open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הטירון (ציור)

**הטירון** (או **חדר ההלבשה של הרד סוקס**) הוא ציור משנת 1957 מעשה ידי האמן האמריקאי נורמן רוקוול, שצויר עבור שערו של מגזין הסאטרדיי איבנינג פוסט ב-2 במרץ 1957.

הציור מתאר כמה שחקני קבוצת הבייסבול בוסטון רד סוקס בחדר הלבשה, אליו מצטרף שחקן חדש לכאורה לבוש בבגדי רחוב ונושא מזוודה, יחד עם כפפת הבייסבול שלו ומחבט הבייסבול. הציור נמכר במכירה פומבית של 2014 תמורת למעלה מעשרים מיליון דולר.

## יצירה
רוקוול רצה לצייר תמונת שער בנושא אימוני האביב לעיתון "סאטרדיי איבנינג פוסט". באוגוסט 1956 שלושה שחקני רד סוקס (פרנק סאליבן, ג'קי ג'נסן וסמי ווייט) נסעו לסטודיו שלו בסטוקברידג', מסצ'וסטס, כדי להצטלם לצילומי עזר. טד ויליאמס ובילי גודמן המופיעים בתמונה, אך לא הגיעו לאולפן, ולכן רוקוול השתמש בתמונות אחרות שלהם. רוקוול בחר בתלמיד תיכון, שרמן ספורד מהעיירה פיטספילד הסמוכה למקום מגוריו, כדי להצטלם לתמונות הפניה של שחקן הבייסבול הטירון. ההשראה לשחקן הטירון הייתה אולי שחקן הבייסבול מיקי מקדרמוט, שהצטרף לרד סוקס בשנת 1948 ותמונתו הופיעה במגזין "לייף". רוקוול ביקר בסרסוטה פלורידה, וצילם את חדר ההלבשה האמיתי של הרד סוקס בפיין פארק.

## המשתתפים בציור
בציור משתתפים חמישה חברים מ"בוסטון רד סוקס" מ־1956, ששיחקו בקבוצה גם בשנת 1957 כשהציור הופיע על שער העיתון "סאטרדיי איבנינג פוסט":
* טד ויליאמס, עומד במרכז התמונה
* ג'קי ג'נסן, קושר את נעלו והתיישב מול ויליאמס
* פרנק סאליבן, יושב משמאל לג'נסן ("8" חלק מהמספר 18 של סאליבן נראה בבירור)
* סמי ווייט, יושב בקצה השמאלי, עם כפפה של תופס.
* בילי גודמן, עומד בקצה הימני ביותר, כשידו מכסה את פיו

בנוסף מוצג בציור הטירון המנוגד, שעומד בין ויליאמס לגודמן, ושחקן פיקטיבי שניצב בקצה השמאלי, אותו כינה רוקוול "ג'ון ג'יי אנונימי", והתבסס על תמונות הפניה של עוזר הסטודיו של רוקוול לואי למון. אף אחד משחקני רד סוקס המופיעים בתמונה לא בחיים.

## מכירה פומבית בשנת 2014
הציור נמכר במכירה פומבית במאי 2014 על ידי כריסטי'ס תמורת 22,565,000 דולר. כמה שבועות לפני המכירה הפומבית שלו, הוא הוצג בפומבי במוזיאון לאמנויות יפות, בבוסטון. הציור נמכר בעבר בשנת 1986 תמורת 600,000 דולר.

## הערות שוליים

קטגוריה:נורמן רוקוול
קטגוריה:בייסבול
קטגוריה:ציור אמריקאי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1950
קטגוריה:ציורי ספורט
אוסקר רבין

**אוסקר רבין** (ברוסית: **Оскар Яковлевич Рабин**; 2 בינואר 1928, מוסקבה – 7 בנובמבר 2018, פירנצה) היה אמן נון-קונפורמיסטי יהודי-רוסי שגורש מברית המועצות והיה מתגורר בצרפת.

## ביוגרפיה
אוסקר רבין נולד במוסקבה למשפחת רופאים יהודים, בוגרי אוניברסיטת ציריך. אביו נפטר כאשר הוא היה בן 5 ואמו נפטרה בשנת 1941. בתחילת שנות ה-40 התחיל רבין ללמוד ציור. בשנים 1946–1948 הוא התגורר בריגה ולמד באקדמיה לציור בעיר. בשנת 1948 הוא עבר לאקדמיה לציור במוסקבה ,אך כבר בשנת 1949 סולק מהמוסד בעקבות האשמות בעבודות שלא בהתאם לריאליזם סוציאליסטי. רבין חזר למורה הראשון שלו, ובמקביל עבד בעבודות מזדמנות לפרנסת המשפחה (הוא התחתן עם ביתו של הצייר שלימד אותו).

בשנות ה-50 היה רבין בין מקימי קבוצת אמנים לא רשמית. בקיץ 1956 הוא הכיר את אולג צלקוב ובתערוכה של ציירים צעירים קיבל פרס. תומכי הקו הרשמי של האמנות הסובייטית לא קיבלו את סגנון הציור של רבין. 

בשנת 1974 הוא היה בין מארגני תערוכה ציורים במרחב הפתוח שפוזרה על ידי השלטונות. בשנת 1977 הוא נעצר ולאחר מספר ימים קיבל הצעה לצאת לסיור באירופה ביחד עם כל המשפחה. 

ביוני 1978 הוא הוזמן לשגרירות ברית המועצות בצרפת וקיבל הודעה שנשללה ממנו אזרחות של ברית המועצות והוא לא יכול לחזור. רק בשנת 1990, בתקופת מיכאיל גורבצ'וב הצו בוטל ובשנת 2006 הוא קיבל אזרחות רוסית.

בהיותו בצרפת הוא המשיך בציור ועבודות שלו הוצגו בתערוכות שונות. בשנת 1991 הוא להציג לראשונה הציג עבודותיו ברוסיה.

בשנת 2018, לקראת יובל 90 של הצייר, בפלה רויאל בפריז אורגנה תערוכה גדולה של עבודותיו.

ציוריו של רבין מוצגים, בין היתר, בגלריית טרטיאקוב במוסקבה, המוזיאון הרוסי בסנקט פטרבורג ובמרכז פומפידו בפריז.

אוסקר רבין היה נשוי פעמיים ואב לשני ילדים, בן ובת. בנו, אלכסנדר רבין, היה צייר אף הוא.
## קישורים חיצוניים
*  מאמר לזכרו
*  קורות חיים
* 

קטגוריה:אמנים סובייטים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:מהגרים מברית המועצות לצרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2018
מנאו

**מנאו** (ביוונית: **Μενεού**) הוא כפר במחוז לרנקה בקפריסין. הכפר ממוקם כ-3 ק"מ צפונית-מזרחית לכפר קיטי שלחופי הים התיכון.

מאז ומתמיד התגוררה בכפר אוכלוסייה קפריסאית ממוצא יווני. עם תחילתו של הסכסוך הקפריסאי היגרו אל הכפר פליטים קפריסאים יוונים מצפון קפריסין, תוך הגירת טורקים מהעיר. בשנת 1980 הושלמה בניית 470 בתים נוספים בהם התיישבו פליטים קפריסאים יוונים.

## גלריה

קובץ:Chypre Meneou Plage - panoramio.jpg|חוף הים של הכפר
קובץ:Meneou,_Cyprus_-_panoramio_(4).jpg|הכניסה לכפר


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קפריסין: יישובים
פיוטר מיכאלובסקי

**פיוטר מיכאלובסקי** (בפולנית: **Piotr Michałowski**; 2 ביולי 1800 – 9 ביוני 1855) היה צייר פולני מהתקופה הרומנטית, הידוע במיוחד בזכות דיוקנאותיו הרבים וציורי צבעי שמן של סוסים.

היה בעל השכלה רחבה וגם פעיל חברתי, סנגור משפטי, מנהל עירייה ונשיא האגודה החקלאית בקרקוב (מאז 1853).

## קורות חייו
פיוטר מיכאלובסקי היה בנו של יוזף מיכאלובסקי, שהיה איש משכיל. בגיל 14 עבר את בחינת סיום בית הספר התיכון. הוא למד מתמטיקה ומדעי הטבע, כלכלה ומדעי הרוח באוניברסיטה היגלונית ובאוניברסיטת גטינגן. בשנים 1823–1830 היה מעורב בנציבות ההכנסות והאוצר בוורשה. באותה תקופה ביקר לעיתים קרובות ביישוב טומשוב מזובייצקי, בביקור אצל אחותו אנטונינה אוסטרובסקה לבית מיכאלובסקה (1799–1871) וגיסו של אנטוני אוסטרובסקי, שבשנים 1811–1812 בנה שם אחוזה קלאסיסטית.

הוא צייר בטומשוב נפחים בעבודה ואת פניהם של הבורגנים של טומשוב. הוא גם צייר דיוקנאות של אנטוני אוסטרובסקי ובני משפחתו. בטומשוב פגש את יוליה אולימפיה אוסטרובסקה (1807–1875), בתו של הרוזן אנטוני אוסטרובסקי מנישואיו הראשונים, לה נישא ב-1 בפברואר 1831 בוורשה. נולדו להם שבעה ילדים.

לאחר מרד נובמבר, במהלכו פיקח על ייצור נשק ותחמושת, נסע לפריז. שם ראה את הציורים של מיטב המאסטרים הספרדים, הפלמיים וההולנדים. כולל דייגו ולאסקס ופרנס הלס. הוא הוקסם מציוריו של תיאודור גריקו. גם אלכסנדר אורלובסקי השפיע עליו.

לאחר שחזר לפולין, בשנת 1837, התיישב בקשישטופוריצ'ה. בשנים 1848–1853 היה נשיא המועצה המנהלית של הדוכסות הגדולה קרקוב. בשנת 1848 ייסד את בית הספר לבנים יתומים בקרקוב, שהיה פעיל עד 1950. בשנים 1853–1854 היה נשיא החברה הכלכלית והחקלאית בקרקוב.

הוא היה צייר מעולה של סוסים, סצנות קרב ודיוקנאות (דימויים של פולנים, איכרים, יהודים, בני משפחה וחברים). יצר גם סצנות ז'אנריות מחיי הכפר. הוא הקדיש חיבורים רבים לאפוס הנפוליאוני, לדמותו של הקיסר נפוליאון ולהיסטוריה של הצבא הפולני.

הוא הותיר אחריו למעלה מאלף רישומים (רישומים, צבעי מים). ציוריו מאופיינים בהבעה טובה, צבעים מעולים, רישום מושלם ומרקם ציור מרשים. פבלו פיקאסו העריץ את ציוריו כשביקר במוזיאון הלאומי במהלך שהותו בוורשה.

הוא נקבר בבית העלמין רקוביצקי בקרקוב, בקבר המשפחתי.

לאורך המאה ה-19 הוא כמעט ולא היה ידוע. התצוגה הגדולה הראשונה של עבודותיו במהלך התערוכה הלאומית הפולנית בלבוב בשנת 1894 הייתה גילוי והפתעה של עבודתו.

בשנת 1917 קיבל המוזיאון הלאומי בקרקוב 82 יצירות של האמן מבתו יוזפה. המונוגרפיה הראשונה של האמנית (המכילה מכתבים יקרי ערך וטקסטים מקוריים) פורסמה בעילום שם בשנת 1911. מחברתה הייתה בת הצייר סלינה, שירשה את כישרון הציור של אביה, אך בחרה בייעוד דתי.

## גלריה

File:Piotr Michałowski - Napoleon konno wydający rozkazy.jpg | נפוליאון רוכב
File:Napoleonic parade.PNG | מצעד חיילי נפוליאון
File:Piotr von Michalowski - Österreichische blaue Husaren - 1683 - Österreichische Galerie Belvedere.jpg | הוסרים אוסטרים
File:Piotr Michałowski - Ekwipaż przed pałacem Wielopolskich.jpg | מול ארמון וילופולסקי 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה היגלונית
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1855
אדוארד שארפ אנד דה מגנטיק זירוס

**Edward Sharpe and the Magnetic Zeros** (בתרגום חופשי לעברית: **אדווארד שארפ והאפסים המגנטיים**) היא להקת אינדי פולק, שהוקמה בשנת 2007 בארצות הברית.

## רקע
סולן הלהקה הוא אלכס אברט. מקור שמה מגיע מסיפור שכתב אברט בצעירותו אודות דמות משיחית בשם אדווארד שארפ.

הלהקה משלבת רוק שורשי , גוספל, ומוזיקה פסיכדלית. סגנון הלהקה והסאונד של הלהקה שואב מתנועת ההיפים של שנות ה־60 וה־70.

האלבום הראשון של הלהקה Up from Below יצא בשנת 2009 וכלל את הלהיט "Home". שלוש שנים לאחר מכן הוציאה הלהקה את האלבום Here. האלבום השלישי הנושא את שם ההרכב יצא בשנת 2013, ואת אלבומם הרביעי PersonA הוציאו בשנת 2016.

במהלך שנות הפעילות של ההרכב, התחלפו כמה מחבריו.

## היסטוריה
אלכס אברט החל לכתוב ספר אודות דמות משיחית בשם אדוארד שארפ אשר נשלח לכדור הארץ כדי לרפא את האנושות, אך דעתו הוסחה על ידי נשים והוא התאהב. אברט אימץ את השם אדוארד שארפ כאלטר אגו.

אברט הכיר את הזמרת ג'ייד קסטרינוס. הם החלו לכתוב יחד מוזיקה והיו חלק מקולקטיב המוזיקה The Masses. מספר החברים בקבוצה גדל והגיע למעל עשרה חברים, חלקם חברים ותיקים של אברט. במחצית 2009 יצאו אברט, קסטרינוס וחבריהם למסע הופעות כשהם נעים באוטובוס ברחבי ארצות הברית בשם Edward Sharpe & the Magnetic Zeros.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות אמריקאיות
השליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים

**השליח הנשיאותי המיוחד של ארצות הברית לענייני אקלים** (באנגלית: **U.S. Special Presidential Envoy for Climate**) הוא תפקיד בממשלה הפדרלית של ארצות הברית, האחראי על גיבוש מדיניות האנרגיה והאקלים של הקבינט.

## היסטוריה
ב-23 בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי מזכיר המדינה האמריקאי לשעבר, ג'ון קרי ישמש כשליח הנשיאותי המיוחד לאקלים ואף יהיה חבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית (NSC). ביידן הכריז כי הממשל בהנהגתו צפוי לחזור להסכם פריז ממנו פרש הנשיא, דונלד טראמפ. ביידן הכריז כי קרי "ילחם בשינוי האקלים במשרה מלאה כשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ויהיה חלק מהמועצה לביטחון הפנים".

קרי אינו הראשון שמשמש כיועץ לענייני האקלים. בין 2009 ל-2011 כיהנה אשת העסקים קרול בראונר  כמנהלת משרד הבית הלבן למדיניות אנרגיה ושינויי אקלים  אך על פי פרסומים בתקשורת תפקידו של קרי יהיה במתכונת שונה, מלבד זאת תפקידו יהיה התפקד הראשון שעוסק אך ורק בטיפול במשבר האקלים ולא בנושאים משיקים נוספים (כגוון מדיניות אנרגיה).

באפריל 2021 השגריר ג'ון קרי נהיה הבכיר הראשון בממשל ביידן שביקר בסין. הוא התדיין על נושאים רבים, בין השאר על ההחלטה של יפן לשפוך מים רדיואקטיביים מהכור הגרעיני בפוקושימה אל האוקיינוס השקט. קרי עזב את התפקיד במרץ 2024 על מנת להתמקד בקידום מסע הבחירות של ביידן בבחירות הנשיאותיות של 2024. ביידן החליט למנות לתפקיד את ג'ון פודסטה, מיועציו הבכירים.

## ראו גם
* יועצת האקלים הלאומית של הבית הלבן

## הערות שוליים

קטגוריה:מדיניות שינוי אקלים בארצות הברית
קטגוריה:משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן
יואכים ביורקלונד

**יואכים ביורקלונד** (בשוודית: **Joachim Björklund**; נולד ב-15 במרץ 1971) הוא כדורגלן עבר שוודי, חבר הנבחרת שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1994.

## קריירה
יואכים ביורקלונד נולד בווקשה והחל לשחק בקבוצת נוער מקומית. הוא היה בין השחקנים המובילים בבראן הנורווגית ובשנת 1993 עבר לגטבורג. בעונת 1995 הוא עבר לוויצ'נצה בה שיחק לצד לואיג'י סרטור. כעבור שנה ביורקלונד עבר לגלאזגו ריינג'רס תמורת 2.2 מיליון לירה שטרלינג וזכה עם הקבוצה באליפות סקוטלנד. ביוני 1998 הוא עבר לוולנסיה תמורת 2.5 מיליון אירו. עם ולנסיה הוא הגיע לגמר ליגת האלופות פעמיים.

בשנותיו האחרונות כשחקן ביורקלאנד שיחק בפרמייר ליג.

## נבחרת שוודיה
ביורקלונד היה מוזמן לנבחרות נוער של המדינה החל מגיל 17. בשנת 1992 הוא שיחק במשחקים האולימפיים. בנבחרת הבוגרת הוא שיחק במרכז ההגנה לצד פטריק אנדרסון. בשנת 1992 הוא הגיע לחצי גמר של יורו 1992. ובשנת 1994 היה חלק מנבחרת שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1994. בהמשך הוא השתתף במשחקי יורו 2000.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:קשרי כדורגל שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1971
סימון קירבי

**סימון קירבי** (באנגלית: **Simone Kirby**; נולדה ב-28 באוקטובר 1976) היא שחקנית אירית.

## קריירה
קירבי ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד אונה בסרטו של קן לואץ' "המועדון של ג'ימי". תפקידים נוספים שלה היו בדמות איירין או'דונל בסדרה "כנופיית ברמינגהאם" (2014), מרילין האל בסרט "Notes on Blindness", טיווה הייטופ בסרט "אליס מבעד למראה" (2016), גרייס במיני-סדרה "הודיני ודויל" (2016), מריה רוש ב-"The Truth Commissioner", אנט ראנה בסדרה "Clean Break", טרייסי מויניהן בסדרה "Love/Hate", ובתפקיד ג'רלדין גריהן בסדרת הטלוויזיה "Pure Mule" של רשת RTÉ.

ב-2011 הייתה קירבי שותפה לכתיבת תוכנית המערכונים "Meet Your Neighbours" וגם הופיעה בה יחד עם הקומיקאי פ. ג'. גלאגר. עוד ב-2011 שיחקה בסרט "עונת המכשפה". ב-2020 הצטרפה לצוות שחקני הסדרה "חומריו האפלים" בתפקיד ד"ר מרי מאלון.

בתיאטרון הופיעה קירבי במחזה "רוקדים בלונאסה" באולד ויק, במחזה "מקבת'" בשייקספיר גלוב, במחזה "מולי סוויני" בתיאטרון האירי הרפרטוארי בניו יורק ובתיאטרון Curve בעיר לסטר. עוד שיחקה במחזה "Festen" בתיאטרון גייט, במחזות "Mud" ו"אילוף הסוררת" עם להקת התיאטרון Rough Magic, ובמחזה "The Tinker's Wedding" עבור להקת התיאטרון דרואיד. קירבי גילמה את נואלה במחזה "Cavalcaders" בהפקת רובין לפבר, ואת ליידי טיסל במחזה "בית ספר לשערוריות" בתיאטרון אבי שבדבלין.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איריות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1976
חזירי דיסקו

**חזירי דיסקו** (באנגלית: **Disco Pigs**) הוא סרט אירי משנת 2001, בבימויה של קירסטן שרידן, אשר נכתב על ידי המחזאי אנדה וולש, שעיבד אותו מהמחזה שכתב באותו השם בשנת 1996. קיליאן מרפי ואיליין קסידי, בדמותם של חזיר וננסית, נער ונערה שנולדו וגדלו בעיר קורק שבאירלנד אשר מנהלים מערכת יחסים אפלטונית, אלימה ולא בריאה.

## עלילה
הסרט עוקב אחר מערכת היחסים האינטנסיבית של שני המתבגרים, דארן (קיליאן מרפי) ושינייד (איליין קסידי), המכנים זו את זה "חזיר" (באנגלית: "Pig") ו"ננסית" (באנגלית: "Runt"), בהתאמה. חזיר וננסית נולדו באותו בית חולים כמעט באותה דקה, וגדלים בית ליד בית, דבר אשר מוביל ליחס הדוק ביותר בין השניים שגובל בטלפתיה. הם חיים בעולם שלהם ובקושי מתקשרים עם הסובב אותם; כאשר הם עושים זאת, זה בעיקר כדי להביע את העוינות שלהם כלפיה. עד יום הולדתם ה-17, הזוגיות שלהם, אף על פי שהיא מאוד אינטנסיבית ולא בריאה, נותרה אפלטונית.

בסביבות הזמן הזה, ננסית מתחילה להתעניין בנער אחר מבית הספר שלהם בשם מארקי (דארן הילי), כאשר דארן מתחיל לפתח רגשות רומנטיים כלפי שינייד. ככל שמתקרב יום הולדתם, דארן הופך להיות אלים יותר ויותר ורגשותיו החדשים מתגלים לאט לאט בפני שינייד, עד שבמהלך בילוי במועדון דיסקו, ברגע מלא באדרנלין והורמונים – הוא מנשק אותה. שינייד לא יודעת איך להתמודד עם הסיטואציה, ומערכת היחסים בניהם ממשיכה להיות אפלטונית, אם כי מאוד מביכה. מערכת היחסים שלהם מתחילה להיות בעייתית בעיינייהם של הוריהם וביחד – אמו החד הורית של דארן והוריה של שינייד מחליטים לשלוח את שינייד לפנמייה הרחק מקורק. חזיר הרוס מכך ומחליט לברוח במטרה להחזיר את ננסית.

על אף הקושי של חוסר הודאות והפחד משגרה בלי דארן, שינייד מתחילה להסתגל לחיי הפנימיה, ואף מתיידדת עם נערה אחרת. ביום הולדתם ה-17, דארן מגיע לבית הספר של שינייד ומבקש ממנה לעזוב איתו. היא משתפת איתו פעולה. מרוגשים מהאיחוד שלהם, הם מוצאים עצמם במועדון ריקודים בשם "הארמון" שם, שינייד נתקלת במארקי ורוקדת איתו. בהתקף זעם קנאי, דארן מכה את מארקי עד מוות. השניים בורחים מהמועדון ונוסעים במונית לחוף הים שם הם עושים אהבה. בבוקר, דארן מאפשר ללא מילים לננסית לחנוק אותו, מכיוון שמבין שזהו העונש שלו על שהרג את מארקי. בסצנת הסיום, שינייד נועצת מבט אל האוקיינוס, תוהה איך תראה שארית חייה.

## דמויות
דארן/"חזיר" (קיליאן מרפי) הוא נער מוזר, אלים וחולמני. ננסית היא אשת הסוד שלו, והיא מכירה אותו יותר טוב מכל אחד אחר. הוא לא יכול לדמיין עולם שבו ננסית לא לצידו. יחד הם יוצרים עולם סוריאליסטי שבו אין הבדל בין המציאות לחלומות. צ'ארלס בארק משחק את חזיר הצעיר.

שינייד/"ננסית" (איליין קסידי) היא הרגועה יותר משתי הדמויות. כאשר אירועים הקשורים לחזיר נהיים פרועים מדי, ננסית בדרך כלל משתתקת. היא עצמאית יותר מחזיר. איילין וולש מילאה את התפקיד על הבמה. שרה גלאגר מגלמת את ננסית הצעירה.

## קישורים חיצוניים

* "חזירי דיסקו" בתיאטרון Young Vic בלונדון (2–24 בספטמבר 2011)
* האתר הרשמי של הסרט

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים איריים
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים באנגלית
מוזיאון ההתנגדות הלאומי בלוקסמבורג

**מוזיאון ההתנגדות הלאומי** של לוקסמבורג (בצרפתית: **Musée national de la Résistance**) ממוקם במרכז  בדרום-מזרח המדינה. הבניין שתוכנן במיוחד (1956), מתחקה אחר ההיסטוריה של לוקסמבורג בין השנים 1940 ל-1945. במוזיאון מוצגת תערוכת קבע אודות מחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית וגירושם של יהודי לוקסמבורג במהלך השואה שעברו.

## היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה והחל מסוף שנות ה-40 החלו המעורבים בהתנגדות ובמגורשים הפוליטיים לתכנן מוזיאון התנגדות לאומי, כדי לשמר את זכרם של קורבנות לוקסמבורג מהכיבוש הנאצי. ועדה, שהורכבה מאנשי העיר אש-סור-אלצהט, איגודים ונציגי תנועות התנגדות בראשות אד ברבל, גייסה כספים שהובילו לפתיחתו של מוזיאון ההתנגדות ב-22 ביולי 1956. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים ניקולה שמיט-נוזן ולורן שמיט.

בשנת 1984, חידש שר התרבות, רוברט קריפס, את אוסף המוזיאון והמבנה שופץ.  המוזיאון נפתח מחדש בשנת 1987, ובהחלטת הממשלה כונה מוזיאון "לאומי". מאז 2008 פרנק שרדר, לשעבר מורה לאמנות, מנהל את המוזיאון.

## האוסף
התערוכה בקומת הקרקע מתארת את גורלם של תושבי לוקסמבורג מאז פלישת גרמניה הנאצית ב-10 במאי 1940, ראשיתו של השלטון הנאצי, ועד לשחרור בספטמבר 1944 עם הגעת הצבא האמריקני או בינואר 1945 לאחר קרב בליטה. הקומה הראשונה מוקדשת לחפצי אמנות ממחנות הריכוז לשואת יהודי לוקסמבורג.
ממוזער|254x254 פיקסלים| "האסירים הפוליטיים" ורקולייר
יצירות אמנות כוללות את התבליטים של אמיל הולטן ושל קלאוס סיטו מחוץ למוזיאון לפסלים של לוסיין ורקולייר, שנכלא במחנה הינצרט ורנה וויילנד בפנים. ואת הפרסקו הגדול של פוני טיסן ואת בד הציור שלו במחנה הריכוז הינצרט, כמו גם את רישומי הפוליטיקאית איבון אוסלדינגר שנכלאה במחנה רוונסבריק. 

מאז ספטמבר 2009 הוצגו תערוכות זמניות במוזיאון. בערך אחת לחצי שנה מוצגת תערוכה חדשה. בין התערוכות המוצגות היו "בין צל לחושך" אודות שואת יהודי לוקסמבורג.

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:מוזיאונים למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוקסמבורג במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוקסמבורג: היסטוריה
קטגוריה:לוקסמבורג: מבנים
מפה לשם

"**מפה לשם**" הוא אלבום האולפן השביעי של הלהקה הישראלית התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-10 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים הליקון. האלבום נתמך על ידי שישה סינגלים.

## רקע והפקה
האלבום יצא כשלוש שנים לאחר אלבומה הקודם של הלהקה, "הכל עוד לפניי", והופק על ידי פילוני, בדומה לקודמו, למעט "יום חדש עולה" שהופק על ידי אינפקטד מאשרום. סולן הלהקה, עמרי גליקמן, כתב והלחין את שירי האלבום. האלבום הוא הראשון של הלהקה שהוציאה חברת הליקון, בניגוד לשאר אלבומם, שהוציאה חברת התו השמיני. על האלבום, שיצא בעת מגפת הקורונה בישראל, אמר סולן הלהקה עמרי גליקמן:

על בחירת שם האלבום אמר גליקמן כי "הכל קצת מפה וקצת משם" וכי "חיכינו המון זמן להוציא את האלבום, הוא התעכב ונדחה, ולקח אותנו להרפתקאות יצירתיות ארוכות. חלק מהשירים כבר ראו אור וחלק מחכים כבר שיגלו אותם".

## סינגלים
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "יום חדש עולה", בהשתתפות הרכב הטראנס הפסיכדלי אינפקטד מאשרום, יצא לאור ב-28 בפברואר 2018.

הסיננגל השני מתוך האלבום, "יום יפה?", יצא לאור ב-24 בינואר 2019, בליווי וידאו קליפ.

הסינגל השלישי מתוך האלבום, "העברית החדשה", יצא לאור ב-12 במאי 2019. השיר מלווה בווידאו קליפ, שיצא בסמוך לצאת הסינגל. השיר הגיע בשיאו למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.

הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "חי על הירח", יצא לאור ב-6 בינואר 2020. גם הוא מלווה בווידאו קליפ, שבוים על ידי עדן רם.

הסינגל החמישי מתוך האלבום, "אל תדאג ילד", יצא לאור ב-23 במרץ 2020.

הסינגל השישי מתוך האלבום, "לחזור הביתה", יצא לאור ב-5 באוגוסט, בליווי וידאו קליפ, שבוים על ידי יקטרינה בורינדין. השיר הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד השבועי של מדיה פורסט, ולמקום השביעי במצעד הרשמי של גלגלצ.

## ביקורת
בביקורת חיובית לאלבום, דודי פטימר ממעריב אונליין טען כי "כל שיר ושיר הוא עולם ומלואו, הן מוזיקלית והן טקסטואלית וכולל עומק ורצינות לצד סלנגים עכשוויים והומור, קומבינציה שזוכה באלבום למינון מדויק ולהפקה מוזיקלית הדוקה ומוקפדת", וכי "מה שקוסם לי באלבום זו האקלקטיות המוזיקלית שבו שנעה בין שירים קצביים מלאי ביט וגרוב לבין שירים שקטים בשלל האלמנטים המוזיקליים הידועים של הלהקה שמגיעה, לדעתי, לשיא מוזיקלי נוסף".

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי התקווה 6
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
Over It

***Over It*** הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית סאמר ווקר. האלבום יצא לאור ב-4 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים LVRN ואינטרסקופ רקורדס. האלבום נתמך על ידי שלושה סינגלים, "Playing Games", "Stretch You Out" ו-"Come Thru". בנוסף, האלבום מכיל בתוכו גרסת רמיקס לשיר "Girls Need Love" מתוך המיקסטייפ, *[[Last Day of Summer]]*, בהשתתפות דרייק. בנוסף לדרייק, האלבום מכיל הופעות אורח של ברייסון טילר, אשר, 6lack, PartyNextDoor, א בוגי ויט דה הודי וג'נה אייקו. האלבום הופק ברובו על ידי בן זוגה של ווקר, לונדון און דה טראק. האלבום נתמך על ידי סיבוב הופעות בשם First and Last Tour, שהחל ב-25 באוקטובר 2019.

## קידום
פרסומת "אולד סקול" פורסמה בערוץ היוטיוב של ווקר ב-30 בספטמבר לקידום האלבום, שהושוותה לפרסומות של אלבומי R&B משנות התשעים. כמה ימים לפני צאת האלבום, ווקר קידמה את האלבום על ידי הצבת טלפונים ניידים שונים בערים שונות שצוירו בנושא האלבום. היה צריך לחייג למספר טלפון כדי להאזין לאלבום כמה ימים לפני כן. לאחר צאת האלבום, ווקר התארחה בתוכנית ספיישל בתחנת הרדיו ביטס 1 יחד עם ארי לנוקס, כחלק מסדרת "R&B Now".

## ביקורת
האלבום זכה לשבחים ביקורתיים יחד עם צאתו. ב-*[[Metacritic]]*, קיבל האלבום דירוג ממוצע של 86 מתוך 100, בהתבסס על 6 ביקורות, מה שמעיד על "שבחים אוניברסליים".

### דירוגים
האלבום זכה בפרס האלבום הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של סול טריין  בשנת 2020, והיה לאלבום המושמע ביותר של אמנית באפל מיוזיק באותה השנה.

## הצלחה מסחרית
האלבום הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200, עם 134,000 יחידות שקולות לאלבום (מתוכן 14,000 מכירות אלבום טהורות) בשבוע הראשון. שבוע הבכורה שלו ציין את שבוע הסטרימינג הגדול ביותר לאלבום R&B של אמנית, מבחינת הזרמות אודיו לפי דרישה. האלבום הוביל גם את מצעד אלבומי ה-R&B במשך 14 שבועות רצופים ונכון ליולי 2020, לא ירד מתחת למקום השביעי במצעד. ב-7 במאי 2020 הוענק לאלבום תואר הפלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על למעלה מ-1,000,000 מכירות ויחידות שקולות לאלבום משולבות בארצות הברית.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2019
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לונדון און דה טראק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
תיאטרון קיראי

[ממוזער|416x416 פיקסלים|תיאטרון קיראי והאמנית הפופולרית ביותר שלו, שארי פֶדַאק. שנות תחילת ה-[1900]]
**תיאטרון קִירַאי,** מילולית: "**תיאטרון המלך**" (בהונגרית: **Király Színház**) היה תיאטרון הונגרי שנפתח ב-6 בנובמבר 1903 בבודפשט, ברחוב קיראי 71 (Király u.71). התיאטרון הוקם על ידי העיתונאי והבמאי לאסלו באוטי, וכבר בקבלת רישיון ההפעלה נתקל בקשיים חמורים.

בשנת 1903 התוודה לאסלו בֶּאוֹטִי בפני חבריו ב"בית קפה בלגרד": "מספיק לי מהעיתונות. אני רוצה לעשות תיאטרון." בניין התיאטרון היה במקור משכנו של "אורפום שוֹמוֹשִי" ששמו ׁ(במיקום אחר) הפך לימים לתיאטרון האופרטה של בודפשט. הבניין הרעוע דאז נקנה ושופץ בעזרת משפחתה של השחקנית סידי ראקושי, בעלת בית ספר למשחק ואמו של לאסלו באוטי.

ההצגה הראשונה של התיאטרון הייתה האופרטה של המלחין ינה הוסקה "פרח הזהב", אך פריצת הדרך האמיתית הגיעה עם "האביר יאנוש" או "יאנוש ויטז" (János Vitéz) של המלחין פונגראץ קצ'ו (Kacsóh Pongrác), שהתקיים ב-14 בנובמבר 1904. עד 1925 היה תיאטרון קיראי תיאטרון האופרטה הפופולרי והמצליח ביותר בבודפשט, הודות לחוש העסקי והאמנותי המצוין של באוטי. בין השנים 1918–1925 פעל תיאטרון קיראי כתיאטרון במסגרת חברה בשם "האיחוד" (אוניו בע"מ). התאגיד, שנוסד בשנת 1918, נוהל גם כן על ידי באוטי.

לאחר נפילת האוניו בע"מ, נפסק הרצף הניהולי בניהול התיאטרון, במשך 11 השנים הבאות הובילו 6 מנהלים/במאים את עבודת התיאטרון ובילו זמן קצר מדי בתפקיד על מנת לפתח מדיניות תוכניות אמיתית. באוטי הוחלף תחילה על ידי ינה פלודי, ואחר כך מספטמבר 1929 היה אדן לאזאר המנהל. שלוש שנים לאחר מכן אאורל פלד היה המנהל ומספטמבר 1934 עד ספטמבר 1935 איגנץ זולטאן ושאנדור ורגה הובילו את תיאטרון קיראי. לבסוף מספטמבר 1935 עד נפילתו של התיאטרון, ארתור שפיץ בא אחריהם.

סדרת ההצלחות יוצאת הדופן של התיאטרון הסתיימה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. הירידה בסטנדרטים וההאטה הכלכלית הכללית גרמו לירידה האיטית של תיאטרון קיראי ואז בשנת 1936 הגיעה נפילתו. התיאטרון חי את תקופת הזוהר שלו בניהולו של באוטי. חזית הבניין נהרסה בשנת 1941. כיום פועלת מחלקת הסייף של Újpest TE בבניין התיאטרון לשעבר.

הצוות של תיאטרון קיראי כלל את צוות השחקנים: שארי פדאק, אמי קושארי, אלזה סמושי, יוצי לאבש, וילמה מדיאסאי, נושי שומוג'י, אירן בילר, בלה קורניאי, מרטון ראטקאי, אקוש רטוני, ארפאד לטאבאר (האב).

## מופעי אופרטה גדולים
בסך הכל כמעט 250 הצגות שונות, הוצגו בתיאטרון קיראי, לרבות אופרטת ג'אז על בסיס ניסיוני. העבודות החשובות ביותר:
* ויקטור יעקובי: יריד הבנות, סיביל
* ינה הוסקה: באבא גיל
* פרנץ להאר: האלמנה העליזה; הרוזן של לוקסמבורג
* אמריך קלמן; נסיכת הצ'רדש, הביידרה
* אלברט סירמאי: מגנאש מישקה, חלת הדבש.
* שופן (באמצעות השימוש במוזיקה של שופן)

## לקריאה נוספת
* לקסיקון תיאטרון הונגרי ב- MEK
* הבניין
* לאיוש קוך: תוכנית התיאטרון קיראי (1958)
* הריסת תיאטרון המלך
* אתר אליזבת סיטי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:תיאטרון הונגרי
קטגוריה:בודפשט: תרבות
אברהם נוימן (אמן)

**אברהם נוימן** (בפולנית: **Abraham Neumann**; 6 בפברואר 1873 – 4 ביוני 1942) היה צייר וגרפיקאי יהודי-פולני, חבר הזצסיון הווינאי. נרצח על ידי הנאצים.

## קורות חייו
נוימן נולד בעיר שֶרְפְּץ, במשפחה יהודית. אביו היה פקיד של ממשל היערות. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הרוויח כסף בוורשה על ידי הגדלת וצביעת פורטרטים מתצלומים, ולמד בבית הספר לציור. את לימודיו החל בשנת 1897 באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב בניהולו של יאצק מלצ'בסקי. הוא למד, בין היתר באולפן של יאן סטניסלבסקי.

בשנת 1900 שהה מספר חודשים בפריז. בין היתר, בשיעורים באקדמיה ז'וליאן הוא הכיר את אוספי המוזיאונים, ביקר בתערוכה העולמית והעתיק ציורים במוזיאון הלובר. בדרכו חזרה לביתו ביקר באנגליה, בלגיה, הולנד וגרמניה.

לאחר סיום לימודיו התיישב נוימן לצמיתות בקרקוב, ואז עבר לזאקופנה. הוא טייל הרבה, כולל לארצות הברית, פעמיים בארץ ישראל (1904, 1926–1927), שם הרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.

נוימן היה אמן פורה שהתמחה במיוחד בציורי נוף. הוא נחשב לאחד הנציגים הבולטים של מה שמכונה "בית ספר הנוף" של סטניסלבסקי. לאחר שהותו בארץ ישראל הועשר נושא עבודתו בנושאים המזרח תיכוניים (במיוחד מבחינה אדריכלית). הוא צייר גם טבע דומם, פרחים ודיוקנאות. עבודותיו מורכבות מציורי נופים מהרי הטטרה, קז'ימייז' דולני, בריטני וארץ ישראל.

הוא היה הצייר היהודי הראשון מפולין שנסע לארץ ישראל בשנת 1904, וגם הראשון שנתקל באתגרים שהוצבו שם לציור, כולל סוג האור השונה. הוא נאבק לפתור בעיות אלה במשך זמן רב, ובמסעו השני לארץ, נושאים מקומיים הפכו למאפיינים קבועים בעבודתו.

הוא השתייך לסניף קרקוב של התאחדות האמנים הפולנית ולאיגוד הציירים והפסלים היהודים בקרקוב. הוא השתתף בתערוכות "אגודת שטוקה", ערך תערוכות אישיות בקרקוב ולבוב בוורשה, לודז' וברלין. הוא גם השתתף בתערוכות "הזצסיון הווינאי" וב-1916 השתתף בתערוכות האמנות היהודית בוורשה.

הוא התיידד עם אמנים מובילים רבים בתחילת המאה ה-20, כמו רפאל מלצ'בסקי (בנו של יאצק מלצ'בסקי) ולאון צ'וויסטק. שמואל הירשנברג יצר פורטרט גדול שלו בשנת 1904.

## מותו
בשנת 1942 הוכנס אברהם נוימן לגטו קרקוב. ב-4 ביוני 1942 הוא נורה ונהרג על ידי הגרמנים בפינת הרחובות דברובקי וג'נובה וולה בדרכו לתחבורה שהובילה את יהודי קרקוב למחנה ההשמדה בבֶּלְזֶ'ץ. מרדכי גבירטיג נורה גם הוא בקבוצה.

## גלריה

File:Abraham Neuman - Ulica - Google Art Project.jpg | רחוב
File:Abraham Neumann - Pejzaż z małego miasteczka.jpg |עיירה קטנה
File:Abraham Neumann Kraków.jpg | קרקוב
File:Old City of Jerusalem - Abraham Neumann.jpg | ירושלים העתיקה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:גרפיקאים יהודים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה לאמנויות היפות בקרקוב
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:אסירים בגטו קרקוב
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
שאנדור אינצה

**שאנדור אינצה** (במקור **מור שטיין** עד 1908, בהונגרית: **Incze Sándor**; קולוז'וואר, 10 באוגוסט 1889 – ניו יורק, 24 בינואר 1966) היה עורך עיתון, סופר ומורה יהודי-הונגרי. בין השנים 1910–1938 היה אינצה העורך והמייסד של השבועון "תיאטרון חיי" עם ז'ולט הרשאני. בשנים 1915–1920 עבד גם כתסריטאי. בשנת 1938 היגר לארצות הברית. הוא בעיקר לימד מאז 1945.

## ביוגרפיה
### הקמת כתב העת הראשון
על פי זיכרונותיו של אינצה משנות ה-30 של המאה ה-20, דודו הנריק שהיה מבקר תיאטרון מאוראדיה, ומאוחר יותר המורה הראשון לתיאטרון של תיאטרון הקומדיה של בודפשט, הכניס אותו לעולם התיאטרון. בשנת 1908 הוא ייסד את עיתון התיאטרון בעיר הולדתו יחד עם ז'ולט הרשאני.

### רקע
מבין ארבעת ילדי משפחת אינצה, שאנדור למד משפטים. כסטודנט למשפטים עבד כפקיד-רשם במשרד עורכי דין. באמצעות עמית עורך דין, שכתב בעצמו בעיתון קלוז'-נאפוקה, הוצג בפני העורך הראשי ככישרון צעיר. הוא התקבל לעיתון וכעבור חודש פרש לעיתון אחר ואז שוב לעיתון אחר כעבור חודש נוסף, תמורת שכר נוסף. זה האחרון פשט רגל ובגיל 19 החליט אינצה שמאחר ואין לו עבודה הוא "יקים עיתון" בעצמו. כיוון שהתיאטרון היה הדבר החשוב ביותר עבורו באותה תקופה בשל עיסוק ושכנוע של דודו הנריק, הוא הקים מגזין תיאטרון (הוא היה זקוק רק לבול הכנסה של 50 פילר, כלומר חצי פורינט, כדי לקבל רישיון).

### הקמת כתב העת השני
כבר בשנת 1910 ייסד מגזין תיאטרון שני, הפעם בבודפשט (היו שישה כאלה אז בבודפשט). גם כתב עת זה נוסד יחד עם חברו ללימודים הרשאני. בשנת 1912 שינה את שם המגזין ל"חיי תיאטרון" (Színházi Élet) ובחר לאחד מכתביו בחור בן 19 בפריז, יהודי-הונגרי גם הוא אלכסנדר קורדה שקיבל אחריות על מדור הקולנוע במגזין.

### המלחמה הראשונה
במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס אינצה. הוא אמנם קיבל עזרה לפטור מהצבא, אך לא השתמש בעזרה זו. הוא הגיע ישר לחזית כקצין. ב-3 באפריל 1915, בכיבוש רכס קובינה נורה בראשו. הוא אושפז בבית חולים, החלים ושוחרר מהצבא. בתקופה זו תפס שאנדור קורדה את מקומו בתפעול המגזין יחד עם הרשאני. לאחר החלמתו ושחרורו חזר אינצה למערכת כעורך ראשי.

### ההצלחה
המגזין זכה להצלחה עצומה. עם הזמן התרחב (למשל גיליון חג מולד ממוצע של 320 עמודים). אינצה שאף לשמור על האחדות הרעיונית כעורך ראשי, בעוד צוותים חיצוניים ופנימיים כתבו וייצרו את כתב העת תוך תשומת לב רבה שלו לפרטים.

המגזין בתקופת הופעתו בהונגריה:
* "חיי התיאטרון" 1912–דצמבר 1938.
* מספר הגליונות: בערך 1,100 במשך 26 שנה.
* אורך גיליון היה בממוצע 150 עמודים.

### ההגירה
בשנת 1938 לא יכל להוציא יותר את כתב העת בשל החוקים האנטי-יהודיים. הוא החליט בגיל 51 להגר לארצות הברית, בעיקר בשל קשריו האישיים שם (חברים, קרובי משפחה) וגר בניו יורק עד מותו. גם בארצות הברית פרסם כמה מגזיני תיאטרון, אך פשט רגל. המגזין שלו – Stage – שיצא רק בשמונה גליונות, הוא מגזין שנחשב עדיין לאחד מכתבי העת האיכותיים ביותר בתולדות התיאטרון האמריקני.

## עבודותיו
* הונגרים באמריקה (1923)
* חיי התיאטרון שלי (זכרונות, 1987)

## לקריאה נוספת
* מיהו מי בספרות ההונגרית?
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* ספריית שחקנים
* לקסיקון התיאטרון ההונגרי
* לקסיקון וביבליוגרפיה ספרותית של הונגרים במערב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1889
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1966
מוואל

**מַוַּאל** (בערבית: **مَوَّال**) בתחום המוזיקה הערבית הוא סוגה מסורתית של זמרה המהווה קטע פתיחה לשיר גופו. המוואל מתאפיין בהגייה איטית ומתמשכת מן הרגיל של התנועות. כל מוואל נפתח בליאלי (ليالي), צורה ווקאלית אשר הזמר חוזר בה על המילים "יא ליל" או "יא עין". 

את המוואל שרים ב ולא בערבית ספרותית. לסוגה זו קשרים היסטוריים לצורות של שירה ערבית ומוזיקה, והיא מאפשרת לזמר להדגים את מיומנותו באלתור על הסיפר והמלודיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקה ערבית
ליאופולד נימירובסקי

**ליאופולד נימירובסקי** (בפולנית: **Leopold Niemirowski**; 1810 – 1883) היה צייר פולני אוטודידקט, הוגלה לסיביר בשל פעילותו המהפכנית.

## ביוגרפיה
נימירובסקי למד משפטים באוניברסיטת וילנה. מאוחר יותר הוא נלחם במרד נובמבר עם כוחותיו של פיוטר ויסוקי, נפצע בקרב אוסטרולנקה וברח לגליציה, שם התגורר בלבוב.

כשניסה לחזור לביתו הוא נעצר ונכלא בקייב. הוא קיבל חנינה בשנת 1836, אך המשיך בפעילות מהפכנית ונעצר באודסה בשל קשריו עם סיימון קונארסקי. בשנת 1839 הוא נידון למוות, אך העונש הומר לעשרים שנות עבודת פרך בסיביר. בתחילה הוא נשלח לטובולסק, אחר כך לאירקוטסק, שם עבד במכרות המלח.

במהלך תקופה זו הוא עשה רישומים בהם הבחין מנהל העבודה במכרות המלח, שביקש ממנו להעביר שיעורים לילדיו. אמנותו משכה את תשומת ליבו של המושל הכללי וכתוצאה מכך בשנת 1844 הוא ליווה משלחת של האגודה הגאוגרפית הרוסית לקמצ'טקה. המשלחת ערכה מחקרים אנתרופולוגיים על יקוטים, קוריאקים וצ'וקצ'ים. בשנת 1856 רבים מרישומיו הועברו לאנגליה, שם הם הפכו לתחריטים והודפסו באלבום בשם "מסע למזרח סיביר", אך נימירובסקי לא זכה לראותו, בשל מעמדו כאסיר פוליטי.

בשנת 1848, לאחר שובו לאירקוצק, הועברו חברי המחתרת של קונארסקי לטמבוב, ברוסיה האירופית.

בשנת 1857 הוענק לו חנינה, אך הוא חזר להתגורר באירקוצק והמשיך בחקירותיו בסיביר הכפרית. הוא לימד גם רישום ועשה דיוקנאות של גולי פולין ורוסיה בולטים. הוא עזב את סיביר כדי לקיים תערוכות של עבודותיו בפריז (1867) ובוורשה (1870). חלק ניכר מעבודותיו המקוריות אבד במהלך שרפה בביתו בשנת 1877.

בשנת 2010, לרגל 200 שנה להולדתו, התפרסמה מהדורה חדשה של אלבומו המעניקה לו קרדיט מלא.

במקביל, נערכה תערוכה במוזיאון באירקוצק, עם עותקים מיצירותיו שהועברו על ידי משרד התרבות הפולני.

## גלריה

File:Leopold Niemirowski.jpg  | אישה יקוטית
File:Leopold Niemirowski3.jpg | סיביר בחורף
File:Niemirowski Bajkał Skała Mała Dzwonnica 1840-1850.jpg | ימת באיקל
File:Niemirowski-Chukchi.jpg | גבר צ'וקצי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1883
כינורות של תקווה

אוסף **כינורות של תקווה** הוא אוסף כלי מיתר פרטי שנאסף החל מסוף מלחמת העולם השנייה. כל כלי הנגינה היו שייכים ליהודים לפני או במהלך המלחמה. חלק מהכלים היו שייכים ליהודים שנרצחו בשואה. הכלים משמשים לחינוך ולהנצחת חייהם של אסירים במחנות ריכוז באמצעות קונצרטים, תערוכות ופרויקטים אחרים. האוסף נמצא בתל אביב-יפו בבעלות אמנון ואבשלום וינשטיין, אב ובנו, שניהם בוני כינורות.

## קונצרטים ותערוכות
משפחתו של אמנון ויינשטיין נשארה באירופה ונספתה בשואה. קשר זה הביא את אמנון לאיתור כינורות של יהודים שלקחו אתם את כלי הנגינה למחנות הריכוז הנאציים. כינורות אלה, רובם כלים פשוטים ששימשו לנגינה בשמחות, סומנו במגן דוד על גב הכינור, ואמנון ויינשטיין הציב לעצמו כמשימה את תיקון הכינורות האלה והבאתם לנגינה בקונצרט סימפוני, שיסגור את חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. הקונצרט, שכונה בשם "כינורות של תקווה", התקיים ב-24 בספטמבר 2008, וניגנו בו הסולן שלמה מינץ עם תזמורת סימפונט רעננה ותזמורת איסטנבול הטורקית.

בעשור הראשון של שנות ה-2000 החל ויינשטיין להשתמש בכלי האוסף "כינורות של תקווה" ליזום קונצרטים בשילוב אירועים חינוכיים המלמדים על השואה.

## קישורים חיצוניים
* 
* מוזיקה ושואה

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאונים למוזיקה
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיאונים
רכס תת-מימי

[250px|ממוזער|מפת הרכס הדרום-מערב התת-מימי שב[האוקיינוס ההודי|אוקיינוס ההודי]]
[250px|ממוזער|[רכס מרכז-אוקייני|רשת הרכסים המרכז-אוקייניים]]
**רכס תת-מימי** או **רמה תת-מימית** (באנגלית: **Undersea mountain ranges**) הוא רכס הרים או רמה המצויים לחלוטין מתחת לפני הים, ובמיוחד מתחת לפני השטח של אוקיינוס.

חלק מרכסים נוצרים על פי רוב עקב פעילות טקטונית. דוגמה ידועה לרכס תת-מימי – הוא הרכס המרכז-אוקייני – אזור הררי תת-ימי, שבמרכזו מצוי בקע ממנו עולה מאגמה ויוצרת קרום אוקייני חדש.

רכסים אחרים נוצרים עקב פעילות וולקנית תת-מימית. רכסים אלה מכונים הרי מצולה. רכס הרי המצולה הידוע ביותר הוא – הרכס המרכז-אטלנטי.

התמוטטות רמה תת-מימית, או רכס תת-מימי יכול לגרום לצונאמי.

## לקריאה נוספת

• Martha Henriques, **[https://www.bbc.com/future/article/20200722-the-rush-to-claim-an-undersea-mountain-range Beneath the frozen wastes of the Arctic, a three-way geopolitical tug-of-war is taking place over which country owns a ridge of undersea mountains. The winner will change maps forever]**,
23rd July 2020, BBC website

• Greg Young, **[https://books.google.co.il/books?id=aqTxe74R5LwC&pg=PT7&lpg=PT7&dq=%22undersea+mountain+range%22&source=bl&ots=j44_mZjYI1&sig=ACfU3U38RDJBcSsHDUJn6wL8XNbNWJ5EZg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjv5uKJ18jtAhXiSRUIHVL4CTc4ZBDoATAHegQIChAC#v=onepage&q=%22undersea%20mountain%20range%22&f=false Plate Tectonics]**, P 11

## קישורים חיצוניים

* טקטוניקת הלוחות באתר נשיונל ג'יאוגרפיק

## הערות שוליים

קטגוריה:רכסי הרים
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:טקטוניקה
קטגוריה:וולקנולוגיה
*
קטגוריה:גאולוגיה ימית
Man on the Moon III: The Chosen

***Man on the Moon III: The Chosen*** הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי קיד קאדי. האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. האלבום הוכרז ב-26 באוקטובר 2020, והוא הפרק האחרון בטרילוגיית האלבומים של קאדי, Man on the Moon, הכוללת את האלבומים Man on the Moon: The End of Day משנת 2009 ו-Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager משנת 2010. האלבום בן 18 השירים כולל הופעות אורח של פופ סמוק, סקפטה, פיבי ברידג'רס וטריפי רד. האלבום הופק על ידי מפיקים בולטים רבים, ביניהם קאדי עצמו ודוט דה ג'יניוס, ששימשו כמפיקים בפועל של האלבום, יחד עם פליין פאט, אמיל הייני ומייק דין, שכולם הפיקו שירים שונים בשני האלבומים הקודמים בטרילוגיית Man in the Moon.

מבחינה מוזיקלית, הקונספט של האלבום מתבטא בכך שקאדי נלחם נגד האלטר אגו הרשע שלו, מיסטר רייגר, בתקווה להחזיר את שלוותו ואושרו. כמו בשני החלקים הקודמים, האלבום מחולק לארבעה "Acts": Return 2 Madness; The Rager, The Menace; Heart of Rose Gold; ו-Powers.

## רקע וקידום
המשך טרילוגיית Man on the Moon של קיד קאדי נרמז לראשונה בשיתוף הפעולה שלו ביולי 2020 עם אמינם, "The Adventures of Moon Man & Slim Shady", בו אמר קאדי בסוף השיר, "The trilogy continues" (בעברית: "הטרילוגיה ממשיכה"). קאדי אישר רשמית את צאת האלבום באוקטובר 2020, והוציא טריילר עם הכיתוב "הטרילוגיה נמשכת… בקרוב". בנובמבר הוא צייץ בטוויטר: "המוזיקה מגיעה. אני מבטיח". ב-7 בדצמבר 2020, פרסם טריילר קולנועי שחשף את שם האלבום, תאריך צאתו, רשימת הרצועות ועטיפתו.

## קונספט
לדברי קאדי, האלבום, כמו שאר אלבומיו, אינו נשמע כמו כל אחת מיצירותיו הקודמות:

בנוסף, בתקציר העטיפה האחורית של האלבום נכתב:

## הקלטה והרכב
האלבום מציג הפקות של משתפי הפעולה הוותיקים של קאדי, דוט דה ג'יניוס , אמיל הייני , פליין פאט  ומייק דין, שכולם עזרו לעצב את הסאונד בשני הפרקים הראשונים של טרילוגיית Man on the Moon. בראיון לאפל מיוזיק, קאדי הסביר כי הוא עודד על ידי בן טיפוחיו, הראפר טראוויס סקוט, להיות לירי יותר ועשה מאמץ מרוכז כדי להציג את כישוריו כראפר באלבום זה, מכיוון שהוא מרגיש שהוא מתעלם מהיבט זה באמנותו.

## ביקורת
יחד עם צאתו, האלבום זכה לשבחים רבים, תוך שרבים ממבקרי המוזיקה שיבחו את ההפקות המוזיקליות והשירה של קאדי לאורך כל האלבום. בביקורת חיובית, כינה מייסון מאיירס מ-Clash את האלבום כ"אלבום הסולו הטוב ביותר עד כה" של קאדי, תוך ששיבח את ההפקה וההשפעות המודרניות. ב-The Line of Best Fit, לוק באלאנס החמיא להופעות האורח ולהתקדמות האלבום בחלקו השני, והגיע למסכנה כי "אמנם זה ייקח כמה האזנות כדי להבין את ההיכרות העמוסה לכאורה של האלבום, אבל דבר אחד ברור: בסוף במסע הזה בן השעה, קאדי הגיע ליעדו".

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פיניאס או'קונל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פליין פאט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
Night Crawling

**Night Crawling** הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מיילי סיירוס, בהשתתפות הזמר-יוצר בילי איידול, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, *[[Plastic Hearts]]*. השיר יצא לאור ב-27 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.

השיר הגיע למקום ה-12 במצעד שירי הרוק.

## הרכב ומילים
השיר נכתב על ידי מיילי סיירוס, בילי איידול, אלי טמפוסי, ראיין טדר ואנדרו ואט והופק על ידי וואט והאפי פרז. סיירוס דיברה על הדואט ואמרה כי:

## ביקורת
### רשימות סוף שנה
"Night Crawling" נחשב בעיני מבקרים רבים לאחד השירים הטובים ביותר בשנת 2020. צוות הרולינג סטון דירגו את השיתופי הפעולה הפופ הטובים ביותר לשנת 2020, באומרם כי אחרי שנה שהייתה מסומנת בעיקר על ידי בידוד, הסגר עצמי ותחושות בדידות עקב מגפת הקורונה שהחלה בתחילת שנה שעברה, "מצאנו דרכים לשתף פעולה שהביאו לנו כמה ויברציות נהדרות ומצבי רוח לגיטימיים שיעבירו אותנו דרך 2020 .... אבל הדבר הכי חשוב הוא שגם למרות מגפת הקורונה והסגר המוזיקה הוכיחה שאנשים מכל מרחקי העולם יכולים למצוא שותפויות יצירתיות". השיר "Night Crawling" נכלל בדירוגם ונאמר כי "הדואט "Nightcrawling" של סיירוס ואיידול, במיוחד, הוא דואט מפתה, מלא בסינטים עסיסיים ותיפוף כוחני של לא אחר מאשר טיילור הוקינס של פו פייטרס".

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה מסחרית רבה, בעיקר במצעדי הבילבורד. הוא הגיע למקום ה-12 במצעד שירי הרוק, תוך שדורג במקום ה-29 במצעד השירים מתחת להוט 100. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.

האודיו הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-27 בנובמבר 2020, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-1.5 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מיילי סיירוס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלי טמפוסי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיילי סיירוס
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירי זהב בברזיל
קרחון A-68

ממוזער
ממוזער|תצלומי לוויין המציגים את היסחפות הקרחון צפונה בין 1 במאי ל-26 באוגוסט 2018
**קרחון א-68** (באנגלית: **Iceberg A-68**) הוא קרחון צף ענק, הנסחף בדרום האוקיינוס האטלנטי. קרחון זה מקורו במדף הקרח לארסן C, והוא התנתק ממדף הקרח ביולי 2017.

ההתנתקות אירעה ב-12 ביולי 2017.

שטחו של הקרחון 5,800 קילומטרים רבועים (פעמיים שטחה של לוקסמבורג); משקלו של הקרחון מוערך בטריליון טון; והוא הקרחון הצף השני בגודלו שתועד, אחרי קרחון B-15.

בהתנתקותו צומצם השטח הכולל של מדף הקרח לארסן C ב-12 אחוזים.

נתונים היסטוריים מראים שקרחונים שהתנתקו מחצי האי האנטארקטי מסוגלים להגיע לאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.

בדצמבר 2020 התפצל הקרחון לשני חלקים נפרדים.

## ההיסטוריה

בנובמבר 2016 מדענים גילו את הסדק במדף הקרח לארסן C, והחלו לצפות את התנתקותו של A-68.

תצלומי לוויין של סוכנות החלל האירופית ושל תוכנית קופרניקוס של האיחוד האירופי, הראו כי הקרחון הצף החל לצוף צפונה, תוך שהוא נשבר, וייצר קרחונים צפים נוספים תוך כדי כך.

על פי תצלומי לוויין, החל מנובמבר 2017, הפער בין הקרחון למדף הקרח היה כ-3 קילומטרים, ובפער זה נוצרו 11 קרחונים צפים אשר התנתקו ממדף הקרח, עקב ההתנגשויות בין הקרחון הצף למדף הקרח, ושכבה דקה של קרח ביניהם.

משלחת מחקר בריטית הפליגה על ספינת המחקר המלכותית ג'יימס קלארק רוס (RRS James Clark Ross) במטרה לחקור את בעלי החיים הימיים שבין הקרחון הצף לבין מדף הקרח, אולם הספינה לא הגיעה ליעדה בשל קרח ים עבה.

במהלך שנת 2018 הקרחון הצף המשיך לנוע צפונה. גוש גדול ממנו (שאורכו 14 קילומטרים ורוחבו 8 קילומטרים) נשבר מקרחון A-68, וקיבל את השם A-68B (ואילו שמו של קרחון A-68 שונה ל-A-68A).

במהלך השנים שבין 2017 ו-2020 הקרחון נע צפונה מרחק של 1,000 קילומטרים.

ב-4 בנובמבר 2020 התברר כי A-68A מתקדם לעבר האי ג'ורג'יה הדרומית, והוא צפוי להתנגש בקו החוף או לעלות על השרטון של המדף היבשתי הסמוך לאי, ולגרום לפגיעה קשה בבעלי החיים המקומיים (ביחוד פינגווינים וכלבי ים).

דובר הסקר האנטארקטי הבריטי ציין כי הקרחון יכול להיות תקוע על השרטון מספר שנים, תוך פגיעה קשה בחיות הבר המקומיות, ובתעשיית הדיג המקומית.

### מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי מרכז הקרח הלאומי (National Ice Center) של ארצות הברית.

כאשר הקרחון התפצל לשלושה חלקים, קרחון האם נקרא A-68A והקרחון שהתפצל ממנו נקרא A-68B.

באפריל 2020 התפצל קרחון נוסף מקרחון האם, ונקרא בשם A-68C.

בין ה-5 ביולי וה-11 ביולי 2020, חלק נוסף מהקרחון התפצל וקיבל את השם A-67D.

## גלריית תמונות

קובץ:Larsen C breaks.jpg|תצלום לוויין מלוויין סנטינל-1B שצולם ב-12 ביולי 2017, מראה את התנתקותו המוחלטת של A-68 ממדף הקרח.
קובץ:Iceberg A-68 on July 12, 2017.png|A-68 ב-12 ביולי 2017
קובץ:Iceberg A-68 - Closeup - July 20 2017.jpg|תצלום לוויין של A-68 ב-20 ביולי 2017
קובץ:Closeup of the iceburg A-68 on 9th December 2019.jpg|צילום מקרוב של A-68 ב-9 בדצמבר 2019
קובץ:A-68A in February 2020 ESA22128359.jpeg|תצלום לוויין של A-68A ב-9 בפברואר 2020
קובץ:MS World Explorer at Iceberg A-68a.jpg|צילום של   (ובסמוך לו לווייתן גדול-סנפיר, הקופץ מעל פני הים) שצולם על ידי אוניית המחקר אקספלורר (MS *Explorer*) בים ודל, ב-10 במרץ 2020
קובץ:A-68A in open waters ESA22128000.jpeg|תצלום לוויין של A-68A צף צפונה ב-5 ביולי 2020


## קישורים חיצוניים

* הפלגה לצד הקרחון (ניתן לראות את הקרחון מגשר הספינה, וממכ"מ הספינה)

## הערות שוליים

A-68
A-68
ג'יימס וו. בלאק

**ג'יימס וויט בלאק** (באנגלית: **James Whyte Black**; 14 ביוני 1924 – 22 במרץ 2010) היה פרמקולוג סקוטי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1988, יחד עם גרטרוד עליון וג'ורג' ה. היצ'ינגס, "על גילוי עקרונות חשובים בטיפול תרופתי שהובילו ליצירת תרופות חדשות".

## ביוגרפיה
בלאק נולד ב-14 ביוני 1924 בסקוטלנד, כרביעי מבין חמישה בנים למשפחה בפטיסטית.

בגיל 15 זכה במלגה לאוניברסיטת סנט אנדרוז. בשנת 1946 סיים שם את התואר השני. לבלאק היו חובות גדולים עם סיום לימודיו באוניברסיטה, ולכן לקח עבודה בהוראה בסינגפור במשך שלוש שנים, לפני שעבר ללונדון בשנת 1950. בתחילת שנות ה-50 הקים את המחלקה לווטרינריה באוניברסיטת גלאזגו. בשלב זה, פיתח בלאק עניין באופן בו אדרנלין משפיע על לב האדם, במיוחד אצל אלו הסובלים מתעוקת לב. מחקריו בנושא זה הובילו אותו להמצאת התרופה פרופראנולול.

בשנת 1973 החל לעמוד בראש המחלקה לפרמקולוגיה בקינגס קולג' לונדון, שם הקים את הקורסים לכימיה רפואית.

בלאק נפטר ב־22 במרץ 2010 בלונדון ממחלת הסרטן. הלווייתו נערכה ב-29 במרץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:רופאים סקוטים
קטגוריה:ממציאים סקוטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל סקוטים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:עמיתי הקולג' המלכותי לרופאים
קטגוריה:בריטים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:חברים במסדר ההצטיינות
קטגוריה:מדענים סקוטים
קטגוריה:ביולוגים בריטים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:סגל קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס לסקר-דבייקי למחקר קליני רפואי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
רועי רביב

**רועי רביב** (נולד ב-15 ביוני 1995) הוא שחקן ומדבב ישראלי.

## ראשית חייו
רביב הוא בוגר תיכון א' לאמנויות תל אביב. עשה את שירותו הצבאי בתיאטרון צה"ל. בוגר סטודיו למשחק סל"ה – הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין (סיים ב-2019). רביב הוא הומוסקסואל מוצהר.

שימש גם כמנחה ושחקן בפרסומות.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

### דיבוב

## תיאטרון
* "משפט חוזר" – תיאטרון גשר
* "איינשטיין" – תיאטרון המֶדְיָטֶק
* "ילדיסקו" – תיאטרון המדיטק
* "הר לא זז" – בית לסין
* "רומן משפחתי" – התיאטרון הקאמרי
* "גטו" – התיאטרון הקאמרי
* "ינטל" – התיאטרון הקאמרי
* "סופ"ש עם תום" – בית לסין
* "אבא בורח עם הקרקס" – פסטיבל חיפה להצגות ילדים ותיאטרון אלעד
* "אלף שמשות זוהרות" – תיאטרון גשר
* "רינגו" – התיאטרון הקאמרי
* "אדיפוס" – התיאטרון הקאמרי
* "אני והבאג שלי" – תיאטרון השעה הישראלי

## על במות

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
הסכסוך בלבנון (2007)

**הסכסוך בלבנון** התרחש בתאריכים 20 במאי – 7 בספטמבר 2007 והתגלע בין כוחות הביטחון של לבנון לבין ארגון הטרור הסוני פתח אל-אסלאם. המהומות החלו במחנה הפליטים הפלסטינים נהר אל-בארד שבצפון המדינה. במהלך המלחמה נהרגו כ-170 אנשי ביטחון לבנוניים, 231 מחבלים, 67 אזרחים, שישה חיילי יוניפי"ל ושני אנשי הצלב האדום. בכך העימות היה הקטלני ביותר בלבנון מאז סוף מלחמת האזרחים בלבנון ב-1990. בנוסף על האירועים בנהר אל-בארד, התרחשו עימותים אלימים גם במחנה הפליטים עין אל-חילווה ובבירה ביירות.

במהלך העימותים רוב הפלסטינים שהתגוררו בנהר אל-בארד ברחו מהלחימה למחנות אחרים במדינה.

## רקע
בלבנון יש כ-400,000 פליטים פלסטיניים לפי אונר"א, מתוכם כ-215,000 במחנות פליטים. מחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד ממוקם 16 ק"מ צפונית לטריפולי בסמוך לכביש החוף הלבנוני ובו התגוררו לפני פרוץ העימותים כ-31,000 פליטים.

## מהלך המהומות
העימותים החלו ביום ראשון, 20 במאי, בשעות הבוקר, לאחר פשיטת משטרה על בית בטריפולי ששימש ככל הנראה חמושים מפתח אל-אסלאם. הקבוצה החמושה החלה לאחר מכן לירות לעבר כוחות הביטחון הלבנוניים שהשיבו באש. בשעות שלאחר מכן חמושים מפתח אל-סאלאם תקפו עמדה בכניסת המחנה ותפסו כמה כלי רכב. לפחות 27 חיילים לבנונים נהרגו בלחימה באותו היום. ב-21 במאי הצבא החל להפגיז את מחנה הפליטים, מה שהוביל למותם של אזרחים רבים. ב-23 במאי הוכרז על הפוגה, ובזמן זה ברחו מהמחנה כ-2,000 מיושביו. באותו הערב הפסקת האש בין הכוחות הופרה, והאומות המאוחדות הכריזו על מצב חירום במחנה.

ב-25 במאי ארצות הברית החלה לשלוח סיוע צבאי לממשלת לבנון. ביום שלאחר מכן הכריזה משכירת המדינה האמריקאית קונדוליזה רייס על תמיכת הממשל האמריקאי בשלטון לבנון וגינתה את פתח אל-סאלאם. הלחימה המשיכה לסירוגין בשבוע שלאחר מכן, וב-2 ביוני חוסל אחד מבכירי פתח אל-סאלאם.

ב-10 ביוני נערכה עצרת תמיה בצבא לבנון בביירות עם כעשרות אלפי לבנונים. ב-13 ביוני נרצח בפיגוע וליד עידו, חבר פרלמנט סוני מטעם מפלגת זרם העתיד. ב-24 ביוני נפגע כוח יוניפי"ל בגבול ישראל–לבנון. בפיגוע נהרגו שישה חיילים ספרדים. גם ממשלת לבנון וגם חזבאללה גינו את הפיגוע.

בתחילת ספטמבר הושלם כיבוש המחנה בידי צבא לבנון.

## ראו גם
* היסטוריה של לבנון
* מלחמת לבנון השנייה
* מלחמת המחנות
* רשימת סכסוכים במזרח התיכון בעידן המודרני

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:2007
קטגוריה:לבנון: צבא וביטחון
קטגוריה:מלחמות לבנון