open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד לאלבום הפופ הלטיני של השנה

**[[פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד]]** **לאלבום הפופ הלטיני של השנה** (באנגלית: **Latin Billboard Music Awards For Latin Pop Album of the Year**) הוא פרס בקטגוריית הפופ-לטיני של הטקס, אחד מז'אנרי המוזיקה הלטינית. ניתן על ידי קוראי מגזין בילבורד הלטיני המורכב מקהל מבוגים הבוחרים את הזוכים בתחומים השונים, והזוכה בטקס מקבל פסלון זהב בצורת מיקרופון עם בלוק מזהב וחריטה מודגשת של שם הטקס.

הפרס לאלבום הפופ הלטיני של השנה חולק פעם אחת בשנת 1994, ומשנת 2008 ואילך.

## רקע והישגים
ממוזער|שאקירה (בתמונה), נהפכה לאמנית עם מרבית המועמדויות בקטגוריה זו; עם 3 מועמדויות סה"כ.
פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד לאלבום הפופ הלטיני של השנה מוענק משנת 1994. הראשון לזכות בפרס זה היה לואיס מיגל עם אלבומו, *Aries*. הזמרת האמריקאית שאקירה נהפכה לאמנית עם מספר רב ביותר של מועמדויות בפרס זה עם 3 אלבומי האולפן שלה, כאשר זכתה רק פעם אחת; El Dorado **(2018). הזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס הועמד בקטגוריה 5 פעמים וזכה בכ-3 פרסים, ונהפך לאמן עם מרבית הזכיות והמועמדויות בקטגוריה זו, עם 3, ו-5 בהתאמה.

## זוכים ומועמדים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:פרסי בילבורד
נושאת המטוסים מהדור הבא (PA-NG)

**נושאת המטוסים מהדור הבא** (בצרפתית: **Porte-avions de nouvelle génération**; ובקיצור **PA-NG**) היא פרויקט הדגל של הצי הצרפתי, שנועד להחליף את נושאת המטוסים הנוכחית "שארל דה גול" (Charles de Gaulle) הנמצאת בשירות מאז שנת 2001. התוכנית, שנפרסת על פני כשני עשורים של פיתוח ועד כניסה לשירות, נכללת בחוק התכנון הצבאי (LPM) לשנים 2024–2030 ומטרתה להבטיח את המשכיות העליונות הימית והאווירית של צרפת.

התוכנית החלה בשנת 2019 עם מחקרים ראשוניים לבחינת חלופות להחלפת ה"שארל דה גול". בדצמבר 2020 התקבלה החלטה אסטרטגית על ידי נשיא צרפת, עמנואל מקרון, לצייד את כלי השיט בהנעה גרעינית. בין מרץ 2021 לאפריל 2023 הושלם שלב התכנון המוקדם, ועד קיץ 2025 צפוי להסתיים שלב התכנון המפורט. חתימה על מסמכי תחילת המימוש (DLR) מתוכננת לדצמבר 2025.

שלב הייצור יחל בשנת 2031 עם חיתוך לוחות הפלדה הראשונים במספנות "Chantiers de l'Atlantique" בסן-נאזר. בשנת 2035 צפויה הספינה לעזוב את המספנות לכיוון נמל הבית בטולון, שם יבוצע טעינת הדלק הגרעיני וחידוש ניסויי הים ב-2036. כניסתה המלאה לשירות מתוכננת לשנת 2038.

## תיאור ומאפיינים
אורכה של הספינה יעמוד על 310 מטרים, רוחב סיפון הטיסה המרבי יהיה 90 מטרים (39 מטרים בקו המים), וההדחק שלה בתפוסה מלאה יהיה כ-78,000 טון. מערכת ההנעה תתבסס על שני כורי מים בלחץ מדגם K22 (בהספק של 220 מגה-ואט כל אחד), שהם הכורים החזקים ביותר שפותחו בצרפת עבור יישומים ימיים. מערכת זו, הכוללת גם שלוש מערכות הנעה חשמליות ושלושה מדחפים, תאפשר לספינה להגיע למהירות מרבית של 27 קשר. תכנון ובניית הספינה מופקדים בידי הקונסורציום המשותף של Naval Group, Chantiers de l'Atlantique ו-TechnicAtome.

הספינה מתוכננת לשאת ולתמוך בכלי טיס מהדור הבא, כולל מטוסי קרב גדולים יותר וכטב"מי תקיפה חמקניים (UCAV). הקבוצה האווירית תכלול לפחות 40 כלי טיס, מתוכם כ-30 מטוסי קרב מהדור הבא וכטב"מי תקיפה חמקניים (UCAV). המבנה המוגדל מאפשר סבב טיסות אינטנסיבי יותר ותמיכה במטוסים כבדים וחמושים יותר.

הגנת הספינה תצויד במכ"ם רב-תכליתי מסוג Sea Fire, מערכות לוחמה אלקטרונית וחימוש הכולל טילי הגנה אווירית מסוג Aster וארטילריה מונחית מרחוק. מערכות השיגור והבלימה יתבססו על טכנולוגיה אלקטרומגנטית מתקדמת, המהווה שינוי לעומת המערכות המסורתיות ששימשו את הצי בעבר.

נושאת המטוסים מהדור הבא מהדור הבא תכיל כ-1,200 ימאים, 500 אנשי צוות אוויר, 100 אנשי מטה, ו-200 מומחי טכנולוגיה ותחזוקה.

במקביל לבניית הספינה, יבוצע פרויקט תשתית רחב היקף בנמל טולון ליצירת אזור עגינה ותחזוקה ייעודי עבורה.

## גלריה

קובץ:PA-Ng v4-Render-002.jpg
קובץ:PA-Ng v4-Render-004.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הצי הצרפתי
קטגוריה:אוניות מלחמה צרפתיות
קטגוריה:נושאות מטוסים גרעיניות
קטגוריה:אמצעי לחימה צרפתיים
טבע דומם ירוק

**טבע דומם ירוק** (בצרפתית: **Nature morte verte**) הוא ציור מאת חיים סוטין מציג טבע דומם שבו החפצים אינם מסודרים לצורך התבוננות שקטה אלא מקבלים תחושת חיוניות באמצעות משיכות המכחול של האמן. לחם, טובה וכלי אוכל מופיעים בקומפוזיציה, אך הצבע אינו משמש רק לתיאורם אלא מחיה אותם. הצורות נוטות ומתוחות והקומפוזיציה כולה מתנגדת לשיווי משקל יציב, ובכך מתבטאת תפיסתו של סוטין שלפיה גם חפצים יומיומיים יכולים לשאת כוח ביטוי עז.

## תיאור היצירה ופרשנות

הקומפוזיציה כוללת לחם, טובה וכלי אוכל המסודרים על שולחן. הצבע פועל לא רק כאמצעי תיאורי אלא ככוח המחיה את האובייקטים. הצורות נראות כנטויות ומתוחות והקומפוזיציה אינה מגיעה לאיזון. הצבע הירוק הדומיננטי מאחד את חלקי התמונה ומדגיש את המתח הפנימי בין מרכיביה. פני השטח של הציור עבים ומרובדים, והחומריות של הצבע נעשית קשורה באופן הדוק למוטיב עצמו.

הציור מבטא את גישתו של סוטין לטבע הדומם, שלפיה החפצים אינם מוצגים כעצמים נייחים אלא כגורמים המעוררים תגובה רגשית. משטחי השולחן נראים כמתעקמים, קווי המתאר מתערערים והצבע מוחל במיידיות פיזית. באופן זה הציור אינו רק מייצג אובייקטים אלא מתעד מפגש פסיכולוגי עם אותם חפצים.

הגישה הזו קשורה גם להשפעתו של פול סזאן, שממנו למד סוטין את חשיבות המודולציה הטונלית כדרך לעגן צורות. אולם בעוד שסזאן ביקש ליצור יציבות באמצעות מבנה מאוזן, סוטין בחר להדגיש תנודתיות וחוסר יציבות.

## השוואות

נושא הטבע הדומם נותר מרכזי ביצירתו של סוטין בשנות העשרה והעשרים של המאה העשרים. בדומה לדיוקנאות הטבחים והקונדיטורים שלו ולציורי הפגרים שיצר, גם בציורי טבע דומם אלה מוענקים למוטיבים יומיומיים ממדים כמעט מונומנטליים. לעיתים משלב סוטין מרכיבים בלתי צפויים המעניקים לתמונה איכות מוזרה מעט. בציור זה מופיעה טובה כחפץ חריג, בדומה להופעת דג התלוי בציור טבע דומם עם חתיכת דג (Nature morte à la raie). בשני המקרים פני הציור העבים והמרובדים נעשים בלתי נפרדים מן המוטיב עצמו, כך שהצבע מקבל משקל חומרי המטשטש את ההבחנה בין ייצוג לבין חומר הציור.

## תולדות בעלות

בשלב מוקדם היה הציור בבעלותו של הסופר והמבקר מרסל ארלנד, ממייסדי כתב העת La Nouvelle Revue Française ולימים חבר האקדמיה הצרפתית. ארלנד רכש את היצירה בבית המכירות Hôtel Drouot לאחר שהתרשם ממנה מיד עם ראייתה. הוא תיאר כיצד הבחין בציור בזמן המכירה הפומבית, הרים את ידו כאשר איש מן הנוכחים לא הציע הצעה, ולאחר שקיבל את הציור חש תחילתה של אהבה ארוכה ומתמשכת אליו. הציור נותר במשפחתו במשך עשרות שנים.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
מפגש בפונדק

"**מפגש בפונדק**" (בצרפתית: **Réunion dans un cabaret**) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי ולנטן דה בולון, שנוצר בשנים 1623–1625. היצירה, המצוירת בשמן על בד ובפורמט אופקי, היא סצנת ז'אנר המתארת קבוצת צעירים סביב שולחן בפונדק. הציור שמור כיום במוזיאון הלובר בפריז.

## תיאור היצירה
הקומפוזיציה מאורגנת סביב פטה בבצק שנחתך ומונח על שבר של אנטבלטורה עתיקה המשמשת כשולחן. שאר חלל הפונדק אינו נראה בתמונה. סביב השולחן מופיעות ארבע דמויות צעירות. בחזית יושב צעיר המנגן בחליל קטן ואינו מבחין כי צוענייה העומדת מאחוריו, בצד הימני של התמונה, שולפת בחשאי חפץ יקר מכיסו. מולו, בצד השמאלי של הקומפוזיציה, עומד אדם המוזג כוס יין כדי לשכר אותו, ואילו דמות נוספת הנמצאת במישור האמצעי מחליפה מבט עם הגנבת.

## פרשנות
הציור מטפל בנושא קארוואג'סקי בגישה שיש בה ממד בורלסקי ואנקדוטלי. הסצנה מציגה רגע של בילוי בפונדק רומאי שבו מתרחשת בו בזמן גם גניבה בכיס. האמן מבקש ללכוד רגע של שמחה והתרועעות, אך בתוך הסיטואציה הזו מתגלה גם תחבולה: בזמן שהצעיר מנגן בחליל ואחד מן הנוכחים מוזג לו יין, הצוענייה מנצלת את ההסחה כדי לגנוב ממנו חפץ. דמות הצוענייה בצד הימני של הציור נראית חלשה יותר, דבר שיוחס אולי למצב השתמרותו של הציור, שסבל מנזקים.

## השוואות
הקומפוזיציה קרובה לציור מוקדם יותר של האמן "אספת מוזיקאים ושתיינים עם צוענייה" השמור באינדיאנפוליס, שנוצר שמונה עד עשר שנים לפני ציור זה. גם ביצירה זו מופיעים החלילן הצעיר, החייל המוזג לעצמו יין מבקבוק עטוף קליעה והצוענייה המרימה כוס יין ומכייסת את החלילן. בשני הציורים הדמויות מסודרות סביב שבר של אנטבלטורה עתיקה המשמשת כשולחן שעליו מונח פטה בבצק.

## תולדות היצירה
הציור נכנס לאוספי דוכסות מקלנבורג-שוורין בין השנים 1725 ל־1792 והוצג בארמון הדוכסי בשוורין בשנת 1792. בשנת 1807 הועבר לצרפת והגיע לפריז, שם נכלל באוסף מוזיאון נפוליאון. משנת 1816 הוצג במוזיאון המלכותי.

בשנת 1941 שוקם הציור בידי ז'אן־גבריאל גולינה במונטובן. בשנת 1968 הועבר הבד לתמיכה חדשה בתהליך טרנספוזיציה שביצע אמיל רוסטאן. כיום שמור הציור במוזיאון הלוברמוזיאון הלובר ומוצג באגף רישלייה, אולם 829.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:ולנטן דה בולון: ציורים
איוואן סמולצ'יץ'

**איוואן סמולצ'יץ**' (בקרואטית: **Ivan Smolčić**; נולד ב-17 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת המגן הימני ולעיתים בעמדת הבלם בקומו מהסרייה א' ובנבחרת קרואטיה.

## קריירת מועדונים

לאחר ששיחק בקבוצות הנוער של המועדון הקרואטי , רייקה, סמולצ'יץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-13 באפריל 2019, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 0–7 על אינטר זפרשיץ'. בשלוש העונות הבאות הוא הושאל לאוריינט ולחרוואטסקי דרגובוליאץ. בקיץ 2022, הוא חזר לרייקה, כשהפעם ביסס את עצמו כשחקן הרכב. ב-3 בפברואר 2025, חתם סמולצ'יץ' על חוזה לארבע שנים בקומו מהסרייה א' האיטלקית.

## נבחרת קרואטיה

בנובמבר 2022, זומן סמולצ'יץ' שיחק פעמיים עבור נבחרת קרואטיה עד גיל 21. ב-6 בספטמבר 2025, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של קרואטיה במשחק מוקדמות מונדיאל 2026 נגד נבחרת איי פארו.

## חיים אישיים

אחיו התאום, חרבויה הוא גם כדורגלן. הם עברו יחדיו לאקדמיית הנוער של רייקה בשנת 2014.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני קומו
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-2000
מפלגת הפועלים של בלגיה

**מפלגת הפועלים של בלגיה** (בגרמנית: **Partei der Arbeit Belgiens**; בצרפתית: **Parti du travail de Belgique**; בקיצור: **PTB-PVDA**) היא מפלגה בלגית מרקסיסטית וסוציאליסטית המפלגה מייצגת את אזרחי פלנדריה וולוניה. לאורך ההיסטוריה, מפלגת הפועלים של בלגיה הייתה יחסית חלשה, אך החלה לצבור מומנטום במאה ה-21, בעיקר בקרב מעמד הפועלים במחוז בריסל. אחד מחברי המפלגה, מארק בוטנגה, הוא חבר הפרלמנט האירופי ובמפלגת האיחוד האירופי השמאל בפרלמנט האירופי. המפלגה היא בשמאל ובשמאל הרדיקלי במפה הפוליטית.

## היסטוריה
מפלגת הפועלים של בלגיה החלה את דרכה כתנועת סטודנטים בסוף שנות ה-60, אז נקראה Studenten VakBeweging ובקיצור SVB. רובם היו חברים באוניברסיטת לוון, שאז הייתה אוניברסיטה נוצרית קתולית. הם טענו שהמפלגה הקומוניסטית של בלגיה באותה התקופה הייתה רוויזיוניסטית מדי, ובעל נטייה למפלגה הסוציאליסטית הבלגית. הם הושפעו רבות מהאידאולוגיה של המפלגה הקומוניסטית של סין, מהתארגנויות גרילה באמריקה הלטינית, מההתנגדות למלחחמת וייטנאם.

## אידאולוגיה
האידאולוגיה של מפלגת הפועלים של בלגיה מתוארת כסוציאליסטית ו/או מרקסיסטית, ורבים משייכים אותה לשמאל ואף לשמאל הרדיקלי בבלגיה. היא המפלגה הכי שמאלנית המיוצגת בפרלמנט הפדרלי של בלגיה.

המפלגה תומכת בזכויות עובדים, בהגדלת הפנסיה ובהורדת גיל הפנסיה ל-65. בנוסף, היא תומכת בהרחבה של תוכניות חברתיות, בהגדלת מיסים על העשירים ועל התאגידים, ומתנגדת לנאו-ליברליזם.

אחת מהתוכניות המרכזיות של המפלגה היא "מהפכה חברתית אקלימית" (social climate revolution) אשר שואפת להילחם במשבר האקלים ובפערי השכר במדינה.

### מדיניות חוץ
המפלגה פרשה מהצבעה המנגה את הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. אחד מחברי המפלגה, נאביל בוקילי, טען כי הדרך היחידה להימנע ממלחמה היא דרך אמצעים דיפלומטיים. דובר המפלגה ראול הדבאו טען כי מתנגד לפלישה הרוסית לאוקראינה אך לא חושב כי נאט"ו היא הפתרון.

### היסטורית
מבחינה היסטורית, מפלגת הפועלים של בלגיה הייתה מרקסיסטית-לניניסטית ומאואיסטית. לאורך השנים היא התמטנה אך לטענת החוקר הפוליטי פסקל דלוויט, המפלגה עדיין מחזיקה באלמנטים מרקסיסטים-לניניסטים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1979
קטגוריה:בלגיה: מפלגות
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:שמאל רדיקלי
ג'יידן אדאי

**ג'יידן אדאי** (באנגלית: **Jayden Addai**; נולד ב-26 באוגוסט 2005) הוא כדורגלן הולנדי ממוצא גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקומו.

## קריירת מועדונים

אדאי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של יונג אלקמאר, לו היה תפקיד מרכזי בזכייה בליגת האלופות לנוער בעונת 2022/23, כולל כיבוש פנדל בניצחון 0–5 על היידוק ספליט בגמר. ב-26 בנובמבר 2023, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית עבור א.ז. אלקמאר במשחק בית נגד פולנדם. אדאי כבש את שער הבכורה שלו בליגה ב-4 במאי 2025, בניצחון החוץ 0–3 על גו אהד איגלס.

ב-4 ביולי 2025, אדאי חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת הסרייה א', קומו עבור סכום של 14 מיליון אירו. שער הבכורה שלו במדי הקבוצה היה שער ניצחון בדקה ה-94 בניצחון החוץ 1–2 על פיורנטינה ב-21 בספטמבר 2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני קומו
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2005
שמשון (דה בולון)

"**שמשון**" (בצרפתית: **Samson**) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי ולנטן דה בולון, שנוצר בשנים 1630–1631. היצירה מצוירת בשמן על בד ומתארת את גיבור התנ"ך שמשון. הציור נוצר בהזמנת הקרדינל פרנצ'סקו ברבריני והוא שמור כיום במוזיאון קליבלנד לאמנות.

