תחנת הכוח רדינג

**רֵדִינְג** (במקרים רבים נכתב ומבוטא בטעות: רִידִינג) היא תחנת כוח לייצור חשמל הממוקמת בשכונות עבר הירקון בצפון תל אביב-יפו, בצמוד לשפך הירקון. התחנה נקראת על שמו של הלורד רופוס דניאל אייזקס, המרקיז מרדינג, שהיה יו"ר דירקטוריון חברת החשמל בשנות ה־20 וה־30 של המאה ה-20.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|תחנת הכוח מכיוון צפון מערב. מבט מכיוון מעגן רדינג. בקדמת התמונה גשר הולכי הרגל החדש המקשר בין טיילת חוף תל ברוך ל[תל כודאדי]]
[250px|ממוזער|תחנת הכוח ו[גשר ווקופ, 1989]]
250px|ממוזער|שמאל|תחנת הכוח רדינג במבט אווירי
שמאל|ממוזער|250px|חוף הים של רדינג בשעות הבוקר
שמאל|ממוזער|250px|לורד וליידי רדינג בביקור בתחנת כוח
[שמאל|ממוזער|250px|תחנת הכוח מוארת בלילה, מבט מעבר ל[נחל הירקון]]
[שמאל|ממוזער|250px|ארובת התחנה הסודית רדינג ג' ליד [מוזיאון ארץ ישראל]]
ממוזער|שרידי תל כודאדי עליו שוכנת תחנת הכוח רדינג
ממוזער|תחנת הכוח רדינג בתל אביב
ממוזער|תחנת הכוח רדינג לרקע שקיעה הצובעת עננות מרשימה, מאי 2020
תחנת הכוח הראשונה של תל אביב הוקמה ב־1923 בשכונת רמת השרון בתל אביב, והספקה היה 0.3 מגה-ואט. בשנים הבאות נבנו תחנת נהריים בעמק הירדן, ותחנת חיפה (בהספק כולל של כ־47 מגה-ואט), ונפרס קו מתח גבוה שהוביל חשמל מתחנות אלו לתל אביב. בעקבות ההתפתחות המהירה של תל אביב בשנות ה־30, נוצר צורך להקמת תחנה נוספת באזור תל אביב, בשל הביקוש המתגבר והפסדי ההולכה בעת העברת הזרם מתחנות כוח מרוחקות. לכך הצטרף נימוק ביטחוני, פגיעה חוזרת ונשנית בקווי חשמל ב שפגעו ברציפות ואמינות זרם החשמל, וחייבו בניית תחנת כוח בסמוך ככל האפשר לתל אביב. להקמת התחנה נבחר שטח שומם מצפון לירקון.

תחנת הכוח רדינג החלה להיבנות בסוף שנת 1937, והושלמה בספטמבר 1938. הספק התחנה בזמן פתיחתה היה 24 מגה ואט, כשליש מיכולת הייצור הכללית של חברת החשמל בשנה זו. הייצור בתחנה נעשה באמצעות מזוט כחומר דלק, שהפעיל יחידת ייצור קיטורית. בנוסף לייצור החשמל, בשטח התחנה פעלו גם סדנאות ייצור נשק בלתי לגאלי עבור ההגנה בניצוחו של המהנדס עובד התחנה, חיים סלבין. התחנה הייתה מטרת תקיפה במלחמת העולם השנייה (על ידי חיל האוויר האיטלקי), ובמלחמת העצמאות (על ידי חיל האוויר המצרי), אך לא נגרם לה נזק משמעותי בתקיפות אלו. באוגוסט 1948 נחנכה בתחנה יחידה ייצור נוספת בעלת יכולת ייצור של 12 מגה-ואט, שמילאה את חסרונה של תחנת נהריים (18 מגה-ואט) שהושבתה לאחר כיבושה על ידי הלגיון הירדני. החל מתקופה זו ועד להקמת תחנת הכוח באשדוד ייצרה תחנת רדינג כמחצית מכמות החשמל הארצית. יחידות ייצור אלו כונו בדיעבד בשם רדינג א', ופעלו עד 1970. בחוף הים, בסמוך לתחנה, הוקם מעגן לקליטת מכליות מזוט, כתחליף להובלה יבשתית מנמל תל אביב.

באמצע שנות ה-50 הוקמה באתר תחנת רדינג ב', בעלת שתי יחידות בהספק כולל של כ-100 מגה ואט (פעלה עד 2004). תחנת רדינג ג' הוקמה בשנת 1956 (ערב מבצע קדש) כתחנת גיבוי סודית לשעת חירום (בה צפו פגיעה אפשרית בתחנת רדינג) בבונקר עמוק סמוך למוזיאון ארץ ישראל, ובה פעלו 2 יחידות ייצור בהספק כולל של 40 מגה-ואט. יחידות אלו פעלו עד שנת 1983. תכנון אתר רדינג ג' נעשה על ידי AEG כאשר המימון היה מכספי השילומים (הפרויקט כונה 'פרויקט 326'), והבנייה בפועל בוצעה על ידי סולל בונה. הטורבינות להפעלת התחנה נרכשו מחברת ג'נרל אלקטריק, לאחר שסחר עם פולין, שעבורה יועדו הטורבינות במקור, נאסר מתוקף אמברגו אמריקאי שאסר סחר עם מדינות הגוש המזרחי.

בסוף שנות ה-60 נבנתה באתר תחנת רדינג ד', מצפון לתחנה הקיימת, על קרקע שחלקה הופקע; זאת למרות התנגדות משרד הבריאות, עקב החשש לזיהום אוויר ופגיעה בתושבי הסביבה. רדינג ד' הכילה שתי יחידות ייצור, בהספק כולל של 428 מגה-ואט. התחנה החלה לפעול בשנת 1970, ובה בעת נסגרה תחנת רדינג א'. תחנה זו היא בעלת ארובה גבוהה (כ-150 מטרים), הבולטת בקו הרקיע של תל אביב. לצורך הקמת הארובה נחקק בשנת 1967 חוק מיוחד שעקף את חוק התכנון והבנייה (זכה לכינוי "חוק רדינג ד'"), זאת למרות התנגדות תושבי השכונות הסמוכות. עמותת מלר"ז לקחה חלק במאבק שהגיע לבית המשפט העליון נגד הקמתה של התחנה בשל זיהומה בחלקיקי פיח ועשן את תל אביב וגוש דן ובין היתר החתימה 154 אלף איש על עצומה שהוגשה לרשויות מטעם העמותה.

לצורך אספקת מזוט לתחנה הוקמו במשך השנים שלושה קווי צנרת תת-ימית לחיבור למכליות אספקה בים: צינור בקוטר 16 אינץ' שהוקם ב-1960 ואורכו 1,320 מטר; צינור בקוטר של 10 אינץ' שהוקם ב-1955 ואורכו 1,700 מטר; וקו 24 אינץ' שהוקם ב-1969 ואורכו 1,700 מטר. בתחילת 2022 בוצעו עבודות לפירוק הצנרת הישנה שלא הייתה בשימוש מאז הסבתה להפעלה בגז טבעי.
### הסבה להפעלה בגז טבעי
בשנת 1993 דרש המשרד להגנת הסביבה שחברת החשמל תתקין בתחנה משקעים אלקטרוסטטיים להקטנת זיהום אוויר. אולם, בשנת 1995 הוחלט על מעבר לגז טבעי ועל כן הדרישה למשקעים אלקטרוסטטיים נזנחה. המעבר לגז אמור היה להתבצע על ידי יבוא גז מארצות ערב (כגון קטר ועומאן) במסגרת תהליך השלום והסכמי אוסלו (באותן שנים עדיין לא התגלו מרבצי הגז הטבעי בים התיכון, לא אלו השייכים לישראל, וגם לא אלו השייכים למצרים - ממנה ייבאה ישראל גז בעבר).

ביולי 2001 חתמה חברת החשמל על הסכם עם תאגיד אלסטום לרכישת ציוד עבור הסבת התחנה לשימוש בגז טבעי, כתחליף למזוט ששימש להפעלת תחנה זו מאז הקמתה.

ביוני 2002 חתמה חברת החשמל על הסכם עם שותפות ים תטיס לאספקת גז טבעי ממאגרי מרי ונועה, בין השאר עבור הסבת תחנת רדינג ד' לשימוש בגז טבעי.

לצורך ביצוע ההסבה הוחלט לבנות צינור תת-ימי להובלת הגז מנקודת הקליטה באשדוד, לתחנת רדינג. בפברואר 2004 חתמה חברת החשמל על הסכם להקמת צינור הגז. הנחת צינור הגז עד לרדינג הושלמה בסוף 2004, אך החיבור התחנה בפועל לגז טבעי התעכב שנה וחצי בשל מחלוקות בין חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל, רשות הגז הטבעי במשרד האנרגיה והתשתיות וחברת החשמל, בנוגע לעבודות להנחת הצינור בין אשדוד לרדינג. בנוסף, הצינור שהונח נדרשו תיקונים, לאחר שלא היה בשימוש שנה וחצי ולא בוצע בו עבודות תחזוקה.

התחנה הייתה אמורה לעבור לפעול בגז טבעי ב-1 בינואר 2006, לאחר שנכנס לתוקף צו של המשרד להגנת הסביבה המחייב את חברת החשמל להפסיק את הפעלת תחנת הכוח במזוט מזהם, בעקבות דרישת ארגוני איכות הסביבה ותושבי שכונת למד הסמוכה. אולם היא המשיכה לפעול עוד חודשיים במזוט, מתוקף כוחו של "צו אישי" של השר לאיכות הסביבה גדעון עזרא שהתיר את המשך השימוש במזוט בו. עם זאת, בתחילת מרץ 2006 הוחלט להפסיק את פעילותה עד השלמת החיבור. ביולי 2006 עברה לבסוף תחנת רדינג ד' לפעול בגז טבעי. היא הייתה התחנה השנייה בישראל הפועלת בגז, לאחר תחנת הכוח אשכול באשדוד.

בקיץ 2012 הוחלט להסב את התחנה לפעול שוב באמצעות מזוט, בשל המחסור בגז טבעי בישראל בעקבות הפסקת האספקה ממצרים באמצעות חברת EMG ואזילת הגז במאגרי מרי ונועה. יחידת ייצור אחת מתוך השתיים כבר הייתה מוכנה לפעול במזוט, אך הדבר נמנע רק בשל היעדר אישור שירותי הכבאות. לבסוף הוסכם כי התחנה תפעל במזוט רק במקרה חרום. כמה חודשים אחר כך הוחל ביבוא גז טבעי נוזלי, באמצעות מצוף שהוקם 10 ק"מ מחוף חדרה, והתחנה חזרה לפעול.

ב-21 ביוני 2014, התהפכה סירה ליד תחנת הכוח בה אב ובתו בת ה-7 והם נסחפו למערכת קירור המים. במשך כשעה ניסו צוללנים לחלצם ולאחר שהופסקה השאיבה במקום הם נמשו ללא רוח חיים.

### סגירת התחנה
ביוני 2006 שר התשתיות הלאומיות, בנימין בן אליעזר, קידם מהלך לסגירת התחנה, מאחר שהוא טען כי: "אינו רוצה שנכדיו יזכו לראות ולנשום את ארובות רדינג". בנוסף עלה הרצון לשחרר פיסת קרקע יקרת ערך לטובת פיתוח. אך חברת החשמל טענה מצידה, באותה עת, כי חשיבותה הגדולה של התחנה היא הגיבוי שהיא נותנת למערכת החשמל של תל אביב, וכי סגירתה תעמיד בסיכון גבוה את אמינות אספקת החשמל לעיר. ביוני 2007 מינה בן-אליעזר ועדה ציבורית לבחון את פינוי תחנת רדינג ב-2020. במקביל אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה תוכנית לצמצום שטח תחנת הכוח בכ-100 דונם על ידי פינוי אתרי אחסון מזוט שמדרום לתחנה (עם המעבר לשימוש בגז טבעי), סמוך לחוף, והסבת השטחים המפונים לשטח ציבורי פתוח.

ביוני 2009 אימץ שר התשתיות הלאומיות, עוזי לנדאו, את מסקנות ועדת גל לבדיקת עתיד התחנה לאחר פקיעת רישיונותיה ב-2020, כולל: שדרוג תחנת רדינג ד' על ידי הקמת שתי יחידות ייצור מודרניות ויעילות במחזור משולב שיוסקו בגז טבעי ויגדילו את הספק התחנה מ-430 לכ-750 מגה-ואט. עם זאת, במקביל המליצה הוועדה לצמצם את שטח התחנה באופן שישמש לצורכי הפעלתה בלבד, לרבות פינוי השטח מדרום ומערב לתחנה לטובת שימוש ציבורי תוך הבטחת רצף הטיילת לאורך רצועת החוף.

בשנת 2014 על פי טיוטת המלצות ועדת היגוי של חברת החשמל, תחנת רדינג ד' הייתה מיועדת לגריטה עד סוף 2021.

ב-16 בפברואר 2020 פורסם באמצעי התקשורת כי המשרד להגנת הסביבה הורה להשבית את הפעילות בתחנת הכוח "רדינג" מסוף ינואר 2020 בעקבות מפגעי אזבסט שהתגלו בה. חברת החשמל מסרה בתגובה כי "במהלך הסערה בסוף חודש ינואר, התעופף גג פח שחשף אסבסט" על השבתת התחנה בעקבות מפגע האסבסט לא הודיעו לציבור. בחברת חשמל מסרו כי אין כל חובה להודיע על ההשבתה, אלא רק לחברה שמנהלת את מערך ייצור החשמל במדינה.

ביולי 2021 פורסם כי תחנת הכוח צפויה להיהרס בתוך 6 שנים ובמקומה ייבנו כ-2,400 יחידות דיור. ארובת תחנת הכוח צפויה לעבור תהליכי שימור.

בדצמבר 2021 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את המשך הפעלה תחנת הכוח עד ינואר 2026, והורתה להכין תוכנית שתאפשר הארכה נוספת עד 2032.

באוקטובר 2022 הושבתה התחנה זמנית, עקב הצורך לפנות ממנה מפגעי אזבסט.

בינואר 2024 החליט שר האנרגיה אלי כהן כי התחנה לא תשוב לייצר יותר חשמל בגז, אלא יוקמו בה מתקני אגירת אנרגיה. חלק מהשטח יישאר לטובת צורכי משק החשמל וחלקו יימכר. אולם בספטמבר 2024 חברת נגה - ניהול מערכת החשמל כי גוש דן ייכנס למחסור ממשי באספקת חשמל בקרוב ויש צורך להמשיך להפעיל אותה.

## אדריכלות ושימור
בתכנון תחנת הכוח רדינג א' (דאז תחנת דרום) כמו גם בתכנון שאר מבני חברת החשמל בארץ ישראל, הושקעו מאמצים ניכרים בתכנון האדריכלי על מנת שיהלום את חשיבות המבנים ויהיה עדכני ביחס לפרויקטים מקבילים בעולם. פנחס רוטנברג לא התפשר בדרישותיו מהאדריכלים איתם נועץ וביקש לראות חלופות בכל שלבי התכנון על מנת להגיע להחלטה נכונה עבור תחנות הכוח שנבנו. רדינג א' תוכנן על ידי האדריכלים רוזנהק ושטרן כשילוב של בנין תחנת הכוח ובנין המשרדים של חברת החשמל בחיפה, שתוכננו על ידי האדריכל הבריטי קליפורד הולידיי.

בשנת 1997, מבנה תחנת הכוח רדינג א', שכבר לא היה בשימוש שנים רבות, שומר ושופץ ונותרו בו הרצפה המקורית, הטורבינות והדוודים. תוכנית השימור והשיקום זיכתה את חברת החשמל בפרס הנשיא לשיקום אתרים. משנת 1998 ובמשך כעשור התקיימו במקום אירועים לרווחת הקהילה, אך תקנות בטיחות הגבילו את מספר המשתתפים לעשרות ספורות. בין השאר, בשנים 2002–2007, התקיימו אירועי פסטיבל "אמנות הארץ".

באוגוסט 2011 מבני רדינג א' ורדינג ב' הוכרזו רשמית כמבנים לשימור.

במאי 2014 הודיעה חברת החשמל כי תקים במבנה מוזיאון המורשת של החברה, מרכז מבקרים וחלל לאירועים.
## פארק חופי ומרינה
ב-2007 אישרה המועצה הארצית לתכנון ובנייה כי התחנה תפנה 550 מתוך 800 דונם אותם היא תופסת לטובת שטח ציבורי פתוח.

ביולי 2010 חנכה עיריית תל אביב טיילת המחברת את חוף תל ברוך עם גשר ווקופ, כך שנוצר חיבור בין נמל תל אביב לבין הטיילות הצפוניות של קו החוף. הטיילת שנבנתה על שטח של רדינג שפינתה חברת החשמל, כוללת גשר מעל המעגן.

בינואר 2018 הוצגה תוכנית להקמת מרינה ל-300 כלי שיט קטנים בשטח המעגנה של תחנת הכוח, ששימשה במקור עבור ספינות להובלת מזוט לתחנה
. ביוני 2024 אושרה התוכנית למתן תוקף על ידי הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, כולל הקמת טיילת ציבורית על שוברי הגלים.
## לקריאה נוספת
* הרברט, גילברט. **בשאיפה למצוינות באדריכלות: מבנים ופרויקטים של מפעל החשמל בארץ ישראל 1921–1942**. מרכז מחקר למורשת הארכיטקטורה, הטכניון, חיפה, 2003.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
רדינג
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
קטגוריה:נחל הירקון
רדינג
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט