open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גלילי שחר

**גלילי שחר** (נולד ב-1970) הוא פרופסור לספרות השוואתית בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
גלילי שחר נולד בתל אביב להורים שעלו לישראל מאיראן. גדל והתחנך בחולון. בעת שירותו הצבאי החל בלימודי היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטה הפתוחה. את לימודיו לתואר שני החל במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן שבאוניברסיטת תל אביב, ומשם עבר למסלול ישיר לדוקטורט בבית הספר להיסטוריה והשלים את לימודיו בסמינר לספרות השוואתית בברלין. בשנת 2000 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "תיאטרון הנאורות: משחקי שוטים והשקפות עולם בתקופת גתה", ויצא להשתלמות פוסט-דוקטורט במכון לספרות השוואתית על שם פטר זונדי באוניברסיטה החופשית של ברלין, שם שהה עד סוף שנת 2003. בתקופה זו השלים את עבודת ההסמכה שהוקדשה לשאלת המודרניזם והמסורת בספרות היהודית-גרמנית. בשובו לישראל התמנה למרצה בחוג לספרות גרמנית באוניברסיטה העברית בירושלים.

לאחר שנים אחדות שבהן שימש חוקר ומרצה לספרות גרמנית בגרמניה וארצות הברית שב ללמד בישראל. הוא משמש פרופסור לספרות השוואתית, מופקד הקתדרה לספרות גרמנית ע"ש מרסל רייך-רניצקי. עבודתו מוקדשת למחקר והוראה של ספרות והגות גרמנית ויהודית בעת החדשה - בעיקר באזורי התפר של התרבויות. בין נושאיו העיקריים, בתחומי התרבות גרמנית: הפרוזה של פרנץ קפקא, שירתם של פרידריך הלדרלין ופאול צלאן, התיאטרון של גתה והדרמה של גאורג ביכנר, הגותו המאוחרת של מרטין היידגר וכתבי אריך אוארבך וולטר בנימין, ובתחומי התרבות העברית: הפרוזה של ש"י עגנון, מדרש ושירה עברית חדשה.

בין השנים 2013–2020 שימש כראש מכון מינרבה להיסטוריה גרמנית באוניברסיטת תל אביב. באוקטובר 2019 נתמנה כראש בית הספר למדעי התרבות. בשנת 2020 החל לשמש כיו"ר מכון ליאו בק ירושלים.

## ספריו

* **Verkleidungen der Aufklärung. Narrenspiele und Weltanschauung in der Goethezeit**, Wallstein Verlag, 2006
* **theatrum judaicum: Denkspiele im deutsch-jüdischen Diskurs der Moderne**, Aisthesis, 2006

* **הפצע של קפקא**, כרמל, 2008, 
* **שארית ההתגלות: החוק, הגוף ושאלת הספרות**, מוסד ביאליק, 2011, 
***גופים ושמות: קריאות בספרות יהודית חדשה**, עם עובד, 2016, 
* **האבן והמילה: על שירת פאול צלאן**, מוסד ביאליק, 2019.

**בעריכתו:**
*ולטר בנימין, **ביקורת ומראית-עין: מבחר כתבים על ספרות ותיאטרון**, רסלינג, 2015
***הקינות: שירה הגות ותוגה בעולמו של גרשם שלום, הוצאת** כרמל, 2016 (עם עילית פרבר)
***ספרות, היסטוריה היום האחר, אסופת מאמרים מאת אריך אוארבך**, מוסד ביאליק, 2019

## קישורים חיצוניים

* פרופ' גלילי שחר, באתר אוניברסיטת תל אביב
* אורה רענן, הזהות המפוצלת של ד"ר גלילי שחר, באתר האוניברסיטה הפתוחה

*פרק 2: גלילי שחר, בפודקאסט "דוד מחפש משמעות", 17 באוקטובר 2019
* 
* 

**מכּתביו ומהרצאותיו**:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* הפצע של קפקא, באתר "טקסט"
* Identities of Wanderer: Theatre of Avantgarde, the Question of Jewish Identity, All About Jewish Theatre

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מכלול קרמי

**מכלול קרמי** הוא אוסף של ממצאים מחרס המתגלים באתר ארכאולוגי. גודלו של מכלול קרמי תלוי בגורמים רבים, כגון גודל האזור הנחפר, רמת עובי החפירה, צפיפותם המקורית של כלי החרס במקומות, ומידת השלמות של הכלים במקום.

במקרים רבים, מכלולים קרמיים מאתרים ארכאולוגיים הם גדולים ואינם שלמים במידה רבה, עד כי החוקרים הארכאולוגים נדרשים להשתמש בטכניקות דגימה, לפיתוח תיאורים של מגוון סוגים של קרמיקה או תכונות הקיימות במכלול.

לאחר סיווג וספירת חרסי המכלול בצורה מסודרת, ובחינת וניתוח תכונותיהם השונות, יכול הארכאולוג להתחיל לנתח ולאפיין את דפוסי החרס שנשתמרו במכלול, ובכך להגדיר קבוצת חרסים כמכלול

קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
דוד ויסוצקי

**דוד וולפוביץ' ויסוצקי** (ברוסית: Давид Вульфович Высоцкий; 1861 - 14 בינואר 1930) היה איש עסקים ותעשיין יהודי-רוסי, פעיל ציבור ונדבן.

## חייו
ויסוצקי נולד למשפחת מייסד חברת תה ויסוצקי ("ו. ויסוצקי ושות'") קלונימוס זאב ויסוצקי. לאחר פטירת אביו עמד בראש החברה המשפחתית וגם בראש חברה משלו "ד. ויסוצקי, ר. גוץ ושות'". בשנת 1914 שתי החברות התמזגו לחברה אחת עם הון עצמי של 10 מיליון רובל ומחזור שנתי של 45 מיליון רובל. החברה נשלטה על ידי דירקטוריון שהיה מורכב מבני משפחת ויסוצקי: בנו של דוד - פיודור ויסוצקי, גיסיו של דוד - אוסיפ צייטלין ורפאל גוץ ואחיינו - באר גברונסקי; יו"ר הדירקטוריון היה דוד ויסוצקי עצמו. לחברה היו מפעלי אריזה במוסקבה, סנקט פטרבורג, אודסה, צ'ליאבינסק, קוקנד וסרטנסק. ב-1904 נפתח סניף מכירות בניו יורק וב-1908 נפתח סניף מכירות בלונדון.

בשנת 1908 קיבל דוד ויסוצקי פניה מפאול נתן בבקשת סיוע להקמת בית הספר הטכני בארץ ישראל (לימים הטכניון). מעזבונו של קלונימוס זאב ויסוצקי נתרמו מאה אלף רובל על ידי דוד ויסוצקי לצורך הקמת הטכניון והוא התחייב לתרום מאה אלף רובל נוספים חמש שנים מאוחר יותר. ויסוצקי היה חבר הקורטוריון הראשון של הטכניון שנבחר ב-5 במרץ 1908.

דוד ויסוצקי היה נדבן ידוע, בביתו ביקרו אנשי תרבות רבים במוסקבה. היה פעיל גם בקהילה היהודית של מוסקבה.

על פעולתו בתחום התעשייה ומסחר הוענק לו על ידי הממשלה רוסית תואר מכובד המקביל לדרגה שמינית בשרות אזרחי.

אחרי מהפכת אוקטובר הולאמו כל המפעלים של החברה והפעילות של החברה עברה לפולין ואחר כך לארץ ישראל. ב-1917 היגר דוד ויסוצקי עם משפחתו לבריטניה.

## משפחה
דוד ויסוצקי היה נשוי לאנה והיו להם 6 ילדים:

* בת - אידה ויסוצקי (פלדצר, אחרי נישואין) (1892—1976 או 1890—1979), המשורר בוריס פסטרנק הציע לה נישואין ללא הצלחה. את אהבתו אליה הוא תיאר בשיריו.
* בת - ילנה ויסוצקי.
* בן - סמואיל ( לאחר התנצרות ב-5 באוגוסט 1904 קיבל שם סמואיל-אלכסנדר-מיכאיל) ויסוצקי (1881—1937), חבר המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית, ציר במועצת העיר סנקט פטרסבורג, נבחר לאספה המכוננת של רוסיה, הוצא להורג בתקופת הטיהורים הגדולים ב-1937.
* בן - פיודור ויסוצקי (1879—1933), איש עסקים ותעשיין כמו אביו, חבר בדירקטוריון של חברת ויסוצקי.
* בן - אליה ויסוצקי (1880-?)

