open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מחניים (יישוב מקראי)

**מחניים** היא עיר מקראית ששכנה מזרחה לירדן בערך באמצע הדרך בין הכנרת לים המלח. עיר זו מוזכרת בספר יהושע כאחת מבין 48 ערי הלויים אשר זכו בה על פי הגורל שנערך במשכן שילה.

## זיהוי האתר
מקומה המדויק של מחניים המקראית עדיין לא וודאי, והוצע לזהותה עם כמה אתרים.
על-פי אחת הסברות המקובלות, מחניים שוכנת בתל אל-דהב אל-גרבי (Tell Edh-Dahab al-Gharbi), הגבעה המערבית בין שתי גבעות הרוכנות אל נחל יבוק וידועות בשם תולול א-ד'הב. על-פי חפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום, האתר היה מיושב מתקופת הברונזה המאוחרת ועד שלהי העת העתיקה. את הגבעה המזרחית בין שתי הגבעות, תל אל-דהב אל-שרקי, הוצע לזהות עם פנואל המקראית. שני האתרים מצויים כ-8 קילומטרים מזרחית מתל דיר עלא, המזוהה כעיר המקראית סוכות.

## במקרא
יעקב העניק לעיר את שמה כאשר עבר בה בשובו מחרן לארץ כנען, ופגש שם מלאכי אלוהים: .

הלויים זכו בעיר זו מאת נחלתם של שבט גד: .

עיר זו שימשה עיר מלוכה של איש בשת, בנו של שאול. כמו כן שמשה עיר זו כאכסניה לדוד בברחו מפני אבשלום בנו. בעת יציאת העם ללחום באבשלום עמד דוד בשער העיר עד בשורת הניצחון מפי אחימעץ בן צדוק הכהן ().

קיבוץ מחניים נקרא על שם עיר זו.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:ערי מקלט
קטגוריה:פרשת ויצא
קטגוריה:ארץ ישראל: ערי בירה לשעבר
חיים ביידר

**חיים ביידר** (; 20 באפריל 1920 – 7 בדצמבר 2003) היה משורר ועיתונאי יהודי סובייטי, אשר כתב ביידיש ועסק בתולדות ספרות יידיש ותרבות יהודית.

## קורות חיים
נולד בכפר קופל שבברית המועצות (כיום שייך לאוקראינה). ב-1933 סיים בית ספר, התחיל ללמוד בטכניקום פדגוגי יהודי בעיר אודסה, שנה אחרונה ללימודים למד בז'יטומיר. לאחר סיום טכניקום התחיל ללמוד יידיש במכון פדגוגי, גם הוא באודסה. השיר הראשון שלו התפרסם בעיתון הילדים זיי גרייט (חרקוב) ב-1933. חיבוריו התפרסמו בין היתר בדער עמעס ואייניקייט. אחרי סיום לימודים עבד בתור מורה בסטלינדורף.

בזמן מלחמת העולם השנייה חי בטג'יקיסטן ועבד בתור עיתונאי בשביל עיתון רוסי מקומי. חזר לאוקראינה ב-1946 והמשיך בעבודתו בתור עיתונאי. ב-1971 עבר לגור בבירוביג'ן ועבד בביראבידזשאנער שטערן, ב-1973 הוזמן לעבוד בסאוועטיש היימלאנד ועבר למוסקבה, תחילה עבד בתור עורך ואחר כך בתור סגן-עורך ראשי. רבים מחיבוריו התפרסמו בשנת 1991 בקובץ בשם **די וועגן, וואס מיר אנטדעקן** (דרכים שאנחנו גילינו). ב-1992 חיבר ספר לימוד יידיש לרמת מתחילים.

ב-1991 יצא לגמלאות, ב-1998 השתקע בניו-יורק, היה עורך כתב העת הספרותי די צוקונפט. נפטר בניו יורק ב-2003.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:משוררים יהודים אוקראינים
קטגוריה:עיתונאים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאי יידיש סובייטים
קטגוריה:משוררי יידיש סובייטים
קטגוריה:עיתונאי יידיש רוסים
קטגוריה:משוררי יידיש רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרים ב-2003
מכינת מנשרים קלו

**מכינת "מנשרים קלו"** היא מכינה קדם-צבאית חילונית השוכנת בבית ספר שדה "חוף הכרמל", סמוך לקיבוץ מעגן מיכאל. המכינה נוסדה בשנת 2005 על ידי אלוף-משנה (מיל') מוקי בצר ופרופ' יוסי לשם. את תפקיד מנהל המכינה מאייש היום דרור בר ניר והוא ממלא מקום רכז ההדרכה.

מכינת "מנשרים קלו" פועלת (עד סוף שנת הלימודים תשפ"ו) במסגרת החברה להגנת הטבע, ומטרתה לטפח מנהיגות צעירה המקדמת חינוך לערכי אחריות, יוזמה וציונות ובכך לפעול ליצירת חברה סולידרית, סובלנית ודמוקרטית במדינת ישראל.
שגרת המכינה כוללת לימודים, טיולים, התנדבויות וחיי קבוצה.

חניכי המכינה הם בוגרי כיתה י"ב המועמדים לגיוס לצה"ל. מדי שנה מגיעים למכינה כ-70 חניכים.

## קישורים חיצוניים
* 

* מנשרים קלו באתר החברה להגנת הטבע

## הערות שוליים

מנשרים קלו
אזוג

**אזוג** הוא דמות בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין. 

אזוג היה מנהיג האורקים בהרי הערפל בשלהי העידן השלישי של הארץ התיכונה, והוא שהצית את מלחמת הגמדים באורקים שהסתיימה בקרב אזנולביזר ובמותו של אזוג. מסופר שהוא היה אורק לבקן וחזק יותר משאר האורקים במותו הגמד דיין ערף את ראשו ותחב לפיו שקיק קטן של כסף שאותו זרק לנר, גמד שהתלווה לתרור 

## ביוגרפיה

לאחר נפילת ומשיסת ארבור על ידי הדרקון סמאוג, בני עם דורין היו לנוודים, לאחר זמן יצא המלך הגולה תרור, מתוך יאוש ואי שפיות, אל מוריה שנשלטה על ידי האורקים מאז נמלטו משם הגמדים, שם נקטל וגופו חולל על ידי אזוג, שחרת את שמו על ראשו הכרות של תרור. מעשה זה גרם לזעם רב בקרב הגמדים (אף אצל עמים שאינם מעם דורין, מאחר שדורין הוא בכור אבות הגמדים) ולמלחמת נקם למותו של המלך.

### מלחמת הגמדים באורקים

לאחר התארגנות רחבת היקף שנמשכה זמן רב (מאחר שעם הגמדים היה מפוזר על פני כל הארץ), הסתערו הגמדים - כשבראשם תרין בנו של תרור - על מעוזי האורקים בהרי הערפל ובעוד הם מחפשים אחר אזוג, החריבו את המעוזים בזה אחר זה עד אשר הגיעו למוריה, שם חיכה להם אזוג עם כל כוחותיו.

שני הצבאות נפגשו בעמק אזנולביזר, שממזרח למוריה, לקרב המכריע, הנודע לאחר מכן כ"קרב אזנולביזר", שבמהלכו הביסו הגמדים את האורקים תבוסה ניצחת, אם כי במחיר כבד של אנשיהם. בעיצומו של הקרב הרג אזוג את מנהיג הגמדים מגבעות הברזל נין בן גרור שקרא נגדו תיגר, אך נקטל בעצמו על ידי דין רגל ברזל, בנו של נין, וכך נקמו הגמדים את נקמתם.

#### תוצאות המלחמה

לאחר תבוסת האורקים ומותו של אזוג היו הרי הערפל בטוחים מאורקים לזמן רב, אך לאחר שנים רבות שוב תפסו האורקים אחיזה בהרים ואף יצאו מהם לקרב חמשת הצבאות. מנהיג האורקים באותו קרב היה בולג, בנו של אזוג. בולג נהרג על ידי באורן, שהצטרף לקרב לקראת סופו.

## בסרט

בטרילוגיית ההוביט (מאת פיטר ג'קסון) מוצג הסיפור באופן שונה: תרור הגיע עם צבאו לתבוע מחדש את מוריה לאחר משיסת ארבור, שם נתקלו באורקים של אזוג. במהלך הקרב נקטל תרור על ידי אזוג ותורין צינת-אלון כרת את ידו של אזוג ובכך התחילה תבוסת האורקים. ולכל אורך שלושת הסרטים צד אזוג את תורין כנקמה, אך גם על פי מצוותו של בעל האוב (הלוא הוא סאורון). בסרט האחרון, ההוביט: קרב חמשת הצבאות, אזוג ותורין מנהלים דו-קרב אחרון לחיים ולמוות, בו שניהם הורגים זה את זה.

בסרטי ההוביט, דמותו של אזוג גולמה בידי מנו בנט.

## ראו גם
* ההוביט
* ההוביט (טרילוגיית סרטים)
* תורין צינת-אלון

## קישורים חיצוניים
* אזוג באנציקלופדיה של ארדה

## הערות שוליים

קטגוריה:שר הטבעות: דמויות
קטגוריה:ההוביט: דמויות
כיכר המצעדים

ממוזער|250px|כיכר המצעדים במרכז ורשה
**כיכר המצעדים** (בפולנית: **Plac Defilad w Warszawie**) היא כיכר מרכזית במרכז ורשה, פולין. שהוקמה בשנת 1955 על ידי ברית המועצות יחד עם ארמון התרבות והמדע הצמוד אליו. הכיכר היא אחת הגדולות ביותר באירופה ואחת הגדולות בעולם (מקום רביעי בגודלה בעולם). הכיכר שימשה למצעדים צבאיים במהלך התקופה הקומוניסטית של פולין ומכאן קיבלה את שמה. לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי בפולין בסוף שנות ה-80 הוזנחה הכיכר והוקמו מגרשי חנייה, שטחי גן ומבני שוק על שטחה כדי למחוק את סמלי השלטון הרוסי בנוסף להזנחתו של ארמון התרבות והמדע. כיום מתכננת ממשלת פולין להרוס חלק מן הכיכר לטובת מוזיאון לאומנות מודרנית, ולצידו אולם קונצרטים וגורד שחקים מודרני.

## קישורים חיצוניים

* מאמר על כיכר המצעדים בורשה באתר Wall Street Journal

קטגוריה:מצעדים צבאיים
קטגוריה:ורשה: כיכרות
אל-כנדי

**אל-כִנדי** (בערבית: الكندي ; שמו המלא: أبو يوسف يعقوب بن إسحاق الصبّاح الكندي; תעתיק; אבו יוסף יעקוב בן אסחאק אל-סבאח אל-כנדי) (801–873) היה פילוסוף, מתמטיקאי, מוזיקאי ורופא ערבי מוסלמי משבט "אלכינדה" התימני (ומכאן כינויו אל-כנדי) שהשתלט על עיראק. זכה לכינוי "פילוסוף הערבים" ונחשב לאבי הפילוסופיה הערבית והאסלאמית עקב הסינתזה (המיזוג) של פילוסופיה זו עם הפילוסופיה היוונית העתיקה והאימוץ של האחרונה למסגרת אסלאמית.

אל-כנדי היה צאצא לשבט הכִנדה, התימני במוצאו. נולד והתחנך בעיר כופה שבעיראק, ולאחר מכן עבר לעיר בגדאד. אל-כנדי נהפך לדמות מפתח בבית החכמה בבגדאד ומספר ח'ליפים מבית עבאס מינו אותו למפקח על התרגום מיוונית לערבית של יצירות פילוסופיות ומדעיות. החיבור שלו ל"פילוסופיה של העתיקים" (כפי שהפילוסופיה של יוון העתיקה כונתה בפי המוסלמים) השפיע השפעה ניכרת על היצירה האינטלקטואלית העצמאית שלו, שבאה לידי ביטוי במאות חיבורים על נושאים מגוונים הכוללים מטאפיזיקה, אתיקה, לוגיקה, פסיכולוגיה, רוקחות, מתמטיקה, אסטרונומיה, אסטרולוגיה, אופטיקה, מטאורולוגיה, מוזיקה ועוד.

המוטיב החוזר בכתיבתו הפילוסופית של אל-כנדי הוא הניסיון להראות את ההתאמה בין פילוסופיה לתאולוגיה ואסלאם. יצירותיו הפילוסופיות עוסקות בנושאים הקלאסיים שעניינו את הפילוסופיה האסלאמית כגון טבעו של אלוהים, נפש האדם וטבעם של הנבואה והידע הנבואי. למרות ששיחק תפקיד חשוב בהפיכת הפילוסופיה היוונית העתיקה למוכרת בעולם האסלאם, היצירה הפילוסופית שלו עצמה לא זכתה להכרה רבה כפי שזכה לה אל-פאראבי, ומעט מיצירותיו הפילוסופיות נשמרו עד ימינו.

אל-כנדי תרם תרומות משמעותיות להתפתחות המדעים והפילוסופיה. ג'ירולמו קרדאנו האיטלקי בן המאה ה-16 החשיב את אל-כנדי כאחד מ-12 המוחות הגדולים של ימי הביניים. על פי הביבליוגרף הערבי בן המאה העשירית אבן אל-נדים, חיבר אל-כנדי 260 חיבורים במהלך חייו, מתוכם 32 בגאומטריה, 22 ברפואה ומספר דומה בפילוסופיה, 9 בלוגיקה, ו-12 בפיזיקה.. אל-כנדי היה הראשון להגדיר ולהשתמש בניתוח תדירויות כשיטה לפענוח הצפנים שהיו בשימוש בדורו.

בתחום המוזיקלי, אל-כנדי היה התאורטיקן הגדול הראשון של המוזיקה הערבית. הוא היה מייצגיה של האסכולה הפיתוגיראית במוזיקה. "אל-כנדי התמקד בקשר שבין ארבעת מיתרי העוד ויסודות העולם. הוא טען לקיומה של זיקה בין המיתרים וארבעת המרכיבים הבסיסיים של העולם: אדמה, מים, אוויר ואש... לכך היו, לדעתו, השלכות על משמעותה, כוחה והשפעתה של המוזיקה" הוא הציע להוסיף מיתר חמישי לעוד ודן במשמעויות הקוסמולוגיות של המוזיקה. סך הכל פרסם חמש-עשרה מסות בתאוריה של המוזיקה, מתוכן שרדו חמש. באחד מחיבוריו מופיעה לראשונה בערבית המילה מוזיקה.

## קישורים חיצוניים

* 
* פיטר אדמסון, הערך **[https://plato.stanford.edu/entries/al-kindi/ אל כנדי]** באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:פילוסופים מוסלמים
קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:מדענים ערבים
קטגוריה:מלומדי תור הזהב של האסלאם
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-9
קטגוריה:ילידי 801
קטגוריה:נפטרים ב-873
שמואל אומני

**שמואל (שמוליק) אוּמָני** (שמו המקורי: **שמואל אוּמַנְסקי**; 7 בספטמבר 1934 – 9 ביוני 2022) היה שחקן קולנוע ותיאטרון, במאי, מפיק, אמרגן ומסעדן ישראלי.

## ביוגרפיה
שמואל אומני נולד וגדל בקיבוץ עין חרוד, בנם של טוביה ומרים אומני. שירת בסיירת צנחנים. לאחר שחרורו מצה"ל עבד כמכונאי רכב ואחר כך היה מנופאי בנמל חיפה. בסוף שנות ה-50 למד משחק בחוג לדרמה שייסד פיטר פריי בחיפה, אך כשנפסקה פעולת הסטודיו, זנח את התחום. ב-1963 התקבל לתפקיד ראשי, ביטניק אמריקאי בשם ג'רי, בסרטו של פריי "אשת הגיבור".

בין השנים 1968–1971 למד תיאטרון באוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1970 שיחק בלינקולן סנטר בניו יורק בהצגה "קמינו ריאל", כשבתפקיד הראשי השחקן אל פצ'ינו. לאחר שובו ארצה היה בעל מסעדה.
ב-1972 שיחק בסרט "עזית הכלבה הצנחנית" בתפקיד אבו חסאן.

בשנת 1984 נישא בפעם הרביעית לזמרת מירי אלוני ונולדו להם שני בנים. לאחר נישואיו לאלוני, הסב את עיסוקו והיה למנהלה האישי. בין השאר, הפיק עבורה את המופע "נשים על פי ברכט", שזכה להצלחה בשנות ה-80.

אומני נפטר ב-9 ביוני 2022 בגיל 87, בבית החולים תל השומר, אחרי שנים של מאבק בבעיות בריאותיות. הובא למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בכפר סבא.

## מעורבות בפלילים

אומני הורשע מספר פעמים בעבירות אלימות שונות בהן אונס, תקיפה, איומים, העלבת עובד ציבור וגרימת נזק לרכוש.

ב-1965 הוא נעצר בחשד להכאת אשתו והוריה. בשנת 1978 הורשע באונס מלצרית שעבדה בפאב שבבעלותו. הוא נידון למאסר שנה בפועל ושנתיים על תנאי, אך בית המשפט העליון המתיק את עונשו והמיר את המאסר בחודשים ספורים ושנה על תנאי. בשנת 2005 הורשע ב-12 אישומים של איומים על עובדי ציבור, העלבת עובד ציבור וזילות בית המשפט, ונגזרו עליו ארבעה חודשי עבודות שירות, חצי שנת מאסר על תנאי וקנס של 4,000 שקל.

## הצגות תיאטרון
* ימים של זהב (1965)
* קמינו ריאל (1970)
* פיאף (1980)

## פילמוגרפיה
* אשת הגיבור (1963) - בתפקיד ג'רי
* עזית הכלבה הצנחנית (1972) - בתפקיד אבו חסן
* מי ורדים מפורט סעיד (1972)
* נחצ'ה והגנרל (1972)
* ג'וקר (1976)
* מתחת לאף (1982) - בתפקיד סנ"צ חסון
* סבבה (1983) - בתפקיד רס"ר גת בפלוגת עציוני
* כאסח (1984)
* גנבים בלילה (1988) - בתפקיד מוקטר
* מלאכים ברוח (1992) - בתפקיד מוריס
* סיוטים בלילה (1993)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:עין חרוד: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מורשעים באונס בישראל
קטגוריה:מורשעים בפגיעה בעובד ציבור בישראל
קטגוריה:מורשעים בפגיעות גופניות בישראל
קטגוריה:מורשעים בגרימת נזק לרכוש
קטגוריה:מורשעים בתקיפה בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרדס החיים בכפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
ניקולאי דולז'אל

**ניקולאי דולז'אל** (ברוסית: **Николай Антонович Доллежаль**; 15 באוקטובר (הלוח היוליאני, 19 באוקטובר הלוח הגרגוריאני) 1899 – 29 בנובמבר 2000) היה מתכנן כורים גרעיניים סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על התכנון של מרב הכורים של ברית המועצות. על פעילותו הוענקו לו עיטור לנין (6 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים), פרס לנין ו-5 פעמים פרס ברית המועצות.

## חייו
דולז'אל נולד בכפר בקרבת זפוריז'יה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחה של מודד קרקעות. בשנת 1912 עברה המשפחה להתגורר בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1923 סיים דולז'אל את לימודיו בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה והוסמך כמהנדס מכונות. לאחר עבודה של מספר שנים במשרדי תכנון הוא נשלח בשנת 1929 להשתלמות באירופה. עם חזרתו בשנת 1930 הוא נעצר בהקשר למשפט מפלגת התעשייה אך שוחרר לאחר כשנה וחצי ללא אישום. דולז'אל המשיך לעבוד בתחום התכנון.

בשנת 1943 הועמד דולז'אל בראש משרד לתכנון מכונות לתעשייה כימית. החל משנת 1946 היה המשרד קשור לפיתוח פצצה גרעינית. בראשות דולז'אל פותחו הכורים הגרעינים הראשונים של ברית המועצות ששימשו לייצור פלוטוניום. לאחר הניסוי הראשון של פצצה גרעינית RDS-1 בברית המועצות החל דולז'אל לפתח כורים המתאימים להתקנה על ספינות.

בשנת 1952 הועמד דולז'אל בראש מכון לתכנון כורים גרעינים. בשנת 1954 סיים המכון את הפיתוח הראשון אך כאשר התברר שהכור לא מתאים לשימוש בצי הוא הועבר לשימוש בתחנת כוח גרעינית הראשונה שנבנתה בברית המועצות. בהמשך הוא תכנן כור ששימש צוללות גרעיניות. בשנת 1958 הסתיימו פיתוח ובנייה של כור גרעיני לייצור פלוטוניום וחשמל. בשנת 1964 הופעלה תחנת כוח גרעינית גדולה סובייטית ראשונה והיא צוידה בכור מתכנון של דולז'אל. ברוב הפרויקטים שיתף דולז'אל פעולה עם מכון קורצ'טוב שבראשו עמד אנטולי אלכסנדרוב.

בשנת 1961 הקים דולז'אל קתדרה "מכונות אנרגיה" בבית הספר הגבוה להנדסה במוסקבה. קתדרה זו הכינה מהנדסים לתכנון כורים. דולז'אל עמד בראש הקתדרה במשך 25 שנים.

בשנת 1962 התקבל דולז'אל כחבר באקדמיה הסובייטית למדעים.

חלק ממומחי גרעין בברית המועצות האשימו את דולז'אל באחריות על אסון צ'רנוביל. הוא אומנם לא הואשם באופן רשמי אך בשנת 1986 עזב את התפקיד של מנהל מכון לתכנון כורים בראשו עמד מעל ל-30 שנים.

בשנת 1998, בגיל 99, פרסם דולז'אל מאמר מדעי בתחום מתמטיקה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים מפורטים 

קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:תוכנית הגרעין של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2000
מעבר איסראן

250px|ממוזער|שמאל|שיא המעבר
**מעבר איסראן** (צרפתית: **Col de l'Iseran**) הוא מעבר הרים בגובה 2770 מטרים. איסראן הוא מעבר ההרים הגבוה ביותר בצרפת, והגבוה ביותר בהרי האלפים בעל דרך סלולה. המעבר ממוקם באזור האלפים המערביים בקרבת הכפר ואל דיזר, אזור חבל סבואה, צרפת. עקב גובהו הרב, המעבר פתוח לתנועה בחודשי הקיץ בלבד.

מעבר איסראן החל את דרכו במהלך המאה ה-17 כשביל פרדות אשר שימש להובלת גבינות לשווקים בפיימונטה דרך מעבר מון סני. בשנת 1912 הוחלט להפוך אותו לדרך סלולה. העבודה החלה בשנת 1929 כאשר 600 פועלים סללו 29 קילומטרים, והסתיימה בשנת 1937. חנוכת המעבר נערכה בנוכחות הנשיא אלבר לברן. בשנת 1939 נבנתה גם כנסייה בסמוך לשיא המעבר.

אורכו הכולל של מעבר איסראן הוא 48 קילומטר וכולל בתוכו שינוי גובה של 1955 מטרים בשיפוע ממוצע של 4.1%. מכיוון צפון, בחלקו האחרון, בעלייה מואל דיזר הנמשכת 15 ק"מ השיפוע הממוצע עולה ל-6%. מכיוון דרום, בחלקו האחרון בעליה מבונבאל סור ארק, מגיע השיפוע לממוצע של 7.3% לאורך 13 קילומטר ובשיאו אף ליותר מ-10%.

מעבר איסראן שימש מספר פעמים כאתר רכיבה במסגרת הטור דה פראנס, לראשונה בשנת 1938, ולאחר מכן שש פעמים נוספות.

## קישורים חיצוניים

איסראן
איסראן
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: גאוגרפיה
מלכה באיה

**מלכה באיה** הייתה להקת סרף רוק (Surf Rock) ישראלית.

הלהקה התחילה את דרכה ב-1997, והתפרקה ב-2002. הלהקה לא הוציאה אלבום באותה תקופה, אך יצרה קהל מעריצים שהעביר המוזיקה דרך הקלטות של הופעות חיות, שנחשבות פריט לאספנים.

## תולדות הלהקה
*ב-2006 הלהקה התאחדה כדי להקליט את האלבום הראשון שלהם, בהפקת גיא מר, הדי ג'יי מהדג נחש, "שונה מבפנים". האלבום יצא בסופו של דבר ב-2008. כמו כן, ב-2006, הלהקה זכתה בתחרות פסטיבל השירים של ישראל, עם השיר, "אם את בעניין".
*ב-2010 מלכה באיה הקליטה את אלבומה השני, "בתוך הזכוכית", שיצא בהוצאת הליקון.
*ב-2011, סולן הלהקה, אסף שלם, השתתף  בעונה התשיעית של התוכנית "כוכב נולד".
*ב-2013, הלהקה עשתה קאבר לשיר "State of Love and Trust", של פרל ג'אם, למען הבאת הלהקה לארץ.

## חברי הלהקה

* אסף שלם, שירה
* אסף גובר, גיטרות
* אסף רביד, בס
* אודי אור חיים, תופים
*ישראל קמחי, תופים

## דיסקוגרפיה

* 2008, "שונה מבפנים".
* 2010, "בתוך הזכוכית".
* 2014, "אננס".
* 2016, "חי לא בלחץ".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות פולק ישראליות
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
דער יוד

**דער יוּד** (נהגה: "דֶר יִיד"; יידיש: 'היהודי') היה שבועון ציוני ביידיש שהופיע בפולין הרוסית בין ינואר 1899 לדצמבר 1902.

העיתון נערך בוורשה, אבל הודפס בקרקוב (שתחת שלטון אוסטריה) כדי לעקוף את הצנזורה הרוסית. העיתון יצא לאור על ידי חברת אחיאסף, ונערך על ידי יהושע חנא רבניצקי ויוסף לוריא. הוא כלל בדרך כלל 16 עמודים, ודיווח על ידיעות מתחום המושב. בעיתון פורסמו חיבוריהם של סופרים מפורסמים כגון שלום עליכם, מנדלה מוכר ספרים ומרק ורשבסקי. חיים נחמן ביאליק פרסם שיר ביידיש בעיתון.

בשנת 1953 החל לצאת בניו יורק עיתון יידי בעל שם דומה, "דער איד"; בניגוד ל"דער יוד" הציוני, זהו עיתון חרדי מבית חסידות סאטמר.

## לקריאה נוספת
* שמואל ראָזשאנסקי, 'דער יוד', בתוך: חיים בעז (רעדאקטאָר), **פּנקס פֿאַר דער פֿאָרשונג פֿון דער יִידישער ליטעראַטור און פּרעסע**, כרך ג, ניו יורק: אַלוועלטלעכער יִידישער קולטור קאָנגרעס, תשל"ו 1975, עמ' 319–333. 

* Ruth R. Wisse, 'Not the *Pintele Yid*, but the Full-Fledged Jew,' *Prooftexts* 15.1 (1995), 33–61.


## קישורים חיצוניים
* דער יוד באתר עיתונות יהודית היסטורית
* רות ר' וייס, 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים ביידיש
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת ציונים
קטגוריה:תקופת התחייה
קטגוריה:פולין: עיתונים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: כתבי עת
אוטו היינריך אנוך בקר

**אוטו היינריך אנוך בקר** (בגרמנית: **Otto Heinrich Enoch Becker**; 3 במאי 1828–7 בפברואר 1890) היה רופא עיניים גרמני.

## ביוגרפיה
בקר נולד בסמוך לעיירה רצבורג שבדוכסות זקסה-לאוונברג. בשנת 1859 הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת וינה, שם למד תחת שרביטו של קארל פרדיננד פון ארלט. משנת 1867 החל לכהן כפרופסור לאופתלמולוגיה באוניברסיטת היידלברג. בקר היה חלוץ בתחום הפתולוגיה של העין וכתב רבות בתחום האופתלמולוגיה. פרסומיו הרבים כוללים מאמרים על כלי הדם של הכתם, עיוורון צבעים מוחלט מולד, היצרויות של תעליות הדמעות ותופעות הקשורות לתנועת הדם ברשתית. בקר גם השלים את האוטוביוגרפיה של מורהו, פון ארלט, Meine Erlebnisse (חוויותיי), לאחר מותו של זה, וב-1866 פרסם את המהדורה הגרמנית לעבודתו של פרנציסקוס קורנליס דונדרס "על חריגות בהיתאמות ובשבירה של העין". כמו כן, הוא פרסם אסופה של מאמרים של חוקר האנטומיה והפיזיולוג היינריך מילר בנושא העין.

תחת שרביטו של בקר השלים חוזה ריסאל, גיבור לאומי בפיליפינים, את לימודי האופתלמולוגיה. שנה לאחר מכן, ב-1887, בקר ייסד את מוזיאון גרף באוניברסיטת היידלברג, לזכרו של רופא העיניים אלברכט פון גרף.

בקר טבע את המושג catarcta complicata לתיאור שינויים בעדשה אשר מופיעים במגוון מחלות עיניים ומאופיינים בעכירות מנוקדת, מפוספסת או מפושטת המלווה בברק רב-גוני. על שמו נקראים גם סימן בקר (או תופעת בקר), אשר מופיע במחלות כמו מחלת גרייבס או אי-ספיקת מסתם אבי העורקים ומתאר את פעימות עורקי הרשתית, ומבחן בקר, אשר בודק אסטיגמציה תוך שימוש באיורים המציגים שלשות קווים הקורנים בקווי אורך שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1828
קטגוריה:רופאי עיניים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1890
היינריך קווינקה

ממוזער
**היינריך אירנאוס קווינקה** (**Heinrich Irenaeus Quincke**; 26 באוגוסט 1842–19 במאי 1922) היה רופא פנימי וכירורג גרמני, אשר נודע בשל המצאתו של הניקור המותני.

קווינקה נולד בפרנקפורט על האודר. אביו, הרמן קווינקה, היה רופא ואחיו הבכור, גאורג קווינקה, היה פיזיקאי. הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1863 מאוניברסיטת ברלין, לאחר שלמד קודם לכן גם באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת וירצבורג תחת שרביטם של רודולף וירכו ואלברט פון קליקר.

בשנת 1865 עבד קווינקה עם הפיזיולוג ארנסט וילהלם פון בריקה באוניברסיטת וינה, ושנה לאחר מכן היה לעוזרו של הכירורג רוברט פרדיננד וילמס. הוא שימש עד שנת 1870 רופא שוליה ברפואה פנימית תחת שרביטו של פרידריך תאודור פון פרריכס בשריטה שבברלין. בשנת 1873 היה לפרופסור לרפואה פנימית באוניברסיטת ברן. חמש שנים מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת קיל ושם יצא לגמלאות ב-1908. משנת 1874 עסק עיקר מחקרו בפולמונולוגיה. הוא נפטר בפרנקפורט, שם העביר הרצאות עד למותו.

קווינקה היה ככל הנראה הראשון לזהות ב-1882 תופעה הנקראת בצקת אנגיונוירוטית – התנפחות מהירה של העור, הרקמות התת-עוריות והריריות שמתחתיה, אשר לעיתים נקראת גם בצקת קווינקה. סימן קווינקה, או דופק קווינקה, הוא סימן המופיע באי-ספיקת מסתם אבי העורקים ומתאר הסמקה והחוורה של מיטת הציפורן בתגובה ללחיצה קלה על הציפורן. בשנת 1891 דיווח לראשונה על ניסיונותיו בניקור מותני בכנס בוויסבאדן. הוא התבסס על שיטתו של הרופא האנגלי וולטר אסקס וינטר לצנרור חלל קרומי המוח. בשנת 1893 הוא תיאר בשם "דלקת נסיובית של קרום המוח" את התופעה אשר ידועה כיום כיתר לחץ דם תוך-גולגולתי אידיופתי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רופאים פנימיים גרמנים
קטגוריה:כירורגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1842
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1922
אשלגן ברומי

**אשלגן ברומי** (**Potassium Bromide**) הוא מלח מסיס המורכב מקטיון אשלגן ואניון ברום המסודרים בסריג יוני: אריזה קובית צפופה (cubic close packed - ccp) - כל יון מוקף ב-6 יונים במטען מנוגד (קואורדינציה אוקטאדרית) בדומה למבנה הגביש של נתרן כלורי.
החומר שימש כתרופה אנטי אפילפטית עד לשנות השבעים של המאה ה-20 ועדיין משמש בווטרינריה כתרופה נגד פרכוסים בכלבים וחתולים. כריכוז נמוך במים טעם התמיסה מתוק, בריכוז גבוה יותר הטעם הופך מר והעלאה נוספת בריכוז תיצור טעם מלוח, שמקורו ביוני האשלגן. כמו כל מלח אשלגן בליעה תגרום לגירוי של ריריות מערכת העיכול, בחילה והקאות. שמאל|ממוזער|250px|אשלגן ברומי
## תגובות

מייצרים אשלגן ברומי בתגובה של המינרל אשלגן פחמתי (K2CO3) עם ברזל ברומי Fe3Br8
 4K_2CO_3 +Fe_3Br_8 \Rightarrow 8KBr+ Fe_3O4 + 4CO_2 
כיוון שהמלח עובר דיסוציאציה מלאה במים משתמשים באשלגן ברומי כמקור ליוני ברומיד למשל בתגובה עם כסף חנקתי בייצור כסף ברומי לסרטי צילום
 KBr_{(aq)}+ AgNO_{3(aq)}\Rightarrow AgBr_{(s)}+ KNO_{3(aq)}  
יון הברומיד בתמיסה יכול ליצור קומפלקסים התגובה עם הלידים של מתכות שונות כדוגמת נחושת ברומית 
2KBr_{(aq)}+ CuBr_{2(aq)}\Rightarrow K_2[CuBr_4]_{(aq)}

## שימושים
### כתרופה
השימוש בחומר כתרופה לאפילפסיה החל בשנת 1857. באותה תקופה האמינו כי המחלה נגרמת עקב אוננות ומי שגילה את יעילות החומר כנגד פרכוסים, צ'ארלס לוקוק (Sir Charles Locock) האמין כי יעילות החומר נובעת מהשפעתו המדכאת על הדחף המיני. המחצית השנייה של המאה ה-19 השתמשו באשלגן ברומי בכמויות גדולות לטיפול בהפרעות נוירולוגיות - בית חולים אחד צרך כמה טונות בשנה (חולים קבלו כמה גרמים ביום). שימוש נרחב זה בחומר נמשך עד לשנת 1912, אז נכנס לשימוש הפנוברביטל.
מלחי ברומיד המשיכו לשמש כתרופה לכאבי ראש ולהרגעה ללא מרשם בארצות הברית עד שנת 1975, אז נאסרו לשימוש (פרט לתרופות במרשם) עקב רעילות כרונית - הברומיד מסולק מהגוף לאט ולכן עשוי ריכוזו לעלות בדם בשימוש מתמשך. בגרמניה החומר מאושר לשימוש לטיפול באפילפסיה, בעיקר אצל ילדים ומתבגרים.
בוטרינריה משמש אשלגן ברומי לטיפול באפילפסיה אצל כלבים. כתרופה יחידה או כתוספת לפנוברביטל כשתרופה זו לא יעילה מספיק להפסקת הפרכוסים. השימוש בחתולים מוגבל בשל סכנה להתפתחות דלקת ריאות.
### באופטיקה
אשלגן ברומי שקוף בטווח רחב של אורכי גל - מ-250 ננומטר באולטרה סגול ועד ל-25 מיקרון באינפרה אדום. לכן משתמשים בחומר לייצור חלונות אופטיים לספקטרוסקופיה. בספקטרוסקופיה בתחום האינפרה אדום (IR) טוחנים לעיתים את הדוגמה עם אבקת KBr ואז דוחסים את האבקה המתקבלת לדיסק שקוף. ניתן גם למרוח את הדוגמה הנוזלית על משטח שקוף של אשלגן ברומי. כיוון שהחומר היגרוסקופי יש לשמור חלונות KBr בתנאי יובש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:אשלגן: תרכובות
קטגוריה:ברום: תרכובות
אוניברסיטת חלוואן

**אוניברסיטת חלוואן** (בערבית: **جامعة حلوان**) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר חלוואן, כ-20 ק"מ מדרום למרכז קהיר. האוניברסיטה נוסדה בצו נשיאותי ב-1975. בתחילה מוקמו מבני האוניברסיטה ברחבי העיר, עד שכונסו בקמפוס מרכזי.

האוניברסיטה ידועה במיוחד בשתי הפקולטאות להנדסה שלה. ב-20 הפקולטאות הנוספות מתקיימים לימודי אמנות (אמנות יפה, אמנות שימושית וחינוך לאמנות), מוזיקולוגיה וחינוך מוזיקלי, רוקחות (המרכז הראשון לרוקחות קלינית במצרים), מנהל עסקים, מדעי המחשב, ספורט (לגברים ולנשים בנפרד), תיירות, עבודה סוציאלית, משפטים ומדעי הטבע. 

בקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצאת ספרייה ציבורית-אוניברסיטאית גדולה.

## קישורים חיצוניים

* 

* דירוג אקדמי

חלוואן
חלוואן
ז'ביב נואה

**ז'ביב נואה** (גם **שקדים וצימוקים מסוכרים** בערבית: **اللوز والزبيب**) הוא מאכל מרוקאי שנהוג להכינו בראש השנה. ז'ביב נואה מורכב משקדים וצימוקים בתוספת סוכר, שעברו תהליך של טיגון בשמן.

תערובת השקדים והצימוקים (לאחר הטיגון) משולבת לרוב עם מנה של אורז לבן ומשמשת כמנה מתוקה שנהוג לאכול בראש השנה.

## ראו גם
* טנזיה

## קישורים חיצוניים

* ז'ביב נואה - שקדים וצימוקים מסוכרים, מאתר "בישולי"

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח המרוקאי
קטגוריה:מאכלי ראש השנה
קטגוריה:מאכלי שקדים
לילי רייב

**לילי רייב** (באנגלית:** Lily Rabe**; נולדה ב-29 ביוני 1982) היא שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון אמריקאית ממוצא יהודי, מועמדת פרס טוני על משחקה במחזה "הסוחר מוונציה" לשנת 2011.

## ביוגרפיה
לילי רייב נולדה באפר וסט סייד בניו יורק סיטי, ניו יורק, בתם של השחקנית ג'יל קלייבורג והמחזאי דייוויד רייב. יש לה אח צעיר יותר, מייקל, הוא שחקן ומחזאי, ואח למחצה הבוגר ממנה מנישואיו הראשונים של אביה, ג'ייסון, הוא מוזיקאי. אביה הוא קתולי סבה מצד אמה היה יהודי, וסבתה מצד אמה הייתה פרוטסטנטית. רייב גדלה בעיירה בדפורד שבמדינת ניו יורק, ועברה ללייקוויל, קונטיקט כשהייתה בכיתה ז'. שם, היא למדה בבית הספר הוצ'קיס.

רייב למדה ריקוד במשך עשר שנים. היא לימדה בלט במחנה קיץ לאומנויות בקונטיקט כאשר פנה אליה מדריך המשחק של המחנה, שביקש ממנה לבצע מונולוג בהפקה הגמר. רייב ביצעה מונולוג מהמחזה "פשעים שבלב"" מאת בת' הנלי. היא הצהירה, "זה היה הרגע הזה, בביצוע המונולוג הזה, שגרם לי לחשוב, 'אולי זה מה שאני רוצה לעשות'." לאחר מכן המשיכה רייב ללימודי משחק באוניברסיטת נורת'ווסטרן, שם סיימה את לימודיה ב-2004.

## קריירת משחק
רייב נכנסה לתודעה כשהשתתפה בסרט "חיוך של מונה ליזה" בשנת 2003. בשנת 2005 השתתפה בהעלאה המחודשת של ברודוויי למחזה "מגנוליות מפלדה" ולאחר מכן במחזה "התוכנית האמריקנית".

בחודשים יוני ויולי 2010, רייב שיחקה את "פורשיה" בהצגה "הסוחר מוונציה" של ויליאם שייקספיר בתיאטרון הסנטרל פארק בניו יורק. רייב הייתה מועמדת לפרס טוני בקטגוריית השחקנית הראשית על תפקיד זה. היא המשיכה בתפקידה של פורשיה כאשר ההצגה עברה לברודוויי בחודש נובמבר 2010, והמשיכה בתפקיד זה גם בשנת 2011. משנת 2011 רייב נכנסה לקאסט הקבוע של סדרת הטלוויזיה האנתולוגית "אימה אמריקאית" של המפיק ראיין מרפי.

## חיים אישיים
החל מ-2012 רייב נמצאת בזוגיות עם השחקן האמיש לינקלייטר. בדצמבר 2016 פורסם כי רייב מצפה לילדה הראשון עם לינקלייטר. רייב ילדה את בתם הראשונה במרץ 2017. ביוני 2020, לזוג נולדה בתם השנייה. בספטמבר 2021, רייב הכריזה על הריונה השלישי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יהודי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
תחרות השחמט הייסטינגס 1934–1935

**תחרות הייסטינגס** היא תחרות שחמט שנערכה בהייסטינגס (עיירת מרפא, המרוחקת כ-100 ק"מ מלונדון, שבאנגליה) והפכה למסורת. בין השנים 1934–1935 התקיימה תחרות מהחזקות ביותר בתולדות התחרות, בה השתתפו שחמטאים מהחזקים ביותר באותה תקופה.

## מידע כללי

התחרות נערכה בין 27 בדצמבר 1934 לבין 5 בינואר 1935 והתנהלה בשיטת ליגה: כל שחמטאי שיחק מול יתר השחקנים. בסך הכל נערכו תשעה סיבובים. 
בתחרות השתתפה שחמטאית אלופת העולם דאז, ורה מנצ'יק). היה זה אירוע נדיר בתחרויות מסוג זו. בנוסף אליה, נטלו חלק בתחרות שלושה שחמטאים שהיו במהלך חייהם אלופי עולם בשחמט (מקס אויבה, חוסה ראול קפבלנקה, מיכאל בוטביניק). בכך הפכה התחרות לאחת החזקות שהתקיימו בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.

## תוצאות התחרות

בתחרות זכה מקס אויבה שצבר 6.5 נקודות מ-9 אפשריות, בהקדימו בהתרת שוויון נקודות את ג'ורג' אלן תומאס וסאלו פלור. אויבה ופלור סיימו את התחרות ללא הפסד ואילו תומאס צבר את מספר הניצחונות הרב ביותר.
טבלת התוצאות בסיום התחרות:

## קישורים חיצוניים
* סיקור תחרות הייסטינגס 1935-1934, באתר צ'סגיימס 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות שחמט
קטגוריה:אנגליה: שחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1934
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1935
יניב שוורצמן

**יניב שוורצמן** (נולד ב-19 ביוני 1977) הוא עורך דין, מגשר ושדרן רדיו.

## ביוגרפיה
שוורצמן גדל בעיר באר שבע, לשם עבר בהיותו בן עשר עם אביו פרופ' פסח שוורצמן ששימש כמומחה לרפואת משפחה באוניברסיטת בן-גוריון.

שוורצמן סיים תואר ראשון ושני (בהצטיינות) בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. שוורצמן בוגר תואר שני בחוג ליישוב סכסוכים וחקר סכסוכים מהפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.

נשוי למיכל ואב לשלושה בנים.

## פעילותו הציבורית
בשנת 2009 שוורצמן הגיש עתירה לבג"ץ שבה ביקש להפסיק את העברתם של תיקים מבית המשפט למגשרים עד שיוגדרו קריטריונים אשר יגדירו מיהם המגשרים ומהם הכללים החלים עליהם לאחר שמופנים אליהם תיקים מבית המשפט. בעקבות העתירה הנושא הוסדר בחקיקה בדצמבר 2017.

במסגרת הפעילות להנגשת שירותי הגישור בישראל, הקים שוורצמן את חברת "הבית לגישור ויישוב סכסוכים", המאפשרת לאנשים לקבל שירותי גישור במשרדים קרובים לביתם. במסגרת פעילות "הבית לגישור ויישוב סכסוכים" פועל שוורצמן להקים בכל עיר בישראל משרד גישור.

בשנת 2010 נבחר שוורצמן ליו"ר לשכת המגשרים בישראל וכיהן בתפקיד מספר שנים.

## תוכנית הרדיו "המגשר"
בשנים 2012-2014 שודרה ב-103FM תוכנית הרדיו "המגשר", בהשתתפותו של שוורצמן.

### בטלוויזיה
משנת 2017 מנחה שוורצמן את התוכנית "הקופסה" בקשת 12.

## קישורים חיצוניים

* לשכת המגשרים בישראל
* אתר אינטרנט "יניב שוורצמן ושות'"
* יניב שוורצמן מדבר על יתרונות הגישור לפני בתי משפט בתוכנית "עושים סדר" עם גל גבאי
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מגשרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
ג'וליאנו ג'מה

**ג'וליאנו ג'מה** (באיטלקית: **Giuliano Gemma**; 2 בספטמבר 1938 - 1 באוקטובר 2013) היה שחקן קולנוע איטלקי שהתפרסם ככוכב מערבונים, שכונו באותה עת מערבוני ספגטי ובסרטי פעולה נוספים (בין השאר גילם את דמותו של מצ'יסטה). במיוחד התפרסם ג'מה בגילום דמותו של רינגו בסדרת סרטים שנשאה את שם הגיבור.

## ביוגרפיה
ג'מה נולד ברומא. בלט בחזותו הבהירה והנאה ובאתלטיות שלו. כבר בגיל צעיר עבד בתעשיית הסרטים האיטלקית כפעלולן בזכות כישוריו האתלטיים. הראשון שזיהה את כישרונו היה הבמאי דינו ריזי שהציב אותו בתפקיד זעיר לצידו של אלברטו סורדי ב-"Venezia, la luna e tu". הוא שיחק בתפקיד זעיר נוסף בסרטו של ויליאם ויילר, האפוס ההיסטורי, בן חור. לאחר ששרת ככבאי במסגרת שירותו הצבאי, קודם ג'מה לתפקיד שחקן ראשי על ידי הבמאי דוצ'ו טסארי. ב-1962 שיחק בסרט בסוגה הקולנועית חרב וסנדל (אפוסים היסטוריים שעסקו בגיבורים מהעת העתיקה דוגמת הרקולס) "Arrivano i titani". ב-1963 גילם גנרל בצבא גריבלדי בסרטו של לוקינו ויסקונטי, "הברדלס". ב-1964 זכה להצלחה גדולה כשגילם את תפקיד רינגו במערבון הספגטי "Una pistola per Ringo" שבוים על ידי טסארי. באותה שנה שיחק בסרט אנג'ליק, בכיכובה של מישל מרסייה - הראשון בסדרת סרטי "אנג'ליק" שעסקו בהרפתקאותיה של צעירה בתקופת לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. ג'מה המשיך ושיחק בסרט השני בסדרה "אנג'ליק והמלך" ב-1965. ב-1965 כיכב בשני סרטים נוספים שהצליחו: "Un dollaro bucato" ו"Il ritorno di Ringo". במחצית השנייה של שנות ה-60 כיכב ג'מה במערבוני ספגטי רבים, בין הבולטים בהם: "Adiós gringo", "I lunghi giorni della vendetta", "Per pochi dollari ancora" ו-"I giorni dell'ira". בחלק מהסרטים הופיע ג'מה בשם הבמה "מונטגומרי ווד".

בשנות ה-70 החל ג'מה לגלם דמויות מסוגות קולנועיות שונות. בעיקר בלטה השתתפותו בסרטים בעלי גוון פוליטי וחברתי. ב-1976 זכה בפרס של תעשיית הקולנוע האיטלקית על תפקידו בסרט " Il deserto dei Tartari".

נדמה היה כי ג'מה סיים את הקריירה הקולנועית שלו ב-2001 בסרטו של הבמאי הספרדי ויסנטה ארנדה, "Juana la Loca", והתמקד בקריירה החדשה שלו כפסל. אולם, ב-2012 שב לשחק בתפקיד משנה (מנהל המלון) בסרטו של וודי אלן, "לרומא באהבה" וכמו כן שיחק באותה שנה בקומדיה במרשתת, "Man Born Again".

ג'מה נהרג בתאונת דרכים ב-1 באוקטובר 2013.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1938
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2013
גן לנדס

**גן לַנְדֶס** נמצא בצומת הרחובות יצחק שדה ויגאל אלון בשכונת יד אליהו בתל אביב.

הגן הוקם ב-1985 בתכנונו של אדריכל הנוף חיים כהנוביץ.

הוא נקרא על שמו של ד"ר סטפן לנדס, שנהרג במלחמת לבנון הראשונה ב-6 ביוני 1982 כשהמסוק בו טס עם אנשי צוות רפואי, הופל ליד נבטיה.

הגן כולל פינת משחקים לילדים, מפל מים וגבעה מלאכותית שאוטמת את הרעש מהכבישים הסואנים בסביבה.

על הגן כתב משה לרום בכתב העת "אדריכלות ישראלית" (גיליון 3): "תושבי הסביבה החיים בג'ונגל התעבורתי המאיים, יכולים למצוא בו מקום מפלט ומרגוע. הגבעה המלאכותית מתפקדת כחומת מגן לגן הנמצא מאחוריה מצד אחד, וכבסיס למפל המים משיב הנפש, שצליליו לוחמים בשאון התנועה, מצד שני".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: גנים ופארקים
קטגוריה:יד אליהו
קטגוריה:רחוב יצחק שדה
קטגוריה:רחוב יגאל אלון
אלכסנדר אבדולוב

**אלכסנדר אבדולוב** (ברוסית: **Александр Абдулов**; 29 במאי 1953 – 3 בינואר 2008) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי, זוכה תואר אמן העם. לאלכסנדר אבדולוב הוענקו מספר עיטורים רוסים ופרסים בתחום התיאטרון.

## חייו
אלכסנדר אבדולוב נולד בעיר טובולסק שבמחוז טיומן. אביו היה במאי בתיאטרון המקומי. בשנת 1956 המשפחה עברה לפרגנה (באוזבקיסטן של היום) ובעיר זו עברה ילדות של אבדולוב. בגיל חמש הוא לראשונה השתתף בהצגת תיאטרון. לאחר סיום בית הספר הוא נסע למוסקבה במטרה להתקבל לבית הספר למשחק אך נכשל במבחני קבלה. אבדולוב חזר לעירו ושנה למד במכון לספורט ובמקביל עבד כפועל במה בתיאטרון. כעבור שנה הוא נסע בפעם השנייה והפעם התקבל ללימודי משחק באקדמיה רוסית לאמנויות התיאטרון אצל יוסיף רייבסקי.

בשנת 1975 מארק זכארוב הזמין את השחקן הצעיר לתיאטרון לנקום. מייד עם הגעתו לאבדולוב ניתן תפקיד ראשי באחד ההצגות והוא קיבל פרס על גילום תפקיד זה. מאז כל הקריירה שלו הייתה קשורה לתיאטרון של זכארוב. במהלך הקריירה אבדולוב השתתף במספר רב של הצגות וקיבל מספר פרסים.

החל ממחצית שנות ה-70 אבדולוב הצטלם בסרטי קולנוע. ההצלחה הגדולה הגיע לשחקן הצעיר לאחר השתתפות בסרט "הנס הגדול" לפי בימוי של מארק זכארוב על פי המחזה של יבגני שוורץ. בשנת 1979 הוא הצטלם בסרט חדש לצד אשתו באותה תקופה אירינה אלפיורובה. בהמשך הוא הצטלם בסרטים רבים, כ"צוערי הצי, קדימה!" ועוד. בשנת 1994 השתתף בתפקיד ראשי בסרט ישראלי דובר רוסית "קפה עם לימון". בשנת 1997 אבדולוב אף כתב תסריט של אחד הסרטים. בשנת 2000 אבדולוב ביים סרט וגם שיחק בו באחד התפקידים.

אבדולוב פעל לחידוש פעילות של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ומספר שנים היה מנהלו.

בפברואר 2007 אבדולוב סיים להצטלם בסרט "אנה קרנינה", הסרט יצא להקרנה כבר לאחר פטירת השחקן. באוגוסט 2007 אבדולוב נותח במהלך צילומי סרט חדש לאור בעיה חריפה של כיב פפטי. מספר שעות לאחר הניתוח החלו בעיות לב ולאחר שישה ימים בטיפול נמרץ הוא הוטס מסבסטופול למוסקבה. בתחילת ספטמבר אבדולוב הגיע למרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי ותוך זמן קצר הובחן אצלו סרטן הריאה. בינואר 2008 אבדולוב נפטר בהיותו בבית חולים במוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1953
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2008
אגם נטרון

**אגם נטרון** הוא אגם מלח השוכן בצפון טנזניה קרוב לגבול המדינה עם קניה, בהסתעפות המזרחית של הבקע המזרח אפריקאי. האגם רדוד ועומקו המרבי שני מטרים, רוחבו משתנה בהתאם לגובה המים המתאדים בקצב גבוה במיוחד. אידוי מי האגם משאיר מאחוריו תערובת של מלחים ומינרלים המכונים נטרון ומכאן שמו של האגם.

טמפרטורת האגם מגיעה ל-60 מעלות צלזיוס ותלויה בגשמים. רמת הבסיסיות של האגם חריגה במיוחד, והיא אחת מהתכונות אשר בגינן האגם מפורסם, ועשויה להגיע לרמות בין 9 pH ל-pH 10.5, רמות הדומות לרמת הבסיסיות של אמוניה.

הטמפרטורה הגבוהה של האגם, וכן בסיסיותו הגבוהה אינן מאפשרות התפתחות משמעותית של החי והצומח. עם זאת, האגם הוא בית גידול חשוב לפלמינגו ומספר מצומצם של מינים נוספים. באזורים מסוימים, מלוחים פחות, מצליחים לשרוד מספר מיני דגים.

## קישורים חיצוניים

* 

נטרון
נטרון
נטרון
נטרון
הכפר (תוכנית טלוויזיה)

**הכפר** היא תוכנית מציאות ישראלית אשר שודרה בערוץ 10 מ-2 באוקטובר 2013 עד ה-18 בדצמבר 2013.

## רקע
התוכנית מבוססת על חמש משפחות ישראליות שגרות בכפר באווירה של לפני קום המדינה, המשפחות מבצעות משימות וחיות בתנאים בסיסיים. כל משפחה גרה באוהל נפרד ועל כל משפחה להסתדר אחת עם האחרות: לאכול, ללון, ולשרוד ביחד.

ההדחות מתבצעות באופן הבא: כל המשפחות מתאספות יחד ב"אספת הכפר", בה מדברים ודנים על הימים והחוויות האחרונות בכפר, לאחר מכן כל משפחה מציינת בתורה איזו משפחה הייתה רוצה להרחיק מהכפר. בן מהמשפחה שמקבלת את רוב הקולות - מודח. כל מתמודד בתורו לוקח אבן, ושם בפחית של המתמודד שברצונו שיודח מהכפר הבן משפחה שמקבל הכי הרבה קולות מורחק מהכפר.

המשפחה השורדת תזכה בפרס - מיליון שקלים, מנחה התוכנית הוא בוקי נאה.

תוכנית "הכפר" הוגדרה כתוכנית הדגל של ערוץ 10 והיה צפי לאחוזי צפייה גבוהים, אך אחוזי הצפייה בה היו נמוכים במיוחד. על פי נתוני הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו תוכנית הבכורה זכתה ל-10.4% צפייה בלבד והוגדרה ככישלון, ובפרקי ההמשך עמדו על כ-5% אחוזים בלבד.

## המשפחות המשתתפות
שמאל|ממוזער|300px|משפחת דיגמי (ימין) ומשפחת שוובר
***משפחת דגמי** - דניאלה (אם המשפחה), משה (אב המשפחה), דודי (הבן הבכור) וקארין (הבת הצעירה)
***משפחת אזולאי** - שושי (אם המשפחה), שוקי (אב המשפחה), דורין (הבת הבכורה) ועדן (הבת הצעירה)
***משפחת הימלמן** - אורית (אם המשפחה), הדר (אב המשפחה), שהם (הבת הבכורה) ובארי (הבן הצעיר)
***משפחת זנד** - חלי (אם המשפחה), רוני (אב המשפחה), שרוליק (הבן הבכור) וליאור (הבן הצעיר)
***משפחת שוובר** - סיגלית (אם המשפחה), עדי (אב המשפחה), חן (הבת הבכורה) וגדי (הבן הצעיר)

## טבלת הדחות ומיקום בגמר

## קישורים חיצוניים
**מידע וכתבות:**
* עמוד התוכנית באתר נענע10
* 
**ביקורות:**
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2013
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
שואוטק

250px|ממוזער|שמאל|שואוטק בהופעה ב-2009
**שואוטק** (בהולנדית: **Showtek**) הוא שם הבמה של האחים ואוטר ושורט ינסן, צמד הולנדי שיוצר ומפיק מוזיקה אלקטרונית משנת 2001. הצמד בתחילתו יצר טרקים בסגנון טכנו אך שנתיים מאוחר יותר עברו לסגנון ההארדסטייל ותוך כמה שנים הפכו לאחד מהשמות הגדולים ביותר של הז'אנר. החל מ-2012, שואוטק יוצרים מגוון רחב יותר של סגנונות, ביניהם אלקטרו-האוס ופרוגרסיב האוס. ב-2012, שואוטק החלו בפרויקט Crazy Collabs שהוא פרויקט שיתופי פעולה עם אמנים שונים מסגנונות שונים של מוזיקת דאנס, ביניהם טייסטו, הארדוול, ג'סטין פריים, Bassjackers וצמד ההארדסטייל Noisecontrollers. בנוסף להיותם יוצרים הם גם משמשים כמפיקי מוזיקה עבור אומנים שונים.

שואוטק הם המקימים של חברת ההקלטות Skink, שהוקמה במקור כתת-חברה של Spinnin' Records וכיום חברה עצמאית.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2007 - Today Is Tomorrow
* 2009 - Analogue Players in a Digital World

### אלבומי קומפילציה
* 2008 - X-Qlusive

### אלבומי מיקס
* 2008 - 'Dutch Master Works Presents Showtek 'We Live for the Music
* 2009 - Andy Whitby & Showtek & Ed Real – Euphoria: Hard Dance Awards 2009
* 2010 - BeXta / Showtek / Peewee Ferris - Central Energy 2010
* 2010 - Fuck The System

### כמפיקים
;2005
* "Marcel Woods – "Advanced

;2009
* "Marcel Woods – "Inside Me

;2010
* "Marcel Woods – "Tomorrow
* "Marcel Woods – "BPM
* "Marcel Woods – "The Bottle" / "Everything

;2011
* "Boys Will Be Boys – "We Rock EP
* "Marcel Woods – "Champagne Dreams
* "Tiësto & Marcel Woods – "Don’t Ditch
* "Tiësto – "Maximal Crazy
* "(Album) Allure – "A Kiss From The Past
* "Allure Feat. Jes – "Show Me The Way
* "Allure Feat. Lindsey Ray – "I’m Home
* "Allure Feat. Jeza – "You Say It’ll Be Okay
* "Allure – "A Kiss From The Past
* "Allure ft. Emma Hewitt – "No Goodbyes
* "Allure ft. Kate Miles – "My Everything
* "Allure – "Guilty Pleasures
* "Allure Feat. Christian Burns – "On The Wire
* "Allure Feat. Emma Hewitt – "Stay Forever
* "Marcel Woods – "Sunrise
* "Marcel Woods – "Questionary
* "Marcel Woods – "3Stortion 2011

;2012
* "Chris Brown – "Nobody’s Perfect
* "Tiësto & Allure – "Pair Of Dice
* "Marcel Woods – "Guaba
* "Tiesto – "Miami
* "Marcel Woods & W&W – "Trigger
* "Marcel Woods & Allure - "Ready
* "Tiësto – "Chasing Summers
* "Marcel Woods – "Black Angus
* "Marco V & Marcel Woods –"Scream

;2013
* "Showtek feat. We Are Loud! & Sonny Wilson - "Booyah
* "Showtek & Noisecontrollers - "Get Loose

### סינגלים אחרים

## קישורים חיצוניים

* 

* העמוד הרשמי של שואוטק בפייסבוק
* הערוץ הרשמי של שואוטק ביוטיוב
* ריאיון עם צמד שואוטק באתר clubbing9ine (באנגלית)

קטגוריה:Spinnin' Records
קטגוריה:תקליטנים הולנדים
קטגוריה:אמנים הולנדים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים הולנדים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2001
קטגוריה:רמיקסרים
אנה פיציו

left|300px|ממוזער|אנה פיציו
**אנה פיציו** (באנגלית: **Anna Fitziu**; 1 באפריל 1887 - 20 באפריל 1967) הייתה זמרת סופרן אמריקאית, שניהלה קריירת אופרה בינלאומית פורייה במהלך חלקה הראשון של המאה ה-20. תפקידיה העיקריים כללו את **פיורה** ב"אהבת שלושת המלכים" מאת איטלו מונטמצי, **מימי** בלה בוהם של פוצ'יני **נדה** בליצנים של לאונקוואלו והתפקידים הראשיים ב"איזאבו" של מסקאני, מאדאם באטרפליי וטוסקה. לאחר סיום קריירת השירה שלה, החלה בקריירה שנייה כמורה לפיתוח קול ושירה. בין תלמידיה הנודעים הייתה זמרת האופרה שירלי ורט.

## קריירת שירה
לאחר לימודים בפריז פתחה את הקריירה שלה בהופעת אופרה ראשונה ב-1910 בתיאטרו דאל ורמה במילאנו, בתפקיד **אלזה** בלוהנגרין של ריכרד וגנר. בחמש השנים הבאות הופיעה בבתי אופרה שונים באיטליה וכן במקסיקו סיטי ובבואנוס איירס.

ב-1915 הוצע לה חוזה קצר-מועד במטרופוליטן אופרה בניו יורק. הופעתה הראשונה שם הייתה בתפקיד רוסאריו ב"גוייסקאס" של אנריקה גרנדוס, ב-28 בינואר 1916. היה זה התפקיד היחיד שביצעה במטרופוליטן, אם כי שרה בכמה קונצרטים של ערבי יום א' באולם. ב-1916 חתמה על חוזה עם האופרה של ניו אורלינס.

בשנים 1919-1917 הייתה פיציו סופרן ראשי באגודת האופרה של שיקגו, שם הופיעה בביצוע הבכורה של "אזורה, בת מונטזומה" מאת הנרי קימבל האדלי ובביצוע הבכורה האמריקאי של "לורליי" מאת אלפרדו קאטאלאני. מ-1922 עד 1926 הופיעה באופרה העירונית של שיקגו. בשנים 1921 ו-1926 סיירה בארצות הברית עם להקת האופרה סן קארלו. כמו כן הופיעה באופרות בפסטיבל רוויניה בראשית שנות ה-20' של המאה ה-20 וב-1924 הופיעה באופרה של הוואנה כ**דזדמונה** באותלו של ורדי, עם ג'ובאני מרטינלי בתפקיד הראשי.

## עבודתה כמורה לפיתוח קול ושלהי חייה
ב-1927 פרשה פיציו מן הבימה לאחר התמוטטות עצבים. זמן מה עסקה בכתיבה ופרסמה כמה סיפורים קצרים. ב-1929 החלה ללמד שירה בשיעורים פרטיים בניו יורק והמשיכה בכך עד מותה, תחילה בשיקגו ואחר בלוס אנג'לס.

אנה פיציו מתה ב-22 באפריל 1967 בהוליווד, בת 80, לאחר נפילה במדרגות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:הנטינגטון (וירג'יניה המערבית): אישים
קטגוריה:זמרות סופרן אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרות אופרה אמריקאיות
קטגוריה:מורות למוזיקה
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מורות לפיתוח קול
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
ברכת בתולים

**ברכת בתולים** או **אשר צג אגוז**, היא ברכה שהוזכרה כבר בזמן הגאונים, שיש לבעל לברך לאחר הבעילה הראשונה שבעל חתן את אשתו הבתולה, וקרע את בתוליה. ברכה זו לא הוזכרה בתלמוד, אך הובאה בחלק מספרי הראשונים.

כיום יש שנוהגים לברכה אך בלא הזכרת שם ומלכות.

## מקור הברכה
ברכה זו הוזכרה כבר בחיבורי הגאונים כדוגמת בעל הלכות גדולות, וכן הביאה רבנו תם בספר הישר בשם רבי יהודאי גאון.

## מועד הברכה
בשולחן ערוך כתב שיש לברך ברכה זו רק לאחר שראה הבתולים, ובספר חלקת מחוקק כתב שהטעם שאין לברך קודם לבעילה מדין 'עובר לעשייתן', הוא מטעם שאינו יודע האם אכן שמרה בתוליה.

מתשובות הרמב"ם עולה שבחלק מהמקומות המנהג היה שהחתן אינו יוצא מביתו במשך שבעת ימי המשתה שלאחר החתונה, ובשבת הציבור היה נאסף לשם להתפלל או לברכו, ואחד מהם היה מברך ברכה זו על כוס יין ועל בשמים.

במקומות אחדים נהגו שלא לחתום על הכתובה עד לאחר בעילת המצווה, ורק במעמד ברכת הבתולים, חתמו על הכתובה.

## התנגדות לברכה
התנגדות לברכה הובעה משני גורמים. האחד, מפני שזו ברכה שלא נזכרה בתלמוד, ולדעת פוסקים רבים לא ניתן לחדש ברכות שלא מופיעות בתלמוד, ומשכך, זו ברכה לבטלה. מלבד זאת, הרמב"ם התנגד לברכה גם בשל האזכור הפומבי של הבתולים (על פי המנהג בימיו לברך את הברכה בציבור) דבר המהווה חוסר צניעות, ואף כתב שיש לבטלה:

מחמת חשש זה, יש שכתבו לברך ברכה זו בין בני הזוג לאחר שמצא בתולים ולא בציבור, כדי למנוע את בעיית הצניעות.

## הברכה בימינו
בשולחן ערוך הביא ברכה זו בשם יש אומרים: . אמנם הרמב"ם והרי"ף לא הזכירו ברכה זו. יש שכתבו שטעם הדבר הוא משום שהברכה לא נזכרה בתלמוד, ואין לנו לחדש ברכות מעצמנו.

כיום יש שנהגו שלא לברכה כלל, ויש נוהגים לברכה בלא הזכרת שם ומלכות.

## ראו גם
* בתולה (הלכה)

## לקריאה נוספת
* ישראל מ' תא-שמע, "ברכת בתולים", בתוך **התפילה האשכנזית הקדומה: פרקים באופייה ובתולדותיה**, הוצאת מאגנס, ירושלים תשס"ג, עמ' 181–187.
*

## קישורים חיצוניים
* באור נוסח הברכה - באתר האנציקלופדיה היהודית.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברכות
קטגוריה:ברכות שנויות במחלוקת
קטגוריה:בתולים
הפצה דיגיטלית

**הפצה דיגיטלית** הוא מונח המתייחס להפצה של תוכן, כגון ספרים, מוזיקה, סרטים, סדרות טלוויזיה, תוכנות ומשחקי מחשב, דרך תקשורת נתונים (לרוב דרך האינטרנט) מבלי שימוש במדיה פיזית כגון נייר או תקליטורים.

העברת התוכן יכולה להתבצע על ידי גישה לתוכן באינטרנט דרך הזרמת מדיה או הורדת תכנים שניתנים להורדה  למכשיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מסחר אלקטרוני
פסיון מצוי

ימין|ממוזער|נקבת הפסיון
ממוזער|שלד של הפסיון
**פסיון מצוי** (שם מדעי: *Phasianus colchicus*) הוא מין בסוג פסיון שבמשפחת הפסיונים וקרובו לסוג של המין פסיון ירוק. הפסיון המצוי הוא עוף בינוני באורך 60–89 ס"מ ומשקל של 0.5-3 ק"ג בממוצע. הוא חי ביערות. הפסיון חי באסיה אך התפשט גם לאירופה, שם הוא מהווה מטרה מועדפת לציד. כמו כן פרטים רבים הגיעו לצפון אמריקה. קיימים כ-30 תת-מינים של הפסיון שחלקם מיני כלאיים עם הפסיון הירוק.
הפסיון המצוי הוא הציפור הלאומית של גיאורגיה.
מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש.

### הפסיון ביהדות
בקהילות ישראל רבות באירופה החזיקו במסורת על כשרותו של הפסיון המצוי, ונהגו לאוכלו. אולם לא הייתה הסכמה מלאה על כך וחלק מפוסקי ההלכה נטו להחמיר ואסרו על אכילתו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:בעלי חיים ביערות ממוזגים באירואסיה
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:גאורגיה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:אפגניסטן: עופות
סיסימיוט

**סיסימיוט** (בגרינלנדית: **Sisimiut**) בעבר נקראה **הולשטיינסבורג** (**Holsteinsborg**) היא בירת מחוז קקאטה שבמערב גרינלנד, והעיר השנייה בגודלה במדינה. העיר ממוקמת לחוף מצר דייוויס, ומרוחקת כ-320 צפונית מהבירה נוק.

## היסטוריה
### תרבות סאקאק
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בסביבות העיר, מעידים על התיישבות אנשי תרבות סאקאק (Saqqaq), שהגיעו מהאזור הארקטי של קנדה לפני כ-4,500 שנה, והתיישבו באזור החוף המערבי של גרינלנד. באותם הימים, קו החוף היה עשרות מטרים מעל לקו הנוכחי, והוא נדחק עקב הפשרת הקרחונים, לאחר עידן הקרח. אנשי הסאקאק נשארו באזור כאלפיים שנה, והם השאירו מספר לא מבוטל של פריטים. ממצאים ארכאולוגיים רבים מתקופתם, נמצאו לחופי מצר דייוויס ומפרץ דיסקו.

חפירות שנערכו בשטח שליד שדה התעופה המקומי, חשפו את המעבר מבתים בודדים, לכפרים שבהם מספר משפחות. אנשי הסאקאק התגוררו באוהלים העשויים מעורות יונקים שצדו, ובהם אח עשוי אבן. הפריטים שנמצאו לא מעידים על אורח חיים קהילתי, אולם הם מעידים על שיתוף פעולה למטרת צייד איילים. דגימות שיער שנמצאו, גילו באמצעות ה-DNA, את מקור אנשי הסאקאק, אולם הם לא הוכיחו מדוע נכחדה תרבות זו.

### תרבות דורסט
בסביבות שנת 500 לפני הספירה, הגיעו מקנדה גל מהגרים מתרבות דורסט, והם ישבו באזור ב-700 שנים הבאות. בסביבות העיר נמצאו מספר פריטים מתרבות זו, בהם צלצלים ועצמות בעלי חיים.

### עם התולה
בני עם התולה הגיעו לאזור במאה ה-13 וה-14. הם היו מתקדמים טכנולוגית מקודמיהם; אנשי הדורסט, גם הם התקיימו מציד ניבתנים, איילים, ופרוות דובי ים.

## אקלים

## ערים תאומות
לסיסימיוט הסכם ערים תאומות עם:
*  
*  
בנוסף, לסיסימיוט הסכם ידידות עם:
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* סיסימיוט באתר התיירות הרשמי של גרינלנד 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרינלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1764
קטגוריה:אוקיינוס הקרח הצפוני: ערי נמל