האדם מתכנן ואלוהים מחליט

"**האדם מתכנן ואלוהים מחליט**" (באנגלית: **Man Proposes, God Disposes**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הבריטי אדווין לנדסייר, שהושלם בשנת 1864. היצירה עוסקת בגורלה של משלחתו הארקטית של סר ג'ון פרנקלין משנת 1845, אשר ביקשה למצוא את המעבר הצפון־מערבי אך הסתיימה באסון. בציור מתוארים שני דובי קוטב בין שרידי ספינה ושרידי אדם, דימוי המבטא את גורל אנשי המשלחת ואת התגברות כוחו של הטבע על האדם. הציור מוצג בגלריית התמונות של מכללת רויאל הולוויי באוניברסיטת לונדון.

## רקע
הציור נוצר על רקע סיפור משלחתו הארקטית של סר ג'ון פרנקלין, שיצאה מאנגליה ב־19 במאי 1845 במטרה למצוא את המעבר הצפון־מערבי בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט. שתי ספינות של הצי המלכותי, אה"מ ארבוס ואה"מ טרור, הפליגו אל האזור הארקטי עם צוות של 129 אנשי צוות ואספקה שנועדה להחזיק מעמד במשך שלוש שנים. מטרת המשלחת הייתה להשלים את מיפוי חלקו האחרון של קו החוף הארקטי ולמצוא נתיב ימי שיקצר את דרכי המסחר בין אירופה לאסיה.

בשנת 1846 נלכדו הספינות בקרח סמוך לאי המלך ויליאם, ומאז נותק הקשר עם אנשי הצוות. בשנים שלאחר מכן נשלחו משלחות חיפוש רבות בניסיון לאתר את גורל המשלחת, ועדויות שנאספו מאוחר יותר כללו חפצים מן הספינות ושרידי אדם שנמצאו באזור. חלק מן העדויות, ובהן דיווחים של בני האינואיטים, רמזו כי אנשי הצוות ששרדו לאחר נטישת הספינות סבלו מרעב וממחסור חמור ואף ייתכן שנאלצו לפנות לקניבליזם. גילוי מסמך בשנת 1859 באי המלך ויליאם מסר כי עד אפריל 1848 כבר מתו רבים מאנשי המשלחת ובהם פרנקלין עצמו, וכי הניצולים נטשו את הספינות וניסו להגיע ליבשה במסע רגלי בתנאים קשים.

פרשת המשלחת עוררה עניין רב בציבור הבריטי והפכה לסמל של כישלון חקירה מדעית נועזת ושל המאבק בין האדם לבין תנאי הטבע הקיצוניים של האזור הארקטי.

## תיאור היצירה
הציור מתאר נוף ארקטי קפוא ובו שרידי ספינה טרופה הקשורה למשלחתו של סר ג'ון פרנקלין. הקומפוזיציה מחולקת באלכסון באמצעות תורן שבור של הספינה, המחלק את המרחב לשני חלקים. משני צדדיו נראים שני דובי קוטב בתוך ההריסות. בצד הימני דוב מכרסם צלע אנושית ולפניו שרידי בית חזה הפזורים על הקרח, ואילו בצד השמאלי דוב נוסף קורע את מפרש הספינה. סמוך לדוב זה מונח על השלג טלסקופ שננטש. סביב הדובים פזורים חפצים נוספים מן המשלחת, ובהם דגל ימי בריטי קרוע, עצמות אדם ושרידי ציוד.

בצד השמאלי הרחוק של הציור נראים חלקים נוספים של הספינה, ובהם חרטום בעל מסכה מגולפת. בין ההריסות מופיעה גם סירה מעץ, שלפי התיאור נגררה למקום לאחר שננטשה בידי אנשי הצוות. הקרחונים המקיפים את הסצנה מתוארים כבעלי קווים חדים ומוצקים, והם טובלים באור חיוור. חלק מקצה הקרחון שבקדמת הציור נראה כאילו הוא מואר מלמעלה, בעוד שבצד הימני של היצירה מופיעה תאורה לילית עמומה, שמקורה מוסתר חלקית בידי ערימות ההריסות.

מבנה הקומפוזיציה מוביל את מבט הצופה לאורך קווי התורן והדמויות, כך שהפרטים השונים של הסצנה מתגלים בהדרגה בתוך המרחב הקפוא והקודר של הנוף הארקטי.

## פרשנות
ציורו של לנדסייר נתפס כביטוי חזותי לכישלון משלחתו של סר ג'ון פרנקלין ולמאבק בין האדם לבין כוחות הטבע. הסצנה הארקטית הקודרת מציגה שני דובי קוטב הפועלים בין שרידי הספינה והציוד, ובכך מדגישה את התמוטטות מאמצי האדם מול הסביבה הקשה. החפצים הפזורים בזירה, ובהם דגל ימי בריטי, טלסקופ ושרידי ציוד מן המשלחת, מוצגים כסמלים של התרבות האנושית ושל שאיפות החקירה וההתפשטות של בריטניה במאה התשע עשרה. הופעתם כשהם שבורים ומפוזרים בתוך הנוף הקפוא מדגישה את רעיון התבוסה של האדם מול עוצמת הטבע.

שם היצירה עצמו מעניק לציור ממד מוסרי וסמלי רחב יותר. הביטוי "Man Proposes, God Disposes" קשור לאמרה הידועה שלפיה האדם מתכנן אך האל קובע את תוצאות מעשיו. נוסח זה נקשר גם לביטוי הלטיני "Homo proponit, sed Deus disponit" ולפרשנות נוצרית של רעיונות מספר משלי, והוא מדגיש את מגבלות התכנון האנושי מול כוחות גדולים ממנו.

פרשנויות מאוחרות יותר הציעו להתבונן בציור גם מנקודת מבט המתמקדת בבעלי החיים עצמם. במחקר משנת 2023 הוצע לראות בדובי הקוטב לא רק סמלים של טבע פראי, אלא גם דמויות מרכזיות ביצירה. לפי התקציר של המאמר, ייתכן שלנדסייר השתמש בדובי קוטב שנצפו בגני החברה הזואולוגית של לונדון כמודלים לציור. גישה זו בוחנת גם את חייהם של דובי הקוטב שהובאו מן האזור הארקטי לבריטניה והוחזקו בגן החיות של לונדון, ומדגישה את המפגש בין בני אדם לבין בעלי חיים שהועברו מסביבתם הטבעית אל מרחב תרבותי חדש.

חוקרי אמנות אחרים ציינו כי הציור עורר כבר בתקופתו תחושות עזות של התפעלות, אימה וזעזוע. הדימוי של בעלי חיים הפוגעים בשרידי משלחת אנושית עורר תגובות רגשיות חזקות, והוא נתפס כהמחשה דרמטית של כישלון הציוויליזציה האנושית מול כוחות הטבע.

## מורשת והשפעות
הציור עורר תגובות חזקות כבר עם הצגתו הראשונה בתערוכה של האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון בשנת 1864. הדימוי הדרמטי של דובי הקוטב הפועלים בין שרידי הספינה ושרידי אנשי הצוות נתפס בעיני חלק מן הצופים כיצירה קשה ומעוררת אי־נוחות, משום שהציג בצורה בוטה את גורלה האפשרי של משלחת פרנקלין. לפי אחד המקורות, ליידי ג'יין פרנקלין, אלמנתו של מפקד המשלחת, נמנעה מלהביט בציור כאשר ביקרה בתערוכה, משום שהעצמות המופיעות בו נתפסו כרמז לגורלו של בעלה. עם זאת, היצירה עוררה גם התפעלות והותירה רושם עמוק על הצופים, שכן היא ביטאה בצורה חזותית עזה את האסון שפקד את המשלחת ואת תחושת האימה והזעזוע שעורר האירוע בציבור הוויקטוריאני.

בהמשך נרכש הציור בידי תומאס הולוויי עבור מכללת רויאל הולוויי, כחלק מאוסף של ציורים בני התקופה שנועדו לעודד דיון אינטלקטואלי בנושאים רחבים כגון היחס בין האדם לטבע ומשמעותה של חברה מתורבתת. הולוויי שילם עבור היצירה סכום של 6,615 ליש"ט, שהיה באותה עת המחיר הגבוה ביותר ששולם במכירה פומבית עבור יצירה של אמן בן הזמן. מאז מוצג הציור בגלריית התמונות של המכללה, והוא נקשר גם למסורת של סיפורים ואגדות בקרב הסטודנטים, שלפיהם התבוננות ביצירה בזמן הבחינות עלולה להביא לכישלון. בשל אמונה זו נהוג לכסות את הציור בדגל בריטניה בתקופות הבחינות, מסורת שהפכה לחלק מן המוניטין יוצא הדופן של היצירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קללות
קטגוריה:אדווין לנדסייר: ציורים
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים ימיים
קטגוריה:ציורי שמן