open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עיר מקלט (סרט, 2013)

**עיר מקלט** הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2013 בכתיבתו ובבימויו של עמיקם קובנר, עם נבו קמחי, לנה אטינגר, אושרי כהן ורותם זיסמן כהן בתפקידים הראשיים.

הצילומים החלו ב-2011 ובתחילה אמור היה הסרט להיקרא בשם "הפסקת אש".

העלילה היא על מערכת יחסים מורכבת בין זוג חילוני לזוג דתי החולקים דירה אחת, במהלך מלחמת לבנון השנייה בתל אביב שהפכה עיר מקלט לרבים שהגיעו מהצפון המופגז. דרך הקונפליקטים ומערכות היחסים הנרקמות בין הדמויות, משתקפים המתחים והפערים שקיימים בחברה הישראלית: דתיים – חילונים, ימנים – שמאלנים.

הסרט היה מועמד לפרס ג'ורג' הקדוש בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה (2014).
## תקציר העלילה
בועז (נבו קמחי) וילי (לנה אטינגר) הם זוג נשוי הגר בתל אביב. הם מתפרנסים מחנות למכירת ציפורים ומספרת כלבים. אין להם ילדים, ולאחר מספר ניסיונות נכנסה ילי להריון, אך החליטה לעבור הפלה בשבוע 24 לאחר שנתגלה מום לב מסובך בעובר. עובדה זאת משפיעה על הזוגיות שלהם.

הימים הם ימי מלחמת לבנון השנייה וילי מחליטה להזמין זוג מהצפון המופגז. מגיע אליהם זוג צעיר – מוטי (אושרי כהן) וקרן (רותם זיסמן כהן). קרן נמצאת בהיריון מתקדם, דבר שמעכיר את מצב רוחם של בועז וילי.

בארוחה מבקש מוטי כלים חד פעמיים בגלל הכשרות. הוא מתחיל להתווכח עם בועז על המלחמה. לבועז יש דעות ליברליות שמאלניות והוא מדבר על הפסקת המלחמה וחתירה לשלום בעוד שמוטי דוגל בדעות ימניות שצריך להחריף את המלחמה כי אין עם מי לדבר.

מוטי מצטרף לילי בריצות והם מתחילים להתקרב. הוא צעיר יותר מבועז וזה מסתכל על שניהם בזעם. בעזרת ידידו אמנון (אייל רוזלס) הוא מוצא למוטי עבודה כנהג הסעות במשרד הביטחון. כל זאת כדי להרחיק אותו מילי.

לבסוף קרן יולדת בן ובועז וילי מסתכלים על הזוג הצעיר והתינוק בקנאה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לעיר מקלט, באתר יוטיוב
*עיר מקלט, בספר הקולנוע הישראלי
*עיר מקלט, באתר אישים
*הפסקת אש, באתר "הבמה"
* 

קטגוריה:סרטי 2013

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
יאן ואלטייה דה-רו

ממוזער|בני עם יאן ואלטייה דה-רו

**יאן ואלטייה דה-רו** (בהולנדית: **Jan de Roo**; דצמבר 1903 – 27 בדצמבר 1988; **Aaltje de Roo**; 4 בנובמבר 1921 – 11 באוגוסט 1982) היו זוג הולנדים נוצרים חסידי אומות העולם שהסתירו בביתם בתקופת השואה תינוק יהודי והצילו אותו.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
יאן ואלטייה (אלי) היו זוג הולנדים שחיו בחווה בצפון הולנד במחוז פריסלנד בכפר בלייה (Blija). לזוג לא היו ילדים. בתקופת מלחמת העולם השנייה, הזוג היה בקשר עם המחתרת ההולנדית, והסכים להחביא בביתם ילדה יהודיה. הם הסכימו להסתיר באופן זמני תינוק יהודי עד אשר יימצא לו מקום מסתור קבוע, אך כעבור מספר ימים נקשרו אליו והודיעו למחתרת שאין צורך למצוא לתינוק מקום מחבוא אחר. התינוק, בני סמואל בנדיקטוס, היה בנו של סמואל (סם) בנדיקטוס, שנעצר על ידי הנאצים באמסטרדם בפברואר 1941, נשלח לבוכנוולד, ובהמשך למאוטהאוזן - משם לא שב. אלמנתו לואיזה (לאה), שהייתה אז בהריון ילדה באוגוסט 1941 את בנה וקראה לו על שם אביו. כשגברה הסכנה, הצליחה לואיזה למצוא עבור בנה התינוק מקום מסתור בעזרת ידידה ההולנדי וחבר המחתרת וילם לודייזן, שסידר גם לאם לואיזה מקום מסתור אחר, לאחר שנאלצה להיפרד מהתינוק.

יאן ואלי טיפלו במסירות בתינוק, שהובא אליהם על ידי המחתרת בזהות בדויה בשם קרל ורסטיג מרוטרדם, על אף שידעו שהתינוק יהודי. הם נהגו לספר לאנשי הכפר שקרל הוא פליט מרוטרדם ודאגו להוסיפו לאלבום המשפחתי כבנם. אלי נהגה לסרוג לבני התינוק בגדים. מדי פעם, למרות הסכנה שבדבר, הצליחו להעביר לאמו לואיזה תמונות ומכתבים ולבשר לה ששלומו טוב בעזרת המחתרת. בני חונך חינוך נוצרי ודיבר רק את השפה המקומית הפריזית מערבית.

## לאחר המלחמה
בסיום המלחמה, לואיזה (אמו הביולוגית של בני), שהסתתרה בניימכן, ביקשה להתאחד עם בנה, שהיה כמעט בן 4 שנים. היא לקחה את בני לדירתה בניימכן, אך לנוכח קשיי ההסתגלות היא החזירה אותו לשנה נוספת לבני הזוג דה-רו ונהגה להגיע לבקר אותו בחופשות. בני גדל בהולנד והתגייס לצבא ההולנדי. ב-1961 עלה לישראל לבדו ואמו לואיזה עלתה ב-1978. במשך כל השנים שמר על קשר חם עם יאן ואלי דה-רו וקרובי משפחתם.

## הכרה והנצחה
ממוזער|תעודת הכבוד שהוענקה ב-3 במאי 2023 ליאן ואלטייה דה-רו
בעקבות עדותו של בני ביד ושם, החליטה הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם להכיר ביאן ואלטייה דה-רו כחסידי אומות העולם ב-7 בספטמבר 2020. שמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם, ירושלים. טקס הענקת התעודה התקיים ב-3 במאי 2023 בהולנד בנוכחות משפחת הניצול..

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
ציפור בלי שמיים

"**ציפור בלי שמיים**" (מוכר גם בשם "**כל הלילות**") הוא שיר של הזמרת הישראלית אופק נחמן, שפורסם כסינגל ב־20 בפברואר 2023. עידן רייכל ואבי אוחיון כתבו והלחינו אותו.

## רקע וכתיבה
עידן רייכל כתב על בחירתו בנחמן לבצע את השיר: 
נחמן אמרה שהשיר נתון לפרשנות, ושהוא . עוד אמרה: .

## משתתפים
* אופק נחמן — זמרה
* עידן רייכל — בס, כלי הקשה, ביטים, קלידים, תכנותים, קולות
* מתן דרור — ביטים, קלידים, תכנותים
* ג'וקה פריניאן – כלי הקשה נוספים
* עידן שניאור — גיטרות
* מור אוזן – גיטרה נוספת

### הפקה
* הפקה מוזיקלית ועיבוד – מתן דרור ועידן רייכל
* מיקס – מתן דרור
* מאסטרינג – ארן לביא

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים על בעלי כנף
קטגוריה:שירים על לילות
הנשיקות שלי

"**הנשיקות עליי**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. הוא יצא לאור ב-12 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב על ידי אדם, לצד יונתן קלימי ותמר יהלומי, שגם הפיקו אותו.

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-4.2 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 באוקטובר, יום צאת השיר. זהו סרטון מילים אנימטורי שהופק על ידי AVOXVISION.

נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-15 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יונתן קלימי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תמר יהלומי
קטגוריה:שירים על נשיקות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אנדרו אלן

**אנדרו אלן** (באנגלית: **Andrew M. Allen**; נולד ב-4 באוגוסט 1955, ריצ'בורו, פנסילבניה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

## ביוגרפיה
אנדרו אלן נולד בעיירה ריצ'בורו שבפנסילבניה. לאחר סיום לימודי בית ספר הוא למד באוניברסיטת וילאנובה אותה סיים בשנת 1977 עם תואר בהנדסת מכונות. לאחר הלימודים אלן סיים קורס טיס במסגרת חיל הנחתים של ארצות הברית והוצב בשנת 1980 בבסיס החיל כטייס "מקדונל דאגלס F-4 פנטום" עד לשנת 1983 ואז עבר ל-"מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט" ושירת עד לשנת 1986. בשנת 1987 הוא קיבל הסמכה לטייס ניסוי. בסך הכול הוא ביצע כ-6000 שעות טיסה ב-30 מטוסים שונים.
## שירות בתחום החלל
בשנת 1987 אלן נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות והיה חלק של צוות טכני במרכז החלל ג'ונסון. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-46 כטייס של מעבורת החלל אטלנטיס (לורן שרייבר היה מפקד צוות). המשימות העיקריות של הטיסה היו פעילויות שקשורות עם חללית European Retrievable Carrier (EURECA) שפותחה על ידי סוכנות החלל האירופית וחללית Tethered Satellite System (TSS-1) שפותחה על ידי סוכנות החלל האיטלקית. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-62 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (ג'ון קספר היה מפקד צוות). המשימה נשאה עימה את מערכת לחקר חוסר כבידה USMP-02 ובנוסף לכך בוצעו ניסויים בתחום ביולוגיה. במשימת STS-75 בקיץ 1996 הוא היה מפקד צוות מעבורת החלל קולומביה. המטרה העיקרית הייתה להציב במסלול לוויין Tethered ולבצע ניסויים בתחומים שונים.

