open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס

**הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס** (בצרפתית: **Parc national du Manovo-Gounda St Floris**) הוא פארק לאומי השוכן במחוז במינגי-במגוראן בצפונה של הרפובליקה המרכז-אפריקאית, סמוך לגבולה עם צ'אד. הפארק ששטחו הוא 17,400 קמ"ר הוכרז כאתר מורשת עולמית בידי ארגון אונסק"ו בשנת 1988, וב-1997 הוכלל ברשימת האתרים בסיכון בשל מרעה וצייד בלתי חוקיים, והמצב הביטחוני המדורדר במדינה שהביא לעצירת כל פעילויות הפיתוח והתיירות במקום. לפי מספר דיווחים הביא הצייד הנעשה בנשק חם להרג של כ-80% מהחי בשמורה, ובתחילת שנת 1997 נורו ארבעה מעובדי הפארק. הפארק הוא אתר המורשת העולמית היחיד במדינה נכון לשנת 2007.

## גאוגרפיה ואקלים
הפארק הנוכחי הוכרז ב-17 במאי 1979 עם צירופה של שמורת צייד וספארי אל הפארק הלאומי "סנט פלוריס" שהוכרז לראשונה בשנת 1933 ומאז שינה את שמו וממדיו מספר פעמים. הפארק משתרע בגבהים של בין 400 ל-800 מטר וכולל שלושה אזורים מובחנים:
* עמקי נהרות מישוריים בצפונו הנתונים למשטר הצפה עונתי. השטח מתאפיין בבעיות ניקוז אך אדמתו היא אדמת סחף עמוקה באיכות גבוהה.
* מסיב בונגו בדרומו של הפארק העשוי מאבן חול והמתאפיין בנוף מחורץ. חמישה נהרות עיקריים זורמים מהמסיב צפונה לעבר מישורי ההצפה, אך אלה עשויים להיות אכזבים בעונות היובש. 
* בין שני תאי שטח אלה משתרע מישור ביניים המשתפל בהדרגה מצפון לדרום. 
האקלים בפארק טרופי לח למחצה, וכמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 950 מ"מ במישורים בצפון הפארק ל-1,700 מ"מ ברמה שבדרומו. העונה הגשומה היא מיוני עד נובמבר ומזג האוויר ביתר השנה חם ויבש, במיוחד במישור הצפוני.

## החי והצומח
בפארק מספר מינים הנתונים בסכנה, ובהם קרנף צר-שפה שהוערך בשנת 1987 בפחות מ-10 פרטים בלבד, פיל סאוונה אפריקני שמנה אותה עת בין 2,000 ל-3,000 פריטים, הנמר, הברדלס, הזאב הטלוא, המנעלן ותנין היאור. 

עוד מצויים בתחומי הפארק צבי אדום חזית (*Eudorcas rufifrons*), קובוס שחור-רגל, צביון סבכים, קובוס המים, בובאל איילי, אוריבי, דאמאליסק הסהר, צבי סוף הסוואנה, תאו אפריקני, חזיר יבלות מדברי, אריות, ג'ירף, איילנד ענק, צביון אדום, חתול זהוב אפריקני, היפופוטם ועוד. בין הקופים נפוץ במיוחד בבון הזית ובמידה פחותה מאלה שני מינים של גנונים. 

לפחות 320 מיני ציפורים נצפו בפארק ובהם לפחות 25 מיני דורסים. עוד פוקדות את הפארק אוכלוסיות ניכרות של שקנאים ומרבו אפריקני המגיעות אליו על בסיס עונתי, ולפארק חשיבות גם לציפורי מים וחוף, המתרכזות בעיקר בשטחי ההצפה שבצפונו. עוד חיים במקום יענים המקננים ביערות. 

הצומח בפארק הוא בעיקרו יער סוואנה סודאנו-גינאי המתחלק לחמש קבוצות עיקריות בהתאם לעצים השולטים בכל אחת מהן. ברמה שבדרומו של הפארק משתרעת סוואנת חזרן פתוחה, שבה גדלה גם צמחייה הנשענת על מקורות הנהרות שבסביבה.

## נוכחות אנושית
הפארק לא היה נושב באופן קבוע לאורך ההיסטוריה ושכן בגבולן של מספר סולטאנויות. עם זאת, נוודים מצ'אד, ובמידה פחותה, גם מסודאן נהגו להיכנס לשטחו במהלך העונה היבשה, והם ממשיכים ועושים כך גם כיום. לאורך גבולות הפארק משתרעים שטחים חקלאיים מוגבלים ומבודדים. מספר המבקרים בפארק אינו גדול בשל בידודו וריחוקו, המצב הביטחוני הקשה ובשל היעדר תשתית תיירותית.

## קישורים חיצוניים

* הפארק באתר World heritage site
* הפארק באתר Bird life
* בולי חיות הפארק של הרפובליקה המרכז-אפריקאית

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון
930

## אירועים
ייסוד האלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי והנחשב כקדום ביותר בעולם.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
932

## אירועים
* מנהיג שבט טורקי בטראנסאוקסאניה התאסלם.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
933

## אירועים
* ויליאם לונגסורד דוכס נורמנדי מספח את איי התעלה לדוכסות נורמנדי
* בקרב אוסמה, כוח משותף של ממלכת לאון וממלכת קסטיליה הביס את כוח המורים.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
943

## אירועים

## נולדו

אדגר, מלך אנגליה

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
944

## אירועים
* אלג'יר מוקמת מחדש
* נבנה מסגד אל-עסכריה
*שיא במספר החולים שמתו בצרפת כתוצאה מאכילת מזון נגוע בפטריות ארגוט - 40,000 איש

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
945

## אירועים
דוכס ונציה אוסר להעלות סוחרים יהודיים לספינותיו.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
940

## אירועים
* המורים הצליחו לכבוש את מדריד מחדש.

## נולדו
* בריאן בורו, מלך אירלנד (נפטר ב-1014)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
950

## אירועים

*אזכור מתועד ראשון של אדרופ
## נולדו

*אייריק תורוואלדסון (איריק האדום)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
951

## אירועים
הקרמטים החזירו את האבן השחורה לכעבה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
954

## אירועים

## נולדו

## נפטרו
* מלקולם הראשון, מלך סקוטלנד (נולד ב-900)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
958

## אירועים

## נולדו
* בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר ביזנטי (נפטר ב-1025)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
957

## אירועים
* אולגה, נסיכת קייב ממירה את דתה לנצרות

## נולדו

## נפטרו
אל-מסעודי, היסטוריון וגאוגרף מוסלמי נפטר בבגדד.

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
966

## אירועים
* נוסדה העיר סקרבורו על ידי הפולש הוויקינגי תורגליס סקארתי

## נולדו
* אתלרד השני, מלך אנגליה (נפטר 1016

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
967

## אירועים

## נולדו
*לואי החמישי, מלך צרפת (נפטר ב-21 במאי 987)

## נפטרו
*דאב, מלך סקוטלנד

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
968

## אירועים
* האימפריה הביזנטית החזירה לעצמה את השליטה באלפו והסביבה.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
969

## אירועים

* החרבת העיר איטיל, בירת ממלכת הכוזרים בידי נסיך קייב דאז, סוויאטוסלאב הראשון.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
961

## אירועים
* מפקד צבאי ממוצא טורקי של הססנידים מבצע הפיכה שלטונית ומקים שושלת חדשה השושלת הע'זנווית. המדינה משתרעת על איראן, טראנסאוקסאניה ואפגניסטן של היום עם בירתה בגאזני באפגניסטן של היום.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
960

## אירועים
* רישאר הראשון, דוכס נורמנדי נישא לאמה מפריז
* ביתא ישראל והאגאווים מתקוממים נגד ממלכת אקסום הנוצרית
* שושלת סונג עולה לשלטון בסין

## נולדו
* רבנו גרשום, מנהיג יהדות אשכנז במאה ה-11 (נפטר ב-1028 או 1040)
* בגרט השלישי, מלך גאורגיה (נפטר ב-1040)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
975

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

אדגר, מלך אנגליה (נולד ב-943)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
976

## אירועים
* מאבק מזוין בין חליפות קורדובה לבין ממלכות הנוצריות התחדש במלואו עוצמה. הכוחות המורים כבשו את ברצלונה.
* התנצרות פולין.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
985

## אירועים
* שבט של סלג'וק מתיישב ליד העיר קזיל-אורדה בקזחסטן של היום ומתאסלם.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
988

## אירועים
* כוח בפיקוד אל-מנסור כבש שטחים נרחבים בממלכת לאון.
* התנצרות רוס של קייב.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
993

## אירועים
* ערבים מתימן מגיעים לסין

## נולדו
* רבי שמואל הלוי הנגיד, הווזיר הגדול בנסיכות גרנדה ומחשובי המשוררים העבריים בספרד של ימי הביניים (נפטר אחרי 1056)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
997

## אירועים
* העיר טרונדהיים נוסדה על ידי המלך הוויקינגי אולף הראשון
* קנת השלישי מוכתר למלך סקוטלנד
* תושבי גדנסק מוטבלים לנצרות בידי הקדוש אדלברט מפראג, שנשלח על ידי מלך פולין בולסלאב האמיץ
* מחמוד מע'זנה עולה לשלטון

## נולדו

## נפטרו
* רומאן, שליט בולגריה (נולד ב-930)
* גזה, שליט הונגריה
* קונסטנטין השלישי, מלך סקוטלנד

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
989

## אירועים
* 5 בספטמבר – שביט האלי מגיע לפריהליון.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
הטייס הקיטע (רומן)

"**הטייס הקיטע**" (או "מעשה באדם השלם") הוא רומן מאת בוריס פוליבוי המבוסס על סיפור לחימתו של הטייס הסובייטי אלכסיי מארסייב. הספר יצא לאור בברית המועצות בשנת 1946.

המחבר, המעיד על עצמו בספר שהוא עיתונאי צבאי של העיתון פראבדה, כתב את הרומן בהשראת פגישה עם הטייס הקיטע בחזית הקרבות נגד גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.

## עלילה
גיבור הספר הוא אלכסיי מארסייב (מ' סגולה. לדברי המחבר, השם האמיתי הוא מארסייב, אך בשל שינויים שהכניס בפרטים שינה את השם), טייס קרב סובייטי במלחמת העולם השנייה, שהופל בקרב אוויר כ-35 קילומטר מעבר לקווי האויב. בעת נחיתת הריסוק נפגעו שתי רגליו. במשך שמונה עשרה יממות זחל אלכסיי בשלג, ללא ציוד מתאים וללא מזון, כשהוא נאבק בקור, ברעב ובחיות טרף, חזרה לעבר הקווים הסובייטים. לבסוף נאסף על ידי כפריים רוסים, והועבר לחיל האוויר הסובייטי.

בבית החולים נאלצו לקטוע את שתי רגליו על מנת להציל את חייו. מארסייב שוקע בייאוש, בחושבו כי "טייס בלי רגליים כמוהו כעוף בלי כנפיים, אשר אמנם יכול הוא לחיות ולנקר זרעונים, אבל לעוף – לא יוכל לעולם". בעידודו של פצוע, קומוניסט ותיק ששהה עמו בחדר בבית החולים, ניטעה בו התקווה שאולי יוכל לשוב ולטוס למרות נכותו. על מנת לחזור לטייס כטייס קרב היה עליו להיאבק בבירוקרטיה ובחוסר אמונה של הגורמים השונים בצבא הסובייטי ובחיל האוויר שלו. על מנת לשכנע את הגורמים השונים שיש ביכולתו לחזור לשירות, מלמד מארסייב את עצמו ללכת, לרוץ ואף לרקוד ריקודים רוסיים לאורך זמן ממושך. לבסוף, הוא מוחזר למערכה ומשתתף בקרבות אוויר, מפיל מטוסים גרמנים ומגיע לתפקיד של מפקד טייסת ומתואר כטייס מצטיין.

## תהליך כתיבת הספר
בוריס פוליבוי, כתב עיתון "פראבדה" פגש את אלכסיי מארסייב בבונקר סמוך לעיר אוריול ביולי 1943. בוריס רשם את סיפורו של הטייס במחברת אליה צירף גם את תמונתו של מארסייב ליד מטוס הקרב שלו. את המחברת נשא עימו במשך כל ימי המלחמה.

בתום המלחמה, נשלח ככתב של עיתון "פראבדה" לסקר את משפטי נירנברג. בהיותו שם קיבל החלטה לכתוב את סיפורו של הטייס חסר הרגליים אך בהתחלה הצליח למצא רק את הכותרת לספר - "סיפורו של אדם אמיתי" (תרגום מילולי של שם הספר בשפה הרוסית).

באחד ימי המשפט, שמע את עדותו של הרמן גרינג כשהוא דיבר על האדם הרוסי הסובייטי:

בהשפעת המילים הללו ניגש בוריס פוליבוי לכתיבת הספר. הוא כתב את הספר תוך 19 יום. בקיץ 1946 הספר יצא לאור בכתב העת "אוקטובר".

## תרגום לעברית
הרומן שתורגם מרוסית על ידי חנה עירונית, יצא לאור, בשני כרכים, על ידי הוצאת יוסף שמעוני, תל אביב, תש"ט. הוצאתו לאור בעברית הייתה לאחר שהספר הופץ כבר על ידי עשרים הוצאות ספרים ברחבי העולם ונמכר בכ-560 אלף עותקים בתשעה החודשים הראשונים של שנת 1948.

## עיבוד קולנועי
הספר עוּבד לסרט קולנוע בשנת 1948, כאשר פאבל קדוצ'ניקוב גילם את הטייס. הסרט זכה בפרס סטלין.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי 1946
קטגוריה:ספרים רוסיים
הפארק הלאומי קהוזי-בייגה

**הפארק הלאומי קהוזי-בייגה** (צרפתית **Parc national de Kahuzi-Biega**) הוא פארק לאומי השוכן במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ממערב לאגם קיוו וסמוך לגבול קונגו-רואנדה.
## גאוגרפיה
שטחו של הפארק הוא כ-6,000 קמ"ר, ובתחומו שני הרי געש שעל-שמם הוא קרוי, הר קאהוזי, בגובה 3,308 מטר, והר בייגה, בגובה 2,790 מטר. הר קאהוזי הוא ההר הגבוה ביותר באזור קיוו שבמזרח קונגו. בשטח הפארק משתרע יער גשם טרופי ענק, השופע מינים רבים של צמחים ועצים, ומינים רבים של חיות ג'ונגל כמו עטלפים, שימפנזות, גורילות, פילי יערות, עכבריים, סנאיים, טוראקיים, בונגו, 
ינשופיים, אפרור אפריקני, קלאוניים, נמרים, חזירי יערות, רחבי-מקור, פיטיים, תאו היער, היפופוטם, קופי גנון, קולובוס ומנגבי, טווס קונגו, תנין גמדי, פיתון סלעים אפריקני, ממבה ג'יימסונית, עין-חתול חצי-טבעתי, פנינייה מצויצת, שפן עצים, פנגולין עצים, גחן מיימי, גלגויים, פרפרים, פוטו מצוי, צביונים כמו צביון צהוב-גב, עיט כתר וחזיר נהרות.

ימין|ממוזער|250px|שלט בכניסה לפארק המציין שהפארק הוא מקום מקלטן של הגורילות
[ימין|ממוזער|250px|[גורילת הר בפארק]]
הפארק הוא אחד ממקומות המפלט האחרונים של גורילות ההר הנדירות, והיה האתר הראשון שבו דיאן פוסי חקרה את הגורילות, לפני שעברה לרואנדה. הגורילות חיות בשטחי יער בגובה שבין 2,100 ל-2,400 מטר. לפני פרוץ מלחמת האזרחים בקונגו בשנות ה-90, נמנו בשטח הפארק רק כ-600 גורילות. עוד לפני פרוץ הקרבות, וכתוצאה מהריכוז הגדול של גורילות ההר הנדירות במקום, הכריזה אונסק"ו על הפארק בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית. על-פי הערכה משנת 2005, קטנה אוכלוסיית הגורילות באזור בכ-60% ונותרו בו פחות מ-300 גורילות הר. הפליטים שברחו מרואנדה והלחימה הנמשכת במרבית שטחה של קונגו חדרו גם לאזור הפארק, וגרמו לשריפות יער, למעשי ביזה, ולפעולות של ציד בלתי חוקי של חיות, ובכללן גורילות. כתוצאה מכך נוסף הפארק בשנת 1997 לרשימת אתרי המורשת העולמית שבסיכון.

## קישורים חיצוניים

* 
* קרן הגורילות ע"ש דיאן פוסי, אתר הבית
* תיאור מפורט של הפארק והסיכונים הנשקפים לו, המרכז העולמי לניטור ושימור UNEP-WCMC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון
קהוזי-בייגה
קטגוריה:יערות גשם באפריקה
ספורט חורף

[שמאל|ממוזער|250px|תמונה מ[משחק ספורט|משחק ההוקי בין  ל במסגרת אולימפיאדת החורף 2006]]

**ספורט חורף** כולל את ענפי הספורט שהפעילות העיקרית בהם נערכת בחורף, ובפרט ספורט המתבסס על שלג או קרח.
ענפים עיקריים בספורט חורף:
* סקי: גלישה על גבי שלג באמצעות מגלשי פיברגלס.
* סנובורד: המתחרים נקשרים ברגליהם ללוח הדומה לסקייטבורד ומשתמשים בו על-מנת להחליק על השלג.
* מגררות קרח (בובסלי): תחרות קבוצתית בה קבוצה נכנסת למגררת קרח שמחליקה במהירות גבוהה בתוך תעלה שנחפרה בקרח.
* החלקה על קרח: שימוש במחליקיים לצורך החלקה על משטח מצופה בקרח.
* ביאתלון: ענף ספורט חורפי המשלב סקי למרחקים (קרוס קאונטרי) עם ירי ברובה.
* הוקי קרח: משחק קבוצתי שבו נעשה שימוש במחליקיים, מחבטים ודיסקית. המטרה היא להבקיע את שער היריב באמצעות הדיסקית יותר פעמים מהקבוצה המתחרה במשך 60 דקות.

לספורט החורף אולימפיאדה משלו, משחקי החורף האולימפיים. כמו אולימפיאדת הקיץ גם אולימפיאדת החורף נערכת אחת לארבע שנים, אבל בשונה מאולימפיאדת הקיץ, אולימפיאדת החורף נערכת בתחילת השנה האזרחית.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ספורט
ואקה

[שמאל|ממוזער|250px|ציורי קיר ב[וואקה דל דרגון שליד טרוחיו]]
**ואקה** (בספרדית: **Huaca**, בקצ'ואה: **Wak'a**) הוא מונח שהיה קיים בתרבויות אנדיניות קדומות, המתאר מקום שמלבד קיומו הפיזי, הוא מהווה גם ישות אלוהית בעלת אישיות משל עצמה.

הוואקות שימשו כמרכזים דתיים, ונערכו בהן טקסים פולחניים שונים, שכללו הקרבת קורבנות ומתן מנחות, ולעיתים גם הקרבת קורבנות אדם. ואקה יכולה להיות פרט גאוגרפי טבעי, כגון הר או אגם, ויכולה הייתה להיות יציר כפי אדם. במקרה השני נבנו ואקות בפאר רב, וכללו אוצרות שונים, מה שהביא לביזתן של רבות מהן על ידי הספרדים. כוואקות נחשבו גם זקני הקהילה שנפטרו ונחנטו, והוצאו ממקום משכבם להשתתף באירועים משפחתיים או של הקהילה שכיבדה אותם (איילו, שבט או המשפחה המלכותית, למשל), להיוועצויות רבות חשיבות וכדומה.

אתרים ארכאולוגיים במקומות בהם היו ואקות קיימים ליד לימה, ארקיפה, טרוחיו וצ'יקלאיו שבפרו וליד איקיקה שבצ'ילה.

## ראו גם
* ואקה דה לה לונה
* ואקה דל סול
* ואקה דל דרגון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרו: היסטוריה
קטגוריה:פרו: תרבות
קטגוריה:מיתולוגיה של האינקה
משולש עפר

שמאל|ממוזער|250px|מפה גאולוגית של משולש עפר - הלוחות סביב המשולש מסומנים בכתום בהיר ויתר הצבעים מציינים שטחים בתחומי המשולש
שמאל|ממוזער|250px|הדמיה ממוחשבת של משולש עפר
שמאל|ממוזער|250px|מפה של משולש עפר
**משולש עפר** או **שקע עפר** (באנגלית: **Afar Triangle** או **Afar Depression** בהתאמה) הוא שקע גאולוגי וגאוגרפי בצפון קרן אפריקה, באזור המפגש שלה עם חופי ים סוף. השקע משתרע בתחומן של אתיופיה, ג'יבוטי, סומליה ואריתריאה. 

במשולש עפר שוכן אגם עסל שהוא הנקודה הנמוכה ביותר באפריקה, בגובה 153 מטר מתחת לפני הים. נהר האוואש מתנקז אל השקע ומסיים את מסלולו בשורה של שישה אגמים קטנים שמליחותם הולכת ועולה. האזור הוא גם אחד המקומות החמים בעולם, והטמפרטורה במקום נעה מ-25°C בעונה הגשומה, בין ספטמבר למרץ, ועד 48°C בעונה היבשה. 

משולש עפר נודע גם בשל מאובני האדם וקרוביו האבולוציוניים שנמצאו בעמק נהר אוואש התחתון, בפרט מאובני אדם אידלטו, ובשל חשיבותו הרבה לחקר אבולוציית האדם, מוכר כאתר מורשת עולמית.

## גאולוגיה
שקע עפר שוכן על תוואי הבקע הסורי-אפריקני, בצומת המפגש של שלושה לוחות טקטוניים - לוח ערב ממזרח ושני תת-לוחות של הלוח האפריקאי: הלוח הנובי ממערב והלוח הסומלי מדרום. נקודת המפגש המדויקת של שלושת הלוחות שוכנת באזור אגם אַבְּהֶה באתיופיה. התפשטותם של שלושת הלוחות האלה אחראית ליצירתם של ים סוף ומפרץ עדן, והם ממשיכים להתרחק זה מזה בקצב של 1 עד 2 ס"מ לשנה. כתוצאה מכך מתחוללות באזור מאות רעידות אדמה בשנה, כמעט בלא הפסקה, והעתקים ובקעים באורך של מאות מטרים ובעומק של עד 100 מטר נחשפים. עוד מתרחשות במקום התפרצויות געשיות ולבה פורצת אל פני האדמה. הר הגעש הפעיל ביותר במשולש עפר הוא ארטה אלה, והוא מתפרץ בממוצע כל שנתיים; אבל גם הרי געש שהיו כבויים אלפי שנים יכולים להתפרץ, כפי שאירע בהר הגעש נברו ב-2011. שקע עפר הוא גם אחד משני המקומות על פני כדור הארץ בהם רכס מרכז אוקייני מתפשט אל היבשה (המקום האחר הוא באיסלנד).

## גאוגרפיה
האקלים בשקע עפר חם ונתון לבצורות, ומדבר דנקיל משתרע על רובו של השטח. במהלך רוב השנה אין יורדים משקעים באזור, וכמות המשקעים השנתית נעה בין 100 מ"מ סמוך לחופי ים סוף ל-200 מ"מ בפנים הארץ. נהר אוואש, החוצה את השקע ממערב למזרח, יוצר רצועה חקלאית צרה, אך הוא מסתיים בשורה של אגמים מלוחים במרחק של 128 ק"מ מחופי ים סוף. מימי האגמים מתאדים במהירות וחושפים שטח אדמה מלוחה בהיקף של כ-1,200 קמ"ר. מלחים אלה הם מקור ההכנסה העיקרי לתושבי האזור. 

הצמחייה בשקע מדברית בטבעה ומוגבלת לעצים קטנים, שיחים ועשבים עמידים לתנאי בצורת. הפאונה כוללת זברות גרבי, צביי גראנט, צביי סומרינג, צביי ספיקי, צביי קלארק, ביירות, דיקדיקים, קודואים זוטרים, ראמים מזרח-אפריקאיים וחמורים. העופות כוללים יענים, לבלרים ועוד.

במשולש עפר שוכנת גם העיירה דללול המוכרת גם כ"מקום המיושב החם בעולם".

## ראו גם
*הבקע הסורי-אפריקני
*אוואש

## קישורים חיצוניים

* תמונות ומפות מהשקע
* אודות שקע עפר ומדבר דנקלי (צרפתית)
* מידע מקיף על האזור

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:העתקים
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:ג'יבוטי: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: גאולוגיה
בקורי

[ממוזער|[קרש עץ מבקורי]]
ממוזער|פרי הבקורי וחמאה המופקת מהזרעים

**בקורי** (שם מדעי: *Platonia insignis* או *Aristoclesia esculenta Stuntz*), הוא עץ פרי טרופי.
## שמות נוספים
בברזיל, bacurí, bacurí assu, bacurí do Pará, bacury, pacuri או pacoury-uva  
בגיאנה הצרפתית pakuri, pakouri או maniballi 
בגיאנה pakuri, pakouri או maniballi 
בסורינם pacouri, packoeri, pakoeri או geelhart 
בקולומביה goherica

## תיאור
גובה העץ כ-25 מטרים וצורתו כצורת קונוס. העלים אליפטים באורך של 15 ס"מ. שולי העלים גליים. הפרחים ורודים באורך של כ-7 ס"מ, ומופיעים בבודדים או בשלשות. הפרי עגול, בקוטר של 7-13 ס"מ, ומשקלו 800 עד 1000 גרם. הקליפה צהובה, קשה ועשירה בשרף ריחני דביק. כדי להימנע מיציאת השרף, יש לשבור את הקליפה על ידי הטחתה כנגד עצם קשה. ניסיון לחתוך את הקליפה הקשה באמצעות סכין תגרום להדבקות השרף לסכין. תוך הפרי מכיל ציפה בעלת ניחוח אופייני. הציפה בצבע קרם ועד 5 זרעים גדולים. הזרעים עטופים בציפה, אך יש שקי ציפה ללא זרעים בתוכם.

הפרחים פורחים ביוני-יולי, הפרות מבשילים בין בדצמבר למאי, כאשר מרב היבול נאסף בפברואר ומרץ.

## תפוצה

הבקורי נפוץ בכול יער האמזונס, אבל גם מחוצה וניתן למצוא פרטים שלו עד פרגוואי. הבקורי נפוץ בעיקר במזרח פארה, באי מרז'ו והסביבה.

## שימושים
### חקלאות
הבקורי מניב רק לאחר הרבה שנים. לא ידוע מה הם הגורמים המשפיעים על הגיל בו הוא מתחיל להניב, אך מקובל להניח שמדובר ביותר מ-12 שנה. מסיבה זו אין גידול מסחרי של בקורי.

### מזון
הציפה נאכלת טריה, אבל משמשת בעיקר להכנת מיצים, גלידות, ממתקים, ריבות וקינוחים אחרים.

### רפואה
החלב שמופק מקליפת העץ משמש לטיפול וטרינרי בגיאנה. השמן שמופק מהזרעים משמש לטיפול בפריחות והרפס.
### עץ לבניה
העצה של הבקורי חזקה ועמידה כנגד ריקבון. לכן הבקורי משמש לבניה של גשרים, ומבנים בהם נדרשת עמידות בינונית עד גבוהה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל פרידריך פיליפ פון מרטיוס
קטגוריה:מלפיגאים
קטגוריה:ברזיל: עצים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
קטגוריה:עצי יער האמזונאס
על הפרופורציה האלוהית

שמאל|ממוזער|250px|איור של פאון, מאת לאונרדו דה וינצ'י, המופיע בספר "על הפרופורציה האלוהית"
שמאל|ממוזער|250px|פנים אנושיות התחומות במלבני זהב
**על הפרופורציה האלוהית** (בלטינית: **De divina proportione**) הוא ספר מתמטי בן שלושה כרכים שנכתב על ידי המתמטיקאי האיטלקי לוקה פאצ'ולי, מורו של לאונרדו דה וינצ'י, בשנים 1496–1498 בעיר מילאנו, ויצא לאור בוונציה בשנת 1509. הספר אויר על ידי לאונרדו עצמו, בעת שקיבל מפאצ'ולי שיעורים במתמטיקה.
## הספר
הכרך הראשון עוסק ברובו ביחס הזהב, קבוע מתמטי הקרוב ל-1.618, שהיה בשימוש גם בענפים אחרים כמו אמנות ואדריכלות, וכן בפאונים. פאצ'ולי קובע בעמודו הראשון של הספר כי הספר הוא:

בהמשך הוא דן בסיבה שבגינה כינה את *יחס הזהב* בשם "הפרופורציה האלוהית", משווה את ייחודיות יחס הזהב לייחודיות הבורא, ונכנס גם להיבטים פילוסופיים ומיסטיים נוספים. לאונרדו אייר לא פחות מ-60 איורי פאונים, ופאצ'ולי מודה לו במילים חמות:

בכרך השני דן פאצ'ולי בפרופורציות גופו של האדם, תוך הסתמכות על ספרו של האדריכל הרומאי ויטרוביוס, "על אודות האדריכלות", עליו הסתמך גם לאונרדו באיורו המפורסם "האדם הוויטרובי", וכן בציור פנים אנושיות התחומות בעזרת מלבני זהב, כפי שבא לידי ביטוי גם ביצירתו של דה וינצ'י -"איש זקן".

הכרך השלישי דן בחמשת הפאונים המשוכללים, ואינו פרי יצירתו המקורית של פאצ'ולי אלא תרגום לאיטלקית של מסה שחיבר פיירו דלה פרנצ'סקה.

בספרו דן פאצ'ולי, מלבד ביחס הזהב, גם בהיבטים של פרספקטיבה כפי שהשתקפו ביצירותיהם של אמנים איטלקים כגון פיירו דלה פרנצ'סקה, מלוצו דה פורלי ומרקו פלמצנו.

סמלו של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק לקוח היישר מהספר.

קיימות שתי גרסאות של כתב היד המקורי, אחת בספריית אמברוזיאנה (Biblioteca Ambrosiana) במילאנו והשנייה בספרייה הציבורית והאוניברסיטאית (Bibliothèque Publique et Universitaire) בז'נבה.

## לקריאה נוספת
* מריו ליביו, **חיתוך הזהב – קורותיו של מספר מופלא**, הוצאת אריה ניר, 2003.

## קישורים חיצוניים

* הטקסט מלא של המהדורה המקורית
* צילום ספר מקורי, שהוצג במילנו באתר Flickr
* כותר של הדפסה חוזרת, ווינה, 1889.

## הערות שוליים

קטגוריה:לאונרדו דה וינצ'י
קטגוריה:ספרי מתמטיקה
קטגוריה:ספרי המאה ה-15
בם

**בָּם** (בפרסית: **بم**) היא עיר בפרובינציית כרמאן שבדרום מזרח איראן. העיר, שמספר תושביה לפני רעידת האדמה בשנת 2003 היה 90,000 איש, ידועה בשל מצודת בם השוכנת בה.

## אטימולוגיה
ישנן מספר סברות אודות מקור השם בם, שחלקן מתייחסות לאלמנטים מיתולוגיים בהיסטוריה האיראנית. לפי מספר מקורות, מקור שמה של העיר בנסיך באהמאן, המוזכר ב"שאהנאמה" של פירדוסי. לאחר שהביס את פאראמארז, אחד מבניו של גיבורי הספר, הודות לסופת חול שהכתה בפאראמארז, בנה בהאמאן כאות ניצחון מבצר בראש גבעה, במקום שבו ניצבת כיום מצודת בם.

## היסטוריה
יש הטוענים כי בם נוסדה בתקופת האימפריה הפרתית, אימפריה פרסית ששלטה בין השנים 250 לפנה"ס-226 לספירה. לבם הייתה חשיבות כלכלית ומסחרית בשל מיקומה האסטרטגי על דרך המשי, והייתה ידועה בבגדים ובטקסטיל שיוצרו בה. אבן חווקל, נוסע ערבי וגאוגרף, מתאר את העיר בספרו **צורת הארץ** (صورة الأرض):

המצודה של בם מתוארכת לפני 200 שנה, אך רוב בתי העיר נבנו בתקופת האימפריה הספווית. העיר נזנחה בשל פלישה אפגנית ב־1722, שסיימה את שלטון השושלת הספווית. לאחר שיושבה מחדש, ננטשה העיר שוב בשל פלישה משיראז. העיר אף שימשה בעבר כבסיס צבאי.

העיר המודרנית התפתחה כמרכז חקלאי ותעשייתי, ונהנתה מגידול משמעותי באוכלוסייה. בם הייתה ידועה בעיקר בתמרים ופירות ההדר שלה. בנוסף, שימשה כמרכז תיירות, בשל המצודה השוכנת בה.

### רעידת האדמה בשנת 2003

שמאל|ממוזער|350px|העיר לאחר רעידת האדמה
ב־26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד.

מבני הבוץ בעיר אפשרו למעטים בלבד לשרוד, כיוון שלבני הבוץ קברו את האנשים תחתן, במקום ללכוד אותם בכיסי אוויר כפי שקורה במבני בטון. הניצולים המעטים חולצו בשעות הראשונות לאחר הרעידה, על ידי ניצולים אחרים, או כיוון שנלכדו בכיסי אוויר. הניצולה הידועה ביותר הייתה שהרבאנו מאזנדראני, שנלכדה תחת שולחן בביתה, ליד אוורור, במשך 8 ימים, עד אשר כלב גישוש גילה את מקומה.

### לאחר רעידת האדמה
מיד לאחר רעידת האדמה, החלו השלטונות האיראניים לתכנן עיר חדשה ומודרנית שתפתור את הבעיות שהיו קיימות בעיר העתיקה. תכנון העיר החדשה נתקל בהתנגדויות קשות מצד ניצולי רעידת האדמה. למרות זאת, שלטונות איראן החליטו להמשיך בתוכנית, וכעת העיר נבנית מחדש. אף המצודה נבנית מחדש בעזרת סיוע של משרד התרבות ואוניברסיטאות יפניות.

## אקלים

## ראו גם
* מצודת בם

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע אודות בם, במגזין תיירות
* כתבת עיתון: "היופי האבוד של בם"
* "בם: יהלום של מורשת איראנית" באתר ה־BBC
* 

ממוזער|800px|מרכז|העיר בם, 2002

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:ערים שנהרסו על ידי רעידת אדמה
קטגוריה:פרובינציית כרמאן: יישובים
תערובת אוטקטית

**תערובת אוטקטית** (או **נקודה אוטקטית**) היא תערובת של שני חומרים או יותר, בעלת הרכב נתון, אשר בו מתקבלת טמפרטורת ההיתוך הנמוכה ביותר.
ההרכב האוטקטי מתאפיין במיקרו-מבנה למלרי (שכבתי).
לא מכל תערובת של חומרים אפשר לקבל הרכב אוטקטי, וניתן לבדוק אם הרכב מסוים יוצר מערכת אוטקטית באמצעות דיאגרמת פאזות.

שמאל|ממוזער|250px|דיאגרמת פאזות אוטקטית

## מקור המילה
המילה "אוטקט" מקורה ביוונית, ופירושה "ניתך בקלות".

## מערכות אוטקטיות נפוצות
*בדיל-עופרת (סגסוגת המשמשת להלחמה/אינוך)
*ליתיום כלוריד-אשלגן כלוריד: היתוך ב-C° 450 בתערובת המכילה 40% מולרי אשלגן כלוריד
*ליתיום כלוריד-ליתיום פלואוריד: היתוך ב-C° 485 בתערובת המכילה 29% מולרי ליתיום פלואוריד
*נתרן-אשלגן: סגסוגת של נתרן ואשלגן NaK בין 40 ל-90 אחוז משקלי של האשלגן נוזלית בטמפרטורת החדר. התערובת 78% אשלגן ו-22% נתרן נוזלית בטווח הטמפרטורה מ-C° 12.6- ועד C° 785, צפיפות התערובת הזו 0.886 גרם לסמ"ק (קל ממים). נוזל זה משמש לקירור כורים גרעיניים למטרות מחקר המבוססים על נייטרונים מהירים.
*גלינסטאן: סגסוגת גליום, אינדיום ובדיל.

## תערובות אוטקטיות עם מים

מלח בישול – NaCl יוצר תערובת אוטקטית עם מים, בריכוז משקלי של 23.3% מלח במים מתקבלת נקודה אוטקטית ב-C° 21.2- ולכן מפזרים מלח על כבישים למנוע היווצרות שכבת קרח חלקה.

ניתן לקבל תערובות אוטקטיות גם ממלחים אחרים במים כמודגם בטבלה:

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטלורגיה
קטגוריה:כימיה
אוניברסיטת סלמנקה

**אוניברסיטת סלמנקה** (בספרדית: **Universidad de Salamanca**) היא האוניברסיטה השנייה שנוסדה בהיסטוריה של ספרד (הראשונה הייתה אוניברסיטת פלנציה, אשר אינה קיימת עוד) ואחת העתיקות באירופה. היא נוסדה על ידי אלפונסו התשיעי, מלך לאון בשנת 1218. האוניברסיטה ממוקמת בעיר סלמנקה, מערבית למדריד. האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה (GC) ובאיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA).

בשנת 1988 הוכרזה העיר העתיקה של סלמנקה כאתר מורשת עולמית. האתר כולל בין היתר את אוניברסיטת סלמנקה, את הקתדרלה החדשה של סלמנקה ואת הקתדרלה הישנה של סלמנקה.

## היסטוריה
אוניברסיטת סלמנקה נוסדה כ"בית ספר כללי של הממלכה" על ידי אלפונסו התשיעי, מלך לאון בשנת 1218 כדי לאפשר לבני ממלכת לאון ללמוד בתחום ממלכתם בלא צורך לנסוע לקסטיליה.

בעת שקולומבוס השתדל אצל המלך והמלכה כדי להשיג חסותם למסעו בחיפוש נתיב להודו במערב, הוא הופיע בפני מועצת הגאוגרפים של אוניברסיטת סלמנקה. במאה ה-16 שאלת מוסריות המושבות הספרדיות ביבשת אמריקה הייתה נושא לוויכוח בקרב אסכולת סלמנקה, זאת לצד שאלות בתחומי הכלכלה, פילוסופיה ותאולוגיה.

בשלהי תור הזהב של ספרד (1560–1659), הייתה ירידה ברמת איכות האקדמיה הספרדית בכל האוניברסיטאות. בתקופה זו, מרצים וגם תלמידים הופיעו בכיתות לעיתים רחוקות, אף הענקת תארים הפכה למחזה נדיר ומעמדן כמרכזי לימוד פחת.

כמו אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג', אף בסלמנקה היו מספר בתי ספר (בספרדית: Colegios Mayores). אלה נוסדו על ידי מוסדות צדקה כדי לאפשר לתלמידים עניים לרכוש השכלה. עד למאה ה-18 הפכו בתי ספר אלה למוסדות סגורים הנשלטים על ידי בני משפחות מייסדיהם ואשר שלטו יחדיו באוניברסיטה כולה. היום הפכו חלק מבתי ספר אלה לבנייני פקולטות בעוד שהמבנים ששמשו אחרים הפכו למעונות סטודנטים.

במאה ה-19 פיזרה ממשלת ספרד את הפקולטות למשפט קנוני ולתאולוגיה. פקולטות אלה נוסדו מחדש בשנות ה-40 כחלק מן האוניברסיטה הדתית של סלמנקה.

במאה ה-20 שבה אוניברסיטת סלמנקה לתפוס מקום מרכזי בין מוסדות אקדמיים באירופה, במיוחד לאחר מותו של פרנקו, והיום האוניברסיטה נחשבת לאחד ממוסדות המחקר המובילים באירופה.

בשנת 1989, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת קיימברידג', ייסדה סלמנקה את התאחדות בוחני הלשון באירופה (Association of Language Testers in Europe).

## בוגרים

בין בוגריה הבולטים של אוניברסיטת סלמנקה נימנים: הרב אברהם זכות, סן חואן דה לה קרוז (San Juan de la Cruz), הבלשן אנטוניו דה נבריה, הקונקיסטאדור הרנאן קורטס, הקרדינל מזראן, מיגל דה סרוואנטס, הסופר והמשורר מיגל דה אונאמונו (לדעת חלק מהביוגרפים שלו), המשורר פדרו סאלינאס וראש ממשלת ספרד אדולפו סוארס. 

באוניברסיטה אף היו מרצים לעברית כגון אלפונסו דה סמורה, יהודי מומר ומטיף לנצרות, שיחד עם שני יהודים מומרים נוספים תרגם את התנ"ך לעברית וארמית. 

בין בוגרי האוניברסיטה בעת המודרנית ניתן לציין את רפאל אליעז.

## ראו גם
* אסכולת סלמנקה

## קישורים חיצוניים

* 

* Universidad de Salamanca אתר הבית של האוניברסיטה.
* 

*
קטגוריה:קסטיליה ולאון: מבנים
סלמנקה
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לשיתוף פעולה בין-לאומי
סלמנקה
קטגוריה:סלמנקה
אות מלחמת ההתשה

שמאל|ממוזער|250px|תעודה לאות מלחמת ההתשה - הענקה על ידי משרד הביטחון
שמאל|ממוזער|250px|תעודה לאות מלחמת ההתשה - הענקה על ידי משרד הביטחון

**אות מלחמת ההתשה** הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפי מלחמת ההתשה. חלוקת האות, הניתן מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, החלה בשנת 2003. במשך שנים נמנעו ממשלות ישראל להכיר במלחמת ההתשה ולכן הוחלט להכריז עליה כעל מלחמה, ולהעניק בגינה אות מערכה, באיחור של 33 שנים.

האות ניתן לחיילים שוטרים וסוהרים בהתאם לתקנות העיטורים בצבא הגנה לישראל (אות מלחמת ההתשה - קביעת זכאים), תשס"ג-2003 ולאזרחים בהתאם לתקנות העיטורים בצבא הגנה לישראל (אות מלחמת ההתשה - קביעת אזרחים זכאים), תשס"ג-2003.

## עיצוב האות
במרכז האות פס בצבע אדום כדם הנופלים והפצועים, בצדדים, פסי תכלת-לבן כצבעי דגל המדינה, פסים בצבע כתום מבטאים החולות בסיני. הפסים העדינים הלבנים הפזורים על פסים הכתומים מבטאים את ההפוגות שבין ההפגזות ובין הלחימה.

ככל אותות המערכה בישראל, האות מעוצב בצורת סרט בגודל 40×10 מ"מ המחובר באמצעות סיכות לבגד. האות מיוצר ממתכת מצופה אמייל.

## זכאות לאות
אות מלחמת ההתשה מוענק למי שעומד בתנאים הבאים, ושירת במהלך התקופה הקובעת (מ-11 ביוני 1967 - 8 באוגוסט 1970):
*חיילים בשירות סדיר, שוטרים וסוהרים ששירתו לפחות 30 ימים רצופים בתקופה הקובעת.
*חיילי מילואים ששירתו 30 ימי מילואים מצטבר בתקופה הקובעת
*על נעדרים, חללים ופצועים לא תחול מגבלת משך השירות (מספיק ששירתו יום אחד).

אזרחים הזכאים לאות, בתנאי שסייעו ישירות לדרגי השדה בחזית או בעורף ובתנאי שפעלו תקופה של 30 יום רצופים:
*אזרחים עובדי צה"ל (לא כולל נוער עובד)
*עובדי משרד הביטחון
*עובדי התעשייה הצבאית
*עובדי התעשייה האווירית
*עובדי רפא"ל
*עובדי שב"כ
*עובדי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
*עובדי שק"ם
*עובדי האגודה למען החייל ומתנדביה
*פעילי מל"ח (משק לשעת חרום)
*נהגים עובדי חברות הובלה/תובלה
*נהגים שסופחו עם רכבם ליחידות צה"ל
*נהג שהתנדב לנהוג ברכב מגויס
*פטור משרות ביטחון, שהתנדב לשירות פעיל
*כל אדם שאינו נמנה עם אחת מהקבוצות הנ"ל ובתקופה הקובעת פעל לפחות חודש ימים רצופים בסיוע ישיר לדרגי השדה, והוכיח זאת להנחת דעתו של מי ששר הביטחון הסמיכו לכך.

כמו כן האות הוענק ליישובים שנפגעו במהלך המלחמה.

## קישורים חיצוניים
* אות מלחמת ההתשה באתר משרד הביטחון
* .
* 

## הערות שוליים

התשה
קטגוריה:מלחמת ההתשה
קטגוריה:מלחמת ההתשה: אבידות והנצחה
הר למון

**הר למון** הוא הר השייך לרכס הרי סנטה קטלינה במדינת אריזונה, ארצות הברית.
ההר הוא הגבוה מבין הרי סנטה קטלינה, ופסגתו מתנשאת לגובה 2,791 מטר מעל פני הים. הפסגה, הקרויה Windy Point, נגישה לרכב. הר למון ממוקם בשמורת יער לאומי קורונדו המשתרעת על כ-7,200 קילומטר מרובע.
השם ניתן להר על שמה של הבוטנאית שרה למון, הראשונה שעלתה לפסגת ההר בשנת 1881.

העיר הגדולה ביותר הקרובה להר היא טוסון. ישנן עיירות נוספות על ההר, שהגבוהה ביניהן היא סאמרהבן (בגובה כ-2,500 מטר מעל פני הים). בשנת 2003 נחרבה העיירה כמעט לגמרי בעקבות שרפת יער גדולה שנקראה שריפת אספן. השריפה נמשכה במשך כחודש ימים, ושרפה 343 קילומטרים רבועים של שטח, כולל חלק מבתי ותשתיות העיירה, וכן גם עצים וחי. הנזק נאמד ב-4.1 מיליון דולר; עלות פעולות הכיבוי הייתה כ-17 מיליון דולר, ונדרשו עוד 2.7 מיליון דולר לשיקום היער והחי.

פסגתו של הר למון מושלגת כמעט כל ימות השנה וממוקם בו אתר הסקי הדרומי ביותר של ארצות הברית.

קרוב לפסגת ההר ממוקם מצפה כוכבים אשר היה שייך בעבר לחיל האוויר של ארצות הברית אך כיום אוזרח ומשמש לחקר אסטרונומי.

שתי דרכים מובילות לפסגת ההר: כביש מהיר קטלינה, המתחיל מטוסון ועולה עד העיירה סאמרהבן, ודרך עפר המתחילה מהעיירה אורקל וממשיכה עד Windy point.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אריזונה: הרים
אנדראה דל ורוקיו

**אנדראה דל ורוקיו** (באיטלקית: **Andrea del Verrocchio** ;1435 – 7 באוקטובר 1488) היה צייר, פסל וצורף איטלקי חשוב ורב השפעה, שעבד בחצרו של לורנצו דה מדיצ'י בפירנצה. הוא לימד והכשיר בסדנתו אמנים כלאונרדו דה וינצ'י, פייטרו פרוג'ינו, דומניקו גירלנדיו וסנדרו בוטיצ'לי, אך השפעתו ניכרת גם בעבודתו של מיכלאנג'לו. ורוקיו יצר בסגנון הקלאסי של הרנסאנס הפלורנטיני המוקדם. ביוגרפיה של ורוקיו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

## הכשרתו כאמן
נולד בשם **אנדראה די מיקלה די פרנצ'סקו די צ'ונה** בפירנצה למיקלה די פרנצ'סקו צ'ונה, שעבד כרצף ויצרן לבנים, ומאוחר יותר כגובה מיסים. ורוקיו מעולם לא נישא, והיה עליו לספק תמיכה כלכלית לכמה מבני משפחתו. פרסומו עלה בעת שחבר לחצר מדיצ'י, שם נשאר עד שסדנתו עברה לוונציה.

אנדראה החל לעבוד כצורף בסדנה של ג'וליאנו ורוקי (Giuliano Verrocchi) וככל הנראה אימץ את שם משפחתו (דבר שהיה מקובל באותם ימים). ישנה סברה לפיה עבד כשוליה בסדנה יחד עם דונטלו, אך היא אינה מבוססת. ניסיונותיו הראשונים בציור החלו ככל הנראה בשנות השישים של המאה ה-15, בעת שעבד בפראטו, לצידו של פיליפו ליפי.

## עבודתו כאמן עצמאי

## בשלות כפסל

## עבודות מרכזיות

## גלריה

קובץ:Verrochioorsanmichelle.jpg|"ישו ותומא הקדוש" (1467-1483), כנסיית אורסנמיקלה, פירנצה
קובץ:Verrocchio's David-Verrocchio il master Leonardo-Palazzo Strozzi-Collections of the Bargello.jpg|פסל דוד ישנה השערה שלאונרדו דה וינצ'י תלמידו הצעיר שימש כמודל עבור פסל זה
קובץ:Putto with Dolphin by Vercocchio.jpg|פוטו עם דולפין
קובץ:Tobias and the Angel by Andrea del Vercocchio.jpg|טוביאס והמלאך
קובץ:Baptism of Christ by Andrea del Verrocchio.jpg|הטבלת ישוע בגלריית אופיצי את המלאך הצעיר הכורע המחזיק את הבד צייר לאונרדו דה וינצ'י תלמידו
קובץ:Giuliano de' Medici by Andrea del Verrocchio-Verrocchio il master Leonardo-Palazzo Strozzi.jpg|פרוטומה של ג'וליאנו דה מדיצ'י


## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:פסלים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1435
קטגוריה:נפטרים ב-1488
אנזובינוס הקדוש

**אנזובינוס הקדוש** (באיטלקית: Sant'Ansovino) הוא קדוש בכנסייה הקתולית, הנחשב לפטרונם של הגננים. על פי המסורת הקתולית, אנזובינוס היה בישוף קמרינו. הוא למד בפאביה והיה נזיר מתבודד בטירה ליד טורצ'לו.

טרם מינויו לבישוף קמרינו, שימש גם יועץ לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, לודוויג הצעיר. על פי המסורת, סירב עם זאת לגייס בכוח אנשים לצבאו של הלה, כפי שהיה מחויב מבישוף בתקופה זו.

יום מותו מצוין בכנסייה הקתולית כיום חג. פולחן אנזובינוס נפוץ בעיקר באיטליה (ובעיקר באזור קמרינו, שם קיים סרקופג משנת 1390 אשר בו אמורים להימצא שרידיו); וקיימות מספר כנסיות המוקדשות לו.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:נפטרים ב-840
שליטי אקסום

רשימת שליטי קיסרות אקסום:

*מנליק הראשון: 975 לפנה"ס - 950 לפנה"ס.. 

## מלכים מאוחרים

הרשימה הבאה היא של המלכים ששלטו בין 600–900 (תאריכים משוערים) הרשימה הבאה לקוחהמספרו של אי. וואליס פבאדג, היסטוריה של אתיופיה: נוביה וחבש, עמוד 269 משנת 1928.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
יצחק דרורי

**יצחק דרורי** (נולד ב-1944 בירושלים) הוא פושע ישראלי.

לאחר מות אמו, שלח אותו אביו למוסד, אך הוא ברח והידרדר לפשע, בעיקר לעבירות פריצה. בשנת 1970 הוא נדקר במועדון ביפו, אך הוא סירב להעיד נגד החשוד בדקירה.

הוא עמד בראש "כנופיית הבוכרים" בירושלים והתפרסם כשהוביל שניים ממעשי השוד הגדולים בישראל:
*בנובמבר 1976 תכנן את שוד מפעלי "תכשיטי צרף" בו השלל נאמד בעשרות קילוגרמים של זהב ותכשיטים. על חלקו בשוד נדון דרורי ל-7 שנות מאסר וערעורו נדחה על ידי בית המשפט העליון ביוני 1978.
*ב-1984 תכנן את הפריצה לסניף הראשי של בנק הפועלים בירושלים שבוצע בתחילת פברואר 1985. באותה פריצה שברו השודדים קירות כדי להיכנס בחשאי לכספת הבנק, לאחר שחתכו את חוטי החשמל והטלפון של הבניין. השלל מוערך בכמיליון וחצי דולר. דרורי נעצר כחשוד בשותפות בפריצה אולם לאחר 50 ימים שוחרר בזכות אליבי ולאחר שהמשטרה לא מצאה ראיות לשותפתו בפריצה. לאחר זמן הוא הופלל על ידי אחד מחבריו לשוד והמשטרה טענה שלאחר שהוא נטרל את האזעקה הוא שב לביתו כדי לארגן לעצמו אליבי. המשטרה העריכה שבכספי השלל רכש דרורי את מועדון ה"קליק" בירושלים. דרורי נעצר ביולי 1987 ונדון ל-12 שנות מאסר. הוא השתחרר לאחר 10 שנות מאסר בעקבות ניכוי שליש.

בזמן שהייתו בכלא, כתב את ספרו האוטוביוגרפי, "המוח", בעריכת העיתונאי אילן בכר. הנהלת הכלא לא רצתה לסייע לדרורי, לכן נאלץ להבריח את המכתבים והמחברות שלו לבכר. עזרו לו חבריו מהכלא, שהסתכנו והעבירו לעיתונאי 40 מחברות בנות 40 עמודים שנכתבו בכתב יד צפוף.

בפברואר 2007 פרסם דרורי את ספרו "המוח 2", גם הפעם בעריכתו של בכר. בספר מסופר על תוכניותיו לשדוד אוצרות בסורינאם ובאתונה.

ב-22 בדצמבר 2007, נעצר דרורי עם ארבעה מחבריו בחשד לפריצה לחנות יודאיקה. בזמן מעצרם, נמצא ברשותם ציוד פריצה משוכלל, ונראה כי היו במהלך שבירת קיר החנות. בעסקת טיעון גזר עליו בית המשפט שמונה חודשי מאסר בפועל בגין עבירה זו. בנובמבר 2010 נעצר דרורי כחשוד בשותפות עם כנופיה קווקזית בביצוע מספר מעשי שוד. בדצמבר 2010 הוגש נגד דרורי כתב אישום והוא הוחזק במעצר עד תום ההליכים נגדו לאור הגדרתו על ידי בית המשפט כמסוכן וכמי ש"מעשי שוד ופריצה הם בבחינת תורתו-אומנותו"

## ספריו
*יצחק דרורי ואילן בכר. **המוח**. ספרית מעריב, 1988
*יצחק דרורי. **המוח 2**. ספרית מעריב, 2007
*יצחק דרורי. **דילמת הפשע**. ספרית מעריב, 2013

## קישורים חיצוניים
*הפרק הראשון בספרו של דרורי "המוח 2", טקסט 2007
*
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים בעבירות רכוש בישראל
קטגוריה:פשע בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
צייטגייסט

[שמאל|ממוזער|190px|ה[פילוסוף הגרמני יוהאן גוטפריד הרדר היה הראשון שהביא לתפוצה נרחבת של מושג הצייטגייסט]]
**צַייְטְגַייְסְט** (מגרמנית: **Zeitgeist**, בעברית: "רוח התקופה") הוא מכלול הרעיונות, המוסכמות, הדעות והשקפות העולם המאפיינים יחדיו תקופה היסטורית כלשהי, ומייחדים או מציינים את האווירה החברתית, תרבותית, דתית ואתית של אותה תקופה.

הצייטגייסט אינו רק ביטוי פאסיבי של הלכי רוח שליטים, אלא ביכולתו להמשיך ולעצב את המוסכמות החברתיות באמצעות טקסטים קנוניים (כמו בעת העתיקה ובימי הביניים), או בעידן המודרני, באמצעות תקשורת המונים.

המונח "צייטגייסט" זכה לתפוצה נרחבת לראשונה בכתביו של הפילולוג הגרמני יוהאן גוטפריד הרדר. הרדר ביקר את השימוש במושג, בכתביו של הפילוסוף כריסטיאן אדולף קלוץ, ושלל את האפשרות לאפיין תקופה מסוימת לפי קריטריונים נתונים.

המושג מוזכר רבות עקב השימוש שנעשה בו בכתביו של גאורג וילהלם פרידריך הגל, בהקשר לתפיסתו את הפילוסופיה של ההיסטוריה ואת מהלך האידיאות. לפי הגל, כל חברה אנושית וכל פעילות אנושית מוגדרים על ידי ההיסטוריה שלהם, כך שניתן לעמוד על מהותה העמוקה של כל חברה באמצעות הבנת ההיסטוריה שלה. שפתו, דעותיו, עולמו וקשריו של אדם עם הסובבים אותו נבנים ומעוצבים על פי ההיסטוריה של החברה בה הוא חי. ההתרחשויות אינן מודרכות על ידי פעילותם של פרטים הבוחרים ועושים כרצונם, אלא על ידי רוח הזמן, המנחה אותם במין "יד נעלמה" לכיוונים מסוימים.

גתה עשה שימוש במושג דומה במחזהו הנודע "פאוסט", בו נזכרת "רוח העתים".

המילה "צייטגייסט" היא מן הגרמניזמים (מילים שאולות מן הגרמנית) הנפוצים ביותר בשפות המערב.

מנוע החיפוש גוגל מפרסם מדי שנה רשימה של מושגי החיפוש שהפכו פופולריים ביותר באותה שנה - ומכנה אותה "צייטגייסט", משום שיש בה כדי להצביע על רוח התקופה.

## ראו גם
* מם
* קול המון כקול שדי
* נוספירה
* פרדיגמה
* צייטגייסט (תנועה)
* צייטגייסט (סרט)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופיה של ההיסטוריה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
אות מערכה

שמאל|ממוזער|250px|סרט אותות ישראלי. האותות מימין לשמאל הם: אות מלחמת ששת הימים, אות מלחמת סיני ואות מלחמת הקוממויות
**אות מערכה** הוא סוג של עיטור צבאי.

אות מערכה, בניגוד לעיטורים אישיים המוענקים כתוצאה מגילוי אומץ או הצטיינות של חייל יחיד או קבוצת חיילים, הוא עיטור המוענק בדרך כלל לכלל החיילים בצבא שלקחו חלק במערכה או מלחמה מסוימת. אות המערכה יכול להיות מוענק במקרים מסוימים גם לאזרחים.

הענקה הראשונה של אותות מערכה התרחשה במאה השבע עשרה לחיילים השוודים וההולנדים שנלחמו במלחמת שלושים השנים. האותות הפכו לנפוצים יותר בקרב צבאות אירופה במהלך המאה השמונה עשרה. בארצות הברית הענקת אותות מערכה הפכה לנפוצה בתקופה שלאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד.

רוב אותות המערכה של מדינות העולם מעוצבים כמדליות אולם יש לכך כמה יוצאים מן הכלל. אותות המערכה של ישראל הם בצורת סרט בגודל 10X40 מ"מ המחובר באמצעות סיכות לבגד ולא קיימים להן גרסאות כמדליות. בזמן מלחמת העולם השנייה כמה מאותות המערכה שגרמניה הנאצית העניקה היו מעוצבים כסרט השרוול שנענד על המדים ועליו היה כתוב את שם המערכה.

## ראו גם
* אות מערכה (ישראל)
* תואר קרב

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אותות, עיטורים ומדליות
Violent Revolution

**Violent Revolution** (מאנגלית - **מהפכה אלימה**) הוא אלבום של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום יצא לאור ב-21 בספטמבר 2001. Violent Revolution מהווה חזרה של הלהקה לסגנון הת'ראש מטאל האופייני לה לאחר כמעט עשור ב"התנסות" שהתחילה באלבום Renewal ובדיקת סגנון הדת' מטאל המלודי.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת קריאייטור.

## מבצעים
*מיל פטרוזה - שירה, גיטרה
*סמי ילי-סירניוּ - גיטרה
*כריסטיאן גיסלר - גיטרה בס
*יורגן רייל - תופים

## קישורים חיצוניים

Violent Revolution
סאמרהבן

**סאמרהבן** (באנגלית: **Summerhaven**) היא עיר קיט קטנה בהר למון צפונית לטוסון, באריזונה שבארצות הברית.

העיירה הנמצאת בגובה 2,500 מטר מעל פני הים והיא הגבוהה מבין עיירות הר למון. קרבתה של העיירה לפסגת הר למון ואתר הסקי הפופולרי שבו, שהוא אתר הסקי הדרומי ביותר בארצות הברית, הופכת אותה לאטרקצייה תיירותית. סאמרהבן היא בעיקר עיירת קיט לתושבי הערים הגדולות באזור כמו פיניקס, טוסון, סקוטסדייל ועוד.

בעיירה כ-100 תושבים אך בקיץ האוכלוסייה גדלה בשל התושבים הרבים המגיעים לבתי הקיץ שלהם. בחורף נמשכים לעיירה תושבי האזור הבאים לחזות בשלג, תופעה נדירה באזור המדברי בגובה נמוך יותר.

בשנת 2003 נפגעה העיירה קשות על ידי שרפה שהתחוללה בשמורת-טבע שסביבה והחריבה חלק גדול מהעיירה והתשתית בה. השרפה החריבה שטח גדול של יער מסביב לעיירה ויותר מ-200 בתים מתוך 700 עלו בלהבות. נזקי השרפה מוערכים בכ-17 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אריזונה: יישובים שאינם כפופים לממשל עירוני
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
כנסיית סנטה מריה דלה גרציה

[ממוזער|250px|ה[אפסיס המיוחס לברמנטה]]
**כנסיית סנטה מריה דלה גרציה** (איטלקית **Chiesa di Santa Maria delle Grazie**) היא מתחם המשלב כנסייה ומנזר דומיניקני במילאנו שבאיטליה. פרסומה העיקרי של הכנסייה נובע מהימצאותה של הגדולה ביצירותיו של לאונרדו דה וינצ'י ואחת המפורסמות שבהן, ציור הקיר הסעודה האחרונה. התמונה צוירה על קיר הרפקטוריום של המנזר הדומיניקני במקום, בין השנים 1495 ל-1498. בשנת 1980 הוכרזו הכנסייה והמנזר הדומיניקני של סנטה מריה דלה גרציה כאתר מורשת עולמית, כולל ציור הקיר עצמו.

## היסטוריה
בשנת 1463 החליט דוכס מילאנו פרנצ'סקו הראשון ספורצה לבנות מנזר דומיניקני וכנסייה במקום בו ניצבה קפלה קטנה שהוקדשה למריה הקדושה של החן. ספורצה שכר את שירותיו של האדריכל גואיניפורטה סולארי (Guiniforte Solari) והמנזר הושלם ב-1469, שלוש שנים לאחר מותו של ספורצה, בעוד שבניית הכנסייה נמשכה עד 1482. יורשו של ספורצה, לודוביקו ספורצה ערך מספר שינויים בכנסייה, ואלה הושלמו ב-1490. עוד החליט כי הכנסייה תשמש גם כמקום קבורה עבור בני משפחת ספורצה, וכך היה. ב-1497 נקברה אשתו במקום. 

ספורצה שכר מספר אמנים ידועים כדי לפאר את המבנים, ומעריכים כי בבניית האפסיס של הכנסייה היה שותף האדריכל דונטו ברמנטה, אשר הופקד על הפרויקט בתחילתו, אך חדל מלעסוק בו בהמשך, וג'ובני אנטוניו אמדאו (Giovanni Antonio Amadeo) נטל את מקומו. לאונרדו נשכר לצייר את "הסעודה האחרונה", וכריסטופורו סולארי תכנן את אחוזת הקבר של ספורצה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, באוגוסט 1943, פגעו מפציצים בריטים ואמריקניים במנזר ובכנסייה. הקיר ובו "הסעודה האחרונה" ניצל, בזכות היותו מוגן על ידי שקי חול.

## הצליבה מאת דונאטו
ברפקטוריום במנזר שוכן גם ציור הקיר "הצליבה" מאת ג'ובני דונאטו מונטורפאנו (Giovanni Donato Montorfano). הציור ניצב בקיר שמול הסעודה האחרונה של לאונרדו, והוא אחד מציוריו האחרונים של האמן, וחתימתו והשנה 1495 מופיעים עליו. הציור עשיר בדמויות וכמנהג התקופה חלקן נושאות את דיוקניהם של בני משפחת ספורצה. ציור זה השתמר בצורה טובה בהרבה מהסעודה האחרונה שלמולו.

## גלריה

Dal Re, Marc'Antonio (1697-1766) - Vedute di Milano - 13 - Santa Maria delle Grazie.jpg|תחריט הכנסייה (1745)
Milano Grazie Chiostro2.JPG|הקלויסטר במנזר
Santa maria delle grazie nave 2.jpg|הספינה הראשית של הכנסייה
Santa maria delle grazie interior detail.jpg|תקרת הכנסייה


## ראו גם
*הסעודה האחרונה (ציור)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איטליה: כנסיות
קטגוריה:מילאנו: מבנים
קונקורד (ניו המפשייר)

**קונקורד** (באנגלית: **Concord**) היא בירת מדינת ניו המפשייר בארצות הברית, וכן בירת מחוז מרימק בניו המפשייר. במפקד האוכלוסין של שנת 2020 מנתה העיר 43,976 נפש.
## גאוגרפיה
קונקורד מורכבת מכמה רבעים, ביניהם מזרח קונקורד, מערב קונקורד ופנקוק. העיר משתרעת על שטח של 174.5 קמ"ר. הנהר מרימק עובר על יד העיר, ואגם פנקוק שוכן במערבה. הנקודה הגבוהה ביותר בקונקורד נמצאת בגובה של 262 מטר, בגבעת אוק.

בקונקורד נמצאים, בין השאר, מוסדות חינוך אלו: הפקולטה למשפטים ע"ש פרנקלין פירס, בית הספר סיינט פול (מכינה פרטית), המכון הטכנולוגי של ניו המפשייר, מכללה קהילתית דו שנתית והתזמורת הסימפונית של מכללת גרנייט.

האזור היה מיושב במשך אלפי שנים על ידי שבטים אינדיאנים. ההתיישבות האירופאית בסביבת העיר החלה במחצית הראשונה של המאה ה-18. העיר עצמה נבחרה לבירת המדינה בשנת 1808.

מועצת העיר מורכבת מ-14 נציגים, כאשר 4 מתוכם נבחרים על ידי כלל העיר, וכעשרה נבחרים באזורי בחירה. ראש העיר נבחר אחת לשנתיים.

## דמוגרפיה
לפי המפקד משנת 2010, התגוררו בעיר כ-42,695 תושבים, כאשר הצפיפות היא כ-244 נפש לקמ"ר.

### הרכב אתני
* 91.8% לבנים
* 3.4% אסייתים
* 2.2% אפרו-אמריקאים
* 2.1% היספנים
* 0.3% ילידים
* 0.4% אחר
* 1.8% משני גזעים או יותר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מדינות ארצות הברית: ערי בירה
קטגוריה:ניו המפשייר: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1733
חויה דה סרן

ממוזער|250px|ה"טמאזקאל" - מרחצאות אדים היחידות מסוגן בעולם החדש
ממוזער|250px|הריסות בית בחויה דה סרן
**חויה דה סרן** (בספרדית: **Joya de Cerén**, מילולית "התכשיט של סרן") הוא אתר ארכאולוגי באל סלוודור, השוכן בצפונו של מחוז לה ליברטד, 20 קילומטרים צפונית-מערבית לבירה סן סלוודור. האתר הוא כפר חקלאי מתקופת המאיה שנותר כמעט ללא פגע מתחת לכמה שכבות של אפר געשי. בשנת 1993 העניק אונסק"ו לחויה דה סרן מעמד של אתר מורשת עולמית. האתר מכונה גם "פומפיי של אמריקה" בהקבלה לאתר הארכאולוגי המפורסם באיטליה.

## היסטוריה
קהילה חקלאית קטנה אכלסה את החלק המרכזי והחלק המערבי של אל סלוודור החל משנת 900 לפנה"ס, וחויה דה סרן שכנה בקצה הדרום-מזרחי של אזור המאיה. חויה דה סרן פונתה בשנת 200 לאחר התפרצותו של הר הגעש שליד העיר אילופאנגו, אך אוכלסה מחדש בשנת 400 לכל המוקדם. בזמן הפינוי הסופי שלה, חויה דה סרן שילמה מס לסאן אנדרס השכנה.

בשנת 590 בקירוב התפרץ הר הגעש לומה קלדרה הסמוך, וקבר את כל הכפר מתחת ל-5 עד 7 מטרים של אפר געשי (רדיוס ההרס היה רק 5 קילומטרים). ככל הנראה תושבי הכפר הצליחו להימלט בזמן (לא נמצאו גופות), אף על פי שהם השאירו מאחוריהם כלי חרס, רהיטים ואפילו מזון שנאכל בחלקו.

האתר התגלה מחדש ב-1976 במהלך בנייה של מחסנים ממשלתיים, כאשר מבנה חימר נחשף על ידי בולדוזר. החפירות שהחלו לאחר מכן בוצעו בפיקוחו של דוקטור פייסון שיטס מאוניברסיטת קולורדו בבולדר ב-1978 ו-1980, אך נפסקו בגלל מלחמת אזרחים. החפירות התחדשו ב-1989, ומאז התגלו במקום כ-70 בניינים.

## תיאור
הגודל המלא של חויה דה סרן טרם התגלה במלואו. עד כה זוהו 70 מבנים המתחלקים לבתי מגורים ומבנים בעלי מטרה מוגדרת. בנייני המגורים בנויים כמתחמים הכוללים אזורי שינה, אחסון, בישול והכנת כלים. המבנים האחרים כוללים סאונה, בניין קהילה גדול ושני בניינים לכל הפחות שהיו בשימוש על ידי השאמאנים והמרפאים.

באזור חויה דה סרן נמצאו גם כמה שדות מעובדים וצמחייה נוספת. הללו כוללים שדות שבהם גדלים צמחי תירס צעירים ובשלים, מטבח עם מגוון עשבים, וגינת אגבה מקסיקנית. באזור נמצאו גם כמה עצי פירות, כגון גויאבה וקקאו.

אולם, השרידים החשובים ביותר הם שרידי צמחים אחרים. הטמפרטורה הנמוכה של האפר הרטוב מלומה קלדרה, כמו גם נפילתו המהירה, הבטיחו את שימורו של רוב החומר הצמחי. ישנה חשיבות גדולה לגילוי שדות המניהוט (יוקה), כיוון שהייתה זו הפעם הראשונה שהתגלה שדה שבו גדל צמח זה באתר ארכאולוגי שבעולם החדש. למרות שהיוקה נרקבה לפני זמן רב, החוקרים הצליחו לשחזר את מבנה הצמחים באמצעות מילויים באפר. התברר שהחוואים שתלו את היוקה שעות ספורות בלבד לפני ההתפרצות.

## מקורות

*Conyers, Lawrence B. (1996) "Archaeological evidence for dating the Loma Caldera eruption, Ceren, El Salvador", in *Geoarchaeology* Vol. 11, Iss. 5, pp. 377–391.
*Lentz, David L.; Beaudry-Corbett, Marilyn; de Aguilar, Maria Luisa Reyna; Kaplan, Lawrence (1996) "Foodstuffs, Forests, Fields, and Shelter: A Paleoethnobotanical Analysis of Vessel Contents from the Ceren Site, El Salvador" in *Latin American Antiquity* Vol. 7, No. 3 (Sep., 1996), pp. 247–262.
*University of Colorado at Boulder, (2007) "CU-Boulder Archaeology Team Discovers First Ancient Manioc Fields In Americas", press release August 20, 2007, accessed August 29, 2007.


## קישורים חיצוניים

* דף מידע על חויה דה סרן באתר אוניברסיטת קולורדו בבולדר
* תמונות וסיכום קצר של ההיסטוריה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אל סלוודור: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אל סלוודור: היסטוריה