open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קטרינה ויט

**קטרינה "קטי" ויט** (בגרמנית: **Katarina "Kati" Witt**, נולדה ב-3 בדצמבר 1965) היא מחליקה על הקרח בעבר ממזרח גרמניה. היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (סרייבו 1984 וקלגרי 1988), 4 פעמים אלופת עולם (1984, 1985, 1987 ו-1988), פעמים סגנית אלופת עולם (1982 ו-1986) ו-6 פעמים ברציפות אלופת אירופה (1983–1988) בהחלקה אמנותית על הקרח ביחידות, חמישה עשורים אחרי הישג זהה שקבעה סוניה הני מנורווגיה.

ויט נחשבת לאחת המחליקות הקרח האמנותי המצליחות בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
ויט נולדה בשטקן פרבר של ברלין. אמה עבדה בבית חולים כפיזיותרפיסטית ואביה עבד כחוואי. היא למדה בבית ספר לספורטאים מחוננים בקרל-מרקס-שטאדט.

ויט החלה להתאמן בהדרכתה של יוטה מילר בשנת 1977. היא התאמנה שבע שעות ביום שישה ימים בשבוע. בהיותה בת 14 היא השתתפה לראשונה באליפות אירופה בהחלקה אמנותית בתחרויות ליחידות וסיימה במקום 14. 

בשנת 1982 זכתה ויט במדליות הראשונות שלה בתחרויות הבינלאומיות. היא זכתה במדליות כסף הן באליפות אירופה בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בליון שבצרפת בתחילת פברואר והן באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בקופנהגן שבדנמרק בתחילת מרץ.

## תארים והישגים
* בשנת 1984 זכתה ויט בתואר ספורטאית השנה במזרח גרמניה.

## תוצאות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח מזרח גרמניות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח גרמניות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: החלקה אמנותית
קטגוריה:אלופות עולם בהחלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת קלגרי (1988)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת לילהאמר (1994)
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:אלופות אולימפיות מגרמניה המזרחית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1965
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1965
הצי המלכותי התאילנדי

ממוזער|150px|דגל הצי המלכותי התאילנדי
ממוזער|150px|הנס הימי של תאילנד
**הצי המלכותי התאילנדי** (בתאית: **กองทัพเรือ**), הוא הזרוע הימית של הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד והוקם בשנת 1887. בסיס הצי הראשי נמצא במחוז סאטאהיפ (Sattahip), שממזרח לבנגקוק. זהו הצי היחידי בכל הציים של דרום-מזרח אסיה שמפעיל נושאת מטוסים, אף-על-פי שכיום היא משמשת רק כנושאת מסוקים לאחר פירוקה של כנף מטוסי ההרייר בשנת 2006.
הצי המלכותי התאילנדי פועל בשלושה פיקודים מרחביים:
* פיקוד הצי הראשון: אחראי אל חלקו הצפוני של מפרץ תאילנד.
* פיקוד הצי השני: אחראי על חלקו הדרומי של מפרץ תאילנד.
* פיקוד הצי השלישי: אחראי על ים אנדמן (האוקיינוס ההודי).
הצי גם כולל שתי כנפות המפעילות 40 מטוסים ו-30 מסוקים. הכנף הראשונה כוללת בתוכה 4 טייסות והכנף השנייה כוללת בתוכה 3 טייסות. כמו כן כולל הצי את חיל הנחתים המלכותי של תאילנד, את הדיוויזיה הראשונה להגנת החופים, את יחידת הקומנדו הימי ואת רגימנט משמר הנהרות.

הצי של ארצות הברית והצי המלכותי התאילנדי מקיימים אימונים שנתיים משותפים (CARAT), יחד עם חילות הים של סינגפור, מלזיה, אינדונזיה, ברוניי והפיליפינים.

## היסטוריה

## פיקוד
בראש הצי עומד המפקד העליון של הצי המלכותי התאילנדי (Commander-in-Chief of the Royal Thai Navy). החל משנת 2011 מאיש את התפקיד אדמירל סורסק ראונונגרום (Surasak Rounroengrom). מפקדת הצי ממוקמת בארמון דרם (Derm Palace) בבנגקוק.

## כלי השיט
הצי מחזיק מעל 130 כלי שיט. מתוכם מעל 50 הם מתוצרת ארצות הברית. שאר כלי השיט מוצאם מבריטניה, איטליה, סינגפור, יפן, קנדה, הולנד, סין ספרד, ואוסטרליה. כמו כן מייצרת תאילנד בעצמה חלק מכלי השיט שלה, בעיקר את הקטנים שבהם.

### כלי שיט קרביים

### ספינות נוספות
* 14 נחתות.
* 68 סירות סיור.
* 193 סירות סיור בנהר המקונג (כולל 40 סירות יתוש).
* 19 שולות מוקשים.
* 15 ספינות סיוע

## דיוויזיית האוויר של הצי המלכותי
* 27 מטוסי סיור ימי
* 11 מטוסי תובלה
* 8 מסוקים ימיים
* 18 מסוקי תובלה
* 2 כלי טיס בלתי מאוישים.

## פיקוד הגנת החופים
פיקוד הגנת החופים הוקם ב-1992 תחת פיקוד הצי, שכלל רגימנט הגנת חופים המצויד בתותחי 155 מ"מ ורגימנט הגנה אווירית המצויד בתותחים נגד מטוסים בקוטר 40 ו-37 מ"מ ובטילי כתף נגד מטוסים. כוח האדם של הפיקוד גויס מתוך חיל הנחתים המלכותי התאילנדי אך כיום מגויס ישירות. רגימנט הגנת החופים הראשון ממוקם ליד בסיס חיל הנחתים בסאטאהיפ ורגימנט ההגנה החופית ממוקם ליד בסיס הגנת האוויר הימית בנמל התעופה הבינלאומי של פאטאיה. פיקוד הגנת החופים הורחב מאוד ב-1992 בעקבות החלטת הממשלה להעביר את האחריות של הצי להגנת החופים בדרום ובמזרח. רגימנט הגנת האוויר השני ממוקם בסונגקהלה (Songkhla) שבדרום.

### מבנה הפיקוד
* רגימנט הגנת האוויר הראשון - אחראי על חלקו הצפוני של מפרץ תאילנד, כולל 3 גדודים.
* רגימנט הגנת האוויר השני – אחראי על חלקו הדרומי של מפרץ תאילנד, כולל 3 גדודים.
* רגימנט הגנת החופים הראשון – כולל 3 גדודי תותחנים.
* שני פיקודים להגנת חופים ומרכזי שליטה.
* רגימנט תמיכה: גדוד תובלה, גדוד קשר, גדוד תחזוקה.

### ציוד
* טילי כתף נגד מטוסים QW-18
* טילי קרקע אוויר PL-9
* תותחים נגד מטוסים דו-קניים.
* תותחים נגד מטוסים Bofors 40L60 ו- 40L70 40 מ"מ
* תותחים נגררים 130 מ"מ
* תותחי הוביצר נגררים GHN-45 155 מ"מ.

## דרגות

## ראו גם
* הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד
* חיל הנחתים המלכותי של תאילנד

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של הצי 

## הערות שוליים

צי
תאילנד
TRS-80

**TRS-80 Micro Computer System** הוא מותג ששימש לתיאור מספר דגמי מיקרו-מחשבים שנמכרו על ידי חברת Tandy בחנויות Radio Shack שבבעלותה. מערכת TRS-80 הראשונה הושקה ב-1977, והייתה מהדגמים הראשונים של מחשבים אישיים שיוצרו ייצור המוני, לצד מחשבים מתוצרת חברות כמו אפל וקומודור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דגמי מחשבים
גלאי גובה מכ"מי

**גלאי גובה** מכ"מי הוא סוג של מכ"ם דו־ממדי שמודד גובה של מטרות.

גלאי גובה מכ"מים היו מובחנים בשל צורת האנטנה שלהן - האנטנות היו גבוהות, אך צרות. כיוון שצורת האלומה הנוצרת היא פונקציה של צורת האנטנה, אלומת גלאי הגובה הייתה שטוחה ורחבה אופקית (כלומר לא טובה במציאת אזימוט למטרה), אבל דקה מאוד אנכית, ובכך מאפשרת מדידה מדויקת מאוד של זווית ההגבהה, ולאחר מכן גובה (בעזרת הטווח).

מכ"מים תלת־ממדיים מודרניים מוצאים גם אזימוט וגם הגבהה, ובכך הפכו את גלאי הגובה המכ"מיים למיושנים מאוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכ"ם
רג'ינה טיילור

**רג'ינה טיילור** (באנגלית: **Regina Taylor**; נולדה ב-22 באוגוסט 1960) היא שחקנית ומחזאית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1992 על תפקידה בסדרה "I'll Fly Away".

## ביוגרפיה
טיילור נולדה בדאלאס, טקסס וגדלה באוקלהומה, שם סבלה והייתה מודעת למקרי גזענות רבים. טיילור היא בוגרת "אוניברסיטת מתודיסט הדרומית" שבדאלאס.

הפכה לפופולרית בתור שחקנית טלוויזיה בתחילת שנות ה-90 בהן הופיעה בתפקיד עוזרת הבית לילי הרפר בסדרת הדרמה "I'll Fly Away". טיילור ששיחקה בסדרה לצידו של סם ווטרסטון זכתה על תפקידה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד דרמטי לשנת 1992. במהלך שנות ה-90 שיחקה טיילור בפרויקט משותף של ספייק לי ושל מרטין סקורסזה "קלוקרס", בדרמה המשפטית של אדוארד זוויק "אומץ תחת אש" בתפקיד מרדית' אשתו של הפרקליט הצבאי קולונל סרלינג (דנזל וושינגטון) ובמותחן המשטרתי "המתווך" בתפקיד קארן אשתו של המתווך דני רומן (סמואל ל. ג'קסון). בשנת 1999 זכתה לביקורות אוהדות על הופעתה בתפקיד הפרקליטה אניטה היל בסרט הטלוויזיה "צדק משונה".

בשנת 2006 החלה טיילור לשחק בסדרת הפעולה שיצר דייוויד מאמט "היחידה" בתפקיד מולי בליין, אותו מילאה במשך ארבע עונות הסדרה.

## פילמוגרפיה
* סמוך עליי (1989)
*ג'רזי גירל (1992) 
* לאבד את אייזה (1995)
* קלוקרס (1995)
* אומץ תחת אש (1996)
* עניין משפחתי (1996)
* מים עוינים (1997)
* המתווך (1998)
* צדק משונה (1999)
*קורה לא מתביישת (2000) - סרט טלוויזיה 
* מי הוא קלארק רוקפלר? (2010)
* שבת בכנסייה (2017)
*לאחר מעשה (2020)

### טלוויזיה
**I'll Fly Away*(1991–1993)
*ילדי החול (1995)
**The Education of Max Bickford* (2001–2002)
* היחידה (2006–2009)
*דיג (2015)
**[[הגברת הראשונה (סדרת טלוויזיה)|הגברת הראשונה]] (2022)*
**Justified: City Primeval* (2023)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיירה לאוני
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
יאק-40

**יאק-40** (קוד דיווח נאט"ו: Codling) הוא מטוס נוסעים תלת-מנועי לטווח בינוני וקצר מתוצרת ברית המועצות. זה היה מטוס הנוסעים התלת סילוני הראשון בעולם.

## רקע לבנייתו
בשנת 1960 חברת איירופלוט הוציאה דרישה לפיתוח מטוס חדש במקום מטוסי איליושין Il-12 ו-איליושין Il-14 שהיו בשרות החל משנות ה-50. הפיתוח בוצע על ידי חברת תכנון יאקובלב והסתיים בשנת 1964. הטיסה הראשונה בוצע ב-21 באוקטובר 1966. כבר בשנת 1967 החל ייצור סדרתי של המטוס במפעל לייצור מטוסים בעיר סראטוב. הגרסה הראשונה הותאמה ל-24 נוסעים. תוך זמן קצר מספר נוסעים הוגדל ל-32. לקראת שנת 1972 מטוסים מדגם זה כבר העבירו 7 מיליון נוסעים.

כניסה ויציאת הנוסעים מהמטוס בוצע באמצעות פתח בחלק האחורי של המטוס, כמו במטוסי מטען. למטוס לא היה תא מיוחד למטען הנוסעים והמטען הוחזק בתא הנוסעים. במהלך שנות ייצור נבנו דגמים שונים שנכנסו לשירות מבצעי כמטוסי ביון. כמו כן מספר דגמים הותאמו למטוסי מחקר ואימון.

זה היה המטוס הסובייטי הראשון שקיבל הסמכה באיטליה וגרמניה ונמכר לחברות תעופה של מדינות אלו. במסגרת זו נמכרו 6 מטוסים. אומנם תוך מספר שנים מסיבות שונות הם הוחזרו לברית המועצות. בסך הכול המטוס בשנים שונות היה בשימוש ב-19 מדינות העולם. בסך הכול מחוץ לגבולות ברית המועצות נמכרו כ-130 מטוסים.

ייצור סדרתי של המטוס הופסק בשנת 1981, עד אז נבנו מעל ל-1000 יחידות. בסוף שנות ה-80 החלה הוצאת המטוסים משרות.  בשנות ה-90 בוצעו עבודות לשדרוג מטוסים קיימים ובחלקם הם הוסבו למטוסי מנהלים. היו תוכניות להחלפת מנועי המטוס למנוע מתקדם וחסכוני יותר, אך הם לא מומשו. בשנות ה-2000 החלה מחדש הוצאת מסיבית משימוש. נכון לאוגוסט 2013 רק 45 מטוסים נותרו בשרות מהם כמחצית מחוץ לגבולות רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* רשימת תאונות בהם היה מעורב מטוס יאק-40

 

קטגוריה:מטוסי נוסעים סובייטיים
תמי ויינט

**וירג'יניה ויינט פו** (באנגלית: **Virginia Wynette Pugh**, ידועה בשם הבמה: **תמי ויינט**, **Tammy Wynette**; 5 במאי 1942 - 6 באפריל 1998) הייתה זמרת קאנטרי אמריקאית.

## ביוגרפיה
ויינט נולדה בשם וירג'יניה ויינט פו בבאונדס, מיסיסיפי, במבואותיה של העיירה טרמונט, בת יחידה לוויליאם הוליס פו ולמילדרד פיי ראסל פו. אביה, שהיה חוואי ומוזיקאי נפטר בהיותה בת תשעה חודשים מגידול במוח. אמה הייתה לבלרית, מורה מחליפה וחוואית. לאחר מות אביה של ויינט, העבירה אמה את וירג'יניה הפעוטה למשמורת אצל הוריה, תומאס טשסטר ופלורה ראסל, ובעצמה עברה לממפיס לעבוד במפעל נשק בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנת 1946 נישאה אמה לפוי לי שהיה חוואי אף הוא.

ויינט גדלה אצל דודתה, קרולין ראסל, שהייתה מבוגרת ממנה בחמש שנים בלבד, והייתה לה כאחות יותר מאשר אפוטרופוסית. כנערה היא ניגנה במגוון כלי נגינה שהותיר אביה המנוח בעיזבונו. את ערש ילדותה, חוות הורי אמה במחוז איטוואמבה שבמיסיסיפי, היא תיארה, בהלצה, כקרובה כל כך לאלבמה עד שגבולה של זו האחרונה עבר ממש בתוך החווה עד כדי "פלג גופי העליון הגיע מאלבמה ופלג גופי התחתון ממיסיסיפי". כנערה היא עבדה בשדות בקטיף כותנה יחד עם העובדים שנשכרו למטרה זו.

ויינט למדה בבית ספר התיכון טרמונט ושיחקה בנבחרת הכדורסל. חודש לפני סיום לימודיה נישאה לבעלה הראשון, יולפי בירד, פועל בניין שלא הצליח להתמיד בעבודתו, והם עברו ממקום אחד למשנהו מספר פעמים. היא עבדה כמלצרית, פקידת קבלה ובבית חרושת לנעליים. בשנת 1963 למדה בבית ספר למקצועות היופי בברמינגהאם (אלבמה), במגמת ספרות. גם כשקנתה את פרסומה הקפידה להאריך את תוקף את הרישיון לעיסוק במקצועות הטיפוח אותו קנתה, למקרה שתזדקק לו אם ידעך כוכבה ותצטרך לשוב ולהתפרנס מיגיע כפיים.

להיטה הגדול של ויינט היה *"[[Stand by Your Man]]"* (עמדי לצד הגבר שלך), אותו חיברה יחד עם בילי שריל והוקלט בביצועה לראשונה ב-28 באוגוסט 1968.

ב-1991, שבה ויינט לככב בזירת הפופ העולמית כשחברה לצמד המצליח, KLF, שהוציאו להיט בו הייתה ויינט הסולנית "Justified and Ancient" שלווה גם בקליפ מצליח ששודר ב-MTV.

ויינט נפטרה ב-6 באפריל 1998, בגיל חמישים וחמש, לאחר שנים של בעיות רפואיות, ניתוחים ואשפוזים רבים.

בשנת 1998 נכללה ויינט בהיכל התהילה של מוזיקת הקאנטרי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרות קאנטרי
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1998
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
רעידת האדמה בטשקנט (1966)

**[[רעידת אדמה|רעידת האדמה]] ב[[טשקנט]]** התרחשה ב-26 באפריל 1966 בשעה 5:23. למרות שעוצמתה הייתה 5.2 בסולם ריכטר בלבד, בשל עומקו הרדוד של מרכז הרעידה (3–8 ק"מ) היא גרמה להרס מסיבי של מרכז העיר בה התגוררו כמיליון וחצי תושבים.

רעידת אדמה התרחשה בעומק של 3–8 ק"מ וכללה תזוזות חזקות שנמשכו 10–12 שניות. בעקבות רעידת אדמה נהרגו רק 8 מתושבי העיר אך בהמשך, עקב סיבוכי מחלות לב,  מספר ההרוגים גדל והגיעה לכמה מאות, בעיקר אנשים מבוגרים. רעידות משנה נמשכו כשלושה חודשים והיו שהגיעו לעוצמה של 7 בסולם ריכטר.

