open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סרטן אדום של אי חג המולד

**סרטן אדום של אי חג המולד** (שם מדעי: *Gecarcoidea natalis*) הוא מין מתת-מערכה סרטנאים, שאנדמי לאי חג המולד ולאיי קוקוס שבאוקיינוס ההודי.

אף על פי ששטח המחיה שלו קטן יחסית, מעריכים שישנם כ-43.7 מיליון סרטנים אדומים רק באי חג המולד, ועקב פלישתה של הנמלה הצהובה המשוגעת (*Anoplolepis gracilipes*) לאי מספרם קטן ב-10 עד 15 מיליון החל משנות ה-90 של המאה ה-20. הסרטן האדום הוא אוכל-כול ואוכל נבלות. הוא ניזון בעיקר מעלים נשירים ומפרחים, אבל יאכל גם חיות מתות (כולל סרטנים אדומים אחרים) ופסולת אנושית.

## תיאור
שריון הסרטן הוא ברוחב של 11.6 ס"מ, צורתו עגולה והוא מכסה את הזימים. הצבתות הן לרוב סימטריות, אלא אם כן אחת מהן נפגעת או נעקרת ממקומה, ובמקרה זה היא תצמח מחדש. הסרטנים הזכרים לרוב גדולים מהנקבות, בעוד שלנקבות בטן רחבה יותר (ניתן להבחין בכך רק כאשר הסרטן הוא מגיל 3) ולרוב צבתות קטנות יותר.

## אקולוגיה
הסרטן האדום של האי כריסטמס חי במחילות על מנת להתגונן מפני השמש. מאחר שהוא נושם דרך זימים, הסבירות להתייבשות היא גבוהה. סרטנים אלו ידועים בשל נדידתם השנתית לים על מנת להטיל ביצים.

## אוכלוסייה
המתיישבים הראשונים באי חג המולד כמעט ולא תיארו את הסרטן האדום. ייתכן שהעלייה הגדולה במספרם נגרמה עקב היכחדותו של חולדת המקלר (*Rattus macleari*) בשנת 1903, שהגבילה את צמיחת אוכלוסיית הסרטן האדום. ממחקרים שנעשו באי, נמצא כי צפיפות הסרטנים הממוצעת היא 0.09–0.57 סרטנים למטר רבוע, או במילים אחרות שאוכלוסיית הסרטנים האדומים באי מגיעה בקירוב ל-43.7 מיליון פרטים. חוקרים אחרים טענו שמספר הסרטנים באי מגיע ל-120 מיליון, אך הבסיס לטענתם אינו ברור.

התפוצצות אוכלוסין של הנמלה הצהובה המשוגעת, מין פולש שמצא את דרכו לאי חג המולד ולאוסטרליה מאפריקה, היא זו שככל הנראה גרמה למותם של 10–15 מיליון סרטנים אדומים באי בשנים האחרונות (בין רבע לשליש מאוכלוסיית הסרטנים המקורית). בסך הכל (כולל טריפות), מעריכים כי הנמלה הצהובה תפסה את מקומם של 15–20 מיליון סרטנים אדומים באי חג המולד.

הנמלים מרססות על הסרטנים העוברים בסביבתן חומצה שגורמת להם להתייבשות ולמוות. החל מ־2016 החלו הרשויות באי לייבא אליו צרעות זעירות ממלזיה שיסייעו בדילול טל הדבש, מקור מזון חשוב של הנמלים. הדבר הביא לצמצום משמעותי בפגיעה באוכלוסיית הסרטנים, אבל המאבק צפוי להימשך, כיוון שהנמלים מפגינות גמישות אקולוגית ומוצאות מקורות מזון אחרים.

מאז שולבו הצרעות במשימת השימור נצפתה התאוששות משמעותית, סרטנים צעירים חזרו לאי וסייעו בהגדלת מספר הפרטים. על פי הערכות, מספר הסרטנים האדומים ב־2025 עשוי לחצות את רף 180 המיליון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רג'ינלד אינס פוקוק
קטגוריה:סרטנים קצרי בטן
קטגוריה:אוסטרליה: פרוקי-רגליים
קטגוריה:בעלי חיים חצי-מימיים

* Yellow Crazy Ants Kill Red Crab | Planet Earth II | BBC Earth, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:58)

## הערות שוליים
שכבת התעבורה

**שכבת התעבורה** (באנגלית: **Transport Layer**) היא הדרג האחראי על העברת הנתונים **מקצה לקצה** (End-to-End): מהתוכנה במחשב המקור ועד לתוכנה הספציפית במחשב היעד. בעוד שהשכבות הנמוכות יותר דואגות ל"איך להעביר את המידע בין המכשירים", שכבת התעבורה דואגת ל"איך המידע יגיע ליעדו בצורה תקינה, מסודרת ומשמעותית לאפליקציה". זהו המקום שבו הרשת הופכת מ"צינור להעברת ביטים" לשירות תקשורת חכם. בשני המודלים המרכזיים, היא מהווה את נקודת המפגש הקריטית:

* **ב[[מודל ה-OSI|מודל OSI]]:** היא השכבה הרביעית, המפרידה בין שכבות הטיפול בנתונים (השכבות העליונות) לבין שכבות הטיפול ברשת (השכבות התחתונות).
* **במודל [[TCP/IP]]:** היא השכבה המקשרת ישירות בין האפליקציות לבין פרוטוקול ה-IP, והיא זו שקובעת את "אופי" התקשורת (האם היא תהיה אמינה ואיטית או מהירה וחסרת אישור הגעה).

היא מתאפיינת ביכולת לנהל מספר שיחות במקביל מאפליקציות שונות על גבי חיבור פיזי אחד, ובהבטחה שהמידע יגיע ללא שגיאות ובקצב שהמקבל יכול לעמוד בו. ללא שכבה זו, המחשב שלנו לא היה יכול לנהל כמה שיחות במקביל (כמו גלישה בדפדפן ושיחת וידאו בזום בו-זמנית), והמידע היה מגיע כבליל של נתונים ללא כתובת פנימית מדויקת. היא אחראית על ניהול התקשורת, אמינות החיבור, ואמינות הנתונים. כמו כן, היא משמשת את שכבת היישום של מודל TCP/IP ומשתמשת בשכבת הרשת של המודל לצורך העברת נתונים ברשת. בשכבת התעבורה נכללים מספר פרוטוקולים, שמיישמים את הפונקציות של השכבה בדרכים שונות. בנוסף, חלקם בוחרים ליישם או לא ליישם פונקציות מסוימות. לדוגמה: פרוטוקול UDP לא בודק את אמינות הנתונים שהוא מעביר (בניגוד לפרוטוקול TCP). עם זאת, קיימים שני תפקידים המשותפים לכל הפרוטוקולים, והם: בקרת זרימה ואמינות החיבור.
## בקרת זרימה
פרוטוקולים של **שכבת התעבורה** מפקחים על זרימת הנתונים (Data stream) בין שני צמתים ברשת מחשבים. פיקוח זה מתבטא בשליטה על מהירות ההעברה (רוחב פס), המתבצע על ידי שימוש ב"חלונות" (Sliding window), כאשר גודל החלון קובע את כמות נתונים שמחשב המקור (SOURCE) יעביר למחשב היעד (DESTINATIONׂׂ), לפני שהם יתאמו מחדש פרטים שונים הנוגעים לאופן העברת הנתונים (ביניהם גם גודל החלון). ככל שהחלון גדול יותר, כך מהירות העברת הנתונים עולה. בדרך כלל, כאשר שני המחשבים פנויים, וקו התקשורת ביניהם אמין, החלון יהיה גדול למדי. לעומת זאת, אם אחד המחשבים עסוק, הוא יבקש להקטין את החלון ובכך להאט את קצב העברת הנתונים.

## אמינות החיבור
קיימות שתי שיטות נפוצות לבדיקת אמינות החיבור - מספרים רציפים (sequencing numbers) ואישורים (acknowledgments) כאשר רוב הפרוטוקולים משתמשים בשילוב של שתיהן.

כאשר משתמשים ב**מספרים רציפים**, כל חבילות הנתונים (datagram) שנשלחות על ידי מחשב המקור ממוספרת בסדר עולה. כך יכול מחשב היעד לוודא שהגיעו אליו כל החבילות, ובאם חסרה אחת הוא יכול לבקש את המידע הספציפי.

**אישורים** משמשים את מחשב היעד להודיע למחשב המקור על החבילה האחרונה שהתקבלה, ולבקש את החבילה הבאה. מספר האישור יהיה המספר הרציף של החבילה הבאה שמחשב המקור צריך לשלוח (לדוגמה: אם נשלחו חבילות 1-10 מחשב היעד ישלח אישור עם המספר 11). גודל החלון קובע את מספר החבילות שאחריהן צריך להגיע אישור - ככל שמספר החלון נמוך יותר, כך כמות הנתונים שיש להעביר גדלה (מכיוון שצריך להעביר כמות גדולה יותר של נתוני בקרה).

## פרוטוקולים של שכבת התעבורה
* Transmission Control Protocol – TCP
* User Datagram Protocol – UDP
* Stream Control Transmission Protocol – SCTP
* Sequenced Packet Exchange – SPX

## ראו גם
* מונחים ברשת מחשבים

תעבורה, שכבת ה
OSI
שכבת הקשר של מודל TCP/IP

**שכבת הקשר של [[מודל TCP/IP]]** (באנגלית: **TCP/IP Model Physical Layer**, או **Link Layer**) מקבילה לשכבה הפיזית ושכבת הקו של מודל ה־OSI, היא אחראית על חלוקת חבילות הנתונים על פי כתובות פיזיות, ועל תקינת ציוד התקשורת. השכבה הפיזית משמשת את שכבת הרשת של מודל TCP/IP לצורך העברת נתונים על-גבי הרשת.

## מיפוי פיזי
**השכבה הפיזית** אחראית על המיפוי הפיסי של הרשת, בין אם מדובר ברשת מקומית (LAN) או רשת אזורית (WAN). מיפוי זה נעשה באמצעות כתובות MAC, כתובות ייחודיות אלו משויכות לכל רכיב המסוגל לתקשר ברשת מחשבים, ומשמשות לזיהוי תחנת המוצא והיעד של חבילות נתונים.

## תת רמות
למעשה, השכבה מתפקדת בשלוש רמות נפרדות -
העליונה - LLC - Logical Link Control, אחראית על חלוקת הנתונים שמגיעים מהשכבות העליונות למסגרות (Frames), והטיפול בכל מסגרת בנפרד.

תחתיה ה־Media Access Control שאחראית על הגישה למדיום הפיזי, ונכנסת לפעולה כאשר שני מחשבים או יותר באותו מתחם התנגשות (collision domain) מעוניינים לשדר בו זמנית, במקרה כזה שניהם יפסיקו לשדר, ועל פי התקן שעל פיו אותה הרשת מתפקדת יקרה אחד משניים -
* כל אחד מהמחשבים ייקח לעצמו פסק זמן אקראי, אחד מהם יתחיל לשדר ראשון, והשני ימתין ורק לאחר שהקו יתפנה ורק אז יתחיל לשדר בעצמו. כמו שקורה במערכות מבוססות Ethernet.
* מנגנון מרכזי מפקח על התעבורה ברשת, ונותן את "רשות הדיבור" לאחד מהמחשבים. כמו שקורה במערכות מבוססות Token Ring.

הרמה התחתונה ביותר אחראית על קביעת הייצוג הבינארי על המדיה הפיזית - כל המידע שעובר ברשתות מחשבים מיוצג בצורה דיגיטלית, ברצפים של אפסים (0) ואחדות (1). **השכבה הפיזית** אחראית על העברת המידע הזה על מדיית התקשורת. מדיה יכולה להיות כבל נחושת, סיב אופטי, והאוויר (במידה ומדובר בתקשורת אלחוטית). על מנת שהנתונים שנשלחו מקצה אחד של המדיום יובנו בקצה השני, יש לקבוע "שפה" מוסכמת לייצוג הבינארי של המידע, וכאן נכנסים לפעולה תקנים של **השכבה הפיזית**.

**השכבה הפיזית** קובעת גם תקנים שונים ביחס לכבלים בהם יש להשתמש, אורכם המקסימלי, תעבורה מקסימלית, מחברים, ועוד. כל אלו חיוניים על מנת למנוע טעיות בזיהוי שעשויות להיגרם בשל הפרעות שונות באותות הבינאריים.

## ראו גם
* מונחים ברשת מחשבים

קשר, השכבה ה
המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס

**המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס** (בגרמנית: **Hauptamt Persönlicher Stab Reichsführer-SS**) היה אחד מהמשרדים הראשיים של האס אס שהוקם בשנת 1933 על ידי היינריך הימלר במטרה להוות מטה אישי לתיאום הפעולות השונות בגופים הכפופים לרייכספיהרר אס אס. 

## פעילות

משנת 1933 ועד לשנת 1942 עמד בראש המשרד אוברפיהרר קרל וולף, שבהמשך קודם לדרגת ס"ס אוברגרופנפיהרר. תפקידו של וולף היה לפקח על הלו"ז של הימלר ולהעביר את דרישותיו של הרייכספיהרר לכל המשרדים, הסוכנויות והיחידות הכפופות לאס אס. 

לאחר ההתנקשות בריינהרד היידריך בשנת 1942 סר חינו של וולף מעיני הימלר, והוא החליפו בס"ס אוברגרופנפיהרר מקסימיליאן פון הרף, שכיהן בתפקיד זה עד לסיום המלחמה.

הימלר הקים מספר צוותי פרויקטים מיוחדים תחת המטה האישי שלו. ביניהם המטה בטירת וולסבורג וכן החברה המדעית אננארבה, שמחקריה התמקדו בהיסטוריה התרבותית והאנתרופולוגית של הגזע הארי. על מנת לבסס את המחקרים הם ערכו ניסיונות מדעיים ומסעות תיור ברחבי תבל במטרה לאסוף ממצאים שיוכיחו את התאוריה הנורדית.

## השואה

החלק המדויק אותו מילא המטה האישי של הרייכספיהרר ס"ס בשואה היה נושא למחלוקת גדולה. קרל וולף הצהיר במשפטי נירנברג כי המטה האישי לא היה יותר ממשרד המתעסק בעבודות ביורוקרטיות, ולא היה מעורב כלל בזוועות אותן ביצע האס אס. מנגד, כיוון שרוב הפקודות של הימלר הועברו ליחידות השונות של האס אס על ידי המטה האישי שלו, ספק גדול אם וולף ואנשי משרדו לא היו ערים למעשי האס אס. 

למשל, ב-28 ביולי 1942 שלח סגן שר התחבורה של הרייך, ד"ר אלברט גנצנמילר (Albert Ganzenmüller), דו"ח לוולף ובו כתב:

ב-13 באוגוסט 1942 השיב וולף לגנצנמילר:

אמנם וולף הצהיר במשפטו ב-1962 כי הוא לא ידע באותו הזמן שטרבלינקה משמשת כמחנה השמדה, אלא סבר שהמקום הוא "שמורה יהודית" (*Judenreservat*; בדומה לתוכנית לובלין) כפי שאמר לו הימלר, לטענתו. אך טענה זו אינה סבירה, ויתרה מזאת, וולף קיבל עותקים מכל המכתבים של קציני האס אס, ומבין חבריו בתקופה זאת ניתן למצוא את אודילו גלובוצניק, המארגן של מבצע ריינהרד; מסיבות אלו, טענותיו של וולף כי הוא והמטה האישי לא ידעו על הנעשה על ידי האס אס ועל השואה אינן סבירות.

וולף שוחרר על ידי הבריטים מהכלא ב-1947. לאחר מכן הועמד לדין בפני בית משפט בגרמניה המערבית, ובנובמבר 1948 נגזרו עליו חמש שנות מאסר, אך ביוני 1949 הוא שוחרר שוב. ב-1962, בעקבות חשיפת ראיות חדשות כנגדו במהלך משפט אייכמן, הוא נעצר שוב על ידי המשטרה הגרמנית והואשם בהשתתפות בגירושם של לפחות 300,000 מיהודי גטו ורשה לטרבלינקה, בגירוש יהודי איטליה לאושוויץ ובהרג פרטיזנים איטלקיים. הוא נידון ל-15 שנות מאסר, אך שוחרר ב-1969 עקב בריאות לקויה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אס אס
הקסם הגדול

שמאל|ממוזער|150px|"הקסם הגדול", תיאטרון החאן
**הקסם הגדול**  (באיטלקית:  **La grande magia**) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי האיטלקי אדוארדו דה פיליפו. הוא נכתב ב-1948, הצגת הבכורה שלו התקיימה ב-1949. 

## תקציר העלילה
אוטו מרבוליה הוא קוסם הנודד עם פמלייתו הזעירה באתרי נופש, שם הוא מעלה את המופע שלו, אשתו מופיעה עמו כעוזרת לקוסם. בהופעה ב"הוטל מטרופול", יושב בין הצופים בני הזוג די ספלטה – קאלוג'רו הקודר, ואשתו מרתה שאינה שבעת רצון מנישואיה עם הבעל הקנאי. במהלך קסם סטנדרטי של העלמת האישה בארון בעל דלתות כפולות, מנצלת מרתה את ההזדמנות ובורחת עם מאהבה מבעלה. 

מרבוליה שלא צפה זאת, נתון בבעיה - מצד אחד הוא מרחם על הבעל ומצד שני הוא אינו מעוניין להציג עצמו כנוכל. הוא משכנע את הבעל המקורנן שעברה עליו חוויה סוגסטיבית ושהוא נתון עדיין תחת השפעת הקסם. הקוסם נכנס לתפקיד בסיפור שהוא המציא ומשחק עבור הבעל הנבגד את חייו המדומיינים.

## הנפשות הפועלות
* סיניורה לוקאשו.
* סיניורה מארינו.
* סיניורה זאמפה.
* סיניורינה זאמפה - בתה.
* מרתה די ספלטה.
* קאלוג'רו די ספלטה - בעלה.
* מאריאנו דאלבינו - מאהבה.
* מלצר.
* ג'רבאזיו דאלויטי – שותף של אוטו.
* ארתורו טדאו – שותף של אוטו.
* אמליה – בתו של ארתורו.
* "פרופסורה" אוטו מרבוליה, אמן מדעי נסתר וקוסם מפורסם. מומחה להיפנוזה וטלפתיה.
* זאירה – אשתו.
* מפקח משטרה.
* רוברטו מאליאנו.
* ג'נרינו פוצקיה – משרת של קאלוג'רו.
** משפחת סאלוג'רו:
** גרגוריו – אחיין.
** מתילדה – אמו.
** אורסטה אינטרולי – גיסו.
** רוזה אינטרולי – אחותו ואשתו של אורסטה.
*שוטרים, עובדי במה, עוזריו של אוטו, לקוחות בית-המלון, עוברי-אורח.

## המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי
**[[תיאטרון החאן]], [[הצגת בכורה]]: 1 באוגוסט 2009**
* יוצרים: עברית – דורי פרנס, בימוי – אודי בן-משה, תפאורה ותלבושות – פרידה קלפהולץ-אברהמי, מוזיקה – יוסף ברדנשווילי, תאורה – רוני כהן.
* משתתפים: פלורנס בלוך – אורחת במלון, זיירה, מתילדה. שמרית לוסטיג – מרתה די ספלטה. ניר רון – קאלוג'רו די ספלטה. יוסי עיני – ג'רבאזיו פנה, רוברטו מאלייאנו, אורסטה אינטרולי. יהויכין פרידלנדר – ארתורו רקיה, גרגוריו. נילי רוגל – אמליה, רוזה אינטרולי. ויטלי פרידלנד – מלצר, ג'נארינו פוצ'קיה. ארז שפריר – אוטו מרווליה. לירון ברנס – מארינו ד'אלבינו, המפקח המשטרתי.

## קישורים חיצוניים
* עמוד ההצגה , באתר תיאטרון החאן
* התוכניה הדיגיטלית של ההצגה, באתר תיאטרון החאן

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות איטלקיים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1940
פארק אקו

**פארק אקו** (באנגלית: **Echo Park**) הוא אתר טבע מוגן בקולורדו שבארצות הברית, חלק מהמונומנט הלאומי דינוזאור. באתר זה נשפך הנהר ימפה (Yampa River) לנהר גרין, יובל של נהר הקולורדו המתפתל בהמשך סביב מונולית אבן חול ענק המכונה "סלע ספינת הקיטור" (Steamboat Rock). מפגש הנהרות באזור, שבו סדרת העתקים, יצר את אחד מאתרי הנוף היפים ביותר במונומנט הלאומי דינוזאור. האתר משמש ביתם של בעלי החיים בסיכון כדוגמת בז נודד, עיטם לבן-ראש ומיני הדגים: *Ptychocheilus lucius*, *Xyrauchen texanus*.

הממצאים הארכאולוגיים מעידים שקניוני המשנה והאזורים המוגנים בעמק הנהר גרין היוו בית לתושבים מתרבות פרימונט ששגשגה בין המאה ה-7 למאה ה-13. תושבים אלו היו נוודים למחצה שחיו בבתים שבחלקם היו חפורים באדמה וידועים בעיקר מאמנות הסלע שהותירו אחריהם על קירות הקניונים ובמחסות סלעים. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו ויליאם אשלי (William H. Ashley) וציידי הפרוות שלו ב-1825. ב-1869 מיפה הגאולוג ומגלה הארצות האמריקני ג'ון וסלי פאוול את המקום במסגרת מסע המחקר הראשון שלו ברמת קולורדו והוא שהעניק למקום את הכינוי "פארק אקו" (מאנגלית פארק ההד). המתיישב האירופאי הראשון היה פטריק לינץ' (Patrick Lynch), מתבודד שהקים את ביתו באתר ב-1883.

כשהוכרז המונומנט הלאומי דינוזאור ב-1915 הוא לא כלל את פארק אקו. אתר זה נוסף יחד עם שטחים נוספים בקולורדו למונומנט הלאומי ב-1938. האתר נמצא באזור מבודד והאנשים היחידים המגיעים לאזור הם תיירים המגיעים ברפסודות במורד הנהר גרין. אתרי התיירות העיקרים הם הבתים של המתיישבים הראשונים, מערת הלחישות (Whispering Cave) והפטרוגליפים של ערוץ פול (Pool Creek Petroglyphs).

## מחלוקת סכר פארק אקו
בשנות ה-50 של המאה ה-20 עוררו התוכניות של לשכת הטיוב של ארצות הברית להקים עשרה סכרים בעלות של מיליארד דולר במסגרת מיזם אגירת מי נהר הקולורדו התנגדות כאשר התברר שאחד מהסכרים המוצעים עתיד להיבנות בפארק אקו במרכז המונומנט הלאומי דינוזאור. המחלוקת צברה תאוצה, הגיעה לממדים לאומיים והשתלטה על השיח של שימור הטבע במשך שנים. דייוויד ברואר, מנכ"ל ארגון שמירת הסביבה מועדון סיירה והווארד זנאייזר (Howard Zahniser) מחברת אזורי הטבע הבראשיתי (The Wilderness Society) הובילו מערכה לאומית בקנה מידה חסר תקדים לשימור הקניונים הנופיים של הנהרות גרין וימפה. הם טענו שאם מונומנט לאומי אינו מוגן בפני פיתוח מודרני, איך ניתן יהיה לשמור על שלמותו של אתר טבע כלשהו?

מולם ניצבו חברי הקונגרס של ארצות הברית רבי ההשפעה ממדינות מערב ארצות הברית, שהיו מחויבים למיזם במטרה להבטיח את הזכויות בשימוש במים, להשיג חשמל הידרואלקטרי זול ולפתח את מאגרי המים שמאחורי הסכרים כאתרי תיירות. לאחר ויכוחים ממושכים הגיעו חברי הקונגרס לפשרה על פיה לא יוקם סכר בפארק אקו בתמורה להסכמה להקמת שאר הסכרים שבמיזם. חוק מיזם אגירת מי נהר הקולורדו נחקק ב-11 באפריל 1956. בחוק נקבע כי "שום סכר או מאגר מים לא יבנה על סמך חוק זה בתחומי פארק או מונומנט לאומי כלשהם".

היסטוריונים מעריכים כיום שמחלוקת סכר פארק אקו סימלה את תחילת התקופה שבה היו כמה הצלחות פוליטיות גדולות לתנועה לשימור הסביבה כדוגמת חוק הטבע הבראשיתי (Wilderness Act) וחוק הנהרות הנופיים והפראיים (Wild and Scenic Rivers Act).

## לקריאה נוספת

*James Lawrence Powell, *Dead Pool: Lake Powell, global warming, and the future of water in the West*, University of California Press, 2008 ,ISBN=0-520-25477-5


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: שמורות טבע
קטגוריה:קולורדו: גאוגרפיה
נבוקו (פירושונים)

**נַבּוּקוֹ** (באיטלקית: **Nabucco**) הוא קיצור של נבוקודונוסור II.

קטגוריה:שמות משפחה
טוען מוסמך

**טוען מוסמך** הוא מי שהוסמך לסייע בהתנדבות בבית משפט לתביעות קטנות.

## חוק בתי המשפט
סעיף 63(א) לחוק בתי המשפט קובע כי בבית משפט לתביעות קטנות, אין לבעלי דין זכות להיות מיוצגים על ידי עורכי דין, אלא ברשות בית המשפט ומטעמים מיוחדים.  כוונת הסעיף היא כי קיום דיון ללא ייצוג יאפשר דיון פשוט ומהיר לעומת דיון עם ייצוג. עם זאת, בין הפונים לבית הדין יש רבים שמתקשים לייצג את עצמם, אם בגלל שפה, אם בגלל אי הבנת ההליך ואם בשל מורא המקום. הצורך לסייע למתדיינים בייצוג שלא על ידי עורכי דין, מקבל מענה בסעיף 63(ב) לחוק. בית המשפט יכול לאשר לצדדים ייצוג על ידי מתנדב שייצוג אינו עיסוקו הרגיל. 

סעיף 20 לחוק לשכת עורכי הדין, תשכ"א - 1961 קובע רשימה של פעולות אשר רק עורך דין רשאי לעסוק בהן. עם זאת, סעיף 21 לחוק מאפשר למי שאינו עורך דין לייצג לפני בית-משפט, בית-דין, גוף או אדם אחר שהייצוג לפניהם מוסדר בחיקוק. 

מכאן הצורך במייצגים בעלי הכשרה שאינם עורכי דין ואשר פועלים בהתנדבות ללא תמורה. 

## תעודת הסמכה
תעודת ההסמכה מונפקת על ידי המועצה הלאומית להתנדבות בישראל על פי אישור שר המשפטים, המכיר במועצה כארגון צרכנים לפי חוק בתי המשפט (נוסח משולב) התשמ"ד-1984 (בתי משפט לתביעות קטנות).
המבקשים לקבל הסמכה נדרשים להשלים קורס טוענים בהיקף של 120 שעות הכולל  את הפרקים הבאים: בתי המשפט בישראל, סדר דין, בתי משפט לתביעות קטנות, דיני חוזים, דיני תאגידים, דיני נזיקין, כתב תביעה, כתב הגנה, כתב תשובה לכתב ההגנה, דיני קניין, שטרות וכרטיסי חיוב, התנדבות וארגוני צרכנים, דיני צרכנות, לשון הרע, חופש מידע, כלים מעשיים בעבודת הטוען, חקירת עדים, משפט מבוים.
המנהל המקצועי של הקורסים הוא עו"ד עופר יחיאל. 

## תוקף התעודה
לתעודת טוען מוסמך יש תקופת תוקף של שלוש שנים מיום הנפקתה. בתום התקופה על הטוען לבקש את חידוש התעודה. החידוש מותנה בחתימה על התחייבות לפעול על פי הכללים. עיקרי הכללים: איסור להציג את עצמו כעורך דין; לפעול רק בהתנדבות; לשמור על סודיות הפונים; לא לפעול במצב של ניגוד עניינים.
בנוסף נדרש חידוש ההצהרה כי "כל הפעילות נעשית בהתנדבות, ואך ורק בנושאים הנוגעים להכשרתו והסמכתו כטוען מוסמך בבית משפט לתביעות קטנות". 
כל הפרה של ההתחייבות, או פעולה שאינה הולמת את התפקיד, תהווה עילה לדרישת המועצה להתנדבות להפקיע את תעודת הטוען. 

## סוגיית השם
השם המתבקש לבעלי ההסמכה הנדונה עשוי היה להיות "טוען **משפטי** מוסמך" (על משקל טוען רבני מוסמך). במהלך גיבוש החוק, לשכת עורכי הדין הביעה התנגדות למילה "משפטי" מחשש להטעיה כי מדובר במשפטן או בעורך דין. על כן הוסכם על המונח "טוען מוסמך", ללא זיקה ל'משפט'.   

## ראו גם
* טוען רבני 
* תביעה קטנה
* כותב בקשות

## קישורים חיצוניים

* 
* טוענים בבית משפט לתביעות קטנות משמשים פה לעולים חדשים, באתר המועצה להתנדבות  
* תביעות קטנות? לא עוד עו"ד באתר News1 
 
## הערות שוליים

קטגוריה:סדר דין אזרחי
קטגוריה:התנדבות בישראל ובארץ ישראל
כנען כפי שנשלטה הן בימי אברהם הן בתקופת ישראל עם התחנות והאומות הגובלות בה

שמאל|ממוזער|300px|מפת ג'ון ספיד
"**כנען כפי שנשלטה הן בימי אברהם הן בתקופת ישראל עם התחנות והאומות הגובלות בה**" (באנגלית: **Canaan as it was possessed both in Abraham and Israels dayes with the stations and bordering nations**) היא מפה עתיקה של ארץ ישראל שהוכנה על ידי ההיסטוריון והכרטוגרף האנגלי ג'ון ספיד בשנת 1595. העותק היחיד של המפה נמצא כיום באוסף ערן לאור בספרייה הלאומית בירושלים.

המפה היא מפת קיר והיא המפה הראשונה שצוירה על ידי ספיד.

## תיאור המפה
המפה מורכבת מארבעה גיליונות, שגודלם 957 על 745 מ"מ.

המפה מבוססת על מפת בנדיקטוס אריאס מונטנוס (שבתורה התבססה על מפת סאנטו וסקונטה). מפתו של ספיד גדולה ממפות אלה וכוללת אזורים אשר אינם מופיעם בהם כגון: אזור הסהר הפורה (מסופוטמיה), חצי האי ערב, חופי טורקיה והאי קפריסין, ודלתת הנילוס.

המפה מכילה פרטים היסטוריים, ובהם גבולות נחלות השבטים (בקווים מקווקווים), ומסלול יציאת מצריים שלאורכו דמויות מיניאטוריות המתארות אירועים לאורך המסלול.

ברביעים הימני והשמאלי התחתונים טבלה של מראי מקומות, על פי קווי רוחב וקווי אורך של אתרים המצויים במפה.

ייחודה של המפה באיורי הכרטושים (מסגרות מאוירות) המצויים בצידיה, כרטושים גדולים ברביעים העליונים, וקטנים ברביעים התחתונים, כאשר ברביע השמאלי התחתון של המפה מופיע כרטוש המעוטר בנשר הרלדי ובו כתובת הקדשה לסר רוברט קוטון שעודד את ספיד להתחיל בציור מפות.

ברביע הימני העליון מופיע במסגרת איור המתאר את 'אדם וחוה', המבוסס על תחריט של אלברכט דירר בשם זה משנת 1504  (בשינויים קלים - בעיקר בבעלי החיים המתוארים ברקע הדמויות, כך לדוגמה, בתחריט של דירר מופיעה דמות שור שוכב מימין לחוה, ואילו במפה הוא מופיע משמאל לאדם; בתחריט חוה מתבוננת באדם ופניה בפרופיל, ואילו במפה פניה פונים לחזית). בראש המסגרת מופיע הכיתוב "אלוהים" במסגרת נוספת.

ברביע השמאלי העליון מופיעים בתוך המסגרת משה ואהרון האוחזים בלוחות הברית. מעל מסגרת זו מופיע השם המפורש במסגרת מעוטרת. מעל משה ואהרון מופיעים איורים המתארים את המזבח במשכן, שולחן לחם הפנים, המנורה וארון הברית, וכן בין אהרון ומשה מופיע תיאור של מגדל בבל.

## לקריאה נוספת
* אריאל תשבי, **ארץ ישראל במפות ממידבא ועד הלוויין**, הוצאת מוזיאון ישראל ומשרד הביטחון, ההוצאה לאור

* Eran Laor and S. Klein, **Maps of the Holy Land**, New York and Amsterdam, 1986
* K. Nebenzahl, **Maps of the Holy Land**, TeL Aviv, 1986

## קישורים חיצוניים
* מפת ג'ון ספיד באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:פריטים באוסף הספרייה הלאומית
קטגוריה:יצירות המאה ה-16
קטגוריה:מפות ארץ ישראל
קטגוריה:כנען
תשישות חום

**תשישות חום** היא תגובה חריפה של הגוף לחשיפה לחום. מציגה את העובדה שעלייה בחום הגוף אינה חייבת להיות תוצאה של איבוד נוזלים (התייבשות). 

הסכנה העיקרית לגוף האדם בתשישות החום היא ההידרדרות למצב מסכן חיים שהוא מכת חום. אדם הסובל מתשישות חום, אם לא יורחק מהגורם המסכן, מצבו ידרדר עד כדי מוות.

## סימנים וגורמים לתשישות חום

*שהייה בחום ובחוסר שתייה
*שינויים במצב המנטלי (עצבנות, אי שקט, בלבול, קהות חושים)
*דופק מהיר
*סחרחורות
*בחילות / הקאות (שייתכן שגרמו לאיבוד נוזלים מוקדם יותר, וכעת ממשיכות לגרום להתייבשות אם לא התפתחה כבר)
*כאבי ראש
*שלשולים (מדרדרים את המצב על ידי איבוד נוזלים)
*התכווצויות שרירים
*עילפון

## טיפול בתשישות חום
הטיפול בתשישות החום הוא בעיקרו הורדת טמפרטורת הגוף בהקדם האפשרי לפני התפתחות של מכת חום.

*הרחקה למקום מוצל וקריר
*הפסקת כל פעילות גופנית (כדי למנוע עומס, ייצור אנרגיה והעלאה נוספת של טמפרטורת הגוף)
*השלמת נוזלים על ידי מתן שתייה קרה וממותקת ועירוי נוזלים.

## קישורים חיצוניים

* תשישות חום - גורמים, תסמינים, אבחון, טיפול ומניעה
* מכת חום ותשישות חום, ד"ר איילת רמון,

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים להכרה, תפיסה, מצבים רגשיים והתנהגות
קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:תוצאות גורמים חיצוניים
ג'ון ספיד

**ג'ון ספיד** (באנגלית: **John Speed**; 1552 – 28 ביולי 1629) היה קרטוגרף והיסטוריון אנגלי.

ספיד נחשב ליוצר המפות האנגלי הידוע ביותר בתקופת סטיוארט.

## קורות חיים
ספיד נולד בפרנדון שבצ'שייר, ובצעירותו החל לעבוד עם אביו כחייט.

בעת עבודתו בלונדון הצטרף לאגודת סוחרי העתיקות ושם פגש את סר רוברט קוטון ואת ויליאם קמדן אשר עודדו אותו לממש את כישוריו בציור, ולהתחיל בציור מפות של האיים הבריטיים, וכן פגש את סר פלק גרוויל, ברון ברוק, אשר מימן את מחקריו. בשל עבודותיו, העניקה המלכה אליזבת הראשונה לספיד חדר בבית המכס בעיר, כחדר עבודה.

ספיד קבור לצד רעייתו בכנסיית סנט גיילס מחוץ לקריפלגייט, בשכונת ברביקן שבתוך הסיטי של לונדון. האנדרטה לזכרו שרדה את הפצצות הבליץ שפגעו בכנסייה.

## עבודותיו
המפה הראשונה שספיד צייר הייתה "כנען כפי שנשלטה הן בימי אברהם הן בתקופת ישראל עם התחנות והאומות הגובלות בה", בשנת 1595.

בעידודו של קמדן החל ספיד לעבוד ספרו על "ההיסטוריה של בריטניה הגדולה" (*Historie of Great Britaine*) אשר יצא לאור בשנת 1611. ספר זה הסתמך על כתבים קודמים (שחלקם אינם קיימים כיום). 

עבודתו כהיסטוריון אינה מוערכת כיום, ונחשבת ירודה באיכותה, אולם בציור המפות נחשב ספיד למוביל בתקופתו, בייחוד לאור תרומתו לתכנון עירוני, בציור מפות עירוניות מדויקות של ערי בריטניה. 

בשנת 1611 פרסם אטלס בשם "הזירה בה נמצאת אימפריית בריטניה הגדולה" (*The Theatre of the Empire of Great Britaine*) אשר כלל מפות נפרדות של כל מחוז ממחוזות אנגליה וויילס, וכן מפה של אירלנד ושל סקוטלנד. מרבית המפות המופיעות כוללות גם מפות ערים. 

באותה שנה פרסם גנאלוגיה של משפחות התנ"ך והברית החדשה בשם (*The genealogies recorded in the Sacred Scriptures according to euery family and tribe with the line of Our Sauior Jesus Christ obserued from Adam to the Blessed Virgin Mary*).

בשנת 1627 פרסם ספיד אטלס בשם "מבט על אזורים ידועים בעולם" (*Prospect Of the Most Famous Parts of the World*) - ספר המפות העולמי הראשון שפורסם על ידי קרטוגרף אנגלי.

