open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פופס פוסטר

**ג'ורג' מרפי "פופס" פוסטר** (אנגלית: George Murphy "Pops" Foster; 19 במאי 1892 - 28 באוקטובר 1969) היה מוזיקאי ג'אז אשר ניגן באופן מקצועי בטובה, חצוצרה, וקונטרבס. פופס נודע בעיקר בזכות נגינת הקונטרבס שלו, שליוותה במשך שנים את חצוצרתו של לואי ארמסטרונג.

## חייו
פוסטר נולד בדרום לואיזיאנה לצ'ארלי ואנני פוסטר. משפחתו היגרה לניו אורלינס בתחילת המאה העשרים, כשהיה בערך בן 10. אחיו הבכור וילארד החל לנגן בגיטרה ובבנג'ו; ג'ורג' החל בצ'לו אך במהרה החליף לבס. פוסטר נישא פעמיים במהלך חייו, פעם אחת ב־1912 לברטה פוסטר, וב־1936 לאלמה פוסטר.

## הקריירה
כבר ב־1907 החל פופס לנגן באופן מקצועי. בתקופה ההיא ניגן עם ג'ק קארי, קיד אורי, ארמנד פירון, ג'ו "קינג" אוליבר ורבים אחרים.

ב־1921 הוא עבר לסנט לואיס כדי לנגן בלהקות של צ'ארלי קריית' ודווי ג'קסון. בלהקות הללו הוא יצר את הבסיס לנגינתו בהמשך. הוא זכה לכינוי פופס בגלל שהוא היה הרבה יותר מבוגר מכל הנגנים האחרים איתם ניגן.

ב־1929 פוסטר עבר לניו יורק שם הוא ניגן בלהקה של לואי ראסל ולואי ארמסטרונג עד 1940. הוא ניגן עם כמה מהגדולים שניגנו בתקופה ההיא והיה קול קבוע בתוכנית הרדיו "זהו ג'אז". בסוף שנות הארבעים החל לנגן בכל העולם, בעיקר בצרפת. כמו כן הוא ניגן בכל ארצות הברית כולל שיבה לניו אורלינס.

במהלך שנות החמישים פופס ניגן בכל העולם, עם מוזיקאים דגולים. בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים הוא ניגן עם ארל הינס בהרכב קטן. הוא הופיע בכל ארצות הברית ובאירופה, אך נשאר מבוסס בסן פרנסיסקו שם נפטר.

האוטוביוגרפיה שלו פורסמה ב־1971; בהצלבה עם מקורות אחרים נמצאים מספר אי דיוקים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
אדוארד עטיה

200px|ממוזער|שמאל|אדוארד עטיה
**אדוארד סלים עטיה** (בערבית: **إدوار سليم عطية**, באנגלית: **Edward Atiyah**; 1903–1964) היה דיפלומט, סופר, פובליציסט והיסטוריון לבנוני-בריטי, כתב בשפה האנגלית.

## קורות חיים
בן למשפחה ערבית לבנונית נוצרית פרוטסטנטית, למד ב.
אחר כך למד באוניברסיטת אוקספורד בברייזנוז קולג' (Brasenose College) שם הכיר את ג'ין, צעירה סקוטית איתה התחתן.
חי תקופה בח'רטום, בירת סודאן, שם היה קצין יחסי ציבור של הממשלה הסודאנית ונמנה עם מקימי תחנת רדיו מקומית.
מאוחר יותר שרת כראש לשכת הליגה הערבית בלונדון. השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה של בי.בי.סי.
פרסם ספרי בלשים, ספר אוטוביוגרפיה ומסות על תולדות לבנון, הערבים והמזרח התיכון. 
לפי ספר מתח שלו "The Thin Line" (מוכר במהדורה מאוחרת יותר תחת הכותרת "Murder, My Love") יצר ב-1966 הבמאי היפני, מיקיו נארוסה, את סרטו "The Thin Line"  וב-1971 הבמאי הצרפתי, קלוד שברול, את סרטו "Juste avant la nuit" . התפרסם בין היתר על ידי הספר האוטוביוגרפי "An Arab Tells His Story" ("ערבי מספר את סיפורו") (1946), כמו כן על ידי ספרו "The Arabs" ("הערבים") (1955).

לעטיה נולדו ארבעה ילדים, בהם המתמטיקאי סר מייקל עטיה והמשפטן פטריק עטיה.

## מספריו

**An Arab Tells His Story : a study in loyalties* (autobiography) London : Murray, 1946
**The Thin Line*, (a crime novel, later issued as 1951 Murder,My Love 
**Black Vanguard* : Peter Davies: London, UK, 1952
**Lebanon Paradise A novel. London: Peter Davies 1953.
**The Arabs the Origins, Present Conditions, and Prospects of the Arab World*, 1955
**The Crime of Julian Masters. Robert Hale, London 1959
**The Eagle Flies from England. Robert Hale, London 1960
**Donkey From the Mountains* Robert Hale., London 1961 - Later issued as:
**The Cruel Fire'' Doubleday Crime Club 1962


## נושא שנוי במחלוקת
עטיה משך אל עצמו ביקורת מצד חלק מדעת הקהל הערבית כאשר הטיל גם על הצד הערבי אחראיות חלקית מסוימת על יצירת בעיית הפליטים הפלסטינים בעת "הנכבה", בשנת 1948. בספרו "הערבים - מקורותיהם, מצבם העכשווי וצפי לעתיד העולם הערבי" (1955), כתב:

מאוחר יותר בשנת 1961 כאשר בעיתון "ספקטייטר" פרופ' לאו כהן מהאוניברסיטה העברית ויועץ של משרד החוץ הישראלי ציטט מדבריו כדי להוכיח שהערבים עצמם הביאו על עצמם את היציאה ההמונית מארץ ישראל ב-1948, עטיה הגיב שצוטט רק בחלק מדבריו (כלומר, רק המשפטים הראשונים מהציטוט לעיל) ושלא התכוון להגיד שהפינוי הייתה מדיניות ערבית יזומה. לדבריו 
לא ניתנו לציבור הערבי פקודות לנטוש את בתיהם.

## ראו גם
*הנכבה

## קישורים חיצוניים

* The Palestinian Refugee Issue
* 

קטגוריה:סופרים לבנונים
קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:מהגרים מלבנון
קטגוריה:מהגרים לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1964
411

## אירועים
* אינגיו טנו מוכרז כקיסר ה-19 של יפן (עד לשנת 453)

## נולדו
* פטר האיברי - נזיר, בישוף ותאולוג גאורגי (איברי), וממנהיגיה התנועה האנטי-כלקדונית בא"י (נפטר ב-491)

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
רודריגו טאדיי

**רודריגו פרנטה טאדיי** (נולד ב-6 במרץ 1980 בסאו פאולו) הוא כדורגלן עבר ברזילאי-איטלקי ששיחק בעיקר בעמדת הקשר הימני. הוא נודע בכישורי הכדרור שלו, בייחוד על תרגיל ה"אורליו" שביצע ב-18 באוקטובר 2006 במשחק מול קבוצת אולימיפיאקוס.

## קריירה
הוא החל את הקריירה שלו בברזיל עם הקבוצה פאלמירס. הוא עזב לאיטליה בספטמבר 2002, שם חתם בסיינה, שהייתה אז קבוצה מהליגה השנייה. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה ועזר לקבוצה להגיע לליגה הראשונה.

בשלהי שנת 2003, נאבק טאדיי על חייו, לאחר שנפצע בתאונת רכב קטלנית. אחיו הצעיר, לאונרדו, נהרג וחברו לקבוצה נפצע גם הוא. לאחר השתקמותו, חזר לשחק בעבור הקבוצה סיינה, ועזר לקבוצתו להימנע מירידת ליגה.

לאחר עונה נוספת בסיינה, שאופיינה בעימותים עם הנשיא בגלל סירובו להארכת חוזהו, טאדיי עזב בהעברה חופשית לרומא ב-2005. צעד זה נעשה על אף חיזורים מקבוצות גדולות כמו יובנטוס, לאציו ואינטר מילאנו. הצטרפותו לרומא הביאה בפניו את ההזדמנות לשחק ברמה האירופית. הוא תרם ליכולת הטובה של רומא רבות, על ידי הענקת כישרון, קצב וטכניקה בצדי המגרש. טאדיי הבקיע שער חשוב ברבע גמר ליגת האלופות מול מנצ'סטר יונייטד בניצחון רומא 2-1. בחימום במשחק הגומלין נפצע טאדיי, ורומא ספגה תבוסה 7-1 באולד טראפורד.

ב-21 ביולי 2014 חתם בפרוג'ה מהסרייה ב'. 

טאדיי פורסם בזכות תרגיל הכדורגל שביצע בשלב הבתים של ליגת האלופות ב-18 באוקטובר 2006, שלאחר מכן העניק לו את הכינוי "האורליו" על שם עוזר המאמן של הקבוצה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פלמיירס
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1980
צד לקוח

באינטרנט, המחשב הביתי מהווה "לקוח" שמקבל את המידע שהגיע מהשרת, ומציג אותו למשתמש באמצעות תוכנה ייעודית, לרוב דפדפן. המושג "תכנות בצד הלקוח" מתאר את הפעולות שמבצעים הדפדפן ושאר חלקי המחשב של הלקוח, כדי להציג על צג הלקוח את הדף שהגיע מהשרת.

## לקוח אינטרנט
בראשית ימיה של רשת האינטרנט, עת נוצר צורך להציג באינטרנט מידע גם בצורה גרפית (להבדיל מהעברת טקסט בלבד), פותחה למטרה זו שפת התגיות HTML. התגיות, המהוות הוראות מוסכמות ליצירת מצג גרפי סטטי, נשמרות כקובץ טקסט בעל סיומת .html או .htm אשר מאוחסן על השרת. כאשר המחשב המרוחק מבקש מהשרת גישה אל הקובץ הזה, נשלח אליו תוכנו, ולפיו הדפדפן בונה את הדף ב**צד הלקוח**.

## תכנות בצד לקוח
המגבלה העיקרית של שפת ה-HTML היא שהיא מסוגלת ליצור דפים סטטיים בלבד. כדי לשפר את חוויית המשתמשים, וכדי ליצור שמישות גבוהה, פותחה שיטה שכונתה Dynamic HTML ומטרתה לאפשר דפים דינמיים ואינטראקטיביים, על ידי רשימת הוראות לדפדפן לבצע שינויי עיצוב שונים, למשל, במקרים מוגדרים, כמו בעקבות פעולה של המשתמש.

כדי לבצע פעולות אלו פותחו שפות תכנות המיועדות לפעול בצד הלקוח, כשהבולטות בהן הן JavaScript, ActionScript, ושפת Java בצורת ההפעלה המכונה Applet. שפות אלו הן שפות תוכנה לכל דבר, אך בניגוד לרוב שפות התוכנה הרגילות ובניגוד לתכנות בצד שרת, בחלק מהמקרים קוד המקור של שפות אלו נשלח כמו שהוא אל הדפדפן, כשהוא משולב בקוד ה-HTML או כקובץ נפרד. הדפדפן פועל כמפרש ומבצע את ההוראות, או מעביר את הקוד לPlug-in. כך הדף יכול להשתנות מיידית, ללא צורך בשליחת בקשה לשרת וקבלת דף מעודכן.

לרוב, שפות תכנות בצד לקוח משמשות לבדיקה ראשונית של הקלט, וכן לשינוי אופן הצגת הדף (מהצורה הראשונית שהורה קוד ה-HTML) בעת אירוע כלשהו. לדוגמה, ניתן להורות שאלמנט מסוים בדף ישנה את תכונותיו (כגון מיקום, צורה או אפילו תוכן) בעת מעבר העכבר מעליו. כמו כן ניתן באמצעותן לשלוט על חלק מרכיבי המחשב, למשל, להורות להדפיס את הדף הנוכחי בעת אירוע מסוים (כמו לחיצה על קישור).

כשהאינטרנט הפך אינטראקטיבי ושולבו בו טפסים, תכנות בצד לקוח נעשה חיוני: הוא מאפשר לבדוק טפסים לפני שליחתם, להציג ולהסתיר אזורים בדף, ליצור חלונות עריכה אינטרנטיים מסוג WYSIWYG (כמו אלו שמשמשים בפורומים וכדומה), להקפיץ חלונות פופ אפ ועוד.

## שימושים נוספים
קיימים יישומים נוספים הפועלים דרך האינטרנט ומהווים צד לקוח. עם יישומים אלה ניתן למנות תוכנות FTP, מנהלי הורדות, לקוחות שיתוף קבצים כמו אימיול וביטורנט, ו-ווידג'טים המתממשקים לאתרי אינטרנט ועושים שימוש בטכנולוגיות חדשות כמו Silverlight ודומותיה, המאפשרות לפתח יישומים המיועדים לשולחן העבודה ולאינטרנט כאחד.

דוגמה נוספת לצד לקוח - תוכנות המציגות תוכן מהאינטרנט בהתאם לדרישת המשתמש. בין התוכנות האלה ניתן למנות את Google Earth ואת תוכנת הלקוח של Second Life.

## ראו גם
* צד-שרת
* פרוטוקול תקשורת
* AJAX (תכנות)
* קצה קדמי וקצה אחורי
* דף אינטרנט דינמי
* יישום רשת

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:תקשורת מחשבים
איי סן חואן

שמאל|ממוזער|250px|אחד מאיי סן חואן בלילה
**איי סן חואן** (באנגלית: **San Juan**) הם קבוצת איים השייכת למדינת וושינגטון בארצות הברית.
## גאוגרפיה
קבוצת האיים מהווה חלק מארכיפלג סן חואן שממוקם ליד האי ונקובר ומורכב מלמעלה מ-450 איים. מלבד איי סן חואן, כולל הארכיפלג גם את איי המפרץ השייכים לקנדה. כיום, רק כשישית מהאיים מיושבים, ושירות מעבורת מגיע רק לששת האיים המרכזיים.

באמצע המאה ה-19 היוו האיים סלע מחלוקת בין ארצות הברית לבריטניה. המתיחות בין שתי המדינות בקשר לשליטה על האיים כמעט שהתפתחה למלחמה בשנת 1859. תקרית זו, שהתחוללה בעקבות הרג של חזיר השייך לאזרח אירי על ידי חוואי אמריקני, מכונה מלחמת החזיר.

תיירות מהווה מרכיב עיקרי בכלכלת האיים. האיים מהווים מוקד משיכה לחובבי ספורט הקיאקים, ומספקים אפשרות נוחה לצפות בקטלנים.

איי סן חואן שימשו כאתרי הצילומים בים וביבשה לסרט ההמשך של לשחרר את וילי, המסע הביתה (לשחרר את וילי 2) בשנת 1995.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מדינת וושינגטון: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
סן חואן
קטגוריה:מדינת וושינגטון: איים
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ארכיפלגים
מטרה (עיר)

**מָטֶרָה** (איטלקית: **Matera**) היא עיירה ופרובינציה במחוז בזיליקטה שבדרום איטליה. כלכלת העיירה מבוססת על חקלאות; בסוף שנות ה-90 החלה להתפתח בה תעשייה ענפה של ריהוט עור.

מטרה ידועה בשל "הסאסי במטרה" (איטלקית: Sassi di Matera) הנמצאים בשטחה; משמעות הביטוי היא "הסלעים במטרה", אלו מערות פרהיסטוריות ששימשו למגורי אדם. המערות נמצאות בשני אזורים בחלק העתיק של העיר: "סאסו קאבאוסו" ו"סאסו באריזאנו". ה"סאסי במטרה" הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1993. כיום אסור לתושבים להתגורר ברובן כי רובעי בתי-המערות נחשבו לשכונות עוני. התושבים יושבו מחדש וחלק מן המערות משמש כיום כבתי הארחה מיוחדים.
*העיר נחשבת כאחת הערים העתיקות הראשונות המיושבות ברציפות באירופה מזה עשרות אלפי שנים, כנראה עוד מתקופת האדם הקדמון, שחי במערות הללו.

בשנת 2019 שימשה העיר כבירת התרבות של אירופה יחד עם פלובדיב שבבולגריה.

## תרבות
בשל הבנייה העתיקה המצויה באזור הסאסי, צולמו באזור סרטי קולנוע רבים שהשתמשו במקום כתפאורה חיה לסרטים היסטוריים, שביקשו להציג ערים עתיקות מתקופת התנ"ך, ובהן ירושלים העתיקה. להלן מספר סרטים שצולמו במקום:
* **La Lupa**, של אלברטו לאטודה, 1953.
* **הבשורה על פי מתאוס**, של פייר פאולו פאזוליני, 1964.
* **דוד המלך**, של ברוס ברדפורד, 1985.
* **L'uomo delle stelle**, של ז'וסף טורנאטורה, 1995.
* **[[הפסיון של ישו (סרט)|הפסיון של ישו]]**, של מל גיבסון, 2004.
* **סיפור הילידים**, של קת'רין הדרוויק, 2006.
* **[[אות משמיים (סרט)|אות משמיים]]**, של ג'ון מור, 2006.
* **[[בן חור (סרט, 2016)|בן חור]]**, 2016, בבימויו של טימור בקממבטוב.
* **[[לא זמן למות]]**, של קארי ג'וג'י, 2021.

## לקריאה נוספת
* קרלו לוי, **[[ארץ שכוחת אל]]**, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1950.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בזיליקטה: ערים
קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
קסים קסם

**קסִים קסָם** (באנגלית: **Vision On**) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים.

הסדרה הופקה באנגליה על ידי BBC1 בין השנים 1977-1964. בישראל היא שודרה בשפת המקור בטלוויזיה הלימודית עד 1977 ושודרה שוב בטלוויזיה החינוכית, בדיבוב עברי, במהלך חלק מה-80.

התוכנית נועדה בתחילה לילדים כבדי שמיעה והורכבה מפסיפס של קטעים קצרים שהתלכדו לכלל תוכנית, כשכל פרק עסק בנושא מסוים. קטעי התוכנית כללו מלאכת יד, אנימציה, פנטומימה וכיוצא בזה גירויים חזותיים שאינם מצריכים שמיעה מיטבית. שמה האנגלי של התוכנית, "Vision On", מרמז על קהל היעד המקורי והוא משחק מילים על שלטים מוארים עם הכיתוב "Vision On - Sound On" הדולקים באולפני טלוויזיה כל אימת שמצולמת תוכנית.

עם הזמן צברה התוכנית מעריצים נאמנים גם בקרב אוכלוסיית הילדים השומעים, ונודעה בתכניה שהיו הומוריסטיים ואיכותיים.

את שיר הפתיחה כתבה והלחינה דפנה אילת והיא שרה אותו עם נתן דטנר.

