open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נשיא אורוגוואי

**נשיא אורוגוואי** (בספרדית: **presidente de Uruguay**) הוא ראש המדינה וראש ממשלת אורוגוואי. הנשיא עומד בראש מועצת השרים, מנהל את הרשות המבצעת והוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אורוגוואי.

הזכויות והסמכויות של הנשיא נקבעו ב. יחד עם מזכירות הנשיאות,  ומנהל , הנשיא הוא חלק מהרשות המבצעת. במקרה של היעדרות, ממלא את התפקיד סגן הנשיא.

מאז 1835, על פי חוקת אורוגוואי, כהונתו של הנשיא החלה והסתיימה ב-1 במרץ.

הנשיא המכהן מאז 2025 הוא ז'מנדו אורסי.

## מאפייני התפקיד
### דרישות
התיקון לחוקה קובע את הדרישות לנשיאות. סעיף 151 קובע כי הנשיא חייב להיות אזרח מלידה של המדינה, ואם הוא נולד בחו"ל עליו להיוולד לאזרח אורוגוואי. הנשיא חייב להיות גם בן 35 לפחות ולהיות רשום במרשם האזרחי הלאומי.

### בחירות
על פי  והשינויים ב, הנשיא נבחר בהצבעה ישירה לתקופת כהונה של חמש שנים. אדם יכול להיבחר מחדש לנשיאות מספר פעמים, אך אינו זכאי להיבחר מחדש באופן מיידי ועליו להמתין 5 שנים לאחר תום כהונתו לפני שיוכל לכהן כנשיא או כסגן נשיא. הנשיא וסגן הנשיא מתמודדים באמצעות מועמדות יחידה שמוגשת על ידי מפלגתם. במקרה שאף מועמד לא משיג רוב מוחלט של הקולות (מעל 50%), נערך סיבוב שני בין שני המועמדים המובילים. במקרה זה, המועמד שזוכה ברוב בסיבוב השני מנצח בבחירות.

## סמכויות וחובות
על פי סעיף 168 לחוקה, סמכויות הנשיא, הפועל עם השר או השרים המתאימים, או עם מועצת השרים, כוללות:

# שמירה על הסדר והשלווה בפנים והביטחון בחוץ.
# הפיקוד על כל הכוחות המזוינים.
# פרסום כל החוקים, הוצאת תקנות מיוחדות הנחוצות ליישומן.
# נאום מצב הרפובליקה בפני  בפתיחת מושבים רגילים.
# הזכות להטיל וטו על חוקים.
# הזכות להציע הצעות חוק או תיקונים לחוקים שנחקקו בעבר.
# פיטורי עובדי ציבור בגין עבירה, רשלנות או אי כדאיות.
# ניהול היחסים הדיפלומטיים, ובהסכמת המחוקקים, הזכות להכריז מלחמה.
# הזכות להכריז על מצב חירום בעת הצורך.
# הכנת תקציב המדינה.
# משא ומתן על אמנות עם אשרור של הרשות המחוקקת.

## הורשה
סעיף 153 לחוקה קובע כי במקרה של היעדרות, התפטרות, הפסקת כהונה או מוות של הנשיא וסגן הנשיא, נשיאות הרפובליקה תעבור לסנאטור הראשון ברשימה שקיבלה הכי הרבה קולות, לפי המפלגה הפוליטית שעל פיה הוא נבחר.

## מגורים
ממוזער|המעון הנשיאותי
 במונטווידאו הוא מעונו הרשמי של הנשיא. האתר נרכש על ידי אדלינה לרנה דה פיין במכירה פומבית, ובנייתו של בית בן שלוש קומות על ידי האדריכל הצעיר , הוזמנה על ידי משפחת פיין לרנה. בשנת 1925 נפגשו  ו הצעירים מול הנכס. בשנת 1947, בצ'ה ברס היה ראש המדינה, ולפי הצעתה של בת זוגו הם בחרו באחוזה הזו כמעונם הרשמי.

 היא מעונו הכפרי של הנשיא. היא ממוקמת במחוז קולוניה, 208 ק"מ ממונטווידאו, מורשתו של האריסטוקרט אהרון דה אנקורנה שהעניק כ-1,369 דונם מאחוזתו למדינת אורוגוואי. הנשיא משתמש גם באחוזה בפונטה דל אסטה, שנקראת "Woodland's", ומשמשת כמעון נופש. היא נתרמה למדינה על ידי איש העסקים הארגנטינאי מאוריציו ליטמן.

## ראו גם
* פוליטיקה של אורוגוואי
* לואיס לאקאז'ה פו

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אורוגוואי: פוליטיקה
אורוגוואי
פייטרו קומוצו

**פייטרו קומוצו** (באיטלקית: **Pietro Comuzzo**; נולד ב-20 בפברואר 2005 בסן דניאלה דל פריולי שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פיורנטינה מהסרייה א'.

## קריירת מועדונים
קומוצו נולד בסן דניאל די פריאולי שבאיטליה, והחל לשחק בגיל שש באקדמיה של טריססימו. בהמשך שיחק במחלקות הנוער של אודינזה ופורדנונה, ובשנת 2019 הצטרף למחלקת הנוער של פיורנטינה. בחודש מרץ 2023 חתם על חוזה מקצועני ראשון בפיורנטינה, עד לשנת 2025.

ב-8 באוקטובר 2023 ערך קומוצו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פיורנטינה, בניצחון 1–3 על נאפולי במסגרת המחזור השמיני בסרייה א' לעונת 2023/2024.

## קריירה בין-לאומית
ב-8 בנובמבר 2024 זומן קומוצו לראשונה לסגל נבחרת איטליה על-ידי המאמן לוצ'אנו ספאלטי לקראת משחקי ליגת האומות 2024/2025 נגד נבחרות בלגיה וצרפת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2005
ישראדיסק

**ישראדיסק חב׳ ישראלית לתקליטים בע"מ** הייתה חברת תקליטים ישראלית שפעלה בין השנים 1967 ל־1989. החברה עסקה בהפקת והפצת מוזיקה ישראלית מקורית, תקליטים לילדים, ותיעוד של תוכניות רדיו ותיאטרון.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1967 על ידי המפיק אבשלום רובין ואיש העסקים יגאל קמחי. פעילותה התפתחה מתוך חברת "ארץ ישראל המזרחית בע״מ" - חברה שפעלה מחנות ברחוב הרצל 4 בתל אביב ועסקה ביבוא ציוד מיכון משרדי כגון, מכונות חישוב ומכונות כתיבה. ב-1964 קיבלה זיכיון לשווק וייצור בישראל של מוצרי חברת התקליטים הבריטית "EMI" וחברת הבת האמריקאית "קפיטול רקורדס". בין האמנים שהיו חתומים בחברת "EMI" היו: הביטלס, קליף ריצ'רד הצלליות ועוד, שזכו להצלחה רבה גם בישראל. פעילות זאת בוצעה באמצעות חברה חדשה שהקימו, בשם "מפעלי מוזיקה ישראליים איי.מ.אי. בע"מ", בשותפות עם חברת "הד ארצי" שייצרה את התקליטים בישראל. בשנת 1967 פורקה השותפות עם "הד-ארצי" ו"ישראדיסק" הוקמה במקומה. התקליטים עברו להיות מיוצרים במפעל "ישראפון" באזור התעשייה חולון.

בשנת 1970 איבדה "ישראדיסק" את זיכיון "EMI" בישראל לחברת "סי בי אס ישראל", והתמקדה בהפקות מקור ובפיתוח רפרטואר עברי. כמו כן פיתחה את המוצר "ספר קלטת" והפיקה תקליטים במגוון סגנונות – מוזיקה עברית, מוזיקה לילדים, תקליטי קריינות, ותוכניות רדיו מוקלטות.

בסוף 1989 הוציא שופט בית־המשפט המחוזי צו פירוק לחברה לבקשת מספר נושים בהם: ספקים, ארגון אקו"ם ואמנים שונים. אבשלום רובין, הבעלים של החברה, הפיק במשך שנים את פסטיבל הזמר לילדים אך ב-1987 הפסטיבל כשל מסחרית, כשהוא מותיר אחריו חובות כבדים לאמנים ולגופים אחרים שהשתתפו בו. רובין עזב לארצות־הברית והחברה עברה לכינוס נכסים. חברת "ויזארט בע"מ" רכשה את קטלוג של "ישראדיסק" והמשיכה להפיץ את התקליטים שלה. בשנת 2001 ניסה שלמה ארצי למנוע מחברת "ויזארט" הוצאה מחדשות של אחד מאלבומיו הישנים מקטלוג "ישראדיסק", אותו ביקש לגנוז.

