Defying Gravity (שיר)

"**Defying Gravity**" הוא שיר מתוך המחזמר "מרשעת", שחיבר והלחין סטיבן שוורץ. השיר בוצע לראשונה ב-10 בנובמבר 2003 על ידי אידינה מנזל וקריסטין צ'נוות', שגילמו בהתאמה את דמויותיהן של אלפבה וגלינדה בהפקה המקורית בתיאטראות ברודוויי. הוא יצא לאור כחלק מהקלטת האלבום הרשמית של המחזמר ב-16 בדצמבר 2003.

השיר מושר בעיקר כסולו של הדמות הראשית, אלפבה, אך כולל גם קטעי דואט עם גלינדה בפתיחתו ובאמצעו, וכן קטע מקהלה בסיומו, בו משתתפים אזרחי עוץ. מבחינה דרמטית, השיר מהווה את שיאו הרגשי של המערכה הראשונה במחזמר, כאשר אלפבה מגלה את האמת על הקוסם מעוץ ומחליטה להתנגד לו – החלטה המסמנת את תחילתה של הדרך להפיכתה ל"".

השיר זכה לפופולריות רבה ולגרסאות כיסוי רבות, בין היתר על ידי צוות שחקני הסדרה "Glee" ובעיבודים מוזיקליים אחרים. בגרסתו הקולנועית של המחזמר משנת 2024, בבימויו של ג'ון מ. צ'ו, מבצעות את השיר השחקניות סינתיה אריבו ואריאנה גרנדה, המגלמות את אלפבה וגלינדה בהתאמה.

## בימוי והקשר עלילתי
השיר חותם את המערכה הראשונה במחזמר "מרשעת", ומהווה את נקודת המפנה העלילתית המרכזית. במהלכו אלפבה מגלה ש אינו הדמות האצילית שחשבה, אלא מניפולטור שמבקש לדכא את זכויותיהם של בעלי-החיים המדברים. על אף ניסיונותיה של גלינדה לשכנע את אלפבה להישאר חלק מהממסד, אלפבה מחליטה "להתעלות על הגבולות" שהחברה מנסה להכתיב לה, ומבטיחה להיאבק בממסד ובקוסם – גם במחיר הפיכתה למנודה ול"מרשעת".

במהלך השיר, אלפבה מכשפת מטאטא מעופף וממריאה אל-על, בעוד שומרי הקוסם וההמון הזועם מנסים לשווא "להפיל אותה". הקטע מסתיים באקורד דרמטי וסינמטי במיוחד, ונחשב לשיא הדרמטי והוויזואלי של המחזמר כולו.

הבימוי המקורי של השיר הפך לאחד הרגעים האייקונים בתיאטרון המודרני. השחקנית המגלמת את אלפבה מועלת לאוויר באמצעות מערכת הידראולית מתוחכמת, תוך שימוש בפלטפורמה קטנה ומוסתרת על ידי שמלה ארוכה המתחברת לתלבושת. וילונות שחורים, המדמים את הגלימה המתנפנפת של אלפבה, בשילוב עם תאורה מדויקת, עשן ואפקטים של רוח – יוצרים את האשליה שהיא מרחפת באוויר.

הבמאי ג'ו מנטלו תיאר את השיר כ"תצוגת תכלית שנועדה להבטיח שהקהל יישאר למערכה השנייה".

## ניתוח לירי ומוזיקלי
ליבת השיר היא הכרה של אלפבה בכוחה דווקא מתוך מעמדה כאאוטסיידרית – מוטיב אוניברסלי המעורר הזדהות בקרב הקהל, אשר לרוב נוטה לצד הדמות המודרת או החריגה.

השיר נפתח בדיאלוג מדובר בין אלפבה לגלינדה, אשר מתגלגל בהדרגה לשירה, כששתיהן מתקוטטות בפרגמנטים חדים וקצרים, המדמים עימות אותנטי. חתימת הסולם משתנה תדיר בשלב זה של השיר, דבר המעצים את תחושת חוסר הוודאות. אף שהשיר כתוב במשקל מוזיקלי של אלה ברווה, הדמויות אינן מקפידות על קווי תיבה סימטריים, אלא מזנקות פנימה בסגנון סינקופטי. באחד מקטעי השיא – "" – נעשה שימוש בקפיצה של אינטרוול 11 במילה "rules", הממחישה את פריצת הגבולות של אלפבה.

המלודיה מתבססת על מוטיבים לייט-מוטיביים שהופיעו מוקדם יותר במחזמר, ולקראת סוף השיר עולה קולה של אלפבה אוקטבה שלמה, בד בבד עם עלייתה הפיזית מעל הבמה – בפעם הראשונה בה הקהל רואה את דמותה כ"". השיא הדרמטי כולל קריאה קולנית ומתפרצת של "bring me down", ולאחריה ריף ווקאלי עוצמתי, שלדברי ג'קסון מקהנרי ממגזין "Vulture" עלול להזיק למיתרי הקול של המבצעת. בשל הקושי הטכני הגבוה, רק מעטים מסוגלים לבצע את השיר בהצלחה – והעובדה הזו מחזקת את הזיהוי עם דמות האאוטסיידרית גם בהקשר הביצועי.

## ביקורות והשפעה
השיר "Defying Gravity" זכה לשבחים נרחבים ונחשב לשיא הרגשי והמוזיקלי של המחזמר. אתר "Vulture" דירג אותו כ"יהלום שבכתר" של פסקול ההצגה, אך הוסיף כי בשל אופיו הדרמטי והמלודרמה הרבה שבו, הוא גם פגיע לפרודיות או ביצועים מוגזמים שהופכים אותו ל"מטרה קלה לחיקויים רדודים ומגוחכים". במאמר נוסף תואר השיר כ"מרכז הכובד הקולני הגדול של המופע", עם "מורשת דו-משמעית" – בהיותו גם מהשירים היותר מגוחכים, גם מהמעוררי השראה, וגם מהשירים בעלי ההשפעה הרבה ביותר בתולדות ברודוויי מהעשורים האחרונים.

הפקת המקור של המחזמר כללה אלמנט בימתי מרשים במיוחד: פלטפורמה הידראולית שהרימה את אלפבה באוויר לקראת סיום השיר. אם המחשב זיהה שהרתמות אינן מאובטחות, הפלטפורמה לא פעלה. במקרים כאלה, צוות ההפקה עבר לתרחיש גיבוי הקרוי "no-fly", שבו אלפבה רצה לקדמת הבמה, בעוד שאר השחקנים שכבו על הבמה והביטו כלפי מעלה – לדמות את עלייתה באוויר של אלפבה שנעשתה כביכול מחוץ לשדה הראייה של הקהל.

השיר אף זכה לשימוש יוצא דופן מחוץ לעולם התיאטרון: באפריל 2010 שימש כשיר ההשכמה לאסטרונאוטית דורותי מטקאלף-לינדנברגר במהלך משימת מעבורת החלל STS-131, כהוקרה לפעילות המתוכננת של אותה היום מחוץ למעבורת.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## סינגל בביצוע אידינה מנזל

השחקנית-זמרת אידינה מנזל, שגילמה את אלפבה בהפקת המקור של המחזמר "מרשעת", חזרה לתפקיד גם בהפקה הלונדונית בשנת 2006. במסגרת זו הקליטה גרסה מחודשת לשיר "Defying Gravity" בעיבוד פופ מסחרי. הגרסה יצאה לאור כסינגל ב-1 במרץ 2007, וכלולה בגרסאות הבריטיות והדיגיטליות (iTunes) של אלבומה *[[I Stand]]* משנת 2008. רמיקס זה שימש כהמנון הרשמי של מצעד הגאווה בלוס אנג'לס באותה שנה, והופיע גם באלבום הרשמי של האירוע. במאי 2008 נכנסה הגרסה למצעד הסינגלים הבריטי והגיעה למקום ה-60, בעקבות ביצוע של השיר בתוכנית הטלוויזיה של ה-BBC,  "I'd Do Anything". בשנת 2012 יצא השיר כסינגל בשנית מתוך אלבום ההופעה החיה של מנזל **'.

=== מיקומי שיא ===



== גרסת הכיסוי של "Glee" ==

השיר "Defying Gravity" בוצע פעמיים על ידי צוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "[[Glee]]", ששודרה ברשת "[[פוקס (רשת טלוויזיה)|פוקס]] "בין השנים 2009–2015. הביצוע הראשון הופיע בפרק התשיעי של העונה הראשונה, "Wheels" (2009), כאשר רייצ'ל ([[ליאה מישל]]) וקורט ([[כריס קולפר]]) מבצעים אותו בנפרד במסגרת תחרות על [[סולו (מוזיקה)|סולו]] מרכזי. גרסת [[דואט]] של השניים הופצה כסינגל להורדה דיגיטלית ב-[[11 בנובמבר]] [[2009]], לצד גרסאות סולו נפרדות, והופיעה באלבום ''Glee: The Music, Volume 1''. הביצוע השני הופיע בפרק ה-12 בעונה החמישית, "100" (שהיה גם הפרק המאה של הסדרה), בביצוע רייצ'ל, קורט ומרסדס ([[אמבר ריילי]]), ונכלל באלבום ''Glee: The Music – Celebrating 100 Episodes'', שיצא ב-[[18 במרץ]] [[2014]].

עלילת הפרק "Wheels" הושפעה מחווייתו האישית של קולפר, אשר ביקש לשיר את השיר בתחרויות כישרונות בתיכון אך נדחה בשל כך שזהו שיר המזוהה עם זמרות. מפיק הסדרה [[ראיין מרפי (תסריטאי)|ראיין מרפי]] שילב את הסיפור בפרק כיוון שלדבריו זהו לב-ליבה של הסדרה – התמודדות עם תפיסות חברתיות מגבילות אל מול כישרון אישי. קולפר תיאר את הביצוע כהגשמת חלום: 

נכון לאוקטובר 2010, הגרסה של "Glee" לשיר הייתה השנייה הנמכרת ביותר מתוך כלל שירי הסדרה, עם 335,000 הורדות דיגיטליות, ולפי נתוני Nielsen Music, נכון למרץ 2015 הגיעה ל-529,000 הורדות, והייתה החמישית בהיקף המכירות של צוות השחקנים המקורי של הסדרה.

=== מיקומי שיא ===


== סינגל בביצוע סינתיה אריבו ==

השיר "Defying Gravity" בוצע בעיבוד מחודש על ידי השחקנית הבריטית [[סינתיה אריבו]] וה[[זמר]]ת-[[שחקן|שחקנית]] האמריקאית [[אריאנה גרנדה]] שגילמו את דמויותיהן של אלפבה וגלינדה, בהתאמה, כחלק מ[[מרשעת (סרט)|החלק הראשון בעיבוד הקולנועי הדו-חלקי]] של [[סרטי יוניברסל]] למחזמר. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-[[22 בנובמבר]] [[2024]], והביצוע לשיר הופיע בפסקול הרשמי **' (2024) שיצא באותו היום בהפצת חברות התקליטים "ריפבליק רקורדס" ו"ורב רקורדס". השיר הופץ לתחנות הרדיו הפופולריות בארצות הברית ב-3 בדצמבר 2024.
### הפקת השיר
הביצוע של השיר "Defying Gravity" בסרט "מרשעת" (2024) מופיע כנאמבר הסיום של חלקו הראשון של הסרט, ומשמש כקליף האנגר דרמטי לקראת החלק השני. בין בתי השיר שובצו קטעים מהפסקול התזמורתי והרחבות סצנה במטרה לבנות מתח. השוט הסופי מציג את אלפבה מזנקת לאוויר עם קריאת הקרב האייקונית שלה, כשגלימתה מתרחבת ומתנופפת ברוח – מחווה ויזואלית לאפקט ה"צ'רי פיקר" מהפקת הבמה המקורית של המחזמר.

הגרסה הקולנועית אינה מסתיימת בבית האחרון של אלפבה כפי שמופיע בגרסת הרדיו, אלא כוללת קטע מוזיקלי נוסף בהשראת הקטע "זריחה" מתוך היצירה "כה אמר זרתוסטרא" מאת המלחין ריכרד שטראוס – תוספת שנעשתה לבקשת העורך הראשי, מיירון קרשטיין, כדי להימנע מסיום חד מדי לשיר ולסרט כאחד. בקדימון לסרט שולב רמיקס של השיר עם המוטיב המוזיקלי האייקוני של "המכשפה הרעה / מיס גולץ'" מסרט הקולנוע "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1939.

צילומי הסצנה נדחו בשישה חודשים בשל שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו בשנת 2023, והושלמו רק לאחר כשנה מתחילת ההפקה. אריבו תיארה את השיר כ"מסע עצום", וציינה כי רצתה שקולה של הדמות יתפתח לאורך הביצוע. לדבריה, רגע קריאת הקרב בסיום היה מבחינתה נקודת השיא לה ציפתה: 

ב־23 בדצמבר 2024 פורסם סרטון באורך 14 דקות המתאר את תהליך העריכה של הסצנה, ובו הציג קרשטיין את תהליך יצירת הסצנה והבחירות שנעשו במהלכו תוך שימוש בציר הזמן של תוכנת "Avid Media Composer". באפריל 2025 שב והציג את תהליך העריכה בשידור חי בכנס "NAB Show" לצד הצלמת הראשית של הסרט, אליס ברוקס.

### ביקורות והשפעה תרבותית
הביצוע של אריבו וגרנדה לשיר זכה לשבחים רבים מצד מבקרי מוזיקה וקולנוע. סטיבן דאו מ-"Billboard" תיאר אותו כ"פרשנות הקולנועית הטובה ביותר לשיר ממחזמר שכתב מבקר זה אי פעם", וציין כי הוא אף מתעלה על הציפיות הגבוהות שהיו סביבו. הוא הדגיש כי הליווי התזמורתי נותר כמעט ללא שינוי מהגרסה המקורית, אך אריבו הצליחה להטביע חותם אישי שמעניק תחושת רעננות כאילו השיר נשמע לראשונה. לדבריו, יכולותיה הקוליות המגוונות והבעת הרגש בשירה ניכרות במיוחד בגשר הדרמטי של השיר ובקריאת הקרב בסיומו, בזמן שגרנדה מספקת "תמיכה דרמטית הכרחית והרמוניות יפהפיות" בקטעים המשולבים.

ביקורות נוספות הדגישו את עוצמתה הרגשית של אריבו: העיתון "דיילי טלגרף" שיבח את "העוצמה והרגש הגולמי" שבביצועה, בעוד שכריס וילמן מ"וראייטי" כינה את ההופעה "מדויקת להפליא". ליסה לאמן מהאתר "Looper" ציינה את הביצוע כאחת מהסצנות הקולנועיות הבולטות לשנת 2024, והדגישה את ההפסקות הדרמטיות שנוספו בין בתי השיר, שאפשרו לדמויות אינטראקציה מעמיקה יותר וחשפו את תהליך התפרקות החברות בין אלפבה לגלינדה. במיוחד הודגש רגע בו אלפבה נופלת לקרקע לאחר ניסיונה הראשון לעוף, כאשר מחשבות שליליות על עצמה מהדהדות בראשה – רגע שמהווה שיא רגשי כאשר היא מזנקת חזרה לשמים ומסיימת את השיר בעוצמה.

ב-21 בנובמבר 2024, הפך קליפ מהריאיון במסע העיתונאים בו העיתונאית טרייסי אי. גילכריסט אמרה לאריבו וגרנדה שמילותיו של "Defying Gravity" הן בעלות משמעות עמוקה לצופי ומעריצי המחזמר הפך לוויראלי, והביא ליצירתם של מספר ממים. מאוחר יותר, הסבירה גילכריסט למה התכוונה:  בדצמבר 2024, סרטי יוניברסל בחרו לקרוא לאחת ממצעדי השושנים השנתיים שלהם בשם "Defying Gravity" כהוקרה לשיר ולסרט. כמו כן, מעריצים עודדו להשמיע את השיר בדיוק בשעה 23:53 (שעון מזרח ארצות הברית) בערב השנה החדשה, או בשעה 21:28 בעת צפייה בסרט, כך שקריאת הקרב של אלפבה תישמע בדיוק בחצות.

### ביצוע בלייב
השיר בוצע בשידור חי על ידי סינתיה אריבו ואריאנה גרנדה בטקס פרסי אוסקר ה-97, שפתח את הטקס במחרוזת משולבת של שירים מתוך הסרט "מרשעת", המחזמר "" וסרט הקולנוע "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1939.
### פרסים ומועמדויות

### מיקומי שיא

### נתוני מכירות

### היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
קטגוריה:הקוסם מארץ עוץ
קטגוריה:בלדות פופ