## קישורים חיצוניים

* אודות קסים קסם, באתר It's Prof Again 
* אודות קסים קסם והפינה ״It's Prof. again" בבלוג של מעריץ התוכנית סטיב גובל.

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
שכונת הגורג'ים

**שכונת הגורג'ים** או **אשל אברהם** או **שכונת שער שכם** הייתה שכונה בירושלים ליד שער שכם שנוסדה בשנות השבעים של המאה הי"ט על ידי יהודים גאורגים שנקראו בפי העות'מאנים בטורקית עות'מאנית, גוּרג'ים.

[ממוזער|190px|השכונות [קריה נאמנה (שכונה)|קריה נאמנה ("בתי ניסן ב"ק") ואשל אברהם ("שכונת גורזים") בסמוך לרחוב הנביאים.קטע ממפת ירושלים בהוצאת יוסף לוי חגיז שנות ה-30]]
[שמאל|ממוזער|250px|דעתו של [אליעזר בן-יהודה על יושבי אשל אברהם, הצבי 1909]]

## היסטוריה
השכונה נוסדה סביב שנת 1872 על ידי עולים מעליית הגורג'ים, שהחלה כבר במחצית הראשונה של המאה התשע עשרה. העולים היו ברובם משפחות אמידות, בני ערים, שעסקו דורות בעיקר בסחר התבואה, היין והתבלין. ההתיישבות בירושלים הייתה יעדם הראשון של העולים. העולים התיישבו בכל רחבי העיר, בנו בתי כנסת ליהודי גאורגיה וקיימו חיי קהילה. משה מונטיפיורי אף מזכיר, בשנת 1855, כי בין 19 הכוללים בירושלים נמנה גם כולל גורג'יסטן.

הקרקע להקמת השכונה נרכשה על ידי יזם בן העדה הגורג'ית בשנת 1870. על פי תיאור עיתונאי משנת 1872 כבר היו "בככר ההוא" כחמישה עשר "בתים יפים": [התוספות בתוך סוגריים מרובעים אינם במקור ונועדו להבהרה] 

לפי תיאור זה זכאית השכונה לתואר **השכונה היהודית הרביעית מ[[היציאה מן החומות|חוץ לחומות]].**  עם הקמת השכונה היא נקראה **אשל-אברהם**, על שם היזם ורוכש הקרקע (או על שם סבו) **אברהם אליגולאשווילי**, אולם שם זה לא נקלט ותושביה קראו לה **שכונת הגורג'ים** או **שכונת בתי גורג'ים** או בשם הכללי **[[בתי ניסן ב"ק]]**, כשם השכונה הגדולה שהוקמה בשנות התשעים על ידי היזם ניסן בן ישראל שהקים בסמוך את השכונה קריה נאמנה בשנות התשעים. השכונה הגורג'ית כללה בשיאה כ-100 בתים. הגורג'ים הקימו מסגרת ארגונית נפרדת כולל בסמכותו של החכם באשי, והקימו בשכונה בית כנסת, ישיבה, תלמוד תורה, ואף בית עלמין עדתי בהר הזיתים.

#### השכונה במאורעות תרפ"ט ולאחריה
מאורעות תרפ"ט החלו ביום שישי 23 באוגוסט 1929 עם סיום דרשת יום השישי בהר הבית, כשהמון רב של מוסלמים חמושים בסכינים יצא משער שכם והסתער על השכונות היהודיות הנמצאות מחוץ לשער כשמגמתם העיקרית אזור מאה שערים. משנהדפו משם ונסוגו "החליטו לכלות את זעמם" בשכונות הצמודות לשער שכם - שכונת הגורג'ים וקריה נאמנה. שבעה יהודים נהרגו בשכונות אלה, ביניהן חנה צויניה-שווילי שנהרגה בעודה מחזיקה את בנה שמואל, שנפצע קשה.  בתי השכונה ובית הכנסת של השכונה נבזזו ונשרפו. לאחר מאורעות אלה נמלטו דיירי השכונה אל רבעים אחרים  של העיר או עזבו את ירושלים ובתי השכונה ובית הכנסת שלה נבזזו ונשרפו. חלק מהתושבים ניסו לשוב אל השכונה, אולם לאחר גל המאורעות הבא תרצ"ו-תרצ"ט ננטשה השכונה לצמיתות. בעקבות מלחמת העצמאות נותרה השכונה בשטח שבשליטת ירדן, ולאחר מלחמת ששת הימים ואיחוד העיר ניסו צאצאי תושבי השכונה לקבל בחזרה את רכושם מהאפוטרופוס הכללי, תוך קשיים והצלחה חלקית. בשנים האחרונות חודשה ההתיישבות היהודית באזור שער שכם בבתים שהושכרו לעמותות יהודיות על ידי האפוטרופוס הכללי שמנהל את הרכוש היהודי הנטוש.

## קישורים חיצוניים
* 
* יצחק דוד, יהדות גאורגיה וארץ-ישראל
* זאב לוין (עורך), **מרכז אסיה : בוכרה ואפגניסטן**, מכון בן צבי, ירושלים 2018.
* זאב וילנאי (1970), '''ירושלים בירת ישראל''', עמ' 165, הפרק אשל-אברהם
* ד"ר יאיר פז, "אשל אברהם בירושלים", בתוך: **[[עת־מול]] ** 191, שבט תשס"ז, ינואר 2007
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: שכונות היסטוריות
קטגוריה:יהדות גאורגיה
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
שלמה (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם שלמה
הארו (רובע)

**רובע הַארוֹ של העיר לונדון** (באנגלית: **The London Borough of Harrow**, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בצפון מערב העיר.

## גאוגרפיה
הרובע גובל במחוז הרטפורדשייר בצפונו, ברובע הילינגדון במערבו, ברובע אילינג בדרום, ברובע ברנט בדרום מזרח וברובע בארנט במזרח.

### שכונות
ברובע הארו מצויות השכונות: 
* בלמונט (Belmont)
* הדסטון (Headstone)
* האץ' אנד (Hatch End)
* הארו (Harrow)
* הארו שעל הגבעה (Harrow on the Hill)
* הארו וילד (Harrow Weald)
* וילדסטון (Wealdstone)
* סטנמור (Stanmore)
* פינר (Pinner)
* צפון הארו (North Harrow)
* קאנונז פארק (Canons Park)
* קנטון (Kenton)
* רוקסת' (Roxeth)
* ריינרז ליין (Rayners Lane)

## היסטוריה
רובע הארו הוקם בשנת 1934 כרובע עירוני של מחוז מידלסקס בעקבות חוק השלטון המקומי 1929 וצו שניתן בעקבותיו בשנת 1934 להסדרת מחוז מידלסקס. הרובע הוקם על ידי איחוד הרובע העירוני הארו שעל הגבעה, הרובע הכפרי הנדון והרובע העירוני וילדסטון.
הרובע הפך לרובע מוניציפלי ב-4 במאי 1954.
בשנת 1965 שונה מעמד הרובע מכוח חוק השלטון בלונדון 1963, והרובע הפך לחלק מלונדון רבתי. גבולות הרובע לא שונו בשל גודלו ומספר התושבים הבר בו (באותה עת היה הרובע הגדול ברובעי מידלסקס - והתגוררו בו כ-209,000 תושבים (1961)).

## אוכלוסין
אוכלוסיית הארו היא אוכלוסייה מבוססת ביותר. תושבי הרובע מתגוררים בעיקר בבתים פרטיים, הרובע ברובו הוא בעל אופי כפרי. אחוז הפשיעה ברובע נמוך ביותר (מהנמוכים ברובעי לונדון). הקרבה היחסית לעיר, ואופיו של הרובע מסביר את מחירי הדירות הגבוהים שבו.

## השכלה
ברובע פועלות מכללת הארו, מכללת סטאנמור ומכללת סנט דומיניק, וכן בית הספר היוקרתי הארו לבנים.
בשונה מיתר רובעי לונדון, הלימודים בחטיבות הביניים שברובע מתחילים בכיתה ו' (גיל 11+) ולא בכיתה ז' (גיל 12+).

## קישורים חיצוניים
* 

* 
*מועדון הכדורגל של רובע הארו

קטגוריה:לונדון: רבעים
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
ז'וזה דוארטה

**ז'וזה פיליו דוארטה** (בפורטוגזית: **José Filho Duarte**; נולד ב-6 ביולי 1980 בברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ.

דוארטה שיחק במספר קבוצות בברזיל, ביניהן קרוזיירו, ולאחר ששיחק באנאפולינה עבר לשחק באירופה, כשחתם בקלאב ברוז' הבלגית בשנת 2000.

בשנת 2003 הגיע דוארטה לישראל, ושיחק בקבוצות הפועל באר שבע, הפועל נצרת עילית, מכבי תל אביב, הפועל כפר סבא ובני יהודה תל אביב.

בשנת 2008 עבר לשחק בליגה השנייה בסין והחל משנת 2011 הוא משחק בקבוצה Shenyang Shenbei.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ר.ו.ד. מולנבק
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני גואנגג'ואו
קטגוריה:כדורגלני צ'ונצ'ינג ליפאן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בסין
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1980
הוראס מקוי

**הוֹראס מֶקוֹי** (באנגלית: **Horace McCoy**; 14 באפריל 1897 - 15 בדצמבר 1955) היה סופר ותסריטאי אמריקאי. הוא משויך לזרם הריאליסטי-דרמטי, המכונה "הארד בוילד" : הספרות הקשוחה והאפלה של שנות השלושים והארבעים בארצות הברית. ז'אנר זה זכה עם השנים - לאחר שנות זלזול והתעלמות - להכרה כאחת הסוגות היותר-משפיעות בספרות המאה העשרים.

