open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרטת השחרור 1982

**אנדרטת השחרור 1982** היא אנדרטה בעיר סטנלי, בירת איי פוקלנד. היא הוקמה לכבוד הכוחות הבריטים ששחררו את האיים מכיבוש ארגנטינאי במהלך מלחמת פוקלנד, ולזכר החללים הבריטים שנפלו במלחמה זו.
## האנדרטה
האנדרטה ניצבת לפני בניין המזכירות, אחד ממבני הממשל בעיירה, ומשקיפה על נמל סטנלי. היא מורכבת מאובליסק הניצב בתוך רחבה מרוצפת, שמאחוריו חומת אבן קשתית. על גבי חזית האובליסק נקבע סמל איי פוקלנד וסביבו זר עלי דפנה. מתחתיהם חרותה באותיות מוזהבות הכתובת: **לזיכרון אלה אשר שחררו אותנו**, ומתחת: **14 ביוני 1982**. על גבי האובליסק מוצבת דמות ארד של בריטניה, שהיא האנשה של בריטניה הגדולה. על גבי צידי האובליסק וחזיתו האחורית חרותה רשימת היחידות של הצי, הצבא וחיל האוויר של בריטניה שנטלו חלק במלחמה. על גבי חומת האבן מאחורי האובליסק קבוע תבליט ובו מראות מימי המלחמה. משני צידי התבליט קבועים על גבי החומה עשרה לוחות ועליהם שמות 255 החללים הבריטים במלחמה, בחלוקה לזרועות שאליהן השתייכו.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יליד האיים ג'רלד דיקסון (Gerald Dixon). דמות הארד של בריטניה עוצבה על ידי דייוויד נוריס (David Norris). הכספים להקמת האנדרטה נאספו על ידי תושבי האיים. 

האנדרטה נחנכה על ידי מושל האיים סר רקס האנט, ב**יום השחרור**, 14 ביוני 1984, במלאת שנתיים לסיום המלחמה הקרקעית באיים. טקסי זיכרון נערכים באתר מדי שנה ב-14 ביוני וכן ביום הזיכרון של בריטניה בחודש נובמבר.

ב-2015, כשנתיים לאחר מותה של מרגרט תאצ'ר, שהייתה ראש ממשלת בריטניה במהלך המלחמה, הוצב פסל ראש שלה בסמוך לאנדרטה.

האנדרטה הופיעה על גבי מטבעות זיכרון וחותמות דואר שהופקו על ידי ממשלת איי פוקלנד.

## ראו גם
* בית הקברות הצבאי סן קרלוס

## קישורים חיצוניים

* האנדרטה, באתר Falkland Islands Tourist Board

## הערות שוליים

שחרור 1982
שחרור 1982
קטגוריה:איי פוקלנד
קטגוריה:בעקבות מלחמת פוקלנד
אליפות ישראל בשחמט 1980

**אליפות ישראל בשחמט 1980** הייתה האליפות ה-15 של ישראל בשחמט. היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט ונערכה ביפו.

את התחרויות ניהלו אהרן איסרס וליקה פס.

בתחרות הנשים זכתה אילנה דוד, שצברה 10.5 נקודות מ-11 אפשריות והקדימה את האלופה היוצאת, לובה קריסטול, שצברה 9.5 נקודות, ואת אולגה פודרז'נסקיה, שצברה 8 נקודות.

בתחרות הפתוחה זכה נתן בירנבוים, שצבר 12 נקודות מ-15 אפשריות.

בתחרות הבזק זכה ישראל גלפר, שצבר 12 נקודות מ-13 אפשריות והקדים את שמעון כגן, שצבר 11.5 נקודות, ואת יהודה גרינפלד, שצבר 9.5 נקודות.

התחרויות נערכו בשיטת ליגה.

## תוצאות התחרות הפתוחה

## קישורים חיצוניים
* אליהו שחף, נתן בירנבוים אלוף ישראל, מעריב, 30 במאי 1980 (דרך אתר עיתונות יהודית היסטורית)

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1980
קטגוריה:אליפויות ישראל בשחמט
קטגוריה:1980 בישראל: ספורט
קטגוריה:תל אביב-יפו: תחרויות שחמט
פאבל לונגין

**פאבל סמיונוביץ' לונגין** (ברוסית: **Па́вел Семёнович Лунги́н**; נולד ב-12 ביולי 1949) הוא במאי קולנוע רוסי-יהודי. חתן פרס האמן העממי של רוסיה לשנת 2008. לונגין זכה להערכה רבה על סרטיו "טקסי בלוז", "טייקון", "האי", "הצאר" ו"המנצח" שצולם בישראל. ביים גם את הגרסה הרוסית לחטופים, "מולדת".
## ביוגרפיה
פאבל לונגין נולד במוסקבה, במשפחה יהודית. אביו, סמיון לונגין, היה מחזאי ותסריטאי. אמו, ליליאנה מרקוביץ' - מתרגמת (תרגמה לרוסית את יצירותיהם של:אסטריד לינדגרן, הנריק איבסן, היינריך בל, מקס פריש, קנוט האמסון, קולט). לאחר סיום בית ספר תיכון, למד פילולוגיה באוניברסיטת מוסקבה.
בהמשך למד בקורס מיוחד לבמאים ותסריטאים, אותו סיים ב-1975. כתב תסריטים לכמה סרטים. 

את סרטו הראשון כבמאי הפיק רק ב-1990. הסרט, "טקסי בלוז" היה הצלחה בברית המועצות ומחוצה לה. לונגין זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן בשנת 1990. 
## חייו האישיים
פאבל לונגין נשוי בשנית לילנה לונגינה. מאז תחילת שנות ה-90 הזוג מתגורר בצרפת ומחזיק באזרחות צרפתית. לונגין מגיע לרוסיה בעיקר לצילומי הסרטים.
לפאבל לונגין יש שני בנים - אלכסנדר (מנישואיו הראשונים) ואיוואן מאשתו השנייה. אלכסנדר לונגין הוא במאי, תסריטאי ומפיק סרטים. בין היתר, כתב תסריטים לשניים מסרטי אביו - "האחווה" ו"מלכת העלה". איוואן לונגין - צייר. 
## פילמוגרפיה
### בימוי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1949
PHLAK

**פלאק** (אנגלית: **P**rofessional **H**ackers **L**inux **K**it תעתיק מקוצר: **PHLAK**) הייתה הפצת לינוקס, נגזרת של מורפיקס (Morphix).

ההפצה הייתה מיועדת לבדיקות חדירה, בדיקות רשת, וזיהוי פלילי דיגיטלי.

היא פותחה על ידי צוות פיתוח ייעודי של PHLAK ושוחררה בתאריך 9 בדצמבר 2003 (גרסה 0.2).

כיום, ניתן למצוא את ההפצה בגרסאות לא רשמיות ברחבי האינטרנט.

המערכת הופצה כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק הפורטים Nmap, רחרחן Wireshark, כלי התקיפה Ettercap, כלי לבדיקת רשתות אלחוטיות Kismet ועוד.

## רשימת גרסאות
צוות הפיתוח שחרר 4 גרסאות אל השוק:

## ראו גם

* קאלי לינוקס
* Nubuntu
* Backtrack

## קישורים חיצוניים

* עמוד ההפצה באתר Sourceforge 
* מידע אודות PHLAK באתר Distrowatch. 
* עמוד ההפצה באתר Archiveos. 

קטגוריה:הפצות של לינוקס למטרות אבטחה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:לוחמה קיברנטית
ולדימיר דז'ניבקוב

**ולדימיר אלכסנדרוביץ' דז'ניבקוב** (ברוסית: **Владимир Александрович Джанибеков**; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בחמש משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7.

## קורות חיים
ולדימיר דז'ניבקוב נולד בכפר בקזחסטן הסובייטית למשפחת פקיד ממוצא רוסי.

בשנת 1960 הוא סיים בית ספר צבאי בטשקנט, ולאחר שנה התחיל ללמוד טייס. הוא התחתן בשנת 1964 והחליף את שם משפחתו לשם משפחת אשתו (דבר חריג בתקופת ברית המועצות). החל משנת 1965 הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי. בשנת 1970 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. באותה תקופה הוא התחתן, ושינה את שם משפחתו לשם משפחתו של אשתו.

בשנת 1978 ביצע טיסה בחללית סויוז 27 לצד אולג מקארוב. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 בה כבר פעל משלחת מס' 1. דז'ניבקוב ומקארוב חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז 26.

בשנת 1981 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז 39, וכעבור שנה הטיסה השלישית בחללית סויוז T-6.

בשנת 1984 נערכה הטיסה רביעית של ולדימיר דז'ניבקוב בחללית סויוז T-12. במהלך טיסה זו הוא עשה פעילות חוץ-רכבית.

