open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארין מולן

**ארין מולן** (באנגלית: **Erin Molan**; נולדה ב-24 באוגוסט 1983) היא אשת תקשורת. מגישת טלוויזיה אוסטרלית שהגישה בעבר תוכנית טלוויזיה בפריים-טיים בסקיי ניוז אוסטרליה , מגישת רדיו ב-2Day FM ובעלת טור בעיתון דיילי טלגרף (סידני) .

מולן סיקרה בעבר ברשת Nine את ליגת הרוגבי הלאומית (NRL) של Nine's Wide World of Sports. משנת 2019 היא הנחתה את השידור המשני בערוץ 9Gem של אליפות אוסטרליה הפתוחה. מולן הגישה גם תוכנית ספורט בשישי ושבת ב־Nine News Sydney והמארחת של The Sunday Footy Show. בעבר הנחתה גם ב-"NRL Footy Show" .

מאז טבח שבעה באוקטובר 2023 הביעה מולן דעות פרו-ישראליות, היא גינתה את הטבח ואת היחס הסלחני בעולם כלפיו וכלפי מבצעיו.

## ביוגרפיה
מולן נולד בקנברה בירת אוסטרליה, גדלה בג'קרטה בירת אינדונזיה ודוברת אינדונזית שוטפת. היא למדה בשישה עשר בתי ספר שונים בשל הקריירה בצבא האוסטרלי של אביה, ג'ים מולן. אביה היה מייג'ור גנרל בצבא האוסטרלי ולימים סנטור של המפלגה הליברלית של אוסטרליה עבור ניו סאות' ויילס.

### קריירה
העבודה הראשונה של מולן בתקשורת הייתה בתחנת טלוויזיה קהילתית בקנברה. לאחר מכן היא השיגה עבודה ב-WIN Television ככתבת ומגישה ועברה לסידני ב-2010 כדי לעבוד ב-Nine Network. בשנת 2012 היא הצטרפה ל-NRL Footy Show על בסיס קבוע, והופיעה בעיקר ב-"League of their Own". בשנת 2014 מולן התמנתה למנחה קבועה של התוכנית לצד פול ווטין, דאריל ברומן, בו ריאן ומייקל סלייטר. מולן גם הופיעה ב-"The Sunday Footy Show" כאורחת קבועה מאז 2012, בעיקר ב-"Around the Grounds".

מולן אירחה את הסיקור של Nine's Wide World of Sports של סדרת 2017 Fast5 Netball World Series.

משנת 2018, היא הפכה למארחת הבלעדית של The NRL Footy Show וכן הנחתה את The Sunday Footy Show.

ב-3 באוקטובר 2018 הוכרז כי אחרי עשרים וארבע שנים, התוכנית The NRL Footy Show תחדל מלהתקיים בעקבות אחוזי הרייטינג הנמוכים בתולדותיה. בדצמבר 2021 מולן התפטרה מ-Nine Network והצטרפה לתוכנית הפריים טיים של ערוץ סקי ניוז אוסטרליה.

בדצמבר 2021 סירבה מולן לרוץ כמועמדת המפלגה הליברלית של אוסטרליה למחלקת עדן-מונארו בבחירות באוסטרליה ב-2022, ואמרה שהשאיפות הפוליטיות העתידיות שלה עם הליברלים יהיו "בהמשך".

### תמיכה בישראל
מולן תומכת בעקביות במדינת ישראל, ובפרט במהלך מלחמת חרבות ברזל. היא סופגת בשל כך איומים ונאצות ברשתות החברתיות. לאחר התפוצצות זימוניות חזבאללה, מולן פתחה את דבריה בחדשות בדברי שבח לישראל, ואמרה כי "זהו לא ניצחון רק לישראל, אלא לכל מי שעומד נגד הטרור. אני מצדיעה למדינה שנלחמת בכל כוחה על החיים". ימים ספורים לאחר מכן דיווחה כי קיבלה איומים על חייה בשל דבריה.

ביוני 2025 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רייכמן.

### חיים אישיים
באפריל 2017 הודיעה מולן על אירוסיה לשוטר שון אוגילבי. בשנת 2018 נולדה לשניים בת. שלוש שנים לאחר מכן הודיעה מולן על סיום מערכת היחסים שלה עם אוגילבי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרני ספורט
קטגוריה:מגישי חדשות
קטגוריה:פעילי הסברה ישראלית
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אישים
קטגוריה:דעת הקהל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רייכמן
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1983
בוהומין

**בוהומין** (בצ'כית: **Bohumín**; בפולנית: **Bogumin**; בגרמנית: **Oderberg**) היא עיר במחוז מוראביה-שלזיה של צ'כיה, השוכנת בגבול עם פולין. העיירה משתרעת על פני כ-31 קילומטרים רבועים, ואוכלוסייתה מונה נכון לשנת 2024 כ-20.5 אלף תושבים.

## היסטוריה
בוהומין מוזכרת לראשונה בשנת 1262, ככפר שנמצא ליד הדרך בין פראג לקרקוב. מ־1523 עד 1622 שלטו על אדמות בוהומין מארקגרפים מבית הוהנצולרן. בשנת 1622 נקנו האדמות על ידי בנקאי מווינה. צאצאיו החזיקו באדמות עד אמצע המאה ה-18, אז מכרו אותן למשפחת אצולה צ'כית. לאחר מהפכת 1848 הפכה בוהומין חלק משלזיה האוסטרית. בניית קו רכבת קושיצה-בוהומין ב־1869 -1872 הביא לפיתוח מואץ של האזור ולגידול במספר תושבי העיירה, בעקבות ביאת תושבים מאזורים אחרים. משנת 1890 עד לשנת 1900 גדלה אוכלוסיית העיר פי שניים. משנת 1900 לשנת 1910 גדלה האוכלוסייה פי 1.5. אוכלוסיית העיר הורכבה מפולנים וגרמנים, עם מיעוט צ'כי (כ-5% ) ויהודי (כ-2%).

לאחר פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית בנובמבר 1918 הפכה בוהומין (יחד עם עוד יישובים באזור זאולז'ה) לשטח מריבה בין הרפובליקה הפולנית השנייה לצ'כוסלובקיה, שזה עתה הוקמו. בשנת 1920 הוכרע הוויכוח בוועידת ספא - בוהומין הפכה לחלק מצ'כוסלובקיה. באוקטובר 1938, בחלוקת צ'כוסלובקיה הועברה העיר בוהומין לשליטת פולין. כעבור פחות משנה, נכבשה העיר על ידי הצבא הנאצי במהלך הפלישה לפולין. בתקופת השלטון הנאצי גורשו גברים יהודים, תושבי העיר, למחנה עבודה ליד בוהומין . נשים, ילדים וזקנים גורשו לגטו בנדין. מחנה העבודה בבוהמין חוסל במרץ\אפריל 1944 - אסיריו הועברו למחנות השמדה. חלק מהתושבים הפולנים של העיירה נכלאו אף הם במחנה עבודה (מחנה נפרד לפולנים). העיירה שוחררה על ידי חיילי ארמיית המשמר הראשונה של הצבא האדום ב-1 במאי 1945. כמה מיהודי בוהומין שרדו את תקופת הכיבוש הנאצי, הודות לפעילותה של חסידת אומות העולם יאנה סודובה. 

לאחר מלחמת העולם השנייה שבה העיר לידי צ'כוסלובקיה. התושבים הגרמנים גורשו ממנה, במקומם הגיעו מתיישבים צ'כים. התושבים הפולנים - חלקם עברו לשטחי פולין וחלקם עברו תהליך התבוללות עם השנים. נכון לשנת 2001 רק כ-2% מתושבי בוהומין הזדהו כפולנים.  באותה שנה צוין גם מיעוט סלובקי ועוד מיעוטים קטנים   הכריזו עצמם כ"שלזים", "מורבים", גרמנים וצוענים.

## אוכלוסייה
נתונים היסטוריים של אוכלוסיית העיר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
תומאס וופורד

**תומאס אלברט וופורד** (באנגלית: **Thomas Albert Wofford**; 27 בספטמבר 1908 – 25 בפברואר 1978) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.

## ביוגרפיה
וופורד נולד ב-27 בספטמבר 1908 בתחנת מאדן, מחוז לורנס שבקרוליינה הדרומית, למד בבתי הספר הציבוריים והשלים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הדרומית בקולומביה ב-1928, וב-1931 השלים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בשנה האחרונה והחל לעסוק בעריכת דין בגרינוויל. הוא היה עוזר היועץ המשפטי של המחוז השיפוטי השלושה עשר מ-1935 עד 1936, והיה עוזר התובע המחוזי של ארצות הברית מ-1937 עד 1944.

ב-1947, הגן וופורד על 31 הגברים הלבנים שהואשמו בלינץ' של וילי ארל בגרינוויל, קרוליינה הדרומית. המשפט זכה לפרסום רב, והביא לכך שכל הנאשמים זוכו מרצח למרות שרבים מהם חתמו על הודאות.

הוא כיהן כחבר בחבר הנאמנים של Winthrop College מ-1944 עד 1956. וופורד גם היה ציר לוועידה הלאומית הדמוקרטית של 1948 מקרוליינה הדרומית.

וופורד מונה ב-5 באפריל 1956 כדמוקרטי דרומי לחבר הסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה בשל התפטרותו של סטרום ת'ורמונד וכיהן עד 6 בנובמבר 1956. הוא לא הועמד לבחירה מחדש, ועסק בעריכת דין. מ-1966 עד 1972 כיהן כחבר הסנאט של קרוליינה הדרומית, ובמהלך השנים הפך לרפובליקני. הוא התגורר בגרינוויל, ונפטר שם ב-25 בפברואר 1978, ונקבר ב-Woodlawn Memorial Park.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
אבן פלנברג

**אבן פלנברג** (באנגלית: **Evan Fallenberg**; נולד ב-8 באוגוסט 1961) הוא סופר ומתרגם ישראלי-אמריקאי, זוכה הפרס הלאומי לספרים יהודיים. ספרו הראשון, "Light Fell" זכה בפרס סטונוול לספרות  ובפרס אדמונד וייט . לצד פרסום מספר ספרים פרי עטו, תרגם לאנגלית ספרים של יוצרים ישראלים כגון מאיר שלו, אלון חילו, מישקה בן-דוד, רון לשם, ובתיה גור.

## קורות חיים
נולד בקליבלנד, אוהיו ובעל תואר ראשון בדיפלומטיה מטעם אוניברסיטת ג'ורג'טאון. בנוסף, בעל תואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת וורמונט. בשנת 1985 עלה לישראל.

כיום משמש כפרופסור באוניברסיטת בר-אילן. פלנברג מלמד תרגום וכתיבה יוצרת וראש מסלול בתוכנית לתואר שני בכתיבה יוצרת. יזם ומנהל את המסלול לתרגום ספרות בבר-אילן.

ב-2016 פלנברג שיפץ בית ישן בעכו ופתח את מרכז האמנות "ערבסק" בשיתוף פעולה עם בנו מיכה. במהלך המהומות במהלך מבצע שומר חומות, נהרס מרכז האמנות. עם זאת, לאחר מספר חודשים הוא שופץ ונפתח מחדש.

פלנברג שימש כחבר בוועד השופטים של מספר פרסים ספרותיים כגון פרס סמי רוהר. על עבודתו קיבל מלגות מארגונים ומוסדות אקדמאים מרחבי העולם והרצה בכנסים ופסטיבלים ברחבי העולם.

## תרגומים
* Mishka Ben David, **Duet in Beirut** (Overlook Press, 2015)
* Meir Shalev, **My Russian Grandmother’s American Vacuum Cleaner** (Pantheon, 2011)
* Meir Shalev, **A Pigeon and a Boy** (Schocken, 2007)
* Ron Leshem, **Beaufort** (US: Delacorte, UK: Harvill Secker, 2008)
* Alon Hilu, **Death of a Monk** (Harvill Secker/Random House UK, 2006)
* Alon Hilu, **The House of Rajani** (Harvill Secker / Random House UK, 2010)
* (Batya Gur, **Murder in Jerusalem** (HarperCollins, 2006
* Yair Lapid, **Memories After My Death** (E&T Books, 2010)
* Gilad Evron, **Only Language Remains** (2007)

## ספריו
* **Light Fell**, New York: Soho, 2008
* **When We Danced on Water**, New York: Harper Perennial, 2011
* **The Parting Gift**, New York: Other Press, 2018

## פרסים
* 2007: **הפרס הלאומי לספרים יהודיים**
* 2008: **Lambda Literary Award for Gay Debut Fiction** (פיינליסט)
* 2009: **American Library Association's Barbara Gittings Stonewall Book Award for Literature**
* 2009: **Edmund White Award for Debut Fiction**
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורמונט
קטגוריה:סופרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
אוניברסיטת חלב

**אוניברסיטת חלב** (בערבית: **جَامِعَة حَلَب**; באנגלית: **University of Aleppo**) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר חלב שבסוריה. אוניברסיטה זו היא השנייה בגודלה בסוריה, אחרי אוניברסיטת דמשק.

במהלך השנים 2005–2006, למדו באוניברסיטה למעלה מ-61,000 סטודנטים לתואר ראשון ולמעלה מ-1,500 סטודנטים לתארים מתקדמים. באותן שנים כיהנו באוניברסיטה כ-2,400 חברי סגל. האוניברסיטה מחזיקה ב-25 פקולטות, מתוכן 18 פקולטות ממוקמות בחלב ושבעה בעיר אידליב.

הספרייה המרכזית של האוניברסיטה היא אחת הספריות הגדולות ביותר בסוריה, כאשר היא מחזיקה ביותר מ-1.5 מיליון פריטים.

נכון לשנת 2024 לא נכנסה האוניברסיטה לדירוג שנגחאי.

## היסטוריה
ימין|ממוזער| האוניברסיטה במהלך שנות ה-60
עד שנת 1946 עוד חל המנדט הצרפתי בסוריה. כאשר נוסדה סוריה כרפובליקה עצמאית, פעלה במדינה אוניברסיטה אחת - האוניברסיטה הסורית (לימים אוניברסיטת דמשק). אוניברסיטת חלב נוסדה כשלוחה של האוניברסיטה הסורית, שהפעילה 'פקולטה להנדסה בחלב'. שלוחה זו נפתחה בשנת 1946. כ-12 שנה מאוחר יותר, בשנת 1958, העבירה ממשלת סוריה חוק שהכיר באוניברסיטת חלב כאוניברסיטה השנייה במדינה. בשנת 1960 כללה האוניברסיטה שתי פקולטות: הנדסה אזרחית וחקלאות. בהמשך השנה ממוזער| הפקולטה לכלכלה

התווספה לאוניברסיטה הפקולטה למשפטים, ובשנת 1966 התווספו הפקולטות למדעי הרוח ולאומנויות, לכלכלה ולמדעים מדויקים. בשנת 1967 פעלה לראשונה באוניברסיטה פקולטה לרפואה, ובשנת 1979 קמה פקולטה לרפואת שיניים. בשנת 1982 קמה הפקולטה להנדסת חשמל ושנה לאחר מכן קמה פקולטה להנדסת מכונות ופקולטה לארכיטקטורה. בהמשך קמו פקולטות לחינוך, למדעי המידע, לרוקחות, לוטרינריה, לסיעוד, לניהול וגם ללימודי שריעה.

ב-7 בפברואר 2010 הודיעה האוניברסיטה על פתיחת מרכז הרדיו והטלוויזיה שלה, מרכז זה הוא הראשון מסוגו הפועל באוניברסיטאות בסוריה והשלישי במזרח התיכון.

## בתי חולים מסונפים
ממוזער| מרכז כירורגית לב וכלי דם של אוניברסיטת חאלב
האוניברסיטה מפעילה שישה בתי חולים בעיר חלב:
* בית החולים האוניברסיטאי בחלב (AUH)
* מרכז כירורגית לב וכלי דם של אוניברסיטת חלב
* בית חולים OB/GYN על שם בזיל אל-אסד
* מרכז כירורגית פה ולסת
* בית חולים לאמבולנס כירורגי
* בית החולים אל-קינדי (לא פועל כרגע)

## חברויות בארגונים
ממוזער| הכניסה הראשית לאוניברסיטת חלב
האוניברסיטה חברה בפורום האוניברסיטאות הקבועות האירופי (European Permanent University Forum, EPUF) באיגוד האוניברסיטאות של הים התיכון (The Mediterranean Universities Union, UNIMED).

## האוניברסיטה במלחמת האזרחים הסורית
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ב-15 בינואר 2013, לפי דיווח שפורסם ב-BBC נהרגו 82 בני אדם במהלך הפצצה שפגעה באוניברסיטת חלב. לפי הדיווחים, ההפצצה פגעה באזור שבין המעונות של אוניברסיטת חלב לבין הפקולטה לאדריכלות.

ממוזער| הפקולטה לאמנויות ומדעי הרוחב-29 בנובמבר 2024, נכבשה האוניברסיטה על ידי כוחות המורדים בסוריה. לפי דיווח שפורסם בסוכנות הידיעות רויטרס, הפגזה במעונות הסטודנטים במהלך כיבוש העיר חאלב גרמה למותם של ארבעה בני אדם, מתוכם שני סטודנטים.

