טופאק שאקור

**טופאק אמארו שאקור** (באנגלית: **Tupac Amaru Shakur**; 16 ביוני 1971 – 13 בספטמבר 1996), נולד כ**ליסיין פאריש קרוקס** (**Lesane Parish Crooks**) המוכר בשמות הבמה **2Pac** או **Makaveli**, היה ראפר, שחקן, משורר ופעיל חברתי אמריקאי. הוא נחשב בעיני רבים לראפר הגדול ביותר בכל הזמנים. אקדמאים מתייחסים אליו כאחד מאומני המוזיקה המשפיעים ביותר של המאה ה-20 ופעיל בולט למען אמריקה השחורה.

שאקור נחשב לאחד המוזיקאים המצליחים ביותר בכל הזמנים. סך מכירות אלבומיו מוערך ביותר מ-75 מיליון עותקים ברחבי העולם. עבודתו של שאקור התבלטה בגלל התייחסותו לאי צדק חברתי, סוגיות פוליטיות וגזענות כלפי אפרו-אמריקאים. למרות זאת היה שם נרדף לטקסטים אלימים ול"גנגסטה ראפ", אם כי תמיד סלד מביטוי זה.

שאקור נולד בניו יורק להורים שהיו פעילים פוליטיים בתנועת "הפנתרים השחורים". התחנך על ידי אימו, אפני שאקור, עבר לבולטימור ב־1984 ולאזור מפרץ סן פרנסיסקו ב־1988. עם יציאת אלבום הבכורה שלו *[[2Pacalypse Now]]* ב-1991, הפך לדמות מרכזית בסצנת ההיפ הופ המערבית  לאור המסרים הפוליטיים בשיריו. שאקור זכה להצלחה מסחרית נוספת באלבומיו הבאים ''Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z'' ב-1993 ו-*[[Me Against the World|Me Against The World]]* ב-1995. אלבום היהלום שלו *[[All Eyez on Me|All Eyez On Me]]* מ-1996 שהיה גם לאלבום הראשון הכפול באורכו בהיסטוריות ההיפ הופ, נטש את מילותיו המופנמות משיריו הקודמים לטובת "גנגסטה ראפ" עדין. בנוסף לקריירת השירה שלו, שיחק בתפקיד ראשי בסרטים Juice (1992) , Poetic Justice (1993) , Above The Rim (1994) , Bullet (1996) , Gridlock'd (1997)  ו-Gang Related (1997) .

בין שיריו הבולטים ביותר של שאקור נכללים: California Love, Changes, Dear Mama, Hail Mary, Keep Ya Head Up, Ambitionz Az a Ridah, Hit 'Em Up, I Get Around, Do For Love, Brenda's Got a Baby, So Many Tears, How Do You Want It, Ghetto Gospel ו־Only God Can Judge Me. לצד קריירת היחיד שלו, שאקור היה גם חלק מקבוצת ת'אג לייף (Thug Life), ושיתף פעולה עם אמנים כמו סנופ דוג וד"ר דרה.

במהלך תקופה מאוחרת יותר בקריירה שלו, שאקור נורה חמש פעמים בפתחו של אולפן הקלטות בניו יורק והסתבך משפטית, כולל תקופת מאסר. הוא ריצה שמונה חודשים בכלא עקב אישומים על תקיפה מינית, אך שוחרר בזמן תקופת המתנה לערעור על הרשעתו ב־1995. במקביל לשחרורו, חתם על חוזה לחברת התקליטים דת' רואו רקורדס (Death Row Records) בבעלות שוג נייט והפך לדמות מרכזית ביריבות בין החוף המערבי לחוף המזרחי בסצנת ההיפ הופ בארצות הברית . ב-7 בספטמבר 1996 שאקור נורה ארבע פעמים על ידי תוקף לא מזוהה מרכב חולף בלאס וגאס ונפטר לאחר שישה ימים. לאחר מותו, חברו לשעבר שהפך לאויב, הנוטוריוס בי. איי. ג'י, נחשד תחילה כאחראי לאור העימות המתוקשר שלהם; נרצח גם הוא באותה הצורה שישה חודשים לאחר מכן במרץ 1997, עת שביקר בלוס אנג'לס.

אלבומו של שאקור שיצא לאור ב־1998 לאחר מותו – *[[Greatest Hits (אלבום של טופאק שאקור)|Greatest Hits]]*, הוא אחד משני אלבומים שלו; ואחד מעשרה אלבומי היפ הופ בלבד שקיבלו מעמד יהלום בארצות הברית. חמישה אלבומים נוספים יצאו לאור לאחר מותו של שאקור; כולל *[[The Don Killuminati: The 7 Day Theory]]* שהיה תחת שם הבמה החדש שלו, **מקאוולי (Makaveli)**; שכל אחד מהם זכה למעמד פלטינה בארצות הברית. ב־2002, הוכנס שאקור למוזיאון ההיפ הופ בארצות הברית . ב־2017, הוכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול בארצות הברית. שאקור דורג במקום ה-86 מתוך 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים לפי המגזין רולינג סטון, ודורג על ידי MTV במקום הראשון ברשימת אמני הראפ הגדולים בכל הזמנים. בשנת 2023 הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## שנותיו הראשונות
שאקור נולד בשם **ליסיין פאריש קרוקס** (**Lesane Parish Crooks**) במזרח הארלם, ברובע מנהטן שבניו יורק. בגיל שנה שינתה אימו את שמו ל"טופאק אמארו שאקור" על שם טופאק אמארו השני, מהפכן פרואני מהמאה ה-18. שם משפחתו הגיע מלומומבה שאקור, מוסלמי סוני, לו נישאה אימו ב־1968. השניים התגרשו כאשר התגלה שלומומבה הוא לא אביו הביולוגי של טופאק.

לשאקור אח גדול חורג, מופרים שאקור, ואחות למחצה, סצ'וויה שאקור, הצעירה ממנו בשנתיים.

### שושלת הפנתרים
הוריו של שאקור, אפני שאקור ואביו הביולוגי ויליאם "בילי" גארלנד, היו חברים פעילים ב"פנתרים השחורים" בשנות ה-60 המאוחרות ובה-70 המוקדמות. חודש לפני הולדתו של שאקור נשפטה אימו בניו יורק כחלק מפרשה פלילית בשם "פנתר 21"  וזוכתה מיותר מ־150 אישומים.

חלק מבני משפחתו האחרים של שאקור, אשר היו חברים בארגון הצבאי-מחתרתי בשם "צבא השחרור השחור" (Black Liberation Army), הורשעו במספר עבירות ונכלאו, כולל אביו החורג של שאקור, מוטולו שאקור , שהיה במשך ארבע שנים ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. מוטולו שאקור נעצר ב־1986 והורשע לאחר מכן בשוד של משאית ברינקס ב-1981 שבמהלכו זוג שוטרים ועובד נהרגו.ממוזער|340x340px|תמונת המחזור של שאקור בבית ספר לאומניות בבולטימור, 1988

הסנדק של שאקור, אלמר "ג'רונימו" פראט , שהיה גם הוא חבר פעיל בפנתרים השחורים, הורשע שלא בצדק בגין רצח מורה במהלך שוד ב-1968. לאחר 27 שנים בכלא, הרשעתו בוטלה בשל כך שהתביעה הסתירה ראיות שהוכיחו את חפותו.

הסנדקית של שאקור, אסאטה שאקור, הייתה חברה לשעבר בארגון הצבאי-מחתרתי "צבא השחרור השחור", הורשעה ב-1977 בגין רצח מדרגה ראשונה של שוטר במדינת ניו ג'רזי. מאז 2013 ועד מותה ב-2025 הייתה ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI לאחר שברחה מהכלא ב-1979.

### חינוך
בשנות ה־80 לא הצליחה אימו של שאקור למצוא עבודה קבועה והייתה מכורה לסמים. ב-1984, עבר עם משפחתו מניו יורק לבולטימור, מרילנד. ביתם היה בית טורי בעל שתי קומות שחולק לשתי יחידות השכרה נפרדות, כאשר משפחת שאקור גרה בקומה הראשונה. בנובמבר 2023, הרחוב שונה על שמו.

שאקור הצטרף בשנה השמינית ללימודיו לחטיבת הביניים "רולנד פארק", שנה לאחר מכן לתיכון "פאול לאורנס", ושנה לאחר מכן עבר שוב מוסד חינוכי לבית ספר לאומניות בבולטימור, שם למד משחק, שירה, ג'אז וריקוד. במהלך לימודיו בתיכון, הוא פיתח ידידות קרובה עם השחקנית ג'יידה פינקט סמית', ידידות שנמשכה עד יום מותו. במהלך שהותו בבית הספר לאמנות, שאקור יצא עם בתו של מנהל המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בבולטימור, מארי באלדדריג'.

ב-1988 עבר עם משפחתו למארין סיטי שבקליפורניה, פרוור באזור המפרץ של סן פרנסיסקו הנחשב לעני. את לימודיו בתיכון עשה בעיירה סמוכה אך לא סיים אותם. למרות זאת, הוסמך לתעודת GED  המקבילה למבחני בגרות בארצות הברית.

## קריירה מוזיקלית
### MC New York & Digital Underground
שאקור החל לכתוב כנער את שיריו הראשונים תחת השם "MC New York". בסוף 1988, החל להקליט לראשונה את שיריו עם קבוצתו "Strictly Dope". באותה שנה, החל להשתתף בחוג שירה אצל תושבת שכונתו ממוצא יהודי בשם ליילה סטיינברג . סטיינברג הכירה מלימודיה בתיכון את אייט'רון גרגורי שהיה מנהל קבוצת ההרכב המוזיקלי דיגיטל אנדרגראונד והביאה את שאקור לחתום הצטרפות לאחר אודישן מוצלח. שאקור עבד תחילה כעובד במה ורקדן גיבוי להרכב. בינואר 1991 הופיע לראשונה תחת שם הבמה "2Pac" בסינגל בשם Same Song  של הקבוצה. השיר הופיע בפסקול של הסרט *Nothing But Trouble*  משנת 1991.

משנת 1989 עד 1991, דיגיטל אנדרגראונד הפיקה את ההקלטות הראשונות של שאקור אי פעם עם קבוצתו מהעבר, "Strictly Dope". ההקלטות התגלו שוב בשנת 2000 ויצאו כאלבום בשם *The Lost Tapes: Circa 1989.* אמו, אפני שאקור, דרשה בתביעה לעצור את המכירה של ההקלטות אך לבסוף הגיעה לפשרה וההקלטות יצאו עוד פעם בשנת 2007 בשם **'.

בתקופתו של שאקור בדיגיטל אנדרגראונד, יכיר לימים את רנדי "סטרצ'" ווקר , ראפר גם הוא, אשר ייקח חלק באלבום השני של הקבוצה של שאקור, ''Sons Of The P''; השניים יהפכו לחברים טובים ויקליטו שירים רבים לצד הופעות משותפות.

=== 2Pacalypse Now ===
אלבום הבכורה של שאקור, ''[[2Pacalypse Now]]'', יצא בנובמבר 1991 וכלל בין היתר שלושה סינגלים עם קליפים נלווים: [[Brenda's Got a Baby]], [[Trapped]] ו-If My Homie Calls. האלבום מתייחס לסוגיות של הקהילה השחורה והכללית בארצות הברית שעדיין רלוונטיות כיום כגון גזענות, אלימות משטרתית, עוני, הריון מוקדם והתמכרות לסמים. האלבום יצר מחלוקת חברתית בארצות הברית לאחר שצעיר בן 19 ירה למוות בשוטר שעצר אותו לבדיקה שגרתית בזמן ששמע את השיר Soulja's Story של שאקור, לטענתו; בתגובה, סגן נשיא ארצות הברית [[דן קווייל]] קרא לחברת ההקלטות להסיר את האלבום מהחנויות, מעשה שבאופן טבעי רק הגביר את ה[[פופולריות]] של שאקור. השיר מתאר את חייו הקשים של צעיר שחור בארצות הברית אשר שוטר עוצר אותו לבדיקה ברכב, והצעיר לבסוף יורה בו. שאקור הסביר במספר הזדמנויות כי בסך הכול תיאר את החווית של צעירים שחורים בארצות הברית ולעולם לא קרא לאלימות נגד שוטרים.

האלבום קיבל [[תעודה על מכירות|מעמד זהב]] בארצות הברית בשנת 1995 עם יותר מחצי מיליון עותקים שנמכרו.

=== Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z ===
האלבום השני של שאקור, ''[[Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.|Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z]]'', יצא בפברואר 1993 ונחשב לאלבום הפריצה שלו שהיה להצלחה מסחרית. האלבום דורג בשבוע הפתיחה שלו במקום ה-24 במצעד ה[[בילבורד 200]]. האלבום כולל בין היתר ארבעה סינגלים עם קליפים נלווים: Holler If You Hear Me, [[I Get Around (שיר של טופאק שאקור)|I Get Around]], [[Keep Ya Head Up]] ו-[[Papa'z Song]]; בנוסף, שיר אחד של שאקור הוקלט לצד הראפרים [[אייס-טי|אייס טי]] ו[[אייס קיוב]] – Last Wordz. האלבום השיג מעמד זהב בספטמבר 1993 ומעמד פלטינה לאחר מכן באפריל 1995.

=== Thug Life ===
בסוף 1993, שאקור הקים את הרכב הראפ "[[ת'אג לייף|Thug Life]]" בשיתוף עם אחיו [[מופרים שאקור]], [[ביג סייק]] ואחרים. לפי שאקור, השם של הקבוצה הוא ראשי תיבות של המשפט: "**T**he **H**ate **U G**ive **L**ittle **I**nfants **F**ucks **E**veryone". בתרגום, "השנאה שאתם נותנים לילדים קטנים דופקת את כולם". זה מייצג את הרעיון שהגזענות והדחיקה שחווה נער שחור משפיעה לרעה על החברה כולה.

הקבוצה הוציאה את האלבום היחידי שלה, ''[[Thug Life: Volume 1]]'' בספטמבר 1994 והוא קיבל מעמד זהב. האלבום היה מחתרתי בסגנונו ולימים יתברר מאחיו של שאקור וביג סייק בריאיון שערכו כי חלק מהשירים הוסרו לאור הביקורת על גנגסטה ראפ באותם ימים. האלבום הכיל את הסינגל Pour Out a Little Liquor ש[[מפיק מוזיקלי|הופק]] על ידי ג'וני ג'יי  שלעתיד יפיק עם שאקור חלק גדול משיריו. בנוסף, הסינגל הוא חלק מהפסקול של הסרט ''Above The Rim'' מ-1994 בו שאקור משחק. לבסוף, הקבוצה התפרקה באופן לא רשמי בתחילת 1995 לאחר ששאקור וחבר נוסף בה נכנסו לכלא.

=== ביגי סמולס (הנוטוריוס בי. איי. ג'י.) וג'וניור מאפייה ===
ב-1993, כאשר ביקר בלוס אנג'לס, [[הנוטוריוס בי. איי. ג'י.|ביגי סמולס]], ראפר מתחיל בזמנו ומוכר רק ב[[ברוקלין]], ביקש מסוחר סמים מקומי להציג אותו לשאקור. השניים התחברו במהרה וביקרו אחד את השני כאשר ביגי היה בלוס אנג'לס או שאקור בניו יורק. במהלך תקופה זאת, שאקור היה קורא לביגי להצטרף אליו לקטעים בהופעות יחד עם הראפר סטרצ'. ביחד, השלושה הקליטו את השירים Runnin' (From tha' Police) ו-House of Pain.

לפי הדיווחים, ביגי ביקש משאקור לנהל אותו. שאקור דחה את ההצעה ואמר לו להישאר עם [[שון קומבס]], ש"יהפוך אותו לכוכב". אחיו של שאקור אמר בריאיון כי הייתה הצעה מצידו של טופאק שביגי יצטרף להרכב שלו – Thug Life, אך לבסוף ההצעה נפלה אחרי הירי בשאקור בפתחו של אולפן הקלטות בניו יורק ב-1994 בזמן שביגי ופמלייתו היו שם. ביגי יקים באותה התקופה את קבוצת הראפ שלו, ג'וניור מאפייה (Junior M.A.F.I,A), לצד [[ליל קים]] ואחרים.

=== Me Against The World ===
האלבום השלישי של שאקור, ''[[Me Against the World|Me Against The World]]'', יצא במרץ 1995 בזמן שהותו בכלא. האלבום היה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 במשך ארבעה שבועות רצופים ומכר 240,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. בכך הפך שאקור לאמן הראשון שכובש את המקום הראשון במצעד בזמן ריצוי עונש מאסר. האלבום מאופיין בשירים אפלים שמתארים [[ייאוש]], חוסר תקווה, [[פרנויה]] ותיעוב עצמי כגון Lord Knows, If I Die 2Nite ו-So Many Tears. לעומת זאת, האלבום גם מכיל שירים יותר אופטימיים שמתארים [[נוסטלגיה]] כגון Old School ו-Can You Get Away. האלבום נחשב בעיני רבים ל"[[יצירת מופת|יצירת המופת]]" של שאקור בקריירה שלו ולאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר בכול הזמנים. האלבום השיג מעמד פלטינה כחודש בלבד לאחר שחרורו ובסוף אותה שנה יציין שני מיליון מכירות.

=== All Eyez On Me ===
[[קובץ:All Eyez On Me.jpg|ממוזער|עטיפת האלבום המצליח ביותר של שאקור, All Eyez On Me]]
בזמן ששאקור היה בכלא ב-1995, אמו עמדה להפסיד את הבית שלה. עקב כך, שאקור ביקש מאשתו באותה הזמן, קישא מוריס (לה נישא בכלא), ליצור קשר עם המייסד של חברת התקליטים [[דת' רואו רקורדס]] (Death Row Records), [[שוג נייט]], ולספר לו על המצב. נייט בתגובה שלח לאימו 15,000 דולר על חשבונו, שאקור צהל בעקבות כך, וביקש להיפגש איתו. באותו הזמן, היריבות בין חברת התקליטים של נייט, לבין חברת התקליטים של שון קומבס מניו יורק – [[באד בוי רקורדס]] (Bad Boy Records), ששם חתום ביגי סמולס, צברה תאוצה. באוקטובר 1995, נייט ביקר שוב את שאקור ושחרר אותו מהכלא בערבות של 1.4 מיליון דולר בתמורה להצטרפותו לחברת התקליטים והקלטה של שלושה אלבומים. שאקור חזר ללוס אנג'לס והצטרף לדת' רואו בהמתנה לערעור משפטו מ-1994.

האלבום הרביעי של שאקור, ''[[All Eyez on Me|All Eyez On Me]]'', יצא ב-13 בפברואר 1996 והיה לאלבום הכפול הראשון בהיסטוריה של הראפ וההיפ הופ בכלל – ומילא את הדרישה לשתיים מתוך שלושה אלבומים עליה היה חתום שאקור כלפי נייט. האלבום התבטא בטון יותר [[מסיבה|מסיבתי]] לעומת אלבומיו הקודמים והציג שיתוף פעולה בולט בחלק גדול משיריו עם קבוצת הראפ החדשה שלו, ה[[אאוטלוז|אאוטלאוז]] וסינגלים לצד [[ד"ר דרה]], [[סנופ דוג]] ו-[[נייט דוג]].

האלבום כבש את המקום הראשון במצעד ה[[בילבורד 200]] ו[[מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ]] ומכר 566,000 יחידות בשבוע הראשון לצאתו וקיבל מעמד פלטינה כחודשיים לאחר צאתו. הסינגלים [[California Love]] ו-[[How Do U Want It|How Do You Want It]] הגיעו למקום הראשון במצעד ה-[[בילבורד הוט 100]]. שיר ה[[דיס]] [[Hit 'Em Up]] יצא ב[[צד א' וצד ב'|צד ב']] של השיר How Do You Want It ולא נכלל כחלק מהאלבום. בשיר, שאקור מאיים בנקמה לכל הקשור לבד בוי רקורדס – ביגי סמולס, שון קומבס, ג'וניור מאפייה, החברה עצמה, וכל הקשורים לסצנת ההיפ הופ המזרחית של ארצות הברית כמו [[מוב דיפ]] ו[[צ'ינו אקס אל]], שלכאורה התבטאו נגד שאקור בסכסוך בינו לבין ביגי סמולס.

האלבום זכה בפרס אלבום השנה של סצנת הראפ/היפ הופ בשנת 1997 מטעם [[פרסי המוזיקה של סול טריין]] ושאקור זכה בפרס אמן ההיפ הופ הטוב ביותר מטעם [[פרס המוזיקה האמריקאית]] ב-1997. ביולי 2014 קיבל האלבום מעמד יהלום.

=== אלבומים לאחר מותו ===
לפני מותו, שאקור הספיק להקליט אלבום סולו חמישי, ''[[The Don Killuminati: The 7 Day Theory]]'', תחת שם הבמה מקאוולי (Makaveli). האלבום הוקלט בקיץ 1996 ויצא באותה שנה, כחודשיים לאחר מותו של שאקור. הכתיבה, ההקלטה וההפקה של השירים נעשתה בשבעה ימים בלבד. 12 מתוך 21 שירים נכנסו למוצר הסופי. מנהל יחסי הציבור של [[דת' רואו רקורדס|דת' רואו]] דאז, גורג' "פאפא ג'י" פרייס, אמר כי האלבום לא היה אמור לצאת באופן שנעשה, אבל לאחר מותו של שאקור ההחלטה התהפכה. האלבום הגיע למקום ראשון בטבלאות בשבוע הפתיחה ומקום שני לאלבום עם הכי הרבה מכירות בשבוע הפתיחה באותה שנה. האלבום קיבל מעמד פלטינה בינואר 1997.

שבעה אלבומים נוספים יצאו לאור לאחר מותו, כול האלבומים הם הפקות ארכיון, שירים אותם שאקור הקליט לאורך השנים:
* [[R U Still Down? (Remember Me)|R U Still Down?]] (1997)
* [[Greatest Hits (אלבום של טופאק שאקור)|Greatest Hits]] (1998)
* [[Still I Rise]] (1999)
* [[Until the End of Time|Until The End Of Time]] (2001)
* [[Better Dayz]] (2002)
* [[Loyal to the Game|Loyal To The Game]] (2004)
* [[Pac's Life]] (2006)
מספר [[אלבום רמיקס|אלבומי רמיקס]] נוספים יצאו לאורך השנים המכילים גרסאות חלופיים לשירים ששאקור הקליט, חלקם התפרסמו בצורה לא רשמית ולא כחלק מאלבום; המפיק ג'וני ג'יי העריך בריאיון שבוצע עימו בשנת 2006 כי הקליט עם שאקור בין 100 ל-150 גרסאות חלופיות לשיריו. בסוף 2021 פורסם כי [[דיסק קשיח]] המכיל לכל הפחות שיר אחד של שאקור שלא פורסם לצד תמונות וסרטונים שלו מוצע למכירה בין 600 אלף ל-1.2 מיליון דולר. 35 שניות מהשיר פורסמו ברשת.

== קריירה קולנועית ==
ההופעה הראשונה של שאקור כשחקן הייתה ב-1991 בסרט ''Nothing But Trouble''  כ[[הופעת אורח]].

בשנת 1992 כיכב בסרט ''Juice''  בתפקיד של צעיר לוחמני בשם בישופ לצד [[עומאר אפס]].

בשנת 1993, שאקור כיכב בסרט ''Poetic Justice''  לצד [[ג'נט ג'קסון]] בבימויו של [[ג'ון סינגלטון]]. סינגלטון פיטר את שאקור מסרטו ''Higer Learning''  שיצא לאקרנים ב-1995 לאחר מעצרו של שאקור לאור דרישה של חברת ההפקות. לסרט נוסף של סינגלטון משנת 2001, ''Baby Boy'' , התפקיד הראשי יועד לשאקור. לבסוף, סצנה בסרט מתעדת ציור קיר של שאקור ושירו Hail Mary מתנגן ברקע.

הבמאי אלן הוג'ס ליהק את שאקור לדמות "שאריף" לסרט מ-1993, ''Meance II Society'' , אך שאקור לא היה מרוצה מהדמות באופן עקבי ולבסוף ויתר על התפקיד. כמה חודשים אחר כך, השתיים נתקלו אחד בשני בלוס אנג'לס ושאקור הואשם בתקיפה והורשע מאוחר יותר. בראיון טלוויזיוני טען שאקור כי ניגש לדבר עם הוג'ס ואחיו, הרוחות התלהטו והסיטואציה הדרדרה לאלימות מצידם.

בשנת 1994, שאקור שיחק את הגנגסטר "בירדי" בסרט ''Above The Rim'' .

שאקור שיחק בשלושה תפקידים ראשיים נוספים בסרטים שיצאו לאחר מותו – ''Bullet'' , ''Gridlock'd''  ו-''Gang Related'' , אותו שאקור הספיק לסיים ימים אחדים לפני מותו. נוסף על כך, הבמאי [[ג'ורג' לוקאס]] שקל ללהק את שאקור לתפקיד [[מייס וינדו]] בסרט [[מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום]]. לוקאס ביקש מ[[סמואל ל. ג'קסון]], איתו שיחק בסרט Juice משנת 1992, שיבקש ממנו לבוא לאודישן. זה לא הספיק לקרות לאור מותו של שאקור ואת התפקיד קיבל ל. ג'קסון.

==בעיות משפטיות==
=== תיק תקיפה מינית, עונש מאסר, ערעור ושחרור ===
בנובמבר 1993, שאקור ושני גברים נוספים הואשמו במעשה סדום באישה ב[[סוויטה (מלון)|סוויטה]] של שאקור בניו יורק. האישה, איינה ג'קסון, פגשה את שאקור לראשונה במועדון לילה במנהטן שם ביצעה בו [[מין אוראלי]] ובהמשך אותו לילה הלכה עם שאקור לחדרו במלון וקיימה איתו יחסי מין בהסכמה; לאחר ארבעה ימים השניים נפגשו שוב בסוויטה של שאקור שם שהו שלושה אנשים נוספים, ביניהם צ'ארלס פולר, מנהל הבמה והנסיעות של שאקור, יחצן מוזיקלי בשם ג'ק אגננט (אותו שאקור הכיר בזמן הצילומים לסרט ''Above The Rim'' בניו יורק) ואדם נוסף לא מזוהה. לטענתה, בשלב מסוים שהייתה לבדה עם שאקור בחדר בסוויטה השלושה נכנסו וביחד עם שאקור הכריחו אותה לבצע מין אוראלי באדם הלא מזוהה, אגננט ושאקור. שאקור הכחיש בתוקף את ההאשמות על אונס ובריאיון לתוכנית של ארסניו הול  בפברואר 1994 אמר שזה "מטריד" אותו שאישה מאשימה אותו בדבר כזה לאור העובדה שגדל בבית של נשים והוקף בנשים כל חייו. בריאיון שנערך עימו בכלא ב-1995 נתן את גרסתו המלאה לאירוע וטען כי האישה הוזמנה באותו לילה לחדר על ידי אגננט ובשלב מסוים שאקור והיא נכנסו לחדר לבדם והיא עשתה לו עיסוי. לאחר מכן, השלושה נכנסו לחדר והעירו להם הערות מיניות. שאקור הרגיש לא בנוח ויצא מהחדר לבדו בזמן שפולר אמר לו שה[[פובליציסטיקה|פובליציסטית]] שלו ממתינה כבר זמן מה לפגוש אותו ומחכה בחדר נוסף בסוויטה. הפובליציסטית אף העידה במשפטו ותמכה בגרסתו.

שאקור הואשם גם בהחזקת שני אקדחים שלא כחוק אשר נמצאו בחדרו במלון בזמן המעצר. שאקור יטען בעתיד כי האקדחים, אם כי ארבעה במספר, היו שייכים לביגי סמולס ולאדם נוסף שהיה איתו בחדר.

לאחר שהאישום של אגננט הופרד וקיבל משפט משלו, שאקור היה משוכנע כי אגננט "סידר אותו" (ולימים, יטען דרך שירו "''Against All Odds''" כי אגננט שיתף פעולה עם ה־FBI) והכיר את המתלוננת מלפני ההכרות של שאקור איתה ואף אמר זאת בריאיון לעיתון מקומי. שאקור אף יראה באגננט לאחראי בירי בו כמה ימים לאחר אותו ריאיון.

ב-1 בדצמבר 1994 שאקור זוכה מאישום בגין מעשה סדום ושני אישומים נוספים של החזקת נשק שלא כדין, אך הורשע בגין שני אישומים של ניצול מיני מדרגה ראשונה בשל "נגיעה בכוח בישבן של האישה" בחדר מלונו. מושבעים במשפטו אמרו כי היעדר ראיות מנע הרשעה במעשה סדום. עורך הדין של שאקור תיאר את ההרשעה כ"לא מקובלת" וקביעת הערבות ב-3 מיליון דולר כ"בלתי אנושית".

לאחר ההרשעה של שאקור, התיק של אגננט נסגר בעסקת טיעון ללא כלא. שעוזרת ה[[תובע מחוזי|תובע המחוזי]], מליסה מורגס, שניהלה את התיק נגד שאקור, נשאלה מדוע המשפט של אגננט הסתכם בצורה רכה יותר, ענתה כי "המתלוננת סירבה לעבור את זה עוד פעם". למרות זאת, המתלוננת הגישה לאחר מכן [[תביעה אזרחית]] נגד שאקור בסך 10 מיליון דולר אשר הוסדרה בפשרה.

שאקור לא הצליח להפקיד את הערבות של 3 מיליון דולר כדי לשמור על עצמו חופשי עד גזר הדין והסגיר את עצמו לרשויות במחלקת הכלא של [[בית החולים בלוויו]] בניו יורק ב-23 בדצמבר 1994. באותו זמן, הוא עדיין החלים מפציעותיו לאחר שנורה בפתחו של אולפן הקלטות ב-30 בנובמבר. ב-7 בפברואר 1995 נגזר עליו בין 18 חודשי מאסר ל-4 וחצי שנים בכלא למרות רצונה של התובעת לעונש מקסימלי של 7 שנים.

במרץ 1995 שאקור הועבר ל[[בית סוהר שמור|בית כלא שמור]]. ב-29 באפריל 1995 נישא לחברתו קישא מוריס, השניים ביטלו את הנישואים לאחר עשרה חודשים ביחסים טובים. ב-12 באוקטובר 1995 שוחרר שאקור מהכלא על ידי שוג נייט, מייסד חברת התקליטים דת' רואו רקורדס, בערבות של 1.4 מיליון דולר, בזמן המתנה לערעורו במשפט.

=== ירי בשני שוטרים באטלנטה ===
ב-31 באוקטובר 1993 שאקור נעצר ב[[אטלנטה]] בגין תקיפה בנסיבות מחמירות לאחר שירה לעבר שוטרים בלבוש אזרחי וגרם לפציעתם. המשטרה טענה כי השוטרים, זוג אחים, כמעט ונדרסו על ידי עובר אורח; התפתח ויכוח ובאותו הזמן שאקור ופמלייתו שהיו בסביבה התקרבו לעברם לאחר שיצאו ממכוניותיהם. המשטרה הודתה כי אחד השוטרים כיוון אליהם אקדח. חברי ה[[אאוטלוז|אאוטלאוז]] ששהו לצידו של שאקור והוא עצמו טענו כי השוטרים הכו את אותו עובר אורח, שאקור ראה את זה והתערב; השוטרים לא הזדהו כשוטרים ואחד מהם שלף אקדח וכיוון אל בית החזה של שאקור מטווח קרוב כהרתעה; כשזה לא צלח, השוטר שבר את חלון מכוניתו של שאקור עם האקדח וברח. שאקור בתגובה ירה לעבר השוטרים שלוש פעמים וגרם לפציעתם בבטן ובישבן ולאחר מכן עזב את הזירה; הוא נעצר יום אחר כך.

במהלך המשפט התברר כי השוטרים נשאו אקדחים שגנבו מחדר ראיות והיו תחת השפעת אלכוהול בזמן המקרה. כתוצאה מכך האישומים נגד שאקור בוטלו ואחד השוטרים עזב את המשטרה לאחר שבעה חודשים. כול אחד מהאחים הגיש תביעה אזרחית נגד שאקור, כשהראשונה מסתיימת בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט והשנייה מזכה את השוטר אוטומטית ב-210,000 דולר לאחר מותו ב-1998 לאור אי התייצבותם של עורכי הדין מטעם אחוזתו.

=== הרג ילד מכדור תועה ===
ב-22 באוגוסט 1992 שאקור הופיע בפסטיבל במרין סיטי שבקליפורניה ונשאר לאחר מכן על מנת לחלק חתימות למעריצים. בשלב מסוים חבורת אנשים קראו בכינויי גנאי לעברו של שאקור בשל התבטאויותיו על מרין סיטי, עיר שבה גדל, בריאיון שבוצע עימו ושודר בטלוויזיה. אחד מהאנשים חבט בפניו של שאקור, מה שהצית תגרה בין אותה חבורה לשאקור ואנשיו, ויריות החלו להישמע. בתקרית נהרג ילד בן 6 כ-90 מטרים משם אשר רכב על אופניו. על פי דיווחים, [[בדיקה בליסטית]] הראתה כי האקדח ממנו נורה הקליע היה שייך לשאקור, אם כי מעולם לא הוגשו נגדו אישומים. שאקור לכאורה שלף אקדח אותו החזיק ברישיון והפיל אותו על הקרקע; אחיו, [[מופרים שאקור]], הרים אותו, ולאחר מכן [[פליטת כדור|נפלט הכדור]] שהרג את הילד.

הוריו של הילד הגישו תביעה אזרחית נגד שאקור ב-1995 והתיק נסגר מחוץ לכותלי בית המשפט בפשרה שמעורכת בין 300,000 ל-500,000 דולר.

== חיים אישיים ==
בריאיון למגזין Vibe ב-1995 שנערך בזמן שהותו בכלא שאקור מנה בין היתר את [[ג'יידה פינקט סמית']], [[מיקי רורק]] ו[[מדונה]] בין האנשים שדואגים לו. בשנת 2015 אישרה מדונה כי הייתה במערכת יחסים עם שאקור.

שאקור התחבר בזמן לימודיו בתיכון עם השחקנית ג'יידה פינקט סמית' ועזר לה לקבל את התפקיד הקולנועי הראשון שלה בסרט ''Meance II Society'' מ-1993. היא בתורה סייעה לשאקור לקבל תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה [[עולם אחר]] באותה השנה. פינקט סמית' מופיעה בשני [[וידאו קליפ]]ים של שיריו של שאקור, Keep Ya Head Up ו-Temptations. ב-1995 תרמה 100,000 דולר עבור [[ערבות]] שחרורו של שאקור מהכלא; ואף חשפה כי שאקור הציע לה נישואים בזמן שהותו בכלא.

ב-1993, כאשר שוטרים פשטו על חדר המלון של שאקור בניו יורק עקב האשמות לתקיפה מינית, הוחרמה קלטת המתעדת את שאקור מקיים יחסי מין עם החברה שלו דאז, ד'זייר סמית'. בראיון מצולם שנערך עימה ב-2022 אמרה כי לא הייתה קטינה או תחת השפעת אלכוהול בזמן המעשה וכי השוטרים "הוציאו את זה מפרופורציה" ולחצו עליה להתלונן נגדו על מנת להוכיח "דפוס התנהגות".

ב-29 באפריל 1995 בזמן שהותו בכלא, שאקור נישא לחברתו באותו הזמן, קישא מוריס. הם ביטלו את הנישואים ביחסים טובים לאחר כעשרה חודשים.

ב-1993, שאקור התראיין למגזין The Source והקניט את [[קווינסי ג'ונס]] עקב ה[[נישואים בין-גזעיים|נישואים הבין-גזעיים]] שלו עם [[פגי ליפטון]]. בתקופה מאוחרת יותר שאקור הכיר את בתו, קידאדה ג'ונס, והתנצל בפניה. השניים יצאו ביחד מספר חודשים עד מותו של שאקור ב-1996.

==הירצחו==

[[קובץ:Tupac4.jpg|ממוזער|295x295px|התמונה המפורסמת בה צולמו שאקור ונייט כדקות בודדות לפני הירי ב[[הסטריפ|סטריפ של לאס וגאס]]]]בליל 7 בספטמבר 1996 שאקור הגיע ביחד עם [[שוג נייט]], מנכ"ל [[דת' רואו רקורדס]] ל[[לאס וגאס]], [[נבדה]], על מנת לצפות בקרב אגרוף של חברו [[מייק טייסון]] ב-[[MGM Grand (לאס וגאס)|MGM Grand]]. בשעה 20:45 לערך, לאחר שעזבו את הקרב, אחד ממקורביו של נייט הבחין באורלנדו "בייבי ליין" אנדרסון, חבר כנופיית ה[[קריפס]], בלובי של האולם, ואמר לשאקור ונייט שניסה לשדוד אותו ביחד עם אחרים מוקדם יותר באותה השנה. שאקור בתגובה שעט לעברו של אנדרסון עם פמלייתו מאחוריו, והחל להתקיף את אנדרסון. העימות אף נקלט במצלמות האבטחה של בית המלון. הם חזרו לאחר מכן לבית המלון בו שהו על מנת להחליף בגדים, ונסעו שוב עם פמלייתם כחלק משיירה של מכוניות למועדון 662 בלאס וגאס.

סמוך לשעה 23:00 שוטרים רכובים על אופניים עצרו את מכוניתם של שאקור ונייט עקב מוזיקה רועשת ונסיעה ללא לוחית רישוי. לוחית הרישוי נמצאה בתא המטען והם שוחררו כעבור דקות בודדות ללא קנס. בהמשך הכביש, נעצרו בהמתנה בצומת לצד מעריץ של שאקור. המעריץ הבחין בהם וביקש לצלמם, מה שתהיה תמונתו האחרונה של שאקור בחיים. התפתחה שיחה קצרה ושאקור אף הזמין את המעריץ למועדון 662. סמוך לשעה 23:10 עת שעצרו בצומת וחיכו לרמזור להתחלף, רכב עם שתי נשים עצר משמאלם. שאקור הזמין אותן למועדון 662. רגעים ספורים אחר כך, מכונית [[קאדילק]] לבנה עצרה לימינם ונורה לעברם צרור מחלון הנוסעים. ארבעה כדורים פגעו בשאקור; אחד באגן, אחד בידו הימנית ושניים בחזה. אחד מהכדורים נעצר בריאתו הימנית. נייט נפגע בראשו מרסיסים.

למרות פציעתו ועל אף שאחד הצמיגים של המכונית [[תקר|נוקר]], נייט ביצע פניית פרסה ופתח בנסיעה אגרסיבית לאורך קילומטר ב[[הסטריפ|סטריפ של לאס וגאס]] כששאקור מדמם לצידו, עד שלבסוף נעצרו שוב על ידי שוטרים רכובים על אופניים. השוטרים הזעיקו [[פרמדיק]]ים ושאקור ונייט נלקחו לבית חולים. שאקור חובר למכונות הנשמה והוכנס לתרדמת כפויה. מותו נקבע שישה ימים לאחר מכן ב-13 בספטמבר לאור [[אי-ספיקה נשימתית]] שהובילה ל[[דום לב]] לאחר שהריאה הימינית שלו הוסרה בניתוח. הרופאים ניסו להחיותו אך אימו ביקשה להפסיק את הניסיונות.

===חקירת הרצח===
כשבוע לאחר הירי, השוטר האחראי על חקירת הרצח הביע תסכול מהכיוון אליו היא הולכת, וטען כי המשטרה כמעט ולא זוכה לשיתוף פעולה מצד פמלייתו של שאקור. כחודשיים אחר כך, חברו של שאקור וחבר בקבוצת ה[[אאוטלוז]], [[יאקי קדאפי]], שהוגדר כ"עד מפתח", נרצח על רקע אישי לא ברור. בשלב הזה, למשטרה עדיין לא היו פרטים מלבד סוג הרכב וששהו בין שלושה לארבעה גברים [[האדם השחור|שחורים]] על פי עדיי ראייה. לאור הנסיבות, החקירה הגיעה למבוי סתום שילווה אותה שנים קדימה.

בשנת 2002 פרסם העיתון [[לוס אנג'לס טיימס]] מאמר בשני חלקים המבוסס על חקירה שארכה כשנה, ובו נטען שהירי התבצע על ידי כנופיית [[קריפס]] מקומית כנקמה על כך ששאקור הכה את אחד מחבריה כמה שעות קודם. במאמר נכתב כי אורלנדו אנדרסון, שאותו שאקור הכה, ירה את היריות הקטלניות. במאמר הופנתה גם אצבע מאשימה כלפי [[הנוטוריוס בי. איי. ג'י.|ביגי סמולס]] וגורמים בתעשיית הבידור שיש להם קשרים לעולם התחתון, בהם [[שון קומבס]]. אנדרסון נחקר על ידי המשטרה פעם אחת בלבד, הכחיש מעורבות, ופחות משנתיים אחר כך נרצח בעצמו בעימות עם חברי כנופיה יריבה.

=== עדותו של דוויין "קיפי די" דייוויס ===
בשנת 2015 התפרסם [[סרט תיעודי]] בשם ''Murder Rap: Inside the Biggie and Tupac Murders''; בסרט, לצד עדות של החוקר הראשי בתיקי הרצח של שאקור וביגי סמולס בשנים 2006 עד 2009, מוצגים הקלטות מחקירות עדים ומסמכים מתוך חקירת הרצח. הסרט מתמקד בעדות מוקלטת ללא חשש להרשעה ("[[עד מדינה#עדי מלך בארצות הברית|עדות מלך]]") אותה נתן דוויין "קיפי די" דייוויס כחלק מחקירת [[סחר בסמים]] בה היה מעורב ב-2008. כחשוד במעורבות ברצח של שאקור, הוצעה לו חסינות מהאישומים כנגדו אם יספר על כל אשר ידע אודות הירצחו.

דייוויס הסכים וסיפר כי במהלך מפגש ב-1996 עם שון קומבס ואחרים, קומבס הביע את רצונו לרצוח את שאקור ומנהל חברת התקליטים שלו, [[שוג נייט]], בין היתר עקב תגרה פיזית עם נייט במועדון כמה חודשים קודם לכן, שבמהלכה נהרג מאבטחו של נייט. דייוויס סיפר כי במפגש נוסף לאחר מכן, קומבס אף נקט במחיר אותו ישלם. דייוויס הסכים והודה כי מועד ההתנקשות היה מקרי לחלוטין; דייוויס הגיע ללאס וגאס יום לפני הרצח על מנת לצפות בקרב, ואחיינו, אורלנדו אנדרסון, הגיע למחרת ביחד עם חבריו מכנופיית הקריפס. לאחר שאנדרסון הוכה על ידי שאקור ופמלייתו, נפלה ההחלטה מצידם לבצע את ההתנקשות בתגובה. דייוויס המשיך ואמר שניסו להתחקות אחרי צעדיהם זמן מה, ובשלב מסוים המעריצות ששהו לצד רכבם של שאקור ונייט הסגירו את מיקומם. נהג הרכב בו שהו ביצע סיבוב פרסה, עצר מימינם של שאקור ונייט, ואנדרסון ביצע את היריות הקטלניות ממושב הנוסעים האחורי. במהלך הסרט אף מוצגים מסמכים המתעדים עדויות של שלושה [[הלשנה|מודיעים משטרתיים]] המאששים את גרסתו במלואה. לבסוף, ההוכחות היו נסיבתיות בלבד וזה לא הספיק לתביעה נגד אנדרסון, או קומבס.

בראיון טלפוני מהכלא בספטמבר 2025, אישר נייט את גרסתו של דייוויס (אותו הכיר מילדות, ולטענת דייוויס, מבטיהם הצטלבו רגע לפני הירי) וסיפר כי כבערך עשור לאחר הרצח נפגשו השניים במקרה ב[[קריפטו.קום ארנה|סטייפלס סנטר]] בלוס אנג'לס, שם דייוויס התוודה בפניו על כל המעורבים וכי הועבר תשלום מצידו של קומבס לביצוע הרצח. נייט אף סיפר כי קיבל אישוש לגרסה הזאת במקרה אחר בו שוחח עם בכיר בכנופיית הקריפס לשעבר באותו הזמן שסבל מ[[סרטן (מחלה)|סרטן]].

==== מעצרו ====
בספטמבר 2023 נעצר דייוויס בחשד למעורבות ברצח, ככל הנראה עקב ראיות חדשות. זאת לאחר שחודשיים לפני כן, משטרת לאס וגאס פשטה על ביתה של אשתו כחלק מהחקירה. ב-2 בנובמבר 2023 דייוויס כפר בהאשמות נגדו. המשפט בעודנו ממשיך להתנהל.

==לאחר מותו ומורשת==
[[קובץ:MARTa Paolo Chiasera www.tupacproject.it.jpg|ממוזער|אנדרטה לזכרו של שאקור במוזיאון בהרפורד, גרמניה]]
שאקור נחשב בעיני רבים לראפר הגדול והמשפיע ביותר בכל הזמנים. בשנת 2010 מגזין הרולינג סטון דירג את שאקור במקום ה־86 ברשימת "100 האמנים הטובים ביותר"; הראפר והשחקן [[50 סנט]] כתב במאמר: "כל ראפר שגדל בשנות התשעים חייב משהו לטופאק". הראפר [[אמינם]] אף שאב ממנו השראה כשהתחיל את הקריירה שלו באותן שנים, ולאחר שנפטר כתב מכתב תנחומים לאמו, מה שהוביל להתכתבות ממושכת והכרות בין השניים. אחד המכתבים שכתב עבורה בליווי דיוקנו של בנה נחשף בספר ביוגרפיה אודות חייו של שאקור משנת 2008 בשם ''Tupac Remembered''. ההכרות ביניהם הובילה לכך שאמינם יפיק את הפסקול לסרט התיעודי על חייו של שאקור משנת 2003 - [[טופאק: תחיית המתים|טופאק: תחיים המתים]] ואף את אלבומו משנת 2004 - ''[[Loyal to the Game|Loyal To The Game]]''.

במהלך [[פסטיבל קואצ'לה]] בשנת 2012, הופיעה על במת הפסטיבל דמותו של שאקור באמצעות טכנולוגיה המדמה [[הולוגרפיה|הולוגרמה]] (הנקראת באנגלית Musion Eyeliner) וביצעה חלק מהשירים Hail Mary ו- לצד [[סנופ דוג]]. העלות המוערכת של הפקת דמותו נאמדה בין 100 ל-400 אלף דולר. לאחר ההופעה והחשיפה אליה ברשת מכירות אלבומיו ושיריו של שאקור זינקו בחדות ואלבום האוסף שלו משנת 1998 - ''[[Greatest Hits (אלבום של טופאק שאקור)|Greatest Hits]]'', חזר ל[[בילבורד 200|רשימת הבילבורד 200]] לראשונה מאז שנת 2000.

בשלושת העשורים שלאחר מותו נוצרו [[טופאק שאקור#פילמוגרפיה|עשרות רבות]] של סרטים וסדרות תיעודיות המשקפות את חייו וחוקרות את נסיבות מותו, בין אם בהפקות קולנועיות או פרטיות; האחרונה שבהם משנת 2023 - ''Dear Mama'' , כשם שירו המפורסם, המסקרת את חייו, חיי אימו, והיחסים ביניהם. בסדרה מובאים תיעודים חדשים רבים של שאקור שטרם ראו אור עד צאתה.

=== בתרבות ===
ניתן למצוא סימנים רבים לכך ששאקור ממשיך להוות סמל תרבות גם בעת הנוכחית. בשנת 2010 התווסף שירו [[Dear Mama]] ל[[הרישום הלאומי להקלטות|רישום הלאומי להקלטות]] כחלק מ[[ספריית הקונגרס]] בארצות הברית; ב-2017 הוכנס ל[[היכל התהילה של הרוק אנד רול]] בארצות הברית ויצא לאקרנים ה[[סרט ביוגרפי|סרט הביוגרפי]] אודות חייו, [[טופאק: כל העיניים עליי]]; 2023 הייתה שנה משמעותית בה הוענק לו כוכב ב[[שדרת הכוכבים של הוליווד]], הרחוב בו גר בצעירותו ב[[אוקלנד (קליפורניה)|אוקלנד]] שב[[קליפורניה]] שונה על שמו, ויצא לאור ספר ביוגרפי רשמי נוסף אודות חייו בשם: ''Tupac Shakur: The Authorized Biography''. התקיימו אף תערוכות המסקרות את חייו שכללו מיצגים חדשים שטרם נראו; הראשונה שבהן התקיימה בשנת 2015 במוזיאון הגראמי ב[[לוס אנג'לס]]. בשנת 2022 נחנכה תערוכה נוספת בלוס אנג'לס בשם ''Tupac Shakur: Wake Me When Im Free'' והתקיימה למספר חודשים. שתי התערוכות נערכו בשיתוף פעולה עם קרן מטעם משפחתו של שאקור הדואגת להנציחו ומפעילה לזכרו אתר אינטרנט עם חנות מקוונת.

==פרסים ומועמדויות==
 

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומי סטודיו ===


=== סינגלים ===
**הרשימה מתייחסת לסינגלים כאמן מוביל בלבד, ולא כחלק משיתוף פעולה או מקבוצה'''

## פילמוגרפיה

### סרטים תיעודיים וביוגרפיות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
*
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:קורבנות רצח בארצות הברית
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:פשע בנבדה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:נרצחים: מוזיקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996