כתוצאה מהאירוע במרכז העיר נהרסו כ-2 מיליון מ"ר של מגורים ומאות בנייני ציבור ומפעלים. ללא קורת גג נותרו כ-300 אלף אזרחים (כ-20% מאוכלוסיית העיר). לעיר הגיעו ראשי ברית המועצות לרבות ליאוניד ברז'נייב ואלכסיי קוסיגין והוחלט על בניית העיר מחדש תוך מאמץ של כול המדינה והפניית משאבים בהתאם. רוב הילדים הוצאו מהעיר עם תחילת חופשת הקיץ של בתי הספר. מאמץ מיוחד הופנה למניעת התפשטות מחלות וטיפול פסיכולוגי בתושבי העיר. תוך זמן קצר לעיר הגיעו משלחות עם עובדי בניין מכול רחבי ברית המועצות. עד לרעידת אדמה מרכז העיר היה בנוי בעיקר בבנייה נמוכה, הבנייה החדשה הייתה רב קומתית ומודרנית. בניית העיר מחדש נמשכה כ-3.5 שנים. שכונות חדשות נבנו במרכז העיר ובאזורים החדשים מסביבה. 

לזכר האירוע ומבצע בניית העיר מחדש הוקמה אנדרטה מיוחדת.

## קישורים חיצוניים
* תיאור מפורט של האירוע
* תמונות מהעיר לאחר האירוע

טשקנט
קטגוריה:1966 בברית המועצות
קטגוריה:אוזבקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:טשקנט
יהודית ריכטר

**יהודית ריכטר** (נולדה ב-1947) היא תעשיינית ישראלית, ממיסדיי חברת מדינול לייצור תומכנים ובעבר מנכ"לית החברה.

## ביוגרפיה
יהודית ריכטר נולדה בקרלסבד שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה), בת בכורה להורים ניצולי השואה. בגיל שנתיים עלתה עם משפחתה לישראל, והתגוררה בשכונת ביצרון שבתל אביב. הייתה חניכה בשבט יד אליהו של הצופים.

שירתה כקצינת ח"ן בבסיס רמת דוד של חיל האוויר, שם פגשה את קובי ריכטר, ששירת כטייס קרב, ונישאה לו. עברה יחד איתו לבסיס חצרים. הקימה את היחידה לפיתוח כישורי ניהול ופיקוד לאנשי צוות אוויר ועסקה בפיתוח מערכי מיון לחניכי קורס טיס. למדה פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה תואר שני. בני הזוג ריכטר עברו לשלוש שנים לארצות הברית, לשם פוסט דוקטורט של קובי, ויהודית נשארה שם שנה נוספת, להשלמת לימודיה לתואר דוקטור בניהול באוניברסיטת בוסטון.

עם שובה לישראל נמנתה במשך חמש שנים עם סגל הפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב. עברה למשך שלוש שנים לתפקיד של עוזרת אישית לאלי הורביץ, מנכ"ל חברת התרופות "טבע". על תקופה זו אמרה: "שם למדתי מה זה FDA ואיך מתנהלים מול רשויות בריאות במדינות שונות. בעיקר למדתי ראייה עסקית ארוכת טווח".

בשנת 1992 יצא לאור ספרה, "כלים שלובים - בין קריירה למשפחה", בהוצאת עם עובד.

בשנת 1993 הקימה, יחד עם בעלה ועם בנעד גולדווסר וגרגורי פנחסיק, את חברת מדינול לייצור תומכנים. את השיווק למוצרים עשתה בוסטון סיינטיפיק, החברה זכתה להצלחה רבה והכנסותיה הסתכמו במאות מיליוני דולרים מדי שנה. לאחר סכסוך ממושך עם בוסטון סיינטיפיק, שהסתיים בשנת 2005, שילמה זו 750 מיליון דולר למדינול בגין הפרת הזכויות על הפטנט. יהודית הייתה מנכ"ל החברה וקובי הוא יו"ר הדירקטוריון ומנהל טכנולוגיות ראשי (CTO). את חלוקת העבודה ביניהם בחברה תיארה: "אותו מעניינת הטכנולוגיה ואותי מעניינים תהליכים ארגוניים ואנשים".

בני הזוג ריכטר הקימו ב-1993 גם את חברת מדקון, שפיתחה תוכנה לניהול מידע רפואי. בשנת 1999 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 2005 נמכרה השליטה בחברה לחברה אמריקאית, לפי שווי של 105 מיליון דולר. תמורת חלקם בחברה קיבלו בני הזוג ריכטר כ-30 מיליון דולר.

ליהודית וקובי ריכטר היו החזקות גם בחברת אורבוטק, שקובי ריכטר נמנה עם מקימיה קודם שהקים את מדינול. במרץ 2018 נמכרה אורבוטק לחברת לחברת KLA האמריקאית, ויהודית ריכטר קיבלה תמורת חלקה כ-29 מיליון דולר.

ב-2006 הקימו בני הזוג ריכטר את חברת מיקרוטק וב-2007 את וולב מדיקל, שתיהן בבעלותם המלאה.

בנוסף כיהנה כדירקטורית בחברות בזק, בזק בינלאומי, אמיטל, ספנקריט ועוד.

## חיים אישיים
לזוג ריכטר שלושה ילדים והם מתגוררים בארסוף. בשנת 2012 מכר נאמן של נכסיהם את ביתם ללא ידיעתם. לאחר מאבק משפטי ממושך נאלצו לשלם לרוכש 12 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:תעשייניות ישראליות
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
קטגוריה:מייסדות חברות טכנולוגיה ישראליות
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ארסוף: אישים
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
רותם אברוצקי

**רותם אברוצקי** (נולד ב-30 בנובמבר 1970) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש יושב ראש אגודת העיתונאים בתל אביב.

## ביוגרפיה
נולד בראשון לציון, ולמד בבית הספר התיכון בקיבוץ גבעת חיים. אברוצקי הוא בנם הצעיר של בת-עמי (תמי) לבית פרוסקובר ומתתיהו (מתי) אברוצקי. אחיו הם אלוף פיקוד הדרום לשעבר, דורון אלמוג,  שנפל במלחמת יום הכיפורים, והמהנדס מודי אברוצקי.

בצעירותו עסק בצילום ואת שירותו הצבאי עשה כצלם צבאי. לאחר מכן, עבד כצלם במקומון "ערים" ובהמשך בעיתונים "מעריב" "ו"ידיעות אחרונות"; בגיל 23 היה צלם בכיר במגזין "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות. למד קולנוע וטלוויזיה בקמרה אובסקורה. ב-1993 הפיק פרסומות ב"דחף" עבור ערוץ 2 שהוקם באותן שנים.

ב-1998 הצטרף לערוץ הראשון. מ-2002 שימש כתב קבוע במגזין החדשות "יומן" ששודר בימי שישי.

ב-2012 נבחר ליו"ר אגודת העיתונאים בתל אביב.

ב-2013 נודע כי התלונן נגד מנהל חטיבת החדשות בערוץ, משה נסטלבאום, על הטרדה מינית מילולית. בדצמבר 2013 הושג הסדר טיעון עם נסטלבאום בו הודה באמירות מבזות ובלתי הולמות כלפי עובדים הומוסקסואלים בערוץ.

במרץ 2018 הודיע על התמודדותו בבחירות לראשות עיריית ראשון לציון שייערכו באוקטובר 2018 אך פרש בהמשך מסיבות אישיות ועבר לתמוך בליאל אבן זהר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* "היום הומואיוּת בחדשות היא לא משבצת בפני עצמה", 29 במאי 2012, באתר כמוך
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:משפחת אברוצקי
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ארנק דיגיטלי

**[[ארנק]] דיגיטלי** (באנגלית: **Digital wallet**) הוא מכשיר אלקטרוני המאפשר לאדם לבצע עסקאות מסחר אלקטרוניות. הארנק הדיגיטלי עשוי לכלול רכישת פריטים באופן מקוון באמצעות מחשב או באמצעות טלפון חכם, כדי לרכוש מוצר בחנות. באופן הולך וגובר, ארנקים דיגיטליים נעשים לא רק עבור עסקאות פיננסיות בסיסיות, אלא גם כדי לאמת את אישוריו של בעל הכרטיס. לדוגמה, ארנק דיגיטלי עשוי לאמת את גיל הקונה בחנות משקאות בעת רכישת אלכוהול.

"ארנק דיגיטלי" הוא מושג נפוץ שמרבים להשתמש בו כיום ולא בהתייחס לטכנולוגיה יחידה, אלא כשלושה חלקים עיקריים: המערכת (התשתית האלקטרונית), היישום (התוכנה שפועלת על גבי) והמכשיר (החלק הבודד). בשלב ביצוע התשלום יגבה ספק השירות את סכום העסקה הסופי מהלקוח, ולאחר מכן יעביר את אותו הסכום אל המוכר. התשלום באמצעות ארנק דיגיטלי מתבצע באמצעות טכנולוגיות שונות, למשל: שבב המותקן בגב מכשיר סלולרי, סריקת ברקוד המופיע על גבי מסך מחשב או חשבונית מנייר או אפליקציית תשלום ייעודית.

## התקנה ושימוש
מצד הלקוח, ארנק דיגיטלי דורש התקנה מינימלית, והוא יחסית קל לשימוש. ברגע שהתכנה מותקנת, המשתמש מתחיל על ידי הזנת כל המידע הרלוונטי. הארנק הדיגיטלי כעת מוכן לשימוש. בעת רכישה, באתר מסחר אלקטרוני, לתכנת הארנק הדיגיטלית יש את היכולת להזין את פרטי המשתמש באופן אוטומטי בצורה המקוונת. כברירת מחדל, רוב הארנקים הדיגיטליים יוזמים תקשורת כאשר התוכנה מזהה טופס מתאים. אם נבחר למלא את הטופס באופן אוטומטי, המשתמש יתבקש להזין סיסמה. בדרך זו הארנק הדיגיטלי מונע ממשתמשים לא מורשים גישה למידע אישי השמור במחשב מסוים.

קיימים תוכנות מסוג ארנק דיגיטלי שמשלבים גם "מנהל ססמאות". דוגמה לתוכנה זו היא "Dashlane".

## ראו גם
* ביטקוין
* פייפאל
* כרטיס אשראי

## קישורים חיצוניים
* קרן מור, ויובל סגל, התועלת שבארנק דיגיטל ארנק דיגיטל
 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי תשלום
קטגוריה:חברה ללא מזומן
יוקו שימאדה

**יוֹקוֹ שִׁימַאדַה** (ביפנית: **島田 陽子**; 17 במאי 1953 – 25 ביולי 2022) הייתה שחקנית יפנית, זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 1980 על הופעתה במיני סדרה "שוגון".

## ביוגרפיה
שימאדה נולדה בקומאמוטו, יפן. 

התגלתה בארצה בשנות ה-70 בסדרת הטלוויזיה "Kamen Rider" ובסרט "טירת החול". היא נודעה לקהל המערבי בשנת 1980 בזכות השתתפותה במיני סדרה המבוססת על הרומן "שוגון". בסדרה שיחקה שימאדה בתפקיד ליידי טודה מריקו, עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית טובה ביותר בסדרת דרמה והייתה מועמדת לפרס אמי.

שימאדה לא צלחה את המעבר לעולם המשחק המערבי, היא אמנם שיפרה את האנגלית שלה משמעותית אך היא הופיעה בשנות ה-90 רק בסרטים "הניצוד" לצידם של כריסטופר לאמברט וג'ון לון ו"פרימן" בתפקיד קימי הנדה.

נפטרה בטוקיו ב-25 ביולי 2022.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1953
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יפניות
קטגוריה:נפטרות ב-2022
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2022
הרכס האנטארקטי

ממוזער|200px|שמאל|הרכס האנטארקטי
**הרכס האנטארקטי** (באנגלית: **Antarctic Convergence** הוא עיקול המקיף בקביעות את אנטארקטיקה, שבו מים קרים מאנטארקטיקה הזורמים צפונה פוגשים את המים החמימים יותר, באופן יחסי, של תת-אנטארקטיקה. המים האנטארקטיים משתלטים על הזרימה ושוקעים מתחת למים התת-אנטארקטיים, בעוד אזורים קרובים של ערבוב ועליית מי העומק יוצרים אזור פורה מאוד בחיים ימיים, בייחוד לקריל אנטארקטי. הקו הזה, כמו קו העצים הארקטי, הוא גבול טבעי ולא מלאכותי בדומה לקו רוחב. לא זו בלבד שהוא מבדיל בין שני מחוזות הידרולוגיים, אלא גם בין אזורי התאגדויות נבדלות של חיים ימיים ושל אקלימים שונים. אין לו מקבילה שוות-ערך באזור הארקטי, בשל כמות היבשה המקיפה את מחוז הקוטב הצפוני.

## היסטוריה
האדם הראשון שחצה את הרכס האנטארקטי היה אנתוני דה לה רושה, בשנת 1675. הראשון שתיאר אותו היה סר אדמונד האלי, בשנת 1700.

## מיקום
הרכס האנטארקטי הוא אזור שרוחבו 48 ק"מ בקירוב, בקו רוחב משתנה במידת מה בהתאם לעונה ובקווי אורך שונים, המשתרע על פני האוקיינוס האטלנטי, האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי בין המקביל ה-48 דרום והמקביל ה-61 דרום של קו הרוחב הדרומי. אף כי התחום הצפוני משתנה, הרי למטרות הוועידה לשימור משאבי החי הימי 1980, הוא מוגדר כ- "50°S, 0°; 50°S, 30°E; 45°S, 30°E; 45°S, 80°E; 55°S, 80°E; 55°S, 150°E; 60°S, 150°E; 60°S, 50°W; 50°S, 50°W; 50°S, 0°". אם כי מדובר באזור נייד, הוא איננו מתרחק בדרך כלל יותר מחצי מעלת רוחב ממיקומו הממוצע. המיקום המדויק בכל מקום וזמן נתונים ניכר בבירור על ידי הצניחה הפתאומית בטמפרטורת המים מצפון לדרום של 2,8° צלזיוס בממוצע, מ-5.6° לפחות מ-2° צלזיוס.

### איים מצפון לרכס
* איי פוקלנד, 
* טריסטן דה קוניה 
* האי גוף 
* איי הנסיך אדוארד 
* איי קרוזה 
* אמסטרדם 
* סן פול, 
* מקווארי 
* קבוצת איי קמבל
* איי אוקלנד
* איי סנארס/טיני הקה
* איי באונטי
* איי האנטיפודה
* איי דייגו ראמירז
* ארץ האש
* אי המדינות

### בערך על הרכס
* איי קרגלן

### איים מדרום לרכס
* איי שטלנד הדרומיים
* איי אורקני הדרומיים
* ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
* בובה (אי)
* האי הרד ואיי מקדונלד
* איי בלני
* האי סקוט
* אי פיוטר הראשון

## ראו גם
* אנטארקטיקה
* החוג האנטארקטי
* האוקיינוס הדרומי

## קישורים חיצוניים
* Map of Antarctic Convergence מפת הרכס האנטארקטי
* 

קטגוריה:אנטארקטיקה: גאוגרפיה
גוגל פרטנרס

תוכנית של גוגל שבה עסקים קטנים יכולים למצוא חברות פרסום ושיווק באינטרנט אשר עובדות עם גוגל וכך לפרסם עצמן במדיה הדיגיטלית. בפרויקט, גוגל מציעה לעסקים רשימה של חברות פרסום ושיווק אינטרנטי. חברות אלה אושרו על ידי גוגל ועובדות איתה באופן קבוע בתחום הGoogle AdWords והGoogle Analytics. חברות אשר עובדות עם גוגל בתוכנית הפרטנרס מקבלות מגוגל תג איכות. תג זה ניתן על מנת לסמן לבעלי עסקים כי חברת הפרסום והשיווק עוברת בקרה קבועה על ידי גוגל.

לקוח אשר רוצה למצוא חברת פרסום דרך גוגל פרטנרס יכול לבחור את השוק שבו הוא עוסק ממגוון רחב של קטגוריות וכך למצוא חברת פרסום ושיווק שמתמחה בתחום שלו. לאחר שבחר בעל העסק את השוק בו עובד, הוא צריך לבחור גם מה התקציב אותו הוא רוצה להשקיע בפרסום באינטרנט. לבסוף האתר מציע לבעלי העסקים חיפוש על פי מפה וזאת כדי למצוא חברת פרסום בקרבת בית העסק.

תוכנית גוגל פרטנרס עדיין בשלביה הראשונים והיא כיום עובדת עם 5000 חברות פרסום ושיווק אינטרנטיות בכל העולם.

## קישורים חיצוניים
* גוגל פרטנרס
* אתר הסבר על התוכנית
* מה זה גוגל פרטנרס, איך ניתן להצטרף לתוכנית וסוגי הסמכות קיימים, הבלוג של מסה מדיה

קטגוריה:גוגל
קטגוריה:שיווק באינטרנט
אברהם שאנן

**אברהם שאנן** (3 בנובמבר 1919 – 10 במאי 1998) היה פרופסור לספרות באוניברסיטת בר-אילן, שליח "דבר" בלונדון ועורך "משא", המוסף לספרות "דבר".

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1919 בוולדיש, גליציה המזרחית, בן ליוסף ושרה פרידפרטיג. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל.

למד באוניברסיטה העברית בירושלים, בין השאר אצל פרופ' יוסף קלויזנר ופרופ' פישל לחובר. למד ספרות צרפתית באוניברסיטת סורבון בפריז. הוא קיבל תואר דוקטור בשנת 1952. הדוקטורט שלו נשא את הכותרת "הספרות הצרפתית במאות הי"ז והי"ח והשפעתה על הספרות העברית החדשה".

עסק בהוראה בחיפה.

במלחמת העצמאות היה קצין התרבות של חיל האוויר.

בשנים 1953–1957 היה שליח העיתון "דבר" בלונדון וב-1957 מונה לעורך המוסף הספרותי של העיתון. בשנים 1961-1957 היה מרצה לספרות השוואתית באוניברסיטת תל אביב.

בשנים 1966-1963 שימש נספח תרבות בשגרירות ישראל בצרפת, וקשר קשרי ידידות עם הסופר אנדרה מאלרו.

באותן שנים השלים את ספרו מילון הספרות העברית החדשה (מסדה 1952) העוסק הן בלקסיקוגרפיה של הספרות העברית והכללית וכן של מונחי היסוד בפואטיקה תיאורית.

היה מבכירי המחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן, והקים את המחלקה לספרות משווה. היה מעורכי כתב העת "בקורת ופרשנות".

נישא למינה שנפטרה ב-1962. בנם  נפטר במהלך שירותו בצה"ל.

## מספריו
**עיון**:
* **עיונים בספרות ההשכלה** (ספרית פועלים, 1952).
* **מלון הספרות החדשה, העברית והכללית** (הוצאת יבנה, במהדורות אחדות)
* **השפעות הספרות הצרפתית על הספרות העברית של המאה התשע-עשרה** (עם א' פקובסקי: אוניברסיטת תל אביב, 1958).
* **הספרות העברית החדשה לזרמיה** (הוצאת מסדה, 1977-1962), בחמישה כרכים:
::א. עיקריה של ספרות ההשכלה.
::ב. הריאקציה נגד ההשכלה וגבוש העקרונות האסתטיים.
::ג. הספר והחיים.
::ד. ערעור הנוסח וגילוי האדמה.
::ה. הנוסח ומיתוס החיפוש בניגודיהם.
* **ספרות המאבק – גורל ומרד: מן העולם האסתטי אל העולם האנושי** (ספרית דבר, 1976) על השפעותיהם של האקזיסטנציאליזם הצרפתי וספרות האבסורד על הספרות העברית.
* **שאול טשרניחובסקי – מונוגרפיה** (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984)

**סיפורת**:
* **העולם של מחר** (הוצאת טברסקי, 1952) - קובץ סיפורים על מסע באירופה שלאחר השואה.
* **הלל קורין** (הוצאת עם עובד, 1955) - רומן על מגויסי חו"ל במלחמת העצמאות.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' אברהם שאנן (1998-1919), באתר של אוניברסיטת בר-אילן
* 
* 
* 
* 
* 
**מכּתביו**:
* 
* , 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות משווה
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד

**נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד** (באנגלית: **Gerald R. Ford class aircraft carrier**) היא הסדרה החדשה ביותר של נושאות מטוסים בצי ארצות הברית, המיועדות להחליף את נושאות המטוסים מסדרת נימיץ שהושקו בשנת 1975. הסדרה החדשה דומה לסדרה הקודמת מבחינה פיזית אך כוללת שיפורים טכנולוגיים משמעותיים, לרבות מערכת שיגור (מעוט) אלקטרומגנטית למטוסים, במקום מערכת השיגור הקודמת שמבוססת על לחץ קיטור.

מאפיינים רבים נועדו לשפר יעילות ולצמצם עלויות, ומאפשרים צמצום משמעותי של כ-20 אחוז במספר אנשי הצוות. נושאת המטוסים הראשונה בסדרה, ג'רלד פורד (CVN-78), נכנסה לשירות ב-22 ביולי 2017. הסדרה מיועדת להיות בשירות עד שנת 2105, ונקראת על שם הנשיא ה-38 של ארצות הברית, ג'רלד פורד.

## תכנון ופיתוח

נושאות המטוסים מסדרת נימיץ פותחו במטרה ליישם אסטרטגיה של התערבות מהירה ובעלת עוצמה מוחשית של כוחות משלוח אמריקנים בכל זירה ברחבי העולם. נושאות המטוסים בעלות הדחק של כ-100 אלף טון, מסוגלות לשייט במהירות של יותר מ-30 קשר ולפעול בים הפתוח ללא עגינה במשך כ-90 יום.

הצורך בפיתוח סדרה חדשה עבור הצי עלה בעקבות הבעייתיות ליישם טכנולוגיות חדישות על הפלטפורמה הקיימת בעיקר בשל הקושי בייצור אנרגיה חשמלית בכמות מספקת להפעלתם, אשר דרשה ביצוע שינויים מבניים בעלי השפעה על יציבות הספינה. נושאות המטוסים החדשות תוכננו מראש, כך שיוכלו להכיל ולקיים את הטכנולוגיות החדשות הן מבחינה מבנית של כלי השיט עצמו והן מבחינת מערכות ייצור האנרגיה הנדרשות לתמיכה בטכנולוגיות המודרניות שהותקנו עליהן.

נושאות המטוסים החדשות כוללות סיפון טיסה גדול יותר, מערכות נשק והגנה אווירית ואלקטרונית משופרות, מערכת הנעה חדשה הדורשת פחות כוח אדם לצורכי הפעלה ותחזוקה, והקטנה של ה"אי" שהוסט לכיוון הירכתיים.

מערכת שיגור המטוסים ומערכת הבלימה בעת הנחיתה היא חדשנית במיוחד, ומבוססת על אלקטרומגנט במקום על קיטור. המערכת החדשה בשילוב מכ"ם חדשני מאפשרת הגדלה של 25% במספר הגיחות המשוגרות. נושאת המטוסים מסוגלת לשגר 160 גיחות ביום בזמן שגרה, ועד 220 גיחות ביום בזמן מלחמה.

## עלויות
*עלות פיתוח כוללת: 37.3 מיליארד דולר במחירי 2018.
*עלות לכל יחידה: 13 מיליארד דולר במחירי 2018.
*עלות הפעלתה: 2.555 מיליארד דולר לשנה (במחירי 2018). עלות ליום מוערכת בכ-7 מיליון דולר.

## נושאות המטוסים בסדרה

בסך הכל מתוכננות להיבנות בסדרה 10 נושאות מטוסים. כל כניסה לשירות של נושאת מטוסים חדשה תאפשר הוצאה משירות של נושאת מטוסים מסדרת נושאות המטוסים מסדרת נימיץ, ותהליך ההחלפה מיועד להסתיים בשנת 2058. עד כה תוכננו ותוקצבו 5 נושאות מטוסים:

## קישורים חיצוניים
* 
* https://web.archive.org/web/20171228190957/https://fas.org/sgp/crs/weapons/RS20643.pdf
* https://web.archive.org/web/20260118065555/https://www.dote.osd.mil/Portals/97/pub/reports/FY2024/navy/2024cvn78.pdf
* https://www.naval-technology.com/projects/gerald-r-ford-class/?cf-view
* https://abcnews.com/US/uss-gerald-ford-numbers/story?id=45854702

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ג'רלד פורד
ברקהאד עבדי

**ברקהאד עבדי** (באנגלית: **Barkhad Abdi**; נולד ב-10 באפריל 1985) הוא שחקן קולנוע אמריקאי-סומלי. קיבל את פרסומו בשנת 2013 בזכות הופעתו בסרט "קפטן פיליפס", עליו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

## חייו
עבדי נולד במוגדישו בירת סומליה וגדל בתימן. בגיל 14 עבר עם משפחתו להתגורר בארצות הברית בעיר מיניאפוליס. הוא למד ב"אוניברסיטת מדינת מינסוטה מונראד" ועבד כתקליטן וכנהג לימוזינה לפני שפנה לקריירת משחק.

## קריירה
בשנת 2013 פרץ עבדי לתודעה כשחקן קולנוע במותחן הפעולה של פול גרינגראס "קפטן פיליפס". בסרט שיחק גילם עבדי את עבדוואלי מוסה מפקד צוות החוטפים הסומלי, לתפקיד נבחר עבדי מתוך כ-700 נבחנים סומלים אמריקאים שבאו לאודישנים. עבדי היה לאחת מהתגליות המפתיעות של השנה, הוא הועמד למספר רב של פרסי מבקרים. בפברואר 2014 זכה עבדי בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנת 2015 השתתף במותחן הבריטי "עין בשמיים" לצד הלן מירן ואהרון פול. שיחק גם בפרק של הסדרה "הוואי חמש-אפס".

בשנת 2016 שיחק בסרט הקומי "גרימסבי" של הבמאי לואי לטריה. בשנה זו גם דיבב את עבדואלי מיוז בפרק של סדרת ההנפשה "איש משפחה".

בשנת 2017 השתתף בסרט "בלייד ראנר 2049", במותחן האקשן "סחיטה", בדרמת הפשע "גוד טיים" לצד רוברט פטינסון, ובסרט "הפיראטים של סומליה" לצד אל פצ'ינו.

בשנת 2018 השתתף בסרט "המסע המופלא של הפקיר".

בשנת 2019 הצטרף לצוות השחקנים הראשי של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "קאסל רוק", בתור עבדי עומאר. באותה השנה שיחק בסרט האירי-בלגי "נערה ממוגדישו", לצדה של אייז'ה נעמי קינג בגילומה של פעילת הזכויות הסומלית איפרח אחמד.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סומלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מסומליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סומלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
אורדוביקים

[220px|ממוזער|מפה של השבטים ב[ויילס|וויילס בתקופת הכיבוש הרומי, כאשר שטחי שבט האורדביקים נראה במרכז (בצבע תכלת).]]
**האורדוביקים** (באנגלית: **Ordovices**) היו שבט קלטי אשר שכן באזור מרכז ויילס של ימינו בתקופה הטרום-רומית בבריטניה.

שטחי השבט היו בעיקר הרריים בחלק המערבי והצפוני, עם אזור מעט מישורי יותר בצד המזרחי (באזור הגבול האנגלי-וולשי כיום). אנשי השבט עסקו בעיקר בחקלאות, גידול כבשים, וכמו כן הקימו מבצרי גבעה. מקור השם *אורד* משמעו ככל הנראה "פטיש". זאת ניתן לראות במספר שפות האזור; *Gordd* בוולשית, *Ordd* באירית ו-*Horzh* בברטונית, כולן נהגות *אורד*.

האורדוביקים, יחד עם הסילורים מדרום, היו בין מספר שבטים קלטים אשר נלחמו כנגד האימפריה הרומית במהלך הכיבוש הרומי של בריטניה, זאת בהנהגת קרטקוס ראש שבט הקטובלאונים ששכן בדרום-מזרח אנגליה. לבסוף נכבשו שטחי השבט במערכה של הגנרל הרומי יוליוס אגריקולה בשנים 77–78 לספירה. תחת הכיבוש הרומי, מרדו לוחמי השבט בשלטון הרומי והשמידו פלוגת פרשים רומית. התגובה של אגריקולה (שהפך למושל הפרובינקיה הבריטית) הייתה קשה. לפי טקיטוס, השבט כולו הושמד על ידי השלטון הרומי. מאז, לא נמצא כל תיעוד לשבט במקורות התקופה.

לאחר נפילת האימפריה הרומית והשלטון הרומי בבריטניה במאה ה-5, חלק נכבד משטחי השבט ההיסטוריים הפכו לבסיס לממלכת גוויניד', שהפכה לממלכה החזקה בוויילס ובהמשך הפכה לבסיס לנסיכות ויילס שהחזיקה מעמד עד לסיפוח המלא של ויילס לתוך ממלכת אנגליה במהלך המאה ה-16. כיום נמצאים שטחי השבט ברובם במחוזות גוויניד' (בצפון-מערב), קונווי (בצפון), פוויס (במזרח) וקרדיגיון (בדרום-מערב).

## קישורים חיצוניים
* האורדביקים, באתר History Files.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קלטים
קטגוריה:ויילס: היסטוריה
וסיוליה רביאטה

**וסיוליה רביאטה** (רוסית: **Весёлые ребята**; "החברה השמחים") היא להקה שנוסדה בברית המועצות בשנת 1962 ופעלה עד לשנת 2017. היא בעלת דיסק פלטינה מס' 1 ברוסיה לאחר שמכרה כ-180 מיליון עותקים של תקליטים ותקליטורים עם שירים בביצועה.
## היסטוריה
הלהקה נוסדה על ידי הפסנתר והמלחין פאבל סלובודקין. בשנת 1968 הלהקה זכתה בפרס הראשון בתחרות כלל ארצית ובשנת 1969 חזרה על הצלחה זו.

ביוני 1970 יצא לאור מיני אלבום ראשון עם שירי הלהקה. תוך זמן קצר נמכרו כ-16 מיליון עותקים של התקליט. הלהקה ביצעה מספר שירים שהפכו לפופולריים מאוד ברחבי ברית המועצות.

בשנת 1971 הלהקה הופיעה לראשונה מחוץ לגבולות המדינה ונסעה לצ'כוסלובקיה. בשנת 1973 הם השתתפו בתחרות שירים בליברפול וזכו בפרס השני. בשנת 1974 פאבל סלובודקין צרף ללהקה סולנית צעירה, אלה פוגצ'ובה. בשנת 1975 היא זכתה בפרס ראשון בתחרות זמר בבולגריה עם שיר מאת פאבל סלובודקין.

במהלך שנות ה-70 וה-80 הלהקה הייתה בין הפופולריות בברית המועצות. הם זכו במספר פרסים והוציאו מספר תקליטים. הלהקה ביצעה שירים של מלחינים צעירים כמו יורי אנטונוב וויאצ'סלב דוברינין. כמו כן, היה שיתוף פעולה עם המלחין דויד טוחמנוב שיצר הרבה שירים. בשנת 1991, לקראת יובל ה-25 לפעילותה, הלהקה הוציאה אלבום כפול של מיטב שיריה. בשנת 1997 הלהקה התפרקה. 

בשנת 2005 פאבל סלובודקין הקים את הלהקה מחדש, בהרכב חדש שכלל אמנים צעירים. למרות שהרכב הלהקה השתנה לאורך השנים, הלהקה ממשיכה להופיע עד היום עם שירים ישנים וחדשים. במהלך שנת 2013 הלהקה הוציאה מספר תקליטורים.

בשנת 2017 מייסד הלהקה פבל סלובודקין נפטר ולהקה התפרקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוסיות
קטגוריה:להקות פופ רוסיות
קטגוריה:להקות סובייטיות
דיג'רטי

**הדיג'רטי** (**Digerati**) הוא מינוח עיתונאי המשמש כסמל סטטוס בבואו לתאר את האליטה של תעשיית המחשבים והקהילות המקוונות. אנשי הדיג'רטי נתפסים כמובילי דעה, כמקדמי חזון טכנולוגי וכחזית רעיונית וביצועית בתחום. המילה היא הלחם בסיסים המורכב מהמילים דיג'יטל (בעברית: ספרתי) וליטרטי (בעברית: איש ספר, אינטלקטואל), ומאזכרת את המונח המוקדם יותר גליטרטי (גליטר [בעברית: ניצנוץ] וליטרטי). מדעני מחשב מפורסמים, כותבים במגזיני טכנולוגיה ובלוגרים מוכרים מהווים חלק מהדיג'רטי.

למילה כמה שימושים שונים אך קשורים:
* מנהיגי דעה אשר, דרך כתביהם, קידמו חזון שלפיו הטכנולוגיה הדיגיטלית והאינטרנט הם יסודות מעצבים של החברה;
* אנשים הנחשבים כידוענים בתוך תת-תרבות המחשבים של עמק הסיליקון, במיוחד בשנות בועת הדוט-קום;
* כל מי שנחשב כמשפיע בקהילת הטכנולוגיה הדיגיטלית.

## מקור המונח
האזכור הראשון של המונח דיג'רטי ברשת Usenet התרחש בשנת 1992, והתייחס למאמרו של ג'ורג' גילדר במגזין אפסייד. על-פי טורו של ויליאם ספייר, "על שפה", שפורסם במוסף יום ראשון של הניו יורק טיימס באחד במרץ 1992, המונח נטבע על ידי עורך הניו יורק טיימס, טים רייס, במאמר בניו יורק טיימס מינואר 1992.במילותיו של רייס:

:*למעשה השימוש הראשון ב'דיג'רטי' נעשה במאמר 'ברכות של זיכרון, גלים של מחלוקת' של ג'ון מארקוף מ-29 בינואר 1992, שלתוכו ערכתי את המונח. המאמר היה על המחלוקת שנוצרה בעקבות מאמר של ג'ורג' גילדר שהופיע לאחרונה במגזין אפסייד. במאמר "על שפה" מאחד במרץ 1992 במוסף יום ראשון של הניו יורק טיימס, ציין ויליאם ספייר את הטבעת המונח ונתן לי את הכבוד להגדירו, וכך הגדרנו אותו:*
::**''דיג'רטי**, שם עצם, רבים - אנשים המיומנים בעיבוד ומניפולציה של מידע דיגיטלי; טכנו-גיקים עשירים או מלומדים.*

== שימוש במונח בעבר==
בעבר, בעיקר בשנות התשעים, נעשה שימוש במונח בעיקר במשמעותו הראשונה והשנייה. באתר [http://www.edge.org/ Edge] ובספרו של ג'ון ברוקמן *דיג'רטי: מפגשים עם אליטת הסייבר (1996) *מופיעה רשימה של אנשי דיג'רטי ותוארם.

בין האנשים שצוינו כחברי הדיג'רטי, בעיקר במשמעות הראשונה של המילה, נמצאים פעילים מ[[קרן החזית האלקטרונית]] ו-WELL, מוציאים לאור, כותבים, בעלי טורים, מנהלים, אקדמאים, מפתחים, מתכנתי [[ארפאנט]] ו[[אינטרנט]] ונוספים. בין המוכרים שבהם נמצאים [[ביל גייטס]], מייסד "[[מיקרוסופט]]", [[סטיב ג'ובס]], מייסד "[[אפל]]", [[סטיב ווזניאק]], מייסד-שותף של "אפל", ואחרים.

== שימוש במונח כיום ==
כיום נעשה שימוש במונח בעיקר במשמעותו השלישית. באנגליה, [http://www.thedrum.com/ מגזין The Drum] מוציא מדי שנה רשימה של מאה האנשים המשפיעים ביותר בתעשיית השיווק הדיגיטלי, תחת הכותרת "The Drum Digerati" (ב[[עברית]]: הדיג'רטי של הדראם). כמו כן נעשה שימוש במונח בשמות של חברות ואתרים כמונח שמציין [[אוריינות דיגיטלית]].

