open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זכי נאסיף

**זכי נאסיף** (בערבית: **زكي ناصيف**; 4 ביולי 1916 – 10 במרץ 2004) היה זמר ומלחין לבנוני. הוא נחשב לאחד המלחינים הלבנונים הבולטים מהדור הראשון של המוזיקאים שליוו את עלייתו של רדיו לבנון בשנות ה-40 של המאה ה-20, ויצירותיו נותרו בעלות השפעה רבה על המוזיקה הפופולרית הלבנונית. הוא הלחין וביצע יותר מ-500 שירים, שירים שביצע בעצמו או בקולותיהם של זמרים אחרים.

## ביוגרפיה
הוא נולד במשגרה, העיר הגדולה ביותר במערב בקעת הלבנון בשנת 1916 למשפחה נוצרית. בגיל 6 עזב עם משפחתו לביירות, שם נחשף למוזיקה בבית הוריו שהחזיקו בביתם גרמופון ותקליטים. מגיל צעיר עסק בשירה ובמוזיקה עממית. בגיל 14 החל לנגן בעוד והושפע משירתם של עבד אל וואהב ואום כולתום.

זכי נאסיף החל ללמוד מוזיקה ב-1936 באוניברסיטה האמריקאית בביירות, הצטרף לצוות רדיו אוריינט בתקופת המנדט הצרפתי, ותרם להשקת פסטיבל בעלבק הבינלאומי.

זכי נאסיף, תאופיק אל-באשה, אסי (1923-1986) ומנסור רחבאני (1923–2009) ופילמון ווהבה. היו בין המרכיבים המובילים של מוזיקה זו. הם, מלבד וובה ויחד עם עבד אל גאני צ'אבן (1925-1977) הקימו גם חמישייה שנקראה בשם "ליגת החמישה". החמישייה עוצבה על פי דגם חוג המלחינים הרוסי החמישה (1856-1870) שמטרתו הייתה לקדם מודרניזם מוזיקלי לצד הגברת הזהות המוזיקלית המקומית. מוקדי הפעולה שלהם היו תחילה רדיו המזרח הקרוב (1953–1956) ורדיו לבנון בביירות, ולאחר מכן פסטיבל בעלבק. מטרתם הייתה להתנתק מהשירה הפופולרית ולנסות לגלות סגנון שירה מקומי המושפע מהפולקלור והמסורת הלבנוניים. הם תרמו לאספקת חומר מוזיקלי לרדיו אוריינט ולרדיו לבנון בשנות ה-50.

במהלך חייו הארוכים, נאסיף הלחין מוזיקה לשירים של פיירוז, סבאח, ודיע א-סאפי, מאג'דה א-רומי ואחרים. הוא גם ביצע באופן אישי שירים מיצירותיו ולימד בקונסרבטוריון הלאומי הלבנוני.

## סגנונו
נאסיף לא השתייך לאסכולת המוזיקה של האחים רחבאני, אשר שילבה מוזיקה מערבית וקלאסית עם פולקלור לבנוני וסגנונות מסורתיים ישנים. במקום זאת, הוא שימר את החומר הישן אך הפיח בו רוח חדשה, תוך שהוא משלב אותו עם מסורות הכפר הלבנוני.
## מעבודותיו
אחד משיריו הידועים ביותר לקהל הלבנוני הוא راجع راجع يتعمر (עוד תשובי להיבנות) המכוון למולדתו לבנון. את השיר הוא חיבר ושר במהלך מלחמת האזרחים בלבנון. בשנת 1994 הוא הלחין אלבום מלא עבור פיירוז בשם "פיירוז שרה את זאכי נאסיף".

## מותו

זכי נאסיף נפטר בביירות ב-10 במרץ 2004, לאחר התקף לב בגיל 87. הותיר אחריו מורשת מוזיקלית עשירה ותוססת המורכבת מכ-1,100 שירים וקטעי מוזיקה השייכים לז'אנרים וסגנונות שונים. ניתן לראות בו את מייסד אסכולה לבנונית ערבית חדשה ללחנים, ייחודית בז'אנר המשלב מילים, מוזיקה, תזמור וריקוד.

## קישורים חיצוניים
* 

*ראיון עם זכי נאסיף במגזין Prestige, 3 באוגוסט 1993

*על זכי נאסיף מאתר האוניברסיטה האמריקאית בביירות

קטגוריה:זמרים לבנונים
קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-2004
מיומנו של ישראלי שפוי

**מיומנו של ישראלי שפוי** הוא מופע יחיד סאטירי המבוסס על הספר "תוגת הישראליות" מאת דורון רוזנבלום, ועובד לבמה על ידי יוסי בנאי ובכיכובו.

המופע ממוסגר בתור תרגיל טיפולי בהצעתו של הפסיכולוג של בנאי לאחר שלקה ב"תוגת הישראליות", בטענה שייטב לו אילו ידבר על הפחדים והחששות שלו. בנאי מגולל בפני הקהל את דעותיו על אירועי השעה וכן משתף אותם בסיפורים מחייו, המייצגים אמירות סאטיריות על החברה והמצב הישראלי.

המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון בית ליסין ב-7 בדצמבר 2001, בעת האינתיפאדה השנייה, ואף מתייחס אליה במוצהר. שנה לאחר מכן, המחזה תועד על ידי טלעד ושודר בערוץ 2.

## חלקי המופע

# **המחלה -** מבוא למופע, בו בנאי מסביר לקהל כי הוא מעלה את המופע בעצת הפסיכולוג שלו. הוא מתאר כיצד הוא סבל מתסמינים משונים במשך שנים רבות, עד שאובחן סופית ב"תוגת הישראליות - אהבת מולדת בלתי רציונלית ומזוכיזם פרמננטי", ולמרות זאת הוא מתעקש לקרוא לעצמו "ישראלי שפוי".
# **שלום בר קיימא -** בנאי מונה ערים ויישובים שלדעתו הם חסרי חשיבות ומוכן לוותר עליהם תמורת "שלום בר קיימא", אך מהר מאוד הוא מוצא עצמו מוותר על עוד ועוד שטחים, עד לרמת הרחוב והבניין. בסופו של דבר בנאי נכנע ומוותר על כל המדינה, חוץ מעל הנסיעות לחו"ל והדיוטי פרי.
# **ההתבטאות -** מערכון המבקר את התקשורת בעזרת אמרה אומללה של סגן שר נידח שאמר ש"לא ייתכן שיסתמו לו את הפה כמו במשטר הנאצי". בנאי מתאר כיצד האמרה חוזרת על עצמה בכל מדיום תקשורתי, שעה אחר שעה, עד שסגן השר מתנצל וכולם מחכים "להתבטאות של מחר".
# **סופר-פארם -** בנאי מגולל את חווית הקנייה המייאשת שלו בסניף "סופר-פארם". כל שרצה היה לקנות אקמול פשוט, אך במהרה דעתו מוסחת על ידי מגוון המוצרים החדישים, מבצעי מועדון וצוות אדיש, שרק רוצה שיקנה שמנים וסבונים.
# **שדרוגים -** מערכון המבקר את השבחים המוגזמים המוערפים על אנשים שעשו את המינימום הנדרש מהם, ועל ה"שדרוגים" שנותנים לעצמם בעלי מקצוע ללא סיבה הגיונית, ובלי התקדמות אמיתית.
# **מסעדת "קיקיאקי" -** בנאי מספר כיצד ניסה לברוח מעט מהמצב על ידי אכילה במסעדה אופנתית חדשה בתל אביב, ונתקל במקום זאת בתנאים הזויים ובשאלות חוזרות ונשנות על פיגועים מעובדי המסעדה.
# **תנו לצה"ל לנצח -** בנאי מתאר שיחה שערך עם חברו קרופניק, בה החבר הביע את תסכולו מכך שצה"ל לא המשיך וכבש את מדינות ערב במלחמת ששת הימים. קרופניק מזלזל בכוחן של מדינות העולם ומתאר איך ישראל הייתה כובשת את העולם כולו אילו היו "נותנים לצה"ל לנצח".
# **חלום שוודי -** בנאי מספר שחלם על חיים חלופיים, בהם הוא שוודי יפה תואר שעובד באו"ם. אט אט הוא מגלה שהחיים בשוודיה חסרי חשיבות, ריגושים או טעם, ומייחל לחזור חזרה לחייו בארץ.
# **שש בערב -** סצנת הסיום הדרמטית של המופע. בנאי מתענג על שעת הערב המוקדמת, ומתאר בפיוטיות כיצד היא השעה היחידה ביום בה קיימים שקט ושגרה, "כאילו יש חיים ישראלים נורמלים". בנאי מאיץ בקהל לאחוז ולהתענג על השעה הזו כמה שיותר, כי "כבר בשעה שבע, אנחנו עלולים להתגעגע אליה מאוד".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: סאטירה
קטגוריה:מחזות סאטיריים
קטגוריה:יוסי בנאי
הכבש השישה עשר ושירים שלנו גם

**הכבש השישה עשר ושירים שלנו גם** הוא סיבוב הופעות משותף של משתתפי אלבום שירי הילדים הכבש השישה עשר דויד ברוזה, גידי גוב, יהודית רביץ ויוני רכטר, אשר החל ב-21 בינואר 2025 בהיכל התרבות, תל אביב ועתיד להסתיים ב-29 באפריל 2026 באותו מיקום.

## רקע
ב-30 באוקטובר 2024, כשנה וחצי לאחר פטירתו מחבר ספר הילדים הכבש השישה עשר יהונתן גפן, נודע כי ברוזה, גוב, רביץ ורכטר בעיצומן של חזרות לרגל מופע איחוד, לאחר שלא שיתפו פעולה מאז הקלטות האלבום משנת 1978. הודעה זו בישרה רשמית את חזרתה של רביץ לבמה, לאחר שזו נעדרה ממנה במשך כ-9 שנים. בנוסף, נודע כי במופע ישודרו קטעים מוקלטים מראש בהשתתפותו של גפן.

כשבועיים לאחר מכן, הכריזו הארבעה על חמישה מופעים ראשונים בתל אביב וירושלים. הכרטיסים למופע אזלו תוך 16 דקות בלבד, והפקת המופע הבטיחה כי תכריז על הופעות נוספות עוד באותו היום. כעבור 20 דקות ממועד ההכרזה על 5 הופעות נוספות בתל אביב וחיפה, אזלו הכרטיסים גם למופעים הללו. כעבור שבועיים נוספים, נפתחה מכירה ל-5 הופעות חדשות בתל אביב, אשר גם לה אזלו הכרטיסים תוך דקות ספורות. חודשיים לאחר מכן, הודיעה הפקת המופע על 6 הופעות בקיסריה, אשר גם להן אזל המלאי תוך 48 דקות בלבד. כעבור חודש, פורסמו 4 מופעים בירושלים, באר שבע ורעננה, אשר מכירתם הסתיימה באותו היום. לאור הביקוש, נפתחו שלושה מופעים נוספים באותן ערים. באפריל נפתחה מכירת כרטיסים ל-6 הופעות נוספות בתל אביב, אשר גם להן אזל מלאי הכרטיסים במהירות.

בעקבות מבצע עם כלביא, נדחו צמד ההופעות שהיו אמורות להתקיים ב-26 ו-28 ביוני באמפיפארק באר שבע ל-23 וה-24 ביולי. בתום המבצע, הוכרזו 3 הופעות חדשות בראשון לציון, וכמעט כל הכרטיסים שיועדו למכירה נמכרו מבעוד מועד. באוגוסט הוכרזו 3 הופעות בקיסריה, וחודש לאחר מכן הוכרז חלק נוסף של סיבוב ההופעות, אשר כלל 3 הופעות בתל אביב שעתידות להתקיים בחודש נובמבר.

באוקטובר ודצמבר 2025 הוכרזו מופעים עתידיים לשנת 2026, אשר יתקיימו בתל אביב וירושלים. הופעות אלה עתידות להיות האחרונות במסגרת סיבוב ההופעות.

## ביקורת
טרם תחילת סיבוב ההופעות, נמתחה ביקורת סביב מחירי הכרטיסים, כאשר אלה נעו בין 230 ל-400 ש"ח. ההתנפלויות לקראת מכירות הכרטיסים הושוו לסערה שיצר סיבוב הופעות האיחוד של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית אואזיס מוקדם יותר באותה שנה.

סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה וביקורות חיוביות.

## פרסים והוקרה
* סיבוב ההופעות זכה בפרס הופעת השנה של אקו 99FM לשנת תשפ"ה.

## רשימת שירים
להלן רשימת שירים מתוך הופעה שהתקיימה במסגרת הסיבוב.

## ההופעות

## משתתפים
### הכבש השישה עשר
* דויד ברוזה – זמרה, גיטרה
* גידי גוב – זמרה
* יהודית רביץ – זמרה, גיטרה
* יוני רכטר – זמרה, פסנתר

### משתתפים נוספים
* רון אלמוג – תופים
* אלון נדל – גיטרה בס
* ניצן בר – גיטרה
* אייל הלר – גיטרה
* אלעד עדר – קלידים, הפקה
* ג'וקה פרפיניאן – כלי הקשה
* יובל פלג – חצוצרה
* עופר פלד – חליל, סקסופון, קלרינט
* עודד מאיר – טרומבון
* יהונתן גפן – ספוקן וורד (הוקלט מראש)

## הערות שוליים

קטגוריה:סיבובי הופעות בישראל
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2025
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2026
הכוחות המזוינים של סיישל

ממוזער|כלי שיט של משמר החופים של סיישל
**הכוחות המזוינים של סיישל** (מוקרים גם כ-"**כוחות ההגנה העממיים של סיישל**"; צרפתית: **Force de défense populaire des Seychelles**; קריאולית – סיישלית: **Lafors Defans Pep Sesel**) הם הארגון הצבאי במדינת האיים סיישל. עיקר תפקידם הוא: הגנה הריבנות וביטחון המדיה, שמירת ההסדר האזרחי ובעת הצורך מתן סיוע, והגנה על נשיא סיישל.

בסיישל אין גיוס חובה והשירות הצבאי הוא מקצועי. והוא מן הצבאות הקטנים באפריקה ובעולם בכלל.
## היסטוריה
נקודות ציון היסטוריות:
* 1977 – כשנה לאחר שסיישל מקבלת עצמאות מתבצעת בה הפיכה שלאחריה מוקם שלטון צוייליסטית חד מפלגתי, והוא מיסד את כוחות ההגנה העממיים של סיישל.
* 1979 – לנשים הותר הגשת מועמדות למשרות צבאיות.
* 25 בנובמבר 1981 – הכוחות המזוינים של סיישל מתמודדים עם ניסיון הפיכה (אנ') המבוצע בידי שכירי חרב שנשלחו מטעם דרום אפריקה. ניסיון זה נכשל ואותו תאריך נחגג מדי שנה כיום הכוחות המזוינים הלאומי.
* 1985 – הוקם חיל האוויר על בסיס אגף האוויר שהוקם ב-1978 ונסגר.
* 2 ביוני 1990 – הוקמה האקדמיה לביטחון.
* 1993 – מוקם משמר החופים.
* החל מ־2006 – נערכות רפורמות צבאיות מקיפות,
** 5 ביולי 2007 – הקמת יחידת הכוחות המיוחדים.
** 2008 – הקמת המשטרה הצבאית.
## ארגון
באופן רשמי המפקד העליון הוא הנשיא (נכון ל-2025 זה וואבל רמקאלאוואן) כאשר תפקיד זה מנוהל בפועל על ידי שר הביטחון, ואליו כפוף הרמטכ"ל המשמש הדרג הבכיר ביותר מבין שורות הצבא, שעליו מוטלת אחריות לניהול הכוחות המזוינים בשגרה ולתבך בינם לבין הדרג המדיני.

הכוחות המזוינים של סיישל כוללים כ-650 חיילים המארגנים ביחידות הבאות:
* מטה
* פיקוד יבשה
** יחידת הכוחות המיוחדים
*** משמר נשיאותי
** חיל רגלים
** משטרה צבאית
** יחידת רפואה
* משמר החופים
* חיל אוויר
* להקה צבאית
* האקדמיה לביטחון של סיישל
** יחידת אימונים והכשרות
הכוחות המזוינים בסיישל מחזיקים בעיקר בנשק קל. את עיקר הציוד והאימונים הצבאים הכוחות המזוינים מקבלים מהודו וצרפת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סיישל
סיישל
סיישל
קטגוריה:צבא וביטחון לפי מדינה
ארנולד נטייב

**ארנולד נטייב** (נולד ב-11 באוקטובר 1996) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב דרום בערוץ i24NEWS.

## ביוגרפיה
נטייב נולד וגדל בבאר שבע להורים שעלו מברית המועצות. בתיכון למד במקיף ג' בעיר.

במרץ 2015 התגייס לצה"ל ושירת בתור לוחם ביחידה 636 של חיל האיסוף הקרבי, בפלוגת זיקית. סיים תואר ראשון בתקשורת בהמכללה האקדמית ספיר.

### קריירה
את דרכו העיתונאית החל בשנת 2021 ברדיו דרום וסיקר את אזור הנגב ועוטף עזה. בין חשיפותיו -עוקץ נוכל המצבות שעקץ אזרחים בזמן שישבו שבעה על בן משפחתם, בעקבות חשיפתוהנוכל נעצר, על כך קיבל תעודת הצטיינות.

בשנת 2023 עבר לאתר ועיתון מעריבשם סיקר את אזור הדרום.

במשך השנים נטייב סיקר בהרחבה את מלחמת "חרבות ברזל" ו-מבצעים צבאיים בדרום, בהם: "מבצע שומר החומות", "מבצע עלות השחר" ו"מבצע מגן וחץ".

נטייב סיקר בהרחבה את אירועי 7 באוקטובר תחת אש את קרבות המחבלים, נכנס לרצועת עזה למעלה מ-8 פעמים לצורך סיקור עיתונאי, בראשית המלחמה נכנס למעבר סאלח א-דין והמשיך לסקר את מלחמת חרבות ברזל בהרחבה.

בשנת 2024 החל לעבוד בערוץ i24NEWSבעברית. בין חשיפותיו: סיקור הפשיעה בנגב, הירי הבלתי חוקי בפזורה הבדואית, תיעוד הברחת בעלי חיים באמצעות רחפן דרך גבול ירדן, חשיפת תיעודי מצלמות הרכב של נהגת שעקפה קו הפרדה כפול והרגה זוג לפני חתונתם,חשיפת רצח הולכת רגל קשישה על ידי ארגוני פשע בבאר שבע, סיקור מלחמת חרבות ברזל, המערכה מול החות'ים ופרסומים נוספים.

