open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
היווצרות המינים

**היווצרות המינים** (באנגלית: **Speciation**; מכונה גם **ספציאציה** או **הִתְמַיְּנוּת** מינים) היא התהליך שבו נוצרים מינים חדשים של יצורים. ישנם שלושה מנגנונים שבהם ספציאציה יכולה להתרחש, אשר נבדלים זה מזה במידת הבידוד הגאוגרפי בין האוכלוסיות שעוברות ספציאציה, ובמספר הדוגמאות המתועדות בטבע.

## ספציאציה נפרדת מקום (אַלוֹפַּטרית)

מנגנון זה, אשר הוצע על ידי ארנסט מאייר, הוא המקובל ביותר במחקר, ובעל מספר הדוגמאות הרב ביותר. לפי מנגנון זה תחילה מתרחש מאורע אשר גורם לבידוד גאוגרפי בין שתיים או יותר מאוכלוסיות מין כלשהו. המאורע הגורם לבידוד יכול להיות הגירה של קבוצה מסוימת לאזור גאוגרפי אחר מסיבה כלשהי, או מאורע אקלימי, גאולוגי או אחר, אשר מביא להקמת מחסום פיזי בין אוכלוסיות.

כאשר נוצר המחסום בין האוכלוסיות, נוצר גם מחסום בזרימת גנים, כך שאין ערבוב והאחדה בין האוכלוסיות השונות. עם הזמן, בתהליכים שונים, כמו סחף גנטי, ברירה טבעית וברירה זוויגית, נצברים הבדלים במאגרים הגנטיים של האוכלוסיות השונות. תהליך זה מוביל בסופו של דבר לבידוד רבייתי בין האוכלוסיות, כך שהן הופכות למינים שונים. צורה זו של ספציאציה מתועדת היטב בעולם הטבע.

## ספציאציה פַּרַפַּטרית
ממוזער|330px|איור להמחשת דגמי הספציאציה השוניםספציאציה פרפטרית  מתרחשת כאשר יש גרדיאנט כלשהו של תכונה כמותית בסביבה, המשפיעה על המין, ופרטים שונים נמשכים לערכים שונים שלה. כך נוצרות מספר אוכלוסיות שכנות שפרטיהן מותאמים לערך מסוים של התכונה הסביבתית. עם הזמן נוצר בידוד רבייתי בין האוכלוסיות השונות ומתרחשת ספציאציה.

דוגמה לכך נצפתה בעשב ממין  בסביבת מכרות. באזורים אלה קיים לחץ ברירתי לסבילות כלפי המתכות הנכרות מן המכרות שמזהמות את הסביבה, וכתוצאה מכך, נוצרות אוכלוסיות בעלות מידה שונה של סבילות כלפי המתכות. מאחר שבני הכלאיים שנוצרים אינם מותאמים היטב לסביבתם, נוצר לחץ ברירתי נגד רבייה בין האוכלוסיות, וכתוצאה מכך, זמני הפריחה שלהן משתנים וגוברת ההאבקה העצמית. דוגמה נוספת לספציאציה פרפטרית היא מיני טבעת.

## ספציאציה חופפת מקום (סימפַּטרית)
בספציאציה חופפת מקום , לא מתקיימת הפרדה במרחב בין האוכלוסיות והן יכולות לחפוף זו לזו במידה מסוימת. ספציאציה במנגנון זה יכולה להתרחש כאשר קיים לחץ ברירתי להתפלגות, ויש מתאם בין תכונת בחירת בן זוג והתכונה שעליה פועל הלחץ. לדוגמה: זבובים אשר מזדווגים על גבי צמח מסוים. אם קיימת תכונה בזכרים להעדפת אחד משני צמחים אפשריים, ובנקבות קיימת נטייה לבחור בזכרים אשר נמצאים בצמח מסוים, הרי שיכולה להתרחש ספציאציה לשני מיני, מין אשר מזדווג על צמח א' ומין אשר מזדווג על צמח ב'. במצב כזה, הפרדה גאוגרפית אינה תנאי להתרחשות הספציאציה. למנגנון זה מספר תעודים בעולם הטבע.

דוגמה נוספת היא מין הצרעות מגלופטה  שחי בלילה והתפתחה בו התכונה של ראיית לילה. "ייתכן שאבותיה של המגלופטה עברו ללוח זמנים לילי כדי להתגבר על התחרות העזה מצד מאביקי-יום, ובכלל זה דבורים אחרות." 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:מין (טקסונומיה)
פרדריק אוגוסט ברתולדי

**פרדריק אוגוסט ברתולדי** (בצרפתית: **Frédéric Auguste Bartholdi**; 2 באוגוסט 1834 – 4 באוקטובר 1904) היה פסל צרפתי שנודע כפסל של "פסל החירות" אשר נמצא בליברטי איילנד, ניו יורק.

## ביוגרפיה
נולד בקולמר שבצרפת. למד בקולמר, ואחר כך למד בפריז אדריכלות וציור. הוא הפך לאחד הפסלים הגדולים והמפורסמים ביותר באירופה ובאמריקה הצפונית במאה ה-19.

היצירה המפורסמת ביותר שלו היא פסל החירות בארצות הברית אשר נתרם על ידי ממשלת צרפת ב-1886 כאות ידידות בין שתי הממשלות. יש הסבורים שהפנים בפסל החירות עוצבו לפי פניה של אמו של ברתולדי.

פסל מונומנטלי נוסף שלו הוא האריה מבלפור בצרפת.

ברתולדי נפטר בפריז, ב-4 באוקטובר 1904 כתוצאה ממחלת השחפת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים סימבוליסטים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים במלחמת צרפת–פרוסיה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:צרפתים ממוצא גרמני
קטגוריה:אלזס: אישים
קטגוריה:פסל החירות
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:אדריכלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מונפרנאס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1834
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1904
קטגוריה:פסלים צרפתים
בסיס סחיפה

**בסיס סחיפה** הוא מונח בהידרולוגיה ובגאומורפולוגיה שמשמעותו הגבול שמתחתיו זרם מים (נחל או נהר) אינו גורם לסחיפה.
שמאל|ממוזער|150px|נהר הירדן

בדרך כלל כשנחל נשפך לגוף של מים עומדים נבלמת זרימתו ובכך אובדת לזרם יכולת הסחיפה, והוא משקיע את הסחף שהוא נושא. במילים אחרות, בסיס סחיפה הוא הנקודה הנמוכה ביותר שאליה מסוגל הנחל לזרום, או "שפך הנהר". אם הנחל נשפך לאגם מהווה האגם בסיס סחיפה זמני לכל הפלגים היוצרים את הנחל. אם הנחל נשפך לים בסיס הסחיפה שלו הוא גובה פני הים הנחשב כבסיס הסחיפה המוחלט (למעט בנהרות הזורמים אל ים או אגם הנמצא מתחת לפני הים. הדוגמה הבולטת ביותר היא נהר הירדן שבסיס הסחיפה שלו, ים המלח, מצוי כ-400 מטר מתחת לגובה פני הים).

כשמקור הזרם מצוי בנקודה גבוהה יחסית לבסיס הסחיפה (שיפוע גבוה) מתקדמת הבליה במהירות עקב האנרגיה האצורה במים הזורמים במהירות. הטופוגרפיה היא טרשית ונוהגים לומר כי הנחל הוא צעיר (במונחים גאולוגיים). בליה המתרחשת לאורך זמן ארוך (במונחים גאולוגיים) שוחקת את האזורים הגבוהים ובסופו של דבר מקטינה ההפרש שבין המקור לבסיס הסחיפה של הזרם, ונוהגים לקרוא לנחל כזה "בוגר". לעמקים של נחלים בוגרים יש שיפועים מתונים, רכסים מעוגלים וצורתם מתפתלת.

תזוזות של הקרקע משפיעות במידה ניכרת על בסיס הסחיפה. התרוממות רמת קולורדו בצירוף עם העובדה שמפרץ קליפורניה נפתח לים קבעו את פני הים כבסיס הסחיפה של נהר הקולורדו והובילו לסחיפה מהירה (במונחים גאולוגיים) שתוצאתה הגרנד קניון.

גובה פני הים יכול להשתנות (בעיקר בשל היווצרות והפשרה של קרחונים), ובשל כך להגביה או להנמיך את בסיס הסחיפה הסופי של הנהרות הנשפכים לים. לאורך חופה המזרחי של אמריקה הצפונית נמשכים עמקי הנהרות לתוך אדן היבשת, זכר לתקופה שהסחיפה הייתה אפשרית משום שבסיס הסחיפה היה יותר נמוך כשגובה פני הים היה נמוך יותר.

## לקריאה נוספת
*פרופסור משה ברור, "בסיס סחיפה", **לקסיקון גאוגרפי**, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:לימנולוגיה
מגנטרון

[שמאל|ממוזער|220px|חתך במגנטרון של [תנור מיקרוגל ביתי]]
[שמאל|ממוזער|220px|מכ"ם פעימות בו עושים שימוש במגנטרון, זהו מכ"ם גילוי של סוללת טילי קרקע אוויר מסוג [MIM-23 הוק|הוק.]]
**מגנטרון** (מיוונית: **μαγνήτης** מגנט+אלקטרון) היא שפופרת ריק המחוללת קרינה אלקטרומגנטית בתדר רדיו ומיקרוגל.

## מבנה
תא המגנטרון הוא תא גלילי המוחזק בוואקום. במרכזו נמצאת קתודה בפוטנציאל שלילי גבוה ובטמפרטורה גבוהה, ובדופן התא אנודה בפוטנציאל חיובי. המתח בין האלקטרודות מסופק ממקור מתח ישר גבוה. משני צידי התא מצויים שני מגנטים קבועים היוצרים שדה מגנטי חזק במקביל לציר הגליל.

