open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קונרד כהן

**קונרד כהן** (בגרמנית: **Conrad Cohn**; 25 בנובמבר 1901, ברסלאו - 15 באוגוסט 1942, מחנה הריכוז מאוטהאוזן) היה עורך דין גרמני ממוצא יהודי, פעיל הקהילה היהודית בגרמניה שנרצח ב.

## חייו
כהן היה בנו של פקיד במערכת הבריאות. הוא למד בגימנסיית יוהנס בוורוצלב, ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת פרייבורג ובאוניברסיטת ברסלאו. את הדוקטורט קיבל בשנת 1924 בברסלאו על עבודת גמר בנושא "הטבע המשפטי של תשלום הג'ירו ".

כהן היה עורך דין בבית הדין האזורי הגבוה בברסלאו. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, ותחילת רדיפת יהודי גרמניה הנאצית, נאסר עליו לעבוד. הוא עבד בהנהלה של קהילת בית הכנסת בברסלאו. תפקידו האחרון שם היה מנהל אדמיניסטרטיבי. משנת 1937 הועסק בברלין כראש מחלקה ב.

מיולי 1939 עמד כהן בראש מחלקת הרווחה של הנציגות, למרות שלא עמד בתנאי הסף ולא היה בעל ניסיון רלוונטי. הוא פיקח על חנה קרמינסקי (רווחה כללית) ו-ולטר לוסטיג (בריאות). בנוסף, היה אחראי על הכשרה מקצועית וארגון מקצועי מחדש במחלקה להכנה להגירה. אשתו ליאונור הנרייט עבדה בנציגות הארצית כקלדנית. לזוג נולדה בת אחת, מריאן, ב־31 במרץ 1931 בברסלאו. המשפחה התגוררה עם הוריו של כהן ברח' ליצנבורגר 8, שם הועסקה אינגה דויטשקרון כעוזרת בית עד אפריל 1940.

לאחר בחירות בפברואר 1940, באישור הנאצים, נבחר כהן לוועד המנהל של הנציגות הארצית. באביב 1942 נעצר וגורש למחנה ריכוז. ככל הנראה נספה במחנה הריכוז זקסנהאוזן. לפי ברטולד סימונסון, כהן התאבד במחנה הריכוז מאוטהאוזן. אשתו ובתו גורשו ב־26 ביוני 1942 עם הטרנספורט ה־16 מגרמניה למזרח ונרצחו בשואה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז זקסנהאוזן
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:עורכי דין גרמנים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
אלכסיי מרקוב

**אלכסיי מרקוב** (ברוסית: **Алексей Марков**; 24 במרץ 1802 – 12 במרץ 1878) היה צייר היסטוריה רוסי, אקדמאי ופרופסור באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.

## ביוגרפיה
אביו היה שען. הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל אנדריי איוואנוב, אלכסיי יגורוב ו-ואסילי שבייב; סיים את לימודיו ב-1824, לאחר שקיבל מספר מדליות. הוא קיבל מדליית זהב ומענק עבור נסיעה לימודית מחוץ לרוסיה בשנת 1830, כהוקרה על ציורו "סוקרטס, לפני מותו, מדבר עם תלמידים על נצחיות הנפש".

הוא ביקר בדרזדן וברומא, העתיק ציורי קיר וציורים, בעיקר אלה של רפאל, וכן הפיק ציורים משלו. בשנת 1836, יצירתו "המזל והקבצן" הביאה לו את התואר אקדמאי. בשנת 1842, על ציורו של אנוסים נוצרים בקולוסיאום, הוא מונה לפרופסור חבר. עשר שנים מאוחר יותר, הוא קודם לפרופסור מלא וקיבל את התואר פרופסור מכובד ב-1865. פלטון טיורין היה בין תלמידיו.

למרות שהיה בעל מלאכה מצוין, תרומתו העיקרית לאמנות הרוסית הייתה הוראתו החרוצה. הוא חיפש אמנים צעירים, שבתורם העדיפו את השיעורים שלו כשביקשו חניכות.

בנוסף לציוריו, יצר ציורי קיר ועבודות דקורטיביות. אחד הבולטים שלו הוא "יוסף פוגש את אחיו במצרים", בעליית הגג של קתדרלת יצחק הקדוש. הוא גם ביצע את הרישומים והקומפוזיציה לתיאור האל על תקרת קתדרלת ישו המושיע, אם כי את העבודה בפועל ביצעו איוואן מקרוב, איוואן קראמסקוי, ניקולאי קושלב ובוגדאן וניג.

## גלריה

קובץ:Markov Alexey 002.jpg
קובץ:Alexey Markov - Евстафий Плакида в Колизее+ (1839) ГТГ.jpg
קובץ:Markov Alexey 001.jpg
קובץ:Markov 004.jpg
קובץ:Alexey Markov - Святой Василий Великий (1849) ГРМ.jpg
קובץ:Alexey Markov - Святой Григорий Богослов (1849) ГРМ.jpg
קובץ:Alexey Markov - Святой апостол Пётр (1849) ГРМ.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1802
קטגוריה:נפטרים ב-1878
דונווצ'ה

**דונווצ'ה** (בהונגרית: **Dunavecse**) היא עיר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בה קהילה יהודית.

כמו ביישובים רבים באירופה, גם בדונווצ'ה חלה ירידה באוכלוסייה. כך בשנת 1990 חיו בעיר 3,867 תושבים ובשנת 2022 חיו בעיר רק 3,839 תושבים.

שמה של דונווצ'ה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1332.
## יהודי דונווצ'ה
יהודים התיישבו לראשונה בדונווצ'ה בתחילת המאה ה-19, בתמיכת בעלי האחוזה במקום. רוב יהודי העיר עסקו במסחר, בעיקר בשיווק תוצרת חקלאית. ובמקום היו בית עלמין, חברה קדישא, בית כנסת ואגודת נשים. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי.

לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה דרשו השלטונות לסגור את בית הכנסת בעיר, בתואנה שהמבנה אינו בטוח. במפקד הקהילות של יהודי הונגריה סיפרו מנהיגי הקהילה על הקשיים הכלכליים שיש ליהודי העיר, בין היתר בגלל גיוס חלק מהתושבים:

ב-22 במאי 1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, רוכזו יהודי העיירה בחצר בית הכנסת, ואחרי כמה ימים הועברו לגטו קלוצ'ה (KALOCSA), יחד עם יהודי הכפרים שבסביבה. בתחילת יוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי המלחמה שרדו וחזרו מאוושוויץ 12 מבני הקהילה, אך הם התפזרו וב-1947 בוטלה הקהילה רשמית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קונדץ'

**קונדץ**' (בהונגרית: **Kunadacs**) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו ביישובים רבים באירופה, גם בקונדץ' חלה ירידה באוכלוסייה. כך בשנת 1990 חיו בעיר 1,602 תושבים ובשנת 2022 חיו בעיר רק 1,379 תושבים.

שמה של הכפר קונדץ' הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1302.

עד שנת 1949 היה הכפר קונפסר והכפר קונדץ' חלק מכפר אחד בשם פסרדץ' (Peszéradacs) בו חיו בתקופה מסוימת גם יהודים.

בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ניקולאי פטרוב

**ניקולאי פטרוב** (ברוסית: **Николай Петров**; 18 בספטמבר  1834 – 25 ביולי 1876) היה צייר ז'אנר רוסי; ממייסדי קולקטיב האמנים.

## ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה ממעמד הביניים ולמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות, שם למד אצל אלכסיי מרקוב וקיבל כמה מדליות כסף קטנות. בשנת 1860 הוא זכה במדליית כסף גדולה על ציורו "שלוש אגדות" מאת איוואן קרילוב. ב-1862 הוענק לו מדליית זהב על הציור שלו "חיזור אחר בת החייט", שנותרה אחת מיצירותיו המוכרות ביותר.

בשנה שלאחר מכן היה אחד מהסטודנטים לתואר שני שהשתתפו ב"מרד הארבעה עשר" - סירוב להתחרות על מדליית זהב מיוחדת לרגל 100 שנה לאקדמיה, במחאה על דבקותו המתמשכת של בית הספר במה שלדעתם היו סגנונות ושיטות הוראה מיושנות. מאוחר יותר, הם חברו יחדיו והקימו את קולקטיב "ארטל האמנים", ארגון המוקדש לקידום הריאליזם באמנויות.

בחסות הקולקטיב, הוא קיבל עבודות רבות. הוא גם היה מעורב בפרויקטים של קישוט כנסיות בקרונשטאט, אוסטרוגוז'סק, וצייר דיוקנאות של האצולה. במשך זמן מה, הוא הפעיל בית ספר משלו לציור. בשנת 1867, למרות השתתפותו במרד, האקדמיה העניקה לו תואר "אקדמי" על עבודתו, "איכר במצוקה".

