open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קאסם א-רימאווי

ד"ר **קאסם א-רימאווי** (בערבית: **قاسم الريماوي**; נולד ב-11 בינואר 1918 - 29 באפריל 1982) היה פוליטיקאי ירדני ממוצא פלסטיני ששימש לתקופה קצרה כראש ממשלת ירדן.

## ביוגרפיה

קאסם א-רימאווי נולד בבית רימה שבארץ ישראל המנדטורית בשנת 1918. למד סוציולוגיה בקהיר ולאחר מכן משפטים בלונדון. המשיך ללימודי דוקטורט בכלכלה וחינוך באוניברסיטת קולומביה, וסיים את לימודיו בשנת 1956.

בשנות ה-60 החל את דרכו הפוליטית ושימש בשני העשורים שלאחר מכן בתפקידים שונים בצמרת הפוליטיקה הירדנית, בין היתר כשר הפנים וכשר החקלאות. כיהן גם כיושב ראש הפרלמנט. מונה לשר בממשלתו של עבד אלחמיד שרף, שהחלה לכהן בדצמבר 1979. אולם חצי שנה בלבד לאחר שהחלה כהונתו מת במפתיע ראש הממשלה הצעיר כתוצאה מהתקף לב. א-רימאווי התמנה לראש הממשלה באופן זמני ב-3 ביולי 1980 והוא שימש בתפקיד עד למינויו של מודר בדראן ב-28 באוגוסט 1980. א-רימאווי הוא מראשי הממשלה הירדנים הבודדים למן שנות ה-60 שהיו ממוצא פלסטיני.

נפטר ב-29 באפריל 1982 בעמאן בירת ירדן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שרי ההגנה של ירדן
קטגוריה:שרי החקלאות של ירדן
קטגוריה:שרי פנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ירדנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1982
מילאן (ניו מקסיקו)

**מילאן** (באנגלית: **Milan**) הוא כפר במחוז סיבולה שבניו מקסיקו. בכפר מתגוררים כ-3,245 תושבים (2010).

## גאוגרפיה
מילאן ממוקמת ב-35°10′37 צפון, 107°53′43″W מערב. לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחו של הכפר הוא 7.5 קמ"ר.

## דמוגרפיה
במפקד אוכלוסין שהתקיים בשנת 2000, התגוררו בכפר 1,891 אזרחים, 673 משקי בית ו-475 משפחות. צפיפות האוכלוסייה בכפר הייתה 250.9 נפש לקמ"ר.

אוכלוסיית הכפר מורכבת מ-51.03% לבנים, 1.32% אפרו-אמריקאים, 13.96% אינדיאנים, 28.87% מגזעים אחרים ו-4.81% משני גזעים או יותר.

ב-39.5% מ-673 משקי בית בכפר יש ילדים מתחת לגיל 18 שגרים בם, 49.0% הם זוגות נשואים המתגוררים יחד, 15.8% בהם נשים היא בעלת הבית ללא בעל. הממוצע של משק בית הוא 2.81 נפשות וממוצע של משפחה הוא 3.33.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארצות הברית: כפרים
עבד אל-חמיד שרף

**ה[[שריף (אסלאם)|שריף]] עבד אל-חמיד שרף** (בערבית: **الشريف عبد الحميد شرف**; 8 ביולי 1939 – 3 ביולי 1980) היה פוליטיקאי ירדני שכיהן כראש ממשלת ירדן. נפטר במהלך כהונתו כתוצאה מהתקף לב.

## ביוגרפיה

עבד אל-חמיד שרף נולד בבגדאד ב-8 ביולי 1939, לענף העיראקי של בית המלוכה ההאשמי. למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות שם הכיר את אשתו. הוא צמח במהרה בשרשרת הפוליטית בירדן, ומונה לאחר מלחמת ששת הימים לשגריר ארצו בארצות הברית. כמו כן כיהן כשגריר בקנדה ובאו"ם, וגם שימש כשר ההגנה וכשר החוץ. בסוגיה הפלסטינית צידד בגישתו של המלך חוסיין שהייתה מתונה יותר ולא בגישתו הניצית של וצפי א-תל. הוא גם הציג גישה מתונה כלפי מצרים לאחר שאנואר סאדאת ביקר בישראל בנובמבר 1977. ב-19 בדצמבר 1979 התמנה שרף לראשות הממשלה לאחר התפטרות קודמו מודר בדראן לאור המצב הכלכלי הבעייתי של הממלכה והאינפלציה הגואה.

ממשלתו של שרף כללה מספר פלסטינים גדול יותר מקודמתה, וכן היא חידשה את פעילות המשרד לענייני "השטחים הכבושים" שנסגר לאחר ועידת רבאט ב-1974. במישור החברתי, בממשלתו של שרף כיהנה לראשונה אישה ירדנית, אנעאם אל-מפתי, שעמדה בראש משרד חדש שהוקם בידי שרף - המשרד לפיתוח חברתי. שרף התחייב בהיכנסו לתפקיד לפעול כנגד השחיתות ולצמצם את האבטלה. הוא אף ניסה לשפר את היחסים עם האופוזיציה בירדן, וכמחווה שחרר כמה מאות אסירים שנעצרו בעקבות פעילות אופוזיציונית.

שרף מת בעקבות התקף לב ב-3 ביולי 1980, בזמן כהונתו כראש ממשלה. החליפו בתפקיד באופן זמני ד"ר קאסם א-רימאווי, ולאחר כחודשיים מונה לראשות הממשלה מודר בדראן. בשנת 1983 יצא לזכרו קובץ מאמרים באנגלית, בהשתתפות כותבים ערבים בכירים ובהם אדוארד סעיד וסולימאן מוסא.

## חיים אישיים

עבד אל-חמיד שרף נישא ללילא שרף, דרוזית ילידת לבנון, שהייתה גם היא פוליטיקאית ומחלוצות מעמד הנשים בפוליטיקה הירדנית. שימשה כשרת ההסברה הירדנית בשנות ה-80, בממשלתו של אחמד עוביידאת.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שרי ההגנה של ירדן
קטגוריה:שרי החוץ של ירדן
קטגוריה:שגרירי ירדן
קטגוריה:שגרירי ירדן בארצות הברית
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:שגרירים בקנדה
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1980
מדליית שישה באוקטובר

**מדליית שישה באוקטובר** היא מדליית מערכה של סוריה עבור השתתפות במלחמת יום הכיפורים.

המדליה נוסדה ב-15 בפברואר 1974, היא הוענקה לחיילי הכוחות המזוינים של סוריה שהשתתפו בלחימה בין 6-24 באוקטובר 1973, וכן לאזרחים סורים וממדינות נוספות שתרמו למאמץ המלחמתי.

## תיאור העיטור
העיטור מורכב ממדליה בקוטר 44 מ"מ שבמרכזה עיגול המצופה אמייל לבן ובו איור של מדינות העולם הערבי. סביב העיגול המרכזי ישנן חמש קבוצות של שלוש קרניים היוצאות כלפי חוץ וביניהם קישוטי פרחים. המדליה תלויה על ידי אבזם עם עוגן, זוג חרבות סימיטר ותותח, בראש האבזם ניצב העיט הסורי.

האבזם מחבר את המדליה לסרט אדום בעל פס לבן ברוחב 4 מ"מ שמשני צידיו פסים שחורים ברוחב דומה. סרט זה הוא גם תצורתו של אות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת באירועים לא פורמליים).

## קישורים חיצוניים
* תיאור המדליה באתר 'Syrian Medals'.
* תיאור המדליה באתר 'Medals'.

קטגוריה:סוריה: צבא וביטחון
קטגוריה:סוריה: עיטורים
קטגוריה:בעקבות מלחמת יום הכיפורים
נערה מברלין

**נערה מברלין** (באנגלית: **The English German Girl**) הוא ספר מאת הסופר האנגלי ג`ייק ווליס סימונס. הספר, אשר עלילתו מתרחשת בין השנים 1933–1947, ובחלקו הגדול בתקופת מלחמת העולם השנייה, מספר את סיפורה של נערה יהודיה, רוזה קליין, אשר נולדה וגדלה בגרמניה, ובגיל 15 נשלחת לבדה על ידי הוריה לאנגליה, במסגרת הקינדר-טרנספורט, על מנת להציל את חייה. הספר, אשר ממשיך ומתאר את חייה החדשים של הנערה באנגליה, ואת קשיי התאקלמותה בארצה החדשה, מתאר גם את הרקע ההיסטורי לעלילה, לרבות ההידרדרות המהירה במצבם של יהודי גרמניה החל מעלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה בשנת 1933, וכן את האווירה ששררה בבריטניה הגדולה במהלך מלחמת העולם השנייה. 