## הפקות בולטות
* אלבומיו הראשונים של הזמר שלמה ארצי, אבי טולדנו
* תקליטים מסדרת פסטיבל שירי הילדים
* שירים והפקות עם דודו זכאי
* פנטסיה בארץ הפלאות
* תיעוד של הצגות ופרויקטים תיעודיים 

## קישורים חיצוניים
* ישראדיסק באתר Discogs
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תקליטים ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1967
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
קטגוריה:ישראל: תרבות
פינלנד באירוויזיון 2025

**[[פינלנד באירוויזיון|פינלנד]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2025]]** עם השיר "Ich komme" בביצוע הזמרת הפינית אריקה ויקמן. תאגיד השידור הפיני ארגן את הקדם המסורתי במדינה כדי לבחור את נציגות המדינה.

## רקע

קדם לאירוויזיון 2024 פינלנד השתתפה בתחרות חמישים ושש פעמים מאז הצטרפותה בשנת 1961. המיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה נרשם בשנת 2006, כש-"Hard Rock Hallelujah" בביצוע לורדי הגיע למקום הראשון. מאז שנת 2004, כשאיגוד השידור האירופי הקים את שלב חצי הגמר, הצליחה פינלנד להעפיל לגמר תשע פעמים. את אירוויזיון 2023 סיים הנציג הפיני קרייה במקום השני עם השיר "Cha Cha Cha" לאחר שצבר 526 נקודות בערב הגמר.

תאגיד השידור הפיני, Yle, אחראי על תהליך בחירת השיר הפיני לאירוויזיון. בין השנים 1961–2011 הופקה תחרות קדם בשם *Suomen euroviisukarsinta*. עם זאת, בשנת 2012 בחר התאגיד לחדש את הפורמט, ולקרוא לו *Uuden Musiikin Kilpailu* (UMK).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2025
פארק זרנגאר

**פארק זָרָנְגָאר** (בדארי: **پارک زرنگار**) הוא פארק עירוני במרכז קאבול, אפגניסטן, מצפון ל בפארק נמצא מאוזוליאום, מקום קברו של עבד א-רחמן ח'אן, אמיר אפגניסטן (1840–1901).

הפארק הוקם בסוף שנות ה-50 לאחר שהממשלה הרסה מספר מבנים, במרכז העיר, שהיו בבעלות המדינה. של העיר.

## אטימולוגיה
בדארי, המשמעות של زرنگارהיא מעוטר בזהב. זה היה שמו של ביתן שהיה קיים במקום, מאז המאה ה-19.

## מיקום
הפארק ממוקם ליד בניין עיריית קאבול ומול משרד החינוך האפגאני.

## מאוזוליאום
ממוזער|בול דואר משנת 1966 ועליו המאוזוליאום
ממוזער|המאוזוליאום בפארק זרנגאר
המבנה הוקם בסביבות שנת 1892 על ידי עבד א-רחמן ח'אן, אמיר אפגניסטן ושימש כבית הארחה אישי. לאחר מותו, החליט בנו חביבאללה ח'אן, אמיר אפגניסטן לקבור כאן את אביו.
ממוזער|בול דואר משנת 1966 ועליו המאוזוליאום
בבית זה נחתמה ב-1921 האמנה בין אמאנואלה ח'אן, מלך אפגניסטן לבין הראג' הבריטי, לאחר המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית.

בשנת 2005 שופץ המאוזוליאום על ידי .

## ראו גם
* המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית
* עבד א-רחמן ח'אן, אמיר אפגניסטן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קאבול: היסטוריה
קטגוריה:אסיה: גנים ופארקים עירוניים
שוודיה באירוויזיון 2025

**[[שוודיה באירוויזיון|שוודיה]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2025]]** עם השיר "Bara bada bastu" בביצוע הלהקה השוודית קאי, והגיעה למקום הרביעי בגמר, עם 321 נקודות. תאגיד השידור השוודי ארגן את הקדם המסורתי, "מלודיפסטיבלן", על מנת לבחור את נציגות המדינה לאירוויזיון.

## רקע

קודם לאירוויזיון 2024 השתתפה שוודיה בתחרות האירוויזיון שישים ושתיים פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה ב-1958. שוודיה זכתה בתחרות שבע פעמים, וחולקת את תואר "שיאנית הזכיות של האירוויזיון" עם : ב-1974 עם השיר "Waterloo" בביצוע של אבבא, ב-1984 עם השיר "Diggi-Loo Diggi-Ley" בביצוע הרייס, ב-1991 עם השיר "Fångad av en stormvind" בביצוע קרולה, ב-1999 עם השיר "Take Me to Your Heaven" בביצוע שארלוט נילסון, ב-2012 עם השיר "Euphoria" בביצוע לורן, אשר זכתה גם באירוויזיון 2023 עם "Tattoo", וב-2015 עם השיר "Heroes" בביצוע מונס סלמרלוב. מאז הנהגת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004, שוודיה העפילה לשלב הגמר בכל ההזדמנויות, למעט זו ב-2010.

תאגיד השידור השוודי מארגן את תהליך בחירת נציגות המדינה לאירוויזיון, ומשדר מדי שנה את התחרות בשטחו. מאז 1959 נבחר נציג באמצעות הקדם "מלודיפסטיבלן".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2025
קטגוריה:שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:2025 בשוודיה
צרפת באירוויזיון 2025

**[[צרפת באירוויזיון|צרפת]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2025]]** עם השיר "Maman" בביצוע הזמרת הצרפתייה לואן. תאגיד השידור הצרפתי בחר באופן פנימי את נציגות המדינה לאירוויזיון.

בגמר התחרות הגיעה צרפת למקום השביעי עם 230 נקודות.

## רקע

קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה צרפת שישים וחמש פעמים בתחרות מאז הצטרפותה ב-1956, מהדורת האירוויזיון הראשונה. היא זכתה בה לראשונה בשנת 1958 עם "Dors, mon amour" של אנדרה קלאבו. בשנות ה-60 של המאה ה-20 זכתה עוד שלוש פעמים: "Tom Pillibi" של ז'קלין בואייה באירוויזיון 1960, "Un premier amour" בביצוע איזבל אוברה ב-1962 ו-"Un jour, un enfant" משל פרידה בוקארה בשנת 1969 יחד עם שיריהן של ספרד, הממלכה המאוחדת והולנד. ניצחונה החמישי והאחרון נרשם באירוויזיון 1977, אז נשלחה מארי מרים עם השיר "L'oiseau et l'enfant". צרפת סיימה במקום השני בחמש הזדמנויות שונות, כשהאחרונה מביניהן הייתה ברברה פראווי ב-2021 עם "Voilà". במהלך המאה ה-21 זכתה המדינה להצלחה פחותה, שכן סיימה בין עשר המדינות המובילות רק חמש פעמים. בשנת 2023 סיימה הנציגה הצרפתייה לה זארה במקום ה-16 עם "Évidemment".

תאגיד השידור הצרפתי, פראנס טלוויזיון, אחראי על בחירת המשלחת הצרפתית לאירוויזיון. הוא בעבר בקדם לאומי או בבחירות פנימיות על ידי ועדות מקצועיות. בשנים 2021–2022 נבחרו הנציג והשיר הצרפתי לאירוויזיון באמצעות התחרות **. הפורמט תוכנן להתקיים גם ב-2023, אך לבסוף נגנז לטובת בחירה פנימית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2025
קטגוריה:צרפת באירוויזיון
קטגוריה:2025 בצרפת
בולבריזם

**בולבריזם** הוא כשל רטורי מסוג אד הומינם המשלב חשיבה מעגלית וכשל גנטי עם הנחה ראשונית או התנשאות. הבולבריסט מניח שטיעון של הצד השני אינו תקף או שקרי, ולאחר מכן מסביר מה גרם לו להיות כה טיפש ולהגיע לטעות הזאת (גם אם הטענה בכלל נכונה), וזאת על ידי תקיפת הדובר או מניעיו.

המונח "בולבריזם" נטבע על ידי ק.ס. לואיס על שם דמות בדיונית  כדי ללעוג לכשל לוגי חמור שלטענתו מתרחש לעיתים קרובות במגוון דיונים דתיים, פוליטיים ופילוסופיים.

בולבריזם הוא כשל של חוסר רלוונטיות, המתבצע כאשר צד אחד מאשים את הצד השני שהוא טועה בגלל זהותו או מניעיו (בין אם הם מוכחים או משוערים), אך אלה אינם רלוונטיים לתוקפו או לאמיתותו של הטיעון.

## לקריאה נוספת

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:כשלים לוגיים
רון פיאטוב

**רון פיאטוב** (נולד ב-13 בנובמבר 2000) הוא מתעמל ישראלי, זוכה מדליית זהב בתרגיל המקבילים בתחרות מסבב גביע העולם (אוסייק 2025).

## ביוגרפיה
פיאטוב נולד בישראל לאב יליד רוסיה ולאם ילידת אוקראינה שהכירו במולדובה. אביו היה חותר קיאק בנבחרת רוסיה.

למד בפנימיית הכפר הירוק משנת 2014.

## קריירה
### 2021
באליפות אירופה 2021  שנערכה בבזל שבשווייץ באפריל סיים במקום 47 בתחרות הקרב רב בציון משוקלל של 75.997 נקודות. הוא סיים במקום 24 בתרגיל המתח בתוצאה של 13.033 נקודות, במקום 31 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 13.633 נקודות, במקום 55 בתרגיל סוס הסמוכות בתוצאה של 12.433 נקודות, במקום 70 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 12.566 נקודות, במקום 74 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 12.666 נקודות, ובמקום 91 בתרגיל הקפיצות בתוצאה של 11.666 נקודות.

### 2022
באליפות אירופה 2022  שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 69 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 12.800 נקודות, במקום 103 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 10.966 נקודות, ובמקום 103 בתרגיל המתח בתוצאה של 11.000 נקודות. בקרב רב קבוצתי סיים במקום 16 בציון משוקלל של 238.094 נקודות, יחד עם ארטיום דולגופיאט, אלכסנדר מיאקינין, פאבל גולידוב ואורי זיידל.

### 2024
באליפות אירופה 2024  שנערכה ברימיני שבאיטליה במאי סיים במקום 73 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 12.733 נקודות.

### 2025
בתחרות מסבב גביע העולם שהתקיימה באוסייק שבקרואטיה באפריל זכה במדליית זהב בתרגיל המקבילים בתוצאה של 14.300 נקודות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
כריסטיאן מאוויסה

**כריסטיאן מאוויסה אלבי** (בצרפתית: **Christian Mawissa Elebi**; נולד ב-18 באפריל 2005 בסן-ז'אן-דה-ורז' שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מונקו מליגת העל הצרפתית.

## קריירת מועדונים
מאוויסה גדל במחלקת הנוער של טולוז, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-12 בנובמבר 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, וב-29 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 1–6 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל הצרפתית לעונת 2022/2023. ב-4 בפברואר 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על סטאד ריימס במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2023/2024. בסך הכל ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-11 באוגוסט 2024 חתם במונקו מליגת העל הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2005
סחור

[ממוזער|247x247 פיקסלים| דוגמה לשולחן סחור [המטבח הירדני|ירדני]]
**סחור** (בערבית: **سَحُورٌ**, נהגה גם **סוחור**, בתרגום לעברית: "של השחר" או "ארוחה לפני השחר". בפרסית: **סחרי**, **سَحَری**), היא ארוחה שנאכלת מוקדם בבוקר על ידי מוסלמים לפני צום בחודש רמדאן, לפני השחר. הארוחה נאכלת לפני תפילת פג'ר, ולמעשה משמשת כסעודה מפסקת מוסלמית קודם הצום היומי, כאשר הארוחה הבאה לאחר הסחור היא ארוחת האפטאר, ארוחת הערב של רמדאן.

בהיותה הארוחה האחרונה שאוכלים המוסלמים לפני הצום שאורכו מהשחר ועד שקיעת החמה במהלך חודש הרמדאן, הסחור נחשב במסורות האסלאמיות כברכה מאחר שהוא מאפשר לצם להימנע מעצבים או חולשה הנגרמות מהצום. על פי חדית' צחיח אל-בוח'ארי,  סיפר שמוחמד אמר: "קחו סחור כי יש בו ברכה." בהתאם, אוכלי הסחור רואים בו מעשה מרכזי ומשמעותי בצום, וכמעשה פולחן, ולא רק כאמצעי קיום בסיסי.

## מוסחראטי
**מוסחראטי** (בערבית: **مسحراتي**), הוא מעורר ציבורי לסחור ולתפילת הפג'ר במהלך רמדאן. על פי ההיסטוריה, בילאל בן רבאח היה המוסחראטי הראשון בהיסטוריה האסלאמית, שכן הוא נהג לשוטט ברחובות לאורך כל הלילה במטרה להעיר אנשים.

המקצוע תואר על ידי מוסחראטי מדמשק כך: "חובתי במהלך חודש הרמדאן הקדוש היא להעיר אנשים בעיר העתיקה של דמשק לתפילות ולארוחת סחור".

המסורת נהוגה במצרים, סוריה, סודאן, ערב הסעודית, עיראק, ירדן, הודו, פקיסטן, בנגלדש, ישראל, שטחי הרשות הפלסטינית ורצועת עזה. עם זאת, חלה היעלמות הדרגתית של מנהג המוסחראטי עקב מספר גורמים, ביניהם העובדה שבני אדם נשארים ערים עד שעות מאוחרות יותר בלילה, אפשרויות טכנולוגיות להתעוררות כמו שימוש בשעונים מעוררים, והעובדה שבתים כיום עשויים להיות גדולים יותר, וערים מודרניות עשויות להיות רועשות יותר, במידה שיכולה להקשות על שמיעת המוסחראטי.

באינדונזיה, משתמשים ב וב על מנת להעיר את המוסלמים לאכול את ארוחת הסחור.

## בתרבות
מם האינטרנט טונג טונג טונג סהור, שנוצר במדינה המוסלמית אינדונזיה, מבוסס על ארוחת הסחור. הוא מבוסס על הצליל "טונג" שמפיק המוסחראטי במטרה לעורר אנשים לתפילה, ועל של הארוחה – **סחור**, המתועתק באנגלית חסרת עיצור הח' ל**סהור** (**Sahur**).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:רמדאן
קטגוריה:ארוחת בוקר
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
מחמוד אבו מויס

**מחמוד מוסא אחמד אבו מויס** (בערבית: **محمود أبو مويس**; נולד ב-7 במאי 1953) הוא פרופסור ורופא שיניים פלסטיני, שכיהן כשר במשרד ההשכלה הגבוהה והמחקר המדעי בממשלת אשתייה בין 13 באפריל 2019 ל-31 במרץ 2024.

## ביוגרפיה
מחמוד אבו מויס נולד בג'נין בשנת 1953. הוא קיבל את השכלתו הבסיסית והתיכונית בעיר, והשלים לימודי תואר ראשון ברפואת הפה והשיניים וכירורגיה באוניברסיטת קהיר בשנת 1976. הוא קיבל תואר שני באוניברסיטת לונדון בשנת 1984 ואת המלגה שלו בכירורגיית פה ולסת מ בשנת 1987. אבו מויס מוסמך בטיפולי כירורגיית פה ולסת בירדן וברשות הפלסטינית.

בין השנים 1976–1984 עבד כרופא שיניים בכווית, ובהמשך עבד כיועץ וכמומחה בשורה ארוכה של בתי חולים במדינות ערב.

הוא כיהן במספר תפקידים אקדמאים: היה מייסד הפקולטה לרפואת שיניים ב באיחוד האמירויות הערביות, דיקן הפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה ובאוניברסיטת אל-קודס, וכמו כן כיהן כנשיא האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין בין השנים 2012–2015. כמו כן כיהן כחבר המועצה הפלסטינית להשכלה גבוהה.

הוא חבר בחבר הנאמנים של הקרן הבין-לאומית לחינוך רפואי IMET2000 בלונדון, חבר לשעבר בחבר הנאמנים של  בירדן, והנשיא הראשון של האיגוד הפלסטיני והירדני לכירורגיית פה ולסתות.

בין 13 באפריל 2019 ל-31 במרץ 2024 כיהן כשר ההשכלה הגבוהה בממשלה הפלסטינית השמונה עשרה. בנוסף, ב-3 בספטמבר 2023, הוא קיבל גם את תיק החינוך בממשלה בראשות מוחמד אשתייה בעקבות התפטרותו של השר מרואן עוורתאני.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פלסטינים
קטגוריה:רופאי שיניים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חינוך
קטגוריה:ג'נין: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1953
רולא מעאיעה

**רולא נביל ג'ובראן מעאיעה** (בערבית: **رولا معايعة**; נולד ב-2 באוגוסט 1970) היא פוליטיקאית פלסטינית שכיהנה כשרת התיירות והעתיקות בממשלת פיאד השלישית, בממשלת חמדאללה הראשונה, בממשלת חמדאללה השנייה, בממשלת חמדאללה השלישית ובממשלת אשתייה.

## ביוגרפיה
רולא נולדה בירושלים ב-1970, היא השלימה תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת ביר זית ותואר נוסף במנהל ציבורי מאוניברסיטת בית לחם. במהלך שנותיה כסטודנטית הייתה מעורבת בפעילות במסגרת האינתיפאדה הראשונה. היא גם הייתה ממייסדי ארגון הנוער של פת"ח ביהודה ושומרון, והייתה אחראית על הקשרים הבינלאומיים של הארגון.

ב-1995 הצטרפה למשרד הנוער והספורט של הרשות הפלסטינית ומילאה שם תפקידים בזירה הבינלאומית, בהמשך עברה לעבוד במשרד המשפטים. ב-16 במאי 2012 מונתה לכהן כשרת התיירות והעתיקות בממשלה הפלסטינית הארבע עשרה, ומאז המשיכה לכהן בתפקיד עד פיזור הממשלה הפלסטינית השמונה עשרה, ב-31 במרץ 2024.

רולא מתגוררת בבית לחם בעקבות נישואיה לאיש עסקים תושב העיר ויש לה בן ובת.

## דעותיה
ב-2013 תקפה את ישראל על איסוף ממצאים ארכאולוגיים מההרודיון, וטענה כי "זה מנוגד לחוק הבינלאומי. הרודיון נמצאת על אדמה שנכבשה ב-1967. זו אדמה פלסטינית ולישראלים אין זכות לחפור בה. אין להם שום זכות או סמכות שם בהרודיון ואין להם זכות לקחת עתיקות".

ב-2014, במהלך מבצע צוק איתן, האשימה את ישראל בהרס מכוון של עתיקות ואמרה: "התוקפנות הצבאית על רצועת עזה היא הפרה ברורה של הצהרת אונסק"ו נגד הרס מכוון של מורשת תרבותית וטבעית. אתרי מורשת תרבותית לא שרדו את המתקפות; מספר אתרים, כולל אתרים ארכאולוגיים, מבנים היסטוריים, מבני דת, מוזיאונים, נופים תרבותיים וטבעיים ומרכזי ערים היסטוריים, נפגעו קשות מההפגזות המתמשכות של אתרים אלה וסביבתם, עם נזק בלתי הפיך ישירות לאתרים או לסביבתם. ההתקפות הרצופות גם מנעו מהרשויות המקומיות למלא את חובותיהן בהגנה על אתרי מורשת תרבותית".

ב-2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, חזרה על האשמה דומה וטענה כי ההרס שנגרם לאתרים ארכאולוגיים והיסטוריים ברצועת עזה הוא "חסר תקדים". במהלך פגישה עם שגריר פינלנד בבית לחם, אמרה כי הרס האתרים הללו הוא "חלק מפגיעה בזהות הלאומית הפלסטינית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בית לחם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: תיירות
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1970
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של קוריאה הדרומית

**נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של קוריאה הדרומית** היא נבחרת הטניס של קוריאה הדרומית המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1973. ההישג של הנבחרת הוא השתתפות במשחקי הבית העולמי והיא שיחקה בשמינית הגמר 5 פעמים.

נכון לשנת 2025 שיחקה הנבחרת מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה 203 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-109 מפגשים.

הנבחרת משחקת בצבעים לבן-כחול.

## תוצאות בגביע הפדרציה
הנבחרת השתתפה במשחקי הדרג העליון ב-19 תחרויות, בפעם האחרונה בשנת 1994.

## קישורים חיצוניים
* נבחרת טניס הנשים של קוריאה הדרומית - דף הנבחרת מאתר גביע בילי ג'ין קינג

## הערות שוליים

קוריאה הדרומית
טניס
קטגוריה:קוריאה הדרומית: טניס
אי פרדייס

[250px|ממוזער|שמאל|אי פרדייס, [2016]]
**אי פרדייס** (באנגלית: **Paradise Island**; "אי גן העדן") הוא אי באיי בהאמה שנודע בעבר בשם **אי הוג**. האי, בעל שטח של 277 הקטארים, נמצא בסמוך לחוף העיר נסאו, שהיא עצמה בקצה הצפוני של האי ניו פרובידנס.

האי ידוע בעיקר בזכות אתר הנופש רחב הידיים אטלנטיס , הכולל פארק מים, בריכות, חוף, מסעדות, בתי קזינו ועוד.

האי פרדייס מחובר לניו פרובידנס באמצעות שני גשרים החוצים את נמל נסאו. הגשר הראשון נבנה בשנת 1966 והשני בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איי בהאמה: איים
יאקוב

קטגוריה:שמות פרטיים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
סוכר (שיר)

"**סוכר**" הוא שיר משנת 1989 מאת המוזיקאי שאול צירלין, שהיה ללהיט גדול, ואחד השירים המזוהים ביותר איתו. צירלין כתב והלחין את השיר ועיבדו אותו יאיר שדה, איתן לוין וצירלין.

זהו שיר הנושא של אלבום הבכורה של צירלין, משנת 1989. השיר מופיע גם באלבומי האוסף של צירלין, "בקושי ח"י – תמצית השנים (1984–1994)" (1994) ו"שאול צירלין – 20 שירים (2002–1989)" (2011).

## השיר במצעד הפזמונים
השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־7 בפברואר 1989, זכה להצלחה גדולה וצעד במשך 13 שבועות, עד 30 במאי 1989. בשיאו הגיע למקום השני (18.4.1989), ובמצעד השנתי תשמ"ט (1989) של התחנה דורג במקום ה־19.

## בתרבות
* קטע מהשיר מופיע בפרק החמישי של העונה השנייה של סדרת הדרמה הישראלית "עספור" של רשת הוט, משנת 2011.

## קישורים חיצוניים
* "סוכר", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר נגנו
* "סוכר", באתר פזמונט
* 20px "סוכר", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs
* 20px "סוכר", במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz
* 20px "סוכר", באתר המוזיקה Spotify
* 44px "סוכר", באתר המוזיקה אפל מיוזיק
* 20px "סוכר", באתר המוזיקה שזאם
* האלבום "סוכר", באתר סטריאו ומונו

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
רובי הופמן

**רובי הופמן** (באנגלית: **Robby Hoffman)** (נולדה ב-1989) היא יהודיה אמריקאית-קנדית, סופרת, קומיקאית ומנחת תוכניות אירוח. נולדה בברוקלין, ניו יורק, והחלה את הקריירה שלה כסופרת. היא ידועה בזכות עבודתה בסדרות *"המופע של כריס גת'רד*" (*The Chris Gethard Show*), "המופע של הברונס פון סקצ', (*Baroness Von Sketch Show*) "אמהות עובדות" *(Workin' Moms,)* ו"סקוואד אוד" (*Odd Squad*), שזכתה בפרס אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה על כתיבה מצטיינת בשנת 2019.

קודם לכן, היא נבחרה לאחת הקומיקאיות של "*Up Next"* של קומדי סנטרל בשנת 2018. מופע הסטנד-אפ הראשון שלה היה, *"I'm Nervous"*, בשנת 2019.

היא הופיעה ברשימת "הקומיקס לצפייה" (*Comics to Watch)* של קונאן או'בריאן וכן ב"הקומיקאים שאתם צריכים ותהיו יודעים" (*Comedians You Should and Will Know in 2020*) של מגזין Vulture, בשנת 2020.

## קורות חיים
הופמן נולד בברוקלין, השביעית מבין עשרה אחים במשפחה יהודית חסידית. לדברי הופמן הוריה, היו יהודים רפורמים ובהמשך חזרו בתשובה והצטרפו לקהילה החסידית של חב"ד.

בילדותה, התגרשו הוריה והופמן ואחיה גודלו על ידי אמם החד הורית במונטריאול, קנדה, בעוני.

לאחר התיכון, למדה הופמן באוניברסיטת מקגיל, חשבונאות ותקשורת. היא קיבלה תואר ראשון ונרשמה ללימודי תואר שני, אך החליטה לא ללמוד ולפתח קריירה בתחום הקומדיה.

## קריירה
הופמן החלה לכתוב קומדיות ועד מהרה זכתה להכרה על עבודתה. במקביל היא הופיעה בסטנד-אפ. בשנת 2018 היא הייתה הכוכבת בפסטיבל הקומדיה של ניו יורק. בשנת 2019 היא הופיעה בתוכנית הקומדיה האישית, הראשונה שלה, "אני עצבנית", במסגרת פסטיבל הקומדיה ''Just For Laughs'' בטורונטו.

עבודתה הראשונה של הופמן ככותבת בטלוויזיה הייתה עבור סדרת *"Odd Squad"* ברשת PBS והיא זכתה בפרס אמי לשנת 2019. הופמן הייתה בצוותי הכותבים של "*Workin' Moms*", "*Baroness Von Sketch Show* ו"המופע של כריס גת'רד" (*Chris Gethard Show*). בהמשך היא כיכבה בפרקים של הסדרה. היא הנחתה *את "רובי הופמן, קבוצת ייעוץ " (Robby Hoffman Consulting Group)*.

בשנת 2021 הוכרז כי "רבקה" (*Rivkah*), סדרת קומדיה אוטוביוגרפית שיצרה הופמן ובכיכובה, נמצאת בפיתוח, עם Showtime ועם A24.

בשנת 2025 שיחקה את רנדי בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "Hacks" עטורת השבחים מבית "Max".

בשנת 2026 שיחקה את מו בסדרה הקומית "Rooster" מבית רשת "HBO". 

## חיים אישיים
הופמן היא לסבית. לדבריה, משפחתה תמכה בה כשהיא יצאה מהארון, והיא קרובה אליהם.

## פרסים ומועמדויות

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* אתר אישי.