## ביוגרפיה

מקוי נולד בדאלאס שבטקסס ועבר קריירה מגוונת בה היה, בין היתר, שוער במועדון לילה, מפעיל תחנת-דלק, עיתונאי, יחצ"ן ושחקן. הוא החל לפרסם סיפורים בראשית שנות השלושים, ובמקביל היה תסריטאי בהוליווד במה שכונה ה-B movies, הפקות זולות של אולפנים מדרג בי"ת.

## פרסום ספרותי

מקוי פרסם חמישה רומנים בסך-הכל; כולם צנומים, כתובים ברזון ובקשיחות, ובדרך-כלל על הצד המחוספס והאלים של החיים. לדעת מבקרים רבים, מכתיבתו עולה תמונה אותנטית ביותר, עם אלמנטים של יופי וחמלה. הרומן המפורסם שלו ביותר הוא **"[[הם יורים גם בסוסים]]"**, שזכה אף לגרסה קולנועית עתירת אוסקרים בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של ג'יין פונדה ומייקל סאראזין.
ספר זה אף הוציא למקוי, למרבה הפתעתו, תהילה רבה באירופה – בעיקר בצרפת, שם סארטר וקאמי השוו אותו לקפקא ולדוסטויבסקי.

בין ספריו האחרים ראויים לאזכור "אין יותר מחר", "אין כיסים בתכריכים", ו"הייתי צריך להישאר בבית"

כיום נלמדים ספריו באוניברסיטאות, נחקרים ומוסרטים - תופעות להן לא זכה בחייו.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דאלאס: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
הארינגיי

**רובע הֱארִינְגֵיי של העיר לונדון** (באנגלית: **The London Borough of Haringey**, ) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בצפון העיר.

## היסטוריה
רובע הארינגיי הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של הורנסי, הרובע המוניציפלי של ווד גרין והרובע המוניציפלי של טוטנהאם שהיו חלק ממחוז מידלסקס.

הרובע קרוי על שם השכונה הארינגיי - אולם אף שההגייה זהה, השם נכתב באופן שונה - שם הרובע הוא "Haringey" בעוד ששם השכונה הוא "Harringay". מקור השם בשם סקסוני של ראש שבט מקומי שנקרא הארינג - "Haering".

## שכונות
שכונות הרובע כוללות את:
* אזור ארמון אלכסנדרה (Alexandra Palace)
* באונדס גרין (Bounds Green)
* הארינגיי (Harringay)
* גבעת מאסוול (Muswell Hill)
* דרום טוטנהאם (South Tottenham)
* הורנסי (Hornsey)
* הייגייט (Highgate)
* ווד גרין (Wood Green)
* וסט גרין (West Green)
* חוות ברודווטר (Broadwater Farm)
* טוטנהאם (Tottenham), טוטנהאם גרין (Tottenham Green) וטוטנהאם הייל (Tottenham Hale)
* מאנור האוס (Manor House) (חלק משכונה זו נמצאת ברובע האקני)
* שבע האחיות (סוון סיסטרז) (Seven Sisters)
* סטראוד גרין (Stroud Green)
* פארק נואל (Noel Park)
* פארק פינסברי (Finsbury Park) (הנמצא בחלקו ברובע איזלינגטון וברובע האקני)
* קראוץ' אנד (Crouch End)

## שלטון מקומי
מאז שנת 1971 למפלגת הלייבור רוב במועצת הרובע. 
תוצאות הבחירות למועצת הרובע:

הערה: בשנת 2002 שינו את גבולות הרובע ובהתאם הופחת מספר חברי המועצה מ-59 חברים ל-57 חברים.

ממוזער|510px|מרכז|אזורי הבחירה של מועצת הרובע

## אוכלוסין
ברובע הארינגיי מתגוררים 216,507 תושבים (2001).
מרבית תושבי הרובע לבנים (65.7%), אולם ברובע מיעוטים אתניים גדולים: 20.1% שחורים ממוצא אפריקאי או קריבי, 6.7% ממוצא אסייתי, 4.6% ממוצא מעורב, 1.1% ממוצא סיני ו-2% ממוצא אחר.

46% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את הדירות בהם הם מתגוררים. אוכלוסיית הרובע צעירה באופן יחסי - רק 11% מתושבי הרובע הם מעל גיל 65 (בעוד שברחבי הממלכה המאוחדת 18.5% מהתושבים הם מעל גיל זה.
45.3% מהתושבים הלבנים של הרובע הם ממוצא בריטי, ו-20.4% מהתושבים הם ממוצא לבן אחר (בעיקר טורקים, אירים, יוונים או קפריסאים).
.

## ספורט
בשכונת טוטנהאם שברובע ממוקם מועדון הכדורגל טוטנהאם הוטספר - מהליגה העליונה האנגלית. כמו כן פועלת ברובע קבוצת הרגבי לונדון סקולארז השייכת לליגת הרגבי הלאומית - הקבוצה פועלת מאצטדיון ניו ריוור שבווד גרין.

## ערים תאומות
* 
*  
*  
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ארמון אלכסנדרה
* ההיסטוריה של הרובע

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
שלום קיטל

[250px|ממוזער|קיטל (שני משמאל) במהלך פגישת שר הביטחון [אהוד ברק עם מזכיר ההגנה האמריקאי רוברט גייטס]]
**שלום קִיטָל** (נולד ב-22 בדצמבר 1947) הוא עיתונאי ישראלי, הגיש את "יומן השבוע" בכאן ב וכיהן כמנכ"ל ועורך ראשי בחברת החדשות של ערוץ 2 בשנים 1995–2006. 

## ביוגרפיה
קיטל נולד בפולין ועלה לישראל עם משפחתו בהיותו בן שנתיים וחצי. גדל בקריית אתא, והתחנך בבית הספר התיכון חוגים בחיפה. החל את דרכו בעולם העיתונות ב-1970 ככתב ועורך ב"קול ישראל" ובין שידוריו הזכורים היה טקס הגעת נשיא מצרים, אנואר סאדאת ב-1977.

ב-1993, לאחר שעבד 23 שנה בקול ישראל בתפקידים שונים, הצטרף לצוות ההקמה של חברת החדשות של ערוץ 2, וב-1995 לאחר פרישתו של מנכ"ל החברה הראשון, אילון שליו מונה למנכ"ל ולעורך הראשי של החברה. ב-1 במאי 2007 פרש מתפקידו.

קיטל היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים בציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.

בנובמבר 2007 קיבל פרס על מפעל חיים בכנס אילת לעיתונות מטעם אגודת העיתונאים בתל אביב.

ב-2008 התמודד במכרז הרדיו האזורי מטעם קבוצה בראשות המרכז הבינתחומי הרצליה.

בנובמבר 2008 מונה כיועץ ועמד בראש הקמפיין של אהוד ברק ומפלגת העבודה בבחירות לכנסת השמונה עשרה. לאחר הבחירות שימש כיועץ מיוחד לשר הביטחון ברק. בנובמבר 2009 פרש מתפקידו. במהלך 2012 מונה ליועץ אסטרטגי של מפלגת העבודה בראשות שלי יחימוביץ'.

במהלך 2016 הגיש במשך 3 חודשים את התוכנית הכל דיבורים ברשת ב של קול ישראל במקומה של עדי מאירי, בהגשה זוגית עם בני טיטלבוים.

לאחר סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי ב-18 במאי 2017, החל להגיש תוכנית שבועית בכאן ב' יחד עם דורון צברי ומינואר 2018 עם מרדכי גילת, ובנוסף הגיש את "יומן השבוע".

קיטל נמנה עם מנהלי עמותת ידיד לחינוך העוסקת בהפעלת גמלאים בהתנדבות במערכת החינוך. הוא חבר ב"ועדת השלושה" - ועדה לבירור תקריות בין הצנזורה הצבאית לאמצעי התקשורת.

## קישורים חיצוניים

* 
* רועי כ"ץ, ריאיון עם שלום קיטל בתוכנית "תעודת עיתונאי" ברדיו תל אביב, 01 בנובמבר 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
שרון הר פז

**שרון הר פז** (נולדה ב-1954) היא סופרת, עורכת לשונית ועורכת תכנים ישראלית.
## חייה
הר פז נולדה בתל אביב. למדה מו"לות באוניברסיטה הפתוחה, ובהמשך פרסמה ספר שירה, שלושה רומנים, וכן תרגמה לעברית והוציאה לאור שני רומנים אמריקאים. עורכת תוכן ועורכת לשונית של מספר ספרים.

במקביל הגישה הר פז ברדיו פינות על נושאים שונים: "לצפון בגאוה" (1999); "גאים בגליל" (2002); "פינת הנשים המסוללות" (2004-2005), וכן "קול ברלין מקציר" בתוכנית "קול ברלין", בברלין, גרמניה, בהגשת אביב רוס.

הר פז יסדה את ההוצאה לאור "קציר מלים", שהוקמה במטרה להוציא לאור ולשמש במה לסִפרות לסבית ופמיניסטית. הוצאת ספרים זו היא היחידה בישראל המתמחה בסוגה ספרותית זו. ב-1997 הוציאה לאור את ספרה "סגול", שבתקופה זו היה הרומן הלסבי העברי הראשון. הספר עוסק בסיפור אהבה בין קריינית ברדיו ומאזינתהּ.

ספריהּ של הר פז עוסקים בפילוסופיה של החיים ובמהות הקיום האנושי (אקזיסטנציאליזם) לכל גווניו, תוך שימוש בסגנון המקראי ובערכים מהמקורות היהודיים. דמויותיה מבוססות על פנטזיות רומנטיות המנסות להתאים עצמן ולהתערות במציאות הישראלית.

הר פז גם מנחה סדנאות לכתיבה יוצרת מטעם ההוצאה לאור "קציר מלים" שבבעלותה.

## ספריה
* ספר שירה:
** בדידות, אהבה, מוות: שירים (קציר, קציר מלים, התשנ"ז 1997)
* ספרי פרוזה למבוגרים:
** סגול: רומן לסבי (קציר, קציר מלים, התשנ"ז 1997)
** אפס: רומן פמיניסטי (קציר, קציר מלים, התשנ"ז 1997)
** ארגמן: רומן פוליטי (קציר, קציר מלים, התשס"ב 2001)
* תרגומים:
** קלייר, רומן מאת ניקול קון (קציר, קציר מלים, התשס"ב 2001)
** בכל צחוק דמעה, רומן מאת לזלי ניומן (קציר, קציר מלים, התשס"ו 2005)
* עריכה:
** הסיגריה שאחרי, קובץ סיפורים מאת הדי בורשטיין (קציר, קציר מלים, התשס"ג 2002)
** הזקן עם הבייגלים: ספר ילדים מאת אריה אבני (רמת גן, פוקוס, התשס"ח 2008)

## קישורים חיצוניים
* האתר של שרון הר פז, באתר "רשימות"
* 

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות ישראליות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות עבריות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קריית מטלון

**קריית מטלון** היא שכונת מגורים ותיקה במערב פתח תקווה עם בנייה צמודת קרקע בחלקה המערבי של השכונה ומתחם תעסוקה בשם **רמת סיב** בחלקה המזרחי של השכונה. השכונה נמצאת בסמוך למחלף גהה, מדרום לציר ז'בוטינסקי, מצפון לגבעת שמואל וממערב לדרך רבין ולשכונת נווה עוז. השכונה עצמה מנותקת משאר אזורי המגורים של העיר, וצמודה דווקא לשכונות המגורים של גבעת שמואל.

## היסטוריה
קריית מטלון הוקמה על ידי משפחת מטלון אשר קנתה את האדמות מהברון מנשה. משפחת מטלון העסיקה את משפחת פנחס לניהול הפרדס מתחילת שנות ה-30 עד סוף שנות ה-40. בפברואר 1935 פורסמו מודעות על פתיחת הרשמה לרכישת מגרשים בשכונה אותה כינו המייסדים, משה קרסו, משה מטלון, יהודה מוזס ומרקו כהן, "גן ברון מנשה". יוזמה זאת כנראה לא הבשילה, ולקראת סוף 1944 שווקה חברה א"י לבניין וקבלנות, של מטלון וקרסו וילות מוכנות מוקפות עצי פרי על מגרשים פרטיים של חצי דונם. תוכנית השכונה, שנכללה בתוכנית בניין ערים של פתח תקווה, כללה 300 בתים ואזור מסחר מרוכז, עם אפשרות להרחבה לאלפי משפחות. לפרדס הייתה באר פרטית שסיפקה מים לפרדס ולתושבי השכונה. הרוכשים הראשונים היו ברובם הגדול ספרדים, רבים מהם עולים חדשים מבולגריה, ואיתם עולים מרומניה ויוון. בספטמבר 1945 דווח שבשכונה כ-50 משפחות ושבאותה עת נקבעה חוקה לשכונה. בתחילת 1946 דווח שבשכונה 125 בתים העומדים על תילם. בספטמבר 1946 נפתחו בשכונה שתי כיתות, לילדי כיתות א-ב, כסניף של בית הספר יק"א פיק"א. במרץ 1947 הונח אבן פינה לבית כנסת בשכונה. בשכונה התגוררו אז כ-200 משפחות. באמצע 1948 כבר היו האשכנזים חלק נכבד מתושבי השכונה.

ביוני 1947 נפתח בשכונה בית פועלים. במרץ 1952 נחנך בשכונה מבנה בית ספר בן ארבע כיתות. בספטמבר 1952 התרחש עימות על השימוש במבנה בין הזרם הכללי שהשתמש בבניין עד אז, ולמדו בבית ספרו כ-200 תלמידים, לבין זרם העובדים שביקש להשתמש במבנה בתמיכת עיריית פתח תקווה שהייתה בידי מפלגות השמאל. כיום בית הספר לא פעיל ופועלת בו האוניברסיטה הסינית בישראל. 

בסוף שנת 1976 הועברה הבאר לעיריית פתח תקווה ביחד עם הבית אשר בו התגוררה משפחת פנחס אשר נקרא עד היום "בית הבאר".

## אזור התעשייה
אזור התעשייה נקרא על-שם שכונת המגורים בפתח תקווה השוכנת ממערב לו, ונקראה על שמו של משה יצחק מטלון, שנמנה עם מקימיה. שם נוסף של אזור התעשייה הוא **"רמת סיב"**, עקב ריבוי מפעלי הסיבים ששכנו במקום בעבר. מאותה סיבה, אחד הרחובות הראשיים באזור התעשייה נקרא "הסיבים". האזור הוקם במחצית השנייה של שנות ה-40 של המאה ה-20 ביוזמת התאחדות התעשיינים בישראל.

אזור התעשייה משתרע על שטח של כ-2,000 דונם ופועלים בו כ-800 חברות ועסקים. אזור תעשייה זה הוא השלישי בהיקפו בפתח תקווה, אחרי קריית אריה וסגולה.

בין החברות הפועלות בקריית מטלון ניתן למנות את AIG, שומרה, בזק בינלאומי, 012, ECI, פורשה ישראל ושטראוס גרופ, טבע.

בעשור השני של המאה ה-21 התפתח בקריית מטלון מתחם בילוי ונפתחו בו פאבים, בתי קפה ומסעדות רבות. לב המתחם נמצא במזרח אזור התעשייה, ב"יכין סנטר", שמרכז מספר רב של בתי קפה ומסעדות.

ממוזער|בניין שטראוס|250px

## הערות שוליים

קטגוריה:פתח תקווה: שכונות
קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:פתח תקווה: אזורי תעשייה
מארק גפן

**מארק גפן** (14 ביולי 1917 – 18 בדצמבר 1989) היה עיתונאי ישראלי, זוכה פרס סוקולוב. שימש כעורכו של העיתון על המשמר וכיו"ר ועדת העורכים.

## ביוגרפיה
נולד בקרקוב שבפולין. בזמן מלחמת העולם השנייה ברח לסיביר. לימים תיעד תקופה זו בסיפורים רבים שפורסמו במוספי החגים של על המשמר. אחרי המלחמה שב לפולין, שם ערך את העיתון MOSTY שהיה מקורב למפ"ם. בשנת 1949 עלה לישראל והחל לעבוד כעיתונאי בעיתון על המשמר.

גפן החל את עבודתו ככתב מוניציפלי ואחר כך ככתב לענייני מפלגות ופוליטיקה, ובלט בכתבות על הנעשה בברית המועצות החל משנות החמישים. בשנת 1956, היה הראשון לדווח על טבח ח'אן יונס במהלך מבצע קדש, ב-3 בנובמבר 1956, בעת שצה"ל כבש את ח'אן יונס (בפעולה של איסוף נשק וריכוז מאות גברים לשם איתור חיילים מצרים ולוחמים פלסטינים). על פי דו"ח אונר"א, הרגו החיילים 275 פלסטינים: 140 פליטים ו–135 תושבים שאינם פליטים.

בשנת 1975 זכה בפרס סוקולוב על פרסום "יומן מלחמת יום הכיפורים" שתיאר את השבועות הראשונים של המלחמה, כפי שדווחו לוועדת העורכים.

בשנים 1974–1985 שימש כעורך "על המשמר" במשותף עם חיים שור. ביוני 1980 התקשר אליו אלמוני, בשם ארגון "טרור נגד טרור" ואיים שכל חברי מערכת העיתון הם בוגדים שיחוסלו.

נפטר ב-18 בדצמבר 1989.

## חיים אישיים
היה נשוי ללוטה גפן שנפטרה בשנת 1964, להם בת. אחר כך נישא לדורית, מזכירת המערכת של "על המשמר" ונולדו להם שתי בנות.

## ממאמריו
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

*כתבה בעיתון הארץ על מאבק ועדת העורכים בראשות מארק גפן נגד האיסור לסקר את פינוי ימית 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:עורכי על המשמר
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
המטופוביה

**המטופוביה** או **המופוביה** (המו = דם, פוביה = פחד קיצוני) היא פוביה מפני דם. היא מוגדרת במדריך ההפרעות הפסיכיאטרי DSM-IV-TR כפוביה ספציפית מסוג דם-פצע. מוערך כי בין 3 ל-4 אחוזים מהאוכלוסייה סובלים מהמטופוביה. אנשים הסובלים מהתופעה מתקשים לתפקד כאשר הם רואים דם ולעיתים גם כשהם שומעים על דם. הקושי מתבטא בנשימה כבדה, הזעה, תחושת בחילה, סחרחורת ולעיתים עילפון. הפחד מתגבר ככל שכמות הדם גדולה יותר (פצע גדול יותר) וככל שהדם מוחשי יותר (החל מצפייה באדם פצוע בטלוויזיה ועד דם של האדם עצמו).

המטופוביה היא פוביה ייחודית, בכך שלאחר תגובת החרדה ישנה ירידה פתאומית בדופק ובלחץ הדם. ירידה זו עלולה לגרום לסחרחורת או התעלפות. לא ברור לגמרי מהו מקור התופעה, אך חוקרים מסוימים מעריכים את מקורה עוד בימי קדם, ולדעתם התופעה הייתה רפלקס ששימש כהגנה מחיות טרף, בכך שגרמה לאדם חיוורון ועילפון ממראהו של דם, המצביע על סכנה, ובכך גרמה לאדם להיראות כמת, ועזרה לו להינצל מחיות טרף שונות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוביות
נבחרת ברמודה בכדורגל

**נבחרת ברמודה בכדורגל** (באנגלית: **Bermuda national football team**) היא הנבחרת הכדורגל הבינלאומית של ברמודה. 

## כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]
*1930 עד 1998 - לא נרשמה
*2002 עד 2026 - לא העפילה

## [[גביע הזהב של CONCACAF|כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## [[ליגת האומות של CONCACAF]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## גביע האיים הקריביים
*1989 עד 2005 - לא נרשמה
*2007 - מקום רביעי
*2013 - **מקום ראשון**

## שחקנים מפורסמים
*קליד בסט
*שון גוטר
*קלי ליגטבורן
*ג'ון בארי נוסום
*קנו סמית
*פרנק בראוסטר
*דוד בסקום
*דמון מינג
*זייקו ליוויס

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
ברמודה
קטגוריה:ברמודה: כדורגל
מאסימו אודו

**מאסימו אודו** (באיטלקית: **Massimo Oddo**; נולד ב-14 ביוני 1976) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בתפקיד המגן הימני, וכיום מאמן מילאן פיוצ'רו. לזכותו של אודו זכייה במונדיאל 2006 עם נבחרת איטליה.

## קריירה
אודו החל את הקריירה בקבוצות הנוער של מילאן ובין השנים 1995–2000 הושאל לקבוצות בוגרים שונות בליגה האיטלקית. בשנת 2000 נרכש על ידי הלאס ורונה ממנה עבר ללאציו ב-2002. בשנת 2007 החזירה אותו מילאן אל שורותיה בדיוק בזמן בשביל לככב ולזכות בליגת האלופות לעונה זו. אודו השתתף במשחק הגמר בו גברה מילאן על ליברפול בתוצאה 1–2.

בקיץ 2008 עבר מאסימו אודו לקבוצת הפאר הגרמנית באיירן מינכן בהשאלה לעונה אחת, שבסיומה חזר למילאן.

בקיץ 2011 חתם אודו בלצ'ה מהליגה האיטלקית לעונה אחת.

ב-7 ביוני 2012 הודיע אודו על פרישה ממשחק פעיל.

## קריירת אימון
במאי 2015 מונה אודו למאמן פסקארה מהסרייה ב'. בעונתו הראשונה בתפקיד הוא העלה את פסקארה לסרייה א'. ב-14 בפברואר 2017 פוטר מתפקיד מאמן פסקארה. ב-21 בנובמבר 2017 מונה אודו למאמן אודינזה מהסרייה א' . ב-24 באפריל 2018 הוא פוטר מתפקידו לאחר שהקבוצה הפסידה 11 משחקים ברציפות.

ב-25 בפברואר 2025 מונה למאמן קבוצת המילואים של מילאן, בסרייה ג'.

## תארים

;לאציו
* הגביע האיטלקי: 2003/2004

;מילאן
* אליפות איטליה:2010/2011
* ליגת האלופות: 2006/2007
* הסופר קאפ האירופי: 2007
* אליפות העולם לקבוצות: 2007

;נבחרת איטליה
* גביע העולם בכדורגל: 2006

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני מונצה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בגרמניה
קטגוריה:מאמני אודינזה
קטגוריה:מאמני קרוטונה
קטגוריה:מאמני פרוג'ה
קטגוריה:מאמני ספאל
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:קצרמר מאמני כדורגל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
רמב"י

שמאל|ממוזער|250px|כרכים של הגרסה המודפסת של רמב"י
**רשימת מאמרים במדעי היהדות** (**רמב"י**) היא מאגר ביבליוגרפי של רשימה סלקטיבית של מאות אלפי מאמרים אקדמיים ואחרים, בתחומים השונים של מדעי היהדות ושל חקר ארץ ישראל ומדינת ישראל.  רמב"י הוא המאגר הגדול והמקיף מסוגו בעולם. המאמרים הרשומים ברמב"י לוקטו מתוך אלפי כתבי עת – בדפוס או בצורה אלקטרונית, ומתוך קובצי מאמרים, באותיות עבריות, לטיניות או קיריליות. המידע נאסף מתוך אלפי כתבי עת מדעיים - מודפסים ואלקטרוניים - מאספים וקובצי מאמרים, שרוב רובם נמצאים באוסף של הספרייה הלאומית. המאגר מעודכן מדי יום.

## היסטוריה
רמב"י נוסד בשנת 1966 על ידי ד"ר יששכר יואל, כהרחבה למדור "בתוך כתבי העת" שהופיע עד אז בתוך כתב העת הביבליוגרפי קריית ספר. בשנת תשכ"ט יצאה החוברת הראשונה של רמב"י, שנרשמו בה כ-2,500 מאמרים שפורסמו בשנת תשכ"ו (1966). בהקדמה לחוברת נרשם: "נעשה כאן ניסיון לרשום בסדר מקצועי את המאמרים במדעי היהדות שהופיעו בשנת תשכ"ו בכתבי עת ובקבצים עבריים, ובשנת 1966 בכתבי עת ובקבצים לועזיים." המאמרים בחוברת סודרו על פי מדורים ותתי מדורים, וכפי שנכתב בהקדמה לחוברת: "הסדר הפנימי בכל מדור ותת מדור הוא עד כמה שאפשר, בהתאם לעניין... ואם אין אפשרות כזו לפי א"ב של שמות המחברים." בסוף החוברת הופיעו מפתחות: נושאים, אישים, מקומות, ספרים ועוד ומפתח מחברי המאמרים. המפתחות נערכו על ידי אסיה נויברג. ד"ר יששכר יואל המשיך לערוך את גליונות רמב"י עד לפטירתו בשנת תשל"ז.

## המעבר לקטלוג דיגיטלי
בשנת 1985 החל המעבר לקיטלוג באמצעים אלקטרוניים (בקטלוג ממוחשב, שהיה נגיש ממחשבי הספרייה). במקביל לקטלוג הממוחשב יצא לאור גם קובץ שנתי מודפס. עם הופעת גיליון החמישים בשנת 2000, חדל כתב העת המודפס להופיע. מאז, מתעדכן המאגר באופן שוטף רק באתר האינטרנט. בשנים האחרונות, נוספו בו גם מאמרים שקדמו לשנת 1966, בעיקר מכתבי עת שנסרקו ועלו לאינטרנט ב-JSTOR ובמאגרי מידע נוספים, במטרה להציע כיסוי מקיף ככל הניתן של המחקר האקדמי בתחומי היהדות.

## רמב"י היום
מאגר רמב"י משרת חוקרים וסטודנטים במגוון תחומים במדעי הרוח והחברה, מרחבי העולם.

רשומה ביבליוגרפית טיפוסית במאגר רמב"י מכילה את שם המחבר או המחברים, את כותרת המאמר, את שם כתב העת או קובץ המאמרים שבו ראה המאמר אור, את פרטי הגיליון, מספרי העמודים וכיוצא בזה, שנת הפרסום ושפת המאמר. עד שנת 2010 בערך, כללו הרשומות מיון נושאי לפי עץ נושאים ייחודי למאגר - ומיון רחב (לדוגמה, "יהדות התפוצות") וכן מיון מפורט יותר. 

עם מעבר הספרייה הלאומית לקטלוג מאוחד של כל אוספיה, אוחדו הקטלוגים השונים של המחלקות השונות, קטלוג הספרים, קטלוג כתבי יד ותצלומי כתבי יד, מחלקות ארכיונים מפות מוזיקה ועוד, נוסף גם מאגר רמב"י לקטלוג זה. עם האיחוד, עבר מיון הנושאים ברמב"י לשיטת כותרות הנושאים של ספריית הקונגרס.   

מערכת רמב"י משתייכת מבחינה ארגונית לספרייה הלאומית, ושוכנת בבניינה החדש בקריית הלאום.

## ראו גם
*רמבי"ש

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הספרייה הלאומית
קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים עבריים
קטגוריה:חיבורים במדעי היהדות
קטגוריה:שירותי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
סיפור משפחתי

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הספר "רומן משפחתי" שנכתב בעקבות המחזה
**סיפור משפחתי** הוא מחזה שנכתב על ידי הסופרת והמחזאית עדנה מזי"א בשנת 1996. בעקבות המחזה כתבה מזי"א את הספר "רומן משפחתי" שיצא לאור בשנת 2005 בהוצאת קשת. בשנת 2013 מזי"א כתבה וביימה את ההצגה "רומן משפחתי" בתיאטרון הקאמרי המבוסס על הספר שכתבה.

## עלילה
במחזה מסופר על משפחה שמוצאה מווינה, העוברת להתגורר בהיידלברג בראשית שנות השלושים והעולה לארץ ישראל ב-1935 ועל התאקלמותה והיחסים הבין-אישיים ובין-דוריים במשפחה.

רות, אישה יפה אגוצנטרית ומניפולטיבית, נשואה לאוטו, אך מנהלת פרשיית אהבים עם רוברט, שניהם מדענים באוניברסיטת היידלברג, המפוטרים ממנה בשל יהדותם. מכיוון שרות מסרבת לעזוב את בעלה ובתם היחידה אנושקה בת החמש, רוברט, גבר יפה-תואר אגוצנטרי ומניפולטיבי אף הוא, עוזב אותה ועולה לפלשתינה, בעוד רות נשארת עם בעלה ובתה, אחיה רפה-השכל פרדי ודודתה מרים (שגידלה אותה ואת אחיה לאחר התאבדות אמם) בהיידלברג.

לאחר מספר שנים הנאציזם מתגבר בגרמניה ומרים משיגה למשפחה סרטיפיקטים, אך לא לעצמה בשל גילה המתקדם. המשפחה עולה לפלשתינה, שם רות אמורה לסדר לדודתה סרטיפיקט בסוכנות היהודית, אך רות הנתקלת בבירוקרטיה מסורבלת, אותה אינה יכולה לפצח באמצעות קסמה האישי, כפי שהייתה מורגלת, ומרים נשארת בגרמניה, שם היא מוצאת את מותה.

בהמשך חיי המשפחה בישראל, מתקשה אוטו להתאקלם, למרות שמוצעת לו משרה באוניברסיטה העברית הוא אינו מצליח להחזיק בה והופך למורה בתיכון. פרדי (אחיה של רות), מתגלה כפדופיל על ידי רות, וזאת מאשימה אותו שניצל את אנשוקה עת הייתה קטנה, דבר שמוביל להתאבדותו.

רוברט נהפך לקומוניסט. שנים לאחר עליית רות ומשפחתה לארץ, בסביבות 1948, הוא פוגש את אנשוקה (שהיא כבר בת 19) שהפכה אף היא לקומוניסטית כמרד נעורים נגד הבורגנות של הוריה, כאשר הוא אינו יודע שהיא בתה של רות. אנושקה נכנסת להיריון מרוברט.

לפי הוראות הבמה במחזה, בפינת הבמה כל ההצגה יושבת נעמי. הקהל אינו מבין את מהותה, אך לבסוף אנו מבינים שהיא הבת של אנושקה ורוברט, ובסוף המחזה הם מתאחדים, לאחר שרוברט ישב בבית כלא בשל היותו קומוניסט 4 שנים ללא ידיעתה. סוף זה שונה לחלוטין מהסוף בספר.

## המחזה
המחזה עלה בפעם הראשונה בשנת 1996 בבימויו של עמרי ניצן. את התפאורה והתלבושות יצרה רות דר. בהצגה שיחק בין השאר שולי רנד. מזי"א סיפרה בראיון כי משחקו של רנד בהצגה גרם לה לרצות לפתח את המחזה לספר: "כשכתבתי את המחזה היה לי בראש שולי רנד לתפקיד של רוברט. כשפנינו אליו כבר התחילו לו המחשבות על חזרה בתשובה, אני זוכרת שהוא אמר לי שהוא רוצה להיות או רב גדול או שחקן גדול. בסופו של דבר הוא שיחק את התפקיד. בהצגה היו קטעים שהוא צריך ללטף לרות, הגיבורה, את הרגל, אבל על הבמה הוא רק העביר את היד שלו מעל הברך של השחקנית. אז הבנתי שההליכה של שולי לדת היא כמו ההליכה של רוברט לקומוניזם, והבנתי שאני צריכה לפתח את הרעיון הזה. הריק בנפש של שולי נראה לי כזה חד וברור, חוסר הסיפוק, החיפוש אחר משהו ערטילאי. אבל בניגוד לסמים, לאהבה ולאידאולוגיה - מהדת, בדרך כלל, לא חוזרים".

בשנת 2013 עלה המחזה בשנית בתיאטרון הקאמרי, ע"פ הספר רומן משפחתי, בבימויה של מזי"א עצמה.

## קישורים חיצוניים
### על הספר
* 
* 

### על המחזה
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:יצירות משנת 1996
קטגוריה:קשת הוצאה לאור
אנדרו קים טאה-גון

**אנדרו קים טאה-גון** (בהנגול: **김대건 안드레아**; 21 באוגוסט 1821 – 16 בספטמבר 1846) היה קדוש נוצרי קתולי קוריאני, שהיה הכומר הקתולי הראשון בקוריאה. טאה-גון נולד למשפחה ממעמד היאנגבאן, הפקידות הבכירה הקוריאנית. הוריו המירו דתם לנצרות (והוצאו להורג בשל כך). נצרות הייתה אסורה על פי חוק בקוריאה של שושלת ג'וסון, בה שלט הקונפוציאניזם כדת מדינה. אנדרו למד בסמינר לכמרים במקאו והוסמך ככומר בשאנגחאי. הוא חזר לקוריאה, וניסה לעשות שם לדתו, שהייתה אסורה באותה תקופה. ב-1846, כשהיה בן 25, הוא עונה וראשו נערף.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:קוריאנים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:ילידי 1821
קטגוריה:נפטרים ב-1846
ניווחיין

**ניווחיין** (בהולנדית: **Nieuwegein**, ) היא עיר בת כ-61,000 נפש במרכז הולנד, מחוז אוטרכט. שטחה של העיר הוא 25.68 קמ"ר ושוכנים בה 2,582 אנשים לקמ"ר. העיר מוקפת בנהרות שתוחמים את העיר. נהר לק מדרום, ויאנן מצפון, אייסלסטיין ממערב והאוטן ממזרח.

העיר שוכנת כ-7 ק"מ מאוטרכט, העיר הרביעית בגודלה בהולנד. במקור העיר הייתה מורכבת משני יישובים, ורייסווייק ויוטפאאס, שהתמזגו ונעשו לעיר אחת בשנת 1971. העיר הוקמה כדי לתת מענה לגידול המהיר באוכלוסיית אוטרכט הסמוכה. במעמד הקמת העיר בשנת 1971 בשטחו התגוררו כ-12 אלף אנשים, אך כבר בשנת 1980 אוכלוסייתו הגיע לכ-50 אלף.

העיר מוקפת בשלושה כבישים מהירים המהווים כבישי טבעת סביבה ומאפשרים גישה נוחה ממנה לאוטרכט, מה שהופך את העיר למאוד נוחה למרות היותה ממוקמת בפרברים. כמו כן רכבת קלה מחברת בינה לבין אוטרכט. העיר ממוקמת על אדמה שיובשה בעבר מהים, וגובהה הוא 4-5 מטרים מתחת לפני הים. מצויה בה רשת תעלות המנקזות את המים הרבים המציפים את האזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* ניווחיין - אתר העירייה

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
ועד עובדים

[ממוזער|250px|שמאל|שלט המפנה למשרדיהם של ועדי העובדים ב[אוניברסיטת תל אביב]]
**ועד עובדים** הוא התארגנות של עובדים במקום עבודה מסוים.

לעיתים כל העובדים במקום עבודה זה חברים בוועד עובדים משותף, ולעיתים פועלים באותו מקום עבודה ועדי עובדים אחדים, על בסיס חלוקה גאוגרפית או מקצועית. ועד העובדים הוא הגרעין הבסיסי של איגוד מקצועי.

אופן פעילות הוועד תלוי באופיו ובגודלו של הארגון. בארגון גדול שעובדיו מסונפים למסגרת איגוד מקצועי, חברי הוועד פעילים באופן שוטף גם על חשבון עבודתם, ולעיתים זהו תפקידם הרשמי בארגון והם בעלי משרד נפרד ופעילות עמוסה. מנגד, ישנם ועדי עובדים שראשיהם פעילים אך ורק על חשבון זמנם הפרטי. מימון פעולות הוועד מקורו בדרך כלל בעובדים המפרישים סכום חודשי לפעילותו.

## בישראל

חופש ההתארגנות המקצועית הוא זכות בסיסית על פי החוק במדינת ישראל, אך ישנם ארגונים מעטים שבהם אוסר החוק הקמה של ועד עובדים, למשל משטרת ישראל. בין המעסיקים יש שאינם רואים בעין יפה הקמת ועד, יש שאסרו זאת על עובדיהם קודם שהזכות להקים ועד עוגנה בחוק, ויש המנסים למנוע זאת גם לאחר קביעתה של זכות זו.

מסיבות היסטוריות של התפתחות העבודה המאורגנת בישראל ולאור פסיקות בתי הדין לעבודה, יהיה לרוב ועד העובדים מקושר לאיגוד מקצועי כמו ההסתדרות או כוח לעובדים ויוקם ויתנהל מתוקף תקנונם, ולא ישות משפטית עצמאית. ועד עובדים פועל בהתאם לתקנות ההסתדרות ובכפיפות לה. סמכויותיו מוגבלות מתוקף תקנות ההסתדרות, כך למשל הוא אינו רשאי לחתום על הסכמים קיבוציים (אך נהוג להוסיף את חתימתו ליד חתימת נציג ההסתדרות) כמו כן פעילותו כפופה לחוקי העבודה.

במקומות עבודה בעלי אופי מיוחד ניתן לראות חריגה מכלל זה, למשל - ועדי סגל ההוראה הבכיר והזוטר באוניברסיטאות, אשר הקימו ארגוני עובדים עצמאיים משלהם.

בחברות היי-טק בדרך כלל העבודה היא על בסיס חוזה אישי ומדיניות ההנהלה היא למנוע הקמת ועדי עובדים. בשנים האחרונות, עקב מקרים רבים של פיטורים וצמצומים בחברות היי טק, הוקמו ועדי עובדים גם בחברות אלה, במטרה לאגד את העובדים מול ההנהלה ולדרוש ביטחון תעסוקתי. ועדים כאלה הוקמו בשנת 2014 בחברות SAP ונס טכנולוגיות.

השכיחות של ועדי עובדים והתאגדויות באוכלוסיות החלשות, הזקוקות במיוחד להגנה על זכויותיהם לצד שיפור תנאיהם בשוק העבודה, נמוך מאוד. תופעה זו רווחת למשל בקרב יוצאי אתיופיה, ערבים וחרדים.

## קישורים חיצוניים
* פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה לעניין ניכוי דמי ועד למורי רשת עמל
*
* אפרים דוידי, הסוד השמור ביותר: התארגנות עובדי ''הארץ'' מתוך אתר "הגדה השמאלית".
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי עבודה
מאץ' מארקל

**מאץ' מארקל** (אנגלית: Much Marcle) הוא כפר קטן וקהילה אזרחית (Civil Parish) באנגליה אשר בממלכה המאוחדת. הכפר נמצא במחוז הרפורדשייר אשר במערב אנגליה, בין הערים רוס-און-וואיי ולדבורי.

## כפר היסטורי
במאץ' מארקל נמצאת כנסייה קהילתית של הכנסייה האנגליקנית מהמאה ה-13 הקרויה על-שם ברתולומאוס הקדוש. בכנסייה תגליפים היסטוריים ועץ טקסוס חלול עתיק ביותר. לצד הכנסייה נמצא בית-ספר ראשוני (המקבילה האנגלית לבית-ספר יסודי) של כנסיית אנגליה.

בכפר קיים מפעל ייצור סיידר ופרי של חברת ווסטונס סיידר (Weston's Cider).

בנוסף, ישנן בכפר שתי טירות מימי הביניים כאשר החשובה ביניהן קרויה טירת מורטימר, או גם בשם טירת מאץ' מארקל.

## אחוזה נורמנית
אחוזת הלן אשר שוכנת במרכז מאץ' מארקל היא מצבת-זיכרון להיסטוריה של אנגליה מאז שנת 1096, השנה אשר בה ניתנה האחוזה למשפחה הנורמנית דה-בלון, אשר חזו בחתימת המגנה כרטה. האחוזה מכילה ריהוט תקופתי רב, ציורים וגינה מתקופת בית טיודור. האחוזה מהווה חלק מרכזי בחיי הקהילה. היא פתוחה לרשות הציבור ומספקת זירה לאירועים לימודיים, מוזיקליים וספרותיים לאורך השנה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בעלת האחוזה הלן גלייכן הסכימה לפנות אותה לטובת אחסון יצירות אמנות של גלריית טייט.

## מסורת חקלאות
בקהילה חוות רבות, כאשר החשובה שבהן היא חוות באונדס (The Bounds) של ווסטונס סיידר. מקורן של כל החוות מתקופה עתיקה, אך עם מבנים מהמאה ה-17 והמאה ה-18.

מאץ' מארקל זכתה למוניטין רע כאשר התפרסם כי הרוצח הסדרתי הנודע פרד ווסט, הוא יליד הקהילה וכי לפחות שניים מקורבנותיו נקברו על-ידו באזור. ווסט היה בן לחוואים מקומיים והרציחות התרחשו בין השנים 1967 ל-1987.

### שבוע התפוח הגדול
למשך שבוע אחד, פעמיים בשנה בחודשים מאי ואוקטובר, מתקיים במאץ' מארקל ובכפרים הסובבים אותו שבוע התפוח הגדול. בשבוע זה שלל אירועים לכל הגילאים, ביניהם אירועי טעימת תפוחים, תחרויות גידול תפוחים ועוד.
חלק ניכר מתושבי מאץ' מארקל מגדל עצי תפוחים משלו וניתן למצוא בכפר זנים שונים רבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר מאץ' מארקל - מכיל מידע היסטורי רב וכן מידע לתיירים.
* Big Apple - אתר התפוח הגדול, המספר על אירועי החגיגות ועל גידול התפוחים באזור.
* אתר למבקרים בווסטונס סיידר
* אתר אחוזת הלן

קטגוריה:אנגליה: כפרים
קטגוריה:הרפורדשייר
חבטת גב יד

[שמאל|ממוזער|200px|[ז'וסטין הנין היא אחת מחובטות גב היד (יד אחת) הטובות ביותר כיום בטניס העולמי]]
בטניס, **חבטת גב יד** (באנגלית: Backhand) היא הצלפה של המחבט בכדור שנלווית בתנועה סיבובית היוצאת מגופו של החובט כלפי חוץ, בהתאם לכיוון אליו הוא רוצה לחבוט אותו. אצל שחקנים ימניים, חבטת גב היד מתחילה מצד שמאל של הגוף, ממשיכה לרוחב הגוף שם המחבט יוצר את המגע הראשוני עם הכדור, ומסתיימת מצד ימין של הגוף בו הכדור ניתק מהמחבט ועף לכיוון אליו נשלח. החבטה יכולה להתבצע הן באחיזה של יד אחת במחבט והן באחיזה של שתי הידיים במחבט.

לרוב חבטת גב היד קשה יותר ללמידה ולביצוע מאשר חבטת כף היד, משום שהשליטה ביד כאשר "מושכים" את המחבט החוצה מהגוף (בחבטת גב היד) קשה מתנועת הדחיפה המתבצעת בחבטת כף היד שבאה באופן טבעי יותר. ההבדלים לרוב בין שתי החבטות הבסיסיות הוא שגב היד מאופיין בעוצמה ויציבות נמוכה מכף היד. לרבים מהשחקנים המתקדמים ניכרת העליונות בחבטת כף היד על פני חבטת גב היד וכמו כן אפשר להבחין בשחקנים רבים הבונים את אסטרטגיית המשחק שלהם על ניצול חולשת היריב בחבטת גב היד כדי להעניק להם נקודות קלות רבות יותר .

## אחיזת החבטה
ברובה של המאה ה-20 גב היד נחבט בעזרת יד אחת; היו מקומות בעולם בהם ניסו להתחיל לחבוט עם שתי ידיים, כגון המזרח הרחוק ומרכז אסיה, אך סגנון זה לא היה מקובל ונחשב כלא אמין . השחקנים הידועים הראשונים שהשתמשו באחיזת שתי הידיים היו האוסטרלים ויויאן מקגרט וג'ון ברומיץ' בסביבות שנות ה-30, אך חוץ מהם רבים המשיכו לחבוט ביד אחת במשך כמה עשורים .

המפנה המשמעותי הראשון החל בשנות ה-70 עם ג'ימי קונורס וכריס אברט, ואחריהם שחקנים רבים החלו להשתמש באחיזת שתי הידיים. תופעה הפוכה שקרתה אצל פיט סמפראס וסטפן אדברג היא שהם עברו לחבוט גב יד מאחיזת שתי הידיים ליד אחת מאוחר יחסית, כאשר כבר הגיעו להישגים רבים בטניס.

בשנים האחרונות המעבר לחבטת גב יד בשתי הידיים כמעט ו"הושלם": בשנת 2007 היו 19 טניסאים בדירוג הטופ 50 שחובטים חבטת גב יד ביד אחת. בשנת 2012 נותרו כבר רק 11 כאלו.

רוב השחקנים החובטים ביד אחת מתבלטים גם במשחק רשת טוב יותר משחקנים החובטים בשתי ידיים, אצלם היציבות טובה יותר בדרך כלל, וגם המשחק מהקו האחורי טוב יותר. כמו כן שחקני היד אחת חובטים את רוב חבטות ההחזרה עם חבטת חיתוך לאזור החבטה בו יריבם חלש יותר. לעומתם רוב החובטים בשתי ידיים נהנים מיציבותם הטובה משום שכאשר שתי היידים מחזיקות את המחבט, מסלולו יהיה עקבי יותר ומשקל המחבט יתפזר בין שתי הידיים בצורה שווה והסגנון לא מצריך ידיים חזקות במיוחד (אחד ההסברים שבגללם רובן המוחלט של הנשים חובטות בשתי ידיים), דבר נוסף הוא שהחובטים בשתי ידיים מעדיפים יותר את אלמנט הכוח מאשר את אלמנט ה"רגש".

## חובטי גב יד ידועים
השחקן הראשון שהתבלט ביכולתו לחבוט גב יד טוב יותר מיריביו באופן שיטתי היה דון בדג'. לבאדג' הייתה חבטת גב יד ייחודית יחסית לשנות ה-30 וה-40, שהעניקה לכדור סיבוב עילי חזק שהקשה מאוד על יריביו להתמודד איתו. קן רוזוול היה שחקן מקצוען נוסף שהיה ידוע בחבטת גב היד שלו בשנות ה-50 וה-60, שהקנתה לכדוריו מהירות גבוהה.

שחקנים מקצוענים נוספים שבלטו בכישורי חבטת גב-יד טובה:

## קישורים חיצוניים

* וידאו - טיפים לחבטת גב יד נכונה 
* Tennis Training Aids - טיפים כלליים לחבטת גב יד 
* French Open Tennis : Backhand using only one hand is revived, 2002, New York Times
* ליאור גרבר, מדריך לחבטת גב-יד, באתר הטניס הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:חבטות טניס