בשנת 1873, הוא החל לגלות סימפטומים של שחפת. במאמץ להחזיר את בריאותו, הוא עבר לאיטליה, בילה זמן מה בלימוד יצירות המאסטרים הישנים, ויצר סצנות ז'אנר בנושאים איטלקיים. אולם האקלים באיטליה לא הצליח לשפר את מחלתו, והוא מת ממנה בשנת 1876.

הוא נקבר ב-Cimitero Acattolico ברומא, לא רחוק מחבריו הציירים הרוסים, פימן אורלוב וקארל ברולוב.

## גלריה

קובץ:Петров Смотрины-невесты 1861.jpg
קובץ:Petrov 001.jpg
קובץ:Petrov Nikolay Petrovich.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1834
קטגוריה:נפטרים ב-1878
דולובו

**דולובו** (בבולגרית: **Дулово**; בעבר נקראה **אקדינלר**; בטורקית: **Akkadınlar**) היא עיירה במחוז סיליסטרה בצפון־מזרח בולגריה, באזור לודוגוריה. עיירה זו היא המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה דולובו, ונחשבת לעיירה השלישית בגודלה במחוז סיליסטרה אחרי סיליסטרה וטוטראקן. נכון לספטמבר 2022, מתגוררים בעיירה כ-7,200 תושבים.

העיירה מוזכרת לראשונה במסמך עות'מאני משנת 1573 בשם "אקדינלר" (Akkadınlar), שפירושו בטורקית הוא "אישה לבנה". עוד לפני החתימה על חוזה סן סטפנו שהביא להקמתה של נסיכות בולגריה ב-1878, הייתה בעיירה אוכלוסייה מעורבת של בולגרים (מתיישבים מאזור פרסלב) וטורקים, מה שעדיין בא לידי ביטוי בדמוגרפיה של העיר כיום. בעקבות מלחמת הבלקן השנייה, נאלצה בולגריה לוותר על השליטה בשטח של העיירה ולהעביר את השליטה בשטח לרומניה יחד עם החלק כל החלק הדרומי של חבל דוברוג'ה. כאשר המחוז היה תחת שליטה רומנית העיירה שמשה כמרכז של מחוז דורוסטור. השליטה בעיירה חזרה לבולגריה לאחר שבולגריה ורומניה חתמו על הסכם קראיובה בשנת 1940. ב-1942 העיירה קבלה את שמה הנוכחי והיא נקראת על שם שבט הדולו  הבולגרי, בצירוף סיומת השם הבולגרית – ovo. ב-30 בינואר 1960 קיבלה דולובו מעמד של עיירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערי מחוז סיליסטרה
איוואן מקרוב

**איוואן מקרוב** (ברוסית: **Ива́н Мака́ров**; 4 באפריל  1822 – 21 באפריל 1897) היה צייר דיוקנאות רוסי.

## ביוגרפיה
הוא נולד בזמן שאביו (שהיה צמית) היה תלמידו של אלכסנדר סטופין בבית הספר לציור ארזמאס, בית הספר לאמנות פרובינציאלי הראשון ברוסיה. לאחר שסיים את השכלתו הבסיסית בבית הספר המחוזי בסרנסק, הוא למד עם אביו וסטופין, עד מהרה הפך לעוזר במספר פרויקטים של ציור בכנסייה.

על בסיס סקיצות ורישומים ששלח לאקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1842, הוא השיג את הפריבילגיה להיות "אמן חופשי". ב-1845 עבר לסנקט פטרבורג, שם למד באקדמיה אצל צייר ההיסטוריה אלכסיי מרקוב.

לאחר שנתיים שם, הוא בחר דיוקנאות כמומחיותו, תוך זמן קצר זכה לחסותה של מריה ניקולייבנה . ב-1853 הוא נסע רבות באירופה, וביקר בברלין, דרזדן, מינכן, ונציה, בולוניה ורומא. עם שובו לסנט פטרסבורג, הוא זכה בתואר "אקדמי".

למרות זאת, לרוב דיוקנאותיו אין ניחוח אקדמי. הוא היה טוב במיוחד בהצגת נשים וילדים. כפי שקורה לרוב הציירים הרוסים שלפני המהפכה, הוא גם ייצר אייקונים רבים וציורי קיר דתיים; במיוחד "ברכת אלוהים עליך" (בארמון אלכסנדר).

## גלריה

קובץ:Alexander III of Russia's coronation album 25.jpg
קובץ:Maria Alexandrovna by I.Makarov.jpg
קובץ:MariaAlexandrovna. by Ivan Makarov.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1897
קארן פייג'

**קארן פייג**' (באנגלית: **Karen Page**) הייתה דמות משנה בדיונית שהופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Daredevil #1* מאפריל 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.

בהופעתה הראשונה, קארן פייג' הייתה מזכירתם היפהפייה של מאט מורדוק ושותפו פוגי נלסון במשרד עורכי הדין שלהם, "נלסון ומורדוק", ושימשה כמושא אהבה של שניהם. מערכת היחסים בינה לבין מורדוק התחילה להתדרדר כאשר הוא חשף בפניה את זהותו הסודית בחוברת מספר 57 (אוקטובר 1969). הם נפרדו, והדמות שינתה את מקצועה ממזכירה לשחקנית והופיעה עד לחוברת מספר 86 (אפריל 1972). בהמשך, דמותה השתתפה בסדרת חוברות גוסט ריידר, שנמשכה מחוברת מספר 13 ועד חוברת מספר 26 בכרך השני (אוגוסט 1975-אוקטובר 1977). במהלך הזמן הזה, היא חזרה להופיע בסדרת דרדוויל בהופעת קרוסאובר קצרה.

קארן חזרה במיני-סדרה "דרדוויל: נולד מחדש", קשת סיפור זוכת פרסים מפברואר 1986 מאת הכותב פרנק מילר, שבה היא הוצגה כשחקנית כושלת שהתדרדרה לסמים. היא מכרה את זהותו הסודית של דרדוויל תמורת כסף לסמים, ומידע זה שומש בידי קינגפין כדי להרוס את חייו של מאט מורדוק. בהופעתה זו היא חזרה לשמש כמושא אהבתו של מורדוק, כאשר הוא מצא אותה מחדש וטיפל בה כדי לגמול אותה מסמים. בהרצתה ארוכת השנים של הכותבת אן נוסנטי, היא פיתחה יותר את מערכת היחסים בין השניים, ואף נתנה לפייג' אפשרות לשתף עמו פעולה. הדמות נהרגה בידי יריבו של דרדוויל, בולזאיי, בחוברת מספר 5 בכרך השני (מרץ 1999).

הדמות של קארן פייג' עומדת במרכזו של מאמר העוסק באלימות נגד נשים והטיפול השגוי בדמויותיהן של נשים בקומיקס, כאשר נעשה בה שימוש בידי כותבים בעיקר כשק חבטות לפני שהיא נהרגה.

את דמותה של קארן פייג' בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" מגלמת השחקנית אלן פומפאו. את דמותה בסדרות הטלוויזיה "דרדוויל", "המגנים" ו"המעניש" מגלמת דברה אן וול, ששבה לגלם את הדמות בסדרה "דרדוויל: נולד מחדש".

## קישורים חיצוניים
* דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

## הערות שוליים

קטגוריה:דרדוויל
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
ראנדסטאד

**ראנדסטאד** (בהולנדית: **Randstad**) היא אגד ערים בצורת סהר או קשת הממוקם בהולנד, בו גרים קרוב למחצית מאוכלוסיית הולנד.
## גאוגרפיה
אזור ראנדסטאד כולל בין היתר את ארבע הערים הגדולות ביותר של הולנד (אמסטרדם, רוטרדם, האג, ואוטרכט), הפרברים של אותן הערים, ועיירות רבות ביניהן, שכולן צמחו והתמזגו זה בזה. בין היתר, אזור זה כולל את נמל רוטרדם (הנמל העמוס ביותר בעולם מחוץ לאסיה), את נמל אמסטרדם  (הנמל הרביעי בעומסו באירופה), ואת נמל התעופה סכיפהול (נמל התעופה העמוס ביותר באירופה לפי תנועות מטוסים). נכון לשנת 2023 אזור ראנדסטאד כולל כ-8.4 מיליון אנשים. זהו אחד מהאזורים המטרופולינים הגדולים ביותר באירופה, הדומה בגודל האוכלוסייה שבו לאזור אזור מפרץ סן פרנסיסקו, והוא משתרע על פני 11,372 קמ"ר. התמ"ג של אזור ראנדסטאד עמד על 397 מיליארד אירו נכון לשנת 2017, מה שהפך אותו לאזור השלישי היצרני ביותר באיחוד האירופי, אחרי אזור איל-דה-פראנס בצרפת ואזור המטרופולין ריין-רוהר  שבגרמניה. אזור ראנדסטאד כולל בין היתר את אזור המטרופולין של אמסטרדם  והן את אזור המטרופולין רוטרדם-האג . אזור ראנדסטאד הוא חלק מהמגלופוליס הגדול יותר אשר מכונה "הבננה הכחולה".

הערים העיקריות של אזור הראנדסטאד הן – אלמיירה, אמסטרדם, דלפט, דורדרכט, הארלם, האג, ליידן, רוטרדם, אוטרכט וזוטרמר. עיירות בולטות אחרות כוללות בין היתר את אלקמאר, אלפן אן דן ריין, אמסטלפיין, קאפל אן דן איסל, חאודה, הורהוגווארד, הילברסום, הילברסום, הורן, ליסטאד, ניווחיין, פורמרנד, רייזוויק, שיידאם, ספייקניס, וייננדאל, פייננדאל, זאנדאם, וזייסט.

השם "ראנדסטאד" נטבע בשנת 1938 על ידי אלברט פלסמן , מייסד חברת התעופה ההולנדית KLM, בעת שהוא טס מעל האזור, והחליט להשתמש בשם זה על מנת לתאר את רצועת הערים שהייתה ממוקמת אז בשולי אזור חקלאי ירוק גדול (אזור "הלב הירוק" ).

## גלריית תמונות

Amsterdam_052006.jpg|אמסטרדם
Den_Haag_Binnenhof_&_Skyline_2.jpg| האג
Rotterdam_Blick_vom_Euromast_auf_Kop_van_Zuid_1.jpg|רוטרדם
Lange_Elisabethstraat_Mariaplaats,_3511_Utrecht,_Netherlands_-_panoramio_(23).jpg|אוטרכט


## ראו גם
* צפון בראבנט
* עיר עולם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הולנד: גאוגרפיה
קטגוריה:הולנד: אזורים
סוכריות יין

**סוכריות יין** הן סוכריות גומי קשות ולעיסות. מוצאן מבריטניה והן פופולריות בארצות דוברות אנגלית. בניגוד למשתמע משמן הן אינן מכילות יין כלל.

## היסטוריה
סוכריות היין הומצאו על ידי חברת הממתקים מיינרד'ס , שנוסדה בלונדון בשלהי המאה ה-19. מפתח הסוכריות היה צ'ארלס גורדון מיינרד, בנו של אחד ממייסדי החברה, שהוציא אותן לשוק בשנת 1909. אביו היה מתודיסט שהתנזר מאלכוהול והסתייג מכך שהחברה תייצר מוצר בעל קשר ליין. נדרש לבנו מאמץ כדי לשכנעו שהסוכריות אינן מכילות יין, ושלמעשה נועדו להוות ממתק שיוכל להוות תחליף לאלכוהול.

## הסוכריות
סוכריות יין נבדלות מסוכריות גומי רגילות בכך שהן אינן מצופות בסוכר ומידת המתיקות שלהן מתונה, ועל כן הן חביבות יותר על מבוגרים מאשר על ילדים. המרכיבים העיקריים שלהן הם ג'לטין, חומרי טעם וצבעי מאכל. הן מיוצרות במספר צורות שונות, שכל אחת מהם נושאת שם של יין. למשל, אלו של חברת מיינרד'ס נושאות את השמות פורט, שרי, שמפניה, בורגונדי וקלארט. על פי התקינה בארצות מוצאן מצוין לעיתים על גבי אריזתן שהן אינן מכילות אלכוהול. בשנת 2002 הגיע היקף המכירות העולמי של הסוכריות ל-40 מיליון לירות שטרלינג.

## קישורים חיצוניים

* סוכריות יין של מיינרד באתר חברת קדבורי, מאורכב באתר Web Archive 
* Everything You Wanted To Know About Wine Gums, באתר Waterbridge 
* The wine gum's story, באתר Toms 

יין
Aijā

"**Aijā**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הלטבית סאדן לייטס. הוא פורסם באופן עצמאי ב-27 בינואר 2023, ולאחר זכייתו ב-*Supernova 2023* ייצג את לטביה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.

## רקע
על פי דברי הלהקה, "Aijā" נוצר כשיר ערש, שיקל על שינת מאזיניו. היא רצתה ליצור שיר שיסיח את דעת הקהל מ"מאורעות רעות" שקורות ברחבי העולם. בנוסף, סולן סאדן לייטס דימה את השיר כ"קונצרט רוק קצבי".

## לפני האירוויזיון
*Supernova 2023* היה הקדם הלאומי של לטביה לאירוויזיון 2023. הוא כלל שני מופעים, חצי גמר וגמר. הראשון מבניהם נערך ב-4 בפברואר 2023, והשתתפו בו ארבעה-עשר אמנים. אל הגמר, שהתקיים ב-12 בפברואר, העפילו עשרה מתמודדים בלבד. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב ביחס זהה של קולות השופטים והצבעות הקהל. השופטים דירגו את השירים בהתאם לשיטת "שתים-עשרה הנקודות" המקובלת בתחרות הזמר של האירוויזיון (1–8, 10 ו-12 נקודות לשיר שאהבו ביותר).

"Aijā" שובץ כשיר האחרון בסדר ההופעות של חצי הגמר. בסיום הערב נמנה בין עשרת השירים שהעפילו לגמר. בתום ההצבעה ב-12 בפברואר דורג השיר במקום הראשון, וזכה לייצג את לטביה באירוויזיון.

## באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. מדינה זו הוכנסה לסל השלישי. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. לטביה שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023,

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. לטביה שובצה רביעית, אחרי סרביה ולפני פורטוגל. ב-9 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "Aijā" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
אחמד יאסר

**אחמד יאסר אל-מוחמדי** (בערבית: **أحمد ياسر المحمدي**; נולד ב-17 במאי 1994) הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הבלם בא-ריאן.

## קריירה
יאסר נולד בדוחה למשפחה ממוצא מצרי. אביו היה כדורגלן בעברו במצרים בשנות ה-70 של המאה ה-20. אחיו הם הכדורגלן חוסיין יאסר ומוחמד יאסר. יאסר התחנך באקדמיה לכדורגל של אספייר ובשנת  הצטרף לקבוצת הכדורגל לח'וויא. ב-8 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אל-ח'ריתייאת. ב-1 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האסיאתית בהפסד 3-0 לאל-אהלי. ב-2 בינואר 2014 הושעה מכדורגל עד לסיום העונה.

בקיץ  לח'וויא התאחדה עם "אל-ג'יש" לא-דוחייל וזמן קצר לאחר מכן הושאל לקולטורל לאונסה מהליגה הספרדית השנייה בכדורגל. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 4-4 נגד ריאל ואיאדוליד. שבוע לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד וסקה.

באוגוסט  יאסר הושאל לוויסל קובה מליגת העל היפנית.

בקיץ  חתם בא-ריאן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים קטרים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטרים
קטגוריה:דוחה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני א-דוחייל
קטגוריה:כדורגלני קולטורל לאונסה
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני ויסל קובה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קטר
קטגוריה:קטרים ממוצא מצרי
קטגוריה:קטרים שנולדו ב-1994
ברונט (זמרת)

**אלן ירמיאן** (; נולדה ב-27 במאי 2001), הידועה בשם הבמה שלה **ברונט** (), היא זמרת ארמנית. ייצגה את ארמניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.

## קריירה
ברונט, שנולדה בירוואן, בירת ארמניה, גילתה עניין רב במוזיקה ובשירה כבר מגיל צעיר. היא נהגה להופיע בתחרויות ובמחזמרים שונים. בשנת 2019 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Love the Way You Feel", שזכה להצלחה גבוהה מאוד. ברונט הפכה למוקד התעניינות גדול מכלי התקשורת במדינתה, שכן פרסום השיר נעשה בשיתוף עם עמותת "Nvak".

ב-2022, לאחר כמה שנות הפסקה בהן עברה לארצות הברית כדי להתמקד בלימודיה האקדמיים, חזרה ברונט לארמניה ולהוצאת מוזיקה. בפברואר פורסמו השירים "Smoke Break" ו-"Gisher". ביוני אותה השנה יצא לאור "Bac kapuyt achqerd" – שירה הראשון בארמנית.

ב-1 בפברואר 2023 הכריזה רשות השידור הארמנית ARMTV על ברונט כנציגת ארמניה לאירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב. שירה נחשף בחודש מרץ, "Future Lover". ב-11 במאי 2023 ביצעה ברונט את "Future Lover" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר. ארמניה הופיעה כמדינה ה-17, לפני מולדובה ואחרי בלגיה. בגמר האירוויזיון היא הגיעה למקום ה-14 עם 122 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### סינגלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ארמניות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:נציגי ארמניה באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 2001
קטגוריה:ארמנים שנולדו במאה ה-21
צפון-מערב אוהיו

אזור **צפון-מערב אוהיו** (באנגלית: **Northwest Ohio**) נמצא בפינה הצפון-מערבית של מדינת אוהיו שבארצות הברית.

אזור צפון-מערב אוהיו גובל מצפון מזרח בימת אירי, מצפון במדינת מישיגן, וממערב במדינת אינדיאנה.

נכון למפקד האוכלוסין האמריקני לשנת 2000 גרו באזור צפון-מערב אוהיו 1,639,144 תושבים.

באזור צפון-מערב אוהיו נמצא אזור המטרופולין של טולידו. טולידו היא העיר העיקרית של אזור צפון-מערב אוהיו. בעוד שטולידו היא עיר תעשייתית, מרבית אזור צפון-מערב אוהיו היא בעיקר אזור כפרי עם מרכזי מסחר קטנים הפזורים ברחבי האזור. מאז שנות ה-70 של המאה-20 ואילך כמות האוכלוסייה של מחוז לוקאס ואזור המטרופולין של טולידו נמצאת במגמת דעיכה, אם כי במחוזות ווד והנקוק הייתה גידול מתון בכמות האוכלוסייה.

## גלריית תמונות

Toledo Ohio skyline.jpg|טולידו
Pictures_of_FIndlay_042.jpg|מרכז העיר פינדליי, העיר השנייה בגודלה באזור צפון-מערב אוהיו
Cedar_Point_from_the_air.jpg|פארק השעשועים סידר פוינט


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אוהיו: גאוגרפיה
דרקונית מופשלת

**דרקונית מופשלת** (שם מדעי: *Dracaena reflexa*) הוא מין ממשפחת האגביים שמקורו במוזמביק, מדגסקר, מאוריציוס ואיים קרובים באוקיינוס ההודי.

## תיאור
דרקונית מופשלת יכולה להגיע בתנאי גידול טובים ל4-5 מטר ולעיתים אף ל-6 מטר, אך לרוב היא הרבה יותר נמוכה. עליה הם באורך של בין 5-20 ס"מ ורוחב של 1–5 ס"מ, וצבעם ירוק כהה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1786
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק
קטגוריה:אספרגאים
אילת (עיר מקראית)

**אילת** (ביוונית: **Ελά** ,**Ἀηλά** ,**Αἴλανα** ,**Αἰλανίτης** ,**Αἰλανή** ,**Ἐλάνα** ,**Αἴλανον** ,**Αἰλάς** ,**Αἰλάθ** ,**Αἰλών** ,**Ἡλάθ** ,**Αϊλά**; בלטינית: **Aila**) הייתה עיר מקראית אשר הוזכרה פעמים רבות בתנ"ך. העיר הייתה ממוקמת בקצה הצפוני של מפרץ אילת. בערך באותו המיקום שבו הייתה ממוקמת העיר עציון גבר, ובסמוך לאילת המודרנית.

בתקופה הרומית בארץ ישראל נקראה העיר "אאלה" (Αέλα), אך לאחר מכן השם אומץ לשפה היוונית הביזנטית ושונה ל"איילה", ובערבית נקרא גם "איילה" (آيلة). לאחר מכן בעת שליטת האימפריה העות'מאנית, שונה שם העיר ל"מעלה איילה" (עקבה איילה, عقبة آيلة), ולבסוף קוצר לעקבה (الْعَقَبَة), עיר שקיימת עד היום בירדן.

שם העיר מופיע בכתיב המשובש: עילם (Αἰλἁμ) באונומסטיקון של אוסביוס מקיסריה בו נכתב: "היא בקצה (ארץ ישראל) סמוכה למדבר דרומה ולים סוף דרומה שהיא מעבר למפליגים ממצרים, ולמפליגים מהודו. ויושב שם הלגיון העשירי פרטנסיס והיום נקראת אַאִלָה בימי קדם היה עם עילם מלכה היה כדרלעומר...".

העיר הישראלית המודרנית "אילת", שהוקמה בשנת 1950, קרויה על שם העיר העתיקה.

## אטימולוגיה
מקור השם אינו ידוע. אחת ההשערות היא שהמקור למילה "אילת", באה מהשורש העברי איל, שהוא גם השורש למילה אלה, שמשמעותה הוא האלה ארצישראלית, מין עץ ממשפחת האלתיים. השערה נוספת היא ש"אילת" למעשה באה מהמילה איל שמשמעותה כבש ממין זכר. זאת מכיוון שהאילים מוזכרים בתנ"ך רבות, בעיקר באזור הדרום.

## אזכורים במקרא
העיר נזכרת במספר מקומות בתנ"ך:

: 
: 
: 
: 
: 

## לקריאה נוספת

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:אילת
קטגוריה:עקבה
קטגוריה:אילת: היסטוריה
ויליאם אקיו

**ויליאם אקיו** (באנגלית: **William Akio**; נולד ב-23 ביולי 1998) הוא כדורגלן דרום סודאני-קנדי המשחק בעמדת החלוץ בטיגרס.

## חיים אישיים
אקיו נולד בניירובי בירת קניה להורים פליטים ממלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שכעבור זמן מה היגרו לקלגרי, קנדה. אקיו מנהל בנוסף ערוץ יוטיוב בו הוא מתעד את חוויות כשחקן כדורגל ומנויים בו כ-35 אלף משתמשים.

## קריירת מועדונים
בשנת  הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכון הטכנולוגי של דרום אלברטה בה כבש 18 שערים ב-19 משחקי ליגה. כעבור שנתיים הצטרף לאוניברסיטת ריו גרנדה ואלי. בין לבין שיחק גם בקבוצת קלגרי פוטהילס מהליגה הרביעית של ארצות הברית במדיה כבש 13 שערים ב-29 משחקים, כאשר 11 מתוכם היו בעונת .

ב-5 במאי 2021 אקיו חתם בוואלור מליגת העל הקנדית. ב-27 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד פוגרה. 3 ימים לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0-3 נגד HFX וונדררס. לזכותו של אקיו 10 שערים בקבוצה והוא סגן מלך שעריה בכל הזמנים אחרי מוזס דייר.

ביולי  חתם לשלוש שנים ברוס קאונטי מליגת העל הסקוטית. ב-23 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד איסט פייף במסגרת גביע הליגה הסקוטית. במשחק זה, אקיו רשם שני בישולים תוך פחות משתי דקות. ב-3 בספטמבר אקיו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד אברדין בה גם כבש שער שוויון בדקה ה-95.

ב-28 בינואר 2023 הושאל לריית' רוברס מהפוטבול ליג הסקוטית.

ב-14 ביולי 2023 אקיו חתם בקבלרי מליגת העל הקנדית.

## קריירה בינלאומית
בשנת  זומן לראשונה לסגל נבחרת דרום סודאן, אך דחה את ההצעה עקב החתימה בוואלור. ב-27 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 ל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קנדים
קטגוריה:כדורגלנים דרום סודאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דרום סודאנים
קטגוריה:קלגרי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קבלרי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דרום סודאן
קטגוריה:ספורטאים קנדים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטרליה
קטגוריה:דרום סודאנים שנולדו ב-1998
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1998
דרום-מרכז אלסקה

אזור **דרום-מרכז אלסקה** (באנגלית: **Southcentral Alaska**) הוא אזור במדינת אלסקה שבארצות הברית הכולל בין היתר חלק מרצועת החוף הדרומית של אלסקה וכמו גם חלק ממפרץ אלסקה. רוב אוכלוסיית המדינה מתגוררת באזור זה, ומרוכזת בעיקר בעיר אנקורג' ובסביבתה.

הענפים הכלכליים החשובים ביותר באזור זה הם: תיירות, דיג, ייצור נפט.

העיר המרכזית של אזור דרום-מרכז אלסקה היא אנקורג'. עיירות מרכזיות נוספות כוללות את פאלמר, ואסילה, קינאי, סולדוטנה, הומר, סהוורד, ואלדז וקורדובה.

## גלריית תמונות

Anchorage_and_Chugach_Mountains.jpg|אנקורג'
Wrangell_St._Elias_National_Park.jpg|הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס
By_ovedc_-_Kenai_Fjords_National_Park_-_3.jpg|הפארק הלאומי הפיורדים של קינאי


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלסקה: גאוגרפיה
סלט תפוחי אדמה

**סלט תפוחי אדמה** היא מנת סלט, העשויה מתפוחי אדמה מבושלים, בדרך כלל מכילה רוטב ומגוון מרכיבים נוספים כגון, ביצים מבושלות וירקות טריים.

בארצות הברית, זו נחשבת בדרך כלל כתוספת המלווה את המנה העיקרית .

## היסטוריה וגרסאות
מקובל לחשוב שמקורו של סלט תפוחי אדמה בגרמניה, ומשם התפשט ברחבי אירופה, ארצות הברית ומאוחר יותר אסיה. סלט תפוחי אדמה אמריקאי מקורו ככל הנראה במתכונים, שהובאו לארצות הברית דרך מהגרים גרמנים ואירופים במהלך המאה ה-19.

סלט תפוחי אדמה בסגנון אמריקאי מוגש קר או בטמפרטורת החדר. המרכיבים כוללים לרוב מיונז או תחליף דומה (כגון יוגורט או שמנת חמוצה), עשבי תיבול וירקות חיים (כגון בצל וסלרי). סלט תפוחי אדמה בסגנון דרום גרמני מוגש חם או בטמפרטורת החדר והוא עשוי עם וינגרט (ולא רוטב קרמי על בסיס מיונז) וכולל בדרך כלל בייקון. סלט תפוחי אדמה צפון גרמני מוגש קר או בטמפרטורת החדר. הוא עשוי בדרך כלל עם מיונז, ביצה קשה וחמוצים מתוקים או חמוצים. סלט תפוחי האדמה בסגנון אמריקאי מקורו כנראה בגרסה זו. סלט תפוחי אדמה בסגנון אסייתי דומה לסלט תפוחי אדמה בסגנון אמריקאי, אך יש לו טעם מתוק והוא עשיר יותר בביצה.

## סלט תפוחי אדמה אמריקאי
המתכונים הידועים המוקדמים ביותר של סלט תפוחי אדמה אמריקאיים מתוארכים לאמצע המאה ה-18 או אמצע המאה ה-19 ומושרשים במטבח הגרמני, שהובא לארצות הברית על ידי מתיישבים אירופאים. גרסה מוקדמת של סלט תפוחי אדמה אמריקאי הייתה עשויה מתפוחי אדמה מבושלים שהיו בדרך כלל מתובלים בשמן, חומץ ועשבי תיבול.
שמאל|ממוזער| פוטסרה בסגנון יפני

## סלט תפוחי אדמה יפני
גרסה של סלט תפוחי אדמה הנפוצה ביפן ידועה בשם **פוטסרה** (או **פוטסלה**), שם שהוא הלחם בסיסים של השם באנגלית (Potato - תפוח אדמה + Salad - סלט). הוא מורכב באופן מסורתי מהמרכיבים העיקריים של סלט תפוחי האדמה (פירה מתפוחי אדמה מורתחים, ביצים קשות), ירקות (מלפפון, בצל, גזר) ושינקן מעורבב עם רוטב העשוי מיונז, חומץ אורז וחרדל קראשי.

## סלט תפוחי אדמה רוסי
סלט אוליבייה הוא סוג של סלט תפוחי אדמה הנפוץ במטבח הרוסי ונאכל מסורתית בחג הנובי גוד. הסלט כולל בדרך כלל תפוחי אדמה מבושלים, מיונז, ביצים קשות, גזר מבושל ומלפפונים חמוצים (מסורתית מלפפונים במלח ולא בחומץ). במתכונים מסוימים מוסיפים תירס משומר, אפונה, שורש פטרוזיליה מבושל, כרישה מבושלת או אפילו תפוחים. יתר על כן, פטרוזיליה קצוצה משמשת בדרך כלל כקישוט. תיבול הסלט הוא במלח ופלפל שחור בלבד.

## ראו גם
* סלט ביצים
* סלט אוליבייה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:מטבחי אירופה
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח הגרמני
Rosenrot

***Rosenrot*** (מגרמנית: **אדום ורד**) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק הכבד הגרמני החדש רמשטיין, שיצא לאור ב-28 באוקטובר 2005. האלבום כולל שישה שירים שהושמטו מהאלבום Reise, Reise. השם הראשוני לאלבום היה *Reise, Reise Volume Two*, אך ב-18 באוגוסט 2005 הוכרז כי שם האלבום יהיה *Rosenrot*. אמנות עטיפת האלבום כמעט זהה לייבוא היפני של *Reise, Reise*. התמונה היא תצלום שהשתנה מעט של שוברת הקרח USS *Atka*, שצולם ב-13 במרץ 1960 בתחנת מקמרדו, מדף הקרח רוס שבאנטארקטיקה.

רמשטיין אומנם לא קידמה את האלבום באופן פעיל, אך היא בנתה ציפייה לקראת צאתו במגוון דרכים. הסינגל הראשון מהאלבום, "Benzin", הוקרן בבכורה בבמת פארק וולהייד בברלין ולאחר מכן יצא בדיסק. האתר הרשמי של רמשטיין הציג דגימות באורך דקה של שש מהרצועות, והציג ספירה לאחור בולטת לתאריך היציאה. קטע קצר מהפזמון מ-"Rosenrot" מתנגן ברקע של כרטיס אלקטרוני (E-card) המכיל צילומים של הלהקה ומידע בסיסי על האלבום. נכון לפברואר 2006, האלבום מכר מיליון עותקים פיזיים ברחבי העולם.

## רשימת שירים

* קיימת גרסת של האלבום בקלטת שמע (צד א' = 1–6; צד ב' = 7–11).
* הגרסה האמריקאית כוללת תווית השגחת הורים המודפסת על הכריכה.

## DVD בונוס במהדורה מוגבלת
המהדורה המוגבלת כוללת את התקליטור הרגיל בתוספת DVD עם שלוש הופעות חיות:

# Reise, Reise (הארנה של נים, נים / צרפת יולי 2005)
# Mein Teil (מועדון סיטה, קנאגאווה / יפן יוני 2005)
# Sonne (אקדמיית בריקסטון, לונדון / בריטניה פברואר 2005)

כל הופעות הבונוס הוצגו מאוחר יותר באלבום ההופעה Völkerball שיצא ב-DVD.
* המהדורה המוגבלת כללה יצירות אמנות ששונו מעט, הכללו את הכיתוב "מהדורה מוגבלת" בהדפסה לבנה בפינה השמאלית העליונה, ושם הלהקה ושם האלבום שקופים.
* הגרסה האמריקאית היא המהדורה המיוחדת, הכללה הדפסה בפינה השמאלית העליונה עם הכיתוב "מהדורה מיוחדת" והתווית של Parental Advisory הופיעה למטה, יחד עם שם הלקה והאלבום השקופים.
* הגרסה היפנית, שיצאה ב-2009, כוללת SACD ו-DVD.

## צוות

; רמשטיין
* טיל לינדמן – שירה
* כריסטוף שניידר – תופים
* כריסטיאן לורנץ – קלידים
* אוליבר רידל – גיטרה בס
* ריכרד קרוספה – גיטרה מובילה, קולות רקע
* פאול לאנדרס – גיטרת קצב, קולות רקע

; מוזיקאים נוספים
* שרלין ספיטרי – שירה (רצועה 6)
* בובו – קולות רקע (רצועה 6)
* כריסטו הרמנדוס – חצוצרה (רצועה 9)
* כרמן זפאטה – שירה (רצועה 9)
* אולסן אינבולטיני – עיבוד כלי מיתר (רצועה 8)
* סוון הלביג – עיבוד חצוצרה (רצועה 9)
* מתיאס וילקה – מנצח מקהלה (רצועות 1, 2 ו-4)

; הפקה
* הופק על ידי ג'ייקוב הלנר

## היסטוריית שחרורים

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* דף המידע הרשמי ''של Rosenrot'' (באנגלית)
* דף המידע הרשמי ''של Rosenrot'' (בגרמנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רמשטיין
קראת לי אסתר (שיר)

**קראת לי אסתר** הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה הזמרת והמוזיקאית הישראלית אתי אנקרי. השיר יצא לאור כסינגל מתוך אלבומה השני של היוצרת, "קראת לי אסתר" בינואר 1993.

## על השיר
השיר מתאר פגישה אמיתית שהייתה לאנקרי עם חבר ילדות, שלמד איתה באותה הכיתה בבית הספר בלוד, והפך למכור לסמים קשים. השניים נפגשו בשוּק והוא קרא לה. אף ששניהם יצאו מאותה הסביבה ומאותה נקודת המוצא, אנקרי הייתה באותה העת בתקופת השיא של הקריירה שלה, והמפגש איתו היה כואב ומצמרר עבורה: . השיר מתאר אדם אבוד: , , הוא אומר. אותו אדם ביקש ממנה להשתמש במעמדה כזמרת מצליחה כדי להזהיר ילדים אחרים שלא ליפול ל"בורות העמוקים" של הסמים: .

אנקרי התייחסה לדבריו כאל שליחות. היא עיבדה את דבריו לשיר ושרה אותו לראשונה בחלק האומנותי של הפסטיגל. כעבור שנים אחדות, כאשר הופיעה בהתנדבות בערב התרמה לאגודת "אל סם", סיפרה את סיפורו של השיר.

## יחס הביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר חמישה כוכבים מתוך חמישה: .

גידי אביבי מ"הארץ" תיאר את השיר במילים .

אהוד בנאי, שהעלה מופע משותף עם אנקרי ב־2010, אמר לה, לדבריה, שכשהוא שר את "קראת לי אסתר" הוא מרגיש שזה שיר שגם הוא יכול היה לכתוב. על הדואט הזה כתב חרסונסקי: .

## הצלחה
השיר הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־17 בינואר 1993. הוא זכה להצלחה גדולה והגיע למקום הראשון למשך שלושה שבועות, החל מ־21 בפברואר 1993. הוא יצא מהמצעד ב־23 במאי 1993 בתום 17 שבועות צעידה. במצעד השנתי של התחנה (תשנ"ג) הוא דורג במקום השלישי. אנקרי זכתה בתואר זמרת השנה במצעד זה.

### מיקומי שיא

## משתתפים
* אתי אנקרי – זמרה, פסנתר
* אלון הלל – תופים
* אלון אולארצ'יק – בס
* דרור זמיר – גיטרות
* שמוליק בודגוב – גיטרות
* סמסון קהמקר – כינור

### הפקה
* עיבוד מוזיקלי – אתי אנקרי
* מפיק מוזיקלי – אלון אולארצ'יק

## קישורים חיצוניים

* אתי אנקרי מארחת את אהוד בנאי – קראת לי אסתר, 2010 (אודיו), באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אתי אנקרי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
טוליו דה מלו

**טוליו ויניסיוס פרואס דה מלו** (בפורטוגזית: **Túlio Vinícius Fróes de Melo**; נולד ב-31 בינואר 1985) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
טוליו דה מלו החל את הקריירה שלו באתלטיקו מיניירו, ובשנת  הושאל לאולבורג מליגת העל הדנית. שנה לאחר מכן חתם לשלוש שנים בלה מאן. בעונת  רשם את עונת השיא שלו כאשר כבש 10 שערים.

בקיץ  חתם בפלרמו מהסרייה א' תמורת 3.8 מיליון אירו, אך שיחק במדיה רק 45 דקות במשחק הקופה איטליה נגד ראוונה. ב-31 באוגוסט 2008 חתם בליל מליגת העל הצרפתית עמה זכה בדאבל בעונת .

בינואר  חתם באוויאן עד לסיום העונה.

ב-29 בינואר 2015 הצטרף לריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית השנייה.

בקיץ  חתם בשאפקואנסה בה שיחק עד לסיום העונה. בעונת  חתם ברסיפה וכעבור עונה חזר לקדנציה שנייה בשאפקואנסה לאחר שרוב שחקניה ניספו בטיסה 2933 של LaMia.

בעונת  הצטרף לאביספה פוקואוקה מליגת העל היפנית ובסיום העונה פרש מכדורגל.

## תארים
; ליל
*ליגת העל הצרפתית: 
*קופה דה פראנס: 

; שאפקואנסה
* אליפות סנטה קטרינה: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:כדורגלני אולבורג
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני אוויאן
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני שאפקואנסה
קטגוריה:כדורגלני רסיפה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1985
מיכאיל פסקוב

**מיכאיל פסקוב** (ברוסית: **Михаи́л Песко́в**;    1834 13 באוגוסט 1864) היה צייר היסטוריה וז'אנר וליטוגרף רוסי.

## ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה איש צבא, שהוצב בסיביר. מ-1850 עד 1855, הוא עבד במשרד ממשלת המחוז של אירקוטסק.  הוא עזב כדי להירשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל אלכסיי מרקוב. בשנים 1859 ו-1860, יצירתו זכתה במספר מדליות כסף. בשנת 1861, הוא קיבל מדליית זהב על ציורו ״פנייה לאזרחי ניז'ני נובגורוד על ידי מינין״ שנרכש ב-1,000 רובל על ידי האספן ואסילי קוקורב. הוא זכה במדליית זהב נוספת ב-1862 עבור ״קרב אגרוף עם איוון האיום״ .

ב-1863, הוא הצטרף ל"מרד הארבעה עשר", קבוצת סטודנטים שהעדיפה את הריאליזם ומחו על התעקשותה של האקדמיה לקדם את הסגנון הקלאסי. יחד עם האחרים, הוא סירב להגיש ציור בנושא הנדרש ופרש מהאקדמיה, וקיבל את התואר "אמן סוג ב'". זמן קצר לאחר מכן, הוא לקח חלק בארגון קולקטיב "ארטל האמנים", סוג של קומונה שחלקה סדנאות ומרחב מחיה. 

בשנת 1864, בעצת הרופא שלו, הוא נסע לחצי האי קרים, כתרופה לשחפת שלו. חבריו בקולקטיב תרמו אוסף ציורים ומכרו כדי לתמוך בהחלמתו שם, אך הוא מת, בן שלושים בלבד. 

## גלריה

 File:Воззвание Минина к нижегородцам в 1611 году.jpg
File:Peskov MI Kavaler1861.jpg
File:Petr Sukachev v.jpg



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1834
קטגוריה:נפטרים ב-1864
Scale-invariant feature transform

**Scale-invariant feature transform** (בראשי תיבות: **SIFT**), ובתרגום מילולי: "התמרת מאפיינים שאינם תלויים בקנה מידה" הוא אלגוריתם בראייה ממוחשבת לזיהוי, תיאור והתאמת מאפיינים בתמונות, שהומצא על ידי דייוויד לואו הקנדי בשנת 1999. האלגוריתם משמש בזיהוי אובייקטים, מיפוי, ניווט, תפירת תמונות, מידול תלת-ממדי, זיהוי מחוות, עקיבה והתאמת תמונה.

ממוזער|התאמת תמונה באמצעות אלגוריתם SIFT. הקווים הירוקים מחברים נקודות עניין בעלי התאמה גבוהה

## אלגוריתם
* **החלקה** - מבצעים על התמונה החלקה באמצעות טשטוש גאוסי באמפליטודות שונות. פעולה זו מבצעים ברמות רזולוציה משתנה כך שנקודות עניין לא יהיה תלויות בקנה מידה (כדוגמת התקרבות לאובייקט).
ממוזער|אותה תמונה עם טשטוש גאוסי באמפליטודות שונות (משמאל לימין) ב-3 רמות של קנה מידה (מלמעלה למטה)
* **הפרש** - מבצעים חיסור בין התמונות המטושטשות השונות בשיטת הפרשים גאוסים.
ממוזער|תמונה המתקבלת מהפרשים גאוסים בין תמונות
* **חילוץ נקודות קיצון** - מוצאים נקודות עניין פוטנציאליות. נקודות שהן קטנות או גבוהות מ-8 נקודות השכנות המקיפות אותן.
ממוזער|חילוץ נקודות עניין
* **סינון**- מסננים נקודות בעלי קונטרסט נמוך.
ממוזער|נקודות נקודות עניין בתמונה לפני ואחרי סינון

* **גרדיאנט** - מחשבים את גרדיאנט בסביבת נקודות העניין בתלאי בגודל 4×4. סה"כ 16 תאים.
ממוזער|220px|שמאל|המחשה של גרדיאנט בתא בודד. שינוי הצבע או אזורים כהים יותר הם ערכים גדולים יותר של הפונקציה. החצים הכחולים מתארים את הגרדיאנט הנגזר כך שפונים אל עבר האזורים הגבוהים יותר

* **היסטוגרמה** - מבצעים היסטוגרמה עבור 8 כיוונים שונים של הגרדיאנט בכל תא. כך שמתקבל וקטור של 4×4×8=128 המתאר את סביבת נקודת העניין ובלתי תלוי למיקום סיבוב או בהירות.

SIFT_gradient_magnitude_and_orientation_computation|ממוזער| תיאור גרפי של חישוב הגרדיאנטים בכיוונים שונים (בשמאל) והיסטוגרמת הגרדיאנטים (בימין) בסביבת נקודת העניין

## שימושים
ניתן לבצע השוואה בין התיאור הווקטורי של נקודות העניין בין שתי תמונות במטרה למצוא זוגות של נקודות עניין בעלי מאפיינים דומים. כלומר שהמרחק וקטורי התכונה שלהם במרחב האוקלידי קטן ולקבל את ההסתברות לנוכחות אובייקט בתמונה אחרת.

## ראו גם
* התמרת האף - שיטה למציאת אלמנטים  המשמשת בראייה ממוחשבת ועיבוד תמונה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראייה ממוחשבת
קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:גאומטריה חישובית
פרידריך פון קלייסט

[ימין|ממוזער| גראף קלייסט פון נולנדורף בבסיס האנדרטה ל[פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה בקלן]]
**פרידריך אמיל פרדיננד היינריך גראף קלייסט פון נולנדורף** (בגרמנית: **Friedrich Emil Ferdinand Heinrich Graf Kleist von Nollendorf**; 9 באפריל 1762 – 17 בפברואר 1823), נולד ומת בברלין, היה גנרל-פלדמרשל פרוסי וחבר במשפחת היונקרים הוותיקה פון קלייסט.

## ביוגרפיה
קלייסט התגייס לצבא הפרוסי בשנת 1778 ושירת במלחמת הירושה הבווארית ובמלחמות המהפכה הצרפתית. עד 1799 הועלה קלייסט לדרגת מיור וקיבל פיקוד על גדוד גרנדירים.

קלייסט שירת במלחמות נפוליאון ולחם בינה. ב-1807 הוא יצא לחופשה ממושכת אך ב-1808 הופקד על חטיבת חי"ר ובשנה שלאחר מכן מונה למפקד ברלין. במהלך מלחמת השחרור הוא קיבל קורפוס איתו לחם בקרבות קולם ולייפציג. בשנת 1814 קיבל את התואר רוזן נולנדורף (מהשם הגרמני של העיירה Nakléřov, כיום חלק מפטרוביצה בצ'כיה) על תפקידו המכריע בקרב זה.

לאחר לייפציג, קלייסט חסם את מבצר ארפורט, והביא לכניעתו, ולאחר מכן, בתחילת 1814, הצעיד את חייליו לצרפת, שם הקורפוס שלו צורף לצבאו של בליכר. לאחר מכן לחם בקרב על לאון ובהתקפה על פריז. בתום המלחמה הועלה קלייסט לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מאה הימים קיבל קלייסט את הפיקוד על קורפוס פרוסי (הקורפוס הצפון גרמני שהיה אמור לפעול באופן עצמאי מצבא בליכר של הריין התחתון; לכן הוא לא היה מעורב בקרבות ליני וווטרלו).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:ילידי 1762
קטגוריה:נפטרים ב-1823
קונסטנטין פרבוכין

**קונסטנטין פרבוכין** (ברוסית: **Константи́н Перву́хин**;  2 ביוני 1863 - 8 בפברואר 1915) היה צייר נוף, סופר וצלם אימפרסיוניסטי אוקראיני ורוסי קשור לתנועת הנודדים.

## ביוגרפיה
אביו היה מודד עבור השלטון המקומי. הוא החל את לימודי האמנות שלו אצל האמן האוקראיני, דמיטרו בזפרצ'י. בשנים 1884 עד 1885 למד ב"בית הספר לציור חרקוב" אצל מייסדה, מריה רייבסקיה-איבנובה.

לאחר 1885, הוא התגורר בסנט פטרסבורג, שם לקח שיעורים פרטיים מאיליה רפין. מ-1886 עד 1887, הוא היה סטודנט מדי פעם באקדמיה האימפריאלית לאמנויות ועבד עם פרופסור פאבל צ'יסטיאקוב. באותה שנה, הוא הפך לחבר בהנודדים ולאחר מכן מכר כמה ציורים לפאבל טרטיאקוב.

ב-1902 עבר למוסקבה ושימש כמורה באוניברסיטה הממלכתית לאמנויות ותעשייה של סטרוגנוב עד 1912. הוא התפטר הנודדים ב-1903 ויחד עם אפולינרי וסנצוב, אברם ארכיפוב, אלכסיי סטפנוב, איליה אוסטרוכוב ואחרים, הפך לאחד ממייסדי "איחוד האמנים הרוסים", שהתקיים עד 1923.

הוא גם עבד כמאייר עבור כתבי עת, ובשנת 1910, צילומיו זיכו אותו בחברות באגודה הרוסית לצילום.

## גלריה

 File:Pervukhin 001.jpg
File:Pervukhin 002.jpg
File:Pervukhin 006.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:נפטרים ב-1915
מריה רייבסקיה-איבנובה

**מריה רייבסקיה-איבנובה** (באוקראינית: **Марія Раєвська-Іванова**; 1840 – 1912) הייתה ציירת ומורה לאמנות. בשנת 1868, היא הפכה לאישה הראשונה באימפריה הרוסית שזכתה בתואר "אמנית חופשית" מטעם האקדמיה הקיסרית לאמנויות.

## ביוגרפיה
היא נולדה למשפחה של בעלי קרקע והתחנכה בבית. לאחר מכן, היא למדה באירופה במשך חמש שנים בצרפת, איטליה ודרזדן, והשתתפה בקורסים באתנולוגיה, ארכאולוגיה, תולדות האמנות ובלשנות בנוסף לשיעורי האמנות הרגילים שלה.

כשחזרה ב-1868, עברה את הבחינה ל"אמן חופשי" באקדמיה הקיסרית, ובשנה שלאחר מכן התיישבה בחרקוב, שם פתחה בית ספר פרטי לרישום וציור שסיפק חדר ופנסיון חינם לעניים. בית הספר פעל במשך עשרים ושבע שנים ולימד כ-900 תלמידים, ביניהם אלכסיי בקטוב וקונסטנטין פרבוכין. בתערוכת כל רוסיה של בתי ספר לציור, היא ניצחה את בית הספר סטרוגנוב היוקרתי.
ב-1896 הפך בית הספר למוסד ציבורי, שהופעל על ידי העירייה. ואז, ב-1912, היא הפכה ל"מכללה לאמנות חרקוב"; בית ספר היה קשור לאקדמיה האימפריאלית, בניהולו של אלכסנדר לובימוב. בתקופת ברית המועצות זה היה בית ספר טכני וידוע בשם "האקדמיה הממלכתית לעיצוב ואמנויות של חרקוב".

בנוסף לציור והוראה, היא הייתה מחברת מאמרים וחוברות על הוראת אמנות, וכן ספר לימוד לרישום (1879).

בעלה, סרגיי אלכסנדרוביץ', היה גם מורה וכיהן במועצת העיר חרקוב. בנה, אלכסנדר סרגייביץ', היה מהנדס טכני שעזר לתכנן כמה סוגים מוכרים של קטרים רוסיים.
## גלריה

File:Raevskaia1.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1840
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1840
קטגוריה:נפטרות ב-1912
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1912
במבוני אין כמוני

**במבוני אין כמוני** היא קלטת ילדים שהופקה על ידי "MCI" ויצאה בשנת 2005 על גבי קלטות וידאו. מאוחר יותר הופקה כתקליטור DVD. בהמשך עובדה להצגת ילדים. 

בשנת 2009 הקלטת הופצה מחדש על ידי "פליי רקורדס".

## תקציר העלילה
במבוני ובמבינה יוצאים לחפש את אגוז הזהב שנגנב כדי להחזיר את השמחה לארץ בם הקסומה.

## הדמויות והשחקנים
* שייקה לוי - המלך במבלון
* רועי רביב - במבוני
* ליאנה עיון - במבינה
* אבי יפה - במבלץ
* מור דרעי - במבלש
* שרון מלכי-שמש - במבננת
* חן ליאוני - במבננה
* ארז שפריר - תרח
* יוסי טולדו - זרח

## השירים בסרט
# ברוכים הבאים
# המלך במבלון
# שיר בשפת הבם
# שיר פתיחה
# אגוז המשאלה
# אנחנו שניים
# קוקוריקו
# האגוז גז
# בננה מדליקה
# אל תתייאש
# הר של שוקולד
# ביחד
# משתה שטויות

## ההצגה
הקלטת עובדה ב-2007 להצגה בהפקת מילשטיין הפקות. כתבה את המחזה והשירים מיכל חזון, הלחינה נורית הירש, וביים ישראל גוריון ושיחקו בה:

* מיכאל כורש - המלך במבלון
* איתי שור - במבוני
* דנה אברהם-סמו/אורן זגמן/רוני שובל - במבינה
* אסף בן שמעון - במבלץ
* ירון אסרף - גנב
* דודו באוכנר - גנב

###### ההפקה

* עיצוב תלבושות: **אלה קולסניק**
* עיצוב תפאורה: **בתיה סגל ומיכאל פיק**
* עיצוב תאורה: **אורי מורג**
* ביצוע תפאורה: **תיאטרונית**

## קישורים חיצוניים
* 
* ביקורת ההצגה "במבוני אין כמוני" באתר קינדרלנד
* ההצגה "במבוני אין כמוני" באתר "הבמה"
קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:MCI: קלטות
חשבונות הטוויטר הישראליים הנעקבים ביותר

[ממוזער|[ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הוא הישראלי הנעקב ביותר בטוויטר עם מעל ל-3.5 מיליון עוקבים]]

ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הוא הישראלי בעל מספר העוקבים הגבוה ביותר ברשת החברתית המקוונת, טוויטר, עם מעל לשלושה וחצי מיליון עוקבים. השחקנית והדוגמנית גל גדות היא האשה הישראלית הכי נעקבת עם מעל לשלושה מיליון עוקבים בפלטפורמה. אחריה ברשימה מופיעים צה"ל, מדינת ישראל, החשבון הרשמי של ראש ממשלת ישראל, העיתונאי אדי כהן, ג'רוזלם פוסט, דובר צה"ל בערבית אביחי אדרעי, ד"ר אלי דוד, חוקר ויזם בתחום הבינה המלאכותית והעיתונאי עמית סגל.

## רשימת החשבונות
[ממוזער|ה[עיתונאית אילה חסון היא האישה הישראלית השנייה הנעקבת ביותר בטוויטר עם כ-420 אלף עוקבים.]]

## ראו גם
* חשבונות הטוויטר הנעקבים ביותר
* הציוצים האהובים ביותר בטוויטר

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* ציוצים, עשור לטוויטר: 100 הישראלים המובילים ברשת – פרויקט מקיף ובלעדי, 21 במרץ 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוויטר
קטגוריה:ישראל: דירוג בנושא אינטרנט
פרידריך השישי, רוזן הסן-הומבורג

**פרידריך השישי, רוזן הסן-הומבורג** (בגרמנית: **Friedrich VI. von Hessen-Homburg**; 30 ביולי 1769 – 2 באפריל 1829) היה רוזן הסן-הומבורג מ-1820 ועד מותו ב-1829.

## ביוגרפיה
פרידריך נולד בהומבורג, הסן, ב-30 ביולי 1769, והיה בנם הבכור של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג, ולקרולינה, רוזנת הסן-דרמשטדט בתם של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט וקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן.

פרידריך מונה לקפטן של חיל הפרשים הרוסי בשנת 1783 ולגנרל אוסטרי במהלך המלחמות הנפוליאוניות. עבור שירותיו באותו סכסוך, הוא קיבל את תואר מפקד המסדר הצבאי האוסטרי של מריה תרזה.

למרות ההתנגדויות הקולניות של אמה, שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ, פרידריך התחתן עם אליזבת, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתו השלישית של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, בבית המלכה בשדרה (משולב כעת בארמון בקינגהאם) ב-7 באפריל 1818. זה לא היה נישואי אהבה: אליזבת השתוקקה להשתחרר מאמה השתלטנית בכל מחיר, בעוד שפרידריך נזקק לנדוניה הנכבדה שלה כדי לשפר את המצב הכלכלי הרעוע של הרוזנות. מכיוון שאליזבת הייתה מעל גיל 48 בזמן נישואיהם, האיחוד הזה לא הוליד צאצאים.

אביו פרידריך החמישי מת ב-20 בינואר 1820; ופרידריך עלה לשלטון במקומו. הרוזן החדש נאבק להחזיר את חובותיו המופלגים של אביו. לאחר ששלט תשע שנים, מת פרידריך מסיבוכים מפצע ברגל, ואחיו, לודוויג וילהלם עלה לשלטון במקומו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גנרלים אוסטרים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1769
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1829
אלכסנדר ליובימוב

**אלכסנדר ליובימוב** (ברוסית: **Алекса́ндр Люби́мов**;  25 בפברואר 1879- 1955) היה אמן ומורה לאמנות. היה באיגוד האמנים של לנינגרד שנחשב לאחד המייסדים והנציגים המבריקים של אסכולת הציור של לנינגרד,  התפרסם בעיקר בזכות ציורי הדיוקנאות והרישומים הסאטיריים שלו.

## ביוגרפיה
אלכסנדר ליובימוב נולד בכפר פלצבו, מחוז קורסק, האימפריה הרוסית. אביו היה אציל, אמו נולדה ממשפחת איכרים.

מאז 1892 הוא חי בסנט פטרסבורג. בשנים 1895–1901 למד אלכסנדר ליובימוב בבית הספר המרכזי לרישום טכני (=האקדמיה הלאומית לאמנות ותעשייה של סנט פטרבורג על שם אלכסנדר פון שטיגליץ), אז בית הספר לציור של החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות.

מאז 1901 עבד אלכסנדר ליובימוב בבית הספר הגבוה לאמנויות באקדמיה האימפריאלית לאמנויות יפות בסטודיו של איליה רפין. לאחר סיום לימודיו ב-1909, נסע אלכסנדר ליובימוב לחרקוב, אוקראינה, שם בהמלצת איליה רפין עמד בראש המכללה לאמנות חרקוב בשנים 1912–1919, שם תלמידו היה אלכסנדר דיינקה.

מאז 1900, אלכסנדר ליובימוב השתתף בתערוכות אמנות. הוא צייר פורטרטים, ציורי ז'אנר, נופים, סקיצות מהחיים. אלכסנדר ליובימוב עבד כצייר, גרפיקאי, מאייר ואמן סאטירי בשחור-לבן. תערוכותיו האישיות היו ב-1949 בלנינגרד, וב-1998 בסנט פטרסבורג.

ב-1927 חזר אלכסנדר ליובימוב ללנינגרד. משנת 1934 עד 1941 הוא לימד במכון לנינגרד לציור, פיסול ואדריכלות, וניהל בשיתוף עם יצחק ברודסקי סדנה אישית וסטודנטים לתארים מתקדמים. הוא היה פרופסור לציור משנת 1939. תלמידיו היו הציירים הרוסים הנודעים אלכסנדר לקצינוב, יורי נפרינצב, אלכסנדר גריצאי, פיוטר בלוסוב, ניקולאי טימקוב, מיכאיל קוזל, אלכסיי מוז'ייב ואחרים.

אלכסנדר ליובימוב היה חבר באיגוד האמנים של לנינגרד מאז 1932.

אלכסנדר מיכאילוביץ' ליובימוב נפטר בלנינגרד בשנת 1955.

ציורים של אלכסנדר ליובימוב נמצאים במוזיאון הרוסי הממלכתי, גלריית טרטיאקוב הממלכתית, במוזיאונים לאמנות ובאוספים פרטיים ברוסיה, צרפת, ארצות הברית, איטליה, אנגליה ואחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1955
סלסה תל אביב

**סלסה תל אביב** הוא סרט קומדיה רומנטית ישראלי משנת 2011 בבימויו של יוחנן (חורחה) ולר, עם אנחליקה ולה , אנחל בונני, רודריגו גונזלס והילה וידור בתפקידים הראשיים.

התסריט של אליסה דור הוא על אם חד הורית ממקסיקו המסתננת לישראל כנזירה, ומסבכת פרופסור לבוטניקה עם ארוסתו ועם החוק.

השחקנית המקסיקנית אנחליקה ולה משחקת בתפקיד הראשי ביחד עם אמה (בסרט ובמציאות) אנחליקה מריה.

הסרט פתח את פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בגוודלחרה (מקסיקו), היה מועמד לפרס על הקומדיה הזרה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של שאנגחאי, סין והוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם ונבחר מספר פעמים כחביב הקהל.

## תקציר העלילה
ויקי (אנחליקה ולה) היא צעירה מקסיקנית שמחליטה לטוס לישראל בעקבות בטו (רודריגו גונזלס) שהוא אבי בנה דייגו. כוונתה היא לפגוש את בטו, להתפרנס בישראל ולתמוך כלכלית בדייגו ובאמה דוניה מרטה (אנחליקה מריה) שמטפלת בו.

כדי להיכנס לישראל היא מתחפשת לנזירה ו"מתחברת" לקבוצת נזירות שבראשן האם מטילדה (סנדרה שונוולד). במטוס היא פוגשת את יוני ספיבק (אנחל בונני), פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת תל אביב. הם נאלצים לנחות נחיתת ביניים ברומא שם היא מצטרפת לחדרו והם אוכלים ומשתכרים. יוני מאורס לדפנה (הילה וידור) ושניהם מתכננים חתונה.

בנתב"ג מסייע לה יוני לעבור את הבקרה והיא מקבלת את כרטיס הביקור שלו. ויקי פוגשת את בטו, שמתפרנס כמדריך ריקודי סלסה במועדון "סלסה תל אביב" של שוקי (רונן הרשקוביץ). היא מצטרפת למגורים של בטו עם כמה "רקדניות" בלתי חוקיות וכועסת על יחסיו אתן. היא מתכוונת לעזוב אותו.

ויקי מתייעצת כל הזמן עם הכומר שלה (יוחנן ולר) על בעיותיה.

כשהיא כבר בחוץ, משטרת ההגירה פושטת על הדירה שבבעלותו של אלכס (ולדימיר פרידמן) ועוצרת את כולם. לוויקי אין ברירה והיא מגיעה ליוני שמרחם עליה ומכניס אותה לדירתו. כל העניין מתגלה לדפנה שמלשינה למשטרת ההגירה על עובדת בלתי חוקית שגרה בדירה עם הסרסור שלה.

שניהם נעצרים ויוני נאשם באחזקת מריחואנה. עורך הדין שלהם (גיל וסרמן) משכנע את השופט (צבי שפילמן) שיוני הוא חוקר צמחים. השופט גוזר על ויקי גירוש אלא אם תמצא גבר ישראלי שירצה להתחתן איתה.

יוני שבינתיים מתאהב בוויקי מודיע על רצונו להתחתן אתה. אמו רבקה (פירה קנטור) מתעלפת ואחותו (אלא גבריאל) נוזפת בו. ויקי חוזרת לבטו אך מחליטה לבסוף לחזור למקסיקו. יוני טס אחריה ומתחבר עם בנה ואימה.

כעבור כמה חדשים מחכות אמו ואחותו בנתב"ג. מופיע יוני עם ויקי המציגה בטן הריונית וכן את בנה דייגו ואימה מרטה, רבקה ספיבק מתעלפת שוב.

לבסוף מגיעה דפנה למועדון ללמוד סלסה אצל בטו.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* 
*קדימון לסלסה תל אביב, באתר יוטיוב
* 
*סלסה תל אביב, בספר הקולנוע הישראלי
*סלסה תל אביב, באתר קרן הקולנוע הישראלי
*סלסה תל אביב, באתר "סרט"

קטגוריה:סרטי 2011

קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בספרדית