ג'ושוע בל

[שמאל|ממוזער|250px|ג'ושוע בל בהופעה ב[אוניברסיטת אינדיאנה, 2008]]
**ג'ושוע דייוויד בל** (באנגלית: **Joshua David Bell**; נולד ב-9 בדצמבר 1967) הוא כנר יהודי-אמריקאי זוכה פרס גראמי.

## קורות חיים
בל נולד בבלומינגטון שבאינדיאנה, ארצות הברית לאב נוצרי, פסיכולוג במקצועו, שכיהן כפרופסור באוניברסיטת אינדיאנה, ולאם יהודייה, תרפיסטית.
הוא רואה עצמו כיהודי מבחינה תרבותית. בל הוא נינו של איש תנועת הביל"ויים שלמה אביגדור לוין, ממייסדי חדרה. הוא נשוי לזמרת האופרה לאריסה מרטינס, ואב לשלושה ילדים מרעייתו הראשונה.

### קריירה מוזיקלית
את שיעורי הכינור החל כבר בגיל ארבע, לאחר שאמו גילתה כי הוא אוסף חוטי גומי מרחבי הבית ומותח אותם בין ידיות שידתו, כדי להפיק צלילים שאותם ניגנה אמו בפסנתר. כילד למד אצל ג'וזף גינגולד, כנר ומורה למוזיקה מפורסם שלימד בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. בגיל 12 הופיע כסולן בהופעת תזמורת פילדלפיה בניצוחו של ריקרדו מוטי. את לימודי התיכון סיים שנתיים לפני בני גילו. 

ב-1985 ערך את הופעת הבכורה שלו בקרנגי הול יחד עם תזמורת סנט לואיס, ומאז הופיע יחד עם רבות מהתזמורות הנחשבות בעולם. ב-2000 זכה בפרס גראמי על ביצוע יצירת סולו לכינור, יצירה מקורית שנכתבה עבורו על ידי המלחין ניקולס מאו אותה ביצע בניצוחו של רוג'ר נורינגטון. בל היה מועמד פעמים נוספות לפרס גראמי על ביצוע יצירות של ג'ורג' גרשווין מפורגי ובס, של ליאונרד ברנשטיין ועל האלבום המשותף שהקליט עם נגני המנדולינה בסגנון הבלוגראס, סאם בוש ומייק מרשל. 

בל ביצע את קטע הסולו בפסקול זוכה פרס אוסקר של סרט הקולנוע "הכינור האדום", שיצא לאקרנים ב-1998. ב-2009 חבר למלחין הסרטים הנס צימר לביצוע קטעי הסולו עבור פסקול הסרט מלאכים ושדים. השיר "Before My Time", שביצע עם סקרלט ג'והנסון מהסרט הדוקומנטרי "לרדוף אחר קרחונים", היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ב-טקס פרסי אוסקר ה-85 ב-2013. 

מאז 2004 בל הוא שותף אמנותי של תזמורת סיינט פול ומכהן כפרופסור אורח באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. ב-2007 זכה בפרס אייברי פישר היוקרתי הניתן למוזיקאים קלאסיים אמריקאיים עבור הישגים יוצאי דופן. החל מסתיו 2008 מכהן כמרצה בכיר בסגל בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. במאי 2011 נקבע כמנהל מוזיקלי של האקדמיה של סנט מרטין בשדות והחליף בתפקיד את מייסדה סר נוויל מרינר.  

כלי הנגינה של בל הוא כינור סטרדיוואריוס המכונה "Gibson ex Huberman". הכינור, ששימש בעבר את הכנר ברוניסלב הוברמן, יוצר ב-1713, עיצומה של "תקופת הזהב" של אנטוניו סטרדיווארי. בל רכש אותו בסכום של קרוב ל-4 מיליון דולר אמריקאי, כשלצורך הרכישה מכר את כינורו הקודם, סטרדיוואריוס המכונה "Tom Taylor". אלבומו הראשון שהוקלט עם הכינור החדש, Romance of the Violin, נמכר במעל 5 מיליון עותקים. 

בתחילת 2007 נרתם בל לניסוי שערך עיתונאי הוושינגטון פוסט ג'ין ויינגרטן. בל התנדב ללבוש בגדי רחוב וכובע מצחייה מסווה, להופיע כנגן רחוב בשעת עומס בתחנת הרכבת התחתית של וושינגטון, כשהוא מנגן יצירות מופת בכינורו. במהלך הניסוי בן 43 הדקות, שתועד במצלמה נסתרת, חלפו על פני בל 1,097 עוברי אורח. רק שבעה מהם עצרו להאזין לנגינתו ורק אישה אחת זיהתה אותו. בל הצליח לאסוף במהלך הניסוי 32.17 דולרים (לא כולל שטר של 20 דולר שניתן לו על ידי האישה שזיהתה אותו). על תיאור הניסוי זכה ויינגרטן בפרס פוליצר לכתבה עיתונאית.

הופיע בישראל עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית מספר פעמים בשנים 2010, 2012, 2016, 2017 ו-2021.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:בלומינגטון: אישים
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים יהודים
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967