חברות בפיג'מה

**חברות בפיג'מה** (באנגלית: **Sleepovers**) הוא ספר ילדים מאת הסופרת הבריטית ג'קלין וילסון, שהתפרסם לראשונה בשנת 2001. האיורים לספר נעשו על ידי ניק שרת.

הספר עוסק בחייהן של חמש בנות ובחברות המתפתחת ביניהן דרך מפגשי לינה הנערכים בבתיהן. עלילת הספר משלבת נושאים כמו חברות, קבלה חברתית, משפחה והתמודדות עם שׁוֹנוֹת, ומציעה לקוראים הצעירים שיעור רגיש על כוחה של תמיכה הדדית במערכות יחסים.

## תקציר העלילה
הסיפור עוסק בדגנית וחברותיה בבית הספר החדש שבו החלה ללמוד: אסנת, בלה, גליה, דגנית והדס (המכונות "בנות האלף-בית"). לכל אחת מהן יש יום הולדת שמתקרב, והן מחליטות לערוך מסיבות פיג'מות לכבוד כל אחת מהן בתורה (לפי הסדר: אסנת, בלה, הדס, גליה ודגנית). כולן חברותיות ונעימות, אך גליה מפונקת מאוד ומשתלטת על התוכניות שלהן. גליה מטרידה במיוחד את דגנית החוששת ממנה שתטריד את לילי בת ה-11, אחותה הבכורה ובעלת מוגבלות.

במסיבת הפיג'מות של אסנת, נהנות הבנות ממשחקים, שירים וצביעת ציפורניים. במסיבה של בלה, הן שוחות ואוכלות עוגת יום הולדת בצורת בריכת שחייה. במסיבה של הדס, גליה דוחפת את דגנית וגורמת לפציעתה, בעוד הדס מנסה לנחם אותה.

בהגיע תורה של גליה לארח, היא ניסתה למנוע מדגנית להשתתף, אך שאר הבנות התעקשו להזמינה. במהלך המסיבה, גליה גורמת לדגנית להרגיש לא בנוח, בכך שהיא מקלקלת לה את הפיצה ומראה את פגיעותה כשהיא נתקלת באירוע מביך שמשנה את הדינמיקה החברתית.

כאשר מגיע מועד יום ההולדת של דגנית, היא חוששת לערוך לעצמה מסיבת פיג'מות. היא חוששת שהבנות, ובעיקר גליה, תַּרְגֵּשְׁנָה אי נוחות בגלל לילי. היא מתיעצת ומספרת על חששה לאביה, שמציע לה לא להזמין את גליה. אבל אִמָּהּ מתעקשת ואומרת שיש להיות הוגנים ולהזמין את גליה, הואיל והשתתפה במסיבה של גליה. הבנות מתנהגות ללילי באדיבות ובחום, פרט לגליה, המתנהגת בגסות ואף עוזבת את המסיבה מוקדם. אחרי המסיבה, מנסה גליה לפגוע בדגנית בבית הספר, בכך שהיא מנסה להפיץ שמועות על לילי בבית הספר. אך אסנת, בלה והדס מגינות על דגנית ולילי, הן מתנתקות ומתרחקות מגליה. דגנית מוצאת את מקומה בקבוצה וזוכה בחברות אמת. הסיפור מסתיים בנימה חיובית, תוך שהוא מדגיש את כוחה של חברות אמיתית ואת חשיבות קבלת השונה.

## הדמויות בספר
* **דגנית** – הדמות הראשית בסיפור, ילדה נחמדה מאוד, חדשה בבית הספר, אוהבת אמנות. יוצרת את קבוצת "הבנות מהאלף-בית" עבור הבנות. בנוסף, מגוננת מאוד על אחותה לילי בעלת המוגבלות.
* **אסנת** – ילדה מתוקה שאוהבת לרקוד ולאפר.
* **בלה** – ילדה כיפית שאוהבת שוקולד ועוגות. היא אף פעם לא מרגישה רע אפילו כשאוכלת המון.
* **גליה** – האנטגוניסטית הראשית בסיפור, ילדה מפונקת שנהנית מתשומת הלב המלאה של הוריה הגאים. היא מתוארת בסיפור כבריונית אכזרית ושתלטנית המאמינה כי היא יכולה להשיג כל דבר שתחפוץ. גליה אינה אוהבת את דגנית ומרבה להציק לה, היא מכנה אותה "דגנית דידום".
* **הדס** – ילדה מנומסת שאוהבת כדורגל. בתחילה הייתה חברה טובה של גליה, אבל בהמשך העלילה היא מתקרבת לדגנית.
***לילי** – אחותה הגדולה של דגנית, שמוחה נפגע בלידה ובעקבות הפגיעה המוחית היא אינה יכולה ללכת או לדבר. היא החלה ללמוד בבית ספר חדש מיוחד, מצב שגרם להורים להעביר גם את דגנית ללמוד בבית ספר חדש. חברותיה של דגנית יודעות שהיא ומשפחתה נאלצו לעבור לגור במקום חדש, כדי לאפשר ללילי ללמוד בבית הספר המיוחד. בתחילה הרגישה דגנית תסכול כלפי לילי, אך היא אוהבת את לילי ודואגת לה מאוד. הילדים בבית הספר הקודם שבו למדה דגנית היו נוהגים לכנות את לילי בשמות גנאי כאשר היו רואים אותה ברחוב (הם נהגו לקרוא גם לדגנית בשמות גנאי). לילי פחדה מאוד מדובוני פנדה.
* **בן** – האח הצעיר של הדס.
* **אסלין** – האחות הגדולה של אסנת.
* **אביגיל** – האחות השנייה, בגילה של אסנת.

## ציטוט נבחר מהספר
"חברות אמיתית היא לא תמיד מושלמת, אבל היא תמיד שם כשצריך אותה."

הציטוט משקף את המסר המרכזי של הספר, המעלה את נושא מערכות היחסים בין חברים שהן לא תמיד פשוטות, אבל יכולות להיות מלאות בכוח ובתמיכה. לאורך הסיפור, לומדת דגנית שהחֲבֵרוּת שלה עם שאר הבנות לא תמיד קלה, אך הן תמיד מצליחות להסתדר ולתמוך האחת בשנייה כאשר יש צורך. הציטוט מדגיש את ערך הנאמנות וההבנה ההדדית, גם כאשר לא תמיד הדינמיקה החברתית בקבוצה היא מושלמת. וילסון מעבירה לקוראים הצעירים שיעור חשוב על חֲבֵרוּת אמיתית – כזו המצליחה להתמודד עם קשיים וחילוקי דעות.

## הביקורות על הספר
* "**[[הגרדיאן]]**": הספר "Sleepovers" הוא סיפור הרפתקאות כיפי ומרגש. הדמויות מעניינות והסיפור מצחיק ומלא ברגעים מרגשים. ״אהבתי את העובדה שכל דמות בסיפור מציגה רגשות שונים, מה שעושה את הדמויות מציאותיות ונוגעות ללב״. הדמות של גליה מכעיסה מאוד, וקיימים רגעים רבים בהם היא מעוררת תחושה של כעס כלפי הקוראים. אחד הרגעים המשעשעים בסיפור הוא כשהיא נתפסת במצב לא נעים, וזה מרגיש כמו רגע של נקמה קטנה מצד הסיפור. הסיפור עוסק גם בחֲבֵרוּת ותהליך ההשתנות שלה עם הזמן, במיוחד כשהדמויות בעלילה מגלות מי הן באמת החברות הטובות ומי לא. דגנית מבינה לבסוף מהי המשמעות של חברות אמיתית. היא גם מבינה את השונות שבאחותה והיא מעריכה אותה. הקשר בין שתי האחיות משתפר בהדרגה, על אף תלונותיה הרבות של דגנית על אחותה לאורך העלילה. ג'קלין וילסון היא סופרת מעולה, והספר מהווה דוגמה מצוינת לכישרונה לטוות סיפור מעניין וליצור דמויות המעוררת הזדהות. בסך הכל, אני מעניק לספר ¾9 מתוך 10.
* אתר "**[[סימניה (אתר אינטרנט)|סימניה]]**": הביקורת שפורסמה באתר "סימניה" מתארת את הספר כיצירה יוצאת דופן ומלאה, עם עלילה הבנויה היטב ועם דמויות עמוקות המעוררות הזדהות. המבקרת מדגישה את המסרים הברורים, אך הלא מתחנפים של הספר, ואת האיזון בין התקווה והרצון להבנה עמוקה של מציאות מורכבת. הספר מתאר את ההתמודדות של ילדה עם אחות בעלת צרכים מיוחדים, תוך שהוא נוגע בנושאים כמו אהבה, שנאה, חברות ומאבק חברתי. בין היתר הוא עוסק בקשיים למציאת חברים ובמאמץ להשתלב מבחינה חברתית תוך שמירה על גבולות אישיים ומשפחתיים, כמו הרצון להפוך לכוכבת פופ או להתאפר, מול הגבולות שמציבה המשפחה ואותם יש לכבד. מבקרת הספר, מציינת כי הדמויות – מגיבורה שקל להזדהות איתה ועד גיבורה אנטגונסטית המעוררת תחושת שנאה – הופכות את הקריאה לחוויה מרגשת ומלאת משמעות. לדברי המבקרת, ג'קלין וילסון עוסקת ביצירה באופן רגיש בנושאים של חריגות חברתית, משפחתית ופיזית, תוך התבוננות מנקודת מבטו של החריג ומנקודת המבט של סביבתו. היא מצליחה להאיר את האתגרים והמורכבויות במצבים אלה, לצד תיאורי רגעים של חום ומעוררי תקווה. הספר מצליח להותיר בקורא רושם עמוק בכך שהוא משלב בין עוצמה רגשית לנחמה.
* אתר **[[Goodreads]]**: הביקורת מ-Goodreads מתארת את "חברות בפיג'מה" כסיפור מרגש על 5 בנות – דגנית, אסנת, גליה, הדס ובלה, הנפגשות למסיבות פיג'מה בימי ההולדת שלהן. דגנית, הילדה החדשה בבית הספר, חולמת להיות החברה הטובה ביותר של הדס, אך נאלצת להתמודד עם יחס עוין מצד גליה, המעמידה אותה במצבים לא נעימים ומשאירה אותה לעיתים בצד. כאשר מגיע תורה של דגנית לארח את חברותיה במסיבת הפיג'מות שלה, מקבלת העלילה תפנית. חברותיה של דגנית פוגשות את לילי, שהיא ילדה עם צרכים מיוחדים ואחותה של דגנית. רוב הבנות מתייחסות כלפיה ברגישות ובאדיבות פרט לגליה, שנשארת עוינת. במסיבה מתרחש אירוע בלתי צפוי המאלץ את דגנית להתמודד עם פחדיה ועם תחושת מבוכה אישית, ומשנה את הדינמיקה החברתית בקבוצה. בעקבות זאת, משתנה גם מעמדה החברתי בית הספר. הביקורת משבחת את הספר על המסרים העמוקים שהוא מעביר, כמו קבלת השונה, כוחה של חברות, והאומץ להתגבר על אתגרים חברתיים ורגשיים.

## על מחברת
ג'קלין וילסון היא סופרת בריטית שכתיבתה מתמקדת בנושאים חברתיים ורגשיים, במיוחד בנוגע לנוער. וילסון נולדה וגדלה בבריטניה, ובמשך השנים עבדה כעורכת וסופרת. בשנת 1991 פרסמה את ספרה הראשון "The Suitcase Kid", שהצליח מאוד והציב אותה כאחת הסופרות המובילות בתחום ספרות הילדים והנוער.

היא כתבה אינספור ספרים העוסקים בנושאים שונים כמו בעיות משפחתיות, קשיים חברתיים, זהות מינית, בריונות בבית הספר, והיחסים בין בני נוער להוריהם. סגנונה הספרותי ישיר ומרגש, והיא מצליחה לגעת בלב הקוראים הצעירים. ספריה תורגמו לשפות רבות וזכו להצלחה עולמית. היכולות של וילסון להציג נושאים רגישים בצורה נגישה ומבינה מרשימות.

ספרים רבים של ג'קלין וילסון תורגמו לעברית: הסיפור של טרייסי ביקר, נערות בלחץ, ילדות רעות, סודות, מופע זוגי ומתוקות קטנות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:תרגום
קטגוריה:ספרים בריטיים