open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המנון סלובניה

ה**זְדְרַאוְולִיצָה** (בסלובנית: **Zdravljica**) הוא ההמנון הלאומי של סלובניה.

השיר הוא פואמה, שנכתבה בשנת 1844 על ידי פרנצה פרשרן, מחשובי המשוררים הסלובנים. היא הולחנה בשנת 1905 על ידי המלחין הסלובני סטנקו פרמרל.

פירושה המילולי של שם הפואמה הוא הרמת כוסית. היא משתייכת לתת סוגה של מוזיקה עממית, המכונה שירי שיכר.

ואכן ההמנון הרשמי של המדינה, בשונה מרוב ההמנונים בעולם, הוא שיר מאוד שמח!
התושבים הסלובנים נוהגים כבר דורות לשיר אותו בקולי קולות באירועים חברתיים, בפאבים, בריקודי מחול עם, ובעצם בכל מקום. השם של הפואמה וההמנון בנוסף לעובדה שלרוב הסלובנים יש כרם ענבים משפחתי פרטי והם מייצרים יין לשימוש ביתי, מייצר ביחד זמר ושיר שיכורים אולטימטיבי. 

בשנת 1989 החליטה הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה, שהייתה אז חלק מיוגוסלביה, לאמץ את השיר כהמנון הלאומי כחלק מההתעוררות הלאומית והדרישה להיפרדות מיוגוסלביה והקמת מדינה עצמאית.

בעוד החוקה הסלובנית קובעת כי כל בתי השיר מוכרים רשמית כהמנון המדינה ועל פי חוקת המדינה יש לשיר את כולם, הנוהג הוא לשיר רק את הבית השביעי שמתחיל במילים ברכת האל.

## ראו גם
* דגל סלובניה
* סמל סלובניה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סלובניה: סמלים לאומיים
סלובניה
המנון קולומביה

**ה[[המנון]] הלאומי של הרפובליקה של [[קולומביה]]** נכתב והולחן בשנת 1887 ואומץ רשמית בשנת 1920.

ההמנון הוא בעל פזמון אחד ואחד עשר בתים, אך הנוהג הוא לשיר את הפזמון, את הבית הראשון ולחזור על הפזמון. החוק הקולומביאני מחייב את השמעתו בכל שידורי הרדיו והטלוויזיה בשעות שש בבוקר ושש בערב.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קולומביה: סמלים לאומיים
קולומביה
המנון המלדיביים

**באיחוד הלאומי אנו מצדיעים לאומתנו** (בדיבהי: **ޤައުމީ ސަލާމް**) הוא ההמנון הלאומי של האיים המלדיביים.

עד 1948, בעת אירועים ממלכתיים שהתקיימו במעונן של הסולטאן ניגנה התזמורת הסולטאנית נעימה ללא מילים בשם "סלאמת'י". בשנת 1948 הוחלט לצרף מלל ל"סלאמת'י" והמשימה הוטלה על מוחמד ג'מאל דידי, משורר צעיר שלימים היה לנשיא בית המשפט העליון.

דידי ביקש למצוא מנגינה שתהלום את הסלאמת'י יותר מהנעימה המסורתית ובחר במנגינה של אולד לנג סיין, שיר עם סקוטי.

במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, הבינו המלדיביאנים את הצורך בהמנון לאומי רשמי, ובשנת 1972 ולקראת הביקור של מלכת אנגליה, אליזבת השנייה, הסמיכה הממשלה את המנצח הסרי לנקי, ו.ד. אמרדווה, להלחין מנגינה שתשמש את המדינה כהמנון לאומי רשמי וקבוע.

קטגוריה:המלדיביים: סמלים לאומיים
מלדיביים
אריה בן-אור

**אריה בן-אור** (9 ביולי 1938 – 9 ביוני 1967) היה טייס חיל האוויר הישראלי, שעוטר בעיטור העוז על פעולתו במלחמת ששת הימים, אשר במהלכה נהרג.

## ביוגרפיה
אריה בן-אור (אורבך) נולד בפתח תקווה, בן יחיד להוריו. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש ויצמן בהרצליה ובתיכון חדש בתל אביב. בן אור התגייס לצה"ל ב-1956 והשתתף במבצע סיני. לאחר מכן נתקבל כחניך בקורס טיס והוסמך כטייס. במהלך שנות שירותו הטיס את רוב דגמי מטוסי חיל האוויר. הוא שימש במשך כשנתיים כמדריך בבית הספר לטיסה ואחרי כן המשיך לטפס במדרג התפקידים והדרגות בחיל.

בחודש מרץ 1967 מונה בן-אור כמפקד טייסת מטוסי פוגה (טייסת 147). במקביל פיקד על טייסת מתקדמת בבית הספר לטיסה. לאחר פרוץ מלחמת ששת הימים, השתתפו המטוסים שבפיקודו, שייעודם המקורי היה לשמש כמטוסי אימונים, בגיחות תקיפה של מטרות קרקע בכל חזיתות המלחמה. ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים, סייעה הטייסת שבפיקודו לכוחות אוגדה 84, בתקיפת סוללות ארטילריה מצריות בפתחת רפיח.

ב-7 ביוני 1967, במהלך גיחת תקיפה של מטוסי הטייסת נגד טנקים ירדנים ממזרח לירושלים, חג בן-אור במטוסו לאחר שתחמושתו אזלה והנחה שתי רביעיות מטוסים נוספות לשטח התקיפה, למרות אש אויב שנורתה נגד מטוסו. בפעולה זו השמידו מטוסיו שבעה טנקי אויב. על פעולתו זו ניתן לו ציון לשבח, אשר הומר לימים בעיטור העוז.

ב-9 ביוני, בעת שתקף בן-אור עמדת ארטילריה סורית ברמת הגולן, נפגע מטוסו מאש נ"מ והתרסק אל הקרקע.

אריה בן-אור, היה בן 28 במותו, והוא הניח אשה ושתי בנות. בן-אור נקבר בחלקה הצבאית בבית העלמין הישן בהרצליה, ושמו הונצח על גבי אנדרטת חללי חיל האוויר בהר הטייסים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
המנון דרום סודאן

**דרום סודאן הידד!** (באנגלית: ****) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]]** של **[[דרום סודאן]]**. השיר אומץ רשמית עם ההכרזה על מדינה ריבונית ב-9 ביולי 2011. מילות ההמנון נכתבו במשותף על ידי קבוצה של 49 משוררים בשנת 2010 בהתאם לקווים מנחים שהותוו על ידי הממשלה הזמנית והצבא. מנגינת ההמנון הולחנה על ידי קבוצת תלמידים ומורים מהאוניברסיטה הלאומית של ג'ובה. המנגינה נבחרה בתחרות פומבית, לאחר שהועדפה על פני הצעות אחרות, במסגרת תחרות לבחירת ההמנון הלאומי של המדינה העתידה לקום.

## מילות השיר

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דרום סודאן: סמלים לאומיים
דרום סודאן
וריד שער

**וריד שער** (באנגלית: **portal vein** או **Portal venous system**) הוא וריד או מערכת של ורידים, שאיננו מוביל דם ישירות אל הלב, אלא אל איבר אחר.

הדם המתנקז מרוב אברי הגוף מובל באמצעות ורידים, ישירות אל הלב. יוצאות מן הכלל מערכות של ורידי שער:
* וריד שער הכבד - מוביל דם ורידי ממערכת העיכול, מהטחול ומאיברים נוספים בחלל הבטן - ישירות אל הכבד. בכך הכבד הוא הראשון שנתקל בחומרים שנספגו במערכת העיכול, ומאפשר לו לבצע מטבוליזם ראשוני, אגירת חומרים שונים, נטרול רעלים ועוד - לפני שחומרים אלו יגיעו ליתר חלקי הגוף.
*וריד המוביל דם מבלוטת ההיפותלמוס ישירות אל בלוטת האדנוהיפופיזה, ובכך הורמוני ההיפותלמוס משפיעים באופן ישיר ומהיר על האדנוהיפופיזה, במסגרת חמישה צירי הורמונים שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ורידים
איטלו גריבולדי

**איטלו גריבולדי** (באיטלקית **Italo Gariboldi**; 20 באפריל 1879, לודי, ממלכת איטליה – 3 בפברואר 1970, רומא, איטליה) היה גנרל איטלקי, שפיקד על כוחות במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת העולם השנייה.

## תחילת הקריירה
ב-1899 סיים גריבולדי את האקדמיה הצבאית האיטלקית והוצב כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. הוא לחם במלחמה האיטלקית-עות'מאנית בצפון אפריקה ובהמשך נטל חלק במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד האקדמיה הצבאית האיטלקית. במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה כיהן גריבולדי בתפקיד המושל הצבאי של אדיס אבבה וכן כראש המטה של הצבא האיטלקי במלחמה.

## מלחמת העולם השנייה
בשלהי 1940, במהלך מבצע מצפן, כיהן גריבולדי לזמן קצר כמפקד הארמייה העשירית בשל מחלתו של מפקדה מריו ברטי. במהלך הקרבות, לאחר שהגנרל ג'וזפה טלרה שהחליף את מריו ברטי נהרג, מונה גריבולדי שוב למפקד הארמייה. במועד מינויו הארמייה כבר ספגה אבדות כבדות והתקשתה להמשיך ולפקד ככוח לוחם. בין 25 במרץ ועד 19 ביולי 1941 כיהן כמושל לוב ומפקד כוחות צבא איטליה בצפון אפריקה. גריבולדי הועבר מתפקידו בשל חיכוכי דעות מול מפקד קורפוס אפריקה ארווין רומל.

ב-10 ביולי 1942 הוא נקרא לפקד על הכוחות האיטלקיים בחזית המזרחית במקום הגנרל ג'ובאני מסה לו היו חילוקי דעות עם בניטו מוסוליני בעניין הרחבת הפעילות האיטלקית בחזית הרוסית. גריבולדי נטל פיקוד על הארמייה השמינית ונחל עמה תבוסה קשה במהלך מבצע סטורן קטן שהיה חלק מקרב סטלינגרד. למרות המצוקה הקשה אליה נקלעו הכוחות האיטלקיים, גילה גריבולדי קור רוח והצליח לארגן את נסיגת מקצת היחידות האלפיניות של הארמייה ובכך להצילן. על פעולה זו עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

## שלהי הקריירה ואחריתו
בספטמבר 1943, לאחר כניעת האיטלקים לבעלות הברית, נשבה גריבולדי בידי הגרמנים, נשפט ונידון למוות בעוון בגידה. בשלהי 1944 שוחרר ממאסרו על ידי כוחות בעלות הברית, ושב לאיטליה. הוא פרש מהצבא לחיים פרטיים. בשנת 1970 הלך לעולמו והוא בן 91. גריבולדי נקבר באחוזתו המשפחתית בעיר הולדתו לודי. בנו, מריו גריבולדי, היה אף הוא גנרל בשורות הצבא האיטלקי ונאט"ו.

## קישורים חיצוניים

* איטלו גריבולדי - תקציר ביוגרפי, באתר digilander.libero.it 

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:מפקדי ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:איטלקים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:המושלים הכלליים של לוב האיטלקית
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1879
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1970
ראש מדוזה

[שמאל|250px|ממוזער|חולה ב[שחמת הכבד, עם בטן נפוחה עקב מיימת ועם ראש מדוזה - ורידים בולטים סביב הטבור, עקב יתר לחץ דם בווריד שער הכבד, ומעבר דם בהשקה שבין וריד שער הכבד, לבין הווריד הנבוב התחתון]]
**ראש מדוזה** (בלטינית: **Caput medusae**) הוא סימן של כלי דם מורחבים סביב הטבור, היוצאים ממרכז הטבור לכל הכיוונים, מה שנראה כמו הראש של היצור האגדתי מדוזה.

לרוב, ראש מדוזה הוא סימן של יתר לחץ דם בווריד שער הכבד. זהו וריד שער, המוביל דם ממערכת העיכול, מהטחול מאזור הטבור, ומאיברים נוספים בחלל הבטן - ישירות אל הכבד. במקרה של יתר לחץ דם בווריד זה, עקב מחלת שחמת הכבד או מחלות אחרות - הדם ממערכת העיכול ומהטחול מחפש דרך אל המערכת הוורידית הרגילה דרך השקות בין שתי מערכות הוורידים. אחת מההשקות נמצאת באזור הטבור, ודם רב הזורם בהם גורם לתופעה של ראש מדוזה. במקרה כזה הדם זורם ממרכז הטבור לכל הכוונים.

תופעה דומה אפשרית במקרה הפוך - של חסימת הוריד הנבוב התחתון. במקרה כזה, דם שמקורו מהגפיים התחתונות מחפש דרך אל מערכת שער הכבד דרך אותה השקה באזור הטבור. במקרה כזה הדם זורם מכל הכוונים אל מרכז הטבור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
מספר ליוביל

**מספר ליוביל** הוא מספר ממשי שניתן לקרב אותו דיופנטית מכל סדר שהוא. פורמלית, x מספר ליוביל אם לכל n טבעי קיימים p ו-q>1 שלמים כך שמתקיים:
:0
מספרי ליוביל נקראים על שם ז'וזף ליוביל שהוכיח ב-1844 את משפט ליוביל שממנו נובע כי הם מספרים טרנסצנדנטיים. מספרי ליוביל היו המספרים הטרנסצנדנטיים הראשונים שהתגלו.

## קבוע ליוביל
הדוגמה המוכרת ביותר למספר ליוביל היא **קבוע ליוביל** שהוגדר על ידי ליוביל ב-1851:
:c=\sum_{k\,=\,1}^\infty10^{-k!}=0.110001000000000000000001000\ldots
הספרה 1 מופיעה בפיתוח העשרוני של המספר במקום ה-k! לאחר הנקודה העשרונית לכל k טבעי (ראו עצרת) ובכל מקום אחר מופיעה הספרה 0.

נגדיר סדרות:
:p_n=\sum_{k\,=\,1}^n10^{n!-k!};\quad q_n=10^{n!}
לכל n טבעי מתקיים:
:\left|c-\frac{p_n}{q_n}\right|=\sum_{k\,=\,1}^\infty10^{-k!}-\sum_{k\,=\,1}^n10^{-k!}=\sum_{k\,=\,n+1}^\infty10^{-k!}=10^{-(n+1)!}+10^{-(n+2)!}+\cdots
בזכות משפט ליוביל, קבוע ליוביל היה לדוגמה הראשונה המוכרת למספר טרנסצנדנטי.

## תכונות
קל לראות שכל מספר ליוביל הוא אי-רציונלי: נניח בשלילה כי \frac{a}{b} מספר ליוביל רציונלי. נבחר n גדול מספיק כך ש-2^{n-1}>b, ואז לכל \frac{p}{q}\ne\frac{a}{b} ו-q\ge2 מתקיים:
:\left|\frac{a}{b}-\frac{p}{q}\right|=\left|\frac{aq-bp}{bq}\right|\ge\frac{1}{bq}>\frac{1}{2^{n-1}q}\ge\frac{1}{q^n}
בסתירה להגדרה.

לפי משפט ליוביל כל מספר אלגברי אי-רציונלי אינו ניתן לקירוב דיופנטי מסדר הגדול מהדרגה שלו (מעלת הפולינום המינימלי שלו). מכיוון שמספרי ליוביל אי-רציונליים וניתנים לקירוב מכל סדר הם בהכרח טרנסצנדנטיים.

## עוצמה ומידה
נוכל להחליף את המופעים של הספרה 1 בקבוע ליוביל בכל סדרת ספרות שנחפוץ, והמספר עדיין יישאר מספר ליוביל. מכאן שעוצמת קבוצת מספרי ליוביל היא כעוצמת קבוצת סדרות הספרות, שהיא עוצמת הרצף. כלומר יש "הרבה יותר" מספרי ליוביל מאשר מספרים אלגבריים (שהם בני-מנייה).

לעומת זאת, קבוצת ליוביל היא קבוצה ממידה אפס והיא זניחה ביחס לקבוצת המספרים הטרנסצנדנטיים (שהמשלים שלה ממידה אפס). במילים אחרות, כמעט כל המספרים הטרנסצנדנטיים אינם מספרי ליוביל. ההוכחה לכך קצרה:

לכל q\ge2 ו-n>2 נגדיר איחוד של קטעים פתוחים:
:V_{n,q}=\bigcup\limits_{p=-\infty}^\infty\left(\frac{p}{q}-\frac{1}{q^n},\frac{p}{q}+\frac{1}{q^n}\right)
נסמן L את קבוצת מספרי ליוביל. כל מספר ליוביל נמצא ב-V_{n,q} ל-q מסוים ולכל n. כלומר, לכל n מתקיים L\sube\bigcup_{q\,=\,2}^\infty V_{n,q}. לכן לכל טבעי m:
:L\cap(-m,m)\sube\bigcup_{q\,=\,2}^\infty V_{n,q}\cap(-m,m)\sube\bigcup_{q\,=\,2}^\infty\bigcup_{p=-mq}^{mq}\left(\frac{p}{q}-\frac{1}{q^n},\frac{p}{q}+\frac{1}{q^n}\right)
אורך הקטעים הוא \left|\left(\frac{p}{q}+\frac{1}{q^n}\right)-\left(\frac{p}{q}-\frac{1}{q^n}\right)\right|=\frac{2}{q^n} ולכן:
:m^*(L\cap(-m,m))\le\sum_{q\,=\,2}^\infty\sum_{p=-mq}^{mq}\frac{2}{q^n}=\sum_{q\,=\,2}^\infty\frac{4mq+2}{q^n}\le(4m+1)\sum_{q\,=\,2}^\infty\frac{1}{q^{n-1}}\le(4m+1)\int\limits_1^\infty\frac{dq}{q^{n-1}}\le\frac{4m+1}{n-2}
וכן \lim\limits_{n\to\infty}\frac{4m+1}{n-2}=0 וזאת לכל m. לכן L ממידה אפס.

למספרי ליוביל ממד האוסדורף אפס. מבחינה טופולוגית מספרי ליוביל צפופים ב.

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:מספרים טרנסצנדנטיים
קטגוריה:תורת המספרים
קטגוריה:הוכחות
קטגוריה:קבועים מתמטיים
ברברה האריס

**ברברה האריס** (באנגלית: **Barbara Harris**; 25 ביולי 1935 – 21 באוגוסט 2018) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס טוני. האריס הייתה מועמדת ארבעה פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1971 על הופעתה בסרט "מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי?".

## ביוגרפיה
נולדה בעיר אוונסטון שבאילינוי לאיש העסקים אוסקר האריס פאולה קאן ולפסנתרנית נטלי דנסמור.
הייתה נשואה למחזאי ולמורה לדרמה פול סטילס.

## קריירת משחק
### תיאטרון
האריס החלה דרכה בתיאטרונים בשיקגו לצידו של בעלה המורה לדרמה פול סטילס שסידר לה תפקיד מקצועני ראשון בברודוויי במחזמר "מהעיר השנייה", תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס הטוני.
זכתה בפרס התיאטרון העולמי בשנת על הופעתה במחזה "Oh Dad, Poor Dad, Mama's Hung You in the Closet and I'm Feelin' So Sad".
ב-1965 הייתה מועמדת לפרס הטוני בפעם השנייה על הופעתה במחזמר "ביום בהיר תוכלי לראות לנצח".
ב-1966 זכתה האריס בפרס טוני על תפקידה במחזמר "עץ התפוח" בבימויו של מייק ניקולס.

### קולנוע וטלוויזיה
האריס הועמדה לפרס גלובוס הזהב על הופעת הבכורה שלה בקומדיה "אלף ליצנים" כמנהלת מוסד הרווחה ד"ר סנדרה מוסקוביץ' לצידם של ג'ייסון רוברדס ומרטין בלסם.
ב-1971 הופיעה האריס לצידו של דאסטין הופמן בדרמה הקומית "מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי?", הסרט בעל השם הארוך ביותר שהועמד אי פעם לפרס האוסקר.
הסרט נקטל על ידי רוב המבקרים, אולם האריס ששיחקה זמרת בשם אליסון דנסמור הייתה נקודת האור היחידה כשקיבלה על הופעתה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
באותה השנה הופיעה האריס גם בקומדיה שכתב ניל סיימון "מלון פלאזה" בתור מוריאל טייט אשתו של המפיק ג'סי קיפלינגר (וולטר מתאו).

ב-1975 הועמדה האריס לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בסרטו של רוברט אלטמן "נאשוויל" בתור ווינפילד זמרת צעירה ומוכשרת. בשנת 1976 הועמדה פעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקנית בתפקיד קומי על הופעותייה בסרטים "מזימות" של אלפרד היצ'קוק בתור הנוכלת בלאנץ' טיילר המתחזה למדיום ומרמה אנשים ו"שישי הפוך" בתור איליין אנדרוס המחליפה את גופה עם בתה אנאבל (ג'ודי פוסטר).

באמצע שנות ה-80 השתתפה בדרמה הקומית של פרנסיס פורד קופולה "להתחתן בשנית" בתור אוולין אמה של פגי סו בודל (קת'לין טרנר) ובקומדיה של פרנק אוז "נוכלים עם סגנון" בתור הגברת העשירה פאני אמובאנקס.

נפטרה בסקוטסדייל שבאריזונה ב-21 באוגוסט 2018.

## פילמוגרפיה
* אלף ליצנים (1965)
* חליפת כיכר (1971)
* מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי? (1971)
* המלחמה בין גבר לאישה (1972)
* חברה מעורבבת (1974)
* נאשוויל (1975)
* מזימות (1976)
* שישי הפוך (1976)
* מתח גבוה (1977)
* סרט סרט (1978)
* שדרת חיל המילואים הצפונית (1979)
* הפיתוי של ג'ו טאיינאן (1979)
* להתחתן בשנית (1986)
* בחורות נחמדות לא מתפוצצות (1990)
* נוכלים עם סגנון (1989)
* מפגש בגרוס פוינט (1997)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
100,000

**מאה אלף** (100,000) הוא מספר טבעי השווה ל-\ 10^5.

בניגוד לחזקות קודמות של 10 (עשר, מאה, אלף, רבבה) ולחזקה הבאה של 10 (מיליון), למספר 100,000 אין שם ייחודי בעברית, ושמו נוצר מהרכבה של המספרים מאה ואלף, כמקובל בשמות מספרים. גם בשפות נוספות, כגון אנגלית, אין למספר זה שם ייחודי, אך בחלק ניכר מהשפות המדוברות במזרח אסיה יש לו שם ייחודי - בהינדי בבנגלית ובגוג'ראטית, למשל, הוא קרוי לאק. יש למספר שם גם בתאית, לאו ווייטנאמית. בהולנדית המספר נקרא ton.

גם ברשימת התחיליות במערכת היחידות הבין-לאומית אין תחילית מיוחדת ל-100,000, אף שיש תחיליות לחזקות קודמות של 10 (דקה, הקטו וקילו), ולחזקה הבאה (מגה).

## מספרים 6-ספרתיים נבחרים (100,001–999,999)
### 100,001 עד 199,999
#### 100,001 עד 109,999
* **100,003** – המספר הראשוני ה־6-ספרתי הקטן ביותר.
* **100,128** – המספר המשולשי ה־6-ספרתי הקטן ביותר, וה־447 בכלל.
* **100,255** – מספר פרידמן.
* **101,101** – מספר קרמייקל הפלינדרומי הקטן ביותר.
* **101,723** – המספר הראשוני הקטן ביותר, שהריבוע שלו הוא מספר פנדיגיטלי, המכיל את כל הספרות מ-0 עד 9.
* **102,564** – המספר הפרסיטי הקטן ביותר
* **103,680** – מספר טוטיאנט גבוה במיוחד
* **103,823** – 473, מספר פרידמן
* **104,723** – המספר הראשוני ה־9,999
* **104,729** – המספר הראשוני ה־10,000
* **104,869** – המספר הראשוני הראשון שמורכב מכל הספרות הלא ראשוניות
* **104,976** – 184
* **105,664** – מספר אור
* **109,376** - מספר אוטומורפי

#### 110,000 עד 119,999
* **110,880** – מספר פריק במיוחד
* **111,111** – יחידה חוזרת
* **113,634** – מספר מוצקין עבור n = 14
* **114,689** – מספר פריק עבור F12
* **115,975** – מספר פעמון
* **116,281** – 3412
* **117,067** – המספר הראשוני הערפדי הראשון
* **117,649** – 76
* **117,800** – מספר אור

#### 120,000 עד 129,999

* **120,284** – מספר קית'
* **120,960** – מספר פריק במיוחד
* **121,393** – מספר פיבונאצ'י
* **124,000** – מספר נביאי האסלאם
* **127,912** – מספר ודרברן-אתרינגטון
* **128,981** – מתחיל רצף של הרווח בין ראשוניים עוקבים עבור 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14
* **129,106** – מספר קית'

#### 130,000 עד 139,999

* **130,321** – 194
* **131,071** – מספר מרסן
* **131,072** – 217
* **131,361** – מספר ליילנד
* **135,137** – מספר מרקוב

#### 140,000 עד 149,999

* **142,129** – 3772, מספר דואודצימלי.
* **142,857** – מספר קפרקר, מספר הרשאד, מספר ציקלי הקטן ביותר בשיטה העשרונית
* **144,000** – מספר בעל משמעות דתית בנצרות
* **147,640** – מספר קית'
* **148,149** – מספר קפרקר

#### 150,000 עד 159,999

* **156,146** – מספר קית'

#### 160,000 עד 169,999

* **160,000** – 204
* **161,051** – 115
* **161,280** – מספר טוטיאנט גבוה במיוחד
* **166,320** – מספר פריק במיוחד
* **167,400** – מספר אור

## במדע ובתרבות
[ממוזער|שטר ייחודי של 100,000 [דולר אמריקאי]]
* גובה של 100,000 מטרים (100 ק"מ) מפני כדור הארץ הוא הגובה שבו מתחילה טיסה בחלל, לפי הגדרת הפדרציה הבין-לאומית לאווירונאוטיקה
* באירית נהוגה ברכה Ceád Mile Fáilte שפירושה "מאה אלף פעם ברוך הבא"

## קישורים חיצוניים

100000
יהודה גרליץ

**אלתר ישראל יהודה גרליץ** (נולד בשנת 1958) הוא עסקן ציבור חרדי, לשעבר ראש מועצת ביתר עילית.

## ביוגרפיה
גרליץ נולד בבני ברק לשולמית ויחיאל-משה גרליץ, מחנך, חסיד נדבורנה. למד בישיבת נדבורנה ובישיבת בית מאיר. שירת בצה"ל כנהג תאג"ד. היה מראשוני המתיישבים בביתר עילית. במשך כחמש עשרה שנה התנדב במד"א כחובש וכנהג אמבולנס וכבאי, והיה מהגרעין הראשון של ארגון הצלה בביתר עילית.

## פעילות ציבורית
בשנת 1996 נבחר לראשות המועצה בביתר עילית כנציג אגודת ישראל. כיהן בתפקידו עד שנת 2001, אז הפסיד בבחירות לנציג דגל התורה יצחק פינדרוס.

לאחר סיום כהונתו בביתר עילית מונה לסגן יו"ר המועצה הדתית בירושלים. בשנת 2008, לאחר בחירת מאיר רובינשטיין לראשות עיריית ביתר עילית, נבחר גרליץ למנכ"ל עיריית ביתר עילית. בשנת 2010 מונה גם לגזבר העירייה.

גרליץ הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים ומורה מוסמך. אחיו הוא הסופר החרדי מרדכי גרליץ.

ב-ה' באייר תשע"ח נפטרה אשתו עדית לאחר מחלה.

## קישורים חיצוניים
* בגובה העיניים - עם יהודה גרליץ

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת ביתר עילית
קטגוריה:ראשי עיריית ביתר עילית
קטגוריה:ראשי עיריות חסידים
קטגוריה:חסידי נדבורנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
כלי ירייה רב-קני

[שמאל|ממוזער|250px|[ריבודקן, תותח רב קני מימי הביניים]]
[שמאל|ממוזער|250px|[M61 וולקן]]
**כלי ירייה רב-קניים** הם סוג של כלי ירייה חם שלהם יותר מקנה אחד. המטרה בהוספת קנים רבים היא הרצון להגדיל את נפח האש (כלומר, את כמות הכדורים הנורים ביחד או את קצב הירי) מבלי להוסיף כלי ירייה נוספים בעלי קנה אחד. בנוסף לכך, כלי הירייה מרובי הקנים אפשרו גם להגדיל את נפח האש שמייצר חייל אחד בזמן הקרב. הגדלת נפח האש שסיפקו כלי ירייה אלו הייתה משמעותית בעיקר בלחימה מול כמות גדולה של לוחמי אויב רגליים ומול מטרות מתמרנות במהירות, כגון פרשי אויב. כלי נשק רב-קניים היו שימושיים בעיקר בתקופה שקדמה להמצאת כלי נשק שהוזנו במחסנית או בשרשרת כדורים. 

רובים ותותחים אלה (כגון תותח ריבודקן) היו מסורבלים לתפעול ולרוב בעלי משקל כבד, שהגביל את השימוש בהם. תותח רב-קני מפורסם הוא "מקלע הגאטלינג", שלתפעולו נדרש לסובב ידית וירה בקצב אש מהיר וקטלני. את מקלע הגאטלינג החליפו מקלעים אוטומטיים אמיתיים דוגמת מקלע מקסים. כיום, נותרו רובים כאלה רק בשירות הציידים בדמות רובים דו-קניים ובמערכות נשק משוכללות דוגמת M61 וולקן שלרוב מורכבות על פלטפורמת לחימה גדולה כגון כלי טיס או רכב קרבי משוריין.

## קישורים חיצוניים

*
נושאת האלומות

"**נושאת האלומות**" (1926) הוא ציור שמן על נייר מאת הצייר הישראלי נחום גוטמן.

הציור מציג אישה ערביה הנושאת על ראשה אלומות חיטה. האישה מתוארת כיחפה. היא לבושה בשמלה כחולה שתחתיה מכנס לבן בסגנון מזרחי. לצדה של האישה מתואר כד גדול העשוי חימר ומאחוריה מתוארים מעין ערימות של חיטה או קש, החוסמים את שדה הראייה של הצופה.

סגנון התיאור של הדמות דומה לתיאור בציור "מנוחת צהריים" (1926). הדמות מתוארת ככבדה, וקווי המתאר המעוגלים של גופה מאזכרים קווי מתאר אחרים בקומפוזיציה. בנוסף, התיאור מכיל מאפיינים המדגישים את הדמות כבעלת מיניות מודגשת. הדבר בולט בחמוקים המודגשים של הדמות ובשימוש בכד, המהווה סמל איקונוגרפי למיניות נשית ביצירות אמנות רבות בתולדות האמנות. יגאל צלמונה טען כי תיאור זה מאזכר תיאורים ספרותיים של נשים לא-יהודיות מן הספרות העברית של התקופה. בייחוד מציין צלמונה את סיפורו של ש. בן-ציון (אביו של גוטמן) "נפש רצוצה" ואת סיפורו של יוסף חיים ברנר "בין מים למים" (1910).

על פי יגאל צלמונה ציור זה והציור "לפני הסער" (1926) מהווים מעין שני חלקים של דיפטיך, בהציגם "דימוי כפול של גבריות ונשיות" מזרחית. החל משנת 2010 מוצגים שני הציורים בתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל.

באוסף מוזיאון נחום גוטמן לאמנות מצוי רישום הכנה לציור זה.
## קישורים חיצוניים
* "נושאת האלומות" באתר מוזיאון ישראל
* פנינה בר עוזרמן, נחום גוטמן, נושאת האלומה, 1926, שמן על קרטון, עמ' 21-19, אתר עמלנט

## הערות שוליים

קטגוריה:נחום גוטמן: ציורים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
באנפילד (כדורגל)

**קלוב אתלטיקו באנפילד** (בספרדית: **Club Atlético Banfield**) הוא מועדון ספורט ארגנטינאי מהעיר באנפילד שבפרובינציית בואנוס איירס. עיקר פעילותו של המועדון היא כדורגל. נכון ל-2014 באנפילד משחקת בליגת העל הארגנטינאית. המועדון עוסק גם בסוגי ספורט אחרים כגון הוקי שדה, התעמלות, אמנות לחימה, גלגיליות, כדורעף וטניס.

המועדון נוסד ב-21 בינואר 1896 על ידי תושבים מקומיים ממוצא בריטי (הרוב אנגלי, ומיעוט של אירים וסקוטים). קבוצת הכדורגל הבכירה של המועדון זכתה באליפות היחידה בתולדותיה באפרטורה 2009, וסיימה פעמיים במקום השני, בשנים 1951 ו-2005. הקבוצה השתתפה כמה פעמים בגביע הליברטדורס ובגביע סודאמריקנה, אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.

היריבה המרכזית של באנפילד היא לנוס, והמפגש ביניהן מכונה "אל קלאסיקו דל סור", הקלאסיקו של הדרום (דרום בואנוס איירס רבתי).

ביוני 2012, באנפילד ירדה לליגת המשנה הארגנטינאית. בסוף 2013/14, באנפילד העפילה חזרה לליגת העל.

## שיאים
* עונות בליגת העל: 44
* **הניצחונות הגבוהים ביותר:**
** בליגת העל הארגנטינאית: 13-1 על "פורטו קומרסיאל" (6 באוקטובר 1974) (הניצחון הכי גבוה בכל הזמנים בליגת העל)
** בליגת המשנה הארגנטינאית: 8-0 על "אול בויס" (1962)
** בטורנירים בינלאומיים: 4-1 על "אל נסיונל" (27 בפברואר 2007)
* **ההפסדים הגבוהים ביותר:**
** בליגת העל הארגנטינאית: 1-8 לאסטודיאנטס לה פלאטה (1 ביוני 1947)
** בליגת המשנה הארגנטינאית: 0-6 לארחנטינו דה רוסאריו (1945)
** בטורנירים בינלאומיים: 0-4 לקלוב אמריקה (7 במרץ 2007)
*המקום הגבוה ביותר בליגה: מקום 1 באפרטורה 2009
*המקום הנמוך ביותר בליגה: מקום 19
*מלך השערים: גוסטאבו אלבלה (71 שערים) (1945-51, 1954)
*שיאן ההופעות: חבייר סנגינטי (423 משחקים) (1993-2008)

## שחקנים בולטים
*חבייר זאנטי
*חוליו קרוס
*חאמס רודריגס
*מאורו קאמורנזי
*רוברטו קולאוטי
*רודריגו פלאסיו
*דאריו סביטאניץ'
*גבריאל פאלטה
*ג'ונתן מאידנה

## תארים
* **[[ליגת העל הארגנטינאית]]: 1**
**אפרטורה 2009
* **[[כדורגל בארגנטינה#גביעים לאומיים בעבר ובהווה|גביע לאומי - קופה דה אונור "מוניסיפלידד דה לה סיודד דה בואנוס איירס"]]: 1**
**1920
* **[[ליגת המשנה הארגנטינאית|פרימרה B נסיונל]]: 3**
**1992-93, 2000-01, 2013-14
* **פרימרה B: 7**
**1899, 1900, 1919, 1939, 1946, 1962, 1973
* **פרימרה C: 2**
**1908, 1912

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הקבוצה

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: ספורט
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
חגיגות (נוקטורן)

**חגיגות** הוא שמו של הנוקטורן השני משלושת הנוקטורנים המפורסמים של המלחין הצרפתי קלוד דביסי.

ביצירה זו, לעומת יצירות אחרות של דביסי (כמו הפרלוד ל"אחר הצהריים של פאון") יש משקל המשתנה לעיתים.
אפשר לשמוע בנוקטורן עיסוק במשחקי האור והחושך בלילה. הנושאים בנוקטורן הם ריקוד ותהלוכה, נושאים שהמקצב חשוב בהם.
דביסי מחליש ביצירה זו את הטונאליות על ידי שימוש תכוף במודוסים. היצירה לא מתקדמת בעזרת משיכה טונאלית אלא באמצעות מעברים של הנושאים בין כלי התזמורת.

## אינסטרומנטציה
היצירה כתובה לתזמורת המורכבת משלושה חלילים, שני אבובים, קרן אנגלית, שני קלרינטים בסי במול, שלושה בסונים, ארבע קרנות בפה, שלוש חצוצרות בפה, שלושה טרומבונים, טובה, טימפני, מצילתיים, תוף סנר, שני נבלים וכלי מיתר.

## קישורים חיצוניים

* שמיעת הנוקטורן באתר יוטיוב.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
ג'ובאני מסה

**ג'ובאני מסה** (באיטלקית: **Giovanni Messe**; 10 בדצמבר 1883, מזנה, ממלכת איטליה – 18 בדצמבר 1968, רומא, איטליה), היה פוליטיקאי ומרשל איטלקי, מפקד דיוויזיה, קורפוס וארמייה בחיל הרגלים, אשר לחם במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, מלחמת איטליה–יוון ובמלחמת העולם השנייה.

## תחילת הקריירה
ב-1901 החל מסה בקריירה הצבאית שלו. הוא לחם במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ובמלחמת העולם הראשונה במסגרתה הצטיין בתפקודו ובעקבותיה מונה לעוזרו האישי של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. ב-1935 הועלה לדרגת קולונל ובהמשך פיקד על חטיבה ממוכנת במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה.

## מלחמת העולם השנייה
באפריל 1939 לאחר כיבוש אלבניה בידי האיטלקים מונה מסה למושל הצבאי האיטלקי במדינה. במהלך מלחמת איטליה–יוון, פיקד מסה על גיס אשר נחל הצלחות מסוימות בראשית המלחמה. בהמשך נסוג הגייס שלו מפני התקפות הנגד של הצבא היווני וביסס קווי הגנה בתוך אלבניה עצמה. באפריל 1941 הצטרפה גרמניה הנאצית למערכה וממלכת יוון נכנעה.

מסה מונה למפקד הגיס האיטלקי שנשלח לסייע לגרמנים במבצע ברברוסה, במסגרתו תקפו הכוחות המשולבים את הצבא האדום ופלשו לשטחי ברית המועצות. הגיס האיטלקי הורכב מיחידות רגלים ממוכנות ויחידות פרשים. הוא הרבה למתוח ביקורת על היעדר מוכנות הכוחות האיטלקים ללוחמה בתנאי מזג האוויר בחזית ולבסוף הוחלף באיטלו גריבולדי בהתאם להחלטתו של בניטו מוסוליני.

בשלהי 1943 מונה מסה למפקד ארמיית השריון אפריקה אשר שמה שונה בהמשך לארמייה הראשונה של הצבא האיטלקי. אף על פי שיכולתו הפיקודית הצליחה להביא להאטת התקדמות בעלות הברית, כוחותיו לא יכלו לבולמם. ב-12 במאי 1943 הועלה לדרגת מרשל איטליה ולמחרת היום, לאחר קריסת ארמיית הפאנצר החמישית, נכבשה תוניס, הארמייה האיטלקית הראשונה כותרה ומסה נכנע לכוחות בעלות הברית.

לאחר כניעת איטליה לבעלות הברית מונה מסה למפקד הארמייה הדרומית של הצבא האיטלקי, אשר לחמה לצד בעלות הברית, הורכבה מחיילים וקצינים מלוכנים וצוידה בנשק אמריקני. ב-1947 פרש מסה משירות פעיל בצבא האיטלקי. הוא כתב ספר על הקרבות בתוניסיה ובין 1953 ל-1955 כיהן כסנטור. הוא הלך לעולמו ב-1968 ברומא והוא בן 85 שנים.

## קישורים חיצוניים

* ג'ובאני מסה - תקציר ביוגרפי, באתר comandosupremo.com 
* 

קטגוריה:מרשלים איטלקים
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:מפקדי ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המושלים הכלליים של לוב האיטלקית
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1883
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968
סופת קרח

[שמאל|ממוזער|250px|הרס של קווי [חשמל כחלק מנזקי סופות קרח]]
[שמאל|ממוזער|250px|הצטברות של קרח על ענף לאחר סופת קרח ב[ניו המפשייר, ארצות הברית]]
**סופת קרח** היא תופעת טבע וסוג של סערת חורף המאופיינת ב. סופת קרח נוצרת כאשר שלג יורד דרך שכבה של אוויר חם, ונמס לטיפות גשם, אך הטיפות מתקררות מאוד בעוברן דרך שכבה נמוכה יותר של אוויר קר. הטיפות קופאות רק בעת הנחיתה על משטחים קרים, כמו דשא, עצים, כבישים או כבלים, ובכך יוצרות .

## השפעות סופת קרח
הגשם הקופא הנוצר מסופת הקרח מכסה הכל ב שקוף והומוגני. קרח זה מכסה את הכבישים והופך אותם לחלקלקים ומסוכנים לנהיגה, דבר שעלול לגרום לתאונות דרכים קשות ותאונות מרובות רכבים. הולכי רגל מושפעים מהסופות, כיוון שהמדרכות והמדרגות עלולות להיות חלקלקות, דבר המהווה סכנה להחלקה ונפילה.

ענפי עצים או אפילו עצים שלמים יכולים להישבר עקב משקל הקרח, ובנפילתם לחסום כבישים, ולהרוס קווי טלפון וחשמל. משקל הקרח יכול להביא גם לקריסת גגות של מבנים. כתוצאה, תושבי האזור עלולים להישאר ללא חשמל מספר ימים.

הפסקת חשמל ממושכת מקשה על שמירת חום הבית, ויכולה להביא להיפותרמיה. בנוסף, יש סכנה להרעלת פחמן חד-חמצני במהלך סופות קרח, עקב השימוש בשיטות חימום ובישול חלופיות במהלך הפסקות חשמל ממושכות. מחוללי גז, פחם, גז פרופאן ותנורי נפט, גורמים להרעלת פחמן חד-חמצני כשהם מופעלים במקומות סגורים. פחמן חד-חמצני נוצר כאשר מכשיר שורף דלק במקום ללא נוכחות מספקת של חמצן, כגון, מרתפים ומקומות מקורים אחרים. הרעלת פחמן חד-חמצני ברמה נמוכה גורמת לתסמינים כגון בחילות, סחרחורות, עייפות, כאב ראש, והרעלה חריפה יותר עלולה להביא לאיבוד ההכרה, אי ספיקת לב, ומוות.

## קישורים חיצוניים

*סופת קרח 
*תמונות של סופות קרח

## הערות שוליים

קטגוריה:קרח
קטגוריה:משקעים
תיקון DNA

**תיקון [[DNA]]** הוא תהליך המתבצע בתאיהם של אורגניזמים שונים במטרה לתקן נזקים שנגרמו לחומר התורשתי ועלולים לגרום למוטציות ואף לסרטן. מנגנוני התיקון הם מנגנונים של חלבון אחד או יותר המזהים ומתקנים נזקים אלו. מחלות תורשתיות מסוימות נגרמות ממוטציה הפוגעת במנגנוני תיקון אלה.

## נזקי DNA
במהלך הזמן נחשף כל אורגניזם לגורמים אשר עלולים לגרום נזקים שונים ל-DNA שלו. הגורמים יכולים להיות פנימיים, כגון רדיקלים חופשיים וטעויות של DNA פולימראז, או חיצוניים כגון חומרים מיטוגניים וקרינה מייננת. הנזקים עלולים להיות שברים חד-גדיליים או דו-גדיליים בגדילי ה-DNA, דימרים של נוקלאוטידים (לרוב טימידינים או, פחות מכך, ציטוזינים),
החסרת נוקלאוטיד, או שינוי כימי בנוקלאוטיד. שינויים אלה עשויים לגרור מספר בעיות בתא, החל מיצירת חלבונים מוטנטיים וכלה בבעיות בהכפלת ה-DNA בתהליך התחלקות התא.

## מנגנוני תיקון
מנגנוני התיקון יכולים לעשות שימוש בחלבון יחיד, כמו ה-PRE, אנזים הפוטוריאקציה בחיידקים, המפרק דימרים של נוקלאוטידים באמצעות אנרגיית האור והאנזים אינסרטאז המכניס בסיס במקום בו יש פער; ויכולים להיות מורכבים ממספר רב של חלבונים הפועלים באינטראקציה אחד עם השני. ככלל, ברוב המערכות חייב להיות מנגנון זיהוי הנזק, לצד מנגנוני תיקון, שפעמים רבות חותכים את האזור הפגוע, ומשלימים אותו באמצעות הגדיל המשלים, או, במקרים מיוחדים, באמצעות הכרומוזום ההומולוגי.

מנגנוני התיקון, ככלל, מושרשים מוקדם מאוד באבולוציה, שכן קרינה היוותה בעיה כבר בתקופות ראשית החיים, אך ידועים מנגנונים שונים שפותחו אצל האאוקריוטים, משום שאופן אריזת ה-DNA שלהם שונה.

מנגנוני תיקון מרכזיים הם:
* nucleotide excision repair - NER- מנגנון המחליף מודיפיקציות המפריעות למבנה הדו גדיל ולהכפלה, מקטעים כמו TT דימרים, בכלל הגנום, בדרך כלל מוטציות שנוצרו על ידי UV
* Transcription coupled repair - TCR- מנגנון דומה, מיוחד לגנים פעילים בתא
* Base excision repair - BER- מנגנון להוצאת נוקלאוטיד שיש בו פגם בבסיס החנקני בלבד, או שהבסיס חסר או שהבסיס עבר מדיפיקציה שמונעת את צימוד הבסיסים.
* Mismatch repair - MMR- מנגנון לתיקון טעויות בזוג בסיסים בסמוך לזמן ההכפלה, כשהגדיל המקורי משמש לתיקון על ידי זיהוי מתילציה.
* SOS repair - מנגנון שכפול דנ"א אשר "מדלג" על מקטעים בעייתיים ויוצר שגיאות בשכיחות גבוהה יחסית, כאשר הנזק אינו בר תיקון, אך יש עניין בהכפלה בכל זאת.

חלק מן המנגנונים פעילים כרגיל בתא, וחלקם נכנס לפעולה רק במצבים שבהם זוהה נזק.

במקרים שבהם התא לא הצליח לתקן את הנזקים, עשוי להיווצר תהליך של אפופטוזה, מוות תאי מתוכנן של התא, למניעת מצבים שבהם עודף נזקים ב-DNA מוביל לסרטן.

## ראו גם
* קסרודרמה פיגמנטוזום
* Deinococcus radiodurans
* רדיוביולוגיה
* נזקי DNA בעקבות קרינת UV וקרינת רנטגן

## קישורים חיצוניים

* מרק שילקרוט, נטייה תורשתית לסרטן: הפרעות מולדות ביציבות גנומית
* פירוט על מנגנוני התיקון בכתבתו של איתי נבו, רשת ב, "פרס נובל בכימיה יוענק למגלי מנגנוני התיקון של ה-DNA"
*  

קטגוריה:DNA
קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
קטגוריה:סרטן
משפט מנלאוס

בגאומטריה אוקלידית, **משפט מנלאוס** נותן תנאי הכרחי ומספיק לכך ששלוש נקודות על צלעות משולש או המשכיהן תהיינה מונחות על ישר אחד.
ממוזער|מקרה 1: שתי נקודות על הצלעות ונקודה שלישית בהמשך הצלע השלישית
ממוזער|מקרה 2: כל הנקודות על המשכי הצלעות
המשפט קובע (לפי הסימונים שבשרטוטים בצד שמאל) שהנקודות D,E,F נמצאות על ישר אחד (בשרטוט - הישר הסגול) אם ורק אם מתקיים:
\frac{AF}{FB} \cdot \frac{BD}{DC} \cdot \frac{CE}{EA} = 1
(כאשר היחסים מסומנים על-פי הכיוון).

## הוכחה
נטיל את שלוש הנקודות לישר המאונך לישר DE; נסמן כל נקודה בהיטל באות של הנקודה המקורית עם תג ('). על-פי משפט תאלס, משפט מנלאוס שאנו רוצים להוכיח שקול לקביעה ש-D' ו-F' מתלכדות אם ורק אם: \frac{A'F'}{F'B'} \cdot \frac{B'D'}{D'C'} \cdot \frac{C'D'}{D'A'} = -1. נוסחה זו שקולה ל \frac{A'F'}{F'B'} \cdot \frac{B'D'}{D'A'} = 1, השקולה ל- \frac{A'F'}{F'B'} = \frac{A'D'}{D'B'}. ברור שהשוויון האחרון מתקיים אם ורק אם D',ו-F' מתלכדות.

## ראו גם
* משפט צ'בה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מנלאוס
קטגוריה:משולש
הרוקדים ממירון

"**הרוקדים ממירון"** (1926) הוא ציור מאת הצייר הישראלי ראובן רובין. הציור מציג קבוצה של יהודים דתיים הנושאים ספר תורה על רקע נוף המייצג את הר מירון.

תיאור זה דומה בתכניו לאחד מן ההדפסים מן הסדרה "מבקשי אלוהים", שיצר רובין בשנת 1923. ייתכן כי נושא התיאור קשור לתהלוכת נשיאת ספר התורה המסורתית של משפחת עבו מצפת למירון בל"ג בעומר. היהודים מתוארים במישור הקִדמי של הציור כדבוקה של שמונה אנשים אשר מקיפה רב הנושא ספר התורה. הם לבושים בגד הדומה לקפוטה וחובשים שטריימל - בגדי שבת. לצדם מתוארת עז אפורה ושיחים. בצדם מופיעה דבוקה נוספת של שש נשים יושבות המקיפות אישה האוחזת בתינוק. הן מתוארות בבגדים לבנים-ורדרדים. ברקע מתואר ייצוג של נוף גלילי הכולל שביל ועליו יהודי בלבוש מסורתי אף הוא, רכוב על חמור או פרד, גבעות עם עצי זית ובתי יישוב רחוקים.

על פי דליה מנור, הילולת ל"ג בעומר בשנות ה-20 של המאה ה-20, מתוארת כאירוע אקסטטי, המשלב תפילה וריקוד, והן היו ידועות מאוד בקרב היישוב, כמו גם בקרב ההתיישבות הציונית. ציורו של רובין מציג אידיליה בה השאיפה לגאולה תתבטא במימוש ציוני. 

דוגמה לרעיון זה ניתן למצוא גם בחיבור שעשה חיים באר, בין דמות העז שעל אם הדרך, ובין סיפור "מעשה העז" (1925) מאת שמואל יוסף עגנון. סיפור המתאר קפיצת הדרך מפולין לארץ ישראל.

בשנת 1976 הופיע הציור על בול בסדרת בולים של השרות הבולאי בנושא חגי ישראל.

## לקריאה נוספת
* כרמלה רובין, **בד בבד - בין ציורים לאנשים**, עם עובד, 2016, הפרק "הרוקדים ממירון", עמ' 33–41.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראובן רובין
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
קטגוריה:גברים בציור
טוד מקארתי

**טוד מקארת'י** (באנגלית: **Todd McCarthy**) (נולד ב-16 בפברואר 1950) הוא מבקר קולנוע אמריקאי שכתב במשך 31 שנה במגזין Variety וכיום כותב עבור המגזין The Hollywood Reporter.

## חייו
מקארת'י הוא דמות מוכרת בהוליווד ובתקופתו ב-Variety היה מבקר הקולנוע הבכיר (Chief Film Critic) של המגזין. הוא נשלח מטעם המגזין לפסטיבלי קולנוע רבים, והיווה דמות המזוהה עם המגזין. בביקורות שפרסם על סרט חדש, אותן השתדל לפרסם בסמוך ליציאתו לאקרנים, הוא נהג לכלול התייחסות לפוטנציאל הרווחי של הסרט בקופות הקולנוע, והשתדל לנמק את ביקורתו, באופן שיהווה ביקורת בונה ליוצרי הסרט.

ב-2010 פוטר מהמגזין Variety, יחד עם מבקר התיאטרון הבכיר של המגזין דייוויד רוני, בשל קשיים כלכליים, אף שדובר המגזין הביע תקווה שמקארת'י ורוני ימשיכו לכתוב עבור המגזין כפרילאנסרים. מקארת'י, עם זאת, החליט לעבור למגזין The Hollywood Reporter.

רוג'ר איברט ציין כי פגש את מקארת'י כשעוד היה חדש בעבודתו כמבקר קולנוע בשיקגו סאן טיימס וכשמקארת'י עוד היה נער בתיכון, לאחר ששלח לו מכתב בו ציין כי הוא חובב סרטים והוא היה רוצה לשוחח עמו. הוא פגש את מקארת'י ואת חברו צ'ארלס פלין (Charles Flynn) והתרשם מידיעותיהם המקיפות על סרטי קולנוע; הוא כותב כי "הם ראו את כולם (=כל הסרטים), ערכו ביניהם דיונים על כולם, וכתבו על מחצית מהם".

בשנת 1975 ערכו מקארת'י ופלין את הספר *Kings of the Bs*, אוסף של כתבים וזיכרונות על יוצרי בי מוביז מהעבר וכאלה פעילים. בשנת 2000 חיבר מקארת'י את הספר *Howard Hawks: The Grey Fox of Hollywood*, ביוגרפיה של במאי הקולנוע הווארד הוקס.

בנוסף לפעילותו כמחבר וכמבקר קולנוע, ביים מקארת'י ארבעה סרטים תיעודיים בנושא קולנוע. הראשון בהם הוא "*Visions of Light*" (1992) העוסק בצילום, לאחר מכן ביים את הסרט "*Claudia Jennings*" (1995), על אודות קלאודיה ג'נינגס, דוגמנית מגזין פלייבוי וכוכבת בי מוביז, שנהרגה בתאונת דרכים. בשנת 1999 יצא הסרט "*Forever Hollywood*" על העיר הוליווד וסרטיה, שתוכנן להיות מוקרן על בסיס יומיומי כקבלת פנים למבקרי "הסינמטק האמריקאי" (American Cinematheque) בלוס אנג'לס. בשנת 2007 הוא יצר את "*Man of Cinema: Pierre Rissient*" על דמותו הייחודית של איש הקולנוע פייר ריזיין.

## קישורים חיצוניים

* Roger Ebert, Variety: This thumb's for you, Roger Ebert's Journal, Chicago Sun Times, March 9, 2010
* ביקורות מאת מקארת'י, באתר מגזין Variety
* ספרים מאת מקארת'י, באתר גוגל ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
מחכים לנצח

**מחכים לנצח** (באנגלית: **Waiting For Forever**) הוא קומדיה רומנטית אמריקאית. הסרט יצא לאקרנים ב-4 בפברואר 2011. בסרט מככבים רייצ'ל בילסון וטום סטארידג' וביים אותו ג'יימס קיץ'.

## עלילה
וויל (טום סטארידג') ואמה (רייצ'ל בילסון) היו חברים טובים בילדותם, אך הקשר ביניהם נותק. כשאמה חוזרת לעיר הולדתם עקב מחלת אביה, וויל מספר לזוג שנותן לו טרמפ לעיר הולדתו, איך הוא התאהב באמה ואיך היא הייתה איתו כאשר הוריו מתו. הם מורידים אותו ביוטה. ויל הולך לבקר את ג'ים (סקוט מקלוביץ), אחיו הבנקאי. ג'ים מאמין שלאחיו יש בעיות נפשיות, ולכן הוא אינו רוצה לגור בבית עם אחיו ועם אשתו, בנו ובתו.

אחרי שוויל ראה את אחיו כועס, הוא הולך לשהות אצל חבר ילדות שלו ג'ו, יחד עם אשתו ובנם. הוא אומר להם שהיום או מחר הוא היום שבו הוא יגיד לאמה שהוא אוהב אותה. אמה לא חזרה רק כדי להיות עם אביה, היא מנסה גם להשאיר מאחור את חיי האהבה המסובכים שלה ואת הקריירה כשחקנית טלוויזיה. יש לה יחסים מתוחים עם אמה.

וויל מטפס על בית העץ שבו הוא ואמה נהגו לשחק כילדים והוא עוקב אחריה, כשהיא בדרכה לראות את החבר שלה. במקום לבקר אותו ויל ואמה מבלים את כל היום ביחד, מעלים זכרונות מעברם עד שהיא מתוודה בפניו על חוסר הנאמנות והאנוכיות של החבר שלה, המבקש להתחתן איתה. היא מגלה שוויל עוקב אחריה ברחבי הארץ והיא מבקשת ממנו להבטיח לה שהוא לא יעקוב אחריה יותר. ויל עוזב את העיר.

אמה הולכת לחבר שלה ואומרת לו שהיא הייתה עם ויל, כאשר המשטרה קוראת על גופה חשודה של האיש שאיתו אמה שכבה, הוא טוען שהוא חף מפשע, למרות שהוא זה שהרג אותו, ומאשים את ויל.

ויל נעצר על ידי משטרת התנועה והם מביאים אותו לכלא שממנו ג'ים משחרר אותו. ויל וג'ים נוסעים ביחד לשדה התעופה. ויל מגיע לשדה התעופה יחד עם אחיו, אך הוא בורח לסן פרנסיסקו, ומותיר אחריו כסף כדי לפצות על הערבות שאחיו שילם עבורו.

אמה מזועזעת עם הידיעה על מותו של החבר שלה. היא מקבלת מכתב מוויל והוא כותב לה שהוא לא היה בלוס אנג'לס כאשר החבר שלה נהרג.

אביה של אמה מת. אמה הולכת לדבר עם ג'ו ומספרת לו שהיא מצטערת על מה שעשתה לוויל.

לאחר ההלוויה של אביה של אמה, ג'ים מגיע לבית של אמה והוא נותן לה מכתב מוויל, במכתב כתוב שהוא בסן פרנסיסקו ושהוא מופיע בתור להטוטן.

אמה נוסעת לסן פרנסיסקו כדי לחפש אותו, כשהיא רואה אותו, היא נזכרת איך היה כילד, מחייך ועושה לה להטוטנות. היא נזכרת בכל הזמנים הטובים שהיו להם ומה שהוא עשה בשבילה.

כאשר ויל רואה אותה הוא מפסיק את הלהטוטנות, ניגש אליה בחיבה ושואל אותה אם היא עוקבת אחריו. היא צוחקת והם מתנשקים.

## שחקנים
*רייצ'ל בילסון - אמה
*טום סטארידג' - ויל
*ג'יימי קינג - סוזן דונר
*ניקי בלונסקי - דולורס
*קיי.סי. קלייד - דניס
*בליית' דאנר - מירנדה טוויסט
*רוז ראיין - דורותי
*מת'יו דייוויס - אהרון
*סקוט מקלוביץ - ג'ים דונר
*נלסון פרנקלין - ג'ו
*ריצ'רד גאנט - אלברט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
וראייטי (מגזין)

שמאל|ממוזער|250px|לוגו המגזין
**וראייטי** (באנגלית: **Variety**) הוא כתב עת אמריקאי בנושא בידור שהוקם בניו יורק בשנת 1905 בידי סיים סילברמן (Sime Silverman). עם התפתחות תעשיית הקולנוע נוסד היומון Daily Variety בלוס אנג'לס ב-1933. בשנת 1998 אף נוסד בניו יורק היומון Daily Variety Gotham, שמרחיב לעסוק בעולם הבידור הניו-יורקי. שלושת כתבי העת ממשיכים לפעול מאז יום הקמתם.

במשך כעשרים שנה שימש בתור עורך המגזין הראשי פיטר בארט (Peter Bart), שעבד קודם לכן בסרטי פרמאונט ובניו יורק טיימס. באפריל 2009 עבר בראט לתפקיד "סגן הנשיא והמפקח על העריכה" (vice president and editorial director) ובמקומו מונה לתפקיד העורך הראשי טימותי מ. גריי (Timothy M. Gray), ששימש עורך Daily Variety מאז 2005, ושמשמש עורך המגזין גם כיום.

עם כתביו הבולטים של המגזין נמנה טוד מקארתי, שהפסיק לכתוב במגזין בשנת 2010.

## קישורים חיצוניים

* 

* תולדות המגזין, באתר וראייטי

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
שטיבלך מאה שערים

**שטיבלך מאה שערים** הוא מתחם בתי תפילה מסוג שטיבלאך (מיידיש: חדרים) השוכן בלב השוק בשכונת מאה שערים שבירושלים.

## היסטוריה
המתחם נבנה בשנת תרל"ד (1874) כחלק ממתחם בית הכנסת המרכזי "ישועות יעקב". תחילה שכן במקום תלמוד תורה מאה שערים . כמה שנים לאחר מכן, עם מעבר התלמוד תורה לבניינו הנוכחי, הוסבו החדרים ששימשו אותו לבתי כנסת קטנים, ובמקום החלו להתקיים תפילות לאורך שעות היום והלילה.

בשנת 1991 נבנו השטיבלאך המחודשים. המבנה מצופה אבן ירושלמית, כולל בתוכו מספר חדרי בית כנסת, ונוספו לו מרפסות לבניית סוכה בחג הסוכות, בנוסף לכך גדלה נוחות הגישה אליו, ונבנו בתוכו מדרגות רבות להגעה אל כל קומות בניין השטיבלאך.

כיום מתקיימים במקום מנייני תפילה רבים לאורך רוב שעות היממה, בימות חול, בשבתות ובחגים.

## ראו גם
*בית הכנסת זיכרון משה

קטגוריה:מאה שערים
מאה שערים
מאה שערים
קטגוריה:שטיבלאך
בר מים

ממוזער|250px|בר מים מסוג תמי 4 של חברת שטראוס מים
**בַּר מַיִם** או **מַרְוָן** הוא מתקן חשמלי המשמש לסינון, קירור וחימום מי שתייה ולשימורם בטמפרטורה הרצויה.
יתרונות ברי מים הם אי הצורך בנשיאת בקבוקי מים כבדים כמקובל עם מתקני מים מינרליים וכן חיסכון השימוש בבקבוקי פלסטיק לשמירה על הסביבה.
חברות שונות המוכרות מתקני בר מים מתהדרות בהימצאות מערכות סינון שונות, המנקות לדבריהם את המים מחיידקים וחומרים מזיקים אחרים.

## אופן פעולה
בר המים מחמם או מקרר את המים עד לטמפרטורה שהוגדרה לו במפעל או בידי המשתמש. גופי החימום והקירור, מופעלים על ידי חישנים המודדים את טמפרטורת המים מידי פרק זמן קצוב, במידה והחישנים מזהים שינוי טמפרטורה משמעותי במים, מופעלים שוב גופי החימום והקירור המחזירים את המים לטמפרטורה הרצויה. סידור זה המפעיל אך בעת הצורך את גופי החימום או קירור מאפשר למתקני בר מים להיות חסכוניים ומדויקים יחסית בצריכת החשמל. בשל הרצון להופכם חסכוניים אף יותר, מתקני בר מים רבים מקצינים בטמפרטורה מעט יותר כדי לאפשר פרק זמן גדול יותר בו גוף החימום או קירור לא יפעל.

## מערכות סינון
חברות רבות מציעות ללקוחותיהן טכנולוגיות סינון שונות המאפשרות ניקיון של המים מחידקים בעייתיים וחומרים מזיקים. רופאים רבים מבקרים את השימוש במערכות אלו בטענה כי סטריליזציה מוגזמת של המים עלולה להניח למערכת החיסונית מלפעול ובכך להביא לניוונה . מצדדי קו ביקורת זה טוענים, כי חיוני להביא לחיכוך מתמיד של הגוף עם סיכונים ברמה נמוכה (הקיימים לעיתים במי ברז) כדי להביא ליכולת התמודדות הגוף עם סיכונים ברמה גבוהה יותר. עיקרון זה מתבטא כסדר ברעיון החיסונים מפני מחלות.

ישנן חברות המשתמשות במערכות סינון קנייניות שייחודיות רק למכשירים שלהן, לעומתם קיימים מתקני מים המשתמשים במסנן פחם פעיל אוניברסלי שניתן לקנות בקלות ולהרכיב באופן עצמאי.

## שימושים נפוצים
בר המים נפוץ בעיקר בשימוש ביתי ומשרדי המאפשר הכנת משקאות הדורשים חימום או קירור במהירות ובכמות מספקת. כך מערכת בר מים מודרנית יכולה לספק בשעה כשמונים כוסות מים רותחים ושישים כוסות מים קרים במקביל ואף יותר. לעיתים ניתן למצוא מתקני בר מים שונים באולמות וגני אירועים כחלק מהכיבוד המוגש לאורחים. במקררים חדישים קיימות לעיתים מערכות בר מים מובנות בדלתות המקרר. בר המים עשוי לשמש לעיתים אף כרהיט וחברות רבות מוכרות אותו כחלק מסט כלי מטבח או כחלק מסט מכשירים חשמליים ביתיים.

## מנורה אולטרה סגולה לבר מים
[ממוזער|טקסט=נורת אולטרה סגול לקטילת חיידקים ונגיפים|נורה "פלואורסצנטית" קומפקטית אולטרה סגול לקטילת חיידקים ונגיפים. הנורה זהה באופן פעולתה ל[נורה פלואורסצנטית רגילה וקומפקטית, אך איננה מצופה בציפוי פלואורסצנטי ועשויה קוורץ.]]
חלק מברי המים מכילים נורה אולטרה סגולה. הנורה מטהרת את מי השתייה על ידי הפחתת העומס הבקטריאלי במים, הקרינה האולטרה סגולה באורכי גל קצרים של UV-C, גורמת לקטילה של החיידקים, מונעת את התרבותם ולכן מקטינה את העומס המיקרובילוגי.

## ראו גם
* אוטומציה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי מטבח
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:מי שתייה
באסטיון

ממוזער|250px|איור של באסטיון
**באסטיון** (נקרא גם **מגנן**, באנגלית ובצרפתית: **bastion**) הוא בליטה זוויתית בחומה, הבולטת מחומה ישרה או נמצאת בפינות, כחלק ממערכת ביצורים. בנוסף, חלש הבאסטיון גם על השטח הקרוב לחומה ואפשר למגינים לירות אל עבר לוחמים המסתערים עליה. באסטיון נבדל מצריח בכך שהצריח מתנשא מעל החומה ואילו הבאסטיון הוא מבנה בגובה החומה המהווה חלק ממנה.

הבאסטיון זכה לעדנה בעיקר אחרי המצאת התותח אם כי היה קיים גם בימי הביניים. הבאסטיון אפשר לתותחים לכסות גם את השטח הקרוב לחומה ולא רק את החזית. לשיאו הגיע הבאסטיון במבצרי כוכב (שנקראים גם מבצרי באסטיון) בהם כל החומות הורכבו מבאסטיונים שתוכננו כך שלא יהיו שטחים שהם לא יוכלו לכסות בירי, מבצרים אלה היו נפוצים בעידן הארטילריה המבוססת על אבק השרפה עד המאה ה-19.

בישראל ניתן לראות באסטיונים בחומות עכו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי ביצור
מצעד הסינגלים הבריטי (1960–1969)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים UK Singles Chart שנערכו משנת 1960 עד שנת 1969.

מצעד הסינגלים הבריטי הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה הבריטית, שמתבסס על נתוני מכירות סינגלים ומתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית.

## שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשנות ה-60
&#160;&#160;♪&#160; – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה באותה השנה
&#160;&#160;♫&#160; – הסינגל הנמכר ביותר בבריטניה בשנות ה-60

[ממוזער|200px|שמאל|להקת [הביטלס הצליחה להביא את המספר הרב ביותר של הלהיטים למקום הראשון במצעד הבריטי במהלך השנים 1960 עד 1969 (17 שירים). הסינגל של הביטלס "She Loves You" היה הסינגל הנמכר ביותר של העשור.]]
[ממוזער|200px|שמאל|הזמר האמריקני [אלביס פרסלי הביא 11 להיטים למקום הראשון במצעד הבריטי במהלך השנים 1960 עד 1969.]]
[שמאל|ממוזער|200px|זמר הפופ הבריטי [קליף ריצ'רד הביא 7 להיטים למקום הראשון במצעד הבריטי במהלך השנים 1960 עד 1969.]]

## נתונים סטטיסטיים

## ראו גם
* בילבורד הוט 100 (1958–1969)

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-1960
דיאן קנון

**דיאן קנון** (באנגלית: **Dyan Cannon**; נולדה ב-4 בינואר 1937) היא שחקנית קולנוע, תסריטאית, מפיקה ובמאית אמריקאית יהודייה מומרת, זוכת פרס גלובוס הזהב. הייתה מועמדת לשלושה פרסי אוסקר על הופעותייה בסרטים "בוב וקרול וטד ואליס" ו"השמיים יכולים לחכות" ועל סרטה הקצר "מספר אחד".

## ביוגרפיה
נולדה בשם **סמיל דיאן פריזן** (**Samille Diane Friesen**) בעיר טקומה שבמדינת וושינגטון לקלייר לבית פורטנוי ולבן פריזן. אמה הייתה יהודייה שהיגרה מרוסיה ואביה היה נוצרי בפטיסטי. היא חונכה כיהודייה.
בשנת 1965 התחתנה קנון עם השחקן הבריטי מועמד שני פרסי אוסקר קרי גרנט שהיה מבוגר ממנה ב-33 שנה. משלוש שנות נישואיהם נולדה ב-1966 השחקנית ג'ניפר גרנט.
בשנת 1985 נישאה לבעלה השני המפיק סטנלי פימברג, ממנו התגרשה לאחר שש שנים.

קנון התנצרה והיום היא מחשיבה את עצמה כנוצרית אדוקה.

### קריירת קולנוע
קנון התפרסמה לראשונה ב-1969 בדרמה הקומית "בוב וקרול וטד ואליס" בדמותה של אליס הנדרסון אשתו של טד (אליוט גולד), הועמדה על התפקיד לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולשני פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות פריצת השנה והשחקנית הקומית הטובה ביותר.
שיחקה לאחר מכן בסרטו של סידני לומט "קלטות אנדרסון" בתור אינגריד חברתו של האסיר המשוחרר ג'ון "דיוק" אנדרסון (שון קונרי) ובסרט השישי בסדרת סרטי "הפנתר הוורוד" של בלייק אדוארדס.

ב-1976 הועמדה קנון כתסריטאית, במאית ועורכת לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר על סרטה "מספר אחד".
בשנת 1978 זכתה קנון בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס סאטורן על הופעתה בפנטזיה הקומית של וורן בייטי "השמיים יכולים לחכות" בתור ג'וליה אשתו הבוגדנית של המיליונר לאו פרנסוורת'.
קנון הייתה הפייבוריטית לזכייה בפרס האוסקר על התפקיד, אך הפסידה בסופו של דבר למגי סמית'.

בשנות ה-80 התפרסמה לצידו של אל פצ'ינו בקומדיה "אותור! אותור!" בתור השחקנית אליס דטרויט ובדרמה "הדרך חזרה" בתור אשתו של הזמר באק בונהאם.
ב-1992 שיחקה לצד קריס קריסטופרסון ב "חג המולד בקונטיקט", גרסה טלוויזיוניתשל קומדיה רומנטית באותו שם מ-1945
ב-1997 הופיעה לצידם של ג'ק למון ווולטר מתאו בקומדיה "קומדיה בלב הים".
קנון השתתפה ב-17 פרקים בסדרה "אלי מקביל" בתפקיד השופטת ג'ניפר קון.
ב-2003 שיחקה בקומדיית הפשע "קנגורו ג'ק" בתור אנה אמו של מעצב השיער צ'ארלי קארבון (ג'רי אוקונל).

## פילמוגרפיה
* בוב וקרול וטד ואליס (1969)
* נשות הדוקטור (1971)
* קלטות אנדרסון (1971)
* מכונת האהבה (1971)
* חברים כל כך טובים (1971)
* שיימוס (1973)
* מי רצח את שילה (1973)
* ילד תחת עלה (1974)
* השמיים יכולים לחכות (1978)
* נקמת הפנתר הוורוד (1978)
* הדרך חזרה (1980)
* מחוף לחוף (1980)
* מלכודת מוות (1982)
* אותור! אותור! (1982)
* אדון המשחק (1984)
* מהומה במועדון 2 (1988)
* סוף התמימות (1990)
* הרפתקאותיו של מלפפון חמוץ (1993)
* אלי ואני (1997)
* הבלש בעל רגלי הקטיפה (1997)
* 8 ראשים בתיק (1997)
* קומדיה בלב הים (1997)
* קנגורו ג'ק (2003)
* מועדון החוף בוינטון (2005)

### טלוויזיה
* *Beverly Hills Family Robinson* (1997) - סרט טלוויזיה של ABC
* אלי מקביל (2000-1997)
* שלוש אחיות (2001–2002)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית משנה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:יהודים מומרים אמריקאים
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937