open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (1900)

שמאל|150px
שמאל|150px
**[[אולימפיאדת פריז (1900)]]** נערכה בפריז, צרפת. תחרויות האתלטיקה נערכו ב-14 ביולי, ב-15 ביולי, ב-16 ביולי, ב-19 ביולי וב-22 ביולי 1900. 23 תחרויות באתלטיקה נערכו במשחקים אלו, בהשתתפות 117 משתתפים מ-17 מדינות.

## אירועים בולטים
[שמאל|ממוזער|200px| [אלפרד טייסו מבריטניה מנצח בריצת 800 מטר, אולימפיאדת פריז (1900)]]
[שמאל|ממוזער|200px|עשרה אתלטים מתוך 13 בריצת המרתון, [אולימפיאדת פריז (1900)]]

ימי התחרויות כללו את יום הבסטיליה וכן את יום א' שעבור האמריקאים הוא יום שבתון, ולמרות מחאת הספורטאים האמריקאים, למרות שחלקם לא התחרו ביום א' ה-16 ביולי ולמרות שהיה בלבול בתחרויות הגמר, האתלטים המצטיינים בתחרות היו כולם מארצות הברית, שזכתה בסך הכל ב-39 מדליות מתוך 67 אפשריות, מהן 16 מדליות זהב מתוך 23 מדליות אפשריות.

### האתלטים הבולטים
אלווין קריינזלין () זכה ב-4 מדליות זהב, ג'ון טוקסברי () זכה ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב, אירווינג בקסטר () זכה ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב, ריי יורי () זכה ב-3 מדליות זהב ומאיר פרינסטיין היהודי () זכה ב-2 מדליות אחת מזהב ואחת מכסף.

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### גברים
#### מקצועות המסלול

#### מקצועות השדה

## קישורים חיצוניים

* אתלטיקה באולימפיאדת פריז (1900), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1900
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:1900 בספורט
קטגוריה:צרפת: אתלטיקה
מועדון החתול שמיל

**מועדון הֶחתול שְׁמיל** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הראשון בשנים 1979–1983 בהנחיית השחקן נתן דטנר.

## רקע
תלמה אליגון התבקשה לכתוב תוכנית אירוח עם בעל חיים. היא בחרה בחתול וקראה לו על שם החתול שלה - שמיל. אליגון כתבה את מילות שיר הפתיח, יגאל חרד הלחין ושר (עם חבורת ילדים). גדי יגיל היה הראשון לגלם את דמותו של החתול שמיל. לאחר פרישתו, נקרא לתפקיד נתן דטנר, אז שחקן צעיר ואלמוני בתיאטרון באר שבע, יוצא להקה צבאית. מכיוון שגילם את הדמות בתחפושת חתול כשמסכה (שעיצבה יהודית גרינשפן) לראשו, נותר אלמוני למדי עד ששיחק ברחוב סומסום. למרות זאת, סיפר דטנר כי הילדים זיהו את הקול והרגישו בהחלפת השחקן שמתחת לתחפושת; לפיכך כשנזקק למחליפים (בעיקר משום שתיאטרון באר שבע סירב לשחרר את דטנר בתדירות הנדרשת) הם גילמו דמויות חתולים אחרות: מתי סרי גילם קרוב משפחה (דוד או אח) ויעל עמית גילמה את חברתו. בשנת 1983 גילמו את תפקיד החתול שמיל גם אבי קושניר ואבי דור.

התוכנית הראשונה שודרה ביום חמישי 25 באוקטובר 1979 בשעה 17:30. בפרק זה אירח החתול שמיל את שושיק שני, אריק לביא ושתי בנותיהם - נועה ויעל. בתחילה שודרה התוכנית בשחור לבן ובהמשך בצבע. כל תוכנית הוקדשה לאמן אחר שאירח שמיל ופירוש הדבר היה "ספיישל" של חצי שעה בערוץ ללא מתחרים, חשיפה שאמנים חשקו בה, ולכן רבים ביקשו להתארח במועדונו. מיטב אמני התקופה התארחו בתוכנית, ביניהם: רבקה מיכאלי, דליה פרידלנד, יהורם גאון, עפרה חזה, הכל עובר חביבי, ספי ריבלין, עוזי חיטמן, ריקי גל ועוד.

## בתרבות
התוכנית זכתה להצלחה רבה בקרב הילדים, ושיר הפתיחה הפך ללהיט; לימים נכלל באוסף הנוסטלגי "לעולם בעקבות השמש 2" בעריכת קובי בן עטר.

בדצמבר 1982 התקיים בתוכנית ספיישל של מופע הפסטיגל.

ב-1983 עלתה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "רחוב סומסום", שנתן דטנר גילם בה את נתן/צוציק השכן של קיפי. באחת מהתוכניות של אותה שנה שודר קרוסאובר - החתול שמיל קפץ לביקור ברחוב סומסום כדי להזמין את קיפי למועדון.

במאי 2019 גילם נתן דטנר את דמותו של החתול שמיל בפרסומת של חברת כלל ביטוח ופיננסים.

## קישורים חיצוניים

* מילים ותווים לשיר הפתיחה, באתר הבית של תלמה אליגון-רוז
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:חתולים בתרבות
קטגוריה:נתן דטנר
אלחנן גלט

**אלחנן גלט** (נולד ב-17 באוקטובר 1960, כ"ו בתשרי ה'תשכ"א) הוא מנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא. בשנים 2013–2015 היה מנכ"ל המשרד לשירותי דת.

## ביוגרפיה
אלחנן גלט נולד בניו יורק ליוסף (איזידור) וצביה (סילביה), בן שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. בשנת 1968 עלה עם הוריו לישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. בבגרותו למד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר ובישיבת ההסדר במעלה אדומים.

נמנה עם הקבוצה הראשונה של תלמידי ישיבות ההסדר שגויסו לצנחנים אחרי מלחמת יום הכיפורים. עבר קורס קציני חי"ר ושימש במילואים כמפקד פלוגה וקצין אג"מ. למד לתואר ראשון ושני בהיסטוריה של עם ישראל ותלמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.

### פעילות ציבורית
בשנת 1984 כיהן כראש מחלקת מפעלים וידיעת הארץ בתנועת בני עקיבא. ב-1989 שימש כמנהל מתנ"ס בנימין ובשנת 1991 נשלח מטעם תנועת בני עקיבא העולמית לניו יורק וצפון אמריקה. בשנת 1993, שנה לאחר חזרתו לארץ, שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא בישראל. ב-1996 מונה למנכ"ל מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא, תפקיד בו כיהן עד אפריל 2013, אז מונה למנכ"ל המשרד לשירותי דת תחת השר נפתלי בנט ראש מפלגת הבית היהודי. ביוני 2015, עם החלפת הממשלה, חזר לתפקידו במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא, תפקיד בו הוא מכהן עד היום.

משנת 1998 עד 2002, כיהן גלט כיושב ראש המועצה הציבורית לחילופי נוער וצעירים במשרד החינוך, יושב ראש ועדת החינוך במועצה אזורית מטה בנימין וחבר מועצה בחברה להגנת הטבע. בעבר שימש כדירקטור תיירות חינוכית בע"מ מטעם הסוכנות היהודית ויושב ראש קרן ההשתלמות בקרן הפנסיה והתגמולים "גלעד".

בשנת 1997 הציל גלט את גל הירש, אז קצין אג"ם של אוגדת איו"ש, אשר נפצע קשה מזריקת אבן לעבר מכוניתו.

## חיים אישיים
נשוי לתמר טובולסקי ואב לחמישה ילדים, מתגורר בעפרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת ברכת משה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא: אישים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:מזכ"לי בני עקיבא
קטגוריה:מנכ"לי משרד הדתות
קטגוריה:עפרה: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קיבוע פחמן במסלול C4

**קיבוע פחמן במסלול הC4** הוא אחד משלושת התהליכים שבהם מבצעים צמחים את תהליך הפוטוסינתזה, המסלולים הנוספים הם C3 ו-CAM. בשנת 1966 מרשל הץ' וצ'ארלס רוג'ר סלאק גילו נתיב קיבוע פחמן במסלול C4 והנתיב נקרא גם נתיב הץ'-סלאק של פוטוסינתזה.

במסלול ה-C4, מתבצע **[[קיבוע פחמן|קיבוע הפחמן]]** בשני שלבים ובאזורים שונים בעלה. בשלב הראשון מקובע הפחמן הדו-חמצני ליצירה של חומצה אורגנית בת 4 פחמנים, בתאי המזופיל, באזור החיצוני של העלה. בשלב השני מועברת החומצה האורגנית (בדרך כלל חומצה מאלית) לתאים פנימיים יותר בעלה, תאי נדן הצרור. בתאים אלו משוחרר הפחמן הדו-חמצני מהחומצה האורגנית, ואז מקובע במעגל קלווין על ידי האנזים רוביסקו.
בתהליך זה עולה ריכוז של פחמן דו-חמצני בסביבת האנזים רוביסקו, דבר המגביר את יעילותו ומעלה את יעילות הפוטוסינתזה, בסביבה שבה ריכוז הפחמן הדו-חמצני הוא גורם מגביל לפעילות הפוטוסינתטית, וכאלה הם התנאים השוררים כיום בכדור הארץ.
תהליך ה-C4 מצוי רק בארבעה אחוז ממיני הצמחים, אולם תהליך זה אחראי לכשלושים אחוז מכלל קיבוע הפחמן שנעשה על ידי צמחי יבשה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:קצרמר כימיה
פטריק וילסון

**פטריק ג'וזף וילסון** (באנגלית: **Patrick Joseph Wilson**; נולד ב-3 ביולי 1973) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי, מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי על תפקידו במיני-סדרה "מלאכים באמריקה". כן היה מועמד לשני פרסי טוני. שיחק בסרטים "ילדים קטנים", "פנטום האופרה", "השומרים", "הרד קנדי", "הרוע שבפנים" וסרטי אקוומן.

בנוסף לכך, מגלם וילסון את אד וורן במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.

## ביוגרפיה
וילסון נולד בעיר נורפוק שבווירג'יניה למורה מרי קיי ולזמר ג'ון וילסון.
אחיו מארק הוא כתב ערוץ הטלוויזיה WAVY-TV.
סיים בהצלחה בשנת 1995 את לימודיו ב"אוניברסיטת קרנגי מלון" עם תואר בדרמה.
לווילסון שני בנים מאשתו השחקנית האמריקאית-פולנייה דאגמרה דומינצ'ייק.

## קריירת משחק
התחיל את דרכו כשחקן תיאטרון בברודוויי ב-2001, במחזמר ללכת עד הסוף המבוסס על הדרמה הקומית "ללכת עד הסוף", בהופעה עלייה הועמד לפרס טוני.

ב-2002 שיחק במחזמר "אוקלהומה", בתפקיד הקאובוי קארלי מק'ליין והועמד בפעם השנייה לפרס טוני.
זכה להכרה ראשונה בטלוויזיה, ב-2003 בזכות תפקידו במיני סדרת המופת "מלאכים באמריקה", שם שיחק וילסון בתפקיד הפרקליט ג'ו פיט והועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי.

וילסון פרץ לתודעה בהוליווד בשנת 2004 בדרמה המוזיקלית "פנטום האופרה", בתור הקשיש הנכה ראול, הוויקונט דה-שאניי ובדרמת המלחמה התקופתית "האלמו" בתור קולונל ויליאם ב' טרוויס מהצבא הטקסני.

ב-2005 שיחק לצידו של מועמד האוסקר אליוט פייג' במותחן הפסיכולוגי "הרד קנדי", בו גילם את דמות הצלם הפדופיל ג'ף קולבר.

ב-2006 הופיע בדרמה "ילדים קטנים" בתפקיד טוד אדמסון, מאמן הפוטבול לשעבר המתוסכל מאורח חייו.
ב-2008 שיחק בדרמת הפשע הגזענית "גדר לבנה" בתור כריס מטסון אותו רודף השוטר השחור הגזען אייבל טרנר (סמואל ל. ג'קסון) ובמותחן הפסיכולוגי "נוסעים" בתור אריק הניצל מתאונת מטוס.

ב-2009 השתתף בסרט גיבורי העל האפל "השומרים" בתור גיבור העל "ינשוף הלילה" דניאל דרייברג בעל היכולות הטכנולוגיות.
ב-2010 התפרסם בסרט הפעולה "צוות לעניין" בתפקיד הסוכן המיוחד לינץ' ובקומדיות "אהבה בהחלפה" בתור רולאנד התורם את זרעו להריונה של קאסי לארסון (ג'ניפר אניסטון) ו"קשה על הבוקר" בתור מפיק הטלוויזיה אדם בנט.
ב-2011 הופיע בסרט האימה "בוגדני" ושיחק בתפקיד הראשי בסדרה "איש מחונן".
בשנת 2013 שיחק בסרט האימה המצליח "לזמן את הרוע", ובסרט ההמשך "לזמן את הרוע 2" בשנת 2016.

בשנת 2016 שיחק בסרט הפשע "נקודה חלולה" ("The Hollow Point") לצידם של איאן מקשיין, לין קולינס, ג'ון לגוויזאמו וג'ים בלושי. באותה שנה תרם את קולו לתפקיד נשיא ארצות הברית בסרט גיבורי העל באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק.

בשנת 2017, השתתף בדרמה הביוגרפית "המייסד", לצד מייקל קיטון, לורה דרן וג'ון קרול לינץ'.

בשנת 2018, גילם את דמות אדון האוקיינוס בסרט השישי של היקום הקולנועי של DC - אקוומן - וכן בסרט ההמשך אקוומן 2: הממלכה האבודה, לצד ג'ייסון מומואה, אמבר הרד, וילם דפו וניקול קידמן.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה
* פארגו (2015) – בתפקיד: סו סולברסון.
* שדונת (2022, דיבוב) – בתפקיד: אוורט.
* פסגת הפחד (אנ') (TBA) – בתפקיד: טום באודן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
מרי לו ויליאמס

**מרי לו ויליאמס** (באנגלית: **Mary Lou Williams**; 8 במאי 1910 - 28 במאי 1981) הייתה מלחינה, מעבדת ופסנתרנית ג'אז אמריקאית פורה לאורך שישה עשורים של פעילות יצירתית. היא עבדה עם תזמורותיהם של דיוק אלינגטון ובני גודמן, ארל היינס וטומי דורסי וטיפחה את כישרונם של ת'לוניוס מונק, צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, מיילס דייוויס ואחרים. בשנות השישים, לאחר שאימצה באדיקות את האמונה הקתולית פעלה יחד עם הכומר פיטר אובריאן בתחום המוזיקה הדתית. בשנות השבעים שבה להופיע במסגרת פסטיבלי ג'אז ובקרנגי הול ושיתפה פעולה עם אמני אוונגארד כססיל טיילור ואלברט איילר.

## קישורים חיצוניים

* ארכיון מרי לו ויליאמס באוניברסיטת דיוק 
* ביוגרפיה של מרי לו ויליאמס 
* הביוגרפיה של מרי לו ויליאמס באתר PBS 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:אטלנטה: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
Jenny from the Block

"**Jenny From the Block**" (בעברית: "**ג'ני מהשכונה**") הוא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז This Is Me... Then. השיר הוא בין השירים המוצלחים ביותר של הזמרת על פי מבקרי מוזיקה רבים. השיר נכתב על ידי לופז, טרוי אוליבר, מר דאיו, שמואל ברנס, ז'אן קלוד אוליבייה והופק על ידי קורי רוני, אוליבר.
השיר מספר שעל אף הצלחתה בקריירת המוזיקה והאופנה היא עדיין אותה בחורה שהייתה מאז ומתמיד.
הביקורות על השיר היו מעורבות חלקן חשבו שזהו שיר סתמי לחלוטין, ואילו אחרים חשבו שזהו שיר טוב המצליח לשחזר את הצלחת קודמיו, רוב הביקורות על השיר היו טובות.

## ביקורות
### רשימות כל הזמנים

## וידאו קליפ
הקליפ לשיר הופק על ידי פרנסיס לורנס, בתחילת הקליפ רואים את לופז רוקדת על במה באמצע ניו יורק. לקליפ יצאו שתי גרסאות, האחת בשיתוף שני ראפרים מוכרים (ג'יידאקיס וסטיילז P) והשנייה בגרסה לבד. בקליפ ניתן לראות את לופז כשהיא מצולמת ללא הרף על ידי צלמי פפראצי שלא מניחים לה. בחלק מהקליפ ניתן לראות את לופז על יאכטה שטה בלב הים. לקראת סיומו של הווידאו קליפ, ניתן לראות את לופז שרה את השיר "Loving You" עד שבסוף מגלה שהיא מצולמת על ידי צלם פפראצי. (השיר הוא אחד מתוך שירי האלבום "This Is Me... Then"). בן אפלק, שהיה באותה תקופה חברה של לופז, מופיע הופיע גם כן הוא בקליפ, כאשר ניתן לראותו בסצנות שונות.
משך עשיית הקליפ הייתה בפרק זמן של כפחות מחודש מהתאריך ה-1 באוקטובר, ועד ל-24 באוקטובר 2002. הקליפ לשיר נורה בפעם הראשונה בתוכנית ה-TRL של MTV ב-5 בנובמבר 2002. נכון ליוני 2017, השיר צבר קרוב ל-100 מיליון צפיות והוא אחד מהנצפים ביותר של הזמרת באותה תקופה.

## מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה גדולה במצעדים כאשר נכנס לעשירייה הפותחת בקרוב ל-20 מצעדים שונים ברחבי העולם, ובנוסף מכר ברחבי העולם 2,000,000 עותקים. השיר הוא בין המצליחים ביותר של הזמרת מבחינת מכירות ומצעדים.
בארצות הברית, השיר זכה להצלחה רבה כאשר קפץ היישר מהמקום ה-67, ל-10 ולאחר שבוע נכנס לחמישייה הפותחת היישר למקום ה-3 (אחרי אמינם וליל קים).
בקנדה הגיע השיר, לפסגת המצעד כאשר נתוני המכירות שלו היו נאים; 20,000 עותקים.
באוסטרליה נכנס היישר ל-5 השירים המובילים במצעד, וקיבל את תואר ה"פלטינה" על כך שהגיע למכירות של יותר מ-70,000 עותקים.

## נתוני מכירות

## גרסתה של בקי ג'י
### Becky From the Block
ב-2013, הראפרית בקי ג'י הוציאה קאבר שלה לשיר, הנקרא "Becky From the Block". היא שרה על חייה לפני הפרסום. אוסטין מאון (לימים אלה, בן זוגה) וג'ניפר לופז, התארחו בקליפ לשיר, אשר זכה ליותר מ-85 מיליון צפיות נכון ל-7 באוקטובר 2020. השיר הוא סינגל הבכורה של הזמרת, והשלישי שלה אחרי השתתפות בשני שירים נוספים.

### רשימת השמעות
#### הורדה דיגיטלית

# Becky From the Block (גרסה רגילה) – 3:23

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
Becky From the Block
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בקי ג'י
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי פרנסיס לורנס
קטגוריה:שירים על מוזיקאים
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:מחלוקות הקשורות לדגימת מוזיקה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
מונטנגרו איירליינס

[ממוזער|250px|שמאל|[בואינג 737-500 של מונטנגרו איירליינס]]
[ממוזער|250px|שמאל|[פוקר 100 של מונטנגרו איירליינס]]
**מונטנגרו איירליינס** (באנגלית: **Montenegro Airlines**) הייתה חברת התעופה הלאומית של מונטנגרו. בסיסה היה ממוקם בנמל התעופה פודגוריצה (עם בסיס אחזקה שני בנמל התעופה  Tivat), והיא הפעילה טיסות סדירות ושכר ליעדים באירופה - 21 יעדים ב-9 מדינות כולל דנמרק, צרפת, גרמניה, איטליה, רוסיה, אוסטריה, סלובניה, סרביה, שווייץ ובריטניה.

## תולדות החברה
חברת התעופה נוסדה ב-24 באוקטובר 1994 על ידי ממשלת מונטנגרו (אז חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה). מטוסה הראשון פוקר F.28 Mk 4000 נרכש בשנת 1996, והיא החלה לטוס במאי 1997. ביולי 1998 רכשה מטוס פוקר F-28 נוסף.

האיסור הזמני שהוטל על החברה לטוס למדינות האיחוד האירופי, במסגרת האמברגו הבינלאומי על סרביה, הוסר באוקטובר 1999, והיא החלה בטיסות לפרנקפורט. באותה שנה הגדילה את יעדיה לציריך, ליובליאנה, סקופיה, איסטנבול, ובודפשט.

באפריל 2000 הצטרפה החברה לארגון חברות התעופה יאט"א, ביוני אותה שנה קבלה את מטוס הפוקר 100 הראשון שלה, עד שנת 2003 רכשה החברה עוד ארבעה מטוסים מדגם זה.

בשנת 2004 הטיסה מונטנגרו איירליינס את הנוסע המיליון שלה, באותה השנה טסו בחברה כ-370,000 נוסעים.

לאחר פירוק סרביה ומונטנגרו בשנת 2006, הפסיקה החברה להפעיל טיסות מסרביה למדינות אחרות (למעט למונטנגרו). 
בין המדינות החדשות לא היה חופש תנועה אווירי, וכך איבדה את אחד הקווים הרווחיים שלה ניש-ציריך. בניסיון לעקוף את האיסור, הקימה מונטנגרו איירליינס חברת תעופה נפרדת רשומה בסרביה בשם מאסטר איירוויז (Master Airways), אולם החברה החדשה לא קבלה רישיון הפעלה מממשלת סרביה.

ביולי 2007 חכרה מחברת הליסינג GECAS שני מטוסי אמבראר E-195, וב-2008 החלה בטיסות למילאנו מלפנסה וללונדון גטוויק.

בספטמבר 2008 הזמינה מאמבראר מטוס E-195 נוסף, אם אופציה לרכישת מטוס נוסף מדגם זה.

בשנת 2009 הודיעה ממשלת מונטנגרו על הפרטת החברה. באפריל אותה השנה פורסם כי אל על מתעניינת ברכישת 30% ממניות מונטנגרו איירליינס, תוכנית זו לא יצאה לפועל. בשנת 2010 פורסם כי ארקיע בוחנת את האפשרות להיכנס כשותפה בחברה.

בדצמבר 2020 הודיעה ממשלת מונטנגרו על סגירת החברה עקב ניהול כושל והפסדים במשך מספר שנים. החברה ביצעה את טיסתה האחרונה ב-26 בדצמבר.

## שותפות קוד
למונטנגרו איירליינס היה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
*  אדריה איירווייז (סטאר אלייאנס)
*  אוסטריאן איירליינס (סטאר אלייאנס)
*  אייר פראנס (sky team)
*  אליטליה (sky team)
*  S7 איירליינס ׁ(Oneworld)

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לזמן סגירתה (דצמבר 2020):

## פעילות החברה בישראל
החברה הפעילה בעבר מספר טיסות שכר בין נמל התעופה פודגוריצה לנמל התעופה בן-גוריון.

## קישורים חיצוניים

* 
 מדיה וקבצים בנושא מונטנגרו איירליינס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:מונטנגרו: כלכלה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
סוניטה נראין

**סוניטה נראין** (בהינדי: **सुनीता नारायण**, באנגלית: **Sunita Narain**; נולדה ב-1961) היא פעילה לאיכות הסביבה ופוליטיקאית אקטיביסטית הודית אשר תומכת ברעיון הירוק של פיתוח בר-קיימא. היא עובדת ביחד עם מרכז המדע והסביבה ההודי מאז 1982. כיום היא מכהנת כמנהלת המרכז וכמנהלת החברה לתקשורת סביבתית ומוציאה לאור את כתב העת הדו-שבועי Down To Earth.

במהלך שנותיה במרכז, היא עסקה בניתוח ובמחקר של יחסי הגומלין בין המערכת האקולוגית לבין ההתפתחות וטיפוח המודעות הציבורית לגבי הצורך בפיתוח בר-קיימא. במרוצת השנים היא עסקה בניהול ובמימון הכספי הדרוש לפעילותו של המכון, שמעסיק מעל 100 חברי צוות ויצרה תוכנית לפעולתו. כיום היא מנהלת המרכז ולוקחת חלק פעיל במספר פרויקטי מחקר והדרכות ציבוריות.

## פעילותה

היא בוגרת תואר ראשון באוניברסיטת דלהי ב-1983. היא החלה את הקריירה שלה בכתיבה ומחקר של דו"חות על הסביבה של ממשלת הודו והמשיכה לחקור סוגיות הנוגעות ליערנות. לצורך פרויקט זה היא סיירה ברחבי המדינה על-מנת להבין את האופן שבו האנשים מנצלים את המשאבים הטבעיים. בראשית שנות התשעים נהייתה מעורבת בסוגיות סביבתנות עולמיות והמשיכה בעבודתה כחוקרת ומרצה. תחומי מחקרה משתרעים מדמוקרטיה כלל-עולמית, לדמוקרטיה הישירה, בהם עסקה גם בניהול משאבי היערות וגם בזיהום המים. נראין היא משתתפת פעילה, הן בהודו והן בעולם, בנושאי החברה האזרחית.

היא יושבת בהנהלותיהם של ארגונים וועדות ממשלתיות שונים ונאמה בפורומים שונים ברחבי תבל. ב-2008 נשאה את הרצאת ק.ר. נאראיאנאן באוניברסיטה האוסטרלית הלאומית בקנברה, בנושא: "מדוע הסביבתנות זקוקה לצדק: ללמוד מהסביבתנות של העניים על-מנת לבנות את עתידנו המשותף".

## פרסומיה
* ב-1989 הייתה מחברת-שותפה של Towards Green Villages שמסביר למה וכיצד לנקוט בדמוקרטיה שיתופית כמפתח לפיתוח בר-קיימא.
* ב-1991 הייתה מחברת-שותפה של Global Warming in an Unequal World: A case of environmental colonialism.
* ב-1992 הייתה מחברת-שותפה של Towards a Green World: Should environmental management be built on legal conventions or human rights?
* מאז פרוטוקול קיוטו ב-1997, היא כתבה מספר מאמרים וניירות עמדה בסוגיות הנוגעות לאקלים.
* ב-2002 הייתה עורכת-שותפה של Green Politics: Global Environmental Negotiations, שבוחן את הגלובליזציה האקולוגית ומיישם אותה על אזור הדרום.
* ב-1997 דנה במיחזור מי הגשמים, בספר בו הייתה עורכת-שותפה Dying Wisdom: Rise, Fall and Potential of India's Water Harvesting Systems.
* מאז היא עבדה על מספר מאמרים בנושא מדיניות לצמצום העוני באזורי הכפר.
* ב-1999 הייתה עורכת-שותפה של State of India’s Environment, The Citizens' Fifth Report.
* ב-2001 ראה אור ספרה Making Water Everybody’s Business: the practice and policy of water harvesting.

## פרסים ואותות כבוד בהם זכתה
* תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קראנפילד בבריטניה.
* 2005 - זכתה בפרס פאדמה שרי מממשלת הודו.
* 2009 - היא זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולקטה.
* 2008 - דורגה במקום ה-59 במשאל "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם" שעורכים כתבי העת Prospect Magazine (בריטניה) ו-Foreign Policy (ארצות הברית).
* 2009 - זכתה בפרס ראג'ה-לקשמי, אותה מעניקה קרן סרי ראג'ה-לקשמי מצ'נאי.

## קישורים חיצוניים

* "הפעילה הסביבתית סוניטה נראין משוחחת על מדיניות האקלים של ארצות הברית", Democracy Now!, סרט וידאו

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות הודיות
קטגוריה:פעילות איכות הסביבה
קטגוריה:מקבלי עיטור פאדמה שרי
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1961
מירית כהן

[שמאל|ממוזער|250px|רישום ללא כותרת מאת מירית כהן, אוסף [גלריה גורדון.]]
**מירית כהן** (1945 – 3 במאי 1990) הייתה אמנית ישראלית ילידת רוסיה. כהן ידועה ברישומיה האקספרסיביים המאופיינים בשרבוטים.

## ביוגרפיה

כהן נולדה ברוסיה בשנת 1945 בשם "מניה מלכה" כבת השנייה למשפחה סוציאליסטית וציונית. אביה, חיים כהן, היה יהודי-פולני יליד לודז', שברח בתקופת מלחמת העולם השנייה לרוסיה, שם הכיר את אמא רבקה. לאחר המלחמה היגרה המשפחה לארץ ישראל באוניה איטלקית אולם באי האוניה גורשו, על ידי שלטון המנדט הבריטי למחנה מעצר למהגרים בקפריסין. ב-1948, לאחר הקמת מדינת ישראל, עלתה המשפחה והתיישבה מעברת פרדס רוזנבלום (לימים גבעת שמואל).

בשנת 1956 נשלחה כהן ללמוד בכפר מסריק בשל מצוקה כלכלית. בשנת 1958 זכה ציור שיצרה בתחרות ציור לבני נוער ביפן. לאחר שלוש שנים שבה כהן להתגורר בבית הוריה והחלה ללמוד בתיכון בעיר בני ברק. בתקופה זו הייתה פעילה במסגרת תנועת הנוער הקומוניסטית בפתח תקווה. את שנותיה האחרונות בתיכון למדה בתיכון חדש בתל אביב בזכות מלגה שקבלה.

לאחר שירותה הצבאי עבדה כהן כפקידה במכון הישראלי ליצוא, במחלקת טקסטיל ואופנה. היא נרשמה ללימודי תיאטרון ב"בית צבי", אולם בשנת 1966 החלה ללמוד ב"בית הספר הגבוה לציור בתל אביב" (לימים בית הספר קלישר) אצל אריה מרגושילסקי. בשנת 1968 למדה ב"מכון אבני" אצל יחזקאל שטרייכמן ובשנת 1969 נרשמה ללימודים ב"בית המדרש הממלכתי למורי ציור ואמנות" ("המדרשה"), ששכנה אז בבית הסתדרות המורים בתל אביב. בין בני כיתתה הייתה האמנית מיכל נאמן.

בשנת 1972 הציגה תערוכת יחיד הראשונה ב"גלריה דוגית" בתל אביב. בשנים הבאות הציגה מבחר תערוכות בגלריות בתל אביב, ירושלים ועוד. בשנת 1974 רכש יונה פישר עבודות שלה לאוסף מוזיאון ישראל.

בהשפעת LSD חוותה התקף פסיכוטי ואושפזה במרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל.

באביב שנת 1975 זכתה כהן מלגת לימודים מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל. בזכות מלגה זו למדה בין השנים 1975–1977 בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts) בניו יורק. מאז התגוררה בארצות הברית. בתחילת שנות השמונים נישאה למיכאל דיסנט, אולם נישואים אלו פורקו בשנת 1982. בשנת 1990 התאבדה כהן בקפיצה מבניין בניו יורק. היא נקברה בבית הקברות היהודי בקווינס.

עבודותיה האקספרסיביות של כהן נמצאות באוספים שונים ביניהם אוסף הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די. סי., אוסף בנו כלב, אוסף ארטורו שוורץ במוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.

## לימודים
*1964-1967 - בית הספר הגבוה לציור בתל אביב, תל אביב-יפו
*1968 - מכון אבני, תל אביב-יפו
*1969-1971 - בית המדרש הממלכתי למורי ציור ואמנות, תל אביב-יפו
*1975-1977 - בית הספר לאמנות ויזואלית, ניו יורק, ארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
* 
* מירית כהן באתר גלריה גורדון
* 
* ביוגרפיה ורשימת תערוכות של הציירת מירית כהן באתר Art Pane

קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מתאבדות ישראליות
קטגוריה:מתאבדים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
היום בספורט

שמאל|ממוזער|לוגו התוכנית
**היום בספורט** היא תוכנית ספורט יומית המשודרת בערוץ הראשון כיורשת לתוכנית "מבט ספורט". 

שידור התוכנית החל בקיץ 2011. ב-2012 ירדה מלוח השידורים וב-2013 חזרה למסך. כיום היא משודרת בימים א', ג', ו-ד' ב-18:20 מהאולפן ברוממה, ירושלים, באיכות HD. ביום חמישי משודרת תוכנית הסיכום "סופ"ש בספורט".

במהלך התוכנית מוצגים תקצירים מאירועי הספורט הרלוונטיים בארץ ובעולם, מתקיימים דיונים באולפן ומשודרות כתבות ספורט. 

מגישי התוכנית הם אורי לוי, עמית הורסקי, שרון פרי, ליאן וילדאו ומירי אליקים. עד מעברו לערוץ הספורט הגיש את התוכנית בוני גינצבורג. במהלך המשדר מתארחים אישים שונים מעולם הספורט, ובהם פרשן הכדורגל של הערוץ דני נוימן.

## קישורים חיצוניים
*היום בספורט, באתר רשות השידור

קטגוריה:תוכניות ספורט ישראליות בטלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2011
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
דוד ניב (היסטוריון)

**דוד ניב** (**ליניבסקי**; 15 בדצמבר 1915 – 21 בספטמבר 1988) היה לוחם והיסטוריון של האצ"ל.

## ביוגרפיה
נולד בעיר וולקוביסק שברוסיה. היה חבר ילדות של יצחק שמיר. בשנת 1930 הצטרף לארגון בית"ר. סיים גימנסיה עברית בביאליסטוק, ולאחר שנת לימודים באוניברסיטת ורשה עלה לארץ ישראל בשנת 1935.

שירת בפלוגת הגיוס של בית"ר בזכרון יעקב, ירושלים העתיקה (פלוגת הכותל) ובנחלת יצחק בדרך לירושלים. במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט שירת שנה וחצי כנוטר במשטרת המנדט.

ב-1936 הצטרף לאצ"ל. כינויו במחתרת היה "שאול". תפקידיו היו הדרכה, הסברה וארגון. דרגתו הייתה סמל.

ב-1942 התגייס לצבא הבריטי. תפקידו היה ארגון "מזכירות החיילים", גוף שנוצר לשמש כמתווך בין אנשי אצ"ל שהתגייסו לצבא ושלטונות הצבא.

ב-1945 השתחרר מהצבא ובאוגוסט אותה שנה נעצר במעצר מנהלי לפי תקנות ההגנה (שעת חירום) ללא משפט בגלל עברו באצ"ל ונשלח למעצר במחנה המעצר בלטרון.

ב-20 בדצמבר 1945 הוטס בקבוצה של 55 עצירים, למחנה המעצר "סמבל" ליד אסמרה באריתריאה. הוא השתתף בחיי התרבות במחנה, כתב והלחין את השיר **הם לא ישברו אותנו** שהפך עד מהרה להמנון כל הגולים:

ב-17 בינואר 1946 פתחו חיילי המשמר הסודניים באש על הגולים. שניים נהרגו ו-12 נפצעו. הוא נפצע קשה והיה מאושפז כשנה בבית חולים צבאי בריטי.

ב-12 במרץ 1947 הועבר עם כל הגולים למחנה גילגיל בקניה משם שוחרר ב-11 במרץ 1948 והוחזר ארצה. נשלח על ידי האצ"ל לאירופה בענייני רכש וארגון. עם שובו ארצה ב-1949, המשיך את לימודיו האקדמיים באוניברסיטה העברית בירושלים וב-1953 הוענק לו תואר מוסמך בספרות ולשון עברית.

במשך הזמן מונה כנציב בית"ר בארץ וכראש ההנהגה העולמי של בית"ר. היה מנהל מדור העיתונות של הקרן הקיימת לישראל ועורך ביטאונה (1949–1960).

במאי 1962 ייסד את הרבעון "האומה", הבמה למחשבה לאומית של המסדר על שם זאב ז'בוטינסקי, והיה עורכו הראשון.

בשנים 1968–1980 היה עורך דברי הכנסת. פרסם מאמרים רבים בענייני חינוך, ספרות ולשון. יצירתו הגדולה והחשובה ביותר היא **מערכות הארגון הצבאי הלאומי** שראתה אור בשישה כרכים (1965-1976).

בשנת תשמ"א, 1981 זכה בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר.

נפטר ב-21 בספטמבר 1988, ונקבר למחרת בבית העלמין הר המנוחות בירושלים . השאיר אלמנה, נעמי ניב, שתי בנות: נאוה פוגל ומיכל סדן, וכן את תמי בתה של רעייתו נעמי. לדוד ארבעה נכדים, ביניהם העיתונאית יסמין סצ'ני.

ארכיונו הופקד בארכיון הציוני המרכזי בירושלים.

על שמו רחוב בשכונת פסגת זאב בירושלים. וכן רחוב בבאר שבע.

## מספריו
*דוד ניב, **אז ועתה: מסות, הערות, שיחות**, 1987
* דוד ניב (עורך), **קח עמך: מדריך בשאלות הסכסוך הערבי-ישראלי**, 1984
* דוד ניב (עורך), **ראש פנה בת מאה תרמ"ב-תשמ"ב**, 1983
* דוד ניב, **יעדי הצעירים: לאור משנתו של זאב ז'בוטינסקי**, 1982

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:עצירים מנהליים בתקופת המנדט
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עובדי הקרן הקיימת לישראל
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ז'בוטינסקי
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
סמוק שמפיי

שמאל|ממוזער|250px| ברכות בסמוק שמפיי
**סמוק שמפיי** (בספרדית: **Semuc Champey**) הוא אזור מוגן במחוז אלטה וראפאס במרכז גואטמלה, סמוך לעיירה לנקין. 

האתר בנוי מגשר טבעי של אבן גיר קשה באורך של כ-300 מטרים, מתחתיו זורם נהר הקחאבון, שחצב באבן הרכה יותר. על הגשר עצמו נוצרה סדרה מרהיבה של מפלים וברכות רדודות, בהן זורמים מים לאורך כל השנה. ביער הגשם הטרופי המקיף את האתר זוהו יותר מ-100 מיני ציפורים ועשרות נוספות של מיני יונקים וזוחלים.

ההגעה לסמוק שמפיי בעבר הייתה קשה ומסובכת, אך מאז הכרזתו כאתר לאומי בשנת 1999 יותר ויותר מבקרים מגיעים למקום, שנחשב לאטרקציה תיירותית פופולרית בגואטמלה.

## גלריית תמונות

Pozas de Semuc Champey (3).JPG
Pozas de Semuc Champey (4).JPG
Pozas de Semuc Champey (6).JPG


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גואטמלה: גאוגרפיה
קורט זאקס

**קורט זאקס** (בגרמנית: **Curt Sachs**; 29 ביוני 1881 – 5 בפברואר 1959) היה מוזיקולוג יהודי-גרמני, שחי רוב ימיו בארצות הברית. זאקס היה אחד ממייסדי האורגנולוגיה המודרנית (חקר כלי נגינה), וכיום הוא זכור בעיקר, כפי הנראה, הודות ליצירת שיטת הורנבוסטל-זקס למיון של כלי נגינה, פרי עבודה משותפת עם עמיתו למחקר אריך מוריץ פון הורנבוסטל.
ממוזער|המוזיאון לכלי נגינה בברלין, האמונד רג'נט 4172

## קורות חיים
זאקס גדל בברלין ולמד שם נגינה בפסנתר, תאוריית המוזיקה והלחנה. עם זאת, הדוקטורט שקיבל בשנת 1904 מאוניברסיטת ברלין (שם כיהן בהמשך כפרופסור למוזיקולוגיה) היה בתולדות האמנות - הדיסרטציה שלו עסקה בפיסול של ורוקיו. זאקס החל בקריירה של היסטוריון אמנות, אך תוך זמן קצר גילה עניין גדל והולך במוזיקה ובסופו של דבר התמנה למנהל האוסף הממלכתי הגדול של כלי נגינה (Staatliche Instrumentensammlung) ושל מוזיאון כלי הנגינה ברלין. הוא ארגן מחדש ושיפץ חלק גדול מן האוסף, ובכך נפתחה הקריירה שלו כאורגנולוג.

בשנת 1913 יצא לאור ספרו *Real-Lexicon der Musikinstrumente*, שהוא קרוב לוודאי הסקירה המקיפה ביותר של תולדות כלי המוזיקה ב-200 השנים האחרונות. כעבור שנה פרסמו הוא ואריך מוריץ פון הורנבוסטל את העבודה, שבה בהם נודעים ביותר כיום, ב-*Zeitschrift für Ethnologie* (כתב העת לאתנולוגיה), שיטה חדשה של מיון וסיווג כלי נגינה, הנודעת כיום בשם שיטת זאקס-הורנבוסטל. במהלך השנים עברה השיטה תיקונים ושינויים רבים והייתה מושא לביקורת, אך היא עודנה שיטת המיון המקובלת ביותר על אתנומוזיקולוגים ואורנולוגים.

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, פוטר זאקס היהודי ממשרותיו בגרמניה. כתוצאה מכך היגר לפריז, שם עבד במוזיאון האתנולוגי (אז מוזיאון טרוקאדרו) ולימד בסורבון. משם עבר בהמשך לארצות הברית והשתקע בניו יורק משנת 1937 עד 1953 לימד באוניברסיטת ניו יורק וכן עבד בספרייה הציבורית של ניו יורק.

ספריו הרבים כוללים עבודות מחקר על מקצב, מחול וכלי נגינה. ספרו "תולדות כלי הנגינה" (1940), סקירה מקיפה של כלי נגינה בכל העולם במהלך ההיסטוריה, נחשב לאחד החשובים בתחום. הקשר רב השנים שלו עם הוצאת המוזיקה ו. ו. נורטון ושות' החל עם "צמיחת המוזיקה בעולם העתיק" (1943). אף כי במשך הזמן תפסו מחקרים חדשים יותר את מקום המחקרים האלה מכמה בחינות, הם נחשבים עדיין לטקסטים חיוניים בתחום.

זאקס מת ב-1959 בניו יורק. האגודה האמריקאית לכלי נגינה מעניקה מדי שנה פרס על שם קורט זאקס לאנשים פרטיים על תרומותיהם לאורגנולוגיה.

## ראו גם
*מוזיאון כלי הנגינה ברלין
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקולוגים גרמנים
קטגוריה:מוזיקולוגים יהודים
קטגוריה:מוזיקולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי מוזיקה יהודית
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:היסטוריונים של המוזיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
שומת מע"מ

הליכי **שומת מע"מ** (או **שומת מע"מ תשומות**) נקבעו בסעיף 77 לחוק מס ערך מוסף התשל"ו – 1975, וקובעים כי נציג רשות המיסים רשאי להוציא לנישום שומה הנקבעת בעקבות ביקורת על ספרי הנישום ומשנתגלו סטיות מהוראות חוק מע"מ ותקנותיו.

סטיות כאמור יכולות לנבוע מהגשת דו"ח שאיננו מלא או איננו נכון או איננו נתמך במסמכים או פנקסי חשבון כפי שנקבע. 

השומה תארך בתוך חמש שנים ממועד הגשת הדו"ח, ואם הורשע הנישום במסירת ידיעות כוזבות בדו"ח (חשבוניות פיקטיביות) או מעשה אחר שיש בו כוונה להתחמק ממס, תוך עשר שנים ממועד הגשת הדו"ח.

הודעת השומה תפרט את נימוקיי השומה וייתכן שתיקבע בהסכמה עם הנישום.

## ערעור על החלטת השומה
החולק על קביעת השומה רשאי לערער על השומה במכתב מנומק תוך 30 יום לאחר המצאת השומה. אם הגיעו נציג הרשות והנישום להסכמה, תתוקן השומה בהתאם, ובמידה ולא, תצא החלטת הרשות תוך שנה עליה יכול הנישום לערער לבית המשפט המחוזי.

אם לא יצאה החלטת הרשות בעניין הערעור בתוך שנה ממועד ההגשה, יראו בערעור כאילו התקבל.
בהיעדר הגשת דו"ח תקופתי, יקבע המס שעל הנישום לשלם בהתאם להיקף עסקאות הנישום, ובהיעדר נתונים, באופן משוער. על קביעה זו אין לערער או להשיג. אם טוען הנישום שאינו בגדר חייב במס, יראו בקביעה זו כשומה לעניין השגה וערעור.

קטגוריה:מס ערך מוסף
ד"ר פישר

**ד"ר פישר** היא קבוצת חברות פרמצבטיקה וקוסמטיקה רב-לאומית שנוסדה בישראל. מעבדות התשלובת פועלות במגוון תחומים תוך התבססות על טכנולוגיה וידע פרמצבטיים.

נכון לשנת 2025, מונה תשלובת מפעלי ד"ר פישר כ-700 עובדים. מדי חודש מייצרת התשלובת כ-5 מיליון יחידות של מוצרים שונים, ביניהם מוצרים לטיפול בעור, טיפות עיניים, מוצרי היגיינה ותוספי תזונה. מלבד המוצרים הנמכרים בישראל, משווקת תשלובת ד"ר פישר את תכשיריה לכ- 30 מדינות ברחבי העולם.

## היסטוריה
תשלובת מפעלי ד"ר פישר נוסדה בשנת 1965 על ידי דבורה ואלי פישר. ד"ר אלי פישר, בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קליפורניה בארצות הברית, פיתח תרופה לטיפול במחלת העיניים גלאוקומה כבר בעבודת הדוקטורט שלו. המפעל ייצר תרופות למחלות עיניים ועור. 80% ממכירות המפעל היו של פיתוחים ישראליים. המפעל הכניס את השימוש בבקבוקי פלסטיק לטיפות עיניים. כן פותח במפעל תרופה בשם אונקוזן לטיפול בעיוורון הנהרות.

בשנת 1969 נפתח במפעל אגף חדש לייצור ארוסולים.

בשנת 1975 החל פיתוח וייצור תרופות ותכשירים לטיפול בעור ללא מרשם רופא ובהם סדרת תכשירים לטיפול בתינוקות. בפתח מלחמת יום כיפור, הסתיים פיתוח סדרת פולידין לטיפול בפצעים אשר סייעה לפצועי המלחמה. בשנת 1982, בתום עשר שנות מחקר בנושא סכנות החשיפה לשמש, החלו לייצר את סדרת תכשירי אולטרסול להגנה מהשמש. תכשירי אולטרסול היו הראשונים בארץ ובין הראשונים בעולם אשר הגנו מפני קרינת UVA בנוסף לקרינת UVB. בשנת 1993 הוקמה רשת Body-Shop Israel - רשת חנויות קוסמטיקה טבעית, המונה, נכון ל-2025, 55 חנויות. בשנת 1996 רכשה תשלובת ד"ר פישר מפעל לייצור מגבונים לחים בגליל.

בשנת 1995 זכו דבורה וד"ר אלי פישר בפרס התעשייה הישראלי. בשנת 1999 קבלה תשלובת ד"ר פישר את תו תקן משרד הבריאות האמריקאי FDA, ובשנת 2000 השלימה החברה תהליך בניית זהות תאגידית, שבמסגרתו שונה לוגו החברה. תשלובת ד"ר פישר מקיימת פעילות אחריות חברתית במסגרת פעילותה העסקית.

בשנת 2007 יוסדה קרן לזכרה של דבורה פישר, מייסדת התשלובת לצד ד"ר אלי פישר, שבמסגרתה נתרמים תכשירים וסכומי כסף לעמותות נזקקות. בנוסף, התשלובת ועובדיה פעילים ב"ילדים בסיכוי - המועצה לילד החוסה".

### רכישות ומיזוגים
* בשנת 1975 נרכשה חברת סימפא קוסמטיקה
* בשנת 1975 נרכשה חברת גלמא לתרופות
* בשנת 1990 נרכש מכור תעשיות הזיכיון (סוכנות הלטיס) לייצור ושיווק מוצרי "הלן קרטיס". ב-1996 נרכשה "הלן קרטיס" על ידי תאגיד יוניליבר ומפעלי ד"ר פישר איבדו את הזיכיון
* בשנת 1992 נרכש מפעל תרופות בקליפורניה - TI Pharmaceuticals
* בשנת 1996 נרכשה יצרנית המגבונים חברת אפ­אר

## תחומי הפעילות
* תרופות ותכשירים טיפוליים לעור ולעיניים
* תכשירים המיועדים לטיפול בתינוקות וילדים
* תכשירי הגנה מהשמש
* תכשירים דרמו-קוסמטיים מתקדמים לאנטי-אייג'ינג
* תכשירים לטיפוח הגוף והשיער
* תוספי בריאות / תזונה

## ראו גם
* תעשייה פרמצבטית בישראל

## קישורים חיצוניים

* אתר התשלובת באינטרנט
* עמוד התשלובת בפייסבוק
* ערוץ התשלובת ב- Youtube

## הערות שוליים

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
קטגוריה:תעשיית קוסמטיקה בישראל
מישור מרידיאני

[שמאל|ממוזער|250px|צילום ממוחשב של מרבצי ה[המטיט על פני מישור מרידיאני]]
**מישור מרידיאני** הוא אזור הממוקם 2 מעלות דרומה מקו המשווה שעל פני כוכב הלכת מאדים. אורכו כ-127 ק"מ ורוחבו כ-63 ק"מ.
המקום התפרסם בעקבות גילוין של תכונות מיוחדות בו, אשר עשויות להצביע על היותו בעבר קרקעיתו של אוקיינוס ובהתאם לכך הימצאות מים בו. 
מכתש איירי הנמצא במישור נקבע כמקום בו עובר קו האורך 0° (בדומה לגריניץ' בכדור הארץ) וכל שאר קווי האורך שעל פני המאדים מתייחסים אליו.

## סיבות המחקר
בשנת 2004 הנחיתה נאס"א את גשושית האופורטוניטי במישור מרידיאני, כדי לחקור את מאפייניו המינרליים והגאולוגיים של המקום. המיקום נבחר
בעקבות מידע שהתקבל ממכשיר הספקטרומטר אשר הותקן בחללית מרס גלובל סרוויור, ואשר הצביע על קיום כמות רבה של המינרל המטיט על פני הקרקע.
המטיט נוצר בתהליכים שונים אשר רובם כרוכים בהימצאות מים. בנוסף ראו החוקרים טרם נחתה האופורטיוניטי מבנים התואמים במאפייניהם לסלעי משקע.

## תוצאות המחקר
עם נחיתת האופוטוניטי על המאדים זוהו סלעים אשר הכילו כמות רבה (כ-40% ממשקל הסלעים) של מלחים גופריתיים. ריכוז שכזה עשוי להיווצר בעקבות התנדפות מים המעורים בגופרית, כלומר בסלעי משקע.
בהמשך התגלו כדוריות המטיט אשר נוצרו על פי הסברה כתוצאה מחלחול מים רוויי ברזל אל סלעי המשקע שנוצרו קודם להם.
גם מבחינה גאומורפולוגית התגלה מישור מרידיאני כבעל דמיון למתווה קרקעית אוקיינית.

## ראו גם
* מכתש ביגל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאדים
קטגוריה:גאולוגיה פלנטרית
קטגוריה:מישורים
אדיבו

**אדיבו** (געז: "አድያቦ", גם: "עדיבו", "עדדי אבו", משמעות: "ארץ האבות") הוא אזור גאוגרפי בתיגראי. האזור ממוקם דרומית לנהר המרב המשמש כגבול בין אתיופיה לאריתריאה. כיום האזור נמצא במחוז הצפון-מערבי בתיגראי ומחולק לשתי נפות: אדיבו עלית  ואדיבו תחתית . האזור מאופיין כאזור עם יערות רבים וכן כמקום לציד שבו יש חיות בר רבות.

האזכור הראשון של האזור הוא מהמאה ה-4 בכתובת מתקופת עזנה בשם "אדבו", לאחר מכאן במאה ה-15 מופיע כאחד מהאזורים שמעלים מס לקיסרי אתיופיה. בתקופת לבנה דנגל חלקים מהאזור ניתנו למנזר דברה ביזן האווסטטאי. במאה ה-17 וה-19 היה לאזור שממנו יצאו מערכות צבאיות כנגד השנקלה.

לאדיבו לצד קווארה יש מקום נכבד במסורת ביתא ישראל ומתואר כאזור שבו התיישבו אבות ביתא ישראל לאחר שהיגרו  דרך התכזה ונחשב לאזור שממנו נפוצו היהודים לשאר תיגראי ולסימן. לפי מסורות אלו האזור היה נתון לאחר מכאן לשליטת גדעון.

## לקריאה נוספת
*הדנה טקויה, **מגונדר לירושלים**, דפוס משכן, תשע"א

*Tsegay Berhe G. Libanos, "Adyabo" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: A-C**, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, , p. 110
*Irma Taddia, "Giovanni Ellero’s manuscript notes on the Falasha of Walqayt" in Tudor Parfitt & Emanuela Trevisan Semi (Editors), **Jews of Ethiopia: The Birth of an Elite**, Routledge, 2005, , p. 43-52


## הערות שוליים

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
ירושלים ליונס

**ירושלים ליונס** (**אריות ירושלים**) היא קבוצת פוטבול מירושלים המשחקת בליגת הפוטבול הישראלית.

הקבוצה משתתפת בליגת הפוטבול הישראלית מאז עונת  והיא אחת ממייסדות הליגה. כבר בעונת הבכורה ירושלים זכתה באליפות אחרי ניצחון על חיפה אנדרדוגס.

בעונת 2007–2008 סיימה הקבוצה במאזן 1–7 העפילה לגמר וזכתה באליפות הליגה הראשונה.
בעונת 2008–2009 סיימה הקבוצה במאזן 3–5 העפילה לגמר והפסידה למודיעין פיונירס.
בעונת 2009–2010 סיימה הקבוצה במאזן 4–6 העפילה לגמר והפסידה לתל אביב סייברס.
בעונת 2010–2011 סיימה הקבוצה במאזן 1–9 העפילה לחצי גמר והפסידה למורדי יהודה.
בעונת 2011–2012 סיימה הקבוצה במאזן 0–10 העפילה לחצי גמר והפסידה לתל אביב פיונירס.
בעונת 2012–2013 סיימה הקבוצה במאזן 4–6 העפילה לווילד קארד והפסידה למורדי יהודה.
בעונת 2013–2014 סיימה הקבוצה במאזן 2–7 העפילה לגמר והפסידה לתל אביב פיונירס.
בעונת 2014–2015 סיימה הקבוצה במאזן 4–5 העפילה לווילד קארד שם הפסידה לרמת השרון האמרס.

את עונת 2015–2016 החלה הקבוצה עם שינויים נרחבים בסגל האימון והשחקנים כאשר גני מידד מתמנה רשמית למאמן הראשי, BJ וייס למאמן ההגנה ודוד אבל מקבל את תפקיד הקוורטרבק ולוקח את הנהגת ההתקפה. משחקי הקבוצה עברו בעונה זו למגרש הכדורגל במישור אדומים עקב התרחבות הליגה למגרשים גדולים יותר ואי התאמתו של מגרש הפוטבול ע"ש קראפט. את העונה סיימה הקבוצה במקום השני עם מאזן 2–8 הודחה מהפלייאוף לאחר הפסד צמוד לחלוצי תל אביב.

עונת 2016–2017 החלה במקום בו הפסיקה קודמתה, עם חיזוקים משמעותיים לסגל השחקנים בדמות מספר שחקני מפתח משני צדי הכדור - ליאור מרקוס, אזי ג'סקי ועוד. לאחר מספר משחקים בהם הקבוצה התקשתה למצוא את עצמה וניצחה בניצחונות דחוקים וצמודים, החלה לגבש ולעצב את עצמה. את העונה סיימה הקבוצה במקום הראשון עם מאזן של תשעה ניצחונות והפסד אחד. בפלייאוף פגשה בחצי הגמר את היריבה הוותיקה מורדי יהודה וניצחה אותה. בגמר פגשה את הפיינסליטית של ארבע השנים האחרונות, חלוצי תל אביב, אשר גם ניצחה את המפגש הקודם ביניהן בגמר. בתום משחק צמוד ומותח, הגיעו הקבוצות להארכה. הכדור ניתן תחילת לתל אביב אך לאחר מאמץ הגנתי נעצרו החלוצים והתקפת האריות הצליחה להבקיע וניצחה את גמר הישראבול 10.

בעונת 2024/2025 העפילה לגמר ליגת הבוגרים.
## סגל אימון
*מאמן ראשי- גני מידד
*מאמן הגנה- בי.ג'יי. וייס
*מאמן התקפה- דני שכטר

## סגל שחקנים

## טבלת עונות

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:ירושלים: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות פוטבול בישראל
תמחיר ספיגה

**תמחיר ספיגה** (ידוע גם כ**ספיגה מלאה**) הוא שיטת תמחיר בחשבונאות הניהולית אשר משתמשת בעלות הישירה של חומר/שירות ומעמיסה עליו הן את ההוצאות הישירות (עלות עבודה: שכר, סוציאליות וכדומה) והן את העלויות העקיפות (הוצאות תקורה).

## דוגמה לתמחיר בספיגה מלאה
עלויות ישירות: העסקת עובדים: 120 שקלים לתקופה.
עלויות תקורה: שכר דירה, ביטוח, חשמל, מים, שמירה ואחזקה: 80 שקלים לתקופה.
מספר יחידות מיוצרות: 100.
ספיגה של כל יחידת מוצר אחת:
1.2 שקלים של עלות ישירה
0.8 שקלים של עלות עקיפה
סה"כ ספיגה למוצר: 2 שקלים

## מקורות

* INTRODUCTION TO COSTS ACCOUNTING: Methods and Techniques, Dr. Glen Brown, Globusz Publishing New York • Berlin
* Maher, Lanen and Rahan, Fundamentals of Cost Accounting, 1st Edition (McGraw-Hill 2005)
* Kaplan, Robert S. and Bruns, W. Accounting and Management: A Field Study Perspective (Harvard Business School Press, 1987)


קטגוריה:חשבונאות ניהולית
קטגוריה:מחיר
תמחיר תקן

**תמחיר התקן** התחיל בחצי הראשון של המאה העשרים, כאשר מחשבים עוד לא היו בנמצא בייחוד על מנת להוות שיטה שתחסוך איסוף רב של נתונים על מנת להבין מהי העלות האמיתית של מוצרים. מאז המצאת המחשב השיטה מהווה כנקודת מידוד מול העלות בפועל של המוצר. ניתן להשתמש בתמחיר תקן על מנת לעמוד בדרישות ה-GAAP וה-IFRS.

תמחיר התקן נקבע בראשית התקופה כמחיר המקובל להזמנת חומרי הייצור (בשקלול כמות מוזמנת, הסכמי הנחות וכדומה) כאשר על מחיר זה יש להעמיס את עלות ההוצאות העבודה הישירות והעקיפות.

;דוגמה
מפעל מייצר 100 יחידות בשנה. מחיר קנייה של כל יחידה הוא 10 שקלים.

במפעל ישנם עובדי הרכבה ועובדי מחסן בלבד. עלות עובדי ההרכבה לשנה היא 120 שקלים ועלות עובדי המחסן 80 שקלים.

עלות ההעמסה של עלויות ישירות – להלן הרכבה: 120 חלקי 100 (יחידות בשנה) = 1.2

עלות ההעמסה של עלויות עקיפות – להלן מחסן: 80 חלקי 100 (יחידות בשנה) = 0.8

סה"כ עלות ההעמסה: 2 שקלים למוצר לשנה.

תמחיר התקן יהיה: 10+2 = 12 שקלים.

## שימושים וניתוח סטיות
כאשר משתמשים בתמחיר תקן, כל קבלה למלאי, ניפוק מהמלאי, העברה בין מחסנים, בין מפעלים או בין חברות-בנות נעשה תוך כדי שימוש בתמחיר התקן. תמחיר התקן מעודכן על בסיס תקופתי (פעם בחצי שנה או בשנה) לפי תחזיות הייצור ולפי אומדן העבודה – הישירה והעקיפה.

כל סטייה מהתקן נקלטת כהוצאה/זיכוי בדוח הרווח והפסד באותה תקופה כך שאותן סטיות צפות מיד ומאפשרות תמונת מצב עדכנית ביותר על פעילות החומר של החברה.

;דוגמה
מחיר יחידת חומר הוא 10 שקלים וההעמסה עליו היא 2 שקלים. תמחיר התקן הוא: 12 שקלים.
הזמנת החומר מספק המשנה תיעשה על סכום 10 שקלים.
קליטת החומר במחסן תיעשה לפי 12 שקלים – ערך המלאי = 12 שקלים.
אך כאשר ישנה הנחת כמות ומחיר ליחידה נרשם בהזמנה כ-10 שקלים ליחידה אך בפועל היה 9 שקלים,
הקליטה במחסן תיעשה עדיין ב-12 שקלים אך סטייה (variance) בדוח הרווח והפסד תירשם כזיכוי של 1 שקל.

תמחיר התקן בדוגמה למעלה הוא לפי "תמחיר תקן בספיגה מלאה". תמחיר תקן וניתוח הסטיות ממנו הם כלים ניהוליים אשר עוזרים להנהלה להבין בזמן אמת את סטיות המחירים מהמחירים המתוכננים ומעלויות הייצור הישירות והעקיפות.

ניהול נכון, בזמן אמת של סטיות אלה עוזר גם לנהל נכון את שרשרת ההספקה, תכנון המלאים ולהטמעת מנגנון של הורדת עלויות.

## סוגי סטיות
* PPV – purchase price variance - סטייה ממחיר הקנייה
* IPV – invoice price variance - סטייה ממחיר החשבונית

## מקורות

* INTRODUCTION TO COSTS ACCOUNTING: Methods and Techniques, Dr. Glen Brown, Globusz Publishing New York • Berlin
* http://www.globusz.com/ebooks/Costing/00000014.htm
* Cost Accounting Fundamentals, Second Edition by Steven Bragg
* MANAGEMENT ACCOUNTING: CONCEPTS AND TECHNIQUES PART 3: PRODUCT COSTING AND COST ALLOCATIONS By Dennis Caplan


קטגוריה:עלויות
קטגוריה:מחיר
אווה: שם זמני

**אווה: שם זמני** (באנגלית: **Eva**) הוא סרט סטודנטים ישראלי קצר משנת 2010 בבימויו של דור פדלון ובכיכובם של אוולין קצ'ולין ודרור דהן.

## תקציר העלילה
אווה (אוולין קצ'ולין), שחקנית שאפתנית בתחילת דרכה, משחקת בסצנה אלימה. רק במהלך הנסיעה הביתה במונית היא מבינה כי עלילת הסיפור של הסרט בו השתתפה עדיין מטרידה אותה. היא חוזרת לדירתה ומנסה להמשיך בחייה, אך ללא הועיל.

## צוות השחקנים

## מועמדויות וזכיות בפרסים
* הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסאן סבסטיאן.
* הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל טרייבקה בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* הדף הרשמי של הסרט בפייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
הגשש החיוור במועדון הסנטר הכפול - שמחת זקנתי

**הגשש החיוור במועדון הסנטר הכפול - שמחת זקנתי** הוא אלבום הבכורה של הגשש החיוור. האלבום יצא בשנת 1964.

על עטיפת התקליט נכתב: .

את האלבום הפיק אברהם דשא (פשנל). האלבום לא יצא על גבי תקליטור אלא רק על גבי תקליט ויניל.

## שירי האלבום
צד א:

# ספר לי (עממי/ עממי)
# פנס בודד (חיים גורי, יוסף דר / אלכסנדר (סשה) ארגוב)
# מתי שוב נשתחרר (עמוס אטינגר, גברי בנאי / עממי)
# התנצלות (ירון לונדון / אריה לבנון)
# מה הוא עושה לה (יוסי גמזו / רנאטו קרסונה)
# פלפילו (פריד אל אטרש, שייקה אופיר / פריד אל אטרש)

צד ב:
# עוזי עוזי (גברי בנאי, אלברט סבג / מולוג'י)
# איזה לילה (עמוס קינן / יוחנן זראי)
# בלדה לגשש החיוור (דוד אבידן / אריה לבנון)
# חסידי הגשש החיוור (עממי / עממי)
# פרידה על החוף (יוסי גמזו / עממי)
# עונות השנה (אהרן שבתאי / אריה לבנון)

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1964
קטגוריה:הגשש החיוור
ולקאית

**ולקאית** (בגעז: **ወልቃይት**) הוא מחוז היסטורי בצפון-מערב אתיופיה וכיום נפה במחוז המערבי. הנפה גובלת בדרומה בסגדה, בצפונה ובמערבה בקפטה חומרה, בצפון מזרחה באדיבו תחתית, במזרחה באסגדה צימבלה ובדרום מזרחה בצלמת.

## היסטוריה
האזור מופיע בשמו הנוכחי כמקום שבו התרחשה מרידה שדוכאה. לאחר דעיכת אקסום האזור היה לחלק מממלכת בלו המוסלמית ולאחר מכאן לחלק מסולטנות פונג'. האזור סופח לאימפריה האתיופית בתקופת הקיסר באדה מריאם הראשון ותושביו החלו להתנצר ולהשתמש בשפה התיגרנית כאשר תושבים מטיגראי החלו להגר לאזור.

בתחילת המאה ה-19 האזור נשלט בידי ליג' היילו תחת השליט וובה היילה מריאם והייתה למקום מסחר חשוב. בשנות ה-60 של אותה המאה האזור היה תחת שלטונו המורד של ציסו גובזה אשר הובס בידי הקיסר תקלה גיורגיס השני.

במאה ה-20 היה האזור חלק ממחוז סימן, לאחר מכאן שולב במחוז בגמדר ובתום מלחמת האזרחים האתיופית הפך לחלק מטיגראי.

בוולקאית חייתה קהילה יהודית גדולה והחוקר אנטואן תומסון ד'אבדי העריך בזמנו שכחצי מאנשי הצבא מן האזור הם יהודים. בתחילת המאה ה-20 הוערך מספר יהודי האזור בכ-370 נפש. יהודי האזור היו בין הראשונים שעלו לישראל.

## סטטיסטיקה
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 אוכלוסיית ולקאית מנתה 138,926 נפשות שרק 7.74% מהם חיים בערים. שטחה של הנפה היא 3,374.52 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 41.17 נפש לקמ"ר. בנתונים הסטטיסטים משנת 1994 האוכלוסייה מנתה 90,186 נפש כאשר הרוב המכריע (96.58%) הוא טיגרני.

## לקריאה נוספת

*Denis Nosnitsin, "Wälqayt" in Siegbert Uhlig (Editor), **Encyclopaedia Aethiopica: O-X**, Harrassowitz, 2010, , p. 1122-1123
*Irma Taddia, "Giovanni Ellero’s manuscript notes on the Falasha of Walqayt" in Tudor Parfitt & Emanuela Trevisan Semi (Editors), **Jews of Ethiopia: The Birth of an Elite**, Routledge, 2005, , p. 43-52


## הערות שוליים

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אתיופיה: תת-מחוזות
פרידום

**תחנת החלל פרידום** (באנגלית: **Space Station Freedom**) הייתה פרויקט של נאס"א בשנות השמונים של המאה ה-20, שמטרתו בניית תחנת חלל שתאויש באופן שוטף. למרות שהתוכנית אושרה על ידי הנשיא רונלד רייגן ואף הוכרזה בנאום מצב האומה ב-1984, פרידום מעולם לא נבנתה או הושלמה כפי שתוכנן. לאחר מספר קיצוצים ועיכובים, הפכו חלקיו של הפרויקט לחלק מתחנת החלל הבינלאומית. התחנה הייתה אמורה להיות מאוישת ב-4 אנשי צוות.

## ההצעה המקורית
בתחילת שנות השמונים, עם השלמת בניית מעבורת החלל, הציעה נאס"א להקים תחנת חלל גדולה שתאויש באופן שוטף. המנהל השישי של נאס"א, ג'יימס בגס, כינה אותה בתור "הצעד ההגיוני הבא" בחלל. במובן מסוים זו הייתה אמורה להיות התשובה האמריקאית לתחנת החלל מיר הסובייטית. במקור תוכננה התחנה להיות רב משימתית, שכן היא נועדה להיות תחנה לתיקון לוינים, אתר להרכבת רכבי חלל ומעבדת מחקר ותצפית בתנאים של היעדר כוח משיכה.

רייגן הכריז על התחנה ב-1984 בנאום מצב האומה: "אנחנו יכולים ללכת בעקבות חלומנו להגיע לכוכבים רחוקים, לחיות ולעבוד בחלל למען הישגים כלכליים ומדעיים למטרות שלום".

## עיצובים אפשריים
לאחר שהחל התכנון הועלו ארבע אפשריות עיקריות לעיצוב התחנה, כמפורט להלן.

### מגדל כוח (1984)
מרכז החלל ג'ונסון יצר דגם זה באפריל 1984, כבסיס לתכנון נוסף. העיצוב שנבחר היה "מגדל כוח", שידרה מרכזית ארוכה שבה נמצאת רוב המסה בכל צד. הסדר זה היה מספק כוחות מספיקים כדי לשמור את התחנה מיושרת כששדרתה מצביעה לכיוון כדור הארץ, תוך הקטנת הצורך בהעלאת התחנה בחזרה לחלל לעיתים תכופות. רוב העיצובים מסוג זה היו בעלי מודולים בקצה התחתון וקבוצה של קולטי השמש בקצה העליון. התחנה גם הכילה מפרץ שירות.

### שידרה כפולה (1986–1987)
תוכנית זאת יישמה למעשה את אותו העיקרון כמו במגדל הכוח, אך היא השתמשה בשתי שידרות, כאשר מרכז הכובד נמצא במרכז. רעיון זה יצר שתי אפשריות - יצירת מגדל כוח כפול, ובניית השדרות הכפולות סביב תחנת חלל הדומה לסקיילאב.

### מפרידום לאלפא (1988–1993)
ב-1988 חתמה נאס"א על הסכם לעשר שנים על פיתוח התחנה. החל משנת 1989 החלו להיווצר קשיים, כאשר עלות פיתוח התחנה הלכה וגדלה, ומנגד ירד התקציב הנתון לנאס"א בשל קיצוצים. למרות זאת חשפה נאס"א ב-1991 את עיצוב התחנה.

על פי התוכנית אמור היה השיגור הראשון במסגרת הפרויקט להתבצע בשנת 1995, אך התמוטטות ברית המועצות העמידה את התוכנית לבניית מיר 2 בסכנה. משום שהיא הייתה כבר בשלבי בנייה הצטרפה ארצות הברית לפרויקט, דבר שיצר את התחנה אלפא, שהפכה לבסוף לתחנת החלל הבינלאומית.

## ראו גם
* תחנת החלל הבינלאומית
* תחנת חלל

## קישורים חיצוניים

* תחנת החלל הבינלאומית באתר נאס"א

קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:תחנות חלל
ארווין גריסון

**ארווין "ארב" צ'ארלס גריסון** (באנגלית: **Arvin Charles "Arv" Garrison**; 17 באוגוסט 1922 - 30 ביולי 1960) היה גיטריסט ג'אז אמריקאי.

## ביוגרפיה

בגיל 9, גריסון למד בעצמו לנגן ביוקולילי. מגיל 12 ניגן בגיטרה באירועי ריקודים וגם באירועים מקומיים בעיר הולדתו טולדו (אוהיו). הוא הוביל את הרכבו בנגינה במלון באולבני אשר בניו יורק ב-1941. באותה תקופה הוא יצר טריו יחד עם דון סיט, אשר ניגן בחופים המזרחיים והמערביים בארצות הברית עד 1948. אחרי 1946 הטריו נקרא "הטריו של ויויאן גרי" על שם אשתו שניגנה על הקונטרה-בס. כחלק של תזמורת בניהול של ארל ספנסר, הוא נינן לצד ברני קסל.

גריסון הקליט בחברת ההקלטות דייל רקורדס יחד עם צ'ארלי פארקר ודיזי גילספי. יחד עם זאת הוא היה פעיל בסצנת הבי בופ המוקדמת אשר בניו יורק בשנות ה-40. מבקר הג'אז לאונרד פד'ר ראיין את גריסון באופן נרחב על הנגינה שלו יחד עם צ'ארלי פארקר.

בשנות ה-50 גריסון חזר לטולדו (אוהיו) וניגן באופן מקומי. הוא נפטר בשנת 1960 בטביעה בעקבות התקף אפילפסיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:טולידו (אוהיו): אישים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960