open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אירוויזיון לרוקדים 2008

תחרות **האירוויזיון לרוקדים 2008** הייתה הפעם השנייה והאחרונה בה התקיימה התחרות. התחרות התקיימה ב-6 בספטמבר במרכז התצוגות והכנסים הסקוטי (SEC), גלאזגו, סקוטלנד. את האירוע הנחו הקומיקאי גרהם נורטון וקלאודיה וינקלמן.

אדיטה הרבוך ומרצ'ין מרוצ'ק, צמד הרקדנים שייצגו את פולין זכו בתחרות עם 154 נקודות. אזרבייג'ן, שהשתתפה בתחרות בפעם הראשונה, סיימה במקום החמישי.

כללי התחרות שונו ונקבע כי רקדנים מקצועיים לא יוכלו לקחת בה חלק. לפחות אחד מבין הרקדנים נדרש להיות ידוען, אך לא מתחום המחול. בניגוד לתחרות הקודמת בה כל זוג ביצע שני ריקודים: ריקוד סלוני/ריקוד לטיני וריקוד חופשי המשולב עם אלמנטים של ריקוד אופייני למדינת המקור של המתחרים, בתחרות הנוכחית נדרשו המתחרים לבצע רק את הריקוד השני. צוות השופטים הורכב ממומחים שיכלו להעניק לרוקדים מקסימום 48 נקודות, בעוד הצבעות הצופים העניקו מקסימום 156 נקודות.

## המשתתפים
המדינות שהצטרפו לתחרות בשנת 2007 התחייבו לקחת חלק גם בתחרות הנוכחית. למרות זאת, שווייץ וגרמניה הודיעו על פרישה מהתחרות בשל הרייטינג הנמוך לו זכתה וחוסר ההצלחה. ב-20 באוגוסט, כשלושה שבועות לפני התחרות, הודיעה ספרד על פרשיתה מהתחרות. עקב צמצום מספר המדינות המשתתפות הוחלט ששכל זוג יבצע ריקוד אחד במקום שניים. בנוסף ניתנה אפשרות למדינות נוספות להצטרף לתחרות. אזרבייג'ן הייתה המדינה היחידה שניצלה את האפשרות והצטרפה לתחרות.

איסלנד, אלבניה, ארמניה, בלארוס, בוסניה והרצגובינה, ישראל, מלטה, מקדוניה, ספרד וקפריסין שידרו את התחרות, אף על פי שלא שלחו נציגות. התחרות שודרה גם באוסטרליה ב-6 במאי 2009, כשידור מקדים לשידור תחרות האירוויזיון.

## מדינות משתתפות

## מגישי הניקוד וצוות השיפוט
### מגישי השיפוט
רשימת מגישי הניקוד במדינות השונות על פי סדר המסירה

### חבר השופטים
חבר השופטים הורכב מארבעה שופטים ממדינות שאינן משתתפות בתחרות. כל שופט דירג את הביצועים והעניק ניקוד שנע בין 1–12 נקודות.
*  - גלדיס טאי
*  - ברברה נגודה אמברוז
*  - מישל ריבס
*  - סוון טראוט

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
2008
קטגוריה:2008 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:גלאזגו
בן אולדרידג'

**בן צ'ארלס אולדרידג**' (באנגלית: **Benjamin Charles Aldridge**; נולד ב-12 בנובמבר 1985) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
אולדרידג' נולד באקסטר שבדבון. אחרי שנים שהיה חבר בתיאטרון הלאומי לנוער, סיים אולדרידג' את לימודיו באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון בעזרת מענק לימודים מקרן ג'נסיס עבור שחקנים צעירים. הוא הפסיק את הלימודים כדי להופיע בסרט "Compulsion" של ITV לצדם של ריי וינסטון ופרמינדר נגרה.

ב-2008 שיחק אולדרידג' במיני-סדרה "The Devil's Whore" של ערוץ 4 בתפקיד הארי פנשו, בעלה של הדמות הראשית. באותה שנה הופיע אולדרידג' ברשימת "כוכבי המחר" של מגזין הקולנוע "Screen International". בנוסף לסדרות "First Light", "לואיס", הסרט "המטבח של סלייטר", ו"ורה", שיחק אולדרידג' בתפקיד דניאל פאריש בסדרת הדרמה התקופתית של BBC One "הדרך לקנדלפורד". ב-2011 לוהק אולדרידג' לתפקיד ראשי בפיילוט של הסדרה "Heavenly" ברשת The CW. בהמשך צילם בבלגרד סרט קצר בשם "Night" עם הבמאית איוואנה בוביק והצלם זוכה הפרסים ראין לי.

ב-2013 כיכב אולדרידג' בתיאטרון אלמיידה בהפקה של המחזמר "אמריקן פסיכו" בתפקיד פול אוון, לצדם של מאט סמית בתפקיד פטריק בייטמן, סוזאנה פילדינג בתפקיד אוולין ויליאמס, ג'ונתן ביילי בתפקיד טים פרייס, ולוסי ג'ונס בתפקיד ויקטוריה. המותחן המוזיקלי מציג ספר מאת רוברטו אגווירה-סקאסה המבוסס על רומן מאת ברט איסטון אליס, עם מילים ולחנים מאת דאנקן שיק. את ההצגה ביים רופרט גולד, והיא הוצגה בתיאטרון אלמיידה מ-3 בדצמבר 2013 עד 1 בפברואר 2014.

בספטמבר 2014 הצטרף אולדרידג' לסדרת דרמה של ה-BBC בשם "Our Girl" בתפקיד קפטן צ'ארלס ג'יימס.
בדצמבר 2014 החל' לשחק בסדרה "ממלכה" של רשת The CW בתפקיד המלך אנטואן דה בורבון.

אולדרידג' היה שותף להקמה של חברת ההפקה "In the Corner Productions". בסוף 2011 ביים פיילוט לקומדיה "Pet Shop Girls", אותה כתב והפיק יחד עם לוק נוריס, אד הנקוק וקירסטי וודוורד.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

;משחקי וידאו

## תפקידים בתיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1985
לחשי ההוויה

**לחשי ההויה** הוא שיר שכתב הראי"ה קוק, שעוסק ביחס בין העולם, ההוויה, לבין האדם. ככל שמצבו הרוחני של האדם גבוה וקדוש יותר, כך מתאים הוא אל העולם; ולהפך, ככל שדרגתו המוסרית נמוכה יותר, כך ההוויה זרה ואסורה לו. השיר פורסם בקובץ "התרבות הישראלית" בשנת תרע"ג, ונכלל בספר אורות הראי"ה.

המילים הפותחות את השיר "תלחש לי סוד ההויה" שימשו את הרב רן שריד כשם לספר מאמרותיו של הראי"ה שהוציא לאור בשנת תשנ"ט.

לשיר שני ביצועים: ביצועו של הרב יואב מלכא, בלחן שהלחין. ולחנו של הרב רן שריד המבצע אף הוא את השיר בלחנו.
## רקע - ההבחנה בין קדושה לבין טהרה
במצב המוסרי הגבוה המציאות החומרית מעוררת אצל האדם "הֲדַר שִׁירַת קֹדֶשׁ". הדברים מתאימים לדבריו של הרמח"ל בספרו מסילת ישרים, בו נחלק היחס אל המציאות הגשמית בין מידות **הפרישות** ו**הטהרה** לבין מידת **הקדושה**. בשלב של מידת הפרישות כותב הרמח"ל: 

ולעומת זאת בשלב של מידת הקדושה כתב: 

## תוכן השיר
בשיר, מדמה הרב קוק את ההויה, מציאות העולם בשלמותה - לכלה, ואת האדם - לחתן. הוא פונה אל האדם בשמה של ההויה, המתנה את אהבתה לאדם - ביכולתו להעריך את הטבע מתוך טהרת נפשו, רק אדם עם לב פועם ולא מזוהם יוכל לזכות במתנת החיות שהיא מעניקה. אך לעומתו - אדם שאינו מוקסם מיופיה, ושהמפגש שלו עם יופי ועדינות הטבע לא מעורר בו רגשי קודש כי אם "אש זרה" - הרי ש"ליבתו ערלה" והוא אינו ראוי לה, ולפיכך היא מצווה עליו - "סורה, הריני לך אסורה".

ובמעבר מן הביקורת על האדם בעל הלב הערל, שאינו מוקסם מיופי ההויה, פונה הרב קוק לנבואה אופטימית זוהרת: הוא חוזה דור שיקום, דור נעלה מקודמיו, שיכיר ביופי, בטבע, בחיים, וישיר להם שיר הלל. דור ש"יקשיב לשפעת רזי ההויה" מהדרה של הבריאה, ויינק עידון מטל השמים. ומתוך כך - יאיר אור קודש, והכלה - המציאות כולה, תפנה אל האדם ותקרא לו "בחירי, הריני לך מותרת".

השיר מתפרש כתיאור ההבדל בין תפיסת הגלות לתפיסת הגאולה ותחיית האומה - לאור משנתו הכוללת של הרב קוק. בעוד המציאות הגלותית היא מציאות שאינה רואה בטבע קודש, ושלא מייחסת חשיבות לערכים כמו יופי וכדומה, ואף רואה בטבע ובחומר "איום" על חיי הקודש, המעורר "זרם אש זרה". המציאות של תחיית האומה בארץ ישראל היא הפוכה - הקודש מופיע בה במלא רבדיה, ודווקא מתוכה הוא גודל ופורח, יונק ממנה חיות ומפכה מכוחה.

## מקבילות לתוכן השיר בכתבים אחרים של הראי"ה

## קישורים חיצוניים

### אודות
* הרב צבי קפלן, הרב קוק כמשורר, באתר דעת
* פרופ' שלום רוזנברג, שריד אחרון לרומנטיקה, במוסף השבת של מקור ראשון
* הרב אלישע אבינר, היחס אל הטבע, באתר ישיבת מעלה אדומים
* הרב חנן פורת, בְּחִירִי, הֲרֵינִי לְךָ מֻתֶּרֶת!, בעלון מעט מן האור

### ביצועים
* לחשי ההוויה באתר יוטיוב
* לחשי ההוויה בביצוע הרב רן שריד, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
תמר אלרם

**תמר אלרם** (נולדה ב-1972 לערך) היא רופאה ישראלית, המשמשת כמנהלת בית החולים הדסה הר הצופים בירושלים.

## ביוגרפיה
אלרם נולדה בבריטניה ליהונתן וברנדה. כשהייתה בת חמש עלתה עם הוריה לישראל. במשך כשלושה חודשים התגוררה במרכז קליטה במבשרת ציון ומשם עברו לשכונת רחביה בירושלים. למדה בבית הספר פלך בעיר והייתה חניכה ומדריכה בתנועת הנוער עזרא. במשך שנתיים הייתה מדריכת נוער בגדנ"ע. עם סיום שירותה הצבאי נסעה להדריך בסמינרים ציוניים לנוער יהודי באוסטרליה ובניו זילנד. סיימה בשנת 1999 את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנת 2008 סיימה את התמחותה בגינקולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. כמו כן למדה באוניברסיטת הרווארד והשלימה שם תואר מוסמך במנהל רפואי (2011) כעמיתת קרן וקסנר.

אלרם שימשה כרופאה בכירה בבית החולים הדסה עין כרם וכסגנית מנהל בית החולים, וכן כמרצה בבית הספר לרפואה שלידו. כיהנה כעוזרת למנהל הכללי של משרד הבריאות. בהמשך שימשה כסגנית רופא מחוז ירושלים בקופת חולים מאוחדת (2014–2015). עבדה בתחום התמחותה בבית חולים משגב לדך של הקופה ובשנים 2015–2017 שימשה כמנהלת שלו. היא גם פעלה כרופאה מתנדבת ביחידת החילוץ מגילות ובמשלחות סיוע בינלאומיות.

בנובמבר 2017 נכנסה לתפקידה כמנהלת בית החולים הדסה הר הצופים. בנובמבר 2025 הודיעה על סיום תפקידה.

בשנת 2024, ייסדה את התנועה למנהיגות מודעת. תנועה אשר קמה כדי להוביל לשינוי בתרבות המנהיגות במדינת ישראל, ולהטמעת מודל מנהיגותי אשר מושתת על שאר רוח, יושרה ודיבור מיטיב. העמותה, אשר אלרם משמשת מנכ"לית שלו, קמה על מנת להוביל את הנשים הראויות ביותר לשולחן מקבלי ההחלטות במדינת ישראל.

אלרם נשואה לדניאל ואם לחמישה ילדים. מתגוררת ביישוב אלון.

## קישורים חיצוניים
* תמר אלרם , באתר מרכז רפואי הדסה
* 
* פרופיל רפואי: ד״ר תמר אלרם, מנהלת בית החולים הדסה הר הצופים, באתר DoctorsOnly, 16 באוגוסט 2018
* 
* 
* ד"ר תמר אלרם, באתר בית חולים משגב לדך

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלי בתי החולים של הדסה
קטגוריה:מנהלות בתי חולים בישראל
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:מנהלי משגב לדך
קטגוריה:סגל קופת חולים מאוחדת
קטגוריה:בוגרות אולפנת חורב
קטגוריה:בוגרי תנועת עזרא
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:גינקולוגיות ישראליות
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות בריטניה
קטגוריה:ישראלים ילידי בריטניה
קטגוריה:אלון (יישוב): אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
כנפתן צ'יליאני

ממוזער|כנפתנים שוחים
**כנפתן צ'יליאני** (שם מדעי: *Mobula tarapacana*) הוא מין של דג סחוס מהסוג כנפתן שבמשפחת הטחניים. הוא מצוי בכל האוקיינוסים ונפוץ בעיקר סביב המדינות הבאות: ברזיל, קייפ ורדה, צ'ילה, חוף השנהב, מצרים, אינדונזיה, פלאו, יפן, מקסיקו, ונצואלה, ארצות הברית, טאיוואן ודרום אפריקה.
## מאפיינים
אורכו של כנפתן גדול זה יכול להגיע ל-328 סנטימטר בזכרים ו-302 סנטימטר בנקבות. משקלו המרבי יכול לעלות על 350 ק"ג. צבעו אפור כהה ומעט ורדרד והוא בעל זוג סנפירי חזה גדולים בצורת חרמש.

כנפתן זה חי בנדודים לאורך האוקיינוס הפתוח באזורים טרופיים וממוזגים ורק לעיתים נדירות מתקרב לחופים, בעיקר סביב שוניות אלמוגים נידחות. הוא יכול לצלול עד לעומק 1,848 מטר והוא מהצוללים לעומק רב ביותר מבין שוכני האוקיינוס. צלילות לעומק המרבי קורות בערך פעם ביום למשך 90 דקות, בהם הכנפתן מחפש מזון הכולל זואופלנקטון עד העומק המרבי. מרבית הזמן הוא צולל עד לעומק 1 ק"מ מבלי לאכול והוא יכול להישאר כך במשך מעל 10 שעות. שאר הזמן הוא מצוי בעומק רדוד יותר ולעיתים הוא אף מקפץ מעל הגלים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רודולפו אמנדו פיליפי
קטגוריה:טחניים
קטגוריה:מגה-פאונה ימית
קטגוריה:אמריקה הדרומית: דגי ים
רות קאדירי

**רות קאדירי** (באנגלית: **Ruth Kadiri**; נולדה ב-24 במרץ 1988) היא שחקנית, תסריטאית ומפיקת קולנוע ניגרית.

## תחילת דרכה
רות קאדירי נולדה ב-24 במרץ 1988 בעיר בנין, בניגריה. היא בעלת תואר ראשון בתקשורת המונים מאוניברסיטת לאגוס ותואר במנהל עסקים מהמכללה הטכנולוגית יאבה.

## קריירה
רות קאדירי פרצה לתודעה בתעשיית הקולנוע הניגרית נוליווד בסרט Boys Cot ומאז כבר יצרה וצברה כחמישים סרטים ברפטואר הקולנועי שלה. בתור תסריטאית היא כתבה מספר סרטים, שחלקם נוגעים בסוגיות חברתיות חשובות. רות המשיכה לייצר ולהפיק סרטים כמו "נושאים שעולים", "מעבר לקצה", "מישהו שיקר".

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניגרים
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1988
פאלאצו ג'וסטי (ורונה)

שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|גן ג'וסטי
**פאלאצו ג'וסטי וגני ג'וסטי **(באיטלקית: **Palazzo e giardino Giusti**; מילולית: ארמון וגני ג'וסטי) הוא ארמון וסביבו גנים הממוקמים בסמוך למרכז העיר ורונה, שבאיטליה. הגנים סביב הארמון נחשבים לאחת הדוגמאות היפות ביותר של גנים איטלקיים.

## היסטוריה
### ההיסטוריה ותיאור המבנה
הארמון נבנה בסגנון המנייריסטי בשנת 1570; הארמון נבנה תוך הרחבת מבנה קיים שהיה באתר, בבעלות משפחת ג'וסטי, אשר שימש לצביעת צמר.

המבנה נבנה בצורת U, כאשר שני אגפי המבנה מקיפים חצר, אשר תוכננה לשמש להצגת הצגות וקונצרטים.

בסוף המאה ה-15 הארמון הפך למקום מושבה של האקדמיה הפילהרמונית של ורונה.

מבנה המגדל נוסף לארמון בשנת 1701.

הארמון עוטר בציורי קיר מעשה ידי סטולדו לורנצי, תלמידו של טייפולו.

כיום הארמון משמש כמוזיאון, ומוצגים בו חדרי הארמון כפי שהיו בראשית המאה ה-20.

### ההיסטוריה ותיאור גני הארמון
גני הארמון, בסגנון גני הרנסאנס האיטלקי ניטעו בשנת 1570, והם נחשבים לגנים בסגנון הרנסאנס היפים באירופה. הגנים כוללים גנים תלויים (טרסות גנים), הם כוללים גן פארטר וגן מבוך. הגנים הורחבו במהלך השנים, ונוספו להם גני פארטר . גן המבוך שוחזר בשנת 1945.

בגנים ביקרו קוזימו זה מדיצ'י, יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, תומאס אדיסון, מוצרט (ביקר בגנים בשנת 1789), גתה ורבים אחרים.

מהגנים נשקף הנוף היפה ביותר של העיר ורונה.

בגני הוילה למעלה מ-1,300 עצים, מ-100 זנים שונים, שחלקם בני למעלה ממאה שנים.

## לקריאה נוספת
• Paolo Villa, **[[c:File:Accademia di Belle Arti Bologna, GIARDINO GIUSTI (Verona Storia dell'Arte giardino all'italiana), Tesi di Diploma di Paolo Villa, A.A. 1993-94, relatori Eleonora Frattarolo e Fabia Farneti ed 2013 con immagini.pdf|GIARDINO GIUSTI (Verona Storia dell'Arte giardino all'italiana)]]**, Accademia di Belle Arti Bologna, 2013

## קישורים חיצוניים

* 
* הגנים באתר turismoverona

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|300x300 פיקסלים|הכניסה הראשית של הארמון. על אבן הראשה דמות אדם.

ג'וסטי
ג'וסטי
ג'וסטי
אוניברסיטת פוליטכניק פלסטין

**אוניברסיטת פוליטכניק פלסטין** (בערבית: **جامعة بوليتكنك فلسطين**; מכונה גם **הפוליטכניקום**) היא מוסד להשכלה גבוהה פלסטיני שנוסד ב-1978. נכון לשנת 2018, מניין הסטודנטים עומד מעל 6,000.

## היסטוריה
אוניברסיטת פוליטכניק פלסטין נוסדה בשנת 1978, באישור ממשלת ישראל, שפעלה בעניין זה בניגוד למדיניות ממשלת ירדן שקדמה לה בשליטה בשטח עד 1967, על ידי אגודת האקדמאים של חברון. שלושת הבניינים שמרכיבים את המוסד פזורים באזורים שונים של העיר. הפוליטכניקום עוסק בארבעה תחומים עיקריים: ביוטכנולוגיה, מחקר, בחינת רכב ומחצבים (חברון מהווה מרכז אזורי לחציבת ושיווק אבנים במזרח התיכון).

בשנת 2010, בנו סטודנטים באוניברסיטה רכב המונע באנרגיה סולארית.

הפוליטכניקום מזוהה עם תנועת החמאס בעיר חברון, ונכון ל-2014 כ-20 מבוגריו ביצעו פיגועי טרור נגד ישראלים. באוניברסיטה קיים אמפיתיאטרון על שם בילאל עאמר, ששוחרר בעסקת שליט אחרי שנידון ל-20 שנות מאסר. האוניברסיטה משתפת פעולה עם ימק"א ואוניברסיטאות בנורווגיה בפעילות למען חרם על ישראל.

## פקולטות
במוסד פקולטות שונות, בהן הנדסה אזרחית, מחשבים, כימיה ופיזיקה.

## שיתופי פעולה אקדמיים
לפוליטכניק פלסטין שיתופי פעולה אקדמיים עם:
* מכללת אלקאסמי מבאקה אל-גרבייה
* האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס
* אוניברסיטת פירנצה מאיטליה
* אוניברסיטת ליון מצרפת
* אוניברסיטת הרטפורד ממדינת קונטיקט שבארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

חברון
קטגוריה:חברון
קטגוריה:אוניברסיטת פוליטכניק פלסטין
אדוני אדה

**אדוני אדה** (**Adunni Adewale**; נולדה ב-7 ביוני 1976 ברובע הברונקס, ניו יורק, ארצות הברית) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית-ניגרית.

## ביוגרפיה
אדה נולדה בקווינס, ניו-יורק, ארצות הברית. לאמא גרמנייה ואב ניגרי מקבוצת היורובה. היא גדלה בלאגוס ולאחר מכן בארצות הברית. אביה הוא איש עסקים מצליח לה שהיווה לה השראה לרכוש השכלה וללמוד חשבונאות. היא סיימה את התואר הראשון שלה בחשבונאות באוניברסיטת קנטאקי בשנת 2008.

## הקריירה
אדה עבדה בתחום הביטוחים בארצות הברית טרם המעבר שלה לתעשיית הבידור. בנוסף היא עסקה גם בתחום האופנה בתור דוגמנית במסגרת תוכנית הריאליטי "הטופ מודל הבאה". לאחר מכן, חזרה לניגריה ונכנסה לתעשיית הקולנוע הניגרית בנוליווד בשנת 2013. בתקופה זו שיחקה בסרטים רבים כמו Sound Sultan ו-Ice Prince. היא זכתה בפרס 'סטלה' מהמכון הניגרי לעיתונות על מאמציה בקידום התרבות הניגרית. ב-2017, היא החלה להיות פרזנטורית של המותג OUD Majestic.

בשנים 2018 ו-2019 היא הפיקה שני סרטים בבימוי של סהיד באלוגן.

## חיים אישיים
לאדה יש שני בנים והיא חשפה בריאיון עמה כי היא אם חד הורית.

## פילמוגרפיה
### סרטים
* *(Iwo tabi emi (*You or I*) (2013*
* *(What's Within* (2014
* *(2nd Honeymoon* (2014
* *(Head Gone* (2015
* *(So in Love.* (2015
* *(Schemers* (2016
* *(Diary of a Lagos Girl* (2016
* *(Diary of a Lagos girl (2016*
* *(For The Wrong Reasons* (2016
* *Its Her Day* (2016)
* *(The Blogger's Wife* (2017
* *(Guyn Man* (2017
* *(Boss of All Bosses* (2018
* *(The Vendor (2018*

### טלוויזיה
* *Behind the Cloud*
* *Babatunde Diaries*
* *Jenifa's Diary*
* *Sons of the caliphate*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:דוגמניות ניגריות
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
אולימפיאדת הנוער דקר (2026)

**אולימפיאדת הנוער דקר (2026)** היא אולימפיאדת הנוער הרביעית במתכונת של משחקי הקיץ האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15–18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשחקים יערכו בין 31 באוקטובר עד 13 בנובמבר 2026. זו תהיה הפעם הראשונה שהמשחקים האולימפיים לנוער ייערכו ביבשת אפריקה. זהו גם האירוע הרשמי הראשון שמארגן הוועד האולימפי הבין-לאומי באפריקה. דקר נבחרה כעיר המארחת ב-8 באוקטובר 2018 בכנס ה-133 של הוועד האולימפי הבין-לאומי שנערך בבואנוס איירס, ארגנטינה. האולימפיאדה הייתה אמורה להתקיים במקור בשנת 2022 אולם לאור בקשה מצד נשיא סנגל, מאקי סאל, הסכים הוועד האולימפי הבין-לאומי לדחיית האולימפיאדה לשנת 2026.

## המכרז

## מתקנים
מתקני התחרויות באולימפיאדת הנוער דקר חולקו לשלושה אשכולות: דקר, דימניאדיו, וסאלי. הכפר האולימפי אשר נבנה ישמש בעתיד כקמפוס החדש של אוניברסיטת אמאדו מאכתאר מבו.

## המשחקים
### ענפי הספורט
במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער ב-2026 עתידים להתקיים 239 תחרויות ב-35 ענפי ספורט שונים, המחולקים ל-37 מקצועות שונים, בהשתתפות ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות. הוועד האולימפי הבין-לאומי אישר בדצמבר 2019 את תוכנית התחרויות של המשחקים, אשר לראשונה תהיה בעלת מספר זהה של תחרויות לנערים ולנערות. הענפים ברייקדאנס, טיפוס, סקייטבורדינג, גלישת גלים וקראטה צורפו ל-28 ענפי הליבה של המשחקים. ענף הקטרגל ממשיך מאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס לעומת ענף ההחלקה מהירה על גלגיליות להב שאינו ממשיך. בענף ההיאבקות הוחלפו תחרויות היאבקות בסגנון יווני-רומי בתחרויות היאבקות חוף, ובענף ההתעמלות הורדו תחרויות הטרמפולינה וההתעמלות אקרובטית. בינואר 2020 אישר הוועד האולימפי הבין-לאומי הוספה של שני ענפים למשחקים: בייסבול/סופטבול ווושו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2026
קטגוריה:סנגל: ספורט
קטגוריה:2026 בספורט
קטגוריה:2026 באפריקה
אייזקס

**אייזקס** (Isaacs) הוא שם משפחה, פטרונים מהשם איזק או אייזק, שמקורם בשם העברי יצחק.

קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יצחק
פישקה במילואים

**פישקה במילואים** הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1971 בבימויו של ג'ורג' עובדיה שגם כתב את התסריט ביחד עם עדה בן נחום שכתבה את הדיאלוגים.

מוני אמריליו כתב את המוזיקה לסרט ואת הלחן לשירים "אם אין אני לי ו"מתי מתי" למילותיה של רחל שפירא המושרים על ידי ששי קשת.

הסרט הופק בתקופת האופוריה לאחר מלחמת ששת הימים, בו נראו חיילי צה"ל כגיבורי על, לעומתם הערבים כחסרי בינה מבחינת לוחמה, כאשר חיילי צה"ל גוברים עליהם בפועלות תחכום, ולחימה בתוך שטח האויב.

הקהל "הצביע ברגלים" למרות הביקורות השליליות. לפי ספר הקולנוע הישראלי צפו בסרט 457,000 ולפי כרזת הסרט, צפו בו 850,000!

מבקרי הקולנוע קטלו את הסרט בהיותו לדעתם "סרט זול, וולגרי וחסר טעם". בעיתון הארץ התרעם המבקר על כך שהסרט זכה למענק של 400,000 ל"י מ"הממונה על הסרט העברי" (בזמנו הסיבסוד לסרט ניתן רק לאחר הקרנתו לפי מספר האנשים שצפו בו).

## תקציר העלילה
מפקד גדוד מילואים (צבי ירון) פוקד על סמל היחידה ג'ינג'י (גבי עמרני) להביא משתמטים מגיוס. אחד המשתמטים הוא בחור ישיבה גברתן בשם שמיל (פול סמית). שמיל מגיע לבסיס ומיד מתחייל ומתחיל באימונים.

בן חסותו של שמיל בישיבה הוא בחור עדין וביישן בשם פישקה (משה סולו). הוא לא יכול להישאר בישיבה בלי שמיל. פישקה מגיע לבסיס ולאחר שהוא משכנע את הש"ג להניח תפילין, הוא מתגנב לבסיס ולאחר שרשרת טעויות מתחייל, עובר בשלום את הבדיקה הרפואית ומתחיל את האימונים ביחד עם שמיל תחת פיקודו של הרס"ר (הנו ג'אבר).

לאחר סדרת אימונים מפרכים ומשעשעים מודיע המג"ד לכיתה של שמיל ופישקה כי הם נבחרו לבצע משימה של חטיפת מפקד פת"ח בכיר בשם אבו פארס מירדן ולהביאו לישראל.

לפני כן הם מקבלים אישור לחופשה קצרה בעיר. הם עומדים לעצור טרמפ אך אף מכונית לא עוצרת להם. פישקה מתחכם, מתחפש לאישה וחושף את רגלו (כמו קלודט קולברט בסרט זה קרה לילה אחד). התעלול מצליח ומיד נעצרת מכונית. הם מבלים במועדון לילה ביחד עם רופא צבאי (רפי נתן) שעוגב על פישקה ואינו יודע שזה גבר...

הם יוצאים למשימה, חוצים את הגבול מנסים להשתלט על מפקדת הערבים תוך קטילה של חיילים רבים אך לבסוף נתפסים.

המפקד הערבי מתחיל לחקור אותם תוך כך ששמיל עונה לו באנגלית ופישקה ביידיש. לבסוף שמיל מצליח בערמומיות ובכוחו הרב להשתלט על הערבים וכולם בורחים מהמקום כשהם ממשיכים בדרכם למועדון לילה בו נמצא אבו פארס.

הם מחופשים כחיילים ערביים ומחכים לאבו פארס תוך צפייה ברקדנית בטן. מסתבר להם שאבו פארס מחזיק במקום בכפייה, זמרת יהודייה מאנגליה בשם דלידה.

פישקה מתגנב לחדרה ומגלה לה מי הם וכי ברצונם לחטוף את אבו פארס ולשחרר אותה. כשנכנס אבו פארס לחדרה מתחבא פישקה מתחת למיטה ושם גלולת שינה בכוס האלכוהול שאבו פארס שותה. כשאבו פארס נרדם הם פורצים לחדר, נושאים אותו ובורחים בג'יפים לעבר הגבול תוך שהם קוטלים חיילים ערביים.

המג"ד והמח"ט משבחים את פישקה. פישקה מודיע למג"ד שלאור ההצלחה הגיעו עוד בחורי ישיבה לגדוד, והמג"ד מתבונן להפתעתו בפישקה המצעיד את האברכים בגאווה.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
* שיר הנושא מפישקה במילואים - ששי קשת, באתר יוטיוב
* מתי מתי מתוך פישקה במילואים - ששי קשת, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי ג'ורג' עובדיה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1971
זא"ז 969

ממוזער|300px|זאפ 969
**זא"ז 969** (ברוסית: **ЗАЗ-969**, באנגלית: **ZAZ-969**) הוא רכב שטח קטן, פתוח, מתוצרת יצרנית הרכב **ZAZ**  (שם מלא: **Zaporizhia Automobile Building Plant**) אשר יוצר בין השנים 1965–1970 בברית המועצות.

מפעל והנהלת יצרנית הרכב "Zaporizhia Automobile Building Plant" ממוקמים בעיר זפוריז'יה באוקראינה.

## מאפיינים
* דגם ה"זא"ז 969" התבסס בחלקו על דגם רכב השטח "LuAZ-967"  שהיה רכב אמפיבי ויוצר בשנת 1959.
* רכב שטח פתוח.
* מנוע בנזין.
* הדגם אשר החליף את ה"זא"ז 969" נבנה בין השנים 1975–1979, עליו הורכב מנוע 4 צילינדרים, 1,197 סמ"ק המפיק 41 כ"ס.

## ראו גם
* רכב שטח
## לקריאה נוספת
* זא"ז 969 - תמונות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי שטח קטנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1965
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
טריומף 2000

**טריומף 2000**, **טריומף 2500** (באנגלית: **Triumph 2000** ,**Triumph 2500**) (בדגמים: Triumph 2000, 2.5PI, 2500TC ,2500S) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **[[טריומף (כלי רכב)|טריומף]]**, אשר יוצרה בין השנים 1963–1977 בבריטניה, אוסטרליה, דרום אפריקה וניו זילנד.

סך הכול יוצרו 267,271 יחידות.

## מנועים  "טריומף 2000", "טריומף 2500"

* 2.0 ליטר
* 2.5 ליטר

## דורות "טריומף 2000"

### דור ראשון - 1963-1969
* דגם "טריומף 2000" הוצג לראשונה ב"תערוכת המכוניות הבינלאומית" ב-לונדון באוקטובר 1963
* דגמים: "Triumph 2000 Mk 1", "2.5 PI Mk 1"  
* יוצרו 120,645 יחידות
* דגם "2.5 PI Mk 1" יוצרו 9,029 יחידות (1968-1969)
* תצורות: 4 דלתות - סדאן, 5 דלתות - סטיישן

### דור שני - 1969-1977

* יוצרו 104,580 יחידות
* יוצרו 49,742 יחידות מ-"דגם 2.5 PI" בין השנים 1969-1975
* יוצרו 32,492 יחידות מ-"דגם 2500TC" בין השנים 1974-1977
* יוצרו 78,164 יחידות מ-"דגם 2500S" בין השנים 1975-1977
* דגמים: "Triumph 2000 Mk 2", "Triumph 2.5 PI Mk 2", "Triumph 2500TC", "Triumph 2500S"
* תצורות: 4 דלתות - סדאן, 5 דלתות - סטיישן

## תמונות

קובץ:Triumph 2000 (6137416880).jpg | "טריומף 2000" 
קובץ:Triumph 2000 - Flickr - foshie (2).jpg | "טריומף 2000" - דור שני 
קובץ:1974 Triumph 2000 (31407023183).jpg | "טריומף 2000", שנת 1974 
קובץ:Triumph 2.5 PI Mk I 2498cc first registered August 1969.JPG | "טריומף  2500 PI", שנת 1969
קובץ:1968 Triumph 2000 (15827815760).jpg | "טריומף 2000", שנת 1968 
קובץ:1972 Triumph 2000 (38905698451).jpg | "טריומף 2000", שנת 1972 
קובץ:Triumph 2000 Mk II 1998cc January 1974.jpg | "טריומף 2000", שנת 1974, מנוע 1,998 סמ"ק 
קובץ:1974 Triumph 2500 TC Saloon (6605347383).jpg | "טריומף 2500 TC", שנת 1974 
קובץ:1976 Triumph 2500 TC.jpg | "טריומף 2500 TC", שנת 1976 
קובץ:1978 Triumph 2500 TC Automatic (24786180980).jpg | "טריומף 2500 TC", שנת 1978 
קובץ:Triumph 2500 PI c.1973-4 (15114252128).jpg | "טריומף  2500 PI"
קובץ:Triumph 2000 Mk2 (6081541096).jpg | "טריומף 2000" - דור שני
קובץ:Triumph 2500 Mark 2 (1974) (34351965332).jpg | "טריומף 2500" - דור שני, שנת 1974
קובץ:Triumph 2.5 PI Mk1 interior in Morges 2012.jpg | "טריומף 2500 PI" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:18Aaan25 - Triumph.jpg | "טריומף 2000" - סטיישן
קובץ:Triumph 2000 Estate.jpg | "טריומף 2000" - סטיישן
קובץ:1969 Triumph 2000 Estate.jpg | "טריומף 2000" - סטיישן, שנת 1969
קובץ:Triumph 2500 S Estate (1977) (33428000820).jpg | "טריומף 2500 S" - סטיישן, שנת 1977


## ראו גם
* טריומף
* טריומף 1500, טריומף 1500TC
* טריומף 1300
* טריומף טולדו

## קישורים חיצוניים
 (טריומף 2000)
 (טריומף 2500/2.5 PI)
* 
* 
* 
* [תצלום "טריומף 2000" ב[פלורידה]] (pbca1.com/show2005/images)

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות סטיישן
2000
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1963
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בניו זילנד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בבלגיה
שני ליטמן

**שני ליטמן** (נולדה ב-25 בנובמבר 1975) היא עיתונאית, פובליציסטית ועורכת ישראלית, כתבת "הארץ" ומבקרת תרבות וטלוויזיה. עמיתה ב"מכון גשר למנהיגות".

## ביוגרפיה

שני ליטמן נולדה בראשון לציון וגדלה ברחובות. אחיה הוא עודד ליטמן, במאי תיאטרון, דרמטורג ומטפל בפסיכודרמה.

למדה בתיכון תלמה ילין. בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ומאוניברסיטת נאנטר שבפריז, ותואר שני בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב. בוגרת תוכנית העמיתים של "עלמא בית לתרבות עברית".

בשנים 1993–1995 שירתה ככתבת במחלקת החדשות של גלי צה"ל.

עבדה כעוזרת לנספחת התרבות של ישראל בפריז, כתחקירנית וכעורכת תוכן בסרטים ובסדרות תיעודיים.

ב-2006 שיחקה בסרט "למראית עין". בשנת 2015 יצרה והפיקה עם מיכל בן טובים את הסרט הדוקומנטרי "לא בבית", העוסק בהר הזיתים בירושלים. הסרט, שהופק במימון הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הציג בפסטיבלים בין-לאומיים באיטליה ובבנגלדש.

ליטמן הייתה כתבת במוסף "הארץ" וסגנית עורכת המוסף השבועי של "דה-מרקר". היא כותבת כתבות מגזין, ביקורות בנושאי תרבות, על קולנוע תיעודי ועל טלוויזיה וכן מאמרי דעה. במשך שלוש שנים כתבה על אומנות פלסטית במוסף "גלריה".

עמיתה ב"מכון גשר למנהיגות", שמטרתו לטפח ולהכשיר מנהיגים ישראלים ליצירת חיבור ואחדות בין קבוצות בעם היהודי בתוך ישראל ובתפוצות

## פרסים
* פרס "פורום היוצרים הדוקומנטריים" על תחקירה בסרט התיעודי "שיטת השקשוקה" (2008).

## חיים אישיים

שני ליטמן נשואה לאמיר הספרי, פרסומאי, תסריטאי ובמאי; אם לשתי בנות. מתגוררת בתל אביב-יפו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:מבקרות ישראליות
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:תחקירניות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:משפחת הספרי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
טקס פרסי אוסקר ה-77

**טקס פרסי אוסקר ה-77** (באנגלית: **77th Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2004 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-27 בפברואר 2005. השחקן והקומיקאי כריס רוק הנחה את הטקס בפעם הראשונה שלו.

סרט הדרמה "מיליון דולר בייבי" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר (קלינט איסטווד), השחקנית הטובה ביותר (הילרי סוונק) ושחקן המשנה הטוב ביותר (מורגן פרימן). בגיל 74, הפך איסטווד לזוכה המבוגר ביותר אי פעם בפרס הבמאי הטוב ביותר. כמו כן בלט הסרט "הטייס", אשר היה מועמד למספר הפרסים הרב ביותר (11) וזכה במספר הפרסים הרב ביותר (5) בטקס.

במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לבמאי סידני לומט, ופרס לפעילות הומניטרית למנהל ההפקות רוג'ר מייר.

## זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[קלינט איסטווד, הבמאי הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[ג'יימי פוקס, השחקן הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[הילרי סוונק, השחקנית הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[מורגן פרימן, שחקן המשנה הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[קייט בלאנשט, שחקנית המשנה הטובה ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:2005 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
סופ קילז

**סופ קילז** (באנגלית: **SoapKills**; בערבית: **الصابون يقتل**, תעתיק מנוקד: "אַ-סַּאבּ֫וּן יַ֫קְתֻל", פירוש: "הסבון הורג") היא להקת אינדי-פופ לבנונית. הקבוצה שהוקמה בשנת 1997 על ידי יסמין חמדאן וזיאד חמדאן מתוך כוונה לשלב מוזיקה ערבית קלאסית ומוזיקה אלקטרונית.

## היסטוריה
יסמין חמדאן וזיאד חמדאן, כחלק מסצנת השוליים בביירות, לבנון. שאבו השראה מהמוזיקה הערבית הקלאסית והסצנה האלקטרונית החדשה שהתבססה בביירות. הם החליטו יחד להקים את הלהקה בשנת 1997.

שם הלהקה מבוסס על שמו של שיר שכתב זייד על בנייתה מחדש של ביירות אחרי מלחמת האזרחים בלבנון.

תחילה הכלי האלקטרוני המרכזי בלהקה היה המערכת גרוב: Roland MC-303 אותה רכש מלהקתה הקודמת של יסמין חמדאן שהתפרקה.

הלהקה הופיעה בהרכבים שונים במהלך השנים, הם הקליטו את אלבומם *Bater* בשנת 2001, לשם כך הצטרפו להרכב רַבִּ֫יעְ מְרוּוֶה וואליד סאדק אשר ניגנו בחליל וחצוצרה, אחר כך נשארו להקלטת האלבום *Cheftak* ב-2002.

לאחר צאת שני האלבומים הופיעה הלהקה ברחבי אירופה, סוריה, מצרים, ירדן, לבנון ואוסטרליה.

ב-2002 שיתפו פעולה הצמד עם האמנית לַמְיַא ז'ורייז' ומכרם חמדאן בהפקת פסקול למחול.

בשנת 2005 הוציאה הלהקה את אלבומם *Enta Fen,* אלבום המשלב חומרים חדשים וגרסאות רמיקס לשירים קודמים.

בשנת 2006 עברה יסמין חמדאן לפריז, צרפת. הלהקה לא התפרקה אך לא מרבה להופיע.

בשנת 2015 הוציאו אלבום אוסף לשירי הלהקה.

במשך השנים הוצגו שירי הלהקה בפסי קול לסרטי קולנוע בלבנון כמו A Perfect Day משנת 2005. ו-What Shoes משנת 2006.

## פרויקטי סולו
זיאד הקים במקביל לסופ קילז גם להקה משלו בשם "הממשלה החדשה". יסמין חברה למפיק המוזיקלי מירוואייס לפרויקט בשם Y.A.S. המשלב גם הוא מוזיקה ערבית עם אלקטרונית.

יסמין הוציאה ב-2013 את אלבום הסולו שלה *Ya Nass* אשר הופץ בתפוצה בינלאומית דרך חברת התקליטים העצמאית Crammed Discs.

## דיסקוגרפיה
* 2001: Bater
* 2002: Cheftak
* 2005: Enta Fen
* 2015: The Best of Soapkills (אוסף).

**הוצאות לא רשמיות**
* 1998: LOST
* 1999: Live at Circus.

## קישורים חיצוניים

* בלוג רשמי של הלהקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוזיקה לבנונית
קטגוריה:מוזיקה ערבית
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות אינדי
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
ענת שוורץ

**ענת שוורץ** (נולדה ב-21 ביולי 1978) היא במאית קולנוע וכתבת.

## ביוגרפיה
שוורץ נולדה בחיפה וגדלה ברמת אפעל. היא בוגרת בית הספר התיכון לאמנויות ע"ש תלמה ילין במגמת תיאטרון ושירתה בצה"ל במודיעין חיל האוויר.

בעלת תואר ראשון בהצטיינות בחוג לתורת הספרות הכללית ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, בוגרת בהצטיינות בלימודי קולנוע בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סם שפיגל, ירושלים. זכתה במלגות רבות, בהן: פרס NDF לתלמיד מצטיין, מלגת השתלמות בפסטיבל הקולנוע התיעודי IDFA ומלגת קרן מיכאלה. שוורץ היא בוגרת התוכנית הבינלאומית לבמאים בבית הספר הגבוה לקולנוע La Femis  בפריז ובוגרת תואר MFA בבית הספר לקולנוע ע"ש טיש, באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה
בשנת 2005 הפיקה שוורץ את סרטו של הבמאי נדב לפיד "החברה של אמיל" שהשתתף בפסטיבל קאן בתחרות הרשמית ונמכר להפצה בצרפת.

בשנת 2008 שימשה עוזרת במאי של ארי פולמן בסרט "ואלס עם באשיר", הסרט הוקרן בתחרות הרשמית בפסטיבל קאן, זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס הסזאר.

הסדרה התיעודית "לה פרומיז", אותה ביימה וצילמה שוורץ (בהפקה משותפת עם רונן בן טל) הוקרנה ב-2017 בערוץ יס דוקו וזכתה לשבחי הביקורת. הסרט התיעודי "לה פרומיז" (84 דק'), המבוסס על הסדרה, הוקרן בפסטיבל דוקאביב 2017 בתחרות הרשמית והוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ.

בשנת 2020 ביימה וכתבה את סרט הקצר "39", שהשתתף בתחרות הרשמית בפסטיבל הקולנוע בטורינו, איטליה.

בשנת 2022 ביימה, כתבה והפיקה את הסרט "חיים סובייטים" על הציירת זויה צ'רקסקי, ששודר בכאן 11. הסרט זכה בין היתר בפרס הפורום הדוקומנטרי בישראל, בפרס הסרט הקצר בפסטיבל סרטי האמנות Master of Art והוקרן בפסטיבלי סרטים ברחבי העולם.

בשנים 2023 עד 2024 הייתה שוורץ כתבת ה"ניו יורק טיימס". בדצמבר 2023 היא לקחה חלק בתחקיר של הניו יורק טיימס על אלימות מינית בטבח שבעה באוקטובר. ב-2024 זכתה שוורץ בפרס פולק לעיתונות על סיקור חסר תקדים של המלחמה בין ישראל לחמאס.

החל מ-2025 מנהלת את בית הספר לקולנוע ותקשורת של סמינר הקיבוצים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* גואל פינטו, המוזות של זויה צ׳רקסקי, כאן תרבות על "חיים סובייטים"
*  - ראיון עם ענת שוורץ על "לה פרומיז"
* גלריית הבוגרים של סם שפיגל
* ענת שוורץ, באתר הסוכנת לבנה חכים
* כתבות ופרסומיה של ענת שוורץ בניו יורק טיימס
* התקיפות המיניות בשבעה באוקטובר - פודקסט
*קובי מידן, תחקיר הפגיעות המיניות המטלטל של הניו יורק טיימס
*רינו צרור, עיתונאית NYT על תחקיר האלימות המינית ב-7.10

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
יוסף רקובר

**יוסף רקובר** (דצמבר 1905 – נובמבר 1986) היה רופא פנימי ורופא ריאות, רופא יחידת פרטיזנים במלחמת העולם השנייה, מנהל מחלקת ריאות בבית חולים הדסה ירושלים ופרופסור לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
רקובר נולד בשנת 1905 בוורשה, הבן השלישי מתוך ארבעה ילדים, בשנת 1925 יצא רקובר לפריס לאחר שהתקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת סורבון. בפריס התחתן עם זיגריד, רופאה ממוצא גרמני.

במאי 1932 סיים רקובר את לימודי הרפואה והתמחה בפולין ברפואת ריאות ושחפת. במהרה, התמנה רקובר למנהל בית חולים לחולי שחפת בעיר נובוגרוד בפולין.

במלחמת העולם השנייה היה רקובר רופא של הפרטיזנים, נשוי לרופאה ואב לילד בן חמש. בעת מנוסתם מהנאצים, שמרו בני המשפחה מורפיום בארון למקרה חירום. באחד ממקומות המבטחים שאליהם הגיעו, אמרו להם שהנאצים עוברים מבית לבית ורוצחים יהודים, רקובר חיפש מקום מסתור, אבל הנאצים דפקו על הדלת ורעייתו זיגריד הזריקה לה ולבנה ברטי מורפיום. רקובר מצא אותם מתים והזריק לעצמו את מעט המורפיום שנשאר בבקבוק, אבל הכמות לא הספיקה להרוג אותו, אלא הביאה לעלפונו. את הגופות פינו לקבר אחים אזורי.

הפרטיזנים, שרקובר היה הרופא שלהם, לא הרימו ידיים עד שמצאו אותו בערימת המתים. הם גילו שיש לו עדיין דופק ונשימה והחיו אותו.

רקובר הצטרף לפרטיזנים בראשותו של הד"ר יחזקאל אטלס, והשניים הקימו בית חולים שדה בית החולים שירת יהודים ופרטיזנים רוסים גם יחד. רקובר, שהיה רופא פנימי, עסק בבית החולים בכל פעילות רפואית, שכללו ניתוחים כירורגים וגיניקולוגים.

בין שורות הפרטיזנים הכיר רקובר את סוניה, שעבדה כאחות ואיבדה את בעלה הראשון ובנם ב. סוניה הייתה לרעייתו השנייה. בשנת 1947 הזוג עלה לארץ ישראל לאחר מסע ארוך, דרך ונציה וקפריסין.

במלחמת העצמאות רקובר עבד בצפת ב"בית החולים הארצי לחולי ריאה בצפת", (בתקופת הקרבות עבר בית החולים לחולי ריאה לזכרון יעקב) והיה יד ימינו של מנהל בית החולים, הד"ר פנחס וייל.

בשנת 1952 עברו וייל ורקובר למרכז רפואי הדסה, בירושלים, לאחר שווייל נתמנה למנהל מחלקת ריאות ורקובר, לסגנו. בצאת הד"ר וייל לגמלאות רקובר נתמנה למנהל המחלקה, ולפרופסור בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.

רקובר נפטר בשנת 1986 ונקבר בהר המנוחות.

### משפחתו
מאשתו השנייה, נולדו לרקובר שתי בנות שגם הן היו לרופאות: פרופ' נחמה אורי רופאת אף אוזן גרון, מנהלת היחידה לאף ולסינוסים בבית חולים כרמל ופרופסור-משנה בפקולטה לרפואה של הטכניון, ופרופ' גליה רהב, מנהלת המחלקה למחלות זיהומיות בתל השומר ופרופסור קליני בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר בבאוניברסיטת תל אביב.

גם נכדיו של רקובר הם רופאים: כך לגבי שני בניה של אורי, ונכון לשנת 2022, בתה של רהב היא רופאה המתמחה בגינקולוגיה ומיילדות במרכז הרפואי מאיר בכפר סבא ובנה לומד בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים פולנים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מפולין
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים ישראלים למחלות ריאה
קטגוריה:סגל בית החולים רבקה זיו
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רופאים יהודים בשואה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
פרידריך הראשון, רוזן צולרן

**פרידריך הראשון, רוזן צולרן** (בגרמנית: **Friedrich I. Graf von Zollern**; מת: לפני 1125), היה רוזן צולרן בין השנים 1061 ועד לפני 1125.

## ביוגרפיה
פרידריך היה בנו של בורקארד הראשון, רוזן צולרן
, והיה נשוי ליודיהילד מאוראך-דטינגן, ממנה נולדו לו 9 ילדים. בנו הבכור היה פרידריך השני, רוזן צולרן, ובן נוסף שלו היה בורקארד, אשר ייסד את רוזנות צולרן-הוהנברג (אשר נכחדה בשנת 1486).

פרידריך גם היה הפוגט הראשון שלמנזר אלפירסבאך השוואבי, אשר נוסד על ידי אדלברט מצולרן (מענף צולרן-הייגרלוך קצר הימים), ועל ידי לורדים אחרים.

בית צולרן (מאוחר יותר: הוהנצולרן) ביסס את כוחו והתעצם על ידי הנאמנות שלהם למשפחה הקיסרית. פרידריך שירת את היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף נשלח בשליחות דיפלומטית לצרפת. הוא אף ליווה את היינריך החמישי במסעו לאיטליה בשנת 1110 ושוב בשנת 1111, בשל כוונת היינריך החמישי לתבוע את הכתר הקיסרי ברומא. הוא מוזכר גם כיועץ להיינריך החמישי בשנים 1111 ו-1114, בעת האספה הקיסרית בשטרסבורג.

## משפחתו
פרידריך התחתן עם יודיהילד מאוראך-דטינגן, ממנה נולדו לו לפחות 9 ילדים:
* פרידריך השני, רוזן צולרן (מת ב-1145)
* בורקארד השני, רוזן צולרן-הוהנברג (מת בין 1150 ו-1155)
* אמיך
* גוטפריד מצימרן (מת בין 1156 ו-1160)
* אולריך (מת ב-1135)
* אדלברט (אלברט)
* קונו
* לואיטגארד
* יודילהילד

## קישורים חיצוניים

* פרידריך הראשון, רוזן צולרן
* פרידריך הראשון, רוזן צולרן

## הערות שוליים

קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:רוזנים גרמנים
ז'אנה אגאלקובה

**ז'אנה אגאלקובה** (ברוסית: **Жанна Леонидовна Агалакова**; נולדה ב-6 בדצמבר 1965) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה רוסייה.

## ביוגרפיה
אגאלקובה נולדה בקירוב לאם שהייתה מורה לשפה וספרות רוסית.

היא למדה עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה, לאחר לימודיה היא עבדה שנה ככתבת באולפני הטלוויזיה של משרד הפנים של ברית המועצות.

ב-1999 החלה לעבוד בערוץ הראשון ושם הגישה בין היתר מ-1998 ועד 2007 את ורמיה, מהדורת חדשות הערב המרכזית של הערוץ, בנוסף היא גם שימשה תקופה ככתבת הערוץ בפריז.

באירוויזיון 2000 הגישה את תוצאות הניקוד הרוסי.

ב-2004 השתתפה בגרסה הרוסית של מי רוצה להיות מיליונר בפרק בו המתמודדים הם ידוענים.

ב-2002 הייתה מועמדת לפרס TEFI וב-2006 קיבלה אות עיטור כבוד נשיאותית מטעם ממשלת רוסיה (Medal of the Order "For Merit to the Fatherland").

## קישורים חיצוניים

* http://millionaire.wikia.com/wiki/Zhanna_Agalakova

קטגוריה:עיתונאיות רוסיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה רוסיות
קטגוריה:מגישות חדשות
קטגוריה:סגל ערוץ 1 הרוסי
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
חוקי המשחק (סרט, 2012)

**חוקי המשחק** (באנגלית: **Game Change**) הוא סרט דרמה פוליטית טלוויזיוני אמריקאי משנת 2012 אשר הופץ על ידי רשת הטלוויזיה "HBO", ושמבוסס על אירועי מסע הבחירות של הסנאטור ג'ון מקיין במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. הסרט, שבוים בידי ג'יי רואץ' ונכתב בידי דני סטרונג, המבוסס על ספר בעל אותו השם מ-2010 המתעד את מסע בחירות זה, מאת העיתונאים פוליטיים מארק הלפרין וג'ון היילמן. בסרט כיכבו ג'וליאן מור, וודי הרלסון ואד האריס, ונעשתה התמקדות בבחירתה והופעותיה של מושל אלסקה שרה פיילין (בגילומה של מור) כעמיתתו למרוץ של הסנאטור ג'ון מקיין מאריזונה (בגילומו של האריס).

העלילה נעה סביב ריאיון עיתונאי מ-2010 של סטיב שמידט (בגילומו של הרלסון), אסטרטג בכיר במסע הבחירות של מקיין, תוך שימוש בפלאשבקים המגוללים את פעולותיהם של פיילין בפרט ומקיין בכלל במהלך מסע הבחירות הלא-יוצלח. הסרט נשא חן בקרב המבקרים האמנותיים, כאשר מור זכתה לשבחים רבים על גילומה של פיילין. שמידט שיבח את הסרט, אם כי פיילין ומקיין מתחו עליו ביקורת וסירבו לצפות בו. "חוקי המשחק" זכה בפרסים רבים, בהם שלושה פרסי גלובוס הזהב, פרס אמי לבידור בפריים טיים ופרס גילדת הכותבים של אמריקה.

בסרט משתתף גם ג'סטין גסטון, בתפקיד לוי ג'ונסטון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: מיני-סדרה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו במרילנד
קטגוריה:סרטי ג'יי רואץ'
גלאוקופיטים

**גְלָאוּקוֹפִיטִים** (**Glaucophytes**) היא קבוצה קטנה ונדירה של אצות החיות במים מתוקים. הם שייכות לקבוצה ארכאפלסטידה, בה מיני איקריוטים דמויי-צמחים, אף שאינם צמחים אמיתיים.

היחסים הסיסטמטיים בין הגלאוקופיטים לבין שאר הקבוצות שנויים במחלוקת וזאת בעיקר מכיוון שלא נחקרו כל כך ובשל נדירותם.

הגלאוקופיטים מעסיקים כיום בעיקר ביולוגים החוקרים את התפתחות הכלורופלסטים, וזאת בשל מספר מחקרים הטוענים כי הם למעשה קבוצת הבסיס (Basal Group) הפילוגנטית של כל ה-Archaeplastida.

## פיזיולוגיה
לגלאוקופיטים יש סוג מיוחד של כלורופלסטים הנקראים 'Cyanelles' או 'Cyanoplasts'. בניגוד לכלורופלסטים באורגניזמים אחרים, הם מוקפים פפטידוגליקן (הנמצא בדרך כלל רק בחידקים), מה שמאושש לדעת חוקרים את התאוריה שמקור הפלסטידים הוא באנדוסימביוזה של כחוליות. הגלאוקופיטים משתמשים כולם בתהליך הפוטוסינתזה בכלורופיל a. הגלאוקופיטים האדומיות והכחוליות, משתמשים כולם במבנה חלבוני ייחודי בשם פיקוביליזום (Phycobilisome) המגן מחשיפת-יתר לאור שמש. מנגנון זה אבד אצל הירוקיות ואצל צמחי היבשה. כמו באדומיות ולא כמו בירוקיות ובצמחים אחרים גם הגלאוקופיטים מאחסנים פחמן מקובע בציטוזול.

אצל הגלאוקופיטים הממברנה הפנימית (Cristae) של המיטוכונדריון שטוחה. למינים של הגלאוקופיטים שהם בעלי יכולת תנועה יש שני שוטונים בלתי שווים אשר מכוסים במבנה של מיקרו-צינוריות המזכיר שערות. מבנה דומה לזה נמצא בכמה מינים של אצות ירוקיות.

## מיון
ידועים רק 13 מינים שונים של גלאוקופיטים, שאף אחד מהם לא נפוץ במיוחד בטבע. מינים אלה מחולקים לארבעה סוגים:
**Glaucocystis* - סוג חסר יכול תנועה, אם כי שמר על שרידים של שוטון קצר, ובדומה לצמחים מכיל דופן התא שלו תאית.
**Cyanophora* - סוג בעל יכולת תנועה, שדופן התא שלו אינו מכיל תאית.
***Cyanophora paradoxa* - מין זה הוא אורגניזם מודל במחקרים על כלורופלסטים בשל המבנה המיוחד שלהם האופייני לכל המערכה. הגנום של הכלורופלסט של מין זה רוצף ב-1995 והגנום כולו רוצף ב-2012.
**Gloeochaete* - סוג בעל שלבים התפתחותיים שונים, שבחלקם הוא בעל יכולת תנועה ובחלקם הוא נייח, גם דופן התא שלו אינו מכיל תאית.
**Cyanoptyche* - הסוג שידוע עליו הכי מעט בקבוצה זאת והוא כמעט ולא נחקר.

הגקלאוקופיטים סווגו בעבר במשפחה Oocystaceae, השייכת לירוקיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארכאפלסטידה
קטגוריה:אצות
סמליל יאנדקס

שמאל|220x220 פיקסלים
שמאל|221x221 פיקסלים
**[[סמליל]]ה של [[יאנדקס|חברת יאנדקס]]** מוצג בכל דפי האינטרנט של החברה, ובצורה בולטת במנוע החיפוש של החברה, בו הסמליל הוא האלמנט הגרפי שהוא כמעט היחיד והעיקרי. הסמליל זוכה לחשיפה של מאות מיליוני גולשים מדי יום, בעיקר מהפזורה הדוברת רוסית, המונה מאות מיליונים.

יאנדקס החליפה את הסמליל שלה פעמים מעטות. בדומה למה שגוגל נוהגת לעשות עם מנוע החיפוש שלה, יאנדקס מחליפה מפעם לפעם את הסמליל בווריאציה עליזה, לכבוד חג הנחגג באותו יום, יום הולדת של דמות היסטורית, אירועים חשובים וכדומה, בדומה לגוגל דודל.

## היסטוריה
הסמליל הראשון של "יאנדקס" הופיע בשנת 1996 על מוצרי Yandex.Site ומוצרי Yandex.CD, לפני שהוכרז מנוע החיפוש באותו השם. הסמליל היה תוצרת בית ונוצר כאנלוגיה עם הסמליל של חברת CompTek.

מאז 1997, הסמליל עבור יאנדקס מעוצב על ידי אולפני לבדב ומאז שוחררו 4 גרסאות. מאז הגרסה האחרונה המותג מודפס בכתב קירילי ("Яndex" הוחלף ב-"Яндекс")

כיום הגרסה הרביעית, היא הסמליל כפי שהוא ברוסית.
## סמליל חגיגי

בדומה לגוגל, מחליפה גם יאנדקס את הסמליל שלה לאיורים הקשורים לחגים, ימי הולדת של אנשים מפורסמים ואירועים מרכזיים. מסורת זו, השואבת השראה מגוגל דודל, נמצאת בשימוש מאז 2005.

## דוגמאות
*ב-1 באפריל 2009, במלאת 200 שנה להולדתו של גוגול יאנדקס החליפה את שם הסמליל ל"גוגול" עם הכיתוב "200 שנים על יאנדקס".
*ב-1 ספטמבר 2010, ביום פתיחת הלימודים, השתנה מרקם האותיות והסלוגן "מצאו הכל" הוחלף במילה "לכסוס!".
*ב-23 בספטמבר 2011, ביום ההולדת שלה, "Yandex" הציגה את הסמליל שלה בצורה של דרכונים רוסיים.
*ב-17 בפברואר 2012 ביום השנה המאתיים של דיקנס, שונה רקע הסמליל ובמקום סלוגן החברה הוצבה חתימת הסופר.
*ב-21 בדצמבר 2012, שהיה אמור להיות סוף העולם לפי אמונת המאיה, בסמליל הוצג בשברי אותיות.
*ב-17 בינואר 2013 לציון 150 שנה להולדת קונסטנטין סטניסלבסקי הסמליל הוחלף עם הדיוקן שלו והמילים "לא מאמין".
*ב-25 בינואר 2013 לכבוד יום השנה ה-75 של ולדימיר ויסוצקי פורסם סמליל מוזיקלי.
*ב-14 בפברואר 2013 פורסם סמליל אינטראקטיבי עם עלי כותרת של פרח ומשחק הניחושים "אוהבת — לא אוהבת", מעליו מוקמה מעטפה, שבלחיצה עליה היה אפשר לשלוח כרטיס ברכה.
*ב-25 ביולי 2013 Yandex צבעה מחדש את הסמליל בצבע שחור בעקבות הדיווחים על מותו של מייסד החברה, איליה סגלוביץ'.
*ב-6 באוגוסט 2013 הסמליל שונה במלאת 85 שנה להולדת אנדי וורהול. הסמליל הרגיל הוחלף בשש אותיות "Я", צבועים צבעי מים בצבעים שונים.
*ב-31 בדצמבר 2013, הסמליל הוחלף בפסנתר, עם סימון לחיצה עליו. בלחיצה על הפסנתר היה מתנגן שיר העם הרוסי "ביער נולד עץ חג המולד".
*ב-1 באפריל 2014 המילה "Yandex" הוחלפה באיור זבוב, נעל ועיתון. הזבוב היה מעופף ברחבי המסך.
*ב-21 באפריל 2015, לכבוד יום ההולדת של איוון קוליבין, הסמליל של "Yandex" הוחלף במכניזם עובד.
*בעת חגיגות ימי הולדת לערי רוסיה, יאנדקס משנה את הסמליל שלה כאשר פותחים את האתר שלה בתחומי הערים בהן נחוג חג העיר. הסמליל חוזר לקדמותו כשיוצאים מתחומי העיר.

## ראו גם
*סמליל גוגל

## קישורים חיצוניים

*חגים באתר Yandex
*באתר הרשמי
*הסמליל של Yandex באתר אולפני לבדב
*הסמליל של "Yandex" לקראת החג
*הסמליל החגיגי של Yandex

## הערות שוליים

קטגוריה:יאנדקס
קטגוריה:עיצוב גרפי
קטגוריה:סמלים
כנפתן יפני

**כנפתן יפני** (שם מדעי: *Mobula japanica*) הוא מין של דג סחוס מהסוג כנפתן שבמשפחת הטחניים. הוא מצוי במימי האזור האינדו פסיפי ובמזרח האוקיינוס האטלנטי. 
## מאפיינים
לכנפתן סנפירים דמויי-כנף שיכולים להגיע לאורך 3.1 מטר והוא בעל גוף שטוח בצבע שחור עד אפור כהה כשהבטן לבנה והצידיים אפורים. הראש גדול שבקצהו שניי זיזים העוזרים לגרוף יצורי פלנקטון זעירים אל הפה העצום המכוסה במזיפות כמו של הכריש הענק. הסנפירים הגדולים עוזרים לו לרחף במים וצורתם ארוכה אך דקה ומחודדת בקצוות. סנפירי השת קטנים מאוד ובקצה הגוף ישנו סנפיר גבי. הזנב ארוך ומזכיר זנב עכבר. 

הכנפתן נודד לאורך האוקיינוס הפתוח בכל האוקיינוסים, בעיקר סביב אזורים חמימים וטרופיים אך לא רק. כנפתנים רבים מתאספים על קרקעית חופי דרום קליפורניה למטרת הזדווגות. בדומה לשאר הבטאים הכנפתן משריץ צאצאים חיים הניזונים מחלמון ביציהם בתוך גוף אמם עד ההשרצה. כל פעם מושרץ צאצא בודד.

הכנפתן מצוי בירידה בטבע כתוצאה מדיג בעיקר בשביל תרופות סיניות עממיות ולבשר. קצב הרבייה הנמוך שלו מקשה עליו להתאושש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך גוסטב יעקב הנלה
קטגוריה:טחניים
אייפון XR

**אייפון XR** (באנגלית: **iPhone XR**; האות X נהגית כ"עשר") הוא טלפון חכם בעל מסך מגע מסוג אייפון של חברת אפל, המהווה את דור ההמשך לאייפון SE ואייפון 5C המוזלים, ומבוסס על מכשיר האייפון XS. זהו הדור ה-12 של מכשירי האייפון. המכשיר הוכרז ב-12 בספטמבר 2018, לצד מכשירי האייפון XS והאייפון XS מקס בתיאטרון סטיב ג'ובס באפל פארק שבקופרטינו, על ידי מנכ"ל החברה, טים קוק. הוא שוחרר רשמית ב-26 באוקטובר 2018. בישראל הגיע המכשיר לחנויות ב-1 בנובמבר. כתוצאה מהכרזת האייפון 11, מחירי ה-XR צנחו במאות שקלים. הייתה זו ירידת המחירים הגבוהה ביותר של אפל מאז האייפון הראשון.

המכשיר מצויד במסך LCD בגודל 6.1 אינץ' והוא המכשיר הזול ביותר בסדרת האייפון X, עם מחיר התחלתי של 749$ בארצות הברית ו-849€ באירופה (לדגם ה־64 ג'יגה-בייט). הוא כולל את אותו מעבד של האייפון XS וה-XS מקס, מערכת השבבים A12 Bionic שנבנתה בארכיטקטורת 7 ננומטר, אשר אפל טוענת שהוא "השבב החזק ביותר" במכשיר סלולרי אי פעם. המכשיר זמין בשישה צבעים: שחור, לבן, כחול, צהוב, קורל (גוון של כתום), ואדום, שאחוזים מקנייתו מוענקים כתרומה לעמותה "Prodouct Red" למלחמה באיידס. אייפון XR הוא מכשיר האייפון השני שנמכר בצבעים צהוב וכחול, אחרי אייפון 5C.

## תכונות
### חומרה
עיצובו של האייפון XR דומה לאייפון X. עם זאת, יש לו קצוות גדולים יותר, הוא עשוי אלומיניום והוא זמין במגוון רחב יותר של צבעים. בדומה לכל מכשירי ה-X של אייפון, אייפון XR מגיע עם חזית שחורה.

לאייפון XR חומרה דומה לזו של ה-XS, אך מספר תכונות הוסרו כדי להפחית את המחיר. במקום ה-3D Touch, אייפון XR *מגיע עם טכנולוגיית Haptic Touch שבה המשתמש לוחץ זמן רב עד שהוא מרגיש רטט של מנוע טפטי. המכשיר מצויד במסך [[LCD]] המכונה [[תצוגת רטינה|Liquid Retina]] במקום מסך [[OLED]] שנמצא בשימוש במכשירי האייפון X, XS ו-XS Max. תצוגת המכשיר היא ברזולוציית 1*792×828 בצפיפות 326 PPI לעומת 458 PPI במכשירי X אחרים. יחס המסך לגוף של האייפון XR הוא 79.3%, הרבה יותר גבוה מאשר 67.6% שבאייפון 8 פלוס, לדוגמה, אבל עדיין נמוך יותר מאשר רוב הטלפונים האחרים בקטגוריית המחיר שלו. בניגוד למכשירים האחרים בסדרת X של אייפון, האייפון XR כולל מצלמה בודדת בגבו, אך עם זאת, היא מציעה מפרט דומה לאלה של המצלמות האחוריות באייפון XS ו-XS Max. בניגוד לאייפון XS, האייפון XR לא מגיע עם זום אופטי. העמידות למים של ה־XR נמוכה בקצת מזו של האייפון XS – עם ה־XR ניתן לצלול עד מטר אחד מתחת לפני המים במשך חצי שעה לעומת ה־XS שמציע צלילה של עד שני מטר מתחת למים במשך חצי שעה.

### תוכנה

האייפון XR מגיע עם iOS 12 שכבר מותקנת במכשיר. iOS 12 שוחררה רשמית בתאריך 17 בספטמבר 2018.

### קיבולת
האייפון XR משווק בשלושה נפחי אחסון: 64 ג'יגה-בייט, 128 ג'יגה-בייט ו־256 ג'יגה-בייט.

## הפצה
שיווק המכשיר החל ב-26 באוקטובר 2018 ברחבי העולם, וב-1 בנובמבר החל להיות משווק בישראל.

## ראו גם
* אייפון XS
* אייפון X

## קישורים חיצוניים

* 
*  Introducing iPhone XR, בערוץ היוטיוב של אפל
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אייפון
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2018