בישראל כמעט ולא נעשה שימוש במונח בכל שלוש הוראותיו, למרות שהוא נוכח בשפה האנגלית כבר זמן רב. עם זאת לעיתים הוא מוזכר במסגרת קורסים אקדמיים ב[[אוניברסיטת בר-אילן]], וב[[אוניברסיטת תל אביב]].

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* D*igerati: Encounters With the Cyber Elite'' by John Brockman, Hardcover: 354 pages Publisher: Hardwired; 1st ed edition (October 1, 1996) 

## קישורים חיצוניים
*דיג'רטי מדברים על עלות מול תועלת של האינטרנט.
*מי הם הדיג'רטי?
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת המונים
האי סקוט

**האי סקוט** הוא אי געשי קטן ולא-נושב בים רוס, האוקיינוס הדרומי, 505 ק"מ צפונית-מזרחית לכף אדייר, הקצה הצפוני-מזרחי של ארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. אורכו 565 מטרים מצפון לדרום, ורוחבו בין 130 ל-340 מטרים. גובהו מגיע ל-54 מטרים מעל פני הים והוא מקיף שטח של 40 דונם. עמוד האגיטס, סטאק בגובה 62 מטרים מעל פני הים ובקוטר 50 מטרים, ששטחו פחות משני דונם, נמצא 250 מטרים מערבית לאי. באי יש שני מפרצונים עם כברת ארץ פתוחה כשפת-ים ושאר האי מוקף צוקים גבוהים. אחד המפרצונים נמצא על החוף הצפוני-מזרחי והשני מול עמוד האגיטס על חופו המערבי של האי.

רב החובל ויליאם קולבק, מפקד האונייה "מורנינג", ספינת האספקה והחילוץ של משלחת דיסקברי בפיקודו של רוברט פלקון סקוט, גילה את האי ב-25 בדצמבר 1902 וירד אליו. תחילה התכוון קולבק לקרוא לאי בשם "אי מרקהם", על שמו של סר קלמנטס מרקהם, אבל לאחר זמן החליט לקרוא לו על שם סקוט. עמוד האגיטס נקרא על שם אמו של קולבק לפני נישואיה, האגיט. ב-2006 מצאה משלחת מיפוי אל ים רוס את האיים 2.3 ק"מ צפונית למיקום שנקבע להם תחילה.

האי סקוט הוא חלק משטח חסות רוס, שנמצא בחזקתה של ניו זילנד.

מדצמבר 1987 עד מרץ 1999 הייתה על האי תחנת מזג אוויר אוטומטית. הרישומים מראים טמפרטורה ממוצעת של כמה מעלות צלזיוס מתחת ל-0 בקיץ, ועד 40°- בחורף.

## קישורים חיצוניים


*Birds observed at Scott Island, Ross Sea, Antarctica
*http://epic.awi.de/28279/1/Polarforsch1990_2_5.pdf


## הערות שוליים

סקוט
סקוט
המנון ויילס

"**ארץ אבותי העתיקה**" (בוולשית: **Hen Wlad Fy Nhadau**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[ויילס]]** אשר נכתב על ידי אוון ג'יימס והולחן על ידי בנו ג'יימס ג'יימס בשנת 1856.

בשנים שלאחר כתיבת השיר הוא החל לצבור פופולריות בעיקר בביצועים שלו באייסטפווד' (פסטיבל מוזיקה וולשי שנתי) בל'אנגול'ן בשנת 1858 ובבנגור בשנת 1874, כאשר הסולן הוולשי המוכר רוברט רייס ביצע אותו. בשנת 1899, ההמנון הפך לאחד השירים הראשונים בשפה הוולשית אשר הוקלטו, כאשר מדגי ברייס ביצעה אותו בהקלטה של חברת גרמופון.

בשנת 1905, בפעם הראשונה בהיסטוריה בוצע השיר בפתיחה של תחרות ספורטיבית. שירת ההמנון הלאומי של הקבוצות המשתתפות בתחרות הייתה תמיד נפוצה, אך מעולם היא לא בוצעה לפני כן בתחילת התחרות. היה זה במשחק רוגבי בין נבחרת ניו זילנד ברוגבי (האול-בלאקס) לבין נבחרת ויילס ברוגבי, כאשר באופן מסורתי הנבחרת הניו זילנדית הייתה פותחת את משחקיה עם ריקוד ההאקה. כתגובה הציע ארגון הרוגבי הוולשי שהשחקן טדי מורגן יתחיל בשירת ההמנון לפני המשחק ושהקהל יצטרף בשירה, מה שאכן קרה. המשחק עצמו נקרא על ידי העיתונות התקופתית "משחק המאה", כאשר ויילס הצליחה להביס את הנבחרת הניו זילנדית שעד אז הייתה בלתי מנוצחת.

## מילות השיר
[220px|ממוזער|אנדרטה לזכר אוון וג'יימס ג'יימס, שכתבו והלחינו את ההמנון בשנת [1856.]]
220px|ממוזער|נבחרת ויילס ברוגבי משנת 1905, ששרה לראשונה המנון לאומי לפני משחק ספורט.

## מדיה

## קישורים חיצוניים

ויילס
קטגוריה:ויילס: סמלים לאומיים
חייו הסודיים של וולטר מיטי (2013)

**"חייו הסודיים של וולטר מיטי"** (באנגלית: **The Secret Life of Walter Mitty**) הוא סרט אמריקאי דרמה-קומי-רומנטי המשלב הרפתקנות ופנטזיה משנת 2013. הסרט בוים על ידי בן סטילר שגם משחק את הדמות הראשית. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם שפורסם בשנת 1939. גרסה קולנועית נוספת לספר יצאה להקרנה בבתי הקולנוע כבר בשנת 1947.

## תקציר העלילה
וולטר מיטי הוא מנהל אגף עריכה ופיתוח סרטי צילום במגזין "לייף". במהלך היום הוא מרבה לחלום בהקיץ על הרפתקאות. כמו כן, הוא מאוהב בעמיתה שלו לעבודה - שריל (קריסטן ויג). צלם מפורסם בשם שון אוקונול (שון פן) העובד בצמוד עם מיטי, שלח לו סרט צילום המכיל 25 שקופיות, ארנק ופתק ובו נאמר שהתמונה בשקופית 25 מהווה "תמצית החיים" של מגזין "לייף" והיא צריכה להופיע בעמוד השער של העיתון. עקב הפיכת "לייף" לעיתון אינטרנטי, המנהל החדש האחראי על החילוף, טד הנדריקס (אדם סקוט), דורש שהתמונה תופיע בשער האחרון של העיתון. לצערו של מיטי, שקופית 25 אבדה, אך מיטי לא מספר על כך להנדריקס.

הוא יוצר קשר עם שריל והיא מעודדת אותו לחפש אחר התמונה החסרה באמצעות הרמזים שבשאר התמונות. באמצעות הממצאים בשאר השקופיות הוא מגלה שאוקונל נמצא בגרינלנד והוא מחליט לצאת במסע אחריו להשבת התמונה.

בגרינלנד הוא מגיע לפאב ומבין כי אוקונול נמצא בספינה בלב ים. הוא פוגש בטייס מסוק שתוי שמטיס אותו לעבר הספינה. המסוק אינו יכול לנחות בים ולכן מיטי נדרש לקפוץ לעבר הספינה. במקום זאת הוא נופל ללב הים ומתעמת עם כריש, עד שחברי הספינה מצילים אותו. בשלב זה הוא מתחיל להפנים שאין מדובר בחלום בהקיץ וכי הוא חווה את ההרפתקה במציאות. בספינה הוא מבין כי אוקונול נמצא בהר געש באֶיְיַאפְיָאטְלָאיֶיקוּטְל אשר באיסלנד. בשלב זה הר הגעש מתפרץ ומיטי נדרש לסגת ולחזור לניו יורק.

עם הכישלון במציאת אוקונול הוא גם מגלה כי פוטר מעבודתו ושריל כנראה חזרה לגרוש שלה. הוא חוזר מאוכזב לביתו וזורק את הארנק שקיבל. במסגרת שיחה תמימה עם אמו הוא מצליח שוב להתחקות אחר דרכו של אוקונול הנמצא הפעם בהרי ההימלאיה בחיפוש אחר נמר שלג. שם אוקונול מסביר למיטי כי כתב במפורש שהשקופית נמצאת בארנק. מיטי חוזר לביתו ומגלה כי אמו שמרה לו על הארנק. מבלי להסתכל בשקופית הוא מעניק אותה להנדריקס. בשיחה עם שריל הוא לומד שבעלה לשעבר היה בביתה אך ורק כדי לתקן את המקרר. הוא מזמין אותה לדייט, והם נחשפים לפרסום הגיליון האחרון של "לייף". בעמוד השער תמונה של מיטי יושב מחוץ לבניין ה"לייף" ובוחן מול אור השמש סרט צילום.