במבצע "עם כלביא" נטייב סיקר באולפן i24NEWS את השמדת מתקני הגרעין האיראנים, ובין היתר סיקר מהשטח את פגיעת הטיל בבית החולים סורוקה ובבניין מגורים בעיר באר שבע.

נטייב מפעיל עמודי פייסבוק, אינסטגרם וטיקטוק, קבוצות וואטאספ ועמוד טלגרם.

### חיים אישיים
נטייב מתגורר בבאר שבע ומנהל אורח חיים מסורתי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

2025 09
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל i24NEWS
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
ג'ורג' גולדת'ווייט

**ג'ורג' גולדת'ווייט** (באנגלית: **George Goldthwaite**; 10 בדצמבר 1809 – 16 במרץ 1879) היה שופט בבית המשפט העליון של אלבמה וחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם אלבמה. הוא כיהן בסנאט מ-4 במרץ 1871 עד 3 במרץ 1877, ולא התמודד לבחירה מחדש.

## ביוגרפיה
גולדת'ווייט נולד ב-10 בדצמבר 1809 בבוסטון שבמסצ'וסטס. לאחר לימודיו בבית הספר, למד גולדת'ווייט ב בווסט פוינט בין השנים 1823 ל-1826. לאחר מכן עבר לאלבמה, למד משפטים, והוסמך כעורך דין באותה שנה. לאחר מכן החל לעסוק בעריכת דין במחוז פייק.

בין השנים 1843 ל-1852 כיהן כשופט בית משפט מחוזי, ולאחר מכן כשופט משנה בבית המשפט העליון של אלבמה עד 1856. בשנת 1853 הוא פסק כי אישה משוחררת באוהיו יכולה להיות מוחזרת לעבדות כדי לכסות את חובותיה של בעלה הקודם, אך בנה לא.

בשנת 1856 החליף את ויליאם פ. צ'ילטון כנשיא בית המשפט העליון של אלבמה. חברי פרלמנט מאלבמה שלחו מכתב לסנאט של ארצות הברית במחאה על בחירתו וטענו כי לא קיבל את רוב קולות חברי הפרלמנט ולכן לא נבחר כדין. למרות זאת, הוא הושבע ונשאר בתפקידו, אך התפטר במהרה וחזר לעסוק בעריכת דין.

במהלך מלחמת האזרחים, שירת גולדת'ווייט כשליש גנרל של כוחות הקונפדרציה באלבמה.

בשנת 1868 נבחר שוב לשופט בית משפט מחוזי, אך לא הורשה לכהן בתפקיד זה. ב-4 במרץ 1871, החל לייצג את מדינתו בסנאט של ארצות הברית, אולם התפטר לאחר קדנציה אחת ב-3 במרץ 1877. הוא לא התמודד לבחירה מחדש ופרש לחייו הפרטיים.

נינו, ג'ורג' סיבלס הבן, היה ראש עיריית ברמינגהאם במאה ה-20 וחבר בבית הנבחרים של אלבמה. צאצא נוסף, אלפרד גולדת'ווייט, היה חבר בית הנבחרים של אלבמה ממונטגומרי ויו"ר המפלגה הרפובליקנית של אלבמה.

גולדת'ווייט מת ב-16 במרץ 1879 בטסקלוסה שבאלבמה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת אלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1809
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1879
סיקס סבן

ממוזער|"כמה זה 6+7?"
[ממוזער|[ג'ק-או-לנטרן עם הכיתוב 7–6]]
"**סיקס סבן**" (באנגלית: **Six-Seven**, בתרגום: **שש שבע**) הוא ביטוי סלנג ומם אינטרנטי שהחל להתפשט ברשתות חברתיות באמצע שנת 2025.

## היסטוריה
מקורו של המונח במילים "**6-7**" (באנגלית: "סיקס סבן") החוזרות בשיר "Doot Doot" של האמן , אשר יצא בינואר 2025. ההשערה היא כי המילים מתייחסות לרחוב ה-67 בשיקגו. המונח אומץ בתחילה בעריכות וידאו של שחקני כדורסל מקצועיים ברשתות החברתיות, ובפרט הוצמד לשחקן לאמלו בול, שגובהו 6 רגל ו-7 אינצ'ים (2.01 מטר). המונח "6-7" התרחב במהירות מעבר לקונטקסט של כדורסל והפך לסלנג נפוץ בקרב דור האלפא ודור ה-Z, עד שהפך לתופעת אינטרנט רחבה.

התפשטות המם גברה בתחילת 2025, לאחר שסרטון שפורסם על ידי היוטיובר קאם וילדר ב-31 במרץ, תחת הכותרת "הצוות המוגזם שלי חזר סוף סוף!", הפך ויראלי. בסרטון נראה ילד בשם מווריק טאליון, שהתפרסם בעקבות כך כ"ילד ה-67 (SIX SEVEN)", נראה צועק את המונח תוך ביצוע תנועת יד ייחודית (הזזה למעלה ולמטה) במהלך משחק כדורסל של איגוד האתלטים החובבים. תנועת היד המקובלת המזוהה עם הסלנג כוללת הרמה והחלפה לסירוגין של כפות הידיים כלפי מעלה, תוך אמירת הביטוי "סיקס סבן".

השפעת המונח על התרבות הפופולרית הייתה רחבה, הוא הופיע כ"EMOTE" במשחק Fortnite וכן בסדרת הטלוויזיה "סאות' פארק" בעונה ה-28, שם בית הספר המקומי השתכנע כי מקור המונח הוא מרושע.  בנוסף, המונח חדר לתחרויות של ליגות ה-NBA, ה-NFL והפרמייר ליג. המגזין "Business Insider" קישר את המונח לתרבות דור האלפא ולתופעה הכללית המכונה "ריקבון מוח". ההכרה התרבותית במונח הגיעה לשיאה עם בחירתו ל"מילת השנה" של  לשנת 2025. מילון ובסטר תיאר את המונח כ"הבעה ללא משמעות הנמצאת בשימוש בקרב נערים וילדים". 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים בתרבות האינטרנט
קטגוריה:תופעות אינטרנט
נסיונל (פרגוואי)

**נסיונל** (בספרדית: **Club Nacional**) הוא מועדון כדורגל מפרגוואי, שנוסד בשנת 1904 בעיר אסונסיון. הקבוצה משחקת בליגת העל הפרגוואית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1904 על ידי בוגרי *Colegio Nacional de la Capital*. צבעי הקבוצה נבחרו בהתאם לצבעי המדים של בית הספר. בשנת 1909 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הליגה, ובשנת 1911 שחזרה את ההישג כאשר סיימה את העונה ללא הפסד.

במחצית השנייה של המאה ה-20 הישגי הקבוצה היו בינוניים, ובכמה עונות היא שיחקה בליגת המשנה.

בשנת 2009 זכתה הקבוצה באליפות לאחר 63 שנים ללא תואר קודם, וחזרה וזכתה גם בשנים 2011 ו-2013. בסך הכול זכתה הקבוצה בליגת העל הפרגוואית תשע פעמים, וסיימה תשע פעמים נוספות במקום השני.

בגביע סודאמריקנה השתתפה הקבוצה חמש פעמים.

בעונת 2013 בגביע ליברטדורס הגיעה הקבוצה לשלב הגמר, בו הפסידה לסן לורנסו.

הכדורגלן ארסניו אריקואה היה כוכב הקבוצה בשנות ה־30 של המאה ה-20, ואצטדיון הקבוצה נקרא על שמו. הוא נבנה בשנת 1904 ועבר שיפוצים נרחבים בשנים 2012/2014.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פרגוואיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1904
טיחואנה (כדורגל)

**טיחואנה** (בספרדית: **Club Tijuana Xoloitzcuintles de Caliente**) הוא מועדון כדורגל ממקסיקו, שנוסד בשנת 2007 בעיר טיחואנה. הקבוצה משחקת בליגת העל המקסיקנית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2007 על ידי חורחה אנק רון, פוליטיקאי ואיש עסקים מקסיקני, בעל חברת הימורי הספורט **Grupo Caliente**. באותה שנה הושלמה בנייתו של אצטדיון הקבוצה, אשר הכיל בתחילה כ-13,000 מקומות, ובהמשך הורחב לכ-28,000.

הקבוצה החלה את דרכה בליגת המשנה המקסיקנית וזכתה בה בעונת 2010, מה שאיפשר את העפלתה לליגת העל המקסיקנית. לקראת עונת הבכורה בליגה גויסו שחקנים בולטים, בהם אחידיו ארבאלו ריוס. בעונת 2012 זכתה הקבוצה באליפות הליגה, הישג שאיפשר לה להשתתף בגביע ליברטדורס 2013, בו הגיעה עד לשלב רבע הגמר.

בעונת 2019/2020 העפילה הקבוצה לגמר הגביע המקסיקני.

נושא הבעלות על מועדון מליגת העל על ידי חברה העוסקת בהימורי ספורט נבחן על ידי ההתאחדות המקסיקנית לכדורגל ונמצא תקין.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקסיקניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2007
שבת מכה

**שבת מכה** (באנגלית: **Bad Shabbos**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה משנת 2024 בבימויו של דניאל רובינס.

