open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נשים וגבריות

[שמאל|ממוזער|250px|כרזה עם תמונת דיוקנה של אנני ג'ונס (Annie Jones), [אישה מזוקנת שהופיעה בקרקס של פי. טי. ברנום במאה ה-19.]]
**נשים וגבריות** מתייחס להופעה של תוכנות שנחשבות לגבריים, בין היתר תפקידים, סטריאוטיפים, התנהגויות ומראה חיצוני גבריים, בנשים.

אף על פי שיש פחות דיון על הנושא, נשים יכולות גם לבטא תכונות והתנהגויות גבריות. בתרבות המערבית, גבריות אצל נשים מתויגת לזהויות כמו, דראג קינג, טומבוי ובוצ'ה. אף על פי שנשיות אצל גברים נקשרת לעיתים קרובות ללסביות, הבעת גבריות אצל נשים לא קשורה לנטייתן המינית. בפילוסופיה הפמיניסטית, גבריות אצל נשים מאופיינת לעיתים קרובות כסוג של ביצועים מגדריים המאתגרים את התפסיה של גבריות מסורתית ופטריארכיה. זכרי א. קארמר טוען כי יש לפתח את הדיון על גבריות גם על נשים "כדי לכלול קונסטרוקציות של גבריות המשפיעות באופן ייחודי על נשים." כמו כן, נשים שנתפסות כגבריות סובלות מסטיגמה והטרדה חברתית, אם כי בעקבות השפעתה של התנועה הפמיניסטית, יש יותר קבלה לגבריות אצל נשים.

ספורטאיות, במיוחד בענפי ספורט הנשלטים על ידי גברים, סופגות לפעמים לעג על היותן "גבריות". אף על פי שרוב ענפי הספורט מדגישים תכונות גבריות סטריאוטיפיות, כגון כוח גופני, תחרות ותוקפנות, ספורטאיות צפויות להתאים את עצמן לנורמות הנשיות (פרדוקס הספורטאיות). אף על פי שהנורמות המגדריות המסורתיות משתנים בהדרגה, ספורטאיות, במיוחד בענפי ספורט שנשלטים על ידי גברים, כגון אגרוף, הרמת משקולות, פוטבול, רוגבי, הוקי קרח וספורט מוטורי, עדיין נתפסות לעיתים קרובות כנשים שחורגות מגבולות הנשיות, ושעשויות לסבול מהשלכות שליליות.

נשים מתמודדות עם פרדוקס דומה בעולם העסקים, שכן תפקידי הנהגת תאגידים עדיין קשורים באופן סטריאוטיפי למאפיינים גבריים. נשים, שאימצו את המאפיינים הללו, עשויות להיות יותר מוצלחות, אך יותר שנואות בשל האי-התאמה לסטריואטיפיים הנשיים. על פי מחקר שבוצע בבריטניה ב-2017, נשים עם תכונות גבריות סטריאוטיפיות נוטות לקבל יותר גישה למקצועות בשכר גבוה מאשר נשים עם תכונות נשיות סטריאוטיפיות. מחקר אחר, שנעשה ב-2013 בגרמניה, תומך במסקנה זו, לאחר שקבע כי נשים שמתאימות את עצמן לתפקיד המגדרי הגברי הסטריאוטיפי בדרך כלל מצליחות יותר בקריירה שלהן.

לגבריות יש תפקיד חשוב בתרבות הלסבית, אם כי יש מרחב מגוון של ביטוי מגדרי בקהילה הלסבית. בסלנג הלהט"בי, נשים גבריות מכונות לעיתים קרובות כבוצ'ה.

## ראו גם
* אישה מזוקנת
* גברים ונשיות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים
קטגוריה:גבריות
קטגוריה:תפקידי מגדר
מנזר בוגדאנה

**מנזר בוגדאנה ב[[רדאוץ]]** (ברומנית: **Mănăstirea Bogdana din Rădăuți**) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי לנזירים גברים הנמצא בעיר רדאוץ בדרום בוקובינה, במחוז סוצ'אבה שברומניה. כתובתו הוא ברחוב בוגדאן וודה מס. 4-6. כנסיית המנזר על שם ניקולאוס הקדוש (ברומנית:ספנטול ניקולאיה) הוקמה על ידי השליט בוגדאן הראשון  (1365-1359), מייסד המדינה המולדבית הפאודלית וממלא תפקיד של נקרופוליס מלכותית של בני שושלת מושאט.  
מתחם המנזר בוגדאנה כלול ברשימת המונומנטים ההיסטוריים של מחוז סוצ'אבהמשנת 2015 עם קוד הסיווג SV-II-a-A-05603 
הוא מורכב מ:
***כנסיית ניקולאוס הקדוש** (ספנטול ניקולאיה)  **Biserica "Sf. Nicolae**    
שנבנתה במאה ה-14.  (קוד SV-II-m-A-05603.01)
*מגדל הפעמון - מ-1781, קוד SV-II-m-A-05603.02
***בית הפרוכיה** - מ-1876, מ-SV-II-m-A-05603.03

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנזרים
קטגוריה:כנסיות אורתודוקסיות
משפחת אדמס (סדרת טלוויזיה, 1964)

[ממוזער|250px|השחקנים הראשיים (בכיוון השעון משמאל למעלה): גומז (ג'ון אסטין), לארץ' (טד קאסידי), פאגסלי (קן וות'רוואקס), מורטישה ([קרולין ג'ונס), וונסדיי (ליסה לורינג)]]
**משפחת אדמס** (באנגלית: **The Addams Family**) היא קומדיית מצבים אמריקאית בת 64 פרקים המבוססת על רצועת קומיקס מאת המאייר צ'ארלס אדמס. הסדרה שודרה במקור ברשת ABC מ-18 בספטמבר 1964 ועד 8 באפריל 1966 והיא הייתה העיבוד הטלוויזיוני הראשון למשפחת אדמס.

שיר הפתיחה של הסדרה הולחן ובוצע על ידי ויק מיזי.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת במשפחת אדמס האקסצנטרית והגותית אשר נמשכת לאפל, למסתורי, לרומנטי ולמורבידי. המשפחה גרה באחוזה גותית ענקית ומפחידה מלאה בחפצים מוזרים, מעברים נסתרים וחיות מחמד יוצאות דופן. האינטראקציות שלהם לאורך הסדרה עם אנשים שונים, ובמיוחד שכניהם, מובילות לעיתים רבות לאי הבנות הומוריסטיות.

## הדמויות הראשיות
* **[[גומז אדמס]]** (ג'ון אסטין) – הפטריארך הכריזמטי והאקסצנטרי של משפחת אדמס. גומז אוהב במיוחד להילחם בחרבות.
* **[[מורטישה אדמס]]** (קרולין ג'ונס) – המטריארכית האלגנטית והאניגמטית של משפחת אדמס. תחביביה של מורטישה כוללים אמנות וטיפול בצמחים.
* **הדוד פסטר** (ג'קי קוגן) – אחיו הבכור, הקירח והילדותי של גומז אשר מתעניין במיוחד בפיצוץ חומרי נפץ.
* **לרץ**' (טד קאסידי) – משרתם הענקי של משפחת אדמס. לרץ' הוא אדם גבוה וחזק מאוד, שמפחיד את רוב האורחים.
* **[[ונסדיי אדמס]]** (ליסה לורינג) – הבת האינטליגנטית והסאדיסטית של גומז ומורטישה ואחותו הצעירה של פאגסלי.
* **פאגסלי אדמס** (קן וות'רוואקס) – הבן השמנמן של גומז ומורטישה.
* **סבתא** (בלוסום רוק) – אמה האקסצנטרית של מורטישה אשר היא מכשפה שמיומנת בהכנת שיקויים ומתמחה בגילוי עתידות והטלת לחשים.
* **[[דבר (משפחת אדמס)|דבר]]** – חיית המחמד של משפחת אדמס. "דבר" הוא למעשה יד כרותה חסרת גוף.
* **[[הדודן זה|הדודן "זה"]]** (פליקס סילה) – בן דודם נמוך הקומה של גומז ופסטר. לדודן "זה" יש גוף המכוסה כולו בשיער, והוא מסוגל לדבר רק בג'יבריש בקול גבוה למרות שרק בני משפחת אדמס מבינים מה הוא אומר.
* **סנאפי** – תנין המחמד של המשפחה אשר חי יחד עימם באחוזה שלהם.

## ראו גם
* משפחת אדמס (זיכיון)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:מטרו גולדווין מאייר: סדרות
קטגוריה:משפחת אדמס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1964
Weverse

**Weverse** (בקוריאנית: **위버스**) הוא יישומון ופלטפורמת אינטרנט דרום קוריאנית שנוצרה על ידי חברת הבידור Hybe Corporation. האפליקציה מתמחה בתכני מולטימדיה, שידור הופעות חיות, מכירת פריטים הקשורים לאמנים, מנויים לתכנים, ובתקשורת בין האמנים למעריצים. נכון לשנת 2023, ל-Weverse יש למעלה מ-10 מיליון משתמשים חודשיים.

## פיתוח
היישום פותח על ידי Weverse Company (לשעבר beNX), חברת בת של Hybe Corporation המתמחה בפלטפורמות דיגיטליות ושירות לקוחות. לדברי נשיא החברה דאז, Seo Wooseok, האפליקציה פותחה כדי להציע פלטפורמה לאמני קיי-פופ לקיים אינטראקציה עם מעריצים "ברמה עמוקה יותר" מזו שמציעים יוטיוב או טוויטר, המדגישים תוכן על פני תקשורת. מנכ"ל משותף של Hybe באותו זמן, לנצו יון, אפיין את האפליקציה כ"מקום אחד בתעשיית המוזיקה" (one-stop service).

באוקטובר 2019 הוכרז לראשונה על האפליקציה באמצעות פרסומת שהוצגה בתחילת סדרת הופעות בת שלושה ימים של BTS, בשם *Love Yourself: Speak Yourself* בסיאול. הפרסומת הופיעה בפני כ-130,000 אנשים שנכחו בהופעות, וכן בפני צופים שצפו בהופעות בשידור חי ובבתי קולנוע.

## מאפייני הפלטפורמה
הפלטפורמה זמינה באמצעות היישומון או אתר האינטרנט של הפלטפורמה. האפליקציה זמינה בחינם עבור מגוון פלטפורמות בחנויות האפליקציות השונות. הפלטפורמה מציעה תוכן חינמי לצד תוכן למנויים משלמים, עדכונים בסגנון סטורי, אינטראקציות בין אמנים למעריצים, וקהילות המאפשרות למשתמשים להתחבר זה לזה. קהילות של אמנים שאינם פעילים נשארות פתוחות ב-Weverse עם אפשרות לצפות בתוכן קיים, אך ללא אפשרות ליצור פוסטים חדשים או לערוך את החשבונות.

## פעילות
Tomorrow X Together היו לאמנים הראשונים בפלטפורמה, לאחר שהצטרפו לגרסה המוקדמת ביותר של Weverse, ב-11 ביוני 2019. ב-1 ביולי הצטרפה להקת BTS, וב-1 באוגוסט להקת GFriend. מאז, הצטרפו אמנים שונים הפועלים תחת הלייבלים השונים של הייב (כגון Seventeen, Boynextdoor Le Sserafim).

ב-2021, בעקבות השקעה של ביג היט (הפועלת תחת הייב) ב־YG Plus, חברה בת של חברת התקליטים YG Entertainment, הצטרפו לפלטפורמה אמנים של הלייבל, כולל Blackpink, Winner, ו־Treasure. אמנים בינלאומיים שונים הצטרפו לפלטפורמה כחלק משותפות רשמית של הייב עם Universal Music Group. אמנים מ־SM Entertainment הצטרפו לפלטפורמה ב-12 בספטמבר 2023, לאחר שעברו מהפלטפורמה של הלייבל, Kwangya Club, כחלק מהסכם בין SM, Hybe, ו-Kakao Entertainment בתחילת 2023, לאחר מלחמת המניות שהייתה בין הייב לקקאו על השליטה ב־SM. ב-27 בינואר 2021 נאבר קורופריישן הודיעה על העברת שירות ה-V-Live שלה לחברת Weverse ושילובו בפלטפורמת החברה. ב-1 בינואר 2023 שירות V-Live הופסק באופן רשמי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2019
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2019
קטגוריה:יישומונים
יורם מרגליות

**יורם יצחק מרגליות** (נולד ב-22 במרץ 1963) הוא פרופסור למשפטים בפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
מרגליות נולד ב-1963. למרגליות תואר ראשון (1991) ותואר שני (1994) במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני (1995) ותואר שלישי (1997) מאוניברסיטת ניו יורק. את התיזה בדוקטורט כתב בהנחיית דניאל שבירו. התמחה בלשכתה של השופטת שושנה נתניהו.

מרגליות מכהן כפרופסור בפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב. הוא פרסם למעלה מ-60 מחקרים בכתבי עת אקדמיים בכלכלה ובמשפטים. תחומי המחקר שלו מגוונים, ועוסקים בצדק חברתי, מיסוי אופטימלי, קצבאות ילדים, פרופילים אתניים בשדות תעופה, אחריות חברתית תאגידית, שינויי אקלים ועוד. במחקריו ביצע שיתופי פעולה עם חוקרים מאוניברסיטאות וחוגים שונים ובהם תומר בלומקין, אפרים צדקה ודן בן שחר.

בשנת 2024 זכה מחקר משותף שכתב עם תומר בלומקין ודודו לגזיאל, בפרס במקום השני למאמר התאורטי המצטיין מאת האגודה האמריקנית למשפט וכלכלה. לצד המחקרים שפרסם שימש גם כעורך של כתבי עת.

במשך שנים נבחר למרצה מצטיין, ואף זכה בפרס הרקטור לשנת הלימודים ה'תשפ"ג. מרגליות היה מהראשונים שלימדו ב-Coursera קורס בנושא צדק חלוקתי וצמיחה כלכלית.

במהלך השנים לימד באוניברסיטאות שונות בעולם, ביניהן בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת טורונטו, אוניברסיטת מונש, אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת סינגפור.

בשנת 2019 היה ממיסדי המכון למשפט ופילנתרופיה, והיה מנהלו האקדמי הראשון. הוא כיהן כעמית בכיר במכון החרדי למחקרי מדיניות. היה חבר בדירקטוריון של אי די בי חברה לפיתוח.

### חיים אישיים
מרגליות מתגורר ברעננה. הוא נשוי לשרון רבין מרגליות, פרופסורית למשפטים באוניברסיטת רייכמן, בתו של מיכאל רבין, פרופסור למדעי המחשב.

ליורם ושרון שלושה בנים. בנו הצעיר רועי חבר נבחרת ישראל בטריאתלון.

## לקריאה נוספת
* פרופ׳ יורם יצחק מרגליות, הפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן, אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:משפחת ישראל אברהם רבין
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
זונטאג

**זונטאג** (Sonntag) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית שמשמעותו "יום ראשון".

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קלייר שיפמן

**קלייר שיפמן** (באנגלית: **Claire Shipman**; נולדה ב-4 באוקטובר 1962) היא עיתונאית טלוויזיה אמריקאית והכתבת הלאומית הבכירה לשעבר של "בוקר טוב אמריקה" של ABC. היא מכהנת כנשיאה בפועל של אוניברסיטת קולומביה מאז מרץ 2025. 

בעבר הייתה יו"ר משותף של חבר הנאמנים של האוניברסיטה. היא גם נשואה לג'יי קרני , מזכיר העיתונות לשעבר של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בבית הלבן. שיפמן שימשה כיו"ר מועצת הנאמנים של אוניברסיטת קולומביה במהלך ההפגנות הפרו-פלסטיניות ב-2024, מה שהוביל לפריסת משטרת NYP בקמפוס שבמהלכן נעצרו למעלה מ-100 סטודנטים.

## ראשית חייה
שיפמן נולדה ב-4 באוקטובר 1962 בוושינגטון, היא בתם של כריסטי (ארמסטרונג) ז"ל ומורגן אנלו שיפמן, פרופסור למשפטים באוניברסיטת המדינה של אוהיו, מכללת מוריץ למשפטים. היא סיימה את בית הספר התיכון וורת'ינגטון בוורטינגטון, אוהיו, ב-1980. היא בוגרת 1986 בקולג' קולומביה של אוניברסיטת קולומביה עם תואר בלימודי רוסית וכן קיבלה תואר שני במדעים בינלאומיים מבית הספר למדעים בינלאומיים וציבוריים של קולומביה בשנת 1994.

## קריירה
שיפמן החלה את הקריירה שלה בעיתונאות ב-CNN, שם סיקרה את הבית הלבן, ובילתה חמש שנים בלשכת CNN במוסקבה בסיקור התמוטטות ברית המועצות. לאחר מכן עבדה ב-NBC מ-1997 עד 2001 וסיקרה את הבית הלבן בתקופת ממשל קלינטון. שיפמן הצטרפה לחדשות ABC בשנת 2001, ודיווח על פוליטיקה, נושאים בינלאומיים ונושאים חברתיים.

יחד עם העיתונאית קטי קיי מה-BBC, היא כתבה שלושה ספרים רבי מכר של הניו יורק טיימס.

ב-28 במרץ 2025, שיפמן החליפה את קתרינה ארמסטרונג בתור הנשיאה בפועל של אוניברסיטת קולומביה.

## חיים אישיים
היא הייתה נשואה לראש לשכת CNN לשעבר במוסקבה, סטיב הרסט, מ-1991 עד 1996. לה ולבעלה השני, ג'יי קרני שהיה מזכיר העיתונות של הבית הלבן מ-2011 עד 2014, יש בן ובת.

## הוקרה
בשנת 1990, היא זכתה בפרס אלפרד דופונט-קולומביה ופרס אמי על דיווחה על הפגנות כיכר טיאננמן.

שיפמן קיבל פרס פיבודי בשנת 1991 כחלק מצוות CNN שסיקר את ניסיון ההפיכה הסובייטית באוגוסט 1991 ואת פירוק ברית המועצות שלאחר מכן.

בשנת 1993 היא זכתה במדליית "מגן רוסיה החופשית" מנשיא רוסיה בוריס ילצין על פועלה בתקופה זו.

## ספריה
* Claire Shipman, Katherine Kay, **Womenomics: Write Your Own Rules for Success**, 2009
* Katty Kay ,Claire Shipman, **The Confidence Code: The Science and Art of Self-Assurance - What Women**, 2014
* Katty Kay, Claire Shipman, JillEllyn Riley, **The Confidence Code for Girls Journal: A Guide to Embracing Your Amazingly Imperfect, Totally Powerful Self**, 2018
* Katty Kay, Claire Shipman, JillEllyn Riley ,**Living the Confidence Code: Real Girls. Real Stories. Real Confidence**, 2021 
* 2023, Katty Kay ,Claire Shipman, **The Power Code: More Joy. Less Ego. Maximum Impact for Women (and Everyone)**

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:סגל CNN
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:סגל ABC
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
נייפייר שו

**וִילְיאֶם נֵפִּיר שׁוֹ** (באנגלית: **William Napier Shaw**; ) היה מטאורולוג בריטי. הוא המציא את הטפיגרמה, דיאגרמה תרמודינאמית המשמשת להערכת יציבות האוויר באטמוספירה. כיהן גם כנשיא  ו.

## קורות חייו
שו נולד בברמינגהאם, בנם של צ'ארלס תומאס שו, תכשיטן וצורף, ואשתו קזיה לאודן. הוא התחנך בבית הספר המלך אדוארד, ברמינגהאם.

הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' וקיבל תואר שני ב-1876, ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין בברלין.

בשובו לבריטניה החל לעבוד כמדגים בפיזיקה במעבדת קוונדיש המקושרת לאוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1879. בשנת 1887 החל להרצות על פיזיקה ניסויית. בשנת 1898 הוא הפך לעוזר המנהל של מעבדת קוונדיש.

בשנת 1891 נבחר לעמית של החברה המלכותית.

בשנת 1900 הפך למזכיר המועצה המטאורולוגית. בין השנים 1905–1907 היה מנהל המשרד המטאורולוגי. ב-1907 הפך לפרופסור הראשון למטאורולוגיה באימפריאל קולג' בלונדון.

בשנת 1911 כיהן כנשיא הוועדה המטאורולוגית הבינלאומית שקדמה לארגון המטאורולוגיה העולמי. ב-1915 הוא פיתח את הטפיגרמה. הוא זכה לתואר אבירות מהמלך ג'ורג' החמישי מאוחר יותר באותה שנה.

הוא היה נשיא  בשנים 1918–1919. בשנת 1933 הוא נבחר לעמית כבוד של .

שו חקר גם את זיהום האוויר, והיה הראשון שחקר ודן בערפיח ובחן את בעיות הבריאותיות שגרם. בשנת 1925, הוא כתב יחד עם  את הספר "בעיית העשן של ערים גדולות".

שו פרש ב-1924 בגיל 70 ומת בלונדון בגיל 91.

## משפחתו
בשנת 1885 התחתן עם שרה ג'יין דוגדייל הרלנד, מרצה למתמטיקה בקולג' ניוהאם, היא נפטרה ב-1923. לא היו להם ילדים.

## כתביו

**Practical Physics* (1893)
**Forecasting Weather* (1911)
*Articles on *"Dew"*, *"Fog"*,*"Squall"* and *"Sunshine"* in the *[[המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה|Encyclopaedia Britannica]]* (1911)
**The Smoke Problem of Great Cities* (1925)
**Manual of Meteorology* (1926) plus several later editions


## פרסים ומחוות
*1910: הוענקה לו  של החברה המלכותית למטאורולוגיה
*1923: הוענקה לו המדליה המלכותית של החברה המלכותית.
*1924: הוא היה מרצה מוזמן של הקונגרס הבין-לאומי של המתמטיקאים בטורונטו.

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטאורולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1854
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
אברהם ושלושת המלאכים (ברטולומה אסטבן מוריו)

**אברהם ושלושת המלאכים** (בספרדית: **Abraham y los tres ángeles**) הוא ציור שמן על קנבס מאת הצייר הספרדי ברטולומה אסטבן מוריו, שנוצר ככל הנראה בין השנים 1670–1674. היצירה נמצאת כיום בגלריה הלאומית של קנדה באוטווה, אשר רכשה אותה בשנת 1948.

הציור מתאר את ביקורם של שלושה אורחים בלתי צפויים בביתו של אברהם. לפי הסיפור המקראי, שלושת הגברים הם מלאכים שנשלחו לבשר לאברהם כי שרה אשתו, על אף גילה המבוגר, תלד לו בן – יצחק – אשר עתיד להפוך לאביו של העם היהודי. במסורת הנוצרית נתפסת סצנה זו כהקדמה לאירועים שיתממשו בברית החדשה, והשלושה מזוהים עם השילוש הקדוש. מעבר למשמעות התאולוגית, מהווה היצירה גם ביטוי מובהק של מידת החסד: מוריו מציג את המלאכים כצליינים, ואברהם מופיע כמי שמתחנן בפניהם בענווה שיקבלו את הכנסת האורחים שלו. חובת קבלת האורחים והענקת מחסה לחסרי בית נחשבה לאחת משבעת מעשי החסד, והציור הוא חלק מסדרת יצירות הממחישות מצוות אלה.

הסדרה כולה הוזמנה ממוריו על ידי אחוות "הארמנדד דה לה קרידד" (Hermandad de la Caridad) בעיר סביליה, אחווה שבראשה עמד גם האמן עצמו ואשר פעלה למען צדקה וסיוע לחולים ועניים. היצירות יועדו לקשט את כנסיית בית החולים דה לה קרידד  בעיר. מתוך שמונה היצירות המקוריות נותרו ארבע בסביליה: "יוחנן הקדוש מאלט עוזר לחולה", "נס הלחם והדגים", "משה בסלע חורב" ו-"הקדושה אליזבת מהונגריה". יתר היצירות, בהן אברהם ושלושת המלאכים, נשדדו בשנת 1810 על ידי צבאו של נפוליאון ופוזרו ברחבי העולם. שאר היצירות שנבזזו הן: שובו של הבן האובד (הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון), ריפוי המשותק (הגלריה הלאומית, לונדון), ו-שחרורו של פטרוס הקדוש (מוזיאון הרמיטאז' בסנקט פטרבורג).

הציור בגלריה הקנדית מוצג במסגרת עץ מגולפת ומוזהבת שיוצרה בבריטניה, ככל הנראה בסביבות שנת 1840 במיוחד עבור היצירה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אברהם בציורים
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
אחר הצהריים חורפי

**אחר הצהריים חורפי** (בגרמנית: **Winternachmittag**) הוא ציור משנת 1922 מאת האמן האקספרסיוניסטי הגרמני מקס פכשטיין. היצירה צוירה בעיירת החוף לבּה (Leba), לחופי הים הבלטי, ומהווה חלק מסדרה שיצר האמן בעקבות נופי החורף של האזור. הציור נחשב לדוגמה מובהקת לסגנונו הבשל של פכשטיין ומציג מיזוג בין השפעות אימפרסיוניסטיות, פוביסטיות ואקספרסיוניסטיות.

## רקע
בשנת 1921, לאחר ניסיון שלא עלה יפה לשוב ולצייר בכפר הדייגים נידן שעל חוף הים הבלטי (שהועבר לליטא), עבר פכשטיין לעיירת הנופש לבּה שבצפון פולין. שם, בסביבה של חוף ים קפוא וטבע בראשיתי, מצא השראה מחודשת והחל לצייר סדרת נופים חורפיים. שהותו בלבה סימנה תפנית משמעותית בחייו האישיים והאמנותיים: במלון בו שהה הכיר את מרתה מולר, בת בעלי המקום, לימים רעייתו. אהבתו החדשה השיבה לו את חדוות היצירה לאחר משבר עמוק שחווה בעקבות מלחמת העולם הראשונה.

## תיאור הציור
הציור מתאר את חוף הים הבלטי בשעת אחר צהריים חורפית. צבעי היצירה קרים ומעושנים, אך קרני השמש החורפית הנמוכה, המשתקפות על פני המים, מהוות את מוקד הקומפוזיציה. האור החודר דרך האוויר הצלול או הערפילי יוצר אפקט אטמוספירי המשלב בין תיאור מציאותי לרגש פנימי. על אף הצבעוניות הקרירה, ניכרת בציור תחושת חיוניות ואור, המעידה על מצב רוחו המתחדש של האמן בתקופה זו.

## הסדרה מלבה
אחר הצהריים חורפי הוא הציור החמישי בסדרה שפכשטיין יצר בלבה במהלך חורף 1922. סדרה זו מהווה חריגה מיצירותיו הקודמות בכך שהיא מתאפיינת בפלטת צבעים מאופקת וקרה, התואמת את האקלים הגליישרי של האזור. בניגוד לציוריו המוקדמים, ששיקפו צבעוניות עזה ומבנים צורניים פראיים, ציורים אלה מציגים איזון רגשי ואור שקוף יותר, תוך שמירה על אופיו האקספרסיוניסטי של האמן.

## השפעות סגנוניות
על אף הדמיון הסגנוני לאימפרסיוניזם, בעיקר ברעיון של ציור סדרתי של נוף באור משתנה – כפי שעשו קלוד מונה וקמיל פיסארו – סגנונו של פכשטיין נותר מובחן. לדברי מבקר האמנות מקס אוסבורן, הציור עוסק באור ובאטמוספירה, אך מבוצע ללא פירוק לפרטים או טשטוש צורות, כפי שנעשה באימפרסיוניזם. הציור שומר על משטחי צבע שטוחים ועשירים, תוך שילוב אלמנטים של בהירות אוורירית וצבעוניות מקומית.
בנוסף, ניכרת בציור השפעת הפוביזם הצרפתי, במיוחד של אנרי מאטיס ואנדרה דרן, אליהם התוודע פכשטיין בתערוכה בפריז בשנת 1908. משם אימץ שימוש חופשי בצבע, צמצום צורני ומשיחות מכחול חזקות. השפעתו של וינסנט ואן גוך ניכרת אף היא, במיוחד באינטנסיביות הרגשית, בפריסת הצבע ובתחושת התנועה של המכחול.

## הקשר היסטורי והרגשי
פכשטיין חזר ממלחמת העולם הראשונה כשהוא שרוי בטלטלה נפשית ויצירתית. במכתב מ-1919 ציין: "החלומות עדיין מעירים את הישן בלילה... עליי ללמוד מחדש את מלאכת הציור. החפירות חרצו קו עבה בחיי". המעבר ללבּה, ההיכרות עם מרתה מולר, והעיסוק בנופי ים מוארים הפכו לתהליך של ריפוי אישי, אשר ניכר ביצירתו מתקופה זו. אף על פי ש"אחר הצהריים חורפי" מצויר בגוונים חורפיים קרים, הוא משקף תקופה של אהבה והתחדשות בחיי האמן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:מים באמנות
אביב (מקס פכשטיין)

** אביב** (בגרמנית: **Frühling** הוא ציור משנת 1918 מאת האמן האקספרסיוניסט הגרמני מקס פכשטיין. היצירה, אשר צוירה בטכניקת שמן על בד, נחשבת לאחת הדוגמאות הבולטות לאמנות האקספרסיוניסטית ולתרומתו של פכשטיין כחבר מרכזי בקבוצת הגשר. פכשטיין היה חבר בתנועת הגשר מאז שנת 1906, לצד אמנים כאמיל נולדה, ארנסט לודוויג קירכנר, אריך הקל וקרל שמיט-רוטלוף. התנועה שאפה לחדש את השפה האמנותית ולבטא תגובה רגשית דרך עיוות צורה ושימוש נועז בצבעים לא טבעיים. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, חזר פכשטיין לעיתים קרובות לתיאורים של שלווה כפרית והרמוניה בין האדם לטבע, כפי שמודגם ביצירה זו.

## תיאור היצירה
בציור נראית סצנה פסטורלית צבעונית, שבה דמות בודדת עובדת את האדמה, מוקפת בצמחייה עבותה ועצי פריחה. משיכות המכחול רחבות ונמרצות, והפלטה הצבעונית חיה וססגונית. העצים הפורחים ממוקמים במרכז הקומפוזיציה ומשדרים תקווה והתחדשות.

## השפעות וסגנון
פכשטיין הושפע רבות מאמנים צרפתיים בני זמנו, ובעיקר מאמני הפוביזם כמו אנדרה דרן ומוריס ולאמנק. השפעתם ניכרת ביצירותיו לאחר ביקורו בפריז בשנת 1908, שם פגש גם יצירות של וינסנט ואן גוך. כך למשל, בציורו "גשר על הסן עם אוניית קיטור קטנה" ניתן לראות את השפעת הפוביזם בצבעים ובהרכב הקומפוזיציה. הציור מעיד על גישתו הייחודית של פכשטיין: הוא סיגל לעצמו את הסגנון האקספרסיוניסטי אך העשיר אותו בטקסטורות ובטכניקות הייחודיות לו. השימוש בדימויים כמו עצים פורחים וחקלאים בעבודה מהדהד את ציוריו של ואן גוך, הן בסגנון והן בסמליות – פריחה כסמל לחיים חדשים ותקווה.

### קשר והשוואות ליצירות אחרות
ביצירה אביב של מכס פקשטיין ניכרת השפעה ישירה של יוצרים אחרים, ובעיקר של חבריו לקבוצת "הגשר" ושל אמנים צרפתים בני זמנו, אך גם מתבלטת בה גישה אישית ועמוקה לטבע ולחיים הכפריים. כמו אצל ואן גוך, שממנו שאב השראה הן בסגנון המכחול הטקסטורלי והן בסמליות של עצים פורחים, גם פקשטיין מתייחס לאביב כאל ביטוי של חיים מחודשים ואופטימיות. עם זאת, בעוד שהפוביסטים כמו דרן וולאמנק הדגישו את הצבעוניות המוגזמת והקו הפשוט לצורך הפעלת רגש מיידי, ביצירה אביב פקשטיין משתמש בצבעים עזים לא רק כדי לעורר רגש, אלא גם כדי לבטא התמזגות עמוקה של האדם עם הטבע, כפי שמשתקף בדמות העובד שנבלעת בנוף. בכך הוא יוצר חיבור בין האידאולוגיה של "הגשר", שמבקשת לפרוץ מסגרות אמנותיות ישנות, לבין צורך אישי עמוק להירפא מהטראומה של המלחמה דרך התמסרות לטבע וליצירה.

## הקשר ביוגרפי והיסטורי
היצירה צוירה חודשים ספורים לפני סיום מלחמת העולם הראשונה, בה שירת פכשטיין. הטראומה מהמלחמה הביאה אותו לשוב לטבע ולחיים כפריים כחוף מבטחים רגשי ואמנותי. בדבריו תיאר את תהליך היצירה כשקול לעבודה חקלאית תובענית, בה הוא "קוצר" את פירות השראתו ומזדהה עם הדמויות שהוא מתאר. בעיני פכשטיין, האמנות הייתה דרך להתקרב לטבע, ולשוב אל עולם פשוט וטהור יותר, רחוק מהאימה וההרס של המודרנה. בציור זה, דמות האדם נטמעת בסביבה הפסטורלית, ומתמזגת איתה. בכך הופך הציור לסמל של איחוד בין האדם והטבע ולביטוי של כמיהה לשלום פנימי וחיצוני.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
בסיס החלל פיטופיק

**בסיס החלל פיטופיק** (באנגלית: **Pituffik Space Base**, בהגייה: **פִִּי-דו-פִיק**) הוא בסיס של חיל החלל של ארצות הברית הממוקם בצפון-מערב גרינלנד. הבסיס, אשר נודע בעבר כ**בסיס חיל האוויר תולה** ("**Thule Air Base**", בהגייה: "טּוּּ-לי"), הוא המתקן הצבאי הצפוני ביותר של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. בסיס פיטופיק מוקף בקרח במשך כ-9 חודשים בשנה, אך שדה התעופה שבו פועל במשך כל ימות השנה.

הבסיס מופעל על ידי קבוצת בסיס החלל ה-821 (821st Space Base Group), ומהווה חלק מבסיס החלל דלתא 1 (Space Base Delta 1). הקמתו והפעלתו נובעות מהסכמים בילטרליים בין ארצות הברית לבין ממלכת דנמרק, המתמקדים בהגנה הדדית. החשיבות האסטרטגית של הבסיס נובעת ממיקומו הגאוגרפי בצפון הרחוק, המכונה "קצה העולם", המעניק לו יתרון בתחום השליטה והמעקב בחלל.

## מבנה
הבסיס תומך במשימות התרעה מפני טילים, הגנה מפני טילים ומעקב חללי:

**קבוצת בסיס החלל ה-821**

(821st Space Base Group – 821 SBG)

קבוצת בסיס החלל ה-821 אחראית להפעלת בסיס החלל פיטופיק ומקדמת הגנה, עליונות בחלל ומחקר מדעי באזור הארקטי, עבור ארצות הברית ובעלות בריתה. הקבוצה מפעילה לא רק את המתקן הצבאי הצפוני ביותר של מחלקת ההגנה האמריקאית, אלא גם את הנמל הימי הצפוני ביותר בעולם. הבסיס מהווה פלטפורמה ייחודית לאימונים ארקטיים, למחקר מדעי בינלאומי ולתוכניות סביבתיות.

**טייסת התמיכה ה-821**

(821st Support Squadron – 821 SPTS)

משימתה של טייסת התמיכה ה-821 היא להעניק תמיכה תפעולית מקיפה לטובת פריסת כוחות, עליונות חללית ומחקר מדעי באזור הארקטי. תחומי הפעילות כוללים הנדסה, רפואה, תקשורת, לוגיסטיקה, שירותים ותפעול שדה התעופה. מרבית אנשי הטייסת משמשים כקציני התקשרות מטעמה (CORs) במסגרת חוזי התחזוקה של הבסיס.

**טייסת כוחות הביטחון ה-821**

(821st Security Forces Squadron – 821 SFS)
ממוזער|מבט על בסיס פיטפוק
סיסמתה של טייסת כוחות הביטחון ה-821 היא: "הגן, תן אמון, אתגר". משימתה כוללת הגנה על הבסיס ועל אנשיו, פיתוח אמון הדדי המאפשר ביקורת בונה וצמיחה אישית, ואתגר מתמיד לשיפור עצמי. תחומי אחריותה כוללים הגנה על מתקנים רגישים, שמירה על ביטחון הבסיס, וחקירת אירועים פליליים או תקלות בבסיס פיטופיק.

**טייסת ההתרעה החללית ה-12**

(12th Space Warning Squadron – 12 SWS)

טייסת ההתרעה החללית ה-12 מפעילה את מערכת המכ"ם "Upgraded Early Warning Radar", הפועלת בטכנולוגיית מערך מופע מוצק (phased-array radar). משימותיה כוללות התרעה מוקדמת מפני שיגור טילים בליסטיים בין-יבשתיים וטילים ששוגרו מצוללות, תמיכה בהגנה מפני טילים, וכן מעקב אחרי עצמים בחלל כחלק ממודעות לתחום החלל (*Space Domain Awareness*). הטייסת כפופה ליחידת "Space Delta 4" הממוקמת בבסיס החלל באקלי, קולורדו.
ממוזער|185x185 פיקסלים|תחנות מעקב של טייסת ההתרעה החללית ה-12 המופעלת בבסיס
**טייסת מבצעי החלל ה-23, שלוחה 1**

(23rd Space Operations Squadron, Detachment 1 – 23 SOPS, Det. 1)

שלוחה 1 של טייסת מבצעי החלל ה-23 היא אחת מתוך שבע תחנות מעקב מרוחקות ברשת השליטה הלוויינית של ארצות הברית (*Satellite Control Network*). היא ממוקמת כ-5.6 ק"מ צפונית-מזרחית לבסיס פיטופיק ומבצעת מעל ל-20,000 פעולות תמיכה לווייניות בשנה עבור מחלקת ההגנה, ממשלת ארצות הברית ובעלות בריתה. היחידה כפופה לטייסת מבצעי החלל ה-23 שבתחנת חיל החלל ניו בוסטון בניו המפשייר, אשר עצמה כפופה ל"Space Delta 6" בבסיס שרייבר, קולורדו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרינלנד
פיטופיק
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – דנמרק
ארווין שטאוב

**ארווין שטאוב** (נולד ב-13 ביוני 1938) הוא פרופסור לפסיכולוגיה, אמריטוס, באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. הוא המנהל המייסד של תוכנית הדוקטורט לפסיכולוגיה של שלום ואלימות. שטאוב ידוע בעיקר בעבודותיו על התנהגות עוזרת ואלטרואיזם, ועל הפסיכולוגיה של אלימות המונית ורצח עם. הוא נולד בהונגריה וקיבל את הדוקטורט שלו בסטנפורד. מאוחר יותר לימד באוניברסיטת הרווארד. הוא עבד במסגרות רבות, הן בעריכת מחקרים והן ביישם את המחקר והתיאוריה שלו. הוא פעל בבתי ספר לגידול ילדים אכפתיים ולא אלימים, ולקידום השתתפות פעילה מצד תלמידים בתגובה לבריונות. שטאוב פעל בהולנד לשיפור היחסים בין ילידי הולנד לבין מוסלמים, וברואנדה, בורונדי וקונגו לקידום ריפוי ופיוס. הוא שימש כעד מומחה, למשל, במשפטי אבו גרייב, הרצה רבות בנושאים הקשורים לעבודתו במסגרות אקדמיות, ציבוריות וממשלתיות בארצות הברית ובמדינות אחרות, וזוכה לאותות הצטיינות רבים.

## מסקנות מחקריו
על פי שטאוב תהליכים פסיכולוגים רגילים, מניעים אנושיים נורמליים ושכיחים ונטיות בסיסיות מסוימות, אך לא בלתי נמנעות, במחשבה וברגש האנושי הם המקורות הראשוניים ליכולת האנושית להשמדה המונית של חיי אדם. הוא סבור כי בנסיבות מסוימות לרוב בני האדם יש יכולת לאלימות קיצונית ולהרס חיי אדם. על פי שטאוב הנטייה הרדומה למעשים ברוטליים שמתעוררת בנסיבות מסוימות, הנה מצב שכיח מאוד. מצב בו הרשע צומח מתוך חשיבה רגילה ומבוצע על ידי אנשים רגילים היא על פי שטאוב הנורמה ולא היוצא דופן.

## ספריו
* התנהגות חברתית חיובית ומוסר, כרך א. 1. השפעות אישיות וחברתיות. 1978. עיתונות אקדמית
* התנהגות חברתית חיובית ומוסר, כרך א. 2. סוציאליזציה והתפתחות. 1979. עיתונות אקדמית. (תורגם לגרמנית).
* אישיות: היבטים בסיסיים ומחקר עדכני. עָרוּך. 1980. פרנטיס הול
* פיתוח ותחזוקה של התנהגות פרו-חברתית: נקודות מבט בינלאומיות על מוסר חיובי. עריכה משותפת, 1984. מְלִיאָה
* שורשי הרוע: מקורותיו של רצח עם ואלימות קבוצתית אחרת. 1989. ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
* ערכים חברתיים ומוסריים: נקודות מבט אישיות וחברתיות. עריכה משותפת, 1989. לארי ארלבאום. (תורגם לפולנית)
* פטריוטיות בחייהם של יחידים ואומות. עריכה משותפת, 1997. נלסון הול
* הפסיכולוגיה של טוב ורע: מדוע ילדים, מבוגרים וקבוצות עוזרים ופוגעים באחרים. 2003. הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
* התגברות על הרוע: רצח עם, סכסוך אלים וטרור. 2011. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
* שורשי הטוב וההתנגדות לרוע, 2015. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד

## קישורים חיצוניים

* A film clip "The Open Mind - Am I My Brother's Keeper?...The Pivotal Role of Bystanders (1994)" is available for viewing at the Internet Archive


## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
רמינגטון סטיל

**רמינגטון סטיל** (באנגלית: **Remington Steele**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית אשר נוצרה על ידי רוברט באטלר ומייקל גליסון ושודרה ברשת NBC מ-1 באוקטובר 1982 ועד 17 בפברואר 1987. סטפני צימבליסט ופירס ברוסנן מככבים בסדרה בתפקידים הראשיים.

## תקציר העלילה
לורה הולט (סטפני צימבליסט) היא חוקרת פרטית משכילה ומנוסה אשר מקימה סוכנות חקירות משלה בשם "לורה הולט חקירות". אף על פי כן, מהר מאוד היא מגלה מרבית הלקוחות הפוטנציאליים אינם ששים להעסיק אותה משום שהיא אישה. על מנת להתגבר על ההטיה הזו היא מתחילה לספר שהסוכנות שלה מנוהלת בפועל על ידי גבר בשם רמינגטון סטיל, והיא משנה את שם הסוכנות ל"רמינגטון סטיל". בהתחלה השינוי מסייע רבות להצלחה של הסוכנות, אך הבעיות מתחילות כאשר הלקוחות מבקשים להיפגש עם מנהל הסוכנות. בהמשך אדם נוכל מסתורי (מגולם על ידי פירס ברוסנן) משכנע את הולט להתחזות לרמינגטון סטיל, ובעקבות כך מתחילה השותפות בין השניים.

לאורך הסדרה סטיל והולט מצליחים לפענח ביחד פשעים שונים, ובמקביל מתפתחת ביניהם מערכת יחסים רומנטית מורכבת.

## צוות השחקנים
### צוות השחקנים הראשי
* סטפני צימבליסט בתפקיד **לורה הולט**, חוקרת פרטית אינטליגנטית ונחושה.
* פירס ברוסנן בתפקיד **רמינגטון סטיל**. נוכל מסתורי שהופך לרמינגטון סטיל. שמו ועברו האמיתיים נותרו בגדר תעלומה בחלק גדול מהסדרה.
* ג'יימס ריד בתפקיד **מרפי מייקלס** (עונה 1), חוקר שעובד עבור הולט.
* ג'נט דימי בתפקיד **ברניס פוקס** (עונה 1), מזכירת הסוכנות. בבכורה של העונה השנייה נאמר שהיא התחתנה עם נגן טרומבון ועברה לניו יורק.
* דוריס רוברטס בתפקיד **מילדרד קרבס** (עונות 2–5), סוכנת מס הכנסה לשעבר אשר הופכת למזכירת הסוכנות.
* ג'ק סקאליה בתפקיד **טוני רוסלי** (עונה 5)

### שחקנים אורחים
טום בייקר, ג'ודית בארסי, דלתה בורק, ג'ינה דייוויס, מיקי מנטל, ג'פרי ג'ונס, ג'יין קזמרק, ג'ודית לייט, רוז מארי, וירג'יניה מאיו, לויד נולאן, אנני פוטס, פול רייזר, ג'ין סמארט, שרון סטון

## הפקה
הסדרה צולמה בלוס אנג'לס והופקה על ידי MTM Enterprises.

## מדיה ביתית
הסדרה השלמה יצאה לשווקים במארז DVD.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שירדו משידור ועלו שוב
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1982
קטגוריה:ערוץ המזרח התיכון - תוכניות רכש
גאי דולמן

**גאי דולמן** (באנגלית: **Guy Doleman**; 22 בנובמבר 1923 – 30 בינואר 1996) היה שחקן יליד ניו זילנד שפעל באוסטרליה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "האסיר".

דולמן נולד בהמילטון ומאוחר יותר עבר לאוסטרליה. החל את דרכו בעסקי השעשועים כשדרן רדיו ושיחק בתפקידי תיאטרון קטנים יותר. דרכו הובילה אותו מאנגליה לאמריקה. במהלך הופעותיו באנגליה, עבד בין היתר עם פטריק מקני. דולמן השתתף גם בהפקות של הארי זלצמן, אשר שכר את שירותיו מספר פעמים. כך הופיע דולמן גם בסרט "כדור הרעם", שבו גילם את דמותו של גרף ליפה, תפקיד שהפך אותו למוכר.

דולמן נפטר בלוס אנג'לס בגיל 72 מסרטן הריאה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:נפטרים מסרטן הריאה
קטגוריה:ילידי 1923
קטגוריה:נפטרים ב-1996
מיטל כהן

**מיטל כהן** (באנגלית: **Meytal Cohen**; נולדה ב-9 באוגוסט 1983 ברמת גן) היא מתופפת ישראלית-אמריקאית ואחת ממייסדות להקת ההבי מטאל האמריקאית Meytal. בשנת 2010 החלה בפרויקט וידאו מקוון במסגרתו ביצעה גרסאות כיסוי לתיפוף לשירים מוכרים בז'אנר הרוק והמטאל, הפרויקט זכה לפופולריות רבה ולמעל 100 מיליון צפיות. באוגוסט 2015 יצא אלבום הבכורה שלה, "Alchemy", שזכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד Heatseekers של "בילבורד".

## ראשית חייה וחינוך
כהן נולדה ברמת גן להורים ילידי עיראק. היא למדה סטפס, וסיימה מגמת תיאטרון בתיכון בליך שברמת חן. בגיל 18 החלה לנגן בתופים ושירתה צה"ל כשנתיים. בגיל 20 עברה להתגורר בלוס אנג'לס, שם למדה באקדמיה למוזיקה של לוס אנג'לס בהתמחות בכלי הקשה.

## קריירה
לאחר סיום לימודיה, ניגנה כהן בלהקה בשם "Metaphor" שכללה את נגנית הצ'לו טינה גואו, הכנרית אנה סטפורד והפסנתרנית עלי ווד. הלהקה קיימה סיבובי הופעות באוסטרליה, ארצות הברית, מקסיקו, דרום אמריקה ואירופה. להקת קאברים נשית לשירי לד זפלין בשם "Moby Chick" הצטרפה לסיבוב ההופעות שלהן בפוארטו ריקו.

בשנת 2010 החלה כהן לפרסם סרטונים בהם היא מבצעת גרסאות כיסוי לשירים מוכרים ברוק ומטאל. הגרסה שלה לשיר "Toxicity" של System of a Down משנת 2009 זכתה לכ-11 מיליון צפיות וסדרת הסרטונים שלה ביוטיוב צברה מעל 60 מיליון צפיות כבר ב-2014. ב-2013 דווח כי יש לה יותר לייקים בפייסבוק מכל אישה ישראלית אחרת – 369,000 לייקים יותר מבר רפאלי.

ב-9 ביולי 2013 פתחה קמפיין מימון המונים ב-Kickstarter בשם "Breaking YouTube" שמטרתו הייתה לממן יצירת מוזיקה מקורית. הקמפיין גייס מעל 144,000 דולר מיותר מ-3,100 תומכים.

### Alchemy
האלבום הראשון של הלהקה, "Alchemy", יצא לאור ב-2015 וזכה לשבחים רבים. הוא הגיע למקום הראשון במצעד Heatseekers, למקום החמישי במצעד אלבומי ההארד רוק ולמקום השביעי במצעד האלבומים העצמאיים של "בילבורד".

## דיסקוגרפיה
### אלבום אולפן
* *אלכימיה* (2015)
* *העד* (2019)

### סינגלים
אלבום העדים (2019)
* "הצד האפל למטה" (2014)

### אלבומים חיים
* *אלכימיה בשידור חי* (2016)

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:נגני כלי הקשה ישראלים
קטגוריה:מתופפות אמריקאיות
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
רצח מתוך תאווה

**רצח מתוך תאווה** או **רצח מתוך תשוקה** (באנגלית: **Lust murder**) הוא סוג של רצח המתרחש בצמוד לתקיפה מינית מובהקת או להתנהגות סמלית מינית. הוא מקושר למונח הפתולוגי **אירוטופונופיליה**, שמשמעותו גירוי או סיפוק מיני התלוי במוות של אדם. המונח "רצח מתוך תשוקה" מגיע ממחקרו של ריכרד פון קראפט-אבינג בשנת 1898, שדן ברציחות סאדיסטיות בעלות אופי מיני.

רצח מסוג זה מתרחש לעיתים במהלך פעילות מינית, או כולל השחתה של אברי המין או אזורים אחרים בגוף הקורבן, לעיתים לאחר המוות. ההשחתה עשויה לכלול קריעת איברים פנימיים, עקירה או הזזה של אברי מין, ולעיתים כל אלו יחד.

בשנת 2019 פורסם מאמר סקירה בכתב העת *Current Psychiatry Reports* שהציע כי רוצחים מיניים הם קבוצה ייחודית של עבריינים, שיש לה מאפיינים מובחנים ויש צורך במערכת בינלאומית למעקב אחריהם.

## מאפיינים
רצח מתוך תאווה כולל לעיתים פעולות כמו הסרת בגדים מהגופה, הצבתה בתנוחות מיניות, החדרת חפצים לפתחי גוף, קניבליזם ונקרופיליה. דוגמה ידועה לכך היא הרוצח הקניבלי איסהי סאגאווה.

רוב המקרים של רצח כזה מבוצעים על ידי גברים, אך קיימים תיעודים של נשים רוצחות מתוך תשוקה. תופעה זו נפוצה במיוחד בקרב רוצחים סדרתיים, אשר מקשרים בין רצח לסיפוק מיני. אותם עבריינים בוחרים קורבנות לפי מאפיינים שמעוררים בהם משיכה מינית — תבנית שנקראת "טיפוס הקורבן האידיאלי". לעיתים הקורבן נבחר לאחר מעקב והתנהגות טורפנית כחלק ממימוש הפנטזיה.

פנטזיה אלימה היא מרכיב מרכזי בהתפתחות הפסיכולוגית של רוצחים סדרתיים, במיוחד כאלה שפועלים מתוך תשוקה. הפנטזיות לרוב אינן באות על סיפוקן ומובילות להחמרה בהיקפן ובאופיין. לעיתים החוויה עצמה יוצרת פנטזיות חדשות, ומביאה להתנהגות חוזרת. הפנטזיה מכוונת לשליטה מוחלטת בקורבן, בעוד שתקיפה מינית מהווה כלי לשליטה והשפלה. הבחירה בקורבנות עשויה לשקף טראומות ילדות, והפנטזיות עשויות להתעורר בעקבות צפייה בפורנוגרפיה או שימוש באלכוהול. לעיתים קרובות, הפנטזיות כוללות צורות שונות של פאראפיליה.

המונח משמש גם לתיאור אדם שחווה גירוי מיני מהמעשה של רצח, או שיש לו פנטזיות מיניות עקביות על רצח, גם אם הרצח לא כולל השחתה מינית של הקורבן. קיומה של פנטזיה אלימה אינו מעיד בהכרח על מימוש בפועל, וקיים קושי להסיק שרישומים, ציורים או מחשבות אלימות מעידים על פסיכופתיה או נטייה לרצח.

## ראו גם
* קניבליזם
* נקרופיליה

## קישורים חיצוניים
* הצוות לבחינת יסודות עבירות ההמתה, דין-וחשבון, 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:רצח
קטגוריה:קרימינולוגיה
קטגוריה:מיניות
קטגוריה:פשעים
בדיקות תאימות

**בדיקות תאימות** (**Compatibility testing**) הן חלק מבדיקות לא פונקציונליות  הנערכות על תוכנה במטרה לוודא את תקינות פעילותה בסביבות מחשוב שונות. בדיקות אלו נועדו להבטיח שהתוכנה מסוגלת לפעול באופן תקין על גבי מערכות הפעלה שונות, דפדפנים, חומרה, מכשירים ניידים ותשתיות רשת.

## חשיבות בדיקות תאימות
בדיקות תאימות הן שלב מרכזי בתהליך פיתוח התוכנה, שכן הן נדרשות להבטחת פעולה תקינה של התוכנה בסביבות מגוונות ולמניעת תקלות תפקודיות. לאור ההתפתחות הטכנולוגית והגידול במספר הפלטפורמות והמערכות בהן נעשה שימוש, עולה הצורך לוודא שהתוכנה מותאמת לסביבות שונות.

אי-ביצוע בדיקות תאימות עשוי להוביל לבעיות משמעותיות, כגון חוסר תאימות עם גרסאות חדשות או ישנות של מערכות הפעלה, כשלים בתפקוד בעת שימוש בחומרה שונה, תקלות בהעברת מידע  ושיתוף נתונים  בין מערכות שונות, וסיכוני אבטחת מידע הנובעים מאי-עמידה בתקנים מחייבים.

## אתגרים בבדיקות תאימות
בדיקות תאימות כרוכות בהתמודדות עם מספר אתגרים הנובעים מהשונות הרבה בין סביבות המחשוב בהן נדרש לפעול. תוכנות מיועדות לפעול על גבי מערכות הפעלה, דפדפנים, חומרה ותשתיות רשת שונות, דבר המחייב ביצוע בדיקות מקיפות כדי לזהות בעיות תאימות אפשריות.

בנוסף, הצורך בהתאמת התוכנה לעדכונים שוטפים של מערכות הפעלה ודפדפנים מצריך בדיקות חוזרות, במטרה להבטיח המשכיות תפקודית עם כל גרסה חדשה. אתגר נוסף נוגע לתאימות לאחור, כלומר הבטחת פעילות תקינה גם בסביבות טכנולוגיות מיושנות, אשר עשויות להוות מגבלה על יישום שינויים טכנולוגיים מתקדמים.

כמו גם, תוכנות המשווקות במדינות שונות מחויבות לעמוד ברגולציות ובתקנים רבים, המשתנים בהתאם לדרישות החוק המקומיות. דרישות אלה עשויות לכלול תקני אבטחת מידע, נגישות, פרטיות נתונים  ועוד.

## ראו גם
* ISO/IEC 9126 
* בדיקת תוכנה
* בדיקות תוכנה למכשירים ניידים

## הערות שוליים

קטגוריה:בדיקות תוכנה
ממשלת קריע השנייה

**ממשלתו השנייה של אחמד קריע** היא הממשלה השמינית של הרשות הפלסטינית בראשות אחמד קריע, היא כיהנה מ-11 בנובמבר 2003 עד 24 בפברואר 2005.

## רקע והקמת הממשלה
יאסר ערפאת קיבל את התפטרות ממשלתו של אבו מאזן, החל מ-6 בספטמבר 2003. ב-5 באוקטובר 2003 הוציא ערפאת צו המכריז על מצב חירום בכל השטחים הפלסטיניים והקמת ממשלת חירום בראשות קריע. ב-30 באוקטובר 2003 מינה ערפאת את קריע להמשיך בתפקיד ראש הממשלה והטיל עליו להקים קבינט חדש, וב-11 בנובמבר 2003 הוציא ערפאת צו שאישר את מועצת השרים של ממשלת קריע השנייה.

## הקמת ממשלה
הקבינט של ממשלתו השנייה של אחמד קריע הורכב מ-25 שרים, בהם שתי נשים בלבד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
סולימאן אבו סנינה

**סולימאן מחמוד מוסא טהא אבו סנינה** (בערבית: **سليمان أبو سنينة**; נולד ב-18 ביוני 1945) הוא עורך דין ומשפטן פלסטיני שכיהן כשר המדינה בממשלתו השנייה של אחמד קריע וכשר לענייני אסירים ואסירים משוחררים בממשלתו השנייה של איסמעיל הנייה.

## ביוגרפיה
סולימאן נולד ב-1945 בחברון. בשנת 1964 סיים את לימודיו בבית הספר בעיר, ולאחר מכן עזב למצרים כדי ללמוד משפטים באוניברסיטת קהיר, ממנה קיבל תואר ראשון ב-1969.

הוא היה חבר המועצה המחוקקת הפלסטינית הראשונה ב-1996 מטעם מחוז חברון, שם קיבל 12,034 קולות. הוא חבר ב. ב-2003 החל לכהן כשר המדינה בממשלת קריע השנייה, ובמרץ עד יוני 2007 כיהן כשר לענייני אסירים ואסירים משוחררים בממשלת הנייה השנייה. בתפקידו זה היה מעורב במגעים לעסקת שליט.

סולימאן מילא מגוון תפקידים נוספים, ובהם: כתב ועדת המשנה של לשכת עורכי הדין 1981–1987, לשעבר חבר הוועד המקומי של מועצת הדיור הפלסטינית בחברון, חבר במועצת אגודת הסטודנטים באוניברסיטה והגזבר שלה, חבר הנהלת לשכת עורכי הדין בגדה המערבית בירושלים והגזבר שלה לישיבת 1995/1997, חבר ועדת שיקום חברון ומזכיר הוועדה וחבר בהנהלת חברת מועצת השיכון.

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:משפטנים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1945
זהירה כמאל

**זהירה כמאל** (בערבית: **زهيرة كمال**; נולדה ב-1945) היא פוליטיקאית פלסטינית שהקימה את איגוד ועדות הפעולה של נשים פלסטיניות וכיהנה בתפקיד השרה לענייני נשים בממשלות השנייה והשלישית של אחמד קריע. היא מכהנת בתפקיד המזכירה הכללית של מפלגת האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני (פידא), וחברה ב.

## ביוגרפיה
זהירה נולדה בשנת 1945 בוואדי אל-ג'וז, ירושלים, למשפחה מרובת ילדים עם שבעה אחים צעירים ממנה, היא סבורה שבגלל העובדה הזו היא נותרה רווקה. במהלך מלחמת העצמאות עברה משפחתה לתקופה קצרה ליריחו. היא השלימה את לימודיה בבית הספר התיכון אל-ממוניה, ולאחר מכן ניהלה מאבק מול הוריה שהעדיפו לחסוך עבור השכלתם של אחיה. רק אחרי ששבתה רעב, שלחו אותה הוריה ללימודי תואר ראשון בפיזיקה תעשייתית וכימיה באוניברסיטת עין שמס בקהיר. כסטודנטית הצטרפה לאיגוד הכללי של סטודנטים פלסטינים. בהמשך, בשנת 1978, השלימה לימודי תעודה בחינוך באוניברסיטת ירדן. לאחר מלחמת ששת הימים חזרה לירושלים ממצרים, כדי לעבוד כמורה באונר"א במשך שלושה חודשים, ולאחר מכן כמורה בבית הספר טירה בין השנים 1978-1989.

בשנת 1979, היא נעצרה מנהלית למשך שישה חודשים בגין השתתפות בהפגנות המחאה על הסכמי קמפ דייוויד. בעקבות הקמת ועדת הפעולה של הנשים הפלסטיניות, היא נותרה במעצר בית בין השנים 1980 ל-1986.

בשנות ה-90 הייתה אחת משלוש נשים ששותפו במשא ומתן להסכמי השלום ונסעה לוועידת מדריד ב-1991. משנת 1995 עד 2004, כיהנה בתפקיד מנכ"לית המחלקה לתכנון ופיתוח השתתפות נשים במשרד התכנון ושיתוף הפעולה הבין-לאומי, ולאחר מכן קיבלה את תפקיד השרה לענייני נשים בממשלות השמינית והתשיעית של הרשות הפלסטינית בראשות אחמד קריע.

באפריל 2011, כמאל נבחרה לתפקיד המזכירה הכללית של מפלגת האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני, והייתה לאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה. באפריל 2019 התפטרה מתפקידה כמזכ"ל המפלגה בשל השתתפותה בממשלתו של מוחמד אשתייה. עם זאת, הלשכה המדינית של המפלגה דחתה את התפטרותה.

כמאל מכהנת כחברת דירקטוריון במספר ארגונים, בהם המרכז לנשים לסיוע וייעוץ משפטי, איגוד נשות העסקים הפלסטיניות (ASALA), ועדת הנשים הבין-לאומית לשלום פלסטיני-ישראלי צודק ובר קיימא והמרכז ללימודי נשים בירושלים. היא כתבה מספר מאמרים ומחקרים על נשים פלסטיניות, העצמת נשים, שלום והסכסוך הישראלי-פלסטיני, נשים ואזרחות וחיזוק תפקידן של נשים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת עין שמס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ירדן
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:נשים פלסטיניות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1945
ממשלת קריע השלישית

**ממשלתו השלישית של אחמד קריע** היא הממשלה התשיעית של הרשות הפלסטינית בראשות אחמד קריע. היא כיהנה מ-24 בפברואר 2005 עד 27 במרץ 2006.

הממשלה נחשבה לממשלת טכנוקרטים בעיקרה. מבין חברי הממשלה, רק נביל שעת היה חבר במועצה המחוקקת הפלסטינית.

## הרכב
הקבינט שלה הורכב מ-25 שרים, בהם שתי נשים בלבד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלות הרשות הפלסטינית
יעקב גרשון וייס

הרב **יעקב גרשון וייס** (א' באדר ה'תרצ"ח, 2 בפברואר 1938 – כ"ה באדר ה'תשפ"ה, 25 במרץ 2025) היה חוקר תורני, שהתפרסם בעיקר בשל ספרים תורניים שחיבר בנושאים מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה וזמני היום בהלכה. עבד בהנדסת חומרים בתעשייה האווירית.

## ביוגרפיה
נולד בא' באדר ה'תרצ"ח לרבי חיים וייס וללאה (לבית פולק) בארץ ישראל שתחת המנדט הבריטי. בשנת 1946 בגיל 8 עבר עם משפחתו לארצות הברית. נישא למלכה בת רבי שמואל יהודה פרנקל, מצאצאי רבי שמואל פרנקל ואיתה עם 3 בנותיהם עלה לישראל בשנת 1964. לזוג בנים בנות, נכדים ונינים. התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. כשהגיע לארץ עבד כמורה בתיכון קרית נוער. בהשכלתו היה מהנדס חומרים ובין היתר עבד בתעשייה האווירית וכן במכון הטכנולוגי להלכה.

בצעירותו למד בישיבת רבנו יעקב יוסף שם למד אצל רבותיו הרב נחום אבא גרוסמן והרב ורשבסקי. היה מגיע לשיעורים של הרב אהרן קוטלר בישיבת לייקווד והיה קשור אליו. בהמשך הוסמך לרבנות מרבו הרב משה פיינשטיין.  היה בקשר הלכתי עם הרב ישראל זאב גוסטמן והרב שלמה זלמן אוירבך.  

חיבוריו, הספרים "מידות ומשקולות של תורה" ו"יום ולילה של תורה" עוסקים בתחומים הלכתיים שנעזרים במחקרים היסטוריים וארכאולוגיים (בעניין שיעורי האורך המשקל והנפח) וכן תצפיות אסטרונומיות (בעניין זמני היום בהלכה). ספריו זכו להסכמות מרבני הדור, וזכו להכרה והערכה אצל רבנים שעוסקים בתחומים הלכתיים אלה.

## ספריו
* **[https://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=143 מידות ומשקלות של תורה]**, ירושלים תשמ"ה, באתר דעת
* **[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=55960&pgnum=1 יום ולילה של תורה]**, ירושלים תשע"ה, באתר היברובוקס
* **[https://tablet.otzar.org/#/book/103195/p/-1/t/1/fs/0/start/0/end/0/c קונטרס "בואו חשבון"]**, במעלת הספר חשבון הנפש, באתר אוצר החכמה

## קישורים חיצוניים
* 
* שיעור בנושא "עלות השחר", באתר "בינינו"
* הרב יעקב גרשון וייס, בעל מחבר "מידות ומשקלות של תורה" הלך לעולמו בגיל 87, באתר "כל רגע"
* הכנס ה-25 לענייני קידוש החודש, זמנים בהלכה ואסטרונומיה יהודית שהוקדש לזכרו, באתר "בינינו"

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:סגל התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מכון מדעי טכנולוגי להלכה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
קטגוריה:בוגרי ישיבת לייקווד
אמיר בביוף

**אמיר בביוף** (נולד ב-19 במרץ 1974) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
אחיו הוא התסריטאי אופיר בביוף שכתב גם את הסדרות "כנפיים", ו"סימני שאלה" בהן שיחק אמיר אחיו.

כשהיה בכיתה ח' בביוף והוריו עברו להרצליה. בכיתה י', למד במגמת התיאטרון בתיכון אלון ברמת השרון, שם גם סיים בגרות ברמת חמש יחידות, על הבמה. כשהתגייס לצה"ל, ניסה להיקלט בלהקה צבאית, אבל נתן נתנזון, שהיה הבוחן לא התלהב מכישוריו ושלח אותו לשרת ביחידת חי"ר מובחרת.

בשנת 1996 עבר להתגורר בניו יורק והתגורר באפר וסט סייד, ולמד משחק בבית הספר למשחק סירקל אנד דה סקוור.

בביוף מתגורר בניו יורק ונוסע לגיחות לישראל, והוא עובד גם כברמן.

## קריירה
### הופעותיו בתיאטרון
בביוף שיחק במספר הצגות תיאטרון, בהן בתפקיד ראשי בהצגה "אברהם", שהועלתה בוושינגטון, פילדלפיה וגם בברודוויי בניו יורק, והעלה ביחד עם שחקנים ישראלים נוספים גרסה מתורגמת לאנגלית של "גן ריקי", באישורו של היוצר דויד גרוסמן ובתמיכה של הקונסוליה הישראלית בניו יורק, "מהומה רבה על לא דבר" השייקספירית בפסטיבל וירג'יניה, "טיטוס" (גם הוא של שייקספיר), "עבמ"ים מעל שמי ברוקלין" של המחזאי ג'ף סטנלי, מחזה בברודוויי "המכתבים של טסלה", "כיצד כלתו באה אל אברהם" בתפקיד אייב, יליד ישראל, היה חייל ששירת הן בלבנון והן בשטחים הכבושים, "רוזלי בייג’ר", והשתתף בהפקה ענקית בכרמן במטרופוליטן, שזה בנין האופרה הכי גדול בארצות הברית, והשתתף גם בהפקה הניו-יורקית של "Martyr’s Street", וגם בהצגה "רחוב הקדושים", ועוד.

### הופעותיו בטלוויזיה ובקולנוע
בשנים 2002–2003 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "כנפיים" ששודרה בערוץ 1. הסדרה עוסקת בחניכי קורס טיס של חיל האוויר הישראלי, בה גילם את דמותו של גיא פלד.

בשנת 2010 שיחק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חוק וסדר: כוונה פלילית", בתפקיד ניהיל.

בשנת 2011 שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "סימני שאלה", בה גילם את תומר.

בשנת 2014 הופיע בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אלמנטרי", בתפקיד נהג מונית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יוסף סלאמה

**שייח' יוסף ג'ומעה עבד אל האדי סלאמה** (בערבית: **يوسف سلامة**; 16 באוקטובר 1954 – 31 בדצמבר 2023) היה מלומד מוסלמי ופוליטיקאי פלסטיני, שכיהן כסגן ראש המועצה המוסלמית העליונה בירושלים, מטיף במסגד אל-אקצא ושר ההקדשים וענייני דת בין השנים 1998 ו-2006 בממשלות הרשות הפלסטינית.

## ביוגרפיה
**סלאמה** נולד במחנה הפליטים מע'אזי ליד דיר אל-בלח במרכז רצועת עזה ב-16 באוקטובר 1954, למשפחה שהיגרה מהכפר בית טימא אחרי מלחמת העצמאות. הוא קיבל תואר ראשון ביסודות הדת מאוניברסיטת אל-אזהר בעזה, ובהמשך השלים גם תואר במשפטי שריעה, תואר שני בהקדשות אסלאמיות ותואר דוקטור בסולידריות חברתית בהקדשים איסלאמיים והשפעתה.

הוא כיהן כמטיף במסגד אל-אקצא ונבחר לסגן יו"ר ראשון של המועצה האסלאמית העליונה בירושלים. בנוסף, היה חבר מייעץ בפקולטה לקוראן וחקר האסלאם באוניברסיטת אל-קודס, חבר במועצת הפתווה העליונה בארץ ישראל, יו"ר אגודת הצדקה דר אל-בר בארץ ישראל וסגן יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת אל-אזהר.

בין השנים 1974–1984 עסק בחינוך, בין השנים 1984–1990 היה מנהל יחסי הציבור של אוניברסיטת אל-אזהר, לאחר מכן במשך שנתיים היה מזכיר המועצה האקדמית באל-אזהר, שנה נוספת כיהן כמנהל ההטפה וההדרכה שם ושנה נוספת כמרצה. בין השנים 1994–1996 היה עוזר תת-מזכיר וראש אגף ההקדשות ברשות הפלסטינית, בין השנים 1996–1998 כיהן כתת-מזכיר משרד ההקדשים ושירותי הדת. משנת 1998 כיהן כממלא מקום שר ההקדשים ושירותי הדת, ובשנת 2005 הפך לשר ההקדשים ושירותי הדת למשך שנה.

בתפקידו כשר, דרש ממדינת ישראל להרוס את בתי הכנסת בגוש קטיף לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות, והסביר כי "יש להרוס את בתי הכנסת על מנת שלא ייהרסו על ידי הפלסטינים ואז יהיה תירוץ להרוס מקומות הקדושים למוסלמים בישראל".

הוא עסק בהקמת אגודות לשינון הקוראן, בהקמת בתי ספר שרעיים ומכללה להפצת האסלאם, בקידום רדיו הקוראן ובהפקת כנס הטפה והדרכה שנתי. כמו כן היה מעורב בתחרות בין-לאומית ומקומית של אל-אקצא לשינון ופרשנות הקוראן ובפרס יאסר ערפאת למחקר האסלאם.

הוא נהרג כתוצאה מהפצצה אווירית של ישראל שפגעה בביתו ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל ב-31 בדצמבר 2023.

סלאמה פרסם עבודות ומאמרים רבים בענייני דת ואסלאם, כולל עיסוק בהיבטים הפלסטיניים, במעמדה של האישה, בתפקידו של המסגד, ועל סובלנות וזכויות אדם באסלאם. בנוסף, הוא הכחיש את קיומו של בית המקדש והקדיש ספר מיוחד "להפריך את מה שמפיצים הישראליים, כאילו מסגד אל-אקצא נבנה על הריסות המקדש שלהם".

## הערות שוליים

קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-אזהר בעזה
קטגוריה:מסגד אל-אקצא
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:עזתים שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1954
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2023