## פעולה
אלקטרונים מואצים מהקתודה לאנודה, וכתוצאה מכוח לורנץ הפועל עליהם הם נעים בתנועה ספירלית. לאורך מסלול הספירלה נמצאים חללים גליליים בהם מושרית קרינה אלקטרומגנטית בתהודה. הגודל הפיזי של חללי התהודה קובע את אורך הגל של הקרינה הנוצרת, אולם לא ניתן להשיג תדירויות מאוד מדויקות ויציבות. את הקרינה מוליכים באנטנה קצרה ובגלבו למוצא המגנטרון.

## שימושים
המגנטרון בולט ביעילותו הגדולה: כ-65% מההספק המוזן אליו ממקור המתח הופך לקרינה אלקטרומגנטית. לכן, המגנטרון משמש במקרים שבהם יש צורך בהספק גבוה אך לא בדיוק רב של התדירות:
*מכ"ם פעימות (פולסים): שפופרת המגנטרון מחוברת לגלבו המוביל לאנטנה, המתח המסופק למגנטרון הוא בצורת פולסים קצרים, הגורמים לשידור פולסים של קרינת מיקרו מהאנטנה בהגבר.
*חימום: בתנור מיקרוגל הקרינה נפלטת מהמגנטרון לחלל שבו נמצא מזון. הקרינה נספגת במזון ומחממת אותו.
*הארה: הקרינה נפלטת מהמגנטרון לחלל שבו נמצא חומר שפולט אור בנוכחות קרינת מיקרו, לדוגמה גופרית ב.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רכיבים אלקטרוניים
קטגוריה:שפופרות ריק
שדה סמנטי

**שדה סמנטי** הוא קבוצה של מילים שיש להן מכנה משותף.
כל המילים בשדה סמנטי מסוים קשורות בצורה כלשהי למשמעות של הנושא הכללי של אותו שדה. עם זאת, לכל מילה יש משמעות הייחודית לה.

שדה סמנטי ראשי עשוי להיות מחולק לשדות סמנטיים קטנים יותר.
כמו כן, תיתכן חפיפה בין שדות סמנטיים, כך שמילה מסוימת יכולה להשתייך ליותר משדה אחד.

הסמנטיקה עוסקת בין היתר גם בשדות סמנטיים משום שהיא ענף של תורת הלשון שעניינו תיאור משמעותן של המילים ושל צירופי המילים.

ישנם מילונים המחלקים את המילים על פי השדות הסמנטיים שהם מתייחסים אליהם. מילון מסוג זה נקרא "**[[אגרון]]**" (תזאורוס).

## סוגים של שדות סמנטיים
בשדות סמנטיים ישנה חלוקה לשני סוגים עיקריים: שדה המושתת על **קשר מהותי** ושדה המושתת על **קשר אסוציאטיבי**.
בשדה סמנטי תימצא קבוצה של מילים או צירופים השייכים לאותו תחום מושגים, כלומר מילים הקרובות במשמעות ומתארות תחום מסוים במציאות.

הן נמצאות בתחומים הבאים:

**[[מילה נרדפת|נרדפות]]:**
לדוגמה: שמש - חמה; ירח - לבנה; חושך - עלטה וכו'.

**ניגודיות:**
לדוגמה: אור - חושך; קטן - גדול וכו'.

**[[הכללה (למידה)|היכללות]]:**
לדוגמה: פירות - קלמנטינה, תפוז, תפוח ועוד.

## שימושים ספרותיים
המשורר בוחר במלה בעלת מעמד מרכזי ביצירה, ולאחריה הוא מזכיר מילים נוספות הקשורות למלה המרכזית. כך נוצר "שדה" של מילים, שיש קשר ביניהן וזיקה בינן לבין המלה המרכזית. השדה הסמנטי מלכד ומאחד את חלקיה השונים של היצירה ומדגיש ומבליט את תוכנה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סמנטיקה
מרצדת

ממוזער|שמאל|200px|תינוק מתבונן במרצדת צבעונית[שמאל|ממוזער|200px|מרצדת עשויה מחלקים פשוטים ([חלוק נחל|חלוקי נחל ונוצות) תלויה מתקרת חדר; למטה, בהגדלה, חלקי המרצדת.]]
**מִרְצֶדֶת** (או **מוֹבַּיְיל**, מאנגלית: Mobile - נייד) היא פסל קינטי שעקרון פעולתו מבוסס על שיווי משקל. המרצדת האמנותית הומצאה על ידי אלכסנדר קלדר ב-1931.

מרצדת התלויה מן התקרה משמשת לקישוט בתים. מרצדת כזו עשויה בדרך כלל קשתות, שמקצה כל אחת מהן תלויה קשת נוספת או קישוט, בדומה לעץ בינארי מאוזן. האיזון חשוב כדי ששיווי המשקל של המרצדת יישמר. חלקי המרצדת מחוברים בחוטים דקים, לבנים או שקופים, ונותנים את ההרגשה שהקישוטים תלויים בחלל האוויר.

כיום נפוצים פעמוני רוח, שהם מעין מרצדות אודיו-ויזואליות. בניגוד למרצדת המסורתית, שרכיביה מרוחקים זה מזה כדי שלא יסתבכו זה בזה, רכיבי פעמון הרוח קרובים זזה לזה כדי שיפיקו צליל נעים בפוגעם זה בזה. החוטים בפעמון רוח קצרים הרבה יותר.

סוג נוסף של מרצדת הוא מרצדת לתינוקות, הנתלית מעל מיטת התינוק. עקב שיקולי בטיחות מרצדת כזו מיועדת לחודשי החיים הראשונים בלבד, כאשר התינוק עדיין לא יכול להגיע אליה אלא רק להתבונן בה. מרצדת המיועדת לתינוקות בנויה בדרך כלל חלקי פלסטיק וספוג עמידים. אם יש בה חוטים - הם קצרים כדי למנוע סכנת חנק. מרצדות לתינוקות קיימות בשלל דוגמאות וצבעים, בין השאר ישנן המונעות חשמלית והמשמיעות מנגינות. ישנן גם מרצדות בצבעי שחור-לבן המיועדות לתינוקות צעירים (בעקבות תאוריה הנוגעת לראיית הצבעים בתחילת החיים).

## קישורים חיצוניים

* Alexander Calder mobiles, Ecoartpedia
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פיסול
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:מוצרי תינוקות
קטגוריה:צעצועים חשמליים
קארל רוב

**קארל רוב** (אנגלית: **Karl Rove**; נולד ב-25 בדצמבר 1950) הוא עיתונאי אמריקאי, שהיה יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית, ואחד האישים המקורבים ביותר לנשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש.

## קריירה
רוב ניהל את מסעות הבחירות של בוש בשנים 1994 (למושל מדינת טקסס) 2000 ו-2004 (לנשיאות).

שימש בממשל בוש כיועץ בכיר לנשיא, אסטרטג פוליטי ראשי, וסגן ראש מטה הבית הלבן לענייני מדיניות. נחשב לבעל ההשפעה הרבה ביותר של בוש בעניינים פוליטיים, ומתנגדיו של בוש מכנים אותו לעיתים "המוח של בוש".

רוב היווה לעיתים קרובות מטרה לחיציהם של מבקרי ממשל בוש. הוא הואשם בשימוש במסעי הכפשות אישיים נגד יריביו של בוש. כך הן בבחירות למושל טקסס ב-1994 בהן בוש התמודד נגד אן ריצ'רדס, והן בבחירות המוקדמות לנשיאות בשנת 2000 בהן הוא התמודד נגד ג'ון מקיין הופיעו סקרים מדומים שנועדו להפיץ שמועות אישיות נגד המתמודדים מול בוש. הוא גם הואשם כי עמד מאחורי חשיפת זהותה של הסוכנת הסמויה של ה-CIA, ואלרי פליים (עניין שנודע כפרשת פליים), אחרי שבעלה יצא בביקורת על הממשל. אף על פי שהוא אכן שוחח עם עיתונאים על הנושא, התברר שהוא לא היה המקור להדלפה שהחלה את הפרשה, ולא הוגש נגדו כתב אישום.

בבחירות של 2004 הוביל לניצחון של בוש, בעזרת מסע בחירות בו פנה בוש במידה רבה לא לאמצע המפה הפוליטית, אלא דווקא לאנשי הבסיס השמרני-דתי אותם הצליח רוב לרתום בהתלהבות, על ידי הדגשת נושאים של "ערכי מוסר" כמו למשל התנגדות לנישואים חד-מינייםhttp://www.msnbc.msn.com/id/6401635/site/newsweek/, ולהביא לקלפי בזכות יכולת ארגונית עדיפה.

ב-2007 שמו הועלה בשימועים בקונגרס, כמי שהיה מעורב בפיטורים של תובעים פדרליים, מסיבות פוליטיות כביכול. הוא נקרא להעיד בפני הקונגרס, אך הממשל סירב לבקשת הקונגרס בנימוק שיש חיסיון על העצות אותן הוא נותן לנשיא.

באוגוסט 2007 הודיע על פרישתו מתפקידיו בממשל בוש. כיום הוא משמש כפרשן פוליטי בערוץ פוקס ניוז, מגזין ניוזוויק והעיתון וול סטריט ג'ורנל.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:פעילים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:יועצים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:יועצים בכירים לנשיא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' מייסון
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קרלומן השני

[שמאל|ממוזער|200px|פסלו של קרלומן ב[בזיליקת סן-דני]]
**קרלומן השני** (בצרפתית: **Carloman II**; סביבות 866 – 6 בדצמבר 884), בן ל, מלך על פרנקיה המערבית מ-879 עד מותו.

