open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המועצה לביטחון לאומי של רוסיה

**המועצה לביטחון לאומי של רוסיה**, רשמית **מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית** (ברוסית: **Совет Безопасности Российской Федерации**) היא גוף מייעץ לנשיא רוסיה בענייני אסטרטגיה וביטחון לאומי. המועצה הוקמה כפורום מתואם ליישום מדיניות המדינה בנושאי ביטחון לאומי.

חברי המועצה הם שרים בכירים וראשי סוכנויות פדרליות. יושב ראש המועצה הוא נשיא המדינה, המנהל את המועצה וקובע את ישיבותיה. ראש המועצה הוא המזכיר סרגיי שויגו, המכהן כמזכיר המועצה מאז מאי 2024 ונחשב ליועץ הנשיאותי לביטחון לאומי. סמכויות המועצה והמזכיר הורחבו ב-6 במאי 2011 על פי צו הנשיא דאז, דמיטרי מדבדב. בינואר 2020 יצר הנשיא ולדימיר פוטין תפקיד חדש, סגן יו"ר המועצה, והעניק אותו למדבדב.

המועצה יושבת בארמון הסנאט שבקרמלין.

## מבנה
*הוועדה הבין-גופית לענייני תכנון אסטרטגי - בראשה עומד ראש סגל הקרמלין.
*הוועדה הבין-גופית לענייני מדינות חבר העמים - אותה מנהל סגן מזכיר המועצה
*הוועדה הבין-גופית לענייני ביטחון כלכלי וחברתי - בראשה עומד סגן נשיא האקדמיה הרוסית למדעים
*הוועדה הבין-גופית לענייני ביטחון אקולוגי - בראשה עומד סגן נוסף לנשיא האקדמיה הרוסית למדעים
*הוועדה הבין-גופית לביטחון צבאי - בראשה עומד הרמטכ"ל הרוסי
*הוועדה הבין-גופית לביטחון הציבור - אותה מנהל ראש באם.וה.דה.
*הוועדה הבין-גופית לביטחון מידע - בראשה עומד עוזר מזכיר המועצה
*הוועדה הבין-גופית לענייני יצירת מערכות לאומיות להגנה מנגיפים חדשים - בראשה עומד סגן יושב ראש המועצה
*המועצה המדעית

## חברי קבע במועצה
280px|ממוזער|שמאל|נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מקיים ישיבה של המועצה לביטחון לאומי, 30 במרץ 2018
280px|ממוזער|שמאל|נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב מקיים ישיבה של המועצה לביטחון לאומי, 8 באוגוסט 2008

## מזכירי המועצה

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של מועצת הביטחון של רוסיה
* מועצת הביטחון הרוסית באתר Agentura.ru
* המל"ל הישראלית ויחסיה עם מקבילתה הרוסית
* אודות מועצת הביטחון הרוסית 
* נוסח האסטרטגיה לביטחון לאומי של רוסיה עד 2020 
* דיווח רויטרס מ-2007: ראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה התפטר מתפקידו
* 

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:קהילת המודיעין הרוסית
קטגוריה:ביטחון לאומי
קטגוריה:ביון
המרצה

במשפטים, המונח **הַמְרָצָה** מתייחס לצורת דיון משפטי, שהייתה נהוגה בעיקר בעבר, ובה התקיימו הדיונים בעל פה. המבקש היה מגיש בקשה כתובה, ובה הודעה על כוונתו להתייצב בפני בית המשפט ולטעון בפניו את טענותיו. בדרך כלל צורף לבקשה זו תצהיר. במועד שנקבע היה המבקש מתייצב בפני בית המשפט וטוען בעל פה את טיעוניו ותביעתו מהצד הנתבע.

מקורה של שיטת ההמרצה במשפט האנגלי, שממשיכו החוקתי הוא המשפט הישראלי. בשנת 1938 הותקנה "תקנה 240", הקובעת שאם לא נקבע סדר דין אחר, יהיו הדיונים בדרך המרצה. שיטה זו גרמה לעיתים לתקלות משפטיות, ולמתן פסקי דין בהסתמך על הבקשה המצורפת ללא שמיעת המבקש בעל פה. בשנת 1997 שונה שם ההליך מ"בקשה בדרך המרצה" ל"בקשה בכתב", וכן תוקנו סדרי הדין של ההליך. הבקשה מוגשת כך שהטיעונים המשפטיים מפורטים בה בכתב ולא בעל פה, ובית המשפט יכול להחליט בבקשה אף מבלי לשמוע את הצדדים.

במסגרת השינוי שבוצע בשנת 1997, נותר הליך משפטי בשם "המרצת פתיחה", המתייחס לפתיחת הליך משפטי בו מתבקש בית המשפט לחוות דעתו על נושא משפטי שאינו טעון בירור על פי ראיות, כגון פירוש של חוזה וכדומה. גם בהוצאה לפועל משתמשים עדיין בבקשה בדרך המרצה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים משפטיים
נמרוד שפר

**נמרוד שפר** (נולד ב-16 במרץ 1961) הוא אלוף בדימוס בצה"ל ששירת בתפקידו האחרון כראש אגף התכנון. שפר הוא טייס קרב ששירת כראש מטה חיל האוויר. כיהן כמנכ"ל התעשייה האווירית לישראל.

## ביוגרפיה
ממוזער|נמרוד שפר בעת מפגש עם פעילי מחאה בצפון אחרי הצטרפותו למפלגת הדמוקרטים
שפר נולד והתחנך בקיבוץ אלונים, בן להורים ניצולי השואה. בוגר בית הספר כרמל זבולון.

הוא התגייס לחיל האוויר ב-1979, סיים קורס טיס מספר 96 ב-1981 והוכשר כטייס קרב. בתחילת דרכו הוצב בטייסת 201 ולאחר הסבה למטוסי "נץ" שירת בטייסת 110. בשנים 1984 עד 1986 שירת כמדריך בבית הספר לטיסה. שימש סגן מפקד טייסת הקרב הראשונה בזמן שקלטה את מטוסי ה-F-16 ("ברק") הראשונים בטייסת. ב-1994 מונה למפקד טייסת 253, טייסת קא"מ, בדרגת סגן-אלוף. בין יולי 1995 לאוקטובר 1997 פיקד על טייסת 101, טייסת מטוסי F-16 חד-מושבי. ב-1997 מונה לראש ענף קרב במחלקת המבצעים של החיל והיה אחראי על התכנון המבצעי של מטוסי הקרב בחיל האוויר. ב-1999 קודם לדרגת אל"ם ומונה לראש מחלקת המבצעים של חיל האוויר. בשנים 2001 עד 2004 פיקד על בסיס רמון. ב-2005 מונה לראש חטיבת התכנון באגף התכנון של המטה הכללי, ובמרץ 2008 מונה לראש להק האוויר. בינואר 2010 מונה לראש מטה חיל האוויר, סגנו וממלא מקומו של מפקד החיל. בתחילת 2012 היה אחד המועמדים להחליף את עידו נחושתן כמפקד חיל האוויר הבא, תפקיד אליו נבחר לבסוף אמיר אשל. באפריל 2012 מונה לראש אגף התכנון בדרגת אלוף ובסיום תפקיד זה פרש מצה"ל.

בינואר 2018 מונה לסמנכ"ל אסטרטגיה ומחקר בתעשייה האווירית לישראל, ובספטמבר 2018 מונה למנכ"ל החברה. ביולי 2020 הודיע על פרישה מהתפקיד שנכנסה לתוקף באוקטובר באותה שנה.

באפריל 2025 הודיע כי הודח מהתנדבות למילואים בעקבות חתימתו על 'מכתב הטייסים'.

ב-22 במאי 2025 הודיע שפר על כניסתו לפוליטיקה והצטרפותו למפלגת הדמוקרטים בראשותו של יאיר גולן.

## חיים אישיים והשכלה
שפר בעל תואר ראשון בגאופיזיקה ומדעים פלנטריים מאוניברסיטת תל אביב (1994) ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (2005) (במסגרת תוכנית קרן וקסנר). בוגר קורס למפקדים בכירים בחיל האוויר במכון למדיניות ואסטרטגיה של בית הספר לאודר לממשל במרכז הבינתחומי הרצליה.

שפר נשוי לחיה, אחותו של תא"ל (מיל.) אבי יעקבי חברו לקורס הטיס, ואב לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* .
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רמון
קטגוריה:ראשי להק ראש המטה
קטגוריה:ראשי להק האוויר
קטגוריה:ראשי אג"ת
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי חטיבת התכנון
קטגוריה:סגל התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:ראשי מחלקת מבצעים בחיל האוויר
קטגוריה:אלונים: אישים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך כרמל זבולון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:מנכ"לי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
דגל אטול ביקיני

שמאל|ממוזער|250px|דגל אטול ביקיני
שמאל|ממוזער|250px|פיזור הנשורת הגרעינית לאחר פיצוץ "קסל בראבו"
**דגל אטול ביקיני** הוא דגל אשר אומץ בשנת 1987 על ידי תושביו לשעבר של אטול ביקיני באיי מרשל.

## רקע היסטורי
לאחר מלחמת העולם השנייה הפקיד ארגון האומות המאוחדות את האטול, יחד עם איי מרשל כולם ואיים נוספים במיקרונזיה, בידיה של ארצות הברית כשטח חסות. ב-1946 פונו האיים מתושביהם, והאטול הפך לשטח ניסויים בפצצות אטום ומימן. בין השנים 1946 ו-1958 בוצעו 23 פיצוצים בחלקו הצפון-מזרחי של האטול, וב-1 במרץ 1954 בוצע פיצוץ "קאסל בראבו" - הניסוי הראשון בפצצת מימן אשר הוטלה מן האוויר. נשורת גרעינית שנוצרה במהלכו של ניסוי זה פגעה בתושבי איי מרשל באטולים שממזרח לביקיני, ושלושה מאיי אטול ביקיני עצמו התאדו ונעלמו.

## הדגל
הדגל דומה לדגל ארצות הברית מה שמייצג את אמונתם של התושבים כי ארצות הברית עדיין חבה להם חוב בעקבות פינויו של האטול והפגיעה שנגרמה לתושבים. הדגל מורכב משלושה-עשר פסים אופקיים בצבעי אדום ולבן ומלבן כחול בקנטון. 23 הכוכבים הלבנים בקנטון מסמלים את 23 איי האטול. שלושת הכוכבים השחורים בצידו הימני העליון של הדגל מסמלים את שלושת האיים שהתאדו בניסוי "קסל בראבו". שני הכוכבים השחורים בפינתו הימנית התחתונה של הדגל מסמלים את שני האיים בהם מתגוררים התושבים וצאצאיהם כיום, והמרחק בין שתי קבוצות הכוכבים מסמל את המרחק בין שלושת האיים המקוריים לשני האיים המיושבים בהווה - הן זה הפיזי והן מבחינת איכות חייהם של התושבים. משמעות האמרה "MEN OTEMJEJ REJ ILO BEIN ANIJ" במרשלית המופיעה על הפס השלישי מלמטה, היא "הכל בידי האל", והיא מסמלת את דברי מנהיג התושבים למפקד הצבא האמריקאי, לאחר שהאחרון ביקש מהתושבים בשנת 1946 להתפנות מבתיהם "למען טובת המין האנושי".

## קישורים חיצוניים
*אודות הדגל באתר אטול ביקיני

אטול ביקיני
אטול ביקיני
1000 דרכים למות

**1000 דרכים למות** (באנגלית: ****) היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית אמריקאית שהחלה את שידוריה בשנת 2008. הסדרה מציגה שחזורים של מקרים אמיתיים אשר הסתיימו במוות "לא רגיל". הקטעים מלווים בראיונות עם אנשי מקצוע שונים המסבירים רקע מדעי או מכני לתקרית.

## דוגמאות ממקרי המוות ששוחזרו והוצגו בסדרה
* בחור נתקע עם מכוניתו באמצע הדרך, ובזמן שבדק בתחתית המכונית מה מקור הבעיה נהג משאית שעבר במקום לא הבחין בו, עלה עם המשאית על רגליו של הבחור וחצה את גופו לשני חלקים. הרופאים שהגיעו למקום גילו להפתעתם שהבחור עדיין בחיים, אך רשלנות רפואית הובילה לכך ששני חצאי גופו הגיעו לשני בתי חולים שונים והבחור מת מפצעיו לאחר שלוש שעות וחצי.
* שתי חברות טובות הלכו יחד ברגל למסיבה. כאשר נעלי העקב של אחת מהן החלו ללחוץ לה ברגליים היא הורידה אותן, ולרוע מזלה לא שמה לב שהיא נשענת על עמוד חשמל באמצע הגשם. היא מתה באופן מיידי.
* חבורת צעירים ערכה מסיבת סקס וסמים באמצע יער כאשר הם מחופשים לחיות שונות. בחור אלמוני עבר במקום וניסה להצטרף למסיבה, אך החבורה דחתה אותו משום שאינו מחופש לחיה. למרות זאת הוא לא ויתר וניסה את מזלו בפעם השנייה. הוא הבחין בדוב, וחשב שזו תחפושת. הוא ניגש אליו וגילה מהר מאוד שזהו דוב אמיתי. הדוב פירש את תנועות החיזור של הבחור כתקיפה, תקף בחזרה וטרף את הבחור בעודו בחיים.
* חבורת צעירים יצאה לבלות במועדון סנוקר. אחד הבחורים בחבורה, גבר בעל ריאות מפותחות במיוחד, הלהיב את חבריו בכך שבלע את כדור הביליארד השחור, שיחק בו מעלה ומטה בגרונו ופלט אותו בחזרה החוצה. המחזה המלהיב לא סיפק אותם והם שכנעו אותו לעשות את אותו הדבר עם הכדור הלבן. לרוע מזלו הוא לא ידע כי הכדור הלבן גדול במעט משאר הכדורים, וגילה זאת מאוחר מדי.
* שני בחורים טיילו בעולם בחיפוש אחר סמים. כשהם הגיעו לפרו, הם ליקקו צפרדע במטרה לחוות הזיות, אך גילו שליקקו צפרדע ארסית, וכתוצאה מכך גססו למוות.
*אישה ערכה עם בעלה שיחת וידאו קינקית במחשב, קשרה עצמה עם אזיקים ושמה מסקנטייפ על הפה. תוך כדי ההתרחשות נכנס פורץ הביתה והתקרב אליה. כשראתה אותו, היא הקיאה מהפחד ומריח הפה הנורא שלו, אך מכיוון שפיה היה מכוסה היא נחנקה מהקיא של עצמה ומצאה את מותה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2008
היכל הספורט העירוני נשר

**היכל הספורט העירוני נשר** הוא אולם ספורט הנמצא באשכול הפיס בשכונת רמות יצחק בעיר נשר. האולם  הצמוד לחטיבת ביניים בקריית החינוך על שם רבין ברחוב השיטה. האולם משמש גם למשחקי הבית של קבוצת הפועל נשר בכדורסל, וכן שימש את קבוצת מכבי חיפה במשך שנתיים, בעקבות שדרוג היכל הספורט רוממה.

האולם הוקם בשנת 1998, במימון מפעל הפיס ומשרד החינוך, משטח פרקט רב תכליתי ולוח תוצאות אלקטרוני. האולם מכיל 1115 מקומות ישיבה קבועים ביציע ראשי, כאשר ניתן להוסיף 256 מושבים ניידים נוספים בשני צידי האולם. היציע הראשי מכיל מקומות מסוגים שונים כאשר המקומות הקרובים ביותר למגרש מהווים יציע כבוד וקיימת הפרדה בין המושבים העליונים לתחתונים.

האולם משמש גם למופעים שעיריית נשר מארגנת במחיר מסובסד לתושבי נשר מתקציבי מפעל הפיס.

בשנת 2022 הפרקט באולם חודש ומחשש לפגוע בפרקט החליטה העירייה להוציא את הסלים הניידים כך שלא מתאפשר משחקי כדורסל מקצועיים באולם.

כיום לא ניתן לשחק באולם לאורכו יותר ומי שלוקח חלק בפעילות באולם, זה אך ורק חוגי ילדים בעיר.

## קישורים חיצוניים

* מפת האולם
250px|ממוזער|ימין|אולם הספורט רמות יצחק

רמות יצחק
קטגוריה:נשר: ספורט
קטגוריה:נשר (עיר): מבנים
בלון נ"מ

**בלון נ"מ** הוא בלון גדול הנישא באוויר, מחובר בכבלי מתכת, שמטרתו להגן מהתקפות כלי טיס מנמיכי טוס. חלק מגרסאות הבלון הסתמכו על התנגשותו של כלי הטיס בכבלים, וחלק נעזרו בחומר נפץ שהתפוצץ עם מגע כלי הטיס בכבלים, וכך הסב נזק נוסף לכלי הטיס התוקף.
[שמאל|ממוזער|250px|ספינות פורקות ציוד במהלך [הפלישה לנורמנדי תחת הגנה אווירית של בלוני נ"מ]]

## [[מלחמת העולם השנייה]]

בשנת 1938 החלו הבריטים לערוך ניסויים במטרה לבדוק את יעילותם של בלונים בהגנה על ערים ואזורים תעשייתיים מפני מתקפה אווירית. מטרתם של הבלונים הייתה להפריע לטיסתם של מטוסי צלילה אשר טסו בגובה של עד 1,500 מטרים, ולהכריח אותם לטוס גבוה יותר, על מנת להכניסם לטווח הירי של תותחי הנ"מ הבריטים. עד אמצע שנת 1940 הוצבו בבריטניה כ-1400 בלונים, שליש מהם מעל בירת אנגליה, לונדון.

היכולות הטכניות הגבוהות של מטוסי הלופטוואפה הגרמניים הצליחו למזער את השפעת הבלונים, במיוחד לאחר החלפת רוב מטוסי הצלילה הגרמנים במפציצים מגובה רב. הבלונים הוכיחו עצמם כיעילים בצורה חלקית כהגנה נגד טילי הV-1 הגרמניים, אשר טסו בדרך כלל בגובה של 600 מטרים. על אף שטילים אלו צוידו בחותכי כבלים בכנפיהם, מעריכים היום כי הבלונים הצליחו להפיל 231 טילי V-1, מתוך כ-10,000 שנורו לעבר אנגליה.

מפציצים רבים צוידו באביזרים שניסו להתמודד עם בלוני הנ"מ באמצעות חיתוך הכבלים. מטוסי הלופטוואפה צוידו בהתקן אשר הורכב על כנף המטוס, אשר גרם לפיצוץ קל ברגע המגע עם כבלי הבלון אשר הניע להב שחתך את כבלי הבלון. התקן זה היה יעיל מאוד נגד בלוני הנ"מ של בעלות הברית. גם מטוסי כוחות בעלות הברית השתמשו בחותכי כבלים דומים, אך השתמשו בהם פחות לאור העובדה שהגרמנים מיעטו להשתמש בבלוני נ"מ, והסתמכו יותר על תותחי נ"מ כהגנה נגד מטוסי בעלות הברית.

בשימוש לא זהיר, יכלו בלוני הנ"מ לגרום לנזק רב. במהלך שנת 1942 התקינו כוחות אמריקאיים וקנדיים מספר בלוני נ"מ בגבול ארצות הברית-קנדה, על מנת להגן על אזור תעשייתי רגיש וחיוני למאמץ המלחמתי. במהלך סערה השתחררו הכבלים של אחד הבלונים, פגעו בקווי חשמל, וגרמו להפרעות משמעותיות ביכולות הכרייה והייצור של אותו אזור. להערכת בעלות הברית, ייצור של כ-400 טון פלדה ירד לטמיון עקב תאונה זו.

## קישורים חיצוניים

*הסבר על בלוני הנ"מ באתר "מלחמת העולם השנייה".

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:כדורים פורחים: שימושים צבאיים
סיבוכיות סנכרון

**סיבוכיות סנכרון** הוא מושג מתחום הנדסת תוכנה המתייחס לסוג של סיבוכיות קוד, אשר מודד את השפעת השימוש באמצעי סנכרון על הקושי לבדוק את המוצר הסופי בתחום התוכנה המקבילית.

הנוסחה פותחה לראשונה במחלקה למדעי המחשב של האוניברסיטה הפתוחה בישראל. הרעיון הכללי הוא להרחיב את הסיבוכיות הציקלומטית של מקקייב למערכות מקביליות המשתמשות באמצעי סנכרון בקוד.

דוגמאות לאמצעי סנכרון בקוד הן, למשל, נעילות הדדיות, שימוש בזיכרון משותף, תקשורת בין תהליכים וכדומה.

## אופן פעולה
הנוסחה פותחה בהתבסס על הנוסחאות הקיימות לחישוב סיבוכיות ציקלומטית של גרף המייצג מסלול בקרה של התוכנה הנבדקת. הסיבוכיות הציקלומטית היא מספר המייצג את סיבוכיות הגרף כתלות במספר הקשתות והצמתים בו, ואם לתרגם את זה לעולם התוכנה - כתלות במספר מבני הבקרה (מבנים מסוג if...then, while וכדומה). סיבוכיות סנכרון באה להרחיב את המודל למצב בו יש יותר ממסלול בקרה אחד בתוכנה (כל מסלול כזה נקרא **interleaving**), והמסלולים מצטלבים בנקודות מוגדרות (**נקודות סנכרון** - **synchronization points**). המדד מבוסס על כך שנקודות הסנכרון האלה הן מוגדרות מראש ובעלי מאפיינים ידועים. דוגמאות לנקודות סנכרון הן למשל השהיה (פקודת sleep), נעילה הדדית (mutex), או גישה לזיכרון משותף (shared memory, volatile variable).

### מאפייני נקודת סנכרון
לנקודות סנכרון מוגדרים שני מאפיינים:
# פוטנציאל שחלוף (**interleaving potential**) - מאפיין זה אחיד לכל מופעי סוג נקודת הסנכרון בתוכנה הספציפית, אך יכול להשתנות ממערכת אחת לאחרת כתלות בגורמים מערכתיים (תזמון תהליכים, תמיכה בעדיפויות ריצה, וכדומה). המאפיין מתאר את התנהגות המערכת בנקודת הסנכרון: האם המערכת בהכרח תבצע העברת בקרה לתהליך אחר (context switching), ואם כן - מה מספר המתחרים המינימלי שיכול להיות. עבור מערכת שלא מאפשרת תוכנות מקביליות, המאפיין הזה יהיה 1.
# פוטנציאל תחרותיות (**competition potential**) - מאפיין זה משתנה ממופע למופע של נקודת סנכרון בקוד. המאפיין הזה מתאר את מספר התהליכים התלויים בנקודת הסנכרון. למשל, במקרה של נעילה הדדית, המאפיין יתאר את מספר התהליכים המשתמשים במנעול המדובר. הערכים יכולים להשתנות עבור מופעי נקודת סנכרון שונים בתוך הקוד, כתלות בלוגיקה של התוכנה. בתוכנה שאינה מקבילית, המאפיין הזה יהיה 1.

## קישורים חיצוניים
* תקציר המאמר המנתח את האפליקביליות של המדד באתר IEEE Xplore

קטגוריה:סיבוכיות
קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:תכנות
צלחות דוד

"**צלחות דוד**" (באנגלית: **The David Plates**) הוא כינוין של תשע צלחות עשויות כסף, בשלושה גדלים שונים, שהתגלו בקפריסין והמתוארכות למחצית הראשונה של המאה ה-7 לספירה. הצלחות מציגות תיאורים מחיי דוד המלך וסגנונן מהוות דוגמה לשילוב שבין התרבות הנוצרית לפאגאנית באמנות הביזנטית. הצלחות נמצאות באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ובמוזיאון קפריסין, בניקוסיה.

קבוצת הצלחות התגלתה בעיר קרוואס (Karavás) שבצפון קפריסין בשנת 1902. לצד קבוצת הצלחות, התגלו במקום זה, עד שנת  1917, קבוצה שלמה של כלים ותכשיטים ביזנטיים עשויים כסף וזהב. הצלחות נושאות חותמות המתארכות את יצירתן בין השנים 613-630, בתקופת שלטונו של הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית. הקומפוזיציות של התיאורים עושות שימוש ברגיסטרים לשם הדגשת הנראטיב והדגשת חשיבות הדמויות המרכזיות. בייחוד הדבר בולט בתיאור הקרב בין דוד לגוליית. התיאורים מצטיינים באפיון מדוקדק של תווי פנים, שאיננו שכיח בתקופה הביזנטית. בייחוד בולט הדבר בתיאור דמותו של דוד. חוקרים כגון סוזן ספין אלכסנדר (Suzanne Spain Alexander) העלו במחקרם את הטענה כי מקור הצלחות הוא בשנים 628-629 בקונסטנטינופול והן הוזמנו לציון ניצחונו של הקיסר על האימפריה הסאסאנית. לפיכך מקורן של הצלחות עשוי להיות בסדנה הקשורה לקיסרות בקונסטנטינופול באופן ישיר.

מערך נראטיבי בן תשעה פריטים מכסף הוא ייחודי לתקופה הביזנטית. קורט ויצמן (Kurt Weitzmann) העלה את ההשערה כי מקור המודל של מערך כזה הוא בהשפעה מאמנות עיטורי כתבי יד, על אף הייחודיות של התיאורים. יש להניח כי הצלחות נבנו כמערך שלם שמרכזו הוא הצלחת הגדולה ביותר המציגה את הקרב בין דוד לגוליית, וסביבה מאורגנות שאר הצלחות בהתאם לסיפור המקראי. ייתכן אף שסידור הצלחות תוכנן ליצור את האות היוונית X, המסמלת את ישו.
 
חוקרים שהתמקדו באיקונוגרפיה של דימויים אלו הצביעו על האופן שבו שולבו דימויים מן המקרא עם סמלים וצורות ביטוי הלקוחים מן המסורת היוונית-רומית הפגנית. בתיאור הצגתו של דוד בפני שאול, לדוגמה, מתוארות הדמויות על רקע מבנה העשוי משני צמדי עמודים בסגנון קורינטי, הנושאים אפריז וקשת. למרות השטיחות של התיאור מבנה זה מופיע בשתי צלחות נוספות כחלק מקונבנצייה של תיאור קדושה ומלוכה. ארנסט קיצינגר, לדוגמה, השווה את תיאור זה לתיאור הקיסר תאודוסיוס הראשון על גבי צלחת כסף מן האקדמיה להיסטוריה במדריד (ראו תצלום). השוואה זו, טוען קירצגר, מאירה את הצד החילוני בתיאור שהוא דתי מעיקרו.

## קישורים חיצוניים


* Masterwork of Byzantine Art THE DAVID PLATES: The Story of David and Goliath, The Metropolitan Museum of Art, 2001
*Silver Plate with David and Goliath, The Metropolitan Museum of Art

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:תבליטים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:דוד באמנות
דוד
יוסף זימן

שמאל|ממוזער|250px|יוסף זימן
**יוסף זימן** (י"ח בניסן תרמ"ב, 28 באפריל 1882 – ו' באייר תשכ"ט, 24 באפריל 1969) היה מייסדה של שכונת נחלת יצחק בתל אביב, 'מוכתר' השכונה וראש ועד התושבים במשך יובל. זימן היה איש ציבור, ממנהיגי יהדות ליטא ויושב-ראש איגוד יוצאי ליטא בישראל.

## קורות חיים
זימן נולד בעיר פיליפובה  שבפלך סובאלק שבצפון-מערב רוסיה (ליטא). סבו, חיים זימן, היה בעל אחוזות. אביו, זאב זימן, היה פרנס הקהילה וביתו שימש אכסניה לשד"רים שבאו בארץ ישראל. המשפחה הייתה בעלת זיקה עמוקה לארץ ישראל ולתנועה הציונית.

בבחרותו למד זימן בישיבת סלבודקה ובישיבת טלז. לאחר נישואיו לשושנה לבית רבינוביץ ממרטש (1882–1964), החל לעסוק במסחר יערות. במלחמת העולם הראשונה שהה בווילנה, וממנה עבר לברלין. לאחר המלחמה שב עם משפחתו לקובנה, והיה בעל חברה גדולה למסחר בפחם. במקביל עסק בפעילות ציונית ענפה.

בשנת תרפ"ג (1923) יזם רכישת קרקע בארץ ישראל והקמת יישוב עבור יהודי קובנה. הוא כינס אספה בבית רבה של קובנה, הרב אברהם דוב כהנא שפירא; היה זה הצעד הראשון שהוביל בסופו של דבר להקמת שכונת נחלת יצחק. בחודש ניסן תרפ"ג (1923) נסע במסגרת מסע שנערך מטעם העיתון "די אידישע שטימע", שם עבד, לארץ לישראל, כנציג האגודה שהקים, לשם רכישת הקרקע עבור חברי האגודה. הוא שב לקובנה, וכעבור שנה חזר ארצה להשלמת העסקה: בעזרת חברת "גאולה" ובעזרת מנהלה בצלאל יפה הסדיר את קניית השטח שמעבר לוואדי מוסררה, שעליו נבנתה השכונה. באדר תרפ"ה (1925) עלה סופית עם משפחתו לארץ ישראל, ועמד בראש מקימי השכונה, שנקראה על שם הרב יצחק אלחנן ספקטור, רבה הראשי של קובנה. זימן בנה את הבית הראשון בנחלת יצחק והיה מראשוני בעלי משק חלב באזור תל אביב. במשך שנים שימש ה'מוכתר' של השכונה וראש ועד התושבים שלה והיה ממקימי מוסדותיה הציבוריים.

זימן היה פעיל במסגרות ציבוריות שונות. ב-1925 היה ממייסדי איגוד יוצאי ליטא בישראל, וכיהן כיושב-ראש הארגון. היה ממייסדי "בנק קרדיט גומלין", וכמו כן היה פעיל בחברה קדישא בתל אביב.

בשנת תש"ז (1947) פרסם את תולדות הקמת נחלת יצחק – "עם נחלת יצחק בראשיתה".

בקיץ 1968 התאלמן מאשתו. זימן נפטר באפריל 1969, בגיל 87. נקבר לצד אשתו בבית העלמין נחלת יצחק.

שנתיים לאחר מותו, בשנת 1971, הנציחה עיריית תל אביב את זכרו בקריאת רחוב על שמו במרכז השכונה.

לזימן נולדו שני ילדים: יצחק ואביבה (ליובה). בנו יצחק זימן השתתף בפעולות הבריגדה היהודית באירופה, ולאחר הקמת המדינה התגייס לצה"ל, שימש בתפקידי פיקוד שונים והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

## כתביו
* **עם נחלת יצחק מראשיתה: פרשת הוסד השכונה נחלת יצחק ליד תל אביב, על שם רבי יצחק אלחנן מקובנה / זכרונות אחד המיסדים** תל אביב: הוצאת ספרית ראשונים (דוד תדהר), תש"ז.
* **[[הגדה של פסח|הגדת]] העשור: לתקומת מדינת ישראל** (ה’ אייר תש"ח - ה’ אייר תשי"ח), נחלת יצחק: [חמו"ל], תשי"ח.
* **בר מצווה: פרפראות לתקומת מדינת ישראל** (תש"ח - ה אייר - תשכ"א), נחלת יצחק: י. זימן, תשכ"א.
* **שירים הומוריסטיים**, תל אביב: דפוס הפועל המזרחי, תשכ"ז.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* תמונה של יוסף זימן לצד פרה בחליבתה, באתר "סיורים וסיפורים בנחלת-יצחק בהדרכת יוסי רנרט"

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:נחלת יצחק
קטגוריה:עיתונאים יהודים ליטאים
קטגוריה:סגל די אידישע שטימע
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
Heaven & Hell (להקה)

**Heaven & Hell** היא להקת הבי מטאל בריטית שנוצרה כתוצאה משיתוף פעולה של חברי בלאק סבאת' הנוכחיים טוני איומי וגיזר באטלר עם חברי בלאק סבאת' לשעבר רוני ג'יימס דיו וויני אפיס.

ארבעת החברים בלהקה פעלו כבלאק סבאת' בין השנים 1980-1982 ושוב בין השנים 1991-1992. לאחר שהקליטו שלושה שירים בשנת 2006 לאלבום "*Black Sabbath: The Dio Years*" הם החליטו ליצור להקה נפרדת מבלאק סבאת' שמונהגת על ידי אוזי אוסבורן. שם הלהקה זהה לשם האלבום הראשון של בלאק סבאת' בו משתתף דיו - "*Heaven and Hell*".

הלהקה התפרקה ב-2010 לאחר מותו של דיו מסרטן הקיבה.

## היסטוריה
### הקמת הלהקה
באוקטובר 2005 במהלך תוכנית הרדיו "Masters of Rock" חשף דיו כי הוא עומד לשתף פעולה עם גיטריסט בלאק סבאת', טוני איומי על מנת להקליט שני שירים לאלבום חדש של בלאק סבאת' שנקרא "*Black Sabbath - The Dio Years*". הבסיסט של בלאק סבאת', גיזר באטלר ביחד עם המתופף שלה, בילי וורד, נבחרו להקליט ביחד עם איומי ודיו את השירים (שכן אלו היו חברי ההרכב בלאק סבאת' בעת הצטרפותו של דיו). הפרויקט נקרא Heaven & Hell על מנת להפרידו מבלאק סבאת' שאותה מוביל אוזי אוסבורן. עם זאת, בילי וורד החליט בסוף לסרב להצעה בגלל חילוקי דעות מוזיקליים. 

במקום וורד, הצטרף ללהקה ויני אפיס שהיה גם הוא מתופף בלאק סבאת' בתקופת דיו (וורד עזב את סבאת' אחרי צאת האלבום Heaven & Hell והוחלף בוויני אפיס).

בעקבות הקלטת שלושת השירים החדשים וצאת האלבום "*Black Sabbath: The Dio Years*" החליטה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות בשנת 2007. סיבוב הופעות זה זכה לתואר "קמבק השנה" של מגזין הרוק "*Classic Rock*"
### The Devil You Know
לאחר סיבוב ההופעות של 2007 נראה כי החליטו חברי הלהקה להתפצל- דיו רצה להמשיך בלהקה שנקראת על שמו (דיו) ואילו טוני איומי רצה להמשיך בפרויקט צד שלו. חצי שנה לאחר מכן הודיעו חברי הלהקה כי הם מתכננים להקליט אלבום אולפן חדש במהלך 2008. באוגוסט 2008 השתתפו Heaven & Hell ב-"Metal Monsters Tour" ביחד עם ג'ודס פריסט, טסטמנט ומוטורהד.

ב-28 באפריל 2009 יצא אלבום האולפן החדש "*The Devil You Know*" בסיבוב ההופעות הנלווה השתתפה הלהקה במספר בפסטיבלים באירופה ובארצות הברית. ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, ארצות הברית הייתה ההופעה האחרונה של דיו.
### מחלתו ומותו של דיו
בנובמבר 2009 דיו אובחן כחולה בסרטן הקיבה. הלהקה המשיכה לקבוע תוכניות לאחר מתן זמן מנוחה לדיו. Heaven & Hell היו אמורים לחמם את איירון מיידן במהלך סיבוב ההופעות האירופאי של איירון מיידן. השתתפותם של Heaven & Hell בוטלה ב-4 במאי עקב מחלתו של דיו. 12 ימים לאחר מכן, דיו נפטר ממחלתו.

שלושת חברי Heaven & Hell הנותרים ביצעו עוד מספר הופעות בודדות המוקדשות לדיו (את דיו החליף זמר בלאק סבאת' ודיפ פרפל לשעבר, גלן יוז). לאחר ההופעה האחרונה ב-24 ביולי התפרקה הלהקה באופן סופי.
## חברי הלהקה
* רוני ג'יימס דיו - שירה
* טוני איומי - גיטרה חשמלית
* גיזר באטלר - גיטרת בס
* ויני אפיס - תופים

## דיסקוגרפיה

* The Devil You Know - 2009

### בתור בלאק סבאת'

* Heaven and Hell - 1980
* Mob Rules - 1981
* Dehumanizer - 1992

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2006
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2010
גביע אסיה בכדורגל 2011

**גביע אסיה בכדורגל 2011** של AFC נערך בקטר בחודש ינואר 2011, וזאת הפעם השנייה שהטורניר מתארח בקטר והפעם ה-15 שהטורניר נערך. במשחק הגמר ניצחה הנבחרת היפנית את מקבילתה האוסטרלית בתוצאה 0-1 לאחר הארכת זמן. הייתה זאת הזכייה הרביעית של הנבחרת היפנית בטורניר.

## בחירת המארחת
קטר, הודו ואיראן הגישו הצעות לאירוח גביע אסיה לשנת 2011 ואילו אוסטרליה הגישה הצעה מאוחרת.
קטר הוכרזה כמארחת הגביע ב-29 ביולי 2007 במהלך גביע אסיה בכדורגל 2007 בג'קרטה, אינדונזיה. בגלל תקנות פיפ"א ו-AFC הוחלט כי הגביע יוכל להתקיים בחודש יולי או בחודש ינואר ומפני שיולי נחשב לשיא הקיץ בחצי האי ערב הטורניר נקבע לינואר.

## המדינות המשתתפות

## שלב הבתים
### בית א'

### בית ב'

### בית ג'

### בית ד'

## שלבי הנוק-אאוט

### מקום 3-4
במשחק על המקום השלישי גברה  על  בתוצאה 3-2, וסיימה בפעם השנייה ברציפות במקום השלישי בטורניר.

### גמר

## שיר הנושא
לייצוג האירוע נבחר הסלוגן "**יאללה אסיה**" ובעקבות הבחירה נבחר השיר "יאללה אסיה" שבוצע על ידי הזמר ג'יי שון בשיתוף פעולה עם הזמר קארל וולף, הזמרית הקטרית ראדיקה וקאריה ומקהלת בית הספר לתיאטרון סילביה שבלונדון. השיר נכתב והולחן על ידי זוליקאה אל-פאסי, ראדיקה וקאריה ומקס הרמן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גביעי אסיה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקטר
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:דוחה: תחרויות ספורט
קטגוריה:2011 באסיה
דאוד כותאב

ממוזער
**דאוד כותאב** (בערבית: **داود كتاب**; נולד ב-1955 בירושלים) הוא עיתונאי פלסטיני.

## השכלה וקריירה
לכותאב תואר ראשון ממכללת Messiah College בארצות הברית. בין השנים 1982 ל-1987 היה העורך של העיתון הפלסטיני באנגלית Al-Fajr English Weekly. בין השנים 1987 ל-1993 היה כתב בעבור העיתון אל-קודס. 

היה חבר הנהלת תיאטרון אל-חכוואתי. 

בשנת 1996 ייסד את המכון למדיה מודרנית באוניברסיטת אל-קודס ושימש כמנהלו עד לשנת 2007. בין השנים 2007–2008 היה פרופסור לעיתונות בקתדרה על שם פריס באוניברסיטת פרינסטון.

ב-2003 זכה בפרס לחירות התקשורת ולעתידה (פרס לייפציג לתקשורת).

## חיים אישיים
הוא נשוי ואב לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1955
מערת שוקבא

**מערת שוקבא** היא מערה קרסטית גדולה ואתר ארכאולוגי-פרהיסטורי הנמצא במדרון הצפוני של ואדי א-נאטוף (**[[נחל נטוף]]**, יובל של נחל איילון), מדרום לכפר שוקבא, בהרי בנימין, כ-14 ק"מ מצפון-מזרח ללוד. במערה זו התגלתה לראשונה תרבות חומרית ייחודית שנקראה התרבות הנאטופית, על שם ואדי א-נאטוף הסמוך.

## החפירות ותוצאותיהן
המערה התגלתה לראשונה לחוקרים בשנת 1924 בזכות האב אלכסיס מאלון, שעבד אז בסניף המכון האפיפיורי למקרא בירושלים. ב-1928 נערכה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי משלחת בריטית בניהולה של דורותי גארוד.

### השכבות שנחשפו על ידי גארוד
*שכבה A: תקופות היסטוריות (התקופה ההלניסטית והלאה).
*שכבה B: התרבות הנאטופית (סוף התקופה האפיפלאוליתית).
*שכבה C: ממצאים משכבה D בהרבדה מחודשת (עקב זרימת מים במערה). 
*שכבה D: התרבות המוסטרית (התקופה הפלאוליתית התיכונה).

בשכבה B נתגלה מאסף של כלים מאבן, אבן צור, כלי עצם וחרוזים, וכן מספר קברים. כלי הצור האופייניים היו מיקרוליתים בצורת סהר (סהרונים). בהסתמך על נוכחות המיקרוליתים והיסטים אחרים של התרבות החומרית, גארוד הגדירה את המאסף כשייך לשלב לא ידוע עד אז של התקופה האפיפלאוליתית (לפי המינוח שהיה נקוט בזמנה, התקופה המזוליתית), מעט לפני התקופה הנאוליתית. התרבות, שממצאים נוספים ממנה נתגלו בחלקים נוספים של ארץ ישראל והלבנט, נקראה התרבות הנאטופית (התקיימה כ-15,000–11,700 שנים לפני זמננו). הנאטופים, אחרוני הציידים-לקטים בדרום־מערב אסיה, חיו על מפתן המהפכה הנאוליתית, והיו לאבות ראשוני החקלאים באזורם. תרבותם החומרית הייתה עשירה ושרידיה מלמדים על חברה מורכבת נייחת־משהו שבימיה חלו שינויים משמעותיים אשר עיצבו את התרבויות החקלאיות שבאו אחריה.

הגילוי, שפורסם באופן מסודר, הביא למחקר ולעניין רב בעולם. דורותי גארוד לא המשיכה את החפירות במערה, אלא עברה לחפירות בנחל מערות שבכרמל הדרומי.

## לקריאה נוספת
*Dorothy A.E Garrod  - **A New Mesolithic Industry: The Natufian of Palestine**, The Journal of the Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland 1932 

## קישורים חיצוניים

* תמונות של המערה באתר "טיולי"
* מערת שוקבא באתר תיירות בנימין
* ואדי נאטוף ומערת שוקבא ברשימה הטנטטיבית של אתרי מורשת עולמיים של אונסק"ו

## הערות שוליים

קטגוריה:התרבות הנאטופית
קטגוריה:התרבות המוסטרית
שוקבא
שוקבא
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
מואסיר ברבוזה

**מואסיר ברבוזה נסימנטו** (בפורטוגזית: **Moacir Barbosa Nascimento**; 27 במרץ 1921 – 7 באפריל 2000) היה שוער כדורגל ברזילאי שזכה בתארים רבים ונחשב לאחד מטובי השוערים בעולם בשנות ה-40 וה-50.[1] עם זאת, הוא זכור במיוחד כגיבור הטרגי בהפסדה של נבחרת ברזיל במשחק המכריע במונדיאל 1950.

## ביוגרפיה

ברבוזה החל את הקריירה שלו ב-1940 בקבוצת ADCI מסאו פאולו, ולאחר שנתיים הצטרף לקבוצת יפרינגה. ב-1945 הוא עבר לקבוצת ואסקו דה גאמה מריו דה ז'ניירו, במדיה שיחק עשר שנים והגיע להישגים רבים. הוא זכה עמה בחמש אליפויות ליגת הקריוקה וכן ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות" (הטורניר שקדם לגביע ליברטדורס) ב-1948. ב-1955 הוא עבר לקבוצת סנטה קרוז מפרנמבוקו, ובהמשך שיחק בקבוצות בונסוססו וקמפו גראנדה בטרם פרש ב-1962.

עם נבחרת ברזיל זכה ברבוזה בקופה אמריקה ב-1949 לאחר ניצחון 0-7 בגמר על פרגוואי. במונדיאל 1950 הוא הגיע עם הנבחרת למשחק באצטדיון המרקאנה מול נבחרת אורוגוואי, שהכריע את זהות הזוכה בתואר. על אף שברזיל נחשבה למועמדת הבולטת לניצחון היא הפסידה בתוצאה 2-1, כתוצאה משערים של חואן סקיאפינו ואלסידס גיג'ה, ולא זכתה בגביע. במהלך השער השני התמקם ברבוזה בצורה לא טובה בשערו, מאחר שציפה למסירה של גיג'ייה ולא לבעיטה לשער.

ברבוזה הואשם כגורם העיקרי בהפסד, שכונה "אסון המרקאנה", ובמיוחד בשער של גיג'ייה. בעקבות ההפסד הוא סבל מנידוי מצד האומה הברזילאית עד סוף ימיו. הוא לא הורשה להתקרב לאצטדיון על מנת שלא להביא מזל רע לנבחרת. ב-1993 הוא לא הורשה על ידי נשיא התאחדות הכדורגל הברזילאית לשמש כפרשן בשידורי המשחקים הבינלאומיים של ברזיל. 

ברבוזה נפטר מהתקף לב בגיל 79, כשהוא כמעט מחוסר כל. בערוב ימיו אמר: "עונש המאסר המקסימלי בברזיל הוא 30 שנה, אבל אני, על משהו שאני לא אחראי לו, ריציתי כבר 50 שנה".

## קישורים חיצוניים

* כתבה על ברבוזה באתר הגארדיאן

קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2000
מבצר קולוסי

שמאל|ממוזער|250px|מבצר קולוסי
**מבצר קולוסי** (ביוונית: **Κάστρο του Κολοσσιού**) הוא מבצר צלבני הנמצא בסמוך לעיר לימסול. המבצר שמר על מפעלים לייצור סוכר, אחד מענפי הייצוא העיקריים של ממלכת קפריסין הצלבנית. המבצר המקורי נבנה - ככל הנראה - בשנת 1210 על ידי אבירי המסדר ההוספיטלרי על קרקע שהעניק להם הוגו השלישי, מלך קפריסין. המגדל העומד באתר כיום נבנה בשנת 1454.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ממלכת קפריסין
קטגוריה:קפריסין: מבצרים
קולוסי
קטגוריה:לימסול
קטגוריה:קצרמר מבנים
יצחק פנחס גולדווסר

הרב **יצחק פנחס גולדווסר** (נולד ב-1946) הוא משגיח בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ומחבר ספרי מוסר ומחשבה.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב במשפחה דתית ציונית. בצעירותו למד במדרשית נעם בפרדס חנה, ולאחר סיום לימודיו עבר לישיבת הנגב בראשות הרב יששכר מאיר. לאחר שתי שנות לימוד עבר לישיבת פוניבז'.

בשנת 1989, לאחר עזיבת הרב חיים וואלקין את ישיבת אור ישראל, נקרא על ידי ראש הישיבה הרב יגאל רוזן לשמש כמנהל רוחני בישיבת אור ישראל שם אף מוסר שיחה שבועית. הוא משמש כמשגיח גם בישיבת הרמב"ם בתל אביב, ומוסר שיחות בישיבות ובקהילות נוספות.

הרב גולדווסר מלמד את אגדות הש"ס באופן המבוסס על תורת המהר"ל, ולפיו כל קטע נלמד בנפרד. בשנים האחרונות התקרב אל תורתו של הרב לייב מינצברג והוא מכנהו בשיחותיו ודרשותיו "מורי ורבי".

החל משנת תשפ"ג שיחתו השבועית בישיבת אור ישראל יוצאת לאור בעלון שבועי מקוון בשם 'השיחה'.

במבצע צוק איתן אמר בשיחה לתלמידיו: "אנחנו לא מרגישים לצערנו כמה שחיילים יושבים שם בבונקרים בסכנת נפשות נוראה, הם רועדים מפחד שם וזה צריך לחייב אותנו. בסופו של דבר הם עושים את זה בשביל להגן על העם ועל המולדת"כך גם מלחמת חרבות ברזל עורר דיון ציבורי אודות הכרת הטוב לחיילים ויחס הציבור החרדי אליו משתייך הרב גולדווסר אליהם.

מתגורר בבני ברק ואב לארבעה עשר ילדים. אחד מבניו הוא חתנו של הרב מיכל זילבר מירושלים.

## ספריו
בשנת תשל"ו הוציא את ספרו הראשון "בארות יצחק" בהסכמת הרב שמואל רוזובסקי, ומאז הוציא ארבעה עשר ספרים בתורת המוסר:
* **בארות יצחק** - על סדר פרשיות התורה ובסופו מאמרים במחשבה, תשל"ו
* **יצפן לישרים תושיה** - על סדר פרשיות התורה, תשמ"ד
* **עבודת לבב** - ענייני תפילה, תשמ"ח
* **אספרה כבודך** - על סדר פרשיות התורה, תש"ן
* **צרופה אמרתך** - על סדר פרשיות התורה, תשנ"ה
* **ליהודים הייתה אורה** - בעניין יום הפורים ומגילת אסתר, תשנ"ו, תשע"ג
* **שיר ורננים** - בעניין ימי החנוכה, תשנ"ח
* **יצפנני בסכה** - בענייני סוכות ושמיני עצרת, תשנ"ט
*  - בענייני חודש אלול, ראש השנה, עשרת ימי תשובה ויום הכיפורים, תשס"א
*  - בענייני המקדש, החורבן והגלות, תשס"ב
*  - בעניין מעמד הר סיני, מעלות התורה וקנייניה, תשס"ד
*  - על סדר פרשיות תורה, תשס"ה
*  - בענייני גלות וגאולת מצרים וחג המצות, תשס"ח
* **תפוחי זהב** - הערות וביאורים על אגדות הש"ס, סדר נשים, סדר נזיקין וסדר מועד, שני חלקים, תש"ע-תשע"ב (חלק א - סדר נשים באתר hebrewbooks)

## קישורים חיצוניים
* 
* עלון שבועי ערוך משיחתו של הרב גולדווסר באתר ביננו

## הערות שוליים

קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
נשימה מחזורית

**נשימה מחזורית** (באנגלית: **Circular breathing**) היא טכניקת נשיפה אשר משמשת בנגינת כלי נשיפה. מטרת הטכניקה היא לאפשר נגינה רציפה ללא הפסקות לנשימה. ביצירות מסוימות נדרשים נגני כלי נשיפה לנגן משפטים מוזיקליים ארוכים שאינם מאפשרים נשימה, ללא קטיעה של הרצף המוזיקלי. לרוב, ניתן לנגן משפטים מוזיקליים אלו על ידי נשימה עמוקה קודם התחלת הנגינה, ובצמצום מתן האוויר. במקרים חריגים, גם הנשימה הטבעית מספיקה בקושי, ועל כן שימוש בטכניקת נשימה מחזורית מקל מאוד על הנגן.

הטכניקה מבוססת ברוב המקרים, על נשיפה דרך הפה תוך כדי נשימה מהירה דרך האף. האוויר הננשף דרך הפה אינו מגיע מהריאות, אלא הוא האוויר שנמצא בחלל הפה. כך יכולות הריאות להתמלא באוויר גם כשאוויר ננשף דרך הפה. 

נשימה מחזורית דורשת אימון רב, על מנת שלא להיכנע לרפלקס הקבוע שאינו מאפשר נשימה ונשיפה בו זמנית. נגנים המאומנים היטב בטכניקה, יכולים לנשוף ולשאוף בו זמנית בצורה שאיננה מורגשת כלל.

## ראו גם
* דודוק
* דיג'ירידו
* זורנה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:מערכת הנשימה
סאפיתא

**סָאפִיתָא** (ערבית: **صا فيتا**, בתעתיק מדויק: **צאפיתא**) היא עיר במחוז טרטוס שבמערב סוריה. העיר נוסדה בצמוד למבצר צלבני שנבנה במקום על ידי מסדר אבירי היכל שלמה והידוע בשם "שסטל בלאן" (צרפתית: Chastel Blanc - "המגדל הלבן") ששכן בתחום רוזנות טריפולי. נכון לסוף המאה העשרים העיר היא מרכז אזורי בו מתגוררים כ-33,000 תושבים.
## היסטוריה
העיר שוכנת על אתר בו נתגלו שרידים ליישוב פניקי. השרידים הארכאולוגים באתר תל כזל  זוהו כעיר הפיניקית צומור המוזכרת במכתבי אל-עמארנה. רמון הרביעי, רוזן טולוז שייסד את רוזנות טריפולי הצלבנית, תפס את האתר עליו ישבו בדואים משבט בנו-עמאר. המסדר הטמפלרי שאדמות האזור נמסרו לידיו בנה את המבצר המוכר כ"בורג' סאפיתא", או בשם שהעניקו לו הצלבנים – שסטל בלאן . המבצר יושב על נקודת תצפית אסטרטגית וממנו קיים קשר עין עם רשת המצודות של מסדר הטמפלרים, ארוד וטרטוס, שעל חוף הים בצפון-מערב, ועם שסטל רוז' בדרום-מערב, קראק דה שבלייה בדרום-מזרח ועכאר בדרום.

המבצר הצלבני, שממנו נותר מגדל עוז מרובע, נבנה בשנת 1202. המגדל נשתמר היטב והוא מתנשא לגובה של 28 מטרים. רוחבו 18 מטרים ואורכו 31 מטרים. בין קירותיו, שעוביים 3 מטרים, שוכנת קפלה המוקדשת למיכאל הקדוש ומשרתת את הקהילה היוונית-אורתודוקסית של העיר. הקומה השנייה של המבנה, אליה ניתן לעלות בגרם מדרגות עשויות אבן, שימשה במקורה כאולם שינה והיא מוארת על ידי חרכי ירי. מתחת למגדל נחצב בור מים ששימש את יושבי המבצר.


Safitaview.jpg|העיירה סאפיתא, מבט מהמבצר הצלבני.
Safitachurch.jpg|הקפלה בתוך מבצר שסטל בלאן.
Chastel Blanc.jpg|שסטל בלאן. מבט על מגדל העוז.


## ראו גם
*מבצר צלבני

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סוריה: מבנים
קטגוריה:סוריה: ערים
קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מבצרי צלבנים
גאפ

**The Gap, Inc.** (הידועה בעיקר בשם **גאפ** (**Gap**), היא רשת ביגוד אמריקאית למכירת בגדי גברים, נשים וילדים.

לחברה כ-3,300 חנויות ב-90 מדינות ברחבי אירופה, צפון אמריקה, המזרח התיכון, אוסטרליה, אפריקה ואסיה. החברה מעסיקה כ-141,000 עובדים ברחבי העולם. החברה מפעילה תחתיה את המותגים: אולד נייבי, בננה ריפבליק Athleta ו-Intermix. תחת Gap החברה מפעילה את המותגים GapKids, babyGap, GapMaternity, GapBody ו-GapFit.

## היסטוריה
החנות הראשונה של גאפ נפתחה על ידי אנשי העסקים ובני הזוג דונלד ודוריס פישר ב-21 באוגוסט 1969, באושן אווניו שבסן פרנסיסקו, קליפורניה. בחנות נמכרו תחילה ג'ינסים של ליוויס ותקליטי פטיפון. בני הזוג פישר השיגו 63 אלף דולר כדי לפתוח את החנות, ובתוך שנה הגיעו המכירות ל-2 מיליון דולר.

החנות השנייה של גאפ נפתחה בסן חוזה, קליפורניה ב-1970. במקביל הוקם מטה החברה בבורלינגיים, קליפורניה, שהעסיק תחילה רק ארבעה עובדים. ההכנסות המשיכו לגדול ובין השנים 1972–1973 התרחבה הרשת ל–25 חנויות גם מחוץ לקליפורניה; החנות הראשונה בחוף המזרחי של ארצות הברית נפתחה בוורהיס, ניו ג'רזי.

ב-1974 החלה גאפ למכור בגדים בייצור עצמי בעלי מותג החברה.

ב-1983 רכשה החברה את חברת בגדי הנסיעות והטיולים "בננה ריפבליק". ב-1994 יצא במסגרת החברה קו הבגדים "אולד נייבי". ב-2005 יצא גם "Forth & Towne", שכוון לקהל הנשים מעל גיל 35, אך 19 חנויות המותג נסגרו ב-2007. ב-2006 יצא קו הנעליים אונליין "Piperlime", וב-2009 יצא קו בגדי הספורט לנשים "Athleta".

## בישראל

[שמאל|ממוזער|250px|חנות גאפ ב[ירושלים ברחוב ממילא. נסגרה לצמיתות.]]
בסוף שנת 2009 ובתחילת שנת 2010 נפתחו שלוש החנויות הראשונות של הרשת בישראל - בירושלים ובתל אביב, בהמשך שנת 2010 נפתחו שתי חנויות נוספות בהרצליה, ברעננה ובאילת. הזיכיון בישראל ניתן לחברת אלביט מסחר וקמעונאות, חברה בת בבעלות מלאה של אלביט הדמיה.

קבוצת גוטקס מותגים, זכיינית הרשת בישראל, פרסמה הודעה בדצמבר 2016 בה היא תסגור את סניפיה בישראל במהלך 2017.

באוקטובר 2021 הודיע חברת גאפ על רכישת הסטארטאפ הישראלי CB4 המפתחת טכנולוגיה לניתוח נתונים, שמסייעת בהגדלת מכירות קמעונאיות.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הישראלי של החברה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ביגוד
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
שלום לרנר

**שלום לרנר** (30 בספטמבר 1949 – 9 בפברואר 2022) היה פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ודקאן הפקולטה.

## ביוגרפיה
לרנר גדל בכפר סבא ולמד בישיבות נתיב מאיר וכרם ביבנה. בין השנים 1972–1975 למד לתואר ראשון בפקולטה למשפטים בבר-אילן. לרנר סיים בהצטיינות את התואר. לאחר מכן התמחה אצל שופט (לימים נשיא) בית המשפט העליון יצחק כהן. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים (1976-1980), ולאחר מכן שימש כמומחה אורח באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית. בשנת 1990 קיבל דרגת פרופסור חבר ומונה לדקאן הפקולטה למשפטים בבר-אילן (1990–1994).

פרופסור לרנר היה מומחה לדיני קניין ומשפט מסחרי, ובפרט דיני שעבודים, חיובים, בנקאות ודיני שטרות. כמו כן פרסם לרנר מספר מחקרים בתחום המשפט העברי.

כיהן גם כחבר הוועדה מטעם משרד המשפטים לקודיפיקציה של המשפט האזרחי (1987-1990), ויו"ר ועדה מטעם משרד המשפטים לתיקון חוק המשכון (1986-1989).

בשנים 2007 ו-2008 פורסם שמו כמועמד לכהונת שופט בבית המשפט העליון.

לרנר נפטר ב-9 בפברואר 2022 ונקבר בבית הקברות סגולה. הותיר אחריו אישה, מרים, ושישה ילדים. התגורר בפתח תקווה.

## ספריו
***קיזוז חיובים** (2009)
***המחאת חיובים** (2002)
***דיני שטרות** (מהדורה ראשונה, 1999)
***שעבוד נכסי חברה** (1996)
***שכירות נכסים** (1990)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
יצחק פרידמן (בוהוש)

רבי **יצחק פרידמן** (ה' בכסלו תקצ"ה, 1834 – י' באלול תרנ"ו, 1896) היה האדמו"ר הראשון מבוהוש, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.

## תולדותיו
בנם של בלומא רייזיל ורבי שלום יוסף פרידמן מסאדיגורה. אמו הייתה בתו של רבי דן מראדוויל נכדו של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב וחתנו של רבי אברהם יהושע השיל מאפטא. אשתו שיינא רחל הייתה בתם של פסיה לאה (בת רבי משה לייב מסאסוב) ורבי דוד הגר מזבלטוב, בן רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב.

אביו כיהן כממלא מקומו של אביו רבי ישראל מרוז'ין שנפטר בג' בחשוון תרי"א (1850) אך הוא נפטר עשרה חודשים אחריו. לאחר פטירתו ירשו אחיו, רבי אברהם יעקב. בהמשך שאר אחיו החלו לכהן באדמו"רות.

רבי יצחק, החל לכהן לאחר פטירת אביו במקביל לדודיו, כאשר היה בן 17. בהתחלה כיהן בפוטיק, אחוזת אדמו"רי רוז'ין. בשנת תרט"ז (1856) עבר רבי יצחק לאיזמאיל, שבדרום בסרביה ובתרכ"ו (1866) קבע את מושבו בעיירה בוהוש, במולדובה. לאחר שהתיישב בבוהוש, הפכה זו למרכז חסידי גדול ואלפי חסידים היו פוקדים אותה.

קהילה של חסידיו התיישבה בשליחותו בצפת, ודוד שוב, פורץ הדרך של העלייה הראשונה, היה מחסידיו ויצא לדרך עם ברכתו, וכך גם רבים ממייסדי ראש פינה וזכרון יעקב. היה נשיא "כולל בסרביה" ולאחר איחודו עם "כולל מולדובה" היה נשיא הכולל המאוחד "כולל רומניה".

## ילדיו
* רבי ישראל שלום יוסף פרידמן, ממלא מקומו.
* רבי דוד פרידמן, נפטר בחיי אביו. בנו רבי מנחם מנדל פרידמן, מילא את מקום דודו וחותנו רבי ישראל שלום יוסף, יחד עם בן דודו.
* רבי אברהם יהושע העשיל פרידמן, ייסד חצר חסידית באדז'וד.
* רבי משה יהודה לייב פרידמן, ייסד חצר חסידית בפאשקאן.
* רבי יעקב פרידמן, בעל ה"אהלי יעקב", חתנו וממלא מקומו של רבי ישראל פרידמן מהוסיאטין.
* אסתר אשת רבי ישראל פרידמן מסאדיגורה.
* חנה שרה בזיווג ראשון אשת הרב חיים מאיר יחיאל שפירא בנו של רבי אלימלך שפירא מגראדז'ינסק ובזיווג שני אשת רבי שלום הלפרין, מוואסלוי.
* יוכבד אשת רבי משה טברסקי בן רבי מנחם נחום מרחמסטריווקא ובזיווג שני אשת רבי ברוך אברמוביץ מבענדער.
* פסיה לאה אשת רבי חיים הגר מאנטניא.
* שבע אשת רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביטש.
* חוה גיטל אשת רבי מרדכי זוסיא טברסקי מטריסק האצעליס-יאס (שושלת טשרנוביל). בנם רבי דוד, מילא את מקום דודו וחמיו, רבי ישראל שלום יוסף, יחד עם בן דודו.
* מלכה אשת רבי פנחס השיל מז'ינקוב, שהיה צאצא של רבי אברהם יהושע השיל מאפטא.
* ברכה אשת רבי אהרן טברסקי מסקווירא.
* חיה שפרה אשת רבי דוד אהרן טברסקי מז'וריק נכדו של המגיד מטריסק.

## הערות שוליים

יצחק
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1896
קטגוריה:משפחת הגר
מצויד

**מצויד** (באנגלית: **Hung**) היא סדרת דרמה קומית אמריקאית זוכת שני פסלוני גלובוס הזהב אשר החלה את שידוריה ב-28 ביוני 2009 עד 4 בדצמבר 2011 ברשת HBO ונוצרה על ידי דימיטרי ליפקין וקולט ברסטון. בישראל הסדרה משודרת ב-Yes Stars Drama, גם בפורמט שידורי HDTV. כוכב הסדרה הוא תומאס ג'יין המגלם את ריי דרקר, גבר גרוש העוסק בשירותי זנות גברית.

## הפקה
### אטימולוגיה
Hung, באנגלית, פירושו "תלוי" אך מתייחס ככינוי לגבר בעל פין גדול מהממוצע. ההחלטה לתרגום השם בעברית ל"מצויד" נבעה מהכינוי העברי לגבר ה"מצויד" בפין גדול.

### רקע עלילתי
"מצויד" עוקבת אחר ריי דרקר (תומאס ג'יין; זכור בעיקר בתפקידו הראשי בסרט "המעניש"), גבר מדוכא ומרושש בגיל העמידה המתקשה לנהל את חייו לאחר גירושיו ושריפת ביתו. הוא מאמן כדורסל בבית ספר על יסודי בפרברי דטרויט שבמישיגן. הוא אב לשני תאומים מתבגרים - דיימון ודרבי (צ'רלי סקסטון וסיאנוה סמית-מק'פי) אשר גרים עם אמם הנשואה בשנית, ג'סיקה (אן הייש). לאחר שביתו בו גדל והתחנך עלה בלהבות, הוא נותר ללא הרבה ברירות. בעזרת חברתו, טניה (ג'יין אדמס) הוא רואה הזדמנות "לשווק" את הפין גדול הממדים שלו ובכך להרוויח כסף. במהלך הסדרה הוא מנסה לשמור על חיים נורמלים, בזמן שמפרנס את עצמו בלילות כזונה גברית, בעסק שפתח עם טניה שנקרא "יועצי האושר".

## דמויות
*תומאס ג'יין - ריי דרקר, גבר העוסק בזנות.
*ג'יין אדמס - טניה סקייגל, סרסוריתו של ריי.
*אן הייש - ג'סיקה הקסון, אשתו לשעבר של ריי.
*צ'רלי סקסטון - דיימון דרקר, בנו התאום של ריי.
*סיאנוה סמית-מק'פי - דרבי דרקר, בתו התאומה של ריי.
*אדי ג'מיסון - רון הקסון, בעלה הנוכחי של ג'סיקה.
*רבקה קרסקוף - לינור ברנרד, מאמנת חיים ובהמשך סרסוריתו השנייה של ריי.
*גרג הנרי - מייק האנט, חברו הטוב של ריי ושותפו לאימון הכדורסל בבית הספר.

## פרסים
הסדרה זכתה למועמדויות רבות בפרסים שונים, וגרפה שני פרסי גלובוס הזהב בשנת 2009:
***ההופעה הטובה ביותר לשחקן בסדרת טלוויזיה - קומדיה או מוזיקלי**: תומאס ג'יין
***ההופעה הטובה ביותר לשחקנית משנה בסדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה**: ג'יין אדמס

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זנות בטלוויזיה
קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2009
אדובי קריאייטיב סויט

**אדובי קריאייטיב סויט** (באנגלית: **Adobe Creative Suite**) היא חבילה של תוכנות מחשב, הכוללת יישומים לעיצוב גרפי, עריכת וידאו ופיתוח אתרי אינטרנט. התוכנה כוללת יישומים שונים מבית היוצר של אדובי מערכות, כגון פוטושופ לעיצוב של תמונות וגרפיקה וקטורית, דרימוויבר ליצירה ועריכה של דפי אינטרנט, פלאש ליצירת אפליקציות פלאש (כמו משחקים וסרטונים), פרמייר פרו לעריכת וידאו ומגוון תוכנות נוספות.

הגרסה הראשונה של אדובי קריאייטיב סויט יצאה ב-2003.

ב-6 במאי 2013 הודיעה אדובי כי CS6 תהיה הגרסה האחרונה של הקריאטיב סויט, וכי הגרסאות העתידיות יהיו זמינות רק דרך המינוי לשירות הענן שלהם. אדובי גם הודיעה כי היא תמשיך לתמוך ב-CS6, תספק תאימות למערכות ההפעלה ותספק תיקוני באגים ועדכוני אבטחה במידת הצורך.

## קישורים חיצוניים

* 

קריאייטיב סויט
קטגוריה:תוכנות גרפיות
קטגוריה:תוכנות מולטימדיה
קטגוריה:כלי פיתוח לווב
קטגוריה:טיפוגרפיה דיגיטלית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2003
פריקה וטעינה (מצווה)

**מצוות פריקה וטעינה** הן מצוות עשה לעזור איש לרעהו בפריקת המשא מעל הבהמה שיגעה ממשאה בדרך, ובטעינת הבהמה במשא. מצווה זו נדחית בזקן ואינה לפי כבודו.

בראשונים כתבו כי מצווה פריקה קיימת גם בנוגע לאדם הנושא משא.

## מקור המצוות
מקור מצוות פריקה נזכר בתורה בפרשת משפטים: מצוות טעינה נזכרת בפרשת כי תצא: .

## דיני המצוות
### מצוות פריקה
מצווה על האדם הרואה את בהמת כל אדם (החל ממרחק של ריס - כ-60 מטר) שהתעייפה מנשיאת המשא באמצע הדרך, לעזור לבעל הבהמה לפרוק את המשא מעל הבהמה.

### מצוות טעינה
מצווה על האדם הרואה (החל ממרחק ריס) בהמה שמשאה נפל, לעזור לבעל הבהמה ולהטעין את המשא שוב על הבהמה. מהציווי "הָקֵם תָּקִים **עִמּוֹ**" למדו חז"ל, שהאדם מצווה לעזור רק כאשר בעל הבהמה משתתף עמו בטעינה, אך כאשר בעל הבהמה אינו נוטל חלק בטעינת הבהמה, או אז פטור האדם מלעזור לבעלים.

## צער בעלי חיים
לפי התלמוד (מסכת בבא מציעא לב,ב) מצוות פריקה היא המקור לכלל "צער בעלי חיים דאורייתא", שכן החובה לפרוק את המשא מעל הבהמה נובעת גם מכך שיש למנוע ממנה סבל. לפיכך האדם המצווה לפרוק את המשא מעל גבי הבהמה אינו רשאי לתבוע תשלום בעד עזרתו, בעוד שהמצווה לטעון, שאין כרוך בכך צער לבעל החיים - זכאי לדרוש תשלום תמורת השתתפותו בטעינה. מטעם זה נפסק גם שאם אדם נתקל בשתי בהמות, אחת רובצת תחת משאה וטעונה פריקה, והאחרת משאה מפורק ממנה והיא זקוקה לטעינה - יש להקדים את מצוות הפריקה למצוות הטעינה, משום צער בעלי חיים.

## טעמי המצוות
על-פי ספר החינוך, מטרת המצוות הללו היא להחדיר באדם את מידת החמלה, ולא רק שיש לחמול על אדם המצטער צער גוף, אלא יש לחמול אפילו על המצטער צער על ממון ורכוש. כאמור, מצוות הפריקה נובעת גם מהחובה למנוע צער לבעל החיים.

## לקריאה נוספת
* הרב ברוך ספיר, "סוגיות פריקה וטעינה", כתב העת **<nowiki/>'מקדמי ארץ**', כרך ט', חלק א', הוצאת ישיבת קדומים, ה'תשפ"א, 2021, עמ' 431–452.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:בעלי חיים ביהדות
קטגוריה:גמילות חסדים
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת כי תצא
אליעזר יצחק פריד

הרב **אליעזר יצחק פריד** (כונה בפי בני דורו: **ר' לייב איצ'ה**) (ה'תקס"ט (1809) - י"ט באלול ה'תרי"ג (1853)) היה רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין.

## תולדות חייו
נולד לר' הלל פריד מגרודנא, ואסתר בתו של ר' חיים מוולוז'ין. את תקופת ילדותו עשה לצד סבו ר' חיים בוולוז'ין. נלקח על ידי דודו, ר' יצחק מוולוז'ין כחתן לבתו הבכורה רבקה. לאחר שר' אברהם שמחה מאמצ'יסלב פרש ממשרתו בישיבה בשנת תקפ"ז, 1827, התמנה פריד למשרת משנה ראש הישיבה בוולוז'ין לצד חמיו ר' יצחק. בכתב סמיכה שכתב לו אביו בשנת תקפ"ח (1828) נכתב כי הוא מוסר  והוא אך בן תשע-עשרה שנה.

סמוך לפטירת חותנו בשנת תר"ט (1849), התמנה ר' אליעזר יצחק לרבה של וולוז'ין ומיד לאחר מכן התמנה על ידי פרנסי הישיבה . בדומה לכל ראשי ישיבת וולוז'ין, טבע ר' אליעזר יצחק סיומת מיוחדת לצד חתימתו: 'מתאבק בעפר רגלי תלמידי חכמים פה וואלאזין'. ר' אליעזר יצחק היה ידוע כאיש חולי, ולאחר עשר שנים בהם עמד בראשות הישיבה והרבנות, נפטר ביום י"ט באלול ה'תרי"ג, בהיותו בן ארבעים וארבע.

גיסו הנצי"ב רואה בו אחד משלושת עמודי התווך של ישיבת וולוז'ין:

## עיזבונו התורני
בנו ר' חיים הלל פריד כותב אודות אביו את הדברים הבאים:

במאסף שו"ת חוט המשולש, נדפסו ממנו חמישים ושמונה תשובות בהלכה ושמונה חידושי סוגיות. השאלות עוסקות בין היתר בהיתר עגונות. דרשה אחת לחג השבועות, נדפסה ב'פתיחה' לחוט המשולש, ובהקדמה לספר מציין בנו .

## צאצאיו
ר' אליעזר יצחק הותיר אחריו בן יחיד, ושתי בנות:
* בנו, ר' חיים הלל פריד
* בתו, שולמית ברכה ריינה אשת ר' מאיר נח לוין רבה של וולוז'ין
* בתו, נישאה לר' אברהם דב, איהומן.

## תלמידיו
* ר' מנחם נחום קפלן מהורודנא
* ר' אריה ליב ילין מבילסק
* ר' אליהו חיים מייזל מלודז'
* ר' שמואל מוהליבר מביאליסטוק
* ר' אברהם אליהו הרכבי

## לקריאה נוספת
* משה צינוביץ, **עץ חיים** - ספר ראשון, תל אביב תשל"ב, עמ' 209–218.

## קישורים חיצוניים
* 
* השושלת הוולוז'ינית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת חיים מוולוז'ין
קטגוריה:ראשי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ילידי 1809
קטגוריה:נפטרים ב-1853