open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרטין סמדברג-דאלנסה

**מרטין סמדברג-דאלנסה** (בספרדית-שוודית: **Martin Smedberg-Dalence**; נולד ב-10 במאי 1984) הוא כדורגלן עבר שוודי-בוליביאני ששיחק כקשר ולעיתים כמגן. לזכותו 13 הופעות במדי נבחרת בוליביה.

## קריירה
דאלנסה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גונילסה מהליגה השנייה בשוודיה. בשנת  חתם בגטבורג מליגת העל. לאחר שלא זכה לדקות משחק, הושאל לוטרה פרולונדה ושנה לאחר מכן לליונגסקילה בה רשם עונה טובה כאשר כבש 10 שערים ובסיום העונה הוא חתם במועדון ועלה עם המועדון לליגת העל בסיום עונת . עם עליית המועדון לליגת העל, קיבל את סרט הקפטן. בדצמבר  חתם בנורשפין. ב-31 באוקטובר 2013 חזר לגטבורג כאשר חתם במועדון ל-4 שנים. ב-1 בינואר 2018 חתם בבוליבר.

דאלנסה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של שוודיה. בשנת  הצהיר שהוא שואף לשחק בנבחרת בוליביה בגלל מוצא אימו. בשנת  קיבל אזרחות בוליביאנית שאפשרה לו לשחק בנבחרת. ב-15 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד . הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015. ב-15 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד  שהיה גם הניצחון הראשון של הנבחרת מאז קופה אמריקה 1997.

## תארים
; גטבורג
*הגביע השוודי: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:כדורגלנים בוליביאנים
קטגוריה:מגני כדורגל שוודים
קטגוריה:מגני כדורגל בוליביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל שוודים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוליביאנים
קטגוריה:נורשפין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני נורשפין
קטגוריה:כדורגלני קלוב בוליבר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוליביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1984
קטגוריה:בוליביאנים שנולדו ב-1984
ג'יימס וילבי

**ג'יימס ג'ונתן וילבי** (באנגלית: **James Jonathon Wilby**; נולד ב-20 בפברואר 1958) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.

## ביוגרפיה
וילבי נולד ברנגון, בורמה. למד בבית הספר סדברג בקאמבריה, בהמשך למד לתואר במתמטיקה ב"גריי קולג'" שבאוניברסיטת דרהאם, ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

הופעת הבכורה של וילבי על המסך הייתה בשנת 1982 בסרט "Privileged" בהפקת "אוקספורד פילם קומפני" לצידו של יו גרנט. לקהל הבינלאומי הוא מוכר מתפקידו בסרט "מוריס" (1987), עליו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה יחד עם יו גרנט. כמו גרנט, גם וילבי היה משתתף קבוע בסרטים שהפיקו מרצ'נט ואייבורי, בין שאר המשתתפים הקבועים היו רופרט גרייבס, הלנה בונהם-קרטר, אמה תומפסון ואנתוני הופקינס.
ב-1988 כיכב בסרט "A Handful of Dust", עליו זכה בפסטיבל הסרטים של בארי בפרס השחקן הטוב ביותר. ב-1989 שיחק בתפקיד הראשי בעיבוד לרומן "בין שתי ערים" מאת צ'ארלס דיקנס, ב-1992 השתתף ב"זיכרונות מאחוזת הווארד". עוד שיחק בסרט זוכה השבחים "Regeneration" מ-1997, ב-"Cotton Mary" של איסמעיל מרצ'נט (1999), "פארק גוספורד" (2001) וב-"C'est Gradiva qui vous appelle" של אלן רוב-גרייה (2006) לצידה של אריאל דומבל  שהוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה.

על הבמה כיכב וילבי ב-1995 בהפקה מחודשת של "פטריוט שלי" מאת ג'ון אוסבורן עם הרויאל שייקספיר קומפני בתיאטרון ברביקן. ב-2001 הופיע בהצגה "Helping Harry" בתיאטרון ג'רמין סטריט. ב-2001 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "דון חואן" בתיאטרון ליריק. עוד שיחק ב-"Less Than Kind" מאת טרנס רטיגן (2012), ב-"On Emotion" בתיאטרון סוהו (2008) וב-"The Consultant" של ניל פלמינג ו-Hydrocracker Theatre Company בתיאטרון 503 בלונדון.

וילבי נשוי לשאנה לואיז ולהם ארבעה ילדים: ברנבי ג'ון לוקסלי, פלורנס האנה מרי, נתניאל ג'רום וג'סי ג'ק.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1958
קרלוס ארווין אריאס

**קרלוס ארווין אריאס אגווס** (בספרדית: **Carlos Erwin Arias Égüez**, נולד ב-27 באפריל 1980) הוא כדורגלן עבר בוליביאני ששיחק בעמדת השוער.

## קריירה
אריאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בלומינג עימה לקח אליפות כבר בשנתיים הראשונות שלו בבוגרים. בשנת  הושאל לדה סטרונגסט על מנת לצבור דקות משחק. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון זכה עמו באליפויות האפרטורה והקלאסורה ולאחר עוד עונה חזר למועדון נעוריו. בשנת  חתם בבוליבר עימה זכה באליפות האפרטורה בשנת . במהלך עונת  עזב לראשונה את בוליביה וחתם במכבי נתניה מליגת העל, בסיום העונה נבחר לשוער העונה של ספורט 5. בסיום העונה החליט לעזוב את המועדון בשל געגועים למשפחתו וב-4 באוגוסט 2011 חתם בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה בה שימש כשוער שני ושותף רק ב-7 משחקי ליגה. בקיץ  חזר לבוליביה כאשר חתם באוריינטה פטרולרו.

בשנת  אריאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוליביה. הוא השתתף עם הנבחרת פעמיים בקופה אמריקה: 2001 ו-2011.

## תארים
; בלומינג
*אליפות בוליביה: , 

; דה סטרונגסט
*אליפות בוליביה:  (א),  (ק)

; בוליבר
*אליפות בוליביה: 

; אישיים
*נבחרת העונה של ספורט 5: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בוליביאנים
קטגוריה:שוערי כדורגל בוליביאנים
קטגוריה:כדורגלני בלומינג
קטגוריה:כדורגלני ד'ה סטרונגסט
קטגוריה:כדורגלני קלוב בוליבר
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני קורדובה
קטגוריה:כדורגלני אוריינטה פטרולרו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוליביה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים בוליביאנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2001
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:ילידי 1980
צפון (עיר מקראית)

שמאל|ממוזער|320px|נחלות שבטי ישראל
**צָפוֹן** הייתה עיר קדומה בעבר הירדן, הנזכרת במקרא ובמקורות תקופת בית שני וחז"ל, באזור עמק סוכות שבנחלת שבט גד.

## בתנ"ך
העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי שבט גד בבקעת הירדן המזרחית: .

כמו כן, בספר במדבר נזכרת אחת ממשפחות שבט גד בשם "הצפוני": .

בנוסף, העיר נזכרת בספר שופטים במלחמת יפתח בבני שבט אפרים: "וַיִּצָּעֵק אִישׁ אֶפְרַיִם וַיַּעֲבֹר **צָפוֹנָה** וַיֹּאמְרוּ לְיִפְתָּח מַדּוּעַ עָבַרְתָּ לְהִלָּחֵם בִּבְנֵי־עַמּוֹן וְלָנוּ לֹא קָרָאתָ לָלֶכֶת עִמָּךְ בֵּיתְךָ נִשְׂרֹף עָלֶיךָ בָּאֵשׁ:"

## זיהוי
חז"ל זיהו את העיר המקראית עם היישוב בן זמנם "**עמתו**": .

היישוב "עמתו", הנזכר אצל חז"ל גם בגרסאות "עמתן", "חמתן" ו"אמתו", מזוהה כיום עם "**תל עמתא**" הנמצא בגדה הצפונית של "ואדי ראג'ב" שבבקעת הירדן המזרחית, שם נתגלו שרידי מצודה מבוצרת מהתקופה הרומית, שלצדה תל ("תל אלקוס") שהיה מיושב החל מן התקופה הכלקוליתית ועד התקופה הביזנטית.

היישוב "עמתו" נזכר במאה הרביעית אצל אוסביוס באונומסטיקון במיקום זה, ועוד קודם לכן בכתבי יוסף בן מתתיהו, המזכיר את "עמתו" ואת "צפון" כשמות חלופיים למקום בו ניהל אלכסנדר ינאי את קרב צפון, כאשר לאחר מכן נפטר במצודת רגב הסמוכה, וכן נזכרת שריפה של ארמון שבנה הורדוס בעיר.

יש המזהים את העיר הקדומה עם תל א-סעידיה, שנמצא צפונית ל"**תל עמתא**", שנמצא בגדה הצפונית של "ואדי ראג'ב" שבבקעת הירדן המזרחית, שם נתגלו שרידי מצודה מבוצרת מהתקופה הרומית, שלצידה תל ("תל אלקוס") שהיה מיושב החל מן התקופה הכלקוליתית ועד התקופה הביזנטית, תוך קישור בינה ובין צרתן המקראית.

יש המזהים את צפון עם "Sabuma" הנזכרת במכתבי אל-עמארנה.

## ראו גם
*חמת טבריה
*צפיון

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
צרתן

**צָרְתָן** (גם: **צָרְתַנָה**, **צְרֵרָתָה** ו-**צְרֵדָתָה**) הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, ששכנה בסמוך לשפך נחל יבוק לנהר הירדן ובקרבת העיר אדם.

העיר נזכרת לראשונה בתיאור מעבר הירדן בספר יהושע: .

לאחר מכן, העיר נזכרת בסיפור רדיפת גדעון בן יואש אחרי המדיינים: .

כמו כן, נזכרת העיר כמקום שבו יצק שלמה המלך את כלי בית המקדש הראשון: .

בתיאור מקביל של האירוע בספר דברי הימים נזכרת העיר בצורה "צרדתה": .

כמו כן, נזכרת העיר בצורה "צרתנה", בתיאור נפות שלמה המלך: .

כמו כן, העיר נזכרת אצל חז"ל בדיון על סיפור חציית הירדן במקום: .

לעיר הקדומה מספר הצעות זיהוי כיום:

החוקר ויליאם פוקסוול אולברייט הציע לזהות את העיר הקדומה עם "תל צליחאת", כ- 15 ק"מ צפונית לתל דיר עלא (המזוהה עם סוכות המקראית).

החוקר בנימין מזר הציע לזהותה עם "תל אם-חמאד", כשישה ק"מ צפונית מערבית לגשר דאמיה (המזוהה עם אדם המקראית).

החוקר נלסון גליק הציע לזהות את העיר עם "תל א-סעידיה", כ- 18 ק"מ צפונית לגשר דאמיה, ותשעה ק"מ צפונית מערבית ל"תל דיר עלא". זאת, באופן התואם לתיאור חז"ל בדבר המרחק בין אדם וצרתן - 12 מיל.

במדריך ישראל החדש נקראה בקעת צרתן האזור בבקעת הירדן הישראלית  ה'צרה ' בין מחולה לגשר אדם  והנמצא אל מול  הזיהויים האפשריים במזרח הירדן .

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט גד
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
אלקטס

**אלקטס** (ביוונית: **Ἀλκέτας**; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. היה אחיו של פרדיקס, ולחם לצידו במלחמות הדיאדוכים.

## ביוגרפיה
אלקטס היה בנו של אורונטס, אציל מוקדוני וצאצא לשושלת נסיכים עצמאיים בפרובינציה אורסטיס. היה לו אח גדול בשם פרדיקס. הוא נזכר לראשונה במהלך פלישת אלכסנדר הגדול להודו. לאחר מותו של אלכסנדר ותחילת מלחמות הדיאדוכים, צידד באחיו פרדיקס, ואף רצח את הנסיכה קיננה למענו. נסיבות האירוע מסתוריות ואינן ברורות די צרכן. כאשר יצא אחיו למסע נגד תלמי, הותיר אותו יחד עם אאומנס להיאבק בקרטרוס. אחיו נהרג במהלך המלחמה במצרים, ובהסכם טריפרדיסוס הכריזו שאר הדיאדוכים מלחמת חרמה על נאמניו. דיכוי אלקטס הופקד בידי אנטיגונוס מונופתלמוס, השניים התנגשו בקרב על רכס הרים בפסידיה, אלקטס ארב לאנטיגונוס התקיף אותו וכמעט שחיסל את צבאו לחלוטין, אולם אנטיגונוס עם 6,000 פרשים מובחרים הצליח להבקיע את מחנה האויב ולהביס את צבא אלקטס. זה האחרון נמלט עם כמה מנאמניו משדה הקרב. 

אלקטס נמלט אל העיר טרמסוס, אנטיגונוס איים בהתקפה אם לא יוסגר לו, וזקני העיר רצו לעשות זאת, אולם אלקטס הסית נגדם את הצעירים והצליח לשכנע אותם להישאר נאמנים לו. הזקנים הציעו לאנטיגונוס לערוך התקפה קצרה על העיר, ובמהלכה בעוד הצעירים יהיו עסוקים, יוכלו הם לשבות את אלקטס ולהביא לו אותו. אנטיגונוס קיבל את ההצעה, ובעוד הצעירים שקועים בקרב, התגנבו המבוגרים אל ביתו של אלקטס שנותר ללא שמירה, כאשר אלקטס ראה אותם הוא מיהר להתאבד. בלית ברירה הביאו את גופתו לאנטיגונוס, זה התעלל בגופה משך שלושה ימים, ולאחר מכן השליך אותה בביזיון ללא קבורה, אולם צעירי טרמסוס דאגו לו לקבורה מכובדת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלכסנדר הגדול
קטגוריה:מוקדונים
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קמיל גרוסיצקי

**קמיל גרוסיצקי** (בפולנית: **Kamil Paweł Grosicki**; נולד ב-8 ביוני 1988 בשצ'צ'ין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר בפוגון שצ'צ'ין. גרוסיצקי שיחק במשך 16 שנים בנבחרת פולין וערך בשורותיה 94 הופעות עד לפרישתו ממנה.

## קריירת מועדונים

גרוסיצקי ערך את עונת הבכורה המקצוענית שלו במועדון נעוריו פוגון שצ'צ'ין בעונת 2006–2007. בעונה שלאחר מכן, הצטרף לקבוצת לגיה ורשה, אולם לאחר כמה חודשים בלבד במועדונו החדש, ביקש להיות מושאל לקבוצה במדינה זרה בשל בעיות אישיות. ב-13 בפברואר 2008, הוכרז רשמית שגרוסיצקי יעבור בהשאלה למועדון השווייצרי סיון עד לסיום אותה השנה האזרחית. במהלך החציון האחרון של עונת 2007–2008, שיחק גרוסיצקי ב-8 משחקי ליגה עבור סיון, בהם כבש שני שערים. בעונה שלאחר מכן, הורד לקבוצת הנערים של המועדון על ידי מאמנה החדש של סיון, ולאחר כמה חודשים שב לקבוצת לגיה ורשה.

בפברואר 2009, קבוצת יגילוניה ביאליסטוק השאילה את גרוסיצקי עד לסיום העונה. בסופה של אותה העונה, יגילוניה מימשה את זכותה לרכוש את השחקן בתום מועד ההשאלה, וקנתה אותו מלגיה ורשה תמורת חצי מיליון זלוטי. גרוסיצקי חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. אחרי עונה נוספת במדי יגילוניה, נרכש בינואר 2011 תמורת 900,000 אירו על ידי המועדון הטורקי סיוואספור.

ב-24 בינואר 2014, לאחר שלוש שנים בטורקיה, חתם גרוסיצקי בקבוצת ראן. ב-27 במרץ 2014, כבש את שערו הראשון בצרפת, בניצחון המפתיע של קבוצתו 0–2 מול ליל, במשחק רבע גמר הגביע הצרפתי. קמיל המשיך לכבוש במפעל הגביע, כאשר ב-15 באפריל אותה השנה, כבש שער נוסף במסגרת חצי גמר הגביע, בניצחון 2–3 מול אנז'ה. במשחק הגמר, שותף גרוסיצקי למשך 52 דקות לפני שהוחלף. ראן הפסידה באותו המשחק, 2-0 לגנגאן, וסיימה רק כסגנית מחזיקת הגביע. ב-31 בינואר 2017 חתם בהאל סיטי מהפרמייר ליג. ב-31 בינואר 2020 חתם בווסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ.

## קריירה בינלאומית

גרוסיצקי נמנה כחלק מסגלי נבחרות פולין הצעירות. ב-2 בפברואר 2008, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הפולנית במהלך משחק ידידות מול פינלנד. הוא היה חלק מסגל נבחרת פולין לטורניר הגמר של יורו 2012, בו נטל חלק במשחק אחד בלבד, משחק ההפסד 0–1 מול צ'כיה בורוצלב, לאחר שנכנס כמחליף ל-34 דקות במקומו של יוג'ין פולנסקי.

בהופעתו ה-24 עבור נבחרתו ב-7 בספטמבר 2014, כבש גרוסיצקי את צמד שערי הבכורה שלו עבור מולדתו, במהלך הניצחון 0–7 מול גיברלטר במשחק במסגרת מוקדמות יורו 2016.

נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.

