open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליזה קלפהק

הרבה ** אֶלִיזָה קלַפְּהֶק ** (בגרמנית: **Elisa Klapheck**; נולדה ב-10 בדצמבר 1962 בדיסלדורף, שבגרמניה) היא רבה רפורמית בקהילה היהודית של פרנקפורט ופרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטת פאדרבורן.

## ביוגרפיה
אליזה קלפהק נולדה בדיסלדורף, ללילו לאנג, יהודייה ילידת רוטרדם, ולקונרד קלפהק, צייר גרמני, שהתגייר מאוחר יותר.

גדלה בדיסלדורף ובהולנד. למדה מדע המדינה, משפטים ויהדות באוניברסיטאות ניימכן, המבורג וברלין. לאחר מכן עבדה כעיתונאית ועורכת בדי טאגסצייטונג ו-Tagesspiegel.

בשנת 1997 נבחרה לשמש כדוברת הכתובה של הקהילה היהודית בברלין וערכה גם את כתב העת של הקהילה.

בשנת 1999 יזמה עם שתי נשים נוספות את "בית דבורה" , סימפוזיון שנערך בברלין, בו נפגשו רבניות, חזניות וחוקרות יהדות. באותה שנה פרסמה קלפהק ביוגרפיה על רגינה יונאס, הרבה הראשונה בגרמניה ובעולם.

קלפהק הוסמכה לרבנות ב-2004 בארצות הברית ובשנים 2005–2009 שימשה כרבה הראשונה בקהילת "בית החידוש" באמסטרדם.
בית החידוש היא קהילה עצמאית לבעלי רקע יהודי, מצד האם או מצד האב.

בשנת 2009 חזרה קלפהק לגרמניה ומאז היא רבה של "המניין השוויוני" בפרנקפורט על המיין.

הסרט התיעודי הגרמני "קול אשה: הרב הוא אשה" משנת 2010 מתעד ארבע רבניות, קלפהק ביניהן.

קלפהק חברה במועצת הרבנים של גרמניה (ARK) וכותבת בקביעות על נושאים רבניים בעיתון הקהילה היהודית של גרמניה.

## ספריה בגרמנית
* *Fräulein Rabbiner Jonas. Kann die Frau das rabbinische Amt bekleiden?*, ברלין 1999.
* *Regina Jonas. Die weltweit erste Rabbinerin*., ברלין 2003.
* *So bin ich Rabbinerin geworden. Jüdische Herausforderungen hier und jetzt*, פרייבורג 2005.
* *Bertha Pappenheim: Gebete, Prayer*, ברלין 2005.
* *Margarete Susman und ihr jüdischer Beitrag zur politischen Philosophie.*, ברלין 2014.
* *Machloket/Streitschriften 1. Säkulares Judentum aus religiöser Quelle*, ברלין 2015.

## קישורים חיצוניים
### באנגלית
* KOLISHAH The Rabbi is a Woman . Rabbi Elisa Klapheck, a documentary film by Hannah Heer 
* Elisa Klapheck. In: *Turning the Kaleidoscope: Perspectives on European Jewry.*

Elisa Klapheck. In: *Jewish Women: A Comprehensive Historical Encyclopedia.*

### בגרמנית
* אתר הבית של קלפהק
* Rabbinerin Elisa Klapheck ist-der-erste-grosse-glaeubiger-seiner-schoepfung-11586960.html www.faz.net
* Im Porträt keine Frau der leisen Töne  www.fr.de
* Ich bin für ein wehrhaftes Judentum  www.taz.de
* הספרים של אליזה קלפהק, בספרייה הלאומית של גרמניה 

## הערות שוליים

:קטגוריה:ילידי 1962
:קטגוריה:רבניות
:קטגוריה:רבנים רפורמים גרמנים
:קטגוריה:יהודים גרמנים
:קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בגרמניה

קטגוריה:רבניות רפורמיות
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
יחסי בוליביה–קולומביה

**יחסי בוליביה–קולומביה** הם היחסים הבילטרליים הנוכחים וההיסטוריים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין רפובליקת קולומביה. שתי המדינות הללו הן חברות ארגון מדינות אמריקה וקהילת האנדים.

## שגרירויות
### קולומביה
השגרירות של קולומביה בבוליביה ממוקמת בלה פאס, וזו בראשותו של שגריר קולומביה לבוליביה.

הקונסוליה הכללית של קולומביה נמצאת גם היא בלה פאס.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אלבניה–צרפת

**יחסי אלבניה–צרפת** הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים של רפובליקת אלבניה ושל הרפובליקה הצרפתית. שגרירות אלבניה ממוקמת בעיר הבירה פריז, ושגרירות צרפת נמצאת בעיר טירנה.

שתי המדינות הללו חברות בנאט"ו וכן בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. כמייסדה וחברה באיחוד האירופי, צרפת תומכת באלבניה בדרכה לאינטגרציה האירופית.

## ראו גם
* יחסי אלבניה–ישראל

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
דפוס רוזנפלד (חיפה)

**דפוס רוזנפלד** היה בית דפוס בחיפה בו פרצה שביתה שהשפיעה על יחסי הכוחות בין מעמד הפועלים לבין המעמד האזרחי והיוותה נדבך בהפיכת חיפה ל"חיפה האדומה".

## תולדות בית הדפוס
חיים רוזנפלד פתח את בית הדפוס שלו ב-1903 בדרך אלנבי 25 בעיר התחתית בחיפה. שני בניו, יעקב ואברהם, הצטרפו אליו ב-1920 והשם שונה ל"אחים רוזנפלד". באותה עת היו בחיפה מספר מועט של בתי דפוס וביניהם כשלושה בתי דפוס בבעלות יהודית.

## השביתה
בשנות ה-20 של המאה ה-20, בית הדפוס העסיק פועלים יהודים וערבים, לצד חניכים יהודים. במחצית השנייה של 1922, עם תחילת האטה כלכלית בארץ ישראל, החליטו בעלי בית הדפוס לקצץ בחצי את פעילותם. במקום לפטר עובדים, הם בחרו לקצץ את שכרם בחצי. צעד זה התקבל בשקט יחסי על ידי הפועלים, שכן פיטורים בתקופה זו היו עלולים להוביל לאבטלה ממושכת.
במרץ 1923, כשהמצב הכלכלי המשיך להידרדר, החליטו הבעלים לקצץ 20% נוספים משכר העובדים. מועצת פועלי חיפה (מפ"ח) נזעקה לטפל בעניין, ולאחר משא ומתן שניהל דוד כהן, המזכיר הראשון של מפ"ח, הוחלט להפחית את השכר ב-10% בלבד. ביוני אותה שנה, בעקבות החמרה נוספת במצבו הפיננסי של בית הדפוס, שוב החליטו הבעלים לפטר עובדים. מפ"ח שבה והתערבה, והפעם הוחלט לצמצם את יום העבודה כדי למנוע פיטורים. למרות זאת, כעבור מספר חודשים פוטר אחד החניכים. הפועלים פנו שוב למפ"ח, שהכריזה שאם המצב לא ישתנה, היא תנקוט צעדים נגד הבעלים.
באוקטובר 1923 קיבל בית הדפוס הזמנה דחופה מהנהלת הרכבת. במקום להעניק עבודה נוספת לעובדים הקיימים, החליטה ההנהלה לגייס עובד זמני בשכר נמוך. העובדים היהודים נזעקו, לא רק משום שהעובד היה זמני, אלא גם משום שלא היה יהודי. מפ"ח שוב ניסתה להתערב, אך הבעלים זלזלו בהתערבות וטענו לזכותם לעשות כרצונם בבית הדפוס. בעוד מפ"ח ניסתה לפשר, העובדים היהודים, חברי ההסתדרות, הכריזו לבסוף על שביתה – בניגוד לדעת מפ"ח. הם מנעו את כניסתו של העובד החדש, וההנהלה הזעיקה את המשטרה. המשטרה עצרה את המפגינים, אך שחררה אותם במהרה. מנהיגי מפ"ח "נגררו" לעימות שמלכתחילה ניסו לפשר בו בין הניצים. התערבות המשטרה הבריטית בסכסוך עבודה בין יהודים עוררה אהדה כלפי השובתים בקרב הציבור העברי בחיפה. מפ"ח פרסמה כרוז ובו טענה שסיפור השביתה קשור לכיבוש העבודה ובכך הפכה את הסכסוך המקומי הקטן לאירוע בעל ממדים לאומיים. כתוצאה מלחצים שהפעילה מפ"ח החלו גורמים ציוניים, כפרדריק קיש, לדון עם הממשל המרכזי בירושלים. אספת מאות פועלים שאורגנה על ידי מפ"ח ביססה את מעמדה של תנועת העבודה וההסתדרות בחיפה. קריאה לפועלים ממקומות עבודה אחרים להצטרף לפועלי בית הדפוס והטלת חרם צרכני על בית הדפוס הגבירו את הלחץ. משפחת רוזנפלד, מצידה, פנתה לחוגים האזרחיים בבקשת תמיכה.
השביתה עצמה אמנם נכשלה, אך היא שרטטה את גבולות מאבקי העובדים, חיזקה את הסולידריות בין פועלים וביססה את מעמדה המיוחד של מפ"ח בהסתדרות.

## אחרית דבר
בית הדפוס המשיך להתקיים עד מלחמת העצמאות עת נמכר לשמואל ברגמן, שהיה שותף בבית הדפוס מאז 1924, והוא פועל עד היום (נכון ל-2018), בשם "אבי משה ברגמן" במקום בו שכן מאז הקמתו ב-1903 בדרך אלנבי 25.

## לקריאה נוספת
* שבתאי גל-און ויאיר ספרן, **אומנויות הדפוס בחיפה - דורות מספרים - מאה שנות דפוס בחיפה**, דצמבר 2004
* דוד דה פריס, **הפוליטיקה של יחסי עבודה בארץ-ישראל בראשית תקופת המנדט: אנטומיה של שביתת רוזנפלד, חיפה 1923**, בתוך: יוסי בן-ארצי, עורך, חיפה: היסטוריה מקומית (חיפה: אוניברסיטת חיפה וזמורה-ביתן, 1998), 181-146.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: היסטוריה
קטגוריה:בתי דפוס עבריים
קטגוריה:שביתות
צ'רמנדר

**צ'רמנדר** (ביפנית: Hitokage, **ヒトカゲ**) הוא דמות בזיכיון המדיה "פוקימון". צ'רמנדר הופיע לראשונה במשחק הווידאו "פוקימון אדום וכחול". במשחקי הווידאו ובסדרת האנימה צ'רמנדר נחשב לפוקימון התחלתי של הדור הראשון מסוג אש. בסדרת האנימה צ'רמנדר מתואר כפוקימון אמיץ, עוצמתי ונאמן. מספרו של צ'רמנדר בפוקידע הוא 004.

## מראה
צ'רמנדר הוא פוקימון לטאה (סוג אש) בעל עור כתום, וזנב שמסתיים בלהבת אש. ככל שהלהבה קטנה יותר, סימן שצ'רמנדר עייף וחלש יותר.

עיניו בצבע כחול, ולו ידיים, וזוג רגליים עם ציפורניים חדות.
## התפתחויות
לצ'רמנדר ישנן 2 התפתחויות מעליו, בדומה לשאר הפוקימונים ההתחלתיים: כאשר צ'רמנדר מגיע לרמה 16 הוא יתפתח ל**צ'רמיליון** (Charmeleon) ולאחר מכן, כשיגיע לרמה 36 יתפתח ל**צ'ריזארד** (Charizard) ויהפוך לסוג אש/מעופף. בנוסף, לצ'ריזארד 2 מגה התפתחויות (אחת מהן אף הופכת אותו לסוג אש/דרקון) וצורת ג'יגאנטמקס.   

צ'ריזארד, הדרגה האבולוציונית הגבוהה ביותר של צ'רמנדר, מתואר כפוקימון חזק יותר מההתחלתיים המקבילים לו, ובעל מתקפות אש חזקות ועוצמתיות.
### תרשים התפתחויות

## באנימה

#### הצ'רמנדר של אש
הצ'רמנדר של אש הופיע לראשונה בפרק 11 של עונה 1, "צ'רמנדר הפוקימון הנטוש". אש והחבורה פוגשים בצ'רמנדר צעיר שממתין למאמן שלו, שיחזור וייקח אותו. בהמשך, החבורה מגלה כי המאמן נטש את צ'רמנדר בכוונה תחילה, ומבינים כי הוא בסכנת חיים.
אש מציל את צ'רמנדר ברגע האחרון, ולאחר שנרפא נלחם יחד עם אש מול צוות רוקט, ומאמנו הקודם מחליט לקחת אותו חזרה. צ'רמנדר מתנגד בתוקף ומצטרף לחבורה.
תחילה מתואר צ'רמנדר כנאמן מאוד לאש, אלא שבהמשך, מתפתח לצ'רמיליון ולצ'ריזארד ומחליט להפסיק לפעול לפי רצונותיו של אש, מה שגורם לו להפסיד בקרבות רבים. 
לאחר שצ'ריזארד נפצע, אש מטפל בו באופן מסור וזוכה חזרה בנאמנותו. אש אף מעביר אותו לתקופה למכון צ'ריזארד מיוחד כדי שיתפתח ויתחזק, ולוקח אותו חזרה בהמשך. בהמשך, חוזר אליו מספר פעמים עד שהוא משאיר אותו אצל פרופ' אוק.

#### הצ'רמנדר של ריצ'י
במהלך השתתפותו של אש בליגת אינדיגו, הוא פוגש במתחרה אחר בשם ריצ'י שנעשה לידיד טוב שלו. אחד הפוקימונים של ריצ'י הוא צ'רמנדר, לו הוא קורא זיפו.
בהמשך, מתפתח זיפו מצ'רמנדר לצ'רמיליון.

## בתרבות
* בסרט "אוסטין פאוורס - גולדממבר" נראית בובת דמוי אדם של צ'רמנדר בסצנת המנוסה מהפסל דמוי הגודזילה.

## ראו גם
* פוקימון (אנימה)
* סקווירטל
* בלבזאור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוקימונים
קייט אוסטין

**קייט קופר אוסטין** (באנגלית: **Kate Cooper Austin**; 25 ביולי 1864 - 28 באוקטובר 1902) הייתה עיתונאית ופעילה אנרכיסטית אמריקאית.

## תחילת דרכה
קתרין קופר נולדה במחוז לסאל שבאילינוי. כשהייתה בת שש, עברה משפחתה להוקס פוינט שבאיווה. בגיל עשר, נפטרה אמה, והיא נאלצה לגדל את שבעת אחיה ואחיותיה. קופר מצאה מפלט מחייה הקשים בקריאה, וכך רכשה את עיקר השכלתה.

## קריירה
באוגוסט 1883, נישאה קייט לבן אכרים צעיר בשם סם אוסטין. בערך באותו הזמן, אביה התוודע ל"לוציפר" - כתב עת אנרכיסטי/בעד אהבה חופשית, שפורסם על ידי מוזס הרמן. אוסטין וכל משפחתה הושפעו מכתביו של הרמון, אך היו אלה מהומות היימרקט שהתרחשו ב-1886 - והתגובות שהן גררו, אשר הביאה אוסטין לאנרכיזם.

המהומות פרצו כאשר התקיימה הפגנה בלתי אלימה למען זכויות עובדים בשיקגו, יום אחרי ששוטרים ירו במספר פעילים למוות. אלמוני זרק פצצה מאולתרת לעבר השוטרים, מעשה שגרר מלחמת חורמה מצד השוטרים והרשויות נגד קבוצות אנרכיסטיות ואיגודי עובדים, במסגרתה נערכו משפטים פליליים מכורים מראש, ונאשמים הוצאו להורג או התאבדו. אירועים אלו נחשבים למכוננים בתנועה האנרכיסטית ובמאבק למען זכויות עובדים בארצות הברית.

כחברה באיגוד כתבי העיתונות האמריקאית, אוסטין כתבה עבור כתבי עת ועיתונים רבים של תנועות הפועלים וארגונים רדיקליים. היא גם כתבה עבור "לוציפר" וכתבי-עת אנרכיסטיים, כגון *The Firebrand*, *Free Society*, *Discontent*, ו-*The Demonstrator*. בין הנושאים שאוסטין קידמה הם רפורמה מינית ומצבו הכלכלי של מעמד הפועלים. ב-1897 ו-1899, אמה גולדמן ביקרה את אוסטין בביתה בקפלינגר מילס שבמיזורי, שם העבירה מספר הרצאות פופולריות.

## חיים אישיים
בשנת 1890, אוסטין ובעלה סם עברו מאיווה למיזורי, למקום מבודד במרחק כ-35 ק"מ מתחנת הרכבת הקרובה ביותר. אך אוסטין אהבה את חיי הכפר. במסגרת עבודתה העיתונאית היא באה במגע עם הרבה הוגים וכותבים ידועים מהחוגים הרדיקליים.

ב-28 באוקטובר 1902, אוסטין נפטרה משחפת, והותירה אחריה תשעה ילדים בין הגילאים 10 ל-19. בלווייתה נכח הקהל הגדול ביותר שאי פעם השתתף בלוויה באותו מחוז.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* "", מאסה מאת קייט אוסטין משנת 1901, שלא פורסמה בחייה; בוויקיטקסט
* "An Open Letter to James F. Morton, Jr.", *Free Society*, Vol. IX. No. 24, Whole No. 366 (June 15, 1902). 2–3

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אנרכיסטיות אמריקאיות
קטגוריה:אנרכיסטים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1902
הרמן וילק

גנרל **הרמן וילק** (בגרמנית: **Hermann Wilck**; 28 באוקטובר 1885 – 10 ביוני 1967) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
וילק נולד ב-28 באוקטובר 1885 בארפורט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאוברסט קרל וילק ואשתו הלן. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והוצב לרגימנט הרגלים ה-71 (תורינגיה ה-3), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן, ובאוקטובר 1915 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-71. בינואר 1916 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-103, וביוני אותה שנה מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט המילואים ה-116. באוגוסט 1916 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-71, וב-16 בספטמבר 1917 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הגרנדירים של המשמר ה-4 (אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה). ב-1 בינואר 1918 מונה למפקד גדוד הרובאים ברגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 (פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה), וב-21 באוקטובר 1918 מונה לסגן מפקד הרגימנט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. כאחד ממליוני הגרמנים ותיקי מלחמת העולם הראשונה, זכה גם הוא בצלב הכבוד שניתן בשנות השלושים על ידי נשיא גרמניה הינדנבורג.

ב-9 באוגוסט 1919 נישא וילק לאילזה רימן, בתו של גנרל חיל הרגלים יוליוס רימן. זמן קצר לאחר מכן הצטרף וילק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1923 הועלה לדרגת מיור, וב-1 בפברואר 1926 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי). ב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לשליש הדיוויזיה ה-2, וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-5. ב-31 בינואר 1932 פרש מהצבא, וב-1 בספטמבר אותה שנה מונה כיועץ צבאי לממשלת הרפובליקה הסינית.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר וילק והתגייס לוורמאכט, וב-10 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד האזור הצבאי האחורי ה-581. ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-270, וב-1 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-161, ובמסגרת תפקידו הועלה ב-1 ביוני 1940 לדרגת גנרל מיור. במהלך מבצע ברברוסה לחם וילק עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-17 בספטמבר 1941 הועבר לעתודת המילואים. ב-29 בספטמבר 1941 הוא מונה למפקד דיוויזיית האבטחה ה-454, וב-1 באוקטובר הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, אך כבר ב-9 בדצמבר 1941 הוא הוחזר לעתודת המילואים. ב-1 במרץ 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-708, וב-31 בדצמבר 1944 פרש מהשירות בצבא.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר וילק במערב ברלין, שם חי עד מותו ב-10 ביוני 1967.

## קישורים חיצוניים
* הרמן וילק באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
עתליה (סרט)

**עתליה** הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1984 בבימויו של עקיבא טבת. הסרט מבוסס ברובו על סיפור מאת יצחק בן-נר, אשר התפרסם בקובץ הסיפורים "אחרי הגשם" (1979).

הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה הראשון ב-1983, אחר-כך הוקרן בפסטיבלי הקולנוע הישראלי בניו יורק ובלוס אנג'לס. הוקרן באופן מסחרי בלוס אנג'לס וזכה בארצות הברית להפצת וידאו מחברת ארגו מדיה. הוקרן מספר פעמים בערוץ 1 ובכבלים, ובשנת 2009 הופץ ב-DVD. מיכל בת-אדם זכתה על תפקידה בסרט בפרס הקולנוע הישראלי (היום פרס אופיר) לאותה שנה.

## עלילה
מתי, נער בן 19, וחברו עופר מתנדבים לצנחנים, אך מתי משוחרר בגלל בעיות בלב. עתליה היא אלמנה יפהפייה בת 40 שאיבדה את בעלה במלחמת סיני וחיה בקיבוץ חופים עם בתה המתבגרת, נטע. היא מנהלת רומנים עם גברי הקיבוץ, לקנאתן של הנשים במקום.

אביה של עתליה, ממייסדי הקיבוץ, סובל מסניליות, ואילו בתה מתנכרת לה. עקב תחושת בדידותה היא נסחפת לרומן אסור עם מתי.

לאחר שמערכת היחסים ביניהם נודעה בקיבוץ, החליטו חברי הקיבוץ לנדות אותה.

מלחמת יום הכיפורים פורצת, עופר נופל בקרבות ומתי מחליט להתגייס, צעד לו עתליה מתנגדת. בשיא ייאושה, עתליה מחליטה להעלות באש את המתבן בו נהגה לשכב עם הגברים, והקיבוץ מחליט לגרשה. בסוף הסרט מתי ועתליה עוברים לגור יחד.

## דמויות

## גלריה

## קישורים חיצוניים

* "עתליה", הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון הסרטים הישראלי

קטגוריה:סרטי 1984

קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1984
קטגוריה:סרטי מלחמת יום הכיפורים
קרב אורונטס

**קרב אורונטס** נערך ב-15 בספטמבר 994 בין האימפריה הביזנטית ובעלת בריתה האמירות החמדאנית , בפיקודו של מיכאל בורטזס , לבין כוחות השושלת הפאטמית, בפיקודו של וזיר דמשק, הגנרל הטורקי מנגוטכין . הקרב הסתיים בניצחון פאטמי.

## רקע
במהלך המאה ה-10 גבר שוב כוחה של האימפריה הביזנטית בסוריה. הערים טרסוס ואנטיוכיה, שהיו בסיסים עיקריים עבור המוסלמים למסחר והמפתח לשליטה על אגן האורונטס, נכבשו מחדש בתקופת שלטונו של קיסר ביזנטיון ניקפורוס השני. ב-969 כבש ניקפורוס השני את חלב והפך את אמירות השושלת החמדאנית, שהייתה הכוח הדומיננטי באזור, למדינת חסות. בימיו של יורשו, יוחנן הראשון צימיסקס, נכבשו דמשק, טבריה וקיסריה והביזנטים עמדו בפני כיבוש ירושלים, אך לאחר מותו של יוחנן הראשון בשנת 976 נסוגו בחזרה לצפון סוריה. המאבק בין הביזנטים לבין השושלת הפאטמית, אשר כבשה את מצרים ב-973 והפכה ליריבתם העיקרית, נמשכה במהלך המחצית הראשונה של שנות שלטונו של בסיליוס השני, סביב שני אזורי מפתח - אזור נמלי החוף של סוריה ולבנון ושטח מדינת החסות החמדאנית בצפון סוריה.

במסגרת מאבק זה הטיל מנגוטכין, המושל הפאטמי של דמשק, מצור על העיר אפאמיה בשנים 993–994. הצבא הביזנטי, יחד עם בעלי בריתו החמדאנים, בפיקודו של בורטזס דוכס אנטיוכיה, קרב אל העיר במטרה להסיר את המצור.

## הקרב
הצבאות נפגשו במקום בו חוצות שתי מעברות את נהר האורונטס סמוך לאפאמיה ב-15 בספטמבר 994. מנגוטכין שלח חלק מכוחותיו לתקוף את בעלי הברית החמדאנים דרך מעברה אחת, ובמקביל רותק כוחו העיקרי של הצבא הביזנטי למקומו מול המעברה השנייה באמצעות יחידות של לוחמים טורקים ושכירי חרב. אנשיו של מנגוטכין חצו את המעברה, פרצו דרך הצבא החמדאני ואז הסתובבו ותקפו את הביזנטים מעורפם. הצבא הביזנטי נבהל והתפזר, תוך איבוד כ-5,000 מאנשיו.

## תוצאות הקרב
זמן קצר לאחר הקרב השתלטו הפאטמים על מרביתה של סוריה. מנגוטכין כבש את אעזאז (أعزاز)  והחל לצור על חלב.

התבוסה הובילה להתערבותו הישירה של הקיסר הביזנטי בסיליוס השני, אשר הגיב במערכה מהירה בשנה שלאחר מכן, ובהדחתו של בורטזס והחלפתו בדמיאנוס דאלאסנוס . בסיליוס וצבאו חצו את אסיה הקטנה בתוך שישה-עשר יום והגיעו לחלב באפריל 995, בעוד הפאטמים נסוגים ממנה ללא קרב. העימותים בין הצדדים נמשכו עד לחתימת הסכם הפסקת אש, אשר נמשכה ללא אירועים מיוחדים, משנת 1001 ועד 1016.

## לקריאה נוספת

*Binkley, Peter. **Pre-modern Encyclopaedic Texts: Proceedings of the Second Comers Congress, Groningen, 1 - 4 July 1996**. BRILL, 1997. 
*Holmes, Catherine. **[https://books.google.co.il/books?id=F5UOM3S9Hp8C&dq=Basil+II+and+the+Governance+of+Empire+(976-1025)&hl=iw&source=gbs_navlinks_s Basil II and the Governance of Empire (976-1025)]**. Oxford University Press, 2005. 


## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: היסטוריה
אורונטס
אורונטס
קטגוריה:המאה ה-10
אורונטס
אורונטס
יום שימור שכבת האוזון

ממוזער|החור באוזון מעל חצי הכדור הדרומי ב 1957–2001
**יום שימור שכבת האוזון** הוא יום בינלאומי שנקבע על ידי העצרת הכללית של האו"ם ל-16 בספטמבר. ב-19 בדצמבר 1994, עצרת האו"ם הכריזה על היום, כציון לתאריך ב-1987, בו נחתם פרוטוקול מונטריאול על הגבלת השימוש בחומרים המדלדלים את שכבת האוזון.

סגירת החור באוזון נצפתה 30 שנה אחרי שהפרוטוקול נחתם. בשל אופים של הגזים האחראים להידלדלות האוזון, השפעתם הכימית צפויה להימשך בין 50 ל-100 שנים.

## ראו גם
* רשימה של מועדים בינלאומיים

## קישורים חיצוניים
* 

* סניף UNEP DTIE OzonAction: יום האוזון
* ה-16 בספטמבר הוא יום האוזון הבינלאומי (כך במקור)

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועים בחודש ספטמבר
קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות
אוליביה האלינן

**אוליביה האלינן** (באנגלית: **Olivia Hallinan**; נולדה ב-20 בינואר 1985) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד לורה טימינס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד", ובתפקיד קים בסדרה "שוגר אהובתי" של ערוץ 4. עוד כיכבה האלינן בתפקיד אלי בסדרת הנוער "Girls in Love".

## ביוגרפיה
האלינן היא מטוויקנהאם שבמערב לונדון, הבת השלישית במשפחה של ארבע בנות. אחותה היא קלמנסי האלינן ששיחקה בסדרה "קרועים" והשתתפה בתוכנית "The X Factor". אוליביה האלינן התחילה ללמוד משחק בגיל 11 בבית הספר של ימי ראשון של אמה בטדינגטון. היא למדה בבית הספר סיינט קתרין בטווקינהאם, בבית הספר התיכון נוטינג היל ואילינג ברובע אילינג, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.

### קריירת משחק
האלינן הופיעה ביותר ממאה הפקות מאז שהייתה בת שבע. הופעתה המקצועית הראשונה הייתה ב-1991 במחזה "Jack and the Beanstalk" לצדה של סילה בלק. מאז שיחקה האלינן בתיאטרון, ברדיו, בקולנוע ובתוכניות טלוויזיה בהן "The Bill", "הולבי סיטי", "המשפחה שלי", "ג'וליה ג'קיל והארייט הייד" וסדרת הנעורים "Girls in Love" של טלוויזיית גרנדה. בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה שיחקה האלינן בשתי העונות הראשונות של סדרת הקאלט "שוגר אהובתי" של ערוץ 4 המבוססת על הרומן מאת ג'ולי בורצ'יל. ב-9 ביוני 2007 נאמה האלינן בכנס של ארגון הלהט"בים סטונוול (Stonewall) על גילום דמות לסבית ב"שוגר אהובתי".

כשחייתה במנצ'סטר השתתפה האלינן בתיאטרון סטודנטים. ב-2006, בשנה האחרונה שלה באוניברסיטה, כיכבה במחזה "Wake Me Later" מאת ניקולה סקופילד. עוד באותה שנה גילמה את אמה בפרק "Out of Time" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד", הופיעה בפרק בסדרה "משפט ועונש", ושיחקה בעיבוד הרדיופוני של הרומן "המאהב" מאת מרגריט דיראס ששודר מה-3 עד 7 בספטמבר 2007. האלינן כיכבה בתפקיד לורה טימינס בהפקה של ה-BBC "הדרך לקנדלפורד" ששודר לראשונה ב-13 בינואר 2008. היא הופיעה בכל ארבע העונות של הסדרה. הופעת הבכורה של האלינן בקולנוע הייתה בסרט האפל הבריטי "Jack Falls" בתפקיד נטשה.

ב-2011 כיכבה האלינן במחזה "Precious Little Talent" מאת אלה היקסון ובבימויו של ג'יימס דאקר בתיאטרון טרפלגר סטודיוס בווסט אנד הלונדוני. בדצמבר 2011 שיחקה בתפקיד ג'סטין במחזה "Herding Cats" מאת לוסינדה קוקסון בתיאטרון המפסטד בלונדון. היא גילמה את אותה דמות בדצמבר 2010 בתיאטרון יוסטינוב סטודיו בעיר באת'. ב-2013 גילמה האלינן את דמותה של מריאן דשווד בעיבוד של הלן אדמונדסון לרדיו ה-BBC של הרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן. ב-2014 שיחקה האלינן במחזה "Lotty's War" מאת ג'וליאנו קריספיני בבימויו של ברוס גאת'רי בתיאטרון איבון ארנו בגילפורד, ואחר כך בסיור הופעות בבריטניה.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1985
פורד B3000 S, V3000S, V3000A

**פורד B3000 S, V3000S, V3000A**  היו דגמים של משאיות אשר יוצרו על ידי יצרנית הרכב  פורד גרמניה, בעיר קלן, ובברלין, במהלך מלחמת העולם השנייה, ובמשך 3 שנים לאחר סיום המלחמה (1941-1948).

המשאיות שירתו את בעלות הברית ואת הוורמאכט.

עבור כוחות צבא הקבע של גרמניה הנאצית הוורמאכט יוצרו 24,110 יחידות.

מנועי הדגמים הכבדים יותר, (V8 צילינדר) התבססו על מנועי פורד אמריקה שנבנו בדטרויט, משנת 1940 מסוג "Typ T 098/099" (מנוע 3,900 סמ"ק המפיק 95 כ"ס.

כושר המטען של הדגמים היה 3 טון.

## סוגי מנוע בדגם פורד B3000 S

* Ford G 188 T/TG (B 3000)
* Ford V8 G 198 TS (V 3000 S) 
* Ford G 388 T/TG (FK 3000)
* Ford G 398 TS (FK 3500)
## דגמים אשר היו בשרות הו[[ורמאכט]]
* G198TS (בין השנים 1943-1941)
* G188TS (בין השנים 1943-1941)
* G398TS (בין השנים 1948-1943)
* G388TS (בין השנים 1948-1943)

## תמונות

קובץ:1940 Ford Truck 1940.jpg| משאית מדגם "Ford V3000S" שנת 1940
קובץ:Bundesarchiv Bild 101I-305-0652-04, Italien, Luftwaffen-LKW bei Fahrt über Brücke.jpg| משאית מדגם "Ford V3000S" (צולם ב-איטליה, שנת 1943)
קובץ:Bundesarchiv Bild 101I-748-0090-28A, Russland, Truppenverpflegung.jpg|משאית מדגם "Ford V3000S"
קובץ:Old truck pyrenees.JPG| משאית מדגם "Ford V3000S" 
קובץ:Советские танки M4 «Шерман» в освобожденном городе Брно.jpeg | משאית מדגם "Ford V3000S" (צולם באפריל 1945)
קובץ::Un américain - Flickr - besopha.jpg| משאית מדגם "Ford V3000S" 

## ראו גם
* פורד GTB

## לקריאה נוספת
* [ פורד B3000 S, V3000S, V3000A של ה-[ורמאכט]] ( Ford V 3000 S - Kfz. der Wehrmacht)

## קישורים חיצוניים

* פורד  V3000S (2:19 דקות), יו-טיוב
* פורד V3000 (1:08 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

B3000S
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1941
B3000S
קטגוריה:כלי רכב צבאיים אמריקאיים
בית הכנסת אוהל יצחק (תל אביב)

בית כנסת **אוהל יצחק** חב"ד (ידוע גם בשם **עין יעקב** על שום מיקומו ברחוב עין יעקב 13) היה אחד מבתי הכנסת הראשונים בתל אביב-יפו. כיום בית הכנסת שומם ממתפללים. מבנה בית הכנסת הוכרז על ידי העירייה כמבנה לשימור מחמיר. נחשב לאחד מבתי הכנסת היפים והמרשימים שנבנו בעיר תל אביב-יפו ובמתחם נווה צדק בפרט.

## היסטוריה
בניית בית הכנסת 'אוהל יצחק' ברחוב עין יעקב בשכונת 'נווה שלום' ביפו הוקם בשנת 1903 על ידי חסידי חב"ד שהתגורר ביפו. כארבע שנים קודם לכן החל לכהן שם ברבנות הרב שניאור זלמן סלונים, וזה ניהל את בנייתו יחד עם הקמת מקווה. אחד השותפים בהקמת בית הכנסת הוא הרב צבי ישעיהו גרינברג.

בית הכנסת היה המקום הראשון שביקר בו הרב אברהם יצחק קוק כשהגיע לתל אביב. זאת גם כי טרם בואו ניטשה מחלוקת קשה בין חסידי חב"ד בעיר (ובראשם משפחת שמרלינג) ובין הפרושים (ובראשם משפחת רוקח).

בית הכנסת שימש כמרכז הרוחני של קהילת חסידי חב"ד בעיר. כחלק מפעילות אוכלוסיית בית הכנסת היו נערכים בבית הכנסת התוועדויות בחגים חב"דיים, כמו י"ט בכסלו וכדומה.

בית הכנסת שהיה מהווי תל אביב, צויר בשנות ה-30 על ידי נחום גוטמן כחלק מיצירתו על תל אביב.

בין המתפללים היה גם הסופר אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'.
ממוזער|אחד מציורי הקיר בבית הכנסת שנעשה על ידי הצייר גרשון אינבונד.
לאחר פטירת הרב שניאור סלונים, בשנת 1936 החליפו הרב אלכסנדר יודאסין. הוא המשיך בפעילות הקבועה של בית הכנסת.

לאחר פטירתו בשנת 1983 החלה להתדלדל יותר ויותר (בהמשך להידלדלות של שנות השבעים) אוכלוסיית בית הכנסת, שעברו לריכוזים חרדיים או שהזדקנו. עקב כך בית הכנסת נסגר לתפילות.

בשנים המאוחרות הנוסח הוחלף מנוסח האר"י לנוסח עדות המזרח, בשל המתפללים המזרחיים שהתפללו במקום בשנים אלו.

בית הכנסת נסגר בשנת 1990 לערך. תושביו החסידים עברו להתפלל בבית הכנסת ברחוב נחלת בנימין, ושאר המתפללים עברו לבתי כנסיות אחרים בשכונה.

בשנת 2002 עלה שיקול מצד העירייה להקים במקום גן ילדים.

בנובמבר 2014 קרס גג בית הכנסת. עקב כך הוכרז מבנה בית הכנסת כמבנה לשימור מחמיר על ידי העירייה, שלקחה בעלות עליו. עם קריסת תקרת העץ המעוטרת, החלה העירייה, בהובלת מחלקת השימור העירוני, בעבודות לייצוב המבנה ותקרתו הייחודית. בייעוץ והנחיית מהנדסי השימור יעקב שפר ומאיר רונן. המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל מסייעת במימון תיק תיעוד מלא למבנה, במטרה לקדם את הליך שיקומו של מבנה ייחודי זה.

בשנת 2021 החלו עבודות שיפוץ המבנה רק מבחוך, ובתום השיפוץ הוא נאטם, וחצי משטח המגרש נמכר לבעלות פרטית.

## קישורים חיצוניים
* חסידי חב"ד בכרך הגדול (בעמוד 42 ואילך)
* בית כנסת חב"ד היסטורי עומד לפני הריסה ● וידאו מיוחד
*
*נקודות ציון חב"דיות | בית הכנסת החב"די העתיק ביפו
*
*יהיה בסדר בגלצ 12 בפברואר 2020
*משרד "טל איל אדריכלות"

## הערות שוליים

אוהל יצחק (תל אביב)
אוהל יצחק (תל אביב)
קטגוריה:נווה צדק
פאבל הילה

שמאל|ממוזער|220x220 פיקסלים|פאבל הילה
**פאבל מרק הילה** (בפולנית: **Paweł Marek Huelle**; ) היה סופר פולני.

## ביוגרפיה
הילה, יליד גדנסק, למד פילולוגיה באוניברסיטת גדנסק, לימד ספרות, פילוסופיה והיסטוריה ועבד כעיתונאי. היה חבר בתנועת סולידריות ועבד עבור שירות העיתונות של התנועה. היה מנהל הטלוויזיה הפולנית בעיר הולדתו מ-1994 עד 1999.

ספרו הראשון, "לאן נעלם דויד וייזר", יצא לאור ב-1987. הספר, רומן חניכה ריאליסטי המשקף זכרונות מתקופת התבגרותו של הסופר בגדנסק, ובה בעת מסמל את אובדן יהודי פולין והתרבות היהודית בפולין, זכה להצלחה רבה וביקורות נלהבות. בשנת 2001 הופק על פיו הסרט הפולני המצליח "וייזר".

הילה היה מחשובי הסופרים הפולנים בימיו, ספריו תורגמו לשפות רבות, ביניהן אנגלית, צרפתית, ספרדית, גרמנית ועוד, וזיכו אותו בפרסים ספרותיים יוקרתיים.

הילה ביקר בישראל, אליה חש זיקה מיוחדת, ב-2003 וב-2005 כאורח יריד הספרים הבינלאומי בירושלים.

## ספריו שראו אור בעברית
* לאן נעלם דויד וייזר, חרגול הוצאה לאור, 2006. ().
* מרצדס-בנץ, חרגול הוצאה לאור, 2003. ().
* קסטורפ, חרגול הוצאה לאור, 2010. ().

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1957
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2023
מזראטי 3500GT

**מזראטי 3500GT** (באיטלקית: **Maserati 3500 GT**) היא מכונית ספורט אשר יוצרה על ידי חברת מזראטי האיטלקית בין השנים 1957–1964.

דגם ה"מזראטי 3500GT" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה בשנת 1957.

יוצרו 2,223 יחידות.

## דגמי "מזראטי 3500GT"
* קופה – 4 מושבים
* ספיידר – 2 מושבים (קבריולה)

## תמונות

קובץ: 1958 Maserati 3500 GT coupe - svr.jpg | מזראטי 3500GT קופה
קובץ:Maserati 3500 GT (7552776560).jpg | מזראטי 3500GT קופה
קובץ:Italian Concours Maserati 3500 White (2) (15004264272) (2).jpg  | מזראטי 3500GT – מבט לתא הנהג
קובץ:Italian Concours Maserati Red Engine (15004584795) (2).jpg|מנוע מזראטי 3500GT
קובץ:Maserati 3500 GT (1960) , Dutch licence registration DH-26-89 pic1.JPG | מזראטי 3500GT קופה
קובץ:1958 Maserati 3500 GT coupé - white - rvr.jpg | מזראטי 3500GT, קופה, שנת 1960
קובץ:1958 Maserati 3500 GT coupe - fv.jpg | מזראטי 3500GT, קופה, שנת 1960
קובץ:Maserati 5000GT Iniezione c.1962 body by Allemano (15807104972).jpg | מזראטי 3500GT ספיידר
קובץ:Maserati 3500-GT Spider.JPG | מזראטי 3500GT ספיידר
קובץ:1959 Maserati 3500 GT Spider rr.jpg | מזראטי 3500GT ספיידר
קובץ:Maserati 3500GT Spyder (7915736832).jpg | מזראטי 3500GT ספיידר – מבט לתא הנהג
קובץ:Maserati 3500GT Spyder Vignale.jpg | מזראטי 3500GT ספיידר
קובץ:Maseraticabav.jpg | מזראטי 3500GT ספיידר
קובץ:Paris - Retromobile 2014 - Maserati 3500 GT - 001.jpg | מזראטי 3500GT ספיידר


## ראו גם
* מזראטי 3200GT
* מזראטי 5000GT
* מזראטי קריף

## לקריאה נוספת
* מזראטי 3500GT (fr) Gilles Bonnafous, « Maserati 3500 GT 3.5 - Mécanique » [archive], sur Motorlegend, 17 octobre 2000 (consulté le 26 juin 2009)), p. 6)
## קישורים חיצוניים

* מזראטי 3500GT (1:25), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
3500GT
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
פרידריך ברגמן

גנרל **פרידריך ברגמן** (בגרמנית: **Friedrich Bergmann**; 10 במאי 1883 – 21 בדצמבר 1941), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
ברגמן נולד ב-10 במאי 1883 באינגולשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-1. בשנת 1909 הוא הועבר לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4, ובשנת 1913 חזר לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-1, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-9 באוגוסט 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1917 מונה לקצין מטה במה הכללי. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף ברגמן לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1926 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1930 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1932 הוא מונה לראש מטה אגד הארטילריה ה-4, וב-1 באפריל 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה למפקד אגד הארטילריה ה-5, וב-1 במרץ 1936 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בינואר 1937 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-27, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה לחם ברגמן עם הדיוויזיה ה-27 במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-7 שהיה חלק מעתודת קבוצת ארמיות דרום, ולקחה חלק פעיל במהלך הקרבות בזאמושץ ולובלין. בסוף נובמבר של אותה שנה הועברה הדיוויזיה להגנה בהרי אייפל, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה נכללה הדיוויזיה בכוחות העתודה של הארמייה ה-12. במחצית השנייה של המערכה היא נכנסה לקרבות באופן פעיל, ולחמה באזור הסום וניי-סיר-סן. הדיוויזיה פעלה בהצלחה רבה, והשתתפה במרדף אחר הכוחות הצרפתים הנסוגים אל נהר הסן והלואר. ב-5 באוקטובר 1940 מונה ברגמן למפקד הדיוויזיה ה-137, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמה כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך הקרב על מוסקבה פיקד ברגמן על הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית, ואף קיבל על פעולותיו ב-19 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וכעבור יומיים הוא נהרג בקרב בכפר סיאבקי באזור קלוגה שעל יד מוסקבה.

## קישורים חיצוניים
* פרידריך ברגמן באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
אשת פוטיפר

**אשת פּוֹטִיפַר**, הידועה בספר הישר בשם **זְלִיכָה**, היא דמות מקראית הנזכרת בפרשת וישב שבספר בראשית, כמי שניסתה לפתות את יוֹסֵף בן יַעֲקֹב לנאוף עימה, ומשלא הצליחה, העלילה עליו עלילת שקר שהוא ניסה לאנוס אותה, ועקב כך הושלך יוֹסֵף, על ידי פּוֹטִיפַר אדוניו, לבית הסוהר, שם זכה לברכת ה' במעשה ידיו עד שעלה לגדולה והפך למשנה למלך מצרים.

## ניסיון הפיתוי

על פי המסופר במקרא, פּוֹטִיפַר קנה את יוֹסֵף לעבד מיד הישמעאלים שקנו אותו במכירת יוֹסֵף. לאחר תקופה שבה ראה פּוֹטִיפַר שיוֹסֵף עושה עבודתו נאמנה, וזוכה לברכת ה' בכל מעשה ידיו, החליט שיוֹסֵף ינהל לבדו את ענייני הבית. אשתו, שנתנה עיניה ביוֹסֵף, ניצלה את העובדה שבעלה השאיר את יוֹסֵף לבדו בביתו כדי לפתותו לשכב עימה, אך יוֹסֵף סרב. לבסוף ניצלה הזדמנות שביתה היה ריק מאנשים לזמן ממושך, ותפסה את יוֹסֵף בבגדו כדי לשדלו לשכב עימה. משראה זאת יוסף מיהר לפשוט את הבגד שאחזה בו, וברח החוצה.ממוזער|אשת פּוֹטִיפַר אוחזת בבגדו של יוסף בניסיון לשדלו לשכב עימה. סימון קנטריני (1612-1648)|ימיןעל פי מדרש תנחומא, אשת פּוֹטִיפַר חשקה ביוֹסֵף בשל יופיו וכישרונותיו. לאחר בריחתו של יוֹסֵף מניסיון הפיתוי שלה, היא נעלבה וכעסה על יוֹסֵף, וגם חששה שיספר את שעשתה ובעלה יעניש אותה קשות, לכן צעקה בקול רם כדי שבני ביתה ישובו, ואז סיפרה להם סיפור-כיסוי שיוֹסֵף ניסה לאנוס אותה, ובשעה שהחל לפשוט את בגדיו היא צעקה לעזרה, וכששמע זאת נמלט מהמקום. כך, סברה, יוֹסֵף ייענש והיא תצא נקייה.

פּוֹטִיפַר האמין לאשתו, ובחמתו דאג ללכידתו של יוֹסֵף והשלכתו לבית הסוהר שהיה תחת אחריותו כשר הטבחים (האחראי על ההוצאה להורג). לפי גרסה אחרת פּוֹטִיפַר ידע שאשתו משקרת, אך לא רצה להפליל את אשתו והחליט להשאיר את יוֹסֵף בכלא בזמן שיחשוב על כך. אמנם גם בבית הסוהר המשיך ה' להשגיח על יוֹסֵף, והוא זכה ליחס מועדף מאת שר בית הסוהר, שהפקיד בידו את האחריות על האסירים.

### מטרותיה
במדרשי חז"ל ישנן דעות שונות האם אשת פּוֹטִיפַר הייתה מרשעת שבגדה בבעלה וניסתה לפתות את עבדו לנאוף עימה, או שמעשיה היו לשם מטרות חיוביות, אם כי מעשיה אינם רצויים. ישנם מדרשים שאפיינו אותה כדמות שלילית: .

ויש שאפיינו אותה כדמות חיובית עם כוונות טובות ואף בחינה של רוח הקודש:

## זיהויה כאמה של אָסְנַת
בשל הדמיון המילולי בין **פּוֹטִיפַר** ל**פּוֹטִיפֶרַע**, יש מחז"ל המזהים את פּוֹטִיפַר כאביה של אָסְנַת, שהייתה עתידה להיות אשתו של יוֹסֵף:
. המקור לדברי רש"י בתלמוד הבבלי:

לפי מדרש זה, מובא במדרש טעם לפיתוי שפיתתה אשת פּוֹטִיפַר את יוֹסֵף: .

## זיהוי שמה

אגדה מוסלמית גורסת כי שמה של אשת פּוֹטִיפַר הוא 'זוליכה'. אמנם לאגדה זו אין אשרור במקורות היהודיים מלבד בספר הישר, שמשייך שם זה לאשת פּוֹטִיפַר. אך דבריו לא התקבלו בקרב פרשני המקרא.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הטרדה מינית
קטגוריה:אישים בפרשת וישב
קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:יוסף בן יעקב
קטגוריה:אישים מצרים בתנ"ך
קטגוריה:פרשת וישב
קטגוריה:אישים בתנ"ך ששמם אינו מצוין
קטגוריה:אונס בתנ"ך
סילבסטר השלישי

**סילבסטר השלישי**, נולד בשם **ג'ובאני די קרסנטי-אוטביאני** (באיטלקית: **Giovanni dei Crescenzi–Ottaviani**; לפני שנת 1000 – 29 באוקטובר 1063), היה אפיפיור ברומא בשנת 1045 למשך 56 ימים.

## ביוגרפיה
ג'ובאני נולד ברומא, כבן למשפחת קרסנטי. בצעירותו הוא פנה ללימודי כמורה, וב-1 ביולי 1011 מונה לקרדינל על ידי האפיפיור סרגיוס הרביעי, ומונה לבישוף סבינה.

בספטמבר 1044 גורש האפיפיור בנדיקטוס התשיעי מרומא, ולאחר תקופה סוערת נבחר ג'ובאני לאפיפיור ב-13 בינואר 1045. אולם ב-10 במרץ אותה שנה חזר בנדיקטוס התשיעי לרומא, גירש את סילבסטר השלישי שחזר לתפקידו כבישוף סבינה, וחזר לכהן כאפיפיור. בשנת 1047 הדיחה מועצת סוטרי את סילבסטר השלישי מתפקידו כבישוף, אולם הוא המשיך בתפקידו, עד למותו ב-29 באוקטובר 1063.

## קישורים חיצוניים

* [האנציקלופדיה של האפיפיורים](http://www.treccani.it/enciclopedia/silvestro-iii_(Enciclopedia_dei_Papi)/) 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-11
בורר ביום טוב

מלאכת בורר היא אחת משלושים ותשע המלאכות שנאסרו בשבת. אמנם באופן שהברירה נעשית בהוצאת המאכל בידו מתוך הפסולת, ובסמוך לאכילה, הותר לברור בשבת, מאחר שזו 'דרך אכילה' ולא דרך מלאכת הברירה. כחלק מהיתר התורה לבצע 'מלאכת אוכל נפש' ביום טוב, הותרה ברירת מאכלים לשם אכילתם ביום טוב גם כשהיא נעשית בכלי וזמן רב לפני הסעודה. וכשיש יותר טרחה בהוצאת האוכל, אף הותרה הוצאת הפסולת.

## סייגי הברירה בשבת וביום טוב
### סייגי הברירה בשבת

בשבת כל פעולה שמטרתה להפריד אוכל מפסולת אסורה, למעט ברירה הנעשית כדרך אכילה. שלושה תנאים נדרשים כדי שהפרדת האוכל תחשב כדרך אכילה:
* **אוכל מתוך פסולת** - שיוציא את האוכל מתוך הפסולת.
* **לאלתר** - שיברור על מנת לאכול סמוך לזמן הברירה.
* **ביד** - שיברור את האוכל ביד או מזלג אבל לא בכלי שמיועד לברירה.

### סייגי הברירה ביום טוב
ביום טוב, הותרו כל המלאכות שנדרשות לצורך הכנת מאכלי יום טוב. ונאסרו רק מלאכות שהן 'מלאכת עבודה', היינו מלאכות שאדם מבצע כדרך עסקיו ומלאכתו בימות החול, שאינן לצורך יום טוב. כשם שמותר לברור מאכלים לצורך יום טוב, כן מותר לברור בגדים וכלים ומשחקים לצורך יום טוב.

אמנם אף ביום טוב נאמרו תנאים מסוימים על מנת להתיר את הברירה:
* **למעט בטרחה** - כאשר יש לאדם תערובת של מאכל ופסולת, יפריד אותם בדרך בה יוכל למעט בטרחה כמה שיותר. שאם רוב התערובת אוכל - ייטול מתוכה את הפסולת. ואם הרוב פסולת - ייטול מתוכה את האוכל. אמנם כאשר הפסולת מרובה, גם כאשר קל יותר להוציא את הפסולת, צריך להוציא את המאכל מתוך הפסולת, מפני שבמצב שהרוב פסולת, אין הפסולת נגררת אחר האוכל והיא נחשבת מוקצה, ולכן אסור ליטול אותה. אבל כאשר הרוב מאכל, מותר להוציא את הפסולת ביד, כי אז הפסולת המעטה נגררת אחר האוכל שהוא הרוב, ואין עליה דין מוקצה, ורק לאחר שיפריד אותה מהאוכל, הפסולת תהפוך למוקצה. ויש אומרים שגם כאשר הפסולת היא רוב, אם קל יותר להוציאה, יניח את האוכל ויוציא את הפסולת, שלעולם ממעטים בטרחה.

* **שאי אפשר לעשותה מערב יום טוב** - כל אימת שאפשר לעשות את המלאכה בערב יום טוב בלא שהמאכל ייפגם, צריך לעשותה בערב יום טוב. ואם לא עשאה בערב יום טוב – מותר לעשותה ביום טוב בשינוי בלבד. אלא שאין צורך בשינוי גדול, שאם היה רגיל לברור על גבי צלחת, יברור על השולחן וכיוצא בזה.

## דוגמאות למקרים בהם מותר לברור ביום טוב ולא בשבת
* **פסולת מתוך אוכל** - מי שיש לפניו סלט ובו חתיכות בצל שהוא אינו מעוניין בהן, מותר לו להוציא את חתיכות הבצל, ולאכול את שאר הסלט. ואילו בשבת הדבר אסור, מפני שאסור להוציא פסולת מתוך אוכל. וכן מותר להוציא ביום טוב גרעין של לימון שנפל לתוך סלט, וכן מותר לברור אורז ביום טוב.

* **בכלי** - מי שיש לו שמרי יין מעורבים ביין, מותר ביום טוב להעביר את היין במסננת ביתית, כדי לסנן את היין מהשמרים. ובשבת הדבר אסור, שכן אסור להשתמש בכלי לצורך הפרדת האוכל מהפסולת.

## ראו גם
* מלאכת יום טוב
* שחיטה ביום טוב
* הוצאה ביום טוב

## קישורים חיצוניים
* הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה, בורר בשבת, בורר ביום טוב.
* אתר ישיבה, מלאכת בורר ביום טוב.
* הרב מאור קיים, הרחבות לפניני הלכה, בורר ביום טוב.
* אתר נצח ישראל, דיני בורר ביום טוב 

## הערות שוליים

קטגוריה:ל"ט מלאכות שבת
קטגוריה:הלכות יום טוב
קוניגסג CC

**קוניגסג CC** (באנגלית: **Koenigsegg CC**) היא דגם של מכוניות-על בתצורת ספורט, 2 מושבים, אשר יוצרה בין השנים 1996–2001 על ידי חברת קוניגסג השוודית.

## קוניגסג CC
מנהל פרויקט תכנון ובניית הדגם היה כריסטיאן פון קוניגסג (Christian Von Koenigsegg)

יוצרו 4 יחידות בלבד.

תאוצת דגם ה"קוניגסג CC" (מנוע V12) בין 0 - 100 קמ"ש היא 3.1 שניות

תאוצת דגם ה"קוניגסג CC" (מנוע V8) בין 0 - 100 קמ"ש היא 3.5 שניות

את אב הטיפוס בחן נהג המרוצים Rickard Rydell.

## תמונות

קובץ:Koenigsegg - Flickr - Supermac1961.jpg| קוניגסג CC
קובץ:Koenigsegg et al on grid - Flickr - Supermac1961.jpg | קוניגסג CC
קובץ:Koenigsegg - Flickr - Supermac1961 (1).jpg | קוניגסג CC
קובץ:1996-koenigsegg-cc-prototype 100529345 l.jpg | קוניגסג CC


## לקריאה נוספת
*  קוניגסג CC  (Koenigsegg CC - Car and Driver )

## קישורים חיצוניים

*  קוניגסג CC (5:53 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1996
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות שוודיות
CC
דו-שיניים

**דּוּ-שִׁינִּיִּים** (שם מדעי: Diodontidae; ידועים גם כ**קיפודגיים** ובאנגלית מכונים "דגי דורבן") הם משפחת דגי גרם מסדרת הנפוחיתאים בעלי קוצים על גופם.

## מאפיינים
לדו-שיניים פרצוף גדול עם מסיכה אופקית על עיניהם ופה גדול מעוגל בעל שתי שיניים גדולות, המקור לשמם. דגים אלה ניזונים מיצורי ים קטנים, מזואופלנקטון ומחסרי חוליות ודגיגים קטנים. הם חיים בימים הפתוחים וכן בשוניות ובחוליות.

הם ידועים בעיקר בצורת ההתגוננות שלהם מטורפים על ידי בליעת מים (או אוויר אם יצאו מהים) וזקירת הקוצים שעל גופם. הקוצים אמורים להרתיע את רוב הטורפים ולכמה מינים ישנם כמה חומרים כמו ציאניד המוזרקים בקוצים לרקמות העור. ואולם מספר טורפים הכוללים כרישים, קטלנים וטונות מצליחים לטרוף אותם.

## מיון
*משפחה **דו-שיניים** (Diodontidae)
**סוג ומין יחיד *Allomycterus pilatus*
**סוג *Chilomycterus*
**סוג קיפודג (*Cyclichthys)*
**סוג ומין יחיד *Dicotylichthys punctulatus*
**סוג דו-שן (*Diodon)*
**סוג *Lophodiodon calori*
**סוג *Tragulichthys jaculiferus*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
זיגפריד מכולץ

גנרל **זיגפריד מכולץ** (בגרמנית: **Siegfried Macholz**; 20 בספטמבר 1890 – 25 במאי 1975), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
מכולץ נולד ב-20 בספטמבר 1890 בממל, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס ליכל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-152 (אלזס ה-1), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מכולץ לרייכסווהר, אולם בשנת 1921 פרש מהצבא והצטרף למשטרת דנציג. ב-1 באוקטובר 1935 הועלה מכולץ לדרגת אוברסט לוטננט, וב-25 בנובמבר אותה שנה הצטרף לוורמאכט. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בינואר 1937 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-67.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה מונה מכולץ למפקד רגימנט הרגלים ה-203, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-76 בחזית המערבית, וב-4 בינואר 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-218. ב-1 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביוני אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-192. ב-7 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-122, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמה כחלק מהקורפוס ה-28 במסגרת הארמייה ה-16. ב-19 בדצמבר 1941 קיבל מכולץ על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 במרץ 1943 מונה מכולץ למפקד דיוויזיית המילואים ה-191, אשר הפכה ב-1 בפברואר 1944 לדיוויזיה ה-49. הדיוויזיה הוצבה בגזרה שבין בולון לאטאפלה, ולחמה במהלך המערכה בנורמנדי. באוגוסט 1944 נסוגה הדיוויזיה לעבר פריז, ומשם לעבר בריסל. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה באזור אאכן, והשתתפה בקרב על אאכן. ב-16 באוקטובר 1944 קיבל מכולץ על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-26 בינואר 1945 מונה למפקד הדיוויזיה ה-295 בנורווגיה, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר מכולץ בעיר הנובר, עד למותו ב-25 במאי 1975, והוא בן 85 שנים.

## קישורים חיצוניים
* זיגפריד מכולץ באתר axishistory 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
קרב פלובצה

**קרב פלובצה** (בפולנית: **Bitwa pod Płowcami**) נערך ב-27 בספטמבר 1331 בין ממלכת פולין למדינת המסדר הטווטוני.

## הקרב
במסגרת המלחמה הפולנית-טווטונית אשר נמשכה בין השנים 1326 ל-1332 סביב השליטה בפומרליה (אזור העיר גדנסק של ימינו), ניסו הטווטונים לכבוש את אזור בז'שץ' קויאבסקי. מול כוחות המסדר הטווטוני, אשר מנו כ-7,000 לוחמים, ניצב הצבא הפולני, אשר מנה כ-5,000 לוחמים. לרשותו של ולדיסלב הראשון עמדו כמה אלפי נושאי נשק בלתי סדירים נוספים, אך מכיוון שהיו נחותים בחימושם לעומת האבירים הטווטונים, סירב המלך לפתוח בקרב, אך המשיך לעקוב אחר תנועתם. רק לאחר שב-27 בספטמבר 1331 פיצל המפקד הטווטוני דיטריך פון אלטנברג את כוחו לשלוש יחידות, תקף ולדיסלב הראשון את החלק החלש ביותר סמוך לעיירה פלובצה. הפולנים, בפיקודם הישיר של המלך ובנו קז'ימייז', תקפו חזיתית, ואליהם הצטרפו יחידות פולניות נוספות שהסתתרו ביער הסמוך לעיירה. על פי אחד הדיווחים על הקרב, התבקש קז'ימייז' לנתק מגע ולסגת, על מנת שממלכת פולין לא תיוותר ללא יורש במקרה של תבוסה. אף על פי כן, הובסו האבירים הטווטונים לאחר קרב שנמשך כשלוש שעות, ומנהיגם נשבה. הפולנים ניצחו בשלב זה של הקרב, ובמהלכו לקחו בשבי 56 אבירים ושחררו אסירים פולנים רבים.

קולות הקרב בפלובצה הגיעו לאוזני היחידות הטווטוניות האחרות, אשר חשו לעזרת חבריהם האבירים ותוך זמן קצר הגיע לשדה הקרב שליש נוסף של הכוח הטווטוני. הקרב הארוך והעקוב מדם נמשך שעות, עד רדת החשיכה, ושני הצדדים ספגו אבדות כבדות. הפולנים ניצחו בקרב באופן ברור, לאחר שמפקד הצבא הטווטוני, רויס פון פלאואן (Reuss von Plauen), נפל בשבי ואיתו 40 אבירים נוספים. לאחר שנמלטו מפלובצה, נסוגו הטווטונים לטורון.

אף על פי שהפולנים ניצחו בשדה הקרב, מקובל כי לא היה זה ניצחון מכריע מכיוון שהצבא הטווטוני לא הושמד. עם זאת, נחשב הקרב לאבן דרך חשובה בתולדות ממלכת פולין, אשר החלה באותו הזמן לרכוש לעצמה מעמד בזירה הבינלאומית ועמדה בהצלחה כנגד אויב רב עוצמה.

## תוצאות הקרב
[ממוזער|שמאל|250px|מצבת הזיכרון לקרב פלובצה במתחם [קבר החייל האלמוני בוורשה, פולין]]
על פי הערכות, איבדו הצדדים היריבים ביחד כ-4,000 לוחמים, כולל 73 מהאבירים האחים של המסדר הטווטוני (דרגת האבירים הגבוהה ביותר של המסדר). יותר ממחצית מההרוגים השתייכו לטווטונים, כאשר שליש מכלל אבירי המסדר אבד בקרבות עד לאותו הזמן. הצבא הפולני, אשר סבל גם הוא מאבדות כבדות, לא רדף אחר הטווטונים הנסוגים.

## הנצחה
ב-1927 החלו הפולנים בהכנות להקמתה של מצבת זיכרון בגובה 20 מטרים בשדה בו נערך הקרב, לציון יום השנה ה-600 לקיומו. בניית המצבה הושלמה ב-1933, אך הושמדה על ידי הנאצים עם כיבוש פולין ב-1939, יחד עם פסל קטן יותר שהוקם לציון הקרב במאה ה-19. ב-1961 נבנתה במקום מצבת זיכרון חדשה.

בימינו מצוין קרב פלובצקה במצבה במתחם קבר החייל האלמוני בוורשה ועליה הכיתוב "פלובצה 27 IX 1331" (PLOWCE 27 IX 1331).

## לקריאה נוספת

*Strzyż, Piotr. **[https://books.google.co.il/books?id=zhiePGHdJXQC&dq=plowce+1331&hl=iw&source=gbs_navlinks_s Płowce 1331]**. Bellona, 2009. 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פלובצה
פלובצה
פלובצה
דוד נבו

**דוד נבו** (נולד ב-22 ביוני 1939) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר לחינוך ע"ש חיים וג'ואן קונסטנטינר באוניברסיטת תל אביב, כיהן כראש בית הספר לחינוך וכמדען הראשי של משרד החינוך.

בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת אוהיו בהערכה פדגוגית. חוקר את משמעות השילוב של הערכה פנימית וחיצונית של בית הספר כעמית בתוכנית מדיניות החינוך של מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל.

בסוף שנת 2003 התפטר נבו מתפקיד המדען הראשי בין השאר בעקבות חילוקי דעות סביב מבחני המיצ"ב. למרות שתמך עקרונית במבחני הערכה ובחינוך הישגי, דרך היישום של המבחנים הייתה לדבריו בעייתית מכיוון שהמבחנים שימשו כשוט כלפי המנהלים, במקום להיות כלי עזר עבור המשרד.

## קישורים חיצוניים
* דף עמית במרכז טאוב
* יורם הרפז, "אחריותיות היא בריחה מאחריות", הד החינוך, יוני 2007 - ריאיון עם פרופ' דוד נבו על תכנון לימודים ועל הערכת תוצרי לימוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: חינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
סקאניה-ואביס L75

**סקאניה-ואביס L75** (באנגלית **Scania-Vabis L75**) היא סדרת משאיות כבדות (13–22.5 טון), אשר יוצרה על ידי חברת סקאניה השוודית בין השנים 1958–1963.

יוצרו מדגמי **L75** ומדגמי **L76** סך של 43,334 יחידות.

## דגמי סקאניה-ואביס L75
* **L75** (יוצר בין השנים 1958–1963), מנוע דיזל, 10,261 סמ"ק המפיק 165 כ"ס, (123kW) (מנוע מסוג סקאניה-ואביס D10)
* **L75** (יוצר בין השנים 1961–1963), דיזל טורבו, 10,261 סמ"ק המפיק 205 כ"ס, (153kW) (מנוע מסוג סקאניה-ואביס DS10)
## תמונות

קובץ:Sca-Vabis-75-KrsundFreiBillag-hh.jpg | סקאניה-ואביס L75
קובץ:Scania-VabisLT751962.jpg| סקאניה-ואביס L75
קובץ:Scania-Vabis LT75 Truck 1962.jpg| סקאניה-ואביס L75
קובץ:Scania-Vabis LT75 Truck 1959.jpg | סקאניה-ואביס L75, שנת 1959
קובץ:Scania-Vabis LS7550 Truck 1963.jpg | סקאניה-ואביס L75, שנת 1963
קובץ:Scania-Vabis LS7546 Tanker 1960.jpg | סקאניה-ואביס L75, שנת 1960 – מכלית (משאית)
קובץ:Scania-Vabis LS75 Truck 3.jpg | סקאניה-ואביס L75
קובץ:Scania-Vabis L7542 Truck 1962 2.jpg | סקאניה-ואביס L75, שנת 1962
קובץ:Scania-Vabis LS75 Truck 2.jpg | סקאניה-ואביס L75
קובץ:1962 Scania-Vabis LT75 2.jpg | סקאניה-ואביס LT75, שנת 1962 – מבט לתא הנהג


## ראו גם
* סקאניה סדרה 0
* סקאניה סדרה 1
* סקאניה-ואביס L10/L40/L51 

## לקריאה נוספת
* סקאניה-ואביס L75 בשוודיה - תמונות ( Scania-Vabis L75/LS75/LT75 trucks - Swedish Brass Cars)

## קישורים חיצוניים

* סקאניה-ואביס L75 (2:06 דקות), יו-טיוב
*אתר סקאניה
*אתר מוזיאון סקאניה

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1958
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כלי רכב שוודיים
L75
יחסי בנגלדש–ספרד

[ממוזער|שלט בקונסוליה של בנגלדש ב[ברצלונה]]
**יחסי בנגלדש–ספרד** הם היחסים ושיתופי הפעולה הפוליטיים והמדיניים בין בנגלדש לספרד. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים חמים.

בשנת 2014 תוכנן אירוע בספרד המיועד לקידום ההשקעות בבנגלדש.

## ייצוג
* בנגלדש מחזיקה שגרירות בספרד, הממוקמת במדריד.
* ספרד מחזיקה שגרירות בבנגלדש, הממוקמת בדאקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי בנגלדש–דנמרק

**יחסי בנגלדש–דנמרק** הם היחסים הפוליטיים, המדיניים ושיתופי הפעולה בין בנגלדש לדנמרק. שגרירות דנמרק ממוקמת בעיר דאקה. בנגלדש מיוצגת באמצעות השגרירות שבסטוקהולם, שוודיה.

## סיוע בפיתוח
בנגלדש לקחה חלק בסיוע בפיתוח לדנים מאז עצמאותה ב-1971. דנמרק מסייעת בפיתוח לבנגלדש בנושאים כמו תחבורה, הובלה ימית, חקלאות, דייג ופיתוח כפרי.

כמו כן, דנמרק תומכת בזכויות האדם ובחברה האזרחית בבנגלדש.

## הסכמים
בשנת 1975, נחתם הסכם על בניית סירות ומיכון. בנוסף, ב-1978 חתמו שתי המדינות על הסכם על מערך שיווק דגים.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלפא רומיאו 50

**אלפא רומיאו 50** (באיטלקית **Alfa Romeo 50**) היא משאית כבדה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב ה-איטלקית **[[אלפא רומיאו]]** בין השנים 1931–1934.

חברת "אלפא רומיאו" ייצרה את דגם ה-"אלפא רומיאו 50" בשיתוף פעולה עם חברת ייצור המשאיות הגרמנית "Büssing". דגם ה-"אלפא רומיאו 50" היה כמעט זהה לדגם ה- "Bussing-NAG 50" הגרמני.

סך הכול יוצרו 115 יחידות.

## ראו גם
* אלפא רומיאו
* אלפא רומיאו 85
* אלפא רומיאו 430
* אלפא רומיאו 450
* אלפא רומיאו 500
* אלפא רומיאו 800

## לקריאה נוספת
* אלפא רומיאו 50 - היסטוריה ((it) Histoire de l'Alfa Romeo 50 [archive])

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1931
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
50
יחסי בנגלדש–קניה

**יחסי בנגלדש–קניה** הם היחסים הדו-צדדיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים בין בנגלדש לבין קניה.

## מפגשים נשיאותיים
שר הטקסטיל והיוטה לשעבר, עבדול לאטיף סידיקי הגיע לביקור רשמי בניירובי בשנת 2012.

## שיתופי פעולה חקלאיים
קניה היא אחד היעדים הרצויים עבור בנגלדש לחכור קרקעות שאינם בשימוש על מנת להבטיח עתיד של ביטחון תזונתי. גם קניה הביעה את האינטרס שלה לחכור את אדמות חקלאיות רבות לבנגלדש. הקרקעות ישמשו לגידול אורז וכותנה.

## יחסים כלכליים
בנגלדש וקניה הראו עניין משותף להרחיב את הסחר בין שתי המדינות. יוטה היא המוצר המרכזי שבנגלדש מייצאת לקניה, יחד עם תרופות בנגלדשיות. ב-2012, משלחת בנגלדשית בראשות שר הטקסטיל והיוטה הגיעו לניירובי וניהלו שיחות עם מספר משרדים וגופים מסחריים של קניה על מנת לחקור דרכים אפשריות להגדלת הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
חצי נזק

**חצי נזק** הוא מונח במשפט העברי שמשמעותו מחצית השווי של רכוש שניזוק.

נזק
אלגואסס

**אלגואסס** (בספרדית: **Alguazas**) היא עיירה הנמצאת בספרד וממוקמת בקהילה האוטונומית והפרובינציה מורסיה. הרשות המקומית מונה כ-9,600 תושבים (נכון ל-2016) ושטחה 23.74 קמ"ר.

נקודת ציון חשובה של העיר היא מנזר אונופריוס שנבנה בתחילת המאה ה-16 ופועל מאז.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מורסיה: ערים