open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לואיזה בונפיליולי

**לואיזה בונפיליולי** (באיטלקית: **Luisa Bonfiglioli**; 2 ביוני 1903 – 21 באפריל 1986) הייתה פרופסור למתמטיקה בפקולטה למתמטיקה בטכניון והתמחתה בחקר הגאומטריה התיאורית. העמידה דורות של מהנדסים וטכנאים בשירות חיל האוויר הישראלי.

## ביוגרפיה
נולדה בשנת 1903 בפרדה שבאיטליה. ב-1925 קיבלה את תואר הדוקטור למתמטיקה באוניברסיטת פרארה, ובמשך שבע שנים לאחר מכן שימשה שם כאסיסטנטית. בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל וב-1934 הצטרפה לטכניון כאסיסטנטית בגאומטריה תיאורית והמשיכה ללמד בו ברציפות עד ימיה האחרונים. זמן קצר לאחר קליטתה בטכניון כבר הרצתה בונפיליולי בפני סטודנטים בתחום וכן לימדה נומוגרפיה ועסקה בפרספקטיבה גאומטרית ופוטוגרמטריה. בשנת 1951 מונתה למרצה בכירה, והחל משנת 1953 עמדה בראש המחלקה לגאומטריה תיאורית ורישום טכני. בשנת 1954 מונתה לפרופסור חבר. 

בונפיליולי השתקעה עם משפחתה בקריית ביאליק. במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הצטרפה לשורות "ההגנה" וסייעה רבות בהגשת עזרה ראשונה ובתחום המשרדי ניהולי.
    
בין השנים 1948–1960 לימדה בהתנדבות בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה.  

במשך שנים ארוכות הייתה בונפיליולי בין הבודדים שעסקו בחקר הגאומטריה בארבעה ממדים. היא כתבה 11 ספרים ופרסמה מאמרים רבים בכתבי עת איטלקים, אמריקנים וישראלים. בנוסף כתבה מספר ערכים בתחום ההנדסה באנציקלופדיה העברית. עבור חלק מפרסומיה, אשר נכתבו בעת היותה בשבתון באוניברסיטת פרינסטון, קיבלה בשנת 1966 את פרס אופנהיימר לגאומטריה תיאורית. מלבד עיסוקה באקדמיה, עמלה בונפיליולי גם על בניית מכשירים מיוחדים, והמציאה מספר כלים שימושיים בתחומי הגננות, שרטוט ועיבוד חומרים, אם כי לא רשמה עליהם פטנט. 

בשנת 1968 מונתה לפרופסור מן המניין. בשנת 1971 פרשה לגמלאות והמשיכה לעבוד בהוראה ובעבודות מחקר עד הרגע האחרון, כשעיקרן של העבודות בגרפיקה ומחשב. 

בשנת 1984 זכתה באות יקירת קריית ביאליק על היותה מראשוני המתיישבים בקריה ועל פעילותה שם במסגרת "ההגנה" בשנים הראשונות והקשות.

## לקריאה נוספת
* "יד לזכרה של פרופסור לואיזה בונפיליולי, 21.4.1986 - 2.6.1903", הפקולטה למתמטיקה, הטכניון, חיפה, 1987.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:ישראליות ילידות איטליה
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרארה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:לוחמות ההגנה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:קריית ביאליק: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות צור שלום
דויד בן ארי

180px|ממוזער|פוסטר הסרט "מפטיר"

**דויד בן ארי** הוא תסריטאי, במאי קולנוע ומפיק ישראלי.

## ביוגרפיה
דויד בן ארי שירת בצבא כקצין חי"ר בצנחנים וכיום משמש כמפקד פלוגת ח"יר במילואים בדרגת רס"ן. לחם במספר מבצעים צבאיים ובמלחמת לבנון ה-2. בשנת 2007 סיים את התואר הראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים זכה פעמיים במלגת לימודים מקרן התרבות אמריקה-ישראל. בשנת 2017 סיים את התואר השני בחוג למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת 'תנופה' - תואר בלימודי ביטחון במסגרת צה"ל עבור מיועדים לתפקיד מג"ד במילואים ביחידה לוחמת.

בשנת 2005 עבד בהפקת סרט הקולנוע ההוליוודי מינכן בבימויו של סטיבן ספילברג ולאחר חזרתו לארץ כתב, ביים והפיק את סרט הקולנוע מפטיר בכיכובם של לירון לבו, יונתן עוזיאל, שרון אלכסנדר ועמוס לביא. מותחן פשע זה היה אחד מניצני הקולנוע הישראלי העצמאי ומומן באופן פרטי, קרן הקולנוע הישראלי תמכה בו החל משלב העריכה. מפטיר זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2007 והוקרן בפסטיבלים רבים מסביב לעולם.

בשנת 2011 ייסד את חברת ההפקה פאזל מדיה המתמחה בהפקת סרטי תדמית, פרסומות, סרטוני אנימציה והפקות תלת מימד.

בשנת 2016 דויד בן ארי ייסד את חברת DRONZ צילום אווירי הנותנת מענה ראשון מסוגו בישראל לתעשיית הקולנוע והטלוויזיה לביצוע צילומי אוויר מרחפנים באיכות 4K 12BIt-RAW.
בשנת 2019 סיים את הפקת סרט הקולנוע "מיראז'", אותו כתב, הפיק וביים. מיראז' הוא מותחן פשע אפל ולירי שקיבל תמיכה מקרן הקולנוע הישראלי בכיכובו של ליאור מילר, מושיקו סרור, ויקטור סבג, קים חן, מושיק כהן ונמרוד ברגמן. את הפסקול יצרה המוזיקאית הישראלית דינה קיטרוסקי ושולבו בו שירים של אשד מלק. הסרט התחרה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בשנת 2019 ובתוכנית הרשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי CINEQUEST 2021 בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* אלי שגב, ביקורת מפטיר יצירה ישראלית שעוד לא ראיתם כמוה
* מפטיר באתר קרן הקולנוע הישראלי
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה מפטיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו

[ממוזער| על שם [דוקטור סוס]]
**אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו** (באנגלית: **University of California, San Diego**; בקיצור: **UC San diego**; בראשי תיבות: **UCSD**) היא אוניברסיטה ציבורית בסן דייגו, קליפורניה, אשר נוסדה בשנת 1960. היא האוניברסיטה הדרומית ביותר מבין עשרת הקמפוסים של מערכת אוניברסיטת קליפורניה (UC), ונחשבת אחת מהאוניברסיטאות הציבוריות הטובות בארצות הברית ובין האוניברסיטאות הטובות בעולם. שטח האוניברסיטה תופס 8,814 דונם ליד חוף האוקיינוס השקט.  

האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט (APRU), באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU), באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ומסווגת באופן לא רשמי ל (החל משנת 1985).

כמה מן המחקרים באוניברסיטה התפרסמו, כגון פיתוח ה־Network News Transfer Protocol, ביסוס העובדה כי אכן מתקיימת תופעה של התחממות עולמית, וגילוי ה־GFP.

## ארגון אקדמי
אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו מורכבת מ־12 בתי ספר לתואר ראשון, לתואר שני ותארים מקצועיים וכן שמונה קולג'ים למגורים לתואר ראשון, והיא מציעה מעל 200 תוכניות לימוד לתואר ראשון ותארים מתקדמים.

### בתי ספר
* מכון סקריפס לאוקיינוגרפיה (1903)
* בית הספר למדעי הפיזיקה (1960)
* בית הספר למדעי הביולוגיה (1961)
*  ע"ש ג'ייקובס (1964)
* בית הספר לאמנויות ומדעי הרוח (1965)
*  (1968)
* בית הספר למדעי החברה (1986)
*  (1986)
*  ע"ש ראדי (2001)
*  ע"ש סקאגס (2002)
*  ע"ש הרברט ורטהיים (2019)
*  (2024)

### קולג'ים למגורים
*  ע"ש  (1964)
*  ע"ש ג'ון מיור (1967)
*  ע"ש ת'ורגוד מרשל (1970)
*  ע"ש ארל וורן (1974)
*  ע"ש אלינור רוזוולט (1988)
*  (2001)
*  (2020)
*  (2021)

## דירוגים בין־לאומיים
* דירוג שאנגחאי - מקום 18 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 34 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 62 (2024)
* דירוג U.S. News & World Report - מקום 21 (2024–2025)

## קישורים חיצוניים

* 

*
סן דייגו
קליפורניה בסן דייגו
קליפורניה בסן דייגו
קליפורניה בסן דייגו
אינסה ארמנד

[שמאל|ממוזער|180px|אינסה ארמנד בשנת [1916]]
**אינסה ארמנד** (ברוסית: **Инесса Арманд**; 26 באפריל 1874 – 24 בספטמבר 1920) הייתה מהפכנית רוסיה ממוצא צרפתי. ככל הנראה הייתה מאהבת של ולדימיר לנין.

