עובדייה

250px|ממוזער|שמאל|מראה כללי של אתר החפירות עובדייה בשנת 2021
250px|ממוזער|שמאל|חפירות בעובדייה בשנת 2021
**עובדייה** הוא שמו של אתר פרהיסטורי, הנחשב לאחד האתרים הקדומים ביותר בעולם ובעל חשיבות רבה בקנה מידה עולמי להבנת האבולוציה של האדם. התל תוארך במקור לתקופת הפליסטוקן, בין 0.8 ל-1.5 מיליון שנה, אולם מאוחר יותר נמצאו עדויות לתקופה קדומה יותר בכ-500,000 שנה מאתרים באפריקה, כך שגילו לפחות 2 מיליון שנה, וייתכן כי הממצאים הם בין הממצאים הקדומים ביותר בעולם. על ממצאים אלו והתאוריות המבוססות עליהם, כרעיון נדידת האדם הקדמון מאפריקה, יש מחלוקת ערה בקרב הארכאולוגים. קילומטרים ספורים דרומית לעובדיה, ליד קיבוץ גשר, נמצא אתר נוסף הקרוי ערק אל אחמר, בו נמצאו שרידי שלד של פיל שתוארכו ב-2001 ל-1.9 מיליון שנה. אבני יד מאותה תקופה, הדומות לאבנים שנמצאו בעובדיה, נמצאו גם באגם ציחור. האתר נמצא בסמוך לאתר ארכאולוגי תל עובדיה.

האתר הוכרז גן לאומי, ובאפריל 2024 נחנך הגן ונפתח למבקרים.

## האתר
האתר הפרהיסטורי נקרא על שם הכפר עובידיה ליד טבריה, שמרכזה נמצא תל עובדיה כפר זה התרוקן מתושביו במהלך מלחמת העצמאות בשנים 1947–1949.

ייתכן שהשם עובידיה נגזר מהשם המקראי של הנביא עובדיה; או הקטנה של המילה הערבית ""עביד"", שמשמעותה "עבד".

האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי עובדייה ממוקם בין הכפר מנחמיה לקיבוץ בית זרע, קילומטר אחד צפונית-מערבית לבית זרע. על גדתו המערבית של נהר הירדן. השרידים הפרהיסטוריים נמצאו באתר נפרד מהתל הארכאולוגי המכונה תל עובדיה, כ-400 מטרים צפונית-מערבית לתל. האתר נמצא על מדרונה של גבעה שמשתפלת מרום של 180 עד 205 מטר מתחת פני הים.

בעת גילוי האתר, קרצף דחפור את שכבת הקרקע העליונה, והתגלו שכבות של משקעים אגמיים-יבשתיים. משקעים אלה הוגדרו על ידי הגאולוגים יהודה ליאו פיקרד וא' בידא בשם "תצורת עובידיה". על פי הגדרתם התצורה נוצרה בתקופת הפלייסטוקן התחתון , כאשר התקיים במקום אגם מים מתוקים. בשולי האגם ובתוכו התרבדו שכבות של חרסית, טין, חלוקים, חול ועוד. בתוכם נשארו כלים שונים ועצמות בעלי חיים.

## תולדות האתר
האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי התגלה במאי 1959 בקרבת התל, מדרום לאפיק נחל יבנאל, בעת שאיזי מרימסקי, טרקטוריסט ומורה לטבע מקיבוץ אפיקים, עסק בהכשרת הקרקע לחקלאות. הוא נתקל בעצם מאובנת בגודל חריג, ובהתייעצות עם וטרינר עמק הירדן ד״ר אליעזר לוטן, העבירו את הממצא לארכאולוג משה שטקליס. באוספיו של מרימסקי וסקר  שנעשה על פני השטח נמצאו עצמות בעלי חיים שנכחדו, אבנים מסותתות, ושני שברים של גולגולת אדם.   שטקליס החל לחפור באתר ב-1960, ביחד עם הזואולוג גיאורג האז, והגאולוג ליאו פיקרד. בשנים הראשונות חפרו גם מספר סטודנטים: ביניהם עופר בר-יוסף . איתן צ'רנוב , נחמן שולמן ואורי בידא .. בין השנים 1967-1960 התקיימו עשר עונות חפירה.

לאחר מותו של שטקליס ב-1967 ניהלו את החפירה בר-יוסף וצ׳רנוב תחת הפיקוח של לואיס ליקי ששימש כמדריך ויועץ של משלחת החפירות. החפירה נמשכה עד שנת 1974. ב-1988 החלה סידרה של עונות חפירה בניהול צ׳רנוב ובר-יוסף יחד עם הפלאונטולוג  
קלוד גרא (Claude Guérin)  שנמשכה עד שנת 1994. לאחר הפסקה של 3 שנים, האתר נחפר מ-1997 עד 1999 יחד עם הארכאולוג הגרמני גרהרד בושינסקי .

ב-2001 בר-יוסף ומרים בלמקר ניהלו חפירת צנועה לדיגום סדימנטים למחקרים שונים. לאחר חפירה זו האתר הוזנח ללא תוכנית שימור מסודר.

בתחילה השקיעו החופרים מאמץ להבין את ההשתכבות באתר. לשם כך השתמשו בציוד מכני כבד שחפר תעלות באתר באורכים שונים, ויצרו חתכים סטרטיגרפיים שאפשר לחופרים להבין את סדר השכבות. החופרים איתרו 60 מפלסים.

אתר עובדייה היה נטוש בין השנים 1999 ועד שנת 2021 ונפגע מהזנחה. בשנת 2021 חודשו החפירות מטעם רשות העתיקות על ידי פרופסור עומרי ברזלי מבית הספר לארכאולוגיה ותרבויות ימיות באוניברסיטת חיפה ביחד עם פרופסור מרים בלמקר (Miriam Belmaker) מאוניברסיטת טולסה  באוקלהומה ארצות הברית. בעקבות חידוש החפירות, החלה רשות הטבע והגנים בשימור ופיתוח האתר כדי להנגיש אותו לציבור הרחב והכריזה עליו כגן לאומי. הפעילות נעשתה בשיתוף רשות ניקוז ונחלים כינרת ומועצה אזורית עמק הירדן במסגרת פרויקט שיקום והסדרת מורד נהר הירדן. הותקנו דרכי גישה לאתר הוצבו שלטי הסבר, והוקם מסלול הליכה המקיף את האתר.

אנשי דת שונים סברו כי המקום הוא "גן העדן" המקראי.

## הממצאים
### הומיניניים
בחפירות התגלו שרידים פרהיסטוריים החל מלפני כ-1.5 מיליון שנה, בהם כ-60 שכבות קרקע, שבתוכן התגלו שרידי עצמות אדם ובעלי חיים מהקדומים ביותר בעולם כולו, ובפרט מחוץ לאפריקה. כמו כן נמצאו מעל 10,000 כלי אבן קדומים.

בשטח קיימים משטחי סלע שעליהם חי בעבר האדם הקדמון בתקופת הפליסטוקן. כתוצאה מפעילויות שבירה וקימוט גאולוגיים, המשטחים נטויים בזווית של כ-70 מעלות.
הסברה היא כי באזור היה אגם קדמוני, וכי ההומו ארקטוס (האדם הזקוף) שיצא מאפריקה חנה בארץ ישראל בנדודיו. הממצאים שנתגלו סייעו באישוש הסברה.

בפברואר 2022, ארכאולוגים מרשות העתיקות, בראשות פרופסור אלה בין, הודיעו על גילוי חוליה הומינינית שלמה בת 1.5 מיליון שנה. המחקר היה על עצם שנמצאה בשנות ה-60 של המאה העשרים בחפירות באתר בראשות משה שטקליס. וזוהתה 2022 על ידי צוות בראשות אלון ברש. לדברי החוקרים, העצם המאובנת השייכת לצעיר בגילאי 6–12 היא העדות העתיקה ביותר להומיניניים קדומים במזרח התיכון. תגלית זו שופכת אור חדש על סיפורן של נדידות אנושיות מוקדמות. גודלה וצורתה של החוליה המותנית  התחתונה, המתוארכת לפליסטוקן המוקדם, מצביעים על כך שהיא שייכת לפרט ממין שונה מזה המיוצג על ידי ההומינינים הומו גאורגיקוס באתר דמניסי בני 1.8 מיליון שנה מגאורגיה. לאחר גילוי זה, הניח עומרי ברזילי מאוניברסיטת חיפה, שמינים אנושיים שונים ייצרו את תעשיות כלי האבן שהיו קיימות בעובדייה ובדמניסי, בהתאמה.
200px|ממוזער|שמאל|כלי אבן דו-פני משכבה I-26, בן 1.9 מיליון שנה נמצא בעובדייה בשנת 2021
גובהו של ילד עובדייה הוערך כ-155 ס"מ במותו, כאשר גודלו הבוגר המשוער, על פי הערכתה השמרנית של פרופ' אלה בין, היה יותר מ-1.8 מטרים

באשר למין אליו השתייך הילד, נקטו מחברי המאמר שפורסם בכתב העת  בגישה זהירה והיכריזו עליו כ"דומה להומינינים גדולים אחרים מתקופת הפלייסטוקן המוקדמת מאפריקה", אך בשל חוסר מידע על המורפולוגיה שלו מעבר למה שניתן לאסוף מהחוליה שנמצאה, הם לא זיהו את מינו, מלבד היותו גדול מדי מכדי להשתייך להומו הביליס. בראיון לעיתון הארץ, לעומת זאת, ד"ר אלון ברש, פלאואנתרופולוג, אמר שמדובר בהומו ארקטוס.

בשנת 2026 התפרסם מחקר ארכאולוגי שגילה שהאתר הארכאולוגי עובדייה המשתייך לתרבות האשלית, עתיק יותר ממה שחשבו עד מחקר זה. הוא תוארך ל-1.9 מיליון שנים לפני זמננו. עד כה סברו שהוא בן 1.6-1.2 מיליון שנים בלבד. המשמעות היא התפשטות מוקדמת יותר של התרבות האשלית ממה שסברו עד כה. במחקר השתמשו בדגימות חדשות שנלקחו מהאתר וביצעו שלוש בדיקות שונות של תיארוך . בדיקה בעזרת איזוטופים קוסמוגניים הנוצרים בקרינה קוסמית. בדיקה פליאומגנטית, ובשיטת תיארוך אורניום ועופרת הנמצאים במאובני קונכיות של חלזונות  מסוג  שנמצאו באתר.

### כלי האבן

באתר נמצאו כלים בשכבות השונות, העשויים מחומרים שנים: צור, בזלת ואבן גיר קשה. חומר הגלם הותאם לכלים שרצו ליצור. בין הכלים שנמצאו: כלי קיצוץ, כלים מרובי צלעות, כלים כדוריים, . כלים בצורת דיסקית, אבני יד, נמצאו גם נתזים שעברו שברור, שכנראה שימשו כמקרצפים.

המכלולים השונים בשכבות השונות לא היו זהים. בשכבות הקדומות נמצאו כלים כדוריים, אבל לא נמצאו אבני יד, בשכבות העליונות כמעט ולא נמצאו כלים כדוריים.

### תצוגת ממצאים
חלק מהממצאים מוצגים במוזיאון בית גורדון שבדגניה א'. וחלקם במוזיאון ישראל בירושלים.

## גלריית תמונות

## לקריאה נוספת
*הערך **עבידיה**, עופר בר-יוסף, האנציקלופדיה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, כרך ג, עמודים 1149-1147.
* עבדאללה מוקארי, חדשות ארכיאולוגיות, עובדייה, גיליון 126 לשנת 2014, 31 בדצמבר 2014
* Complex exposure-burial history and Pleistocene sediment recycling in the dead sea rift with implications for the age of the Acheulean site of ‘Ubeidiya Quaternary Science Reviews
* נעמה גורן-ענבר, המכלולים הליתיים מאתר עובדיה, עמק הירדן, דוקטורט. האוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"א (1981)

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:בקעת הירדן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התרבות האשלית
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
קטגוריה:התרבות האולדובאית
קטגוריה:הגליל: גנים לאומיים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן