open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרדיננד וראנגל

**פרדיננד פרידריך גאורג לודוויג פון וראנגל** (בגרמנית: **Ferdinand Friedrich Georg Ludwig von Wrangel**; 9 בינואר 1797 פסקוב – 25 במאי 1870 טרטו) מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי. וראנגל היה פעיל בחקר צפון מזרח רוסיה ואזור אלסקה.

## חייו
וראנגל סיים את האקדמיה הימית בסנקט פטרבורג בשנת 1815 ובשנים 1817–1819 השתתף במסע סביב העולם על האונייה "קמצ'טקה". בשנים 1820–1824 עמד בראש משלחת לחקר צפון מזרח סיביר. בין היתר הם ביקרו באיי הדובים. במהלך המסע צוירו מפות רבות של אזור מזרח סיביר. בשנים 1824–1827 היה בראש מסע סביב העולם על אוניית "קרוטקי".

בשנים 1830–1835 היה מושל אמריקה הרוסית. במהלך השרות חקר את חופי אלסקה ממצר ברינג עד לקליפורניה. במהלך שנת 1836, תוך חזרה לרוסיה, השלים את מסעו שלישי סביב העולם.

בשנים 1840–1847 עמד בראש החברה הרוסית-אמריקאית. היה בין מייסדי החברה הגאוגרפית הרוסית בשנת 1845. בשנים 1855–1857 היה שר הימיה הרוסי.

היה בין המתנגדים למכירת אלסקה לארצות הברית.

## מקומות הקרויים על שמו
* אי וראנגל - אי באוקיינוס הקרח הצפוני
* אי וראנגל - אי בדרום-מזרח אלסקה, בארכיפלג אלכסנדר
* וראנגל - עיר באלסקה, מבין יישוביה הוותיקים
* שדה תעופה וראנגל
* מצר וראנגל (Wrangell Narrows) - מצר בדרום-מזרח אלסקה, בארכיפלג אלכסנדר
* כף וראנגל - הנקודה המערבית ביותר של אלסקה וארצות הברית
* הר וראנגל - הר געש באלסקה
* הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס - פארק ושמורת טבע

## קישורים חיצוניים

* מידע על חייו ועבודותיו 
* 

קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:מגלי ארצות רוסים
קטגוריה:אדמירלים רוסים
קטגוריה:גאוגרפים רוסים
קטגוריה:הקפת כדור הארץ: אישים
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:זוכי פרס דמידוב
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:ילידי 1796
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1870
פיודור ליטקה

**פיודור ליטקה** (28 בספטמבר 1797, סנקט פטרבורג – 8 באוקטובר· 1882, סנקט פטרבורג) היה מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני. ליטקה היה פעיל בחקר צפון מזרח רוסיה ואזור אלסקה, והיה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים בשנים 1864–1882.

ליטקה, שהיה דור שלישי של משפחתו ברוסיה, החל את השרות בצי הרוסי הקיסרי בשנת 1812. בשנים 1817–1819 השתתף במסע סביב העולם על האונייה "קמצ'טקה". בשנים 1821–1824 עמד בראש משלחת לחקר צפון מזרח סיביר ובמיוחד אזור האי נובאיה זמליה.

בשנת 1826 החל במסע סביב העולם על האונייה "סניאבין". המסע נמשך 3 שנים. במהלך המסע צוירו מפות רבות של אזור ים ברינג, חצי האי קמצ'טקה ואיים באוקיינוס השקט במסע השתתף גם הבוטנאי והצייר אלכסנדר פוסטלס.

בשנת 1832 התמנה להיות המורה האישי של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (בנו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה). בהמשך היה הנסיך שר הימיה הרוסי והנשיא הראשון של החברה הגאוגרפית הרוסית, כאשר ליטקה ניהל את החברה בפועל.

במהלך שירותו הצבאי התקדם עד לדרגת אדמירל. בשנים 1864–1882 היה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים.

על שמו נקראו תהום ליטקה, כף, חצי אי ומפרץ באי נוביה זמליה, איים באוקיינוס הקרח הצפוני ומצר באוקיינוס השקט.

## קישורים חיצוניים

* 

ימין|ממוזער|350px|מסעו של ליטקה בשנים 1826–1828

קטגוריה:אדמירלים רוסים
קטגוריה:מגלי ארצות רוסים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת קרים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
קטגוריה:זוכי פרס דמידוב
קטגוריה:אוקיינוגרפים
קטגוריה:הקפת כדור הארץ: אישים
קטגוריה:נובאיה זמליה
קטגוריה:ילידי 1797
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1882
סינגליש

**סינגליש** היא שפה קריאולית מבוססת אנגלית המדוברת בסינגפור. הסינגליש משמשת כשפה ראשונה בקרב רבים באי וכשפה שנייה אצל השאר. עם זאת, סינגפורים רבים, בעיקר בקרב השכבות המשכילות יותר באוכלוסייה, שולטים גם באנגלית התקנית במקביל.

מקורו של אוצר המילים בסינגליש הוא קודם כול באנגלית, וכן במלאית, קנטונזית, טמילית, הוקיינית, בנגלית ועוד שפות וניבים שונים מסין, הודו והעולם המלאי. היות שהסינית המנדרינית נלמדת כיום במערכת החינוך הסינגפורית, גם מילים משפה זו מוצאות את דרכן לסינגליש. הסינגליש דומה ביותר לשפה הקריאולית הרווחת בשכנתה מלזיה - המנגליש.

מאחר שהסינגליש התרחקה מהאנגלית המקורית עד כדי אובדן היכולת לתקשר באופן רציף, הממשל הסינגפורי החל לעודד שימוש באנגלית תקנית במערכת החינוך, באמצעי התקשורת וכדומה. זאת כחלק מן המאמץ הכללי של סינגפור להיות עיר-מדינה בינלאומית ומסבירת פנים לדוברי אנגלית מכל רחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שפות קריאוליות ופידג'ין
קטגוריה:סינגפור: תרבות
קטגוריה:ניבי אנגלית
פאתח 110

**פאתח 110** (פרסית: **فاتح 110**, פירושו 'הכובש') הוא טיל בליסטי תוצרת משרד ההגנה האיראני המשמש את חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית.
זהו טיל קרקע-קרקע לטווח קצר חד-שלבי המונע בדלק מוצק. לטיל ראש קרב קונבנציונלי במשקל של כחצי טון.
הוא נחשב למדויק ביחס לטק"ק איראני אחר, והנחייתו משלבת מערכת ניווט אינרציאלית. הטיל הוא למעשה פיתוח של רקטת הזלזאל האיראנית, ונוסה בהצלחה לראשונה במאי 2001. טיל זה יכול, כנראה, לשאת ראשי נפץ כימיים או גרעיניים.

הטווח המקורי של הטיל היה כ-200 קילומטרים, אולם בספטמבר 2004 הכריזה איראן כי הטווח הוגדל לכ-250 קילומטרים, ושניתן יהיה להגדילו עוד במידת הצורך.
דור שלישי ורביעי של הטיל מדויקים מאוד ומשולבים במערכות ביות אלקטרו-אופטיות, מסוגלים להגיע לטווח של כ-300 ק"מ. נגזרת של הטיל עם טווח כפול מכונה זולפיקאר.

הגרסה הסינית של הטיל, DF-11A, תוכננה כך שהטיל יוכל לשאת ראש נפץ גרעיני לטווח של כ-400 ק"מ.

## פעילות מבצעית
ב-18 ביוני 2017 שיגרה איראן שבעה טילים בליסטיים מדגם ד'ואלפקאר לטווח בינוני (כ-700 ק"מ) לעבר מטרות של המדינה האסלאמית בסוריה. חמישה מהטילים החטיאו את המטרה, ושני טילים פגעו בשטח שבשליטת המדינה האסלאמית.

ב-1 באוקטובר 2018 שיגרה איראן 3 טילים מדגם ד'ואלפקאר בנוסף ל-3 טילים מסוג קיאם לעבר מטרות דאעש בסוריה, לטווח של 570 ק"מ.

ב-8 בינואר 2020 שיגרה איראן משטחה 15 טילים לעבר בסיסים של צבא ארצות הברית בעיראק כנקמה על חיסולו של קאסם סולימאני יומיים קודם.

ב-13 במרץ 2022 שיגרה איראן 12 טילים משטחה לעבר קונסוליית ארצות הברית בכורדיסטן העיראקית.

במהלך מבצע חיצי הצפון ירה חזבאללה טילי פאתח 110 רבים, כולל הגרסה הסורית M-600 לאזור המרכז. חזבאללה מכנה את הטילים האלה "קאדר-1".

ב-6 בנובמבר 2024 חזבאללה שיגר טיל פאתח 110 לעבר ישראל, שנפל באזור נתב"ג.

## M-600
גרסה סורית של המערכת, בשם **"M-600"**, מיוצרת בסוריה במרכז סרס, במקביל לייצור האיראני. במאי 2010 פורסם כי סוריה העבירה משגרים וטילים מסוג זה לחימוש מערך האש של חזבאללה.טווח הטילים הנמצאים בידי חזבאללה מכסה את מרבית מרכזי האוכלוסייה בישראל ועל כן הוגדר על ידי ישראל כנשק שובר שוויון. במסגרת השינויים האסטרטגיים אשר חלו עם היחלשות המשטר הסורי בשל מלחמת האזרחים בסוריה, חלה נכונות גוברת מצד ישראל לתקוף נשק המיועד לחזבאללה בשטח סוריה.

בדצמבר 2012 שיגר צבא סוריה לראשונה טילי M-600 לעבר המורדים במסגרת מלחמת האזרחים.

במאי 2013 תקפה ישראל משלוח טילי פאתח 110 אשר נשלח מאיראן ויועד לחזבאללה. התקיפה התבצעה במספר מוקדים, הבולט שבהם בנמל התעופה הבינלאומי של דמשק.

## גרסאות

ממוזער|שרטוט
ממוזער|ד'ואלפקאר
ממוזער|ד'ואלפקאר

## תפוצה
ממוזער|400px|מיפוי הפעילות של הטיל בצבע כחול
*
*
*צפון קוריאה

## קישורים חיצוניים

* דף מידע על הטיל באתר העמותה הישראלית להגנה בפני טילים (ארכיון האינטרנט)
* טילים בידי חזבאללה פרסום בנענע בנוגע להמצאות הטילים בידי חזבאללה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
קטגוריה:טילים בליסטיים איראניים
קטגוריה:חזבאללה: אמצעי לחימה
המנון קרואטיה

**מולדתנו האהובה** (בקרואטית: **Lijepa naša domovino**) הוא ההמנון הלאומי של קרואטיה. השיר היה ההמנון של הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, שהיוותה חלק מיוגוסלביה, ונקבע ההמנון הרשמי של קרואטיה העצמאית לאחר הכרזת העצמאות של קרואטיה ב-1991.

המילים המקוריות נכתבו בידי אנטון מיחנוביץ' ופורסמו לראשונה תחת השם "המולדת הקרואטית" ("Horvatska domovina") בשנת 1835. הלחן נכתב בידי יוסיפ רוניאנין ב-1846.

העיבוד וההרמוניה המלאה כפי שהיא מוכרת כיום בוצעה בידי וטרוסלאב ליכטנגר בשנת 1891, וכבר באותה שנה השיר בוצע כהמנון הקרואטי תחת השם "האהובה שלנו" ("Lijepa naša"). מאז השיר מוכר כהמנון הקרואטי, כשבוצעו בו מספר שינויים בשם השיר ובמילותיו.

בין השנים 1918 עד 1941 חלקים מההמנון הקרואטי נלקחו להמנון של ממלכת יוגוסלביה.

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

* האזינו להמנון הקרואטי

קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: סמלים לאומיים
מארינו פאליירו

**מארינו פאליירו** (באיטלקית: **Marino Faliero**; בוונטית: **מרין פאלייר** - **Marin Falier**; 1285 - 17 באפריל 1355) היה הדוכס ה-55 של ונציה. פאליירו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-11 בספטמבר 1354 ועד הוצאתו להורג.

## חייו
במהלך כהונתו כדוג'ה, בשנת 1355 ניסה פאליירו להכריז על עצמו כנסיך ולהפוך את רפובליקת לה סרניסימה למלוכה. ככל הנראה ניסיון זה נבע מהשיטיון שבו לקה פאליירו בשל גילו בעת כהונתו (פאליירו היה בן למעלה מ-70). אצולת ונציה עצרה את פאליירו, העמידה אותו למשפט, ובסיומו נכרת ראשו. עשרה מעוזריו של פאליירו שסייעו לו הוצאו להורג בתלייה וגופותיהם נתלו מחלונות ארמון הדוג'ה הצופים לכיכר סן מרקו.

כחלק מפסק הדין נפסק כי שמו וזכרו ימחו מדברי ימי העיר (דמנאטיו ממוריאה) ולכן דיוקנו התלוי בחדר המועצה הגדולה (Sala del Maggior Consiglio) שבארמון הדוג'ה הושחר.

סיפור חייו של פאליירו תואר בדרמה מאת לורד ביירון בשנת 1820 והפך לאופרה בשם זה מאת גאטנו דוניצטי בשנת 1835.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

פאליירו, מארינו
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:ילידי 1274
קטגוריה:נפטרים ב-1355
ג'ובאני גראדניגו

**ג'ובאני גראדניגו** (באיטלקית: **Giovanni Gradenigo**; נפטר ב-8 באוגוסט 1356) היה הדוכס ה-56 של ונציה. גראדניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-21 באפריל 1355 ועד פטירתו.

גראדניגו נולד בוונציה. בטרם בחירתו לתפקיד הדוג'ה, כיהן כפודסטה בקאפודיסטריה, בפדובה ובטרוויזו. נאמנותו ללה סרניסימה במהלך ניסיון קודמו, מארינו פאליירו להפוך את הרפובליקה למלוכה סייע לו להיבחר לתפקיד הדוג'ה.

כחודשיים לאחר שהחל את כהונתו נחתם הסכם שלום בין ונציה לבין ג'נובה, ובכך הסתיימה מלחמה ארוכה בין הערים.

גראדניגו ניצל את תקופת השלום בעקבות ההסכם בניסיון לפתח ולשפר את כלכלת העיר, אולם בשנת 1356 פרצה מלחמה מחודשת הן באיטליה והן כנגד דלמטיה.

ג'ובאני גראדניגו נפטר באוגוסט 1356.

## קישורים חיצוניים

גראדניגו, ג'ובאני
קטגוריה:ילידי 1273
קטגוריה:נפטרים ב-1356
A5 (מגזין)

[שמאל|ממוזער|200px|שער הגיליון "[דיוקן"]]
**מגזין A5** הוא מגזין אמנות ועיצוב רב תחומי עצמאי שנוסד בשנת 2007 ללא מטרות רווח. המגזין יוצא שלוש פעמים בשנה ומציג תצלומים, ציורים ועבודות גרפיות אחרות של יוצרים מישראל ומדינות אחרות. על-פי עורכיו מטרתו היא לתת במה ליוצרים מוכרים ומתחילים ולקדם את היצירה הישראלית בישראל ומחוצה לה. עורכי ומעצבי המגזין הם גולן גפני, קרן גפני וטלי גרין, שלושה מעצבים גרפיים המתמחים בעיצוב גרפי לחומרים מודפסים.

בכל גיליון מתפרסמות יצירות בנושא שונה ומוגדר מראש. שמו נגזר מהפורמט A5 בו הוא יוצא. הגיליונות מופיעים במהדורות מיוחדות ומוגבלות ונמכרים בישראל ובחו"ל. הגיליון הראשון הופץ חינם כפיילוט ראשוני לפרויקט, והמהדורה אזלה תוך שבועות ספורים. החל מהגיליון השני נמכר המגזין בחנויות. המגזין דינאמי מבחינת התכנים, ההדפסה, הפורמט והתוצר הסופי, כאשר נקודות המוצא הן גודל הפורמט והנושא הנבחר. חלק מהגיליונות מופיעים כגלויות נפרדות המאוגדות בשקית או באריזה מיוחדת, וחלק כדפים דו-צדדיים המודבקים בדרך המאפשרת תלישה ותליה.

המגזין נבחר להופיע בביאנלה ה-23 לעיצוב גרפי שנערכה ביוני 2008 בברנו, צ'כיה, הוצג ביריד המגזינים Colophon 2009 בלוקסמבורג, השתתף בתערוכת הפוסטרים Parede בריו דה ז'ניירו ומשתתף בתערוכות נוספות. אירועי ההשקה של כל גיליון מלווים בתערוכה מיוחדת, בפרשנות ויזואלית ומוזיקלית לנושא ולדימויים מהמגזין ובמפגש של יוצרים מתחומים שונים.

## קישורים חיצוניים

* דף המגזין בפליקר
* דף המגזין בפייסבוק
* דף המגזין ב-Behance
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
ג'ובאני דלפינו

**ג'ובאני דלפינו** או **ג'ובאני דולפין** (באיטלקית: **Giovanni Delfino**; בוונטית: **Giovanni Dolfin** ; נפטר ב-12 ביולי 1361) היה הדוכס ה-57 של ונציה. דלפינו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-13 באוגוסט 1356 ועד פטירתו.
## חייו
דלפינו נולד בוונציה למשפחת סוחרים אמידה. בצעירותו לחם בצבאה של ונציה. משפחתו הייתה ביחסים טובים עם משפחת גראדניגו, שאחד מבניה, ג'ובאני גראדניגו כיהן כדוג'ה לפניו. בעת בחירתו לתפקיד הדוג'ה שימש דלפינו כמפקד המגן על העיר טרוויזו אשר באותה עת הייתה תחת מצור מצבא ממלכת הונגריה (מלחמה שהחלה בתקופת קודמו). דלפינו שבר את טבעת המצור על מנת שיוכל להגיע לוונציה לטקס הכתרתו כדוג'ה. דלפינו נחשב ללוחם אמיץ, ואף איבד את אחת מעיניו במהלך הלחימה.

דלפינו המשיך בלוחמה בשטחי דלמטיה, אולם בתקופתו הפסידה לה סרניסימה את אחיזתה באזור, ולאחר הפסד בנרווזה בפברואר 1358 נאלצה רפובליקת ונציה לחתום על הסכם שלום לפיו הערים זארה וספליט הפכו לחלק מהונגריה, אבל הוסכם כי ונציה תמשיך לשלוט בים האדריאטי (עובדה לה נאלץ מלך הונגריה להסכים מאחר שלא היה לו צי משלו). אובדן השטחים בדלמטיה עודד אזורים אחרים אשר היו בשליטת ונציה למרוד בעיר.

בין השנים 1358–1359 ניסתה העיר פדובה להטיל מס על הסוחרים הוונציאנים שעברו בנהר ברנטה, אשר פגע בכלכלה הוונציאנית.

## קישורים חיצוניים

* 

גלפינו, ג'ובאני
קטגוריה:ילידי 1303
קטגוריה:נפטרים ב-1361
נבחרת לבנון בכדורסל

**נבחרת לבנון בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של לבנון. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של לבנון. 

נבחרת לבנון סיימה 4 פעמים במקום השני באליפות אסיה בכדורסל בשנים 2001, 2005, 2007 ו-2022
היא החלה להשתתף באליפות זו באופן רציף החל משנת 1999.

נבחרת לבנון העפילה 4 פעמים לאליפות העולם בכדורסל. בשנת 2002 היא הפסידה בכל משחקיה בטורניר וסיימה במקום ה-16 האחרון. בשנת 2006 היא הצליחה לנצח את ונצואלה ואף הפתיעה את צרפת, אך לא עברה את שלב הבתים וסיימה במקום ה-18. עם זאת, הטורניר נחשב עבורה להצלחה עקב הניצחון המפתיע על צרפת. בשנת 2010 פתחה לבנון את הטורניר עם ניצחון על קנדה, אך בהמשך הובסה ביתר משחקיה ושוב לא עברה את שלב הבתים. בשנת 2023 שוב לא עברה את שלב הבתים.

נבחרת לבנון השתתפה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל. בשנת 1949 היא הפסידה בכל משחקיה וסיימה במקום השביעי האחרון. בשנת 1953 היא סיימה במקום ה-15 לאחר שניצחה את נבחרות שוודיה ודנמרק. באותו טורניר הייתה אמורה הנבחרת הלבנונית להתמודד מול נבחרת ישראל אך סירבה לעשות כן ולכן ספגה הפסד טכני.

פאדי אל חטיב נחשב לכוכב הנבחרת שהוביל אותה ב-3 עליפויות העולם (2002, 2006 ו-2010).

נבחרת לבנון מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.

## כל אליפות העולם בכדורסל

## כל המשחקים האולימפיים
* 1948 עד 2024 - לא העפילה

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## כל אליפויות אירופה בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

לבנון
קטגוריה:לבנון: ספורט
יהודה גבאי (עיתונאי)

**יהודה גבאי** (23 בנובמבר 1926 – 8 בפברואר 2020) היה אתלט ועיתונאי ספורט ישראלי. היה אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצות ל-60 מטר, ל-100 מטר ול-200 מטר.

גבאי היה האצן הישראלי הראשון שירד מ-11 שניות בריצת 100 מטר.

## קורות חייו
גבאי נולד בתל אביב, בוגר גימנסיה הרצליה. בשנת 1944, בהיותו בגיל 18, הוא הוגלה על ידי שלטונות המנדט הבריטי למחנות מעצר באריתריאה ובסודאן.

לאחר ששב לישראל, הוא התאמן באגודת מכבי רמת גן, והיה לאלוף ישראל בריצות קצרות. הוא החזיק בשיאי ישראל בריצות ל-60 מטר, ל-100 מטר ול-200 מטר. באליפות ארץ ישראל שנערכה במאי 1947 הוא זכה ב-3 מדליות זהב, בריצת 60 מטר בשיא ישראלי חדש בצוותא עם יצחק כספי בתוצאה של 6.8 שניות, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.9 שניות ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שרץ ריצה זו מתחת ל-11 שניות ובריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש נוסף של 22.8 שניות. באליפות מזרח הים התיכון באתונה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות.

ב-1948 היה אמור לייצג את ישראל באולימפיאדת לונדון, אך בשל מלחמת העצמאות שירת בתקופה זו בצבא, בגדוד 31 של חטיבת אלכסנדרוני.

ב-1950 השתתף במכביה השלישית, הראשונה בישראל, והתכבד לקרוא את שבועת הספורטאים.

ב-1952 הצטרף לעיתון "העולם הזה" ככתב כללי וכתב ספורט. במקביל שימש ככתב שבועון הספורט "ספורט ישראל", וב-1954 נסע לשווייץ מטעם העיתון כדי לסקר את משחקי גביע העולם בכדורגל. באותה שנה חבר אל קבוצת עיתונאים שיזמו את הקמת עיתון "חדשות הספורט", שהפך לעיתון פופולרי בתפוצה גדולה. שבעת מייסדי ובעלי העיתון, בנוסף לגבאי, היו: אלכסנדר אלכסנדרוני, יעקב אפלויג, יחיאל ארזי, נחמיה בן-אברהם, יזהר ברנר וישראל פז.

כעיתונאי ועורך דיווח במרוצת השנים על מספר רב של אירועי ספורט, בהם המשחקים האולימפיים של רומא 1960, מינכן 1972, ומונטריאול 1976, וכן משחקי גמר גביע העולם בכדורגל בשווייץ 1954, בשוודיה 1958 ובאנגליה 1966.

עם סגירת העיתון, לאחר 30 שנה מיום היווסדו, מונה גבאי לדובר מוסדות הספורט ולאחר מכן לדובר ומנהל יחסי הציבור והפרסום של המועצה להסדר ההימורים בספורט.

ב-2015 הוציא ספר אוטוביוגרפי, "הלו, אני עוד פה".

הוא נפטר ב-8 בפברואר 2020.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות הספורט
קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
פיגורציה תרבותית

**פיגורציה תרבותית** היא מונח שטבע הסוציולוג נורברט אליאס. הפיגורציה היא מערכת חברתית המורכבת מקבוצות שבהן פועלים הפרטים לפי עיקרון של קונפליקט לצד שיתוף פעולה.

מושג הפיגורציה (או הקונפיגורציה) נועד להרחיב שתי תפיסות הפוכות: הגישה הסטרוקטורליסטית שבה קודמים המבנים הגדולים למימושים הספציפיים, והפרט הוא אמצעי בלבד למימוש המבנה, ומולה התפיסה הממוקדת בפרט וברצונותיו. הפיגורציה מגשרת בין הסטרוקטורה החברתית לאינדיבידואל.

לפי קונספט זה, המבנה תלוי באנשים ובפעולותיהם: אנשים מייצרים את המבנה שמייצר אותם. זו תפיסה מעגלית המשקפת תהליך של רציפות, ובחינתה מחייבת התבוננות היסטורית. המושג פיגורציה מייצג מבנה הנתון בהתהוות מתמדת, ולכן מאפשר ניתוח דינאמי ותהליכי.

קטגוריה:סוציולוגיה
סנטה מריה דל פופולו

שמאל|ממוזער|250px|כנסיית סנטה מריה דל פופולו
**בזיליקת סנטה מריה דל פופולו** (באיטלקית **Basilica di Santa Maria del Popolo**, קרי הבזיליקה של מרים הקדושה של העם) היא בזיליקה אוגוסטינית ברומא, השוכנת בחלקה הצפוני של פיאצה דל פופולו, בין שער פלאמיניה, שהוא אחד השערים בחומת אורליאנוס, לבין פארק פינקיו. משמעות שמה של הכנסייה הוא "מרים הקדושה של העם", אך משמעותה המקורית של המילה "פופולו" הייתה "עצי צפצפה". פיאצה דל פופולו קרויה על שם הכנסייה.

האפיפיור פסקליס השני בנה במקום קפלה בשנת 1099. בשנת 1227, בתקופת גרגוריוס התשיעי, הפכה הקפלה לכנסייה וניתנה למסדר האוגוסטיני במחצית הראשונה של המאה ה-13. בשנים 1472–1477 עברה הכנסייה שיפוץ, ובשנים 1655–1660 עיצב ברניני את חזיתה בסגנון הבארוק, לפי בקשת האפיפיור אלכסנדר השביעי.

בכנסייה אחת עשרה קאפלות. הבולטות שבהן הן קאפלת צ'ראזי, ובה יצירות של קאראווג'ו ( "צליבת פטרוס הקדוש", ו"ההתגלות בדרך לדמשק") ושל אניבלה קראצ'י, וקפלת קיג'י, שעוצבה בידי רפאל, ובה פסליו של ברניני דניאל והאריה וחבקוק והמלאך, ופסליו של לורנצטו יונה ואליהו. בקפלת קיג'י קבורים כמה מבני משפחת הבנקאים קיג'י (בהם אגוסטינו קיג'י).
הכיפה מעוטרת בפסיפס "בריאת העולם" מעשה ידי רפאל.

## גלריית תמונות

Santa Maria del Popolo.svg|תוכנית הכנסייה
Roma Santa Maria del Popolo BW 1.JPG|פנים הכנסייה
Roma-santa maria del popolo.jpg|כיפת קפלת קיג'י ועליה "בריאת העולם" מאת רפאל
ChigiLorenzetto.jpg|קפלת קיג'י. עוצבה על ידי רפאל. 
S Maria d Popolo Chigi 22.jpg|חבקוק והמלאך, ליד הפירמידה, בקפלת קיג'י.
Assumption of Mary - Cerasi Chapel - Santa Maria del Popolo - Rome 2015.jpg|"חג עליית מרים" מאת קאראצ'י
Michelangelo Caravaggio 038.jpg|"צליבת פטרוס" מאת קאראווג'ו


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא: בזיליקות
קנאה (סרט)

**קנאה** (אנגלית: Envy) הוא סרט קומי משנת 2004, בכיכובם של בן סטילר וג'ק בלאק, ובבימויו של בארי לווינסון.
## עלילה
טים וניק (המגולמים על ידי בן סטילר וג'ק בלאק) הם שכנים והחברים הכי טובים שעובדים ביחד בחברת 3M. ניק תמיד מעלה רעיונות מטורפים ויצירתיים להתעשרות מהירה, וכשהוא ממציא את ה"מסלקקי", תרסיס המעלים צואת בעלי חיים, הוא באמת מצליח ומתעשר.

בעוד הונו של ניק הולך וגדל, כך גם גדלה קנאתו של טים, שבתחילת דרכו של ניק לעג לרעיון וחשב שלא יצליח. מכיוון שחשב כן פספס הזדמנות להשקיע 2000 דולר התחלתיים, שאם היה משקיע אותם היה נהפך לעשיר בעצמו. נדיבותו של ניק בכך שהוא נותן לטים מתנות רק מעצימה את קנאתו של טים.

הקנאה של טים מגיעה לרמות חדשות כשהוא מותיר לג'יי-מן (המגולם על ידי כריסטופר ווקן), שתיין תמהוני, להפוך להיות המייעץ שלו.

אחרי לילה של שתייה, טים בטעות הורג את קורקי, הסוס הלבן והיפה של שכנו. בפאניקה הוא מסתיר את גופתו של הסוס בבור שנועד לבריכה שמשפחתו של טים רצתה לבנות.

בעזרתו של ג'יי-מן, טים מסלק את הגופה מהבור למקום בטוח ומרוחק. למרות כן קנאתו ממשיכה לגדול כמו גם כעסה של אשתו המאשימה אותו בעובדה שהם אינם עשירים כמו חבריהם מהדלת ממול (משום שלא השקיע ב"מסלקקי").

לילה אחד, ניק שואל את טים אם ברצונו להיכנס לשותפות של 50/50, עקב מסע פרסום של ה"מסלקקי" לרומא.

ג'יימן מגלה שטים התעשר ומיד מנסה להרוויח מזה חלק, אם כי הוא נכשל כשטים בהתקף זעם אחר יורה חץ לכיוון ביתו ופוגע לג'יימן בגב.

לקראת סוף הסרט, בישיבת עיתונאים, רואים את קורקי שט בנהר, וכשהוא נלקח לבי"ח לבעלי חיים ועובר ניתוח פתולוגי על מנת לגלות ממה הוא מת, מסתבר כי לא החץ הרג אותו אל כי הוא הורעל. קורקי נהג לאכול מעץ התפוחים של המשפחה של טים, והוא עשה את צרכיו בחצר שלהם. כדי להיפטר מהצרכים, טים השתמש במסלקקי המכיל חומרים רעילים, וזה מה שהרג את הסוס.

מיד לאחר מכן המסלקקי יורד מהמדפים וניק וטים מאבדם כמעט את כל הונם ותהילתם, עד שטים הוגה רעיון משל עצמו בשם: פלאן לכיס, שנהגה בהשראת הפלאן- קינוח מיוחד, שמשפחתו של ניק נהגה לאהוב כשהיו עשירים.

הסרט מסתיים במסע הפרסום של הפלאן-לכיס של ניק וטים כשותפים.

## הפקה
הסרט היה שיתוף הפעולה הראשון מאז שנת 1999 בין חברת סרטי קולומביה לחברת קסטל רוק. גם חברת דרימוורקס השתתפה בהפקה, וכן עסקה בשיווק בארצות הברית.

## צוות שחקנים עיקרי
*בן סטילר - טים דינגמן
*ג'ק בלאק - ניק ונדרפארק
*רייצ'ל וייס - דבי דינגמן
*איימי פולר - נטלי ונדרפארק
*כריסטופר ווקן - ג'יי-מן

## תקציבים ורווחים
בתקציב מוערך של כ-40,000,000 דולר, גרף הסרט 14,581,765 דולר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:דרימוורקס: סרטים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי בארי לוינסון
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל

**נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קוריאה הצפונית. 

קוריאה הצפונית ממעטת להשתתף בטורנירי כדורסל בינלאומיים. היא השתתפה פעמיים באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום השני בו סיימה בשנת 1993 לאחר שהפסידה בגמר לסין בתוצאה 93-72.
נבחרת קוריאה הצפונית מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל או למשחקים האולימפיים.

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## הערות שוליים

קוריאה הצפונית
קטגוריה:קוריאה הצפונית: ספורט
כנסיית ההשלכה

**כנסיית ההשלכה** הידועה גם כ**כנסיית ארמון הבישוף** היא כנסייה הניצבת על גבעה חשופה בדרומה של העיר נצרת, סמוך לגבולה עם נוף הגליל. הכנסייה עברה שיפוץ מקיף אך היא אינה פעילה.

## במסורת
בברית החדשה מסופר כי ישו הרגיז את מתפללי בית הכנסת בנצרת כשרמז על משיחיותו. בית הכנסת מזוהה לפי המסורת עם כנסיית בית הכנסת השוכנת בשוק בנצרת. המתפללים הוציאו את ישו מהעיר וביקשו להשליכו מההר, אך הוא עבר בתוכם וניצל:

מכאן המסורת הנוצרית בדבר קפיצתו של ישו מההר אל העמק, וההר המזוהה עם האירוע הוא הר הקפיצה.

## המבנה
הכנסייה הוקמה במאה ה-19 על פסגת הגבעה הצופה לעבר הר הקפיצה, כקילומטר מצפון לו. הכנסייה עשויה מחלל בודד והיא נמצאת כיום במצב של התפוררות והזנחה. בצידה המזרחי מרפסת קטנה שגגה עשוי בצורת קמרון צולב ונתמך בשני עמודים. מתחת למרפסת, נראים שרידיו של חלל קטן דמוי קריפטה. החלל מקורה בקמרון חבית, ומצידו המזרחי מוביל אליו פתח החבוי כיום בין שיחים. מהמרפסת מוביל פתח שמעליו לונטה אל פנים המבנה, ומעליו קבוע חלון בצורת צלב מסוגנן. בכל אחד מקירות הצד של חלל הכנסייה קבועים שני חלונות ושלושה פילסטרים. בחזיתה המזרחית של הכנסייה חלון עגול, פתחים בצורת צלב, ופתח נוסף החסום כיום בלוחות פח. המבנה משקיף על כל סביבתו ולצידו עץ אלון בודד. 

ליד הכנסייה אבן פינה המעידה על כך שהפטריארך האורתודוקסי תיאופילוס השלישי מירושלים הניחה ביום 21 ביוני 2009, וכי במקום יוקם "בית הספר האורתודוקסי אל-בשארה" ("הבשורה").

## גלריה

קובץ:Bishops palace church134.jpg|החלל מתחת למרפסת
קובץ:Bishops palace church141.jpg|המבנה מצפון
קובץ:Bishops palace church133.jpg|החזית המערבית של הכנסייה
קובץ:Bishops palace church137.jpg|החלון מעל פתח הכניסה המזרחי וחלק מתקרת הקמרון הצולב
קובץ:Bishops palace church138.jpg|אבן הפינה המעידה על התוכנית להקים בית ספר אורתודוקסי במקום


## קישורים חיצוניים

* המקום באתר לשכת התיירות של העיר נצרת

ההשלכה, כנסיית ה
נבחרת טאיוואן בכדורסל

**נבחרת טאיוואן בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של טאיוואן. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של טאיוואן. 

הישג השיא של הרפובליקה הסינית הוא המקום הרביעי באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1959.
הנבחרת השתתפה גם באליפות העולם בכדורסל שנערכה בשנת 1954 וסיימה במקום החמישי.

כמו כן, הנבחרת סיימה במקום השני בשתי אליפויות אסיה הראשונות בכדורסל שנערכו בשנים 1960 וב-1963. בשתי האליפויות הללו סיימה הנבחרת אחרי הפיליפינים.

הרפובליקה הסינית השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים ומיקום השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1956.

## כל אליפות העולם בכדורסל

## כל המשחקים האולימפיים

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

טאיוואן
קטגוריה:טאיוואן: ספורט
כדורסל
דובאי סאט 1

**דובאי סאט 1** (**Dubai Sat - 1**) הוא לוויין החישה מרחוק הראשון השייך לדובאי ששוגר ב-29 ביולי 2009 ומופעל על ידה. הלוויין פותח על בסיס מרכב לווייני מפיתוח קוריאני, והוא זהה ללוויין המלזי הראשון, ראזאקסאט. הלוויין הוא יוזמה של מכון האמירויות למדע וטכנולוגיה מתקדמת (EIAST), המפעילים תחנת קרקע מתקדמת לקליטת תוצרי הלוויין. הלוויין מצויד במצלמה פאן כרומטית בעלת רזולוציה של כ - 2.5 מטרים.

## מבנה הלוויין ומאפייניו
הלוויין מבוסס על מרכב הלוויינים SI-200 מתוצרת חברת **Satrek** הקוריאנית. הוא מוגדר "מיני לוויין" ומשקלו בשיגור (כולל המטע"ד) כ - 200 ק"ג.
*הלוויין מיוצב בשלושה צירים
*יתירות לרוב מערכות הלוויין
*מערכת תקשורת מהירה לנפח גדול של תקשורת יורדת
*מצלמה ברזולוציה של 2.5 מטרים
*דיוק הצבעה של 0.2 מעלות

## קישורים חיצוניים
*אתר האינטרנט של מכון האמירויות למדע וטכנולוגיה, מפעילי הלוויין
*מידע טכני על הלוויין באתר החברה הקוריאנית שבנתה אותו

קטגוריה:לוויינים
לאורת נטופה

**לאורת נטופה** היא לאורה השוכנת בהר נטופה, בגובה של 522 מטר מעל פני הים, וממוקמת בסמוך לקצהו הצפון-מזרחי של היישוב הררית שבגליל התחתון. היא שוכנת על פסגת ההר, שחלקה מכוסה בחורש ים-תיכוני, וסביבה מטעי עצי זית. מהמקום נשקף נוף פנורמי דרומה אל בקעת בית נטופה, צפונה אל הגליל העליון ומזרחה לכיוון הכנרת ורמת הגולן. 

כיום מתגוררים במקום מספר נזירות בית לחם של עליית הבתולה השמיימה והקדוש ברונו.
## מבנה
הלאורה נוסדה על ידי שלושה נזירים מלכיתים מנצרת ב-17 ביולי 1967. הנזיר יעקב, ששימש כאב המנזר עד מותו בשנת 2005, הגיע מהולנד ובמקור היה נזיר טראפיסטי. שאיפתם של הנזירים הייתה לחיות לפי מסורת הנזירים הראשונים שפרשו למדבר יהודה במאה ה-4. בתחילה התגוררו הנזירים באוהלים, אך עם הזמן הקימו לעצמם בקתות עץ במקום. כיום מתגוררות בלאורה נזירות ממסדר האחיות בית לחם, מסדר אשר לו שייך גם מנזר הנשים בבית ג'מאל. 

מרכזה של הקהילה בכנסיית אבן קטנה השוכנת בצידה המזרחי של פסגת ההר. במבנה שוכנים חדר המלבושים ומשרד, ומעליו חרוט אבן הנושא צלב ופעמון תלוי ממנו. הכנסייה עצמה נחצבה בסלע מתחת לפני האדמה, והגישה אליה היא באמצעות גרם מדרגות. חלל הכנסייה פונה לכיוון דרום והוא מעוצב בפשטות. המזבח עשוי אבן והוא ניצב על במת אבן שנחצבה בסלע. על המזבח מונחת מנורה, וצלב עץ פשוט ניצב לימינו. שלושה גרמי מדרגות קטנים שבכל אחד שלוש מדרגות מוליכים אל הבמה, ולפניה ניצבים שני איקונות - האחד של המדונה והילד והאחר של ישו המורה. במרכזה של הכנסייה שולחן אבן ולאורך קירותיה ספסל אבן חצוב בסלע.
## גלריה

Netofa195.jpg|המזבח
Netofa197.jpg|חלל הכנסייה מכיוון המזבח. מימין נראה גרם המדרגות המוביל אליה.
Netofa202.jpg|גרם המדרגות המוליך אל הכנסייה
Netofa209.jpg|בית עץ בלאורה


## לקריאה נוספת
* 
*.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הגליל: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:ישראל: כנסיות יווניות-קתוליות מלכיתיות
דורל שור

**דורֵל שוֹר** (ברומנית: **Dorel Schor**; 30 ביולי 1939 – 8 ביולי 2023) היה סופר, פובליציסט ומבקר אמנות ישראלי בשפה הרומנית.
בהכשרתו היה רופא עור.

## חייו
שור, יליד יאשי שברומניה, סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת יאשי ב-1962, התמחה ברפואת עור וסקסולוגיה. דורל שור כתב טורים קבועים בנושאי רפואה, אמנות פלסטית, הומור ואמרות הומוריסטיות בעיתונות הרומנית הישראלית, בעיקר בכתבי העת: "Orient Expres", "Ultima Ora", "Expres Magazin", "Minimum". הוא חתם לעיתים בשם Dorel Şora (דורל שורה).

ספריו:
* הנחש והגביע
* הדרקון הקטן
* הממורמר המאושר
* דוקטור להומור
* עצות בחינם
* מלאך עם קרניים
* כל ההצגות הן ייחודיות
* חייך, מחר יהיה יותר גרוע
* חליפתו של אדם (בספרדית)
* שנהיה רציניים - הומור יהודי במיטבו
* קראו לרופא
* מי דופק בדלת?

## אנתולוגיות שכללו את כתביו
* **דור העימותים** – סולו הר, תל אביב, 1994
*"**The Challenged Generation**" - מהדורה דו לשונית, בוקרשט, 1997
***5000 שנים של הומור יהודי** – טשו סולומוביץ', בוקרשט, 2002
***סופרים מארץ הקודש**, כרך III, יו כריסטופר, קלוז', 2004
***סופרים רופאים בשפה הרומנית בישראל**, אלכסנדרו מרטון, ירושלים, 2002

## פרסים
* **פרס ראשון לפרוזה בתחרות בינלאומית להומור**, התאחדות הסופרים, (רומניה 2008)
* **פרס ינקולוביץ לתרבות ואמנות** (ישראל 2009)
* **חבר כבוד באקדמיה להומור**, רומניה

## לקריאה נוספת
***המילון הביבליוגרפי לסופרים בשפה הרומנית בישראל**, עמנואל אצ'ל, ירושלים
***רופאים סופרים ופובליציסטים רומנים**, מיכי מיכיילידי, ההוצאה הרפואית לאור, רומניה 2003
***המילון לספרות רומנית**, כרך VI, קולקטיב אקדמי, יוג'ין סמיון, בהוצאת האקדמיה הרומנית, 2008

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יאשי
קטגוריה:סופרים ישראלים בשפה הרומנית
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
דרוקר

**דרוקר** (Drucker) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו מדפיס.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
נבחרת קטר בכדורסל

**נבחרת קטר בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קטר. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של קטר. 

נבחרת קטר לא היוותה גורם משמעותי בכדורסל האסיאתי עד לתחילת שנות ה-2000. מאז סיימה פעמיים במקום השלישי באליפות אסיה בכדורסל בשנים 2003 ו-2005.

בעקבות המקום השלישי אליו הגיעה נבחרת קטר באליפות היבשתית בשנת 2005, היא העפילה למשחקי אליפות העולם בכדורסל בשנת 2006 אך הפסידה בכל חמשת משחקיה וסיימה במקום ה-24 האחרון.

נבחרת קטר מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.

## כל אליפות העולם בכדורסל

## כל המשחקים האולימפיים
* 1980 עד 2024 - לא העפילה

## כל אליפויות אסיה בכדורסל

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטר
קטגוריה:נבחרות קטר
קטגוריה:קטר: כדורסל
מנקלינן

**מֵנְקַלִינַן** (או **β בעגלון**) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים עגלון ואחד הכוכבים הבהירים בשמים. בעבר היה זה הכוכב הבהיר השלישי בקבוצה אחרי אל-נאת', שנקרא אז γ בעגלון, אך הפך ל-β בשור והותיר את מנקלינן במקום השני.

למעשה זו מערכת של שלושה כוכבים, שבה שניים מהם מקיפים זה את זה במישור המתלכד עם קו הראייה מכדור הארץ כך שפעמיים בכל הקפה אחד משני הכוכבים מסתיר חלקית את השני וכתוצאה מכך הבהירות נראית הכוללת של המערכת משתנה. המערכת מזכירה את זו של אלגול, אך שם השינוי ניכר יותר וניתן להבחין בו בעין וללא ציוד מדידה, בעוד שהשינוי בבהירותו של מנקלינן כמעט שאינו מורגש. שמו של הכוכב נגזר מערבית - **منكب ذي العنان** (מַנְכִּבּ ד'י אל-עִנאן) שפרושו "הכתף של מחזיק המושכות" (כלומר כתף העגלון), בהתאמה למיקומו בקבוצת הכוכבים.

הקו המחבר את מנקלינן וכוכב הצפון (ועובר בקרוב גם דרך δ בעגלון ו-θ בעגלון) חוצה את גלגל המזלות בנקודת ההיפוך הקייצית שבקבוצת תאומים. המשך הקו עובר סמוך מאוד לביטלג'וז כך שקל לזהות את מנקלינן באמצעות קו המחבר את ביטלג'וז עם כוכב הצפון.

## מאפיינים
מערכת מנקלינן נמצאת במרחק כ-82 שנות אור ובהירותה הכוללת מדרגה 1.90. היא מורכבת מזוג תת-ענקים כמעט זהים המקיפים זה את זה במרחק פחות מעשירית יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של 3 ימים ו-23 שעות, ומננס אדום עמום מאוד המקיף את זוג תת-הענקים במרחק 330 יחידות אסטרונומיות.

### מאפייני מנקלינן A ומנקלינן B
ימין|ממוזער|250px|השוואה בין השמש (ימין), מנקלינן A ו-B (באמצע) ומנקלינן C (שמאל למעלה)
מנקלינן A ומנקלינן B הם שני תת-ענקים כמעט זהים מסוג ספקטרלי A2. מסתו של כל אחד מהם כ-2.3 מסות שמש, רדיוסם כ-2.6 רדיוסי שמש וטמפרטורת פני השטח של שניהם היא כ-9,200 קלווין. הכוכבים דומים בסוגם לסיריוס ולוגה, אך בשלב התפתחות מעט מתקדם יותר ונראה שהם בשלבי סיום היתוך המימן בליבתם ובתהליך של התנפחות והתקררות שיהפוך אותם לענקים אדומים. כתוצאה מהטמפרטורה הגבוהה ורדיוסם הגדול ביחס לשמש, עוצמת ההארה של כל אחד מהם קרובה לפי 50 מעוצמת ההארה השמשית.

בשל קרבתם הרבה, כוחות הכבידה ההדדיים ביניהם מעוותים את צורתם מכדור לאליפסואיד. מישור ההקפה של הזוג כמעט מתלכד עם קו הראיה מכדור־הארץ כך שבכל 47.5 שעות, מסתיר אחד הכוכבים כרבע מפניו של השני וגורם לירידה קטנה של כעשירית דרגת בהירות בבהירות הכוללת של המערכת.

### מאפייני מנקלינן C
מנקלינן C הוא ננס אדום בעל מסה של כחמישית מסת שמש ורדיוסו כשישית מרדיוס מהשמש, עוצמת הארתו כאלפית ממנה ובהירותו הנראית מדרגה 14.

## קישורים חיצוניים
*מנקלינן באתר של ג'ים קלר
*מנקלינן באתר The Dome of the Sky
* 

קטגוריה:תת-ענקים מסוג A
קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:משתנים לוקים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עגלון
קטגוריה:כוכבים בהירים
ראזאקסאט

**ראזאקסאט** (באנגלית: RazakSAT) הוא לוויין הצילום השני של מלזיה, והראשון המאפשר צילום איכותי של כדור הארץ באמצעות מצלמה מתקדמת בעלת יכולת צילום בשחור לבן ובצבע. הלוויין נבנה בסיוע חברת Satrek מקוריאה הדרומית, ושוגר לחלל בהצלחה ביולי 2009 באמצעות משגר הלוויינים פאלקון 1.
הלוויין קרוי על שמו של ראש הממשלה השני של מלזיה, עבדול ראזאק.

הלוויין מופעל על ידי חברה מלזית הקרויה Astronautic Technology Sdn Bhd השייכת למשרד האוצר של מלזיה ופעילותה המדעית-טכנולוגית מפוקחת על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של מלזיה.

## קישורים חיצוניים
*אתר חברת ATSB, מפעילת הלוויין

קטגוריה:לוויינים
קטגוריה:מלזיה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קיציס

**קיציס** הוא שם משפחה יהודי מזרח-אירופי.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
יעקב ברק

[ממוזער|250px|הענקת דרגת [אלוף ליעקב ברק עם קידומו לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. עונדים לברק את הדרגה, הרמטכ"ל בני גנץ ואורית, אשתו של ברק]]
**יעקב (קובי) ברק** (17 במאי 1964 – 19 בדצמבר 2025) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף ששירת כמפקד זרוע היבשה, כראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, כמפקד חטיבה 401, כמפקד עוצבת נתיב האש וכראש חטיבת המבצעים במטכ"ל.

## ביוגרפיה
ברק נולד בחיפה וגדל במטולה, בנם של שלמה וזיוה ברק, ניצולי השואה. בנעוריו למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה.

בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם, מפקד וקצין בחטיבה 7 של חיל השריון, כמפקד פלוגה קלט את טנקי מרכבה סימן 2. לאחר תפקידי מפקד פלוגה, סמג"ד וקצין אג"ם התמנה למפקד גדוד 74 של חטיבה 188. במסגרת תפקיד זה, בשלהי 1995 ותחילת 1996, היה מהאחראים להיערכות מחדש של צה"ל בעיירות יטא ודאהרייה שבגזרת דרום הר חברון, כחלק מביצוע תוכנית הפריסה מחדש של הממשל הצבאי בשטחי יהודה ושומרון. הגדוד שבפיקודו היה אחראי על הפעילות הצבאית בגזרה. כמו כן קלט הגדוד את טנקי המרכבה סימן 3 בז. ב-1997 מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש ובשנת 1999 קודם לדרגת אלוף-משנה ולמפקד חטיבת מרכבות הפלדה, חטיבת שריון במילואים. במקביל שימש משנת 2000 עד 2002 כמפקד המרכז לאימונים טקטיים במרכז הלאומי לאימונים ביבשה.

בשנת 2002 התמנה למפקד חטיבת השריון הסדירה 401 ובתקופתו קלטה החטיבה את ראשוני טנקי המרכבה סימן 4. ב-2004 מונה לראש מחלקת מבצעים באגף המבצעים (אמ"ץ). בשנת 2006 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד המרכז. באוגוסט 2007, כשנה לאחר מלחמת לבנון השנייה, החליף את ארז צוקרמן בפיקוד על עוצבת נתיב האש, אוגדת מילואים משוריינת בפיקוד הצפון. בעקבות מבצע עופרת יצוקה עמד בראש הוועדה לבחינת ההמלצות להענקת צל"שים. בין אפריל 2008 למרץ 2009 שימש במקביל מפקד המרכז לאימוני מפקדות. בינואר 2010 נכנס לתפקיד ראש חטיבת המבצעים במטכ"ל.

במרץ 2012 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. הוא שירת בתפקיד עד יולי 2016. ב-10 באוגוסט 2016 מונה למפקד זרוע היבשה. ב-17 בפברואר 2019 החליף אותו בתפקיד האלוף יואל סטריק. לאחר מכן פרש משירות הקבע.

## חיים אישיים
ברק היה נשוי לאורית (לבית פלק), אב לשלושה ילדים וסב לנכדה. התגורר במושב מרחביה.

בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובוגר קרן וקסנר.

ברק נפטר ב-19 בדצמבר 2025, בגיל 61, לאחר מאבק במחלה קשה, והובא לקבורה בבית הקברות של מושב מרחביה.

## קישורים חיצוניים

* אלוף קובי ברק, באתר צה"ל (6 במרץ 2013)
* אלוף קובי ברק, באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
* 
* 
* 
* 
* 
* .
* 
* 
* רונן איציק, מה שינצח הוא הממד הערכי, שריון, גיליון 55, אוגוסט 2019, עמ' 6–7.

### מכתביו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי חטיבת מרכבות הפלדה
קטגוריה:מפקדי אוגדת הבשן
קטגוריה:ראשי חטיבת המבצעים
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:מפקדי המרכז לאימונים טקטיים
קטגוריה:ראשי מחלקת המבצעים
קטגוריה:מפקדי זרוע היבשה
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:מטולה: אישים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:מרחביה (מושב): אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים במרחביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
גזרת הכתוב

**גזרת הכתוב** הוא מונח הלכתי נפוץ, המתאר הלכה או דין מהתורה, שאין מאחריו היגיון ברור (ולעיתים הוא נראה אף כמנוגד לו), ותוקפו מבוסס אך ורק על ציווי מפורש במקרא. מונח זה מהווה ביטוי לעיקרון יסודי בתפיסה היהודית-אורתודוקסית, לפיו ציוויים מקראיים מחייבים באופן אפריורי, בין אם הם מובנים להגיון האנושי ובין אם לא, ואף אם הם עומדים בניגוד להיגיון האנושי.

פעמים שגזרת הכתוב באה לידי ביטוי בדברים העומדים בניגוד להיגיון האנושי; פעמים שהיא באה לידי ביטוי בניגוד לדינים אחרים הכתובים במקרא; ופעמים שהוא אף עומד בסתירה לפרטים שונים באותו נושא הלכתי עצמו.

ההתייחסות לגזרת הכתוב ועל החיוב במצוות התורה מצד עצמם ולא מצד ההגיון שבהם קדום ומופיע כבר במדרש.

## דוגמאות

דוגמה קלאסית לגזרת הכתוב היא פרשת פרה אדומה שהמקרא קובע כי באמצעות אפרה ניתן לטהר טומאת מת. קיימות מספר התייחסויות לדין זה, ואחת מהידועות שבהן היא של המדרש:  חז"ל גם מייחסים את הפסוק  לניסיון של שלמה המלך, החכם מכל אדם, לעמוד על טעמה של פרשיית פרה אדומה, אך ללא הצלחה: 

בן סורר ומורה הוא דוגמה ידועה לגזרת הכתוב, והוא כל-כך בלתי אפשרי עד שאמרו חז"ל: 
הסיבה לכך שמקרה של בן סורר ומורה אינו אפשרי, נעוצה בכך שהתנאים שעליו לעמוד בהם כדי להיות מוגדר כבן סורר ומורה הם מוזרים ונדירים ביותר; כך לדוגמה עליו להיות דווקא זכר, הוא חייב לגנוב דווקא משל אביו ואמו ולא משל אחרים, וחייב להיות דווקא לפני גיל מצוות; בנוסף, החידוש המרכזי בפרשייה זו של בן סורר ומורה הוא שניתן לשפוט אדם על שם סופו, כלומר להרוג אדם עוד לפני שחטא את החטאים בגינם מגיע לו למות.

דוגמה קיצונית יותר המשקפת מצב בו גזרת הכתוב עומדת בסתירה לדין אחר במקרא, ניתן למצוא במצוות ראייה הקובעת כי אף על פי שקטן פטור באופן עקרוני מכל המצוות - בזו הוא מחויב.

דוגמה נוספת, קיצונית יותר משתי הקודמות, קובעת על פי גזרת הכתוב דין העומד בסתירה לדין אחר באותה פרשייה עצמה; בפרשיית אישה סוטה נאמר כי על האשת-איש שחשודה בזנות לשתות את "המים המאררים" לאחר שהבעל "קינא לה" (=חשד שהיא בוגדת בו), והיא גם "נסתרה" עם אחר (=הסתתרה עם אחר באופן מעורר חשד). אך כל זאת דווקא באישה נשואה, אולם במקרה של אישה שרק מקודשת, על אף שבמידה וזנתה גם היא חייבת מיתה כמו אישה נשואה, גזרת הכתוב קובעת כי היא אינה שותה מ"המים המאררים".

## לקריאה נוספת
* אנציקלופדיה תלמודית, **גזרת הכתוב** (עמ' תקס"ה), הוצאת מכון האנציקלופדיה התלמודית, ירושלים, ה'תשס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים תלמודיים
סליי אנד דה פמילי סטון

**סליי אנד דה פמילי סטון** (באנגלית: **Sly & the Family Stone**) הייתה להקת רוק, פאנק (Funk), רוק פסיכדלי ומוזיקת נשמה אמריקאית מובילה, אשר השפיעה על התפתחות המוזיקה השחורה בשנות השבעים.

הלהקה התקיימה, בהרכבים שונים, בין 1966 ל-1983 והונהגה על ידי סליי סטון  (שם במה של סילבסטר סטוארט), שהיה כותב שירים, מלחין, מפיק ומעבד מוזיקלי וניגן על מספר כלי נגינה ובהם גיטרה חשמלית, גיטרה בס, אורגן חשמלי, פסנתר, מפוחית ועוד. יחד עמו היו בלהקה אחדים מבני משפחתו, כגון אחיו, הפסנתרן והזמר פרדי סטון  ואחותו רוז סטון  שהייתה זמרת ונגנית פסנתר חשמלי; וחברים שחורים ולבנים, גברים ונשים, בשילוב חסר תקדים במוזיקה האמריקאית. בין החברים נמנו לארי גראהם בבס, סינתיה רובינסון  בחצוצרה, ג'רי מרטיני  בסקסופון, גרג אריקו  בתופים ועוד. בכך שברה הלהקה את מחסום ההפרדה הגזעית וקראה עליה תיגר.

## המוזיקה
המוזיקה של הלהקה הייתה פורצת דרך, הקלטותיה צעדו במקביל במצעדי הרית'ם אנד בלוז והרוק של מגזין רולינג סטון ורבים מהם הגיעו לעשירייה הראשונה בין 1966 ל-1970. התכנים של שירי הלהקה שילבו בין מוזיקה "כיפית" וטקסטים מחאתיים בעלי כותרות הרומזות למחאה אנטי-גזענית, ביטויי מין בוטים וביטויים המרמזים על צריכת סמים כ-"Don't Call Me Nigger", "Whitey", "Sex Machine", "I Want to Take You Higher" ו-"You Can Make It If You Try". במיוחד השפיעה הלהקה על עיצוב הרוק הפסיכדלי והפ'אנק. בספר *For the Record: Sly and the Family Stone: An Oral History* טוען מבקר המוזיקה ג'ואל סלבין ש"ישנם שני סוגים של מוזיקה שחורה, המוזיקה השחורה שלפני סליי סטון וזו שאחריה". הלהקה הופיעה בהופעה מרכזית בפסטיבל וודסטוק, 1969.

## הסוף
הלהקה הגיעה לשיא בפסטיבל האי וייט 1970 אך נתגלעו בה חיכוכים על רקע צריכה מופרזת של סמים ובעיות אגו בין החברים. סליי סטון החליף חברים בלהקה באופן תכוף והיא החלה להתדרדר במצעדי הפזמונים. ב-1975 כבר לא נותר איש מהצוות המקורי פרט לסליי סטון, אשר המשיך להופיע ולהקליט תחת שם הלהקה עד 1983. ב-1987 נאסר סטון בעוון שימוש בקוקאין.

מנהיג הלהקה סליי סטון הלך לעולמו בגיל 82 ביוני 2025 לאחר מאבק ממושך במחלת ריאות ומספר בעיות בריאות נוספות.

## ההשפעה
המוזיקה של סליי אנד דה פמילי סטון השפיעה על מוזיקאים מסוגות שונות כג'אז (הרבי הנקוק ומיילס דייוויס), רוק ופופ (ג'פרסון איירפליין, מייקל ג'קסון, סטיבי וונדר, פרינס, רד הוט צ'ילי פפרז ורבים אחרים) ועוד והיפ הופ (למשל ד"ר דרה, שחידש שירים שלהם).

הלהקה נכנסה ל"היכל התהילה של הרוקנרול" ב-1993, אלבומה *!Stand* מ-1969 הגיע למקום ה-118 מבין 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. מופע הוקרה ללהקה התקיים במסגרת הענקת פרסי גראמי ב-2008.

## לקריאה נוספת

* Selvin, Joel (1998). For the Record: Sly and the Family Stone: An Oral History. New York: Quill Publishing. 
* Kaliss, Jeff (2008). I Want to Take You Higher: The Life and Times of Sly & the Family Stone. New York: Hal Leonard/Backbeat Books. .
* Lewis, Miles Marshall (2006). *There's a Riot Goin' On*. New York: Continuum International Publishing Group. .
* Williams, Otis and Romanowski, Patricia (1988, updated 2002). *Temptations*. Lanham, MD: Cooper Square. 


## קישורים חיצוניים

* 

* דף באתר הלהקות הקלאסיות 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סן פרנסיסקו: להקות
קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מוזיקה שחורה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1967
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1975
ריקי-טיקי-טאבי

250px|ממוזער|הנער טדי מביא את ריקי-טיקי-טאבי על כתפו לארוחת הבוקר
ממוזער|250px|ריקי-טיקי-טאבי למול נחש הקוברה
**ריקי-טיקי-טאבי** (באנגלית: **Rikki-Tikki-Tavi**) הוא סיפור מאת רודיארד קיפלינג שנכלל באסופת הסיפורים המפורסמת שלו, ספר הג'ונגל, שראתה אור בשנת 1894. הסיפור קרוי על שמו של בן-נמיות עז-רוח ובקורותיו הסיפור עוסק.

הסיפור אהוב במיוחד על מעריצי כתבי קיפלינג, נודע בנימתו הרצינית והמבעיתה וחורג מהנוסחה הרגילה של גיבור-מביס-נבל בין היתר בשל סגנונו הפרוזאי הגבוה והשירים על הגיבור. הסיפור הופיע פעמים רבות באנתולוגיות בנפרד מהאוסף המקורי ואף יצא לאור כספר בפני עצמו. 

הסיפור זכה לעיבוד לסרט אנימציה קצר שיצר האנימטור צ'אק ג'ונס בשנת 1975 בקריינותו של אורסון וולס - ריקי-טיקי-טאבי. באותה השנה הסיפור עובד גם לסרט אנימציה קצר בברית המועצות, בשינויים קלים בהתאם לתקינות הפוליטית הסובייטית.

## עלילה
משפחה אנגלית שעברה לבונגלו בקנטון סוגאולי הבריטית במדינת ביהר שבהודו, מצילה בן-נמיות צעיר שכמעט טבע למוות בסערה, ומחליטה לגדלו כחיית מחמד. הם קוראים לו **ריקי-טיקי-טאבי**, וכשהוא מתאושש וצובר כוחות מחודשים הוא מתחיל להסתובב ברחבי האחוזה ועד מהרה מתעמת עם זוג נחשי קוברת המשקפיים מאיימים וקטלניים, נאג (המילה ההינדית לקוברה) ובת-זוגו הנוראה ממנו נאגאינה, שמשלו בכיפה בגן לפני שהבית אוכלס. לאחר מפגשו הראשון בקוברות, נאלץ ריקי להילחם לראשונה בנחש חולות זעיר (קרייט), המסכן את הנער טדי. אף שריקי צעיר וחסר ניסיון, ואילו הנחש מסוכן מהקוברות בשל קוטנו וארסו, מצליח ריקי לגבור עליו ולהורגו. 

במקביל, חוששת נאגאינה לשלום צאצאיה העומדים לבקוע מביציהם, ביודעה שמשמעות נוכחותה של נמייה בוגרת באזור היא מוות לה ולמשפחתה. היא דוחקת בנאג להרוג את המשפחה כדי לרוקן את הבית מיושביו ולאלץ את ריקי לחפש מקום מגורים אחר. היא מזכירה לו שהביצים תבקענה בקרוב והצאצאים יזדקקו למרחב מחיה שלו. נאג מסתנן אל תוך הבית באישון ליל ומציב במקלחת מארב לאבי המשפחה שצפוי להיכנס לפנות בוקר. ריקי מתנפל עליו מאחור ונאחז בשיניו בחלקו האחורי של צווארו של נאג מבלי להרפות בעת שהאחרון משתולל ומקים מהומה במקלחת, המעירה את אבי המשפחה שבוצעו לשניים בירי רובה ציד וכמעט פוגע גם בריקי. נאג מושלך לערימת האשפה שם נאגאינה מתאבלת עליו ונשבעת לנקום את דמו.

ריקי, ער לאיום הנשקף ממנה, מגייס לעזרתו ציפור שיר על מנת שתסיח את דעתה של נאגאינה מביציה ותרחיק אותה מהן בעת שהוא יתור אחריהן להשמידן. הפעולה מצליחה וריקי משמיד את רוב הביצים, אך נאגאינה נתקלת במשפחה הסועדת ארוחת ערב בגינה ומאיימת להכיש למוות את הנער. ריקי מוזעק, חש למקום עם ביצת נחש האחרונה שנותרה ומתגרה בנאגאינה באומרו כי הוא הרג את נאג ולא אבי המשפחה, ובכך מסיח את דעתה ומאפשר לאבי המשפחה להרחיק את בנו מהסכנה. נאגאינה חוטפת את הביצה ופותחת במנוסה אל עבר מחילתה בעוד ריקי דולק בעקבותיה ונכנס גם הוא אל המחילה. הקרב התת-קרקעי אינו מתואר בסיפור אך לאחר שהות ארוכה, ריקי יוצא מהמחילה מנצח לאחר שקטל את נאגאינה. ריקי מעביר את שארית חייו בהגנו על חצר המשפחה אליה אף נחש אינו מעז להתקרב עוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילדי פרא בדיוניים
קטגוריה:ספר הג'ונגל
קטגוריה:ספרי רודיארד קיפלינג
קטגוריה:נמייתיים בתרבות
הפארק הלאומי סרה דה קפיברה

שמאל|ממוזער|250px|ציורי סלע בפארק
**הפארק הלאומי סרה דה קפיברה** (פורטוגזית: **Parque Nacional Serra da Capivara**) שוכן באזור פדרה פורדה, מדינת פיאאוי שבצפון-מזרח ברזיל. הפארק הוקם ב-1979 על מנת להגן על השרידים הפרהיסטוריים וציורי הסלע השוכנים בו, והוכרז כאתר מורשת עולמית ב-1991. הפארק משתרע על פני שטח של כ-1,300 קילומטרים רבועים, ויש בו ריכוז גדול של חוות פרהיסטוריות קטנות.

## מאפיינים טבעיים
אזור סרה דה קפיברה מאופיין בשקע הגאולוגי של נהר סאו פרנסיסקו. בפארק יש רצועת צוקים המתנשאים לגובה של עד 270 מטרים, ואורכה הוא כ-180 קילומטרים. הרצועה חוצצת בין מישור בחלק הדרום-מזרחי של הפארק, לבין מסיבים בחלקו הצפון-מזרחי. באזור ההררי של הפארק נוצרו מערות ועמקים רבים כתוצאה מתהליכי בליה. האזור הוא גם אגן ניקוז עבור מספר נהרות.

לאזור יש חשיבות כמייצג של צמחיית הקאאטינגה המאפיינת את צפון-מזרח ברזיל. הצמחייה בפארק מורכבת בעיקר ממרבדי שיחים נרחבים, וכוללת מספר עצים חסיני יובש וקסרופיטיים. ישנם אזורים בודדים, בעיקר בקניונים העמוקים השומרים על לחותם גם בקיץ, שבהם גדלים שרידים של יערות הגשם שאכלסו את האזור לפני אלפי שנים. הפאונה של אזורי השיחים דלילה מאוד, אך על המינים שניתן למצוא בה נמנים זאב היער והאוצלוט. המאובנים שהתגלו באזור מתוארכים לתקופה שלפני 15,000 שנים.

## מאפיינים תרבותיים
המדענים משערים כי האזור היה מיושב על ידי התושבים הקדומים של יבשת אמריקה. באתר הארכאולוגי פדרה פורדה, השוכן בתוך הפארק, התגלו שרידים של חומה שבורה, ובאמצעות תיארוך פחמן 14 התברר כי ככל הנראה היא נבנתה בשנים שבין 26,000 ל-22,000 לפני הספירה.

אחד מהמאפיינים החזותיים הבולטים ביותר של הפארק הן המערות החצובות בסלע, שהתגלו במהלך שנות ה-60 ומעוטרות בציורי סלע רבים. הציורים העתיקים ביותר תוארכו לאלף ה-13 לפני הספירה, אך מרבית הציורים מתוארכים לתקופה שבין האלף ה-10 לאלף ה-4 לפני הספירה, ומשויכים לתרבויות העתיקות שהתגוררו בצפון-מזרח ברזיל (נורדסטה) ובאזור אגרסטה. 

ההשערה היא כי תרבות אגרסטה התקיימה בדו-קיום לצידה של תרבות נורדסטה עד שנת 5,000 לפנה"ס בקירוב, ואז גורשה על ידה. הציורים שנוצרו על ידי תרבות נורדסטה מאופיינים בתבניות גאומטריות, דמויות אנושיות, צמחים ובעלי חיים, ובשל כך הצליחו להגיע למסקנות שונות הנוגעות לאורח חייהם הרוחני והחברתי של אנשי הנורדסטה. רוב הציורים הם בצבע אדום. ישנן קבוצות ציורים אחדות שטרם ניתן להן הסבר מספק, אך יש בהן ארבעה אלמנטים ברורים והם טקסי ציד, ריקוד, טקסים הקשורים לעצים ותנוחות מיניות. הציורים של תרבות אגרסטה מאופיינים במוטיבים אנושיים, והם השתמרו במצב טוב.

## שימור
הגישה אל הפארק נחשבת לקשה בשל היעדר תשתיות מתאימות. לאורך השנים הוכנו מספר תוכניות לעידוד שימור הטבע בפארק, ובמהלך תוכנית החומש שהחלה לפעול במאי 1989 אף הוצע לתושבים המועטים שבאזור פיצוי כספי תמורת הסכמתם להגר למקום אחר. הנהלת הפארק מתמקדת בשימורו ובתחזוקתו, ואף שיתפה פעולה עם האוכלוסייה המקומית באמצעות הדרכה מקצועית כיצד לא להזיק לפארק. בעיות במצב השימור של ציורי הסלע התעוררו כתוצאה מפעילויות בירוא יערות לא חוקיות, שגרמו לשינויים כימיים בהרכב הצבעים ולהגברת החשיפה לאור השמש. גורם נוסף הוא גדילתם של גלמי דבוראים על הציורים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיאאוי
סרה דה קפיברה
קטגוריה:אמריקה הלטינית: אתרים ארכאולוגיים
בהרט

**בהרט** (בערבית: **بَهَارَات**, תעתיק מדויק: בהאראת) הוא תערובת תבלינים האופיינית למטבח הערבי ולמטבחים מזרח תיכוניים.

בהרט משמש כתבלין עיקרי בבישול עוף, בקר, קובה (על גרסאותיו השונות), חמוצים, אורז וטבית (החמין העיראקי). משמעות השם בהרט בערבית היא 'תבלינים' (צורת רבים של *בהאר* 'תבלין').

מרכיבים עיקריים בבהרט הם פלפל אנגלי, קינמון, פלפל שחור, וציפורן. קיימות גרסאות שונות לתערובת, ובחלקן מוסיפים גם תבלינים כמו אגוז מוסקט, הל, כמון או כוסברה יבשה. גרסאות שונות של בהרט נבדלות זו מזו בהרכב המדויק וביחס בין התבלינים השונים.

ישנן השערות שונות לגבי מקור שם התבלין, תיאוריה אחת מצביעה על המילה הפרסית באהר, ותיאוריה נוספת מצביעה על מקור הודי לתבלין אשר כונה פשוט בשם העתיק של מדינת המקור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הערבי: תערובות תבלינים
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:תבלינים
וסילי פויארקוב

**וסילי דניאלוביץ פויארקוב** (רוסית: Василий Данилович Поярков) היה מגלה ארצות רוסי מהמאה ה-17.

התפשטות רוסיה לסיביר החלה בסוף המאה ה-16 עם כיבוש החאנות הסיבירית. אומנם, גם במחצית המאה ה-17 הורגש מחסור באדמות המתאימות לעיבוד חקלאי. יחד עם זאת, לרוסים היה ידוע על קיום אדמות מתאימות דרומית להרי סטנובוי וצפונית לנהרות הגדולים שעוברים באזור. אזור זה היה בשליטת הסינים.

ביוני 1643 פויארקוב נשלח עם עוד 133 אנשים לחקר האזור. המשלחת יצאה מהעיר יקוטסק בהנחיית ראש השלטון האזורי. ללא ידיעה על הנתיב המועדף המשלחת התקדמה לאורך הנהרות באזור ורק לקראת החורף הגיעה לאזור פרשת המים בהרי סטנובוי. בהחלטת פויארקוב 49 אנשים נשארו לחניית חורף והיתר התקדמו לכיוון ההרים. בחודש דצמבר הם הגיעו לנהר זיה בחבל דאוריה (חלק של עבר הבאיקל). האזור היה מיושב ומתאים לעיבוד חקלאי.
עקב קשיים שונים והתקלויות עם המקומיים עד לאביב 1644 רק 40 אנשים היו בין החיים.

לקראת הקיץ המשלחת החלה להתקדם לכיוון אמור תוך קרבות עזים עם האוכלוסייה המקומית. לקראת הסתיו הם הגיעו לשפך נהר אמור לאוקיינוס. הוחלט לבנות אוניות ולצאת חזרה דרך הים.
המסע בים היה מוצלח והם חזרו ליקוטסק כ-3 שנים לאחר תחילת המסע.

המסע היה חשוב להתקדמות הרוסית לכיוון נהר אמור בהמשך והיה תחילה של תקופת סכסוכי הגבול עם סין במאה ה-17-18.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות רוסים
קטגוריה:נפטרים ב-1668
אוסורי

**נהר אוסורי** (ברוסית: **Уссури**, בסינית: **烏蘇里江** - **ווּסוּלי**) הוא נהר בצפון מזרח סין, הזורם צפונה ומהווה גבול עם רוסיה בהתאם לוועידת פקין משנת 1860. 60% ממימיו מקורם בגשמים, 35% בהפשרת שלגים ו-5% מי מעיינות. הנהר ידוע כמקור לשיטפונות אביב. מנובמבר ועד אפריל הוא מכוסה קרח.

הנהר מתחיל בהרי סיחוטה-אלין ונשפך לנהר אמור. במפגש הנהרות נבנתה העיר חברובסק.

בנהר יש דגה רבה, בעיקר חדקן וסלמון.

סכסוך הגבולות הסיני-סובייטי (1969) התרחש על אי קטן על הנהר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של סין
קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:סין: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:אגן אמור
קטגוריה:גבול סין–רוסיה
קטגוריה:פרימוריה: גאוגרפיה
קטגוריה:חבל מנהלי חברובסק: גאוגרפיה
קטגוריה:חיילונגג'יאנג