## ביוגרפיה
אליזבט פשו ד'ארבנביל נולדה בפריז למשפחת זמרי אופרה. בשנת 1889 היא עברה להתגורר באימפריה הרוסית ועבדה כאומנת במשפחת ארמנד. בהיותה ברוסיה היא החליפה את שמה הפרטי ל"אינסה". בשנת 1893 היא התחתנה עם בן המשפחה בה עבדה. היא חיה עם בעלה 9 שנים ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1902 היא התגרשה ממנו והתחתנה עם אחיו הצעיר ולדימיר. תוך זמן קצר נולד לה בן.

אינסה ארמנד התעניינה בספרות מהפכנית ובשנת 1904 היא התקבלה כחברה במפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בעקבות השתתפותה במהפכת 1905 היא נשלחה לגלות למחוז ארכנגלסק. בשנת 1908 היא נמלטה תחילה לסנקט פטרבורג ואחר כך לשווייץ. בהיותה בשווייץ בעלה נפטר משחפת. ארמנד עברה לבריסל ולמדה כלכלה באוניברסיטה מקומית.

בשנת 1909 ארמנד נפגשה עם ולדימיר לנין. הם התקרבו ולדעת רוב ההיסטוריונים התפתח ביניהם קשר רומנטי. ארמנד עבדה בבית הספר של המפלגה ותרגמה עבודות של לנין לצרפתית. כאשר לנין עבר לפריז ארמנד עם ילדיה התגוררו בבנין הקרוב.

בשנת 1912 ארמנד חזרה לתחומי האימפריה הרוסית באופן לא-חוקי, נעצרה ולאחר שחרור עזבה את המדינה. תקופה מסוימת היא התגוררה בקרבת לנין ואשתו בסביבת קרקוב. בשנת 1917, ביחד עם ולדימיר לנין ובולשביקים נוספים היא חזרה לרוסיה.

לאחר מהפכת אוקטובר ארמנד כהנה בתפקידים שונים בממסד הסובייטי במוסקבה והתגוררה בקרמלין בו שוכנו ראשי הממשל. בשנת 1920 ארמנד ארגנה ועידת נשים קומוניסטית בינלאומית במוסקבה.

עקב מצב בריאותה, לנין שלח אותה לבית הבראה על חופי הים השחור. בדרכה חזרה למוסקבה היא חלתה בכולרה ונפטרה בתחנת רכבת ליד נלצ'יק. גופתה הועברה למוסקבה והיא נטמנה בבית הקברות של חומת הקרמלין במקום שמור לראשי המפלגה.

בהתאם לעדויות של אנג'ליקה באלאבנוב ואלכסנדרה קולונטאי ולדימיר לנין נשבר בהיוודע למותה והדבר "קיצר את חייו".

ילדיה של ארמנד הגיעו לרוסיה הסובייטית וטופלו על ידי בני משפחת לנין.

## קישורים חיצוניים

* חייה של אינסה ארמנד וקשריה עם לנין
* 

קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:מהגרים לרוסיה
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:ילידות 1874
קטגוריה:נפטרות מכולרה
קטגוריה:נפטרות ב-1920
אמנון דיק

**אמנון דיק** (נולד ב-20 בנובמבר 1952) הוא איש עסקים, מנהל ודירקטור ישראלי.

## ביוגרפיה
דיק נולד בחיפה ב-1952. למד בבית הספר הריאלי העברי. התגייס לצבא ושירת כקצין תחזוקה במלחמת יום כיפור. עם תום שירותו הצבאי, החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב לתואר ראשון בכלכלה ובסיומו המשיך ורכש גם תואר שני בפקולטה למנהל עסקים באותו המוסד.

מפגש מקרי עם מוזי ורטהיים מבעלי ומנהלי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים - קוקה-קולה, הביא אותו עם סיום לימודיו למגוון תפקידים בחברה. בגיל צעיר (29) ויוצא דופן באותה התקופה, מינה וורטהיים את דיק למנהל השיווק והמכירות של הקונצרן, תפקיד שמילא כחמש שנים.

תפקידו הראשון כמנכ"ל היה בחברת מעדנות (חברה בבעלות אסם, עלית וכלל), אשר בתקופת דיק הציגה את "פיצה מקפיצה". בעליה החדשים של עלית, חברת מאן הבריטית ודייוויד פדרמן גייסה את דיק לצוות ההנהלה החדש של קבוצת המזון כמשנה למנכ"ל. בהמשך כיהן כמנכ"ל יפאורה (משקאות קלים) שם הוא חתום על השקת המוצר תפוזינה והקמת מעיינות עין גדי.

לאחר מכן ניהל את רשת הקמעונאות "שקם" ואז חזר שוב לתעשייה כמנכ"ל עלית אינטרנשיונל. בשנת 2003 התמנה דיק למנכ״ל בזק והוביל אותה לפעול כקבוצת תקשורת ולהפרטה. סיים את תפקידו בבזק בשנת 2005.

דיק הוא מבעלי קבוצת הרדיו האזורי הכוללת את רדיו FM99eco, "רדיו ללא הפסקה" 103FM, ורדיו צפון, הוא השותף הישראלי במירס (עם פטריק דרהי בעלי הוט) וכן בעל מניות ושותף בזכיינית בישראל של תאגיד הלוגיסטיקה הבינלאומי UPS.

דיק שימש כדירקטור בבנק הפועלים בין השנים 2010 ל-2018. באפריל 2018, נבחר דיק לשמש כדירקטור חיצוני בבזק, ובכך חזר לקונצרן התקשורת 13 שנים לאחר שסיים את כהונתו כמנכ"ל החברה. דיק הוא המועמד היחיד מטעם המשקיעים המוסדיים של בזק שנבחר לכהן בדירקטוריון, לאחר תקופה שבה דרשו המשקיעים המוסדיים לערוך שינויים בדירקטוריון ולשפר את הממשל התאגידי בעקבות פרשת בזק \ תיק 4000. בשל דרישת חוק הריכוזיות לפיה דירקטור לא יוכל לכהן במקביל בחברה פיננסית ובחברה ריאלית, נאלץ דיק להתפטר מתפקידו כדירקטור בבנק הפועלים כשנבחר לכהן בדירקטוריון בזק.

דיק מכהן כיו״ר אגודת הידידים של אוניברסיטת תל אביב וכן כחבר הנהלת עמותת שקיפות בינלאומית ישראל (שבי"ל).

תושב תל אביב, נשוי, אב לשתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* אמנון דיק נבחר לנשיא אגודת הידידים, באתר אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי בזק
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
NeXT

**NeXT** הייתה חברת מחשבים אמריקאית שפיתחה וייצרה סדרות של תחנות עבודה ממוחשבות, המיועדות למוסדות השכלה גבוהה ולעסקים. מרכזה היה ברדווד סיטי בקליפורניה. החברה התפרקה ב-1996 לאחר שנקנתה על ידי חברת אפל.

## היסטוריה

NeXT נוסדה ב-1985 על ידי סטיב ג'ובס, ממייסדי חברת אפל. לאחר שפוטר מאפל בעקבות השתלטותו של ג'ון סקאלי על החברה, הקים ג'ובס את NeXT.

NeXT הציגה את מחשב ה-NeXT הראשון ב-1988 ותחנת עבודה (Nextstation) קטנה יותר ב-1990. מכירות מחשבי ה-NeXT היו מצומצמות יחסית והוערכו בכ-50,000 יחידות שנמכרו בסך הכל.

מחשב החברה אופיין בצורתו הקוביתית המושלמת. בין הפטנטים של החברה ניתן למנות את המעמד למסך שנהיה נפוץ ביותר.

לעומת זאת, מערכת ההפעלה וסביבת הפיתוח מונחית העצמים NeXTSTEP, שהתבססו על יוניקס ונחשבו לחדשניות לזמנן, היו בעלות השפעה רבה.

בהמשך הפיצה NeXT את רבות ממערכות ה-NeXTstep כסביבות פיתוח שנקראו OpenStep, הביצוע העצמאי של OpenStep למספר יצרני ציוד מקורי.

NeXT פיתחה גם את שרת היישומים WebObjects, שהיה אחד משלדי יישומי הרשת הראשונים. WebObjects לא זכתה לפופולריות בשל מחירה היקר - $50,000, אך נשארה כדוגמה בולטת לשרת רשת המבוסס על דף אינטרנט דינמי במקום תוכן סטטי.

אפל קנתה את NeXT ב-20 בדצמבר 1996 תמורת 429 מיליון דולר, ומיליון וחצי מניות של אפל.

רבות ממערכות ההפעלה iOS ו-OS X של אפל נבנו על בסיס OPENSTEP.

## לקריאה נוספת
* סטיב ג'ובס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אפל
קטגוריה:חברות שפיתחו שפות תכנות
קטגוריה:סטיב ג'ובס
קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה כלכלית
קאקו גלור קאנגה

**קאקו גלור קאנגה** (בצרפתית: **Kanga Kaku Guélor**; נולד ב-1 בספטמבר 1990 באויים שבגבון) הוא כדורגלן גבוני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהכוכב האדום בלגרד.

## קריירת מועדונים
התחיל את הקריירה שלו במולדת במועדון מאנגספורט, בו זכה באליפות גבון ובגביע הלאומי. ב-2011 לקח אליפות עם הקבוצה מיסילה.

ב-9 בפברואר 2013 חתם על חוזה ל-3.5 שנים ברוסטוב הרוסית. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הוא ערך ב-9 במרץ במשחק מול אלניה ולדיקווקז.

קאנגה ידוע לשמצה כשחקן שמרבה להתווכח עם השופטים ולקבל כרטיסים, במהלך קיץ 2014 הוא קיבל 3 אדומים ובכל פעם הורחק ל-4 משחקים. בדצמבר 2014 קאנגה קיבל הרחקה ל-3 משחקים לאחר שבמשחק חוץ מול ספרטק מוסקבה הראה אצבע משולשת לעבר האוהדים, שלטענתו זרקו לו הערות גזעניות. ב-22 באוגוסט 2015 בתום המשחק נגד צסק"א (שנגמר בהפסד 2:1) קאנגה ניגש עם עוד שחקנים מהקבוצה להתווכח עם השופטים על מספר החלטות שנויות במחלקות, ולאחר שכבר נראה היה שנרגע ובא לעזוב את המגרש, החליט להסתובב אל השופטים ולחזור על אותה מחווה גופנית, עליה הוא קיבל הרחקה נוספת של 4 משחקים.

## תארים
;קבוצתיים
*  **מאנגספורט**
** אליפות גבון: 2008
** הגביע הגבוני: 2008
*  **מיסילה**
** אליפות גבון: 2011
*  **רוסטוב**
** הגביע הרוסי: 2013/14
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
;אישיים
* הכדורגלן הצעיר של השנה בגבון - 2011
* כדורגלן העונה בגבון - 2012

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 

קטגוריה:כדורגלנים גבונזים
קטגוריה:קשרי כדורגל גבונזים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גבון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ילידי 1990
זוניצרטופס

ממוזער|שלד
**זוניצרטופס** (שם מדעי: *Zuniceratops*) הוא סוג של דינוזאור צרטופסי, שחי באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון עליון, כ-91 מיליון שנה לפני זמננו. הזוניצרטופס הוא הצרטופסי הקדום ביותר באמריקה הצפונית, וכנראה מייצג שלב מעבר בין הנאוצרטופסים הפרימיטיביים לצרטופסיים המתקדמים. הוא בולט בכך שהוא בעל שתי קרני גבה מעל עיניו, אך ללא קרן אף. קיימת מחלוקת ביחס למקומו המדויק במיון הטקסונומי.
## מאפיינים
הזוניצרטופס הוא דינוזאור צרטופסי בגודל בינוני-קטן. אורכו כ-3.5 מטר ומשקלו בין 100 ל-150 קילוגרם. לגולגולתו עטרה מפותחת, ובה חללים או "חלונות" בעצמות. לדינוזאור מקור חד מציפוי קרטין היושב על עצם ה-rostral האופיינית לצרטופסים, ומשמש לתלישת צמחים. במאובנים הראשונים שנמצאו שיניו היו בעלות שורש יחיד, אך במאובנים אחרים נמצאו שיניים בעלות שורש כפול. ייתכן כי שיניו השתנו עם התבגרותו. הזוניצרטופס מתאפיין במבנה קרניים ייחודי: זוג קרניים ארוכות מעל כל עין, אך ללא קרן אף, המאפיינת צרטופסיים מאוחרים יותר (בהם פכיריינוזאורוס). הזוניצרטופס התקיים מתזונה צמחונית, וסביר כי חי בעדרים.

הזוניצרטופס התגלה ב-1996 על ידי כריסטופר ג'יימס וולפה, בנו בן ה-8 של הפלאונטולוג דאגלס ג. וולפה (Wolfe), בתצורת גבעת מורנו (Moreno Hill Formation) שבמרכז-מערב ניו מקסיקו. התגלית כללה גולגולת אחת ומספר עצמות ממספר פרטים. ב-1998 הוא תואר על ידי וולפה וקירקלנד. מקור השם נגזר מזוני, קבוצה אתנית של עמים ילידים בארצות הברית, ששמורתם שוכנת בסמוך לשטח התגלית, ומ"צרפטוס" ביוונית: "פרצוף קרן". המין קרוי על שם כריסטופר, בנו של הפלאונטולוג, שגילה את המאובן.

## בתרבות
הזוניצרטופס מופיע בסדרה כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה שם נראו כמה פרטים שנלחמים ביניהם אך אחד הפרטים נטרף על ידי להקת דרומאוזאורוסים שהורגת בהמשך פרט נוסף.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צרטופסים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1998
כך עוברים חיי

**כך עוברים חיי** הוא אלבומו החמישי של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באביב 1984. האלבום הוקלט בין פברואר 1983 לאפריל 1984 באולפני "קולינור".
## הפקה
לאחר הצלחת האלבום הקודם שלו נכון להיום, התחיל ארגוב בראשית 1983 להקליט את אלבומו הבא "כך עוברים חיי", אך הפקת התקליט הופסקה פעמים רבות מכיוון שארגוב היה שקוע עמוק בסמים הקשים, אותם הכיר כחצי שנה קודם לכן כאשר היה בארצות הברית בהופעות. האחים ראובני היו על סף יאוש, אך בסופו של דבר הצליחו לסיים איתו את הפקת התקליט שיצא ב-1984. זהו התקליט האחרון של ארגוב שיצא תחת הפקת האחים ראובני. לאחר צאת תקליט זה שחררו האחים ראובני את ארגוב מהחוזה שהיה בתוקף לעוד שנתיים לפחות.

השיר "מרלן" לקוח משירו של אנריקו מסיאס "Le violon de mon père" (כינורו של אבי).
שיר הנושא של האלבום שמקורו בשיר היווני "Ax o mpaglamas" שביצע יורגוס דאלארס, הופיע בתרגום שונה בשם "בגלמס", מאת יעקב גלעד באלבום חולם בהקיץ של יהודה פוליקר.

לחן השיר "כוכבי לילה יזהירו" לקוח משיר עם איטלקי בשם "Chitarra romana" משנת 1935.

חיטמן כתב את מרבית שירי האלבום בהתאם לשיחה עם ארגוב על חייו כזמר.

## רשימת שירי האלבום

## משתתפים
* ניהול מוזיקלי ועיבודים: ננסי ברנדס
* כלי מקלדת: ננסי ברנדס
* תופים וכלי הקשה: איקי לוי
* גיטרה בס: יוסי מנחם
* גיטרות: שמוליק בודגוב
* כינור: פליקס מזרחי

## קישורים חיצוניים

* כך עוברים חיי, באתר קול הזמיר לא ידום לעולם

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי זוהר ארגוב
קטגוריה:אלבומי חברת האחים ראובני
Some Nights (אלבום)

**Some Nights** הוא אלבום אולפן של הלהקה האמריקאית פאן. האלבום יצא לאור ב-21 בפברואר 2012 כאלבום האולפן השני של הלהקה.

מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים. הסינגל הראשון מהאלבום, We Are Young, זכה להצלחה רבה וזיכה את הלהקה בפרס גראמי לשיר השנה. בארצות הברית הגיע השיר לפסגת מצעד הסינגלים בילבורד הוט 100, שם נשאר במשך שישה שבועות, ומכר מעל לשישה מיליון עותקים דיגיטליים. גם הסינגל השני מהאלבום, Some Nights, זכה להצלחה רבה והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האמריקאי.

האלבום דורג במקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, בריטניה, אירלנד ואוסטרליה. בשנת 2013 היה מועמד האלבום לשני פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-55.

## סינגלים
* **[[We Are Young]]** - יצא לאור כסינגל הראשון מן האלבום ב-20 בספטמבר 2011. השיר זכה להצלחה רבה וזיכה את הלהקה בפרס גראמי. השיר זכה לתשומת לב רבה עקב גרסת קאבר שנעשתה לו בתוכנית Glee.
* **[[Some Nights (שיר)|Some Nights]]** - הסינגל השני מהאלבום, הנושא את שם האלבום. השיר יצא לאור ב-4 ביוני 2012 ודורג במקום השלישי במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100.
* **[[Carry On (שיר של פאן)|Carry On]]** - יצא לאור ב-23 באוקטובר 2012 כסינגל השלישי מהאלבום. בשנת 2013 הופיעה הלהקה עם השיר בטקס פרסי גראמי ה-55. בישראל הגיע השיר למקום השביעי במצעד הפזמונים מדיה פורסט.
* **[[Why Am I The One]]** - יצא לאור ב-26 בפברואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום.

ב-13 במאי 2013 יצא לאור בבריטניה השיר "All Alone" כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום. ב-19 באפריל, כחודש לפני הוצאתו כסינגל, הופיעה הלהקה עם השיר בתוכנית האירוח "Alan Carr: Chatty Man".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פאן (להקה)
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
מפטיר (סרט)

**מפטיר** הוא סרט קולנוע ישראלי, מותחן פשע אפל, שיצא לאקרנים בשנת 2008 מאת ובבימויו של דויד בן ארי, עם יונתן עוזיאל, אריק משעלי ושרון אלכסנדר בתפקידים הראשיים.

