open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'יימס מקלור

**ג'יימס אלברטוס מקלור** (באנגלית: **James Albertus McClure**; ) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איידהו בין השנים 1973–1991, וקודם לכן כנציג מחוז הקונגרס הראשון של המדינה בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1967–1973. מקלור היה חבר המפלגה הרפובליקנית.

## ביוגרפיה
ג'יימס א. מקלור נולד בפאייט שבאיידהו. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפאייט והתגייס לצי ארצות הברית בגיל 18 במהלך מלחמת העולם השנייה, ושירת בין השנים 1942 ל-1946. הוא סיים את תוכנית הצי באוניברסיטת איידהו–השלוחה הדרומית (כיום אוניברסיטת המדינה של איידהו) בשנת 1943. לאחר שחרורו מהצי החל ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת איידהו והשלים את לימודיו ב-1950. בשנים 1950–1956 שימש כתובע המחוזי של מחוז פאייט, ופרקליט עיריית פאייט מ-1953 עד 1966. במקביל היה חבר הסנאט של איידהו מ-1961 עד 1966.

בבחירות 1966 התמודד מקלור לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של איידהו, וניצח את נציג המחוז המכהן קומפטון וייט . הוא נבחר מחדש ב-1968 וב-1970. בשנת 1972 התמודד מקלור לסנאט של ארצות הברית בעקבות פרישתו של לאונרד ג'ורדן. בבחירות הכלליות ניצח את ויליאם "באד" דייוויס, מועמד המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כנשיא אוניברסיטת איידהו. ב-1978 וב-1984 נבחר מחדש ברוב גדול של קולות הבוחרים.

במהלך 18 שנות כהונתו בסנאט, כיהן מקלור כיושב ראש ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1981 ל-1987, והיה מראשוני התומכים במכוניות חשמליות ובעצמאות אנרגטית. הוא גם כיהן כיו"ר הוועידה הרפובליקנית בסנאט של ארצות הברית בסנאט מ-1981 עד 1985. בגיל 65 בחר שלא להתמודד לתקופת כהונה רביעית ב-1990. חבר הקונגרס הרפובליקני לארי קרייג נבחר להחליפו בבחירות אלה.

לאחר שעזב את הסנאט הפך מקלור ליועץ כרייה ושדלן בוושינגטון הבירה, והקים את חברת "מקלור, ג'רארד ונויאנשוונדר". עד מותו החזיק מקלור בית בעיר הקיט מקול שבמרכז איידהו. באוקטובר 1995 נחנך בית הספר החדש למשאבי מחצבים ואדמה באוניברסיטת איידהו בשם "אולם ג'יימס א. מקלור". ב-12 בדצמבר 2001 נקרא על שמו הבניין הפדרלי ובית המשפט של ארצות הברית בבויסי.

בדצמבר 2008, בגיל 83, סבל מקלור משבץ מוחי והועבר למחלקת טיפול נמרץ בבית החולים סנט אלפונסוס שבבויסי. אף שהייתה ציפייה שיחלים, מצבו הידרדר לאחר שבץ נוסף והוא נפטר מסיבוכים רפואיים ב-26 בפברואר 2011 בביתו שבגארדן סיטי, איידהו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי איידהו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איידהו
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של איידהו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
האושקה

**ולקר ברטלמן** (באנגלית: **Volker Bertelmann**; נולד ב-11 באוקטובר 1966) הוא מלחין, פסנתרן וראפר לשעבר גרמני, המוכר בעיקר בשם הבמה שלו "**האושקה**". הוא ידוע בעיקר בזכות יצירות הפסנתר שלו וזכה בפרס אוסקר ופרס באפט"א לקולנוע על עבודתו בסרט "במערב אין כל חדש".

## סיוגרפיה
ברטלמן נולד בכפר קרויצטל, בחבל הארץ וסטפאליה שבגרמניה, וגדל בכפר פרנדורף. החמישי מבין שישה ילדים, הוא גילה את אהבתו לפסנתר בגיל שמונה במהלך שירות בכנסייה. בהמשך למד פסנתר קלאסי במשך עשר שנים. בגיל 14 הקים את להקת הרוק הראשונה שלו, ומאוחר יותר הלחין מוזיקה לטלוויזיה והשתתף בהרכבים שונים. לאחר שסיים את לימודיו, עבר לקלן והחל ללמוד רפואה וכלכלה עסקית, אך ויתר על כך לטובת קריירה מוזיקלית.

בשנת 1992 הקים ברטלמן את צמד ההיפ-הופ "God's Favorite Dog" עם בן דודו. הצמד הוציא אלבום דרך סוני מיוזיק וזכה להצלחה מקומית ובינלאומית. לאחר פירוק הצמד ב-1995, עבר ברטלמן לדיסלדורף והחל ליצור מוזיקה תחת השם "האושקה", שם בהשראת המלחין הבוהמי וינצנץ האושקה.

אלבום הבכורה שלו, *Substantial*, יצא ב-2004. באלבום השני, *The Prepared Piano*, חקר ברטלמן את האפשרויות של פסנתר מוכן  על ידי הכנסת חומרים כמו עור, לבד וגומי בין המיתרים, ועטיפת הפטישים בנייר כסף.

בשנת 2007 חתם בחברת ההקלטות FatCat והוציא את האלבום *Ferndorf* ב-2008. בהמשך שילב כלי נגינה נוספים, ואלבומו *Foreign Landscapes* (2010) הציג תזמורת בשיתוף פעולה עם מינה צ'וי והמנצח איאן פליצ'י.

ב-2011 הוציא את האלבום *Salon des Amateurs*, שבו שיתף פעולה עם מוזיקאים כמו סאמולי קוסמינן והילרי האן. בשנת 2012 כתב את הפסקול הראשון שלו לסרט "Glück".

ב-2015 היה אמן אורח בתזמורת MDR לייפציג, וב-2016 הלחין יחד עם דסטין או'האלורן את פסקול הסרט "סארו - הדרך הביתה", שהיה מועמד לפרסי אוסקר וגלובוס הזהב.

ב-2022 הלחין את הפסקול לסרט "במערב אין כל חדש", שעליו זכה בפרסי אוסקר ובאפט"א.

## סרטים וסדרות שהלחין
* 2016: סארו - הדרך הביתה
* 2017: המלחמה על הכוח
* 2017: להרוג את המלך
* 2018: נסחפים
* 2018: מלון מומבאי
* 2019: אמנות המירוץ בגשם
* 2019: שם הוורד
* 2019: מזמור חג המולד
* 2020: משמר האלמוות
* 2020: כבודו
* 2022: במערב אין כל חדש
* 2022: ברברים
* 2023: נפש אחת
* 2024: העורב
* 2024: עד שיצא עשן לבן
* 2024: חולית: הנבואה
* 2024: התן
* 2025  בדם קר

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:ראפרים גרמנים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1966
ברט מילר

**ברט הנרי מילר** (באנגלית: **Bert Henry Miller**; 15 בדצמבר 1876 – 8 באוקטובר 1949) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו וחבר המפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
מילר נולד ב-15 בדצמבר 1876 בסנט ג'ורג', טריטוריית יוטה, השלים את לימודיו באוניברסיטת בריגהאם יאנג ב-1901 ובבית הספר למשפטים של קמברלנד באוניברסיטת קמברלנד בלבנון, טנסי ב-1902. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בסנט אנתוני שבאיידהו ב-1903, וכיהן כתובע של מחוז פרמונט בין השנים 1912 ל-1914.

מילר התמודד ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1914. הוא נבחר לפרקליט הכללי של המדינה ב-1932, ונבחר מחדש ב-1934. הוא נכשל בניסיונו לקבל את מועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרת המושל ב-1936, וכיהן במשך חודשיים ב-1938 כנציב העבודה של איידהו. בשנת 1938, נכשל בניסיונו להיבחר כמועמד הדמוקרטי מטעם מחוז הקונגרס השני לקונגרס ה-76, ולאחר מכן שימש כעורך דין במחלקת השכר והשעות במשרד העבודה האמריקאי בסיאטל שבוושינגטון בשנים 1939 ו-1940.

הוא חזר לשמש כפרקליט כללי של המדינה בין השנים 1940 ל-1944, בתקופה זו היה תומך במחנות המעצר של אמריקאים-יפנים. מילר "הביע דעה קיצונית אף יותר, וטען שיש לכלוא אותם במחנות ריכוז למשך שארית המלחמה ושלא תינתן להם עבודה. העבודה שלהם לא הייתה נדרשת, אמר, ואחרי המלחמה עליהם לחזור לקליפורניה: 'אנחנו רוצים לשמור על המדינה הזו כמדינת גברים לבנים'". הוא נבחר לשופט בבית המשפט העליון של המדינה ב-1944.

ב-1948 נבחר מילר לסנאט של ארצות הברית, כשהביס את הסנאטור המכהן הרפובליקני הנרי דוורשאק, אך מת ב-8 באוקטובר 1949 מהתקף לב לאחר תשעה חודשים בלבד בתפקיד. המושל צ'ארלס ארמינגטון רובינס מינה את דוורשאק כמחליפו. נכון לשנת 2024, נותר מילר הדמוקרטי האחרון שהחזיק במושב הסנאט של ארצות הברית מקבוצה 2 מטעם איידהו.

## קישורים חיצוניים
* 
*

קטגוריה:אמריקאים ילידי יוטה
קטגוריה:התובעים הכלליים של איידהו
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בריגהאם יאנג
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים קמברלנד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
יונה זאב מנדלסון

**יונה זאב מנדלסון** (תרצ"ח - תשס"ד) היה חסיד חב"ד מאנשי היישוב הישן בירושלים אשר ייסד את "יקב שמשון" (כיום "יקבי ירושלים", היקב היחיד הפועל בירושלים).

## ביוגרפיה
מנדלסון נולד בשנת תרצ"ח (1937–1938) בירושלים לאמו אסתר מלכה צוויג ולאביו נחמן מנדלסון שהיה מלמד בחיידר במאה שערים וחסיד חב"ד מצאצאי רבי יהודה לייב מינוביץ'. משפחתו התגוררה במאה שערים בסמיכות לבית הכנסת צמח צדק. בנערותו למד בישיבת עץ חיים בירושלים בראשות הרב איסר זלמן מלצר, ולאחר מכן היה מראשוני תלמידי ישיבת מיר בירושלים בראשות הרב אליעזר יהודה פינקל.

בחודש כסלו תש"ז נישא בשידוך לציפורה פייגל, בתו של משה שלום שור, מחסידי קרלין בירושלים, בעל יקבי משפחת שור. השניים התגוררו במאה שערים ונולדו להם בן ושלוש בנות. לאחר מספר שנים עברו להתגורר בשכונת בית ישראל בירושלים.

הוא ייסד את "יקב שמשון" שייצר מיץ ענבים ומשקאות חריפים. היקב שכן תחילה בעיר העתיקה, ובשנת 1951 עבר לשכונת בית ישראל. לאחר יום העצמאות 1967 גויס לחזית ונלחם במלחמת ששת הימים.

בשנת 1983, במהלך התוועדות, כינה הרבי מלובביץ את מנדלסון, , כשם המעיד על בעליו. כמו כן, בהוראת הרבי מלובביץ', העניק בית דין רבני חב"ד באופן חריג חותמת כשרות ליקבו של מנדלסון, על אף שבית הדין אינו נוהג להעניק חותמות כשרות.

בשנת 1976 עבר מפעל הייצור למיקומו הנוכחי באזור התעשייה עטרות שבצפון ירושלים. עם השנים עבר ניהול היקב  לידיו של שלמה זלמן מנדלסון, בנו של יונה. יונה זאב נפטר ב-9 במאי 2004 (ערב ל"ג בעומר תשס"ד), ונקבר בהר המנוחות ירושלים.

## עץ משפחת שור

## ראו גם
* משפחת שור (יצרני יינות)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:משפחת שור (יצרני יינות)
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מנהלים ביישוב
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:אנשי עסקים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
ינים (הר יהודה)

**ינים (כתיב: יָנוּם)** היא עיר מקראית בהרי יהודה. העיר נזכרת ב, ונמנית בקבוצה 6 של רשימת ערי יהודה: ""אֲרַב וְרוּמָה וְאֶשְׁעָן. וינים [וְיָנוּם] וּבֵית תַּפּוּחַ וַאֲפֵקָה. וְחֻמְטָה וְקִרְיַת אַרְבַּע הִיא חֶבְרוֹן וְצִיעֹר עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן".

במקרא הכתיב 'ינים' והקרי **'יָנוּם**. נראה שבתרגומים משתקפת הצורה ינים, והיא הנכונה.

## הזיהוי
ההנחה כי השם נשתמר בשמו של כפר בני נעים אינה סבירה, הן משום שדמיון השמות מסופק והן משום שהשם בני נעים מתחלף עם השם כפר-בריכ וכנראה נובע ממנו (וע"ע כפר ברוך). אין אם כן נתונים ישירים לאיתורה המדויק של ינים. בתוך מערכת הזיהויים של קבוצות 7-5 יש עדיפות קלה, לעת עתה, לזהותה בח'רבת כנען. זאת, מתוך מערכת השיקולים הבאה:

בתחום המוגדר על ידי ערי קבוצה 6 של רשימת ערי יהודה, שהינן מזוהות, האתרים המתאימים לערי הקבוצה שקשה לזהותן הם ח' ביסם, ח' א-נצרה, אל-חדב וח' כנען. במצב ידיעותינו הנוכחי עדיף לזהות בח' ביסם את אחד מיישובי קבוצה 5 (אולי **[[חולון (הר יהודה)|חֹלֹן]]**?). זיהויה של אשען עדיף בח' א-נצרה, משום שבמרחק מה ממנה (כ-2 ק"מ) מצויה חורבה בשם אסהא\אצחא, ששמה מגלה דמיון קל לשם **אֶשְׁעָן**, וכנראה הוא חסר מובן בערבית. מתוך מכלול השיקולים לעיל יש עדיפות מסוימת לזיהוי אשען בח' א-נצרה. ח' כנען ואל-חדב תזוהינה במקרה כזה עם ינים או שמא חֻמְטָה; הזיהוי הטנטטיבי של ינים הוא בח'רבת כנען. עם זאת יש להודות כי "הכיסאות המוזיקליים" בין השמות אשען, ינים וחמטה לבין האתרים ח' א-נצרה, אל-חדב וח' כנען, אינם ניתנים לפתרון חד-משמעי של זיהוי, למעט העובדה שאלו שלושת האתרים המוכרים היחידים שיכולים להתאים לזיהוי שלוש ערים עלומות אלה.

## הממצא הארכאולוגי
בסקר ישראל ח'רבת כנען היא אתר 1/72/309{15-10}, נ"צ 15720.10225, גובה מוחלט 899 מ', גובה יחסי 4 מ', תצפית טובה, שטח מרבי כ5- דונם. האלמנט הבולט באתר היו כנראה תמיד המצודות שנתקיימו בו בזו אחר זו, במקום השולט על נתיב התנועה העיקרי בהר ומאפשר תצפית טובה. עם זאת נראה שנתקיים גם יישוב סביב מצודות אלה. ראשית היישוב בתקופת הברזל 2ב (כ2- דונם) ו- 2ג (כ5- דונם). המשכו בתקופות הברזל 2ד והפרסית (2-3 דונם), ההלניסטית והרומית 1 (שוב כ5- דונם), ולבסוף הרומית 2 (כ2- דונם). טרם נתגלו שרידים מאוחרים יותר.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
ג'ון גלסטון פלויד

**ג'ון גלסטון פלויד** (באנגלית: **John Gelston Floyd**; 5 בפברואר 1806 – 5 באוקטובר 1881) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שלוש קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מניו יורק בין השנים 1839 ל-1843, ובין 1851 ל-1853. הוא היה נכדו של ויליאם פלויד.

## ביוגרפיה
פלויד נולד ב-5 בפברואר 1806 במסטיק ליד מורישס, לונג איילנד, ניו יורק, בנם של פיבי (גלסטון) וניקול פלויד.  פלויד למד בבתי הספר הציבוריים, וסיים את לימודיו במכללת המילטון, קלינטון, ניו יורק, בשנת 1824. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1825, והחל לעסוק במקצוע ביוטיקה, ניו יורק.

הוא שימש כפקיד וכעורך דין של יוטיקה, ניו יורק בין השנים 1829 עד 1833. הוא ייסד את ה-Utica Democrat (לימים ה-Observer-Dispatch) ב-1836. בהמשך מונה לשופט של מחוז סאפוק.

פלויד נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-26 וה-27, וכיהן מ-4 במרץ 1839 עד 3 במרץ 1843. הוא חזר למסטיק, לונג איילנד, בערך ב-1842. הוא היה חבר הסנאט של מדינת ניו יורק בשנים 1848 ו-1849.

פלויד נבחר לקונגרס ה-32 וכיהן מ-4 במרץ 1851 עד 3 במרץ 1853. הוא כיהן כיו"ר ועדת החקלאות במהלך הקונגרס השלושים ושניים.

הוא הצטרף למפלגה הרפובליקנית עם הקמתה ב-1856, ולאחר מכן פרש מהחיים הציבוריים. הוא מת במסטיק, לונג איילנד, ניו יורק ב-5 באוקטובר 1881 ונקבר בבית העלמין המשפחתי.

## משפחתו
ג'ון ג'י פלויד הוא סבא רבא של המושל הרפובליקני, ושל המועמד לנשיאות לשנת 2020 ביל ולד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי מכללת המילטון
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1881
לייל בריינרד

**לייל בריינרד** (באנגלית: **Lael Brainard**; נולדה ב-1 בינואר 1962) היא כלכלנית אמריקאית שכיהנה כראש המועצה הלאומית לכלכלה בבית הלבן. בעבר כיהנה כסגנית הפדרל ריזרב.

## ראשית חייה
לייל בריינרד נולדה בהמבורג שבגרמניה למשפחה אמריקאית. אביה היה דיפלומט בשירות החוץ של ארצות הברית, ומשפחתה נדדה בין מדינות שונות בילדותה. היא למדה באוניברסיטת וסליאן, שם סיימה תואר ראשון בהצטיינות יתרה. לאחר מכן השלימה דוקטורט בכלכלה באוניברסיטת הרווארד.

בריינרד נשואה ואם לשלוש בנות.

## קריירה
בתחילת דרכה המקצועית שימשה בריינרד כחוקרת במכון ברוקינגס בוושינגטון הבירה, שם עסקה בנושאים של מדיניות כלכלית בין-לאומית. בהמשך, עבדה במחלקת האוצר של ארצות הברית תחת ממשל קלינטון, שם פיתחה מדיניות הקשורה ליחסים כלכליים בין-לאומיים והייתה מעורבת במשא ומתן על הסכמי סחר. בריינרד פרסמה מחקרים רבים בנושאי סחר בין-לאומי, מדיניות מוניטרית, ותפקידם של ארגונים בין-לאומיים. גישתה הכלכלית משלבת בין פרגמטיות לבין מחויבות לערכים חברתיים וסביבתיים. בריינרד נכללה ברשימת "100 הנשים המשפיעות בעולם" של מגזין פורבס, וקיבלה פרסים על תרומתה לקידום כלכלה עולמית יציבה ושוויונית.

### בממשל אובמה
בשנת 2009 מונתה בריינרד לתת-מזכירת האוצר לעניינים בין-לאומיים על ידי הנשיא ברק אובמה. במסגרת תפקידה, הייתה אחראית על גיבוש מדיניות כלכלית בין-לאומית וניהלה שיחות עם מדינות זרות וארגונים בין-לאומיים. היא נודעה בגישתה המתוחכמת להתמודדות עם משברים כלכליים עולמיים, ובמיוחד במשבר החובות בגוש האירו.

#### מועצת הנגידים של פדרל ריזרב
בשנת 2014 מונתה לחברת מועצת הנגידים של פדרל ריזרב על ידי הנשיא אובמה. בתפקידה זה עסקה בעיצוב המדיניות המוניטרית של ארצות הברית ובפיתוח כלים חדשים להתמודדות עם אתגרים כלכליים כמו אי-שוויון חברתי ושינויי אקלים.

### בממשל ביידן
#### סגנית יו"ר הפדרל ריזרב
בשנת 2022 מונתה לסגנית יו"ר פדרל ריזרב על ידי הנשיא ג'ו ביידן. בריינרד שמה דגש על שמירה על יציבות פיננסית והמשך ההתמודדות עם לחצים אינפלציוניים. בפברואר 2023 מונתה בריינרד לראש המועצה הלאומית לכלכלה בבית הלבן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:פדרל ריזרב
קטגוריה:חברי מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:סגל מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:כלכלניות אמריקאיות
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
התבהרות

"**התבהרות**" הוא אלבום האולפן ה-19 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין. את האלבום הוציאה במאי 1978 לאור חברת התקליטים CBS ישראל. כל שירי האלבום נכתבו על ידי רחל שפירא, למעט שני שירים של המשורר יצחק(איציק) מאנגר ששפירא תרגמה לעברית מיידיש.

## שירים
"סינדרלה מקומית" עוסק בחיפוש אחר משמעות בתוך גבולות השגרה והמציאות, שבהן ישנם רגעי נחת קטנים לצד אתגרים ושברים. הדוברת שואפת ליצור תקווה מתוך התמודדויות אלו, תוך התבוננות על החיים כהיסטוריה משוחקת וכחלום מתחדש. "התבהרות חלקית" מתאר התגלות אלוהית רגעית ופיוס פנימי בנפש האדם דרך המוזיקה, שבה הלחן חושף נסתרות ומנחם את הדוברת. "בעיניים עצומות" מספר על חיבור רגשי עמוק בין האדם לטבע, לזיכרונות ולאלוהים, דרך הקשבה לים ולגליו, שמביאים נחמה ושירה. הוא מדגיש את תחושת הגעגוע, הבכי הנצחי והיכולת למצוא מחילה וחסד, תוך חזרה למקורות הפנימיים בנפש האדם.

"שקיעה" מתאר את חיי העיר עם רדת הערב, תוך שילוב של קולות, דמויות ותחושות שמצטלבות מדי יום למלנכוליה. הוא מציג סיטואציות רגילות, כמו עבודה, שמחה וגעגוע, אך לצד זאת גם בדידות, כאב ואובדן, כאשר השקיעה משמשת רקע לשיר ולמציאות האנושית הכואבת. "כינור ישן" חושף מסע אישי מלא כאב, געגוע ותקווה, כשהכינור משמש כמטאפורה לקולה הפנימי של הדוברת. הוא נע בין זיכרונות על לידתה בשדות הארץ לבין כמיהתה לארץ המובטחת, תוך חיבור עוצמתי למוזיקה כמקור נחמה וכירושה רוחנית שתלווה אותו גם אחרי מותו. "שיר תשרי" עוסק באווירה הכללית המתחוללת בחודש תשרי בתקופה הקודמת לחגי החודש. הבית הראשון עוסק בשינויים במזג האוויר, ובהכנות לקראת הימים הנוראים. בהמשך מוזכרים תיאורים המתאימים לתחילת הסתיו וסוף החופש הגדול: פריחת החצבים והופעת הנחליאלי מסמנים את בוא הסתיו.

"לפעמים זו אהבה" עוסק בתחושות של עצבות בתוך מציאות אורבנית, אפלה ורועשת. הוא מתאר את המורכבות והעומק שביחסים האנושיים, כשאהבה מופיעה כבלתי מוסברת, נוגעת בחשקים, פחדים וזיכרונות, בתוך מרחב של חטאים ומאבקים בעיר הסוערת. "פרח משוגע" מספר על דמות טראגית ועוצמתית, הנקראת "הקיסרית הלבנה", שמבטאת בכאב ובשירה את חוויות חייה הקשות. דרך המילים, היא הופכת לסמל של הנשמה הפצועה, המנוגנת בניגודים בין יופי טהור לשבר נפשי עמוק. ככל הנראה, מדובר בדמותה של הזמרת ג'ניס ג'ופלין. "פסק זמן" נכתב על ידי רחל שפירא, בדומה לשאר שירי האלבום, ללחן שחיבר חנן יובל.

"הכרתי פעם איש" הוא גרסת כיסוי לשירה של אילנית, שראה אור ב-1975 כחלק מהאלבום "סולו? הופעה פומבית". "אל תירא" מתאר מסר של נחמה וכוח פנימי מול קשיים וטרדות החיים. קול שקט, כמעט אלוהי, מעודד את הדוברת להאמין, לא להירתע מצער ומכאוב, ולהחזיק בתקווה שתשוב ותאיר את דרכו.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חוה אלברשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
דייוויד וורת' קלארק

**דייוויד וורת' קלארק** (באנגלית: **David Worth Clark**; 2 באפריל 1902 – 19 ביוני 1955) היה איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם איידהו, והיה הסנאטור הראשון שלה שנולד במדינה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קלארק נולד ב-2 באפריל 1902 באיידהו פולס שבאיידהו ולמד שם בבתי ספר ציבוריים. הוא למד באוניברסיטת קולומביה בפורטלנד שבאורגון, ובאוניברסיטת נוטרדאם בסאות' בנד שבאינדיאנה, שם קיבל תואר ראשון ב-1922.

ב-1925 השלים קלארק את לימודי המשפטים בהרווארד והתקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה. הוא החל לעסוק בעריכת דין באיידהו בפוקטלו, והיה עוזר התובע הכללי של המדינה מ-1933 עד 1935.

### כהונה בקונגרס
#### בית הנבחרים
ב-1934 נבחר קלארק לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השני של איידהו. המושב היה פנוי במשך מספר חודשים, מאז מותו בטרם עת של תומאס קופין ביוני. קלארק נבחר מחדש ב-1936, והביס בקלות את מחליפו, מו"ל העיתונים הנרי דוורשאק מברלי.

#### הסנאט
ב-1938 התמודד קלארק על מושב הסנאט של ארצות הברית וניצח בדוחק בפריימריז הדמוקרטי באוגוסט את ג'יימס פופ הסנאטור המכהן מבויסי, מכשול לתומכי הניו דיל. בבחירות הכלליות, ניצח קלארק את חבר בית הנבחרים של המדינה לשעבר הרפובליקני דונלד קאלהאן מוולאס. שש שנים מאוחר יותר, הוא הובס בפריימריז הדמוקרטי ב-1944 על ידי גלן טיילור מפוקטלו.

קלארק התמודד שוב ב-1950 על מנת להתמודד על מושב הסנאט שלו והביס את טיילור בפריימריז, ובכך טיילור הפך לשלישי ברציפות שהחזיק באותו מושב סנאט שהפסיד בפריימריז הדמוקרטי. בבחירות הכלליות בנובמבר, הפסיד קלארק לחבר הסנאט של המדינה הרפובליקני הרמן ולקר מפייט, שכן הרפובליקנים זכו בכל ארבעת המושבים בקונגרס (שני מושבי בית הנבחרים, ושני מושבי הסנאט). ולקר התיישר בסנאט עם ג'וזף מקארתי הידוע לשמצה מוויסקונסין והפסיד בניסיונות להיבחר מחדש ב-1956 לפרנק צ'רץ' מבויסי בן ה-32 (בעלה של בת דודתו של קלארק, בת'ין), שכיהן ארבע קדנציות.

### לאחר הקונגרס
לאחר שהפסיד לוולקר, חזר קלארק לעסוק בעריכת דין בבויסי ובוושינגטון הבירה. ב-1954 עבר ללוס אנג'לס והחזיק באינטרסים פיננסיים בתחנות רדיו בואן נויס, בסן פרנסיסקו ובהונולולו, ובבנק בלאס וגאס.

### מותו
בזמן שצפה בטלוויזיה עם אשתו ובתו הצעירה, מת קלארק מהתקף לב בביתו בדרום קליפורניה בגיל 53 ב-19 ביוני 1955, ונקבר בבית הקברות הולי קרוס בקלבר סיטי, קליפורניה.

## משפחתו
קלארק היה בן למשפחה פוליטית בולטת באיידהו; דודיו ברזילה קלארק וצ'ייס קלארק כיהנו שניהם בתפקיד מושל איידהו. בת דודתו בת'ין, בתו של צ'ייס קלארק, התחתנה עם הסנאטור לעתיד פרנק צ'רץ' ב-1947.

אשתו של קלארק וירג'יל (1901–1991) הייתה גיסתו של רוברט סמיילי; המושל הרפובליקני של איידהו שכיהן שלוש קדנציות (1955–1967) נישא לאחותה הצעירה לוסיל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי איידהו
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
ג'ון ויליאם תומאס

**ג'ון ויליאם תומאס** (באנגלית: **John William Thomas**; 4 בינואר 1874 – 10 בנובמבר 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם איידהו. כחבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בסך הכל למעלה מעשר שנים בשני מושבים שונים, כאשר בשתי הפעמים מונה לאחר שקודמו מת בתפקיד. הוא ניצח בשלוש מתוך ארבע הבחירות לסנאט, והפסיד רק בסחף הדמוקרטי של 1932, ומת בעודו בתפקיד.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
תומאס נולד ב-4 בינואר 1874 בחווה בצפון קנזס ליד פריירי ויו במחוז פיליפס, ולמד בבתי הספר הכפריים וב-Central Normal College בגרייט בנד. הוא לימד בבית ספר, שימש כמפקח על בתי הספר של מחוז פיליפס בפיליפבורג בין השנים 1898 ל-1903, וכרשם במשרד הקרקעות בקולבי מ-1906 עד 1909. לאחר מכן עבר מערבה לדרום מרכז איידהו והתיישב בגודינג, שם עבד בבנקאות ובעסק לבעלי חיים.

### קריירה פוליטית
תומאס נבחר לראש עיריית גודינג ב-1917 לכהונה של שנתיים, והיה חבר בוועדה הלאומית הרפובליקנית מ-1925 עד 1933.

הוא מונה לראשונה כחבר הסנאט של ארצות הברית בשנת 1928 כדי למלא את המושב שהתפנה בשל מותו של המנטור הפוליטי שלו, פרנק גודינג, על ידי המושל הנרי קלרנס בולדרידג'. תומאס ניצח בבחירות המיוחדות שנערכו מאוחר יותר באותה שנה כדי להשלים את שארית הקדנציה, ובין השנים 1929 ל-1933 כיהן כיו"ר ועדת הסנאט להשקיה וטיוב. הוא איבד את תמיכת הפרוגרסיבים בסוף הקדנציה, והובס בניסיונו להיבחר מחדש ב-1932 על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימס פופ.

לאחר תבוסתו ב-1932, חזר תומאס לעסוק בעסקים הקודמים שלו. הוא מונה שוב כחבר הסנאט ב-1940, הפעם על ידי המושל קלרנס אלפרד בוטולפסן, כדי למלא את המושב שהתפנה בשל מותו של ויליאם בורה, דיקן הסנאט. תומאס ניצח שוב בבחירות מיוחדות להשלמת הקדנציה מאוחר יותר באותה שנה, ונבחר לכהונה מלאה ב-1942, ובשני המקרים ניצח את הדמוקרטי גלן טיילור, ומת בתפקיד שלוש שנים מאוחר יותר.

### משפחתו
תומאס ואשתו פלורנס (1873–1943) נישאו בקנזס ב-1906 ונולדה להם בת, מרי אליזבת תומאס פיבי ברוקס (1907–2002), שהפכה לחברת הסנאט של המדינה בשנות ה-60 והייתה מנהלת המטבעה האמריקאית בשנות ה-70. לאחר שהתאלמנה ב-1941, העבירה מרי את משפחתה הצעירה לוושינגטון הבירה לאחר מות אמה ב-1943. שלוש שנים לאחר מכן, היא נישאה לצ'ארלס ויילנד ברוקס, סנאטור מאילינוי שכיהן עם אביה. בנה, ג'ון פיבי (נולד ב-1933), שירת למעלה משני עשורים בסנאט של מדינת איידהו, החליף מפלגה ב-1978, והיה המועמד הדמוקרטי לתפקיד סגן המושל ב-1994.

### מותו
תומאס היה במצב בריאותי רגיש במשך יותר משנה ומת ב-10 בנובמבר 1945 בגיל 71 מדימום מוחי בבית החולים האוניברסיטאי ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון הבירה. אשתו פלורנס מתה יותר משנתיים קודם לכן, גם היא מדימום מוחי. הם קבורים בבית הקברות אלמווד בגודינג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
ג'יימס פופ

**ג'יימס פינקני פופ** (באנגלית: **James Pinckney Pope**; 31 במרץ 1884 – 23 בינואר 1966) היה פוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית מאיידהו. הוא כיהן כראש עיריית בויסי במשך ארבע שנים וכחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1933 ל-1939.

## ביוגרפיה
פופ נולד ב-31 במרץ 1884 בג'ונסבורו שבלואיזיאנה, והשלים את לימודיו במכון התעשייתי של לואיזיאנה (כיום אוניברסיטת לואיזיאנה טק) ברוסטון בשנת 1906 ואת בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו בשנת 1909. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ולאחר מכן עבר מערבה לאיידהו כדי לעסוק בעריכת דין בבויסי, וכיהן כיועץ המשפטי העירוני, עוזר התובע הכללי של איידהו וחבר מועצת החינוך של בויסי. פופ כיהן כראש עיריית בויסי בין השנים 1929 עד 1933.

ב-1932 נבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, והביס את הסנאטור הרפובליקני ג'ון ויליאם תומאס מגודינג. בין השנים 1934–1936, כיהן פופ כחבר בוועדת הוועדה המיוחדת לחקירת תעשיית התחמושת. בשנת 1938, הובס בפריימריז הדמוקרטי על ידי חבר הקונגרס דייוויד וורת' קלארק מפוקטלו, שניצח לאחר מכן בבחירות הכלליות.

פופ היה תומך נלהב בממשל רוזוולט ובניו דיל, והועלתה הטענה כי הסנאטור הוותיק של איידהו, ויליאם בורה, "דיקן הסנאט של ארצות הברית", חש לעיתים שמעמדו נפגע, ואף היה לו חלק בהפסדו של פופ למועמד השמרני יותר, קלארק, בבחירות המקדימות באוגוסט.

בשנת 1939 מונה פופ למנהל רשות עמק טנסי על ידי הנשיא רוזוולט וכיהן בתפקיד זה עד 1951. הוא המשיך לעסוק בעריכת דין ולכהן בכמה דירקטוריונים בטנסי לאחר מכן.

בשנת 1963 עבר פופ לאלכסנדריה, וירג'יניה, ומת שם בגיל 81 ב-23 בינואר 1966. הוא ואשתו, פאולין רות הורן פופ (1887 – 1957), קבורים בבית הקברות Lynnhurst בנוקסוויל, טנסי. נולדו להם שני בנים, רוס פ. פופ וג'ורג' א. פופ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיזיאנה טק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
סינדרלה מקומית

"**סינדרלה מקומית**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין, ונכלל באלבומה "התבהרות". את השיר הוציאה לאור בדצמבר 1977 חברת התקליטים CBS ישראל.

## על השיר
"סינדרלה מקומית" נכתב על ידי רחל שפירא ללחן שחיבר מיקי גבריאלוב. על הפקתו המוזיקלית היה אחראי נטאלה מסארה, מפיק מוזיקלי איטלקי. השיר עוסק בהתבוננות על החיים מנקודת מבט של ספקנית והומוריסטית כאחד. הוא משקף את המתח בין הציפיות החברתיות והמציאות היומית, תוך הבנה שכל אדם מתמודד עם מסלולו האישי, טעון באכזבות, חלומות ותהיות. יש בו חיפוש אחר משמעות בפרטים הקטנים, תחושת השלמה עם הבלתי מושלם, והכרה בחשיבות הניסיון וההתבגרות. דרך הדימויים של היסטוריה, חלומות משומשים והסיפור "סינדרלה", השיר מעלה תהיות על תכלית האדם והיכולת למצוא רגעי נחת גם בתוך הקשיים.

## הצלחה מסחרית
ב-5 בדצמבר 1977 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-24. ב-20 בפברואר 1978 עלה למקום הראשון בפעם הראשונה, ושהה שם שבועיים רצופים. לבסוף, ב-17 באפריל יצא מהדירוג השבועי לאחר 17 שבועות צעידה רצופה. "סינדרלה מקומית" הגיע למקום ה-15 במצעד השנתי של התחנה.

במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום ה-13. הוא שהה במצעד 12 שבועות רצופים, עד ליציאתו ב-23 בפברואר 1978.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל שפירא
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נטאלה מסארה
קטגוריה:שירים על דמויות נשיות בדיוניות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
אורית שר

**אורית שר** (נולדה ב-16 ביולי 1974) היא שחקנית, תסריטאית, במאית, מורה למשחק ומאמנת שחקנים ישראלית.

## ביוגרפיה
שר נולדה בתל מונד במושב חרות בשם אורית בוכניק. אביה של שר הוא חקלאי ואמה היא ציירת. שר היא הצעירה מבין שלושה ילדים. שר שירתה בצבא כחובשת קרבית ולאחר מכן למדה משחק בניסן נתיב, ועשתה תואר במשפטים בבינתחומי וגם למדה לתואר שני בקולנוע באוניברסיטת תל אביב.

## קריירה
ב-1999 שיחקה בתפקיד ראשי לצידו של ניצן גלעדי בסרט "שבת" בו גילמה את שירה.

ב-2001 שיחקה וביימה לצידו של דובר קוסאשווילי את הסרט "חתונה מאוחרת". באותה השנה גם הייתה אחראית על ניהול ההפקה של הסרט "הבלדה על ארי ודרצ'י".

ב-2002 שיחקה בסרט "חוכמת הבייגלה" גילמה את ראות.

ב-2003 שיחקה, ביימה, הדריכה שחקנים, וכתבה את המילים של השיר של הסרט "מתנה משמיים" גילמה את ציאלה. באותה השנה גם שיחקה בסרטו של אבי כהן "באמצע הסרט" גילמה את נתי. בנוסף באותה השנה גם הופיעה בסרט "להיות כוכב" בתפקיד סימונה.

ב-2004 השתתפה בעונה השלישית של סדרת הנוער "הילדים מגבעת נפוליאון" ששודרה בערוץ הילדים גילמה את חגית אמא של אוס (רוני נדלר).

ב-2006 גילמה את זוהר בסרט "קולולוש".

ב-2007 הדריכה ולמידה משחק את השחקנית שוש עטרי לסדרה "הכל דבש" ששודרה בערוץ 2.

ב-2008 גילמה את רותי בסרט "שבעה".

ב-2017 ביימה את תוכנית הטלוויזיה "קארפול קריוקי" ששודרה בכאן 11.

ב-2022 כתבה וביימה את הסרט האמריקאי "Escobank".

בתיאטרון שיחקה בהצגות "לא כולל שינה" ו"שירה" בתיאטרון באר שבע, ובהצגה "אהבת איתמר" בתיאטרון אורנה פורת. הפיקה הצגת תיאטרון למען המלחמה באיידס בתיאטרון נגה.

## חיים אישיים
שר נשואה לשחקן זהר ליבה ולהם ארבעה ילדים והם מתגוררים במדריד שבספרד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חרות (מושב): אישים
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
1994 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1994 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים

### סיפורת
* לואי דה ברנייר – המנדולינה של קפטן קורלי
* טום קלנסי – חוב של כבוד
* סטיבן קינג – נדודי שינה

### ספרי עיון
* סטיבן פינקר – אינסטינקט השפה
* אליזבת וורצל – אומת הפרוזאק

## נפטרו
* 30 בינואר – פייר בול, סופר צרפתי (נולד ב-1912)
* 6 בפברואר – ג'ק קירבי, כותב, אמן וקומיקסאי יהודי-אמריקני (נולד ב-1917)
* 11 בפברואר – פול פייראבנד, פילוסוף של המדע ממוצא אוסטרי (נולד ב-1924)
* 9 במרץ – צ'ארלס בוקובסקי, משורר וסופר אמריקאי יליד גרמניה (נולד ב-1920)
* 28 במרץ – אז'ן יונסקו, מחזאי וסופר רומני-צרפתי ממוצא יהודי (נולד ב-1909)
* 16 באפריל – רלף אליסון, סופר אפרו-אמריקאי אשר נחשב מגדולי הספרות האפרו-אמריקאית (נולד ב-1914)
* 30 במאי – חואן קרלוס אונטי, סופר אורוגוואי (נולד ב-1909)
* 7 בספטמבר – ג'יימס קלאוול, סופר אמריקאי יליד אוסטרליה (נולד ב-1921)
* 24 בדצמבר – ג'ון אוסבורן, מחזאי אנגלי (נולד ב-1929)

## פרסים
* פרס נובל לספרות: קנזאבורו אואה
* פרס קמואש: ז'ורז' אמאדו
* פרס בוקר: ג'יימס קלמן, "How Late It Was, How Late"

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שנים בספרות - המאה ה-20
קטגוריה:1994
ג'ורג' פהליבניאן

**ג'ורג' פהליבניאן** (באנגלית: **George Pehlivanian**; נולד ב-20 באפריל 1964) הוא מנצח אמריקאי ממוצא ארמני.

## קריירה
ג'ורג' פהליבניאן נולד בביירות, שם החלה דרכו המוזיקלית. בגיל שלוש התחיל ללמוד נגינה בפסנתר ובגיל שש נגינה בכינור.

בשנת 1975 בהיותו בן אחת עשרה, עברה המשפחה ללוס אנג'לס, שם למד ניצוח אצל פייר בולז, לורין מאזל ופרדיננד לייטנר. לאחר שזכה בדיפלומת הצטיינות מאקדמיה מוזיקלה קיג'אנה הוותיקה ורבת המוניטין בסיינה שבאיטליה, הכתירו בשנת 1991 - חבר שופטים בינלאומי פה אחד בפרס הגדול של תחרות הניצוח של בזאנסון שבצרפת, אחת התחרויות המכובדות ביותר בעולם הניצוח. בזכייתו היה האמריקאי הראשון והיחידי שהוענק לו כבוד זה בשישים השנים האחרונות. מאז התבסס היטב המוניטין של פהליבניאן כאחד המובילים בדורו.

ג'ורג' פהליבניאן היה המנהל האמנותי והמנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של סלובניה, מנצח אורח ראשי של התזמורת הממלכתית הגרמנית של חבל הריין ומנצח אורח ראשי של בית האופרה קליארי בסרדיניה. הוא מנצח בקביעות על תזמורות מובילות בישראל ומחוצה לה, ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, תזמורת פילהרמוניה, תזמורת רשות השידור הבריטית, תזמורת הגוונדהאוס, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית, התזמורת הפילהרמונית של לה סקאלה במילאנו התזמורת הסימפונית של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, הפילהרמוניות של רדיו צרפת ומונטה קרלו, תזמורת מאג'ו מוזיקלה בפירנצה, הסימפוניות של במברג, רשויות השידור בגרמניה והתזמורות הלאומיות של ספרד, סקוטלנד ובלגיה.

בצפון אמריקה ניצח על הסימפוניות של יוסטון, בולטימור, סינסינטי, אינדיאנפוליס, סיינט פול, באפלו, רוצ'סטר, הונולולו, פוארטו ריקו, טורונטו, מונטריאול, אוטווה, קוויבק, ונקובר ועוד. הוא עבד גם עם התזמורת הלאומית הרוסית, התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה, תזמורת תיאטרון מריאינסקי, תזמורת פוסדיב, התזמורת הסימפונית של סידני, התזמורת הסימפונית הווירטואוזית של יפן, התזמורת הפילהרמונית של מלזיה, התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג, התזמורת הפילהרמונית של קטר והתזמורות הפילהרמוניות של צ'ינגדאו ושאנגחאי שבסין.

כבעולם הסימפוני פעיל ג'ורג' פהליבניאן גם על בימת האופרה. האופרות שניצח עליהן היו: לה טרוויאטה של ורדי בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרסבורג, טוסקה של פוצ'יני בתיאטרון הגדול בבורדו, בוריס גודונוב של מוסורגסקי בתיאטרו מאסימו בפלרמו, אותלו של ורדי, אבירות כפרית של מסקאני וג'אני סקיקי של פוצ'יני בתיאטרון סן קרלו בנאפולי, פיק דאם של צ'ייקובסקי באופרה של קליארי שבסרדיניה וכרמן של ביזה באופרה של לונג ביץ' בקליפורניה. באופרה הישראלית ניצח פהליבניאן על התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון בהפקות של ינופה מאת יאנאצ'ק (2012), ארנאני של ורדי (2010) והספר מסביליה של רוסיני (2010). כמו כן ניצח על פסטיבל מוזיקה קאמרית שנערך בשנת 2010 באילת.

בדיסקוגרפיה של ג'ורג' פהליבניאן תקליטור כפול של EMI עם התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו, הקלטות ב-BMG עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון, יצירות של רודריגו עם התזמורת הלאומית של ספרד בחברת Studio SM, הקלטת בכורה עולמית של מוזיקה מאת ז'וקוב בצ'נדוס עם התזמורת הפילהרמונית של האג ועם החברה הזאת והתזמורת הזאת ועם הפסנתרן הקנדי לואי לורטי - מכלול יצירותיו של ליסט לפסנתר ולתזמורת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ארמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
ישראל אפרים פישל ראטה

רבי **ישראל אפרים פישל ראטה** (נהגה: **רוט**; תרנ"ט, 1899 – ח' בשבט ה'תש"ה, 22 בינואר 1945) היה רב העיירה וויידיטשקא.

## ביוגרפיה
נולד בקליינווארדיין לאביו רבי שמואל יעקב, מחבר הספרים "שיר חדש" ו"דברי שי"ר" שכיהן כרב בדיורע וכשוחט בקליינווארדיין. אביו היה נכדו הישיר של רבי יואל צבי ראטה אב"ד חוסט. למד אצל אביו ואצל רבי שמעון גרינפלד בסמיהאלי. כמו כן היה תלמידו וחסידו של רבי צבי הירש שפירא, האדמו"ר ממונקאטש, ושל בנו רבי חיים אלעזר שפירא מחבר הספר מנחת אלעזר. קיבל היתר הוראה מרבי מרדכי יהודה ליב וינקלר ממאד.

בבחורתו למד עם רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, שגלה לקליינווארדיין עם אביו רבי צבי הירש הלברשטאם בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

בשנת תרע"ח בערך נישא לחיה אסתר טובא, בת רבי שלום גאלד ועבר לגור באויהל סמוך לחותנו.

באויהל התקרב לרבי דוד דוב מייזליש, רב העיר ומחבר הספר "בנין דוד", ושימש כמגיד שיעור בישיבתו. בד בבד עסק גם במסחר יחד עם אשתו.

בשנת תר"ץ נבחר לכהן כרבה של וויידיטשקא והגלילות. לראשונה בנה מקווה בעיר והקים ישיבה שבשיאה מנתה ארבעים בחורים.

### בימי השואה
באסרו חג פסח תש"ד גורש עם בני משפחתו ובני קהילתו לגטו באויהל. משם גורש לאושוויץ. ביום הראשון של חג השבועות נרצחו אשתו וילדיו הקטנים.

עד לינואר 1945 עבד בכפייה במחנה בונא בסמוך לאושוויץ יחדיו עם בניו, משה שמעון וחיים אלטר. בבונא הקפיד לא לאכול מאכלי טריפה ועל קפידתו אף נתבע בדין תורה מפורסם אצל רבי יהושע משה אהרונסון. הרב אהרונסון מסר את פרטי הסיפור לסופר השואה, יהושע אייבשיץ שפרסמו בעיתון "בית יעקב" (ניסן – אייר תשל"ו גיליון 194/5) ומשם בספרו "בקדושה ובגבורה – פרקי קדושת השם ומסירות נפש".

בנו, רבי חיים אלטר ראטה, שהיה עד נוכח תיקן כמה פרטים בסיפור בהקדמתו לשו"ת בית היוצר מזקנו רבי יואל צבי ראטה אב"ד חוסט.

בבונא התרכזה סביבו עדת חסידים ביניהם, רבי ניסן לעזער ורבי דוד מאיר וייס.

בד' בשבט ה'תש"ה, 18 בינואר 1945, פונה יחד עם בניו מאושוויץ בצעדת המוות. בח' בשבט ה'תש"ה, 22 בינואר 1945 נרצח עקד"ה ביער הסמוך לריבניק, הי"ד.

### משפחתו
בנו העסקן האגודאי וחסיד צאנז הנודע, רבי חיים אלטר ראטה שרד את השואה והקים מוסדות תורה וחסד ברחבי העולם, ביניהם עמד לצד רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, ביסוד לניאדו - מרכז רפואי צאנז ומפעל הש"ס העולמי. בסוף ימיו עלה מארצות הברית לנתניה. רבי חיים אלטר ראטה נפטר בט"ז באייר ה'תשנ"ו ונקבר בבית העלמין בנתניה סמוך לרבו רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז.

בנו של רבי חיים אלטר הוא ח"כ רבי משה שמעון רוט.

נכדו של רבי חיים אלטר, בן בנו רבי ישראל אפרים פישל (השני), הוא הרב מרדכי הלל זלמן ראטה, האדמו"ר מוויידיטשקא.

## לקריאה נוספת
* חיים אלטר ראטה, **כל הכתוב לחיים**, קריית צאנז נתניה תשנ"ט
* אברהם פוקס, **ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן**, כרך ב', ירושלים תשמ"ז, עמ' 115–117
* , עמ' 141–142
* , עמ' 335–341

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*ספר אור לישראל על חנוכה, חובר על ידי רבי ישראל אפרים פישל ראטה, באתר היברובוקס.
*מבוא לספר דרשות בית היוצר, רבי חיים אלטר ראטה, עמ' 9-54.
* מכתב ראיה, שנת תש״ב, אתר בידספיריט, פריט 23
* מכתב ראיה, שנת תרצ״ד, אתר winners-auctions.com, פריט 207

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:נפטרים ב-1945
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1949

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1949** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות נשים וזוגות גברים התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-15 באוגוסט והסתיימו ב-21 באוגוסט. תחרות הנשים, תחרות הגברים וזוגות מעורבים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-5 בספטמבר.

מרגרט אוסבורן דופונט זכתה ב-2 תחרויות ובשלישית השתתפה בגמר.
## התחרות
### תחרות הגברים
ימין|ממוזער|180px|פנצ'ו גונסאלס, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. 20 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג (לטניסאים אמריקאים וטניסאים זרים בנפרד).

 

מנצח אליפות 1948 פנצ'ו גונסאלס מארצות הברית שיחק משחק הגמר נגד טד שרודר האמריקאי וניצח ב-5 מערכות.

### תחרות הנשים
שמאל|ממוזער|מרגרט אוסבורן דופונט, מנצחת התחרות
בתחרות הנשים השתתפו 57 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. בוצע דירוג ל-14 טניסאיות החזקות האמריקאיות והזרות בנפרד.

מנצחת תחרות 1948 מרגרט אוסבורן דופונט שיחקה נגד אמריקאית דוריס הארט וניצחה ב-2 מערכות. באותה שנה היא ניצחה בתחרות הנשים גם באליפות צרפת.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות.  במשחק הגמר ג'ון ברומיץ'/ביל סידוול מאוסטרליה שיחקו נגד זוג אוסטרלי הנוסף פרנק סג'מן/ג'ורג' וורטניגטון וניצחו אותם ב-3 מערכות. לג'ון ברומיץ' זה היה הניצחון השני בתחרות זוגות גברים באליפות ארצות הברית הפתוחה. ג'ון ברומיץ' באותה שנה ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה אך עם פרטנר אחר.

### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 25 זוגות. היא נערכה בפרבר של בוסטון. 6 זוגות חזקות זכו בדירוג (משתתפות אמריקאיות וזרות בנפרד):

במשחק הגמר מנצחות תחרויות 1943-1948 מרגרט אוסבורן דופונט/לואיז ברוף מארצות הברית שיחקו נגד זוג אמריקאי פטרישיה טוד/דוריס הארט וניצחו אותן ב-2 מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות.  7 זוגות חזקות זכו בדירוג (משתתפים אמריקאים וזרים בנפרד):

מנצחי תחרות 1948 לואיז ברוף/טום בראון האמריקאי שיחקו בזוגות שונות. זוג לואיז ברוף (ארצות הברית)/אריק סטרג'ס (מדרום אפריקה) שיחק במשחק הגמר הגד זוג אמריקאי מרגרט אוסבורן דופונט/ביל טלברט וניצחו ב-3 מערכות. לליאיז ברוף זה היה הניצחון השלישי ברציפות והרביעי בסך הכול בתחרויות זוגות מעורבים.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 89–91. .
* תחרות הגברים
* תחרות נשים וזוגות מעורבים
* תחרות זוגות נשים

## הערות שוליים

1949
ארצות הברית
קטגוריה:1949 בארצות הברית
אבל מצרים

**אָבֵל מִצְרַיִם** הוא שם מקום הנזכר בסיפור על הלווייתו של יעקב. 

לפי הסיפור המקראי מקור השם הוא כי ראה יושב הארץ הכנעני את האבל בגורן האטד: "וַיַּרְא יוֹשֵׁב הָאָרֶץ הַכְּנַעֲנִי אֶת הָאֵבֶל בְּגֹרֶן הָאָטָד וַיֹּאמְרוּ אֵבֶל כָּבֵד זֶה לְמִצְרָיִם עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ אָבֵל מִצְרַיִם אֲשֶׁר בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן". זהו כנראה מדרש השם, ולפיו תרגמו המתרגמים העתיקים כאילו היה כתוב אֵבֶל מצרים. בפסוק המקראי כתוב שהמקום הוא בעבר הירדן, אך לא ברור אם הכוונה שהוא ממזרח לירדן או ממערב לירדן. לזיהוי המקום ע"ע גורן האטד.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי ספר בראשית
התבהרות חלקית

"**התבהרות חלקית**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין, ונכלל באלבומה "התבהרות". את השיר הוציאה לאור בפברואר 1978 חברת התקליטים CBS ישראל.

## על השיר
"התבהרות חלקית" נכתב על ידי רחל שפירא ללחן שחיבר שלום חנוך. על הפקתו המוזיקלית היה אחראי נטאלה מסארה, מעבד איטלקי. השיר עוסק ברגעי התגלות פנימית דרך יצירה מוזיקלית, כשהלחן וצלילי המיתר משמשים מטאפורה לתהליך הרגשי של הפקת שיר. הוא מתאר מסע רגשי בין כאב לנחמה ובין זיכרונות של החמצות לרגעי הבנה וסליחה. הדוברת מתבוננת בעצמה ובאחרים, מכירה בהשפעת מעשיה על חייהם ומעניקה ביטוי לרגשות דרך הצלילים. בסוף נשארת תחושת בהירות חלקית, שמשמשת כעוגן לכתיבת השיר - מתנה רגשית למישהו קרוב.

## הצלחה מסחרית
ב-20 בפברואר 1978 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-25. ב-1 במאי עלה למקום השביעי ורשם את שיאו במצעד. לבסוף, ב-22 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר 11 שבועות צעידה רצופה.

במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום העשירי. הוא שהה במצעד 12 שבועות רצופים, עד ליציאתו ב-1 ביוני 1978.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל שפירא
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נטאלה מסארה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
פנצ'ו גונסאלס

**פבלו גונסאלס** (באנגלית: **Ricardo Alonzo (Richard) Gonzáles, Pancho Gonzales**;  9 במאי 1928 – 3 ביולי 1995) היה טניסאי אמיריקאי ממוצא מקסיקני. הוא זכה במקום ראשון באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. בשנת 1950 הוא עבר למקצוענים והיה בין הטניסאים הבולטים.

## ביוגרפיה
פנצ'ו גונסאלס נולד בלוס אנג'לס בשנת 1928 למשפחת מהגרים ממקסיקו. בגיל 14 הוא עזב את בית ספר והקדיש את עצמו לאימוני טניס. עזיבת בית ספר גרמה לכך שהוא היה יכול להשתתף בחלק מתחרויות. כמו כן הוא נעצר על גניבה ונשפט. בהתאם להחלטת איגוד הטניס הוא הוצא משורות הארגון. גונסאלס שירת שנתיים בצי ארצות הברית. לאחר שחרור מהצבא הוא חזר להתחרות.

בשנת 1947 גונסאלס קיבל הזמנה להשתתף בתחרויות ולייצג את מקסיקו אך סירב.

בשנת 1948 הוא ניצח בתחרות הגברים באליפות ארצות הברית הפתוחה. בשנת 1949 הוא שיחזר את ההישג. בשנת 1949 גונסאלס ניצח בתחרויות זוגות גברים באליפות וימבלדון ובאליפות צרפת הפתוחה. באותה שנה הוא היה חבר נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית שזכתה בגביע.

בשנת 1949 בהמלצת בובי ריגס הוא עבר לטנסי מקצועי וחתם על חוזה בגובה 75 אלף דולד. אמנם בסבב הופעות הראשון נגד ג'ק קרמר הוא הפסיד עם תוצאה 27-96.

בהמשך במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 גונסאלס ניצח בתחרויות רבות בהם השתתפו דון בדג', טוני טרברט, פרנק סג'מן, קן רוזוול ושחקנים בולטים נוספים.

בשנת 1968 כאשר למקצוענים היה מותר להשתתף בתחרויות גראנד סלאם גונסאלס הגיע לחצי הגמר באליפות צרפת הפתוחה.

משנת 1970 ועד ל-1985 גונסאלס היה מאמן במועדון טניס בבית מלון Ceasars Palace בלאס ווגאס.

פנצ'ו גונסאלס נפטר בשנת 1995 מסרטן.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:מאמני טניס
קטגוריה:לוס אנג'לס: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
אתל קובינסקה

**אתל קובינסקה** (4 ביולי 1926 – 26 באפריל 2015) הייתה שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
קובינסקה נולדה בפולין. בגיל 14, לפני מלחמת העולם השנייה, עברה עם בני משפחתה לרוסיה, וכעבור חודשים אחדים החלה ללמוד שם משחק. בתוך שנים ספורות, היא החלה לשחק בבתי תיאטרון מובילים במוסקבה ונהפכה לשחקנית עסוקה ומצליחה.

בגיל 15 הייתה תלמידתו של הבמאי והשחקן שלמה מיכאלס. במוסקבה ומילאה תפקידים ראשיים בתיאטרון יידישפיל. עם סגירת התיאטרון בפקודת סטלין, שרצח את מיכאלס ואנשי רוח יהודים אחרים עברה קובינסקה לככב בתיאטרון "מוסובייט" בניהולו של יורי זבדסקי.

במוסקבה נישאה ללב קוגן, שהיה מלחין מוערך. ב-1972 עלו לישראל והתגוררו בפרדס חנה במשך כמה חודשים ולאחר מכן עברה לגור עם משפחתה בתל אביב.

קובינסקה שיחקה בהבימה כ-15 שנה, ואחר כך הצטרפה לשמואל עצמון בהקמת תיאטרון יידישפיל.

קובינסקה היא כלת הפרס ע"ש איציק מאנגר, פרס שלום עליכם, פרס שרה גורבי ופרס אמי לשנת 2007.

## קריירה
ב-1975 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "גם אנו שופטים" בתפקיד נטשה.

ב-1976 שיחקה בסרט "ג'וקר" בכיכובו של יהורם גאון גילמה את בלה פוגל.

ב-2001 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "טירונות" ששודרה בערוץ 2 שיחקה את צילקה.

ב-2003 גילמה את זיתה בסרט "מתנה משמיים" שביים דובר קוסאשווילי.

ב-2006 גילמה את דמותה של רוזה קלינג בסרט "הימנית האחרונה של מקס בר".

ב-2008 כיכבה בתפקיד ראשי בסרט "אמא של ולנטינה" גילמה את פולה.

ב-2009 התארחה בעונה השנייה של הסדרה הקומית "רמזור" ששודרה בערוץ 2 שיחקה את רוזינה.

מאז ועד צאתה לגמלאות ככבה ושיחקה במגוון הצגות בתיאטרון ביניהן "אמא קוראז' וילדיה", "בני ערובה", "דלתות דופקות", "הדוד וניה", "הדיבוק – בין שני עולמות", "הנפש הטובה מסצ'ואן", "הקמצן", "השקיעה", "יושע עגל", "מלך מרוקאי", "משחק חתולים", "סיפור פשוט", "עלי כינור", "עץ הגוייבה", "פילומנה", "קדיש", "קוויאר ועדשים", "שמו הולך לפניו", "תמול שלשום" "מירל'ה אפרת" לצידה של אורנה פורת, "חלומו של שימלה" ו"הכתובה" מאת אפרים קישון.

## חיים אישיים
קובינסקה נפטרה ב-26 באפריל 2015 בגיל 88 ונקברה בבית העלמין חולון.

## קישורים חיצוניים

* אתל קובינסקה, באתר ספר הקולנוע הישראלי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2015
אבן האזל (מקום מקראי)

**אֶבֶן הָאֶזֶל** (**אָֽזֶל** בצורת הפסק) הוא שם מקום בארץ בנימין, שבו קבעו יהונתן ודוד להיפגש בסתר כדי לקיים את מבחן החיצים: "וּבָאתָ אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר נִסְתַּרְתָּ שָּׁם בְּיוֹם הַמַּעֲשֶׂה וְיָשַׁבְתָּ אֵצֶל הָאֶבֶן הָאָזֶל" (). במקום זה הסתתר דוד קודם לכן בהזדמנות אחרת.

## משמעות השם
בהמשך () נאמר שאחר שנתן יהונתן לדוד את אות החיצים "דָוִד קָם **מֵאֵצֶל הַנֶּגֶב**". מקובל במחקר שמקור אחד לשני הביטויים. התרגום הסורי מתרגם בפסוק י"ט: "על גנב כאפא הי", כלומר "אצל האבן ההיא", ובפסוק מ"א: "מן לות כאפא", כלומר: "מאצל האבן". בתרגום השבעים נוסח B, בפסוק י"ט נאמר (בתרגום לעברית): "אצל האֶרְגָּב ההוא", ובפס' מ"א: "מאצל האַרְגָּב". את המלה "ארגב" מפרשים על פי רוב על סמך הפירוש הרווח של "רגב" בספר איוב () כלשון גושי אדמה או גל אבנים. אבל לפי דעה אחרת פירושו הנכון של רגב באיוב הוא רטיבות (טורטשינר). בסורית קיימת המילה (אַ)רְגִיב במובן של פסל. ורמז לזה אפשר למצוא גם בתרגום הלטיני הקדום לפסוק י"ט: apud lapidem Argabel, כלומר: "אצל האבן אַרְגַּבְאֵל". אולי ראו הסופרים במלה "ארגב" לשון עבודה זרה. ותיקנו "האזל" – או כלשון נחל אוזל, כלומר נוזל, או בכוונת הַלְז (ודווקא הַלָּז הייתה הנוסחה המקורית לפי חוקרים אחרים). במלה "הנגב" אפשר ונשתמר זכר לאותיות האחרונות של ארגב. ואולי השתבשה נגב מהגרסה המורכבת (אב)ן (אר)גב.

מכל מקום, אין נתונים כדי לזהות את המיקום המדויק יותר של אבן זו.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
גורן האטד

**גֹרֶן הָאָטָד** הוא מקום המוזכר בקבורת יעקב בספר בראשית.

הסיפור המקראי מספר כי יעקב נפטר במצרים, אך הורה לבניו לקוברו במערת המכפלה אשר בארץ כנען. בדרכם הגיעו בני יעקב תחילה עד גורן האטד אשר בעבר הירדן וספדו שם מספד גדול ועשו אבל שבעת ימים, ומשראו הכנענים את האבל בגורן האטד קראו למקום בשם אבל מצרים.

## זיהוי
הזכרת עבר הירדן במקום היא מפתיעה. לדעת שמואל ליונשטם, סתם עבר הירדן במקרא הוא עבר הירדן המזרחי, אם אינו מתפרש מתוך העניין שהכוונה לעבר הירדן המערבי, נראה שביקש הכתוב להגיד, שהעלו את יעקב וחצו את הירדן סמוך ליריחו כדרך שעשו אחר זמן בני ישראל בשעה שהעלו את עצמות יוסף.

אבסביוס (אונ' 3, שו' 17) מזהה את גורן האטד עם בית חגלה שממערב לירדן בקרבת יריחו. חוקרים אחדים סבורים שנתחלפה לו לאבסביוס בית חגלה שבקרבת יריחו, מול אבל השיטים שבעבר הירדן, עם בית עגלים שמדרום לעזה ומצפון לנחל מצרים (היום תל עג'ול), מקום שנחשב לפי המסורת העתיקה למקום אבל יעקב, שממנו הלכו בני הלוויה למערת המכפלה בדרך ישרה ממצרים. אבל, מכיוון שקשה ליישב את המקום בעבר הירדן הנזכר בכתוב עם זיהוי זה, יש מציעים לגרוס בעבר הנחל, כלומר בעבר נחל מצרים. אלא שתיקון זה מופרך מן הנאמר בפס' יג וישאו אותו בניו ארצה כנען, מכלל שהמקום שהספידוהו שם לא בארץ כנען הוא.

### במחקר

יהודה זיו ואהרן דמסקי טוענים כי קיים במקום בשם "ירדן" בדרום־מערב הארץ, על סמך הזכרה של מקום כזה ברשימת כיבושי שישק, אצל יוסף בן מתתיהו במלחמת היהודים (ג, ג, ה, 51) ובכרוניקה נוצרית־סורית העוסקת בכיבוש העברי של ארץ ישראל ב־634. ולדידם, הירדן המוזכר בפסוק הוא זה שבדרם מערב הארץ. לדברי דמסקי גם את אבל מצרים יש לזהות עם נחל מצרים, שלדעתו אינה נחל קבוע ובמקרה זה יש לזהותו עם נחל הבשור, ועבר הירדן הוא מקום מעבר בנחל ליד ירדן הדרומית.

לדעת יואל אליצור בשם יהודה אליצור, ניתן להבין מהסיפור המקראי כי המחנה הכבד המצרי שעלה ביחד עם מסע לווית יעקב קשור להחלפת חיל המצב המצרי שנכח בארץ כנען. לדבריו, סביר להניח שהאבל בגורן האטד היה בנקודת הריכוז של הכוחות החדשים, שלא נועדו להמשיך לחברון אלא להתפזר ברחבי ארץ כנען. לדבריו, את עבר הירדן סתם יש להבין כבקעת הירדן, ובהקשר הנוכחי, בו מוזכר הכנעני, יש לזהותה עם הצד המערבי, שבארץ כנען. לדבריו, ניתן לשער שהמקום היה בבית שאן, אחד המרכזיים הצבאיים המצרים הגדולים בארץ ישראל.

### מדרש השם
בתלמוד הבבלי מובאת דעת רבי אבהו, הדורש את שם המקום: .

רש"י מוסיף על תיאור זה באומרו כי נקרא המקום על שם מאורע שבאו כל מלכי כנען ונשיאי ישמעאל למלחמה וכיון שראו כתרו של יוסף תלוי בארונו של יעקב עמדו כולן ותלו בו כתריהם והקיפוהו כתרים כגורן המוקף גדר של קוצים.
## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת ויחי
קטגוריה:אתרי ספר בראשית