## לאחר פרישה מנאס"א
לאחר פרישה מנאס"א בשנת 1997 אלן השתלב בתעשייה פרטית. בשנת 2004 הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת פלורידה.

## קישורים חיצוניים

* 
* קורות חיים

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קורפוס התקיפה החמישי (סוריה)

**קורפוס התקיפה החמישי** הוא קורפוס של הצבא הסורי אשר הוקם בנובמבר 2016 בסיוע נרחב ומימון של הצבא הרוסי על בסיס יחידות מתנדבים ומיליציות מקומיות.

## היסטוריה
בניסיון להגדיל את ההשפעה הישירה של הכוחות הרוסים על הצבא הסורי, היועצים הרוסים בשטח הקימו באוקטובר 2015 את הקורפוס הרביעי ככוח תקיפה דינמי המושתת על שיטות לחימה רוסיות ועל בסיס מתנדבים ומיליציות סוריות התומכות בשלטון. בפועל הקורפוס הרביעי לא עמד בציפיות ונותר עם כוחות מצומצמים בעיקר כמסגרת הגנתית שיחידותיה מוצבים כחיילות מצב בבסיסים ואתרים אסטרטגיים. כשנה לאחר מכן הקימו הרוסים את קורפוס התקיפה החמישי עם מעורבות רוסית גדולה בהרבה, כולל מימון מלא של רוסיה ושילוב קצינים רוסים בשורות הקורפוס, מפקדו הראשון אף היה לוטננט-גנרל ולרי אספוב שנהרג מאש מרגמות בספטמבר 2017 מעט לאחר שקיבל את הפיקוד על הקורפוס החדש.

עם היווסדו של הקורפוס בנובמבר 2016, המטרה הייתה לגייס לשורותיו בעיקר עובדי מדינה (הפטורים משירות צבאי) ואחרים שיתגייסו מרצון עם המשכורות הגבוהות יחסית, במימון רוסי, שהובטחו לחיילי הקורפוס. בפועל שורות הקורפוס מולאו בעיקר על ידי לוחמי מיליציות ובעיקר מאזור דרום סוריה בהן בריגדות בעת', חטיבת אל-קודס, ציידי דע"ש, בזי המדבר, רגימנט כוחות הצי המיוחדים, ואחרים.

## מבנה ויעוד
בשונה מקורפוסים אחרים בצבא הסורי, הקורפוס החמישי אינו מתחלק לדיוויזיות, אלא מפקד על שבע חטיבות וכן מספר המשרתים בו בפועל נמוך מהנהוג עם כ-15,000 חיילים נכון ל-2019 (כשליש מכוח האדם בקורפוסים אחרים).
* **חטיבה 1** - באזור מזרח מחוז חומס.
* **חטיבה 2** - באזור צפון מערב מחוז חמה בערים הנוצריות נחרבה וסוקלביה.
* **חטיבה 3** - באזורי דרום סוריה.
* **חטיבה 4** - מורכבת כמעט לחלוטין מכוחות חטיבת הבעת'.
* **חטיבה 5** - באזור מחוז אידליב.
* **חטיבה 6** - סביב אידליב וחמה
* **חטיבה 7** - סביב העיר דיר א-זור.
* **חטיבה 8** "חטיבת אריות המלחמה" - הוקמה ב-2019 על בסיס מורדים לשעבר, מפקדתה בבצרה א-שאם, מזרח מחוז דרעא.

## קישורים חיצוניים
* גרגורי ווטרס, '''The Lion and The Eagle: The Syrian Arab Army’s Destruction and Rebirth''', 18 ביולי 2019, 'MEI'.
* '''The Syrian Military Establishment in 2019: Sectarianism, Militias and Foreign Investment''', עמ' 95–101, 1 ביולי 2019, מרכז עומרן למחקרים אסטרטגים.
* '''Russian operation goes offshore in Syria''', 17 באוגוסט 2020, 'Ridl.io'.

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות צבא סוריות
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קטגוריה:גייסות
ז'ול דופרה

**ז'ול לואי דופרה** (בצרפתית: **Jules Louis Dupré**; 5 באפריל 1811 – 6 באוקטובר 1889) היה צייר צרפתי, מהאישים הראשיים של אסכולת ציירי הנוף של ברביזון. אם תאודור רוסו מייצג את ההיבט האפי של ציור שירת הטבע, דופרה הוא המייצג החזותי של ההיבטים הטרגיים והדרמטיים שלו.

## ביוגרפיה
דופרה נולד בנאנט. הוא הציג לראשונה בסלון בשנת 1831, ושלוש שנים לאחר מכן זכה במדליה. באותה שנה הגיע לאנגליה שם התרשם מהגאונות של ציורי ג'ון קונסטבל. מכאן ואילך הוא למד כיצד לבטא תנועה בטבע. הוא התרשם מהמחוזות סביב סאות'המפטון ופלימות', על מרחבי המים, השמים והאדמה הרחבים והרצופים שלהם. אלה נתנו לו הזדמנויות טובות לחקור את התנועה הסוערת של ענני סערה ואת תנועת העלווה המונעת על ידי הרוח.

הוא מונה לקצין של לגיון הכבוד הצרפתי ב-1848.

הוא הראה העדפה לשימוש באפקטים דרמטיים של שקיעה, שמים וים סוערים כנושאי ציוריו. בשלב מאוחר בחייו שינה את סגנונו, והגיע לפשטות רבה יותר בהרמוניות הצבע שלו. בין העבודות העיקריות שלו ניתן למנות את הבוקר והערב בלובר, ואת חציית הגשר המוקדם באוסף וואלאס..

בתו תרז-מארת-פרנסואה הפכה גם היא הפכה לציירת.

## גלריה

File:Landscape with Cattle at Limousin MET DT3114.jpg|נוף עם עדר בקר
File:Jules Dupre - The Windmill - NG 1041 - National Galleries of Scotland.jpg|טחנת רוח
File:Jules Dupré - Evening on the French Coast near Dieppe - 1921.221.1 - Reading Public Museum.jpg|ערב בחוף הצרפתי
File:Jules Dupré - Landscape with water buffalo and goats.JPG|בקר במרעה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1811
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1889
Voice Mate

**Voice Mate** (נקרא בעבר Quick Voice ו-Q Voice) היא עוזרת וירטואלית שזמינה כאפליקציה מובנית עבור טלפונים חכמים שונים של LG. האפליקציה משתמשת בממשק משתמש בשפה טבעית כדי לענות על שאלות, להציע המלצות ולבצע פעולות על ידי העברת בקשות לשירותי אינטרנט שונים. Voice Mate מבוססת על העוזרת האישית של Maluuba.

חלק מהיכולות של Voice Mate כוללות קביעת פגישות, פתיחת אפליקציות, הגדרת אזעקות, עדכון אתרי רשתות חברתיות כמו פייסבוק או טוויטר וניווט. Voice Mate מציע גם ריבוי משימות יעיל.

## ראו גם
* אמזון אלקסה
* קורטנה
* Google Assistant
* סירי
* מייקרופט

קטגוריה:עוזרים וירטואליים
קטגוריה:האינטרנט של הדברים
פיגוע מכונית התופת ליד שוק מחנה יהודה

**פיגוע מכונית התופת ליד שוק מחנה יהודה** התרחש ביום חמישי, 2 בנובמבר 2000, ד' בחשוון ה'תשס"א, כחודש לאחר תחילת האינתיפאדה השנייה, על ידי מחבלים פלסטינים מארגון הג'יהאד האסלאמי שנשלחו על ידי איאד חרדאן, ראש הזרוע הצבאי של הארגון בצפון השומרון. המחבלים פוצצו מכונית תופת ליד שוק מחנה יהודה בירושלים. בפיצוץ נרצחו שני ישראלים, ועשרה נפצעו, רובם במצב קל.

### הפיגוע
בשעה שלוש אחר הצהרים (יום ה') התפוצצה מכונית תופת, מאזדה 323 גנובה, ברחוב שומרון שבשכונת אהל משה שבנחלאות ליד שוק מחנה יהודה, ליד הצומת עם רחוב אגריפס. בפיצוץ נרצחו שני יהודים ועשרה נפצעו, רובם במצב קל. הנרצחים הם איילת השחר לוי, בתו של השר לשעבר יצחק לוי, בת 27, ועו"ד חנן לוי, תושב ירושלים בן 33. פקח של עיריית ירושלים רשם דו"ח למכונית התופת דקות ספורות לפני הפיצוץ, אולם לא הבחין בדבר חשוד.
ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות על הפיגוע. ההודעה פורסמה בטלוויזיה של חזבאללה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

ליד שוק מחנה יהודה
ליד שוק מחנה יהודה
ליד שוק מחנה יהודה
ליד שוק מחנה יהודה
קטגוריה:נחלאות
קטגוריה:שוק מחנה יהודה: פיגועים
קטגוריה:הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני: פיגועים
אגוארדיינטה

**אגורדיינטה** (בפורטוגזית: **Aguardente**, בספרדית **Aguardiente**) הוא סוג של אלכוהול מזוקק המכיל בין 29% ל-60% כוהל בנפח. מונח זה יכול להתייחס למשקאות חריפים העשויים מחומרי גלם שונים. מקורו בדרך כלל בחצי האי האיברי (פורטוגל וספרד) ובאמריקה האיברית (מדינות דוברות ספרדית ופורטוגזית של אמריקה).

