open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אל-חרם

**אל-חרם** (בערבית: الحرم) היה כפר ערבי על חוף הים התיכון, כ-10 ק"מ צפונית ליפו, שנבנה סביב מסגד סידנא עלי ולעיתים אף מכונה על שמו. תושבי הכפר נמלטו ממנו בעת מלחמת העצמאות. רוב אדמות הכפר צורפו לשטח העיר הרצליה והמועצה המקומית כפר שמריהו.

תושבי הכפר היו מוסלמים ברובם, וכלכלתם התבססה על חקלאות ודיג. המשפחות הגדולות בכפר היו משפחת אל-מסרי ומשפחת אל-כרים. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 נקנו מהאפנדי של אל-חרם חלק ניכר מאדמות הכפר על ידי קהילת ציון אמריקאית. על אדמות אלה (ועל אדמות כפרים שכנים, כמו אג'ליל) הוקמו היישובים הרצליה, רשפון וכפר שמריהו.

בשנת 1944 מנה הכפר כ-520 נפש ושטחו כלל 3,320 דונם. בשנת 1945 היו שייכים 4,745 דונם משטחי הכפר לגורמים יהודיים שרכשו שטחים לשם הרחבתם של היישובים לידו. ב-1948, בעת מלחמת העצמאות, חששו תושבי הכפר לחייהם למרות הקשרים הטובים עם שכניהם היהודים, ולאחר כיבוש יפו נמלטו התושבים מהאזור והתמקמו בעיקר בטייבה ובכפר מוקיבלה בכוונה לשוב לביתם עם תום המלחמה. חלקם הועברו למחנות פליטים מעבר לקו הירוק. על-פי עדויות של כמה מהמתיישבים הראשונים בהרצליה, התושבים היהודיים הגיעו לכפר ושוחחו עם תושביו לפני פרוץ המלחמה, בשיחה נאמר כי היהודים מתחייבים לשמור על שלומו של הכפר וכי לתושבי אל-חרם אין כלל מקום לדאגה, אולם לאחר מספר תקיפות שביצעו ההגנה והאצ"ל באזור, עזבו התושבים הערבים את הכפר. לאחר תום המלחמה לא התירה להם ממשלת ישראל לחזור לבתיהם. רוב תושבי הכפר וצאצאיהם נותרו בטייבה ומוקיבלה.

במרץ 1949 הוקמה בתחומי הכפר הנטוש מעברה ששמה הרשמי היה "רשף", על שם חורבות אפולוניה (רשפון-ארסוף) הסמוכות, התושבים היו עולים יוצאי מזרח אירופה. המקום נודע גם בשמות "מעברת סידנא עלי", "מעברת נוף ים" או "סידני עלי", בשנת 1952 צורפה המעברה להרצליה וכיום זה חלק משכונת "נוף-ים" בהרצליה. אדמות הכפר הועברו לשטח העיר הרצליה והמועצה המקומית כפר שמריהו. כיום רבים מבתי הכפר הרוסים, ועל חלקם נבנו חלק מבתי התושבים היהודיים. מסגד סידנא עלי, שהיה במרכז הכפר, נותר על תלו ולימים שוקם וחזר לתפקד כמסגד פעיל. בית הקברות של הכפר פרוץ ומוזנח.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

חרם
קטגוריה:השרון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:הרצליה: היסטוריה
קטגוריה:כפר שמריהו
פי החירות

ממוזער|מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
**פִּי הַחִירֹת** - התחנה השלישית של בני ישראל בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען. לפי התורה, המקום נמצא "בין מיגדול ובין הים לפני בעל צפון", ופירוש השם הוא "בפתח מקום הנקרא חירות".

המקום מזוהה עם תעלת מים שהמצרים חפרו זמן רב לפני יציאת בני-ישראל ממצרים, תעלה זו שימשה בתור גבול ונקראה במצרית "המים המפרידים".

על פשר השם הזה כתבו במכילתא "מה חירות הללו לא היו משופעות אלא גדודיות ולא היו תרוטות אלא מוקפות, ולא היו עגולות אלא מרובעות, ולא היו מעשה אלא מעשה שמים, ועיניים היו להם לפתחם כמין זכר וכמין נקבה" כלומר אלו מין בורות עם פתחים מרובעים ומאוזנים, שנעשו על ידי שמים, והיו להם שני פתחים כמו זכר ונקבה.

בתרגום השבעים ליוונית פירשו פי החירות = "רינוקורורה". רינו = אף, קורורה = כרות. כנראה הבינו החכמים שפי = אף והחירות = כרות. ולכן תרגמו כך ליוונית. היום רינוקורורה  מזוהה עם אל עריש.

במצרית עתיקה פי = בית וחירה = אובליסק, מכאן שפי החירות = בית האובליסקים. המחצבה שממנה חצבו את האובליסקים במצרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא במצרים
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
אקשהוס

**אקשהוס** (בנורווגית: **Akershus**) הוא אחד ממחוזות נורווגיה. למחוז גבול משותף עם המחוזות הדמרק, אופלנד, בוסקרוד, אוסלו (המהווה מחוז בפני עצמה) ואסטפול, וגם עם שוודיה. אקשהוס הוא המחוז השני המאוכלס ביותר לאחר אוסלו, ובו מעל לחצי מיליון תושבים. המחוז נקרא על שם מבצר אקשהוס. משרדי הניהול של המחוז נמצאים בעיר אוסלו, אשר אינה בתחומי המחוז. אקשהוס מוזגה עם בוסקרוד ואסטפול למחוז ויקן ב-1 בינואר 2020.

## גאוגרפיה
כמונח גאוגרפי המשמעות של אקשהוס השתנתה עם הזמן. במקור התייחסה אקשהוס למחוז הראשי של אקשהוס, שכלל את מרבית מזרח נורווגיה, למעט טלמרק עילית ובוהוסלן (כיום בעיקר חלק משוודיה). מחוז אקשהוס המודרני הוא המשך ישיר למחוז המשנה אקשהוס, שנוצר בשנת 1682, וכלל את כל אוסלו המודרנית ואקשהוס. 1842 עיר הבירה כריסטיאניה, שהייתה אז חלק זעיר מאוסלו המודרנית, הפכה למחוז משנה נפרד במחוז הראשי של אקשהוס. המחוז הראשי של אקשהוס חדל להתקיים בשנת 1919, ואחריו אקשהוס בשימוש יומיומי הפך לשם נרדף למחוז המודרני שהדיר את כריסטיאניה. הנפה המרכזית והחשובה ביותר של אקשהוס, אקר, הועברה והתמזגה עם אוסלו בשנת 1948.

המחוז כולל גם את המקום ההיסטורי איידסוול, 48 ק"מ צפונית לאוסלו, בו אשררה האספה הלאומית את החוקה הנורווגית בשנת 1814. [ציטוט נדרש] מדרום לאיידסבול נמצא שדה התעופה הבינלאומי, שדה התעופה אוסלו בגארדרמואן. שדה התעופה הבינלאומי הקודם של אוסלו, פורנבו, ממוקם גם אקשהוס. אחוזת סקאוגום של נסיך הכתר נמצאת באסקר (הארמון המלכותי באוסלו).

## אטימולוגיה
המחוז נקרא על שם מצודת אקשהוס. המצודה נבנתה בשנת 1299 ומשמעות השם היא "הבית (המבוצר) של (המחוז) אקר". השם מטעה מעט כעת, מכיוון שהמבצר נמצא כעת מחוץ לאקשהוס (הוא נמצא במחוז אוסלו מאז 1842). למעשה, ממשל אקשהוס יושב גם מחוץ למחוז, במרכז אוסלו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נורווגיה: מחוזות לשעבר
הצעת חוק דיני ממונות

**הצעת חוק דיני ממונות, התשע"א–2011**, המכונה גם **[[קודקס אזרחי|הקודקס האזרחי]]**, היא הצעת חוק שיזם משרד המשפטים, במטרה לאחד את עשרים וארבעה החוקים העיקריים במשפט האזרחי תחת מטרייה אחת, שתהיה הקודקס של המשפט האזרחי הישראלי.

מדובר במיזם גדול ומקיף שנטלו בו חלק משפטנים ואנשי אקדמיה בכירים, על בסיס התנדבותי, החל משנת 1968. בשנת 2004 הוצג המיזם כתזכיר חוק וב-2011 הפך להצעת חוק ועבר קריאה ראשונה.

## הצורך בחקיקה חדשה

במבוא לתזכיר חוק דיני ממונות מתואר הרקע שהביא לצורך בחקיקה החדשה:

## עקרונות יסוד

חוק דיני ממונות נועד להוות קודיפיקציה של המשפט האזרחי בישראל. הכוונה היא לא רק להוות קובץ של מספר חוקים בתחומי המשפט האזרחי. תזכיר החוק שואף להסדיר באופן שלם ועקבי את העקרונות המשפטיים בתחומי המשפט האזרחי באמצעות חוק אחד, שחלקיו תואמים, משתלבים זה בזה, ומהווים יחד מכלול הרמוני ואחיד של ענפי המשפט האזרחי. זהו שוני תפיסתי, המהווה את השוני העיקרי של החוק לעומת המצב הקיים.

החלק הראשון של החוק המוצע מציג את עקרונות היסוד שלו.

סעיף 1 מונה מטרות אחדות של החוק, וזו לשונו:

סעיף 2 מעניק משקל נכבד לתום לב, וקובע: "בשימוש בזכות, בביצוע פעולה משפטית ובקיום חיוב, יש לנהוג בתום לב".