## עלילת הספר
העלילה נפתחת בתיאור חייה של משפחת קליין, משפחה אמידה ממוצא יהודי המתגוררת בברלין בשנת 1933. אבי המשפחה, אוטו קליין, הוא רופא מנתח מכובד ובעל משרה יוקרתית בבית חולים בברלין, המגדל יחד עם אשתו אינגה קליין את שלושת ילדיהם: היינריך, הבן הבכור, רוזה, הבת האמצעית, והדי, הבת הצעירה. עלילת הספר מתחילה בתאריך 31 בינואר 1933, יום עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון, ובהמשך מתארת כיצד החקיקה הנאצית מובילה לפיטורו של האב מעבודתו, באמתלה כי "טובת החולים דורשת זאת". בהמשך מתואר כיצד ככל שעובר הזמן הולכים בני המשפחה וחשים כיצד המציאות סוגרת עליהם, וכל אחד מהם מפתח אסטרטגיה אחרת לצורך הישרדות. אף שבתחילה אבי המשפחה מסרב לשקול את האפשרות להגר למדינה אחרת, בטענה כי בסופו של דבר הדברים עתידים להסתדר, בסופו של דבר, בעקבות אירועי ליל הבדולח, ושליחתם של האב והבן הבכור למחנה הריכוז זקסנהאוזן, אשר משם חולצו על ידי ידיד גרמני המשרת במשטרת ברלין, משתכנעים בני המשפחה כי הדרך היחידה לשרוד היא להגר מגרמניה. עם זאת, בני המשפחה מגלים כי כמעט כל הדרכים האפשריות להגר נחסמו זה מכבר, והאפשרות היחידה בנמצא היא לשלוח את בתם האמצעית, רוזה בת ה-15, לבדה לאנגליה במסגרת הקינדר-טרנספורט, שם תתארח אצל בן דודה של אביה. חרף חוסר רצונה להתנתק ממשפחתה, לבסוף רוזה מסכימה לנסיעה, ומטרתה היא לחפש באנגליה אחר מעסיק אשר יהא מוכן להוציא ויזת עבודה עבור בני המשפחה, וכך לחלצם מגרמניה.

לאחר הגעתה לאנגליה, נאלצת רוזה להתמודד עם קשיי התאקלמותה במדינה הזרה, אשר את שפתה אינה מבינה, ובנוסף עם יחסיה של הוריה המאמצים, אשר מתייחסים אליה כאל משרתת בביתם. בסופו של דבר, רוזה מתאהבת בבנם, סמואל, ונכנסת להיריון, מה שמוביל לשרשרת אירועים אשר בסופה בורחת רוזה מביתם, ויוצאת לחפש את מזלה בלונדון. בסופו של דבר, רוזה מתחילה לעבוד כאחות סיעודית בבית חולים בלונדון, ומתאחדת עם אהובה סמואל, כאשר ברקע היא מתמודדת עם געגועיה לבני משפחתה, אשר המכתבים המגיעים מהם מתארים את מצבם ההולך ומתדרדר בגרמניה הנאצית. העלילה מסתיימת בשנת 1947, כאשר רוזה, אשר עדיין לא גיבשה לחלוטין את זהותה, מגלה לבסוף את גורלם של בני משפחתה, ומקימה משפחה משלה.

## תרגום לעברית
הספר תורגם לעברית בידי ניצה פלד, ויצא לאור בשנת 2012 במסגרת הוצאת "פרוזה". 

## ראו גם
* קינדר-טרנספורט

## קישורים חיצוניים
* 
* הפרק הראשון של הספר באתר evrit
* 
* 
* 

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קינדר-טרנספורט
רעידת האדמה באשגבאט (1948)

**[[רעידת אדמה|רעידת האדמה]] ב[[אשגבאט]]** התרחשה בלילה שבין ה-5 ל-6 באוקטובר 1948 בשעה 02:17 לפנות בוקר, שעון מקומי, והייתה רעידת האדמה החזקה ביותר בתולדות טורקמניסטן. עוצמתה הייתה בדרגה  7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט והיא גרמה לעשרות אלפי הרוגים והרס העיר. בהתאם להערכות שונות מספר הרוגים ייתכן והגיע לכ-100 אלף, בשנת 2010 נשיא טורקמניסטן ציין 175 אלף הרוגים. החל משנת 1995 יום 6 באוקטובר הוכרז כיום זיכרון לאומי.

רעידת אדמה התרחשה בעומק של 10-12 ק"מ וכללה 2 זעזועים חזקים בהפרש של 5-8 שניות. הזעזוע הראשון היה בדרגה 8 לפי סולם ריכטר בכיוון דרום-צפון, התזוזה השנייה שהייתה חזקה אף יותר הייתה מכיוון מדרום-מזרח לצפון-מערב. לקראת הבוקר הייתה תזוזה נוספת בדרגה 7-8 לפי סולם ריכטר ובהמשך במשך ארבעה ימים היו רעידות משנה.

במהלך האירוע הקשר עם העיר נותק והידיעה הועברה באמצעות קשרים צבאיים. לקראת הערב  הגיעו לאזור משלחות חילוץ ראשונות ובהמשך צוותים רפואיים. אמצעי התקשרות הסובייטיות כמעט ולא דיווחו על האירוע. לאזור הובאו כוחות צבא שטיפלו בחידוש תשתיות בעיר, הסדרת הסדר הציבורי וחיפוש הניצולים בין ההריסות. תחילה דווח על כמה אלפי הרוגים. לאחר התפרקות ברית המועצות דווח היקף הרוגים של כ-100 אלף תושבים (כ-10% מכלל אוכלוסיית הרפובליקה באותה עת) וייתכן שאף יותר. העיר למעשה נהרסה ונבנתה מחדש.

## קישורים חיצוניים

* תיאור מפורט של האירוע ועשרת הימים הראשונים אחריו 

אשגבאט
קטגוריה:1948 בברית המועצות
קטגוריה:טורקמניסטן: היסטוריה
קטגוריה:אשגבאט
פקורה

ממוזער|שמאל|250px|פקורה
**פָּקוֹרָה** (בהינדי: **पकोड़ा**, לחלופין: **פָּקוֹדָה** או **בׇּגִ'י**) הוא חטיף או מתאבן מטוגן הנפוץ בכל תת-היבשת ההודית וכן באפגניסטן ובכל מקום אליו הגיעו מהגרים מתת-היבשת.

החטיף מבוסס על פלחי ירקות קטנים (ולעיתים גבינה, ביצים, עוף, פרי) הנטבלים בבלילה המבוססת על קמח חומוס או קמח עדשים (לעיתים רחוקות גם קמח סויה) ותבלינים ולאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק. הפקורה צריך להיות קטן, כך שבטיגון התוכן והמעטפת יטוגנו באותה מידה. אם החטיף גדול מדי – המעטפת עלולה להישרף בעוד התוכן יישאר נא.

פקורה יכול להיות עשוי מפריט אחד (פלח תפוח אדמה, פלח גבינה, פרח כרובית, מספר עלי תרד) או מתערובת המכילה מספר שבבים של ירקות שונים. אחת הגרסאות הנפוצות היא סוג של טבעות בצל או בצל קצוץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הפקיסטני
קטגוריה:המטבח הבנגלי
קטגוריה:טיגון עמוק
קטגוריה:מאכלי האפטאר
ילנה בלובה

**ילנה בלובה** (נוביקובה) (ברוסית: **Еле́на Дми́триевна Бело́ва**; 28 ביולי 1947) הייתה סייפת סובייטית. אלופה אולימפית אישית (מקסיקו 1968 ו-3 פעמים בתחרות קבוצתית, בעלת 8 מדליות זהב באליפויות העולם אישיות וקבוצתיות.

## קריירה
ילנה נוביקובה (בלובה) נולדה בעיירה במחוז חברובסק. היא החלה להתאמן בסיף בגיל 13 כאשר המשפחה כבר התגוררה במינסק אצל מאמנת ידעה שבין חניכיה היו אלופים רבים. ילנה נוביקובה התאמנה קשה מאוד אך בלחץ המאמנת סיימה מכון פדגוגי ורכשה מקצוע.

בשנת 1968 ילנה נוביקובה (בלובה) השתתפה בהצלחה גדולה באליפות ברית המועצות ונכללה בנבחרת האולימפית של ברית המועצות. באותו קיץ היא גם התחתנה ושינתה את שם המשפחה ל"בלובה", תחת שם זה היא השתתפה בתחרויות במהלך כל הקריירה בינלאומית שלה. באולימפיאדה זו בלובה זכתה ב-2 מדליות זהב (אישית ובתחרות קבוצתית). בהמשך היא השתתפה באולימפיאדות נוספות ובסך הכול זכתה ב-6 מדליות מהם 4 זהב.

בשנת 1971 בלובה זכתה באליפות עולם בתחרות אישית. בתחרויות אליפות עולם אישיות זו הייתה מדליית זהב היחידה שלה, אך בתחרויות קבוצתיות נבחרתה זכתה במספר מדליות זהב.

לאחר אולימפיאדת 1980 במוסקבה בלובה עזבה את התחרויות. תחילה היא התמסרה לחיי המשפחה - בגיל 40 נולד לה ילד שני מבעלה השני.

היא מתגוררת כיום במינסק ומלמדת באקדמיה לספורט.

## משחקים אולימפיים
משחקי מקסיקו סיטי 1968 היו האולימפיאדה הראשונה של ילנה בלובה. במהלך האימונים היא נפצעה ברגל אך הייתה כשירה להשתתף בתחרויות לאחר טיפול תרופתי. במהלך תחרות אישית בלובה הפסידה לגלינה גורוחובה אך בהמשך היו לה קרבות מוצלחות והיא הצליחה להגיה למדליית זהב אישית. גם בתחרות קבוצתית נבחרת ברית המועצות זכתה בתחרות.

בשנת 1972 בלובה הגיע בתחרות אישית רק למקום ה-5 אך זכתה במדליית זהב בתחרות קבוצתית.

בשנת 1976 בלובה הצליחה להגיע לקרבות סיום בתחרות אישית אך זכתה רק במקום השלישי. בתחרות קבוצתית היא זכתה במדליית זהב.

בשנת 1980 בלובה לא הייתה בין המועמדות המובילות למדליה אישית וסיימה את התחרות במקום ה-9. בתחרות קבוצתית נבחרתה זכתה במקום השני אחרי צרפת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סייף
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: סיף
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מברית המועצות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית סובייטיות: סיף
קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1947
Onkyo

**Onkyo Corporation** (ביפנית: オンキヨー株式会社) היא חברת אלקטרוניקה יפנית. החברה נוסדה בשנת 1946 בעיר אוסקה תחת השם "Osaka Denki Onkyo K.K" וכשנה מאוחר יותר שינתה את שמה ל-"Osaka  Onkyo K.K". החברה מתמחה בייצור מערכות קולנוע ביתי.

נכון ל-6 בפברואר 2012,  שווי החברה מוערך ב-2,628,539,000 ין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:מותגים יפניים
יוסוף מוסטפא עלי נדא

**יוסוף מוסטפא עלי נדא** (בערבית: **يوسف مصطفى علي ندا**, בתעתיק מדויק: **יוסף מצטפא עלי נדא**; 17 במאי 1931 – 22 בדצמבר 2024) היה איש עסקים, ואסטרטג פיננסי של ארגון האחים המוסלמים. התפרסם בשל הצלחתו לגייס לטובתו חוקים הנוגעים לזכויות אדם כדי להתגונן מפני האשמות ארצות הברית בקשרים לארגוני טרור.

## ביוגרפיה
נדא נולד ב-17 במאי 1931 באלכסנדריה שבמצרים. והוא בוגר אוניברסיטת אלכסנדריה.

בשנת 47 הוא הצטרף לתנועת האחים המוסלמים, והשתתף בלחימה נגד הבריטים.

באוקטובר 1954 הוא נעצר על ידי שלטונות מצרים יחד עם רבים מחברי האחים המוסלמים, לאחר ניסיון ההתנקשות בג'מאל עבד אל נאצר. הוא שוחרר באפריל 1956.

בסוף שנות ה-50 עבר לאוסטריה והחל לעסוק בייצור חלב.

מאוחר יותר עסק בייצור וייבוא מלט בלוב, סעודיה וניגריה.

לאחר ההפיכה שביצע מועמר קדאפי בלוב הוא עבר להתגורר בקמפיונה ד'איטליה, מובלעת איטלקית בשטחי שווייץ. והתמקד בעסקים באירופה.

בהמשך, הוא היה יו"ר של בנק אל טאקווה שחשוד כגורם מממן של האחים המוסלמים וארגוני טרור אחרים כגון אל-קאעידה.

## החשד במימון טרור
ב-2001, לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הוא הוכנס אל רשימת הטרור של האו"ם על ידי מחלקת האוצר של ארצות הברית. נדא הואשם במימון פעילויות טרור של ארגון אל-קאעידה, אך הוא דחה את הטענות. לאחר מכן הוא הופיע בהחלטה 1276 של מועצת הביטחון של האו"ם ברשימת טרור.

טענות ארצות הברית והכנסתו לתוכנית רשימת הטרור של האו"ם השפיעו על נכסי נדא בשווייץ, על יכולתו לנוע שם בחופשיות, ועל שמו הטוב.

ב-2006 הוא תבע מממשלת שווייץ פיצוי, בעקבות הפסדיו, שטען שנבעו מהחקירה שבוצעה עליו.

בשנים 2007–2009 היה נדא במוקד חקירה פרלמנטרית של המועצה האירופית אודות התהליך להכנסת אדם לרשימת הטרור של האו"ם.

בשנת 2009 הן החקירה השווייצרית והן חקירה איטלקית הסתיימו ללא ראיות אודות טענות ארצות הברית. בשל סיום החקירה עתרו שווייץ ואיטליה לוועידה לטיפול בטרור של האו"ם בבקשה להסיר את שמו של נאדה מהחלטה 1276 של מועצת הביטחון של האו"ם, למרות התנגדותה של ארצות הברית. ב-24 בספטמבר 2009 נענתה ארצות הברית להסרתו מהרשימה, אך השאירה את שמו במסגרת רשימה פנימית של מחלקת האוצר של ארצות הברית, תחת פקודת ההוצאה לפועל 13224.

ארצות הברית סירבה לחשוף את הראיות לטענותיה כנגדו בשל היותן לדברי ארצות הברית ממודרות.

ב-2008 עתר נדא בבית הדין האירופי לצדק שבשטרסבורג כנגד שווייץ. ב-12 בספטמבר 2012 פסק בית הדין לטובתו ואמר כי זכויות האדם שלו הופרו. וממשלת שווייץ פיצתה אותו בסך 30,000 אירו.

בשנת 2019 פורסם כי משרד המודיעין של איראן עקב אחרי פגישה של אנשי משמרות המהפכה עם הנהגת האחים המוסלמים בטורקיה, שנדא השתתף בה. נדא וגם האיראנים הכחישו את דבר השתתפותו בפגישה.

## חיים אישיים
בשנות השבעים הוא נישא לאמל סלאח א-דין א-שישכלי, שהייתה אזרחית סורית, אחייניתו של אדיב שישכלי.

הוא התגורר בקמפיונה ד'איטליה, ונפטר ב-22 בדצמבר 2024.

## ביבליוגרפיה
* **Inside the Muslim Brotherhood:** The Truth about the World's Most Powerful Political Movement
בתוך האחים המוסלמים, האמנת על התנועה הפוליטית החזקה בעולם. יוסוף נדא ודאגלס תומפסון. 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: אישים
קטגוריה:אישים שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליהם סנקציות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות במצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1931
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2024
לסקר ג'יהאד

**לסקר ג'יהאד** (באינדונזית: **לוחמי הג'יהאד**) היא מיליציה אינדונזית, איסלאמית אנטי נוצרית. המיליציה נוסדה ומונהגת על ידי ג'אפאר עומאר טאליב נכון להיום המיליציה נחשבת למפורקת.
## אידאולוגיה
ג'אפאר עומאר טאליב מנהיג המיליציה תומך בפומבי בהחלת משטר תיאוקרטי באינדונזיה. חברים מהמיליציה תומכים בהחלת חוקי השריעה באינדונזיה. ב-2001 אנשי המיליציה התרעמו על מינויה של מגאוואטי סוקרנופוטרי לנשיאת אינדונזיה, בטענה שמנוי אישה לתפקיד הוא חטא. במחנה של לסקר ג'האד נשים נדרשות לחבוש בורקה, ואסור לצפות בטלוויזיה.

מנהיג המיליציה טאליב פגש את אוסאמה בן לאדן, אך דחה הצעות מימון מצידו, ככל הנראה בשל ספק על מידת צידקותו של בן לאדן. חברים אחרים במיליציה קיבלו מימון מאל-קאעידה. כשנשאל טאליב על ידי ג'סיקה סטרן האם הוא מנסה לקדם את הוהאביזם באינדונזיה, ענה כי ספרות הווהאביזם עדיין מסתמכת על החדית' "שעשויה להיות לא דבר אללה". למרות זאת מלומדים טוענים כי פתוות סלפיות שמקורן בחצי האי ערב היו בעלות השפעה רבה על יסוד המיליציה. קיים אף דיון בשאלת הזדהות המיליציה עם פיגועי 11 בספטמבר, לאחר לחץ כבד שהפעיל הממשל לאחר הפיגועים על המיליציה שלא לנצל רגשות אנטי אמריקניים.

האלימות שהפעילה המיליציה באיי מאלוקו הוסברה על ידם הן כדי להגן על המוסלמים במקום, והן כדי להילחם בספרטיזם. כדי להצדיק פעולות נוספות שביצעה טענה המיליציה לתאוריית קשרכ נוצרית ציונית להטיית הלאומיות האינדונזית.

## הערות שוליים

קטגוריה:אינדונזיה: היסטוריה
קטגוריה:צבאות לא סדירים
קטגוריה:אינדונזיה: דת
צ'זנה (כדורגל)

**אסוצ'יאציונה קלאצ'יו צ'זנה** (באיטלקית: **Associazione Calcio Cesena**), הידוע בשם המקוצר **צ'זנה**, הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר צ'זנה. המועדון הוקם בשנת 1940 ועלה לראשונה לליגה א' בשנת 1973. מאז, המועדון שיחק בליגה א' במשך 11 עונות, כאשר ההישג הגבוה שלו היה בשנת 1976, כאשר סיים במקום השישי.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1940 ועלה לליגה ב' בשנת 1968 ובשנת 1973 עלה לליגה א'. בעונה הראשונה בליגה א', המועדון הסיים במקום ה-11,  וגם בעונה השנייה. בעונת , צ'זנה סיים במקום השישי והבטיח לעצמו מקום במסגרת גביע אופ"א בעונת . בסיבוב הראשון בגביע אופ"א הפסידה לקבוצת פ.צ. מגדבורג ממזרח גרמניה והודחה מהטורניר. בעונה הבאה ירדה צ'זנה בחזרה לליגה ב'.

העלייה השנייה לליגה א' הייתה בשנת 1981, אז סיים המועדון במקום העשירי. כעבור שנתיים, ירד המועדון ליגה שוב ונשאר בליגה ב' במשך ארבע שנים. לאחר שניצחו בפלייאוף, המועדון עלה שוב לליגה א' בעונת  ונשאר בליגה למשך ארבע שנים נוספות.

בשנת 1991 הקבוצה שוב ירדה שוב ליגה . בשנת 1994 לא הצליח המועדון לחזור לליגה א'. הפסד זה השפיע על הקבוצה, שירדה  ליגה נוספת, הפעם לליגה השלישית, בשנת 1997.

בעונת 2009/2010 חזרה צ'זנה לליגה א',  ובתום העונה השנייה ירדה חזרה לליגה ב'. בעונת 2013/2014 חזרה צ'זנה לליגה א' אך כעבור עונה אחת שוב ירדה  לליגה ב'.

## שחקנים מפורסמים

## קישורים חיצוניים
* 

צ'זנה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
רד ביי

**רד ביי** (אנגלית: **Red Bay** - מפרץ אדום) הוא כפר דייגים על החוף הדרומי של חצי האי לברדור שבפרובניציית ניופאונדלנד ולברדור שבצפון מזרח קנדה. בין אמצע המאה ה-16 לתחילת המאה ה-17 היה במקום כפר ציידי לווייתנים בסקים. ביוני 2013 הוכרה העיר כאתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה
רד ביי ממוקמת לחופי נמל טבעי והיא נקראת על שמו ועל שם הצוקים האדומים של האזור. במפרץ שני איים קטנים, נוחים לעגינה גם הם.

שטח הכפר כיום הוא 1.56 קמ"ר ומתגוררים בו 227 תושבים, נכון ל-2006.

## היסטוריה
משנות ה-30 של המאה ה-16, רד ביי שנקראה אז בבסקית Balea Baya, דהיינו "מפרץ הלווייתנים", הייתה מרכז לפעילות ציד לווייתנים. בכל קיץ, (עונת הציד) הפליגו מדרום צרפת וצפון ספרד כ-600 ספנים בסקים בכ-15 אוניות ציד, לחיפוש ולציד הלוויתן הנכון ולווייתן קשות ראש במצר בל אייל שמפריד בין האי ניופאונדלנד לחצי האי לברדור. תהליך עיבוד השמן נעשה במקום והוא הובל חזרה באוניות לאירופה. שרידי המושבה כוללים מגורים זמניים, עצמות לווייתנים, ציוד לעיבוד השמן, בית קברות וכמה אוניות שטבעו במהלך השנים, ומשמשות כיום אתר לצלילות תיירות כשהמפורסמת שבהן היא *סן חואן* שטבעה ב-1565. בתחילת המאה ה-17 נזנח הכפר, כנראה בגלל הצטמצמות עדרי הלווייתנים באזור. במלחמת העולם השנייה שימש הנמל הטבעי במפרץ כמקום עגינה בטוח של הכוחות הימיים של בנות הברית.

## קישורים חיצוניים

* רד ביי באתר אונסק"ו
* ידיעה על ההכרזה על העיר כאתר מורשת עולמית באתר CBC
* היסטוריה ושרידים של ציידי הלווייתנים הבסקים

קטגוריה:קנדה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
H.265

**H.265** או **וידאו בעל יעילות קידוד גבוהה** (באנגלית: **High Efficiency Video Coding**, ראשי תיבות: **HEVC**) הוא תקן מתקדם לדחיסת וידאו, ממשיך דרכו של תקן H.264. פותח במשותף על ידי ISO/IEC ו-MPEG, ביחד עם איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי. גרסתו הראשונה פורסמה בתחילת 2013.

התקן נועד לספק וידאו בקצב נתונים נמוך משמעותית (מחצית או פחות) לעומת תקן H.264, ובשמירה על איכות וידאו זהה, דבר שיעזור בהקטנת הנפח הדרוש לווידאו בפורמטים הקיימים כיום או עד לרזולוציה של 8192×4320 ב-Ultra HDTV (מכונה גם: UHD, 8K או 4320p).

הגרסה הראשונה של התקן הושלמה ופורסמה בתחילת 2013. ישנם עדיין מספר שיפורים שבפיתוח, לרבות הוספת תמיכה בפורמטים רבים יותר של וידאו, שיפור יכולת הקידוד ותמיכה בווידאו 3D.

## שיפורים שהוכנסו בהשוואה ל־H.264
H.265 כולל מספר כלים שנוספו לתקן הקודם (H.264). כלים אלה מאפשרים למקודד למצוא דרכים יעילות יותר לשמירת המידע בצורה דחוסה יותר, אולם שימוש בהם צורך יותר משאבי זמן או כח עיבוד.

שינויים עיקריים, בהשוואה לתקן הקודם:

השינוי המשמעותי ביותר הוא האפשרות לקודד מקטעים גדולים - עד 64x64 פיקסלים. שינוי זה מאוד אפקטיבי בדחיסה של סרטי HD, המכילים הרבה פיקסלים, ולכן יש בהם אזורים אחידים גדולים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ליאור קורן, תקן H.265 - דוגמאות ראשונות והשוואה מול קובץ וידאו לא דחוס, באתר DTOWN, 20 בנובמבר 2013
* 
* אורן איל, תקן H.265 מאושר: הזרמת וידאו בהפרדה סופר-גבוהה להמונים , באתר HWzone, 29 בינואר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:תקנים בתחום המחשוב
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:שידור דיגיטלי
נועם גיל-אור

**נועם גיל-אור** (נולד ב-6 בספטמבר 1964) הוא שדרן רדיו עורך ומנחה מופעים. גיל-אור ערך והגיש תוכניות בקול ישראל והנחה תוכניות בערוץ הראשון עד לסגירת רשות השידור ב-2017.

## ביוגרפיה
גיל-אור נולד לרבקה, אשת חינוך ומנהלת סניף ויצו רמת גן, ולאברהם גיל-אור. למד והתחנך ברמת-גן. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. לאחר שחרורו עבר קורס קריינים והחל לעבוד ב"קול ישראל".

בשנת 1985 הופיע בתפקיד ש.ג בבסיס הטירונות בסרט בנות.

גיל-אור היה אחד המנחים של תוכנית הטלוויזיה "להיט בראש" בערוץ הראשון בשנים 1988–1992. הגיש בשנים 1992–1995 ברשת ג' את תוכנית מצעד הפזמונים "מקום בצמרת". כן הגיש את תוכניות הרדיו "ארוחת בוקר" "בדרכי נועם" "מופע אולפן"

בין השנים 2008–2012 ניהל את רשת ג' ואת חטיבת הבידור ב"קול ישראל".

ערך והגיש את התוכנית "ציפורי שיר" ברשת ג' והגיש יחד עם אלי לפיד את התוכנית "מציאות" ב-88 FM.

בשנת 2018 הגיש בערוץ 24 ובשידורי קשת יחד עם עינת שרוף את התכנית 'חוזרים לשבעים' שהוקדשה לשירים הישראליים בשבעים שנות המדינה ומשתתף באירועי מחווה לגדולי היוצרים בזמר העברי.

גיל-אור הוא בעל תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה ותואר שני במינהל ציבורי מטעם אוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 2025 סיים הכשרה לרבנות חילונית-הומניסטית במכון "תמורה – יהדות ישראלית".

### פעילויות נוספות
גיל-אור מנחה טקסים ממלכתיים וטקסי התייחדות בהיכל הזיכרון הלאומי בהר הרצל בירושלים, ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה ובטקסי אזכרה והתייחדות בצה"ל.

מורה לדיבור ושפה בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי.

## חיים אישיים
גיל-אור נשוי ללילך, אב לשלושה בנים, יובל (במאי קולנוע וטלוויזיה) יהונתן ויואב, הוא צאצא של הרב מרדכי אקלר רבם של אנוסי משהד, ומתגורר בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* נועם גילאור קורא שירה: מיזם 'השיר היומי' עלה ב־17.10.2023 במרשתת

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סגל בית צבי
קטגוריה:מנחים ישראלים
קטגוריה:אנוסי משהד וצאצאיהם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
ביולוגיה ימית

250px|ממוזער|שמאל|ביולוג ימי – שילוב של מחקר ועבודת שטח בים
[250px|ממוזער|ספוג ב[שונית אלמוגים, מהסביבות העשירות ביותר באורגניזמים בים]]

**ביולוגיה ימית** היא תחום של מדעי הטבע החוקר את האורגניזמים בסביבה ימית, מאגמים ועד אוקיינוסים. הדיסציפלינה מתבססת על מיון ענף הביולוגיה לפי בית גידול במקום לפי טקסונומיה. הביולוגיה הימית חוקרת את האורגניזמים עצמם. תחום הדעת העוסק בחקר יחסי הגומלין המערכתיים בין האורגניזמים נקרא . הביולוגיה הימית עוסקת במגוון רב יותר של אורגניזמים מאשר כל תחום אחר בביולוגיה. הימים מכסים מעל 70% משטח כדור הארץ, ובשל עומקם, כמות האורגניזמים בהם גדולה פי 300 מזו שבשטח היבשתי. למרות ההשפעה הגדולה שיש לימים והסביבה הימית על היבשה כמות המחקרים שנעשו עד כה בסביבה הימית קטנה עשרות מונים מאלו שנעשו בסביבה היבשתית.

בשנת 1832 ז'אן וילפרו-פאוור בנתה לראשונה אקווריום לצורכי חקר יצורים ימיים. הביולוג הימי משלב עבודה במעבדה עם עבודת שטח הנעשית בצלילה או שיט ופעמים רבות ביולוגים ימיים הם בעלה הכשרה במיומנויות אלה.

בתחום הביולוגיה הימית התפתחו שיטות מחקר חדשניות, שנועדו לבצע מחקר מבלי לפגוע בסביבה הרגישה, בעיקר שונית אלמוגים, כגון מחקר המתבסס על אקוסטיקה תת-מימית.

## אורגניזמים
* יונקים ימיים
* דגים
* עופות ימיים
* זוחלים ימיים
* חסרי חוליות
* אצות
* פלנקטון
** פיטופלנקטון
** זואופלנקטון

## בתי הגידול
100px|ממוזער|שמאל|חלוקת האזור הפלגי (עומקי הים)
הביולוגיה הימית מבחינה בין מספר בתי גידול ימיים, הנבדלים זה מזה בפרמטרים כגון אור, חום, הרכב כימי (תכולת חמצן, מליחות וכו'), לחץ אטמוספירי ופרמטרים נוספים וכן רגישות פרמטרים אלה לשינויים בסביבות משיקות. השוני בין בתי הגידול מוביל לקיום אוכלוסיות שונות של אורגניזמים.

בין בתי הגידול הנחקרים:
* האזור הפלגי (הים הפתוח), על חלוקותיו לפי עומק
* שכבת מתח הפנים של פני המים, השכבה הדקיקה הבאה במגע ישיר עם האוויר
* סביבות חוף ושרטונים
* שפכי נהרות
* מדפים יבשתיים
* מצרים
* שוניות אלמוגים
* "יערות" קלפ
* קרקעית הים
* נביעות הידרותרמיות, ובפרט מעשנות שחורות
* תהומות או מצולות – הבקעים העמוקים כגון תהום מריאנה

## ביולוגיה ימית בישראל
ב-1968 הקים היינץ שטייניץ מהאוניברסיטה העברית בירושלים את המעבדה לביולוגיה ימית באילת. ב-1986 נבנה על בסיס המעבדה המכון הבין-אוניברסיטאי למדעי הים באילת, בו משתתפות כל האוניברסיטאות בישראל, כמכון מחקר רב תחומי העוסק במדעי הסביבה הימית ובכלל זה בביולוגיה ימית.

לימודים לתואר ראשון מתקיימים במרכז האקדמי רופין, במסגרת החוג לביוטכנולוגיה ימית וכן החוג למדעי הים והסביבה הימית, כמו כן, פועלת מגמה לביולוגיה וביוטכנולוגיה ימית באוניברסיטת בן-גוריון במסגרת לימודים לתואר ראשון במחלקה למדעי החיים, הלימודים מתקיימים בשנה הראשונה והשנייה בקמפוס באר שבע של האוניברסיטה ובשנה השלישית בקמפוס אילת של האוניברסיטה. הלימודים כוללים הן קורסים בקמפוסים והן התנסויות פרקטיות בשטח לרבות צלילות וסיורים בחופי הארץ. חוגים ייעודיים לנושא המקיימים לימודים לתואר שני מתקיימים בשלוחת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב באילת ובאוניברסיטת חיפה.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של הביולוגיה הימית
* ביולוגיה ימית ב-Open directory
* "שער האוקיינוס" באתר המכון הסמיתסוני
* מאמרים בנושאי ביולוגיה ימית באתר מט"ח
* 
* 
* מי-טל גבינג,	[וסביבה – פלישת מינים מהים האדום'''](https://beingalim.files.wordpress.com/2021/03/2014-5-bg.pdf	'''ים),	'בין גלים' מאי 2014, עמ' 62.
* 
* 

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
מוניצ'יפל קראיובה

**מוניציפל קראיובה** (ברומנית: **Clubul Sportiv Municipal Craiova**) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר קראיובה. המתמודדת בליגת העל הרומנית. ובעבר השתתפה בליגה הבלקנית וביורופקאפ.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2001. בסיום עונת 2002/03 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה. לאחר עונה אחת ירדה בחזרה מהמקום האחרון לליגה השנייה ואף לליגה השלישית. בעונת 2006/07 טיפסה לליגה השנייה ולאחר עונה אחת העפילה בחזרה לליגת העל. לאחר מספר עונות בתחתית, סיימה הקבוצה את עונת 2012/13 במקום הרביעי והפסידה בסדרת רבע גמר הפלייאוף לקבוצת גז מתאן מדיאש 3-0. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה לראשונה בליגה הבלקנית

מאז חודש נובמבר 2012, מארחת הקבוצה בהיכל הרב תכליתי החדש **פוליבלנטה** המכיל 6,000 מקומות ישיבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל רומניות
קטגוריה:קראיובה: ספורט
הבנק הלאומי של קמבודיה

**הבנק הלאומי של קמבודיה** (ראשי תיבות באנגלית: **NBC**, ידוע גם בשם **הבנק האדום**), הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי בקמבודיה. תפקידיו של הבנק כוללים, בין היתר, ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המערכת הבנקאית במדינה ומוסדות פיננסיים אחרים, ויסות המטבע הלאומי, ריאל קמבודי, ומילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים. הבנק מנוהל על ידי דירקטוריון המורכב מ-7 דירקטורים, אשר תפקידם הוא קבלת החלטות בנושאי מדיניות והנחיות כלליות בדבר אופן פעילותו של הבנק.

הבנק הוקם בשנת 1954, זמן קצר לאחר שקמבודיה השיגה את עצמאותה מצרפת. מטה הבנק ממוקם בבירתה של קמבודיה, פנום פן.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

בנק הלאומי של קמבודיה
קמבודיה
בנק הלאומי של קמבודיה
בנק הלאומי של קמבודיה
בית הקברות הצבאי הקנדי בדייפ

300px|ממוזער|שמאל
**בית הקברות הצבאי הקנדי בדייפ** (באנגלית: **Dieppe Canadian War Cemetery**) שבצפון צרפת הוא מקום קבורתם של רבים מחיילי צבא קנדה, שנפלו בפשיטת בעלות הברית הכושלת על דייפ ב-19 באוגוסט 1942.

בית הקברות שוכן כחמישה קילומטרים מדרום לעיר דייפ שלחוף תעלת למאנש. האתר, ריבוע קרקע ששטחו כ-4.2 דונם, מוקף גדר שיחים נמוכה. בעברו המזרחי מצויים שני פתחי הכניסה אליו, שמשני צידיהם ניצבים עמודי אבן. ביניהם ובצמוד להם ניצבת אבן הזיכרון. צלב ההקרבה הוצב בפינתו הדרום-מזרחית של בית הקברות, ובפינה הנגדית הוקם מבנה אבן למחסה מגשם. 

בניגוד לשכיח באתרים אלו הוצבו שמונה משלוש עשרה שורות הקברים שבו גב אל גב, כנראה על ידי הגרמנים, שקברו במקום את מרבית החללים.

בבית הקברות נקברו 948 מחיילי האימפריה הבריטית, מהם 187 אלמונים. 582 מהם היו קנדים, ומתוכם נפלו 533 ביום הפשיטה על דייפ. האחרים היו 173 בריטים, ארבעה ניו זילנדים, אוסטרלי והודי. מרביתם היו אנשי צוות אוויר שנהרגו בפעולות אוויריות באזור בתקופות שונות, או אנשי כוחות הקרקע שלחמו בקרבת דייפ לאחר הפלישה לצרפת ב-1944.

בית הקברות נבנה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ב-1949 והיה לבית הקברות הצבאי הראשון של מלחמת העולם השנייה אשר הושלם על ידה. הוא תוכנן על ידי האדריכל הבריטי פיליפ הפוורת' (Philip Hepworth).

## קישורים חיצוניים

*בית הקברות באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
*בית הקברות באתר Veterans Affairs Canada 
*סרטון על בית הקברות באתר YouTube

קטגוריה:בתי קברות צבאיים של האימפריה הבריטית: מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפת: בתי קברות צבאיים
קטגוריה:נורמנדי עילית
קטגוריה:קנדה במלחמת העולם השנייה: אבידות והנצחה
איסרליס

**איסרליס** הוא שם משפחה יהודי, שמגיע מהשם  שפירושו .

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
ויקטור קרובופוסקוב

**ויקטור אלכסייביץ' קרובופוסקוב** (ברוסית: **Ви́ктор Алексе́евич Кровопу́сков**; 29 בספטמבר 1948) היה סיף ומאמן סובייטי. אלוף אולימפי בעל ארבע מדליות זהב בחרב וכן אלוף עולם 7 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות ואישי. על הישיגיו בספורט לקרובופוסקוב הוענקו מספר עיטורים סובייטיים.

## ביוגרפיה
קרובופוסקוב נולד במוסקבה. הוא החל להתאמן בסיף בשנת 1961 אצל מאמן צעיר ויחד הם גדלו מתחרות לתחרות. בגיל 19 הוא כבר בין הסייפים הטובים לגילו. נבחרת ברית המועצות של אותן השנים הייתה מובילה בעולם וכללה אלופים רבים. מכיוון שקרובופוסקוב היה שמאלי מאמני הנבחרת לקחו אותו כדי לאמן את הספורטאים המנוסים. כך קרובוסקוב הגיע לדוד טישלר. בשנת 1968 קרובופוסקוב נשלח לאליפות העולם לסייפים צעירים וזכה במדליית זהב. בשנת 1973 הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות החזקה. כבר בשנת 1974 באליפות העולם הוא זכה במדליית זהב קבוצתית ומדליית כסף אישית. בתקופה זו הוא עבר להתאמן אצל מארק רקיטה. תחת מארק רקיטה קרובופוסקוב זכה ב-4 מדליות זהב בתחרות אישית וקבוצתית באולימפיאדות של שנת 1976 ו-1980.

בשנת 1977 קרובופוסקוב נפצע קשה ברגל ולא היה ברור האם הוא ימשיך בקריירה תחרותית. לאחר מספר ניתוחים ותקופת החלמה, כבר בשנת 1978 הוא זכה באליפות העולם. הוא המשיך להשתתף בתחרויות עד לשנת 1986. 

עם סיום הקריירה התחרותית קרובופוסקוב עבר לאמן סייפים צעירים במוסקבה.

## השתתפות באולימפיאדות
תחילת השתתפויות של קרובופוסקוב במשחקים האולימפיים היה בשנת 1976. הוא הגיע לתחרות כאלוף עולם בתחרות קבוצתית בשנתיים האחרונות. בקרב ראשון בתחרות אישית הוא הופתע על ידי סייף קובני שהיה לו יתרון 4:1.  למרות המצה קרובופוסקוב הצליח לסגור את הפער אך בכל זאת הפסיד בקרב. בסך הכול במהלך התחרויות במונטריאול זה היה הקרב היחיד בו הוא הפסיד וקרובופוסקוב זכה ב-2 מדליות זהב - בתחרות קבוצתית ובתחרות אולימפית.

באולימפיאדת מוסקבה שנערכה בשנת 1980 קרובופוסקוב גם היה בין המועמדים למדליות. בתחרות אישית בקרב אחרון על מדליית זהב נפגשו שני ספורטאים של אותו מאמן - מארק רקיטה. בקרב צמוד קרובופוסקוב הצליח לנצח. גם בתחרות קבוצתית נבחרת ברית המועצות זכתה במקום הראשון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סייפים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: סיף
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1948
דרדר

**דרדר** (שם מדעי: *Centaurea*) הוא סוג של צמחים עשבוניים, לרוב קוצניים, במשפחת המורכבים המונה בין 350 ל-600 מינים. תפוצת הסוג מוגבלת לחצי הכדור הצפוני; מספר המינים באזור המזרח התיכון גבוה במיוחד, ובארץ ישראל גדלים כ-25 מינים. השם המדעי מגיע מהמיתולוגיה היוונית ואכן בציורו של בוטיצ'לי מופיעה אלת הפריחה פלורה בכתר של דרדר כחול.

## הדרדר במקורות
במקרא מופיע הדרדר בעיקר בדברי תוכחה, בדרך כלל כתיאור של מצב בו האדמה שוממה ואינה מניבה פרי:  (בראשית ג יח). במקרים נוספים תיאורי הדרדר משמשים כדימוי למצב עתידי שישרור בארץ בעקבות חטאי העם:  (הושע י ח).

במשנה מוזכר הדרדר בעיקר כמאכל לבהמות.

## גלריה

קובץ:Centaurea crocodylium 012.jpg|דרדר גדול-פרחים
קובץ:Centaurea damascena 1.jpg|דרדר דמשקאי
קובץ:Centaurea ammocyanus 1.jpg|דרדר הערבות
קובץ:Centaurea cyanoides.jpg|דרדר כחול
קובץ:Centaurea iberica 10.jpg|דרדר מצוי
קובץ:Centaurea verutum.jpg|דרדר קיפח
קובץ:דרדר קרומי.JPG|דרדר קרומי
קובץ:Cnicus benedictus 002.JPG|קרצף מבורך (כיום נחשב למין של דרדר)
קובץ:דרדר נמוך centaurea pumilio.jpg|דרדר נמוך (לשעבר חופית נמוכה)


## קישורים חיצוניים

* 
* סוג דרדר באתר צמח השדה

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:צמחי המקרא
חרתת הראשון

**חרתת הראשון** היה המלך הנבטי הראשון שידוע עליו ממקורות היסטוריים וממצאים ארכאולוגיים. שמו מוזכר בכתובת שנמצאה בחלוצה המתוארכת לשנת 168 לפנה"ס. מוזכר גם בספר מכבים ב' פרק ה' פסוק 10 שבו מסופר שיאסון הכהן הגדול שניסה להפוך את ירושלים לעיר הלניסטית הוחזק על ידו כשבוי, אחרי שנאלץ לעזוב את ירושלים. לא ברור מי ירש אותו לאחר מותו: רבאל הראשון (140 לפנה"ס) או מלכו הראשון (110-144 לפנה"ס).

## קישורים חיצוניים
* The Nabatean Kings באתר Jewish Virtual Library

קטגוריה:מלכים נבטים
וסילי קצ'לוב

**וסילי קצ'לוב** (ברוסית: **Василий Качалов**; 30 בינואר (11 בפברואר) 1875, וילנה – 30 בספטמבר 1948 מוסקבה) היה שחקן תיאטרון סובייטי.
הוא היה בין הראשונים שזכו בתואר אמן העם של ברית המועצות בשנת 1935, חתן פרס סטלין (1941), עיטור לנין ועיטורים נוספים. התיאטרון העירוני בעיר קאזאן נקרא על שמו.

## ביוגרפיה
וסילי שברובוביץ' (קצ'לוב) נולד בווילנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום בירת ליטא) למשפחת ממוצא בלארוסי. אביו היה כומר. הוא למד בגימנסיה בווילנה לצד פליקס דזרז'ינסקי. כבר באותה תקופה וסילי השתתף בהופעות חובבים והיה קריין. בשנת 1894 הוא החל את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 1896 הוא עזב את הלימודים והחל להתפרנס ממשחק.

### קריירת המשחק
עם תחילת הקריירה המקצועית כשחקן הוא לקח שם-במה "קצ'לוב". תחילה הוא השתתף בהצגות תיאטרון של הרכבים שונים בקאזאן ובסראטוב. בשנת 1900 הוא התקבל לתיאטרון האמנותי של מוסקבה של קונסטנטין סטניסלבסקי וולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. הוא זכה להצלחה כבר בהופעתו הראשונה ועם הזמן היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון.

לאחר מהפכת אוקטובר קצ'לוב היה בראש קבוצת שחקנים שסיירה באירופה עם סבב הופעות. רוב שחקני הקבוצה חזרו עם קצ'לוב למוסקבה בשנת 1921.

קצ'לוב היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון ובשנת 1935 הוא היה בין הראשונים שזכו בתואר אמן העם של ברית המועצות. על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה קצ'לוב הופיע ב-55 תפקידים.

בנוסף להופעות תיאטרון קצ'לוב היה ידוע כקריין והוא היה מופיע בהופעות וברדיו עם שירי סרגיי יסנין אדוארד בגריצקי ומשוררים נוספים. חלק מהופעותיו הוקלטו בתקליט.

## חיים אישיים
קצ'לוב היה נשוי לנינה ליטובצבה, גם היא שחקנית תיאטרון. הם הכירו במהלך עבודתם המשותפת בתיאטרון בקאזאן. הוא היה ידוע בפרשיות עם נשים, בין היתר עם אשתו של קונסטנטין סטניסלבסקי אשתו של אלכסנדר טאירוב ורבות נוספות. הוא אהב את החיים הטובים של בילויים. לחייו במוסקבה של תחילת המאה ה-20 הוקדשו שירי סרגיי יסנין וסיפורי איוואן בונין. למרות הכול אשתו לא עזבה אותו, היא יצאה מדעתה לאחר פטירתו.

בנו היה חוקר תיאטרון. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נפל לשבי גרמני, נמלט ולחם בשורות הפרטיזנים באיטליה. לאחר חזרתו לברית המועצות הוא נעצר אך שוחרר תוך זמן קצר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים ממוצא בלארוסי
קטגוריה:אמני ספוקן וורד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1875
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1948
אבו אל בנאת

**אַבּוּ אלְ-בַּנַאת**, מופיע גם בשם **אַבּוּ אלְ-בַּנַת**, הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1973, בבימויו של משה מזרחי, לפי תסריט מאת מזרחי ושייקה אופיר, שאף גילם את התפקיד הראשי. שם הסרט לקוח מהכינוי בערבית לאדם שנולדו לו בנות בלבד.

## תמצית העלילה
שבתאי אלפנדרי (שייקה אופיר) הוא ספרדי טהור ירושלמי, אב לתשע בנות, שמייחל לבן, שבבוא העת יאמר עליו קדיש. אלפנדרי חולם על הבן ומשחק איתו בחלומותיו. הוא נועץ במכשפים לשם הסרת הקללה המונעת ממנו בן. הוא משיא את בתו הבכורה לעוזרו בתקווה שייוולד בן זכר במשפחה, אך נולדת עוד בת.

## שחקנים

## הקרנת הסרט
הקרנת הסרט החלה שבוע לפני מלחמת יום הכיפורים. בשבוע זה זכה הסרט להצלחה רבה, וצפו בו כ-50,000 צופים. פריצת המלחמה הביא לירידה תלולה במספר הצופים. באוגוסט 1974 חודשה הקרנת הסרט בבתי הקולנוע, אך הפעם לא זכה להצלחה. 

באביב 1974 השתתף הסרט בתחרות של פרס דקל הזהב בפסטיבל קאן ונבחר על ידי קהל הצופים לסרט הפופולרי בפסטיבל.

## דבר המבקרים
זאב רב-נוף, מבקר הקולנוע של העיתון "דבר" כתב על הסרט: "כסרט בידור הוא רציני ועצוב מדי, כסרט בעל משמעות הוא מצחיק מדי וכסרט חשוב הוא פשטני מדי. אף-על-פי-כן הוא סרט בעל טעם רב ואין מה להתבייש בו, גם אם אין הוא מבטא את היכולת הטמונה באנשים שיצרוהו".

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה ישירה  באתר וואלה VOD
* 
* 
* 
* 
* "אבו אל בנאת: האלטרנטיבה של משה מזרחי לסרטי הבורקס": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי משה מזרחי
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1973
אולימפיאדת השחמט 2012

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-40** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באיסטנבול, שבטורקיה, בין 28 באוגוסט ל-9 בספטמבר 2012.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* בוריס גלפנד (2738) 1+,7=,0-
* אמיל סוטובסקי (2687) 5+,1=,3-
* מקסים רודשטיין (2642) 3+,3=,4-
* יבגני פוסטני (2638) 5+,1=,1-
* בוריס אברוך (2605) 4+,2=,4-

הנבחרת סיימה במקום 26.

להלן התוצאות הקבוצתיות:
* נגד הוועד הפאראלימפי הבינלאומי 1.5:2.5 - ניצחון
* נגד אלבניה 0.5:3.5 - ניצחון
* נגד אוקראינה 2.5:1.5 - הפסד
* נגד קזחסטן 1.5:2.5 - ניצחון
* נגד אירלנד 1.5:2.5 - ניצחון
* נגד הודו 2:2 - תיקו
* נגד צרפת 2:2 - תיקו
* נגד ספרד 0.5:3.5 - ניצחון
* נגד הולנד 3:1 - הפסד
* נגד גאורגיה 2:2 - תיקו
* נגד בלארוס 2:2 - תיקו

## תחרות נשים
**אולימפיאדת ה-40 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.

### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מיה פורת (2295) 4+,2=,4-
* מרסל אפרוימסקי (2174) 3+,6=,1-
* מאשה קלינובה (2317) 4+,4=,1-
* אנג'לה בורסוק (2266) 3+,1=,2-
* יוליה שוויגר (2202) 5+,2=,2-

הנבחרת סיימה במקום 29. 

להלן התוצאות הקבוצתיות:
* נגד אלבניה 0:4 - ניצחון
* נגד איסלנד 0.5:3.5 - ניצחון
* נגד סלובקיה 2.5:1.5 – הפסד
* נגד רומניה 0.5:3.5 - ניצחון
* נגד סלובניה 2:2 - תיקו
* נגד אוזבקיסטן 2.5:1.5 – הפסד
* נגד קרואטיה 1.5:2.5 - ניצחון
* נגד אסטוניה 0.5:3.5 - ניצחון
* נגד סרביה 1:3 – ניצחון
* נגד הודו 3.5:0.5 – הפסד
* נגד ארצות הברית 3:1 – הפסד

## סיכום כולל
בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.

*  רוסיה
*  סין 
*  אוקראינה

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* אתר רשמי

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2012
קטגוריה:תחרויות שחמט בטורקיה
קטגוריה:איסטנבול: תחרויות ספורט
קטגוריה:2012 בטורקיה
הכבישים המהירים של סין

[שמאל|ממוזער|300px|נסיעה בכביש מהיר בסין בעיר [דונגגוואן]]
רשת **[[כביש מהיר|הכבישים המהירים]] של [[הרפובליקה העממית של סין|סין]]** הוא שם כולל של כבישים מהירים עירוניים ובין עירוניים בשטחה של סין. רשת זו היא רשת הכבישים המהירים הארוכה ביותר בעולם כולו. בסוף שנת 2015 האורך הכולל של כל הכבישים עמד על 123,000 ק"מ, כאשר 11,050 ק"מ מתוכם נסללו באותה שנה. כבישים מהירים בסין הם תוספת חדשה למדי לתשתית התחבורה במדינה, הכביש המהיר הראשון בסין נפתח בחודש אוקטובר 1988. בשנת 1999 רשת הכבישים המהירים עברה את סך האורך של 10,000 ק"מ.

## עלויות
העלות הכוללת של רשת הכבישים המהירים מוערכת לסך של 2 טריליון יואן סיני (כ-240 מיליארד דולר אמריקאי). משנת 2005 לשנת 2010 ההשקעה השנתית בכבישים תוכננה לעמוד על בין 140 ל-150 מיליארד יואן (בין 17 ל-18 מיליארד דולר ארצות הברית), ומהשנים 2010 לשנת 2020 ההשקעה השנתית תוכננה לעמוד על כ-100 מיליארד יואן (12 מיליארד דולר).

תקציבי הבנייה יגיעו ממס רכישת כלי רכב, עמלות ומיסים שייגבו על ידי הממשלה, איגרות חוב, ומהשקעות מפנים ומהשקעות זרות. רבים מהכבישים בפרויקט הם כבישי אגרה, ובמיוחד עמוד השדרה הידוע כ"רשת **7918**". מאמצים לכפות עלייה במס על הדלק במדינה כדי לממן את הכבישים שהכניסה אליהם מותנית בתשלום נתקלו בהתנגדות, והיה קשה מאוד למפלגה הקומוניסטית ולמועצת המדינה להעביר חוק כזה מול הקונגרס הלאומי העממי.

## חוקים ותקנות
שמאל|ממוזער|300px|מפה של מערכת הכבישים המהירים בסין, בכחול כבישים פתוחים, באדום כבישים בשלבי תכנון או בנייה
החל מ-1 במאי 2004, המהירות המותרת בכבישים מהירים בסין עלתה מ-110 קמ"ש ל-120 קמ"ש. בנוסף, מאותו יום גם לנהגים חדשים ניתנה הרשות לנהוג בכבישים מהירים, היתר שלא ניתן בשנות התשעים. המהירות המינימלית המותרת בכביש מהיר בסין עומדת על 70 קמ"ש, ורק כלי רכב ממונע רשאי לעלות לכביש המהיר. ישנה ענישה וקנסות גם לנהגים שעוברים את המהירות המותרת וגם לנהגים שנוסעים מתחת למהירות המינימלית המותרת.

כבישים אלו מתומררים הן באנגלית והן בסינית. הדבר בא לשבור את מחסום השפה, ועם זאת עובדים מעטים בכבישי האגרה יודעים לדבר אנגלית. השילוט בדרכים אלו הוא שילוט בעל אותיות לבנות על רקע ירוק, כמו הכבישים המהירים ביפן, שווייץ וארצות הברית. התמרור החדש ממקם את סימון היציאה בחלקו הימני העליון של התמרור, נתון נוסף המקרב תמרורים אלו לתמרורים בארצות הברית.

התמרורים מורים על יציאות, כבישי אגרה, שירותים שונים באזור הכביש ואזורי התרעננות. קיימים גם תמרורים שמזהירים את הנהגים לא לעבור את המהירות המותרת, אזהרות לגבי שטח הררי, איסור שלא לנהוג בשולי הכביש וכן על שוני בתוואי הכביש. על אף שרוב התמרורים באנגלית ניתנים להבנה, לעיתים הם כתובים באנגלית שבורה ולא תקינה.

## ראו גם
*הכביש הפאן-אמריקאי
*קו הרכבת יי-וו - מדריד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תחבורה
קטגוריה:דרכים וכבישים
טרנס מקנה

ממוזער|טרנס מקנה
**טרנס מקנה** (אנגלית: Terence McKenna; 16 בנובמבר 1946 – 3 באפריל 2000) היה אתנובוטנאי, אנתרופולוג אתנופארמקולוג וסופר אמריקאי בתחום הפסיכונאוטיקה, שאמנזים, וחקר חקר התודעה 

מקנה כתב והרצה על מצבי מודעות שונים, מיסטיקה, סמים פסיכדליים, הזיות, מטאפיזיקה, שמאניזם, שפה, תרבות, אתנובוטניקה, טכנולוגיה, עתידנות, אנתאוגנים מבוססי צמחים, אלכימיה, פילוסופיה, אתנומיקולוגיה, איכות הסביבה והמקורות התאורטיים של התודעה האנושית. הוא הטיף לשימוש אחראי בצמחים בעלי השפעות פסיכדליות (פסיכואקטיביות). הוא ידוע בעיקר על ספריו בתחום חקר צמחים המשמשים לטקסים שמאניים ומצבי תודעה מורחבים. כן נודע ב"תאוריית החדשנות" (novelty theory) שפיתח, ובנבואותיו לגבי תופעת 2012 והתאריך 21.12.2012, עליהן כתב החל מספרו הראשון "The Invisible Landscape" בשנת 1975 (עם אחיו הצעיר דניס מקנה).

מקנה כונה "טימותי לירי של שנות ה-90",  "אחת הסמכויות המובילות על היסודות האונטולוגיים של השמאניזם" ו"הקול האינטלקטואלי של תרבות הרייב".

## ספריו

* 1975 - *The Invisible Landscape: Mind, Hallucinogens, and the I Ching* (with Dennis McKenna), Seabury
* 1976 - *Psilocybin - Magic Mushroom Grower's Guide* (with Dennis McKenna), And/Or Press 
* 1992 - *The Archaic Revival*, HarperSanFrancisco
* 1992 - *Food of the Gods: The Search for the Original Tree of Knowledge - A Radical History of Plants, Drugs, and Human Evolution*, Bantam
* 1992 - *Synesthesia* (with Timothy Ely), Granary Books
* 1992 - *Trialogues at the Edge of the West: Chaos, Creativity, and the Resacralization of the World* (with Ralph H. Abraham, Rupert Sheldrake and Jean Houston), Bear & Company Publishing 
* 1993 - *True Hallucinations: Being an Account of the Author’s Extraordinary Adventures in the Devil’s Paradise*, HarperSanFrancisco
* 1998 - *True Hallucinations & the Archaic Revival: Tales and Speculations About the Mysteries of the Psychedelic Experience*, Fine Communications/MJF Books
* 1998 - *The Evolutionary Mind: Trialogues at the Edge of the Unthinkable* (with Rupert Sheldrake and Ralph H. Abraham), Trialogue Press
* 1999 - *Food of the Gods: A Radical History of Plants, Drugs, and Human Evolution*, Rider & Co
* 1999 - *Robert Venosa: Illuminatus* (with Robert Venosa, Ernst Fuchs, H. R. Giger, and Mati Klarwein), Craftsman House
* 2005 - *The Evolutionary Mind: Trialogues on Science, Spirit & Psychedelics*, Monkfish Book Publishing


## קישורים חיצוניים

* https://youtube.com/@wpahp?si=U_xZtcS7LZZ7lw-_ קישורים לכל ההרצאות של טרנס מקנה ביוטיוב. צפייה חינם.

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אנרכיסטים אמריקאים
קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ולשי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
צרעה (כלי שיט)

**צרעה** היא סירת סיור קלה ומהירה מחברת "Safe Boats" האמריקאית, המשמשת את חיל הים הישראלי מאז 2005. היא השאילה את שמה מדגם אחר, סירות ברטרם, ספינות סיור בהן צוידו פלגות הבט"ש ויחידה 838 בתקופת מלחמת ההתשה. 

הצרעה החדשה בעלת כושר תמרון גבוה ומתאימה לפעילות בקרבת החוף ובשטחי נמלים, בעיקר למשימות אבטחה וסיור, אך גם לתובלה ימית קלה ולפעולות חיפוש והצלה.  ממדיה ויכולותיה הדינמיות מאפשרות לה ליירט מטרות בקרבת החוף ובתוך שטחי הנמלים. היא מופעלת על ידי צוות הכולל 4–5 לוחמים מיחידת "סנפיר", ומפקד שאינו חובל, בדומה לגוררות.

בינואר 2014 התהפכה סירה מדגם זה באימון מול חופי אשקלון, ללא נפגעים, והועברה לשיקום בבסיס אשדוד. בשנת 2016 רכשה גם יחידת השיטור הימי של משטרת ישראל 10 כלי שיט מדגם זה. בשנת 2022 קלטה יחידת סנפיר ארבע סירות "צרעה" מוגדלות מדגם 38 רגל  לשירות בזירת אילת. הדגם החדש חמוש בשני מקלעי מאג ובמערכת מיני טייפון.
קובץ:19HarborDefenseBtAqaba.jpg|כלי בט"ש מדגם צרעה
קובץ:Israeli maritime police Defender-class boat Hazon and water scooter in Eilat Marina (cropped).jpg|כלי שיט של יחידת השיטור הימי של משטרת ישראל, מדגם צרעה, בשם חזון, עוגנת במרינה של אילת
Independence 150421 Police boat 01.jpg|"צרעה" ביום העצמאות 2021 מול חופי תל אביב


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות מלחמה ישראליות
קטגוריה:צרעות בתרבות
קטגוריה:ספינות סיור
בנק טנזניה

**בנק טנזניה** (בסוואהילי: **Benki Kuu ya Tanzania**) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי במדינת טנזניה. הבנק הוקם בשנת 1965, בעקבות חוק הבנק של טנזניה (1965), והעניק לבנק של טנזניה סמכויות מוניטריות נרחבות, לרבות פיקוח על כלל המערכת הבנקאית במדינה ומוסדות פיננסיים אחרים, לרבות אחריות מוניטרית לוויסות הפעילות הפיננסית במדינה. עם זאת, בשנת 1995 סמכויותיו של הבנק קוצצו על ידי ממשלת טנזניה, אשר חששה כי תפקידיו המרובים של הבנק פוגעים ביכולתו למלא את תפקידיו הבסיסיים כבנק הלאומי של טנזניה, וזאת במסגרת חוק הבנק של טנזניה (1995).

מטה הבנק ממוקם בבירת טנזניה, דאר א-סלאם.

## תפקידי הבנק
כאמור, עד לשנת 1995 כללו תפקידיו של הבנק, בין היתר, את ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המערכת הבנקאית במדינה ומוסדות פיננסיים אחרים, ויסות המטבע הלאומי, שילינג טנזני, ומילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים. בעקבות הקיצוץ בסמכויותיו בשנת 1995, תפקידו העיקרי של הבנק המרכזי של טנזניה הוא ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המטבע הלאומי, וכן מילוי פונקציות נוספות הנדרשות מבנקים לאומיים ברחבי העולם.

הבנק עצמו מנוהל על ידי דירקטוריון המורכב מ-10 חברים.

## ראו גם
* שילינג טנזני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנזניה: כלכלה
טנזניה
צמיחה (פסל)

**צמיחה** (1959) הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין.
## היצירה
הפסל "צמיחה" עשוי ממבנה של משולשי ברזל מכופפים, היוצרים מבנה תלת־ממדי. על אף הצורה המופשטת של העבודה הצביע גדעון עפרת, בחיבורו אודות קבוצת "אופקים חדשים", על הקשר שבין הציור והפיסול של "אופקים חדשים" לבין האמנות של הקבוצה ה"כנענית" בכל הקשור לייחס אל הנוף הארץ ישראלי. הדבר מתבטא כאן בבחירת שם העבודה על ידי פייגין, המעיד על העניין בהפשטה של תנועה, לצד רמיזה על מוטיב צמחי.

עותק אחד של הפסל נמצא באוסף המשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד מאוחד. עותק שני, צבוע אדום ומתוארך לשנת 1987, נמצא באוסף מוזיאון פתח תקווה לאמנות ומוצב בחזיתו. צבעו האדום של עותק זה אופייני לתקופה המאוחרת בעבודתו של פייגין, בה הרבה להגדיל יצירות מוקדמות שלו.
## גלריה

Dov-f-01.jpg|צמיחה, 1987ברזל צבועמוזיאון פתח תקווה לאמנות
Petah Tikva Museum of Art.jpg|"צמיחה" בחזית מוזיאון פתח תקווה לאמנות


## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:דב פייגין
קטגוריה:אוסף המשכן לאמנות על שם חיים אתר