### מפות מעשה ידי ספיד

תמונה:3.1 Canaan 1595 Speed².JPG|כנען כפי שנשלטה הן בימי אברהם הן בתקופת ישראל עם התחנות והאומות הגובלות בה, 1595
תמונה:John Speed Wiltshire.jpg|מפת וילטשייר, 1610 עם תיאור העיר סולסברי ומבט על סטונהנג'
תמונה:Speed Northampton.jpg|מפת נורת'המפטונשייר, 1610
תמונה:Map of Seventeen Provinces of Low Germanie (Zeventien Provincien der Nederlanden) 1626.jpg|מפת הולנד, 1626 
תמונה:John-Speed-The-Kingdome-of-China-1626-2544.jpg|מפת סין, 1626
תמונה:1646 New Speed Kaerius.jpg|מפת עולם, 1646 


#### מפות ערים

תמונה:Bedford - John Speed's map (1611).jpg|מפת בדפורד, 1611
תמונה:Dublin in 1610 - reprint of 1896.jpg|מפת דבלין, 1610
תמונה:Old map of Monmouth, Wales.jpg|מפת מונמות', ויילס, 1610
תמונה:John Speed's map of Oxford, 1605..jpg|מפת אוקספורד,  1610
תמונה:Map of Redding by John Speed, 1611.jpg|מפת רדינג, 1610


## קישורים חיצוניים

* מפות ג'ון ספיד בספריית אוניברסיטת קיימברידג'
* מפות ג'ון ספיד, בספריית מכללת אוקסידנט, לוס אנג'לס
*מפות ג'ון ספיד באוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
* 

קטגוריה:קרטוגרפים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים אנגלים
קטגוריה:ילידי 1551
קטגוריה:נפטרים ב-1629
נונאטאק

[ממוזער|נונאטאק סטאר, [ארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה]]
**נוּנאטאק** (משפות האינואיטים: **Nunataq**) הוא צורת נוף חשופה, במקרים רבים סלעית, של רכס הרים, הר או פסגה שאינם מכוסים בקרח או בשלג בתוך (או בשולי) שדה קרח או קרחון. השימוש במונח טיפוסי באזורים של תכסית קרח קבועה. נונאטאקים מספקים ציוני דרך נוחים לזיהוי ולייחוס בקרחונים או כיפות קרח ובמקרים רבים מעניקים להם שמות.

צורות חיים על נונאטאקים מבודדות לעיתים קרובות על ידי הקרח או הקרחון המקיף אותן ויוצרות בתי גידול ייחודיים. צורתם של נונאטאקים זוויתית ומשוננת בדרך כלל מחמת השפעות קפיאה-הפשרה ועומדת בניגוד בולט למתווים המעוגלים, הרכים יותר של סלעים שנשחקו על ידי קרחונים לאחר נסיגת הקרחון.

מקור המילה נונאטאק בשפה הגרינלנדית.

## ראו גם

* אינוקשוק

[ממוזער|ארבאנאזי נונאטק, [ליווינגסטון (אי)|האי ליווינגסטון]]

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
אירשבה

**אירשבה** (באוקראינית: **Іршава**, בסלובקית: **Iršava**, בהונגרית: **Ilosva**, ביידיש: **אורשיווא**) היא עיר קטנה באוקראינה במחוז זקרפטיה, המרכז המינהלי של נפת אירשבה. רוב תושבי העיירה (98.5 אחוז) הם אוקראינים. 

האזכור הראשון של העיר בכתובים של העיר הוא משנת 1341. בעבר, העיר הייתה שייכת לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר קריסתה בשנת 1918 ועד 1938 היא הייתה חלק מצ'כוסלובקיה, אז שבה לשליטה הונגרית בעקבות הסכם מינכן.

## יהודים
בשנת 1880 גרו בעיירה 101 יהודים, בשנת 1921, התגוררו 771 יהודים. כמו כל יהודי האזור, רוכזו תושבי אירשבה בגטו מונקץ' באפריל 1944 וגורשו לאושוויץ, שם נספו רובם, בחודש מאי. 

בעיירה שירתו ברבנות הרב שבתי ליפשיץ – מחבר ספרים ידועים. בשנת 1911 התקבל למשרת רבנות העיר – הרב יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר. היה זה מקום רבנותו הראשון, בו כיהן עד 1925, אם כי מיעט לשהות בעיר בין 1914 ל-1922.

## גלריה

קובץ:Irshava (Ilosva),former Great synagogue,later-the club.jpg|בית הכנסת הגדול באירשבה
file:Irshava (Ilosva),former Sheriffs Office.jpg|בית כנסת נוסף באירשבה, כיום מרכז תיירות
file:Irshava (Ilosva), Jewish cemetery -01.jpg|בית הקברות היהודי באירשבה


## קישורים חיצוניים

* 
* אירשבה באנציקלופדיה האוקראינית
* 

קטגוריה:מחוז זקרפטיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
קפסטול

**קפסטול** (באנגלית: **Cafestol**) הוא טרפן המצוי בעיקר בפולי קפה. כ־0.6% ממשקל פול קפה מסוג ערביקה הוא קפסטול. ניתן למצוא את הכמויות הגבוהות ביותר של הקפסטול במשקאות קפה לא מסוננים כגון קפה פלאנג'ר וקפה טורקי. 

במשקאות קפה בסינון נייר, כמות הקפסטול היא זניחה.

מחקרים הראו כי צריכה של קפסטול מגבירה את כמות הכולסטרול בדם אצל גברים ב-8% ואצל נשים ב-10%.

## השפעות ביולוגיות
צריכה של קפסטול מגבירה את כמות הכולסטרול בדם (אצל גברים ב-8% ואצל נשים ב-10%).קפסטול הראה תכונות העוזרות למניעת סרטן אצל חולדות. קפסטול משמש גם כאגוניסט ליגנד לקולטנים גרעיניים. לקפסטול גם תופעות המונעות פרקינסון בזבוב הפירות.

## ראו גם
*קפאין
*קהוואול

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טרפנואידים
טוביה רוזנפלד

**טוביה ששון רוזנפלד** (נולד בי"ד באדר ה'תשל"ב, 29 בפברואר 1972) הוא שחקן, תסריטאי, עורך טלוויזיה ובמה ומוזיקאי ישראלי. מזוהה במיוחד עם הדמות טוביה מהתוכנית אסי טוביה וחברים בערוץ מאיר לילדים.

## ביוגרפיה ומשחק
רוזנפלד נולד בלונדון ועלה לישראל בגיל שנתיים עם משפחתו. בילדותו למד בבתי הספר "נעם בנים" בירושלים ובתיכון למד בישיבת נווה שמואל באפרת. לאחר מכן למד בישיבת אור עציון, את השירות הצבאי בנח"ל עשה במסגרת ההסדר. מ-1995 מנגן באירועים פרטיים. שיחק בתיאטרון אספקלריא ומגיש בערוץ 7 תוכנית בשם "מתכוננים לגאולה".

רוזנפלד נשוי לחן, אב לשישה ומתגורר בבית שמש.

### שחקן בערוץ מאיר לילדים
בשנת תשס"ז (2007) הוקם ערוץ מאיר לילדים כאלטרנטיבה דתית לתוכניות הילדים והנוער. הם חיפשו מגיש לפינה בשם "תנ"ך חי" ואיתרו את רוזנפלד שעד אז שידר ברדיו ועסק במוזיקה. מספר חודשים לאחר מכן הגיע אסי צובל לערוץ כעורך שיעורים תורניים וכעורך תוכניות הילדים. רוזנפלד וצובל החלו לשחק בתוכנית "אסי וטוביה". בהמשך שונה השם ל"אסי טוביה וחברים". טוביה הוא "המבוגר האחראי" המסייע לילד אסי להתמודד עם אתגרים. עם השנים שיחק בעוד תוכניות בערוץ מאיר לילדים:
***[[הסוד של ירושלים]]**
***[[הרפתקאות אסי וטוביה בעיר דוד]]**
***[[תלמוד ישראלי (סדרת טלוויזיה)|תלמוד ישראלי]]**
***[[אבות לילדים]]**
***פותחים בוקר עם טוביה**
***[[עלילות ארץ גושן]]**
***סיפורי לילה טוב**
***מעשה שהיה**
***חקירה בין ממדית**

### הצגות במה ומחזות זמר
רוזנפלד השתתף בכמה הצגות ילדים בתפקיד ראשי. ב-2008 החל לשחק לצד אסי צובל בהצגה "מחר זה מחר" שכתב וביים אסי צובל ומבוססת על הסיפור "מעשה מביטחון" מאת רבי נחמן מברסלב. ב-2010 החל לשחק בהצגת היחיד "טוביה ומקסימוס עושה ניסימוס" שכתבה אפרת קליין וביים יענקל'ה קליין. בהצגה זו גילם שבע דמויות והפעיל בובה. ב-2014 החל לשחק לצד דן סודרי במחזמר "קשורים" שכתבה נחמי רייס העוסק בעולם הווירטואלי והשפעותיו. ב-2016 שיחק במחזמר "האוצר מתחת לגשר" שכתב ביים ועיבד איז'ו ליבוביץ'. ב-2017 שיחק במחזמר "טוביה וחבורת 366" לצדם של שחקנים נוספים מערוץ מאיר לילדים.

### מוזיקה
רוזנפלד הוציא סדרת אלבומים בשם "טוביה שר לילדים", המאגדים שירים מוכרים. בסדרה 8 אלבומים: "מזמור שיר", "שמח ורוקד", "עם ישראל חי", "אשא עיני", "אהבת ישראל", "לכה דודי", "הללויה", והאלבום הכפול "טוביה שר תנ"ך".

## קישורים חיצוניים
* 
 
* 
* 
* לא מסתכל בקנקן: טוביה רוזנפלד מתחיל ל…שיר!, באתר "חסידיניוז", 20 בספטמבר 2010
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר אור עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת נוה שמואל
קטגוריה:סגל ערוץ מאיר לילדים
קטגוריה:בית שמש: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
סולתם K6

**סולתם K6** היא מרגמה כבדה בקליבר 120 מ"מ תוצרת חברת סולתם מערכות הישראלית. המרגמה היא גרסה מחודשת ומשוכללת של המרגמה M30.
## פיתוח
חברת סולתם פיתחה את המרגמה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, במטרה להתמודד במכרז בין-לאומי של צבא ארצות הברית, שפורסם ב-1985. בשנת 1987 נבחרה סולתם כאחת המתמודדות שעלו לשלב הבא, ובסוף אותה שנה התמודדה בניסויי אש לפני נציגי הצבא האמריקאי, בין היתר מול החברה הצרפתית תומפסון וחברת הנשק הספרדית אספרנסה. אך במקביל לחצו חברות מארצות הברית על משרד ההגנה האמריקאי להעדיף חברות מקומיות והמכרז הוקפא. לשם הגברת סיכויה הקימה סולתם שותפות עם חברת הנשק האמריקאית מרטין מריאטה. את פעילות השיווק וניהול הניסויים הוביל פויו זבלודוביץ', בנו של שלמה זבלודוביץ' שהחזיק ב"סולתם" בשיתוף "כור תעשיות". לאחר כשנתיים נוספות של פיתוח וניסויי אש, החברה הוכרזה סופית כזוכה במכרז במרץ 1990.

## פריסה צבאית
K6 נכנסה לשירות בצבא ארצות הברית בשנת 1991 תחת השם "M120 Mortar System" (מערכת המרגמה M120). התפקיד של המרגמה היא לספק אש ארטילרית תלולת מסלול נגד האויב. המרגמה מותאמת לתחמושת של 120 מ"מ וגם של 81 מ"מ.

המרגמה מותאמת להרכבה על נגמ"שים וכלי רכב אחרים דוגמת. M1064 ו-M1129. בתצורה זו היא תסווג כמרגמה מתנייעת כמו כן, ניתנת לנשיאה אותה על ידי לוחמי חיל רגלים כאשר המרגמה מפורקת וכל חייל נושא חלק אחר.

בשנת 2007 צבא ארצות הברית הזמין 588 יחידות של הדגמים החדשים של המרגמה כדי להרכיבם על פלטפורמות ניידות.

## מפרט טכני
***טווח מקסימלי:** 7,240 מטרים
***טווח מינימלי:** 200 מטרים
***משקל:** 144.7 ק"ג, 326.1 ק"ג – כאשר נמצאים על נושאי מרגמות
***קצב אש:** 16 פגזים בדקה (מקסימום) 4 פגזים לדקה (אש רציפה)
***אנשי צוות:** 5 אנשים

## משתמשים
* – צבא ההגנה לישראל
* – צבא ארצות הברית: דגמים M120 ו-M121
* – חיל הנחתים הברזילאי
* – בונדסוור
* – צבא מצרים
* – צבא דנמרק
* 
* – צבא עיראק (לאחר תקופת סדאם חוסיין)
* – צבא מקסיקו
* – צבא קירגיזסטן
* – צבא מרוקו
* – משטרת סין
* – צבא סלובניה

## ראו גם
*קשת

## קישורים חיצוניים

*[מרגמות קטנות](http://www.thefreelibrary.com/Pocket+artillery.(Infantry:+mortars)-a0146354592) 
*דגם M120 של 120 מ"מ 
*מידע על דגם M120 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:מרגמות
פארק תעשיות רמת דלתון

שמאל|ממוזער|250px|לוגו הפארק
**פארק תעשיות רמת דלתון** הוא אזור תעשייה הממוקם ברמת דלתון, בין המושבים דלתון וכרם בן זמרה. 

הפארק נפתח בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. שטח הפארק כ-640 דונם, ומפעילות אותו המועצות האזוריות מרום הגליל ומבואות החרמון, המועצה המקומית גוש חלב, ועיריית צפת. ראש מועצת מבואות החרמון בני בן-מובחר משמש כיו"ר הנהלת הפארק, וללו וילנסקי כמנכ"ל.

הפארק ממוקם באזור עדיפות לאומית א' ובקו העימות, דבר המעניק למפעלים השוכנים בו הטבות מס, ועדיפות במכרזי משרד הביטחון.

## מפעלים בפארק
בתחומי הפארק שוכנים כ-27 מפעלים. בהם מיטרוניקס, יקב דלתון, יקב אדיר, יקב רקנאטי, יקב רימון, מבשלת בטרפליי (Butterfly), מעיין מירון, ישקר, פתפותים - לחמים ומאפים מקמח כוסמין ואלכם מדיקל.

## גן התעשייה דלתון
בשנת 2006, נחנך בתוך הפארק "גן התעשייה דלתון" שנבנה ביוזמת התעשיין סטף ורטהיימר על שטח של 100 דונם,  על סמך המודל של גן התעשייה תפן.
## חבל כרמים
מיקום הפארק בלב כרמי הגליל ומספר היקבים הרבים באזור, הביא בשנת 2010 למיתוג האזור כ"טוסקנה של הגליל" תחת השם "חבל כרמים".
במסגרת המיתוג שנערך על ידי חברת "SKS", הגיעו לפארק משלחת של 22 סומליירים איטלקים. ב-21 באוגוסט 2010, חנך הנשיא שמעון פרס את החבל.
## מנחת דלתון
בשנת 2002, הוקם בסמוך לפארק מנחת דלתון למטוסים קלים, כדי שישרת את תושבי מרום הגליל ויזמים בפארק. המנחת לא זכה להצלחה והוסב בשנת 2016 לשמש מסלול לספורט מוטורי.
## הערות שוליים

רמת דלתון
קטגוריה:מועצה אזורית מרום הגליל
קטגוריה:מועצה אזורית מבואות החרמון
קטגוריה:צפת: כלכלה
קטגוריה:הגליל העליון
קטגוריה:דלתון
סטאלג (סדרת ספרים)

ספרי **סְטָאלָג** הם סדרת ספרי כיס ארוטיים (ספרות זולה) עבריים שהיו נפוצים בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, ועסקו בעיקר בחיילים שבויים במחנה שבויים נאצי (בגרמנית: Stalag – "מחנה שבויים"), העוברים התעללות מינית בידי הסוהרות. עלילתם של ספרים אחרים מסוג זה מתרחשת במלחמות אחרות, אך במרכזה נותר השילוב של סקס וסאדיזם. ישנם יותר מ-100 ספרים שונים בסגנון זה, העוסקים במלחמות שונות, ואף במלחמות ביפן, קוריאה, אלג'יריה, אפריקה, קובה ודרום אמריקה.

הספרים הוצגו כתרגום מאנגלית, ולמחבריהם ניתנו שמות לועזיים הולמים, כגון "ויקטור בולדר", "קים רוקמן", "מדלין רושמון", אך למעשה נכתבו על ידי כותבים ישראלים, ובראשם מירון אוריאל. הספרים יצאו לאור בהוצאת ינשוף והמו"ל העיקרי של הספרים היה עזרא נרקיס. 

הספר הראשון בסדרה יצא לאור בשנת 1961, ונקרא "סטאלג 13", בעקבות סרטו הנודע של בילי ויילדר משנת 1953, "סטלאג 17". מחבר הספר, אלי קידר, נקרא בשם העט "מייק באדן". ספרים נוספים, כגון "סטאלג 33" נקראו במספרים סידוריים, ובהמשך ניתנו שמות אחרים, כגון "סטאלג הזאבות". אף שהספרים היו בדיוניים, בעטיפה האחורית של אחדים מהם הם הוצגו כתיאור היסטורי. הספר "הייתי מפקדו של סטאלג" נכתב (על ידי מירון אוריאל) כזיכרונותיו לכאורה של "קולונל מרטין רוזנברג". 
 
שניים מהספרים, "הייתי כלבתו הפרטית של קולונל שולץ", מאת "מוניק קורנו", ו"הנה בא הקברן המתוק" מאת "מייק באדן", הוחרמו על ידי המשטרה, והמו"ל, יצחק גוטמן, הורשע בפרסום דבר תועבה שעלול להביא להשחתת המידות.

בשנת 2006 יצא סרטו הדוקומנטרי של ארי ליבסקר "סטאלגים: שואה ופורנוגרפיה בישראל" (60 דק'), המנתח את עלייתה ונפילתה של תופעת הסטאלגים על רקע משפט אייכמן וכתבי ק. צטניק.

## אזכורים בתרבות
* באחד מפרקי סדרת התסכיתים "משפחת שמחון" תופס מר שמחון את בתו נאווה קוראת בספר "סטאלג 340" והוא מקריא מתוכו "היא עמדה מולו עם הפרגול כששדיה חשופים". כשנאווה מודה שקנתה את הספר, הוא זועם: "בכסף שלי? בכסף שאני עובד וטורח להשיג אותו, את קונה שמלאג עם שדיים חשופות?"
* בסרט "אסקימו לימון" בנצי הרגיש, מגיבורי הסרט, קורא סטאלג באמבטיה.
* בספרה של לימור נחמיאס, "סרט לבן על כיפה אדומה", גיבור הספר מוצא בעיזבון של אביו אוסף של סטאלגים, ומעניק אחד מהם שי לאהובתו (עמ' 101).
* בספר סיפור על אהבה וחושך, מספר עמוס עוז על אביו שגער בו בנערותו: "רובץ שתים עשרה שעות רצופות על הגב וקורא דברי הבל וזבל?... בושה וחרפה! 'גמד' ו'סטאלאג'! גועל נפש כזה, שמיועד רק לחלאת אדם!"
* בסדרה היהודים באים מוזכרת סדרת הספרים במערכון שלם, המציג גרסה סאטירית של המשפט נגד כותביה.

## לקריאה נוספת
* ניצה בן-ארי, **דיכוי הארוטיקה: צנזורה וצנזורה עצמית בספרות העברית 1930–1980**, אוניברסיטת תל אביב, ההוצאה לאור, 2006, עמ' 152–162.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלי אשד, הסטלגים והאישה הגרמניה, באתר "המולטי יקום של אלי אשד"
* אלי אשד, "ברוכים הבאים לסטאלג 13", חלק א, חלק ב
* 
* "סטאלג - הפודקאסט" - הסכת ובו מקריאים סטאלגים נבחרים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:פורנוגרפיה
קטגוריה:ספרי שנות ה-1960
החכמה מאין תמצא

**החכמה מאין תמצא** הוא ביטוי שמקורו בפסוק מספר איוב. פשט הביטוי מתייחס לשאלה היכן נמצאת החכמה ואיך אפשר להשיג אותה וזאת כאשר קוראים את הביטוי עם סימן שאלה בסופו.

בתלמוד התייחסו לנאמר בצורה אחרת, כאשר החליפו את סימן השאלה שבסוף הביטוי בסימן קריאה. ופירשו שאם תבקש למצוא חכמה, תשפיל עצמך עד שתגיע לבחינת כאין (שהוא היפוך אותיות של אני) ואז תשיג את החכמה. על משה רבנו נאמר "עניו מכל האדם", יוצא מכך שהוא עשה עצמו כאין ולכן השיג את החכמה. בתלמוד נאמר שכשמשה רבנו נפטר, אלוהים הספיד אותו ואמר: החכמה מאין תמצא.

על פי תורת הקבלה, בפסוק זה רמוז רמז להשתלשלות הספירות. ה**חכמה**, שהיא הספירה השנייה, נובעת מתוך ה**אין**, שהוא ספירת הכתר.

## קישורים חיצוניים
* אראל סגל, והחכמה מאין תמצא, באתר tora.us

## הערות שוליים

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
נאסר שאד'לי

**נאסר שאד'לי** (בערבית: **ناصر الشاذلي**; בתעתיק מדויק: נאצר אלשאד'לי; נולד ב-2 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן עבר בלגי ממוצא מרוקאי ששיחק בעמדת הקיצוני.

## קריירת מועדונים
שאד'לי (הנקרא בטעות "צ'אדלי" באנגלית) התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אפלדורן מליגת המשנה ההולנדית, בשנת  עלה לקבוצה הבוגרת. בקיץ  עבר לטוונטה. את שער הבכורה שלו בליגה הבקיע נגד פ.ס.ו. איינדהובן. ב-14 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בתיקו 2-2 נגד אינטר מילאנו בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-29 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה בהפסד 1–4 לטוטנהאם הוטספר. ב-7 בדצמבר הבקיע את שער השוויון בכדור חופשי בתיקו 3-3 נגד טוטנהאם.

ב-21 ביולי 2013 חתם שאד'לי בטוטנהאם הוטספר תמורת 7 מיליון לירות שטרלינג. ב-18 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס.

ב-29 באוגוסט 2016 חתם שאד'לי בווסט ברומיץ' אלביון עבור 13 מיליון אירו. ב-30 באוגוסט 2018 חתם שאולי במונקו תמורת 12 מיליון אירו. ב-11 באוגוסט 2019 הושאל שאד'לי לאנדרלכט לעונה אחת. ב-10 בספטמבר 2020 חתם שאדלי באיסטנבול בשאקשהיר. ב-6 בספטמבר 2022 חזר שאדלי לאחר 17 שנה לבלגיה וחתם לעונה אחת בוסטרלו.

## קריירה בינלאומית
שאד'לי בן להורים בלגים אשר הגרו ממרוקו, משום כך הוא בעל אזרחות כפולה. בשנת  השתייך שאד'לי לסגל נבחרת מרוקו אך לא רשם הופעות, ומשום כך היה יכול על פי חוקי פיפ"א לשחק בנבחרת אחרת. ב-28 בינואר 2011 רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בלגיה. ב-29 במרץ 2011 הבקיע שאד'לי את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1–4 על , כאשר כבש את השער השלישי. ב-2 ביולי 2018 כבש את שער הניצחון בדקה ה-94 במשחק של בלגיה נגד יפן (שהסתיים בניצחון 2–3 לטובת בלגיה), בשמינית גמר מונדיאל 2018.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:לייז': כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני AGOVV אפלדורן
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:בלגים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1989
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1989
יהודה בן שמואל אבן-עבאס

רבי **יהודה בן-שמואל אבן-עבאס** (משפחתו מכונה גם: אבן אבון) (הראשון) (פאס ד'תת"ס 1100-חלב ד'תתקכ"ז 1167) היה דיין ומשורר יהודי-מרוקאי.

ר' יהודה בן שמואל עבאס, נולד בפאס והיה שם לדיין ומשכיל נכבד בעיני הגויים והיהודים. את אשתו חנה, הוא פגש בבגדאד, והיא מתוארת על ידי בנה שמואל, כאישה משכילה הבקיאה ביהדות וקוראת וכותבת בעברית. שנים רבות לא היו לזוג ילדים, ולאחר תפילות נולד לה בנה היחיד, לו קראה שמואל, כמעשה הדמות המקראית חנה. בשלב מסוים נדד למזרח ובשנותיו האחרונות חי בארם צובא (חלב), ונפטר בעיר מוסול בעת שנפגש עם בנו סמואל (ראו להלן). ידועים לנו ממנו כעשרים פיוטים, כמה מהם נקלטו במחזור ארם צובא.

## "עת שערי רצון להיפתח"

פיוטו הידוע ביותר הוא פיוט העקידה "עת שערי רצון להפתח", שזכה לתפוצה עצומה ונכנס לכל מנהגי יהדות ספרד ויהדות ארצות האסלאם. הפיוט נאמר על ידי יהודי עדות הספרדים ועדות המזרח בתפילת ראש השנה, לפני תקיעות השופר שבין תפילת שחרית לתפילת המוסף. הפיוט מספר את סיפור העקידה בהרחבה רבה, תוך עשיית שימוש במדרשי חז"ל הרבים שנכתבו אודותיה. יש קהילות הנוהגות לאמרו גם בתפילת נעילה של יום הכיפורים, ויש אף הנוהגות לאמרו עבור יולדת במהלך הלידה. האותיות הראשונות בכל מחרוזת בפיוט יוצרות אקרוסטיכון של שם המחבר: "עבאש יהודה שמואל".

יש האומרים שייתכן ויהודה בן-שמואל אבן-עבאס כתב את הפיוט בעקבות טרגדיה אישית שפקדה אותו: בנו סמואל אלמוגרבי (שמואל) התאסלם באזריביג'אן בשנת 1163, ולימים אף כתב ספר שנקרא "אפחאם אל-יהוד" ("השתקת היהודים"), שבו הוא מנסה להפריך ולערער טענות בסיסיות של חכמי היהדות. לא ידוע בוודאות האם הבן התאסלם עוד בימי חייו של אביו או רק לאחר מותו. יש הסוברים שהתאסלם עוד בימי חייו של אביו ואולי צערו זה של האב משוקע בתוך פיוט העקידה, הרווי כאב. 

בכל מקרה סמואל עצמו מספר כי שלח מכתב לאביו אל העיר חלב, ופירט בו טענות וחלומות - בהן ראה מסרים משמים להמיר את דתו לאסלאם, שבדיעבד גרמו לו להתאסלם. כתוצאה מההתכתבות נפגשו האב והבן בעיר מוסול, ולפי מה שתיאר סמואל, אביו נפטר במוסול זמן קצר לאחר הפגישה כתוצאה ממחלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ר' יהודה בן שמואל עבאס באתר הזמנה לפיוט
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים יהודים מרוקאים
קטגוריה:משוררים יהודים עיראקים
קטגוריה:משוררים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:ראשוני צפון אפריקה
קטגוריה:יהודי מרוקו במאה ה-12
אליפות העולם בשחמט 2013

**אליפות העולם בשחמט [[2013]]** הייתה סדרה של משחקים בין אלוף העולם לשעבר, וישוואנתן אנאנד מהודו, לבין רב האמן מגנוס קרלסן מנורווגיה. סדרת המשחקים החלה בתאריך 9 בנובמבר, והסתיימה ב-22 בנובמבר.

המשחקים התקיימו במלון הייאט בצ'נאי שבהודו, והם הסתיימו בניצחונו של קרלסן על אנאנד בתוצאה 6.5-3.5. הטורניר נוהל על ידי פיד"ה. קרן הפרסים בתחרות עמדה על 2.24 מיליון דולר, כאשר המנצח קיבל 60% מהסכום, והמפסיד 40%. השופט הראשי היה אשוט ורפטיאן (ארמניה) וסגנו - אלמוג בורשטיין (ישראל).

אנאנד, שהפסיד בדו-קרב, החזיק בתואר משנת 2007. הוא הגן בהצלחה על תוארו באליפות העולם בשחמט 2008 לאחר ניצחון בדו-קרב על אלוף העולם הקודם ולדימיר קראמניק, וכן באליפות העולם בשחמט 2010, לאחר שניצח את רב-אמן וסלין טופאלוב 6.5-5.5, ולאחר מכן שמר על תוארו כאשר ניצח בדוחק את רב-אמן בוריס גלפנד 8.5-7.5. אנאנד הפסיד לקרלסן ב-3 משחקים (5,6,9) ובשאר המשחקים (1-4,7-8,10) הושגה תוצאת תיקו בין היריבים.

באליפות התקיימו רק 10 מתוך 12 המשחקים שתוכננו, זאת לאחר שקרלסן השיג את מספר הנקודות הדרושות לניצחון. קרלסן ניצח במשחקים 5, 6 ו-9. להלן תיאור 10 המשחקים שהתקיימו:

## תוצאות המשחקים

## קישורים חיצוניים

* פרטים כלליים על התחרות 
* מאמר על אלוף העולם החדש - קרלסן באתר theweekinchess 
*מאמר על טקס הסיום ועל תוכניות קרלסן בעתיד, באתר theweekinchess 
* 

### ניתוח המשחקים
* מאמר על המשחק הראשון, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק הראשון
* מאמר על המשחק השני, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק השני
* מאמר על המשחק השלישי, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק השלישי
* מאמר על המשחק הרביעי, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק הרביעי וראיון עם גארי קספרוב
* מאמר על המשחק החמישי, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק החמישי
* מאמר על המשחק השישי, באתר theweekinchess 
* מסיבת העיתונאים לאחר סיום המשחק השישי
* מאמר על המשחק השביעי, באתר theweekinchess 
* מאמר על המשחק השמיני, באתר theweekinchess 
* מאמר על המשחק התשיעי, באתר theweekinchess 
* מאמר על המשחק העשירי, באתר theweekinchess 
## ביאורים

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2013
2013
קטגוריה:תחרויות שחמט בהודו
קטגוריה:2013 באסיה
גרדנר פוקס

**גרדנר פרנסיס קופר פוקס** (באנגלית: **Gardner Francis Cooper Fox**; 20 במאי 1911 - 24 בדצמבר 1986) היה כותב קומיקס אמריקני שידוע בעקבות יצירותיו הרבות עבור חברת DC קומיקס.

## ביוגרפיה
גרדנר גדל והתחנך בברוקלין, ניו יורק, כאשר מגיל צעיר הושפע מכותבי מדע בדיוני כאדגר רייס בורוז, הארולד לם וטלבוט מונדי. קיבל רישיון לעיסוק בעריכת דין ב-1935, אך בשל מצוקות השפל הגדול החל לכתוב קומיקס עבור חברת DC קומיקס. הוא גם תרם לעיתים למגזינים מז'אנר הספרות הזולה של שנות ה-30 ושנות ה-40 של המאה ה-20. הוא שילב ברצועות הקומיקס התייחסויות היסטוריות, מדעיות ומיתולוגיות רבות. כך למשל, בסיפורי האטום, גרדנר עסק במרד ההונגרי, המרוץ לחלל, מיתולוגיה נורדית ונומיסמטיקה. כתב נובלות גרפיות וסיפורים תחת שמות ספרותיים מגוונים.

פוקס עזב את חברת DC בשנת 1968 והמשיך לכתוב סיפורים מז'אנרים כדוגמת חרבות וכשפים, פנטזיה, רומנים, פשע, מערבונים וספרות היסטורית. עם תחילת שנות ה-70 כתב בקצרה עבור חברת מארוול קומיקס.

דמותו של הגרין לנטרן גאי גרדנר קרויה על שמו. בשנת 1998 הוענק לו פרס הארווי לאחר מותו והוא הונצח בהיכל התהילה של הקומיקס ע"ש ג'ק קירבי. כשנה לאחר מכן הונצח בהיכל התהילה של פרס אייזנר.

## קישורים חיצוניים

* גרדנר פוקס, במסד הנתונים *Comic Books DB* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
פיצ'פורק

**פיצ'פורק** (באנגלית: **Pitchfork**, "קלשון") הוא גוף חדשות אינטרנטי יומי המוקדש לביקורות וחדשות מוזיקה לצד ראיונות ותוכן נוסף מעולם המוזיקה. הוא מתרכז בעיקר במוזיקה עצמאית עם דגש על אינדי רוק, אך תחום הסיקור שלו מקיף שלל סגנונות מוזיקליים.

האתר, אשר נוסד ב-1995, מתרכז במוזיקה חדשה, אבל מסקר ומבקר גם הוצאות מחודשות של אלבומים ומהדורות מיוחדות. האתר מפרסם רשימות מיוחדות דוגמת "האלבומים הטובים ביותר משנות ה-70" או "השירים הטובים ביותר משנות ה-60", לצד רשימות שנתיות של הסינגלים והאלבומים הטובים ביותר של השנה, בכל שנה מאז 1999.

## היסטוריה
בסוף 1995, ריאן שריבר, אז בוגר תיכון טרי, יצר את פיצ'פורק במיניאפוליס שבמינסוטה, בהשפעת פאנזינים מקומיים ותחנת הרדיו של אוניברסיטת מינסוטה, KUOM. שרייבר, שהיה ללא ניסיון קודם בכתיבה, תכנן ליצור מסד נתונים אינטרנטי שמתעדכן באופן תדיר, בנושא מוזיקה עצמאית.

בהתחלה האתר נקרא "Turntable" ועודכן מדי חודש בראיונות ובביקורות. במאי 1996 האתר עבר להתעדכן באופן יומי ושמו שונה לפיצ'פורק, רפרנס לקעקוע של הדמות טוני מונטנה בסרט "פני צלקת".

בתחילת 1999, שרייבר העביר את פיצ'פורק ממיניאפוליס לשיקגו. באותה תקופה האתר כבר התפתח ועודכן מדי יום בלפחות 4 ביקורות אלבומם חדשים, לצד ראיונות, טורים, ופרויקטים מיוחדים. באותה תקופה האתר התחיל לצבור אהדה בעקבות סגנון הכתבה בו, שהיה נטול המוסכמות שאפיינו את העיתונות הכתובה, ובעקבות הסיקור הנרחב שלו סביב מוזיקת שוליים. באוקטובר של אותה שנה, התרחב האתר וכלל גם חדשות יומיות בנושא מוזיקה.

## השפעה
הדעות שמובעות בפיצ'פורק זכו למעמד תרבותי מיוחד בשנים האחרונות. מגופי מדיה מיינסטרימים נוהגים להתייחס לפיצ'פורק כברומטר של סצנת המוזיקה העצמאית, וציטוטים מביקורות חיוביות בו מובאים לעיתים תכופות בהודעות לעיתונות ועל עטיפות אלבומים.

מספר גופי תקשורת התייחסו לפיצ'פורק כגוף בעל תפקיד משמעותי ב"פריצתם" לתודעה של אומנים דוגמת ארקייד פייר, סופיאן סטיבנס, אינטרפול, Junior Boys, Cold War Kids ואומנים נוספים, אף על פי ששאלת כמות ההשפעה האמיתית של פיצ'פורק על הפופולריות של אומנים אלה ממשיכה להיות שנויה במחלוקת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתרי מוזיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
נמר (מטוס)

**נמר** היה מטוס קרב שפותח בתעשייה האווירית לישראל בשלהי שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 כגרסה מודרנית של מטוס הכפיר לשוק הייצוא. על אף שהמטוס נבנה והגיע לאב טיפוס שהוטס, לא היו לו קונים והפיתוח הופסק. מערכות האוויוניקה היו אמורות לנצל את העבודה שנעשתה במסגרת פרויקט הלביא שבוטל, כולל תא טייס "קריסטל" מתקדם ומערכת מכ"ם מתקדמת.

בשנת 1991 פורסם בעיתונות המקצועית שהתעשייה האווירית מפתחת דגם ייצוא של הכפיר שכונה "נמר", המצויד במנוע סנקמה אטאר 9K-50 או GE-Volvo F-404, עקב הגבלות אמריקאיות על מכירת מנועי J79 של חברת ג'נרל אלקטריק. האב-טיפוס הראשון טס לראשונה ב-21 במרץ 1991, אך הפרסומים לגבי המטוס היו על מטוס מיראז' שבו התקנו מערכות של הלביא. לפי הפרסומים הודיעה התעשייה האווירית כי תתחיל בייצור סדרתי לאחר שיתקבלו 80 הזמנות, ובעקבות חוסר התעניינות בחילות אוויר זרים פיתוח הדגם בוטל. אולם למעשה מעולם לא נערך קמפיין מכירות, ולפי פרסומים אחדים הפיתוח הופסק בשל לחץ פוליטי על ממשלת ישראל מצד יצרנים אמריקאים (וגם אירופים) שלא אהבו את הרעיון של יציאת מטוס זול לשוק. התעשייה האווירית מעולם לא אישרה או הכחישה את הדיווחים על פיתוח ה"נמר".

על-מנת להתאימו לצורכי הלקוחות תוכנן ה"נמר" עם שני סוגי מכ"מים לבחירת הלקוחות: אלתא EL/M-2011 למטוס שנועד בעיקר לתקיפת מטרות קרקעיות, והמכ"ם EL/M-2032 אם נועד לשימוש כמטוס קרב. עיצוב המטוס דמה מאוד לכפיר C-7, אולם ניתן היה להבחין בקלות בין השניים, בין היתר על ידי החרטום הארוך יותר של ה"נמר".

## קישורים חיצוניים


*First flight for Israel's Nammer fighter, "Flight International", 30 April, 1991


## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ישראל
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מטוסים
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:פרויקטים צבאיים שבוטלו
קטגוריה:נמר בתרבות
קטגוריה:ישראל: מיזמים שהוקפאו