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:קומיקאים יהודים קנדים
קטגוריה:קומיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בשעות היום
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה קנדים
קטגוריה:קומיקאיות יהודיות
קטגוריה:קומיקאיות קנדיות
קטגוריה:סטנדאפיסטים קנדים
קטגוריה:סטנדאפיסטיות יהודיות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:סטנדאפיסטיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
צבי דרזנר

**(מנחם) צבי דרזנר** (**אחידוב**; 26 במרץ 1914 – 6 במאי 1993) היה לוחם ומפקד באצ"ל וביחידת המודיעין שלו, הדלק. ישב בכלא בשל פעילותו המחתרתית, תחילה בבית הסוהר המרכזי בירושלים ואחר כך בכלא עכו, ובמחנה המעצר בלטרון. הוגלה על ידי הבריטים לאפריקה, כחלק מגולי אצ"ל ולח"י ושם הועבר לסירוגין בין המחנות באריתריאה, סודאן וקניה. עיתונאי ב"המשקיף", פובליציסט ב"המשקיף", "חרות" ו"הירדן", עורך הלילה ב"חרות" במשך שמונה שנים. ממייסדי הארגון הארצי להגנת הדייר. אחיו של עולה הגרדום יחיאל דב דרזנר.

## קורות חיים
נולד בשנת 1914 בלבוב שבגליציה, כיום אוקראינה, אחד מארבעת ילדיהם של אפרים זלמן דרזנר ויפה (שיינדל) (לבית טייטלבוים). למד בגימנסיה היהודית בלבוב ורכש גם תעודת בגרות אנגלית של אוניברסיטת לונדון. ב-1934 עלה עם כל המשפחה לארץ ישראל כחלק מהעלייה החמישית. סמוך לאחר עלייתו הצטרף לאצ"ל, שקם בירושלים שלוש שנים קודם לכן.

למד ב ואחר כך בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב. עבר בחינות ממשלתיות והוסמך כעורך דין. היה מזכיר ברית הצה"ר בירושלים (1936–1937), מזכיר מועצת הסתדרות העובדים הלאומית בירושלים, מארגן הבחירות לוועד קהילת ירושלים ב-1937, חבר ועדת הבחירות הארצית לאספת הנבחרים (1938–1939) ועיתונאי ב"המשקיף" (1939–1940). ב-1939 ישב לראשונה בכלא, בירושלים, בשל פעילותו באצ"ל.

בהמשך הפך למפקד הדלק בתל אביב.

ב-1944 נשא לאשה את חנה (לבית אוסטרוביץ) ונולדו להם שני בנים ובת, את צעיר הבנים קרא על שם אחיו, עולה הגרדום יחיאל דב דרזנר. ב-1944 הוא היה ידוע לבולשת הבריטית כ"אישיות מסוכנת ביותר" ונעצר שישה ימים בלבד לאחר נישואיו. הוחזק במעצר ובגולה במחנה לטרון, בכלא עכו ואחר כך במחנות אריתריאה, סודאן וקניה עד ששוחרר והוחזר לישראל אחרי קום המדינה ב-1948. תוך כדי תקופת מעצרו, ב-1947, שמע שהבריטים תלו את אחיו, יחיאל דב דרזנר, תחת השם הבדוי "דב רוזנבאום", אך אסור היה לו להתאבל בפרהסיה בכדי לא לחשוף את שמו האמיתי של אחיו.

לאחר קום המדינה המשיך דרזנר בפעילותו בתנועת החרות והיה חבר המועצה השנייה שלה.

במשך שנים פרסם מאמרים בעיתוני התנועה: "הירדן", "המשקיף" ו"חרות" (בו היה עורך-לילה במשך שמונה שנים) וכן בשנתון "חרות" תשט"ו. את מאמריו היה חותם בשם העט "צבי אחידב", לזכר אחיו, יחיאל דב דרזנר.

לאחר קום המדינה עבד כעורך דין והיה ממייסדי הארגון הארצי להגנת הדייר.

נפטר ב-1993 ונקבר בבית הקברות קריית שאול בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 
* מנחם צבי דרזנר (1914 - 1993), באתר Geni

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:דלק (אצ"ל)
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:עיתונאים ביישוב
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ביישוב
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ביישוב
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
טאהרה (סרט)

**טאהרה** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2002 בבימויו של דורון ערן, עם ג'וליאנו מר, מיטל דוהן, אורלי פרל, עמוס לביא, רזיה ישראלי וסמי סמיר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הספר “סירוס” מאת דורית זילברמן, ונוגע בין השאר בנושא של מילת נשים.

הסרט היה מועמד לפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים, היה מעומד לשישה פרסים בטקס פרסי אופיר לשנת 2002, והשתתף בפסטיבל קרלובי וארי.

השחקנית לואיז אשר, שגילמה בסרט את המסרסת שמבצעת את טקס המילה, עברה אותו במציאות בהיותה בת 18, וסיפורה הובא בהרחבה בראיון עמה שפורסם בעיתון "הארץ".

## תקציר העלילה
ליז, סופרת מבוגרת מגיעה לסיני כדי להחזיר לישראל את בתה המנוכרת, שברחה מהבית אל חופי סיני. בעל מסעדה מקומי, מוסטפא הידוע על החוף כמספר סיפורים, שמספר לה סיפור שקרה לא רחוק משם, בחוף ובמדבר, כשתיירת ישראלית היפית ובדואי צעיר התאהבו ונסחפו לרומן מלא תשוקה. הסיפור מתאר את המהפכים בסיפור אהבתם, גירושם מהשבט עזובים ו"חשופים לשמש המדבר". הסרט נע בין ההווה, שבו האם והבת מתקרבות זו לזו מחדש בשעה שהן מקשיבות לסיפור – והעבר, שבו התיירת מגלה את סודות המדבר. ברגע השיא של הסרט היא נחשפת ל"טאהרה", טקס מילת הנשים המסורתי. בעוד מוסטפא מגולל את הסיפור, אצל האם צפה לפתע טראומה מן העבר.

## קישורים חיצוניים

* 
* טאהרה - מאחורי הקלעים - סרטון באתר יוטייב

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
נחל נרבתה

**נחל נרבתה** הוא נחל איתן הזורם מאום א-ריחאן אל הים התיכון דרך העיירה ברטעה, ובסמיכות לכפר מייסר, לעיר חריש ולקיבוץ מענית. הוא מתמזג עם נחל עירון כ-1.5 ק"מ דרומית-מערבית לשער מנשה.

הנחל סובל מזיהום מימיו על ידי מי שפכים המוזרמים אליו מהעיירה ברטעה.

## הערות שוליים

נרבתה
קטגוריה:השרון: גאוגרפיה
פקודת יום

250 px|ממוזער|שמאל|פקודת היום לפלישה לצרפת של הגנרל דווייט אייזנהאואר
**פקודת יום** היא מסמך רשמי הנמסר על ידי מפקד צבאי לאנשי יחידתו, ובו נמסרים דברי הסבר, עידוד, הערכה או הנחיה, בדרך כלל לקראת אירוע חשוב, בסיכום של פעילות או לציון מועד סמלי. הפקודה נמסרת לעיתים בהקראה פומבית בטקס צבאי, ולעיתים נמסרת בכתב או מופצת באמצעים דיגיטליים.

פקודות יום נהוגות בצבאות שונים ברחבי העולם, ולעיתים משמשות ככלי לביטוי עמדות המפקד כלפי אירועים משמעותיים, הצלחות מבצעיות, ימי זיכרון, או אתגרי ההווה והעתיד. יש מהן שנחשבות למסמכים היסטוריים, בעיקר ככאלו שנכתבו בתקופות מלחמה או בסמוך לאירועים מכוננים.

## בעולם
בצבאות רבים בעולם נהוגות פקודות יום, במיוחד בדרגים הבכירים, כאמצעי להעברת מסר אישי וחגיגי מן המפקד אל החיילים.

בצבא הבריטי, יצאו פקודות יום לאחר ניצחונות, לרגל חילופי פיקוד, ימי זיכרון לאומיים או לקידום ערכים מוסדיים. פקודות מסוג זה נכתבות על ידי קצינים בכירים ומעוררות לעיתים תשומת לב ציבורית או פוליטית.

גם בצבא ארצות הברית נהוגות פקודות יום בעלות אופי טקסי, לדוגמה ביום הזיכרון או לציון סיום שירות של יחידה במבצע. פקודת יום היסטורית זכורה במיוחד היא פקודת היום לפלישה לצרפת שהוציא המפקד העליון של כוח המשלוח של בעלות הברית, הגנרל דווייט אייזנהאואר, לקראת הפלישה לנורמנדי.

ב נעשה בפקודות יום שימוש ככלי תעמולתי, במיוחד במהלך מלחמת העולם השנייה. אחת הפקודות הידועות היא "פקודה מס' 227" מיום 28 ביולי 1942, שכללה את ההוראה הידועה "לא צעד אחד אחורה" (Ни шагу назад!), ונועדה לחזק את עמידת החיילים מול פלישת הצבא הגרמני. פקודות מסוג זה שימשו ככלי להנחלת רוח לחימה ולגיוס נאמנות אידאולוגית.

בצרפת, פקודות יום נכתבו לעיתים על ידי מנהיגים צבאיים והופצו לחיילים בקרב, כמו פקודת היום של המרשל פוש במלחמת העולם הראשונה. גם שארל דה גול נהג לפרסם פקודות יום בעת שפיקד על כוחות צרפת החופשית במלחמת העולם השנייה.

### בישראל
בצה"ל, פקודת יום מיוחדת נכתבת בדרך כלל על ידי קצינים בכירים, ובראשם הרמטכ"ל, מפקדי זרועות, פיקודים ויחידות. הפקודות כוללות לעיתים דברי הערכה לחיילים, הנחיות ערכיות, והבעת עמדות על אתגרי הביטחון, רוח הלחימה והמורשת הצבאית.

פקודות יום של הרמטכ"ל נכתבות במיוחד ליום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, ליום העצמאות, או לאחר מבצע צבאי רחב-היקף. הפקודה נמסרת במסגרת טקסים צבאיים ונועדה לחזק את תחושת השייכות, המסירות והערבות ההדדית בקרב הלוחמים והמשרתים.

אחת הפקודות הידועות בהיסטוריה הצבאית העברית היא פקודת היום שהוציא דוד בן-גוריון ב-31 במאי 1948, ובה הכריז על הקמת צבא ההגנה לישראל. פקודה זו סימלה את המעבר מארגונים צבאיים מחתרתיים לצבא סדיר של מדינת ישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:צבא
קטגוריה:מסמכים היסטוריים
הר סנט ויקטואר

**הר סנט ויקטואר** (בצרפתית: **Montagne Sainte-Victoire**) הוא רכס הר הבנוי מאבן גיר מסיבית בדרום צרפת והמשתרע על פני 18 ק"מ.

## גאוגרפיה
ההר ממוקם בין המחלקות המוניציפליות של בוש-דו-רון וואר. הנקודה הגבוהה ביותר שלו היא Pic des mouches  בגובה 1,011 מטר מעל פני הים; עם זאת, זו אינה הנקודה הגבוהה ביותר במחלקת בוש-דו-רון שנמצאת בכלל במסיב סנט בוֹאְם , שגובה פסגתו הוא 1,147 מ'. צלב פרובאנס  הוא מאפיין בולט של ההר. בגובה של 19 מטרים, הצלב הזה, בולט מהרכס הרבה יותר מה-Pic des Mouches, אף על פי שלא ממוקם בנקודה הגבוהה ביותר של ההר. ההר מפורסם במיוחד בשל הופעותיו הרבות בסדרת ציורים של פול סזאן (1839–1906), שיכול היה לראות אותו מסמוך לביתו באקס-אן-פרובנס הסמוכה.
ממוזער|מפת סנט ויקטואר

## היסטוריה
ההר נקרא במקור montagne de la Victoire. ההר נודע על ידי הנוצרים בימי הביניים בשם Sainte-Venture. במאה ה-13 נבנתה בפסגה קפלה. רק במאה ה-17 קיבל ההר את שמו הנוכחי.

בשנת 1989 שרפה פקדה למעלה מ-50 קמ"ר מהפנים הדרומיים של ההר. נעשתה עבודה רבה לקידום ייעור מחדש, אך כמות הצמחייה, בעיקר עצי מחט, נותרה פחותה בהרבה ממה שהייתה לפני השריפה. הגישה להר מוגבלת כיום, ומתאפשרת בעיקר במהלך הקיץ. עם זאת, בתקופות של גישה חופשית, מסיב סן ויקטואר הוא יעד פופולרי לטיולים רגליים, טיפוס, מצנחי רחיפה ובמידה פחותה – חקר מערות.
ממוזער|הצלב של פרובאנס, הר סנט ויקטואר

## אקולוגיה
כ-1.3 מיליון מבקרים מגיעים להר בשנה. זאת על פי מחקר נוכחות שנערך בין 2021 ל-2022. מחקר זה גילה שהנוכחות באתר הוכפלה תוך 30 שנה, מ-930,000 מבקרים ב-1995 ליותר מ-21.159 מיליון במצטבר. עובדה זו מסכנת את המערכת האקולוגית שלו. לנוכח הצפיפות המדאיגה הזו, הרשויות שוקלות תוכנית שאפתנית לפזר טוב יותר את המטיילים הפוקדים, בזמן ובמרחב, עד סוף שנת 2025.

## אמנות
בנוסף לסזאן (ראו כאן למטה), הר סן-ויקטואר שימש מקור השראה לאמנים אחרים, למשל:
ימין|ממוזער|250px|הר סנט ויקטואר והויאדוקט של עמק נהר ארק, פול סזאן 1882–1885
* הוא מופיע בציור משנת 1454 הכתרת הבתולה מאת אנגראנד קוורטון .
* הצייר פבלו פיקאסו, שקנה את שאטו דה וובנרגס, הממוקם למרגלות ההר, והתקין שם סטודיו בין השנים 1959 ל-1962. ב-25 במאי 2009 נפתחה התערוכה "פיקסו-סזאן" במוזיאון גרנט (חלון חדש) באקס-און-פרובנס.
* הצייר ואסילי קנדינסקי: אחרי 'סזאן, המאסטר של פרובנס', מרכז האומנות הדיגיטלית בפרובאנס The Carrières des Lumières הציג יצירה שנמשכת כעשר דקות, שנוצרה מיצירות שבוצעו על ידי: ציטוט: "האמן הרב-חי ובעל החזון, ואסילי קנדינסקי" (1866–1944).
* הצייר אנדרה מסון (1896–1987) האדמות האדומות והר סנט ויקטואר (1948).
* הסופר פיטר האנדקה  עם השיעור של סנט-ויקטואר (1980).
* הגרסה של הצייר מארק טאנסי  (1987), "חיילי הפוסטסטרוקטורליזם והדה-קונסטרוקציה – ז'אן בודריאר (יושב שני משמאל), בארת (בשכיבה, מדליק סיגריה), ודרידה (עומד, מסיר את מעילו) – מתלבשים בצל ההר של סזאן.

## קישורים חיצוניים
* 

* הר מונט ויקטואר – מחלקת התיירות של אקס-און-פרובאנס , ,  ו

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת: הרים
צעיר עירום על מיטה עם חתול

**צעיר עירום על מיטה עם חתול** (באיטלקית: **nudo sul letto con un gatto**) הוא ציור של הצייר האיטלקי ג'ובאני לנפרנקו , מאמני תקופת הבארוק שפעל בעיקר בערים פארמה, רומא ונאפולי. הציור מתוארך לשנות ה-20 של המאה ה-17, תקופה שבה שהה האמן ברומא ועסק בהזמנות חשובות מטעם האפיפיור. כיום מצוי היצירה באוסף גלריית וולפול שבלונדון.

הציור מציג גבר עירום ישוב או שוכב על מיטה מבולגנת, גבו מופנה לצופה אך מבטו מופנה לאחור לעברו. הוא נוגע בחתול שחור-לבן, ייתכן שזה עתה קפץ למיטה. פניו של האיש – עם עיניים לחות ולחיים סמוקות, מביעים רוגע או התרפקות. נדירותם של תיאורים כאלה של גוף גברי עירום בציור האירופי, וההבעה הרגשית המלווה אותו, עוררו עניין פרשני רב.

כמה חוקרים הציעו לזהות את הדמות כדיוקן עצמי של לנפרנקו, בעוד אחרים סבורים כי מדובר בדמות גבר שבן זוגו או מאהבו הזמין את הציור. פרשנות נוספת מצביעה על הקשר אינטימי או סמלי בין האדם לבין החתול, אשר מופיע כאן לא ככלב לוויה אלא כישות סמלית המייצגת את האהוב – תפקיד שבו שימש לעיתים החתול בציורי נשים מתקופת הרנסאנס והבארוק.

במהלך השנים האחרונות הועלתה האפשרות כי מדובר בציור בעל אופי הומוארוטי מובהק, שנוצר על פי בקשתו של פטרון עשיר ומשוחרר ממוסכמות. אחת ההשערות, שכיום נחשבת שגויה - קישרה את ההזמנה לדמותה של כריסטינה, מלכת שוודיה, שלפי ההיסטוריה רק רכשה את היצירה בשלב מאוחר יותר ושמרה אותה בפלאצו פארנזה ברומא, שם התגוררה משנת 1656.

לציור אין תיעוד מקורי מלא, ויש המשערים כי היה חלק מזוג עבודות, אך טרם נתגלה ציור נוסף שיוכל לאשש השערה זו.

## ביבליוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי ז'אנר
זכריא סינוואר

**זכריא סינוואר** (בערבית: **زكريا إبراهيم حسن السنوار.** בתעתיק לעברית: **זכריא אבראהים חסן אל-סנואר**; 7 במרץ 1965 – 22 במאי 2025) היה היסטוריון פלסטיני, יליד ח'אן יונס שבדרום רצועת עזה. אחיהם של יחיא סינוואר ומוחמד סינוואר.

## ביוגרפיה
זכריא סינוואר נולד ב-1965 בח'אן יונס שבדרום הרצועה למשפחת סינוואר. הוא היה אחיו הצעיר של יחיא סינוואר ואחיו הגדול של מוחמד סינוואר.

בשנת 1983 סיים את לימודיו התיכוניים בח'אן יונס. קיבל תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה האסלאמית ודיפלומה כללית מאוניברסיטת אל-אקצא. בשנת 2003 הוא קיבל תואר שני, ובשנת 2006 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה של הציונות ממכון המחקר והלימודים הערביים בקהיר.

כיהן כמנהל המרכז להיסטוריה באוניברסיטה האסלאמית בשנים 2000–2002, וכמרצה חבר במחלקה להיסטוריה בפקולטה לאמנויות באותה אוניברסיטה. חבר סגל באקדמיה לצוות הלבנונית.

בלילה שבין 17 ל-18 במאי 2025 תקף צה"ל את האוהל בו שהה סינוואר בנוציראת שבמרכז הרצועה. דווח כי הוא נהרג יחד עם שלושה מילדיו, אך בהמשך היום התברר כי הוא שרד את התקיפה ונפצע באורח אנוש. מספר ימים לאחר מכן מת מפצעיו.

## מחקריו
בין מחקריו של סינוואר:
* התעשייה הציונית בארץ ישראל (1918-1948), מחקר שפורסם בכתב העת למדעי הרוח והחברה של האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס.
* תפקידו של אורד וינגייט בפיתוח יכולות צבאיות ציוניות, כתב העת האוניברסיטאי האסלאמי, עזה,2007.
* עקירת תושבי רצועת עזה: מחקר השוואתי בין הנרטיב הפלסטיני לנרטיב הישראלי, כתב העת האוניברסיטאי האסלאמי, 2007.
* השקפת הציבור הישראלי הרוויזיוניסטי על ערבים ומוסלמים (1925-1948).
* ראיון בעל פה, מחקר שפורסם בספר היסטוריה בעל פה. האוניברסיטה האסלאמית, 2005.
* חוויית המעצר של שייח' אחמד יאסין, מייסד תנועת החמאס, בבתי כלא בישראל. האוניברסיטה האסלאמית של עזה, 2005.
* מחוז עזה בתקופה העות'מאנית הראשונה, 2004.

## הערות שוליים

קטגוריה:ח'אן יונס: אישים
קטגוריה:היסטוריונים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-אקצא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האסלאמית בעזה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה האסלאמית בעזה
קטגוריה:עזתים שנהרגו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1965
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2025
סקדין

**סקדין** הוא הגדול מבין ששת איי זיילה, מול חופי סומלילנד. שטחו הוא 7.2 קמ"ר והוא ברובו מדברי, אם כי באזורים הדרומיים והמערביים שלו קיימת צמחייה שופעת. אורכו של האי 4 קילומטרים ורוחבו 2.5 קילומטרים, והוא ממוקם במרחק של 5.4 קילומטרים צפונית לחוף סומלילנד, סמוך לגבול עם ג'יבוטי.

האי קרוי על שמו של סולטאן יאפט סעאד א-דין השני, שנהרג במקום על ידי קיסר חבש בשנת 1403.

אי זה, יחד עם אייבט, האי השני בגודלו בארכיפלג, נחשב לאתר  מרכזי. באי סקדין לבדו נרשמו יותר מ-100,000 זוגות רבייה.

האי אינו מיושב דרך קבע.

## ראו גם
* איי זיילה
* אייבט

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:סומלילנד
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
גיל ליטמן

**גיל ליטמן** הוא עיתונאי, איש תקשורת והיסטוריון ישראלי. שימש במגוון תפקידים ברשות השידור ובתאגיד השידור הישראלי "כאן 11", כתב וערך תוכניות טלוויזיה ורדיו וכתב דוקטורט בנושא דרכו הפוליטית של יצחק שמיר באוניברסיטת חיפה.

## ביוגרפיה מוקדמת ושירות צבאי
גיל ליטמן נולד ב-14 באפריל 1959, ו' בניסן תשי"ט, בישראל וגדל בחיפה להורים שורדי שואה. בשנת 1977 התגייס לצה"ל, סיים קורס חובשים קרביים ושירת בכמה תפקידים, בהם חובש קרבי ביחידות שדה, מפקד קורס חובשים וקצין הדרכה בבית הספר לרפואה צבאית (בה"ד 10). במילואים הגיע לתפקיד מפקד פלוגת רפואה בחטיבת חי"ר.

## השכלה אקדמית
למד לתואר ראשון ביחסים בין-לאומיים (1988) ותואר שני במדע המדינה (2005), שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-2020 סיים דוקטורט במחלקה ללימודי ישראל באוניברסיטת חיפה. את עבודת הדוקטורט שלו, "דרכו הפוליטית של יצחק שמיר לראשות הממשלה 1983-1970", כתב בהנחיית פרופ' יחיעם ויץ. על עבודה זו זכה בפרס משרד ראש הממשלה לשנת 2021.

## קריירה
### תקשורת
את דרכו המקצועית בתקשורת החל ליטמן בֿ-1989 כחניך בקורס כתבים של "קול ישראל". בשנות ה-90 שימש ככתב בשטחים וככתב הכנסת ברשת ב'. בתקופה זו גם הנחה את שעשועון הידע מקבילית המוחות בערוץ הראשון. בשנים 2006 - 2008 כיהן כמזכיר מערכת החדשות של קול ישראל, ובשנת 2008 שימש כמנהל בפועל של רשת ב' לאחר מינויו של מנהל רשת ב', אריה שקד, למנהל הרדיו. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי הצטרף ליטמן לתאגיד וכיהן בו בשורה של תפקידים, בהם עורך ראשי של יומן הבוקר, שדר ומגיש תוכנית הלילה ברשת ב', וכתב בערוץ כאן 11. מאז שנת 2022 עובד ככתב עצמאי (פרילנס) עבור חדשות 12, ומשנת 2024 מפרסם כתבות במקור ראשון ומאמרי דעה בהארץ.

### הוראה
ליטמן ניהל קורסים להכשרת כתבים בחטיבת החדשות של קול ישראל, ולימד תקשורת ואקטואליה במוסדות אקדמיים, בהם מכללת הדסה בירושלים, מכללת דוד ילין והמכללה לתקשורת כותרת באוניברסיטת תל אביב. כמו כן היה מורה ומחנך בתיכון שליד האוניברסיטה בירושלים.

### דוברות
בשנים 2009–2010 כיהן כדובר הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית.

## פרסים והוקרה
* פרס משרד ראש הממשלה להנצחת ראש הממשלה יצחק שמיר (2021) – הוענק על עבודת הדוקטורט
* מלגת מכון ז'בוטינסקי (2018) – מחקר לדוקטורט
* פרסי מרכז מורשת בגין ומכון ז'בוטינסקי (2005, 2014) – עבודות גמר וסמינר

## חיים אישיים
מתגורר במבשרת ציון, נשוי לעורכת הדין נורית ליטמן, לשעבר המשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים, ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים
* גיל ליטמן ברשת החברתית טוויטר
* "אידיאליסט חסר כריזמה, אפרורי בלי אגו": מי אתה יצחק שמיר?, גיל ליטמן, מתוך חדשות הערב, כאן 11, 30.03.2021

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
אייבט

**אייבט** (בסומלית: **Ceebaad**) הוא האי השני בגודלו מבין ששת האיים בארכיפלג זיילה. זהו אי נמוך וחולי, הרווי מאוד בשיחים, שאורכו כ-2.8 קילומטרים ורוחבו כ-800 מטרים. הוא מוקף בשונית הגדולה פי כמה ממנו. שטחו של האי הוא 1.58 קמ"ר, והוא ממוקם כ-1.9 קילומטרים צפונית לאי סקדין, הגדול ביותר בארכיפלג, וכ-21 קילומטרים מזרחית לגבול ג'יבוטי .

על האי קיים מגדלור.

אי זה, יחד עם סקדין, נחשב לאתר  מרכזי.

האי אינו מיושב דרך קבע.

## ראו גם
* איי זיילה
* סקדין

## הערות שוליים

קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:סומלילנד
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
פרנק אילפמן

**חיים פרנק אילפמן** (באנגלית: **Haim Frank Ilfman**; נולד ב-18 במרץ 1970) הוא מלחין ישראלי-גרמני זוכה פרסים.

אילפמן למד נגינה בטרומבון ובפסנתר בקונסרבטוריון יפו למוזיקה בתל אביב, וכנער צעיר ניגן כטרומבוניסט מוביל בלהקת דיקסילנד תל אביב. בסופו של דבר, הוא נאלץ לעזוב את הקונסרבטוריון בשל היעדרויות חוזרות ונשנות.

בשנת 1984, במהלך ביקור בברלין, הוצג אילפמן בפני המלחין הגרמני קלאוס דולדינגר, שבאותה עת הלחין את הפסקול לסרט הסיפור שאינו נגמר. ביקור בסשן ההקלטות של הסרט השפיע עמוקות על אילפמן, ומאותו רגע הוא התחייב להלחין מוזיקה לסרטים.

אילפמן הלחין פסקולים ליותר מארבעים סרטים ולמספר רב של תוכניות טלוויזיה, וכן חיבר את הפסאנפאר עבור לג'נדרי אנטרטיינמנט.

## קריירה
הפסקולים הידועים ביותר של אילפמן כוללים את הסרטים עטורי הפרסים זאב רע, זאב גדול וקאפקייקס, שבהם בוצעו היצירות על ידי התזמורת המטרופוליטנית של לונדון באולפני אייר סטודיוס.

הוא הלחין גם את הפסקול לסרט May I Kill U?, קומדיה שחורה בבימויו של זוכה פרס באפט"א, סטיוארט אורבן, ובכיכובו של קווין בישופ; לסרט Mercenaries, בבימויו של פריס לאונטי, בכיכובם של רוברט פוצ'ילה ובילי זיין; לסדרת התעודה בת שלושת החלקים מלחמת עיראק ולסדרה פוטין, רוסיה והמערב עבור ה-BBC; וכן לסרט זרעים מרים, בבימויו של מיכה פלד.

עבודותיו האחרונות של אילפמן כוללות את הסרטים סיפורי רוחות ו־68 Kill; את המותחן הדני רובין; ואת העיבוד הקולנועי לספר החיוך האטרוסקי, שהפסקול שלו הוקלט באולפני אייר סטודיוס בלונדון בביצוע התזמורת המטרופוליטנית של לונדון.

בין הסרטים הקרובים של אילפמן נמנים Apples and Oranges והקומדיה הרומנטית Emotional Rescue.

בשנת 2008 הוזמן אילפמן להצטרף להאקדמיה האירופית לקולנוע ולהאקדמיה הבריטית לקולנוע וטלוויזיה (BAFTA).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1970
יוסף נמכר לפוטיפר

**יוסף נמכר לפוטיפר** (באיטלקית: **Giuseppe venduto a Putifarre**) הוא ציור מאת האמן האיטלקי פונטורמו, שנוצר בשנת 1515 כחלק מסדרת ציורים דקורטיביים לחדר השינה של פיירפרנצ'סקו בורג'ריני בארמון בורג'ריני בפירנצה. הציור מתאר סצנה מתוך ספר בראשית ומתמקד ברגע מכירת יוסף לידי פוטיפר, שר הטבחים של פרעה במצרים. היצירה מהווה דוגמה מובהקת לסגנון הרנסאנס האיטלקי ולשילוב בין נרטיב מקראי לאמנות דקורטיבית של התקופה.

## תיאור היצירה

במרכז הציור נראה יוסף, צעיר לבוש בגלימה צהובה, ניצב בפני אדונו החדש, פוטיפר. לשמאלו, קבוצת ישמעאלים מתקבצת סביב המטבעות שקיבלו בעבורו. אחד מהם מתכופף לאסוף מטבע מהרצפה, בגבו לצופה וראשו בין רגליו — קומפוזיציה דרמטית האופיינית לפונטורמו.

## רקע היסטורי ואמנותי

הציור הוא חלק מתוכנית עיטור רחבת היקף שבוצעה לרגל נישואיו של פיירפרנצ'סקו בורג'ריני למרגריטה אקאיולי. בציורים השתתפו אמנים חשובים מהרנסאנס הפלורנטיני, בהם אנדראה דל סארטו, פרנצ'סקו גרנאצ'י, פונטורמו ובאקיאקה. המיזם כלל ריהוט וציורים הממחישים את סיפור יוסף, והוזכר במספר מקומות בכתביו של ג'ורג'ו וזארי.

## מיקום נוכחי

מספר פנלים מתוך הסדרה שמורים כיום בגלריה הלאומית בלונדון. ציור זה הוא חלק מהאוסף יחד עם שלושה ציורים נוספים: יוסף במצרים (פונטורמו), *יוסף מקבל את אחיו* ו־*יוסף סולח לאחיו*.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יוסף בציורים
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:הגלריה הלאומית (לונדון)
פרס הבל

**פרס הבל** הוא פרס שבו הזוכה רוכש את הפרס על מנת ליצור מראית עין כוזבת של כבוד והישג לגיטימיים. במדינות מסוימות, הגופים המעניקים פרסים עשויים לדרוש "דמי חסות", "דמי ארוחת ערב", תרומות לצדקה או תשלומים כספיים אחרים כדי להימנע מהתפיסה כי הפרס נקנה. חלק מהארגונים מציעים גם שירותי שיווק ופרסום בתמורה לדמי התשלום, בנוסף לקבלת הפרס. כמו כן, ארגונים מסוימים עשויים להעניק פרסים לאישים בולטים "ללא תשלום" כדי להעצים את התפיסה של לגיטימיות הפרס, ללא קשר לשאלה האם האישים מקבלים את הפרס באופן אישי. כדי לחזק את תדמית התוקף והיוקרה, גופים אלה משלבים לעיתים קרובות מונחים מוגזמים כגון "עולמי", "אסיה", "הטוב ביותר", "מצוינות", "מוביל", "גלובלי", "כוכב" ומונחים דומים בשם הגוף המעניק את הפרס. אף שרבים מפרסים אלה פועלים באופן חוקי במדינותיהם ואינם מפרים חוקים ספציפיים, רבים בחוגים עסקיים ומומחים רואים בתוכניות אלה הונאות.

## מאפיינים
* **חוסר בקריטריונים ברורים**: ברוב המקרים, לא קיימת שיטה אובייקטיבית לבחירת הזוכים, ולעיתים כל משתתף או מגיש מועמדות זוכה בפרס.
* **תשלום עבור השתתפות**: מקבלי הפרס מתבקשים לעיתים קרובות לשלם עבור קבלת התעודה, הטרופיה או ההשתתפות בטקס.
* **היעדר הכרה מקצועית**: ברוב המקרים, פרסי הבל אינם מוכרים על ידי גופים מקצועיים, אקדמיים או ממשלתיים.
* **דגש על יחסי ציבור**: לעיתים תכליתו העיקרית של הפרס היא להוות כלי שיווקי למקבל, או הכנסה כספית לגוף המחלק.

## פרסי הבל עסקיים
מספר פרסי ההבל לעסקים הוא ניכר, ומאז 2008, לשכת המסחר ההוגן בארצות הברית מפרסמת אזהרות על תוכניות שנמצאו ברחבי ארצות הברית וקנדה. "פרסי הבל מזויפים מנצלים עסקים קטנים המנסים להבליט את חברותיהם בתעשייה שלהם."

לדוגמה, פרס "הטוב ביותר לעסקים" של **איגוד המסחר לעסקים קטנים** זמין תמורת 57 עד 157 דולר, תלוי אם המבקש מעוניין בלוחית או בגביע. לשכת המסחר ההוגן מדווחת על אותה תוכנית תחת שמות שונים של אותו שם בסיסי בערים מרובות, כך ש"תוכנית הפרסים של פיוריה", "תוכנית הפרסים של ממפיס", ו"תוכנית הפרסים של לאפייט" הן אותה פעילות.

## דוגמאות
* פרסים הניתנים לסופרים על ידי הוצאות לאור הדורשות תשלום עבור פרסום.
* פרסים עסקיים המוענקים לכל מי שמגיש מועמדות בתמורה לדמי רישום.
* תוארי "כבוד" מאוניברסיטאות לא מוכרות שדורשות תשלום מראש.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים
מת'יו ברום

**מת'יו ג'יימס ברום** (באנגלית: **Matthew James Broome**; נולד ב-24 בפברואר 2001) הוא שחקן בריטי. הוא ידוע מתפקידיו בסדרה "הבאקניריות"  של רשת אפל TV פלוס ובסרט "אשמתי: לונדון" של אמזון פריים (2025).

## ראשית חייו
ברום נולד בבדפורד וגדל בנורת'האמפטון. הוא למד בבית הספר קרוליין צ'ישולם. הוא היה חבר באגודת הנוער של חברת התיאטרון המוזיקלי נורת'המפטון ולאחר מכן הצטרף לתיאטרון הנוער הארצי. ברום הוא בוגר בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה, שם קיבל תואר ראשון במשחק.

## קריירה
בשנה השלישית והאחרונה שלו בגילדהול, ברום ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו על הבמה בתור ג'ק וירטו במחזה "סקנדלטאון". בשנה שלאחר מכן, עם סיום לימודיו, הוא הופיע בהפקות של "קומדיה של טעויות" בתור אנטיפולוס מאפסוס ובמחזה "הלילה השנים עשר" בתור סבסטיאן.

ברום ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו ב-2023 כאשר לוהק עוד בהיותו סטודנט לתפקיד גיא ת'וורט בדרמה התקופתית "הבאקניריות"  המבוססת על רומן באותו שם מאת אדית וורטון.

בשנת 2025, הוא כיכב לצד אשה בנקס בסרט "אשמתי: לונדון" של אמזון פריים, גרסה בשפה האנגלית של הספר הספרדי "Culpa mía".

## פילמוגרפיה

## תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-2001