open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ

**יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ** (בגרמנית: ** Johann Adolf von Schleswig-Holstein-Gottorf**; 27 בפברואר 1575 – 31 במרץ 1616), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1590–1616.

## ביוגרפיה
יוהאן אדולף נולד ב-27 בפברואר 1575 בטירת גוטורפ, לאדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולכריסטינה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה. בשנת 1586 מונה יוהאן אדולף לנסיך-ארכיבישוף של ליבק. לאחר מותם של אחיו הגדולים, פרידריך ופיליפ, מונה יוהאן אדולף בשנת 1590 לדוכס הולשטיין-גוטורפ. יוהאן אדולף פיתח את הדוכסות יחד עם גיסו כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, ובשנת 1607 מסר את ליבק לאחיו יוהאן פרידריך מהולשטיין-גוטורפ. ב-31 במרץ 1616 מת יוהאן אדולף בשלזוויג, ובנו פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-30 באוגוסט 1596 התחתן יוהאן אדולף עם אוגוסטה, נסיכת דנמרק, בתם של המלך פרדריק השני, מלך דנמרק וסופיה ממקלנבורג-גיסטרוב, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1597 – 1659).
* אליזבת סופיה מהולשטיין-גוטורפ (1599 – 1627), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-לאוונבורג.
* אדולף מהולשטיין-גוטורפ (1600 – 1631).
* דורותיאה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ (1602 – 1682), התחתנה עם יואכים ארנסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן.
* הדוויג מהולשטיין-גוטורפ (1603 – 1657), התחתנה עם אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך.
* אנה מהולשטיין-גוטורפ (1605 – 1623).
* יוהאן מהולשטיין-גוטורפ (1606 – 1655).
* כריסטיאן מהולשטיין-גוטורפ (1609).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1575
קטגוריה:נפטרים ב-1616
יובל סער

**יובל סער** (נולד ב-20 ביולי 1973) הוא כתב, עורך, מעצב גרפי, אוצֵר, יועץ תוכן ומרצה במוסדות ללימוד עיצוב גרפי. מייסד מגזין פורטפוליו.

## ביוגרפיה
סער נולד בתל אביב. בשנים 1997–1999 למד במחלקה לעיצוב גרפי במכון אבני. בין השנים 2001–2002 למד בסמינר ללימודי אוצרות, תרבות וביקורת, בבית הספר לאומנות "קמרה אובסקורה" בתל אביב. בין השנים 2002–2006 למד היסטוריה ותאוריה של סביבה חזותית, באקדמיה לאמנות ועיצוב בבצלאל.

בשנים 1999–2002 עבד כמעצב גרפי ב"סטודיו אלדר" לעיצוב וזהות תאגידית, לאחר מכן (בשנת 2002) החל את דרכו העצמאית ופתח את הסטודיו לעיצוב גרפי "אדום אדום" ביחד עם המעצבת רייצ'ל מילר. החל מ-2004 סער כותב ביקורות במוסף הספרים של עיתון "הארץ". הוא גם כותב בנושא עיצוב ב"כלכליסט", ב"טיים אאוט", ב"מגזין את", במגזין "אטמוספירה" ועוד.

בשנת 2005, פתח בלוג אישי בשם "פורטפוליו" העוסק בתחום העיצוב באתר "רשימות" שהתפתח ב-2010 למגזין פורטפוליו לעיצוב ואומנות.

בשנת 2013 פנה לעסוק בתחום האוצרות. שנה לאחר מכן, יזם את "שבוע האיור" בעיר תל אביב, ומאז מכהן כמנהל אמנותי והאוצר הראשי שלו.

### מרצה באקדמיה
בין השנים 2005–2009 לימד בבית הספר לפרסום "עבודי קריאייטיב" קורסים במגמות ארט־דיירקשן וקופירייטינג.

משנת 2009 מלמד בתוכנית לתואר שני בעיצוב תעשייתי בבצלאל קורסים בנושא עיצוב עכשווי, יזמות תרבותית בעיצוב.

בין השנים 2012–2014 לימד בתוכנית לתואר שני בעיצוב משולב במכון הטכנולוגי חולון (HIT) ובפקולטה לעיצוב קורסים בנושא עיצוב עכשווי.

בין השנים 2015–2019 כיהן כראש "מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל", בנוסף מרצה במחלקה לתקשורת חזותית ובתוכנית לאוצרות בעיצוב של שנקר.

### שבוע האיור
בשנת 2014 יזם את "שבוע האיור" הראשון, העוסק בתחום האמנות והתקשורת החזותית במסגרת אירועי "אוהבים אמנות עושים איור" של המחלקה לאמנויות בעיריית תל אביב. שבוע האיור מתקיים בכל שנה בחודשים משתנים והוא פתוח לקהל ללא תמורה. מאז סער מכהן כאוצר הראשי והמנהל האמנותי של שבוע האיור.

סער מתגורר בתל אביב עם בן זוגו.

## התערוכות שאצר

## קישורים חיצוניים
* מגזין פורטפוליו
* שבוע האיור, האתר הרשמי מטעם עיריית תל אביב יפו
* כתבות מאת יובל סער, מגזין Time Out תל אביב
* 
* מגזין Designer
* אנטייטלד בלוג אישי
* מגזין אקסטרה, הארץ
* 
* האנשים שעושים - יובל סער, מגזין טיים אאוט, 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:אמנים פלסטיים להט"בים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל Time Out תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אלסאן פלאה

**אלסאן פלאה** (בצרפתית: **Alassane Pléa**, נולד ב-10 במרץ 1993 בליל שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בפ.ס.וו. איינדהובן בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
### ליון וההשאלה לאוקזר
פלאה שיחק כנער בליון, ובשנת 2010 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, בה הבקיע שערים רבים והציג יכולת טובה מאוד. באוקטובר 2012 ערך פלאה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של ליון, כשהחליף את בפטימבי גומיס לקראת סיום משחק הליג 1 מול לוריאן. זו הייתה הופעתו היחידה של פלאה בקבוצה הבכירה של ליון בעונת 2012/13. בעונת 2013/14 ערך פלאה שש הופעות בקבוצה הבכירה של ליון, אך במחצית העונה הושאל לאוקזר, ששיחקה בליגת המשנה הצרפתית, שם ערך 15 הופעות והבקיע שלושה שערים, וסיים עם קבוצתו במקום ה-16.

### ניס
בתום ההשאלה לאוקזר, חזר פלאה לליון, ומיד עבר לניס, אף היא מליגת העל הצרפתית. בעונת 2014/15, עונת הבכורה שלו בניס, פלאה ערך 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים. ניס סיימה עונה זו במקום ה-11. בעונת 2015/16 היה פלאה חלק חשוב בעונה מוצלחת של ניס, בה סיימה הקבוצה במקום הרביעי. פלאה הבקיע שישה שערי ליגה ב-19 הופעות בעונה זו. בעונת 2016/17, עברה ניס שדרוג בהתקפת הקבוצה, ולפלאה הצטרפו מריו באלוטלי, יונס בלהנדה ואנסטסיוס דוניס. פלאה הבקיע 11 שערי ליגה ב-25 הופעות בעונה זו, וסיים עם הקבוצה במקום השלישי בליגה, זאת על אף שנפצע בפברואר 2017 והחמיץ את שארית העונה. במפעל הליגה האירופית, פלאה הבקיע שער אחד בעונה זו, בניצחון 0–1 על רד בול זלצבורג, שהיה ניצחון החוץ הראשון אי פעם של ניס במפעלים האירופיים השונים. עם זאת, ניס ופלאה סיימו אחרונים בשלב הבתים. בעונת 2017/18 פלאה אף הפך למשמעותי יותר בהתקפת ניס, עם עזיבתם של דוניס ובלהנדה. פלאה הבקיע 16 שערי ליגה ב-34 הופעות בעונה זו, ושיתוף הפעולה שלו עם באלוטלי היה יעיל מאוד, אך הקבוצה סיימה רק במקום השמיני בליגה. פלאה וניס השתתפו בעונה זו במוקדמות ליגת האלופות, שם הודחו על ידי נאפולי, ונשרו אל הליגה האירופית, שם צלחו את שלב הבתים אך הודחו בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי לוקומוטיב מוסקבה.

### בורוסיה מנשנגלדבך
ביולי 2018 חתם פלאה לחמש שנים בבורוסיה מנשנגלדבך, ששילמה עבורו לניס 25 מיליון אירו. בהופעת הבכורה הרשמית הראשונה של פלאה בבורוסיה מנשנגלדבך, הוא הבקיע שלושער בניצחון 1–11 על האזטדט מהליגות הנמוכות בגרמניה, במסגרת הגביע הגרמני. פלאה פתח היטב את עונת 2018/19 בבונדסליגה, ובנובמבר 2018 הבקיע שלושער בניצחון 1–3 על ורדר ברמן. את העונה סיים פלאה עם 12 הבקעות ב-34 מחזורים, ומנשנגלדבאך סיימה במקום החמישי.

