open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מאט ג'נינג

**מאט ג'נינג** (באנגלית: **Matt Janning**; נולד ב-22 ביוני 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלעי.

ג'נינג שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת נורת'איסטרן הוא סיים את שנותיו במכללה עם 1,836 נקודות, שבאותו זמן היה שיא הנקודות לשחקן במכללה. הוא לא נבחר בדראפט 2010. ולאחר מכן שיחק בליגות הקיץ של בוסטון סלטיקס ושל פיניקס. באוגוסט הוא חתם על חוזה רב שנתי אצל פיניקס סאנס אולם בנובמבר החוזה שלא הותר, ללא ששיחק משחק אחד ב-NBA. בשנת 2010–2011 שיחק בקבוצות מליגת הפיתוח של ה-NBA. הוא עלה לגמר עם ריו גראנדה ואלי וייפרס אך הפסיד במשחק הגמר.

ב-2011 חתם בקבוצת Junior Libertas Pallacanestro ששיחקה בליגה האיטלקית הראשונה. את עונתו הראשונה בליגה האיטלקית סיים עם ממוצע של 12.6 נקודות, 3.6 כדורים חוזרים ו־1.7 אסיסטים. באוגוסט 2012, חתם במונטפסקי סיינה איתה זכה באליפות וגביע בשנת 2013. באוגוסט 2013 חתם בציבונה זאגרב אולם בגלל בעיות כלכליות של הקבוצה הוא שוחרר בדצמבר אותה שנה. לאחר השחרור הוא חתם מחדש בסיינה שם סיים את העונה.

לקראת עונת 2014/15 הוא חתם על חוזה לשנתיים באנאדולו אפס הוא זכה עם הקבוצה בגביע ובתום העונה הראשונה של חוזהו, ניסה להגיע שוב ל-NBA אך לבסוף חתם בהפועל ירושלים באוקטובר 2015. בפברואר 2016 שוחרר מהפועל ירושלים וכעבור יומיים חתם על חוזה לשנה וחצי בלוקומוטיב קובאן.

בספטמבר 2017 חתם על חוזה לחודשיים עם סאסקי בסקוניה על מנת להחליף את ג'ורדן מקריי בליגה הספרדית וביורוליג. בנובמבר האריך את חוזהו עד לסוף השנה ולאחר מכן המשיך להאריך את חוזהו כל שנה. ביולי 2020, הודיעה בסקוניה כי ג'נינג שוחרר מהקבוצה. בדצמבר 2020 הוא חתם בבאסקט מנרסה עד לתום העונה וביוני 2021 חתם בקבוצת קווסאקי בראב ת'ונדר (Kawasaki Brave Thunders) מהליגה השנייה ביפן.

## נבחרת לאומית
בספטמבר 2018, ג'נינג קיבל דרכון גאורגי ושיחק עם נבחרת גאורגיה בטורניר מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. את משחקו הראשון שיחק עוד באותו החודש בניצחון נגד נבחרת ישראל 85–80. במשחק קלע 15 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני ציבונה זאגרב
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני לוקומוטיב קובאן
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
יהודה תיאודור

**יהודה יוליוס תיאודור** (בכתיב יידי: טהעאדאר, בגרמנית: **Julius Theodor**; י"ג בטבת ה'תר"י, 28 בדצמבר 1849 – כ"א באב ה'תרפ"ג, 3 באוגוסט 1923) היה רב וחוקר יהודי גרמני, שנודע בעיקר כחוקר המדרש.

## ביוגרפיה
יהודה יוליוס נולד ב שבפרוסיה המזרחית. הוא למד פילוסופיה ומזרחנות באוניברסיטת ברסלאו, וכן היה תלמידו של זכריה פרנקל בבית המדרש לרבנים בברסלאו. עם סיום קבלת הדוקטורט מהאוניברסיטה והסמיכה לרבנות מבית המדרש, שימש תיאודור כרב במספר קהילות קטנות במזרח גרמניה.

בינואר 1878 בגיל עשרים ותשע תיאודור הוסמך לרבנות. בשנת 1888 הוא עבר ל שבמחוז פוזן, שם כיהן כרב של קהילה יהודית קטנה.

בשנת 1890 הוא ביקר באוקספורד ובפריז בחיפוש אחר כתבי יד של המדרשים. כתב מספר מאמרים וחיבורים חשובים בנוגע לתולדות הספרות המדרשית וגירסותיהם.

חיבורו החשוב היה פרסום בשנת 1903 של 80 עמודים של תחילת מהדורה מדעית לבראשית רבה. בכך נפתח עידן חדש בחקר המדרשים. למהדורה הוסיף פירוש בשם "מנחת יהודה". את עבודתו זו לא הספיק לסיים והוא כתב את חיבורו זה עד פרשת תולדות. המשך עבודתו נעשה 20 שנה מאוחר יותר על ידי חנוך אלבק.

250px|ממוזער|שמאל|מצבת קברו של הרב יהודה תיאודור

נפטר בעיר ברלין בשנת 1923 ונקבר בבית הקברות היהודי בווייסנזה.

## לקריאה נוספת
* ג' קרסל, **[[D:Q29553688|לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים]]**, כרך ב', עמ' 985 -986, הוצאת ספרית פועלים 1965-1967.
* 
* יונה פרנקל, **מדרש ואגדה** כרך ג', האוניברסיטה הפתוחה, 1996, עמ' 967-968
* תמר קדרי, **מנחה ליהודה: יהודה תיאודור ועריכתם של מדרשי האגדה הארץ־ישראליים**, בהוצאת מפעל המדרש ומכון ליאו בק, ירושלים, תשע"ז/2017.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* , י"א בטבת, תשע"ח
* 

* 

*  


## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:חוקרי יהדות גרמנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בווייסנזה
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:חוקרי מדרש ואגדה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
טישמייניצה

**טישמייניצה** (באוקראינית: **Тисмениця**, טיסמניציה; בפולנית: **Tyśmienica**; ביידיש: **טיסמעניץ**) היא עיר קטנה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בין איוואנו-פרנקיבסק וטלומאץ', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
טישמייניצה נזכרת לראשונה בשנת 1143, ובשנת 1449 הוענקו לה זכויות עיר. במאות ה-16 וה-17 הוחרבה העיר בידי הולאכים והטטרים. בשנת 1686 ישב בעיר המצביא הפולני יאן סובייסקי.

בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ועד שנת 1918 נכללה בשטחי גליציה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי טישמייניצה
בעיר זו כיהן רבי משולם איגרא כרב. בשנות כהונתו בטיסמניץ החלה תנועת החסידות להכות שורשים בגליציה. רבי משולם התפרסם כמתנגד חריף לחסידות, הוא פרסם מכתב חריף בגנותה, ואף חתם על חרם נגד החסידים. מסופר כי בטיסמניץ התגורר אחד מתלמידיו של הבעל שם טוב ושמו יעקב קופיל חסיד, שהזהיר את חסידי העיר לבל יזלזלו בכבודו של רבי משולם, אך שנים לאחר פטירת הבעל שם טוב, בשנת 1787, החלו החסידים להשיב מלחמה נגד רבי משולם. במקביל הסתכסך רבי משולם עם פרנסי העיר בגלל סוגיית הגיוס לצבא. קהילת-היהודים בטיסמניץ, כיתר הקהילות בגליציה, חויבה למסור בכל שנה ושנה מספר מסוים של אנשים לשירות צבאי, פרנסי טיסמניץ פטרו מגיוס בני-תורה ותלמידי-חכמים, ומסרו במקומם לצבא את ההדיוטות ועמי-הארץ. רבי משולם יצא כנגד מנהג זה וטען שיש לעשות הגרלה בין כל אלו המוכשרים להיות יוצאי-צבא, ומי שיעלה עליו הגורל, יהיה מי שיתגייס. עקב המחלוקת עזב את העיר בשנת 1794 לפרשבורג.

יעקב פרויד, אביו של זיגמונד פרויד נולד בעיירה ב-1.4.1815

בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 נמנו בעיר כ-1,200 יהודים, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיר בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי ההונגרים, ואלו העבירו את השלטון בה לידי הגרמנים באוגוסט 1941. במועד זה הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, וחלקם גורשו לסטניסלבוב, ונרצחו בה.

באביב 1942 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם באזור עני בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר בו התפתחו עד מהרה רעב ומגפות. באוגוסט 1942 נערכה בגטו אקציית חיסול, בה חלק מיושביו נרצחו בשטח בית העלמין היהודי המקומי, והיתר שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-30 יהודים מהעיר שהושארו בחיים למטרת עבודה נרצחו באביב 1943.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* טישמייניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:גליציה
טלושץ'

**טלושץ**' (בפולנית: **Tłuszcz**) היא עיירה במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
טלושץ' נוסדה במאה ה-15, ועד המאה ה-19 הייתה יישוב כפרי. עם חיבור היישוב לקו מסילת הברזל שבין ורשה וסנקט פטרבורג התפתחה כלכלתו, והוקמו בו מפעלי תעשייה קטנים. בשנת 1922 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

## יהודי טלושץ'
בין שתי מלחמות העולם נמנו בעיירה 437 יהודים, מתוך 1,102 תושבים, והתקיימו בה פעילות ציונית, בית ספר יהודי ובית מדרש.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה, ורבים מיהודיה נמלטו ממנה. ב-14 בספטמבר 1939 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך חיוב היהודים בענידת טלאי צהוב וסרט זרוע. באותה תקופה עזבו את העיירה יהודים רבים, ובד בבד, הגיעו אליה מאות פליטים יהודים ממערב פולין.

בחורף 1941 רוכזו כ-740 היהודים ששהו בעיירה בגטו שהוקם בה, בו סבלו מצפיפות, מרעב וממחלות. בין לבין נרצח רב הקהילה, יעקב יוסף בריקמן.

מ-26 במאי לפנות בוקר ועד 27 במאי 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציה, תוך שוד רכוש היהודים. יהודי העיירה הוסעו והוצעדו לגטו ורשה, כאשר למעלה מ-100 מהם נורו למוות בדרך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* טלושץ' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
לבכות לך

"**לִבְכּוֹת לְךָ**" (מוכר גם במילותיו הראשונות של הפזמון החוזר: "**לנצח אחי**") הוא שיר עברי שכתב והלחין אביב גפן. השיר מוכר בביצועיהם של אריק איינשטיין ואביב גפן. השיר, שנכתב במקור לזכר חברו שנהרג בתאונת דרכים והתפרסם תחילה ב-1993 בביצועו של איינשטיין, חדר לרפרטואר שירי הזיכרון הישראליים בשל זיקתו לרצח רבין ב-1995.

## היסטוריה
גפן כתב את השיר לזכר חברו הקרוב ניר שפינר (1973–1991), שנהרג בתאונת דרכים טרם גיוסו לצה"ל. הוא מסר את השיר לביצועו של אריק איינשטיין משום שחשב שהוא זקוק לביצוע בוגר יותר מכפי שיוכל לעשות בעצמו. השיר יצא כסינגל של אריק איינשטיין בסוף 1993 בעיבודו של יוני רכטר, ובהמשך הוקלט מחדש עבור אלבומו "יש בי אהבה" (1995), בעיבודם של רכטר ושם טוב לוי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשנ"ד (1994) דורג השיר במקום ה-12, לאחר ששהה שבועיים במקום הראשון במצעד השבועי.

ב-4 בנובמבר 1995 הוזמן גפן לעצרת השלום בכיכר מלכי ישראל בתל אביב ובמהלכה נאם ראש הממשלה יצחק רבין. גפן אמור היה לשיר בעצרת את השיר "מיליארד טועים" אך ברגע האחרון החליט לבצע את "לבכות לך" והקדיש את השיר ל"כל מי שלא יזכה לראות את השלום". לאחר שירד מהבמה ניגש אליו רבין וחיבק אותו; דקות אחדות לאחר מכן, בסוף העצרת, ירד ראש הממשלה מהבמה במדרגות ושם נרצח על ידי מתנקש יהודי בשם יגאל עמיר. מאז קיבל השיר משמעות חדשה והפך למזוהה עם רצח רבין ולמעין המנון בלתי רשמי של נוער הנרות, וכן לאחד מהמנוני השכול הישראליים המקובלים, וקיבל משמעות חדשה בעיקר בתור שיר זיכרון בטקסי יום הזיכרון למיניהם. באלבומו של גפן "המכתב" (1996) נכללה הקלטת הביצוע של גפן לשיר בעצרת לזכרו של רבין. בסוף הקלטה זו נשמע קול רקע של בחור מהקהל שקרא לאביב בשם גנאי, וחרף עצות מהצוות המקצועי שלו החליט גפן להשאיר את הגידוף כלפיו בקליפ כדי להעלות את המודעות למצב.

בשנת 1996 זכה השיר בתואר שיר השנה בטקס פרסי נוצת הזהב של אקו"ם.

בשנת 1997 נכלל השיר בגרסה מחודשת באלבום האוסף הראשון של גפן והתעויוט, "ירח מלא - האוסף".באפריל 2002 דורג השיר במקום השישי במצעד "100 השירים הישראלים הגדולים בכל הזמנים" של עיתון ידיעות אחרונות.

## גרסאות כיסוי
אביב גפן נוהג לבצע את "לבכות לך" בעצרות השנתיות לזכר רבין בכיכר רבין.

בינואר 2000 הקליט הזמר ישי לוי גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבומו "ישי לוי בלהיטי היובל".

ב-2 ביוני 2001 הוענק לזמרת הארגנטינאית מרסדס סוסה פרס "אשת המופת" מטעם אוניברסיטת חיפה. במסגרת טקס הענקת הפרס שרה סוסה את השיר בגרסה בשפה הספרדית.

בשנת 2008 ביצעה הזמרת נינט טייב את השיר במסגרת עצרת לציון 13 שנה לרצח יצחק רבין.
## קישורים חיצוניים

* 
*  (בעקבות מותו של אריק איינשטיין)

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אביב גפן
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:רצח יצחק רבין בתרבות הישראלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביב גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביב גפן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי משה לוי
ויקטור קלאבר

**ויקטור קלאבר ארוקאס** (בספרדית: **Víctor Claver Arocas**; נולד ב-30 באוגוסט 1988) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדות הסמול והפאוור פורוורד.

## קריירה מקצוענית
### ראשית הקריירה
קלאבר החל לשחק כדורסל בקבוצה של בית ספרו, Sagrado Corazón HH, ולנסיה. לאחר שהציג יכולת טובה בקבוצת בית הספר שלו, הצטרף קלאבר למחלקת הנוער של ולנסיה בכדורסל, ובמהלך עונת 2006/07 רשם קלאבר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים קלע 2.3 נקודות למשחק ב-19 משחקים אך הציג יכולת טובה בהגנה והאריך את חוזהו בקבוצה בסיום העונה. בעונתו השנייה בקבוצה, ב-2007/08 קלאבר פרץ לתודעה בספרד והפך לשחקן משלים בוולנסיה. הוא העמיד ממוצע של 6.2 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק ב-48 משחקים, כאשר קיבל ממאמן הקבוצה דאז, נבן ספאחיה, הזדמנויות גם ביול"ב קאפ. בעונת 2009/10 כבר הספיק קלאבר לסייע לקבוצתו ולנסיה לזכות ביורוקאפ כשתרם 11.4 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק.

### פרק ה-NBA
קלאבר המשיך לספק יכולת נהדרת בליגה הספרדית ובמפעלים האירופיים עם ולנסיה, ועד מהרה הפך לשחקן מוביל בנבחרות הנוער של ספרד. ב-2009, החליט קלאבר שהפך לכוכב בספרד להגיש את מועמדותו לדראפט ה-NBA שנערך באותה שנה. למרות שסבל מפציעות מגוונות לפני הדראפט, הוא נבחר במקום ה-22 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. למרות זאת, קלאבר המשיך לשחק בספרד והעדיף לא לחתום ב-NBA עד שימצה את עצמו באירופה. הוא המשיך לספק ממוצעים יפים, אך ב-2011/12 קרע את הגיד ונעדר מספר חודשים. ב-12 ביולי 2012, חתם קלאבר על חוזה ל-3 שנים בפורטלנד טרייל בלייזרס מה-NBA. ב-10 בדצמבר באותה שנה, פתח קלאבר לראשונה בחמישיית קבוצתו. הוא קלע 4 נקודות, לקח 5 ריבאונדים ומסר 2 אסיסטים ב-25 דקות. קלאבר ירד לשחק מספר פעמים בקבוצת ה-D-League של פורטלנד טרייל בלייזרס. בסך הכל שיחק קלאבר 80 משחקים בפורטלנד טרייל בלייזרס בשלוש שנותיו במועדון.

ב-19 בפברואר 2015, קלאבר הועבר בטרייד יחד עם וויל בארטון ותומאס רובינסון לדנבר נאגטס תמורת ארון אפללו ואלונזו ג'י. שלושה ימים לאחר מכן, קלאבר שוחרר מהנאגטס מבלי לשחק דקה בקבוצה.

### החזרה לאירופה
ב-1 במרץ, לאחר שלא מצא לעצמו קבוצה ב-NBA, חתם קלאבר בחימקי מוסקבה עד לתום העונה. הוא עזר לה להגיע למקום ה-2 בליגת ה-VTB ולזכות ביורוקאפ. למרות זאת, בתום העונה קלאבר לא הסכים להאריך את חוזהו וחתם בקבוצה רוסית אחרת, לוקומוטיב קובאן, על חוזה לעונה אחת. בהופעת הבכורה שלו במועדון הרוסי, קלע 13 נקודות ומסר אסיסט אחד ב-25 דקות נגד פנאתינייקוס במסגרת היורוליג. בסיום העונה עבר קלאבר לברצלונה, לאחר שהזכויות עליו בליגה הספרדית עברו אליה לאחר התמודדות בינה לבין בסקוניה, ולנסיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:ולנסיה: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני לוקומוטיב קובאן
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורסלנים ספרדים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1988
הפריה כפולה

ממוזער|345x345px|תרשים המתאר את כל שלבי ההפריה הכפולה**הפריה כפולה** (באנגלית: **Double fertilization**) הוא תהליך הפריה ייחודי לצמחים בעלי הפרחים, במהלכו מתרחשות שתי הפריות בין תאי זרע זכריים לתא ביצה נקבי (מגהגמטופיט). התהליך מתחיל כאשר גרגר אבקה, שמכיל שני תאי זרע (מיקרוספורות), נצמד אל הצלקת, חלק מהעלי, איבר הרבייה הנקבי של הפרח. אחד מהתאים, שקרוי תא הנחשון מתרחב, ויוצר תעלה המובילה מהצלקת אל השחלה. הנחשון מגיע לביצית. התא השני מתחלק, ושני התאים עוברים דרך הנחשון. תא אחד מפרה את אחד מששת תאי הביצה, ותא שני מפרה את התא המרכזי, שבעל שני גרעינים. כך נוצרים תא מופרה דיפלואידי (בעל שני עותקי כרומוזומים), ותא מופרה טריפלואידי (במינים מסוימים של צמחים, נוצרים כמה גרעינים). התא הטריפלואידי מתפתח לאנדוספרם, תא עשיר בחלבונים שמספק מזון לעובר. התא הדיפלואידי מתפתח לעובר עצמו. השחלה מתפתחת לאחר מכן לפרי, והביצית מתפתחת לזרע.

תהליך ההפריה הכפולה התגלה לפני יותר ממאה שנים, באופן בלתי תלוי על ידי סרגיי נבאשין בקייב, האימפריה הרוסית דאז, ועל ידי לאון גואיגנארד בצרפת. שניהם גילו את התהליך במיקרוסקופ אור. הצמחים הראשונים בהם נצפה תהליך זה היו המינים *Lilium martagon* ו-*Fritillaria tenella*, שניהם ממשפחת השושניים.

ישנן עדויות לתהליך ההפריה הכפולה בצמחים חשופי זרע (חסרי פרחים) מהסוג *Gnetum*.

## לקריאה נוספת
* **ביולוגיה - האחידות והמגוון של החיים**, כרך ב', סטאר, סטאר, טגראט ואוורסט, דפוס האוניברסיטה הפתוחה
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבייה
קטגוריה:תא
טפליק

**טפליק** (באוקראינית: **Теплик**; בפולנית: **Tepłyk**) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
טפליק נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1582 הועברה לבעלות משפחת אוסטרוגסקי. בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

## יהודי טפליק
נוכחות יהודית בטפליק נזכרת לראשונה בשנת 1765, אז התגוררו בעיירה 289 יהודים. בשנת 1847 התגוררו בה 1848 יהודים ולפי מרשם האוכלוסין של שנת 1897 - 3725 יהודים (52% מכלל האוכלוסייה). בעיירה היו 2 בתי כנסת גדולים, בתי תפילה, בית ספר מקצועי, בו שפת הלימוד הייתה יידיש. 
 
הקהילה היהודית בטפליק, נתפרסמה על ידי רבנותו של הרב שמשון אהרן פולונסקי ששימש בה רב משנת 1901 במשך 21 שנה. הוא כונה כל ימיו על שם מקומו זה כ"הרב מטפליק". בהמשך ימיו הוא עלה לירושלים ושימש רב בשכונת בית ישראל.

בפברואר 1919 נערך בעיירה פוגרום, בו נרצחו כ-200 מיהודיה בידי אוקראינים. בתקופה הסובייטית התקיימה בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ומאות יהודים היגרו מהיישוב. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,200 יהודים, כרבע מתושביה.

ב-26 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו מיד גזירות שונות על יהודיה, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת סרט זרוע. זמן קצר לאחר מכן רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, תוך מעשי התעללות מצד הגרמנים. לגטו שבעיירה לא הועברה אספקת מזון, ועל יושביו הוטלו תשלומי כופר. במרץ 1942 הוסעו רבים מיושבי הגטו למחנות עבודה, בהם רובם נספו או נרצחו.

ב-27 במאי 1942 נרצחו בבורות ירי ליד העיירה 769 מיהודי הגטו, וכן כ-520 יהודים שגורשו לאזור מבוקובינה. כ-40 יהודים שהושארו בגטו, יחד עם מגורשים נוספים מבוקובינה שהובאו לעיירה, נרצחו בשנת 1943.

לאחר מלחמת העולם השנייה שבו אל העיירה כמה עשרות יהודים. הנוכחות היהודית בטפליק נזכרת בפעם האחרונה במרשם האוכלוסין של אוקראינה משנת 2001. אז ציינו 3 מתושבי העיירה כי שפת האם שלהם - יידיש.
## קישורים חיצוניים

* 
* על רצח יהודי טפליק בתקופת השואה, באתר יד ושם 
* 
*[ https://myshtetl.org/vinnitskaja/teplyk.html טפליק באתר, המוקדש לקהילות יהודיות באוקראינה] 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
תפרים (סרט)

**תפרים** הוא סרט ישראלי קצר בבימויה של עדיה אמרי אור משנת 2011, עם ריקי בליך, שירה קצנלנבוגן ואיציק גולן בתפקידים הראשיים.

הסרט זכה בפרס *Student Visionary* בפסטיבל הסרטים טרייבקה 2012. הסרט נתמך על ידי קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

## עלילה
**עמית** (ריקי בליך) ו**נועה** (שירה קצנלנבוגן), בנות-זוג בשנות ה-30 שלהן, במהלך לילה אחד בבית החולים, לאחר הלידה של הבת הראשונה שלהן, סוף סוף אומרות אחת לשנייה את האמת.

## שחקנים ודמויות
* ריקי בליך - עמית
* איציק גולן - שאול
* שירה קצנלנבוגן - נועה

## פרסים
בשנת 2012, זכה הסרט בפרס *Student Visionary* בפסטיבל הסרטים טרייבקה. בין הנימוקים להענקת הפרס: "הסרט כתוב היטב ... ומשוחק בעוצמה".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2011
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטי להט"ב משנות ה-2010
טרנוגרוד

**טרנוגרוד** (בפולנית: **Tarnogród**; ביידיש: **טארנעגראד**) היא עיירה במחוז בילגוריי שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
טרנוגרוד היא מהעתיקות שבערי פולין, ושוכנת באזור מיוער, לצד מספר נהרות. אזכורה הראשון הוא משנת 1241. בשל מיקומה על הדרך הראשית שבין ורשה ולובלין התפתחה טרנוגרוד בהתמדה, ובשנת 1567 הוענקו לה זכויות עיר.

בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

## יהודי טרנוגרוד
ממוזער|המבנה בו שכן בית הכנסת של טרנוגרוד, אשר הפך לספרייה.
יהודים ישבו בטרנוגרוד מראשיתה. בעת פרעות ת"ח ות"ט כמעט שהושמדה הקהילה ביישוב, אך זו השתקמה לאחר מכן.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,515 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות של החוגים הציוניים ושל אגודת ישראל.

ב-15 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו פרעו ביהודיה, והטילו עליהם תשלום כופר והגבלות תנועה. לאחר כשבוע נכנס לעיירה הצבא האדום, אך בהמשך החודש שבו למקום הגרמנים בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. בדצמבר 1939 הגיעו לעיירה 371 פליטים יהודים מלודז'. יודנרט שמונה בעיירה נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה. במרץ 1941 הובאו לעיירה כ-200 פליטים יהודים מבילגוריי.

במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מכפרי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-3,000 איש. בשל התנאים הקשים מגטו, מתו רבים מיושביו. ב-9 באוגוסט 1942 שולחו כ-800 יהודים מהגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ, ובהם ראש היודנרט. ב-2 בנובמבר 1942 הוצעדו כ-2,500 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה לבילגוריי, וממנה נלקחו למחרת לבלז'ץ. כ-50 קשישים וחולים יהודים נרצחו בשעת האקציה.

לאחר שחרור העיירה בידי הצבא האדום שבו אליה יהודים בודדים ששרדו את המלחמה בברית המועצות, אך לאחר רצח אחד מהם בידי תושבים מקומיים, עזבו אותה כולם.

בניין בית הכנסת בטרנוגרוד שהוקם בשנת 1686 שרד עד היום אך משמש סיפרייה.

## קישורים חיצוניים

* 
* טרנוגרוד באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
טרלוב

**טרלוב** (בפולנית: **Tarłów**) הוא כפר במחוז אפטא שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
טרלוב נוסד בשנת 1550 בידי האציל הפולני אנדז'יי טארלו, אשר קרא את היישוב על שמו. המלך זיגמונט השני אוגוסט העניק ליישוב זכויות עיר, ואלה ניטלו ממנו בשנת 1869 בידי הרוסים.

## יהודי טרלוב
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,000 יהודים, כמחצית תושביו, ורוב אנשיו נמנו על אגודת ישראל.

עם כיבוש האזור בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה.

בדצמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הועברו אלפים מיהודי הסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-7,000 איש.

ב-29 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שביישוב אנשי ס"ס וחיילי עזר אוקראינים, וכל יושביו כולל יהודים שהגיעו לפני כמה ימים מסולץ שעל הוויסלה הועמסו בקרונות בקר, ונלקחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. בעת האקציה נרצחו בגטו כ-100 יהודים. עשרות יהודים שהתגלו מסתתרים בשטח הגטו במצוד שנערך לאחר מכן נרצחו בבית העלמין היהודי ביישוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* טרלוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
טרצ'ין

**טרצ'ין** (בפולנית: **Tarczyn**) היא עיירה במחוז פיאסצ'נו שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
טרצ'ין נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובמאה ה-14 הוענקו לה זכויות עיר. בפלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה.

בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העירה בפרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בפולין הקונגרסאית.

## יהודי טרצ'ין
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל.

באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו שרפו רבים מבתיה באש. בהמשך, הוטלו על היהודים שנותרו בעיירה גזירות שונות, ובסתיו 1940 רוכזו בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה.

בפברואר 1941 גורשו כל יושבי הגטו שבעיירה לגטו ורשה, ומשם שולחו בשנת 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה.

אוגניו (ז'ניה) קויאטקובסקי פעל להצלת יהודים המתגוררים בעיר וקיבל הכרה כחסיד אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* טרצ'ין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
אברהם שלוש (כפר סבא)

הרב **אברהם שלוש** (1929 – כ"ט בכסלו תשפ"ב, 3 בדצמבר 2021) היה רבה של כפר סבא.

## ביוגרפיה
נולד בעיר העתיקה בירושלים לרב יוסף שלוש שהיה רב עדת המערבים בירושלים. סבו, רבי דוד שלוש, היה ראש ישיבה מפורסם במרקש, במרוקו. אחיו הרב דוד שלוש היה רבה הראשי של נתניה. למד בישיבת פורת יוסף שבעיר העתיקה עד נפילת הרובע, ואז עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב.
במהלך 1958 התמודד הרב שלוש על משרת רב העיר כפר סבא, והיה למועמד מוביל בין 8 מתמודדים. אולם לקראת הבחירות סירבו נציגי המועצה הדתית להמשיך בהליך הבחירה ונציגי העדה הספרדית בכפר סבא הכתירו את הרב שלוש לרב של כפר סבא, בתחילת ספטמבר 1958. בנובמבר 1958 הגיע הנושא לבירור בפני מועצת הרבנות הראשית ובשנת 1959 התמנה הרב שלוש כרבה הראשי של כפר סבא. במשך יותר מעשור הוא כיהן כרב הראשי היחיד בכפר סבא, עד מינויו של הרב יעקב פנחס שיר לרב אשכנזי לצידו בתחילת שנות ה-70.

ב-16 באוגוסט 2017 הורה היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט על סיום כהונתו של הרב שלוש, עקב מגוריו בירושלים בניגוד לחוק מגורי רבנים במקום כהונתם, וזאת על רקע ירידה בהיקף פעילותו בגילו המתקדם.

הרב שלוש נפטר בנר חמישי של חנוכה, 3 בדצמבר 2021, ונקבר בהר המנוחות.

## חיים אישיים
נשא לאישה את אמיליה מרים שלוש, ממנה צאצאיו בנים נכדים נינים ובני נינים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
*   - ראיון מצולם עם הרב אברהם שלוש
* פרס על מפעל חיים לרב אברהם שלוש 
* ריאיון עם הרב שלוש בעיתון גמלאי כפר סבא

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
אברהם
קטגוריה:כפר סבא: רבנים ראשיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
BelAZ

**BelAZ** (ראשי התיבות בבלארוסית של: **Беларускі аўтамабільны завод**, מפעל הרכבים של בלארוס) היא יצרנית ציוד מכני הנדסי ומשאיות ענק שבסיסה בז'ודזינה בבלארוס. המפעל הוקם בשנת 1948, בתקופת ברית המועצות.

## משאית הכרייה 75710 BelAZ
שמאל|ממוזער|משאית 75710 BelAZ
אחד הדגמים הידועים ביותר של החברה הוא משאית המכרות 75710 BelAZ שנחשב למשאית הגדולה ביותר בעולם. מדובר במשאית המכרות הגדולה בייצור כיום עם יכולת העמסה של 450 טון בארגז המטען, ומשקל כולל של 810 טון. לשם ההשוואה – המשאית הגדולה עד כה הייתה ה-MT 6300AC מתוצרת טרקס, שמסוגלת לשאת מטען מרבי בן 400 טון.

כיחידת כוח משמשים צמד מנועי דיזל עצומים מתוצרת סימנס הגרמנית (מדגם MMT 500), כל אחד בנפח 65 ליטר (65,000 סמ"ק) הבנויים מ-16 צילינדרים והמייצרים כל אחד 2,300 כ"ס. הצמיגים הם מתוצרת מישלן ומערכות הבטיחות, הבלימה וההרתעה בפני שיפועים והעמסות יתר עומדות בסטנדרט המתקדם ביותר כיום.

### ממדי המשאית
ממדי המשאית הם: האורך הוא 20.6 מ', הרוחב 9.87 מ' והגובה 8.16 מ'. למרות התצורה הקונבנציונלית הנשענת על צמד סרנים, בשל הממדים כאן כל ארבעת הגלגלים מצוידים בצמיגים כפולים (בסה"כ שמונה, במידה 59/80 R63) כאשר מנוע חשמלי מניע כל גלגל בנפרד. חריג בדגם זה הוא גם ההיגוי, המתבצע על ארבעת הגלגלים ולא רק על הקדמיים. כפועל יוצא מוצע כאן רדיוס סיבוב מינימלי ביחס לממדי הכלי, בן כ-20 מ'. תא המפעיל מתיימר להציע את התנאים הטובים ביותר לשהייה ממושכת, וכולל בין השאר בקרת אקלים, מסכי LCD המעבירים תמונה של הנעשה מסביב למשאית, כיסא מפעיל מתקדם ומתכוונן ורמת רעש מרבית של 80 דציבלים באזור ראש המפעיל. משאית ראשונה כבר נמסרה לאתר כריית הפחם הגדול בעולם בקוזבס שבסיביר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות בלארוסיות
קטגוריה:חברות צמ"ה
פלטאיה

[ממוזער|מפה של [בויאוטיה, פלטאיה נראית בדרום על הגבול עם אטיקה]]
**פלטאיה** (ביוונית: **Πλαταιές**) הייתה עיר עתיקה ביוון. העיר שכנה בדרום בויאוטיה על הגבול בין אטיקה לבין תבאי.

## היסטוריה
מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה המוקדמת שלה. בשנת 519 לפנה"ס, החלו מנהיגי העיר לחשוש מפני כוחה העולה של העיר תבאי, ועל כן פנו אל מלך ספרטה קלאומנס הראשון, בבקשה לכרות ברית עמו. קלאומנס שלא שש להסתבך עם תבאי, הציע לפלטאים בתחכום פוליטי רב, לנסות לכרות ברית עם אתונה. הפלטאים קיבלו את ההצעה בהתלהבות והזיזו את אבני הגבול שלהם מהגבול האטי לגבול הבויאוטי, העיר היוותה מאז נקודת מחלוקת בין אתונה לתבאי.

הפלטאים היו נאמנים מאוד לאתונאים, לפני קרב מרתון כאשר כל בעלות בריתה של אתונה נטשו אותה, שלחה פלטאיה 1,000 לוחמים בפיקודו של ארימנסטוס. הפלטאים לחמו במהלך הקרב באגף השמאלי, האתונאים גמלו להם בכך שהרשו להם להשתתף בחגיגות הניצחון, שכללו משתאות קורבנות לאלים ומשחקים, שהיו לרוב מוגבלים לאתונאים בלבד. בשנת 479 לפנה"ס, נערך בעיר קרב ההכרעה בין המצביא הספרטני פאוסניאס לבין המצביא הפרסי מרדוניוס. הקרב הסתיים בניצחון יווני מכריע, וסילק למעשה באופן סופי את האיום הפרסי על יוון. כאות תודה קידשו נציגי הערים היווניות את פלטאיה, והתחייבו לא לפגוע בה.

ההבטחה לא קוימה, ובשנת 431 לפנה"ס, בתחילת המלחמה הפלופונסית, הטילה תבאי מצור על פלטאיה. אתונה ניסתה להגיש סיוע לעיר, אולם ללא הועיל. בקיץ של השנה הבאה, לאחר שאזל המזון, נכנע חיל המצב בעיר. האזרחים נמלטו לאתונה, והתבאים החריבו את העיר. בשנת 387 לפנה"ס, שוקמה העיר מחדש. אולם נכבשה שוב בידי תבאי בשנת 372 לפנה"ס. האזרחים נמלטו שוב לאתונה, ונותרו שם עד אחרי קרב כירונאה. לאחר הקרב, שוקמה העיר שוב, אולם הפסיקה למלא תפקיד חשוב בפוליטיקה היוונית, ונגררה לרוב אחר שכנותיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יוון: ערים
עזרא אלטשולר

הרב **עזרא אַלטשוּלֶר** (כ"ה בשבט ה'תרי"ח, 9 בפברואר 1858 - ליל ח' באייר ה'תרצ"ח, 8 במאי 1938) היה רב ליטאי, רבן של כמה קהילות בליטא, ומחבר פורה של ספרות תורנית, ספרו הנודע הוא הספר **תקנת עזרא** על מסכת מעילה ועל הלכות מעילה במשנה תורה לרמב"ם.

## ביוגרפיה
נולד במיר לחנה פראדה ולרב יהודה ליב אלטשולר. בילדותו למד בישיבה בעיירה קרליץ, ואחר כך בישיבת מיר אצל רבי חיים ליב טיקטינסקי. עם סיימו את לימודיו במיר, עבר ללמוד בישיבת וולוז'ין מפי רבי רפאל שפירא. בגיל 18 נישא למאגינה (נפטרה אלול תרע"ז) ונסע ללמוד בכולל הפרושים באיישישוק.

נסמך לרבנות בידי רבה של מיר הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי ובידי הרב שלמה הכהן מווילנה והרב מאיר ברנצקי מבריסק, מחבר הספר "הר המוריה". בשנת 1884 התמנה כרבה של קולטינן וכיהן בתפקידו זה במשך 17 שנים. בשנת 1901 התמנה כרבה של וינוטה וכיהן בה שלושים וחמש שנים.

בסוף ימיו, 1936, עלה לארץ ישראל והתיישב במושבה כפר סבא.

בליל ח' באייר ה'תרצ"ח, 8 במאי 1938, חזר מבית הכנסת לביתו, ונפגע ממונית חולפת, היו שמועות כאילו מדובר בפיגוע דריסה אך הן הוזמו מעדויות עוברי אורח. הוא נפטר מפצעיו בבית החולים בילינסון. על שמו נקראה "ישיבת עזרא" בכפר סבא שנוסדה זמן קצר לאחר פטירתו, ובראשה הועמד ידידו הרב אהרן יעקב קלפפיש משנאדובה, ליטא והרב אברהם ריניק, רב העיר.

הותיר אחריו כתבים רבים, חלקם ראו אור בראשית המאה ה-21. פירושו לרמב"ם הוכנס לפרויקט השו"ת.

נינתו, בת-שבע אלטשולר, שירתה במלחמת העצמאות כחובשת ונפלה במהלך כיבוש לוד.

## מספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* יחזקאל מן, עליית עזרא , מוסף "לקראת שבת", הפלס, י"ב באייר תשע"ו
* מ. צינוביץ, **רבנים ילידי מיר גדולי־התורה בחו"ל**: הרב ר' עזרא אלטשולר, בתוך: ספר מיר, ירושלים תשכ"ג, 441–442 ( תמונה מס. 225)
* 'אלטשולר, ר' עזרא ב"ר יהודה־לייב', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 27 (, תמונה 1225).
* 
* תמונתו, בפורום אוצר החכמה
* הרב עזרא אלטשולר, כימי צאתך מארץ מצרים אראנו נפלאות - מאמר על המצב בארץ ישראל, קובץ תורני **'חכמי ליטא**', ניסן תרצ"ה, באתר HebrewBooks
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:כפר סבא: רבנים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן של כפר סבא
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1858
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1938
טרויניבקה

**טרויַניבקה** (באוקראינית: **Троянівка**; בפולנית: **Trojanówka**, טרויַנובקה) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

הכפר טרויניבקה שוכן כ-8 ק"מ ממסילת הברזל סארני-קובל, וחיבורו לקו זה בסוף המאה ה-19 הביא להתפתחות היישוב.

## יהודי טרויניבקה
התיעוד הראשון לקיום קהילה יהודית בכפר הוא משנת 1700. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-350 יהודים, כמחצית תושביו. לאחר כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגיעו אליו כ-150 פליטים יהודים ממערב פולין.

ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו העבירו את השליטה בו לידי האוקראינים, אשר גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, בהן חלקם נרצחו.

ב-11 באוגוסט 1941 בלמה קבוצת הגנה עצמית יהודית ניסיון של אוקראינים לערוך ביישוב פוגרום. בהמשך רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, שבו הוטלו עליהם גזירות שונות.

ב-3 בספטמבר 1942 נערכה בגטו שביישוב אקציה, בה נרצחו רוב יושביו במנייביץ' ובסמוך לכפר צ'רווחה. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהגרמנים כ-150 יהודים, וכ-70 מהם ששבו לכפר לאחר שנשמעו להבטחות הגרמנים כי לא יאונה להם רע, נרצחו במקום. יתר הנמלטים נספו ברעב וממחלות, והמעטים ששרדו חברו ליחידות פרטיזנים.

## קישורים חיצוניים

* טרויניבקה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
סנדק (נצרות)

**סַנְדָּק** הוא תפקיד סמלי-דתי בנצרות.
במסורת הנוצרית, סנדק הוא האיש המקבל על עצמו את האחריות לחינוכו הדתי של תינוק המוטבל בכנסייה ואת הדאגה לגידולו במקרה שיתייתם מהוריו. כיום מקובלת ביותר חובה שנייה זו כמשימה המוטלת על סנדק או סנדקית, והתפקיד איננו נושא עוד, במקרים רבים, שום קונוטציות דתיות. ההגדרה המודרנית של סנדק או סנדקית היא אדם שנבחר על ידי הורי התינוק לגלות עניין קבוע בילד ולתרום לגידולו לאדם שלם יותר. עם זאת, סנדקות איננה מעמד חוקי כמו אפוטרופסות, ואם הורים מתכוונים בכובד ראש לייעד את הסנדקים לשמש כאומנים או מאמצים לילד במקרה של מותם, הם חייבים לציין את הדבר באמצעים המקובלים (כגון צוואה).

בכנסייה האנגליקנית חובה על סנדקים לעתיד לעבור לפחות הטבלה לנצרות כדי שיוכלו לקבל עליהם אחריות זו. הכנסייה הקתולית דורשת גם שהסנדקים המיועדים יעברו את טקס הקונפירמציה.

במקרים רבים ביקשו הורי הילדים להעניק את כבוד הסנדקות לאדם רב השפעה או עשיר, כדי שהילד ייהנה מהשפעתו או מעושרו של הסנדק. אחת התולדות הייתה מתן כבוד הסנדקות לראשי המאפיה, וכך עבר הכינוי "סנדק" והפך לכינוי מקובל של ראשי המאפיה האיטלקית, הן באיטליה והן בארצות הברית. הסופר מריו פוזו כתב ספר, שהיה גם לסרט, בשם "הסנדק".

סנדק יכול, אך איננו חייב, להיות קרוב משפחה של הילד. לילד אחד יכולים להיות מספר סנדקים. בחלק מהכנסיות ריבוי הסנדקים הוא תופעה נפוצה: לדוגמה, בכנסייה האנגליקנית, מקובל שלילד שלושה סנדקים בני מינו ושני סנדקים בני המין השני.

### הכנסייה הקתולית
בכנסייה הקתולית, רק קתולים יכולים להתקבל כסנדקים. נוצרי שאינו קתולי איננו יכול להיות סנדק, אבל הוא מוכר כעד נוצרי, הנושא בעיקר תפקידו הרגיל של סנדק. מי שאינם נוצרים אינם באים כלל בחשבון לשום תפקיד דתי שהכנסייה רואה כרשמי, עקב חלקה של רוח הקודש באירוע ההטבלה, לפי תפיסת הכנסייה הקתולית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מנהגים נוצריים
קטגוריה:משפחה
קטגוריה:הורות
קטגוריה:תפקידים טקסיים
דב תמיר

**דב פ. תמיר** (נולד ב-15 במרץ 1946) הוא לשעבר מנכ"ל המכללה הטכנולוגית באר שבע אשר כיהן בין השנים 2006–2021. אחד ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון. יקיר העיר באר שבע לשנת 2012.

## ביוגרפיה
תמיר נולד בשם אוג'ן פרקש בעיר מדיאש, חבל טרנסילבניה ברומניה, לאירנה וארטור פרקש. המשפחה הייתה מסורבת עליה עד ינואר 1959 עת עלה עם הוריו ואחותו הבוגרת לישראל, לישוב רכסים, שם סיים את בית הספר היסודי (זבולון). הוא בוגר תיכון מקיף א' בבאר שבע בהנהלת ד"ר פועה מנצ'ל. עם סיום לימודיו, התגייס לחיל השריון והוכשר כמפקד טנק. הוא לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור.

תמיר הוא בוגר תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה העברית בירושלים (1968–1971) ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב (1978–1980).

בשנת 1973 החל עבודתו במכללה הטכנולוגית באר שבע, אז "בית הספר להנדסאים וטכנאים", בתפקיד מזכיר אקדמי. בהמשך קודם למשרות סגן מנהל, משנה למנכ"ל ומאז 2006, הוא מכהן כמנכ"ל המכללה הטכנולוגית. הוא החליף בתפקיד זה את פרופ' ג'ורג' מרקוביץ' (1977–2006).

ב-1981 השתלם תמיר בנושאי השכלה טכנולוגית מספר חודשים בגרמניה ומאז מקיימת המכללה הטכנולוגית קשרים עם מוסדות מקבילים בגרמניה. במהלך השנים הוא הקים פרויקטים לרווחת האוכלוסיות השונות מאשדוד ועד אילת. הוא נמנה עם מייסדי תיכון עירוני מקיף ח' בשנת 1991, והמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון בשנת 1995.

תמיר פעיל בעמותת תנו לחיות לחיות ובאגודה הישראלית נגד ניסויים בבעלי חיים. הוא חבר ועדת ההיגוי במיזם החברתי "ציונות 2000".

החל משנת 2021 מכהן כיו"ר האספה הכללית של המכללה הטכנולוגית באר שבע.

## פרסים ואותות בהם זכה
* 2007 - אות יקיר קהילת יוצאי רומניה
* 2012 - אות יקיר העיר באר שבע

## ספרים
בשנת 2014 הוציא תמיר לאור ספר "60 שנות מצוינות טכנולוגית", אשר מפרט את פעילותה של המכללה הטכנולוגית מאז הקמתה ב-1954.
* 

## לקריאה נוספת

* יצחק שתיל, "מי ומי 333 בבאר שבע רבתי, 2010, עמוד 140.
* יצחק שתיל, "מי ומי באר שבע", 2015, עמוד 101.
* אלוש צבי, "60 שנות עשייה בנגב", הוצאת לאור, 2008, עמודים 174–175.

## הערות שוליים

קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:סגל מכללות בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
רודולף קוך-ארפאך

גנרל **רודולף קוך-ארפאך** (בגרמנית **Rudolf Koch-Erpach**; 9 באפריל 1886 – 27 בנובמבר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
קוך-ארפאך נולד ב-9 באפריל 1886 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-2 (המלך), ובשנת 1910 הועבר לרגימנט הפרשים הבווארי ה-6 (אלברכט, נסיך פרוסיה). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לקצין חימוש בקורפוס הבווארי ה-3, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה, וב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קוך-ארפאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1923 מונה קוך-ארפאך למפקד פלוגה 6 ברגימנט הפרשים ה-17 (הבווארי), וב-1 בנובמבר 1924 הועלה לדרגת מיור. באביב 1927 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר, ובאביב 1929 מונה לקצין מטה בפיקוד התותחנים ה-7. ב-1 בספטמבר 1929 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-17 (הבווארי), וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה לראש מטה של דיוויזיית הפרשים ה-1. ב-1 באפריל 1934 מונה למפקד פיקוד הפרשים בברסלאו, וב-1 בינואר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במאי 1935 מונה למפקד פיקוד התותחנים ה-3, ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-8, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה קוך-ארפאך מפקד הדיוויזיה ה-8, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ובמהלך המערכה על צרפת לחם קוך-ארפאך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-24 ביוני 1940 קיבל קוך-ארפאך על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 באוקטובר 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-60. ב-1 בדצמבר 1940 הועלה קוך-ארפאך לדרגת גנרל חיל הפרשים, וב-1 באפריל 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-35. ב-1 במאי פרש קוך-ארפאך מתפקידו, ובאמצע יולי מונה למפקד אזור ברסלאו. ב-1 במאי 1942 מונה קוך-ארפאך למפקד המחוז הצבאי ה-8, וב-24 בנובמבר 1944 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בכסף.

ב-26 בינואר 1945 מונה קוך-ארפאך למפקד קורפוס הפאנצר ה-56, שהיה חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות ויסלה, וב-10 באפריל הועבר למפקדת הOB West. ב-6 במאי מונה קוך-ארפאך למפקד הארמייה הראשונה במקום הרמן פוירטש שנפל בשבי, ויומיים לאחר מכן נכנע בראש כוחותיו לבעלות הברית.

### לאחר המלחמה
קוך-ארפאך שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר בעיר קרלסרוהה, עד למותו ב-27 בנובמבר 1971, והוא בן 85 שנים.

## קישורים חיצוניים
* רודולף קוך-ארפאך באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:מפקדי הארמייה הראשונה (ורמאכט)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
יעקב דוב רפפורט

הרב **יעקב דוב בער רפפורט** (ה'תרכ"ב, 1862 – י"ז בחשוון ה'תרפ"ח, 12 בנובמבר 1927) היה רב ליטאי, רבן של רבינשוק וזיימל במשך עשרות שנים, ובסוף ימיו רבה הראשון של כפר סבא.

## ביוגרפיה
נישא לחיה קיילא בתו של הרב יוסף זכריה שטרן ונכדתו של הרב מרדכי גימפל יפה. כיהן ברבנות העיירה רבינשוק בלטביה ובשנת ה'תרנ"ו (1896) התמנה במקום הרב אברהם יצחק הכהן קוק כרבה של העיירה זיימל, תפקיד בו נשא במשך קרוב לשלושים שנה. בתו יוכבד נישאה בשנת תרנ"ט, 1899, לרב אשר ניסן לויטן.

בשנת ה'תרפ"ו, 1926, עלה לארץ ישראל והיה לרבה הראשון של כפר סבא, עד לפטירתו בשנת ה'תרפ"ח.

לאחר פטירתו נישאה בתו הצעירה רחל גיטל לרב אברהם ריניק (רניק), תלמיד ישיבת חברון יוצא וילנה, והוא התמנה תחת חמיו כרבה של כפר סבא. בכפר סבא יש רחוב שנקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 
;ספרו ומאמריו
* 
* ביאור השיטות שאין שביעית נוהגת בזמן הזה, מוריה רכו-רכח [יט-י-יב] (מנחם אב תשנ"ד) עמ' מז-נד
* בירור הלכה על תוקפו של היתר המכירה, מוריה רעד-רעו [כג,י-יב] (אדר תשס"א) עמ' עז-צ

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:כפר סבא: רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן של כפר סבא
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1927
אברהם ריניק

הרב **אברהם ריניק** (ה'תרנ"ח, 1898 - כ"ו בתשרי ה'תשכ"ח, 30 באוקטובר 1967) היה רבה השני של כפר סבא, משרה בה נשא במשך ארבעים שנה.

## ביוגרפיה
נולד בווילנה, למד בישיבת חברון בעיר חברון, והיה ממקורביו של הסבא מסלבודקה בשנות חייו האחרונות.

נישא לרחל גיטל בתו הצעירה של הרב המנוח יעקב דוב רפפורט, רבה הראשון של כפר סבא, והתמנה מיד עם אירוסיו כרבה של כפר סבא על מקום חמיו. הוא היה מן הראשונים שעסקו בשאלת מילוי המקוואות בגבישי קרח בימות הקיץ, ובעקבות פנייתו כתב הרב הראשי דאז, הרב אברהם יצחק הכהן קוק את פסק ההלכה המתיר זאת.

בשנות השלושים ייסד את ישיבת "עזרא" בכפר סבא ועמד בראשה.

הוא נפטר בכ"ו בתשרי ה'תשכ"ח, 30 באוקטובר 1967 בגיל 69, ונקבר בבית הקברות בכפר סבא. הניח אחריו אשה וארבע בנות.

שנתיים לאחר פטירתו התמודדו אחד עשר רבנים על משרת הרב הראשי האשכנזי לכפר סבא, בה זכה הרב יעקב פנחס שיר, רבה של נשר.

## קישורים חיצוניים
* 
*הרב אברהם ריניק, דבר, 1 בנובמבר 1967, עמ' 6
*רב גדול, הצופה, 2 בנובמבר 1967, עמ' 3
*ב. ר. ש., הרה"ג ר' אברהם ריניק: ליום השבעה, הצופה, 7 בנובמבר 1967, עמ' 5
*הספד ליום השבעה לפטירתו של הרב אברהם ריניק זצ"ל, הצופה, 9 בנובמבר 1967, עמ' 3
*אבי בת-שבע (אלטשולר), הרב אברהם ריניק זצ"ל: ליום השלושים, הצופה, 3 בדצמבר 1967, עמ' 3

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:כפר סבא: רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נורדאו כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
פרו (פירושונים)

**פְּרוֹ-**  – להיות **[[מוסר|בעד]]** משהו מסוים, ולתמוך בו בצורה כזו או אחרת. **ההפך מאַנְטִי-** (להיות נגד משהו).

קטגוריה:שמות משפחה
פר פטרסון

[ממוזער| פר פטרסון בטקס קבלת פרס המועצה הנורדית לספרות בשנת [2009]]
**פֶּר פֶּטרסון** (בנורווגית: **Per Petterson**; נולד ב-18 ביולי 1952) הוא סופר נורווגי.

## ביוגרפיה
פטרסון הוא יליד אוסלו, והוא ספרן במקצועו. לפני שעבר לכתיבה במשרה מלאה, עבד כמוכר בחנות ספרים, כמתרגם וכמבקר.

בשנת 1990 אביו, אמו, אחיו ואחיינו נספו על סיפונה של מעבורת שעלתה באש. הוא עצמו היה אמור להיות על סיפון המעבורת עם אשתו ושתי בנותיו אך החליט לדחות את נסיעתם ביומיים וכך ניצל.

## יצירתו
ספריו תורגמו למעל 50 שפות. ספרו הידוע ביותר, "יוצאים לגנוב סוסים" (בנורווגית: *Ut og stjæle hester*) משנת 2003, זיכה אותו בפרס המבקרים הנורווגים לספרות ובפרס ספר השנה של מוכרי הספרים. תרגומו לאנגלית, משנת 2005, זכה בפרס האינדיפנדט לסיפורת זרה לשנת 2006 ובפרס IMPAC האירי. ספר נוסף שלו, "ארור אתה נהר הזמן" (בנורווגית: *Jeg forbanner tidens elv*) זיכה אותו בפרס המועצה הנורדית לספרות לשנת 2009.

בין הסופרים המשפיעים עליו הוא מציין את ריימונד קארבר וקנוט המסון.

## ספריו שתורגמו לעברית
***לסיביר** (1996), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2009
***יוצאים לגנוב סוסים** (2003), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2007
***ארור אתה נהר הזמן** (2008), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2011
***אני מסרב** (2012), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2014
***גברים במצבי** (2018), תרגמה דנה כספי, הוצאת מודן, 2021

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:ספרנים ומידענים נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1952
אלברכט, נסיך פרוסיה (1837–1906)

**פרידריך וילהלם ניקולאוס אלברכט נסיך פרוסיה** (בגרמנית: **Friedrich Wilhelm Nikolaus Albrecht von Preußen**; 8 במאי 1837 – 13 בספטמבר 1906) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן, גנרל-פלדמרשל פרוסי והעוצר של דוכסות בראונשווייג.

## ביוגרפיה
אלברכט נולד ב-8 במאי 1837 בברלין, לאלברכט, נסיך פרוסיה שהיה אחיהם של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה ווילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואשתו מריאן, נסיכת הולנד שהייתה בתו של וילם הראשון, מלך הולנד. בשנת 1847 התגייס אלברכט לצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג הראשונה, במלחמת שלזוויג השנייה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה, שבה נטל חלק בקרב קניגרץ.

במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 פיקד אלברכט על חטיבת פרשי המשמר ה-2, ונטל חלק בקרבות גרבלוט וסדאן. לאחר נפילת האימפריה הצרפתית השנייה נטל אלברכט חלק בקרבות בפאומה וסן קנטן, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אדווין פון מנטויפל.

לאחר כניעת צרפת הועלה אלברכט לדרגת גנרל לוטננט, ובמאי 1871 מונה למפקד הדיוויזיה ה-20. ב-12 בדצמבר 1873 מונה אלברכט למפקד הקורפוס ה-10 בהנובר, ומילא תפקיד זה עד אמצע 1888. על פעולותיו בקרבות קיבל אלברכט את עיטורי הפור לה מריט עם עלי אלון, וצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

בשנת 1883 מונה אלברכט לריבון מסדר סנט יוחנן, וכיהן בתפקיד זה עד מותו. בשנת 1884 מת וילהלם השמיני, דוכס בראונשווייג ללא ילדים, וכיוון שיורשו היה ארנסט אוגוסט השני, נסיך הנובר שלא היה מקובל על וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, מונה אלברכט לעוצר הדוכסות. ב-19 ביוני 1888 הועלה אלברכט לדרגת גנרל-פלדמרשל.

ב-13 בספטמבר 1906 מת אלברכט באחוזתו בקמנץ, ונקבר במאוזוליאום שבאחוזה. במלחמת העולם השנייה נבזזה האחוזה כולל המאוזוליאום, וגופותיהם של אלברכט ואשתו הועברו לקבורה מחדש בפארק בקמנץ.

## משפחתו
אלברכט נישא למריה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ונולדו לו שלושה ילדים:
* פרידריך היינריך אלברכט (1874–1940)
* יואכים אלברכט (1876–1939)
* פרידריך וילהלם (1880–1925)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:גרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1837
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1906
רוי יקובסן

ממוזער|רוי יקובסן, יוני 2015
**רוי יקובסן** (בנורווגית: **Roy Jacobsen**; ) היה סופר נורווגי.

## ביוגרפיה
יקובסן נולד ב-1954 באוסלו וגדל באחד מפרבריה. בצעירותו היה חבר בכנופיה מקומית ואף הורשע בעבירות גנבה והחזקת נשק ונידון למאסר על תנאי.

יקובסן החל לכתוב בשנת 1982 ועבר לכתיבה במשרה מלאה בשנת 1990. היה חבר האקדמיה הנורווגית ללשון וספרות. זכה ביותר מ-10 פרסים על כתיבתו לאורך השנים, הראשון שבהם הוענק לו בשנת 1982 והאחרון בשנת 2006. 

## יצירתו
יקובסן חיבר כ-20 ספרים, רובם קובצי סיפורים ורומנים. בשנת 1995 נבחר לכתוב את הביוגרפיה של ראש ממשלת נורווגיה לשעבר טריגווה בראטלי.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **ילדת פלא** (2009), מנורווגית: דנה כספי, הוצאת כתר, 2011
* **הבלתי נראים** (2013), מנורווגית: דנה כספי, הוצאת כתר, 2015

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:פשע בנורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1954
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-2025
ג'רי אשוורת'

**ג'רלד הווארד "ג'רי" אשוורת**' (שם מלא באנגלית: **Gerald Howard "Gerry" Ashworth**; נולד ב-1 במאי 1942) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר.

## ביוגרפיה
אשוורת' נולד בהוורהיל, מסצ'וסטס. הוא בוגר דארטמות' קולג'.

בשנת 1961 השווה אשוורת' בריצת 60 יארד את שיא העולם בתוצאה של 6.1 שניות

### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אשוורת' במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פול דרייטון, ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. 

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו בשנת 1965 זכה אשוורת' בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.4 שניות.

## שיאים אישיים
* ריצת 60 יארד: 6.1 שניות (1961), **שיא עולם**
* ריצת 100 יארד: 9.4 (1962)
* ריצת 100 מטר – 10.3 (1964)
* ריצת 200 מטר – 21.2 (1964)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:מסצ'וסטס: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
יצחק אייזיק ליבס

הרב **יצחק אייזיק ליבס** (בכתיב יידי: **ליעבעס**; כ"ח באדר ה'תרס"ו, 25 במרץ 1906 - כ"ב באדר א' ה'תש"ס, 28 בפברואר 2000) היה רב ופוסק הלכה אמריקאי, ראב"ד איגוד הרבנים באמריקה ומחבר ספר השו"ת **בית אב"י**.

## ביוגרפיה
ממוזער|250px|שמאל|קברם של רבי יצחק אייזיק ליבס ורעייתו אסתר
נולד בגריידינג שבגליציה לבינה ולרב אברהם יעקב ליבס מחסידי בעלז. אביו היה אב בית דין בבילקמין שבגליציה, דור שישי לרב אלעזר הורוויץ וצאצאו של הרב יצחק הלוי הורוביץ. בצעירותו למד אצל אביו ובגיל 14 עבר ללמוד בישיבתו של הרב יוסף קליגר רבה של גריידינג. עמו למדו בתקופה זו, אברהם ישכר אנגלרד, לימים האדמו"ר מראדזין; וחיים מאיר יחיאל שפירא, לימים רב ואב"ד נארול. נסמך לרבנות בידי הרב קליגר ובידי הרב זלמן סורוצקין.

נישא ועבר לכהן כרב בעיירה לוביז, שם נולד לו בנו הראשון. אשתו ובנו נספו בשואה, הוא עבר את רוב המלחמה ביערות. לאחר תום מלחמת העולם השנייה נודע לו שאסתר קליגר, נכדתו של רבו ובתו של הרב משולם יששכר קליגר שנספה אף הוא, ניצלה מהתופת והיא השריד היחיד למשפחת רבו. הוא נפגש עמה וזמן קצר לאחר מכן הם נישאו. הוא פעל רבות בקרב שארית הפליטה ובמחנות העקורים וכיהן זמנית כרב ואב"ד בלבוב.

בשנת ה'תש"ח, 1948, היגר לארצות הברית בסיוע קהילת יוצאי גריידינג במנהטן, ניו יורק שהזמינו אותו לכהן כרב הקהילה. תקופה קצרה לאחר מכן עבר לכהן בבית כנסת ברובע הברונקס, ואחר כך הקים בשכונה בית כנסת בשם "טורי זהב" וכיהן בו. בסוף שנות ה-70 היה נתון בית הכנסת שלו להצקות על רקע אנטישמי ואף הוצת פעמיים, בעקבות זאת עזב את השכונה ועבר לגור עד סוף ימיו בבורו פארק, שם כיהן כרב בית המדרש "תורה ודעת".

בתו הגדולה אידל בינה נישאה לרב חיים הלברשטאם מפאקשיווניץ, בתו בת שבע רחל נישאה לרב משה סורוצקין ובתו הצעירה אביבה מרים נישאה לרב מרדכי לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג.

הועלה לקבורה בחלקת הרבנים החדשה שבהר המנוחות בירושלים.

## חיבוריו
* **בית אבי** - שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך, מספר חלקים, ניו יורק ה'תש"ן

## קישורים חיצוניים
* 
;ספריו
* 
* 
* 

קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
ניוון מיקסומטי

left|ממוזער|התעבות של השכבה הספוגית (כחול) בניוון מיקסומטי של מסתם אבי העורקים, צביעת מובט .
**נִוּוּן מִיקְסוֹמָטִי** (Myxomatous degeneration) הוא תהליך ניווני של היחלשות רקמת חיבור. מונח זה משמש בעיקר בהקשר של צניחה של המסתם הצניפי.

הניוון המיקסומטי נלווה להצטברות של דרמטאן סולפט , גליקוזאמינוגליקן הנמצא במטריצה החוץ-תאית של המסתם. המנגנון המדויק אינו ידוע לאשורו.

במקרים רבים הניוון המיקסומטי מוגבל למסתם הצניפי ויש לו מהלך שפיר. כאשר הניוון נקשר במחלות סיסטמיות, כגון תסמונת מרפן, הניוון הוא נרחב יותר ומערב את מסתמי הלב האחרים. המסתמים אז עלולים לאבד מצורתם ולגרום לאי-ספיקה שלהם, כפי שקורה באי-ספיקת מסתם אבי העורקים. צניחה של המסתם הצניפי, הנגרמת בשל ניוון מיקסומטי, היא הסיבה השכיחה ביותר לאי-ספיקת המסתם הצניפי במדינות מתפתחות.

קטגוריה:מחלות לב מסתמיות