סעיף 3, שכותרתו "אין חוטא נשכר", קובע: "בית המשפט רשאי לשלול או להגביל זכות של אדם, בנסיבות שבהן מוצדק הדבר, בשל כך שהזכות צמחה עקב התנהגות של הזכאי הנוגדת חיקוק או הנוגדת את תקנת הציבור.

סעיף 4, שכותרתו "זוטי דברים", קובע: "לא תוגש תובענה בשל מעשה קל ערך שאדם סביר לא היה מלין עליו".

## תהליך החקיקה

תחילת הכנתו של תזכיר חוק דיני ממונות בטיוטה שהכין פרופ' אורי ידין, שהיה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה והממונה על תכנון החקיקה. טיוטה זו, שעובדי משרד המשפטים השלימוה לאחר פטירתו של ידין, שימשה בתחילה את הוועדה הציבורית שעסקה בכך, שבראשה עמד נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק. במהלך שנות העבודה הרבות לאחר מכן הוגשו לוועדה טיוטות חדשות של נוסח החוק ומחקרים רבים. כחוקר הראשי של הוועדה שימש פרופ' מיגל דויטש, מאוניברסיטת תל אביב.

ב-30 באפריל 2004, לאחר קרוב לעשרים שנות עבודה, הוצג לציבור תזכיר חוק דיני ממונות. שבע שנים מאוחר יותר, ב-15 ביוני 2011, הונחה על שולחן הכנסת הצעת החוק, ובה 996 סעיפים.

## לקריאה נוספת
* מיגל דויטש, "הנדסת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי- הצעת מבנה", **[[משפטים (כתב עת)|משפטים]]** כט (1998) 587.
* **משפטים** לו (2–3), 2006 - גיליון שנושאו "הקודיפיקציה של המשפט האזרחי: הערכה ביקורתית של הצעת חוק דיני ממונות".
* ניר קידר, משפט כחול-לבן - זהות ומשפט בישראל:מאה שנים של פולמוס, תל אביב ובאר שבע, האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-גוריון, 2017.

## קישורים חיצוניים
* 
* ה"קודקס האזרחי" יוצא לדרך, באתר משרד המשפטים
* 
* 
* 
* מיגל דויטש, הקודכס ותרבות המשפט, **הפרקליטים** (מגזין לשכת עוה"ד ועד מחוז תל אביב והמרכז), ינואר 2005
* דפנה ברק-ארז, הקודקס האזרחי החדש: בין הקהילה המקצועית והחברה, **[[מחקרי משפט]]** כד 413 (2008). 
* יונתן יובל, קודיפיקציה חוזית בתחילת האלף השלישי: הקצאת סיכונים לעומת תיקוף של יחסים בחוק דיני ממונות, **משפט ועסקים** ד 241 (2006)
* 
* 

דיני ממונות
קטגוריה:משפט אזרחי
קרל גולדמארק

**קרל גולדמארק** (בגרמנית: **Karl Goldmark**; בהונגרית: **Goldmark Károly**, גולדמארק קארוי; 18 במאי 1830 – 2 בינואר 1915) היה מלחין יהודי-הונגרי.

## קורות חיים
גולדמארק נולד בעיירה ההונגרית קסטהיי (Keszthely) למשפחה יהודית בת 20 נפשות. אביו היה חזן הקהילה היהודית בעיירה. גולדמארק החל ללמוד נגינה בכינור אצל מורים מקומיים בעיירה. בשנת 1842 התקבל לאקדמיה המוזיקלית בעיר שופרון ובשנת 1844 נשלח על ידי אביו, שהבחין בכישוריו, לווינה שם המשיך את לימודיו בכינור וקומפוזיציה.

מאורעות 1848 (אביב העמים) אילצו את גולדמארק להימלט מווינה. אחיו יוסף היה ממנהיגי ההתקוממות וגולדמארק נתפס, נאשם בהסתה ונידון למיתה. ברגע האחרון קיבל חנינה והורשה לחזור לווינה.

גולדמארק עסק בהוראת נגינה בכינור, ובין מתלמידיו היה ז'אן סיבליוס וקרולינה בטלהיים-גומפרז. הוא עסק גם בביקורת מוזיקה ובהלחנה. האופרה הראשונה שהלחין הייתה **[[מלכת שבא (אופרה, גולדמארק)|מלכת שבא]]** והיא זכתה להצלחה רבה. גולדמארק היה לדמות מוכרת בחיי המוזיקה של וינה וידיד אישי של יוהנס ברהמס. קרל גולדמארק נפטר בווינה בגיל 85. נקבר בבית הקברות המרכזי בווינה.

## הנצחה
*1953 – שרות הבולאי של הונגריה הנפיק בול לכבודו.
*1969 – המקהלה היהודית שהוקמה בבית המדרש לרבנים בבודפשט נושאת את שמו

## יצירותיו של גולדמארק
גולדמארק חיבר 7 אופרות, 2 קונצ'רטי לכינור ותזמורת, מוזיקה קאמרית לכלים שונים (חמישיות, רביעיות, שלישיות וסונאטות), יצירות למקהלה ושירים. שתי יצירות בולטות מושמעות עד היום:
# **קונצ'רטו לכינור ותזמורת מס' 1 בלה מינור, אופוס 28** (1877). הקונצ'רטו הזה הוא אחד האהובים על יצחק פרלמן ובצוע שלו לקונצ'רטו יצא על גבי תקליטור, המכיל בנוסף את הקונצ'רטו לכינור ותזמורת של אריך וולפגנג קורנגולד.
# **סימפונית "החתונה הכפרית", אופוס 26 **(1878). זו סימפוניה בחמישה פרקים:
## תהלוכת החתונה – נושא עם וריאציות
## שירת הכלה
## סרנאדה
## בתוך הגן
## מחול כפרי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:קסטהיי: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1830
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1915
הרולד שיפמן

**הרולד פרדריק "פרד" שיפמן** (באנגלית: **Harold Frederick "Fred" Shipman**; 14 בינואר 1946 – 13 בינואר 2004) היה רופא אנגלי ורוצח סדרתי.

ב-31 בינואר 2000 הורשע שיפמן ב-15 מעשי רצח ונידון למאסר עולם. לאחר משפטו נערכה בבריטניה חקירה ציבורית, ובה התגלו עדויות ששיפמן רצח 215 ממטופליו, ונקבע כי יש יסוד לחשד שמספר הנרצחים הגיע ל-250. לפי טענות אחרות מגיע מספר הנרצחים ליותר מ-400 בני אדם.

## קורות חייו
בילדותו התחנך שיפמן בנוטינגהאם, אנגליה. אמו מתה ממחלת סרטן הריאה כשהיה בן 17. בשנים 1964–1970 למד רפואה באוניברסיטת לידס. ב-1966 נשא אישה, ולהם נולדו בת ושלושה בנים.

לאחר גמר לימודיו החל לעסוק ברפואה בכמה מרפאות באזור יורקשייר. ב-1975 נתפס מזייף מרשם לתרופה משככת כאבים לשימוש עצמי, ונשלח לטיפול גמילה מסמים.

ב-1977 החל לעבוד במרכז רפואי בעיר הייד שבאזור מנצ'סטר, והמשיך בעבודתו זו בשנות השמונים. ב-1993 פתח מרפאה פרטית בהייד, והיה לדמות מוכרת ומכובדת במקום.

### חשיפת פשעיו
בחודש מרץ 1998 התעורר חשדה של רופאה מעמיתיו של שיפמן כי הוא "מחסל" את מטופליו, אך היא לא הייתה בטוחה אם המדובר בהזנחה או במעשים מכוונים. העניין הועבר לטיפול המשטרה, אולם לא התגלו ראיות מספיקות להעמידו לדין. בדיעבד הואשמה המשטרה שמינתה צוותי חקירה בלתי מיומנים לטיפול בפרשה.

לאחר שמטופלת של שיפמן מתה ביוני 1998, גילתה בתה שצוואתה שונתה, והיא הורישה לכאורה את כל רכושה לשיפמן ולא לילדיה. הבת פנתה למשטרה, וגופתה של המטופלת הוצאה מקברה ונבדקה. בגופה התגלו עקבות של הסם דיאמורפין (הרואין). שיפמן נעצר ב-7 בספטמבר 1998, וברשותו נתגלתה מכונת כתיבה מאותו סוג ששימש להדפסת הצוואה המזויפת.

המשטרה החלה לחקור מקרי מוות נוספים של מטופלים, וחשפה את דפוס פעולתו: הוא נהג להזריק למטופלים כמויות גדולות של דיאמורפין, לחתום על תעודות הפטירה שלהם, ולאחר מכן לזייף מסמכים רפואיים המעידים כביכול על בריאותם הלקויה.

### משפטו ומאסרו
משפטו של שיפמן החל ב-5 באוקטובר 1999, וב-31 בינואר 2000 הוא הורשע ברציחתן של 15 ממטופלותיו בשנים 1995–1998. שיפמן נידון ל-15 מאסרי עולם עוקבים, והומלץ שלא לשחררו לעולם. הוא הורשע גם בזיוף צוואתה של מטופלת, ונידון על כך לארבע שנות מאסר.

שיפמן כפר באשמתו פעמים רבות, ומעולם לא הסביר את מעשיו. ועדת החקירה הממלכתית שהתקיימה לאחר משפטו, קבעה שבמשך 23 שנה הרג שיפמן 215 ממטופליו, וייתכן שהמית 45 חולים נוספים.

### התאבדותו
ב-13 בינואר 2004, ערב יום הולדתו ה-58, נמצא שיפמן תלוי בתאו ללא רוח חיים. דו"ח מטעם בית הכלא קבע כי הוא תלה את עצמו מסורגי החלון בתאו באמצעות סדינים ממיטתו.

## ראו גם

* מרסל פטיו

## קישורים חיצוניים
* אתר העוסק בחקירת הפרשה
* סיקור הרצח באתר ה-BBC
* רשימת הנרצחים המשוערת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים בריטים
קטגוריה:רוצחים סדרתיים בריטים
קטגוריה:מתאבדים: חשודים בפלילים
קטגוריה:רופאים אנגלים
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
קטגוריה:אישים שנפטרו במעצר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2004
רבן גמליאל השישי

**רבן גמליאל השישי** היה נשיא הסנהדרין האחרון והפטריארך האחרון בדור השביעי לאמוראים. בעל תואר "פריפקטוס כבוד", רופא ובן למשפחת הנשיאים, דור 15 עד הלל הזקן.

## ביוגרפיה
עם התחזקות מעמד הנוצרים באימפריה הביזנטית, הם החלו בצעדים נגד הנשיאות היהודית. נסיונותיהם הצליחו וב-17 באוקטובר 415, הואשם רבן גמליאל בשורה של עבירות על פי החוקים שהונהגו באותה עת נגד היהודים: בניית בתי כנסת חדשים, מילת עבדים נוצרים ופסיקת דין במשפט בין שני צדדים נוצרים. רבן גמליאל טען שפעולות אלו כלולות בזכויות היסוד המוקנות ליהודים, אך טענותיו לא התקבלו. הקיסר פלביוס אוגוסטוס הונוריוס ביטל את תואר "פריפקטוס כבוד" שהיה מוענק לנשיא הסנהדרין במשך דורות, ציווה על הרס בתי הכנסת החדשים, שחרר את העבדים והתרה בנשיא לבל יעבור שוב על חוקי המדינה.

רבן גמליאל היה רופא, ותרופותיו מוזכרות לשבח בכתבי הרופא הלטיני מרקלוס אמפיריקוס  בן-דורו.
מרקלוס מציין בחיבורו (*De medicamentis*, XXIII, 77) כי "הפטריארך גמליאל" המציא תרופה למחלת הטחול.
[ימין|ממוזער|150px|הקיסר [תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית|תאודוסיוס השני]]
כאשר נפטר רבן גמליאל, בשנת 425 (ד'קפ"ה) לערך, לא השאיר אחריו בן שיירש את כיסאו. הקיסר תאודוסיוס השני מנע מינוי של יורש, ויהודי הארץ אכן לא מינו נשיא חדש תחת רבן גמליאל. כתוצאה מכך התבטל התפקיד ותקופת הנשיאות תמה.

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי הסנהדרין
קטגוריה:בית דוד
קטגוריה:שושלת הלל הזקן
קטגוריה:אישים בחז"ל המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 370
קטגוריה:נפטרים ב-425
בוקר (מקצוע)

[שמאל|ממוזער|250px|[ארכיטיפ אופייני: הקאובוי, במערב הפרוע. תאריך התמונה כנראה מ־1887 או 1888.]]
[200px|ממוזער|שמאל|בוקר עברי עם [כובע טמבל, בגליל, 1948.]]
**בּוֹקֵר** (באנגלית: **Cowboy** - קאובוי; בספרדית: **vaquero** וכן **caballero**) הוא אדם האחראי על בקר ועל סוסים בחוות בקר ובשטחי מרעה בעיקר בצפון ודרום אמריקה.

באופן מסורתי, הבוקר הוא בדרך-כלל כוח עזר בחוות המטפל בסוסים ובבקר. מעבר לכך, התפתחה תרבות בוקרים, הכוללת השתתפות ברודאו ובוקרים רבים עובדים בתחום התיירות (כמדריכים ומארחים של תיירים במערב ארצות הברית) או בתחום הרודיאו.

גם בישראל יש בוקרים, בעיקר בגולן, בגליל ובאזור הכרמל.

## בתרבות
דמות הבוקר מופיעה הרבה במערבונים, סרטי קולנוע שמתרחשים במערב הפרוע במאה ה-19.
במערבונים רבים הבוקר מתואר כרוכב על סוס וחמוש ברובה או אקדח תופי כדי להשליט סדר בשטח עליו אחראי. בין היתר הבוקר צפוי לקיים ממשק מול "אינדיאנים" או פורעי-חוק.

## ראו גם
* גאוצ'ו
* רועה צאן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקצועות החקלאות
קטגוריה:רכיבה
קטגוריה:פרות בתרבות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
קטגוריה:המערב הישן של אמריקה
לשון יבשה

[שמאל|ממוזער|250px|לשון יבשה ב[כף התקווה הטובה בדרום אפריקה.]]
[שמאל|ממוזער|250px|[מפה של כף הורן מדגימה את צורתן של לשונות יבשה]]
[ממוזער|כף ב[צרפת.]]
[ממוזער|אזור כף ב[אורגון.]]
ממוזער|כף במחוז קורנוול, אנגליה
**לְשׁוֹן יַבָּשָׁה** או **כֵּף** (בהשפַּעת הצליל של המילה האנגלית Cape) היא רצועת יבשה קטנה יחסית החודרת לתוך הים, תוך שהיא מוקפת כמעט מכל עבריה במים. כאשר מדובר בשטח ניכר, הוא מכונה חצי אי.

## לשונות יבשה
### אפריקה
*כף התקווה הטובה בדרום אפריקה
*קאפ-ור במערב סנגל
*כף אגולס בדרום אפריקה

### אירופה
*נורדקאפ בנורווגיה
*קאבו דה רוקה בפורטוגל והנקודה המערבית באירופה היבשתית
*מצוק אניברג באיי פארו
*כף מטפן ביוון
*מדינת גיברלטר

### אמריקה
#### צפון אמריקה
*האי קייפ ברטון בנובה סקוטיה, קנדה
*כף קולומביה, קנדה
*כף קנוורל בפלורידה, ארצות הברית
*קייפ קוד במסצ'וסטס, ארצות הברית
*כף הנסיך מוויילס באלסקה, ארצות הברית

#### מרכז אמריקה
*כף הונדורס בהונדורס

#### דרום אמריקה
*כף הורן בצ'ילה
*כף וירחנס בפטגוניה

### אסיה
*לשון ים המלח בירדן
*כף-הכרמל במערב חיפה
*ראס מוחמד וראס נצרני בדרום סיני

## ראו גם
*לשון ים
*טומבולו
* מפרץ

## לקריאה נוספת
*פרופסור משה ברור, "כף", **לקסיקון גאוגרפי**, (עמ' 10), הוצאת יבנה, תשס"א

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:צורות נוף
הים היוני

**הים היוֹנִי** (באלבנית: **Deti Jonë** (הים שלנו), ביוונית: **Ιόνιο Πέλαγος**, באיטלקית: **Mare Ionio**) הוא זרוע של הים התיכון.

הים תחום ממערב בסיציליה ובדרום המגף האיטלקי (פוליה וקלבריה); ממזרח – בדרום אלבניה, באיים היוניים, ובמערב יוון; ובצפון – בים האדריאטי שאליו הוא מחובר במצר אוטרנטו.

הים כולל את מפרץ טאראנטו.

בין הערים המפורסמות על הים: סירקוזה, קורפו וקטניה.

## ראו גם
* מצר קורפו

## קישורים חיצוניים

* 

*
יוני
יוני
יוני
יוני
קטגוריה:גבול אלבניה–יוון
יאט"א

**ארגון חברות התעופה הבין-לאומי יאט"א** (International Air Transport Association – IATA) הוא ארגון מסחר בין-לאומי של חברות תעופה אשר מטהו נמצא במונטריאול, קנדה.

יאט"א נוסד באפריל 1945, בהוואנה שבקובה. הארגון הוא ממשיך דרכו של "ארגון התחבורה האווירית הבין-לאומי" (International Air Traffic Association), אשר נוסד בהאג בשנת 1919, השנה בה החלו טיסות נוסעים סדירות. בעת יסודו היו 57 חברות בארגון, רובן מאירופה וצפון אמריקה. היום חברות בארגון 270 חברות מלמעלה מ-140 אומות בכל קצווי תבל.

## מטרות
המטרה העיקרית של הארגון היא לסייע לחברות תעופה לקיים ביניהן אחידות במחירים. לצורך חישוב מחירי כרטיסי הטיסה, חילקה יאט"א את העולם לאזורים:
# דרום, מרכז וצפון אמריקה
# אירופה, המזרח התיכון ואפריקה. עבור יאט"א אירופה כוללת את הארצות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, טורקיה וישראל.
# אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט.

לצורך השגת המטרה קיבלו חברות התעופה היתר מיוחד מן הגופים המפקחים על הגבלים עסקיים בעולם לתיאום מחירים האחת עם חברתה. אולם, היו שהאשימו את יאט"א כי היא מתנהגת כקרטל ורבות מחברות הטיסות המוזלות אינן חברות מלאות ביאט"א. בשנת 2005 הציעה נילי קרוס (Neelie Kroes) המפקחת על ההגבלים העסקיים באיחוד האירופי להפסיק את ההיתר שניתן לחברות יאט"א לתיאום מחירים. בשנת 2006 הגופים המפקחים על תחרות מסחרית באיחוד האירופי חוקרו את פעילות יאט"א. ביולי 2006, משרד התחבורה האמריקאי הציע אף הוא להפסיק את החסינות הניתנת לחברות התעופה בעניין תיאום מחירים. גם בישראל ביקש הממונה על ההגבלים העסקיים, בשנת 2013, להחיל את חוק ההגבלים העסקיים על חברות תעופה זרות הטסות לישראל.

ליאט"א תפקיד מרכזי בהסמכת סוכני נסיעות בעולם כולו (להוציא את ארצות הברית). יאט"א אף קובעת תקנים בתחום הטסת מטענים מסוכנים ומפרסמת ספר הוראות בנושא (IATA Dangerous Goods Regulation manual) המקובל בעולם כולו כתקן להטסת מטענים כאלה. מה- 1 ביוני 2008 כל חברות התעופה החברות בארגון חויבו בהנפקת כרטיס טיסה אלקטרוני לנוסעיהן.

## קוד יאט"א
**קוד יאט"א**, המכונה על ידי הארגון "IATA Location Identifier", הוא קוד אלפביתי בן שלוש אותיות המוקצה לשדות תעופה רבים ברחבי העולם. קודים אלה מתפרסמים מדי שלוש שנים במדריך "IATA Airline Coding". הקצאת קודים אלה נסמכת על החלטה 767 של הארגון, והיא מתבצעת על ידי מטה IATA במונטריאול. IATA מקצה קודים גם עבור תחנות רכבת וחברות הנדלינג בשדות תעופה.

קודי IATA נמצאים בשימוש בלוחות הזמנים של חברות התעופה, הזמנת הטיסות, העברת הכבודה, וכו'. אלה הם הקודים המודפסים על סרטי הבידוק המחוברים למזוודות בעת ההגעה לטיסה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:שדה תעופה
שלמה פפנהיים

ממוזער|שמאל|300px|"אגדת ארבע כוסות", ברלין ה'תק"ן 1790
רבי **שלמה פפנהיים** (או **פאפנהיים**, **רש"פ**, 1740 בערך – 2 במרץ 1814) היה תלמיד חכם, דיין, בלשן ומשורר עברי, מן המתונים שבאנשי תנועת ההשכלה, וממבקריה של התנועה הרפורמית בגרמניה.

## ביוגרפיה
אין ידיעות רבות על תולדות חייו. הוא נולד בעיר צילץ (Zülz) שבשלזיה לזליגמאן פפנהיים, ששימש בה דיין. הוא עצמו היה דיין בעיר ברסלאו עד פטירתו.

ב-1784 הוציא לאור בדיהרנפורט את החלק הראשון של ספרו "יריעות שלמה", העוסק במילים נרדפות. החלק השלישי של הספר יצא לאור ב-1811, גם הוא בדיהרנפורט, והחלק השני יצא לאור רק ב-1831, אחרי החלק השלישי, על ידי וולף היידנהיים ברדלהיים. החלק הרביעי נותר בכתב יד. אגב העיסוק במילים נרדפות נגע רש"פ בעניינים פילוסופיים העוסקים בהגדרות של זמן ומקום. בשיטתו הפילוסופית הושפע מן הרציונליזם היהודי של ימי הביניים, בפרט מהרמב"ם, מר' חסדאי קרשקש ומר' יוסף אלבו, וכן מהגותם של פילוסופים מודרניים, ובהם ג'ון לוק, לייבניץ וקאנט. בשיטתו הדקדוקית היה הראשון בעת החדשה שסבר שלא כל השורשים בעברית הם תלת-עיצוריים. ב-1802 הוציא לאור בברסלאו את החלק הראשון של "חשק שלמה", שנועד להיות מילון עברי מקיף; אך בחלק שיצא לאור נכללו רק האותיות א-ב. שאר החומר שהכין נותר בכתב יד אצל וולף היידנהיים, עד שפורסם בידי הרב משה צוריאל בשנת תשע"ח. הוא מצוטט הרבה בפירושו לתורה של ר' יעקב צבי מקלנבורג, "הכתב והקבלה".

רש"פ חיווה דעתו גם בשאלות שהעסיקו את העולם היהודי בתקופתו, והביע השקפות מתונות ושמרניות בפולמוסים שהעלתה תנועת ההשכלה. בעניין איסור הלנת המת התנגד לדעתו של משה מנדלסון, וכתב בגרמנית מאמרים התומכים באיסור ההלכתי להלין את המת. עם עלייתה של היהדות הרפורמית וכתגובה לתיקונים בדת שהציע דוד פרידלנדר חיבר ב-1813 מאמר ובו קבע כי שינויים בדת ובחינוך צריכים להיעשות רק על ידי הרבנים, וכי אין לזנוח את העברית לטובת השפות האירופיות כגון הגרמנית. הוא חיבר גם ביאור לפיוט "כי הנה כחומר" ומאמר על מצוות תפילין.

רש"פ התפרסם אצל אנשי תנועת ההשכלה בעיקר בגלל חיבורו "אגדת ארבע כוסות". הוא חיבר ספר זה לאחר אסונות אישיים כבדים שפקדו אותו, ובהם מתו אשתו ושלושת בניו, בהשפעת המשורר האנגלי אדוארד יאנג, שחיבר לאחר אסון דומה את שירו Night Thoughts. "אגדת ארבע כוסות" עוסקת בהתמודדות עם הגורל האנושי ברוח המשלבת רציונליזם ורומנטיקה, והיא עוברת מ"כוס התרעלה" אל "כוס התנחומים", משם ל"כוס ביד אדוני" ולבסוף ל"כוס ישועות". היא כתובה בפרוזה מליצית גבוהה ועשירה מאוד, ולכן נחשבה למופת ספרותי לאנשי ההשכלה. החיבור נדפס לראשונה בברלין, 1790, ואחר כך בעוד שלוש עשרה מהדורות לאורך המאה ה-19, מה שמעיד על ההערכה הרבה שזכה לה.

בסוף ימיו שקע בלימוד תורה ומסר את כל אוסף הספרים שלו בענייני בלשנות לבלשן וחוקר המסורה וולף היידנהיים. הוא כתב על כך לרגל חידוש הופעת "המאסף" בעריכת שלום הכהן: .

## לקריאה נוספת
* יוסף קלוזנר, **היסטוריה של הספרות העברית החדשה**, כרך א, ירושלים תשי"ב, עמודים 254 - 260.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ספרי ר' שלמה פאפנהיים באתר HebrewBooks.org: חשק שלמה, יריעות שלמה, מאמר גאולת מצרים
* אגדת ארבע כוסות ורשה תרמ"א, (1881, באתר כתבים עבריים (היברובוקס))
* , ברלין תק"ן, במאגר הספרים הסרוקים של בית הספרים הלאומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים גרמנים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:ברסלאו: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:משכילים
קטגוריה:ילידי 1740
קטגוריה:נפטרים ב-1814
איליט

**איליט** הוא מינרל וגם שם קבוצה של מינרלי חרסית (מינרלים פילוסיליקטים שהם סיליקטים במבנה בצורת לוחיות). על פי אתר Mindat הקבוצה מכילה את המינרל איליט בלבד, בעוד ש אתר U.S. Geological Survey משייך גם את המינרל גלאוקוניט לקבוצה זו. האיליט הוא מינרל רך שאינו תופח במים, המתגבש בגבישים זעירים. המינרל קרוי על שם המדינה בו זוהה לראשונה ב-1937, אילינוי שבארצות הברית. האיליט מכונה גם "הידרומיקה", ו"הידרומוסקוביט". המינרל **בראמאליט** הוא המקבילה עתירת הנתרן לסוג מינרל זה.

מבנה האיליט זהה למבנה המינרלים ממשפחת הנציצים כדוגמת המוסקוביט. כלומר, שלוש שכבות היוצרות לוחית. שתי השכבות החיצוניות בנויות מטטרהדרונים של SiO4. שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה האמצעית. השכבה האמצעית בנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH). מבנה זה מכונה חרסית של 2:1. עובי הלוחית כ-~ 1nm. ההבדל בין איליט למשפחת הנציצים הוא בכך שבאיליט יש אחוז גבוה יותר של צורן, מגנזיום, ברזל ומים ואחוז נמוך יותר של אלומיניום בשכבות הטטרהדרליות וקטיוני אשלגן בשכבת הביניים שבין הלוחות אשר ממקומים בחור האקסגונלי ("החלל" בין אטומי החמצן בטטרהדר) מצמידים את הלוחות בקשרים חזקים ואינם מאפשרים החלפה עם מולקולות מים ותפיחה של החרסית.

הנוסחה הכימית המקובלת של האיליט רשומה בטבלה משמאל, אך קיימים לא מעט החלפות של יונים. האיליט מופיע כמקבצים של גבישים מונוקלינים זעירים בצבע לבן עד אפור. משום שגביש האיליט הוא זעיר נדרש שימוש בשיטות אבחון כגון שיקוף בקרני רנטגן על מנת לזהות את המינרל.

איליט נוצר כתוצאה מבליה של פצלת השדה או מוסקוביט ובסביבות של מעיינות חמים. הוא נפוץ באדמות וסלעים חרסיתיים כמו גם בסלעים מותמרים נמוכי דרגה. בין איליט לבין גלאוקוניט ניתן להבדיל רק בעזרת שיקוף בקרני רנטגן. הגלאוקוניט הוא מינרל במבנה זהה לזה של האיליט בו היונים בשכבה האוקטהדרלית הם של ברזל ולכן יש המגדירים אותו כחלק מקבוצת האיליט.

## קישורים חיצוניים

*איליט באתר webmineral

קטגוריה:קבוצת הנציצים
קטגוריה:מינרלי חרסית
קטגוריה:פילוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:מינרלים
האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה

שמאל|ממוזער|180px|תיאטרון RADA
[שמאל|ממוזער|180px|הפקת "[השודדים", מאת פרידריך שילר, בבימויו של גדי רול, 2003]]
**האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה** (באנגלית: The **Royal Academy of Dramatic Art**, בראשי תיבות: **RADA**) אשר ברובע בלומסברי שבלונדון, נחשבת לבית הספר למשחק היוקרתי ביותר בעולם.

## היסטוריה
האקדמיה נוסדה ב-1904 על ידי סר הרברט בירבוהם טרי, מפיק שקספירי מוביל. מספר שנים לאחר מכן הצטרף למועצה המנהלת המחזאי ג'ורג' ברנרד שו, שתרם ב-1912 את התמלוגים ממחזהו פיגמליון לאקדמיה וב-1950 הוריש לה שליש מכלל התמלוגים על יצירותיו. לירושה זו נודע ערך כלכלי משמעותי לבית הספר, עם הפקת הסרט גבירתי הנאוה, שהכניס כסף רב, וכן הפקות התיאטרון של המחזמר שהפך ללהיט גדול (1964). גובה ההכנסות גרם לממשלת בריטניה לבטל את תמיכתה בבית הספר במשך כמה שנים.

RADA הוא בית ספר סלקטיבי במיוחד משום שהוא קולט 32 תלמידים בלבד כל שנה לתוכנית ה-BA במשחק. התלמידים לא נדרשים לעמוד בתנאי סף אקדמיים אלא להוכיח התאמה ויכולת משחק באודישן. בנוסף מצטרפים אליהם מדי שנה 35 סטודנטים לתוכניות להכשרת מנהלי במה ומקצועות טכניים אחרים בעולם התיאטרון.
קורסים נוספים המוצעים על ידי האקדמיה: קורסים קצרים לשחקנים בריטיים, קורסים מיוחדים לשחקנים אמריקאים ולשחקנים יפניים בלונדון, וסדנאות לנוער שוחר תיאטרון.
הניהול האדמיניסטרטיבי מתבצע באמצעות קינג'ס קולג' באוניברסיטת לונדון.

בוגרים מפורסמים של RADA: השחקן סר ג'ון גילגוד שחזר בעבר למוסד כנשיא והמשמש היום כחבר כבוד; לורד ריצ'רד אטנבורו השחקן והבמאי, אף הוא שימש כנשיא האקדמיה; הבמאי מייק לי; השחקנים: דניאל שרמן, טארון אגרטון, אלברט פיני, טום קורטני, גלנדה ג'קסון, ג'ון הרט, אנתוני הופקינס, בנדיקט קמברבאץ', טום הידלסטון, השחקן והבמאי קנת בראנה, ועוד רבים אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:דרמה
קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:לונדון: בתי ספר למשחק
קטגוריה:לונדון: אוניברסיטאות ומכללות
אנצ'יסחטי

שמאל|ממוזער|250px|כנסיית אנצ'יסחטי כיום
[ממוזער|250px|כנסיית אנצ'יסחטי ב-[1890]]
**אנצ'יסחָטי** (בגאורגית: **ანჩისხატი**) נקראת גם "הבזיליקה אנצ'יסחטי של מריה הקדושה" היא הכנסייה העתיקה ביותר בטביליסי, גאורגיה. היא מתוארכת למאה השישית, ובחלקה הגדול נשתמרה באדריכלות המקורית שלה.
## היסטוריה
על פי רישומים גאורגים עתיקים, הכנסייה נבנתה על ידי דאצ'י, מלך איבריה (522-534 לערך), שהפך את טביליסי לעיר בירה. פירוש השם הוא הצלמית של אנצ'י (ანჩი). כאשר חאטי (ხატი) פירושו ציור או צלמית. הצלמית של המושיע בת המאה ה-12 נטמנה על ידי הצורף בקה אופיזרי במנזר אנצ'י בטאו-קלארג'תי, צפון טורקיה כיום. הצלמית הועברה לטביליסי בשנת 1664 כך שלא הושמדה על ידי הפלישה העות'מאנית, ונשתמרה במשך מאות שנים בכנסיית מריה הקדושה. כיום הצלמית מוצגת במוזיאון האמנות של גאורגיה.

על יד הכנסייה ישנו מגדל פעמונים מלבנים, שנבנה על ידי הקתוליקוס-פטריארך דומנטי בשנת 1675. מראה הכנסייה השתנה לחלוטין בשנות השבעים של המאה ה-19. משנת 1958 ועד שנת 1964 נערכו עבודת שחזור, ששינו את מראה הכנסייה למראה שהיה לה במאה ה-17.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:טביליסי: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: כנסיות
קטגוריה:אסיה: בזיליקות
קטגוריה:אירופה: בזיליקות
קטגוריה:טביליסי: מבני דת
ראש ממשלת לבנון

[ממוזער|[הסראי הגדול, מעונו הרשמי של ראש ממשלת לבנון בביירות]]

**ראש ממשלת לבנון** הוא ראש הרשות המבצעת בשיטת הממשל הלבנונית. החוקה הלבנונית מקנה לממשלה שאותה מנהל ראש הממשלה את סמכויות השלטון הביצועיות, על אף שנשיא לבנון מוגדר בחוק כראש המדינה. 

על פי האמנה הלאומית הלבנונית (1943), נושא משרת ראש הממשלה הוא מוסלמי סוני. בספטמבר 1955 כיהן פואד שהאב המארוני כראש הממשלה בפועל לאחר התפטרות נשיא לבנון בשארה אל-ח'ורי המארוני וראש הממשלה סאיב סלאם הסוני. בספטמבר 1988 פיזר נשיא לבנון אמין ג'ומאייל את ממשלת סלים אל-חוס ומינה במקומו את מישל עאון המארוני, עקב אי הבחרותו של נשיא חדש וחששו מהאי־ייצוגם של המארונים בממשלת לבנון. הממשלה חילופית לא הוכרה בידי סוריה, שהמשיכה לתמוך בממשלת אל-חוס.

לאחר הסכם טאיף ב־1989 חוזקו סמכויות ראש ממשלת לבנון על חשבון סמכויות נשיא לבנון.

משרד ראש הממשלה, הסראי הגדול, נמצא בביירות.

## ראשי ממשלת לבנון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ממשלת לבנון
ח'יר א-דין אל-אחדב

**ח'יר א-דין אל-אחדב** (בערבית: خبر الدين الأحدب, תעתיק מדויק: ח'יר אלדין אלאחדב; ) היה ראש ממשלת לבנון המוסלמי הראשון. הוא כיהן בתפקיד מ-5 בינואר 1937 עד 18 במרץ 1938. לפני שנכנס לזירה הפוליטית היה מוציא לאור של עיתון פאן-ערבי.

אל-אדב כיהן גם כשר הפנים ושר המשפטים בממשלתו עם השבעתה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:מו"לים
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרים ב-1941
סאמי א-סולח

סאמי בן עבד אלרחים א-סולח (בערבית: **سامي بن عبد الرحيم الصُّلْح**; 7 במאי 1890 - 1968) היה פוליטיקאי לבנוני שכיהן בראש ממשלת לבנון שבע פעמים, לפני ואחרי עצמאותה.

## ביוגרפיה
א-סולח נולד בעכו בשנת 1890 למשפחה סונית שמוצאה מצידון. הוא למד משפטים באיסטנבול ובפריז.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נעצר על ידי המושל אחמד ג'מאל פאשה בחשד שניסה להפיץ את רעיונות הלאומיות הערבית, והוא גורש לאיסטנבול.

בתום מלחמת העולם הראשונה התגורר חודשים מספר בקהיר, ולאחר מכן עבר לדמשק, שם פגש את האמיר פייסל.

ב-1920 עבר לביירות ועבד במערכת המשפט בלבנון עד להיבחרו לפרלמנט. ב-1936 מונה לתובע הכללי ונשיא בית המשפט לערעורים.

## קריירה פוליטית
א-סולח ניסה להתמודד לראשונה לפרלמנט הלבנוני ב-1914, אך לא נבחר. ב-1943 הוא נבחר כנציג של מחוז ביירות בפרלמנט, וכיהן ברציפות עד למותו בשנת 1968.

לאחר שפרש מראשות הממשלה ב-1945 פעל למען הקמת הליגה הערבית והאו"ם.

### תפקידים שמילא
#### בתקופת נשיאותו של [[בשארה אל-ח'ורי]]
* ראש ממשלה (מ-27 ביולי 1942 עד 18 במרץ 1943, מ-22 באוגוסט 1945 עד 22 במאי 1946, מ-11 בפברואר 1952 עד 9 בספטמבר 1952).
* שר המסחר והתעשייה ושר האוצר והקיום (מ-27 ביולי 1942 עד 18 במרץ 1943)
* שר המסחר, התעשייה והאספקה (מ-22 באוגוסט 1945 עד 11 באפריל 1946)
* שר הדואר והטלגרף (מ-22 באוגוסט 1945 עד 22 במאי 1946)
* שר המשפטים (מ-11 באפריל 1946 עד 22 במאי 1946)
* שר הפנים (מ-11 בפברואר 1952 עד 9 בספטמבר 1952)
* שר לעבודות ציבוריות (מ-26 באוגוסט 1952 עד 9 בספטמבר 1952)

#### בתקופת נשיאותו של [[כמיל שמעון]]
* ראש ממשלה (מ-16 בספטמבר 1954 עד 19 בספטמבר 1955, מ-18 בנובמבר 1956 עד 24 בספטמבר 1958)
* שר התכנון הציבורי (מ-16 בספטמבר 1954 עד 19 בספטמבר 1955)
* שר המשפטים (מ-29 במאי 1955 עד 9 ביולי 1955 ומ-18 בנובמבר 1956 עד 1 במרץ 1957, מ-18 באוגוסט 1957 עד 14 במרץ 1958, מ-11 באוגוסט 1958 עד 24 בספטמבר 1958)
* שר ההסברה (מ-18 בנובמבר 1956 עד 18 באוגוסט 1957)
* שר הפנים (מ-18 בנובמבר 1956 עד 24 בדצמבר 1958)
* שר ההגנה (מ-1 במרץ 1957 עד 18 באוגוסט 1957, מ-22 במאי 1958 עד 24 בדצמבר 1958)

## חיים אישיים
א-סולח היה נשוי לבת דודתו בלקיס רידא א-סולח (בערבית: بلقيس رضا الصلح), אחותו של ראש הממשלה ריאד אל-סולח.

במהלך כהונותיו כראש ממשלה ניצל מכמה ניסינות חיסול, ביניהם ב-20 באפריל וב-29 ביולי 1958.

א-סולח דבר צרפתית, ערבית, יוונית וטורקית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:ביירות: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1890
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-1968
מערת קשת

**מערת קשת** הוא שמה של אטרקציה גאולוגית ברכס הצפוני של נחל בצת שבגליל המערבי, בשטח **[[פארק אדמית]]**. למרות שמו של המקום, בימינו לא מדובר במערה - תהליכים גאולוגיים שינו במהלך השנים את מה שהיה מערה, תקרתה התמוטטה וכיום היא מהווה מעין קשת גדולת ממדים. מכאן שם האתר. צורתה המיוחדת של "מערת קשת" מושכת אליה תיירים וחובבי סנפלינג רבים.

ממערת קשת לכיוון מזרח מתחילה שמורת נחל שרך, כשהמסלול (המסומן בכחול) מתחיל לאורך המצוק הסמוך למערת קשת ויורד לכיוון הוואדי לעינות כרכרה שבתחתית הערוץ.
## היווצרות המערה
מערת קשת נוצרה בתהליך קארסטי שבו מתמוססים בהדרגה הסלעים, החללים והסדקים מורחבים. קמינים ומערות עשויים להתמוטט כפי שניתן לראות בתופעת דולינות ההתמוטטות. התמוטטות מערה ששימשה מוביל תת-קרקעי, תיצור עמק מוארך. מאחר שצורתה הכללית של המערה היא מעין צינור, תשאיר ההתמוטטות עמק שקירותיו בעלי שיפוע שלילי. מצוקים אלה ידועים בכינוי צנירים. המייחד את הצנירים שנוצרו כתוצאה מהתמוטטות מוביל קארסטי היא הימצאותם משני צדי העמק. סלעי מערת הקשת מסוג דולומיט.

## טיפוס צוקים במערת קשת
בשנת 2012 ביקרו באזור מספר מטפסי צוקים אירופאים וגילו את הפוטנציאל הטמון במערת קשת להיות אתר טיפוס בינלאומי. זאת בשל מבנה הסלע, איכותו, ועקב העובדה שהמערה הוכרה עוד קודם לכן כאתר טיפוס וגלישה על ידי רשות הטבע והגנים. לאחר שפותחו באתר מספר רב של מסלולי טיפוס ספורטיבי וגלישת מצוקים ("סנפלינג") המקום הוכר בקרב קהילת המטפסים הבינלאומית כאתר טיפוס ראשון במעלה. האתר מושך אליו מדי שנה המוני מטפסים מישראל ומהעולם ואף זכה לסיקור באתרי אינטרנט העוסקים בתחום, דוגמת "27crags". ירחון הטיפוס הגרמני "Klettern" גילה תשומת לב מיוחדת באתר ומערת קשת ומטפסיה זכו להתנוסס על תמונת השער של המגזין.

רשות שמורות הטבע והגנים הכשירה שביל נגיש מוסדר - מדרוני וסלול - לכיסאות גלגלים לבעלי מוגבלויות וצרכים מיוחדים. השביל מתחיל בחניון העליון עד למצפור מערת הקשת.
## אגדות על היווצרות המערה
תושבי המקום הערבים מספרים אגדה על היווצרות המערה. על פי האגדה, חבורת שודדים, בראשותו של אבו ג'ילדה, החליטה להתיישב במערה. לילה אחד חלם אבו ג'ילדה על מלאך שאומר לו כי אם לא יתחרטו על כל מעשיהם הרעים ועל כל פשעיהם ויחזרו לדרך הטובה, סופם יהיה רע. בבוקר סיפר אבו ג'ילדה לחבריו על החלום, והם פקפקו בו והחליטו לצאת למסע שוד נוסף, בלעדיו. כאשר יצאו השודדים אל דרכם, התמוטטה הכניסה למערה, ורק הקשת הנראית לעין כיום, שמתחתה עמד אבו ג'ילדה, נשארה במקומה.
## קישורים חיצוניים

* 
* מערת קשת ופארק אדמית, באתר קרן קיימת לישראל
* 
*  תמונה פנורמית של מערת קשת, באתר "360Israel.co.il"
* 

## הערות שוליים

קשת
קטגוריה:קשתות טבעיות
אייסופ רוק

**אייסופ רוק** (**Aesop Rock**; נולד ב-5 ביוני 1976 בשם **איאן מתיאס באביץ**) הוא מוזיקאי היפ הופ, ראפר ומפיק מוזיקלי אלטרנטיבי.

הטכניקה של אייסופ רוק כוללת שימוש מתוחכם במטפורות, משחקי מילים (במיוחד פאראפרזות על פתגמים שונים) והתייחסויות מרובות לתרבות פופולרית. סגנון הראפ של אייסופ רוק מגוון ביותר, גם מבחינת המהירות וגם מבחינת טון הדיבור (למשל בשיר "Big Bang" באלבום 'Float', בו הוא עובר מדיבור איטי מאוד בבתים לפזמון מהיר מאוד שמזכיר את באסטה ריימס). אייסופ רוק מאופיין בקולו המיוחד, תוצר שנים מרובות של עישון.

אייסופ רוק משתמש לעיתים קרובות בברייקביט ובלחני אמביינט, שינויי מקצבים תוך כדי השיר ושילוב קטעי א-קפלה.

המילים של אייסופ בשיריו הן קשות להבנה ומסובכות והשימוש הרב של אייסופ במטפורות ומילים גבוהות מקשות על המאזינים להבין את כוונותיו של אייסופ.
אייסופ כותב את שיריו על אירועים מחייו האישיים ונוטים להתחבר אל שיריו אנשים מתרבות ההיפסטרים.
במאי 2014 מאט דניאלס מצא שאוצר המילים של אייסופ רוק כל כך גבוה שהוא משתווה לאוצר המילים של שייקספיר והרמן מלוויל ונמצא כהמשורר עם אוצר המילים הכי רחב בהיפ הופ.

## עמיתים
בין המפיקים שעבדו עם אייסופ רוק נמנים בלוקהד, אומגה-וואן ואל-פי.
בין הראפרים שעבדו עמו נמנים פרסי-פי, דל דה פאנקי הומוספיין, סלאג מאטמוספיר, ואסט אייר מקאניבל אוקס, דוזוואן, אילוג'יק, סי-רייז-וואלז, פארטי פאן אקשן קומיטי, מיסטר ליף וקאמפ לו.

## דיסקוגרפיה
### הוצאה פרטית
* 1997 – "Music For Earthworms".
* 1999 – "Appleseed".

### מאש רקורדס
*2000 – "Float".

### דפיניטיב ג'אקס
*2001 – "Labor Days".
*2001 – "Boombox 12".
*2001 – "Daylight 12".
*2001 – "Coma / Maintenance 12".
*2002 – "Daylight".
*2003 – "Bazooka Tooth".
*2003 – "Easy / No Jumper Cables 12".
*2003 – "Freeze / The Greatest Pac-Man Victory In History 12".
*2003 – "Limelighters 12".
*2004 – "Build Your Own Bazooka Tooth".
*2005 – "Fast Cars, Danger, Fire and Knives".

## קישורים חיצוניים

* 

* ביוגרפיה בדפיניטיב ג'אקס
* ביוגרפיה במאש רקורדס

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
המתאגרף מקווירינאלה

"**המתאגרף מקווירינאלה**" (Quirinale) הוא פסל דמות מתאגרף שפוסל על ידי אפולוניוס, מן התקופה ההלניסטית, עשוי ברונזה, שהשתמר בשני עותקים רומיים מן המאה הראשונה לפנה"ס, שנתגלו בגבעה הרומית בעלת שם זה בשנת 1885. 

נושאו של הפסל מהווה עדות לערכים השונים של החברה ההלניסטית לעומת החברה בתקופת יוון הקלאסית. הדמות מציגה מתאבק מבוגר, גופו פצוע, אפו שבור והוא יושב בעייפות על גבי סלע. הפסל מציג תיאור ריאליסטי לתיאור גוף האדם. ביטוי אוהד זה לאיש נחות היה אחד מהשפעות האסכולה הסטואית, אשר דגלה בטשטוש מאפיינים מעמדיים ועבורה היו "ההבדלים האתניים ניתנים מעתה כדבר חיצוני בלבד, כגלימה המכסה את הישות האמיתית".

יש המזהים את הפסל כפסלו של המתאגרף קלאיטומאכוס שזכה בתחרות האגרוף במשחקים האולימפיים ה-142 בשנת 212 לפנה"ס וזכה להערצה גדולה בקרב קהל חובבי הספורט כתוצאה מאורח חייו הסגפני.

## הערות שוליים

קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:פסלי עירום
קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:סטואיזם
קטגוריה:פסלי ארד
י"א בתשרי

בקרב עדות החסידים, מכונה יום זה בשם "שם ה'" (או ביידיש: גאטס נאמען).

## חגים ומועדים
* גאט'ס נאמען (שם השם)
* יום שמחת כהן
* הימים שבין יום כיפור לסוכות

## אירועים היסטוריים
שמאל|ממוזער|250px|אלפרד דרייפוס
* ה'תש"ב – מלחמת העולם השנייה – תחילת הקרב על מוסקבה
* ה'תש"ז – 11 יישובים חדשים עולים על הקרקע בנגב, מהלך לילה אחד, במבצע שמכונה "11 הנקודות בנגב"
* ה'תש"ט – הוקם חיל הקשר בצה"ל (כיום חיל התקשוב)
* ה'תשל"ג – מעטפת נפץ נשלחת לשגרירות ישראל בלונדון והורגת דיפלומט
* ה'תשנ"ז – היום בו מנהרת החשמונאים חוברה למנהרות הכותל, מעשה שהיווה סמן לפתיחת מהומות מנהרת הכותל בימים שלאחר מכן
* ה'תשס"ד – אחמד קריע ("אבו עלאא") נכנס לתפקיד ראש הממשלה ברשות הפלסטינית

## נולדו
* ה'תר"ך – אלפרד דרייפוס, קצין צבא יהודי צרפתי, גיבורה של פרשת דרייפוס (נפטר בה'תרצ"ה)
* ה'תרע"ט – חיים הרצוג, הנשיא השישי של מדינת ישראל (נפטר בה'תשנ"ז)
* ה'תרפ"ה – הרב דוד משה רוזנבוים, האדמו"ר מקרעטשניף (נפטר בה'תשכ"ט)
* ה'תשי"א – לימור לבנת, פוליטיקאית ישראלית
* ה'תשל"ד – שלומי סרנגה, זמר ישראלי
* ה'תשל"ד – סיגל אבין, תסריטאית, מחזאית, במאית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית
* ה'תשל"ו – גל פרידמן, גולש, הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב באולימפיאדה

## נפטרו
*  – מר בר רב אשי, ראש ישיבת סורא, מאחרוני האמוראים בבבל.
* ה'תקכ"ט – רבי אברהם אביש מפרנקפורט, מרא דאתרא ואב"ד בליסא ובפרנקפורט, התפרסם בפרשת הגט מקליווא.
* ה'תרס"ד – רבי יוסף זכריה שטרן, רב בשאוולי, ומחבר הספר "זכר יהוסף". (נולד ה'תקצ"א)
* ה'תש"ב – מנחם אוסישקין, ממנהיגי הציונות וראש הקק"ל (נולד ה'תרכ"ג)
* ה'תשנ"ח – הרב פרופ' יצחק אשר טברסקי, האדמו"ר מטולנא ופרופסור לספרות עברית ולפילוסופיה באוניברסיטת הרווארד
* ה'תשס"ג – הרב פרץ מימון רב ממוצא תוניסאי, רב המושב גילת ורב אזורי של מושבי האזור מרחבים (נולד כ"א בתשרי ה'תרע"ח)
* ה'תשס"ו – דניאל רוזוליו, ממנהיגי התנועה הקיבוצית וחבר הכנסת מטעם המערך השני (נולד ה'תרפ"ז)

## ראו גם
* י' בתשרי – י"ב בתשרי
* תשרי

א11
י11
חסין פארס (משמר הגבול)

**חֻסֵין פארס** (בערבית: **حسين فارس**; נולד ב-1952) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. פארס הוא הניצב הדרוזי הראשון במשטרה, כיהן כראש האגף לתמיכה לוגיסטית (את"ל) וכמפקד משמר הגבול (מג"ב).

## קורות חיים
פארס התגייס למשמר הגבול בשנת 1973 ושירת במגוון רחב של תפקידי פיקוד. בדצמבר 2000 מונה לראש האגף לתכנון לוגיסטי במשטרת ישראל והיה בכך לקצין המשטרה הדרוזי הראשון בדרגת ניצב. ביוני 2004 התמנה למפקד משמר הגבול ומכניסתו לתפקיד עסק בהנחלת ערך זכויות האדם בקרב שוטרי מג"ב ובתקופת כהונתו ירדו תלונות הפלסטינים על אלימות מצד שוטרי מג"ב ב-50 אחוזים. בשנת 2007 חזר פארס לתפקידו הקודם, ראש את"ל, אשר בזכותו קודם לדרגת ניצב. במהלך שירותו במשטרה עוטר פארס בעיטור השירות.

באוגוסט 2010 מונה ליושב ראש ועדה קרואה של מועצה מקומית ירכא. ב-2019 מונה ליו״ר הוועדה המקומית-מרחבית לתכנון ובניה ״מבוא העמקים״.

ביולי 2024 מונה ליושב הראש של המכון הגיאופיסי לישראל (חברה ממשלתית).

## חיים אישיים
פארס הוא בעל תואר ראשון במדעי היהדות מאוניברסיטת בר-אילן. הוא מתגורר בכפר הדרוזי חורפיש שבהר מירון, נשוי ואב לשישה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* טל ימין-וולבוביץ', מג"ב מציג: עם בג"ץ ועם "בצלם", חדשות nrg

## הערות שוליים

קטגוריה:קצינים דרוזים ישראלים
קטגוריה:מפקדי משמר הגבול
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור השירות
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:ירכא: אישים
קטגוריה:חורפיש: אישים
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
מושל כללי

**מושל כללי** (באנגלית: **Governor General**, בצרפתית: **Gouverneur général**) הוא המשרה הממלכתית הגבוהה ביותר בחלק מהמדינות החברות בחבר העמים הבריטי, בטריטוריות הבריטיות שמעבר לים ובמושבות הכתר הבריטיות. 14 מהמדינות החברות בחבר העמים הבריטי הן ממלכות, לכל אחת מהן יש בית מלוכה נפרד והמונרך הוא ראש המדינה. כתוצאה מההיסטוריה המשותפת שלהן כחלק מהאימפריה הבריטית כיום המונרך בכולן הוא צ'ארלס השלישי.

באופן רשמי מייצג המושל הכללי את המלך (או המלכה) היושב דרך קבע מחוץ לגבולות הממלכה. בפועל, אישורו של המלך למינוי הוא פורמלי בלבד. המושל הכללי מתמנה מבין תושבי המקום לפי המלצת הממשלה המקומית, המלצה שהמלך מקבל תמיד. תפקידיו של המושל הכללי הם בעיקר סמליים ודומים לתפקידיו של המונרך במערכת השלטונית של הממלכה המאוחדת, או של נשיא ברפובליקה פרלמנטרית.

## רשימת המושלים הכלליים במדינות חבר העמים הבריטי

## ראו גם
* משנה למלך

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:ממלכות חבר העמים הבריטי
ליברטי פלאזה 1

**ליברטי פלזה 1** (באנגלית: **One Liberty Plaza**) הוא גורד שחקים המצוי ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. כשנחנך בשנת 1973 היה המבנה ה-25 בגובהו בעולם. הבניין תוכנן על ידי משרד האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) ונבנה על ידי חברת הבנייה טרנר קונסטרקשן.

בניין ליברטי פלזה 1 נבנה במקום בו עמד קודם לכן בניין סינגר, אשר נהרס לצורך בניית ליברטי פלזה 1, ובכך היה הבניין הגבוה ביותר בעולם שנהרס לצורך בניית בניין אחר.

גובהו של המבנה 226 מטרים והוא בעל 54 קומות. שטח כל קומה בו כ-4,000 מטר רבוע, ושטח המשרדים הכולל של המבנה כ-205,000 מטר רבוע. גם כיום מהווה המבנה את אחד מבנייני המשרדים הגדולים בניו יורק.

חזית המבנה השחורה בנויה מלוחות פלדה שחורה פיסולית, וזאת מאחר שיוזמת הקמת המבנה הייתה חברת פלדת ארצות הברית. שמו של המקורי של הבניין אף נשא את שם החברה.

המבנה ממוקם בין הרחובות ברודוויי, קורטלנד, צ'רץ' וליברטי פלזה.

בשנת 1989 עבר המבנה שיפוץ נרחב שכלל בניית מבואה חדשה. בשל קרבתו של המבנה למרכז הסחר העולמי ולאחר פיגועי 11 בספטמבר ניזוק המבנה, ואף היה חשש כי הוא עמד להתמוטט.

## ראו גם
* גורדי שחקים בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* ליברטי פלאזה 1 באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* ליברטי פלאזה 1 באתר Buildings DB 
* ליברטי פלאזה 1 באתר מועצת הבנייה הירוקה של ארצות הברית (USGBC)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מנהטן: מגדלי משרדים
קטגוריה:רחוב ברודוויי
קטגוריה:מנהטן תחתית
70 (מספר)

**70** (במילים: **שבעים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 69 ולפני 71. בספרות יווניות הוא מיוצג על ידי האות אומיקרון.

## במתמטיקה
* 70 הוא מספר הרשאד
* 70 הוא המספר המוזר הראשון
* 70 הוא מספר פל
* 70 הוא מספר שמח

## במדע
* 70 הוא המספר האטומי של איטרביום.

## בספורט
* 70 הוא מספר הדקות בו משחקים כדורגל בליגות הילדים (כולל משחקי גביע). 

## ביהדות
[ממוזער|200px|שמאל|המספר 70 ב[בול לכבוד 70 שנה לעליית ביל"ו]]
70 הוא מספר טיפולוגי להצגת קבוצה גדולה, למשל בביטויים "שבעים לשון", ו"שבעים תועבות בלבו". בנוגע למאמר חז"ל שבעים פנים לתורה כתב רבי יוסף אבן כספי ש"שבעים מורה על ריבוי הדברים" והדגיש שזוהי הגזמה, כדבריו כתב רבי אברהם אבולעפיה "שבעים מורה על ריבוי הדברים", כדבריו כתבו גם פרשנים אחרים.

אזכורים נוספים למספר: 

* ברשימת בני נח בפרשת נח יש שבעים שמות של צאצאי נח. 
* שבעים אומות העולם
* שבעים הפרים המוקרבים בחג הסוכות שהם כנגד שבעים אומות העולם. 
* 70 נפשות של יעקב ובניו אשר ירדו למצרים. 
* בפרשת בשלח נאמר שבני ישראל הגיעו ל"אילים" ושם מצאו שתים עשרה עינות מים ו**שבעים** תמרים. יש הרואים בשבעים התמרים כמקבילה לשבעים המשפחות בעם ישראל. חז"ל גם מקשרים בין שבעים אומות העולם לשבעים המשפחות בישראל.

בנוסף, במסורת היהודית, נהוג לומר כי לירושלים יש שבעים שמות.

שבעים גם מציין ב, את תוחלת החיים של האדם: "ימי שנותינו בהם שבעים שנה ואם בגבורות שמונים שנה". ב, מצוין שדוד המלך חי שבעים שנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרים טבעיים
*
קטגוריה:מספרים טיפולוגיים
תוסף

[שמאל|ממוזער|250px|[צילום מסך של רשימת תוספים המותקנים בדפדפן מוזילה פיירפוקס.]]
**תּוֹסָף** (באנגלית: **Add-On**) או **מִתְקָע** (באנגלית: **Plug-In**) הוא תוכנית עזר, שביכולתו לפעול בצירוף תוכנת בסיס מורכבת וגדולה יותר. כאשר תוכנת הבסיס מופעלת, עולה איתה גם התוסף ומרחיב את אפשרויות השימוש בה. לרוב, משמש התוסף לביצוע פעולה מאוד מסוימת (או מספר פעולות בעלות מכנה משותף) שתוכנת הבסיס אינה תומכת בה במקור.
דוגמה לתוכנות בסיס הן תוכנת דפדפן כגון גוגל כרום, אינטרנט אקספלורר ומוזילה פיירפוקס.

דוגמה לתוסף היא Windows Media Player. כאשר מופעל הדפדפן, מופעלת גם האפשרות של נגן המדיה, ומכאן ניתן לצפות בסרטים ולשמוע מוזיקה תוך כדי גלישה באמצעות הדפדפן.

## מנגנון
ממוזער|תרשים המתאר את הקשר בין השרות, המתקע והיישום המארח|250x250 פיקסלים
היישום המארח מנגיש שירותים למתקע וזה בתורו משתמש בשירותים אלו על מנת לבצע את היעוד עבורו הוא נוצר, בכלל השירותים הללו, קיים גם מנגנון המאפשר למתקע לרשום את עצמו אצל היישום המארח והפרוטוקול שמשמש להחלפת נתונים בין היישום המארח והמתקע.

בעוד שמתקעים/תוספים תלויים בשירותים הניתנים על ידי היישום המארח, הם לרוב אינם פועלים מעצמם. לעומת זאת, היישום המארח פועל ללא כל תלות בתוספים, אלו נועדו בעיקר להרחיב את היכולות והתכונות של היישום. השימוש במנגנון המתקעים מאפשר למשתמשי הקצה, להוסיף ולעדכן מתקעים באופן דינמי מבלי להזדקק לערוך שינויים בקוד היישום המארח.

אנשי פתוח (מתכנתים) בדרך כלל מיישמים את יכולות המתקע באמצעות שימוש בספריות משותפות, המותקנות בנתיב שנקבע על ידי היישום המארח או נתיב הניתן להגדרה ביישום המארח על מנת שזה האחרון יוכל לגשת לאותן ספריות. הספריות נטענות באופן דינמי בעת אתחול סביבת העבודה או במהלך זמן הריצה של היישום המארח.

## מטרות
קיימות מספר סיבות הגורמות לבתי התכנה המספקים את תוכנת הבסיס לאפשר שילוב תוספים בתכנתם:
* לאפשר למפתחים צד שלישי להרחיב את היישום המארח מבלי להזדקק לשרותיו של המפתח המקורי של היישום.
* לאפשר הוספה תכונות מהירה, כאלה שלא נצפו בעת סגירת הגרסה הסופית של היישום המארח.
* להקטין את גודל היישום הבסיסי המקורי ולוודא שזה יכלול רק את התכולות המשמשות את מרבית המשתמשים ולא תחומי נישה.
* להפריד את קוד המקור של היישום המארח מאלו של המתקע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה
AEK-971

ה-**AEK-971** הוא רובה סער רוסי המיוצר במפעל ליצור מכונות "קוברוב" (באנגלית: Kovrov, ברוסית: Ковро́в), ותוכנן בידי סרגיי איבנוביץ' קוקשרוב.

הנשק מיוצר בשני קטרים: 7.62X39 מ"מ ו-5.54X39 מ"מ והתחמושת שלו היא מחסניות סטנדרטיות של AK-74 או AK-47 המכילות 30 כדורים. ל-AEK-971 שני מצבי ירי, אוטומטי וחצי אוטומטי, הרובה מתבסס על המנגנונים הפנימיים של קודמיו בסדרת ה-AK אולם נוסף לו מנגנון מאזן. לרובה משקולת נגד שמפצה על הדחף המגיע מכיוון המכלול ובוכנת הגז. מנגנון איזון זה מוביל לירי אוטומטי נוח יותר. למרות שהרובה הפסיד את חוזה הייצור ההתחלתי שלו בצבא רוסיה ל-AN-94, בעיקר בשל כך שהיה בשלבי פיתוח באותה עת. הצבא הרוסי החל באותו זמן לערוך מבחני שדה לנשק. יתרונותיו של הרובה על פני ה-AN-94 הם: משקל קל יותר, ירי אוטומטי מדויק ונוח יותר, זול יותר, פשוט יותר לייצור, יותר אמינות ופחות דרישות תחזוקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רובי סער רוסיים וסובייטיים
חיל הים הלבנוני

**חיל הים הלבנוני** (בערבית: **القوات البحرية اللبنانيه**) הוא הזרוע הימית של הכוחות המזוינים הלבנוניים.

חיל הים של לבנון הוקם בשנת 1950 ונמצא בבסיס הימי הראשון של לבנון בביירות. לחיל אשר סובל ממחסור בציוד, יש קרוב ל-65 כלי שיט. בשנת 1972 הוקם בסיס ימי חדש בג'וניה, ושנה לאחר מכן נוסדה אקדמיה צבאית. הבסיס נהרס ב-1990 על ידי מיליטנטים במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית, אך נבנה מחדש עד 1991.

סמל החיל מכיל ספינה פיניקית עם עץ ארז הלבנון, אשר נמצאים מעל לעוגן ומתחתיו הכיתוב בערבית של חיל הים.

בשנת 2009 אישרה ממשלת לבנון בקשה לבנייה של בסיס ימי חדש באזור החוף של מחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד אשר בצפון המדינה.

## כלי שיט וציוד

### צי נוכחי

לבנון מתכננת לספק הגנה למאגרי גז טבעיים, להמשיך לאכוף את החוק ואת ריבונות המדינה במים הטריטוריאליים של לבנון. צרפת תשתמש בתקציב הסיוע הצבאי של ערב הסעודית על מנת לספק ללבנון ספינות קרב מהירות מדגם FS56.

### תחנות חופים
חיל הים הלבנוני אחראי על תחנות המכ"ם בחופים. ב-1992 הוקמו שלוש תחנות בטריפולי, צידון וצור ובהמשך עברו שדרוג ב-1997. במהלך מלחמת לבנון השנייה כל התחנות הופצצו על ידי חיל הים הישראלי. לאחר סיום המלחמה חתמו לבנון וגרמניה לשיתוף פעולה הדדי, במטרה להקים שרשרת של שבע תחנות מכ"ם לאורך חופי לבנון, ועל מנת לקבל כיסוי מלא של הים התיכון מול לבנון. שלוש תחנות היו ישנות וצוידו בציוד חדיש, וארבע תחנות הן חדשות לחלוטין.

## הכשרה
[ממוזער|[מלח (מקצוע)|מלחים מחיל הים האמריקאי וחיל הים הלבנוני מתרגלים יחדיו]]
חיל הים הלבנוני שולח את מפקדיו לאימונים באירופה וארצות הברית. בארצות הברית לומדים החיילים על לוחמה ימית ומבצעים התנסות מעשית במשמר החופים האמריקאי. מהנדסי החיל נוסעים לצרפת שם לומדים על שידורים וארטילריה. הכשרות בנוגע לאכיפה פנימית הכוללות עצירת משלוחי סמים מבוצעות בבריטניה.

## שיתוף פעולה עם יוניפי"ל
יוניפי"ל מסייעים לחיל הים הלבנוני לשפר את מקצועיות ומיומנויות הצוותים הימיים באמצעות תרגילים משותפים, ושיתוף פעולה הדוק.

## חיל הים הלבנוני וישראל
לפי צה"ל מכ"ם חוף של חיל הים הלבנוני, סייע לחזבאללה לכוון את הטיל שפגע באח"י חנית במלחמת לבנון השנייה, בתגובה פגע צה"ל בכל תחנות מכ"ם החוף הלבנוניות.

צה"ל מקיים שיתוף פעולה מסוים עם חיל הים הלבנוני, שיתוף הפעולה מבוצע כך שכל המסרים בין החיילות מועברים באמצעות צד שלישי. עיקר שיתוף הפעולה הוא בכך שצה"ל מתריע על סירות לבנוניות המתקרבות לגבול המים של ישראל, ובתגובה חיל הים הלבנוני מרחיק אותן מהגבול הישראלי.

בשנת 2012 טענה לבנון כי עצרה מרגל שעבד בחברת תקשורת לבנונית והעביר לטענתה מידע אודות חיל הים הלבנוני, שכלל מידע על תנועות סירות ואוניות.

## קישורים חיצוניים

* כתבה על חיל הים הלבנוני

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: צבא וביטחון
לבנון