זעמו של אכילס

**זעמו של אכילס** הוא ציור שמן על בד מאת האמן הצרפתי ז'אק-לואי דויד, שהושלם בשנת 1819 במהלך גלותו בבריסל לאחר תבוסת נפוליאון. היצירה מוצגת באוסף מוזיאון קימבל לאמנות בפורט וורת', טקסס. זהו אחד מציורי ההיסטוריה האחרונים של דויד, אשר ראה בו סיכום לשאיפתו ארוכת השנים לשוב אל אידיאל השלמות של האמנות היוונית הקלאסית באמצעות סגנון ניאוקלאסי.

## תיאור היצירה
הציור מתאר סצנה דרמטית מתוך העלילה של איפיגניה באאוליס. אגממנון, מלך היוונים, ניצב בגלימה אדומה ובזקן עבות, פונה בגופו ימינה אך מביט אל אכילס ביד מושטת ובמחווה סמכותית. אכילס, בפינה השמאלית של התמונה, נראה בלבוש שריון ולבוש לוחם, כשראשו מופנה אל המלך וידו נשלחת אל חרבו במחווה של זעם מתפרץ. בצדו הימני של הציור ניצבות איפיגניה ואמה קליטמנסטרה. איפיגניה לבושה בלבן, כמועמדת לכלולות, ומניחה את ידה על ליבה בהבעה של שלווה וחוסר מודעות לעימות שמולה. קליטמנסטרה, מאחוריה, נראית מרכינה את ראשה ומביעה צער, אכזבה וחוסר אונים. מבנה הקומפוזיציה מדגיש את הניגוד בין כוחם של הגברים לעמדתן של הנשים, ומעביר את המתח בין רגשות אישיים לבין חובות פוליטיות ומשפחתיות.

## הקשר מיתולוגי
הציור מתבסס על המחזה איפיגניה באאוליס מאת אוריפידס. לפי העלילה, אלת הציד ארטמיס סירבה להעניק תנאים נוחים להפלגת הצי היווני אל טרויה, אלא אם יוקדש לה קורבן אדם. קלכס, נביאו של אגממנון, ניבא כי הקרבת בת המלך, איפיגניה, תביא לריצוי האלה. אגממנון שלח איגרת כוזבת לאשתו קליטמנסטרה, ובה טען כי הוא מבקש את בתם לשם נישואין עם אכילס. כאשר קליטמנסטרה ואיפיגניה הגיעו אל המחנה, גילו כי לא תוכננה חתונה אלא הקרבה. קליטמנסטרה פנתה לאכילס, שלא ידע כלל על ההצעה, וזה נדר להגן על הנערה מפני גורלה. אף על פי כן, אכילס לא הצליח למנוע את ההקרבה, ואיפיגניה עצמה בחרה להשלים עם גורלה כדי שלא לשבש את הייעוד הלאומי של הצי היווני. הקרבתה איפשרה את יציאת המשלחת לטרויה, אך הותירה את קליטמנסטרה כשהיא שומרת בליבה רגשות נקם, שהובילו בעתיד לרצח אגממנון.

## פרשנות
הציור זעמו של אכילס מגלם את שאיפתו של דויד לעצב אידיאל מוסרי ואסתטי באמצעות סצנה טרגית מהמיתולוגיה היוונית. הוא בחר ברגע טעון שבו מתנגשים ערכים יסודיים - חובה אזרחית, רגשות הוריים, אהבה, הונאה, נקמה והקרבה עצמית. העימות בין אגממנון לאכילס מובע לא רק במחוות הגופניות, אלא גם באמצעות מבטים, תנוחות ומיקומם של הדמויות במרחב. ידו המושטת של אגממנון, הקשיחות שבגופו הזקוף והבעתו השלווה משקפים את סמכותו הבלתי מעורערת - אך גם את קרירותו. אכילס לעומתו מתואר בתנוחה מתוחה, ידו על חרבו, כסמל להתפרצות שנבלמה.

איפיגניה נראית מנותקת מן העימות, בהבעה שלווה וחסרת מודעות, בגדי הכלולות שלה מדגישים את הניגוד הטרגי בין הציפייה לשמחה לבין גורלה הממשמש ובא. קליטמנסטרה, הדמות היחידה המפגינה כאב רגשי גלוי, מציגה את התגובה האנושית ביותר - שילוב של אובדן, אכזבה וזעם כבוש. דויד משתמש בארבע הדמויות כדי לייצר מערך רגשי מורכב, שבו כל אחת מהן מייצגת ערך מוסרי מתנגש: פיקוד, מרי, תמימות וסבל. בכך הוא אינו רק מציג סיפור מיתולוגי אלא יוצר אלגוריה רחבה על התנגשות בין מצפון לצו, בין רגש לחובה, ובין אינדיבידואליזם לסדר מדיני.

הרגע שבחר דויד - שנמצא עוד לפני ההקרבה עצמה - מדגיש את המתח המוסרי, לא את האסון הסופי. הוא בוחר לעצור את הזמן בנקודה של פוטנציאל של התנגדות אפשרית, של הכרעה  - ומעמיד את הצופה מול השאלה: האם ניתן היה למנוע את הטרגדיה? הבחירה באיפוק ובקלאסיות צורנית מבקשת לא רק לרגש אלא גם לעורר מחשבה על גבולות הרצון החופשי מול הגורל.

## סמליות
בציור זעמו של אכילס מופיעה איפיגניה כשהיא לבושה ככלה, למרות שאין מדובר בטקס נישואין. לפי התיאור באתר מוזיאון קימבל, "נראה שהיא לבושה ככלה", וזאת כחלק מהתרמית שבאמצעותה שידל אגממנון את קליטמנסטרה להביאה למחנה. הלבוש משמש כאן לא כייצוג של שמחה אלא כעדות להונאה ולטרגדיה שבפתח. התיאור מציין גם את הבעת הפנים של איפיגניה כ"שלווה ומלאכית", בעוד שהיא "אינה מודעת כלל לעימות הגברי סביבה". אכילס מתואר כשידו נשלחת אל חרבו מתוך זעם, אך גישתו נעצרת לכאורה על ידי מבטו ותנועתו של אגממנון, שבמוזיאון תוארו כ"מבט מגנטי ומחווה סמכותית שמקפיאה את ההתפרצות של אכילס". קליטמנסטרה נראית כמתבוננת באירוע "בעיניים דומעות", והתגובה שלה משלבת "אכזבה מאי־יכולתו של אכילס לפעול יחד עם אבל על בתה" - תגובה שאמורה לשקף את התחושות המעורבות של הצופה.

## גרסה נוספת
עותק של הציור מ־1825 נמצא באוסף פרטי, ולעיתים מיוחס לצייר מישל גיסלן סטאפלו, שפעל בהנחייתו של ז'אק־לואי דויד. לפי פרסום של ארגון ICIJ, העותק מוחזק כיום על ידי קונסטנטין ארנסט, איש תקשורת רוסי, באמצעות חברה הרשומה באיי הבתולה הבריטיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ז'אק לואי דויד
קטגוריה:אכילס
קטגוריה:ציורים המבוססים על האיליאדה