open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הזמריה

**הזִּמְרִיָּה** היא מפגש מקהלות בינלאומי שהתקיים בישראל אחת לשלוש שנים מאז 1952, עת נוסדה על ידי אהרן צבי פְּרוֹפֶּס, ועד שנת 2023.

הזמריה אורגנה על ידי "עמותת הנבל והזמיר מייסודו של א. צ. פרופס", האחראית גם על תחרות הנבל הבינלאומית המתקיימת בישראל וכן על תחרות הנבל הישראלית לנוער. חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל היא כיום יושבת ראש העמותה. היא החליפה את אסתר הרליץ שמונתה כנשיאת כבוד של העמותה. מנכ"ל העמותה האחרון היה יוסי פרוסט, עד לפטירתו ב-2025.

## היסטוריה
הזמריה הוקמה ביוזמתו של פרופס, איש מחלקת התיירות, אשר הכיר אירועים מקהלתיים מסוג זה בריגה. ב-1935 ייסד פרופס שתי אגודות בשם "זמיר" בוורשה ובתל אביב תחת רעיון של קיום מפגשי מקהלות יהודיות מרחבי העולם. מספר שנים לאחר מכן הציע פרופס לראש הממשלה דוד בן-גוריון לקיים כנס מקהלות יהודיות בישראל. רעיון זה יצא אל הפועל באוגוסט 1952 כאשר ייסד פרופס את "הזמריה". טקס הפתיחה התקיים בהר הרצל בט"ו באב ולאחר מכן התקיימו חגיגות במקומות שונים ובהם קונצרט שנערך באצטדיון רמת גן. בסך הכל השתתפו בזמריה הראשונה למעלה מ-40 אלף איש מאז מתקיימת הזמריה מדי שלוש שנים. לאחר מותו של פרופס החליטה ממשלת ישראל לקרוא לזמריה על שמו. בשל התמעטות המקהלות היהודיות בעולם, הפכה הזמריה פתוחה לכל מקהלה.

בשנת 1958 נערכה הזמריה במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל, והוזמנו לראשונה מקהלות מרחבי העולם שאינן רק קהילות יהודיות.

בזמריות הראשונות הופיעו המקהלות ברחבי הארץ והתקבצו למפגשים באירועי הפתיחה והסיום בתל אביב ובירושלים. כך לדוגמה ב-1961 הזמריה ה־4 נפתחה בהיכל התרבות בתל אביב, ב-1970 הזמריה ה־7 נפתחה בבנייני האומה בירושלים, בנוכחות יושב ראש הכנסת וראש עיריית ירושלים טדי קולק, וב-1989 זמריה ה־15 נפתחה בתיאטרון ירושלים.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 שונה אופייה של הזמריה והיא עברה להיות אירוע שעיקרו סדנאות שירה.

בין האנשים שניהלו את הזמריה על פני השנים, נמנה גם המנצח מיכאל שני.

בשנת 2020, בשל המגבלות שהוטלו על מופעי תרבות בעקבות התפשטות מחלת נגיף קורונה 2019, התקיימה "זמריה ברשת" במשך 3 ימים באופן מקוון, בהנחיית נועם גיל-אור, וכללה ראיונות שהוקלטו מראש בעכו וקליפי וידאו של עשרות הרכבים ישראליים. כל אירועי הזמרייה הועברו בשידור ביוטיוב וכן בכל ערוצי התקשורת האירופיים ע”י Interkultur גרמניה, הגוף הבינלאומי הגדול ביותר לתחרויות ופסטיבלי מקהלות בינלאומיים באירופה.

ביוני 2023 במסגרת "זמרית קודש וחול" ציינה הזמריה 70 שנה להיווסדה וחגגה 75 שנה למדינת ישראל בעכו בסדנאות, בכיתות אומן, בקונצרטים ובמופעים בהשתתפות מנצחים מובילים ומאות זמרי מקהלות מהארץ ומחו"ל.

"זמרית צירופים", שתוכננה להתקיים במרכז המוזיקה תל אביב יפו ביולי 2024, בוטלה עקב התמשכות מלחמת "חרבות ברזל".

במרץ 2025, החליט מנכ"ל העמותה יוסי פרוסט **שלא לקיים עוד את הזמריה** מטעם "עמותת הנבל והזמיר" ושלח על כך הודעה בכתב למשרד התרבות והספורט. לאחר פטירתו של פרוסט, החליטה הנהלת העמותה בישיבתה מתאריך 29 במאי 2025 לתקף החלטה זו.

## לקריאה נוספת
* אסתר הרליץ, **הזמריה: יובל לזמריה, 1952–2002**, תל אביב: אגודת הזמיר, תשס"ב 2002. (חוברת)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*  הזמריה הראשונה (מתוך ארכיון הסרטים הישראלי), יומני כרמל 1952 (התחלה 1:16)

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועי זמר בישראל
קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה קלאסית
מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה

**מרכז פליציה בלומנטל למוזיקה** הוא מרכז תרבות בתחום המוזיקה הכולל את הספרייה למוזיקה של תל אביב. המרכז נקרא על שם פליציה בלומנטל. המרכז תוכנן על ידי האדריכלית נילי פורטוגלי.

## הספרייה למוזיקה

הספרייה נוסדה בשנת 1951 בבית שנקר על ידי משרד החינוך והתרבות ועיריית תל אביב-יפו כספרייה למוזיקה של תל אביב. אוספיה של הספרייה כוללים את הארכיונים של פליציה בלומנטל, אורי טפליץ, ברוניסלב הוברמן, יהויכין סטוצ'בסקי, מנשה רבינא, יצחק אדל, ורדינה שלונסקי ואחרים.

עם מותה של פליציה בלומנטל בשנת 1991 נקרא המרכז על שמה. ב-1994 נהרס הבניין הישן, ובמקומו הוקם הבניין הנוכחי. הבניין החדש תוכנן על ידי האדריכלית נילי פורטוגלי.

הספרייה נסגרה לשיפוץ ב-1 בספטמבר 2021.

## המרכז למוזיקה
המרכז למוזיקה ע"ש פליציה בלומנטל נפתח בשנת 1997 כפרויקט של קרן תל אביב יפו לפיתוח. בשנת 1998 הוקמה עמותה לצידו "על מנת ליזום, לארגן, לנהל ולהפיק אירועי תרבות בתחום המוזיקה, לקיים פעילות חינוכית במטרה להכשיר את דור המוזיקאים הבא, לשתף אמנים וגופים אמנותיים מישראל ואורחים מחו"ל ובעיקר להביא את אהבת המוזיקה אל קהל רחב".

אולם הקונצרטים מכיל כ-115 מקומות ישיבה ופעילות מוזיקלית שוטפת נערכת בו. האירועים מופעלים על ידי העמותה ע"ש פ. בלומנטל.

בשנת 1999 יסדה העמותה את פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה במוזיאון תל אביב לאמנות. הפסטיבל מתקיים מאז מדי שנה.

ב-2016 נפסקו ההופעות באולם הקונצרטים כיוון שהבניין נוהל ללא רישיון עסק ורישיון מכבי אש. 

בשנת 2021 עברה עמותת פליציה בלומנטל למשכנה החדש ב"סטודיו אנט" בקריית המלאכה. במקום סטודיו לקונצרטים ומופעים היכול להכיל עד 90 אנשים, חדרי חזרות ומשרדי העמותה. 

.. 

עיריית תל אביב הכריזה כי מרכז המוזיקה ברחוב ביאליק ייפתח מחדש לקהל בספטמבר 2023 כ"בית לקהילה יוצרת עבור קהילת המוזיקאים של העיר, עם אולם קונצרטים מקצועי, חדר נגינה אישי עם אפשרות הקלטה, גלריה למוזיקאים ואמני סאונד, הרצאות, הסכתים וכיתות אמן". 

## לקריאה נוספת
* נילי פורטוגלי, **תפיסה הוליסטית באדריכלות - "מרכז למוזיקה וספריה ע"ש פליציה בלומנטל", כיכר ביאליק, תל אביב**, הוצאת עם עובד, תל אביב 2011

*Nili Portugali, **A Holistic Approach to Architecture - "The Felicja Blumenthal Music Center and Library"**, AM OVED Publishers Ltd, Tel-Aviv, 2011


## קישורים חיצוניים

*
* קטלוג הספרייה למוזיקה ע"ש פליציה בלומנטל
* אתר פסטיבל פליציה בלומנטל למוזיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אולמות קונצרטים
קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בישראל
קטגוריה:רחוב ביאליק (תל אביב)
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
חיים אריה ארלנגר

הרב **חיים אריה ארלנגר** (נכתב: **ערלאנגער** ;כ"א בניסן תרפ"ד, 1924 – ט"ו בכסלו תשמ"ח, 1988) היה מקובל חרדי שווייצרי.