## אטימולוגיה
המילה היא תרכובת של מילים מהשפות האיבריות עבור "מים" ( בקסטיליה;  בקטלאנית;  בפורטוגזית;  בגליצית) ו"בוער" או "לוהט" ( בקסטיליה;  בקטלאנית;  בפורטוגזית ובגליצית). המקבילה באנגלית היא "firewater" או "מי אש" בעברית.

## הגדרה
אגוארדינטים הם משקאות אלכוהוליים חזקים, המתקבלים על ידי תסיסה ובהמשך זיקוק של תירוש מסוכר, ירקות או תערובות של השניים. זוהי הרמה הגנרית ביותר;

אגוארדינטים מבוססי פירות כוללים כאלה העשויים מתפוזים, ענבים, בננות או מדרוניו ("תפוח קנה"). אלה המבוססים על דגנים עשויים להיעשות על בסיס דוחן, שעורה או אורז, מסלק, או תפוחי אדמה.

## וריאציות אזוריות
חלק מהמשקאות בשם aguardiente או דומים הם ממקור שונה (פירת ענבים, קני סוכר); למשקאות אחרים מאותו מקור עשויים להיות שמות שונים (קליירין, ברנדי).

### ברזיל
ממוזער|200x200 פיקסלים| בקבוק ''קצ'אסה'' ברזילאי
בברזיל, משקה המכונה *[[קשאסה]]* או *פינגה*, נחשב לאגארדינטה, העשוי מקנה סוכר. ל*קשאסה*, יש שני זנים: לא מיושן (לבן) ומיושן (זהב). *הקשאסה* הלבנה מבוקבקת בדרך כלל מיד לאחר הזיקוק ונוטה להיות זולה יותר. הוא משמש לעיתים קרובות להכנת קאיפירינה ומשקאות אחרים שבהם *קשאסה* היא מרכיב מהותי. *קשאסה* כהה, הנתפסת בדרך כלל כזן ה"פרימיום", מיושנת בחביות עץ. באופן מסורתי.

### [[כף ורדה]]
גרוג, הידוע גם כגרוגו (שמקורו באנגלית grog), הוא משקה אלכוהולי מכף ורדה, אגוארדינטה העשוי מקנה סוכר. הייצור שלו הוא מלאכותי ביסודו.

### צ'ילה
בצ'ילה, אגורדיינטה הוא משקה אלכוהולי של 45% ומעלה (משקאות עם מעל 55% אלכוהול אינם חוקיים שם). והוא נעשה על ידי זיקוק של שאריות הענבים, בעיקר הקליפות והעיסה (**') בתוספת הגבעולים (**') והזרעים, שנשארו מייצור יין לאחר כבישת הענבים.

הוא משמש להכנת מספר משקאות חריפים אחרים בטעמים, כמו *המורטאדו*, ** וליקר *דה אורו.*

### קולומביה
ממוזער|273x273 פיקסלים| ''aguardiente antioqueño'' קולומביאני
בקולומביה, אגורדיינטה הוא ליקר בטעם אניס המופק מקנה סוכר, פופולרי באזור האנדים. על ידי הוספת כמויות שונות של זרעי אניס מתקבלים טעמים שונים המובילים לשיווק נרחב ותחרות עזה בין המותגים. לאגורדיינטה יש 24%-29% אחוזי אלכוהול. הם נמכרים גם ליקרים אחרים בטעם אניס הדומים לאגורדיינטה, אך בעלי אחוז אלכוהול נמוך יותר.

בחוף הקריבי יש משקה דומה הנקרא "קוקוצ'ו".

### קוסטה ריקה
בקוסטה ריקה יש לו 30% אלכוהול ובעל טעם נייטרלי.

## קישורים חיצוניים

*אגוארדיינטה – כשאתם צמאים לקצת יותר

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
קטגוריה:מילים וביטויים בספרדית
קטגוריה:המטבח הצ'יליאני
קטגוריה:משקאות אניס
קטגוריה:משקאות מזוקקים
מתיו סטראזל

**מתיו נלסון סטראזל** (בצרפתית: **Matthew Nelson Strazel**; נולד ב-5 באוגוסט 2002) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הרכז במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג.

## ראשית חייו וקריירת נוער
סטראזל נולד בבור-לה-רן, וב-21 בפברואר 2017 הצטרף למחלקת הנוער של אסוול ליון-וילרבאן. בעונת 2017/18 הוא חילק את זמנו בין קבוצת הנוער של המועדון לקבוצה שלו בליגה עד גיל 21. ב-2018/19 הוא הפך לשחקן קבוע של הקבוצה עד גיל 21 והעמיד ממוצעים של 14.5 נקודות, 4.7 אסיסטים ו-3.8 ריבאונדים למשחק. ב-6 במאי 2019 קלע סטראזל 44 נקודות במדי אסוול בהפסד 100–110 ל-JL בורק בחצי גמר אליפות צרפת עד גיל 18.

## קריירה מקצועית
ב-31 ביולי 2019, בגיל 16 בלבד, חתם סטראזל על החוזה המקצועי הראשון שלו בווילרבאן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ב-6 באוקטובר, כששיחק חמש דקות בניצחון 85–76 על שולה באסקט. ב-29 באוקטובר ערך סטראזל את הופעת הבכורה שלו ביורוליג, כשקלע תשע נקודות עם שלוש שלשות ב-13 דקות בניצחון 66–63 על סאסקי בסקוניה. ב-10 במרץ 2020 הוא קלע שיא עונתי של 17 נקודות בניצחון 95–83 על מונקו.

ב-10 ביוני 2020 האריך סטראזל את חוזהו בקבוצה עד 2025, אך הוא עזב ב-21 ביוני 2022 וחתם לשלוש שנים במונקו.

## קריירה בין-לאומית
ב-2021 זכה סטראזל עם נבחרת צרפת במדליית כסף בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, והעמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-6.7 אסיסטים למשחק. בשנה שלאחר מכן סיים עם הנבחרת במקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2022 וקלע בממוצע 14.8 נקודות למשחק.

## קישורים חיצוניים

*פרופיל, באתר פיב"א

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלני מונקו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2002
קווין צ'ילטון

**קווין צ'ילטון** (באנגלית: **Kevin P. Chilton**; נולד ב-3 בנובמבר 1954, לוס אנג'לס) הוא טייס קרב אמריקאי ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. לאחר פרישה מנאס"א הוא המשיך בשרות בחיל האוויר של ארצות הברית, מונה למספר תפקידי פיקוד ופרש בדרגת גנרל.

## ביוגרפיה
קווין צ'ילטון נולד בלוס אנג'לס. לאחר סיום לימודי בית ספר הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1976 עם תואר ראשון בהנדסה. בשנת 1977 הוא קיבל תואר שני בהנדסת מכונות מאוניברסיטת קולומביה. לאחר סיום הלימודים אלן סיים קורס טיס והוצב בבסיס החיל כטייס "מקדונל דאגלס F-4 פנטום". בשנים 1978–1980 הוא שירת ביפן, קוריאה הדרומית ופיליפינים. בשנת 1981 הוא עבר ל-"מקדונל דאגלס F-15 איגל" ושירת בבסיס בארצות הברית. בשנת 1982 הוא סיים בהצטיינות בית ספר לקציני חיל האוויר. במהלך שירותו בחיל הוא פגש את קטי צ'ילטון והתחתן איתה.

## שירות בתחום החלל
בשנת 1987 צ'ילטון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-49 כטייס של מעבורת החלל אנדוור (דניאל ברנדנסטיין היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להחזיר לפעילות לוויין תקשורת אזרחי מדגם אינטלסט 6 (Intelsat VI), ששיגורו נכשל, ומאז הוא הקיף את כדור הארץ במסלול לא יציב. מטרה משנית הייתה לנסות שיטות להרכבת תחנת חלל, כהכנה לקראת בניית תחנת החלל הבינלאומית. בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-59 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (סידני גוטיירס היה מפקד צוות). המשימה הוקדשה לחקר כדור הארץ. בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-76 הוא היה מפקד צוות מעבורת החלל אטלנטיס. STS-76 הייתה משימת המעבורת השלישית שעגנה בתחנת החלל מיר הרוסית, והיא נשאה עימה את האסטרונאוטית שאנון לוסיד לשהייה ממושכת בתחנה (בתחילה כחלק ממשלחת EO-21 ולאחר מכן כחלק ממשלחת EO-22) ובנוסף אספקה לביצוע מחקרים ותפקוד הצוות.

## לאחר פרישה מנאס"א
לאחר פרישה מנאס"א בשנת 1998 צ'ילטון חזר לשירות פעיל בחיל האוויר. בשנת 2004 הוא מונה למפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית. בשנת 2006 הוא קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד מבצעי החלל. בתפקיד זה הוא היה אחראי על כלל פעילות צבאית של ארצות הברית בחלל כולל טילים בליסטיים. בשנת 2007 הוא הועבר לפיקוד על הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית ושירת בתפקיד זה עד לשנת 2011.

צ'ילטון פרש בשנת 2011 משירות בחיל האוויר והשתלב בתעשייה הפרטית.

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:בוגרי אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
גביע אפריקה לאומות 2023

**גביע אפריקה לאומות 2023** היה טורניר הכדורגל ה-34 של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך בחודשים ינואר–פברואר 2024. חוף השנהב אירחה את התחרות בפעם השנייה, לאחר שאירחה את התחרות בשנת 1984. בתחילה נבחרה חוף השנהב לארח את הטורניר בשנת 2021, אולם בעקבות דחיית האירוח של קמרון נדחה גם האירוח של חוף השנהב ל־2023.

פורמט התחרות דומה לתחרויות הקודמות. 24 נבחרות משתתפות בתחרות לאחר שיעלו מהמוקדמות. 24 הנבחרות חולקו ל-6 בתים של 4 נבחרות, כאשר הנבחרות בכל בית ישחקו האחת נגד השנייה פעם אחת. בתום שלב הבתים, שתי הראשונות בכל בית יעלו לשמינית הגמר ואליהן יצטרפו 4 הנבחרות הטובות מהמקום השלישי. מכאן ואילך שיחקו הנבחרות בשיטת "נוק אאוט".

## העולות

ממוזער|274x274px|

## אצטדיונים




## הגרלת שלב הבתים
הגרלת שלב הבתים התקיימה ב־12 באוקטובר 2023 באביג'אן. 24 הקבוצות שהעפילו חולקו ל-4 רמות לפי דירוג פיפ"א מספטמבר 2023.

## שלב הבתים
### בית א

### בית ב

### בית ג

### בית ד

### בית ה

### בית ו

### דירוג המקום השלישי

המקומות השלישיים מהבתים א', ג', ד' ו־ה' עלו לשמינית הגמר.

## שלבי הגמר

## קישורים חיצוניים

* 

2023
קטגוריה:חוף השנהב: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2024
קטגוריה:2024 באפריקה
יוזף קרמולין

**יוזף קרמולין** (בצ'כית: **Josef Kramolín**; 11 באפריל 1730 – 27 באפריל 1802) היה צייר וישועי צ'כי. הוא צייר בעיקר ציורי קיר בנושאים דתיים.

## ביוגרפיה
רישומי קהילת נימבורק מציגים תיעוד של הטבילה שלו ב-12 באפריל 1730. הוא הוטבל בשם יוזף קארל. הוריו התיישבו דרך קבע בנימבורק. אביו יוזף ג'ורג' קרמולין (1706 - 1733) ואימו ברברה, לבית ווייט (1701-1751). ליוזף היו שני אחים, ואצלב (1733–1799), שהיה גם צייר ואחותו ברברה, דורותי (1732 -?).

קרמולין הונחה על ידי הוריו לקריירה בשירה, ובשנת 1743 עבד זמן קצר במקהלה בקתדרלה בפראג. הוא גם גר במנזר בנדיקטיני בכנסייה. הוא חזר לזמן קצר לנימבורק, ואז נסע לקוטנה הורה, ללמוד בסמינר בכנסייה כדי להשלים את השכלתו. בקוטנה הורה הוא קיבל את יסודות אמנות הציור מהאמן ויט הרדליקה. בשנת 1751 נפטרה אמו והוא חזר לנימבורק והפך לצייר. מאוחר יותר עבר לפראג, שם הפך לחניך של פרנץ פאלקו, שעבד על ציורי הקיר בכנסיית סנט ניקולס הישועית בפראג. מהניסיון שצבר למד לערבב צבעים ושכלל את סגנון הציור שלו. בשלב זה, הוא קיבל את החוזה האישי הראשון שלו.

### קריירה
בשנת 1757 נסע לווינה, שם למד באקדמיה הקיסרית והמלכותית של ציירים, פסלים ואדריכלות. באקדמיה של וינה הוא נשאר רק חודשים ספורים, ובאפריל של השנה שלאחר מכן התקבל כטירון במסדר הישועי בפראג. בארכיון ניתן למצוא תיעוד על שהותו במסלול המסדר - בשנת 1758 נרשם כטירון בברנו.

בין השנים 1760 - 1770 הוא היה רשום כאח בקולג' בסנט קלמנט בעיר העתיקה של פראג (קלמנטינום), בשנת 1771 שוב בסנט ניקולס, ובשנת 1772 בחומוטוב. בתקופה זו צייר בעיקר אדריכלות מזבח בכנסיות נזיריות.

הוא השתייך לדור של אמני הבארוק הצ'כיים המאוחרים. ניתן למצוא כמה מיצירותיו ששרדו במריאנסקה טיניצה ובכנסיית עליית מרים הבתולה.

לאחר ביטול המסדר הישועי הפך לאמן עצמאי.

במהלך לימודיו הוא פגש את קתרין ווצ'רשיץ', איתה נסע לעיר הולדתה קרלובי וארי, והתחתן ב-2 במאי 1775. בקרלובי וארי הם קנו בית. בשנת 1802 הפך לצייר שמועסק על ידי העיר.

הוא מת בקרלובי וארי מדלקת ריאות באפריל 1802.

## גלריה

File:Königgrätz-Jesuitenkirche4.jpg
File:Hejnice inter DSC00606.JPG


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:נפטרים ב-1802
תקן חשבונאות בין-לאומי 1 – הצגת דוחות כספיים

**תקן חשבונאות בינלאומי 1 – הצגת דוחות כספיים** הוא תקן חשבונאות בינלאומי שאומץ על ידי הוועדה הבינלאומית לתקינה. הוא מניח קווים כללים להצגת דוחות כספים ומציג דרישות מינימום בהקשר של קווים אלו; הוא ישים לכל הדוחות הכספיים הסטנדרטים המבוססים על תקני דיווח כספי בינלאומיים.

תקן חשבונאות בינלאומי 1 פורסם לראשונה על ידי הוועדה הבינלאומית לתקינה בשנת 1997, והחליף שלושה תקנים לדרישות גילוי והצגה, והיה התקן החשבונאי המקיף הראשון שעסק בהצגת תקנים פיננסיים. הוא אומץ על ידי ה-IASB בשנת 2001. 

באפריל 2024 פרסמה המועצה לתקני חשבונאות בינלאומיים (IASB) את תקן **IFRS 18** (הצגה וגילוי בדוחות כספיים), שנועד לשפר את ההשוואתיות והשקיפות של דיווח על ביצועים כספיים, תקן זה ייכנס לתוקף באופן מחייב בשנת **2027**, הוא יחליף את **IAS 1**. עד אז, ישויות מדווחות ממשיכות לפעול בהתאם לדרישות IAS 1, אלא אם יבחרו ביישום מוקדם של IFRS 18.

## סקירה כללית
### מטרה ומאפיינים
תקן זה מגדיר את מטרת הדוחות הכספיים כמתן מידע שימושי על המצב הפיננסי, הביצועים הפיננסיים ותזרימי המזומנים של ישות, ומסווג את המידע המסופק לנכסים, התחייבויות, הכנסות והוצאות, תרומות על ידי וחלוקה לבעלים, ותזרימי מזומנים. הוא מפרט את מערך הדוחות, למשל דוח המצב הכספי ודוח רווח והפסד, שמרכיבים יחד את הדוחות הכספיים.

תקן זה מרחיב גם את המאפיינים הבאים של הדוחות הכספיים:
* מוצג בצורה הוגנת ותואם לתקני חשבונאות בינלאומיים;
* ערוך על בסיס עסק חי;
* ערוך תוך שימוש בבסיס הצבירה של החשבונאות;
* ישנם סיווגים המוצגים בנפרד;
* אינו מקזז נכסים והתחייבויות;
* מוכן לפחות מדי שנה;
* כולל השוואה לתקופות קודמות;
* מוצג באופן עקבי לאורך תקופות

### מבנה ותוכן
תקן חשבונאות בינלאומי 1 מפרט את הפריטים שיש לכלול, לכל הפחות. התקן מפרט דרישות לגבי סיווג המידע, כגון דרישה לרישום נפרד של התחייבויות שוטפות, ופירוט מתי לסווג התחייבות כשוטפת לעומת לא שוטפת. כמו כן, הוא קובע דרישות בנוגע לביאורים לדוחות הכספיים, לרבות גילויים על מדיניות חשבונאית ומידע על הנחות שנעשה בהן שימוש.

## תיקונים אחרונים
התקן נערך מחדש בשנת 2007 כדי לשקף שינוי בטרמינולוגיה שהשפיע גם על תקנים חשבונאיים אחרים. השינויים כוללים את הדברים הבאים:

ארגון ה-IASB תיקן שוב את ההצהרה בשנת 2011, והוסיף את הדרישה לפיה פריטים ברווח הכולל אחר יקובצו על סמך יכולתם לסווג מחדש לרווח והפסד, לצד שינויים אחרים. שינויים אלה, כאשר הוצעו בעבר, הובילו לכך שמכון רואי החשבון באנגליה ובוויילס יעץ כי לגישה של ביצוע "שינויים קטנים בתקן אחד" יכולה להיות השפעות שליליות.

## קישורים חיצוניים
* [תקן חשבונאות בינלאומי 1 – הצגת דוחות כספיים, באתר [המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות]]

## הערות שוליים

קטגוריה:דוחות פיננסיים
קטגוריה:תקני חשבונאות
איחוד הרפובליקות הערביות

**איחוד הרפובליקות הערביות** (בערבית: **اتحاد الجمهوريات العربية**) היה ניסיון לא מוצלח של מועמר קדאפי למזג את לוב, מצרים וסוריה למדינה ערבית מאוחדת. למרות שהקמת האיחוד אושרה במשאלי עם בכל מדינה ב-1 בספטמבר 1971, שלוש המדינות לא הסכימו על התנאים הספציפיים של האיחוד. הפדרציה התקיימה בין 1 בינואר 1972 ל-19 בנובמבר 1977.

## היסטוריה
בשנת 1969 תפסו קציני צבא ערבים לאומנים בראשות מועמר קדאפי את השלטון בלוב. ההשפעה האידאולוגית של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר על הממשלה החדשה נראתה מיד. קדאפי העלה רעיונות פאן-ערביים, והכריז על הצורך במדינה ערבית אחת המשתרעת על פני צפון אפריקה והמזרח התיכון. בדצמבר 1969 ייסדה לוב את החזית המהפכנית הערבית עם מצרים וסודאן כצעד לקראת איחוד מדיני, וב-1970 הצהירה סוריה על כוונתה להצטרף לחזית.

לאחר מותו של נאצר בספטמבר 1970, יורשו, אנואר סאדאת, הציע כי במקום מדינה מאוחדת, תוקם פדרציה. באפריל 1971 הוקמה הפדרציה, מה שאפשר למצרים, סוריה וסודאן לקבל מענקים גדולים מכספי נפט לובי. בפברואר 1972 חתמו קדאפי וסאדאת על אמנת איחוד לא רשמית, אך היא לא יושמה מכיוון שהיחסים התפרקו בשנה שלאחר מכן. סאדאת נרתע מהכיוון הרדיקלי של לוב, והמועד האחרון להקמת הפדרציה בספטמבר 1973 חלף ללא כל פעולה. באוקטובר 1973 מצרים וסוריה, מבלי להיוועץ בלוב, פתחו במתקפה מתואמת על ישראל (מלחמת יום הכיפורים). סאדאת הסכים לפתוח במשא ומתן עם ישראל, וביקש להחזיר את חצי האי סיני למצרים תמורת התחייבות לא לתקוף את ישראל בעתיד. קדאפי כעס על מטרותיה המוגבלות של המלחמה והפסקת האש, והאשים את סאדאת בפחדנות, ערעור האיחוד, ובגידה בעניין הערבי. סאדאת הגיב בכך שחשף שהוא התערב מוקדם יותר באותה שנה כדי למנוע מלוב להטביע ספינת נוסעים אזרחית שהובילה תיירים יהודים בים התיכון. לאחר מכן, יחסי לוב–מצרים התאפיינו בהאשמות הדדיות תכופות, ודיונים נוספים לגבי החתירה לאחדות נזנחו.

### משאלי העם
שלושה משאלי עם בו-זמנית על הקמת איחוד הרפובליקות הערביות נערכו ב-1 בספטמבר 1971, במצרים, לוב וסוריה. במשאל העם במצרים הצביעו בעד האיחוד 99.96% מהמצביעים, במשאל העם בלוב תמכו 98.6% מהמצביעים, ובסוריה הצביעו 96.4% בעד.

### איחודים באיחוד הרפובליקות הערביות
* פדרציה בין מצרים, לוב וסודאן (1969/70–1971)
* פדרציה בין מצרים, לוב וסוריה (1971/72–1974/77)
* איחוד בין מצרים ללוב בתוך הפדרציה (1972–1973/74)
* איחוד בין מצרים וסוריה בתוך הפדרציה (1976–1977)
* הפדרציה בין מצרים, סודאן וסוריה (1977)


קובץ:FAR 1970.png|איחוד הרפובליקות הערביות 1970, סוריה הודיעה על הצטרפותה
קובץ:FAR 1973.png|איחוד הרפובליקות הערביות 1971, סודאן הודיעה על פרישה
קובץ:FAR 1972.png|איחוד הרפובליקות הערביות 1972, הוצע לעיראק להצטרף
קובץ:FAR 1973.png|איחוד בין מצרים ללוב, 1973
קובץ:FAR 1976.png|איחוד בין סוריה למצרים ב-1976
קובץ:FAR 1977.png|האיחוד ב-1977: סוריה, מצרים וסודאן


## סמלים של מדינות חברות
מצרים, לוב וסודאן אימצו דגל דומים – נץ קורייש, כשתחתיו כיתוב בערבית המבדל ביניהם. הנץ הוצב על גבי טריקולור בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית אדום-לבן-שחור.

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לאומיות פאן-ערבית
קטגוריה:מדינות ערב לשעבר
קטגוריה:הליגה הערבית
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1972
הרמינה לאוקוטובה

**הרמינה לאוקוטובה** (בצ'כית: **Hermína Laukotova**; 24 בינואר 1853 – 17 בינואר 1931) הייתה ציירת, גרפיקאית ומורה לאמנות צ'כית.

## ביוגרפיה
אביה היה רופא השיניים והמנתח, יוזף לקוטה. אמה, אנטוניה, הייתה בתו של יוסף רידל - המייסד של מפעל זכוכית מפורסם. היא הפגינה כישרון אמנותי כשהייתה עדיין צעירה למדי. משפחתה הייתה עשירה מספיק כדי לספק לה השכלה רחבה ואפשרות לנסיעות באירופה. את שיעורי האמנות הפרטיים הראשונים שלה קיבלה בסטודיו של קארל יאורק. מאוחר יותר, היא למדה שיעורים, מג'ני שרמאולובה (1828-1909). לימודיה האחרונים בפראג היו אצל צייר הדיוקנאות יאן אדולף ברנדייס.

ב-1882 היא נסעה לפריז, שם השלימה את הכשרתה בטכניקות גרפיות. שנתיים לאחר מכן, היא עברה לאנטוורפן, שם עבדה עם צ'ארלס ורלט. בפריז ציירה בעיקר סצנות ימיות.

מ-1885 עד 1887 היא התגוררה במינכן, שם למדה שיעורים נוספים באקדמיה לציור של הנשים אצל לודוויג פון הרטריך, ואחר כך שיעורים פרטיים יותר אצל דוריס ראב, שלימדה אותה תחריט; נושא שהיא המשיכה הלאה עם ויליאם אונגר בווינה.

ב-1887 היא חזרה לפראג, שם פתחה בית ספר לאמנות לנשים. אף שבית הספר לימד מגוון מקצועות, כולל ציור דיוקן ופרחים, הוא נודע בעיקר בזכות הקורסים שלו ברישום דמויות, שהשתמשו בדוגמנים ודוגמניות עירומים. קורסים כאלה נסגרו לנשים בבתי הספר הגדולים לאמנות. היא הפעילה את בית הספר עד 1909, אז נאלצה לפרוש מסיבות בריאותיות, והעבירה את ניהולו לאוגוסט ברימזה, עם צוות שכלל את האדריכל, אדולף פוהר והציירת, לילי גודלובה-ברנדהוברובה, אשר הייתה תלמידה שם.

היא הציגה לעיתים קרובות את ציוריה בתערוכות בחסות החברה לקידום האמנויות, תחת השם "Jan Textor". לאחר 1904 הייתה חברה באיגוד האמניות הגרמניות בבוהמיה, ואיגוד האמנים האוסטריים היפים, איתם הציגה את עבודותיה.

## גלריה

File:Hermina Laukotová Mädchen zwischen Schwertlilien.jpg|נערה עם אירוסים
File:Laukotova-Painter.jpg|מותו של צייר
File:Hermina Laukotova - Dešťová přeháňka (1899).jpg|יום גשום
File:Hermina Laukotova - Zátiší s kyticí.jpg|טבע דומם עם פרחים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות צ'כיות
קטגוריה:ילידות 1853
קטגוריה:נפטרות ב-1931
נחושתית מגוונת

**נחושתית מגוונת** או **נחושתית יהודית** (שם מדעי: *Protaetia judith*) היא מין של חרק הנמנה בסדרת החיפושיות ושייך למשפחת הזבליתיים. הנחושתית המגוונת מצויה בישראל ותצפיות שלה מתועדות בעיקר בצפון ארץ ישראל, במישור החוף הצפוני והגליל המערבי.

הנחושתית המגוונת מופיעה במספר צבעים בהם כחול, סגול, טורקיז, אדמדם ואף ירוק. כאשר היא במופע ירוק, ניתן להתבלבל בינה לבין נחושתית הקוצים הנפוצה יותר.

הנחושתית המגוונת פעילה בעיקר בקיץ, בחודשים יוני-אוגוסט ונמשכת לפרחים ופירות שונים בניהם ענבים וליצ'י, ובשל כך נחשבת למזיק לחקלאות. מחזור חייהם בעלי גלגול מלא.

רוב הזמן כנפי התעופה מקופלות תחת כנפי החפייה המספקות להן הגנה. בזמן התעופה עצמה רק כנפי התעופה פרושות וכנפי החפייה מונחות על הגב. מפרץ שולי כנפי החפייה המאפשר החזקת כנפי התעופה פרושות, אף על פי שכנפי החפייה סגורות. כנפי החפייה נפתחות בעיקר בזמני ההמראה והנחיתה, כאשר הנחושתית פורשת את כנפיה או מקפלת אותן.


File:Protaetia-judith 01.jpg|מופע כחול
File:Protaetia-judith 02.jpg
File:Protaetia-judith 05.jpg|מופע ירוק


## קישורים חיצוניים

* נחושתניות, באתר הטבע של עוז ריטנר
*  נחושתית מגוונת, בדף הפייסבוק של אתר הטבע הישראלי, כולל תמונות איכותיות
* ב-GBIF: תצפית 1 (מופע כחול), תצפית 2 (מופע ירוק)

## הערות שוליים

קטגוריה:זבליתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיפושיות
אנשי הפלדה

**אנשי הפלדה** הוא מארש (שיר לכת) אשר מנוגן על ידי תזמורת צה"ל בקביעות בטקסים ובמצעדים המתקיימים במסגרת הצבאית והלאומית. ובכלל זה בטקס הדלקת המשואות בליל יום העצמאות בהר הרצל.

## על היצירה
בשנת 1948 לפני שהוקמה התזמורת, החליט משה אור-אפשטיין, אחד ממייסדיה ולימים ממפקדיה, להלחין את המארש. המנגינה יצאה לאור בשם אנשי הפלדה, באלבום "תזמורת צה"ל-מנגינות לכת" בהוצאת הד ארצי ורשות השידור, בשנת 1975 בעיבודו של מנצח התזמורת יצחק גרציאני.

## ראו גם
* תזמורת צה"ל
* מארש

## הערות שוליים

קטגוריה:מארש
קטגוריה:תזמורת צה"ל
Fire (שיר של BTS)

**Fire** (בקוריאנית: **불타오르네**) הוא סינגל של להקת הבנים הדרום-קוריאנית BTS. הגרסה הקוריאנית של הסינגל פורסמה ב-2 במאי 2016 כסינגל המוביל לאלבום האוסף הראשון של הלהקה, *[[The Most Beautiful Moment in Life: Young Forever]]*, על ידי ביג היט מיוזיק. הגרסה היפנית פורסמה ב-7 בספטמבר 2016 באלבום האולפן ''Youth'', על ידי יוניברסל מיוזיק יפן ודאף ג'אם. גרסה זו גם נכללה בפסקול של הסרט האמריקאי .

## כתיבה והפקה
"Fire" הוא שיר מסוגת הטראפ EDM, והוא עוסק בהעלאת הציפיות החברתיות באש. הוא נכתב על ידי המוזיקאי הדרום-קוריאני פידוג והופק על ידו, יחד עם באנג סי-היוק וחברי BTS שוגה ו-RM.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר נפתח במראה של חברי הלהקה משוחחים במגרש כשברקע נשמע אחד השירים הקודמים של הלהקה, "Dope". במגרש מופיע אדם לבוש בברדס. שוגה ניגש אל האיש ומושיט לו יד; כאשר הם לוחצים ידיים, הזר מתחיל לעלות באש. בהמשך הקליפ מוצגים חברי הלהקה כשהם רוקדים על במה ובמגרש שבו חפצים בוערים. בנוסף לקליפ הרשמי פורסם ב-9 במאי 2016 קליפ כוריאוגרפיה, הכולל ריקוד בלבד.

בינואר 2017 צבר הקליפ הרשמי 100 מיליון צפיות ביוטיוב, והפך לקליפ השני של הלהקה שעשה זאת. הוא היה קליפ הקיי-פופ הנצפה ביותר בארצות הברית במאי 2016. בינואר 2019 צבר הקליפ 500 מיליון צפיות.

## ביקורת
הסינגל דורג במקום ה-37 ברשימת "50 השירים הטובים ביותר של BTS" של מגזין "בילבורד", שם תואר השיר כ"אנרגטי ותזזיתי". בביקורת באתר Soompi נכתב שהשיר אופטימי וקליט, ושהכוריאוגרפיה שלו אנרגטית. באתר "פיוז"  נכתב שבשיר זה סיפקו חברי הלהקה, ובייחוד הראפר ג'יי-הופ, "כמה מקטעי הראפ המרשימים ביותר שלהם עד כה".

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי באנג סי-היוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פידוג
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פידוג
אוגוסט ברימזה

**אוגוסט ברימזה** (בגרמנית: **August Brömse**;  2 בספטמבר 1873 – 7 בנובמבר 1925) היה תחריטאי וצייר גרמני בוהמי.

## ביוגרפיה
הוא היה בנו של קרל יוהאן ברימזה, צייר דקורטיבי מרוסטוק. לאחר שלמד בבית המלאכה של אביו קיבל שיעורים בבית ספר פרטי בברלין, אצל אדולף שלאביץ. משנת 1892 היה באקדמיה לאמנויות, שם למד אצל ולדר פרידריך, כריסטיאן לודוויג בוקלמן וצייר החיות, פאול מאיירהיים. הוא גם לקח קורסים באנטומיה אצל רודולף וירכו. השכלתו האמנותית הושלמה בשיעורים פרטיים בתחריט בהוראת החרט היהודי לואיס ג'קובי.

לאחר מכן חזר הביתה ועבד כאמן עצמאי. שם, ב-1902–1903, יצר את מחזור התחריט הגדול הראשון שלו, "המוות והעלמה", בארבעה עשר גיליונות. הוא זכה במדליית זהב בשנת 1906, בתערוכה בפריז. התחריטים נרכשו בסופו של דבר על ידי מוזיאון בברלין.

מעודד מהצלחתו בפריז, עבר לפראג, שם התחיל שוב כאמן עצמאי. בשנים 1906 עד 1908 הוא עבד על מחזור נוסף, בן עשרה גיליונות, שנקרא "כל הקיום הוא צער גדול". ב-1907 החל לעבוד עם תחריטים צבעוניים ובשנותיו האחרונות הוא יצר ציורים בצבע שעשה בעצמו.

הוא התחתן בשנת 1910, לאלס שונמן ונולד להם בן אחד. באותה שנה מונה לחבר מן המניין ב"חברה לקידום המדע והאמנות" ומונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות. תלמידו הידוע ביותר שם היה מיקולש גלנדה. הוא גם היה חבר ב"איגוד האמנים הגרמנים בבוהמיה".

לאחר הקמת צ'כוסלובקיה, ב-1920, הוא הפך ליו"ר הכבוד של אגודת ציירים צעירים, הידועה בכינויה "הצליינים", שרבים מחבריה היו תלמידיו לשעבר.

הוא נפטר משחפת ב-1925.

## גלריה

 File:August Brömse - Kristus s trnovou korunou.jpg|ישו
File:August Brömse - Prometheus, 1910.jpg|פרומתאוס
File:August Brömse - Vdova (1910).jpg|האלמנה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1925
פיצ'יפוי

[ממוזער|267x267 פיקסלים| [שרלוטה סלומון|האמנית שרלוט סלומון מציירת בגינתה בערך ב-1939]]
**פיצ'יפוי** (ביידיש: **פיטשי פוי**, בצרפתית: **Pitchi poï**) הוא מקום דמיוני אליו האמינו יהודים עקורים בצרפת שיגורשו אליו, בזמן שהיו כלואים במחנה הריכוז דראנסי בהמתנה להובלה למחנה ההשמדה אושוויץ. הביטוי 'פיטשי פוי' ביידיש משמעו 'חור אבוד', והשתמשו בו על מנת לתאר מקום נידח ללא חשיבות.

המדיניות הנאצית הייתה להשאיר אסירים יהודים במצב של בורות לגבי היעד הסופי שלהם, אז פיצ'יפוי הומצאה כדי למלא את הוואקום הזה בידע שלהם. רוב האסירים נרצחו בהגיעם למחנות המוות שאורגנו על ידי הגרמנים.

[שמאל|ממוזער|220x220 פיקסלים| מבט על המבנים [מחנה הריכוז דראנסי|במחנה הריכוז דרנסי, ברחבה קהל יהודים, ובשער מימין שומר הז'נדרמריה הצרפתי (כח משטרה צבאי).]]
בביוגרפיה של האמנית שרלוט סלומון, שהועברה ממחנה הריכוז דרנסי לאושוויץ בספטמבר 1943 ונספתה בשואה, מצטטת מרי פלסטינר (Mary Felstiner) מעדויות של ניצולי שואה את הנקודות הבאות: עבור חלקם, פיצ'יפוי היה שם ללא משמעות של גטו פולני, זהו שם ביידיש שבו השתמשו יהודי פולין; עבור חלקם, המילה "הדהדה כקללה נצחית"; עבור אחרים, "פיצ'יפוי הייתה מקום של עבודת כפייה".

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי צרפת
קטגוריה:צרפת של וישי
לואיס ג'קובי

**לואיס ג'קובי** (בגרמנית: **Louis Jacoby**; 7 ביוני 1828 – 11 בנובמבר 1918) היה חרט יהודי גרמני. יליד האוולברג, ברנדנבורג, גרמניה. הוא היה תלמידו של החרט מנדל מברלין שבה התיישב.

## קורות חיים
את שנת 1855 בילה בפריז; 1856 בספרד; ובשנים 63–1860 שהה באיטליה בעיקר ברומא.

ב-1863 מונה לפרופסור לתחריט באקדמיה של וינה, וב-1882 נקרא לברלין כיועץ לאמנות למשרד הקיסרי ויועץ לפרסומים האמנותיים של מוזיאוני ברלין, והיה אחראי על עבודת הגלריה.

התחריט הראשון של ג'קובי, "ג'ון הקדוש" של אלסנדרו טיארני, הופיע בשנת 1850. תחריטיו החשובים ביותר הם: "האלגוריה ההיסטורית" "ליידי מקבת" על פי ויליאם קולבאך ו-"קרב ההונים" על פי רפאל, שהוא יצר עותק ממנו במהלך שהותו ברומא.

ב-1863 הוא הפך לפרופסור לאמנות תחריט באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. הוא צייר את המסכים של בית האופרה החדש בווינה.

בשנת 1871 קיבל את מסדר כתר הברזל מדרגה 3 ובשנת 1872 הפך לחבר כבוד של האקדמיה לאמנויות יפות במינכן.

התחריטים של ג'קובי כוללים: דיוקנאות הזוג הקיסרי האוסטרי וכן קרל פרייהר פון רוקיטנסקי, פיטר ריטר פון קורנליוס, ארנסט קארל גוהל, תיאודור מומזן, וילהלם הנזן, ולודוויג יורק פון ורטנבורג ואחרים.

ג'קובי קבור בבית העלמין היהודי בהאוולברג.

בנו מיינהרד ג'קובי (1873–1957) היה צייר, פסל, מדליסט, גרפיקאי ואומן בברלין ובמולן. הוא היגר לברזיל בלחץ הנאצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים יהודים אוסטרים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1828
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
מיינהרד ג'קובי

**מיינהרד ג'קובי** (בגרמנית: **Meinhard Jacoby**; 10 באוקטובר 1873 – 24 בספטמבר 1956) היה צייר, פסל, מדליסט, גרפיקאי ואומן יהודי גרמני שהיגר לברזיל.

## קורות חייו
מיינהרד ג'קובי היה בנו של חרט הנחושת לואיס ג'קובי, שהגיע ממשפחה יהודית בהאוולברג.

לאחר שלמד בבית הספר התיכון בברלין, הוא למד ציור ופיסול באקדמיות לאמנות בברלין ובמינכן ובאקדמיה ז'וליאן בפריז.

במהלך מלחמת העולם הראשונה השתתף כקצין ברגת לוטננט ביחידת ארטילריה בחזית המזרחית.

ג'עקובי עבד מ-1912 עד שנות ה-20 של המאה ה-20 כמורה בשרלוטנבורג והתגורר בגרונוולד.

בשנות ה-20 הוא חי בברזיל במשך שמונה שנים ליד ריו דה ז'ניירו. ב-1934/35 חזר לברזיל ולא חזר לגרמניה עקב עליית הנאציזם לשלטון. הוא התגורר בפראיבה דו סול שבמדינת ריו דה ז'ניירו בסביבות 1955.
ממוזער|מיינהרד ג'קובי, אשה עם כובע, 1905-10
ג'קובי צייר פורטרטים, ציורי ז'אנר ונופים, וכפסל יצר פסלי דיוקנאות, מדליות ושלטים. הוא גם עבד כאמן מסחרי ומאייר ספרים, תוך שימוש בתחריט ובחיתוכי עץ משלו. הזמנות גדולות יותר שביצע כללו את הציור של בית הספר הממלכתי בברלין-וייסנזה, וכן את הליציאום ובית העירייה של קולברג.

בתחום האנטומולוגיה עסק מיינהרד ג'קובי בנמלים גוזרות עלים ובהדברתן ופרסם מאמרים רבים בכתבי עת. בשנת 1931 קיבל פטנט על אמצעי להשמדת נמלים גוזרות עלים, ובשנת 1935, יחד עם הכימאי הנס שמאלפוס, הוציא פטנט נוסף על שיטה להשמדת חרקים בוני קנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:פסלים יהודים גרמנים
קטגוריה:אמנים יהודים ברזילאים
קטגוריה:מאיירים יהודים
קטגוריה:ציירי דיוקנאות
קטגוריה:מורים לציור
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:זואולוגים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים ברזילאים
קטגוריה:מדענים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1873
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
ארנסט רידיגר פון שטארהמברג

**הרוזן ארנסט רידיגר פון שטארהמברג** (בגרמנית: **Ernst Rüdiger von Starhemberg**; 12 בינואר 1638 – 4 בינואר 1701) היה המושל הצבאי של וינה משנת 1680, מגן העיר במהלך קרב וינה ב-1683, גנרל קיסרי במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה, ונשיא הופקריגסראט. הוא היה חבר בבית שטארהמברג.

## ביוגרפיה
הוא נולד בגראץ, שטיריה, כבנו של הרוזן קונרד בלתזאר פון שטארהמברג ואשתו הראשונה הרוזנת אנה אליזבת פון צינצנדורף ופוטנדורף. גם בן דודו הרוזן גווידו פון שטארהמברג הפך לחייל מפורסם ולחם כשליש לצדו. ארנסט רידיגר פון שטארהמברג לחם בשנות ה-60 של המאה ה-17 תחת הלוטננט גנרל הקיסרי ריימונדו מונטקוקולי נגד הכוחות הצרפתיים והעות'מאניים.

ב-1683 הוא היה המפקד הצבאי של העיר וינה, עם פחות מ-20,000 איש שהתנגדו לכ-120,000 עות'מאנים שצרו על העיר. ב-15 ביולי 1683 סירב שטארהמברג להצעת המפקד הטורקי קארה מוסטפא פאשה להיכנע, בהסתמך על הגעתו המהירה של צבא קיסרי, שנשלח על ידי הקיסר ההבסבורגי לאופולד הראשון שברח ממעונו, ועל עוצמת חומות העיר שבוצרו לאחר המצור העות'מאני הראשון על וינה ב-1529.

כאשר לאחר חודשיים הגיע צבא הסיוע בפיקודו של המלך הפולני יאן סובייסקי במחצית הראשונה של ספטמבר, וינה הייתה על סף קריסה. חומותיה נפרצו על ידי חבלנים טורקים שחדרו מתחת לחומות, מילאו את המנהרות באבק שריפה ופוצצו את מטעני הנפץ. לבסוף, ב-12 בספטמבר, 80,000 חיילים פולנים, ונציאנים, בווארים וסקסונים תקפו את הטורקים והצליחו להביס אותם בקרב על הקהלנברג.

ארנסט רידיגר פון שטארהמברג הועלה לדרגת פילדמרשל על ידי הקיסר, מתוך הכרה בפעולתו של שטארהמברג בהצלת הבירה הקיסרית. הוא גם מונה לשר המדינה. במרדף בעקבות הכוחות העות'מאניים הנסוגים, נפצע שטארהמברג באורח קשה בשנת 1686 במהלך המצור על בודה מירי בידו השמאלית ונאלץ לנטוש את פיקודו. בשנת 1691 התמנה לנשיא ה-Hofkriegsrat והיה אחראי על ארגון הצבא ההבסבורגי.

שטארהמברג מת בווזנדורף ב-4 בינואר 1701, בגיל 62. קברו (מאת יוזף עמנואל פישר פון ארלך) ממוקם ב-Schottenkirche של וינה.

## חיים אישיים
הוא התחתן תחילה עם בת דודתו השלישית, הרוזנת הלנה דורותיאה פון שטארהמברג. לאחר מות אשתו הראשונה, הוא נישא בשנית ב-1689 לרוזנת מריה יוזפה יורגר פון טולט (1668–1746), בת דודתו הרביעית. היו לו ילדים משני הנישואים. הפוליטיקאי האוסטרי מאוחר יותר ארנסט רידיגר, פירסט צו שטארהמברג היה צאצא שלו.
ממוזער| כתובה של הרוזן Starhemberg ב-Schottenkirche של וינה
## מורשת
דורות מאוחרים יותר עשו אידיאליזציה של שטארהמברג כמושיע העולם והתרבות המערבית. בהוראת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, פסל הוקם לכבודו בשנת 1872 במוזיאון Heeresgeschichtliches בווינה, שם מתועד ביסודיות הקרב על וינה, עם דמותו של שטארהמברג והשריון. שמו מונצח במקומות רבים באוסטריה, בין היתר שני רחובות בווינה קרויים על שמו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרשלים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1638
קטגוריה:נפטרים ב-1701
גבול ארגנטינה–ברזיל

**גבול ארגנטינה–ברזיל** נמשך לאורך 1,224 קילומטרים החל ממפגש הנהרות פרנה ואיגואסו ועד למשולש הגבולות בין ארגנטינה–ברזיל–אורוגוואי, על נהר אורוגוואי.

## גאוגרפיה
מתוך אורכו הגדול, רק כ־25 קילומטרים מהגבול הם יבשתיים. בקטע הצפוני של הגבול, על נהר האיגואסו, נמצאים מפלי איגואסו.

בארגנטינה, הפרובינציות שלהן גבול משותף עם ברזיל הן: מיסיונס וקוריינטס.

בברזיל, המדינות שלהם גבול משותף עם ארגנטינה הן: פרנה, סנטה קטרינה וריו גראנדה דו סול.

## היסטוריה
קו הגבול הראשוני נקבע בשנת 1822, ובשנת 1898, עקב אמנה שהוצעה על ידי נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד, נקבע התוואי המדויק.

בשנת 1970 הוצבו על קו הגבול 310 סמני גבול.

## ערים חשובות לאורך הגבול
### ברזיל
* פוז דו איגואסו

### ארגנטינה
* פוארטו איגואסו

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:ברזיל: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול ארגנטינה–ברזיל
ארווין בלומנפלד

**ארווין בלומנפלד** (באנגלית: **Erwin Blumenfeld**;  26 בינואר 1897 – 4 ביולי 1969) היה צלם יהודי אמריקאי ממוצא גרמני. 

## קורות חיים
בלומנפלד נולד בברלין ב-26 בינואר 1897, להורים יהודים אתאיסטים. בצעירותו עבד במסחר בבגדים וכתב שירה. בשנת 1918 נסע לאמסטרדם, שם בא במגע עם פול סיטרואן וג'ורג' גרוס. בשנת 1933 הוא ערך פוטומונטאז' המראה את היטלר כגולגולת עם צלב קרס על מצחו ודם מטפטף מתוך עיניו ופיו. תמונה זו שימשה מאוחר יותר באת התעמולה של בעלות הברית בשנת 1943.

הוא התחתן עם לנה סיטרואן, איתה נולדו לו שלושה ילדים, בשנת 1921. ב-1922 הוא הקים חנות למוצרי עור. בשנת 1935 החנות נסגרה עקב פשיטת רגל. הוא עבר לפאריס, שם בשנת 1936 עסק בצילום ווצילם עבור מגזין *[[ווג]]* הצרפתי. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא נעצר כי נחשב כ-"אזרח זר" ושהה במספר מחנות מעצר צרפתיים, אך ב-1941 הצליח להגר לארצות הברית. שם הוא הפך עד מהרה לצלם אופנה מצליח, ועבד כעצמאי עבור מגזיני אופנה רבים בהם הרפרס בזאר, לייף והווג האמריקאי.

## סגנון אמנותי
בשנת 1941 היגר לארצות הברית, שם הפך עד מהרה לצלם אופנה. צילומי האופנה אותם צילם הופיעו דרך קבע במגזיני אופנה רבים בהם הרפרס בזאר, לייף וווג האמריקאי. הוא הושפע מזרמי האמנות הדאדאיזם והסוריאליזם. שני תחומי העניין העיקריים שלו היו מוות ונשים. התנסה בטכניקות צילום בהן עיוות, חשיפה מרובה, פוטומונט'ז וסולריזציה.

## תערוכות רטרוספקטיביות
* 1979: מוזיאון ראת', ז'נבה, שווייץ
* 1981: מרכז ז'ורז' פומפידו, פריז
* 1996: מרכז האמנויות ברביקן, לונדון, תערוכה נודדת, מוצגת גם בציריך, לוזאן, ברלין, פריז ואמסטרדם
* 2006: *ארווין בלומנפלד, שנותיו ההולנדיות*, Fotomuseum Den Haag, האג, הולנד
* 2009: *Erwin Blumenfeld Dada Montagen 1916-1933*, Berlinische Galerie, ברלין
* 2012: "סטודיו בלומנפלד, ניו יורק, 1941-1960", מוזיאון "Nicéphore-Niépce", שאלון-סור-סון, צרפת
* 2013: "ארווין בלומנפלד", גלריית ז'ו דה פאום, פריז, אוקטובר 2013 עד ינואר 2014.
* 2022: "ארווין בלומנפלד: אופנה היא משחק", חנות הכלבו La Samaritaine, פריז, פברואר עד מאי, 2022
* 2022: "Les Tribulations d'Erwin Blumenfeld, 1930-1950", musée d'Art et d'Histoire du judaïsme, פריז, אוקטובר 2022 עד מרץ 2023

בין ה-13 באוקטובר 2022 ל-5 במרץ 2023, הכריז המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות בפריז על תערוכה שכותרתה "הניסויים והתלאות של ארווין בלומנפלד, 1930-1950". התערוכה הציגה 180 תצלומים וקטלוג נלווה, תערוכה זו משתרעת על התקופה המפורסמת והנסיונית ביותר של בלומנפלד בעיני האוצרים. בנוסף, הוא מציג מידע על חזונו האמנותי ועל חייו במהלך מלחמת העולם השנייה. מלבד צילומי האופנה הידועים שלו, נכללו סיפורים על תצלומיו שטרם פורסמו: האחד על משפחת צוענים בסנט-מארי-דה-לה-מר בפרובאנס, צרפת, והשני על ריקודים טקסיים של עמים ילידים בארצות הברית בניו מקסיקו.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים יהודים גרמנים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:צלמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:צלמי אופנה יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
קטגוריה:צלמי אופנה אמריקאים
לישאנא דני

**לִישָּׁאנָא דֶּנִי** המכונה גם **לישנן** (שני ביטויים שפירושם "הלשון שלנו", "לשוננו") ולעיתים גם **לישאן הוזייה** ("לשון היהודים") היא ניב של ארמית חדשה צפון-מזרחית שדובר במקור על ידי יהודי כורדיסטן בזאכו, עיראק. בעקבות עזיבת היהודים את הארצות המוסלמיות, מרבית הדוברים חיים ב בישראל.

בשנת 1951 היגרה הקהילה היהודית המבודדת, דוברת הלישאנא דני, לישראל, מרביתם התיישבו באזור ירושלים. היא נשאה עימה את שפתה, תרבותה ומנהגיה הייחודיים, וטקסטים שרבים מהם דומים לאלה המצויים בספרות התורנית הקלאסית. השפה עשירה בפתגמים, בנרטיב מקראי ובסיפורי עמים.

טקסט לדוגמה:

הפירוש בעברית:

## לקריאה נוספת
* ורדה שילה, **לישאנא דני: לקט אגדות וסיפור עם ממסורת יהודי כורדיסטן מסופרים בארמית בלהג יהודי זאכו**, ירושלים: מינרוה - בית הוצאה לאור, תשע"ה 2014
* אבינרי עידו, **הניב הארמי של יהודי זאכו**, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשמ"ט, 1988
* יונה מרדכי, **	מילון עברי - ארמי-כורדי**, תשנ"ט 1999

## קישורים חיצוניים
*לישאנה דני באתר e-vrit
*הפינה ההיסטורית: חשיבותה של השפה הארמית והניסיון להחיותה
*בתיה מזור הופמן, שירה של שיר ערש בשפת לישאנא דני, באתר "לשון הבית"

## ראו גם

* שפות יהודיות
* ארמית יהודית

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמית
קטגוריה:שפות יהודיות
מוזיאון השואה באודסה

**מוזיאון השואה - קורבנות הפשיזם באודסה** - הוא המוזיאון היחיד באוקראינה המוקדש לתקופת הכיבוש של מאוקראינה, טרנסניסטריה (מחוזות אודסה, מיקולאייב וחלק מויניצה) על ידי הרומניה של יון אנטונסקו בתקופת מלחמת העולם השנייה. המוזיאון ממוקם ברחוב מאלה ארנאוטסקה 111.

## היסטוריה
המוזיאון הוקם בהחלטת מועצת האגודה האזורית של יהודי אודסה - אסירים לשעבר של גטאות ומחנות הריכוז ונפתח ב-22 ביוני 2009. הרעיון להקים מוזיאון נהגה ב-1995. יוזם ההקמה היה נשיא האגודה "אוקראינה-ישראל", אסיר לשעבר במחנה הריכוז בדומנובקה דמיטרו גוטכוב, יוזם נוסף יחד אתו היה יפים נילבה. המנהל של הארגון הבינלאומי של האסירים לשעבר בגטאות ומחנות הריכוז, אסיר לשעבר במחנה הריכוז בדומנובקה ליאוניד סושון תמך ברעיון.

## התערוכה הקבועה במוזיאון
עם פתיחת המוזיאון, בשני אולמותיו התצוגה כללה כ-1,500 פריטים. פריטים אלו לרוב נתרמו על ידי יהודי אודסה. רוב המוצגים נתרמו על ידי אסיר גטו לשעבר לב דומר אשר הקים בסן פרנסיסקו מיזאון ביתי בנושא השואה באודסה.

לאחר מספר שנים המוזיאון עברלמבנהו החדש בן 2 קומות. בקומה הראשונה נמצאים אולם כנסים וספרייה, ואילו בקומה השנייה ישנם 5 אולמות תצוגה:
* מלחמת העולם השנייה. השואה באוקראינה.
* הקמת טרנסניסטריה. הגנה וכיבוש אודסה.
* השטעטל היהודי.
* חיים ומוות בתקופת השואה. חסידי אומות העולם.
* ניצחון. שחרור אודסה וסיומה של מלחמת העולם השנייה.

בנוסף לתערוכת הקבע המוזיאון מציע גם ראיונות מוקלטים ומצולמים, וגם חדר זיכרון.

## מטרות המוזיאון
מייסדי המוזיאון הגדירו את מטרות עבודתו: איסוף, שימור והעברה לדורות הבאים של ההיסטוריה והלקחים של השואה. שימור זכרם של אלו אשר סבלו בתקופת השואה ולחנך דור חדש של צעירים שיוכלו להמשיך להתנגד ולמנוע את הופעת הנאציזם.

אדוארד דולינסקי, מנכ"ל הוועד היהודי האוקראיני פנה לכולם במילים הבאות: *"המשימה העיקרית של המוזיאון היא לקדם את הידע על השואה, לשמר את זכר הקורבנות ולעודד הרהור בשאלות המוסריות והרוחניות אשר הציבה השואה"*.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אודסה
קטגוריה:יהדות אודסה
קטגוריה:אודסה: מבנים