, במטרה להבטיח רציפות תפקודית ועצמאות תפעולית ללא תלות בתנודות השוק.

## פרויקטים נבחרים
* **מתחם נווה גן צפון בפתח תקווה** – שלושה מגדלים בני 14 קומות הכוללים 156 יחידות דיור. הפרויקט יצא לדרך ב-2021 והושלם בתוך שנתיים בלבד.
* **KATA-ICON גליל ים בהרצליה** – שני מגדלים הכוללים 98 יחידות דיור, שתוכננו על ידי משרד LSA. הבנייה החלה ב-2023.
* **מתחם השלום, תל אביב** – מגדל בן 23 קומות הכולל 164 דירות במרכז תל אביב (מתחם תע"ש השלום). המגדל יהיה חלק מקומפלקס מגורים חדש של 1,100 דירות שייבנו סביב פארק ירוק, מוסדות לימוד חדשים ומתחמי בילוי.
* **מתחם אבא הלל ברמת גן** – פרויקט פינוי-בינוי שבמסגרתו תשעה מבנים ותיקים יפנו את מקומם לטובת 165 יחידות דיור חדשות.
* **מתחם סוף רוטשילד בפתח תקווה** – פרויקט פינוי-בינוי הכולל הריסה של 13 מבנים, במקומם ייבנו 300 יחידות דיור חדשות. שלבים א וב' נבנו ואוכלסו, שלבים ג' וד' בשיווק וביצוע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:חברות אג"ח הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2004
קטגוריה:פתח תקווה: חברות
נחל עמוס

**נחל עמוס** הוא נחל אכזב במדבר יהודה שבישראל. הנחל מתחיל בלב העיירה תוקוע שבמזרח גוש עציון, סמוך הנחל נשפך לנחל חצצון ולנחל תקוע באמצע מדבר יהודה בכביש 3698. על שמו ועל שם עמוס הנביא נקרא היישוב מעלה עמוס.

## גאוגרפיה
הנחל יוצא מלב העיירה הערבית תוקוע לכיוון מורדות הר זערור שבגבול מדבר יהודה עם גוש עציון, בין תקוע ליישוב מעלה עמוס, השותפה לקריאת השם עם הנחל על שם עמוס הנביא שחי באזור תקוע המקראית וקבור בתוקוע הערבית.

הנחל נפגש עם נחל חצצון ונחל תקוע לאורך כביש 3698 באמצע מדבר יהודה לאחר הכפר הבדואי ערב אל ראשידיה.

עמוס
קטגוריה:מעלה עמוס
קהילת יהודי ציריך

**קהילת יהודי ציריך** (בגרמנית שווייצרית: **Israelitische Cultusgemeinde Zürich** ובקיצור **ICZ**) היא קהילה יהודית המתגוררת בעיר ציריך, העיר הגדולה ביותר בשווייץ והבירה של קנטון ציריך.

## היסטוריה
ישנם תיעודים של יהודים אשר התיישבו בעיר ציריך בין 1234 ל-1274. רובם עסקו בתחום ההלוואות והתגוררו ברחוב היהודים (כיום אזור פרושאוגאסה - Froschaugasse). כבר במאה ה-14 היה בית כנסת באזור פרושאוגאסה. ב-1354, 100 יהודים התגוררו בעיר (כ-2% מאוכלוסיית העיר אז).

הקהילה הושפעה רבות מטבח שטרסבורג, שבו כ-2,000 יהודים נשרפו למוות בפומבי, והיתר גורשו מהעיר בתקופת האנטישמיות בימי המוות השחור. לאחר מכן התחדשה הקהילה, ובמחצית השנייה של המאה ה-14 פעל בעיר רבי משה מצוריך. הקהילה סולקה מהאזור במאה ה-15 (בערך באזור 1436), וב-1634 נאסר כניסתם לאזור באופן מוחלט.

רק ב-1862, יהודים הורשו לחזור לציריך, שם התיישבו והקימו את הקהילה Israelitische Kultusverein (האגודה הדתית הישראלית) שלאחר מכן שמה שונה ל-Israelitische Cultusgemeinde Zürich (הקהילה היהודית של ציריך, בקיצור: ICZ). ב-1884, בנו את בית הכנסת Nuschelerstrasse.

ב-1895, בהשראת הפרדת הקהילות בגרמניה, פרשו קבוצת יהודים אורתודוקסים מן הקהילה, בשל התנגדותם לאווירה הליברלית ששררה בה. הללו הקימו אגודה נפרדת בשם עדת ישורון (כשמה של הקהילה הנפרדת הראשונה בפרנקפורט), ובגרמנית Israelitische Religionsgesellschaft Zürich (IRGZ), שקיימת עד היום כקהילה חרדית, בת כמה מאות חברים, לצדה של הקהילה הכללית של ציריך. בהמשך הוקמו גם קהילות חסידיות בציריך, שאף הן עצמאיות ואינן חלק מן הקהילה הכללית.

במלחמת העולם השנייה יהודים רבים נמלטו לציריך, שם הקהילה היהודית של ציריך (ICZ) סיפקה להם מכסה וסיוע. בנוסף, הקונגרס הציוני העולמי נערך בציריך לאורך מספר שנים, וזאת בשל הפעילות העוינת של המפלגה הנאצית וניצול מעמדה של שווייץ כמדינה נייטרלית במלחמת העולם השנייה.

כיום פועלות בעיר מספר קהילות יהודיות: הקהילה המרכזית (ICZ), הקהילה הנפרדת 'עדת ישורון' (IRGZ), קהילת 'אגודת אחים' החסידית, בית חב"ד, קהילה רפורמית "אור חדש" ועוד. הקהילות השונות מאוגדות במסגרת הפדרציה היהודית של שווייץ (SIG) שתפקידה לייצג את כלל יהדות שווייץ.

## אוכלוסייה
נכון לשנת 2025, האוכלוסייה היהודית של ציריך מונה כ-7,000 יהודים. בעיר יש 2 חנויות כשרות.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות שווייץ
קטגוריה:ציריך: תרבות
קטגוריה:שווייץ: דת