בריאת החיות

**בריאת בעלי החיים** (באיטלקית: **La Creazione degli Animali**) הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן הוונציאני טינטורטו, שנוצר בין השנים 1550–1552. היצירה מתארת את סצנת בריאת בעלי החיים מתוך סיפור הבריאה התנ"כי, והיא אחת מיצירותיו המוקדמות והמשמעותיות של טינורטו. הציור מוצג בגלריה דלה אקדמיה בוונציה, כחלק מקבוצת ציורים שנוצרו עבור אולם סקרוסטי של בית הספר לסנטה מריה דלה קריטה, שבו שוכן המוזיאון.

## תיאור היצירה
בציור נראה אלוהים מרחף במרכז הקומפוזיציה, מלווה בקבוצת מלאכים. גופו מואר באור על-טבעי, בעוד סביבו החושך שולט – מוטיב טיפוסי לסגנונו הדרמטי של טינורטו. סביב הדמות המרכזית מופיעים בעלי חיים ממינים שונים, ובהם עופות, דגים, חיות יבשה וזוחלים, הנראים כמתפרצים מתוך הארץ והמים תוך כדי תנועה מתמדת. התמונה מציגה תיאור חזותי חי של רגע הבריאה, שבו ניכרת תנועתיות רבה, שימוש נועז בפרספקטיבה וזוויות קומפוזיציוניות קיצוניות.

## טכניקה וסגנון
הציור מאופיין בשימוש דרמטי באור וצל (קיארוסקורו), כאשר האור המרכזי נובע מהאל עצמו ומבליט את הבריאה סביבו. טינורטו בחר לעבוד על קנבס גדול במיוחד, בגובה של יותר משני מטרים, בגוונים כהים עם דגש על אור זהוב, אשר נותנים לתמונה עומק תיאטרלי. הסגנון ממשיך את הקו המנייריסטי המובהק של האמן – רגשנות, תנועה חזקה וחוסר סימטריה מכוון.

## עבודת שימור ודיגיטציה
בשנת 2020 בוצעה סריקה דיגיטלית ברזולוציה גבוהה של הציור על ידי קרן פאקטום (Factum Foundation), כחלק מפרויקט נרחב לשימור נכסי התרבות של ונציה. במהלך תהליך הסריקה התגלו פרטים שהיו סמויים מן העין, כמו קווי שרטוט מוקדמים, שכבות צבע נסתרות ושינויים שבוצעו בקומפוזיציה. טכנולוגיות מתקדמות של צילום תלת־ממדי וניתוח חזותי סייעו לתעד את הציור במלוא מורכבותו ולשמר אותו לדורות הבאים.

## איקונוגרפיה ופרשנות
הציור משלב השפעות מהתנ"ך ומהאיקונוגרפיה הנוצרית של תקופת הרנסאנס המאוחרת. המלאכים נראים ככוח מסייע לבריאה, ואילו הטבע מוצג במלוא הפראיות והעוצמה שלו. המתח בין האל הסמכותי לבין היצורים הפראיים מדגיש את השליטה האלוהית על הבריאה. בניגוד לתיאורים סטטיים מקובלים של הבריאה, טינורטו בחר בגישה דינמית ומלאת רגש, המדגישה את הפלא שבפעולה האלוהית.

## הציור כחלק מתוכנית נרטיבית רחבה
"בריאת בעלי החיים" מהווה חלק מסדרה בת ארבעה ציורים שהוזמנו מיאקופו טינטורטו בשנות ה־50 של המאה ה־16 עבור אולם הסקרוסטי של ה־"Scuola della Santissima Trinità" בוונציה. ארבעת הציורים נועדו לתאר רצף כרונולוגי ונרטיבי של סצנות מקראיות, מתוך כוונה להציג מהלך תאולוגי של בריאה, נפילה וגאולה. סדרה זו כללה גם את "אדם וחוה", "אדם עובד את האדמה" ו"האדם נושל מגן עדן", ויחד הם יצרו הקשר חזותי שלם להבנת דרכו של האדם מראשיתו ועד גירושו. במובן זה, "בריאת בעלי החיים" אינו רק סצנה בודדת של פעולה אלוהית, אלא חלק מסיפור רחב יותר שבא לידי ביטוי בתוכנית האמנותית של האולם. ייחודו של טינורטו, כפי שמסתמן כבר בציור זה, היה ביכולתו להעניק לכל חלק מהסדרה תחושת עצמאות דרמטית תוך שמירה על הרמוניה רעיונית עם שאר המרכיבים. הציור שיקף את האידיאלים הרוחניים של האחווה הדתית, ואת הרצון לשלב בין דידקטיות חזותית לבין חוויה אסתטית מרשימה.

## חדשנות טכנולוגית ופורצת דרך בשימוש באור
הציור "בריאת בעלי החיים" מדגים את פריצת הדרך הטכנולוגית והאסתטית של טינטורטו בשימוש באור כמרכיב מבני ורגשי גם יחד. באתר Narrative Painting מצוין כי טינטורטו היה מהאמנים הראשונים בוונציה שהשתמשו באור לא רק כתאורה טבעית, אלא ככוח דרמטי ממשי, כזה המכוון את הקומפוזיציה ומעצים את התחושה המטאפיזית של הסצנה. האור בציור נובע מהבורא עצמו ומייצג את ההתגלות האלוהית ואת פעולת הבריאה. צורת העבודה של טינורטו, שהתבססה על צבעים כהים ורקע כמעט שחור, מאפשרת לאור "לפרוץ" מתוך החשיכה ולפסל את הצורות באופן מרהיב. גישה זו סימנה מעבר מאסתטיקה ליניארית מסורתית לסגנון דרמטי-מנייריסטי שבו התאורה היא עצמאית כמעט מהאובייקטים עצמם. תהליך זה דרש גם חדשנות בטכניקות ציור, תכנון מוקפד של האפקטים, ושימוש מודע בצבעים מנוגדים ליצירת עומק ונפח. כך הופכת התאורה לא רק לאמצעי המחשה, אלא לחלק מהסיפור הדתי שהציור שואף להעביר.

## ציור שחי עם הצופה ומשתנה מזוויות שונות
אחד ההיבטים המרתקים בציור "בריאת בעלי החיים" הוא האופן שבו טינטורטו יצר חוויה חזותית משתנה – כזו שהופכת את הצופה לחלק פעיל במעשה הצפייה. בניתוח שנעשה באתר Narrative Painting מצוין כי הציור בנוי כך שיתקבל באופן שונה מכל זווית התבוננות. השימוש בזוויות קומפוזיציוניות חדות, יחד עם פרספקטיבות אלכסוניות ותנועתיות של הדמויות והחיות, יוצר תחושה שהסצנה מתרחשת בזמן אמת, ומתעוררת לחיים ככל שהצופה נע מול התמונה. הפיזיות של הציור – גודלו המרשים, הדמויות בתנועה, והמרחב התלת-ממדי שנטמע בו – מעודדת את הצופה לנוע סביבו, לחוות את האור והצל המשתנים ולגלות פרטים חדשים בכל מבט. טינטורטו לא יצר קומפוזיציה שמזמינה התבוננות סטטית, אלא חוויה כמעט תיאטרלית שבה הצופה אינו רק עד, אלא שותף בהתרחשות. תכונה זו של "מעורבות אקטיבית" הופכת את הציור לחלוצי לא רק מבחינה סגנונית, אלא גם ברעיון של דיאלוג בין אמנות לקהל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גלריית האקדמיה: ציורים
קטגוריה:טינטורטו
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:מלאכים באמנות