## תיאור היצירה
הציור מציג את שמשון כשהוא נשען על ידו בתנוחה מהורהרת ואף מלנכולית. על השולחן שלפניו מופיעים חפצים המזכירים שניים ממעשי הגבורה המפורסמים שלו: הריגת האריה בידיים חשופות והרג אלף פלשתים באמצעות לחי של חמור.

שריונו של שמשון, או שריון החזה, מחובר בכתף באמצעות סוגר המעוצב בצורת שתי דבורים. דבורים אלו הן סמל משפחת משפחת ברבריני, שהזמינה את הציור סביב שנת 1630.

## פרשנות
הדמות מוצגת בתנוחה מהורהרת המדגישה היבט פנימי של הגיבור המקראי. לפי מידע המופיע במקור, ייתכן כי דמותו של שמשון בציור היא דיוקן עצמי של האמן. שילוב החפצים על השולחן מקשר את הדמות למעשי הגבורה המיוחסים לה במסורת המקראית.

## השוואות
הציור תוכנן להיות יצירת־זוג לציור אחר של ולנטן דה בולון המתאר את דוד עם ראשו של גוליית ושני חיילים, שאותו הזמינה משפחת ברבריני בשנת 1627. שתי היצירות מציגות גיבורים מקראיים והוזמנו במסגרת אותה פטרונות של משפחת ברבריני.

## תולדות הבעלות
הציור הוזמן בדצמבר 1630 בידי הקרדינל פרנצ׳סקו ברבריני. ביולי 1631 שולם לאמן סכום של עשרים וחמישה סקודי עבור השלמת הציור. לאחר מכן נרשם הציור באוספי משפחת ברבריני ברומא, ולעיתים יוחס בטעות לאמנים אחרים כגון ניקולא פוסן ואנדריאה קמאסיי.

בשנת 1728 עברה היצירה למשפחת קולונה די שיארה בעקבות נישואיה של קורנליה ברבריני לג׳וליו צ׳זארה קולונה די שיארה. בשנת 1812, לאחר חלוקת נכסי משפחת ברבריני, נכלל הציור באוסף קולונה די שיארה ברומא. בשנת 1899 נמכר הציור במכירה פומבית בגלריה סנג׳ורג׳י ברומא ונרכש בידי המהנדס אדוארדו אלמאג׳ה. לאחר מכן עבר בירושה במשפחת אלמאג׳ה, ולבסוף נמכר למוזיאון קליבלנד לאמנות, שבו הוא נמצא משנת 1972.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמשון בציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:אריות באמנות
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ולנטן דה בולון: ציורים
פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד לשיר הפופ הלטיני של השנה

**[[פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד|פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד]] לשיר הפופ הלטיני של השנה** (באנגלית: **Latin Billboard Music Awards For Latin Pop Song of the Year**) (נקרא בעבר: **רצועת הפופ הלטיני של השנה בהשמעות ברדיו** וגם **שיר הפופ של השנה**, באנגלית: **Latin Pop Airplay Track of the Year** ו-**Pop Song of the Year**). הוא פרס המוענק מדי שנה במסגרת הטקס, שמוקיר את "האלבומים, השירים והמבצעים הפופולריים ביותר במוזיקה הלטינית, כפי שנקבע על-פי נתוני מכירות בפועל, השמעות ברדיו, סטרימינג מקוון ונתונים חברתיים שמרכיבים את מצעדי השבוע של בילבורד".

הפרס מוענק לסינגלים שהצליחו ביותר במצעד ההשמעות של פופ הלטיני ברדיו של בילבורד, המודד את הקלטות מוזיקת הפופ הפופולריות ביותר בתחנות רדיו בשפה הספרדית בארצות הברית. המצעד הוקם על ידי המגזין ב-8 באוקטובר 1994. בין השנים 2003–2009 חולק הפרס לקטגוריות זמר, זמרת, צמד או להקה ואמן חדש. הזוכה בטקס מקבל פסלון זהב בצורת מיקרופון עם בלוק מזהב וחריטה מודגשת של שם הטקס.

הפרס לשיר הפופ הלטיני של השנה התחיל בשנת 1995. כריסטיאן קסטרו, אנריקה איגלסיאס ושאקירה הם האמנים שזכו בפרס הכי הרבה פעמים בקטגוריה זו, עם שלוש זכיות כל אחד. שאקירה היא האמנית שקיבלה את מספר המועמדויות הגדול ביותר, עם 13 מועמדויות. רק ריקי מרטין הצליח לזכות בפרס **שיר הפופ הלטיני של השנה** פעמיים ברציפות. נכון לשנת 2025, הזוכה האחרונה היא שאקירה עם השיר "Soltera".

## זוכים ומועמדים
ממוזער|איגלסיאס (בתמונה) נהפך לאחד מהאמנים עם מרבית הזכיות בקטגוריה (3).
ממוזער|שאקירה (בתמונה), נהפכה לאמנית עם מרבית המועמדויות בקטגוריה זו; עם 13 מועמדויות סה"כ.
[ממוזער|[ריקי מרטין (בתמונה) נהפך לאמן הראשון שזוכה בפרס זה פעמיים ברציפות]]

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:פרסי בילבורד
שברולט טאהו

**שברולט טאהו** (באנגלית: **Chevrolet Tahoe**) הוא רכב פנאי־שטח גדול (SUV) מתוצרת שברולט, חטיבה של קבוצת ג'נרל מוטורס.

הדגם מיוצר מאז 1991 ומשווק בעיקר בצפון אמריקה, במזרח התיכון ומדינות נוספות.
ממוזער|306x306 פיקסלים|רכב משטרה מסוג שברולט טאהו
הדור הנוכחי של הטאהו הוצג בשנת 2020 כדגם לשנת הדגם 2021.

## היסטוריה
### דור ראשון (1995–1999)
הוצג בשנת 1995 כגרסה מקוצרת של שברולט סברבן, והוא החליף את דגם שברולט K5 בלייזר ונמכר בגרסאות של שתי דלתות וארבע דלתות.

הטאהו שמר על מבנה שלדת סולם (Body-on-frame), שאפיין רכבי שטח גדולים, נמכר עם מנועי V8 וזכה להצלחה משמעותית בארצות הברית.

### דור שני (2000–2006)
הוצג בשנת 2000, התבסס על פלטפורמת GMT800, עבר שדרוג בתא הנוסעים, נוחות הנסיעה ובבידוד הרעשים.

שווק עם מספר מנועי V8, בהם מנוע בנפח 4.8 ליטר שהפיק כ-275 כוחות סוס ותיבת הילוכים אוטומטית.

### דור שלישי (2007–2014)
הוצג בשנת 2007 בעיצוב מחודש ועם מערכת ניתוק צילינדרים (Active Fuel Management), שנועדה לשפר את צריכת הדלק.

דור זה הפך לרכב נפוץ בשימוש משטרות וגופי אכיפה בארצות הברית ובין היתר בזכות יכולת גרירה, אמינות ומרחב פנימי גדול.

### דור רביעי (2015–2020)
בשנת 2015 עבר הדגם עיצוב מחדש, שדרוג לתא הנוסעים מערכות בטיחות, מערכות מולטימדיה ומנועי V8 בנפח 5.3 ליטר בהספק של כ־355 כוחות סוס.

### דור חמישי (2020–הווה)
הוצג בשנת 2020 וכלל שינוי משמעותי במבנה השלדה ובמערכת המתלים, מעבר למתלה אחורי עצמאי ששיפר את נוחות הנסיעה ואת נפח תא המטען.

הדגם מוצע עם מספר מנועים:
* מנוע V8 בנפח 5.3 ליטר
* מנוע V8 בנפח 6.2 ליטר
* מנוע דיזל בנפח 3.0 ליטר

תא הנוסעים כולל מערכות מולטימדיה, מסכים לנוסעים ומערכות בטיחות.

## שיווק בישראל
עד שנת 2025, יובא לישראל בעיקר דרך יבוא מקביל ובכמויות מוגבלות והחל משנת 2025, משווק הדור החמישי בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* הכי גדול שיש, וגם יקר: שברולט טאהו נחת בישראל, באתר iCar.co.il
* 

## הערות שוליים

טאהו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1995
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במקסיקו
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
מודל טקסט לווידאו

ממוזער|סרטון שנעשה באמצעות מודל טקסט לווידאו סורה 2
**מודל טקסט לווידאו** (באנגלית: **Text-to-video model**) הוא מודל בינה מלאכותית יוצרת המייצר סרטוני וידאו באמצעות תיאור טקסט של המשתמש. מודלים אלו השתפרו משמעותית באיכות ובמהירות מתחילת 2020. מודל דיפוזיה סייע משמעותית בפיתוח מודלים אלו.

## דרך פעולה
מודל טקסט לווידאו פועל בצורה דומה לזו של מחולל תמונות. הוא עושה זאת תוך הרצת תיאור המשתמש ברשת נוירונים חוזרת (RNN) ורשת זיכרון לטווח קצר (LSTM). מאז 2020, מודל דיפוזיה, מודל גנרטיבי ללמידת מכונה, נמצא בשימוש נרחב במודלים של טקסט לווידאו.

## מודלים
### סורה

סורה (במקור: Sora) הוא מודל טקסט לווידאו של חברת מחקר הבינה מלאכותית OpenAI. מודל זה משתמש בטכנולוגיית בינה מלאכותית כדי ליצור סרטונים על סמך הנחיות טקסטואליות תיאוריות, וכן להרחיב סרטונים קיימים קדימה או אחורה בזמן. המודל זמין למנויי ChatGPT Plus מדצמבר 2024.

### Veo

Veo (ידוע גם כ-Google Veo) הוא מודל טקסט לווידאו שפותח על ידי Google DeepMind והוכרז בחודש מאי 2024. כמודל בינה מלאכותית יוצרת, המודל יוצר סרטוני וידאו לפי הפרומפט ששולח המשתמש.

### Runway

Runway AI היא חברה אמריקאית, המתמחה בבינה מלאכותית יוצרת. החברה מתמקדת בעיקר ביצירת מוצרים ומודלים להפקת סרטונים, תמונות ותכני מולטימדיה שונים. בפרט דגמי ה-AI המסחריים של טקסט לווידאו AI Gen-1, Gen-2 ו-Gen-3 Alpha.

ב-21 בדצמבר 2022 גייסה Runway 50 מיליון דולר בסבב C. ואחריו סבב הרחבה של 141 מיליון דולר של סדרה C ביוני 2023 לפי שווי של 1.5 מיליארד דולר מגוגל, אנבידיה וסיילספורס לבניית מודלים רב-מודאליים בסיסיים של AI ליצירת תוכן שישמשו בהפקת סרטים ווידאו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:עיבוד שפה טבעית
טויוטה אוריס

**טויוטה אוריס** (באנגלית: **Toyota Auris**; ביפנית: **トヨタ・オーリス**) היא מכונית משפחתית מתוצרת טויוטה, שיוצרה בין השנים 2006–2019 ושווקה במדינות שונות.ממוזער|תא הנהגהדגם פותח כגרסת האצ'בק של טויוטה קורולה ושמו נגזר מהמילה הלטינית אורום (Aurum), שפירושה זהב.ממוזער|גרסת הראלי של הרכב בקטגוריית S2000בשנת 2018 הופסק ייצור הדגם, בעקבות מעבר לפלטפורמת טויוטה e-TNGA ועם השקת הדגם החדש, חדלה טויוטה מלהשתמש בשם אוריס ברוב שווקי העולם.

## היסטוריה
הדגם הוצגה לראשונה בשנת 2006 ונמכר ביפן החל מחודש אוקטובר באותה השנה. 

בשנת 2007, החלה טויוטה לשווק את הרכב באירופה. 

הרכב יוצר במפעלי טויוטה ביפן, טורקיה ובריטניה ולאורך שנות שווקו יוצר במספר תצורות מרכב: האצ'בק, שלוש או חמש דלתות ובהמשך גם כסטיישן. 

### הדור הראשון 2006–2012
הדור הראשון של האוריס התבסס על פלטפורמת Toyota New MC והוצע בתצורות האצ'בק של שלוש וחמש דלתות ובחלק מהשווקים גם כגרסת מסחרית.

הדגם הוצע עם מנועי בנזין ודיזל, בנפחים שנעו בין 1.3 ליטר לבין 2.2 ליטר, בהתאם לשוק.

ביפן נמכרו גרסאות שונות תחת המותג בלייד, לרבות גרסה עם מנוע V6 בנפח 3.5 ליטר.

בשנת 2009 עבר הדגם עיצוב מחדש, שדרוג לתא הנוסעים והתקנה של מערכת Toyota Optimal Drive שנועדה לשפר את צריכת הדלק ולהפחית פליטות מזהמים.

### הדור השני 2012-2018
הדור השני של האוריס הוצג באוגוסט 2012 בעיצוב מחודש ובגרסת סטיישן תחת השם Auris Touring Sports.

הדגם שווק במדינות אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד, יפן ובמדינות נוספות.

בשנת 2015 עבר הדגם עיצוב מחדש, שכלל שינוי במבנה החזית ושיפור במערכות הבטיחות.

### אוריס היברידית
בשנת 2010 החלה טויוטה לשווק גרסה היברידית של הרכב שכלל מנוע בנזין בנפח 1.8 ליטר בשילוב מנוע חשמלי.
[ממוזער|245x245 פיקסלים|גרסת ה[סטיישן]]
הגרסה ההיברידית יוצרה במפעל טויוטה בעיר ברנסטון, בריטניה והייתה בעלת חשיבות אסטרטגית לטויוטה בשוק האירופי.

## בטיחות
הדגם זכה לציונים גבוהים במבחני בטיחות של יורו NCAP ו-ANCAP ומערכות הבטיחות שלו כללו בין היתר:
* 7 כריות אוויר
* מערכת בקרת יציבות אלקטרונית (ESP)
* מערכת למניעת החלקה
* מערכת עזר לבלימה

## קישורים חיצוניים

* סקירה על טויוטה אוריס, באתר מגזין אוטו
* ספר רכב של טויוטה אוריס, באתר טויוטה ישראל
* חוות דעת על טויוטה אוריס, באתר יוטיוב
* טויוטה אוריס - מבחן דרכים (1.8 ל', היברידית), מגזין אוטו, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

אוריס
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטורקיה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2006
Før vi går hjem

"**Før vi går hjem**" (בעברית: "**לפני שנשוב הביתה**") הוא שיר מאת הזמר-יוצר הדני סרן טורפגור לון. היצירה פורסמה ב-22 בינואר 2026 בהפצת חברת התקליטים Little Yellow House. השיר נכתב בידי לונד בשיתוף הכותבים קלרה סופי פבריציוס, ולדמר ליטאואר בנדיקסן ותומאס מיילסטרופ. היצירה עתידה לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026. עם צאתו הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הסינגלים הדני.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Dansk Melodi Grand Prix 2026''
*Dansk Melodi Grand Prix 2026* הייתה המהדורה ה-56 של תחרות המוזיקה, המשמשת כמנגנון הבחירה הרשמי של דנמרק לנציגותה בתחרות הזמר של האירוויזיון. האירוע נערך ב-14 בפברואר 2026 בארנה נורד שבעיר פרדריקסהאבן ושודר בערוץ DR1 וכן הועבר בשידור מקוון באמצעות שירות הסטרימינג DRTV. בתחרות השתתפו שמונה שירים במסגרת מופע יחיד, והזוכה נקבע בשני שלבי הצבעה. בשלב הראשון נקבעו שלושת השירים המובילים על פי שילוב תוצאות הצבעת הציבור והצבעת חבר שופטים בן עשרים חברים. שלושת השירים הללו העפילו לשלב הבא. בשלב זה נקבע הזוכה הסופי פעם נוספת באמצעות שילוב הצבעת חבר השופטים והצבעת הציבור. חבר השופטים הורכב מעשרה חברים בין-לאומיים ועשרה חברים מדנמרק. הצבעת הציבור התקיימה באמצעות מסרונים וכן באמצעות יישומון ייעודי לתחרות, שבמסגרתו הוענקו לצופים שלוש הצבעות בחינם עבור כל שיר בכל סבב הצבעה.

תאגיד השידור הדני DR קיים מסיבת עיתונאים רשמית ב-22 בינואר 2026 באולם קונצרטהוסט שבקופנהגן, שבמהלכו הוכרז כי לונד נמנה עם שמונת המתמודדים בתחרות עם השיר "Før vi går hjem". לון השתתף בעבר בתחרות בשנת 2023. בגמר העפיל לונד אל שלב שלושת השירים, שבו הוכרז כמנצח לאחר שקיבל את הניקוד הגבוה ביותר הן מחבר השופטים והן מן הצבעת הציבור. בעקבות זכייה זו נבחר השיר "Før vi går hjem" לייצג את דנמרק בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

### באירוויזיון
 דנמרק שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-14 במאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:שירים בדנית
אנדריי יסיפנקו

**אנדריי יבגנייביץ' יסיפנקו** (ברוסית: **Андрей Евгеньевич Есипенко**; נולד ב-22 במרץ 2002) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב אמן. הוא ניצח באליפות אירופה עד גיל 10 בשנת בשנת 2012, ובאליפות העולם עד גיל 16 בשנת 2017.

בשנת 2022 הוא חתם יחד עם עוד 43 שחמטאים רוסים על מכתב פתוח לוולדימיר פוטין המגנה את הפלישה הרוסית לאוקראינה ומביע סולדריות עם העם האוקראיני.

## קריירת שחמט
### קריירה מוקדמת
אספינקו נולד בנוברצרסק שברוסטוב למשפחה רוסית והחל לשחק שחמט כשהיה בן 5. הוא הפך לאלוף אירופה עד גיל 10 ב-2012 וקיבל את תואר "אמן פיד"ה" ב-2013. באפריל 2018 קיבל מפיד"ה את התואר "רב אמן".

### 2019-הווה
אספינקו התחרה בתחרות העל טאטא סטיל בינואר 2019 וזכה במקום השני עם 8.5 נקודות מתוך 13 אפשריות. במרץ של אותה שנה השתתף באליפות אירופה בשחמט, וסיים במקום ה-16 עם 7.5 נקודות, ועלה לגביע העולם בשחמט 2019. בגביע העולם, הדיח את אלוף העולם מטעם פיד"ה לשעבר רוסלן פונומריוב בסיבוב הראשון. בסיבוב השני שיחק נגד פטר סבידלר, תוצאת המשחק הייתה תיקו אך יסיפינקו הודח בשחמט המהיר שובר השוויון.

בתחרות העל טאטא סטיל של 2021, הביס אספינקו את אלוף העולם מגנוס קרלסון בסיבוב השמיני. היה זה הפסדו הראשון של קרלסון לנער מאז 2011, והפסדו הראשון לשחקן עם דירוג נמוך מ-2700 מאז 2015. אספינקו סיים את הטורניר במקום השלישי, עם 8 נקודות מתוך 13 אפשריות.

בסיבוב הרביעי של גביע העולם בשחמט 2021, הדיח את רב האמן דניאיל דובוב בסיבוב הרביעי בשובר השוויון בשחמט בזק, לאחר שסיימו בתיקו את המשחקים הקלאסי ואת שוברי השוויון בשחמט מהיר. לאחר מכן הוא הודח בסיבוב החמישי על ידי מגנוס קרלסון לאחר שוברי שוויון של שחמט מהיר.

במרץ 2023, אספינקו התחרה באליפות אירופה בשחמט, שם הגיע למקום השמיני, מה שהבטיח לו מקום בגביע העולם בשחמט 2023.

בדצמבר 2024 זכה אסינפקו בקטאר מאסטרס, לאחר שסיים בתיקו עם רב האמן ארג'ון אריגאיסי בסיבוב האחרון והשיג תוצאה של 7.5 נקודות מתוך 9 אפשריות.

בנובמבר 2025 השתתף בגביע העולם בשחמט 2025 והגיע שם עד לשלב חצי הגמר, בו הודח בשובר שוויון על ידי ויי יי. הוא סיים למקום השלישי ובכך העפיל לתחרות המועמדים 2026. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2026 03
Ēnā

"**Ēnā**" (בלטבית: "**בַּ[[צל|צֵּל]]**") הוא שיר מאת הזמרת הלטבית אטווארה. היצירה חוברה בידי אטוורה בצוותא עם יאניס "JJ לאש" יאצ'מנקינס, אשר הופקד גם על הפקתה המוזיקלית. השיר ראה אור ב-27 בנובמבר 2025, ונבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### סופרנובה 2026
"סופרנובה 2026" הייתה המהדורה האחת עשרה של תחרות הקדם, המשמשת את תאגיד השידור הלטבי LSM לצורך קביעת נציגותה של לטביה לתחרות הזמר של האירוויזיון. התחרות נפתחה ב-31 בינואר 2026 והגיעה אל סיומה בגמר שנערך ב-14 בפברואר 2026. כלל שלבי התחרות התקיימו באולפני "ריגה פילם סטודיו" שבעיר ריגה. משדרי התחרות הועברו בערוץ הטלוויזיה LTV1, וכן בשידור מקוון באמצעות פלטפורמת הסטרימינג Replay.lv ובאתר הרשמי lsm.lv של תאגיד השידור. במקביל הועברו השידורים גם בתחנת הרדיו Latvijas Radio 5. מבנה התחרות כלל שלושה משדרים. שני חצאי גמר ולאחריהם משדר גמר. חצאי הגמר התקיימו ב-31 בינואר וב-7 בפברואר 2026. בכל אחד מהם התמודדו שנים עשר שירים, ומתוכם העפילו חמשת השירים בעלי הניקוד הגבוה ביותר אל שלב הגמר. בגמר שנערך ב-14 בפברואר 2026 נבחר השיר שייצג את לטביה באירוויזיון, מתוך עשרת השירים שהעפילו. קביעת התוצאות הן בחצאי הגמר והן בגמר נעשתה באמצעות שילוב שווה בין הצבעת חבר שופטים מקצועי לבין הצבעת הציבור. הצופים יכלו להשתתף בהצבעה באמצעות מסרונים וכן באמצעות הצבעה מקוונת באתר הרשמי של LSM.

ב-20 בנובמבר 2025 הוכרז כי אטווארה נמנית עם האמנים המשתתפים במהדורה האחת עשרה של התחרות, עם השיר "Ēnā". לאחר שהעפילה משלב חצי הגמר השני, זכתה אטווארה במשדר הגמר שנערך ב-14 בפברואר 2026. זכייה זו הקנתה לשיר "Ēnā" את הזכות לייצג את לטביה בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026 שתתקיים בעיר וינה שבאוסטריה.

### באירוויזיון
 לטביה שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-14 במאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2026
קטגוריה:שירי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:שירים בלטבית
יונאס לוב

**יונאס לוב הלסיי** (בנורווגית: **Jonas Lovv Hellesøy**; נולד ב-8 בספטמבר 1994) הוא זמר וכותב שירים נורווגי. הוא נבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026 עם השיר "Ya Ya Ya".

## ביוגרפיה
הלסיי נולד בעיר ברגן שבמערב נורווגיה וגדל בה. בשנת 2014 השתתף בשלב האודישנים של תוכנית הכישרונות "איידול". בהמשך פעל כסולן בהרכב הסינת'-פופ "שאפל בייבי", אשר פרסם מספר סינגלים עד שנת 2020. בשנת 2025 השתתף בעונה העשירית של תוכנית המציאות המוזיקלית *The Voice (Norges beste stemme)*, בה הגיע עד לשלב חצי הגמר.

בחודש ינואר 2026 הוכרז כי הלסיי נמנה עם המשתתפים בתחרות מלודי גרנד פרי, הקדם הנורווגי לאירוויזיון, עם השיר "Ya Ya Ya". בתום שלבי התחרות הוכרז כמנצח, ונבחר לייצג את  בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2026 שנערכה בעיר וינה שבאוסטריה.

הלסיי נשוי ואב לבן.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים
* 2023: *Fotografisk Minne*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים נורווגים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2026
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1994
סרגיי קוד-סברצ'קוב

**סרגיי קוד-סברצ'קוב** (ברוסית:**Сергей Владимирович Кудь-Сверчков** , נולד ב-23 באוגוסט 1983 בבייקונור) הוא קוסמונאוט רוסי שהשתתף בטיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות.

## קורות חיים
סרגיי קוד-סברצ'קוב נולד בעיר בייקונור שמאכלס עובדי קוסמודרום בייקונור. בהמשך המשפחה עברה לאזור מוסקבה וסרגיי סיים לימודי בית ספר בעיר קורוליוב. בשנת 2000 הוא התחיל ללמוד לימודי הנדסה באוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן וסיים אותה בהצטיינות בשנת 2006. באותה שנה הוא התחיל לעבוד במקצוע בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

בפברואר 2010 קוד-סברצ'קוב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר ביחידת הקוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות.

באוקטובר 2020 קוד-סברצ'קוב נכלל בצוות חללית סויוז MS-17 (סרגיי ריז'יקוב היה מפקד) שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (כריסטופר קסידי היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת הוא עבר למשלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית. במהלך שהות בחלל הוא ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-7 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 184 ימים בחלל.

במאי 2023 פורסם שקוד-סברצ'קוב צפוי להיות חבר במשלחת מס' 73 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא הגיע לתחנת החלל ב-27 בנובמבר 2025 בחללית סויוז MS-28 והיה מפקד החללית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה
* ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:מעוטרי גיבור הפדרציה הרוסית
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1983
חיילים משחקים קלפים וקוביות

"**חיילים משחקים קלפים וקוביות (הרמאים)**" (**Soldiers Playing Cards and Dice (The Cheats)**) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי ולנטן דה בולון, שנוצר בסביבות השנים 1618–1620. היצירה מצוירת בשמן על בד ומתארת חמישה גברים המשחקים קלפים וקוביות סביב שולחן.

## תיאור היצירה
הציור מתאר חמישה גברים חיוורי עור המתאספים סביב שולחן מלבני למשחק קלפים וקוביות על רקע כהה בצבע אפור מעושן. האור מגיע מן הפינה העליונה השמאלית ומאיר את הסצנה באופן דרמטי, תוך יצירת אזורים מוארים וצללים עמוקים.

שני הגברים הקרובים לצופה משחקים קלפים. אחד מהם יושב בצד השולחן הפונה שמאלה בפרופיל, לבוש שריון חזה חזרה כהה ומבריק מעל בגדים אדומים. הוא אוחז את הקלפים קרוב לחזהו ומרים את הקלף העליון באצבעותיו בעודו מביט ביריבו. מולו יושב צעיר החובש כובע רך עם נוצה. הוא נשען על מרפקו מעל השולחן ומביט בקלפים שבידו. לחיו ואוזנו הימניות מוארות באור חזק בעוד שאר פניו נתונים בצל. הוא לובש חולצה חומה בעלת שרוולים רחבים ומכנסיים כהים מעל גרביים אפורים.

מאחוריו עומד גבר מזוקן בעל גוון עור שזוף. הוא מביט לעבר שחקני הקוביות ומרים את ידו כשהוא מצביע בשתי אצבעות. הוא חובש קסדת מתכת מחודדת ומחזיק מטה עץ גבוה לצד הקנבס.

בקצה השולחן עומדים שני גברים נוספים המתבוננים בקוביות שעל השולחן. אחד מהם עומד בקצה הקצר של השולחן ומניח את קצות אצבעותיו על השולחן מעל הקוביות. הוא חובש כובע עם נוצה, בעל זקן חום וגבות כהות. הוא לובש חולצה לבנה בעלת פסים שחורים אנכיים ושריון מתכתי סביב צווארו. לפניו, בין שני שחקני הקלפים, עומד אדם נוסף הנשען בידו על השולחן ומרים את ידו השנייה כשכף ידו פונה החוצה ואצבעותיו פרושות. כתפו חשופה במקום שבו חולצתו הבהירה החליקה מטה, והוא חובש כובע אדום רפוי. האור מאיר את כתפו ואת צדו של פניו בעוד שאר פניו נתונים בצל. הציור מבוצע בשיטת אלה פרימה, כלומר ציור ישיר על הבד המוכן ללא רישום מוקדם או עבודה מקדימה ניכרת. שיטה זו יוצרת תחושה של ספונטניות ומגבירה את הרושם שהצופה תופס רגע מתוך חיי הרחוב.

## פרשנות
נושא הציור מציג קבוצת שכירי חרב מן הסוג שנראו ברומא במאה השבע עשרה כשהם ממתינים לקבלת עבודה. הם מזוהים באמצעות השריון החלקי והלבוש הצבאי שהם עונדים. הסצנה מתרחשת סביב שולחן בטברנה או בסמטה חשוכה. שניים מן הגברים מטילים קוביות בעוד שניים אחרים משחקים קלפים.

כאשר הצעיר החובש כובע עם נוצה בוחן את קלפיו, דמות חמישית העומדת בצל מאחוריו מסמנת לשותפה שבמרכז הסצנה את הקלפים שבידו של הצעיר. בכך מתגלה תחבולה במשחק. הציור מציג סצנה קשה ומאיימת מחיי הרחוב בני הזמן, ובו בזמן משמש אזהרה מוסרית מפני פזיזותם ופזרנותם של צעירים. צפיפות הדמויות בתוך מרחב התמונה מגבירה את המתח שבסצנה.
[250px|ממוזער|שמאל|[המרמים במשחק הקלפים (קאראווג'ו)|המרמים במשחק הקלפים, ציור מאת קאראווג'ו]]
## השוואות

נושא הציור שואב השראה מאחד מציוריו המפורסמים של קאראווג'ו, "המרמים במשחק הקלפים". בדומה לציורו של קאראוואג'ו, גם כאן מוצגת קבוצה של שחקני קלפים המעורבים בתחבולה. ההשפעה ניכרת גם בניגודי האור והצל החזקים, בתחושת הממשות של הדמויות ובאופן שבו האמן העניק לדמויותיו נוכחות חיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הבארוק
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:הימורים באמנות
קטגוריה:ולנטן דה בולון: ציורים
אלכסנדר המילטון (טראמבל)

**אלכסנדר המילטון** (באנגלית: **Alexander Hamilton**) הוא דיוקן שמן על בד מאת הצייר האמריקאי ג'ון טראמבל משנת 1792. הציור מציג את המדינאי האמריקאי אלכסנדר המילטון, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית הראשון של ארצות הברית. היצירה מוצגת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק והיא בבעלות משותפת של מוזיאון המטרופוליטן ושל מוזיאון קריסטל ברידג'ס לאמנות אמריקאית.

## רקע והזמנה
בדצמבר 1791 הזמינה ועדה של חמישה סוחרים בניו יורק את ג'ון טראמבל לצייר דיוקן באורך מלא של אלכסנדר המילטון, שהיה אז מזכיר האוצר בממשלו של הנשיא ג'ורג' וושינגטון. הדיוקן נועד להצגה במשרדי לשכת המסחר של ניו יורק ושיקף את הערכתם של חברי הוועדה להמילטון ואת רצונם להנציחו כדוגמה לסגולה אזרחית ומסחרית.

## הקשר היסטורי
המילטון לחם לצד ג'ורג' וושינגטון במהלך המהפכה האמריקאית ושימש לאחר מכן כיועצו הפיננסי והמשפטי המרכזי. לאחר שהשתתף בוועידה החוקתית של 1787 ניסח יחד עם ג'ון ג'יי וג'יימס מדיסוןסדרת מאמרים פוליטיים שנודעו בשם **הפדרליסט**. במאמרים אלה הביע את עמדתו כי רק ממשל פדרלי חזק יוכל לשמור על האיחוד, וקרא לאשר את החוקה. הוא גם קידם תוכניות לעידוד התעשייה המקומית, לשיפור התשתיות של המדינה הצעירה ולהקמת בנק לאומי.

## תיאור היצירה
הציור מציג את המילטון כאזרח מן האליטה של הרפובליקה האמריקאית החדשה. לפי ההסבר של מוזיאון המטרופוליטן, הדיוקן מאזֵן בין רצון פטרוניו של הציור להדגיש את הישגיו הציבוריים של המילטון לבין רצונו שלו להימנע מדימויים פוליטיים מפורשים. משום כך מתואר המילטון לא כסמל פוליטי אלא כאזרח בולט של המדינה החדשה.

## פרשנות
בטיפולו בדמות הדגיש טראמבל את היציבה הגאה של המילטון ואת תווי פניו המעודנים ואת הבעתו האינטליגנטית. דימוי זה נחרת בזיכרון הציבורי האמריקאי והפך לאחד הדיוקנאות הידועים של המדינאי. טראמבל התייחס מאוחר יותר לדו־קרב הקטלני בין המילטון לארון בר בשנת 1804 כאל "אותו אירוע אומלל אשר שלל מארצות הברית שניים מאזרחיה המובחנים ביותר".

## תולדות הבעלות
הציור היה במשך שנים רבות בבעלות לשכת המסחר של ניו יורק. בשנת 1983 נרכש בידי אוסף האמנות האמריקאית של בנק ההשקעות Donaldson, Lufkin & Jenrette. בשנת 2000 עבר האוסף לבעלות Credit Suisse בעקבות רכישת הבנק. בשנת 2013 העניקה Credit Suisse את היצירה במתנה משותפת למוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ולמוזיאון קריסטל ברידג'ס לאמנות אמריקאית בארקנסו, ומאז מציגים שני המוזיאונים את הציור לסירוגין.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
המסמכים הסודיים של גברת פרנקוויילר

**המסמכים הסודיים של גברת פרנקוויילר** הוא רומן לילדים מאת הסופר א"ל קוניגסברג. הספר עובד לקלטת שמע ב-1969, לסרט קולנוע ב-1973 ולסרט טלוויזיה ב-1995.

## עלילה
הספר נפתח בפרולוג שהוא מכתב מאת גברת בזיל א. פרנקוויילר, הממוען "לעורך דיני, סקסונברג", מלווה בציור שלה כותבת ליד שולחנה במשרדה. הוא משמש כמכתב מקדים לסיפור בן 162 העמודים, ומספק רקע לשינויים בצוואתה האחרונה.

קלאודיה קינקייד היא ילדה מחליטה לברוח מביתה בקונטיקט, משום שהיא חושבת שהוריה אינם מעריכים אותה. היא מוצאת מקלט במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ביחד עם אחיה ג'יימי. היא בוחרת בג'יימי ללוות אותה, בין היתר משום שהוא חסך את כל כספו. בעזרת כרטיס נסיעה למבוגרים שלא נעשה בו שימוש שהיא מצאה בפח אשפה, קלאודיה מוצאת דרך להגיע למוזיאון בחינם באמצעות רכבת נוסעים ובאמעות בהליכה ארוכה מאוד.

פרקים מוקדמים מתארים את קלאודיה וג'יימי מתמקמים במוזיאון: מסתתרים בשירותים בשעת הסגירה, כאשר צוות האבטחה בודק שכל המבקרים עזבו; משתלבים עם קבוצות סיחור של בתי ספר ; רוחצים במזרקה; משתמשים ב"מטבעות משאלות" תמורת כסף; וישנים במיטתו העתיקה של אירווין אונטרמייר.

תערוכה חדשה מושכת קהל סנסציוני ומרתקת את הילדים: פסל שיש של מלאך, הפסל אינו ידוע של מי אך חשוד כשל מיכלאנג'לו. הוא נרכש במכירה פומבית, תמורת כמה מאות דולרים בלבד, מגברת בזיל א. פרנקוויילר, אספנית. הילדים בודקים דברים על הפסל ומוסרים את מסקנותיהם לצוות המוזיאון בעילום שם.

הילדים מוציאים את שארית כספם על נסיעה לביתה של גברת פרנקוויילר בקונטיקט. היא ממנה אותם לזמן קצר למשימת מחקר. למרות הארגון הייחודי של תיקיה, הילדים מגלים את סודה של גברת פרנקוויילר נתנה בכוונה פסל של מיכלאנג'לו יקר ערך למוזיאון. בתמורה לתיאור מלא של הרפתקתם, היא תוריש להם את התיק המכריע בצוואתה אם ישמרו עליו בסוד במהלך חייה, ותשלח אותם הביתה ברולס-רויס שלה.

לבסוף קלאודיה מגלה שגברת פרנקוויילר עשויה לקבל "נכדים" שישמחו אותה. עורך דינה (שמתגלה כסבם מצד אמם של הילדים) עורך פגישה לארוחת צהריים במטרופוליטן, כדי לתקן את צוואתה.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:ספרי 1967
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
שהיד מהדאווי

**שאהיד מהדווי** (בפרסית: **ناو لجستیکی شهید مهدوی**; באנגלית: **IRIS Shahid Mahdavi**) היא נושאת מסוקים של חיל הים האיראני.

הספינה מסוגלת לשאת מסוקים, כלי טיס בלתי מאוישים ומשגרי טילים ומשמשת לפעילות ימית ארוכת טווח.

בשל היותה ספינת מסחר שהוסבה לספינת מלחמה חמושה, סומנה לעיתים כספינת Q, ספינת מסחר המצוידת בנשק לצורכי פעילות צבאית.

נכנסה לשירות מבצעי במרץ 2023 בנמל בנדר עבאס.

## היסטוריה
הספינה נבנתה בשנת 2000 במספנות יונדאי תעשיות כבדות בדרום קוריאה כספינת מכולות מדגם פנאמקס ולאחר מכן הוסבה באיראן לספינת מלחמה.

שמה של הספינה ניתן לה על שם נאדר מהדווי, שהיה לוחם משמרות המהפכה שנהרג בשנת 1987 במהלך מלחמת המכליות.

בינואר 2026 השתתפה הספינה בתרגיל הימי של מדינות ה-BRICS שנערך בעיר סיימונס טאון, דרום אפריקה.

במרץ 2026, כחלק מהמשא ומתן עם ארצות הברית, דווח כי איראן מכינה את הכוחות המזוינים שלה להתקפה, והפעילה במפרץ הפרסי, במצר הורמוז ובמפרץ עומאן את נושאת המסוקים שהיד מהדאווי יחד עם ספינות מלחמה שלה.

### ציוני דרך
* במאי 2023 נפרסה לראשונה באזור מפרץ עדן.
* בפברואר 2024 דווח כי שימשה לשיגור טילים בליסטיים נגד ספינות במהלך ניסוי ימי.
* במהלך אחת מהפלגותיה חצתה את קו המשווה.

## אמצעי לחימה
שאהיד מהדווי מצוידת במכ"ם תלת־ממדי עם מערך מופע, מערכות לוחמה אלקטרונית, מערכות נ"מ, וטילים נגד ספינות מסוג קאדר.

הספינה כוללת סיפון נחיתה למסוקי מיל מי-17 או בל 412 וכלי טיס בלתי מאוישים.

## קישורים חיצוניים

* תמונות לוויין חושפות: טהרן מפתחת יכולות ימיות מתקדמות מתחת לרדאר, עיתון הכותרות, באתר פרוג

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל הים האיראני
קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
השמים הם הגבול והדרך דרך ארץ

**השמים הם הגבול והדרך דרך ארץ** הוא מטבע לשון המשלב בין שאיפה למצוינות חסרת פשרות לבין החשיבות העליונה של התנהגות מוסרית וכבוד לזולת בדרך להשגתה.

## הרכב הביטוי
המשפט מורכב משני חלקים המאזנים זה את זה:
* **"השמיים הם הגבול"**: אימוץ של הביטוי האנגלי הידוע ("The sky is the limit"), המסמל שאפתנות, הישגיות והבנה שאין גבול לפוטנציאל.
* **"והדרך – דרך ארץ"**: הרחבה הנשענת על המושג היהודי העתיק "דרך ארץ" (המופיע בין היתר באמרה "דרך ארץ קדמה לתורה"). מושג זה מתייחס להתנהגות ערכית, כבוד הדדי, נימוסים ואנושיות. 

החיבור בין שני החלקים יוצר מסר לפיו השאיפה להישגים חייבת להיות מלווה במצפן מוסרי. 

מטבע הלשון משלב בין אידיאולוגיה אינדיבידואליסטית (העצמת הפרט והצלחתו) לבין ערכים קולקטיביים ולאומיים (שייכות לקהילה ומחויבות חברתית ומסורתית).

## מקור הביטוי והשימוש בו
הביטוי נטבע על ידי ברק בן אליעזר בשנת 2001 בהיותו מפקד תוכנית המצוינות "תלפיות" של צה״ל, ונאמר במקור בשיחת סיכום שלו עם מחזור כ׳ של התכנית.

ברבות השנים השתרש הביטוי, והפך שגור במגוון רחב של הקשרי חינוך, מצוינות והנצחה ברחבי ישראל. 
המשפט נבחר להנצחתם של חללי צה"ל רב סרן אריאל בן משה ז"ל ורב סמל ראשון אוהד שמש ז"ל שחיו ופעלו לאורו.

## ראו גם
* דרך ארץ קדמה לתורה

## הערות שוליים

2026 03
קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:ישראל: חינוך
כך שרים הזקנים כך מצפצפים הצעירים

"**כך שרים הזקנים כך מצפצפים הצעירים**" (בהולנדית: **So de Oude songen, so pypen de Jongen**) הוא ציור ז'אנר מאת הצייר ההולנדי יאן סטיין, שנוצר בערך בשנים 1665–1670. היצירה מציגה המחשה חזותית לפתגם הולנדי עממי שלפיו התנהגותם של הצעירים מושפעת ממעשיהם של המבוגרים. הציור שמור באוסף הגמלדה-גאלרי בברלין.

## תיאור היצירה
הציור מתאר חלל פנימי רחב שבו מוצגות שתי קבוצות דמויות המדגישות מצבים מוסריים מנוגדים. בחזית הקומפוזיציה נראית קבוצה של מבוגרים המתנהלים באופן מאופק ואחראי, ובהם אם המטפלת בתינוק השוכב בעריסה. לצד העריסה מונח פתק המציין את נושא היצירה באמצעות הפתגם "כך שרים הזקנים כך מצפצפים הצעירים".

בחלק האחורי של הסצנה מתוארת חברה רועשת וחסרת רסן של מבוגרים השקועים בעישון ובשתייה. מעל קבוצה זו תלויות שתי תמונות של הצייר פרנס הלס: משמאל "מאלה בבה מעשנת" ומימין ו"פיקלהרינג השתיין" הופעתן של דמויות אלו משמשת כרמז חזותי לשני הרגלים מגונים של המבוגרים ומדגישה את הצד השלילי של הדוגמה שהם מעניקים לדור הצעיר.

## פרשנות
הציור מבוסס על פתגם הולנדי נפוץ במאה השבע עשרה, שלפיו ילדים מחקים את התנהגות המבוגרים. יאן סטיין חזר לנושא זה פעמים רבות במהלך הקריירה שלו ויצר בסך הכול שלוש עשרה גרסאות שונות של הסצנה.

גרסת ברלין נחשבת לחריגה בתוך סדרת יצירות זו. בניגוד לגרסאות אחרות שבהן המבוגרים מוצגים בעיקר כחברה פרועה המשמשת דוגמה שלילית, כאן חילק האמן את הסצנה לשני חלקים: בחזית מוצגת דוגמה חיובית של התנהלות אחראית ומסודרת, ואילו ברקע מתוארת חברה הוללת המייצגת את ההשפעה השלילית של התנהגות המבוגרים. חלוקה זו יוצרת פרשנות מורכבת יותר לפתגם ומדגישה את המסר המוסרי הטמון בו.

## תהליך העבודה על הציור
בדיקות טכניות של הציור העלו כי בתחילה התכוון יאן סטיין לצייר נושא אחר לחלוטין. נראה כי התכנון המקורי היה לתאר סצנה של "חברה עליזה" בתוך חלל מפואר ומרווח. במהלך העבודה הסיר האמן פרטים רבים מן הסביבה המתוכננת, אם כי חלקים חשובים מן המבנה האדריכלי של החדר נותרו על כנם ושולבו מחדש בקומפוזיציה הסופית.

באמצעות עיבוד מחדש של ציור שכבר היה בעל מבנה קומפוזיציוני מגובש הצליח סטיין לשלב בו את נושא הפתגם וליצור דרך הצגה חדשה שלו. שינוי זה יצר חידוש איקונוגרפי ביצירתו והוביל לגרסה ייחודית של הסיפור החזותי בתוך מכלול עבודותיו.

## תולדות היצירה
הציור נוצר בעיר הארלם. בשנת 1891 נרכש מאוסף Pelham-Clinton-Hope שבאחוזת Deepdene באנגליה ונכנס לאוסף הגמלדה גאלרי בברלין, שם הוא מוצג כחלק מאוסף הציור ההולנדי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גמלדה-גאלרי: ציורים
קטגוריה:יאן סטיין: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:כלבים באמנות
טוויל (קינוח)

**טוויל** (בצרפתית: **Tuile**) הוא קינוח דק וקמור מהמטבח הצרפתי.

הקינוח עשוי מתערובת של סוכר לבן, קמח וחמאה ולעיתים גם מחלבוני ביצה שאותם מערבבים יחד, אופים ומעצבים בצורה של רעף וזאת בשל הדמיון לצורת רעפי הגגות המסורתיים בצרפת.

לטוויל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית, קיימת גרסה המבוססת על שקדים, פרמזן, וניל, קקאו, תפוז או דבש.

נהוג להגיש את הטוויל כליווי לפנקוטה, קרם קרמל או גלידת סורבה.

## גלריה

קובץ:Tuile d'Amiens au chocolat au lait 02.jpg|טוויל שוקולד
קובץ:Ginger Panna Cotta with Honey Tuiles.jpg|פנקוטה בליווי טוויל מדבש
קובץ:Creme caramel with tuile (3294730477).jpg|קרם כרמל בליווי טוויל
קובץ:Tuiles d'Amiens au chocolat 02.jpg|טוויל בטעמים שונים המסודרים כרעפים


## ראו גם
* מאטר פניר
* קרם ברולה

## קישורים חיצוניים

* מתכון לטוויל בסיסי וקלאסי, באתר השולחן

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:מאכלי שקדים
פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד לשיר האיירפליי של השנה

**[[פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד|פרס המוזיקה הלטינית של בילבורד]] לשיר האירפליי של השנה** (באנגלית: **Latin Billboard Music Awards For Airplay Song of the Year**) הוא פרס המוענק מדי שנה במסגרת הטקס, שמוקיר את "האלבומים, השירים והמבצעים הפופולריים ביותר במוזיקה הלטינית, כפי שנקבע על-פי נתוני מכירות בפועל, השמעות ברדיו, סטרימינג מקוון ונתונים חברתיים שמרכיבים את מצעדי השבוע של בילבורד".

הפרס מוענק לסינגל או שיר המושמעים ביותר בשנה החולפת, וקיבלו את מירב תשומת הלב בקרב האזנות בתחנות רדיו בשפה הספרדית בארצות הברית. הזוכה בטקס מקבל פסלון זהב בצורת מיקרופון עם בלוק מזהב וחריטה מודגשת של שם הטקס.

הפרס לשיר האירפליי של השנה התחיל בשנת 2011. אנריקה איגלסיאס וחואן לואיס גררה היו הראשונים לזכות בפרס זה עם השיר "Cuando Me Enamoro", אשר גם משמש כשיר הנושא של הטלנובלה "שקרים". איגלסיאס נהפך גם לאמן המעוטר ביותר בקטגוריה זו עם 4 פרסים סה"כ.

קרול ג'י היא האמנית שקיבלה את מספר המועמדויות הגדול ביותר, עם 8 מועמדויות. האמן אנריקה איגלסיאס נהפך לאמן הבודד אשר הצליח לזכות בפרס **שיר האיירפליי של השנה** 3 פעמים ברציפות. נכון לשנת 2025, הזוכה האחרונה היא קרול ג'י עם השיר "Si Antes Te Hubiera Conocido".

## זוכים ומועמדים
ממוזער|איגלסיאס (בתמונה) נהפך לאחד מהאמנים עם מרבית הזכיות בקטגוריה (4).
[ממוזער|[קרול ג'י (בתמונה), נהפכה לאמן עם מרבית המועמדויות בקטגוריה זו; עם 8 מועמדויות סה"כ.]]
ממוזער|שאקירה (בתמונה) קיבלה 5 מועמדויות בפרס זה, אך לא זכתה באף אחת מהן.

## שיאני מועמדויות

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה לטינו-אמריקאית
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:פרסי בילבורד
הארכיפלג היפני

**הארכיפלג היפני** (ביפנית: **日本列島**) הוא ארכיפלג של 14,125 איים המרכיבים את מדינת יפן. הוא משתרע לאורך של מעל 3,000 ק"מ מים אוחוצק בצפון-מזרח ועד ים סין המזרחי והפיליפינים בדרום-מערב לאורך חוף האוקיינוס השקט של יבשת אירואסיה, ומורכב משלושה קשתות איים מצפון לדרום: קשת יפן הצפון-מזרחית, קשת יפן הדרום-מערבית וקשת איי ריוקיו. בשכנות לארכיפלג נמצאים ,  והאיים הקוריליים.

יפן היא מדינת האיים הגדולה ביותר במזרח אסיה והרביעית בגודלה בעולם עם שטח של 377,975.24 קמ"ר. יש לה אזור כלכלי בלעדי של 4,470,000 קמ"ר.

## טרמינולוגיה
המונח  משמש להבחנה בין האיים הגדולים של הארכיפלג היפני לבין האיים המרוחקים והקטנים יותר. הוא מתייחס לאיים הראשיים של הוקאידו, הונשו, קיושו ושיקוקו. משנת 1943 ועד סוף המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, מחוז קרפוטו (דרום סחלין) הוכרז כחלק מהיבשה. מבחינה גאוגרפית, המונח "יבשת" אינו מדויק במידה מסוימת, שכן הוא מתייחס בדרך כלל לשטח שמחובר ליבשת באופן יבשתי.

המונח "איי הבית" היה מונח חיצוני ששימש בסוף מלחמת העולם השנייה כדי להגדיר את האזור שבו יוגבלו הריבונות היפנית והשלטון החוקתי של קיסר יפן. המונח משמש גם כיום להבדיל בין הארכיפלג לבין מושבות של יפן וטריטוריות נוספות.

## גאוגרפיה

הארכיפלג מורכב מ-14,125 איים (אי מוגדר כזה שיש לו שטח בהיקף של יותר מ-100 מטר), מתוכם 430 מיושבים. חמשת האיים המרכזיים, מצפון לדרום, הם הוקאידו, הונשו, שיקוקו, קיושו ואוקינאווה. הונשו הוא הגדול ביותר והוא מכונה היבשה היפנית.

הטופוגרפיה מחולקת כך:
* הוקאידו, הונשו, שיקוקו והאיים הסובבים אותם.
* קיושו וקשת ריוקיו, שמורכבת מאיי ריוקיו ואיים נוספים הסובבים אותם.
* החלק המזרחי של הוקאידו והאיים הקוריליים.
*  וחצי האי איזו (חלק מקשת איזו-בונין-מריאנה).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: איים
קטגוריה:יפן: גאוגרפיה
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ארכיפלגים
אפיטף סייקילוס

שמאל|ממוזער|305x305 פיקסלים|אפיטף סייקילוס במוזיאון הלאומי של דנמרק
שמאל|ממוזער|245x245 פיקסלים|האפיטף יחד עם מוצגים אחרים במוזיאון הלאומי של דנמרק
**האפיטף של סייקילוס** הוא כתובת יוונית עתיקה המשמרת את היצירה המוזיקלית השלמה העתיקה ביותר ששרדה, כולל תווים מוזיקליים. הכתובת נמצאה חרוטה על עמוד (סטלה) בעיר היוונית העתיקה טרלס (איידן בטורקיה של ימינו) בשנת 1883. היא מתוארכת בדרך כלל למאות ה-1 עד ה-2 לספירה. האפיטף כולל שני שירים: שיר אלגי ושיר עם סימני תווים קוליים מעל המילים. שיר יוני הלניסטי, הוא כתוב או באוקטבה פריגית או בטונוס יוני (יאסטי). מנגינת השיר חרוטה לצד מילותיו בתווים מוזיקליים יווניים עתיקים. בעוד שישנה מוזיקה עתיקה יותר המתועדת עם תווים בקטעים (למשל שירי החוריה או מזמורי דלפיה), ייחודו של אפיטף סייקילוס בכך שהוא מכיל יצירה שלמה, אם כי קצרה.

בהתבסס על מבנהו ושפתו, מקובל להבין שהחפץ היה אפיטף שנוצרה על ידי אדם בשם סייקילוס וייתכן שהוקדשה לאישה בשם אוטרפה. השערה אלטרנטיבית גורסת שהכתובת אינה מסמנת קבר, אלא הייתה אנדרטה שהוקמה על ידי סייקילוס עצמו להנצחת כישוריו המוזיקליים והפואטיים.

אפיטף סייקילוס היא עמוד שיש חרוט מהיישוב העתיק טרלס במערב אנטוליה, במה שהיא כיום העיר איידן. היא משמשת כמצבה, ונושאת קטע אלגי (סוג של שירה יוונית עתיקה) ושיר המתועתק בתווים מוזיקליים יווניים עתיקים.

האפיטף התגלה בסביבות שנת 1883 על ידי המהנדס האירי אדוארד פורסר במהלך בניית מסילת הרכבת העות'מאנית באיידן, טורקיה. בסיס האפיטף היה במצב פגום; מתוך כוונה להשתמש בו כבסיס לעציצים של אשתו, פורזר ניסר את תחתית העמוד כדי שיעמוד באופן יציב. פעולה זו הרסה שורת טקסט מתועדת על האנדרטה.

הקונסול ההולנדי באיזמיר הגן על האפיטף במהלך שריפה גדולה במלחמת יוון–טורקיה בשנת 1922. חתנו של הקונסול העביר אותה, דרך איסטנבול וסטוקהולם להאג, שם היא נשארה עד 1966. אחרי שנחשבה לאבודה, היא נרכשה על ידי מחלקת העתיקות של המוזיאון הלאומי של דנמרק בקופנהגן ונחשפה בדצמבר של השנה שלאחר מכן. כיום היא מוצגת במוזיאון.

השיר האלגי נכתב על גבי האפיטף ומופיע לפני השיר. במקור חרוט:
 

"אני, האבן, אני ייצוג וסייקלוס הציב אותי כאן (על מנת) שאשמש כמצבה לעד לזיכרון נצחי"

מתחת לדיסק מופיע שיר קצר, גם הוא באותיות גדולות, עם סימני תווי קול מעל המילים. הטקסט, אומר: "כל עוד אתה חי, זרח, אל תהיה עצוב כלל; החיים קצרים, הזמן דורש את המגיע לו" או בתרגום חלופי: "כל עוד אתה חי, תן לעולם לראות אותך, ואל תעשה את עצמך אומלל; החיים קצרים, והזמן דורש את המגיע לו".

הכיתוב מעל כל שורה במילות השיר מורכב מאותיות וסימנים המציינים את מנגינה של השיר:
מרכז|ממוזער|500x500 פיקסלים|ה"ניקוד" של סייקילוס
מרכז|ממוזער|650x650 פיקסלים|וריאציה של מצבת הסייקילוס עם קווי עמוד כפי שהוצעה על ידי ארמנד ד'אנגור (2018)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקה יוונית