העלילה היא על ארוחת ערב שבת יהודית שמשתבשת בגלל מקרה קיצוני ובלתי צפוי.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה וזכה לפרס הקהל.

השם באנגלית הוא היפוך השם גוט שאבעס (שבת טובה) לבאד שאבעס (שבת גרועה). השם בעברית הוא ההפך מ"שבת המלכה".

## תקציר העלילה
ריצ'רד גלפנד (דייוויד פיימר) ואשתו אלן (קירה סדג'וויק) הם הורים במשפחה יהודית באפר וסט מנהטן. יש להם שלושה ילדים - דייוויד (ג'ון בס), אביגיל "אבי" (מילנה וינטרוב) ואדם (תיאו טפליץ). דייוויד עומד להתחתן עם מג (מייגן לית'רס) שהיא קתולית בתהליך גיור. אבי יוצאת עם בנג'מין (אשלי צוקרמן) שבוגד בה והיא חושבת על פרידה. בן הזקונים אדם מתעסק כל הזמן בתרגילי כושר בחדרו, צורך תרופות ורוצה להתגייס לצה"ל.

אלן לא רואה בחיוב את כלתה העתידית הקתולית. היא מקפידה בביתה על כשרות, על הפרדת חלב ובשר, על הדלקת נרות שבת ועוד. היא אומרת למג שקשה לה לקבל את העובדה של כניסת לא יהודייה למשפחתה עם שלשלת דורות יהודית ארוכה.

כעת הם מתכוננים לסעודת השבת בו יארחו לראשונה את הוריה הקתולים של מג שיגיעו מוויסקונסין.

המצב מסתבך כאשר אדם נוקם בבנג'מין שהעליב אותו על ידי הוספת חומר משלשל לכוס היין. בנג'מין שסובל מקוליטיס כיבית נתקף בכאבי בטן קשים בורח לשירותים ומשלשל עד מותו.

כעת עולה השאלה מה לעשות ואיך להסתיר זאת מהוריה של מג שהגיעו לסעודת השבת. בסעודת נוצרים מצבים קומיים מלאי שקרים והעמדת פנים כלפי הזוג הקתולי שנגמרים בכך שהם עוזבים בכעס (מזכיר את צ'רלי וחצי).

כאן מצטרף לעזרתם שוער הבניין ג'ורדן (מת'וד מן) שהוא אפרו-אמריקאי שמחבב את משפחת גלפנד. הוא מקליד מכתב התאבדות ודוחף אותו למעיל של בנג'מין והם משליכים את הגופה לרחוב שם היא נופלת לרגליו של היהודי סול (ג'וש מוסטל) - כך מתחיל למעשה הסרט והעלילה מתוארת בפלשבק.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לסרט, באתר יוטיוב
* שבת המכה, באתר אידיבי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:הומור יהודי
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
Shadow R1

**Shadow R1** הוא מטוס מודיעין, תצפית וסיור אווירי (ISR – Intelligence, Surveillance and Reconnaissance) מתוצרת חברת **[[ביצ'קראפט]]**, המבוסס על דגם ה־King Air 350ER. המטוס מופעל בלעדית על ידי חיל האוויר המלכותי (RAF) ומשמש למשימות מודיעין אותות (SIGINT), תצפית ולוחמה אלקטרונית.

## פיתוח
בתחילת שנות ה־2000 זיהה משרד ההגנה הבריטי צורך במטוס מודיעין אווירי גמיש, בעל יכולת טיסה ממושכת ועלויות הפעלה נמוכות יותר ממטוסי סיור גדולים. דגם ה־King Air 350ER נבחר כבסיס, ועבר התאמות ייעודיות לצורכי מודיעין אותות ותצפית.
חברת **[[ריית'יאון]]** (Raytheon) הובילה את פרויקט ההסבה, בשיתוף עם **[[BAE סיסטמס]]**. המטוסים קיבלו את הכינוי הצבאי **Shadow R1**.

## שירות מבצעי
המטוסים נמסרו לחיל האוויר המלכותי בשנת 2009. נכנסו לשירות רשמי ב־2010 והחלו לפעול תחילה באפגניסטן. בהמשך הופעלו גם בעיראק, בסוריה ובמבצעים נוספים של בריטניה במסגרת הקואליציה הבינלאומית נגד דאעש.

על פי פרסומים שונים הם פעלו מעל רצועת עזה בזמן מלחמת חרבות ברזל. במהלך גיחות האיסוף נאספו עד 1,000 שעות של צילומים.

ב־2015 הצי הוגדל מ־4 ל־6 מטוסים. ב־2021 הוחלט לשדרג את הצי לדגם **Shadow R2**, הכולל מערכות מודיעין מתקדמות, אמצעי תקשורת חדשים ויכולת לשאת מערכות נוספות בהתאם למשימות. הצי הוגדל ל־8 מטוסים.

## מפעילים
*  חיל האוויר המלכותי – בבסיס RAF Waddington.
*  ארצות הברית (הוזמנו 4 מטוסים Shadow R Mark 1)

## מאפיינים טכניים
* **צוות טיסה:** שני טייסים + מפעילי מערכות מודיעין
* **מנועים:** שני טורבו־פרופ מדגם Pratt & Whitney PT6A-60A
* **מהירות מרבית:** כ־453 קמ"ש
* **טווח:** מעל 4,259 ק"מ (עם מכלי דלק נוספים)
* **גובה טיסה מרבי:** כ־10,668 מטר
***זמן שהיה באוויר:** בין 7 ל-8 שעות (לפי כמות הציוד)
***אורך מסלול המראה:** 1.23 ק"מ
***אורך:** 14.26 מטר (46 רגל 8 אינץ')
***גובה:** 4.48 מטר (14 רגל ו-7 אינץ')
***מוטת כנפיים:** 17.40 מטר (57 רגל 11 אינץ')
***שטח כנף:** 28.80 מ"ר (310 רגל מרובע)
***מערכות:** חיישני מודיעין אותות, מצלמות תצפית, מערכות עיבוד בזמן אמת ותקשורת לוויינית

## קישורים חיצוניים
* דף המטוס באתר חיל האוויר המלכותי

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי סיור
קטגוריה:חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:מודיעין אותות
ליליאן אודירה

**ליליאן אודירה** (באנגלית: **Lilian Odira**; נולדה ב-18 באפריל 1999) היא אתלטית קנייתית, אלופת עולם (טוקיו 2025) וסגנית אלופת אפריקה (דואלה 2024) בריצת 800 מטר.

## ביוגרפיה
אודירה נולדה בקניה.

### 2024
#### סגנית אלופת אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה ביוני זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.36 דקות.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיימה במקום 16 בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:58.53 דקות, אחרי שבשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 1:58.83 דקות.

### 2025
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיימה במקום 12 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:16.12 דקות.

#### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בטוקיו שביפן בספטמבר זכתה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אליפות ושיא אישי חדשים של 1:54.62 דקות, התוצאה השביעית בטיבה בכל הזמנים, לפני ג'ורג'יה בל (1:54.90 דקות) וקילי הודג'קינסון (1:54.91 דקות), שתיהן מהממלכה המאוחדת.

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 800 מטר: 1:54.62 דקות (2025)

### אולם
* ריצת 800 מטר: 2:01.24 דקות (2025)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות קנייתיות
קטגוריה:רצות 800 מטר
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:קנייתיות שנולדו ב-1999
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
וילארד וורנר

**וילארד וורנר** (באנגלית: **Willard Warner**; 4 בספטמבר 1826 – 23 בנובמבר 1906) היה בריגדיר גנרל בצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר המלחמה כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
וורנר נולד ב-4 בספטמבר 1826 בגרנוויל שבאוהיו. הוא היה צאצא של לוק נולטון, אחד ממייסדי העיר ניופאיין, ורמונט, וממנהיגי ורמונט בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית. הוא השלים את לימודיו בקולג' מריאטה, והקים את Newark Machine Works בעיר ניוארק שבאוהיו. בנוסף, היה גיסו של הגנרל לעתיד בצבא האיחוד, צ'ארלס ר. וודס מניוארק.

### מלחמת האזרחים
בדצמבר 1861 הצטרף וורנר לצבא המתנדבים בדרגת מייג'ור ברגימנט הרגלים ה־76 של אוהיו. הוא השתתף במספר קרבות בזירה המערבית, בהם קרב פורט דונלסון, המצור על קורינת' ומערכת ויקסבורג. בשנת 1863 מונה ללוטננט קולונל של הרגימנט, והוביל אותו מוויקסבורג לצ'טנוגה. בהמשך שירת במטהו של ויליאם שרמן במסע ההתקדמות לאטלנטה, בתפקיד מפקח כללי.

באוקטובר 1864 מונה לקולונל של רגימנט הרגלים ה־180 של אוהיו. הוא קיבל דרגת כבוד של בריגדיר גנרל ומייג'ור גנרל של צבא המתנדבים, רטרואקטיבית מ־13 במרץ 1865, ושוחרר מהצבא ביולי אותה שנה.

### קריירה פוליטית וכלכלית
מיד לאחר המלחמה כיהן תקופה קצרה כחבר הסנאט של אוהיו. בשנת 1867 עבר לדרום, שם עסק בגידול כותנה, ובשנה שלאחר מכן נבחר לבית הנבחרים של אלבמה. לאחר שאלבמה הושבה לאיחוד, נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, וכיהן מ־13 ביולי 1868 ועד 3 במרץ 1871, לצד ג'ורג' א. ספנסר. הוא היה הרפובליקני האחרון שכיהן במושב זה עד לבחירתו של ג'ף סשנס בשנת 1996.

וורנר לא נבחר מחדש, דחה את הצעת הנשיא יוליסס ס. גרנט להתמנות למושל ניו מקסיקו, וחזר לעסקים פרטיים באלבמה ובהמשך בטנסי.

הוא שימש כגובה מכס במוביל (אלבמה) שבאלבמה, מיולי 1871 ועד פברואר 1872, אז דחה גם את משרת מושל ניו מקסיקו וגם מינוי דיפלומטי כשגריר לארגנטינה. הוא היה חבר בוועדה הרפובליקנית הלאומית של 1868. בשנת 1873 ייסד את חברת הברזל טקומסה, וב־1887 נבחר לנשיא חברת Nashville Iron, Steel, and Charcoal Company.

### מותו
וורנר נפטר ב-23 בנובמבר 1906 בצ'טנוגה שבטנסי, ונקבר בבית העלמין סידר היל בניוארק, אוהיו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1906
נילס ואן דייק

**נילס גוסטב גרהרד ואן דֵייק** (בנורווגית: **Nils Gustav Gerhard van Dijk**; 21 באוקטובר 1933 בברגן, נורווגיה – 17 בינואר 2003, ברגן, נורווגיה) היה שחמטאי ופרובלמאי נורווגי.

ואן דייק קיבל תואר אמן בינלאומי בקומפוזיציה שחמטאית (IM of Chess Composition) בשנת 1961, ותואר שופט בינלאומי לקומפוזיציה שחמטאית בשנת 1966. בספר היסוד של הפדרציה העולמית לקומפוזיציה שחמטאית (WFCC) הוא מופיע גם עם 56.83 נקודות ב“אלבום פיד"ה” (FIDE Albums).

הטקטיקה העיקרית שלו הייתה להגיע לניצחון במט בשניים-שלושה מסעים, ונמנה עם "האסכולה האסטרטגית" בבעיה. מאז 1952 פרסם כ-260 בעיות, וזכה בלמעלה מ-60 פרסים ראשונים בתחרויות.

נודע גם בביצועים "בלתי אפשריים לכאורה" מבחינה תימטית: למשל, פתרון מודרני למוטיב חמת חלילים (edge organ pipes) שהוזכר בסקירה ב־US Chess. נושא גרימשואו מתייחס כאן לחסימות הדדיות בין צריח ורץ [חסימות גרימשואו על שמו של המחבר הבריטי וולטר גרימשואו (1832- 1890), שהראה אותו לראשונה בבעיה שפרסם בעיתון לונדוני ב-1850]. תצורת הכלים של גרימשואו כפול - שני צריחים וביניהם שני רצים המבצעים חסימות הדדיות כמו בכל הדוגמאות בקישור מעלה- מזכירה צורנית את כלי הנגינה הסקוטי המסורתי.

## בעיות שחיבר
הלבן מתחיל ונותן מט בשני מסעים, בעיה משנת 1958 שפורסמה ב-American Chess Bulletin.

נושא הבעיה המוצגת מטה נקרא Pickaninny - נושא בעיית שחמט שבה, בשלב מסוים בפתרון, רגלי שחור על משבצת ההתחלה שלו מבצע כל אחד מארבעת המהלכים האפשריים שלו (משבצת אחת קדימה, שתי משבצות קדימה, הכאה שמאלה והכאה ימינה).

הלבן מתחיל ונותן מט בשני מסעים, בעיה משנת 1958 שפורסמה ב-American Chess Bulletin, יוטיוב, החל מדקה 21 ו-50 שניות

## קישורים חיצוניים

*  154 מבעיותיו של נילס ואן דֵייק, dieschwalbe

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים נורווגים
קטגוריה:פרובלמאים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2003
שעון בארוקי

"**שעון בארוקי**" (1957) הוא פסל מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין.

הפסל, מן העבודות המוקדמות של האמן, מעוצב כמעין שעון בסגנון אירופי, מן הסוג שהיה נהוג להניח על מבנה אח. בספרו משנת 1981 מתאר תומרקין את הפסל כמחווה לאמן בנוונוטו צ'ליני, שנודע ביצירותיו העשירות בפרטים.

הפסל עשוי בטכניקה של ריתוך מוטות ברזל דקים. תומרקין החל לעבוד בטכניקה זו בשנת 1956, בהשפעה ישירה של יצחק דנציגר, ופסלי קבוצת אופקים חדשים, שאימצו טכנקה זו באותה תקופה. עם זאת, תומרקין יצר את הפסל באירופה. בעת שהותו בשנת 1957 באמסטרדם.

טכניקת הריתוך יצרה דימוי קווי, הרוטט באקספרסיביות. במידה רבה הוא שיקף את השפעת תנועת קוברה, אליה נחשף תומרקין בתקופה זו.

במרכז ניצב שעון עגול, שעליו סימני ספרות רומיות, המסמנות את השעות 3, 6, 9 ו-12. מבנה השעון עומד על שלוש רגליים, ובקודקודו יש ידית נשיאה קטנה. משני צידי השעון נמצאות שתי דמויות של מלאכים, המתוארים עם חזה נשי וכנפיים משוננות. 

הפסל נוצק בתקופה מאוחרת יותר במהדורה בת 10 עותקים.
## קישורים חיצוניים
* על שני שעונים, המחסן של גדעון עפרת, 10 במרץ 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:יגאל תומרקין: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:אסמבלאז'
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1957
סאן-גוואן

**סאן־גְווָאן** הם שלושה אלים בדאואיזם: טְייֵן־גוואן, מושל השמים המביא אושר, דיגוואן, מושל הארץ המעניק מחילה על חטאים, ושְׁווֵיגוואן, מושל המים המונע ביש־מזל.

האלים נעבדו עוד מהמאה ה־2. באותה עת, תפוצתם הרבה משכה את תשומת לבו של  שצירף אותם לפנתאון הדאואיסטי; אף  התייחס אליהם, כאשר הציע לכתוב וידוי על חטאים בשלושה עותקים: אחד יישרף לשמיים, אחד ייקבר בארץ, ואחד יוטבע במים. הסינים הדאואיסטים הקדומים האמינו שמחלות הן תוצאות של מעשים רעים, אשר הסאן־גוואן היו אחראיים על תיעודם וענישתם; חובתם הייתה לסייר בעולם, ולתעד את מעשיהם הטובים והרעים של אנשים ולהעניש במידת הצורך.

התיאטרון הסיני קידם את הפופולריות של טיין־גוואן, באמצעות העלאת קטע קצר בשם "מושל השמיים מביא אושר" לפני כל מחזה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דאואיזם
קטגוריה:אלי השמיים ומזג האוויר
קטגוריה:אלי אדמה
קטגוריה:אלי ים ונהר
בית בפרובאנס

**בית בפרובאנס** הוא ציור שמן על בד משנים 1885–1886 מאת האמן הצרפתי פול סזאן. היצירה נחשבת לאחת מן הדוגמאות המובהקות לסגנונו הייחודי של סזאן, המשלב בין המלאכותי לטבעי בהרמוניה פיוטית. הבית בציור מתמזג בקוויו ובמשטחים הזוויתיים שלו עם ההר שמאחוריו, עד שהמבנה האנושי והטבעי נדמים כהשתקפויות זה של זה. הציור מוצג במוזיאון האמנות של אינדיאנפוליס.

## תיאור היצירה
במרכז הקומפוזיציה מתואר בית כפרי בפרובאנס, שמדרונותיו וקירותיו מקבילים לקווי ההר ברקע. ההר עצמו מופיע לעיתים כחצוב ונקי, בעל משטחים חדים המדמים בנייה אנושית, ולעיתים מחוספס ושחוק, בעל מדרונות שבורים וקווי מתאר לא סדירים. החיבור בין הבית להר יוצר מדרג חזותי הנע בין גאומטרי לאורגני, המסתיים בצורות העגלגלות והמקוטעות של עצי הנוף.

עיקר ייחודו של הציור מצוי בשילוב הצבעים: סזאן הפך את הסדר הצפוי והעניק לגופים הישרים, כלומר הבית, את הצבעים החמים ביותר, בעוד ההר והעצים – האורגניים והפחות סדירים – זכו לגוונים קרים. עם זאת, קיים מיזוג בין הטבעי למלאכותי באמצעות גוונים משותפים וצורות מקבילות, כאשר קו הרכס של הבית מתמשך אל תוך קו הצמחייה המתפתל.

## פרשנות וסמליות
העצים הממסגרים את הבית יוצרים בידודו מן הנוף הרחב, ובכך מעניקים לו מעמד עצמאי בתוך הקומפוזיציה. תבניתם סימטרית במידה, וקצותיהם מקבילים לשבירות ולהצללות שבהר שמעל. העץ הימני, הגבוה מכולם, מזדקר היישר מן הארובה ויוצר ציר מרכזי המאחד את הבית עם ההר. קשר זה מודגש גם בכך שעץ זה ניצב ישירות מתחת לנקודת האור הבוהקת ביותר בהר, מוקד אליו מתכנסות באורח עדין גם שורות המדרון, העצים המרוחקים מימין וגמלון הבית משמאל.

שני עצי חזית, המוצבים זה על גבי זה ליצירת מראית עין של עץ יחיד, חוסמים את חיבור קירות הבית ומקהים את זווית המפגש ביניהם, עד שהם נדמים כמתקרבים לזווית ישרה כמעט. סידור זה מחזק את האופקיות של המבנה ומונע תחושת נוקשות. גם מיקום החלונות והדלת, הנראה לכאורה חריג, משתלב בהרמוניה עם קווי הבית והעצים: אחד החלונות מוסתר בחלקו בידי עץ, ואילו האחר והדלת נמתחים בקו אלכסוני עם הארובה והעץ הסמוך לה. פרטי תכנון אלו ממחישים את דיוקו של סזאן ואת רגישותו לעיצוב.

## השוואה ליצירות אחרות
הציור כולל אלמנטים המזכירים את אופן עבודתו של סזאן בצבעי מים, במיוחד בציור העצים הערומים משמאל ובחזרותיהם מימין. אלמנטים אלו מוסיפים מימד של קלילות וארעיות אל מול המוצקות והנצחיות של הנוף.

מבקרים בני הזמן נוטים לראות ביצירה זו ביטוי ל"צורות היסוד" של הטבע. אף אם דחיית התפיסה הפילוסופית הגלומה ברעיון זה מובנת, אין להתעלם מן המטפורה: סזאן אכן מצליח לחשוף הרמוניה טבעית שאינה גלויה בחוויית ההתבוננות הרגילה, ושאינה יכולה להתבטא אלא באמצעות עין אמנותית רגישה במיוחד לסדר ולמבנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פול סזאן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:עצים בציורים
אביר מוות

"**אביר מוות**" (באנגלית: **Death Knight**) הוא סוג דמות בז'אנר הפנטזיה המערבית של לוחם ששב לחיים לאחר המוות, תוך שמירה על תבונתו, זיכרונו והיכולות שעמדו לרשותו בטרם מותו, והוא משועבד לעיתים לכוחות אפלים או נתון תחת קללה. שימור תבונתו ופעולתו העצמאית מבדילים בין אביר המוות ובין זומבים מפולקלור הקריביים.

## מקורות מיתולוגיים
מקובל לקשר את אבירי המוות עם הדרוגרים (draugr) מן התרבות הנורדית. הדרוגר הוא לוחם שנקבר, שב מקברו עם עוצמה פיזית על־טבעית, תבונה, זיכרון מחייו, ולעיתים קרובות גם יכולות מיסטיות נוספות. לעיתים קרובות עם מוטיבציה חזקה לתיקון שגיאות שביצע בחייו או לנקום באלה שפגעו בו.

## ספרות ימי הביניים והשפעתה
בכתבי ימי הביניים, בייחוד בסיפורת אבירים, מתוארים לוחמים שנפלו וחזרו לרדוף את החיים בשל חטא, בגידה או משימה שלא הושלמה. דמויות כגון אבירים מקוללים ואביר שחור בספרות הארתוריאנית ממחישות את רעיון הלוחם ששב לחיים עקב אירועים טראגיים או בלתי מוסריים להם גרם בחייו.

## שימוש מודרני בז'אנר הפנטזיה
דמות "אביר המוות" חודשה בעת המודרנית במשחקי תפקידים, בראשית בעיצובו של צ'ארלס סטרוס עבור ספר "אוגדן השדים" של משחק מבוכים ודרקונים. במסגרת ספר זה תוארו אבירי המוות כפלדינים שהדרדרו מוסרית, בעלי כישורי קסם ולחימה אשר נענשו או שועבדו לכוחות אפלים כאלה או אחרים. במאמר משנת 1983 ב-Dragon Magazine 	הופיעה התייחסות לאבירי מוות כמשרתיהם הנבחרים של אלים אפלים, והכוחות להם יוכלו לזכות עקב קשר זה.
בין אבירי המוות הבולטים ניתן לציין את סר קרגוט של קמפיין גרייהוק ואת לורד סות' של קמפיין רומח הדרקון (ולתקופה גם רייבנלופט).

## הערות שוליים

קטגוריה:מבוכים ודרקונים
קטגוריה:סיפורת אימה
אינדפנדיינטה דל ואיה

**אינדפנדיינטה דל ואיה** (בספרדית: **Independiente del Valle**) הוא מועדון כדורגל מאקוודור. המועדון נוסד בשנת 1958 בעיר סנגולקי, והוא משחק בליגת העל האקוודורית. בעונת 2016 בגביע ליברטדורס הקבוצה הגיעה לגמר והפסידה במשחק הגמר.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1958 על ידי חוסה טראן בעזרת חבריו, ונקרא בתחילה **Club Deportivo Independiente**. בשנת 1977, שנתיים לאחר פטירתו של טראן, שונה שמו ל-**Club Social y Deportivo Independiente José Terán** לכבודו.

בשנת 1995 העפילה הקבוצה לליגה השלישית של אקוודור. בשנת 2007 שונה שם המועדון לשמו הנוכחי, ובאותה שנה הקבוצה עלתה לליגת המשנה. בשנת 2010 העפילה הקבוצה לראשונה לליגת העל האקוודורית.

בעונת 2013 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה והעפילה לראשונה לטורניר בינלאומי. בעונת 2016 בגביע ליברטדורס הגיעה לגמר הטורניר אך הפסידה במשחק הגמר.
בגביע סודאמריקנה השתתפה "אינדפנדיינטה דל ואיה" חמש פעמים, וזכתה בגביע בשנים 2019 ו-2022.

בשנת 2021 נחנך האצטדיון החדש של המועדון, ובאותה שנה זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הליגה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אקוודוריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1958
כביש 978

**כביש 978** הוא כביש אורך ברמת הגולן, בצפון ישראל. הוא מקשר בין צומת השריון שעל כביש 91 במרכזה של הרמה, לבין צומת יער אודם שעל כביש 98, הנמצאת בתוך העיירה הדרוזית מסעדה. בחלקו הצפוני של הכביש, הוא חוצה את יער אודם. אורכו הכולל של הכביש 21 ק"מ. הכביש עובר בעיקר בשטחים מישוריים.

הכביש מחבר את צפון הרמה אל מרכזה, את אזור מג'דל שמס לאזור קצרין, מבלי צורך לעבור דרך כביש 98, ולכן מהווה את הכביש האורך הראשי של צפון הרמה. בנוסף, ממנו יוצאים כבישי הגישה היחידים אל שעל ואודם. בנוסף, הכביש מהווה את הגישה למספר אתרים נוספים, כגון הג'ובה הגדולה ביער אודם, חורבת קלע, ארמון האמיר פעור, מחנה קלע, מחנה יואב ומאגר עורבים.

שני צדדיו של הכביש שטחי אש כמעט לכל אורכו, והכניסה אליהם דורשת תיאום עם צבא הגנה לישראל.

## היסטוריה
בין 1948 ל-1967, כשהייתה רמת הגולן תחת שלטון סוריה, סומן הכביש במספר 511, ורק 12 קילומטרים ממנו היו סלולים באספלט. במלחמת ששת הימים נהרס הכביש במידה רבה, ולאחריה שוקם ונסלל מחדש לאורכו הנוכחי על ידי ישראל, שכבשה את הרמה.

במפת הקוד רענן של צה"ל, אשר שימשה בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים, נקרא הכביש "ציר פלא". במהלך המלחמה התנהל בקרבת הציר הקרב על נפח.

## מסלול

## ראו גם

* רמת הגולן
* יער אודם
* כבישי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת הגולן: תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:מסעדה (יישוב)
קטגוריה:אודם
רשת מרגלים

**רשת מרגלים** (באנגלית: **Band of Spies**) היא סדרת טלוויזיה ישראלית, שהופקה בשיתוף עם תאגיד הטלוויזיה הבינלאומי פרמאונט גלובל. הסדרה משודרת ביס, היא נוצרה על ידי אמיר מן. הפרק הראשון שודר ב-21 בספטמבר 2025. לסדרה 8 פרקים.

## עלילה
הסדרה נפתחת בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. היא חוקרת את טבעו של מבצע זעם האל, מבצע שבמסגרתו חוסלו חברי ארגון "ספטמבר השחור", הארגון שאחראי על הטבח של הספורטאים במינכן. כל פרק עוסק במבצע אחר הקשור בחיסול המחבלים.

## צוות השחקנים והדמויות
* **[[צבי זמיר]]** (דרור קרן) – ראש המוסד.
* **[[סלאח ח'לף|אבו איאד]]** (הישאם סלימאן) – אחד ממפקדי ארגון "ספטמבר השחור".
* **איתן "פייר"** (מאור שוויצר) – מגויס חדש למוסד.
* **יאיר** (עוז זהבי) – סוכן מוסד.
* **[[עלי חסן סלאמה]]** (אמיר בוטרוס) – חבר בארגון "ספטמבר השחור".
* **הלן** (דניאל גל) – סוכנת מוסד.
* **לודוויג** (אוהד קנולר) – סוכן מוסד.
* **אסתר** (דיאנה גולבי) – סוכנת מוסד.
* **נאג'ר** (לואי נופי)
* יעקב זדה-דניאל – סוכן מוסד.
* לונא מנסור
* **[[משה דיין]]** (נתי רביץ) – שר הביטחון.
* **[[מייק הררי]]** (רוי מילר) – סוכן מוסד, ראש יחידת המחסלים.
* **[[גולדה מאיר]]** (דיליה מאייר) – ראש ממשלת ישראל.
* **[[דוד אלעזר|דוד "דדו" אלעזר]]** (שי אגוזי) – הרמטכ"ל
* **[[אהוד ברק]]** (אסף פרי) – מפקד סיירת מטכ"ל.
* **[[מוחמד עודה|אבו דאוד]]** (ג'ורג' אסקנדר) – ממנהיגי "ספטמבר השחור"
* **עיסא** (אמיר חטיב)

## סקירת הסדרה

## הפקה
### צילומים
הסדרה צולמה בהונגריה ובמלטה. הסדרה החלה להצטלם ביולי 2023.

## ביקורות
המבקרת סמדר שילוני ציינה כי אף שהפרק הראשון סובל מנוסחתיות ומעיבוד צפוי של האירועים המוכרים, יתר הפרקים מצליחים להכניס מתח ועומק לסיפור. היא הדגישה את איכויות ההפקה, הליהוק הישראלי המבריק והחכמה התסריטאית, שלדבריה הפכו את הסדרה לא רק לסדרת אקשן מהנה אלא גם לאסקפיזם אל "ימים פשוטים יותר מבחינה מוסרית", שבהם הצדק הביטחוני היה ברור. לצד הביקורת על חוסר המקוריות של הפתיחה, הביקורת סברה כי "רשת מרגלים" מצליחה להחיות את האתוס הביטחוני הישראלי ולהציע לצופים חוויה קולנועית-טלוויזיונית סוחפת, שעשויה להדהד גם מחוץ לישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:סדרות דרמת מתח ישראליות
קטגוריה:המוסד בתרבות ובאמנות
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
יהושע יונתן רובינשטיין

הרב **יהושע יונתן רובינשטיין** היה רב ומקובל חסידי ירושלמי מתלמידיו של רבי אהרן ראטה בעל שומר אמונים, שימש כחבר הנהלת בד"ץ העדה החרדית, יו"ר אגודת משמרת הקודש וממונה מטעם כולל שומרי החומות.

## ביוגרפיה
הרב יהושע יונתן נולד בסיגעט לאביו ולאמו הצדקנית אסתר. היה מתלמידיו של האדמו"ר רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים בעל הקדושת יום טוב מחסידות סיגעט.

כאשר הוצעה לו משרת רבנות עזב את חו"ל עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם דבק ברבי דוד צבי שלמה בידרמן מלעלוב, ואחר כך היה לתלמידו של רבי אהרן ראטה בעל השומר אמונים.

השקיע את ימיו בלימוד התורה ובגמילות חסדים, והיה אחד מרבני ישיבת חתם סופר בירושלים ומומחה במצוות התלויות בארץ.

בבחירות הפנימיות בבד"ץ העדה החרדית בשנת ה'תרפ"ד נתמנה לחבר הנהלה והחזיק בתפקיד זה עד שנת ה'תרצ"ח.

בשנת ה'תר"צ הדפיס בדפוס יהודה וירושלים את ספרו **זכרון יעקב יוסף** הכולל אלף וחמש מאות ענייני סגולות וקמיעות. יחד עם ספרו הדפיס גם את ספר הפרכוס מאת רב האי גאון. על ספרו קיבל את הסכמת רבה של ירושלים - רבי יוסף חיים זוננפלד ואת הסכמת בד"ץ העדה החרדית בראשות הרב דוד צבי קרלנשטיין, הרב גרשון יהודה זילברמן והרב יצחק פרנקל וכן את הסכמת רב קהילת ארם צובה רבי יוסף ידיד הלוי והרב יצחק יעקב ווכטפוגל. הספר נדפס בשנית בשנת ה'תשנ"ז על ידי הוצאת ספרים יריד הספרים.

בשנת ה'תרצ"א הקים חבורה ללחום נגד שליחת תוצרת יהודית של שומרי שמיטה למכירה בחו"ל. מידי ערב שבת בשובו מהמקוה היה לובש תכריכים ומעליהם את בגדי השבת והיה יוצא להזהיר בשווקים על סגירת החנויות. כחלק ממאבקי השבת וההפגנות נגד חילולי השבת, היה בין 5 אסירי ההפגנות הראשונים (שנאסרו בידי המשטרה הבריטית) בהפגנת הזעם של הגאון רבי יוסף חיים זוננפלד.

בנוסף, עסק גם במכירת ספרי קודש נדירים.

בליל שבת קודש ה' בטבת ה'תש"ד (בהיותו בן 53), נפטר.

## חיבורו
ספר **זכרון יעקב יוסף** - כולל 1,500 ענייני סגולה.

## בניו
* רבי חיים דוד רובינשטיין - מנהל התלמוד תורה של חסידי תולדות אהרן, חתנו של הרב מנחם נחום יצחק אייזיק חנון (מחשובי חסידי חב"ד בירושלים).
* רבי מרדכי אלעזר רובינשטיין - מחשובי חסידי ברסלב בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד הספר באתר הספרייה הלאומית.
* הרה"ג ר' יושיע יונתן רובינשטיין זצ"ל, מאמר הספד בכתב העת "קול ישראל", י' טבת תש"ד (6 בינואר 1944), עמ' 2
* תולדות בנו רבי מרדכי אלעזר רובנישטיין, לקריאה באתר שער ברסלב.

## הערות שוליים

קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:חסידי לעלוב
קטגוריה:העדה החרדית: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:בתי אונגרין: אישים
קטגוריה:נטורי קרתא: אישים
דוד קרליבך

הרב ד"ר **דוד קרליבך** (28 בדצמבר 1885, ליבק – 28 בינואר 1913, הלברשטאדט) היה רב אורתודוקסי גרמני ומחנך.

## קורות חיים
נולד בליבק למשפחה יהודית בולטת שהעמידה דורות של רבנים. בנם של אסתר, סופרת ומשוררת ובתו של הרב אלכסנדר זוסמן אדלר, רבה הראשון של ליבק, ושל הרב ד"ר שלמה קרליבך, שהיה רבה של ליבק אחרי הרב אדלר. דוד היה העשירי מתוך שנים־עשר ילדים. ארבעה מאחיו שימשו כרבנים: עמנואל קרליבך, אפרים קרליבך, יוסף צבי קרליבך והרטוויג נפתלי קרליבך. שתי אחיותיו נישאו לרבנים: בלה קרליבך לרב לאופולד רוזנק, וצילי קרליבך לרב .

גם אחיינו, הרב  (1899–1951), בנו של עמנואל, נשא את שמו ולעיתים נוצר בלבול ביניהם.

קרליבך למד בגימנסיה המקומית עד לבחינות הבגרות באביב 1904, ולאחר מכן החל בלימודים אקדמיים באוניברסיטת ברלין, שם למד גרמנית וצרפתית, פילוסופיה ופדגוגיה. בהמשך למד באוניברסיטת לייפציג, ובשנת 1912 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה עם עבודת מחקר בנושא: "הדרמות המקראיות־מלכותיות בטרגדיה הצרפתית במאות ה־16 וה־17", בהנחיית החוקר אדולף בירך־הירשפלד. במקביל למד בבית המדרש לרבנים בברלין אצל הרב , ובשנת 1910 הוסמך לרבנות.

בתחום החינוך היה מראשוני הפעילים "התיכון היהודי" , שהוקם בידי אחיו אפרים קרליבך, ונחשב ל"הוגה הדעות הפדגוגי של המוסד". בשנת 1911 עבר להלברשטאדט, שם שימש מורה לדת ועוזרו של הרב יצחק אורבך ב.

בחודש ינואר 1913 נפטר בטרם מלאו לו 28 שנים. הוא נטמן בחלקת המשפחה בבית העלמין היהודי ליבק-מויסלינג, וקברו קיים עד היום.

בית המדרש לרבנים בברלין קיבל תרומה של 1,000 מארק להקמת קרן נחלה לזכרו. אף על פי שנפטר בגיל צעיר, רעיונותיו החינוכיים ותפיסת עולמו על חינוך יהודי הותירו השפעה רחבת־היקף בעולם היהודי.

## כתביו
* *Beiträge zur Methodik des Pentateuchunterrichtes* (1911)
* *Biblische Königsdramen in der französischen Tragödie des 16. und 17. Jahrhunderts* (לייפציג 1912; עבודת דוקטורט) טקסט מלא
* (לאחר מותו) *Selbsttätigkeit der Schüler im jüdischen Religionsunterricht: Anregungen* (ברלין 1924)

## לקריאה נוספת
* *Buch der Erinnerung an unseren früh verstorbenen Sohn und Bruder Dr. David Carlebach*, ברלין 1913
* זבינה נימן (עורכת), *Die Carlebachs, eine Rabbinerfamilie aus Deutschland*, המבורג 1995
* Barbara Kowalzik, *Das jüdische Schulwerk in Leipzig – 1912–1933*, קלן 2002
* Barbara Kowalzik, *Lehrerbuch: die Lehrer und Lehrerinnen des Leipziger jüdischen Schulwerks, 1912–1942*, לייפציג 2006

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* ערך על דוד קרליבך, באתר *Lexikon deutsch-jüdischer Autoren*, הוצאת De Gruyter

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:משפחת קרליבך
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
אישטוואן הורטי

**אישטוואן הורטי נאג'באניאי** (בהונגרית: **Horthy István**;  9 בדצמבר 1904 - 20 באוגוסט 1942) היה פוליטיקאי וטייס קרב הונגרי במהלך מלחמת העולם השנייה. לזמן קצר היה סגן יורש העצר של הונגריה ב-1942, והיה בנו הבכור של עוצר הונגריה, מיקלוש הורטי.

## ביוגרפיה
אישטוואן נולד בפולה למשפחת אצולה הונגרית והיה בנם של מיקלוש ומגדלנה. את לימודיו התיכוניים עשה בווינה, באדן ובודפשט. כבר כתלמיד תיכון למד צרפתית, אנגלית וגרמנית, מה שאפשר לו לצבור ניסיון וידע נרחבים במהלך מסעותיו בעולם. בנעוריו, אישטוואן ואחיו הצעיר מיקלוש ג'וניור היו פעילים בתנועת נוער קתולית הפעלה כחלק מתנועת הצופים ההונגרית וזאת אף על פי שהיו פרוטסטנטים. הורטי סיים את לימודיו כמהנדס מכונות ב-1928. הוא נסע לארצות הברית לשנה אחת, שם עבד במפעל של חברת פורד בדטרויט שבמישיגן.

כשחזר להונגריה, הוא עבד במפעל הקטרים של חברת MÁVAG כמהנדס מכונות. לאחר מספר שנים, הורטי הפך למהנל החברה ובשנת 1940 הוא נישא לרוזנת אילונה אדלסהיים-דיולאי. לשניים נולד בן אחד. בצבא שירת כטייס קרב כטייס קרב.

אישטוואן היה פרו-מערבי והתנגד בחריפות לנאציזם. לעיתים קרובות היה מביע ביקורת כלפי המדיניות הנאצית, למרות היותה של הונגריה בעלת ברית מרכזית של גרמניה, כחלק מברית "מדינות הציר". בינואר 1942, מונה להיות סגנו של אביו (שכיהן כעוצר הונגריה ושליטה בפועל) ונהנה מפופולריות בקרב בני עמו. זמן קצר לאחר מכן, נשלח לחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, שכחלק משהותו בה הביע את דעותיו לגבי הפתרון הסופי. באחד מהמכתבים ששלח לאביו מקייב, אומר הורטי כי "זה עצוב, לפי ממה ששמעתי, בין 20,000 ל-30,000 יהודים מפלוגות העבודה נתונים לחסדי התשוקות של סדיסטים. הקיבה כואבת שכמסתכלים על זה, זה מתועב".

אישטוואן הורטי נהרג במתקפה אווירית בברית המועצות ב-20 באוגוסט 1942. הוא שירת בחיל האוויר ההונגרי כטייס קרב. יחידתו סייעה לארמייה השנייה ההונגרית נגד כוחות סובייטיים. במהלך גיחה מבצעית, מטוסו התרסק, זמן קצר לאחר ההמראה משדה תעופה הסמוך לעיירה אלכסייבקה.

שרידיו של הורטי הובאו להונגריה, והלווייתו נערכה בבניין הפרלמנט ההונגרי ב-27 באוגוסט. לאחר מכן הוא נקבר בקריפטה של משפחת הורטי בקנדרש.
## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ממלכת הונגריה (1920–1946): פוליטיקאים
קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים

קטגוריה:טייסים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חללי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא הונגרים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942
אגדה חיה

**אגדה חיה** הוא אלבום מוזיקלי בשיתוף פעולה של הזמר שחר אבן צור ושל מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט. ב-18 במאי 2022 שוחרר האלבום להאזנה באתר יוטיוב. במסגרת האלבום, כל שיר הוקדש לחיה ארץ-ישראלית אחרת ומלווה בסרטון אנימציה. בנוסף, לאלבום יצא ספר נלווה, ואבן צור החל להופיע עם שיריו, בין היתר באתרי טבע ברחבי הארץ.

בהמשך יצאו שני אלבומים נוספים. האחד בשם אגדה חיה בעיר, הסוקר חיות ארץ-ישראליות שונות החיות במרחב העירוני. השני הוא שירת הזמיר, אלבום המשותף לאבן צור ולחברה להגנת הטבע, ובמסגרתו כל שיר מוקדש לציפור ארץ-ישראלית אחרת.

## רקע
שחר אבן צור הוא זמר-יוצר, מפיק ומתופף ישראלי. אשתו, שלי, זואולוגית ושותפתו לפרויקט.

במסגרת האלבום, צוות החוקרים במוזיאון הטבע סייעו בבחירת בעלי החיים לאלבום וסיפקו את המידע הזואולוגי עליהם. אבן צור כתב, הלחין ושר שיר לכל חיה בהתאם למידע מהחוקרים.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
* עמוד היוטיוב של אגדה חיה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
דונלד סטיוארט

**דונלד וילבור סטיוארט** (באנגלית: **Donald Wilbur Stewart**; נולד ב־8 בפברואר 1940) הוא עורך דין אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה בשנים 1978–1981. הוא החליף את מריון אלן בתפקיד, ולאחר סיום כהונתו החליף אותו ג'רמיה דנטון. לפני כהונתו בסנאט כיהן בבית הנבחרים ובסנאט של מדינת אלבמה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סטיוארט נולד ב־8 בפברואר 1940 בעיר מנפורד שבאלבמה, ולמד בבתי הספר בעיר ובבתי הספר בעיר אניסטון. הוא למד באוניברסיטת אלבמה שבטסקלוסה, הן כסטודנט לתואר ראשון והן בבית הספר למשפטים. במהלך לימודיו ניהל קמפיין מוצלח לראשות אגודת הסטודנטים, ובכך היה לאחד המעטים שניצחו את "המכונה" – ארגון בלתי רשמי ששלט בפוליטיקה הסטודנטיאלית באוניברסיטה. ב־1965 סיים תואר במשפטים, ולאחר מכן שירת תקופה קצרה בצבא ארצות הברית.

### קריירה פוליטית
בין 1967 ל־1970 כיהן כ"שופט מגיסטרט" במחוז הצפוני של אלבמה. בשנת 1970 נבחר לבית הנבחרים של אלבמה וכיהן בו עד 1974, אז נבחר לסנאט של אלבמה, בו כיהן עד 1978. בתקופה זו רכש מוניטין של מחוקק חדור ידע ואסרטיביות, ובין השאר קידם יוזמות לרפורמה בוועדת השירות הציבורי של אלבמה.

ב-1978 נבחר סטיוארט לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית כדי להשלים את כהונתו של הסנאטור ג'יימס אלן, שנפטר במהלך כהונתו. את המושב החזיקה זמנית אלמנתו, מריון אלן, אך סטיוארט ניצח אותה בבחירות המקדימות. בבחירות הכלליות התמודד מול מועמד המפלגה הרפובליקנית, חבר הקונגרס לשעבר ג'יימס ד. מרטין, יליד גדסדן – כמו גם הסנאטור אלן המנוח.

אלן כינתה את סטיוארט "ליברל קיצוני", ואחיה, ג'יימס פיטמן, הקים בעקבות זאת את ארגון "הדמוקרטים השמרנים למען מרטין". סטיוארט ביקר את הישגיו של מרטין מתקופת כהונתו בקונגרס (1965–1967), בעוד שמרטין תקף את נאמנותו של סטיוארט לסעיף "הזכות לעבודה" בחוק טאפט–הארטלי מ־1947. במהלך הקמפיין העלה מרטין טענות נגד סטיוארט על כך שבעת שהיה בן 18 (1958) עבר טיפול בעקבות התמוטטות עצבים. למרות זאת, סטיוארט ניצח בבחירות הכלליות עם 401,852 קולות (55%) לעומת 316,170 (43%) למרטין.

סטיוארט נכנס לתפקיד ב־8 בנובמבר 1978. בשנה הראשונה שלו בסנאט הצטיין בנוכחות כמעט מלאה, יזם 12 הצעות חוק והיה שותף ב־80 נוספות. מנהיג הרוב בסנאט, רוברט בירד, מינה אותו לסגן מצליף, ובכך הפך לחבר הסנאט החדש היחיד בתפקיד הנהגה בקונגרס ה־96.

סטיוארט לא הצליח להיבחר מחדש ב־1980, והפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לג'ים פולסום הבן, נציב השירות הציבורי של אלבמה. פולסום הפסיד בהמשך במרוץ הכללי למועמד המפלגה הרפובליקנית ג'רמיה דנטון. סטיוארט המשיך לכהן עד 2 בינואר 1981, אז התפטר יום לפני תום כהונתו הרשמית.

### לאחר פרישתו מהפוליטיקה
לאחר פרישתו מהפוליטיקה, חזר סטיוארט לעסוק בעריכת דין באלבמה. הוא עמד בראש תובענה ייצוגית גדולה נגד תאגיד מונסנטו בשל זיהום PCB בעיר הולדתו, אניסטון. התביעה עוררה עניין ציבורי רחב, לרבות סיקור בתוכנית 60 דקות של רשת CBS. עד 2002 שילמה החברה סכומים של עד 160 מיליון דולר בפיצויים לתובעים שונים באלבמה, בהם כאלה שיוצגו על ידי סטיוארט.

בנוסף, הוא משמש כחבר בוועדה המייעצת של מכון בלקברן באוניברסיטת אלבמה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אלבמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת אלבמה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940