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: אישים
קטגוריה:נדבנים יהודים רוסים
קטגוריה:תה
דוד
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1861
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1930
מקדש ארטמיס בראורוניה

**מקדש ארטמיס בראורוניה** (Artemis Brauronia) או בראורוניאון (Barauroneion) היה ניצב על האקרופוליס באתונה. שרידים מעטים מיסודותיו נחשפו מדרום-מזרח למבנה הפרופיליאה. ממה ששרד משחזרים כי המבנה היה סטיו דורי בעל מתאר דמוי 'ח' שחלקו האחורי נשען אל החומה הדרומית של האקרופוליס. שרידים של גרם מדרגות אבן עדיין נראים באתר.

זהו מקדש לאלה ארטמיס, נספח למקדש מרכזי שלה שהתקיים בבראורון, שהוא אתר המצוי בחוף המזרחי של אטיקה. על פי המסורת כאן הציבה איפיגניה, בתו של אגממנון, בחזרה מטאוריס, פסל לאלה שהצילה אותה. הפולחן של ארטמיס, המגינה על הנשים ההרות, החל כאן במאה השישית לפנה"ס ביזמתו של הטירן פסיסטרטוס.

## לקריאה נוספת

*Katerina Servi, The Acropolis, The Acropolis Museum, Ekdotike Athenon, Athens,2011: pp. 8, 60; 


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:האקרופוליס באתונה
קטגוריה:ארטמיס
כלקותקה

שמאל|ממוזער|250px|תוכנית שחזור של המבנה שנעשתה באמצעות מחשב
**כלקותקה** היה מבנה שניצב בעבר על האקרופוליס באתונה. קיומו ושמו ידועים בעיקר מכתובות שהתגלו במקום, המציינות שבמקום אוחסנו כלי ברונזה (מיוונית: כלקוס פירושו נחושת), שהובאו ככל הנראה כמנחות, כגון כלי נשק, צלמיות וכלי קיבול. מזהים את מקומו של הבניין צמוד לחומה הדרומית של האקרופוליס, בין מקדש ארטמיס בראורוניה במערב ובין הפרתנון במזרח. באתר יש שרידי בנייה מעטים ויש המזהים בהם את הבניין, אך אין בכך כל ביטחון. הבניין נבנה ככל הנראה במאה החמישית לפנה"ס. במאה הרביעית הוסף בחזיתו סטיו עמודים.

## לקריאה נוספת
*Katerina Servi, The Acropolis, The Acropolis Museum, Ekdotike Athenon, Athens,2011: pp. 8, 60; 

קטגוריה:האקרופוליס באתונה
צלליות ידיים

250px|ממוזער|שמאל
**צלליות ידיים** הם סוג של אמנות שבה סיפור או מחזה מוצג בפני קהל כאשר האמנים משתמשים בידיהם מול מקור אור כדי לייצר צלליות, המופיעות על מסך או על קיר. אמנות זו פופולרית אצל בדרנים שונים ובעיקר אצל קוסמים.

## היסטוריה
האמנות המודרנית של צלליות ידיים הפכה פופולרית במאה ה-19 הודות לבדרן הצרפתי פליסיאן טרווי  וצלליות האישים המפורסמים שיצר.  לעומת זאת פופולריות זאת דעכה במידה ניכרת לאחר סוף המאה ה-19, בעיקר לאחר שהקולנוע והטלוויזיה הפכו לאמצעי הבידור הפופולריים בעולם.

## אופן ההצגה
על ידי הצבת האצבעות בצורות מסוימות האמן מסוגל ליצור צלליות בצורות שונות המזכירות דמויות בעלי חיים, אישים מפורסמים, כלי רכב, נופים ועוד. ניתן גם לעשות שימוש בחתיכות קרטון קטנות על מנת להדגיש פרטים שונים בדמויות השונות, אותם לא ניתן להציג באמצעות האצבעות בלבד. האמן המציג ומקור האור יכולים להימצא לפני משטח ההצגה או מאחוריו, כאשר לכל מצב יתרונות משלו. בשעת ההצגה על האמן להתבונן בצללית שהוא יוצר ולא בידיו, וכשהוא מניע את ידיו הוא מחייה את הדמויות ויכול לשנות אותן  במהירות מפתיעה.

## בישראל
האמן הישראלי אלברט אלמוזנינו התפרסם בעולם בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 במופע צלליות ידיים, ואף הוציא ספר דוגמאות בשם "The Art of Hand Shadows".

## ראו גם
* תיאטרון צלליות
* אמנות הבמה
* מיצג
* אלברט אלמוזנינו

## לקריאה נוספת
* Almoznino, Albert (1970), **The Art of Hand Shadows**, New York: Stravon Educational Press,  (ספר מאת אלברט אלמוזנינו, זמין באופן חלקי לצפייה אונליין)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:בידור
קטגוריה:תחביבים
קטגוריה:משחקי ידיים
יואל טל-מור

**יואל טל-מור** (**שוסטר**; 1923 – מאי 1997) היה צייר ישראלי יליד גליציה. טל מור ידוע ביצירות פיגורטיביות והסוריאליסטיות.

## ביוגרפיה
יואל טל-מור נולד בסטניסלבוב, פולין (כיום איוונו- פרנקיבסק) למשפחת רבנים חסידית. בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס      לצבא האדום ונפצע. לאחר המלחמה, בין השנים 1947–1954, למד אמנות במספר מקומות בברית המועצות. בשנת 1960 עלה לישראל עם משפחתו.

רבות מיצירותיו התבססו על זכרונותיו מימיו בשטעטל בפולין, אחרות מבוססות על ערים בארץ ישראל ורבות נוספות הן סוריאליסטיות לחלוטין.

נפטר במאי 1997.

## תערוכות יחיד

## קישורים חיצוניים
* 
*תערוכת ציור סוריאליסטי של יואל טל מור בתל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
אנדריי דינקו

**אנדריי דינקו** (**Андрэй Дынько**; נולד ב-1974) הוא עיתונאי בלארוסי, עורך העיתון היומי הוותיק "נאשה ניבה" (Naša Niva) ומעורכי המגזין Arche. 

הוא נחשב לאחד מהמבקרים הקולניים כנגד שלטונו הדיקטטורי של נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו. הוא נעצר במהלך הבחירות של שנת 2006 ובילה כעשרה ימים במעצר.

בשנת 2021 במהלך הפגנות בבלארוס הוא נעצר שוב.

## קישורים חיצוניים

* Europe’s Last Dictatorship, מאמר בניו יורק טיימס, 17 ביולי 2012
* מידע על מעצר 2021
* דינקו על תנאי המעצר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים בלארוסים
קטגוריה:ילידי 1974
Aquarius/Let the Sunshine In

"**Aquarius/Let the Sunshine In**" (נקרא לעיתים "**The Age of Aquarius**" או "**Let the Sunshine In**") הוא מחרוזת של שני שירים שנכתבו למחזמר "שיער" והופקו על ידי ג'יימס ראדו, ג'רום ראגני (מילים), וגאלט מקדרמט (לחן). השיר יצא לאור כסינגל על ידי להקת The 5th Dimension, ונבחר במקום הראשון למשך שישה שבועות בבילבורד הוט 100 בארצות הברית של מצעד הסינגלים ב-1969. בכך הפך השיר למחרוזת הראשונה אשר טיפסה לצמרת המצעדים האמריקאים.

השיר זכה באלבום זהב על ידי RIAA, וכן נבחר על ידי מצעד ה"בילבורד" לשירים הטובים ביותר בכל הזמנים במקום ה-57.

## היסטוריה
שיר זה היה אחד מהשירים הפופולרים ביותר בשנת 1969, וזכה לתפוצה עולמית. בארצות הברית הגיע השיר למקום הראשון גם בבילבורד הוט 100 (למשך שישה שבועות) וגם בבילבורד במצעד "Adult Contemporary". השיר אף הגיע לפסגת מצעד המכירות בקנדה.

התקליט זכה בטקס פרסי גראמי לשנת 1970 בפרס גראמי לתקליט השנה וגם בפרס גראמי עבור הופעת הפופ הטובה ביותר על ידי צמד או להקה, לאחר שיצא לאור באלבום The Age of Aquarius על ידי המימד החמישי. בנוסף יצא לאור השיר כתקליט סינגל.

מילות השיר התבססו על האמונה האסטרולוגית על כך שהעולם הולך להיכנס בקרוב ל"עידן הדלי"  – עידן של אהבה, אור, אמונה, ואנושיות, וזאת בניגוד לעידן הנוכחי, "עידן מזל דגים", שהוא עידן של מלחמות דת, מסעות צלב, ימי ביניים וחושך. שינוי זה מניחים שיתרחש בסוף המאה ה-20, אולם אסטרולוגים רבים חלוקים בדיעה לגבי התאריך המדויק.

השיר דורג במקום ה-33 בשנת 2004 במצעד של מכון הסרטים האמריקאי 100 שנים... 100 שירים.

### רשימות כל הזמנים

## גרסאות כיסוי
* דונה סאמר, באותה תקופה "דונה גיינס" השתתפה בגרסה הגרמנית של השיר בשנת 1968.
* סילה בלאק הקליטה גרסה משלה לשיר באלבומה בשנת 1968 "Sher-oo!", אשר דורג בין עשרת הגדולים במצעד האלבומים הבריטי של אותה שנה.
* אנגלברט המפרדינק הקליט גרסה לשיר בשנת 1969 לאלבומו "אנגלברט המפרדינק".
* אנדי ויליאמס הקליט את השיר לאלבומו "Best of...".
* הסופרימס הקליטו את גרסתם לשיר בשנת 1969 לאלבומם Let the Sunshine In.
* האמת הבלתי מעורערת הקליטו גרסה משלהם לשיר אשר נקראה "Aquarius" בשנת 1971.

מבין גרסאות הכיסוי לשיר יצא לשיר גם גרסה עברית בשם "תנו לשמש יד" אשר תורגמה על ידי אהוד מנור ובוצעה בגרסה העברית של המחזמר על ידי צביקה פיק.

## אזכורים בתרבות
* בשנת 2005 הופיע השיר בסצנה בסרט "בתול בן ארבעים".

## ראו גם
* שיער (מחזמר)
*שיר לשלום

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אנגלברט המפרדינק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שתורגמו מאנגלית לעברית
קטגוריה:שירים ממחזות זמר
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:שירים על החלל החיצון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
מיכל ושינסקי

שמאל|ממוזער|250px|שנת 1937. צולם בכניסה לבית הקולנוע העירוני "אקספרס" שברחוב מיצקביצ'ה בקובל. נכבדי יהודי העיר קובל עם ושינסקי, העומד במרכז למעלה, שהגיע לעיר לביקור משפחתי.
**מיכל ושינסקי** (בפולנית: **Michał Waszyński**, נולד בשם **משה וקס**; 29 בספטמבר 1904 – 20 בפברואר 1965) היה במאי, תסריטאי, מפיק ושחקן קולנוע פולני, יהודי מומר. הוא פעל בארצו ומאוחר יותר באיטליה, בארצות הברית ובספרד.

## ביוגרפיה
מיכל ושינסקי נולד ב-29 בספטמבר 1904 כמשה וקס (Mosze Waks) למשפחה יהודית פולנית בעיר קובל, עיר מחוז בווהלין (כיום באוקראינה), אשר באותה תקופה השתייכה לאימפריה הרוסית. הוריו, פיוטר וססיליה לבית פלץ, התגוררו ברח' לוצק 26, רחובה הראשי של העיר קובל.

כשגרמניה כבשה במלחמת העולם הראשונה את החלק הזה מאירופה, משה וקס עבר בתחילה לוורשה ומאוחר יותר לברלין. בעודו גבר צעיר, עבד כעוזר במאי לבמאי פרידריך וילהלם מורנאו. עם שובו לפולין שינה את שמו למיכל ושינסקי, ונטבל לנצרות הקתולית.

בשנות ה-30 הפך ושינסקי לבמאי הסרטים הפורה ביותר בפולין: הוא ביים 37 מתוך 147 הסרטים שנעשו בפולין באותו עשור. ברבים בסרטיו שיחק ויטולד זכרביץ', כוכב הקולנוע הפולני של התקופה. לצד הסרטים הפופולריים בפולנית, אותם ביים לקהל הרחב, הוא ביים גם סרט חשוב ביידיש: "הדיבוק", הנחשב כיום לאבן דרך בקולנוע היידיש.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בזמן הפלישה הגרמנית למערב פולין, והפלישה למזרח פולין על ידי הרוסים, ושינסקי נמלט מוורשה המופצצת לביאליסטוק. עיר זו נכבשה על ידי הגרמנים בספטמבר 1939 והועברה כעבור שבועות ספורים לברית המועצות, תחת תנאי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ושינסקי החל קריירה חדשה כבמאי תיאטרון, תחילה בביאליסטוק ומאוחר יותר במוסקבה.

בקיץ 1941, לאחר פלישת גרמניה לברית-המועצות, הצטרף ושינסקי לצבא הפולני שאורגן מחדש על ידי הגנרל ולדיסלב אנדרס (שהיה מנאמני הממשלה הפולנית הגולה בלונדון). בסופו של דבר הועבר לפרס (איראן), ומאוחר יותר, כחייל בגיס השני של הצבא הפולני, הוצב במצרים ובאיטליה. כחלק מיחידת הסרטים של הצבא צילם יומן תעמולה על הקרב על מונטה קאסינו, בו היה לפולנים תפקיד מרכזי. עם תום המלחמה נשאר באיטליה, והפיק שלושה סרטים באיטלקית.

מאוחר יותר עבד כמפיק עבור האולפנים האמריקניים הגדולים באיטליה ובעיקר בספרד; הוא הופיע בכתוביות כמייקל ושינסקי. בין הסרטים עליהם עבד: "האמריקני השקט" (1958) (מפיק שותף), "אל סיד" (1961), ו"נפילת האימפריה הרומית" (1964) (מפיק בכיר ומפיק שותף). עבד עם סופיה לורן, אורסון וולס וסמואל ברונסטין.

הוא ביים למעלה מחמישים ושניים סרטים (1929–1948), והפיק עוד שישה (1956–1964), כתב תסריטים, שיחק בשני סרטים, ושימש בתפקידים נוספים הקשורים לקולנוע ולטלוויזיה.

ושינסקי נפטר מהתקף לב ב-20 בפברואר 1965 במדריד, ונקבר בטקס הלוויה קתולי ברומא.

## קישורים חיצוניים

* http://www.dokweb.net/en/documentary-network/east-european-docs/-waks-the-prince-who-never-looked-back-5703/

קטגוריה:יהודים מומרים פולנים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:במאי קולנוע פולנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פולנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1965
שביתה (סדרת טלוויזיה)

**שביתה** היא מיני סדרת דרמה ישראלית בת 5 פרקים, ששודרה בחברת yes. הסדרה עלתה לשידור ב-17 ביולי 2012.

לסדרה יש סדרת המשך, "שביתה - היום שאחרי", אשר מציגה את חייהם של השובתים לאחר סיום השביתה.

## עלילה
במפעל שמנים פרטי בפאתי ירושלים, עובדים עשרות פועלים בתנאים ירודים ומול יחס משפיל. מתחת לפני השטח הגחלים לוחשות ומתארגנת מחאה.
בחסות ההסתדרות דורשים העובדים הקמת ועד שייצג אותם נאמנה. ההתארגנות מאיימת על הנהלת המפעל, ויחסה האגרסיבי והמבזה כלפי הפעלים עולה מדרגה.

דרישותיהם הלגיטימיות נדחות על הסף וכבודם נרמס. חוסר האונים של העובדים אל מול אטימות ההנהלה, גורמים להתפרצותה של שביתה אלימה בשערי המפעל.

## הדמויות
* **אלברט עמר** (שלום מיכאלשווילי) – מנהיג השביתה, גבר חזק בנפשו ועקשן. איש תחזוקה במפעל שמתעורר למאבק עם פיטורי חברו דוד פורטל, ומוביל את העובדים לעימות עם הנהלת המפעל. נשוי באהבה רבה לתמי, ולהם שני ילדים קטנים.
* **יעקב בוסקילה** (עמוס תמם) – מנהל עבודה במפעל, חבר הילדות של אלברט. נקרע בין נאמנותו למפעל לבין מאבק חבריו מהשכונה, בין אהבותיו, בין החיים למוות.
* **דוד פורטל** (זהר ליבה) – בחור צעיר, נשוי לעפרה, אב לתינוקת בת יומה, בתהליך חזרה בתשובה. המחיר שהוא משלם לאחר שהוא נירדם במשמרת עבודה, מצית את גפרור המרד אצל חבריו במפעל.
* **ניסים בן דוד ״בנדה״** (חיים זנאתי) – מנהל המפעל וממקימיו, שהתנהגותו המשפילה כלפי העובדים מבעירה את אש המאבק.
* **סמדר אלפסי** (נטע גרטי) – מנהלת כח האדם של המפעל, בת שכונה שיצאה ללימודים ושבה אל המפעל.
* **תמי עמר** (רותם זיסמן כהן) – רעייתו ההרה של אלברט. בעלה הוא ממובילי המאבק. היא מתנגדת, מתעמתת ומנסה לגרום לבעלה להבין כי אין למאבק סיכוי.
* **דניאלה בוסקילה** (מלאני פרס) – אישה ממוצא גרמני, מתנדבת גויה שהתאהבה ביעקב, התגיירה עבורו ועתה אחרי עשר שנות נישואין חשוכי ילדים היא מנסה לשכנע אותו לאמץ ילד יתום בן עובדים זרים מאריתריאה.
* **עופרה פורטל** (ניצן לילה שביט מון) – רעייתו של דוד, העובד המפוטר, ואם ילדיו. אהבתם הגדולה של דוד ועפרה זה לזה היא אורים ותומים לזוגיות בריאה.
* **דני ברקוביץ** (אלון אבוטבול) – מנכ"ל המפעל, איש עבודה מהדור הישן. מנהל מפעל אשר בשליטה אמריקאית, שלא יכול לעשות הנחות אל מול המאבק המתעורר, ומחליט להילחם בשביתה בכל כוחו ועצמתו.
* **מירה חדד** (ורד פלדמן) -צעירה אקטיביסטית, עורכת דין, נציגת ההסתדרות בכל הקשור להתארגנויות עובדים במפעלים פרטיים.

## קישורים חיצוניים

* שביתה, באתר yes וואלה!
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2012
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
משה שמעון אנטוקולסקי

רבי **משה שמעון** (**שימֶל**) **הכהן אַנטוֹקוֹלסקי** (בכתיב יידי: **אנטאָקאָלסקי**; ברוסית: **Антокольский**; לעיתים **אנטֶקולסקי**, **אנטעקאָלסקי**; כ"א בסיוון תר"י, מאי 1850 (לפי הלוח היוליאני: אפריל), וילנה – מרץ 1911, שם) היה רב, מגיד מישרים וסופר משכיל איש וילנה.

## ביוגרפיה
נולד באביב 1850 באנטוקול, פרוור של העיר וילנה שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (מכאן שם משפחתו). אביו, ברוך ראובן, היה אחיו של האמן הנודע מרק אנטוקולסקי.

כשהיה בן שמונה נפטר אביו. חרף הקשיים הכלכליים, שלחה אותו אמו ללמוד אצל מיטב המלמדים. בהמשך למד בישיבת ר' מיילס (מיילעס) בווילנה, אצל הרב שמואל איסר כהנא, והתבלט בלימודיו.

בשנת תרכ"ז נישא, והיה אב לבנות ובן (ברוך ראובן, שנפטר בא' באדר תרנ"ט, בגיל 25).

בשנת תרכ"ט נסמך לרבנות על ידי רבי יהושע אייזיק שפירא מסלונים ורבי שמואל שטראשון (רש"ש) מווילנה. (בנו, מתתיהו שטראשון, היה מידידיו הקרובים.) בשנת תר"ל ערך את "מקורי הרמב"ם" לר' שמואל שטראשון, והוסיף עליו הערות וחידושים.

בשנת תרל"ד (1873), שלוש שנים לאחר שהפך ר' שמואל יוסף פין את כתב העת "הכרמל" לירחון, נתמנה אנטוקולסקי לעוזרו הראשי.

פרסם הערות ומאמרים תורניים ב"הכרמל", ב"הצפירה", "המגיד" ו"הלבנון", וכן ב"האסיף", ב"גן פרחים" ובמאספים אחרים.

בשנת תרס"ו הוציא בהוצאת שרגא פייבל גארבער בווילנה מאסף בשם "הכרם" ("מכתב עתי לבני ישראל יוצא לחדשים לענייני ספרות ומדע").

חי במחסור, ונאלץ להתפרנס מעבודה כדרשן מסורתי.

אנטוקולסקי נפטר בראשית אביב 1911, בגיל 61. הותיר אישה, בנות נשואות ונכדים.

## ספריו
* **דברי כהן: אשר דברתי במקהלות עם**, וילנה: דפוס אברהם צבי קאצינעלינבויגען, תרמ"ב 1881. (דרשה)
* **אבל כבד: ומספד תמרורים על מות הרב ... [[מתתיהו שטראשון]] ז"ל**, וילנה: דפוס קאצינעלינבויגען, תרמ"ו. (הספד על מות ידידו)
* **ספר מנחת כהן: ... ארבעה מאמרים במשנה**: א) שמות העיירות והנהרות ושמות אנשים פרטים הנזכרים במשנה -- ב) כמה פעמים אמרו בש"ס "חסורי מחסרי במשנה" -- ג) שלא נוכל לפרש המשנה נגד משנת הגמרא -- ד) הארות והערות השייכים להמשנה, וילנה: ל' מץ, תרס"ב 1902.


* *Слово, произнесенное 15-го марта, въ день погребенія въ Бозѣ почившаго Государя императора Александра II*, въ молитвенномъ домѣ Виленской еврейской богадѣльни проповедникомъ Ш. Антокольскимъ, Vilno 1881. (הספד על מות הקיסר אלכסנדר השני, ברוסית)


בעריכתו:
* שמואל שטראשון, **מקורי הרמב"ם: אשר מהם שאב מורנו ... והערות וחדושים על נושאי כליו**; ערוכה על ידי משה שמעון בן ברוך ראובן הכהן (בצירוף כמה הערות וחדושים ומקורים מאת העורך), וילנה: אברהם בן יצחק ושלום יוסף דווארזעץ, תר"ל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*  (נקרולוג)
* 'אנטוקולוסקי, ר' משה־שמעון ב"ר ברוך־ראובן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 29 (, תמונה 1227).
* 

מפרי עטו:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:משכילי וילנה
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:נפטרים ב-1911
זהב נורדי

[ממוזער|220px|מטבע של [50 אירו-סנט עשוי מזהב נורדי]]
**זהב נורדי** הוא שמה של סגסוגת מתכות המשמשת ליציקת מטבעות. אחד מהמטבעות הבולטים שניצוקו מזהב נורדי הוא מטבע 10 כתר שוודי, שנקרא "זהב נורדי".

על אף שם הסגסוגת וצבעה הצהוב מבריק, היא אינה מכילה זהב, ותכונותיה שונות משמעותית מזהב טהור - היא אינה גמישה, משקלה קל בהרבה והיא זולה בהרבה לייצור. הרכב הסגסוגת הוא 89% נחושת, 5% אלומיניום, 5% אבץ ו-1% בדיל. 

המטבעות הנפוצים ביותר המוטבעים מזהב נורדי הם מטבעות האירו-סנט: 50 אירו-סנט, 20 אירו-סנט ו-10 אירו-סנט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סגסוגות
קטגוריה:נחושת
קטגוריה:פינלנד: המצאות
מתיאס דה צורדו

**מתיאס דה צורדו** (בגרמנית: **Matthias de Zordo**; נולד ב-21 בפברואר 1988) הוא אתלט גרמני. הוא אלוף העולם (טגו 2011), וסגן אלוף אירופה (ברצלונה 2010) בהטלת כידון.

## ביוגרפיה
דה צורדו נולד בבאד קרוייצנך.

בשנת 2007 זכה דה צורדו במדליית הזהב באליפות אירופה באתלטיקה לנוער עם הטלה למרחק של 78.59 מטרים. בשנים 2010 ו-2011 הוא זכה במדליית הזהב באליפות גרמניה, ובאליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד זכה במדליית הכסף עם שיא אישי של 87.81 מטרים, אחרי אנדריאס תורקילדסן הנורווגי (88.37 מטרים) ולפני טרו פיטקמקי הפיני (86.67 מטרים).

### אלוף העולם
באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית, בשנת 2011 זכה דה צורדו במדליית הזהב עם תוצאה של 86.27 מטרים לפני אנדריאס תורקילדסן (84.78 מטרים) וגיירמו מרטינס (84.30 מטרים). במסגרת תחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל, בלגיה בספטמבר אותה שנה, הוא קבע את שיאו האישי לאחר שהטיל את הכידון למרחק של 88.36 מטרים.

## קישורים חיצוניים

* 

* מתיאס דה צורדו באתר התאחדות האתלטיקה הגרמנית 

קטגוריה:מטילי כידון גרמנים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1988
וירגיליוס אלקנה

**וירגיליוס אַלֶקְנַה** (בליטאית: **Virgilijus Alekna**; נולד ב-13 בפברואר 1972), אתלט מליטא שהיה פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (סידני 2000 ואתונה 2004), פעמיים ברציפות אלוף העולם (פריז 2003 והלסינקי 2005) ואלוף אירופה (גטבורג 2006) בזריקת דיסקוס. הוא בעל התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בזריקת דיסקוס (73.88 מטר).

אלקנה הוא אביו של מיקולאס אלקנה, סגן אלוף האולימפי (פריז 2024), סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) ושיאן העולם הנוכחי בזריקת דיסקוס.

## ביוגרפיה
אלקנה נולד בטרפייקיאי שליד קופישקיס.

### אלוף אולימפי
באליפות ליטא שנערכה בקובנה ב-3 באוגוסט 2000 ושימשה כהכנה לאולימפיאדת סידני (2000) זכה אלקנה במדליית זהב בשיא ליטא חדש של 73.88 מטר, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים והוא הוכיח שהוא מוכן לאולימפיאדה. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.30 מטר, לפני לארס רידל מגרמניה (68.50 מטר) ופרנץ קרוגר מדרום אפריקה (68.19 מטר).

### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכה אלקנה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.69 מטר, לפני רוברט פזקוש מהונגריה (69.01 מטר) וואסילי קפצוך מבלארוס (66.51 מטר).

באולימפיאדת אתונה (2004) הגן אלקנה על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אולימפי חדש של 69.89 מטר, לפני זולטן קבגו מהונגריה (67.04 מטר) ואלכסנדר טמרט מאסטוניה (66.66 מטר). אלקנה סיים למעשה במקום שני אחרי רוברט פזקוש שקבע שיא אולימפי חדש. לאחר שפזקוש נראה מחבל בדגימת השתן שלו ולאחר שסירב לתת את הדגימה לבדיקת סמים, נלקחה ממנו מדליית הזהב וניתנה לאלקנה והשיא האולימפי שקבע נפסל גם כן.

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 הגן אלקנה על תוארו וזכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 70.17 מטר, לפני גרד קנטר מאסטוניה (68.57 מטר) ומיכאל מילנבק מגרמניה (65.95 מטר).

### אלוף אירופה
באליפות אירופה באתלטיקה, שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכה אלקנה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.67 מטר, לפני גרד קנטר (68.03 מטר	) ואלכסנדר טאמרט (66.14 מטר).

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים אלקנה במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.38 מטר.

## תארים והישגים
* בשנת 2000 זכה אלקנה בתואר אתלט השנה בעולם מתאם מגזין הספורט האמריקאי - *Track & Field News*.
* בשנים 2000, 2004 - 2006 זכה אלקנה בתואר ספורטאי השנה בליטא.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים ליטאים
קטגוריה:זורקי דיסקוס
קטגוריה:אלופים אולימפיים: זריקת דיסקוס (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1972
טטיאנה ליסנקו (אתלטית)

**טטיאנה ויקטורובנה בלובורודובה-ליסנקו** (ברוסית: **Татьяна Викторовна Белоборо́дова-Лысенко**; נולדה ב-17 בספטמבר 1983) היא אתלטית רוסיה. היא פעמיים ברציפות אלופת העולם (טגו 2011 ומוסקבה 2013), אלופת אירופה (גטבורג 2006) ושיאנית עולם בעבר ביידוי פטיש. ליסנקו זכתה במדליית זהב באולימפיאדת לונדון 2012 אך זו נשללה ממנה לאחר הרשעה באימרוץ.

## ביוגרפיה
ליסנקו נולדה בבטאייסק שבמחוז רוסטוב, רוסיה.

### 2004
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה ליסנקו במקום 19 ביידוי פטיש בתוצאה של 66.82 מטר.

### 2005
#### שיאנית עולם
בתחרות שנערכה במוסקבה, ב-15 ביולי 2005, שיפרה ליסנקו ביידוי פטיט את שיא העולם של הרומנייה מיכאלה מלינטה ב-99 ס"מ והעמידה אותו על 77.06 מטר.

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה ליסנקו במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 72.46 מטר. המדליה הומרה למדליית כסף בשנת 2013, לאחר שבת ארצה אולגה קוזנקובה שזכתה במדליית זהב (75.10 מטר) נפסלה בשל אימרוץ. במדליית הזהב זכתה לבסוף ייפסי מורנו מקובה (73.08 מטר) ובמדליית הארד זכתה מנואלה מונטברון (71.41 מטר).

בתחרות שנערכה בז'וקובסקי שבמחוז מוסקבה ב-24 ביוני שבה ליסנקו ושברה את השיא העולמי, שנילקח ממנה והעמידה אותו על 77.41 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-15 באוגוסט שיפרה אותו בשלישית והעמידה אותו על 77.80 מטר.

### 2006
#### אלופת אירופה
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכתה ליסנקו במדליית זהב עם תוצאה של 76.67 מטר, לפני בת ארצה גולפיה חנפייבה (74.50 מטר) וקמילה סקולימווסקה הפולניה (72.58 מטר).

### 2007
#### שימוש ב[[אימרוץ]]
ביולי 2007 כשלה ליסנקו בבדיקת סמים לאחר שנמצאו בדמה חומרים אסורים (6α-methylandrostendione). היא הושעתה לשנתיים ושיאה העולמי שנקבע בסוצ'י ב-26 במאי אותה שנה, 78.61 מטר, נפסל.

### 2009
ליסנקו חזרה להתחרות לאחר ההשעיה ביולי 2009. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה אותה שנה היא סיימה במקום שישי עם תוצאה של 72.22 מטר.

### 2010
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה ליסנקו במדליית כסף עם תוצאה של 75.65 מטר, אחרי בטי היידלר (76.38 מטר) ולפני אניטה ולודרצ'יק (73.56 מטר).

### 2011
#### אלופת עולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ליסנקו במדליית זהב בתוצאה של 77.13 מטר, לפני בטי היידלר (76.06 מטר) וז'אנג וונשיו המסין (75.03 מטר).

### 2012
#### אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה ליסנקו במדליית זהב לאחר שקבעה שיא אולימפי של 78.18 מטר. מדליה זו נשללה ממנה ב-2016 לאחר הרשעה באימרוץ.

### 2013
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, שברוסיה בשנת 2013 זכתה ליסנקו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בשיא רוסיה ובשיא אליפות חדש של 78.80 מטר, לפני אניטה ולודרצ'יק שקבעה שיא פולין חדש של 78.46 מטר וז'אנג וונשיו (75.58 מטר).

### 2016
באפריל 2016 התפרסם שבדיקה חוזרת של דגימת דם שנילקחה מליסנקו בשנת 2005 נמצאה חיובית לשימוש בסמים אסורים והיא הושעתה מידית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיות רוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:אלופות אולימפיות מרוסיה
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: יידוי פטיש
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1983
נמל התעופה בורגס

**נמל התעופה בורגס** (בבולגרית: **Летище Бургас**, נקרא לעיתים **נמל התעופה סארפובו**) הוא נמל התעופה של העיר בורגס שבבולגריה, הנמצא כ-12 ק"מ ממרכז העיר.
ממוזער|הכניסה לטרמינל

בשנת 2011 עברו בנמל כ-2,253,320 נוסעים, גידול של כ-19% ממספר הנוסעים שעברו בנמל בשנת 2010. ישנן תוכניות להגדלת נמל התעופה ואף החלה בניית טרמינל 2 שיוכל לשרת עד כ-2,700,000 נוסעים בשנה, בניית הטרמינל אמורה להסתיים בשנת 2013.

מן הנמל יוצאות טיסות לישראל בשלוש חברות תעופה בולגריות:בולגריה אייר ובולגריין אייר צ'ארטר, ובעבר גם אייר ויאה עד לסגירתה. חברת אל על החלה להפעיל טיסות אל הנמל ב-3 באוגוסט 2012.

## היסטוריה
הנמל הוקם ב-27 ביוני 1927 על ידי חברת תעופה צרפתית שחתמה על הסכם עם ממשלת בולגריה שכל עובדי הנמל יהיו בולגרים.

בשנת 1947 החלה חברת התעופה הבולגרית בלקן בולגריה איירליינס להפעיל טיסות מנמל התעופה ליעדים שונים בבולגריה ומחוצה לה.

בשנת 1970 הפך הנמל להיות בינלאומי כששירת כ-45 יעדים.

### פיגוע האוטובוס ב-2012

ב-18 ביולי 2012 אירע בנמל התעופה פיגוע באוטובוס שהוביל תיירים מישראל. בפיגוע נרצחו 8 אנשים (6 ישראלים) ויותר מ-30 נפצעו. ארגוני ההצלה של ישראל הוציאו משלחת רפואית על מנת לסייע בטיפול הרפואי ובהשבת הנפגעים לארץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הנמל

## הערות שוליים

בורגס
קטגוריה:בורגס
עיצורים דו-שיניים

**עיצורים דו-שינִיים** (bidental) הם עיצורים אשר מבטאים אותם דרך שתי השיניים התחתונות והעליונות. באלפבית הפונטי הבינלאומי מסומנים את העיצורים הדו-שיניים באמצעות רישום סימן  ⟨&thinsp;&thinsp;⟩. בניב הצ'רקסים השפסוגים של הים השחור קיים עיצור דו-שיני, חוכך, אטום [h̪͆] במילים כמו дахэ "יפה" (daːxa) ו-хы "שש" (xə) שבניבים צ'רקסים אחרים מבטאים אותה כעיצור וילוני, חוכך, אטום [x]. לכן אולי עדיף לכתוב את העיצור כ-⟨x̪͆⟩. אבל אין חיכוך בווילון (החך הרך). מבטאים את העיצור רק דרך השיניים. השפתיים פתוחות, השיניים חשוקות והלשון מקישה, האוויר נכנס בין השיניים. העיצור הוא בין העיצור  [ʃ] ו-[f]. כותבים את העיצור באפ"ב כ-[h̪͆].

בידינטיים
עיצור דו-שיני, חוכך, אטום

העיצור ה**דו־שיני, חוכך, אטום** הוא סוג של צליל. העיצור מיוצג באלפבית הפונטי הבינלאומי על יד הסמל [h̪͆]. השפה הטבעית היחידה שיש לה את העיצור הזה היא ניב של הצ'רקסים השפסוגים של הים השחור. עיצור זה מופיע במילים צ'רקסיות כמו дахэ "יפה" (daːh̪͆a) ו-хы "שש" (h̪͆ə) שבניבים אחרים מבטאים את המילים כ-(daːxa) ו-(xə) בעיצור וילוני, חוכך, אטום [x]. מבטאים את העיצור הזה דרך השיניים העליונות והתחתונות. השפתיים פתוחות, השיניים חשוקות והלשון שטוחה, האוויר נכנס בין השיניים (כמו מעין /h/ בשיניים חשוקות).

## התרחשות

קטגוריה:עיצורים
דיי גרין

**דייוויד "דיי" גרין** (באנגלית: **David "Dai" Greene**; נולד ב-11 באפריל 1986) הוא אתלט בריטי, הוא אלוף העולם (טגו 2011) ואלוף אירופה (ברצלונה 2010) בריצת 400 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
גרין נולד בכפר קטן פלינפואל שליד לנלי שבדרום מערב ויילס. בילדותו שיחק כדורגל אך פרש בגיל 16 והמשיך להתאמן באתלטיקה. בגיל 17, אובחן כחולה אפילפסיה. לאחר מכן עבר לקארדיף על מנת להתאמן בהדרכתו של בנק בלומקוויסט. לאחר שמאמנו חזר למולדתו שוודיה עקב סיבות אישיות, משנת 2009 החל להתאמן בהדרכתו של מלקולם ארנולד באוניברסיטת באת'. 

באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בקובנה, ליטא בשנת 2005 זכה גרין במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 51.14 שניות.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים גרין במקום 11 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 50.66 שניות.

באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23, שנערכה בדברצן, הונגריה ביולי 2007 זכה גרין מדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.58 שניות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה גרין במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר לאחר שהשתתף בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.68 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 48.27 שניות ועלה מהמקום השלישי.

### אלוף אירופה
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכה גרין במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.12 שניות, לפני בן ארצו רייס ויליאמס (48.96 שניות) וסטניסלב מלינקוב מאוקראינה (49.09 שניות). חודש ושבוע לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו בתחילת אוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 48.52 שניות, לפני לואיס ג'ייקוב ואן זיל מדרום אפריקה (48.63 שניות) ורייס ויליאמס (49.19 שניות).

### אלוף העולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה גרין במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.26 שניות, לפני חאווייר קולסון מפוארטו ריקו (48.44 שניות) ולואיס ג'ייקוב ואן זיל (48.80 שניות).

במסגרת ליגת היהלום בתחרות שנערכה בפריז, צרפת ב-6 ביולי 2012 וכהכנה לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים גרין שני בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 47.84 שניות, אחרי חאווייר קולסון שקבע את תוצאת השנה בעולם 47.78 שניות. 

גרין ניבחר לשמש כקפטן נבחרת האתלטיקה של בריטניה במשחקים האולימפיים.

## שיאים אישיים
**אצטדיון:**
* ריצת 400 מטר: 45.82 שניות (2011)
* ריצת 400 מטר משוכות: 47.84 שניות (2012)

**אולם סגור:**
* ריצת 400 מטר: 47.35 שניות (2007)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים בריטים
קטגוריה:רצי משוכות בריטים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באת'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
יוסף דמונטנייא

**יוסף דמונטנייא** (באיטלקית: **da Montagna**) היה איש ציבור, מלומד ובעל הון, מן העיר ונציה. אגרותיו של יוסף דמונטנייא הן מקור מידע על מצב האוכלוסייה בארץ ובמיוחד הקהילות והיישובים היהודים בשלהי המאה ה-15.

## מסעו לארץ ישראל
[שמאל|ממוזער|200 פיקסלים|מפת ארץ ישראל המצוירת משנת [1489]]
בשנת ה'רמ"א 1481 עלה לארץ ישראל, וממנה שלח אגרות לבניו ולבנותיו באירופה. את מסעו עשה בצוותא עם רעייתו ושתי נשים יהודיות נוספות שנלוו אל בני הזוג. מסלול הנסיעה לארץ ישראל החל בנמל ונציה, בו הפליג באונייה ונציאנית לעיר ביירות; ממנה נסע שני ימים ומחצה אל העיר דמשק ושהה בקרב הקהילה היהודית בחגי תשרי: יום הכיפורים וסוכות. הוא מתארה כ"עיר יפה ומקום סחורה", אשר יוקר המחיה בה נמוך מבוונציה, ושפע מזונות מצויים בה: "ויש בה כל טוב לחם בשר ויין וכמה מיני פירות"; הקהילה היהודית מנתה לפי ממצאיו כמאה משפחות "ויש מהם הרבה נכבדים ויודעי תורה".
אחר כך נסע לעיר צפת; ובדרכו אליה עבר "גשר של יעקב אבינו, אשר נקרא עוד היום על שמו והיא [כך!] על הירדן, ושם נכנסתי בארץ ישראל". הוא מספר כי מצא בצפת "קהילה יפה" המונה כשלוש מאות משפחות, אומדן שכלל גם את יהודי הכפרים שבסביבות העיר. הוא סייר באזור הגליל וכתב: "ושם קברי הרבה נביאים צדיקים ותנאים ואמוראים, וכן מצא ציוני קברים המיוחסים לאסתר המלכה, חבקוק הנביא ויתרו חותן משה. אחר כך, פנה דרומה, בדרכו עבר את הכפר כנה ("קני") ושכם; בסביבות העיר מצא ציוני קברים של אלעזר ואיתמר בני אהרן הכהן, וזיהה את הר גריזים והר עיבל. עד שהגיע אל ירושלים, בראשית חודש כסליו.הוא "מכחיש את השמועות הנפוצות באיטליה על רשעות הערבים", ומעיד כי מצב היחסים בין יהודים לבין ערבים בכי טוב: "היינו לפעמים על השדה בין הרבה ישמעאלים, ולא שמעתי שפצה איש פיו לרע. וגם פה ירושלם [כך!] ... אנשים ונשים הולכים בשוק באורך וברוחב ואין איש פוצה פיו לרע". לפי עדותו, יהודי ירושלים מוצאים את פרנסתם במסחר, בחנויות הפזורות בעיר. דמונטנייא סייר בעיר ובסביבתה; בין השאר, הוא ביקר במבנה מגדל דוד, בעמק יהושפט, בקבר זכריה ובהר הבית. אנשי ירושלים קבלו אותו בסבר פנים יפות "והבטיחוני לנהוג עמי כשורה וכהוגן".

## לקריאה נוספת
* אברהם יערי (עורך), **[[אגרות ארץ ישראל]]**, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 89–93.

## קישורים חיצוניים
* * 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי מסע יהודים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:התקופה הממלוכית בארץ ישראל
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-15
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לרגל לירושלים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-15
קטגוריה:ספרות יהודית על מקומות קדושים
חאווייר קולסון

**חאווייר קולסון פרס** (בספרדית: **Javier Culson Pérez**; נולד ב-25 ביולי 1984) הוא אתלט פוארטו ריקני, פעמיים ברציפות סגן אלוף העולם ובעל מדליית ארד אולימפית בריצת 400 מטר משוכות.

## הישגיו
הישגו הראשון של קולסון בזירה הבינלאומית היה ב-2006, כשזכה במדליית הזהב באליפות האיברו-אמריקאית באתלטיקה שנערכה בעיר הולדתו, פונסה. באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק ב-2007 זכה במדליית ארד. באותה שנה התחרה לראשונה באליפות העולם, שנערכה באוסקה וסיים במקום ה-19, לאחר שבשלב המוקדמות קבע תוצאה של 49.09 שניות ועלה מהמקום השביעי. בשנת 2008 ייצג את פוארטו ריקו באולימפיאדת בייג'ינג וסיים במקום ה-14.

בשנת 2009 ביצע קולסון התקדמות משמעותית. הוא קבע שיא אישי חדש, 48.29 שניות, שהיה גם לשיא פוארטו ריקו, ובאליפות העולם שנערכה בברלין זכה במדליית הכסף, בשיא אישי חדש נוסף, 48.09 שניות. זכייתו זו הייתה הזכייה הראשונה של ספורטאי פוארטו ריקני במדליה באליפות העולם באתלטיקה. במהלך טורניר שנערך בעירו בשנת 2010 שיפר את שיאו עוד יותר, ירד לראשונה מ-48 שניות, וקבע שיא אישי חדש - 47.72 שניות. באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 שחזר את הישגו וזכה פעם נוספת במדליית כסף.

במסגרת ליגת היהלום בתחרות שנערכה בפריז כהכנה לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים קולסון במקום הראשון בתוצאה 47.78 שניות, שהיוותה את תוצאת השנה בעולם.

בטקס הפתיחה של האולימפיאדה, נשא קולסון את דגל פוארטו ריקו. במשחקים עצמם זכה במדליית הארד בתוצאה של 48.10 שניות, אחרי פליקס סאנצ'ס מהרפובליקה הדומיניקנית (47.63 שניות) ומייקל טינסלי מארצות הברית (47.91 שניות).

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) פסל קולסון בגמר.

## שיאים אישיים
* ריצת 400 מטר: 45.99 שניות (2012)
* ריצת 800 מטר: 1:49.97 דקות (2011)
* ריצת 400 מטר משוכות: 47.72 שניות (2010)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספורטאים פוארטו ריקנים
קטגוריה:רצי משוכות
קטגוריה:נושאי דגל פוארטו ריקו באולימפיאדה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
יוריק ואן ווגנינגן

** יוריק ואן ווחנינגן** (בהולנדית: **Yorick van Wageningen**; נולד ב-16 באפריל 1964) הוא שחקן קולנוע הולנדי. התפרסם ברחבי העולם בזכות הופעותיו בסרטים "נערה עם קעקוע דרקון", "רידיק: המסע מתחיל" ו"העולם החדש"

## ביוגרפיה
ווגניגן נולד וגדל בעיירה באארן שבמחוז אוטרכט, הולנד.

## קריירה
לאחר קריירת משחק בסרטים ובטלוויזיה ההולנדית קיבל ווגניגן הצעה בשנת 2001 לשחק בסרטו של סטיבן ספילברג "דו"ח מיוחד", אולם בשל בעיות בקבלת הוויזה נאלץ לוותר על התפקיד.

החל להתפרסם בזכות הופעות משניות שעשה בשובר הקופות "רידיק: המסע מתחיל" ובדרמות "העולם החדש" בתפקיד ההרפתקן סמואל ארגל, "הצלה מעבר לגבול" לצידם של אנג'לינה ג'ולי וקלייב אואן ו"המזוודות של טולס לופר".

ב-2008 שיחק בתפקיד ראשי בדרמת המלחמה ההולנדית שהייתה למצליחה ושוברת קופות בהולנד "חורף בזמן מלחמה". 
ב-2010 הופיע בסרטו של אמיליו אסטבז "הדרך חזרה" בתור הבחור המלא ההולנדי ג'וסט שרוצה להוריד במשקל.

ווגניגן נבחר בשנת 2011 במיוחד על ידי דייוויד פינצ'ר לתפקיד משמעותי בעיבוד האמריקאי הקולנועי לרב המכר השוודי "נערה עם קעקוע דרקון".
בסרט שיחק בתור נילס ביורמן עורך הדין המקבל אחריות על ענייניה וכספייה של התחקירנית ליסבת' סליינדר (רוני מארה). בסצנה קשה לצפייה מהסרט הוא סוחט ליסבת' ומבצע בה אונס בברוטליות .

## פילמוגרפיה נבחרת
### קולנוע
* אני ומוריסון (2001)
* המזוודות של טולס לופר (2003)
* הצלה מעבר לגבול (2003)
* רידיק: המסע מתחיל (2004)
* השעה הכחולה (2007)
* חורף בזמן מלחמה (2008)
* הדרך חזרה (2010)
* נערה עם קעקוע דרקון (2011)
*בלאקהאט: פרצה ברשת (2015)
* הפרפר (2017)
*אסקייפ רום (2019)

### טלוויזיה

* מכתב למלך (2020)
* ראש העיר של קינגסטאון (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1964
השדה (כתב עת)

שמאל|ממוזער|220 פיקסלים|שער הגיליון הראשון, 1920
[שמאל|ממוזער|220 פיקסלים|שער גיליון, [1929]]
**השדה: ירחון שמושי ומדעי למשק החקלאי המעורב** היה כתב עת בנושאי חקלאות, כלכלה, אחזקת משק בית והיבטים שונים בחיי היומיום של החקלאים היהודים בארץ ישראל, אליהם נלוו מעת לעת מאמרים על ענייני דיומא שהנחילו לקוראים תפיסת העולם ציונית.

בשנת 1917 נוסד על ידי "הפועל הצעיר" גלגולו הראשון של כתב העת, "גן ירק", בעריכת אליעזר יפה.
בשנת 1920 ייסדו אנשי מפלגת "הפועל הצעיר" ו"הסתדרות הפועלים החקלאיים" את כתב-העת "השדה", והוא ראה אור עד שנת 1999. משנות העשרים הוא הופץ למינויים ביישובים החקלאים ברחבי הארץ לסוגיהם: מושבות, מושבים וקיבוצים. עד ראשית שנות הארבעים, ערך אותו אליעזר יפה יחד עם עורכים נוספים, ובהם חוקר החקלאות ברוך צ'יזיק, האגרונום אוריה פלדמן ושמעון דוד יפה (אחיו של אליעזר). בשנת 1950 הצטרף למערכת העיתון יוסף מנחם מרגלית. ב-1958, עם פטירתו של ש"ד יפה, התמנה מרגלית לעורך הראשי, ונשא בתפקיד זה עד פרישתו לגמלאות ב-1996.

עד 1990 שימש העיתון ביטאונו של המרכז החקלאי.

הירחון מהווה כיום מקור היסטורי להבנת ההתפתחות הכלכלית-החקלאית במשק היהודי בתקופת המנדט ולאחר הקמת המדינה. יצחק הל-אור פרסם בכתב עת מאמרים רבים בתחום הנוי וגידול צמחים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:ארץ ישראל: חקלאות
קטגוריה:ישראל: חקלאות
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:עיתונות סוציאליסטית בישראל
ליאת תמרי

**ליאת תמרי** (נולדה ב-18 במרץ 1976) היא שחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה

נולדה בתל אביב.

הוריה, עליזה ומשה תמרי, גדלו בתל אביב. אביה יליד ישראל ואמה עלתה לישראל בגיל שנתיים, יש לה אחות צעירה ממנה, שרון תמרי, שעוסקת באופנה.

בהיותה בת שמונה עברה לרמת השרון.

בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת תיאטרון. 

באותה תקופה שיחקה בהצגה "בטון רגוע" שהופיעה בפסטיבל עכו. 

בצה"ל שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר. היא בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמת תסריטאות.

היא שיחקה במיני-סדרת הטלוויזיה של גור בנטביץ' "בסימן ונוס". תמרי גילמה את דמותה של אתי נבו, אחותה של שירי נבו (טינקרבל), נרצחת בפרשיית רצח.
תמרי שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של יובל שפרמן "תעשה לי ילד". היא גילמה את דמותה של אסנת, עיתונאית אבודה שפוגשת את רם (גל תורן), סולן בלהקת רוק. אסנת עוזבת את עבודתה בעיתונות הופכת למנהלת הלהקה שעובדת על אלבום הבכורה שלה ונסחפת לתוך מערכת יחסית סוערת והרסנית.