בשנת 1985 תחנת חלל סליוט 7 איבדה קשר עם מרכז שליטה קרקעי. בעקבות כך הוחלט לשלוח חללית סויוז T-13 עם ולדימיר דז'ניבקוב (מפקד צוות) וויקטור סביניך במטרה לבצע עגינה ידנית ולתקן את התקלה. הצוות הצליח לבצע את המשימות הנדרשות ובהמשך החל לפעול כמשלחת מס' 4 לתחנת החלל. דז'ניבקוב חזר לאחר 110 ימים בחלל.

בשנת 1988 קודם לתפקיד ניהולי במערך הכנת הקוסמונאוטים. בבחירות 1995 הוא עמד בראש מפלגה לצד אירינה חקמדה ורולאן ביקוב.

דז'ניבקוד הוא חבר איגוד הציירים, וצייר מספר בולים סובייטים ואמריקאים.

בשנים 1991–1994 הוא היה חבר צוות רוסי-אמריקאי, שניסו לבצע טיסה סביב כדור הארץ על כדור פורח.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1942
מחלף תל חי

**מחלף תל חי** הוא מחלף המחבר את כביש 531 עם רחוב תל חי ורחוב תל אביב בכפר סבא. המחלף נקרא גם מגדיאל על שם המושבה מגדיאל שהיא אחת מ-4 המושבות שאוחדו להוד השרון. בצמוד למחלף נמצאת תחנת הרכבת כפר סבא – נורדאו המשרתת את תושבי האזור.

## מבנה
מחלף תל חי הוא מחלף יהלום. רחוב תל חי חוצה בשני גשרים עיליים את כביש 531 שעובר מתחתיו ובשני קצוות הגשר יש רמזורים המיועדים לפניה להשתלבות לכביש 531 או ליציאה ממנו.

## היסטוריה
המכרז להקמת המחלף פורסם ביולי 2002, כחלק מפרויקט הקטע המרכזי של כביש 531. באוקטובר 2002, זכתה חברת האחים רויכמן במכרז. עם תחילת עבודות הסלילה כ-60 תושבים ברחוב תל חי ורחוב אברהם קרן בכפר סבא, הגישו תביעה בסך 15 מיליון שקל לוועדה המקומית לתכנון ולבנייה כפר סבא, על ירידת ערך ביתם בעקבות אישור התוכנית. לטענת הדיירים, מחלף תל חי תכונן כ-100 מטר מדירותיהם ועתיד לגרום לפגיעה רבה בשווי הנכסים. עוד טוענו הדיירים, שהנוף החקלאי הפתוח ייעלם, כאשר הקומות הנמוכות בשכונה ישקיפו לקיר אקוסטי במקום לנוף הפתוח. בנוסף היה עיכוב בפינוי כל התוואי של הכביש, שחלק ממנו כולל רכישת בתים על התוואי ופינויים. כך שהקמת המחלף התעכבה. כביש 531 נסלל באזור בלי השלמת החיבורים במחלף תל חי המתוכנן, בהמשך פרץ סכסוך בין עיריית הוד השרון שביקשה להשלים את המחלף לעיריית כפר סבא שביקשה למנוע חיבור ישיר לתוך העיר שיגדיל את נפח התנועה ברחוב תל חי וסביבתו.

המחלף נפתח לתנועה באופן מלא רק ב-30 בספטמבר 2013.

בסוף 2018 החלה חברת נתיבי ישראל בעבודות לשדרוג המחלף – הוספת רמפת ירידה מצידו הצפוני של המחלף – מרחוב תל אביב-יפו בכפר סבא, אל כביש 531 לכיוון מערב. אפשרות שלא הייתה קיימת עד אז והדרך היחידה לרדת מהמחלף אל כביש 531 לכיוון מזרח היא דרך מחלף סוקולוב, שנמצא מרחק רב משם והגישה אליו היא דרך הוד השרון וכפר סבא בלבד. בניית רמפה נוספת מכביש 531 אל רחוב סוקולוב החלה באפריל 2019, והיא נפתחה לתנועה ב-20 באוגוסט 2020.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

תל חי
קטגוריה:כפר סבא: תחבורה
תל חי
מחלף סוקולוב

**מחלף סוקולוב** הוא מחלף המחבר את כביש 531 עם רחוב סוקולוב בכפר סבא והוד השרון.
המחלף נפתח לתנועה ב-2002 וצורתו כמחלף יהלום. כביש 531 עובר מעל לרחוב סוקולוב בשני גשרים עיליים כשאחרי הגשרים יש ברחוב סוקולוב רמזורים המיועדים לפניה להשתלבות לכביש 531 או ליציאה ממנו.
בצמוד למחלף נמצאת תחנת הרכבת הוד השרון - סוקולוב המשרתת את תושבי האזור.

## היסטוריה

באמצע שנת 2018 החלו עבודות לבניית רמפה במחלף תל חי אשר היו צפויות להסתיים במרץ 2020. בניית רמפה נוספת מכביש 531 אל רחוב סוקולוב הייתה צפויה להסתיים באפריל 2019.

ב-20 באוגוסט 2020 נפתחה הרמפה החדשה במחלף המאפשרת לבאים מכביש 531 להגיע לתחנת הרכבת הוד השרון – סוקולוב וסביבתה. במסגרת העבודות גם הורחב חניון תחנת הרכבת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 531: מחלפים
קטגוריה:כפר סבא: תחבורה
קטגוריה:הוד השרון: תחבורה
קטגוריה:מחלפי יהלום
קטגוריה:הנצחת נחום סוקולוב
מחלף מל"ל

**מחלף מל"ל** הוא מחלף המחבר את כביש 531 וכביש 402 בכפר סבא והוד השרון.
מחלף מל"ל הוא מחלף SPUI - מחלף עירוני בעל נקודת מפגש יחיד. המחלף קרוי על שם כפר מל"ל הצמוד לו מדרום.

## היסטוריה
המחלף תוכנן כחלק מפרויקט כביש 531 בשנות ה-90, כביש רוחב המחבר את כבישים 2, 4 ו-6. המכרז לסלילת הקטע המרכזי של הכביש עד למחלף מל"ל, היה אמור להתפרסם בפברואר 1999, אך הוקפא עקב קשיים תקציביים. המכרז פורסם לבסוף ביולי 2002. אולם סלילת הכביש והקמת המחלף התעכבה במשך שנים רבות. עקב מאבקים משפטיים נגד הפקעת הקרקעות בתוואי הכביש וגובה הפיצויים. ההפקעה כלל שטחיים חקלאיים ואף מספר בתים שעמדו בתוואי הכביש ונהרסו.

בשנת 2009 הושלמה סלילת כביש 531 עד למיקום המחלף, מבלי שנבנה. במקום הוקמה צומת שהתחברה לרחוב השרון (כביש 402) בלבד. הקמת המחלף החלה בשנת 2011, ודרשה חפירה עמוקה לצורך הקמת מנהרה עבור מסילת השרון, שמעליה נסלל תוואי כביש 531, שבמפלס העליון עובר כביש 402. בפברואר 2014 התכנסה הוועדה לתשתיות לאומיות דנה על הקמת המחלף, בהמשך פורסם בתקשורת כי למרבה ההפתעה חלק ניכר מהמחלף כבר היה בנוי, עוד פורסם באותה כתבה כי על מנת לעכב כמה שפחות את הקמתו של מחלף מל"ל, הוחלט שהוא יאושר בחלקים בכל פעם. אולם, נציג המשרד להגנת הסביבה הציג לחברי הוועדה צילומים שביצע ערב הדיון, לפיהם הקמתו כמעט הושלמה והעבודות היחידות שלא בוצעו על מנת להשלים את המחלף הוא להניח את הקורות עיליות שישמשו את המחלף.

המחלף הושלם בינואר 2016, עם השלמת מחלף רעננה דרום, אז חובר מחלף מל"ל למחלף רעננה דרום והוקמה בניהם תחנת הרכבת רעננה – דרום.

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 531: מחלפים
קטגוריה:כפר סבא: תחבורה
קטגוריה:כפר מל"ל
בוזיאטה

**בוזיאטה** (באיטלקית: **busiate**) הם סוג של מקרוני ארוכים, במקור מנפת טרפאני, וטיפוסיים לכל קלבריה וסיציליה. שמם מגיע מהמילה הסיציליאנית *busa* שפירושה גזע של אמפלודסמו (*ampelodesmos mauritanicus*), מין דשא מקומי, אשר משמש ביצירת צורת הסליל שלהם.

השם "busiate" יכול לשמש לתיאור שתי צורות שונות, אף ששיטת יצירת הסליל שלהן דומה:
* , שמכינים באופן מסורתי על ידי ליפוף באלכסון של חוט פסטה סביב ענף של אמפלודסמו.
*  מפותלים אנכית על פין ארוך, כגון מחט סריגה. הצורה שלהם קרוב יותר לזו של בוקטיני.

[ימין|ממוזער|בוזיאטה מבושלים ומוגשים עם [פסטו בנוסח טרפאני]]
בוזיאטה מוגשים באופן מסורתי עם פסטו בנוסח טרפאני, רוטב שעשוי משקדים, עגבניות, שום וריחן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוגי פסטה
קטגוריה:המטבח הסיציליאני
מחלף ח"ן

**מחלף ח"ן** הוא מחלף המחבר את כביש 531 ורחוב בן-גוריון ברעננה.

## רקע
המחלף נפתח לתנועה עם פתיחתו לתנועה של כביש 531 בשנת 2016. הוא מאפשר להתחבר לכביש 531 ממרכזה של העיר רעננה.

מקור שמו של המחלף הוא סמיכותו למושב גבעת ח"ן.

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 531: מחלפים
מחלף הרצליה מזרח

**מחלף הרצליה מזרח** הוא מחלף המחבר את כביש 531 וכביש 541. בסמוך אליו נמצאת תחנת הרכבת רעננה מערב.
המחלף נחנך ב 14 בינואר 2016 כחלק מהפתיחה של המקטע המרכזי של כביש הרוחב 531. הפתיחה יצרה עורק תחבורתי חדש לרוחב המדינה אשר הקל את הניידות בערי השרון.

## מבנה המחלף
המחלף מאפשר לנוסעים בכביש 531 לנסוע בצורה רציפה ממזרח למערב (או להפך) ולנוסעים בכביש 541 (דרך ירושלים) להשתלב בכביש 531 ולהפך.

## ראו גם
* מחלף הרצליה מזרח באתר נתיבי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 531: מחלפים
אלכסנדר איוואנצ'נקוב

**אלכסנדר סרגייביץ' איוואנצ'נקוב** (ברוסית: **Александр Сергеевич Иванченков**; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשתי משימות כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6.

## קורות חיים
אלכסנדר איוואנצ'נקוב נולד בעיירה איוואנטייבקה במחוז מוסקבה למשפחת פקיד ממוצא רוסי. בשנת 1942 נהרג אביו במלחמת העולם השנייה. אמו נפטרה בשנת 1947, והוא גדל בבית אחות של אביו.

בשנת 1958 הוא סיים בהצטיינות בית הספר, והתקבל ללימודים במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. לאחר סיום לימודי הנדסה נקלט במחלקת תכנון מס' 1. איוואנצ'נקוב היה שותף לתכנון מספר חלליות.

בשנת 1973 נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך המחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר של צוותי משנה של מספר משימות חלל.

בשנת 1978 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 29 לצד ולדימיר קובליונוק. החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 ובכך החלה פעילות של משלחת מס' 2. במהלך שהות בחלל זו שנמשכה 145 ימים הוא ביצע גם פעילות חוץ-רכבית.

בשנת 1982 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-6 (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות). חללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 7 בה כבר פעלה משלחת מס' 1 לביצוע תוכנית ניסויים. לאחר טיסה זו הוא כתב ספר על הכנות לטיסה ומהלכה.

במקביל לחברותו בצוות קוסמונאוטים הוא המשיך בעבודתו על תכנון חלליות.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 

קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי גיבור גרמניה המזרחית
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1940
דאגלס מקגרת'

**דאגלס ג'פרי מקגרת**' (באנגלית: **Douglas Geoffrey McGrath**; 12 בפברואר 1958 – 3 בנובמבר 2022) היה תסריטאי, במאי קולנוע ושחקן אמריקאי. הוא היה כתב פרשנות פוליטית בטור בשם "The Flapjack File" בניו ריפבליק.

## ביוגרפיה
מקגרת' נולד במידלנד שבמדינת טקסס. הוא בנם של ביאטריס ור' סירל מקגרת', מפיק נפט עצמאי ממידלנד. הוא בוגר בתי הספר טריניטי מידלנד, צ׳וט רוזמרי הול (Choate Rosemary Hall), ואוניברסיטת פרינסטון. בפרינסטון היה חבר ב-Princeton Triangle Club ולאחר סיום הלימודים הצטרף למועצת המנהלים שלו.

## קריירה
ב-1980 החל לכתוב מערכונים לתוכנית "סאטרדיי נייט לייב". בהמשך כתב מחזות זמר ותסריטים.

מקגרת' היה מועמד לפרס אוסקר ולפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (באפט"א) על התסריט שכתב לסרט "קליעים מעל ברודוויי". בנוסף היה פעמיים מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה, ב-1995 עבור "קליעים מעל ברודוויי", וב-1997 על התסריט לסרט "אמה".

לפני מותו עוד שיחק בהצגת יחיד שכתב על חייו "הכול בסדר".

## חיים אישיים
ב-1995 התחתן מקגרת' עם ג'יין ריד מרטין, עוזרת לשעבר של וודי אלן, ואחותה של הסופרת אן מ' מרטין. לבני הזוג יש בן. התגורר בניו יורק.

נפטר ב-3 בנובמבר 2022.

## פילמוגרפיה
### כתיבה
* סאטרדיי נייט לייב (12 פרקים, 1980, 1981)
* פרקליטי אל איי (פרק אחד, 1989)
**הפרק "One Rat, One Ranger"
* רק אתמול נולדה (1993)
* קליעים מעל ברודוויי (1994)
* אמה (1996)
* סוכן ה-CIA (2000) Company Man
* ניקולס ניקלבי (2002)
* ידוע לשמצה (2006) Infamous
* (2012) Checkers (מחזה אודות ריצ'רד ניקסון הצעיר)
* ביוטיפול: המחזמר על קרול קינג (2014) (ספר אודות המחזמר)

### בימוי
* אמה (1996)
* סוכן ה-CIA (2000) Company Man
* ניקולס ניקלבי (2002)
* ידוע לשמצה (2006) Infamous
* (2011) His Way (סרט דוקומנטרי)
* אין לי מושג איך היא עושה את זה (2011) I Don't Know How She Does It

### משחק

## ביבליוגרפיה
;ספרים

*

;מאמרים וכתבות

*


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל ניו יורקר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
טי סיריז

שמאל|ממוזער|קרישאן קומאר (משמאל) והמנכ"ל בושאן קומאר (מימין) אחיו ובנו של גולשאן קומאר (2013)
**Super Cassettes Industries Private Limited** ששמה המסחרי הוא **T Series** (טי סיריז), היא חברת מוזיקה הודית וחברת הפקות סרטים שנוסדה על ידי גולשאן קומאר  ב-11 ביולי 1983. מוכרת בעיקר בזכות פסקולי הסרטים הבוליוודים ושירי הפופ ההודי שהוציאו מיוצגיה. טי סיריז היא אחת מחברות המוזיקה ההודיות הגדולות ביותר, יחד עם זי מיוזיק וסוני מיוזיק אינדיה.

## קריירת היוטיוב
### היסטוריה
קומאר, שלפני הקמת החברה היה מוכר מיץ פירות בדלהי, ייסד את טי סיריז כחברה למכירות שירים מפסקולים של סרטים בוליוודים. בסופו של דבר הפכה החברה לחברת הקלטות קטנה ורשומה.

הפריצה של החברה באה עם יצירת פסקול הסרט לשובר הקופות Qayamat Se Qayamat Tak שבוים על ידי אנאנד מילינד, נכתב על ידי מאג'רו סולטנפורי, והושר על ידי אמיר ק'אן וג'והי צ'אוולא. פסקול הסרט הפך לאחד מאלבומי המוזיקה ההודיים הכי נמכרים בשנות ה-80 של המאה ה-20.

החברה הפכה לחברת מוזיקה מובילה כאשר השתחרר הסרט Aashiqui ב-1990 אשר בוים על ידי נאדים שבראן. פסקול הסרט מכר 20 מיליון עותקים והפך לאלבום המוזיקה ההודית הנמכר ביותר בכל הזמנים.

בשנת 1997 נרצח גולשאן קומאר על ידי מאפיה בהודו. טי סיריז ניתנה בירושה לבתו בושאן קומאר ולאחיו הצעיר קרישאן קומאר שמחזיקים בבעלות משותפת על החברה.

### נתונים
ערוץ היוטיוב של טי סיריז, שמעלה בעיקר טריילרים לסרטים, הוא הערוץ הנצפה ביותר ביוטיוב בכל הזמנים, עם 254 מיליארד צפיות נכון למאי 2024. לערוץ 265 מיליון מנויים, מה שמציב אותו במקום השני בעולם מבחינת רשומים (כשההפרש בינו לבין הערוץ יוטיוב הפרטי Mr. Beast עומד על 50,000 מנויים).

לטי סיריז יש 29 ערוצים עם יותר מ-201 מיליון מנויים נכון לדצמבר 2021 ו-173,451,794,481 מיליארד צפיות נכון לדצמבר 2021. פיודיפאי הוציא על טי סיריז 2 דיסים, כחלק מהתחרות על התואר "היוטיובר הכי נעקב".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות בידור
קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות הודיות
קטגוריה:קולנוע בהודו
קטגוריה:ערוצי יוטיוב
אברל הארימן

**ויליאם אברל הארימן** (באנגלית: **William Averell Harriman**; 15 בנובמבר 1891 - 26 ביולי 1986) היה פוליטיקאי, איש עסקים ודיפלומט אמריקאי.

## ביוגרפיה
הארימן נולד בניו יורק לאיש העסקים אדוארד הנרי הארימן ולרעייתו מרי ויליאמסון הארימן. הוא למד בבית הספר גרוטון ובאוניברסיטת ייל. בייל הצטרף לאחוות הגולגולת והעצמות, ובעת לימודיו יצר קשרים שהובילו להקמת חברה בנקאית שהתמזגה בסופו של דבר עם "חברת האחים בראון, הארימן ושות'". הוא היה בעליהם של חלקים מחברות אחדות, בהן יוניון פסיפיק ותאגיד פולארויד. במהלך נשיאותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, שירת הארימן ב"מנהל השיקום הלאומי" (National Recovery Administration) ובמועצה המייעצת לעסקים, לפני שעבר לתפקידים הנוגעים למדיניות חוץ.

לאחר שעזר לתאם את תוכנית השאל-החכר, כיהן הארימן כשגריר ארצות הברית בברית המועצות והשתתף בפגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הפך לתומך בולט של תורת הבלימה של ג'ורג' קנאן. נוסף על כך, כיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בקבינט בממשלו של הנשיא הארי טרומן ותיאם את יישום תוכנית מרשל. מ-30 באפריל עד 1 באוקטובר 1946 כיהן כשגריר ארצות הברית בממלכה המאוחדת.

ב-1954 ניצח הארימן את נציגה של מדינת ניו יורק בסנאט של ארצות הברית, אירווינג אייבס הרפובליקני, בבחירות למושלות ניו יורק. הוא שירת בתפקיד זה במשך תקופת כהונה אחת בעקבות תבוסתו לנלסון רוקפלר ב-1958. הארימן התמודד ללא הצלחה על המועמדות הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-1952 ובכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-1956. אף על פי שקיבל את תמיכתו של טרומן בוועידת 1956, הדמוקרטים בחרו את עדלי סטיבנסון למועמדם לנשיאות.

לאחר תבוסתו בבחירות למושלות, הפך הארימן לבכיר בכל הנוגע למדיניות חוץ בתוך המפלגה הדמוקרטית. הוא סייע במשא ומתן על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים באטמוספירה, בחלל החיצון, ותחת פני המים תחת הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, והיה מעורב עמוקות בניהול מלחמת וייטנאם בממשלם של קנדי ולינדון ג'ונסון. לאחר שג'ונסון עזב את הבית הלבן ב-1969, הארימן נקשר לארגונים שונים, כולל מועדון רומא והמועצה למדיניות חוץ.

הוא נפטר ביולי 1986.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מזכירי המסחר של ארצות הברית
קטגוריה:תתי מזכיר המדינה לעניינים מדיניים
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בממלכה המאוחדת
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1952
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1956
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:אמריקאים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
מינהל הביטחון הלאומי (אפגניסטן)

**מינהל הביטחון הלאומי** (בפאשטו: **د ملي امنیت ریاست**, בדארי: **ریاست امنیت ملی**) היה שירות המודיעין של אפגניסטן והגוף העיקרי לביצוע פעילות המודיעין משנת 2002 עד 2021.

היה מדווח ישירות לנשיא האספה הלאומית של אפגניסטן והיווה לזרוע הממשלתית לענייני ביון וביטחון. לגוף היו כשלושים יחידות טריטוריאליות ברחבי אפגניסטן והוא מנה בין 15,000 ל-30,000 איש, שהוכשרו על ידי המשרד לביטחון המולדת האמריקאי ובמרכזי ההדרכה של ברית נאט"ו. הגוף פעל בכפיפות לכוחות הביטחון הלאומיים ודיווח ישירות לנשיא אפגניסטן.

בקיץ 2021 איבד מכוחו עם כיבוש קאבול במהלך מתקפות הטליבאן. ב-26 באוקטובר 2021 משטר הטליבאן הודיע על הקמת מינהל המודיעין הכללי (בפאשטו: **ریاست عمومی استخبارات**), כגוף יורש למינהל הביטחון הלאומי.

## מנהלי הארגון
* מוחמד עריף סרווארי (אוקטובר 2001 — פברואר 2004)
* אמרוללה סאלח (פברואר 2004 — יוני 2010)
* איברהים ספינזאדה (יוני 2010 יולי 2010)
* רחמטוללה נביל (יולי 2010 — ספטמבר 2012)
* אסדוללה חאליד (ספטמבר 2012 — אוגוסט 2013)
* רחמטוללה נביל (אוגוסט 2013 - דצמבר 2015)
* אדיב פאהים (2015 - 2016)
*מוחמד מאסום סטנאזקאי (מאי 2016 - ספטמבר 2019)
*אחמד זיא סאראז' (ספטמבר 2019 - אוגוסט 2021)

## ראו גם
*שירות ביטחון המדינה (אפגניסטן), הקג"ב האפגני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר ארגונים
קטגוריה:אפגניסטן: צבא וביטחון
שירות ביטחון המדינה (אפגניסטן)

שמאל|ממוזער|לוגו הארגון בשנים 1987-1992
**שירות ביטחון המדינה** (בפאשטו: **خدمات امنیت دولتی**) — היה הגוף הממשלתי לענייני ביטחון ברפובליקה הדמוקרטית של אפגניסטן. בשנים 1978-1979 נקרא **מחלקת ההגנה על האינטרסים של אפגניסטן** ו**הארגון לסיכול ריגול**.

במאי 1986, שם הארגון שונה ל**משרד לביטחון המדינה**. לעיתים קרובות הארגון מתואר בכינוי שירות ביטחון המדינה של הרפובליקה הדמוקרטית של אפגניסטן, שהיה קיים משנת 1978 ועד 1992 וכונה בראשי התיבות **חאד**.
## היסטוריה
השירות החשאי האפגני שהוקם ב-6 בינואר 1980. הוקם על ידי הק.ג.ב. "..כדי להגן על החירויות הדמוקרטיות, העצמאות הלאומית, הריבונות, האינטרסים של המהפכה, העם ואת המדינה, כמו גם לנטרל קנוניות של האויבים של אפגניסטן". השירות החשאי נוצר והופעל בסיוע משמעותי של הק.ג.ב הסובייטי. תפקידו היה פעילות מודיעין, ריגול וסיכול חתרנות, דיכוי פעילות חתרנית של מתנגדים לשלטון, מחתרות, כנופיות וארגוני טרור.

הגוף המשיך להתקיים עם שינויי שם שונים עד הפלישה האמריקאית לאפגניסטן כשהוחלף ב**[[מינהל הביטחון הלאומי (אפגניסטן)|מינהל הביטחון הלאומי]]**.

## מנהלי הארגון

## ראו גם
* מינהל הביטחון הלאומי (אפגניסטן), היורש המודרני
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אפגניסטן: צבא וביטחון
קטגוריה:אפגניסטן: היסטוריה
Chikni Chameli

**Chikni Chameli** הוא שיר מתוך סרט הפעולה ההודי "Agneepath"  אשר בוים על ידי קרן מלהוטרה  והופק על ידי קארן ג'והאר . השיר פורסם לראשונה ב-26 בינואר 2012 והוא בוצע על ידי שרייה גושאל . בקליפ של השיר משתתפים קתרינה קאיף, ריטיק רושאן וסנג'יי דוט , ואת הריקוד הכוריאוגרפי של השיר ביים גאנש אחריה . שפת השיר היא הינדית, ואורכו כ-5:03 דקות. 

## תפיסה
השיר הוא גרסה מחודשת של השיר "Kombdi Palali" מהסרט "Jatra" משנת 2006, שצולם על ידי השחקנים בהראט גדאב  וקראנטי רדקר .

המוזיקה נכתבה על ידי ההרכב "Ajay-Atul"  שזכה בפרס המלחין הארצי, ועבד על השירים של הסרטים "Natrang", "ניגודים... משפחה קודמת לכל", "Singham" ו-"My Friend Pinto".

השיר התקבל היטב על ידי המבקרים והקהל כאחד. 

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 2012
Waledac botnet

**וולדק** (באנגלית: **Waledac** מוכר גם כ-**Waled** ו-**Waledpak**) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני ספאם, ונוזקות.

התולעת הופצה בצורת עמית לעמית והדביקה כ-90,000 מחשבים. לאחר ההדבקה הראשונית מחשבו של הקורבן אפשר לתוקף חיצוני להשתלט עליו ולבצע פעולות בשמו.

שיא פעילותו היה בעת ששלח כ-1.5 מיליארד הודעות ספאם ביום ואחראי ל-1 אחוזים מתנועת הספאם העולמית.

בתאריך 25 בפברואר 2010, הגישה חברת מיקרוסופט בקשה להקפאת 277 שמות מתחם ששימשו את שרתי השליטה והבקרה.

בחודש ספטמבר 2010, קיבלה חברת מיקרוסופט בעלות על כל 277 שמות המתחם ששימשו את הבוטנט ובכך השביתה את פעילותו.

## ראו גם
* בוטנט
* וירוס
* פשע מקוון
* Bot Herder
* Grum botnet

## קישורים חיצוניים
* מאמר אודות Waledac ואופן הפעולה שלו  
* כתבה אודות התוקף באתר Nzherald 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות זדוניות
קטגוריה:בוטנטים
Donbot botnet

**דונובוט** (באנגלית: **Donbot** מוכר גם כ-**Buzus** ו-**Bachsoy**) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני ספאם.

שיא פעילותו היה בעת ששלח כ-800 מיליון הודעות ספאם ביום והיה מורכב מיותר מ-125,000 מחשבים נגועים. 

הווירוס הופץ לאחר הורדה של קובץ מאתר שכתובתו האמיתית הוסתרה באמצעות שירות קיצור שמות מתחם. 

לאחר ההדבקה הראשונית מחשבו של הקורבן אפשר לתוקף חיצוני להשתלט עליו ולבצע פעולות בשמו.

בעזרת מחשבי הקורבנות בנה התוקף בוטנט זדוני שסייע לו באיסוף נתונים, שליטה על תהליכי מערכת וביצוע התקפות מניעת שירות.

## ראו גם
* בוטנט
* וירוס
* פשע מקוון
* Bot Herder
* Grum botnet

## קישורים חיצוניים
*כתבה אודות Donbot באתר V3 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות זדוניות
קטגוריה:בוטנטים
מרמיטות

[ממוזער|[מרמיטה צפון אמריקאית.]]
**מרמיטות** (שם מדעי: Marmotini) הוא שבט של מכרסמים ממשפחת הסנאיים מתת-משפחת סנאיי קרקע והשבט הגדול בקבוצה. המרמיטות חיות ברחבי אמריקה הצפונית, אירופה ואסיה באקלימים ממוזגים ולעיתים מדבריים או אף ארקטיים.

בני הקבוצה מזכירים במראם מרמיטות והם חיים על הקרקע ולא בין העצים כמו שאר הסנאים. רבים מהם גדולים יחסית למשפחתם והגדולה שבהם היא המרמיטה האלפינית ששוקלת לעיתים עד 8 ק"ג. רבים מהם חיים מתחת לאדמה בקהילות גדולות ומתקשרים ביניהם באמצעות שריקות ואיתותים. מאורות גדולות כאלה יוצרים למשל הנובחניות של אמריקה הצפונית שעומקן לעיתים 5–10 מטרים.

סנאים אלה ברובם אוכלי צמחים שניזונים מעשב, פירות ואגוזים אך יגוונו בחרקים, ביצים ויצורים קטנים נוספים לרבות מכרסמים אחרים. הם עצמם מושכים אליהם מגוון טורפים ביניהם עופות דורסים, שועלים וסמוריים ולכן נוטים שלא להתרחק מהמאורות ולתצפת על הסביבה. כשזקיף רואה טורף הוא מפעיל צעקת אזעקה שמזהירה את חבריו והם נמלטים למאורות.

## מיון
*שבט מרמיטות (Marmotini)
**סוג סנאי האנטילופה (*Ammospermophilus*)
**סוג סוסליק יפה (*Callospermophilus*) - בו סוסליק יפה סטורטוס
**סוג נובחנית (*Cynomys*)
**סוג ומין יחיד טמיאס סיבירי (*Eutamias sibiricus*)
**סוג סנאי מנומר (*Ictidomys*)
**סוג מרמיטה (*Marmota*)
**סוג סנאי קרקע טרופי (*Notocitellus*)
**סוג סנאי קליפורני (*Otospermophilus*) - בו סנאי קרקע קליפורני
**סוג ומין יחיד סנאי פרנקלין (*Poliocitellus franklinii*)
**סוג סנאי סלע (*Sciurotamias*)
**סוג טמיאס (*Tamias*)
**סוג סנאי ערבה (*Urocitellus*) - בו סנאי קרקע בלדינג
**סוג סוסליק (*Spermophilus*)
**סוג סוסליק מדברי (*Xerospermophilus*)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1923
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רג'ינלד אינס פוקוק
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו באוליגוקן
סנאי קרקע אפריקנים

[ממוזער|[סנאי קרקע ברברי]]
**סנאי קרקע אפריקנים** (שם מדעי: Xerini) הוא שבט של מכרסמים ממשפחת הסנאיים מתת-משפחת סנאיי קרקע בתוכו 3 סוגים ושישה מינים. הם קרובים לשבט סנאי קרקע ענקים המצוי גם הוא באפריקה וקרבה רחוקה יותר למרמיטות של האזור ההולארקטי.

בני שבט זה חיים באפריקה שמדרום לסהרה ובדרום אסיה (והובאו לאיים הקנריים) והם דומים במראם לסנאים רגילים, בעיקר בזנבם הסמור כלפי מעלה. כמו קרוביהם הם חיים במחילות בערבות עשב, סוואנות ובמדבריות.

אלו מכרסמים קטנים באורך 160–400 מ"מ שלחלקם פסים לאורך גופם. לעיתים הם עומדים זקופים כדי לצפות על טורפים המתקרבים אליהם. מזונם מורכב מהצומח ומהחי.

## מיון
*שבט סנאי קרקע אפריקנים (*Xerini*)
**סוג ומין יחיד סנאי קרקע ברברי (*Atlantoxerus getulus*)
**סוג סנאי קרקע (*Xerus*)
***מין סנאי קרקע מפוספס (*Xerus erythropus*)
***מין סנאי כף קרקעי (*Xerus inauris*)
***מין סנאי קרקע הררי (*Xerus princeps*)
***מין סנאי קרקע חלק (*Xerus rutilus*)
**סוג ומין יחיד סנאי קרקע ארך-טופר (*Spermophilopsis leptodactylus*)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1910
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי פיירפילד אוסבורן
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:שבטי בעלי חיים
מיק מולבני

**מיק מולבני** (באנגלית: **Mick Mulvaney**), או בשמו המלא **ג'ון מייקל מולבני** (באנגלית: **John Michael Mulvaney**; נולד ב-21 ביולי 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן בתפקיד השליח המיוחד של ארצות הברית אל צפון אירלנד. לשעבר ראש סגל הבית הלבן בפועל של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בשלושת החודשים הראשונים לשנת 2019.

ב-6 במרץ 2020 הודיע הנשיא טראמפ בטוויטר, כי מולבני יוחלף על ידי מארק מדוז וישמש כשליח מיוחד של ארצות הברית לצפון אירלנד. בראשית ינואר 2021 התפטר מהתפקיד. קודם ניהל את משרד הניהול והתקציב (OMB) והיה המנהל בפועל של הלשכה להגנת הצרכן הפיננסי (CFPB) מנובמבר 2017 עד דצמבר 2018.

## ביוגרפיה
מולבני שירת באספה הכללית של דרום קרוליינה מ-2007 עד 2011, תחילה בבית הנבחרים של מדינה ואז בסנאט. הוא שימש כחבר בית הנבחרים מ-2011 עד 2017. הוא הוכרז כמועמד לניהול משרד הניהול והתקציב של הבית הלבן על ידי הנשיא הנבחר, דונלד טראמפ בדצמבר 2016 במועמדות שאושרה על ידי הצבעה בסנאט (51-49) ב-16 בפברואר 2017. בזמן שמולבני היה ידוע בתמיכתו המוצהרת בשמרנות כספית כחבר קונגרס, הוא פיקח על הרחבת הגרעון הדרמטית כמנהל משרד הניהול והתקציב. הגירעון עלה כתוצאה מהוצאות מוגברות והפחתת מיסים שהיו גבוהות מהרגיל בתקופה של התרחבות הכלכלה האמריקאית.

ב-14 בדצמבר 2018 הכריז הנשיא טראמפ כי מולבני ייכהן בתפקיד ראש סגל הבית הלבן בפועל במקומו של ג'ון קלי החל מתחילת 2019.

ב-7 בינואר 2021 התפטר מולבני מתפקידו כשליח המיוחד של ארצות הברית בצפון אירלנד, על רקע ההסתערות על קומפלקס הקפיטול של ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופיל באתר משרד הניהול והתקציב

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אלכסנדריה (וירג'יניה): אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:ראשי משרד הניהול והתקציב
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דונלד טראמפ הראשון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים שפרשו או הודחו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
מנהטן ביץ' (קליפורניה)

**מנהטן ביץ**' (באנגלית: **Manhattan Beach**) היא עיר בדרום-מערב מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, שבארצות הברית. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס השקט דרומית לאל סגונדו, וצפונית להרמוסה ביץ'. מנהטן ביץ' היא אחת משלוש ערי החוף  המרכיבות את אזור סאות' ביי של מטרופולין לוס אנג'לס.

בית ספר תיכון "מירה קוסטה" בעיר מדורג באחוזון העליון ברשימת בתי הספר הארצית. ב-2016 דירג מגזין פורבס את מנהטן ביץ' במקום 74 ברשימת האתרים היקרים ביותר באמריקה, עם מחיר ממוצע של $2,815,327 לבית. מאליבו הייתה במקום השני ביוקרתה ובוורלי הילס שלישית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס: ערים
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1912
המתבגר

**המתבגר** (בתרגום העברי המקורי: **עוּל ימים**; ברוסית: ***Подросток***) הוא רומן מאת הסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי, שפורסם בהמשכים בשנת 1875 בירחון הספרותי הרוסי "אוטיצ'יסטביניה זאפיסקי"  במקור נכתב החיבור תחת הכותרת "מחלוקת".

## נושאים
הרומן מתעד את חייו של נער חכם בן 19 בשם ארקָדי דוֹלגוֹרוּקי, ילד ממזר של בעל הקרקעות ורסילוב. במוקד הרומן, הסכסוך בין אב לבנו, במיוחד באידאולוגיה, אשר מייצגת את המריבות שבין הדרך הישנה המקובלת לדרך החשיבה החדשה של שנת 1840, ונקודת המבט הניהיליסטית של הנוער של שנת 1860 ברוסיה. תקופת הנוער של ארקדי מתארת דעה שלילית מאוד על התרבות הרוסית בניגוד לתרבות המערבית או האירופית.

נושא מרכזי נוסף הוא התפתחותו של ארקדי וניצול של ה"רעיון" בחייו, בעיקר באופן של מרד נגד החברה (ואביו), דרך דחיית הלימודים באוניברסיטה, המשיכה לעשיית כסף ולחיים באופן עצמאי, כמו גם המטרה הסופית של התעשרות, שבעזרתה יהיה מאושר בידיעה שיכול לעשות כרצונו אם ירצה, אף שלמעשה יחיה חיים פשוטים, ואולי אף יחלק את כל כספו, כיוון שאינו צריך אלא את המודעות שהצליח להביס את כולם.
## עלילה

## דמויות
***ארקדי מקארוביץ' דולגורוקי**, גיבור הרומן. הוא אימץ את השם דולגורוקי מאביו המאמץ, אף שהוא בנו הבלתי חוקי של בעל הקרקעות ורסילוב. חלומו של ארקדי הוא "להיות רוטשילד". בחיפושו אחר העושר ארקדי מסתבך עם קושרים סוציאליסטים ואלמנה צעירה, אשר עתידה תלוי במסמך שארקדי תפר לתוך הז'קט שלו.
***מקאר איוואנוביץ' דולגורוקי** הוא איכר מזדקן ואביו החוקי של ארקדי. עבד בעבר אצל ורסילוב. הוא אדם דתי מאוד. בשעת מותו, הוא מתוודה על אהבתו לאלוהים ולדת.
***אנדריי פטרוביץ' ורסילוב** הוא אביו הביולוגי של ארקדי ובעל קרקעות שירד מנכסיו. שערוריות סובבות אותו, כולל היסטוריה של בת מעורערת בנפשה ושמועות על היותו קתולי. בשלב מסוים, ורסילוב וארקדי מתחרים על חיבתה של אותה אישה צעירה.
***יקטרינה ניקולאייבנה אחמאקובה** היא אלמנה צעירה, בעלת עניין רומנטי בוורסילוב וארקדי.
***מסייה טוצ'אר** הוא מורהו לשעבר של ארקדי בבית הספר. בעל טבע נוקשה ומגלה חוסר הכבוד כלפי ארקדי.

## תגובות
רונלד הינגלי, מחבר הספר "הרוסים והחברה" תיאר את הרומן כ"רע", ואילו ריצ'רד פביר (בהקדמתו לספר, אותו תרגם לאנגלית יחד עם לריסה וולוחונסקי) שיבח אותו.

הרמן הסה שיבח את הרומן ואמר על הדיאלוגים שבו שהם "מלאי קסם פסיכולוגי וגילויים מאירי עיניים על אנשי רוסיה." הוא גם ציין את אופן הכתיבה האירוני של הרומן, ששונה מרומנים אחרים של דוסטויבסקי.

## תרגומים לעברית
הספר תורגם לעברית פעמיים:
*פ. מ דוסטויבסקי, **עוּל ימים**: רומאן, מרוסית: שלמה הרברג, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ט. (נכלל בהמשך בסדרת "כתבים" של דוסטויבסקי, תשל"ד 1973) (התרגום זיכה את מחברו בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת לשנת תשי"ט-1960.)
*פיודור דוסטויבסקי, **המתבגר**: רומן בשלושה חלקים, מרוסית: פטר קריקסונוב, תל אביב: משכל, 2008.

## עיבודים
הספר עובד לסרט טלוויזיה סובייטי בשנת 1983 עם אנדריי טשקוב, כארקדי ובבימויו של יבגני טשקוב.

## קישורים חיצוניים
*המתבגר: הטקסט המלא בתרגום לאנגלית באתר One More Library 

עם הופעת התרגום העברי הראשון:
*

עם הופעת התרגום העברי השני:
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי פיודור דוסטויבסקי
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
אטלנטיק קונביור

**אטלנטיק קונביור** (באנגלית: **Atlantic Conveyor**) הייתה אוניית מכולות אזרחית בריטית, שגויסה לשירות צבאי לאחר פרוץ מלחמת פוקלנד. היא שימשה להובלת מטוסים ומסוקים לזירת הלחימה. ב-25 במאי 1982 נפגעה האונייה משני טילי אוויר-ים מדגם אקסוסט שנורו ממטוס סופר אטנדר של חיל האוויר הארגנטינאי. ב-28 במאי טבעה האונייה - אוניית הסוחר הבריטית הראשונה שהוטבעה בפעולת אויב מאז מלחמת העולם השנייה. אובדן מטענה הכביד על ניהול הלחימה הקרקעית הבריטית באי פוקלנד המזרחי.

## האונייה
אטלנטיק קונביור הייתה אוניית מכולות וגלנוע בת 14,950 טון. אורכה היה 212 מטר, רוחבה 28 מטר ומהירותה המקסימלית 43 קילומטר לשעה. היא נבנתה בבריטניה ביחד עם חמש אוניות מכולה נוספות ונכנסה לשירות בחברת קונארד ליין ב-1970.

ב-14 באפריל 1982, לאחר פרוץ מלחמת פוקלנד גויסה האונייה לשימוש צבאי בצו חירום של משרד ההגנה הבריטי, ביחד עם אונייה אחות מסוגה (Atlantic Causeway). היא הוצבה להובלת משאות לזירת המלחמה בדרום האוקיינוס האטלנטי. בשל לוח הזמנים הקצר לא חומשה האונייה בנשק כלשהו.

האונייה הפליגה מבריטניה ועליה צוות של 33 איש. היא נשאה מטען של 11 מסוקים צבאיים וכן חלקי חילוף, דלק ותחמושת שאוחסנו במחסנים הפנימיים שלה. היא הגיעה ב-5 במאי לאי אסנשן, שהוכשר כבסיס לוגיסטי בריטי בדרך לזירת המלחמה. שם הועמסו עליה 14 מטוסי הרייר. באמצע מאי הגיעה האונייה לקרבת איי פוקלנד . ב-19 עד 21 במאי הורדו מטוסי ההרייר מסיפונה והועברו לנושאות המטוסים הבריטיות. האונייה נועדה להמשיך בשיט אל אתר הנחיתה הבריטי באי פוקלנד המזרחי בליל 25-26 במאי ולפרוק שם את המסוקים שעליה ואת מטענה האחר.

## הפגיעה באונייה
ב-25 במאי נמצאה האונייה מצפון-מזרח לאיי פוקלנד. באותו ערב הטביעו מטוסים ארגנטינאים את המשחתת הבריטית אה"מ קובנטרי בקרבת אתר הנחיתה הבריטי באי פוקלנד המזרחי. בעוד הפעולות לחילוץ אנשי צוותה מתנהלות, בשעה 19:42, נפגעה האטלנטיק קונביור על ידי שני טילי אוויר-ים מדגם אקסוסט, שנורו ממטוסים ארגנטינאים. אפשר שמידותיה הגדולות של האונייה הפכו אותה למטרה ברורה יותר למכ"ם הארגנטינאי. שני טילי האקסוסט פגעו בצידה השמאלי וחוללו התפוצצויות וכדור של אש. הנסיך אנדרו, ששירת באותה עת כטייס מסוק בצי והיה עד ראייה לפגיעה, סיפר כי הריסות מהאונייה התעופפו למרחק של 400 מטר ממנה. השרפה שפרצה באונייה הציתה את התחמושת והדלק שעליה. צוות האונייה נטש אותה והיא בערה עד שהאש בה כבתה מעצמה. ארבעה מסוקים, שאחד מהם המריא זמן קצר לפני כן מסיפון האונייה, אספו ניצולים ממנה. אחד מן המסוקים האחרים הוטס על ידי הנסיך אנדרו.

כתוצאה מהפגיעה באונייה נהרגו 12 מאנשי צוותה. תשעה מהם היו ימאים אזרחים ושלושה היו אנשי הצי המלכותי. בין ההרוגים היה גם קברניט האונייה, שעוטר לאחר מותו בעיטור צלב השירות המצוין.

השרפה באונייה כבתה לאחר יום. בהמשך היא נבדקה והתברר שכל מטענה הושמד, לרבות שלושה מסוקי צ'ינוק, שישה מסוקי וסקס ומסוק לינקס אחד. האונייה השרופה נקשרה בכבל גרירה לאונייה אחרת, אך טבעה בשעות הבוקר המוקדמות של 28 במאי.

רוב המסוקים שהיו על סיפון האונייה היו מסוקי תובלה. אובדנם הכביד על כוחות הקרקע הבריטים בניהול מסע המלחמה שלהם באי פוקלנד המזרחי, שכן לא ניתן היה עוד להטיס בעזרתם את חיילי הרגלים והם נאלצו לנוע לרוחב האי ברגל.

## קישורים חיצוניים

* דו"ח ועדת החקירה של הצי על אובדן האונייה
* המסוקים במלחמת פוקלנד
* ריאיון עם הנסיך אנדרו על שירותו במלחמת פוקלנד

## הערות שוליים

קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:אוניות שטבעו באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי במלחמת פוקלנד
ישי בוכריס

הרב **ישי בוכריס** (נולד בישראל בשנת תשכ"ה 1965) הוא אב בית הדין הרבני ברחובות, דיין במינוי זמני בבית הדין הרבני הגדול ולשעבר ראש כולל הדיינות בישיבת כרם ביבנה.

## ביוגרפיה
למד בישיבת "מדרשית נעם" פרדס חנה. משנת תשמ"ד (1984) למד בישיבת "כרם ביבנה" במשך 5 שנים. בשנת תשמ"ח המשיך את לימודיו ברבנות ודיינות בכולל "ארץ חמדה", מכון גבוה לדיינות בירושלים, במשך 7 שנים. משנת תשנ"ה (1995) התחיל ללמד כר"מ בישיבת כרם ביבנה.

משנת תשס"ד שימש כראש כולל לדיינות בישיבת כרם ביבנה.

הוסמך לרבנות על ידי הרבנות הראשית לישראל. קיבל כושר לדיינות על ידי הרבנות הראשית לישראל בשנת תשנ"ו (1995).

כיהן כדיין בבית הדין לממונות ליד ישיבת כרם ביבנה, הוא בעל תעודת הוראה של משרד החינוך בלימודי תורה שבעל פה.

בשירותו בצה"ל במסגרת ישיבת הסדר שימש כלוחם בחטיבת גבעתי ואף במילואים שירת כלוחם ביחידת חי"ר.

במסגרת פעילותו הציבורית, מרביץ שיעורי תורה במושבים באזור גדרה, אשדוד, ובפתח תקווה ורעננה.

בשנת 2008 מונה לדיין בבית הדין הרבני באשקלון ובשנת 2018 מונה לאב בית דין. ביוני 2025 נבחר למינוי זמני לבית הדין הרבני הגדול

## חיים אישיים
נשוי לד"ר אפרת בוכריס המשמשת כמרצה במספר מכללות וגר בנוף איילון.

בין ילדיו: הרב אוריאל (ר"מ בישיבת ההסדר ראשון לציון, נשוי לבתו של הרב שמואל אריאל), ואביעד (דובר ארגון בצלמו ויועץ תקשורת).

## קישורים חיצוניים
* פסקיו בבית הדין

## הערות שוליים

קטגוריה:אבות בית הדין הרבני באשקלון
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי כולל ארץ חמדה
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:נוף איילון: אישים
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
הגלולה האדומה

**הגלולה האדומה** (באנגלית: **The Red Pill**) הוא סרט תיעודי אמריקאי בבימויה של קאסי ג'יי, שצולם בשנת 2016. הסרט בוחן את התנועה לזכויות הגבר, כאשר ג'יי מתעדת במשך שנה את מנהיגיה וחסידיה בתוך התנועה. 

שם הסרט מתייחס לסצנה מתוך הסרט "מטריקס", שבו הגיבור צריך לבחור בין גלולה אדומה, המייצגת את האמת ואת הידע העצמי, לבין גלולה כחולה, המייצגת את החזרה לבורות מאושרת.

הקרנת הבכורה התקיימה באוקטובר 2016.

## תוכן הסרט
הסרט מציג את חקירתה של ג'יי בעניין התנועה לזכויות הגבר, אותה ראתה בתחילה בשלילה, כשבמהלך הסרט היא מגלה רבדים נוספים על התנועה ופעילותם למען זכויות גברים, כשהיא מאתגרת את הגישות שלה עצמה לגבי מגדר, כוח ופריווילגיות. 

הסרט עוסק בסוגיות אשר גברים מתמודדים עמן, כולל תוחלת חיים נמוכה לגברים, רמות גבוהות יותר של התאבדות, תאונות עבודה קטלניות ומקומות עבודה בעלי מסוכנות גבוהה, גיוס חובה, מחסור בשירותים עבור גברים שהם קורבנות אונס ואלימות במשפחה, הבדלים בענישה פלילית, ונושאים הקשורים לגירושים וחזקה על ילדים. בנוסף, הסרט נוגע בנושאים כמו ניתוחי מילה. 

ג'יי מראיינת פעילי זכויות גברים וגברים התומכים בתנועה, ביניהם פול אילם, מייסד ארגון "A Voice for Men" (קול עבור גברים), הארי קראוץ', נשיא הקואליציה הלאומית לגברים, וורן פארל מחבר הספר *[[מיתוס הכוח הזכרי]]*, וארין פיזי, שיסדה את המקלט הראשון לקרבנות אלימות במשפחה. היא ראיינה גם פעילות פמיניסטיות אשר מבקרות את תנועת הגברים, ביניהן קתרין ספילר, העורכת הראשית של מגזין הנשים Ms.. בעקבות הסרט מגדירה את עצמה כתומכת בשוויון בין המינים, וכעת מתעניינת גם באפליה נגד גברים.

מול הקרנות הסרט נערכו מספר הפגנות, בריאיון לטלוויזיה האוסטרלית אמרה הבמאית שגם היא, לפני ש"לקחה את הגלולה האדומה" הייתה מצטרפת להפגנה נגד סרט כזה.

## פרסים
הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל הסרטים איידלווילד  לשנת 2017.  פרס הסרט הטוב ביותר, פרס המצוינות בבימוי תיעודי, ופרס המצוינות בהפקה תיעודית. בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר, בפסטיבל הקולנוע של לואיזיאנה. ג'יי גם זכתה בפרס: נשים בקולנוע, בפסטיבל Digifest בהוליווד

## ראו גם
* תנועת הגברים
* התנועה לזכויות הגבר
* יום הגבר הבין לאומי
* א' זה אבא - תנועה ישראלית למען שוויון בהורות ובגירושין לאבות.
* וורן פארל - אבי התנועה לשחרור גברים
* הגבר הנשלט
* מילו יאנופולוס
* הגלולה האדומה והגלולה הכחולה

## קישורים חיצוניים

* קישור ישיר לצפייה בסרט המלא: הגלולה האדומה  - 2016 YouTube בערוץ חברת ההפקות.
* הגלולה האדומה - הקדימון המורחב לסרט.  2016 YouTube
* לפגוש את האויב: מדיעות קדומות לחמלה - הרצאת TED של הבמאית קאסי ג'יי. YouTube
* The Red Pill: Raw Files - ערוץ יוטיוב רשמי, המכיל עשרות ראיונות של הבמאית עם פעילים בולטים בתנועת הגברים ופמיניסטיות. 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
עוזי ברוך

**עוזי ברוך** הוא מנכ"ל ועורך ראשי באתר ערוץ 7.
## ביוגרפיה
נולד בשכונת קריית משה בירושלים לשאול ולזהבה. 

בראשית שנות האלפיים החל את דרכו התקשורתית עם הקמתה של תחנת הרדיו "קול חי" יחד עם אורי אורבך, שאול מייזליש ונחום עידו. בתחנה שימש גם כמפיק התוכנית של יהורם גאון.

התגייס לחיל האוויר ובתום השירות הצבאי החל את דרכו בתחנת הרדיו ערוץ 7 תחילה שימש ככתב, ובהמשך מפיק יומן הבוקר של הערוץ, בהמשך ניהל את בית הספר לתקשורת במכללת ליפשיץ בירושלים ומאז 2009 משמש כמנכ"ל ועורך ראשי.

ברוך הוא עמית במכון גשר למנהיגות, בעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח מהאוניברסיטה הפתוחה ובעל תואר שני במשפטים מהקריה האקדמית אונו.

נשוי לאורלי - כתבת בערוץ 7, ולהם ארבעה ילדים. התגורר 18 שנה ביישוב בית אל ובעשור השני של המאה ה-21 עבר לשכונת רמת בית הכרם בירושלים. אחיו חזקי ברוך הוא כתב הכנסת של ערוץ 7, ואחיו אלירן אהרן ברוך הוא יועץ ראש העיר ירושלים ליחסים בינלאומיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל ערוץ 7
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בית אל: אישים
קטגוריה:בית הכרם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
תאונת הרכבת באנקרה (2018)

**תאונת הרכבת באנקרה** הייתה תאונת רכבת שהתרחשה ב-13 בדצמבר 2018, כשרכבת נוסעים מהירה וקטר רכבת התנגשו זה בזה ליד ינימאהלה שבמחוז אנקרה, טורקיה. שלושה קרונות של רכבת הנוסעים ירדו מהמסילה בעקבות ההתנגשות. שלושה מהנדסי רכבת וחמישה נוסעים נהרגו במקום ו-84 אחרים נפצעו. נוסע אחד מת בבית החולים. 34 נוסעים, ביניהם שניים במצב קשה, טופלו במספר בתי חולים.

## התאונה
הרכבת המהירה מאנקרה לקוניה עזבה את תחנת הרכבת באנקרה (בטורקית: **Ankara YHT Garı**) עם 206 נוסעים ב-06:30 שעון מקומי (03:30 UTC) ב-13 בדצמבר 2018. ארבע דקות מאוחר יותר, אירעה התנגשות חזיתית כאשר הרכבת המהירה, שנסעה לקוניה מהירות של 80-90 קמ"ש התנגשה לפני ההגעה לתחנת הרכבת מרשנדיז בינימאהלה שבפרברי אנקרה עם קטר, שבדיוק חזר מבדיקות חובה שבוצעו בו. שלושה קרונות של הרכבת המהירה ירדו מהפסים, כשהגשר מעל מסילת הרכבת התמוטט על שתי מכוניות אחרות. שמונה אנשים, כולל שלושה מהנדסי רכבת נהרגו במקום. אזרח גרמני היה בין הקורבנות. בתחילה דווח על 48 פצועים אך בהמשך הנתונים עודכנו ל-84. שלושה מהפצועים היו במצב קריטי והובהלו לכמה בתי חולים באנקרה. אחד הפצועים מת לאחר מכן.

פורסמו תצלומים המראים את הקטר מדגם *TCDD E68000* (יחידה מספר 68,041) והרכבת מדגם TCDD HT80000 שנועדה לנסיעות במהירות גבוהה שהיו מעורבים בתאונה.

## לאחר התאונה
יותר מ-40 אמבולנסים, 20 משאיות כיבוי אש, ניידות משטרה, צוות רפואה והצלה לאומיים, אנשי חילוץ והצלה הוזעקו לזירת התאונה.

העבודות על פינוי ההריסות החלה מיד לאחר מכן כשמנופים כבדים הובאו לאזור התאונה בשעה 16:00 בזמן מקומי. על מנת לפתוח את קו הרכבת לשגרה תנועה, צוותים של כבאים ועובדי רכבת המשיכו בחיתוך והסרת ההריסות גם באמצע הלילה, למרות השלג הכבד.

התובע הראשי של אנקרה פתח בחקירה כדי לברר את סיבת התאונה, והוא מינה למטרה זו את העוזרת שלו ועוד שלושה תובעים לתיק. שלושה עובדי רכבת, מפקח, פקיד רכבת ואחראי משמרת, שהיו אחראים על ניווט תנועת הרכבות, נעצרו בחשד לרשלנות. רשומות דיגיטליות בתחנת הרכבת, כמו גם רשומות של תקשורת רדיו בין פקידים שהיו בתפקיד הועברו למשרדי התביעה לצורך ניתוח טכני וכראיות נגד. מצלמת מעקב וצילומים שתיעדו את התאונה בשידור חי הפכו לנגישים לציבור בעיקר בשל הפצתם במדיה החברתית.

נראה כי נהג הקטר היה על המסילה הנכונה, שעליה היה אמור לנסוע. הרכבת המהירה, לעומת זאת, כוונה בטעות לאותו מסלול מה שגרם להתנגשות החזיתית.

## ראו גם
* תאונת הרכבת בבית יהושע
* תאונת הרכבת בכורדני
* תאונת הרכבת בצריפין

קטגוריה:אסונות ב-2018
קטגוריה:אסונות בטורקיה
קטגוריה:אסיה: אסונות תחבורה
קטגוריה:אסונות מעשה ידי אדם
קטגוריה:אירופה: תאונות רכבת
קטגוריה:2018 בטורקיה
קטגוריה:אנקרה
ולנטין יפימוביץ' שפירו

**ולנטין יפימוביץ' שפירו** (ברוסית: ** Валентин Ефимович Шапиро**; 20 ביולי 1922 - 25 בספטמבר 1996) היה יהודי סובייטי שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כטייס בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
נולד בעיר בתומי במשפחתו של איש צבא ששירת בחייל בקרת גבולות. סיים עשר כיתות שלאחריהם גויס לצבא האדום ב-1940 והתחיל ללמוד ב. במסגרת השירות נודע לו כי אביו ששירת בגבול הבלטי של ברית המועצות נהרג עם תחילת הפלישה הגרמנית. במהלך לימודיו בבית הספר עבר אווקואציה איתו ל באוגוסט 1942 אז גם נשלח לחזית.

בספטמבר 1942 התחיל את שירותו בלהקת מטוסי עליונות אווירית המעוטרת ה-9 של האוגדה האווירית של טייסת עליונות אווירית מס' 268, בתוך ארמיית האוויר השמינית. בהמשך הועבר ללהקת מטוסי עליונות אווירית מס' 273 (בהמשך מספרו שונה ל-31) באותה האוגדה.
ב-194 האוגדה שלו הועברה תחת פיקודה של ארמיית האוויר השנייה ואחר כך ארמיית האוויר החמישית. חבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות משנת 1943.

לאחר שתי פציעות סיים את המלחמה בחזית האוקראינית השנייה בדרגת לייטננט בכיר לאחר 592 טיסות, ביניהם 455 לטיסות גילוי אויב, וב 48 קרבות אוויר הפיל 12 מטוסי לופטוואפה השונים תחילה על מטוס יאק-1 ובהמשך על יאק-9.

ב-1950 סיים אקדמיית כוחות אוויר ובהמשך פיקד על להקת מטוסים. משנת 1978 יצא לגמלאות וחי במחוז באלאשיחה. נפטר ב-25 בספטמבר 1996.

ב-15 במאי 1946 הוענק לו עיטור "גיבור ברית המועצות" על פעילותו במהלך המלחמה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור הסיבה להענקת עיטור "גיבור ברית המועצות" באתר "גבורת העם" 
* דף עליו ב"יד עברי" 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:טייסים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1996
אואנה לונג'סקו

**אואנה לונג'סקו** (ברומנית: **Oana Lungescu**; נולדה ב-29 ביוני 1958) היא עיתונאית ודוברת ממוצא רומני, בעלת אזרחות גרמנית. היא פעלה בבריטניה, גרמניה ובבלגיה, ככתבת בי בי סי בכירה, והחל משנת 2010 מכהנת כדוברת מזכ"ל נאט"ו. בהכשרתה היא מורה לאנגלית.

## ביוגרפיה
לונג'סקו נולדה בבוקרשט, ב-1981 סיימה תואר בפילולוגיה באוניברסיטת בוקרשט בתחום השפה האנגלית והספרדית, מ-1981 ועד 1983 עבדה כמורה לאנגלית בבושטן. ב-1983 היא סירבה לשתף פעולה עם הסקוריטטה והארגון החל במעקב אחריה.
בשנת 1981 אמה, רופאה, שמקורה בעיר קלוז' ושהצליחה יחד עם אביה לעזוב את רומניה הקומוניסטית והתיישבה בעיר  פירזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה המערבית.
ב-1983 ביקשה לונג'סקו מהשלטונות דרכון על מנת לבקר אצל הוריה בחו"ל, כשאביה שהיה חולה. הבולשת הקומוניסטית, סקוריטטה, ניסתה לסחוט אותה ולהכריח אותה לשתף פעולה איתה, אבל לונג'סקו לא הסכימה לכך. אחרי מות אביה בשנת 1985 הורשתה לנסוע לגרמניה והיא נשארה שם כאזרחית גרמנית.

בשנים 1985-1992 היא שימשה ככתבת במחלקה הרומנית של ה-BBChttps://www.romania-insider.com/romanian-born-journalist-oana-lungescu-the-new-nato-spokesperson/, אחר כך כעורכת, תחת השם "אנה מריה בוטה" . ב-1997 היא עברה לעבוד באגף "BBC World Service" ככתבת בבריסל וברלין.

ב-2010 מונתה לדוברת נאט"ו על ידי מזכ"ל הארגון, אנדרס פוג ראסמוסן במקום ג'יימס אפאטוראי. היא המשיכה לכהן בתפקיד זה גם תחת יורשו.

## קישורים חיצוניים
* https://www.nato.int/cps/en/natolive/who_is_who_69016.htm

קטגוריה:מורים לאנגלית ברומניה
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:ילידות 1958