## חייו
קרלומן היה בנם של לואי השני "המגמגם" מלך פרנקיה המערבית ושל אנסגרד מבורגונדיה. ב-879, לאחר מות אביו, ירש את הכתר יחד עם אחיו לואי, שמלך בשם לואי השלישי. בעקבות הסכם אמיין (מרץ 880) חולקה הממלכה בין שני האחים וקרלומן קיבל את חבל בורגונדיה ואת חבל אקוויטניה. אולם, בוזו הרוזן מארל התכחש לשבועת האמונים שלו למלך קרלומן ולמלך לואי השלישי והכריז על עצמו למלך פרובאנס. קרלומן ולואי יצאו למלחמה נגד בוזו, כבשו מידיו את העיר מקון שבבורגונדיה ושמו מצור על העיר ויין שבפרובאנס, אך ללא הצלחה (אוגוסט - נובמבר 880). 

ב-882 נהרג המלך לואי השלישי בתאונה וקרלומן הפך למלך יחיד של פרנקיה המערבית. הממלכה הייתה נתונה לפלישות חוזרות ונשנות של הנורמנים שהשחיתו כל מה שנקרה על דרכם. כוחו של המלך קרלומן לעמוד בפניהם היה מוגבל, והאצילים הפיאודליים מרדו בו. 

ב-884 המלך קרלומן נפל מסוסו ונהרג בעת שיצא לציד. הוא הוטמן בבזיליקת סן-דני שמצפון לפריז. היות שלא היו לו יורשים, החליטו אנשי הכנסייה והאצילים למסור את כתר ממלכת פרנקיה לקרל, בנו של הקיסר לואי מגרמניה, שמלך בשם קרל השלישי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-9
קטגוריה:ילידי 866
קטגוריה:נפטרים ב-884
ישראל ראבון

שמאל|ממוזער|130px|ישראל ראבון
**ישראל רָאבּוֹן** (בכתיב יידי: **ראַבאָן**; 1900 – 1941) היה משורר וסופר יידי.

## ביוגרפיה
נולד בשם **ישראל רובין** בעיירה גוברצ'וב שבפולין בשנת 1900, אך גדל בבלוט (Balut), פרוור פרולטרי של העיר לודז'. את שיריו הראשונים פרסם בגיל 15. ראבון פרסם ספרי שירה, וכן שני רומנים ביידיש, "באלוט", רומן מסורתי בשלושה כרכים, המתאר את החיים ברובע העוני של לודז', רובע באלוט. ו"די גאס" ("הרחוב"), רומן חדשני ואקספרסיוניסטי. "הרחוב" תורגם לכמה לשונות, ובהן עברית ואנגלית.

הרומן "באלוט", נדפס ביידיש לראשונה בוורשה בשנת 1934.
הרומן "הרחוב", נדפס לראשונה ביידיש בוורשה בשנת 1928.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח מלודז' לווילנה. על-פי עדותו של שמרקה קצ'רגינסקי, הוא נרצח על ידי הגרמנים בפונאר, באחת מהאקציות ב-1941.

## מספריו
* **די גאס** (יידיש: "הרחוב") יצא במהדורה חדשה, בהוצאת מאגנס, בשנת 1986. עם הערות מבוא מאת חנא שמרוק.
* **הרחוב**, תרגום ק"א ברתיני, הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, 1986.

## לקריאה נוספת
* סת' ווליץ, 'על "הרחוב" של ישראל ראבון', **[[חוליות (כתב עת)]]**, 7, 2002.

## קישורים חיצוניים
* ביאטריס לאנג קפלן, 
* 
* 

* על ספרו של ראבון, באנגלית, "הרחוב", באתר אנגלי יהודי, כולל מובאה של כמה עמודים מהספר
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:מתרגמים מפולנית
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:נספים בפונאר
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1941
חיים לנסקי

**חיים לֶנסקי** (1905–1943) היה משורר עברי בברית המועצות.

## ביוגרפיה
לנסקי נולד בשנת 1905 בסלונים שברוסיה הלבנה (אז באימפריה הרוסית), ובעקבות גירושי הוריו עבר בילדותו עם אביו לדרצ'ין, שם גדל בבית סבו וסבתו.

בצעירותו עבר לבירה סנקט פטרבורג. חרף יחסו החיובי למהפכה ולשלטון הקומוניסטי, בשנת 1934 נעצר על שפרסם שירה בעברית ונשפט לחמש שנות עבודה בסיביר. גם שם המשיך לכתוב שירה. בשנת 1937 חזר לסנקט פטרבורג לאחר ששוחרר, אך עד מהרה נעצר ונשלח בשנית לסיביר. שם מת ממחלת השחפת מחמת התנאים הקשים כנראה ב-1943.

בשנת 1958 הגיע לישראל קובץ ובו 130 שיריו, בהם בלדות וסונטות בעברית עשירה, המתארים את תקופת ילדותו, שנות מאסרו ועבודת הפרך. שירתו פורסמה וזכתה להכרה, בין היתר הודות לפועלו של נתן זך. השירים וכן מכתביו לרעייתו הופקדו בארכיון מכון גנזים אשר בבית אריאלה בתל אביב.

על שמם של לנסקי ועמיתו אלישע רודין נקרא רחוב חיים ואלישע בתל אביב.

## משיריו של לנסקי
* חיים לנסקי נעצר ונכלא בלנינגרד, בדצמבר 1934. ומכלאו כתב:
:::::קֶסֶם לִי קַסְמָה הַלַעֲנָה
:::::בִּמְרִירוּת מִיצָה חֲרִיף-הָרֵיַח.
:::::רַק לְמַעֲנָה, לְמַעֲנָה
:::::נָד אֲנִי וָנָע - אָדָם אוֹרֵחַ.

* כאשר הוא הוגלה לסיביר, למחנה מעצר, וסבל נוראות, הוא כתב משם, בדצמבר 1935:
:::::נָדוֹן לִשְנוֹת טִלְטוּל וָטוֹרַח,
:::::נִידַח כְּקַיִן, כִּמְקוּלָל,
:::::עַל מִי לִסְמוֹך, בְּמִי לִבְטוֹחַ?
:::::מֵאֲחוֹרֵי פִּסְגוֹת אוּרָל
:::::הוֹלְכִים שוֹקעִים ימֵי הַנוֹעַר.
* ועוד שיר צבעוני משיריו:

::::::**כחל, כחל, כחל**
:::::כֹּחַל, כֹּחַל וְכֹחַל...
:::::תְּכוֹל פִּטְרִיוֹת-סַם.
:::::דְגָנִיוֹת כִּשְׁקוּיוֹת כֹּהַל.
:::::שְׁמֵי בַּצֹרֶת, חָם!

:::::עַל כַּנְפֵי הָרֵחַיִם
:::::קֵן בָּנוּ קִיכְלִים.
:::::הַטוֹחֵן פּוֹרֵשׂ כַּפַּיִם:
:::::- עֲסוּקִים תְּכֻלִִּים!

מתוך הספר "מעבר לנהר הליתי", 1959

* "סוזן ופרן" הלחינו וביצעו את שירו "לילות לילך", באלבום הבכורה שלהן.

## ספרים
***ילקוט שירים**, הוצאת יחדיו, 1973.
***מעבר נהר הלתי**, שירים, תל אביב תש"כ.
***הענף הגדוע**, חיים לנסקי: שירים, מכתבים, ורשימות, עם אלישע רודין, ערך אברהם קריב, ירושלים: מוסד ביאליק.

## מאמרים על יצירתו
*שלום לוריא, **חיים לנסקי: האמנם רק האלם כלא קולו?**, בתוך: נורית גוברין, **ממרכזים למרכז**, 2005.
*יאירה גינוסר, **חיים לנסקי, מגידולי הפלא**, עיתון 77, 1988.
*דן מירון, **אידיליית הבורות והקברים**, צוואה של חיים לנסקי, הארץ, 1987.
*עוזי בהר, **לנסקי: חירות בצפונו של עולם**, סימן קריאה, 1986.
*שלום לוריא, **כוכב שנתלש**, עיון בשירתו של חיים לנסקי, שבות, 1975.
* יהונתן ורדי – עם שירי חיים לנסקי במהדורה חדשה, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ז', 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* "נידון" - וידאו שיר על פי חיים לנסקי
* 
* 
* עמינדב דיקמן, 
* 
* , , 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**מכתביו**:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:נספים בגולאג
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1943
שמשון יוניצ'מן

[ממוזער|350px|שמשון יוניצ'מן ו[יוסף כרוסט במדי בית"ר (במרכז) וחברי בית"ר מגדוד ההכשרה של בית"ר, קוסטופול (והלין)]]
**שמשון יוּניצ'מן** (13 בפברואר 1907 – 21 במרץ 1961) היה ממנהיגי תנועת בית"ר וחבר הכנסת מטעם חרות.

## קורות חיים
יוניצ'מן נולד בלוצק שבווהלין (בילדותו ברוסיה, ולאחר המלחמה בפולין; כיום באוקראינה), בשנת 1907, בנו של ישראל יוניצ'מן. למד בתיכון בעירו לוצק. אחר כך המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת פראג, שם קיבל תואר דוקטור לרפואה.

בזמן לימודיו בפראג היה פעיל בתנועת בית"ר. ב-1932 חזר לפולין ונתמנה לחבר ההנהגה הארצית של התנועה.

בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו היה למפקד פלוגת הגיוס של בית"ר בראש פינה ולראש הנהגת בית"ר בארץ ישראל. כמו כן היה חבר מרכז התנועה הרוויזיוניסטית.

בשנת 1941 יצא לטהראן כדי להיפגש עם נציגים סובייטיים.

בשנת 1944 נעצר על ידי השלטונות הבריטיים וגורש למחנה המעצר באריתריאה.

בשנים 1946-–1948 היה ראש המזכירות העולמית של ברית הצה"ר.

לאחר קום המדינה הצטרף לתנועת החרות, ובשנים 1955–1961 כיהן כחבר הכנסת מטעמה.

יוניצ'מן נפטר מהתקף לב בשנת 1961, בגיל 54. הוא הובא למנוחות בבית הקברות בראש פינה, על-פי צוואתו, ליד קברו של שלמה בן-יוסף אשר היה עולה הגרדום הראשון מבני עירו, וחברו לפלוגת הגיוס של בית"ר בראש פינה.
הותיר את אשתו, חנה לבית ורטהיימר, שלה היה נשוי מאביב 1949.

במלאת שנה למותו קבע הקונגרס היהודי העולמי פרס ספרותי על שמו.

לאחר מותו נקראו על שמו רחובות בתל אביב ובקריית שמונה.
טקסט=רחוב שמשון יוניצ'מן, תל אביב-יפו|ממוזער|רחוב שמשון יוניצ'מן, תל אביב-יפו

## לקריאה נוספת
* א. רמבה (עורך), **שמשון יוניצ'מן**, תל אביב: ההנהלה העולמית של ברית חרות–הצה"ר, תשכ"ב. (הופיע במקביל גם ביידיש: "שמשון יוניטשמאן")

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* על פלוגת הגיוס של בית"ר, אתר הצנחנים בעשור הראשון
* 
* 
* , 
* , 
* 

* Shimshon Yunichman, Revisionist Leader, Dies in Israel; Was 54, JTA, March 22, 1961

* , 
* 
* 
* 
*  (לקט מהעיתונות בישראל)
*  (בשבעה לפטירתו)
* , 
* 
* 
* קברו

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:פעילים ציונים בצ'כיה
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:רופאים יהודים פולנים
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:נציבי בית"ר
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:אישים שעל שמם פרס ספרותי
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:חברי הכנסת: רופאים
קטגוריה:אישים הקבורים בראש פינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
משולש שווה-צלעות

ממוזער|שמאל|180px|משולש שווה-צלעות
בגאומטריה, **משולש שווה-צלעות** (**מש"צ**) הוא משולש שכל צלעותיו שוות זו לזו. במשולש כזה גם הזוויות שוות ועל כן כל אחת מהן היא בת 60 מעלות. משולש שווה-צלעות הוא מצולע משוכלל בן שלוש צלעות, ולכן ניתן לכנותו "משולש משוכלל" (אך כינוי זה אינו מקובל).

## תכונות
*בכל אחד מקודקודיו של משולש שווה-צלעות, התיכון, הגובה, וחוצה הזווית היוצאים ממנו מתלכדים, וישר זה הוא גם אנך אמצעי לצלע שמול הקודקוד.
*במשולש שווה-צלעות רדיוס המעגל החסום שווה לחצי מרדיוס המעגל החוסם. המרכזים שלהם מתלכדים, ומהווים מרכז הכובד של המשולש, בו כל הקווים המיוחדים נפגשים ומתחלקים ביחס 2:1. בנוסף, המעגל החסום מתלכד עם מעגל תשע הנקודות. בשל ההתלכדות לא מוגדר בו ישר אוילר.
* מבין חמשת הפאונים המשוכללים, בשלושה כל הפאות הן משולשים שווי צלעות: בארבעון (פירמידה משולשת) יש ארבעה משולשים שווי צלעות, בתמניון (אוקטהדרון) - שמונה ובעשרימון (איקוסהדרון) - 20 משולשים שווי צלעות.

## מידות
250 px|ממוזער|שמאל|משולש שווה-צלעות 
אם צלע המשולש היא \ a, אז:
* היקף המשולש הוא \ 3a.
* אורך הגבהים, התיכונים וחוצי הזוויות הוא \frac{\sqrt{3}}{2} a.
* שטח המשולש הוא \frac{\sqrt{3}}{4} a^2.
* רדיוס המעגל החוסם הוא \frac{\sqrt{3}}{3} a.
* רדיוס המעגל החסום הוא \frac{\sqrt{3}}{6} a.

## בנייה
שמאל|ממוזער|250px|בנייה של משולש שווה-צלעות
כדי לבנות עם סרגל ומחוגה משולש שווה-צלעות, יש לפעול על פי השיטה הבאה:
* שרטט קטע שאורכו כאורך צלע המשולש הנדרש.
* פתח את המחוגה בגודל הקטע.
* שים את קצה המחוגה בקצה הקטע הנתון ושרטט קשת
* שים את קצה המחוגה בקצה האחר של הקטע הנתון ושרטט קשת.
* חבר את נקודת החיתוך של שתי הקשתות עם קצות הקטע הנתון. 
בנייה זו היא הנפוצה ביותר, כי ניתן בעזרתה לבנות משולש עם צלע נתונה. במקרים אחרים, למשל כשיש לשרטט משולש החסום במעגל נתון, יש לפעול לפי השיטה הבאה:
שמאל|ממוזער|300px|בנייה של משולש שווה-צלעות
* שרטט ישר.
* מקם עליו נקודה ובנה מעגל שהיא במרכזו.
* שרטט מעגל נוסף, בעל אותו רדיוס, שמרכזו באחת מנקודות החיתוך של המעגל עם הישר.
* שרטט קטע המחבר את נקודות החיתוך של שני המעגלים.
* חבר את קצותיו של הקטע עם נקודת החיתוך השנייה של המעגל (הראשון) עם הישר.
שלושת הקטעים ששורטטו מהווים משולש שווה-צלעות.

(התהליך מודגם משמאל).

בשתי הדרכים מתקבלת צורת וסיקה פיסקיס.

## ראו גם
* משפט נפוליאון
* פלקסגון
* משפט ויויאני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משולש
קטגוריה:צורות גאומטריות סימטריות
קרט (יחידת משקל)

ממוזער|יהלום של קרט אחד משובץ בטבעת
**קרט** (Carat, מיוונית: κεράτιον, תעתיק: קרטיון. תעתיק באיטלקית: קאראטו) היא יחידת משקל של אבני חן, והוא שווה בדיוק ל-200 מיליגרם. 

הקרט מחולק ל-100 **נקודות**, כל אחת 2 מיליגרם משקלה.

## היסטוריה
יחידת מידה זו אומצה על ידי הוועידה הכללית למידות ומשקלות באוקטובר 1907. הגדרה זו לקרט מכונה לעיתים "קרט מטרי", להבדיל מהגדרות קודמות לקרט, שנעו בין 197 ועד ל-215 מיליגרם.

## מקור השם
ממוזער|150px|זרעי חרוב
מקור השם הוא בזרעי פרי עץ החרוב (ביוונית: κεράτιον, תעתיק: קרטיון), שהם אחידים יחסית במשקלם ושימשו בימי קדם לשקילת אבני החן. 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גמולוגיה
קטגוריה:יחידות מידה: מסה
ארון קרטר

שמאל|ממוזער|200px|ארון קרטר בהופעה, יולי 2005
**ארון צ'ארלס קרטר** (באנגלית: **Aaron Charles Carter**; 7 בדצמבר 1987 – 5 בנובמבר 2022) היה זמר פופ ושחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
קרטר, יליד טמפה בפלורידה ארצות הברית. אחיו הגדול, ניק הוא חלק מלהקת הבנים בקסטריט בויז.

### קריירה
קרטר החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 7 ובמשך שנתיים היה הזמר של להקה בשם "dead end" ("אין מוצא"). בגיל 10 (בשנת 1997) הופיע עם הבקסטריט בויז באחת מהופעותיהם בגרמניה. הופעתו זכתה להתלהבות רבה מהקהל ומיד בעקבותיה הוחתם על חוזה עם חברת התקליטים "אדל". בנוסף לכך, ביצע גרסה בשפה האנגלית לשיר "What More Can I Give".

בנוסף להיותו זמר, כתב קרטר שירים, רקד (לעיתים על-פי כוריאוגרפיה שלו) ניגן במספר כלי נגינה, בין השאר תופים, גיטרה, פסנתר וסקסופון והפיק מוזיקה. כמו כן שחק בתיאטרון ובקולנוע ועסק בסוגי ספורט רבים.

קרטר שר את השיר "saturday night", שהוא שיר הנושא של הסרט פופסטאר שיצא בשנת 2005, בו קרטר שיחק לצד השחקנית אלנה אוסטין. באותה שנה השתתף בתפקיד קטן בסרט "סופרקרוס", לצד מייק ווגל.

בשנת 2006 שיחק בקומדיה הרומנטית "מישהו לאכול איתו גבינה" שכתב, הפיק וביים ג'ף גרלין.

ב-2009 השתתף ארון בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית קרינה סמירנוף.

### חיים אישיים
קרטר יצא עם השחקניות הילרי דאף ולינדזי לוהן.

בעבר הוא הסתבך עם החוק, וסיבך גם את אמו. בשנת 2005 ניק וארון ניתקו קשר עם אימם, שהייתה המנהלת האישית שלהם, בטענה שאכפת לה מהכסף יותר מהבנים שלה. ב-21 בפברואר 2008, נעצר קרטר בטקסס לאחר שנהג במהירות מופרזת. בנוסף מצאו הרשויות במכוניתו מריחואנה.

ב-6 באוגוסט 2017 קרטר יצא מהארון כביסקסואל ורמז שהוא במערכת יחסים עם גבר מתעשיית המוזיקה.

נפטר בביתו בלנקסטר, קליפורניה ב-5 בנובמבר 2022.

לאהרון יש ילד אחד.

## דיסקוגרפיה
* 1997: Aaron Carter
* 2000: Aaron's Party (Come Get It
* 2001: Oh Aaron
* 2002: Another Earthquake
* 2003: Most Requested Hits
* 2006: Come Get It: The Very Best of Aaron Carter
* 2006: 2 Good 2 B True
* 2018: LOVE

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי פופ אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:ביסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:סכיזופרנים
קטגוריה:יוצרי תוכן דיגיטלי ב-OnlyFans
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
התיאטרון הארץ-ישראלי

250px|ממוזער|שמאל|תיאטרון התא"י והבימה בשדרות רוטשילד 80 לאחר סיום בנייתו, 1927
250px|ממוזער|שמאל|עמוד זיכרון לתיאטרון הארץ־ישראלי בשדרות רוטשילד 80
**התיאטרון הארץ־ישראלי** (**התא"י**) היה תיאטרון עברי בתקופת היישוב, שפעל בשנים 1924-1927.

התא"י נוסד בברלין בשנת 1924. ביוזמתה של מרים ברנשטיין־כהן
נסעו מארץ ישראל ארי קוטאי, מנחם בנימיני, יוסף אוקסנברג ומיכאל גור בשנת 1923 לברלין כדי להשתלם באמנות המשחק בתיאטרון, ולהקים תיאטרון איכותי בארץ ישראל. מברלין הוזמן מנחם גנסין, ממייסדי תיאטרון הבימה, שהיה אז בריגה, בדרכו לארץ ישראל, לשמש כבמאי ומנהל. בנוסף, הצטרפו ללהקה השחקנים רבקה פפר, זינה וינשל, בת–עמי פוגצ'וב, אסתר לוין, ריטה גולדברג, שושנה הוניג-כהן ושמעון פינקל.
את ההצגה הראשונה, "בלשאצר", העלתה הלהקה ב-15 ביוני 1924, בברלין, בתיאטרון של "קומדיה ולטי".
המחזה היה יצירה על נושא מקראי של  סופרת עלומה בשם  הניה רושה (Rochet).

התא"י על שחקניו הגיע לארץ ישראל בראשית 1925, וב־3 במרץ אותה שנה, נפתח בתל אביב "התיאטרון הארץ־ישראלי" בהנהלתו של גנסין. בפתיחה בקולנוע עדן הועלה המחזה "בלשאצר", ואת נאום הפתיחה נשא חיים נחמן ביאליק. מבנה התיאטרון בשדרות רוטשילד 80 תוכנן על ידי האדריכל והמהנדס יעקב אורנשטיין והוקם בשנת 1927. המבנה הוקם כאולם חסר־גג בן 270 מקומות ישיבה.

עקב חילוקי דעות בין חברי קבוצת השחקנים ובייחוד בין שני מנהיגיה, מנחם גנסין ומרים ברנשטיין־כהן, התפרקה הקבוצה והתיאטרון נסגר עוד ב־1927. המבנה שימש את תיאטרון הבימה שהגיע לארץ ישראל בשנת 1928, עד שנחנך "בית הבימה" בשנת 1946.

בשנת 1938 הפך האולם לבית קולנוע "שדרות" שפעל ברציפות עד אמצע שנות השבעים. המבנה נהרס בתחילת שנות השמונים ובמקומו נבנה בית בנק מסד. במקום עמוד הנצחה לתיאטרון הארצישראלי.

## קישורים חיצוניים
* שלי זר־ציון, התיאטרון הארצישראלי (התא"י): תנועה בין פריפריות תרבותיות, זמנים 99, 2007

## הערות שוליים

קטגוריה:תל אביב-יפו: תיאטראות
קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:שדרות רוטשילד
קטגוריה:לב העיר
עינת שרוף

**עינת שָׂרוּף** (נולדה ב-19 בדצמבר 1962 בשם **ענת חלפון**) היא זמרת, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
גדלה והתחנכה במושב חצב. בתו של בן-ציון חלפון, לשעבר חבר הכנסת וסגן שר החקלאות. שירתה כפקידה פלוגתית בחטיבת הצנחנים.

שרוף למדה שירה ומוזיקה בבית הספר הגבוה למוזיקה "רימון". התפרסמה בעיקר בביצועיה לשירים של תלמה אליגון. הרחיבה את תחום השירה בציבור גם לשירים עדכניים ושירים ים תיכוניים. כמו כן היא מופיעה בערבי שירה בציבור באירופה ובארצות הברית ושרה גם שירים בלועזית. ערבי השירה בציבור שלה הם ייחודיים ברבגוניותם והיא נחשבת היום למובילה בתחום זה בישראל. בשנת 2004 יצא הדיסק הראשון שלה "שרים עם עינת שרוף" וזכה באות "תקליט פלטינום" עם יותר מ-50,000 עותקים. ב-2007 השתתפה בתוכניות "הכספת", בתור אורחת, ו"בנות", התוכנית בה הנחתה.

בשנת 2012 הגישה שרוף עם המנחה אלירז שדה את התוכנית היומית "כוכב בצהריים". התוכנית ליוותה את תוכנית המציאות "כוכב נולד" ושודרה בערוץ 24, ובמקביל בתחנות הרדיו רדיו תל אביב ורדיו חיפה. בהמשך הנחתה לצידו של שדה את תוכנית הספיישל "כוכב נולד 10 – גלגל הצלה" בערוץ 24.

בשנת 2013 החלה להגיש בערוץ 24 את התוכנית "ים של אהבה".

בשנת 2015 היא לוהקה למופע החנוכה "הופ! מותק של פסטיבל".

בשנת 2016 הופיעה בסרט "ישמח חתני" בתפקיד מרגלית, אחת ממנהיגות "מרד הנשים" שבסרט. באותה שנה גילמה את מגדת העתידות מג'דרה שרוף בסדרה "או בוי", תפקיד אותו גילמה גם בסדרה "גיבור אמיתי".

בשנת 2017 שיחקה בסרט "ואז היא הגיעה". באותה שנה שיחקה גם בסדרה הקומית "ויקי ואני" בערוץ עשר.

בשנת 2018 השתתפה בתוכנית "גולסטאריות" בערוץ 3 בהוט. בנוסף שיחקה בעונה השנייה של סדרת המתח כפולים בתפקיד השרה מלי מרום.

בשנת 2020 השתתפה בתוכנית המציאות "הזמר במסכה", בתור המלפפון החמוץ.

בשנת 2021 שיחקה בסדרה "ישמח חתני". באותה שנה השתתפה גם בסרט "אל תחכי לי", המתרחש בשכונת פרדס כץ בשנות ה-90, בתפקיד אימו של הגיבור הראשי, מתן אייזנברג, שאותו גילם עומר חזן.

בשנת 2025 שיחקה בתפקיד אמרגנית בסדרה ״הורסת״ של HOT, ומתה בתאונת דרכים בפרק השני לאחר שנחנקה מבורקס בנהיגה.

## חיים אישיים
שרוף מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, המוזיקאי תמיר הרפז. היא אם לשתיים מנישואיה הראשונים.

שרוף היא ציירת חובבת, המתמקדת בצבעי גואש וקולאז'ים. בשנת 2019 הוצגה תערוכה מעבודותיה במסגרת פרויקט "במה לאמן".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* גאולה אבן-סער  - ב"שיחה אישית" עם ענת שרוף, באתר כאן 11, 30 ביולי 2019
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות מוזיקה מזרחית ישראליות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שירה בציבור בישראל
קטגוריה:חצב (מושב): אישים
קטגוריה:משתתפי מותק של פסטיבל
קטגוריה:מנחים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
הקומקום

[שמאל|ממוזער|250px|פרט מכרזת הקומקום. עיצוב: [פסח עיר-שי]]
**הקומקום** היה התיאטרון הסאטירי הראשון בארץ ישראל.

תיאטרון הקומקום היה הניסיון הראשון להקים בארץ ישראל בתקופת היישוב תיאטרון סאטירי. התיאטרון הוקם בשנת 1927 על ידי אביגדור המאירי, אליעזר דונת ופסח עיר-שי והשחקנים רפאל קלצ'קין, יעקב טימן, יהודית פרקל וקטיה בת-הרים. המאירי כתב את רוב הפזמונים והמערכונים של התיאטרון.

התיאטרון ערך את חזרותיו על גג ביתה של משפחת סגלוביץ', בית חדש שנבנה בראשית שנות העשרים על ידי המשפחה ברחוב המשביר 3 בתל אביב. החזרות נערכו בסוכת קבע גדולה שהוקמה שם על ידי דב סגלוביץ'. המקום הוענק להם על ידיו ללא תמורה, לבד מבחג הסוכות שבכל ימי החג לא יוכלו לעשות בה חזרות, כי היא תהא תפוסה על ידי המשפחה.

ב-1928, שנה בלבד לאחר הקמתו, פרשו ממנו שניים משחקניו - עמנואל הרוסי והלל ברגמן-אביחנן. השניים טענו כי מנהל הקומקום, אביגדור המאירי, ניכס לעצמו שירים ומערכונים שהם כתבו. חברים אחרים מהתיאטרון לא הסכימו עם תכנים שכפה עליהם המאירי להציג, ואף חשו מקופחים מבחינה כספית. מרבית חברי התיאטרון פרשו ממנו והצטרפו לתיאטרון חדש שהוקם - המטאטא, ובמהרה נסגר הקומקום. אברהם שלונסקי העיר כי המטאטא הוא "מעט התה שנותר מן הקומקום".

## קישורים חיצוניים
* אביגדור המאירי באתר "בדרך"
* הקומקום - התיאטרון הסאטירי הראשון בארץ-ישראל, באתר התיאטרון הישראלי.
* אדים מן הקומקום - אביגדור המאירי על הומור הימים שעברו, מאת רות בונדי, דבר, יום שישי, 10 באפריל 1964; עמוד 18 (מתוך עיתונות יהודית היסטורית)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תרבות ביישוב
קומקום
לברק

**לַברָק** (שם מדעי: *Dicentrarchus*, מכונה גם "בר ים") הוא סוג דג מוארך שצבעו כסוף ממשפחת הלברקיים (Moronidae). גודלו הממוצע בין 20 ל-70 ס"מ, אך יש מינים שאורכם למעלה ממטר. שיניו מסומרות קטנות בלסתות ובלשון. הוא היחיד מבין הדקריים שלו סנפיר גב מחולק. הוא חי לרוב בשפכי נהרות, אך מסוגל גם לחיות בים. בצעירותו הוא מתגודד בלהקות, אך כאשר הוא מגיע לבגרות, הוא חי לבדו. הוא ניזון בעיקר מדגים אחרים, אך גם מסרטנים ושאר חסרי חוליות. עונת הרבייה היא בחודשי החורף. הלברק הוא דג מאכל כשר.

## מינים
בסוג זה ישנם שני מינים, שניהם נפוצים לחופי ישראל:
*לברק נקוד (*Dicentrarchus punctatus*), אשר על גבו וצדיו מצויים כתמים ואורכו מגיע עד 70 ס"מ,
*לברק חלק (*Dicentrarchus labrax*), הגדול יותר יחסית, גבו כחול או אפור וצדיו כסופים.

## מקור השם
מקור השם העברי כנראה בשמו היווני (לברקי – Λαβράκι), שמקורו בשם הלטיני (Dicentrachus labrax). באנגלית הוא נקרא European Seabass, ובאיטלקית Spigola.
הוא מאופיין לרוב בצבע כחול מכסוף מבריק (מטאלי). זנבו עשוי סחוס קשה, וכשהוא נלכד, הוא מנסה להסתחרר על החכה על מנת להשתחרר.

## דיג
דייגים רבים בישראל יוצאים בעונת החורף לים כדי לדוג את הלברק. הלברק נתפס על ידי דייגים בקרבת החוף בעיקר בחורף בחודשים שבין ינואר למרץ.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:לברקיים
איריס

[שמאל|ממוזער|250px|פסל ראשה של איריס, מתוך [אפריז הפרתנון, 648 - 632 לפנה"ס לערך, מוזיאון הלובר.]]
שמאל|ממוזער|250px|המיתוסים היווניים מספרים כי בשעה שהקשת בענן מחברת את השמים עם האדמה, האלה '''איריס''' מעבירה את דבר האלים אל בני האדם
**איריס** (ביוונית עתיקה: **Ἶρις**) הייתה אלת הקשת בענן במיתולוגיה היוונית. במקרים מסוימים הייתה האנשה של הקשת בענן, ושליחת האלים. תפקידה היה להעביר את פקודותיהם והוראותיהם של האלים אל בני האדם, ועל מנת למלא את תפקידה זה היא נעה במהירויות עצומות והגיעה אל האדמה, מעמקי הים ואף אל העולם התחתון. היא בייחוד נזכרת כשליחתה של הרה, מלכת האלים. תפקיד נוסף שהיה לה, היה ללוות את נשמות הנשים הראויות לשכון בשדות אליסיום, שדות השלווה.

במיתולוגיה הרומית נקראת מקבילתה של איריס ארקה.

איריס הייתה בתם של הטיטאן תאומס ושל האוקיינידית אלקטרה, ואחותן של ההרפיות, בעלה היה האל זפירוס.

בנוסף הייתה לה אחות תאומה ששמה אקרה (שאין לה מקבילה במיתולוגיה רומית כמו אחותה בגלל שהייתה ידועה פחות) והיא בגדה באלים אולימפיים ותמכה בטיטאנים, הייתה שליחת הטיטאנים ובעוד שאחותה איריס תמכה באולימפיים, גורלה של אקרה היה שהיא נזרקה על ידי זאוס לטרטרוס עם הטיטאנים והיא התפוגגה.

באמנות היא תוארה, על פי רוב, כאישה צעירה בעלת כנפי זהב, המחזיקה בידיה מטה שליחים וכד מים. ייצוגה האמנותי לא רב, והיא מופיעה בעיקר על כדים יוונים.

אסטרואיד איריס 7, שנתגלה ב-13 באוגוסט 1847, נקרא על שמה. אסטרואיד זה זכה בשמה בשל קרבתו הרבה לאסטרואיד יונו, שהוא עצמו קרוי על שמה של יונו, מקבילתה הרומאית של הרה.

משמה של האלה נגזר המונח "איריס" בלטינית, וממנה באנגלית ובשפות נוספות, שפרושו "קשת בענן". ממונח זה נגזרו מונחים נוספים: קשתית העין - החלק הצבעוני של העין, שמה של המתכת אירידיום ושמו של הפרח אירוס בעל מגוון הצבעים.

## ראו גם
*הרמס, שליח האלים

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קשת בענן
גור בנטביץ'

**גור בנטביץ**' (נולד ב-23 ביולי 1964) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן ישראלי.

הוא ידוע בעיקר בזכות הסרטים העצמאיים שביים, בין היתר: הכוכב הכחול ו"משהו טוטאלי" שמוגדרים בתעשיית הקולנוע הישראלי כסרטי קאלט.

## ביוגרפיה
בנטביץ' למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בסרט הגמר שלו, **מצב החסה** (1991), נמצאים המרכיבים המרכזיים של יצירתו העתידית: סמים, חיי הצעירים בתל אביב, אווירה עצלה והזויה.

בשנת 1995 יצא סרטו **הכוכב הכחול**, סרט מסע סוריאליסטי, דל תקציב, שהפך לסרט פולחן והוקרן למעלה משבע שנים ברציפות בהקרנות חצות בסינמטק תל אביב. את דמותו של מולי, התפקיד הראשי בסרט, גילם השחקן אלון אבוטבול.

בשנת 2000 יצא סרטו **משהו טוטאלי**, סרט מסע קליל על שלושה בחורים היוצאים להציל אהובה משותפת מהכלא בהודו, על רקע המצאתו של סם חדשני. הסרט צולם בישראל, בהולנד ובהודו. בכתיבת התסריט בנטביץ' שיתף פעולה עם אתגר קרת, ובתפקידים הראשיים שיחקו מאור כהן וטינקרבל.

בשלושת הסרטים האלה, בנטביץ' גם שיחק תפקידים - הן משניים והן ראשיים יותר.

הוא ביים מספר פרקים בסדרות הטלוויזיה: "טייק אווי" (2001), "בסימן ונוס" (2005), "הילדים מגבעת נפוליאון" (2003) ו"מסכים" (2008) ואת סרטי האנימציה "סטטוס קוו" (2002) ו"שייקספיר מעורב" (2003), בשיתוף עם ניר מטרסו.

באוקטובר 2009 יצא סרטו "פרילנד", והוא הוקרן מדי יום שישי בהקרנת חצות בסינמטק תל אביב. הסרט הוא למעשה עריכה מחודשת של קטעים שביים בנטביץ' עבור סדרת הטלוויזיה מסכים והוא עוסק בבועז (אמנון פישר), רוקיסט מתוסכל המוצא מפלט מהשעמום הקיומי בפרי לנד - מן עולם וירטואלי תלת־ממדי דמוי Second Life. מלבד פישר משחקים בסרט טינקרבל, מאיה מרון ואנטוני קול.

ב-2012 שיחק תפקיד ראשי בסרט הקולנוע "אורחים לרגע", שביימה אשתו - הבמאית מאיה קניג.

בשנת 2013 יצא לאקרנים סרטו, לרדת מהעץ, בכיכובם של שרה אדלר וגל תורן. הסרט מספר על ניצ (תורן), החוזר מנדודיו בתקווה להשיב אליו את חברתו שעזב (אדלר), ובמקום זה מוצא את עצמו תחת הדירה שלה, תקוע על צמרתו של עץ המיועד לעקירה וזה הופך בלית ברירה לדמות מפתח במאבק האקולוגי שמנהלת השכונה כנגד הגזירה.

באותה שנה שיחק בעונה השנייה של סדרת הפשע "נויורק".

בשנת 2014 שיחק בסדרה "בתולות" בתור לייזר ובסרט "10% ילדה שלי".

בשנים 2017–2018 השתתף בטלנובלה של הוט "פולמון" בתפקיד נזיר.

ב-2019 יצא סרטו האוטוביוגרפי-למחצה "קצפת ודובדבנים", שבו הוא מגלם את דמותו של צורי שוסטק, במאי שסרטו האמנותי לא נוחל הצלחה, והוא מבלה לילה עם שלל דמויות שמנסות לסייע לו.

בנטביץ' הוא נינו של הלל יפה ונכדו של יוסף בנטואיץ'. ב-2015 יצא סרטו התיעודי "סינדרום בנטביץ'", העוסק בתולדות משפחת בנטביץ' המתפרשת על פני כ-150 שנה.

בשנת 2022 גילם את טמיר טסה בסדרת המתח-ריגול "בוגד".

בנטביץ' נשוי למאיה קניג, ולהם שתי בנות ובן. מתגורר עם משפחתו בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* נחום מוכיח, ריאיון: גור בנטביץ' יורד מהעץ, באתר הבמה, 25 בפברואר 2013
* 
* 
* 
* 
* גור בנטביץ' בראיון לפודקאסט "היו זמנים בישראל" על הכוכב הכחול, 13 בינואר 2024
## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
גור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
אלטרנטיב 4

**אלטרנטיב 4** (**Alternative 4**) הוא אלבומה של להקת הרוק/מטאל הבריטית Anathema. הוא יצא לאור ב-22 ביוני 1998 דרך Peaceville Records. אלטרנטיב 4 מתאפיין, שלא כמו האלבומים הקודמים של אנת'מה, בשירה נקייה שמובלת על ידי פסנתר לאורך כל האלבום. ביקורות רבות דיברו על האלבום כאקספרימנטלי, דיכאוני ואטמוספירי. האלבום נחשב לשינוי מסגנון הדום־מטאל המקורי של הלהקה.

## השירים



## שם האלבום
השם לאלבום מגיע מספרו של לזלי ווטקינס, אלטרנטיב 3, אותו הבסיסט של הלהקה, דנקן פטרסון, קרא מספר שנים לפני שהם כתבו את האלבום. הספר מדבר על תאוריות קונספירציה ורוב השירים באלטרנטיב 4 מדברים על אמון – ולכן הם בחרו בשם זה.

## משתתפים
* וינסנט קוונה (Cavanagh) – שירה וגיטרה.
* דנקן פטרסון – גיטרה באס, פסנתר.
* דניאל קוונה – גיטרה, פסנתר וקלידים.
* שון סטילס – תופים
* ג'ורג' רוקי (Rucci) – כינור
* אנדי דנקן – מחרוזות תופים בשיר Empty.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי מטאל
הרכבת פונקציות

250px|שמאל|ממוזער|<math>\ (g \circ f)(x)</math>, '''הרכבה''' של <math>\ g</math> על <math>\ f</math>
במתמטיקה, ה**הרכבה** של פונקציות היא פונקציה המתקבלת מהפעלת פונקציות בזו אחר זו. הפעולה מסומנת ע"י: o .

ובאופן פורמלי: בהינתן קבוצות X,Y,Z, אם f פונקציה מ-X ל-Y ו-g פונקציה מ-Y ל-Z, אז ההרכבה g \circ f (בסדר זה, קרי: g מורכבת על f) היא הפונקציה מ-X ל-Z המוגדרת לפי \ (g \circ f)(x) = g(f(x)). ההרכבה מוגדרת בתנאי שהתמונה של הפונקציה הראשונה (f) מוכלת בתחום של הפונקציה השנייה (g).

כלומר, הערך של g \circ f מתקבל על ידי החלת הפונקציה f על **<math>x</math>** כדי לקבל

**<math>y=f(x)</math>**, ואז החלת הפונקציה **<math>g</math>** על התוצאה **<math>y</math>** כדי לקבל g(y) = g(f(x)).

## תכונות

התכונה החשובה ביותר של הרכבת פונקציות היא האסוציאטיביות של הפעולה: אם אפשר להרכיב את h על g ואת g על f, אז h \circ (g \circ f) = (h \circ g) \circ f. בזכות תכונה זו, והעובדה שלמערכות של פונקציות יש תפקיד מרכזי כל-כך במתמטיקה, מרבית הפעולות במבנים אלגבריים, ובראשם החבורות, הם אסוציאטיביים. לדוגמה, אוסף כל הפונקציות מקבוצה X לעצמה הוא מונויד. פונקציה f \colon X \to Y שהיא פונקציה חד-חד-ערכית ועל היא **[[פונקציה הפיכה|הפיכה]]**: קיימת g \colon Y \to X כך ש-g \circ f = \operatorname{id}_X וגם f \circ g = \operatorname{id}_Y (דהיינו, ההרכבה g \circ f היא פונקציית הזהות על X, ובנוסף ההרכבה f \circ g היא פונקציית הזהות על Y). למעשה, אם קיימת פונקציה g שכזו היא יחידה, ולכן מכונה "הפונקציה ההופכית של f" ולרוב מסומנת ב-f^{-1}.

## הרכבה של פונקציות ממשיות

הרוב המכריע של הפונקציות המופיעות בחישובים מדעיים מתקבלות כהרכבות של פונקציות יסודיות; הרכבות כאלה נקראות פונקציות אלמנטריות. למשל, הפונקציה \ f(x) = e^{\sin(x^2)} היא ההרכבה f = \mathord{\exp} \circ \mathord{\sin} \circ s כאשר s(x) = x^2 ו-\exp(x) = e^x.

ניתן לדון גם בגבול של הרכבת פונקציות ממשיות: אם f ו-g פונקציות שעבורן \lim_{x\rightarrow x_0} f(x)=y_0 וכן גם קיים הגבול \lim_{y\rightarrow y_0} g(y)=L (עבור x_0,y_0 כלשהם), אז הגבול של הרכבת הפונקציות g \circ f כאשר x \to x_0 קיים ושווה ל-\lim_{x\rightarrow x_0} (g\circ f)(x) = \lim_{y\rightarrow y_0} g(y) = L. אם מתקיים לפחות אחד משני התנאים הבאים, אז גם g\left(\lim_{x\rightarrow x_0} f(x)\right)=L מתקיים: g רציפה ב-y_0 (כלומר L = g(y_0)) או שקיימת סביבה מנוקבת של x_0 שבה f(x) \neq y_0. שני תנאים אלו מספיקים אך לא הכרחיים.

כלל השרשרת קובע את הנגזרת של הרכבת פונקציות, באופן התלוי בנגזרות של המרכיבים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:פעולות בינאריות
זהרון

[שמאל|ממוזער|200px|זהרון על בול ישראלי משנת [1962 בעיצובם של האחים שמיר]]
**זַהֲרוֹן** (שם מדעי: *Pterois*) הוא סוג של דג טורף במשפחת העקרבנוניים, שנפוץ בעיקר במימי האוקיינוס השקט, האטלנטי והאוקיינוס ההודי. כמו כן, הוא נפוץ בים האדום, במפרץ אילת ומתחיל להיראות גם באגן המזרחי של הים התיכון. רוב מיני הזהרון מאופיינים בפסים לרוחב הגוף בצבעים לבן, אדום וכתום. באנגלית, הזהרון מכונה לרוב Lionfish ולעיתים גם Zebrafish או Firefish.

## תכונות
זהרון הדור הוא המין הגדול והמפואר בדגים מסוגו. אורך גופו עד , ראשו גדול ומגושם ופיו רחב. מעל לכל עין מזדקר זיז קרומי, שאורכו הולך וקטן עם הגיל. הקוצים בקדמת סנפיר הגב ארוכים מאוד ואינם מחוברים בקרום אחד, כבמינים אחרים, אלא כל קוץ עטוף באונה קרומית צרה משלו. גם הזיזים שבסנפירי החזה ארוכים מאוד, נפרדים זה מזה, כל אחד עטוף באונה קרומית משלו. על הגוף והראש פסים אדומים-חומים ולבנים.

### קצב גידולו
קצב גידולו של הזהרון ההדור מהיר, הוא יכול להתרבות אחת לארבעה ימים ונקבת הזהרון יכולה להטיל עד כשני מיליון ביצים בשנה. לפיכך, אם הזהרון נמצא בסביבה ללא טורפים טבעיים הוא עלול להוות סכנה למערכת האקולוגית באזור ולהשפיע לרעה על אוכלוסיות דגים אחרות.

### מזונו
הזהרון ניזון מדגים קטנים, אליהם הוא מתקרב בשחייה איטית, ובולע אותם תוך הסתערות ופתיחת פיו.

### פעילותו
הזהרון פעיל בשעות אחר-הצוהריים המאוחרות ובלילה, ובשעות היום מסתתר בשקעים מוצלים. פרטים בודדים או קבוצות קטנות שכיחים במים רדודים, אך נמצאים גם במים עד עומק של 30 מטרים.

דקירה מזיזי הזהרון גורמת לצריבה הנמשכת יותר מיממה, מלווה בקשיי נשימה וחום גבוה, ועשויה לגרום גם לבצקת מקומית. במקרה של פציעה יש לסור מיידית לבית-החולים.

## מין פולש
הזהרונים הפכו למינים פולשים ב אחרי ששחררו אותם שם, ובשנים האחרונות נמצאים פרטים רבים של זהרון הדור בים התיכון, שהגיעו דרך תעלת סואץ במסגרת ההגירה הלספסית.

על מנת להתמודד עם פלישת הזהרון ההדור למימי הים התיכון בכלל ולחופי ישראל בפרט, מנפיקה רשות הטבע והגנים אישורים מיוחדים לצוללנים לדוג את הזהרון כדי לשלוט בגודל האוכלוסייה שלו.

על פי קביעת רשות הטבע והגנים מ-2017, אסורים כל משפחת הזהרונים (עקרבנוניים) לייבוא וסחר בישראל.

## מיון
הסוג זהרון מכיל 12 מינים. במפרץ אילת קיימים שני מינים: זהרון מקרין וזהרון הדור, שנמצא גם לחופי הים התיכון כמין פולש כתוצאה מהגירה לספסית.
* **סוג זהרון- Pterois**
** מין זַהֲרוֹן הָדוּר (*Pterois miles*)
** מין זַהֲרוֹן מַקְרִין (*Pterois radiata*)
** מין *Pterois andover*
** מין *Pterois antennata*
** מין *Pterois brevipectoralis*
** מין *Pterois lunulata*
** מין זהרון אפריקני (*Pterois mombasae*)
** מין *Pterois russelii*
** מין *Pterois sphex*
** מין *Pterois cincta*
** מין *Pterois paucispinula*
** מין זהרון אדום (*Pterois volitans*) - מין פולש בים הקריבי; בעבר נחשב לתת-מין של זהרון הדור

## גלריית תמונות

קובץ:Red lionfish near Gilli Banta Island.JPG|זהרון אדום
קובץ:Common lionfish at Shaab Angosh reef.JPG|זַהֲרוֹן הָדוּר
קובץ:Clearfin lionfish (Pterois radiata).JPG|זהרון מקרין
קובץ:Pterois radiata1.jpg|זַהֲרוֹן מַקְרִין
קובץ:Fish Aquarium Barcelona.jpg|Pterois mombasae
קובץ:MC Rotfeuerfisch.jpg|Pterois antennata


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורנץ אוקן
קטגוריה:עקרבנוניים
גרביל החולות

**גֶּרְבִּיל החולות** (שם מדעי: *Gerbillus pyramidum*) הוא מכרסם המהווה מין ממשפחת העכבריים. גרביל החולות מצוי בחולות חוף ים ובמדבר, ומכאן שמו. הוא נפוץ בעיקר בצפון אפריקה ובישראל.

## מאפיינים
גרביל החולות דומה במראהו לעכבר אך גדול ממנו במקצת. רגליו האחוריות גדולות מרגליו הקדמיות, דבר העוזר לו לנוע ולקפץ בחול. ברגליו האחוריות חמש אצבעות לעומת ארבע ברגליו הקדמיות. לגרביל שערות קשיחות בין אצבעות רגליו האחוריות, דבר המונע ממנו לשקוע בחול. זנבו ארוך ומהווה כמחצית מאורכו הכללי ובקצהו משערת. גוונו הכללי חום בהיר ופרוותו קצרה. גחונו לבן. אזניו ועיניו גדולות והוא בעל חוש ריח טוב. בהיותו לילי, אין הגרביל רואה צבעים.

גרביל החולות ניזון בעיקר מזרעים אך גם מחרקים וצמחים. הוא מעדיף בתי גידול פתוחים של חול מיוצב למחצה, אך נרתע מפעילות באור ירח החושף אותו לטורפים. הגרביל נוטה להשתמש בשיחים כמסתור בשעת חיפוש מזון. הוא פעיל בעיקר בשעות הלילה ואת מזונו יעדיף לחפש בשעות הערב והלילה המוקדמות.
את קינו הוא בונה במחילה שעומקה כ-90 עד 100 סנטימטרים מתחת לפני האדמה ובדרך כלל יעדיף לבנות כמה כניסות שונות למחילה, על מנת לאפשר לו להימלט מטורף או פולש. את מחילתו הוא חופר בקרבת צמחים, היות ששורשי הצמחים מהווים תמיכה לקירות הקן והמחילה ומונעים קריסתה.

גרביל החולות אינו מתרחק לרוב מפתח מחילתו בחיפושו אחר מזון, והוא משחר אחרי מזון במרחק של כמה עשרות מטרים לכל היותר ממחילתו. מעת לעת הוא נעמד על רגליו האחוריות ומאזין לסביבתו, וכן משקיע תשומת לב לטורפים מתקרבים בעת איסוף המזון עצמו. בשעת סכנה הגרביל מתופף ברגליו האחוריות על הקרקע על מנת להזהיר את הטורף כי זיהה את נוכחותו, או להרתיע מתחרים. הגרביל יחידאי ואינו סובל את נוכחות בני מינו, למעט בעונת הרבייה. זוג גרבילים שיפגשו בעת שיחור אחר מזון יפתחו בקרב ממנו ימלט אחד מהם, ואילו המנצח יזכה בשלל.

גרבילי החולות הם יחידאים. הזכרים מסמנים את הטריטוריה שלהם על ידי הצמדת הגחון אל החול תוך כדי הליכה וסימון הטריטוריה בעזרת בלוטה הנמצאת באזור הגחון והמפרישה ריח ספציפי המיוחד לכל גרביל.
הנקבה, לאחר הריון של כשלושה שבועות בערך, ממליטה מספר ולדות הנע בין 3 ל-7.

גרביל החולות מעדיף את אזורי החולות היציבים למחצה עד לגבול שפלת חולות החוף ונמנע מאדמה שאינה חולית.

גרביל החולות הוכרז בישראל כבעל חיים הנמצא בסכנת הכחדה, בשל פלישת האדם לשטחיו וכילוי אזורי המחיה הטבעיים שלו.

### תיאור הגוף
רגליים אחוריות - ארוכות מהקדמיות ושריריהן מפותחים מאוד.

זנב - ארוך ומכוסה בשיער קצר.

עיניים - גדולות יחסית.

אוזניים -ארוכות יחסית.

בלוטות: - בלוטת גחון - ישנה התעבות לאורך אזור הגחון. זוהי בלוטה תת-עורית והיא מפותחת יותר אצל הזכרים. משמשת לסימון טריטוריה. לגרביל בלוטות סימן נוספות: בלוטת הרדר הנמצאת מאחורי העין ובלוטות הרוק המשמשות לאיכות הפרווה וכן לסימון.

אצבעות - ארבע אצבעות בגף קדמי.

חמש אצבעות בגף אחורי.
## תפוצה
בעולם מצוי גרביל החולות בשטחי מדבר וערבה באפריקה ובאסיה, עם חדירה לאזורים לחים יותר. בישראל מצוי בעיקר בנגב ובאזורים חוליים.

## ראו גם
* גרביליים

## קישורים חיצוניים

* גרביל החולות באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:גרביליים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבריים
קטגוריה:בעלי חיים במדבריות המזרח התיכון
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:מצרים: יונקים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קרב הרמאיון

**קרב הרמאיון** נערך ב-255 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה, בין ציי קרתגו ורומא. הקרב ניטש ליד כף הרמאיון (Hermaion;  Hermaeum), בימינו כף בון (Bon) בצפון אפריקה.

## רקע היסטורי
לאחר הניצחון בקרב הים ליד אקנומוס (256 לפנה"ס) נפתחה הדרך בפני הרומאים אל אפריקה. חיל המשלוח נחת במפרץ קרתגו, האוניות הועלו לחוף, והצבא נשלח לכבוש ולבוז את ערי הקרתגים וסביבותיהן. בעקבות אובדן הצי באקנומוס נשללה זמנית מן הקרתגים היכולת להילחם בים, ולכן הורה הסנאט להשאיר באפריקה את הקונסול מרקוס אטיליוס רגולוס (Marcus Atilius Regulus) עם כוח מספיק למשימותיו, ופקד על הקונסול השני להחזיר לרומא את הצי ואת יתר הצבא. לאחר מסע כיבוש וביזה הקים רגולוס מחנה חורף בטינטוס (Tynetos, תוניס של ימינו), סמוך לקרתגו, והועיד אותה להיות בסיס להתקפתו העתידית על העיר. בעודו מתמהמה כפו עליו הקרתגים להילחם, ובקרב במישור בגרדס (255 לפנה"ס) נחל הצבא הרומאי את אחת התבוסות המחפירות בתולדותיו. רגולוס וחמש-מאות מחייליו נפלו בשבי הקרתגים, ויתר הצבא נותר מבודד באפריקה בלא יכולת להיחלץ, משום לרשותו עמדו 40 אוניות בלבד.

## הקרב ותוצאותיו
בקיץ 255 לפנה"ס, עם התחדש עונת השיט, יצאו מרומא 350 אוניות מלחמה, כשמגמת פניהן חילוץ שרידי צבאו של רגולוס מאפריקה. הקרתגים, שהקימו בינתיים את ציים מחדש, התייצבו נגדם ב-200 אוניות, ובקרב שהתחולל ליד כף הרמאיון ניצחו הרומאים ואף לקחו שלל 114 אוניות על צוותן.

## אובדן הצי הרומאי
הרומאים לא האריכו את שהותם, העלו על האוניות את שארית הצבא של רגולוס ועשו דרכם חזרה לאיטליה. ליד קמרינה (Kamarine, Camarina), בחוף הדרומי של סיציליה, נקלעו לסערה עזה; מתוך 364 אוניות שרדו 80 בלבד וכ-100,000 חיילים ומלחים קיפחו את חייהם.

האסון הימי, עליו כותב פוליביוס כי "אין למצוא בהיסטוריה אסון ימי אחד גדול יותר מזה", לא ריפה את ידי הרומאים. נחישותם רק נתחזקה, ובתוך חודשים אחדים הקימו צי חדש בן 220 אוניות, עליהן נוספו 80 האוניות שניצלו מן הסערה. הקרתגים, שהתעודדו מניצחונם בקרב היבשה ומאובדן הצי הרומאי, נפנו גם הם במרץ לחידוש הלחימה. הם שיגרו מיד כוח צבאי לסיציליה, והחלו בהכשרת 200 אוניות לליווי חיל משלוח חדש אל זירת הלחימה באי.

## מקורות
* פוליביוס. **היסטוריה**. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון, ירושלים, מוסד ביאליק, 1991

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה: קרבות ימיים