## תארים
;לגיה ורשה
* הגביע הפולני (1): 2008
;יגילוניה ביאליסטוק
* הגביע הפולני (1): 2010
* הסופר קאפ הפולני (1): 2010
;ראן
* הגביע הצרפתי (סגנות, 1): 2014

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:שצ'צ'ין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. סיון
קטגוריה:כדורגלני יגלוניה ביאליסטוק
קטגוריה:כדורגלני סיוואספור
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:כדורגלני האל סיטי
קטגוריה:כדורגלני פוגון שצ'צ'ין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1988
איתי גרשון

**איתי גרשון** (נולד ב-1993) הוא ספורטאי זירה מקצועי אשר מתחרה באגרוף תאילנדי וקיקבוקסינג עד משקל 71 ק"ג. היה אלוף העולם באגרוף תאילנדי וקיקבוקסינג חובבני, מקום שלישי בטורניר קיקבוקסינג מקצועני (TNA) ובעל חגורת ה-GPRO העולמית.

בשנת 2017 חתם וערך את קרב הבכורה בליגת הקיקבוקסינג הגדולה בעולם (Glory Kickboxing) ובשנת 2021 היה מדורג רביעי בארגון בקטגוריית המשקל קל-בינוני (Lightweight)

## ביוגרפיה
גרשון נולד בישראל, בעיר ירושלים וגדל בשכונת קטמונים. סיים תיכון בבית הספר גבעת גונן. התגייס לשירות צבאי כספורטאי המצטיין הראשון בתחום האגרוף התאילנדי בישראל ושירת כמדריך כושר צבאי בפיקוד המרכז בירושלים.

את דרכו החל בגיל 13, כשראה את אחיו הגדול מתאמן. בגיל 15 השתתף בקרב הראשון שלו בתחרות מקומית שהתקיימה בפתח תקווה.

לאחר מספר קרבות וזכייה באליפות ישראל לנוער בקיקבוקסינג, יצא עם נבחרת ישראל לאליפות אירופה בלטביה שם הפסיד בקרב הראשון ליריב מאזרבייג'ן.

במדליית הזהב הראשונה שלו זכה בתחרות גביע אירופה באגרוף תאילנדי לנוער, בה ניצח יריבים מבלארוס, גרמניה, אוקראינה וצ'כיה.

ב-2011 זכה שוב באליפות ישראל בקיקבוקסינג, ובכרטיס הטיסה לאליפות אירופה לנוער, בה זכה לאחר שלושה ניצחונות. באותה שנה זכה באליפות העולם באגרוף תאילנדי (IFMA) והיה לאלוף העולם הראשון בתחום זה המגיע ממדינת ישראל.

ב-2013 החל גרשון את דרכו בזירה המקצוענית. הוא התמודד בקרב השמינית בטורניר ה-TNA הקשוח אשר מתקיים מדי שנה ברוסיה מול יריב פולני מנוסה וזכה בקרב לאחר שלושה סיבובים קשים, כאשר בסיבוב השני הצליח להפיל את הפולני לקנבס פעמיים.

בשנת 2017 ערך גרשון את קרב הבכורה שלו בזירת הקיקבוקסינג הגדולה בעולם Glory Kickboxing ובשנת 2021 היה מדורג גרשון #4 בקטגוריית משקל קל-בינוני (Lightweight)

## מהישגיו הבולטים
* אלוף ישראל לשנים 2009–2014
* אלוף העולם לנוער IFMA 2011
* אלוף אירופה WAKO 2011
* מדליית זהב בגביע עולם WAKO 2014
* מדליית זהב בגביע עולם IFMA 2015
* סה"כ קרבות - 108, ניצחונות - 94 והפסדים - 14
* מדליית ארד במשחקי העולם בקיקבוקס - שנת 2017.
* נכון לשנת 2021 גרשון היה מדורג 4# בעולם בארגון הקיקבוקסינג גלורי Glory) Kickboxing) בקטגוריית בינוני-קל (Lightweight).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאגרפים ישראלים
קטגוריה:אלופי עולם באגרוף תאילנדי
קטגוריה:ישראלים זוכי מדליית משחקי העולם
קטגוריה:קטמונים: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון גבעת גונן (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
ניקנור (בן פרמניון)

**ניקנור** (ביוונית: **Nικάνωρ**; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול. היה בנו של פרמניון, אחיו של פילוטאס, וגיסו של קרטרוס.

## ביוגרפיה
ניקנור היה בנו של הגנרל הידוע פרמניון, ממשפחת אצולה מוקדונית מכובדת ומוערכת בחצר המלוכה המוקדונית. היה לו אח גדול בשם פילוטאס, שהיה מחביביו של אלכסנדר, אחת מאחיותיו נישאה לגנרל קרטרוס. הוא פיקד על חיל ההיפספיסטים (Ὑπασπιστής), חיל זה גויס מקרב האיכרים המוקדונים, אך בניגוד לפזיטיירוי ששירתו בפלנקס וגויסו על בסיס אזורי, כלומר, בני אותו אזור שירתו באותה חטיבה, היפספטים גויסו מכל רחבי המדינה לשירות ביחידה אחת. בתקופתו של אלכסנדר היחידה מנתה 3,000 לוחמים מחולקים ל-3 חטיבות בנות 1,000 איש כל אחת בשם כיליארכיה. כל כילארכיה חולקה לגדוד (פנטכוסיארכיה) בן 500 חיילים. 

הוא נזכר לראשונה במערכה נגד הגטים בתראקיה, הוא לקח חלק בקרבות של גרניקוס, איסוס, גאוגמלה. הוא השתתף במרדף שניהל אלכסנדר אחר דריווש השלישי מלך פרס. הוא מת ממחלה בבאקטריה, זמן קצר לאחר מותו הוצאו אחיו ואביו להורג באשמת בגידה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלכסנדר הגדול
קטגוריה:מוקדונים
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
דניס סוארס

**דניס סוארס פרננדס** (בספרדית: **Denis Suárez Fernández**, נולד ב-6 בינואר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דפורטיבו אלאבס מהלה ליגה.

## קריירה
סוארס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של סלטה ויגו. הוא חתם במנצ'סטר סיטי ב-23 במאי 2011, שם שיחק בקבוצת הנוער ושותף במספר משחקים מועט גם בבוגרים.

המשחק הראשון שלו בבוגרים של מנצ'סטר סיטי הוא ערך בסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג, כאשר נכנס כמחליף של סמיר נאסרי בדקה ה-67 בניצחון 5–2 נגד וולברהמפטון ב-17 במאי 2012. בשנת 2012, הוענק לו פרס השחקן הצעיר של מנצ'סטר סיטי על ידי אוהדי הקבוצה.

ב-22 באוגוסט 2013, סוארס עבר לברצלונה לארבע שנים. במהלך העונה 14–2013 הוא שיחק בעיקר בברצלונה אתלטיק וכבש בה 7 שערים.

ביולי 2014, הושאל סוארס לסביליה למשך שתי עונות במסגרת עסקת מכירתו של איוואן רקיטיץ' לברצלונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-12 באוגוסט 2014 במסגרת הסופר קאפ האירופי באצטדיון קארדיף סיטי, במשחק זה שיחק 78 דקות לפני שהוחלף בהפסד 0–2 לריאל מדריד. ב-11 בדצמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק של סביליה בליגה האירופית נגד הקבוצה הקרואטית רייקה. סביליה זכתה בסיום העונה בליגה האירופית, אך סוארס לא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הקבוצה 2–3 את דניפרו, ונותר על הספסל לאורך כל המשחק.

ב-29 באוגוסט 2015 חתם לארבע שנים בוויאריאל.

ב-23 ביוני 2016 חתם לארבע שנים בברצלונה.

ב-1 ביולי 2019 חתם לארבע שנים בסלטה ויגו, כאשר ברצלונה קיבלה תמורתו כ-13 מיליון אירו.

ב-30 בינואר 2023 הושאל לאספניול עד לסוף העונה.

ב-27 ביוני 2023 חזר לאחר שבע שנים לויאריאל.

ב-29 באוגוסט 2025 חתם על חוזה לשנתיים בדפורטיבו אלאבס.

### נבחרת
במקביל לתחילת הקריירה הוא שותף בקבוצות ספרד בגילאים השונים. הוא שותף בזכיית נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה ב-2012. ב-29 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד הבוגרת, במשחק ידידות נגד  לקראת יורו 2016.

## תארים
;סביליה
*הליגה האירופית: 2014/15
;ברצלונה
*אליפות ספרד (2): 2017/18, 2018/19
*גביע המלך הספרדי (2): 2016/17, 2017/18
*הסופר קאפ הספרדי: 2016
;ספרד עד גיל 19
*אליפות אירופה עד גיל 19: 2012

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1994
יחידות העונג

**יחידות העונג** (בקוריאנית: **기쁨조**, קיפּוּמג'וֹ) הן קבוצות נשים ונערות, כ-2,000 במספר, המוחזקות בידי שליט קוריאה הצפונית ומשמשות כאמצעי בידור ולסיפוק תענוגותיו (בעלי אופי מיני בעיקרן) של השליט ומקורביו בצמרת המפלגה השלטת. יחידות העונג נוסדו ב-1978 בזמן שלטונו של קים איל-סונג, סבו של השליט הנוכחי, ולאחר מותו ב-1994 עברו לשמש את קים ג'ונג-איל, הבן שהחליפו בשלטון.

לפי דיווחים בעיתונות הדרום קוריאנית, יחידות העונג ששימשו את קים ג'ונג איל פורקו בעקבות מותו בדצמבר 2011. הנשים "המפוטרות" נדרשו לחתום על הסכם סודיות בנוגע לפעילותן ביחידה וקיבלו סכום של כ-4,000 דולר ומתנות שונות ששימשו ככל הנראה כדמי שתיקה. לפי מספר עדויות, השירותים ניתנים לעיתים במסגרת מסיבות רוויות אלכוהול והימורים.

## מבנה יחידות העונג

כל יחידת עונג הורכבה משלוש קבוצות בעלות תפקידים שונים:
# מאנג'וֹקג'וֹ (만족조) - קבוצת סיפוק (המעניקה שירותים מיניים)
# הֵנגבּוֹקג'וֹ (행복조) – קבוצת שמחה (המעניקה שירותי עיסוי)
# גאמוּג'וֹ (가무조) – קבוצת ריקוד ושירה (שחברותיה נדרשות לעיתים לרקוד בעירום חלקי)

נערות ונשים צעירות גויסו ליחידות העונג בהתאם לקריטריונים ממשלתיים (אחד מהם שהן חייבות להיות בתולות). לאחר גיוסן הן עברו תקופת אימונים מפרכת, כאשר חלקן נשלחו מעבר לים כדי להשתלם בטכניקות העיסוי. הנשים בילו את תקופת שירותן במתחם סגור, כמעט ללא קשר עם משפחותיהן או העולם החיצון. חברות יחידות העונג פרשו בדרך כלל בגילאי 22–25 ופעמים רבות נישאו לחברים בצמרת השלטון או לקציני צבא, כאשר חברוּתן לשעבר ביחידות העונג נשמרת בסוד.

באפריל 2015 דווח בעיתונות הדרום קוריאנית כי השליט הנוכחי של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און מגייס חברות חדשות ליחידות העונג שהוא רוצה ליצור לעצמו; לפי הדיווח, הנשים מתאמנות בבית הקיץ של קים ויחתמו על הסכם סודיות כדי לקבל סיווג ביטחוני, שיאפשר להן להיות לצדו בכל עת; הן אמורות לקבל מתנות וכסף בעבור שירותיהן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קוריאה הצפונית
קטגוריה:שירותים מיניים
קטגוריה:רווחת הילד
קטגוריה:היסטוריה של הזנות
עומר אלמוג

**עומר אלמוג** (נולד בשנת 1994), הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2015) בריצת 1500 מטר.

## ביוגרפיה
אלמוג נולד וגדל במושב שתולים. הוא למד בתיכון בבאר טוביה. אביו, אמיתי, רץ מרתון מקצועי, אימן אותו בתחילת דרכו. כיום הוא מתאמן בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של ד"ר רפי וישניצר.

### 2013
באליפות ישראל לנוער בריצת כביש למרחק של 5000 מטר שנערכה בנובמבר 2013 זכה אלמוג במדליית זהב בתוצאה של 15:41 דקות, לפני חבריו לאגודה, דוד טאייצ'ו 15:57 דקות ובני אלהין 15:59 דקות.

### 2014
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 זכה אלמוג במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:51.22 דקות, אחרי איימרו עלמיה מהפועל אתלטי אורן השרון (3:49.77 דקות) ואסמרו אררו מהפועל עמק חפר (3:51.40 דקות).

### 2015
#### אלוף ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2015 זכה אלמוג במדליית זהב בריצת 1500 מטר בהשוואת שיא אישי של 3:51.22 דקות, לפני האלוף היוצא איימרו עלמיה (3:51.57 דקות) ומולוסאו דניאל (3:56.55 דקות), שניהם מהפועל אתלטי אורן השרון.

בתחרות שנערכה בקסלו בלגיה באוגוסט אותה שנה קבע אלמוג בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 3.46.91 דקות.

### 2019
במסגרת תחרות "האסקי קלאסיק" שנערכה באולם בסיאטל שבארצות הברית ב-8 בפברואר 2019, ייצג אלמוג את אוניברסיטת טקסס עמק ריו גראנדה ושיפר את שיאו האישי בריצת מייל, כאשר קבע זמן של 4:06.85 דקות וסיים במקום השלישי במקצה שלו וה-23 הכללי (מתוך 53 רצים).

## שיאים אישיים
*ריצת 800 מטר: 1:53.35 דקות (2015)
*ריצת 1500 מטר: 3.46.91 דקות (2015)
*ריצת מייל: 4:06.85 דקות (2019)

## קישורים חיצוניים
* עומר אלמוג, באתר מבט למרוץ
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל באתלטיקה
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים בינוניים
קטגוריה:ספורטאי מכבי תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי באר טוביה
קטגוריה:שתולים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
יגדיל תורה (חב"ד)

**יגדיל תורה** היה שני כתבי עת תורניים שנועדו ללקט את תורתם של אדמו"רי חב"ד ותלמידיהם ב, ויצאו במקביל בין השנים ה'תשל"ז–ה'תשמ"ו (1976–1986) בשני מוקדים: אחד בניו יורק, על ידי כולל האברכים שתחת מזכירות הרבי מלובביץ', בעריכת הרב שלום דובער לוין; והשני בירושלים על ידי כולל האברכים שבבית הכנסת צמח צדק.

## היסטוריה ותכנים
כתב העת יצא לאור תחת הכותרת **קובץ יגדיל תורה: ריכוז חידושי רבותינו ותלמידיהם בנגלה וכו**'. הוא החל לצאת לאור בחודש אלול של שנת תשל"ו 1976, בעקבות קריאתו החוזרת של רבי מנחם מנדל שניאורסון בשתי התוועדויות: "לייסד מכון מיוחד לריכוז חידושי תורה, בחלק הנגלה, מאת רבותינו נשיאינו ותלמידיהם, הן אותם הנמצאים לעת עתה בכתבי יד, והן אותם שכבר נדפסו אלא שמפוזרים המה בספרים שונים... ולהדפיסם בקובץ מיוחד המיועד לכך, שיצא לאור מזמן לזמן". על פי הוראת הרבי היו למערכת שתי מרכזים, אחת בירושלים העתיקה בבית הכנסת צמח צדק ואחד בכולל אברכים של המזכירות בניו יורק.

המדורים הקבועים בגליונות כתב העת, עם הקמתו, היו:
* **רבותינו נשיאינו** - כתבי אדמו"רי חב"ד בתורת הנגלה, מכתבי יד ומלוקטים מדברי דפוס
* **מפי השמועה** - דברי אדמו"רי חב"ד בעניינים אלו שנמסרו מפה לאוזן
* **חסידים הראשונים** - כתבי חסידי חב"ד מדורות ראשונים של התנועה, שעדיין לא נדפסו
* **הערות** - במה לפרסום הערות בדברי שולחן ערוך הרב

מלבד המדורים הקבועים, פרסם העורך, הרב שלום דובער לוין, מחקרים וסקירות בעניינים הנוגעים לתולדות התנועה, תחת הכותרת "שונות". במשך שנות קיומו של כתב העת השתנו שמות המדורים, ונוספו מדורים אחרים.

בעשר שנות קיומו של כתב העת יצאו לאור בסך הכל 72 קבצים, ו"קובץ העשור" שלו יצא לאור כספר בכריכה קשה.

## יגדיל תורה - ירושלים
במקביל לכתב העת שיצא לאור בניו יורק, נדפס כתב עת בשם זהה בירושלים, על ידי חברי כולל "צמח צדק" של חב"ד בעיר, אך המערכת והתכנים היו עצמאיים. בין חברי המערכת במשך השנים: הרב חיים שלום דייטש, הרב יוסף יצחק בלינוב והרב יוסף יצחק הבלין. בין הרבנים שחידושי תורתם התפרסמו בו: הרב שלמה יוסף זוין (ממאמריו האחרונים לפני פטירתו), הרב אלתר הילביץ, הרב אביגדר נבנצל, הרב פינחס הירשפרונג, הרב אפרים בורודיאנסקי, הרב ברוך נאה והרב מאיר ברנדסדורפר.

## הגליונות באתר היברובוקס
הגליונות באתר היברובוקס:

### גליונות ניו יורק
* שנה א, תשל"ו-תשל"ז: . . 
* שנה ב:
* שנה ג:
* שנה ד, תש"מ: . .
* שנה ה:.
* שנה ו:
* שנה ז:
* שנה ח, תשמ"ד-תשמ"ה:   
* שנה ט, תשמ"ה:   
* שנה י, תשמ"ו-תשמ"ז:  

### גליונות ירושלים

* שנה א:
* שנה ב: 
* שנה ג:
* שנה ד:

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
קטגוריה:כתבי עת חב"דיים
מאיה אביעזר

**מאיה אביעזר** (נולדה ב-4 באפריל 1995), היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל (2015) ואלופת המכביה (2013). בריצת 100 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
אביעזר מתאמנת בקבוצת מכבי תל אביב. 

בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשע-עשרה שנערכו ביולי 2013 זכתה אביעזר כנציגת ארצות הברית במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.98 שניות, לפני ליהי לוי (15.63 שניות) ונועה לוי (16.20 שניות) שתיהן מישראל.

בתחרות שנערכה ב-23 במאי 2015 קבעה אביעזר בריצת 100 מטר משוכות שיא אישי חדש של 14.18 שניות.

במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו אזרבייג'ן בסוף יוני אותה שנה סיימה אביעזר במקום חמישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.21 שניות.

### אלופת ישראל
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.25 שניות, לפני אלינה דרוזדוב מהפועל חולון (15.35 שניות) ורוזפין בואדו מאתלטי הסמטה דרום תל אביב (15.68 שניות).

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר משוכות: 14.18 שניות (2015)

## קישורים חיצוניים

* מאיה אביעזר, באתר מבט למרוץ
*  מאיה אביעזר, בערוץ ה-YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בריצת 100 מטר משוכות
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
חלוקה מנהלית של ליטא

שמאל|ממוזער|400px|מפת מחוזות ליטא
שמאל|400px|חלוקת ליטא למחוזות משנה|ממוזער
**[[ליטא]]** מחולקת, מעל רמת היישוב הבודד, למחוזות, רמת החלוקה המנהלית הראשונה, ולמחוזות משנה.

עד שנת 2010 הייתה גם לחלוקה למחוזות משמעות מנהלית שלטונית, ולכל מחוז היה מושל עצמאי. בעשור השני של המאה ה-21, רמת החלוקה הראשונה במדינה משמשת רק להגדרה טריטוריאלית וצרכים סטטיסטיים, והחלוקה המנהלית המשמעותית היא זו המוניציפלית: מחוזות המשנה והיישובים עצמם.

## היסטוריה של החלוקה המנהלית של ליטא
### החלוקה המנהלית בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא
 
כינון אזורים מנהליים בליטא החל בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא במאה ה-18. ב-1795 קבעה קתרינה השנייה את חלוקת המחוזות ובירותיהן, והחלוקה המנהלית הרוסית נותרה ללא שינוי עד תום מלחמת העולם הראשונה.

### בין מלחמות העולם
עם סיום המלחמה, ב-1918, הייתה ליטא למדינה עצמאית. ב-17 בדצמבר 1918 הוכרז על חלוקת ליטא לאזורים/מחוזות בשם "apskritys".

### המחוזות הסובייטיים (1940–1950)
בשנת 1940 כבשה ברית המועצות את ליטא וחוללה רפורמה במערכת השלטונית והחלוקה המנהלית, חלוקת המחוזות נותרה זמנית על כנה, עד שנת 1950. אז בוטלו המחוזות ונוצרה חלוקה מנהלית מדרג נמוך יותר, למחוזות משנה (rajonas).

### החלוקה המנהלית בליטא העצמאית המודרנית
רק בשנת 1994, ארבע שנים לאחר כינון ליטא העצמאית המודרנית, הוחזרה החלוקה המסורתית לעשרה מחוזות תוך שימור שמות המחוזות, לעומת זאת חלוקת השטחים בין המחוזות נעשתה לפי שיקולי מנהלה, ולא השתמרה החלוקה המקורית שנהגה לפני מלחמת העולם השנייה, ולכן ישנם יישובים שהיו לפני המלחמה במחוז אחד, ובחלוקה החדשה נמצאים במחוז אחר.

ב-2010 בוטל הממשל העצמאי של מחוזות ליטא, והם משמשים רק להגדרה טריטוריאלית וצרכים סטטיסטיים.

## מחוזות ליטא

ברמת החלוקה המנהלית הראשונה מחולקת ליטא ל-10 מחוזות (בליטאית: **apskritis**, אפסקריטיס).

## מחוזות משנה של ליטא

ברמת החלוקה המנהלית השנייה מחולקת ליטא ל-60 מחוזות משנה, בשמם המקובל בליטא, "סאוויוואלדיבה" או ראיון. ישנן גם ערים בעלות חשיבות אזורית, המשמשות כערי הבירה של המחוזות (האפסקריטיס) ושוות במעמדן המנהלתי לזה של מחוזות המשנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
מגדל באיזיט

250px|ממוזער|שמאל
**מגדל באיזיט** (או **מגדל סרעסכר**, על שם שר המלחמה העות'מאני ) הוא מגדל תצפית מפני אש בגובה של 85 מטרים, הניצב בקמפוס אוניברסיטת איסטנבול (לשעבר מקום מושב משרד המלחמה העות'מאני), ברובע פאטיח בעיר איסטנבול שבטורקיה. המגדל ניצב בכיכר באיזיט, על אחת משבע הגבעות שעליהן בנה קונסטנטינוס את העיר.

## מבנה המגדל
המגדל, הבנוי מאבן, נבנה בהזמנת הסולטאן מהמוט השני והושלם בשנת 1828, באתר בו ניצבו בעבר שלושה מגדלים אחרים שהיו עשויים עץ (הראשון שבהם הושלם בשנת 1749) וחרבו בזה אחר זה. מתכננו היה האדריכל סנקרים בליאן (Senekerim Balyan).

במקור היה במגדל מפלס תצפית אחד בשטח של כ-50 מטרים מרובעים, שאליו הוביל גרם מדרגות מעץ. במפלס זה יש 13 חלונות והוא היה מכוסה בגג עץ בצורת חרוט. ב-1849 נבנו בראש המגדל שלוש קומות נוספות בעלות חתך מתומן, בשטח קטן משל הקומה המקורית, פרט שאפשר הקמת מרפסת באחת מהן. בשנת 1889 נוסף למגדל בראשו תורן ברזל באורך של 13 מטרים. באותה שנה גרמה רעידת אדמה נזק למגדל, אך הוא שוקם. כיום יש למגדל תקרת אבן.

מאז 1972 מותנית הכניסה למגדל בקבלת היתר מיוחד. ב-1997 עבר המבנה שיפוץ מקיף.

## תפקיד המגדל באיתור שריפות
מגדל באיזיט, מגדל גלאטה ומגדל נוסף נבנו על מנת לאתר שרפות שפרצו באיסטנבול והיוו באותה איום חמור על שלומה, בעיקר משום שרוב המבנים בה היו בנויים אז מעץ. מבנים אלו הוקמו בנקודות תצפית גבוהות שמהן נשקף מראה של שטחים נרחבים של העיר. ממגדל באיזיט נשקף מראה של העיר העתיקה של איסטנבול, של הרבעים שלחוף קרן הזהב, של רבעים שלחוף הבוספורוס, של הכניסה לים מרמרה ואפילו של איי הנסיכים.

האיתות מהמגדל על שרפה שפרצה נעשה בשעות היום על ידי הורדת סלים מראשו, ובלילה על ידי הדלקת מנורות צבעוניות. מספר הסלים או צבע המנורות הצביע על מספר הרובע של איסטנבול שבו פרצה האש. עד שנת 1923 היו עשרים כבאים מוצבים במגדל דרך קבע. כיום ירד מספרם לשניים והם מוצבים בו לצורכי שמירה בלבד.

תפקידו של המגדל באיתור שרפות ננטש, אך הוא משמש עד היום לתצפית וכן לאיתות על תנאי מזג האוויר ולאיתות ימי לספינות בשטחי הים שבקרבתו.

## קישורים חיצוניים

בייאזיט
קטגוריה:איסטנבול: מבנים
קטגוריה:מגדלי תצפית אש
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:אוניברסיטת איסטנבול
ג'ק טוויימן

**ג'ון קנדי "ג'ק" טוויימן** (באנגלית: **John Kennedy "Jack" Twyman**; 21 במאי 1934 – 30 במאי 2012) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, כולן במדי הרוצ'סטר/סינסינטי רויאלס.

## קריירה ב-NBA
טוויימן נבחר על ידי הרוצ'סטר רויאלס בבחירה השמינית בדראפט 1955, ושיחק בקבוצה שעברה בעונת  לסינסינטי, במשך 11 עונות. עונת  הייתה עונת השיא בקריירה של טוויימן, במהלכה העמיד  של 31.2 נקודות, 8.9 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק. במשחקה של סינסינטי מול מיניאפוליס לייקרס ב-15 בינואר 1960, קלע טוויימן שיא קריירה של 59 נקודות. הוא נבחר לחמישיית העונה השנייה בעונות  ו-, ולמשחק האולסטאר בעונות  עד ,  ו-. לאורך הקריירה קלע טוויימן 15,840 נקודות, שבעת פרישתו בשנת 1966 הציבו אותו במקום ה-20 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA. בשנת 1983 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל כשחקן. ממוצעי הקריירה של טוויימן הם 19.2 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.

## פעילות הומניטרית
טוויימן היה האפוטרופוס החוקי של חברו לקבוצה מוריס סטוקס, ששותק עקב פגיעת ראש שספג במהלך משחק, כדי לדאוג להוצאות הרפואיות שלו. הוא ארגן את "משחק ההוקרה השנתי למוריס סטוקס" כדי לאסוף תרומות עבור סטוקס ועבור שחקני עבר נוספים שנזקקו לטיפולים רפואיים. משחק הצדקה משך לאורך השנים את כוכבי ה-NBA הגדולים ביותר, כגון ביל ראסל, וילט צ'מברלין, אוסקר רוברטסון, כרים עבדול-ג'באר, נייט ארצ'יבלד ופיט מרוויץ'. בסך הכל, גויסו במשחקים הללו למעלה מ-750 אלף דולר. כמו כן דאג טוויימן שסטוקס יקבל את הפיצויים המגיעים לו ולימד אותו לתקשר בעזרת מצמוצי עיניים. טוויימן המשיך לשמש כאפוטרופוס עד מותו של סטוקס ב-1970.

בשנת 2004, כשהוצג סטוקס כחבר היכל התהילה, קיבל טוויימן בשמו את הפרס. בשנת 2013 הציגה ליגת ה-NBA את פרס השחקן הקבוצתי על שם טוויימן-סטוקס, שמחולק לשחקנים המייצגים את "החבר האידיאלי לקבוצה".

## לאחר הפרישה
בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 שידר טוויימן משחקי NBA עבור רשת הטלוויזיה ESPN. מאוחר יותר הפך למנהל רשת מזון, אותה מכר בשנת 1996 ברווח של מעל ל-3 מיליון דולר. ב-30 במאי 2012 מת טוויימן בסינסינטי עקב סיבוכים במחלת הלוקמיה ממנה סבל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני סינסינטי רויאלס
קטגוריה:כדורסלני רוצ'סטר רויאלס
קטגוריה:כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:בחירות דראפט של רוצ'סטר רויאלס
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סינסינטי
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
אלמוג בוקר

**אלמוג בוקר** (נולד ב-9 בדצמבר 1978) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ופרשן חדשות 12 בדרום.

## ביוגרפיה
בוקר נולד וגדל בבאר שבע. את שירותו בצה"ל עשה בחיל השריון. סיים תואר ראשון בתקשורת במכללה האקדמית ספיר. 

## קריירה
ב-2003 החל לעבוד בעיתון "זמן הנגב" מרשת מקומוני "מעריב". הוא שימש כתב מוניציפלי וכתב חדשות באזור הדרום. ב-2005 עבר לתחנת הרדיו "רדיו דרום", שבה שימש כתב ומנהל מחלקת החדשות. ב-2007 עבר לשמש כתב ב"מעריב" לענייני חבל לכיש. בהמשך אותה שנה עבר ל"חדשות 10" ככתב בדרום. הוא סיקר את העורף בעוטף עזה בתקופת מבצע עופרת יצוקה מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. ב-2015 העלה סדרת כתבות תחקיר בשם "נטושים בעוטף" וסדרת כתבות בשם "הפריפריה – מסע בחצר הזנוחה של ישראל בנגב ובגליל".

ב-2020 התחיל להגיש תוכנית חדשות חדשה ששמה "חדשות 16:00". ב-2 באוגוסט עברה התוכנית לשעה 15:00, ושמה שונה ל"חדשות היום". מ-30 באפריל 2024 הגיש את התוכנית "אלמוג בשש" והיא שודרה בימי ראשון–חמישי בשעה 18:00 בערוץ 13.

תוכנית נוספת שהגיש בוקר היא "אלמוג בשישי", תוכנית אקטואליה שבועית שביקרה את אירועי השבוע. תוכנית זו החלה להיות משודרת ב-2020 בתור משדר מיוחד בימי שישי תחת השם "חמש – מהדורת שישי", לצורך עדכונים שוטפים על מגפת הקורונה, אשר הייתה אז ב"גל הראשון". באמצע שנת 2021, לאחר שהוחלט להמשיך ולשדר את התוכנית ולהעבירה לשעות 18:00 עד 19:55, שונה שמה ל"אלמוג בשישי".

ביולי 2024 הודיע שלאחר 17 שנים יעזוב את חדשות 13 ויעבור לשמש כתב ופרשן הדרום של חדשות 12 ואולפן שישי. ב-1 בספטמבר החל את עבודתו בחדשות 12.

ביום העצמאות ה-77 הנחה יחד עם מגי טביבי את טקס פרס ישראל.

## פרסים והוקרה

* 2024 אות גיבורי החברה הישראלית, מאת המועצה הציונית בישראל שניתן בפברואר 2025

## חיים אישיים
בוקר נשוי לעו"ד אילת אלון-בוקר ואב לשני בנים ובת. מתגורר בזיקים.

בן דודו הוא העיתונאי רן בוקר.

## קישורים חיצוניים

* אלמוג בוקר, באתר חדשות 13
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל רדיו דרום
קטגוריה:זיקים: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ז' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
רמי ורקוט

**רמי ורקוט** (נולד ב-26 ביוני 1980 בגראנד-סינת'ה) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק כשוער.

## קריירת מועדונים

ורקוט שימש כשוער מחליף בקבוצת מונפלייה בין השנים 1996-2002, כאשר בתקופה זו צבר 36 הופעות ליגה בלבד. ב-2002, חתם בקבוצת ליון. בעונת 2004-2005, הושאל ורקוט לשטרסבורג, לתקופה קצרה ביותר בה צבר 8 משחקים בלבד בין קורותיה של שטרסבורג. בעקבות פציעתו של גרגורי קופה ב-2007, ורקוט קיבל את אפודת השוער הראשון של ליון, ושיחק את שארית העונה בשערה של ליון, עד לחזרתו מהפציעה של קופה. במהלך תקופה זו, ורקוט עצר פנדל גורלי במשחק ליגת האלופות מול שטוטגרט הגרמנית, ובכך סייע לליון להעפיל לשלב שמינית גמר המפעל. באוגוסט 2012, ורקוט הפך להיות שוערה הראשון של ליון שנית, זאת לאחר מעברו של הוגו לוריס לטוטנהאם הוטספר. בסיומה של עונת 2012-2013, ורקוט שב לספסל קבוצתו, ואיבד את אפודת השוער פעם נוספת לאנתוני לופש. ביוני 2014, ורקוט עזב את ליון אחרי 12 שנים, כאשר חתם על חוזה לשנתיים בעולה החדשה לליג 1, קון.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית

קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1980
גדליה אבן יחיא

גדליה אבן יחיא היה שמם של אישים שונים בני משפחת אבן יחיא:

קטגוריה:פירושון אישים
אברהם נוברשטרן

**אברהם נוֹבֶרשטרן** (ביידיש: נאווערשטערן; נולד ב-1951) הוא חוקר יידיש ישראלי, פרופסור אמריטוס בקתדרה ליידיש ע"ש יוסף ואידה ברמן באוניברסיטה העברית בירושלים, ראש התוכנית ליידיש באוניברסיטה, וכן מנהל בית שלום עליכם ומשמש בשנים מסוימות (יחד עם פרופ' חנה וירט-נשר) כמנהל האקדמי של תוכנית הקיץ הבינלאומית ליידיש המתקיימת באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
אברהם נוברשטרן נולד ב-1951 בארגנטינה למהגרים מפולין. התחנך בבית ספר יידי ע"ש שלום עליכם, ובסמינר למורים ליד הקהילה בבירה בואנוס איירס, שם למד בין היתר אצל המורה הידוע ליידיש שמואל רוז'נסקי. בשנת 1981 קיבל תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים על עבודתו אודות היצירה המוקדמת של סופר היידיש דוד ברגלסון בהדרכתו של פרופ' חנא שמרוק.

פרסם מאמרים על ספרות ותרבות יידיש ב"די גאלדענע קייט", "הספרות", *[[Prooftexts]]* וכתבי עת אחרים. ב-1983 ארגן תערוכה בספרייה הלאומית בירושלים על חייו ויצירתו של המשורר אברהם סוצקבר וכתב את הקטלוג הנלווה ביידיש ובעברית. פרסם גם ביבליוגרפיה על אברהם סוצקבר, וכן עבודות על יצירתו.

שימש מרצה אורח באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטאות שונות בארצות הברית. החל משנת 1998 הוא מנהל את בית שלום עליכם. בשנת 2005 התמנה למנהל האקדמי של "תוכנית הקיץ הבינלאומית ליידיש" באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 2013 הוא מכהן כפרופ' ב"קתדרה ליידיש על שם יוסף ואידה ברמן". בשנת 2018 זכה בפרס מנדלי מוכר ספרים, על פעילותו יוצאת הדופן המשלבת הישגים מחקריים ופעילות ציבורית בקידומה של היידיש ותרבותה.

## ספריו
* לאן: זרמים חדשים בקרב יהודי מזרח אירופה. הספר כולל סקירה מקיפה של ספרות יידיש המודרנית של יהודי מזרח אירופה בסוף המאה התשע עשרה ובראשית המאה העשרים. הספר משמש כחיבור יסוד בקורסים של תרבות היידיש המודרנית.
* קסם הדמדומים, אפוקליפסה ומשיחיות בספרות יידיש, הוצאת מאגנס, 2003, עוסק ביצירות שנכתבו בספרות יידיש סביב דמויות משיחיות ועיצבו תמונות אפוקליפטיות שונות על "סוף העולם".
* כאן גר העם היהודי, ספרות יידיש בארצות הברית, הוצאת מאגנס, 2015 חיבור מקיף על יצירות היסוד של ספרות יידיש בארצות הברית, מחזות, רומנים, סיפורים קצרים ושירים שנכתבו לאורך כמאה שנה החל מסוף המאה התשע עשרה ועד לפטירתו של יצחק בשביס-זינגר.

### בעריכתו
* יאבדו שמים וארץ: שירת האפוקליפסה היידית, משה לייב האלפרן, א' ליילס, פרץ מארקיש, ה' לייוויק, תרגם מיידיש, עידו בסוק; ערך והוסיף אחרית-דבר אברהם נוברשטרן
* עלילות נעורים: אוטוביוגרפיות של בני נוער יהודים מפולין בין שתי מלחמות העולם, מבחר מבוא והקדמות, עדו בסוק; עריכה אברהם נוברשטרן, תל אביב תשע"ב. הספר כולל עשרים אוטוביוגרפיות של נוער יהודי בפולין בשנים שלפני השואה ומגולל פרשיות חיים מרתקות ומגוונות.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' אברהם נוברשטרן, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* 
* יוצרי יידיש בברית המועצות: חדשנות והליכה בתלם, 28 בפברואר 2013
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי ספרות יידיש
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: יידיש
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
גדליה אבן יחיא (שלשלת הקבלה)

**גדליה בן יוסף אבן יַחְיָא** (1526 בערך – 1587) היה רב, פרשן ספרות חז"ל, סופר, היסטוריוגרף ומתרגם. נודע כמחבר הספר שלשלת הקבלה.

## ביוגרפיה
אבן יחיא נולד בנאפולי או באימולה לאביגיל ולרב יוסף בן דוד אבן יחיא. משפחתם הייתה משפחה יהודית המיוחסת לראשי הגולה מבית דוד, שמוצאה בחצי האי האיברי.

את לימודיו עשה אבן יחיא בישיבתו של רבי יעקב ישראל פינצי מרקנאטי שבאיטליה, ובישיבתם של רבי ישראל ואחיו רבי אברהם רוויגו בפרארה. כבר בעודו בחור, החל לחבר באימולה עיר מגוריו, פירוש לפרקי אבות. הוא נסע בין ערי איטליה ונשא דרשות מוסר; בשנת ה'ש"ט (1549) היה בעיר רוונה והחל לערוך את ספריו לדפוס, ובשנת ה'שי"ב (1553) החל לרשום גם את דרשותיו, שמספרן עמד תוך שלוש שנים על 180 דרשות. אבן יחיא חי ופעל בכמה ערים שהיו נתונות לשלטון מדינת האפיפיור. ב-1562 התגורר בכפר קוריניולה וחיבר בו תרגום למילים קשות שבמחזורי תפילה ספרדים. ב-1565 נסע אל בני משפחתו בסלוניקי, אך אחר כך חזר לאיטליה ושהה בה עד שנת 1569, אז הורה פיוס החמישי על גירוש יהודי מדינת האפיפיור ואבן יחיא איבד את הונו ונדד ברחבי איטליה, בתחילה בפזארו ואחר כך בפרארה ובערים נוספות. הוא נסע בשנים אלו לאלכסנדריה, אך חזר שוב לנדודיו באיטליה, עד שלעת זקנתו קבע את מושבו באלסנדריה, איטליה, בה נפטר.

הוא השאיר אחריו חמישה בנים ובת. אחד מנכדיו, שהיגר לפולין, הוא ראש המשפחה היהודית העתיקה, משפחת חרל"פ.

## חיבוריו
אבן יחיא חיבר עשרות ספרים אשר רובם אבדו. עיקר עיסוקו בספרים אלו היה בתחום המוסר, שהמפורסם שבהם הוא שלשלת הקבלה. על ספרו זה נמתחה ביקורת חריפה מפי חכמים הטוענים על ערוב לכאורה בין בדיות ועובדות שאינו מאפשר להסתמך על המידע ההיסטורי הרב שכלול בו. ישנם אחרים הטוענים כי בספר טעויות אך אינו רווי בדיות.

שמות העיקריים שבספריו, שהובאו במבוא למהדורת ה'תשכ"ב של שלשלת הקבלה, הם:

## לקריאה נוספת
* אברהם דוד, **מפעלו ההיסטוריוגרפי של גדליה אבן יחייא בעל שלשלת הקבלה**. חיבור לשם קבלת תואר דוקטור. ירושלים, תשל"ו.
* אברהם גרוסמן, "מעלות הנשים ועדיפותן בחיבור של ר' גדליה אבן יחיא", **[[ציון (כתב עת)|ציון]]**, כרך ע"ב, תשס"ז
*Ray, J., *After the Expulsion*, New York University Press, 2013, pp. 62-65

## קישורים חיצוניים
* 
*, מתוך מאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית – ישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:ילידי 1526
קטגוריה:נפטרים ב-1587
ברהנו טגניה

**ברהנו טגניה** (נולד ב-3 באוגוסט 1981) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב הפלילים של חברת החדשות.

## ביוגרפיה
טגניה נולד באתיופיה לאב מורה ומנהל בית ספר ולאם עקרת בית ועלה לישראל עם הוריו ואחותו ב-1992 כחלק מפעילות ההמשך של מבצע שלמה. יש לו שלושה אחים. התגורר במרכז קליטה בערד. בוגר בית הספר אורט ערד. בתור נער היה אחד הניצולים של אסון פסטיבל ערד והתראיין על כך לאחר מכן. בצבא התגייס לקורס חובלים ולאחר שנשר ממנו שירת כקצין בחיל התותחנים.

למד לימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, אך לא השלים אותם. במהלך לימודיו התנדב בעמותת טבקה, הפועלת לקידום יוצאי אתיופיה בישראל, ונאבקת בגילויי אפליה וגזענות המופנים כלפי בני העדה. עבד בערוץ הטלוויזיה האתיופי הישראלי, IETV. הוא הצטרף לקורס תקשורת ליוצאי אתיופיה בהנחייתה של ענת סרגוסטי בארגון אג'נדה (כיום "אנו").
[ממוזער|טגניה מראיין את [ראש ממשלת ישראל|ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט ורעייתו עליזה במהלך יום המחאה נגד הרפורמה המשפטית במתחם שרונה ברחוב קפלן בתל אביב, 1 במרץ 2023]]
ב-2008 החל לעבוד בחברת החדשות של ערוץ 2 ככתב לענייני פלילים.

בשנים 2016–2019 הגיש תוכנית שבועית עם גלעד שלמור בנושא פשיעה ברדיו ללא הפסקה.

בשנת 2020 זכה בפרס העיתונות של ארגון "בני ברית".

בכתבתו על פרשת החשד לאונס בקפריסין, דיווח טגניה כי הצעירה הבריטית עבדה כחשפנית וכי קיבלה בעבר פיצוי כספי בגלל אונס קבוצתי שעברה. פרטים אלו נבדקו על ידי האינטרפול ונמצא שאינם נכונים.

## חיים אישיים
טגניה רווק ומתגורר באזור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ברהנו טגניה: "בהפגנה הקרובה אני מפחד שהמצב עלול להידרדר למעשים קיצוניים", ריאיון ברדיו ללא הפסקה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:כתבים פליליים
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט ערד
קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קפה מרגוע

250px|ממוזער|שמאל|קפה מרגוע" חתונות ובר מצווה
250px|ממוזער|שמאל|צריף "קפה מרגוע" מבנה צריף בכפר-אתא
**קפה מרגוע** הוא בית קפה ומסעדה בקריית אתא שנוסד בשנת 1936. בתחילתו שכן בית הקפה בצריף. המבנה שימש כמסעדה, אולם חתונות ובית קפה מהראשונים במדינת ישראל. שימש כמקום מפגש של ארגון "ההגנה".

עדות על המקום: בלה פרסקי (1920–2008): "בשנת 1938 עברתי לכפר-אתא - לאחותי יפה שעלתה לישראל על אניית הנוסעים 'פולוניה', עבדתי אצלם בבית הקפה. האנגלים היו באים לשתות בבית הקפה, וודקה, עד שכרות. הרווחנו מהם טוב, היה להם כסף. היה להם רספקט לנשים. כמה שבקשנו נתנו ומזה היינו חיים אבל היה מסוכן. אברהם פרסקי (בעלי) בא לכפר-אתא לרקוד, מכל הסביבה באו לרקוד בקפה, תפס אותי 'בכוח'. הרבה מחזרים. היינו חבורה של צעירים, רקדנו ואלס וטנגו והורה. התחתנו והיו לנו ילדים. במלחמת העצמאות, היינו רצים עם הבנות שלנו בפיילה, לבית הקפה (רחוב ליד) להתחבא מהפצצות. שם היה מעין מקלט מתחת לבית."

משפחות זיימן ופולק - בן דב הסבו חלק מצריף המגורים שלהם ל"בית קפה", מסעדה ואולם חתונות. בית הקפה פעל בחדר הגדול בצריף והיו בו כמה שולחנות. בחלק האחורי של החדר היה מקרר עם דלפק וויטרינה שהסתירו את המטבח. בחלק הקדמי של החדר היה חלון שנפתח בהרמה אל החצר. במוצאי שבת רקדו לצלילי הגרמופון ושתו סודה שיוצרה במכונה מיוחדת.
בתקופת המאבק על הקמת המדינה התנגשו אנשי ההגנה עם החיילים הבריטים שבילו במקום.

בשנת 1946 נבנה במקום הצריף מבנה שהמשיך לתפקד כבית קפה ומרכז חברתי של היישוב.

קפה מרגוע מוגדר על ידי המוזיאון העירוני בית פישר כ"מבנה ראשונים" והוא חלק ממסלול הסיורים של בית פישר בקריית אתא.

## קישורים חיצוניים

* קפה ומסעדה מרגוע באתר "בית פישר" המוזיאון העירוני של קריית אתא.

מרגוע
קטגוריה:קריית אתא: מבנים
קטגוריה:קריית אתא: חברות
קטגוריה:קריית אתא: תרבות
ולאדו ינבסקי

**ולדימיר ולאדו ינבסקי** (במקדונית: **Владимир Владо Јаневски**; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא זמר-פופ ומלחין מקדוני מפורסם, אשר שיריו נחלו הצלחה רבה במדינתו. ינבסקי מנגן על גיטרה, פסנתר ובמערכת תופים, יתר על כן שולט באופן שוטף בדיבור אנגלית, גרמנית, איטלקית ורוסית. כמו כן ייצג את מדינתו באירוויזיון 1998 וזכה במקום ה-19.

## ביוגרפיה
ולדימיר ינבסקי נולד סקופיה, בירת מקדוניה, למד שפה וספרות אנגלית באוניברסיטת סקופיה. את תחילת דרכו המוזיקלית פתח כחבר בלהקות מקומיות. בשנת 1991 פתח בקריירה עצמאית בתור זמר וזכה להצלחה מסחררת במדינתו. בשנת 1992 ניסה להשתתף במוקדמות תחרות האירוויזיון לשנה זו כנציג יוגוסלביה, והגיע למקום ה-11. ינבסקי ניסה שנית להשתתף במוקדמות האירוויזיון בשנת 1998, הפעם תחת נציגות מקדוניה, וזכה לייצג את מדינתו לראשונה (אחרי שבשנת 1996 נופתה מהתחרות בשלב הסינון המקדים) עם השיר "Ne zori, zoro", שהגיע למקום נמוך בתחרות ועל כן לא השתתפה באירוויזיון בשנה שלאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים מקדונים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1998
קטגוריה:נציגי מקדוניה הצפונית באירוויזיון
קטגוריה:ילידי 1960
דולפין אטלנטי לבן-צד

**דולפין אטלנטי לבן-צד** (שם מדעי: *Lagenorhynchus acutus*) הוא מין לווייתן שיניים ממשפחת הדולפיניים החי בצפון האוקיינוס האטלנטי.
## מאפיינים
דולפין אטלנטי לבן-צד דומה לקרובי משפחתו כמו דולפין פסיפי לבן-צד ודולפין מזנק בצבעיו השחורים-לבנים שחלקו העליון שחור וחלקו התחתון לבן ובאמצע אפור בהיר. ישנו כתם לבן גדול בצידי בטנו מוקף פסים אפורים וצהובים. קצה הגוף והזנב שחורים.

זהו דולפין גדול במקצת לסוגו. אורכו הממוצע 2.8-2.5 מטר ומשקלו 200–230 ק"ג. תוחלת החיים של הזכרים היא עד 22 שנה ו-27 שנה אצל הנקבות.

אלו דולפינים חברתיים שנעים בלהקות של 50–60 פרטים ולעיתים קצת פחות, ומדי פעם הם מזנקים לגובה. הלהקות ניזונות מדגים כמו הרינג ומקרל ומדיונונים.

הדולפינים נמצאים באזור צפון האוקיינוס האטלנטי בין השאר בניופאונדלנד, קייפ קוד והאזור המשולש של בריטניה, איסלנד וגרינלנד ובים הצפוני.

הדולפינים ניצודים בכמה אזורים, אך מצב שימורם הכללי הוא "ללא חשש".

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|דולפינים שניצודו באיי פארו.
ממוזער|ימין|דולפין בקפיצה

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הארקטי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
אליזבת גארווי

**אליזבת גארווי** (באנגלית: **Elizabeth Garvie**; נולדה ב-1957, בריסטול) היא שחקנית אנגלייה, ידועה בזכות תפקידה כאליזבת בנט בעיבוד של ה-BBC לרומן גאווה ודעה קדומה מאת ג'יין אוסטן.

גארווי הייתה נשואה לשחקן אנטון רוג'רס עד מותו ב-1 בדצמבר 2007. הם הופיעו יחד בסדרת הטלוויזיה "בבואות" ('Something In Disguise') שנכתב והומחז על ידי אליזבת ג'יין הווארד.

גארווי היא נאמנה בקרן צדקה של שחקנים (הבאה לעזרת ילדי שחקנים) ושל "דנוויל הול" (בית לטיפול בשחקנים קשישים בבריטניה).

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1957
ג'רמו

**ג'רמו** (Qal'at Jarmo) הוא אתר ארכאולוגי בדרום כורדיסטן (צפון עיראק), למרגלות הרי זגרוס מזרחית לעיר כירכוכ. באתר התקיימה אחת הקהילות החקלאיות העתיקות בעולם, המתוארכת ל-7090 לפני הספירה, והוא נחשב לאתר נאוליתי חשוב. שטח האתר כ-12-16 אלף מטר מרובע, בגובה 800 מטר מעל פני הים, בלב אזור מיוער של עצי אלון ופיסטוק.

## קישורים חיצוניים

* Link to letters from the archeologist
* Maison de l'Orient et de la Méditerranée details on Jarmo
* University of Cologne Radiocarbon CONTEXT database dates for Jarmo
* 

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים
קטגוריה:מסופוטמיה
קטגוריה:עיראק: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
הקוסם מארץ עוץ (אנימציה)

**הקוסם מארץ עוץ** (באנגלית: **The Wizard of Oz**) היא סדרת אנימציה אמריקאית משנת 1990, שהופקה לרגל יובל סרט קולנוע בעל אותו שם שמבוסס על ספר בעל אותו שם, כאשר עלילתה משמשת להם כהמשך. הסדרה, שהופקה לה עונה אחת הכוללת 13 פרקים, שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 1996 ודובבה לעברית בבימויה של חנה דרורי קאשי.

שמעון כהן שדיבב את הקוסם בסדרה האנימה "הקוסם מארץ עוץ" מדבב כאן את האריה.

## עלילה
דורותי גייל (דורין יוחננוף) מגלה בוקר אחד את נעלי האודם בפתח ביתה, חוזרת לארץ עוץ ומתאחדת עם ידידיה: הדחליל (שמחה ברבירו), איש הפח (עפרון אטקין), והאריה (שמעון כהן). 

גלינדה (עירית ענבי) מגלה לה שעוץ בסכנה: הקופים המכונפים הצליחו בכישוף להקים לתחייה את המכשפה הרעה מהמערב (שרי צוריאל) וזו מתעללת בקוסם (אלברט כהן), ששבוי בכדור פורח המפורסם שלו.

## פתיח
הפתיח מכיל את סיפור הפיילוט של הסדרה, כולל החייאת המכשפה (כשברקע המנגינה המפורסמת שלה מהסרט ב-1939). כשהחבורה אומרת "צריך להציל ת'קוסם" ברקע מתנגנת מנגינת השיר "We're off to see the wizard" מהסרט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:הקוסם מארץ עוץ: עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1990