נהאוונד

**נהאוונד** (בפרסית: **نهاوند**) היא עיר בנפה המרכזית של , פרובינציית המדאן, איראן, המשמשת כבירת הנפה והמחוז. היא ממוקמת דרומית לעיר המדאן, מערבית ל וצפון-מערבית לבורוג'רד. העיר מיושבת ברציפות מאז העידן הפרה-היסטורי, והיא ניתנה ל בתקופת האימפריה הסאסאנית. במהלך הכיבוש המוסלמי של פרס, התחולל במקום קרב נאהוונד.

## היסטוריה
חפירות שנערכו בשנים 1931–1932 ב על ידי  ורומן גירשמן הובילו למסקנה שנהאוונד וסביבתה מיושבות כבר מאז התקופה הפרה-היסטורית. החפירות הראו כי אתר טפה גיאן, השוכן כ-10 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר, היה מיושב לפחות משנת 5,000 לפני הספירה ועד לשנת 1,000 לפני הספירה.

במהלך תקופת האימפריה הפרסית האחמנית (550–330 לפנה"ס), נהאוונד שכנה בחלק הדרומי ביותר של . הגאוגרף וההיסטוריון הקדום סטראבון כתב שהיא "נוסדה מחדש" על ידי חשיארש הראשון. בתקופת הממלכה הסלאוקית, העיר הפכה לפוליס יוונית עם שופטים ומושל סלאוקי. במאה ה-20 נמצאה מצבה מאבן ליד העיר, מתוארכת לשנת 193 לפנה"ס, ובה העתק של כתובת הפולחן השושלתית של שליט הסלאוקים אנטיוכוס השלישי שיצר עבור אשתו, לאודיקה השלישית. לפי , בתקופת האימפריה הפרתית, נהאוונד הייתה מושב הנסיך הפרתי ארטבאנוס, שלימים שלט כ. בתקופה הסאסאנית, המחוז כולו הוענק לבית קארן. בעיר היה גם מקדש אש.

בשנת 642, במהלך הכיבוש המוסלמי של פרס, נערך קרב מפורסם בנהאוונד, שהסתיים באבדות כבדות משני הצדדים ותבוסה סאסאנית. בתקופה האסלאמית המוקדמת, נהוואנד שגשגה וגם שימשה כמרכז מנהלי של מחוז מה אל-בסרה. גאוגרפים מימי הביניים מזכירים את נהאוונד כמרכז מסחרי עשיר. כאשר הנוסע הערבי מהמאה ה-10 אבו דולאף נסע דרך נהאוונד, הוא ציין "שרידים יפים של הפרסים [הקדמונים]", וכתב גם כי בתקופת שלטונו של הח'ליף אל-מאמון (813–833), היה בעיר חדר אוצר שהכיל שני ארונות זהב.

במהלך המאות הבאות תועדו רק אירועים מעטים בנהאוונד. הווזיר הפרסי של האימפריה הסלג'וקית, ניזאם אל-מולכ, נרצח בשנת 1092 ליד העיר. לפי ההיסטוריון והגאוגרף  מהמאה ה-14, העיר הייתה עיירה בגודל בינוני מוקפת בשדות פוריים שבהם גודלו תירס, כותנה ופירות. מוסטאופי הוסיף כי תושביה היו בעיקר כורדים שיעים תריסריים.

בשנת 1589, במהלך , בנה הגנרל העות'מאני  מבצר בנהאוונד. בהסכם איסטנבול (1590), נאלצו הספווים לוותר על העיר לטורקים. בשנת 1602–1603, מרדו תושבי נהאוונד נגד הכובשים העות'מאנים. הספווים כבשו מחדש את העיר וגירשו ממנה את העות'מאנים. המושל הספווי של המדאן, חסן חאן אוסטאג'לו, השמיד לאחר מכן את המבצר העות'מאני. בעקבות קריסת הספווים ב-1722, הטורקים כבשו שוב את העיר, אך גורשו בשנת 1730 על ידי נאדיר שאה.

## דמוגרפיה
### שפות
השפה המקומית של העיר היא תת-ניב נהוואנדי של הניב הצפוני של . ניב זה הוא אחד הניבים הקרובים ביותר לשפה הפרסית התיכונה, ולעיתים נחשב לשפה נפרדת.

### אוכלוסייה
לפי מפקד האוכלוסין של 2006, אוכלוסיית העיר מנתה 72,218 תושבים ב-19,419 משקי בית. מפקד האוכלוסין הבא בשנת 2011 ספר 75,445 אנשים ב-22,672 משקי בית. מפקד האוכלוסין של 2016 מדד את אוכלוסיית העיר כ-76,162 תושבים ב-23,947 משקי בית.

## גאוגרפיה
### מיקום
נהאוונד ממוקמת במערב איראן, בחלק הצפוני של הרי זגרוס, כ-90 קילומטרים דרומית להמדאן, ממנה היא מופרדת על ידי מסיב של תת-הרכס אלוונד, המעניק לעיר ולסביבתה מקור מים שופע. היסטורית, נהאוונד הייתה ממוקמת על מסלול שהוביל ממרכז עיראק דרך כרמאנשאה לצפון איראן, ולכן לעיתים קרובות חצו אותה צבאות. העיר שוכנת גם על שלוחה של נהר גמאסאב שמגיע מדרום-מזרח מאזור בורוג'רד.

### אקלים
לנהאוונד אקלים ים-תיכוני.

## מוזיקה
על שם העיר קרוי גם סגנון מוזיקלי המכונה מקאם נהאוונד במוזיקה הערבית, הפרסית והטורקית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציית המדאן