## נשיאים
* ד"ר תאופיק אל-מונאג'ד (1960–1967)
* ד"ר מוסטפא עזאת אלנסאר (1968–1969)
* ד"ר אחמד י' אל-חסן (1973–1979)
* ד"ר מוחמד עלי חוריה (1979–2000)
* ד"ר סעיד פרהוד (2001–2004)
* ד"ר מוחמד ניזאר אקיל (2005–2010)
* ד"ר נידאל שחאדה (2010-2012)
* ד"ר עבד יאקן (2012)
* ד"ר חדר אורפאלי (2012-2013)
* ד"ר מחמוד דהאן (2013–2014)
* ד"ר מוסטפא עפוני (2015–2020)
* ד"ר מאהר קרמן (2020-)

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

חלב
סנה (מיני-סדרה)

**סֵנה** (בפורטוגזית: **Senna**) היא מיני-סדרה ברזילאית מסוגת דרמה ביוגרפית, המבוססת על חייו של נהג המרוצים איירטון סנה. הסדרה עלתה לשידור בנטפליקס ב-29 בנובמבר 2024.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר חייו של איירטון סנה, החל מראשית קריירת המרוצים שלו בפורמולה פורד ועד למרוצו האחרון – גרנד פרי סן מרינו 1994.

## שחקנים ודמויות
* גבריאל לאונה – **[[איירטון סנה]]**
*  – **ליליאן דה וסקונסלוס סוזה**, אשתו של סנה בין השנים 1981–1982
* קאיה סקודלריו – **לורה**
*  – **[[שושה (זמרת)|שושה מֶנֶגֵל]]**, בת זוגו של סנה בין השנים 1988–1990
* ג'וליה פוטי – , בת זוגו של סנה בין השנים 1993–1994
*  –  – אחותו של סנה. יזמת ופילנתרופית
*  – **נֶיְידֵה ג'ואנה סנה**, אימו של סנה
*  – **מילטון גיראדו תיאודורו דה סילבה**, אביו של סנה
* ניקולאס קרוז – , אחיו של סנה
*  – , שדרן ספורט בברזיל
* 
* 
*  – **קית' סוטון**, צלם
* 
* 
*  – 
* פטריק קנדי – 
* 
* 
* לוקה מסר – **[[רולנד רצנברגר]]**
* ז'ואאו מאסטרי – **[[רובנס באריקלו]]**
* מאט מלה – **[[אלן פרוסט]]**
*  – **[[ניקי לאודה]]**
* סטיבן מקינטוש – **[[פרנק ויליאמס]]**
* צ'ארלי האמבלט – 
* רוב קומפטון – 
*  – **[[דיימון היל]]**
* פֵלִיפֶּה פריולי – **[[ריקארדו פטרזה]]**

## פרקים

## הפקה
בספטמבר 2020 נטפליקס הודיעה כי היא מתכננת להפיק סדרה על אודות חייו של איירטון סנה. הסדרה הופקה בסיוע משפחתו של סנה; אחותו  סיפרה, "זה דבר מיוחד מאוד שביכולתנו לבשר שאנחנו נספר את הסיפור שרק מעטים יודעים עליו. משפחת סנה מחויבת להפוך את הפרויקט הזה למשהו ייחודי וחסר תקדים לחלוטין. ואין טובים מנטפליקס, בעלת התפוצה העולמית, להיות השותפים שלנו".

באוגוסט 2022 נודע כי ויסנטֶה אָמוֹרִים יהיה יוצר הסדרה וכן אחד מבמאיה. במרץ 2023, גבריאל לאונה לוהק לתפקיד סנה. השחקנית האנגלייה קאיה סקודלריו הצטרפה לצוות השחקנים ביולי 2023.

צילומי הסדרה החלו בסוף 2023, והתקיימו בעיקר בסאו פאולו וב שבברזיל. כמו כן, צילומים משלימים נערכו בארגנטינה, באורוגוואי ובממלכה המאוחדת.

## יציאה לאור
ב-1 בפברואר 2024, נטפליקס פרסמה לראשונה קטע מתוך הסדרה, כחלק מהכרזה כללית על סדרות וסרטים שונים המתוכננים לעלות לשידור באותה שנה (Netflix Series and Film Preview). ב-30 באפריל 2024 פורסם הקדימון הראשון לסדרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ברזילאיות
גבריאל לאונה

**גַּבְּרִיאֵל לֵאוֹנֶה קוּטִינְיוֹ מִירֶנְדָה פְרוֹטָה** (בפורטוגזית: **Gabriel Leone Coutinho Miranda Frota**; נולד ב-21 ביולי 1993) הוא שחקן ומוזיקאי ברזילאי. לאונה התפרסם בארצו בשל תפקידו בטלנובלה , ובהמשך הפך נודע גם בשאר העולם בשל תפקידו כאלפונסו דה-פורטגו בסרט "פרארי" בבימויו של מייקל מאן. כמו כן, לאונה הופיע בתפקיד הראשי של איירטון סנה במיני-סדרה הביוגרפית "סנה" מבית נטפליקס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1993
לורנס דוהרטי

**לורנס דוהרטי** (באנגלית: **Hugh Laurence Doherty**;  8 באוקטובר 1875 – 21 באוגוסט 1919) היה  טניסאי בריטי. הוא זכה 5 פעמים באליפות וימבלדון בתחרות גברים ו-8 פעמים בתחרות זוגות. באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס הוא זכה בתחרות גברים ופעמיים זכה בתחרויות זוגות. במשחקים האולימפיים הוא זכה ב-2 מדליות זהב ובמדליית ארד.

## ביוגרפיה
לורנס דוהרטי נולד בוימבלדון בשנת 1875. אחיו הבכור היה טניסאי בולט ובמשחקי זוגות הם שיחקו יחד.

כמן אחיו הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' והיה חלק של נבחרתה.

## תחרויות גראנד סלאם
לורנס דוהרטי ניצח לראשונה באליפות וימבלדון בשנת 1903. בהמשך עשה זאת עוד 4 פעמים ברציפות. בתחרויות זוגות גברים לורנס דוהרטי זכה 8 פעמים (כולם עם אחיו רג'ינלד דוהרטי).

באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס של שנת 1903 הוא זכה בתואר ובכך הפך להיות טניסאי הראשון במחוץ לארצות הברית שזכה בתואר. ביחד עם אחיו הוא ניצח בתחרות זוגות גברים בשנים 1902 ו-1903.

דוהרטי שיחק ב1900 הוא זכה במדליית זהב בתחרות גברים, במדליות זהב במשחקי זוגות גברים עם אחיו רג'ינלד דוהרטי ובתחרות זוגות מעורבות במדליית ארד עם מריון ג'ונס פרקוהר מארצות הברית. 

דוהרטי היה חבר נבחרת במשחקי גביע דייוויס בשנים 1902–1906 ועם הנבחרת הוא זכה בתואר בשנים 1904–1906.

רג'ינלד דוהרטי נפטר בשנת 1919 ממחלה.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טניסאים בריטים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1875
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1919
קטגוריה:טניסאים אולימפיים בריטים
ויליאם ברוק

**ויליאם אמרסון ברוק** (באנגלית: **William Emerson Brock**; 14 במרץ 1869 – 5 באוגוסט 1950) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי בין השנים 1929 עד 1931. הוא היה חבר המפלגה הדמוקרטית.

## ביוגרפיה
ברוק נולד ב-14 במרץ 1869 במחוז דייווי, קרוליינה הצפונית, והיה בנם של מרי אן (האוול) וריצ'רד אמרסון ברוק. הוא למד בבית ספר ציבורי ועסק בחקלאות עד 1894. לאחר מכן הוא עבר לוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית, והפך לפקיד בסופר.

מ-1896 עד 1901 עבד כמוכר טבק. בשנת 1909 הוא עבר לצ'טנוגה, טנסי. בצ'טנוגה, ברוק התערב בייצור ממתקים, וגם היה לו מעורבות בתחומי ביטוח ובנקאות. בנוסף הוא הפך לנאמן של אוניברסיטת צ'טנוגה (כיום אוניברסיטת טנסי בצ'טנוגה), אוניברסיטת אמורי והנרי, וגם מכללת מרתה וושינגטון.

ב-2 בספטמבר 1929, מושל טנסי, הנרי הוליס הורטון, מינה את ברוק למושב שהתפנה בסנאט האמריקני בשל מותו של לורנס ד. טייסון; הורטון הציע לראשונה את המינוי לסנאטור לשעבר לוק לי, שסירב למינוי. ב-4 בנובמבר 1930 נבחר ברוק להשלמת כהונה זו. הוא לא התמודד לתקופת הכהונה המלאה של שש השנים באותו זמן, וכהונתו כסנאטור אמריקאי הסתיימה ב-3 במרץ 1931. החליף אותו קורדל הול.

לאחר שעזב את הסנאט, חזר ברוק לעסקי ייצור הממתקים שלו בצ'טנוגה ונשאר מעורב בעסקי הייצור עד מותו ב-5 באוגוסט 1950. הוא נקבר בבית הקברות פורסט הילס בצ'טנוגה.

נכדו של ברוק, ביל ברוק, היה חבר רפובליקני בבית הנבחרים של ארצות הברית וחבר הסנאט של ארצות הברית מטנסי.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
שיבולת בשדה

"**שיבולת בשדה**" הוא שיר וריקוד עם פופולרי לחג השבועות שכתב והלחין מתתיהו שלם. השיר חובר לרגל חג העומר שנחגג לראשונה בקיבוץ רמת יוחנן ב-1946.

## רקע
שלם חיבר במקור את השיר במקור עבור 'חג העומר' ולא עבור שבועות. 'חג קציר העומר' ברמת יוחנן נוסד לראשונה בשנת 1946, יום לאחר ליל הסדר. מאז ועד היום הוא נחגג באדיקות, באותן מילים ובאותם ריקודים, באחד משדות הקיבוץ. את הכוריאוגרפיה יצרה חברת הקיבוץ לאה ברגשטיין.
מתתיהו שלם סיפר על כתיבת השיר: "הלכתי קודם כל אל המקורות לברר מה היה העומר וכיצד נחגג... חיפשתי במשנה, בגמרא. ובכן בתוך שנה זו או בחצי שנה קרוב ל-1944 עשיתי את מסכת העומר כולה. גם הטקסטים, גם מבנה הטקס, גם הנעימות: זאת הייתה עבודה רבה. ב־1945 ניסיתי לראשונה לבצע את זה. ב-1945 כבר יצא לדפוס. מאז הוא מתבצע שנה בשנה. החברים התלהבו מאוד, קיבלו את זה כשלהם מן ההתחלה...".

השיר מופיע בסרט הישראלי "רכבת העמק" של יונתן פז מ-1989.

## תיאור השיר
זהו שיר חקלאי המתאר את שמחת הקציר. השיר עשיר במילים ובאזכורים מקראיים וניחוח מקראי עולה גם מכמה צורות שהכותב בחר בהן. למשל, הביטוי "**כּוֹרְעָה בָּרוּחַ"** – המילה 'כורעה', (במקום כּוֹרַעַת) היא צורה בינונית חגיגית, כמו המילים "הֹלְכָה" (ירמיהו ג, ו), ו"יֹרְדָה" (איכה א, טז). **בְּזֹהַר מַזְהֶרֶת** – 'מזהרת' (במקום מַזְהִירָה) היא צורת בינונית על דרך "מַשֶּׂגֶת" (ויקרא יד, כא), "מַחֲזֶקֶת" (נחמיה ד, יא). **הַשֶּׁמֶשׁ כֶּתֶם וְזָהָב** – כֶּתֶם היא מילה מקראית נרדפת למילים פז, זהב. למשל: "אוֹקִיר אֱנוֹשׁ מִפָּז וְאָדָם **מִכֶּתֶם** אוֹפִיר" (ישעיהו יג, יב), "אִם שַׂמְתִּי זָהָב כִּסְלִי **וְלַכֶּתֶם** אָמַרְתִּי מִבְטַחִי" (איוב לא, כד). מן המילה כֶּתֶם נגזר בעברית החדשה שם הצבע כָּתֹם.

## ביצועים

* לשיר ביצועים רבים ממיטב זמרי הארץ, כגון: מרים אביגל, ברכה צפירה (אמו של הזמר אריאל זילבר), נעמי צורי, דליה עמיהוד, גאולה גיל, עפרה חזה, גלי עטרי, רן ונמה, נחמה הנדל, אופירה גלוסקא, חני ליבנה, רונית אופיר, עוזי מאירי, הגבעטרון, ואף נעמי שמר.
* הזמרת הדרום-אפריקנית פעילת זכויות האדם מרים מקבה ביצעה את השיר בשנת 1964.
* פרידה בוּכָּרָה, זמרת יהודייה-צרפתייה ילידת מרוקו, שרה את השיר בצרפתית בשנת 1969.

## קישורים חיצוניים
* **[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990039743900205171/NLI "שיבולת בשדה"]**, באתר הספרייה הלאומית

* אקורדים לשיר "'''שיבולת בשדה"''', באתר Tab4u
* תרגום השיר "'''שיבולת בשדה"''' לאנגלית, באתר Hebrew Songs
* "'''שיבולת בשדה'''", באתר האקדמיה ללשון העברית, 11 במאי 2011
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ברכה צפירה
קטגוריה:שירי נעמי צורי
קטגוריה:שירי דליה עמיהוד
קטגוריה:שירי מרים אביגל
קטגוריה:שירי גאולה גיל
קטגוריה:שירי רן ונמה
קטגוריה:שירי נחמה הנדל
קטגוריה:שירי אופירה גלוסקא
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי שבועות
קטגוריה:שירי ההתיישבות העובדת
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
ארתור גור

**ארתור גור** (באנגלית: **Arthur Gore**;  2 בינואר 1868 – 1 בדצמבר 1928) היה טניסאי בריטי. הוא זכה 3 פעמים באליפות וימבלדון בתחרות גברים. בפעם האחרונה הוא זכה בגיל 41. במשחקים האולימפיים הוא זכה ב-2 מדליות זהב בשנת 1908.

## ביוגרפיה
ארתור גור נולד בכפר בהמפשייר בשנת 1869 וגדל בצרפת. הוא התחיל להשתתף בתחרויות טניס בשנת 1887 ובשנת 1888 זכה לראשונה בתואר. בשנת 1888 הוא לראשונה השתתף באליפות וימבלדון ושיחק בתחרות זו עד לשנת 1922. גור זכה באליפות וימבלדון 1901 ובהמשך זכה עוד פעמיים. מספר פעמים הוא הפסיד בגמר. בתחרויות זוגות גור ניצח בשנת 1909 (ביחד עם הרברט פרקר). בשנים 1908 ו-1910 הם הפסידו במשחק הגמר.

באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס של שנת 1900 גור הגיע לחצי הגמר.

החל משנת 1905 גור השתתף באליפות אוסטרליה הפתוחה אך ללא הצלחה.

גור שיחק באולימפיאדת לונדון וזכה במדליית זהב בתחרות גברים. במשחקי אולימפיאדת סטוקהולם הוא הודח בסיבוב השני.

גור היה חבר נבחרת במשחקי גביע דייוויס והוא זכה בתואר בשנים 1912 (לא שיחק בגמר). בשנים 1900 ו-1907 הוא שיחק בגמר בו נבחרת הפסידה.

ארתור גור נפטר בשנת 1928 ממחלה.

## הישגים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאים בריטים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1868
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1928
קטגוריה:טניסאים אולימפיים בריטים
אודסה הקטנה (סרט)

**אודסה הקטנה** (באנגלית: **Little Odessa**) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1994 בכתיבה ובימוי של ג'יימס גריי (סרטו הראשון), עם טים רות' ואדוארד פרלונג בתפקידים הראשיים.

העלילה מתרחשת בשכונת ברייטון ביץ' ברובע ברוקלין בה ישנה קהילת דוברי הרוסית הגדולה בארצות הברית. בשכונה חיים מהגרים רוסים ואוקראינים רבים לכן זכתה השכונה בכינוי "אודסה הקטנה".

גריי זכה בפרס "אריה הכסף" והיה מועמד לפרס אריה הזהב, ונסה רדגרייב זכתה בפרס וולפי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה.

הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אינדפנדנט ספיריט – סרט, סרט ראשון (ג'יימס גריי), צילום (טום ריצ'מונד), טים רות' (שחקן ראשי) וונסה רדגרייב (שחקנית משנה).

## תקציר העלילה
ג'ושוע שפירא (טים רות') הוא רוצח שכיר יהודי בברוקלין. משפחתו גרה בברייטון ביץ' – האב ארקדי (מקסימיליאן של), האם אירינה (ונסה רדגרייב), האח הצעיר ראובן (אדוארד פרלונג) והסבתא צילה (מינה ברן).

ג'ושוע מקבל משימה: לרצוח יהלומן פרסי בברייטון ביץ', אזור שנשלט על ידי העבריין בוריס וולקוב (פול גויפול) ואנשיו.

ראובן מעריץ את אחיו אך האב מחרים אותו ולא מרשה לו להיכנס לדירה לבקר את אמו אירינה הסובלת מסרטן המוח. רק לאחר שג'ושוע מגלה שלאביו יש פילגש ומאיים שיגלה זאת הוא מורשה לבוא ולבקר את אמו הגוססת.

ג'ושוע מחבב את אחיו ומאיים על האב לאחר שהכה את ראובן על השתמטות מבית הספר.

ג'ושוע מקיים יחסים עם אלה (מוירה קלי) ומנסה כל הזמן להסתתר מהרודפים אחריו.

הוא מגייס את העבריינים יורי וויקטור והם חוטפים את היהלומן הפרסי, מביאים אותו לבית חרושת נטוש, רוצחים אותו ושורפים את הגופה בתנור.

ראובן עוקב אחריהם ומוצא אקדח במקום הרצח.

וולקוב שולח רוצחים לדירתה של אלה והם רוצחים אותה. ראובן מגיע לשם והורג אחד מהם אך לבסוף נהרג. ג'ושוע מגיע למקום, לוקח את גופת אחיו ושורף אותה באותו תנור.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לאודסה הקטנה, באתר יוטיוב
*קטע מהסרט- איום על האב ומות האם, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים.
גיא מנסטר

**גיא מֶנַסטֶר** (נולד בינואר 2007) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
מנסטר נולד ברמת גן, בנם של יהודית ושל השחקן עודד מנסטר, ולו שני אחים. למד בתיכון איתן רמת גן, והיה שחקן בית"ר תל אביב בת ים בליגות הנערים בכדורגל במשך מספר שנים.

בשנת 2016, כשהיה בן 9, הופיע בסדרת הדרמה "מלאך של אמא" של yes Drama, בתפקיד כפיר טמיר. שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הקומדיה לילדים "שירים מבית סבא" של ערוץ הופ!, בתפקיד אלון.

בשנת 2022 לוהק לסדרת הנעורים "האריות של שלי הכובשת" של כאן חינוכית, בה גילם את דמותו של בן כוכבי, לסירוגין שחקן ומאמן בקבוצות הכדורגל לאורך העונות. בשנת 2024 הופיע בדרמת הפשע "ילד רע" של HOT3, בתפקיד הראשי של דין שיימן. אביו עודד, מופיע לצידו בתפקיד אורח.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט רמת גן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2007
נחמיה גוטמן

**נחמיה גוטמן** (1925 – 15 ביוני 2013) היה שופט אשר כיהן כשופט הראשי בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים.

נולד בשנת 1925 בתל אביב. סיים בשנת 1943 את לימודיו בתיכון גאולה (בית הספר למסחר), והתגייס כנוטר למשטרת היישובים העבריים בה שירת במשמר הנע. ב-1947 גויס לשירות מלא כמפקד מחלקה. ב-1948 סיים קורס קצינים ושימש מפקד מחלקה בחטיבת גבעתי. משנת 1952 שירת בקבע במטכ"ל למשך שבע שנים והשתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. במקביל לשירותו למד משפטים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1960 הוסמך כעורך דין, והחל לעבוד בחברת הביטוח מבטחים כיועץ משפטי של החברה למשך שש שנים. החל מנובמבר 1971 מונה ליועץ המשפטי של המחלקה לאיגוד מקצועי בהסתדרות.

ב-1972 מונה לשופט בבית דין אזורי לעבודה בתל אביב וב-1982 לשופט ראשי בבית הדין האזורי לעבודה בירושלים. ב-1984 מונה לכהונה בפועל כשופט בבית הדין הארצי לעבודה. ב-31 בדצמבר 1986 פרש לגמלאות.

בין סכסוכי העבודה בהם טיפל כשופט, סכסוכי עובדה בבנק לאומי, ברשות השידור, בבתי החולים בילינסון והשרון, אל-על והסתדרות המורים.

לאחר פרישתו, עסק בגישור ובייעוץ, בין היתר לוועדי עובדים

נפטר ב-15 ביוני 2013.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:נשיאי בתי הדין האזוריים לעבודה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:לוחמי חטיבת גבעתי
קטגוריה:מגשרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
פוברומיס פטרסוני

**פוברומיס פטרסונ**י (באנגלית: *Phoberomys pattersoni*) הוא מכרסם נכחד שחי בדלתא העתיקה של נהר אורינוקו לפני כ-8 מיליון שנים. הוא היה השני בגודלו מבין כשבעת המינים של הסוג שלו. כמו מכרסמים רבים אחרים, פוברומיס היה אוכל עשב עם שיניים קדם טוחנות ושיניים טוחנות בעלי כתר גבוה .

## תיאור
שלד כמעט שלם התגלה בתצורת אורומאקו באורומקו, ונצואלה, בשנת 2000. המין החדש סווג מאוחר יותר בשם פוברומיס פטרסוני לכבודו של הפלאונטולוג בריאן פטרסון.

במקור, פוברומיס פטרסוני הוערך כ-741 ק"ג על סמך ממדי עצם הירך, מה שהפך אותה בזמנו למין הידוע הגדול ביותר של מכרסמים, חי או נכחד. עם זאת, הערכות אלו זכו לביקורת כגדולות מדי על ידי מחקרים מאוחרים יותר, שמצאו שלפוברומיס יש עצם עצם עבה במיוחד ביחס לגופו בהשוואה ליונקים אחרים. הערכות מסת הגוף המבוססות על אורך הגולגולת, רוחב הקונדיל העורפי, אורך שורת השיניים, ואורך עצם הירך מצביעים על כך שהוא שקל בין 150 ל־250 קילוגרם. למרות שפוברומיס פטרסוני נחשב למכרסם הידוע הגדול ביותר בזמן תיאורו, הגילוי של גולגולת שלמה של Josephoartigasia monesi בשנת 2008 הראה כי מין זה גדול אף יותר. Josephoartigasia היה ידוע בזמן גילויו של פ. פטרסוני (באופן ספציפי, המין " Artigasia magna ", כיום Josephoartigasia magna ), אך לא ניתן היה לקבוע בקלות את גודלו של מכרסם זה מכיוון שהוא היה ידוע רק משברי הלסת והשיניים של Josephoartigasia קטנים בצורה יוצאת דופן ביחס לגודל גופו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1980
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1980
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הדרומית
מרשל בריקמן

**מרשל ג'ייקוב בריקמן** (באנגלית: **Marshall Jacob Brickman**; 25 באוגוסט 1939 – 29 בנובמבר 2024) היה תסריטאי, במאי, מלחין, מחזאי וסופר יהודי-אמריקאי זוכה פרס אוסקר, אשר זכה להכרה בזכות תרומתו לתעשיית הקולנוע, הטלוויזיה והתיאטרון. בריקמן שיתף פעולה עם וודי אלן על מספר סרטים מצליחים, ביניהם "הרומן שלי עם אנני" ו"מנהטן", ונודע גם בזכות כתיבתו למחזות זמר מצליחים כמו "ג'רזי בויז".

## ביוגרפיה
מרשל ג'ייקוב בריקמן נולד ב-25 באוגוסט 1939 בריו דה ז'ניירו, ברזיל, להורים אמריקאים, פאולין ואברם בריקמן. אביו היה מהגר יהודי שברח מפולין בזמן עליית הנאצים, ומשפחתו חזרה לארצות הברית בשנת 1943. בריקמן גדל בשכונת פלטבוש שבברוקלין, ניו יורק, שם גדל ולמד לנגן בבנג'ו, גיטרה ומנדולינה. הוא למד בתיכון הטכני של ברוקלין ולאחר מכן באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, תחילה במטרה להיות רופא אך שינה את תחום לימודיו למוזיקה.

בשנת 1962 הצטרף להרכב הפולק The Tarriers, לאחר שהוזמן על ידי חברו לכיתה לשעבר, אריק וייסברג. אלבום בנג'ו שהקליטו יחד שימש בהמשך כרוב הפסקול של הסרט "גברים במלכודת". לאחר פירוק הלהקה בשנת 1965, בריקמן הצטרף ללהקת ה-New Journeymen לצד ג'ון ומישל פיליפס, שהמשיכו להקים את להקת "The Mamas & the Papas".

בריקמן עזב את ה-New Journeymen והחל לכתוב לטלוויזיה בשנות ה-60, עבור תוכניות כמו "מצלמה נסתרת", "The Tonight Show" ו-"The Dick Cavett Show". בתקופה זו פגש את וודי אלן, וביחד כתבו שלושה תסריטים מצליחים: "ישנוני" (1973), "הרומן שלי עם אנני" (1977), שזכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ו"מנהטן" (1979).

בריקמן גם כתב וביים מספר סרטים במהלך שנות ה-80, ביניהם "סיימון", "חולה אהבה" ו"פרויקט מנהטן". בשנות ה-90 השתתף בכתיבת התסריט לסרט "תעלומת רצח במנהטן" (1993), שהתבסס על רעיון קודם שלו ושל אלן.

בריקמן היה שותף לכתיבת הספר של המחזמר "ג'רזי בויז" יחד עם ריק אליס, שעסק בלהקת "ארבע העונות" וזכה להצלחה רבה. ב-2009 שיתף פעולה עם אליס שוב בכתיבת הספר למחזמר "משפחת אדמס".

בריקמן פרסם יצירות סאטיריות רבות ב"ניו יורקר", כולל "Who's Who in the Cast" ו-"The Recipes of Chairman Mao".

בשנת 1973 נישא לנינה פיינברג, שהייתה מפיקת טלוויזיה וערכה את שלושת הסרטים שביים, ולזוג נולדו שתי בנות. בריקמן התגורר במנהטן ונפטר ב-29 בנובמבר 2024 בגיל 85.

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מברזיל לארצות הברית
קטגוריה:תסריטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נגנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
פונאוטוגרף

שמאל|ממוזער|250px|איור משנת 1859 של מכשיר פונאוטוגרף
ממוזער|250x250px|ההקלטה משנת 1860 של שיר העם הצרפתי "Au clair de la lune" אשר הוקלטה באמצעות מכשיר הפונאוטוגרף.
ה**פונאוטוגרף** (בצרפתית: **Phonautographe**) היה המכשיר הראשון בהיסטוריה שהיה מסוגל להקליט אודיו. המכשיר פורץ הדרך הומצא בשנת 1857 על ידי הממציא הצרפתי אדואר-לאון סקוט דה מרטינוויל .

המכשיר היה מסוגל לבצע רישום לוויברציות של צלילים על גליל נייר או זכוכית. בעוד שהמכשיר היה מסוגל לבצע רישום ויזואלי של צלילים, הוא לא היה מסוגל להשמיע את האודיו שהוקלט, שכן מטרתו העיקרית של המכשיר הייתה לשמש ככלי מדעי לחקר אקוסטיקה וגלי קול.

למרות מגבלותיו, המכשיר היה בעל השפעה רבה על התפתחות טכנולוגיות הקלטת האודיו שבאו בעקבותיו.

ב-2008 השתמש צוות מדענים במעבדה הלאומית לורנס ברקלי בקליפורניה שבארצות הברית בטכניקות הדמיה מודרניות על מנת להמיר הקלטה ישנה שהוקלטה באמצעות המכשיר ב-9 באפריל 1860 לקובץ אודיו הניתן להשמעה. הקלטה זו הייתה של שיר העם הצרפתי "Au clair de la lune" והיא נחשבת להקלטה העתיקה ביותר של קול אנושי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: המצאות
קטגוריה:אקוסטיקה
בני ראובן

**בני ראובן** הם דמויות מקראיות, בניו של ראובן, בנו הבכור של יעקב והראשון מבני לאה ואבי שבט ראובן. לראובן היו ארבעה בנים: **חֲנוֹךְ**, **פַּלּוּא**, **חֶצְרוֹן** ו**כַרְמִי**, שהם אבות המשפחות שהרכיבו את השבט.

## אזכורים במקרא
הבנים מוזכרים מספר פעמים במקרא: ברשימת שבעים הנפש שירדו למצרים בספר בראשית, ברשימת ראשי בית אבות בני ישראל (משבטי ראובן, שמעון ולוי) בספר שמות, במפקד בערבות מואב בספר במדבר וברשימות היחס בספר דברי הימים.

## הבנים
****' – בכור ראובן, ואבי '''מִשְׁפַּחַת הַחֲנֹכִי'''.לפי "[[מדרש שכל טוב]]" (מהמאה ה־12) נקרא כך משום שבו ראובן  בבנים.
****' – אבי **מִשְׁפַּחַת הַפַּלֻּאִי**. בנו אֱלִיאָב הוא אבי נְמוּאֵל, דתן ואבירם.שמו נגזר מהשורש פ-ל-ה, המבטא שיפוט והבחנה. לפי "מדרש כל טוב" נקרא כך משום שרוב צאצאיו, משפחות דתן ואבירם, נתפלו (=נבערו) מן העולם.יש שזיהו את פלוא עם **פֶּלֶת**, אביו של און. הזיהוי מקובל גם על חלק מהפרשנים המסורתיים, אך רבי יהודה אבן בלעם חלק עליו.
****' (או: '''חֶצְרוֹן''') – אבי '''מִשְׁפַּחַת הַחֶצְרוֹנִי'''.פירוש שמו שנוי במחלוקת: יש הרואים בו שם הקשור למילה הערבית "חצר" (chatzar), המתארת אדם דק, צר וגבוה. [[מרטין נות]] סבר כי השם קשור לשורש ח'צר, המציין ישוב קבוע, וראה בחצרון סמל לאדם מיושב ויציב. כמו כן, ישנו שבט ערבי בשם "דרומי ד'חצ'רן". "מדרש שכל טוב" מקשר את השם עם המילה "חסרון", וסבור שנקרא כך על שם שראובן נחסר מהמלוכה, הכהונה ו[[ירושה (משפט עברי)#חלק הבכורה|ירושת הבכור]] בעקבות [[מעשה ראובן ובלהה|מעשה בלהה]], שאירע לפני לידת חצרון, ואחר לידת הבנים הקודמים.
****' – אבי **מִשְׁפַּחַת הַכַּרְמִי**.מקור השם יכול להיות בשם מקום, או קיצור של שם תאופורי שפירושו "כרם האל". לפי "מדרש שכל טוב" נקרא כך על שם שפניו של ראובן כרמו (=נתכרכמו) לאחר מעשה בלהה.לפי הפירוש המיוחס לתלמיד רס"ג והגר"א, בנו הוא יואל המוזכר לאחר בני ראובן בספר דברי הימים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שבט ראובן
קטגוריה:יורדי מצרים
ג'יימס פרייז'ר הבן

**ג'יימס בריה פרייז'ר הבן** (באנגלית: ****; 23 ביוני 1890 – 30 באוקטובר 1978) היה פוליטיקאי דמוקרטי אמריקאי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פרייז'ר נולד ב-23 ביוני 1890 בצ'טנוגה, טנסי. אביו היה ג'יימס ב. פרייז'ר, שכיהן כמושל טנסי בין השנים 1903 ל-1905 וכסנאטור אמריקאי מטנסי בין השנים 1905 ל-1911. אמו הייתה לואיז דאגלס (קית') פרייז'ר.

הוא התחנך בבתי הספר הציבוריים ובמכינת ביילור בצ'טנוגה, טנסי. לאחר מכן למד באוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל וסיים את לימודיו ב־Chattanooga College of Law ב-1914. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה, והחל את עריכת הדין בצ'טנוגה.

### קריירה
במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרייז'ר התנדב לשירות בצבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1917, והשתחרר כמייג'ור במרץ 1919. פרייז'ר מונה לפרקליט ארצות הברית במחוז המזרחי של טנסי ב-25 בספטמבר 1933 וכיהן עד התפטרותו ב-12 באפריל 1948.  הוא התחתן עם אליזבת הופ ב-30 במרץ 1939, ונולדה להם בת אחת, אליזבת הופ פרייז'ר. 

פרייז'ר נבחר כדמוקרט לבית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי, וכיהן מ-3 בינואר 1949 עד 3 בינואר 1963.  הוא לא המליח להיבחר מחדש ב-1962 לקונגרס ה-88, וחידש את העיסוק בעריכת דין בצ'טנוגה.

הוא היה חתום על המניפסט הדרומי משנת 1956 שהתנגד לביטול ההפרדה של בתי ספר ציבוריים בהוראת בית המשפט העליון בעניין *[[פסק דין בראון נגד מועצת החינוך|Brown v. Board of Education]]*.

### מותו
פרייז'ר מת בצ'טנוגה, מחוז המילטון, טנסי, ב-30 באוקטובר 1978 ונקבר בבית הקברות פורסט הילס, צ'טנוגה, טנסי. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
מהדי זועבי

**איברהים מהדי זועבי** (בערבית: **ابراهيم مهدي زعبي**; נולד ב-15 ביולי 1995) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת השוער בצעירי טירה.

## קריירה
זועבי גדל בקבוצת הילדים של הפועל אסי גלבוע, בהמשך עבר להפועל נצרת עילית ובגיל 12 הצטרף לאקדמיה של בית"ר טוברוק.

בקיץ  הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-25 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד הפועל חיפה. למרות שמיעט לשחק, בדצמבר  קריית שמונה רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 550 אלף שקלים.

ב-16 בספטמבר 2018 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית בה שיחק עונה אחת ורשם 27 הופעות.

ב-5 בפברואר 2020 חתם במ.ס. דבורייה במדיה שיחק 4 משחקים עד שהליגה נפסקה כחודש לאחר שהצטרף לקבוצה בגלל התפרצות מגפת הקורונה.

בספטמבר  חתם בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית במדיה שיחק שתי עונות. בקיץ  חזר לליגה הישראלית וחתם בעירוני נשר וכעבור עונה חזר לליגה הפלסטינית כאשר חתם בשבאב אל-ח'ליל.

בקיץ  חתם בהפועל כאוכב וכעבור שנה חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.

## קישורים חיצוניים

*מהדי זועבי, באתר Kooora

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הילאל אל-קודס
קטגוריה:כדורגלני עירוני נשר
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-ח'ליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בליגת העל הפלסטינית
קטגוריה:משפחת זועבי
קטגוריה:סולם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
צ'ארלס ברייאן

**צ'ארלס ויילנד ברייאן** (באנגלית: **Charles Wayland Bryan**; 10 בפברואר 1867 – 4 במרץ 1945) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל נברסקה ה-20 וה-23, וראש עיריית לינקולן שבנברסקה, והיה המועמד הדמוקרטי לסגן הנשיא בבחירות 1924. הוא היה אחיו הצעיר של ויליאם ג'נינגס ברייאן.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
[טקסט=Charles W. Bryan at left; William Jennings Bryan at right.|ימין|ממוזער| צ'ארלס וו. ברייאן משמאל; [ויליאם ג'נינגס ברייאן מימין.]]
צ'ארלס ויילנד ברייאן נולד בסיילם שבאילינוי ב-10 בפברואר 1867, לסילאס לילארד ברייאן ומריה אליזבת' (ג'נינגס) ברייאן. סילאס ברייאן נולד ב-1822 והקים משרד עורכי דין בסיילם ב-1851. הוא התחתן עם מריה, סטודנטית שלו לשעבר במקנדרי קולג', בשנת 1852. סילאס ברייאן שהיה ממוצא סקוט-אירי ואנגלי, היה דמוקרט ג'קסוני נלהב. הוא זכה בבחירות כשופט מחוזי במדינה ובשנת 1866 העביר את משפחתו לחווה בשטח  מצפון לסיילם. סילאס כיהן בתפקידים מקומיים שונים וביקש להיבחר לקונגרס ב-1872, אך הובס בפער דחוק על ידי המועמד הרפובליקני. כמעריץ של אנדרו ג'קסון וסטיבן דאגלס, העביר סילס את השתייכותו הדמוקרטית לבנו, ויליאם, שיישאר דמוקרט לכל החיים. גם בן דודו של צ'ארלס, ויליאם שרמן ג'נינגס, היה דמוקרט בולט.

ברייאן למד הן באוניברסיטת שיקגו והן במכללת אילינוי בג'קסונוויל. הוא התחתן עם אליזבת לואיז ברוקאו ונולדו להם שלושה ילדים. ברייאן עבד כמתווך טבק וסוכן ביטוח, כחקלאי ומגדל בעלי חיים גזעיים.

### קריירה
ב-1889 עבר בריאן ללינקולן שבנברסקה, והפך למנהל עסקים ומזכיר מדיני של אחיו, ויליאם ג'נינגס ברייאן. מ-1901 עד 1923, היה מו"ל ועורך משותף של העיתון של אחיו, *The Commoner*. הוא נבחר לוועדת העיר לינקולן בשנים 1915 ו-1921, וכיהן גם כראש עיריית לינקולן, נברסקה בין השנים 1915 ל-1917 ושוב מ-1935 עד 1937. 

ברייאן התמודד לראשונה על תפקיד המושל ב-1916, וב-1922 נבחר למושל נברסקה, וכיהן בין השנים 1923 ל-1925. הוא היה המועמד הדמוקרטי לסגן הנשיאות בבחירות 1924, ונבחר בעיקר בגלל שמו לרוץ לצד איש החוף המזרחי השמרני ג'ון ויליאם דייוויס. הצמד הובס בפער גדול על ידי הנשיא המכהן הרפובליקני, קלווין קולידג' ושותפו למרוץ צ'ארלס דוז.

הוא ניסה להיבחר ללא הצלחה לתפקיד המושל ב-1926 וב-1928. הוא ניצח ב-1930 וב-1932, וכיהן בתפקיד בין השנים 1931 עד 1935. בתקופת כהונתו פרחה כלכלת המדינה, הוצאות המדינה הוגבלו והמיסים הופחתו.  הוא ניסה להיבחר ללא הצלחה לסנאט של ארצות הברית ב-1934, לתפקיד המושל ב-1938, לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1940, ושוב לתפקיד המושל ב-1942.

### מותו
ברייאן מת ב-4 במרץ 1945 בלינקולן שבנברסקה, ונקבר שם בבית הקברות וויוקה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1924
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי נברסקה
קטגוריה:ראשי עיריות בנברסקה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
אה אה אה

"**אה אה אה**" הוא שיר של הזמרת הישראלית אפרת גוש. השיר נכתב והולחן על ידי גוש, הופק בידי תמיר מוסקט ועובד בידי תום דרום. השיר יצא בדצמבר 2009 ואליו התלוו שבעה קליפים שונים עליהם עבדה גוש יחד עם צמד הבמאים גיא כושי ויריב פיין. ביולי 2010 נכלל השיר במיני-אלבום של גוש "אה אה אה אהבה".

## יצירה והוצאה לאור
השיר נכתב והולחן על ידי הזמרת הישראלית אפרת גוש, הופק בידי תמיר מוסקט ועובד בידי תום דרום.

ביולי 2010 נכלל השיר במיני-אלבום של גוש, "אה אה אה אהבה". הוא נכלל גם במופע "הגבר האחרון" בו השתתפה יחד עם יהונתן גפן.

## וידאו קליפים
בעזרתם של צמד הבמאים גיא כושי ויריב פיין. צילמה אפרת גוש שבעה קליפים שונים לשיר בתוך 24 שעות. הצילומים נערכו בלוקיישנים שונים על מנת לתאר מצבי רוח שונים בחייה. היא הסבירה בריאיון:

הקליפ הראשון, "שפן הלילה", צולם בלילה בפארק הירקון שבתל אביב ובו נראית גוש כשהיא לבושה בבגדי מיקי מאוס.

הקליפ השני, "תל אביב", צולם בשחור לבן ומציג את גוש רוקדת ברחובות תל אביב בשמלה לבנה.

ב"טיילת", הקליפ השלישי, צולמה כשהיא רוכבת על אופניים לאורך הטיילת.

בקליפ הרביעי, אשר כונה "לבבות", נראית גוש כשהיא לבושה בבגד אפור בעל הדפסי לבבות אדומים תוך שהיא מציירת לבבות על פניה בעזרת קונסילר אדום.

הקליפ החמישי נקרא "בבית" ובו צולמה גוש בשחור לבן כשהיא לבושה בשמלה משובצת ואוחזת בסיגריה דולקת בין אצבעותיה.

בקליפ "הקעקוע", השישי ברשימה, נראית גוש לבושה בשמלה שחורה וסוודר ורוד תוך כדי שהיא שהמקעקע מקעקע את אחורי כתף שמאל שלה.

גם הקליפ השביעי האחרון, "חשפנית", צולם בשחור לבן ובו נראית גוש לבושה במחוך בתנוחות פתייניות במועדון חשפנות, תוך שהיא שרה את הבית הראשון של השיר בלבד.

## קבלה
מבקרת המוזיקה תימורה לסינגר כתבה כי נשמע בקולה של גוש שהיא הייתה שיכורה בעת ביצוע השיר, ובאתר "וואלה!" נכתב כי השיר הראה שינוי משמעותי בסגנון המוזיקלי של גוש ביחס לשני אלבומיה הראשונים.

## מיקומי שיא
השיר היה אחד מעשרת השירים המושמעים ביותר בישראל לשנת תש"ע.

### מצעדים שנתיים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אפרת גוש
בית החולים ששון

**בית החולים הכללי ששון** (באנגלית: **Sassoon General Hospital**; במראטהית: **ससून सर्वोपचार रुग्णालय**), הוא בית חולים ממשלתי גדול בעיר פונה, במדינת מהאראשטרה, הודו עם למעלה מ-1500 מיטות. לבית החולים מסונף הקולג' הרפואי ב. ג'יי (B. J. Medical College) ובית ספר לאחיות.

הנדבן היהודי ואיש העסקים, דוד ששון, ממומבאי תרם תרומה משמעותית שאיפשרה את הקמת בית החולים בשנת 1867. במקור בית החולים היה מסוגל להכיל רק 144 מטופלים וחולים. עם השנים, הוקם בצמוד לבית החולים גם המרכז לטיפול בילדים ובית יתומים על ידי "אגודת ידידי בתי החולים ששון" (Society of Friends of Sassoon Hospitals - SOFOSH), הקשורה לכלל בתי החולים ששון. אגודת SOFOSH נוסדה באוגוסט 1964 על ידי קבוצת אזרחים מהעיר פונה לטובת מטופלים עניים בבתי החולים ששון. הפעילויות בתחום הטיפול בילדים שמקיימת האגודה, החלו בשנת 1973. מרכז הטיפול בילדים של SOFOSH, בשם "שריווסטה (Shreevatsa)", המתמחה בשיקום ילדים ומציאת בתים מאמצים בורם. המרכז לטיפול בילדים, מספק בית לילדים יתומים ולילדים ממשפחות במצוקה כלכלית, מגיל לידה ועד גיל שש. ילדים רבים משובצים במשפחות מאמצות בהודו ומחוצה לה. מספר ילדים סובלים מלקויות פיזיות ונפשיות, וחלקם סובלים ממחלות מסכנות חיים. לרבים מילדים אלו לא ניתן למצא משפחות מאמצות והם מקבלים טיפול במסגרת פרויקט "פריטנג'לי (Preetanjali)" של SOFOSH, המספק בית וטיפול לילדים. נכון לשנת 2024 פרויקט "פריטנג'לי" הצליח לשדך מבוגרים לילדים כבר 51 שנים.

שמאל|ממוזער| הבניין מקורי, נבנה בשנת 1867 בעיצובו של קולונל וילקינס .

## חולים מפורסמים
* הזרת בבאג'אן טופל בבית החולים ששון ב-18 בספטמבר 1931.
* מהטמה גנדי עבר כריתת תוספתן בבית החולים ששון ב-12 בינואר 1924.
* מינה קומארי אושפזה בבית החולים ששון לאחר תאונת הדרכים שלה כשחזרה ממאהבלשוואר ב-21 במאי 1951.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* משפחת ששון- שושלת אצולה מהמזרח
* 
* אגודת ידידי בתי החולים ששון
* India’s Sassoon General Hospital to undergo restoration 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהאראשטרה
קטגוריה:אסיה: בתי חולים
קטגוריה:הודו: בריאות ורפואה
טארמו פלטוקוסקי

**טארמו פלטוקוסקי** (בפינית: **Tarmo Peltokoski**; נולד ב-21 באפריל 2000) הוא מנצח, פסנתרן ומלחין פיני.

## ביוגרפיה
טארמו פלטוקוסקי נולד בואסה, הוא ממוצא פיני מצד אביו וממוצא פיליפיני מצד אמו. הוא התחיל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל 8 בבית הספר המוזיקלי קולה-אופיסטו בעיר הולדתו.

בגיל 14, אביו של טארמו פלטוקוסקי פנה למנצח יורמה פאנולה, כדי לקבל את בנו ללימודי ניצוח. במהלך כיתת אמן השנתית בוואסה, פגש פאנולה את פלטוקוסקי, ולאחר מכן קיבל אותו כתלמיד פרטי לניצוח למשך ארבע השנים הבאות.

הוא למד בקונסרבטוריון להלחנה בהלסינקי ובתיכון "עירה" למבוגרים, אך מאוחר יותר עזב את הלימודים כדי להגשים את שאיפותיו. בשנת 2017, הוא השתתף בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש מאג'לינד. הוא ניגן את האטיוד "רשמים נאו-קלאסיים" שכתב בעצמו בסיבוב הראשון של התחרות, אך הודח לפני חצי הגמר.

טארמו פלטוקוסקי המשיך בלימודי המוזיקה באקדמיית סיבליוס, שם היו מוריו לניצוח סאקארי אוראמו, האנו לינטו, יוקה-פקה סאראסטה, ואסה-פקה סאלונן.

במהלך סגר הקורונה, התזמורת הקאמרית-פילהרמונית הגרמנית של ברמן הזמינה את פלטוקוסקי להופעת ניצוח אורח בסוף שנת 2020, בהמלצת פקה קואוסטו ואירו רנטלה. פלטוקוסקי ניהל לראשונה את התזמורת כהופעת אורח בקונצרט ציבורי ביוני 2021. בינואר 2022, מינתה התזמורת את פלטוקוסקי למנצח האורח הראשי שלה, המנצח הראשון שזוכה בתואר הזה בהיסטוריה של התזמורת.

בינואר 2022, פלטוקוסקי ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית הלאומית של לטביה. במאי 2022, הודיעה התזמורת על מינויו של פלטוקוסקי כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2022 - 2023.

במאי 2022, טארמו פלטוקוסקי ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם. על בסיס הופעה זו, הודיעה תזמורת רוטרדם על מינויו של פלטוקוסקי כמנצח אורח ראשי הבא שלה, החל מעונת 2023 - 2024, עם חוזה ראשוני של 4 שנים.

בספטמבר 2022, פלטוקוסקי ניצח לראשונה על תזמורת הקפיטול הלאומית של טולוז. הוא חזר להופעה נוספת כמנצח אורח באוקטובר 2022. בדצמבר 2022, הודיעה תזמורת טולוז על מינויו של פלטוקוסקי כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2025- 2026, עם חוזה ראשוני של ארבע עונות. הוא נושא את תואר המנהל המוזיקלי המיועד בעונת 2024 - 2025.

בינואר 2023, טארמו פלטוקוסקי עשה את הופעת הבכורה שלו כשניצח על תזמורות בצפון אמריקה עם התזמורת הסימפונית של סן דייגו והתזמורת הסימפונית של טורונטו. באוקטובר 2023, פלטוקוסקי חתם על חוזה הקלטות עם דויטשה גרמופון. אלבום הבכורה שלו עבור החברה יצא לאור במאי 2024, עם התזמורת הפילהרמונית הקאמרית הגרמנית של ברמן, בהקלטות של סימפוניות מאת מוצרט.

טארמו פלטוקוסקי ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג ביוני 2023. ביולי 2024, הודיעה התזמורת על מינויו של פלטוקוסקי כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2026 - 2027, עם חוזה ראשוני של ארבע שנים. הוא נושא את תואר המנהל המוזיקלי המיועד בעונת 2025 - 2026.

תחנת הרדיו Classic FM בחרה בטארמו פלטוקוסקי כאחד מ-30 "הכוכבים העולים" שלה לשנת 2024.

בנובמבר 2024 ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

## מיצירותיו
* "מסתורין" (לפסנתר סולו)
* "רשמים נאו-קלאסיים" (אטיוד לפסנתר סולו)
* "כישוף" (אימפרוביזציה לפסנתר סולו)
* "נפש" (לרביעיית מיתרים)
* אימפרוביזציה על הסימפוניה מס' 35 "האפנר" של מוצרט
* אימפרוביזציה על הסימפוניה מס' 40 של מוצרט
* אימפרוביזציה על הסימפוניה מס' 36 "לינץ" של מוצרט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:מוזיקאים פינים
קטגוריה:מלחינים פינים
קטגוריה:מנצחים פינים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-2000
בגליל בתל חי

"**בגליל בתל חי**" הוא שיר על גבורתו של יוסף טרומפלדור בקרב תל חי, שכתב המנהיג הציוני ואיש השומר הצעיר, אבא חושי ללחן עממי-פולני (יש הטוענים עממי-אוקראיני, אך אין לכך סימוכין).

## רקע
באביב 1920 הקריא אבא חושי בוועידת "השומר הצעיר" בלבוב את מילות השיר "בגליל בתל חי" שחיבר בהשראת עמידת הגבורה של יוסף טרומפלדור וחבריו בחצר תל-חי.
ההחלטות שנתקבלו בוועידה שיקפו את רוח מאורעות תל חי, לפיכך הוחלט שהשכבה הבוגרת של "השומר הצעיר" תעלה מיד ארצה, ומאמצי התנועה יתמקדו בהגשמת מטרה זו.

בשנות ה-20 המוקדמות כבר שרו את השיר בכל הארץ. הוא הוכר וגם נדפס כ"שיר עממי". עורכי שירונים וחוקרי זמר ניסו לגלות מיהו מחבר השיר. במספר שירונים הופיע שמו של זאב ז'בוטינסקי כמחבר המילים; טעות שרווחה בגלל שירו "מני דן ועד באר שבע". יש שהטילו חשד בקבוצת אנשי רוח ומשוררים מהכשרת גורדוניה, ביניהם יחזקאל סן (גלגלי העולם). אך הם הכחישו את חלקם בשיר. בדרך הברירה נשארה קבוצת סוללי הכביש חיפה-ג'דה וביניהם חלוצים אחדים שהיו ברמת יוחנן. ואכן בתוכנית שערך והגיש אליהו הכהן סיפר אחד מחברי הכשרת רמת יוחנן שאבא שנלר (חושי) הוא "האשם הבלעדי" בחיבור השיר. אחיו, יעקב חושי, אישר שאביו היה שר את השיר וגם ניגן אותו במנדולינה עוד בחוץ לארץ.

### ביצועים

בין מבצעי השיר, ניתן למצוא את: פאולו גורין, שלישיית שריד, שמעון ישראלי, עפרה חזה, ונגה אשד.

## קישורים חיצוניים
* **[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990039732270205171/NLI בגליל בתל חי]**, באתר הספרייה הלאומית
* 
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

2024 12
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי י"א באדר
קטגוריה:שירי ההתיישבות העובדת