גוסטב דורה

**פול גוסטב לואי כריסטוף דוֹרֶה** (בצרפתית: Gustave Doré; 6 בינואר 1832 – 23 בינואר 1883) היה אמן הדפס, מאייר, צייר, קריקטוריסט ופסל צרפתי. הוא מוכר בעיקר בזכות היקף יצירתו העצום בתחום חיתוכי העץ ששימשו לאיור יצירות מופת מהספרות הקלאסית, ובראשן התנ"ך (תרגום וולגטה) והקומדיה האלוהית של דנטה.

אף ששמו מזוהה לרוב עם איורי ספרות קלאסית, דורה נחשב לאחד מהמבשרים החשובים של הקומיקס המודרני. כבר בגיל 15 פרסם את "עלילות הרקולס" (1847), יצירה המבוססת על רצף תמונות המלוות בטקסט קצר – פורמט שהקדים את זמנו. היסטוריון האמנות דייוויד קונזל מציין כי דורה היה מהאמנים הראשונים שהשתמשו בטכניקות רצף חזותי לבניית נרטיב סיפורי, ובכך הניח את היסודות לרומן הגרפי המודרני.

איוריו של דורה זכו להצלחה בין-לאומית כבירה, והוא נודע כאמן הדפס מחונן אף שתפקידו התמקד לרוב בעיצוב הרישומים בלבד. בשיא הקריירה שלו העסיק כ-40 חרטים מיומנים שתפקידם היה לחרוט את רישומיו על גבי לוחות עץ להדפסה; חרטים אלו נהגו לרוב לחתום את שמם על היצירה לצד חתימתו שלו.

במהלך חייו יצר דורה למעלה מ-10,000 איורים. כדי לאפשר את הפצתם ההמונית, נעשה שימוש בטכנולוגיות דפוס מתקדמות לזמנן: ביניהן 'גַלְוָנוֹפְּלַסְטיקָה' (Electrotyping) – תהליך כימי המבוסס על תגובות חשמליות שאיפשר ליצור העתקי מתכת מדויקים ועמידים של גלופות העץ המקוריות. בנוסף גם 'מכבשי דפוס גליליים' – מכונות דפוס שהשתמשו בגלילים מסתובבים במקום משטחים שטוחים, דבר שאיפשר הדפסה מהירה של מהדורות ענק בפרקי זמן קצרים ובמדינות רבות במקביל.

## ביוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|[מהפכת סדום ועמורה|משפחתו של לוט נסה מסדום. אשת לוט נותרת מאחור. מאת גוסטב דורה]]
דורה נולד בשטרסבורג. הוא פרסם את ציורו הראשון בגיל 15.

בשנת 1853 נתבקש לאייר את יצירות הלורד ביירון. במהרה צבר פופולריות בבריטניה ואייר מיני יצירות, בהן מהדורה חדשה של התנ"ך ואת ספרו של אדגר אלן פו, "העורב". בשנת 1865 פרסם את תנ"ך דורה. הצלחת הספר הביאה לתצוגה מרשימה בשנת 1876 בלונדון, והקמת גלריית דורה ברחוב ניו-בונד.

בשנת 1869 הציע בלאנשרד ג'רולד, בנו של דאגלס ויליאם ג'רולד, כי השניים יעבדו יחדיו כדי ליצור פורטרט מקיף של לונדון. ג'רולד קיבל את השראתו מרעיון "המיקרוקוסמוס של לונדון" שנוצר בשנת 1808.

דורה חתם על פרויקט חמש-שנתי עם המוציאים לאור גרנט ושות', לפיו היה עליו לשהות בלונדון שלושה חודשים מדי שנה. משכורתו עמדה על 10,000 פאונד לשנה. הספר "לונדון: העלייה לרגל", יחד עם 180 גילופיו של דורה, פורסם בשנת 1872. הספר היה להצלחה מסחרית, ודורה קיבל הזמנות ממוציאים לאור בריטים אחרים.

חרף הצלחתו המסחרית, מבקרים רבים לא אהדו את הספר. חלקם הוטרדו מהעובדה שהאמן התמקד בעוני שהתקיים בלונדון. דורה אף הואשם, על ידי ביטאון האמנות (Art Journal), שציוריו הם "יותר המצאה מאשר העתקה". "Westminster Review" טען כי "דורה מעניק לנו איורים בהם מוצגים ההמוניים והגסים שבמאפיינים החיצוניים".

עבודותיו המאוחרות כללו את "גן העדן האבוד", "אידיליות המלך", כתבי תומאס הוד ו"הקומדיה האלוהית". עבודתו הופיעה, כמו כן, בחדשות לונדון המאוירות. דורה ביצע תחריטים נוספים של משלי לה-פונטיין המפורסמים, ו"שירת יורד-הים הישיש" של סמואל טיילור קולרידג'.

בשנת 1875 צייר כ-100 איורים לספר של ז'וזף-פרנסואה מישו על תקופת מסעי הצלב.

דורה המשיך לאייר ספרים עד מותו בפריז, בגיל 51. הוא קבור בבית הקברות פר לשז בעיר.

## קישורים חיצוניים

* אסופה של ציורי התנ"ך של גוסטב דורה, באתר "מקראנט"
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:מאיירים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1832
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1883