ברוניסלבה פייגין

**ברוניסלבה ברנדלה פייגין** (בפולנית: **Bronisława Brandla Fejgin**; 13 בנובמבר 1883 – ינואר 1943) הייתה רופאה ומיקרוביולוגית יהודייה-פולנייה. שימשה כראש המכון הבקטריולוגי בגטו ורשה, ונמנתה עם סגל בית הספר לרפואה בגטו, שבו נרצחה במהלך השואה.

## קורות חייה
פייגין נולדה וגדלה בוורשה שבפולין. למדה רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סורבון בצרפת, השלימה את הדיפלומה שלה באוניברסיטת טארטו (כיום באסטוניה) והוסמכה כרופאה בשנת 1915. עם תום לימודיה עבדה במחלקה הבקטריולוגית של הצלב האדום הסובייטי. משנת 1922 ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה עבדה ב (שנקרא באותה תקופה המכון הלאומי להיגיינה). במהלך תקופה זו התלמדה אצל פרופ' רודולף וייגל בלבוב בשיטות עבודה למחקר נסיוני של מחלת הטיפוס. בנוסף, ביקרה במכונים בקטריולוגיים בדנמרק, גרמניה וצרפת. בין השאר למדה על ייצור טוברקולין במכון פסטר."

פייגין הייתה חוקרת פורה ופרסמה מחקרים רבים, מרביתם בצרפתית ואחרים בפולנית, גרמנית ובאנגלית.

ב-1940, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, הועברה פייגין יחד עם יתר יהודי העיר אל גטו ורשה, שם עמדה בראש המחלקה הבקטריולוגית במכון הכימי-בקטריולוגי שהוקם בו. כשהוקם בית הספר המחתרתי לרפואה בגטו, הצטרפה אל סגל המורים והרצתה בנושאי סרולוגיה ובקטריולוגיה.

פייגין נרצחה בינואר 1943 במהלך טבח שבוצע ביהודי הגטו. היא מעולם לא נישאה ולא הביאה ילדים לעולם.

## תרומתה המדעית
תרומתה המדעית של פייגין באה לידי ביטוי במספר תחומים בבקטרולוגיה וסרולוגיה.

### בקטריולוגיה כללית
הדוקטורט של פייגין עסק בבקטריולוגיה וחיסון של דלקות ברחם. בנוסף, חקרה את מחלת הדיפתריה על ידי בידוד נוזל אנטי דיפתריאלי אותו ניתן היה להפיק משרקנים או ארנבים. תוצאות עבודתה היוו את הבסיס למחקר סייע בגילוי הבקטריופאג' על ידי פרדריק טוורט ופליקס ד'ארל.

אחד מגילוייה האפידמיולוגיים היה שיטת ההעברה של מחלת השנית: במחקר שביצעה, כאשר אצבעות אדם שהיו נגועות בחיידק (כתוצאה מהדבקה טיפתית) נגעו בדפי ספרים החיידק נותר עליהם, הצליח לשרוד בין 4 ל-6 שבועות, וכך יכול היה להמשיך ולהדביק בני אדם אחרים.

### חקר הבקטריופאג'
פייגין הרחיבה את הידע על תחום הבקטריופאג'ים במחלות השיגלה, דיפתריה, טיפואיד ופרוטאוס, באמצעות גידול תרביות ומיצוי חומרים אנטיבקטריאליים שהובילו ליצירת זני חיידיקים בעלי יכולת הדבקה נמוכה יותר. ב-1922, היא הוכיחה שהנוזל הליטי מיוצר רק על ידי חיידק חי וכן כי הוא יכול לפגוע רק בחיידקים חיים אחרים. גילוי זה היה לבסיס המשך החקר של תחום התרפיה באמצעות פאג'ים.

למרות תרומתה המשמעותית של פייגין לגילוי הבקטריופאג', שמה כמעט ולא מוזכר בהקשר זה והגילוי נזקף לזכותם של טוורט וד'ארל בלבד.

בסוף שנות ה-30 ותחילת שנות ה-40 חקר הבקטריופאג' פחת משמעותית. ההערכות הן שהסיבה העיקרית היא התרחבות תפוצתו של הטיפול האנטיביוטי, אך יש המייחסים זאת גם למותה בטרם עת של פייגין בגטו ורשה בינואר 1943.

## לקריאה נוספת
* גורל הצוות הרפואי של גטו ורשה , כתבה מעיתון הרפואה של ההסתדרות הרפואית בישראל
* Lysogeny in the Genus Proteus , מאמר בכתב העת Nature

## קישורים חיצוניים
* Weisz, George M., and Andrzej Grzybowski. “Ludwik Fleck, Physician in Lwow Ghetto.” *Hektoen International - An Online Medical Humanities Journal*, 30 Jan. 2017
* Phage Therapy in Poland – a Centennial Journey to the First Ethically Approved Treatment Facility in Europe. *Frontiers*

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:מיקרוביולוגים
קטגוריה:רפואה בגטו ורשה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידות 1883
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:פולניות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943