open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בתולית

שמאל|ממוזער|250px|גופי חדירה עיקריים: 1 – לקולית; 2 – דייק קטן; 3 – בתולית; 4 – דייק; 5 – סיל; 6 – פקק געשי; 7 – לופולית
**בָּתוֹלִית** (מיוונית: "באתוס", עמוק + "ליתוס", אבן) הוא מחדר פלוטוני גדול של סלע יסוד הנוצר ממאגמה שהתקררה באיטיות עמוק בתוך קרום כדור הארץ. בתוליתים מורכבים בעיקר מגרניט, הנוצר מהתקררות של מאגמה עתירת סיליקה.

## היווצרות
בתולית נוצר כאשר מחדרים רבים מתמזגים ויוצרים גוש גרניטי גדול, או כאשר המאגמה מתגבשת בתוך תא מאגמה.

חדירה של מאגמה גרניטית לסלעי הקרום מתרחשת בבסיסם של רכסי הרים בשלבים האחרונים של האורוגנזה היוצרת אותם.

## מבנה והרכב
בתולית הוא גוף החדירה הגדול ביותר, קוטרו מעשרות עד מאות ק"מ. בהגדרתו, בתולית מכסה שטח העולה על 100 קמ"ר.

אף שלבתוליתים מראה הומוגני ואחיד, בפועל הם מבנים בעלי הרכב והיסטוריה מורכבים. בתולית עשוי להיות מורכב ממחדרים רבים שנוצרו במשך זמן רב ממאגמה שנבעה מהתכה חלקית של הקרום וזרמה כלפי מעלה. בתנועתם כנוזל בעל כושר ציפה מכונים המחדרים "דיאפירים פלוטוניים". דיאפירים אלה נוזליים וחמים מאוד, והם נוטים לעלות דרך הסלעים תוך כדי דחיפתם של אלה לצדדים והמסתם החלקית. המסה חלקית זו מותירה חלק מסלעי הסביבה כקסנוליתים – סלעים בודדים בין גושי המאגמה. במהלך העלייה מוחדרות לסלעי הסביבה שלוחות (אַפוֹפיזות) בצורת דייקים, סילים ואפילו לקוליתים. רוב הדיאפירים לא מגיעים אל פני השטח כהרי געש אלא מאטים, מתקררים ומתמצקים כ"פלוטונים" (השימוש במונח "פלוטון" נובע מהתייחסות לאל השאול הרומי פלוטו) בתת-הקרקע, בעומק של עד 30 קילומטרים.

דוגמה למורכבות זו היא שרשרת הרי סיירה נבדה בקליפורניה שבארצות הברית, המורכבת ברובה מבתולית גרניטי הבנוי ממאות מחדרים פלוטוניים נפרדים. היווצרות בתולית זה – שחלקים ממנו נחשפים ביוסמיטי – החלה בטריאס ונמשכה יותר מ-120 מיליון שנים.

התקררותה האיטית של המאגמה מאפשרת את היווצרותם של גבישים גדולים ונראים לעין – מכמה מילימטרים עד סנטימטרים אחדים.

## חשיפה ותפוצה
[ממוזער|250x250 פיקסלים|הר האף דוֹם (Half Dome – חצי כיפה), בתולית ב[הפארק הלאומי יוסמיטי|פארק הלאומי יוסמיטי]]
בתוליתים שכיחים ברכסי קימוט גדולים, והם נחשפים באמצעות סחיפה נרחבת, שחלה לאחר האורוגנזה. בתולית הנחשף לפני השטח נתון ללחצים שונים מאלה בהם היה נתון בעומק הקרום, ובמשך הזמן משתנה מבנה הגבישים שלהם ומתרחב מעט. שינוי זה מתבטא בהתכדדות ובבליה הבצלית האופיינית לגרניט – "התקלפות" של לוחות דקים הניתקים מן ההר, בדומה לקליפות בצל. תהליך זה מואץ כאשר מים חודרים לסדקים וקופאים בהם, והכוח המופעל מנתק את לוח הגרניט. התוצאה היא פני סלע מעוגלים ונקיים למדי. דוגמה מפורסמת לתוצאה של תהליך זה הוא הר האף דוֹם (Half Dome – חצי כיפה), המצוי בפארק הלאומי יוסמיטי.

בתוליתים רבים הם עצומים בגודלם ומקבילים לאזורי הפחתה נוכחיים או עתיקים ולמקורות חום נוספים לאורך קילומטרים של קרום יבשתי. בתולית גדול מצוי בהרים של מערב קנדה. הוא משתרע לאורך של 1,800 קילומטרים ומגיע עד דרום-מזרח אלסקה. בתולית דומה הוא בתולית האנדים, המשתרע לאורך מערב אמריקה הדרומית ומורכב מיותר מ-800 גופי חדירה נפרדים.

בתוליתים ידוע נוסף הוא המון בלאן בהרי האלפים. גם הר סיני בחצי האי סיני הוא בתולית, שחדר לסלעים המותמרים של השילד הערבו-נובי.

## ראו גם
*גאולוגיה - מונחים

## לקריאה נוספת
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים פלוטוניים
קטגוריה:גופי חדירה פלוטוניים
רוני בראון

**רוני בראון** (נולד ב-8 בנובמבר 1951) הוא מלחין ומפיק מוזיקלי, מנכ"ל חברת התקליטים "הליקון".

## חייו
בראון החל את דרכו בשירותו הצבאי בלהקת פיקוד דרום, בה שימש כזמר ומחבר שירים, והשתתף בתוכניות השונות בתחילת שנות השבעים. לאחר שירותו הצבאי, ולאורך שנות השמונים, עסק בכתיבה ובעיבוד מוזיקליים. בין השאר חיבר מילים לשיר "אשליות" עבור יזהר כהן, יצר את "מקסמים" עבור חברי להקת "ההדים", חיבר את השירים המפורסמים "אתמול היית שונה", "למות בתוכך", "אולי אמצא הערב אהבה" ו"תני לי את הלב" (יחד עם יוריק בן-דוד) עבור שימי תבורי, כתב את "קוראים לי אבנר" עבור אבנר גדסי ואת "אני נגעל מן העולם" עבור שלמה גרוניך, כתב לצביקה פיק את "מישהו אחר" ועיבד את "יש לך".

לאורך השנים עסק בראון בהפקה וניהול, היה שותף בתחילת דרכו בצוות ההנהלה של חברת התקליטים "סי-בי-אס", ואף שימש לאורך תקופה משמעותית כסמנכ"ל החברה, אולם ב-1985 פרש מהחברה והקים לייבל משלו, יחד עם איציק אלשייך, חברת התקליטים "הליקון". מייסדיהּ, איציק אלשיך ורוני בראון, בחרו לקרוא לה על שם ההר "הליקון" שביוון, "אשר על פי המיתולוגיה היוונית שכנו בו תשע המוזות – אלות היצירה, האמנויות והמדעים, שעיקר תפקידן היה להעניק השראה ליוצרים ובעיקר למשוררים, למוזיקאים ולפילוסופים". עם השנים הפכה "הליקון" לאחת מחברות התקליטים המובילות בארץ, וייצגה והפיקה עבור אמנים מובילים, ביניהם קילר הלוהטת, ריטה ורמי קלינשטיין, אתניקס, יהודית רביץ, יוני רכטר, אריק איינשטיין, נורית גלרון, ארקדי דוכין, אביב גפן, אבטיפוס, עידן רייכל, יהודה פוליקר, קובי אוז ורבים אחרים. לאורך השנים החלה "הליקון" לייצג חברות בינלאומיות כמו "וירג'ין", "פוליגרם" ו"אי-אנד-אם".

ב-1979 הפיק את אלבום הפסקול של הסרט "דיזנגוף 99". בשנת 1983 כתב יחד עם בן-דוד את המוזיקה לסרט של יעוד לבנון "הפנימייה", במסגרתה ביצעה הזמרת האלמונית ריטה יאהן-פרוז שיר, והפכה לתגלית. (בראון אף הלחין את המוזיקה לסרט אחר של לבנון, שזכה בפרסים, "צחוק במלבנים לבנים" על פי תסריט מאת אריה קרישק). ב-2003 הפיק את אלבום הפסקול של הסרט "סוף העולם שמאלה". הפיק במסגרת "סי-בי-אס" את האלבומים "עכשיו" ו"אוסף פרטי" של צביקה פיק, ובמסגרת "הליקון" את האלבומים "ריטה" של ריטה, "מנגו" של להקת מנגו, ו"אתניקס", "יללת תן", "אדם ונחש", "אתה", "פופ", "ברוכים הבאים לישראל" ו"מסאלה" של להקת אתניקס.

בשנת 2004, בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד", שימש כשופט לצד ריקי גל וצדי צרפתי.
במרץ 2007 פרשו ריטה ורמי קלינשטיין מ"הליקון", והגישו נגדו כתב-תביעה, בגין העלמת כספים המגיעים להם, וזאת לאחר שיתוף פעולה בן 20 שנה. בית המשפט סירב לדון בתביעה זו והפנה את הצדדים לבוררות.

בעשור השני של המאה ה-21 הלחין והפיק בראון לדיקלה שירים רבים, ביניהם: "תודה", "אתי", "מסקרה שחורה", "בדידותי הנהדרת (מישהו אוהב אותי)", "אל תלך", "הוא כותב לי מאמי", "ואם פרידה", "בשביל אהבתה", ו-"יהיה לנו טוב". בשנת 2018, הפיק עבור מירי מסיקה את הלהיט "מפחד עלייך".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:שופטי כוכב נולד
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
הרפתקאותיו של פו הדב

**הרפתקאותיו של פו הדב** (באנגלית: **The Many Adventures of Winnie-the-Pooh**) הוא סרט מונפש של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 1977. הסרט מבוסס על ספריו של א. א. מילן.

הסרט הוא גרסה מאוחדת של שלושה סרטי פו הדב אותם הפיקה דיסני בעבר: "פו הדב ועץ הדבש" (1966), "פו הדב והיום הסוער" (1968) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974).

## עלילת הסרט
ב"פו הדב ועץ הדבש" פו, שתאוותו לדבש אינה יודעת גבול, מנסה להגיע לכוורת דבש עם בלון כחול אבל הדבורים רודפות אחריו והוא ניצל מהן בזכות ידידו כריסטופר רובין. אחר כך הוא הולך לביתו של ארנב, שם הוא אוכל כמות גדולה של דבש, נתקע בפתח המאורה, ורק לאחר שלושה שבועות מרזה ונחלץ משם.

ב"פו הדב והיום הסוער" אנו פוגשים את חזרזיר. חזרזיר ופו עפים לתוך ביתו של ינשוף, שלאחר מכן נהרס לחלוטין. בלילה פו פוגש את טיגר, שמסביר לו שדבש, ובעיקר דבש גנוב, אהוב על יצורים הנקראים "פילנפילים" (פרפילים בגרסת הדיבוב) ו"תועלים" (שועלדונים בגרסת הדיבוב). כשפו ישן במיטתו, הוא חולם על פילנפילים ותועלים, ומתעורר כאשר כל ביתו מוצף. הוא מצליח להינצל מהשיטפון ואף להציל את חזרזיר, וכאשר השיטפון נגמר, כריסטופר רובין עושה מסיבה לכבוד פו, שהציל את חזרזיר, וחזרזיר, שנתן את ביתו לינשוף.

ב"פו הדב וטיגר גם", לארנב נמאס מהניתורים של טיגר, והוא מחליט לעשות מעשה: לאבד את טיגר בערפל. הדבר לא מצליח. ימים רבים לאחר מכן, בחורף, טיגר נתקע על עץ, ומרוב מצוקה ופחד אומר שלא ינתר שוב לעולם, ולאחר מכן מפר את הבטחתו ומגורש מן היער בבושת פנים, למרבה שמחתו של ארנב, ולמרבה צערם של שאר חבריו (ובמיוחד רו). כדי לנחם את טיגר כולם מקפצים בשלג.

בסוף הסרט, כאשר כריסטופר רובין הולך ללמוד בבית ספר, הוא ופו מדברים על העתיד.

## דמויות ומדבבים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:אולפני ההנפשה של וולט דיסני: סרטים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
קטגוריה:סרטי אנימציה על בעלי חיים
אורתוקרטולוגיה

**אורתוקרטולוגיה** (Orthokeratology), או בקיצור **אורתו-קיי** שיטה בה משתמשים בעדשות מגע קשות מיוחדות, בזמן השינה,  לשם תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית. השיטה יכולה לשמש לתיקון הראייה כתחליף לשימוש במשקפיים, עדשות מגע או לניתוח תשבורת.  

## היסטוריה
הרעיון של תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית אינו חדש. רופאים דנו בו כבר בשנות ה-40. ג'ורג' יאסן יצר כנראה את העדשות האורתוקרטולוגיות הראשונות בשנות ה-60 של המאה ה-20 מהחומר PMMA, ושיווק אותן תחת השם "אורתופוקוס". דגמים ראשונים אלו סבלו מתוצאות בלתי צפויות, והובילו לדעה שהייתה רווחת בקרב רופאים כי האורתוקרטולוגיה הייתה טכניקה לא מדעית שהתבססה על מזל. 
התפתחות המחשב ומכשירי מדידה חדשים אפשרו את יישום התאוריה בנושא ליצירת עדשות עם תוצאות בנות שחזור. 
קיימת מחלוקת בשאלה מי היה הראשון לפתח עדשות אורתוקרטולוגיות מודרניות, אולם מקובל לייחס לד"ר ריצ'רד וולדיגה את הדגם הראשון בשיטת היפוך אזורי, בתחילת שנות ה-80. 
התקדמות חשובה חלה בשוק האמריקאי בשנת 2002 כאשר מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר לשימוש את הטיפול המכונה "טיפול תשבורת קרני" (CRT) שהיווה את הבסיס לטיפול של חברת פאראגון, חלוצה בתחום זה. 
בשנת 2004 אישר ה-FDA מספר טיפולים נוספים בטכניקה זו של חברות אמריקאיות נוספות. 
ענקית האופטיקה באוש אנד לומב הוציאה בשנת 2005 משפחת מוצרים אורתוקרטולוגי בשם ("VST ("Vision Shaping Treatment.

## עקרון פעולה
העדשות משנות את צורת הקרנית על ידי הזזת תאי אפיתל שמכסים את משטח הקרנית. מחקרים מסוימים מצביעים על כך שתאי האפיתל נדחסים באזורים מסוימים של הקרנית בנוסף לתזוזתם. 

## שימוש
בבריטניה מוצע הטיפול כיום לתיקון ליקויי ראייה בין דיאופטר של 3.00+ ל-6.00-, ועד 8.5- במקרים מיוחדים. אישור ה-FDA הוא לטיפול עד ליקויי של 6.0-. ישנם רופאים המטפלים בהצלחה במטופלים בעלי מיופיה חריפה יותר באמצעות שימוש שלא על פי ההתוויה (Off Label) בעדשות אלו. הטיפול אינו מתאים לכל החולים.

## סוגי עדשות

כל עדשות המגע המשמשות לאורתוקרטולוגיה הן עדשות מגע קשות ונושמות (Rigid Gas Permable). יש חשיבות לסוג החומר ממנו עשויה העדשה לשמירה על בריאות העין בעת הטיפול. 

כיום מיוצרות עדשות אורתוקרטולוגיות על ידי חברות כמו "באוש אנד לומב" ו-"פאראגון ויז'ן סיינס".

## עלויות
בארצות הברית, עלות טיפול אורתוקרטולוגי אופייני היא בין 800 ל-1,500 דולר, אולם יש בדרך כלל עלויות נוספת של מדידה והתאמה. 
בארץ, עלות הטיפול בעדשות אלו בסביבות ה-4000 ש"ח וישנו גם ביטוח שהוא בסביבות ה-200 ש"ח.

## אזהרות
לאחרונה חלו מקרים שטיפול אורתוקרטולוגי הסתבך והוביל לתוצאות קשות ואף לעיוורון http://www.medicalnewstoday.com/medicalnews.php?newsid=6245,http://www.hc-sc.gc.ca/dhp-mps/medeff/bulletin/carn-bcei_v16n2_e.html#4
. סיבוכים כאלה מתרחשים בדרך כלל עקב אי שמירה על הגיינה, אך יכולים לנבוע גם מחוסר חמצן בקרנית בשימוש ממושך במשך הלילה. 
## קישורים חיצוניים

 

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
ג'יימס ל. ברוקס

**ג'יימס לורנס ברוקס** (באנגלית: **James Lawrence Brooks**; נולד ב-9 במאי 1940) הוא במאי קולנוע ובמאי טלוויזיה, מפיק, תסריטאי ויוצר סדרות וסרטים אמריקאי-יהודי, זוכה פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה
ברוקס נולד בשנת 1940 למשפחה יהודית בברוקלין ניו יורק וכשהיה קטן עברה משפחתו לניו ג'רזי. אביו עזב את הבית לפני שנולד

ברוקס החל את הקריירה הטלוויזיונית שלו ככתב חדשות ברשת CBS בניו יורק ובשנת 1965 עבר למחלקת הסרטים הדוקומנטריים של הרשת בלוס אנג'לס, אולם פוטר לאחר כחצי שנה בעקבות קיצוצים שביצע הרשת. אחר כך הוא נשכר על ידי רשת ABC ככתוב תסריטים. בשנת 1970 חזר לעבוד ב-CBS ליצור תוכנית, שבהמשך נקראה "המופע של מרי טיילר מור", שהייתה אחת מתוכניות הטלוויזיה המצליחות באמריקה באותן שנים.

לקראת סוף שנות ה-70 החל ליצור סרטים, המפורסם שבהם באותן שנים הוא "תנאים של חיבה" שיצר בשנת 1983 בהשתתפות ג'ק ניקולסון, שירלי מקלין, דברה וינגר ודני דה ויטו. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט המעובד הטוב ביותר. שנה לאחר מכן הקים את חברת ההפקות "Gracie Films", שבה הפיק סדרות וסרטים, המפורסם שבהם הם הסרט "הכי טוב שיש".

בשנת 1987 כתב, הפיק וביים את הסרט "משדרים חדשות", בכיכובם של ויליאם הרט, הולי האנטר ואלברט ברוקס, המתרחש בתחנת טלוויזיה ועוקב אחר יחסי העבודה והידידות בין מפיקה ראשית לשני מגישים. הסרט זכה להצלחה מסחרית וקיבל ביקורות נלהבות.

בסוף שנות ה-80 יצר יחד עם מאט גריינינג את הסדרה המצליחה "משפחת סימפסון", שבה אף התארח באחד הפרקים כדמות וכמדובב. הסדרה החלה כסרטוני אנימציה קצרים בתוכנית המערכונים "המופע של טרייסי אולמן" ב-1987, זכתה להצלחה והפכה לתוכנית פריים טיים שבועית בת חצי שעה, המשודרת ברציפות מאז 1989.

בפברואר 2023 פרסם מגזין פורבס כי ברוקס, יחד עם מאט גריינינג מדורגים במקום החמישי ברשימת "אנשי הבידור המרוויחים ביותר" לשנת 2022 עם כ-105 מיליון דולר, שמקורם בתמלוגים מהסדרה משפחת סימפסון.

## פילמוגרפיה חלקית

### סרטים כבמאי

* תנאים של חיבה (1983)
* משדרים חדשות (1987)
* אעשה הכל (1994) - עם ניק נולטי
* הכי טוב שיש (1997) - עם ג'ק ניקולסון והלן האנט
* Spanglish (2004) - עם אדם סנדלר ותיא ליאוני
* איך אתם יודעים (2010)
* אלה מקיי (2025)

## סרטים כמפיק ותסריטאי
* להתחיל מחדש (1979)
* מלחמת רוז ברוז (1989)
* ביג (1988)
* ג'רי מגווייר (1996)
* אלוהים, אתה שם? זאת אני, מרגרט (2023)

### סדרות
* משפחת סימפסון
* מה עם ג'ואן?
* המופע של אנדי גריפית'
* המופע של טרייסי אולמן
* המופע של מרי טיילר מור
* המבקר
* טקסי

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי משפחת סימפסון
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - התסריט הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט לקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג כתיבתי בטלוויזיה
קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
צמנט פורטלנד

**צמנט פורטלנד** (באנגלית: **Portland cement**) הוא הצמנט השכיח ביותר והוא משמש כחומר המליטה העיקרי בבנייה המודרנית, והמרכיב הקושר כימית את מרכיבי הבטון והמלט.

צמנט פורטלנד מיוצר על ידי ערבוב אבקת אבן גיר, חרסית וחול ים קוורצי. את התערובת מחממים לטמפרטורה של 1,400–1,600 מעלות צלזיוס, עד להיווצרות של גוש אחיד ונוקשה המכונה . אחרי טחינת הקלינקר מתקבלת אבקה עדינה המתקשה מספר שעות אחרי שהיא נחשפת למים.

צמנט פורטלנד קיבל את שמו מאבן בנייה שנחצבה מחופי , מחוז דורסט, בבריטניה, על-מנת ליצור הקבלה בינו לבין האבן שהייתה ידועה כאבן משובחת בתקופה הוויקטוריאנית.

המפעל הראשון בישראל לייצור "צמנט פורטלנד" היה מפעל נשר חיפה, שהחל לייצר ב-1925.
## מבנה מינרלי

הקלינקר מכיל ארבעה מרכיבים עיקריים: אליט ו שהן תרכובות על בסיס סיד וסיליקה,  שהיא תרכובת מינרלית המכילה ברזל ו שהיא תרכובת סיד ואלומינה. את הצבע האפור מקנה למלט הצליט שהוא המרכיב היחיד בצמנט פורטלנד שאינו לבן.

כאשר יש צורך לייצר צמנט פורטלנד לבן משתמשים בחומרי גלם שאינם מכילים ברזל, ובמטחנת כדורים עם כדורים קרמיים במקום כדורי ברזל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:בטון
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
אקלמפסיה (כלבות)

**אֶקְלַמְפְּסִיָּה** (מכונה בעברית: **עֲוִית הַהֵרָיוֹן**, ובאנגלית: **Eclampsia**, **Puerperal tetany**) היא מצב מסכן-חיים המופיע בסוף ההיריון של כלבה או לאחר ההמלטה, הנגרם בשל תת-סידן בדם (היפוקלצמיה). על פי רוב מופיע בקרב כלבות מגזע קטן עם גור או שגר גדול, כשלושה שבועות לאחר ההמלטה.

## [[פתופיזיולוגיה]]
במהלך ההיריון רמת הסידן נשארת על פי רוב קבועה ומאוזנת, מסיבה זו אקלמפסיה נפוצה יותר לאחר ההמלטה ולא בזמן ההיריון. במהלך ההיריון ולקראת ההמלטה על האם לגייס סידן רב לבניית עצמות העוברים ולשם ייצור חלב. כיומיים לפני ההמלטה מופר מאזן הסידן ורמתו בדם מתחילה לצנוח. העוויתות המאפיינות אקלמפסיה נובעות מצניחת הסידן, שיש לו תפקיד חשוב בפעילות שריר תקינה.

בכלבים מגזע קייסהונד יש בעיות גנטיות בבלוטת יותרת התריס, האחראית בין היתר על ויסות רמות הסידן בגוף. לפיכך, בכלבות מגזע זה מחלת האקלמפסיה נפוצה יותר, ולעיתים קרובות היא מופיעה כבר לפני ההמלטה.

### גורמים
:*תזונה לקויה או חוסר תיאבון.
:*בעיה בספיגת הסידן מהמזון.
:*גיוס סידן לבניית שלד הגורים וגיוס סידן לייצור חלב.
:*ניוון מולד או נרכש של בלוטת יותרת התריס (Parathyroid).

## סימנים קליניים
* שינויים במערכת שריר שלד: עווית טונית או עווית קלונית בשרירי השלד הנראות כהתקף אפילפסיה. שיגשוֹן (אטקסיה) ורעד. העוויתות מלוות לעיתים בחום, דופק מהיר (טכיקרדיה), ייתכן גם קשיון שרירים. שינויים אלה עשויים להתפרש כמחלה עצבית.
* שינויים התנהגותיים: חוסר מנוחה, הלחתה, יללות, חוסר עניין בגורים, שפשוף הפנים.
* שינויים פיזיולוגיים: ריור מוגבר, ורמת סוכר נמוכה בדם (היפוגליקמיה) שמופיעה כסיבוך במצבים שבהם הכלבה רעדה רבות לפני הגעתה לטיפול, עד כי ניצלה את מאגרי הסוכר בגופה.
* כאב.
* מוות.

## אבחון
האבחון הסופי באקלמפסיה נעשה לפי ממצאים של ביוכימיה בדם, אף שלעיתים תכופות הסימנים הקליניים יחד עם ההיסטוריה הקלינית ועיתוי המחלה מאפשרים לווטרינר להגיע לאבחנה כמעט ודאית.
:*תת סידן בדם – רמת הסידן היוני הנמדדת נמוכה מ-0.8mmol לליטר.
:*תת מגנזיום בדם ויחס כללי נמוך בין מגנזיום לסידן.
:*תת זרחן בדם.
:*יתר אשלגן בדם.

## מניעה וטיפול
### מניעה
:*תזונה מאוזנת: לקראת סוף ההיריון ובתקופת ההנקה מוטב להאכיל את הכלבה במזון לגורים או במזון מיוחד למניקות שהוא עשיר יותר באנרגיה ובסידן.
:*מתן תוספת סידן לקראת ההמלטה בכלבות מגזע קייסהונד ובכלבות שכבר לקו באקלמפסיה בהיריון קודם שלהן סיכון רב יותר ללקות באקלמפסיה. 
### טיפול במקרה חירום
:*טיפול במתן סידן-גלוקונט בריכוז 10% לתוך הווריד בעירוי אטי עד שהשפעתו נראית לעין והסימנים הקליניים דועכים.
:*מתן מגנזיום במידה שיש תת-מגנזיום בדם.
:*ניטור קצב הלב משום שיש דופק מהיר ומשום שמתן סידן יכול לגרום להפרעות קצב.
:*ניטור חום הגוף וקירור במידה שהכלבה הגיעה לטיפול עם חום גוף גבוה.

### טיפול במקרה יציב
:*סידן-גלוקונט במתן תת-עורי או במתן פומי או מתן סידן-לקטט עם המזון. לרוב מתן הסידן נמשך עד שבועיים-שלושה לאחר האירוע או ההגעה לטיפול.
:*ויטמין D3 עם המזון או בהזרקה לשיפור ספיגת הסידן.
### טיפול בגורים
במקרים אלה האם לא מסוגלת להעביר די סידן לגורים בתוך החלב ולכן נשקול גמילה מוקדמת ובמקרים קשים אף גידול של הגורים ללא האם. יש לתת לגורים תחליף חלב (ייעודי לגורים). גורים בוגרים יותר ניתן להאכיל במזון גורים מאיכות גבוהה בהאכלות תכופות.

קטגוריה:מחלות כלבים
ג'והנה לינדסי

**ג'והנה (ג'ואנה) לינדסי** (באנגלית: **Johanna Lindsey**; נולדה ב-10 במרץ 1952 נפטרה ב- 27 באוקטובר 2019 בגיל 67). היא סופרת אמריקאית מז'אנר הרומן הרומנטי והרומן ההיסטורי. כל ספריה הגיעו לרשימת רבי המכר של עיתון הניו יורק טיימס ורבים מהם אף הגיעו לראש הרשימה. את ספרה הראשון פרסמה בגיל 25 (1977) והוא נקרא "הכלה  השבויה" (Captive Bride). הספר לא תורגם לעברית.
כל ספריה של ג'ואנה לינדסי הפכו לרבי מכר, נכון להיום כ-58 מיליון עותקים הופצו ותורגמו לשתים עשרה שפות.

ג'והנה נולדה ב-1952 בגרמניה ורוב ילדותה עבר עליה בנדידה ממקום למקום עקב עבודתו של אביה בצבא ארצות הברית. הנדידה הסתיימה בשנת 1964 כאשר משפחתה השתקעה בהוואי, מקום אליו נמשכה ג'והנה בגלל יופיו. היא המשיכה לגור שם יחד עם שלושת ילדיה. כיום היא גם סבתא.

ג'והנה החלה לכתוב רומנים בילדותה בתור תחביב וממשיכה עד היום. דבריה על כתיבת רומנה הראשון היו: "מעולם לא חשבתי להתחיל להיות סופרת מגיל צעיר. עכשיו איני רוצה לעשות דבר אחר". באוקטובר 2019 היא נפטרה בשל מחלת הסרטן.

## רשימת ספריה שהוצאו בעברית

* אהבה מעולם אחר (2001) - Heart Of A Warrior
* אהבני לנצח (1996) - Love Me Forever 
* אהבת הלוחם (1993) - Keeper Of The Heart
* אהבת הפירט (1987) - A Pirate's Love
* אנג'ל (1992) – Angel
* אנג'לה המופלאה (1982) - Glorious Angel
* את עולמי (1997) - All I Need Is You
* גאווה אצילית (1989, בארץ 2006) - Defy Not the Heart 
* גבר החלומות (2007) - Man of My Dreams  (1992)
* גבר משלי (2003) - A Man To Call My Own
* האביר השתלטן (1999) – Joining 
* היורש (2000) - The Heir
* הנוכל (2004) - A Loving Scoundrel 
* כניעה (1994) - Surrender My Love
* לב פראי (1986) - A Heart So Wild 
* לבבות לוהטים (1987) -  Hearts Aflame
* להבות חורף (1980) - Fires Of Winter
* מרד באהבה (1999) - Tender Rebel 
* מתנה מסתורית (2002) - The Present
* ניצחון האהבה (2002)- The Pursuit
* נישואים בלתי אפשריים (2006) - Marriage Most Scandalous
* נס האהבה (2000) – Home For The Holidays
* נסיכה מאגדות (1991) –  Once a Princess 
* נקמת האסיר (2007) - Prisoner Of My Desire (1991)
* סופה רוגעת (1985) - Tender Is the Storm 
* תעתועי לב (1994) -  So Speaks the Heart
* תשוקה נסתרת (2006) - Captive of My Desires 
*גבר אידיאלי (2010) - That Perfect Someone
*תככי בחצר המלוכה (2009) A Rogue of My Own
*פיתוי בלית ברירה (2008) - No Choice But Seduction
*תשוקה שולטת (When Passion Rules - (2011
*לתת לאהבה למצוא אותך (2012)
*לב כפול (2013)
*אש בזרועותיו (2015)

## משפחת מלורי-אנדרסון

## משפחת הארדרד הוויקינגים

## משפחת סטרטון

## משפחת לוק

## משפחת לי-סאן-טר

## סדרת ויומינג

## סדרת מונטנה

## רשימת ספריה שלא תורגמו לעברית

* A Gentle Feuding (1984)
* Brave The Wild Wind (1984)
* Captive Bride (1977)
* Gentle Rogue (1990)
* Heart of Thunder (1983)
* Love Only Once (1985)
* Paradise Wild (1981)
* Savage Thunder (1989)
* Say You Love Me (1996)
* Secret Fire (1987)
* Silver Angel (1988) 
* The Devil Who Tamed Her (2007)
* The Magic of You  (1993)
* Until Forever (1995)
* Warrior's Woman (1990)
* When Love Awaits (1986)
*You Belong to Me (1994)
*TBA - Amanda Locke's story


## קישורים חיצוניים

* ג'והנה לינדסי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
חוק יסוד: הצבא

**חוק יסוד: הצבא** הוא חוק יסוד הקובע את כפיפותם של צה"ל והרמטכ"ל לממשלה. החוק התקבל על ידי הכנסת השמינית ב-31 במרץ 1976, כ"ט באדר ב' ה'תשל"ו, בעקבות מסקנות ועדת אגרנט שחקרה את נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים.

## היסטוריה חקיקתית
דברי ההסבר להצעת החוק מציגים את הרקע לחקיקתו:
:הבסיס החוקתי והחוקי של צבא ­הגנה ­לישראל היה עד כה פקודת צבא הגנה לישראל, תש"ח-­1948, מיום י"ז באייר תש"ח (26 במאי 1948), שניתנה לפי סעיף 18 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח- ­1948 ואושרה בסעיף 4 לפקודת סדרי השלטון והמשפט (הוראות נוספות), תש"ח-­1948.
:מוצע עתה להביא את עניין הצבא בשורת חוקי­ היסוד הדנים במוסדות ממלכתיים אחרים, כגון הכנסת, נשיא המדינה, הממשלה. החוק המוצע הולך בעקבות הפקודה האמורה מראשית ימי המדינה, אך מוסיף הוראות בעניין כפיפות הצבא לממשלה ומעמדו של הרמטכ"ל והוראות אחרות שוועדת החקירה ­- מלחמת יום הכיפורים (ועדת אגרנט) התריעה על העדרן.

חוק יסוד זה לא עבר כל שינוי מאז שנחקק.

## החוק
החוק הוא קצר ותמציתי, בעל 6 סעיפים, ו-9 משפטים בלבד:
* מהות: צבא-הגנה-לישראל הוא צבאה של המדינה.
*כפיפות למרות האזרחית:
** הצבא נתון למרות הממשלה.
** השר הממונה מטעם הממשלה על הצבא הוא שר הביטחון.
* הדרג הפיקודי העליון בצבא הוא ראש המטה הכללי.
** ראש המטה הכללי נתון למרות הממשלה וכפוף לשר הביטחון.
** ראש המטה הכללי יתמנה בידי הממשלה לפי המלצת שר הביטחון.
* החובה לשרת בצבא והגיוס לצבא יהיו כפי שנקבע בחוק או מכוחו.
* הסמכות להוציא הוראות ופקודות המחייבות בצבא תיקבע בחוק או מכוחו.
* אין להקים או לקיים כוח מזוין מחוץ לצבא-הגנה לישראל אלא על פי חוק.

## הסבר
הסמכות להפעלת צה"ל, מצויה בידי **כל הממשלה**.
לראש הממשלה אין מעמד מיוחד להפעיל את צה"ל כמו שקיים במדינות אחרות כמו בארצות הברית למשל,
ושר הביטחון צריך להפעיל את הצבא על פי החלטות הממשלה.

## לקריאה נוספת
* מרדכי קרמניצר, אריאל בנדור, **פירוש לחוקי-היסוד - חוק-יסוד: הצבא**, האוניברסיטה העברית בירושלים, תש"ס
* אורי זילברשייד, **שוויון חברתי? לא בחוקתנו**, הוצאת שוקן, 2015, עמ' 283–287.

## קישורים חיצוניים
*
* 
* החוק באתר הכנסת
* 

## הערות שוליים

צבא
קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:ישראל: חקיקת ביטחון
ננסי אלן

**ננסי אלן** (באנגלית: **Nancy Allen**; נולדה ב-11 ביולי 1954) היא נבלאית אמריקאית.

## קורות חייה
ננסי אלן, בתו של מורה למוזיקה בבית ספר ציבורי בכרמל, מחוז ניו יורק, זכתה כבר מגיל צעיר בתחרויות בינלאומיות רבות, ביניהן תחרות הנבל הבינלאומית לשנת 1973. מוריה לנבל היו לילי לאסקין, מרסל גרנדיאני וקודמתה בג'וליארד, סוזן מקדונלד.

מאז 1999 היא הנבלאית הראשית בתזמורת הפילהרמונית של ניו יורק ובקריירת ההוראה שלה בת עשרים השנה אימנה תלמידים מצליחים רבים, בד בבד עם היותה ראש מחלקת הנבל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד (שם קיבלה את התואר הראשון והשני שלה), בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל ובפסטיבל ובית הספר למוזיקה של אספן.

ננסי אלן הוציאה הקלטות רבות (אחת מהן מועמדת לפרס גראמי) ומופיעה בקונצרטים בנגינת סולו.

## קישורים חיצוניים

* ננסי אלן באתר הפילהרמונית של ניו יורק

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:נבלאיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
מרסל גרנז'אני

**מרסל גרנז'אני** (בצרפתית: **Marcel Grandjany**; 3 בספטמבר 1891 – 24 בפברואר 1975) היה נבלאי ומלחין אמריקאי יליד צרפת.

## קורות חייו
גרנז'אני החל ללמוד נגינה בנבל בגיל 8, אצל הנריאט רנייה. הוא התקבל לקונסרבטואר בפריז בגיל 11, שם זכה בפרס הראשון שלו, בגיל 13. בגיל 17 הופיע לראשונה עם תזמורת Concerts Lamoreux ונתן את רסיטל הסולו הראשון שלו, שזיכה אותו בהצלחה מיידית ובשבחים. הוא הופיע עם מוריס ראוול בפריז בשנת 1913. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה בשנת 1922 ובניו יורק בשנת 1924. הוא הופיע כסולן עם תזמורות חשובות, בין השאר בניצוחם של פירנה, אלפרד קורטו, ליאופולד דאמרוש, סרגיי קוסביצקי, גיאורג סל, פריץ ריינר וגולשמן.

משנת 1921 עד 1926 עמד גרנז'אני בראש מחלקת הנבל של בית הספר הקייצי פונטנבלו. הוא היגר לארצות הברית ב-1926 ובשנת 1938 התמנה לראש מחלקת הנבל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, שם לימד עד מותו בשנת 1975. כמו כן לימד בבית הספר מנהטן למוזיקה בשנים 1956–1967.

בתחרות הנבל הבינלאומית הראשונה בישראל בשנת 1959 הציע פייר ז'אמה מצרפת לייסד אגודת נבל בינלאומית. גרנז'אני הסכים לבדוק מה יוכל לעשות בעניין בארצות הברית וישב בראש ועדה של הנבלאים הראשונים במעלה. הוועדה המכוננת נפגשה בפעם הראשונה ב-3 בדצמבר 1962 בדירתו של גרנז'אני. במשך השנים היה חבר במועצת המנהלים, מנהל מחוזי, יושב ראש לשכה ונשיא הלשכה הניו יורקית. הוא אף ניאות לנגן בוועידות של אגודת הנבל האמריקאית, בשנת 1964 בוועידה הראשונה וב-1967 ברסיטל סולו, שהיה הופעתו הפומבית האחרונה.

הוא תמך בכל מאודו ביעדים החינוכיים של האגודה. הוא שש על הצמיחה באגודת הנבל האמריקאית ועל תחושת הקהילה, שהיא מעניקה לכל הנבלנים.

מת בפברואר 1975.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:נגנים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:נבלאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
צבעי הלאומיות הכלל-ערבית

[ממוזער|[דגל המרד הערבי]]
אדום, שחור, לבן וירוק נחשבים ל"**צבעי הלאומיות ה[[כל-ערביות|כלל-ערבית]]**". מקור בחירתם של צבעים אלה לסמל את כלל מדינות ערב הוא בדגל המרד הערבי, שעוצב על ידי הדיפלומט הבריטי מארק סייקס. הצבעים מסמלים תקופות שונות בהיסטוריה בימי הנביא מוחמד ובימי הח'ליפות המוסלמית: הלבן את בית אומיה, השחור את הדגל השחור וראשידון ומאוחר יותר אומץ על ידי בית עבאס, הירוק את השושלת הפאטמית והאדום את השושלת ההאשמית והח'וארג'.

צבעים אלה מופיעים על דגלי מרבית מדינות ערב.

## דגלים בהם נעשה שימוש בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית


קובץ:Flag of Palestine.svg|הרשות הפלסטינית
קובץ:Flag of Sudan.svg|סודאן
קובץ:Flag of Western Sahara.svg|רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
קובץ:Flag of Jordan.svg|ירדן
קובץ:Flag of the United Arab Emirates.svg|איחוד האמירויות הערביות
קובץ:Flag of Kuwait.svg|כווית
קובץ:Flag of Yemen.svg|תימן
קובץ:Flag of Iraq.svg|עיראק
קובץ:Flag of Egypt.svg|מצרים
קובץ:Flag of the Syrian revolution.svg|סוריה
קובץ:Flag of Somaliland.svg|סומלילנד
קובץ:Flag of Libya.svg|לוב
קובץ:Flag of Oman.svg|עומאן
קובץ:Flag of Algeria.svg|אלג'יריה
קובץ:Flag of Darfur Liberation Front.svg|דארפור


## דגלים שאינם בתוקף כיום, בהם נעשה שימוש בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית

קובץ:Flag of the Yemen Arab Republic.svg|הרפובליקה הערבית של תימן (1962–1990)
קובץ:Flag of South Yemen.svg|דרום תימן (1945–1990)
קובץ:Flag of Iraq 1924.svg|ממלכת עיראק (1921–1959)
קובץ:Flag of Iraq 1959-1963.svg|עיראק (1959–1963)
קובץ:Flag of Iraq (1963-1991).svg|עיראק (1963–1991) וסוריה (1963–1972)
קובץ:Flag of Libya (1977-2011).svg|הקהילייה הערבית הלובית העממית הסוציאליסטית הגדולה (1977–2011)
קובץ:Flag of Egypt 1972.svg|מצרים (1972–1984), סוריה (1972–1980), ולוב (1972–1977), בהיותן חלק מאיחוד הרפובליקות הערביות
קובץ:Flag of Kingdom of Syria (1920-03-08 to 1920-07-24).svg|ממלכת סוריה (1920)
קובץ:Flag of the Comoros (1975–1978).svg|קומורו (1975–1978)
קובץ:Flag of Hejaz 1920.svg|ממלכת חג'אז (1916–1925)
קובץ:Flag of the United Arab Republic (1958–1971), Flag of Syria (1980–2024).svg|סוריה (עד 2024)

## מדינות החברות בליגה הערבית אשר לא משתמשות בצבעים הפאן-ערביים בדגלן

קובץ:Flag of Lebanon.svg|לבנון
קובץ:Flag of Djibouti.svg|ג'יבוטי
קובץ:Flag of Somalia.svg|סומליה
קובץ:Flag of the Comoros.svg|קומורו


## ראו גם
* עיט צלאח א-דין
* פאן-ערביות
* פאן-אסלאמיזם
* טריקולור
* צבעי הלאומיות הכלל-איראנית
* צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית
* הצבעים הכלל-אפריקאיים
* רשימת דגלי מדינות ערב

## קישורים חיצוניים

* דגל המרד הערבי באתר crwflags.com

*
קטגוריה:דגלים
קטגוריה:העולם הערבי
**
רג'ינלד קל

**רג'ינלד קל** (באנגלית: Reginald Kell; יורק, אנגליה, 1906 - 5 באוגוסט 1981 פרנקפורט, קנטקי, ארצות הברית) היה קלרניתן בריטי.

## קריירה
על קל נאמר, שהיה הקלרינטן הראשון שיכול היה לנגן ללא זיוף מלמעלה למטה והוא היה הנגן הראשון החשוב, שהשתמש בוויברטו באופן מודע ועקבי בצליל שלו ובמובן זה הציב לו כמופת את עמיתו האבובן לאון גוסנס (ג'ק בריימר היה גם הוא חלוץ בוויברטו, אבל הוא התפרסם במועד מאוחר יותר מקל). בהשראת הזמרות הגדולות שפגש, בייחוד קירסטן פלגסטד, שאף קל לחקות את צלילי קולותיהן החמים ועשירי הביטוי בקלרינט.

סר תומאס ביצ'ם בחר בו להיות קלרינטן ראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון לפני מלחמת העולם השנייה ובפילהרמונית המלכותית אחריה. בראשונה החליף אותו ברנרד וולטון ובשנייה ג'ק בריימר.

ההקלטה שעשה לחמישיית הקלרינט של ברהמס עם רביעיית בוש נחשבה לציון דרך וקבעה אמת מידה. רפרטואר הסולו שלו נמשך מקורלי ולפניו עד ליצירות המאה ה-20.

קל היגר לארצות הברית בשנת 1947, שם בנה לו קריירה קונצרטית מצליחה. הוא פרש בגיל מוקדם, בן 51.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
ולינור

**ולינור (Valinor)** היא ממלכה קדושה בעולמו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין, אשר בה חיים הולאר (Valar) והמיאר (Maiar), הם האלים בלשון האדם. פשר שמה הוא "ארץ הולאר" ובמאפייניה דומה לתפיסות שונות בדבר גן עדן.

בטרם קיבל העולם את צורתו העגולה, שכנה ולינור במערב, כאשר הארץ התיכונה מזרחית לה; עוד יותר מערבית לוולינור נמצא הים החיצון, ואחריו גבולות העולם - לשם רק הולאר והמיאר, היצירים הנשגבים ביותר, יכלו להשקיף. 

## חשיבותה
ולינור היא אחד המחוזות הקדושים ביותר הנמצאים ביבשת אמן (Aman). מלבדה, נמצאים באמן גם לוריין - ארץ האלים, מנדוס - אולמות ההמתנה (שהם בעצם עולם המתים) וכן מספר מקומות בעלי חשיבות פחותה. ולינור הייתה כמעט הצפונית ביותר בארץ אמן המאורכת. עירה הראשית הייתה ולימר (Valimar), עיר הולאר, המכונה עיר הפעמונים, שכל רחובותיה היו מזהב.

מול שערי ולימר הייתה גם מהנקסר (Mahanaxar), טבעת הגורל, שבה נהגו 14 הולאר לקיים את מועצותיהם. שם גם קבעו, כאשר גילו כי העלפים התעוררו והם חיים בארץ התיכונה, להביאם אל ארצם למען יהיו מוגנים מפני אפילת הארץ התיכונה, ומפני רשעותו של מלקור (Melkor), אל הרוע, אשר נחשב לאדיר כאחד הולאר, אם לא למעלה מכך. ואכן, לאחר זמן מה, באו מרבית העלפים מן הארץ התיכונה, בשלוש עדות עיקריות: וניר, נולדור וטלרי. הוניר, זהובי השיער, הגיעו כולם לאמן. הנולדור, שחורי השיער, באו אחריהם, ורק מעטי מעטים נותרו בארץ התיכונה, ליד האגם קויוינן (Cuivinen), לידו התעוררו. הטלרי, כסופי השיער, הם שהגיעו אחרונים, אולם רבים מהם עוד נותרו בארץ התיכונה. 

באותן שנים, כאשר חיו עלפי אמן, המכונים קלקונדי (Calaquendi), עלפי האור, נעשתה ולינור יפה בהרבה ממה שהייתה, וחופיה נעשו לבנים ומבהיקים ומוארים באבני חן, שאותן מצאו הנולדור בעת חציבתם בהרים. הטלרי בנו נמל מפואר, אלקולונדה (Alqwalonde) נמל הברבורים, הגדוש בפנסים. לאזורים ההם קראו העלפים והולאר בשם אלדמר (Eldamar), בית העלפים. חוץ מנמל הטלרי נוסדה שם טיריון, העיר אשר על גבעת טונה ובה חיו הנודלור. מסופר כי הייתה זו היפה בערים אשר בנו העלפים אי-פעם. 

שני עצי האור הקדושים צמחו בלב ולינור, אך די קרוב ללורין, על תל ירוק בשם אזלוהר (Ezelohar). יבנה (Yavanna), אלת כל הצומח, היא אשר בראה את שני העצים במחשבתה בעזרת שירתה; אך מסופר כי גם ניינה (Nienna), אלת הצער והחמלה, עזרה בכך שהרוותה את תל אזלוהר בדמעותיה. שני עצי האור נבראו עוד בטרם התעוררו העלפים משנתם. בנוסף, שני העצים ההם היו המאור השני שהיה בעולם, אחרי ששני פנסי הולאר נהרסו כליל, ובטרם נבראו השמש והירח. שני העצים היו המאור היחיד באותם ימים, אשר היה בעל עוצמה אף אדירה משל שמש וירח; אך הוא האיר רק בארץ אמן, וולינור הייתה גדושה בו, עת שבארץ התיכונה המאור היחיד היה אור הכוכבים.

## מעמדה בטרילוגיה

ולינור הפכה לסמל בספרים של טולקין, כמקום נשכח, אך קדוש, שבו שורר האלמוות, ובו החי והצומח לעולם לא יכמשו - כי אדמתו, וכל השוכן בו, מבורכים. שם קיימים כל אותם יצורים נפלאים שלא קיימים עוד בארץ התיכונה, אפילו חיות שכביכול נכחדו מן העולם, ובני האדם לא יזכו לראותן עוד. לשם שאפו בני נומנור (שהיו בני-אדם בני-תמותה) להגיע, ואף חפצו למשול במקום ההוא, וכך להשיג חיי נצח. הם נכשלו ונענשו קשות על תאוותם לדבר שאינו בהישג ידם. לאחר העידן הראשון, החלו לשוב העלפים לוולינור כאשר הם חצו את הים מערבה, בדרכים החסומות בפני בני תמותה. טרילוגיית שר הטבעות מסתיימת בכך שהגבירה גלדריאל והאדון אלרונד, יחד עם המיא אולורין הידוע יותר בתור גנדלף הקוסם וההוביטים פרודו ובילבו בגינס, יוצאים באוניה האחרונה של מיתלונד (Mitlond), הנמלים האפורים אל ולינור הברוכה.

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
ניקולאי ואטוטין

**ניקולאי פיודורוביץ' ואטוטין** (רוסית: **Николай Федорович Ватутин**; 16 בדצמבר 1901 – 15 באפריל 1944) היה מפקד צבאי סובייטי במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
ואטוטין נולד למשפחת איכרים, ובשנת 1920 גויס לצבא האדום ונלחם כנגד אנשי נסטור מאכנו. בשנה שלאחר מכן הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית וקיבל עמדות פיקוד בצבא. בעשור שהחל בשנת 1926 שילב לימודים במכללה הצבאית בפרונזה, ובאקדמיה של המטה הכללי, עם עמדות פיקוד בכירות בצבא. בין 1937 ל-1938, בזמן הטיהורים הגדולים הצליח לשרוד, כפי הנראה בשל פעילותו הנמרצת בשורות המפלגה, ואף להתקדם בתפקידיו. ב-1938 מונה לראש המטה של האזור הצבאי של קייב.

בשנת 1939 היה בין מתכנני הפעולות הצבאיות לחלוקת פולין על פי הסכם ריבנטרופ מולוטוב. בשנת 1940, תחת פיקודו של גאורגי ז'וקוב, פעל לכיבוש אזור בסרביה מרומניה. לאור הצטיינותו בפעולות אלו העניק סטלין לוואטוטין בשנת 1940 את דרגת לייטננט גנרל, ומינה אותו לראש אגף מבצעים במטה הכללי. על אף שישנם הסבורים כי תפקיד זה היה מעבר לכישוריו, היה ואטוטין לאחד מחביביו של סטלין, בזכות מוצאו הכפרי, גילו הצעיר, וקנאותו לאידאולוגיה הקומוניסטית. ואטוטין, וכמוהו כל הצמרת הצבאית של הצבא האדום, נכשל בהכנת הצבא למבצע ברברוסה, הפלישה הגרמנית לרוסיה ב-22 ביוני 1941.

### מלחמת העולם השנייה ואחריתו
ב-30 ביוני מונה לראש המטה הכללי של החזית הצפון-מערבית, תפקיד שהלם את כישוריו - רצון חזק, אופטימיות, ויחס הולם לפיקודיו. בידיו הופקדה הגנתה של לנינגרד אל מול קבוצת ארמיות צפון של הוורמאכט בשורותיה פעל אחד מהמפקדים המוכשרים של הוורמאכט, הגנרל אריך פון מאנשטיין. ואטוטין הוביל את כוחותיו להתקפות נגד, והצליח לעצור את המתקפה הגרמנית. הוורמאכט לא הצליח לכבוש את לנינגרד בטרם הגיע החורף, ובסופו של דבר, על אף מצור כבד שגבה מיליוני קורבנות, עמדה העיר.

באוקטובר 1942 קיבל ואטוטין את הפיקוד על החזית הדרום-מערבית, אשר השתתפה בקרב סטלינגרד. ב-1943 מונה ואטוטין למפקד חזית וורונז'. החזית הפכה ביולי 1943 לחזית המרכזית במלחמה, כאשר לחמה נגד כוחות השריון של קבוצת ארמיות דרום, בראשותו של אריך פון מנשטיין, בקרב קורסק. הקרב היה לניצחון סובייטי מכריע, שיש הרואים בו את הניצחון המכריע במלחמה מבחינה צבאית.

לאחר הניצחון בקרב שונה שמה של החזית לחזית האוקראינית הראשונה. בנובמבר 1943 הוביל ואטוטין את חייליו לכיבוש קייב. ב-28 בפברואר 1944 נפגע קשה במארב של לאומנים אוקראינים, בנסיעה בעורף החזית. ב-15 באפריל 1944 מת מפצעיו. (על פי מקורות מסוימים נפגע ב-29 בפברואר ומת ב-14 באפריל.)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הצ'כוסלובקי
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:הסכם ריבנטרופ–מולוטוב: אישים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1944
טוביאס וולף

**טוביאס וולף** (באנגלית: **Tobias Wolff**; נולד ב-19 ביוני 1945) הוא סופר יהודי-אמריקאי.

## חייו
וולף, יליד ברמינגהאם, אלבמה, הופרד בילדותו מאביו ומאחיו הבכור, וגדל אצל אמו. חייהם היו קשים, והם נדדו למדינות רבות ברחבי ארצות הברית, בין השאר לוושינגטון ולפנסילבניה, בהתאם לחיפושי העבודה של אמו. החיפוש אחר האב הנעלם, והחוסר המכאיב במשפחה שלמה, הפכו לימים לנושא המרכזי של כתיבתו.

וולף התגייס בתום לימודיו לצבא ארצות הברית ושירת כצנחן כארבע שנים, בין השאר גם בווייטנאם. עם תום שירותו החל לעבוד בעיתון "וושינגטון פוסט", וכן היה מורה, משגיח בחינות ומלצר. בשנת 1975 הוא זכה במלגה חשובה, ולמד ספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, ובאוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. כיום הוא חי בקליפורניה ומשמש פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד.

וולף זכה בכמה פרסים ספרותיים על כתיבתו, ובהם פרס פא"ן האמריקאי על שם ויליאם פוקנר, פרס הלוס אנג'לס טיימס, וציון מהאקדמיה האמריקאית לספרות.

ב-1993 ביים מייקל קיטון-ג'ונס את הסרט "כך הייתי" על חייו של וולף כילד צעיר (על פי הספר "חיי הילד הזה"). בתפקיד וולף שיחק לאונרדו דיקפריו, את אביו החורג שיחק רוברט דה נירו ואת אמו שיחקה אלן בארקין.

## ספריו של וולף בעברית
***אסכולה ישנה**, תרגם משה רון, עם עובד, תל אביב, 2006.
***לילה מסוים אחד**, סיפורים, תרגמה דפנה לוי, זמורה ביתן, תל אביב, 1999.
***חיי הילד הזה**, זכרונות, תרגם יאיר בורלא, מחברות לספרות, תל אביב, 1996 (עובד לסרט).

## קישורים חיצוניים

* 

* יהודה ויזן - שיחה עם טוביאס וולף 
* דן לחמן, מאמר מקיף על ספרו של וולף "אסכולה ישנה", באתר אי-מאגו
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
ארבע-קו מובהק

**אַרְבַּע-קָו מֻבְהָק** או **ארבע-קו מצוי** (שם מדעי: *Psammophis schokari*) הוא נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים מהסוג ארבע-קו.

## תיאור והתנהגות
ארבע-קו מובהק הוא נחש בעל מבנה דק ומוצק. לאורך גופו יש ארבעה פסים כהים ומכאן שמו. עם זאת קימים גם פרטים ללא פסים, או בעלי פסים בהירים. לפי מקורות אחדים, באזור הצפון לנחש פסים כהים וככל שמדרימים כך הפסים נהיים בהירים או מטשטשים. לפי מקורות אחרים, באותה אוכלוסייה יכולים להיות זה לצד זה נחשים בעלי פסים בהירים או כהים.

אורך הפרטים הנצפים נע בין 80 ועד 120 סנטימטר, אולם ייתכן שקיימים פרטים גדולים יותר. שיני הארס שלו ממוקמות בחלקו האחורי של הפה. מספר מגיני הגחון שלו נמוך מ-185, ובכך הוא נבדל מארבע-קו מצרי, שמספר מגיני גחונו גבוה מ-185.

ארבע קו מובהק פעיל ביום וצד בעיקר זוחלים ומינים של לטאות כגון לטאת עין נחש, המועדפת עליו והנפוצה בתחום מחייתו. הציד מתבצע באמצעות מרדף. הוא פעיל באביב ובסתיו, בתקופות של לחות גבוהה, ואילו בקיץ ובחורף הוא שקוע בתרדמה. הארבע-קו הוא אחד הנחשים הזריזים ביותר הקיימים בארץ. ארסו איננו מסוכן לחיי האדם, אך נשיכתו עלולה להחדיר כמות של ארס ועלולה לגרום לאדמומיות באזור הנשיכה, לנפיחות ואף לנמק. בעת שיחור מזון או סכנה הוא מסוגל להתרומם על פלג גופו העליון על מנת לשפר את שדה הראיה.

מתצפיות בשבי עולה כי המין נוהג להטיל 6–10 ביצים בכל תטולה.

## תפוצתו
בישראל, הנחש נפוץ בכל שטח ישראל, מהחרמון עד אילת.

בעולם, תחום תפוצתו רחבה מאוד.ארבע-קו מובהק נפוץ באזורים מדבריים של אפריקה (מרוקו, אלג'יריה, מאלי, מאוריטניה, ניגריה, סודאן, אתיופיה, אריתראה, סומליה, לוב ומצרים), המזרח התיכון (ישראל, סיני, ערב הסעודית, עומאן, תימן, סוריה, ועיראק) ומרכז אסיה (איראן, הודו, אפגניסטן, פקיסטן וטורקמניסטן).

## גלריה

קובץ:Psammophis schokari.jpg|ארבע-קו מובהק מאיחוד האמירויות הערביות
קובץ:Psammophis schokari 5.jpg|ממרוקו
קובץ:Psammophis schokari 259948779.jpg|מראג'סטאן
קובץ:Psammophis schokari02.jpg|ראש
קובץ:Psammophis schokari (1).JPG|נושך מקלון צמר גפן
קובץ:Psammophis schokari (3).jpg|ניתן להבחין בשיני הארס


## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 208-210
* 

## קישורים חיצוניים

* ארבע-קו מובהק, באתר אוניברסיטת תל אביב
* תמונה של ארבע-קו מובהק, שצולמה במצרים
* ארבע-קו מובהק (*Psammophis schokari*) באתר עמותת מן השדה

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
שדרות שנהאוזר

**שדרות שנהאוזר** (בגרמנית: **Schönhauser Allee**) היא השדרה המרכזית של שכונת פרנצלאואר ברג האופנתית, השוכנת במזרח ברלין, גרמניה.
ימין|ממוזער|250px|השדרה סמוך לתחנת הרכבת התחתית אברסוואלדר שטראסה
השדרה מתחילה בכיכר רוזה לוקסמבורג בשכונת מִיטֶה, חוצה את פרנצלאואר ברג מדרום לצפון ומסתיימת בגבול השכונה עם שכונת פַּנְקוׂ.
## גאוגרפיה
אתרים ראויים לציון הם בית הקברות היהודי, מבשלת הבירה לשעבר שהפכה ל"מבשלת תרבות" וקרויה כך (Kulturbrauerei), ובה הוקם מוזיאון לתולדות גרמניה המזרחית, כנסיית גת-שמנים (Gethsemanekirche), בית הבירה פפרברג (Pfefferberg) ומרכז הקניות ארקדן (Schönhauser Allee Arkaden). במרכזה של השדרה עובר קו הרכבת התחתית מספר 2 (U2), אחד מהקווים המרכזיים של ברלין.

בתקופת גרמניה המזרחית הייתה השדרה מוזנחת, וכתבה שפורסמה בזמנו טענה כי בשדרה ובשכונה אנשים חיים ב"חורים, לא בתים" (Löcher, keine Häuser), אך כיום היא שופצה ומהווה מקור משיכה לצעירים, לאמנים ולסטודנטים. בשדרה, מתחת לתחנת הרכבת התחתית של רחוב אברסוולדר (Eberswalder Straße), נמצא דוכן הנקניקיות המפורסם ביותר של ברלין (החתום על המצאת נקניקיית הקארי הטיפוסית לברלין), ועם נפילת חומת ברלין מיהרו אזרחים מערב גרמנים רבים לטעום מן הנקניקייה, שהייתה חסומה בפניהם במשך 28 שנים.

הסופר היהודי ולדימיר קמינר, המתגורר ברחוב, הוציא ספר סיפורים קצרים מצליח בשם שדרות שנהאוזר, המתאר בהומור את החיים בשדרה ובשכונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברלין: רחובות ושדרות
תסכול

ממוזער|250px|הסתרת פנים כתוצאה מתסכול
**תסכול** הוא רגש שנוצר עקב אי התגשמות רצון, צורך או דחף. התסכול יכול להיווצר כאשר הפרט ניצב בפני אתגר ברמת קושי גבוהה מדי ביחס ליכולתו או אתגר הנתפס בעיניו ככזה. תסכול קיים גם בקרב בעלי חיים.

## תסכול והתנהגות
התסכול יכול להיווצר בפרט עקב חסימת התנהגות מכוונת-מטרה שלו או הפרעה לה. ההתנהגות יכולה להיות פעולה פיזית גלויה או פעולה קוגניטיבית סמויה. לכך מתלווה מצב רגשי לא נוח שמקורו בסיכול המטרה. מקובל להניח שהתסכול מעורר התנהגות שמטרתה לעקוף את ההפרעה או להתגבר עליה. כן הוכח על ידי תאוריית התסכול-תוקפנות שיש קשר בין תסכול לתוקפנות, שכן במקרים רבים התנהגות תוקפנית מעידה על תסכול כלשהו ובאה בעקבותיו.

## תוצאות אפשריות של תסכול
תסכול יכול לגרום לאפקטים שונים, התלויים במצבו הנפשי, המנטלי והגופני של הפרט. במקרים מסוימים, תסכול ייבנה ויתעצם עד לשלב בו לפרט אין יכולת להכילו עוד. במצב זה, ינקוט הפרט פעולה על מנת להתמודד עם מה שנראה לו הגורם החיצוני לתסכול. במקרים אחרים, יחווה הפרט כי המקור לתסכולו אינו בשליטתו ובשל כך, התסכול עשוי להחמיר ולהוביל לכעס ולתוקפנות או ליאוש ולדיכאון. גם כאשר הטריגר לתסכול אינו בשליטתו, יכול האדם למצוא דרכים חלופיות למענה על צרכיו, וכך להפחית או להפסיק את התסכול.

## גורמים קוגניטיביים
אנשים לעיתים מצפים שהמציאות תתנהל על פי רצונם, או מאמינים שהיא צריכה להתאים לרצונם. אמונה זו תורמת לכך שכאשר המציאות לא מתאימה לרצונם, הם נעשים מתוסכלים. יתר על כן, אנשים המאובחנים כלא יציבים מבחינה רגשית מגיבים בצורה אלימה יותר כאשר הם נחשפים לגירוי מתסכל.

## תפקידו של הרגש
לתסכול ישנן השפעות חיוביות כי כאשר אנו מתוסכלים אנו משקיעים מאמצים גדולים יותר ומרחיבים את השאיפות שלנו. תסכול הוא גורם מניע (מייצר מוטיבציה) המאפשר לזהות שצרכים מסוימים לא נענים, לזהות אילו צרכים אלה ובעזרת זיהוי זה, לחפש דרכים חדשות לענות על הצרכים הללו.

תסכול משפר במידה משמעותית ביצועים במשימות. מאידך, מצבי תסכול רב יכולים להפוך לדאגה אשר עלולה להתעצם לתחושת חרדה.

## תנועות גוף
[ממוזער|250px|משיכת [שיער כתוצאה מתסכול.]]
תסכול עשוי להתבטא בכתפיים שמוטות ובראש שמוט. המתוסכל נראה כמו אדם שאינו בטוח, מתייאש, מגורה, לחוץ, ומרוגז.

תסכול עשוי להתבטא בהבעות פנים, אם כי לא תמיד אנשים מציגים את התסכול אותו הם מרגישים. לעיתים, תסכול מתבטא בכך שראשי הגבות מנסים לקמט את העין ולעלות באותו זמן, לעקם את הגבות ולכווץ אותן בקווים כמעט ישרים. הפה קפוא אבל המתח מתרכז בגבות כמו באדם המחפש פתרון - חצי חיוך הדומה לשמחה.

## השפעות פיזיולוגיות
* שינוי בדופק/ קצב לב.
* טונוס שריר מוגבר - המשמעות שלו היא התכווצות מוגברת של השרירים, כמו רעד יד. במצב זה תהיה התכווצות מוגברת של שרירי היד.
* הפרעות נשימה.
* עלייה בלחץ דם.

## קישורים חיצוניים

* מהו תסכול ואיך לזהות אותו - קפה דה מרקר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רגשות
ים סין הדרומי

שמאל|ממוזער|250px|גבולות ים סין הדרומי
**ים סין הדרומי** הוא ים שולי, הים השני בגודלו בעולם אחרי הים הערבי, שטחו הוא כ-3,500,000 קמ"ר. עומקו המרבי הוא 5,016 מטרים, ובסביבתו ישנם מעל ל-250 איים. הים הסיני נמצא מדרום לסין, ומבחינה גאוגרפית הוא מהווה ים שולי של האוקיינוס השקט. לחופיו שוכנות המדינות וייטנאם וסין בצפון, אינדונזיה, סינגפור, מלזיה וברוניי בדרום, הפיליפינים וטאיוואן במזרח ותאילנד וקמבודיה במערב.

לים סין הדרומי חשיבות כלכלית רבה שכן שליש מהמטען הימי בעולם עובר דרכו, מתחת לקרקעיתו עשויים להימצא מצבורים גדולים של גז ונפט, ומתקיים בו דיג מסחרי רב. שטח הים עצמו, וכן חלק מהאיים הבלתי מיושבים בו, נמצאים במחלוקת בין מספר מדינות הטוענות לריבונות עליהם. המחלוקות מתבטאות גם בשמות השונים שבהם מכונים הים והאיים שבו.

מצר מלאקה, בין חצי האי המלאי והאי סומטרה שבאינדונזיה, מחבר בין האוקיינוס ההודי וים סין הדרומי.

## איים
ים סין הדרומי מכיל יותר מ-250 איים קטנים, שוניות ואטולים. רוב האיים אינם מאוכלסים אם כי ישנם איים רבים עם מוצבים צבאיים בעיקר עקב סכסוכי טריטוריה בינלאומיים באזור.
מרבית האיים מרוכזים ב:
* קבוצת איי ספראטלי
* קבוצת איי פאראסל
* קבוצת איי פראטאס
* גדת מקלספילד 
* סקרבורו שואל 

## ראו גם
* :קטגוריה:איים בים סין הדרומי
* סכסוכים טריטוריאליים בים סין הדרומי
* ים הפיליפינים המערבי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

סין הדרומי
*
סין הדרומי
קטגוריה:ברוניי: גאוגרפיה
קטגוריה:סין: גופי מים
סין הדרומי
קטגוריה:מלזיה: גופי מים
קטגוריה:סינגפור: גאוגרפיה
קטגוריה:תאילנד: גאוגרפיה
קטגוריה:וייטנאם: גאוגרפיה
קטגוריה:קמבודיה: גאוגרפיה
קטגוריה:טאיוואן: גאוגרפיה
קטגוריה:בורנאו: גופי מים
סין הדרומי
צנון

שמאל|ממוזער|180px|צרור צנונים
הצנון (או **צנון הגינה**; שם מדעי: *Raphanus sativus*) הוא ירק ממשפחת המצליבים.

## מאפיינים
החלק האכיל הפופולרי ביותר של הצנון הוא האשרוש שהוא החלק דמוי הלפת הגדל מתחת לאדמה, אך כל הצמח אכיל וחלקו העליון יכול לשמש כירק עלה. הצנון המוכר ביותר הוא עגול ובעל קליפה אדומה. בשר הצנון לבן. ישנן סוגים אחרים של צנון בעלי קליפה בצבעים שונים: ורוד, ורוד-סגלגל, לבן ואפור-שחור. קיים גם מין גדול וצהוב בעל טעם לימוני מעודן.
הצנון המזרח אסיאתי הלבן הענק מכונה **צנון סיני** או **[[דאיקון]]** (daikon). זהו תבלין חלש המכונה בדרך כלל *צנון דאיקון* (daikon radish). המין הנפוץ ביותר של הצנון הוא הצנון דמוי הגזר, אורכו 20 עד 35 סנטימטרים וקוטרו 5 עד 10 סנטימטרים.

את פקעת הצנון אוכלים בדרך כלל לא מבושלת, אך מינים קשים מבשלים. לבשרו של הצנון הטרי מרקם פריך וטעם חריף ומפולפל. "עוקצו" של הטעם נעלם כאשר מקלפים את הקליפה האדומה.

גודלם של מיני הצנון שונה. חלק מהם מגיעים למשקל של מעל קילוגרם. הצנון הוא ירק פופולרי לגינות ירק ביתיות, היות שהוא קל למדי לגידול, ומגיע לבשלות מהר. מיני צנון רבים בשלים 30 יום בלבד לאחר שנזרעו.

הצנון גדל באופן הטוב ביותר באדמה חומצית עד רגילה, וזקוק לשמש וללחות. עונת השתילה הטובה ביותר היא מתחילת האביב ועד סופו, ועונת ה"קציר" הטובה ביותר היא מסוף הקיץ ועד תחילת הסתיו. את הזרעים צריכים לשתול בעומק של סנטימטר אחד. אמוניום גופרתי הוא דשן יעיל לצנון. צריך לבדוק את רמת החומציות באדמה לפני שתילת הצנון מכיוון שהוא רגיש לרמות חומציות שונות.

הירק קרוי על שום טעמו הֶחריף: בערבית, "**צֻנַאן**" (صنان) פירושה **סירחון**.

בהלכה, צנון מהווה דוגמה לדבר חריף.

## זנים
בדרך כלל, צנונים יכולים להסתווג לשני זנים ראשיים: קיץ וסתיו. הצנונים מגיעים בצורות, בצבעים ובגדלים רבים ושונים, כגן צנון שחור, צנון צבעוני וצנון ארוך, היכול להגיע לאורך גדול מאורכו של גזר לבן.

## ראו גם
* צנון מצוי
* דאיקון
* צנונית

## קישורים חיצוניים
* תחרות יצירות מצנונים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ירקות שורש
קטגוריה:מצליבים
חלוקה מנהלית של בוסניה והרצגובינה

שמאל|ממוזער|250px|חלוקה מנהלית של בוסניה והרצגובינה
**החלוקה המנהלית של [[בוסניה והרצגובינה]]** מתבססת כיום על הסכם דייטון (1995). על פי ההסכם, חולקה בוסניה לשלושה חלקים: "הפדרציה של בוסניה והרצגובינה, שהיא למעשה פדרציה של הבוסנים במדינה; רפובליקה סרפסקה, ישות מדינית סרבית ; בנוסף לשתי הישויות המדיניות קיים גם מחוז עצמאי שלא שייך לאף ישות. הגבול בין שלושת החלקים אינו עובר בגבולות טבעיים, אלא נוצר על ידי החלוקה האתנית וקווי החזית שנותרו בסיומה של מלחמת בוסניה – קו הפרדת הישויות . 

שתי הישויות המדיניות הן: 
*הפדרציה של בוסניה והרצגובינה
*רפובליקה סרפסקה 
לכל אחת מן הישויות עיר בירה משלה, ממשלה, צבא, פרלמנט, משטרה ודגל. הישויות מתפקדות כמו מדינות עצמאיות. כחלוקה משנית, הפדרציה של בוסניה והרצגובינה מחולקת לקנטונים (מחוזות) והם מחולקים לרשויות מוניציפליות. רפובליקה סרפסקה מחולקת לרשויות מוניציפליות שהם מרוכזים לאזורים.

החלק השלישי הוא מחוז ברצ'קו. במקרה זה, העיר ברצ'קו שנמצאת בצפון המדינה היא בירתו של מחוז ברצ'קו המחוז העצמאי שלא משתייך לאף אחת מן הישויות.

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוייסה בשנת 2022 (הערכה)

*
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות