open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תל כודאדי

**תל כּוּדָאדִי** הוא תל השוכן על הגדה הצפונית של נחל הירקון בתל אביב, בסמוך לשפכו אל הים.
## היסטוריה
תל כודאדי הוא אתר ארכאולוגי השוכן בשפך הירקון, אשר נחשף לראשונה בשנת 1934 במהלך עבודות להקמת המגדלור המקומי. בעקבות הקמת תחנת הכוח רדינג הסמוכה, נערכו במקום חפירות הצלה בין השנים 1936–1938, אך עבודות הבנייה והשטחת התל באותה עת גרמו לפגיעה קשה בשרידים, עד כי כיום הם כמעט ואינם נראים לעין. בחפירות אלו נתגלו שרידיהן של שתי מצודות, אשר במשך תקופה ארוכה יוחסו בטעות לממלכת ישראל. כיום, המחקר המעודכן קובע כי מדובר במצודות מהמאה ה-8 לפנה"ס ששימשו כשלוחה קדמית של הנמל בתל קסילה. תפקידן של המצודות היה הגנה על שפך הנהר ושימוש כתחנת סחר בעיתות שלום, כאשר חוקרים כדוגמת אורן טל ואלכסנדר פאנטלקין משערים כי המבנים היו חלק ממערך מצודות אשוריות שהוקמו לאורך קו החוף. 

המצודה חרבה בשנת 732 לפנה"ס, במהלך מסע הכיבוש של במלך האשורי תגלת-פלאסר השלישי, עקב מרד המס נגדו. מלבד המצודות, האתר מכיל עדויות ליישוב שהתקיים החל מהתקופה הפרסית, אז ניכרה בו נוכחות פיניקית בולטת, ועד לסוף התקופה הביזנטית. למיקומו האסטרטגי של התל נודעה חשיבות גם בעת החדשה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש שפך הירקון כנקודת צליחה עבור הצבא הבריטי, ועל התל ניצב אחד משלושת עמודי הזיכרון המנציחים מבצע זה. בשנת 2007 בוצעו באתר פעולות שימור וחיזוק על ידי רשות העתיקות, שבמסגרתן הוקף האתר ברציף עץ לטובת הציבור. 

## גלריה

קובץ:Kudadi 109.jpg|מראה מצפון: תל כודאדי בלב רציף העץ ובמרכזו העמוד המציין את הצליחה
קובץ:At Tel Kudadi - WLM 2015 by ovedc 17.jpg|תל כודאדי (מאחוריו מגדלור תל אביב ומימין להם תחנת הכוח רדינג)
קובץ:Kudadi 101.jpg|התל ועמוד הצליחה על רקע הים


## קישורים חיצוניים

* תל כודאדי באתר רשות העתיקות
* יגאל חנתייב, תל כודאדי (תל א־שוני): שימור ראשוני, באתר רשות העתיקות – מינהל שימור, 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:תלים עתיקים
קטגוריה:פיניקים: מושבות
מארי (עם)

ה**מארי** הם בני עם שחיים ליד גדות הנהרות הוולגה והקאמה ברוסיה. 

כיום מתגוררים מרבית המארי ברפובליקת מארי-אל שבפדרציה הרוסית. אוכלוסיית מארי משמעותית ניתן למצוא גם ברפובליקות טטרסטן ובשקיריה. לפי מפקד האוכלוסין הרוסי, הזדהו 604,298 אזרחים כמארי.

## שפה
המארי מדברים שפה ייחודית הנקראת מארי, השייכת למשפחת השפות הפינו-אוגריות, ונכתבת באלפבית הקירילי.

## דת
הדת המקומית של אנשי המארי הייתה דת פגנית המדגישה את חיבור של האדם עם הטבע. בדת פנתאון אלים, כשהחשוב שבהם הוא האל הלבן הגדול, ובנוסף אליו נמצאים בין השאר גם אל האש, אל הרוח. בנוסף קיימות בדת דמויות של חצי-אל חצי-אדם, הבולט שבהם הוא צ'ומבולט, מנהיג ולוחם דגול. 

במאה ה-16, בני המארי התנצרו, לאחר שהאזור סופח לאימפריה הרוסית בעקבות כיבושיו של הצאר איוון האיום. עם זאת, חלק מהאוכלוסייה עדיין נוהג במנהגים פגנים של הדת המקומית, או דובק במארלה, שילוב של נצרות עם מנהגים פגנים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:עמים
קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
אקולייד

[שמאל|ממוזער|180px|"האקולייד" מאת [אדמונד בלייר לייטון (1901)]]
בימי הביניים באירופה, **אקולייד** היה טקס מעבר שבו מוענק לאדם תואר אבירות, בדרך כלל על ידי טפיחת חרב על כתפיו.

לטקס האקולייד מספר צורות. בצורתו השכיחה המועמד לתואר כורע ברך מול איש המלוכה. אז מעניק האבירות טופח בעדינות על כתפו הימנית של המועמד עם צידה השטוח של החרב, מעביר אותה מעל ראשו וטופח על כתפו השמאלית. לאחר שעשה זאת, נעמד האביר והמלך מעניק לו את הסמל של מסדר האבירות אליו צורף.

במהלך השנים, שונה הטקס מפעם לפעם.

קיימת אי הסכמה בין היסטוריונים, הן לגבי הטקס עצמו והן לגבי התקופה בה התקיים. טפיחת החרב על הצוואר הייתה כפי הנראה מזכרת מתקופות קודמות, בהן נהוג היה להכות בחוזקה באגרוף חשוף בצווארו של המועמד לתואר, מעמד שמבטא את כפיפותו לאיש המלוכה ועל מנת שיטבע בזיכרונו. במהלך הזמן הוסבה תנועה זו לטפיחה קלה של החרב בצוואר המועמד, ובהמשך בכתפיו, כפי שעדיין מקובל בטקסי הכתרה בבריטניה כיום.

הטקסים עברו גלגולים ושינויים במרוצת השנים. טקס מעבר גרמני עתיק, של הצגת בני נוער על ידי הצבעה עליהם תוך שימוש בנשקם, הפך במאה ה-10 וה-11 לטקס בו מובהר כי אותו צעיר כבר אינו קטין אלא בוגר. מקור אחר לטקס הוא בהבהרת המחויבות המוחלטת של המועמד כלפי המנהיג, כאשר גם לאחר קבלת מכה בעורפו או בצווארו הוא נשאר רכון ומקבל את מרות המנהיג. בשטיח באייה משנת 1077 מתואר טקס הכתרתו כאביר של הרולד השני, מלך אנגליה על ידי ויליאם הראשון, אולם ברקמה זו לא מתואר במלואו פירוט הטקס. להנפת החרב נלוותה אמירת טקסטים קבועים ובעלי חשיבות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסי מעבר
קטגוריה:טקסי חניכה
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
לימבו (ריקוד)

250px|ממוזער|שמאל|רקדני לימבו
[שמאל|ממוזער|250px|רקדן לימבו ב[לונדון]]
**לימבו** הוא ריקוד ומשחק חברתי, שמקורו באי טרינידד שבים הקריבי. מול הרקדן ניצב מקל אופקי ועליו לעבור אותו כשהוא מתכופף אחורנית. אם הרקדן נופל או נוגע במקל הוא נפסל. כאשר יש בריקוד מספר משתתפים, מורד המקל למטה בהדרגה עד שנשאר רקדן אחרון, שמוכרז כמנצח.

## חוקים
מקל אופקי, שנקרא מקל הלימבו, מוחזק בידי שני אנשים או שני תומכים. על כל המשתתפים לעבור מתחת למקל כאשר גבם מופנה לרצפה. כאשר המשתתפים עוברים מתחת למקל, עליהם לכופף את גופם לאחור. אסור שאף חלק גוף ייגע במקל ואף חלק גוף מלבד הרגליים לא יכול לגעת ברצפה.
אם הרקדן פוגע במקל או מפיל אותו, הוא נפסל. לאחר שכל המשתתפים עברו, גובה המקל מופחת והמשחק נמשך עד שנשאר המנצח.

## היסטוריה
השם "לימבו" מופיע החל מתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. מקור השם במילה האנגלית "limber" (גמיש, זריז) בניב הקריבי. מילון ובסטר מקשר את אטימולוגיית המילה ל"limba" שהושפעה מהשפה הג'מייקנית ופירושה "לכופף".
הריקוד משמש גם כריקוד לוויות ומתקשר כנראה גם לריקוד הלגבה האפריקאי.
## שיא עולם
שיא העולם למעבר הלימבו הנמוך ביותר מוחזק בידי דניס ולסטון (Dennis Walston), שעבר בהצלחה מוט בגובה 15 סנטימטרים בשנת 1991.
שיא העולם לאישה מוחזק בידי שמיקה צ'ארלס (Shemika Charles), אישה בת 26, מטרינידד וטובגו המתגוררת בבאפלו ועברה ב-10 בספטמבר 2010, מתחת למוט בגובה 21.59 סנטימטרים (8.5 אינץ') בתוכנית Live! With Regis and Kelly.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טרינידד וטובגו: תרבות
קטגוריה:מחול
קטגוריה:משחקי חברה
פנחס רובין

**פנחס רובין** (נולד ב-1949 בכפר גליקסון) הוא עורך דין ישראלי, העומד בראש משרד עורכי הדין גורניצקי ושות'.

## ביוגרפיה

רובין סיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב ועוסק בתחומי המשפט המסחרי, מיסוי, חברות, הגבלים עסקיים, בנקאות ופיננסים, תביעות ייצוגיות, תביעות צווארון לבן ושוק ההון. בשנות עבודתו התמחה באינטראקציה שבין דיני המיסים, דיני החברות ודיני ניירות ערך ומקרקעין, ולעיתים גם בהשקה לתחום המשפט הפלילי. בין לקוחותיו חברות ציבוריות רב-לאומיות, בנקים, חברות ביטוח, וכן ייצוג לקוחות צווארון לבן.

רובין מרצה במשך שנים רבות באוניברסיטת תל אביב בתחומי משפט שונים, בין היתר מיסוי ומשפט מסחרי, ופעיל במסגרות שונות, לרבות ראשות ועדת המיסים של לשכת עורכי הדין. בנוסף הוא מונה על ידי שר האוצר כחבר ועדת רבינוביץ' לרפורמה במס הישיר, מונה על ידי שר המשפטים כחבר הוועדה לבדיקת מבנה בתי המשפט (ועדת אור), והיה חבר בצוות שניסח את פרק המיזוגים והפיצולים בפקודת מס הכנסה.

מדריכי דירוג בתחום עריכת דין ציינו את רובין מספר פעמים כעורך הדין מהמובילים בישראל בתחומי הפעילות שלו. בשנת 2019 העניק לו מדריך הדירוג העולמי צ'יימברס פרס מפעל חיים.

בין פעולותיו הבולטות בתחום הייצוג המשפטי ניתן למנות את הבאות:
* ייצוג קבוצת אריסון וגרעין השליטה מחו"ל ברכישת השליטה בבנק הפועלים ובמכירת בנק אוף ניו-יורק אינטרמריטיים ז'נבה (ברוס רפפורט) לבנק.
* ייצוג משפחת חכמי- בעלי השליטה בחברת הפניקס חברה לביטוח במכירת מניות לקבוצת שחר-קז.
* מתן ליווי משפטי לפעילות העסקית של קובי מימון, לרבות ייעוץ להשקעות ברכישת גרעין השליטה בקבוצת אקוויטל, וטיפול משפטי בפרשת קווי אשראי לישראל.
* מתן ליווי משפטי לפעילות העסקית של יצחק תשובה, לרבות ייעוץ להשקעות בצפון אמריקה, הנפקת איגרות חוב בשוק המוסדי וטיפול בהשקעות של קבוצת דלק.
* ייצוג שרי אריסון מול רשות המיסים.
* מינויו כמפרק של שתי החברות הציבוריות, רוגוזין ובולוס.
* ניהול תיקי מס בעלי עניין ציבורי: זיכוי אלי הורוביץ בפרשת פרומדיקו, ייצוג חלק מנאשמי פרויקט בזל ובערעורי מס הכנסה בבית המשפט המחוזי ובית המשפט העליון, ניסקו, פועלים ליסינג ועוד.
* טיפול ברכישת צים על ידי החברה לישראל.
* טיפול במיזוג בין שטראוס גרופ ועלית ובהנפקתה.
* טיפול ברכישת השליטה בבנק הבינלאומי הראשון על ידי קבוצת בינו-ליברמן.
* ייצוג משרד האוצר והשר יורם ארידור בפני ועדת בייסקי שדנה בפרשת ויסות המניות הבנקאיות.

בשנת 2016 מונה רובין, יחד עם ירון אלכאוי, להיות כונס נכסים על נכסים ששעבדו חברות שהיו בשליטת אליעזר פישמן שהיה חייב לבנק הפועלים 1.1 מיליארד ש״ח. בין היתר נמנו בבעלות פישמן מניות של ידיעות אחרונות, חברת הדלק טן, חברת אופיס טקסטיל ומניות כלכלית ירושלים. נכסים אלו מומשו על ידי רובין ואלכאוי בשווי של למעלה מ-500 מיליון ש"ח. מניות ידיעות אחרונות נמכרו ב-171 מיליון ש״ח, ובכך החזיר רובין לבנק 15% מהחוב של פישמן. עסקה זו נחשבת לכושלת מפני שהיא הובילה רק להחזרת סכום זעום מערך החוב, ומפני שהיא פוגעת באינטרס הציבורי. על אף זאת, כונסי הנכסים קיבלו עבור העסקה 1.8 מיליון שׁ״ח, ואף ביקשו תשלום נוסף של 2 מיליון ש"ח בגין "מאמץ מיוחד".

## קישורים חיצוניים

* אתר משרד גורניצקי ושות'
* עו"ד פנחס רובין באתר D&B
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר גליקסון: אישים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
שעלת המכלאות

**שעלת המכלאות** (בלועזית: **Kennel Cough/ Infectious Tracheobronchitis**) היא מחלה נגיפית, או חיידקית, הפוגעת בדרכי הנשימה העליונות של הכלבים, ונגרמת בעיקר על ידי חיידק *Bordetella bronchiseptica*. המחלה פוגעת בריסים הממוקמים בקנה הנשימה שתפקידם לסנן את האוויר הנכנס לריאות, כתוצאה מכך מתאפשרת כניסה גם לזיהום החיידקי. התוצאה הסופית היא כלב משתעל. 

המחלה מועברת לכלבים בלבד. 

## על המחלה
* המחלה מידבקת ביותר לכלבים והיא מתפשטת במהירות מכלב לכלב במקומות בהם ישנם ריכוזים גדולים של כלבים כגון בכלביות, פנסיונים, תחנות הסגר, גינות כלבים ותערוכות כלבים, ומכאן שמה.
*זמן הדגירה של המחלה נע בין יומיים לשבוע.
*כלבים שחלו במחלה יכולים להמשיך להדביק גם שלושה חודשים לאחר ההחלמה.

## טיפול במחלה
* עם אבחון המחלה יש לטפל באנטיביוטיקה מתאימה לתקופה של כעשרה ימים, או באמצעות מדכאי שיעול, בנוסף למנוחה. במקרים מסוימים קיים צורך לבצע צילום ריאות. יש להימנע מלעשן בקרבת הכלב או לגרום לו ללחץ.

## מניעת המחלה
* קיים חיסון למחלה והוא ניתן בהזלפה לאף - יש לחסן כשבועיים לפני החשיפה למקומות בעלי סיכון גבוה (למשל לפני שליחת הכלב לפנסיון). את החיסון ניתן לתת מגיל שלושה שבועות והוא מגן על הכלב מפני המחלה למשך 10-12 חודשים בלבד.

## סימנים קליניים
* דיכאון וחולשה.
* אובדן תיאבון.
* חום גבוה.
* שיעול חריף ("שיעול נבחני")

במקרים מסוימים הכלבים עלולים לפתח דלקת ריאות אם המחלה לא טופלה כראוי בשלביה הראשונים.

## קישורים חיצוניים

* דר' ענת מילנר, שעלת מכלאות, הקליניקה, 16 בספטמבר 2013

קטגוריה:מחלות כלבים
מעבר לקו

**מעבר לקו** הוא ספר קומיקס בן 54 פרקים מאת הקומיקסאי שי צ'רקה שיצא לאור בשנת 2009 בהוצאת מודן. הספר מספר את קורות משפחת צ'ארטר שעוברים לגור ביישוב "מעלה נפצוצים", מעבר לקו הירוק. חמישים פרקים ממנו פורסמו בהמשכים בערוץ יהדות של nrg מעריב.

סדרת המשך בשם ״מעבר לקו 2״ פורסמה מדי שבוע במוסף ״דיוקן״ של מקור ראשון, כמו גם בבלוג של שי צ'רקה. סדרת ההמשך אוגדה לספר בשם **"לצאת מהקווים - מעבר לקו 2"** שיצא בשנת 2012.

## עלילה

בספר, צ'ארטר ומשפחתו גרים ביישוב "מעלה נפצוצים" על "גבעת הכבל" הנקראת כך בשל לווין הריגול האמריקאי שקשור בכבל שקשור בגבעה.
הספר מתאר את צ'ארטר ואת התקשורת, ותוך הומור הוא מותח ביקורת קלה על הממשלה, אזרחי מדינת ישראל והתושבים ביישוב, מתמודד עם סטראוטיפים על המתנחל הממוצע, ומתאר בהומור את חיי הקהילה שבישובי יהודה ושומרון. הספר עוסק גם בנושאים שאינם קשורים ישירות לחיים מעבר לקו הירוק, ובהם שכול, יהדות, היסטוריה, התרבות הישראלית, אומנות ועוד.

צ'רקה לא מציג את הערבים בתור "הרעים". צ'ארטר, הגיבור מיודד עם אחמד הערבי, והמאבק שלו הוא דווקא נגד ג'ורג' בוש וקונדוליזה רייס, שרוצים לפנות אותו מביתו. (וב"לצאת מהקווים", נגד ברק אובמה).
צ'ארטר מנסה שוב ושוב לשבור את הסטיגמות על מתיישבי יו"ש, בשיחות עם ידידו השמאלני (אורי פינק), ועם נהגי מוניות ומשאיות שונים.

בספר גם משולבות מספר קריקטורות המתאימות לעלילה.

## דמויות
בתחילת הספר מציין צ'רקה שכל דמיון בין הדמויות לבין אנשים אמיתיים (למעט במקרה שהדבר נעשה במפורש) הוא מקרי בהחלט.

### הדמויות הראשיות
***צ'ארטר** - הגיבור הראשי. צייר וקריקטוריסט. נשוי למירי ואב לשניים. מבוסס על צ'רקה עצמו.
***מירי** - אשתו של צ'ארטר.
***הרב** - רב היישוב. דמות סטריאוטיפית של רב מתנחל.
***נתן** - חסיד ברסלב המתגורר ביישוב (מוגדר כיצהרניק).
***אחמד** - ערבי שגר בכפר ליד היישוב (ביר אל מבסוט), מתחבר לצ'ארטר.
***[[אורי פינק]]** - צייר וקריקטוריסט.
***ילדיו של צ'ארטר**

### דמויות משניות
***אילן ציץ-מזרוב** - כתב השטח של האזור. לא אומר את האמת בכתבותיו.
***פאטימה** - הכבשה של אחמד. במהלך הספר היא נשחטת על ידי אחמד.
***[[קונדוליזה רייס]]** - מופיעה בספר בתפקיד עצמה.
***[[ג'ורג' ווקר בוש]]** - מופיע בספר בתפקיד עצמו בתור נשיא ארצות הברית.
***אפרים** - התיש של נתן.
***[[יריב אופנהיימר]]** - בתפקיד עצמו כמזכ"ל שלום עכשיו.
***[[אהוד אולמרט]]** - ראש ממשלת ישראל.
***קוניאק** - שתול שב"כ שמתגורר בגבעת הכבל. בסוף הספר הראשון הוא מנתק את הכבל של הלוויין האמריקאי. בספר השני מתואר גם כסדיסט. פארודיה על שמפניה.
* **[[אריאל זילבר]]** - מופיע בתפקיד עצמו בהופעה ביישוב.

### מעבר לקו 2
***[[אורי אורבך]]**- חבר של צ'ארטר.
***הגולם** - פסל בוץ אותו צ'ארטר פיסל בבקשת הרב אשר מטרתו היא להגן על היישוב (על בסיס אגדת הגולם מפראג). במשך הספר, הוא קם לתחיה.
***אשרף** - אחיו של אחמד המתגורר בכפרו. קבלן אשר בונה בשטחיו של צ'ארטר.
***[[ברק אובמה]]** - נשיא ארצות הברית החדש.

## קישורים חיצוניים
* 
* מעבר לקו, באתר הצופר
* מעבר לקו 2 - הפרקים בבלוג של שי צ'רקה

קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:ספרים שפורסמו תחילה כסיפור בהמשכים
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
נגע חמאדי

**נַגְע חַמָּאדִי** (בערבית: **نجع حمادي**; בערבית מצרית: **نجع حمادى**) היא עיר במחוז קינא שבדרום מצרים, השוכנת על הגדה המערבית של נהר הנילוס. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 62,339 בני אדם, רובם חקלאים.

העיר הוקמה על ידי מוחמד פאשה חמאדי, על מנת לשכן את תושבי העיר הסמוכה סוהאג שנאלצו לעזוב עקב השלטון הבריטי במצרים, ונקראת על שמו.

ב-31 באוקטובר 1968 פשטו כוחות צנחנים של צה"ל, מוטסים במסוקי "סופר פרלון", על יעדים באזור נגע חמאדי, במסגרת "מבצע הלם".

ב-30 באפריל 1969 נערך מבצע בצורת שבו הוטלו שתי פצצות מיוחדות ממטוסי תובלה אל מימי נהר הנילוס ליד נגע חמאדי על מנת שיתפוצצו מתחת לגשר נגע חמאדי בעת שיחלפו מתחתיו עם זרם הנהר וכך יגרמו להריסתו. הגשר אומנם נפגע, אך לא נהרס.

## ספריית נגע חמאדי

העיר מפורסמת בעיקר בזכות אוסף הפפירוסים של נגע חמאדי שנמצאו במקום בשנת 1945 ושוכנים בספריית נגע חמאדי. המסמכים מרחיבים על ההיסטוריה הידועה של ראשית הנצרות וכוללים את הבשורה על פי תומאס וכן כתבים גנוסטיים המרחיבים על האמונה בדואליזם תפיסתי ודתי, המדגיש את עקרון חלוקת העולם לשני יסודות מנוגדים: הטוב והרע, והשאיפה לגאולה רוחנית שתתרחש באמצעות ידיעה מיסטית, ולא בשל מעשים טובים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: ערים
**
דקימאטיו

250px|ממוזער|שמאל|דקימאטיו. תחריט של ויליאם הוגארת (1725)
**דקימאטיו** (בלטינית: **decimatio**) הייתה שיטת ענישה קולקטיבית בצבא הרומי, לפיה הוצא להורג חייל אחד מתוך כל עשרה. העונש ננקט ביחידה צבאית, שהיו בה מקרי מרד, נטישה או שנחלה מפלות עקב מורך לב. והיו בו ניסיון לאזן בין ביצוע עבירות חמורות לבין התמודדות עם מספר רב של עבריינים. פירוש המילה הוא "נטילת החלק העשירי", מן decimus - עשירי.

## השיטה
יחידה צבאית בצבא הרומי אשר נדונה לענישה שכזו, חולקה לקבוצות בנות עשרה חיילים. אחד החיילים מהקבוצה נבחר בהגרלה והוצא להורג על ידי תשעת חבריו הנותרים, לעיתים קרובות ברגימה באבנים או במכות אלה. לאחר מכן נדונו חבריו להישאר מחוץ למחנה, ללא ההגנה של המחנה, וקיבלו לחם שעורה במקום חיטה. היות שהקורבן נבחר בהגרלה, הסיכון ליפול בו היה על כלל החיילים ללא הבחנה בדרגה או באומץ לבם האישי.

התיעוד המוקדם ביותר של מקרה כזה שאירע ב-471 לפנה"ס, נרשם על ידי ההיסטוריון טיטוס ליוויוס.  
ההיסטוריון היווני פוליביוס מתאר את השיטה כפי שהייתה נהוגה בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס: כאשר היו מקרים שנדרשה ענישה של יחידות צבאיות גדולות, העדיפו מפקדיה להעניש רק מעטים. זה נעשה כך שנבחרה רק קבוצה קטנה יחסית של חיילים, כמה עשרות לכל היותר, כך שהנבחרים ייצגו את מקרי הפחדנות שאירעו ביחידה כולה.

## הערות שוליים

קטגוריה:הצבא הרומי
קטגוריה:ענישה קולקטיבית
קטגוריה:10 (מספר)
עיטור אלכסנדר נבסקי

שמאל|ממוזער|250px|עיטור אלכסנדר נבסקי
**עיטור אלכסנדר נבסקי** (ברוסית: **орден Александра Невского**) הוא עיטור צבאי של רוסיה, ולפני כן של ברית המועצות. העיטור נוסד ב-7 ביולי 1942. העיטור נקרא על שמו של אלכסנדר נבסקי.

לעיטור היו זכאים כל המפקדים (מרמת מפקד מחלקה ומעלה - עד לתפקיד מפקד דיוויזיה) על מיומנות אישית ופיקוד יעיל על גיסותיהם.

זהו העיטור היחיד בעולם שמופיע עליו דיוקנו של שחקן קולנוע. תמונות (או ציורים) אמיתיים של הנסיך אלכסנדר נבסקי לא השתמרו עד המאה ה-20, ולכן מעצב העיטור השתמש בתמונתו של שחקן הקולנוע ניקולאי צ'רקסוב (אשר גילם את דמותו של הנסיך אלכסנדר נבסקי בסרטו של סרגיי אייזנשטיין, אלכסנדר נבסקי בשנת 1938).

במהלך מלחמת העולם השנייה הוענקו כ-50,000 עיטורי אלכסנדר נבסקי (מתוכם כ-1500 הוענקו ליחידות צבאיות). בין מקבלי העיטור היו גם כ-70 קצינים מצבאות בעלות הברית.

## לאחר פירוק ברית המועצות

## קישורים חיצוניים

*
*
אלכסנדר נבסקי
אלכסנדר נבסקי
מסימיליאנו רומי

**מסימיליאנו רומי** (באיטלקית: **Massimiliano (Massimo) Romi né Max Romih**; 22 במאי 1893 – 24 באפריל 1979) היה שחמטאי איטלקי.

רומי היה ממוצא סלאבי, נולד באיסטריה, כיום בקרואטיה, והיה נתין של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה האזור בו התגורר הפך לחלק מאיטליה. עם עליית הפשיזם הייתה מגמה לתת לשמות גוון איטלקי ולכן שינה רומי את שמו ממקס למסימיליאנו.

## השתתפות באליפות השחמט של איטליה

רומי השתתף מספר פעמים באליפות איטליה לשחמט. בשנת 1921 חלק מקום 5–6 (ניצח: דוד מרוטי), באליפות איטליה לשחמט בשנת 1931 הגיע שני (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו), הגיע למקום השלישי באליפות איטליה לשחמט לשנת 1934 (ניצח: מריו מונטיצ'לי), חלק מקום שני באליפות 1935 (ניצח: אנטוניו סאקוני). לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום 16 באליפות איטליה לשחמט בשנת 1948, מקום תשיעי בשנת 1951, מקום שלישי בשנת 1954, מקום שני בשנת 1956 ולבסוף חלק מקום 12–15 בשנת 1970, בגיל 77. 

## השתתפות בתחרויות אחרות
רומי ניצח בתחרות סקרבורו בשנת 1925, , הגיע למקום השלישי בתחרות הייר בשנת 1926 (ניצח: אברהם באראץ) https://web.archive.org/web/20080423151207/http://www.bcmchess.co.uk/britbase/arch20a.htm, חלק מקום 5–7 בתחרות ספא 1926 (ניצחו: פרידריך זמיש וג'ורג' אלן תומאס) , הגיע למקום השביעי בתחרות ונציה בשנת 1929 (ניצח: רודולף פיטשאק) , הגיע למקום ה-16 בתחרות סן רמו בשנת 1930 (ניצח: אלכסנדר אלכין) http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1900-49/1930sanremo.htm, הגיע למקום הרביעי בתחרות פריז 1938 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה)  והגיע שני בתחרות רג'יו אמיליה בשנת 1947 (ניצח: אסטבן קאנאל) http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1900-49/1947reggioe.htm .

## השתתפות באולימפיאדות
רומי השתתף כנציג איטליה בחמש אולימפיאדות רשמיות ובלתי רשמיות:

באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 16–20 בתחרות הניחומים עם 6.5 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה), לאחר שבמוקדמות חלק מקום ראשון שני בבית בו שיחק. , 
* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +3 -9 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), איטליה הגיעה למקום העשירי 
* באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +5 -10 =3 איטליה הגיעה למקום ה-16 
* באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +5 -9 =3 .
* באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -11 =3 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים


קטגוריה:שחמטאים איטלקים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1893
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1979
לילדים שלי

**לילדים שלי** הוא סרט דוקומנטרי ישראלי משנת 2002 בן 66 דקות בבימויה של מיכל אביעד.

הסרט עוסק בשלושה דורות במשפחתה של הבמאית ומעמת את ההיסטוריה המשפחתית אל מול פרוץ האינתיפאדה השנייה. ייחודו של הסרט בכך שהוא מורכב מחומרים שלא צולמו עבור הסרט, מווידאו ביתי ועד חומרים מארכיונים פרטיים וציבוריים שצולמו במהלך עשרות שנים. הסרט שואל האם ישראל היא התחנה האחרונה של המשפחות היהודיות הנודדות שמהן באנו. הסרט הופק כקופרודוקציה עם ZDF-ARTE ושודר בישראל ובארטה. הוא הוצג בפסטיבלים רבים ביניהם פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסן פרנסיסקו, פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקליבלנד, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בלייפציג, פסטיבל הסרטים הדוקומנטריים הבינלאומיים במינכן, פסטיבל הסרטים הפלסטיני-ישראלי בפריז ובבריסל, ופסטיבל הסרטים הבינלאומי בניאון, שווייץ.

## מאמרים על הסרט

* Polland Lisa (2004) For My Children by Michal Aviad Hawwa-Journal of Women of the Middle East & the Islamic World, Academic Publishers Brill. Vol 2, 272-278.
* Oachs Juliana (2004) Michal Aviad: For My Children Nashim: A Journal of Jewish Women’s Studies & Gender Issues, Indiana University Press. Number 7, 266-270
* Munk Yael (2006) Motherhood as an Oppositional Standpoint: Michal Aviad’s “For My Children” Gender in Conflicts : Palestine-Israel- Germany. Christina von Braun & Ulrike Auga. Berlin (ed) :LIT Verlag, (pp.143-148.)

* דובדבני שמוליק (2005) השבר הוליך למבוי סתום פנים: כתב עת לתרבות חברה וחינוך מספר 32, מאי 2005 (עמ' 29–35)
* לב כנען ורד (2003) ביוגרפיה של הווה: הקולנוע הביתי של מיכל אביעד: על הסרט "לילדים שלי" סטודיו: כתב עת לאמנות גיליון 144 (עמ' 26 – 30)
* היימן מיכל (2003) פחי הזבל של מיכל: על סרטה של מיכל אביעד "לילדים שלי" סטודיו: כתב עת לאמנות גיליון 144 (עמ' 31)

## קישורים חיצוניים

* לילדים שלי, פרטים
* לילדים שלי, באתר האוזן השלישית

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה בקולנוע
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
קטגוריה:סרטי מיכל אביעד
קרל פרידריך כריסטיאן פאש

**קרל פרידריך כריסטיאן פאש** (בגרמנית: **Carl Friedrich Christian Fasch**; 18 בנובמבר 1736 – 3 באוגוסט 1800) היה מלחין וצ'מבליסט גרמני.

## קורות חיים
פאש נולד בצרבסט, בנו של המלחין יוהאן פרידריך פאש, תלמיד של יוהאן סבסטיאן באך. מורו הראשון היה אביו. בשנת 1756 החל לשרת בחצרו של פרידריך הגדול מפרוסיה, שם היה משנה לצ'מבליסט החצר קרל פיליפ עמנואל באך. כשקפ"ע באך עזב את החצר בשנת 1787, תפס את מקומו. בשנת 1791 ייסד את ה"אקדמיה לזמרה" בברלין (Sing-Akademie zu Berlin), שהייתה עד מהרה למרכז חשוב בחיי המוזיקה של ברלין. בקונצרטים של האקדמיה קידם פאש את המוזיקה של י. ס. באך ומלחינים ידועי-שם אחרים של תקופת הבארוק, כמו גם מוזיקה בת זמנו. בשנת 1796 בא בטהובן לביקור באקדמיה. 

פאש מת בברלין בשנת 1800. את מקומו כראש האקדמיה תפס קרל פרידריך צלטר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים




קטגוריה:נגני צ'מבלו גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1800
קרל פרידריך צלטר

**קרל פרידריך צלטר** (בגרמנית: **Carl Friedrich Zelter**; 11 בדצמבר 1758 – 15 במאי 1832) היה מלחין, מנצח ומורה גרמני.

## ביוגרפיה

צלטר נולד בברלין והכשיר עצמו להיות בנאי כמו אביו, אך כישרונו המוזיקלי התבלט. הוא למד הלחנה אצל קרל פרידריך כריסטיאן פאש והשתלב בסגל ה"אקדמיה לזמרה" (Singakademie) שלו בברלין בשנת 1791. עם מותו של פאש בשנת 1800, התמנה צלטר למנהל האקדמיה.כמו כן ייסד ב-1808 תזמורת לליווי האקדמיה לזמרה, שנקראה Ripienschule. בשנה שלאחריה התמנה לחבר בסגל המורים של האקדמיה המלכותית לאמנויות בברלין והקים את מקהלת ה"לידרטאפל", בשבילה חיבר מוזיקה כוראלית. בשנת 1822 ייסד את המכון המלכותי למוזיקה כנסייתית. 

צלטר התיידד עם יוהאן וולפגנג פון גתה, ובין יצירותיו מוזיקה שכתב לשירים של גתה. במהלך הקריירה שלו חיבר כמאתיים לידר וגם קנטטות, קונצ'רטו לוויולה (שבוצע כבר ב-1779) ומוזיקה לפסנתר.

בין תלמידיו של צלטר (בתקופות שונות) היו פליקס מנדלסון, פאני מנדלסון וג'אקומו מאיירבר. פליקס מנדלסון היה אולי תלמידו הנבחר של צלטר, שהתפעל במכתב לגתה מכשרונותיו של תלמידו בן ה-12. צלטר הנחיל למנדלסון את אהבתו העזה למוזיקה של באך, אהבה שהמריצה את מנדלסון להשקיע מאמצים רבים בהשבתו לחיים של המתאוס פסיון של באך, באקדמיה לזמרה בחסותו של צלטר. ביצוע מחודש זה הביא להערכה מחודשת ולהחייאה של יצירות באך, שעד אז נשכחו ברובן הגדול וההתייחסות אליהן הייתה כאל דבר שאבד עליו הכלח. לאחר מות צלטר קיווה מנדלסון להחליפו בתפקיד מנהל האקדמיה לזמרה, אבל המשרה נמסרה לקרל פרידריך רונגנהאגן. 

צלטר נשא לאישה את יוליה ראפריץ בשנת 1798, שנה לאחר מות אשתו הראשונה, סופיה אלאונורה פלריקה. יוליה הייתה זמרת ידועת-שם באופרה של ברלין.

צלטר קבור בכנסיית סופיה בברלין.

צלטר חיבר ביוגרפיה של פאש, שיצאה לאור ב-1801.

## האזנה ליצירותיו
* 
* 

## לקריאה נוספת

*Garratt, James (2002). Google books|tiVZrz5g5lkC|Palestrina and the German Romantic Imagination: Interpreting Historicism in Nineteenth-century Music. Cambridge University Press. .
*Greene, David Mason (1985). Google books|m3S7PIxe0mwC|Greene's Biographical Encyclopedia of Composers. Reproducing Piano Roll Foundation. .
*Grove, George; Fuller-Maitland, John Alexander, ed. Google books|3Qw6AAAAIAAJ|Grove's Dictionary of Music and Musicians. MacMillan Company. Edition of 1910. Volume V.
*Tillard, Françoise; Naish, Camille (translator) (1996). Google books|Oou_mpLaf6YC|Fanny Mendelssohn. Hal Leonard. .
*

* גאראט, ג'יימס (2002), "פלסטרינה והדמיון הגרמני הרומנטי: פרשנות היסטורית במוזיקה של המאה ה-19. הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
* גרין, דייוויד מייסון (1985). אנציקלופדיה ביוגרפית של מלחינים.
* גרוב, ג'ורג'; פולר-מייטלנד, ג'ון אלכסנדר, עורכים. מילון גרוב למוזיקה ומוזיקים, מקמילן, מהדורת 1910, כרך חמישי.
* טילאר, פרנסואה; נייש, קאמיל (מתרגמת) (1996). פאני מנדלסון. האל ליאונרד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1758
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1832
נפות מולדובה

מבחינה מנהלית מולדובה מחולקת ל-32 נפות או "ראיונים" (ברומנית: Raioane), 3 רשויות עירוניות (בלץ, קישינב ובנדר אשר מצויה במחלוקת עם טרנסניסטריה), אזור אוטונומי (גגאוזיה) ואזור מיוחד (טרנסניסטריה) שלא נמצא תחת השליטה של הממשל המרכזי. הנפות כוללות חלוקת משנה לעיריות ומועצות מקומיות.

שמאל|ממוזער|מפת הנפות ("ראיונים") של מולדובה|600px

## קישורים חיצוניים

* חוק על חלוקה מנהלית, עדכון 2003
* נתוני אוכלוסייה, ינואר 2015

## הערות שוליים

קטגוריה:מולדובה: חלוקה מנהלית
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
ערפילית הינשוף

**ערפילית הינשוף** (ידועה גם כ-**M97** או **NGC 3587**), היא ערפילית פלנטרית בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה שמרחקה ממערכת השמש אינו ידוע במדויק ומוערך בכ-2,800 שנות אור.

## היסטוריה
[250px|ממוזער|ימין|ערפילית הינשוף כפי ששורטטה על ידי [ויליאם פרסונס]]
הערפילית התגלתה ב-16 בפברואר 1781 על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו וידידו של האסטרונום שארל מסיה. מסיה עצמו צפה בערפילית רק ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כערפילית בדובה הגדולה ליד מראק, שהיא קשה לצפייה, אורה חלש ואין בה כוכבים. ויליאם הרשל צפה בערפילית בשנת 1789 וציין שהיא בהירה למדי, עגולה ושבהירותה אחידה. ג'ון הרשל צפה בה ב-1831 וציין שהיא עגולה ואחידה, ושבהירותה דועכת בשוליה במהירות עד להיעלמותה, אך ללא גבול חד. בשנת 1844 ויליאם פרסונס צפה בה באמצעות הטלסקופ בקוטר של 36 אינץ' שלו ושרטט אותה. השרטוט, שנראה כמו פנים של ינשוף נתן לה את שמה. פרסונס גם זיהה שבמרכז הערפילית יש כוכב. ויליאם האגינס זיהה בשנת 1866 שספקטרום האור הנפלט מהערפילית מורכב בעיקר משני פסי פליטה בהירים.

## תצפית
ערפילית הינשוף נמצאת כ-2.25 מעלות ממזרח-דרום-מזרח למראק (β בדובה הגדולה) וכ-5.8 מעלות ממערב לפקדא (γ בדובה הגדולה). עם בהירות נראית מדרגה 9.9 נדרש טלסקופ כדי להבחין בה וכדי לראות את פני הינשוף או את הכוכב שבמרכזה נדרש טלסקופ גדול או צילום ארוך חשיפה. בשל הספקטרום של הקרינה הנפלטת ממנה, שחלק ניכר ממנו נמצא בסמוך לשיא הרגישות של העין האנושית, הערפילית נראית יותר בהירה בתצפית ישירה מאשר בצילום.

כ-50 דקות קשת מצפון-מערב לערפילית הינשוף נמצאת הגלקסיה M108.

## תכונות
ערפילית הינשוף נחשבת כאחת הערפיליות הפלנטריות המורכבות ביותר. צורתה נובעת משתי מעטפות של גז דליל ומיונן, הפנימית בצורת טורוס שמן או גליל עבה וקצר, שמישורו נטוי ביחס לקו הראייה אליו, והחיצונית כדורית. מרבית הקרינה הנפלטת מהערפילית נמצאת בשני תחומים של אורכי גל: תחום אחד מורכב משני פסי פליטה סמוכים בצבע ירוק עם אורכי גל של 5,007Å ו-4,959Å שנפלטים מחמצן מיונן פעמיים ([O III]) והתחום השני מורכב משלושה פסי פליטה סמוכים בצבע אדום עם אורכי גל של 6,584Å ו-6,548Å הנפלטים מחנקן מיונן פעם אחת ([N II]) ו-6,563Å (קו Hα) הנפלט ממימן מיונן ([H II]). מסתה של הערפילית מוערכת בכ-0.15 מסות שמש ומסת הכוכב שבמרכזה מוערכת בכ-0.7 מסות שמש. הכוכב המרכזי הוא ננס לבן עם בהירות נראית מדרגה 16 בלבד, שכן בשל טמפרטורת פניו שמגיעה לכ-95,000 קלווין, רובה המוחלט של קרינתו היא בתחום העל-סגול והיא שמעוררת את הערפילית ומאפשרת את הארתה. מרחקה של הערפילית ממערכת השמש לא ידוע במדויק, שכן שיטות מדידה שונות נותנות תוצאות שונות. התוצאות השונות נותנות טווח של בין 2,000 ל-3,600 שנות אור, שעבור גודלה הזוויתי של כ-3.4 דקות קשת, נותן לה קוטר שנע בין 2 שנות אור ל-3.5 שנות אור. מדידות של הסחת דופלר של פסי הפליטה מראות שהמעטפת מתפשטת במהירות של 60-70 קילומטר בשנייה כך שהערפילית נוצרה לפני 4,500 - 8,000 שנים.

## קישורים חיצוניים

* ערפילית הינשוף בדפי מסיה של SEDS
* 

## הערות שוליים

ינשוף
ינשוף
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
קטגוריה:ינשופיים בתרבות
סולימאן הגדול

**שלמה כהן** (1921 – 18 בפברואר 2009), הידוע בכינוי **סוּלימאן הגדול**, היה זמר ישראלי ומחלוצי השירה בציבור בישראל.

## ביוגרפיה
[250px|ממוזער|שמאל|קבר שלמה ושרה כהן ב[בית הקברות נחלת יצחק]]
250px|ממוזער|שמאל|שלט הנצחה לסולימאן הגדול ליד כיכר ע"ש שלמה כהן בגבעתיים
שלמה כהן נולד ב-1921 בנווה צדק, תל אביב במשפחה בת שבעה בנים ושתי בנות. אביו, יעקב שלמה כהן (1889–1964), שעלה מתימן בשנת 1912, היה פעיל ציבור בקהילת יוצאי תימן, מראשי התאחדות התימנים ומזכיר מועצת העובדים שלה בתל אביב, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי. אחיו איתמר כהן היה סולן להקת הנח"ל בשנות ה-50.

בנעוריו היה כהן חבר בלהקת בני מחול, ובפלמ"ח היה אחד מחברי "חבורת האש", שמרבית חבריה היו מהמחלקה הערבית של הפלמ"ח. אנשי החבורה נהגו לעשות קומזיצים בשעות הערב, והיו יושבים מסביב למדורה ושרים שירים עבריים, כמו: "איל, איל בן קרניים", "מה יפים הלילות בכנען", "שושנת תימן" ועוד.

לאחר קום המדינה נותרו בחבורה רק סולימאן ובני משפחתו: אשתו שרה כהן וילדיו: חופני כהן הבכור (שכינויו היה סולימאן הקטן), פנחס (פיני) כהן, שהיה סולן צוות הווי הנח"ל (וכיום חי בניו יורק), יזהר כהן וורדינה כהן.

שלמה כהן ואשתו היו מופיעים באירועים שונים והקליטו שני תקליטים: בשנת 1978, אלבום לכבוד 30 שנה למדינת ישראל: "30 שנות זמר מסביב למדורה" עם סולימאן הגדול וחבורת זמר מקיבוץ שפיים, ובשנת 1994 את האלבום "זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול".

בשנת 1992 הוענק לו תואר יקיר העיר גבעתיים.

לנכדיו מבתו ורדינה יש שמות מוזיקליים, והם קרויים מיתר, סול, קשת ותו בשל הקשר העמוק של המשפחה למוזיקה.

עיריית גבעתיים קראה כיכר (מעגל תנועה) ברחוב ריינס על שמו. ליד הכיכר יש שלט הנצחה לזכרו.

כהן המשיך להופיע כמעט עד יומו האחרון, על אף מחלת הכליות שסבל ממנה.
הוא נפטר בשנת 2009 ממחלתו, בגיל 88. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

## דיסקוגרפיה
* **30 שנות זמר מסביב למדורה עם סולימאן הגדול**, חיפה: התקליט, 1978. (עם אשתו וילדיהם ועם חבורת זמר מקיבוץ שפיים; הוקלט בהופעה חיה)
* **זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול**; מפיקים: ציונה לוי-לירון ודב זעירא, חיפה: התקליט, 1994. (שרים: שלמה, שרה, חופני, יזהר, ורדינה ופיני כהן)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* הזמר סולימאן הגדול נפטר בגיל 88, המהדורה המרכזית, ערוץ 2, 18 בפברואר 2009
* 
* יזהר כהן נפרד מאביו - סולימאן הגדול, רבקה מיכאלי: באה לשבת, רדיו ללא הפסקה, 20 בפברואר 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:שירה בציבור בישראל
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:יקירי גבעתיים
קטגוריה:משפחת יעקב שלמה כהן
קטגוריה:זמרים ישראלים ממוצא תימני
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
יוהאן פרידריך פאש

**יוהאן פרידריך פאש** (בגרמנית: **Johann Friedrich Fasch**; 15 באפריל 1688 – 5 בדצמבר 1758) היה מלחין גרמני.

## ביוגרפיה
פאש נולד בבוטלשטדט. הוא היה נער מקהלה בווייסנפלס ולמד אצל יוהאן קונאו בבית הספר על שם תומאס הקדוש בלייפציג. בהמשך ייסד "קולגיום מוזיקום" בעיר זו. לאחר זאת ערך מסעות ברחבי גרמניה, התמנה לכנר בביירוית בשנת 1714 ואף החזיק במשרות של מוזיקאי חצר בגרייץ ובלוקאבץ. בשנת 1722 היה לממונה על המוזיקה בצרבסט ובמשרה זו כיהן עד מותו.

יצירותיו כוללות קנטטות, קונצ'רטי, סימפוניות ומוזיקה קאמרית. אף לא אחת מיצירותיו יצאה לאור בתקופת חייו, ורבות מיצירותיו הווקאליות, ביניהן אופרות, אבדו. מכל מקום, בני זמנו העריכו אותו מאוד (יוהאן סבסטיאן באך העתיק בכתב יד רבות מיצירותיו), ואפילו עיבד 2 פרקים מתוך טריו סונטה שלו בדו מינור ל 2 כינורות ולבאסו קונטינואו עבור עוגב (רי"ב 585). כיום רואים בו חוליה חשובה בין תקופת הבארוק לתקופה הקלאסית.

מיצירותיו היותר ידועות:
*סונטה לחלילית, אבוב, כינור ובאסו קונטינואו בסי במול מז'ור
*סונטה לחליל, 2 חליליות (או 2 ויולות) ובאסו קונטינואו בסול מז'ור
*טריו סונטה ל 2 כינורות ולבאסו קונטינואו בדו מינור

פאש מת בצרבסט בגיל 70. הוא היה אביו של המלחין ונגן הצ'מבלו קרל פרידריך כריסטיאן פאש.

## האזנה ליצירותיו
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים


* International Fasch Society


 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1688
קטגוריה:נפטרים ב-1758
יוהאן קונאו

**יוהאן קוּנאוּ** (בגרמנית: **Johann Kuhnau**; 6 באפריל 1660 – 5 ביוני 1722) היה מלחין, נגן עוגב, צ'מבליסט ואיש אשכולות גרמני.

## ביוגרפיה
קונאו נולד בגייזינג לנגר. למד פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת לייפציג. הוא הקדים את יוהאן סבסטיאן באך כמנצח המקהלה בכנסיית תומאס הקדוש בלייפציג. בבית הספר שליד הכנסייה לימד קונאו את יוהאן דויד הייניכן ואת כריסטוף גראופנר, שהיו שניהם למלחינים. קונאו נשאר בלייפציג עד מותו.

בשנים האחרונות יש המשערים, שייתכן וקונאו הוא שכתב "קנטטת חג המולד", שיוחסה קודם לבאך כרי"ב 142. הואיל ומוזיקולוגים אינם גורסים עוד שבאך הוא מחברה של קנטטה זו, פחתו במידה רבה ביצועי הקנטטה והקלטותיה, בהשוואה למספרם בעבר.

## האזנה ליצירותיו
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1660
קטגוריה:נפטרים ב-1722
כפל בסקלר

באלגברה, **כפל וקטור בסקלר** היא אחת הפעולות הבסיסיות המאפיינות מרחב וקטורי (ובאופן כללי יותר: מודול). כפל וקטור בסקלר שונה ממכפלה סקלרית, שהיא מכפלה פנימית בין שני וקטורים. 

ביתר פירוט: אם \mathbb{K} הוא שדה ו-V הוא מרחב וקטורי מעל \mathbb{K}, כפל וקטור בסקלר הוא פונקציה מ-\mathbb{K} \times V אל V (נסמנה \bullet : \mathbb{K} \times V \rightarrow V. התוצאה של הפעלת הפונקציה על  c \in K  ועל  v \in V  מסומנת c \bullet v אומנם לרוב נשתמש בסימון \ cv .

כפל וקטור בסקלר מקיים את התכונות הבאות: 
* דיסטריבוטיביות משמאל: \ (c + d)v = cv + dv .
* דיסטריבוטיביות מימין: \ c(v + w) = cv + cw .
* אסוציאטיביות: \ (cd)v = c(dv) .

הסימן + בתכונות דלעיל מייצג חיבור בשדה או במרחב הווקטורי, בהתאם להקשר.

ניתן לראות כפל וקטור בסקלר כפעולת חבורה של השדה על המרחב הווקטורי. אינטרפרטציה גאומטרית של כפל וקטור בסקלר היא מתיחה או כיווץ של הווקטור. 

כמקרה פרטי, ניתן לקחת את השדה K עצמו כמרחב הווקטורי V, ולקבל את פעולת הכפל בשדה. 

הרעיון המתואר לעיל מתקיים גם כאשר K הוא חוג קומוטטיבי ו-V הוא מודול מעל K.

## דוגמאות
*במרחב הווקטורי הסטנדרטי \mathbb{F}^n כפל בסקלר מוגדר לפי c(a_1,\ldots,a_n) = (ca_1,\ldots,ca_n). בפרט במרחב האוקלידי כפל בסקלר c הוא מתיחה או כיווץ של הווקטור בשיעור c. למשל 3(1,-2) = (3,-6).
*במרחב הפונקציות הממשיות כפל בסקלר מוגדר כך שלכל x ממשי מתקיים (cf)(x) = c\cdot f(x).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:כפל
סן איגנסיו מיני

**סן איגנסיו מיני** (בספרדית: **San Ignacio Miní**) היה מיסיון ישועי שפעל במאות ה-17 וה-18 במיסיונס של ימינו (בצפון-מזרח ארגנטינה).

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|250px|סן איגנסיו מיני, איור מ-[1846]]
הכמרים חוסה קטלדינו וסימון מאסטה הקימו את המיסיון ב-1610 בגואירה שבמדינת פרנה שבברזיל של ימינו. בעקבות התקפות חוזרות ונשנות של בנדיראנטס פורטוגלים על המיסיון, הוא עבר ב-1632 לשטחה של ריו דה לה פלטה הספרדית, וב-1696 הועתק למיקומו הנוכחי, כ-60 ק"מ דרומית לפוסאדאס. הוא נקרא סן איגנסיו מיני ("קטן" בשפת הגוארני), כדי להבדילו ממיסיון גדול יותר בשם סן איגנסיו גואסו ("גדול"), שהוקם בסמוך למפלי האיגואסו.

במהלך המאה ה-18 הגיעה אוכלוסיית המיסיון לכ-4,500 תושבים, שניהלו קשרי מסחר ענפים עם שכניהם לאורך נהר הפרנה. ב-1767 גורשו הישועים מתחומי האימפריה הספרדית, וב-1817 נהרס המיסיון, בדומה למיסיונים רבים אחרים באזור, במהלך מלחמת העצמאות הארגנטינאית. קבוצת בני גוארני בהנהגתו של קריסטלדו ניסתה להתיישב מחדש במקום, אך עקב התקפות מצדה של פרגוואי, נטשה אותו לגמרי ב-1821.

## סן איגנסיו מיני כיום
ימין|ממוזער|200px|מפת האתר
לאחר שנהרס, החלה צמחייה לכסות את שרידיו. ב-1897 נתגלה מחדש וב-1903 עמד המשורר הארגנטינאי לאופולדו לוגונס בראש משלחת שחקרה את המקום. עבודות שיקום ושחזור החלו ב-1940.

סן איגנסיו מיני הוא בין המיסיונים שסבלו מהנזקים הפחותים ביותר מבין המיסיונים הרבים שהוקמו בתחומיהן של ברזיל, ארגנטינה ופרגוואי של ימינו. בשנת 1984 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, יחד עם שרידיהם של שלושה מיסיונים נוספים באזור: נואסטרה סניורה דה סנטה אנה, נואסטרה סניורה דה לורטו וסנטה מריה לה מז'ור. בשל המצב הטוב יחסית בו נשמר, ובשל נגישותו, זוכים שרידי המיסיון למספר רב יחסית של מבקרים.

בין שרידי המיסיון ניתן להבחין בכיכר המרכזית, המוקפת בכנסייה, בית העירייה, מנזר, בית קברות ומספר בתים נוספים. הכנסייה, שאורכה 74 מטרים ורוחבה 24 מטרים, נבנתה מאבן חול אדמדמה, המצויה באזור. רוחב הקירות היה כשני מטרים, והוא אפשר למבנה להישאר יציב חרף השימוש בחומר בנייה עדין יחסית. הרחוב הראשי מוביל מהכיכר לכניסה הראשית, מצפון. רבים מהמבנים במיסיון נבנו בהשפעת סגנון הבארוק.

## קישורים חיצוניים

* מידע נוסף על סן איגנסיו מיני 

קטגוריה:ארגנטינה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:המיסיונים הישועיים של הגוארני
קטגוריה:מיסיונס
קטגוריה:ארגנטינה: מבני דת
צ'ד אוונס

**צ'דוויין מיכאל "צ'ד" אוונס** (באנגלית: **Chedwyn Michael "Ched" Evans**; נולד ב-28 בדצמבר 1988 בריל) הוא כדורגלן ולשי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פליטווד טאון.

באפריל 2012 הורשע אוונס באונס וריצה שנתיים וחצי מאסר. ב-21 באפריל 2016 התקבל ערעורו של אוונס, ונקבע משפט חוזר. ב-14 באוקטובר חזר למגרשים וחתם בשורות צ'סטרפילד.

## קריירת המועדונים
אוונס החל לשחק כדורגל בעיר הולדתו רהייל, וזוהה על ידי צייד הכישרונות ג'ון רירדון. בילדותו הוא שיחק מספר שנים, במהלכן הבקיע שערים רבים, במחלקת הנוער של צ'סטר סיטי, לפני שזו נסגרה. אוונס שיחק עבור קבוצת "מוס וואליי רוברס" והוביל אותה בטורנירי קיץ רבים בצפון מערב אנגליה. בשנת 2002, לאחר סגירת מחלקת הנוער של צ'סטר סיטי, המועדון מנצ'סטר סיטי החתים אותו בעצתו של רירדון.

בעונת 2006/07, שיחק אוונס בקבוצת הנוער של מנצ'סטר סיטי, וכבש עבורה 16 שערים ב-23 משחקים בהם פתח בהרכב בפרמייר ליג הנוער, ובנוסף כבש שישה שערים ב-10 משחקים בהם פתח בהרכב בפרמייר ליג המילואים.

בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מנצ'סטר סיטי, כאשר עלה מהספסל בניצחון קבוצתו 0–1 על נוריץ' סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. לאחר מכן החל לשחק כחלוץ עבור קבוצת המילואים של המועדון והצטיין במדיה רבות, כולל כיבוש שלושער במשחק מול סנדרלנד.

ב-21 בנובמבר 2007, אוונס עבר בהשאלה לנוריץ' סיטי עד ל-1 בינואר 2008. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנוריץ' שבוע לאחר מכן, כאשר עלה כמחליף בניצחון 1–3 על בלקפול. ב-4 בדצמבר 2007 הוא הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה, בניצחון 1–2 על פליימות' ארגייל. בינואר 2008 חזר למנצ'סטר סיטי מההשאלה, אך לאחר משא ומתן מתמשך בין הנהלות שני המועדונים, הוחלט כי אוונס יישאר בנוריץ' סיטי עד לסיום עונת 2007/08. אוונס סיים את העונה עם כמות מכובדת של 10 שערים לזכות הקבוצה, שנאבקה על הישארותה בצ'מפיונשיפ.

בקיץ 2008 אוונס חזר למנצ'סטר סיטי. ב-18 באוגוסט 2008, אוונס ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הסיטי בפרמייר ליג, כאשר נכנס כמחליף במקום ואלרי בוז'ינוב מול אסטון וילה. את שערו הראשון במדי הקבוצה בניצחון 0–6 על פורטסמות' ב-21 בספטמבר. הוא שיחק 16 פעמים עד לסיום עונת 2008/09.

לאחר עונה זו עבר לשפילד יונייטד מליגת המשנה תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג. בסוף עונת 2011/2012 שוחרר מהקבוצה, בעקבות הרשעתו באונס בבית המשפט.

ביוני 2016 חתם לראשונה על חוזה מאז ביטל בית המשפט את תוצאות משפטו וקבע משפט חוזר. הוא חתם בשורות צ'סטרפילד מהפוטבול ליג הראשונה, על ידי מאמנו לשעבר בשפילד, דני וילסון.

## קריירה בינלאומית
אוונס שיחק לראשונה בנבחרת ויילס עד גיל 21 בשנת 2006. מאז הפך לחבר קבוע בסגל הנבחרת הצעירה, וב-20 בנובמבר 2007 אף כבש שלושער במשחק מול נבחרת צרפת עד גיל 21. הוא היה לשחקן הרביעי שמבקיע שלושער עבור נבחרת זו, אחרי ג'ון הארטסון, קרייג דייוויס ולי ג'ונס.

אוונס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של ויילס ב-28 במאי 2008, ואף הבקיע את שער הניצחון של ויילס מול . מאז הוא נכלל בקביעות בסגל הנבחרת של המאמן ג'ון טושאק.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר מנצ'סטר סיטי

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פרסטון נורת' אנד
קטגוריה:כדורגלני פליטווד טאון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1988
אלנילם

[250px|שמאל|ממוזער|אלנילם מאיר את [ערפילית החזרה|ערפילית ההחזרה NGC-1990 הסובבת אותו]]
**אלנילם** (בכתיב לועזי: **Alnilam**) או **ε באוריון** הוא הכוכב הרביעי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. זהו הכוכב האמצעי בחגורה של "אוריון", ממערב לאלניטק וממזרח למינטקה. מקור שמו של הכוכב הוא שיבוש של השם בערבית (النظام - אנ-ניזאם) שפרושו "מחרוזת הפנינים" - שם שמתייחס לצורת החגורה של אוריון. הכוכב נמצא בתוך ענן גז שמחזיר את אורו ויוצר סביבו ערפילית החזרה (NGC 1990).

אלנילם הוא כוכב התקן המגדיר את המחלקה הספקטרלית B0Ia.

## תכונות
אלנילם הוא על-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B0 Iab, המאיר בעוצמה של פי 31,000 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 375,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-25,000 קלווין. הוא אחד מהכוכבים הבהירים הרחוקים ביותר - כ-1,300 שנות אור. מסתו העצומה כ-40 מסות שמש גורמת לקצב היתוך מימן גבוה במיוחד, כך שלמרות גילו הצעיר במונחים אסטרונומיים - כ-4 מיליון שנים בלבד, הוא כבר כילה למעשה את כל המימן שבליבתו של ויצא מן הסדרה הראשית בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן לסיים את חייו בסופרנובה שאחריה יישאר ממנו חור שחור.

ספקטרום הפליטה של אלנילם פשוט יחסית ולכן מדידתו מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי. בדומה לעל-ענקים אחרים, אלנילם מעיף גז לחלל מסביבו בקצב גבוה פי 20 מיליון מהשמש ובמהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ לשנייה.

## קישורים חיצוניים

* אלנילם באתר של ג'ים קלר
* אלנילם בכוכבים גדולים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:על-ענקים מסוג B
קטגוריה:משתני אלפא בברבור
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
קטגוריה:כוכבים בהירים
אלניטק

**אלניטק** (בכתיב לועזי: **Alnitak**) או **ζ באוריון** הוא הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. אלניטק הוא הכוכב המזרחי ב"חגורת אוריון", ממזרח לאלנילם. פרוש שמו של הכוכב בערבית (النطاق אנ-ניטאק) הוא "החגורה" בהתאמה למיקומו בחגורה של אוריון. הכוכב נמצא בין שתי ערפיליות - מצפון מזרח לו נמצאת ערפילית הפליטה NGC 2024 (נקראת גם ערפילית הלהבה) ומדרום לו נמצאת ערפילית ראש הסוס (IC 434).

## תכונות
אלניטק הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים במרחק של כ-800 שנות אור ומורכבת מזוג כוכבים כחולים מסיווג ספקטרלי O (אלניטק Aa ו-Ab) המקיפים זה את זה במרחק של 11 יחידות אסטרונומיות ומכוכב נוסף מסיווג ספקטרלי B (אלניטק B) המקיף את השניים במרחק של כ-680 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים.

בקרבה לשלושת הכוכבים ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בכוכב רביעי עם בהירות מדרגה 9. ככל הנראה כוכב זה אינו קשור לשלושת כוכבי המערכת.

### תכונות אלניטק Aa
ימין|ממוזער|180px|השוואה בין אלניטק Aa (מימין) ובין השמש
אלניטק Aa הוא על-ענק כחול מסיווג ספקטרלי O9.5 Iab והוא הכוכב הבהיר ביותר מטיפוס O, בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 1.74. מסתו כ-28 מסות שמש ורדיוסו פי 20 מרדיוס השמש. עוצמת הארתו גדולה פי יותר מ-10,000 מזו של השמש באור נראה ויותר מפי 100,000 אם כוללים את הקרינה העל-סגולה הנפלטת ממנו כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה במיוחד - כ-31,000 קלווין. בנוסף לקרינה זו, פולט אלניטק גם קרינת X, אך מקור קרינה זו לא יכול להיות תרמי. ייתכן שהמקור הוא ענני גז לוהט הנפלטים מאלניטק במהירות שמגיעה ל-2,000 ק"מ בשנייה, שכן התנגשויות של עננים כאלו זה בזה יכולות ליצור קרינת X. גילו של הכוכב כ-6 מיליון שנים והוא כבר יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו והוא בדרך להפוך לעל-ענק אדום ולאחר מכן להתפוצץ בסופרנובה ולסיים את חייו ככוכב נייטרונים.

### תכונות אלניטק Ab
אלניטק Ab התגלה רק בשנת 1998 שכן בהירותו הנראית היא רק מדרגה 4 וקרבתו לאלניטק Aa הבהיר בהרבה מקשה על הצפייה בו. זהו כוכב מסיווג ספקטרלי O8 או קרוב לו. רדיוסו אינו ידוע בוודאות, אך ככל הנראה מדובר בכוכב הסדרה הראשית עם מסה של כ-23 מסות שמש ורדיוס פי 5–6 מרדיוס השמש. ככל הנראה הוא קורן פי 1,300 מהשמש בתחום הנראה ופי יותר מ-20,000 מהשמש בתוספת התחום העל-סגול.

