open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עירית דותן

[שמאל|ממוזער|250px|עירית דותן (מימין) בהופעה עם המשוררת [חלי אברהם איתן בקיבוץ שמרת.]]
**עירית דותן** (נולדה ב-20 באוקטובר 1951) היא זמרת ישראלית, התפרסמה בזכות השיר "תנו לנו יד ונלך" שאותו שרה בפסטיבל הזמר והפזמון 1973.

## קריירה
נולדה בשם **אירית בן בנימין**. שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד צפון, שהעלתה ב-1970 את תוכניתה "לצפון באהבה". אחרי שירותה הצבאי נישאה למפקד הלהקה, הזמר והבדרן, דודו דותן, ונולדה להם בת. דותן הרבה לארח את רעייתו בהופעותיו, ושניים משיריה הופיעו באחד מתקליטיו.

עירית דותן זכתה בתחרות “האישה האידיאלית” הישראלית. בתחרות זו דורגו המתמודדות לא רק על פי מראן החיצוני אלא גם בבישול, בסידור שולחן, בהכנת קוקטייל ובשזירת פרחים. דותן ייצגה את ישראל בתחרות “דונה אידיאלה” העולמית, שנערכה במונטקטיני שבאיטליה, והוכתרה כסגנית הראשונה.

בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, שרה דותן את השיר "תנו לנו יד ונלך"; השיר לא הגיע למקום הראשון, אך זכה לפופולריות. דותן ומלחין השיר יעקב הולנדר שיתפו פעולה גם באלבום הבכורה שלה, עירית דותן (1974), שהורכב כולו משיריו של הולנדר, בהם השירים "אני חי כעשב בר" שנכתב במקור ביידיש על ידי יעקב שטיינברג ותורגם לאלבום על ידי אבי קורן, "אני אוהבת באך" שבוצע במקור על ידי להקת גייסות השריון, ו"הלא תשאלו ציון" שנכתב למופע "שישו את ירושלים". באותה שנה השתתפה דותן בתוכנית "לאמא באהבה" לצד ג'וזי כץ, שרה גולן, שלמה ארצי ועוד, ושרה שם את השיר "אמהות פוסעות" ללחנו של הולנדר. שיר נוסף של הולנדר שביצעה היה שיר הזיכרון "פרגים באדום", שכתב הולנדר לזכרו של סרן נועם דביר, מפקד פלוגה כ' בגדוד 9 בחטיבה 14 שנפל במלחמת יום הכיפורים.

כעבור שלוש שנים הוציאה אלבום נוסף, השעות היפות ביותר. מתוכו זכה להצלחה שיר הנושא והשיר "ציפורי שירי". כעבור שנה יצא אלבומה האחרון, הולכים לנדנדות עם עירית דותן, אלבום שירי ילדים בעיבוד נתן כהן, שלא נחל הצלחה. זמן קצר לאחר מכן היא התגרשה מבעלה.

ב-2008 הלחינה ושרה את "הבלדה על רוז הקטנה", בעקבות פרשת רצח רוז פיזם. את השיר כתב אורי קציר והוא מתאר מנקודת מבטה של רוז את אשר אירע ואת התחינה והכמיהה לכך שכל זה ייפסק.

בשנת 2018 החלה להופיע לצד הגיטריסטית טלי אופיר במופע המוזיקלי "תנו לנו יד ונלך".

דותן פעילה בארגון "רוח נשית", ומופיעה יחד עם המשוררת חלי אברהם איתן.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 1974: עירית דותן
* 1977: השעות היפות ביותר
* 1978: הולכים לנדנדות עם עירית דותן

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש (חיפה)
קטגוריה:חברות להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
המנון מונקו

**ההמנון המונגאסקי** (במונגאסקית: **Inu Munegascu**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[מונקו]]**.

הגרסה הראשונה של ההמנון הלאומי הולחנה בשנת 1841 על ידי תיאופילוס בלאנדו דה קסטרו (Théophile Bellando de Castro). מאוחר יותר ערך קסטיל בלזה מספר שינויים קטנים בהמנון. ב-1848 אימץ המשמר הלאומי את שירו של בלאנדו והפך אותו ל"מארש נאמני האומה". ב-1896 עיבד צ'ארלס אלברכט את הלחן מחדש כך שיותאם לפסנתר. בשנת 1931 כתב לואיס נוטארי את המילים להמנון בשפת המקור של מונקו, המונגאסקית, לבקשתו של הנסיך. לרוב ההמנון מושמע ללא מילים ונדירים המקרים בהם הוא מושר עם מילים.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* המנונה הלאומי של מונקו באתר הלאומי

קטגוריה:מונקו: סמלים לאומיים
מונקו
מכון ירושלים לחקר שווקים

**מכון ירושלים לחקר שווקים** (באנגלית: **Jerusalem Institute For Market Studies**) הוא מכון מחקר שמטרתו היא קידום החופש הכלכלי והאישי בישראל.
## היסטוריה
המכון נוסד בשנת 2003 על ידי רוברט סאוור וקורין סאוור, שניהם בעלי תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת ניו יורק. המכון מפרסם ניירות עמדה וסקרי דעת קהל בנושאי מדיניות ציבורית וכלכלית, ומקיים סדרת הרצאות לקהל הרחב. המכון חוקר גם את הקשר שבין כלכלה ויהדות, ואת נקודת המבט ההלכתית בנושאים כלכליים שונים. בשנת 2013 הוציא לאור המכון את הספר "מה שרואים ומה שאין רואים: חיבורים בכלכלה פוליטית", תרגום עברי לכתביו של הכלכלן הצרפתי פרדריק בסטייה.

המכון פועל לקדם פעולות וערכים ברוח הימין הכלכלי הליברלי כמו הפחתת היקף השירותים הממשלתיים, הפחתת מיסים, ליברליזציה של השווקים הפיננסיים ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כלכלה
ירושלים לחקר שווקים
קטגוריה:מכוני מחקר דעת קהל
בואו נדבר על זה

**בואו נדבר על זה** (באנגלית: **Analyze This**; בתרגום חופשי: "נתח את זה") הוא סרט קולנוע אמריקאי-אוסטרלי מסוגת קומדיית הפשע משנת 1999. הרולד ראמיס ביים את הסרט, ומככבים בו ליסה קודרו, רוברט דה נירו ובילי קריסטל. הסרט זכה להצלחה בקופות והיה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, בהם הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר.

ב-2002 יצא סרט המשך בשם "בואו נדבר על זה פעם שנייה".

## עלילה
עלילת הסרט עוקבת אחר פול ויטי (דה-נירו), מאפיונר הנתקף התקפי חרדה ודיכאון על רקע ההתנקשות באביו לנגד עיניו, כשעוד היה ילד. ויטי מבין כי החולשה מסכנת את חייו ועסקיו הנפשעים ופונה בסתר לעזרת פסיכיאטר – בן סובּל (קריסטל). סובל מוצא עצמו נגרר לעולמו של ויטי, הרגיל שבקשותיו ודרישותיו מתבצעות באופן מיידי – ומתקשה לקבל הרעיון של טיפול פסיכיאטרי מתמשך או קביעת פגישות שבועיות.

מאחר שבעולמו של ויטי פגישות עם פסיכולוג עלולות להתפרש כחולשה הוא נאלץ להסתיר את הטיפול מעיני חבריו לארגון הפשע ויריביו. כתוצאה מדרישותיו לטיפול מיידי בכל עת שיחפוץ מוצא עצמו בן נקלע מספר פעמים לסיטואציות בהן עליו להתנהג כחבר משפחת הפשע של ויטי. במקביל, אנשי ה-FBI משכנעים את בן לשמש מודיע בעזרת קלטת מזויפת, בה נשמע ויטי מתכנן לרוצחו.

בשיא העלילה מוצא עצמו בן מייצג את ויטי בפגישת פסגה של משפחות הפשע כקונסיליירי, בעוד שזה מגיע לפריצת דרך בניתוח תחושת האשם שהרגיש על מות אביו. ויטי מגיע לפגישה ומודיע כי הוא מבקש לעזוב את חיי הפשע. אנשי אחת ממשפחות הפשע היריבות מסרבים לקבל זאת וחוששים שוויטי יהפוך למלשן ובין שני המחנות מתפתח קרב יריות. במהלך הקרב בן מגן בגופו על ויטי מכדור ונפצע בכתף. לאחר שאנשי ה-FBI נכנסים לזירה ועוצרים את כל המעורבים בן נשלח לבית חולים וחוזר לחיות את חייו כבשגרה.

באפילוג בן מבקר את ויטי בכלא סינג סינג, ומברך אותו על החלמתו מהתקפי החרדה והדיכאון.

## צוות השחקנים הראשי
* רוברט דה נירו – פול ויטי
* בילי קריסטל – בן סובל
* ליסה קודרו – לורה מקנמארה, ארוסתו של בן
* צ'אז פלמינטרי – פרימו סינדרוני, יריבו של ויטי
* ג'ו ויטרלי – ג'לי, סגנו של ויטי

## ביקורות והכנסות
הסרט יצא ב-5 במרץ 1999, ובסוף השבוע הראשון באקרנים גרף כ-18 מיליון דולר וניצב במקום הראשון. בשבועות שלאחר מכן הכנסותיו של הסרט ירדו בהדרגה ובאופן מתון, עד אשר ירד מהאקרנים בארצות הברית כעבור 22 שבועות, לאחר שגרף הכנסות בנות כ-106 מיליון דולר. מהכנסותיו ברחבי העולם הסרט גרף 70 מיליון דולר נוספים, ובסה"כ כ-176 מיליון דולר.

הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם נטייה לאהדה בקרב מבקרי הקולנוע. בין המבקרים המשבחים את הסרט נפוצו שבחים לתזמון הקומי ולמשחקם של קריסטל ודה-נירו. מנגד, מבקרים אחרים טענו כי עלילת הסרט איננה עמוקה דיה והדמויות חסרות עומק אמיתי.

הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב – הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי (בעבור הופעתו של דה-נירו).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי מאפיה
קטגוריה:פסיכולוגיה בקולנוע
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת הווארד שור
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
מיכאל שטראוס (פילוסוף)

**מיכאל (מיכה) שטראוס** (3 בספטמבר 1931 - 19 באפריל 2018) היה פילוסוף והוגה דעות. שימש ראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת חיפה.

## ביוגרפיה
נולד בגרמניה, למשורר אריה לודוויג שטראוס ולאווה, בתו של מרטין בובר. בשנת 1935 עלה עם הוריו לארץ ישראל.

בשנות ה-60 החל ללמד באוניברסיטת חיפה, ובמשך מספר שנים היה ראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטה. בשנת 1998 פרש לגמלאות. לימד גם באוניברסיטה החופשית של ברלין ובאוניברסיטת חבל הסאר בגרמניה.

היה ממייסדי חוג אורנים. בשנים 2000 עד 2010 התגורר בברלין, ולאחר מכן שב לארץ והתגורר בחיפה.

בנו הוא המוזיקאי והמשורר אבנר שטראוס.

## ספריו
*"על משמעות ונושאי משמעות", הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 1984
*"רציה רגש ושיפוט ערכי", הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 1998

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: פילוסופיה
קטגוריה:משפחת בובר
קטגוריה:חברי חוג אורנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות תל רגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
בכרך (פירושונים)

**[[בכרך|בָּכָרָך]]** (**Bacharach**) היא עיירה במערב גרמניה. זהו גם שם משפחה נפוץ בקרב יהודי גרמניה.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
דוד גינתון

**דוד גינתון** (נולד ב-1947) הוא אמן ישראלי המלמד אמנות במכללת בית ברל. חתן פרס רפפורט לאמן ישראלי, 2019.

בין השנים 1968 ל-1969 למד לימודים חלקיים בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ובין השנים 1972 ל-1976 למד לימודים חלקיים בחוגים לתולדות האמנות ולפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1995 זכה בפרס שרת המדע והאמנויות.

נשוי לאוצרת האמנות אלן גינתון ולזוג שלושה ילדים.

## תערוכות יחיד
* 1980 - מוזיאון תל אביב לאמנות, במסגרת "חדשות 1".
* 1993 - גלריה גבעון, תל אביב. 
* 1993 - הגלריה הלימודית של החוג לאמנות, אוניברסיטת חיפה.
* 1995 - "Trompe- L'oeil כחול- לבן", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד.
* 1998 - "הסוף של אלהים", גלריה נגא, תל אביב.
* 1999 - הגלריה של המדרשה לאמנות, קלמניה.
* 2002 - "The English Painter", גלריה נגא, תל אביב.
* 2006 - "גן עדן קונצפטואלי", גלריה נגא, תל אביב. 
* 2006 - "עבודות 1973- 1981", סדנאות האמנים, תל אביב.
*2021 - "השם של הציור" ,מוזיאון תל אביב לאמנות.
## גלריה

File:Ginton001.jpg|אמנות שעת מלחמה, 1973, חריכת אבק שרפה על בטון, גובה 6.5 ס"מ, רוחב 72.5 ס"מ, עומק 13.5 ס"מ
File:Ginton002.jpg|התאבדות שלי לא תביאר לעולם שום תועלת, 1974, דם תחבושות ודבק פלסטי על עץ, גובה 5 ס"מ, רוחב 180 ס"מ [נהרס]
File:Ginton003.jpg|הזמן הוא דם החיים (על פי פנחס שדה], 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 16 ס"מ, רוחב 23 ס"מ
File:Ginton004.jpg|כאב (ידיים), 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 29.3 ס"מ, רוחב 46 ס"מ
File:Five Young Artist 01.jpg|כאב (רגליים), 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 29.3 ס"מ, רוחב 46 ס"מ
File:Ginton014.jpg|כאב (רגליים), 1974, תצלום, גובה 29.5 ס"מ, רוחב 43.5 ס"מ
File:Ginton013.jpg|כאב (כפות רגליים), 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 30 ס"מ, רוחב 45.5 ס"מ
File:Five Young Artist 02.jpg|מיטה, 1974
File:Ginton005.jpg|השתקפות עצמית, 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 58 ס"מ, רוחב 58 ס"מ
File:Ginton007.jpg| לטמון את הראש בחול, 1974, תצלום שחור-לבן, גובה נ39 ס"מ, רוחב 26 ס"מ
File:Ginton008.jpg|יריות באוניברסיטה, 1974, תצלומי שחור-לבן מנוקבים בקלעי M-16, גובה 12.5 ס"מ, רוחב 20.5 ס"מ, אוסף מוזיאון ישראל
File:Ginton009.jpg|יריות באוניברסיטה, 1974, תצלומי שחור-לבן מנוקבים בקלעי M-16, גובה 12.5 ס"מ, רוחב 20.5 ס"מ, אוסף מוזיאון ישראל
File:Ginton011.jpg|לקפוץ למים סוערים, 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 29 ס"מ, רוחב 39 ס"מ
File:Ginton015.jpg|להיכוות ברותחין, 1974, תצלום שחור-לבן, גובה 39 ס"מ, רוחב 26 ס"מ



## לקריאה נוספת
*גינתון, דוד, "ללמד בני יהודה אמנות או סידרה של זינוקי נפל", בתוך: סטודיו, מס' 40, ינואר 1993, עמ' 45-42, 60-59

## קישורים חיצוניים

* 
* דף אישי במכללת בית ברל
*  
* 
*ידידיה גזבר, בין אמנות, פרשנות והתגלות, באתר ערב רב, 17 בספטמבר 2021
*גדעון עפרת, האחרון של דוד גינתון, באתר המחסן של גדעון עפרת, 31 במאי 2021
*גדעון עפרת, העלה של דקרט, באתר המחסן של גדעון עפרת, 25 באפריל, 2020

קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:פעילים במדורי המועצה הישראלית לתרבות ואמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
צביקה סלונים

**צביקה (צבי) סלונים** (1934 - 7 באוגוסט 2019) היה ממנהיגי תנועת ההתנחלות ביש"ע, שימש דובר ומזכיר גוש אמונים ומראשוני המתיישבים בשומרון, ממייסדי מכללת יהודה ושומרון (שהפכה לימים לאוניברסיטת אריאל בשומרון) וראש מדרשת ארץ ישראל בקדומים.

## מוסדות שהקים
שימש לבקשת הג'וינט כמנכ"ל הקהילה בשומרון, אותה ניהל למעלה מעשור.
הוא מייסדו של מוזיאון קדם לארכאולוגיה בקדומים.

הקים בשנות השמונים את "הקרן לגאולת קרקעות שליד מדרשת קדומים" הפועלת במטרה לרכוש אדמות מערבים ביש"ע ובבעלותה קרקעות היישובים נופים, רבבה ואבני חפץ.
בשנות ה-80, לאחר פינוי ימית, הקים גרעין שעסק בהקמת היישוב הר ברכה ועלה אליו עם אשתו רחל למשך שלוש שנים.

הקים את מדרשת ארץ ישראל שבקדומים - לתיעוד ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון, ולהסברה בארץ ובכל רחבי התפוצות.

בשליחות גוש אמונים ובשיתוף מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית הקים את "במעלה" - המחלקה לקידום עלייה ליש"ע בניו-יורק ודוברות יש"ע מחוץ לישראל.

הקים את תשתיות התרבות בקדומים - הספריות, המרכזים הפדגוגים מתוך המתנ"ס הראשון שפעל מקדומים עד להקמת המוסדות הנ"ל ביישובים.

## חינוך
צבי עסק בפעילות ענפה בחינוך והקים מספר מוסדות. בהכשרתו כקרימינולוג היה לקצין המעקב הראשון במדינת ישראל, בשנות החמישים היה מנהל שני מוסדות לעברייני נוער - צופיה ביבנה ועוגן במצפה ים.

בשנת 1980 ייסד בי"ס לבנות ממוצא אתיופי בקדומים ועסק בקליטת עלייה מרוסיה.

בנוסף, קיים מספר שליחויות מיוחדות למחנות יוצאי ברית המועצות: "בלה דיספולי", "אוסטיה" איטליה, ברחבי אירופה וברית המועצות.

חתום יחד עם פרופ' שלמה גיורא שוהם על הספר "הדילמה המוסרית של איש הטיפול".

## הוקרה
צבי ואשתו רחל היו ממייסדי אוניברסיטת אריאל בשומרון. ב-12 במאי 2008 במסגרת חבר הנאמנים הבינלאומי ה-14 של המרכז האוניברסיטאי אריאל, הוענקה להם תעודת עמיתי כבוד "על חזונם מרחיק הלכת בתחום ההשכלה הגבוהה בישראל, על תפיסתם החברתית, הציונית והערכית, על תרומתם המכרעת, בימים של קושי ומחסור, ליסודו של המוסד, לסיוע בקידומו למרכז אוניברסיטאי רב הישגים ולומדים, תוך שמירה על ערכים, צניעות ומסירות בכל עת".

זוכה פרס רוטרי על הגשת עבודה בתחום טיפול ושיקום עבריינים-ות (1960).

זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות בשנת תשע"ב בנימוקי הפרס נאמר "צביקה סלונים הוא הארץ-ישראל היפה. אדם שבכפות ידיו שתל שתילים בכל הארץ, נטע עצים בכל מקום. לא פעם אחת היה בודד במערכה, ובכל זאת התמיד לאורך כל הדרך. כל המסתכל על פועלו לאורך השנים מצדיע לו. צביקה הגיע לגבורות, הוא הופך להיות והננו מודל לחיקוי לבאים אחריו".

## משפחתו

היה מצאצאי רבי שניאור זלמן מליאדי, נכדה של אם היישוב החב"די בחברון, הרבנית מנוחה רחל בתו של רבי דובער שניאורי, 'הרבי האמצעי' השני בשושלת חב"ד.

היה נשוי לרחל עד לפטירתה. נפטר ב-7 באוגוסט 2019 והותיר אחריו ארבעה ילדים. התגורר בקדומים אותה הקים ביחד עם גרעין אלון מורה ב-1975. הובא למנוחות בבית העלמין של קדומים . 

דודו הוא נחום סלונים.

## קישורים חיצוניים
* מתראיין לפרויקט "המפגש שלי" של חברת jem - ניסן תש"ע

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס מוסקוביץ' לציונות
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:אוניברסיטת אריאל בשומרון
צביקה
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
אבשלום מזרחי

**אבשלום מזרחי** (נולד ב-1937, ה'תרצ"ח) הוא ביוכימאי ישראלי. הוא שימש כראש מחלקה לביוטכנולוגיה במכון למחקר ביולוגי בנס ציונה. מזרחי פעיל בתחום הרפואה הטבעית והאלטרנטיבית כיום הוא המנהל האקדמי ומרכז מגמת הנטורופתיה של מכללת רידמן לרפואה משלימה.

מזרחי נולד לאַדִיב אַלמִשְׁרְקִי, אשר עלה לארץ ישראל מתימן כיתום בשנת ה'תרע"ד (1914), ולמזל לבית ערוסי, אשר נולדה בשכונת נחלת ציון בירושלים. הוא היה בן יחיד וגדל בצפון תל אביב. במהלך שירותו הצבאי, היה מזרחי בין השנים 1955–1957 בנח"ל; כחייל מילואים שירת בתור מדען בחיל המודיעין. את שלושת תאריו למד באוניברסיטה העברית. 

בהיותו בשבתון ב-1977, בבית החולים "Roswell Park Memorial Institute" לחולי סרטן בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק עסק בפיתוח תהליך לייצור אינטרפרון, חלבון המופרש מכדוריות דם לבנות (לימפוציטים) המשמש לטיפול במחלות הסרטן. בתקופה זו החל להתעניין בתחום הרפואה הלא קונבנציונלית, מתוך תפיסתו כי "עולם המדע והרפואה המערביים אינו מכיל את תחומי הנפש והרוח בתפיסה הכוללת של חיים, בריאות, רפואה וחולי".

בשנת 1983 ייסד עמותה שעניינה היה הסדרת העיסוק ברפואה הוליסטית: "המועצה הציבורית לתזונה ולאורח חיים בריא". בשנות השמונים והתשעים הוא שימש עורך של שני ביטאוני בריאות טבעית: "טבע און" ו"בריאות על בוריה".

מזרחי עבד כשלושים שנה (בשנים 1961–1991) במכון הביולוגי בנס ציונה, מתוכן כשבע שנים כראש המחלקה לביוטכנולוגיה. במכון זה עסק במחקר, בפיתוח ובייצור של חומרים ביולוגיים ממיקרואורגניזמים. הוא לימד קורסים בביוטכנולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובמחלקה להנדסה כימית באוניברסיטת בן-גוריון, פרסם מאמרים רבים בספרות המדעית וערך סדרה של ספרים (ארבעה עשר כרכים) בביוטכנולוגיה. בשנת 1991 עזב את עבודתו כמדען כדי שיוכל להתמסר לרפואה אלטרנטיבית. כמו כן הוא עוסק בחקר הרפואה במסורת היהודית ומסורת יהדות תימן. הוא לימד קורסים בנושא באוניברסיטת בר-אילן.

## מספריו
* מהדבש ועד העוקץ - על מוצרי הדבורה - לבריאות, לרפואה ולהנאה, הוצאת חותם הזהב. 1999
* בדרך לא סלולה - עובדיה בן שלום - משעול חיים ומפעל חיים, הוצאת האגודה לטיפוח חברה ותרבות, תיעוד ומחקר. 2000
* המטבח התימני - חויאג', אהבה ופולקלור, הוצאת ריחן/צריקובר. 2001
* לחיות בריא, הוצאת פוקוס. 2003
* להתבגר צעיר, הוצאת פוקוס. 2004
* כל מה שרצית לדעת על השמנת -יתר, הוצאת פוקוס. 2004
* אשרי המאמין, הוצאת פוקוס. 2010

## קישורים חיצוניים
* דף אישי באתר מכללת רידמן

## הערות שוליים

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:סגל המכון למחקר ביולוגי בישראל
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
אלעזר כוכבא

**אלעזר כוכבא** (16 ביוני 1926 – 15 ביוני 2016) היה פרופסור לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב ומייסד המכללה האקדמית תל אביב-יפו ונשיאהּ הראשון.

## ביוגרפיה
כוכבא נולד בבסרביה. למד מהגן ועד התיכון במוסדות החינוך העבריים "תרבות" בבסרביה, והיה פעיל בתנועת גורדוניה כמדריך וכחבר הנהגה. בימי מלחמת העולם הוגלה עם משפחתו למחנות בטרנסניסטריה ושם שהו כשלוש שנים עד 1944 עת שב לרומניה ופעל בתנועתו במחתרת.

ב-1947 הגיע לארץ באורח בלתי ליגאלי ופנה להכשרה בקיבוץ רמת דוד. מ-1950 החל לעסוק בהוראה כללית ביישובי השרון. ב-1953 החל ללמוד ביולוגיה במכון הביולוגי-פדגוגי של יהושע מרגולין בדרום תל אביב, שממנו התפתחה אוניברסיטת תל אביב וסיים את התואר בשנת 1957. לאחר מכן השלים תוארי מוסמך ודוקטור (1962) באוניברסיטה העברית בירושלים. כל השנים הוסיף להורות במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ולימים כיהן בה כראש המחלקה לזואולוגיה וכדיקאן הפקולטה למדעי החיים. בשנת 1967 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1972 לפרופסור מן המניין. בשנים 1986–1991 היה חבר המועצה להשכלה גבוהה בישראל.

כוכבא פרסם מאמרים רבים בנושאי רעלנים של נחשים וכן חיבר וערך ספרים בתחום זה. ב-1994 זכה בפרס בינלאומי על-שם רדי על מחקריו בטוקסיקולוגיה. יזם והקים ב-1994 את המכללה האקדמית תל אביב-יפו וכיהן כנשיאה עד שנת 2000.

כוכבא היה חבר באגודת המדענים הבינלאומית Sigma Xi ובאקדמיה למדעים של ניו יורק. בשנת 2004 יצא לאור ספרו "נחשים ארסיים וארסי נחשים" בהוצאת טבע הדברים ואוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1998 הוכתר כוכבא ליקיר העיר חולון.

נפטר בחולון ב-15 ביוני 2016.

## קישורים חיצוניים
* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:יהודים מבסרביה
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: זואולוגיה
קטגוריה:זואולוגים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:נשיאי המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:יהודים חברי אגודות מדעיות
קטגוריה:יקירי חולון
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:טוקסיקולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
דעת בעלים

במשפט העברי, קיים כלל המצריך **דעת בעלים** בהשבה ותשלומי גזילות וגנבות. כלל זה, מייחס חשיבות מיוחדת הן לגזילה כאשר היא נעשית בידיעת הבעלים והן להשבה כאשר היא נעשית בידיעת  הבעלים.

## שיטת רב
שיטתו של רב על פי שיטת רש"י היא, שגזילה, כאשר היא נעשית מדעת הבעלים, נחשבת לגזילה חמורה יותר, ולכן גזילה כזו צריך להשיב באופן מושלם יותר, שהיא השבה מדעת הבעלים, ובשעת ההשבה. לעומת זאת, אם הגזילה נעשית שלא מדעת הבעלים, די בדעת קלושה של הבעלים בכך שהגזילה חזרה אליהם, וזאת על ידי "מנין", כלומר שהבעלים מונים את צאנם ורואים שלא חסר דבר (למרות שאינם יודעים שהייתה כאן השבת גזילה).

יש המסבירים את דברי שיטת רש"י, על פי דברי המהר"ל המסביר את דין ייאוש בכך שבעלותו של האדם נקבעת לפי השימוש והשליטה שהוא עושה בחפץ, ולפי היחס שיש בינו לחפץ, כאשר הוא משמש אותו ובדעתו להשתמש בו. לפי כך, מסבירים האחרונים כי גזילה כזו, שנעשית מדעת הבעלים, היא גזילה אלימה יותר, שכן בדעת הבעלים נקבעה התודעה שחפציו אינה בשליטתו יותר, ובכך הושלם מעשה הגזילה, שהרי החפץ יצא משליטתו ומתודעתו.

שיטת הרשב"א היא, שסברא היא, שכאשר הגזילה נעשית בפרסום ומדעת הבעלים, עליו להחזיר לידו את הגזילה מדעת הבעלים כדי להוציא את עצמו מידי כל חשד.

## שיטת שמואל
לפי שיטת שמואל, אין חילוק בין גזילה לדעת או שאינה כזו, ובשניהם מניין פוטר. לפי דעת רש"י ייתכן כי שמואל חלוק על רב בחילוק שבין גזילה מושלמת ושאינה מושלמת, או לחלופין לפי דעת הרשב"א - בדין שעליו להוציא את עצמו מידי חשד. אם כי ניתן לומר שגם שמואל מודה לדין זה, אלא שהוא סובר שמניין המתבצע כאשר ידוע לבעל הבהמה שהיא נגזלה, חשובה כדעת, כי למרות שהוא לא ידע בשעת ההשבה שהייתה כאן השבה, ידוע לו לאחר מכן שהייתה השבה, שהרי הוא רואה שהבהמה שנעלמה נמצאת.
## שיטת רבי יוחנן
שיטת רבי יוחנן, דומה לזו של רב, אם כי במידה פחותה יותר. גם רבי יוחנן מודה שלגזילה חמורה יותר, שנעשית מדעת, יש צורך בהשבה אלימה יותר, אלא שלשיטתו בגזילה מדעת די במניין, שכן גם דעת כזו נחשבת כדעת, ואילו גזילה שנעשתה שלא מדעת, ניתן להשיבה ללא דעת כלל, ואף ללא מניין שבה מנו הבעלים של העדר את העדר וראו שלא חסר בה אף אחת.
## שיטת רב חסדא
שיטתו של רב חסדא, היא שההפך הוא הנכון; אין כלל דין שגזילה מדעת היא גזילה מושלמת יותר שצריכה השבה מושלמת מדעת, ודווקא בגזילת בהמה שנעשתה שלא מדעת, יש צורך בדעת הבעלים שידעו כי היא הושבה ואיזו היא הבהמה שהושבה. רבא, מסביר את שיטתו של רב חסדא, שכאשר בהמה מורגלת ללכת בתוך העדר, אין לה נטייה לברוח מהעדר, אך כאשר מתרגלת לצאת מחוץ לעדר, על ידי הגזלן, הוא שוב מורגלת לצאת מבלי השגחת הרועה, וככזו היא צריכה שמירה מעולה, ולכן צריך הגזלן להודיע שהוא החזירה כדי שידע בעל העדר שעליו להשגיח עליה באופן מיוחד, וגם כדי שידע איזו היא בהמה שנגזלה שזקוקה להשגחה מעולה.
## פסק ההלכה

הראשונים נחלקו בפסק ההלכה, יש שפסקו כרבי יוחנן, שכן ההלכה היא תמיד כרבי יוחנן כאשר הוא חלוק עם רב, ויש שפסקו כרב חסדא, שכן לדעתם בכך שרבא מפרש את דבריו יש הוכחה שהוא פוסק כמותו.
## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
מכון לומדה

שמאל|ממוזער|200px
**מכון לומדה - המכון החרדי ללימודי מקצוע** הוא מכון להכשרה מקצועית בהפרדה מגדרית לציבור החרדי שהוקם בשנת 1991, המוסד הראשון שפנה לציבור זה בתחום ההכשרה מקצועית. סניפו הראשי נמצא ברחוב שטראוס בירושלים, וסניף נוסף בביתר עילית. 

המכון מספק הכשרה בתחומים של הנהלת חשבונות, מזכירות רפואית, פיתוח תוכנה, בדיקות תוכנה, גרפיקה, עריכה, פרסום ועיתונאות, וכן בתחום הקולינרי (קורסי טבחות, מגדנאות וייננות). המועמדים נבחנים באבחון פסיכוטכני ולפיו מותאמים למקצוע המתאים להם.

נשים וגברים לומדים בהפרדה מלאה. גברים בלבד מרצים בפני התלמידים, ומרצות בלבד בפני תלמידות. 

המכון הוקם בידי רבקה ירוסלבסקי, המנהלת אותו עד היום. למכון כ-10,000 בוגרים.

## קישורים חיצוניים
*  בארכיון האינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסדות לימוד חרדיים בישראל
קטגוריה:ישראל: הכשרה מקצועית
סלמנדרה סיבירית

**סלמנדרה סיבירית** (שם מדעי: *Salamandrella keyserlingii*) היא מין של סלמנדרה הנמצא בצפון-מזרח אסיה, בעיקר בסיביר, ביערות לחים ובגדות נחלים מעוצות. מין זה נפוץ גם בקזחסטן, מונגוליה, צפון-מזרח סין ובחצי האי הקוריאני. אוכלוסייה מבודדת של סלמנדרה זו קיימת בהוקאידו שביפן. שטחי רבייה של סלמנדרה סיבירית בקוריאה הצפונית הוגדרו כשמורת טבע לאומית (North Korean natural monument #360).

אורכם של פרטים בוגרים נע בין 9 ל-12.5 ס"מ. צבעם כחול-חום, עם פס סגול לאורך הגב ופסים חומים כהים דקים בין העיניים וסביבן, ולעיתים גם על הזנב. בכל רגל ארבע אצבעות ללא טפרים. הזנב ארוך יותר מהגוף.

נקבת הסלמנדרה מטילה שק-ביצים בודד המכיל בממוצע 50–80 ביצים. נקבה בודדת מטילה עד 240 ביצים בעונה. הביצים, בצבע חום בהיר, בוקעות 3–4 שבועות אחרי ההטלה, ומהן בוקעות הפגיות באורך 11–12 מילימטר.

המין ידוע ביכולתו לשרוד הקפאה עמוקה לאורך זמן - עד 45 מעלות מתחת לאפס. במקרים מסוימים נצפו סלמנדרות קפואות בקרח למשך שנים, וכאשר הופשרו, עזבו את המקום בהליכה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי זנב
קטגוריה:סיביר: בעלי חיים
גטו לחווא

שמאל|ממוזער|250px|מפת הגטו
שמאל|ממוזער|יצחק רוחצ'ין מנהיג המרד היהודי בגטו לחווא
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי לחווא שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
**גטו לחווא** (בפולנית: **Łachwa**) היה גטו שהתקיים בין קיץ 1941 לקיץ 1942 סמוך לעיירה לחווא בפולין הכבושה (עד ל-1939 ברפובליקה הפולנית השנייה; מאז 1991 בבלארוס).
גטו זה היה מראשוני הגטאות (וכנראה הראשון) שהתמרדו כנגד הנאצים בתקופת השואה.

## היסטוריה
הכוחות הגרמניים כבשו את לחווא ב-8 ביולי 1941, שבועיים לאחר תחילת מבצע ברברוסה. בעיר הוקם יודנראט בראשות המנהיג הציוני דב לופטין (Lopatyn). ב-1 באפריל 1942 הועברו יהודי העיר לגטו, שהכיל רק שני רחובות ו-45 בתים, והוקף גדר תיל. בגטו שוכנו כ-2,350 בני אדם, בצפיפות של מטר רבוע עבור כל תושב.

השמועות על מעשי הטבח ברחבי האזור התפשטו אל לחווא, והצעירים היהודים אורגנו במחתרת בהנהגתו של יצחק רוחצ'ין (Rochczyn), ראש קבוצת בית"ר המקומית. בסיועו של היודנראט, הצליחה המחתרת לאסוף סכינים ומוטות ברזל, אך המאמצים לצבור נשק לרוב לא צלחו.

עד אוגוסט 1942 היו היהודים בלחווא מודעים לחיסולם של הגטאות הסמוכים, בעיירות לוניניץ ומיקשביץ (מיקאשאוויצ'ה), וב-2 בספטמבר נודע להם כי חקלאים מקומיים הצטוו לחפור בורות מחוץ לעיר בהוראת הנאצים. מאוחר יותר באותו יום, 150 חיילי האיינזצגרופן ו-200 שוטרים מקומיים הקיפו את הגטו. רוחצ'ין ואנשי המחתרת רצו לתקוף את גדר הגטו בחצות על מנת לאפשר לאוכלוסייה לברוח, אך אחרים סירבו לעזוב את הקשישים והילדים. ראש היודנראט לופטין ביקש כי הפעולה תידחה לבוקר. ב-3 בספטמבר הודיעו הגרמנים ללופטין כי הגטו עומד להתחסל והורו להכין את תושביו לגירוש. על מנת להבטיח את שיתוף הפעולה של מנהיגי הגטו, הבטיחו לו כי חברי היודנראט, רופא הגטו ו-30 עובדים, שאותם יוכל לבחור, יינצלו מהגירוש. לופטין סירב להצעה, ומסר בתגובה "או שכולנו נחיה, או שכולנו נמות".

כאשר נכנסו הגרמנים לגטו, התקיף לופטין באש את מפקדת היודנראט, וזה היה האות להתחלת המרד. מבנים נוספים התקיפו באש, וחברי המחתרת תקפו את הגרמנים שנכנסו לגטו באמצעות גרזנים, מקלות, בקבוקי תבערה ובעזרת ידיהם החשופות. קרב זה ייצג את מרד הגטאות הראשון של המלחמה.

כ-650 יהודים נהרגו בלחימה או באש הלהבות, ועוד כ-500 נלקחו אל הבורות החפורים ונורו שם. שישה חיילים גרמנים ושמונה שוטרים גרמנים ואוקראינים נהרגו. גדר הגטו נפרצה, וכ-1,000 יהודים הצליחו לברוח, מתוכם כ-600 הצליחו לתפוס מחסה בביצות פריפיאט. רוחצ'ין נורה ונהרג כשקפץ לתוך נהר. על אף שעל פי ההערכות 120 מהבורחים הצליחו להצטרף לפרטיזנים, מרבית האחרים אותרו ונהרגו. כ-90 מתושבי הגטו שרדו את המלחמה.

לופטין הצטרף ליחידת פרטיזנים קומוניסטים, ונהרג על ידי מוקש ב-21 בפברואר 1944. לחווא שוחררה על ידי הצבא האדום ביולי 1944.

## לקריאה נוספת
* יוסי חן, **האור בקצה היער,** סיפורו של יוסי חן, שורד מרד גטו לחווא, 2011.
* **ראשונים למרד: לחווא** / בעריכת ח"א מיכאלי, י’ ליכטשטיין, ג’ושוע מורבצ'יק, ח’ שקלאר, ירושלים – תל אביב: אנציקלופדיה של גלויות, תשי"ז.
* קופל קולפניצקי, **נגזר לחיים: סיפורו של גטו לחווא**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1999.
* דגן בן ציון, **אנחנו ממרד לחווא**, 2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* דב לופטין - יו"ר היודנראט בגטו לחווא באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* 
* 
* 
* דגן בן ציון, '''אנחנו ממרד לחווא''', 2002. 
* מדליקי המשואות תש"ס (2000) - סיפורו של קופל קולפניצקי, שהשתתף במרד גטו לחווא
* 

## הערות שוליים

לחווא
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:מרידות יהודים בשואה
לואי הראשון, רוזן פלנדריה

**לואי הראשון, רוזן פלנדריה** (**Louis <abbr>I<sup>er</sup></abbr> de Flandre**; 1304 - 26 באוגוסט 1346), היה רוזן פלנדריה בין השנים 1322–1328.

## ביוגרפיה
לואי נולד בשנת 1304, ללואי הראשון, רוזן נבר וז'אן, רוזנת רתל, ונכדו של רובר השלישי, רוזן פלנדריה. הוא ירש את מקום אביו כרוזן נבר ואת מקום אמו כרוזן רתל.

בשנת 1320 נשא לאישה את מרגריט הראשונה, רוזנת בורגונדיה, שהייתה בתם הצעירה של פיליפ החמישי, מלך צרפת ושל ז'אן השנייה, דוכסית בורגונדיה. ב-1322 ירש מסבו את רוזנות פלנדריה. נישואיו עם בית המלוכה הצרפתי אפשרו לו להתנתק מן המדיניות האנטי צרפתית של סבו, רובר השלישי, רוזן פלנדריה, ושל סבא רבא שלו, גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה.

מדיניותו הפרו צרפתית של לואי הראשון, רוזן פלנדריה, והמיסוי הכבד שהטיל על נתיניו גרמו למרד האיכרים שהחל ב-1323 והתפשט ברחבי פלנדריה עד 1328. האיכרים בראשות מנהיגם, ניקולאס זאנקין, השתלטו על הערים ניופורט, ורן, איפר וקורטרייק, שבה לואי הראשון עצמו נפל בידיו של ניקולאס זאנקין. ב-1325 התערב שארל הרביעי, מלך צרפת והביא לשחרורו של לואי הראשון בפברואר 1326, ולחתימה על שלום ארק. השלום לא האריך ימים, ובמהרה לואי הראשון, רוזן פלנדריה נאלץ להימלט אל חצרו של שארל הרביעי, מלך צרפת. לואי הראשון הצליח לשכנע את פיליפ השישי, מלך צרפת לבוא לעזרתו נגד זאנקין, שהובס בידי הצבא המלכותי הצרפתי בקרב קאסל (23 באוגוסט 1328).

עם פרוץ מלחמת מאה השנים נשאר לואי הראשון נאמן למדיניותו הפרו צרפתית, למרות שפלנדריה הייתה תלויה באנגליה מבחינה כלכלית. תעשיית הטקסטיל הפלמית הייתה תלויה בצמר אנגלי שהגיע מאנגליה אל הערים ברוז' וגנט. מדיניותו של לואי הראשון גרמה להפסקת הסחר בצמר ולהחרפת המרד בראשותו של יאקוב ואן ארטוולדה. ב-1339 נאלץ לואי הראשון, רוזן פלנדריה להימלט שוב, ולא שב עוד לפלנדריה. הוא נהרג בקרב קרסי שבו לחם לצד הצרפתים.

בנו, לואי לה מאל, רוזן פלנדריה, ירש את מקומו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזני פלנדריה
קטגוריה:ילידי 1304
קטגוריה:נפטרים ב-1346
מלאכת חורש

250px|ממוזער|חרישה באמצעות כלי רכב
שמאל|ממוזער|250px|חרישה מסורתית
**מְלֶאכֶת חוֹרֵשׁ** היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת. עניינה הרפיית הקרקע, עיבוד הקרקע, יפויהּ והכשרתה לזריעה. שיעורה כל שהוא.

כמו כל מלאכות שבת, חרישה נחשבת למלאכה בגלל חלקה בהקמת המשכן כמתואר במקרא: היו חורשים את הקרקע כדי לגדל בה צמחים להכנת סממני הקטורת ושמן המשחה, וצבעים צמחיים לצביעת יריעות המשכן.

## הגדרת המלאכה
מתולדותיה של המלאכה, חפירת בור (שלא בתוך בניין), סיקול שדה מאבנים וכל פעולה המכשירה את הקרקע לזריעה. פעולות אלו נחשבות לתולדותיה של מלאכת חורש, שכן כמו שחרישה מכשירה את הקרקע לזריעת הצמחים, גם הן מכשירות את פני הקרקע לזריעה – בעקיפין.

כוונת המלאכה המקורית היא להשתמש בבור הנוצר, ולא בעפר. החופר על מנת להשתמש בעפר, זוהי מלאכה שאינה צריכה לגופה, ונחלקו בה חכמים האם היא מדאורייתא או מדרבנן.

איסורים נוספים דרבנן הנובעים ממלאכה זו: עשיית צרכים בשדה חרוש, משחק בגולות באזור שאינו מרוצף.

## גרירת חפצים על האדמה
[250px|ממוזער|משחק [קרוקט (משחק)|קרוקט. חכמים אסרו לשחק בגולות על אדמה חשופה מחשש חרישה.]]

מחלוקת המוזכרת פעמים מספר במסכת שבת, היא המחלוקת בין רבי יהודה לרבי שמעון על אדם הגורר ספסל או שולחן על העפר, באופן שייתכן שיגרם חריץ, אם כי אין הדבר פסיק רישיה (לא בטוח שיגרם חריץ), לפי רבי יהודה אף כי אין בכך כוונה ליצור תלם, אין לגרור ספסל על הקרקע שמא יגרם חריץ, רבי שמעון אומר שדבר שנעשה ללא כוונה מותר, מותר לגרור ספסל קל שלא בהכרח שיגרם חריץ על ידי גרירתו.

לפי הסברו של רש"י, במסכת ביצה, חלוקים שני תנאים לפי שיטתו של רבי יהודה, האם מותר לגרור עגלת תינוק בשבת, שכן במצב רגיל, כאשר גלגלי העגלה עובדים באופן תקין, הם אינן גורמים לחרישה אלא לכבישת העפר. ההבדל בין חרישה לכבישה, הוא שחרישה היא גרימת חריץ בקרקע על ידי סילוק העפר לצדדים, ואילו כבישה היא כבישת העפר פנימה. לפי דעה אחת, יש לחשוש שמא גלגלי העגלה יפסיקו את פעולתם דבר שיגרור לחרישה, ולפי דעה שנייה אין לחשוש לכך. לפי הסבר תוספות מדובר בעגלה המיועדת ללימוד הליכה לילדים קטנים, יש לה שלושה גלגלים, הילד הולך תוך כדי אחיזה בעגלה, וכך לומד ללכת. ההלכה נפסקה כרבי שמעון שאין לחשוש שמא גלגלי העגלה יעשו חריץ בקרקע. גם לפי רבי שמעון, אסור להוביל תינוק בעגלה כבדה שידוע שגלגליה יעשו חריץ בקרקע.

## השוואת גומות
ההלכה פסקה כי גם השוואת גומות נכללת במלאכות האסורות לעשייה בשבת. חכמים אף גזרו, שאדם המפנה את חפציו האצורים במחסן, בשבת, גם באופן המותר לו – למשל אם הוא צריך את המקום בו נמצאים החפצים לשם קיום מצווה, למשל לצורך מצוות הכנסת אורחים או לימוד התורה, לא יפנה את כל האוצר, שמא יבוא להשוות גומות. כך גם גזרו חז"ל, שאדם שהתלכלכו נעליו בבוץ או בטיט יקנח את נעליו בקיר ולא בקרקע שמא יבא להשוות גומות.

חכמים אסרו אף עשיית צרכים בשדה חרוש, שמא ישכח ויטול רגב אדמה לכסות את צרכיו משחק בגולות באזור שאינו מרוצף.

דוגמה לאיסור השוואת גומות היא אדם שירק מפיו רוק שהפריע לו. חז"ל אסרו על אדם זה לשפשף את הרוק בקרקע באופן רגיל לאחר שירק, ורק דרך הילוכו, באופן שאינו משפשף במיחד את הרוק, כך שלא שייך חשש שמא יבוא להשוות גומות, מותר לו לדרוס את הרוק.

## קישורים חיצוניים
* "חורש" באנציקלופדיה היהודית של אתר דעת
* מלאכת חרישה, מאת הרב אליהו ליפשיץ, באתר ישיבת ההסדר ברכת משה
*  (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* 

## הערות שוליים

חורש
ג'ודי בראון

**ג'ודית "ג'ודי" לין בראון קינג** (באנגלית: **Judith "Judi" Lynne Brown-King**; נולדה ב-14 ביולי 1961) היא אתלטית עבר מארצות הברית. היא סגנית אלופה אולימפית בריצת 400 מטר משוכות (לוס אנג'לס 1984).

## ביוגרפיה
בראון נולדה במילווקי, ויסקונסין.

בפעם הראשונה שנערכה ריצת 400 מטר משוכות לנשים, במשחקים האולימפיים זכתה בראון באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) במדליית כסף בתוצאה של 55.20 שניות, אחרי נוואל אל מותוואקל ממרוקו (54.61 שניות).

בראון זכתה פעמיים במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים, וזכתה תריסר פעמים באליפות Big Ten באתלטיקה קלה. ב-1987 היא נבחרה לספורטאית השנה של ספורטס אילוסטרייטד בידי כתב העת ספורטס אילוסטרייטד עבור תרומתה לקהילה.

בראון מחזיקה בשני תארים מאוניברסיטת מדינת מישיגן, תואר ראשון בתורת השמיעה (Audiology) ומדעי הדיבור (Speech science), ותואר שני בחינוך. היא מחזיקה בדוקטורט במנהל ציבורי ובמדיניות ציבורית מאוניברסיטת מערב מישיגן, אותה היא סיימה בהצטיינות. היא גם פעילה בEven Start Statewide Family Literacy Consortium (תוכנית במימון פדרלי של ארצות הברית שמספקת למשפחות גישה לאימונים ולתמיכה על מנת ליצור סביבה ביתית משכילה ולהגדיל את ההישגים האקדמיים של ילדיהם) של מישיגן.

## שיאים אישיים
* ריצת 400 מטר משוכות: 54.23 שניות (1987)

## קישורים חיצוניים

* אלופי האתלטיקה הקלה של ארצות הברית באולמות פתוחים באתר התאחדות האתלטיקה הקלה של ארצות הברית
* אלופי מוקדמות המשחקים האולימפיים של ארצות הברית באתר התאחדות האתלטיקה הקלה של ארצות הברית

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב מישיגן
קטגוריה:ויסקונסין: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
גילי וגלית

**גילי וגלית** (גילי נתנאל וגלית בורג) היו צמד זמרים ישראלי שייצג את ישראל באירוויזיון 1989 עם השיר "דרך המלך", לאחר שזכה במקום הראשון בקדם-אירוויזיון.

## קורות הצמד
בשנת 1989 הגיש המוזיקאי שייקה פייקוב את שירו "דרך המלך" לתחרות הקדם-אירוויזיון. הוא הכיר את הילד גילי נתנאל מראשון לציון, שהיה אז בן 12, ולאחר שעמד על כישרונו המוזיקלי, בחר בו לבצע את שירו בתחרות. זמן קצר לפני התחרות הוחלט על ידי מפיקי הקדם אירוויזיון להצמיד לו זמרת בוגרת, האמרגן והמפיק שלמה צח, שהכיר את גלית בורג שהייתה אז בת 21, הציע אותה וכך נוצר הצמד "גילי וגלית".

לאחר שזכו במקום הראשון בתחרות הקדם-אירוויזיון הם נשלחו לייצג את ישראל באירוויזיון 1989, שהתקיים בלוזאן שבשווייץ. השיר הגיע למקום ה-12 מתוך 22 מתמודדים. באותה שנה הופיעה בתחרות האירוויזיון ילדה נוספת בת 11, נטלי פאק, שייצגה את צרפת. הופעת הילדים לא הוכיחה את עצמה, ובעקבות זאת החליט איגוד השידור האירופאי, המפיק את תחרות האירוויזיון, לצמצם את התופעה של זמרים ילדים וקבע את גיל 16 כרף מינימלי להשתתפות באירוויזיון.

גילי וגלית הקליטו לשיר "דרך הלך" גרסה אנגלית בשם "SHINE FOR TOMORROW".

למרות שהשיר "דרך המלך" לא זכה להצלחה רבה באירוויזיון, הוא זכה להשמעות רבות בישראל.

הצמד שהוקם לצורך ביצוע השיר לא שרד והוא התפרק מיד לאחר מכן.

גילי נתנאל וגלית בורג ניסו לתרגם את הצלחתם ופנו לקריירה מוזיקלית עצמאית. נתנאל הוציא אלבום סולו בשנת 1989 בשם "ימים יפים", שלא זכה להצלחה. לאחר שירותו הצבאי הוא היגר ללונדון, וכיום הוא מתעסק בתחום האופרה. 

בורג  הקימה בשנת 1991 את להקת "טרמפ", ובהמשך נישאה לגיטריסט הלהקה ועברה להתגורר לסירוגין בארצות הברית ובישראל. בשנת 1994 הוציאה בישראל אלבום רוק שלא זכה להצלחה. ב-1997 יצאה לשוק האירופאי תחת שם הבמה "גאלסיה" (Galecia), ופרסמה שיר דאנס באנגלית בשם "You Are The One" שזכה להשמעות רבות. ב-2005 הוציאה אלבום בשם "נוגעת בך" המורכב מחומרים שלה ושל בעלה דאז. בעשור הראשון של המאה ה-21 חזרה בורג בתשובה והחלה לעסוק בשירה בערבי הפרשת חלה והופעות מוזיקליות לנשים בשילוב סיפורה האישי. בהמשך חזרה בשאלה ולאחר מכן שוב חזרה בתשובה.

בשנת 2006 הקליטו חברי להקת "כלא שש" גרסה מחודשת לשיר "דרך המלך", שבה נעשה שימוש בהקלטות מביצועו המקורי של השיר.

ב-28 בנובמבר 2022 נהרגה גלית בורג בתאונת דרכים שאירעה בכביש 4314.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1989
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
מלאכת גוזז

[שמאל|ממוזער|220px|גז כבשה במושב [מרגליות, 1970]]
**מְלֶאכֶת הַגּוֹזֵז** היא אחת מל"ט מלאכות שבת, הנחשבות למלאכה כשם שהיו נחשבות למלאכה במשכן. במשכן היו גוזזים צמר מכבשים לצורך עשיית יריעות המשכן. המלאכה הייתה ידועי בתרבויות עמי העולם העתיק: אמורית - גָּזִזאנֻם. אוגריתית - גזז 𐎂𐎇𐎇 . אכדית - גָּזַזֻ gazāzu. ארמית סורית מושאלת לערבית - جَزّ גז.

## הגדרת המלאכה ושיעורה
**הגדרת המלאכה** היא ניתוק דבר ממקום גידולו על גוף האדם או בעל חיים, חי או מת, כמו: צמר, שערות וציפורניים. אפילו גזיזת שער מהשטריימל היא איסור.

**שיעורה**: בשער או נוצות השיעור הוא שתי שערות, אך בציפורן - גם אחת. כל המלאכות הקשורות לאריגה שיעורן 'כמלוא רוחב הסיט כפול', כלומר הרווח שבין הבוהן לאצבע הסמוכה לה, כשמרחיקים אותן אחת מהשנייה ככל אפשר וזאת כפול שתיים. מרחק זה הוא בערך 10 ס"מ, ובמשנה ברורה כתב שהוא קרוב לארבעה טפחים. התפירה שתופרים עם חוט באורך כזה, הלוך וחזור, היא תפירה שיש לה חשיבות והיא מתקיימת. מידת אורך זו היא כשני שלישי זרת.

ככל איסורי שבת, האיסור הוא רק כאשר מבצע המלאכה עושה אותה בדרך הרגילה והמקובלת, ולכן הטווה את הצמר על בהמה חיה, פטור מעונש חטאת וסקילה, שכן אין דרך גזיזה בכך, ואין דרך ניפוץ בכך ואין דרך טוייה בכך.

## דוגמאות אקטואליות
כדי להזהר מתלישת השערות בשבת, נהוג להשתמש במסרק מיוחד לשבת, שחודי המסרק מכוסים כך שעל ידי סריקת השערות במסרק כזה, לא יתלשו השערות בהכרח, שכן ההלכה אומרת, שאסור לתלוש את השערות בצורה שברור שלפחות שערה אחת תיתלש. זאת בעקבות הכלל האומר, כי אף על פי ש"דבר שאינו מתכוון" פעולה הנעשית שלא במתכוון מותרת בשבת, אם היא פסיק רישיה - כלומר ברור שהיא תתבצע, היא נחשבת לפעולה הנעשית בכוונה, שאסור לעשותה.

לכן, אם אדם או אישה סרקו את שערם באופן שלא ברור שיתלש שער מהשערות, ובמקרה נתלשה שערה אחת, הם לא עברו בכך על כל איסור, שכן במקרה כזה נחשבת תלישת השערה "דבר שאינו בכוונה".

## גזיזה בכלי וביד
במשנה מובאת מחלוקת בין רבי אליעזר לחכמים אודות אדם הנוטל ציפורניו זו בזו או בשיניו, לפי רבי אליעזר מדובר באיסור מהתורה ויש להביא על פעולה כזו קרבן חטאת, ולחכמים מדובר באיסור מדרבנן.

בשיטת חכמים, הבהיר רבי שמעון בן אלעזר בברייתא, כי דווקא בגזיזה רגילה פוטרים חכמים אך אם הגזיזה הייתה בכלי מדובר באיסור מהתורה, ורק מכיוון שכך, גזרו חכמים אף על גזיזה ביד שהיא מותרת.

בנוסף הוסיף רבי שמעון בן אלעזר חילוק נוסף בהלכות אלו, ואמר כי חומרא זו היא דווקא כאשר הציפורן לא פירשה ברובה, אך אם רובה פירשה אין חייב חטאת, ואם ציצי העור שליד הציפורן פירשו כלפי מעלה ומצערות אותו, התירו חז"ל לחתוך אף ביד, מכיוון שגם אם היה עושה דבר זה בכלי היה זה רק איסור מדרבנן, והרי זה שבות דשבות במקום צער גדול. אם כי, נחלקו הראשונים, אם "למעלה" הכוונה היא לכיוון הציפורן הוא כלפי הגוף ופסקו האחרונים שיש לחשוש לכל השיטות.

הפוסקים מבהירים כי החילוק בין גזיזה ביד לגזיזה בכלי היא רק בבהמה וחיה בעודן בחיים, שהדרך היא להשתמש בגזיזתם בכלי ואין תולשים מהן שיער משום צער בעלי חיים; אך בבהמה וחיה מתות וכן בעוף, אף בעודו חי, התלישה ביד היא איסור מהתורה.
## קישורים חיצוניים
* גוזז באנציקלופדיה היהודית באתר דעת
*  (מתוך ספרו של הרב יהודה חיון "ספרי אנציקלופדיה תורנית מרוכזת")

## הערות שוליים

גוזז
גלית בורג

**גלית שירה בורג** (8 ביוני 1968 – 28 בנובמבר 2022) הייתה זמרת ישראלית, שהייתה חברה בצמד "גילי וגלית" שייצג את ישראל באירוויזיון 1989 בשיר "דרך המלך".

## ביוגרפיה
בורג נולדה וגדלה בבת ים כבת בכורה במשפחה בת שישה ילדים. אביה היה בן דודו של הזמר מייק בראנט. אחיה הצעיר נועם בורג, הוא גיטריסט שמלווה בין השאר, את הזמרים אייל גולן וגלי עטרי. במקור, המשפחה הייתה חילונית, אבל לאחר שאימה חזרה בתשובה, היא נשלחה לפנימייה בכפר חב"ד. בהמשך עזבה את אורח החיים הדתי ועברה לתיכון אורט. אביה היה גיטריסט ואימה זמרת, והיא אהבה לשיר מגיל צעיר והשתתפה בתחרויות זמר שונות.

בשנת 1989 הגיש המוזיקאי שייקה פייקוב את שירו "דרך המלך" לתחרות קדם-האירוויזיון והוא בחר בילד גילי נתנאל, שהיה אז בן 12, לבצע את שירו. זמן קצר לפני התחרות הוחלט על ידי מפיקי הקדם אירוויזיון להצמיד לו זמרת בוגרת.
האמרגן והמפיק שלמה צח, שהכיר את בורג, הציע אותה וכך נוצר הצמד "גילי וגלית". לאחר שזכו במקום הראשון בתחרות קדם-אירוויזיון 1989, הם נשלחו לייצג את ישראל באירוויזיון, שהתקיים בלוזאן שבשווייץ. השיר הגיע למקום ה-12 מתוך 22 מתמודדים. השניים הקליטו גרסה אנגלית לשיר בשם "Shine for Tomorrow". על אף שהשיר לא זכה להצלחה במדינות אחרות, בישראל הוא הפך ללהיט. הגרסה האנגלית לשיר לא זכתה להצלחה, והצמד התפרק מיד לאחר מכן.

בשנת 1991 הקימה בורג את להקת "טרמפ", עמה הופיעה ב"טלרוק" בחולון. ב-1995 התחרתה על תפקיד "נערת גלגל המזל".

בורג נישאה לגיטריסט הלהקה ועברה להתגורר לסירוגין בארצות הברית, שם עסקה במוזיקה. בשנת 1994 הוציאה בישראל אלבום רוק שלא זכה להצלחה. ב-1997 יצאה לשוק האירופאי תחת שם הבמה "גאלסיה" (Galecia), ופרסמה שיר דאנס באנגלית בשם "You Are The One" שזכה להשמעות רבות. ב-2005 הוציאה אלבום בשם "נוגעת בך" המורכב מחומרים שלה ושל בעלה.

ב-2013 השתתפה בעונה הראשונה של "אקס פקטור ישראל", אך לא עברה את האודישן עם השופטים.

### חיים אישיים
מנישואיה הראשונים נולדו לה בן ובת. בעשור הראשון של המאה ה-21 חזרה בתשובה והחלה לעסוק בשירה בערבי הפרשת חלה והופעות מוזיקליות לנשים בשילוב סיפורה האישי. בהמשך חזרה בשאלה, ולאחר מכן שוב חזרה בתשובה.

בורג נישאה בשנית, לחסיד חב"ד, אך הנישואים לא צלחו. את השם "שירה" הוסיפה בעקבות חלום שחלמה.

אחותה אורלי בורג נישאה לזמר אדי בטלר, אחיינה הוא שחקן הכדורסל איתן בורג.

ב-28 בנובמבר 2022 נהרגה בתאונת דרכים שאירעה בכביש 4314. הובאה למנוחות בבית העלמין ירקון.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:אמניות ישראליות שחזרו בתשובה
קטגוריה:מתמודדות קדם-האירוויזיון
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1989
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:בת ים: אישים
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
Non finito

שמאל|ממוזער|260px|פלאצו נון פיניטו
**Non finito** (באיטלקית: **לא גמור**, או בתרגום חופשי: "אסתטיקת אי-השלמות") היא טכניקה באמנות פלסטית, שבה האמן אינו מביא את הפסל לידי ליטוש וגימור. בהרחבה משמש הביטוי לכל יצירת אמנות שלא הושלמה בין אם באופן מקרי, ובין אם באופן מכוון מתוך ראיית אי-השלמות כערך אסתטי בפני עצמו, או מתוך כוונה להדגיש את שלמות היצירה על ידי חיבול בה והשארה של חסרונות מינוריים. 

בעוד שהנון-פיניטו כטכניקה אמנותית מופיע לראשונה אצל דונטלו כאמצעי לביטוי הדרמטיות והעוצמה הרוחנית של האובייקט המוצג, מיכלאנג'לו הוא ללא ספק חסידה המובהק של אסתטיקת האי-שלמות, היות שבתנאים הנוחים שהתקיימו במאה ה-15, רק נסיבות נדירות היו עלולות לגרום לאי-השלמת עבודת אמנות. 

להבדיל מטכניקת ה"טורסו", בה האומן מותיר חללים (בדרך כלל זרועות או רגליים) בפסל, בנון-פיניטו משתמש האמן בכמות חומר מעבר למה שדרוש להשלמת היצירה, ומותיר גושי חומר מקוטעים בלתי גמורים על הפסל, תוך הצגת הדמות כ"תקועה" בתוך גוש של חומר.

הביטוי נון-פיניטו משמש גם ככינוי למבנים שנבנו באופן חלקי, כמו הפלאצו "Nonfinito" בפירנצה שהפך ל"מוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה ואתנולוגיה של פירנצה". 

כדוגמאות בולטות ל-Non finito מציינים לעיתים קרובות פסלים אלו:
* העבד המורד והעבד הגוסס, מאת מיכלאנג'לו
* שערי הגיהנום, מאת אוגוסט רודן

## לקריאה נוספת
* בעיית ה-Non finito ביצירתו של מיכלאנג'לו, Schulz, J. "Michelangelo's Unfinished Works," Art Bulletin, vol.47, 1975, 366-73

קטגוריה:פיסול
קטגוריה:טכניקות פיסוליות
פקק

[שמאל|ממוזער|200px|פקקי [פלסטיק של בקבוקים ומכלים שונים]]
[שמאל|ממוזער|200px|פקקי שעם המשמשים ל[משקה אלכוהולי|משקאות חריפים]]
**פקק** הוא אמצעי לאטימת חורים, בעיקר לסגירת הפתח בבקבוק או במכל, אך גם במקומות נוספים, למשל לסגירת פתח הכיור.

## אטימולוגיה
המילה העברית **פקק** היא אונומטופיה שמקורה בצליל ה"פק" ששומעים בעת חליצת פקק מבקבוק.

## מטרות
* מניעת שפיכה של נוזל בעת היפוך או טלטול של הבקבוק המכיל אותו.
* מניעת שפיכה של מוצק העשוי מגרגירים, כגון מלח בישול או אורז.
* הגנה על מוצק או נוזל מאינטראקציה עם הסביבה, כגון אידוי הנוזל, חמצון החומר, נידוף ריח ממנו והשפעות נוספות מחשיפת החומר לאוויר. במשקאות מוגזים, למשל, מונע הפקק נידוף הגז פחמן דו-חמצני מהמשקה. צנצנת עוגיות סגורה בפקק לשם שמירה על טריותן.
* אמצעי בטיחות והגנה על תינוקות ופעוטות מפני גישה לחומרים רעילים ומסוכנים. כחיזוק אמצעי ההגנה, מיוצרים בקבוקי תרופות עם פקק מיוחד, שאינו נפתח על ידי סיבוב רגיל של הפקק, ויש צורך ללחוץ על הפקק בחוזקה תוך כדי סיבוב הפקק, כדי לפותחו.

## סוגים
* פקק מתברג מפלסטיק, המשמש לסגירתם של בקבוקי פלסטיק. פתיחתו של פקק זה קלה, ללא צורך בפותחן. הפקק מתאים לשימוש חוזר.
* פקק שעם, המשמש בבקבוקי יין. הפקק (ולעיתים רק חלקו העיקרי) נעוץ בתוך צוואר הבקבוק, ושליפתו נעשית באמצעות חולץ פקקים. השימוש החוזר בפקק זה לאיטום מחודש של בקבוק בנפתח חלקי.
* פקק כתר, המשמש לסגירתם של בקבוקי זכוכית. הפקק עשוי פיסת מתכת דקה שאליה צמודה טבעת גומי. שפתי רצועת המתכת לופתות את פיית הבקבוק. לפתיחתו משמש פותחן מתאים. הפותחן מעוות את הפקק, ולא ניתן לעשות בו שימוש חוזר ללא מכשיר מיוחד (פוקק).

הפקק מחובר לבקבוק בשלב מתקדם של תהליך הייצור, לאחר מילוי הבקבוק. בדרך כלל, הפקק מחובר לבקבוק באופן המאפשר להבחין שהבקבוק טרם נפתח. פקק פלסטיק, למשל, מחובר לבקבוק באמצעות טבעת, וחיבור זה נקרע בעת פתיחתו הראשונה של הבקבוק.

## פקקים למטרות אחרות

200px|ממוזער|שמאל|כיור שבתחתיתו פקק ממתכת
לאטימה של פתח יציאת המים בכיור או באמבטיה משמשים בדרך כלל פקקים העשויים גומי או מתכת.

## ראו גם
פקק ביטחון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלים ומכשירים (מזון)
קטגוריה:בקבוקים
*
בובי ג'ו מורו

**בובי ג'ו מורו** (באנגלית: **Bobby Joe Morrow**; 15 באוקטובר 1935 – 30 במאי 2020) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (מלבורן 1956) בעל 3 מדליות זהב (100 מטר, 200 מטר ו-4x100 מטר) ושיאן עולם.

## ביוגרפיה
מורו נולד בהרלינגן, שבטקסס וגדל בחווה בסן בניטו, טקסס לפני שנהיה אצן, מורו שיחק כדורגל במדי בית הספר התיכון סן בניטו. מורו גם היה אצן באוניברסיטת אבילן כריסטיאן וחבר מועדון הגברים Frater Sodalis.

באליפות איחוד האתלטים החובבים ב-1955 זכה מורו בריצת 100 יארד. שנה לאחר מכן הוא זכה בדאבל ספרינט (sprint double) באליפות הקולג'ים הלאומית והגן על תואר איחוד האתלטים החובבים שלו.

### אולימפיאדת השיא
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה מורו ב-3 מדליות זהב. בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.62 שניות, לפני ת'ן בייקר חברו לנבחרת (10.77 שניות) והקטור הוגאן מאוסטרליה (10.77 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 10.52 שניות, בריצת 200 מטר כשהשווה את שיא העולם של 20.6 שניות, לפני אנדרו סטנפילד (20.7 שניות) ובייקר (20.9 שניות) שניהם שיאני העולם מארצות הברית ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם בייקר, לימון קינג ואירה מורצ'ינסון בשיא עולם חדש של 39.5 שניות, לפני ברית המועצות (39.8 שניות) וגרמניה (40.3 שניות).

מורו המשיך להצליח ברמה הלאומית אחרי האולימפיאדה, אולם הוא פרש ב-1958 ועבד בתור חוואי ונגר.

זמן קצר לפני אולימפיאדת רומא (1960) חזר מורו להתאמן וניסה להיכנס לנבחרת ארצות הברית, אך כשל במבחנים האמריקאים.

## תארים והישגים
* בשנת 1956 נבחר מורו בידי כתב העת ספורטס אילוסטרייטד ל"ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד".
* בשנת 1989 זכה מורו להיכלל בהיכל התהילה באתלטיקה של ארצות הברית
* בשנת 1989 זכה מורו להיכלל בהיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית

## הנצחה
באוקטובר 2006 בית הספר התיכון סן בניטו קרא לאולם הספורט החדש שלו, בן 11,000 המושבים "היכל הספורט בובי מורו"  (Bobby Morrow Stadium).

## ראו גם
*התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר (ויקיפדיה האנגלית)
*התפתחות שיא העולם בריצת 200 מטר (ויקיפדיה האנגלית)
*התפתחות שיא העולם בריצת שליחים 4x100 מטר (ויקיפדיה האנגלית)

## קישורים חיצוניים

* בובי ג'ו מורו בהיכל התהילה של התאחדות האתלטיקה הקלה של ארצות הברית 
* Nathaniel Puente, Bobby J. Morrow, Olympic medal winner, passes away at 84, WKBN, May 30, 2020
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הנוצרית של אבילין
קטגוריה:זוכי פרס ג'יימס סאליבן
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:טקסס: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
מלאכת מנפץ

שמאל|ממוזער|250px|צמר בשלבי הכנה וניפוץ
**מְלֶאכֶת הַמְּנַפֵּץ** היא אחת מל"ט מלאכות שבת, שהיו נהוגות במשכן ואסורות בשבת. היו מנפצים חוטים לצורך הכנת החוטים ששימשו לצורך יריעות המשכן.

## הגדרת המלאכה
אחר שמלבנים צמר חובטים אותו במקלות עד שהחוטים נפרדים זה מזה. באופן דומה פירש באבני נזר שמנפץ היא הפרדת הסיבים ביד זה מזה, וכך היא גם שיטת רש"י.

שיטת הרמב"ם הוא שמלאכת המנפץ הוא הכאת הצמר במקלות, ויש שביארו את דבריו שעיקר מטרת פעולה זו הוא לפורר את החומר הצמחי שהפך אחר הליבון לפריך, כי הצמר החי מכיל כמות גדולה של חומר צמחי כגון גבעולים וקוצים מסורבלים בתוך סיביו. לפי שיטת הרמב"ם לא ניתן להחשיב מלאכה זו כמלאכת מפרק, שכן לשיטת הרמב"ם מלאכה זו אינו אלא כשמפרק שני דברים שהם יחד מטבעם, אבל הקוצים בצמר אינם גדלים עם הצמר.

שיטת המאירי היא, שמלאכת המנפץ, היא מלאכה שאותה עושים במהלך ייצור קדירה (סיר), שאותה היו מכינים על ידי מסרקות של ברזל. ככל הנראה גם הרמב"ם מודה שגם זו היא בכלל מלאכת מנפץ אלא שכל אחד ואחד נקט אופן אחר.

## דוגמאות אקטואליות
יש שכתבו שסירוק פאה נכרית בשבת, היא בכלל חשש של איסור מלאכת מנפץ.
## הערות שוליים

מנפץ
מלאכת טווה

שמאל|ממוזער|250px|הטווה
**מְלֶאכֶת הַטּוֹוֶה** היא אחת מל"ט מלאכות שבת, כמו שאר המלאכות היא מלאכה אותה עשו במשכן, בה טוו את סיבי הצמר עד שעשו ממנו חוט, שמוכן לטווייה במלאכת המשכן. טווייה היא התהליך בו נשזרים סיבים לכדי חוטים. הטווייה נעשית על ידי פיתול סיבים סביב עצמם עד כדי יצירת חוט.

## הגדרת המלאכה
לפי שיטת הרמב"ם, גם עשיית לבד, היא תולדת טווה.
### שיטת הראב"ד
הראב"ד מפרש את המונח "לבד" כצמר מלובן ומנופץ ששוטחים אותו על גבי בגד, ושכבה על שכבה עד שנעשה עבה, מרטיבים במים. אחר כך מקפלים עליו בגד אחד, עד שנמצא בגד מלמעלה ומלמטה וביניהם שכבה של מוך עבה.

על פי הראב"ד פעולה זו אינה מלאכת טווה, הוא חולק על הרמב"ם וסבור שפעולה זו היא תולדה של מלאכת בונה.

### שיטת הרמב"ם
על פי פרשנים אחרים המקבלים את דברי הרמב"ם, לבד זה אינו כפי שהגדירו הראב"ד, אלא מדובר ביריעה של צמר דחוס (או סיבי שיער אחרים) שאינם טוויים ואינם ארוגים אלא אחוזים יחדיו, מרדדים את הצמר עד שנעשה יריעה של צמר ועדיין היריעה רפויה ולא ראוי להשתמש בה עד שהצמר מתקשה ומתאחד ונעשה חזק כאריג, (הגורמים לחיזוקו והידוקו של הצמר עד שנעשה טוב ויפה הם לחץ, חום, חיכוך, ולחות), ולכן העושה את הלבד נחשב כאילו טווה, כי העיקרון במלאכת טווייה הוא אחיזת ואיחוד סיבי הצמר זה בזה עד שנעשה חוט. גם העושה לבד פעולתו דומה כי הוא מאחז ומקשר סיבי צמר זה בזה עד שנעשים יריעה. אופן אחיזת הסיבים זה בזה והתקשרותם בעשיית לבד על ידי דחיסה שונה מאשר בעשיית החוט, שם הסיבים מתקשרים ומתאחזים כי האדם סובב ומגלגל אותם זה עם זה. תוצר הטווייה הוא חוט ותוצר הלבד הוא יריעה.

לפי זה, ייתכן כי אין למעשה מחלוקת בין הראב"ד והרמב"ם.
## ראו גם
*טוויה
*אריגה
*צמר
*חוט
*סריגה

## קישורים חיצוניים
* 
* טווה באנציקלופדיה היהודית באתר דעת

## הערות שוליים

טווה
קטגוריה:טוויה