open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זארה טינדל

**זארה אן אליזבת טינדל** (באנגלית: **Zara Anne Elizabeth Tindall**; נולדה ב-15 במאי 1981) היא בתה השנייה של אן, הנסיכה המלכותית ומספר 22 בסדר הירושה לכתר הבריטי. זוכת מדליית כסף ברכיבה קבוצתית באולימפיאדת לונדון ואלופת עולם לשעבר ברכיבה אישית (אאכן 2006).

## ביוגרפיה
זארה אן אליזבת פיליפס נולדה בבית החולים סנט מרי בפדינגטון, לונדון, בתם השנייה של הנסיכה אן ושל קפטן מארק פיליפס. אחיה, פיטר פיליפס, נולד ארבע שנים לפניה.

היא נכדתה של המלכה אליזבת השנייה מצד אמה, אך אינה נושאת בתואר מלכותי – אמהּ ביקשה שלא יינתנו לילדיה תארים וחובות מלכותיים. בשנת 1992 התגרשו הוריה, ושניהם נישאו לאחר מכן לבני זוג אחרים. לטינדל שתי אחיות נוספות שנולדו לאביה מנשים שונות.

מגיל צעיר הצטיינה טינדל בספורט, במיוחד בהוקי, באתלטיקה וברכיבה על סוסים, ענף שבו ייצגה את אנגליה בתחרויות שונות. טינדל זכתה בתארים שונים באליפויות רכיבה שונות, ובשנת 2006 נבחרה על ידי ה-BBC כ"אישיות הספורטיבית של השנה". באליפות אירופה ב-2005 בבלנהיים זכתה במדליות זהב במקצה האישי ובתחרות הקבוצתית, ובאליפות העולם ב-2006 באאכן, גרמניה זכתה במדליית זהב אישית ובמדליית כסף קבוצתית. באליפות אירופה ב-2007 בפרטוני דל ויוורו, רומא, איטליה, זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. באולימפיאדת לונדון ב-2012 זכתה במדליית כסף בתחרות הרכיבה הקבוצתית.

טינדל למדה פיזיותרפיה באוניברסיטת אקסטר.

ביולי 2010 הושק קו בגדי ספורט בעיצובה, שנשאו את השם ZP176 – לפי מספרה של טינדל בעת ייצוג אנגליה בתחרות הראשונה שבה השתתפה.

בדצמבר 2010 הודיע ארמון בקינגהאם על אירוסיה של טינדל לבן זוגה, שחקן הרוגבי מייק טינדל. השניים נישאו ב-30 ביולי 2011 בסקוטלנד. ב-17 בינואר 2014 נולדה לשניים בת, מיה טינדל. ב-18 ביוני 2018 נולדה בתם השנייה לנה. ב-21 במרץ 2021 נולד בנם לוקאס פיליפ טינדל.

## סדר הירושה לכתר הבריטי

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית וינדזור: אישים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות בריטיות
קטגוריה:רוכבות סוסים בריטיות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מבריטניה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אקסטר
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1981
סאבוויי (רשת מסעדות)

**סאבוויי** (באנגלית: **Subway**) היא רשת מזון מהיר אמריקאית, בעלת סניפים בפריסה עולמית. מסעדות הרשת מוכרות בעיקר כריכי סאב וסלטים. לפי אתר החברה, לרשת  36,821 מסעדות ב-102 מדינות (נכון ליוני 2021). החל משנת 2010 היא מדורגת כרשת המזון המהיר הגדולה בעולם, לאחר שעקפה את רשת מקדונלד'ס במספר הסניפים שהיא מפעילה, בשנת 2025 תואר זה נלקח ממנה על ידי החברה מישוואי. משרדיה המרכזיים של החברה מצויים במילפורד שבקונטיקט, וכמו כן חמישה משרדים אזוריים מרכזיים פרוסים ברחבי העולם. 

## היסטוריה
בשנת 1965 לווה פרד דלוקה, שהיה בן 17 בלבד, 1,000 דולר מחברו פיטר באק כדי להקים את מסעדה לכריכי סאב בשם "Pete's Super Submarines" בברידג'פורט, קונטיקט, ובשנה שלאחר מכן הם הקימו את חברת Doctor's Associates Inc, כדי להרחיב את הפעילות שלהם לרשת מסעדות בזיכיון. שם החברה נבחר מאחר שמטרתו של דלוקה הייתה להרוויח מספיק מהעסק כדי לשלם שכר לימוד ללימודי רפואה, בנוסף היה לבאק דוקטורט בפיזיקה. בשנת 1968 שונה שם הרשת "Subway". מסעדה ראשונה נפתחה בחוף המערבי בפרזנו, קליפורניה, בשנת 1978. בשנת 1981 היו לרשת כבר 166 סניפים. המסעדה הראשונה מחוץ לצפון אמריקה נפתחה בבחריין בדצמבר 1984. המסעדה הראשונה בבריטניה נפתחה בברייטון בשנת 1996. בשנת 2002, עקפה את מקדונלד'ס והפכה לרשת המסעדות הגדולה בארצות הברית. בשנת 2008 היו לרשת 22,000 סניפים בארצות הברית ו-8,000 בשאר העולם.

בשנת 2017, ערכה רשת חדשות קנדית בדיקת DNA לחזה עוף שנמכר ברשת וגילתה שמה שנמכר ללקוחות כעוף, הוא למעשה תערובת של סויה, דבש, חומרים תעשייתיים ורק 50% עוף.

בספטמבר 2020, קבע בית המשפט העליון של אירלנד כי הלחמניות הנמצאות בשימוש ברשת אינן יכולות להיחשב כ"לחם" על פי חוקי המע"מ של המדינה, מאחר שתכולת הסוכר בהם עולה על 10%.
## פעילות בישראל

בשנת 1992, קיבל איש העסקים חגי חריזמן ושותפים נוספים את זיכיון הרשת בישראל ותוך זמן קצר נפתחו 15 סניפים. ביוני 1996 רכש היזם יאיר תמיר את הזיכיון. תמיר הרחיב את פעילות הרשת גם לשטחי הרשות הפלסטינית.

במרץ 2002 ביקש הבנק לפיתוח התעשייה למנות לרשת בישראל כונס נכסים, לאחר שלא עמדה בתשלום חובותיה. באפריל 2002 ביטלה הרשת העולמית את הזיכיון של יאיר תמיר בישראל. באוקטובר 2002 נמסר הזיכיון לזכיין חדש, אך בינואר 2003 נסגרה הרשת בישראל לאחר שניתן לה צו פירוק בהסכמה.

בשנת 2009 חזרה הרשת לפעול בישראל ופתחה סניף בהרצליה פיתוח ומספר סניפים בתל אביב, אך הפסיקה לפעול  בשנת 2014.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
יעקב הגר

הרב **יעקב הגר** (נולד בי' בתשרי ה'תשט"ז - 26 בספטמבר 1955) הוא האדמו"ר הנוכחי מסרט ויז'ניץ וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד ביום הכיפורים ה'תשט"ז, לרבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ ולחיה צירל, בתו של הרב שלום עוזר ברוין מקריית אתא.

התחנך במוסדות החסידות, ולמד בישיבת יחל ישראל. נישא לחוה, בתו של הרב דוד מתתיהו רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא בני ברק.

## בהנהגת הקהילה
בשנת ה'תשס"א מונה לרב הקהילה ורב שכונת רמת ויז'ניץ. סייע לאביו בהנהגת החסידות ויצא מדי שנה לארצות הברית ולמדינות אירופה לגיוס כספים.

לאחר פטירת אביו בשנת תשע"ה (2015) מונה לאדמו"ר במקומו. בינו לבין חלק מבני משפחתו התקיימו עוד בחיי אביו מאבקי שליטה על החסידות ונכסיה, שהמשיכו גם לאחר מכן.

בשנת תשע"ו (2016) צורף כחבר למועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

הורה לבחורי החסידות להקפיד על ביגוד חסידי שמרני, כמו משקפיים מפלסטיק וחליפות ללא עיטורים. נחשב לבעל קו שמרני בהנהגת החסידות יותר מאביו.

## צאצאיו
* בתו טויבא אסתר נשואה לרב יואל איתמר קרויז, בנו של הרב  רב קהילת אודווארי שבברוקלין, משמש כראש כולל אברכים ברמת ויז'ניץ.
* בנו ברוך נשוי לשרה רבקה, בת רבי מנחם מנדל הגר האדמו"ר ממרכז חסידי ויז'ניץ.
* בתו יוכבד נשואה לרבי מנחם מנדל דוד הגר, בן רבי שרגא פייבוש הגר, האדמו"ר מקוסוב. ממלא מקום אביו באדמו"רות בארצות הברית, לפני כן כיהן כרב ביהמ"ד קאסוב בירושלים ובעבר כיהן כמגיד שיעור בישיבת יחל ישראל.
* בנו יחיאל יהושע נשוי לנחמה חיה, בת רבי חיים שאול טאוב, האדמו"ר ממודזיץ'.
* בנו הרב שלום עוזר נשוי לדבורה יוטא לאה, בת רבי חיים מיכאל ביברפלד, רב קהילת טשורטקוב בלונדון. מכהן כראש כולל ורב קהילת סערט ויז'ניץ ברוממה ירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:חיפה: אדמו"רים
קטגוריה:בוגרי ישיבת יחל ישראל
קטגוריה:אדמו"רי ויז'ניץ
קטגוריה:חיפה: רבני שכונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)

**[[המשחקים הפאראלימפיים]] ה-6** נערכו במרכז הספורט הלאומי פפנדל  ליד ארנהם, הולנד בשנת 1980.

המשתתפים חולקו ל-4 קטגוריות: קטיעה, שיתוק מוחין (לראשונה במשחקים), לקות ראייה וכיסא גלגלים.

באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-13 ענפים: אתלטיקה, הטלת חיצים, הרמת משקולות, חץ וקשת, טניס שולחן, כדורת דשא, כדורסל, כדורעף, כדור שער, סייף, סנוקר, קליעה ושחייה.

הפרלמנט של הולנד, כמדינה מארחת, קיבל החלטה שקראה לנבחרת דרום אפריקה "בלתי רצויה" בשל משטר האפרטהייד שהונהג בה. לכן דרום אפריקה (השתתפה במשחקים מאז 1964) נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים עד שנת 1992.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארנהם: ספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט בהולנד
קטגוריה:1980 בספורט
*
קטגוריה:1980 בהולנד
ברברה דיין

**ברברה דֵיין** (באנגלית: **Barbara Dane**; 12 במאי 1927 – 20 באוקטובר 2024) הייתה זמרת אמריקאית ששרה פולק, בלוז וג'אז.

## ביוגרפיה
### ילדותה ונעוריה
ילדותה של דיין עברה עליה בדטרויט לאחר שהוריה עברו לשם בשנות העשרים מארקנסו. בתיכון היא שרה בהפגנות למען שוויון זכויות גזעי, ולמען צדק כלכלי.

### קריירה מוזיקלית
ב-1949 עברה דיין עם משפחתה לסן פרנסיסקו ושם שרה פולק ושירים אקטואליים ברחבי העיר וגם בטלוויזיה וברדיו. בזכות תחיית הג'אז שהתרחשה בעיר בשנות החמישים היא נעשתה מפורסמת עם גרסתה האישית לשירת בלוז וג'אז. ג'אזיסטים מניו אורלינס כמו ג'ורג' לואיס, קי אורי ומקומיים כמו טורק מרפי, ברט ביילס, בוב מילק ואחרים הזמינו אותה לנגן יחדיו באופן קבוע.
לאונרד פד'ר תיאר אותה כ"בסי סמית בסטריאו" ובטיים מגזין אמר עליה "הקול שלה טהור ועשיר... נדיר כמו יהלום עשרים קרט".

בשנת 1959 הסב לואי ארמסטרונג את תשומת לב קוראי טיים מגזין לברברה דיין ושיבח אותה רבות, והזמין אותה להופיע איתו יחדיו (סרטון מההופעה).

### פעילות פוליטית
דיין הופיעה למען המאבק לזכויות האזרח, ונגד ההסלמה במלחמת וייטנאם ובהפגנות למען השלום. דיין הייתה המוזיקאית הראשונה שהופיעה בקובה לאחר המהפכה.

נפטרה באוקלנד, קליפורניה ב-20 באוקטובר 2024.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרות ג'אז אמריקאיות
קטגוריה:זמרי ג'אז אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
BackTrack

**בקטראק** (באנגלית: **Backtrack**) הייתה הפצת גנו/לינוקס שנועדה לבדיקות חדירה ופגיעויות, לגלישה אנונימית, בדיקות רשת ולזיהוי פלילי דיגיטלי. כיום, ניתן למצוא את ההפצה בגרסאות לא רשמיות ברחבי האינטרנט.

המערכת הופצה כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק הפורטים Nmap, רחרחן Wireshark, כלי התקיפה Ettercap, מקליט הפקודות dSniff ועוד.

פיתוח ההפצה הופסק כשצוות הפיתוח עבר לפתח את ההפצה קאלי לינוקס.

## היסטוריה
הגרסה הראשונה של BackTrack שוחררה בתאריך 5 בפברואר 2006 (גרסה BackTrack v.1.0 Beta), פותחה על ידי שני חוקרי אבטחת מידע, מתי אהרוני (Mati Aharoni) ודבון קרנס (Devon Kearns) והייתה שילוב של שתי הפצות קודמות שנועדו לבדיקות חדירה:
* Whoppix - הפצה המבוססת על הפצת קנופיקס (Knoppix) הנטענת מתקליטור אתחול והכילה ממשק משתמש פשוט ויעיל.
* Whax - הפצה המבוססת על הפצת סלקס (Slax) הנטענת מתקליטור אתחול. הכילה מספר גדול של יישומים המיועדים לבודקי חדירה.

#### גרסאות
צוות הפיתוח שחרר 11 הפצות אל השוק ובעת שחרור גרסה חדשה, היה מפסיק את מתן השירות לגרסאות הישנות יותר.

הפצת Backtrack 5 מגרסה R3 הייתה האחרונה וכמה חודשים לאחר מכן הופסקה התמיכה בה.

בתאריך 13 במרץ 2013, חברת אופנסיב סקיורטי (Offensive Security) שחררה גרסה משודרגת של ההפצה תחת השם קאלי לינוקס.

## מאפיינים
Backtrack הייתה מבוססת על הפצות לינוקס שונות, תחילה דביאן (Debian) ולאחר מכן אובונטו (Ubuntu).

המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון:
* כלים לביצוע התקפות כח בורטלי.
* כלים לבדיקת רשתות אלחוטיות (Aircrack-ng).
* כלים לבדיקת טכנולוגית VoIP.
* כלי עזר לחקירות דיגיטליות.
* כלי עזר לביצוע הנדוס לאחור.
* כלי האזנה לתעבורת הרשת (Wireshark).
* מאגר נתונים ופגיעויות נגד מערכות הפעלה (Metasploit).

## ראו גם
* סורק פגיעות
* Metasploit
* Parrot Security
* BackBox
* Nubuntu

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של הפצת Kali Linux 
* האתר הרשמי של Offensive Security 

## הערות שוליים

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
קטגוריה:הפצות של לינוקס למטרות אבטחה
קטגוריה:KDE
שלמה שליפר

**שלמה שליפר** (ברוסית: **Шлойме Михелевич (Соломон Михайлович) Шлифер**;
23 בדצמבר 1889, סמילה - 1957, מוסקבה) היה רבה של מוסקבה.

אביו, יחיאל מיכל שליפר (1865–1907) היה שוחט ואחר כך רב באולכסנדריה. שלמה שליפר למד בישיבת לידא, שם למד אצל מייסד תנועת "המזרחי" יצחק יעקב ריינס. ב-1913 קיבל סמיכה והתמנה לרבה של העיירה וורונובו, באותה שנה התמנה לרבה של עיירת הולדתו אולכסנדריה. ב-1922 עבר למוסקבה, מ-1922 עד 1931 היה מזכיר וחבר של הרבנות של מוסקבה.

ב-1941 נמלט שליפר לטשקנט. ב-1943 הוא מונה לתפקיד רב באחד מבתי-כנסת במוסקבה. ב-1944 הצטרף לוועד היהודי האנטי-פשיסטי.

ב-1957 תחת הנהלתו נפתחה ישיבה **"קול יעקב**", שם לימד יהודה לייב לוין.

## לקריאה נוספת
* מרדכי אלטשולר, **יהדות במכבש הסובייטי - בין דת לזהות יהודית בברית-המועצות 1964-1941**, מרכז זלמן שזר, 2007.

## קישורים חיצוניים
* 
* יעקב רועי, 
* מצבת הרב שלמה שליפר באתר "עדה המצבה"

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:מוסקבה: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לידא
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1889
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1957
יצחק ברלוביץ

**יצחק ברלוביץ** (נולד ב-10 באוקטובר 1949) הוא רופא ישראלי, מומחה למינהל רפואי ומומחה ברפואת ילדים.
כיהן כמנהל המרכז הרפואי וולפסון וכמשנה למנכ"ל משרד הבריאות.

## קורות חיים
ברלוביץ נולד בעיר וילנה שבליטא (אז בשליטת ברית המועצות), עלה לישראל ב-1958 והתגורר עם משפחתו בחולון. ב-1977 סיים לימודי רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ובנוסף הוא בוגר תואר שני במינהל מערכות בריאות בבית הספר למינהל עסקים באוניברסיטה זו משנת 1993.

התמחה ברפואת ילדים במרכז רפואי אסף הרופא, וב-1985 החל את עבודתו כעוזר רפואי לראש שירותי האשפוז במשרד הבריאות. ב-1993 התמנה כראש מינהל הרפואה, ב-1997 התמנה למשנה למנכ"ל משרד הבריאות ובדצמבר 2006 החל את עבודתו כמנהל המרכז הרפואי וולפסון. ב-2017 פרש לגמלאות.

בתקופה בה עבד במשרד הבריאות היה שותף בניסוח ״חוק ביטוח בריאות ממלכתי ״וחוק זכויות החולה״, יזם הסדרת הביטוח הרפואי לילדים חסרי ביטוח (ילדי עובדים זרים), יזם הקמת מערך השרות הרפואי לחולי שחפת בישראל.
ד"ר ברלוביץ היה חבר מועצת הבריאות על פי חוק ביטוח בריאות וכיהן כחבר בוועדת סל שירותי הבריאות ("ועדת התרופות") מהקמתה עד שנת 2006.

ד"ר ברלוביץ כיהן כיו"ר ״יהב רופאים - חברה לניהול קופות גמל בע״מ", כמו כן, ד"ר ברלוביץ מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לקידום בטיחות, בית ופנאי וחבר במועצה הלאומית ללוגיסטיקה, חבר בהנהלת האגודה לזכויות החולה בישראל, יו"ר פורום ריבוט לחדשנות בבריאות, יו"ר עמותת עיל״ם, מנהל רפואי בחברת Take Care, יועץ רפואי לחברת Hi-Doc, חבר בהנהלת רוטרי סניף חולון, יו"ר ועדת ביקורת של עמותת בתי החולים הציבוריים, חבר בוועד המנהל של עמותת AllCan בישראל.

ד"ר ברלוביץ יזם והשתתף יחד עם הפרופסורים מרדכי שני וגבי בן נון בכתיבת הספר "מערכת הבריאות בישראל" (בהוצאת סטימצקי). לאחרונה עלה הספר במהדורה דיגיטלית באתר ההסתדרות הרפואית.

## חיים אישיים
ברלוביץ' מתגורר בחולון. הוא נשוי למרים ברלוביץ', עובדת בחברת התרופות MSD.

לבני הזוג שני ילדים: הבן הבכור שחר ברלוביץ', במאי, תסריטאי ויוצר בתחום הטלוויזיה. הבן הצעיר ערן ברלוביץ', שהוא גריפ במקצועו.

## פרסים ואותות כבוד
* בשנת 2017 הוענק לו ״התואר אזרח כבוד״ של העיר חולון,
* ״אות יקיר שירות המדינה״ לשנת 2012,
* בשנת 1995 הוענק לו פרס מנכ"ל משרד הבריאות ״כאות הוקרה והערכה על תרומה מיוחדת למילוי המשימות הלאומיות עליהן מופקד המשרד״.

### חיים אישיים
בנו הבכור, שחר ברלוביץ', הוא יוצר, עורך תוכן ובמאי טלוויזיה ישראלי. בנו הצעיר, ערן ברלוביץ', הוא גריפ בטלוויזיה.

## קישורים חיצוניים
* שווה בדיקה - אתר שנוסד ביוזמת ד"ר ברלוביץ המאפשר לגולשים לבצע בדיקה ראשונית וכללית של מצב בריאותם
* 
* "להיערך לפתרונות לא שגרתיים - שביתת הרופאים 2011"- ד"ר יצחק ברלוביץ בריאיון לאתר "דוקטורס"
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חולון)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חולון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
יוסי קינן

**יוסי קינן** (נולד ב-1949) הוא שחקן, במאי ומורה למשחק ישראלי.

## ביוגרפיה
קינן נולד ב-1949 במרוקו, ועלה לארץ בגיל שלוש. סיים את לימודי המשחק בבית צבי ב-1975. ב-1979 יצא להשתלמות סדנאות משחק בניו יורק.

ב-2007 קיבל הסמכה להוראת התיאטרון והחינוך הבלתי פורמלי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

### תיאטרון
קינן שיחק כבר ב-1975, בתיאטרון האימפרוביזציה, בהדרכת הבמאי פיטר פריי. בין השנים 1976–1984 היה שחקן פעיל בתיאטרון החאן, והשתתף בהצגות: "מעשה נורא", "קדימה בית"ר", "אוכלים", "וולפונה", "מלחמות היהודים", "נופלים בפח", "35 במאי", "גימפל תם" (מחזמר) ועוד. במקביל שיחק ב-1985 בתיאטרון בית ליסין בהצגה "מצא אישה מצא טוב", וב-1986 בתיאטרון חזית בהצגות "החוג לדרמה" ו"סנג'ר". כן שיחק בתיאטרון ביממ"א בהצגות "הרוח בערבי הנחל" ו"מעבר לים", ובתיאטרון מסחרי בהצגות: "שותף לדירה", "הצעת נישואים", "להיות יהודי", "סלאח שבתי" ועוד.

### קולנוע וטלוויזיה
קינן השתתף במספר סרטים ישראלים: "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "מבצע יונתן (סרט)" (1977),"חמסין (סרט)" (1982), "ספר נשים" (1984) "קוקו בן 19" (1985), "בובה" (1987), "טיפת מזל" (1992), ו"קהילת קדושים". כן הופיע במספר סרטים מרחבי העולם: "דויד" (הפקה אמריקאית), "הנביאים" (דרום אפריקה), "קדחת המדבר" (גרמניה), "המרגל הבלתי אפשרי" (1987, הפקה של BBC), "444 ימים" (הפקה אמריקאית) ועוד. 

קינן השתתף גם בסרטים הקצרים "עובדיה" ו"אסיר תודה", וכן בהפקות של בתי ספר לקולנוע.

בטלוויזיה הופיע קינן בתוכניות "סיפורו של טייס", "תהילה לדוד", "צמות", "מקומון", "פאפא", "הילדים משכונת חיים", "קריאת כיוון", "חידון התנ"ך", "המסעדה הגדולה" ועוד.

### פרויקטים נוספים
קינן השתתף לאורך השנים בהצגות תיאטרון וקבוצות דיון סביב נושאים אקטואליים במכון הציוני בירושלים. ב-1985 הופיע בסדנאות יחיד של הפעלת הקהל בנושאי תיאטרון מגוונים, במסגרת אמנות לעם. במסגרת התיאטרון הקהילתי בהרצליה עבד עם קבוצות בהדרכה ובימוי.

קינן השתתף במספר פרויקטים לנוער. הוא היה אחראי לבימוי והדרכת נוער בתוכנית "רדיו עשרה" בכפר הירוק. בתיאטרון ירושלים השתתף בימי תיאטרון ארוכים לבתי ספר תיכוניים, שכללו סדנאות ומשחק. גם בבית צבי הדריך בני נוער בסדנאות ומשחק. עסק בהדרכה סדנאות ומשחק לקבוצות שחקנים מארצות הברית מטעם הסוכנות היהודית - הנוער והחלוץ. בקריית שלום הדריך נוער שוליים, בסדנאות ומשחק. 

קינן השתתף בסדנה למספרי סיפורים בבית מדרש אלול בירושלים. כמו כן השתתף בתוכניות רדיו, דרמה, משחק, תסכיתים ועוד.

## קישורים חיצוניים

* יוסי קינן, באתר של זוהר יעקובסון
* יוסי קינן, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר המילא"ה

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
גוטפריד פון ביסמרק

[שמאל|ממוזער|250px|[שלט אצולה|שלט האצולה לבית ביסמרק]]
הרוזן **גוטפריד אלכסנדר לאופולד פון ביסמרק-שנהאוזן** (בגרמנית: **Gottfried Alexander Leopold Graf von Bismarck-Schönhausen**; 19 בספטמבר 1962 – 30 ביוני 2007) היה בנו של הנסיך פרדיננד אשר היה נינו של אוטו פון ביסמרק הקנצלר הראשון של האימפריה הגרמנית.

## משפחתו
גוטפריד נולד בעיר אוקלה אשר בבלגיה לבית ביסמרק. דודו של אביו היה הרוזן גוטפריד גרף פון ביסמרק-שנהאוזן, חבר המפלגה הנאצית אשר נחשד במזימה להתנקשות באדולף היטלר הידועה כקשר העשרים ביולי.

אחותו הצעירה של גוטפריד, הרוזנת ונסה פון ביסמרק (נולדה ב-26 במרץ 1971) ידועה כדמות ציבורית בחברת יחסי ציבור בארצות הברית. אחיו הגדול הוא הרוזן קרל אדוארד פון ביסמרק (נולד ב-16 בפברואר 1961), פוליטיקאי גרמני וחבר פרלמנט בבונדסטאג.

לגוטפריד עוד אח בשם גריגור פון ביסמרק (נולד בשנת 1964).

## שנותיו הראשונות ולימודיו

הרוזן גוטפריד גדל בעיקר באחוזה העתיקה של משפחתו ליד המבורג, לימים למד בבתי ספר בגרמניה ובשווייץ ורכש התמחות קצרה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפני שנרשם ללימודים באוניברסיטת אוקספורד אשר באנגליה, שם למד פילוסופיה כלכלה ופוליטיקה.

## הטרגדיה באוקספורד

באוקספורד ארעה הטרגדיה הידועה, עקב מותה של יורשת תואר האצולה אוליביה קנון, בתו של הלורד פול קנון חבר הפרלמנט הבריטי. אוליביה מתה ממנת יתר של הרואין, כאשר נמצאה ללא רוח חיים בחדרו של גוטפריד בשנת 1986. הרוזן גוטפריד הואשם בשימוש בסמים, הוא נמצא נקי מאשמה במותה של אוליביה, אך מותה רדף אותו שנים רבות. לאחר זמן מה עזב גוטפריד את אוקספורד למכון גמילה מסמים בגרמניה, בעקבות בקשתו של אביו הנסיך פרדיננד.

## קריירה

לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה בגרמניה (שם כתב עבודת תזה על מערכת הטלפון המזרח גרמנית) נסע גוטפריד לבקר באחוזת משפחתו בשנהאוזן, אשר אבדה בתקופת השלטון הקומוניסטי במזרח גרמניה, שם למד לעומק על ההיסטוריה של משפחתו.

לאחר זמן מה עבר גוטפריד ללוס אנג'לס שם עבד כמנהל בחברת טלמונדה (TELEMONDE). ניסיונותיו לשפר את מצב החברה הסתיימו עם קריסתה בבורסה בשנת 2002.

## חייו המאוחרים
באוגוסט 2006, נפל אנתוני קייסי, בן 41, מגובה 20 מטרים אל מותו מדירתו של גוטפריד ברובע צ'לסי בלונדון, אנגליה. גוטפריד לא נעצר, והמשטרה מסרה כי לא נמצאו סמים בדירתו. בעקבות פרשה זו, התקרית הלא נעימה גרמה לו לקריאת התעוררות, כי "הקללה מהעבר חוזרת אליו" לפי דבריו במדורי הרכילות של אותם זמנים. בעיתון הלונדוני "הדיילי מייל" נטען כי התקרית ארעה בעקבות שימוש בקוקאין, ועוד כמה האשמות והסברים. מהמשטרה נמסר כי אומנם לא נמצא אלכוהול בגופו של קייסי, אך נמצאה כמות משמעותית של קוקאין.

## מותו של גוטפריד
ב-2 ביולי 2007, נמצא גוטפריד ללא רוח חיים ליד דירתו בצ'לסי, שעמדה למכירה תמורת 5 מיליון ליש"ט. הוא היה בן 44 במותו. חקירה על נסיבות מותו נפתחה ב-6 ביולי. תוצאותיה נמסרו על ידי הפתולוג סבסטיאן לוקס, אשר אמר כי גוטפריד הזריק קוקאין על בסיס שעתי יום לפני מותו, כמו כן גופו היה מלא בכמות גדולה של מורפיום.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:בית ביסמרק
קטגוריה:אצולה להט"בים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007
המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

**[[המשחקים הפאראלימפיים]] השמיניים** נערכו בסיאול, קוריאה הדרומית בשנת 1988. לאחר 24 שנים היא נערכה בעיר המארחת את המשחקים האולימפיים, מסורת שנשארה עד היום (2021). לראשונה מכונה האירוע באופן רשמי "משחקים פאראלימפיים".

באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-17 ענפים כולל טניס בכיסאות גלגלים שנערך לצורך הדגמה (חולקו מדליות והן נכללו בטבלה הרשמית): אופניים, אתלטיקה, בוצ'ה (דומה לפטאנק), ג'ודו, הרמת כוח והרמת משקולות (ענף אחד), חץ וקשת, טניס שולחן, כדורגל (7 שחקנים בקבוצה), כדורת דשא, כדורסל, כדורעף, כדורשער, סייף, סנוקר, קליעה, ושחייה.

הייתה זו ההופעה הראשונה של נבחרת ברית המועצות במשחקים אלו וגם האחרונה, כמדינה מאוחדת, עקב התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991.

## טבלת המדליות

## ראו גם
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סיאול
סיאול
קטגוריה:1988 בספורט
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:1988 בקוריאה הדרומית
אלכסנדר אנקבב

**אלכסנדר זולוטינסקוביץ' אנקַבֶּב/אנקווַב** (באבחזית: **Алықьсандр Золотинска-иҧа Анқәаб**, בגאורגית: **ალექსანდრე ანქვაბი**; נולד ב-26 בדצמבר 1952, סוחומי, אבחזיה אסס"ר, גאורגיה הסובייטית) הוא ראש ממשלת אבחזיה החל מאפריל 2020. כיהן כנשיא אבחזיה בשנים 2011–2014, לאחר שירש את סרגיי בגאפש שאושפז בשל מצב בריאותי קשה. אלכסנדר אנקבב הוא סגן נשיא אבחזיה מאז 2010. כיהן כראש ממשלת אבחזיה השמיני (2005–2010) וכשר הפנים האבחזי, הממונה על המשטרה האבחזית (1992–1993). באוגוסט 2011 מינוייו לנשיא אושרר סופית לאחר שנבחר בבחירות וזכה לתמיכה של 61% בבחירות הנשיאותיות.

## ביוגרפיה
אנקבב הוא בוגר המכון למשפט של רוסטוב (Ростовский юридический институт) ושל האקדמיה למדעי החברה שמטעם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

בשנים 1975–1983 עבד במשרד המשפטים האבחזי. בשנים 1981–1983 הוא עבד בטביליסי במנגנון סניפי המפלגה הקומוניסטית של גאורגיה. בשנים 1984–1990 היה ראש המחלקה הפוליטית של משרד הפנים של גאורגיה הסובייטית. בסוף שנות ה-80 היחסים בין הגאורגים לבין אבחזים היו מתוחים ואנקבב חזר מטביליסי לסוחומי. עם התפרקות ברית המועצות, ב-1991, נבחר לחבר הפרלמנט האבחזי.

הוא כיהן במשך שנה (1992 - 1993) כשר הפנים האבחזי בממשלתו של ולדיסלב ארדזינבה. היה פעיל מאוד בנושא החזרת השבוים לאחר סיום הלחימה עם גאורגיה בשנת 1993. מ-1994 ועד שנת 2000 חי במוסקבה ועסק במסחר. בשובו לסוחומי הקים את "אאיטאירה" (Аиҭаира, "תחייה") - התנועה האופוזיציונית הראשונה באבחזיה. ב-2004 רצה להתמודד לבחירות לנשיאות אבחזיה, אך כיוון שלא חי באבחזיה בחמש השנים שקודם לבחירות הוא משך את מועמדותו ותמך בסרגיי בגאפש שנבחר ברוב גדול.

במהלך כהונתו כראש ממשלה ונשיא שרד שישה ניסיונות התנקשות בחייו, שבשניים מהם נפצע.

בשנת 2009 נבחר לסגן נשיא אבחזיה וב-21 במאי 2011 מונה לממלא מקום נשיא אבחזיה.

באוגוסט 2011 נערכו הבחירות לתפקיד נשיא אבחזיה והוא נבחר ברוב של 61% אחוז.

## משפחתו
מאז 1983 הוא נשוי לרימה ואסילייבנה לאקובּה, ויש לו ממנה שני בנים.

## קישורים חיצוניים

* סגן הנשיא אנקבב הוא מ"מ נשיא אבחזיה, דיווח רוסי באתר RIA Novosti
* קורות חיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אבחזיה
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:נפגעי התנקשויות
קטגוריה:ילידי 1952
אינה

**אלנה אלכסנדרה אפוסטוליאנו** (ברומנית: **Elena Alexandra Apostoleanu**; נולדה ב-16 באוקטובר 1986) היא זמרת רומנייה הידועה בעיקר בשם **אינה** (**Inna**). ב-12 בנובמבר 2008 היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Hot", שהופק על ידי Play & Win. הסינגל זכה להצלחה רבה ולמקום גבוה בטבלאות הפזמונים בארצות רבות, והזמרת מכרה מעל 80 אלף עותקים.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2009: *[[Hot (אלבום של אינה)|Hot]]*
* 2011: *[[I Am the Club Rocker]]*
* 2013: *[[Party Never Ends]]*
* 2015: *[[Inna]]*
* 2017: *[[Nirvana (אלבום של אינה)|Nirvana]]*
* 2019: *[[Yo (אלבום)|Yo]]*
* 2020: *[[Heartbreaker (אלבום של אינה)|Heartbreaker]]*
* 2022: *[[Champagne Problems (אלבום של אינה)|Champagne Problems]]*
* 2023: *[[Just Dance (אלבום של אינה)|Just Dance]]*
* 2024: *[[Everything or Nothing]]*
* 2024: *[[El Pasado]]*

### מיני-אלבומים
* 2015: *Party Never Ends, Part 2*
* 2015: *Summer Hits*

### אלבומי אוסף
* 2013: *Full Songs and Remixes*
* 2015: *Best Of*
* 2017: *Inna: Greatest Hits*
* 2018: **

### אלבומי רמיקס
* 2009: *Never Stop Your Dancing*
* 2011: *Ultra Hot Remixes*
* 2011: *The Remix Collection*

## הופעות
### סיבובי הופעות
* 2010: *INNA: Live at Club Kasho*
* 2011: *INNA en Concert*
* 2011: *INNA: Live la Arenele romane*
* 2012: *I Am the Club Rocker Tour*
* 2013: *Party Never Ends Tour*
* 2015-2017: *Inna Tour*
* 2018: *Nirvana Tour*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות רומניות
קטגוריה:זמרות-יוצרות רומניות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:זמרות פופ
את ואני

"**את ואני**" הוא השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 1975. את המילים כתב אהוד מנור, הלחין שלמה ארצי, שגם ביצע את השיר, ועיבד וניצח אלדד שרים. השיר נבחר לשיר המייצג את ישראל באירוויזיון על פי החלטת ועדה פנימית, והוא הגיע למקום ה-11 בתחרות מתוך 19.

השיר הוא מסוג בלדה, המספר על גבר המתאהב באישה ורוצה שיהיו ביחד. בשיר מתוארות המילים "שמש", "ים" ו"מים", המחזקות את עלילת השיר.

בישראל היה השיר ללהיט, והגיע למקום הרביעי במצעד השנתי של קול ישראל. בעקבות הצלחת השיר דחקה חברת "הד ארצי" בארצי להקליט אלבום חדש, בשם "את ואני". ארצי ביצע את השיר גם בגרמנית ובאנגלית אך ביצועים אלו לא זכו להצלחה מיוחדת.

גרסה מחודשת של השיר בביצועו של ארצי נכללה באלבומו "אהבתיהם", שראה אור בשנת 2000.

בשנת 2022 שרו שרית חדד ועידן עמדי את השיר "את ואני" במסגרת טקס הדלקת המשואות בהר הרצל.

## ראו גם
* תחרות הזמר של האירוויזיון

## קישורים חיצוניים

* 
* קליפ השיר באתר היוטיוב
* 

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:סינגלים מ-1975
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1975
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירים על השמש
קטגוריה:שירים על חברות
מחוז חוף (משטרה)

ממוזער|בניין משטרת מחוז חוף בחיפה השוכן בין הרחובות נתן אלבז ויהודה ארזי בעיר התחתית. הצילום מרחוב יהודה ארזי.
**מחוז חוף** הוא אחד ממחוזות הפיקוד במשטרת ישראל.

המחוז הוקם ביולי 2011 בעקבות יישום תוכנית המשטרה לחלוקת המחוז הצפוני לשני מחוזות נפרדים. למפקד המחוז הראשון מונה ניצב חגי דותן.

מחוז החוף קיבל את השליטה על האזור המאוכלס לאורך הים התיכון מחדרה שבדרום ועד לראש הנקרה בצפון, וכן את האחריות על אזור ואדי עארה. היחידה המרכזית של מרחב חוף הפכה ליחידה המרכזית של המחוז, וכן נקבע שיעברו אליו מיחידת להב 433, שוטרי זרוע "סער" שפורקה.

בתי המעצר אשר בשימוש המחוז הם בית מעצר קישון ובית מעצר גליל.

מטה המחוז שוכן ביחד עם תחנת חיפה ברח' נתן אלבז 1 חיפה.

## מבנה המחוז
ממוזער|שוטר סיור של תחנת זבולון של מחוז חוף, מרץ 2025
ב-2017 הוחלט על חלוקת המחוז לשני מרחבים גאוגרפים שנחנכו בפברואר 2018. באוגוסט 2021 בוצע ארגון מחדש במחוז חוף ונפתח מרחב חדש בשם מרחב כרמל. שטח פרדס חנה והיישובים הסמוכים לה, עברו לתחום תחנת זכרון יעקב והופרדו מתחנת חדרה ונחנכה תחנה חדשה "ג'סר א-זרקא" שהייתה נקודה בתחום תחנת זכרון יעקב.
* **[[מרחב אשר]]** – מנהריה בצפון דרך עכו, זבולון.
** תחנת נהריה ויישובים הסובבים את העיר.
** תחנת עכו
** תחנת גליל מערבי – ממוקמת בכפר יאסיף, על כביש 70 ,נחנכה ב-2020. תחנה זו אחראית על אזור הכפרים הערבים: כפר יאסיף, ג'דיידה-מכר, אבו סנאן, ירכא, ג'וליס וכן על יישוב קהילתי אחד טל-אל.
** תחנת זבולון ממוקמת בקריית חיים, על כביש 4 לכיוון דרום.
ממוזער|תחנת נשר בעיר נשר. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021
* **[[מרחב כרמל]]**
** תחנת נשר בעיר נשר, בדרך השלום בשכונת נשר הוותיקה. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021.
** תחנת חיפה
** תחנת טירת כרמל
** נקודת עספיא
* **[[מרחב מנשה]]** – זכרון יעקב, ג'סר א-זרקא, חדרה, עירון (ערערה), באקה אל-גרבייה, אום אל-פחם וחריש.
** תחנת עירון, הממוקמת בערערה
** תחנת זכרון יעקב
** תחנת אום אל-פחם
** תחנת חדרה
** תחנת ג'סר א-זרקא
** תחנת באקה אל-גרבייה
** נקודת חריש
** נקודת אור עקיבא
** נקודת פרדס חנה-כרכור
* **יחידות מרחביות**:
* יס"מ אשר
* יס"מ כרמל
* יס"מ מנשה
* יל"פ אשר 
* יל"פ כרמל
* יל"פ מנשה

**יחידות מחוזיות**:
* מרכז השליטה המחוזי
* ימ"ר חוף

בנוסף, בתחום המחוז פועלות שתי יחידות אכיפה של משטרת התנועה הארצית בכפיפות למתנ"א אזורית צפון:
* ימת"א מנשה – ממוקמת בתחנת זכרון יעקב
* ימת"א אשר – ממוקמת במטה מרחב גליל

## מפקדי המחוז

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

חוף
קטגוריה:מחוז חוף (משטרה)
I Am the Club Rocker

**I Am the Club Rocker** הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הרומנייה אינה. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים Roton. ב-19 בספטמבר 2011, והגיע למעמד של אלבום זהב בפולין.

## רשימת רצועות

## מצעדים ודירוגים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אינה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי אלקטרופופ
דניאלה קרטס

**דניאלה קרטס** (נולדה ב-11 במרץ 1989) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית. שיחקה את נועה שפרלינג, הדמות הראשית ב"אדומות" ששודרה בערוץ הילדים. בנוסף שיחקה בסרט האמריקאי "מלחמת העולם Z" לצד בראד פיט.

## ביוגרפיה
קרטס נולדה בירושלים לגבריאל ודורותי, אביה הוא אדריכל שעלה מטרנסילבניה שברומניה, ואמה מורה לאנגלית שעלתה מבלגיה, והייתה בעבר בעלת הגלריה הירושלמית "אריאל". בגיל 15 משפחתה עברה עמה לתל אביב. אחיה הוא טייס קוברה בחיל האוויר. למדה בתיכון א' לאמנויות תל אביב.

בגיל 18 החליטה קרטס לא להתגייס לצה"ל עקב סרבנות מצפונית. לאחר מכן ירדה מהארץ.

## קריירה
בשנים 2004–2005 שיחקה בשתי עונות של הסדרה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים, שם גילמה את הדמות הראשית נועה שפרלינג. סדרה זו זכתה ב"פרס האקדמיה לטלוויזיה".

בשנת 2007 שיחקה קרטס בסדרת הדרמה, "מסכים", ששודרה ב-yes, שם היא גילמה את דמותה של זהר.

בשנת 2008 החליטה לוותר על שירותה הצבאי כדי לקדם את הקריירה שלה וגילמה את ליה בסדרה, "לאהוב את אנה" ששודרה בערוץ 10 ואת הדמות תמר בסדרת הדרמה, "משמורת", ששודרה בערוץ 2.

בשנים 2009–2010 שיחקה קרטס את הגר בסדרת הטלוויזיה, "האמת העירומה".

בשנת 2013 גילמה קרטס קצינת צה"ל בשם סגן בסרט האמריקאי "מלחמת העולם Z" לצד בראד פיט. את התפקיד הייתה אמורה לגלם מלי לוי, אך הדבר נבצר ממנה עקב דרכון לא מתאים.

בשנת 2014 הופיעה בסרט "מבצע חמניה".

בשנת 2015 השתתפה בסדרת הטלוויזיה של HOT3, "הצורף" לצד אדיר מילר. באותה שנה השתתפה בסרט האימה הבריטי "AfterDeath". 

בשנת 2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אוטונומיות" ששודרה ב-HOT3, בתור אנה, לצידו של אסי כהן.

בשנת 2019 שיחקה בסרט הקולנוע "ימים נוראים" של ירון זילברמן.

בשנת 2020 שיחקה בעונה השלישית של הסדרה "שטיסל", לצידו של מיכאל אלוני.

בשנת 2025 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "10 קילו קוקאין", שנוצר בהשראת סיפורה האמיתי של שרון יצחקי,  בבימויו של דורון ערן.

## חיים אישיים
בשנים האחרונות התגוררה בניו יורק שבארצות הברית. היא במערכת יחסים עם הצלם יותם מנדה לוי.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה

### קולנוע

## קישורים חיצוניים

*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות ילדות ישראליות
קטגוריה:סרבניות ישראליות
קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
Hot (אלבום של אינה)

***Hot*** (בעברית: **חַם**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הרומנייה אינה. האלבום יצא לאור ב-4 באוגוסט 2009, בהוצאת חברת התקליטים מג'יק רקורדס. אינה שיתפה פעולה באלבום עם שלושת הפזמונאים הרומניים פליי & וין , שכתבו, הפיקו ועיבדו את *Hot* באולפני ההקלטות שלהם בקונסטנצה, רומניה. *Hot* תואר כאלבום מוזיקת דאנס אלקטרונית (EDM), עם השפעות שונות של טראנס, אלקטרו האוס וטכנו ועד השפעות של סוגות מוזיקליות כדוגמת Hi-NRG, סינת'-פופ וצ'יל אאוט. מבחינה לירית, *Hot* עוסק בנושאי אהבה. מבקרי המוזיקה הפנו כלפי האלבום ביקורות חיוביות וביקורות מעורבות בעיקר; הם שיבחו את סגנון הדאנס אך מתחו ביקורת על חוסר החדשנות שלו. בטקס פרסי המוזיקה הרומנית לשנת 2010, *Hot* זכה בקטגוריית "האלבום הטוב ביותר" ובמקביל, זכה בפרס הרדיו של רומניה לשנת 2011 בקטגוריית "אלבום הפופ/דאנס של השנה".

נכון לדצמבר 2011, האלבום נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם, עם הכנסות של 8 מיליון אירו ממכירות ומסיבובי הופעות נלווים. מבחינה מסחרית, הוא זכה להצלחה באירופה, והגיע בשיאו ל-20 העליונים במספר מדינות. *Hot* קיבל את תואר הזהב והפלטינה ברומניה ובצרפת, בהתאמה. מתוך האלבום הונפקו חמישה סינגלים, "Hot" (2008), "Love" (2009), "Déjà Vu" (2009), "Amazing" (2009) ו-"" (2010), שזכו להצלחה במצעדי השירים. "Hot" ו-"Amazing" הגיעו למקום הראשון ברומניה והפכו לחלק מלהיטיה המצליחים ביותר של אינה במהלך הקריירה שלה. אינה ביצעה למעלה מ-200 הופעות למטרות קידום האלבום ברחבי העולם.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אינה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
איילה מלאך פיינס

**איילה מלאך-פיינס** (18 ביולי 1945 – 23 בספטמבר 2012) הייתה פסיכולוגית חברתית, ארגונית וקלינית ישראלית, פרופסור באוניברסיטת בן-גוריון שכיהנה בה כדיקנית הפקולטה לניהול.

## קורות חיים
איילה מלאך-פיינס נולדה בקירגיזסטן ליהודית וזאב מלאך, פליטים מפולין שברחו מזרחה לברית המועצות בזמן מלחמת העולם השנייה. ב-1949 עלו ארצה והתיישבו בהרצליה.

למדה בבית הספר על-שם יוסף-חיים ברנר ובבית הספר התיכון בעיר מגוריה. למדה פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית וב-1967 קיבלה תואר ראשון. שירתה בצה"ל כקצינת פסיכולוגיה בחיל האוויר. לאחר שחרורה סיימה תואר שני ושלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת בוסטון, ב-1971 וב-1974 בהתאמה. עבודת הדוקטור שלה הייתה בנושא "The Shift to Competition in the Prisoner's Dilemma Game". בין השנים 1984–1992 עבדה כעוזרת מחקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כפרופסור במשרה חלקית בבית הספר לפסיכולוגיה ובאוניברסיטת JFK בקליפורניה.

בין 1992 ל-1996 עבדה כמרצה במחלקה לפסיכולוגיה ובבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ובין 1995 ל-1998 כראש המחלקה לפסיכולוגיה במכון הטכנולוגי בחולון.
לאחר מכן כיהנה כ-6 שנים כראש המחלקה למנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון ובהמשך כדיקן הפקולטה לניהול באוניברסיטה זו.

נפטרה ב-23 בספטמבר 2012, בגיל 67, והובאה למנוחות בבית העלמין של מושב רשפון בו התגוררה.

## מחקריה
מחקריה של פרופ' מלאך-פיינס עוסקים במחקר השחיקה בעבודה ובחיי הנישואין בקרב זוגות כפולי קריירה; לחץ ושחיקה בקרב צוותים בינלאומיים וירטואליים; הבטים פסיכולוגיים ותרבותיים של יזמות; והבטים פסיכולוגיים בבחירת קריירה בניהול וביזמות. היא פיתחה מדד שחיקה אשר משמש חוקרים ברחבי העולם. בין פרסומיה בנושא נמצא הספר "שחיקה בעבודה: גורמים, תוצאות ודרכי התמודדות" שיצא לאור בעברית בהוצאת מודן. בנוסף פרסמה תשעה ספרים אחרים, שלושים פרקים בספרים ולמעלה ממאה מאמרים מדעיים. ספריה שנכתבו באנגלית תורגמו לשפות רבות כולל צרפתית, ספרדית, גרמנית, יוונית, פולנית, טורקית, קוריאנית, סינית ויפנית.

## מספריה
* "שחיקה בעבודה: גורמים, תוצאות ודרכי התמודדות" (בהוצאת מודן)
* "התאהבות: כיצד אנו בוחרים במי להתאהב" (בהוצאת מודן)
* "פסיכולוגיה של המינים" (בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה)
* "הלהטוטנית. האישה העובדת: בעיות ופתרונות" (עם עובד)
* "שחיקה נפשית: מהותה ודרכי התמודדות עמה" (צ'ריקובר)
* "אהבה ושחיקה בחיי הנישואין: גורמים ודרכי התמודדות" (צ'ריקובר)
* "קינאה רומנטית: צילה של האהבה" (צ'ריקובר)

## קישורים חיצוניים

* איילה מלאך-פיינס, אוניברסיטת בן-גוריון
* פרופ' מלאך-פיינס , עם עובד
* איילה מלאך-פיינס, אתר לזכרה
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי קירגיזסטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: ניהול
קטגוריה:פסיכולוגיות קליניות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים קליניים ישראלים
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
דייוויד ס. גויר

**דייוויד סמואל גויר** (באנגלית: **David Samuel Goyer**, נולד ב-22 בדצמבר 1965) הוא כותב קומיקס, מפיק, במאי, תסריטאי ומחבר רומנים אמריקאי-יהודי.

## קורות חיים
גויר נולד באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית, לאם יהודייה ממוצא ליטאי שגידלה לבדה אותו ואת אחיו ג'ף. כשלמד בבית ספר מקומי אף נרדף על ידי חבריו ללימודים בשל יהדותו ("הרבה ילדים הכו אותי בתור ילד, והאשימו אותי שרצחתי את ישו... הבנתי שאני שונה מאוד... גדלתי עם תחושה שיש לי תג סימון"). לאחר מכן התחנך בבית ספר עברי. כשהיה בן 10 עלתה אמו לזמן קצר לישראל וגרה עם שני בניה במשך כמה חודשים בירושלים, בטרם חזרו לארצות הברית.

בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה, סיים את המכללה לאמנויות הטלוויזיה והקולנוע בשנת 1988.

## קריירה
גויר מכר את תסריטו הראשון לסרט "בשליחות החוק", בו כיכב ז'אן-קלוד ואן דאם, בשנת 1989.

גויר כתב מספר תסריטים בהתבסס על חוברות קומיקס, ביניהם באטמן מתחיל, האביר האפל, פלאש, גוסט ריידר, העורב: עיר המלאכים, בלייד, בלייד 2, בלייד: טריניטי (אותו גם ביים), דוקטור סטריינג' וניק פיורי. הוא השתתף בכתיבת חוברות בסדרת חברת הצדק של אמריקה מבית DC קומיקס, שהחלה בהרצה באוגוסט 1999. הוא עזב לאחר חוברת מספר 51, ואותו החליף הכותב ג'ף ג'ונס.

גויר חיבר את הרומנים הבאים יחד עם מייקל קאסוט:

* Heaven's Shadow (2011)
* Heaven's War (2012)
* Heaven's Fall (2013)


## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### משחקי וידאו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
מרטין דמפסי

**מרטין דמפסי** (באנגלית: **Martin E. Dempsey**; נולד ב-14 במרץ 1952) הוא גנרל אמריקאי, לשעבר יושב ראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. קודם לכן שירת כראש מטה צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
דמפסי נולד ב-14 במרץ 1952 בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא אירי. הוא גדל בעיר בייון הסמוכה והתקבל ללימודים באקדמיה הצבאית של וסט פוינט. עם סיום לימודיו כקצין שריון בדרגת סג"ם. במלחמת המפרץ לחם כקצין האג"מ של חטיבה 3 בדיוויזיית השריון ה-3. בהמשך שימש כמפקד רגימנט השריון ה-3 וכמפקד האוגדה המשוריינת ה-1. דמפסי פיקד על האוגדה בעת הלחימה בעיראק, בה לכדו אנשיו את מוקתדא א-סדר.

מאוגוסט 2005 ועד אוגוסט 2007 כיהן דמפסי כמפקד על פיקוד הביטחון הרב-לאומי למעבר עיראק (MNSTC-I). לאחר מכן שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית מאוגוסט 2007 ועד 23 במרץ 2008. בתפקידו הבא שימש כממלא מקום מפקד פיקוד מרכז בין ה-24 במרץ 2008 ועד ה-30 באוקטובר 2008, ובסיומו מונה לתפקיד מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית מה-8 בדצמבר 2008 ועד 11 באפריל 2011. ב-11 באפריל 2011 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית וב-30 בספטמבר 2011 מונה ליו"ר המטות המשולבים.

בינואר 2012 הגיע לביקור בישראל, שבמהלכו נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, שר הביטחון אהוד ברק והרמטכ"ל רא"ל בני גנץ. דמפסי אף קיים עם גנץ מספר פגישות עבודה בארצות הברית. ביוני 2015 ביקר פעם נוספת בישראל והוענק לו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.

במאי 2015 נבחר ג'וזף דנפורד להחליף את דמפסי בתפקיד יו"ר המטות המשולבים. דמפסי סיים את תפקידו ב-25 בספטמבר באותה שנה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* .
* .

## הערות שוליים

[ימין|ממוזער|250px|דמפסי משוחח עם הרמטכ"ל [גדי איזנקוט בעת ביקורו בישראל, יוני 2015]]

קטגוריה:יושבי ראש המטות המשולבים
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:ראשי המטה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:מפקדי פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המשוריינת הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:שריונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של משמר החופים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
גביע העולם למועדונים 2010

**גביע העולם למועדונים 2010** נערך בשנת 2010 באיחוד האמירויות הערביות מה-8 בדצמבר עד ה-18 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השביעי במספר. בטורניר זכתה הקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה השנייה של מועדון איטלקי בטורניר זה לאחר זכייתה של מילאן בטורניר 2007.

במשחק הגמר השתתפו קבוצות אינטר מאיטליה ומזמבה מקונגו, הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות הטורניר שבמשחק הגמר לא נוטלת חלק קבוצה מדרום אמריקה.

## הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2010 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מאיחוד האמירויות הערביות.

התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר.

## קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:

## המשחקים
### שלב הפלייאוף

### שלב רבע הגמר

### שלב חצי הגמר

### משחק על המקום החמישי

### משחק על המקום השלישי

### משחק הגמר

## פרסים

## קישורים חיצוניים
* 
*האתר הרשמי של אליפות העולם לקבוצות

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2010
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:2010 באסיה
שמורת אלוני בית קשת

ממוזער|אלוני תבור בשמורת אלוני בית קשת
250px|ממוזער|שמאל|אלון תבור גדול בשמורה
250px|ממוזער|שמאל|עצי אלון תבור בשמורה ברקע הר תבור
**שמורת אלוני בית קשת** היא שמורת טבע מוצעת של עצי אלון התבור המשתרעת על פני שטח של 5,054 דונם במורדות המזרחיים של הרי נצרת. ממערב מצפון ומדרום לקיבוץ בית קשת. זהו יער פארק - יער פתוח המאפשר צמחייה של צמחים עשבוניים חד שנתיים המביא לפריחה רבה בחורף ובאביב.

קיבוץ בית קשת שעל שמו נקרא היער, היה היישוב הראשון שנוסד על ידי הפלמ"ח בשנת 1944. מקור שמו של היישוב, וכך גם שמו של היער הוא בתנ"ך, בתחילת קינת דוד:  הקשת הוא כלי נשק המסמל את יכולתם של מתיישבי הקיבוץ לעמוד ולהילחם מול אויביהם.

## היסטוריה
בשנת 1864, הנרי בייקר טריסטראם, חוקר טבע אנגלי, ביקר בארץ ישראל וציין את התרשמותו מיער עצי אלון התבור הפתוח ובו מרווחים גדולים בין העצים, המאפשרים צמיחה של עשבים חד-שנתיים, שראה ביציאתו מנצרת לטבריה. הראשון מסוגו שראה בארץ, עם מיני פרחים רבים ושיחים ננסיים.

בין השנים 1901–1913 טופח היער על ידי אליהו קראוזה שהיה אגרונום וניהל את חוות סג'רה. גזמיו שימשו לתעשיית הפחם. אולם בתקופת מלחמת העולם הראשונה כרתו נציגי השלטון העות'מאני חלקים נכבדים מהיער לשם בניית מסילות והסקת רכבות אספקה לחזית הדרומית.

בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, שוקם היער על ידי חברי הקיבוץ ויערני קק"ל.
## שטח השמורה
השמורה מקיפה את קיבוץ בית קשת משלושה כיוונים. בכניסה לקיבוץ נמצא השער המזרחי של דרך נוף יער בית קשת החוצה את השמורה. בשטח השמורה נמצאים גם תל גובל ובית היערן. חלקה הדרומי של השמורה נמצא צפונית-מערבית לבית הספר החקלאי כדורי ומגיע עד לקרבת בית הספר. בתחום השמורה זורם "נחל השבעה" ויובלו נחל "אזנות".

## קישורים חיצוניים

* שמורת אלוני בית קשת באתר טבע ונופים בישראל
* 

## הערות שוליים

בית קשת
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון
קטגוריה:הגליל התחתון: שמורות טבע
קטגוריה:בית קשת
תיאטרון מוזיקה

**תיאטרון מוזיקה** (באנגלית: **Music Theater**) הוא מונח, שמרבים להשתמש בו להגדרת אופרה, שבהפקתה מושם דגש רב יותר על ראווה ורושם דרמטי מאשר על יסודות מוזיקליים טהורים. המונח נכנס לשימוש בהגדרתו זו בשנות ה-60 של המאה העשרים, לתיאור יצירות מוזיקליות-דרמטיות בקנה מידה קטן, שכתבו בעשור זה מלחינים מן הדור שלאחר מלחמת העולם השנייה באירופה המערבית ובצפון אמריקה.

מלחינים מתקדמים רבים ויתרו בשנות ה-60 על שלל הקישוטים והשכלולים של בתי האופרה בכלל והגרנד אופרה בפרט וביכרו על פניהם אמצעים צנועים יותר, בדרמה ובמוזיקה, במקרים רבים בשילוב יסודות שירה, מחול ופנטומימה, שאפשר להתאימם למגוון רחב של אולמות ובמות. אסתטיקה, כלכלה ופוליטיקה חברו יחדיו לקדם סוגה זו בשנות ה-60 וראשית ה-70 של המאה ה-20. הסוגה יצאה מן האופנה בה במהירות שהופיעה, אך ליצירות הבולטות שנכתבו בתקופה זו, על ידי מלחינים כמו ליגטי, בריו, הנצה, ברטוויסל ודייוויס, שמור מקום ברפרטואר והן ממשיכות להגדיר את הפאראמטרים שלה.

תקדימים היסטוריים רחוקים יותר לתיאטרון המוזיקה אפשר למצוא ב"פיירו הסהרורי" של שנברג, ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי, ב"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" מאת וייל ואפילו, אם להרחיק מאוד בשנים, ב"טאנקרדי וקלורינדה" של מונטוורדי, אך בתקופה שלאחר המלחמה חלה עליה ברורה במגמה, שלקיומה היו אחראים במידה מסוימת נסיונותיהם של מספר מלחינים להתמודד עם הדרישות המחמירות של סריאליזם מוחלט וליישב אותן עם שאיפתם לחקור את השילובים החדשים-ישנים של מוזיקה ותנועה, הן כמחאה נגד הראייה המסורתית של האופרה כמייצגת הממסד המוזיקלי השמרני והן, ביתר שאת, כתגובה מעשית על בעיית העלות הגדלה והולכת של הפקות אופרה.

ב-1968 קרא בולז להרס בתי האופרה, משום שראה בהם מייצגי "תרבות מוזיאונית", המהווה איום על המגמה הרדיקלית של מלחינים בני דורו והדורות הבאים. זאת על אף עבודתם של מלחיני אוונגרד כמו נונו ובריו ושובו של צימרמן למסורת האופראית, ש"לולו" של ברג הביאה לקצה. רוב בני דורו של בולז המשיכו לבחון את האפשרויות השונות של האופרה ולא פעם השתמשו בתיאטרון המוזיקה, שבולז הגדיר אותו ב-1992 "אופרה לעניים", כשלב בנסיונותיהם הראשונים בסוגה.

כמונח, שימש תיאטרון המוזיקה להגדרת יצירות שונות באופיין, מאופרות קאמריות, שלביצוען נדרשו טכניקות ווקאליות מסורתיות ומידה רבה של וירטואוזיות, ועד ליצירות כמו Herbstmusik ו-Musik im Bauch של שטוקהאוזן, שתוכנן המוזיקלי הגלוי היה מינימלי, במקרה הטוב. ליגטי כתב יצירות קונצרטיות, שרק לאחר זמן, כאשר עמד על המשמעויות התיאטרליות הצפונות בהן, צירף להן תסריט מרומז. קגל הצמיד את התואר "תיאטרון מוזיקה" גם ליצירות, שנכתבו לכאורה לסוגות מקובלות. יצירתו "תיאטרון ממלכתי" (1967–1970), שנכתבה בהזמנת האופרה הממלכתית של המבורג, עושה שימוש בכל המערך של בית האופרה כדי להעמיד בספק הנחות יסוד מקודשות בנושא מסורות ההצגה האופראית, יותר משהיא מרחיבה את טווח האמצעים למיזוג מוזיקה ותנועה.

## ראו גם
* מחזמר
* דרמה פר מוזיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:סוגות אופרה
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
ג'ין שין

**ג'ין-שין-דו אקופרסורה** היא שיטה טיפולית אלטרנטיבית המבוססת על תורת רפואה סינית, ומשתמשת בלחיצה קלה על נקודות לאורך ה"מרידיאנים" - מושג ברפואה הסינית המתייחס לרשת של "ערוצי אנרגיה" החוצה את גוף האדם; אין כל ראיה מדעית לקיומם של ערוצים אלה, וממילא לא לתועלת שבלחיצה עליהם. הג'ין שין משלב בתוכו את הרפואה הסינית (דיקור סיני, שיאצו), טיפול במגע (מאסג'ים למיניהם), וטיפול "אנרגטי" (הילינג, רייקי).
השיטה פותחה בשנות ה - 70 על ידי  Iona Marsaa Teeguarden

## הטיפול
הטיפול כולו אורך כשעה, הכוללת שיחה, אבחון וטיפול.
הטיפול מתבצע על מיטה טיפולית, כאשר המטופל שוכב על גבו בלבוש מלא. 
המטפל מניח את ידיו על שתיים או שלוש נקודות בו זמנית, תוך כדי ריכוז ו"העברת אנרגיות" מתאימות.

## השיטה
המטפלים בשיטה טוענים כי המטפל אינו מרפא בעצמו את המטופל, אלא עוזר לגופו של המטופל לשחרר "חסימות" ולהניע את הצ'י במרידיאנים (הערוצים בהם זורמת האנרגיה); אין עדות מדעית לקיומן של חסימות כאלה. שיטה זו אינה פולשנית, וטוענת לשימוש ב"אנרגיית הגוף" של המטופל (מושג זה אינו קשור למושג הפיזיקלי אנרגיה).

הג'ין שין משתמש בכ 60 נקודות (מתוך כ-600 נקודות הקיימות, כביכול בגוף) לאורך כל 12 "המרידיאנים הרגילים" ו8 "הערוצים המיוחדים".
בחירת נקודות הטיפול נעשית על ידי המטפל בהתאם לתלונת המטופל, ועקרונות חמשת היסודות (אדמה, אש, עץ, מים, מתכת).

## ראו גם
* רפואה סינית
* פסבדו מדע

## קישורים חיצוניים
* jinshindo.org
* American Organization for Bodywork Therapies of Asia 
* The UK Jin Shin network

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:רפואה סינית
ליל קוטב

[שמאל|ממוזער|250px|דמדומים טיפוסיים בליל קוטב ב[סבאלברד, בקו רוחב 78 מעלות צפון]]
[שמאל|ממוזער|250px|שעת צהריים מוקדמת ב[טרומסה, נורווגיה, מבט מהרכס לכיוון העיירה]]
**ליל קוטב** הוא תופעה המתרחשת בחוגים הארקטיים כאשר השמש נמצאת מתחת לקו אופק במשך כל שעות היממה. התופעה ההפוכה – כאשר השמש לא שוקעת מתחת לקו האופק במשך כל שעות היממה – מכונה שמש חצות.

משך הזמן שבו השמש ממוקמת מתחת לקו האופק עשוי לנוע בין 20 שעות בסביבת חוגי הקוטב ועד 179 יום בשנה בקטבים עצמם. אומנם לא כל משך הזמן הוא ליל קוטב מוחלט שכן אור חיצוני רב מתקבל כתוצאה מאפקט השבירה. כלומר, השמש אינה שוקעת בקטבים  186 ימים בשנה שבמהלכם היא נמצאת **מעל** האופק. ההסבר לחוסר השוויון המספרי הוא מניין הימים שבהם השמש נמצאת חלקית מעל קו האופק כימי אור ולא כלילה.

## השפעות אנושיות
התקופות שבמהלכן מתרחשת תופעה זו עשויות לעורר דיכאונות באנשים המתגוררים באזורים אלה. אנשים הסובלים מדיכאון עונתי רגישים לכך במיוחד. נראה שתופעה זו היא אחת הסיבות לריבוי מקרים של סינדרום סוליפסיזם.

## ראו גם
* זוהר הקוטב
* קטבים
* שמש חצות

## קישורים חיצוניים

* קטעי וידאו מומלצים מהעיר הנורווגית טרומסה המראים בהילוך מהיר את שעות היום במקום
* ליל קוטב וחושך קוטבי

## הערות שוליים

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:כדור הארץ
קטגוריה:לילה
יוסי עדן

**יוסי עדן** (נולד ב-9 במרץ 1976) הוא זמר ישראלי ששר בסגנון מזרחי וטורקי.

## ביוגרפיה
עדן גדל בפרדס כץ במשפחה חד הורית וכיום מתגורר ברמת גן. עדן כותב שירים ושר מגיל צעיר ולאחר הצבא החל להקליט אלבומים. בתחילה הוא פנה לזמרים במטרה שישירו את שיריו, ואלה סירבו מכיוון שלא היה מוכר. לכן החליט להפיק את האלבומים בעצמו. חברת "רותם הפקות" היו אלה שהפיקו לו את האלבום "היא לא אוהבת" שיצא לאור בשנת 1997 שזכה להצלחה רבה מתוכו בלט הלהיט "רק אותך אני אהבתי".

שנה לאחר מכן בשנת 1998 הוציא את אלבומו השני "סוגד לאהבה" שהיה למעשה אלבום שהורכב רובו ממחרוזות, באותו שנה יצא אלבומו השלישי "סולח" שזכה להצלחה מסחררת מתוך האלבום בלטו השירים שיר הנושא "סולח", "אבא לא מבקר", "המכתב" שיר בהמשך לשירו "רק אותך אני אהבתי".

בשנת 1999 הוציא את אלבומו הרביעי "בהופעה חיה", באותה שנה יצא גם אלבומו החמישי "חסרה לי אהבה". מתוכו בלטו השירים "הקשב לי ילד", "נשימות של אהבה" ו"ממשיך את החיים".

בשנת 2000 הוציא עדן שלושה אלבומים בשנה אחת: "חבקי אותי", "נכנע לאהבה" ו"חוזר למציאות".

בשנת 2001 יצא אלבום התשיעי "בשבילך".

כעבור שנה ב-2002 יצאו האלבומים "הגורל והמזל" ו"דמעה אחרונה".

בשנת 2003 הוציא עדן את האלבומים "אל תשכחי" ו"סיפור שנגמר".

ב-2004 יצא אלבום אוסף בשם "אהבה שלי", שכלל את כל הלהיטים במהלך השנים.

בשנות ה-90 עדן נחשב לאחד הזמרים המצליחים בז'אנר "שירי הדיכאון". הוא הופיע במועדונים רבים בתפוסה מלאה, עם נושאי שירה בולטים הנוגעים בקשר בין גבר לאישה. מרבית שיריו עוסקים באהבה בכלל ובנושאי משפחה בפרט.

עדן היה שדר ברדיו הפיראטי "גלי הים התיכון". והוציא במהלך הקריירה כ-15 אלבומים. בשנת 2009 סיפר בראיון כי פרש מעסקי המוזיקה וכיום הוא מנהל משרד השקעות. מאז הוא מוציא מדי פעם סינגלים, אך שירים אלו אינם יוצאים על גבי תקליטורים.

עדן גרוש ואב לשלושה .

## דיסקוגרפיה
* היא לא אוהבת (1997)
* סוגד לאהבה (1998)
* סולח (1998)
* הופעה חיה במועדון הדיון (1999)
* חסרה לי אהבה (1999)
* חבקי אותי (2000)
* נכנע לאהבה (2000)
* חוזר למציאות (2001)
* בשבילך (2001)
* הגורל והמזל (2002)
* דמעה אחרונה (2002)
* אל תשכחי (2003)
* סיפור שנגמר (2003)
* אהבה שלי - האוסף (2004)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976