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי אודות חברות, בגידה ומוות.

## עלילה
שבועיים לפני שאליו (יונתן עוזיאל) משתחרר מהכלא, נודע לו שאחיו מאיר (ליאור מילר) נרצח במסגרת מלחמת כנופיות בעולם התחתון של דרום תל אביב. כשהוא משתחרר יש לו שתי משימות, הראשונה היא לקנות מפטיר לזכר אחיו המת בבית הכנסת והשנייה לנקום את מותו. אבל בעולם של אלימות, כוח ותככים אליו עתיד לגלות ששום דבר לא כפי שהוא נראה במבט ראשון. הוא חוזר לדרום תל אביב, שם הוא נקלע למלחמת שליטה על שוק ההימורים הלא חוקיים בין אנשי החוק המושחתים, המאפיה הישראלית והמאפיה הרוסית. כולם רוצים משהו שרק אליו יכול לספק. אפילו החבר הטוב ביותר שלו, שימי (אריק משעלי), בוגד בו, בגידה שבסופה מחיר כבד לשלם.

## שחקנים

## הצלחת הסרט
הסרט זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2007, כמו כן הוקרן בפסטיבלים רבים מסביב לעולם בהם זכה לשבחים רבים. הסרט הציג הצלחה לא מבוטלת בקופות ופתח את הקולנוע הישראלי העצמאי לז'אנרים חדשים עם שפה ויזואלית ייחודית. אך מעבר לכל זה הסרט היווה את אחת הסנוניות הראשונות של קולנוע ישראלי עצמאי הפורץ גבולות הן בז'אנר חריג והן בדרך הביצוע של יוצרים צעירים המפיקים סרט מתוך אמונה וכישרון.
כמו כן הסרט היווה נקודת פריצה טכנולוגית בהקרנות קולנוע דיגיטלי והיה הסרט הישראלי הראשון שהוקרן בישראל באיכות FULL HD בהקרנות מסחריות.

## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי
* 
* 
* אלי שגב, ביקורת: מפטיר / Maftir
* "מפטיר", באתר קרן הקולנוע הישראלי
* "מפטיר", פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
קלינגר

**קלינגר** הוא שם משפחה משפות גרמאניות הנפוץ בקרב אשכנזים ומשמעותו: "מצלצל בפעמון".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
Nightmare House 2

**Nightmare House 2** (בתרגום חופשי: **בית הסיוטים 2**) הוא מוד שפותח על בסיס המנוע Source למשחק Half-Life 2: Episode Two. המוד נוצר על ידי חן מצ'ולסקי, ישראלי-פולני, שהקים את הפרויקט. המוד שוחרר להורדה ב-21 באוגוסט 2010. המוד מהווה המשך למוד הקודם, Nightmare House שהוא בעצם חבילת מפות קטנה ששוחרר להורדה ב-2005.

באותה שנה, המשחק היה מועמד בטקס הפרסים של עמותת GameIS בקטגוריית 'משחקים קמעוניים', וזכה.

## פיתוח
המשחק הראשון היה בעצם חבילת מפות שיצאה ב-2005. פיתוחו של המשחק השני החל בסביבות 2007 עד 2010. לעומת המשחק הראשון, השני הוא מוד שלם שעובד על מנוע ה-Orange Box. במשחק השני המודלים של הזומבים עוצבו מחדש.

## עלילה
### עלילת המשחק הראשון
לפני שהעלילה מתחילה נדרש לשחק בשלב המקדים שהוא בעצם ההתחלה של המשחק הראשון. השחקן מתרסק עם המכונית שלו לקדמת בית רדוף. כשהוא נכנס לבית, רוח-ילדה בשם אמילי רודפת אותו והשחקן מגלה שהבית שורץ זומבים קטלניים.

### עלילת המשחק השני
העלילה מתחילה בכך שהשחקן מתעורר בתוך בית חולים נטוש בלי להבין איך הוא הגיע לשם בכלל, אלא רק זיכרון של ילדה בשם אמילי (בדומה לסאדאקו יאמאמורה מהסרט רינגו) שרודפת אותו עוד מהמשחק הראשון. לאחר מכן מתברר שבית החולים הנטוש אינו רגיל ושורצים בו זומבים קטלניים. לאחר שיטוט בבית החולים השחקן חובר עם ד"ר רומרו, שגם נלכד בבית החולים. רומרו מדריך את השחקן ועוזר לו ישירות במהלך המנוסה מבית החולים.

### ביצת פסחא
במשחק קיימת ביצת פסחא שהיא מפה במשחק הנקראת "this_is_not_an_easter_egg" (בתרגום חופשי: "זאת_לא_ביצת_פסחא") שבעצם מפעילה פרודיה של סרטון פלאש בשם "הסוס המדהים" בהשתתפותם של אמילי ילדת רוח הרפאים, ד"ר רומרו וזומבי (בתור הסוס).

## דמויות
* ד"ר רומרו
* חיילי SWAT (ארבעה חיילים)
* אמילי רומרו (רוח רפאים)

## אויבים
* זומבים רגילים
* זומבים חמושים (זומביין מ-Half-Life 2: Episode One שהמודל שלו שוכתב)
* "צועקים" (זומבים מהירים שהמודל שלהם שוכתב)
* זומבים גדולים (זומבים רעילים שהמודל שלהם שוכתב)
* צללים
* אחיות זומביות (נחתך)
* קריפר (רק בקובצי הבונוס)

## כלי נשק
* גרזן
* אקדח
* תת-מקלע
* רובה ציד

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הפורום הרשמי של המשחק 
* הדף של המוד ב-ModDB 
* הוויקיה הרשמית של המשחק 
* Nightmare House 2 בוויקיה של Half-Life Mods 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2010
קטגוריה:Half-Life
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
גאיוס סולפיקיוס פטרקולוס

**גאיוּס סוּלְפִּיקְיוּס פָּטֶרְקוּלוּס** (בלטינית: **Gaius Sulpicius Paterculus**), היה מדינאי ומצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס).
סולפיקיוס פטרקולוס נבחר לקונסול שנת 258 לפנה"ס יחד עם אולוס אטיליוס קלטינוס (Aulus Atilius Calatinus). עיקר ניהול המלחמה היה נתון בידיו של קלאטינוס, ועל פי מקורות אחדים היה המפקד הצבאי היחיד בסיציליה, זירת הלחימה הראשית. עם שובו לרומא נתכבד פטרקולוס בתהלוכת ניצחון, קרוב לוודאי על שום ניצחונו ב-258 לפנה"ס על צי קרתגי בפיקוד חניבעל בן גיסקו אותו הצליח לכלוא ולהכניע בנמל סולקי (Sulci) בסרדיניה. שמו מופיע ב-Fasti triumphales.
 
## מקורות
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מן הערך "Paterculus, C. Sulpicius" בתוך החיבור Smith, William (editor), *Dictionary of Greek and Roman BiographyS and Mythology,* 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי באתר Perseus.
* פוליביוס, **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם והוסיף מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א.
* Fasti triumphales בתרגום לאנגלית, בתוך: Attalus.  

## הערות שוליים

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
נטווייבס

**נטווייבס** (אנגלית: Netvibes) הוא לוח מחוונים אינטרנטי, מעין דף בית מותאם אישית למשתמש, כדוגמת iGoogle, המאפשר שימוש בווידג'טים של יצרנים שונים. לוח המחוונים מבצע פעולות שונות ובהן: קישור לחשבונות ברשתות חברתיות מקוונות, מעקב אחר חדשות ובלוגים, הצגת לוחות שנה, כניסה לדואר אלקטרוני, רשימות מועדפים, הזנות RSS, קישורים למנועי חיפוש ועוד. 

משתמש יכול לייצר לעצמו לוחות מחוונים בתחומים שונים באופן עצמאי וגם לקבל לוחות אוטומטיים. כל לוח מחוונים יכול להכיל מספר דפיות. 

לדוגמה: אדם הרוצה לתכנן טיול לניו יורק יכול לייצר לוח מחוונים שמציג מידע מסוגים שונים על העיר ניו יורק: מקבץ חדשות, רשימת בלוגים, סרטים, תמונות, לוחות אירועים ועוד.

נטווייבס הוא כלי חינמי למשתמש הפרטי וניתן לרכישה על ידי חברות מסחריות, לצורך ניטור ומעקב.

בפברואר 2014 דירוג האתר באלקסה היה 1,734.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2005
לאון פאסי

**לאון (אריה) פאסי** (ביוונית: **Λέων Πασύ**; 1906 – 14 במאי 1964) היה אצן יהודי יליד יוון, אלוף יוון ואלוף ארץ ישראל בריצות הבינוניות, אלוף המשחקים הבלקניים (1932) בריצת 800 מטר ובעל שתי מדליות ארד מהמכביות, בריצת 400 מטר (הראשונה 1932) ובריצת 800 מטר (השנייה 1935).

## ביוגרפיה
פאסי נולד וגדל בקוואלה. היו לו שלושה אחים אתלטים, יצחק, ג'ק ואלברט. 

באליפות יוון שנערכה בשנת 1927 זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר.

באליפות הפאנהלני שנערכה בשנת 1928 זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 1500 מטר ובריצת 800 מטר. מדליית כסף בריצת 400 מטר.

באליפות הפאנהלני שנערכה בשנת 1931 זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 1500 מטר ובריצת 800 מטר. 

במשחקים הבלקניים שנערכו באתונה, יוון בשנת 1932 זכה פאסי במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.6 דקות. בתחרויות האתלטיקה של המכביה הראשונה שנערכו באפריל אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר, אחרי פריץ דויטשר מאוסטריה (52.9 שניות) וגס היימן מארצות הברית.

במשחקים הבלקניים שנערכו בזאגרב, קרואטיה בשנת 1934 זכה פאסי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 400 מטר ומדליית ארד בריצת 800 מטר.

לאון פאסי זכה בגביע תסאליה בתחרויות שנערכו בסלוניקי בפברואר 1935 בתחרויות האתלטיקה של המכביה השנייה שנערכו באפריל אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:05.8 דקות, אחרי אברהם רוזנקרנץ מארצות הברית (2:02.4 דקות) ופרנץ אורגלר מגרמניה (2:04.8 דקות) וסיים במקום רביעי בריצת 1500 מטר. באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל, שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים, בנובמבר אותה שנה הוא זכה במקום הראשון בארבעה מקצועות, ריצת 400 מטר (53.2 שניות), ריצת 800 מטר (2:09.9 דקות), ריצת 1500 מטר (4:45 דקות) וריצת שליחים 4x400 מטר.

באליפות מכבי שנערכה בירושלים באפריל 1936 זכה בריצת 800 מטר בשיא ארץ ישראל חדש של 2:02 דקות, לפני פלקסמן.}

במהלך מלחמת העולם השנייה נפל פאסי בשבי הגרמני.

## חיים אישיים
פאסי נישא ב-1935 לרבקה אמרה והם עברו להתגורר בקביעות בתל אביב. לזוג נולדו 3 ילדים. רבקה עבדה כמורה. במלחמת העולם השנייה איבד את כל בני משפחתו שנישארו בייוון לאחר שנירצחו במחנות הריכוז וההשמדה באירופה. פאסי נפטר במאי 1964 ונקבר בבית העלמין הדרום.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אתלטים יוונים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים יוונים
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל באתלטיקה
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
ארקטיקום

שמאל|ממוזער|250px|מראה בפרוזדור המרכזי של המוזיאון
שמאל|ממוזער|250px|קצהו הצפוני של המוזיאון מבחוץ
**ארקטיקום - מרכז מדע ומוזיאון** (בפינית: **Arktikum - Tiedekeskus ja museo**) הוא מוזיאון בעיר רובניימי שבלפלנד, בצפון פינלנד. המוזיאון נפתח ביום העצמאות ה-75 של פינלנד, ב-6 בדצמבר 1992, ומוקדש להיבטים שונים של הסביבה והאדם באזור הארקטי ובצפון אירופה.

## התצוגה
בארקטיקום מוצגות תערוכות מתחלפות ותצוגת קבע הנחלקת לשני חלקים:
*תצוגת "המרכז הארקטי" מוקדשת לטבע ולתרבות של הצפון הרחוק ולהסתגלות לתנאיו הקשים. בנוסף מוצגים בה תוצאות מחקרים בין-תחומיים אגב שימת דגש על התפתחויות דוגמת שינויי האקלים והשינוי במעמדם של העמים הילידים (בעיקר הלאפים) בצפון. אחת האטרקציות הידועות בחלק זה של המוזיאון היא אולם המוקדש לזוהר הצפוני.
*המוזיאון האזורי של לפלנד הוא מוזיאון אתנוגרפי המתמקד בסיפור ההישרדות של האדם והטבע בצפון, והוא נחלק לשלושה אגפים לפי מפתח גאוגרפי: האחד עוסק בעיר רובניימי, השני בצפון לפלנד והשלישי בצפון בוטניה.

## המבנה
הארקטיקום שוכן במבנה מוארך שחלקו הגדול הוא תת-קרקעי. החלק הבולט מעל פני הקרקע הוא "צינור" זכוכית באורך של 172 מטרים המוביל מרחבת כניסה בצורת חצי סהר שנוספה למבנה בצידו הדרומי בשנת 1997. צינור הזכוכית עובר מתחת לכביש ראשי ברוחב של 30 מטרים ומסתיים בצידו הצפוני של המוזיאון לחוף נהר. הצינור מייצג את "השער לצפון" ומאפשר חדירת אור טבעי למבנה. תצוגת המוזיאון ערוכה על פני שתי קומות באולמות תת-קרקעיים משני צדדיו של הפרוזדור, ומחקה מסתור מפני אקלים החורף הקר של הצפון. בבניין נעשה שימוש בחומרים מקומיים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות תצוגת המרכז הארקטי

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאונים אתנוגרפיים
קטגוריה:פינלנד: מוזיאונים
קטגוריה:רובניימי
ספריית יהודה דקל

ממוזער|שמאל|לוגו של ספריית יהודה דקל
**ספריית יהודה דקל** היא הוצאת ספרים ישראלית שנוסדה על ידי בועז דקל והמועצה לשימור אתרים בשנת 2009. ייעודה של ההוצאה הוא הוצאת ספרי מורשת והיסטוריה. המו"ל של ההוצאה הוא בועז דקל. 

בשנת 2009, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומשפחת דקל חברו יחד והקימו את הספרייה כמפעל להנצחת שמו ומורשתו של יהודה דקל. ההוצאה מוציאה לאור גם את המגזין של המועצה לשימור אתרים.

## מספרי ההוצאה

* יהודה דקל, טיפה משלי, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2009
* יהודה דקל, מצודת כח, רעות תחת אש, הוצאת כרטא, הוצאת ספריית יהודה דקל, ירושלים, הוצאה מחודשת, 2009
* מרדכי נאור, **בחזרה לרכבת העמק**, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2009
* מרדכי נאור ועופר רגב, מאה מקומות שמורים - מסע באתרי השימור של ישראל - (לזכרו של יהודה דקל), הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2010
* פרדי כהנא, **לא עיר לא כפר, האדריכליות של הקיבוץ 1990-1910**, יד טבנקין, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
* מרדכי נאור, כנרת - החווה והחצר - מערש ההתיישבות לאתר שימור, הוצאת ספריית יהודה דקל והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
* אריה יצחקי, **גבורת משמר הירדן**, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
*גד קרויזר, **הטיגארטים - הקמת מצודות המשטרה הבריטית בארץ ישראל 1938 -1943**, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2011
* מרדכי נאור, **החותֵם העשירי - אליהו דובקין**, הוצאת ספריית יהודה דקל והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2012
* שלמה הלל, **רוח קדים: בשליחות מחתרתית לארצות ערב**, הוצאת ספריית יהודה דקל, ירושלים, הוצאה מחודשת, 2013
* מרדכי נאור, **הבניין שבו נולדה המדינה - [[בית המוסדות הלאומיים]]**, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל והסוכנות היהודית, 2020
* מרדכי נאור, '''שלמה הלל - חלוץ, מנהיג, אוהב עמו וארצו''', הוצאת ספריית יהודה דקל, מרץ 2023

## קישורים חיצוניים
* אתר ספריית יהודה דקל
* גלריית וידאו של ספריית יהודה דקל 

קטגוריה:הוצאות ספרים עבריות
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2009
פגיעת המטאור ברוסיה (2013)

שמאל|ממוזער|350px|הדמיה של חדירת המטאור את האטמוספירה
**פגיעת המטאור ברוסיה** הייתה אסון טבע שהתרחש בבוקרו של 15 בפברואר 2013. מטאור בקוטר מוערך של 17 מטר נכנס לאטמוספירה של כדור הארץ ככדור אש במהירות של לפחות 54,000 קילומטר לשעה, שהיא בערך פי 45 ממהירות הקול, והתפוצץ בשעה 09:20 (שעון מקומי), בסמוך לעיר צ'ליאבינסק מעל אזור הרי אורל הדרומי של רוסיה. רסיסים מהמטאור נמצאו באגם צ'ברקול. האובייקט לא זוהה טרם כניסתו לאטמוספירה היות שמסלולו גרם להסתרתו עקב בהירות השמש.

האקדמיה הרוסית למדעים העריכה כי למטאור, שנקרא KEF-2013, הייתה מסה של 9,000 טון, והפיצוץ האווירי התרחש בגובה של 30 עד 50 קילומטר מעל האדמה. האנרגיה שהשתחררה מוערכת ב-500 קילוטון TNT, פי 33 מפצצת האטום שהוטלה על הירושימה. המטאור לא זוהה על ידי מכ"ם לפני שהתפוצץ. מטאור צ'ליאבינסק הוא אירוע נדיר בו מטאור פוגע בקרבת אזור מיושב. עצם תיעודו על ידי מספר רב של אנשים בזמן אמת, קידם מאוד את חקר המטאורים.

האובייקט עשוי להיות מסווג ככדור אש או "bolide" על פי דון יומנס, ראש תוכנית SpaceGuard להגנה מפני גופים קרובי ארץ של נאס"א. אירוע כזה מכונה "פרץ אוויר", כלומר, פיצוץ של מטאור בזמן מעברו דרך האטמוספירה. על פי ההערכה הראשונית של סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה Roskosmos, המטאור נע לאורך מסלול נמוך במהירות של כ-30 ק"מ לשנייה. למרות הסמיכות למעבר אסטרואיד דואנדה, אירוע שקרה כ-15 שעות לאחר מכן, האסטרונומים הגיעו למסקנה כי שני האירועים אינם קשורים זה לזה.

המטאוריט היה מסוג כונדריט העשוי ברובו מסלע ולפיכך היה פגיע יותר בכניסתו לאטמוספירה (יחסית למטאוריט ברזלי), דבר המסביר את התפרקותו באוויר. בשעות שלאחר האירוע, התגלה חור בקוטר 6 מטרים באגם צ’ברקול הקפוא. קבוצה של מדענים מהאוניברסיטה הפדרלית של אורל הצליחה לאסוף 53 דגימות מסביב לחור ומאוחר יותר התברר כי מקורן במטאוריט. דגימות אלו לא עלו בגודלן על 1 סנטימטר.

ביוני 2013, דיווחו מדענים רוסים כי מיפוי מגנטי מתחת למיקום החור באגם הצביע על הימצאותו של גוף בגודל 60 סנטימטרים בתחתית האגם. הוערך כי משקלו של העצם הוא 300 קילוגרמים. לאחר מבצע שנמשך מספר שבועות הועלה המטאוריט מתחתית האגם ב-16 באוקטובר 2013. מסתו הכוללת היא 654 קילוגרמים וזה הוא הרסיס הגדול ביותר שנמצא מהמטאוריט.

בנובמבר 2013, שוחרר צילום וידאו ממצלמת אבטחה המראה את הפגיעה של המטאוריט באגם צ’ברקול. זו היא הפגיעה המצולמת הראשונה בהיסטוריה של מטאוריט. הוסק כי חלק זה של המטאוריט פגע באגם במהירות של 225 מטרים לשנייה (64% ממהירות הקול).

דווח על כ-1,500 פצועים, בהם שניים קשה, בעיקר מחלונות זכוכית שבורים שהתנפצו על ידי גל ההדף. כ-3,000 מבנים בשש ערים ברחבי האזור נפגעו בשל הפיצוץ וההשפעות סביבו. התפוצצות המטאור בשמיים יצרה אור מסנוור ובוהק רב והטילה צללים חזקים באור היום בצ'ליאבינסק. האור הבוהק נראה גם במחוז סברדלובסק, במחוז אורנבורג, ואפילו בקזחסטן.

## גלריה

קובץ:Chelyabinsk meteor event consequences in Drama Theatre.jpg|מההדף שיצר המטאור, חלונות התנפצו בעיר צ'ליאבינסק
קובץ:Chebarkul meteorite sample on lake ice.jpg|חלקיק מהמטאור שנמשה מאגם צ'ברקול
Взрыв метеорита над Челябинском 15 02 2013 avi-iCawTYPtehk.ogv|סרטון שצולם בעת ההתפוצצות


## ראו גם
* אפופיס
* אירוע טונגוסקה
* מערכת ההתרעה האחרונה לפגיעה ארצית של אסטרואיד

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:2013 ברוסיה
קטגוריה:אסונות טבע ב-2013
קטגוריה:אסונות טבע ברוסיה
קטגוריה:מטאוריטים
קטגוריה:צ'ליאבינסק
ואדי חסה

**ואדי חסה** (ערבית **وادي الحسا**) הוא הדרומי בין שלושת הנחלים האיתנים שזרמו בעבר אל ים המלח ממזרח (שני האחרים הם ואדי זרקא-מעין ונחל ארנון – ואדי אלמג'יב). זוהה על ידי חלק מהחוקרים כנחל זרד המקראי. לאחר התייבשות האגן הדרומי של ים המלח זורם הנחל אל המשך מלאכותי של נחל הערבה.
## גאוגרפיה
בנחל נביעות של מים מתוקים ומעיינות חמים. תחילתו של הנחל בהרים שממזרח לדרך בין מעאן (בדרום) לכרכ (בצפון), ליד הכפר אלחסא, וסופו ליד הכפר א-סאפי (המזוהה עם העיר צוער) שלחוף החלק הדרום-מזרחי של ים המלח. שטח אגן הניקוז של הנחל הוא כ-2,500 קמ"ר. הנחל מתחתר ויוצר קניון עתיר מים וצמחייה, וההליכה בו היא בתוך מים ברוב הדרך. בתוך הנחל צמחייה מרובה הכוללת קנה, סוף, קנה סוכר והרדוף הנחלים.

החוקר יוסף ברסלבי הביא תיאור של ואדי חסא כפי שנתגלתה לחוקרים בשנות הארבעים של המאה העשרים:

רוחבו של הנחל בסופו הוא כ-5-10 מטר ועמקו 15-65 ס"מ. המים צלולים, ועל שם צלילותם וטעמם זכתה צוער ההיסטורית לשם הערבי א-צאפיה, היינו: הצלולה, הזכה. חלקו המערבי של הנחל ידוע בשם "סיל אל-קורהי".

לאורך הקניון של הנחל ונקיקי יובליו מצויות קבוצות קבוצות של מעיינות מים חמים (40-44 מעלות צלזיוס) וכן מעיינות מים קרים. המעיינות החמים פורצים בשלוש שרשראות, לאורך 12 ק"מ בקירוב. מימיהם החמים מעידים על עליה מעומק רב, אך בניגוד לרוב המעיינות החמים של ארץ ישראל הם עניים בכלור ובמלחים מינרליים אחרים, חסרים מימן גופרתי לחלוטין, ודומים בהרכבם לרוב המעיינות הקרים לאורך הנחל. כל המעיינות החמים יחד שופעים כ-36-37 מטר מעוקב לדקה, או כ-2,220-2,160 ממ"ק לשעה, שהם כ-60%-70% מכל המים הנובעים לאורך הנחל.

## התיישבות, ניצול ומחקר
יש המשערים שואדי חסה היוותה את הגבול בין מואב ואדום. נלסון גליק זיהה מערכת ביצורים מתקופת הברזל לאורך הנחל, עובדה המובאת כחיזוק להיות הנחל גבול בין אדום למואב. לאורך הנחל נמצאו שרידי יישובים רבים מתקופת הברונזה, תקופת הברזל, מהתקופה הנבטית ומהתקופה הרומית. 

בסוף המאה ה-19 היו גדות האזור המערבי של ואדי חסה מעובדות באופן אינטנסיבי. לעומת זאת, באזור בו דרך המלך חוצה את הנחל פעלו שודדים שארבו לעוברים בדרך המלך. העות'מאנים בנו במקום מבנה משמר והציבו בו כח משמר. בימי המנדט הבריטי בטל המשמר, ואת הנחל עברו רק בשיירות. 

בשנת 1939, חמש שנים לאחר הקמת מפעל המלח בסדום, ניתן למפעל זיכיון לנצל את מימי ואדי חסה. על ואדי חסה הוקם סכר ותעלת בטון נמתחה מהנחל אל בריכות האידוי של המפעל, לצורך שטיפת הבריכות.

בשנת 1942 ציידה חברת אשלג ארץ-ישראלית משלחת מדעית לשם ברור שפיעת מימיו של ואדי חסא, דרכי הגברתה וריכוזה לצורכי המפעל מדרום לים המלח. בראש המשלחת עמדו פרופ' יהודה ליאו פיקרד מהאוניברסיטה העברית בירושלים ומהנדס המים אברהם דה ליאו. בזכות משלחת זו, הראשונה בתולדות חקירת ארץ ישראל שעברה את הנחל לכל מלוא אורכו עד דרך כרכ, נתגלו פרטים רבים מאוד על הנחל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

זרד
חסה
טור סטרטיגרפי

[ימין|ממוזער|230px|טור סטרטיגרפי של [מפרץ סואץ]]
[שמאל|ממוזער|230px|טור סטרטיגרפי של ה[הפארק הלאומי גרנד קניון|גרנד קניון, אריזונה, ארצות הברית]]
**טור סטרטיגרפי** הוא מונח בגאולוגיה ובענף המשנה שלה, הסטרטיגרפיה, המתאר את החתך האנכי של יחידות סלע באזור מסוים בתרשימים ובמפות.

טור סטרטיגרפי טיפוסי מראה את רצף סלעי המשקע כאשר הסלעים העתיקים ביותר בחלק התחתון והסלעים הצעירים ביותר בחלקו העליון.

באזורים מורכבים יותר מבחינה גאולוגית, דוגמת אלו המכילים סלעים מותמרים, סלעי מחדר, העתקים ו/או אי התאמות, יכולים טורים סטרטיגרפיים לציין את המיקומים היחסיים של יחידות סלע אלו ביחס שביניהן. עם זאת, במקרים אלו, הטור הסטרטיגרפי יכול להיות או טור מבני, שבו יחידות הסלע מגובבות כפי שהן שנצפות בשטח לאחר שהועתקו ממקומם המקורי, או טור על פי זמן, שבו יחידות הסלע מגובבות על פי הסדר שבו נוצרו. הטור גם מראה את הליתולוגיה של יחידות הסלע.

טור סטרטיגרפי צריך להיות מורכב ממסגרות מרובעות קטנות המכילות את הסמל המזהה את סוג יחידת הסלע. שם יחידת הסלע ייכתב בצמוד למסגרת הרלוונטית. גובה כל מסגרת אמור לציין את עובייה היחסי ליחידות אחרות בטור. אם מסגרת מסוימת לא נכנסת לדף אחד נוהגים לפצל את הטור. את הגבול בין השכבות נוהגים לשרטט כקו אופקי למעט מקרים של יחידות סלע שנוצרות באופן בלתי אופקי בולט כמו מחדרים. הטור הסטרטיגרפי אמור גם לציין אי התאמות (כפי שמצוינת למשל אי ההתאמה הגדולה בשרטוט של הגרנד קניון משמאל) והעתקים. לעיתים נוהגים לציין את התקופות הגאולוגיות במקביל לשכבות (כפי שניתן לראות בטור הסטרטיגרפי של מפרץ סואץ מימין), וכמו כן מקובל לספק מפתח לתבניות הליתולוגיות המופיעות במסגרות.

## קישורים חיצוניים

*Explaining the Stratigraphic Column
*What are Stratigraphic Columns?

קטגוריה:סטרטיגרפיה
עתידנו

ממוזער

**עתידנו - למען עתיד העבודה הסוציאלית בישראל** היא תנועה חברתית של עובדים ועובדות סוציאליות. התנועה הוקמה בשנת 2007 ופועלת למען מעמדו ועתידו של מקצוע העבודה הסוציאלית, למען העובדים והעובדות הסוציאליות ולמען עתידה ופניה של מדינת הרווחה בישראל. בשנת 2018 נבחרה מועמת התנועה ענבל חרמוני לתפקיד יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים.לפי הצהרותיה, התנועה פועלת לקידום סולידריות חברתית, קהילתיות, כלכלה סוציאל-דמוקרטית, שוויון ופמיניזם.

## הקמת התנועה

תנועת עתידנו החלה כהתארגנות שטח קהילתית של עובדים סוציאליים ונקראה בתחילת הדרך "מטה המאבק למען עתיד העבודה הסוציאלית". הרקע להקמת התנועה היה צמצום מדיניות הרווחה של שר האוצר בנימין נתניהו בשנת 2002- 2003 וכן בהמשך בשנת 2007 שחיקת השכר של העו"סים ואי התאמתו ליוקר המחיה ולשכר הממוצע במשק.
בנוסף משרד הרווחה החל להפריט את השירותים החברתיים והעבירם לעמותות. מדיניות זאת יצרה מציאות של העסקה פוגענית של עו"סיות ופערים שנוצרו בינן לבין עו"סיות במגזר הציבורי.
לאחר שהחלו לפעול מספר התארגנויות ברחבי הארץ הוחלט על הקמת התנועה שתפעל לקדם מאבק על שיפור תנאי השכר ותנאי ההעסקה, לעצור את הפגיעה שגורמת הפרטת השירותים החברתיים ולחזק את העבודה המאורגנת המייצגת את העובדים הסוציאליים.
## חברי התנועה

התנועה מונה מעל ל-80 פעילים בתנועה, עובדות ועובדים סוציאליים המגיעים ממקומות עבודה מגוונים, רקעים שונים ומכל רחבי הארץ.

## פעילות התנועה

תנועת עתידנו פועלת כתנועה עצמאית ובזירות שונות, כשהמרכזית מביניהן היא איגוד העובדים הסוציאליים. חברי וחברות התנועה מעוניינים להשמיע קול נחוש ואיתן במאבק על זכויותיהם ומעמדם של העובדים הסוציאליים בישראל.

## פעילות במסגרת איגוד העובדים הסוציאליים

על מנת להשתלב ככוח משמעותי באיגוד, משנת 2009 "עתידנו" מריצה מועמדים משלה לתפקיד צירים באיגוד העו"ס. גם בשנת 2013 התנועה לקחה חלק בבחירות ובחירתם של 41 חברי וחברות 'עתידנו' הכפילה את יכולת ההשפעה שלנו בתוך האיגוד. 41 הצירות והצירים מכהנות/ים בתפקידים שונים: במזכירות, במרכז, כיו"רי תאים, כחברי ועדות ותאים וכצירות וצירים מן המניין.

## פעילות בזירות נוספות

תנועת 'עתידנו' פועלת בזירות נוספות, תוך מחויבות להביא את קולן/ם המקצועי של העובדים והעובדות הסוציאליות:
בזירה החברתית - שותפה ותומכת במאבקים חברתיים כגון: מאבק הנכים, המאבק למען רפורמה מיטיבה בבריאות הנפש, המחאה החברתית בשנת 2011, המאבק להעסקה ישירה ועוד.
בזירה הפרלמנטרית והמדינית - השתתפות בדיונים בוועדות הכנסת השונות, פעילות סביב הרפורמה במחלקות לשירותים חברתיים.
בזירה האקדמית - השתתפות בכנסים ושולחנות עגולים. בנוסף - בשנת 2016-2017 סטודנטיות מאוניברסיטת בן-גוריון ומכללת ספיר עשו את הכשרתן המעשית בתואר ראשון בתנועת עתידנו וקידמו נושאים כגון: גיוס ושימור פעילים/ות בתנועה, הרפורמה בבריאות הנפש, הסברה לסטודנטים/ות בשנה ג' ועוד.

## קישורים חיצוניים

* דף הפייסבוק של התנועה

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות חברתיות ישראליות
שעת האפס (סדרת טלוויזיה אמריקאית)

**שעת האפס** (באנגלית: **ZERØ HOUR**) היא סדרת דרמה אמריקאית, בכיכובו של אנתוני אדוארדס, הסדרה עלתה לשידור ב-14 בפברואר 2013 ברשת ABC.

הסדרה קיבלה בפרק הראשון רייטינג של 6.38 מיליון צופים בארצות הברית.

ב-1 במרץ 2013 בוטלה הסדרה והוסרה מלוח זמני השידור שלה על ידי ABC בשל דירוגים נמוכים. הפרקים הנותרים אשר הופקו, שודרו רק בקיץ באותה שנה בחודשים יוני-אוגוסט.

## עלילה
האנק גליסטון עוסק בהפצת מגזינים. אשתו ליילה קונה שעון ייחודי ונחטפת על ידי מחבל בשם וינסנט הלבן. האנק מבין שאשתו נחטפה בגלל השעון, מפרק את השעון, מוצא יהלום פגום בפנים, מאיר על היהלום מול הקיר ונגלית לעיניו מפה. האנק לוקח את המפה לחברו הטוב הכומר, וזה מספר לו שהמפה כתובה בשפה שמתה במאה השנייה. וינסנט הלבן מבקש מהאנק לעשות עסקת חליפין בין ליילה לשעון, והכומר מציע להאנק שילך בלי היהלום, יהלום המפה נשאר עם הכומר, וינסנט הבין את התכסיס ולקח את היהלום מהכומר בהריגה. האנק נוסע לניו ברתולומיאו עם הסוכנת ריילי. בינתיים ארון ורייצ'ל נוסעים לבוואריה לחפש את יוצרו של השעון, השען מספר להם שלא מדובר רק בשעון אחד אלא בשנים עשר שעונים, שמיועדים ל-12 שליחים נבחרים שנאספו בשנת 1938, כדי להגן על העולם השסוע מאבדון, השליחים יצרו חיי עולם חדשים ולאחר מכן התפזרו כדי להסתתר מהנאצים. האנק מוצא את ניו ברתולומיאו הממוקם על המפה, זו צוללת נאצית התקועה בקרח, ובתוכה יש כמה שליחים מתים, יחד עם אדם שדומה להאנק.

## הדמויות
* אנתוני אדוארדס - **האנק גליסטון**
* סקוט מייקל פוסטר - **ארון מרטין**
* אדיסון טימלין - **רייצ'ל לואיס**
* ג'סינדה בארט - **ליילה גליסטון**
* כרמן אג'וגו - **בק ריילי**
* מייקל נייקויסט - **וינסנט הלבן**
* סאם אנדרווד - **מרטין קרופ**

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2013
הסכם נצוח פאשה

**הסכם נָצוּח פאשה** (בפרסית: **عهدنامه نصوح پاشا**; בטורקית: **Nasuh Paşa Antlaşması**) הוא הסכם שנחתם ב-20 בנובמבר 1612 בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה הספווית לאחר סדרת קרבות ביניהן שנמשכו מ-1603.

## הרקע להסכם
ב-1590, על פי הסכם איסטנבול, שנחתם בעקבות מלחמה ארוכה שהתרחשה בשנים 1577-1589 והסתיימה בתבוסה של הצד הפרסי, נאלץ עבאס שאה הראשון של פרס לוותר  על צפון-מערב איראן ועבר הקווקז לטובת האימפריה העות'מאנית.

לאחר שפתר בעיות פנימיות, ציפה עבאס שאה הראשון להזדמנות להחזיר את השטחים שאבדו. ב-1593, כאשר הסולטאן הצעיר אהמט הראשון עלה לשלטון באימפריה העות'מאנית, הרחיב את המלחמה הארוכה עם האימפריה ההבסבורגית, ודיכא את מרידות ג'לאלי באנטוליה. ב-1603 פתח השאה במלחמה נגד העות'מאנים. למרות שהעות'מאנים הצליחו להקים קו הגנה נגד כוחות הספווים, שניים מהסרדרים שלהם, צ'יגאלאזדה יוסוף סינאן פאשה וקויוצ'ו מוראט פאשה, מתו בנסיבות טבעיות במחנות החורף בדיארבקיר ב-1605 ו-1611. המצב של חוסר אנשים בניהול המערכה גרם לוזיר הגדול נצוח פאשה לחתום על ההסכם ב-1612.

## תנאי ההסכם
* האימפריה העות'מאנית החזירה לאימפריה הספווית את כל האדמות שהיא קיבלה ב-1590
* הגבול בין האימפריות הוחזר להיות גבול שנחתם לפי הסכם שלום באמסיה ב-1555
* הספווים הסכימו לשלם מס שנתי בצורת 200 חבילות משי
* עולי רגל פרסיים נאלצו לבצע את החג' דרך סוריה ולא דרך עיראק

## תוצאות ההסכם
ההסכם היה הראשון בו האימפריה העות'מאנית ויתרה על שטחים שכבשה קודם לכן. לאימפריה הספווית ההסכם נתן יוקרה שבעקבותיה השאה לא הסכים לשלם מס. בנוסף שני נסיכים גרוזיניים לאחר תקיפה ורצח מושל קרבאך ביקשו מקלט אצל הסולטאן, ובעקבות האירועים, הקרבות בין הצדדים התחדשו ב-1615. ב-1616 כוחות האימפריה הספווית לאחר קרב גוקצ'ה כבשו את טביליסי.

נצוח פאשה
קטגוריה:האימפריה הספווית
נמרוד דרייפוס

**נמרוד דרייפוס** (נולד ב-23 בנובמבר 1950), הוא שחקן כדורמים וכדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני בהפועל תל אביב.

## קריירה
דרייפוס נולד בקיבוץ כפר סאלד וגדל בקיבוץ גבעת חיים איחוד, ובצעירותו החל לשחק כדורמים בהפועל גבעת חיים. עם קבוצתו זכה 7 פעמים בדאבל, מתוכם 6 פעמים ברציפות, ובשנים אלה לא החמיץ משחק בליגת הכדורמים. בגיל 15 כבר נכלל בנבחרת ישראל בכדורמים, ובמדי הנבחרת שיחק בטורנירים רבים מחוץ לישראל. במקביל, החל דרייפוס לפתח קריירה גם ככדורגלן.

כשהיה בן 22 השתלב בקבוצת הכדורגל הפועל תל אביב, וכעבור מספר שנים בהן שימש בעיקר כשחקן מחליף, הוזמן בשנת 1974 לקבוצת הכדורמים של אוניברסיטת אדלפי בארצות הברית. דרייפוס שיחק ארבע שנים בקבוצה, ובמהלכן שיחק גם בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה, תחת הדרכתו של מנחם לס. במהלך שהותו בלונג איילנד, השלים דרייפוס את לימודיו בחינוך גופני.

בשנת 1978 חזר דרייפוס לישראל, ומייד תפס מקום בהרכב הפועל תל אביב, כמגן ימני, לצידם של גבי לסרי, יעקב אקהויז ויוסי זאנה. החל משנה זו התמקד דרייפוס בקריירת הכדורגל, ושיחק ארבע שנים בהפועל תל אביב, במהלכן הופיע ב-120 משחקי ליגה וכבש 10 שערים, מבלי להחמיץ משחק לאורך כל התקופה. ב-16 בדצמבר 1978 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול בני יהודה תל אביב באצטדיון שכונת התקווה.

ב-4 באוקטובר 1979 ערך דרייפוס את הופעתו היחידה במדי נבחרת ישראל בכדורגל, במשחק מול נבחרת הולנד במסגרת הטורניר הקדם-אולימפי, ובכך הפך לספורטאי הישראלי השני, אחרי יואל שוהם, שמייצג את נבחרת ישראל בשני ענפי ספורט שונים.

בעונת 1980/1981 זכה עם הפועל תל אביב באליפות כשהוא משמש כקפטן הקבוצה. בעונה זו היה דרייפוס השחקן הוותיק בקבוצה, יחד עם השוער אריה בז'רנו, כשלצידם מככבים הצעירים משה סיני ושבתאי לוי. באותה עונה הגיעה הקבוצה גם לגמר גביע המדינה, בו שיחקה מול בני יהודה תל אביב. במהלך ההארכה כבש דרייפוס שער יתרון להפועל תל אביב, אך בני יהודה השוותה ולבסוף ניצחה בבעיטות הכרעה, והקפטן דרייפוס החמיץ הזדמנות להניף את הגביע. בעונה שלאחר מכן, עונתו האחרונה בקבוצה, הגיע עמה שוב לגמר גביע המדינה, אך הפעם הפסידה הקבוצה להפועל יהוד. ב-27 בפברואר 1982 כבש את שערו האחרון בקבוצה, בדקה ה-90 של הדרבי מול מכבי תל אביב באצטדיון בלומפילד, והעניק לקבוצתו ניצחון 1–0.

בשנת 1982 עבר דרייפוס להפועל רמת גן, יחד עם רפעת טורק שהגיע עמו מהפועל תל אביב, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה לליגת המשנה.

לאחר שפרש ממשחק פעיל החל לנהל רשת של מכוני כושר, ובשנת 1993 הקים חברה המפעילה מכוני כושר.

דרייפוס כתב וערך שני ספרי הדרכה בנושא כושר ותזונה. כמו כן, הוא משמש כמאמן לריצות ארוכות ולריצת מרתון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:שחקני כדורמים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדלפי
קטגוריה:גבעת חיים איחוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קומביה (סגנון מוזיקלי)

שמאל|ממוזער|ילדים מנגנים בכלי קומביה בפסטיבל בקולומביה
**קוּמְבְּיָה** (ספרדית: **Cumbia**) היא סגנון מוזיקלי שמקורה בקולומביה, הנפוצה ברחבי אמריקה הלטינית. לידתה של הקומביה ממזיגה תרבותית ומוזיקלית, שהתרחשה בתקופה הקולוניאלית בחופים הקריביים של קולומביה, בין עבדים שהובאו מאפריקה וספרדים.

הסגנון בא לחקות את התנועה המדשדשת של עבד שרוקד כשהוא בכבלים, ולהזכיר זאת.

בעצם, חקוקה בכל חוליה של קומביה היא ההיסטוריה של אמריקה הלטינית עצמה. הובאה לקולומביה בסביבות הפיכתה למושבה ספרדית, והיא הושפעה מאוד מכלי השבטים הילידים, כמו חלילי הגיטה והגואצ'רקות.

דוגמאות מכילות בין השאר:

* קומביה קולומביאנית, מקצב מוזיקלי קולומביאני וריקודי עם, תוצאה של התערובת המוזיקלית והתרבותית של עבדים ילידים ושחורים בחוף הקריבי במהלך הכיבוש והמושבה הספרדית.

* קומביה פנמית, ז'אנר מוזיקלי פנמי וריקוד עם, שפותח על ידי שחורים המשועבדים בתקופה הקולוניאלית ומאושר מאוחר יותר עם אלמנטים תרבותיים אמריקאים ואירופיים.

הקומביה החלה כריקוד חיזור, שרווח בקרב האוכלוסייה האפריקאית, ומאוחר יותר מיזגה לתוכה אלמנטים מוזיקליים וכלי נגינה אירופאים. הקומביה נפוצה מאוד בהרי האנדים ובדרום אמריקה הדרומית, שם היא מאפילה על הפופולריות של הסלסה.

המקצב הבסיסי הוא של 2/4, אם כי הוא מנוגן במקצבים אחרים - בקולומביה הוא מנוגן גם במקצב של 2/2 ובמקסיקו הוא מנוגן במקצב 2/2, בפנמה במקצב 2/4 או 6/8.

הקומביה מנוגנת בכלי נגינה שונים דוגמת תופי קונגה, טימבלס, קלאווה, אקורדיון, גיטרה ועוד.

## ראו גם
*ג'ילדה, זמרת קומביה ידועה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית