open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Avalonia

**אבלוניה** (**Avalonia**) היא מסגרת תוכנה (framework) חופשית וקוד פתוח עבור NET., חוצת-פלטפורמות, המבוססת על XAML לבניית ממשקי משתמש. היא מונעת מהשראת WPF/UWP ומופצת תחת רישיון MIT. אבלוניה תומכת בתבנית העיצוב MVVM.

המסגרת מאפשרת פיתוח יישומים חוצי-פלטפורמות בכל שפת NET., כולל C#,F# ו-VB.NET, עבור Windows, Linux, macOS, iOS, Android ו-WebAssembly.

אבלוניה תומכת במספר מנועי רינדור, ביניהם Direct2D ו-Skia, המאפשרים לה לפעול על מגוון רחב של פלטפורמות. אבלוניה מצייר את כל ממשק המשתמש שלה בעצמה, בדומה לגישה של Flutter.

## היסטוריה
אבלוניה, שנקראה במקור Perspex, פותחה לראשונה על ידי סטיבן קירק, עם ה-commit הראשון ב-5 בדצמבר 2013. המסגרת נוצרה במטרה לבנות framework חוצת-פלטפורמות לממשקי משתמש, בהשראת Windows Presentation Foundation של חברת מיקרוסופט.

אבלוניה הצטרפה לקרן NET. ב-1 באפריל 2020, ועזבה אותה ב-20 בפברואר 2024.

ב-24 ביוני 2025, אבלוניה הכריזה על חסות בסך 3 מיליון דולר מחברת Devolutions לתמיכה בפיתוח המתמשך של המסגרת, תוך שמירה על אופייה החופשי וקוד הפתוח שלה.

## תמיכה בסביבות פיתוח (IDE)

אבלוניה תומכת בסביבות הפיתוח ובעורכים הבאים באמצעות תוספות (plugins):
*Visual Studio Code
*Visual Studio
ניתן להשתמש בסביבות פיתוח נוספות עם תוספות נתמכות על ידי הקהילה, כולל JetBrains Rider.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:.NET
ליגת העל הבריטית בכדורסל

**ליגת העל הבריטית בכדורסל** (באנגלית: **Super League Basketball (SLB)**) היא הליגה הבכירה בענף הכדורסל בבריטניה. הליגה הוקמה בשנת 2024 במקום הליגה הבריטית שנסגרה, ופועלת על בסיס זיכיון שניתן על ידי התאחדות הכדורסל הבריטית לתקופה של שלוש שנים.

הליגה כוללת תשע קבוצות – שמונה מאנגליה ואחת מסקוטלנד.

העונה הסדירה נפתחת בספטמבר ומסתיימת במאי. היא כוללת 32 מחזורים. בתום העונה הסדירה מעפילות שמונה קבוצות לשלב הפלייאוף.

בעונת הבכורה של הליגה זכתה באליפות קבוצת לונדון ליונס.

## קבוצות הליגה

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר יורובסקט

בריטניה
קטגוריה:תחרויות כדורסל
פנים סדנה עם "מרוץ המשוכות"

**פנים סדנה עם "מירוץ המשוכות"** הוא ציור מאת אדגר דגה מן השנים 1880 עד 1881. היצירה קשורה לציורו המוקדם תמונה ממירוץ המשוכות הרכב שנפל שהוצג בסלון הרשמי בשנת 1866. בציור זה משלב דגה תיאור של חלל הסטודיו עם הצגה של יצירה קודמת שלו, ובכך יוצר קומפוזיציה של ציור בתוך ציור.

## הרקע האמנותי

דגה קיבל הכשרה אקדמית יסודית ולמד אצל אחד מתלמידיו של אנגר, ובהמשך סיים את לימודיו באקול דה בוזאר. בראשית דרכו עסק בציור היסטורי מסורתי, אך עד מהרה פנה לנושאים מחיי היומיום והשתתף בארגון התערוכה האימפרסיוניסטית הראשונה בשנת 1874.

למרות זיקתו לאימפרסיוניסטים, יצירתו נבדלה משל עמיתיו בכמה מובנים. הוא מיעט לצייר נופים, הדגיש את הרישום, העדיף תאורה מלאכותית ויצר את מרבית עבודותיו בסטודיו ולא באוויר הפתוח. כבר ביצירותיו המוקדמות ניכר עניינו בסוסים, והוא הרבה לעסוק במירוצי סוסים כנושא מרכזי.

## הקשר למירוץ המשוכות

הציור מירוץ המשוכות משנת 1866 הוצג בסלון הרשמי והעיד על רצונו של דגה להעניק ממד מונומנטלי לנושא מודרני. עם השנים חזר האמן לעבד את היצירה לפחות פעמיים והכניס בה שינויים משמעותיים.

פנים סדנה עם מירוץ המשוכות קשור ישירות ליצירה זו, אך תיארוכו ופירושו אינם חד משמעיים. בעבר סברו כי מדובר במתווה מוקדם לציור משנת 1866, אולם ייתכן כי מדובר בתיאור מאוחר יותר של חלל הסטודיו. הוצע כי היצירה נוצרה בסביבות שנת 1880, סמוך להצעה לרכוש את מירוץ המשוכות, וכי שימשה לתיעוד הקומפוזיציה המקורית או לגרסה המתוקנת שעליה עבד דגה באותה עת.

## תיאור היצירה

במרכז הקומפוזיציה מופיע הציור מירוץ המשוכות באחת מגרסותיו והוא תופס כשני שלישים מן השטח. בפינה הימנית התחתונה מופיע כתם כחול אפור, המרמז אולי על גבו של מתבונן הניצב מול התמונה.

על הקיר מימין תלויות שתי עבודות נוספות. האחת נראית כרישום הכנה לאחד הרוכבים המופיעים במירוץ המשוכות. השנייה מציגה קווי מתאר של דמות עירומה עומדת על רקע ירוק אפור.

הציור כולו מאופיין במשיכות מכחול רחבות ומהירות של צבע מדולל. בציור הפנימי הקפיד דגה יותר על בהירותם של הרוכבים והסוסים, בעוד שהנוף תואר באופן כללי ופחות מפורט.

## תולדות והצגה

היצירה נמנית עם אוסף סם שפיגל והוצגה בתערוכה אוסף סם שפיגל בשנת 1993 ובתערוכה האמן והסטודיו בשנים 2014 עד 2015.

היא נזכרת בפרסומים אוסף סם שפיגל משנת 1993 ובקטלוג אימפרסיוניסטים ופוסט אימפרסיוניסטים משנת 2006.

הצגתה הדיגיטלית התאפשרה בסיוע קרן Pidem מלונדון.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדגר דגה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:סוסים באמנות
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
כוראופואמה

**כוריאופואמה** (באנגלית: **Choreopoem**) היא צורת מבע דרמטית ואמנותית המשלבת שירה, מחול, מוזיקה ושירה ווקאלית. המונח נטבע לראשונה בשנת 1975 על ידי הסופרת והמחזאית האמריקאית נטוזאקי שאנגיי (Ntozake Shange).

בניגוד למחזות זמר מסורתיים או הצגות תיאטרון קונבנציונליות, הכוריאופואמה אינה נשענת בהכרח על עלילה ליניארית או על פיתוח דמויות ריאליסטי, אלא שמה דגש על יצירת תגובה רגשית ואסתטית. הסוגה מאופיינת בטשטוש הגבולות שבין הטקסט הכתוב לבין ההבעה הגופנית, תוך שימוש בתנועה ובשפה לא-מילולית כמרכיבים שווה-ערך למילה הכתובה.

## היסטוריה והתפתחות
המונח נוצר על ידי נטוזאקי שאנגיי כדי לתאר את יצירתה פורצת הדרך "לנערות צבעוניות ששקלו התאבדות / כשהקשת בענן מספיקה" (*For Colored Girls Who Have Considered Suicide / When the Rainbow Is Enuf*). שאנגיי ביקשה להתרחק מהמבנים הנרטיביים של הספרות והדרמה המערבית, ושילבה ביצירתה אלמנטים ממסורות סיפור שבעל-פה, מקצבים אפריקאיים, תנועה וג'אז.

הכוריאופואמה מאפשרת ליוצרים לחקור את הקשר בין המצלול והמשמעות של המילה לבין הפיזיות של הגוף, ובכך ליצור חוויה בימתית הוליסטית. סוגים שונים של כוריאופואמות כוללים יצירות יחיד (מונודרמות), יצירות מרובות משתתפים (פולידרמות) ודואטים, כאשר המכנה המשותף הוא השילוב האינהרנטי בין הטקסט לתנועה.

## כוריאופואטיקה
בישראל, המושג זכה לפיתוח תיאורטי ומעשי תחת השם **כוריאופואטיקה** (Choreopoetics), כפי שמוצג בעבודתה המחקרית והאמנותית של הכוריאוגרפית והמשוררת אפרת נחמה. גישה זו בוחנת את הזיקה שבין השירה והמחול כמערכות סימנים אסתטיות ומטאפיזיות המשתקפות זו בזו.

### רקע תיאורטי
הכוריאופואטיקה שואבת השראה, בין היתר, מהגותו של המשורר הסימבוליסט סטפאן מלארמה. מלארמה ראה בסידור המילים על הדף סוג של כוריאוגרפיה, וב"רווחים הלבנים" שבין המילים – מקבילה לשתיקות ולחלל במחול. על פי תפיסה זו:
* **הדף כבמה:** פריסת הטקסט (כפי שנעשה למשל ביצירתו "הטלת קוביות") מייצרת "מחול טיפוגרפי" המניע את עין הקורא ומכתיב קצב, בדומה לתנועת הרקדן בחלל.
* **השירה כפעולה:** השירה והמחול נתפסים שניהם כאמנויות של "הווה", המבקשות ליצור "אפקט" אסתטי ורגשי אצל הצופה או הקורא, מעבר למשמעות המילולית הישירה. מלארמה הציע כי על המשורר "לרקוד" את השירה כאקט של הקרבה עצמית כדי לחשוף את האידאה.

### היצירה הכוריאופואטית "גוף גולמי"
ביצירה "גוף גולמי" (2021), מיישמת נחמה את עקרונות הכוריאופואטיקה. היצירה מפגישה בין טקסט שירי מוקלט לבין גוף נע, תוך שימוש בטכניקות של עיבוי וריקון:
* **דינמיקה של עיבוי וריקון:** בדומה לכתיבה של מלארמה, המחול נע בין יצירת סמלים עתירי משמעות ("עיבוי") לבין השמטת מילים ויצירת פערים ("ריקון") המזמינים את הצופה להשלים את המשמעות בדמיונו.
* **העצמי המינימלי והמרחב:** היצירה חוקרת את חוויית "העצמי המינימלי" (Minimal Self) ואת המרחב הפרי-פרסונלי (המרחב המקיף את הגוף). המפגש בין הדימוי המילולי ("החלל הזה הוא ים") לבין התנועה הפיזית מאפשר הרחבה של תפיסת הגוף והמרחב, ומייצר "ממד שלישי" – מרחב ביניים שבו המילה מקבלת איכויות פיזיות והגוף מקבל איכויות פואטיות.

על פי גישת הכוריאופואטיקה, השילוב בין המדיומים מאפשר לצופה ולרקדן חוויה של חירות ו"התגלמות" (Embodiment), שבה הגוף לוקח בעלות על המרחב והזמן באמצעות הדמיון הפואטי.

## ראו גם
* אפרת נחמה
* מיצג

## הערות שוליים

קטגוריה:מחול
קטגוריה:שירה
קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:כוריאוגרפיה
לא אוהבת סרטים

"**לא אוהבת סרטים**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שירה זלוף. הוא יצא לאור ב-22 בינואר 2026, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

השיר הגיע למקום השביעי במדיה פורסט TV.

## על השיר
השיר נכתב על ידי זלוף, רומי ספרן ואסף אור, שגם הפיק אותו מוזיקלית לצד עידו אוחיון. מילות השיר מתארות רצף של סיטואציות יומיומיות, המשמשות כנקודות מוצא להתבוננות רגשית. הדוברת מתארת הימצאות במרחבים ציבוריים, חוויות של צפייה מהצד, והישארות עד הסוף גם כאשר אחרים כבר עוזבים. חוויות אלה מצטיירות כסמלים לבדידות שקטה ולתחושת ניכור שאינה דרמטית, אלא מתמשכת ומוטמעת בשגרה.

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 בינואר 2026. נכון לפברואר 2026 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מחצי מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי שירה זלוף
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
נוף גבעות חיוור (סרט)

**נוף גבעות חיוור** (באנגלית: **A Pale View of Hills**) הוא סרט דרמה, קופרודוקציה בריטית - יפנית משנת 2025 בבימויו של קאי אישיקאווה לפי תסריט המבוסס על רומן בשם זה  משנת 1982 מאת חתן פרס נובל לספרות קאזואו אישיגורו.

השם מתייחס לנוף של העיר נגסקי ומספר את סיפורה של אלמנה שחוותה את הטלת פצצת האטום על נגסקי והיגרה לבסוף לבריטניה. העלילה מתוארת בפלשבקים משנת 1982 בבריטניה לשנת 1952 בנגסקי.

## תקציר העלילה
בריטניה 1982, אטסוקו היא אלמנה שגרה בדירה עם גינה גדולה מחוץ ללונדון. בתה ניקי שגרה בלונדון מחפשת חומר לכתיבה. היא יודעת שאמה מסתירה דברים מעברה ומשכנעת אותה להתחיל לספר לה.

1952, נגסקי, אטסוקו נשואה לג'ירו והיא בהיריון עם בתם קייקו. היא משרתת בנאמנות את בעלה שהוא המפרנס היחיד. היא זוכרת את ההפצצה על נגסקי ואת מראות הזוועה שחוותה ויש לה רגשות אשמה על כך שדווקא היא ניצלה.

משך תקופה מסויימת גר אצלם אביו של ג'ירו, אוגטה, שהיה מנהל בית בית ספר וסולק משם לאחר המלחמה בגלל דעותיו הקיצוניות שתמכו במדיניות המלחמה היפנית. הוא מסרב לקבל את העובדה שמדיניות זו הובילה לחורבנה של יפן כי לדעתו האשמות בכך הן פצצות האטום.

אטסוקו מתוודעת לסאצ'יקה שמגדלת לבד את בתה מאריקו ומתפרנסת בקושי מעבודה במסעדת נודלס. סאצ'יקה הכירה חייל אמריקאי שרוצה לקחתם לארצות הברית אך הילדה מסרבת ובורחת לעתים קרובות.

כעת אטסוקו בודדה ומחליטה למכור את הבית כדי לתמוך בניקי. היא מספרת על קייקו שהייתה פסנתרנית מחוננת אך לא הסתגלה לחיים בבריטניה והתאבדה, דבר שאטסוקו מסתירה משכניה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*
*קדימון לנוף גבעות חיוור, באתר יוטיוב
*נוף גבעות חיוור, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביפנית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
חוסין מקדאד

**חוסין מקדאד** (בערבית: **حسين مقداد**; נולד בלבנון) הוא מחבל שיעי לבנוני ופעיל ביחידה 1800 של ארגון הטרור חזבאללה. התפרסם ב-1996 כאשר נשלח לבצע פיגוע איכות בישראל באמצעות דרכון זר. 

המטען שהכין התפוצץ ב"תאונת עבודה" בחדרו במלון בירושלים. כתוצאה מהפיצוץ התעוור ואיבד שלושה מגפיו. שוחרר וחזר ללבנון במסגרת עסקת חילופי גופות כנגד גופת לוחם צה"ל איתמר איליה ב-1998.

## ביוגרפיה
מקדאד נולד בכפר לאסה הממוקם כ-50 ק"מ צפונית לביירות למשפחה שיעית בת שמונה ילדים בכפר מעורב עם נוצרים מרונים. בגיל 12 עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון נמלטה משפחתו לשכונת חארת חרייק בדאחייה בביירות. הוא למד אנגלית וסיים תואר במנהל עסקים ב ועבד כרואה חשבון. בשנות ה-80 הצטרף לחזבאללה ובתוך שנה קודם לראש אגף האוניברסיטה של הארגון. ב-1993 מונה לרואה החשבון של הפעילות ההומניטרית של הארגון תפקיד שבמסגרתו טיפל בכספים שהגיעו מאיראן.

### הגיוס וההכשרה
בספטמבר 1995 גויס למנגנון פיגועי חו"ל של חזבאללה על ידי אבו מוחמד (ככל הנראה חאג' חליל חרב ממקימי יחידה 1800). הוא נבחר למשימה בשל חזותו האירופית ושליטתו בשפה האנגלית והשכלתו האקדמית. בנובמבר 1995 יצא למחנה אימונים סודי בחסות איראנית בבקעת הלבנון שם עבר הכשרה בחומרי נפץ והרכבת פצצות ושימוש בנשק קל ומעקבים.

### המשימה והפציעה
בינואר 1996 נשלח לבצע פיגוע ראווה בישראל. לצורך המשימה גילח את זקנו והצטלם בשגרירות איראן בביירות וקיבל תיעוד מזויף. המסלול לישראל כלל טיסה מדמשק לווינה ומשם נסיעה ברכבת לציריך שווייץ. בציריך קיבל ממפעיליו דרכון בריטי מזויף על שם אנדרו ג'ונתן צ'ארלס ניומן ומטען חבלה שהוסלק בתוך רדיו שעון. ב-4 באפריל 1996 טס מציריך לנמל התעופה בן-גוריון. הוא עבר את הבידוק הביטחוני ללא גילוי המטען המוסלק ונכנס לישראל בזהות התייר הבריטי. לאחר שהייה קצרה בתל אביב (במלון סנטר ליד כיכר דיזנגוף) קיבל הוראה ממפעילו לעבור לירושלים. ב-9 באפריל עבר למלון לורנס ברחוב סלאח א-דין במזרח ירושלים. ב-11 באפריל נפגש עם אנשי קשר מקומיים שסיפקו לו את חומר הנפץ העיקרי לפיגוע. ב-12 באפריל 1996 בעת שעסק בהרכבת המטען בחדרו במלון התפוצץ המטען כתוצאה מתקלה. הפיצוץ גרם להרס רב בחדר ולפציעתו הקשה של מקדאד: שתי רגליו וידו הימנית נקטעו והוא איבד את ראייתו וסבל מכוויות קשות בכל גופו.

### החקירה והשחרור
מקדאד אושפז בבית החולים הדסה עין כרם תחת שמירה כבדה. בחדרו במלון נמצאו דרכונו המזויף ושרידי חומר נפץ מסוג C-4 ופרטים מזהים נוספים. בתחילה סירב לשתף פעולה בחקירה ולהזדהות. כדי לשבור את שתיקתו מערכת הביטחון הביאה לחדרו את השייח' עבד אל-כרים עובייד (שהיה כלוא בישראל באותה עת כקלף מיקוח) אשר זיהה אותו כפעיל חזבאללה ושלל את זהותו כאנדרו ניומן. מאוחר יותר זוהה סופית כחוסין מקדאד וזכה לכינוי הפקששן בפי גורמי המודיעין הישראליים.

ב-26 ביוני 1998 הוחזר מקדאד ללבנון במסגרת עסקת חילופי שבויים בתמורה להחזרת גופתו של לוחם שייטת 13 רס"ל איתמר איליה שנהרג באסון השייטת (אסון אנסרייה).

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דני סיטון (במאי), **התייר ממלון לורנס**, עובדה, ערוץ 2, אוקטובר 1998

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חזבאללה
קטגוריה:טרוריסטים לבנונים
קטגוריה:מורשעים בישראל ששוחררו בחילופי שבויים
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1996
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1960
מיכל גוטליב

**מיכל גוטליב פרידור** (1970 – 16 בפברואר 2026) הייתה שחקנית, מגישה ומורה ישראלית.

## ביוגרפיה
### בידור
בנעוריה הייתה חברה בלהקת צופי תל אביב. בקדם אירוויזיון 1987 הופיעה בלהקת הליווי לשיר "קופידון" בביצוע אורנה ומשה דץ, שהגיע למקום הרביעי. בתחילת שנות ה-90 התמקדה בתחום הדיבוב והשירה לסדרות טלוויזיה לילדים. היא ביצעה את שירי הפתיחה של סדרות הנפשה פופולריות בהן "קפטן אן" ו"מחנה טופי", וכן השתתפה בדיבוב דמויות בסדרות אלו ובסדרות אחרות, כמו "דביבוני היער הירוק".

בנוסף, ערכה והגישה כתבות תרבות ב.

בשנת 1995 זכתה לחשיפה טלוויזיונית רחבה כאשר הצטרפה לצוות המגישות של תוכנית האירוח והבידור "שישי חי", ששודרה בשידורי קשת בערוץ 2. את התוכנית הובילה מרב מיכאלי, וגוטליב הגישה אותה לצד אלונה פרידמן (שהחליפו את המגישות המקוריות נועה ירון ואורלי ברבי).

### חינוך
לאחר שפרשה מעולם התקשורת והבידור, פנתה גוטליב לתחום החינוך. לאורך השנים מילאה תפקידים פדגוגיים וניהוליים שונים, ובין היתר כיהנה כמנהלת בית הספר היסודי "נוף ים" בהרצליה. במסגרת תפקידה הובילה מיזמים חינוכיים וקהילתיים בעיר.

## חיים אישיים
מיכל גוטליב הייתה אחותה הגדולה של השחקנית והזמרת שיר גוטליב.

התגוררה ברמת השרון. הייתה נשואה ואם לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2026
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026
פאוזי איוב

**פאוזי מוחמד מוסטפא איוב** (1964–2014; בערבית: فوزي محمد أيوب) היה פעיל בכיר בארגון הטרור חזבאללה, בעל אזרחות קנדית ולבנונית. איוב השתייך ליחידת המבצעים המיוחדים של הארגון בפיקודו של עימאד מורנייה, ופעל כסוכן רדום במטרה לבצע פיגועים ואיסוף מודיעין. הוא נעצר בישראל בשנת 2002 לאחר שחדר למדינה בזהות בדויה, שוחרר בעסקת שבויים בשנת 2004, ונהרג במהלך מלחמת האזרחים בסוריה בשנת 2014.

## ביוגרפיה
איוב נולד בלבנון בשנת 1964. במהלך לימודיו בשנת 1975 הצטרף לתנועת אמל, ובשנת 1983 עבר לשורות חזבאללה. ב-24 בדצמבר 1986 השתתף בניסיון חטיפת מטוס נוסעים עיראקי ברומניה, פעולה שנועדה להביא לשחרור פעילי הארגון הכלואים בעיראק. הוא נעצר על ידי השלטונות ברומניה, נשפט לשבע שנות מאסר, אך שוחרר כעבור עשרה חודשים בלבד. לאחר שחרורו היגר איוב לקנדה בשנת 1988 במסגרת תוכנית לפליטים מלבנון, וקיבל אזרחות קנדית בשנת 1992. במהלך שהותו בצפון אמריקה ניהל אורח חיים כפול, הוא התחתן והקים משפחה בטורונטו תוך שהוא שומר על קשרים הדוקים עם הנהגת חזבאללה בלבנון ומבצע עבורם משימות חשאיות.

## פעילות בישראל ומעצר
בשנת 2000 גויס איוב למשימה חשאית בישראל. הוא עבר אימונים אינטנסיביים בלבנון הכוללים הרכבת מטענים ושימוש בחומרי נפץ, וזאת במטרה להקים תשתית לביצוע פיגועי טרור. הוא הונחה להשתמש בזהות בדויה ולהכחיש את מוצאו הלבנוני. איוב הגיע לישראל באוקטובר 2000 תוך שימוש בדרכון אמריקאי מזויף על שם פרנק באסי. הוא השתקע בירושלים, עסק באיתור נקודות מסתור לאמצעי לחימה ובניסיון לגייס ולהכשיר מהנדסים פלסטינים מהחמאס ומהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. בהמשך עבר לאזור חברון, שם נעצר על ידי המשטרה הפלסטינית בחשד לשיתוף פעולה עם ישראל. ביוני 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נעצר איוב על ידי כוחות צה"ל והועבר לחקירת שירות הביטחון הכללי.

## שחרור ומותו
באוקטובר 2002 חתם הרמטכ"ל משה יעלון על צו מעצר נגד איוב במסגרת חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים, והוא הוחזק בכלא אשמורת. בשנת 2004 שוחרר איוב במסגרת עסקת חילופי שבויים בין ישראל לחזבאללה, העסקה שנודעה כעסקת אלחנן טננבוים. לאחר שחרורו חזר ללבנון והשתלב מחדש במנגנוני הארגון. במאי 2014 דווח כי איוב נהרג במארב של כוחות המורדים בסוריה, באזור אל-נבק , בעת שנלחם לצד כוחות משטר אסד במסגרת מעורבות חזבאללה במלחמת האזרחים בסוריה.

## לקריאה נוספת
* 

* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1964
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2014
ג'ון וינסטון ג'ונס

**ג'ון וינסטון ג'ונס** (באנגלית: **John Winston Jones**; 22 בנובמבר 1791 – 29 בינואר 1848) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי. הוא כיהן חמש קדנציות בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1835–1845. הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית (1843–1845) וגם כיושב ראש בית הנבחרים של וירג'יניה (1847).

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
ג'ונס נולד ב־22 בנובמבר 1791 במחוז אמליה, וירג'יניה, לאם מרי אן ווינסטון ולאב אלכסנדר ג'ונס. אבותיו מצד האב כללו את פיטר ג'ונס, מייסד פיטרסבורג. שמו ניתן לכבוד קולונל ג'ון ג'ונס (בנו של פיטר ג'ונס, 1735–1793), ששירת בבית הנבחרים של מחוז ברונסוויק, תמך במלחמת העצמאות האמריקאית ושירת כחבר הסנאט של וירג'יניה (כולל קדנציה כיושב ראש) ובוועידת אשרור החוקה של וירג'יניה ב־1788. ג'ונס רכש חינוך מתאים למעמדו, ולמד במכללת ויליאם ומרי בוויליאמסבורג בסביבות 1795, וסיים תואר במשפטים מאותו מוסד ב־1813.

### ראשית הקריירה המשפטית
לאחר קבלתו ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה, עסק ג'ונס בעריכת דין במחוז צ'סטרפילד. ב־1818 מונה לתובע המחוזי במחוז השיפוטי החמישי של וירג'יניה. בשנים 1829–1830 שימש כנציג לוועידת החוקה של המדינה, יחד עם בנג'מין ווטקינס לי, סמואל טיילור וויליאם ברנץ' ג'יילס, כשהם מייצגים את מחוזות אמליה, צ'סטרפילד, קמברלנד, נוטואיי ופוהטן וכן את העיר פיטרסבורג.

### חבר הקונגרס
ב־1835 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בתפקיד חמש קדנציות. עם התחזקות מעמדו בבית הנבחרים, מונה לראש ועדת הדרכים והאמצעים, במקומו של המועמד לנשיאות מילרד פילמור, ולמנהיג הדמוקרטים בבית, במקומו של ג'יימס פולק, לימים נשיא ארצות הברית.

עמיתיו בבית הנבחרים בחרו בו כיושב ראש הבית במהלך הקונגרס ה־28 (1843–1845). ג'ונס סירב למועמדות לקדנציה שישית וחזר לוירג'יניה ב־1845.

### קריירה לאחר הקונגרס
לאחר פרישתו מהקונגרס, חזר לעיסוק בעריכת דין ולחוותו בוירג'יניה. בין התיקים הבולטים שבהם היה עורך הדין המוביל של תומאס ריצ'י הבן במשפט הדואל שבו נרצח הפועל למען ביטול העבדות ג'ון המפדן פלסנטס. ריצ'י זוכה בטענה להגנה עצמית. בשנת 1830, לפי המפקד הפדרלי, החזיק ג'ונס החזיק במחוז צ'סטרפילד.

באותה שנה נבחר לבית הנבחרים של וירג'יניה, וב־1847 נבחר כיושב ראש. הוא נבחר לקדנציה שנייה ב־1847 אך לא נכח במושב עקב מחלה והתפטר ב־17 בדצמבר. המושב הריק הושלם מאוחר יותר על ידי בנו אלכסנדר.

### חיים אישיים
ב־1815 התחתן ג'ונס עם הארייט בויסו, ונולדו להם שלושה ילדים. חותנו היה ג'ורג' טאונס, מושל ג'ורג'יה ה־39 (1847–1851).

ג'ונס נפטר ב־29 בינואר 1848 ונקבר בבית הקברות המשפחתי בחוות דלווד שלו, צפונית־מערבית לפיטרסבורג, וירג'יניה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי מכללת ויליאם ומרי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1791
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1848
אהבה ראשונה (שיר)

"**אהבה ראשונה**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי נדב חנציס. השיר יצא בהפתעה לצד השיר "מפחד להתגבר עליך?" בעקבות שברון לב שחנציס תיאר כחוויה ראשונה מסוגה. השיר נכתב והולחן על ידי חנציס וטל קסטיאל, ועובד והופק מוזיקלית על ידי נוריאל ישר.

## על השיר
"אהבה ראשונה" פורסם כחלק ממהלך של הוצאה כפולה, שבמסגרתו חנציס פרסם בהפתעה שני שירים חדשים, "אהבה ראשונה" ו"מפחד להתגבר עליך?". חנציס קישר את יציאת שני השירים לחוויה אישית של שברון לב. לדבריו, השירים נכתבו בתקופה שבה השתתף בפסטיגל, וכי את תהליך הכתיבה הוא תיאר כמתרחש מאחורי הקלעים בזמן שהופיע בפני קהל. הוא תיאר פער בין הצורך לחייך לקהל לבין תחושת כאב פנימית, וציין כי הסביבה המקצועית שעטפה אותו שם סייעה לו לעבור את התקופה, ומתוך הכאב נולדו השירים.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי נדב חנציס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ליאם הפקות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
שנונית מצרית

**שְׁנוּנִית מִצְרִית** (שם מדעי: *Acanthodactylus aegyptius*) היא מין של שנונית ממשפחת הלטאיים (Lacertidae), אנדמית למזרח התיכון. בישראל היא מופיעה בבתי גידול חוליים במערב הנגב ובדרום שפלת החוף.

## טקסונומיה
הטקסונומיה של המין *Acanthodactylus aegyptius* נקבעה על-ידי הזואולוג המצרי שריף בהא-אל-דין בשנת 2007 באמצעות בחינה מחודשת של אוכלוסיות השנוניות במצרים, שסווגו במקור במין שנונית ארוכת-כף (*Acanthodactylus longipes*). ניתוחו גילה כי אוכלוסיות הממוקמות ממזרח לקו אורך 28º מזרח היו בעלות מאפיינים ייחודיים הראויים להכרה ברמת המין, מה שהוביל לתיאור הרשמי של *A. aegyptius* כמין עצמאי. בעוד שהם מופרדים גאוגרפית באזורים מסוימים, שני המינים חיים בתפוצה סימפטרית באזורים ספציפיים במדבר המערבי המצרי ובשקע קטארה, שם אזורי התפוצה שלהם חופפים.

האוכלוסייה של המין בישראל התגלתה מאוחר יחסית, שכן נחשבה בתחילה לפרטים צעירים של שנונית החולות, ורק מאוחר יותר זוהתה כשנונית ארוכת-כף (לפני תיאורה של השנונית המצרית).

## תיאור
זוהי שנונית בעלת מבנה גוף קטן ועדין, אורכה הכולל עד 16 ס"מ (מתוכם הגוף כ-4.5 ס"מ), כשהזכרים גדולים מהנקבות. מזכירה את קרובתה שנונית החולות, אך קטנה ממנה, וגווני הכתמים על הגוף חוליים יותר. חסרת פסים בצידי הגוף שמופיעים אצל מיני שנוניות אחרים. לרוב ישנו כתם צהוב בצורת "Y" בבסיס הזנב. אצל הצעירים הזנב צהוב.

## אקולוגיה
### תפוצה
השנונית המצרית נפוצה בעיקר במרכז ובצפון-מזרח מצרים, שם עיקר התצפיות מרוכזות סביב דלתת הנילוס, בחלק הצפוני של חצי האי סיני, ובכל רחבי צפון המדבר המערבי מערבה עד קו אורך 28° מזרח. תפוצתה הייתה כנראה רציפה בין דלתת הנילוס לחצי האי סיני לפני שהמדבר באזור זה התפתח. בנוסף, ישנם תיעודים מכמה נאות מדבר בקצה המזרחי של שקע קטארה, ולאורך הקצה המערבי של עמק הנילוס. מחוץ למצרים, היא מגיעה למערב הנגב בישראל ולרצועת עזה.

### בית גידול
השנונית המצרית חובבת בתי גידול חוליים, ומגלה העדפה ברורה לאזורי החול היותר תחוחים ונודדים של דיונות; אך נחשבת לקשורה גם לכיוסי שיחי, כאשר היא מתוארת במצויה בקרקעות בעלות כ-10% כיסוי צמחי. פעילה בשעות הבוקר והצהריים, וככלל בשעות יותר חמות מקרובותיה; לאחר מכן מתחבאת במחילות אותן חפרה. ניזונה מפרוקי-רגליים קטנים.

### רבייה
עונת הרבייה מתרחשת בין מאי ליוני וכוללת עד 3 מחזורי הטלה, כשכל תטולה מכילה 2–3 ביצים. מרבית הפרטים אינם שורדים יותר מעונת רבייה אחת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שנוניות
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2007
עלי ג'האנשאהי

**עלי ג'האנשאהי** (בפרסית: **علی جهانشاهی**) הוא בריגדיר גנרל בצבא הרפובליקה האסלאמית של איראן, המשמש כמפקד כוחות היבשה שלה מאז נובמבר 2025.

## ביוגרפיה
בין השנים 2007 ל-2011, הוא היה מפקד  בבירג'נד, ובמקביל שירת כקצין בכיר בפרובינציית דרום ח'וראסאן. ב-2011 קודם לדרגת  ופיקד על  עד 2013. מאז פיקד על , פיקוד מרחבי של צבא איראן סביב אזור משהד, עד 2015.

בשנת 2016 קודם לדרגת בריגדיר גנרל והחל את תפקידו כסגן מפקד כוחות היבשה, תפקיד שמילא עד דצמבר 2019, עת הועבר לתפקיד סגן הפיקוח וההערכה של המטה המרכזי ח'אתם אל-אנביא, המטה המשותף של הכוחות המזוינים. מאז 22 בנובמבר 2025 מכהן כמפקד כוחות היבשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1964
ג'ון וסלי דייוויס

**ג'ון וסלי דייוויס** (באנגלית: **John Wesley Davis**; 16 באפריל 1799 – 22 באוגוסט 1859) היה רופא אמריקאי ופוליטיקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שפעל באמצע המאה ה-19. הוא ידוע במיוחד בשל כהונתו כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, כמושל טריטוריית אורגון, וכחבר בית המחוקקים של מדינת אינדיאנה בארבע כהונות שונות.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
דייוויס נולד בניו הולנד שבפנסילבניה, ב־16 באפריל 1799, ובהמשך עבר עם הוריו לשיפנסבורג. בשנת 1821 השלים את לימודיו ב־Baltimore Medical College. בשנת 1823 עבר לקרלייל, אינדיאנה, שם עסק ברפואה.

ב־19 בנובמבר 1820 נישא לאן הובר. בתו, קרוליין דייוויס, נישאה לג'יימס ס. דני, שכיהן כתובע הכללי של אינדיאנה בשנים 1872–1874. בנם, פרנק לי דני, היה קולונל בחיל הנחתים של ארצות הברית והשתתף במשלחת למצרים בשנת 1882 , בהתערבות האמריקאית בפנמה בשנת 1885  ובמלחמת ארצות הברית–ספרד.

### קריירה פוליטית
דייוויס החל את דרכו הפוליטית כמועמד לסנאט של אינדיאנה בשנת 1828, אולם ללא הצלחה. לאחר מכן שימש כשופט בבית משפט מדינתי באינדיאנה בשנים 1829–1831. הוא נבחר ארבע פעמים לבית הנבחרים של אינדיאנה,  לכהונות שהחלו בשנים 1831, 1841, 1851 ו־1857. הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של אינדיאנה בשנים 1832–1833, שוב בשנים 1841–1842, ושוב בשנים 1851–1852.

### פוליטיקה לאומית
דייוויס כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אינדיאנה בקונגרסים ה-24, ה-26, ה-28 וה-29, ובקונגרס ה-29 אף כיהן כיושב ראש בית הנבחרים.

בשנים 1848–1850 היה נציב דיפלומטי של ארצות הברית בסין. בשנת 1852 היה ציר מטעם אינדיאנה בוועידה הלאומית של המפלגה הדמוקרטית.

### מושל טריטוריית אורגון
בשנת 1853 מונה דייוויס למושל טריטוריית אורגון בידי הנשיא פרנקלין פירס. המינוי לא התקבל באהדה בקרב תושבי הטריטוריה, והוא עזב את התפקיד לאחר מעט יותר משנה, כאשר קודמו בתפקיד, מזכיר הטריטוריה , חזר לכהן כמושל.

### מותו
דייוויס נפטר ב־22 באוגוסט 1859 בקרלייל שבאינדיאנה, ונקבר בבית הקברות העירוני של קרלייל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בסין
קטגוריה:מושלי אורגון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1859
בארה גיסלדוטיר

**בארה גיסלדוטיר** (באיסלנדית: **Bára Gísladóttir**, נולדה ב-21 בנובמבר 1989) היא מלחינה ונגנית קונטרבס איסלנדית, המתגוררת בקופנהגן. היא מופיעה לעיתים קרובות עם שותפה ליצירה מזה זמן רב, סקולי סווריסון. היא נגנית הקונטרבס של אנסמבל "אלייה". בארה ציינה כי עבודתה עוסקת באיכויות של סאונד.

## ביוגרפיה
בארה נולדה ברייקיאוויק ב-21 בנובמבר 1989. היא ניגנה בכינור מגיל צעיר והתמחתה בנגינה בקונטרבס החל מגיל ההתבגרות ואילך.

היא למדה הלחנה באקדמיה המלכותית הדנית למוזיקה, שם השלימה תואר שני ודיפלומה מתקדמת ללימודי פוסט-גרדואט תחת הדרכתם של נילס רוזינג-שואו ויפה יוסט כריסטנסן. לפני כן, היא למדה הלחנה בקונסרבטוריון של מילאנו עם גבריאלה מאנקה וקיבלה תואר ראשון באקדמיה לאמנויות של איסלנד עם הרודמר אי. סיגורביורנסון ות'ורידור יונסדוטיר.

בארה הוציאה שבעה אלבומים. אלבום הבכורה שלה, "גגות שונים" (Different Rooftops), יצא בשנת 2015 והכיל יצירות שכללו קול, מוזיקה אלקטרונית, סקסופון וקונטרבס. אלבום ההמשך משנת 2016, "בְּרִימְסְלוֹד" (B R I M S L Ó Ð), שילב קונטרבס ואלקטרוניקה לאורך שלושה פרקים. אלבום משנת 2017 בשם "מיסה לכמה" (Mass for some) הכיל יצירות לקונטרבס, אלקטרוניקה וקול. האלבום "הִיבֶּר" (HĪBER), שיצא בשנת 2020, עשה שימוש באלקטרוניקה וקונטרבס. "קָאֶלִי" (Caeli), שיתוף פעולה עם סקולי סווריסון, יצא בשנת 2021. "סילבה" (SILVA), יצירה אחת באורך שעה לקונטרבס ואלקטרוניקה, יצאה בשנת 2023, ו"יצירות לתזמורת" (Orchestra Works) עם התזמורת הסימפונית של איסלנד יצא בשנת 2024.

יצירותיה יוצאות לאור על ידי הוצאת "אדישן אס" (Edition S) בדנמרק.

## פרסים
בארה קיבלה את פרסי הכישרונות של קרן קרל נילסן ואנה מארי קרל-נילסן, את פרס הכישרונות על שם לאוני סונינג, וזכתה בפרס "שאוט אאוט" (קריאת עידוד) בטקס פרסי המוזיקה של עיתון "רייקיאוויק גרייפביין". 

היא הייתה מועמדת לפרסי המוזיקה האיסלנדית בשנים 2019 ו-2020 בקטגוריית "יצירת השנה", ולפרס קרל בשנת 2020 בקטגוריית "מלחינת השנה – אנסמבל קאמרי". 

בשנת 2022, היא הייתה מועמדת לפרס המוזיקה של המועצה הנורדית. היא קיבלה את פרס המלחינים של קרן ארנסט פון סימנס בשנת 2024.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:מלחינות
קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:איסלנדים
קטגוריה:מוזיקאים איסלנדים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1989
ג'ון יואינג (פוליטיקאי מאינדיאנה)

**ג'ון יואינג** (באנגלית: **John Ewing**; 19 במאי 1789 – 6 באפריל 1858) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אינדיאנה.

## ביוגרפיה
יואינג נולד ב-19 במאי 1789 במחוז קורק שבאירלנד. בילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בבולטימור, מרילנד. בשנת 1813 עבר לווינסנס שבאינדיאנה. שם עסק הן בעסקים והן בפרסום עיתון מקומי.

בשנים 1816–1820 כיהן כשופט עמית בבית המשפט המחוזי של מחוז נוקס באינדיאנה. בשנת 1820 התפטר מתפקיד זה. בשנים 1816 ו־1821 התמודד ללא הצלחה על מושב בסנאט של אינדיאנה.

בשנת 1825 מונה לדרגת לוטננט קולונל במיליציה המדינתית. באותה שנה החל לכהן גם כחבר הסנאט של אינדיאנה, תפקיד שבו החזיק עד 1833, אז נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית.

בבחירות שבהן זכה השתתפו שישה מועמדים, והוא קיבל רק 20.94% מן הקולות והקדים את יריבו הקרוב ביותר בשני קולות בלבד. בתקופה זו זוהה בדרך כלל כמתנגד לאנדרו ג'קסון.

הוא נבחר שוב לקונגרס שהתכנס בשנת 1837, הפעם מטעם המפלגה הוויגית ובאחוז קולות גבוה יותר.

בין השנים 1842 ל-1844, כיהן יואינג שוב בסנאט של אינדיאנה; לאחר מכן פרש. הוא מת בווינסנס שבאינדיאנה ב-6 באפריל 1858.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מהגרים מאירלנד לארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1789
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1858
בית הכנסת בפרודניק

**בית הכנסת בפרודניק** (בגרמנית: **Synagoge in Neustadt in Oberschlesien**; בתרגום מילולי: בית הכנסת בנוישטאדט בשלזיה עילית) היה בית כנסת ששכן בנוישטאדט, בפינת הרחובות קלשטורנה וקושצ'יושקו (אז רחוב קלוסטר ורחוב הינדנבורג), גרמניה.

## היסטוריה
בשנת 1816 קיימו יהודי פרודניק את תפילותיהם בחדר שכור בבית ברחוב וונסקה, ומאוחר יותר ברחוב זמקובה. החל משנת 1846 נערכו התפילות באגף של בית בכיכר השוק מספר 9.

הקהילה היהודית בפרודניק הקימה את בית הכנסת שלה בשנת 1877 בפינת הרחובות של ימינו קלשטורנה וקושצ'יושקו, במקום שנקרא כיכר בית הכנסת. יוזם ומממן הבנייה היה התעשיין שמואל פרנקל, בעליו של מפעל טקסטיל בפרודניק (לימים מפעלי "פרוטקס"), אשר גם ביצע את חנוכת בית הכנסת ב-3 במאי 1877. את בית הכנסת תכנן אדריכל בשם סמית.
ימין|ממוזער|בית הכנסת בתחילת המאה ה-20
בית הכנסת היה מופרד מבניין הדואר על ידי חומה, שמאחוריה היה גן קטן. כיום נמצא במקום זה הבנק הקואופרטיבי. מול בית הכנסת נבנתה וילת משפחת פרנקל. ב-15 באוגוסט 1914, עת פורקה הקהילה היהודית בביאלה, הופקדו למשמרת בבית הכנסת בפרודניק רוב תשמישי הקדושה, ובכללם ספרי תורה, מבית הכנסת בביאלה. בשנת 1928 שימש לוונשטיין כחזן בבית הכנסת בפרודניק.

במהלך ליל הבדולח בלילה שבין ה-9 ל-10 בנובמבר 1938, שרפו מיליציות נאציות את בית הכנסת, וקירותיו השרופים פורקו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה המבנה לא נבנה מחדש. במקומו נבנה מרכז קניות עם חנות פרחים. בשנת 2001 הגישה הקהילה היהודית בוורוצלב, שפרודניק נמצאת בתחום שיפוטה הטריטוריאלי, בקשה להחזרת הכיכר שבה עמד בית הכנסת, וכן את בית הקברות היהודי. עיריית פרודניק העבירה שטחים אלו לידי הקהילה היהודית בשנת 2009.ימין|ממוזער|דגם של בית הכנסת
בשנת 2022, במסגרת פרויקט של מוזיאון פרודניק והעיר זלאטה הורי, שוחזר בית הכנסת של פרודניק בצורת דגם על ידי פיוטר מקאלה. את הלוט מעל הדגם חשף ב-6 בנובמבר 2022 סלאבומיר פסטושקה, יושב ראש החברה קדישא ליד הקהילה היהודית בקטוביץ.

## אדריכלות
ממוזער|פנים בית הכנסת
בניין הלבנים של בית הכנסת הוקם על תוכנית מלבנית, בסגנון מורי. בחלק המערבי של הפנים הייתה מבואה, שממנה נכנסו לאולם התפילה הראשי, אשר הוקף משלושה צדדים בעזרת נשים. אל עזרת הנשים הובילו שתי כניסות נפרדות, הממוקמות בחזיתות הצדדיות. בקיר המזרחי היה אפסיס שהכיל את ארון הקודש. החזית הראשית עוטרה בארבעה צריחונים מכוסים בכיפות.

בקומת הקרקע שכן אולם התפילה הראשי, שנועד לגברים. בצדדיו מוקמה עזרת נשים, אליה הובילה כניסה נפרדת.

בבית הכנסת היו עוגב, לוח זיכרון המוקדש למייסדיו, שני לוחות לזכר יהודים שנפלו למען המולדת במלחמת צרפת–פרוסיה (1870–1871) ובמלחמת העולם הראשונה (1914–1918), ולוח זיכרון לקונסול הרמן פרנקל. בחלונות שובצו ויטראז'ים מצוירים, שמומנו על ידי יוזף פינקוס ועמנואל פרנקל.

## ראו גם
* קהילת יהודי פרודניק

## קישורים חיצוניים

## לקריאה נוספת




## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: בתי כנסת
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה)
פלומביר

**פְּלוֹמְבִּיר** (באנגלית: **Plombir**; ברוסית: **Пломбир**) הוא סוג של גלידת שמנת משובחת, המאופיינת בתכולת שומן חלב גבוהה (בין 12% ל-20%) ובמרקם שמנתי וקרמי. הגלידה מזוהה היסטורית עם התקינה הממשלתית המחמירה של ברית המועצות לשעבר, אשר קבעה פרמטרים נוקשים לייצורה במטרה להבטיח מוצר איכותי המבוסס על רכיבי חלב.

## היסטוריה ואטימולוגיה
מקור המונח הוא בעיירת המרפא הצרפתית פלומבייר-לה-בן (Plombières-les-Bains). במאה ה-19, הקינוח המקורי (Glace Plombières) היה מורכב מקרם רפרפת קפוא עם פירות מסוכרים שהושרו בקירש.

המעבר של הפלומביר מקינוח קרם קפוא למעמד של "גלידה לאומית" במזרח אירופה החל בשנת 1936, כאשר שר התעשייה הסובייטי, אנסטאס מיקויאן, חזר מביקור בארצות הברית עם ציוד ייצור מודרני. בשנת 1937 הוגדר הפלומביר כדרגת האיכות העליונה של הגלידה התעשייתית בברית המועצות, ותקן GOST 117-41 (משנת 1941) עיגן את הדרישה לרכיבים טבעיים בלבד ולתכולת שומן גבוהה.

## מאפיינים ותקינה
הפלומביר נבדל מסוגי גלידה אחרים (כגון גלידת חלב או גלידת שמנת רגילה) בהרכבו התזונתי ובמרקמו. התקנים המודרניים מדרגים אותו לפי אחוז שומן החלב (בישראל תקן ת"י 327 חלק 1. ברוסיה, GOST 31457-2012, ובאוקראינה תקן DSTU 4733:2007)

דירוג לפי תקן GOST 31457-2012:

בישראל התקן אף מחמיר יותר ודורש אחוז שומן חלב גבוה יותר. התקינה הבין-לאומית מגדירה הבחנה ברורה בין קינוחים קפואים לפי מקור השומן והרכב החלבון, וקובעת כי מוצרים המבוססים על שומן צמחי אינם מסווגים כגלידת שמנת. בתוך קטגוריית הגלידות עצמה מתקיים דירוג איכות מובנה, המציב את הפלומביר בדרגה העליונה.

בניגוד לגלידות תעשייתיות רבות, הפלומביר אינו מכיל שומן צמחי. השימוש בשמנת, חמאה וחלב מלא מעניק לו טעם עשיר ויציבות תרמית גבוהה (המסה איטית). טכנולוגיה מודרנית אף מאפשרת מרכיבי חלב במקום חלב או שמנת מתוקה טריים, ועדיין לעמוד בסטנדרט המחמיר הנהוג בגלידות פלומביר.
**ההרכב הקלאסי כולל:**
* חלב מלא או רכיבי חלב או שמנת. (שמנת מתוקה)
* חמאה וסוכר.
* חלמון ביצה או מוצרי ביצה מיובשים מפוסטרים (אופציונלי).
* חומרי טעם טבעיים (למשל וניל).

## טכנולוגיית ייצור
תהליך הייצור של הפְּלוֹמְבִּיר מורכב וקפדני במטרה להשיג את המרקם הקטיפתי האופייני:
* **פסטור:** התערובת מחוממת לטמפרטורה מדויקת של כ-88.5°C להבטחת בטיחות מרבית.
* **יישון (Aging):** התערובת "נחה" בטמפרטורה של 4°C-2°C למשך כארבע שעות. שלב זה מאפשר לשומן להתגבש כראוי ומונע היווצרות גבישי קרח גדולים הפוגעים במרקם.
* **הקפאה עמוקה:** לאחר עיצוב הצורה, הגלידה עוברת בתוך מנהרת הקפאה בטמפרטורה של 37°C- למשך כ-45 דקות. המוצר המוגמר יוצא מהמנהרה בטמפרטורה של כ-26°C-.
* **אוורור (Overrun):** רמת האוורור נשמרת נמוכה יחסית (בדרך כלל מתחת ל-60%) כדי לשמור על צפיפות המוצר ועל טעמו המרוכז.

## תפוצה ושיווק
הפלומביר נפוץ במיוחד במזרח אירופה, שם הוא נמכר לרוב בגביעי ופל, כגלידה על מקל ("אסקימו") או באריזות משפחתיות. יצרניות בולטות כוללות את חברת Bremor (בלארוס) עם המותגים YUKKI, Brest-Litovsk. חברת RUD עם מותג Plombir N1, Imperium, Eskimos ועוד (אוקראינה), וחברת Pieno Žvaigždės (ליטא) עם המותג Nykstukas, Svalya. המוצרים מיוצאים למדינות רבות ברחבי העולם, בהן ארצות הברית, מולדובה, סינגפור, ספרד, בריטניה, ערב הסעודית וישראל.

## בישראל
בשוק הישראלי פלומביר נחשב למוצר ייחודי המזוהה עם מסורת גסטרונומית מזרח-אירופית. בשל אחוז שומן החלב הגבוה והיעדר שומן צמחי, הוא נתפס לעיתים כקינוח פרימיום או כגלידה "נוסטלגית".

## הערות שוליים

קטגוריה:קינוחים קפואים
קטגוריה:המטבח הסובייטי
וולטר קולס

**וולטר קולס** (באנגלית: **Walter Coles**; 8 בדצמבר 1790 – 9 בנובמבר 1857) היה בעל מטעים, קצין צבאי ופוליטיקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן בבית הנבחרים של וירג'יניה ובבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קולס נולד ב-8 בדצמבר 1790 באחוזת קולס במחוז הליפקס שבמדינת וירג'יניה, והיה בנם של קתרין תומפסון ואייזק קולס, בעל מטעים ומחוקק שכיהן גם בבית הנבחרים של ארצות הברית. משפחתו הייתה בעלת מעמד חברתי ופוליטי מבוסס באזור. בן דודו, אדוארד קולס, שימש מזכירו של הנשיא ג'יימס מדיסון ובהמשך היה מושל אילינוי.

כאשר היה בן שבע עברה המשפחה למחוז פיטסילבניה, שם הפעילה מטעים בעזרת עבדים. לאחר שקיבל חינוך פרטי המתאים למעמדו, למד קולס במכללת המפדן–סידני, ובהמשך למד גם באוניברסיטת וושינגטון ולי (שנקראה אז וושינגטון קולג').

במהלך מלחמת 1812 שירת קולס כלוטננט משנה ברגימנט הדרגונים הקלים השני. בשנת 1814 הועלה לדרגת קפטן ופיקד על רגימנט הרובאים השלישי. בשנת 1815 השתחרר מן השירות.

בשנת 1821 נישא ללטיס פריסילה קרינגטון ממשפחות האצולה של וירג'יניה. לשניים נולדו שני בנים וחמש בנות.

### קריירה
לאחר מות אביו ואחיו למחצה ירש קולס אדמות ועבדים במחוז פיטסילבניה, שם הקים את ביתו "Coles Hill". כמו בני משפחתו, המשיך לנהל מטעים באמצעות עבודת עבדים.

בשנת 1817 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של וירג'יניה. לאחר הפסקה ארוכה חזר לפוליטיקה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19.

בשנת 1835 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לאחר שניצח את מועמד המפלגה הוויגית . הוא כיהן בקונגרס מ־4 במרץ 1835 עד 3 במרץ 1845 וייצג כמה מחוזות בדרום וירג'יניה.

בקונגרס היה חבר בוועדת העניינים הצבאיים ובוועדת המיליציה, ואף שימש חבר בכיר בהן. הוא תמך בסחר חופשי ובתעשיית הטבק, שהייתה ענף הייצוא המרכזי באזורו. בנוסף תמך בהחלטה למנוע דיון בעתירות בנושא ביטול העבדות — עמדה שעוררה התנגדות חריפה מצד הנשיא לשעבר ג'ון קווינסי אדמס.

בשנת 1844 החליט שלא להתמודד מחדש ושב לעסוק בחקלאות. עד 1850 החזיק ביותר מ־2,200 אקרים של אדמה.

### מותו
קולס נפטר מדלקת ריאות ב־9 בנובמבר 1857 בביתו "Coles Hill", ונקבר בבית העלמין המשפחתי ליד צ'טהאם, וירג'יניה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הג'קסונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1790
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1857
בית החינוך הניסויי רמות ים

**בית החינוך הניסויי "רמות ים"** הוא בית ספר תיכון אזורי שש-שנתי (כיתות ז'–י"ב) הממוקם במתחם כפר הנוער הימי מבואות ים שבמושב מכמורת, בתחומי המועצה האזורית עמק חפר. בית הספר פועל במסגרת החינוך הממלכתי ותחת המינהל לחינוך התיישבותי, פנימייתי ועליית הנוער במשרד החינוך. הקמפוס שוכן במתחם הכולל גם פנימייה ותשתיות חינוכיות נוספות. הקרבה לים מאפשרת שילוב פעילויות חוץ-כיתתיות, לימודי סביבה ופעילויות בעלות זיקה לעולם הימי.

## היסטוריה
בית הספר הוקם בשנת הלימודים תשע"ה בשנת 2014 כתוצאה מאיחוד בין בית הספר "מבואות ים" ובית הספר האזורי "רמות חפר".

הקמת "רמות ים" נבעה מהחלטת המועצה האזורית לאחד שני מוסדות חינוך קיימים – "רמות חפר", שהוקם בקיבוץ מעברות ושימש בתחילתו את ילדי הקיבוץ ובהמשך קלט תלמידים מכל האזור, ו"מבואות ים", שפעל במסגרת כפר הנוער הימי במכמורת.

אבן הפינה לקמפוס החדש הונחה בשנת 2009. האיחוד יצא לפועל בשנת הלימודים תשע"ה, תחילה בשכבות ז'–י', והורחב בהדרגה לשאר השכבות. בשלב הראשון לא אוחדו באופן מלא שכבות י"א–י"ב, בשל מסלולי לימוד ומגמות ייחודיות שכבר החלו לפעול בכל אחד מן המוסדות. לקראת האיחוד התקיימה עבודת הכנה שכללה צוות היגוי משותף, סיורים להורים ולתלמידים, מפגשים בין תלמידי שני בתי הספר וסדנאות מקצועיות לצוותי ההוראה. שם בית הספר "רמות ים" הוצע ונבחר במשותף על ידי תלמידי שני המוסדות.

ב-2017 הוקם בשטח בית הספר אולם תרבות ובו 332 מקומות, שהוקם במימון משרד החינוך, המינהל לחינוך התיישבותי והמועצה האזורית עמק חפר.

## מאפיינים
בית הספר משלב חטיבת ביניים וחטיבה עליונה ומשמש מוסד חינוכי אזורי לתלמידי עמק חפר והסביבה. מיקומו בסמיכות לחוף הים התיכון ובתוך מתחם כפר נוער ימי משפיע על זהותו הפדגוגית ועל אופיין של חלק מן הפעילויות הבית-ספריות. "רמות ים" מוגדר כמוסד ניסויי, ובמסגרת זו יושמו בו לאורך השנים יוזמות חינוכיות ופדגוגיות בתחומים כגון למידה בין-תחומית, חינוך סביבתי ושילוב פעילות קהילתית כחלק מתוכנית הלימודים.
"רמות ים" מוגדר כבית ספר אזורי ימי. ייחודו מתבטא בשילוב מגמות ותוכניות לימוד בתחום מדעי הים והחקלאות הימית, לצד המגמות שפעלו קודם לכן ב"רמות חפר". בין תחומי הלימוד הייחודיים:
* מערכות ימיות
* חובלים
* חקלאות ימית
* אקולוגיה של הים וחופיו
* לימודי צלילה והשטת כלי שיט

בית הספר פועל בפיקוח משרד החינוך ומשויך לחינוך ההתיישבותי. בראשו עומדת הנהלה פדגוגית, ולצדה צוות מורים מקצועי בתחומי הדעת השונים. לצד הלימודים הפורמליים מתקיימת פעילות חברתית-ערכית ענפה. כמוסד אזורי מרכזי בעמק חפר, רמות ים מהווה מוקד חינוכי וחברתי לתלמידי האזור. לאורך השנים התקיימו דיונים ציבוריים שונים בנוגע לאופיו החינוכי ולחזונו הפדגוגי, בין היתר בשל מעמדו כמוסד ניסויי. במתחם עומדים לרשות התלמידים מעגן סירות, מרכז ארצי להצלת צבי ים ומעבדות ייעודיות לגידול בעלי חיים ימיים, שהוקמו במסגרת פעילות "מבואות ים".

## ספורט
נבחרת הכדורסל של בית החינוך הניסויי "רמות ים" פועלת במסגרת פעילות הספורט הבית-ספרית ומשתתפת בתחרויות בתי ספר אזוריות וארציות המאורגנות על ידי התאחדות הספורט לבתי הספר בישראל. הנבחרת מייצגת את בית הספר בליגת העל לתיכונים, הליגה הבכירה בכדורסל לבתי הספר התיכונים.

בגמר האליפות, שנערך בתחילת ינואר 2026, גברה רמות ים על תיכון חדש תל אביב בתוצאה 84:59 וזכתה בתואר אלופת התיכונים לראשונה בתולדותיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר: חינוך
קטגוריה:מכמורת
קטגוריה:תיכונים אזוריים
רעידות אדמה בטוננקאי

[ממוזער|אזורי קרע (סגמנטים) ב[אזור המגה-דחף של ננקאי, המציגים את שמות הסגמנטים שהם השמות של רעידות האדמה המתאימות לכל סגמנט.]]
**רעידות אדמה בטוננקאי** (באנגלית: **Tōnankai earthquakes**) הן רעידות אדמה מגה-דחף המשפיעות על אזור טוננקאי (הים הדרום-מזרחי) של יפן, בין אזור טוקאי  (הים המזרחי) לאזור ננקאידו  (מעגל הים הדרומי), והן נגרמות על ידי קרע באזור טוננקאי של אזור המגה-דחף של ננקאי ובמיוחד במקטעים C ו/או D.

אזור טוננקאי לאורך שקע ננקאי הוא אחד הסגמנטים של אזור המגה-דחף של ננקאי והמרכזי שבהם, ומסומן במפות כסגמנט C ו-D. ממזרח לסגמנט זה, נמצא הסגמנט של אזור טוקאי, שמסומן כסגמנט E, שמייצר רעידות אדמה בטוקאי; וממערב נמצאים 2 סגמנטים של אזור ננקאי שמסומנים כ-B ו-A, ושמייצרים רעידות אדמה בננקאי.

אלו הן רעידות אדמה מסוג מגה-דחף ננקאי, המתרחשות לעיתים קרובות בשילוב עם קרע במקטע E (אזור טוקאי, הגורם לרעידות אדמה בטוקאי), ובשילוב עם או אחרי קרע במקטע A ו/או B (אזור ננקאי, הגורם לרעידות אדמה בננקאי).

רעידת האדמה הבולטת ביותר בטוננקאי, והרעידה היחידה הידועה שכללה קרעים באזור טוננקאי בלבד, היא רעידת האדמה בטוננקאי של 1944 במגניטודה של 8.1 .

ההבחנה בין רעידות אדמה בטוננקאי, לבין אזור טוננקאי עצמו, היא חדשה מאוד, ומתוארכת לרעידת האדמה בטוננקאי של 1944. ננקאי (הים הדרומי) וננקאידו (דרך הים הדרומי), וכמו כן טוקאי (הים המזרחי) וטוקאידו (דרך הים המזרחי) הם שמות וחלוקות היסטוריות של יפן, אך בעקבות רעידת האדמה של 1944, הוכר כי ישנם מקטעים נפרדים ביניהן, אשר יכולים להיקרע באופן עצמאי, וכך נוצרה קטגוריה שונה.
## ראו גם
* חקר מעמקי הים
* רעידות אדמה בננקאי
* רעידות אדמה בטוקאי

## ביאורים

## הערות שוליים

טוננקאי
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:רעידת אדמה
קטגוריה:אסונות טבע
קטגוריה:תאוריות גאולוגיות
קטגוריה:ניהול סיכונים
מתודולוגיה פוליטית

**מתודולוגיה פוליטית** (באנגלית: **Political methodology**) הוא תת-תחום במדע המדינה, החוקר את השיטות הכמותניות והאיכותניות המשמשות לחקר הפוליטיקה ולהסקת מסקנות באמצעות נתונים. שיטות כמותיהות משלבות סטטיסטיקה, מתמטיקה ותאוריה פורמלית . מתודולוגיה פוליטית משמשת לעיתים קרובות למחקר פוזיטיביסטי, בניגוד למחקר נורמטיבי .

מחקר פוליטי אובייקטיבי מסתמך במידה רבה על מתודולוגיה פוליטית, מכיוון שהיא מספקת שיטות ניתוח קפדניות. שיטות כמותניות, כולל ניתוח סטטיסטי, יכולות לאפשר לחוקרים לחקור מערכי נתונים גדולים ולזהות דפוסים או מגמות, כגון לחזות תוצאות בחירות. לעומת זאת, שיטות איכותניות עוסקות בניתוח מעמיק של מערכי נתונים קטנים יותר, כגון ראיונות, מסמכים ומחקרי מקרים. שיטות ניתוח אלו שימושיות יותר באופן ספציפי כשמדובר בניתוח תופעות חברתיות מורכבות והתנהגות פוליטית. על ידי שילוב שני סוגי שיטות אלו, חוקרים יכולים לקבל הבנה מקיפה יותר של תהליכים פוליטיים ושל תוצאותיהם.

בארצות הברית,  היא אגודה מדעית המוקדשת לחקר מתודולוגיה הפוליטית. ישנם גם כתבי עת ייעודיים לתת-התחום, כמו "".

## הערות שוליים

קטגוריה:מדע המדינה
מרטין סיפלד

**מרטין סיפלד** (בספרדית: **Martín Seefeld**; נולד ב-20 בנובמבר 1960) הוא שחקן ארגנטינאי.

## ביוגרפיה
סיפלד נולד בבואנוס איירס לאם קתולית ואב יהודי, הוא למד תיאטרון וגם עבודה תקופה במקום המייצר ז'קטים מעור. 

ב-1993 החל להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, ב-1998 שיחק בסרט הדרמה המוזיקלית "Tango, no me dejes nunca". הוא גילם את פרנקו קולוצ'י, אביה של מיה קולוצ'י בסדרה המורדים, בגרסה הארגנטינאית של עקרות בית נואשות הוא גילם את קרלוס סוליס, ב-2007 שיחק בטלנובלה משפחת פיירו. בטלנובלה 5 כוכבים שיחק את פרנאן, גניקולוג ואביה של אחת הדמויות.

הוא נשוי בשנית ולו שני ילדים.
	
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1960
הפיצוצים באיראן (2026)

מאז 31 בינואר 2026 התרחשו מספר פיצוצים ברחבי איראן שהגורם להם אינו ידוע.

## רקע
הפיצוצים התרחשו מספר שבועות לאחר המחאות האיראניות הנרחבות במדינה שהחלו ב-28 בדצמבר 2025 והסתיימו לאחר שהרשויות האיראניות טבחו בעשרות אלפי מפגינים.

## ציר זמן
### 31 בינואר
פיצוץ התרחש בבנדר עבאס בבניין בן שמונה קומות, בו נהרגה ילדה ונפצען 14 בני אדם. הקומות הראשונה עד השלישית ניזוקו קשות, כמו גם כמה מכוניות וחנות אחת, וחלונות הבניין התנפצו. סרטון שהאירוע הראה גבר במדי כוחות הביטחון נישא מהבניין על אלונקה.

מקורות לא רשמיים מסרו כי עלי-רזא תנגסירי, מפקד חיל הים של משמרות המהפכה האסלאמית, היה מטרת הפיצוץ. סוכנות הידיעות תסנים, הקשורה למשמרות המהפכה, הכחישה את הטענה. גורמים איראניים וכלי תקשורת המוחזקים על ידי הרפובליקה האסלאמית מסרו כי הפיצוץ נגרם מדליפת גז. בסרטון שפורסם לאחר הפיצוץ טען תושב מקומי כי הבניין כלל לא היה מחובר לרשת הגז.

פיצוץ נוסף התרחש באהוואז, בו נהרגו ארבעה בני אדם על פי גורמים מקומיים. טהראן טיימס תיאר את האירוע כפיצוץ גז. פיצוצים התרחשו גם בכרג' וב.

### 2 בפברואר
ב-2 בפברואר פרצה שריפה גדולה בשוק בג'נט עבאד בצפון־מערב טהראן. עשן סמיך נראה על פני חלק ניכר מהעיר. צוותים מחמש תחנות כיבוי אש נדרשו להגיב לשריפה, ונדרשו להם מספר שעות על מנת להשתלט עליה. על פי כלי התקשורת המקומיים, לא נרשמו נפגעים באירוע.

### 6 בפברואר
שריפות גדולות פרצו סביב מתקן קירור בכביש בצפון־מערב איראן, סמוך לגבול אזרבייג'ן. פורסמו דיווחים לא מאומתים על פיצוצים ברשתות החברתיות. בנוסף דיווח צבא איראן על שריפה במפקדה בטהראן.

### 10 בפברואר
ב-10 בפברואר פרצה שריפה גדולה בתחנת הכוח בטהראן.

### 11 בפברואר
ביום השנה למהפכה האסלאמית השמיד פיצוץ גדול שני כלי רכב משוריינים בעיר איראנשהר.

### 16 בפברואר
ב-16 בפברואר היה פיצוץ גדול בבית הזיקוק הפטרוכימי ניק גז בתבריז.

### 18 בפברואר
פיצוץ גדול התרחש בטהראן.

## תגובות
גורמים ישראלים הכחישו אחריות לפיצוצים בבנדר עבאס ובאהוואז. גורמים בארצות הברית הכחישו גם הם מעורבות.

## ראו גם
* הפיצוצים באיראן (2020)
* הפיצוצים באיראן (2025)
* טבח המפגינים באיראן (2026)
* ההפגנות באיראן (2025–2026)

## קישורים חיצוניים
* ארכיון כותרות עיתונים ביום הפיצוצים הראשון: עיתונות מישראל, עיתונות מאיראן

## הערות שוליים

קטגוריה:ההפגנות באיראן (2025–2026)
קטגוריה:איראן: התפוצצויות
קטגוריה:2026 באיראן
דמוקרטיה מסכמית

**דמוקרטיה מִסְכָּמִית**, או **דמוקרטיה קונצנזואלית** (באנגלית: **Consensus democracy**), היא היישום של קבלת החלטות בקונצנזוס ורוב מיוחס בתהליך החקיקה בדמוקרטיה. היא מאופיינת במבנה קבלת החלטות המערב ולוקח בחשבון מגוון רחב ככל האפשר של דעות, בניגוד למערכות של דמוקרטיה רובנית שבהן דעות המיעוט עלולות להיוותר ללא התייחסות על ידי הרוב המנצח בהצבעה. חוקות דורשות בדרך כלל קונצנזוס או רוב מוחלט.

ממשלת קונצנזוס היא ממשלת אחדות לאומית עם ייצוג לכל רוחב הספקטרום הפוליטי. דמוקרטיה הסדרית היא סוג של דמוקרטיה מסכמית שבה שלטון הרוב אינו משחק תפקיד מרכזי. משאלי עם אופציונליים ויוזמות עממיות תואמים לדמוקרטיה מסכמית.

## דוגמאות
[שמאל|ממוזער|האספה המחוקקת של [הטריטוריות הצפון-מערביות משנת 2019 היא דוגמה לממשל קונצנזוס: כל חברי האספה המחוקקת הם אל-מפלגתיים ובוחרים יחד את ראש הממשלה ואת הקבינט.]]
דמוקרטיה מסכמית מגולמת באופן המובהק ביותר במדינות מסוימות כגון שווייץ, גרמניה, אוסטריה, דנמרק, לבנון, שוודיה, עיראק ובלגיה, שבהן קונצנזוס הוא מאפיין חשוב של התרבות הפוליטית, במיוחד מתוך מטרה למנוע את השליטה של קבוצה לשונית או תרבותית אחת בתהליך הפוליטי. המונח דמוקרטיה הסדרית משמש במדע המדינה לתיאור מדינות עם מערכות פוליטיות כאלה המבוססות על קונצנזוס. דוגמה למערכת כזו יכולה להיות מודל פולדר ההולנדי. מפלגות רבות בלבנון קוראות ליישום דמוקרטיה מסכמית, במיוחד בעתות משבר.

טריפרטיזם (תלת-צדדיות) מיישם דמוקרטיה מסכמית במדיניות כלכלית על ידי טיפוח דיאלוג חברתי בין קבוצות אינטרס מנוגדות, בעיקר איגודים מקצועיים ארציים וארגוני מעסיקים.

ממשל קונצנזוס צומח בעיקר בדמוקרטיות לא מפלגתיות ובמערכות דומות שבהן רוב הפוליטיקאים הם עצמאיים. טריטוריות בריטיות לשעבר רבות עם אוכלוסיות ילידיות גדולות משתמשות בממשל קונצנזוס כדי למזג מנהיגות שבטית מסורתית עם שיטת וסטמינסטר. ממשל קונצנזוס בקנדה נהוג בטריטוריות הצפון-מערביות ובנונאווט, כמו גם באזור האוטונומי נונאציאוון, ומערכות דומות צמחו במדינות האי באוקיינוס השקט פיג'י, טובאלו וונואטו, כמו גם בטינוואלד העתיק של האי מאן.

## שיטות בחירות
שיטת בורדה נוטה לבחור אפשרויות או מועמדים המקובלים באופן רחב (במקום לעקוב באופן עקבי אחר העדפות הרוב).

## ראו גם
* ממשלת קואליציה
* קבלת החלטות בקונצנזוס
* דמוקרטיה הסדרית
* דמוקרטיה ישירה
* דמוקרטיה שורשית
* פרלמנט תלוי

## קישורים חיצוניים
* דמוקרטיה מבוססת קונצנזוס: גישה חדשה לממשל המאה ה-21
* מטא-ממשלה - פרויקט המשתמש במודל הקונצנזוס של הוויקי כתחליף לממשלות הנוכחיות.
* על קונפליקט וקונצנזוס - מדריך לקבלת החלטות בקונצנזוס פורמלי.
* הצבעה בקונצנזוס, ספירת הבורדה המתוקנת (MBC)

## הערות שוליים

קטגוריה:דמוקרטיה
עפרה מגידור

**עפרה מגידור** (נולדה ב-1976) היא פילוסופית ולוגיקאית, המשמשת כיום כפרופסור ויינפליט לפילוסופיה מטאפיזית באוניברסיטת אוקספורד ועמיתה במודלין קולג'.

## ביוגרפיה
עפרה מגידור נולדה ב-1976, בת למתמטיקאי מנחם מגידור.

קיבלה תואר ראשון במתמטיקה, פילוסופיה ומדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2002, ותואר שני בפילוסופיה מאוניברסיטת אוקספורד בשנת 2004. בשנת 2007 השלימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת אוקספורד. היא מרצה באוקספורד מאז 2005, ובשנת 2016 התמנתה לפרופסור ויינפליט לפילוסופיה מטאפיזית. בשנת 2014 הוענק לה פרס פיליפ לברהולם, כהוקרה על הישגיה המחקריים הבולטים.

מגידור חברה במערכות כתבי העת *Disputatio*, *Ergo*, *Thought* ו-''Mind''.

## ספריה

* 2013. ''Category Mistakes'', Oxford University Press.
* 2025. *[https://academic.oup.com/book/59987 Property Versatility and Copredication]* (with David Liebesman)*,* Oxford University Press.


## קישורים חיצוניים
* 
* Professor Ofra Magidor מגדלן קולג'
* Richard Marshall interviews Ofra Magidor, באתר 3:16

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:פילוסופיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976