open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Primal (סדרת טלוויזיה)

**Primal** (בתרגום חופשי לעברית: **"קדמוני"**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית למבוגרים, שנוצרה על ידי גנאדי טרטקובסקי, עבור רצועת השידור הלילית "אדולט סווים" של הערוץ קַרטוּן נטוורק. הסדרה, שמשלבת סוגות שונות, מתרחשת בתקופה פרהיסטורית דמיונית, הכוללת אלמנטים של אנכרוניזם, שבה בני אדם קדמוניים, דינוזאורים, ויונקים מעידן הקרח התקיימו במקביל.

הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-7 באוקטובר 2019. העונה השנייה עלתה לשידור ב-21 ביולי 2022. ביוני 2023 הסדרה חודשה לעונה שלישית, שעתידה לעלות לשידור במהלך 2026.

העונה הראשונה אינה כוללת דיאלוגים והשנייה כוללת כמות מצומצמת (למעט הפרק החמישי, שמורכב ברובו מדיאלוגים).
שמאל|ממוזער|260px|כרזה

## רקע עלילתי
במהלך תקופה קדומה, איש מערות ודינוזאורית, שכל אחד מהם חווה טרגדיה דומה, מתיידדים ועוזרים זה לזו לשרוד סכנות שונות מצד דינוזאורים טורפים, יונקים פרהיסטוריים וקבוצות מתקדמות של בני אדם.

## מדבבים ודמויות
*אהרון לפלנטה בתור האיש מערות **ספיר** (בתרגום לעברית: חנית) בבגרותו.
*נואה קיי בנטלי בתור איש המערות **ספיר** בילדותו.
*ג׳ואל ולנטיין בתור הדינוזאורית **פנג** (בתרגום לעברית: ניב).
*לטיסיה איידו בתור **מירה**, האישה דוברת הערבית.
*ג'ייקוב דודמן בתור **צ'ארלס** המדען.
* בתור **דרלינגטון** המדען.

## פרקים

## הפקה
במאי 2019 נודע כי הפרויקט של גנאדי טרטקובסקי, היוצר של סדרות אנימציה כגון סמוראי ג'ק ומלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, הוזמן עבור רצועת השידור הלילית "אדולט סווים" של הערוץ קַרטוּן נטוורק.

העונה הראשונה עלתה לשידור ב-7 באוקטובר 2019. באוגוסט 2020 הסדרה חודשה לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-21 ביולי 2022. ביוני 2023 הסדרה חודשה לעונה שלישית.

לאחר יציאת העונה השנייה, טרטקובסקי אמר במהלך ראיון כי מבחינתו העלילה שהוצגה בשתי העונות הראשונות הסתיימה וברצונו להמשיך את הפרויקט כסדרת אנתולוגיה עם דמויות אחרות, אך הוא גם פתוח לאפשרות של להמשיך את סיפורן של הדמויות שהוצגו אם יתרשם שהצופים תובעים זאת.

## ביקורות
באתר הביקורות "עגבניות רקובות", עונתה הראשונה של הסדרה קיבלה ציון 100% על סמך 23 ביקורות. בקונצנזוס המבקרים של האתר נכתב: .

סטיב גרין מהאתר "IndieWire" כתב על העונה הראשונה שיש בה עומק רגשי מבלי שהדמויות אומרות מילה והוענק לה ציון "-A".

באתר "IMDb", נכון ליום 26 בינואר 2025, לסדרה יש דירוג של 8.7/10 על סמך כ-24 אלף הצבעות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2019
ציפורה פלד

**ציפורה פלד** (1 במרץ 1921 – 16 בספטמבר 2013) הייתה שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
פלד נולדה בפולין. למדה משחק בארצות הברית. בשנת 1950 עלתה בגיל 29 מארצות הברית לישראל.

## קריירה
ב-1960 הופיעה בסרט "איי לייק מייק". באותה השנה שיחקה בסרט האמריקאי "Exodus" בתפקיד גברת פרנקל.

ב-1964 שיחקה בסרט "סאלח שבתי" בכיכובו של חיים טופול גילמה את הבעלים של הכלבה פוצי.

ב-1966 שיחקה בסרט האמריקאי "Judith" בתפקיד חנה. באותה השנה גם הופיע בסרט "פיצוץ בחצות".

ב-1968 גילמה את ציגיינר בסרט "הדיבוק".

ב-1971 הופיעה בסרט "חסמבה ונערי ההפקר" בתור בחורה שנשדדה על ידי זורקין (זאב רווח).

ב-1976 שיחקה בסרט האמריקאי "Opération Septembre Noir".

ב-1977 שיחקה בסרט "סרט וארוחת בוקר".

ב-1978 שיחקה בסרט האמריקאי "Circle of Iron".

ב-1979 שיחקה בסדרה ללימוד ערבית, סאלם ותעלם, בתור השכנה מאדאם גולדמן.

ב-1984 שיחקה בסרט "החורף האחרון" בתפקיד שרה אמא של מאיה.

ב-1985 הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "התזמורת". באותה השנה שיחקה בסרט האימה הבריטי "הכלה" בתפקיד ציפקה.

ב-1986 שיחקה בסרט "כפפות" בתפקיד גברת גלינה. באותה השנה הופיעה בסרט "סוף שבוע מטורף". בנוסף באותה השנה שיחקה בסרט האמריקאי "Mahatz Ha-Delta" בתפקיד אחות נזירה. כמו כן באותה השנה שיחקה בסרט האמריקאי "America 3000" בתפקיד סבתא.

ב-1987 הייתה אחראית דיאלוגים בסרט "בובה".

ב-1989 הופיעה בפרק בסדרת הטלוויזיה "המסעדה הגדולה" ששודרה בערוץ הראשון.

ב-1993 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "שכנים" בתפקיד הסבתא גברת הרשקוביץ׳.

ב-1994 שיחקה בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "Seven in Heaven" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בה גילמה את סבתא רוז.

ב-1996 הייתה אחראית על העיצוב האומנותי של הסרט "צעירים לנצח".

ב-1999 שיחקה בסרט "שקרים לבנים" בתפקיד גברת שרייבר.

ב-2000 שיחקה בסרט "תפילה זכה".

בתיאטרון שיחקה בהצגות "אי הבנה", "איציק ויטנברג (ציפור הגטו)", "המשרתות", "ידיד הבעלים", "יתוש בראש", "מי מפחד מווירג'יניה וולף?", ו"שולחנות נפרדים".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרות ב-2013
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
בטי שטוב

**בטי שטוב** (בהולנדית: **Betty Flippina Stöve**;  נולדה ב-24 ביוני 1945) היא טנסיאית עבר הולנדית. היא זכתה 10 פעמים בתחרויות גראנד סלאם בתחרויות הנשים וזוגות מעורבים.

## ביוגרפיה
בטי שטוב נולדה בעיר רוטרדם, הולנד בשנת 1945. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 היא חלתה ועקב סיבוכי המחלה היא לא התאמנה במשך 18 חודשים. הרופאים המליצו לעזוב את הטניס התחרותי אך היא חזרה וזכתה להצלחה.

בשנת 1977 הגיעה לגמר אליפות וימבלדון אך הפסידה לוירג'יניה וייד ושיחקה בחצי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה.

שטוב הייתה טניסאית זוגות מצליחה. בתחרות זוגות נשים היא הגיעה ל-14 גמרים בתחרויות גראנד סלאם. היא ניצחה 6 פעמים (עם בילי ג'ין קינג, פרנסואז דיר, מרטינה נברטילובה וונדי טרנבול).

בתחרויות זוגות מעורבים שיחקה ב-13 גמרים וזכתה ב-4 פעמים לצד פרו מקמילן.

הייתה חברה בנבחרת גביע בילי ג'ין קינג של הולנד משנת 1966 ועד לשנת 1983. עם הנבחרת היא שיחקה בשלב חצי הגמר.

לאחר פרישה שטוב הייתה מאמנת של האנה מנדליקובה וטניסאיות נוספות.

נבחרה לוועדה מנהלת של איגוד הטניס העולמי והייתה אישה ראשונה בוועדה.

בשנת 1989 ביחד עם האנה מנדליקבה הם כתבו ספר Total Tennis.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טניסאיות הולנדיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:מאמני טניס
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1945
נמל התעופה הבין-לאומי בגישבו

**נמל התעופה הבין-לאומי בגישבו** (בטטרית: **Бегишево Халыкара Аэропорты**; ברוסית: **Аэропорт Бегишево**) הוא נמל תעופה ברוסיה, הממוקם 19 ק"מ מזרחית לעיר ניז'נקאמסק שבטטרסטן.

## היסטוריה
בנייתו של שדה התעופה החלה בשנת 1970 ביוזמת החברה ניז'נקמקנפטקחים. טיסת הניסוי הראשונה בוצעה ב-25 בדצמבר 1971 במטוס מסוג אנטונוב An-24. מ-1972, החלו טיסות מנמל התעופה אל הערים המרכזיות ברוסיה, אוקראינה וגאורגיה.

## חברות תעופה ויעדים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
 

בגישבו
קטגוריה:טטרסטן
וינר נוישטאדט (מחוז)

**וינר נוישטאדט** (בגרמנית: **Wiener Neustadt**) הוא מחוז בדרום מזרח מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.

במחוז 35 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אוסטריה תחתית: מחוזות
צבטל (מחוז)

**צבטל** (בגרמנית: **Zwettl**) הוא מחוז במערב מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.

במחוז 24 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אוסטריה תחתית: מחוזות
בוז'נה גולדשיידרובה-לידרבאוכובה

**בוז'נה גולדשיידרובה-לידרבאוחובה** (בצ'כית: **Božena Goldscheirová-Liederbauchová**; 29 ביולי 1904 – 1972) הייתה צ'כית חסידת אומות עולם שהצילה יהודי בתקופת השואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בוז'נה התגוררה ב. היא הייתה אלמנתו של היהודי יוזף לידרבאוך, והייתה להם בת בשם פרנטישקה. יוזף, שנפטר ממחלה במאי 1940, עבד כרואה חשבון במפעל יחד עם מספר עובדים יהודים, ביניהם הוגו גולדשיידר (Hugo Goldscheider) והאחים יוזף ופרנטישק גוט (Josef & František Guth), אשר ניהלו את המפעל. בינואר 1942 גורש הוגו גולדשיידר, שהיה חבר במחתרת צ'כית של לוחמי חופש (ČSBS), לגטו טרזין. בוז'נה סיכנה את חייה כשנסעה פעמיים להפגש איתו שם. במרץ 1942 נשלח גולדשיידר למחנה הריכוז איזביצה שליד לובלין.

בשנים 1943–1945 בוז'נה, יחד עם בתה פרנטישקה, הסתירה את הוגו גולדשיידר לאחר שברח ממחנה הריכוז איזביצה. במהלך תקופה זו נאלצה בוז'נה לעבוד במספר עבודת על מנת לכסות את ההוצאות הכספיות, ולכן רוב הזמן נעדרה מהבית. עם הזמן הפך הוגו לחלק מהמשפחה ונתפס כדמות אב עבור בתה של בוז'נה. באחת הפעמים נעצר הוגו ונלקח על ידי הצבא הגרמני שעבר בפלזן כאשר בוז'נה לא הייתה בבית. כשהיא גילתה שהוגו נלקח, בוז'נה השאירה את בתה בבית של קרובי משפחתה ויצאה לחלץ אותו ממחנה הריכוז.

כתשעה חודשים לאחר מכן, ביוני 1943, בוז'נה נקראה לסניף הדואר המקומי לקבל שיחת טלפון. בשיחה נשמע קול גבר שביקש ממנה להגיע לתחנת הרכבת במיטו (Mýto) שבאזור פלזן בשעה 20:30. בוז'נה חשדה שמדובר במלכודת, ולכן חיכתה בתחנה כשהיא מתחבאת מאחורי עצים. במהלך המתנה זו, זיהתה קבצן יחף לבוש בסחבות, אשר התגלה מאוחר יותר כהוגו גולדשיידר, שהצליח להימלט מהגטו. הוא היה במצב בריאותי ירוד מאד, כשמשקלו 45 קילו בלבד. בוז'נה סידרה לו מקום מסתור בביתה ודאגה לו במשך 23 חודשים עד לשחרור האזור.

## לאחר המלחמה
הוגו שרד את המלחמה, ולאחר השחרור עזב את דירתה של בוז'נה והשתלב בחיי הקהילה המקומית. הוא החל להשתתף בפגישות דיירים בכיכר העיר, וזכה לקבלת פנים חמה מהשכנים, אשר הופתעו מכך ששרד. זמן קצר לאחר השחרור, נישאו הוגו ובוז'נה, והוגו הפך לאב המאמץ של פרנטישקה.

## הכרה והנצחה
ב-19 ביולי 2001 הוכרה בוז'נה גולדשיידרובה-לידרבאוחובה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם, ושמה נחקק על קיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1902
קטגוריה:נפטרות ב-1972
טוליו קולסלבטיקו

**טוליו קולסלבטיקו** (בלועזית: **Tullio Colsalvatico**; 21 באוגוסט 1901 – 20 בספטמבר 1980) סופר ומשורר איטלקי, מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
קולסלבטיקו נולד בקולבנלה, למשפחה אמידה. עם סיום לימודיו בבית הספר, כשהיה בן 18, כבר הוציא לאור את אוסף השירים הראשון שלו ובהמשך הקדיש את זמנו לכתיבת יצירות ספרותיות.

ב-16 באוקטובר 1943 התחיל גל הגירושים הראשון מאיטליה לאושוויץ. אב משפחת דה טיבולי שיחד קצין משטרה כדי שלא יעצור את משפחתו, והבטיח לו שלמחרת כל המשפחה תעזוב את רומא. קולסלבטיקו, שהתגורר בקולבנלה, הזמין את משפחת דה טיבולי להתארח בביתו. אב המשפחה צ'זרה, ובתו פיורלה הגיעו לביתו של קולסלבטיקו והתקבלו בחום על ידו. הוא אמר לצ'זרה שעליהם להימלט מיד והבטיח לעזור להם. כמה ימים לאחר מכן, הוא סיפק מסמכים מזויפים לכל 40 בני המשפחה ואמר לכל אחד מהם היכן להסתתר. הוא יעץ להם להתפזר בין עיירות שונות. המסמכים המזויפים שסיפק למשפחה תוכננו בקפידה. אסתר דה טיבולי קיבלה מסמכים על שם מרוצ'י, שם המשפחה שאליה נשלחה בכפר הסמוך. כל השמות החדשים היו קשורים בדרך כלשהי לשמותיהם הישנים, למקרה שאחד מ-12 הילדים יתבלבל כאשר ישאל על ידי הרשויות. הפליטים היהודים התחזו לנוצרים והלכו לכנסייה כל שבוע ולמדו את הפולחן והטקסים הנוצריים. קולסלבטיקו המשיך לדאוג לשלומם במהלך שהותם בכפרים השונים, ובזכות הגנתו, אף אחד לא הטריד אותם.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה משפחת דה טיבולי נשארה בקשר עם קולסלבטיקו. המשפחה פתחה מחדש את החנות שהייתה בבעלותה עוד לפני המשפחה בתחנת הרכבת וקולסלבטיקו היה מבקר בחנות בכל פעם שהיה עובר בתחנה. בהמשך, המשפחה עברה דירה והקשרים בין קולסלבטיקו למשפחה התרופפו ובהדרגה הקשר נותק.

## הכרה והנצחה
בעקבות עדותה של פיורלה דה טיבולי, החליטה הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם להכיר בטוליו קולסלבטיקו כחסיד אומות העולם ב-26 בפברואר 2009. ב-30 במרץ 2009 נערך לכבודו טקס ברומא. שמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:משוררים איטלקים
מרד גטו צ'נסטוחובה

**מרד גטו צ'נסטוחובה** היה התקוממות בגטו צ'נסטוחובה שבפולין כנגד כוחות הכיבוש הגרמניים במהלך מלחמת העולם השנייה. המרד התרחש בסוף חודש יוני 1943, והביא למותם של כ-2,000 יהודים.

הגטו הוקם בעקבות אירוע שנודע כ"יום שני העקוב מדם", שבו רצחו הנאצים 300 יהודים בעיר צ'נסטוחובה במהלך כיבוש העיר. הגטו התקיים מיום הקמתו ב-3 בספטמבר 1939 ועד לשחרורו על ידי הצבא האדום בינואר 1945. אסירי הגטו אולצו לעבוד במפעלי עבודת כפייה, ובמהלך קיומו שיכן הגטו כ-48,000 יהודים פולנים, מתוכם 40,000 גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
#### ההתנגדות החמושה הראשונה
המקרה הראשון של התנגדות חמושה אירע ב-4 בינואר 1943, בגטו הגדול שהוקם על ידי הגרמנים באפריל 1941. במהלך "סלקציה" של כ-500 יהודים לצורך גירושם לגטו בעיר רדומסק, פרץ ירי בכיכר ורשה (כיום כיכר גיבורי הגטו). באירוע נהרגו מנדל פישלוביץ' (או פישלוביץ') ואישה פיינר. בתגובה, הוציאו הנאצים להורג 50 צעירים יהודים.

## ההתקוממות הגדולה
חיסולו הסופי של "הגטו הקטן" (ששימש כמחנה עבודה עבור מפעלי תחמושת) החל ביוני 1943, לאחר ארבעה חודשים של הוצאות להורג המוניות בבית העלמין היהודי וסלקציות נוספות, שבהן נבחרו יהודים לגירוש למחנות עבודה, כולל במחנה בליז'ין.

ב-25 או ב-26 ביוני 1943 פרצה התקוממות רחבת היקף, שאורגנה על ידי ארגון לוחמים יהודים. למרות שהמורדים היו מצוידים בנשק דל, הם התבצרו בבונקרים לאורך רחוב נדרז'צ'נה. במהלך הקרבות והטבח שלאחר מכן נהרגו כ-1,500 יהודים. מנהיג המרד, מרדכי זילברברג, התאבד כאשר הגרמנים עמדו ללכוד את הבונקר שלו ברחוב נדרז'צ'נה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי פולין: מרידות
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה)
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1943
קטגוריה:1943 בפולין
דירק ונילטה ון דר ורט

**דירק ון דר ורט** (בהולנדית: **Dirk van der Vaart** נולד ב-1911 ו**נילטה ון דר ורט** (בהולנדית: **Neeltje van der Vaart De Raad**t נולדה ב-2 בפברואר 1911) הם זוג הולנדים חסידי אומות העולם שהצילו יהודים בשואה והוכרו כחסידי אומות העולם.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בני הזוג ואן דר ורט, החביאו יהודים בביתם תחת זהות בדויה. הם היו פרוטסטנטים, חברי הקהילה האוונגליסטית, שהאמינו כי היהודים הם העם הנבחר ודרך קהילה זו עזרו להחביא יהודים בביתם, ובבתיהם של חברי קהילה אחרים.