### תכונות אלניטק B
אלניטק B הוא ענק כחול מסיווג ספקטרלי B2 III הנמצא כ-3 שניות קשת מהזוג אלניטק Aa \ Ab. מסתו כ-14 מסות שמש ורדיוסו פי 8 מהשמש. אלניטק B פחות חם משני שכניו - כ-24,000 קלווין בלבד, כך שאף על פי שקרינתו בתחום הנראה דומה לשל אלניטק Ab - פי 1,100 מהשמש, בתחום העל-סגול הוא פולט רק כמחצית הקרינה ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 10,000 משל השמש. הכוכב נמצא בשלבי יציאה מהסדרה הראשית תוך התנפחות והתקררות בתהליך דומה לשל אלניטק Aa, אך בשל המסה הנמוכה יותר תהליך זה איטי בהרבה.

## קישורים חיצוניים

* אלניטק באתר של ג'ים קלר
* אלניטק בכוכבים גדולים
* אלניטק ב-Solstation
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:על-ענקים מסוג O
קטגוריה:ענקים מסוג B
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג O
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
קטגוריה:כוכבים בהירים
המייל המלכותי

[שמאל|ממוזער|250px|פסל של [דייוויד יום על המייל המלכותי]]
ה**מייל המלכותי** (באנגלית: **The Royal Mile**) הוא כינוי נפוץ למכלול הרחובות העוקבים המרכיבים את ציר התנועה והמסחר הראשי של העיר העתיקה של אדינבורו, בירת סקוטלנד. אורכו של הרחוב הוא כמייל סקוטי אחד, 1814 מטר, והוא מקשר בין שני המוקדים ההיסטוריים של הממלכה הסקוטית, טירת אדינבורו וארמון הולירוד. המייל המלכותי הוא כיום הרחוב התיירותי המרכזי בעיר העתיקה.

הרחובות המרכיבים את המייל המלכותי, לפי סדר ממערב למזרח, הם (באנגלית):
* Castle Esplanade
* Castlehill
* Lawnmarket
* High Street
* Canongate
* Abbey Strand

ימין|ממוזער|295px|תיירים על המייל בזמן ה-Edinburgh Military Tattoo

## קישורים חיצוניים

* שרון בן-דוד, אצולת הרחובות, באתר את, 15 באפריל 2015

*Kincaid map showing High Street closes in 1784 
*Kincaid map showing Canongate closes in 1784 
*Edinburgh Architecture - The Royal Mile 
*City of Edinburgh Council
*Edinburgh Old Town Association
*National Trust for Scotland
*Map and Landmarks
*The Spiritual History of The Royal Mile
*Camera Obscura & World of Illusions, formerly known as Outlook Tower, Castlehill, containing a camera obscura
*A visitors guide


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדינבורו: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:אירופה: רחובות ושדרות
אוגמיוס

**אוגמיוס** (ביוונית: **Ὄγμιος**, בלטינית: **Ogmios**, בקלטית: "המשכנע") הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו). אוגמיוס נחשב כאל החוכמה או האל המגן על המלומדים, וכבעל יכולת השכנוע והנאום.

לוקיאנוס מסאמוסאטה מציין כי לרוב תואר כאדם זקן וקירח האוחז בידו האחת קשת ובידו השנייה אלה. בתגליפים מתואר אוגמיוס כאשר מאחוריו קבוצת אנשים ששלשלאות מחברות את אוזניהם ללשונות של האל - ככל הנראה מטפורה ליכולת השכנוע של האל או יכולת הדיבור שלו.

עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה אוגמיוס עם הרקולס מהמיתולוגיה הרומית. משתי כתובות שהתגלו באוסטריה ניתן להסיק כי זוהה גם עם האל הרמס מהמיתולוגיה הרומית.

האל האירי אוגום מזוהה עם אוגמיוס.

## לקריאה נוספת

* John T. Koch, **Celtic Culture: A Historical Encyclopedia**, ABC-CLIO, 2006

## קישורים חיצוניים

* פסלי האל וזיהויו כהרקולס
* 

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי חוכמה
אנדרסטה

**אנדרסטה** (מלטינית: **Andraste**, מקלטית: "הבלתי מנוצחת") היא אלת המלחמה והניצחון במיתולוגיה הקלטית. פולחנה היה נפוץ בבריטניה.

אנדרסטה מוזכרת בכתביו של ההיסטוריון דיו קאסיוס כאלה אשר לעזרתה קראה המלכה הבריטית בודיקה בעת מרידתה ברומאים בשנת 61.

## לקריאה נוספת

* John T. Koch, **Celtic Culture: A Historical Encyclopedia**, ABC-CLIO, 2006


## קישורים חיצוניים
* אלים קלטיים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות מלחמה
וטריס

**וטריס** (בלטינית: **Veteris** או **Vheteris**) או **ויטיריס** (**Vitiris**) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בבריטניה בתקופת הרומית בקרב החיילים של הלגיונות הרומיים ששהו בבריטניה.

וטריס היה אל מקומי (בדומה לאל מוגונס) ולא זוהה עם אל מהמיתולוגיה הרומית.

מרכזי פולחן ומזבחות לווטריס התגלו ברחבי בריטניה, בעיקר בנית'רבי, וכן בסמוך לחומת אדריאנוס.

על מזבח מקארוורן התגלה תגליפים של חזיר בר ונחש המסמלים כנראה את היות האל אל ציד ומלחמה או אל רפואה.

## לקריאה נוספת

*Miranda J. Green, **Dictionary of Celtic Myth and Legend**, Thames and Hudson Ltd, 1997


## קישורים חיצוניים
* פירוט אתרי מזבחות שהתגלו בבריטניה מהתקופה הרומית

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי ציד
קטגוריה:אלי מלחמה
קטגוריה:אלי בריאות
אופאניה

**אופאניה** (בלטינית: **Aufaniae**) היא האלה האם במיתולוגיה הקלטית. פולחנה של האלה היה נפוץ בכל רחבי אירופה הקלטית, ובייחוד באזור עמק הריין, בין בון וקלן של ימינו.

מרכז פולחן לאלה שהוקם בשנת 164 התגלה בבון (גרמניה של ימינו).

## לקריאה נוספת

* Miranda J. Green, **The Celtic World**, Routledge, 1996


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
יהודי בלמונטה

שמאל|ממוזער|250px|מיקומה של בלמונטה במפת פורטוגל
**יהודי בלמונטה** הם קהילה של תושבים ממוצא יהודי בעיירה בלמונטה שבצפון פורטוגל ויישובים נוספים באזור זה, בעמק זזרה (Zêzere) למרגלות רכס ההרים דה-אסטרלה. הקהילה היהודית באזור ידועה בכך שמהמאה ה-15 ולאורך מאות שנים שמרה על יהדותה בסתר, עד שהתגלתה ב-1917.

ב-1917 ביקר בעיירה שמואל שוורץ , מהנדס יהודי מפולין, ומצא בו משפחות אשר שומרות על מנהגים יהודיים וסבורות שהן ממוצא האנוסים. הוא הביא מידע זה לידיעת העולם. בתחילת שנות התשעים של המאה ה-20 קיימה הרבנות הראשית לישראל מבצע "השבה ליהדות", בו גויירו תושבים שנחשבו לאנוסים באזור בלמונטה. כיום קיימת במקום קהילה יהודית, רובה של נשים, העוסקות בעיקר במסחר בבגדים משומשים - עיסוק מקובל בקרב היהודים בעבר. ב-17 אפריל 2005 הוקם בעיירה מוזיאון יהודי (Museu Judaico de Belmonte) המתאר את ההיסטוריה היהודית במקום.

האנוסים באזור פעלו בעבר כ"קהילה" סמויה. ללא ידיעה של שכניהם, הם שמרו על מנהגים יהודיים ונמנעו מנישואים עם תושבי העיירה הגויים במשך מאות שנים. עם זאת, אנטונייטה גארסיה כתבה בספרה על הקהילה כי לדעתה אין מידע מוסמך היכן היו יהודי העיירה בתקופה מאז שחויבו להמיר את דתם ועד העת החדשה. הם נחבאו, כפי שהיה מקובל אצל האנוסים החוששים לחייהם, בגלל סכנת ההלשנה
לאינקוויזיציה. היא סבורה כי ייתכן שהגיעו לעיירה המרכזית בלמונטה מכפרים שכנים או ממקומות רחוקים רק במאות האחרונות. אין הוכחות לשרידותם בחמש מאות שנה דווקא בעיירה. יחד עם זאת, אין גם עדויות השוללות את הגעתם לבלמונטה רק בתקופה מאוחרת יותר.

מתוך 35 משפחות שידוע שחזרו ליהדות, קיימים צאצאים של שלוש משפחות מקוריות: מנדש, הנריקש ואוליביירה. קריאת התורה היא בשפה הפורטוגזית וסידורי תפילה כתובים באותיות לטיניות.

בעיירה מוצב שלט בו נכתב: 

## קישורים חיצוניים
* 
* שרה מולכו, בלמונטה שלי, סיפורם של יהודי העיר
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

בלמונטה
קטגוריה:אנוסים