open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המסור (סדרת סרטים)

**המסור** (באנגלית: **Saw**) היא סדרת סרטי אימה שנוצרה על ידי הקולנוענים האוסטרלים ג'יימס ואן ולי וואנל.

הסרטים עוקבים אחר הרוצח הסדרתי ג'ון קרמר (טובין בל) הידוע על ידי התקשורת בשם ג'יגסו (Jigsaw) שחולה בסרטן קשה במוחו. במקום לרצוח את קורבנותיו הוא מציב להם "משחקי מוות" כאשר המטרה היא למצוא דרך לצאת בחיים מהמלכודת בה הם כלואים. הדרך למציאת המילוט קשה ועל הקורבנות לפגוע פיזית בעצמם או באחרים על מנת לצאת. ג'ון עושה את מעשיו החולניים במטרה ללמד את קורבנותיו להעריך את מה שהחיים העניקו להם.

סדרת הסרטים של "המסור" זכתה בפרסים רבים ששיבחו אותה וקצרה הצלחה רבה ברחבי העולם. היא פופולרית וידועה במיוחד בשל האווירה המותחת והאפלה בסרטים, הטוויסטים העלילתיים, הסופים המפתיעים והסדיסטיות החולנית הנוראה המופיעה בכל סרט וסרט. את הרעיון המקורי לסרטים הגו התסריטאים האוסטרליים לי וונל ולג'יימס ואן, שמפיקים את הסדרה. סדרת סרטי "המסור" אף זכתה בשנת 2010 להיכנס ל"ספר השיאים של גינס" בקטגוריית סדרת סרטי האימה המצליחה ביותר בכל הזמנים, עקב הכנסות קופתיות של $953,421,276 - יותר מכל סדרת סרטי אימה אחרת, עד שנת 2018, בה עקפה סדרת האימה "לזמן את הרוע" את סדרת "המסור", כאשר צברה רווח כולל של 1.5 מיליארד דולר בסך הכל.

בתאריך 27 באוקטובר 2017 יצא לאקרנים הסרט השמיני בסדרה, "פאזל" (באנגלית: "Jigsaw", תחילה נקרא "המסור: מורשת"). ב-21 במאי 2021 (כשנה לאחר תאריך היציאה המקורי של הסרט ב-15 במאי 2020 שנדחה בגלל מגפת הקורונה) יצא לאקרנים הסרט התשיעי בסדרה, "ספירלה - מספרו של המסור" (באנגלית: SPIRAL - From The Book of Saw), וב-29 בספטמבר 2023, עלה לאקרנים הסרט "המסור X". ב-12 בדצמבר 2023, הוכרז סרט המשך, "המסור 11", שעתיד לעלות לאקרנים ב-27 בספטמבר 2024 (נדחה בשנה).

## הסרטים בסדרה

## סרט קצר

המסור (סרט קצר) (המכונה בפשטות "המסור 0.5"), הוא סרט קצר משנת 2003, ששימש ככלי קידום מכירות בהצגת גרסה עלילתית ל"סרטי ליונסגייט". זה כלול בדיסק של מהדורת ה-DVD הלא חתוכה של "המסור" משנת 2004. הוא שוחרר לבד, וב-DVD של סדרת סרטי "המסור" המכיל את הדיסק של "המסור 2" ו"המסור 3".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ביקורת המסור 7, באתר "העולם השטוח"
* אלוקים משחק במסור, מאמר מאת משה רט
* הרהורים נוספים בעקבות המסור, מאמר המשך מאת משה רט

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי ליונסגייט
כובע הנזיר

**כובע הנזיר,** טרופֵּאוֹלוּם (שם מדעי: *Tropaeolum majus*) הוא צמח נפוץ בגינות ארץ ישראל, ממשפחת הטרופאאוליים. כובע הנזיר משתרע (מטפס) ומכסה שטחים בעלווה נאה - עלים גדולים, שצורתם כצלחת - ובפרחים שצורתם כחצוצרה בצבעי צהוב כתום ואדום עזים.

## אטימולוגיה
המין נקרא במקור Nasturtium indicum ("נאסטורטיום הודי") אך הצמח אינו קשור לסוג Nasturtium האמיתי.

שם הסוג הנוכחי Tropaeolum, פירושו "גביע קטן". Tropaeolum היא הצורה הזעירה של הטרופאום הלטיני, שבעצמו הושאל מיוונית עתיקה τρόπαιον : "גביע". הכינוי הלטיני majus פירושו "גדול יותר"

## מאפיינים
מוצאו של הצמח בדרום אמריקה.

כובע הנזיר מומלץ לזריעה בסתיו, בחודשים ספטמבר-דצמבר, בשמש מלאה עד חצי-צל. ככל שכובע הנזיר חשוף יותר לשמש כך הוא מצמח יותר פרחים, והעלים גדולים יותר. הצמח נובט וגדל לאורך החורף, ומקיים מחזור פריחה שראשיתו בינואר וסופו בתחילת מאי. כובע הנזיר מפיק זרעים רבים וגדולים, ובדרך כלל אין צורך בזריעה יזומה נוספת בשנה שלאחר הזריעה הראשונה.

פרחי כובע הנזיר ועליו ראויים למאכל. העלים הם בעלי טעם חריף מתון (מזכיר במקצת חרדל) ואילו הפרחים מוסיפים צבע עז לסלט.

כובע הנזיר מהווה מין פולש במספר מקומות בעולם, וגם בישראל. הוא בעל כושר רבייה וגטטיבית גבוה המאפשר התפשטות מהירה על חשבון הצומח שמסביבו. בישראל, המין מהווה מפגע אקולוגי בשטחים טבעיים הסמוכים לגינות נוי בהם הוא ניטע, למשל נחל שיח בעיר חיפה.

## גלריה

Kovahanazir01.jpg|כובע הנזיר
Kovahanazir02.jpg|כובע הנזיר


## קישורים חיצוניים

*כובע הנזיר, באתר גאמנון צמחים ומרפא
*כובע הנזיר, באתר מקם
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צלפאים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:פרחי מאכל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צמחי גן
יזכור (אתר אינטרנט)

**יזכור** הוא אתר אינטרנט המשמש להנצחת חללי מערכות ישראל והוא מכיל את רשימת חללי מערכות ישראל ובדרך כלל גם את תמונתו וסיפור חייו של כל אחד מהם. האתר נקרא בעבר "נזכור את כולם" בעקבות ציטוט מפזמון שיר "הרעות" שכתב חיים גורי. האתר כולל גם חיילי צה"ל שנפטרו ממחלה, או נהרגו בתאונה במהלך שירותם הצבאי, וכן מי שנפטרו לאחר סיום שירותם הצבאי (ולעיתים שנים רבות לאחר סיום שירותם), אך הוכרו כחללי צה"ל משום שמותם נבע מפגיעה שנפגעו במהלך שירותם. האתר הוקם ומתוחזק על ידי משרד הביטחון.

חללי מערכות ישראל הנכללים באתר הם לוחמי צבא ההגנה לישראל ושאר אנשי מערכת הביטחון שנתנו נפשם על הבטחת קיומה של מדינת ישראל, לוחמי המחתרות שנפלו למען תקומת ישראל (מאז 1860 - עת החלה היציאה מן החומות בירושלים) ולוחמי היישוב בצבא הבריטי בימי מלחמת העולם השנייה. החלל הראשון ברשימה זו הוא  שנפל ב-5 בינואר 1873, ו' טבת תרל"ג.

חלקו העיקרי של האתר כולל דפי זיכרון אחדים לכל חלל:
* פרטים מזהים: שם, דרגה צבאית, תאריך נפילה (עברי וגרגוריאני) וחיל. דף זה מכיל קישורים לשני הדפים הנוספים המוקדשים לחלל זה.
* סיפור חייו של החלל, כולל תצלומו (למעטים מהחללים לא מופיע דף זה).
* מקום מנוחתו: מידע מדויק על מקום קברו של החלל.

את הנופלים ניתן לאתר לפי שמם, תאריך נפילתם והיישוב שממנו באו.

עוד מכיל האתר:
* תפילת "יזכור" לחללי מערכות ישראל.
* ארכיון של איגרות למשפחות השכולות ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, משנת 1952 ועד היום.
* פרקי שירה רלוונטיים, החל מקינת דוד, דרך "מגש הכסף" מאת נתן אלתרמן וכלה ב"מה אברך" מאת רחל שפירא.
* גַּלְעֵד אשר מתעד את האנדרטאות שהוקמו לזכר הנופלים במשך השנים.
* אפשרות להדלקת נר וירטואלי עבור חללי מערכות ישראל, נר כללי או אישי.

## ראו גם
* אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר הדלקת נר לזכר חללי מערכות ישראל
*יזכור - הנצחת החללים ברשת החברתית "פייסבוק"
* 
* 
* 

קטגוריה:הנצחת חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:משרד הביטחון
סמל כריסטופל

**סמל כריסטופל** ( \ \Gamma^{\mu}_{\sigma \rho} ) הוא קשר לוי-צ'יוויטה המהווה מקרה פרטי של קשר אפיני. לאיברי הקשר קוראים **סמלי** (או **סימני**) **כריסטופל**. סמל כריסטופל איננו טנזור. במתמטיקה, סמל כריסטופל נלמד במסגרת גאומטריה דיפרנציאלית וחשבון טנזורים. הוא מופיע בתורת היחסות הכללית, שם הוא ביטוי לכוח הכבידה שנוצר כתוצאה מעקמומיות המרחב-זמן.

## הגדרה

סמל כריסטופל הוא קשר אפיני נובע מכך שבמערכת קואורדינטות כללית, וקטורי הבסיס אינם קבועים, וכאשר גוזרים וקטור, לא מספיק לגזור רק את רכיבי הווקטור, אלא יש לגזור גם את וקטורי הבסיס. הקשר מבטא עובדה זו, וסמלי כריסטופל מוגדרים להיות המקדמים של הצירוף הליניארי בווקטורי הבסיס של נגזרת של וקטור בסיס, כלומר: 
:\nabla_\mu \vec{e}_\nu=\Gamma_{\mu \nu}^\rho \vec{e}_\rho

קשר זה מאופיין באופן יחיד באמצעות שתי דרישות:
# הקשר קומפטיבילי עם המטריקה (כלומר: עם הטנזור המטרי של רימן). כלומר: ניתן להחליף בסדר בין גזירה קו-ואריאנטית והעלאה והורדה של אינדקסים באמצעות המטריקה. מתמטית, זה מתבטא במשוואה \ \nabla_\rho g_{\mu \nu} = 0.
# הקשר הוא חסר פיתול. כלומר: ניתן להחליף את סדר הגזירה בנגזרות קו-ואריאנטיות מעורבות. מתמטית, זה מתבטא במשוואה \ (\nabla_\mu \nabla_\nu - \nabla_\nu \nabla_\mu ) \phi = 0. מכך נובע שסמל כריסטופל סימטרי בשני האינדקסים התחתונים שלו \ \Gamma^{\mu}_{\sigma \rho} = \Gamma^{\mu}_{\rho \sigma}.

משתי דרישות אלה ניתן להראות שסמל כריסטופל נתון על ידי הצירוף הבא של הנגזרות הראשונות של הטנזור המטרי:
: \ \Gamma^{\mu}_{\sigma \rho} = \frac{1}{2} g^{\mu \nu} \left( \frac{\partial g_{\sigma \nu}}{\partial  x^{\rho}} + \frac{\partial g_{\rho \nu}}{\partial x^\sigma} - \frac{\partial g_{\sigma \rho}}{\partial x^\nu} \right)
כאשר \ G^{-1} = g^{\mu \nu} היא המטריצה ההופכית של הטנזור המטרי ויש סכימה על האינדקס \ \nu (ראו הסכם הסכימה של איינשטיין).

## נגזרת קו-וריאנטית

באמצעות קשר כריסטופל אפשר להגדיר את הנגזרת הקו-ואריאנטית של טנזור:
* \ \nabla_\mu A^\nu = \partial_\mu A^\nu + \Gamma^{\nu}_{\mu \rho} A^\rho
* \ \nabla_\mu B_\nu = \partial_\mu B_\nu - \Gamma^{\rho}_{\mu \nu} B_\rho
* \ \nabla_\mu C^\nu_\sigma = \partial_\mu C^\nu_\sigma + \Gamma^\nu_{\mu \rho} C^\rho_\sigma - \Gamma^\rho_{\mu \sigma} C^\nu_\rho 

לנגזרת הקו-ואריאנטית שתי תכונות עיקריות:
# נגזרת קו-ואריאנטית של טנזור גם היא טנזור.
# וקטור שנשאר קבוע בטרנספורט מקבילי לאורך עקומה מאופיין בכך שהנגזרת הקו-ואריאנטית שלו לאורך העקומה שווה לאפס.

## ב[[פיזיקה]]

סמל כריסטופל מופיע בתורת היחסות הכללית והוא מבטא את הכוח שיוצר שדה גרביטציה. השפעתו על תנועתו של גוף מתבטאת בכך שגוף במרחב עקום נע בגאודזות באותו מרחב והמשוואה הגאודזית כוללת בתוכה גם את סמל כריסטופל ומושפעת ממנו
: \ \frac{ d^2 x^\mu}{d \tau ^2} + \Gamma^{\mu}_{\sigma \rho} \frac{ dx^\sigma}{d \tau} \frac{ dx^\rho}{d \tau} = 0 \quad ; \quad d \tau ^2 = - g_{\mu \nu} dx^\mu dx^\nu

## ראו גם

* קשר אפיני
* קשר לוי-צ'יוויטה
* הטנזור המטרי
* טנזור העקמומיות של רימן
* תורת היחסות הכללית

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
קטגוריה:תורת היחסות הכללית
קטגוריה:סימנים מתמטיים
סנדלר (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
סנדלר

[שמאל|ממוזער|250px|סנדלר באי [קאפרי שבאיטליה.]]
[שמאל|ממוזער|250px|סנדלרים ב[בנגלדש]]
**סנדלר** הוא אדם העוסק בייצור או בתיקון של נעליים וסנדלים. יש סנדלרים המתמחים בסוג מסוים של נעליים, כגון נעליים אורתופדיות.

הסנדלרות היא מקצוע שהולך ונעלם, מכמה סיבות. ראשית, מרבית הנעליים מיוצרות כיום בייצור המוני בבתי חרושת. שנית, אנשים רבים מעדיפים לרכוש נעליים חדשות מאשר לתקן את נעליהם הישנות, הן משום שהבדלי העלות אינם משמעותיים והן בשל שינוי בהרגלי הצריכה. שלישית, אמצעי הייצור והחומרים מהם עשויות נעליים השתנו, וכיום רבות הנעליים שלא ניתנות לתיקון עם התבלותן.

שמות המשפחה "שומאכר" (Schumacher) ו"שוסטר" (Schuster) פירושם בגרמנית סנדלר, ומקור השמות הוא לרוב כאשר אחד מאבות משפחה זו אכן היה סנדלר. שמות המשפחה Sandler, Sandel ו-Sandelmann גם הם מצביעים לרוב על היות אחד מאבות המשפחה סנדלר.

## סנדלרות בישראל
[שמאל|ממוזער|250px|סנדלרים בקיבוץ [גן שמואל, שנות ה-30]]
במשך שנים רבות נחשבו מקצועות העור, ובתוכם מקצוע הסנדלרות, למקצוע נחשל. הפועלים בתחום סבלו ממצוקה כלכלית ומחסור במקורות פרנסה, בין השאר, עקב התחרות עם סחורה תוצרת חוץ. בשנות מלחמת העולם השנייה הוטב המצב משני טעמים: הראשון, הזמנות הצבא הבריטי: ישראל הייתה הספק הראשי של נעליים לצבא בכל המזרח התיכון, והשני, האטה ביבוא.
מרבית הפועלים הסנדלרים בארץ היו בני עדות המזרח. בשנות ה-40 חלה הטבה בתנאים עקב התארגנות מקצועית במסגרת ההסתדרות שהולידה הסכמי עבודה מול המעסיקים.

בדצמבר 1937 יצאו סנדלרי ירושלים בשיתוף עם האיגוד למען תוצרת הארץ, למשמרות מחאה מול בית המסחר לנעלים "קדימה" שהציף את השוק בנעליים מיובאות מסוריה. המשמרות גרמו לקונים רבים לחזור בהם מקנייתם.

בין השנים 1950–1951, בתקופת הצנע, התקיימו בארץ שביתות סנדלרים בשל העדר הקצבה מתאימה של עורות לייצור נעליים. בתקופת הקיצוב מנה ארגון הסנדלרים והאורתופדים של תל אביב-יפו כאלף חברים.

בשנות ה-60 היה מחסור גדול בסנדלרים. בגלל חוסר היוקרה שבו, לא היה דור המשך שילמד את המקצוע. מוסד שהכשיר בכל זאת, נערים למקצוע הסנדלרות היה בית הספר המקצועי "כפר בתיה" (נוסד ב-1947). אחת העתודות המקצועיות במקום הייתה מגמת סנדלרות. "כל שנה מסיימים את לימודיהם כ-20 סנדלרים" לאחר הכשרה מקצועית של שנה וחצי-שנתיים.

## סנדלרים בתרבות
* הביטוי "הסנדלר הולך יחף" מתייחס לאדם בעל מומחיות בתחום מסוים, שאינו מממש את מומחיותו כלפי עצמו. (מקורו בחרוז בערבית: איסקאפי - חאפי)
* במחזה שלמה המלך ושלמי הסנדלר, שלמי הוא סנדלר הדומה במראהו לשלמה המלך, והשניים מחליפים בתפקידיהם לזמן קצר. הסנדלר מסמל את הניגוד המוחלט למלך, בהיותו איש פשוט וקשה יום.
* בשחמט, "מט סנדלרים" הוא כינוי להשגת מט בתוך ארבעה מהלכים.
*הביטוי הלטיני "סנדלר, לא מעל הסנדל" (לטינית: ne supra crepidam, sutor) מיוחס לצייר היווני אפלס שהפנה אותו לסנדלר שיעץ לאמן איך לצייר נעל ואחר כך הרשה לעצמו להעיר הערות נוספות. כוונת האמרה שהמומחה יעסוק במומחיותו.
* כינוי לרופא חסר כישרון, "זה רופא?, זה סנדלר"...

## מיחזור נעליים
בשנים האחרונות התחילו אנשים ומפעלים למחזר נעליים בצורות שונות. יש המשתמשים בנעליים ישנות בתור עציצים, יש המפרקים אותן לגורמים ומשתמשים בהן ליצירת תיקים.

חברות מסוימות מייצרות נעליים מפסולת פלסטיק. חברת אדידס למשל, הופכת פסולת בקבוקים מהים לנעלי ובגדי ספורט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקצועות הייצור
קטגוריה:הנעלה
9M119 סביר

**9M119M ריפלקס** ו-**9M119 סביר** (כינויו בקוד דיווח נאט"ו: AT-11 "Sniper") הם טילי נ"ט דור ב' רוכבי קרן לייזר מתוצרת ברית המועצות ובהמשך רוסיה. מקור השם סביר מגיע מהנחל סביר, ומשמעות השם ריפלקס הוא רפלקס.

שני הטילים מיועדים לשיגור מתותחי 125 מ"מ חלקי-קדח של טנקים סובייטיים, כאשר גרסת "סביר" מיועדת עבור טנקי T-72 משופרים, וגרסת "ריפלקס", המתקדמת יותר, מיועדת עבור טנקי T-90 וטנקי T-80 משופרים.

## נתונים טכניים
* **טווח:** "ריפלקס"- 6,000 מטר. "סביר"- 4,000 מטר.
* **זמן מעוף לטווח מרבי:** "ריפלקס"- 17.6 שניות. "סביר"- 11.7 שניות.
* **הנחיה:** דור ב', רוכב קרן לייזר.
* **פלטפורמת שיגור:** טנקי T-90, T-80, T-72, T-84, Type 99
* **חדירות:** 900/+750 מ"מ פלדה

## ראו גם
* בסטיון
* טיל נגד טנקים
* להט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טילים נגד טנקים רוסיים וסובייטיים
קטגוריה:טילים נגד טנקים מהדור השני
עמנואל רייכר

**עמנואל רייכר** (ברומנית: **Emanoil Reicher**; 27 ביולי 1930 – 3 באוקטובר 2019) היה שחמטאי יהודי-רומני בדרגת אמן פיד"ה.

רייכר נולד בבוקרשט לרב ד"ר בוריס רייכר, למד כלכלה ותקשורת. משפחתו הייתה משפחה של שחמטאים. שני הוריו שחקנים נלהבים ואשתו, רודיקה רייכר, אמן בין-לאומי לנשים.

קפטן ומאמן נבחרת הגברים באולימפיאדת השחמט 1984 בסלוניקי, אולימפיאדה בה הגיעה הנבחרת הרומנית למקום החמישי, הישג השיא בתולדותיה. בנוסף לפעילותו כשחקן ומאמן, שימש רייכר גם כמאמן וכשופט בתחרויות בינלאומיות ובוועדות ערר של תחרויות עולמיות ואירופאיות לצעירים.

## הופעותיו באולימפיאדות
עמנואל רייכר ייצג את רומניה פעם אחת באולימפיאדת השחמט:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים רומנים
קטגוריה:אמני פיד"ה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2019
פאול גרימר

**פאול גרימר** (בגרמנית: **Paul Grümmer**;
26 בפברואר 1879, גרה, הקיסרות הגרמנית  – 30 באוקטובר 1965, צוג, שווייץ) היה צ'לן ראשי בתזמורת האופרה של וינה ונגן ויולה דה גמבה.

פאול גרימר, שגם שני אחיו היו מוזיקאים,  למד מגיל 15 בקונסרבטוריון של לייפציג אצל יוליוס קלנגל, שהיה גם מורם של גיליירמינה סוז'ה, עמנואל פויירמן וויליאם פלית'. בהמשך למד בפרנקפורט אצל הוגו בקר. בשנת 1898 החל להופיע בקונצרטים בגרמניה ובארצות אחרות באירופה וניגן ברביעיית מיתרים שייסד יאן קובליק. 

גרימר היה חבר ברביעיית בוש ועשה רבות להשבתה לרפרטואר החי של הויולה דה גמבה. הוא יצר שיטת גמבה לביצוע בכלי, השתתף בקבוצות של מוזיקה עתיקה וניגן עם ונדה לנדובסקה, הצ'מבליסטית הנודעת. כמו כן עיבד לויולה דה גמבה יצירות מן המאה ה-17 והמאה ה-18 וערך סוויטות ללא ליווי של באך (וינה, 1944).

בשנת 1905 התמנה לצ'לן ראשי בתזמורת וינה. בשנים 1913 עד 1930 יצא למסעות קונצרטים רבים עם רביעיות קונצרטפריין ובוש. כמו כן סייר בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-20 עם התזמורת הקאמרית שהקים בעצמו.

פאול גרימר לימד באקדמיה למוזיקה של וינה בשנים 1907 עד 1913  ואחר בקלן, בשנים 1926 עד 1933 ובברלין, בשנים 1933 עד 1940. בין 1940 ל-1946 חזר ללמד בווינה ולאחר 1946 הגיש כיתות אמן שווייץ. כמו כן ערך, יחד עם קרל הרמן, את השלישיות של לודוויג ואן בטהובן.

פאול גרימר כתב יצירות פדגוגיות לצ'לו ואוטוביוגרפיה בשם "מפגש" (Begegungen) (מינכן 1963). הוא ניגן בצ'לו סטרדיוואריוס "שטאנליין", שהיה קודם ברשותם של ויצ'נצו מריגי, ז'אן-בטיסט וואיום (בונה כינורות צרפתי) וניקולו פגניני.

## לקריאה נוספת
* E. van der Straeten: History of the Violoncello (London, 1915/R) E. Cowling: The Cello (London, 1975, 2/1983

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'לנים גרמנים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:נגני ויולה דה גמבה
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1965
רונן אלטמן קידר

**רונן אלטמן קידר** (נולד ב-1 באוקטובר 1972) הוא סופר, משורר ומתרגם ישראלי. עם הנושאים בהם עסק בכתיבתו נמנים מדע בדיוני וזהויות מיניות.

## ביוגרפיה
אלטמן קידר נולד בתל אביב. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה בתוכנית המצטיינים של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת העתודה האקדמית ותואר שני במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באוניברסיטת תל אביב. לאחר נישואיו בשנת 2003 הוסיף לשמו את שם המשפחה "קידר". אלטמן-קידר מתגורר עם משפחתו בברלין, בירת גרמניה, ועובד שם כמדריך טיולים עצמאי.

## יצירתו הספרותית
אלטמן-קידר הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 1997, שם התפרסמו שיריו לראשונה. בשנת 2000 הוציא לאור את הרומן "פרפרי כאוס" בהוצאת שופרא. בספר משולבים מספר קווי עלילה העוסקים בזהויות מיניות בעיר אמריקאית של סוף המאה העשרים. מאז פרסם אלטמן-קידר שירים רבים בכתבי עת לשירה, בהם "מאזנים", "הליקון", "מטעם", "שבו" ו"עיתון 77" ושיריו תורגמו לאנגלית ולרוסית. ספר השירה הראשון של אלטמן-קידר, "סימני נשיכה", ראה אור באוגוסט 2007 בהוצאת "הליקון". בשנת 2014 פרסם אלטמן-קידר את הנובלה 'חיי יצירה' כספר אלקטרוני בהוצאת 'בוקסילה' ובשנת 2022 ראה אור בברלין ספרו "לשנות סדרי עולם: צעירים וצעירות יהודיים שעיצבו את ההיסטוריה של ברלין", בגרסה דו-לשונית, עברית-גרמנית.

אלטמן-קידר תרגם לאנגלית את הרומן הגרפי 'משק 54' מאת גלעד סליקטר וגלית סליקטר. בשנת 2009 תרגם שבעה משיריה של מאשה קאלקו עבור גיליון 'רשות היחיד' של "הליקון" - תרגום ראשון לעברית של משוררת זו. בשנת 2010 ראה אור בעריכתו ספר שיריה של ענבל אשל כהנסקי, "פִּראֵי היום".

## פעילויות נוספות
אלטמן-קידר עיבד את סיפורו "איפור" לסרט סטודנטים בבימויה של עינבר גלבוע, שהוקרן בפסטיבלים בארצות הברית. בשנים 2005–2006 לימד בבית-הספר לשירה של "הליקון" ושימש כמפיק בפועל של פסטיבל "שער" לשירה חדשה. בשנים 2009–2012 ערך (יחד עם ענת אבישר ולי עברון-ועקנין) את כתב-העת האינטרנטי לספרות "זוטא". בשנת 2011 ערך את גיליון פסטיבל 'שער' של כתב העת "הליקון".

## לקריאה נוספת
* ראובן מירן, "להתחבר ולנגוע", ידיעות אחרונות, 11.2.2000
* דניאל בנאי, "כמו ספר בינוני שנכתב בעברית, תורגם לאנגלית ואז תורגם לעברית דהויה". הארץ, 19.7.2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* הבלוג של רונן אלטמן קידר

**מכּתביו**:
* 
* 
* שלושה שירים בכתב העת האינטרנטי 'החוטם'
* אדם על הירח?, מאמר באתר האינטרנט של האגודה הישראלית למד"ב ופנטזיה

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:פלינדרומאים ישראלים
קטגוריה:ויקיפדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ורוס (גלדיאטור)

**ורוס**, במקור ממואסיה, היה עבד שהפך לגלדיאטור מפורסם בתקופתם של אספסיאנוס ושל טיטוס, בחלקה השני של המאה הראשונה. הקרב שלו כנגד עמיתו, הגלדיאטור פריסקוס, היווה את שיאו של היום בו נפתחו מאה ימי משחקים לציון חנוכתו של האמפיתיאטרון הפלאבי, אשר כונה מאוחר יותר הקולוסיאום, בשנת 80. הקרב תואר בשירו מלא דברי השבח של מרטיאליס -  זהו התיעוד המפורט היחיד ששרד עד היום של קרב גלדיאטורים. 

באופן חריג ביותר הכריז טיטוס על שני הגלדיאטורים כמנצחים בקרב והעניק להם חרב עץ, עלה דקל ואת חרותם. 

מרטיאליס, *Liber de Spectaculis*, XXIX:

## קישורים חיצוניים
* BBC קולוסיאום: סיפורו של גלדיאטור (בעברית: גלדיאטור אמיתי), IMDb

קטגוריה:גלדיאטורים
גביע סטנלי

[שמאל|ממוזער|250px|גביע סטנלי המקורי מונח בכספת ב[היכל התהילה של ההוקי]]
**גביע סטנלי** (באנגלית: **Stanley Cup**, בצרפתית: **Coupe Stanley**) הוא הפרס המוענק לאלופת ליגת ההוקי קרח הצפון-אמריקאית NHL.

גביע סטנלי הוא גביע הספורט הוותיק ביותר באמריקה הצפונית והיחיד שעליו חרוטים השמות של כל שחקן בכל קבוצה מנצחת. הגביע שונה גם מרוב גביעי הספורט באמריקה הצפונית בכך שהוא עובר כל שנה לקבוצה הזוכה, ועקרונית לא מייצרים גביע חדש אף פעם. כיום קיימים 3 גביעי סטנלי - המקורי שנמצא בהיכל התהילה של ההוקי בטורונטו שבאונטריו, העתק משנת 1963 שאותו מעניקים לקבוצות, והעתק נוסף משנת 1993.

## היסטוריה
הגביע נתרם על ידי לורד פרדריק סטנלי שהיה המושל הכללי של קנדה בשנת 1892. הגביע הוענק לקבוצה הזוכה בתחרות בין קבוצות חובבניות קנדיות עד ל-1915, אז הועבר לשליטה של ה-NHA (אשר הפך ב-1917 ל-NHL) וה-PCHA. הגביע הוענק לקבוצה הזוכה מבין שתי הליגות. בשנת 1926 עבר הגביע לשליטה מלאה של ה-NHL.

גביע סטנלי לא הוענק בשני מקרים בלבד: ב-1919 בשל התפרצות מגפת השפעת הספרדית וב-2005 בגלל שביתת ליגת NHL.

בשנת 1939 החלה השיטה הנוכחית, ובה זוכת הגביע נקבעת לאחר סדרה של עד שבעה משחקים (ארבעה ניצחונות). משנת 1965 MVP הפלייאוף זוכה בגביע גביע קון סמיית'.

### גביע האתגר (1893 - 1914)

### אלופי NHA/NHL נגד אלופי PCHA/WCHL/WHL (1915 - 1926)

### גביע סטנלי (מאז 1927)

## מחזיקות הגביע (מ-1915)
הקבוצה המצליחה ביותר בתולדות ה-MHL היא קבוצת מונטריאול קנדיאנס, שזכתה 24 פעמים בגביע והעפילה 35 פעמים לגמר. הקבוצה האמריקאית הטובה ביותר היא קבוצת דטרויט רד וינגס, שזכתה בגביע 11 פעמים והעפילה לגמר 24 פעמים. הקבוצות הפעילות שהעפילו לגמר הגביע:

חמש קבוצות פעילות לא העפילו מעולם לגמר: אריזונה קויוטיס (43 עונות), ויניפג ג'טס (33 עונות), קולומבוס בלו ג'אקטס (22 עונות), מינסוטה ויילד (22 עונות) וסיאטל קראקן (2 עונות).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: הוקי קרח
קטגוריה:פרסי ספורט
קטגוריה:קנדה: הוקי קרח
קטגוריה:תחרויות הוקי קרח
קטגוריה:NHL
הר כרמים

**הר כרמים** הוא הר געש רדום ברמת הגולן, המתנשא לגובה של 1,190 מטרים מעל פני הים. ההר הוא חלק מקו התלים הישראלי, והוא שוכן בין ההר הצפוני ביותר בקו, הר רם לבין הר ורדה, כ-26 ק"מ צפונית מזרחית מקצרין, ו-5 ק"מ דרומית למג'דל שמס.

## קישורים חיצוניים

כרמים
כרמים
קטגוריה:קו התלים הישראלי
ג'ון אינמן

**פרדריק ג'ון אינמן** (באנגלית: **Frederick John Inman**)
(28 ביוני 1935 - 8 במרץ 2007) היה שחקן טלוויזיה אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כמר האמפריס בסיטקום הבריטי "מישהו מטפל בך?" בין השנים 1972 ל-1985, ובסדרת הבת "Grace and Favour".

## ביוגרפיה
אינמן נולד בפרסטון, בלנקשייר שבאנגליה. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לבלקפול, שם אמו ניהלה אכסניה ואביו היה ספר.

הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה ב-1970 בסדרה "Two In Clover". ב-1972 התבקש להופיע בצילומי הפיילוט של "מישהו מטפל בך?". הופעתו כללה תפקיד זוטר, אולם במהרה הוא התבקש לצעוד לקדמת הבמה, ודמותו קיבלה "נפח". אינמן גילם את "מיסטר המפריז" בתפקיד שבו התנסה במציאות, שכן בגיל 17 עבד בעיצוב חלונות ראווה.

תפקידו כמר המפריז זיכה אותו בתואר "איש השנה ב-BBC" בשנת 1976, וקוראי ה-TV TIMES זיכו אותו בתואר "האישיות הקומית".

בשנים 1980–1981 כיכב גם בגרסה האוסטרלית של הסדרה ובשנת 1977 בסרט המבוסס על הסדרה.

### לאחר "מישהו מטפל בך"
לאחר סיום התוכנית, נודע שמו של אינמן כאמן פנטומימה בסוגה הנקראת pantomime dame, והופיע בלמעלה מ-40 הפקות. ב-2004 הופיע שוב בטלוויזיה בסדרות "Doctors" ו-"Revolver". ב-23 בדצמבר מיסד את יחסיו עם בן זוגו מזה 35 שנה, רון לינץ'.

בשנותיו האחרונות סבל מהתרופפות מצב בריאותו. ב-1993 הובהל לבית חולים לאחר התקף ברונכיט, ובשנת 1995 התמוטט בזמן הופעה. ב-2001 אושפז עקב קשיי נשימה. בדצמבר 2004 נאלץ לבטל הופעה עקב דלקת כבד, ולאחר מכן לא עבד עוד. בגיל 71 נפטר בבית החולים "סיינט מרי" בלונדון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2007
לין הארל

**לין הארל** (באנגלית: **Lynn Harrell**; 30 בינואר 1944 – 27 באפריל 2020) היה צ'לן אמריקאי.

## ביוגרפיה
הארל נולד בניו יורק להורים מוזיקאים. אביו היה הבריטון מאק הארל ואמו, מרג'ורי פולטון, הייתה כנרת. בגיל שמונה החליט לין לנגן בצ'לו. כשמלאו לו 12, עברה משפחתו לדאלאס, טקסס, שם למד לין אצל לב ארונסון. אחרי התיכון למד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק ואחר במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. בין מוריו לצ'לו שהשפעתם עליו הייתה רבה היו ליאונרד רוז ואורלנדו קול. הופעתו הראשונה בפומבי הייתה ב-1961, כשניגן עם הפילהרמונית של ניו יורק בקרנגי הול.

הארל התייתם עוד בנעוריו. אביו מת מסרטן בשנת 1960 וכעבור שנתיים נהרגה אמו בתאונת דרכים, כשלין היה בן 17. כאשר מלאו לו 18 שנים, הצטרף לתזמורת קליבלנד באמצעות קשרים. גאורג סל, מנצח התזמורת הכיר את אביו מהופעותיהם המשותפות במטרופוליטן אופרה. הארל נשאר בתזמורת קליבלנד ובין השנים 1964 עד 1971 היה הצ'לן הראשי שלה.

הרסיטל הראשון של הארל היה בניו יורק ב-1971 ומאז הוא מופיע ברחבי העולם ברסיטלים, בנגינת מוזיקה קאמרית וכסולן עם תזמורות שונות. הוא עשה לו שם כמורה, המלמד בבתי ספר למוזיקה וקונסרבטוריונים יוקרתיים, ביניהם האקדמיה המלכותית בלונדון, פסטיבל המוזיקה של אספן, המכון למוזיקה של קליבלנד וג'וליארד. הוא כיהן כמנהל המכון שליד הפילהרמונית של לוס אנג'לס משנת 1988 עד 1992. היה חבר בסגל המורים של בית ספר שפרד למוזיקה באוניברסיטת רייס עד 2009.

לין הארל ניגן בצ'לו מונטנייאנה שנבנה ב-1721, שקנה מירושת הוריו ובצ'לו סטרדיוואריוס מ-1673, שהיה שייך לצ'לנית הבריטית המנוחה ז'קלין די פרה.

בשנת 2020 ייסד עם אשתו עמותת צדקה בשם קרן HEARTbeats.

נפטר ב-27 באפריל 2020. נסיבת פטירתו לא ידועות. אלמנתו היא הכנרת הלן נייטינגייל. לזוג יש שני ילדים, והארל אב לשני ילדים נוספים מנישואים קודמים.

## פרסים ואותות הוקרה
* פרס פיאטיגורסקי
* פרס אמני הקונצרטים של קרן פורד
* פרס הפתיחה של אוורי פישר (יחד עם מאריי פרחיה)

פרסי גראמי לביצוע מצטיין של מוזיקה קאמרית:

* ולדימיר אשכנזי, לין הארל ויצחק פרלמן על בטהובן: כל שלישיות הפסנתר (1988)
* ולדימיר אשכנזי, לין הארל ויצחק פרלמן על צ'ייקובסקי: שלישיית פסנתר בלה מינור (1982)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'לנים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייס
קטגוריה:משפחת הארל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
מפה - מיפוי והוצאה לאור

**מפה - מיפוי והוצאה לאור בע"מ** היא חברה העוסקת בהוצאה לאור של מפות, אטלסים, מדריכי טיולים, לקסיקונים וספרי עיון.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1985 על ידי דני טרץ', ששימש מנכ"ל, ומולי מלצר, ששימש עורך ראשי, נקראה "ספרי תל אביב" ועסקה בפרויקטים שונים של הוצאה לאור. בשנת 1994 החלה לפעול תחת השם "מפה" בתחום הקרטוגרפיה, והוציאה לאור אטלסי כבישים של ישראל שזכו להצלחה רבה. תחום המיפוי הפך לתחום פעילות בולט של החברה. אל המפות הצטרף מגוון רחב של מדריכי טיולים למטיילים בישראל, בסדרת "מדריך מפה", ובהם "שביל ישראל", "בילוי עם הכלב", "טיולי אופניים", "טיולי רכב בשטח", "טיולי מים" ורבים אחרים.

בתחילת שנת 2000 החלה "מפה" לעסוק בתחומים נוספים של הוצאה לאור, ובהם:
* לקסיקונים, ובהם: "היונקים", "לקסיקון מפה: הציפורים", "האישים", "ביולוגיה", "ספורט", "ספר המכוניות השלם" ועוד.
* סדרת "מיתוסים", על מיתולוגיות של תרבויות שונות.
* "הסדרה הקטנה" - ספרי עיון בתחומי מדע פופולרי, היסטוריה, חברה, תרבות ואמנות.
* מדריכי חיים, ובהם: "מדריך מפה לחיים ירוקים", "המדריך לסטודנט", "מדריך מפה לריפוי טבעי" ועוד.

בשנת 2001 החל לפעול "מדריך מפה באינטרנט" - אתר אינטרנט למנויים בתשלום המספק מידע למטיילים בישראל: מפות, אתרים, מסעדות, מקומות בילוי וכדומה. לדברי החברה, בתחילת 2005 היו לאתר קרוב ל-40,000 מנויים.

במסגרת פעילותה בתחום המידע למטיילים מקיימת החברה את מפעל "מומלץ מפה", העוסק בדירוג של מסעדות, מקומות לינה, אטרקציות ואירועים בישראל. הדירוג משלב חוות דעת של מומחי "מפה" וחוות דעת של מנויי האתר וקוראי המדריכים של החברה.

תחום מוביל בחברת מפה הוא תחום GIS (מאגרי מידע גאוגרפיים), ובהם ניווט מונחה לוויינים (GPS). מאגר המידע הגאוגרפי של מפה (GISrael) מהווה את בסיס הנתונים הגאוגרפי (מפות ונקודות עניין) של רוב תוכנות הניווט בישראל (GPS). בנוסף מספקת מפה את בסיס הנתונים של מפות ישראל לחברות וארגונים כמו משטרת ישראל, פיקוד העורף, חברות הסלולר ועוד. שימושים לדוגמה במאגר המידע ניתן למצוא בתוכנות כמו גוגל מפות ו-Google Earth, איתוראן GPS, מיו מאפ, סלקום נוויגיטור, פלאפון GPS ואורנג' GPS.

באפריל 2007 רכשה חברת "איתוראן" את מלוא הבעלות על חברת "מפה", תמורת 13 מיליון דולר, לשם חיזוק מעמדה של "איתוראן" בתחום השירותים המבוססים על מיקום. שירותיו של "מדריך מפה באינטרנט" נכללים באלה הניתנים למנויי "איתוראן". לאחר רכישת מפה בידי איתוראן, מונה חזי לוי, אז בן 43, בוגר החוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת תל אביב למנכ"ל הקבוצה (מפה מיפוי והוצאה לאור ומפה באינטרנט).

## מועדון עמיתי מפה
שמאל|ממוזער|250px|כרטיס חבר של "מועדון עמיתי מפה"
החברה מפעילה "מועדון עמיתי מפה" בו חברים ללא תשלום כל מי ששלח ל"מפה" תיקון טעות, לנכתב בספרים שלה.
החברות במועדון מקנה בין היתר 30% הנחה על כל ספרי מפה, בחנויות מסוימות.

## קישורים חיצוניים
* 
* מדריך מפה באינטרנט 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: קרטוגרפיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1985
עין יזרעאל

[שמאל|ממוזער|250px|עין יזרעאל מ[תל יזרעאל]]
שמאל|ממוזער|250px|הבריכה ובית המשאבה
שמאל|ממוזער|250px|המשאבה
שמאל|ממוזער|250px|תעלת המים מהמעיין לבריכה
שמאל|ממוזער|250px
**עין יזרעאל** הוא מעיין העתק תת-קרקעי הנובע לרגלי העיר המקראית יזרעאל, ליד הגלבוע. המעיין נקרא בערבית עין אלמיתה שפירושו המעיין המת. המקום מוזכר בתנ"ך: . המעיין נמצא בין צומת נבות לבין צומת יזרעאל, סמוך לקיבוץ יזרעאל.

## מעיין ניקבה
עין יזרעאל הוא מעיין נקבּה בו המים נובעים בחדר תת-קרקעי בעל שני פתחים עיליים, שדרך אחד מהם היה ניתן לרדת לניקבה אל המים ולעלות חזרה. כיום הנקבה חסומה לכניסה. בעבר שפיעת מי המעיין הייתה תנודתית, ונעה בין 10 ל־80 מ"ק לשעה.

המים מהמעיין יוצאים בתעלת אבן לבריכה קרובה ובה שרידי מבנה משאבה ותעלות מים. המקום היה מוקף צמחייה עבותה. הקרן הקיימת לישראל הכשירה את המקום כאתר נופש וטיולים, ונסללה אליו דרך עפר. המים מהבריכה זורמים אל נחל נבות וממנו אל נחל חרוד. בשנת 2007 יבש המעיין כליל, והחל משנת 2009 מוזרמים אליו מים מקידוח של חברת מקורות בספיקה של 30–50 מ"ק לשעה. הקידוח, שנמצא ליד צומת נבות, כבר אינו משמש למי שתייה מכיוון שמימיו מלוחים, ומימיו מוזרמים אל עין יזרעאל. בעקבות כך הבריכה חזרה להיות שוקקת פעילות ומים.

## היסטוריה
ויקטור גרן, שסייר בארץ ישראל במאה התשע עשרה, מספר שהמעיין היה מתייבש מדי שנה בעונת הקיץ עד שהתייבש כמעט לגמרי. בשנת 1834 חידשו את המעיין על ידי חפירה ומאז לא חדל לנבוע ולספק את צורכי המים של תושבי הכפר זרעין. זרעין הייתה כפר ערבי קטן שישב במקומה של העיר המקראית יזרעאל ובשמו שימר במידת מה את שם המקום הקדום. הניקבה הורחבה בתקופת המנדט הבריטי כדי להגביר את שפיעת המים מהמעיין. המקום שימש מקום אימון ומסתור לאנשי ההגנה באזור בשל היותו נסתר ומוקף צמחייה עבותה. במלחמת העצמאות פונו תושבי הכפר הערביים לג'נין.

## בתנ"ך
עין יזרעאל מוזכר בהקשר לקרב המכריע של שאול נגד הפלשתים, בספר שמואל א פרק כט: א וַיִּקְבְּצוּ פְלִשְׁתִּים אֶת-כָּל-מַחֲנֵיהֶם, אֲפֵקָה; וְיִשְׂרָאֵל חֹנִים, בַּעַיִן אֲשֶׁר בְּיִזְרְעֶאל. במקום התרחשה גם פרשת נבות היזרעאלי שאחאב מלך ישראל רצה לרשת את כרמו ואשתו של אחאב, איזבל, ארגנה משפט לנבות שבסופו נסקל למוות ואליהו הנביא ניבא את חורבן ממלכת אחאב.

## ראו גם

* תל יזרעאל

## לקריאה נוספת
* ויקטור גרן, **תיאור ארץ ישראל**, כרך 4 השומרון, עמודים 205 - 207, עין אלמיתה. תרגם מצרפתית חיים בן עמרם. המהדורה המקורית פריז 1868. הוצאת יד בן צבי תשמ"ד, 1984.
* זאב וילנאי, **אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל**, עמוד 2805. הוצאת עם עובד 1986.
* יעקב שקולניק, **לטייל בשבילי העבר**,קרן קיימת לישראל. 2007, עמוד 18.
* אורי מאור, **[https://d3m9l0v76dty0.cloudfront.net/system/photos/266350/original/976f69a2ccddc1cf4f62c20d27a1cefe.pdf?1545083006 ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל]**, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 6 - 7

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* תל יזרעאל - עין יזרעאל, מנהלת הטיולים של משרד החינוך
* עין יזרעאל, מועצה אזורית הגלבוע
* כתבה מצולמת כולל מפות ותרשים מאתר yoaView
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עמק יזרעאל
יזרעאל
ישראל זלמן אלכסנדרובסקי

הרב **ישראל שלמה זלמן אהרן הכהן אלכסנדרובסקי** (תקפ"ב, 1822 – תרמ"ז, 1887) היה רב בפולין, מחבר ספרים בנושא רפואה ושחיטה.

## קורות חייו
נולד בשנת תקפ"ב ליצחק אייזיק בעיירה טרנוגרוד במחוז לובלין. אביו היה מקורב לרבי נח מלכוביץ וביחד עם אביו ביקר אצלו. הרבי מלכוביץ היה זה שגילה את כשרונותיו הרבים. כשהתבגר למד לעומק את הלכות שחיטה ורפואה ושימש כשוחט ובודק וכן בודק שוחטים אחרים בעיר שרשוב ואף קנה לעצמו שם כאחד מגדולי הבקיאים בדור בהלכות אלה. רבים התייעצו איתו בנושאים אלו. הוא התכתב רבות עם גאוני התקופה ביניהם רבי מרדכי מאושמינא, רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק ורבי מאיר יחיאל מאוסטרובצה. הוא נחשב כבקי בתורת הרפואה. כמו כן הוא חיבר ספר על הלכות שחיטה בשם "תיקוני שלמה", והספר הפך לנפוץ עד כדי כך שבדורו כל מי שרצה לקבל סמיכה בשחיטה הצטרך ללמוד את ספרו.

נפטר ביום ח' בטבת ה'תרמ"ז. בנו מרדכי סנדר הדפיס לאחר מותו את הספר "תיקוני שלמה".

## ספריו
*תיקוני שלמה, ורשה 1870-הגהות ותיקונים לספר אוהל שלמה
*אגרת החיים, ורשה 1908

## לקריאה נוספת
*אהרן סורסקי, **מרביצי תורה מעולם החסידות**, חלק א, בני ברק, תשמ"ו, עמ' רטז-רלא.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:שוחטים
סנט (מוזיקה)

שמאל|ממוזער|250px|גרף המציג את חלקות הסנט
**סנט** היא היחידה המקובלת ביותר להשוואה בין מרווחים מוזיקליים וייצוגם. 
הסנט היא יחידת מדידה הנובעת מחלוקה לוגריתמית של חצי הטון המושווה ל-100 חלקים שווים.
1200 סנטים שווים לאוקטבה אחת ו-100 סנט שווים לחצי טון בכוונון מושווה.

הנוסחה המשמשת לחישוב סנטים של כל מרווח שהוא היא:
cents=\ log_2 r*1200  
כאשר r מסמל את יחס התדירויות בין הצלילים.

אם ידועות התדירויות של שני תווים (a,b), ניתן לחשב את הפרש הסנטים ביניהם (n) לפי הנוסחה הבאה:
:n = 1200 \log_2 \left( \frac{a}{b} \right) \approx 3986 \log_{10} \left( \frac{a}{b} \right)

בדומה לכך, אם ידועה תדירותו של תו אחד (b) וגודל המרווח בסנטים (n) בינו לבין תדירות התו השני (a), הרי שניתן לחשב כי:
:a = b \times 2 ^ \frac{n}{1200}

יחידת הסנט הומצאה על ידי אלכסנדר ג'ון אליס (Alexander john Ellis) בהסתמך על שיטתו של דה פרוני  לחישוב חצאי טון "לוגריתמים אקוסטיים". השיטה פורסמה בתרגומו של אליס לספרו של הלמהולץ- "On the Sensations of Tone" בשנת 1875.

## ראו גם
* תאוריית המוזיקה - מונחים

## קישורים חיצוניים
*מחשבון למציאת סנטים ותדירויות
*על הסנט ב"אנציקלופדיה למוזיקה מיקרוטונלית"

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
האיים האיאוליים

**האיים האיאוליים** (באיטלקית: **Isole Eolie**, בסיציליאנית: **Ìsuli Eoli**, בלטינית: **Insulae Aeoliae**; נקראים גם **האיים הלִיפַּארִיִים** – **Isole Lipari**) הם קבוצת איים געשיים בים הטירני, מול החוף הצפוני של סיציליה. האיים הם חלק ממחוז מסינה.[ממוזער|250x250 פיקסלים|[סטרומבולי]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[וולקנו וליפארי בצילום מחרוט פוסה באי וולקנו.]]

אוכלוסיית האיים נאמדת בכ-15,000 נפש. בימי הקיץ מהווים האיים אתר תיירות מבוקש ומספר המבקרים השנתי נאמד ב-200,000 תיירים. קיימת תחבורה בספינות לחוף האיטלקי ולסיציליה, אבל ההסעה העיקרית היא ברחפת המגיעה לאיים מדי יום.

האיים האאולים קרויים על שמו של איולוס השלישי (Aeolus), אל הרוחות במיתולוגיה היוונית. לעיתים קרובות נקרא הארכיפלג "האיים הליפאריים" על שם האי הגדול ביותר – ליפארי.

בימי השלטון הפשיסטי שימשו חלק מהאיים כמחנות ריכוז לאסירים פוליטיים.

## גאוגרפיה
האיים האיאוליים הם קשת איים אשר נוצרה כתוצאה מתנועת הלוחות הטקטונים. באזור זה מתרחשת הפחתה של הלוח האפריקאי הנע צפונה אל מתחת ללוח האירואסייתי. תהליך זה יוצר קשת איים געשיים, בדומה לאיים הגעשיים אשר נוצרו בקשת ההלנית בים האגאי.

האיים האיאוליים מורכבים מקבוצה של שמונה איים ושטחם 116 קמ"ר. הצפוני שבהם הוא סטרומבולי (Stromboli), המהווה מוקד תיירות, המערבי אליקודי (Alicudi), הדרומי וולקנו (Vulcano) – משמו נגזר הכינוי הכולל של הרי הגעש, ושאר האיים: ליפארי (Lipari) – מרכז האיים (בשלושה מערי האי מתרכזת רוב האוכלוסייה), סלינה (Salina), פיליקודי (Filicudi), פנראה (Panarea), ובסילוצו (Basiluzzo).

באיים מתנשאים שני הרי געש פעילים: סטרומבולי ווולקנו, ואחרים המעלים אדים ופומרולות – למשל ליפארי ופנראה. ההר הגבוה ביותר באיים נמצא באי סלינה וגובהו 962 מטר מעל פני הים.

מרחקי האיים מהיבשה: מנאפולי לאי הקרוב ביותר (סטרומבולי) – 240 ק"מ; מסיציליה לאי הקרוב ביותר (האי וולקנו) – 25 ק"מ. בין שלושה איים מרכזיים המרחק הוא 17 ק"מ.

## כלכלת האיים
בעבר נכרו באיים סלעי פומיס לבן – סלע געשי הנקרא גם "אבן ספוג", אולם מכרות הפומיס נסגרו בעקבות הכרזת האיים כאתר מורשת עולמי. מהאי ליפארי מגיע יין מיוחד. באי וולקנו יש מכרות אלום (alum) – מלח כימי.

## אתר מורשת עולמי
האיים האיאוליים נבחרו בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית בזכות חשיבותם כאתר טבע נבחר על ידי אונסק"ו.

## קישורים חיצוניים

* UNESCO World Heritage Sites, Aeolian Islands
* Aeolian Islands tourism website (in Italian).
* information about Aeolian or Lipari islands
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
איאוליים
איאוליים
*
אודי לאון

**אודי לאון** (נולד ב-4 ביולי 1956) הוא איש חינוך, קולנוע וטלוויזיה העוסק בפיתוח וביזמות של תוכניות וסרטים בנושאים יהודיים ובייצוג קבוצות מיעוט בטלוויזיה. שימש כמנהל תוכניות מועדפות וגיוון חברתי ותרבותי בזכיינית קשת בערוץ 12.

## ביוגרפיה

לאון נולד וגדל בירושלים, שם הוא מתגורר עד היום. אימו, אביבה ליאון, הקימה את השירות למען הילד ויצקה את היסודות לנושא אימוץ ילדים בישראל. למד בבית הספר היסודי "נווה עציון" ובתיכון "הימלפרב" בשכונת "בית וגן" בירושלים. היה חניך בני עקיבא בשבט שח"ם סניף בית וגן, בו היה חבר גם רפי פרץ. הדריך בסניף בני עקיבא בקריית היובל. למד בישיבת מרכז הרב במשך שמונה שנים, בהן פיתח קשר אישי עם ראש הישיבה הרצי"ה, ושנתיים בכולל "מקור חיים" בראשות הרב עדין שטיינזלץ והרב שג"ר. למד באוניברסיטה העברית בירושלים חינוך מיוחד ומנהל חינוכי. היה אחד העמיתים הראשונים במכון מנדל למנהיגות. נשוי ואב לשלושה.

### קריירה
כאב לילד נכה הקים ליאון את "צעד קדימה"- ארגון לשיקום ילדים נכים על בסיס גישת החינוך המדריך שפותחה בהונגריה. לאון היה ממייסדי בית ספר לקולנוע "מעלה" וניהל אותו במשך שנתיים. היה שותף מרכזי במאבק לחקיקת חוק הקולנוע. כמו כן כיהן כחבר בהנהלת קרן הקולנוע הישראלי.

ליאון הקים גם את קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, והיה אחראי ליצירתן של הפקות כמו "הישיבה", האחים יונה, המנגליסטים, האושפיזין ועוד. במסגרת קרן "גשר" טיפח יוצרים צעירים רב-תרבותיים כמו דוד גברו (יוצר "סיסאי"), יהודה גרובייס (מהבולטים שביוצרי הקולנוע החרדי) ועלאא חליחל (סופר ותסריטאי ערבי ישראלי).

יצירתו הבולטת ביותר היא סדרת הדרמה מעורב ירושלמי שזכתה בשלושה פרסי אופיר בשנת 2004 וכן בפרס הדרמה הטובה ביותר בפסטיבל ירושלים לקולנוע.

בתפקידו בזכיינית ערוץ 2 "קשת". יזם את בית המדרש ליוצרי טלוויזיה, את "המשמר האזרחי", "המהפכנים" עם קובי אריאלי ועוד. לאחרונה ערך וניהל את הסדרה עבודה ערבית של סייד קשוע, שבה לראשונה סופר סיפורה של החברה הערבית בפריים טיים של ערוץ מסחרי. הסדרה זכתה לפרסי האקדמיה לתסריט, שחקנית והסדרה הקומית הטובה ביותר.

בדצמבר 2011 התבקש ליאון על ידי חביבה פדיה, יו"ר עמותת חזון פתיה, העוסקת בשילובן בקהילה של נשים דתיות הסובלות מהפרעות נפשיות, לסייע בהצלת העמותה מפשיטת רגל, והוא נענה לבקשה.

ממוזער|טקסט=אודי לאון במאהל שובתי הרעב בדרישה לקידום רפורמה משפטית בהסכמה|אודי לאון במאהל שובתי הרעב בדרישה לקידום רפורמה משפטית בהסכמה
ב-2014 הקים ליאון את "סוגיא" - מיזם אינטרנטי ייחודי לפתוח שיח, דיון ויצירת חכמה קולקטיבית סביב סוגיות שונות.

במהלך השיח הציבורי על הרפורמה במערכת המשפט בשנת 2023, יזם לאון אוהל שובתי רעב בדרישה להשהיית תהליכי החקיקה, לכניסה להידברות, ולקידום חקיקה בהסכמה רחבה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

על השינויים בטלוויזיה שלנו: צוללים עם יוצר הקלנוע אודי ליאון אתר סרוגים, 9 במאי 2022.
## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:ראשי עמותות
קטגוריה:בוגרי ישיבת מקור חיים (שפע)
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:יזמים חברתיים
קטגוריה:מייסדי עמותות ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הימלפרב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אל יתהלל חוגר כמפתח

**אַל יִתְהַלֵּל חֹגֵר כִּמְפַתֵּחַ** היא אמרה מקראית שמשמעותה: אל לאדם להתרברב ולהתפאר בכוונותיו לפני שהוכיח כי הוא מסוגל לבצען.

אמרה זו שאולה משדה הקרב. החוגר הוא החייל שלובש את החגור לפני הקרב. המפתח הוא החייל הפותח או משיל את החגור מעליו לאחר שחזר משדה הקרב. ביטוי זה בא ללמד את האדם לא להתרברב על הצלחותיו העתידיות, פן לא יוכל להוכיח את דבריו במעשים.

## מְקור האמרה
בספר מלכים א' כ' פסוק י"א מסופר על בן הדד השני מלך ארם שהתכונן לתקוף את ממלכת שומרון והתרברב בניצחונו עוד לפני שהביס את אחאב מלך ישראל:
:"וַיִּשְלַח אֵלָיו בֶּן הֲדַד, וַיֹּאמֶר: כֹּה יַעֲשׂוּן לִי אֱלֹהִים וְכֹה יוֹסִפוּ אִם יִשְׂפֹּק עֲפַר שֹׁמְרוֹן לִשְׁעָלִים לְכָל הָעָם אֲשֶׁר בְּרַגְלָי"
בן הדד התרברב בצבאו הגדול וטען, בשבועה, כי כל עפר חורבות השומרון (שמתכנן הוא להחריב) לא יספיק למלא את אגרופיהם של חייליו הרבים, כך לפי המפרשים שמשמעות המילה "שעלים" היא אגרוף, ולפי פירושים אחרים, משמעות המילה "שעלים" היא העפר הנדבק ברגלי ההולך, כלומר, אין די עפר השומרון שידבק לרגלי חייליו הרבים של בן הדד.

אחאב מלך ישראל השיב:
:"וַיַּעַן מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל וַיֹּאמֶר דַבְּרוּ, אַל-יִתְהַלֵּל חֹגֵר כִּמְפַתֵּחַ".
כלומר - אל לך להתרברב לפני שניצחת במלחמה. בן הדד, שהיה בטוח לחלוטין בניצחונו, הרשה לעצמו לשתות לשוכרה באוהלו לפני הקרב, והובס על ידי אחאב.

### לוחמה פסיכולוגית, זריעת פחד
אפשרות נוספת היא שבסיפור המקראי מדובר בלוחמה פסיכולוגית. בן הדד השני מנסה לבלבל את האויב, לזרוע בו פחד. אין זו התרברבות בגלל יוהרה לשמה.

## ביטויים דומים
מתרגמים שונים העמידו צורות עבריות שונות החופפות את רעיון האמרה:
* "אל תהלל את יומך בטרם העריב"
* "אך בקִצו יוודע היום"
* "עוד אין לדעת מה ילד יום"
* "בערוב ימיך תהלל את חייך"
* "אל תהלל יום בטרם יבוא הערב"
* "אל תקדים תרועה לתשועה"
* "אל תשיר אז ישיר בטרם עברת את הים"
* "אל תאמין בעצמך עד יום מותך", מסכת אבות (פרק ב)

ביטויים דומים באנגלית:
* Praise day at night and life at the end
* Don't count your chickens before they are hatched
* Call no man happy till he dies
* Don't halloo till you're out of the wood
* Your ego is writing checks that your body can't cash

## קישורים חיצוניים

*ביטוי השבוע: אל יתהלל חוגר כמפתח - "עברית שפה קשה"

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:ספר מלכים
קנטלה

שמאל|300px|קנטלה קונצרטנטי בעל 38 מיתרים
ה**קנטלה** או **קנל** (בפינית: **Kantele**; באסטונית: **Kannel**) הוא כלי המיתר המסורתי של פינלנד. הקנטלה מיוחסת למשפחת כלי הפריטה הבלטיים הכוללת את הגוסלי הרוסי, הקוקלה הלטבי והקנקלס הליטאי.

הצורות המוקדמות ביותר של הקנטלה הורכבו מ-5 או 6 מיתרי שערות סוס וגוף אשר גולף מחתיכת עץ אחת.
לאחר מכן הוחלפו המיתרים במיתרי מתכת והגוף נבנה ממספר חתיכות עץ. לקנטלה הקונצרטנטי המודרני עד 39 מיתרים וצורתו שונה. כלים בעלי פחות מ-15 מיתרים נקראים כיום קנטלה קטן וצורתם קרובה יותר לצורה הקדומה. אופן החזקת הכלי שונה בין שתי הגרסות: בקנטלה הקטן המיתרים הקצרים והגבוהים קרובים לגוף הנגן ובקנטלה הקונצרטנטי להפך.

לקנטלה צליל ייחודי, דמוי פעמון. הקנטלה הפיני מכוון בדרך כלל דיאטונית אולם הקנטלה הקטן מכוון לסולם חסר בו מושמטת בדרך כלל הדרגה השביעית והמיתרים הנמוכים מכוונים כקוורטה מתחת לטוניקה. לקנל האסטוני מגוון כיוונים מסורתיים. לכלים המודרניים הקונצרטנטים נוספה מערכת מנופים אשר מאפשרת כוונון של המיתר בחצי טון תוך כדי נגינה (בדומה לקאנון או לנבל).

הקנטלה מונח על ברכי הנגן או על גבי שולחן קטן. ישנן מספר טכניקות פריטה על הקנטלה, כאשר יד ימין בדרך כלל משמשת לפריטת מלודיה ויד שמאל מלווה באקורדים.

החל משנות ה-60 של המאה ה-20 זוכה הקנטלה לפריחה בפינלנד. לימוד הנגינה בקנטלה מתחיל בגילאי בית הספר ונמשך גם באקדמיה למוזיקה. קנטלה חשמלי אשר משולבים בו פיקאפים בדומה לגיטרה חשמלית זוכה לפופולריות בעיקר בלהקות הבי מטאל פיניות.

## הקנטלה במיתולוגיה הפינית
ממוזער|שמאל|פסל המתאר את וַאיְנֶמוֹיְנֵן אוחז בקנטלה שבנה על פי הקלוולה (רוברט סטיגל, הלסינקי, 1888)

באפוס הלאומי הפיני - הקלוולה - בנה הקוסם וַאיְנֶמוֹיְנֵן את הקנטלה הראשון מעצם הלסת של דג ענק ומשערות סוסו של הִיסִי. המוזיקה של הקנטלה מושכת אליו את יצורי היער כבמטה קסם. מאוחר יותר, בונה וַאיְנֶמוֹיְנֵן קנטלה מעץ, מותח עליו מיתרים משערותיה של בתולה וקסמו לא פחות מזה של הקנטלה הקודם.

## קישורים חיצוניים

* עוד על הקנטלה, משרד החוץ הפיני

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי פריטה
פסטיבל המוזיקה של אספן

ממוזער|קונצרט באוהל המוזיקה בנדיקט במהלך פסטיבל המוזיקה באספן, 2015.
**פסטיבל המוזיקה של [[אספן (קולורדו)|אספן]]** שנוסד ב-1949 ובית הספר שלידו הוא פסטיבל נודע למוזיקה קלאסית, המציג מוזיקה ברמה בינלאומית במסגרת אינטימית של עיר קטנה. כמו כן הוא מאפשר מגרש אימונים מן המדרגה הראשונה לנגנים בוגרים צעירים. את הפסטיבל ובית הספר ייסדו אנשי הרוח ובעלי החזון אליזבת ווולטר פפקה משיקגו בהסתמך על הרעיון האומר, שהשילוב של אמנות וטבע מטפח את צמיחתה של רוח האדם. כל היבט של ארגון הפסטיבל עודנו חדור בעיקרון המנחה הזה. 

יותר מ-350 אירועי מוזיקה מתקיימים במשך 9 שבועות בכל קיץ, מיוני עד אוגוסט, ביניהם הופעות של חמש תזמורות באתר הפסטיבל, מוזיקה קאמרית, אופרה, מוזיקה בת-זמננו, אירועים לילדים, הרצאות ודיונים. מדי יום מתקיימים עד 8 אירועים ויותר מ-100,000 מבקרים מכל רחבי העולם באים להשתתף בהם.

לתלמידי מוזיקה, התוכנית בת תשעת השבועות מספקת שילוב של שיעורים עיוניים והתנסויות ביצוע. תוכנית לימודים רחבה כוללת נגינה בתזמורת, שיעורים אינדיבידואליים, כיתות אמן ורסיטלים. שבע-מאות וחמישים מוזיקאים צעירים לומדים בבית הספר, מרחבי ארצות הברית והעולם. כמעט 40 אומות מיוצגות, ביניהן אוסטרליה, סין, איסלנד, מקסיקו, שוודיה וונצואלה. הגיל הממוצע הוא 23.

הקשר בין מורה אמן למתלמד, אושיות החינוך המוזיקלי, בא לביטוי באופן מלא  בבית הספר. הסטודנטים של אספן זוכים בהזדמנות בלתי רגילה לבצע כחברים בתזמורת, עם כמה מן הנגנים המעולים בעולם ותחת שרביטם של מנצחים בעלי שם עולמי. נגנים בני כל הגילים לומדים ממדריכיהם לא רק בחדרי הכיתה, אלא גם בנגינה שכם אל שכם עמם בתזמורת הפסטיבל, בתזמורת הקאמרית של אספן, הסינפוניה של אספן, תזמורת הקונצרטים של אספן ובמוזיקה קאמרית במשך כל הקיץ. גם למנצחים יש הזדמנות לנצח על תזמורת באקדמיה האמריקאית לניצוח באספן.  

בוגרי פסטיבל אספן תופסים משרות מוזיקה מקצועיות חשובות ברחבי העולם, אם בנגינה בתזמורות צמרת, אם בבתי אופרה ואם בהוראה בבתי ספר למוזיקה. שרה צ'אנג, ג'יימס קונלון, לין הארל, רנה פלמינג, ג'יימס לוויין, צ'ו-ליאנג לין, רוברט מקדאפי, סוזן מנצר, יצחק פרלמן, ליאונרד סלטקין, נדיה סאלרנו-זוננברג, פיליפ גלאס, ברייט שנג, אוגוסטה ריד תומאס, ויליאם בולקום, ברברה הנדריקס ודון אפשאו הם בין אלה, שהקריירות צמחו מפסטיבל המוזיקה ובית הספר של אספן. המנהל המוזיקלי הוא דייוויד זינמן ואילו אלאן פלטשר (מלחין) משמש כנשיא ומנכ"ל. יוכבד קפלינסקי שימשה במשך שנים רבות כמורה במקום.

## קישורים חיצוניים

* 

אספן
קטגוריה:קולורדו
קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס

**הוצאת ספרים על-שם י"ל מאגנס** הידועה בקיצור בשם **הוצאת מאגנס** היא הוצאת הספרים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

## היסטוריה

ההוצאה נוסדה בשנת 1929, ארבע שנים לאחר היווסדה של האוניברסיטה העברית, והיא הוצאת הספרים האוניברסיטאית הוותיקה בישראל. ההוצאה קרויה על שמו של יהודה לייב מאגנס, נשיאה הראשון של האוניברסיטה.

ייעודה הראשוני של ההוצאה היה להפיק ולהפיץ בארץ ישראל ובעולם ספרות מדעית בכלל וחכמת ישראל בפרט, בעברית ובאנגלית, מקור ותרגום לשימושם של תלמידים וחוקרים בקהילה המדעית ובקרב הציבור הכללי. ההוצאה מקבלת הצעות להוצאה לאור של ספרים מחוקרים מכל המוסדות האקדמיים בישראל.

הוצאת מאגנס מקפידה על הרמה האקדמית של הספרים אותם היא מפרסמת באמצעות תהליך ביקורת עמיתים, כנהוג בקרב הוצאות ספרים אוניברסיטאיות. לאחר מכן כתבי היד שההוצאה מקבלת מועלים לדיון במועצה האקדמית של ההוצאה המשמשת כמערכת. החלטות המועצה המדעית מובאות בפני הנהלת ההוצאה, אשר משלבת שיקולים מסחריים וכלכליים בהחלטה האם להוציא לאור.

הוצאת מאגנס מפרסמת בכל שנה כ-60 ספרים חדשים וכתבי עת בכל תחומי העשייה האקדמית בישראל. בנוסף היא מדפיסה הדפסות ומהדורות חוזרות של ספרים שנדפסו בעבר.

בשנת 1978 הפכה ההוצאה לחברה בע"מ בשם "הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס האוניברסיטה העברית (1978) בע"מ", במעמד של מלכ"ר. בשנת 2005 שינתה את מעמדה לעוסק מורשה, ומאז מתנהלת כחברה פרטית בבעלות האוניברסיטה.
## אקדמון
250px|ממוזער|שמאל|חנות "אקדמון" בקמפוס הר הצופים 
החל משנת 2012 פועלת הוצאת הספרים "אקדמון" במסגרת הוצאת מאגנס. "אקדמון" הוקמה בשנת 1952 על ידי אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית בשם "מפעל השכפול", במטרה לספק לסטודנטים העתקי ספרים, הרצאות וחומרי לימוד. הפעילות נעשתה תחילה בהתנדבות באמצעות מכונת סטנסיל. בשנה הראשונה הוציא המפעל 24 חוברות, רובן בנושאי הלימוד של הפקולטה למשפטים. מדי שנה גדל מספר החוברות, ועמו מספר העובדים והמכונות. בהדרגה הורחב ההסדר נם לגבי הפקולטות האחרות. בשנת 1956 נרשם "המפעל" כחברה (בשם "מפעל השכפול - בית ההוצאה של הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית"), מטרותיו הורחבו גם להוצאה־לאור של ספרים, מכירת מוצרים הדרושים ללימודי הסטודנטים (דוגמת מחברות וכלי כתיבה) וכן יצירת מקומות תעסוקה לסטודנטים. בשנת 1965 שונה שם "מפעל השכפול" ל"אקדמון". האוניברסיטה עצמה החלה לשתף פעולה עם "אקדמון" והשתמשה בשירותי הדפוס שלה והוצאת הספרים. "אקדמון" גם פתחה רשת של חנויות ברחבי הקמפוסים. בשנת 1986 רכשה האוניברסיטה 50% מהבעלות על "אקדמון". רשת החנויות של "אקדמון" נסגרה בקיץ 2023.
## כתבי עת
בין השאר מאגנס מוציא לאור את כתבי עת:
* מארג, כתב עת ישראלי לפסיכואנליזה
* איטליה – כתב עת לחקר תולדותיהם, תרבותם וספרותם של יהודי איטליה
* מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי
* המזרח החדש – כתב עת ישראלי לחקר האסלאם, המזרח התיכון, וכן אפריקה ואסיה
* שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום

## לקריאה נוספת
* בני מר, אסף זלצר (עורכים), **הוצאת מאגנס: אחרי תשעים שנה**, הוצאת מאגנס, 2019.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

מאגנס
קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ירושלים: תקשורת
חבל ארץ

**חבל ארץ** או **אֵזור** הוא יחידת שטח בעלת תכונות מסוימות זהות או דומות המייחדות אותו. הענף הגאוגרפי העוסק בחקר חבלי-ארץ נקרא "**גאוגרפיה חבלית**".

## סוגי אזורים
***אזור טבעי** – אזור המוגדר על ידי:
:* צורות-נוף טבעיות – נהר, עמק, הר (דוגמה: עמק חרוד)
:* אקלים (הנגב)
:* צמחייה (מדבר יהודה, הרי ירושלים)
:* סוג קרקע (רמת הגולן)

:מדינת ישראל משתמשת בשם 'אזור טבעי' ככינוי עבור השטח הקטן ביותר המוגדר על ידה בחלוקה ארצית-ראשית (להבדיל מאזור שברשות מועצה אזורית). אזור זה מוגדר על ידי שילוב של תכונות טבעיות, חברתיות וכלכליות.
* **אזור חברתי** – כינוי תרבותי המתייחס לקיבוץ אוכלוסין (דוגמאות – גוש דן, הקריות, גב ההר), או לקבוצת יישובים (בקעת אונו, חבל לכיש, גוש עציון).
* **אזור מדיני** – אזור המוגדר על ידי גבולות מדיניים (אצבע הגליל), או קווי שביתת נשק (פרוזדור ירושלים, יהודה ושומרון, מזרח ירושלים). ישנם גם כינויים למקומות עקב קרבות שהתחוללו בהם (כיס פלוג'ה, ארץ המרדפים), או משום אכלוסם ביישובי-ה'אחר' החברתי (המשולש).
* **אזור מינהלי** – כינוי ליחידת-שטח המוגדרת על ידי המדינה לצרכיה. לעיתים היא נקראת מחוז או נפה, או שהיא נקראת פשוט "אזור".
* **אזור היסטורי** – כינוי לשטח בעל ייחוד עצמי השואב את ערכו מהעבר. הוא יכול להיות מדינה לשעבר (גליציה), אזור-מינהלי לשעבר (פרובאנס), שטח-התיישבות לשעבר (גוש קטיף) וכדומה. יש שאזור היסטורי עדיין נושא כיום תכונות חברתיות או כלכליות ייחודיות. כן קורה גם ששם היסטורי ניתן לאזור טבעי (השרון, יהודה) או אפילו למדינה (צרפת, ספרד).

ישנם אזורים שמשלבים בין מרכיבים אלו. **אזור כלכלי** משלב את תכונותיו הטבעיות של מקום מסוים עם התנאים החברתיים או הפוליטיים המשפיעים על מידת ניצולן. כדוגמאות לאזורים כלכליים נמנים **אזורי [[משאבי טבע]]** ו**אזורי [[תיירות]]**. **אזורים דתיים** מושפעים מתכונות חברתיות ויוצרים מציאויות פוליטיות (דוגמה לכך היא מדינת האפיפיור), צבאיות (ממלכת ירושלים) או חברתיות ("חגורת התנ"ך" בדרום ארצות הברית).

## לקריאה נוספת
* משה ברור, "חבל/חבלי", **לקסיקון גאוגרפי**, (עמ' 8), הוצאת יבנה, תשס"א

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:גאוגרפיה