### פ.ס.וו. איינדהובן
ב-17 ביולי 2025 חתם ל-3 שנים בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית.

## קריירה בינלאומית
פלאה שיחק בכל נבחרות צרפת הצעירות, ובשנת 2012 השתתף באליפות אירופה עד גיל 19, שם הגיע עם נבחרת צרפת עד גיל 19 לחצי הגמר. צרפת ופלאה הפסידו בפנדלים לנבחרת המקבילה של ספרד לאחר 3-3 בתום 120 דקות. פלאה הבקיע את הפנדל שלו, אך ספרד ניצחה 2–4 בפנדלים והמשיכה לגמר ולזכייה בתואר. בנובמבר 2018 זומן פלאה לראשונה לסגל נבחרת צרפת הבוגרת, בעקבות פציעותיהם של אנתוני מרסיאל ואלכסנדר לקאזט. פלאה אמנם ערך את הופעת הבכורה שלו כשהחליף את אוליבייה ז'ירו בניצחון 0–1 על אורוגוואי במשחק ידידות.

## תארים
**פ.ס.וו. איינדהובן**

* מגן יוהאן קרויף: 2025

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:ליל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1993
Zotye T500

**Zotye T500** הוא דגם של קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Zotye Auto**  (שם מלא: "Zotye International Automobile Trading Co., Ltd") אשר מיוצר משנת 2017 (מודל 2018) ועד היום,

## Zotye T500
,, 
* 5 דלתות
* 5 מושבים
* מנוע קדמי
* מנוע בנזין
* מגדש טורבו
* הנעה קדמית
* מכל דלק - 55 ליטר
* מחיר היחידה (בשנת 2017, בסין) : 69,800-123,800 רנמינבי

## גלריה

קובץ:Zotye T500 001 (cropped).jpg | דגם "Zotye T500" 
קובץ:Zotye T500 001.jpg | דגם "Zotye T500" 
קובץ:Zotye T500 003.jpg | דגם "Zotye T500" 


## ראו גם
* קרוסאובר (מכונית)
* Zotye T300
* Zotye T700
* דומי X5

## לקריאה נוספת
* דגם "Zotye T500" - תמונות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
T500
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:קרוסאובר
החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא

**החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא** היה מוזיאון יהודי לאתנוגרפיה והיסטוריה יהודית שפעל בליטא והופעל על ידי ועד הנהלה של יהודים ציונים משכילים ומנהיגי הקהילה בקובנה.

## היסטוריה
הרעיון הראשוני להקמת המוזיאון ההיסטורי אתנוגרפי היהודי הועלה בשנת 1911 על ידי ד"ר צמח שאבאד מווילנה. בהמשך ובהשראת החזון של שאבאד פעלה בווילנה בין השנים 1913-1919 החברה ליהדות עתיקה (JEWISH ANTIQUITY SOCIETY IN VILNIUS) על ידי קבוצת פעילים היסטוריונים יהודים.
בעקבות סיפוח וילנה לפולין הועבר בשנת 1931 המוזיאון לקובנה, שם הוקמה מחדש החברה האתנוגרפית בהתארגנות חדשה שנקראה **החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא** על ידי ד"ר אבא לפין שהיה גם ליושב הראש הראשון שלה.

בשנת 1940 הולאם המוזיאון על ידי השלטונות הסובייטים, וכעבור שנה ב-1941 הורו על סגירתו. יושב הראש האחרון במוזיאון היה ד"ר אבא בלושר. בחודש ספטמבר 1941 הקימו הנאצים את אוגדות וילנה וקובנה בפיקודו של אלפרד רוזנברג. מטרתן של יחידות אלה הייתה לאסוף את חפצי הערך היהודיים והתרבותיים של ליטא, ובין היתר נבזזה  כמעט לחלוטין גם החברה להיסטוריה ולאתנוגרפיה למעט מספר פריטים שהוסלקו והוברחו במחתרת על ידי פעילים יהודיים.

## ועד החברה להיסטוריה ואתנוגרפיה
חברי ההנהלה היו ראשי הקהילה היהודית בקובנה, ציונים משכילים ואמידים בהם ד"ר אבא לפין, ד"ר דוד מרדכי שוורץ והגברת שוורץ, ד"ר אבא בלושר, דוד מתתיהו ליפמן, הרב ישראל רוזנסון, רחביה מוגיליוקר, נתן יונסביץ, ד"ר מנדל סודרסקי והגב' אלטה סודרסקי, נח לידסקי, יוסף ליוושין, שלמה חורונז'ינסקי.

## אוספי המוזיאון
המוזיאון ההיסטורי אתנוגרפי היהודי הפך לשם דבר בעולם ובאוספיו הצטברו נכסי תרבות רבים ובהם כ-3,000 יצירות אמנות וקטעי שירה, 6,000 ספרים, וכ-100,000 מסמכים, פנקסים, תמונות ועיתונים, בנוסף לאלפי פרטי יודאיקה וחפצים עתיקים.

## הערות שוליים

*
ליטא
קטגוריה:מוזיאונים אתנוגרפיים
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
ג'ונתן קריגן

**ג'ונתן קריגן** (באנגלית: **Jonathan Kerrigan**; נולד ב-14 באוקטובר 1972) הוא שחקן אנגלי המוכר מהופעותיו בסדרות טלוויזיה בהן "במועדון", "החמישייה", "חדר מיון", "בקצב הלב", "מרזיביט" ו-"Reach For The Moon". בקולנוע שיחק בסרטים "דיאנה", "FLiM", ו-"The Somnambulists". קריגן הוא גם מוזיקאי והלחין מוזיקה לסרטים ולטלוויזיה.

## ביוגרפיה
קריגן נולד בלינקולנשייר שבאנגליה. הופעת הבכורה שלו על המסך הייתה בווידאו קליפ של השיר "Life Is Sweet" של The Chemical Brothers. בסדרה "Peak Practice" שיחק בתפקיד המטפס יואן הארווי.

ב-2001 כיכב קריגן בתפקיד השוטר סטיב טריינור, ובנוסף הלחין את נעימת הנושא של הסדרה.

ב-5 בספטמבר 2004 הופיע קריגן לראשונה בתפקיד השוטר רוב ווקר בסדרת הדרמה הוותיקה "בקצב הלב" שמתרחשת בשנות ה-60 של המאה העשרים בצפון ריידינג ביורקשייר. רוב היה דמות פופולרית מאוד והיה תמיד במרכז העניינים. הייתה לו מערכת יחסים עם הלן טרנט (בגילומה של סופי וורד). באפריל 2007 הודיע קריגן על החלטתו לעזוב את הסדרה. בעונות הבאות השחקן הסקוטי ג'וזף מקפאדן תפס את מקומו בתפקיד ג'ו מייסון שוטר העיירה.

במאי 2010 הופיע קריגן בפרק בעונה השביעית של סדרת הפשע האמריקאית "NCIS" בתפקיד רקס קרהארט.

ב-2012 שיחק קריגן בסרטו של ריצ'רד ג'ונסון "The Somnambulists" על אודות גברים ונשים בצבא הבריטי ועל פעילותם בבצרה בתקופת מלחמת עיראק. הוא הלחין חלק מהפסקול המקורי של הסרט כולל נעימת הפתיחה.

עוד ב-2012 שיחק בתפקיד ג'ון אלקין בסרט הטלוויזיה "The Best Possible Taste" של ערוץ BBC Four, על הביוגרפיה של קני אוורט. הוא הופיע בסרט "דיאנה" בכיכובה של נעמי ווטס ובבימויו של אוליבר הירשבייגל, שיצא לאקרנים ב-2013.

ב-2014 גילם קריגן את דמותו של ניל בסדרת הדרמה "במועדון" וחזר לגלם את אותה דמות בעונה השנייה ב-2016.

קריגן הופיע בסרט "FLiM" מאת רפאלו דגרוטולה, וגם כתב את הפסקול המקורי לסרט.

ב-2015 השתתף קריגן בסדרת הדרמה "החמישייה" שכתב הרלן קובן בתפקיד איש עסקים אמריקאי בשם סטיוארט קריו. עוד באותה שנה שיחק בעונה השנייה של הסדרה "במועדון" ששודרה ב-2016.

### חיים אישיים
קריגן נשוי לשחקנית שלי קון. ב-2012 נולד בנם המשותף.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1972
הלן דה פורטאלה

180px|ממוזער|שמאל|הסירה לרינה עימה זכתה דה פורטאלה במקום הראשון באולימפיאדת פריז, 1900.

**הלן דה פורטאלה** (באנגלית: **Hélène de Pourtalès**; 28 באפריל 1868, ניו יורק, ארצות הברית – 2 בנובמבר 1945, ז'נבה, שווייץ) נולדה בשם **הלן בארבי** (**Helen Barbey**) הייתה שייטת אמריקאית-שווייצרית. האישה הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים המודרניים, והראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (פריז 1900).

## ביוגרפיה
דה פורטאלה נולדה בניו יורק בשם הלן בארבי למרי לורילרד בארבי  ולבנקאי הנרי בארבי (Henry Barbey). סבה, פייר לורילרד השלישי , היה הבעלים של חברת טבק משגשגת בשם 'Lorillard Tobacco Company' . בשנת 1891, נישאה בקתדרלה האמריקאית בפריז  להרמן דה פורטאלה , קפטן במשמר הקיסרי של הצבא הפרוסי. לזוג היו שלושה ילדים. להלן הייתה אזרחות אמריקאית ושווייצרית, ולבעלה אזרחות שווייצרית וגרמנית.

## שיט

במאי 1900 השתתפה דה פורטאלה באולימפיאדת פריז בתחרות השייט בנהר סן בשלושה מקצים, על מפרשית בשם לרינה (Lerina), בקטגוריית משקל מפרשית עד שני טון, עם צוות שכלל את בעלה הרמן דה פורטאלה ואת אחיינה, ברנרד דה פורטאלה . בכך הייתה דה פורטלאה לאישה הראשונה שהתחרתה במשחקים האולימפיים. במקצה הראשון, שנערך ב-22 במאי 1900, הגיעה דה פורטאלה למקום הראשון ביחד עם צוותה, ובכך הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית (לאחר חודשיים, הטניסאית הבריטית שארלוט קופר, הפכה לאישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית במסגרת תחרות אישית). שלושה ימים לאחר מכן, במקצה השני, זכתה עם צוותה בתחרות השייט במדליית כסף. את המקצה השלישי היא לא סיימה.

## ראו גם
*קיניסקה - האישה הראשונה שזכתה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
* שארלוט קופר - האישה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות אישית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שייטות (נשים)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שיט
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית משווייץ
קטגוריה:אלופות אולימפיות משווייץ
קטגוריה:ניו יורק: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
פארידה שהיד

**פארידה שהיד** (באורדו: **فریدہ شہید**) היא סוציולוגית פקיסטנית, פמיניסטית ופעילת זכויות אדם. ב-2012, היא מונתה כמדווחת מיוחדת מטעם האו"ם בתחום של זכויות תרבות. היא עומדת בראש מרכז משאבי נשים שירקאט גאה בפקיסטן, והיא מוכרת בשל עבודתה הנרחבת בניתוח מגדר ומעמד, בפקיסטן וברחבי העולם.

## קריירה
לשהיד יש מעל 25 שנים של ניסיון פעיל במחקר ואקטיביזם, כשהיא מפעילה עדשה מגדרית ומעמדית בטיפול בנושאים כמו פיתוח כפרי, עבודה, תרבות, דת והמדינה. היא מתמקדת בקידום והגנה על זכויות תרבות באמצעות מדיניות ופרויקטים עבור קהילות מדוכאות, כולל נשים, עניים, ומיעוטים דתיים ואתניים. שהיד היא גם מומחית במשא ומתן בינלאומי, אזורי וארצי, כולל במסגרת האו"ם ובפקיסטן.

שהיד היא חברה מייסדת של רשת זכויות הנשים של פקיסטן פורום פעולת נשים (WAF), ארגון שהוקם על ידי מספר פמיניסטיות פקיסטניות, ביניהן נג'מה סדיק והינה ג'ילאני, וחברה ברשת הנשים הבינלאומית WLUML (נשים החיות תחת חוק אסלאמי).

## פרסים והכרה
ב-12 בנובמבר 2014 זכתה שהיד בפרס הבינלאומי UCLG – מקסיקו סיטי תרבות 21, עבור עבודתה בתחום מגדר, תרבות, דת והמדינה. היא זכתה קודם לכן במספר פרסים נוספים, כולל פרס מטעם ראש ממשלת פקיסטן על הספר שכתבה במשותף, "Two Steps Forward, One Step Back?" (שני צעדים קדימה, צעד אחד אחורה?).

## פרסומים נבחרים
בשנת 2010, שהיד כתבה את המאמר * Contested Identities: Gendered Politics, Gendered Religion in Pakistan *(זהויות במחלוקת: פוליטיקה ממוגדרת, דת ממוגדרת בפקיסטן) עבור המהדורה המיוחדת של Third World Quarterly.

בשנת 1998, שהיד ערכה יחד עם סוהייל אכבר ורייך, קסנדרה בלצ'ין, ועיישה גזדר את הספר *Shaping Women's Lives: Laws, Practices and Strategies in Pakistan* (עיצוב חיי נשים: חוקים, מנהגים ואסטרטגיות בפקיסטן). הוא פורסם על ידי שירקאט גאה.

ב-1987, היא כתבה את הספר *Women of Pakistan: Two Steps Forward, One Step Back? * עם חוואר מומטאז. הספר מתעד את התנועות של נשים מוסלמיות בדרום אסיה מתחילת המאה ה-20 עד שנות ה-1980.

בשנת 2004, בשיתוף עם עיישה ל. פ. שהיד, היא כתבה את הספר *Great Ancestors: Women Asserting Rights in Muslim Contexts* (אמהות גדולות: נשים שעומדות על זכויותיהן בהקשרים מוסלמים). הספר התחיל ככלי הדרכה עבור נשים פעילות זכויות אדם, יחד עם ספר מלווה שסיפק מידע היסטורי וביוגרפי. שני הכרכים יצאו לאור על ידי שירקאט גאה, ופורסמו מאוחר יותר ככרך אחד על ידי אוניברסיטת אוקספורד.

## קישורים חיצוניים

* דיווח מיוחד על זכויות תרבות
* אתר שירקאט גאה
* WLUML - נשים שחיות תחת חוקי האסלאם

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות פקיסטניות
קטגוריה:סוציולוגיות פקיסטניות
קטגוריה:ילידות 1950
או.פי.סי אנרגיה

**או.פי.סי אנרגיה ** היא חברה ציבורית העוסקת בהקמה ותפעול של תחנות כוח ומתקני ייצור חשמל בישראל. החברה כלולה במדד תל אביב 35 ונמצאת בשליטת חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר.

## היסטוריה
או.פי.סי אנרגיה הוקמה בשנת 2010 בשם "איי.סי פאואר ישראל בע"מ" כחברת בת של איי.סי. פאואר, שהייתה בעצמה בבעלות החברה לישראל. בשנת 2009 רכשה החברה לישראל 80% ממניות חברת "או.פי.סי. רותם בע"מ" מחברת "עופר אנרגיה", שגם היא בבעלות קבוצת האחים עופר. או.פי.סי. רותם הייתה בעלת הזכויות להקמת תחנת כוח של כ-400 מגה ואט במישור רותם, לאחר שזכתה בשנת 2004 במכרז שפורסם על ידי משרד התשתיות הלאומיות ומשרד האוצר. עסקת הרכישה הושלמה ב-2 בפברואר 2010, והחלה בניית תחנת כוח במחזור משולב. בשנת 2013 הושלמה בניית התחנה, בעלת כוח ייצור של כ-440 מגה ואט. עם הקמתה, הייתה תחנת כוח זו תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל.

באוגוסט 2015 השלימה איי.סי. פאואר את רכישת חברת Advanced Integrated Energy - המחזיקה ברישיון להקמת תחנת כוח בסמוך למפעל של נייר חדרה בהספק של כ-120 מגה ואט, ומיועדת בין השאר לשמש את צורכי החשמל והקיטור של המפעל. לתחנת הכוח, לכשתוקם, צפויה להיות נצילות אנרגיה גבוהה, עקב שימוש בטכנולוגיית קוגנרציה.

ביולי 2017 פרסמה החברה תשקיף הנפקה לציבור, ובאוגוסט 2017 ניירות הערך שלה נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב והושלמה ההנפקה הראשונה בה גויסו 398 מיליון שקל.

בפברואר 2018 רכשה איי.סי. פאואר 95% ממניות "צומת אנרגיה" תמורת 23 מיליון דולר. החברה בעלת זיכיון להקמת תחנת כוח סמוך לצומת פלוגות, שתפעל בטכנולוגיה של מחזור פתוח ותוקם בהשקעה מוערכת של 1.3 מיליארד שקל. היא תגבה את רשת החשמל בשעות שיא הביקוש, ותאזן את התנודתיות בתחנות כוח של אנרגיות מתחדשות. היא תקבל תשלום עבור זמינות שאמור להניב תשואה של 12% על ההשקעה, וכן תשלומים עבור מכירת חשמל, שיכסו את עלות רכישת הגז. 

בספטמבר 2020 נכנסה החברה לפעילות בארצות הברית עם רכישת "Competitive Power Ventures" תמורת 800 מיליון דולר, המחזיקה בשותפות בחמש תחנות גז טבעי וכמה פרויקטים נוספים. בספטמבר 2022 הודיעה על הקמת תחנת כוח מגז טבעי במערב וירג'יניה בעלות של 3.5 מיליארד דולר המשלבת טכנולוגיות ללכידת פחמן דו-חמצני. בפברואר 2022 הקימה החברה חברת בת בשותפות עם "ורידיס" לריכוז פעילות האנרגיה של או.פי.סי בישראל.

## בעלי עניין
[250px|ממוזער|[תחנת הכוח מישור רותם|תחנת הכוח במישור רותם]]נכון ליולי 2018, מחזיקה חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר 75% ממניות החברה, שאר המניות מוחזקות על ידי משקיעים מוסדיים והציבור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות תשתית ישראליות
קטגוריה:תעשיית אנרגיה בישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:מישור רותם: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2010
*
לוקמיה מיאלומונוציטית של הילדות

**לוקמיה מיאלומונוציטית של הילדות** (אנגלית: **Juvenile myelomonocytic leukemia**, מוכרת בקיצור **JMML**) היא סוג נדיר של מחלה המטולוגית המתרחשת בקרב ילדים צעירים. במחלה זו, תאים רבים מדי של מיאלוציטים ומונוציטים נוצרים מתאי דם לא בוגרים הנקראים בלאסטים. תאים אלו משתלטים על מח העצם ואיברים אחרים וגורמים לסימפטומים של JMML. הגיל הממוצע של המאובחנים במחלה זו הוא שנתיים.

אף שהמילה "לוקמיה" נמצאת בשם המחלה, ארגון הבריאות העולמי אינו מגדיר מחלה זו כלוקמיה. היא נכללת בקבוצת מחלות הנקראת הפרעות מיאלופרוליפרטיביות ומיאלודיספלסטיות.

## סימפטומים
הסימפטומים הנפוצים הם חיוורון, חום, זיהומים חוזרים, דימומים, עליה לא מספקת במשקל, פריחה מקולופפולרית, לימפאדנופתיה (הגדלה של קשרי לימפה, הפטומגליה מתונה (כבד מוגדל), ספלנומגליה (טחול מוגדל), אנמיה ותרומבוציטופניה.

## גנטיקה
בכ-90% מהחולים נמצאים שינויים גנטיים בתאי הלוקמיה. ביניהם:
*15%-20% מהחולים מאובחנים גם עם נוירופיברומטוזיס מסוג 1 (NF1).
*25% מהחולים עם מוטציות באחד האונקוגנים ממשפחת ה-Ras (רק בתאי הלוקמיה).
*35% מהחולים עם מוטציות בגן בשם PTPN11 (רק בתאי הלוקמיה).

## טיפול
הטיפול היחיד כיום למחלה זו היא השתלת מח עצם, עם שיעור הצלחה של 50%. הסיכוי לחזרת המחלה לאחר השתלה הוא גבוה. בדרך כלל חולה המאובחן במחלה יעבור השתלת מח עצם כמה שיותר מהר. גיל צעיר בהשתלה קשור לתוצאות טובות יותר.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:גידולים ממאירים ראשוניים במערכת הלימפה וברקמות יוצרות דם
מנדי זלצמן

**מענדל (מנדי) זלצמן** (נולד ב-15 בנובמבר 1952) כיהן כמנכ"ל חברת נמל חיפה משנת 2009 ועד 2023. התמודד לראשות עיריית חיפה בבחירות המוניציפליות של שנת 2018. בעבר כיהן כשנתיים כסגן ראש עיריית אילת (1983 - 1985) ועבד כמנכ"ל נמל אילת (1987 - 1992).

## ביוגרפיה
זלצמן נולד וגר בחיפה, כבן בכור ליהודה, יליד אוקראינה, ולדבורה, ילידת רומניה, אח לדובי וליעקב-איתן. הוא מתגורר בחיפה בשכונת רמת התשבי.

את לימודיו התיכוניים סיים זלצמן בהצטיינות בבית הספר המקצועי בסמ"ת בחיפה כטכנאי מוסמך למכשור ובקרה. בשנת 1971 התגייס זלצמן לצה"ל ושירת במעבדות דרג ד' של חיל האוויר כאחראי על תיקון מכשירי הניווט של מטוסי החיל. זלצמן שוחרר בדרגת רב-סמל.

לאחר שירותו הצבאי סיים בהצלחה את לימודיו בטכניון כמהנדס תעשייה וניהול (B.Sc.). במקביל ללימודיו בטכניון, בשעות הערב, עבד כמדריך ספורט ב"אחוזת ילדים" – פנימייה לילדים בסיכון. במסגרת שירות המילואים, קודם זלצמן לדרגת קמ"א (קצין מקצועי אקדמאי) ועבר לעסוק בתחום מומחיותו.

בשנת 1981 החל לנהל את מפעל "כבלי ציון" באילת ובשעות הערב שימש כמרצה אקדמי במכללת אורט בעיר.

באוקטובר 1983 נבחר זלצמן לחבר במועצת העיר אילת מטעם סיעת הליכוד וכיהן כסגן וכממלא-מקום ראש העיר אילת. במסגרת תפקידו ניהל באופן ישיר את אגפי מהנדס העיר, התחזוקה, השירות הווטרינרי, מחלקת תברואה ורישוי עסקים, מחלקת הפיקוח העירוני, מחלקת הגינון ורשות החנייה. כמו כן, כיהן זלצמן כיו"ר הוועדות העירוניות לתכנון ובניין העיר, הרישיונות והתברואה, ועמד בראש איגוד ערים אילת-אילות ושירותי הכבאות. באוקטובר 1985 הודח על ידי ראש העיר רפי הוכמן בטענה של אי תפקוד, ניצול תפקיד לכיוון אישי, התעלמות מחוקי עזר עירוניים וחריגה ממנהל תקין. בתגובה אמר זלצמן: "אין בדברים האלה אף לא פירור אחד של אמת. ההדחה היא על רקע פוליטי."

מקיץ 1987 כיהן זלצמן כמנכ"ל נמל אילת. בשנה הראשונה לכהונתו יזם את פסטיבל הג'אז בים האדום, שמתקיים מדי שנה עד היום. בזמן כהונתו, הציג לראשונה נמל אילת רווחיות פיננסית.

בשנת 1992 מונה זלצמן לתפקיד מנכ"ל נמל חיפה. בחצי השנה הראשונה לכהונתו המשיך לנהל במקביל גם את נמל אילת.

בשנת 1993 זלצמן ייסד את פסטיבל הבלוז בנמל חיפה, בו הופיעו אמנים בינלאומיים, בהם ריי צ'ארלס, בוב דילן, ניק קייב ובאדי גאי.

בשנת 2008 נבחר זלצמן בפעם השלישית למנכ"ל חברת נמל חיפה. בתקופת כהונתו נרכש ציוד בהיקף של כמיליארד ש"ח לרציף הכרמל, מנופים, גוררות ונבנה שער כניסה חדשני לכניסת משאיות ורכבים פרטיים.

ביולי 2018 הודיע שיתמודד לתפקיד ראש העיר חיפה בבחירות המוניציפליות של שנת 2018, ויצא לחופשה מתפקיד מנכ"ל חברת נמל חיפה. בבחירות לראשות העיר זכה בכ-1,500 קולות בלבד וסיעתו "חיפה מתעוררת" לא עברה את אחוז החסימה בבחירות למועצת העיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דני נישליס, הנבחרים - מנדי זלצמן, באתר רדיו חיפה, 3 באוגוסט 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר אילת
קטגוריה:נמל חיפה
קטגוריה:מתמודדים בבחירות לרשויות המקומיות בישראל
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
האי גליאנו

**האי גליאנו** (באנגלית: **Galiano Island**) הוא אחד מאיי המפרץ הדרומיים בין האי ונקובר לבין קולומביה הבריטית. הוא ממוקם ממערב למצר ג'ורג'יה, הוא באורך 27.5 קילומטרים, 6 קילומטרים בנקודה הרחבה שלו ובאורך 1.6 קילומטרים לאורך הנקודה הצרה שלו, והוא מופרד מהאי סאלטספרינג על ידי ערוץ טרינקומאלי. בצד המערבי של האי יש סדרה של מערות של אבני חול. האי נמצא מצפון מערב מהאי מיין, מצפון מזרח לאי סולט ספרינגס ומדרום מזרח לאי ולדס. יש באי פאונה של כ-1,044 בעלי חיים.

האי נקרא על שם החוקר הספרדי דיוניסיו אלקלה גליאנו , שגילה את האזור ב-1792.

האי גליאנו היה מאוכלס בעמים ילידיים משבט הפנלקוט  ושבטים נוספים. לאחר מכן השתלטו מתיישבים אירופאים על האי, ובהמשך הגיעו גם אסייתים, בעיקר יפנים. בימינו מתגורר רק שבט אינדיאני אחד קטן מאוד בקצה הצפוני של האי. בעבר היו אנשי המקום דייגים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדה: איים
אח'תר ריאזודין

**אח'תר ריאזודין** (באורדו: **بیگم اختر ریاض الدین**; 15 באוקטובר 1928 - 11 בינואר 2023) הייתה פעילה פמיניסטית פקיסטנית וסופרת המסעות הראשונה באורדו. היא זכתה בפרסים רבים כהכרה בעבודתה.

## ביוגרפיה
אח'תר ג'האן נולדה בכלכותה ב-15 באוקטובר 1928. היא סיימה את לימודיה במכללת קיניירד בלאהור בשנת 1949. היא סיימה תואר שני באנגלית ממכללת הממשלה בלאהור, בשנת 1951. את דרכה המקצועית החלה כמורה, ושימשה כמרצה במכללת אסלאמיה בלאהור משנת 1952 עד 1965. היא נישאה לריאזודין אחמד, ונהייתה מוכרת כ"בגום ריאזודין", או "גברת ריאזודין". בתם, ניגאר אחמד, היא יושבת הראש של קרן עווראת. בעלה, בכיר בשירות הציבורי, היה אחיינו של סופר האורדו סלאח אוד-דין אחמד. הוא גם היה קרוב משפחה של השופט סביח אוד-דין אחמד ושל עאסמה ג'האנגיר.

נפטרה בקראצ'י ב-11 בינואר 2023.

## קריירה ספרותית
הקריירה הספרותית של בגום ריאזודין הייתה מבוססת על שני ספרי מסע: "דהאנק פר קדם" (באורדו: پار دھنک پر قدم, בתרגום: הליכה מטה, 1969) ו"סאט סמונדר פר" (באורדו: سات سمندر, בתרגום: שבעה חופים, 1963). בספריה, היא השתמשה במטפורות ייחודיות, ברמיזות הומוריסטיות ובהערות סאטיריות. היא כתבה בסגנון בלתי פורמלי, וספריה נחשבו לפשוטים להבנה ולצד זאת למעניינים.

## אקטיביזם פמיניסטי
ריאזודין הייתה פעילה למען העצמת נשים. היא הקימה את ארגון הרווחה אגודת בהבוד של פקיסטן למטרה זו ב-1967. היא שימשה כמזכירה הפדרלית של המשרד לפיתוח נשים בשנות ה-1980 המאוחרות. היא השתתפה בכנסים בינלאומיים רבים למען רווחתן של נשים, כולל המושב ה-32 של ועדת האו"ם למעמד האישה שנערך בווינה במרץ 1988.

כשבנזיר בהוטו הייתה לראשת הממשלה ב-1988, ריאזודין הייתה אופטימית והביעה את תקוותה לעתיד טוב יותר עבור נשים אחרי הקשיים תחת משטרו של מוחמד זיא אל-חאק:

## עיסוקים נוספים
מלבד היותה מורה, היא הייתה חברה בוועד של כינוס המוזיקה של כלל-פקיסטן מ-1957 עד 1965. היא גם השתתפה בתערוכת מלאכת היד של פקיסטן הראשונה בלאהור בשנת 1965. ריאזודין גם שימשה כיועצת למועצה הלאומית למלאכה במהלך שנות ה-1980. היא מונתה על ידי ראש ממשלת פקיסטן לחברה במועצת הנאמנים של בית אל-מל, ארגון צדקה לאומי.

## ספרים
בנוסף לספרי המסע, ריאזודין פרסמה עבודות נוספות. הספר שלה "Pakistan" יצא באנגלית ב-1975, וספר נוסף, "A History of Crafts in India and Pakistan" (ההיסטוריה של מלאכת יד בהודו ופקיסטן) יצא בפקיסטן בשנת 1990, וכעבור שנה גם באנגלית. היא גם עבדה על מחקר שכותרתו "התרומה של הציוויליזציה האסלאמית להודו ופקיסטן".

## פרסים
נשיא פקיסטן העניק לריאזודין את פרס סיטרה א-אמטיאז במרץ 2000 כהכרה בעבודתה ההתנדבותית בשירות החברה הפקיסטנית. פרס זה הוא הכבוד האזרחי השלישי בחשיבותו המוענק על ידי ממשלת פקיסטן. היא זכתה בפרס מפעל חיים מטעם המשרד לפיתוח נשים ב-2005. ב-1970, היא זכתה בפרס עמדג'י מטעם גילדת הסופרים של פקיסטן, עבור עבודה חלוצית בז'אנר ספרי מסע באורדו. היא הייתה גם אחת מתוך קבוצה של 1000 נשים שהיו מועמדות לפרס נובל לשלום ב-2005 כחלק מפרויקט 1000 PeaceWomen.

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1928
קטגוריה:פמיניסטיות פקיסטניות
קטגוריה:סופרות פקיסטניות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:נפטרות ב-2023
נג'מה סדיק

**נג'מה סדיק** () (1943 – 8 בינואר 2015, קראצ'י) הייתה עיתונאית, סופרת, פעילת זכויות אדם, פמיניסטית, סביבתנית, וציירת פקיסטנית. היא גם ערכה מחקר בנושאים חברתיים-כלכליים, חיברה ספרים רבים, וכתבה מאמרים. היא ייסדה את שירקאט גאה ב-1975, ארגון נשים שמטרתו להעלות מודעות להפרות זכויות האדם נגד נשים. היא גם הקימה את פורום פעולת נשים (WAF) של פקיסטן.

## ביוגרפיה
סדיק נולדה ב-1943 בבנגל, הודו הבריטית, וגדלה במזרח פקיסטן (היום בנגלדש) בסביבה חקלאית אשר השפיעה על חשיבתה בהמשך חייה. היא למדה בבית ספר תיכון בדאקה. לאחר שנישאה, עברה לקראצ'י שם התחילה לעבוד בתור קופירייטרית במשרד פרסום. כאשר הייתה בת 19 היא ערכה את תערוכת הציורים הראשונה שלה בקראצ'י.

סדיק החלה לעבוד כעיתונאית עבור מספר עיתונים, בתחילה בעיתון היומי "Dawn" ולאחר מכן עבד גם ב"The News", "The News International", וב-"The Nation".

בשנת 1975, כשהיא מוטרדת מהיקף הפרות זכויות האדם במדינתה, סדיק, יחד עם שבע נשים אחרות הקימה עמותה בשם שירקאט גאה. היא גם הקימה את פורום פעולת נשים (WAF) בפקיסטן ב-1981, יחד עם חברות מייסדות שביניהן פארידה שהיד והינה ג'ילאני. הן היו מונעות מהחוקים שקבע אז הגנרל זיא אל-חאק, ששלט אז כנשיא פקיסטן במשטר צבאי. הוא ביקש לאסלם את פקיסטן, והעביר בין היתר מגוון חוקים נגד זכויות נשים. היא יסדה את "WE", מגזין שבועי של עיתון "The News", אשר סקר קשת רחבה של נושאים. לאחר שעזבה את העיתון, היא עבדה בתור עיתונאית עצמאית עבור מספר עיתונים, וכתבה על נושאים הקשורים לזכויות האדם, מגדר, והסביבה. אחרי שהיא הפסיקה לעבוד בעיתונים, היא הקדישה את זמנה בעיקר בקידום הפעילות של שירקאט גאה ו-WAF.

סדיק הייתה מתנגדת חריפה לגידול מהונדס גנטית (GMO) וכן של חקלאות תאגידית בינלאומית. היא הייתה אחת מהראשונות לחקור את נושא ההנדסה הגנטית, והיא קיימה פעילות לקידום חקלאות זעירה אורגנית.

## מותה
סדיק נפטרה עקב אי ספיקת כליות בקראצ'י ב-8 בינואר 2015 בגיל 72.

## פרסומים
סדיק פרסמה ספרים ומאמרים רבים, ביניהם *How They Run Pakistan*, *How They Run the World*, *How They Kill the World*, *Financial Terrorism*, ו-*Ground Realities*. מאמרים שלה נכללו גם בכתבי עת וספרים בינלאומיים. בעת מותה, היא עסקה בעריכת תרגום לאנגלית של עבודתה של אמה סיידה פטימה סדיק, על הקוראן. אמה הייתה האישה המוסלמית היחידה מהודו המאוחדת שהחזיקה בשני תוארי דוקטור מבריטניה.

## לקריאה נוספת

*


## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות פקיסטניות
קטגוריה:פמיניסטיות פקיסטניות
קטגוריה:עיתונאיות פקיסטניות
קטגוריה:פעילות איכות הסביבה
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:פקיסטניות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:פקיסטנים שנפטרו ב-2015
אגדת המלך שלמה

**אגדת המלך שלמה** הוא סרט אנימציה ישראלי שהופק בשיתוף פעולה עם הונגריה.

הסרט הוקרן לראשונה בישראל בתאריך 22 במרץ 2018. הסרט עוסק ברדיפתו של המלך שלמה אחר אהבתה של מלכת שבא, ועל ההרפתקאות שהוא עובר בדרך אל ליבה.

## עלילה
המלך שלמה פוגש במלכת שבא, אישה יפה וחכמה מאוד, אך מלכת שבא אינה נענית בקלות לחיזוריו. היא מציבה בפניו אתגרים ומכשולים רבים ודורשת ממנו להוכיח לה את אהבתו אליה.

שלמה המלך יוצא למסע הרפתקאות יחד עם גמל ושועל, מלכת שבא ואשתו נעמה, במסע אל ליבה של מלכת שבא, בה יוכיח לה את אהבתו.

## שחקנים
* עודד מנשה - שלמה המלך. אוהב את מלכת שבא ורוצה להנשא לה תמורת כל מחיר שתבקש.
* עדן הראל - נעמה, נסיכת פטרה.
* אוהד שחר - אשמדאי, מלך השדים והנשר.
* חנה לסלאו - חנה וערוב.
* רותי אסרסאי - בלקיס.
* אורי לייזרוביץ' - טובי השועל, חברו הטוב של שלמה.
* אורי פפר - יהושפט.
* אלברט כהן - שמיר.
* גלעד קלטר - חדד והמספר.

## הפצה
הסרט מופץ בישראל על ידי החברה סרטי יונייטד קינג בשפה העברית, ומופץ במקביל בהונגריה על ידי חברת Vertigo Média בשפה ההונגרית.

הסרט אף דובב לשפה האנגלית, ושודר בארצות הברית בחודש אוגוסט. בדיבוב האנגלי נעשה שימוש בצוות הדיבוב המקורי של השפה העברית.

## קישורים חיצוניים
* הטריילר העברי לסרט
* הטריילר ההונגרי לסרט
* הטריילר האמריקאי לסרט
* 
* 
* עמוד הסרט באתר מסד הנתונים Seret.co.il
* עמוד הסרט באתר IMDb
* ד"ר אלי אשד "שלמה המלך והשמיר כנגד אשמדאי -ביקורת סרט "מגזין "יקום תרבות "https://www.yekum.org/2018/05/שלמה-המלך-והש%d6%b8%d7%81מ%d6%b4יר-נגד-אשמדאי-ביקו/

קטגוריה:סרטי הנפשה ישראליים
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
סוניה לאנג

**סוניה לאנג** (באנגלית: **Sonja Lang**, בטוקי פונה **jan Sonja**; בעבר הייתה ידועה בשם **סוניה אלן קיסה**, באנגלית: **Sonja Alan Kisa**; נולדה ב-1 בנובמבר 1978) היא בלשנית ואספרנטיסטית קנדית.

היא ידועה כמי שיצרה את השפה המתוכננת "טוקי פונה", המבוססת על עקרונות הדאואיזם. נוסף על כך, היא מתרגמת. היא תרגמה חלק מספר השירים "דאו דה ג'ינג" לאספרנטו ולאנגלית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה במונקטון שבניו ברנזוויק וגדלה במשפחה דו-לשונית. אימה דיברה את השפה הצרפתית ואביה אנגלית. במהלך לימודיה ולאחריהם רכשה בקיאות בחמש שפות, ובכללן בשפת העזר הבינלאומית המתוכננת אספרנטו. לדבריה, שפה זו היא שנתנה לה ההשראה לעסוק בפיתוח שפות.

בבגרותה עבדה לאנג בסוכנות תקשורת שסיפקה שירותי תרגום. בנוסף לימדה צרפתית במכללה קהילתית ועבדה באבטחת סייבר. בהמשך עבדה כמתרגמת סימולטנית עבור מועצת אירופה.

כיום היא מתגוררת בטורונטו שבקנדה.

## יצירת השפה טוקי פונה
בשנת 2001 לקתה לאנג בדיכאון. כדרך לפשט את מחשבותיה ולהתמודד עימו, פיתחה לאנג את השפה. בהמשך הביעה תקווה שהשפה הפשוטה שנבנתה תחילה מ-120 מילים בלבד תוכל לעודד אנשים לעבד דברים ולפתח חשיבה חיובית בהתאם להיפוטזת ספיר-וורף הקובעת כי יש יחס בין הקטגוריות הלשוניות בהן אדם מדבר לאופן שבו הוא מבין את העולם ומתנהג בו. השפה ובנייתה הושפעה גם מרעיונות דאואיסטיים שהשפיעו על לאנג.

גרסה מוקדמת של השפה שוחררה על ידי לאנג לרשת בשנת 2001 והחלה לצבור פופולריות וקהילת דוברים קטנה. בשנת 2014 פרסמה ספר מורחב יותר בשנם 'טוקי פונה: שפת הטוב', שיצא בשנת 2016 גם בשפה הצרפתית. בשנת 2021 פרסמה לאנג מילון טוקי פונה מורחב, הכולל מספר מילים בסיסיות חדשות ובעיקר כ-11 אלף ערכים המורכבים מצירופי המילים הבסיסיות בטוקי פונה ותרגומים אפשריים שלהם לאנגלית, וכן מילים באנגלית ותרגומים אפשריים שלהם לצירופי מילים בטוקי פונה. מילון זה התבסס על השימוש של חברי קהילת הטוקי פונה ברשת.

## ראו גם
* טוקי פונה

## קישורים חיצוניים

* 

* ראיון עם סוניה לאנג על טוקי פונה, בפודקאסט "Actual Fluency" 

קטגוריה:טוקי פונה
קטגוריה:יוצרי שפה מתוכננת
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:מתרגמות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1978
אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ

ממוזער|243x243 פיקסלים|סמל האצולה של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ
**אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ **(בגרמנית: **Adolf von Schleswig-Holstein-Gottorf**; 25 בינואר 1526 – 1 באוקטובר 1586), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1544–1586, ומקים בית הולשטיין-גוטורפ, שהיה ענף של בית אולדנבורג.

## ביוגרפיה
אדולף נולד ב-25 בינואר 1526 בדובורג, והיה בנם השלישי של פרדריק הראשון, מלך דנמרק ושל אשתו השנייה, סופיה מפומרניה, בתם של בוגיסלב העשירי, דוכס פומרניה, ושל אנה יגלו, דוכסית פומרניה. אדולף חונך על ידי פיליפ הראשון, רוזן הסן, והוא אף בילה ארבע שנים בטירתו בקאסל.

ב-23 במאי 1544 נחתמה אמנת שפייר, שבה חולקה דוכסות שלזוויג-הולשטיין בין אדולף ואחיו כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ויוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-האדרסלב. לפי האמנה שלושתם יחזיקו בתואר דוכס שלזוויג-הולשטיין, ובנוסף נקבע שהאח הצעיר פרדריק יהפוך לנסיך-בישוף של הילדסהיים. אדולף, שקיבל את אזור טירת גוטורפ, ייסד את בית הולשטיין-גוטורפ, שהיה ענף של בית אולדנבורג.

בשנת 1580 מת אחיו יוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-האדרסלב ללא יורשים, ובעקבות כך חולקה נחלתו בין אדולף ואחיינו, פרדריק השני, מלך דנמרק.

אדולף הפקיד את ניהול הדוכסות בידי יוהאן רנטצאו, בעת שהשתתף בדיאט של אוגסבורג, שהיווה את נקודת השיא של כוחו של הקיסר קרל החמישי. בשנת 1553 חזר אדולף לנחלתו, ובשנת 1556 הוא ירש את אחיו הצעיר פרדריק בתפקיד הבישוף של שלזוויג.

## משפחתו
ב-17 בדצמבר 1564 התחתן אדולף עם כריסטינה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
* פרידריך השני, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1568–1587).
* סופיה מהולשטיין-גוטורפ (1569–1634), התחתנה עם יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין.
* פיליפ, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1570–1590).
* כריסטינה מהולשטיין-גוטורפ (1573–1625), התחתנה עם קרל התשיעי, מלך שוודיה.
* אליזבת מהולשטיין-גוטורפ (1574–1587).
* יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1575–1616).
* אנה מהולשטיין-גוטורפ (1575–1625), התחתנה עם אנו השלישי, רוזן פריזיה המזרחית.
* כריסטיאן מהולשטיין-גוטורפ (1576–1577).
* אגנס מהולשטיין-גוטורפ (1578–1627).
* יוהאן פרידריך מהולשטיין-גוטורפ (1579–1634), הנסיך-בישוף של ברמן, ליבק ופרדן.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכים דנים
קטגוריה:בית אולדנבורג
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:ילידי 1526
קטגוריה:נפטרים ב-1586
אברהם נוחם

**אַבְרָהָם נוֹחַם** (נולד ב-8 בפברואר 1923) הוא צייר ופסל ישראלי. נושאי מרבית ציוריו הם ישראליים-לאומיים ויהודיים. נוחם מציג את ציוריו ופסליו במוזיאון – גלריה "מסר התנ"ך", אשר ביישוב עלמון – ענתות, ליד ירושלים.

## ביוגרפיה
אברהם נוֹחַם נולד בשנת 1923 בירושלים. משפחת אביו של אברהם נוחם, שמואל נחמה, עלתה לארץ ישראל מיוון בתחילת המאה ה-18. אימו, שרה, הייתה ממשפחת עזרא מחברון, משפחה אשר עלתה לארץ מספרד לאחר גירוש היהודים שם ב-1492. אביו של שמואל, רחמים נחמה, נולד בין חומות העיר העתיקה, היה ממייסדי שכונת יגיע כפיים (1906) בירושלים ועבד כאח בבית החולים אוולינה דה רוטשילד בירושלים.

אברהם הוא הבכור בין 8 אחים ואחיות, במשפחתו דיברו בשפת הלדינו.

נוחם עבר מבחני בגרות אקסטרניים ואחריהם המשיך ללימודים בסמינר לחינוך ולאחר מכן באוניברסיטה העברית בחוגים לכלכלה והמזרח התיכון. הוא עסק בהוראה ובניהול בית ספר לעולים במעברת תלפיות. בזמן לימודיו ולאחר מכן עבד בעבודות שונות בפקידות ובסטטיסטיקה.

נוחם היה מעורב במסגרת פעילות ארגונית ורעיונית מפלגת פועלי ארץ ישראל- מפא"י וכך גויס לארגון ההגנה ב-1945 ועם תחילת ההתקפות של הערבים שירת שלוש שנים כחובש צבאי, רובן כחובש גדודי. במלחמת העצמאות נלחם בקרבות בירושלים ובסביבתה. כמו כן נטל חלק במלחמת קדש, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.

נוחם היה נשוי לארינה לבית נגלר, להם נולדו בת, ליאור, ובן, אמיר. 

כיום נשוי לבלה לבית קיל, אשר עלתה מריגה, לטביה. הם הורים לדניאל ומיכאל (בניה של בלה מנישואיה הקודמים, שאותו אימץ), שרילי ונילי.

## ציורים – סגנון אמנותי
אברהם נוחם נכנס לתחום האמנות במטרה לנסות להביע השקפת עולם ציונית ויהודית, בצורה אמנותית (ולא רק בכתובים), בפיסול ובעיקר בציור. תחילה, הוא החליט להתמקצע מבחינה טכנית ולכן בשנים הראשונות יצירתו עסקה במגוון נושאים: נופים, דיוקנאות, טבע ודומם. בהמשך נושאי הציורים הפכו להיות רוחניים, ציוניים ולאומיים: ירושלים, דמויות תנ"כיות (מאברהם ועד ישעיהו ), דמויות היסטוריות (מהרמב"ם ועד דוד בן-גוריון). הסגנון האמנותי הוא מעורב ורב תחומי.

## פסלים
פסליו ברובם מציגים ביטויים של זוגיות בסגנון סימבולי מודרני.

## מוזיאון – גלריה "מסר התנ"ך"
אברהם נוחם הוא אמן המונע מהשקפת עולם אידאית ולא מתוך צורך כלכלי או מקצועי ולכן יש כיום ברשותו את עבודותיו מארבעים השנים האחרונות, והן מוצגות במוזיאון שהוא ורעייתו, בלה נוחם, הקימו בעלמון ענתות.

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט של אברהם נוחם  (ארכיון)

* הבלוג של אברהם נוחם

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
יחסי הודו – הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

**יחסי הודו–הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו** הם יחסי החוץ שבין **[[הודו|הרפובליקה של הודו]]** לבין **[[הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו]]**.

## היסטוריה
הודו פתחה את שגרירותה בקינשאסה בשנת 1962, אחת מהמדינות הראשונות שהקימו משלחה דיפלומטית במדינה.

נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ז'וזף קבילה, ביקר בהודו על מנת להשתתף במסגרת הפורום הודו-אפריקה הראשון ב-8 עד 9 באפריל 2008. קבילה קיים מפגש דו-צדדי עם ראש ממשלת הודו, מאנמוהאן סינג.

## כוחות שמירת השלום
זרוע הגורקה ההודית, שירתה במסגרת משלחת האו"ם לשמירת השלום ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בשנים 1960–1966. נכון לדצמבר 2016, כ-4,500 חיילים הודים, משקיפים צבאיים ואנשי משטרה פועלים ברחבי המדינה כחלק ממונסקו.

## יחסים כלכליים
### סיוע כלכלי
אזרחי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו זכאים למלגות במסגרת ארגוני שיתוף פעולה כלכלי וטכני (ITEC) והמועצה ההודית לקשרי תרבות.

### יחסי מסחר
בשנת 2016, ייצאה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו להודו סחורה בשווי 58 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם עופרת נחושת, יהלומים, בושם צמחים, נחושת מזוקקת, קובלט, פולי קקאו, בטריות חשמליות וגרוטאות אלומיניום. לעומתה, הודו ייצאה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו סחורה בשווי 234 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם תרופות, דם אנושי, שנאים חשמליים, מכוניות, אופנועים, בשר בקר קפוא, מכסי פלסטיק, מוצרי טקסטיל ונפט מזוקק.

## קהילות
ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו קיימת קהילת ההודים הגדולה ביותר במרכז אפריקה. נכון לחודש דצמבר 2016, כ-9,000 אזרחים הודים ואנשים שמוצאם הודי מתגוררים במדינה. רוב ההודים במדינה מחזיקים אזרחות בריטית, קנדית, קנית וטנזנית. הקהילה ההודית עוסקת בעיקר במגזרי השירותים, העסקים, המסחר והתעשייה.

המהגרים ההודים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מהגרים בעיקר ממדינת גוג'ראט, קרלה ומדינות שבדרום הודו (המהווים את קהילת המהגרים ההודית הגדולה ביותר). הקהילה ההודית הגדולה ביותר ברפובליקה הדמוקרטית בקונגו היא הקהילה האסמאעילית, המוערכת בכ- 2,000 תושבים.

## ייצוג
* הודו מיוצגת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקינשאסה, בירת המדינה. כמו כן, הודו מחזיקה גם קונסוליה בלובומבאשי.
* הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחזיקה שגרירות בניו דלהי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אהבה מוסיקה

**אהבה מוסיקה** (מוכר כ**אהבה, מוזיקה**) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה. האלבום יצא לאור ב-1 באפריל 2000, בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי. את האלבום הקליטה דיקלה בין 1999–2000. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים: "בוקר טוב", "בוחרת להיות", "אהבה מוסיקה", "אהבתך" ו"תבלינים".

עם צאתו זכה האלבום לביקורות חיוביות, ואף הוכתר על ידי "ידיעות אחרונות" כאחד מחמשת האלבומים הטובים ביותר של שנת 2001.

## רקע והפקה
את כל שירי האלבום כתבו והלחינו דיקלה ומשה לוי. את האלבום הפיק המוזיקאי רן שם טוב (שהפיק גם את אלבומה השני, עולם). האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון המוזיקה הערבית, עם הסגנון הים תיכוני.

בעקבות צאתו של האלבום, הוזמנה דיקלה להופיע בפסטיבל לינקולן סנטר, שהתקיים בניו יורק ב-17 ביולי 2000. דיקלה פתחה את הפסטיבל במופע משותף עם הזמרת האלג'יראית סועאד מאסי. לצידה של דיקלה הופיעו המוזיקאים רן שם טוב, יונתן לוי, דדי סעדי, נועה וקס וגיא יונה.

בשנת 2018 נכלל האלבום ברשימת 70 האלבומים הישראליים הטובים ביותר בכל הזמנים שערכו "ישראל היום". נוסף לכך האלבום נכלל ברשימת 70 האלבומים הישראליים הטובים ביותר בכל הזמנים שבחר הקהל הישראלי לפי הצבעה שנערכה תחת חסותו של "ישראל היום".

## סינגלים
* "בוקר טוב" – יצא לאור ב-13 באוגוסט 2000, כסינגל הראשון מתוך האלבום. את השיר כתבו והלחינו דיקלה ומשה לוי, והוא הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד של רשת ג', והיה לראשון של דיקלה שעשה זאת. השיר הפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם הזמרת.
*"בוחרת להיות" – יצא לאור בספטמבר 2000, כסינגל השני מתוך האלבום. את השיר כתבו והלחינו דיקלה ומשה לוי, והוא היה לסינגל היחידי שלא הצליח להיכנס אל "הפינה לשיפוטכם" של רשת ג', וכך גם למצעד. לשיר צולם וידאו קליפ מלא, אשר מציג בתוכו את דיקלה הולכת ברחבי ארץ ישראל.
*"אהבה מוסיקה" – יצא לאור ב-24 בספטמבר 2000, כסינגל השלישי מתוך האלבום. בדומה לשני הסינגלים הקודמים, את השיר כתבו והלחינו דיקלה ומשה לוי, והוא הצליח להיכנס ל"הפינה לשיפוטכם" של רשת ג', אך לא הצליח להיכנס למצעד עצמו.
*"אהבתך" – יצא לאור ב-11 בנובמבר 2000, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי דיקלה ומשה לוי, והצליח להיכנס ל"הפינה לשיפוטכם", של רשת ג', אך לא הצליח להיכנס למצעד עצמו.
*"תבלינים" – יצא לאור ב-22 בדצמבר 2000, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי דיקלה ומשה לוי גם הוא, והצליח בשיאו להגיע למקום ה-23 במצעד של רשת ג', חודש לאחר צאתו. על השיר דיברה דיקלה בראיון שנערך עם העיתון הישראלי הארץ, שם גם דיברה על "בוקר טוב".

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* "אהבה מוסיקה" באתר Mooma

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומי דיקלה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
פארק תעשייה ציפורית

**פארק תעשייה ציפורית** הוא אזור תעשייה בשטח של 6,000 דונם בגליל התחתון.

## מיקום
הפארק ממוקם כ-9 ק"מ מצפון לנוף הגליל צמוד לכביש 77 מדרום, ונמצא בתחום השיפוט של עיריית נוף הגליל אף על פי שאין בינה לבין אזור התעשייה רצף טריטוריאלי (הכפרים משהד וכפר כנא ממוקמים בין נוף הגליל לציפורית). ממערב לציפורית ממוקם מצפה הושעיה.

## היסטוריה
הקמת הפארק החלה בשנת 1992 ביוזמת עיריית נוף הגליל ומשרד המסחר והתעשייה, על שטח שהיה שייך למועצה אזורית עמק יזרעאל, שהועבר בהחלטת משרד הפנים לשיפוטה של נוף הגליל והוגדר כאזור עדיפות לאומית א'. המפעל הראשון שהוקם בפארק היה מפעל פניציה לייצור זכוכית שטוחה בשנת 1994 ומפעל התכוף בשנת 1996.
בשנת 2001, נסגרה מחצבת ציפורית שפעלה במשך כ-12 שנה בצידו הצפוני של הפארק והייתה בבעלות קיבוץ כנרת. המחצבה פעלה בהיתר חורג של המועצה האזורית עמק יזרעאל בניגוד לתוכנית המתאר האזורית ועברה לשטח השיפוט של נוף הגליל יחד עם שטח הפארק.

## מפעלים בפארק
עם החברות הפועלות באזור התעשייה נמנות: סולאראדג', המ-לט (ישראל-קנדה), פניציה, כארמור, כרומגן ואי.אם.סי יציקות ופלרם 4 יו.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:נוף הגליל: כלכלה
המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן

**המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן** (באורדו: **سپریم جوڈیشل کونسل پاکستان**) היא גוף של שופטים שהוסמך תחת סעיף 209 בחוקת פקיסטן. תפקידה העיקרי של מועצה זו היא לפקח על הרשות השופטת בפקיסטן.

## הרכב
הרכב המועצה כפי שנקבע בחוקה:
* נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן
* שני השופטים הבכירים ביותר בבית המשפט העליון של פקיסטן
* שני השופטים הבכירים ביותר של בתי המשפט הגבוהים המחוזיים בפקיסטן

## מעמד
אין לשפוט אף אחד מחמשת השופטים הבכירים של בית המשפט העליון של פקיסטן, והאדם היחיד שבידו האפשרות לשפוט שופטים אלו הוא נשיא המדינה, על פי דו"ח המועצה המשפטית העליונה. המועצה רשאית לפתוח בהליכים כגד שופט, ביוזמתה או בהחלטת נשיא פקיסטן. אם המועצה מסיקה כי השופט נאשם בהתנהגות לא נאותה, יש לסלקו מתפקידו. שופט בית המשפט הכפוף לבג"ץ, עשוי להיות מסולק באופן מיידי על ידי בית המשפט העליון.

## מקרים מפורסמים
בשנת 2007, הנשיא הפקיסטני, פרבז מושארף, הושעה על ידי נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן. השופט אפתיחאר מוחמד צ'אודהרי סירב להציג האשמות שחיתות במועצה כנגד הנשיא כי חשב שחברי המועצה שמונו על ידי מושארף אינם אובייקטיביים.

## קישורים חיצוניים
* אתר המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן
*המועצה המשפטית העליונה של פקיסטן

## הערות שוליים

קטגוריה:פקיסטן: פוליטיקה
קטגוריה:פקיסטן: חוק ומשפט
יהודה ורדי

**יהודה ורדי** (י"ב באדר ה'תרפ"ו, 26 בפברואר 1926 – 31 בדצמבר 1990) היה צייר תפאורה וצייר ישראלי. סגנון הציור שלו היה פיגורטיבי ריאליסטי. נרצח בבית הקברות קריית שאול בתל אביב, והוכר כנפגע פעולת איבה.

## ביוגרפיה
נולד לוורדה ולאברהם בעיראק, ב-1942 עלה לארץ ישראל עם הוריו. השתתף בקרבות במלחמת 1948. כבר בגיל צעיר החל לעבוד, כצבע וכבנאי.

עד 1953 התנדב בקיבוץ גשר ועבד במחצבה. אז עזב את הקיבוץ והחל לעבוד כתפאורן בתיאטרון אוהל. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל משתף פעולה עם מנחם גולן, אז במאי תיאטרון וצייר עבורו תפאורות לכמה מחזות חשובים. הוא נעשה חבר באגודת הציירים ולמד אצל אביגדור סטימצקי, יחזקאל שטרייכמן ומרסל ינקו.

ורדי אהב לצייר דיוקנאות של נשים ובעיקר נשים תימניות. כשהיה בן 38 הכיר את סוזי – בחורה בת 18 אותה צייר, לאחר 4 שנות היכרות הם נישאו, נסעו חודשיים לאירופה, לאחר מכן חיו בארצות הברית 8 חודשים, וחזרו לישראל. לאחר 17 שנים התגרשו, ולזוג שני ילדים. לאחר הגירושין עבר להתגורר בתל אביב עם אחיו, ופתח סטודיו ברחוב שלמה המלך.

נמצא מת ליד קברה של אימו בבית העלמין קריית שאול בתל אביב, לשם הלך כדי להכין את חלקת הקבר ליום השנה שלה. הוא הוכר כנפגע פעולת איבה, ונקבע כי נרצח על רקע לאומני. הוא מונצח באנדרטה לחללי הטרור בהר הרצל בלוח מס' 56.

## תערוכות
ורדי הציג באטלייה שלו בכפר שלם מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, ומעת לעת בתערוכות שונות ברחבי הארץ, מהן:
* ב-1973 הציג תערוכה בגלריה לאמנות וספרות בקיסריה.
* ב-1982 הציג תערוכה בגלריה "לירז" בבאר שבע".
* ב-1985 הוצגה תערוכת יחיד גדולה מיצירתו במוזיאון העירוני של בת ים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1990
קטגוריה:חללי טרור בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
קרב קובאדונגה

**קרב קובאדונגה** (בספרדית: **Batalla de Covadonga**) שנערך בשנת 722 היה הניצחון הראשון של כוח נוצרי על כוח מוסלמי בחצי האי האיברי, ויש הרואים בו את ראשית הרֶקוֹנְקִיסְטָה. הקרב ניטש בין כוח של ממלכת אסטוריאס הצעירה בפיקודו של המלך הוויזיגותי פלגיוס הראשון (הידוע בשם פלאיו), לכוח של בית אומאיה בפיקודו של אל-קמה. הרקע לקרב החל בשנת 718, כאשר פלאיו, אציל ויזיגותי, נבחר להנהיג את המורדים באסטוריאס, סירב לשלם את מס הג'יזיה למושל המוסלמי מונוזה, והחל בפעולות גרילה נגד חיל המצב המקומי. בתגובה, בשנת 722, שלח מושל אל-אנדלוס, ענבסה בן סחים אל-כלבי, כוח צבאי בפיקודו של אל-קמה בליווי הבישוף אופאס, שמשימתו הייתה לשכנע את המורדים להיכנע בדרכי שלום.

הקרב התחולל במועד לא ידוע בקיץ 722. למרות חשיבותו ההיסטורית המידע על הקרב חלקי ונתון בוויכוח בין החוקרים. הסברה המקובלת היא שהקרב התחולל לרגלי הר אאוסבה (Auseva)  בצפון רכס פיקוס דה אירופה ליד קובאדונגה, באסטוריאס שבצפון מערב ספרד. פלאיו נסוג עם כ-300 לוחמים לעמק צר מוקף הרים, שם יכלו המוסלמים להשתמש רק בחלק קטן מכוחם. לפי הכרוניקות הנוצריות, כאשר פלאיו סירב להצעת הכניעה של הבישוף אופאס, הורה אל-קמה על התקפה. הלוחמים הנוצרים תקפו מהמערה ומפסגות ההרים באבנים וחצים, והסבו אבדות כבדות למוסלמים. אל-קמה נהרג בקרב, וחייליו נסוגו מהעמק, שם הותקפו שוב על ידי תושבי הכפרים המקומיים.

המקורות המוסלמיים של התקופה, כמו כרוניקת אל-מקרי, ממעיטים בחשיבות האירוע ומתארים את כוחו של פלאיו כחבורה קטנה של "שלושים חמורים פראיים" שלא היה טעם להמשיך ולרדוף אחריהם בגלל תנאי השטח הקשים והרעב. עם זאת, בעקבות הקרב הפכה ממלכת אסטוריאס, שעד אז הייתה אוסף כפרים וכוחות גרילה מפוזרים, לישות הגאופוליטית הנוצרית הראשונה בחצי האי האיברי מאז נפילת הממלכה הויזיגותית. הניצחון אפשר לנוצרים להקים בסיס קבע בצפון ספרד, ממנו התפשטה הממלכה בהדרגה דרומה. כיום נחשבת המערה בקובאדונגה לאתר הקדוש ביותר באסטוריאס, ופלאיו קבור בה לצד אשתו, כסמל למאבק הנוצרי לעצמאות בחצי האי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קובאדונגה
קובאדונגה
קאדילק XT4

**קאדילק  XT4** (באנגלית: **Cadillac XT4**) הוא קרוסאובר קומפקטי, מתוצרת חטיבת  מכוניות היוקרה קאדילק, חברת בת של ג'נרל מוטורס האמריקאית, אשר הוצגה לראשונה ב-27 במרץ 2018 בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק ויצאה לשוק בסתיו 2018 כמודל 2019.

## "קאדילק  XT4"
,
* 5 דלתות
* הנעות: 4x2, 4x4
* מערכת ניהול דלק פעיל ("Active Fuel Management" 
* מערכת "Start-stop system" 
* דרגות גימור: "Luxury", "Premium Luxury", "Sport"
* פנסי LED  (בדגם "Luxury")
* מצלמה חזותית אחורית

### מחירים רשמיים

* מחיר היחידה דגם "Luxury" בארצות הברית: 35,790-43,865 דולר - למודל 2019
* מחיר היחידה דגמי "Sport", "Premium Luxury" בארצות הברית: 40,290-56,635 דולר  - למודל 2019

## תמונות

קובץ:Cadillac XT4 (40425819674).jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 (27264154838).jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 (41137487121).jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 (39328461170).jpg | "קאדילק  XT4"
קובץ:Cadillac XT4 (27264322718).jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 rear 4.2.18.jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 (39328496490).jpg | "קאדילק  XT4" 
קובץ:Cadillac XT4 front onstage 4.2.18.jpg | "קאדילק  XT4" 


## ראו גם
* קאדילק

## לקריאה נוספת
* "קאדילק  XT4" - תמונות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* קאדילק XT4 - האתר הרשמי בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
XT4 
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות