open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ניקלאס מויסאנדר

**ניקלאס מויסאנדר** (בפינית: **Niklas Moisander**; נולד ב-29 בספטמבר 1985 בטורקו שבפינלנד) הוא כדורגלן עבר פיני ששיחק  בתפקיד הבלם. ניקלאס הוא אחיו התאום של השוער הנריק מויסאנדר.

## קריירת מועדונים
מויסאנדר התחיל את הקריירה שלו ב-טורון פאלוסאורה. בשנת 2002 עלה לבוגרים, אך את קפיצת המדרגה שלו עשה בסוף העונה כאשר שיחק בכל 9 משחקי הקבוצה האחרונים בליגה בעונה זו.

ב-2003 עבר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם. כרטיס השחקן שלו היה שייך לאייאקס במשך 3 שנים אך הוא מעולם לא זכה לשחק בשורותיה.

ביולי 2006 עבר מויסאנדר לזוולה. עם 71 הופעות ו-5 שערים, מויסאנדר עורר עניין רב בקרב קבוצות בהולנד. ב-1 ביולי 2008 חתם בא.ז. אלקמאר. בעונתו הראשונה במועדון זכה מויסאנדר עם אלקמאר באליפות הולנד ועונה לאחר מכן זכה להשתתף עימה בליגת האלופות.

ב-21 באוגוסט 2012 חזר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם כמחליפו של יאן ורטונגן שעבר לטוטנהאם הוטספר. ב-24 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי אייאקס בניצחון 1–3 על מנצ'סטר סיטי במסגרת של הבתים של ליגת האלופות.

בקיץ 2015 חתם בסמפדוריה מהסרייה א' על חוזה לשלוש שנים. לאחר עונה אחת בסמפדוריה, נמכר מויסנדר לורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת 1.7 מיליון אירו.

ב-1 ביולי 2021 עבר למלאמה השוודית. בדצמבר 2024 פרש ממשחק. 

## קריירה בינלאומית
ב-29 במאי 2008 ערך מויסאנדר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פינלנד במשחק ידידות נגד . ב-10 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת בינלאומית נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-2011 הפך מויסאנדר לקפטן הנבחרת במקומו של פטרי פסאנן.

## תארים
;א.ז. אלקמאר
*אליפות הולנד (1):2009
*הסופרקאפ ההולנדי (1):2009
;אייאקס
*אליפות הולנד (2): 2012/2013, 2013/2014
* הגביע ההולנדי: 2005/2006
* הסופר קאפ ההולנדי: 2013

;מאלמה 
* אליפות שוודיה: 2021, 2023, 2024

;אישיים
**שחקן השנה בפינלנד (2): 2012, 2013

## קישורים חיצוניים

* ניקלאס מויסאנדר באתר הרשמי של סאמפדוריה

קטגוריה:כדורגלנים פינים
קטגוריה:בלמי כדורגל פינים
קטגוריה:טורקו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טורון פאלוסאורה
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני זוולה
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פינלנד
קטגוריה:כדורגלני מאלמה
קטגוריה:ספורטאים פינים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים פינים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1985
הכלב של המדינה

**הכלב של המדינה** הייתה תוכנית מציאות ישראלית בו השתתפו בעלי חיים, ביחד עם ילדים, ששודרה בערוץ הילדים. את הסדרה הנחה עודד פז. 

באוקטובר 2018 נמכר פורמט הסדרה לפלטפורמת התוכן של פייסבוק.

## סקירה כללית
בתוכנית משתתפים ילדים ביחד עם כלבים מכל הסוגים. השופטים באודישנים הם אנשי מקצוע בתחום האילוף והתנהגות בעלי חיים (ביניהם: אורן עדיקא, דודיק מזור ועוד).

בשלב הראשון של התוכנית, הילדים עם הכלבים היו צריכים לעבור אודישן. השופטים היו צריכים להחליט האם התרגיל שעשה הזוג היה טוב דיו ולאחר מכן קובעים האם להעבירו לשלב הבא בתוכנית. לאחר סיום האודישנים, השופטים היו צריכים לבחור את מי להמשיך ללמד תרגילים לשלבים הבאים.

בשלב השני, הזוגות היו צריכים להראות תרגילים שלימדו אותם המנטורים, כך נבחרו זוגות לשלב רבע הגמר. בשלב רבע הגמר היו צריכים הילדים לעלות לחצי הגמר ומשם לגמר. מתוכנית לתוכנית התרגילים היו קשים יותר, ואלו הצריכו מיומנויות מורכבות יותר מהכלבים ומהילדים.

בגמר ניצח הזוג איל לוי וכלבתו אלפא, מגזע גולדן רטריבר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
מריט באטריק

**מריט ר' באטריק** (באנגלית: **Merritt R. Butrick**; 3 בספטמבר 1959 – 17 במרץ 1989) היה שחקן קולנוע אמריקאי, הידוע בתפקידיו בגין תפקידיו בסיטקום הנוער "המרובעים" בשנת 1982, בשני סרטי קולנוע עלילתיים של "מסע בין כוכבים", ומגוון רחב של תפקידי משחק בשנות ה-80.

## ביוגרפיה
באטריק נולד בגיינסוויל, פלורידה, והיה ילד יחיד. הוא סיים בשנת 1977 את לימודיו בבית ספר התיכון "טמלפייס" שבמיל-ואלי, קליפורניה. הוא החל ללמוד משחק במכון קליפורניה לאמנויות, אך הודח מבית הספר.

תפקידו הראשון על המסך היה דמות של אנס בשני פרקים של דרמת המשטרה "*Hill Street Blues*", בשנת 1981.

בשנת 1982 הוא לוהק לתפקיד "ג'וני סלאש" אולסביץ', דמות-משנה משמעותית, בסיטקום הנוער "המרובעים", שקיבלה שבחים רבים מצד המבקרים, אך בוטלה לאחר 20 פרקים בלבד (עונה אחת).

עוד בטרם "המרובעים" עלתה לשידור לראשונה, בוטריק לוהק לגלם את דמותו של דייוויד מרקוס, בנו הפיזיקאי של ג'יימס ט' קירק (וויליאם שטנר) עם אהובתה לשעבר קרול מרקוס (ביבי בש), ב-"מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן". הוא המשיך בתפקיד זה בסרט ההמשך "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק", אשר במהלכו דמותו נהרגה. מאוחר יותר, הוא הופיע בדמותו של ת'ג'ון, קפטן של ספינת משא, אשר חולצה על ידי הצוות של ספינת החלל אנטרפרייז, בפרק "*Symbiosis*" משנת 1988 של "מסע בין כוכבים: הדור הבא".

בין לבין, הוא הופיע בסרט הקומדיה משנת 1982 "*!Zapped*", סרט האימה משנת 1988 "ליל האימה 2", וכבנה של ברברה הרשי בדרמה משנת 1987 בשם "*Shy People*". היה לו מגוון של תפקידי אורח בפרקי טלוויזיה ובסרטי טלוויזיה.

הוא זכה לשבחי ביקורת מהמגזין טיים על ביצועיו במחזה "*kingfish*" אשר הועלה על בימת *Los Angeles Theatre Center*, בו הוא שיחק זונה מטורללת, רגזנית ושרירנית ממין זכר. היה זה תפקידו האחרון.

## מותו ומורשתו
באטריק, שהיה חולה איידס, מת ממחלת הטוקסופלזמוזיס - מחלה קטלנית למדוכאי מערכת החיסון על רקע מחלת האיידס, ב-17 במרץ 1989 בגיל 29. הוא הונצח בלפחות שני מלבנים כחלק מפרויקט שמיכת הזיכרון, אשר מתייחסים אל תפקידו כדייוויד מרקוס.

בשנת 2008 הופצה הסדרה "*Square Pegs*" על גבי DVD, שכללו כתוספת מיוחדת הקדשה ומחווה מצד עמיתיו לסדרה, השחקניות ג'אמי גרץ ושרה ג'סיקה פרקר, וכן יוצרת הסדרה אן ביטס.

עמיתתו של באטריק בסרט "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק" רובין קרטיס הקליטה מחווה דומה כתוספת ל-DVD של סרט זה. הבמאי ניקולס מאייר, שביים את בוטריק בסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", כלל סצנה בסרט "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" (אשר צולם לאחר מותו של באטריק), שבו קפטן קירק מביט בתצלום המונח על שולחנו, בו נראה בנו דייוויד שנרצח.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
מוזיאון הבנייה הלאומי

ממוזער|250px|שמאל
**מוזיאון הבנייה הלאומי** (באנגלית: **National Building Museum**) הוא מוזיאון בוושינגטון הבירה, ארצות הברית המוקדש לאדריכלות, אדריכלות נוף, עיצוב עירוני, הנדסה אזרחית, הנדסת מבנים, בנייה, ותכנון עירוני. המוזיאון נוסד על ידי הקונגרס האמריקאי בשנת 1980, בבניין עתיק בסגנון אר דקו בסמוך אל אנדרטת השוטרים הלאומית.

המוזיאון מארח תערוכות מתחלפות בגלריית האולם המרכזי של הבניין. מבקרים מכל רחבי העולם מגיעים לתערוכות, תוכניות ציבוריות, פסטיבלים, וסיורים משפחתיים המתקיימים במוזיאון. בנוסף ישנן במוזיאון גם סדנאות שונות הכוללות גם פעילויות לילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים לאדריכלות
עמרם יצחק זקס

ממוזער
הרב **עמרם יצחק זקס** (כ"ב בחשוון תרפ"ז, 30 באוקטובר 1926 – כ' בכסלו תשע"ג, 3 בדצמבר 2012) היה ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק במשך כשלושים שנה.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים, לחיים אליהו זלמן ולאסתר-לאה זקס. אביו שעסק לפרנסתו במכירת ספרים ותשמישי קדושה, הוא נכדו של אברהם אלקנה זקס, ראש כולל הו"ד, בנו של השד"ר משה זקס, ראשון העולים לארץ ישראל מגרמניה במאה ה-19 שעלה ארצה בשנת תקע"א ממיינינגען שבגרמניה, (במחוז זאכסן אשר הוא מקור שם המשפחה: זקס) והיה תלמידו של החתם סופר, ונכדו של רבי צדוק הלוי קרויז.

למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים בירושלים, כאשר רבותיו העיקריים שם היו: הרב שמואל גדליה ניימן והרב מרדכי דוד לוין. בין תלמידי הישיבה באותה תקופה היה הרב שאר ישוב כהן, לימים רבה של חיפה. בשנת ה'תש"ח (1948), עם פרוץ מלחמת השחרור, והמצב הביטחוני הקשה בירושלים שכלל הפגזות קשות על מערב העיר, עבר ללמוד בישיבת סלובודקה בבני ברק, שנוסדה שנה קודם לכן, היה מראשוני תלמידי הישיבה והיה מקורב לראש הישיבה הרב אייזיק שר. לימים עברו הוריו לגור בבני ברק.

בשנת ה'תשי"א (1951) נשא את אסתר-רבקה, בתו של הרב מרדכי שולמן ונכדת הרב אייזיק שר. לאחר נישואיו למד בכולל של הישיבה. היה מקורב לחזון איש שהתגורר בסמוך לישיבה בגבעת רוקח.

בשנת ה'תש"ך (1960) החל לכהן כר"מ בישיבת סלובודקה. לאחר פטירת חותנו ראש הישיבה הרב מרדכי שולמן בכ"ז בשבט ה'תשמ"ב, התמנה לראש הישיבה, לצד גיסיו הרב נתן שולמן והרב משה הלל הירש. הרב זקס היה חבר נשיאות מפעל הש"ס.

בשנת ה'תש"ן (1989) נפטרה בתו דבורה ליבוביץ. זמן קצר לאחר מכן חלה ומאז לא שב לאיתנו. בכ' בכסלו תשע"ג הלך לעולמו ונקבר בבית הקברות פוניבז' בבני ברק.

ביום השנה הראשון לפטירתו הוציאו תלמידיו לאור ספר זיכרון ובו נדפסו חידושים מתורתו, ודברי תורה שנכתבו לכבודו בידי ידידיו ותלמידיו.

## משפחתו
אשתו, הרבנית אסתר רבקה זקס, ניהלה במשך עשרות שנים את משק הבית ואת חדרי הפנימיה בישיבת סלובודקה (נפטרה ב-10 באוקטובר 2021). הם התגוררו בדירה צמודה לישיבה, ונולדו להם בן אחד וחמש בנות. חתנו, הרב יצחק שוורץ, מונה תחתיו לראשות הישיבה; בנו, הרב שמחה שמואל, ירש את זכויותיו בישיבה ומונה גם הוא לראש ישיבה בתואר; חתנו, הרב צבי אליהו שטיינברג (בנו של שרגא פייבל שטיינברג, ראש ישיבת תפארת ציון ומתלמידי החזון אי"ש), הוא ר"מ בישיבת אור יהודה; חתנו, הרב יצחק גפן, הוא ר"מ בישיבת סלבודקה לצעירים; חתנו, הרב בנימין שקוביצקי, הוא ראש כולל פתחי תשובה.

אחיו הם:
* הרב אהרן זקס – כיהן כראש ישיבת סלבודקה לצעירים והיה חבר מועצת מכבי שירותי בריאות. היה גם גיסו של ראש הישיבה הרב דוב לנדו (נפטר במרץ 2017).
* הרב דב זקס – ר"מ בישיבת סלבודקה לצעירים. (נפטר באוקטובר 2020).
* שמואל יהודה זקס - חלל צה"ל שנהרג בתקרית דווימה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'
עמרם יצחק זקס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
משוואת קפוסטינסקי

**משוואת קפוסטינסקי** (באנגלית: **Kapustinskii equation**) היא משוואה הנותנת אומדן מקורב לערכה של אנרגיית הסריג (UL) עבור גביש יוני כלשהו. על מנת לקבוע באופן נסיוני את אנרגיות הסריג של גבישים יוניים, נדרשים תנאים פיזיקליים וכימיים יוצאי דופן. בכך מתגלה יתרונה של משוואת קפוסטינסקי הנותנת חישוב תאורטי לאנרגיות אלו וחוסכת את הצורך הניסויי. המשוואה נקראת על שמו של הכימאי הפולני או הרוסי אנטולי פדורוביץ' קפוסטינסקי (אנגלית: Anatoli Fedorovich Kapustinskii), שפיתח את הנוסחה ופרסמה בשנת 1956.

נוסחת המשוואה היא,

U_{L} = {K} \cdot \frac{\nu \cdot |z^+| \cdot |z^-|}{r^+ + r^-} \cdot \biggl( 1 - \frac{d}{r^+ + r^-} \biggr) 

כאשר, 
:*K* הוא קבוע קפוסטינסקי,
:*d* הוא קבוע נוסף,
:*ν* הוא מספרם של היונים בנוסחה האמפירית של הסריג,
:*<sup>+</sup>z* הוא כמות המטען החיובי שבקטיון,
:*<sup>-</sup>z* הוא כמות המטען השלילי שבאניון,
:*<sup>+</sup>r* הוא רדיוסו היוני של הקטיון,
:*<sup>-</sup>r* הוא רדיוסו היוני של האניון.

ערכי הקבועים:
:*K* = 1.2025×10−4 J·m·mol−1
:*d* = 3.45×10−11 m

אנרגיית הסריג המחושבת על פי משוואה זו, נותנת אומדן טוב לגבי אנרגיית הסריג הנסיונית; ברוב המקרים, לא יעלה ההפרש שבין הערך המחושב לערך התצפית על 5%. אם ידועה אנרגיית הסריג הרלוונטית, ניתן אף לחלץ מתוך המשוואה את ערכי הרדיוסים היוניים.

## לקריאה נוספת


* A. F. Kapustinskii; *Z. Phys. Chem. Abt. B* Nr. 22, **1933**, pp. 257 ff.
* A. F. Kapustinskii; *Zhur. Fiz. Khim.* Nr. 5, **1943**, pp. 59 ff.
* A. F. Kapustinskii: ''Lattice energy of ionic crystals''. In: *Quart. Rev. Chem. Soc.* Nr. 10, **1956**, pp. 283–294.

קטגוריה:קשרים כימיים
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
קטגוריה:ברית המועצות: המצאות
אנדי קואן

**אנדרו "אנדי" קואן** (באנגלית: **Andrew "Andy" B. Coan**; 4 במרץ 1958 - 20 במרץ 2017) היה שחיין אמריקאי. אלוף עולם (קאלי 1975) בעל 3 מדליות זהב ושיאן עולם במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי.

## ביוגרפיה
קואן נולד בפורט לודרדייל, פלורידה. התאמן בהדרכתו של ג'ק נלסון ולמד באוניברסיטת טנסי.

### אלוף עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בשנת 1975 זכה קואן ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 51.25 שניות, לפני ולדימיר בורה מברית המועצות (51.32 שניות) ובן ארצו שיאן העולם הטרי ג'ים מונטגומרי (51.44 שניות), במשחה שליחים 4x100 חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:24.85 דקות, לפני מערב גרמניה (3:29.55 דקות) ואיטליה (3:31.85 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא אליפות חדש נוסף של 3:49.00 דקות, לפני מערב גרמניה (3:51.85 דקות) ובריטניה (3:52.80 דקות).

### שיאן עולם
בתחרות שחייה שנערכה בפורט לודרדייל ב-3 באוגוסט אותה שנה קבע קואן במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 51.11 שניות, שיפור במאית השנייה לשיא העולם הטרי בן החודש וחצי של מונטוגומרי (51.12 שניות). שיא זה החזיק מעמד 20 ימים ונשבר על ידי מונטגומרי בתוצאה של 50.59 שניות.

קואן החמיץ את אולימפיאדת מונטריאול (1976) באלפית השנייה. ב-1979 הוא שבר את פרקי ידיו בתאונת דרכים ונותח ולמרות זאת הצליח לנצח את ראודי גיינס באליפות המכללות ונראה בכושר מעולה לאולימפיאדת מוסקבה (1980), אך החמיץ אותה הפעם בשל החרם האמריקאי. הוא ניסה שוב להשתתף במשחקים האולימפיים אך החמיץ את אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ב-44 מאיות השנייה.

בספטמבר 2014 התגלה שהוא סובל מתסמונת גייאן-בארה. קואן נפטר ב-20 במרץ 2017 בבוקה רטון, פלורידה מסרטן כבד.

## תארים
* בסך הכל שיפר קואן 2 שיאי עולם, אחד במשחה ל-100 מטר חופשי ואחד במשחה שליחים. 
* קואן זכה ב-7 תוארי NCAA.

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

## קישורים חיצוניים
* By Howard Cohen, At 17 he swam faster than Mark Spitz for a world record. Andy Coan dies at 59, Miami Herald, MARCH 20, 2017,  

קטגוריה:אמריקאים ילידי פלורידה
קטגוריה:פורט לודרדייל: אישים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:פלורידה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
ועידת לונדון (1832)

**ועידת לונדון של 1832** הייתה ועידה בינלאומית שהתכנסה כדי להקים ממשלה יציבה ביוון. משא-ומתן שהתנהל במהלך הוועידה בין שלוש המעצמות הגדולות (בריטניה, צרפת ורוסיה) הביא להקמתה של ממלכת יוון תחת שלטונו של אותון, מלך יוון. החלטות הוועידה קיבלו הכרה בינלאומית באמנת קונסטנטינופול, שנחתמה באותה שנה ובה הובטחה עצמאותה המלאה של יוון מן האימפריה העות'מאנית. ועידת לונדון התבססה על החלטות הסכם אקרמן מ-1826 שהכיר בריבונות של נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה.

## רקע
שאיפת העצמאות של העם היווני באה לידי ביטוי במלחמת העצמאות היוונית. עם פרוץ מעשי האיבה, תמכו מעצמות המערב בעם היווני. תמיכה זו התבטאה בהסכם לונדון ובקרב נאווארינו שנערך ב-1827. אחרי תבוסת כוחות האימפריה העות'מאנית בקרב נאווארינו החליט הסולטאן העות'מאני מהמוט השני לבטל את הסכם אקרמן, הורה למוחמד עלי לא להסיג את צבאו מן הפלופונסוס. וסגר את הבוספורוס למעבר אוניות זרות מה שפגע בצי הרוסי שזה היה המוצא שלו לים התיכון. בתגובה פתחה רוסיה במלחמה שהסתיימה ביציאת צבא אבראהים פאשא באוקטובר 1828 את יוון ובהסכם אדריאנופול שנחתם ב-1829 בו הבטיח הסולטאן מתן אוטונומיה לסרביה וליוון, והתיר לרוסים להחזיק במולדובה ובוולאכיה עד לתשלום פיצויים לרוסיה. היוונים, שמפלת אויביהם ביבשה ובים וניצחונותיהם הצבאיים שלהם עצמם הפיחו בהם תקוות מחודשות, לא הסכימו להסתפק באוטונומיה ורצו לקבל עצמאות מלאה. כאשר המושל הראשון של יוון יואניס קפודיסטריאס נרצח בשנת 1831 בנאפפליו ואחיו אבגוסטינוס קפודיסטריאס שירש את תפקידו לא הצליח להביא לרגיעה במדינה. המעצמות שאפו לסיום המאבקים בתוך יוון ולכינון שלטון יציב.

## הוועידה
במאי 1832, השר לענייני חוץ וחבר העמים הבריטי הנרי טמפל התכנס עם דיפלומטים צרפתים ורוסים, וב-11 במאי, ללא התייעצות עם היוונים, החליטה הוועדה שיוון צריכה להיות מונרכיה. הסיבה להחלטה זו היה החשש מפני תנועות ליברליות ורפובליקניות כפי שבאו לביטוי בצרפת המהפכנית ועל כן התעקשו כי לאחר מות קפודיסטריאס תיכון ביוון מונרכיה.

את הכתר הציעו ללאופולד לבית סקסה-קובורג-גותה, מי שנהיה מאוחר יותר לאופולד הראשון, מלך הבלגים, אולם הוא ויתר כי המדינה המוצעת נראתה לו קטנה מדי (כמחצית מיוון המודרנית) וענייה מדי מכדי לאפשר לו את רמת החיים שרצה. לפיכך הציעו את כס המלוכה לנסיך הבווארי אוטו שעם הכתרתו הפך לאותון, מלך יוון, קבעו שלא יהיה איחוד בין יוון לבוואריה וקבעו את סדר הירושה. המעצמות הגדולות גם הסמיכו את שגריריהם בקונסטנטינופול, הבירה העותמאנית, להבטיח את סיומה של מלחמת עצמאות היוונית.

בהמשך אותה שנה נחתמה אמנת קונסטנטינופול, שקבעה את הגבולות של ממלכת יוון בקו הגבול ארטה-וולוס.

## קישורים חיצוניים
*טקסט באנגלית

לונדון (1832)
קטגוריה:מלחמת העצמאות היוונית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
לונדון (1832)
קטגוריה:1832
קטגוריה:יוון: העת החדשה
דוד היינץ גומבל

**דוד היינץ גוּמבֶּל** (בגרמנית: **David Heinz Gumbel**; 10 באוקטובר 1906 – 4 בנובמבר 1992) היה מעצב וצורף ישראלי יליד גרמניה; מראשוני אמני היודאיקה המודרניים.

## ביוגרפיה
גומבל נולד בשם דטלף היינץ גומבל (Detlev Heinz Gumbel) בזינסהיים שבגרמניה, למשפחה חילונית שעסקה בייצור כלי מתכת וכסף ותמכה בתיעוש תעשייתי באזור. בשנת 1918 עברה המשפחה להיילברון, שם עבד גומבל כשוליה במפעל "ברוקמן ובניו", והתמחה כחרט פלדה. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 למד צורפות בבית ספר לאמנות ואומנות (Kunstgewerbeschule) בשרלוטנבורג שבברלין. לאחר סיום לימודיו עבד בסדנאות בדיסלדורף ובסטוקהולם ובמפעל המשפחתי בהיילברון. שם, עיצב כלי כסף בעיצוב מודרניסטי ובעבודת יד. באותה עת יצר גם תשמישי קדושה יהודיים כגון חנוכיות או פמוטות. יצירותיו עשו שימוש בכסף מלוטש ושילבו חומרים נוספים כגון שנהב.

בשנת 1936 עלה גומבל לארץ ישראל והצטרף ל"בצלאל החדש" כמורה וכמנהל המחלקה למתכת לצד לודוויג יהודה וולפרט. לאחר עלייתו החל לשלב בעבודותיו טיפוגרפיה, כנראה בהשפעת וולפרט. למרות גישתו המודרניסטית בעיצוב, המשיך גומבל ללמד ולייצר במסורות ייצור ידניות כגון ריקוע (מקשה). בראשית שנות ה-40 פתח סדנה עצמאית ובה יצר עבודות מתכת וכלי יודאיקה בטכניקות אלו. בשנת 1955 פרש מעבודתו בבצלאל. דויד היינץ גומבל השאיר בצוואתו את המשכיות מפעלו לתלמידתו, מורה בבצלאל, האומנית מלכה כוכבי.

בין יצירותיו הידועות: פמוט בעל שלוש זרועות (1930), נרתיק כסף למגילת העצמאות (1949), בית מזוזה (1960) קופסה לאתרוג (1975) ומזוזות לבניין בית המשפט העליון (1992) ועוד.

הוא נפטר בגיל 86 ונקבר בהר המנוחות.

בשנים 2012–2013 נערכה במוזיאון ישראל תערוכה מיצירותיו של גומבל ושל וולפרט תחת השכותר "וולפּרט וגומבּל: חלוצי הצורפות המודרנית בישראל".

## גלריה

File:Srt of israel 001.jpg|כתר תורה (1962)
File:Art of israel 032.jpg|סט כלים לתה, כסף ועץ
File:Art of israel 033.jpg|סט כלים לקפה, כסף ועץ
File:Art of israel 034.jpg|סכו"ם, כסף


## לימודים
* שוליה במפעל "ברוקמן ובניו", היילברון, גרמניה
*1927 תחילת לימודי צורפות, בית ספר לאמנות ואומנות, שרלוטנבורג, ברלין

## הוראה
*1936–1955 – המחלקה למתכת, בצלאל החדש, ירושלים

## פרסים
*1986 פרס יסלזון לעיצוב תשמישי קדושה מודרניים, מוזיאון ישראל, ירושלים

## לקריאה נוספת
* פרגוסון, שרון וייזר (אוצרת), **וולפּרט וגומבּל: חלוצי הצורפות המודרנית בישראל**, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2012.

## קישורים חיצוניים

* 
* וולפּרט וגומבּל: חלוצי הצורפות המודרנית בישראל, אתר מוזיאון ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:צורפים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
קיריארכיה

**קיריארכיה** ("שלטון השליטים") הוא מונח מעולם הסוציולוגיה והביקורת הפמיניסטית בפרט, המתאר שיטת ארגון חברתי של שלטון ודיכוי, המאגד למערכת-על אחת אסופה של מערכות חברתיות דכאניות. 

## מקור המונח
המונח "קיריארכיה" הוא תחדיש שנטבע בשנת 2001 על ידי התאולוגית הפמיניסטית הגרמנייה אליזבת שוסלר פיורנזה (Elisabeth Schüssler Fiorenza), מהמילה היוונית κύριος (קוריאוס - אדון/שליט) ו- αρχειν (ארכיה - לשלוט). זוהי הרחבה של שוסלר פיורנזה למושג "פטריארכיה", אל מעבר לגבולות זהות מגדרית. 

בשנים האחרונות, המושג זוכה לפופולריות גוברת בשיח הפמיניסטי התאורטי.

## ההיבט הרעיוני
לקיריארכיה פנים רבות, אך בבסיסה היא מערכת המשמרת את בעלי הכוח בשלטון. כך, הקיריארכיה עשויה להתגלם כפטריארכיה; כשלטון האדם הלבן, כשלטון בעלי ההון, כשלטון האדם בטבע לעניין זכויות בעלי חיים וחשיבה סביבתית וכדומה. 

לפי רעיון זה, אין לראות את מערכות הדיכוי השונות כמבודדות זו מזו, אלא ככאלה שמנהלות ממשק בינן לבין עצמן ומזינות אחת את השנייה, כך שהכוח מרוכז בידי בעלי הפריווילגיות המשמרים את כוחם. אמנם, אין חובה שתהיה חפיפה בין זהות השולטים בכל אחת מהמערכות הדכאניות (למשל, אדם יכול להיות בעל פריווילגיות הניתנות לו מתוקף היותו גבר במעמד סוציו-אקונומי גבוה, אך מדוכא בשל נטייה מינית הומוסקסואלית), אך לרוב הקיריארכיה מזוהה עם הקבוצה המייצגת את הזכר הלבן ההטרונורמטיבי ובעל הממון. 

המונח קיריארכיה מבקש לקשר רעיונית בין הדיכויים כולם, ולאגד את שלל המאבקים החברתיים נגד אויבים משותפים. באופן השוואתי זה ניתן להבחין ביתר קלות בנקודות השקה בין המערכות הדכאניות השונות, הן בדרך הדיכוי והן במאבק נגדו.

## ראו גם
* פמיניזם 
* פטריארכיה
* הגמוניה
* מטריארכיה

## קישורים חיצוניים

* מאמר בנושא, The Guardian

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניזם
קטגוריה:דיקטטורה
קטגוריה:מונחים ומושגים בפמיניזם
קטגוריה:מערכות חברתיות
עקום המומנטים

250px|ממוזער|שמאל|עקום המומנטים במרחב התלת-ממדי (בירוק). העקום מתקבל כחיתוך של המשטח <math>(t,t^2,s)</math> עם המשטח <math>(t,s,t^3)</math> (הצירים בתמונה נוטים ב-90 מעלות למקובל).
במתמטיקה, **עקום המומנטים** הוא עקום אלגברי במרחב האוקלידי ה-n-ממדי המוגדר כאוסף הנקודות מהצורה (t,t^2,\ldots,t^n) לכל t ממשי. למשל, במישור, עקום המומנטים הוא פרבולה.

כל על-מישור במרחב חותך את עקום המומנטים בלכל היותר n נקודות (למשל ישר במישור חותך פרבולה בשתי נקודות לכל היותר). תכונה זו שימושית במיוחד בגאומטריה דיסקרטית ובקומבינטוריקה טופולוגית. בענפים אלו משתמשים בעקום המומנטים כדי לקודד מידע גאומטרי-טופולוגי (חיתוך בין גופים מרחביים) ולתרגמו למידע קומבינטורי (מספר נקודות החיתוך).

## תכונות
על-מישור במרחב ה-n-ממדי מוגדר כקבוצה מהצורה H_{\mathbf{a},d} = \{\mathbf{x} : (\mathbf{a},\mathbf{x})=d \} = \{(x_1\ldots,x_n) : a_1x_1+\ldots a_nx_n = d\}, כאשר \mathbf{a}=(a_1,\ldots,a_n) וקטור כיוון ו-d סקלר קבועים. אם t מספר ממשי כך שעקום המומנטים בנקודה t חותך את העל-מישור H_{\mathbf{a},d} אז מתקיים: a_1t+\ldots+a_nt^n = d. זוהי משוואה פולינומית ממעלה n ולכן יש לה לכל היותר n פתרונות שונים. מכאן שעקום המומנטים חותך כל על-מישור בלכל היותר n נקודות.

אם החיתוך בין על-מישור לעקום המומנטים מכיל בדיוק n נקודות, אזי הפולינום המתאים ספרבילי (הנגזרת בחיתוך אינה מתאפסת) ועקום המומנטים חוצה בכל נקודת לצד השני של העל-מישור.

עקום המומנטים נותן חסם על מספר החלקים שאפשר לחלק גוף n-ממדי עם n על-מישורים. n על-מישורים חותכים את עקום המומנטים בלכל היותר n^2 נקודות, ולכן מחלקים אותו ללכל היותר n^2+1 חלקים. בעיה ידועה שואלת האם ניתן לחלק כל גוף עם מסה (שלא בהכרח מפוזרת באופן אחיד בתוכו) במרחב ה-n-ממדי ל-2^n חלקים שווים במסתם באמצעות n על-מישורים. בישר ניתן לעשות זאת באמצעות משפט ערך הביניים. במישור ניתן באמצעות משפט הסנדוויץ'. ידוע שהדבר אפשרי במרחב התלת-ממדי והשאלה האם זה אפשרי במרחב הארבע ממדי עודנה פתוחה. לכל 5\le n הדבר לא אפשרי, כי n^2+1 ולכן כלל לא ניתן לחלק את עקום המומנטים למספיק חלקים.

## ראו גם
*הלמה של גייל

קטגוריה:עקומים אלגבריים
קטגוריה:עקומות
והילד הזה הוא אני

[250px|ממוזער|שמאל|[גן סיפור והילד הזה הוא אני, חולון]]
**וְהַיֶּלֶד הַזֶּה הוּא אֲנִי** הוא ספר שירי ילדים של הסופר יהודה אטלס אשר ראה אור בהוצאת כתר בשנת 1977. הספר מכיל שירי ילדים קצרים המציגים את העולם מנקודת מבטו של ילד ובשפת יום-יום (בניגוד לשפה הגבוהה שהייתה נהוגה עד אז בכתיבה לילדים).

## על הספר
השירים מלווים באיורים מעשה ידי דני קרמן, המבוססים כולם על תבנית עמוד אחידה של חלונות בית משותף המקיפים את השיר המצוי במרכז המסגרת, כאשר בכל פעם מציצות מן חלונות דמויות או פריטים המוסיפים גוון נוסף לתוכן המילולי של השיר. את החיבור בין הטקסט של אטלס לאיוריו של קרמן הציע נחמן אוריאלי, מנכ"ל הוצאת כתר באותה עת, שלמד עם השניים באותו בית ספר תיכון.

בשנת 1978 זכה הספר בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.

בעקבות הצלחתו הרבה של ספר זה (שגם תורגם לאנגלית תחת השם It's Me), באו בעקבותיו ספרים נוספים בסגנון דומה:
* גם הילד הזה הוא אני (1979)
* ורק אני לא (1981)
* אני רוצה שפתאום (1983)
* הילדה שאני אוהב (1988)

ב-1979 יצא תקליט בשם "והילד הזה הוא אני", ובו מבוצעים שירים מן הספר, שהולחנו בידי אבנר קנר. לצד קנר שרים באלבום דויד ברוזה, אפי בן ישראל, מזי כהן ויואל לרנר. אטלס עצמו מקריא באלבום מספר שירים. על בסיס השירים שבספר הועלו גם סדרה בטלוויזיה והצגות, ואפילו זכה לעיבוד קונצרטי של הקאמרטה הישראלית ירושלים.

מספר שירים מסדרת הספרים הולחנו על ידי מוזיקאים שונים מחוץ למסגרת האלבום. עמם נמנים השירים "אני רוצה שפתאום" בלחנו של יוני רכטר וביצועו של אריק איינשטיין ו"אולי זה מעליב" בלחנו וביצועו של מתי כספי. בתקליט צד נוסף, ובמופע "דנדינו" 1980-81.כשנועם בנו ניגן שם בס, עם עוד כ-8 בני נוער.

השיר "הילד הזה הוא אני" לפי מילותיו של אטלס, ולחן של אבנר קנר, הפך במהרה ללהיט שירי הילדים, מוכר יותר בביצוע של להקת הופה היי, בביצועם של יגאל בשן, עוזי חיטמן ויונתן מילר.

בשנת 1994 יצאה קלטת וידאו הנושאת את השם "הילד הזה הוא אני" המכיל מגוון שירים מכל ספריו של אטלס, בתוספת קטע מקדים לכל שיר.

בשנת 2001 שודר בערוץ הילדים ספיישל בשם "ורק אני לא" שמכיל מגוון שירים מכל ספריו של אטלס.

בשנת 2020 שודרה בכאן חינוכית תוכנית טלוויזיה הנושאת את השם "והילד הזה הוא אני" כשבתחילת כל פרק מוקרא שיר מתוך סדרת הספרים.

שם הכותר: "והילד הזה הוא אני", נלקח מהשורה האחרונה בשיר "והילד הזה הוא אני": 

הספר נכתב כאשר היה יהודה אטלס בן 37, והוא נכתב במשך כשלוש שנים, בשל הרצון העז של יהודה "לשמור ולשמר את הדברים שקרו לילדים שלי".

## ראו גם
*והילד הזה הוא אני (אלבום)

## לקריאה נוספת
* גיא טנא, **ילד, כבש, זנב ושירים**, הוצאת סער, 2017.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* גן סיפור "הילד הזה הוא אני" בחולון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי שירה עבריים לילדים
קטגוריה:ספרי יהודה אטלס
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
הלמה של גייל

במתמטיקה, **הלמה של גייל** היא למה העוסקת בפיזור כללי של נקודות על פני הספירה ה-n-ממדית. הלמה קובעת שלכל n ו-k טבעיים קיימת קבוצה בת 2k+n נקודות על פני הספירה כך שכל המיספירה פתוחה בספירה מכילה לפחות k נקודות מהקבוצה. הלמה הוכחה על ידי דייוויד גייל (David Gale) ב-1956.

קל לראות שזוהי התוצאה הטובה ביותר שבגדר האפשר. לכל n נקודות בספירה יש מעגל גדול n-1 ממדי שעובר דרך כולן, והוא מחלק את הספירה לשתי המיספרות בנות k נקודות לכל היותר.

## הוכחה
נוכיח טענה שקולה: קיימות קבוצה של נקודות \{x_1,\ldots,x_{2k+n}\} ב-\mathbb{R}^{n+1} כך שבכל חצי מרחב n+1 ממדי שמוגדר על ידי על-מישור העובר דרך הראשית (תת מרחב וקטורי ממעלה n) יש לפחות k נקודות מהקבוצה. אפשר לתרגם טענה זו ללמה של גייל על ידי הטלה של \mathbb{R}^{n+1} על ספירת היחידה S^n באמצעות קרניים היוצאת מהראשית (דרך כל נקודה במרחב מעבירים קרן היוצאת מהראשית והנקודה מועתקת לנקודת החיתוך של הקרן עם הספירה).

נבנה את הנקודות x_1,\ldots,x_{2k+n}. נסתכל על עקום המומנטים ה-n ממדי משוכן בעל-מישור בגובה 1: \gamma(t) = (1,t,t^2,\ldots,t^n). נגדיר: x_i = (-1)^i\gamma(i) (למעשה יכולנו לבחור כל 2n+k נקודות שונות על העקום). יהי h על-מישור העובר דרך הראשית. אנו צריכים להוכיח שבכל צד שלו יש k נקודות לפחות.

החיתוך בין h לעל-מישור (1,t_1,\ldots,t_n) הוא על-מישור n-1 ממדי. על-מישור זה חותך את עקום המומנטים ב-n נקודות לכל היותר (ראו בערך עקום המומנטים). מכאן ש-h חותך את \gamma ב-n נקודות לכל היותר. אם החיתוך לא מכיל בדיוק n נקודות מתוך A = \{\gamma(1),\ldots,\gamma(2k+n)\} נזיז את h כך שזה אכן יהיה. נעשה זאת כך: נתייחס אל נקודות החיתוך שכבר יש לנו עם A כציר ונסובב את h ביחס אליו עד ש-h יפגוש נקודה נוספת של A. נחזור על התהליך הזה שוב ושוב עד ש-h יחתוך את \gamma בדיוק n נקודות. מכיוון שבכל שלב שמרנו על נקודות החיתוך ולקחנו את האיבר הראשון של A שפגשנו, בשום שלב לא העברנו נקודות של A מצד אחד של h לצד השני. לכן מספר הנקודות בכל צד של העל מישור יכל רק לרדת. כמו כן מכיוון שיש n נקודות חיתוך, בהכרח \gamma עובר מצד אחד של h לצד השני בכל נקודת חיתוך. 

נסמן את קבוצת n הנקודות החיתוך ב-A_{\text{on}} ואת קבוצת 2k נקודות A שלא נמצאות על h ב-A_{\text{off}}. נצבע את נקודות A_{\text{off}} באופן הבא: נקודה \gamma(i) תהיה שחורה אם i זוגי והנקודה נמצאת מימין ל-h, או אם i אי-זוגי והנקודה נמצאת משמאל ל-h. בהתאמה נקודה היא לבנה אם i זוגי והנקודה משמאל ל-h, או אם i אי-זוגי והנקודה מימין ל-h. נבחין כי שתי נקודות סמוכות ב-A_{\text{off}} הן בצבעים שונים: אם בין a_1,a_2\in A_{\text{off}} סמוכות יש מספר זוגי של נקודות מ-A_{\text{on}}, אז הן באותו הצד ועם זוגיות שונה, ולכן צבעים שונים. ואם מפרידים ביניהן מספר אי-זוגי של נקודות מ-A_{\text{on}} הן בצדדים שונים ומאותה זוגיות ולכן בצבעים שונים.

מכיוון שהצבע מתחלף בין שתי נקודות סמוכות, יש בדיוק k נקודות שחורות ובדיוק k נקודות לבנות. אם \gamma(i) נקודה שחורה, אז או שהיא מימין ל-h ו-i זוגי ולכן x_i=\gamma(i) מימין ל-h. או שהיא משמאל ל-h ו-i אי-זוגי ולכן x_i=-\gamma(i) מימין ל-h. קיבלנו שכל הנקודות השחורות מתאימות ל-x_i מימין ל-h, ובאופן דומה כל הנקודות הלבנות מתאימות ל-x_i משמאל ל-h, ולכן יש בדיוק k נקודות מבין \{x_1,\ldots,x_{2k+n}\} בכל צד של h. נזכור שהזזנו את h באופן שהחסיר נקודות מהצדדים, ולכן יש לפחות k נקודות בכל צד של h המקורית.

גייל
קטגוריה:הוכחות
X-Forwarded-For

**X-Forwarded-For** (ובקיצור **XFF**) הוא אחד מהשדות האפשריים בכותרת HTTP. שדה זה משמש כסטנדרט לזיהוי כתובת ה-IP המקורית של לקוח המתחבר לשרת אינטרנט באמצעות שרת פרוקסי או דרך נתב עומסים (Load Balancer). שדה זה הוכנס לשימוש על ידי מפתחים של שרתי המטמון (Squid caching proxy). תקן מוצע עבור כותרת XFF הוצע בארגון התקינה Internet Engineering Task Force.

שרתי אחסון המטמון הם לרוב אלה של ספקיות אינטרנט גדולות אשר מעודדות או מאלצות את המשתמשים שלהן להשתמש בשרתי פרוקסי עבור גישה לרשת האינטרנט. החיבור דרך שרת פרוקסי נעשה לעיתים קרובות על מנת להפחית את רוחב הפס החיצוני באמצעות זיכרון המטמון.
במקרים מסוימים, שרתי פרוקסי אלו שקופים וייתכן כי המשתמש אינו מודע לקיומם והשימוש בהם.

ללא שימוש ב-XFF או טכניקה דומה, כל חיבור דרך פרוקסי היה מציג רק את כתובת ה-IP המקורי של שרת Proxy, דבר המשמש לאנונימיות של התקשורת, וכך מקשה את האיתור ומניעה של כניסות למטרות זדוניות, בשונה אם כתובת ה-IP המקורית הייתה נמצאת.
שימוש יעיל של XFF דורש אמון בשרת הפרוקסי, למשל על ידי חיפוש ברשימה הלבנה של שרתים שעליהם אפשר לסמוך.

## הערות שוליים

קטגוריה:HTTP
מאיר פינס

**מאיר איסר פינס** (בכתיב יידי: **פינעס**; בכתב לטיני: **Pines**; ברוסית: **Пинесъ**, בכתיב עכשווי: Пинес; 1881 – 1942/1943?) היה היסטוריון של ספרות יידיש ופעיל ציוני סוציאליסטי, ממייסדי מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית (ס"ס) ברוסיה ועיתונאי.

## קורות חיים
פינס נולד במוהילב שברוסיה במשפחה אמידה, בן למשפחת פינס הענפה מרוז'ינוי. גדל ברוז'ינוי, ולמד ב"חדר" ובישיבה. בשנים 1900–1902 למד משפטים באוניברסיטת ברן שבשווייץ, ומ-1902 ועד 1905 למד בסורבון שבפריז, ואז שב לרוסיה. היה פעיל בתנועה הסוציאליסטית היהודית, ובאותה שנה (עם מהפכת 1905) לקח חלק בתנועה המהפכנית ברוסיה ובייסוד מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית (ס"ס)  והיה ממנהיגיה (תחת השם "בּריסקמַן"). אותה שנה נשלח כציר מטעמה לקונגרס הציוני השביעי, שנערך בבזל, ואחריו, תומך הטריטוריאליזם, סייע לישראל זנגוויל בייסוד ההסתדרות הטריטוריאליסטית היהודית (יט"א). ב-1907 היה מועמדה של הס"ס לדומה השנייה מפלך גרודנה.

הוא המשיך את לימודיו בסורבון, וב-1910 קיבל ממנה תואר דוקטור על יסוד הדיסרטציה "היסטוריה של הספרות היהודו-גרמנית" (*Histoire de la littérature judéo-allemande*). עבודתו התפרסמה כבר באותה שנה בצורת ספר. דב בר בורוכוב וישראל צינברג קבעו כי ספרו דילטנטי, אך הוא זכה לפופולריות ותורגם עד מהרה ליידיש, גרמנית ורוסית (לימים ראה אור גם בתרגום לעברית). כתב ביקורות ספרות בעיתונות העברית, היידית והגרמנית.

בשנת 1909 שב עם משפחתו לרוסיה. תחילה התגוררו בריגה, שם היה ממייסדי היומון היהודי הריגאי "די יִידישע שטימע".
ב-1915 עברו לעיר ארכנגלסק שבצפון. ב-1919, לאחר תום מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הרוסית, עזבו את רוסיה, תחילה ללונדון, ולבסוף השתקעו ב-1921 בברלין בירת גרמניה. שם עבד באורט (האגודה למלאכה מקצועית) ובאגודה היהודית למהגרים. ב-1941, במלחמת העולם השנייה, היה בין הנשלחים לברית המועצות במסגרת הסכם החילופים תמורת אזרחים גרמנים. נספה ככל הנראה ב-1942 או 1943 במחנה עבודה סובייטי.

בנו שלמה פינס היה פילוסוף ישראלי, חוקר פילוסופיה יהודית וכללית.

## ספרו

* *Histoire de la littérature judéo-allemande*, Paris: Jouve, 1910. 


### בתרגום
* **די געשיכטע פון דער יודישער ליטעראטור ביז’ן יאר 1890**; ארויסגעגעבן אונטער דער רעדאקציע פון בעל מחשבות, ורשה: ב' שימין, תרע"ב 1911. 
* **קורות ספרות יידיש**; הקדים מבוא: דב סדן; מצרפתית: שלמה צוקר, רמת גן: אורצל, 1981.


* *Die Geschichte der jüdischdeutschen Literatur*; nach dem französischen original bearb. von Georg Hecht, Leipzig: G. Engel, 1913. (2. Aufl.: 1922) 
* М.Я. Пинесъ, *Исторія еврейской литературы: на еврейско-нѣмецкомъ діалектѣ *; авторизованный переводъ съ французскаго съ предисловіемъ и дополненіями С.С. Вермель, Москва: Универсальное книгоиздательство Л.А. Столяръ, 1913. 


## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מאיר-איסר פינס, באנציקלופדיה לתולדות יהודי רוסיה 

* Kazuo Ueda, Franz Kafka und die jiddische Literatur. Über M. Pines' L 'histoire de la Litterature Judeo-Allemande, in: *Kouchi Univ. Gakujutsu Kenkyu Houkoku Jinbun Kagaku* 32 (1983), pp. 1-33


## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי ספרות יידיש
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1881
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1942
מקום בעולם

"**מקום בעולם**" הוא מגזין חודשי מבית "עולם קטן" המיועד לבני נוער דתיים לאומיים. עורכי המגזין הם יוסף רוסו ואביגיל זית.

ביולי 2015 שינה הירחון את שמו מ"עולם קטן המגזין" ל"**מקום בעולם**".

## רקע
המגזין הוקם על ידי מערכת "עולם קטן", והוא מיועד לבני נוער במגזר הדתי לאומי. הוא יצא לאור לראשונה בחודש תשרי תשע"א (ספטמבר 2011), ויוצא מאז בכל ראש חודש עברי. עורכיו הראשונים היו הדס וחנן בן ארי. בהמשך ערכו את המגזין דוד שמחון ואילת כהנא.

לצורך כתיבת המגזין, הוקמה מחלקת מנויים והוגדלו מחלקות התוכן, אליהם גויסו עורכים, עיתונאים, ציירים וכתבים נוספים. בין המצטרפים, ניתן למצוא את נועה ירון-דיין, מחברת הספר "מקימי", אשר כותבת טור אישי קבוע במגזין.

מטרת המגזין, על פי העורך הראשי של מערכת "עולם קטן", יוסף רוסו, היא "אפשרות ליצור קשר עמוק יותר עם הנוער [...] להעביר חומר איכותי וערכי לעולם הפנימי ולתרבות הפנאי שלו".

## מבנה המגזין
במגזין מופיעים מדי חודש מגוון מדורים, וביניהם כתבות, טורים אישיים, שו"תים, תרבות, סיפורים, טיולים, ידע, ספורט. המגזין נוגע בכל הנושאים הבוערים והמטרידים בקרב חברת הנוער הדתית-לאומית - תנועת נוער, לחצים חברתיים, ארץ ישראל, טרמפים, אמונה, בית ספר, בנים ובנות, מחשבים וגאדג'טים.

בין הכותבים שנמנים עם המגזין ניתן למצוא את: ארנון סגל, נדב נוה, משה כורסיה, הרב אייל ורד, מתן צור, אמיר מויאל, אשר בן-אבו ועוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ציונות דתית: עיתונים
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
המעפילים

"**המעפילים**" או "**אל ראש ההר**" הוא שיר מאת לוין קיפניס,  שחובר בשנת תרע"ט 1919. השיר נסב על עלייה ועל טיולים ברחבי ארץ ישראל, ההררית ברובה; ובמובן המטפורי על המאבק היהודי הלאומי בארץ ישראל. לשיר חוברו בתחילה שני לחנים שונים: הראשון, על ידי אידלזון הירושלמי והשני, על ידי פואה גרינשפון, אולם שני הלחנים הללו לא זכו לפופולריות רבה. 

השיר התפרסם בלחן שכתב לו המלחין חנינא קרצ'בסקי, אשר זכה לביצועים רבים. השיר עובד בידי גיל אלדמע, והוא נעשה אהוד ונפוץ, בעקבות תנועת ההעפלה לארץ ישראל, אליה כיוונו רבים את מילותיו .

## פרקי השיר ותכניו
השיר מחורז, בגוף ראשון רבים, וכולל ארבעה בתים ופזמון. מילות הפזמון מעודדות את העולים, המשוטטים, המטפסים והמטיילים בארץ באמצעות חזרה קצובה:

**הבית הראשון** מתאר את השאיפה להגיע אל ארץ ישראל - " אֶרֶץ צֶבִי" - ולשוטט בה:  שתי המילים האחרונות משוחחות עם דברי חכמים על ארץ ישראל, הקרויה "ארץ צבי".**הבית השני** מדרבן את קהל היעד של העולים, לבל יפחדו ממעשה העלייה אל הארץ והשיטוט בה, למשל במילים: "לֵב מִי יֵרַךְ יֵחַת מֵאֶבֶן נָגֶף?"; המשוחחות עם מילות הפסוק בספר דברים: מִי־הָאִ֤ישׁ הַיָּרֵא֙ וְרַ֣ךְ הַלֵּבָ֔ב ".ב**בית השלישי** מתעצמת ומתעמקת חוויית העלייה; המשורר מתאר בו את חוויית ההתעלות הקיבוצית והנפשית העשויות להכלל בעלייה אל הארץ והשיטוט בה מחד, ואת הסכנות והאבדות העלולות להתרחש בעטיה:**הבית הרביעי** ממשיך לתאר את האפשרויות המקטבות הגלומות ב"העפלה" - הפסגה ו"השיא", והנפילה לתהומות. אבל הדוברים סבורים, כי רוחם של הנופלים נשארת צרורה בהוויה ובזיכרון הקיבוצי של הכלל: "אֶחָד נָפַל. הֲאֵין רוּחוֹ חַי בָּנוּ?"; והדוברים מבטיחים למאזיניהם: "נַעְפִּיל, הַנִּצָּחוֹן אִתָּנוּ.".

## קישורים חיצוניים

* 
* אבשלום קור, פדויי השבי, גלי צה"ל, 17 בפברואר 2025
* [ מבחר הקלטות של "המעפילים"](http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?dscnt=0&frbg=&scp.scps=scope%3A(%22NNL%22)&tab=default_tab&dstmp=1354645069277&srt=rank&ct=search&mode=Basic&dum=true&indx=1&vl(freeText0)=המעפילים+קיפניס&fn=search&vid=NLI), באתר הספרייה הלאומית

###### ביצועים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות משנת 1919
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי חנינא קרצ'בסקי
קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
דויד מנגה

**דויד מנגה** (בצרפתית: **David Manga**; נולד ב-3 בפברואר 1989) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
אביו של מנגה נולד ברפובליקה המרכז אפריקאית ואימו נולדה בקמרון. מנגה נולד בפריז, גדל והתחנך באקדמיה לצעירים של מועדון הכדורגל פריז סן-ז'רמן. בשנת 2007 עבר לאייזנשטאדט  מהליגה השלישית באוסטריה. בשנת 2008 חתם בקבוצת מינכן 1860 והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.

ב-15 באוגוסט 2011 חתם בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הגביע הסרבי נגד נובי פאזאר. ב-21 באפריל 2012 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בדקה ה-93 נגד סמדראבו. מנגה שותף בתשעה משחקי ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות.

בספטמבר 2012 הגיע מנגה לישראל, והושאל לקבוצת הפועל רמת גן מליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 18 שערים בכל המסגרות וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ניצחון על עירוני קריית שמונה במשחק הגמר, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2013 חתם מנגה לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 11 שערי ליגה ושלושה שערים במשחקי גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה לאחר ניצחון על מכבי נתניה במשחק הגמר. היה זה הגביע הראשון בתולדות המועדון והשני ברציפות של מנגה. בעונת  כבש שבעה שערי ליגה והיה שותף לעונה מוצלחת נוספת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה. לאחר שלא הצליח להתאושש מפציעה, בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2016 עזב את ישראל וחתם בטרגו מורש, אך עזב אותה מיד לאחר מכן וחתם בברואה מליגת העל הבולגרית.

ב-24 בינואר 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה. בתום העונה עזב את ישראל וחתם בזירה מליגת העל האזרית. ב-11 בינואר 2018 חזר להפועל אשקלון וחתם עד לסוף העונה. ב-15 באוגוסט 2018 חתם מנגה בלבדיאקוס היוונית.

### נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית
מנגה הוא שחקנה של נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית. ב-10 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012.

## תארים
;פרטיזן בלגרד
* אליפות: 2011/2012

;הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013

;עירוני קריית שמונה
* גביע המדינה: 2013/2014
* אלוף האלופים: 2015/2016

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: כדורגלנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: קשרי כדורגל
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: חלוצי כדורגל
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני ברואה סטארה זאגורה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני זירה
קטגוריה:כדורגלני לבדיאקוס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:אישים מהרפובליקה המרכז-אפריקאית שנולדו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
צוצי

**צוצי** הוא סרט דרום אפריקאי משנת 2005 שביים גאווין הוד. הסרט הוא עיבוד של ספר באותו שם של הסופר את'ול פיוגארד.

העלילה המתרחשת בשכונת המצוקה אלכסנדרה, גואטנג, על יד יוהנסבורג שבדרום אפריקה, מספרת את סיפורו של צוצי, נער רחוב השודד מכונית ובתוכה מגלה תינוק במושב האחורי, עליו הוא לוקח חסות.

הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2005 והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2006.

## עלילה
דוד, שאמו מתה ממחלה סופנית בורח מאביו הבעייתי, לאחר מותה יחד עם כמה ילדים אל הרחוב. כמה שנים לאחר מכן שמו הופך לצוצי, והוא הופך למנהיג של כנופיית נערים פושעים. מחלוקת בינו לבין בוסטון, אחד מחברי הכנופיה על רקע רצח נשדד במהלך שוד הופכת לריב המותירה את בוסטון מדמם לאחר שהוכה על ידי צוצי. מאוחר יותר יורה צוצי במהלך גנבת רכב בפומלה, אישה צעירה, ותוך כדי נסיעה ברכב הגנוב מגלה כי במושב האחורי נותר תינוק בן 3 חודשים. צוצי נוטש את הרכב ולוקח איתו את התינוק לשכונת המצוקה בה הוא חי. בהמשך פומלה מתארת לצייר המשטרה את דיוקנו של צוצי, ודיוקן זה מתפרסם בעיתונים.

לאחר שצוצי מבין כי הוא מתקשה לטפל בתינוק בעצמו, הוא מכריח את מרים, אישה אותה רואה בתור למים ולה תינוק גדול יותר, להניק את צוצי. כשהוא מגיע בפעם השנייה מבקשת ממנו מרים לטפל בתינוק בעצמה. צוצי מסכים.

צוצי והחבורה שלו מגיעים לבית משפחת התינוק ושודדים אותו כשהאבא בבית. צוצי מציל את אב התינוק מחברו שעומד להרוג את האבא וצוצי יורה למוות בחברו. 

באחת הפעמים שהוא מגיע אל מרים היא אומרת לו שהיא יודעת מאיפה התינוק, ומבקשת להחזיר אותו אל הוריו. צוצי עובר תהליך מרתק בעקבות הטיפול בתינוק וזה מביא אותו למאמץ לפרוש מהפשע.  צוצי מסכים ומגיע לבית ההורים, כשהמשטרה גם מגיעה לשם. השוטרים יוצאים עם אקדחים שלופים ומאיימים על צוצי שאם לא יניח את התינוק הם יירו בו. ג'ון האבא, מבקש מהם להניח את האקדחים כדי שייקח בעצמו את התינוק מצוצי. מיד לאחר מכן, צוצי מסגיר את עצמו למשטרה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים דרום אפריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
תער

ממוזער|תער-בטיחות לגבר מסוג Mach-3 מייצור חברת Gillete
ממוזער|תער גילוח מן המאה ה-20
**תער** הוא כלי חיתוך המשמש להסרה של שיער גוף בלתי רצוי באמצעות גילוח. גלגולו המודרני הומצא במאה ה־18, אולם היה בשימוש עוד טרום תקופת הברונזה. העצם דמוי התער העתיק ביותר מתוארך לשנת 18,000 לפנה"ס. בשנות ה־30 של המאה ה־20 הומצאה מכונת הגילוח.

## מאפיינים
'תער' הוא מינוח כללי, המתייחס לכל סוגי הסכינים המשמשים לגילוח אשר מגלחים על העור במגע ישיר. בעברית המדוברת לא נפוץ שימוש במונח 'תער', ומשתמשים בדרך כלל בתיאור הכלי הספציפי. ישנם מספר סוגים של כלים המשמשים לחיתוך שיער:

* **[[סכין גילוח]]** – תער־בטיחות ידני, בין אם חד פעמי בין אם רב פעמי – כזה אשר ידיתו היא רב פעמית ואת להבו מחליפים מדי שבועיים–שלושה.
* **תער גילוח** – כלי גילוח מודרני המורכב מידית אחיזה ומלהבי חיתוך.
* **[[מכונת גילוח]]** – תער־בטיחות חשמלי, המופעל לרוב באמצעות סוללות נטענות. מכונת הגילוח הראשונה יוצרה בשנת 1937.

השימוש בתער המקורי לשם גילוח נזנח כמעט כליל במאה ה־21, בין היתר בשל הקושי הרב להתגלח באמצעותו בלי להיפצע ובשל התחזוקה הרבה שהוא דורש – השחזה וליטוש תכופים. לצורך גילוח נקי התער צריך להיות חד עד מאוד ומכאן הביטוי בעברית – "חד כתער".

## איסור גילוח בתער ביהדות

במקרא מופיעים האיסורים:

* 
* 

מפסוקים אלו דרשו חכמים במסכת מכות על איסור השחתת הזקן עם תער:  על פי מספר פוסקים, מכונת גילוח אינה עונה להגדרה המדויקת של תער, שכן החיתוך שלה הוא באופן של מספריים, ולא חיתוך על ידי העברת הסכין על העור.

בספר דברים כתוב: . בשולחן ערוך נפסק להלכה כי אפשר להעביר את השיער משאר האיברים חוץ מהערווה ובית השחי (אלא אם כן מנהג נשים באיבר מסוים ואז יהיה אסור) עם מספרים (כעין תער אבל לא תער).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גילוח
קטגוריה:כלי חיתוך
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:מוצרי טיפוח שיער
עבודת צוות

**עבודת צוות** או **עבודה משותפת** מוגדרת כפעילות משותפת של שני פרטים (אנשים, בעלי חיים, רובוטים וכיוצא באלה) או יותר, הפועלים לשם מטרה דומה תוך שיתוף פעולה ביניהם. עבודת צוות מאופיינת בעיקר בקבוצות.
ממוזער|עובדי חברת הגיחון מפעילים יחדיו כלים לסגירת צנרת המים ברחוב פינסקר בירושלים

## יתרונות
לעבודה בצוות מספר יתרונות ברורים, כאשר הראשון בהם הוא סינרגיה. שיתוף הפעולה בין הפרטים יביא לניצול גבוה יותר של כוח העבודה, מאשר אם היו מבצעים את אותה המשימה בנפרד. לדוגמה, שני אנשים הסוחבים ספה כבדה, יבצעו את המלאכה ככל הנראה בקצב מהיר פי יותר משניים (כיוון ששני אנשים סוחבים את הספה, דרושה מהירות גבוהה מאשר פי שניים לשם הגדרת המצב כסינרגיה) מאשר אילו היו סוחבים את הספה איש איש לבדו.

ביטוי נוסף לסינרגטיות של עבודת צוות, בא כאשר חבר צוות אשר לו יכולת חזקה בתחום מסוים, מחפה על חבר צוות אחר לו יכולות חלשות באותו תחום. לכן, צוות הטרוגני יהיה בעל פחות חולשות, גם אם הן קיימות אצל אחד או יותר מחבריו. שני המצבים המובאים לעיל מתארים מצב בו השלם גדול מסכום חלקיו.

יתרון נוסף הוא עצם העבודה במשותף. אנשים רבים יגדירו את העבודה המשותפת כנעימה יותר. האדם, וכן מספר רב של בעלי חיים, הם יצורים חברתיים, ולכן מטבעם יעדיפו במקרים רבים לבצע משימות בחברה ולא לבד. לדוגמה, מזחלת שלג הנגררת בידי כלבים. עבודת הכלבים כלהקה מעודדת כל אחד מהם בנפרד להמשיך לרוץ עם יתר הפרטים בלהקה.

## חסרונות
למרות היתרונות הברורים במצבים רבים, במצבים מסוימים עבודה משותפת אינה יעילה יותר מעבודה בנפרד. למשל, כאשר חלל העבודה קטן מדי על-מנת לאכלס פרטים רבים. אפקט זה קרוי גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת. דוגמה נוספת, אנשים אשר אינם מסכימים ביניהם על המטרה המשותפת או על הדרך לממש מטרה זו.

## גישות לשיפור עבודת צוות
בעשורים האחרונים סל הגישות לשיפור עבודת צוות התרחב מעבר למודלים ההתפתחותיים הקלאסיים. לצד מודלים אלו צמחו מתודולוגיות מבוססות פרוטוטיפינג ועבודה חווייתית כמו Design Thinking, Design Sprint ו - ®LEGO® Serious Play . שיטות אלה מעודדות השתתפות שוויונית, יצירתיות משותפת והעלאת תובנות מוחשיות דרך אב-טיפוס מהיר. מחקרים מראים ש־Design Thinking מגבירה לכידות וביצועי צוות (Razzouk & Shute, 2012), Design Sprint משפרת פתרון בעיות ובמיומנויות בין-תחומיות (Peiris & Pilapitiya, 2023) ומחקר על LSP הצביע על תרומה מובהקת ללכידות, יצירתיות וחשיבה ביקורתית (Wheeler, Passmore & Gold, 2020). בישראל יישומים אלו משולבים בתהליכי פיתוח צוות ולמידה ארגוניים.

## דוגמאות נוספות
[שמאל|ממוזער|250px|[נמליים|נמלים משתפות פעולה בגרירת פגר שממית]]
*שרשרת פועלים המעבירים שקים כבדים ביניהם מנקודה א' לנקודה ב'. הפעולה תתבצע ככל הנראה מהר יותר אילו כל אחד מהם בנפרד היה נושא שקים.
*פס ייצור ממוכן הוא דוגמה לעבודה משותפת של מכונות בלבד או של מכונות ובני-אדם, כאשר המטרה היא יצירת מוצר כלשהו.
*קן נמלים הוא מפעל עבודה משותפת - לכל נמלה תפקיד ברור, והמטרה המשותפת היא הישרדות.
*מכונית לא יכולה לתפקד ככלי הובלה כאשר היא מפורקת לחלקים, ולכן ניתן להגדיר את מצב פעולתה כעבודת צוות של חלקיה השונים. המטרה במקרה זה היא הובלת אדם או משאות ממקום למקום.

## ראו גם
* סוציאליזציה
* קבוצת עבודה
* משל העיוורים והפיל

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יישומים מקומיים של LSP

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות שיתופית
קטגוריה:מודרניזציה
גבריאל כהן (צייר)

**גבריאל כהן** (1933 – 5 במאי 2017) היה צייר ישראלי יליד פריז. בעבודותיו בולטת הנטייה לתיאור אמנות נאיבית.

## ביוגרפיה
גבריאל כהן נולד בפריז, 1933. עלה לישראל ב-1949. כהן היה חתן פרס ירושלים לשנת 1987. השתתף בתערוכה המקיפה "קדימה, המזרח באמנות ישראל (מוזיאון ישראל, 1998)", וזכה בפרס מרדכי איש-שלום (1999).

בשנת 2002 נערכה תערוכה מיצירותיו בבית האמנים בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים שונים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל.

ב-5 במאי 2017 הלך כהן לעולמו. למחרת נקבר בירושלים.

## פרסים
* 1987 - פרס ירושלים, לציור ופיסול
* 1999 - פרס מפעל חיים ע”ש מרדכי איש-שלום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אמנות נאיבית
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל

**ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל** שוכן במכון ז'בוטינסקי ברחוב המלך ג'ורג' 38, בתל אביב. בו נשמרים מסמכים, תמונות ופריטי אמנות הקשורים לציונות הרוויזיוניסטית לפלגיה ולתולדותיה.

## תולדותיו
[שמאל|ממוזער|200px|ד"ר יוסף פעמוני ליד שולחן עבודתו ב[קופת חולים לאומית (בסביבות 1950)]]

הוקם בשנות השלושים של המאה ה-20, על ידי ד"ר יוסף פעמוני; תחילה בדירתו הפרטית ואחר כך הועבר אל משרדי "קופת חולים לאומית".

בשנת 1938, בעקבות חיפושי הבולשת הבריטית אחר חשודים בהשתייכות לאצ"ל והעלאתו לגרדום של שלמה בן-יוסף, הופסק איסוף החומר וסידורו במשרדי קופת החולים. פעילות הארכיון חודשה בשנת 1940 עם הפסקת פעילות האצ"ל נגד הבריטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה.

לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו אל הארכיון מסמכים הקשורים בפעילות תנועת הנוער בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית באירופה. ד"ר יוסף פעמוני איתר חומרים רבים; בין השאר, כאשר השתתף בקונגרס הציוני ה-22, נפגש עם נציגי התנועה הרוויזיוניסטית ברחבי תבל, וביקש מהם למסור ל"מוזיאון בית"ר" פרסומים, תצלומים ומסמכים על פעילותם. באותה עת הופקד ארכיונו האישי של זאב ז'בוטינסקי על ידי משפחתו. בשנת 1947, זמן קצר לפני שתנועת בית"ר הוכרזה על ידי ממשלת המנדט הבריטי כתנועה בלתי חוקית, שונה שמו מ"מוזיאון בית"ר" ל"מכון ז'בוטינסקי".

לאחר הקמת המדינה הכין ד"ר פעמוני תוכנית אב לקליטת החומר הארכיוני והצגתו לקהל המבקרים. הארכיון החל לשמש גם כארכיון של תנועת החרות ולאחר מכן של המפלגות שבהן נטמעה, גח"ל והליכוד. בשנת 1958 הארכיון קיבל מעמד "ארכיון ציבורי", על פי חוק הארכיונים. בשנת 1964, לפי בקשת הנהלת המכון, הגיש ההיסטוריון פרופ' דניאל קארפי הצעה לארגון החומר הארכיוני וסידורו על פי העקרונות של מקצוע הארכיונאות. פסח גני, שהתמנה לתפקיד מנהל הארכיון לאחר פטירתו של ד"ר פעמוני, יישם את התוכנית והמשיך בפיתוח הארכיון. הארכיון עבר לבניין "מצודת זאב" לאחר הקמתו. בשנת 1990, עם פרישתו של פסח גני, עבר התפקיד לידי אמירה שטרן, והוחל בתהליך מחשוב ודיגיטציה של הארכיון.

## פריטים ותכנים בארכיון
בארכיון שמורים 406 ארכיונים אישיים של זאב ז'בוטינסקי ובני משפחתו ושל מנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית ופעיליה וכ-215 ארכיונים מוסדיים. ארגונים ומוסדות שהפקידו בארכיון הם: "ברית הציונים הרוויזיוניסטים" (הצה"ר), "ההסתדרות הציונית החדשה" (הצ"ח), תנועת הנוער בית"ר וסניפיה בישראל ובעולם, תנועת העבודה הלאומית, קרן תל חי, ועדים וליגות (כגון ליגה עברית ימית, הוועד לשחרור האומה), תנועת החרות, גח"ל והליכוד, ארכיונים ואוספים של הארגונים ניל"י, ברית הבריונים, האצ"ל ולח"י, וכן מסמכים הקשורים ל"עליה ב'", לעולי הגרדום, לאנשי המחתרות גולי אפריקה ואחרים.

אוספי הארכיון כוללים מיליוני פריטים במדיה מגוונת: כתבי יד, יצירות אמנות (ציור, פיסול) מקוריות ומשועתקות, דברי דפוס (במכונת כתיבה, שכפול ומכונות דפוס): מכתבים, עיתונים וספרים וסרטי הקלטות שמע ווידאו, ובסוגות רבות: תצלומים (כ-35,000), דגלים, סמלים, כרזות, בולים וגלויות.

רוב הפריטים הנשמרים במכון: כתבי יד ותמונות, נרשמו במאגר הממוחשב שלו, ומאותרים באמצעות מנגנון חיפוש, חלק ניכר מהם נסרק וניתן לצפות בו באתר מכון ז'בוטינסקי.

## קישורים חיצוניים
* ארכיון מכון ז'בוטינסקי, באתר מכון ז'בוטינסקי בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: ארכיונים
קטגוריה:ציונות רוויזיוניסטית
קטגוריה:הנצחת זאב ז'בוטינסקי
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)