open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בורקאי

260px|ממוזער|בורקאי
**בורקאי** (בטאגאלוג: **Boracay**) הוא אי נופש קטן הממוקם במרכז הפיליפינים שמושך אליו אלפי מבקרים מדי שנה. האי ממוקם כ-315 קילומטרים דרומית למנילה, וכ-0.8 קילומטרים מהחוף הצפון מערבי של האי פאנאי . האי משתרע על פני 10.32 קמ"ר. נכון ל-2015 מנתה אוכלוסיית האי 32,267 תושבים.

שמו של האי נגזר מהמילה "בוראק", שפירושה "כותנה לבנה", ומתייחסת לחול הלבן האבקתי של האי.

בורקאי נודעת במיוחד בשל היותה יעד חופשה פופולרי וכמו גם בשל חופי החול הלבן שנמצאים בו והמים הצלולים שבתחומי. בורקאי נחשב לאחד מיעדי התיירות הבולטים והמפותחים ביותר בפיליפינים. במטרה לשקם את האי בשנת 2018 הוא נסגר לתיירים ל-6 חודשים.

האי מחולק לשלושה כפרים - יאפאק, בלאבאג ומנוק-מנוק. בלאבאג הוא המרכז של האי ובו נמצאים רוב בתי המלון, המסעדות והברים של האי. יאפאק נמצא בצפון האי ובו נמצא חוף פוקה הנודע. מנוק-מנוק נמצא בדרום האי ובו נמצא נמל קגבאן.

## גלריית תמונות

קובץ:The world famous Boracay Sunset 02.jpg
קובץ:Boracay Boats.jpg
קובץ:Boracay white beach2.JPG
קובץ:Aerial pic boracay.jpg
קובץ:Road to Puka Beach Boracay - panoramio.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הפיליפינים: איים
Make It Right

"**Make It Right**" הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS, שיצא, על ידי חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט, ב-12 באפריל 2019, כחלק מהמיני-אלבום השישי של הלהקה, *Map of the Soul: Persona* ולאחר מכן גם כחלק מאלבום האולפן Map of the Soul: 7. נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-210 מיליון פעמים בספוטיפיי.

גרסת רימיקס של השיר, בשיתוף הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, יצא ב-18 באוקטובר 2019. נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-263 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## ביקורת
הניו יורק טיימס אמר כי לשיר "יש חלק ממחוות הנשמה הרכות והחתומות של אד שירן, אם כי מוצג על ידי BTS באופן מורכב". ג'אהה קים, מהעיתון שיקגו טריביון, אמרה כי השיר "מעורר תקווה ואופטימי".

## מיקומי שיא
### גרסה מקורית

### גרסת רמיקס

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לאוב
קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יי-הופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
פרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר

**פרס הגראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר** הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי לאלבומים בז'אנר מוזיקת הרוק.

הפרס הוענק לראשונה ללהקת הרולינג סטונז בשנת 1995, ושם הקטגוריה נותר ללא שינוי מאז. על פי מדריך תיאור הקטגוריות לטקס פרסי הגראמי ה-52, הפרס מוענק ל"אלבומי רוק ווקאליים או אינסטרומנטליים, הארד רוק או מטאל המכילים לפחות 51% זמן נגינה של חומרים שהוקלטו לאחרונה".

הפרס מוענק לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם היו אחראים ליותר מ-50 אחוז מחומרי האלבום. מפיקים או מהנדסים/מיקסרים שאחראים על פחות מ-50 אחוז, כמו גם המהנדס, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זכייה.

להקת פו פייטרס מחזיקה בשיא הזכיות בקטגוריה זו, עם ארבע זכיות. זוכים שזכו פעמיים כוללים את שריל קרואו, גרין דיי, U2, Cage The Elephant ומיוז. ניל יאנג מחזיק גם בשיא המועמדויות, עם שבע, וגם בשיא של הכי הרבה מועמדויות ללא זכייה. עד היום, רק שתי נשים, שריל קרואו ואלאניס מוריסט זכו בפרס.

## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות

## שיאני מועמדויות

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אלבום הרוק הטוב ביותר
סידוני מסקסוניה

**סידוני מסקסוניה** (נקראה גם **סידוניה**; 8 במרץ 1518 – 4 בינואר 1575) הייתה נסיכה שנולדה לשושלת בית וטין ולאחר נישואיה, הפכה לדוכסית בראונשווייג-לינבורג ונסיכת קאלנברג-גטינגן.

## ביוגרפיה
סידוני הייתה בתו השלישית של היינריך הרביעי, דוכס סקסוניה ואשתו, קתרינה ממקלנבורג (1487–1561). אחיה היו זיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג (1515–1592), אמיליה, המרקיזה ברנדנבורג-אנסבך (1516–1591), מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, הנסיך זברינוס (1522–1533) ואוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.

### נישואיה
סידוני נישאה לאריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ב-17 במאי 1545 בטקס צנוע יחסית בעיר האן-מינדן. בשנת 1547 לאחר מות אביו, ירש אריך את השלטון. בעקבות הרפורמציה בעולם הנוצרי המיר את דתו חזרה לקתוליות אולם סידוני נשארה נאמנה לאמונותיה הלותרניות. השתייכותם לזרמי דת שונים, קשיים כלכליים, וקושי להעמיד צאצאצים החלו לגרום למתחים בין בני הזוג. אלו הגיעו לשיאם בשנת 1555 בעקבות שמועות בדבר כוונתו של אריך להרעיל את סידוני. בשנת 1563 לקח אריך פילגש אשר ילדה לו שני ילדים וסילק את אשתו מביתם. סידוני גורשה מטירת קאלנברג בה גרה, בעוד בעלה איים שאם תעז לשוב "יחתוך לזונה את האף וידקור את עינה". סידוני נשארה במעצר בית מתמשך, וכל ניסיון להגיע לפשרה עם בעלה, וכן לערב דמויות סמכותיות כמו אחיה ויוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג עלה בתוהו.

### האשמות בכישוף
בשנת 1564 חלה אריך במחלה משונה, ורופאו פסק כי מדובר בהרעלה. הוא האשים ארבע נשים מהנובר בניסיון להרעיל אותו ובכישוף שנועד לפגוע בשלטונו ובנישואיו, ולהפוך את סידוני לאישה עקרה. תחת חקירה בעינויים ציינו הנשים את שמן של נשים אחרות והודו בשיתוף פעולה עם השטן ובניסיון להתנקש בחייו של הדוכס באמצעות רעל וכשפים. בתקופה שבין 1568 ל-1574 הוצאו להורג כ-60 בני אדם באשמת כישוף וקשירת קשר. בתחילה נטלו חלק בציד המכשפות בעיקר פשוטי עם ובני מעמד הביניים, אך עד מהרה הגיעו ההאשמות גם אל נשות אצילים. אריך האשים את סידוני בכך שעמדה בראש הקנוניה, כנקמה על כך שניהל מערכת יחסים עם פילגש. באמצעות עינויים דלה מידע מפליל לכאורה מנשים שהאשים כי סייעו לה, והציג אותו כראיות מול הרכב שכלל את יועציו ומקורביו. סידוני פנתה אל מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וביקשה ממנו להתערב ולערוך רוויזיה. משפטה של סידוני התנהל הפעם בחצר הקיסרות בהלברשטאדט מול קהל רב. העדים שהביא אריך חזרו בהם מעדותם, וניכר היה כי ניסה להשפיע על המשפט הקודם. ב-1 בינואר 1574 זוכתה סידוני מכל אשמה.

### המשך חייה
לאחר שנים ארוכות של סכסוך, הגיעו סידוני ובעלה להסדר בו קיבלה פיצויים ותשלום פנסיה. את שנותיה האחרונות העבירה במנזר וייסנפלס השייך למסדר קלרה הקדושה לאחר שאחיה העניק לה בעלות עליו. על פי צוואתה, לאחר מותה נקברה בקתדרלת פרייברג וסכום כסף נכבד שהותירה הועבר לנציגיה במשפט הלברשטאדט.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידי 1518
קטגוריה:נפטרים ב-1575
גביע ה-ATP

**גביע ה-ATP** היה טורניר טניס בין-לאומי לגברים שהתקיים בין מדינות. הטורניר שוחק בשלוש ערים באוסטרליה במשך עשרה ימים לקראת אליפות אוסטרליה הפתוחה וכוללת קבוצות מ-24 מדינות. הטורניר, שהוצג לראשונה בינואר 2020, הוא תחרות הקבוצות הראשונה של התאחדות הטניסאים המקצוענים (ATP) מאז גביע העולם לנבחרות, שנערך בדיסלדורף בין השנים 1978 ל-2012. הטורניר התקיים במגרשים מסוג משטח קשה. ב-2022 הוחלט לבטל את הטורניר ובמקומו לערוך, החל מ-2023 טורניר של מגדרים מעורבים (נשים וגברים ביחד) בשם גביע יונייטד.

