open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מערכות תבוניות לתחבורה

שמאל|ממוזער|250px|סמל איגוד ITS ישראל
**מערכות תבוניות לתחבורה** (בר"ת: **מת"ת**) הן מערכות משולבות של טכנולוגיות תקשורת, בקרה, מחשבים ומידע המיועדים להתקנה ברכב או בתשתיות הדרך במטרה לשפר את כלל ביצועי מערכת התחבורה ואת רמת הבטיחות בדרכים. כינוי מקובל נוסף הוא "מערכות תחבורה חכמות".

יישומים רבים מבוססים על איסוף, עיבוד, שילוב והצגת מידע המאפשר לרשויות התחבורה, מפעילי תשתית, ספקי שירותי תחבורה ומשתמשי תחבורה פרטיים לקבל החלטות אינטליגנטיות יותר, בטוחות יותר מתואמות יותר המבוססות על מידע רלוונטי.
יישומים אחדים משלבים את המידע הנצבר עם אלגוריתמים ממוחשבים לקבלת החלטות לצורך הפעלת תגובה אוטומטית נדרשת.

## תחומי פעילות
* בקרת תנועה וניהול מצבי עומס תנועה.
* מערך התחבורה הציבורית (אוטובוסים/רכבות).
* מערכות לסיוע בנהיגה לשיפור בטיחות התנועה בדרכים.
* מערך זיהוי וניטור בכבישי אגרה.
* זימון ופינוי נתיבים לרכב הצלה וביטחון.
* ניהול צי רכב.
* ניהול תעבורת מטענים/משאיות.
* אכיפה אוטומטית של חוקי התעבורה.
* מערכות לשיפור מערך החנייה (בדגש על מוקדי הצפיפות).
* דיאגנוסטיקה של מהלך הנהיגה ותחקור.
* איתור רכב גנוב/חשוד.

## פעילות בישראל
בישראל הוקם במאי 2005 **[[איגוד ITS|איגוד ITS ישראל]]**, כמייצג התפיסה של מערכות תבוניות לתחבורה. משימות האיגוד הן:
*לפעול לשילוב מערכות תבוניות לתחבורה כמרכיב מרכזי במדיניות התחבורה היבשתית בישראל.
*לבסס ולפתח את הידע בתחום המערכות התבוניות לתחבורה באמצעות קישור למוקדי פיתוח בארץ ועולם.
*לתרום לשיתוף פעולה בין בעלי העניין במערך התחבורה, במאמץ להטמיע וליישם מערכות תבוניות לתחבורה בארץ.
*להביא להגדלת תקציבים המופנים למחקר, פיתוח ויישום מערכות תבוניות לתחבורה ממקורות שונים בארץ ובעולם.
*לפעול לביסוס התשתית הטכנולוגית הנדרשת לפיתוח, יצור ויישום של מערכות תבוניות לתחבורה בישראל.
*לקדם את מודעות ומוכנות הציבור לשימוש במערכות תבוניות לתחבורה.

בשנת 2017 הצטרף האיגוד ללשכת המהנדסים האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל.

מאז פועל במסגרת זו ומקיים כנסים, ימי עיון, קורסים, מיטאפים, סדנאות ופרויקטים ייחודיים ובניהם MAAS המארח את טובי המומחים לפתרון בעיות התחבורה בישראל.

האיגוד מנוהל כיום על ידי ועד מנהל המורכב ממתנדבים, רובם ככולם אנשי ITS על תחומיו השונים. יושב ראש האיגוד הוא מר אור עמרי, מנהל, יועץ ומרצה בתחום.



## קישורים חיצוניים
* אתר איגוד ITS ישראל
* הקטלוג לטכנולוגיות בטיחות בתחבורה

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
תבוניות לתחבורה
דרום קיפצ'קיה

**דרום קיפצ'קיה** (בטורקית: **Güney Kıpçakya**) הוא שם שטבעו ההיסטוריונים הטורקים, פהרטין קירזיאוגלו ויונוס זאירק המתייחס לאזורי הספר של דרום הקווקז הכוללים את האזורים ההיסטוריים של גאורגיה וארמניה, וכעת הם חלק מטורקיה. על פי היסטוריונים אלה, אזורים אלה היו מיושבים לכאורה, בימי הביניים, על ידי הקיפצ'קים הטורקים, שגויסו על ידי מלכי הממלכה המאוחדת של גאורגיה, ובסופו של דבר התנצרו ברובם, עד לכיבוש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית, שהמירה את דתם לאסלאם.

מחקרים היסטוריים המעלות טענות בדבר אי היות אזורים אלה גאורגיים או ארמניים, או טענות בדבר ייחוס טורקי לאזורים אלה, עודדו, במידה מסוימת, על ידי השלטונות הטורקיים, אבל ספגו ביקורת נוקבת על ידי היסטוריונים מערביים, גאורגיים וארמניים, וכונו "עיוות לאומני של ההיסטוריה של האזור".

## מקורות

* הים השחור: Encyclopedic Dictionary (Özhan Öztürk. Karadeniz: Ansiklopedik Sözlük. 2. Cilt. Heyamola Publishing. Istanbul. 2005. .) 
* Paul J. Magnarella (1979), *The Peasant Venture: Tradition, Migration and Change among Georgian Peasants in Turkey*. Schenkman Publishing Company: Cambridge, MA. .

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:קיפצ'קים
ישכר פרנקנטהל

**ישכר פרנקנטהל** (נולד בשנת 1956) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית בני ברק (2003–2008) וכראש מועצת עמנואל (1996–2003). כיום יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה אצבע הגליל.

## ביוגרפיה
נולד בישראל, ליואל ושרה פרנקנטהל, משתייך לחסידות גור. בוגר מוסדות החינוך של גור. בשנות ה-90 כיהן כגזבר ומזכיר העיר אלעד ולאחר מכן כמנהל לשכתו של ראש המועצה המקומית עמנואל. בין השנים 1996–2003 כיהן כראש מועצת עמנואל. בשנת 2003, כשנה לפני תום תקופת כהונתו, התפטר מתפקידו בעמנואל כדי לשמש נציג הסיעה המרכזית באגודת ישראל לראשות עיריית בני ברק, מכח הסכם רוטציה קואליציוני בין אגודת ישראל לדגל התורה. פרנקנטהל החליף בתפקיד את מרדכי קרליץ.

פרנקנטהל הובא לעיריית בני ברק על מנת לשפר את מצבה הכלכלי שהיה בשפל באותן שנים. בזמנו אושרו תוכניות המתאר למתחם מגדלי ב.ס.ר. בבני ברק (חלק משכונת BBC) והוחל בבנייתם.

על פי הסכם בין שתי המפלגות, סיים פרנקנטהל את תפקידו כראש עיריית בני ברק בתום קדנציה אחת, לטובת נציג דגל התורה. מחליפו היה יעקב אשר.

לאחר סיום תפקידו שימש כמנהל ישיבת גור בבני ברק. החל מדצמבר 2010 כיהן כיו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה אצבע הגליל, המאגדת תחת סמכותה את היישובים: מטולה, יסוד המעלה, חצור הגלילית, ראש פינה וטובא-זנגרייה.

החל מ-2017, הוא מכהן כיו"ר ועדה מרחבית לתכנון ובניה מזרח השרון, וכן חבר הוועדה הגאוגרפית - ירושלים, יו"ש ושפלה.

## קישורים חיצוניים
* ישכר פרנקנטהל - ללא רבב - "קול העיר" 10.09.2008

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית בני ברק
קטגוריה:ראשי מועצת עמנואל
קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:בוגרי ישיבת שפת אמת
קטגוריה:ראשי עיריות חרדים
קטגוריה:ראשי עיריות חסידים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
סמל הוואי

**[[סמל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[הוואי]]** הנוכחי מקורו בסמל רפובליקת הוואי שאף הוא מתבסס על סמל ממלכת הוואי. הסמל הנוכחי התקבל עם סיפוחה של הוואי לארצות הברית בשנת 1900. באותה עת נכתב בראש הסמל "טריטוריית הוואי" במקום שמה של הרפובליקה. עם הפיכתה של הוואי למדינה שונה הכיתוב ל"מדינת הוואי" (באנגלית: State of Hawaii).

## תיאור הסמל
במרכז הסמל מגן המחולק לארבעה רביעים. על הרביע השמאלי העליון, והימני התחתון מופיעים פסים בצבעי אדום, לבן וכחול. בכל אחד משני רביעים אלה ארבעה פסים, וביחד שמונה פסים המסמלים את שמונה האיים העיקריים של הוואי.
הרביע הימני העליון והשמאלי התחתון צבועים בצהוב ומכילים מוט המסמל שלטון וסמכות. מוט זה היה המוט שנישא לפני המלך וסימל את שלטונו וסמכותו. במרכז הסמל מצויר כוכב המסמל את הכוכב החמישים שנוסף לדגל ארצות הברית עם הצטרפות הוואי כמדינה.

משני צידי מגן האבירים שני תומכים - משמאל, המלך קמהאמהא הגדול אשר איחד את איי הוואי תחת שלטונו, ומימין הנפשה של ה"חירות", המחזיקה בידה את דגל הוואי. שני תומכים אלה מסמלים את השלטון שהיה בהוואי בעבר (השלטון המלוכני) והשלטון הנוכחי בהוואי (הדמוקרטיה).

