כלב במנוחה

**כלב במנוחה** (באנגלית: **Dog at Rest**) הוא ציור שמן על לוח עץ אלון מאת חריט דאו, משנת 1650. היצירה משתייכת לציור הז'אנר של תור הזהב של הציור ההולנדי ומתאפיינת בממדיה הקטנים, כ־16.5 על 21.6 ס"מ. היא מתארת סצנה ביתית יומיומית שבמרכזה כלב שוכב, והיא שמורה במוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון.

## תיאור היצירה
הציור מציג כלב קטן מכורבל בתנוחה כמעט אובלית, כאשר ראשו מונח על כפותיו הקדמיות ועיניו עצומות למחצה. פרוותו בהירה ברובה, עם אזורים כהים כגון אוזן אחת, כתם סמוך לזנב וסימון סביב האף. עין אחת נותרת פתוחה מעט, באופן המרמז על מצב ביניים בין ערות לשינה, ותיאורו המדוקדק כולל פרטים כגון לחות האף וגוון בזוויות העיניים.

לצד הכלב מופיעים חפצים ביתיים: כד טרקוטה בעל סימני שחיקה ומכסה שבור, סל נצרים בלוי, צרור ענפים קשורים וקבקבי עץ, שאחד מהם גלוי והשני מוסתר בצל. מכלול זה יוצר סביבה ביתית פשוטה וייתכן שהוא מרמז על חלל אחסון.

הקומפוזיציה מאופיינת בריכוז האלמנטים בצדו הימני התחתון של הציור, בעוד החלק השמאלי העליון נותר ריק יחסית. מבנה זה יוצר מתח חזותי ומדגיש את קבוצת הכלב והחפצים. צורתו המעוגלת של גוף הכלב יוצרת הקבלה לאובייקטים המעוגלים סביבו.

## סגנון וטכניקה
הציור מדגים את מומחיותו של דאו בתיאור פני שטח וחומרים שונים. באמצעות שימוש בשכבות צבע דקות ובקיארוסקורו, הוא מצליח ליצור הבחנה מדויקת בין מרקמים כגון חרס, עץ, נצרים ופרווה. החפצים מתוארים כקשיחים ושבירים, בעוד הכלב מוצג כגוף חי ונושם, באופן המדגיש את הניגוד בין הדומם לחי.

טכניקה זו קשורה לשיטת העבודה של דאו על לוחות עץ קטנים שהוכנו בגוון חום אדמדם, ועליהם הונחו שכבות זיגוג דקות. צבעיו המוקדמים כללו גוונים עדינים ובהמשך עבר לשימוש בצבעים רוויים יותר, תוך שמירה על תאורה דרמטית בהשפעת רמברנדט.

[250px|ממוזער|שמאל|"[תפילת הטווה", חריט דאו. שתי היצירות, כלב במנוחה ו-"תפילת הטווה", מציגות את אותו כלב לצד כד טרקוטה, אך בתפקיד שונה בקומפוזיציה. ב״תפילת הטווה״ הכלב מופיע כפרט משני בסצנה ביתית רחבה, ואילו ב״כלב במנוחה״ הוא הופך לנושא המרכזי של הציור. המשווים בין היצירות הדגישו את המעבר של חריט דאו מתיאור נרטיבי של חיי יום־יום להתמקדות אינטימית ומפורטת באובייקט בודד.]]
## השפעות והשוואות
היצירה מושפעת באופן ישיר מעבודות של רמברנדט, ובפרט מרישום ותצריב של כלבים ישנים. בדומה להם, גם כאן מתמקד האמן בבעל החיים עצמו ובסביבתו הקרובה, תוך הדגשת משחקי האור על פני הפרווה. דאו אף הצליח לשחזר בצבע שמן את האפקט הקווי העדין של התצריב, באופן המדגיש את שליטתו הטכנית.

בנוסף, אותו כלב וכד טרקוטה מופיעים ביצירה אחרת של דאו, "תפילת הטווה", שם הם משמשים פרטים משניים. ביצירה הנוכחית הופכים אלמנטים אלה לנושא המרכזי, דבר המדגיש את המעבר מהקשר נרטיבי לתיאור עצמאי של אובייקט.

## פרשנות
הציור מציג נושא יומיומי ופשוט, אך מעורר תגובה רגשית חזקה בשל רמת הממשות הגבוהה של הדימוי. תיאורו המדויק של הכלב יוצר תחושה כי הוא נוכח ממש, עד כדי רצון לגעת בו. בכך משלב דאו בין משיכה חושית לבין התבוננות אינטימית.

לצד זאת, הוצע כי היצירה עשויה לשאת גם משמעות סמלית, בהקשר למסורת הוואניטאס, המדגישה את זמניות החיים. עם זאת, משמעות זו אינה חד משמעית, והציור מאפשר קריאה רב שכבתית בהתאם למסורת המוסרית בציור ההולנדי.

## הקשר היסטורי והתקבלות
חריט דאו היה מתלמידיו הראשונים של רמברנדט ונחשב לדמות מרכזית בקרב הפיינשילדרס. כבר בראשית דרכו הוערך סגנונו כדגם לחיקוי, והוא זכה לפטרונות של אספנים חשובים ולביקוש רב בשוק האמנות. יצירותיו נמכרו במחירים גבוהים והיו מבוקשות בקרב אצולה ואספנים באירופה.

הציור זכה להערכה רבה לאורך הדורות, ותואר כבר במאה התשע עשרה כדוגמה לשלמות ציורית. הוא נמכר במכירה פומבית בשנת 2005 במחיר של 4,720,000 דולר, עדות להערכתו הגבוהה גם בעת החדשה.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:חריט דאו: ציורים
קטגוריה:ציורי ז'אנר