## שחקנים
*בן סטילר- וולטר מיטי, מנהל אגף עריכה ופיתוח סרטי צילום במגזין "לייף"
*קריסטן ויג - שריל מלהוף, אהובתו ועמיתה לעבודה של מיטי
*שירלי מקליין - אדנה מיטי, אמו של וולטר
*אדם סקוט - טד הנדריקס, המנהל החדש של וולטר
*קתרין האן - אודסה מיטי, אחותו של וולטר
*שון פן - שון אוקונול - צלם עיתונות
*פאטון אוזוולט - טוד מאהר, נציג שירות לקוחות של חברת שידוכים "eHarmony"
*קלפור דארי קלפסון - טייס גרינלנדי
*ג'ון דאלי - טים נוטון, עמית לעבודה של וולטר
*טרנס בארני היינס - גארי מנהיים, עמית לעבודה של וולטר
*אדריאן מארטינס - הארנדו, מתלמד ועמית לעבודה של וולטר
*קאי לינוקס - פיל מלהוף, הגרוש של שריל
*קונאן או'בריאן - כעצמו
*אנדי ריצ'טר - כעצמו
*ג'וי סלוטניק - מנהל בית אבות

## קישורים חיצוניים

* 

* חייו הסודיים של וולטר מיטי, האתר הרשמי
* 

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
חיים פרס

**חיים פְּרֵס** (**פרעסס**; י"ב בחשוון תר"ד, 1843 -  כ"ט באדר א' תרנ"ד, 1894) היה ממשכילי ירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19, ממחיי השפה העברית ועורך כתב העת "שערי ציון".

## ביוגרפיה
נולד בביאליסטוק, בנו של ישעיהו פרעס. בשנת 1850, בהיותו בן שש, עלה עם הוריו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בעיר העתיקה בירושלים. אביו היה כורך ספרים ואמו מיילדת. למד לימודים תורניים. בשנת 1860, בהיותו בן שבע עשרה, נישא לשרה, בת יעקב הכהן, חסיד חב"ד ממשפחת רבי מנחם מנדל מוויטבסק. לאחר נישואיו התגורר בדרום הרובע המוסלמי, בחצר ר' נחום משקלוב ברחוב הכרי, סמוך לחצר רייסין.

פרס היה ממחיי השפה העברית בארץ ישראל. היה בקי בתורת הדקדוק העברי ועסק בחקר הלשון העברית ובהוראתה. בלוח ארץ ישראל (ט"ז) כתב עליו אברהם משה לונץ:

פרס נמנה עם הכותבים הקבועים בעיתון "חבצלת". פרסם מאמרים בחקר הלשון העברית במוסף הספרותי-מדעי של העיתון, "פרחי החבצלת". בשנת 1873 יצא בשליחות העיתון למזרח אירופה כדי לגייס מנויים לעיתון.

בשנת 1873 נמנה עם מייסדי חברת תפארת ירושלים, וכעבור שנתיים נמנה עם מייסדי הספרייה על שם מונטיפיורי.

בשנת 1876, עם צאתו של כתב העת "שערי ציון" על ידי המו"ל והמדפיס יצחק גאשצינני, התמנה פרס לעורך העיתון. הגיליון הראשון הופיע באייר תרל"ו. בשנה הראשונה הוא יצא פעמיים בחודש והיה דו לשוני, בעברית וביידיש, ומתחילת השנה השנייה יצא מדי שבוע ובשפה העברית בלבד. שמו של פרס החל להופיע בו רק החל מן השנה השנייה. הוא כתב את המאמרים הפובליציסטיים הראשיים וקרא לחנך את הנוער לעבודה ובכלל זה לעבודת האדמה. הוא פרסם בעיתון רומן היסטורי בהמשכים בשם "גיא החזיון".

בשנת 1880 יצא פרס למזרח אירופה כדי להרחיב את מעגל מנויי העיתון. בתקופת היעדרותו מילא את מקומו כעורך אברהם משה לונץ. בתקופה שבה שימש לונץ כממלא מקומו של פרס הוא התעוור ופרס הקדים את שובו ארצה.

"שערי ציון" נחשב מתחרה לעיתון "חבצלת". בשנות השמונים של המאה ה-19 החל תהליך שקיעתו של העיתון והוא הופיע בתדירות לא קבועה. בשנת 1885 חדל להופיע.

פרס נפטר בירושלים בשנת 1894, בגיל 50, ונקבר בהר הזיתים. אשתו עסקה בהוראה בבית הספר לבנות שייסד משה מונטיפיורי והיא האריכה ימים ונפטרה בשנת 1938, בגיל 96. בנם הוא החוקר והגאוגרף ישעיהו פרס.

## לקריאה נוספת
* ישעיהו פרס, ""שערי ציון" ועורכו חיים פרס", **קבץ מאמרים לדברי ימי העיתונות בארץ ישראל** ב (תרצ"ו), עמ' 53–61

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מחיי הלשון העברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עורכי עיתונים ביישוב
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1843
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1894
רבי שמעון בן הסגן

רבי **שמעון בן הסגן** (או סתם **בן הסגן** ולפעמים גם **הסגן**) היה תנא (כהן) בן הדור השני או השלישי. על פי הרמב"ם, היה בנו של רבי חנניה סגן הכהנים.

## מאמריו בספרות חז"ל
מספר מאמרים של רבי שמעון מובאים במשנה, תמיד על ידי רבן שמעון בן גמליאל. הוא נזכר גם פעמים בודדות בתוספתא (ראש השנה ב,ט ; כתובות ב,ג). כדוגמה, רבן שמעון בן גמליאל מצטטו לגבי המידות המדויקות של פרוכת היכל המקדש והחלפתו וטבילתו פעמיים בשנה (משנה שקלים בתלמוד ירושלמי ח ב). וכיוון שרוב מאמרי רבי שמעון בן הסגן עוסקים בענייני עבודות המקדש, מסיק בעל ספר היוחסין כי רבי שמעון בן הסגן פעל בעצמו בעבודות המקדש בתור כהן.

## לקריאה נוספת
מרדכי מרגליות, "ר' שמעון בן הסגן", **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, הוצאת "יבנה", עמ' 346.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:הדור השני לתנאים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
בנימין שבילי

**בנימין (בני) שבילי** (נולד ב-24 במרץ 1956) הוא משורר, סופר ועורך ישראלי.

## ביוגרפיה
בנימין שבילי נולד בירושלים בשנת 1956, גדל בשכונת ימין משה. למד ספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. בעבר לימד במכללת עלמא. בתחילת שנות ה-80 יזם וערך את כתב העת הירושלמי לספרות ״מראות״. מאז שנת 2014 משמש כעורך הראשי של 62 הוצאה לאור.

שלושת ספריו: "קסטוריה" "הירידה מן הצלב'" ו"פה לין הלילה", הם טרילוגיה ספרותית של תיאור מסעות.

שבילי נשוי לנעמי, בתו של חוקר היהדות פרופ' אפרים אלימלך אורבך, ומתגורר ביישוב צור הדסה.

## פרסים
* פרס הארי הרשון לשירה של האוניברסיטה העברית
* פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 1998 (תשנ"ח).
* פרס ירושלים לספרות על שם עגנון לשנת 2002.
* פרס ברנשטיין על ספר שירה עברי מקורי לשנת 2006.
* פרס דוליצקי של האוניברסיטה העברית על מכלול יצירותיו לשנת 2013.
* פרס היצירה מקרן ראש-הממשלה ע"ש לוי אשכול לשנת 2017 (תשע"ז).
* פרס ניומן לשנת 2019.

## ספריו
* **משפחה שחורה: ספר השירים תשל"ח-תשמ"ב** (מראות, 1983)
* **ילד מעיף עפיפון במאה הי"ז: שירים** (איכות, 1988)
* **שירי געגועים למכה** (תמוז - אגודת הסופרים, 1992)
* **קסטוריה** (הוצאת שוקן 1998)
* **שירי התייר הגדול** (הוצאת שוקן 1999)
* **הירידה מן הצלב** (הוצאת שוקן 2000)
* **פה לין הלילה** (הוצאת שוקן 2002)
* **מילון חדש של ייסורים** (הוצאת שוקן 2004)
* **שביל החלב** (הוצאת שוקן, 2005)
* **ספריית הלב** (זמורה-ביתן 2011)
* **ספר יסירה** (סדרת כבר לשירה, הוצאת מוסד ביאליק, 2012)
* **ביום שנולד [[הבעל שם טוב|הבעש"ט]] נשרף הגיהנום - אנתולוגיה של [[סיפורי חסידים|הסיפור החסידי]]** (62 הוצאה לאור, 2015)
* **נהר הפה** (אבן חושן, 2019)
* **שירים ליוה** (הוצאת מקום לשירה, 2022)
* **על השקטת הנפש: פואמת מסע**, הוצאת בלימה, 2025

### עורך
* אבישר הר-שפי, **אל אשר לו אחוזת הארץ** (62 הוצאה לאור, 2015)
* חיה אסתר, **הבלנדר במוח שלי תנור** (62 הוצאה לאור, 2016)

## לקריאה נוספת
* גלעד מאירי, "צִיּוֹן הָלוֹ, תִּשְׁאֲלִי מָה עֲשִׂיתֶם לִי: על 'ספר יסירה' לבנימין שבילי", **פופואטיקה 1**, הוצאת מקום לשירה. 2020. עמ' 203-208.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אלי הירש, בנימין שבילי, ספר יסירה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס ניומן
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ימין משה: אישים
קטגוריה:צור הדסה: אישים