open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הומוגניות (פיזיקה)

בפיזיקה, **הומוגניות** מציינת אחידות במרחב או בנפח מסוים במרחב. במילים אחרות, במרחב הומוגני גדלים פיזיקליים אינם תלויים בהזזה במרחב, או במיקום במרחב. לכן הומוגניות נקראת גם **סימטריה להזזות**. באסטרונומיה, הומוגניות היקום היא אחד מנושאי המחקר החשובים והפעילים ביותר כיום, והיא נחקרת בעיקר דרך קרינת הרקע הקוסמית.

סימטריות בפיזיקה הקלאסית והמודרנית הן עקרונות יסוד, שמהם נגזרים חוקי הטבע. סימטריות מקושרות לחוקי שימור על פי משפט נתר. במקרה של סימטריה להזזות, מתוך ההנחה שהמרחב הומוגני ניתן להסיק את חוק שימור התנע, ומתוך ההנחה שהזמן הוא הומוגני ניתן לגזור את חוק שימור האנרגיה.

הומוגניות בחומר מתייחסת לאחידות של תכונותיו של החומר, בדרך כלל ביחס לסקאלה (גודל) מסוים. למשל הומוגניות של תווך בו עוברים גלים קשורה לגדלים בסביבות אורך הגל, ואי-הומוגניות שגודלה קטן בהרבה מאורך הגל אינה רלוונטית. אי-הומוגניות בסקאלה גדולה בהרבה מגודל הגל גם היא לא רלוונטית להתפשטות מקומית של הגל.

סימטריה אחרת המשלימה את הסימטריה להזזות היא הסימטריה לסיבובים, שנקראת איזוטרופיות. חוקי הפיזיקה היסודיים דורשים סימטריה להזזות וגם לסיבובים. הזזות וסיבובים בפיזיקה מודרנית נקראים יחד טרנספורמציות לורנץ שהן אחד הבסיסים לתורת היחסות.

## הומוגניות במשוואות
לא תמיד הומוגניות מיוחסת רק למרחב, לעיתים גם מדובר על אחידות בשינוי של גודל פיזיקלי אחר. הומוגניות במתמטיקה מתייחסת להומוגניות במשוואות בלי תלות במשמעות הפיזיקלית שלהם.

הומוגניות היא הבחנה חשובה בניתוח מערכות מרובות חלקיקים. כך למשל, כאשר מחשבים הרחבות ספקטרליות של תווך מסוים, מסווגים את ההרחבה להומוגנית (כזו שנגרמת מהתנהגות זהה של כל החלקיקים), כמו הרחבת לחץ לדוגמה, או כהרחבה אי-הומוגנית, כגון הרחבת דופלר, שבה כל חלקיק מושפע באופן שונה, בהתאם למהירותו.

הומוגניות וסימטריה להזזות משמשות גם ככלי בפתרון משוואות, בהגבלת הפתרונות למשפחה מסוימת ובהגבלת ממדי הפתרונות.

## ראו גם
* הטרוגניות
* איזוטרופיות
* משפט נתר

קטגוריה:סימטריה בפיזיקה
אלן פרסונס

**אלן פרסונס** (באנגלית: **Alan Parsons**; נולד ב-20 בדצמבר 1948) הוא טכנאי קול, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי בריטי (כיום מתגורר בקליפורניה, ארצות הברית). פרסונס עבד באולפני אבי רוד והיה מעורב בהפקת התקליט אבי רוד של הביטלס, תקליטי פינק פלויד (*[[The Dark Side of the Moon]]* ו-*[[Atom Heart Mother]]*) וההוליס, הפיק את תקליטו של אל סטיוארט *[[Year of the Cat (אלבום)|Year of the Cat]]*, והקים את להקת אלן פרסונס פרוג'קט.

## תולדות חייו
באוקטובר 1967 התקבל לעבודה ב-EMI כטכנאי קול מתחיל באולפני אבי רוד. שנתיים מאוחר יותר זכה למזכה (קרדיט) על הקלטת "אבי רוד" של הביטלס, אחד התקליטים המפורסמים בעולם. הוא המשיך לעבוד באולפנים והקליט, בין היתר, את פול מקרטני, להקת Wings ולהקת פינק פלויד. על הקלטת אלבום הלהקה *The Dark Side of the Moon* היה מועמד לפרס גראמי. הוא ראה את תפקידו כמשלב בין טכנאי ומפיק מתערב, בהשראתו של ג'ורג' מרטין. כך בעבודתו על *Year of the Cat* של אל סטיוארט (ב-1976) שינה את גוון התקליט לגוון ג'אזי יותר, הכניס סולו סקסופון ועוד. כך פעל גם בהפקת תקליטה של להקת ההוליס ב-1974 שכלל את הלהיטים *[[He Ain't Heavy, He's My Brother]]*, *Just One Look* ו-*Bus Stop* וזכה במזכה כמפיק מוזיקלי.

ב-1975 הקים יחד עם אריק וולפסון את להקת הרוק המתקדם The Alan Parsons Project. בניגוד למבנה השכיח יותר של להקות מוזיקליות, הרי ש-The Alan Parsons Project התבססה למעשה על כישרונות ההפקה והעיבוד של מייסדיה, ולא על כישוריהם בנגינה או בזמרה. במקום זאת, הלהקה השתמשה אד הוק בשרשרת ארוכה של נגנים ומוזיקאים כדי לבצע ולהקליט את שיריה, אם כי לעיתים גם וולפסון ופרסונס תפקדו כזמרים. הלהקה הוציאה 10 אלבומים בין 1975 ו-1986, להיטם הגדול ביותר היה השיר *Eye in the Sky*.

פרסונס היה מועמד עשר פעמים לקבלת פרס גראמי על טכנאות קול והפקה.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של אלן פרסונס פרוג'קט 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:טכנאי קול בריטים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:פינק פלויד
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
פובידיליה

**פובידיליה** הוא סרט דרמה ישראלי שיצא להקרנה בשנת 2010. הסרט מבוסס על הספר "פובידיליה" מאת יזהר הר לב.

## עלילה
איש מחשבים צעיר בשם רגב ויינבלום (עופר שכטר), פיתח אגורפוביה לאחר שהתמוטט נפשית במקום ציבורי. הוא מסתגר בדירתו כאשר הקשר היחידי שלו לעולם הם מסכי הטלוויזיה והמחשב. הוא יוצר מן הפוביה הפרטית שלו אידיליה. יש לו כל מה שהוא רוצה - אוכל בהזמנה טלפונית, בידור בטלוויזיה ואהבה באינטרנט.

לאחר כשלוש שנים בגן העדן המבודד שבנה לעצמו בדירתו, רגב עובר טלטלה כאשר ניצול השואה בן 70 בשם גראמפס (שלמה בר-שביט), העובד כמתווך דירות בבנין, מודיע לו כי בעל הדירה בה הוא מתגורר, עומד למכור אותה ועליו לחפש דירה אחרת. רגב לא מוכן לוותר על הממלכה שבנה לעצמו, ומחליט להגן בכל מחיר על הבית ועל העולם האידיאלי שבנה.
במקביל נכנסת לחייו דניאלה (אפרת בוימולד), בחורה צעירה העובדת בחברה המודדת את אחוזי הרייטינג בטלוויזיה. דניאלה משכנעת את רגב להצטרף למדגם, והם מתאהבים. המציאות שדוחפת אותו לצאת מהדירה והדילמה בין העולם הווירטואלי - בו הוא פיתח מערכת יחסים עם נערת אינטרנט בשם ג'סיקה (אפרת דור) - לבין דניאלה מהעולם החיצוני, יוצרת סדקים בעולמו האידיאלי.

## ראו גם
* היקיקומורי

## קישורים חיצוניים

* מור דיעי חנני, האידיאליזם, החרדה, השואה ודור ה-Y בסרט 'פובידיליה'- פברואר 2017
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי מתח ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
אמנת מונטווידאו

**אמנת מונטווידאו על הזכויות והחובות של מדינות** (באנגלית: **Montevideo Convention on the Rights and Duties of States**) היא אמנה שנחתמה במונטווידאו, אורוגוואי, ב-26 בדצמבר 1933, במהלך הוועידה הבינלאומית של מדינות אמריקה. האמנה הסדירה במערכת כללים את התאוריה הדקלרטיבית (הצהרתית) של מדינה כחלק מקובל של המשפט הבינלאומי הנוהג. במהלך הוועידה הכריזו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, ומזכיר המדינה האמריקאי, קורדל הול, על מדיניות השכן הטוב (באנגלית: Good Neighbor policy), העומדת כנגד התערבות צבאית של ארצות הברית ביחסים שבין מדינות אמריקה. אמנת מונטווידאו נחתמה על ידי 19 מדינות ביבשת אמריקה. אף שהחתומות על האמנה הן מדינות אמריקה בלבד, תוכן האמנה הפך לחלק מן המשפט הבינלאומי הפומבי.

## הוראות האמנה
האמנה מגדירה את זכויות וחובות המדינה. סעיף 1 לאמנה הוא הידוע ביותר, ומכיל ארבעה קריטריונים למדינה:

הפתיח לסעיף 3 לאמנה קובע:  קביעה זו ידועה בשם התאוריה הדקלרטיבית של מדינה.

תנאי סעיף 1 המגדירים "מדינה" מוגבלים על ידי תנאי סעיף 11 לאמנה, האוסר הכרה על ריבונות מדינה בשטח שנכבש בכוח צבאי.

קביעות נוספות באמנה הן:
* עקרון השוויון המשפטי בין מדינות, ללא תלות בכוחה של המדינה (סעיף 4).
* הכרה במדינה פירושה הכרה בה כגוף בעל זכויות וחובות במשפט הבינלאומי, ללא תנאים כלשהם (סעיף 6).
* אין לאף מדינה זכות להתערב בענייניה הפנימיים או ביחסי החוץ של מדינה אחרת (סעיף 8).
* סמכות השיפוט של מדינה בטריטוריה הלאומית חלה על כל תושביה במידה שווה (סעיף 9).
* האינטרס העיקרי של מדינות הוא שמירת השלום, ויש ליישב חילוקי דעות בין מדינות בדרכי שלום (סעיף 10).

## ביקורת
יש החולקים על התנאים המנוסחים בסעיף 1 לאמנה כתנאים המספיקים למדינה, וטוענים כי הסתפקות בתנאים אלה מאפשרת לישויות גאופוליטיות אשר אינן מוכרות כמדינות ריבוניות על ידי רוב המדינות בעולם, כמו טאיוואן, לטעון שהן כאלו. האלטרנטיבה לגישה הדקלרטיבית הבאה לידי ביטוי באמנה, היא הגישה הקונסטיטוטיבית המחייבת הכרה של מדינות אחרות כתנאי נוסף לריבונותה של מדינה.

יש הטוענים כי הדרך היחידה הפתוחה להגדרה עצמית למיעוטים אתניים הנתונים בשלטון קולוניאלי, היא לזכות בהכרה כגוף משפטי בחברה הבינלאומית כמדינה לאומית. רוב המדינות שהשתתפו בניסוח אמנת מונטווידאו היו מדינות עצמאיות שקמו מתוך קולוניות. במקרים רבים, קיומן ועצמאותן של מדינות אלה היו נתונים במחלוקת ועוררו התנגדות, מצד אחת או יותר מן האימפריות הקולוניאליות האירופיות. על רקע זה הסכימו מדינות אלה על קריטריונים שיקלו על מדינות אחרות בעלות עצמאות מוגבלת, לזכות בהכרה בינלאומית לאומית.

## ראו גם
* משפט בינלאומי פומבי

## קישורים חיצוניים
*נוסח האמנה
* 

מונטווידאו
מחזור הגופרית

**מחזור הגופרית** הוא מחזור המלכד בו את מעבר הגופרית בטבע. חשיבותה של הגופרית היא לבניית שתי חומצות אמינו חיוניות, מתיונין וציסטאין, אשר מרכיבות חלבונים שונים. ישנו דמיון בין מחזור זה למחזור החנקן.

במהלך מסלול המחזור, הגופרית, אשר נמצאת בקרקע בעיקר בצורת תרכובות גופרתיות אי-אורגניות, נקלטת על ידי הצמחים ומשולבת בתרכובות אורגניות. לאחר מכן, תרכובות אלו עוברות הלאה במארג המזון. במהלך המעבר מתפרקות התרכובות האורגניות חזרה לתרכובות גופרתיות אי-אורגניות בהפרשות, אשר מפורקות על ידי חיידקים. כמו כן, לאחר תמותה של בעלי חיים או צמחים, המפרקים הופכים חזרה תרכובות אלו לתרכובות אי-אורגניות.

בנוסף, ישנם חיידקים אשר יודעים לבצע קיבוע לגופרית שנמצאת בתרכובות גזיות, בעיקר מימן גופרתי, אל הקרקע, בדומה לחיידקים המקבעים את החנקן במחזור החנקן, אך לעומת החיידקים המקבעים, ישנם חיידקים נוספים אשר מדללים את התרכובות הגופריתיות האי-אורגניות בקרקע.

## ראו גם
* מחזור החנקן
* מחזור הפחמן
* חיזור סולפט מיקרוביאלי

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מטבוליזם
דמיטרי לוסקוב

**דמיטרי לוסקוב** (ברוסית: **Дмитрий Вячеславович Лоськов**) נולד ב-12 בפברואר 1974 בעיר קורגן (מחוז קורגן, רוסיה); הוא כדורגלן עבר רוסי. בשיאו היה קפטן לוקומוטיב מוסקבה ונחשב לאחד מטובי הקשרים בליגת העל הרוסית. הוא מחזיק בשיא ההופעות בליגה הרוסית וממוקם שני בדירוג מלכי השערים שלה בכל הזמנים, ונחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים בתולדות לוקומוטיב.

## קריירה
לוסקוב החל ללמוד באקדמיית הכדורגל "טורפדו" שבקורגן ב-1983, והצטרף למחלקת הנוער של וסטוב ב-1990. כעבור שנה הוא חתם על חוזה מקצועני ברוסטוב והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-1992. עד מהרה הוא הותיר את חותמו על הקבוצה כאשר הפגין כישרון רב, והבקיע 25 שערים ב-111 משחקי ליגה במדיה במשך ארבע שנים. בתחילת שנת 1996 הביעה לוקומוטיב מוסקבה עניין בצירופו של השחקן לשורותיה.

לוסקוב עבר ללוקומוטיב מוסקבה ב-1997 וזכה להצלחה גדולה במהלך עשר השנים בהן שיחק במועדון. הוא שיחק במדיה 355 משחקים והבקיע 108 שערים בכל המסגרות, 95 מהם בליגת העל הרוסית. בראשית דרכו בקבוצה הגיע לוסקוב עם לוקומוטיב להישגים מכובדים במסגרות האירופיות, כאשר העפיל עמה פעמיים ברציפות לשלב חצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונות  ו-.

לשיאו במדי לוקומוטיב הגיע לוסקוב במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. בעונת 2002 הוא זכה עם קבוצתו לראשונה באליפות רוסיה, ובנוסף זכה בפרס כדורגלן השנה. גם ב-2003 הוא נבחר לכדורגלן השנה, וסיים גם כמלך השערים של הליגה באותה עונה עם 14 שערים. מלבד שעריו הרבים נתן לוסקוב בישולים רבים לחברי קבוצתו, והופעותיו המרשימות משכו עניין מצד מועדונים ברחבי אירופה, כדוגמת טוטנהאם הוטספר וא.ס. מונקו. בעונת 2004 הוא זכה עם לוקומוטיב באליפות השנייה שלו, וזכה עמה גם בשלושה גביעי רוסיה (2000, 2001 ו-2007). הוא נבחר שבע פעמים לנבחרת העונה ברוסיה מטעם התאחדות הכדורגל הרוסית.

בהשתתפויותיו עם לוקומוטיב בליגת האלופות, הישג השיא של לוסקוב היה העפלה לשמינית הגמר בעונת . על אף הצטיינותו הרבה בלוקומוטיב הוא לא הרבה לשחק בנבחרת רוסיה — הוא ערך במדיה 25 הופעות וכבש שני שערים. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר יורו 2004, שבו הודחה כבר בשלב הבתים.

ב־2007 עזב לוסקוב את לוקומוטיב בשל סכסוך עם המאמן אנטולי בישובץ וחתם בקבוצת סאטורן ראמנסקו.

ב־2010 חזר למועדונו הקודם לוקומוטיב מוסקבה שם שיחק עד לפרישתו בשנת 2013.

ב־2016 מונה לעוזר מאמן בלוקומוטיב מוסקבה ובאוקטובר 2021 (לאחר פיטוריו של מרקו ניקוליץ' הסרבי) מונה לממלא מקום המאמן הראשי, עד למינויו של מרקוס גיסדול.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר סאטורן ראמנסקו
* פרופיל באתר ה-BBC
* פרופיל באתר Goal.com

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סאטורן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1974
עשהאל

**עשהאל** הוא התנחלות ויישוב קהילתי תורני בהר חברון. היישוב נמנה עם יישובי חבל יתיר ושייך למועצה האזורית הר חברון. היישוב צופה על גבולו הצפוני של יער יתיר, בגובה 680 מטרים מעל פני הים וממוקם בסמוך לאזור התעשייה מיתרים ולמפגש הכבישים 60 ו־317. היישוב הוקם כמאחז ב־2001 והוכר ב־2023.

היישוב קרוי על שם עשהאל בן צרויה, מגיבורי המלך דוד שהתהלך בגבעות האזור לפני כ-3,000 שנה, בתקופת נדודיו טרם ימי המלוכה בחברון.

## הקמה והתפתחות
בינואר 1983 החליטה הממשלה להקים במקום יישוב בשם **יתיר ג**', אך ההחלטה לא יצאה לפועל והיישוב לא נבנה. היישוב שלא הוקם קיבל בשנת 1992 את השם **עשהאל**.

עשהאל הוקמה כנקודת יישוב בשנת תשס"א (2001) על ידי גרעין צעירים ששאפו להקים במקום נקודת התיישבות חקלאית המשותפת לדתיים ולחילוניים. לאחר התפזרות הגרעין בשנת תשס"ד (2005), עלתה לנקודה קבוצת משפחות בעלי תשובה. לאחר מספר שנים גם קבוצה זו התפזרה ונותרה בעשהאל משפחה אחת שהחזיקה את הנקודה. בשנת תשע"ב (2012) עלה גרעין בן 2 משפחות לנקודה, ביוזמת צביקי בר-חי ראש מועצת הר חברון, והרב איציק אמיתי מטנא עומרים, ראש ישיבת ההסדר במצפה אשתמוע. ביישוב תושבים רבים שפונו מביתם בגוש קטיף, ביניהם הרב מאיר בראלי, נכדו של הרב משה צבי נריה, שהוכתר בשנת תשע"ה (2014) כרב היישוב.

נכון לשנת תשפ"ד (2024) מתגוררות ביישוב כ־100 משפחות, להם כ-350 ילדים. ביישוב מקווה טהרה לנשים, בית כנסת, מעון יום לפעוטות ושלושה גני ילדים. בעשהאל פועלת תנועת הנוער "אריאל" אשר מופעלת על ידי נוער היישוב.

בתשרי תשע"ט נחנך ביישוב 'מעיין עשהאל', לזכרו של סמ"ר . נכון לינואר 2024 המתחם סגור למבקרים.

תושבי היישוב מתפרנסים ממקצועות מגוונים ועובדים בהר חברון, בבאר שבע, בערד, בירושלים ובמרכז הארץ. בעשהאל קבוצה גדולה של אנשי רפואה העובדים במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע ובמערך רפואת החירום בהר חברון.

ב-1 בינואר 2019 קרא השר לביטחון הפנים גלעד ארדן לראש הממשלה בנימין נתניהו להסדיר את היישוב, "לאור העובדה שאין למעשה מחלוקת שההתיישבות בהר חברון אינה התיישבות זמנית", ומדובר ביישוב שנמצא על אדמות מדינה ותושביו סובלים מבעיות תשתית, חינוך וביטחון.

בפברואר 2023 החליט הקבינט המדיני ביטחוני להכשיר את היישוב, כהתנחלות עצמאית במועצה אזורית הר חברון.

ב-6 בספטמבר 2023 חתם אלוף פיקוד מרכז יהודה פוקס על צו הקובע את עשהאל כיישוב שיפוט מועצה אזורית הר חברון. שטח היישוב שנקבע בצו הוא 880 דונם, המהווה הרחבה משמעותית למאחז שהשתרע על 55 דונם.

## קישורים חיצוניים

* 
* עשהאל, באתר מועצה אזורית הר חברון
*  אבשלום קור, באופן מילולי: קיבוץ סאסא והשיבולת, גלי צה"ל, 8 במרץ 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:מועצה אזורית הר חברון
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:חבל יתיר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
ויולה יוקריאנה

**סיגל יוקריאנה** (שם מדעי: *Viola ucriana*) הוא מין בסוג סיגל ממשפחת הצמחים הסיגליים. מין זה אנדמי לצפון סיציליה. בתי הגידול האופייניים הם צמחיית שיחים ים-תיכוניים וכן אזורים סלעיים. מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב הצטמצמות אזורי בית הגידול שלו.

## קישורים חיצוניים

שמאל|ממוזער|250px|צמח הויולה יוקריאנה בשלב העלווה

## הערות שוליים

קטגוריה:סגליים
קנז'ה

**קנז'ה**, (בבולגרית: **Кнежа**) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז פלבן ושמה נגזר מהתואר השלטוני הבולגרי קניאז, המקביל לעוצר וניתן לנסיכים ויורשו עצר בתקופות קדומות. קנז'ה שוכנת 48 קילומטרים מבירת המחוז פלבן.

## היסטוריה
התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו ל**איסמעיל**. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

## אקלים
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5oc וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35oc, בחורף 1942 ו-42.7oc, בקיץ 1945.

## כלכלה
באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות . בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערי מחוז פלבן
קובאן (חבל ארץ בקווקז)

שמאל|ממוזער|200px|גבולות החבל
**קוּבָּאן** (**Kuban**; בכתב רוסי: **Кубань**) הוא חבל ארץ היסטורי בצפון קווקז, הכולל שטחים לאורך נהר קובאן, שהיו חלק ממחוז קובאן, במלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית.

עד סוף המאה ה-18 היה קובאן מיושב ללא הפרעה מאז התקופה הפלאוליתית. האזור עשיר בחפצים מהתקופה הנאוליתית ומתקופת הברונזה. במחצית הראשונה של האלף הראשון לפני הספירה קובאן היה אחד המרכזים הראשונים לייצור ארד. משם התפשטה המלאכה לאוקראינה עד לנהר דניפרו. התושבים הראשונים היו ככל הנראה הקימריאנים ההודים-אירופיים. קובאן התגלה כיחידה פוליטית ומנהלית בשנת 1860 לאחר איחוד שטחי הקוזאקים של הים השחור עם האזורים המזרחיים של קובאן כדי ליצור את מחוז קובאן. השטח על הגדה השמאלית של נהר קובאן (הטרנסקובאן) הצטרף למחוז קובאן. בשנת 1896 הופרד חוף הים השחור מהמחוז ויצר את חבל הים השחור. רוב שטחה של קובאן נתבע לאחר מלחמת העולם הראשונה על ידי הרפובליקה העממית של קובאן, אך בשנת 1920 שולב האזור על ידי הבולשביקים ב - RSFSR כמחוז קובן – הים השחור. שטחו של חבל קובאן תואם במידה רבה את קראזודאר קראי של ימינו (הוקם בשנת 1937) ואת המחוז האוטונומי קרצ'אי-צ'רקס בחלקו העליון של נהר קובאן, אשר היה מיושב היסטורית על ידי שבטי צ'רקסיאן (צ'רקסי). 

כיום נכלל שטח החבל ביחידות מנהליות שונות: מחוז קרסנודאר, אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, מחוז סטברופול ומחוז רוסטוב. שטח החבל כיחידה מנהלית של האימפריה הרוסית היה כ-95 אלף קמ"ר, ובשנת 1894 התגוררו בו כ-1,600,000 תושבים. כמחצית מאוכלוסיית החבל היו קוזאקים (הקוזאקים של קובאן), אשר הובאו לאזור במהלך המאה ה-19 במטרה לחזק את ההתיישבות הרוסית באזור שנכבש במהלך מספר מלחמות מהצ'רקסים. העיר הראשית של החבל הייתה יקטרינודאר (כיום קרסנודאר).

עם הקמת ברית המועצות פוזרה היחידה הקוזאקית, ושטחי החבל פוזרו בין המחוזות השונים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם מחדש ארגון הקוזאקים במקום.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנודאר: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
קטגוריה:קווקז
קטגוריה:צפון הקווקז
אבירם

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
אנדריאה קומודי

**אנדריאה קומודי** (באיטלקית: **Andrea Commodi**;  1560, פירנצה – 1648, רומא) היה צייר איטלקי שפעל בתקופת הבארוק המוקדמת. 

בין יצירותיו הידועות: "סן קרלו" בכנסיית סן קרלו (San Carlo ai Catinari) ברומא; ו"נפילת המלאכים" הנמצאת כיום במוזיאון האקדמיה בפירנצה.

קומודי היה פעיל בעיקר ברומא. היה תלמידו של הצייר צ'יגולי (Cigoli). בין תלמידיו של קומודי היה פייטרו דה קורטונה, שבהמשך חייו היה מהדמויות הבולטות של הבארוק האיטלקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1560
קטגוריה:נפטרים ב-1638
גריגורי אורלוב

**גריגורי אורלוב** (ברוסית: **Григорий Григорьевич Орлов**; 17 באוקטובר 1734 - 24 באפריל 1783) היה מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה והמאהב של יקטרינה.

## ביוגרפיה
גריגורי אורלוב נולד ב-17 באוקטובר 1734 בנובגורוד, למשפחת מושל האזור. את שרותו הצבאי התחיל בזמן מלחמת שבע השנים ונפצע בקרב. לאחר הפציעה החל לשרת במשרדי הצבא בסנט פטרבורג כקצין תותחנים. הופעתו הרשימה מאוד את הנסיכה הגדולה יקטרינה והם התאהבו. אורלוב היה בין יוזמי ההפיכה שהביא לסילוקו של פיוטר השלישי מהשלטון ומינוי יקטרינה לקיסרית בשנת 1762. באותה השנה נולד ליקטרינה בן מאורלוב- הנסיך אלכסיי בוברינסקי. יקטרינה העניקה לאורלוב תואר רוזן כהוקרה על תרומתו להצלחת ההפיכה נגד השלטון ומינתה אותו למפקד כוחות התותחנים. השפעתו על הקיסרית גדלה עוד יותר כאשר התגלה ניסיון להרוג את כול משפחת אורלוב. במשך תקופה מסוימת יקטרינה אף חשבה להתחתן איתו, אך תוכנית זו בוטלה בהשפעת ניקיטה פנין.

גריגורי אורלוב אמנם לא היה מדינאי בולט, אך ייעץ לקיסרית בשנות שלטונה הראשונות. הוא ע

סק רבות בשאלת מתן אמנציפציה חלקית לצמיתים ובצעדים לשיפור חייהם ועשה זאת הן ממניעים פטריוטיים והן ממניעים כלכליים. כנשיא החברה הכלכלית החופשית היה גם ומך החשוב ביותר בוועדה הגדולה של שנת 1767, אם כי כוונתו הייתה בעיקר לרצות את הקיסרית, שגילתה מידה רבה של ליברליות בשנות שלטונה הראשונות.

אורלוב היה תומך נלהב של התפשטות האימפריה הרוסית תוך שחרור שטחים שמאוכלסים על ידי נוצרים אורתודוקסים ונמצאים בשליטת האימפריה העות'מאנית.

בשנת 1771 ניהל את דיכוי המרד במוסקבה. הוא לא השתתף במלחמת רוסיה-טורקיה (1774-1768) אך נשלח להשתתף בשיחות עם הטורקים. הוא נכשל בתפקידו כראש צוות משא ומתן. כאשר גילה שלקיסרית יש מאהב חדש החליט לחזור ללא תיאום מוקדם לסנקט פטרבורג.

בשנת 1773 העניק לקיסרית את אחד היהלומים הגדולים בעולם - יהלום אורלוב.

לאחר הכישלון במשא ומתן הקיסרית לא שללה ממנו את תואריו ורכוש, אך לא הייתה לו שום השפעה על הנעשה בקרבתה.

אורלוב התחתן עם בת דודתו ובתגובה יקטרינה החליטה לשלוח את בני הזוג למנזר. תוך זמן קצר היא סלחה להם ומספר שנים הם התגוררו באושר. בגיל 24 אשתו נפטרה והוא עצמו איבד את שפיות דעתו ונפטר תוך חצי שנה.

היה תומך של מיכאיל לומונוסוב.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 
* 

קטגוריה:רוזנים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ראשי עיריית מוסקבה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:נפטרים ב-1783
זכי שלוש

[שמאל|250px|ממוזער|בית פרדס ברח' לבונטין 5, שתוכנן על ידי אדריכל זכי שלוש - סגנון [אר דקו. המבנה עבר הליך שימור והרחבה בשנת 2020.]]
**זכי שלוש** (15 ביוני 1893 – 26 בנובמבר 1973) היה אדריכל תל אביבי, בן למשפחת שלוש. כאדריכל שפעל בתקופת הקמתה של העיר הלבנה, השתתף בהחדרת הסגנון הבינלאומי (באוהאוס) לאדריכלות הישראלית. בין המבנים החשובים שתכנן בתל אביב נמנים בית בראון (רח' מזא"ה 38), בית פרדס (רח' לבונטין 5) ובית פומרוק (רח' אחד העם 56).

## נעוריו
שלוש נולד ביפו לאברהם חיים שלוש ושרינה לבית אלבז למשפחה בת שישה ילדים. סבו, אהרן שלוש, היה מראשי העדה הספרדית ביפו וממייסדי נווה צדק, השכונה היהודית הראשונה מחוץ לחומות העיר). יוסף אליהו שלוש הוא דודו מצד אביו.
בבגרותו נשלח ללימודים גבוהים באירופה, שם למד בקולג' רולאן שבפריז ובפוליטכניון שבשווייץ. לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר הגבוה לעבודות ציבוריות בפריז, הוסמך כמהנדס-אדריכל.

## קריירה
[שמאל|250px|ממוזער|בית בראון ברח' מזא"ה פינת רח' אחד העם, שתוכנן על ידי אדריכל זכי שלוש - [הסגנון הבינלאומי]]
שלוש חזר לארץ ישראל בשנת 1928, השתקע בתל אביב ועבד בה כאדריכל. באותן שנים, העיר חוותה בנייה מואצת במיוחד בשל הגידול המהיר בכמות התושבים. שלב זה בהתפתחותה האורבנית של תל אביב כונה העיר הלבנה, ורבים מהמבנים שהוקמו בתקופה זו תוכננו בסגנון אר דקו ובסגנון הבינלאומי (באוהאוס). שלוש השתלב בשפע האדריכלים שפעלו בעיר בתקופה זו, ותכנן כמה מבנים שנודעו בחשיבותם האדריכלית:
* בית פרדס (רח' לבונטין 5) - תוכנן בסגנון אר דקו בשנת 1931 (הוכר כמבנה לשימור בזכות סגנונו האדריכלי המיוחד במסגרת תוכנית השימור העירונית של תל אביב).
* בית בראון (רח' מזא"ה 38 פינת רח' אחד העם 49) - תוכנן בסגנון הבינלאומי בשנת 1933 (נכלל בתחומי אזור B של הכרזת אונסק"ו על העיר הלבנה של תל אביב כאתר מורשת עולמית).
* בית פומרוק (רח' אחד העם 56) - תוכנן בסגנון הבינלאומי בשנת 1935 (הוכר כמבנה לשימור בזכות סגנונו האדריכלי הבינלאומי במסגרת תוכנית השימור העירונית של תל אביב; וגם נכלל בתחומי אזור B של הכרזת אונסק"ו על העיר הלבנה של תל אביב כאתר מורשת עולמית).

## פעילות ציבורית
שלוש נכנס לפעילות ציבורית בעיריית תל אביב עם הצטרפותו לוועדת בניין העיר. הוא גם השתתף בייסודה של אגודת האינג'נירים והארכיטקטים בארץ ישראל, וכחבר הוועד המרכזי של האגודה, נשלח לייצגה בוועידות בינלאומיות - בפראג (1935), בפריז (1937) ובשווייץ (1938). שלוש גם כיהן כיושב-ראש בית הדין האזורי לשכר דירה של וחבר בית הדין לערעורים בדבר החרמת דירות לחיילים משוחררים. כמו כן, היה פעיל בוועד העדה הספרדית בתל אביב והיה חבר במועדון רוטרי.

## חיים אישיים
שלוש התגורר בבית משפחתו ברח' פינס 32 בתל אביב. בית זה הוא אחד משני בתים תאומים סמוכים (כתובתו של הבית הסמוך היא רח' פינס 30), שהוקמו על ידי משפחת שלוש. הבתים התאומים נבנו על ידי האחים יוסף אליהו שלוש ואברהם חיים שלוש מחומרי בניין שיוצרו במפעלם - מפעל האחים שלוש. כאמור, משפחת אברהם חיים שלוש השתכנה ברח' פינס 32, והבן זכי נותר בבית זה עד אחרית ימיו. הוא נפטר בא' בכסלו תשל"ד, 1973, בלי להשאיר צאצאים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
זכי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
דרך ארץ (חברה)

חברת **דרך ארץ הייוויז (1997) בע”מ**, המוכרת בשם המקוצר **דרך ארץ**, היא בעלת הזיכיון להקמה, הפעלה ותחזוקה של כביש 6 (כביש חוצה ישראל), שנחשב לכביש האגרה הראשון בישראל.

## היסטוריה
חברת דרך ארץ הייווייז (1997) בע"מ הוקמה בשנת 1997 על ידי החברות אפריקה ישראל להשקעות בע"מ, שיכון ובינוי בע"מ וחברת CHIC לצורך השתתפותה במכרז שפרסמה חברת חוצה ישראל בע"מ (לשעבר – חברת כביש חוצה ישראל) להקמה, תפעול ותחזוקה של כביש 6, ככביש אגרה.

ב-26 בינואר 1998 הוכרזה חברת דרך ארץ כזוכה במכרז ולאחר חודש נחתם הסכם הזיכיון בין חברת דרך ארץ לחברת חוצה ישראל.

תחילת עבודות סלילת הכביש התעכבו מאחר שהקבוצה שהפסידה במכרז עתרה לבית המשפט. לבסוף, לאחר משאים ומתנים שהתקיימו בין חברת דרך ארץ לחברת חוצה ישראל, בחודש אוקטובר 1999 החלה סלילתו של כביש 6.

בשנים 1999–2004 חברת דרך ארץ הובילה את הקמת חלקו המרכזי של כביש 6, המתפרס על פני 102 ק"מ (ממחלף שורק בדרום ועד מחלף עין תות בצפון), ובשנים 2007–2009 הובילה החברה את הקמתו של קטע נוסף (ממחלף עירון עד מחלף עין תות). הקמת הכביש נעשתה תוך השקעת משאבים רבים בהגנה על איכות הסביבה, לרבות באמצעות שיקום ופיתוח נופי ומניעת מטרדי זיהום ורעש.

בנוסף, בחודש אוגוסט 2022 נחתמה תוספת להסכם הזיכיון, במסגרתה התחייבה חברת דרך ארץ להקים, לממן, לתחזק ולהפעיל נתיב נוסף בכביש. הפרויקט, שעלותו נאמדת בכארבעה מיליארד שקלים יבוצע במתכונת בנה-הפעל-העבר, ויכלול הוספת נתיב רביעי בין מחלף קסם למחלף עירון והוספת נתיב שלישי ממחלף עירון למחלף עין תות – סך הכל כ-60 קילומטרים בכל כיוון. הנתיב השמאלי החדש ישמש לתחבורה ציבורית ולרכב רב תפוסה. כמו כן, יוקם מחלף חדש, מחלף בית נחמיה.

בתום הליך תחרותי, נבחרו בחודש אוקטובר 2023 ארבעה קבלנים לביצוע עבודות ההקמה ובחודש נובמבר 2023 הושלמה תוכנית המימון לפרויקט. עבודות הביצוע צפויות להתחיל בחודש אוגוסט 2024.

לצד הפרויקטים המרכזיים המצוינים לעיל, דרך ארץ ביצעה ועודנה מבצעת פרויקטים רבים נוספים כגון התקנת מערכת שקילה בתנועה כביש, הקמת רמפות במחלפי הכביש המחברות את הכביש בחיבור ישיר לכביש חוצים, הקמת מתקנים סולאריים לייצור חשמל בשטחים הכלואים של המחלפים, ועוד.

חברת דרך ארץ היא חברה פרטית, בבעלות הקרנות ת.ש.י דרכים שותפות מוגבלת ונוי חוצה ישראל שותפות מוגבלת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
קטגוריה:כביש 6
6 (אלבום)

**6** הוא אלבומה השישי במספר של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, ואלבום האולפן החמישי. האלבום יצא בפברואר 2010 על ידי חברת התקליטים התו השמיני בהפקתו המוזיקלית של יוסי פיין, שהפיק את רוב אלבומי ההרכב.

האלבום "6" הוא הראשון של הדג נחש שבו משולבות רצועות באנגלית, בהן פונה הלהקה לקהל דובר האנגלית, במטרה להציג את המציאות בישראל. כמו כן נכלל באלבום שיר קצר בערבית בשם "ערבי 16", שנכלל כשיר מוסתר לאחר סוף השיר "בסלון של סלומון".

את השיר "סופר גרוב (intro)" הפותח את האלבום שר לירון לב.

הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא גרסת כיסוי לשיר של הראפר פישי הגדול - "עוד אח אחד", עם תוספות טקסט מאת חברי הלהקה. אחריו יצא הסינגל "שיר נחמה", בו התארח הגיטריסט יהודה קיסר. שני השירים זכו להצלחה גדולה, והגיעו לראש מצעדי הפזמונים. גם הסינגלים הבאים, "אני מאמין" ו"לא מספיק", זכו להצלחה. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב על מכירת מעל 20,000 עותקים.

## רשימת רצועות

## מבצעים
חברי הלהקה:
* שאנן סטריט - שירה
* גיא מר - שירה, פטיפונים, סמפלר
* שלומי אלון - סקסופון, שירה, חליל אלקטרוני, גיטרה אקוסטית
* דודוש קלמס - קלידים, תכנותי מחשב, סמפלר, כלי הקשה, שירה
* יאיא כהן אהרונוב - באס, גיטרה אקוסטית, תכנותי מחשב, שירה
* "אטרף" משה אסרף - תופים, שירה

אורחים:
* יוסי פיין - גיטרה חשמלית, באס, שירה
* יאיר סלוצקי - טרומבון
* ספי ציזלינג - חצוצרה
* "עידן K" - כלי הקשה
* אלרן דקל - שירה
* יהודה קיסר - גיטרה חשמלית ב"שיר נחמה"
* גליה ירון - שירה ב"Many Lights"
* אופיר קותיאל ("קותי") - קלידים (מוג ופרפיסה) ב"סופר גרוב"
* קרולינה - שירה ב"סופר גרוב" ו"That Ain`t What It`s All About"

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ביקורת אלבום באתר הבמה
* 
*  - ביקורת אלבום
*  - ביקורת אלבום

קטגוריה:אלבומי הדג נחש
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי פיין
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית

**עובד סוציאלי הממונה על פי חוק, להגנה על אנשים עם [[מוגבלות שכלית התפתחותית]]** (עד דצמבר 2010 "פקיד סעד להגנה על אנשים עם פיגור שכלי"), הוא עובד סוציאלי שעבר הכשרה מיוחדת בתחום החוק ותקנותיו, ועוסק בהגנה על אנשים הלוקים במוגבלות שכלית התפתחותית.

## תפקיד

חוק חסרי הישע (טיפול במפגרים) תשכ"ט 1969, מסדיר את הגדרתו של אדם הלוקה בפיגור שכלי, את זכויותיו ואת דרכי הטיפול בו. החוק מגדיר עובד סוציאלי שתפקידו לרכז דיווחים על אנשים הסובלים מפיגור שכלי, ולוודא שהם מטופלים על ידי שירותי הרווחה. לצורך בדיקת דיווחים, רשאי העובד הסוציאלי לבקש ידיעות הנוגעות לאדם הלוקה בפיגור מכל אדם בעל ידע לעניין, ועל הנשאל להשיב לו תשובות כנות ומלאות, זולת תשובה העלולה להפלילו. בנוסף רשאי העובד הסוציאלי להיכנס, על פי צו של בית המשפט, לכל מקום שבו נמצא אדם הלוקה בפיגור, או שיש לעובד הסוציאלי יסוד להניח שהוא נמצא שם, ולבדוק את התנאים בהם הוא מטופל.

במקרה שהעובד הסוציאלי סובר שיש סכנה מיידית ללוקה בפיגור או שהוא מהווה סכנה, הוא רשאי לפעול מיידית לצורך מניעת הסכנה, ללא צורך בפנייה לוועדת אבחון ואף ללא הסכמת הלוקה בפיגור או האחראי עליו. החוק קובע עונש מאסר למי שמפריע לפקיד סעד בביצוע תפקידו, ועונש של קנס כספי למי שאינו מוסר מידע נדרש אודות האדם הלוקה בפיגור. עם זאת, על העובד הסוציאלי להודיע מיידית לבית המשפט על התערבותו, ובית המשפט רשאי לשנותה או לבטלה.

העובד הסוציאלי עצמו מחויב בסודיות, ונאסר עליו בחוק לדווח על המידע שהתגלה לו במסגרת תפקידו. אף על פי כן חלה עליו חובת דיווח במקרים של עבירות מין, התעללות, או גרימת חבלה חמורה. חובת הדיווח גוברת על חובת החיסון המקצועי של העובד הסוציאלי. עובד סוציאלי המקבל דיווח בנושא חייב להעבירו למשטרה, בצירוף המלצותיו הטיפוליות. באפשרות העובד הסוציאלי להמליץ למשטרה להימנע מלפעול. קיימת לעובד הסוציאלי אפשרות לפנות ל"ועדת פטור" ולבקש שתפטור אותו מחובת הדיווח למשטרה.

## תוקף חוקי

סמכות העובד הסוציאלי באה מתוקף החוקים הבאים:
* חוק הסעד (טיפול במפגרים) התשכ"ט 1969 (וכן תיקון משנת 1975 (סעיף 19) ותיקון משנת 2000).
* חוק חסרי ישע (תיקון מס' 26 לחוק העונשין - חובת הדיווח 1989).
* חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות 1975, בתיאום עם פקיד סעד לסדרי דין
* חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית), בשיתוף עם חוקים אחרים.

## קישורים חיצוניים
* חוק הסעד (טיפול במפגרים) תשכ"ט 1969: החוק והתקנות. מתוך אתר be לאנשים מיוחדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:עובד סוציאלי לפי חוק
קטגוריה:מוגבלות שכלית התפתחותית
עובד סוציאלי לפי חוק

בישראל **עובד סוציאלי לפי חוק**, שכונה בעבר **פקיד סעד**, הוא עובד סוציאלי במקצועו, אשר מתמנה על ידי המדינה, על פי חוק מסוים או קבוצת חוקים מסוימת, וניתן בידו הכוח החוקי לצורך הפעלתם. על העובד הסוציאלי לחוק להיות עובד סוציאלי באחת המחלקות לשירותים חברתיים בישראל, ונדרש לוותק, ניסיון טיפולי בתחום הספציפי (בהתאם לחוק אותו הוא בא ליישם), והמלצות הממונים. 

קיימים מספר חוקים המסמיכים עובדים סוציאליים להפעיל את החוק:

# עובד סוציאלי לחוק הנוער (טיפול והשגחה) עובר הכשרה בת שנת לימודים, הנוספת על לימודי העבודה הסוציאלית אותם סיים בעבר. ההכשרה מתקיימת ב**[[בית הספר המרכזי להכשרת עובדים לשירותי הרווחה]]** השייך למשרד הרווחה. לאחר תום לימודיו מקבל עו"ס לחוק הנוער מינוי לתפקיד זה משר הרווחה. המינוי מתחדש אחת לשלוש שנים לפי שיקול דעת.
# עובד סוציאלי לחוק ההגנה על חוסים: מדינת ישראל רואה עצמה כמחויבת להגן על אנשים שהם **חסרי ישע**, ולדאוג לרווחתם. עובדים סוציאליים בתפקיד עו"ס לחוק זה מתערבים במקרים בהם מעורב אדם שהוא חסר ישע לפי הגדרת החוק, במצבים של סיכון וחוסר שיתוף פעולה של מטופל ו/או משפחתו.  האוכלוסייה, שעליה נדרש עו"ס לחוק להגן, בהתאם לצורך, היא:

* קטינים
* **חסרי ישע**, במקרים בהם, לפי הגדרת המחוקק, אינם יכולים לדאוג לעניינם ולהגן על עצמם עקב פיגור שכלי, אוטיזם, מחלת נפש פעילה, תשישות נפש, דמנטיה ועוד. 

לצורך קיום תפקידו, מוסמך פקיד הסעד לבדוק ולקבל כל דיווח על סיכון לכאורה לחסרי הישע מידי האחראים עליהם. הבדיקה יכולה להיות גלויה, סמויה או סמויה באופן חלקי. במסגרת תפקידו יכול פקיד הסעד לפנות לכל אדם שיש לו מידע על חסר הישע הנתון בסיכון והוא זכאי לקבל כל מידע. זכותו על פי חוק גוברת על חיסיון רפואי ואחר, ובמידת הצורך יוכל לקבל מידע, על פי חוק, מרופאים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים ובעלי מקצוע אחרים.

לאחר איסוף המידע, ולאחר שפקיד הסעד ששוכנע כי האדם חסר הישע נמצא בסיכון לעיתים נדרש פקיד הסעד להתערב. במסגרת תפקידו הוא נדרש לפעול בעזרת הידע המקצועי שרכש, ניסיונו המקצועי אותו רכש במהלך הזמן, רגישותו האישית, גמישות מחשבתית, וכן בעזרת הסמכויות שמקנה לו החוק. כל זאת במטרה למצוא דרכים להפחתת הסיכון כלפי האדם המוגדר כחסר ישע ולשיפור מצבו. 

פקיד הסעד לעולם אינו פועל על דעת עצמו, ובמסגרת נוהלי התפקיד עליו להתייעץ עם ממונים ולקבל אישורם, ולקיים דיונים בוועדות (לפי התחום הספציפי) הבוחנות ושוקלות את צעדיו. במידה שנסיונותיו של פקיד הסעד להשפיע במהלך טיפולי אינם צולחים, בסמכותו להפעיל חוקים שונים, לפי המקרה, שנועדו להגן על חסר הישע. לצורך כך יש ביכולתו לפנות לבית המשפט בבקשה לחייב את האחראים על חסר הישע בטיפול. 

במסגרת חוקים שונים הנוגעים לאוכלוסיות חסרות ישע ולמטפלים בהם, בית המשפט אינו פוסק או פועל לפני קבלת תסקיר מפקיד הסעד. 

מתוקף תפקידו, כרוך תפקיד עו"ס לחוק בקשר הדוק עם רשויות החוק: משטרה, בתי המשפט, פרקליטות, הסניגוריה הציבורית, גורמים מתחום בריאות הנפש, שירות המבחן לנוער, ועוד.

## ראו גם
* חובת דיווח על עבירה בקטין או בחסר ישע

## קישורים חיצוניים
* ריאיון עם עובדת סוציאלית מחוזית לחוק הנוער (טיפול והשגחה).

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ישראל: עבודה סוציאלית
קטגוריה:ישראל: חוק ומשפט
השריר מצדיד האגודל הארוך

**השריר מצדיד האגודל הארוך** (TA: Musculus abductor pollicis longus) הוא אחד השרירים העמוקים במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו, השריר מרחיק (מצדיד) את האגודל ומיישר (פושט) אותו. גיד השריר מהווה יחד עם גיד השריר פושט האגודל הקצר את הגבול הקדמי של תיבת ההרחה האנטומית.

## תיאור
השריר מצדיד האגודל הארוך מתחיל מהפנים האחוריים של הגומד, החישור והקרום הבין-גרמי שביניהן. תחל השריר מקורב במעט מזה של השריר פושט האגודל הקצר. גיד השריר נאחז בבסיס עצם המסרק הראשונה (של האגודל).

כאשר השריר פועל יחד עם השריר מצדיד האגודל הקצר הוא מרחיק את האגודל במפרקו עם עצמות שורש כף היד, וכאשר השריר פועל יחד עם השריר פושט האגודל הקצר הוא מיישר את האגודל באותו המפרק.

## עצבוב
השריר מצדיד האגודל הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8) דרך העצב הבין גרמי האחורי, ענף של עצב החישור.

## תמונות נוספות

קובץ:Gray424 heb.png|מבט אחורי על כף יד שמאל
קובץ:Gray416 heb.png|מבט צידי על כף יד שמאל


## קישורים חיצוניים

אגודל ארוך, מצדיד
קטגוריה:אגודלים
אנדרטת חץ שחור

ממוזער|שמאל|250px|השלט בכניסה לאתר חץ שחור
**אנדרטת "חץ שחור"** היא אתר זיכרון למורשת הקרב של הצנחנים בתקופת פעולות התגמול החל מפעולת כיסופים ב-10 באוגוסט 1954 ומבצע "חץ שחור" (פעולת עזה) ב-28 בפברואר 1955 וכלה במלחמת סיני.

האנדרטה נמצאת ביער נחל חנון, סמוך למפלסים שבעוטף עזה.

## היסטוריה
מסיום מלחמת העצמאות עד מלחמת סיני נהרגו יותר מ-500 אזרחי מדינת ישראל בפעולות טרור ויותר מאלף נפצעו. משנת 1955 שיגרו המצרים חוליות טרור לישראל שנקראו פדאיון. באוגוסט 1953 הוקמה יחידה 101 שביצעה מספר פעולות תגמול מוצלחות. לאחר כ-5 חודשים הם התאחדו עם גדוד 890 של הצנחנים.

האתר הוקם עלי ידי עמותת "חץ שחור" המורכבת מלוחמי הצנחנים מדור פעולות התגמול ששמה לה למטרה להקים אתר מורשת וזיכרון לנופלים בקרב ולסיפור גבורתם של הלוחמים בפעולות התגמול.

האתר נמצא בצד המערבי של כביש 232 ליד קיבוץ מפלסים, על גבעה הצופה על עזה. בקצה המערבי של האתר נמצאת טבלה בצורת חץ ועליה פרטי מבצע "חץ שחור" ובנקודה הצופה על עזה נמצאת טבלת זיכרון ל, מפקד פלוגה א' בגדוד 890 שנפל בפעולה זו.

משני הצדדים יש סלעים מסותתים ועליהם פרטים על פעולות התגמול. במקום גם אתר זיכרון עם רשימת הנופלים בפעולות התגמול.

החל משנת 2019 עובר באנדרטה שביל הנגב המערבי.

### קרב אנדרטת חץ שחור

במהלך טבח שבעה באוקטובר, התנהל במקום קרב בין כוחות שב"כ, יחידה 33, ימ"מ, ימ"ס, דובדבן וחיל האוויר לבין מאות מחבלים שהתרכזו באזור לקראת ניסיון כניסה לקיבוצים הסמוכים. בקרב נהרגו עשרות רבות של מחבלים וכמה מאנשי כוחות הביטחון.

## גלריה

"Black Arrow" War Memorial Near Gaza Strip.jpg| התצפית על שם סעדיה אלקיים (סופפו) באנדרטת "חץ שחור"
File:Blak Arrow War Memorial (1).jpg|רשימת הנופלים בפעולות התגמול
File:Black Arrow War Memorial (2).jpg|רשימת פעולות התגמול
File:Blak Arrow War Memorial (3).jpg|פעולת כנרת
File:Black Arrow Memorial(3).jpg|פעולות כיסופים וחאן יונס
File:Black Arrow Memorial (4).jpg|פעולות קלקיליה וחוסאן
File:Black Arrow War Memorial (5).jpg|פעולות כונתילה והצבחה
File:Black Arrow War Memorial (6).jpg|מלחמת סיני (מבצע "קדש")


## קישורים חיצוניים

* אתר "חץ שחור" באתר הצנחנים
* 
* טיול היסטורי באנדרטת חץ שחור ובבית ועדת שביתת הנשק
* אנדרטת חץ שחור, מיזם אבני מורשת

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
חץ שחור
קטגוריה:פעולות התגמול
קטגוריה:מפלסים
אלכסיי אורלוב

שמאל|ממוזער|200px|אלכסיי אורלוב
**אלכסיי אורלוב** (בכתב רוסי: **Алексей Григорьевич Орлов**; 5 באוקטובר 1737 – 5 בינואר 1808) היה מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה ואחיו של גריגורי אורלוב.

## חייו
הוא נולד בכפר במחוז טבר במשפחת אציל שבהמשך מונה למושל נובגורוד. החל את שרותו הצבאי ונפצע בקרבות מלחמת שבע השנים. בהפיכת החצר של 1762 היה תפקידו אף חשוב משל אחיו גריגורי. הוא היה זה שהעביר את פיוטר השלישי אל אחוזת רופשה (Ропша) ושם, בהתאם לגרסה המקובלת, רצח אותו. לכך אין שום עדות והמכתב שלו עם תיאור האירוע נחשב כיום כזיוף. כמו יתר האחים קיבל תואר רוזן עם עליית יקטרינה הגדולה לשלטון.

ב-1770 מונה למפקד הצי שנשלח להילחם בטורקים. הוא הצית את מרד המניאטים, היוונים יושבי חצי האי מאני, נגד הטורקים, התקוממות שזכתה לשם מרד אורלוב, וניצח את הצי הטורקי העדיף בקרב צ'סמה. על הישגיו אלה קיבל בשנת 1774 את התוספת לשם המשפחה "צ'סמנסקי" ואת הזכות להוסיף את הסמלים הקיסריים לשלט האצולה שלו.

בשנת 1772 השתתף במשא ומתן עם הטורקים. כמו אחיו עזב את השיחות ללא רשות והסכמת הקיסרית.

בשנה 1775 לבקשת יקטרינה, יצא אורלוב אל ליבורנו כדי לשכנע ולהביא לרוסיה את מי שכינתה עצמה הנסיכה טרקנובה וטענה כי היא בתה של יליזבטה, קיסרית רוסיה ואלכסיי רזומובסקי. לאחר שהצליח במשימה בלתי רגילה זו פרש והשתקע במוסקבה.

אורלוב נישא בשנת 1782, ובשנת 1785 נולדה לו בת. בשנת 1786 נפטרה אשתו במהלך לידת בן (אשר גם הוא נפטר כעבור שנה). בנוסף לילדים אלו היה לאלכסיי אורלוב גם בן שנולד מחוץ לנישואין - אלכסנדר צ'סמנסקי (לימים גנרל בצבא הרוסי).

עם פטירת יקטרינה הגדולה, החליט פאבל הראשון, קיסר רוסיה לארגן מחדש את טקס אשכבת אביו - פיוטר השלישי. בהתאם לפקודת הקיסר, חויב אלכסיי אורלוב להשתתף בטקס ואף נשא את הכתר הקיסרי בראש פמליית הטקס. בהתאם לעדויות, כמעט התמוטט אורלוב במהלך הטקס ועזב את רוסיה מיד לאחר מכן ביחד עם בתו.

אורלוב הקדיש את זמנו לגידול סוסים, וייצר את המשובח בגזעי סוסי המרוץ הידועים אז הנקרא על שמו (Orlov trotter). בשנים 1806–1807, במהלך המלחמה בנפוליון, פיקד אורלוב על המיליציה של המחוז החמישי, שכמעט כל ציודה המלחמתי נרכש מכיסו. הוא הותיר אחריו אחוזה שערכה חמישה מיליוני רובלים ובה 30,000 איכרים-צמיתים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 
* 

קטגוריה:רוזנים רוסים
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1737
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1807
קטגוריה:נפטרים ב-1808
סיליסטרה (מחוז)

**מחוז ([[אובלסט]]) סיליסטרה ** (בבולגרית: **Област Силистра**) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, השוכן בחבל דרום דוברוג'ה בצפון מזרח בולגריה ובצפונו עובר תוואי נהר הדנובה. הוא גובל ברומניה ובמחוזות רוסה, שומן, ראזגרד ודובריץ'. בשטח המחוז מצויה שמורת סרברנה, אשר הוגדרה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
תחילת ההתיישבות האנושית במקום הייתה בתקופת האבן החדשה, עידן הממלכה התראקית, בהמשך נשלטה על ידי האימפריה הרומית המערבית ואחר כך המזרחית. האזור הווה את בסיס הקמתה של האימפריה הבולגרית הראשונה במאה ה-7 ובמהלך ימי הביניים החליף ידיים בין נסיכות ולאכיה לאימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש המחוז על ידי האימפריה העות'מאנית ונשאר בחזקתה, כמעט 500 שנים, עד לשחרורו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עת הפך חלק מנסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה והסכם בוקרשט, הועבר האזור לשליטת רומניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש זירת קרבות בין הרומנים לבולגרים אשר שאפו להחזיר את החבל לחזקתם. לאחר תבוסת הבולגרים במלחמה, אישר חוזה ניי את הבעלות הרומנית על החבל והוא נותר בחזקתה עד הסכם קראיובה בשנת 1940, עת הוחזר לבולגריה בלחצה של גרמניה הנאצית.

## כלכלה ואקלים
האקלים במחוז הוא אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית הגורמת להבדלי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף, להוציא רצועה לאורך הדנובה בה יש השפעה ממתנת. באזור קיימת חקלאות משגשגת בעיקר גידולי תבואה וגידולים עונתיים של ירקות. בשטח המחוז ישנם מפעלי תעשייה בתחום המזון, (עיבוד בשר, שימורי פירות ומחלבות), מתכת, מכונות, עיבוד עץ, גומי וטקסטיל. נמל הנהר על הדנובה, בעיר סיליסטרה משמש לייבוא וייצוא סחורות וחומרי גלם לכל אירופה. דרך המחוז עובר עורק התחבורה הפאן אירופאי, מסדרון מספר 7, המקשר את מערב ומזרח אירופה בואכה טורקיה. לאורך תוואי הדנובה העובר במחוז קיימים איים, המשמשים לתיירות נופש וצייד וכן באזור שתי שמורות טבע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

סיליסטרה
פליאדות (לוויינים)

**פליאדות** הוא שם של קונסטלציה בת שני לוויינים לחישה מרחוק, ברזולוציה גבוהה של 50 סנטימטר, המאפשרים כיסוי נרחב של כדור הארץ. שני הלוויינים יתוגברו על ידי שני לווייני חישה מרחוק מסדרת "ספוט". הלוויינים ישמשו ליישומים ביטחוניים ואזרחיים כאחד, והם נחשבים ללווייני הצילום המתקדמים ביותר של צרפת. שיגור הלוויין הראשון התקיים ב -17 בדצמבר 2011. המערכת תעשה שימוש בתוצרי לווייני המכ"ם האיטלקיים COSMO-SkyMed, כחלק משיתוף הפעולה הביטחוני בתחום הלוויינות בין צרפת לאיטליה.

הלוויין השני שוגר ב-2 בדצמבר 2012.

בשנת 2021 שוגר זוג לוויינים של הדור השני Pléiades-Neo. הם נבנו על ידי איירבוס ביטחון וחלל ומתוכננים לפעול במשך כ-10 שנים. שיגור נוסף בדצמבר 2022 נכשל.
## יישומים
לווייני הפליאדות תוכננו לבצע מגוון משימות ולתמוך ביישומים שונים:
*ביטחון
*תמיכה במשברים הומניטריים ואסונות
*מיפוי, תכנון ערים וסביבה
*מחקרים גאולוגיים
*הידרולוגיה
*חקלאות ויערנות
*ניטור ימים וחופים

## ביצועים
לווייני פליאדות כוללים שני מטע"די צילום:
*מצלמה פאן כרומטית עם רזולוציית צילום של 70 ס"מ
*מצלמה מולטי ספקטרלית עם רזולוציה של 2.8 מטרים
*כל לוויין יוכל לייצר ולשדר אל מרכז הבקרה עד 450 הדמאות ביממה.

## המקטע הקרקעי
מערכת פליאדות תעשה שימוש במגוון מרכזי בקרה ותחנות קרקע. סוכנות החלל הצרפתית היא האחראית לפיתוח המקטע הקרקעי לצרכים השונים של המשתמשים העתידיים בלווייני פליאדות. תחנות הקרקע העיקריות של המיזם הן:
*מרכז שליטה ובקרה צבאי, שיופעל על ידי צרפת בשותפות עם ספרד
*מרכז בקרה ליישומים אזרחיים וצבאיים, יופעל על ידי CNES
*גישה מוגבלת למשתמשי הלוויינים מסדרת SPOT - בפריסה גאוגרפית נרחבת

## קישורים חיצוניים

* 
* גלריית תמונות, איורים, סרטונים וסימולציות
* מידע על הלוויינים

קטגוריה:תוכנית החלל הצרפתית
קטגוריה:לווייני ריגול
קטגוריה:לווייני חישה מרחוק
המערכה במערב אפריקה במלחמת העולם הראשונה

**המערכה במערב אפריקה** הייתה סדרת קרבות שהתחוללה במערב אפריקה במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנים 1916-1914, בשתי המושבות של גרמניה בחלק זה של אפריקה, וכלל את כיבוש טוגולנד ואת כיבוש קמרון. המערכה נסתיימה בנפילת שתי המושבות לידי מדינות ההסכמה, האחת תוך ימים ספורים והשנייה אחרי יותר משנה. קרבות אלה נערכו בזירה צדדית למדי, הן מבחינה גאוגרפית, הן מבחינת סדרי הכוחות, במאבק האיתנים של מלחמת העולם הראשונה. בנוסף, רוב החיילים שהשתתפו במערכה זו היו מגויסים אפריקנים.

## רקע
מושבותיה של גרמניה במערב אפריקה בעת פרוץ מלחמת העולם הראשונה כללו את טוגולנד (כיום טוגו וחלק מגאנה) וקמרון (שכללה חלק ממזרח ניגריה של ימינו). הן היו מוקפות במושבות של מדינות ההסכמה, ולא ניתן היה למעשה להגן עליהן, קל וחומר להכריע את יריביהן במושבות הסמוכות. זאת כיוון שהגרמנים באותן מושבות  היו פחותים במספרם בהשוואה למושבות שמהן יצאו התוקפים, ובהיותם מנותקים, לרוב, ממולדתם. גם השליטה בים, ועימה הקשר עם מדינת האם, הייתה נתונה בידי ציי מדינות ההסכמה.

## טוגולנד

הראשונה והקלה ביותר להשתלטותן של מדינות ההסכמה הייתה טוגולנד, שבה לא היו כלל כוחות צבא, אלא משטרה, מיליציה ומשמר גבול, כ-700 במספר, כמעט כולם אסקרי - חיילים אפריקנים תחת פיקוד אירופי, חלקם בעלי מוטיבציה ורוח קרב ירודים. טוגולנד, שהייתה מושבה גרמנית מ-1884, הייתה מוקפת מצפון וממזרח במושבות צרפתיות, כמו דהומיי (כיום בנין), לה היה לטוגו גבול ארוך ממזרח, וממערב בחוף הזהב (כיום גאנה), שהייתה מושבה בריטית. למדינות ההסכמה היה יתרון ימי מכריע גם במפרץ גינאה, שנשק למושבה מדרום. מסע המלחמה נסתיים בהצלחה מנקודת ראות של מדינות ההסכמה ב-27 באוגוסט 1914, פחות משלושה שבועות לאחר שהחל. הייתה זו המושבה הגרמנית הראשונה שנפלה בידי מדינות ההסכמה (כיבוש סמואה הגרמנית אירע מספר ימים אחר כך).

## קמרון

כיבוש קמרון היה ארוך ומייגע הרבה יותר. בקמרון, שכללה גם חלקים ממזרח ניגריה של ימינו, היו כאלף חיילים גרמנים ועוד כ-3,000 אפריקנים. המושבה הותקפה מכיוון ניגריה על ידי חמישה טורים בריטיים, אך אלה, לנוכח מארבים גרמניים וקשיי הדרך, כשלו בהתקדמותם, לרוב. לעומת זאת, כוח צרפתי, שיצא מצ'אד ותפס את קוסרי (Kousseri) שעל הגבול, וכוח צרפתי-בלגי שפעל באזור החוף, בסיוע תותחים של ספינות בריטיות וצרפתיות, הצליחו יותר. בתחילת ספטמבר 1914 כבש הכוח הצרפתי-בלגי את לימבה (Limbe) שעל החוף. אחר כך, ב-27 בחודש, נכבשה הבירה דואלה. בדצמבר נכבשה גם יאונדה (Yaunda, כיום Yaunde, הבירה הנוכחית) שבפנים הארץ. רוב הגרמנים מצאו מקלט בריו מוני שבגינאה הספרדית (כיום גינאה המשוונית) הנייטרלית. במהלך 1915 כבשו מדינות ההסכמה חלקים נוספים מהארץ, והתנגדות הגרמנים פסקה בפברואר 1916.
ממוזער|<center>ארטילריה בריטית בקמרון, 1915</center>

## סוף דבר
טוגולנד חולקה בין צרפת לאימפריה הבריטית. החלק שבשליטת צרפת הפך למנדט צרפתי בשם טוגו והחלק שבשליטת בריטניה צורף למושבה חוף הזהב. רוב קמרון הפך למנדט צרפתי, וחלקה המערבי של קמרון צורף לניגריה, שהייתה אז מושבה בריטית.

## לקריאה נוספת

* 

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 

* 

## קישורים חיצוניים

מערב
צ'יגולי

שמאל|ממוזער|180px|דיוקן של לודוביקו קרדי, על ידי Sigismondo Coccapani 
שמאל|ממוזער|250px|לודוביקו קרדי, "זה האיש" (Ecce Homo )
**לודוביקו קרדי** (באיטלקית: ** Lodovico Cardi**, הידוע כ**צ'יגולי** (**Cigoli**); 1559, סן מיניאטו, טוסקנה – 1613, רומא) צייר ואדריכל איטלקי אשר השתייך למנייריזם המאוחר ולבארוק המוקדם.

## ביוגרפיה
צ'יגולי נולד בווילה קסטלווקיו די צ'יגולי (Villa Castelvecchio di Cigoli) שממערב לסן מיניאטו, ומכאן כינויו. הוא גדל וחי רוב שנותיו בפירנצה. בשנת 1604 עבר לרומא.

את הכשרתו הראשונית רכש אצל הצייר המנייריסט אלסנדרו אלורי, בהמשך עבר לסדנה של ברנרדו בונטלנטי (Bernardo Buontalenti) שם גם למד גאומטריה יישומית מאוסטיליו ריצ'י. בהמשך הושפע על ידי הציירים הקונטרה מנייריסטים החשובים סנטי די טיטו וברוקי.

בפירנצה צייר עבור פאלאצו פיטי, לפי הזמנת פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, את "ונוס והסאטיר" ו"עקידת יצחק".

ברומא צייר, לפי הזמנת הפטרון הרומאי שלו, הקרדינל מסימו מסיני, את "זה האיש" (Ecce Homo) (הנמצאת כיום בפאלאצו פיטי בפירנצה). מסיני הזמין תמונות באותו נושא גם מהאמנים המפורסמים יותר: קאראווג'ו ומפסינינו Passignano).

יצירות חשובות נוספות משלו:
*"פטרוס מרפא את חולה הצרעת" בבזיליקת סן פיירו בותיקן.
*"החיזיון של פאולוס" בכנסיית בזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות ברומא.
* פרסקו של פסיכה בוילה בורגזה ברומא.
* "בנדיקטוס הקדוש” במוזיאון האקדמיה האטרוסקי בקורטונה. 

בין תלמידיו היו קריסטופנו אלורי, ג'ובאני בוליבטי, דומניקו פטי, ג'ובאני אנטוני ללי, אורליו לומי, גרגוריו פגאני, ואנדריאה קומודי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים מנייריסטים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1559
קטגוריה:נפטרים ב-1613
הפועל בית יצחק

**מועדון הכדורמים הפועל בית יצחק** נוסד בסוף שנות השישים של המאה הקודמת. מייסדי הקבוצה היו יצחק פיטרברג וקורט אליאס, שחברו יחדיו לניהול ואימון הקבוצה. פעילות המועדון ערכה מספר שנים עד לאמצע שנות השבעים. בשנים אלו השתתף המועדון בליגות הנוער לגילאים השונים.
הקבוצה הגיעה להישגים יפים ביניהם העפלה לגמר גביע המדינה והיוותה גורם משמעותי בליגות הנוער.

הפסקת פעילות המועדון נבעה מכך שמרבית השחקנים התגייסו לצה"ל.

בחודש דצמבר 2004 פנתה ועדת הספורט של בית יצחק עם מספר שחקני עבר לאמיר וינברג, שוער נבחרת ישראל בעבר, בניסיון להחזיר את המועדון לפעילות. ואכן בתחילת שנת 2005 החל מועדון הכדורמים לפעול בשנית, לאחר הפסקה של 40 שנים.

בחודשים הראשונים התאמנו כחמישה עשר נערים והתמקדו בלימוד בסיס הכדורמים. בקיץ 2005 הצטרפו נערים נוספים והקבוצה החלה בפעילות אינטנסיבית. בעונת המשחקים 2005–2006 החל המועדון לקחת חלק בליגות הנוער.

בכל עונה התוצאות השתפרו והקבוצות השונות התקדמו בדירוג כאשר כבר בעונת 2007–2008 לאחר 3 שנים בלבד של פעילות, עלתה קבוצת גיל 16 לגמר גביע המדינה.

בעונת 2008–2009 החלה פעילות קבוצת הבוגרים. הקבוצה נוטלת חלק בליגה הלאומית זו העונה השלישית.

עד לסיום עונת 2009–2010 ולאחר 5 שנים של פעילות בליגות השונות, הגיע המועדון שלוש פעמים לגמר גביע המדינה ושלוש פעמים לגמר הליגה ולהתמודדות על אליפות המדינה.
בעונת 2012–2013 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות המדינה ובגביע המדינה לנוער.
כיום, מחלקת הנוער היא אחת מהבולטות בארץ ומייצרת ספורטאים.

קבוצת הנוער של המועדון זכתה באליפות המדינה ובגביע המדינה בעונות 2018-2019 ו-2020-2021.
קבוצת הבוגרים זכתה 4 פעמים ברצף באליפות הליגה הארצית לבוגרים בין השנים 2016-2019.
באביב 2021 החליט קאנטרי בית יצחק, שהיווה ביתו של מועדון הכדורמים קרוב לשבע עשרה שנים, להוציא את מועדון הכדורמים מהקאנטרי.
מאז המועדון פועל בבריכת חופיתקין ובבריכה במכון וינגייט.

בעונת 2020-2021, למרות הקשיים, זכה המועדון באליפות וגביע המדינה לנוער והעפיל למשחק גמר אליפות המדינה לגיל 13.

## קישורים חיצוניים
*מועדון הכדורמים הפועל בית יצחק

בית יצחק
בית יצחק
ויולה אדונקה

**ויולה אדונקה** (שם מדעי: *Viola adunca*) הוא צמח ממשפחת הסגליים הנקרא גם **ויולת הוקדפור**, **ויולת החולות**, ו** ויולת הכלב המערבית**. בית גידולו הטבעי הוא בצפון אמריקה, וכולל בתוכו גם את החלק המערבי של ארצות הברית עד לניו-אינגלנד ולקנדה. זהו צמח שעיר הגדל מפקעית ועליו הם בצורות לבבות. אורכם של עליו הוא בין 1 ל-4 סנטימטרים. לצמח פרח בעל חמישה עלי כותרת סגולים, כאשר יש הבדל מועט בכתמים שעל עליו. ישנם מספר תת-מינים למין זה, אחד מהם צומח בפארק הלאומי יוסמיטי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס אדוארד סמית
קטגוריה:סגליים
צריף ניסן

[250px|ממוזער|שמאל|צריפי ניסן שרידי  בסיס בריטי בנשר  משמאל [כביש 7212, שנות ה-50 של המאה ה-20]]
[שמאל|ממוזער|250px|צריפי ניסן במחנה חיל האוויר הבריטי ב[מלטה במלחמת העולם השנייה]]

[שמאל|ממוזער|250px|צריפי ניסן במעברת [מחנה ישראל (מעברה)|מחנה ישראל סמוך ללוד, 1950]]
[שמאל|ממוזער|250px|צריף ניסן שגגו הוחלף, שריד למחנה הצבא הבריטי שפונה ב[נשר (עיר)|נשר. בשטח המחנה נבנה בית ספר יסודי]]
[שמאל|ממוזער|250px|צריף ניסן ב[חוות שפון]]
**[[צריף]] ניסֶן** (מאנגלית Nissen hut) הוא מבנה ארעי בצורת חצי גליל, העשוי מפח גלי שפותח על ידי הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה, במבנה זה הקירות והגג יוצרים חתך של חצי עיגול.

המבנה נקרא על שמו של פיטר נורמן ניסן (Peter Norman Nissen), מהנדס מכרות וממציא קנדי-אמריקאי שפיתח אותם.
מבנים אלו שימשו לבניית מחנות צבאיים במדינות חבר העמים הבריטי, שימוש נרחב במבנים אלו נעשה בימי מלחמת העולם השנייה גם על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. בימי המנדט הבריטי נבנו בארץ צריפי ניסן רבים וכן מבנים נוספים בעלי גג מעוגל מפח גלי.

המעפילים שגורשו לקפריסין שוכנו שם בצריפי ניסן.

בין היתר צריפי ניסן היו במחנה שדמה שהיה בסיס הקבע של גדוד הנח"ל המוצנח (גדוד 50).בישראל השם "צריפי ניסן" הוא כינוי כללי למבנים בעלי גג פח מעוגל.

## קישורים חיצוניים

* שרי מרק, הניסנים נראו בארץ: הצריף המתועש בשירות הצבא הבריטי, אוניברסיטת תל אביב, 2016

קטגוריה:מבנים ארעיים