מעל המגן מופיעה שמש זורחת - המסמלת את "הולדת" המדינה החדשה ורשומה שנת קבלתה של הוואי כמדינה לארצות הברית - 1959. מתחת המגן - עוף החול העולה מתוך עלי טארו, בננה ושרך. עוף החול מסמל את עלייתה של המדינה החופשית המודרנית מתוך המדינה המלוכנית הישנה. העלים מסמלים את הצמחייה הנפוצה באי.

בתחתית הסמל מופיע מוטו המדינה: "אואה מאו קה אאה או קא איינא אי קא פונו" - "החיים של האדמה מבוססים על הצדיקות". מוטו זה נקבע על ידי המלך קמהאמהא השלישי בשנת 1843 לאחר שנכשל ניסיון של הצי המלכותי הבריטי לכבוש את האיים.

קטגוריה:הוואי: סמלים
הוואי
הוואי
קטגוריה:עוף החול
אולימפיאדת סאפורו (1972)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-11** נערכה מ-3 בפברואר עד 13 בפברואר 1972 בעיר סאפורו שביפן וב-4 אתרים נוספים. היו אלה משחקי החורף הראשונים שנערכו ביבשת אסיה.

## מדליות

## אירועים בולטים
* יוקיו קאסאיה () זכה במדליית זהב בקפיצות סקי, מדליית הזהב הראשונה של יפן, המארחת, באולימפיאדת חורף.
* גלינה קולקובה () זכתה בכל שלוש מדליות הזהב האפשריות בסקי למרחקים (קרוס קאנטרי).
* ארד סחנק () זכה ב-3 מדליות זהב בהחלקה מהירה.
* מארי טרז נאדיג () זכתה בשתי מדליות זהב בסקי אלפיני, בגלישה במורד ("דאון היל") ובסלאלום ענק.
* מנגר סולברג () היה לספורטאי הראשון שהגן על תוארו בתחרות ל-20 ק"מ ביאתלון.

## ראו גם
*אולימפיאדת החורף 1940

## קישורים חיצוניים

* 
* 

1972
קטגוריה:1972 בספורט
סאפורו
קטגוריה:אולימפיאדת סאפורו (1972)
שלוון טלוא-ראש

**שַׁלְוַן טְלוּא-רֹאשׁ** (שם מדעי: *Eirenis rothii*) הוא נחש לא ארסי ממשפחת הזעמניים, והוא בין הנפוצים שבנחשי ארץ ישראל.

## מאפיינים
השלוון אינו תוקפני, וכאשר מותקף, הוא מנסה לברוח ומפריש חומר בעל ריח דוחה מפתח הביב, לעיתים רחוקות הוא אף עלול לנשוך, אך מכיוון ששיניו קטנות הנשיכה כמעט אינה מורגשת.

הוא עשוי להגיע לאורך של כ-35 סנטימטרים וגופו דק ועדין. צבעו בז' מלבד ראשו, אשר מלבד שני פסי צבע בהירים, בגוונים של צהוב ובז' שחור ברובו המוחלט.

תזונתו מורכבת בעיקר מחרקים, עכבישים ונדלים. השלוון פעיל בעיקר בלילה, אך עשוי להימצא גם בשעות בין הערביים. בעונת הרבייה הנקבה מטילה 2 ביצים לבנות בקרקע לחה, וכעבור חודשיים בוקעים הצעירים.
[ימין|ממוזער|תקריב ראש, [ישראל]]

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 193-194

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גיורגיו ז'אן
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים שאינם ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1863
69 (תנוחה)

[ממוזער|[איור של תנוחת 69]]
**69** היא תנוחה מינית בה זוג אנשים ממקמים את עצמם כך שהפה של כל אחד מהם מופנה לאיבר המין של האחר. במצב זה יכולים השניים לבצע מין אוראלי הדדי. [שמאל|ממוזער|200px|[תגליף מאת Félicien Rops: "Le Diable au Corps", 1865]]ניתן לבצע את התנוחה בשכיבה, כאשר האחד שוכב על האחר או על יד האחר. לחלופין, ניתן לבצעה בעמידה כאשר האחד מחזיק את האחר במהופך. בתנוחה זו, בין אם בשכיבה ובין אם בעמידה, הגישה לאיברי המין היא מהכיוון ההפוך, גישה אשר יוצרת, לכאורה, תחושה שונה מזו המתקבלת במין אוראלי רגיל.

התנוחה מאפשרת למבצעים אותה לחוות גירוי מיני במקביל לביצוע המין האוראלי, אך היא עשויה גם להסיח את הדעת של המעוניין להתרכז בעינוג ובסיפוק האחר בלבד. תנוחה זו עשויה להיות לא נוחה כאשר גובהם של בני הזוג אינו דומה.

מקור שם התנוחה הוא ההתייחסות לעובדה שהמספר 6 הוא ההיפוך של המספר 9, עובדה המזכירה את תנוחת הזוג.

## ראו גם
* דוגי סטייל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תנוחות מין
אולימפיאדת אינסברוק (1976)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-12** נערכה מ-3 בפברואר עד 13 בפברואר 1976 בעיר אינסברוק שבאוסטריה. המשחקים של שנת 1976 היו אמורים להיערך בדנוור, שבארצות הברית, אולם לאחר שתושבי העיר הצביעו בשנת 1972 נגד עריכת המשחקים בעירם, הוחלט שוב לערוך את המשחקים באינסברוק (בפעם הראשונה נערכו המשחקים בעיר זו בשנת 1964). בשל העובדה שהמשחקים נערכו בעיר זו בפעם השנייה, הודלקו שני לפידים אולימפיים.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

1976
קטגוריה:1976 בספורט
אינסברוק
קטגוריה:אינסברוק: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת אינסברוק (1976)
קטגוריה:1976 באוסטריה
איפנמה

שמאל|ממוזער|300px|חוף איפנמה

שמאל|ממוזער|300px|חוף איפנמה ממעוף הציפור
**איפנמה** (Ipanema) היא שכונה הממוקמת בדרום העיר ריו דה ז'ניירו, ברזיל, בין השכונות לבלון וקופקבנה. מקור שמה הוא בטופי עתיקה, y panema, ומשמעותו "מים עקרים". המקום נקרא כך כי חופיו נחשבים לאתר גרוע במיוחד לדיג.

חופה של איפנמה הונצח בשיר "הנערה מאיפנמה", שכתב ויניסיוס דה מוראיס והלחין אנטוניו קרלוס ז'ובים ובוצע על ידי ז'ובים עצמו, ז'ואאו ז'ילברטו עם אסטרוד ז'ילברטו וכן על ידי סטן גץ. השיר בסגנון הבוסה נובה זכה לפרסום בינלאומי באמצע שנות ה-60 ונחשב לידוע בקטעי הבוסה נובה שנכתבו עד כה.

## היסטוריה
רוב שטחה הנוכחי של איפנמה היה שייך לז'וזה אנטוניו מוריירה פיליו, הברון של איפנמה. משמעות השם "איפנמה" בשפת טופי עתיקה היא "מים רעים", במובן של גרועים לדיִג, משום שהגלים נחלשים קרוב מדי לחוף, וכך מבריחים את הדגים.

## מאפיינים
איפנמה היא אחד האזורים היקרים ביותר למחיה בריו. השכונה סמוכה לקופקבנה, אך היא אחידה יותר ואיננה כוללת אזורים עניים. קל יחסית לנווט באיפנמה, משום שרחובות השכונה מסודרים בתבנית שתי וערב. בשכונה מסעדות ידועות בעולם, בתי קפה וחנויות. את תרבות החוף מובילים הגולשים ואוהבי השמש הרבים שנפגשים מדי יום על החוף.

איפנמה שיחקה תפקיד בתרבותה של ריו מאז ומתמיד. יש בה אוניברסיטאות, גלריות אמנות, תיאטראות ובתי קפה.
איפנמה עורכת קרנבל משלה, נפרד מזה של ריו. המצעד של איפנמה מושך אליו עד 15,000 אנשים לרחובות השכונה בזמן הקרנבל.

## החוף
חופה של איפנמה מפורסם בכל העולם. שני הרים, המכונים "שני אחים" (Dois Irmãos) נישאים מצידו המערבי של החוף. החוף מחולק למקטעים על ידי נקודות המכונות "סוכות מצילים" (postos). בירה נמכרת בכל מקום לאורך החוף, לצד משקה הקשאסה המסורתי. על החוף ניתן תמיד למצוא מעגלי אנשים המשחקים כדורגל, כדורעף ופוצ'יוולי, משחק שהוא שילוב של כדורעף וכדורגל, ושמקורו בברזיל.

בחורף יכולים הגולשים ליהנות מגלים שגובהם 3-4.5 מטרים. צבע המים יכול להשתנות מכחול בהיר, ועד ירוק עכור לאחר גשמים עזים. תחלופת מים קבועה שומרת את המים נקיים. מבנה החוף הבוגדני יוצר לעיתים קרובות זרמים מהירים.
אחד הדברים המעניינים בנוגע לחוף איפנמה הוא שיש בו אזור הנקרא "החוף העליז", ליד רחוב Farme de Amoedo, הידוע בתור אזור ידידותי להומוסקסואלים, עם דגל הגאווה מתנופף באוויר.

ממערב לתחנה הצבעונית, לקראת לבלון נמצאת רצועת חוף ידועה אחרת, הנקראת Posto Nove ("הנקודה התשיעית", על שם סוכת המציל התשיעית), שבה מתאספים לעיתים קרובות קריוקאים (כינוי לתושבי ריו), צעירים ויפים לבושים במכנסי שלושת-רבעי.

## בטיחות
באופן כללי, איפנמה נחשבת לאחד הרבעים הבטוחים ביותר באזור הדרומי (Zona Sul). תושבי השכונה שייכים ברובם למעמד הבינוני והבינוני-גבוה. ככזו, יש בה נוכחות משטרתית גבוהה יותר מאשר באזורים אחרים.

## קישורים חיצוניים
* 

* All about Ipanema, באתר All about Ipanema

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: שכונות
ג'ורג' בה

**ג'ורג' בה** (בצרפתית:ז'ורז' בה - **Georges Ba**; ) הוא כדורגלן מחוף השנהב, המחזיק בנוסף גם באזרחות צרפתית, ומשחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
בה החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת 1997/1998 בקבוצת פ.צ. טור הצרפתית ששיחקה באותה העונה בליגה הצרפתית השנייה. בה שיחק בקבוצה זו במשך שלוש עונות עד שעבר לקבוצת סנואה סן גרטיין, אף היא בליגת המשנה בצרפת. לאחר עונה אחת בסנט גרטיין עבר לקבוצה שלישית באותה ליגה, בזאנסון.

בעונת 2003/2004 עבר בה לקבוצת ניס ששיחקה בליגת העל הצרפתית, אך לאחר עונה אחת בליגה הבכירה ירד בה לליגת המשנה ועבר לשחק בקבוצת מונפלייה. בסוף בעונה זו הקבוצה סיימה במקום השמיני ולא עלתה לליגה הבכירה. במהלך אותה עונה עבר בה לקבוצת לה מאן, גם היא בליגת המשנה ועזר לה לעלות לליגה הבכירה. בעונת 2005/2006 שוב עבר בה לקבוצה אחרת, טרואה והמשיך בה שתי עונות עד שבסוף עונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית.

בעונת 2007/2008 עבר בה לשחק בקבוצת מכבי נתניה הישראלית, אך שוחרר מהקבוצה בפגרת החורף של ליגת העל בעקבות פציעה, בעונת 2008/2009 חזר לנתניה לאחר שזו חיפשה חלוץ שיחליף את אייזיק אובודו אוקוצ'ה. בסיום העונה עבר לאז'אקסיו מהליגה השנייה בצרפת, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות מהליגות הנמוכות בצרפת.

בשנת 2003 הופיע פעמיים במדי נבחרת חוף השנהב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:אביג'אן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני טרואה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני ג'ילינגהאם
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בישראל
קטגוריה:ספורטאים איבוארים באנגליה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-1979
הר ארג'ייס

**הר ארג'ייס** (בטורקית: **Erciyes Dağı**, בעת העתיקה נודע בשם "הר ארגאוס" – "Mons Argaeus") הוא הר געש כבוי הניצב בקפדוקיה במרכזה של רמת אנטוליה, כ-25 ק"מ מדרום לעיר קייסרי. ההר שוכן בחלקו הצפוני של רכס הרי האנטי-טאורוס. ההתפרצויות הגעשיות של ההר תרמו במידה רבה להיווצרות נופה האופייני של קפדוקיה, וייתכן שהתפרץ אך במאה ה-3 לפנה"ס כמתואר במטבעות רומים. ההר שגובהו 3,916 מטר, משקיף על סביבתו מגובה של כמעט שלושה ק"מ, ונחשב לסימן ההיכר של קייסרי ומתנוסס על סמל העיר. הר ארג'ייס הוא יעד תיירותי הן למטיילים בקיץ והן לחובבי ספורט החורף המגיעים לאתר הסקי הקטן שעל מורדתיו הצפוניים.

## הר ההר המקראי

חיים בר-דרומא מציע כי הר ההר המקראי, המסמן את הגבול הצפון מערבי של ארץ ישראל בתנ״ך, אינו אלא הר ארג׳ייס הבולט והמרשים בקרב ההרים באזורו.

## ראו גם
*קייסרי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ארג'ייס
קטגוריה:אנטוליה
קטגוריה:קייסרי
קטגוריה:קפדוקיה
אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-13** נערכה מ-14 בפברואר עד 23 בפברואר 1980 בכפר לייק פלאסיד, שבמדינת ניו יורק בארצות הברית. זו הפעם השנייה שהמשחקים האולימפיים נערכים במקום זה, הפעם הראשונה הייתה בשנת 1932. זו הפעם הראשונה שהשתמשו בשלג מלאכותי באולימפיאדת חורף. במשחקים אלו השתתפו בפעם הראשונה ספורטאי סין העממית. בעקבות החלטת הוועד האולימפי הבינלאומי כי טאיוואן תשתתף תחת השם טייפה הסינית ולא תחת השם הרפובליקה הסינית - החרימה טאיוואן את המשחקים.

## אירועים בולטים
* אריק היידן מארצות הברית זכה ב-5 מדליות זהב בהחלקה מהירה ובכך היה לספורטאי היחיד בהיסטוריה (נכון ל-2014), שזכה בחמש מדליות זהב באולימפיאדת חורף אחת, והספורטאי היחיד שזכה בכל אחד מחמשת המקצים בהחלקה מהירה (מ-500 מטר ועד 10000 מטר) בפרט.

* ה"נס על הקרח" - ניצחונה המפתיע של נבחרת ארצות הברית בהוקי קרח, שהורכבה משחקנים חובבים אלמונים, 3:4 על נבחרת ברית המועצות שנחשבה אז לנבחרת הטובה בעולם. ארצות הברית המשיכה עד זכייה מפתיעה במדליית הזהב. חברי אותה נבחרת - לבושים במדים שלבשו באותו משחק - הדליקו יחדיו את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).

## מדליות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

1980
קטגוריה:1980 בספורט
קטגוריה:מדינת ניו יורק: ספורט
קטגוריה:1980 בארצות הברית
לייק פלאסיד
קטגוריה:אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)
עמק הנופלים

[שמאל|ממוזער|300px|הצלב בעמק הנופלים וה[פוניקולר המוביל אליו]]
**עמק הנופלים** (בספרדית: **Valle de los Caídos**) הוא אתר הנצחה לחללי מלחמת האזרחים בספרד.

## היסטוריה
ב-1 באפריל 1940 במלאת שנה לניצחונו הודיע הגנרל פרנסיסקו פרנקו על כוונתו להקים אתר הנצחה לחללי המלחמה. המקום שנבחר היה במקום בולט ברכס הרי גואדאראמה, כ-50 ק"מ צפונית-מערבית לבירה מדריד.

אלפי אסירים פוליטיים משורות הרפובליקנים גויסו לעבודת כפייה זו. העבודה נעשתה בתנאים פרימיטיביים ונמשכה 18 שנים. עשרות נהרגו ונפצעו במהלך העבודה שעיקרה הייתה חציבת הבזיליקה הארוכה בעולם בסלע ההר. האתר נחנך ב-1 באפריל 1959 במלאת 20 שנה לסיום המלחמה.

## האתר
אורך הבזיליקה הוא 262 מטר (זו של בזיליקת פטרוס הקדוש בוותיקן הוא "רק" 182 מטר). קוטרה של כיפת הבזיליקה הוא 42 מטר ובה פסיפס המתאר את הגיבורים הספרדים החוסים בצילם של ישו ומריה.

למרגלות המזבח נמצאות מצבות הקבר של מייסד הפלנחות חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה שהוצא להורג ב-1936 ובעבר גם הקבר של הגנרל פרנקו עצמו. במקום ארונות קבורה של 40,000 חיילים ואזרחים משני עברי המתרס, וזאת עקב רצונו של פרנקו שהמקום ישמש גם אתר לפיוס האומה הספרדית. אל הצלב המתנשא לגובה 152 מטר ונשקף למרחק רב, מוביל פוניקולר.

המקום הוא אתר תיירות פופולרי. מדי שנה ב-20 בנובמבר נערך לפרנקו טקס אזכרה על ידי חסידיו.

באוגוסט 2018, הוציאה הממשלה הספרדית הסוציאליסטית צו להעברת שרידי גופתו של הגנרל פרנקו מהמקום. הצו אושר בפרלמנט בספטמבר והוצא לפועל באוקטובר 2019.

## קישורים חיצוניים

* 
* מדריך תיירות לעמק הנופלים
* היסטוריה וצילומים של עמק הנופלים
* מאמר על עמק הנופלים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: גאוגרפיה
נופלים
קטגוריה:ספרד: אנדרטאות
קטגוריה:ספרד: אתרי הנצחה
קטגוריה:מדריד (קהילה אוטונומית)
קטגוריה:אירופה: בתי קברות לאומיים
קטגוריה:ספרד: בתי קברות
כבישים מהירים בטורקיה

שמאל|ממוזער|250px|כבישים מהירים בטורקיה: אדום - קיים (2006), ירוק - בסלילה, כחול - בתכנון, שחור - רשת הכבישים האסייתית
שמאל|ממוזער|250px|O-32 בין איזמיר לצ'שמה
שמאל|ממוזער|250px|רשת הכבישים האסייתית
שמאל|ממוזער|250px|רשת הכבישים האירופית
שמאל|ממוזער|250px|כביש מהיר O-31 סמוך לשדה התעופה של איזמיר
שמאל|ממוזער|250px|שלט המברך את הבאים לאירופה לאחר חציית גשר הבוספורוס באמצעות כביש מהיר O-1
שמאל|ממוזער|250px|מראה מקפה פייר לוטי באייפ - קרן הזהב וגשר הליצ' הנושא את הכביש המהיר O-1

מערכת **הכבישים המהירים ב[[טורקיה]]** מודרנית יחסית בשל כך שרוב הכבישים חדשים. חלק מהכבישים המהירים מוארים ורובם בני שישה נתיבים לפחות. המהירות המקסימלית המותרת בכבישים המהירים בטורקיה, בהיעדר הנחיה אחרת, היא 120 קמ"ש לרכב פרטי, 100 קמ"ש לאוטובוסים ו-90 קמ"ש לרכב כבד. הבעיה העיקרית של הרשת היא בכך שהיא עדיין מצומצמת למדי ולמעט באזור איסטנבול, איזמיר, אנקרה ומישור צ'וקורובה פריסת הכבישים דלילה. עם זאת, המדינה משקיעה משאבים רבים בהרחבת רשת הכבישים. בעוד שבשנת 1973 היו רק 24 ק"מ של כבישים מהירים במדינה כולה, בשנת 2006 כבר היו כבישים מהירים באורך כולל של 1,987 ק"מ ו-485 ק"מ נוספים היו בשלבי סלילה. שני פרויקטים רחבי היקף הם חיבור הערים אנקרה ואדנה (O-21) וחיבור בורסה ואיזמיר. 

## שיטת [[מספור]]
המילה הטורקית לכביש מהיר היא "אוטויול" - "Otoyol" (מ"אוטו" Oto ו"דרך" Yol), ולכן הסימון לכבישים אלה הוא באות "O". הכבישים באזור ים השיש ואיסטנבול מסומנים בספרה בודדת, באנטוליה בשתי ספרות שהראשונה שבהן היא "2", באזור איזמיר וחוף הים האגאי בשתי ספרות שהראשונה שבהן היא "3" ובאזור חוף הים התיכון ומישור צ'וקורובה בשתי ספרות שהראשונה שבהן היא "5". שילוט כבישים מהירים בטורקיה הוא בצבע ירוק בדומה לנהוג באיטליה, שווייץ, יוון ועוד.

## [[כביש אגרה|כבישי אגרה]]
השימוש בשישה מהכבישים המהירים בטורקיה כרוך בתשלום בהתאם למרחק הנסיעה. בנוסף לכך חציית שני גשרי הבוספורוס סמוך לאיסטנבול כרוך גם הוא בתשלום אגרה. ההכנסה הכוללת מאגרות שנגבו בכבישים המהירים עמדה בשנת 2005 על סך של 231 מיליון לירות טורקיות חדשות. אגרה זו נגבתה מכ-90 מיליון כלי רכב שחצו את גשרי הבוספורוס ומכ-80 מיליון כלי רכב שעשו שימוש ביתר כבישי הרשת הכפופים לתשלום אגרה.

## רשתות כבישים בינלאומיות
כבישי טורקיה (לאו דווקא המהירים) מהווים חלק משתי רשתות כבישים בינלאומיות: הרשת האירופית והרשת האסיאתית. 

החשוב בכבישי הרשת האירופית העובר בתחומי טורקיה הוא כביש אירופי E90 החוצה את המדינה מהגבול העיראקי דרך אדנה, אנקרה, בורסה ועד לגבול היווני. הכביש מסתיים בסופו של דבר בליסבון. כביש חשוב נוסף הוא כביש אירופי E80 החוצה את טורקיה מהגבול האיראני במזרח ועד לגבול הבולגרי במערב, ומוביל גם הוא עד ליסבון. כביש אירופי E70 עובר לאורך חופי הים השחור וכביש אירופי E87 יוצא מאנטליה ונמתח לאורך חופי הים האגאי.

הרשת האסיאתית כוללת כבישים באורך של 5,254 ק"מ בתחומי המדינה, והעיקריים שבהם הם כביש אסיאתי AH1 המוביל מאדירנה לאורך 20,557 ק"מ עד לטוקיו וכביש אסיאתי AH5 המוביל מהראשונה לאורך 10,380 ק"מ עד שאנגחאי. 

## פירוט הכבישים המהירים

## ראו גם
* כלכלת טורקיה

## קישורים חיצוניים

* הרשות הטורקית לדרכים 
* כל הכבישים המהירים בטורקיה כולל תיאור דרך מפורט

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: תחבורה

קטגוריה:דרכים וכבישים
הרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה

שמאל|200px
[שמאל|ממוזער|200px|[תבנית בדיקה של TRT2]]
**הרשות לרדיו וטלוויזיה בטורקיה** (טורקית **Türkiye Radyo Televizyon Kurumu** או **TRT**) הוקמה מכוח חוק ב-1964 והיא רשות השידור הממלכתית בטורקיה. הרשות ירשה את מקומו של "רדיו טורקיה" (Türkiye Radyoları), והחלה בשידורי טלוויזיה ב-1 במאי 1967. תחנות הרדיו והטלוויזיה של הרשות היו היחידים במדינה עד כניסתן של תחנות רדיו מסחריות לפעולה ב-1990, ותחנות טלוויזיה מסחריות החלו לפעול ב-1992. הנהלת הרשות שוכנת באנקרה ויש לה שמונה סניפים נוספים ברחבי המדינה. רוב תקציבה של הרשות מגיע מגביית אגרות וממס קנייה (70%), והיתר ממימון ממשלתי (20%) ומפרסום (10%).

## ערוצי הטלוויזיה
הרשות מפעילה חמישה ערוצי טלוויזיה בטורקיה עצמה:
* TRT1 - מ-1967: ערוץ לשידורים כלליים וחדשות.
* TRT2 - מ-1986: בעיקר תוכניות תרבות, אמנות ותוכניות דוקומנטריות.
* TRT3 - מ-1989: ספורט ושידורים מהפרלמנט.
* TRT4 - מ-1990: ערוץ חינוכי.
* TRT GAP - מ-1989: פונה לצופים בדרום-מזרח אנטוליה, קרי, בעיקר לאוכלוסייה הכורדית (אך לא בשפה הכורדית).
* TRT6 - מה-1 בינואר 2009: ערוץ בשפה הכורדית. בהמשך מתוכנן גם תוכן בערבית ופרסית.
במישור הבינלאומי מפעילה הרשות שני ערוצים:

* TRT İnt.
* TRT-TÜRK הפונה למדינות דוברות שפות טורקיות.
## שידורי הרדיו
הרשות מפעילה הרשות 5 ערוצי רדיו ששידוריהם נקלטים ברחבי המדינה, ואת "רדיו קול טורקיה" ("Türkiye'nin Sesi Radyosu" או TSR, מילולית "רדיו קולה של טורקיה"), המשדר ב-27 שפות שונות.

## קישורים חיצוניים

* 

* לצפייה או האזנה בשידור חי
* בניין TRT באנקרה - צילום אוויר באתר Google maps

קטגוריה:טורקיה: תקשורת
קטגוריה:טורקיה: תרבות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה
קטגוריה:רדיו ציבורי
קטגוריה:אנקרה
קטגוריה:שידור ציבורי
הכתבה

ממוזער|הכתבה בבית ספר יסודי
**הכתבה** היא אמצעי להעברת מידע, כאשר אדם מקריא טקסט בקול בתיאום עם אדם אחר (או קבוצה) שמעביר את דבריו לכתב.

לשימוש בהכתבה יכולות להיות מספר סיבות:
*ייעול זמן - לדוגמה, כאשר מנהל מכתיב מסמך לפקיד המיומן בהקלדה.
*סיוע בכתיבה לאדם בעל ליקוי המקשה עליו או מונע ממנו לכתוב - לדוגמה, סופר עיוור המעוניין להכתיב טיוטה לספרו.
*כאשר אמצעי הכתיבה אינו ברשות המקריא - לדוגמה, לקוח מקריא הודעה לשליחה במברק או כאשר אדם מתקשר ומבקש להשאיר למישהו הודעה כתובה.
*לצורך העברת מידע (כחלק מהדרכה) - כאשר מורה מכתיב בכיתה מידע שהתלמידים צריכים לרשום במחברתם.

בתחילת המאה ה-21 השימוש בהכתבה פוחת מסיבות שונות, ובהן הפיכת ההקלדה למיומנות נפוצה ושיפור בטכנולוגיית זיהוי דיבור..

## מבחן הכתבה
**מבחן הכתבה** הוא בדיקת כתיב נכון בצורת מבחן. במסגרת ההכתבה ניתנות מספר מילים, לעיתים כאלו שנלמדו מראש, ומטרתו של הנבחן היא לאיית אותן בצורה תקנית. שגיאות כתיב גורמות להורדה של נקודות בהכתבה. לרוב נבחרות מילים שבהן יש פוטנציאל לשגיאות כתיב כך שההכתבה תהיה מאתגרת, במיוחד בגילאים מבוגרים יותר.

שיטות הניקוד בהכתבות מגוונות מאוד. לעיתים הציון ההתחלתי בחישוב הוא הניקוד המרבי (לרוב 100), ועל כל טעות מורד סכום קבוע מראש של נקודות. במקרים אחרים לכל מילה מוקצה ניקוד משלה, שבתוכו מחולקות הנקודות על כתיבת המילה: לעיתים בשיטת "הכל או כלום" שבה אם יש במילה שגיאת כתיב אין מקבלים אף נקודה על המילה ולעיתים בשיטה יחסית שבה ניתן לטעות רק חלק מהטעויות האפשריות ולקבל חלק מהנקודות. הדבר תלוי לרוב בהחלטה של המורה.

חוקרי לשון משתמשים לעיתים קרובות בהכתבות ככלי לבדיקת ההצלחה בכתיב של קבוצות שונות מבחינת כישרון ויכולת, מעמד סוציו-אקונומי, אתניות ו/או גיל בכתיבתן של מילים שונות. ממחקרים אלו מוסקות מסקנות לגבי הגורמים להצלחה או כישלון ברכישת הכתיב התקני והדרכים החינוכיות להקנות אותו. לעיתים החוקרים מעדיפים להשתמש במילות תפל כדי לבודד את הגורמים הלשוניים.

מנהג הפופולרי בעיקר בארצות הברית הוא תחרות איות, שבה אנשים מתחרים זה נגד זה בכתיבת מילים. בארצות הברית קיימת אף תחרות איות ארצית שמתקיימת מדי שנה.

## ראו גם
* סימני כתיב
* פרוטוקול
* קצרנות
* דיקטפון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקשורת
קטגוריה:מבחנים
קטגוריה:כתיבה
אסקישהיר

**אסקישהיר** (בטורקית: **Eskişehir**; מילולית: "העיר העתיקה/הישנה") היא עיר בצפון-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 915,418 בני אדם. העיר שוכנת בליבו של אזור מעיינות חמים.

## היסטוריה
יישוב פריגי נוסד כ-10 ק"מ דרומית-מערבית למרכז הנוכחי של העיר בשנת 1000 לפנה"ס לערך. העיר נודעה לאחר מכן בשמה היווני "Δορύλαιον" (דורילאון) ובתקופה הרומית נקראה "דורילאום" (Dorylaeum). הנצרות הגיעה לעיר לאחר שלטונו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס ב. היא נשלטה על ידי הביזנטים, הסלג'וקים, סולטנות רום, וב-1289 באה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית. 

העיר החלה להתפתח במהירות עם חיבורה למסילת הרכבת ב-1890 ועם הקמת מפעל לייצור רכבות ב-1894. עד היום ממוקמים מפעלי "תעשיות מנועים וקטרים לטורקיה" (Türkiye Lokomotif ve Motor Sanayi, TÜLOMSAŞ) באסקישהיר. במלחמת יוון–טורקיה הגיע הצבא היווני עד סמוך לעיר בדצמבר 1920 ואיים על אנקרה, מרכזה של התנועה הלאומית הטורקית באותה עת. באינני הסמוכה לעיר התרחש גם המהפך במלחמה כאשר האספה הלאומית הגדולה של טורקיה הצליחה להתארגן ולנצח את היוונים בשני קרבות אינני. 

הבסיס הראשון של חיל האוויר הטורקי צמוד לעיר ממזרח ובעת המלחמה הקרה הוא שימש כאחד מבסיסי האוויר החשובים של נאט"ו. ב-20 בפברואר 1956 פקדה את העיר רעידת אדמה בעוצמה של 6 בסולם ריכטר. 19 בני אדם נפצעו אך למעלה מ-13,000 בניינים ניזוקו.

## העיר כיום
ימין|ממוזער|200px|מקטרות מירשאום בשוק באיסטנבול
כיום מהווה אסקישהיר מרכז תעשייתי ומסחרי חשוב. מעבר לתעשיית הרכבות הפועלת בה, מיוצרים בה מנועים למטוסים, כלי רכב, ציוד חקלאי, טקסטיל וסוכר, ויש בה תעשיות כימיקלים ומוצרים לבנייה. עוד ידועה העיר בייצור מקטרות מאבן קלה ונקבובית המכונה "מירשאום" (meerschaum מגרמנית "קצף-ים" בטורקית Lületaşı; שם מקובל נוסף למינרל ספיוליט), ענף הקיים בה מאז תחילת המאה ה-18. 

העיר שוכנת על קו הרכבת המהיר המוביל מאנקרה לאיסטנבול. בשנת 2004 נחנכה בעיר רכבת קלה בשם EsTram ובה שני קווים באורך כולל של 15 ק"מ שלאורכם 26 תחנות. בשנת 2006 הסיעה המערכת כ-28 מיליון נוסעים. 

באסקישהיר פועלות שתי אוניברסיטאות - אוניברסיטת אנאדולו שהוקמה בשנת 1982 ובה כ-24,200 תלמידים, ואוניברסיטת עות'מאן הראשון באסקישהיר (Eskişehir Osmangazi Üniversitesi) שהוקמה ב-1993 ובה כ-13,000 תלמידים.

## גלריה

תמונה:Eskişehir 8.7.2007 (71).jpg|פסל הניצב בחזית המסגד הגדול והמנציח את מלחמת העצמאות 
תמונה:Eskişehir tramvay.jpg|הרכבת הקלה באסקישהיר
תמונה:Eskişehir Merkez camii.jpg|המסגד המרכזי באסקישהיר
תמונה:Eskişehir ticaret merkezi 2.jpg|מרכז הסחר באסקישהיר


## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הרכבת הקלה באסקישהיר
* אוניברסיטת אנטוליה
* ואוניברסיטת עות'מאן הראשון באסקישהיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ערים מטרופוליטניות
Back in Black

**Back in Black** הוא אלבומם השביעי של להקת ההארד רוק AC/DC שיצא ב-25 ביולי 1980.

האלבום הוא האלבום השני הנמכר ביותר בעולם והאלבום הנמכר ביותר בעולם שנעשה על ידי הלהקה.

בשנת 2020, האלבום דורג על ידי מגזין הרולינג סטון במקום ה-84 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.

## הפקה
Back in Black הוא אלבומם הראשון של AC/DC שהוקלט ללא הזמר הראשי רונלד בון סקוט שמת ב-19 בפברואר 1980. הלהקה התאוששה בתוך זמן קצר, צירפה אליה את הזמר בריאן ג'ונסון ובחודש אפריל נסעו להקליט את האלבום באולפני קומפאס פויינט בנסאו, בירת איי הבהאמה.
כ-49 מיליון עותקים מהאלבום נמכרו ברחבי העולם, 22 מיליון מהם בארצות הברית לבדה, והוא האלבום הרביעי הנמכר ביותר בארצות הברית.

בשנת 2003 בחר אותו מגזין הרולינג סטון במקום ה-73 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, ובמקום ה-26 ברשימת האלבומים הגדולים של שנות ה-80.

לאלבום יצאו חמישה סינגלים: Hells bells; You Shook Me All Night Long הבולט בשימוש בפעמון במהלך הנגינה וההופעות; Back in Black, אשר נכתב והולחן על ידי אנגוס יאנג ומלקולם יאנג והוא נכתב על חזרתו של אנגוס לנגן על גיטרה אחרי מות הסולן הקודם של AC/DC, בון סקוט; Shoot to Thrill ו-Rock and Roll Ain't Noise Pollution.

## רשימת שירים
#"Hells Bells" – 5:12
#"Shoot to Thrill" – 5:17
#"What Do You Do for Money Honey" – 3:35
#"Givin' the Dog a Bone" - 3:32
#"Let Me Put My Love into You" – 4:15
#"Back in Black" – 4:15
#"You Shook Me All Night Long" – 3:30
#"Have a Drink on Me" – 3:59
#"Shake a Leg" – 4:06
#"Rock and Roll Ain't Noise Pollution" – 4:15
*כל השירים נכתבו על ידי אנגוס יאנג, מלקולם יאנג, ובריאן ג'ונסון.

## משתתפים
*בריאן ג'ונסון — זמר
*אנגוס יאנג — גיטרה ראשית
*מלקולם יאנג — גיטרת לווי, קולות רקע
*קליף ויליאמס — גיטרת בס, קולות רקע
*פיל ראד — תופים

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי AC/DC
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי יהלום בקנדה
Hail to the Thief

***Hail to the Thief*** הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק האלטרנטיבית האנגלית, רדיוהד. הוא יצא לאור ב-9 ביוני 2003 בבריטניה, וב-10 ביוני בארצות הברית ובקנדה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, ולמקום השלישי במצעד האמריקאי. בין השירים המוכרים שיצאו ממנו: "2 + 2 = 5", "There There", "A Wolf at the Door".

לאחר ששני אלבומיה הוקדמים של הלהקה, *[[Kid A]]* ו-*[[Amnesiac]]*, שילבו השפעות שונות מאלקטרוניקה אקספרימנטלית וג'אז, וכללו פחות שימוש בגיטרות ובכלי נגינה קלאסיים, *Hail to the Thief* נחשב לבעל סאונד מתון יותר, ורבים רואים בו חזרה לצליל של רדיוהד באלבומים שקדמו ל-*Kid A:* אלבומה השני, *[[The Bends]]*, ואלבומה השלישי *[[OK Computer]]*. כמו כן, מופיעות באלבום רצועות הכוללות שימוש באלקטרוניקה ובכלים לא סטנדרטיים (כגון פסנתר צעצוע וגלוקנשפיל). *Hail to the Thief* נחשב לאלבום המגוון ביותר של הלהקה ובשירי האלבום יש ביטוי לצלילים השונים שאפיינו אותה לאורך השנים.

## רשימת השירים באלבום
לכל אחד משירי האלבום ניתנה **כותרת אלטרנטיבית**, המופיעה לצד שמו על גב העטיפה. בחוברת המצורפת, הכוללת את מילות השירים, מופיעים השמות האלטרנטיביים בלבד. הכותרת האלטרנטיבית לאלבום כולו היא *The Gloaming*, כשמה של רצועה מספר 8.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי רדיוהד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
מפלגת השמאל הדמוקרטי

**מפלגת השמאל הדמוקרטי** (בטורקית: **Demokratik Sol Parti, DSP**) היא מפלגה פוליטית בטורקיה, שמצעה חילוני, פטריוטי, דמוקרטי וסוציאליסטי.

## היסטוריה
המפלגה נוסדה ב-14 בנובמבר 1985 על ידי אשתו של בולנט אג'וויט שכן האיסור שהוחל עליו מלעסוק בפוליטיקה עם ההפיכה הצבאית השלישית בטורקיה ב-1980 עמד עדיין בתוקפו. באספת המפלגה ב-1986 הודיע אג'וויט על תמיכתו בה ופעל למען קידומה, דבר שהביא להעמדתו לדין בגין הפרת האיסור. עם הסרת האיסור מאג'וויט ב-1987 הוא נטל את הנהגת המפלגה באופן רשמי, אך למרות זאת המפלגה השיגה רק 8.53% מקולות הבוחרים בבחירות שנערכו ב-1987 ועל כן לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות שנערכו ב-1991 השיגה המפלגה 10.75% מסך קולות הבוחרים דבר שזיכה אותה בשבעה מושבים באספה הלאומית הגדולה של טורקיה. המפלגה זכתה לפופולריות רחבה בבחירות הבאות שנערכו ב-1995 וחלקה באספה הלאומית גדל פי 11 ל-76 נציגים.

ב-30 ביוני 1997 הצטרפה המפלגה לממשלת קואליציה בראשותו של ראש ממשלת טורקיה מסוט ילמאז ממפלגת המולדת ובולנט אג'וויט היה לסגן ראש הממשלה עד 11 בינואר 1999. במועד זה מונה לראש ממשלה ממונה זמני עד לבחירות שנערכו ב-18 באפריל 1999. בבחירות אלה השיגה המפלגה 22.19% מסך הקולות, שתורגמו ל-136 מושבים באספה הלאומית, ואג'וויט עמד בראשות ממשלת קואליציה עם מפלגת התנועה הלאומית ומפלגת המולדת. עם זאת, הן הממשלה והן המפלגה החלו להתפורר בשנת 2001 ואג'וויט עצמו אושפז פעמיים בשל בריאות לקויה. בבחירות שנערכו בשנת 2002 נמחקה המפלגה מהמפה הפוליטית לאחר שהשיגה רק 6.23% מקולות הבוחרים. אג'וויט פרש בשנת 2004 מהנהגת המפלגה ונפטר ב-2006. בבחירות של שנת 2007 השיגה המפלגה רק 5.41% אך בשל הסכם עודפים עם מפלגת העם הרפובליקאית היה לה ייצוג של 13 חברים באספה הלאומית. המפלגה נחלשה עם הזמן ומאז הבחירות בשנת 2011 היא לא עברה את אחוז החסימה. היא איבדה את הזכות להיבחר בעת הבחירות הכלליות בטורקיה (2018).

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טורקיה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות חילוניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1985
צ'ארלי כריסטיאן

**צ'ארלי כריסטיאן** (באנגלית: **Charlie Christian**; 29 ביולי 1916 - 2 במרץ 1942) היה גיטריסט ג'אז חשוב, שניגן בעיקר בתקופת הסווינג ובתחילת תקופת הבי בופ. כריסטיאן היה מהראשונים שניגנו בגיטרה חשמלית במוזיקת הג'אז, ואחד הנגנים החשובים והבולטים בתחום זה. כמו כן הוא נחשב בעיני חלק ממבקרי הג'אז כאדם שחיבר בין הג'אז הקלאסי לג'אז המודרני. השפעותיו חובקות עולם, וכמעט שאין גיטריסט ג'אז שלא הושפע עמוקות מנגינתו.

## חייו
כריסטיאן נולד בטקסס אך משפחתו עברה לאוקלהומה עוד כשהיה פעוט, רוב ילדותו עברה עליו באוקלהומה. שני ההורים של כריסטיאן היו מוזיקאים, והוא היה הצעיר מבין שלושה אחים שלמדו כולם מוזיקה מאביהם. האב התעוור מחמת הקדחת, וכדי לפרנס את המשפחה כל הבנים יחד עם אביהם היו מנגנים ופושטים יד. צ'ארלי כריסטיאן התייתם מאביו בהיותו בן 12, וירש את הגיטרות שלו.

את פריצת הדרך שלו מצא בג'אם סשן בשנות השלושים, שם להפתעת כולם הפגין יכולות מרשימות מאוד. לאחר מכן התפרסם כריסטיאן והחל להופיע באזור ומחוצה לו, מנגן עם מוזיקאים גדולים כמו ארט טאטום. ב-1939 הצטרף לתזמורת של בני גודמן בה פרץ למודעות הבינלאומית, והיה לאחד הגיטריסטים האהודים ביותר בתקופה.

צ'ארלי כריסטיאן נפטר בשנת 1942 ממחלת השחפת.

## סגנונו והשפעתו
כריסטיאן החל את הקריירה שלו בתזמורת של בני גודמן, שם כבר היה להיט גדול. עוד בימי התזמורת שלו נהג להתנסות בדברים שחורגים מעט מתחום הסווינג, בעיקר במסגרת הסולואים שלו. הוא המשיך ופיתח את ההתנסויות שלו בימים בהם ניגן במועדון הניו יורקי המפורסם מינטונז פליי האוס. כריסטיאן התנסה במלודיות מורכבות ובנגינה שחורגת מן המלודיה המקורית. למרות שכריסטיאן לא ניגן בי בופ הוא השפיע מאוד על צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, ת'לוניוס מונק וקני קלארק שאחר מותו הפכו לדמויות מרכזיות ביצירת הבי בופ. למעשה, אחת הגרסאות לגבי האטימולוגיה של המילה בי בופ היא שהמילה לקוחה מכך שבזמן הסולואים שלו במועדון, כריסטיאן נהג למלמל מילים שנשמעו כמו בי בופ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו משחפת
קני קלארק

**קנת' קלארק ספירמן** (באנגלית: **Kenneth Clarke Spearman**; 9 בינואר 1914 – 26 בינואר 1985), מאוחר יותר נודע כ**ליאקת עלי סלאם**, היה מתופף ומוביל הרכב אמריקאי. לקלארק היה תפקיד מרכזי בהתפתחות הבי בופ (יחד עם מקס רואץ') בנגינתו בג'אם סשנז במועדונים בהם התגבש הסגנון. בשנות הארבעים המוקדמות היה קלארק מתופף הבית של מינטונז פליי האוס, שם ניגן יחד עם צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, ות'לוניוס מונק. יש הזוקפים לזכותו את העברת הקצב מתוף הבס ותוף הסנר למצילת הרייד (נהוג לציין שקלארק המציא את הטכניקה ורואץ' פיתח אותה והפך אותה לפופולרית ושכיחה). בזכות זה זכה בכינוי "קלוק" (Klook). קני קלארק היה חבר בהרכב המקורי של רביעיית הג'אז המודרני, עד שהוחלף על ידי קוני קיי ב-1955.

## שחרותו
קלארק, מתופף ונגן קסילופון ג'אז אמריקאי, נולד בפיטסבורג למשפחה של מוזיקאים. בילדותו למד לנגן ברמה בסיסית על מספר רב של כלים דוגמת ויברפון וטרומבון. כמו כן למד תאוריה מוזיקלית וקומפוזיציה כבר מגיל צעיר.

עוד בימי בית הספר התיכון ניגן קלארק עם מוזיקאים גדולים כגון רוי אלדרידג' וצ'ארלי כריסטיאן, שבהמשך השפיעו עליו מאוד והיו למקור השראה עבור מבשרי הבי בופ. קלארק היה מתופף מבוקש כבר אז והשתתף בסיבובי הופעות רבים, כולל נסיעות רבות לניו יורק.

בשנת 1935 בילה קלארק את רוב זמנו בניו יורק, שם החל לפתח את סגנונו הייחודי, ופיתח את הקונספציות הקצביות שלבסוף הגדירו את תרומתו הגדולה לג'אז.

## הבי בופ
בזמן שניגן עם מוזיקאים כמו אלדרידג' החל קלארק להעביר את הקצב מהסנר והבס למצילת הרייד. אז החל להשתמש בשמיניות סווינג, הוא השתמש במקצב "דינג דינג דה דינג" שמיוחס פעמים רבות לו. המקצב הזה הוא כיום המקצב הנפוץ ביותר בג'אז, והוא עומד בבסיס תיפוף הג'אז.

כיוון שאלדרידג' דחף אותו להמשיך ולהתנסות בסגנון, קלארק כתב לעצמו רשימה של תרגילים שישפרו את יכולותיו לשמור על הקצב ברייד, גם בעת שהוא משתמש בטכניקות של שאר המתופפים בתקופה (דוגמת הפלת הפצצות). תרגיל אחד שהתאמן עליו רבות, היה שימוש ב"רים שוט" ומיד לאחריו בס מודגש. מטכניקה זו קיבל את כינויו "קלוק מופ" שקוצר לאחר מכן ל"קלוק".

## רביעיית הג'אז המודרני וסוף הקריירה
לאחר שהלהקה הקבועה ממינטונז החלה להתפרק, והנגנים עברו לפרויקטים אחרים, החל קלארק לעבוד עם הפסנתרן הצעיר ג'ון לואיס ונגן הויברפון מילט ג'קסון; יחד עם הבסיסט פרסי הית' הם הקימו את רביעיית הג'אז המודרני, הרכב ג'אז חשוב בהתפתחות הבופ והג'אז המודרני בכלל. ההרכב יצר סגנונות ייחודיים רבים, כגון הזרם השלישי.

קלארק עזב את הרביעייה ב-1955 כשהחל לתכנן את המעבר שלו לצרפת. לבסוף עבר לפריז ב-1956, שם המשיך להופיע ולהקליט. הוא ערך סיבובי הופעות באירופה ולעיתים גם בארצות הברית. בהמשך הקריירה הוא ניגן עם מוזיקאים שונים וגדולים, הקים מספר הרכבים והמשיך להיות מתופף ג'אז חשוב.

קלארק נפטר ב-1985 בפריז, שם נחשב לגיבור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:מתאסלמים אמריקאים
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
Anjuta

**Anjuta** היא סביבת פיתוח משולבת עבור שפות התכנות C, C++ Python, Java, JavaScript ו־Vala, שנכתבה כחלק ממיזם GNOME. כתיבת התוכנה החלה ביוזמת נאבה קומאר בשנת 1997. היא קרויה ע"ש חברתו דאז של נאבה.

התוכנה היא תוכנה חופשית המופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 2.

## תכונות
Anjuta מגיעה עם אפשרויות רבות, ואפשרות לתוספים רבים.

התכונות העיקריות של Anjuta:
* ניהול מיזמים - אשף ליצירת יישומי מסוף, יישומי GNOME, יישומי GTK+&lrm;, יישומי Qt ועוד
* מנפה שגיאות הבנוי על GNU Debugger ואפשרות לשילוב Valgrind
* עורך קוד הכולל השלמה אוטומטית של קוד, הדגשת תחביר ועוד
* Glade ליצירת ממשק משתמש גרפי
* DevHelp ליצירת תיעוד וקריאת התיעוד ביתר נוחות
* הדמיית מסוף
* שילוב גיט ו־CVS להורדת קוד מקור

## ראו גם
* GNOME
* GTK+

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית
* דף הבית באתר GNOME

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:סביבות פיתוח משולבות
קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1999
פרובינקיה גאליה נארבוננסיס

ממוזער|250x250px|גאליה נארבוננסיס
**גאליה נארבוננסיס** (בלטינית: **Gallia Narbonensis**) הייתה פרובינקיה רומאית בדרום צרפת דהיום. בתחילה נקראה הפרובינציה "**גאליה טרנסאלפינה**" (גאליה שמעבר לאלפים), ואחר כך שונה שמה ל"נארבוננסיס" על שם בירתה הרומית "נרבון". מאוחר יותר כונתה פשוט "הפרובינציה", מה שנתן לה את שמה הנוכחי, פרובאנס.

## היסטוריה
גאליה נארבוננסיס סופחה בשנת 121 לפנה"ס לרפובליקה הרומית בשל מיקומה האסטרטגי, שתרם לביטחון המושבות הרומאיות בחצי האי האיברי.

השלטון הרומאי לא השאיר את חותמו על התושבים המקומיים בשנים הראשונות, ואופיה התרבותי של הפרובינקיה נותר הלניסטי, כתוצאה מההשפעה של המושבה היוונית מסילה (כיום מרסיי), שהייתה העיר הגדולה והחשובה ביותר בה.

מינויו של יוליוס קיסר למושל הפרובינקיה בשנת 58 לפנה"ס הביא לתמורה באופייה התרבותי. קיסר ייסד מושבות רומאיות חדשות, יישב בהן יוצאי לגיונות רומיים ושיקם את המושבות הקיימות שהיו בתהליך דעיכה. קיסר גם השתמש בפרובינקיה כבסיס הפעילות שלו בזמן מלחמת גאליה, שבסופו נכבשה גאליה כולה על ידי רומא.

עם עלייתו של אוגוסטוס לשלטון נהנתה הפרובינקיה מתקופה של שלום ויציבות במשך מאות שנים עד המשבר הכלכלי באימפריה במאה השלישית. כתוצאה מהמשברים הביטחוניים ומחולשתה של האימפריה במאה הרביעית הייתה הפרובינקיה קורבן מתמיד לפלישה ולביזה מצד שבטים ברברים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאליה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
אולימפיאדת סרייבו (1984)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-14** נערכה מ-8 בפברואר עד 19 בפברואר 1984 בעיר סרייבו ביוגוסלביה (כיום – בירת בוסניה-הרצגובינה). זו הייתה האולימפיאדה השנייה בה התקיימו המשחקים במדינה סוציאליסטית, לאחר אולימפיאדת הקיץ 1980 במוסקבה, ברית המועצות. המשחקים נערכו בסרייבו ובאתרי נופש באלפים הדינריים הממוקמים פחות מ-25 קילומטרים מהעיר. מרוצי הסקי האלפיני החלו באיחור של ארבעה ימים עקב מזג האוויר. במשחקים השתתפו 1,272 ספורטאים מ-49 מדינות.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר בוסניה והרצגובינה
1984
קטגוריה:1984 בספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט ביוגוסלביה
קטגוריה:סרייבו: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת סרייבו (1984)
ינאי ישראלי

**ינאי ישראלי** (נולד ב-1981 במושב כפר שמואל) הוא משורר והיסטוריון ישראלי המלמד באוניברסיטת מישיגן.

## ביוגרפיה

ישראלי למד בתיכון ע"ש הרצוג ביישוב בית חשמונאי.

ישראלי הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 2005, והחל משנת 2004 התפרסמו שיריו בכתבי עת שונים, ביניהם עתון 77, מאזנים, הליקון, דקה, המאוורר, וכן במוסף הספרות של מעריב והארץ. ב-2007 ראה אור ספרו הראשון, "מות מטע האגס", בסדרת "ריתמוס לשירה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.

בקיץ 2015 שירו "איש מחזיק פלאפון" נכלל בבחינת הבגרות בספרות בפרק החובה "שיר שלא נלמד".

ב-2017, סיים ישראלי דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת מישיגן. עבודתו עסקה בפטיציות שנכתבו על-ידי אנשים פשוטים ומוענו למלכי קסטיליה בימי הביניים המאוחרים. ישראלי מתמחה בהיסטוריה חברתית ומשפטית של ספרד בימי-הביניים המאוחרים ובעת חדשה המוקדמת, והחל לעסוק במאמריו בנושאים נוספים, דוגמת רעיונות רפובליקניים בקסטיליה של המאה ה-15 או המרות הדת.

ב-2020, התמנה ישראלי כמרצה בחוג ללימודים לטינו-אמריקאיים באוניברסיטה העברית. ב-2022, התמנה כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת מישיגן.

## ספר שיריו
* **מות מטע האגס**, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2007.

## קישורים חיצוניים
* 
* יהודי צעצוע הבלוג של ינאי

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:כפר שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי הרצוג בית חשמונאי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לימודים רומאניים ולטינו-אמריקניים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
ה. ל. מנקן

**הנרי לואיס מנקן** (באנגלית: Henry Louis Mencken; 12 בספטמבר 1880 – 29 בינואר 1956) היה עיתונאי, סופר ולשונאי אמריקאי.

## חייו
הנרי לואיס מנקן נולד ב-12 בספטמבר 1880, בבולטימור, מרילנד, שבארצות הברית. בן למשפחה אמידה, אביו היה בעל מפעל סיגרים ממוצא גרמני.
כאשר היה בן שלוש עבר לביתו שבבולטימור, שם חי עד סוף ימיו, פרט לחמש השנים בהן היה נשוי.

הוא החל את קריירת מחקר והכתיבה שלו כעיתונאי ב "Baltimore Morning Herald" בשנת 1899, ועבר ל "The Baltimore Sun" ב-1906. באותה תקופה גם החל לכתוב מאמרים שהעידו כבר על איכויותיו כסופר לעתיד. הוא כתב סיפורים קצרים ורומן.

ב-1908 התמנה לעורך בעיתון "The Smart Set" יחד עם George Jean Nathan, איתו הוא ייסד ב-1924 את העיתון "The American Mercury", שהפך לבעל השפעה רבה בחוגים אוניברסיטאיים ברחבי ארצות הברית. הוא המשיך בתפקיד זה עד שנת 1933. הוא זכור בעיקר מפרסום ספרו "The American Language", עבודת מחקר מקיפה על השפה האנגלית בארצות הברית.

מנקן שאב את השראתו מסופרים רבים, בהם רודיארד קיפלינג, ג'וזף קונרד ועוד, אך נראה שמארק טוויין ובמיוחד פרידריך ניטשה הטביעו חותם עיקרי על כתביו. הנושא שעסק בו בעיקר בשנות ה-20, שבמהלכן הייתה כתיבתו בשיאה, היה הפונדמנטליזם הנוצרי או הפוריטנים ומעמד הביניים הבוּר, או כפי שאהב לכנותו, "Booboisie".

ב-1926 הוא נעצר בשל מכירה של עותק של "The American Mercury", שנאסר לפרסום בבוסטון.

ב-1930 נשא לאישה את שרה הארט (Sara Haardt), שהייתה פרופסור לאנגלית. נישואים אלה נמשכו חמש שנים עד לפטירתה ממחלה.

מנקן ביקר בארץ ישראל בשנת 1934, ואת חוויותיו פרסם בספר בשם "ארץ ישראל".

בזמן מלחמת העולם השנייה תמך בנאצים ובגישת הדרוויניזם החברתי שלהם והביע דעות אנטישמיות.

ב-1948 לקה בשבץ מוחי, שממנו לא התאושש לגמרי עד סוף ימיו. מאז לא כתב עוד. הוא נפטר ב-1956, בן 75.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1956
כתב עברי רהוט

[ממוזער|220px|חתימה המיוחסת לרבי ישראל [הבעל שם טוב|בעל שם טוב]]

**כתב יד עברי** או **כתב עגול** בספרות התורנית היהודית מכונה גם **כתב מְשִיטָא** הוא אלפבית עברי חלופי המשמש בעיקר לכתיבה chs, לצד הכתב המרובע (האלפבית התקני של העברית ושפות יהודיות אחרות), המשמש בעיקר לדפוס. כתב היד מתאפיין בקווים מעוגלים, והוא נפוץ מאוד בכתבי יד לא-מודפסים. מהירות הכתיבה בכתב רהוט מתקבלת בשל העובדה שכמעט כל האותיות נכתבות במשיכת קולמוס אחת וביד קל יותר לכתוב ככה.

כתב רהוט נלמד ביסודי לאחר שתלמידים הכירו את הא"ב, ולמדו לכתוב בכתב דפוס.

כתב רהוט הוא ייחודי לכל אדם, בשל כך ניתן לזהות זיופי חתימות ומסמכים על סמך הבדלים דקים בין הכתב המקורי לכתב הַמזַיֵּף, המנסה לכתוב כמה שיותר דומה אליו.

## אטימולוגיה
המקור האטימולוגי של המילה "רהוט" הוא ארמית השורש הארמי ר-ה-ט קרוב אל השורש ר-ו-ט, שקיים בעברית בתצורה ר-ו-ץ, והוא נקרא כך משום שבכתב רהוט משתמשים כשכותבים מהר. מכאן, רהוט משמש גם במשמעות של שפה קולחת, דיבור שוטף ללא מעצורים, ושפה נאה.

בלועזית מכונה הכתב "קורסיבי" (מלטינית - "לרוץ").

## הכתב הרהוט האשכנזי

[שמאל|ממוזער|200px|שמות של קרבנות שנרצחו ב[גזרות ת"ח–ת"ט|פרעות ת"ח ת"ט, מסמך בעברית בכתב רהוט (כתב יד) משנת 1648. מתצוגת המוזיאון לתולדות יהודי פולין.]]

[ממוזער|דף מתוך "ספר הברית", שנחתם ב[ורשה|וורשה על ידי חברי "מנוחה ונחלה", מייסדי רחובות. מסמך בעברית בכתב רהוט (כתב יד) משנת 1890 (המסמך המקורי מוצג בארכיון העיר רחובות). |טקסט=]]

לאותיות הכתב העבריות היה חלק בכתיבה בת מעל 1,000 שנים ביידיש באותיות העבריות בקהילות יהודיות אשכנזיות באירופה. בניגוד לשפה העברית שהייתה שפת קודש, שבה בעיקר נקראו טקסטים, וכמעט שלא נכתבו על ידי העם הפשוט, הייתה שפת היידיש שפה חיה ונושמת במשך מעל 1,000 שנה. בשפת היידיש נכתבו רוב הטקסטים בחייהם של היהודים במרכז ובמזרח אירופה. מעבר לשימוש ביידיש לספרים, מאמרים ופרסומים, נעשה שימוש בשפה גם לצרכים רבים אחרים, חלקם "פורמליים" וחלקם פחות, החל משימוש בפתקים, בהודעות, וכלה בכתיבת מכתבים – זו הייתה צורת התקשורת היחידה בימי הביניים, לאורך מאות שנים. בכל אותו זמן ממושך היה כתב היד מקביל לכתב ה"פורמלי" של העברית, שהופיע בעיקר בדפוס. זה מקור שמם גם כיום" אותיות "דפוס" לעומת אותיות "כתב".

באות אל"ף ניכר דמיון גרפי של הכתב לאות המקבילה בכתב העברי העתיק, כתב דַעַץ.

## הכתב הרהוט הספרדי

ישנו גם כתב רהוט (=כתב יד) ספרדי המכונה סוליטריאו, המכונה גם כתב חצי קולמוס.  כתב זה מוקדם יותר לכתב הרהוט האשכנזי. גם כיום משתמשים בו רבנים ותלמידי חכמים שעלו מארצות המזרח.

## ראו גם
* הכתב העברי הקדום
* כתב רש"י

## קישורים חיצוניים

* עדנה אנגל, סגנונות הכתב העברי במאה העשירית והאחת עשרה לאור תעודות הגניזה המתוארכות והמיתארכות, אתר אוניברסיטת תל אביב.
* מלאכי בית-אריה, קודיקולוגיה עברית, אתר הספרייה הלאומית
* 

## הערות שוליים

*
רהוט
הנסיך דמנה מגאורגיה

**דֶמנַה** (גאורגית: **დემნა**, כינוי חיבה לשם דמטרה, დემეტრე) (נולד לפני 1155–1178 לערך) היה נסיך גאורגי וטוען לכתר המלכותי של הממלכה הגאורגית המאוחדת, שהוכרז כמלך במהלך מרידת הנפל של אצילי הממלכה בשנת 1177/1178. 

הוא היה בנו היחיד של המלך הגאורגי, דוד החמישי, שהדיח את אביו, דמטרה הראשון, בשנת 1155, בהפיכת חצר. זמן קצר לאחר מותו של דוד, באותה שנה, הכריז דמטרה על בנו הצעיר, גיאורגי כיורש מוחלט שלו, כשהוא מפר בכך חוק ראשון במעלה של חוקי הירושה, ומקפח את דמנה מזכויות לכס המלכות. 

הרשומות הגאורגיות והארמניות מימי הביניים מבולבלות לגבי נסיבות מותו של דוד. על פי היסטוריונים ארמניים מימי הביניים, גיאורגי היה מעורב בדרך כלשהי ברצח דוד. מצד שני המקורות הגאורגיים אינן מציינים על כך דבר. על פי כותב הרשומות הארמני, ורדן ארוולצי, הוא שלט דוד במשך חודש אחד בלבד, ונרצח בידי אציליו, סומבט ואיוון אורבלי, שעשו הסכם סודי עם גיאורגי. איוון אורבלי תוגמל על ידי גיאורגי השלישי ומונה לאמירספסלר, המפקד העליון של צבאו, עם הכתרתו. 

סטפנוס אורבליאן, צאצא אחר של שבט אורבלי, כתב זמן קצר אחרי ורדן, כי דוד שלט במשך שנתיים, והכחיש כל מעורבות משפחתית ברציחתו של דוד, לדבריו, גיאורגי נשבע לאחיו כי ישלוט בממלכה רק עד שבנו של דוד, דמנה, יגיע לבגרות, אבל הפר את הבטחתו. הוא טען כי האורבלים היו עדים לשבועתו של גיאורגי, ולכן הובילו את המרידה בשנת 1177, כדי להכתיר את הטוען החוקי לכתר, דמנה, שהיה כבר בוגר, לכס המלוכה. 

כך או אחרת, נחשב דמנה על ידי רבים כיורש החוקי לכתר הגאורגי, וקורבן של קיפוח. יתרה מזו, הוא התחתן עם ביתו של איוון אורבלי, וכוונות המשפחה בקשר למרידה היו ברורות. דמנה היה גם אהוד על ידי מספר פקידים רמי דרג בחצר המלכות, ובעלי אחוזות בעיקר בדרום גאורגיה, קציני צבא לשעבר שהחזיקו אדמות ארמניות. 

המרד, שהונהג על ידי איוון אורבלי, התפרץ בשנת 1177. המורדים הכתירו את דמנה כמלך במצודת אגרה, ופנו, עם כ-30,000 איש, לבירה הגאורגית, טביליסי. אף על פי כן, תוכניתו של אורבלי למתקפת פתע נכשלה. גיאורגי השלישי סמך בעיקר על הכחות המצוינים שסופקו על ידי שכירי החרב הקיפצ'קים ששכנו בהרי הקווקז. על ידי שימוש בכוח ודיפלומטיה הוא הצליח לגרום להרבה מן האצילים המורדים, להיכנע. אולם אורבלי סירב לציית ופרש ל"מצודת לורה (כיום במחוז לורי, Լոռի, שבארמניה). הצבא המלכותי הזדרז ופלש לאחוזות האצילים המורדים והטיל מצור על לורי. אורבלי עוד הספיק לבקש את עזרתם של השליטים הסלג'וקים השכנים אבל צבאו המותש נכנע לפני שהספיקה להגיע תגבורת. 

דמנה היה הראשון להיכנע. הוא השתטח יחד עם מלוויו בפני גיאורגי דוד, וביקש את רחמיו. הוא עוור, סורס, כדי לשמר את עליונות הענף המשפחתי. האורבלים הושמדו. אדמותיהם ונכסיהם עוקלו. דוד הושפ במאסר, אבל לא שרד אותו, הוא מת זמן קצר לאחר מכן. 

המשוררת הגאורגית, תמר אריסתווי, הציעה את הסברה כי המשורר הלאומי של גאורגיה, שותא רוסתוולי, היה למעשה הנסיך דמנה, שטוענים כי אהב את דודניתו, הנסיכה תמר. לדבריה, הוא שרד את הדיכוי, וכתב את האפוס הלאומי של גאורגיה, עוטה עור הנמר, בגלות תחת השם רוסתוולי. לסברה זו אין שום תימוכין מבוססים.

## אילן יוחסין

## הערות שוליים

קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני 
קטגוריה:גאורגיה: אצולה
קטגוריה:נפטרים ב-1178