## קורות חייו
נולד בשווייץ, בן שמשון רפאל ארלנגר. סבו אברהם ארלנגר היה מראשי היהדות האורתודוקסית בשווייץ. בצעירותו למד בישיבת לוצרן והיה תלמידו של הרב שטיינמן. כבר בתקופת לימודיו בישיבה נהג בהנהגות של קדושה ופרישות. במשך תקופה נהג לצום במשך כל ימות השבוע. כמו כן, גזר על עצמו תענית דיבור למשך מספר חודשים. בשנות מלחמת העולם השנייה נמנע מלקרוא את עיתוני החדשות כביטוי של שליטה עצמית.  

בשנת תש"ה שיגר "קוויטל" לאדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר, והאדמו"ר התפעל מתוכנו ושמר את ה"קוויטל" למשמרת. בקוויטל כתב בין היתר משאלתו להיות "מרכבה לשכינה". בנו, האדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר, שאביו סיפר לו בהתפעלות על ה"קוויטל", שמר את הקוויטל לאחר פטירת אביו, ונהג לקום לכבודו של הרב ארלנגר.  

בשנת תש"ז נישא ליהודית רתק, בת הרב אברהם יהושע רתק מהונגריה. לאחר נישואיהם השתקעו בלוגאנו. לפרנסתו פתח חנות לממכר בדים, אך את עיקר זמנו הקדיש לתפילות וללימוד תורה, כשחלק נכבד מלימודו מוקדש לתורת הנסתר. כמו כן, מסר שיעורים בתלמוד ובהלכה בפני יהודי העיר. ייחד חדר מיוחד בביתו לכבוד שבת, שהיה סגור במשך ימות השבוע. 

הוציא לאור ספרי קבלה קדמונים מאת גדולי המקובלים והוסיף להם את פירושיו. לאחר מותו הוציאו בניו את איגרת הרמב"ן עם פירושו "איגרת פתוחה". 

זכה לקרבה מיוחדת מהאדמו"ר מסאטמר רבי יואל טייטלבוים, שאף מסר לו במתנה את מעילו העליון. כונה על ידי ה"סטייפלר" "הבעל-מקובל". האדמו"ר רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ התבטא: "אני חסיד גדול שלו".

במוצאי שבת ט"ו בכסלו תשמ"ח כששב מבית הכנסת לביתו נדרס למוות על ידי מכונית חולפת. הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. 

בנו הוא הדרשן והמקובל הרב סנדר ארלנגר (נפטר י"ח בשבט התש"ף).

אחיו הוא הרב אברהם ארלנגר.

דודו הוא רופא העיניים הד"ר משה יהושע ארלנגר, שהיה רופא העיניים היהודי הראשון בארץ ישראל.

## מצוואתו

## מצבתו

## חיבוריו
* '''פתח עיניים''' ו'''יפה עיניים''' – פירושים על הספר '''מאירת עיניים''' מאת רבנו יצחק דמן עכו
* **חיים למצאיהם** – פירוש על הספר **שער הרזים** מאת רבי טודרוס בן יוסף אבולעפיה.
* **איגרת פתוחה** – פירוש לאיגרת הרמב"ן

## לקריאה נוספת
* **בצרור החיים** – דברי זיכרון והספד על הרב חיים אריה ארלנגר (2 כרכים)

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים שווייצרים
קטגוריה:חרדים שווייצרים
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
חיים אריה ארלינגר
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי ישיבת לוצרן
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1924
קטגוריה:נפטרים ב-1988
תומר אבירם

**תומר אבירם** (נולד ב-19 במאי 1977) הוא במאי, ותסריטאי ישראלי. בוגר המחלקה לקולנוע מכללת בית ברל, המדרשה לאמנות.

## יצירה טלוויזיונית
בשנת 2001 כתב וביים סרט קצר בשם "ההולך על חבל דק", על פי סיפורו מאת חנוך לוין. הסרט היה מועמד לפרס וולג'ין בתחרות הסרט הקצר והשתתף ב-12 פסטיבלים בינלאומיים בהם זכה בפרס התסריט הטוב בפסטיבל הקולנוע בפאריס, ופרס הבמאי המבטיח בפסטיבל הסרטים בליסבון.

בין השנים 2003–2005 כתב וביים מערכונים עבור תוכנית הטלוויזיה "אחורי החדשות" עם יאיר ניצני בערוץ 10, ובשנים 2006–2007 ביים וכתב בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".

ב-2008 ביים עבור YES את העונה השנייה של סדרת הדרמה "לא הבטחתי לך" בכיכובם של אלי פיניש, גורי אלפי ועלמה זק, ובהמשך אותה שנה שימש כבמאי עריכות של הדרמה היומית "חשופים" בחברת הכבלים הוט.

ב-2009 כתב עם אחיו, ארז אבירם, עבור קשת פיילוט לסדרה הקומית "עצור, משטרה" אותו ביים, וב-2010 עבד כבמאי בתוכנית "האח הגדול".

ב-2014 שב לישראל לאחר 3 שנים בלוס אנג'לס כדי לכתוב ובהמשך לביים (יחד עם איתן צור) את העונה הראשונה של הסדרה הקומית ״השוטר הטוב״, אותה יצר בשיתוף עם אחיו, ארז.

ב-2015 כתב עבור תיאטרון חיפה את המחזה ״שלא תתעורר הילדה״ (יחד עם שי שבתאי), קומדית פשע משפחתית בכיכובם של משה איבגי, אלמה דישי, שלומי קוריאט, אלברט אילוז, יוסוף אבו ורדה, ויוגב יפת. את ההצגה ביים רוני ניניו.

ב-2017 ביים והיה שותף לכתיבת "השוטר הטוב" עונה 2.

ב-2019 ביים והיה שותף לכתיבת "השוטר הטוב" עונה 3.

## השוטר הטוב
הסדרה מגוללת את סיפורו של שוטר מורעל ואלים בשם דני קונפינו (יובל סמו) שחוזר לגור עם הוריו המזדקנים (משה איבגי ולאורה ריבלין) לאחר שנבגד על ידי בת-זוגו.

את חבריו של סמו לתחנה מגלמים גיא לואל, יגאל עדיקא, אורטל בן שושן ולואי נופי.

העונה הראשונה של "השוטר הטוב" עלתה לאוויר בחברת הלווין YES ב-15 באוגוסט 2015 וזכתה להצלחה גדולה. כשנה וחצי לאחר מכן, ב-4 באפריל 2017, עלתה לשידור עונתה השנייה ובמהלכה פרסמה YES כי אושרו צילומי עונה שלישית. במהלך אותה שנה נמכרו זכויות הסדרה לשידור על ידי ענקית המדיה האמריקאית נטפליקס, כמו גם זכויות העיבוד לגרסה דוברת אנגלית.

ב-21 בספטמבר 2018 עלתה The Good Cop האמריקאית לשידור. בסדרה כיכבו טוני דנזה (במקור תפקידו של משה איבגי) והזמר-שחקן ג'וש גרובן בתפקידו המקורי שגילם סמו. הסדרה צולמה בניו יורק וכללה 10 פרקים באורך חמישים דקות.

ב-2019 העלתה נטפליקס את "השוטר הטוב" הישראלית עם דיבוב לשלל שפות וכיום היא זמינה ב-190 מדינות ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* תומר אבירם, באתר קוטלר ייצוג אמנים
*
*
*
*
*
*
*

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטנס

**האיחוד הדמוקרטי והסוציאליסטי של הרזיסטנס** (בצרפתית - "Union démocratique et socialiste de la Résistance" ובראשי תיבות - UDSR) הייתה מפלגת מרכז-שמאל צרפתית שפעלה בתקופת הרפובליקה הצרפתית הרביעית בין 1947 ל-1958 והייתה מבין מייסדות האינטרנציונל הליברלי בשנת 1947.

המפלגה נוסדה ב-1945 בידי אנשי הרזיסטנס הלא קומוניסטים, ששאפו לאחד את כל חברי הרזיסטנס שאינם קומוניסטים למסגרת אחת. יזמה זו כשלה שכן עלייתם וארגונם מחדש של גופים מפלגתיים אחרים, המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית והמפלגות הגוליסטיות, משכו חברים רבים ברזיסטנס. המפלגה התגבשה לבסוף כמפלגת מרכז-שמאל קטנה בעלת נטיות ליברליות, בהנהגת איש צרפת החופשית, רנה פלוון.

בתחילת ימי הרפובליקה הרביעית שלטה ברפובליקה ברית בין הסוציאליסטים, הקומוניסטים, והמפלגה הרפובליקנית הפופולרית בעלת הנטיות הקתוליות (MRP). ה-UDSR הייתה באופוזיציה למפלגות אלו, ורק לאחר שברית זו נשברה, עם עזיבת הקומוניסטים את ממשלתו של פול רמדיה נטלה המפלגה חלק בברית המפלגות שכונתה "הכוח השלישי" והתיימרה לייצג את הכוח ברפובליקה הרביעית שאינו קומוניסט או אינו גוליסט. במשטר הרעוע של הרפובליקה השלישית, ובהינתן ההרכב הקואליציוני בשנות החמישים הראשונות ניתן כוח רב למפלגות מרכז קטנות מסוג זה, ואכן, רנה פלוון זכה בתפקיד ראש ממשלת צרפת פעמיים בשנים 1950–1951. מנהיגותו של פלוון החזיקה מעמד עד 1953 ואז החליף אותו פרנסואה מיטראן בראשות המפלגה, והוביל קו שמאלי יותר מפלוון שנחשב לשמרן.

ב-1956 השתתפה המפלגה בקואליציה הרחבה "החזית הרפובליקנית" שהקים פייר מנדס פראנס, שזכתה בבחירות. שנתיים לאחר מכן התפלגה המפלגה, כאשר מיטראן התנגד לשובו של דה גול לעמדת השלטון במהלך משבר מאי 1958, ופלוון והשמרנים תמכו בדה גול.

המפלגה שרדה עד שנת 1964 ואז התאחדה עם המפלגה החדשה שהקים מיטראן "ועד המוסדות הרפובליקנים" (CIR) שבסופו של דבר התאחדה עם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית הרביעית
קטגוריה:צרפת: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1945
התנועה הרפובליקנית העממית

**התנועה הרפובליקאית העממית** (בצרפתית: **Mouvement Républicain Populaire**; בראשי תיבות: **MRP**) הייתה מפלגה נוצרית דמוקרטית בצרפת, שעיקר פעילותה בימי הרפובליקה הצרפתית הרביעית. התנועה הייתה אחד הכוחות החזקים ב"ברית שלוש המפלגות" שייסדה את הרפובליקה, לצד המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית והמפלגה הקומוניסטית של צרפת. לאחר פרישת הקומוניסטים מהממשלה, ב-1947 התגבשו מסביב לתנועה מפלגות "הכוח השלישי" שייצגו את כל מי שאינו גוליסט ואינו קומוניסט. התנועה הייתה מפלגה מרכזית בקואליציה ברוב תקופת הרפובליקה הרביעית, ובמסגרתה פעלו אישים מרכזיים כז'ורז' בידו, רובר שומאן ופייר פלימלן. בתקופת הרפובליקה הצרפתית החמישית, תחת שלטון דה גול, נסוגה הפופולריות של המפלגה, והיא התפרקה ב-1967.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית הרביעית
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1944
אדנירם

**אֲדֹרָם** או **אֲדֹנִירָם בֶּן עַבְדָּא**. היה שר בממלכת ישראל המאוחדת, בתקופת דוד, שלמה ותחילת תקופת רחבעם. אדנירם היה אחראי על המס בממלכה, כלומר גבית המיסים למלך או על עבודות שונות של העם למלך.

בזמן נאום ההכתרה של רחבעם על ממלכת ישראל ("נאום השוטים והעקרבים" שאירע בשכם), שלח רחבעם את אדנירם לגבות מס, כנראה על מנת להביע בכך את שלטונו הנוקשה שהבטיח לעם ישראל. אולם העם רגם את אדנירם באבנים והוא מת. בכך בעצם פרץ המרד, שהוביל בסופו של דבר לפילוג בין ממלכת ישראל וממלכת יהודה.

## שמו ומוצאו
בתנ"ך אין שום התייחסות למוצאו של אדנירם, ועל כן כנראה שהיה ישראלי. 
אולם חלק מהחוקרים סוברים שהוא היה כנעני, מכיוון שבעמי כנען גביית מיסים הייתה מקובלת, בעוד בתורת ישראל אין אזכור למס, ולכן הגיוני שדוד לקח כנעני כדי שיארגן לו את המס. כחיזוק לדבריהם הם גם מציינים את הדמיון בין השם אדרם לשם האל הכנעני הדד.
פירוש נוסף לשמו מסביר ש'אדני' או 'אד' הכוונה ל'אב' ומכאן ששמו מקביל לשמו של אבי האומה הישראלית אברהם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:שרי דוד ושלמה
קטגוריה:קורבנות רצח בתנ"ך
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
המפלגה הרדיקלית (צרפת)

**המפלגה הרדיקלית** (בצרפתית - **Parti radical**) היא מפלגת מרכז ליברלית בצרפת. 

המפלגה, שנוסדה ב-1901 הייתה מפלגת השלטון במהלך חלק ניכר מתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית, והיא כיום המפלגה הפוליטית הוותיקה ביותר בצרפת.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר המפלגה
* 

רדיקלית
קטגוריה:1901 בצרפת
אלי יופה

**אלי יופה** (9 ביוני 1934 – 2010) היה פרופסור להיסטוריה של הצבא הסיני באוניברסיטה העברית בירושלים. ממייסדי תחום לימודי מזרח אסיה בישראל וחבר החוג ללימודי מזרח אסיה באוניברסיטה העברית מיום הקמתו.

## ביוגרפיה
יופה נולד בשאנגחאי למשפחה יהודית וחי בה עד עלייתו לישראל בסוף שנות ה-40, כשהיה בן 15. למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודיו לתואר השני סיים באוניברסיטת הונג קונג, שם שהה בסוף שנות ה-50, ואת הדוקטורט השלים באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית, בהנחייתו של ההיסטוריון והסינולוג ג'ון ק. פיירבנק .

יופה היה נשוי למיכל, ואב לשתי בנות. הוא התגורר בשכונת קריית שמואל בירושלים.

נפטר בשנת 2010, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ חורשים.

## מחקריו
מחקריו של יופה התמקדו בצבא סין. את ראשית צעדיו בתחום עשה בעבודת דוקטורט פורצת דרך אשר התמקדה ביחסי צבא-מפלגה בסין. העבודה, שהתפרסמה כספר "Party and army: professionalism and political control in the Chinese officer corps, 1949–1964", הפכה לקלאסיקה בכל הקשור להתפתחות צבא סין וקשריו עם הדרג הפוליטי. מאז כתב יופה מאמרים רבים על הקשר בין הצבא והמפלגה הקומוניסטית.

## ספריו
* אלי יופה, **הצבא הסיני ממאו ועד ימינו**, מוסד ביאליק, ירושלים, 2011

* Ellis Joffe, **Party and Army: Professionalism and Political Control in the Chinese Officer Corps, 1949–1964**, Cambridge: East Asian Research Center, Harvard University, 1965
* Ellis Joffe, **The Chinese Army After Mao**, London: Weidenfeld and Nicolson, 1987


## קישורים חיצוניים
* דף לזכרו באתר אוניברסיטת חיפה
* אייל בירנברג וחגי גלבוע, פרופ' אלי יופה, מומחה לצבא סין מהאוניברסיטה העברית: "הסינים מתכוננים לעימות עם ארצות הברית, כנראה בעשור הבא", בטאון חיל האוויר 138, 2001
* In Memoriam, Ellis Joffe, מאת הרלן ג'נקס (באנגלית), התפרסם בכתב העת "The China Quarterly", גיליון 202, יוני 2010

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לימודי אסיה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חוקרי סין
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:שאנגחאי: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:קריית שמואל (ירושלים): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בחורשים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
Internet Broadway Database

**Internet Broadway Database** (ידוע גם בראשי התיבות **IBDB**; בתרגום חופשי לעברית: מאגר המידע האינטרנטי של ברודוויי) הוא אתר אינטרנט המכיל בסיס נתונים מקוון של ההפקות של תיאטראות ברודוויי והשחקנים שבו. הוא מופעל על ידי מחלקת המחקר של "ליגת ברודוויי", איגוד הסחר של קהילת התיאטרון המסחרי בצפון אמריקה.

האתר מספק תיעוד של הפקות מראשית התיאטרון בניו יורק במאה ה-18 ועד היום. התיעוד הוא על אנשים רלוונטיים שקשורים לנושא, כמו גם עובדות מעניינות וסטטיסטיקות של הפקות.

בסיס הנתונים הראשוני נהגה בשנת 1995 על ידי קרן האוזר, ראש מחלקת המחקר של הליגה לתיאטרון והפקה אמריקאית (שנקראת כיום "ליגת ברודוויי").

## ראו גם
* Internet Movie Database - IMDb

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר של "ליגת ברודוויי"

קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2000
הידקי יוקאווה

**הידקי יוקאווה** (ביפנית: **湯川 秀樹**; 23 בינואר 1907 – 8 בספטמבר 1981) היה פיזיקאי יפני חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1949 על ניבוי קיום מזונים, והראשון ממדינה זו שזכה בפרס נובל.

## ביוגרפיה
יוקאווה נולד בטוקיו וגדל בקיוטו. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת קיוטו ב-1929, נשאר יוקאווה בפקולטה ושימש מרצה למשך ארבע שנים. באוניברסיטה החל לפתח עניין בפיזיקה תאורטית, ובעיקר בנושא חלקיקי יסוד. הוא נשא לאישה את סומי ב-1932, ונולדו להם שני ילדים, הרומי וטאקאַָקי. הוא התמנה לעוזר פרופסור באוניברסיטת אוסקה ב-1933, בגיל 26.

ב-1935 פרסם יוקאווה את התאוריה שלו לגבי המזון, שהסבירה את היחס בין פרוטונים לנייטרונים, ובכך הייתה לו השפעה רבה על הרחבת המחקר בנושא חלקיקים יסודיים. בואתה שנה הוא פרסם מאמר על תופעה שכיום ידועה כפוטנציאל יוקאווה.

הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת קיוטו ב-1940, וב-1943 קיבל את עיטור מסדר התרבות מטעם ממשלת יפן. ב-1949 התמנה יוקאווה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה, ובאותה שנה קיבל את פרס נובל לפיזיקה, לאחר שב-1947 התגלו בניסוי שערך ססיל פאוול פאיונים שאת קיומם צפה יוקאווה ב-1935. יוקאווה אף חקר את תאוריית לכידת אלקטרונים.

יוקאווה התמנה ליושב ראש מכון יוקאווה לפיזיקה תאורטית ב-1953, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהסורבון, חברות לשם כבוד בחברה המלכותית של אדינבורו ובאקדמיה ההודית למדעים.

ב-1955 הוא הצטרף לעשרה מדענים אחרים וחתם על מניפסט ראסל-איינשטיין, שקרא לפירוק נשק גרעיני.

## קישורים חיצוניים

* YUKAWA STORY 
* 
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1981
ג'ון פוליטו

**ג'ון פוליטו** (באנגלית: **Jon Polito**; 29 בדצמבר 1950 - 1 בספטמבר 2016) היה שחקן קולנוע אמריקאי.
התפרסם בסרטים של האחים כהן: "צומת מילר" "ברטון פינק" ו"האיש שלא היה שם".

## ביוגרפיה
פוליטו נולד וגר בפילדלפיה.
החל את דרכו כשחקן טלוויזיה בסדרות הפשע "הכרוניקה של הגנגסטר" התפקיד בוס הפשע טומי לוצ'יס, "אוהרה", שם שיחק לצד כוכב הקולנוע היפני פט מוריטה ו-"סיפור פשע" בתפקיד בוס הפשע של שיקגו פיל ברטולי.
התפרסם בקולנוע בשנת 1986 בה השתתף בפנטזיה "איש הנצח".

בשנת 1990 התפרסם בזכות הופעתיו בסרט הפשע המוערך של האחים כהן" "צומת מילר" בתפקיד המאפיונר האיטלקי ג'וני קספר ולצידו של מרלון ברנדו בקומדיית הפשע "צעדי הראשונים במאפיה".
ב-1991 שיחק בהופעתו השנייה עבור האחים כהן בתפקיד לו בריז יד ימינו של מנכ"ל חברת ההפקות ג'ק ליפניק (מייקל לרנר) במותחן הקומי "ברטון פינק". בנוסף שיחק בסרט גיבורי העל התקופתי "הרפתקאות רוקטיר"

בשנים 1993-1994 שיחק בשתי העונות הראשון של הסדרה רצח מאדום לשחור בתפקיד הבלש האיטלקי-אמריקאי סטיב קרוסטי, ובסרט הטלוויזיה ששודר לאחר ירידת הסדרה.

בשנת 1994 שיחק בסרט גיבורי העל הקומי "בלנק מן- גיבור בתחתונים" בתפקיד המאפיונר מייקל מינלי.
ובסרט הפעולה "העורב".
ב-1995 הופיע בקומדיה "יושבים במארב".

בשנת 1998 השתתף בקומדיית הקאלט של האחים כהן "ביג לבובסקי" בתפקיד החוקר הפרטי דה פינו הנשכר על ידי הורייה של באני ליבובסקי (טארה ריד).
ב-1999 השתתף בקומדיה המשפחתית המצליחה "סטיוארט ליטל" בתור הבלש שרמן.
בשנת 2001 שיחק בדרמה "האיש שלא היה שם" בתפקיד קרייטון טוליבר, לקוח של הספר אד קריין (בילי בוב תורנטון).
ב-2006 שיחק בקומדיית הפשע "שום כלום" בתפקיד הסוכן היימס.
ב-2011 דיבב בעיבוד האנימציה לקומיקס "באטמן: שנה ראשונה" את מפכ"ל המשטרה גיליאן לואב.

פוליטו נפטר ב-1 בספטמבר 2016 כתוצאה ממחלת הסרטן.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה
* רצח מאדום לשחור (1993-1994)
* הרואה ואינו נראה (2000)
* הכרוניקה (2002-2001)
* *Push, Nevada* (2002)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
ספר תורה שנפל

ממוזער|תפלה לסליחה על הפלת ספר תורה, המאה הי"ט
דין **ספר תורה שנפל** הוא מכלול ההלכות וההנהגות, הנוגעות ליחיד או לציבור, שהפילו, או שהיו נוכחים, בעת שספר תורה נפל ארצה, וכולל תענית, מתן צדקה ולימוד תורה.

## רקע
ספרי תורה, על פי המבנה שלהם, הם צרים וגבוהים. ספרי התורה האשכנזיים, נתונים בתוך מעיל, ומושענים על הדופן האחורית של ארון הקודש, לעיתים קשורים בשרשרת ולעיתים לא. ספרי התורה הספרדים נתונים בתוך תיבה, ולפיכך יציבים יותר בהיכל, אך מצד שני הם כבדים יותר. בגלל המבנה המיוחד שלהם, יש וספרי תורה נופלים בעת הגבהתם, בעת הוצאתם מארון הקודש לשם קריאה בהם או לצורך אחר, או בעת ריקוד עם ספר התורה כגון בשמחת תורה או בהכנסת ספר תורה.

נפילת ספר תורה, על פי תיאורים של הנוכחים באירוע שכזה, יוצרת בקהל תדהמה, ומכה אותו בהלם, וההנחיות שניתנות על ידי הרב (רב בית הכנסת, רב העיר) באות כדי להביע את הצער והכאב על בזיונו של ספר התורה, וכן כסעד רוחני לזעזוע שאחז בציבור.

הפוסקים נהגו לתלות את נפילת ספר התורה, בחיסרון כל שהוא באנשי אותו מקום, או בית כנסת. לומדים זאת מדברי התלמוד:  ועל כך אומר בעל הדברי חיים מייסדה של חסידות צאנז, שמדברי רבי יהושע משתמע, שעוונות גורמים לבזיון התורה, ואם נפל ספר התורה והתבזה דווקא בבית כנסת זה, סימן הוא שעוונותיהם של אנשי המקום גרמו לכך. יש הלומדים זאת מדברי התלמוד: .

## החייבים בתענית
מנהגים רבים, ופסקי הלכה שונים קיימים בנושא תענית על ספר תורה שנפל. לדעת המהרי"ש נתנזון - אם ספר תורה נופל על הקרקע יש להתענות ארבעים יום. הטעם לכך הוא שבעת שעלה משה רבנו להר סיני לקבל את התורה, הוא שהה שם ארבעים יום. המהרש"ק כותב שאם נפל ספר תורה, ומדגיש שנפילה היא דווקא לקרקע, על כל הקהל לצום במשך יום אחד.

החיד"א סבור שרק מי שהפיל את הספר חייב להתענות, אבל הרואים את נפילת הספר, אינם חייבים להתענות. עם זאת, כותב החיד"א, ראוי שכל מי שראה את נפילת הספר יצום גם הוא, ומסכם את דבריו, כי נכון שכל רב בעירו יגזור ויתקן לפי מקומו שעתו.

הרב קוק סיפר באחת מאגרותיו שבעקבות מקרה של נפילת ספר תורה בבית הכנסת בז'יימליס בגלל ארון קודש קטן מדי, הוא הורה לבני הקהילה לבנות ארון חדש וגדול, "שזאת תהיה עיקר התשובה, להסיר הסיבה הגורמת למכשול", ובהמשך הוסיף: "ודבר זה היה אצלי יותר עיקרי מהתענית".

## ספרי קודש המודפסים שנפלו

## קישורים חיצוניים
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:ספר תורה
מספר הרטוגס

במתמטיקה, ובפרט, בתורת הקבוצות האקסיומטית, **מספר הרטוגס** הוא סוג מסוים של מספר מונה (קרדינלי). פרידריך הרטוגס הוכיח ב-1915 שניתן, באמצעות אקסיומות צרמלו-פרנקל בלבד (כלומר, ללא אקסיומת הבחירה) להראות כי לכל *<math>X</math>* קיים מונה סדור היטב שאינו קטן יותר מעוצמה של *<math>X</math>*.

אין זה הכרחי שקבוצה מסוימת תהיה סדורה היטב על מנת להגדיר את מספר הרטוגס שלה: אם *<math>X</math>* קבוצה כלשהי, אזי מספר הרטוגס של *<math>X</math>* היא הסודר המינימלי *<math>\alpha</math>* כך שאין העתקה חד חד ערכית מ-α ל-*<math>X</math>*. גם אם לא ניתן להגדיר על *<math>X</math>* סדר טוב, *<math>\alpha</math>* הוא המונה הסדור היטב הקטן ביותר שעוצמתו גדולה או שווה לשל *<math>X</math>*. ההעתקה המעבירה את *<math>X</math>* ל-*<math>\alpha</math>* נקראת לעיתים **פונקציית הרטוגס**.

כאשר *<math>X</math>* ניתנת לסידור היטב, מספר הרטוגס שלה יהיה |X|^{+} - המונה הראשון הגדול מעוצמת *<math>X</math>*.

## הוכחה
בהינתן מספר משפטים בסיסיים של תורת הקבוצות, ההוכחה פשוטה. יהי \alpha = \{\beta \in \textrm{Ord}| \exists i: \beta \hookrightarrow X\}.
תחילה, נראה כי *<math>\alpha</math>* היא קבוצה.
#*<math>X\times X</math>* היא קבוצה, בהסתמך על אקסיומת קבוצת החזקה ואקסיומת ההפרדה.
# קבוצת החזקה של *<math>X\times X</math>* היא קבוצה, בהסתמך על אקסיומת קבוצת החזקה.
# המחלקה *<math>W</math>* המכילה את כל הסידורים הטובים הרפלקסיביים של תתי קבוצות של *<math>X</math>* היא תת-מחלקה מוגדרת של הקבוצה הנ"ל, על סמך אקסיומת ההפרדה.
# המחלקה של כל טיפוסי הסדר של סידורים טובים של *<math>W</math>* היא קבוצה לפי אקסיומת ההחלפה, היות שניתן להגדירה באמצעות נוסחה פשוטה.

אבל, הקבוצה האחרונה היא בדיוק *<math>\alpha</math>*.

כעת, היות שקבוצה טרנזיטיבית של סודרים היא סודר אף היא, *<math>\alpha</math>* היא סודר. בנוסף, אם ישנו שיכון מ-α לתוך *<math>X</math>*, אזי נקבל את הסתירה *<math>\alpha</math>* שייך ל-*<math>\alpha</math>*. נטען ש-*<math>\alpha</math>* הוא הסודר הקטן ביותר כך שאין שיכון ממנו אל *<math>X</math>*. 
אם *<math>\beta < \alpha</math>*, אזי *<math>\beta</math>* שייך ל-*<math>\alpha</math>* ולכן קיים שיכון של *<math>\beta</math>* ב-*<math>X</math>*.

## שימושים
קיום מספר הרטוגס מוכיח כי המחלקה של מספרי האלף (המונים הסדורים היטב) לא חסומה על ידי שום עוצמה (כלומר אין קבוצה *<math>X</math>* כך שכל סודר משוכן בתוכה בצורה חד חד ערכית). 

בנוסף, מספרי הרטוגס (או וריאציות עליהם) נמצאים בבסיס ההוכחות שהשערת הרצף המוכללת גוררת את אקסיומת הבחירה כמו גם גרירות נוספות הקשורות לאקסיומת הבחירה.
## לקריאה נוספת

קטגוריה:מונים
שינאיצ'ירו טומונאגה

**שינאיצ'ירו טומונאגה** (ביפנית: **朝永 振一郎**; 31 במרץ 1906 - 8 ביולי 1979) היה פיזיקאי יפני שתרם להתפתחות האלקטרודינמיקה הקוונטית. עבודתו בתחום, במקביל לריצ'רד פיינמן וג'וליאן שווינגר, זיכתה אותו בפרס נובל לפיזיקה ב-1965 יחד איתם.

## ביוגרפיה
טומונאגה נולד בטוקיו ב-1906, ילד שני לפילוסוף היפני סנג'ורו טומונאגה. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת קיוטו ב-1926, שם חלק את ספסל לימודיו עם זוכה פרס נובל אחר, הידקי יוקאווה. במהלך הלימודים המתקדמים שלו באותה אוניברסיטה הוא עבד בתור עוזר הוראה באוניברסיטה במשך שלוש שנים. ב-1937 עבר טומונאגה ללייפציג, שם שיתף פעולה עם ורנר הייזנברג. שנתיים מאוחר יותר הוא שב ליפן עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה, אך הספיק לסיים דוקטורט בפיזיקה גרעינית, עם תזה משלו על עבודה שעשה בזמן שהותו בלייפציג.

ביפן, התמנה טומונאגה לפרופסור באוניברסיטת החינוך של טוקיו (לימים אוניברסיטת צוקובה). במהלך המלחמה הוא למד את התאוריות של המזונים ושל המגנטרון. ב-1948 בחנו מחדש טומונאגה ותלמידיו מסמך שנכתב על ידי סידני דאנקוף מ-1939, בו ניסה להוכיח, ללא הצלחה, שניתן לבטל את הערכים האינסופיים של המסה והמטען של האלקטרון באלקטרודינמיקה קוונטית. טומונאגה ישם תאוריה משלו ושיטה רלטיביסטית שהתבססה על שיטה לא-רלטיביסטית של וולפגנג פאולי על מנת להאיץ בהרבה את החישובים ולהבהיר אותם. אז מצאו טומונאגה ותלמידיו שדאנקוף התעלם מתנאי אחד בתורת ההפרעות. עם יישום התנאי נתנו החישובים תוצאות סופיות, וכך גילה טומונאגה את הרנורמליזציה בנפרד משווינגר.

ב-1949 הזמין רוברט אופנהיימר את טומונאגה לעבוד במכון למחקר מתקדם בניו ג'רזי. הוא למד את בעיית גופים רבים על התנודות הכלליות של מערכות במכניקת הקוונטים. בשנה שלאחר מכן, הוא חזר ליפן והציע מודל תאורטי המתאר אינטראקציה בין אלקטרונים (או פרמיונים אחרים) במוליך חד-ממדי.

ב-1965 קיבל טומונאגה פרס נובל לפיזיקה, ביחד עם ריצ'רד פיינמן וג'וליאן שווינגר, עבור המחקר שערך בנושא אלקטרודינמיקה קוונטית, ובעיקר עבור גילוי הרנורמליזציה.

טומונאגה התחתן עם ריוקו סקיגושי ב-1940, ונולדו להם שני בנים ובת. הוא נפטר בטוקיו ב-1979.

## לקריאה נוספת

* Tomonaga, Shin'ichiro. **The Story of Spin**. University of Chicago Press, 1997. .


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1979
ארגון השוטרים הבין-לאומי

250px|ממוזער|משרדי ארגון השוטרים הבינלאומי בנוטינגהאם
ממוזער|ארתור טרופ, מייסד הארגון
**ארגון השוטרים הבין-לאומי** (באנגלית: **International Police Association – IPA**) הוא הארגון הגדול ביותר של השוטרים בעולם. מייסדו היה ארתור טרופ (1914–2000), סמל משטרה מלינקולן שבמחוז לינקולנשייר באנגליה. הארגון נוסד ב-1 בינואר 1950 תחת המוטו: "Servo per Amikeco" (בשפת אספרנטו: "שירות באמצעות חברות") כדי ליצור קישורים ידידותיים ולעודד שיתוף פעולה בין שוטרים בכירים ברחבי העולם.

כיום חברים בארגון כ-400,000 שוטרים ויש לו סניפים ב-64 מדינות. המשרדים הראשיים של הארגון (IAC) נמצאים בעיר נוטינגהאם, הממלכה המאוחדת.

לארגון ניתן מעמד מייעץ אצל המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות בשנת 1967. מעמד זה הוסר בשנת 1985.

## הסניף הישראלי
סניף ישראלי של הארגון הוקם בשנת 1963. לסניף הישראלי הוקמו שלוחות מקומיות, בין השאר ברחובות שפעל בבית יד לבנים.
 
הסניף הישראלי של הארגון פועל מכלא רמלה. בעבר הוא שכן בשלוחת המטה הארצי ביפו. הסניף הישראלי פעיל בארגון פעולות התנדבותיות כמו אימוץ פצועי צה"ל ומוסדות יתומים. בשנת 1979 הגיעו סכסוכים סביב הבחירות להנהלת הארגון לבית המשפט.

הסניף אירח כינוסים של הארגון הבינלאומי בשנים 1968, 1978 ו-1983.

בשנת 1971 נבחר אריה איבצן לנשיא הארגון ונעמי שדמי נבחרה לסגניתו. בשנים 1972–1982 היה דוד קראוס נשיא הסניף הישראלי. בסוף שנת 1983 נבחר שלמה פריירמן לנשיא הסניף הישראלי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משטרה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים לא-ממשלתיים
קטרין קראבה

**קטרין קראבה** (בגרמנית: **Katrin Krabbe**; נולדה ב-22 בנובמבר 1969) היא אתלטית עבר ממזרח גרמניה וגרמניה. היא אלופת עולם (טוקיו 1991) ואלופת אירופה (ספליט 1990) בריצות היוקרתיות ביותר ל-100 מטר ול-200 מטר. הושעתה ל-3 שנים בשל שימוש באימרוץ.

## ביוגרפיה
קראבה נולדה בנויברנדנבורג, מקלנבורג-מערב פומרניה.

### אלופת אירופה
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, יוגוסלביה בשנת 1990 זכתה קראבה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.89 שניות, לפני זילקה מילר (11.10 שניות) וקרסטין ברנדט (11.17 שניות) שתיהן ממזרח גרמניה, בריצת 200 מטר בשיא אישי של 21.95 שניות, לפני בת ארצה הייקה דרקסלר (22.19 שניות) וגלינה מלצ'וגינה מברית המועצות (22.23 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.68 שניות, לפני מערב גרמניה (43.02 שניות) ובריטניה (43.32 שניות).

### אלופת עולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה קראבה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד והייתה לאתלטית המצטיינת באליפות. מדליות זהב בריצה היוקרתי ביותר ל-100 מטר בתוצאה של 10.99 שניות, לפני גוון טורנס מארצות הברית (11.03 שניות ) ומרלין אוטי מג'מייקה (11.06 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.09 שניות, שוב לפני טורנס (22.16 שניות) ואוטי (22.21 שניות). מדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.33 שניות, אחרי ג'מייקה (41.94 שניות) וברית המועצות (42.20 שניות).

## שימוש בחומרים אסורים
למרות שהשתמשה בחומר שלא היה איסור על שימוש בו באותה תקופה, קנבוטרול (Clenbuterol), קיבלה קראבה השעיה למשך 3 שנים ולא יכלה להשתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) ולמעשה הקריירה הספורטיבית שלה הגיעה לסיומה.

## תארים והישגים
* קרבה זכתה בשנים 1990 ו-1991 בתואר ספורטאית השנה בגרמניה.
* קרבה זכתה בשנת 1991 בתואר אתלטית השנה בעולם.

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר: 10.89 שניות (ברלין, 20 ביולי 1988)
* ריצת 200 מטר: 21.95 שניות (ספליט, 30 באוגוסט 1990)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצניות מזרח גרמניות
קטגוריה:אצניות גרמניות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטית השנה בעולם
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1969
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1969
מורפוגן

**מורפוגן** (מאנגלית: **Morphogen**) הוא חומר המופקד על מנגנון התפתחות העובר והשמירה על פרופורציות נכונות בין האיברים הגדלים בהדרגה.

המורפוגן מופרש ממספר תאים במרכזו של העובר המתפתח, ומשם הוא מפעפע כלפי חוץ, תוך שריכוזו הולך ויורד. 
ריכוז המורפוגן בגוף העובר "מיידע" את התאים המתפתחים על מיקומם היחסי ועל התפקיד שימלאו ביצור המתפתח. ידוע כי ריכוז המורפוגן הוא ש"מיידע" את התאים המתפתחים על מיקומם היחסי ועל התפקיד שימלאו ביצור המתפתח. עם זאת, מאחר שהמורפוגן מופרש בקצב אחיד הן ביצורים קטנים והן בגדולים, הוא אינו יכול לקבוע לבדו את קנה המידה. 
רגולציה היררכית- התפתחות התאים היא בצורת היררכיה, כל פעם קבוצת תאים אחרת.
egg polarity gene- קובע את הציר קדמי-אחורי.
gap gene- קובע אזורים רחבים, לדוגמה: אזור בית החזה, אזור הרגלים.
pair rule genes- קובע את הגבולות
segmental polarity- קובע תת-חלוקה בכל חלק.

## קישורים חיצוניים

*המידה הנכונה: כיצד נשמרות פרופורציות נכונות בין איברי העובר המתפתחים, באתר מכון ויצמן

קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
רצועת המדבריות העולמית

ממוזער|טמפרטורה ממוצעת רב שנתית כפונקציה של קו הרוחב
[ממוזער|נוף מ[מדבר לוב.]]
**רצועת המדבריות העולמית** (מכונה גם **חגורת המדבריות העולמית**) היא כינוי לרצועת מדבריות בקווי הרוחב 20–30. הסיבה לכך היא שבקו המשווה השמש קרובה לזניט, וליתר דיוק, הזווית המרבית בין השמש בצהרי היום לזניט קטנה יותר בקו המשווה מאשר כל מקום אחר. כתוצאה מכך, הטמפרטורה הממוצעת בקו המשווה גבוהה יותר מהטמפרטורה הממוצעת בכל מקום אחר. האוויר החם עולה למעלה, כשהוא נושא עמו אדי מים. ככל שהוא מגביה הוא מתקרר, ופורק את האדים בצורת גשמים כבדים, האופייניים לאזורי קו המשווה, האוויר היבש שנותר מתפשט לצדדים בהיתקלו בסטרטוספירה המהווה לו כתקרה, הוא פונה לצפון ולדרום תוך שהוא מתרוקן משאריות הלחות שלו, ושוקע כאוויר חם ויבש במדבריות של חוג הסרטן וחוג הגדי – אותן רצועות מדבר גדולות שמצפון ומדרום לקו המשווה. שם ממוקמים בין היתר הנגב, מדבר סיני ומדבר סהרה. תופעה זו היא גורם עיקרי למצב האקלים בשטח הנגב והוא הגורם המרכזי לחום וליובש האופייניים, ולכן הנגב הוא אזור מדברי, על אף קרבתו היחסית ל.

## ראו גם
*מערכות רום
*אקלים צחיח
*התמוככות
*הנגב

## קישורים חיצוניים
* רצועת המדבריות העולמית מאתר מט"ח.
* סרטון יוטיוב המסביר את התופעה ומרחיב על אודותיה

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:אקלים
קטגוריה:מדבר
נורית דוד

**נורית דוד** (נולדה ב-1952) היא ציירת ישראלית. על יצירתה זכתה בשנת 1993 בפרס סנדברג ובשנת 2006 בפרס רפפורט לאמן בכיר.

יצירותיה של דוד הן בעלות מטען ביוגרפי עמוק. בעוד יצירותיה המוקדמות של דוד זוהו עם סגנון "דלות החומר" הישראלי, הרי החל מסוף שנות התשעים החלה דוד ליצור אמנות פיגורטיבית, בעלת השפעות ישירות מאמנות אירופית של תקופת הרנסאנס. בין השנים 2001–2002 למדה רישום בסטודיו לרישום של הנסיך מווילס בלונדון. נוסף על יצירתה חיברה דוד גם מספר מאמרים פרשניים על עבודותיהם של אמנים כגון דגנית ברסט, יצחק גולומבק ואחרים.

## גלריה

קובץ:Nurit David – Care of the Sick and Late Spring 004.JPG|מראה בתערוכה "דאגה לדואבים ואביב מאוחר" בגלריה גבעון (2012)
קובץ:Nurit David – Care of the Sick and Late Spring 001-2.jpg|נול, 2011שמן על בד, גובה 130 ס"מ, אורך 160 ס"מ


## פרסים
*1983 – פרס ביאטריס קולינר, לאמן ישראלי הצעיר, מוזיאון ישראל, ירושלים
*1985 – פרס ז'אק וגניה אוחנה לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון תל אביב
*1990 – פרס שר החינוך התרבות והספורט
*1993 – פרס סנדברג, מוזיאון ישראל, ירושלים
*1995 – פרס ישראכרט ומוזיאון תל אביב לאמנות לאמן ישראלי, מוזיאון תל אביב לאמנות
*1996 – פרס ג'ורג' וג'נט ג'פין
*1998 – פרס עידוד היצירה, משרד החינוך והתרבות
*2003 – פרס שרת החינוך והתרבות לאמנות פלסטית
*2006 – פרס רפפורט לאמן בכיר, מוזיאון תל אביב.
* 2017 – פרס מפעל חיים בתחום האמנות הפלסטית

## תערוכות יחיד

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של נורית דוד
* 
* נורית דוד באוספי מוזיאון ישראל
* 
* נורית דוד באתר גלריה גבעון
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס סנדברג לאמנות ישראלית
קטגוריה:זוכי פרס מפעל חיים בתחום האמנות הפלסטית
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:מורות לאמנות בישראל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
המרכז הלאומי של העצמאים והאיכרים

**המרכז העצמאי של העצמאים והאיכרים** (בצרפתית - **Centre National des Indépendants et Paysans** ובראשי תיבות - CNI) היא מפלגת ימין ליברלית שמרנית בצרפת. המפלגה נוסדה ב-1949 מאיחודן של מספר מפלגות ליברליות שמרניות קטנות. בתקופת הרפובליקה הצרפתית הרביעית היו שניים מראשי הממשלה חברי המפלגה - אנטואן פינאי וז'וזף לניאל. גם נשיא צרפת רנה קוטי היה חבר המפלגה, והנשיא ואלרי ז'יסקר ד'אסטן החל את דרכו כחבר המפלגה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:צרפת: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות אירוסקפטיות בצרפת
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1949
קדימה מדע

**World ORT קדימה מדע** הוא ארגון חינוכי הפועל בישראל ללא מטרות רווח לקידום החינוך המדעי-טכנולוגי בישראל.

## היסטוריה
קדימה מדע הוקם בשנת 2007 כנציגות בישראל של הארגון החינוכי הבינלאומי "World ORT", הפועל למעלה מ-135 שנה ביותר מ-50 מדינות. לאחר היפרדותם של World ORT ורשת אורט ישראל, החל הארגון העולמי לפעול בישראל בשמו החדש.
[250px|ממוזער|שמאל|[סמלילו הקודם של הארגון]]
בשנת 2015 החל הארגון בהקמת רשת בתי ספר מדעית טכנולוגית חדשה. מאז מנהלת הרשת שישה בתי ספר בישראל: הודיות, כפר הנוער הדתי, הישיבה התיכונית אביר יעקב, כפר סילבר, תיכון לוינסון ותיכון רבין בקריית ים.

## תוכניות חינוכיות
עבודת הארגון מתמקדת בייזום ופיתוח של תוכניות ופרויקטים חינוכיים בנושאי מדע וטכנולוגיה, ופועל בשיתוף משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, מוסדות אקדמיה וארגונים נוספים מהמגזר השלישי והעסקי, ביניהם משרד החינוך, המשרד לפיתוח הנגב והגליל, SanDisk, הטכניון, המכללה הטכנולוגית באר שבע ואחרים. הפרויקטים מוטמעים במערכות החינוך הפורמליות והבלתי פורמליות בישראל, בעיקר בפריפריה.
* פיתוח של מודלים פדגוגיים חדשניים במדע וטכנולוגיה, המוטמעים ב-34 בתי ספר בגליל ובנגב המסונפים לקדימה מדע. לדוגמה: ביוחקר ברשת - תוכנית ראשונה מסוגה בישראל בה תלמידים ניגשים לבחינת בגרות מקוונת כחלופה ליחידת הבגרות העוסקת בעבודת חקר במסגרת מגמת ביולוגיה.
* YOU-niversity אקדמיה לנוער - מרכזים למדעים וטכנולוגיה בפריפריה המציעים לקהל הרחב חוגים ופעילויות במגוון רחב של נושאים. ביניהם, פיזיקה, חקר החלל, אופנה, אדריכלות, רובוטיקה ו"פרחי רפואה".
* שירותי חינוך לילדים חולים - קדימה מדע מספק את כלל שירותי החינוך לילדים חולים בישראל, הן במהלך האשפוז בבית החולים במסגרת תוכנית "סאסא סטון קו אור" והן לילדים המרותקים לביתם לאורך השהות וההחלמה בבית בתוכנית "שלבים".
* מדעפארק - קמפוס מדעי על שם אלכס ובטי שוינבאום בקריית ים. הפארק משמש מרכז חינוך, תרבות וספורט לכל תושבי הקריות. במקום קיימים בין השאר פלנטריום, אושינריום, מרכז מורשת לעדה האתיופית על שם נייט ליפסון ומרכז ספורט ימי.
* פיתוח סביבות למידה טכנולוגיות מדעיות, כמו בפרויקט אלף כיתות חכמות ומרחבי למידה עתידיים בנגב ובגליל - קדימה מדע הוביל את פרויקט הטמעת הכיתות החכמות בכ-230 בתי הספר בפריפריה, שכללו לוחות חכמים, מקרנים אינטראקטיביים וערכות הצבעה לתלמידים. בשנת 2015 הכריז הארגון על השלב הבא בפרויקט - הקמת 200 מרחבים חדשניים שיכילו מגוון רחב של טכנולוגיות מתקדמות לשימוש התלמידים ויבנו באופן מודולרי שיאפשר גמישות. בין השאר המרחבים יצוידו באייפדים, מדפסות תלת מימד ומסכי מגע גדולים.
* Aniéres Elite Academy - תוכנית המיועדת לתת מענה למחסור במהנדסים בתעשייה הישראלית, ומטרתה הכשרת 600 תלמידים מרחבי הארץ והעולם במסלול ייעודי במסגרת פנימייתית בכפר הנוער נהלל, וזאת במטרה לרכוש השכלה מדעית טכנולוגית רחבה שתאפשר להם להמשיך ללימודי הנדסה בטכניון במסגרת העתודה האקדמית.
* "בין שגרה לחירום" - ניסוי למידה מרחוק בעוטף עזה

## קישורים חיצוניים
* 

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני חינוך
קטגוריה:רשתות בתי ספר בישראל
שי טלמון

**שי טלמון** (נולד ב-10 באפריל 1958)  הוא כלכלן, בנקאי ומנהל ישראלי, כיהן בעבר בתפקיד החשב הכללי במשרד האוצר, כממלא-מקום מנכ"ל בנק הפועלים וכמנכ"ל כלל ביטוח. כיום משמש כיו"ר חברת דרך ארץ וכיו"ר התאגיד הכלכלי של המושב השיתופי משואות יצחק.

## ביוגרפיה
טלמון נולד וגדל בבאר שבע הצעיר מבין שלושה אחים. אביו מיכה טלמון כיהן כראש מינהל מקרקעי ישראל (1977-1976) ואימו רחל עבדה בתור גננת. הוא בוגר החוג לכלכלה ומוסמך למנהל עסקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. טלמון הוא סגן-אלוף במילואים ושירת כמג"ד בחטיבה 408. 

טלמון כיהן בתפקיד החשב הכללי במשרד האוצר בין השנים 1995 ל-1999, ולאחר מכן התמנה לממלא-מקום מנכ"ל בנק הפועלים וממונה על החטיבה העסקית בבנק. בשנת 2008 התמנה לתפקיד מנכ"ל חברת כלל ביטוח, לאחר שלא הובטח לו להתמנות למנכ"ל בנק הפועלים. טלמון סיים את תפקידו כמנכ"ל חברת כלל ביטוח בפברואר 2013.

טלמון נשוי ליסמין ואב לשלושה. מתגורר במבשרת ציון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:החשבים הכלליים
קטגוריה:אנשי ביטוח ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי משרד האוצר
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:משואות יצחק: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
תיאטרון זירה

[280px|ממוזער|הצגה בתיאטרון זירה מוצגת במרכז האולם, [1949]]
שמאל|ממוזער|200px|מייסד ובמאי תיאטרון זירה, מיכאל אלמז (1949)
**תיאטרון זירה** היה תיאטרון שוליים שנוסד על ידי מיכאל (מיקו) אלמז ופעל בתל אביב בשנים 1949–1959.

## היסטוריה
לאחר שחזר מלימודי תיאטרון בניו יורק והושפע מתיאטראות שולים, הקים אלמז בשנת 1949 תיאטרון קטן עם מספר שחקנים מצומצם, שהעלה הצגות מקוריות, נסיוניות ואוונגרדיות. ההצגות הראשונות פעלו כאשר הצופים ישבו סביב הבמה כבזירה ומכאן היה שם התיאטרון. רק לאחר זמן מה עברו להצגות חזיתיות. התיאטרון פעל באולם קטן ברחוב ריינס 6.

אלמז תרגם וביים את רוב המחזות, בהם:
*מחכים לגודו של סמואל בקט שאלמז תרגם לעברית בשם - "אנו מחכים למַראֵל". הוא ביקש בכך לרמוז שגודו הוא למעשה אלוהים שאנשים מחכים לשווא לבואו. אלמז רכש את הזכויות מיד לאחר שהמחזה הועלה בפריז והעלה אותו בישראל לפני הצגות הבכורה בלונדון ובניו יורק.
*הזמרת בעלת הקרחת של אז'ן יונסקו.
*בדלתיים סגורות של ז'אן-פול סארטר
*"מעבר לגבול" מאת מיכאל אלמז, מחזה שהעלה לראשונה את בעיית הפליטים הפלסטינים.

בין שחקני התיאטרון היו יהודה פוקס, טלילה בן זכאי, מיה זיו, עדנה שביט, אליהו לוי, אליעזר יונג, עמוס אריכא, אלישבע מיכאלי, שלומית קפלנסקי, רות גלר ועוד.

הקהל הישראלי לא היה בשל למחזות אלה, והתיאטרון נקלע לקשיים כלכליים. אלמז ביקש מאברהם דשא (פשנל), שהיה עד אז נהג מונית שהסיע שחקנים להצגות, לעזור לו בניהול התיאטרון. זה היה ניסיונו הראשון של פשנל בעולם הבידור. פשנל החליט שכדי לשפר את מצבו של התיאטרון יש להעלות הצגות "קלילות" יותר. בין הצגות אלה יש לציין:
*"פרנסואה ראש גזר" מאת ז'ול רנאר בבימויו של גבריאל דגן. זו הייתה הצלחתו הגדולה ביותר של תיאטרון זירה בעיקר בגלל משחקה של שחקנית צעירה בשם **שולמית פילין** שגילמה את דמותו של הילד הג'ינג'י הנדחה על ידי אימו. את תפקיד האב גילם יהודה פוקס. ההצגה הועלתה במשך כשנה בכל רחבי הארץ.
*"הפינג'אן" - מחזמר המבוסס על ילקוט הכזבים של חיים חפר ודן בן אמוץ מאת אורי סלע ואלכס מסיס עם פזמונים מאת דידי מנוסי, אוריאל אופק ויוחנן זראי. בהצגה השתתפו ריקה זראי, דודיק סמדר, יעקב בודו, שי דנון ועוד. חלק מהפזמונים התפרסמו מאוד כמו: "רוחמה" (...כשהייתה רוחמה בת עשרים הפלמ"ח כולו לחש רוחמה, ובטרם לה מלאו שלושים הפלמ"ח פורק, בעצם למה?...), "צביקה א ב ג" (צביקה ג' צביקה א' צביקה ב'...), "אביגדור מלך החיות" ועוד.
*"מוישה ונטילטור" בכיכובו של יעקב בודו. בודו המשיך בתפקיד זה ב"תיאטרון העממי" של פשנל לאחר סגירת תיאטרון זירה.

בשנת 1958 התמנה ג'ורג' ואל כמנהל האדמיניסטרטיבי של התיאטרון ושימש בתפקיד עד סגירתו.
למרות כל זאת נאלץ התיאטרון לסגור את שעריו ב-1959. לתיאטרון זירה מקום חשוב בתולדות התיאטרון בישראל. הוא היה הראשון שהעלה מחזות אוונגרדיים וניסיוניים שהתיאטראות הממוסדים סירבו להעלותם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: תיאטראות
קטגוריה:ישראל: תיאטרוני פרינג'
ספלאש

**ספלאש** (באנגלית: **Splash**) הוא סרט פנטזיה-קומדיה רומנטית אמריקאית משנת 1984 בבימויו של רון הווארד ובכיכובם של טום הנקס, דריל האנה, ג'ון קנדי, יוג'ין לוי ודודי גודמן.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר עבור התסריט המקורי הטוב ביותר.

זהו הסרט הראשון שהופץ על ידי חברת Touchstone Pictures (שנקראה אז Touchstone Films).

## תקציר העלילה
כילד בן 8 אלן באואר (דויד קרפס) נמצא בחופשה עם משפחתו ליד קייפ קוד. במהלך שיט הוא מבחין במשהו בתוך הים שמרתק אותו וקופץ אל המים למרות שאינו יודע לשחות. הוא מזהה כי מדובר בדמות בתולת ים, מחזיק את ידיה ומרגיש חיבור מיידי. שני אנשים מושים את אלן מן המים, אולם הם לא רואים את הילדה שצוללת חזרה למים, שולפת את הסנפיר האחורי החוצה ונעלמת.

שנים לאחר מכן, חוזר אלן הבוגר (הפעם בגילומו של טום הנקס) אל קייפ קוד ובמהלך שיט נופל למים. הוא עדיין לא יודע לשחות. כשהוא מתעורר על החוף, הוא פוגש אישה עירומה (דריל האנה) אך עדיין לא יודע כי מדובר באותה בתולת ים שהצילה אותו כשהיה ילד. היא מנשקת אותו ונעלמת במים, ואלן חוזר הביתה מאוכזב ושבור לב.

בת הים מוצאת את ארנקו של אלן על החוף ויוצאת לחפש אותו בניו יורק. הואיל והיא עירומה, עוצרת אותה המשטרה ומזמנת את אלן שיאסוף אותה. אלן לוקח אותה לביתו. מתוך צפייה בטלוויזיה היא לומדת אנגלית. עד מהרה היא בוחרת לעצמה את השם "מדיסון". מדיסון מודיעה לאלן כי היא תשהה במקום שישה ימים בלבד כי אחרת לא תוכל לחזור לביתה. בשלב הזה אלן עדיין לא יודע שרגליה של מדיסון הופכות לסנפיר כאשר מרטיבים אותן.

ד"ר ולטר קורנבלות' (יוג'ין לוי) שהקדיש את חייו לחיפושים אחרי בתולת ים, מאתר את מדיסון ומגלה את סודה. מדיסון נלקחת על ידי מדענים ממשלתיים לבדיקות.
אלן ואחיו פרדי (ג'ון קנדי) מתחזים לחוקרים שוודים ומצליחים לחדור למעבדה שמחזיקה את מדיסון.

השניים מבריחים משם את מדיסון ומתנהל מרדף ברחובות ניו יורק. כשהם מגיעים לנמל, אלן משכנע את מדיסון לקפוץ למים, אך קשה לו לעכל את הפרידה הצפויה. הוא אומר למדיסון כי הוא רוצה לחיות איתה והיא מצידה מודיעה לו שאם יחליט כך, לא יוכל לחזור להיות אדם רגיל. רגע לפני שהוא נתפס על ידי השלטונות, מזנק אלן למים, ויחד הם שוחים אל קרקעית האוקיינוס לכיוון מה שנראה כממלכה תת-ימית.

## צוות השחקנים

## ביקורות
הסרט זכה לביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 92% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 36 ביקורות.

## מועמדויות וזכיות בפרסים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1984
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:בנות ים בקולנוע
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רון הווארד
אהרן שוויכה

הרב **אהרון שוויכה** (תק"צ, 1830 - ט"ו בתמוז תרמ"א, 1881) היה רבה הראשי וחכם באשי של חלב שבסוריה.

## ביוגרפיה
נולד בארם צובא לרב אברהם שוויכה. בי"ד בניסן תר"ט נישא לצלחה, בת הרב יעקב סתהון.

נמנה עם רבניה הגדולים של חלב ונתמנה לרבה הראשי. העמיד תלמידים רבים, חיבר ספר שאלות ותשובות בשם **שו"ת הלכה למעשה** (כת"י), וכמה מפסקיו הוזכרו אצל מחברים אחרים. מלבד גדלותו בתורה היה משורר גדול וחיבר מספר פיוטים.

בתקופת כהונתו (שנת 1869) הגיעה לחלב רשת אליאנס של חברת כי"ח. הרב שוויכה הביע תמיכה גלויה ברשת ובפעלותיה לצד חבריו החכמים הרב שלמה צפדיה, הרב עזרא טוויל, הרב משה כהן וחכמים נוספים מקרב השכבה הרבנית. הרב שוויכה שכנע את הציבור כי לימודי החול אינם מנוגדים לדת היהודית ואף העביר בהפגנתיות את בנו מתלמוד התורה לבית הספר של כי"ח.

נפטר בשנת תרמ"א. לאחר פטירתו פורסמו חלק מחידושיו בקובץ "המאסף" גיליון מ"ה שיצא לאור בירושלים שנת תרנ"ז.

## משפחתו
בניו היו הרב יעקב, הרב אליהו (חתנו של רבי עזרא בנו של הרב הראשי רבי משה סוויד וחתנו של רבי חיים מרדכי לבטון רבה הראשי הקודם של ארם צובא) והרב מנחם שוויכה, שהיה מרבני ארם צובא ומרבני קהיר שבמצרים. בנו של הרב מנחם הוא הרב אהרן שויקה מרבני קהיר ותל אביב ואביהם של פרופסור יעקב שויקה ופרופסור יצחק שווה.

נינו של הרב אליהו הוא הרב יעקב שוויכה חבר בית דין רבני חב"ד, מרבני קריית מלאכי ומראשי ישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד.

ניניו של רבי מנחם הם הרב חיים סבתו, הרב שבתי סבתו והזמרים יעקב שוואקי ויוסף חיים שוואקי.

## לקריאה נוספת
* **לקדושים אשר באר"ץ** - תולדותיהם של רבני ארם צובא
***ב"ספינות של אש" אל המערב** - תמורות ביהדות סוריה בתקופת הרפורמות העות'מאניות, ירון הראל

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת שויקה
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:רבנים ספרדיים
בליטת תת-כף היד

שמאל|ממוזער|250px|שרירי כף יד שמאל במבט קדמי
**בליטת תת-כף היד** (TA: Hypothenar; Eminentia hypothenaris) היא בליטה שרירית בצד הגומדי (של עצם הגומד) או בצד התיכון של כף היד. שלושת שרירי בליטת תת-כף היד הנמצאים מעל לעצם המסרק החמישית בבסיס הזרת, מניעים את הזרת ואת עצם המסרק החמישית.

## שרירים
שרירי בליטת תת-כף היד מסודרים מהשטחי ביותר לעמוק ביותר הם:
* השריר מצדיד הזרת - מרחיק (מצדיד) את הזרת מיתר האצבעות.
* השריר כופף הזרת הקצר - מכופף את הזרת במפרקה עם עצם המסרק החמישית.
* השריר מנגד הזרת - מכופף את עצם המסרק החמישית ומסובב אותה כלפי מרכז כף היד. סך פעולתו מקרבת את הזרת אל מול האגודל.

## עצבוב
שרירי בליטת תת-כף היד מעוצבבים כולם על ידי הענף העמוק של עצב הגומד, המוביל אליהם סיבי עצב משורש העצב הצווארי השמיני ומשורש העצב החזי הראשון (C8, T1).

## ראו גם
* בליטת כף היד

קטגוריה:כפות ידיים