הילד ריימונד קמפפר הוסתר בביתם של דירק ונילטה באוטרכט משנת 1943 ועד תום המלחמה. ריימונד ראה בהם כהורים. אמו של ריימונד הוסתרה אצל קרובי משפחה של דירק. שתי בנותיו של פליקס טיקוטין ואשתו אווה הסתתרו גם הן במשך מספר חודשים אצל בני הזוג ון דר ורט ולאחר מכן הועברו לביתו של אחיו החורג של דירק.

## הכרה והנצחה
ב 5 ביולי 1983 הוכרו דיר ונילטה ון דר ורט כחסידי אומות העולם, וב-5 באפריל 1984 נכחו בטקס, בו נשתל לכבודם עץ בגן חסידי אומות העולם בירושלים ביד ושם.

## קישורים חיצוניים
Felix and Eva Tikotin take leave of two Japanese friends after a trip to purchase artwork

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
אליהו מירון (ראש מועצה מקומית)

**אליהו מירון** (שבט ה'תרס"ג, 30 בינואר 1903 – י"ט בניסן ה'תשמ"ז, 18 באפריל 1987) היה ראש המועצה המקומית השני של נס ציונה בשנים 1950 – 1966.

## ביוגרפיה
נולד בשם **אליהו מיקנברון** בבילסקו-ביאלה שבשלזיה (אז, באימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) לאביו יחזקאל, סוחר, ולאמו יהודית. הצטרף לתנועת-הנוער "בלאו-וייס", ובהמשך הצטרף ל"התאחדות" ולאיגוד העולמי של המכבי. פרסם מאמרים בעיתונו של רוברט שטריקר "וינר מורגנצייטונג" (Wiener Morgen-Zeitung)" והיה חבר מערכת העיתון היידי "פאלקס שטימע".

ב 1925 ביקר בארץ ישראל לרגל טקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שובו לאירופה, עבר הכשרה מטעם "החלוץ", וב-1929 עלה ארצה. הצטרף לקיבוץ "עבודה" שהתיישב בגבעת מיכאל ליד נס ציונה, והיה מזכיר הקיבוץ לצד עבודתו כפועל בחקלאות ובבנייה. הקיבוץ התפרק בתחילת שנות ה-30, ומירון המשיך להתגורר בנס ציונה ולעבוד בתחום הבנייה והריצוף. שימש בשורת תפקידים במוסדות הפועלים בנס ציונה: חבר מועצת הפועלים וחבר מזכירות המועצה, מנהל לשכת העבודה, מנהל לשכת המס, מנהל הצרכנייה (1932 – 1933) והחל מ-1947 היה מנהל קופת מלווה של העובדים. ייצג את הפועלים בוועדות משותפות לפועלי נס ציונה ולאיכריה.

עם כינונה של מועצה מקומית בנס ציונה ב-1949 התמנה לסגנו יו"ר של המועצה יוסף סמל, ובבחירות הראשונות ב-1950 עמד בראש רשימת ההסתדרות (מפא"י) שזכתה לרוב המושבים במועצה, והוא התמנה לראש המועצה, עם קואליציה "מקיר לקיר" שכללה את כל המפלגות המועצה. תחת הנהגתו קיבלה המועצה החלטה להרחיב את גבולות המושבה ולפתח בה תעשייה לצד החקלאות. לצורך כך הוקמו שני אזורי תעשייה. כמו כן, בתקופתו התרחבה נס ציונה ונבנו בה שיכוני עובדים ושכונות, והחל להתגבש אופייה העירוני של נס ציונה. נבחר לקדנציה נוספת בבחירות 1955 ובבחירות 1959. בבחירות 1965 עמד בראש רשימת המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל שזכתה במרב הקולות, והוא הקים קואליציה בשיתוף מפ"ם והמפד"ל שבחרה לכהונה רביעית כראש המועצה. מירון רצה לצרף לקואליציה שלו את גח"ל ורפ"י, אולם בשל התנגדות מרכז המערך לשותפות גם גח"ל, החליט להתפטר מתפקידו לאחר כחצי שנה ולהעבירו באופן זמני לנציג המפד"ל משה לוי, כדי שמירון יוכל לצרף לקואליציה את נציגי רפ"י. המשא ומתן בין המפלגות נכשל, ולוי החליט לחבור לגח"ל ורפ"י ולהמשיך בכהונתו כראש המועצה, כשהוא מותיר את המערך ומפ"ם באופוזיציה. באפריל 1967 התפטר מירון מחברותו במועצה. לצד עיסוקו הפוליטי, ניהל את סניף בנק הפועלים המקומי, והיה חבר המחלקה המוניציפלית של ההסתדרות.

נפטר ב-1987 ונקבר בבית העלמין בנס ציונה. על שמו רחוב בעיר.

## חיים אישיים
נשא לאשה את צפורה בת שלמה וולקן. לזוג נולדו בת, יהודית, ובן, שלמה (בולו), לשעבר איש התעשייה האווירית לישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* קברו, באתר BillionGraves.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת נס ציונה
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:יקירי נס ציונה
קטגוריה:אישים הקבורים בנס ציונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
ויליאם (וילי) פישר

**ויליאם (וילי) פישר** (באנגלית: **William (Willy) Fisher**; 10 באפריל 1912 – 1 בדצמבר 1976) הוא חסיד אומות העולם שהציל את חייה של נערה יהודייה בתקופת השואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
וילי פישר היה חייל בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. במהלכה, בשנת 1940, הוא נשבה על ידי הגרמנים בדנקרק בצרפת, יחד עם תשעה חיילים בריטים נוספים. הוא נלקח איתם למחנה השבויים סטלאג B 20 סמוך לכפר גרוס גולמקאו בפולין. במחנה, הם עבדו בחוות בבעלות גרמנית הסמוכות אליו.

בינואר 1945 הצבא האדום החל להתקרב. הגרמנים החליטו לחסל את המחנה. הם הוציאו את האסירות של מחנה הריכוז שטוטהוף לצעדת המוות. בין האסירות הייתה שרה מטוסון, נערה יהודיה בת 16 ילידת העיר שבלי בליטא, שלאחר רצח אביה נשלחה יחד עם אמה ואחותה למחנה שטוטהוף. אמה הצליחה לשכנע אותה לברוח ולעזוב אותה ואת אחותה. היא הצליחה להתחמק מהצעדה ולברוח מהשוטרים המקומיים שרדפו אחריה. שרה הגיעה לאסם והתחבאה בו. באסם עבד סטנלי וולס, אחד מעשרת השבויים הבריטים, וכשהגיע וראה אותה החליט להביא אותה לאסם שבו שהו חבריו. וילי פישר וחבריו השבויים, טיפלו יחד בשרה ועזרו לה להתחזק ולהבריא. הם סיפקו לה מחסה, מזון ותרופות ודאגו לרחוץ אותה. הם גנבו בשבילה בגדים מקרונות הפליטים על מנת להחליף את הבגדים עם הטלאי של מחנה הריכוז, מחשש שיסגירו את היותה יהודיה נמלטת.

פישר וחבריו העבירו מזון ומים לשרה כאשר תלו כביסה מעל לבור שבו הוחבאה. כך הצליחו להימלט מחשד השומרים במחנה השבויים. וילי וחבריו הסתכנו, משום שבאסם שבו עבדו והחביאו את שרה הוחזקו גם הסוסים ששימשו את תחנת המשטרה הסמוכה למחנה. בעת פירוק המחנה ושחרור השבויים דאגו להעביר את שרה, לידי אישה מקומית שתשמור עליה עד הגעת הצבא האדום.

## לאחר המלחמה
לאחר שחרורו ממחנה השבויים, פרסם פישר את היומן שניהל על גבי תמונות ופיסות נייר שהצליח לאסוף בזמן שהותו במחנה. ביומן פירט את מצבה הבריאותי של שרה, את פעולות ההצלה ומעט על מה שהצליח לראות מצעדת המוות.

לאחר שחרורה, גילתה שרה שהיא היחידה שנותרה בחיים ממשפחתה. היא שינתה את שמה הראשון משרה לחנה, על שם אחותה שנספתה בשואה והוסיפה את שמה המקורי שרה בתור שם שני. לאחר נישואיה שם משפחתה שונה לריגלר.

## הכרה והנצחה
חנה שרה ריגלר פנתה ליד ושם ולאחר 25 שנים של חיפושים המצילים שלה נמצאו. היא העידה כיצד עזרו לה פישר וחבריו והצילו את חייה. ב-2 בנובמבר 1988, סטן וולס, ג'ורג' המונד, טומי נובל ואלן אדווארדס הוכרו כחסידי אומות העולם. ב-15 במרץ 1989 הוכר רוג'ר לטצ'פורד כחסיד אומות העולם.

ב-11 באוקטובר 2011 וילי פישר הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. הטקס התקיים בלונדון. יחד איתו, הוכרו גם ביל קיבל, ברט המבלינג, ביל סקרוטון וג'ק בקלי, חבריו למחנה. לכבודם של פישר וחבריו נשתל עץ ביד ושם לצד שלט בו כתוב ״שבויי מלחמה אנגליים״.

פישר קיבל יחד עם האחרים את אות גיבור השואה הבריטי מטעם ממשלת בריטניה.

## לקריאה נוספת

* Lyn, Smith. Heroes of the Holocaust, 2013

## קישורים חיצוניים
British Heroes of the Holocaust Honoured at Special Event

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:בריטים חסידי אומות העולם
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1976
צ'דומיר וברנקו באוור

**צ'דומיר באוור** (בלועזית: **Cedomir Bauer**; נולד ב-1900 - ?) ו**ברנקו באוור** (בלועזית: **Branko Bauer** ; נולד ב-1921) הם אב ובנו שהוכרו כחסידי אומות העולם על הצלת אישה יהודיה בשואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
באוור היה אלמן קרואטי שהתגורר עם בנו ברנקו בזאגרב והתפרנס מהשכרת דירות.

באביב 1943, באוור הסתיר אישה יהודיה בשם לירקה מיקץ' שחיפשה מקום מסתור מפני הגרמנים. לרקה הייתה נשואה לקרואטי קתולי, אך התגרשה ממנו ב-1938, ועברה מעיירה לעיירה בחיפוש אחר מקום מקלט בבתים קרואטים, עד שלבסוף היא שכרה חדר אצל באוור. תחילה, באוור לא ידע כי היא יהודייה, אך לאחר שהמשטרה הגיעה אליו כדי לחפש יהודים, היא גילתה לו שהיא יהודייה, ולמרות הסכנה הכרוכה בהסתרתה, הוא המשיך לתת לה לגור אצלו. בני המשפחה ידעו על כך ועזרו להסתיר אותה. הבן ברנקו, תכנן תוכנית בריחה עבורה.

בסתיו 1944 בעקבות הלשנה הגיעה המשטרה לביתו של באוור כדי לעצור אותה. באוור התקשר למפקד המשטרה, שאותו הכיר מתקופת הלימודים בבית הספר, ושכנע אותו שהחשדות חסרות שחר ולירקה שוחררה.

## לאחר המלחמה
בסיום המלחמה לירקה מיקץ' היגרה לאנגליה. לימים הפך ברנקו באוור לבמאי קולנוע ידוע בקרואטיה.

## הכרה והנצחה
צ'דומיר באוור ובנו ברנקו הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם בינואר 1993, ושמותיהם נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:קרואטים חסידי אומות העולם
אוליבר אוקס

**אוליבר (אולי) אוקס** (באנגלית: **Oliver "Oli" Oakes**; נולד ב-11 בינואר 1987) הוא נהג מרוצים בריטי. הקים ומשמש כבעלים של קבוצת "Hitech GP" המתחרה במספר אליפויות שונות. היה מנהל קבוצת אלפין באליפות הפורמולה 1.

## קריירת מרוצים
אוקס החל את דרכו בקארטינג. בשנת 2015 זכה באליפות העולם בקארטינג. לאחר הזכייה הצטרף לתוכנית פיתוח הנהגים של רד בול. בשנת 2006 התחרה בסבב מרוצי פורמולה ב.מ.וו הבריטיים וסיים במקום השישי. בשנים הבאות התחרה בפורמולה רנו יורוקאפ, פורמולה 3 הבריטית ואליפות ה-GP3 ללא הצלחה מיוחדת. בסיום עונת 2010 פרש מנהיגה.

## קריירת ניהול
בשנת 2011 הקים אוקס קבוצת קארטינג ושירותי ניהול. בשנת 2015 הקים, ביחד עם דייוויד האייל, את קבוצת Hitech GP. הקבוצה מתחרה באליפות הפורמולה 2, פורמולה 3, אליפות הפורמולה 3 והפורמולה 4 הבריטיים ובתוכנית פיתוח הנהגות F1 Academy.

באוגוסט 2024 מונה למנהל קבוצת הפורמולה 1 אלפין במקומו של ברונו פאמין. אוקס החתים את ג'ק דוהאן כמחליף לאסטבן אוקון לקראת עונת 2025. זמן קצר לאחר מינויו לתפקיד הודיעה רנו, חברת האם של אלפין, כי החל מעונת 2026 הקבוצה תפסיק לייצר את המנועים בעצמה ותרכוש מנוע מקבוצה קיימת. במאי 2025, אחרי שנה בתפקיד, הודיע על התפטרותו מהתפקיד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ בריטים
קטגוריה:פורמולה 1: מנהלי קבוצות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
יוזף ופרנצ'סקה זבונאז'

**יוזף זבונאז**' (בפולנית: **Jozef Zwonarz**) (11 במרץ 1899 – 23 בנובמבר 1984) ו**פרנצ'סקה זבונאז**' (בפולנית: **Zwonarz Franziska**, נפטרה ב-1971) הם זוג פולנים חסידי אומות העולם שהצילו יהודים בשואה.

## קורות חיים
יוזף זבונאז', שנולד ב-11 במרץ 1899 בסטניסלב, היה נפח פולני-קתולי ממוצא הונגרי. יוזף גדל בבודפשט, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי. כאשר פולין זכתה לעצמאותה ב-1918, הצטרף לצבא הפולני ולקח חלק פעיל במלחמת פולין-ברית המועצות ב-1920. בין המלחמות התגורר בלסקו שבפולין, שם עבד כמכונאי והיה מוכר בקהילה המקומית, במיוחד לאחר שהצטרף ב-1923 כשחקן לקבוצת הכדורגל המקומית סנוביה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הצטרף יוזף למחתרת הפולנית, וסייע בהצלת יהודים יחד עם אשתו פרנצ'סקה. ביולי 1942, ד"ר נתן וולך ואשתו יפה פנו אל יוזף ופרנצ'סקה בבקשה להציל את בתם בת השלוש וחצי. למרות שבני הזוג היו אז כבר הורים לחמישה ילדים, החליטו להיענות בחיוב. יוזף גם מצא מקום מסתור עבור בתם של נתן ויפה וולך במרתף הבית של יאן ומגדה קקול. ב-16 בדצמבר 1942, לאחר שהזוג וולך שרדו בנס הוצאה להורג המונית במחנה זאסלאב, הם נמלטו מהאזור וביקשו שוב את עזרתם של יוזף ופרנצ'יסקה. באומץ ותוך סיכון עצמי, יוזף הכין מקום מסתור תת-קרקעי שאותו כינה "הקבר" מתחת לסדנה בה עבד, שהייתה ממוקמת בין מטה הגסטאפו למשטרה הגרמנית, מול המשטרה האוקראינית. במקלט הצפוף וצר המידות, הסתיר חמישה יהודים במשך למעלה משנתיים, כשהוא מספק להם מזון ואף התקין עבורם חיבור לחשמל באופן מוסווה. כל זאת עשה למרות מצבו הכלכלי הקשה. חודש לפני שחרור פולין, פצצה נפלה על הסדנה של יוזף כאשר הצבא הרוסי התקדם אל האזור. ההפגזות של הרוסים אילצו אותו להעביר את היהודים למרתף ביתו. שם שהו שישה שבועות נוספים עד לשחרור העיר בידי הצבא האדום.

## לאחר המלחמה
לאחר סיום המלחמה המשיכו יוזף ופרנצ'סקה להתגורר בלסקו עד יום מותם. תושבי העיירה התנכלו להם ואף הטילו עליהם חרם בשל מעשי ההצלה. יוזף מעולם לא הביע חרטה והיה גאה במעשיו. בני הזוג מעולם לא ביקשו תמורה וגם כשהציעו הניצולים ליוזף לשלם תמורה, הוא סירב. במקום זאת, נתן להם את פריטי הערך האחרונים שהיו לו, שעון יד ושטר של 10 דולר כעזרה כדי שיוכלו להתחיל את חייהם מחדש. הקשרים בין הניצולים ליוזף ופרנצ'סקה נשארו טובים והדוקים לאחר המלחמה. פרנצ'יסקה נפטרה ב-1971 ויוזף נפטר ב-23 בנובמבר 1984 בעיירה לסקו שבפולין.

## הכרה והנצחה
יוזף ופרנצ'סקה זבונאז' הוכרו כחסידי אומות העולם ב-26 בספטמבר 1967, ביחד עם יאן קקול, בעקבות עדותו של ניצול השואה ד"ר נתן וולך. ב-3 בנובמבר 1980 קיבלו תעודת כבוד מהוועדה לציון חסידי אומות העולם. יוזף ופרנצ'סקה זבונאז' מוזכרים בספרה של ניצולת השואה יפה וולך.

## לקריאה נוספת
* Jafa Wallach, Bitter Freedom: Memoirs of a Holocaust Survivor, 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
טירת דראקנסטיין

**טירת דראקנסטיין** (בהולנדית: **Drakensteyn**, לעיתים נכתב גם **Drakesteijn** או **Drakestein**) היא טירה קטנה השוכנת בכתובת 8 Slotlaan, בכפר  שבמחוז , הולנד. הטירה משמשת כמעון הפרטי של ביאטריקס, מלכת הולנד לשעבר.

מלבד הקשר המלכותי שלה, מאפיינה הייחודי ביותר של הטירה הוא צורתה המתומנת. הטירה מוקפת בחפיר, שאותו ניתן לחצות באמצעות גשר. סגנונה האדריכלי מוגדר כקלאסיציסטי.

## היסטוריה
במקום שבו שוכנת כיום הטירה היה מבנה בשם "דראקסטיין", שהוזכר לראשונה בשנת 1360. עם זאת, המבנה הנוכחי נבנה בין השנים 1640–1643 עבור ג'רארד ואן רדה לאם. בשנת 1634 עברה הטירה לידי ארנסט ואן רדה. במהלך המאות ה-17 וה-18 עברה הטירה בעלים מספר פעמים. בשנת 1807 רכשה אותה משפחתו של פאולוס וילהלמוס בוש, שהיה ראש העיר אוטרכט, והיא נותרה בבעלות המשפחה למשך 150 שנים, עד אשר פרדריק לודווייק בוש ואן דראקסטיין מכר אותה למלכה ביאטריקס. סמוך לטירה, בכתובת 4 Kloosterlaan, ממוקם מבנה נוסף בשם "קליין דראקסטיין" (*Klein Drakesteijn*, כלומר "דראקסטיין הקטן"), שנבנה בשנת 1780.

## מעון מלכותי
הנסיכה ביאטריקס רכשה את הטירה בשנת 1959, כאשר הייתה יורשת העצר של הולנד, ועברה להתגורר בה בשנת 1963 לאחר תהליך שיפוצים. לאחר נישואיה לנסיך קלאוס פון אמסברג בשנת 1966, המשיכה להתגורר בטירה יחד עם בעלה ושלושת בניה.

לאחר שהפכה למלכת הולנד בשנת 1980, עם התפטרותה של אמה, המלכה יוליאנה, עברה המשפחה להתגורר בהאג בשנת 1981.

ב-28 בינואר 2013 נמסר כי המלכה ביאטריקס תחזור להתגורר בטירה לאחר שתוותר על כס המלכות. בנה, וילם-אלכסנדר, הוכתר כמלך הולנד ב-30 באפריל 2013. ב-2 בפברואר 2014 עברה ביאטריקס באופן רשמי להתגורר בטירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנד: ארמונות
קטגוריה:אוטרכט (מחוז)
הרמין ריס

**הרמין ריס** (22 אוגוסט 1903 - 5 דצמבר 1980; בגרמנית: **Hermine Riss**) הייתה אוסטרית ילידת וינה חסידת אומות העולם שהצילה יהודים בתקופת השואה .

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
הרמין התגוררה בווינה והתפרנסה בעיקר כציירת. הרמין הייתה חברה של אליזבת היינריך, יהודיה אוסטרית, שניצלה בזכות אזרחות סינית שקיבלה מבעלה לשעבר. כשהחלו לרדוף אחר היהודים, פנתה אליזבת להרמין וביקשה שתחביא בביתה את אמה רגינה היינריך. הרמין נענתה לבקשתה של אליזבת והחביאה את רגינה בביתה. חוץ מרגינה, הרמין החביאה בביתה עוד שני יהודים, סטפני זק ואוטו ברייכנשטיין, אותם הכירה דרך קהילת המחתרת המקומית או באמצעות פניות ישירות לעזרה. היא הסתכנה בעונשים כבדים ואף במוות אם הייתה נתפסת, אך המשיכה במאמציה להציל חיים. הרמין פעלה ללא תמורה, חלקה איתם את מזונה, והוציאה סכומי כסף רבים על ביגוד ואוכל עבורם. 

## לאחר המלחמה
הרמין המשיכה להתגורר עם בעלה באוסטריה. היא חייתה בצניעות והתפרנסה בעיקר מציור, במשך שנים רבות לא סיפרה על מעשיה.

## הכרה והנצחה
ב-15 במאי 2005,הרמין ריס הוכרה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם. פליקס לי, נכדה של רגינה היינריך המליץ עליה במכתב ליד ושם. בטקס שהתקיים ביד ושם בירושלים בנוכחות פליקס לי, ניטע עץ על שמה בגן חסידי אומות העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1903
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1903
קטגוריה:נפטרות ב-1980
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1980
אגנס איירס

**אגנס איירס** (באנגלית: **Agnes Ayres**; 4 באפריל 1892 – 25 בדצמבר 1940) הייתה שחקנית אמריקאית שזכתה לתהילה בתקופת הראינוע. הייתה ידועה בין היתר בזכות תפקידה כליידי דיאנה מאיו בסרט "השייח" בו שיחקה תפקיד ראשי עם השחקן רודולף ולנטינו.

## קריירה
איירס החלה את הקריירה שלה ב-1914, כאשר במאי מצוות אולפני Essanay הבחין בה במקרה, והיא לוהקה כניצבת בסצנה של קהל. לאחר שעברה למנהטן עם אמה כדי להתפתח בתחום המשחק, השחקנית אליס ג'ויס הבחינה בה. ג'ויס שמה לב לדמיון הפיזי שחלקו השתיים, מה שהוביל בסופו של דבר לכך שבשנת 1917 איירס לוהקה לסרט בשם "ריצ'רד החצוף", וגילמה את אחותה של ג'ויס. הקריירה של איירס החלה לצבור תאוצה כאשר ג'סי לסקי המייסד של סרטי פרמאונט החל להתעניין בה. לסקי ליהק אותה לתפקיד ראשי בדרמה בשם "מוחזק על ידי האויב" (1920) ופעל לשלב אותה בתפקידי משחק שונים בכמה הפקות של ססיל ב. דה-מיל. בתקופה זו גם החל רומן בינה לבין לסקי.

בשנת 1921 איירס התפרסמה כאשר לוהקה לסרט "השייח'". בסרט היא גילמה את תפקיד ליידי דיאנה מאיו, יורשת אנגלייה, עם השחקן רודולף ולנטינו. מאוחר יותר שחזרה איירס את תפקידה בתור ליידי דיאנה בסרט המשך שנקרא "בנו של השייח" ויצא בשנת 1926. לאחר יציאתו לאקרנים של "השייח" היא שיחקה בתפקידים מרכזיים בסרטים רבים אחרים, בין היתר בסרט עשרת הדיברות של ססיל ב. דה-מיל (1923).

בשנת 1923, הקריירה שלה החלה לדעוך בעקבות סיום מערכת היחסים שלה עם ג'סי לסקי. בשנת 1924 היא התחתנה עם דיפלומט מקסיקני בשם מנואל ריאצ'י. לזוג נולדה בת ובשנת 1927 התגרשו.

איירס איבדה את הונה ואת אחזקותיה בנדל"ן בקריסת וול סטריט ב-1929. באותה שנה, היא גם הופיעה בתפקיד המרכזי שהיה בעצם תפקיד המשחק האחרון שלה, בסרט "פרשת דונובן" לצד השחקן ג'ק הולט. היא עזבה את המשחק וכדי להתפרנס היא הופיעה בוודוויל. ב-1936 היא חזרה לשחק במטרה לעשות קאמבק אך לא הצליחה להשיג תפקידים מרכזיים. היא הופיעה בתפקידים קטנים בעיקר עד שפרשה ממשחק בשנת 1937.

## לאחר הקריירה במשחק
לאחר פרישתה מתחום המשחק, איירס הפכה מדוכאת ולבסוף הייתה מאושפזת במוסד פסיכיאטרי. ב 1939, היא גם איבדה את המשמורת על בתה, מריה איירס, לטובת האב, ריאצ'י. היא מתה מדימום מוחי ב-25 בדצמבר 1940, בביתה בהוליווד, קליפורניה בגיל 48; היא הייתה חולה במשך מספר שבועות לפני כן. היא נקברה בבית הקברות של הוליווד לנצח. בשנת 1960, איירס הוכנסה לשדרת הכוכבים של הוליווד בשדרות הוליווד 6504 על תרומתה לתעשיית הקולנוע. לביתה מריה ריאצ'י היה תפקיד קטן בסרט איסט סייד, ווסט סייד (1949).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:שחקניות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני ראינוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
אלוב יוהנס קילגרן

**אלוב יוהנס קילגרן** (בשוודית: **Elow Johannes Kihlgren**; 13 בפברואר 1887 – 16 בינואר 1974), היה איש עסקים ודיפלומט שוודי, והוכר כחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
קילגרן נולד לנילס יוהאן ומריה קילגרן במחוז גרונדסונדה, שוודיה. לאחר שסיים בהצטיינות תואר בכלכלה ומסחר באוניברסיטת סטוקהולם, זכה במלגה ללימודים במספר מוסדות באיטליה. במהלך לימודיו נשא את סיגריד קילגרן במרסיי, בת למשפחת אנשי עסקים. לאחר תום לימודיו קילגרן וזוגתו עברו לעיר גנואה שבצפון איטליה, שם מונה קילגרן לקונסול כללי מטעם שוודיה. לאורך שהותו בעיר הקים וניהל שלוחות של חברות בבעלות משפחתה של אשתו וחברות שוודיות.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
במהלך מלחמת העולם השנייה, ניצל קילגרן את מעמדו הדיפלומטי כנציג של מדינה נייטרלית בשטח מדינת ציר ואת קשריו העסקיים עם מדינות רבות בכדי להציל יהודים וטייסים מצבאות בעלות הברית שנרדפו על ידי הנאצים. מיד לאחר נפילת השלטון הפשיסטי באיטליה והקמת ממשלת הבובות הגרמנית בצפון המדינה, החלה רדיפה והשמדה המונית של יהודים. רבים מנרדפי הנאצים אשר נמלטו לפני כן לאיטליה משטחים בשליטה ישירה של גרמניה נאלצו להסתתר מחשש להשמדתם. בין אותם הנמלטים נמנתה המשפחה היהודית סטמפל - אנגלמן. המשפחה בת תשע הנפשות נעה בין כפרים עד שהגיעה לכנסייה קתולית בגבול גרמניה - צרפת. בעזרת הכומר פרנצ'סקו רפטו, הועברה המשפחה אל מנזר בעיר גנואה, שם הסתתרה במשך כ-20 יום. כאשר גברה הסכנה, המליץ הכומר למשפחה לפנות אל הקונסול קילגרן. קילגרן פגש את המשפחה במנזר ומיד דאג למצוא עבורה דירת מסתור. למרות הסיכון הרב קילגרן פגש את המשפחה באופן אישי ודאג לכל צרכיה. בהמשך קילגרן העביר את אחת מבנות המשפחה עם שתי בנותיה אל אחוזה בבעלות בתו של הקונסול הפיני מחוץ לעיר בכדי לאפשר להם לנשום אוויר צח ולהרחיקם מהפצצות בעלות הברית. כאשר הגרמנים פרצו אל האחוזה קילגרן פיזר את בני המשפחה בין מספר מקומות מסתור.

זמן קצר לאחר מכן, באפריל 1944, נעצר קילגרן על ידי הגסטפו בעקבות הלשנה על אף החסינות הקונסולרית שלו ונחקר באכזריות באשמת סיועו ליהודים ולבעלות הברית. למרות הלחצים הרבים, סירב לחשוף מידע והכחיש את פעילותו. לאחר שלושה ימים שוחרר בהתערבות קונסול הוותיקן בג'נובה. אירוע זה גרם לקילגרן להבין את חומרת הסכנה למשפחה שהסתיר ולכן החל לתכנן את הברחת משפחת סטמפל - אנגלמן לשווייץ. בספטמבר 1944 קילגרן הוחזר לשוודיה אך לא הפסיק לדאוג ולתכנן את הברחת המשפחה מרחוק. לאחר שהצליח להבריח את הבוגרים מביניהם לשווייץ בעזרת מעבירי גבול ששילם להם מכספו האישי. קילגרן נתקל בקושי בהעברת שתי הבנות הצעירות. במשך עשרת החודשים לאחר מכן הסתתרו הבנות בבית ספר קתולי עד שהוברחו לשווייץ והתאחדו עם שאר המשפחה.

## לאחר המלחמה
קילגרן שב לגנואה לאחר המלחמה, וקיבל מחדש את מעמדו כקונסול כבוד מטעם שוודיה ואף המשיך להפעיל את העסקים שניהל לפני המלחמה עד שהלך לעולמו ב-16 בינואר 1974.

## הכרה והנצחה
ב-19 ביולי 2001 הוכר הקונסול אלוב יוהנס קילגרן כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם בירושלים. הטקס נערך ברומא ושמו הונצח בקיר הכבוד בירושלים בגן חסידי אומות העולם ביד ושם. לאורך השנים זכה גם בעיטורים נוספים ביניהם אות מפקד במסדר האבירות אורנג'-נסאו ההולנדי, אות מפקד במסדר האבירות ואסה השוודי, אות הנשר האצטקי במקסיקו ואף מדליית הזהב של הקונגרס האמריקני.

## קישורים חיצוניים
* **[https://www.holocaustrescue.org/diplomats-recognized-by-yad-vashem דיפלומטים שהוכרו על ידי יד ושם לפי סדר אלפביתי]**

## הערות שוליים

קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:שוודים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
ויליאם הנרי (ביל) קיבל

**וויליאם הנרי (ביל) קיבל** (באנגלית - **Willian Henry (Bill) Keeble** נולד ב-1911 - ?). חייל שבוי בריטי במלחמת העולם השנייה שהציל יהודייה והוכר כחסיד אומות העולם.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
קיבל נולד בקינגסטון על ההאל באנגליה, עבד כסוור בנמל. עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא הצטרף ליחידה הצבאית של דוכס וולינגטון ושירת בהודו.

כאשר היה בחופשה בעיר הולדתו פרצה מלחמת העולם השנייה והוא גויס לצבא. הוא נלקח בשבי בדנקרק על ידי הגרמנים ב-1940 יחד עם 9 חיילים נוספים והועבר למחנה השבויים הגרמני סטלאג 20B. קיבל וחבריו השבויים עבדו כאסירים בחוות חקלאיות באזור.

שרה מטוסון הייתה נערה יהודייה בת 16, אסירה במחנה הריכוז שטוטהוף. ב-1945 שרה הובלה בצעדות המוות אל החוף הבלטי יחד עם אחותה, אמה ועוד כ-1200 נשים. היא הצליחה להימלט ולמצוא מחסה באסם, שם נמצאה על ידי אחד השבויים מהקבוצה, סטן וולס, שהבריח אותה למחנה השבויים בגרוס גולמקאו והסתיר אותה במתבן. ביל קיבל והאחרים הבחינו במצבה הגופני הקשה והתגייסו לעזור לה. הם הבריחו בשבילה מזון, טיפלו בכוויות הקור שלה, הצליחו להשיג טיפול תרופתי ובגדים ודאגו שתבריא. הם דאגו למצבה הנפשי של שרה ונהגו לבקר אותה בסתר כדי שלא תהיה בודדה, הרגיעו אותה והתייחסו אליה כאחותם הקטנה. ביל וחבריו עשו זאת תוך סיכון גדול. שרה הוסתרה במתבן באורווה שבה הוחזקו סוסי המשטרה. בזמן שהותה של שרה באסם הם ניסו לברר אודות בני משפחתה אך נכשלו בעיקר בשל התפרצות מגפת טיפוס במחנה שבו שהו. לאחר שנודע לביל וחבריו שהצבא האדום מתקרב ויהיה עליהם להתפנות, הם ניסו לארגן עבור שרה מקום מסתור אצל אישה פולניה מקומית לפני עזיבתם. שרה עבדה אצלה עד להגעתו של הצבא האדום.

## לאחר המלחמה
בתום המלחמה שרה גילתה שהיא השורדת היחידה ממשפחתה הגרעינית. היא שינתה את שמה לחנה-שרה לזכר אחותה חנה שנספתה בשואה. שרה היגרה לארצות הברית לקרובי משפחה בשנת 1947. כ-25 שנים לאחר המלחמה חנה-שרה ריגלר הצליחה להתאחד מחדש עם עשרת מציליה בכנס בלונדון.

## הכרה והנצחה
ביל קיבל, ברט המבלינג, ביל סקרוטון, ווילי פישר וג'ק בקלי, הוכרו כחסידי אומות העולם ב-11 באוקטובר 2011 וניטע לכבודו ולכבוד חבריו עץ בגן חסידי אומות העולם. רוג'ר לטצ'פורד הוכר כחסיד אומות העולם ב-15 במרץ 1989. סטן וולס, ג'ורג' המונד, טומי נובל ואלן אדוארדס, הוכרו כחסידי אומות העולם ב-2 בנובמבר 1988. ב-26 במרץ 2015 הוענק לביל קיבל ושאר שותפיו למעשה ההצלה את התואר "גיבור השואה הבריטי" מממשלת בריטניה בלונדון. 

## לקריאה נוספת

* Lyn, Smith, Heroes of the Holocaust, 2013
* 10 British P.O.W.s Saved My Life: Sara/Hannah Rigler's Gift of Life- by Hanna Rigler, Jay Street Publishers, 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:בריטים חסידי אומות העולם
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1911
נר לכל לילה

"**נר לכל לילה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. השיר יצא לאור ב-21 בינואר 2025, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, הסינגל נכנס לתוך אלבומו ה-29 של גולן כסינגל מספר 13: "אהבה מנצחת הכל"

## על השיר
"נר לכל לילה" נכתב על ידי משה יהודה ללחן שחיברו נתן דגו ויוסף גל. על הפקתו המוזיקלי היה אחראי תמיר צור. השיר מתאר תחושות עמוקות של געגוע, אשמה ופרידה בהתהוות. הדובר מתמודד עם מציאות כואבת לצד תחושת כישלון במאבק נגד הזמן והנסיבות. הוא נזכר ברגעים אינטימיים וכואבים, כמו לילות של בדידות ודמעות, ומביע כמיהה לרגעים שבהם אהובתו הצליחה לגעת בלבו. עם זאת, השיר חושף כאב מהיעדר תקשורת ומהשתיקה שנפערה ביניהם, שיצרה תחושת ריחוק וניכור.

## הצלחה מסחרית
"נר לכל לילה" הפך ללהיט ברחבי ישראל. הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד של מדיה פורסט ישראל, המבוסס על נתוני איירפליי שבועיים במדינה. נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-3 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אייל גולן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תמיר צור
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ליאם הפקות
זלצבורג-אומגבונג

**זלצבורג-אומגבונג** (בגרמנית: **Salzburg-Umgebung**; דהיינו זלצבורג והסביבה) הוא מחוז בצפון מדינת זלצבורג שבאוסטריה. המחוז חופף לשטח הגאוגרפי המכונה "פלכגאו", למעט שטח העיר זלצבורג, שלא כלול בשטח המחוז.

במחוז 37 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): מחוזות
האליין (מחוז)

**האליין** (בגרמנית: **Hallein**) הוא מחוז במדינת זלצבורג שבאוסטריה. המחוז חופף לשטח הגאוגרפי המכונה "טננגאו". העיר האליין היא העיר המרכזית במחוז.

במחוז 13 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): מחוזות
מחמוד עטאללה

**מחמוד עטאללה** (בערבית: **محمود عطا الله**; נולד ב-15 בינואר 1979) הוא מחבל פלסטיני תושב שכם, שהתפרסם כשהואשם בכמה מעשי אונס ותקיפה מינית כנגד סוהרות חובה בכלא גלבוע.

## קורותיו
בתחילת שנות ה-2000 הצטרף עטאללה לזרוע הצבאית של הפת"ח - גדודי חללי אל אקצה.

בשנת 2003 רצח יחד עם פלסטיני נוסף את ג'מילה דע'לס. לטענתם, הם חשדו בה בשיתוף פעולה עם ישראל. לפי טענות אחרות, הרצח היה כנקמה על סירובה של דע'לס לחיזוריו של עטאללה כלפי בתה הצעירה.

ביולי 2003 נעצר עטאללה על ידי ישראל, הועמד לדין בבית המשפט הצבאי בשומרון, הורשע ברצח דע'לס, בתכנון פיגוע התאבדות ובירי לעבר חיילי צה"ל ונידון למאסר עולם ועוד 15 שנות מאסר. נכלא בכלא גלבוע.

### עבירות מין בכלא גלבוע

בשנים 2015-2017 היה עטאללה כלוא באגף 5 בכלא גלבוע שהיו כלואים בו אסירים ביטחוניים מן הפת"ח ושימש כדוברם של כלואי האגף.

בעקבות תלונות של מספר סוהרות חובה הוא נחשד במספר עבירות אונס כלפי שתי סוהרות, ובריבוי עבירות של תקיפה מינית. עטאללה עתר לבית המשפט נגד פרסום שמו, אך בית המשפט דחה את עתירתו.

מאוחר יותר דיווחה אחת המתלוננות כי גם לאחר שסיימה את שירותה בכלא חייג אליה עטאללה מבית הכלא.

בספטמבר 2023 הוגש נגדו כתב אישום בפרשה בחשד לאונס ותקיפה מינית.

במסגרת החלק הראשון של עסקת שחרור החטופים השנייה של מלחמת חרבות ברזל צורף שמו של עטאללה לרשימת האסירים הביטחוניים שישוחררו בעסקה. על פי החלטת הממשלה היה צפוי להשתחרר לביתו בשכם שברשות הפלסטינית. המתלוננות עתרו נגד ההחלטה שלא לגרשו לחו"ל מחשש שיממש את איומיו ויפגע בהן, אך בג"ץ דחה את העתירה. בפברואר 2025, שמו נמחק מרשימת המחבלים המשוחררים והוחלף באחר.

ישראל סירבה לשחרר את עטאללה גם בעסקת שחרור החטופים השלישית של מלחמת חרבות ברזל באוקטובר 2025.

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:שכם: אישים
קטגוריה:מורשעים באונס בישראל
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1979
חואקין קארירה

**חואקין קארירה** (בפורטוגזית: **Joaquim Carreira**; 8 בספטמבר 1908 – 1 בינואר 1981), היה כומר פורטוגלי שפעל ברומא להצלת יהודים במלחמת העולם השנייה והוכר כחסיד אומות העולם.

## קורות חיים
חואקין קארירה נולד בסוטו דה צ'ימה, בקרנגז'יירה שבפורטוגל. היו לו שלוש אחיות, ומשפחתו הייתה משפחה נוצרית אדוקה. ב-1926 בגיל 18 נסע לרומא ללימודי כמורה. עם סיום הלימודים הוצב כפרופסור בסמינר ליריה. בזמנו הפנוי גם הוסמך לטייס ולצלם רשמי ובכך הפך לכומר הטייס הפורטוגלי הראשון. ב-1940 קיבל הוראה לחזור לרומא. למרות שלא רצה והחשש מהחיים ברומא בזמן המלחמה חזר קארירה לרומא ושם נשאר עד סוף המלחמה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
במהלך מלחמת העולם השנייה, עבד קארירה בתור סגן רקטור הקולג' הפורטוגלי ברומא. קארירה נתן מחסה ליהודים בקולג' בו עבד. בין השנים 1943–1945, סיפק מקום מסתור ליהודים באופן קבוע, ואחרים הוסתרו על ידו באופן זמני. בין היהודים שהסתיר היו שלושה בני משפחת סיטון, רוברטו אליהו ואיזקו סיטון. כדי לנסות להבטיח את ביטחונם של היהודים שהסתתרו אצלו הוא תלה שלט מחוץ לקולג' בו היה כתוב "שטח פרטי של הכנסייה" כדי למנוע כניסה של הנאצים לקולג'. למרות ניסיון זה הנאצים ערכו ביקור פתע בו נאלצו הנרדפים להסתתר על גג המבנה. אחרי המקרה נאלצו היהודים שהסתתרו אצלו לעבור למקום מחסה אחר מחשש שיתפסו למרות שאף אחד מהם לא נתפס באותה פשיטה.

קארירה ערך יומן מפורט במהלך המלחמה בו הסביר את הסיבות שבגללן הציל יהודים וכתב על האירועים שעבר. על פי היומן הוא הסתיר את היהודים תוך סיכון עצמי גדול.

## לאחר המלחמה
מיד בסיום המלחמה, מונה קארירה לרקטור הקולג', וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1954. לאחר שעזב את הקולג' האפיפיורי, החל לעבוד בשגרירות פורטוגל בוותיקן. הוא שהה שם עד 1978. קארירה נפטר ב-7 בדצמבר 1981, בקאסה מדונה די פטימה, שם התגורר.

## הכרה והנצחה
חואקין קארירה היה הפורטוגלי הרביעי שהוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. ב-4 בספטמבר 2014 הוכר באופן רשמי. מדליה ותעודת כבוד הוענקו לכבודו לאחיינו ז'אאו קארירה מוניקו ב-15 באפריל 2015. הטקס התקיים בבית הכנסת "שערי תקווה" ובשגרירות ישראל בליסבון. הרחוב בפורטוגל שבו נולד נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פורטוגזים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:כמרים
יונתן מרקוב

**יונתן מרקוב** נולד ב-1981 ביקנעם, הידוע בשם הבמה **BLiSS**, הוא מוזיקאי, מפיק ודי ג'יי ישראלי. הוא מתמקד בז'אנר הפסייטראנס. במהלך הקריירה שלו, הפך לאחד האמנים המובילים בסצנת המוזיקה האלקטרונית בישראל, הופיע בפסטיבלים מרכזיים ברחבי העולם כמו טומורולנד בבלגיה, Earthcore באוסטרליה, World Trance Festival בצרפת ואחרים.
## ביוגרפיה
יונתן מרקוב נולד בשנת 1981 בישראל. בילדותו היה חבר במספר להקות רוק כבד ומטאל, וניגן על גיטרה. בגיל 16 גילה את המוזיקה האלקטרונית והחל להתעמק בה.
בשנת 2003 ייסד את פרויקט הסולו שלו, BLiSS. בשנת 2005, לאחר עבודה ממושכת באולפן, הוציא את אלבום הבכורה שלו, "The Rhythmus Gene", בלייבל הבריטי Phantasm Records. האלבום זכה להצלחה משמעותית והפך במידה רבה לקרש קפיצה ולחשיפה בינ"ל רחבה.

## קריירה מוזיקלית
BLiSS ידוע בסגנון הייחודי שלו המשלב נגינה בגיטרה חשמלית גם בהקלטת הטרקים אבל גם בהופעות חיות, סגנון ייחודי שהביא אותו להופיע על במות גדולות ברחבי העולם. הוא שיתף פעולה עם אמנים מובילים כמו Infected Mushroom ו-Tristan, וכן יצר למעלה מ-25 רמיקסים לשירים של אמנים כמו Astrix, Ace Ventura ו-Captain Hook.
את דרכו בעולם המוזיקה אלקטרונית החל מרקוב אחרי שחבר חשף אותו לדיסק אוסף של יורו טראנס, ומשם החל העניין שלו במסיבות שבהן הושמעה מוזיקה אלקטרונית עד שהחל ליצור מוזיקה משלו.

בשנותיו הראשונות עבד עם מוזיקאי הטראנס אזאקס סינדרום (רגב עזריה) כחלק מהצמד Azax vs. Bliss. במסגרת זו הוציאו שני אלבומים, Round 1 ו-Round 2. כמו כן שיתף פעולה עם יוצר הטראנס Painkiller (רוי אנגל) כחלק מהצמד The A-Team.

ב-2025, חבר מרקוב אל יאיא כהן אהרונוב ויחד שחררו 5 שירים ("תן לרקוד", "פצע על פצע", "כל הימים", "אריה" "Let Yourself") בפרויקט משותף ששמו "זה חי בנו" . השירים במקורם, מהפרויקט בעל שני החלקים – "זה חי בי" ו"זה חי בי 2" של כהן אהרונוב

## דיסקוגרפיה

### אלבומי סולו
* (2025) Me Vs. ME
* The Looney Bin (2008)
* (2005) The Rythmus Gene

### עם אזאקס סינדרום

* Round 1 (2009)
* Round 2 (2011)

### כחלק מ-A-Team (עם Painkiller)

* Fast Forward (2011)

## מיני אלבומים וסינגלים (רשימה חלקית)
* Good Times (2024)
* (2023) Origin (Bliss remix)
* (2023) Mo Cowbwll
* (2023) Supersylin
* (2023) Mojigao (Bliss remix)
* (2023) Drumville
* (2022) Stay Sharp (Mystery Sense remix)
* (2022) A Cookie From Space
* (2022) One With the Universe
* (2022) Bright Side of the Sun

## לקריאה והאזנה נוספת
* 
* 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
פרנק רניקה

**פרנק רניקה** (בגרמנית: **Frank Rennicke**; נולד ב-18 בדצמבר 1964) הוא זמר-יוצר גרמני, הנחשב לאחת מהדמויות המרכזיות בסצנה הנאו-נאצית בגרמניה. בשנת 2009 ו-2010 הוצע כמועמד לנשיא גרמניה מטעם מפלגת הימין הקיצוני NPD ומפלגת האיחוד העממי הגרמני (DVU).

## ביוגרפיה
רניקה נולד במאשרודה שבקרבת העיר בראונשווייג. אביו היגר מגרמניה המזרחית לגרמניה המערבית בשנות ה-50. הוא הוכשר כחשמלאי וטכנאי למכשירי חשמל ביתיים. בשנותיו המוקדמות, לאחר שהתקרב לאידאולוגיה לאומנית, ניתק קשרים עם משפחתו.

כיום הוא נשוי ואב לתשעה ילדים. בעברו היה פעיל בתנועת הנוער הנאו-נאצית ויקינג-יוגנד, ולאחר שהארגון נאסר ב-1994, הצטרף ל-NPD והיה מעורב במכירת תכנים נאו-נאציים.

## פעילות מוזיקלית
רניקה מופיע כזמר-יוצר, מלווה את עצמו בגיטרה, ומבצע שירים בעלי תוכן לאומני וגזעני. הוא משווה את עצמו למוזיקאים כמו ריינהרד מיי אך מתרכז בטקסטים פוליטיים ולא בכישורים מוזיקליים. בין נושאי שיריו נמנים הוורמאכט, גבולות גרמניה לשעבר, עוינות כלפי פולנים, ורטוריקה אנטישמית ושונאת זרים. רניקה היה מעורב בהפצת תעמולה נאו-נאצית באמצעות דיסקים שחולקו לתלמידים.

## מעורבות פוליטית
בשנת 2009 הוצג כמועמד לנשיאות גרמניה מטעם NPD ו-DVU, וזכה ל-4 קולות מתוך 1223. בשנת 2010 הוצג שוב כמועמד אך הסיר את מועמדותו לאחר הסיבוב השני.

## הסתבכויות משפטיות
בשנת 2000 הורשע בעבירות הסתה גזענית ונידון ל-10 חודשי מאסר על תנאי בגין הפצת חומרים בעלי תוכן מכחיש השואה ושנאה גזעית. מאוחר יותר בוטלה חלק מההרשעה בעקבות ערעור.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של פרנק רניקה 
* מאמר ב"זידדויטשה צייטונג" על רניקה

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:פעילים פוליטיים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
קונטרה (סרט)

**קונטרה** (בגרמנית: **Contra**) הוא סרט קולנוע גרמני משנת 2020 בבימויו של זונקה וורטמן, שעלה לאקרנים בגרמניה ב-28 באוקטובר 2021.

## עלילה
הסרט עוקב אחר נאימה חמיד, צעירה ממוצא מרוקאי החיה עם אמה ואחיה בפרנקפורט, בתנאים כלכליים קשים ועם אי-ודאות לגבי זכויות השהייה שלהם. חמיד היא הראשונה ממשפחתה שנרשמת ללימודים אקדמיים במשפטים באוניברסיטת גתה בפרנקפורט.

כאשר היא מאחרת לשיעור, פרופ' ריצ'רד פוהל, הידוע בסגנון הדיבור הסרקסטי שלו, נוזף בה בפומבי תוך שימוש באמירה סטריאוטיפית. בעקבות כך מופץ הסרטון באינטרנט, ופוהל עומד בפני הליך משמעתי ואיום בפיטורים. נשיא האוניברסיטה מציע לו לאמן את חמיד לתחרות ארצית של דיבייטים על מנת לשפר את סיכוייו בהליך המשמעתי. חמיד מצליחה בתחרות ומתפתחת מערכת יחסים של הערכה הדדית עם פרופ' פוהל, עד שהיא מגלה שהוא מנצל אותה לטובתו. למרות זאת, בסופו של דבר היא בוחרת להשתתף בתחרות ומגנה עליו מול ועדת המשמעת.

## הפקה
הסרט מבוסס על הסרט הצרפתי *[[הבריליאנטית מיס ניילה]]* (בצרפתית: *Le brio*) מ-2017, שהיה מועמד לפרס הסזאר לסרט הטוב ביותר.

צילומי הסרט התקיימו בקיץ 2019 בקלן, בון, ברלין ופרנקפורט, והושלמו ב-9 באוגוסט 2019. את פסקול הסרט הלחין מרטין טודשארוב.

הקרנת הבכורה התקיימה בספטמבר 2020 בלייפציג, ובהמשך הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים בציריך.

## קישורים חיצוניים
* 
* קונטרה באתר הביקורת הגרמני

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטים גרמניים
טמסווג (מחוז)

**טמסווג** (בגרמנית: **Tamsweg**) הוא מחוז בדרום מזרח מדינת זלצבורג שבאוסטריה. המחוז חופף לשטח הגאוגרפי המכונה "לונגאו".

במחוז 15 ערים ועיירות:

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): מחוזות
אילן רום

**אילן רום** הוא איש ציבור ישראלי, מנכ"ל משרד האוצר. קודם לכן שירת ב"מוסד" ושימש כמנכ"ל מועצה אזורית מטה בנימין.

## ביוגרפיה
רום נולד בשעלבים וגדל בישראל ובאיטליה.

שירת בצה"ל כלוחם ומפקד בסיירת מטכ"ל והשתתף בין היתר במבצע אביב נעורים ובפריצה למלון סבוי. הגיע במילואים לדרגת סגן-אלוף.

שירת במשך 25 שנה ב"מוסד". במהלך שירותו זכה בשני פרסי ביטחון ישראל ובצל"ש המוסד.
תפקידו האחרון של רום במוסד היה ראש חטיבה.

בשנת 2022 התמנה למנכ"ל מועצה אזורית מטה בנימין, במקומו של יהודה אליהו שפרש מהתפקיד.

בינואר 2025 הודיע שר האוצר בצלאל סמוטריץ' על החלטתו למנות את רום למנכ"ל משרד האוצר במקומו של שלומי הייזלר.. בפברואר 2025 פנו מנכ"לים ובכירים לשעבר במשרד האוצר לוועדה לבדיקת מינויים בכירים בנציבות שירות המדינה שבראשה רואי כחלון, בדרישה לפסול את מינויו עקב חוסר ניסיון והבנה כלכלית. למרות זאת המינוי אושר על ידי ועדת המינויים. ב-18 במרץ 2025 אישרה הממשלה את מינויו למנכ"ל משרד האוצר. לאחר כשנה, מיד לאחר אישור תקציב המדינה לשנת 2026, התפטר מתפקידו. 

לרום תואר ראשון בארכאולוגיה ולימודי ארץ ישראל ותואר שני במשפטים.

## חיים אישיים
רום נשוי ואב לחמישה. מתגורר בפתח תקווה.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: אנשי המוסד
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר אור עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
One Day (שיר של מתיסיהו)

"**One Day**" (בעברית: "**יום אחד**'") הוא שיר בביצוע של זמר הרגאיי האמריקאי מתיסיהו, שיצא לראשונה ב-2008, הסינגל הראשון שלו מאז "Jerusalem (Out of Darkness Comes Light)". השיר נכלל גם כתוספת של הרגע האחרון לאלבומו של מתיסיהו *[[Light (אלבום)|Light]]* . השיר מבטא תקווה להפסקת האלימות, ותפילה לעידן חדש של שלום והבנה. הוא הופיע במצעד הרוק המודרני במקום ה-21 ובמקום ה-38 במצעד הרוק האמריקאי; גם במרץ 2010 הוא הופיע לראשונה בבילבורד הוט 100 במקום ה-90 והגיע למקום ה-85.

בראיון לספינר, מתיסיהו אמר להם: "One Day" הוא השיר שרציתי לעשות מאז שהתחלתי את הקריירה שלי. זה המנון של תקווה עם קצב גדול, מסוג השירים שגורמים לך להתבכיין את הראש ולפתח את הלב בו זמנית."

בנוסף הביע תמיכה בישראל בזמן מלחמת חרבות ברזל שביצע בכיכר החטופים את השיר.

## רמיקס
רמיקס של השיר יצא בהשתתפות הראפר אייקון בנוסף הוציאו ההרכב אינפקטד מאשרום רמיקס משלהם שזכה להצלחה גדולה בישראל והגיע למקום 27 ברשת ג' ולמקום 96 במצעד העשור העברי של כאן גימל, בגלגלצ הגיע למקום 9, בנוסף הגיע במצעד העשור המחודש למקום 71.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מתיסיהו
קטגוריה:שירי אייקון
קטגוריה:שירי רגאיי
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס