open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דורותי פילדס

**דורותי פילדס** (אנגלית: **Dorothy Fields**;  15 ביולי 1905 - 28 במרץ 1974), פזמונאית. כתבה למעלה מ-400 שירים, בעיקר למחזות זמר בברודוויי ולסרטים ובכללם שירים הנכללים בספר השירים האמריקאי הגדול. אחת מהנשים היוצרות הבודדות בסמטת טין פאן והוליווד.

## תולדות חייה
נולדה בניו ג'רזי וגדלה בניו יורק. בת למשפחת מהגרים מפולין. אביה היה אמן וודוויל. עד אמצע שנות השלושים כתבה לברודוויי ובין להיטיה מהתקופה, ללחנים של ג'ימי מקיו (Jimmy McHugh) ניתן למנות את *[[Exactly Like You]]* ואת *[[On the Sunny Side of the Street]]*.

ב-1935 עברה להוליווד והחלה את שיתוף הפעולה הפורה שלה עם המלחין ג'רום קרן. יחד כתבו את המוזיקה לסרטים *Roberta* ו-*Swing Time* עם פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס. שירם *The Way You Look Tonight* מסרט זה זכה לפרס אוסקר לשיר הטוב ביותר לשנת 1936.

בשנות הארבעים חזרה לברודוויי כליבריתנית עבור מחזות בברודוויי, חלקם בשיתוף פעולה עם אחיה, הרברט פילדס. בין היתר כתבה את הליברית למחזמר "אנני אוקלי אשת לפידות" (1946). המחזמר זכה להצלחה אדירה ו"רץ" בברודוויי במשך 1,147 הופעות. המחזמר המוצלח ביותר שכתבה היה *Redhead* ("ג'ינג'ית") מ-1959 שזכה לחמישה פרסי טוני בהם עבור המחזמר הטוב ביותר.

היא נפטרה עקב שבץ בגיל 68.

בנאום ההשבעה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית ציטט הנשיא את שירה של פילדס מן הסרט *Swing Time* באמרו: "Starting today, we must pick ourselves up, dust ourselves off, and begin again the work of remaking America" (החל מהיום עלינו לאסוף את עצמנו, לנקות את האבק, ולהתחיל מחדש את מלאכת שיקום אמריקה).

## קישורים חיצוניים

* 

* מירנה כץ פרומר, דורותי פילדס, ב-Jewish Women Encyclopedia
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:פזמונאיות אמריקאיות
קטגוריה:לבריתנים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: כותבי השיר המקורי הטוב
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1974
הדוד קמצוץ (סדרת קומיקס)

[ממוזער|200px|left|החוברות נוצרו לראשונה על ידי ה[קריקטוריסט והקומיקסאי האמריקאי קארל בארקס.]]
**הדוד קמצוץ** (באנגלית: **Uncle Scrooge**) היא סדרת קומיקס אמריקאית המתמקדת בדמותו של הדוד קמצוץ. הסדרה מופקת משנת 1952 ועד היום.

70 החוברות הראשונות בסדרה אוירו ונכתבו על ידי הקריקטוריסט והקומיקסאי האמריקאי קארל בארקס, עלילת החוברת ה-71 בסדרה נכתבה על ידי בארקס אך אוירה על ידי המאייר טוני סטרובל. בשנת 1986 עברה הבעלות לחברת גלאדסטון שהחלה להוציא לאור חוברות חדשות בסדרה אשר אוירו על ידי אמנים אמריקאים כגון דון רוזה, ג'ון לוסטיג, פאט מקרגריל, דייב רוסון, מייקל גילברט, וויליאם ואן הורן ועל ידי אמנים אירופאים כגון דן ג'יפס, פרד מילטון, רומנו סקארפה.

דונלד דאק והאחיינים שלו משתתפים גם כן בסדרה בתור דמויות משנה. היריבים העיקריים של קמצוץ לאורך הסדרה הם חבורת הביגלים, מג'יקה דה ספל, ג'ון רוקרדאק ופלינטהארט גלומגולד.

## היסטוריה
הופעת הבכורה של קמצוץ הייתה בחוברת הקומיקס של דונלד דאק "Christmas on Bear Mountain" אשר יצאה לשווקים ביולי 1947 בו הוא בודק האם דונלד והאחיינים שלו ראויים לרשת את הונו. בארקס אשר ראה מיד את הפוטנציאל הטמון בדמותו של קמצוץ שילב בהמשך את דמותו של קמצוץ בעלילת חוברות קומיקס שונות של דונלד דאק. בעקבות הפופולריות הרבה לה זכתה הדמות, בשנת 1952 הוחלט לראשונה להפוך את הדוד קמצוץ לדמות הראשית בחוברת הקומיקס "Only a Poor Old Man". 

לאחר שתי חוברות ניסיון נוספות של הדוד קמצוץ, לבסוף קמצוץ החל לככב באופן רשמי כדמות הראשית בחוברת קומיקס משלו:
* תחת המו"ל **Dell Comics**: יצא לאור בשנים 1952 - 1962 (חוברות 4 עד 39).
* תחת המו"ל **Gold Key Comics**: יצא לאור בשנים 1962 - 1984 (חוברות 40 עד 209).
* תחת המו"ל **Gladstone Publishing**: יצא לאור בשנים 1986 - 1990 (חוברות 210 עד 242).
* תחת המו"ל **Disney Comics**: יצא לאור בשנים 1990 - 1993 (חוברות 243 עד 280).
* תחת המו"ל **Gladstone Publishing**: יצא לאור בשנים 1993 - 1998 (חוברות 281 עד 318).
* תחת המו"ל **Gemstone Publishing**: יולי 2003 - נובמבר 2008 (חוברות 319 עד 383).
* תחת המו"ל **Boom Kids**: ספטמבר 2009 - עד היום (חוברות 384 - עדיין רץ).

## ראו גם
* אגדות ברווזים
* אגדות ברווזים הסרט: אוצר המנורה האבודה
* דונלד דאק

## קישורים חיצוניים
* חוברות הסדרה 

## הערות שוליים

קטגוריה:רצועות קומיקס
It Ain't Necessarily So

**It Ain't Necessarily So** (בתרגום לעברית: "זה לא בהכרח כך"), הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי איירה גרשווין – מילים וג'ורג' גרשווין – לחן עבור האופרה פורגי ובס (1935). באופרה הושר השיר על ידי דמותו של "ספורטינג לייף" - סוחר סמים, אשר מעלה בשיר ספקות לגבי מספר סיפורים תנכיים כמו: דוד וגלית, יונה הנביא והלוויתן, משה בתיבה וגילו של מתושלח.

את תפקיד ספורטינג לייף גילם בהפקה הראשונה של האופרה ג'ון דבליו באבלס. בדרנים בולטים אחרים שהופיעו בתפקיד זה הם קאב קאלווי וסמי דייוויס ג'וניור שגילם את הדמות בגרסת הקולנוע לאופרה ב-1959.

השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות על ידי אמנים קלאסיים, אמני ג'אז ואמני פופ ורוק, חלקם בעת שביצעו את מוזיקת האופרה "פורגי ובס", חלקם בעת שביצעו מקבץ מיצירות ג'ורג' גרשווין ולעיתים כשיר נפרד ללא הקשר למקורו. בחלק מהמקרים בוצע השיר תחת השם **Ain't Necessarily So**.

גרסאות כיסוי של אמני מוזיקה פופולרית שזכו לפרסום:
* ארת'ה פרנקלין ב-1959
* בובי דארין ב-1959 באלבומו " That's All"
* כוכב הזמר האוסטרלי בשנות ה-60, נורמי רו ביצע את השיר ב-1965 בגרסה שהפכה ללהיט באוסטרליה
* המודי בלוז כללו ביצוע לשיר באלבומם "The Magnificent Moodies" מ-1965
* הברונסקי ביט הצעידו את השיר כלהיט השלישי מתוך אלבומם הבולט "The Age of Consent" (1984) בעיבוד שכלל ליווי מקהלת נערים. 
* הזמרת שר ב-1994

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר
* רשימת מבצעי השיר, אתר allmusic

קטגוריה:שירי 1935
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:גרשווין
קטגוריה:שירים ביקורתיים על הדת
קטגוריה:שירי ברונסקי ביט
טרבלסי

**טרבלסי** הוא שם משפחה המציין שנושאו צאצא לבן העיר טריפולי שבלוב.

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
נשק קטלני (סדרת סרטים)

**נשק קטלני** (באנגלית: **Lethal Weapon**) הוא סדרת סרטי פעולה בכיכובם של מל גיבסון ודני גלובר אשר מגלמים את מרטין ריגס ורוג'ר מרטאו, צמד בלשים של משטרת לוס אנג'לס אשר נקלעים למצבים קיצוניים שונים. ריגס ומרטאו לחמו בעברם במלחמת וייטנאם, בטרם גיוסם למשטרה. ריגס כסמל מחלקה וצלף בכוחות המיוחדים ומארטו כמפקד מחלקה בחטיבת הצנחנים ה-173 של הצבא. בשל כישורי הקליעה של ריגס, כמו גם מיומנותו באמנויות לחימה, מכנה אותו מארטו בסרט הראשון- "נשק קטלני" ומכאן שמה של סדרת הסרטים.

כל ארבעת הסרטים בסדרה בוימו על ידי ריצ'רד דונר. בסרטים שיחקו גם ג'ו פשי, רנה רוסו, כריס רוק, דארלין לאב , טרייסי וולף, דיימון היינס, אבוני סמית', סטיב קאהן ומרי אלן טריינור. את פסקול סדרת הסרטים הלחינו מייקל קיימן ואריק קלפטון.

עד היום יצאו ארבעה סרטים בסדרה:
* **[[נשק קטלני]]** - יצא לאקרנים בשנת 1987 שהכניס כ-120,207,127 דולר ברחבי העולם.
* **[[חסינות דיפלומטית (סרט)|חסינות דיפלומטית]]** (נשק קטלני 2) - יצא לאקרנים בשנת 1989 שהכניס כ-227,853,986 דולר ברחבי העולם.
* **[[נשק קטלני 3]]** - יצא לאקרנים בשנת 1992 שהכניס כ-321,731,527 דולר ברחבי העולם.
* **[[נשק קטלני 4]]** - יצא לאקרנים בשנת 1998 שהכניס כ-285,444,603 דולר ברחבי העולם.
בספטמבר 2016 עלתה ברשת FOX סדרת טלוויזיה המבוססת על סדרת הסרטים, בכיכובם של קליין קרופורד בתפקיד מרטין ריגס ודיימון וואיינס בתפקיד רוג'ר מרטאו.

## קישורים חיצוניים
*
*
*
*
* 

קטגוריה:סדרות סרטי פעולה
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
רפאל אלשיך

**רפאל אלשיך הלוי** (י' באב ה'תרמ"א, 5 באוגוסט 1881 – ט"ז בתשרי ה'תשי"ח, 11 באוקטובר 1957) היה רב, מחנך ואיש ציבור ביישוב, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי.

## ביוגרפיה
אלשיך נולד בצנעא בירת תימן, בן לר' שלום (בן הדור השמיני לרב יחיא הלוי), ולשולמית, בת למשפחת פנחס הכהן. בילדותו התייתם מאביו והתחנך על ידי אחיו של אביו, ר' לוי ור' יוסף אלשיך, ואחיה של אמו, ר' דוד פנחס הכהן.

אלשיך היה תלמידם של הרבנים חיים קורח, יחיא קאפח ושלמה פנחס הכהן. לצד לימודיו עסק בשזירת חוטי משי. בשנת תרס"ג, בעקבות הרעב שפקד את תימן, עבר להתגורר בעדן, וכעבור שנתיים עלה לארץ ישראל בעקבות דודיו, ולמד בישיבות בירושלים ובתל אביב, בהן ישיבת אוהל מועד. בארץ עבד כסופר סת"ם ובהגהת כתבי קודש. בתקופת מלחמת העולם הראשונה עסק בהוראת ילדים יוצאי תימן בראשון לציון.

בשנת 1918 הוזמן אלשיך לתל אביב, והיה למורה ראשי בתלמוד תורה של קהילת יוצאי תימן. שנים ארוכות היה רב קהילת יהודי תימן בתל אביב, רב שכונת מחנה יוסף ורב בית הכנסת "חיי עולם", וכיהן כחבר המועצה הדתית בעיר וחבר מועצת חברה קדישא. בפעילותו הציבורית היה חבר התאחדות התימנים בארץ ישראל ונציגה באספת הנבחרים הראשונה והרביעית (1920–1926, 1944–1949) ובקונגרס הציוני ה-19. באספת הנבחרים הרביעית נבחר לכהן בוועד הלאומי. אלשיך התמודד בבחירות לרב העדה התימנית בתל אביב, שנערכו בד' בשבט תשי"ב, בחירות בהן נבחר הרב יוסף צובירי.
[250px|ממוזער|שמאל|קברו של אלשיך ב[בית הקברות טרומפלדור]]
אלשיך נפטר בתל אביב ב-1957, בן 76 במותו. בהלווייתו בבית הקברות טרומפלדור נכחו נציגו של נשיא המדינה יצחק בן-צבי, רב העיר תל אביב יעקב משה טולידאנו, ויו"ר התאחדות התימנים זכריה גלוסקא.

בנו של דודו יוסף אלשיך, שלום אלשיך, היה רב ומנהיג ציבור בקהילת יוצאי תימן ביישוב.

## לקריאה נוספת
* יהודה רצהבי, יצחק שבטיאל (עורכים), **הראל: קובץ זיכרון להרב רפאל אלשיך**, תל אביב: (דפוס העשור), תשכ"ב.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
רפאל
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
חיים ליאור

**חיים ליאור** (8 באוקטובר 1905 – 22 בפברואר 1989) היה מזכיר הכנסת.

## ביוגרפיה
ליאור נולד בקישינב בשם חיים לרנר. בשנת 1944 עלה לארץ ישראל.

בשנים 1949–1959 שימש מזכירו האישי של יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק. לאחר מותו של שפרינצק מונה לסגן מזכיר הכנסת משה רוזטי, ועם פרישתו של האחרון מונה לממלא מקומו. ליאור כיהן כמזכיר הכנסת במהלך הכנסת השישית והשביעית, בשנים 1968–1972.



## גלריה

קובץ:New knesset building.jpg|הפוליטיקאי הבלגי הנרי מורו דה מלן, לאחר הגעתו לנמל התעופה בלוד, לטקס חנוכת בניין הכנסת החדש בירושלים. מימין, סגן יו"ר הכנסת אריה בן אליעזר. משמאל, סגן מזכיר הכנסת חיים ליאור , 1966
קובץ:Barthelemy Lambony shaking hands with Haim Lior. D656-078.jpg|יו"ר האסיפה הלאומית של טוגו ברטלמי למבוני לוחץ יד למזכיר הכנסת חיים ליאור בנמל התעופה בלוד, לאחר שהגיע לטקס החנוכה של בניין הכנסת החדש בירושלים. במרכז, ח"כ רות הקטין.
קובץ:מנהיגים בלוד לקראת טקס חנוכת הכנסת.jpg|נשיא הסנאט של קונגו סילבסטר מודינגאי מלווה ע"י בכירים מממשלתו פייר טשילנג' ורוברט קבונזו לאחר הגעתם לנמל התעופה בלוד, לטקס חנוכת בניין הכנסת החדש בירושלים. במרכז, סגן יו"ר הכנסת יצחק נבון. משמאל, סגן מזכיר הכנסת חיים ליאור. משמאל, נציג משרד החוץ אלכסנדר דותן.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מזכירי הכנסת
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
Spy vs. Spy

**Spy vs. Spy** (בתרגום חופשי לעברית: **מרגל נגד מרגל**) הוא קומיקס שחור לבן ללא מילים אשר מתפרסם באופן קבוע במגזין ההומור הסאטירי האמריקאי מד מגזין מינואר 1961 ועד היום. הקומיקס נוצר במקור על ידי הפליט הקובני אנטוניו פרוהיאס. הקומיקס אשר נוצר בהשראת מרוץ החימוש של המעצמות במהלך תקופת המלחמה הקרה מציג באופן הומוריסטי את המאבק המתמשך בין שתי דמויות מרגלים, אחד שחור והשני לבן, אשר מנסים לחסל זה את זה באמצעות שלל מלכודות וכלי נשק מתוחכמים.

לאחר שפרוהיאס יצא לגמלאות, המשיכו להפיק את הקומיקס אמנים שונים: ג'ורג' וודברידג' (יצר שתי רצועות בלבד אשר פורסמו בשנת 1988), בוב קלארק (1988 - 1993), דייב מאנאק (1993 - 1997) ופיטר קופר (משנת 1997 ועד היום).

בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה הופקו לאורך השנים משחקי וידאו רבים אשר מבוססים על הסדרה. משחק הווידאו הראשון של הסדרה יצא לשווקים בשנת 1984 ויועד למספר קונסולות משחק ומחשבים ביתיים שונים בהם קומודור 64. המשחק האחרון בסדרה יצא בשנת 2005 ויועד לקונסולות אקס בוקס ופלייסטיישן 2. כמו כן, לאורך השנים הופקו גם סרטוני אנימציה קצרים רבים המתבססים על עלילת הסדרה בתור מעברונים לסדרת המערכונים האמריקנית MADtv.

## דמויות
* **המרגל השחור והמרגל הלבן** - הדמויות הראשיות.
* **המרגלת האפורה** - ידועה גם כ"ליידי גריי". מרגלת אשר מופיעה בסדרה לעיתים רחוקות ומצליחה תמיד להביס את שני המרגלים. שני המרגלים אשר מאוהבים בה, מנסים לעיתים רבות להציל אותה משום שהיא מתיימרת להיות במצוקה. משום שהיא תמיד ניצחה, פרוהיאס החליט להפסיק להשתמש בה. לאורך השנים האמנים הנוספים אשר יצרו את הסדרה, בהם פיטר קופר, החזירו אותה להופעות מזדמנות.
* **המנהיג השחור והמנהיג הלבן**: הקצינים הבכירים ביותר בשגרירויות אליהם המרגלים משתייכים.

## קישורים חיצוניים

* סקירה באתר toonopedia
* אוסף משחקי וידאו של Spy vs. Spy

קטגוריה:רצועות קומיקס
קטגוריה:ביון
קטגוריה:המלחמה הקרה
יעל עוזאי

[250px|שמאל|ממוזער|300px|ממשלת ישראל ה-11 בראשות [לוי אשכול בבית הנשיא זלמן שזר. מימין לשמאל: בכור-שלום שטרית, זלמן ארן, זרח ורהפטיג, אליהו ששון, פנחס ספיר, יוסף-אהרן אלמוגי, אבא אבן, דב יוסף, גולדה מאיר, זלמן שזר, לוי אשכול, חיים משה שפירא, יוסף בורג, יגאל אלון, משה דיין ומזכירת הממשלה - יעל עוזאי]]
**יעל עוזאי** (15 ביוני 1920 – 3 ביוני 2013) הייתה מזכירת הממשלה בין השנים 1962–1968 ובין 1958-1957 כמ"מ, והיא האישה היחידה שכיהנה בתפקיד זה בתולדות המדינה.

## ביוגרפיה
עוזאי נולדה ברוסיה בשם קיילה נוביקוב, בת לרחל וליצחק, חסידי חב"ד. בשנת 1925 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל וגדלה בתל אביב. למדה בגימנסיה "הרצליה".

בשנת 1938 החלה לעבוד כמזכירה במשטרת היישובים העבריים. בין השנים 1940–1948 עבדה במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.  עברתה את שמה הפרטי ליעל בהוראת ראש המחלקה המדינית, משה שרת. לאחר קום המדינה הייתה עוזרת למזכיר הממשלה זאב שרף ומאוחר יותר מונתה לסגניתו. בתקופת הביניים שבין פרישת שרף ומינוי כתריאל כ"ץ לתפקיד, שימשה מזכירת הממשלה בפועל. לאחר פרישת כ"ץ מונתה לתפקיד ב-24 ביוני 1962 בהחלטת ממשלה וכיהנה בו בין השנים 1962–1968.

למדה משפטים באוניברסיטה העברית (1957–1961) והוסמכה לעריכת דין.

לאחר פרישתה משירות המדינה הייתה פעילה ב"איגוד נשים אקדמאיות" ובפעילויות התנדבותיות למען קשישים ומוגבלים. בשנת 1973 הביעה תמיכה בטדי קולק כראש עיריית ירושלים. הייתה מראשוני מפלגת "שינוי" וחברת מועצת התנועה. בנובמבר 1976 הייתה בין מייסדי התנועה הדמוקרטית של יגאל ידין. כיהנה גם כנציגת ציבור בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים.

הייתה נשואה למיכאל, ממנו התאלמנה. נפטרה ביוני 2013, בגיל 93, ללא ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מזכירי הממשלה
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:פעילי מפלגת שינוי
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:נציגי ציבור בבתי הדין לעבודה
מחליקיים

ממוזער| מחליקיים
**מחליקיים**, הנקראים גם **נעלי החלקה על הקרח**, הן נעליים מיוחדות עם להבים המיועדות לגלישה על משטחי קרח. ענפי ספורט המבוצעים באמצעות מחליקיים הם החלקה אומנותית, הוקי קרח והחלקה מהירה.

## היסטוריה
על פי מחקר שערכו פדריקו פורמנטי מאוניברסיטת אוקספורד ואלברטו מינטי מאוניברסיטת מילאנו, הפינים היו הראשונים שפיתחו את המחליקיים לפני כ-5,000 שנים מעצמות של בעלי חיים. המחליקיים היו בעלי חשיבות רבה לאוכלוסייה הפינית בעת שהפינים עסקו בציד באגמים הפיניים במהלך עונות החורף הקשות. כמו כן בפינלנד ישנם 187,888 אגמים, ובעת העתיקה היו לא מעט אגמים שהפרידו בין כפרים, והפינים השתמשו במחליקיים לחציית האגמים הקפואים בעונת החורף.

למן שנת 1976, במהלך חפירות שבוצעו בעיר יורק שבבריטניה, נמצאו בתחום העיר 42 זוגות מחליקיים מתקופת הוויקינגים. ברובם הלהב היה עשוי מעצמות רגלי סוס ובאחרים הלהב היה עשוי מעצמות רגלי בקר. הפלישה הוויקינגית ליורק התרחשה ב-1 בנובמבר 866 לספירה, ולכן סביר להניח שעוד במהלך המאה ה-9 והמאה ה-10 לספירה נעשה שימוש במחליקיים באנגליה.

במאה ה-17 החלו לייצר בהולנד מחליקיים עם להבים מעוקלים אשר אפשרו גלישה חלקה יותר ויכולת תמרון משופרת. החידושים הללו אפשרו את הפיכת ההחלקה על הקרח לפעילות פנאי נפוצה באירופה, ובמיוחד בהולנד, שבה התעלות הקפואות היו מקומות אידיאליים להחלקה על הקרח.

במאה ה-19 תרמה המהפכה התעשייתית לכך שהמחליקיים, אשר יוצרו באותה העת בייצור המוני במפעלים, הפכו לזולים ונגישים יותר לכלל האוכלוסייה. בהמשך פותחו גם סוגים שונים של מחליקיים למטרות שונות, כמו החלקה אומנותית, החלקה מהירה והוקי קרח.

## גלריה

קובץ:Medieval-skates-London.jpg|מחליקיים מימי הביניים עשויים מעצמות – מוצגים במוזיאון לונדון
קובץ:Figure_Skates.jpg|מחליקיים מודרניים המשמשים להחלקה אמנותית
קובץ:Ice_hockey_skates_on_ice.jpg|מחליקיים מודרניים המשמשים להוקי קרח


## ראו גם
* החלקה על הקרח

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הנעלה
קטגוריה:ציוד ספורט
קטגוריה:פינלנד: המצאות
מייקל

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם מיכאל
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
מיגל

**מיגל** (Miguel) הוא הגרסה הספרדית והפורטוגזית לשם מיכאל.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה ספרדיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם מיכאל
אטפיח

**אטפיח** היא עיר במצרים התיכונה (חלקה הצפוני של מצרים העליונה) במחוז חלואן. עד 17 באפריל 2008 הייתה העיר שייכת למחוז אל-גיזה. אוכלוסייתה מונה (נכון לשנת 2001) כ-106,000 תושבים. 

מקור שמה בשם שהיה לה בתקופת מצרים העתיקה: Tpyhwt. פירוש השם: "הראשון בפרות", והוא מתייחס לאלה חתחור. בשפה הקופטית שם העיר הוא פַּטְפַּה, וזה הפך לאטפיח בערבית (أطفيح). בתקופה היוונית – רומית במצרים היה שם העיר אפרודיטופוליס.

## ארכאולוגיה
בחפירות הארכאולוגיות בעיר נמצאו נקרופוליס של חיות, קברים מהתקופה היוונית-רומית.

הארכאולוג והאגיפטולוג האנגלי פלינדרס פיטרי חפר באטפין בשנת 1911. הוא חפר באתר המתייחס לעיר הראשית של המחוז ה-22 של מצרים העליונה. הוא חפר תקופה קצרה  בשל התנגדותו של ג' דה מ' ג'ונסון, אשר חפר במקום והתנגד לאישור החפירה שניתן לפיטרי.  הפרסומים שלו מהחפירה התייחסו רק לעטורי קבר מהתקופה התלמאית של פרה קדושה אשר שמה "איסיס-הֵסַט" הופיע על כתובות בקבר. ג'ונסון חפר באתר ומצא כמויות של פפירוסים בתוך הקברים. האתר נחפר בשנת 2008 על ידי משלחת משותפת מצרית - צרפתית של אוניברסיטת חילואן במצרים, ואוניברסיטת מונפלייה מדרום צרפת.

## קישורים חיצוניים
* אתר החפירות באטפיח, אוניברסיטאות חילוואן ומונפלייה - האתר בצרפתית

קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
אלירן דנין

**אלירן דנין** (נולד ב-29 במרץ 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום מנהל את אצטדיון טדי שבירושלים.

## קריירה
דנין גדל במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק נתניה, בטרם עבר לבית"ר ירושלים, שם החל את הקריירה הבוגרת שלו בעונת 2003/2004. דנין שיחק בירושלים עד אמצע עונת 2006/2007, אז הושאל להפועל כפר סבא. במהלך עונה זו עלה עם הנבחרת הצעירה של ישראל לאליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה בקיץ 2007 בהולנד לאחר ניצחון בשני משחקים מול הנבחרת המקבילה של צרפת. בסך הכל רשם דנין 19 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

בעונת 2007/2008 חזר דנין לבית"ר ירושלים, אך במחזור ה-5 שוב הושאל, הפעם למכבי חיפה. בעונת 2008/2009 שוב חזר דנין לירושלים, אך הפעם קיבל מקום בהרכב בעקבות עזיבתו של מגן הקבוצה, יואב זיו, לחו"ל. בסוף אותה עונה זכה בגביע המדינה, לאחר שבגמר הגביע הצליחה בית"ר ירושלים לגבור על האלופה מכבי חיפה 2–1, על אף שדנין עצמו הורחק במהלך המשחק.

ב-31 במאי 2010 ערך דנין את הופעתו היחידה במדי נבחרת ישראל, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה שהסתיים בהפסד 0–3.

לקראת עונת 2010/2011 חתם דנין במכבי פתח תקווה, שם שיחק במשך עונה אחת ואחריה עבר להפועל עכו, שם שיחק בעונת 2011/2012.

ב-12 באוגוסט 2012 חתם דנין בהפועל תל אביב לעונה אחת. ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2012/2013 התמודד על עמדת המגן השמאלי עם יגאל אנטבי ושמעון הרוש, ובסופה סיים את חוזהו ושוחרר מהקבוצה.

ב-2 באוגוסט 2013 חזר דנין להפועל עכו, וחתם על חוזה לשנתיים, אך לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה, ובעונת 2013/2014 שותף בשישה משחקים בלבד בכל המסגרות.

לקראת עונת 2014/2015 חתם דנין בקבוצת בני סכנין, אך עזב את המועדון עוד בטרם החלה העונה. ב-18 בנובמבר 2014 דנין חתם בהפועל אשקלון מליגה א' דרום.

ב-15 ביוני 2015 חתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית. ב-9 בינואר 2017 חתם בהפועל מרמורק מליגה א', ובתום העונה העפיל עמה לליגה הלאומית. בעונת 2017/2018 ערך עשר הופעות במדי הקבוצה בליגה הלאומית, ובסופה פרש ממשחק פעיל.

דנין הוא בוגר הקריה האקדמית אונו בתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט. כן יש לו תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בניהול ארגונים, תעודת מנכ"ל בכיר בספורט, תעודת ניהול אצטדיונים ואולמות ספורט, והוא בוגר קורס מתקדם לדירקטורים.

באוגוסט 2021 מונה דנין למנהלה של בית"ר ירושלים. הוא כיהן בתפקיד עד מרץ 2025, בו עבר לנהל את אצטדיון טדי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר טוברוק
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: מנהל עסקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
אוגוסט זלצמן

[שמאל|ממוזער|240px|אוגוסט זלצמן, [קשת אקה הומו, ירושלים, 1856]]
**אוגוסט זלצמן** (**Auguste Salzmann**; 14 באפריל 1824, אלזס – 24 בפברואר 1872, פריז) היה צלם צרפתי שנודע בשל צילומי ארץ ישראל וצילומי ירושלים שצילם באמצע המאה ה-19, ובשל כך שהיה בין החלוצים בשימוש בצילום לתיעוד ממצאים ארכאולוגיים.

## ביוגרפיה
זלצמן נולד בריבוויל שבחבל אלזס, והתחיל את הקריירה שלו כצייר שהתמחה בציור נופים וסצנות דתיות, בהדרכת אחיו אנרי גוסטב. השניים הציגו את יצירותיהם בסלון בפריז בין 1847 ל-1850.

בשנת 1850 יצא זלצמן לסיור במזרח התיכון. הוא החל באיטליה ומשם עבר לאלג'יריה ולמצרים בזמן תגליותיו הגדולות של אוגוסט מארייט, הארכאולוג והאגיפטולוג הצרפתי הדגול. בשנת 1853 יצא לארץ ישראל, וצילם שם יותר מ-200 תמונות, רובן של אתרים בירושלים ובסביבתה, בטרם נאלץ להפסיק את המסע בשל מחלה. התמונות שימשו לתיעוד תגליותיו של פליסיאן דה סוסי, שביקר בירושלים ב-1850 וספרו על ארץ ישראל התקבל בצרפת באי-אמון. בכך היה זלצמן חלוץ בתיעוד ארכאולוגי באמצעות הצילום.

על אף שמטרתו של זלצמן הייתה בעיקר תיעוד מדעי, וצילומיו תיעדו בעיקר פרטים ארכיטקטוניים וארכאולוגיים, הם ידועים גם בשל איכותם האמנותית. בשנת 1856 הוציא לאור בפריז אלבום מצילומי ירושלים, ובו 174 פריטים, שהיה להצלחה גדולה. בשנת 1863 יצא שוב עם דה סוסי לארץ ישראל, וסייע לו בתיעוד ממצאיו. כן יצא באותו עשור לחפירות ארכאולוגיות ברודוס, ותיעד אותן במצלמתו.

זלצמן מת בפריז בשנת 1872.

## קישורים חיצוניים

* גלריית תמונות, באתר bibleage
* 
* 


* Abigail Solomon-Godeau, A Photographer in Jerusalem, 1855: Auguste Salzmann and His Times, *October*, Vol. 18 (Autumn, 1981), pp. 90-107, in JSTOR


קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:חלוצי הצילום
קטגוריה:נוסעים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1824
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1872
מצרים העליונה

שמאל|ממוזער|250px|מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
ימין|ממוזער|200x200px|הכתר הלבן, סמלה של מצרים העליונה
**מצרים העליונה**, או **פתרוס** (באכדית: **pa-tú-ri-si**; בימינו בערבית: **صعيد مصر**, בתעתיק מדויק: "**צעיד מצר**", בתעתיק מקורב: "סעיד מיסר"), היא אזור במצרים המשתרע משני צדי עמק הנילוס בין אסואן בדרום, עד לאזור שבין אל-עיאט ודהשור הנמצאת מדרום לקהיר. חלקה הצפוני של מצרים העליונה, בין אל-עיאט וסוהאג נקרא לעיתים "מצרים התיכונה". המונח "מצרים העליונה" מקובל מאוד כאשר מדברים על מצרים העתיקה. חרף היותה בדרום, טריטוריה זו של מצרים נקראת 'עליונה' ביחס לכיוון זרימת הנילוס, ממנה אל מצרים התחתונה ואל הים התיכון. התושבים המודרניים של מצרים העליונה נקראים היום "צעידי" ומדברים בניב מיוחד בשפה הערבית.

מצרים העליונה הייתה ידועה גם בשם tꜣ šmꜣw ("תא שמאו") שמשמעותו היא "ארץ הקנים". בעברית עתיקה נקראה "פתרוס" ובאכדית paturisi, שמות שהגיעו מהצירוף המצרי העתיק פא־תא־רסי, "הארץ הדרומית". מצרים העליונה הייתה מחולקת ל-22 מחוזות שנקראו "נוֹם". המחוז הראשון היה באזור אסואן, המחוז ה-22 באזור אטפיח מדרום לקהיר.

## היסטוריה
העיר החשובה במצרים העליונה בתקופה הקדם-שושלתית הייתה נחן (וביוונית היראקונפוליס). האל של העיר היה אל הנשר נח'בת. מצרים העליונה הייתה ישות מדינית נפרדת ממצרים התחתונה עד לאיחודן שנעשה על ידי המלך נערמר ממצרים העליונה אשר חי בסוף האלף ה-4 לפנה"ס. ברוב התקופה הפרעונית תבאי הייתה המרכז המינהלי של מצרים העליונה. חשיבות תבאי ירדה לאחר הכיבוש האשורי. בתקופת בית תלמי עיר הבירה הייתה פתולומייס הרמיו.
סמלה המייצג של מצרים העליונה היה הכתר הלבן הגבוה שנקרא חצת . הפרח המייצג היה פרח לוטוס מלבלב.

ב עזבו רוב תושבי האזור הרועים את מצרים העליונה והיגרו ללוב ולתוניסיה. ההשערה היא שירידה באיכות שדות המרעה הביאה לנדידה זו. הערכת החוקרים שהירידה באיכות נגרמה כנראה כתוצאה מההתחממות של האקלים שהתרחש בין המאה ה-8 למאה ה-13.

## ראו גם
* מצרים העליונה והתחתונה
* מצרים התחתונה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
לואי ליפסקי

[שמאל|ממוזער|250px|משמאל: [משה שרת, מרים פרוינד, לואי ליפסקי ונחום גולדמן]]

**לואי** (**אריה ליב**) **ליפְּסקי** (**Louis Lipsky**; 1876, תרל"ו – 27 במאי 1963, ד' בסיוון תשכ"ג) היה מנהיג ציוני, עיתונאי וסופר, מראשי התנועה הציונית בארצות הברית, ממייסדי קרן היסוד, הסוכנות היהודית והקונגרס היהודי העולמי, מהפעילים למען הכרזה על מדינה יהודית בארץ ישראל.

## קורות חיים
ליפסקי נולד בשנת 1876 בעיר רוצ'סטר שבמדינת ניו יורק למשפחת מהגרים יהודים מפולין. יחד עם אחיו אברהם ערך עיתון מקומי בשם "שופר" אותו הקים בעיר הולדתו ואשר התקיים 13 חודשים. פיליפ כהן, המו"ל של העיתון הניו יורקי "העברי האמריקאי" הביא את ליפסקי לניו יורק בשנת 1900, שם התמנה ליפסקי לעורך העיתון, בו עבד במשך 14 שנה. בשנת 1901 התבקש על ידי ד"ר סטיבן וייז לערוך עיתון חדש בשם "המכבי" (לאחר מכן "פלשׁתינה החדשה"), שיצא מטעם "הפדרציה של הציונים האמריקאים" (שמו הקודם של ארגון ציוני אמריקה). כתב בעיתונות היהודית והכללית בארצות הברית. בשנת 1914 מונה לתפקיד מזכיר הפדרציה של הציונים האמריקאים ולאחר מכן יו"ר הפדרציה (אשר הפכה בשנת 1917 לארגון ציוני אמריקה).

היה ממייסדי קרן היסוד, היה פעיל במגבית המאוחדת למען ארץ ישראל (פלשׂתינה) (United Palestine Appeal) ובמועצה הציונית האמריקאית. יזם את הקמת הקונגרס היהודי האמריקאי, היה אחד ממקימיו בשנת 1917 ולאחר מכן שימש סגן-נשיא ויו"ר הקונגרס.

בשנת 1920 תמך בחיים ויצמן במחלוקת שלו עם לואי ברנדייס. בשנים 1922–1930 שימש כנשיא ארגון ציוני אמריקה. בשנים 1930–1959 היה נשיא חברת הביטוח "איסטרן".

בשנת 1936 היה נואם מרכזי בכנס היסוד של הקונגרס היהודי העולמי, שהוא נמנה עם מייסדיו (ולאחר מכן כיהן כסגן נשיא, כיו"ר הוועדה האדמיניסטרטיבית וכיו"ר הוועד הפועל של הקונגרס).

בשנים 1934–1945 פעל להצלת יהודי אירופה במסגרת הקונגרס היהודי האמריקאי עם סטיבן שמואל וייז.

לאחר מלחמת העולם השנייה פעל למען הקמת מדינה יהודית ולמען תוכנית החלוקה. בשנת 1950 פרש מפעילות ציבורית, למעט פעילותו למען מכון ויצמן.

כתב ספרים, סיפורים, מחזות ומאמרים רבים. בשנת 1962 הוענק לו פרס הרצל של הסתדרות ציוני אמריקה על פועלו למען הציונות. נפטר ב-27 במאי 1963 והובא למנוחות בבית הקברות "מאונט אררט". נקראו רחובות על שמו בירושלים ובתל אביב.

## כתביו שתורגמו לעברית
* **דמויות בציונות** (תורגם מאנגלית על ידי ראובן אבינועם), ירושלים: הספרייה הציונית על יד הנהלת ההסתדרות הציונית, תשי"ז.
* **הרצל, וויצמן והמדינה היהודית** (תרגם מאנגלית: עמיקם גורביץ’), רחובות: יד חיים וויצמן, [תשי"ז].

## לקריאה נוספת

* Deborah E. Lipstadt, *The Zionist career of Louis Lipsky, 1900-1921* (Dissertations in American biography),Arno Press, 1982.


## קישורים חיצוניים

* פרטים ביוגרפיים על לואי ליפסקי, באתר המרכז להיסטוריה יהודית (Center for Jewish History) 
* דיוקנו במאמר ב-The Sunday Morning Star, 22 ביוני 1930
* לואי ליפסקי הובא למנוחה אחרונה בניו יורק, The Canadian Jewish Chronicle, 7 ביוני 1963 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:רוצ'סטר: אישים
קטגוריה:ראשי ההסתדרות הציונית
קטגוריה:עובדי קרן היסוד
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס הרצל (הסתדרות ציוני אמריקה)
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
Highway 61 Revisited

***Highway 61 Revisited*** (בתרגום חופשי מאנגלית: "**ביקור חוזר ב[[כביש מהיר]] מס' 61**") הוא אלבומו השישי של הזמר, והמוזיקאי בוב דילן שהוקלט בשנת 1965 בקולומביה רקורדס. הוא נחשב לאחת מנקודות המפנה של דילן, בעיקר מפני שהוא האלבום הראשון שהוקלט כולו עם להקת פולק רוק, אחרי שניסה את הליווי הזה ב-Bringing it All Back Home. המעבר הזה לכלים חשמליים נחשב לאחד מ-50 האירועים המכוננים של הרוק על פי הרולינג סטון.
בנוסף לכך, האלבום מדורג במקום הרביעי ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין. האלבום הוא אחד מהאלבומים המחוספסים של דילן, בניגוד לאחרים באותה תקופה, שהיו יותר הומוריסטים.

האלבום נחשב כיום בעיני רבים לאחת מיצירות המופת של דילן, שהעיד עליו: "אני לא אצליח להקליט אלבום יותר טוב מהאחד הזה... הוא יותר מדי טוב. יש שם דברים שאני הייתי מקשיב להם." האלבום כולל כמה מהיצירות המצליחות ביותר שלו,"Like a Rolling Stone", "Desolation Row", "Highway 61 Revisited" ו"Ballad of a Thin Man".

## הצלחת האלבום
האלבום הגיע למקום שלישי ברשימת הלהיטים של המגזין בילבורד, ולמקום רביעי במצעד האלבומים של אנגליה באותה שנה. בעוד שהשיר הפותח "Like a Rolling Stone" הגיע למקום השני במצעד הלהיטים האמריקאי, ורביעי בבריטי. כמו כן, השיר נמצא במקום הראשון ברשימת השירים הטובים בכל הזמנים של הרולינג סטון. מתחתיו ברשימה נמצאים עוד שניים מהשירים באלבום: "Highway 61 Revisited" ו"Desolation Row". האלבום עצמו הגיע למקום רביעי ברשימת האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של הרולינג סטון.

## רשימת הרצועות
כל השירים נכתבו, והולחנו על ידי בוב דילן.

### הצד הראשון
#"Like a Rolling Stone" – 6:09
#"Tombstone Blues" – 5:58
#"It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry" – 4:09
#"From a Buick 6" – 3:19
#"Ballad of a Thin Man" – 5:58

### הצד השני
#"Queen Jane Approximately" – 5:31
#"Highway 61 Revisited" – 3:30
#"Just Like Tom Thumb's Blues" – 5:31
#"Desolation Row" – 11:21

## מקור השם
שיר הנושא באלבום קרוי על שם הכביש הראשי מספר 61, שנודע גם כ"כביש הבלוז". זהו כביש המתחיל בניו אורלינס ממשיך בכיוון צפון ומסתיים במרכז גבולה המזרחי של מינסוטה. עד 1991 המשיך הכביש צפונה עד גבול ארצות הברית-קנדה ועבר, בין השאר, בדולות' - עיר הולדתו של דילן. הוא נסלל לאורך נהר המיסיסיפי וישנן התייחסויות רבות אליו בשירי בלוז אמריקאים, כשהבולטים הם של מיסיסיפי פרד מקדואל ושל ג'יימס תומאס הנקראים "Highway 61". בסי סמית נהרגה בתאונת דרכים על הכביש הזה, והאגדה מספרת שרוברט ג'ונסון מכר את נשמתו לשטן בצומת בין הכבישים המהירים 61 ו-49, (כביש 49 הוא שם שיר ידוע של אמן הבלוז האולין וולף). אלביס פרסלי גדל באחד מהשיכונים שלצידי הכביש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בוב דילן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
הדום

ממוזער|left|250 px|הדום לרגליים
**הֲדוֹם** הוא רהיט שנועד לתמיכה ברגלי אדם, היושב על כיסא או כורסה.

## תיאור כללי

ההדום מהווה חלק ממערכת ישיבה, כאשר הוא מצורף לכיסאות וכורסאות. השימוש הנפוץ להדום הוא לתמיכה בהנחת הרגליים עליו כך שיהיו מוגבהות בזמן ישיבה. להדום לרוב מבנה אופייני של שרפרף נמוך בעל רגליים קצרות, חסר משענת והוא מרופד ועשוי להכיל מילוי מחומרים רכים למען הנוחות.
יחד עם זאת, על אף שהשימוש העיקרי הוא לתמיכה ברגליים, רבים ההדומים שנועדו מראש או שבדיעבד השימוש בהם הוא לצרכים נוספים, כגון כיסא נמוך, מקום לישיבה או אף מקום אחסון בתוך ההדום. להדום אף תפקיד נוסף והוא לעיצוב, יופי ונוי.

## ראו גם
*כיסא

## קישורים חיצוניים

**[ישעיהו סו; א]** כֹּה, אָמַר ה', הַשָּׁמַיִם כִּסְאִי, וְהָאָרֶץ **הֲדֹם** רַגְלָי;
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:כפות רגליים
מצרים התחתונה

שמאל|ממוזער|250px|מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
**מצרים התחתונה**, הוא אזור במצרים המשתרע באזור הדלתא של הנילוס עד הים התיכון. גבולה הדרומי נמצא באזור שבין אל-עיאט ודהשור (הנמצאת מדרום לקהיר). המונח "מצרים התחתונה", מקובל מאוד כאשר מדברים על מצרים העתיקה. חרף היותה בצפון מצרים, טריטוריה זו נקראת 'תחתונה' בהתייחס לכיוון זרימת הנילוס, הזורם ממצרים העליונה שבדרום, אל מצרים התחתונה בדרכו אל הים התיכון. בין השנים 4000 - 3200 לפנה"ס, במצרים התחתונה מתקיימת תרבות מאאדי, במקביל להתקיימות תרבות נקאדה במצרים העליונה. החל מסביבות 3200 לפנה"ס, תרבות מאאדי נעלמת ומוחלפת בתרבות נקאדה, והיא זו שמאפיינת את כל מצרים מבחינת האופק התרבותי עד היום.

הנילוס נשפך לים התיכון באזור הדלתה באמצעות שתי תעלות - זרועות עיקריות החוצות אותו. הזרוע המערבית ליד ראשיד, נקראת "רוזטה" אורכה 239 ק"מ, הזרוע המזרחית ליד דמיאט נקראת "דמיטה" אורכה 245 ק"מ. על פי הסופר וחוקר הטבע הרומי פליניוס הזקן אשר חי במאה ה-1, אזור הדלתה הושקה באמצעות רשת של תעלות מים.
מזג האוויר במצרים התחתונה מתון יותר מאשר במצרים העליונה וזאת בגלל הקרבה לים התיכון.

## היסטוריה
מצרים התחתונה, הייתה ידועה גם בשם "טַה מֵהוּ" שמשמעותו היא "הארץ של הגומא".
מצרים התחתונה הייתה מחולקת ל-20 מחוזות שנקראו "נוֹם", כאשר המחוז הראשון ביניהם היה לישט.

הנילוס במצרים העתיקה התחלק באזור הדלתה לשבע זרועות, הזרוע המזרחית ביותר ליד העיר פורט סעיד של היום, הזרוע המערבית ביותר נשפכה לים התיכון ממזרח לפרברי העיר אלכסנדריה של היום. שמותיהם העתיקים של זרועות הנילוס ניתנו להם על פי שם העיר שבקרבתה עברה הזרוע. שמות הזרועות ממזרח למערב בהתאמה היו: הפלוסית, הטאניסית, המנדסית, הפטניטית, הסבנית, הבולביטינית, הקנופית. זרוע הרוזטה של היום היא מקבילתה של הבולביטינית העתיקה, זרוע דמיטה של היום היא מקבילתה של הפטניטית העתיקה.

עיר הבירה של מצרים התחתונה הייתה ממפיס. האלה של העיר הייתה אלת הקוברה ואצת. סמלה המייצג של מצרים התחתונה היה הכתר האדום הנמוך שנקרא דשרט. הצמח המייצג היה הגומא.

## ראו גם
* מצרים העליונה והתחתונה
* מצרים העליונה

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|200px|הכתר האדום, סמלה של מצרים התחתונה
* 

קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
יעלה אביטל

**יְעֵלָה אביטל** (נולדה ב-1978) היא זמרת סופרן ישראלית.

## חייה
### לימודים
אביטל נולדה בירושלים החלה את עיסוקה בשירה בגיל שמונה, במקהלת הילדים אנקור, כחברה הצעירה ביותר במקהלה. על אף גילה הצעיר השתתפה במסעות המקהלה לחו"ל ואף הופיעה לעיתים בשירת סולו. לימודי סולפג' ופיתוח קול במסגרת המקהלה יצרו לאביטל תשתית איתנה לקראת קריירה של זמרת בעתיד. במקביל לשירה במקהלה, למדה נגינה בפסנתר. לאחר סיום לימודיה באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, המשיכה לאקדמיה הגבוהה למוזיקה במיינץ שבגרמניה. מורותיה בירושלים היו מרינה לויט ומרים מלצר.

[250px|ממוזער|יעלה אביטל עם אנסמבל בארוקדה בקונצרט ב[קתדרלת אליהו הנביא בחיפה, 13 בנובמבר 2021]]

### קריירה
מאז 1998 היא מופיעה ברסיטלים ובקונצרטים, בישראל ובאירופה, ברפרטואר המקיף קשת רחבה של יצירות מתקופת הבארוק עד ימינו. במשך השנים הופיעה עם תזמורות שונות, תזמורת הבארוק ירושלים, סימפונט רעננה, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים ועוד. כן הקליטה לרדיו ולטלוויזיה. היא חברה באנסמבל ספיריטו בארוקו, באנסמבל נובילה ובקולקטיב הבארוק הישראלי - בארוקדה. מופיעה בפסטיבלי מוזיקה בישראל ובאירופה, בהם פסטיבל אבו גוש, פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, פסטיבל יורק באנגליה ואחרים.

בשנת 2003 החלה אביטל בשיתוף פעולה עם שלישיית עתר בפרויקטים מוזיקליים המציגים שירי עם ומוזיקת פולקלור בעיבודים קאמריים אומנותיים. בין הפרויקטים: "כשאור דולק בחלונך","פנטזיה סקוטית" ו"הקברט היהודי". הפרויקט "כשאור דולק בחלונך", הכולל עיבודים קאמריים לשירי זמר ישראליים מאת עפר שלי, הוקלט לאלבום בשם זה וזכה להשמעות רבות ברדיו ובטלוויזיה.

אביטל זכתה במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל בשנים 1998 עד 2004. היא זכתה בפרס ראשון בתחרות בארוק באקדמיה למוזיקה בירושלים, ובפרס בתחרות בארוק בינלאומית בבלגיה. אביטל השתתפה, כחלק מאנסמבל נובילה במסגרת פסטיבל לילות בארוק בוואראז'דין שבקרואטיה, הופעה שזכתה בפרס הקונצרט הטוב ביותר בפסטיבל, וכן הופיעה, בין היתר, כסולנית בוויגמור הול בלונדון תחת ניצוחו של מתיו הולס, הופעה עליה זכתה בביקורות נלהבות.

הרפרטואר של יעלה אביטל כולל קנטטות, מתאוס פסיון ומיסת חג המולד של באך, אורטוריות של הנדל, בהן משיח ושמשון, וכן יצירות מאת פרסל, יצירות משל מוצרט ועוד.

בספטמבר 2008, הופיעה בפסטיבל למוזיקה עתיקה בקרואטיה עם אנסמבל "נובילה" קונצרט שזכה בשבחי המבקרים ובפרס הקונצרט הטוב ביותר.

## הקלטות
יעלה אביטל הוציאה תקליטור עם אנסמבל ברוקאדה ותקליטור בשם "כשאור דולק בחלונך" עם שלישיית עתר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2023: May There Be Peace (Sephardic Piyutim & Ladino Songs)
* 2023: Make Me a River (Poete's Poems)

## קישורים חיצוניים

* יקיר בן-משה, הברבור הלבן גווע בעודו שר - ריאיון עם זמרת הסופרן יעלה אביטל, "בננות", 4 בנובמבר 2008
* יוסי שיפמן, השילוש הקדוש של יעלה אביטל, אתר הבמה, 27 במאי 2009
* 
* [יוטיוב:אינטרמצו עם [אריה ורדי] מארח את תזמורת בארוקדה ויעלה אביטל] 17 ביוני 2012

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:זמרות סופרן ישראליות
קטגוריה:רסקו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
עלי סלים

שמאל|ממוזער|200px|עלי סלים בדמות בגום (גב') נוואזיש עלי
**עלי סלים** (באורדו: **سلیم**; נולד ב-1980), הידוע יותר בשם האלטר אגו שלו, **בֶּגוּם נַוַואזִישׁ עלי**, הוא מנחה טלוויזיה, שחקן, חקיין ותסריטאי פקיסטני.

את ראשית פרסומו קנה לו בחיקוי ראש ממשלת פקיסטן המנוחה, בנזיר בהוטו. בהמשך דרכו פרץ לתודעה הציבורית בהופעותיו בדמות הקרוס-דרסר **בגום** (אורדו: "גברת") **נוואזיש עלי**, שאיתה הגיש את תוכנית האירוח "Late Night with Begum Nawazish Ali".
דמות זו של גברת עלי, אלמנה מטופחת בגיל העמידה, עטוית סארי מסורתי, קיבלה את צופיה בחדר האורחים שלה בשבת בערב לשעה של רכילות ושיחות על ענייני דיומא; עם הנשים המתארחות בתוכנית היא מחליפה עצות בענייני אופנה, ועם אורחיה הגברים (ואפילו עם מולות) היא מפלרטטת ללא בושה. בתוכנית התארחו שחקנים ופוליטיקאים, שהשתתפו בראיונות שבהם הציג להם סלים שאלות רומזניות ופרובוקטיביות. בעקבות לחץ מממשלת פקיסטן הופסקה התוכנית.

סלים הופיע בערוץ הטלוויזיה דובר האנגלית Dawn News וברשתות הטלוויזיה AAJ TV ו-Geo TV.

סלים פתוח לגבי זהותו המינית. הוא נוהג להצהיר כי הוא חש גם גבר וגם אישה, וכי הוא מנסה תמיד למצוא את האיזון בין שני המגדרים.

## קישורים חיצוניים
* 

* Pakistani Drag Queen Defies U.S 
* Sohema Rehan, Star-trek: "I get to have the best of both worlds", *Newsline*, January 2006 (ראיון)
* Salman Masood (Karachi Journal), When She Speaks, He’s Breaking All of Islam’s Taboos, *[[הניו יורק טיימס|New York Times]]*, January 3, 2007
* Bruce Wallace, He gave Pakistan her voice, *[[לוס אנג'לס טיימס|Los Angeles Times]]*, January 22, 2008
* Mamun M. Adil, It's bye, bye Begumfor now, *Dawn*, June 24, 2007
* Amar C. Bakshi, Begum Nawazish Ali - Drag Queen Defies U.S., *[[וושינגטון פוסט|The Washington Post]] Newsweek*, 14 August, 2007
* 
* John-Manuel Andriote, Pakistan’s drag sta: Popular TV talk show host started by impersonating Bhutto, *[[Washington Blade]]*, 4 April, 2008
* Declan Walsh, Pakistan's late-night, cross-dressing TV star, *San Francisco Chronicle*, May 17, 2006
* B. Imhasly, Pause für Drag Queen: Die Toleranz scheint vorbei - die "Late Night Show" von Begum Nawazish Ali pausiert, taz.de, 7 July, 2007 
* Thomas K. Gugler, Die Hohepriesterin des liberalen Extremismus Pakistans, suedasien.info, 11 November, 2008 


קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פקיסטנים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה
קטגוריה:דראג
קטגוריה:להט"בים פקיסטנים
קטגוריה:שחקנים להט"בים
קטגוריה:אנשי בידור
קטגוריה:חקיינים
קטגוריה:ילידי 1980
זק"ש

**זק"ש** הוא שם משפחה יהודי אשכנזי בראשי תיבות שפירושו "זרע קדושים", "זרע קודש שמו" או "זרע קדושים שנשרפו". שם משפחה יהודי מקביל פונטית הוא זקס – שפירושו הוא "בן ארץ סקסוניה".

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
מיכאל הראשון, נסיך ולדימיר

**מיכאל (מיכלקו)** (ברוסית: **Михалко**, שנת לידה לא ידועה - 20 ביוני 1176), בנו של יורי דולגורוקי, היה נסיך ולדימיר.
## ביוגרפיה
בשנת 1162 גורש על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ולפי הערכות של היסטוריונים התגורר בסביבות צ'רניגוב. בשנת 1168 השתתף בקרבות נגד הקומנים ולאחר מכן נשלח להילחם נגד כוחות של נובגורוד. הוא נלקח בשבי ושוחרר רק כעבור שנה, כאשר מונה על ידי אנדרי בוגולובסקי לשלוט על העיר טורצ'סק. בשנת 1170 השתתף במערכה נגד הקומנים להגנת העיר פריאסלאבל. בשנת 1172 מונה על ידי אנדרי בוגולובסקי להיות נסיך קייב אך לא היה יכול לקבל את המינוי כי היה בעיצומה של מערכה צבאית נגד נסיכים מנסיכויות שכנות. עם פטירת אנרדי בוגולובסדקי בשנת 1174 קיבל את הנסיכות ולדימיר. היה לו קושי לממש את התפקיד לאור התנגדות אצולת הערים הוותיקות בנסיכות ובעיקר סוזדל. לאחר מערכה צבאית מימש את המינוי והחל למשול בנסיכות.

נפטר לאחר שנה, בשנת 1176.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1145
קטגוריה:נפטרים ב-1176
שמוליק מעוז

**שמואל (שמוליק) מעוז** (במקור **עזיז**; נולד ב-23 במאי 1962) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי, הידוע בעיקר בזכות סרטיו עטורי הפרסים שזכו לשבחי הקהל והביקורת "לבנון" ו"פוקסטרוט".

## ביוגרפיה
מעוז נולד בהרצליה ולו שני אחים. שירת בצה"ל כטנקיסט, בין השאר במלחמת לבנון הראשונה. בעת שירות מילואים ברפיח נפגע מאבן שהושלכה עליו, פגעה בעינו וריסקה לו את ארובת העין. לאחר שנים של שיקום החל ללמוד ב"בית צבי" וסיים את לימודיו במגמת קולנוע. בראשית דרכו המקצועית עבד כמעצב אמנותי, לאחר מכן ביים פרסומות ובהמשך ביים וידאו קליפים עבור "הד ארצי" ו"הליקון", פרסומות וסרטים קצרים.

בתחילת שנות התשעים עיצב אמנותית את העונה השנייה של סדרת המתח "סיפורים לשעת לילה מאוחרת".

בשנת 2000 ביים את הסרט הדוקומנטרי "ליקוי חמה מלא" ("Total Eclipse") עבור ערוץ הטלוויזיה האירופאי Arte. הסרט זכה לשבחים רבים, והוקרן בסינמטקים בפריז ובברלין, וכן במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.

ב-2007 החל לצלם את סרטו הראשון באורך מלא, "לבנון", אותו כתב וביים, שהתבסס על חוויותיו האישיות מיומה הראשון של מלחמת לבנון הראשונה, בה שירת כחייל בשירות חובה. ב-2009 זכה הסרט בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו, היה מועמד ל-10 פרסי אופיר וזכה בארבעה.

ב-2017 יצא סרטו פוקסטרוט, שהיה מועמד ל-13 פרסי אופיר וזכה בשמונה, ביניהם בפרס על הבימוי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר ובפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה וזכה בפרס חבר השופטים שהוא השני בחשיבותו בפסטיבל.

## פילמוגרפיה כבמאי
* ליקוי חמה מלא (2000)
* לבנון (2009)
* פוקסטרוט (2017)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* רייצ'ל קוק, שמואל מעוז: חיי במלחמה ותקוותי לשלום, אובזרבר, 2 במאי 2010
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: במאים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אברהם קלדור

**אברהם קלדור** (נולד ב-20 במאי 1947, ישראל) הוא שחמטאי בדרגת אמן בינלאומי וזוכה במדליית כסף באולימפיאדת השחמט.

## ביוגרפיה
נולד לשמואל ורחל קלדור (קלטר), שעלו לישראל מפולין בשנות ה-30 של המאה ה-20. למד בתיכון חדש בתל אביב. שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הצנחנים.

בשנת 1964, בעת ביקורו של אלוף העולם בשחמט, טיגראן פטרוסיאן, השתתף קלדור במשחק שחמט סימולטני עמו והיה היחיד מבין המשתתפים שזכה בניצחון.
בשנת 1971 חלק את המקום השני באליפות ישראל בשחמט. והיה חבר נבחרת ישראל באליפות העולם לסטודנטים. הנבחרת סיימה במקום הרביעי.

בשנת 1972 ייצג את ישראל באולימפיאדת סקופיה ביוגוסלביה, שבה זכה במדליית כסף אישית עם 12.5 נקודות מתוך 16 נקודות אפשריות.

בשנת 1975 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי.

בשנת 1986, כשנמנע מישראל להשתתף באולימפיאדת השחמט ה-27 בדובאי, ארגן קלדור, ביחד עם פעילים נוספים מעולם השחמט, תחרות שחמט בינלאומית בירושלים, בה השתתף גם ויקטור קורצ'נוי, אלוף רוסיה לשעבר.

היה מנהל מערכות המידע בחברת סנו ובחברות נוספות. ניהל את אתר האיגוד הישראלי לשחמט.

קלדור נשוי לעדנה ואב לארבעה, מתגורר בבת ים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
אדוארד טיצ'נר

**אדוארד ברדפורד טיצ'נר** (באנגלית: **Edward Bradford Titchener**; 11 בינואר 1867 – 3 באוגוסט 1927) היה חוקר בריטי בתחום הפסיכולוגיה, מראשי גישת הסטרוקטורליזם.

## ביוגרפיה
טיצ'נר נולד בצ'יצ'סטר שבאנגליה לאליס פילד הבין ולג'ון טיצ'נר. אמו ברחה ממשפחתה, משפחה מיוחסת מסאסקס, כדי להתחתן עם אביו ב-1866. אביו עבד כפקיד עד מותו משחפת בשנת 1879. משפחתו, חמישה אחים, עברו ממקום למקום לאורך זמן זה. כשהיה בן תשע נשלח לחיות עם סבו וסבתו מצד האב, ועם שתי דודותיו. סבו היה עורך דין ומשקיע מוצלח, ואף ראש העיר לשעבר של צ'יצ'סטר. בשהותו אצל סבו נשלח לבית הספר. השקעותיו של הסב החלו לגרום להפסדים ב-1888, וכמה חודשים לאחר מכן הוא נפטר. מ-1885 עד 1890 למד באוניברסיטת אוקספורד. וב-1890 עבר לגרמניה, שם למד לתואר דוקטור בסתיו 1890 באוניברסיטת לייפציג בגרמניה, כתלמידו של הסטרוקטורליסט וילהלם וונדט. ב-1892, עם קבלת הדוקטורט, עבר לאוניברסיטת קורנל במדינת ניו יורק, שם שימש כמרצה לפסיכולוגיה עד מותו. הוא ייסד באוניברסיטה מעבדה ראשונה לפסיכולוגיה, ועסק בה במחקר בתחום. כמו כן כתב מאמרים וספרים רבים בנושא מבוא לפסיכולוגיה ופסיכולוגיה ניסויית. בנוסף ערך עיתונים מדעיים חשובים כגון "Mind" ו-"American Journal of Psychology".

תורתו של טיצ'נר ממזגת בקרבה רעיונות מהאמפיריציזם הבריטי ביחד עם האידיאליזם הגרמני. כסטרוקטורליסט, טיצ'נר האמין כי הנפש בנויה כמבנים שניתן לחקור את מרכיביהם – כשם שניתן לפרק מים למרכיבים כימיים, כך ניתן לפרק מחשבות ורגשות. בניגוד לוונדט שסבר כי הרגשות מורכבים משלשה רכיבים בסיסיים סבר כי הם ביסודם חד־ממדיים, והאפשרות היחידה שבהם היא נעימות או חוסר נעימות. הוא סבר כי קיימים בתודעה כ-40,000 אלמנטים. השפעתו בארצות הברית בעשורים הראשונים לאחר שהגיע לשם הייתה גדולה, אך בהמשך דעכה.

## ספריו

* An Outline of Psychology (1896)
* A Primer of Psychology (1898)
* Experimental Psychology (ארבעה כרכים, 1905–1901)
* Elementary Psychology of Feeling and Attention (1908)
* Experimental Psychology of the Thought Processes (1909)
* A Textbook of Psychology (שני כרכים, 1910–1909)
* A Beginner's Psychology (1915)


## קישורים חיצוניים

* אדוארד טיצ'נר 
* תקציר הרצאה
* 

קטגוריה:פסיכולוגים אנגלים
קטגוריה:פסיכולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1927
אייזקראוקלה (מחוז)

**מחוז אייזקראוקלה** (בלטבית: **Aizkraukles rajons**) היה אחד מבין שלושים ושלושה מחוזות לטביה עד החלוקה מחדש של לטביה ב-2009. המחוז נקרא על שם העיר המרכזית והגדולה בו אייזקראוקלה. שטח המחוז היה 2,566 קמ"ר ובתחילת 2009 התגוררו בו כ-40,000 תושבים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:לטביה: חלוקה מנהלית
אלוקסנה (מחוז)

**מחוז אלוקסנה** (בלטבית: **Alūksnes rajons**) היה אחד מתוך שלושים ושלושה מחוזות לטביה. גודלו המחוז הוא 2,243 קמ"ר והתגוררו בו כ-24,159 אנשים. בירת המחוז והעיר המרכזית והגדולה ביותר בו היא אלוקסנה שעל שמה קרוי המחוז.
המחוז, כשאר מחוזות (Rajons) לטביה, בוטל כחלק מהרפורמה המנהלתית של 2009.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:לטביה: חלוקה מנהלית
מאנדי

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה הונגריים
קטגוריה:שמות פרטיים
מקאליסטר

**מקאליסטר** (בכתיב לועזי: **Macalister** או **McAllister**) הוא שם משפחה סקוטי.
לטבים

**לטבים** (בלטבית: **latvieši**) הם אומה וקבוצה אתנית שמקורן מהמדינות הבלטיות, מתגוררים בעיקר בלטביה שם הם מונים כמיליון וחצי נפש. כחצי מיליון לטבים נוספים חיים בעיקר במדינות כארצות הברית, הממלכה המאוחדת, רוסיה, קנדה, ברזיל ואוסטרליה. שפת האם שלהם היא לטבית.

מקור העם הלטבי הוא בלטביה שהייתה מוכרת בעבר כ"ליבוניה" או כ"לטגליה", ואשר התפתח לאומה הלטבית. כמו שאר המאפיינים הלטבים גם השפה הלטבית הושפעה מסביבתה. במשך השנים הושפעה התרבות הלטבית ומנהגיה בעיקר מהתרבות הגרמנית והסקנדינבית. התרבות הנוצרית שכיום שולטת בעם הלטבי הגיעה לאזור לטביה בסביבות המאה ה-11. רוב הלטבים הם לותרנים, מלבד אלו ששוכנים במזרח לטביה, שם הדת השלטת היא הנצרות הקתולית.

רובה המוחלט של האומה הלטבית חי כיום בלטביה, והיתר מתגורר בעיקר ברוסיה (קרוב לגבול הלטבי), בבריטניה ובצפון אמריקה. במשך 150 שנים נשלטו הלטבים על ידי האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת העולם הראשונה זכו לעצמאות קצרה של כ-22 שנים. לאחר קריסת ברית המועצות זכו הלטבים לעצמאות מחודשת הקיימת עד היום, אשר זכתה לרוב מוחלט של הכרה עולמית. בעיני רבים העם הלטבי וארצו הוא מרכז התרבות והאזור הבלטי.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:לטביה: דמוגרפיה
קטגוריה:לטביה: קבוצות אתניות
וסבולוד הקן הגדול, נסיך ולדימיר

**וסבולוד הקן הגדול** (ברוסית:Всеволод Большое Гнездо; 1154 - 12 באפריל 1212) היה בנו של יורי דולגורוקי. נסיך ולדימיר בתקופת הזהר שלה.

## חייו
בשנת 1162 גורש וסבולוד על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ועבר לקונסטנטינופול עם אימו. בדרך חזרה לרוסיה הוא עבר דרך טביליסי והתחתן עם הנסיכה המקומית. לאחר פטירת אחיו מיכאל הראשון התמנה לנסיך ולדימיר. בן דודו, בתמיכת האצולה מרוסטוב, ניסה להדיחו אך בקרב מכריע וסבולוד ניצח את מתנגדיו. תקופת שלטונו הייתה תקופת הזוהר של נסיכות ולדימיר. בבסיס הכוח שלו הייתה אצולה מערים חדשות (ולדימיר, קוסטרומה, טבר, דמיטרוב). בהתאם לעדויות הכרוניקה צבאו היה גדול וחזק. וסבולוד ניהל 3 מערכות צבאיות נגד בולגריה של הוולגה (בשנים 1181, 1183 ו-1186). במהלך 3 מלחמות נוספות בתקופת 1180–1207 הוא השתלט על נובגורוד ושטחים נוספים. תוך שיתוף פעולה עם נסיך גאליץ' הוא השפיע על הנעשה בנסיכויות קייב וצ'רניגוב.

בשנת 1206 וסבולוד מינה את בנו הבכור קונסטנטין להיות נסיך נובגורוד וכוונתו הייתה לתת את נסיכות ולדימיר (הנסיכות הבכירה ברוסיה) לבנו הצעיר יורי. כתוצאה מכך, לאחר פטירתו הייתה מלחמת ירושה בין האחים.

בין ציוני הדרך של שלטונו של וסבולוד היה טבח באצולת רוסטוב שהתנגדו לשלטונו, הרחבת נסיכות ולדימיר, בניית כנסיות חדשות בוולדימיר וחיזוק המבצר בעיר זו.

## משפחתו
אשתו הראשונה הייתה מריה ככל הנראה ממוצא אוסטי. היו להם כ-14 ילדים:
* סביסלאבה
* וססלאבה
* ורכוסלאבה, התחתנה עם נסיך קייב
* קונסטנטין 
* בוריס
* גלב
* יורי
* יארוסלאב
* הלנה
* ולדימיר
* סוויאטוסלאב
* איוואן
* פלגיה
* אנה

לאחר פטירת מריה בשנת 1205 (או 1206) הוא התחתן עם בת אצולה מקומית. מנשואין אלו לא היו לו ילדים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכי ולדימיר

קטגוריה:ילידי 1154
קטגוריה:נפטרים ב-1212