תמרי שיחקה בסדרת הטלוויזיה של עופר ויצמן ואורן שקדי "גירושים נפלאים". היא גילמה את דמותה של עדי ארטיג'יאני, שותפה במשרד לעריכת דין המתמחה בגירושים.

ליאת תמרי שיחקה בסרט הסטודנטים של מיה דרייפוס "שעווה זה כואב". היא גילמה את דמותה של תמי בת ה-18, שעושה שמרטפות על אחותה הקטנה זהר (זהר לוטרינגר) בזמן חופשת הפסח, כשאימן רינה (עירית גדרון) יוצאת מהבית. תמי היא בעל נטיות אובדניות, אבל בסרט היא בתקופה טובה. הסרט השתתף בפסטיבלים רבים וזכה בפרס סרט הסטודנטים הטוב ביותר בפסטיבל וינה.

היא הייתה עורכת תוכן משנה בערוץ הילדים. כתבה דיאלוגים לסדרות הטלוויזיה "בובות" "האלופה 3", "חשופים", "ילדי ראש הממשלה",

היא הייתה מלהקת, בין השאר לסדרת הטלוויזיה "האקס המיתולוגי". הייתה מלהקת ויועצת תסריט לסרטו של גור בנטביץ' "לרדת מהעץ" (2013).

שיחקה בעונה הרביעית של הבורר (2013) בתפקיד לירון, פסיכיאטרית בבית משוגעים.

תמרי למדה משחק אצל ערן פסח ולמדה קורס משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס.

ב-18 בדצמבר 2014 נולדה ביתה אביגיל מטלון-תמרי ששיחקה בהצגה "מיתולוגיה מקושקשת".

## תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע

**תפקידים בטלוויזיה**

**תפקידים בקולנוע (חלקי)**

## קישורים חיצוניים

* ליאת תמרי באתר "אישים"
* ליאת תמרי, באתר "אידיבי"

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מריה סבינובה

**מריה סבינובה** (ברוסית: **Мария Сергеевна Савинова**; נולדה ב-13 באוגוסט 1985) היא אתלטית רוסיה. היא אלופה אולימפית (לונדון 2012) אלופת עולם (טגו 2011) ואלופת אירופה (ברצלונה 2010) בריצת 800 מטר. 

בשנת 2017, נמצאה סבינובה חיובית באימרוץ (השתמשה בסטרואיד אנאבולי אוקסנדרולון) והושעתה מהשתתפות בתחרויות לארבע שנים וכל התוצאות שלה והישגיה (2010 - 2013) נפסלו ונמחקו.

## ביוגרפיה
סבינובה נולדה בעיר צ'ליאבינסק. 

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 2009 זכתה סבינובה במדליית הזהב בריצת 800 מטר עם תוצאה של 1:58.11 דקות, לפני בת ארצה אוסקנה זברוז'ק (1:59.20 דקות) והאיטלקית אליסה קוסמה (2:00.23 דקות) ובאליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה אותה שנה היא סיימה במקום חמישי עם תוצאה של 1:58.68 דקות.

### אלופת העולם באולם ואלופת אירופה
בחודש מרץ 2010 השתתפה סבינובה באליפות העולם באולם שנערכה בדוחה, קטר וזכתה במדליית הזהב בריצת 800 מטר עם תוצאה של 1:58.26 דקות, לפני ג'ניפר מדוז הבריטית (1:58.43 דקות) ואלייזה ג'ונסון האמריקאית (1:59.60 דקות). בהמשך השנה השתתפה באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברצלונה, ספרד וזכתה במדליית הזהב עם תוצאה של 1:58.22 דקות, לפני איבון האק ההולנדית (1:58.85 דקות) וג'ניפר מדוז (1:59.39 דקות).

### אלופת עולם
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה סבינובה במדליית הזהב בריצת 800 מטר כשקבעה את שיאה האישי בתוצאה על 1:55.87 דקות, לפני קסטר סמניה הדרום אפריקאית (1:56.35 דקות) וג'נט ג'פקוסגאי הקנייתית (1:57.42 דקות).

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה סבינובה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:56.19 דקות, לפני קסטר סמניה (1:57.23 דקות) ובת ארצה אקטרינה פוסטיגובה (1:57.53 דקות).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה סבינובה במדליית כסף בתוצאה של 1:57.80 דקות, אחרי יוניק ג'פקוץ' סום מקניה (1:57.38 דקות) ולפני ברנדה מרטינז מארצות הברית (1:57.91 דקות).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 51.43 שניות (2012)
* ריצת 800 מטר: 1:55.87 דקות (2011)
* ריצת 1500 מטר: 4:10.25 דקות (2010)

### אולם
* ריצת 400 מטר: 52.05 שניות (2010)
* ריצת 600 מטר: 1:26.23 דקות (2011)
* ריצת 800 מטר: 1:58.10 דקות (2009)
* ריצת 1000 מטר: 2:34.56 דקות (2009)
* ריצת 1500 מטר: 4:08.2 דקות (2010)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטיות רוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 800 מטרים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1985
ראיין וייטינג

**ראיין קיית' וייטינג** (באנגלית: **Ryan Keith Whiting**; נולד ב-24 בנובמבר 1986) הוא אתלט אמריקאי. הוא סגן אלוף עולם (מוסקבה 2013) ופעמיים  ברציפות אלוף העולם באולם (איסטנבול 2012 וסופוט 2014) בהדיפת כדור ברזל.

## ביוגרפיה
וייטינג נולד בהאריסברג, פנסילבניה. הוא בוגר אוניברסיטת המדינה של אריזונה וזכה 5 פעמים בתואר אליפות המכללות (NCAA).

באליפות פאן-אמריקה באתלטיקה לנוער שנערכו בוינדזור, אונטריו קנדה בשנת 2005 זכה וייטינג בשתי מדליות זהב בהדיפת כדור ברזל (6 ק"ג) בתוצאה של 19.75 מטר ובזריקת דיסקוס (1.750 ק"ג) בשיא תחרות חדש של 61.40 מטר.

באליפות המכללות באתלטיקה באולם שנערכה בפאייטוויל, ארקנסו במרץ 2008 זכה וייטינג במדליית זהב בשיא מכללות חדש של 21.73 מטר (השיא הנוכחי).   

באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית, בשנת 2011 סיים וייטינג במקום שביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.75 מטר.

### אלוף עולם באולם
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 זכה וייטינג במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 22.00 מטר, לפני דוד שטורל מגרמניה (21.88 מטר) ותומאש מאייבסקי מפולין (21.72 מטר).

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים וייטינג במקום שני בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.66 מטר, אחרי ריס הופה (22.00 מטר) ולפני כריסטיאן קאנטוול (21.28 מטר) והבטיח את השתתפותו במשחקים. במשחקים עצמם הוא סיים במקום תשיעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.64 מטר. בשלב המוקדמות הוא הדף למרחק של 20.78 מטר ועלה מהמקום הרביעי.

### סגן אלוף עולם
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בדוחא שבקטר ב-10 במאי 2013 זכה וייטינג במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 22.28 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.57 מטר, אחרי דוד שטורל (21.73 מטר) ולפני דילן ארמסטרונג מקנדה (21.34 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* הדיפת כדור ברזל: 22.28 מטר (2013)
* זריקת דיסקוס: 61.11 מטר (2008)

### אולם
* הדיפת כדור ברזל: 22.23 מטר (2014)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:זורקי דיסקוס אמריקאים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:פנסילבניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
Sorry (שיר של מדונה)

[ממוזער|מדונה מופיעה עם השיר "sorry" ב[סיבוב ההופעות (Confessions Tour (2006.]]
"**Sorry**" ׂ(בעברית: "**סליחה**") הוא סינגל של הזמרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-26 בפברואר 2006, כסינגל השני מאלבום האולפן העשירי של מדונה, Confessions on a Dance Floor. השיר הופיע בנוסף באלבום האוסף של מדונה Celebration. בשיר אומרת מדונה את המילה "סליחה" בעשר שפות שונות, בהן עברית. קליפ השיר הוא המשך לקליפ של השיר Hung Up.

השיר זכה לביקורות חיוביות והגיע למקום הראשון במצעדי בריטניה, איטליה, הונגריה, ספרד, מצעד שירי המועדונים של ארצות הברית ומצעד הסינגלים של אירופה.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מדונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס