open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alligator Bites Never Heal

***Alligator Bites Never Heal*** (בעברית: "**עקיצות תנין לעולם לא נרפאות**") הוא המיקסטייפ השלישי של הראפרית דואצ'י אשר יצא ב-30 באוגוסט 2024

דרך טופ דואוג אנטרטיינמנט וקפיטול רקורדס. הוא נתמך על ידי הסינגלים "Nissan Altima", "Boom Bap", ו"Denial Is a River". המיקסטייפ כולל הפקה ממגוון מפיקים כולל Banser, דרהיל קמפר, Childish Major, Kal Banx, Devin Malik ומונטה בוקר, כמו גם הופעת אורח יחידה של הראפר קונטפטיש.

*Alligator Bites Never Heal* זכה באלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-67, בעוד שהסינגל המוביל שלו "Nissan Altima" קיבל מועמדות להופעת הראפ הטובה ביותר ודואצ'י עצמה זכתה במועמדות לאמן החדש הטוב ביותר.

## רקע וקידום
לאחר שמצאה הצלחה ויראלית בטיקטוק עם הסינגל שלה "Yucky Blucky Fruitcake" בשנת 2021, דואצ'י הוחתמה ב- טופ דואוג אנטרטיינמנט וקפיטול רקורדס במרץ 2022, והפכה לראפר האשה הראשונה שהחתימה את הראשון. באוגוסט של אותה שנה, היא הוציאה את ה-EP השני שלה ואת התקליט הראשון של הלייבל הגדול, *She/Her/Black Bitch*, הכולל רמיקס לסינגל "Puasive " עם חברתה ללייבל TDE סיזה.

בזמן קידום ה-EP ב-2022, דואצ'י הצהירה בראיון ל"רולינג סטון" שהיא עובדת על אלבום הבכורה שלה, שכלל מפגשי אולפן עם פארל ויליאמס ובייביפייס. לאחר שהשיגה את הכניסה הראשונה שלה לבילבורד הוט 100 עם הסינגל "What It Is (Block Boy)" בהשתתפות קודאק בלאק, היא הצהירה בראיון באוגוסט 2023 ל-"'PopSugar" שהיא "בדיוק חזרה מג'מייקה כשהיא מסיימת את [אלבום הבכורה שלה]", ורמזה לשחרר אותו בסיבוב ההופעות של Scarlet Cat. עם זאת, לא הוכרז תאריך שחרור רשמי. היא המשיכה לשחרר באופן קבוע סינגלים עצמאיים, כולל "Pacer" בספטמבר ו"Alter Ego" בהשתתפות JT במרץ של השנה שלאחר מכן.

ב-12 ביולי 2024, דואצ'י החלה לשחרר סדרה בשם *[[Swamp Sessions]]* דרך המדיה החברתית; אלו היו שירים קצרים שנכתבו והוקלטו בפרקי זמן של שעה, כל אחד בליווי קליפ. הפרק השלישי של *Swamp Sessions*, שכותרתו "Nissan Altima", שוחרר לאינסטגרם וליוטיוב ב-27 ביולי 2024, וישוחרר בפלטפורמות סטרימינג כמעט שבוע לאחר מכן ב-2 באוגוסט.

ב-14 באוגוסט 2024, יום הולדתה ה-26 של דואצ'י, *Alligator Bites Never Heal* הוכרז רשמית כמיקסטייפ ראשון תחת לייבל גדול, כאשר רשימת הרצועות נחשפה שישה ימים לאחר מכן ב-20 באוגוסט. שלושה ימים לאחר מכן, הפרק השישי והאחרון של *Swamp Sessions*, שכותרתו "Boom B the single", שוחרר בתור הסינגל השני. "Denial Is a River" שוחרר לתחנות רדיו עכשוויות קצביות כסינגל השלישי של המיקסטייפ ב-14 בינואר 2025. "Anxiety", שיצא ב-4 במרץ 2025, התווסף להוצאה המחודשת הדיגיטלית כסינגל הרביעי, אשר הגיעה למקום ראשון בישראל במצעד השבועי של גלגלצ.

## ביקורות
### רשימות סוף שנה

## פרסים ומועמדויות

## רשימת השירים

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקסטייפים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הראפ של השנה
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
אקספו אילת

ממוזער
**אקספו אילת** (**Expo Eilat**) הוא מתחם בפארק הטרמינל באילת שנפתח חלקית באוקטובר 2024 בצמוד לאזור המלונות, ומשמש לקיום ירידים, תערוכות, כנסים ואירועים נוספים. המתחם המקורה משתרע על פני כ-11 דונם, יכול להכיל עד כ-5,000 אנשים ופועל בכל עונות השנה. כמו כן, המתחם הוא מרכז הכנסים הראשון באילת והוא נבנה בעלות של כ-45 מיליון ש"ח.

המתחם מחולק שלושה חלקים: Space - מתחם הופעות וכנסים עם קיבולת עד 5,000 אנשים; Emilia - מתחם לאירועים פרטיים עם קיבולת של עד 1,800 אנשים; ו-Muse - בר-מסעדה.

חברת ליאם הפקות, בבעלותו של הזמר אייל גולן, מחזיקה בכ-25% מהמיזם.

## ראו גם
* פארק המים באילת
* דום אקספו ים המלח
* אקספו תל אביב

## קישורים חיצוניים
* 
* מתחם אקספו אילת, באתר התיירות של אילת

## הערות שוליים

קטגוריה:אילת: מבנים
קטגוריה:ישראל: מרכזי כנסים
קטגוריה:אילת: אטרקציות
קטגוריה:ישראל: מתחמי הופעות
עין כושי

**עין כושי** הוא יישוב עתיק באזור השרון, שמוזכר בתלמוד תחילה כיישוב יהודי ולאחר כישלון מרד בר כוכבא כיישוב שומרוני עם תעשיית יין משגשגת שהחכמים היהודיים יצאו כנגד צריכתה.

עין כושי הוא ככל הנראה האתר שמכונה בעברית "חורבת כוסית" ובערבית "חירבת כוסיה"; ממערב לבאקה אל גרביה וליד המושב מאור בכניסה לעמק עירון.

## החפירות באתר
אדם זרטל חפר במקום ב-1977 ומצא בו טבעת מתומנת עם פסוקים מהתורה השומרונית, ועל פני השטח נמצאה כתובת המתייחסת לרכישת חלקת אדמה בידי הנוכרים שהגלו האשורים ארצה מבבל ומעילם ויושבו גם כאן במקום תושבי ממלכת ישראל שהוגלו אשורה; ככל הנראה בשנותיו האחרונות של סרגון השני. הכתובת נכתבה בכתב יתדות ומלמדת שהגולים שהובאו ארצה התגאו בתרבותם המסופוטמית ותעדפו אותה על התרבות הישראלית המקומית, בסירובם לאמץ את הכתב האלפביתי שיותר קל לכתיבה.

בנובמבר 1998 בוצעה חפירת בדיקה בשוליים המערביים של האתר, בשל הנחת עמוד חשמל שפגע בממצאים בו. החפירה חשפה גת מעוטרת פסיפס מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל, שחלקים ממנה נהרסו מהצבת העמוד במקום.

בחפירת בדיקה במקום ב-2001, בטרם הונחו תשתיות תקשורת, נתגלו ממצאים מהתקופה הרומית, הביזנטית והממלוכית.

בחפירה בצד המזרחי במקום ב-2006, נתגלו שרידי מתקני תעשייה ובית קברות מהתקופה הרומית המאוחרת והוערך שגודל האתר הוא כ-100 דונם.

בדרום האתר נתגלו ב-2007 שכבות מתקופת הברונזה התיכונה 1, מתקופת הברזל ומהתקופה הביזנטית. קבר שנתגלה במקום נשדד על ידי תושב באקה אל גרביה, שנעצר לאחר שהממצאים אותרו בביתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:השרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:יישובים שומרוניים לשעבר
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
גרייס ממונקו

**גרייס ממונקו** (באנגלית: **Grace of Monaco**) הוא סרט דרמה ביוגרפי משנת 2014 בבימויו של אוליבייה דהאן, המבוסס על תסריט מאת אראש אמל. הסרט מתמקד בתקופה בחייה של גרייס קלי, השחקנית ההוליוודית זוכת האוסקר שהפכה לנסיכת מונקו, ומגולל את התמודדותה עם משבר פוליטי בין הנסיכות לצרפת בשנות ה-60. בתפקיד הראשי מככבת ניקול קידמן, לצד טים רות' כנסיך רנייה השלישי, פרנק לנגלה, פז וגה ופרקר פוסי.

הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בסוף נובמבר 2013, אך לאחר מכן תאריך ההפצה נדחה ל-14 במרץ 2014, עד שלבסוף הוסר מלוח ההפצה ללא הגבלת זמן. הוא פתח את פסטיבל קאן 2014 והוקרן מחוץ לתחרות. הסרט יצא לבתי קולנוע בכמה מדינות במהלך 2014, אך דילג על הפצה קולנועית בארצות הברית ובסופו של דבר שודר לראשונה בערוץ הכבלים Lifetime ב-25 במאי 2015.

## תקציר עלילה
הסרט מתאר את חייה של גרייס קלי לאחר נישואיה לנסיך רנייה השלישי והפיכתה לנסיכת מונקו. במרכז העלילה עומד המשבר הפוליטי של 1963, כאשר נשיא צרפת שארל דה גול מאיים לספח את מונקו לצרפת בשל סכסוך מיסים. גרייס מוצאת את עצמה נקרעת בין רצונה לשוב לקריירת המשחק בהוליווד לבין חובותיה כנסיכה, ובוחרת להתמסר לתפקידה המלכותי בניסיון להציל את הנסיכות מהמשבר המאיים.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[ניקול קידמן]]** – גרייס קלי, שחקנית הוליוודית שהפכה לנסיכת מונקו.
* **[[טים רות']]** – הנסיך רנייה השלישי, שליט מונקו ובעלה של גרייס.
* **[[פרנק לנגלה]]** – האב פרנסיס טאקר, יועץ רוחני לגרייס.
* **[[פאס וגה]]** – מריה קאלאס, זמרת אופרה וחברתה של גרייס.
* **פרקר פוסי** – מאדג' טיבי-פאוקון, עוזרת אישית לגרייס.

## ביקורות
הסרט "גרייס ממונקו" זכה לביקורות שליליות ברובן. באתר Rotten Tomatoes הוא קיבל ציון של 9% על בסיס 109 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים: "הופעתה של ניקול קידמן אינה מצליחה להציל את 'גרייס ממונקו' מתסריט שטחי ובימוי חסר השראה." באתר Metacritic הסרט זכה לציון ממוצע של 21 מתוך 100, המבוסס על 33 ביקורות, המעיד על "ביקורות שליליות בדרך כלל". משפחת המלוכה של מונקו הביעה התנגדות לסרט, וטענה כי הוא אינו משקף את המציאות ההיסטורית.

יעל שוב מ"טיים אאוט" כתבה: "חייה המסקרנים של גרייס קלי הופכים ב'גרייס ממונקו' לקשקוש קולנועי הנע בין גיחוך לשעמום."

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלוקות קולנועיות
קטגוריה:מונקו בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
פזמון חוזר (שיר)

"**פזמון חוזר**" הוא שיר בביצוע האחים והאחיות שהשתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1980 וזכה במקום הראשון, אולם לא ייצג בסופו של דבר את ישראל באירוויזיון. השיר התווסף כרצועת בונוס מס' 6, לאלבום של הלהקה משנת 1979, "בכל מקום - שירי משוררים".

## השיר בפסטיבל הזמר

השיר נכתב, הולחן ועובד על ידי גידי קורן, שהיה מנהל הלהקה.
השיר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1980, שהתקיים ב-29 במרץ 1980 בבנייני האומה בירושלים, וזכה במקום הראשון בתחרות עם 68 נקודות. במקום השני עם 55 נקודות זכו עדנה לב ואריק רודיך, עם השיר "הלילות היפים שלנו" ואת המקום השלישי בתחרות עם 53 נקודות חלקו להקת סקסטה עם "אני עושה לי מנגינות" ושימי תבורי עם "אתמול היית שונה".

השיר אמור היה לייצג את ישראל באירוויזיון 1980, אך ישראל סירבה לארח את התחרות בפעם השנייה ברצף, עקב קשיי תקציב של הערוץ הראשון. בנוסף לכך, התאריך הסופי של אירוויזיון 1980 התנגש עם התאריך העברי של יום הזיכרון לחללי צה"ל, דבר אשר גרם לישראל לפסול את עצמה מיידית מן התחרות, על אף היותה הזוכה בשנה הקודמת. התחרות התקיימה לבסוף בעיר האג שבהולנד, לאחר שיו"ר רשות השידור, טומי לפיד, הפציר במקבילו ההולנדי לקיים את התחרות במדינתו.
פסטיבל הזמר 1980 היה אחרון פסטיבלי הזמר, לאחריו הוחלט לבטל את לבטל את התחרות, ולהחליפה בתחרות הקדם אירוויזיון.

## השיר במצעדים
במצעד השנתי לשנת ה'תש"ם-1980 של רשת ג', השיר הגיע למקום ה-30.

## בתרבות
* השיר בוצע בשנת 2006 על ידי משתתפי הדרמה מוזיקלית היומית הישראלית "השיר שלנו", בעונה השלישית שלה.

## קישורים חיצוניים
* "פזמון חוזר", באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 20px "פזמון חוזר", באתר המוזיקה Spotify
* 44px "פזמון חוזר", באתר המוזיקה אפל מיוזיק

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גידי קורן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי גידי קורן
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירים שזכו בפסטיבל הזמר והפזמון
דום אקספו ים המלח

**דום אקספו ים המלח** הוא מתחם בעין בוקק בים המלח שנפתח באפריל 2025, בצמוד לאזור המלונות, ומשמש לקיום ירידים, תערוכות, כנסים ואירועים נוספים. המתחם המקורה משתרע על פני כ-5 דונם, מתנשא לגובה של 20 מטרים, יכול להכיל עד כ-5,000 אנשים ופועל בכל עונות השנה. כמו כן, המתחם הוא מרכז הכנסים הראשון בים המלח והוא נבנה בעלות של כ-120 מיליון ש"ח. הפרויקט נוסד על ידי איש עסקים מוטי גרין וחברת השטיח המעופף.

המתחם נקרא דום (באנגלית: Dome, כיפה בעברית) בזכות צורתו הייחודית של המבנה ככיפה לבנה גדולה המשתלבת בנוף המדברי. אותה כיפה ייחודית משתמשת בלחץ אוויר המוזרם על ידי מדחסי ענק, מה שמאפשר מבנה ללא עמודים פנימיים. כמו כן, הקמת המתחם היא חלק מהשקעה כוללת בפיתוח התיירותי של אזור ים המלח, במטרה להפוך את המקום למרכז תרבות ובילוי מרכזי בישראל. פרויקטים נוספים כוללים פיתוח טיילת רציפה בין חמי זוהר לעין בוקק, הקמת מלונות נוספים ועוד.

מאז פתיחתו, הדום אירח מגוון אירועים, כולל מסיבות, כנסים ופסטיבלים, והפך לאטרקציה מרכזית באזור ים המלח. לדוגמה, במרץ 2025 התקיים במקום פסטיבל ים תיכוני בהשתתפות אמנים מובילים.

## ראו גם
* קניון ים המלח
* אקספו אילת
* אקספו תל אביב

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עין בוקק
קטגוריה:ישראל: מרכזי כנסים
קטגוריה:ישראל: מתחמי הופעות
פט ורביק

**פטריק מרטין ורביק** (באנגלית: ** Patrick Martin Verbeek**; נולד ב-24 במאי 1964) הוא שחקן הוקי קרח מקצועני קנדי לשעבר והמנכ"ל הנוכחי של אנהיים דאקס בליגת ההוקי הלאומית. ורביק שיחק בחמש קבוצות במשך 20 שנות קריירת משחק וזכה בטבעת גביע סטנלי עם דאלאס סטארס בשנת 1999. כינויו, "**כדור שנאה קטן**", ניתן לו ב-1995 על ידי גלן הילי לאחר שחברו לקבוצת ניו יורק ריינג'רס ריי פרארו תויג כ"כדור שנאה גדול".

הוא אחד מכמה שחקני NHL שכבשו 500 שערים, אך אחד מארבעה שמתאימים אך אינם חברים בהיכל התהילה של ההוקי.

## קריירת משחק
ורביק גדל בפטרוליה, אונטריו ושיחק הוקי לפני שהתאים למועדון עירו. מועדון ששיחק בעונת 1980 כנער בן 15.

ורביק נבחר במקום ה-43 על ידי ניו ג'רזי דווילס בדראפט ה-NHL 1982. הוא עזר לדווילס להופיע בפלייאוף הראשון שלהם בעונת 1987/88, כאשר כבש שיא מועדון של 46 שערים עד שנשבר בעונת 2005/06 על ידי 48 שערים של בראיין ג'יונטה.

ב-15 במאי 1985, אחד מאגודליו של ורביק נחתך ממקדחה בתאונת חקלאות. הודות לאביו ואחיו האגודל שלו ניצל, ולאחר שיקום מקיף חזר ורביק להוקי.

ורביק חתך את רגלו של מגן וושינגטון קפיטלס, רוד לנגוויי עם מחליקו. ה-NHL קבע שהתקרית אירעה בשוגג, אבל התקרית הוסיפה שמן ליריבות בין וושינגטון לניו ג'רזי.

לאחר עונת 1988/89, הדווילס העבירו אותו בעסקה להרטפורד ויילרס. בעונתו הראשונה הוביל את הקבוצה בהבקעת שערים ובשנייה זכה בתואר ה-MVP של הקבוצה. ב-1991 הוא נבחר לנבחרת האולסטאר בפעם הראשונה ובעונה שלאחר מכן מונה ורביק לקפטן הויילרס. לאחר תקופה קצרה עם הריינג'רס, הוא חתם חוזה עם דאלאס סטארס כשחקן חופשי ב-1996, איתם זכה בגביע סטנלי הראשון שלו ב-1999.

במהלך עונת 2000, הוא חתם על חוזה עם דטרויט רד וינגס. בדטרויט, הוא עבר את רף 1,000 הנקודות, כבש את שערו ה-500, והפך לאחד מ-25 המובילים בכיבוש שערים בקריירה לפני שחזר לדאלאס בעונת ה-NHL האחרונה שלו ב-2002.

ורביק הוא שחקן ה-NHL היחיד שצבר 40 שערים ומעלה ו-200 דקות עונשין ומעלה באותה עונה שלוש פעמים.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו, הוא הפך לשדרן ספורט משני במשרה חלקית עבור שידורי טלוויזיה של משחקי החוץ של רד וינגס. ורביק הוא השחקן היחיד בתולדות ה-NHL שכבש למעלה מ-500 שערים בקריירה ו-2,500 דקות עונשין בקריירה. הוא עזב את תפקידו כשדרן בספטמבר 2006, כדי לשמש בתור סקאוט של הרד וינגס. ורביק גויס מאוחר יותר על ידי חברו לקבוצה לשעבר, סטיב אייזרמן לשמש כעוזר מנכ"ל בטמפה ביי לייטנינג. פט ורביק עבד לצד אייזרמן עבור הלייטנינג במשך שנים, עד שהצמד בסופו של דבר חזר לדטרויט. ב-6 במאי 2019, ורביק מונה לעוזר מנכ"ל דטרויט רד וינגס.
ורביק מונה למנכ"ל אנהיים דאקס ב-3 בפברואר 2022.

## חיים אישיים
לוורביק ולאשתו דיאן יש חמישה ילדים. בן אחד בשם קייל וארבע בנות: סטפני, קנדל, היילי וג'ורג'אן. המשפחה התגוררה בברמינגהם, מישיגן במהלך כהונתו ברד וינגס, לפני שעברה לניופורט ביץ', קליפורניה. פטריק קיין התגורר עם ורביק ומשפחתו ב-2003, לאחר שעבר לדטרויט כדי לשחק במועדון הוקי בסביבה. קיין ייחס את ורביק כמנטור ואף חיקה את סגנון המשחק שלו.

## פרסים
* גביע סטנלי עם דאלאס סטארס ב-1999.
* נבחר לשני משחקי אולסטאר: 1991, 1996.

## סטטיסטיקת קריירה
### עונה סדירה ופלייאוף

### קריירה בינלאומית

## ראו גם
* קפטן (הוקי קרח)

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני הוקי קרח קנדים
קטגוריה:קנדים ממוצא הולנדי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1964
פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר

**פרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר** הוא פרס קולנועי שמוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית לעיתונות. הפרס מוענק לתסריטאים שכתבו תסריט מקורי — כלומר, שאינו מבוסס על חומר קיים כמו ספר, מחזה או סרט קודם — והפגינו יצירתיות יוצאת דופן, עומק רעיוני, ופיתוח דמויות ועלילה ברמה גבוהה. הפרס נחשב לאחד מפרסי סטלייט, שמטרתם להוקיר מצוינות בתחומי הקולנוע, הטלוויזיה והמדיה הדיגיטלית. לאורך השנים זכו בו תסריטאים נודעים, ולעיתים רבות הוא נחשב כסמן מוקדם למועמדויות או זכיות באוסקר.

## זוכים ומועמדים


## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי סטלייט
סטלייט, מקורי
יצחק לוי (מנכ"ל משרד החקלאות)

**יצחק לוי** (5 ביוני 1898 – 3 בנובמבר 1985) היה מנכ"ל משרד החקלאות ומנהל מינהל מקרקעי ישראל.

## ביוגרפיה
לוי נולד ב-5 ביוני 1898 בסופיה, ולמד בגימנסיה בעיר, ולאחר מכן באוניברסיטת וינה. לאחר לימודיו שימש מזכיר הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בבולגריה.

בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי במקוה ישראל. ב-1927 היה ממקימי המושב בית-חנן. ב-1945 נבחר למרכז החקלאי וריכז את תחום המושבים. אחרי קום המדינה עבר לתפקיד ניהולי במחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית.

בתחילת 1958 החליף את חיים גבתי כמנכ"ל משרד החקלאות. בשנת 1960 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של תה"ל. בנובמבר 1961 התפטר מתפקידו כמנכ"ל משרד החקלאות. לאחר התפטרותו שימש כציר לענייני חקלאות באמריקה הדרומית מטעם תה"ל, וישב בברזיל. ב-1965 שב לישראל.

באפריל 1967 החליף את שלמה שמיר בתפקיד מנהל מינהל מקרקעי ישראל. לוי כיהן בתפקיד עד 1 ביוני 1972.

לוי נפטר ב-3 בנובמבר 1985 ונקבר במושב בית חנן.

## הערות שוליים

קטגוריה:בית חנן: אישים
קטגוריה:יהודים בולגרים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מנכ"לי משרד החקלאות
קטגוריה:מנכ"לי מינהל מקרקעי ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
תורבת קמרייה

**תורבת קמריה** המכונה גם נבי עכאשה, הוא מתחם הכולל מבנה מקאם מהתקופה הממלוכית ומסגד מן התקופה העותמאנית ולצדם עצי זית עתיקים בני כאלף שנה. המתחם ממוקם מאחורי בניין ההסתדרות הישן ברחוב שטראוס בירושלים.

מבנה הקבר שנבנה במאה ה-12 נקרא על שם חסאם א-דין אל-קמרי שהגיע לירושלים עם צלאח א-דין בשנת 1187, ועל פי המסורת המוסלמית, קבורים בו שלשה מבניה של משפחת קמריה, אשר נפלו בקרבות נגד הצלבנים בין השנים 1251–1266.
מבנה המסגד נקרא על שם נבי עוכשה (עכאשה) בן מוחסן, מחבורת מקורביו של הנביא מוחמד, לפי המסורת המוסלמית, נמנה עם כובשי ירושלים בשנת 638.

## היסטוריה

המבנה הוקם בתקופה הממלוכית, והוא מהווה עדות להיסטוריה העשירה של ירושלים בתקופה זו. לאורך השנים, המקום שימש כאתר קבורה ופולחן עבור תושבי האזור המוסלמים.

האגדה הירושלמית מספרת כי מקור השם של רחוב הנביאים הסמוך, הוא במתחם של תורבת קמרייה, אשר על פי מסורות מקומיות כולל בתוכו את קבריהם של שלושה נביאים – מוסלמי, יהודי ונוצרי.

בנוסף לערכו ההיסטורי והדתי, תורבת קמריה מהווה גם נקודת ציון ארכיטקטונית, המייצגת את סגנון הבנייה הממלוכי הייחודי.

## מיקום וחשיבות

תורבת קמריה ממוקמת ברחוב שטראוס, אחד הרחובות המרכזיים בירושלים, עם זאת המקום איננו מוכר ומיקומו בלב אזור מגורים המאוכלס כבר מאמצע המאה ה-19 שכונות יהודיות, הביא לכך שהמקום איבד מחשיבותו.

## שימור ושיקום

עם השנים, סבל המבנה מבלאי טבעי ומפגעי הזמן. במהלך השנים לא נעשו מאמצים מספיקים לשימור ושיקום המקום, אף שהוקמה בקרבות גינת משחקים, המקום שימש המחסן של עיריית ירושלים, למרות הצורך לשמר את ערכו ההיסטורי והתרבותי עבור הדורות הבאים.

## פתחא דקרתא

על פי מסורת יהודית המיוחסת לתלמידי הגר"א, המקום הוא "פתחא דקרתא" - פתח העיר. מקור הביטוי בסיפור תלמודי על מקום מושבו של המשיח. תלמידי הגר"א סברו שה'קרתא' המדוברת היא ירושלים, ולא רומי. הם הסבירו שירושלים מוקפת במעגלים של קדושה, וגבול "חומות ירושלים" עובר באחוזת קבר נבי עכאשה. מסורת זו מופיעה בספר "מוסד היסוד" של אלעזר הורביץ, שמייחס את המידע לשלמה זלמן ריבלין. לפי המסורת, במקום היה "אוהל משיח בן יוסף" ששימש ללימוד קבלה ותפילות.

## קבר בנימין

בשנים האחרונות התפתחה מסורת הקושרת את האתר לבנימין בן יעקב, למרות שמסורות קדומות יותר מייחסות את קברו של בנימין בן יעקב לאתר נבי ימין ליד כפר סבא, או למערה ביישוב ראמה.

## לקריאה נוספת

תורבת קמריה באתר רשות העתיקות

אתר מוסלמי הפך לקבר בנימין באתר זו הדרך

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות
זידאן כעביה

**זידאן כעביה** (בערבית: **زیدان كعبية**; נולד ב-6 במרץ 1955) הוא פוליטיקאי בדואי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית כעביה-טבאש-חג'אג'רה.

## ביוגרפיה
נולד לנהאר וסבחה וגדל בכפר כעביה שב. למד בבית ספר יסודי בכעביה ובתיכון עירוני נצרת.

לאחר התיכון למד לתואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.

בהמשך עבד כמנהל מחלקה להבטחת הכנסה בהמוסד לביטוח לאומי בסניף נצרת.

בספטמבר 2000 התמודד בבחירות לראשות המועצה כעביה-טבאש-חג'אג'רה מול מחמד כעביה ואברהים סלאמנה וניצח עם 51.27% מהקולות לעומת 48.57% לסלאמנה.

ביולי 2004 התמודד לכהונה נוספת אך הפסיד ליאסר טבאש לאחר שקיבל 36.83% מהקולות לעומת 62.73% לטבאש.

בפברואר 2005 כאשר יצחק הרצוג כיהן כשר הבינוי והשיכון מונה ליועץ השר לענייני המגזר הלא יהודי. כשהרצוג כיהן כשר התיירות
ושר הרווחה והשירותים החברתיים, המשיך כעביה בתפקיד זה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות המועצה מול יאסר טבאש ונבחר לתפקיד לאחר שזכה ב-56.15% מקולות הבוחרים, לעומת 43.85% לטבאש.

בשנים 2008–2013 כיהן כחבר דירקטוריון מפעל הפיס, כנציג החברה הערבית מטעם הוועד הארצי לראשי הרשויות המקומיות הערביות בישראל.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לכהונה נוספת מול מוחמד כעביה, חסן כעביה, ראפע חג'אג'רה ויאסר טבאש. בסיבוב הראשון של הבחירות קיבל 29.33% מהקולות והעפיל לסיבוב השני מול יאסר טבאש אשר קיבל
31.27% מהקולות. בסיבוב זה ניצח עם (56%, 1,521 קולות) לעומת (44%, 1,195 קולות) לטבאש. עם בחירתו לראשות המועצה, שימש גם כיו"ר פורום ראשי הרשויות הבדואיות בצפון. כמו כן, היה מיוזמי תוכנית 1480, תוכנית ממשלתית להעצמה ולחיזוק כלכלי-חברתי של היישובים הבדואים בצפון לשנים 2016–2020.

בבחירות ב-2024 התמודד שוב מול יאסר טבאש, אך הפסיד בפער של 49.21% לעומת 50.79%.

מכהן כחבר הנהלה בארגון "קרן מסירה" הפועל למען אנשים עם מוגבלויות בחברה הערבית בישראל.

הוא נשוי לסאלחה ואב לשישה. מתגורר בכפר כעביה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצת כעביה-טבאש-חג'אג'רה
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אלכס ויינגרט

**אלכס ויינגרט** (נולד ב-29 באפריל 1968) הוא שחקן עבר ישראלי.

## ביוגרפיה
בשנים 1983–1986 למד בפנימיית בוייאר בירושלים, תיכון מקיף ד’ בבאר שבע וקיבל תעודת בגרות עיונית.

בשנת 1990 למד בסדנת תיאטרון בניסן נתיב בירושלים.

בשנים 1992–1994 למד בבית ספר למשחק בית צבי.

בשנים 2001–2002 למד לימודי דרמה תרפיה וטיפול באומנות במכללה האקדמית בית ברל.

בשנת 2002 למד סדנת ליצנות עם אנג’לה די קסטרו, סדנאות הבמה.

בשנים 2002–2003 למד קורס ליצנות רפואית בבית החולים אסף הרופא.

בשנת 2003 למד סדנת מלודרמה בהנחיית פיליפ גוליה.

בשנים 2005–2007 למד תואר בוגר [ B.Ed] בבימוי והוראת תיאטרון במכללת סמינר הקיבוצים.

בשנת 2008 למד התמקדות (FOCUSING) מוסמך המרכז הישראלי להתמקדות.

בשנים 2009–2011 למד לימודי דרמה תרפיה במכללה האקדמית תל-חי שלוחת הכפר הירוק.

ויינגרט כתב את הספר "ליצן על ענן".

כיום ויינגרט הוא ליצן רפואי ומטפל רגשי בדרמה בחברה שהקים שנקראת "אלכס ויינגרט להאיר את הכוחות שבפנים".

## בתיאטרון
* הצגות הילדים – ״ילקוט ותיק״ ,״בכי תמרורים״, ״בירה ודי״, "כספיון", "אי המטמון".
* אימפ – מופע אימפרוביזציות.
* תיאטרון הנגב – "כתוב על הקיר".
* בשנת 1994 שיחק בבית ליסין – "סיפורו של זרע".
* בשנים 1995-1996 שיחק בתיאטרון חיפה – ״בני ערובה״, ״המיליונרית מנאפולי״, ״אנטיגונה״, ״הקפטן״.
* בשנת 1997 שיחק בתיאטרון באר שבע – "הוא הלך בשדות", "הפסנתר של ברטה".
* בשנת 1999 שיחק והשתתף בהצגות ־ "אנסמבל עיתים", רינה ירושלמי "מקבת".
* בשנת 2002 שיחק בתיאטרון עוטף הנגב – "בן", "הציפור הלבנה", "ילדי סלבינו", ובתיאטרון הסימטה – "כאן נמלה רות קיבלתי".
* בשנת 2003 שיחק בתיאטרון מופע – "דמעות של אריה".
* בשנת 2004 העלה מופע יחיד מקורי בשם "זאב".
* בשנים 2009 – 2005 שיחק בתיאטרון פסיק – "מוטנטים", ובתיאטרון פסיק בהצגה "ליצני החצר".
* בשנת 2011 שיחק בהצגת יחיד "תיבת נוח" – שיחות עם אלוהים, ובהצגת יחיד מקורית "השבט העצוב".
* בשנת 2013 שיחק בתיאטרון נוצר, תיאטרון עד הבית "בובה מאייסס", ובתיאטרון פסיק בשילוב בית ליסין "ליצני החצר".
* בשנת 2014 שיחק בתיאטרון פסיק – "מאחורי הגדר".
* בשנת 2015 שיחק בתיאטרון נוצר – "האורסטיאה".
* בשנים 2016–2020 שיחק בתיאטרון נוצר – "הנידפים", "תזמורת החיות".

## הופעותיו בטלוויזיה ובקולנוע
ויינגרט הופיע בין היתר בסדרות ובסרטים "כנפיים" (בתפקיד חובש), "דגי רקק", "עד ראייה", "מה אתם הייתם עושים?", "הפרופסורים", בנוסף השתתף בפרסומת של מקדונלד'ס, ובפרומו של התוכנית "העוקץ" שהנחה נמרוד הראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
זיאד אל-בנדכ

**זיאד עבדאללה חנה אל-בנדכ** (בערבית: **زياد البندك**; נולד ב-1 בפברואר 1960) הוא מהנדס חשמל ופוליטיקאי נוצרי-פלסטיני, שכיהן כשר התיירות ושר השלטון המקומי בממשלות הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
זיאד נולד בעמאן, ירדן, שם גם גדל והשלים את לימודי הבגרות. הוא השלים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת TU דרזדן, גרמניה, בשנת 1985. הוא נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בבית לחם. עד שנת 1997 עבד בהנדסת חשמל, ולאחר מכן התמנה לתפקיד סגן ראש העיר בית לחם.

בתחילת שנות ה-70 הצטרף אל-בנדכ למפלגה הקומוניסטית הירדנית, ונשאר בה עד 1989. במהלך שנות לימודיו באוניברסיטה הוא היה פעיל במסגרת תנועת הסטודנטים. לאחר סיום לימודיו הפך לחבר בהסתדרות המהנדסים בבית לחם. הוא עוסק במיוחד בנושא הנוכחות הנוצרית ברשות הפלסטינית, במיוחד לאור הירידה באחוז הנוצרים הפלסטינים.

הוא כיהן כשר התיירות בממשלתו השלישית של אחמד קריע מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006. כמו כן מונה לשר במשרד לשלטון מקומי בממשלתו הראשונה של סלאם פיאד בין השנים 2007–2009. הוא גם מונה כיועץ לאבו מאזן לענייני נוצרים, וחבר בוועדה הנשיאותית העליונה לענייני כנסייה ברשות הפלסטינית.

אל-בנדכ הוא מהפוליטיקאים הפלסטינים הבודדים שערכו ביקור באושוויץ, וגם ספג על כך ביקורת מארגון הטרור חמאס. עם זאת, ב-2010 הוא נעצר במהלך הפגנה נגד ישראל סמוך לקבר רחל.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית דרזדן
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1960
הגיבור הלאומי של אזרבייג'ן

**הגיבור הלאומי של אזרבייג'ן** (באזרית: **Azərbaycan milli qəhrəmanı**) הוא התואר הלאומי הגבוה ביותר באזרבייג'ן. התואר הוכרז ב-25 במרץ 1992, ומדליית קיזיל אודוז  ("הכוכב הזהוב"), המוענקת למקבלי התואר, נקבעה בחוק נפרד ב-15 ביולי 1992. החוק המסדיר את הענקת התואר נכנס לתוקף ב-25 בדצמבר 1995. התואר יכול להינתן לכל אדם פעם אחת בלבד.

התואר מוענק עבור שירותים יוצאי דופן בעלי חשיבות לאומית להגנת אזרבייג'ן, חיזוק המערכת המדינית ויצירת ערכים לאומיים חשובים.

## אזרבייג'ן העצמאית
לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1991, אזרבייג'ן וארמניה היו מעורבות במלחמת נגורנו קרבאך הראשונה, במהלכה הוענק התואר **הגיבור הלאומי של אזרבייג'ן** למספר אזרבייג'נים.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* גיבורי ברית המועצות (ברוסית)
קטגוריה:גיבורים לאומיים
פינק ליידי

**פינק ליידי** הוא סרט קולנוע שביים ניר ברגמן על פי תסריט של מינדי ארליך. הסרט בכיכובם של נור פיבק ואורי בלופרב הוצג לראשונה ב"פסטיבל לילות שחורים בטאלין"  שבאסטוניה שם קיבל ניר ברגמן את פרס הבמאי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע הישראלי של השר מיקי זוהר בשנת 2025.

## עלילת הסרט

לייזר ובתי הם זוג חרדים המנהלים את שגרת חייהם בגידול שלושה ילדים, לימוד בכולל של לייזר ועבודה של בתי כבלנית בשעות הערב במקווה השכונתי.

שגרת חייהם מופרעת כאשר במעטפה ללא סימן זיהוי בתי מקבלת תמונות ובהם נראה בעלה לייזר מתנשק עם גבר אחר. לייזר טוען שהתמונה נעשתה בפוטושופ והיא כחלק מסחיטה שמנסים לסחוט אותו. בתי מבינה תוך זמן קצר שהתמונות אמיתיות ושגם הסחיטה אמיתית. הם מתמודדים יחד בכנופיה שמאיימת עליהם, כשבתי מנסה שוב ושוב לעורר את התשוקה של בעלה. היא נעזרת באישה חילונית שפגשה בעבודתה במקווה, ומנסה לחקות דמות בשם ״פינק ליידי״ (משם שם הסרט) מחוברת פורנוגרפית שבעלה קיבל כדי לעורר את בעלה.

אחרי שלייזר עובר סדרת טיפולי המרה בתי מגיעה לנגריה שבה הוא עובד. היא מנסה לעורר מינית את בעלה שוב אבל מגלה באמצע שמסתתר שם המאהב של בעלה.

הסרט מסתיים כשבתי ולייזר מבינים שלייזר יישאר הומוסקסואל ומגיע לבתי גבר שאוהב נשים. אחד שיחשוק בה.
בסצנת הסיום בתי מסדרת את חולצתו של לייזר מתוך חיבה כבוד והערכה, אבל שניהם הולכים לבית הדין להתגרש.

## רקע לתסריט
את התסריט כתבה מינדי ארליך. ארליך שגדלה בבית חרדי, התחתנה ואף הביאה עם בעלה ילד לעולם, התגרשה ויצאה בשאלה. את התסריט היא כתבה לאחר שלמדה במגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל. ארליך זכתה בפרס התסריט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע הישראלי.

## קישורים חיצוניים

*הקישור באתר קרן הקולנוע הישראלי
*
*
*
*
*

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2024
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:ירושלים בקולנוע

## הערות שוליים
אחמד סח'ר בסיסו

**אחמד סח'ר ח'אלוסי בסיסו**, הידוע בשם **סח'ר בסיסו** (בערבית: **صخر بسيسو**; נולד ב-1944), הוא מהנדס ופוליטיקאי פלסטיני. חבר המועצה הלאומית הפלסטינית, חבר בתנועת הפת"ח ובמועצה המהפכנית של פת"ח. הוא כיהן כשר בממשלת הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
בסיסו נולד בבאר שבע ב-1944, ולמד בתיכון בעיר עזה. כבר בשנות לימודיו כסטודנט נבחר כנשיא האיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים, בתחילה ב-1965 באסיוט, ולאחר מכן ב-1968 באלכסנדריה, שם למד הנדסה והשלים תואר ראשון.

הוא ייצג את הארגון לשחרור פלסטין ביוגוסלביה מ-1982 עד 1985. ב-13 באוגוסט 1996 מונה לתפקיד מושל מחוז ח'אן יונס והמשיך בתפקיד זה עד 2001. ב-1 ביולי 2001 מונה לתפקיד מושל נפת צפון עזה עד פברואר 2005. ב-24 בפברואר 2005 מונה לתפקיד שר הנוער והספורט בממשלתו השלישית של אחמד קריע וכיהן בתפקיד עד 27 במרץ 2006. בין 2009 ל-2015 היה חבר במועצה המרכזית הפלסטינית. במסגרת תפקידיו היה מעורב גם בדיאלוג של הרשות הפלסטינית עם ארגון הטרור חמאס, הוא היה חבר גם בוועדת החקירה של פת"ח שהוקמה כדי לחקור את מוחמד דחלאן, את המצב ברצועת עזה ונושאים הקשורים ליחסים עם חמאס.. עם זאת, ב-2012 היה מעורב בתקרית מול חמאס, כשבמהלך עימות עם אנשי חמאס השמיע קללות וחמאס דרש להעמיד אותו לדין באשמת כפירה.

ב-26 באוקטובר 1999 הוא מונה לחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-אזהר בעזה.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות במצרים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1944
אפרים צדקה

**אפרים צדקה** (נולד ב-10 ביולי 1946) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס בבית הספר לכלכלה ע"ש איתן ברגלס באוניברסיטת תל אביב.

## קורות חיים
צדקה נולד בעיר בצרה בעיראק ב-1946 ועלה לישראל ב-1951.

למד לתואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ב. ב-1970 סיים את התואר בהצטיינות יתירה. את הדוקטורט בכלכלה עשה ב (1974).

ב-1975 הצטרף לחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה. הוא קודם לדרגת מרצה בכיר ב-1977, לפרופסור חבר ב-1980, וב-1984 לפרופסור מן המנין. צדקה פרש לגמלאות ב-2014 כפרופסור אמריטוס.

במהלך השנים כיהן בתפקידים שונים באוניברסיטת תל אביב. עמד בראש החוג לכלכלה (1982–1985). היה מופקד על הקתדרה לשוקי הון בין-לאומיים ע"ש הנרי קאופמן, בית הספר לכלכלה ע"ש איתן ברגלס (1992–2016).

צדקה פרסם למעלה מ-130 מאמרים בכתבי עת אקדמיים ו-11 ספרים. כמו כן שימש כעורך בכתבי עת.

כיהן כנשיא האגודה הישראלית לכלכלה (2008). היה עורך ראשי של הרבעון הישראלי לכלכלה (2005–2014).

כיהן בוועדות מקצועיות רבות. ביניהן ועדת טריינין לרפורמה במערכת הבריאות (1987–1988), ועדת רבינוביץ לרפורמה במערכת המס (2002), ועדת גושן, לרפורמה בממשל התאגידי (2004–2006).

פרט לעבודתו האקדמית כיהן צדקה בתפקידים רבים מחוץ לאקדמיה ובפרט כדירקטור. בין תפקידיו דירקטור בקופת חולים כללית, דירקטור בסולל בונה בע"מ, יו"ר דירקטוריון שיכון ובינוי אחזקות, וחבר המועצה המינהלית של בנק ישראל. בפברואר 2026 מונה לדירקטור במגדל חברה לביטוח.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:נשיאי האגודה הישראלית לכלכלה
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
ח'אלד אל-קוואסמי

**ח'אלד פאהד דאוד אל-קוואסמי** (בערבית: **خالد القواسمي**; נולד ב-25 ביוני 1964) הוא מהנדס ופוליטיקאי פלסטיני, שכיהן כשר לענייני השלטון המקומי בממשלות הרשות הפלסטינית התשיעית, השלוש עשרה והארבע עשרה.

## ביוגרפיה
ח'אלד נולד בחברון. את השכלתו היסודית קיבל בחברון, קהיר ורמאללה, ואת השכלתו התיכונית בחברון. הוא קיבל תעודה גבוהה בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת אודסה באוקראינה ב-1987, ותואר דוקטור מאותה אוניברסיטה ב-1997. הוא עבד כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטת אל-קודס מ-2002 עד 2005. הוא נשוי ואב לשישה.

ב-1981 הצטרף לתנועת הפת"ח. בין השנים 1996 עד 2009 כיהן כיו"ר ועדת השיקום של חברון, בה עבד קודם לכן כמהנדס. הוא נבחר לתפקיד ראש איגוד המהנדסים הפלסטינים ביהודה ושומרון וכיהן בתפקיד בשנים 2003–2005.

הוא כיהן בשלוש ממשלות של הרשות הפלסטינית בתפקיד השר לענייני השלטון המקומי: בממשלה התשיעית בראשות אחמד קריע מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006, ובממשלות השלוש עשרה והארבע עשרה בראשות סלאם פיאד מ-19 במאי 2009 עד 6 ביוני 2013. ב-2016 הודח מהפת"ח בעקבות החלטתו להתמודד בבחירות המקומיות שלא במסגרת הרשימות שהכתיבה התנועה.

ח'אלד חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:חברון: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1964
גרפנהול

**גרפנהול** (באנגלית: **Grappenhall**) הוא כפר ברובע ורינגטון בצ'שייר, אנגליה. בקהילה היו 9,651 אנשים במפקד 2021.

## היסטוריה
גרפנהול מוזכרת לראשונה בספר יום הדין של 1086 עם השם "Gropenhale" ועם הערכת שווי של חמישה שילינג.
[ממוזער| גילוף ב[אבן חול של 'חתול צ'שייר', כנסיית סנט וילפריד]]
בכנסיית סנט וילפריד יש גילוף של חתול בצד המערבי של המגדל. ייתכן שזו הייתה ההשראה של לואיס קרול לחתול צ'שייר המחייך בספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות". הכנסייה עצמה נבנתה לראשונה בשנת 1120, אם כי נבנתה מחדש 400 שנה מאוחר יותר.

יחד עם הכנסייה, מרכז הכפר מכיל שני פאבים, Parr Arms ו-Ram's Head, ובית הספר היסודי St Wilfrid's. בית הספר היסודי של קהילת ברדשו ממוקם צפונית למרכז הכפר.

ב-1 באפריל 1936 בוטלה הקהילה של תלוול ואוחדה עם גרפנהול, ב-1 באפריל 1974 שונה שם הקהילה המאוחדת ל"גרפנהול ותלוול". בשנת 1931 מנתה הקהילה של גרפנהול (לפני המיזוג) 2449 תושבים.

## ספּוֹרט
יש בכפר מגרש קריקט, שהוא הבית של מועדון הקריקט גרפנהול. שחקן הקריקט האוסטרלי סטיב סמית'  הוחתם במועדון לחמישה שבועות ב-2007, כשהיה בן 17.

## בתרבות הפופולרית
חלקים מסדרת הטלוויזיה שרלוק הולמס מ-1984 צולמו במרכז גרפנהול. שם הכפר מופיע בכותרת השיר "Grappenhall Rag", מאת הזמר-יוצר ברין הוורת' .

## אישים בולטים
גרפנהול היא מקום הולדתו של השחקן והזמר טים קארי (נולד ב-19 באפריל 1946).

## קישורים חיצוניים

* תמונות של הכנסייה והחתול שלה.
* אגודת הנוער והקהילה של גרפנהול
* קבוצת הצילום של פליקר גרפנהול
* WDCC, Warrington District Camera Club, שבסיסו בגרפנהול
* St Wilfrids, Grappemhall באתר boydellfamilyhistory.com
## הערות שוליים

קטגוריה:צ'שייר
קטגוריה:אנגליה: יישובים
הינד ח'ורי

**הינד ח'ורי** (בערבית: **هند خوري**; נולדה ב-12 ביוני 1953) היא דיפלומטית ופוליטיקאית פלסטינית. כיהנה בתפקיד שרה לענייני ירושלים בממשלתו השלישית של אחמד קריע. כמו כן הייתה הנציגה של הארגון לשחרור פלסטין בצרפת ממרץ 2006 עד יוני 2010.

## ביוגרפיה
חורי נולדה למשפחה נוצרית בבית לחם, יהודה ושומרון, אז עדיין תחת שלטון ירדן. היא התחנכה בבית ספר שנוהל על ידי נזירות. בהמשך, למדה כלכלה באוניברסיטת ביר זית, ולאחר מכן באוניברסיטה האמריקאית בביירות לפני תחילת מלחמת האזרחים בלבנון. לאחר מכן חזרה לבית לחם. היא נשואה ואם לשלושה ילדים.

לאחר האינתיפאדה הראשונה, היא למדה ניהול באוניברסיטת בוסטון בקמפוס בבאר שבע, תוך כדי עבודה עם סוכנות הפיתוח של האו"ם.

במרץ 2005 היא מונתה לתפקיד השרה לענייני ירושלים בממשלת הרשות הפלסטינית. היא לא הצליחה בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית בינואר 2006, ומאוחר יותר היא נשלחה לצרפת כשגרירה, תפקיד בו כיהנה עד יוני 2010. במהלך כהונתה כשרה, הוחרמה תעודת הזהות שלה במהלך פשיטה של משטרת ישראל.

היא המזכירה הכללית של . במסגרת זו נטען כלפיה כי הייתה שותפה לקמפיין הסתה נגד מדינת ישראל בעקבות משבר מים ברשות הפלסטינית. בנוסף, היא שותפה ופעילה במסגרת ארגוני יוזמת ז'נבה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:דיפלומטים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:נוצריות פלסטיניות
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1953
פרס סטלייט לתסריט המעובד הטוב ביותר

**פרס סטלייט לתסריט המעובד הטוב ביותר** הוא פרס קולנועי שמוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית לעיתונות. הפרס ניתן לתסריטאים שעיבדו חומר קיים — כגון ספר, מחזה, כתבה עיתונאית, או אפילו סרט קודם — לתסריט קולנועי איכותי. התסריטים הזוכים מצטיינים ביכולת לקחת סיפור מוכר ולהעבירו למסך בצורה יצירתית, קולחת ומרגשת, תוך שמירה על עומק התוכן והתאמה למדיה הקולנועית. פרס זה מהווה חלק ממשפחת פרסי סטלייט, שנועדו להוקיר מצוינות בתחומי הקולנוע והטלוויזיה, ולעיתים קרובות מהווה אינדיקציה מוקדמת למועמדויות בפרסי האוסקר.

## זוכים ומועמדים


## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי סטלייט
סטלייט, מעובד
אוהד אלמגור

**אוהד אלמגור** (נולד ב-14 במאי 2002) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בהפועל ירושלים.

## קריירה
אלמגור התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל תל אביב ובגיל 9 הצטרף להפועל ראשון לציון. ב-5 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 3-3 נגד הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית בתיקו 1-1 נגד מכבי בני ריינה. ב-6 במאי 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד הפועל רעננה.

ב-29 בינואר 2024 חתם לארבע וחצי שנים בהפועל ירושלים תמורת חצי מיליון שקל. יומיים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 2-1 למכבי תל אביב. ב-1 באפריל 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד הפועל תל אביב.

## תארים
; הפועל  עירוני ראשון לציון
*גביע הטוטו: גביע הטוטו לאומית 2022/2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:באר טוביה: אישים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
סעד א-דין ח'רמא

**סעד א-דין עבד אל-רחמן ח'רמא** (בערבית: **سعد الدين خرما**; תעתיק מדויק: **סעד אלדין ח'רמא**; 1954 – 15 ביוני 2014) היה מהנדס חשמל ופוליטיקאי פלסטיני.

## ביוגרפיה
סעד נולד בעזה ולמד הנדסה באוניברסיטת א-נג'אח. הוא היה מנכ"ל רשות האנרגיה הפלסטינית ונשיא התאחדות המהנדסים הפלסטינים ברצועת עזה במשך כמה קדנציות. הוא מונה לכהן כמ"מ וסגן ראש עיריית עזה מ-2002 עד 2005. בנוסף, כיהן כסגן יו"ר חברת חלוקת החשמל לנפות עזה ושירות המים בשנים 2002–2004 וסגן יו"ר מועצת הדיור הפלסטינית ויו"ר המועצה ברצועת עזה מ-2009.

הוא היה חבר במועצה הלאומית הפלסטינית משנת 1994 עד 2014.

ב-16 בינואר 2004 הקים יאסר ערפאת את חבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-אזהר בעזה ומינה אותו כחבר.

הוא מונה לשר התחבורה והתקשורת של הרשות הפלסטינית ב-24 בפברואר 2005, כחלק מממשלתו השלישית של אחמד קריע והמשיך בתפקיד עד 27 במרץ 2006.

ביוני 2014 עבר אירוע מוחי, בעקבותיו אושפז תחילה בעזה ואחר כך בישראל, ולבסוף נפטר.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי התחבורה והתקשורת של הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת א-נג'אח
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1954
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2014
וליד עבד רבו

**וליד יוסף מוחמד עבד רבו** (בערבית: **وليد عبد ربه**) הוא פוליטיקאי פלסטיני ושר לשעבר בממשלת הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
וליד נולד בטולכרם למשפחה שמוצאה מהכפר קאקון. אחיו הוא הפוליטיקאי הפלסטיני וחבר המועצה המחוקקת הפלסטינית לשעבר . הוא השלים תואר ראשון בלימודי הנדסה, עבד במשרד החקלאות הירדני במגוון תפקידים, ואז המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בארצות הברית. משם חזר לירדן למשרד החקלאות, ובהמשך עבר לתקופה לעבוד בסניף הבנק העולמי ברמאללה.

וליד כיהן כשר החקלאות בממשלתו השלישית של אחמד קריע מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006. במהלך תפקידו האשים את ישראל בקשיים שמאפיינים את המגזר החקלאי ברשות הפלסטינית. הוא טען כי החקלאות הפלסטינית הפסידה יותר ממיליארד דולר בגלל האינתיפאדה השנייה.

לאחר כהונתו שב לירדן ועבד כיועץ בין-לאומי לביטחון תזונתי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי החקלאות של הרשות הפלסטינית
יוסף ריזקה

ד"ר **יוסף מוסא מוחמד ריזקה** (בערבית: **يوسف موسى محمد رزقة**) הוא פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר ההסברה  בממשלת הנייה הראשונה מ-27 במרץ 2006 עד 17 במרץ 2007. הוא שימש כיועצו של ראש ממשלת חמאס בעזה גם בשנים שלאחר מכן.

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
סמיר חלילה

**סמיר עותמאן מחמוד חלילה** (בערבית: **سمير حليلة**; נולד ב-11 במאי 1957) הוא כלכלן, איש עסקים ופוליטיקאי פלסטיני. הוא היה מזכ"ל הממשלה השלישית של אחמד קריע, עוזר תת-מזכיר משרד הכלכלה והמסחר, יו"ר הדירקטוריון של המכון הפלסטיני לחקר מדיניות כלכלית, חבר מועצת המנהלים של מרכז הסחר של פלסטין ומנכ"ל פאדיקו (PADICO), חברת האחזקות הגדולה ברשות הפלסטינית, וחבר במועצות המנהלים של כמה חברות פלסטיניות.

## ביוגרפיה
סמיר חלילה נולד בשנת 1957 בכווית, שם עבד אביו כרואה חשבון. בילדותו עברה משפחתו להתגורר ביריחו. ב-1972, לאחר מות האם, עברו להתגורר ברמאללה. בשנים שלאחר מכן הוא נעצר כמה פעמים על ידי ישראל אחרי שהשתתף בהפגנות. הוא סיים את לימודיו בבית הספר ויצא למצרים כדי ללמוד רפואה באוניברסיטת עין שמס. אולם, כתוצאה מהשתתפותו בהפגנות נגד הסכם קמפ דייוויד ב-1978, הוא גורש יחד עם 700 סטודנטים פלסטינים. הוא ניסה בתחילה להשלים את לימודיו בעיראק או בסוריה, אבל בשתי המדינות דרשו ממנו הצטרפות מוקדמת למפלגת הבעת'. לבסוף, הוא הצטרף לאוניברסיטת ביר זית והשלים תואר ראשון בסוציולוגיה ולימודי המזרח התיכון ב-1981. לאחר מכן השלים תואר שני בכלכלה באוניברסיטה האמריקאית בביירות ב-1983.

בשנת 1984 עבד חלילה כמורה לתרבות באוניברסיטת ביר זית ובהמשך היה דקאן לענייני סטודנטים. לאחר מכן הפך למנהל הקבוצה לפיתוח כלכלי, ארגון לא ממשלתי העוסק בתחום ההלוואות במימון האיחוד האירופי, ונשאר בתפקיד עד 1992. סמיר נרשם ללימודי דוקטורט באוניברסיטה בריטית והשלים את קורסי החובה, אך לא הגיש את התזה שלו בגלל פרוץ האינתיפאדה הראשונה ב-1987.

הוא השתתף במשלחת הפלסטינית שניהלה משא ומתן בנושא הכלכלי והיה מעורב בגיבוש פרוטוקול פריז. עם הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994, הוא נכנס לתפקיד עוזר תת-שר במשרד הכלכלה והמסחר, תפקיד בו כיהן עד 1997, אז התפטר והצטרף למגזר הפרטי, והפך לאחראי השיווק בחברת נסאר השקעות בבית לחם. ב-24 בפברואר 2005 מונה לכהן כמזכ"ל ממשלתו השלישית של אחמד קריע ולראש משרד ראש הממשלה, תפקיד שמילא עד 27 במרץ 2006, ולאחריו חזר לעבוד במגזר הפרטי.

הוא שימש גם כמנכ"ל החברה לפיתוח והשקעות פלסטין בע"מ וכן יו"ר דירקטוריון שער יריחו להשקעות נדל"ן. ב-3 בפברואר 2022, הוא מונה לחבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס. ב-25 באוגוסט 2022, הוא נבחר ליו"ר הדירקטוריון של בורסת פלסטין, במקומו של רמי חמדאללה. הוא המשיך בתפקיד זה עד מרץ 2025.

חלילה נשוי ואב לבת.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת עין שמס
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:אנשי עסקים פלסטינים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1957
ממשלת הנייה השנייה

**ממשלת איסמעיל הנייה השנייה**, או **ממשלת האחדות הלאומית הפלסטינית הראשונה**, היא הממשלה האחת עשרה של הרשות הפלסטינית, בראשות איסמעיל הנייה. היא כיהנה מ-17 במרץ 2007 עד 14 ביוני 2007, וכללה 25 שרים, בהם שתי נשים בלבד. אחת משתי ממשלות הרשות הפלסטינית בראשות חמאס.

## היסטוריה
בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית בינואר 2006 זכתה רשימת השינוי והרפרמה של חמאס ב־74 מתוך 132 מושבים, ובעקבות כך הקים ממשלה בראשות איסמעיל הניה, הממשלה הפלסטינית הראשונה שהעומד בראשה לא היה איש פת"ח. לאחר הקמת הממשלה, הציב הקוורטט לענייני המזרח התיכון שלושה תנאים, שכונו "תנאי הקוורטט", שאי עמידת תנועת חמאס בהם תוביל לעצירת הזרמת כספי תרומות ממדינות שונות לרשות: הכרה בהסכמים שנחתמו בין אש"ף וישראל, לרבות הסכמי אוסלו; התנערות מהתמיכה בטרור; והכרה בישראל. חמאס סירבה לתנאים אלו. בעקבות זאת הוטלו סנקציות כלכליות על הרשות הפלסטינית, שכללו השעיית סיוע בין-לאומי, הגבלות על עסקאות עם הרשות הפלסטינית והשעיית העברת דמי המכס שישראל גובה מטעם הרשות.

תחת הממשלה החדשה נוצר מאבק בין חמאס לפת"ח, בעיקרו עימות חמאס–פת"ח ברצועת עזה.

ב-8 בפברואר הוכרז על סיומם הרשמי של העימותים האלימים, בוועידת פסגה במכה בהשתתפות עבדאללה, מלך ערב הסעודית, אבו מאזן וחאלד משעל. בפגישה הוסכם על הקמת ממשלת אחדות פלסטינית.

ב־17 במרץ 2007 אישרה המועצה המחוקקת הפלסטינית את הקמת הממשלה בתמיכת 83 חברים מול 3 מתנגדים (שניים מהחזית העממית לשחרור פלסטין שאינה חברה בממשלה ואחד עצמאי). לפנות ערב הושבעו שרי הממשלה בעזה וברמאללה על ידי יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן. קווי היסוד של הממשלה שונו מעט ביחס לקווי היסוד של ממשלת הנייה הראשונה שקדמה לה, אך הרכבם הרעיוני לא השתנה.

ב־18 במרץ 2007 הכריזה ממשלת ישראל השלושים ואחת בראשות אהוד אולמרט כי הממשלה הפלסטינית החדשה אינה מקבלת את תנאי הקהילה הבינלאומית והקוורטט לענייני המזרח התיכון ולפיכך "ישראל לא תוכל לעבוד מול ממשלה זו, או מי משריה".

ב־10 ביוני 2007 התחדשה הלימה בין הצדדים, כאשר כוחות חמאס השתלטו על רצועת עזה.

ב-14 ביוני הכריז אבו מאזן על פירוק ממשלת האחדות הפלסטינית, על פיטורי ראש הממשלה אסמאעיל הנייה ועל מצב חירום כללי. חמאס טען כי החלטות אבו מאזן אינן מקובלות, ואילו הקהילה הבינלאומית קיבלה את הממשלה החדשה. במקום הניה מינה אבו מאזן את סלאם פיאד, לשעבר שר האוצר בממשלת האחדות, שנחשב למתון ומקובל על ידי ישראל וארצות הברית. ב-17 ביוני הושבעה הממשלה בראשות פיאד, אף על פי שלא זכתה להכרה בפרלמנט הפלסטיני. במקביל, הוציא אבו מאזן את הזרוע הצבאית של חמאס (הן "גדודי עז-א-דין אל קסאם" והן "הכוח המבצע") מחוץ לחוק. ברצועת עזה המשיך הנייה לעמוד בראש ממשל חמאס ברצועת עזה , שכיהנה עד ספטמבר 2012.

## שרים

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
רשפית

**רִשְׁפִּית** (שם מדעי: *Chalcolestes*) היא סוג קטן של שפריריות ממשפחת השביביתיים. הן דומות לשפריריות מהסוג שביבית, ומינים משני הסוגים מכונים באנגלית Spreadwings (פרוש-כנפיים).

בישראל מצוי המין רשפית פלגים.

## טקסונומיה ואטימולוגיה
השם המדעי *Chalcolestes* מגיע מיוונית: χαλχοσ נחושת ו-*ληστησ* טורף.

הסוג פוצל מהסוג שביבית בשל הבדלים בלרוות שלהם.

רשפית פלגים (*C. parvidens*) נחשבה פעם לתת-מין של *C. viridis*. היא מופיעה ביוון, בולגריה, קרואטיה ובאיטליה; באזור רומא היא נצפית יחד עם *C. viridis* באותן בריכות. ישנם הבדלים מורפולוגיים קטנים בין שני המינים הן כבוגרים והן כלרוות וניתוח חלבונים משני המינים, באמצעות אלקטרופורזה, תומך גם הוא בהפרדתם לשני מינים, אך קשה להבדיל ביניהם בשטח. *C. parvidens* מעופפת מוקדם יותר בשנה מאשר *C. viridis*.

## תיאור
בשטח לא ניתן להבדיל בצורה מהימנה בין שני המינים. לשניהם גוף ירוק מתכתי, כמו שאר השביביתיים, אך הם גדולים וכהים יותר והם חסרים את הגוון הכחול האבקתי הנפוץ בשאר השביביתיים. הפטרוסטיגמה בצבע חום בהיר ומתוחמת בשחור. לבית החזה אזורים צהובים צהובים דקים ופס צהוב רחב יותר מעל קו שחור דק בכל צד; הקצה העליון של הפס אינו סדיר. גם ל-*C. viridis* וגם ל-*C. parvidens* יש סימון דמוי יתד בולט בצד בית החזה.

## מינים
הסוג מכיל שני מינים בלבד:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפריריות
ממשלת פיאד השנייה

**ממשלת סלאם פיאד השנייה** היא הממשלה השלוש עשרה של הרשות הפלסטינית בראשות סלאם פיאד, שכיהנה מ-19 במאי 2009 עד 16 במאי 2012. היא כללה 22 שרים, בהם חמש נשים.

לאורך כהונת הממשלה חלו בה כמה שינויים: ב-4 ביוני 2009, אבו מאזן הוציא צו המאשר את תיקון הממשלה, וצירף את רביחה דיאב כשרה לענייני נשים, ואת עיסא קראקע כשר לענייני אסירים ואסירים משוחררים. חאתם עבד אל-קאדר התפטר מתפקיד השר לענייני ירושלים ב-30 ביוני 2009. באסם ח'ורי, שר הכלכלה הלאומית, התפטר מתפקידו ב-14 באוקטובר 2009. חסן אבו ליבדה מונה במקומו ב-24 באוקטובר 2009. אסמאעיל דעיק שוחרר מתפקידו כשר החקלאות ב-28 באוגוסט 2011. אחמד מג'דלאני מונה במקומו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
ממשלת פיאד השלישית

**ממשלת סלאם פיאד השלישית** היא הממשלה הארבע עשרה של הרשות הפלסטינית בראשות סלאם פיאד, היא כיהנה מ-16 במאי 2012 עד 6 ביוני 2013 וכללה 24 שרים, בהם שש נשים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
נאסר יוסף

**מוסטפא סאלם אל-בשתיאווי,** המכונה גם **נאסר יוסף** (בערבית: **نصر يوسف**; נולד ב-1943), הוא פעיל טרור ושר לשעבר בממשלת הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
יוסף נולד ב-1943 בכפר  סמוך לבית שאן. לאחר מלחמת העצמאות עברה משפחתו להתגורר בירדן. הוא סיים לימודי בגרות בבית הספר חסן אל-סבאח בעיר אירביד, ירדן. לאחר מכן למד היסטוריה אסלאמית באוניברסיטה הערבית של ביירות, וכלכלה אסלאמית באוניברסיטת אל-ירמוכ בירדן. הוא הצטרף לארגון לשחרור פלסטין כשנוסד ב-1965, בעודו תלמיד תיכון. באותה שנה הצטרף לזרוע הצבאית של התנועה והיה מעורב באירועי ספטמבר השחור. במלחמת יום הכיפורים התנדב לשרת בחזית הסורית. לאחר מכן, קיבל הכשרה צבאית בברית המועצות לשעבר, בווייטנאם ובמכללה הצבאית ננקינג בסין.

לאחר שחזר מווייטנאם ב-1974, נטל נאסר יוסף את הפיקוד על גדוד חללי ספטמבר של אש"ף, שהוצב באזור צור בדרום לבנון והפך בהמשך לסגן מפקד כוחות אש"ף בצפון לבנון. הוא היה מעורב במלחמת לבנון הראשונה ב-1982, ומאוחר יותר נאבק בקבוצות שהתפצלו מתנועת הפת"ח בלבנון. הוא נבחר כחבר מרכז הפת"ח ב-1989, והצטרף ליאסר ערפאת בעת שהותו בתוניס. לאחר הסכמי אוסלו חזר לישראל ומונה לכהן כמנהל ביטחון הפנים הפלסטיני ב-1995. במסגרת תפקידו זה, הוביל את המאבק נגד ארגון הטרור חמאס לאחר הפיגועים בגל הטרור ב-1996.

יוסף כיהן כשר הפנים והביטחון הלאומי בממשלתו השלישית של אחמד קריע, מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006. הוא מונה לתפקיד מתוך מטרה ליצור תיאום בעבודתם של שירותי הביטחון הפלסטינים. קודם לכן, ב-2003, יאסר ערפאת דחה את מועמדותו של יוסף לתפקיד בשל חוסר רצונו לוותר על השליטה בשירותי הביטחון, זאת על אף העובדה שהוועד הפועל של אש"ף בחר בו לתפקיד, בניסיון להחליש את מעמדו של מוחמד דחלאן, ולאחר שדחלאן איים להתפטר.

בתקופת כהונתו הוא ניסה להשתלט על האנרכיה ברשות, ולמגר את תופעת הנשק הבלתי חוקי, הוא קרא לפלסטינים גם להימנע מ"ירי על ההתנחלויות". במהלך פגישותיו עם שר הביטחון שאול מופז, ביקש ממנו נאסר אספקת נשק לכוחות הביטחון הפלסטינים. לאחר מקרה בו שוטרים פלסטינים ירו לעבר אנשי חמאס ששיגרו רקטות מצפון רצועת עזה לעבר ישראל, פתח חמאס במסע תעמולה נגדו. הוא גם הוביל ופיקח על תהליך העברת השליטה הביטחונית בערים המרכזיות ביהודה ושומרון מידי צה"ל לידי הרשות הפלסטינית.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:טרור בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הערבית של ביירות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-ירמוכ
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1943
פתאום נפל עלי אביב

"**פתאום נפל עלי אביב**" הוא שיר בביצוע להקת האחים והאחיות, אשר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1977, וזכה במקום השני בתחרות. את השיר כתב הפזמונאי אילן גולדהירש, הלחין גידי קורן ועיבד מרטין מוסקוביץ'. חברי הלהקה ששרו את השיר, היו ישראלה קריבושי, ורדה שגיא, ויקי תבור ומוני ארנון.

השיר יצא לאור בשנת 1978 באלבום "אהבה של שני אנשים".

## השיר בפסטיבל הזמר
פסטיבל הזמר והפזמון הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
התחרות התקיימה במוצאי שבת, ט"ו באדר, 5 במרץ 1977, בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי. מנצח התזמורת היה יצחק גרציאני וחנוך חסון היה מפיק האירוע.
השיר שזכה במקום הראשון היה "רקפת" בביצוע רוחמה רז. בערב התחרות ירד שלג בירושלים והדרכים לבירה נחסמו, ערב כך רק תושבי העיר הצליחו להגיע לפסטיבל והם גילו פטריוטיות ובחרו בשירה של רוחמה, תושבת העיר.
במקום השני, זכו האחים והאחיות, עם השיר "פתאום נפל עלי אביב".
למקום השלישי, הגיעה הזמרת ה-17, אילנה אביטל, עם השיר "איתך".

## השיר במצעדים
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ז-1977 של רשת ג'.

## לקריאה נוספת
* אילן גולהירש, **פתאום נפל עלי אביב**, הוצאת מודן, 1978

## קישורים חיצוניים
* "פתאום נפל עלי אביב", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* 20px "פתאום נפל עלי אביב", באתר המוזיקה ספוטיפיי
* 44px "פתאום נפל עלי אביב", באתר המוזיקה אפל מיוזיק

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1977
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אילן גולדהירש
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי גידי קורן
קטגוריה:שירים על האביב
ממשלת פיאד הראשונה

**ממשלת סלאם פיאד הראשונה** היא הממשלה השתים עשרה של הרשות הפלסטינית. הממשלה הוקמה לאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007 והפיצול בין רצועת עזה ליהודה ושומרון. הממשלה היא ממשלת הרשות הראשונה שהוקמה ללא קבלת אמון מהמועצה המחוקקת הפלסטינית, כאשר אף ממשלה ממנה והלאה לא הועמדה לאמון המועצה. הייתה זו הממשלה הראשונה מתוך שלושה בראשות פיאד, איש הדרך השלישית, ראש ממשלת הרשות היחיד שלא השתייך לחמאס או לפת"ח.

## היסטוריה
ממשלת פיאד הוקמה לאחרש ב-14 ביוני 2007 הכריז אבו מאזן על פירוק ממשלת האחדות הפלסטינית הראשונה, על פיטורי ראש הממשלה אסמאעיל הנייה ועל מצב חירום כללי בעקבות השתלטות חמאס על רצועת עזה שהחלה ב־10 ביוני 2007.

אבו מאזן העניק מנדט להקמת ממשלה חדשה לסלאם פיאד מהדרך השלישית ששימש כשר האוצר בממשלת האחדות. ב-17 ביוני הושבעה הממשלה, אף על פי שלא זכתה להכרה במועצה המחוקקת הפלסטינית. ברצועת עזה המשיך הנייה לעמוד בראש ממשל חמאס ברצועת עזה , שכיהנה עד ספטמבר 2012.

הקהילה הבינלאומית והקוורטט לענייני המזרח התיכון קיבלה את הממשלה החדשה.

אבו מאזן קרא לכינוס המועצה המחוקקת ב־11 ביולי, אך עקב אי קיוום קוורום הנדרש המועצה לא התכנסה.

עם סיום מצב החירום ב־13 ביולי 2007 התפטרה הממשלה והושבעה מחדש. לממשלה הצטרפו שלושה שרים: עלי אל-ח'שאן, אבראהים אבראש ותהאני אבו דקה.

## הרכב הממשלה

## שאלת החוקיות
ממשלת חמאס בראשות איסמעיל הנייה הכריזה כי הקמת הממשלה אינה חוקית. בהיעדר קוורום לא כונסה המועצה המחוקקת הפלסטינית והממשלה לא קיבלה את אמונה, דבר שימש את מתנגדיה לטעון לאי־חוקיותה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית