open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בייבי בום (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

**בייבי בום** היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית המבוססת על הפורמט הבריטי "One Born Every Minute" , העוקבת אחר זוגות בבית החולים ברגעי הלידה של תינוקותיהם. התוכנית עלתה לאוויר ב-19 בינואר 2014 בערוץ עשר ושודרה שם במשך 5 עונות עד ירידתה מהאוויר ב-2 בספטמבר 2018. החל מ-30 באוקטובר 2024 התוכנית משודרת בקשת 12.

## פורמט
התוכנית עקבה אחר תהליכי הלידה של התינוקות מהגעת הזוגות לבית החולים ועד ללידה. בתוכנית צולמו הזוגות באמצעות עשרות מצלמות קבועות שהוצבו בחדרי הלידה, בחדרי הצוות הרפואי ובמסדרונות תוך תיעוד נושאים שונים כגון צירי לידה, סיבוכי לידה, מעורבות האב ועוד.

## סקירת התוכנית

## פרקים
### עונה 1 (2014)

### עונה 2 (2014)

### עונה 3 (2015)

### עונה 4 (2017)

### עונה 5 (2018)

### עונה 6 (2024)

## הפקה
במהלך שידור העונה הראשונה, התוכנית חודשה לעונה שנייה.

במרץ 2015 פורסם שלאחר שתי עונות בהן צולמה התוכנית בבית החולים בילינסון, העונה השלישית של התוכנית תצולם בבית החולים מאיר.

טרם עליית העונה הרביעית, התוכנית חודשה לעונה חמישית. העונה החמישית חזרה לצלם בבית החולים בילינסון בו צולמו שתי העונות הראשונות, לאחר שעונות 3–4 צולמו בית החולים מאיר.

עלות פרק בתוכנית הוערכה בין 400 אלף ל-500 אלף שקלים לפרק, ונחשבה לאחת התוכנית היקרות בלוח השידורים של ערוץ עשר באותה תקופה.

בדצמבר 2023 פורסם שנבחנת האפשרות להחזיר את התוכנית למסך בקשת 12, בעריכתו של יובל כהן שערך את התוכנית בעונות 1-4. בהמשך התקבלה ההחלטה להחזיר את התוכנית למסך ולצלמה בבית החולים ליס.

## מחלוקת סביב התוכנית
התוכנית הייתה שנויה במחלוקת ועוררה תגובות רבות, בין השאר סביב נושאים כמו מציצנות וחדירה לפרטיות המצולמים, היותה תוכנית תיעודית או תוכנית מציאות, השפעת הצילום על היולדת, אופן הצגת תהליך ושיטות הלידה האפשריים כפי שהם מתקיימים בפועל בבתי החולים בארץ, מקומם של אנשי הצוות הרפואי, ועוד.

### הסכסוך סביב פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
במסגרת ההרשמה לפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2014, הפקת התוכנית וערוץ 10 רשמו את התוכנית לתחרות תחת קטגוריית תוכניות תעודה. עם זאת, באקדמיה החליטו לרשום את התוכנית בקטגוריית תוכניות הדוקו-ריאליטי על בסיס חוות דעת של הפורום הדוקומנטרי בישראל. הפקת התוכנית ניסתה לשכנע את האקדמיה שהתוכנית היא תוכנית תיעודית אך זאת ללא ההצלחה. בעקבות כך, התוכנית פרשה ממועמדות לפרס.

בפרסי האקדמיה הישראלית לשנת 2015 הסכסוך בין הצדדים החריף לאחר המשך סירובה של האקדמיה להכיר בתוכנית כתיעודית. בעקבות זאת, ערוץ 10 החליט כמחאה לפרוש לחלוטין מהטקס של אותה שנה. בנוסף, מפיק התוכנית אסף גיל תקף בחריפות את החלטת האקדמיה. בהמשך, הערוץ חזר בו מהחלטתו והשתתף בטקס יחד עם המועמדות של התוכנית לקטגורית הדוקו-ריאליטי.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 
* 
; ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

; ביאורים

קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
קטגוריה:היריון ולידה בישראל
קטגוריה:נשים בטלוויזיה
סל קליטה

**סל קליטה** הוא הסיוע הכספי הניתן לעולה חדש בתחילת שהותו בישראל. הסיוע אמור לכסות את הוצאות המחיה במהלך חצי שנת לימודי עברית באולפן ושכר דירה בשנה הראשונה. סל הקליטה מוענק על ידי משרד העלייה והקליטה.

בתחילה ניתן סל הקליטה רק לחלק מהעולים החדשים, לאלה שלא הגיעו מארצות רווחה, אלא ממזרח אירופה, מאמריקה הלטינית ומחלק מארצות אפריקה ואסיה. החל מ-1 בינואר 2002 ניתן סל הקליטה גם לעולים מצרפת ומדרום אפריקה והחל מ-1 בדצמבר 2002 מוענק סל הקליטה לכל העולים החדשים.

זכאים לקבלת סל קליטה מי שהגיעו ארצה כעולים חדשים ולא שהו בישראל בשלוש השנים שקדמו לכך תקופה העולה על 18 חודשים (רצופים או מצטברים). את סל הקליטה אפשר לתבוע רק במהלך השנה הראשונה לאחר ההגעה לישראל. סל הקליטה נפרס ל-7 תשלומים ועזיבת הארץ בתקופה זו מפסיקה את תשלומי סל הקליטה, ועם חזרתו ארצה על הזכאי לפנות למשרד העלייה והקליטה לחידוש התשלומים.

סכום סל הקליטה משתנה על פי המצב המשפחתי של העולה, מספר הילדים וגילם. לדוגמה, בשנת 2022 הסכום למשפחה בת ארבע נפשות (זוג הורים ושני ילדים) עמד על 53,000 - 60,000 שקלים, כתלות בגיל הילדים. בנוסף, זכאים העולים לדמי קיום, פטור ממכס או החזר מכס, סיוע בשכר דירה, ולעיתים גם לסיוע ממשרד הרווחה.

## קישורים חיצוניים
* 
* סל קליטה - המשרד לקליטת עלייה באתר של שי"ל
* אגרת חינוך / סל קליטה לתלמידים עולים מאתיופיה בשנת הלימודים התשע"ג באתר של המנהל הפדגוגי במשרד החינוך
* אגרת חינוך / סל קליטה לתלמידים עולים שאינם יוצאי אתיופיה בשנת הלימודים התשע"ג באתר של המנהל הפדגוגי במשרד החינוך

## ראו גם
*דיני פניות ציבור בנושאי עליה וקליטה במשרדי מדינת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:קליטת עלייה
קטגוריה:תשלומי העברה
קטגוריה:ישראל: רווחה
Electric Wizard

**Electric Wizard** (**אלקטריק וויזארד**) היא להקת דום מטאל וסטונר מטאל מדורסט, אנגליה. הלהקה הוקמה בשנת 1993 והקליטה עד היום 9 אלבומים מלאים, שניים מהם: ...Come My Fanatics  ו-Dopethrone מוגדרים כיום כמצייני הדרך של הז'אנר. הסגנון של אלקטריק וויזארד מוגדר כדום מטאל המשלב בתוכו אלמנטים של סטונר וסלאדג' מטאל, עם ליריקה שמתמקדת בתורת הנסתר, כישוף, ספרי ה.פ. לאבקרפט, רגשות שליליים, סרטי אימה וקנאביס.

## חברי ההרכב
### נוכחיים
* ג'אז (ג'אסטין) אובורן - סולן, גיטרה (1993-הווה)
* ליז באקינגאם - גיטרה (2003-הווה)
* סיימון פול - תופים (2012, 2014-הווה)
* האז וויטון - גיטרה בס (2018-הווה)

### בעבר
* טים באגשה - גיטרה בס (1993–2003)
* מארק גרינינג - תופים, כלי הקשה (2003-1993, 2014-2012)
* רוב אל-איסה - גיטרה בס (2003–2008)
* טאז דאנאזוגלו - גיטרה בס (2008–2011)
* ג'סטין גריבס - תופים (2006-2003)
* שון ראטר - תופים (2006–2011)
* גלן שרמן - גיטרה בס (2012–2014)
* קלייטון ברג'ס - גיטרה בס (2018-2014)

## דיסקוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:אמני ספיינפארם רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
איינטרכט בראונשווייג

**איינטרכט בראונשווייג**, הוא מועדון כדורגל גרמני המייצג את העיר בראונשווייג, סקסוניה התחתונה, המשחק בבונדסליגה השנייה. 

המועדון היה אחד מהמועדונים הראשונים ששיחקו בבונדסליגה וזכה באליפות אחת בשנת 1967. המועדון אף זכה 7 פעמים בגביע האינטרטוטו כאשר הזכייה הראשונה הייתה בשנת . בשנת  ירד המועדון לליגת המשנה ולאחר 28 שנים שבהן אף היה בליגה השלישית עלה המועדון בעונת  לליגה הראשונה. לאחר עונה אחת בלבד חזר המועדון לליגת המשנה. במאי 2018 נשר המועדון לליגה הגרמנית השלישית, ובסיום עונת 2019/2020, שב לבונדסליגה השנייה, אולם לאחר עונה אחת נשרה הקבוצה שוב לליגה השלישית, ושוב עלתה לאחר עונה אחת. 

מאז  איינטרכט בראונשווייג משחקת באיינטרכט שטאדיון. למועדון יש יריבות ידועה עם הנובר 96.

## סגל שחקנים
;נכון ל-1 במרץ 2026

 (קפטן)
  
  
 (בהשאלה מר.ב. לייפציג)
 (בהשאלה מנירנברג)

 
 (בהשאלה מהופנהיים)

 (בהשאלה מניו יורק סיטי)

  
  

 (בהשאלה מבאייר לברקוזן)
 
 (בהשאלה מנאשוויל)

## כדורגלני עבר מפורסמים
*ברנד פרנקה
* ריינר הולמן
* רונאלד וורם
* פול ברייטנר
* לוץ אייגנדורף
* וולפגנג דרמלר
* דיטר הקינג
* כרים בלערבי
* טוביאס ראו
* דניאל דבארי
* איגור בלאנוב
## תארים
* **[[בונדסליגה|אליפויות]] (1)**:
** 1967

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1895
יצחק חיות

רבי **יצחק חיות** (ה'רח"צ, 1538 - י"א בתמוז ש"ע, 2 ביולי 1610) היה רב בבוהמיה ומוראביה, מראשוני האחרונים. כיהן בין היתר כרבה של פראג.

## ביוגרפיה
נולד לרבי אברהם חיות. מקור המשפחה היה מפרובאנס שבדרום צרפת (הם השתמשו בתיאור "מגזע חסידי פרובינצא").

בשנת ה'שכ"ח (1568) התמנה לרבה של בוסק, בפלך לבוב. בשנים שד"מ — ה'שמ"ז (1584–1587) כיהן כרבה של פראג ועמד בראשות ישיבה במקום. לאחר מכן כיהן כראש ישיבה בפרוסטיץ שבמעהרין.

במספר מקורות מופיע שהיה גיסו של המהר"ל מפראג, בעל אחותו בזיווג ראשון.

זמן פטירתו לא יאוחר משנת שע"ז, 1617, ויש המייחסים יום פטירתו לי"א תמוז.

## מספריו
*פחד יצחק - לובלין, של״ג (1573) - על אגדות חז"ל, בעיקר האגדות בפרק הניזקין בגיטין על חורבן בית המדרש.
*שיח יצחק — פראג שמ״ז (1587) - שיר ודינים לליל הסדר;
*הגדה לפסח עם ביאור ביידיש - פראג ש"נ.
*פני יצחק - ידוע גם בשם אפי רברבי - קראקא, שנ"א (1591). ספר על הלכות איסור והיתר (כשרות, יין נסך, נידה וכו').

גם הספר שיח יצחק וגם פני יצחק מאורגנים בצורה שירית (השיר בספר שיח יצחק הוא מורכב ביותר וכמעט שלא ניתן להבינו ללא הפרוש המצורף) עם פרוש קצר להסברת השיר (בספר פני יצחק זהו הפרוש "אפי זוטרי") ודיון נרחב על ההלכות הנדונות. בנוסף חיבר ספרים נוספים שאינן בידינו. מספריו ניכר שהיה בקיא בחכמת הקבלה, והמדפיס כותב בספרו פחד יצחק, "אשר לו יד ושם בחכמות האלוקיות והחיצוניות".

## דרך לימודו
בהקדמת ספרו פני יצחק הוא משבח את שיטת החילוקים, ותוקף את מתנגדי שיטת החילוקים, ובלשונו המליצית הוא כותב בין היתר: "האמנם ממחצב קודש מחצבתו, הוחצב חדוד חילוק פלפול אשכנזי, טוב ויפה בעתו, ואין מי שלועג ומואס בו, ללאו או לחלק בחילוק יצא ויבא, להוציא לעז על חכמי קדמאי ובתראי בניבו, אין זה אלא מי שאיננו בקי בו ובטיבו, הדיוט לא ידע נתיבו".

בהמשך דבריו הוא כותב שאין להשקיע בזה כל זמן הלימודים אלא יחד עם לימוד הבקיאות יש להקדיש זמן גם ללימוד בעיון. דבריו זכו לביקורת חריפה מהרב יאיר חיים בכרך ממתנגדי שיטת החילוקים, בספרו חוות יאיר ,שם הוא כותב שהיחיד שהוא מצא שבעד שיטת החילוקים זהו הרב יצחק חיות, ומאריך לכתוב נגד שיטה זו שזהו חריפות של הבל. אך בספרו יאיר נתיב, הוא כותב שדברי רבי יצחק חיות אמורים רק בפלפול של אמת, ולא לשיטת החילוקים.

## משפחתו
לרבי יצחק משפחה רבנית ענפה. בניו היו הרב מנחם מאניש אב"ד וילנה, בספר פני יצחק הודפסו שירים וקינות ממנו, חיבר ספר דרך תמימים פירוש לפרשת בלק לפי הקבלה, הרב אליעזר, הרב אברהם שכיהן ברבנות בגורדוק וחיבר ספר בשם "הולך תמים" טעמי המצוות לפי הקבלה, והרב שמואל שנפטר בצעירותו מספר ימים לפני חתונתו.

נכדו של הרב מנחם מאניש היה רבי יצחק חיות השני, שחיבר את הספר "זרע יצחק", סבו של רבי צבי הירש חיות.

מצאצאיו של רבי יצחק נימנים גם רבי יצחק פריד-חיות שכיהן כראש הקהל באונסדורף (חותנו של הרב יחזקאל סגל), ורבי עקיבא שלום חיות, רבה של דובובה מפרש הסידור "עקבי שלום" (לובלין תרנ"ו).

כמו כן הרב דוד אלטשולר בעל המצודות דוד, והרב אפרים זלמן מרגליות היו מיוצאי חלציו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מצבת בנו רבי אברהם באינדקס לאמנות יהודית
* 
; מחיבוריו:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:פרוסטיוב: רבנים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
יצחק
קטגוריה:ילידי 1538
קטגוריה:נפטרים ב-1617
קווידרנה

[ממוזער|200px|אנדרטת [ויטאוטאס הגדול בקווידרנה]]
**קוִוידַרְנָה** (בליטאית: **Kvėdarna**; בפולנית: **Konstantynowo**; ביידיש: **כווידאן**, **חווידאן**) היא עיירה במחוז משנה שיללה שבמחוז טאורגה (טווריג), במערב ליטא. בשנת 2011 חיו בקווידרנה 1,597 איש.

את העיירה חוצה כביש מס.165 טאורגה-מז'ייקי (Mažeikiai).

## היסטוריה

## יהודים

רבה של העיירה עד שנת 1928 (תרפ"ח) היה הרב משה רוזין (תרל"א 1871 - תשי"ח 1957), מחבר ספרי "נזר הקודש".

ב-1939 לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, היו תושבי קווידרנה היהודים כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה, כ-350 איש. הקהילה המקומית הקימה מוסדות חינוך וארגוני עזרה הדדית. לאחר הסיפוח לברית המועצות ב-1940, נאסר לקיים פעילות ציונית בעיירה.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, ב-29 ביוני 1941, עצרו אנשי האס אס בסיוע משתפי פעולה מקומיים את כל הגברים הכשירים לעבודה, והעבירו אותם תוך התעללות למחנה העבודה בהיידקרוג (Heydekrug). ימים ספורים לאחר מכן יצרו הליטאים מעין גטו בסביבת בית המדרש שבעיירה, וכלאו בתוכו את הנשים היהודיות וילדיהן. אלו מהן ששרדו, נורו למוות בחורשה בכפר סמוך, זמן קצר אחרי חג הסוכות, באוקטובר 1941.

## לקריאה נוספת

* Kvėdarna (sud. Povilas Krikščiūnas, Albina Auksoriūtė, Kazys Misius). – Vilnius: Versmė, 2004. – 1150 p.: iliustr. –  


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:מחוז טאורגה
הכבוד של פריצי

**הכבוד של פריצי** (באנגלית: **Prizzi's Honor**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה בבימויו של ג'ון יוסטון משנת 1985. בסרט משחקים ג'ק ניקולסון, קת'לין טרנר, רוברט לוג'יה ובתו של הבמאי, אנג'ליקה יוסטון.
## הפקה
תסריט הסרט עובד על ידי ריצ'רד קונדון וג'נט רואץ', והוא מבוסס על ספרו של קונדון בעל אותו שם משנת 1982. אלכס נורת' הלחין את פסקול הסרט בהתבסס על יצירותיהם של ג'אקומו פוצ'יני ושל ג'ואקינו רוסיני.

הסרט זכה לביקורות מהללות. על אף שהוא היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר, הסרט זכה רק בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר אשר הוענק לאנג'ליקה יוסטון. נכון ל-2014 במאי הסרט ג'ון יוסטון מחזיק בשיא אוסקר לבמאי המבוגר ביותר שהיה מועמד לפרס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי ג'ון יוסטון
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
שער ה-Fix

שמאל|ממוזער|200px|מטילי זהב
**שער ה-Fix** הוא שער חליפין למסחר בינלאומי בזהב, הנקבע בלונדון על ידי חמישה בנקים החברים ב-**London Gold Market Fixing Ltd**. 
 
ה-Fix נוסד בשנת 1919 על ידי חברת ההשקעות נ.מ רוטשילד ובניו, כדי לקבוע שער הוגן למסחר בשוק מטילי הזהב בלונדון. כיום משמש שער זה כקנה מידה לתמחור מוצרי זהב, בלונדון ובמרבית שווקי העולם. המטבעות בהם נקבע השער הם דולר ארצות הברית, לירה שטרלינג, ואירו. השער נקבע פעמיים בכל יום עסקים, בשעה 10:30 בבוקר ובשעה 15:00 אחה"צ לפי שעון לונדון, ומתבצע באמצעות שיחת ועידה טלפונית מאובטחת.

## היסטוריה
זמן קצר לאחר שהסתיימה מלחמת העולם הראשונה החליט סר בריין קוקיין , נגיד הבנק המרכזי של אנגליה, לשקם את מעמדו של הבנק כמרכז פיננסי עולמי. לשם מימוש מטרתו בחר להפוך את שוק הזהב לשוק פתוח שמרכזו בלונדון, שבו גם מוכרים וגם קונים יוכלו להשיג את המחיר ההוגן ביותר. הוא פנה לנתן מאיר רוטשילד, אשר בבוקרו של ה-12 בספטמבר 1919 כינס במשרדו שבלונדון מספר סוחרי זהב חשובים: נציג מחלקת מטילי הזהב בבנק המרכזי של נובה סקוטיה, נציג חברת סמואל מונטגו אנד קו, נציג חברת פיקסלי אנד אבֶּל (Pixley & Abell) ונציג חברת שארפס ווילקינס). בשעה 11:00 העמיד רוטשילד את השער על ארבע לירות שטרלינג, שמונה עשר שילינג ותשעה פני לאונקיית-טרוי אחת של זהב, סכום שהיה שווה ערך באותה עת ל-20.67 דולר אמריקני. הנוכחים הביעו את רצונם לרכוש את כל הזהב שהוצע למכירה וכדי לשקף את הביקוש עלה השער ב-2 פני לאונקיה. בימים הבאים נקבע השער על ידי המשתתפים בשיחת טלפון, אך בהמשך נפגשו החברים לקביעת השער באופן קבוע במשרדיו של נתן מאיר רוטשילד.

## קישורים חיצוניים
* שערי הזהב העדכניים, מתוך אתר - **LBMA** - **The London Bullion** **Market Association**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקרו-כלכלה
קטגוריה:זהב
מנחם גפן

**מנחם גפן** (19 במרץ 1930 – 12 בפברואר 2016) היה צייר וקריקטוריסט ישראלי.

## ביוגרפיה
מנחם גפן נולד בשנת 1930 בשם מנחם ויינברג וגדל בקריית חיים, חיפה. בנעוריו התגייס לפלמ"ח. במהלך מלחמת העצמאות נפצע בקרבות מלכיה. לאחר המלחמה החל ללמוד ב"בצלאל החדש" בירושלים. לפרנסתו עסק בציור קריקטורות עבור עיתונים שונים כגון "דבר השבוע" וכתיבה ואיור בעיתון "במחנה". בנוסף עסק גם בעיצוב גרפי.

ציוריו המוקדמים התקרבו אל ה"ריאליזם החברתי", שאפיין אמנים כיוסי שטרן, גרשון קניספל ואחרים. בשנת 1957 הציג לראשונה תערוכת יחיד.

אשתו הראשונה הייתה שוש פז (שושנה פזי, לימים שושנה דודאי, ציירת ואומנית מכפר יחזקאל) ואשתו השנייה הייתה אישה בשם אביבה. בשנת 1959 נסע לפריז, צרפת, שם השתלם בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. בפריז נישא לעדה, ישראלית שעבדה בשגרירות ישראל בפריז. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבר להתגורר בלונדון, אנגליה. בין השנים 1973–1976 היה נשוי לשחקנית דיאנה ריג. בשנת 1987 נישא לג'ודי, מומחית לשיווק ועיצוב.

בשנים 1978–1979 יצר את "מחזור החיים היהודיים" עבור פתיחת אולם "עמי אסיה" במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בניו יורק, ארצות הברית.

בשנת 1988 שב להתגורר בישראל. אך רק לזמן קצר בהמשך העתיק את מקום מגוריו לצרפת, שם חי עם אשתו ג'ודי. גפן נפטר ב-12 בפברואר 2016.

## גלריה

קובץ:חטיבת יפתח - הגדוד הראשון - הכשרות - פלוגה ד - 2 - הכשרת בית-השיטה – פלוגה ד - -129136.jpg|מנחם גפן בהכשרת הגדוד הראשון של חטיבת יפתח, גבת, 1947
קובץ:מנחם גפן001.jpg|"שם-מים", קריקטורה מתוך עיתון "במחנה", אפריל 1967, ארכיון המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס
קובץ:DR 0139 size.JPG|ללא כותרת (משמר הלילה II), 1979הדפס-רשתגובה 57.5 ס"מ, רוחב 76.5 ס"מ אוסף סדנת ההדפס ירושלים


### ספרים שאייר
*אורן, ברוך, "עלילות ראשונים", ספריית דן חסכן, תשכ"ה, 1965
*ברנשטיין דב, **בית ספר לממציאים: כל אמצאותיו של פוטי והמכשירים שעשה במו ידיו**, תל אביב: עם עובד, תשכ"ה
*דפו, דניאל, **[[רובינזון קרוזו]]**, תל אביב: עם עובד, תשל"א 1970
*דרוקר, ירמיהו, **סבא מנדלי**, חיפה: י’ מדר, 1975
*ורמן, נחום, **חגי ישראל ומועדיו**, ירושלים: אחיאסף, 1964
*ורמן, נחום, **חגי ישראל ומועדיו**, ירושלים: אחיאסף, 1967 (מהדורה מורחבת)
*פרקר, ריצ'רד, **הנער מספרד**, תל אביב: עם עובד, (תשכ"ו)
*רוזן, אברהם, **אלף מלים ועוד רבבה: עברית למשתלמים**, ירושלים: אחיאסף, 1967
*ריך, בנציון, **עברית לעם: ראשית הקריאה והכתיבה**, ירושלים: ר’ מס, (c1960)

## קישורים חיצוניים

* 
* מנחם גפן באתר עמותת דור הפלמ"ח

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
צ'יז'ב

**צ'יז'ב** (בפולנית: **Czyżew**) היא עיר על גדת הנהר ברוק במחוז ויסוקומזובייצקי בפרובינציה פודלסיה בפולין.

## היסטוריה
שמו של היישוב מופיע במסמכים כנסייתיים משנת 1187, כרכושו של בעל תפקיד בכנסייה המקומית, ושוב במסמך משנת 1239. העיירה כנראה נהרסה במאה ה-13 אך יושבה מחדש בסוף המאה ה-14. במאה ה-16 הורכבה הרשות המקומית צ'יז'ב ממספר יישובים קטנים סמוכים, ששמם המשותף היה צ'יז'ב ושמותיהם הנפרדים הנוספים נבעו משמות מייסדיהם, בעליהם או המשפחות החשובות ורבות ההשפעה ביותר באזורו של כל אחד מהם. 
בין השנים 1738 ל-1870 החזיקה העיר בזכויות עיר. 

ב-1854 חובר היישוב למסילת הברזל שבין ורשה וסנט פטרסבורג. קו תחבורה זה תרם לפיתוחה של העיירה ומספר תושביה עלה ל-1,500, כמעט כולם יהודים. בסוף המאה ה-19 היו ביישוב כנסייה בנויה מלבנים, בית משפט מחוזי, בית ספר, בית כנסת וסניף דואר. בעת זו כבר היו בעיירה כ-2,300 תושבים, 94% מהם יהודים.

בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את צ'יז'ב במסגרת המערכה בפולין. באוקטובר 1939 הועברה העיירה לשליטת ברית המועצות במסגרת הנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביוני 1941 שבו הגרמנים וכבשו את צ'יז'ב, במהלך מבצע ברברוסה. היישוב נכבש על ידי הצבא האדום במחצית הראשונה של 1944 ונכלל בתחומי פולין לאחר תום מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2011 הוכר היישוב שוב כעיר.

## אתרים בעיירה
בעיירה ניצבת כנסייה על שם ניקולאוס הקדוש, יעקב בן זבדי ואנה הקדושה, כנסייה שהוקמה במאה ה-15, וכן בית כנסת מהמאה ה-19, מספר וילות מעץ מהמאה ה-19, בית קברות לחללי מלחמת העולם הראשונה, בתי קברות נוספים וכן אתרים נוספים.

200px|ממוזער|בניין תחנת הרכבת בעיר
200px|ממוזער|וילה מעץ שהוקמה במאה ה-19 בצ'יז'ב

## יהודים
בשנות השלושים של המאה ה-20 חיו בצ'יז'ב כ-1,600 יהודים. בעיירה פעלו סניפים של טו"ז ושל "צנטוס". בעיירה פעל בית ספר לבנות מרשת "בית יעקב" וכן הייתה בה פעילות ציונית.

בתקופת הכיבוש הגרמני הקצר, בין ספטמבר לאוקטובר 1939, גויסו חלק מיהודי העיר לעבודות כפייה. כשעברה העיירה לשליטת ברית המועצות הלאימו הסובייטים עסקים של יהודים ופיזר את המפלגות הציוניות. פליטים יהודים רבים הגיעו לעיירה מאזורי פולין שסופחו לגרמניה הנאצית. רבים מהם המשיכו מזרחה לשטחי ברית המועצות, אך כאלפיים מהם נותרו בעיירה.

עם כיבושה מחדש של צ'יז'ב בידי הגרמנים, ביוני 1941, שבו הגרמנים וגייסו יהודים לעבודת כפייה. כמו כן שדדו מהם כספים ורכוש. 

באוגוסט 1941 הובלו רוב היהודים שהיו בעיירה ליער סמוך ונרצחו שם - או בדרך לשם - בירי. 

בין מאה למאתיים בעלי מקצוע שוכנו באזור שהיה גטו או מחנה עבודה בעיירה. ילדים שהתגנבו לגטו נתפסו ונורו למוות בבורות סמוכים. 

בנובמבר 1942 הוסעו תושבי הגטו לזמברוב, שם רוכזו עשרות אלפי יהודים. מקום ריכוז זה חוסל בתחילת ינואר 1943 וכל תושביו נרצחו. 
מעטים מיהודי צ'יז'ב שרדו.

## ילידי המקום

* יחיאל אליאש (ט' באייר תרס"ח, 10 במאי 1908 – ז' בתשרי תשנ"ח, 8 באוקטובר 1997) היה מייסד בני עקיבא ומשמרות אליצור, אחראי על הפלוגות הדתיות בהגנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: ערים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
לארי ג'יליארד ג'וניור

**לורנס ג'יליארד ג'וניור** (באנגלית: ****; נולד ב-22 בספטמבר 1971) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם בזכות הופעותיו בתפקיד דיאנג'לו ברקסדייל בסדרה "הסמויה", בתור בוב סטוקי בסדרה "המתים המהלכים" ובתור כריס אלסטון בסדרה "הצמד". הופיע כשחקן קולנוע בסרטים "נער המים", "ססיל בי. דימנטד", "כנופיות ניו יורק" ו"המכונאי".

## ביוגרפיה
ג'יליארד נולד בניו יורק סיטי ובגיל שבע עבר עם משפחתו לבולטימור, מרילנד. הוא למד מוזיקה קלאסית ב"בית ספר בולטימור לאומנויות" לצידם של הראפר טופאק שאקור ולצידה של השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. לאחר מכן, למד בית הספר ג'וליארד, ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה ובסטודיו למשחק של סטלה אדלר.

## קריירה
ג'יליארד התגלה לראשונה בהיותו בן 20 בדרמת הפשע העצמאית "משפחה במלכוד" של מאטי ריץ' בתפקיד הצעיר דניס בראון. ב-1998 שיחק בקומדיה של פרנק קורצ'י "נער המים" בתפקיד שחקן הפוטבול דרק וואלאס. בשנת 2000 הופיע במותחן הפשע הקומי "ססיל בי. דימנטד" בתפקיד הבמאי האומנותי לואיס.

בשנת 2002 שיחק ג'יליארד בעונה הראשונה של סדרת הפשע "הסמויה" בתפקיד סוחר הסמים דיאנג'לו ברקסדייל, באותה השנה השתתף גם בדרמה התקופתית של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק" בתפקיד ג'ימי ספויילס, חבר הכנופיה האירית "הארנבות המתות".
ב-2004 השתתף ג'יליארד במותחן הפסיכולוגי "המכונאי" בתפקיד ג'קסון חברו לעבודה של טרבור רזניק (כריסטיאן בייל) ובדרמה העצמאית המוערכת "אח לאח. ב-2012 שיחק ג'יליארד כשחקן אורח בעונה השישית של סדרת הדרמה "נשות קבע" בתפקיד מרקוס ויליאמס.

בשנת 2013 לוהק ג'יליארד לעונה הרביעית של סדרת האימה המצליחה של רשת AMC "המתים המהלכים". בסדרה הוא הופיע בתור בוב סטוקי, חובש צבאי לשעבר המצטרף לקבוצת הניצולים.

## חיים אישיים
בשנת 2008 ג'יליארד נישא לשחקנית מישל פארס, מכוכבות "הסמויה" שהצטרפה לתוכנית בעונה החמישית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
אילן אטיאס

**אילן אטיאס** (נולד ב-1968) הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת כרמלי במלחמת לבנון השנייה.

## קורות חייו
אטיאס גדל בלוד ולמד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1986 בחר לשרת בחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס הקצינים שימש כמפקד מחלקה בגדוד 13 (גדעון). לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה מסלול, ובהמשך מפקד פלוגה ותיקה. בתפקידו הבא פיקד על פלנ"ט גולני. בשנת 1992 פיקד על מבצע במהלכו הרג כוח מן הפלוגה באמצעות טיל טאו שני חיילים מצבא לבנון ושלושה אנשי חזבאללה. לאחר מכן שימש כסמג"ד בחטיבה. בתפקידו הבא מונה לקצין אג"ם חטיבתי תחת פיקוד המח"ט, ארז גרשטיין.

לאחר מכן הועלה לדרגת סא"ל ובאפריל 1998 מונה למפקד גדוד 51, והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. באותה שנה התרחש ירי דו צדדי תחת פיקודו, כאשר כוח מן הגדוד שביצע מארב ירה והרג את אחד מחיילי הכוח , בשל טעות בזיהוי, לאחר שהכוח התפצל. בעקבות זאת קבע הרמטכ"ל, שאול מופז, בשנת 2000 כי אטיאס לא יקודם בדרגה למשך שלוש שנים ולא ישמש בתפקיד פיקודי-מבצעי. באוגוסט 1999 במהלך מבצע שבר ענן, נפצע אטיאס בהתקלות עם חוליית חזבאללה בקרבת המבצר הצלבני קלעת דובאי. בעקבות הפציעה הוא סיים את תפקידו כמפקד גדוד 51. לאחר ההחלמה, מונה למפקד בא"ח גולני, ובהמשך לסגן מפקד חטיבת גולני.

בשנת 2005 מונה למפקד חטיבת כרמלי, חטיבת חיל רגלים במילואים, ובמלחמת לבנון השנייה הוביל את החטיבה בלחימה בגזרות המרכזית והמערבית בדרום לבנון, ובקרב עייתא א-שעב. לאחר המלחמה שימש כנספח צה"ל בצרפת.

## קישורים חיצוניים

* אביחי בקר, "שמע, הייתה לי טעות", הארץ,  26 במרץ 1999, כפי שהועלה באתר פרש.
* אביחי בקר, אייזן פטון, הארץ,  10 בספטמבר 1999, כפי שהועלה באתר פרש.
* .
* אלעד ארדן, חשיפה לצפון, במחנה,  14 באוגוסט 2006, כפי שהועלה באתר וואלה.
* עמוס הראל, בפלוגה שלנו אין הומור שחור, הארץ,  15 בדצמבר 1998, כפי שהועלה באתר פרש.
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בצרפת
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:מפקדי גדוד 51
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
הגביע המונטנגרי בכדורסל

**הגביע המונטנגרי בכדורסל** (בסרבית: **Куп Црне Горе у кошарци**) הוא מפעל כדורסל מונטנגרי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 2006 ומנוהל על ידי פדרציית הכדורסל המונטנגרית.

## מחזיקות הגביע

## טבלת זכיות

## קישורים חיצוניים
* 

מונטנגרו
קטגוריה:מונטנגרו: כדורסל
שלומי כהן

**שלומי כהן** (נולד ב-1968) הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת אלכסנדרוני במלחמת לבנון השנייה.

## קורות חייו
כהן גדל בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1986 בחר לשרת בחטיבת גולני ושובץ בגדוד 12. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס הקצינים שימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחטיבה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד, וכקצין האג"ם של החטיבה. בשנת 1995, בהיותו סגן מפקד גדוד 51, פיקד כהן על כוח מן הגדוד אשר הרג חמישה פעילי חזבאללה שארבו לכוחות צה"ל בקרבת הכפר רב א-תלאתין הסמוך לטייבה שבלבנון. אלוף פיקוד הצפון העניק לכהן תעודת הערכה על שום אומץ הלב שגילה בלחימה. לאחר מכן הועלה לדרגת סא"ל, מונה למפקד גדוד 12 (ברק), והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת גולני. בשנת 2000 מונה לקצין המבצעים של פיקוד הצפון.

לאחר מכן שימש כמדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. במלחמת לבנון השנייה פיקד על חטיבת אלכסנדרוני, חטיבת חיל רגלים במילואים, והוביל אותה בלחימה בגזרה המערבית בדרום לבנון במרחב הכפרים רג'מין, שיח'ין וג'יבין במשך חמישה עשר ימים. במהלך הלחימה הרגו לוחמי החטיבה עשרות מחבלים, שבו שלושה מחבלי חזבאללה והשמידו אמצעי לחימה רבים. כמו כן כבשה החטיבה בזמן קצר את הצומת המקשרת בין הכפרים רג'מין ושיחין, שטח מפתח אוגדתי שאפשר את הכרעת הקרב במרחב, וסיפקה סיוע הומניטארי לכמה עשרות אזרחים לבנונים, ובכלל זה מתן סיוע רפואי.

לאחר המלחמה שימש כראש מטה עוצבת המפץ. לאחר תאונת אימונים בה נהרג חייל המילואים  הואשם בהתרשלות יחד עם מפקד הכיתה, המ"פ והמג"ד. בתפקידו הבא שימש כנספח צה"ל ברומניה, והיה אמון על השבת גופות חללי צה"ל לאחר התרסקות מסוק יסעור של חיל האוויר בעת תרגיל משותף עם חיל האוויר הרומני. בשנת 2013 הורשע בהתרשלות ונגזר עליו חודש וחצי מאסר על תנאי.

בשנת 2014 נבחר כחבר במועצת עיריית חיפה מטעם סיעת "מהפך בחיפה" בראשות יעקב בורובסקי. ביולי 2016 מונה למנכ"ל קניון נהריה.

בוגר קורס חי"ר מתקדם בצבא ארצות הברית (פורט בנינג) בעל תואר ראשון במדעי המדינה ותואר שני במנהל עסקים.

## קישורים חיצוניים
* .
* אביחי בקר, "שמע, הייתה לי טעות", הארץ,  26.03.1999, כפי שהועלה באתר פרש.
* אביחי בקר, גולני שלי, גולני שלהם, הארץ,  08.10.1998, כפי שהועלה באתר פרש.
* .
* .
* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חברי מועצת העיר חיפה
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
לייקאן הייפר-ספורט

ממוזער|290px|לייקאן הייפר-ספורט
**לייקאן הייפר-ספורט** (Lykan HyperSport) היא מכונית-על של חברת W מוטורס הלבנונית. מכונית זו היא מכונית העל הראשונה שיוצרה במזרח התיכון. המכונית יוצרה במהדורה מוגבלת של שבע יחידות בלבד, שמחיר כל אחת מהן 3.4 מיליון דולר.

כל אחד מהרוכשים קיבל במתנה שעון סיירוס Klepcy בשווי 200 אלף דולר.

## מפרט
דגם ההייפר-ספורט הוצע למכירה בשנת 2014. הוא כולל מנוע בעל 770 כוחות סוס ומשקלו 1,380 קילוגרם. מהירות המכונית המרבית היא 395 קילומטר לשעה, וזמן התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש הוא 2.8 שניות.

לוח המחוונים כולל במקום מסך, תצוגת הולוגרמה. בפנסי המכונית שולבו 420 יהלומים.

## מחיר ויוקרה

נכון לשנת 2015 לייקאן הייפר-ספורט, שמחירה 3.4 מיליון דולר, הייתה המכונית החמישית היקרה ביותר בהיסטוריה, אחרי פאגאני הואיירה רודסטר במחיר 3.78 מיליון דולר, למבורגיני וננו במקום השלישי, במחיר 4.5 מיליון דולר – שממנה יוצרו 5 יחידות, קוניגסג ccxr Trevita במחיר של 4.8 מיליונים ומייבאך אקסלרו במקום הראשון, במחיר 16 מיליון דולר, שממנה יוצרה יחידה אחת בלבד.

כל שבעת המכוניות שנוצרו נרכשו, ואחת מהן אף נרכשה על ידי משטרת אבו דאבי, ומשמשת כניידת.

נכון לשנת 2024 לייקאן הייפר-ספורט, היא המכונית הארבע עשרה היקרה בהיסטוריה (מבין מכוניות תעשיית הרכב) אחרי פגאני הואירה BC במחיר 3.5 מיליון דולר, מקלארן P1 LM במחיר 3.6 מיליון דולר, למבורגיני סיאן במחיר 3.6 מיליון דולר, ולמבורגיני וננו רואדסטר במחיר 3.7 מיליון, בוגאטי שירון סופר + ספורט 300 במחיר 4 מיליון דולר, קוניגסג CCXR טרוויטה במחיר 4.8 מיליון דולר, פגאני הויארה במחיר 5.4 מיליון דולר, בוגאטי דיבו במחיר 5.8 מיליון דולר, מרצדס-בנץ מייבאך אקסלרו במחיר 8 מיליון דולר, בוגאטי צנטודיצ’י במחיר 9 מיליון דולר, רולס-רויס סוויפטייל במחיר 13 מיליון דולר, פגאני זונדה HP ברקטה במחיר 17 מיליון דולר, בוגאטי לה וואטור נואר במקום הראשון, במחיר 18.7 מיליון דולר.

דגם של המכונית הופיע בסרט "מהיר ועצבני 7", דבר שעזר לבניית היוקרה של המכונית ופרסומה. מתוך 10 דגמים שנבנו עבור צילום הסרט, רק אחד שרד את הצילומים, וב-2021 התקיימה מכירה פומבית עבור רכישת דגם זה.

## קישורים חיצוניים

* דף המכונית באתר היצרן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2013
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: תחבורה
מאינאו

250px|ממוזער|שמאל|האי במבט מהאוויר
250px|ממוזער|שמאל|הטירה
250px|ממוזער|שמאל|מפל ופרחים-פינת חמד אופיינית
**מאינאו** (בגרמנית: **Mainau**) המכונה גם **"אי הפרחים"** ממוקם בצפון מערב ימת קונסטנץ במדינת באדן-וירטמברג, גרמניה. שטחו של האי כ-0.45 קמ"ר והוא השלישי בגודלו מבין האיים באגם. האי מחובר ליבשה באמצעות דרך וגשר צרים בחלקו הדרומי וכן באמצעות מעגן ומזח לסירות בחלקו הצפוני. הכניסה לאי מותרת להולכי רגל בלבד.

## היסטוריה
עדויות להתיישבות מן התקופה הפרהיסטורית נמצאו על הגדה הדרומית של האי. בין היתר נמצאו כלי עבודה כגון גרזן, כלי חרס ושברי אבני צור המתוארכים לתקופה הנאוליתית, כ-5,000 שנה לפני זמננו. באזורי החוף הצפוני והדרומי-מערבי נמצאו ונחפרו בתים האופייניים לאזורי חוף של אגמים מתקופת האבן ותקופת הברונזה. סביב שנת 400 לפני הספירה התגוררו באי בני שבטים קלטים, ככל הנראה הלווטים, אשר נהנו מן ההגנה הטבעית של האגם.

בתקופת הכיבוש הרומי נבנה באי נמל קטן אך לא נמצאו ממצאים המורים על קיומו של יישוב. עד לתקופת המלחמות הנפוליאוניות היה האי בבעלותו של המסדר הטבטוני. בשנת 1853 רכש הדוכס פרידריך הראשון מבאדן את האי ובנה עליו ארמון קיץ לשימושו. לאחר מלחמת העולם הראשונה הפכה באדן לרפובליקה אך הדוכס המשיך לשמור על זכויותיו באי. לאחר מותו בשנת 1928 עבר האי לבעלותה של אחותו ויקטוריה, אשתו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה. האי המשיך לעבור בירושה גם לדורות הבאים. בשנת 1974 הועבר האי לבעלותה של קרן משפחתית הממשיכה לנהל את האי ונמצאת בשליטת יורשי המשפחה.

## כיום
הבעלות על האי נמצאת בידי "קרן לנארט ברנדוט" (Lennart Bernadotte-Stiftung) שהיא גוף משפטי שהוקם על ידי הרוזן ברנדוט מויסבורג שהיה נסיך שוודיה, והדוכס מסמאלאנד. האי מהווה אטרקציה תיירותית והוא משמש כולו כגן פורח ומודל לשמירת הסביבה. על האי ממוקמים גם חממה לפרחים טרופים ופרפרים וכן בית אחוזה המשמש בחלקו כמקום למגורי הבעלים, אולם קונצרטים ציבורי וכנסייה.

באי נטועים זנים רבים ושונים של עצים ובהם גם זנים אקזוטיים יקרי ערך כגון סקוויה ענקית ומטסקוויה. גני האי מעוצבים ומטופחים וכוללים פינות חמד שבהם משולבות פרגולות, מזרקות מים ופסלים. בין זני הפרחים הגדלים ברחבי באי ניתן למצוא ורדים מסוגים שונים, צבעונים, נרקיסים, ועוד. בחממה הצמודה לבית האחוזה מגדלים סחלבים. בבית הפרפרים מתקיימים תנאים טרופיים המאפשרים תנאי מחיה לכ-1,000 פרפרים מכ-80 זנים שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גרמניה: איים
קטגוריה:באדן-וירטמברג: גאוגרפיה
קטגוריה:ימת קונסטנץ: גאוגרפיה
קטגוריה:ימת קונסטנץ: יישובים
רחל אקרמן

**רחל אקרמן** (**Rachel Akerman**; 1522 – 1544) הייתה משוררת יהודייה-אוסטרית. הייתה המשוררת היהודייה הידועה הראשונה שכתבה שירה בשפה הגרמנית.

## קורות חיים
נולדה כפי הנראה בווינה. מילדותה רכשה השכלה נרחבת יחסית, ולמדה לטינית ויוונית. מגיל צעיר כתבה שירים פרי עטה. 

בשיר "Geheimniss des Hofes" (שמשמעו: המסתורין של החצרות), תיארה אקרמן את התככים של אנשי החצר. בעקבות זאת גורשו אקרמן ואביה מווינה. היא נפטרה זמן קצר אחר כך, בגיל 22 בלבד, בייהלבה, מוראביה.

## קישורים חיצוניים
* רחל אקרמן, באנציקלופדיה לנשים יהודיות 

קטגוריה:ילידות 1522
קטגוריה:משוררות יהודיות אוסטריות
קטגוריה:משוררות המאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1544
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-16
קטגוריה:נשים יהודיות במאה ה-16
הירוגליף המסוק מאבידוס

380px|ממוזער|ההירוגליף במקדש באבידוס.
380px|ממוזער|ההירוגליף בתמונה שעברה ריטוש כדי להתאים אותו לתיאוריות ניו אייג'.
**הירוגליף המסוק ** הוא תבליט בכתב חרטומים שהתגלה על קירות מקדש הקבורה של פרעה סֶתִי הָרִאשׁוֹן בעיר המצרית העתיקה אבידוס ואשר זכה לפרסום רב בתקשורת הבינלאומית בשל הדמיון של חלק מהצורות בהירוגליף לטכנולוגיות מודרניות מתקדמות שונות כמו מסוק, צוללת, ומטוס.

הקונצנזוס בקרב אגיפטולוגים הוא כי מדובר בפראידוליה שנובעת משחיקת טיח עליו נכתבו שמות נבתי של שני מלכים שונים בזמנים שונים. הכתובת המקורית נוצרה במקור במהלך סוף המאה ה-14 לפנה"ס, בתקופתו של סתי הראשון, ונמצא בה הסוף של שם נבתי שלו "מכניע תשע הקשתות" (בהתייחס לתשעת האויבים של מצריים):
d:r:D40-T10:t*Z2:Z2*Z2
בתקופת שלטונו של רעמסס השני מרחו על הכתובת בטיח ועליו עיצבו בדוחק את סיומת שם נבתי שלו: "מגן מצרים ומסלק לארצות זרות":
M:a:k:I6:t*O49-G45:f:W-D40:N25:N25:N25
הטיח ברקע הסימנים נשחק עם השנים, וכך התקבלה לדוגמה, הצורה דמוית המסוק משילוב סימן הקשת הישן יותר 30px (T10 ברשימת גרדינר) עם סימן היד עם המטה 30px (D40 ברשימת גרדינר) וסימן יד-שליו G45 (G45 ברשימת גרדינר). 

## קישורים חיצוניים

* The Abydos Mystery
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתובות במצרית עתיקה
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:אבידוס
פארק סטארבד רוק

**פארק סטארבד רוק** או **שמורת סטארבד רוק** (באנגלית: **Starved Rock State Park**) הוא פארק במדינת אילינוי שבארצות הברית.
## גאוגרפיה
הפארק משתרע על כ-10.6 קמ"ר של קניונים וממוקם דרום מזרחית לכפר צפון אוטיקה במחוז לה-סאל על גדות נהר אילינוי. לפני 14,000-17,000 הכו באזור שיטפונות עצומים אשר הקוות מימיהם יצרו את הקניונים ואת צורות הסלע השונות בפארק. הטבע בפארק מתאפיין בצמחיית יער ובמגוון חיות בר. כשני מיליון מבקרים מגיעים לפארק מדי שנה ודייג מהווה את אחת האטרקציות המרכזיות בפארק.

בטרם הגיעו האירופאים לאמריקה, האזור היווה בית ומסתור לשבט הקסקסקיה הילידי שבנה את "הכפר הגדול של אילינוי" מעבר לנהר.

לואי ז'ולייה וז'אק מארקט היו האירופאים הראשונים בהיסטוריה המוכרת אשר חקרו את האזור. ב-1683 סיימו הצרפתים להקים את מבצר סנט לואיס על גבעת אבן חול הצופה על הנהר. מאוחר יותר, במאה ה-18, על פי תורה שבעל פה, קבוצת ילידים מפדרציית האיליני התבצרו על הגבעה לאחר שנסוגו אליה בקרבות מול שבטי האוטווה והפוטווטומי. השבטים צרו על הגבעה ויושביה עד שאלו גוועו ברעב והגבעה קיבלה את שמה - סטארבד רוק - הסלע הגווע.

בשלהי המאה ה-19 השטח פותח כחלק מאתר נופש. האתר נקנה על ידי מדינת אילינוי ב-1911 כדי להפכו לפארק בחסות המדינה. בשנות השלושים של המאה ה-20 נבנו באזור מתקני הפארק על ידי חיל השימור האזרחי במסגרת הניו דיל. מתקנים אלו מהווים כיום חלק נוסף בחשיבותו ההיסטורית הלאומית של הפארק. בשנת 1960 הוכרזה הגבעה כאתר היסטורי לאומי. בשטח הפארק נערכו מספר מחקרים ארכאולוגיים אשר בחנו פעילות ילידית ואירופאית באזור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אילינוי: גאוגרפיה
קטגוריה:פארקים מדינתיים בארצות הברית
הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין דלאנו רוזוולט

200px|ממוזער|שמאל|הנשיא רוזוולט, 1933
**הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין דלאנו רוזוולט** כיהן במשך 12 שנים וחודש - למעלה משלוש תקופות כהונה נשיאותיות, ממועד השבעת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-4 במרץ 1933 ועד לפטירתו ב-12 באפריל 1945, פחות משלושה חודשים לאחר שהחל בכהונתו הרביעית. הייתה זו הכהונה הארוכה ביותר בתולדות ארצות הברית של נשיא ושל קבינט.

## הרכב הקבינט
הקבינט כלל בסך הכל 11 בעלי תפקידים וכיהנו בו 28 גברים ואישה אחת. שניים מהם - מזכיר הפנים הרולד איקס ומזכירת העבודה פרנסס פרקינס - כיהנו בתפקידיהם במשך כל תקופת נשיאותו של רוזוולט (פרקינס הייתה גם האישה הראשונה שהייתה חברה בקבינט בתולדות ארצות הברית). מזכיר המדינה קורדל הול כיהן בתפקידו רק מעט פחות מהם - 11 שנים ושמונה חודשים.

מספר החברים הקטן בקבינט ביחס לכהונתו הארוכה נבע מהמספר המוגבל של בעלי תפקידים שנכללו בו בהשוואה לימינו (כך, בקבינט בממשל הנשיא אובמה מכהנים (נכון לשנת 2013) 23 בעלי תפקידים).

מרבית חברי הקבינט שכיהנו בעת מותו הפתאומי של רוזוולט המשיכו לכהן בקבינט של יורשו הארי טרומן, אך כבר במהלך 1945 התחלפו כמעט כולם, למעט מזכיר הצי ג'יימס פורסטל, מזכיר הפנים הרולד איקס ומזכיר המסחר הנרי וולאס.

## חברי הקבינט
### מזכירי מחלקות הממשל
* מזכיר המדינה: קורדל הול (1933–1944), אדוארד סטטיניוס (1944-1945)
* מזכיר האוצר: ויליאם הרטמן וודין (1933–1934), הנרי מורגנטאו (הבן) (1934-1945)
* מזכיר המלחמה: ג'ורג' דרן (1933–1936), הארי וודרינג (1936-1940), הנרי סטימסון (1940-1945)
* התובע הכללי: הומר קאמינגס (1933–1939), פרנק מרפי (1939-1940), רוברט ג'קסון (1940-1941), פרנסיס בידל (1940-1945)
* המנהל הכללי של הדואר: ג'יימס פארלי (1933–1940), פרנק קומרפורד ווקר (1940-1945)
* מזכיר הצי: קלוד סוואנסון (1933–1939), צ'ארלס אדיסון (1940), פרנק נוקס (1940-1944), ג'יימס פורסטל (1944-1945)
* מזכיר הפנים: הרולד איקס (1933–1945)
* מזכיר החקלאות: הנרי וולאס (1933–1940), קלוד ויקארד (1940-1945)
* מזכיר המסחר: דניאל רופר (1933–1938), הארי הופקינס (1938-1940), ג'סי ג'ונס (1940-1945), הנרי וולאס (1945)
* מזכירת העבודה: פרנסס פרקינס (1933–1945).

### בעלי תפקידים בדרג חברי קבינט
*סגן הנשיא: ג'ון גארנר (1933–1941), הנרי וולאס (1941-1945), הארי טרומן (1945)

## הקבינט השחור
הקבינט של ארצות הברית בממשל רוזוולט לא כלל אפריקאים אמריקאים. עם זאת, הנשיא כונן בראשית כהונתו גוף מייעץ בשם "המועצה הפדרלית לענייני שחורים" (Federal Council of Negro Affairs) אשר ייעץ לו בנוגע לקידום צרכיה של האוכלוסייה האפריקאית-אמריקאית בארצות הברית, בין השאר במסגרת מהלכי הניו דיל. לצורך כך מינה הנשיא 45 גברים ונשים בולטים מציבור זה לתפקידים ביחידות הממשל הפדרלי, אשר נכללו במועצה. היא זכתה לכינוי הבלתי רשמי "הקבינט השחור".

אחד החברים בקבינט השחור היה הכלכלן ד"ר רוברט ויוור (Robert C. Weaver). ב-1966 הוא היה לאפריקאי-אמריקאי הראשון לכהן כחבר הקבינט של ארצות הברית, כמזכיר הראשון של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני (בממשל הנשיא לינדון ג'ונסון).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
רוזוולט, פ"ד
רוזוולט, פ"ד
גווידו פוביני

**גווידו פוּבּיני** (באיטלקית: **Guido Fubini**; 19 בינואר 1879, ונציה – 6 ביוני 1943, ניו יורק) היה מתמטיקאי איטלקי יהודי, הידוע בשל משפט פוביני והמטריקה מטריקת פוביני-סטאדי.

## ביוגרפיה
פוביני נולד בוונציה. אביו, לצארו פוביני, היה מורה למתמטיקה שדחף אותו להצטיין בתחום זה כבר מגיל צעיר.
אמו הייתה זויארידה טורה.
אחרי לימודים בתיכון "מרקו פוסקריני" בוונציה,  בשנת 1896 התחיל את לימודיו באוניברסיטת פיזה, שם למד אצל המתמטיקאים הידועים אוליסה דיני ולואיג'י ביאנקי.

לאחר סיום הדוקטורט, שימש כפרופסור במספר אוניברסיטאות. בשנת 1901 הוא החל ללמד באוניברסיטת קטניה בסיציליה. זמן קצר לאחר מכן עבר לאוניברסיטת ג'נובה. בשנת 1908 עבר לאוניברסיטה הפוליטכנית בטורינו ומשם לאוניברסיטת טורינו, שם הוא חקר ולימד רוב חייו.

במהלך תקופה זו מחקרו התמקד בעיקר בנושאים באנליזה מתמטית, משוואות דיפרנציאליות ואנליזה פונקציונלית. כמו כן עסק בחקר חשבון וריאציות, תורת הקבוצות, גאומטריה לא-אוקלידית וגאומטריה פרויקטיבית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לחקור גם נושאים מעשיים יותר, כגון הדיוק של ירי ארטילרי. לאחר המלחמה הוא המשיך בכיוונים מעשיים והחיל תוצאות ממחקריו על בעיות במעגלים חשמליים ואקוסטיקה.

בשנת 1939, כשפוביני היה בן 60 והיה עתיד לפרוש לגמלאות, המשטר הפשיסטי של בניטו מוסוליני אימץ את חוקי הגזע שקידם המשטר הנאצי בגרמניה.
פוביני, בהיותו יהודי, חשש לחיי משפחתו באיטליה ולכן החליט לקבל הצעה למשרת פרופסור באוניברסיטת פרינסטון שבארצות הברית.
הוא נפטר בעיר ניו יורק 4 שנים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים איטלקים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים איטלקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיזה
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1879
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1943
קואווילה

**קואווילה דה סרגוסה** (בספרדית: **Coahuila de Zaragoza**; רשמית: **המדינה החופשית והריבונית של קואווילה דה סרגוסה**, בספרדית: **Estado Libre y Soberano de Coahuila de Zaragoza**), או בקיצור **קואווילה**, היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. היא נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו וגובלת בנואבו לאון במזרח, סקטקס וסן לואיס פוטוסי בדרום, דורנגו וצ'יוואווה במערב ובמדינת טקסס בארצות הברית בצפון, כשבין טקסס לקואווילה מפריד נהר ריו גראנדה. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סלטיו, בעוד העיר טוראון היא המטרופולין הגדולה ביותר.

## היסטוריה
ההתיישבות הספרדית הראשונה באזור קואווילה נוסדה ב-1577.

עם עצמאות מקסיקו ב-1824, בין המדינות הפדרליות שהוקמו הוקמה מדינת קואווילה וטחאס, שכוללת את קואווילה, טקסס ונואבו לאון של ימינו. נואבו לאון הופרדה מהמדינה וטקסס פרשה ממנה ב-1835 והפכה לרפובליקת טקסס. ב-1840 הייתה חברה ברפובליקת ריו גראנדה העצמאית ששרדה שנה בלבד.

ב-19 בפברואר 1856 מושל נואבו לאון סנטיאגו וידאורי סיפח את קואווילה למדינתו, אך היא חזרה להיות מדינה בפני עצמה ב-1868.

## כלכלה
95% מעתודות הפחם של מקסיקו נמצאות בקואווילה, מה שהופך אותה למדינה המובילה בכרייה במקסיקו. בנוסף, בסלטיו יש תעשיית רכב גדלה, ונמצאים בה מפעלים של ג'נרל מוטורס וקרייזלר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
ישיבת אור שמחה

**ישיבת אור שמחה** הייתה ישיבה גדולה של חסידות גור, בחיפה. הישיבה פעלה בין השנים תשמ"ב - תשס"ב.

## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת תשמ"ב על ידי הרב אברהם אטלס, אב"ד בבית הדין הרבני בחיפה.

הישיבה השתכנה בבית שהיה משמש לאכסניה לאדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר, ה"בית ישראל", בימי שהותו בעיר.

הישיבה בלטה בצוות הלמדני שלה, מה שהשפיע על רמת הלימוד העיוני בישיבה. הישיבה הייתה הנחשקת ביותר בחסידות גור. כשבוטל לימוד העיון בישיבות גור, פרשו חלק מצוות הישיבה.
כשנה לאחר מכן הורה הרב יעקב אריה אלתר, האדמו"ר מגור, על סגירת הישיבה. הישיבה נסגרה בחשוון תשס"ג, חרף התנגדותו של הרב אטלס שנפטר כעבור שלוש שנים.

## צוות הישיבה
הרב אברהם אטלס שניהל את הישיבה עד יומה האחרון העמיד בראשותה את הרב מנחם מנדל שפרן שמסר מדי שבוע את השיעור כללי. הרב ישראל דוד רוסט, רבם של חסידי גור בחיפה, שימש כמשפיע וכראש החברה'ס בישיבה. המשגיח היה רבי שמעון למברגר, לימים האדמו"ר ממאקווא. בין הר"מים בישיבה (בתקופות שונות) היו הרב שאול אלתר, הרב ישראל בונם שרייבר, הרב יצחק דוד אלתר (בנו של ה"פני מנחם"), הרב מאיר דב רכניצר והרב מנדל וייס מקריית אתא.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ישיבות חסידיות בישראל
ישיבת אור
ישיבת אור שמחה
קטגוריה:חיפה: ישיבות
ישיבת חידושי הרי"ם

**ישיבת חידושי הרי"ם** היא ישיבה של חסידות גור בתל אביב. זוהי הישיבה השנייה של חסידות גור שנפתחה בארץ ישראל, ובפתיחתה הייתה סניף של ישיבת שפת אמת בירושלים. ראש הישיבה הנוכחי הוא הרב מאיר פלקסר. הישיבה כוללת ישיבה גדולה וישיבה קטנה.

## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת תרצ"ו כסניף של ישיבת שפת אמת. הישיבה נפתחה על ידי רבי שמחה בונם אלתר, בהוראת אביו רבי אברהם מרדכי אלתר ה"אמרי אמת". ה"אמרי אמת" הורה לפתוח את הישיבה בשל שתי סיבות, ראשית, ציפייתו שהישיבה תפתח את החיים היהודיים בתל אביב, שנית, הצורך בהקמת מוסד לחסידי גור הרבים שהתגוררו בעיר, שחלקם פחד לשלוח את בניהם לירושלים עקב המאורעות.

הישיבה שכנה בהתחלה בשטיבל של גור ברחוב התבור ובשנת ה'תרצ"ט עברה למבנה שכור  בן שלושה חדרים ברחוב פרץ 12 באזור התחנה המרכזית הישנה בדרום תל אביב, שם נבנה אחר כך בנין הישיבה  ונחנך ב־ ה'תשי"ג 1953. נשיא הישיבה לאחר פטירת ה"אמרי אמת", רבי שמחה בונם אלתר, השיג שטח לישיבה בשכונת רמת החייל. הנחת אבן הפינה הייתה באלול תשכ"ג, וחנוכת הבית הייתה בסיוון תשכ"ט ובאדר תשל"א עברה הישיבה למבנה החדש. רבי שמחה בונם, דאג לצורכי הישיבה והרגיש קשר נפשי אליה. הוא נהג להיפרד מבני הישיבה קודם נסיעותיו לחוץ לארץ.

סביב הישיבה נבנתה "קריית הרי"ם לוין". בב' בניסן תשל"ז, בתום השלושים לפטירתו של ה"בית ישראל", הונחה אבן הפינה לבית המדרש החדש של הישיבה.

בשנת ה'תשע"ו נסגרה הישיבה הגבוהה  והוקמה מחדש בשנת ה'תשפ"א בבני ברק בראשות הרב חיים יהושע שארר חתנו של רבי יעקב אלתר האדמו"ר מגור.
כיום יש בקמפוס 2 ישיבות קטנות וכולל.

בספטמבר 2020, בתקופת הגל השני של מגפת הקורונה בישראל, הוחלט לפתוח בקמפוס הישיבה מלונית קורונה.

## צוות הישיבה
ראש הישיבה הראשון היה הרב גדליה הרץ. לצידו כיהנו כר"מים בישיבה הרב מנחם מנדל וייץ, חותנו של האדמו"ר מגור הנוכחי והרב חיים זילברשטיין. לאחר בואו של הרב גד אייזנר לארץ, נסע אליו רבי שמחה בונם לחיפה, לבקשו שיעבור לתל אביב ויכהן כמשגיח. בהמשך החל לכהן כמשגיח הרב אברהם יוסף אירנשטיין, איש אמונו של "הבית ישראל" ואחד משני מדריכי החתנים מטעמו, על פי בקשתו של רבי שמחה בונם כיהן רבי מאיר סג"ל לנדא מדראהביטש בנשיאות הישיבה.

ראש הישיבה היה הרב יוסף הורביץ. ה'תרפ"א - ה'תשפ"ב ובוגר ישיבת מיר הליטאית. בין ראשי הישיבה כיום, הרב יעקב גרנירר האדמו"ר מאשלג חזון איש, והרב יונה מנלה, וכן הרב מאיר פלקסר המכהן כראש הישיבה הקטנה.

## בוגרים בולטים
* רבי שמעון נתן נטע בידרמן, האדמו"ר מלעלוב בבני ברק.
*רבי ישכר דב בידרמן, האדמו"ר מלעלוב-בר-אילן.
*הרב איסר פרנקל.
*הרב אביגדור רובינשטיין, ראש ישיבת מאור ישראל.
*ישראל אברהם שניידר, עורך עיתון המודיע.

## קישורים חיצוניים
* יובל לישיבה. אידישע ווארט 264. היברובוקס. 
* 
* 

## הערות שוליים

חידושי הרים
חידושי הרים
חידושי הרים
ישיבת חידושי הרי"ם
קטגוריה:חסידות גור
קטגוריה:נווה שאנן (תל אביב)
לצ'ה

[שמאל|ממוזער|250px|[קתדרלה|קתדרלת לצ'ה שנבנתה לראשונה בשנת 1144, היא מהחשובות באיטליה]]
**לצ'ה** (באיטלקית: **Lecce** , בגריקו: **Luppìu**, בלטינית: **Lupiae**, ביוונית עתיקה: **Ἀλήσιον**) היא העיר השישית בגודלה במחוז פוליה שבדרום איטליה.

העיר משמשת כמרכז המנהלי של נפת לצ'ה, והיא העיר הראשית בחצי האי סלנטו (ה"עקב" במגף האיטלקי).

לעיתים מכונה לצ'ה "פירנצה הדרומית", זאת עקב שפע האתרים בסגנון הבארוק בעיר. לתושבי האזור קיימת זיקה מסורתית לתרבות היוונית. לפי מקורות יווניים, המספים שייסדו את העיר, מקורם באי כרתים. עד היום, אזור לצ'ה ועיירות הסובבות אותה מכונה "גרסיה סלנטינה" (Grecia salentina), ותושבי האזור דוברים את שפת הגריקו; ניב של יוונית מודרנית.

באזור חוצבים את "אבן לצ'ה"; אבן גיר רכה המתאימה לפיסול. העיר מהווה מרכז חקלאי, בעיקר של שמן זית ויין. בנוסף, מהווה לצ'ה מרכז תעשייתי המתמחה בייצור קרמיקה.

## היסטוריה
על פי המיתולוגיה, בזמן מלחמת טרויה הייתה עיר בשם סיבאר (Sybar) במקום בו שוכנת לצ'ה. יישוב זה שנוסד על ידי המספים, נכבש במהלך המאה השלישית לפני הספירה, וקיבל את השם לופיאה (Lupiae).

תחת שלטון הקיסר אדריאנוס (במאה ה-2), הועברה העיר למיקום שונה ששכן כשלושה קילומטרים ממיקומה הקודם, ונבנו בה תיאטרון ואמפיתיאטרון. אורונטיוס מלצ'ה, או בשמו המקומי "סנט אורונזו" (*Sant'Oronzo*) היה הבישוף הראשון של העיר, והוא הקדוש המגן של לצ'ה.

לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית, נכבשה לצ'ה על ידי מלך האוסטרוגותים, טוטילה. בשנת 549 נכבשה על ידי האימפריה הביזנטית, ונשארה בשליטתם במשך חמש מאות השנים הבאות, למעט כיבושים קצרים של הסרצנים, לומברדים, מדיארים, וסלאבים.

במאה האחת עשרה כבשו האיטלו-נורמנים את העיר, והשיבו לעיר את מעמדה הקודם. תחת שלטון בית הוהנשטאופן, הוענקה למחוז לצ'ה אוטונומיה רבה. גם בתקופת ממלכת סיציליה (1053–1463) הייתה לעיר חשיבות רבה, והיא נשלטה ישירות על ידי השלטון המרכזי. מהמאה החמש עשרה לצ'ה היא אחת הערים החשובות בדרום איטליה. החל משנת 1630 נבנו אתרים רבים בסגנון הבארוק בעיר. על מנת למנוע את פלישת העות'מאנים, ציווה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בתחילת המאה השש עשרה, לבנות מערכת ביצורים חדשה. בשנת 1656 פרצה בעיר מגפה, ואלפי תושבים נספו.

בתקופת איטליה הפשיסטית, נבנו מיזמים גדולים בעיר. תנופת הבנייה התאפיינה בבניינים מודרניים, וגרמה להרס בעיר העתיקה. בשנות השבעים החלו במאמצים לשיקומה.

## יהודי לצ'ה
בלצ'ה חיו יהודים, כבר בתקופה הנורמנית (המאה ה-11), אך לא ידוע על תיעוד מיוחד של חיי קהילה יהודית במקום עד המאה ה-15. ב-1463 גורשו יהודי לצ'ה בידי אספסוף מקומי, וב-20 ביוני 1464 פרסם המלך פרננדו השני, מלך אראגון צו המזמין את היהודים לחזור לעיר. ב-21 במרץ 1465, התפרץ המון משולהב לגטו היהודי, הגטו נבזז ובתיו נשרפו ונחרבו עד היסוד, רוב יהודי לצ'ה נטבחו ומתי מעט שרדו ונפוצו ברחבי המדינה. על מקומו של בית הכנסת המקומי הוקמה כנסייה. עם אירועים אלו, חדלה קהילת יהודי לצ'ה להתקיים. ב-1540 גורשו היהודים מרחבי ממלכת נאפולי כולה.

בלצ'ה נולד המתרגם והמדקדק העברי אברהם דבלמש, שהיה אחד ממוריו של דניאל בומברג.

## ערים תאומות
ללצ'ה תשע ערים תאומות:

## ראו גם
* אוניברסיטת סלנטו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יהודי לצ'ה באתר j-italy
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פוליה: ערים
קבר חבקוק

250px|ממוזער|שמאל|מבנה הקבר ששוער בקדרים
ממוזער|הקבר ששוער בקדרים
ממוזער|200 פיקסלים|הקבר באיראן
**קברו של [[חבקוק]]** הנביא הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של חבקוק אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו. בישראל ישנו אתר אחד המזוהה כקבר חבקוק בגליל התחתון, והוא הפופולרי והמוסמך יותר. אך מסורות אחרות קובעות את מיקום הקבר באתרים דרומיים יותר בתחום ממלכת יהודה. כמו כן קיימת מסורת על מיקום הקבר באתר באיראן.

ההיסטוריון סוזומנוס מהמאה החמישית טען שאלוהים נגלה לבישוף זבנוס בחלום ומסר לו את מקום הקבורה שנמצא בקֶלַה.

## קברים בישראל
### חוקוק
בשנת 1210 ערך רבי שמואל ב"ר שמשון מסע בארץ ישראל, וציין כי "מצאנו קבר חבקוק בכפר חקוק" (בפי הערבים: שיח' חסן).
את הקבר תיארו גם מספר עולי רגל הקדומים, כגון: יעקב השליח, מנחם החברוני, תוצאות ארץ ישראל, אשתורי הפרחי ועוד.
במשך שנים צוין מקום הקבר כסמוך לקצה הצפוני של כביש 65 (צומת קדרים), ליד הגשר מעל תעלת המוביל הארצי, שם עומד מבנה שהוקם בשנות ה-80 של המאה ה-20 מעל הקבר.
בשנת 2007 חוקרי המקומות הקדושים ישראל מאיר גבאי, ישראל הרצברג והארכאולוג ד"ר יוסף סטפנסקי טענו כי איתרו את הקבר מבחינה ארכאולוגית ומחקרית.

המקום נמצא ליד אתר חוקוק העתיקה, בה זוהו אתרי קבורה מבית שני ואילך.

### ירושלים
רבי משולם מוולטרא מתאר במסעו את קבר חבקוק בהר הזיתים שבירושלים: "הר הזיתים... וכשאדם יורד מעט בשיפוע ההר, מערת חגי הנביא... ואצלו הרחק כמו שלשים פסיעות, קבורת חבקוק הנביא עליו השלום".

### תל קילא
במקור נוצרי מאוחר זוהה קבר חבקוק בתל קילא.

## באיראן

באיראן, דרומית מזרחית לעיר טוסרקאן, ישנו מקדש שנטען שהוא מקום הקבורה של הנביא. המסורת הפרסית טוענת שחבקוק היה השומר של מקדש שלמה המלך ושנכלא על ידי הבבלים. בשנת 1960 הוציאה איראן בול של האתר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קברי צדיקים
קטגוריה:קברי צדיקים בגליל
קטגוריה:חוקוק (קיבוץ)