דניאל ברוסטר

**דניאל באו ברוסטר הבן** (באנגלית: ****; 23 בנובמבר 1923 – 19 באוגוסט 2007) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת מרילנד. ברוסטר, איש המפלגה הדמוקרטית, ייצג את מרילנד בסנאט של ארצות הברית מ-1963 עד 1969. קודם לכן כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1950 ל-1958 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 1959 ל-1963. לאחר הקריירה שלו בסנאט, ובעקבות מאבק ממושך בבית המשפט, ברוסטר לא הגיש ערעור על אישום בגין עבירה של קבלת מענקים בלתי חוקיים.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו, השכלה ושירות צבאי
ברוסטר נולד ב-23 בנובמבר 1923, במחוז בולטימור, מרילנד, באזור Green Spring Valley. הוא היה הבכור מבין שישה ילדים של אוטלי י. (ויקס) ודניאל באו ברוסטר. ברוסטר נולד למשפחה עשירה ו"גודל בנוחות בחווה מפוארת באזור מרילנד, ארץ ציד השועלים". הוושינגטון פוסט תיאר אותו כ"יורש הונו של תאגיד הכימיקלים באו". אביו נפטר כאשר היה בן עשר..

#### השכלה
ברוסטר התחנך בבית הספר גילמן בבולטימור ובבית הספר סנט פול בקונקורד, ניו המפשייר. הוא למד בקולג' באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס לפני כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה חזר ברוסטר ללמוד בג'ונס הופקינס. לאחר מכן נרשם לבית הספר למשפטים באוניברסיטת מרילנד, שם השלים תואר ראשון ביוני 1949. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בנובמבר 1949 והחל לעסוק בעריכת דין בטוסון שבמרילנד.

#### שירות צבאי
בשנת 1942 התגייס ברוסטר לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא הוסמך כקצין ב-1943. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בזירת האוקיינוס השקט, כולל השתתפות בקרב גואם ובקרב אוקינאווה. על מעשיו במהלך המלחמה, קיבל את עיטור כוכב הארד. הוא נפצע שבע פעמים, וקיבל את עיטור לב הארגמן וכוכב זהב במקום עיטור שני. הוא עזב את השירות הפעיל ב-1946 אך המשיך לשרת במילואים עד 1972, והגיע לדרגת קולונל.

### קריירה פוליטית
#### בית הנבחרים של מרילנד (1950–1958)
ברוסטר, איש המפלגה הדמוקרטית, נבחר כחבר בית הנבחרים של מרילנד בשנת 1950. בגיל 26, היה אחד החברים הצעירים ביותר בבית המחוקקים של מרילנד בהיסטוריה. הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים עד 1958.

#### בית הנבחרים של ארצות הברית (1959–1963)
בשנת 1958 נבחר ברוסטר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז השני של מרילנד, והביס את המועמד הרפובליקני, ג'יי פייף סימינגטון הבן. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים בקונגרס ה-86 (1959–1961) ובקונגרס ה-87 (1961–1963), והיה חבר בוועדת השירותים המזוינים של הבית ובוועדת המשנה בנושא כוח אדם צבאי, ניצול כוח אדם ותחבורה להגנה חירום. כחבר בבית הנבחרים, הצביע ברוסטר בעד חוק זכויות האזרח של 1960.

#### הסנאט האמריקאי (1963–1969)
בשנת 1962 התמודד ברוסטר על מושב הסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות פרישת הסנאטור הרפובליקני ג'ון מרשל באטלר. הוא ניצח את חבר הקונגרס אדוארד טיילור מילר והפך לדמוקרטי הראשון שנבחר לסנאט ממרילנד מאז 1946. ברוסטר כיהן בסנאט מ-1963 עד 1969. בסנאט, הצביע ברוסטר בעד חוק זכויות האזרח של 1964 ו-1968, וכן בעד חוק זכויות ההצבעה משנת 1965 ואישורו של ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון של ארצות הברית. ברוסטר היה גורם מרכזי בהעברת חוק זכויות האזרח משנת 1964.

ב-1968 ביקש ברוסטר להיבחר מחדש לסנאט. עם זאת, "חייו האישיים המסובכים, תמיכתו במלחמת וייטנאם ובעיותיו שהחמירו יותר ויותר עם שתיית אלכוהול עשו את שלהם", והוא הובס על ידי צ'ארלס מתיאס הרפובליקני.

ב-1978 הצהיר ברוסטר כי הטעות הגדולה ביותר שעשה בחייו הציבוריים הייתה תמיכתו במלחמת וייטנאם.

#### בחירות 1964 לנשיאות
בשנת 1964 התמודד ברוסטר בבחירות המקדימות לנשיאות במפלגה הדמוקרטית מול התומך בהפרדה הגזעית ג'ורג' וולאס. מכיוון שלינדון ג'ונסון סירב להתמודד באופן ארצי, הוצבו במקומו "בני טיפוחין" שהתמודדו מול וולאס, כגון מתיו ולש מאינדיאנה וג'ון ו. ריינולדס מוויסקונסין. ברוסטר ניצח בבחירות המקדימות במדינתו, אך נבוך מהישגו של וולאס שזכה ל־43 אחוזים; הוא בקושי הצליח לנצח במחוז בולטימור.

### בעיות משפטיות
בשנת 1969 הוגש נגד ברוסטר כתב אישום ובו עשרה סעיפים פליליים בגין שידול וקבלת שוחד בעת שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית, וכן שני סעיפים בגין קבלת טובת הנאה בלתי חוקית. האישומים נבעו מתרומת קמפיין שהתקבלה מחברת Spiegel, Inc., חברה להזמנות בדואר. ברוסטר טען לחפותו.

במהלך המשפט, ביטל השופט חמישה מן האישומים, בקובעו שמעשיו של ברוסטר מוגנים תחת סעיף "חופש הדיבור או הדיון" שבחוקת ארצות הברית. התביעה ערערה ישירות לבית המשפט העליון של ארצות הברית, אשר דן בתיק בשנים 1971 ו־1972. ביוני 1972 קבע בית המשפט ברוב של 6 מול 3, בפרשת United States v. Brewster, כי קבלת שוחד בלתי חוקי אינה מוגנת כחופש ביטוי, שכן קבלת שוחד אינה חלק מ"ביצוע תפקיד חקיקתי".

האישומים הוחזרו. ברוסטר הועמד לדין ונמצא "לא אשם" באישומי השוחד, אך הורשע בקבלת טובת הנאה בלתי חוקית "ללא כוונה מושחתת". עם זאת, באוגוסט 1974, ערעורו התקבל וההרשעה בוטלה, בשל הוראות לא תקינות של השופט המורה לחבר המושבעים. בשנת 1975, הודה ברוסטר בהסדר טיעון באשמת עוון יחידה של קבלת טובת הנאה בלתי חוקית "ללא כוונה מושחתת". נגזר עליו קנס והוא הורשה להמשיך ולהחזיק ברישיון עריכת הדין שלו. שאר האישומים בוטלו על ידי הממשלה.

### קריירה לאחר הסנאט
לאחר שעזב את הסנאט, החל ברוסטר לעבוד בחקלאות בגלינדון שבמרילנד.

נכון לשנת 1978, ניהל ברוסטר את חוותו, עבד כיועץ לטיפול באלכוהוליזם בבית חולים לחיילים משוחררים, עמד בראש המועצה המייעצת של המושל לענייני אלכוהוליזם, ועבד ב-"Quarter-way house" בבולטימור.

### חיים אישיים ומותו
ברוסטר התחתן עם קרול לייפר דהאונון מפילדלפיה ב-1954. לזוג נולדו שני בנים, דניאל באו ברוסטר הבן (נולד ב-1956) וג'רי לייפר ברוסטר (נולד ב-1958).

בשנת 1967, ברוסטר השתתף בלווייתו של ויליאם בוליט, שגריר ארצות הברית בצרפת. שם חידש את קשריו עם אן בוליט, בתו של בוליט וארוסתו הראשונה של ברוסטר, שנטשה אותו בעודו מעבר לים בתקופת המלחמה. זמן קצר לאחר מכן התגרש ברוסטר מאשתו הראשונה. ב־29 באפריל 1967 נישא לאן בוליט (1924–2007) בגלינדון, מרילנד. נישואיו השניים של ברוסטר הסתיימו גם הם בגירושין.

ברוסטר היה אלכוהוליסט. לדבריו, שתייתו החלה לצאת משליטה ב־1964; עד 1969 הוא היה "שותה בזעם", וכמעט מת בעקבות "קריסה אלכוהולית". הוא חיפש מספר פעמים אשפוזי גמילה, ולפי הדיווחים נגמל לחלוטין בשנת 1973.

בשנת 1976 התחתן ברוסטר עם ג'ודי לין ארסנד לאחר שהשניים נפגשו במוסד לטיפול בהתמכרות לאלכוהול. לזוג נולדו שלושה ילדים, דניאלה (ילידת 1977) והתאומות ג'נילי ודנה (ילידת 1979). ג'ודי נפטרה ב־11 באוקטובר 2024 בביתה בסטיוארט, פלורידה.

ברוסטר שרד לימפומה של תאי ענק ולוקמיה בשנות ה-80.

ברוסטר מת מסרטן הכבד ב-19 באוגוסט 2007, בגיל 83. הוא נקבר בבית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית של סנט תומאס, אווינגס מילס, מרילנד.

## הנצחתו
כמה אנשים ששירתו בצוות הסנאט של ברוסטר בשנות ה-60 הפכו מאוחר יותר לדמויות פוליטיות בולטות, כולל ננסי פלוסי וסטני הוייר.

בשנת 2023 פורסמה ביוגרפיה על ברוסטר מאת ג'ון וו. פריס, בשם "השמדה עצמית: עלייתו, נפילתו וגאולתו של הסנאטור האמריקאי דניאל ב. ברוסטר", בהוצאת Apprentice House Press של אוניברסיטת לויולה מרילנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד בבולטימור
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1964
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007