## היסטוריה
ב-2 ביולי 2018, מנהל התאחדות הטניסאים המקצוענים, כריס קרמודה, הודיע כי מאחר שפדרציית הטניס הבינלאומית (ITF), המארגת את גביע דייוויס, שינתה את הפורמט של המשחקים שישה חודשים לפני תחילתם, הוא מתכנן לארגן טורניר טניס קבוצתי לגברים. בזמן ההכרזה על הטורניר, היה שמו World Team Cup שהיה דומה לגביע העולם לנבחרות הקודם שהתקיים בדיסלדורף.

ארבעה חודשים לאחר מכן, ב-15 בנובמבר, הודיעה התאחדות הטניסאים המקצוענים יחד עם התאחדות הטניס האוסטרלית כי שם הטורניר שונה לגביע ה-ATP, כאשר עשרים וארבע קבוצות שיחקו בשלוש ערים לקראת אליפות אוסטרליה הפתוחה. הערים הללו יתגלו מאוחר יותר כסידני, בריסביין ופרת'. הכללתו של האירוע אילצה את הסרת גביע הופמן.

החל משנת 2020 הטורניר מתקיים בסידני, בריסביין ופרת', כאשר סידני היא המארחת של רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. בשנת 2021 הטורניר נדחה למספר שבועות והועבר לפארק מלבורן עקב ההגבלות על המעבר בין ערים באוסטרליה שנבעו ממגפת הקורונה. אירוע 2022 התקיים בסידני עם 16 קבוצות מכיוון שההגבלות הללו נמשכו.

לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, ה-ITF מנעה מרוסיה ובלארוס להתחרות בטורניר. 

ב-7 באוגוסט 2022, כתוצאה מכך שכל שלושת הטורנירים האחרונים היו לא מוצלחים מבחינת רייטינג ורצופות בעיות לוגיסטיות, יחד עם הפסדים כספיים כבדים וזלזול באירוע מצד אוהדים, שחקנים - במיוחד שחקניות נשים - ופקידים, "טניס אוסטרליה" הודיעה כי גביע ה-ATP ייסגר, ויוחלף בטורניר חדש בשם גביע יונייטד למגדרים מעורבים החל מ-2023. שלא כמו הגרסאות הקודמות שלה, הפעם נקודות דירוג יוצעו למתחרים ליחידים כמו גם כספי פרסים גבוהים, על מנת לעודד השתתפות בטורניר.

## מוקדמות
הקבוצות שהשתתפו בגביע נקבעות לפי דירוג־היחידים הרשמי של השחקן הטוב ביותר שלהן. בשבוע שאחרי סיום אליפות ארצות הברית הפתוחה, הוכרזו 18 נבחרות, על סמך דירוג השחקנים הטובים ביותר. כדי שמדינה תהיה כשירה, עליה לכלול לפחות שלושה שחקנים עם דירוג ATP, ושניים מהם עם דירוג־יחידים. שש הקבוצות הבאות הוכרזו בשבוע האחרון של אליפות סבב המאסטרס העולמי. במקרה שמארח הטורניר לא העפיל לטורניר עד המועד האחרון בחודש ספטמבר, הוא יזכה במקום של אחת משש המדינות הנותרות, מה שישאיר רק חמישה מקומות בלבד.

## הטורניר
הפורמט כלל 24 קבוצות שחולקו לשישה בתים של ארבע קבוצות כל אחד. הקבוצות התמודדו בסבבים המורכבים משני משחקי יחידים ומשחק זוגי אחד, בסדר הבא: המשחק בין מספרי 2 של כל קבוצה פתח את הסבב, לאחר מכן שיחקו מספרי 1 של כל קבוצה, ומשחק הזוגות סגר את המפגש. משחק הזוגות נערך ללא קשר לשאלה אם הסבב הוכרע או לא. לזוכה מכל בית הצטרפו שני המקומות השניים הטובים ביותר ברבע גמר הטורניר למשך שלושה סיבובי נוקאאוט עד להכתרת הנבחרת האלופה.

## המנצחים בגמר גביע ה-ATP

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של התאחדות הטניסאים המקצוענים

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות טניס באוסטרליה
חוות הרוח במעלה גלבוע

**חוות הרוח במעלה גלבוע** היא חוות רוח לייצור חשמל הנמצאת בשטח קיבוץ מעלה גלבוע. החווה כוללת 14 טורבינות רוח.

## רקע
הצעות להקמת חוות רוח בארץ החלו כבר בשנות ה-80. תחילה נסקר אזור רמת הגולן ונמצא כבעל תנאים טובים לניצול אנרגיית הרוח להפקת חשמל.

טורבינה נסיונית הוקמה ב-1985 על הר בני צפת. בשנת 1992 הוקמה חוות הרוח הראשונה בישראל על הר בני רסן, שכללה עשר טורבינות שגובהן 30 מטרים.

החל מראשית העשור השני של המאה ה-21 החלו רשויות המדינה בקידום התוכניות לבניית חוות רוח נוספות.

## הקמת החווה
ב-2016 בשטח החקלאי של הקיבוץ הוקמה חוות רוח על ידי שותפות חברת "אפקון תעשיות" (מקבוצת "שלמה Sixt") וד"ר אלי בן דב, ובה 14 טורבינות רוח, בהספק כולל של כ-12 מגה ואט. החשמל המיוצר נמכר לחברת החשמל. בסוף 2016 ד"ר אלי בן דב מכר את חלקו בפרויקט ויצא משותפות.

במקום קיים מרכז מבקרים על שם שלמה שמלצר, ובו הסברים והדרכות על "אנרגיה ירוקה", במקום מוקרן סרט על נושא זה.

בצמוד לחווה נמצאת הבריכה הגבוהה של מפעל אנרגיה שאובה של תחנת הכוח מעלה גלבוע.

## גלריה

Ma'ale Gilboa wind farm visitor center.jpg|מרכז המבקרים בחוות הטורבינות במעלה גלבוע
Ma'ale Gilboa wind farm visitor center (2).jpg|מרכז המבקרים בחוות הטורבינות במעלה גלבוע
Ma'ale Gilboa wind farm visitor center (7).jpg|מרפסת תצפית במרכז המבקרים בחוות הטורבינות במעלה גלבוע
Ma'ale Gilboa wind farm (1).jpg|פעמון רוח במרכז המבקרים של חוות הרוח במעלה גלבוע
Ma'ale Gilboa wind farm (8).jpg|מילות השיר על עמוד של הטורבינת רוח
Ma'ale Gilboa wind farm (9).jpg|מילות השיר על עמוד של הטורבינת רוח
Ma'ale Gilboa wind farm visitor center (3).jpg|מרפסת תצפית במרכז המבקרים בחוות הטורבינות במעלה גלבוע
Memorial plaque to Shlomo Shmeltzer in Ma'ale Gilboa wind farm.jpg|לוחית זיכרון לשלמה שמלצר בחוות הרוח במעלה גלבוע
Ma'ale Gilboa wind farm visitor center (6).jpg|לוחית זיכרון לסרן שרון אלמקיאס במרכז המבקרים בחוות הרוח מעלה גלבוע



## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ישראל: חוות רוח
קטגוריה:מעלה גלבוע
קטגוריה:הגלבוע
בית החוף של האסטרונאוטים

**[[בית חוף|בית החוף]] של ה[[אסטרונאוט]]ים** (באנגלית: **Astronaut beach house**) הוא בית בן שתי קומות שנבנה בשנת 1962 כחלק מתוכנית חלוקת חוף נפטון בקייפ קנוורל, פלורידה.
## היסטוריה
הבית והשטח הגיעו לרשותה של נאס"א בשנת 1963 כשהשטח הופקע תמורת 31,500 דולר לטובת הרחבה של מרכז החלל קנדי. בניגוד לתחנת דלק וחנות סמוכה, הבית הושאר ושימש נקודת מפגש חברתית לאסטרונאוטים לפני השיגור לחלל. באופן רשמי הוא נקרא אז בניין האימון והשיקום של האסטרונאוטים (Astronaut Training and Rehabilitation Building), היום הוא נקרא רשמית מרכז הכנסים של מרכז החלל קנדי. לאורך ההיסטוריה של הבית בנאס"א הוא נודע כבית החוף של האסטרונאוטים או פשוט בית החוף.

הבית ניצב 50 מטרים מקו החוף בין כני השיגור 40 ו-41. הבית משמש גם כמרכז כנסים פרטי וכמקום לאסטרונאוטים ובני משפחותיהם להתכנסויות פרטיות ולברביקיו לפני השיגור. הבית מכיל מזכרות כולל בקבוקי יין חתומים על ידי אנשי צוות שזוהו על ידי מדבקות משימה.

בשנת 2016 הבניין נפגע במהלך הוריקן מת'יו.

## ראו גם
* מרכז החלל קנדי
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פלורידה: מבנים
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
זכויות להט"ב ברפובליקה של קונגו

**לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים ([[להט"ב]]) ב[[הרפובליקה של קונגו|רפובליקה של קונגו]]** מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז 1940. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק.

## מעמד בחוק
פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית ברפובליקה של קונגו מאז 1940. עם זאת, חוק העונשין משנת 1940 מטיל גיל הסכמה לא שוויוני וגבוה יותר עבור זוגות הומוסקסואלים (21 שנים) בניגוד לזוגות הטרוסקסואלים (14 שנים).

## תנאי מחיה
דו"ח מעמד זכויות האדם ברפובליקה של קונגו לשנת 2010 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,"לא הייתה קהילה ידועה של הומוסקסואלים או לסביות בשל הסטיגמה החברתית הקשורה להומוסקסואליות... לא היו מקרים ידועים של אלימות או אפליה נגד הומוסקסואלים, לסביות או טרנסג'נדרים במהלך השנה. בעוד שאפליה עשויה להתקיים בגלל הסטיגמה החברתית סביב הומוסקסואליות, לא דווח על מקרים כאלה לארגונים לא ממשלתיים והם לא סוקרו על ידי התקשורת".

## טבלת סיכום

## ראו גם
* זכויות להט"ב
* זכויות להט"ב באפריקה

## הערות שוליים

הרפובליקה של קונגו
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו
הרפובליקה של קונגו
פרס גראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר

**פרס הגראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר** הוא פרס המוענק לאמנים עבור אלבומי איכות בז'אנר האלטרנטיבי בטקס פרסי הגראמי.

בעוד ההגדרה של "אלטרנטיבי" נדונה, הפרס הוענק לראשונה בשנת 1991 כדי להכיר באלבומי רוק שאינם מזרם המיינסטרים. לאחר מספר עדכונים של תיאור הקטגוריה, ארגון הגראמי פרסם את ההצהרה הבאה לעונת הגראמי 2019:

בשנת 1991, ובין 1994 ל-1999, הפרס נודע כ**ביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר**. הפרס מוענק לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם אחראים ליותר מ-50% מזמן ההשמעה באלבום. מפיק או מהנדס עם פחות מ-50% מזמן ההשמעה, כמו גם מהנדס המאסטרינג, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זוכה.

נכון לשנת 2019, רדיוהד, הווייט סטרייפס ובק הן שיאני הזכיות בקטגוריה זו, לאחר שניצחו שלוש פעמים כל אחד. שלוש אמניות זכו בפרס, שינייד או'קונור, סנט וינסנט ופיונה אפל; שתי להקות עם נשים, הווייט סטרייפס ואלבמה שייקס, זכו גם הן בפרס. עם תשע מועמדויות עד היום, ביורק מחזיקה בשיא של הכי הרבה מועמדויות בקטגוריה זו; זמר להקת רדיוהד, תום יורק היה מועמד לפרס בשנים 2007 ו-2020 עבור אלבומי הסולו שלו, מה שהפך אותו לאדם המועמד ביותר בקטגוריה זו עם 10 מועמדויות בסך הכל. ביורק מחזיקה בשיא הכי הרבה מועמדויות לסולן, כמו גם בשיא של הכי הרבה מועמדויות ללא זכייה. ומפייר ויקנד וקולדפליי כל אחד קיבלו את הפרס פעמיים, וקולדפליי היא הלהקה היחידה שזכתה שנתיים ברציפות. לאמנים אמריקאים הוענק הפרס יותר מכל לאום אחר, אם כי הוא הוענק למוזיקאים או להקות מבריטניה חמש פעמים, מאירלנד פעמיים ומצרפת ואוסטרליה פעם אחת כל אחת.

## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות

## שיאני מועמדויות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
*
אלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר
קטגוריה:פרסי מוזיקה אלטרנטיבית ואינדי
דימיטריס דיאמנטקוס

**דימיטריס דיאמנטקוס** (ביוונית: **Δημήτρης Διαμαντάκος**; נולד ב-5 במרץ 1993 בפיראוס שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קרלה בלסטרס מליגת העל ההודית ובנבחרת יוון.

## קריירת מועדונים
### תחילת הקריירה וההגעה לאולימפיאקוס
דיאמנטקוס גדל במחלקת הנוער של ארטומיטוס פיראוס, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של אולימפיאקוס.

### השאלות
ב-2 באוגוסט 2021 הושאל דיאמנטקוס לפאניוניוס מליגת העל היוונית למשך חצי עונה, במהלכה ערך שמונה הופעות ליגה ולא הבקיע שערים.

ב-17 בינואר 2013 הושאל למשך חצי עונה לאריס סלוניקי מליגת העל היוונית, במהלכה ערך 13 הופעות ליגה ולא הבקיע שערים.

ב-23 באוגוסט 2013 הושאל למשך עונה אחת לארגוטליס מליגת העל היוונית, במהלכה ערך 25 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.

### החזרה לאולימפיאקוס

### הבונדסליגה השנייה

### היידוק ספליט וההשאלה למועדון ספורט אשדוד
ב-6 ביולי 2020 הצטרף דיאמנטקוס בהעברה חופשית להיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית.

ב-6 בינואר 2022 הושאל דיאמנטקוס למשך חצי עונה למועדון ספורט אשדוד מליגת העל הישראלית. ב-6 במרץ 2022 כבש שער בכורה בהפסד 3-4 למכבי פתח תקווה.

## קריירה בינלאומית
ב-7 בספטמבר 2014 ערך דיאמנטקוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בהפסד 1-0 לנבחרת רומניה במסגרת מוקדמות יורו 2016.

## תארים
;אולימפיאקוס
* אליפות יוון (1): 2014/2015
* הגביע היווני (1): 2014/2015

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוונים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני פאניוניוס
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני ארגוטליס
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני זנקט פאולי
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני קרלה בלסטרס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:ספורטאים יוונים בגרמניה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים יוונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1993
ורה אלטרס

**ורה אלטרס (קצ'קש)** (בהונגרית: **Vera Altaras (Kecskés)**; 1914 – 29 באפריל 2006) הייתה חסידת אומות העולם הונגרייה, שהצילה במהלך מלחמת העולם השנייה את היהודי יעקב אלטרס ממוות בשואה.
250px|שמאל|ממוזער|קברה בבית הקברות בקרית שאול בחלקת חסידי אומות העולם
## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ורה התגוררה בעיר סנטה שם פגשה את יעקב אלטרס, יהודי מסרייבו, עובד ציבור מטעם צבא יוגוסלביה. ב-1941 בעקבות הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה יעקב ניסה לחזור לסרייבו, אך נאלץ לחזור לסנטה כשברשותו מסמכים מזויפים המעידים על היותו אזרח זר, שקיבל מחברו הכומר אנטון פאריץ ואישור מעבר שהצליח להשיג מקצינים גרמנים שעמם התיידד במהלך מסעו. ב-1944 יעקב נעצר על ידי הרשות המרכזית לשליטה בזרים (KEOKH) והועבר למחנה המעצר קיסטרצ'ה ליד בודפשט. בעקבות מעצרו ורה עזבה את בית הוריה בסנטה ועברה לבודפשט על מנת לדאוג ליעקב . ורה עבדה כמלצרית ובמשך חודשים רבים התחזתה לארוסתו של יעקב על מנת שתוכל להביא לו בגדים ואוכל מדי שבוע. הודות למסמכים המזויפים שהיו ברשותו לא הועבר לאושוויץ. כשהאסירים האחרים וצות המחנה החלו לחשוד בו שהוא יהודי ורה שיחדה את רופא המחנה כדי שיכתוב אישור המצהיר שלמרות שיעקב נימול הוא אינו יהודי אלא מוסלמי וכך מנעה את שילוחו למחנה השמדה. בנובמבר 1944 יעקב ברח ממחנה המעצר והגיע אל דירתה של ורה שם היא הסתירה אותו לזמן קצר עד ששוערת הבניין החלה לחשוד בה שהיא מחביאה יהודי, ולכן ורה דאגה להעבירו לדירת מסתור אחרת בה החביאה אותו עד שחרור בודפשט בפברואר 1945.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה ורה התחתנה עם יעקב ונולדה להם בת, יהודית. הם עלו לישראל בדצמבר 1948 והתגוררו בירושלים. ורה נפטרה ב-29 באפריל 2006 בתל אביב בגיל 92. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של. ורה ואותר קברה בבית הקברות בקרית שאול בחלקת חסידי אומות העולם.

## הכרה והנצחה
ב-6 בספטמבר 1998 ורה אלטרס הוכרה כחסידת אומות העולם ונערך לכבודה טקס ב-22 באוקטובר 1998. היא הונצחה בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם שביד ושם.

## לקריאה נוספת

* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 145.

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
הילה בלום

**הילה בלום** (נולדה ב-24 בנובמבר 1969) היא עורכת ספרות וסופרת ישראלית, כלת פרס ספיר לשנת 2021 על ספרה "איך לאהוב את בתך".

## ביוגרפיה
הילה בלום נולדה בשנת 1969 בירושלים. בעקבות עבודתו של אביה התגוררה בנעוריה בהוואי במשך שנתיים. למדה בתיכון ליד האוניברסיטה. שירתה בצה"ל ככתבת בשבועון "במחנה". היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

עבדה כעיתונאית ברשת "ידיעות תקשורת", בעיקר ב"עיתון ירושלים", בו פרסמה כתבות וטורים אישיים. כתבה ביקורת ספרות ב"ידיעות אחרונות". עברה לעבוד כעורכת ספרות מקור בהוצאת זמורה ביתן. ערכה את ספריהם של אתגר קרת, אמיר גוטפרוינד, אשכול נבו, יגאל שוורץ ועוד. כיום היא עורכת סיפורת בהוצאה זו ובהוצאות אחרות, ומלמדת עריכה וכתיבה.

בשנת 2021 זכתה בפרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש ראש הממשלה לוי אשכול.

## חיים אישיים
בלום בזוגיות עם גלעד ולהם בת. מתגוררת בירושלים.

## ספריה
* **הביקור**, רומן. הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2011. תורגם לגרמנית ולהולנדית. נכלל ברשימה הארוכה (12 מועמדים) של פרס ספיר לשנת 2012.
* **איך לאהוב את בתך**, רומן. הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. זיכה את בלום בפרס ספיר לשנת 2021. תורגם לפינית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, גרמנית, הולנדית, פורטוגזית, צ'כית, יוונית.

## קישורים חיצוניים

* 
* הילה בלום, באתר כנרת זמורה דביר
* 
* 
* 
* 

**על "הביקור"**:
* 

**על "איך לאהוב את בתך"**:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס ספיר
קטגוריה:זוכי פרס ספיר
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
יחסי בנגלדש–שוודיה

ממוזער|שגרירות בנגלדש בסטוקהולם
**יחסי בנגלדש–שוודיה** הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין ממלכת שוודיה. לבנגלדש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה שגרירות בדאקה.

## היסטוריה
שוודיה הייתה אחת המדינות הראשונות להכיר בעצמאותה של בנגלדש מפקיסטן ב-1971. כיום, יחסי שתי המדינות מבוסס בעיקר על שיתוף הפעולה ביניהן ומסחר נרחב. בנגלדש הפכה ליעד עבור עסקים ותעשייה שוודית. יותר מ-50 חברות שוודיות, בעיקר חברות אופנה ותעשיית טקסטיל, פועלות בבנגלדש.

שיתוף הפעולה בין שתי המדינות התחיל מיד לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971. שוודיה ובנגלדש משתפות פעולה בנושאים כגון: זכויות האדם, דמוקרטיה, שינוי האקלים והסביבה, צמצום העוני, בריאות ובעיות פליטים.

## ביקורים רמי-דרג
### ביקורים רמי-דרג מבנגלדש לשוודיה
ב-15 עד ה-16 ביוני 2017 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד ביקרה בשוודיה ונפגשה עם ראש ממשלת שוודיה סטפן לוון.

### ביקורים רמי-דרג משוודיה לבנגלדש
סגנית ראש ממשלת שוודיה, איזבלה לובין , ביקרה בבנגלדש בנובמבר 2014. שרת החוץ השוודית לשעבר מרגוט ולסטרם ביקרה בדאקה ב-2017.

## נציגויות
* לבנגלדש שגרירות בבירה סטוקהולם. השגרירות היא גם הנציגות הבנגלית בנורווגיה ובפינלנד.
* לשוודיה שגרירות בבירה דאקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
החולמים (סרט, 1987)

**החולמים** הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1987 בבימויו של אורי ברבש ותסריט של בני ברבש, עם קלי מקגיליס וארנון צדוק בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על קבוצת צעירים יהודים העוזבים את אירופה מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה והפוגרומים שקרו בעקבותיה, להגשים חלום ולפתוח דף חדש בחייהם ובחיי עמם. מדובר בחבורת אינדיבידואליסטים, חדורי-אמונה החולמים על חברה אוטופית, משוחררת מכבלי דת ושואפת לשיוון מוחלט. בהגיעם לארץ אבותיהם הם נוכחים לדעת שהארץ אינה ריקה ועליהם להיאבק כדי להתקיים ולוותר על חוקי האוטופיה הנוקשים.

לאורך הסרט מוקראים חלקים מיומני החברים ובהם פרטים אישיים וקבוצתיים.

הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בטוקיו אך נכשל כישלון חרוץ בקופות עם זאת, הסרט זכה בשני פרסי מרכז הסרט הישראלי, משרד המסחר והתעשייה: על הצילום - אמנון סלומון, ועל העיצוב אמנותי - איתן לוי.

## תקציר העלילה
בשנת 1919 מגיעה קבוצת צעירים להתיישב בנקודה נטושה בגליל. הם עזבו משפחות וקריירה כדי להקים במקום קומונה שיתופית עם עקרון ראשי של שוויון, הנזרות ממין, הסתפקות במועט ושיתופיות קבוצתית. האדמה נרכשה כחוק מקבוצת משפחות דתיות שהתיישבו ועזבו את המקום פרט להלפרין (שמואל שילה).

בראש הקבוצה עומד זאב (אוהד שחר), בחור ישיבה שחזר בשאלה. הוא מקפיד על ההחלטה שכל הרכוש הפרטי יעבור למחסן קבוצתי. סימה (כריסטין בואסון) מסרבת למסור את שמלתה ונתקלה בעוינות. היא מחזרת אחרי זאב והוא דוחה אותה. יולק (רוברטו פולק) מחזר אחריה אך היא לא נמשכת אחריו.

לבסוף נענית סימה ליולק והם שוכבים. היא אכולת רגשות אשם ומתאבדת בירייה. בלוויה מבקש הלפרין לקרוא קדיש, אך זאב עוצר בעדו.

למקום נשלח השומר אמנון (ארנון צדוק) לעזור להם בהגנת המקום. הערבים ובראשם סלים (מוטי שירין), לא מקבלים את העובדה שיהודים התיישבו במקום ומתקיפים אותם בעת החריש. מתנהל ויכוח בין החברים כשחלק מהם מבינים את טענם הערבים שישבו שם מימים ימימה וחלק טוען שמבחינה חוקית השטח שלהם.

בין החברים בולט מרקוס (ג'ון שי), איש ספר וכנר. כאשר הוא מתבקש להביא את הספרים למחסן הציבורי הוא מתפרע ושורף את הספרים והכינור.

בראש הערבים עומד מוחמד (עמוס לביא). לילה אחד הוא מביא בחשאי את בתו החולה לקבוצה. אנדה (קלי מקגיליס) שהשלימה לימודי רפואה בווינה מתנדבת לטפל בה למרות התנגדות החברים.

בין אמנון ואנדה מתחיל רומן אהבה חשאי. מוחמד מכנס את אנשי שבטו ומבקש מהם לקבל את היהודים כשכניהם. אמנון מודיע לחברים שאפשר לחרוש את האדמה. כולם שמחים ומנציחים את האירוע בתמונה קבוצתית.

אנשי השבט לא מקבלים את בקשתו של מוחמד וטומנים לחורשים מארב ויולק וחברו נהרגים. אנשי השבט רוצחים את אשתו של מוחמד והוא נס על נפשו פצוע ליהודים שם מקבל אותו אמנון ומטפל בו.

הערבים צרים על המקום ברצון להרוג את מוחמד. היהודים מבינים כי כל עוד מוחמד במקום חייהם בסכנה. מוחמד מחליט לעזוב ואמנון מחליט להצטרף אליו למרות מחאותיהם של אנדה וזאב.

לבסוף שומעים החברים יריות ויודעים שזה סופם של השניים.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* החולמים 1987, באתר יוטיוב
* החולמים 1987, באתר TCM
* החולמים 1987, באתר אישים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים העוסקים בסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1987
קטגוריה:סרטי אורי ברבש
בעל פרצים

250 פיקסלים|שמאל
**בַּעַל פְּרָצִים** היה מקום ליד עמק רפאים וירושלים. מסופר ששם הכה דוד את הפלשתים, כנאמר ב, ובשינויים קלים ב: "וַיַּעֲלוּ בְּבַעַל פְּרָצִים וַיַּכֵּם שָׁם דָּוִיד וַיֹּאמֶר דָּוִיד פָּרַץ הָאֱלֹהִים אֶת אוֹיְבַי בְּיָדִי כְּפֶרֶץ מָיִם עַל כֵּן קָרְאוּ שֵׁם הַמָּקוֹם הַהוּא בַּעַל פְּרָצִים." מהכתובים נראה שמדובר במקום גבוה, ששימש כנראה לפולחן, לאור שמו הכולל את המילה "בעל". ייתכן כי אזכור "הַר פְּרָצִים" ב רומז לאותו מקום ולמלחמה הנדונה: "כִּי כְהַר פְּרָצִים יָקוּם יְהוָה כְּעֵמֶק בְּגִבְעוֹן יִרְגָּז לַעֲשׂוֹת מַעֲשֵׂהוּ זָר מַעֲשֵׂהוּ וְלַעֲבֹד עֲבֹדָתוֹ נָכְרִיָּה עֲבֹדָתוֹ."

## הזיהוי
מבחינת מיקום טופוגרפי, יש לבקש את בעל-פרצים בגבעה מעל עמק רפאים ('אל בקעה'), סמוך לאתרה של ירושלים בימי דוד. מההצעות שהועלו במחקר, נראית ביותר הצעתו של קלאי לאזור דיר אבו תור, רכס מעל עמק רפאים הנשקף אל עיר דוד. מאותם שיקולים ייתכן גם זיהוי על גבעת הכנסייה הסקוטית, בסמוך לאותו רכס (אך ללא תצפית לעיר דוד). במחקר הוצעו גם רכס שרפת, ורכס מר-אליאס. מהכתובים כולם לא עולה כי מדובר בהכרח במקום יישוב. עם זאת עמיחי מזר הציע לזהות את בעל-פרצים באתר אותו חפר בשכונת גילה, בסמוך לאיתור ברכס שרפת שהציעו אלט וכוכבי.

## האתר בגילה
באתר בשכונת גילה נחשפו יישוב ו'מגדל'(?) מתקופת הברזל 1, ומגדל שמירה מתקופת הברזל 2ג-ד. מבנהו של האתר, מיקומו ומבנה האבן (ה'מגדל') שנתקיים בו בתקופת הברזל 1 מעלים כמה תמיהות. קיימת אפשרות כי למיקום האתר ולמבנהו היה גם היבט פולחני. האתר מתאים אפוא לשיקוליו הטופוגרפיים של אלט ואולי גם לאספקט הפולחני הנרמז בשם 'בעל-פרצים'. אולם כאמור, נראה שיש להעדיף מיקום הסמוך יותר לעיר דוד ולעמק רפאים, כדעת קלאי. לפיכך יש להטיל ספק בזיהוי בעל פרצים עם האתר בגילה, אולם לא ניתן לשלול זיהוי זה לחלוטין.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
ג'ון היישם גיבון

**ג'ון היישם גיבון** (באנגלית: **John Heysham Gibbon**; 29 בספטמבר 1903 - 5 בפברואר 1973) היה רופא ומנתח אמריקאי שנודע בעיקר בזכות המצאת מכונת הלב-ריאה וביצוע ניתוחי לב פתוח שחוללו מהפכה בעולם ניתוחי הלב.

## ביוגרפיה
גיבון נולד בפילדלפיה, פנסילבניה. לד"ר ג'ון היישן גיבון האב (מנתח בבית החולים פנסילבניה) ומרג'ורי יאנג גיבון (בתו של הגנרל סמואל יאנג). גיבון הוא צאצא למשפחת גיבון שהגיעה לראשונה לפילדלפיה מוילטשייר, אנגליה בשנת 1684, והגיע משורה ארוכה של רופאים, כולל אביו, סבו ורב סבו. גיבון היה השני מבין ארבעה ילדים וגדל בבית הספר פן צ'רטר בפילדלפיה.

גיבון החל את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון בגיל 16 וקיבל את התואר הראשון שלו ב-1923. הוא למד בבית הספר לרפואה על שם תומאס ג'פרסון בפילדלפיה וקיבל את תואר הMD שלו ב-1927. לאחר מכן התמחה בבית החולים בפנסילבניה מ-1927 עד 1929.

## מחקריו ופיתוח מכונת הלב-ריאה
בין השנים 1930–1931 ו-1933–1934 היה גיבון עמית מחקר בבית הספר לרפואה של הרווארד תחת ד"ר אדוארד דלוס צ'רצ'יל והפך לעוזר מנתח בין השנים 1931–1942 בבית החולים של פנסילבניה ובבית החולים Bryn Mawr. במהלך תקופת המחקר שלו בהרווארד פיתח לראשונה את הרעיון למכונת לב-ריאה. מטופלת פיתחה תסחיף ריאתי מסיבי לאחר ניתוח לכריתת כיס המרה. הצוות תחת ד"ר צ'רצ'יל ביצע הסרה של התסחיף אך המטופלת לא שרדה. גיבון האמין שמכונה שהייתה לוקחת את הדם הוורידי שלה, מחמצנת אותו ומחזירה אותו למערכת העורקית שלה הייתה מצילה אותה.

גיבון התחיל לעבוד על פיתוח מכונה כזאת בניסויים בחתולים בהרווארד ובהמשך באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 1937 לאחר שהצליח לשמור על תפקודי הלב-ריאה של החתולים במשך כמעט 4 שעות באמצעות המכונה הוא פרסם את התוצאות.

במהלך מלחמת העולם השנייה, שירת גיבון כמנתח בזירת בורמה, סין והודו, עלה לדרגת לוטננט קולונל והפך למנהל הכירורגי בבית החולים מאיו. לאחר המלחמה המשיך במחקרו וב-6 במאי 1953 ביצע בהצלחה את ניתוח הלב פתוח הראשון באמצעות מכונת לב-ריאה, ניתוח לסגירת פגם במחיצה הבין-פרוזדורית בחולה בן 18 ששרד את הניתוח וחי יותר מ-30 שנה לאחר מכן. על הישג זה הוענק לו פרס קרן גיירדנר בשנת 1960, ופרס לסקר בשנת 1968.

## המשך הקריירה
בשנת 1945 לאחר המלחמה, מונה גיבון לעוזר פרופסור באוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן קיבל את התואר פרופסור לכירורגיה ומנהל מחקר כירורגי בג'פרסון מדיקל קולג' .

בשנת 1956, מונה לפרופסור לכירורגיה בבית החולים של המכללה הרפואית ג'פרסון.

גיבון פרש ב-1967 ומת מהתקף לב ב-1973.

## חיים אישיים
גיבון היה נשוי למרי הופקינסון, בתו של הצייר צ'ארלס הופקינסון שעזרה לו בפיתוח מכונת לב-הריאה. ואב ל4 ילדים.

## תפקידים והישגים
* נשיא האיגוד האמריקאי לכירורגיה - 1954
* נשיא האיגוד האמריקאי למנתחי חזה - 61–1960
* נשיא החברה לכירורגית כלי דם - 65–1964
* האקדמיה הלאומית למדעים - (נבחר, 1972)

## פרסים
* פרס קרן גיידנר - 1960
* פרס לסקר במחקר קליני - 1968
* פרס דיקסון - 1973

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:מנתחי לב-חזה
קטגוריה:כירורגים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס לסקר-דבייקי למחקר קליני רפואי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
חרם על הקולנוע הרוסי

**חרם על הקולנוע הרוסי** (באוקראינית: **Бойкот російського кіно**) הוא קמפיין להחרמת סרטים רוסיים באוקראינה. הוא החל באוגוסט 2014 ביוזמת תנועה אוקראינית אזרחית בשם ), העוסקת גם בחרם על מוצרים ושירותים רוסיים. מטרת הקמפיין היא לצמצם את כמות המידע הרוסי המוקרן על מסכי הקולנוע והטלוויזיה האוקראיניים.

לדברי מארגני הקמפיין, מוצרי הקולנוע הרוסי הם לרוב באיכות נמוכה מאוד, ולעיתים קרובות מכילים תעמולה רוסית נגד אוקראינה. מטרת הסרטים, סדרות הטלוויזיה ותוכניות הטלוויזיה היא החדרה ממוקדת של מידע רוסי, שרוסיה החלה בה לפני זמן רב, כדי להציף את אוקראינה בתרבות רוסית ולכפות עליה את "ערכי" רוסיה.

מספר פעולות נגד הקרנת סרטים וסדרות טלוויזיה רוסיות בערוצי טלוויזיה אוקראיניים בוצעו גם על ידי קבוצת היוזמה הציבורית "ועדת TeleEtiki".

## מהלך האירועים
ממוזער|כרזה של פעילי "חרם על הקולנוע הרוסי", עם כיתוב באוקראינית: "אל תראה קולנוע רוסי! סרטים רוסיים הורגים!"
קמפיין החרם הושק על ידי פעילי וידסיץ' בסוף אוגוסט 2014. הקמפיין כולל פעילות ברשתות החברתיות, ארגון מחאות רחוב, ניטור תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע וחיפוש תעמולה רוסית בהם. כך אחד הפעילים הוא חבר בוועדת המומחים להפצה והצגה של סרטים בסוכנות הממלכתית לקולנוע.

ב-27 באוגוסט 2014 נערכה הפגנה מול משרדי ערוץ  האוקראיני בדרישה להוריד מהאוויר סדרות טלוויזיה רוסיות. חודש לפני כן, ב-28 ביולי, ביטל  את אישורי הפצה של הסרט "פודובני" ושל סדרת "הגווארדיה הלבנה". לפי מומחי המשרד, הסרט והסדרה "בזים לשפה, לעם ולמדינה האוקראינית, מעוותים עובדות ומשכתבים אותן לטובת רוסיה".

ממוזער| מופע פעולה מול בניין המועצה הלאומית לשידורי טלוויזיה ורדיו בקייב
ב-4 בספטמבר ערכו פעילי וידסיץ' מחאה תיאטרלית: "לא נכניס לבית צמר גפן רוסי" מול בניין הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע בקייב, וקראו לאסור על שידור סדרות וסרטים רוסיים על מסכי טלוויזיה וקולנוע אוקראיניים, משום שלדבריהם הם מכילים תעמולה אנטי-אוקראינית סמויה. המפגינים דרשו פיקוח קפדני על התוכן של מוצרי הקולנוע הרוסיים, וניקוי מרחב התקשורת האוקראיני מסרטים הפוגעים לדעתם באינטרסים הלאומיים של אוקראינה.

בסתיו 2014, נערכו הפגנות מול בית  ומול ערוצי טלוויזיה אוקראיניים שונים, נגד שידור סרטים וסדרות רוסיות בטלוויזיה האוקראינית.

ב-3 בדצמבר 2014 ערכו פעילי וידסיץ' מופע ציבורי מול בניין המועצה הלאומית לשידורי טלוויזיה ורדיו, בדרישה לאסור על סרטים רוסיים, סדרות, תוכניות ומוצרי מידע רוסיים אחרים בטלוויזיה האוקראינית. המפגינים תיארו את הצופים האוקראיניים כקורבנות של תעמולת הטלוויזיה הרוסית ("טלזומבים" בלשון המפגינים), שהפכה אותם לתומכי "העולם הרוסי".

## ראו גם
* קולנוע רוסי
* אל תקנו תוצרת רוסיה
* הסכסוך האוקראיני-רוסי

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:2014 באוקראינה
קטגוריה:חרמות
קטגוריה:מחאות ב-2014
קטגוריה:יחסי אוקראינה–רוסיה
קטגוריה:צנזורה
ברם ויילר

אברהם (ברם) ויילר (נולד ב-1939) הוא מעצב טקסטיל ישראלי ממוצא הולנדי; ויילר היה אחד מראשוני מעצבי הטקסטיל שהועסקו בישראל באופן קבוע. ויילר לימד עיצוב אופנה במכללת שנקר בשנים 1976–2008, וכן בבצלאל. מאז 1999 ווילר חבר ב, ארגון תחזיות אופנה עולמי העוסק במגמות בתחום הצבע

## קורות חיים
אברהם ויילר נולד ברוטרדם שבהולנד בשנת 1939. בין השנים 1958–1962 למד ווילר באוניברסיטה ArtEZ  בעיר אנסחדה, במחלקה לעיצוב טקסטיל. פרויקט הגמר של ויילר כלל עיצובי בדים ואריגים שונים, שנמכרו בהמשך לחברות טקסטיל ובגדים בבלגיה, שווייץ וצרפת, ואף לבית האופנה איב סן-לורן בפריז. לאחר סיום לימודיו עלה ווילר לישראל. בארץ החל ויילר לעבוד כמעצב טקסטיל, במפעלים כגון אריגים, משכית, טיב טוב, ועוד. בשנת 1965 הציג ווילר תערוכת יחיד של דגמי אריגים בבית וילפריד שבקיבוץ הזורע, וכן הציג דגמים ב'בית אורי ורמי נחושתן' באשדות יעקב. בשנת 1968 השתתף ויילר בתערוכת מעצבי טקסטיל מטעם מכון היצוא הישראלי. בהמשך אותה שנה השתתף ויילר בתערוכת הטקסטיל הבינלאומית 'בוסטו ארסיציו', שהתקיימה במילאנו, וזכה במדליית ארד על עיצוביו. בין השנים 1970–1973 עבד ויילר כמעצב בחברת "דנו טקסטיל" שבדרום אפריקה

בשנת 1976 החל ויילר לעבוד כמרצה במחלקה לעיצוב טקסטיל בשנקר, עלה לדרגת מורה בכיר בשנת 1978 והמשיך בתפקיד זה במשך יותר משלושים שנה. בשנת 1980 הציג תערוכת יחיד נוספת בקיבוץ הזורע. ויילר לימד בשנקר מספר רב של קורסים, בנושאים הכוללים בין היתר עיצוב בסיסי, עיצוב נסיוני, התפתחות העיצוב, תאוריות של צבע, עיצוב גרפי בעזרת מחשב, ועוד. במקביל לימד ויילר קורסים במחלקות לעיצוב אופנה ותעשייה וניהול במכללת שנקר, וכן במכללת ויצו בחיפה ובצלאל. בשנות התשעים חזר וויילר להולנד על מנת ללמוד קורסים משלימים בטקסטיל ועיצוב באוניברסיטאות שונות; בהמשך אותו עשור העביר וויילר מספר קורסים בנושא צבע במכללות שונות בהולנד, וכן לימד בשנות האלפיים קורס באוניברסיטת בואנוס איירס. בשנת 1999 התקבל וויילר כחבר בענף האירופאי של , ארגון בינלאומי בעל 1000 חברים בעשרים מדינות, המתמחה בחיזוי מגמות בתחום הצבע עבור חברות אופנה שונות. באותה תקופה ייצר ויילר לוחות השראה עבור הארגון, וכן עבור מגזינים ותערוכות בינלאומיות, ביניהם מגזין Styling News הגרמני ותערוכת Premier vision הבינלאומית. בשנת 2009 השתתף ויילר בתערוכת "מעצבי המאה" לציון 100 שנה לעיר תל אביב, במיצג המושפע מאופנת תל אביב בתחילת המאה העשרים, שכלל שיתוף פעולה עם מעצבת האופנה יעל סיבוני. באותה שנה הגיש וויילר הצעה עבור שירות בתי הסוהר בעניין בחירת צבע לבגדי אסירים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* ברם ויילר - עיצוב להדפסה, שנות השישים, שנקר, המחלקה לעיצוב טקסטיל, צילום: אחיקם בן יוסף.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבי אופנה ישראלים
קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:סגל מכללת שנקר
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
כריסטופר רו

**כריסטופר רו** (באנגלית: **Christopher Rowe**) המכונה **כריס רו** (באנגלית: **Chris Rowe**) הוא מפיק מוזיקלי, מהנדס הקלטה וגיטריסט אמריקאי המתמחה במוזיקת קאנטרי רוק. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.

## קריירה
רו החל את הקריירה שלו כגיטריסט פולק וניו-אייג', לפני שעבר לעסוק במוזיקת קאנטרי כטכנאי קול ועורך. הוא היה חלק מצוות ההפקה של האלבום של דיקסי צ'יקס, *[[Fly (אלבום של דיקסי צ'יקס)|Fly]]*. בשנת 2021, עבד רו עם טיילור סוויפט על שני אלבומי ההוצאה החוזרת שלה, **' ו-**', אותם הפיק, הנדס וערך ביחד עמה.

כמו כן, עבד רו עם סוויפט על שירים כדוגמת "State of Grace", "Red", "I Knew You Were Trouble", "22" ו-"I Almost Do".

## דיסקוגרפיה חלקית

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:טכנאי קול אמריקאים
יחסי יוגוסלביה–שוודיה

**יחסי יוגוסלביה–שוודיה** הם היחסים הדיפלומטיים לשעבר שבין יוגוסלביה (ממלכת יוגוסלביה והרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) לבין ממלכת שוודיה.

## היסטוריה
במהלך המלחמה הקרה, הן יוגוסלביה והן שוודיה לא הסכימו להצטרף לנאט"ו או לברית ורשה. למרות זאת, שתי המדינות קידמו את יחסיהן עם נאט"ו. שוודיה העדיפה להישאר מדינה נייטרלית, ויוגוסלביה, בעקבות הסכסוך שבין טיטו לסטלין, ניסתה להתקרב לנאט"ו.

ביחד עם מדינות בלתי מזדהות ונייטרליות אחרות באירופה, יוגוסלביה ושוודיה פיתחו את יחסיהן. במהלך מלחמות יוגוסלביה, כ-100,000 פליטים יוגוסלבים מצאו מקלט בשוודיה.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי נמיביה–שוודיה

ממוזער|שגרירות נמיביה בסטוקהולם
**יחסי נמיביה–שוודיה** הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין רפובליקת נמיביה לבין ממלכת שוודיה. לנמיביה שגרירות בסטוקהולם, כאשר שוודיה סגרה את שגרירותה בווינדהוק בשנת 2008. שוודיה הייתה תומכת חזקה בעצמאותה של נמיביה מדרום אפריקה. עד 2007, שוודיה ונמיביה נהנו מיחסים ידידותיים, אך ב-2007 היחסים החלו להידרדר.

## היסטוריה
היחסים הקרובים בין נמיביה לבין המדינות הנורדיות נובעים בעיקר בהיותן כולן מדינות פרוטסטנטיות לותרניות. עם זאת, הסחר בין נמיביה לשוודיה היה מצומצם עד מאוד, כך שרק 0.003% מהסחר הבינלאומי של שוודיה היה עם נמיביה. קשרים בין מפלגות פרו-עצמאות בדרום-מערב אפריקה לממשלה השוודית החלו בשנות ה-60 של המאה ה-20.

בשנים אחר מכן, עד שנת 1990, המשיכה שוודיה לתמוך בעצמאותה של נמיביה.

## נציגויות
* לנמיביה שגרירות בבירה סטוקהולם.
* לשוודיה שגרירות בבירה וינדהוק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הנידונים לכל החיים

**הנידונים לכל החיים** (ברוסית: **Приговорённые пожизненно**) הוא מחזור של סרטים תיעודיים מאת וחטנג מיקלדזה , שיצאו ב-2008 בערוץ DTV .

הסרטים מבוססים על צילומים מבצעיים מארכיון משרד הפנים וה-שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה, משרד התובע ומשרד המשפטים של הפדרציה הרוסית, וכן עובדות של מקרים מתוקשרים שלא היו ידועים בעבר לקהל הרחב. הנושאים העיקריים של הסרטים הם פשעים שקרו בפועל בעבר, תיקים פליליים או אזרחיים.

## על התוכנית
פרויקט הטלוויזיה הזה מבוסס על חומרים מתיקים פליליים של שנות ה-90. אז, במרדף על חם, היוצרים שוחחו עם אנשי החוק, חוקרים, שופטים ועם מי שביצעו פשעים אלימים. רבים מהפושעים נידונו למאסר עולם. 15-12 שנים מאוחר יותר, צוות קולנוע בראשות הבמאי וחטנג מיקלדזה ועיתונאי הטלוויזיה יורי קראוזה איתר כמה מהם במושבות העונשין

הם ביקרו במתקני הכליאה "הברבור הלבן" ו"הדולפין השחור", במורדוביה ובאי האש. מוסדות תיקון אלה הופיעו ברוסיה לאחר 1996, כאשר הונהג מורטוריום על עונש מוות.

## קישורים חיצוניים

* פרקים של הנידונים לכל החיים באתר יוטיוב 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה על פשע
אלכסנדר חנז'ונקוב

**אלכסנדר אלכסייביץ' חנז'ונקוב** (8 באוגוסט 1877 – 26 בספטמבר 1945) היה תעשיין רוסי, יזם קולנוע, במאי ותסריטאי. הוא הפיק את הסרט "הגנת סבסטופול", שנחשב לסרט העלילתי הארוך הראשון שיוצר ברוסיה, ותמך ביצירת הסרט הראשון בטכניקת אנימציית סטופ-מושן של ולדיסלאס סטארביץ'. חנז'ונקוב שימש כיועץ לגוסקינו עד שנת 1926, אז נאסרה עליו העיסוק בקולנוע.

## ביוגרפיה
חנז'ונקוב נולד בכפר חנז'ונקובה שבמחוז דון הוסט (כיום חלק ממקייבקה, במחוז דונצק שבאוקראינה) למשפחת אצולה קוזאקית מהדון. אביו, אלכסיי פטרוביץ' חנז'ונקוב, היה בעל נכסים שפשט את הרגל. אמו, פראסקבה לבית דמיטרייבה, הייתה בתו של קולונל, ומשפחתה החזיקה בבעלות על חנות של חברת זינגר במוסקבה. תואר האצולה הוענק לראשונה לסבא רבא שלו, וסילי חנז'ונקוב.

## קריירה
בשנת 1906 ייסד חנז'ונקוב את מפעל הקולנוע הראשון ברוסיה, "א' חנז'ונקוב ושות'", שנתמך כלכלית על ידי הבנקאי וחבר מועצת המדינה הרוסית איוואן אוזרוב. הפקותיו הראשונות הושפעו מהסגנון של ז'ורז' מלייס והאפילו על עבודותיו של אלכסנדר דרנקוב, במאי קולנוע רוסי שהיה מזוהה עם גישה מסחרית מובהקת ונותר יריבו של חנז'ונקוב עד מהפכת 1917.

בשנת 1908 הוא פגש את ולדיסלב סטארביץ' והחל שיתוף פעולה בין האמנים.

בשנת 1911 זכה האולפן של חנז'ונקוב לפרסום נרחב לאחר הפקת הסרט "הגנת סבסטופול", שהיה אחד הסרטים העלילתיים הרוסיים הראשונים באורך מלא והתבלט בהיבטיו הטכניים. עד סוף 1912 הקים אולפן קבוע במוסקבה והפיק מעל מאה סרטים בשנים שלאחר מכן. חלק ניכר מסרטיו לא זכו להפצה רחבה בקרב הציבור הרחב ברוסיה וכוונו לרוב לקהל אריסטוקרטי, תוך עיבוד יצירות ספרות רוסיות מהמאה ה-19. בין תרומותיו לפיתוח הקולנוע ברוסיה נמנה גם השימוש הראשון המאושר בתאורה מלאכותית בצילומי קולנוע.

לאחר מהפכת אוקטובר נמלט חנז'ונקוב לקונסטנטינופול ומשם לווינה. בשנת 1923 שב לברית המועצות בעקבות הזמנה רשמית, ומונה למנהל אולפן פרולטקינו ובהמשך שימש כיועץ הפקה של גוסקינו. ב-1926 הסתיימה הקריירה שלו לאחר שהתפטר בעקבות פרשת שחיתות בפרולטקינו. בשנים שלאחר מכן חי ביאלטה על קצבה ממשלתית. במהלך הכיבוש הנאצי של קרים (1941–1944) נותר בעיר, ונפטר ב-26 בספטמבר 1945 לאחר התדרדרות ממושכת במצבו הבריאותי.

## לקריאה נוספת

## ראו גם
* ורה חולודנאיה

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי ראינוע
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:מפיקי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: אישים
קטגוריה:רוסים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:ילידי 1877
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1945
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
אישור נחיצות

ממוזער|מפה של מדינות בארצות הברית שיש להן כיום חוקי אישור נחיצות.
**אישור נחיצות** (מאנגלית: **Certificate of need, CON**), הוא מסמך משפטי הנדרש במדינות רבות בארצות הברית ובחלק מתחומי השיפוט הפדרליים לפני קנייה, הרחבה או יצירה של שירותי בריאות, כמו בתי חולים. אישורי נחיצות מונפקים על ידי סוכנות רגולטורית פדרלית או מדינתית בעלת סמכות על אזור מסוים, כדי לאשר שהפעולה נחוצה כדי לענות על צרכיה של הקהילה באותו האזור.

לדוגמה, בקנטקי צריך אישור נחיצות כדי להיכנס לשוק האמבולנסים, ובלואיזיאנה, צריך אישור נחיצות כדי להיות עובד סוציאלי.

במדינות רבות אישור נחיצות נדרש גם בתחומים שלא קשורים לבריאות. לדוגמה, בקנטקי חובה לקבל אישור נחיצות כדי להיכנס לתחום ההובלות.

## היסטוריה
הרעיון של אישורי הנחיצות עלה לראשונה בתחום ביטוחי הבריאות והועבר לראשונה בניו יורק ב-1964 ולאחר מכן בחוק הפדרלי במהלך ממשלתו של ריצ'רד ניקסון ב-1974, עם העברת "החוק הלאומי לתכנון בריאות ופיתוח משאבים".

חובת אישורי הנחיצות בוטלה ברמה הפדרלית בשנת 1987, אולם היא עדיין קיימת בשני-שלישים ממדינות ארצות הברית.

מספר גורמים דרבנו מדינות לדרוש אישורי נחיצות בתעשיית הבריאות. בראשם היה החשש שבניית בתי חולים עם קיבולת עודפת תגרום למתחרים לכסות את העלויות של חוסר הביקוש, עקב מספר חולים קטן יחסית לגודל הקיבולת, על ידי העלאת מחירים, או על ידי שכנוע חולים להתאשפז שלא לצורך.

לפעמים אישורי נחיצות נמכרים כנכס בפשיטת רגל, ודרישת אישור הנחיצות משמשת לעיתים את המתחרים כדי לחסום פתיחה מחדש של בתי חולים קיימים עם הנהלה חדשה.

## ביקורת
מכיוון שלא ניתן להקים בתי חולים חדשים ללא הוכחת "צורך", מערכת אישורי הנחיצות הופכת בתי חולים קיימים לקרטל של אוליגופולים בחסות החוק. כתוצאה מכך, חבר בית הנבחרים של אלסקה, בוב לין, טען שהמניע האמיתי מאחורי חקיקת חוקי אישורי הנחיצות הוא ש"בתי חולים גדולים... מנסים להרוויח כסף על ידי ביטול תחרות" באמתלה של שימוש ברווחי מונופול כדי לספק טיפול רפואי טוב יותר. מחקר משנת 2011 מצא שאישורי נחיצות מפחיתים את מספר המיטות בבית החולים הטיפוסי ב-12 אחוזים, בממוצע, ואת מספר בתי החולים ל-100,000 נפשות ב-48 אחוזים.

חוקי אישור הנחיצות של מישיגן הגבילו את הזמינות של טיפול בסרטן תאי T CAR עד התערבות בית המחוקקים של המדינה בשנת 2019. כמה ארגוני הסברה פוליטיים האשימו את אישור הנחיצות במחסור במיטות אשפוז במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית.

הוגים שמרנים, ליברלים וליברטריאנים מבקרים את חוקי אישור הנחיצות, משום שלטענתם המדינה לא צריכה להתערב בשוק, להפריע ליוזמה הפרטית ולמנוע עסקה וולונטרית בין שני אנשים בגירים. הם טוענים שמערכת הבריאות האמריקאית יקרה מאוד בגלל רגולציות כמו זו, שמונעות תחרות חופשית שמוזילה מחירים לצרכנים.

## לקריאה נוספת
*  – "A state-by-state analysis of the certificate of need statutes, regulations, case law, and key state health department personnel".
* גרשוני, הלל (4 בפברואר 2020). ''רפואה חופשית'', השילוח.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:מסמכים משפטיים
קטגוריה:ארצות הברית: בריאות ורפואה
קטגוריה:אסדרה
מאיה ראכלין

**מאיה ראכלין** (נולדה ב־5 באוגוסט 1998) היא עיתונאית, שדרנית, עורכת ומגישת חדשות ישראלית. מגישה את תוכנית האקטואליה והראיונות היומית "כאן בשש" המשודרת בערוץ כאן 11, ונמנית עם המגישים של חדשות הערב.

ב־2023 נבחרה על ידי פורבס ישראל לאחת מ־30 הצעירים הישראלים המבטיחים.

## ביוגרפיה
ראכלין היא בתם של העיתונאי אלי ראכלין, מגיש ומבזקן בחדשות 13, ונעה מידן, עורכת דין.

ראכלין גדלה בתל אביב. את לימודי בית הספר היסודי וחטיבת הביניים עשתה בבית הספר לאמנויות בתל אביב, ואת התיכון בעירוני א' לאמנויות, במגמת התיאטרון.

בשירותה הצבאי שימשה שדרנית בגלי צה"ל.

בסוף 2019, לאחר שחרורה מצה"ל, החלה לעבוד בתאגיד השידור הישראלי כעורכת התרבות של כאן חדשות בדיגיטל, וכן כמבזקנית וכתבת לענייני חוץ ב"כאן 11". היא הובילה כמה משדרים מיוחדים, והייתה חלק מצוות המגישים בפודקאסט "עוד יום".

מ־2021 מגישה את "מהדורת חמש" לסירוגין עם שרון וכסלר ואורי לוי בערוץ כאן 11, במקום גאולה אבן־סער, שעברה להגיש את "השבוע עם גאולה". בתחילת 2022 מונתה למגישה קבועה של התוכנית. בהמשך הפכה למגישת תוכנית האקטואליה הצעירה ביותר בישראל, בהיותה בת 23 בלבד. ב־27 בספטמבר 2022 הגישה לראשונה את המהדורה המרכזית של כאן חדשות "חדשות הערב", והפכה למגישה הצעירה ביותר של מהדורה מרכזית. מאז היא אחת המגישות שלה נוסף לטלי מורנו ולטל ברמן, ומגישה נוספת גם בחדשות שישי ובחדשות השבת.

## חיים אישיים
ראכלין לומדת באוניברסיטת תל אביב. בן זוגה הוא גל חן, כתב לשעבר בחדשות 12 ובהמשך בנקאי. השניים התארסו ב-2026 לאחר 9 שנות זוגיות. אחיה הוא אלון ראכלין, שחקן כדורסל בקבוצת מכבי חיפה. אביה הוא מגיש החדשות אלי ראכלין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראליות ילידות ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:קרייניות חדשות ישראליות
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
סימפליפיי

**סימפליפיי** (באנגלית: **Siemplify**) היא חברת אבטחת מידע ישראלית-אמריקאית.

החברה הוקמה בשנת 2015 על ידי עמוס שטרן (מנכ"ל), אלון כהן (סמנכ"ל פיתוח) וגרי פטחוב (סמנכ"ל תפעול). מטה החברה שוכן בניו יורק ומרכז הפיתוח שלה שוכן ברמת גן. התוכנה של החברה מנתחת מידע על סיכוני אבטחה שנאסף ממערכות שונות בארגון, ומתעדפת את האירועים לפי חומרתם, כך שעובדי מרכז הניטור, שליטה ובקרה לאירועי אבטחת מידע (SOC – Security Operating Center) יוכלו לטפל באירועים החמורים תחילה. שירות זה קרוי SOAR  - Security Orchestration, Automation, and Response. שם החברה, "Siemplify", כולל מושג נוסף מתחום ניהול אבטחת מידע - SIEM. 

ביולי 2020 הצטרפה החברה למאגד הסייבר הישראלי (IC3) - קבוצת חברות סייבר ישראליות בהובלת התעשייה האווירית לישראל.

### גיוס הון ובעלות
בפברואר 2016 גייסה החברה ארבעה מיליון דולר.

בנובמבר 2016 גייסה החברה עשרה מיליון דולר.

ביולי 2018 גייסה החברה 14 מיליון דולר.

במאי 2019 גייסה החברה 30 מיליון דולר.

בינואר 2022 רכשה חברת גוגל את החברה תמורת כ-500 מיליון דולר, וצירפה אותה ל-Google Cloud.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים ישראליות
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים אמריקאיות
קטגוריה:רמת גן: חברות
קטגוריה:גוגל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2015