open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סבנה (סרט)

**סבנה** הוא סרט דוקו-דרמה ישראלי משנת 2015 המספר את סיפור הגבורה של סיירת מטכ"ל בעת חטיפת מטוס סבנה. את הסרט יצר נתי דינר, ביים רני סער ואחראי על התסריט משה זונדר.

הסרט מציג את החטיפה מ-3 נקודות מבט:
*החוטפים
*הדרג המדיני
*הדרג הצבאי

## תקציר
ב-5 במאי 1972 נכנסו, בנפרד, שני זוגות לטרמינל הבינלאומי בבריסל. שני הגברים ושתי הנשים נשאו דרכונים ישראליים ולא משכו תשומת לב מיוחדת. הארבעה היו חברי חוליה של ארגון הטרור "ספטמבר השחור". כשטיסה 571 של חברת התעופה הבלגית "סבנה" מבריסל לתל אביב חלפה מעל העיר, פרץ עלי-אבו סנינה, מפקד חולית החוטפים, אל תא הטייס. הוא הצמיד אקדח לראשו של הקפטן והורה לו להמשיך ולהטיס את המטוס לשדה התעופה לוד. עבור אבו סנינה הייתה זו חטיפת המטוס השלישית בחייו. בסופו של הסרט נראים חברי סיירת מטכ"ל משחררים את המטוס בפעולה נועזת.

מובן כי מתלווים לסרט קטעים אשר מטרתם להמחיש ולצייר לצופים איך נראתה, פחות או יותר, חטיפת מטוס סבנה.

## טריוויה
הסרט לוקה במספר אי-דיוקים; על מדי השחקן שגילם את מפקד פיקוד המרכז האלוף רחבעם זאבי נענד אות מלחמת יום הכיפורים, אף שהיא פרצה רק לאחר למעלה משנה; השחקן שגילם את הרמטכ"ל דוד אלעזר ענד על מדיו את אות מלחמת ההתשה, אלא שזה חולק רק לאחר 31 שנים, ב-2003; כלא נפחא, שהוזכר בסרט כעובדה, הוקם רק ב-1980.

הסרט שודר לראשונה ב-8 בספטמבר 2015 בערוץ 2. בסרט ישנן עדויות של הנוסעים, של הלוחמים, בהם עוזי דיין, בנימין נתניהו, דני יתום ואהוד ברק (מפקד סיירת מטכ"ל ומבצע החילוץ), ושל שר התחבורה דאז שמעון פרס. כמו כן, הסרט כולל קטעים מהקלטה של תיאור המקרה מנקודת ראותו של קפטן המטוס רג'ינלד לוי, המספר על כך בגוף ראשון, וכן ראיון מיוחד עם אחת החוטפות, תרז הלסה, שנותרה בחיים, שוחררה בעסקת ג'יבריל וחיה בירדן. נפטרה בגיל 65 בירדן ב-29 במרץ 2020. לדברי האלוף עוזי דיין, מפקד צוות החילוץ מסיירת מטכ"ל היא "מתה מאוחר מדי לטעמי".

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2015
יויה אוסאקו

**יויה אוסאקו** (ביפנית: **大迫 勇也,** בתעתיק לטיני: **Yuya Osako**, נולד ב-18 במאי 1990 בקסדה שבמחוז קגושימה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בקבוצת ויסל קובה ובנבחרת יפן.

## קריירת מועדונים
עונת הבכורה שלו בכדורגל מקצועני, הייתה ב-2009, עת עלה לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון היפני קאשימה אנטלרס. לאחר 5 עונות בהן שיפר את ממוצע הבקעותיו מעונה לעונה, חתם אוסאקו ב-6 בינואר 2014 במועדון הגרמני מינכן 1860. במינכן, אוסאקו סיים חצי עונת בכורה אירופאית מרשימה, לאחר שכבש 6 שערים ב-15 משחקי ליגה. עקב ביצועיו המרשימים, כבר ביוני 2014, אוסאקו נרכש על ידי פ.צ. קלן, העולה הטרייה לבונדסליגה, והפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע.

בפברואר 2019 נבחר אוסאקו לכדורגלן השנה ביפן לשנת 2018. 

אוסאקו חזר ליפן באוגוסט 2021, וחתם בויסל קובה.

## קריירה בינלאומית
לאחר שייצג את נבחרותיה הצעירות של יפן, אוסאקו שיחק לראשונה במדי הנבחרת היפנית בשנת 2013. ב-25 ביולי 2013, כבש את שערו הראשון וגם השני במדי נבחרתו, בניצחון 2–3 מול אוסטרליה, במשחק במסגרת גביע מזרח אסיה. אוסאקו השתתף עם יפן במונדיאל 2014

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני קאשימה אנטלרס
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני ויסל קובה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1990
Superman (שיר של אמינם)

**Superman** הוא שיר של הראפר האמריקני אמינם, הוא השיר הרביעי באלבומו The Eminem Show שיצא לאור ב-2002. הוא כולל שירת רקע על ידי Dina Rae, השיר יצא בתאריך ה-27 בינואר 2003. השיר זכה במקום 50 בבילבורד הוט 100.

## עלילה
השיר מדבר על מערכות היחסים הלא יציבות עם הבנות המופקרות שלאמינם היו בחיים ואיך הוא מתכנן להתמודד עם עובדה זו. באוטוביוגרפיה שאמינם הוציא בשנת 2008,  The Way I Am, אמינם חשף כי השיר Superman נכתב כל מערכת היחסים שלו עם מריה קארי. שיר זה מאוד דומה בתוכנו ל-Drug Ballad ולשיר Pimp Like Me ביחד עם D12. הסרטון לשיר כולל את כוכבת הפורנו ג'ינה לין.

## רשימת השמעה
### Promotional CD single

### 12" vinyl

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* 
* המילים של השיר באתר MetroLyrics

קטגוריה:שירי אמינם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים על גיבורי-על
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפטרמת' אנטרטיינמנט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שיידי רקורדס
פדרו לסקוראין

**פדרו חוסה דומינגו דה לה קלסאדה מנואל מריה לסקוראין פארדס** (בספרדית: **Pedro José Domingo de la Calzada Manuel María Lascuráin Paredes**; 8 במאי 1856 - 21 ביולי 1952) היה פוליטיקאי מקסיקני, ששימש כנשיאה ה-34 של מקסיקו במשך פחות משעה ב-19 בפברואר 1913, תקופת הנשיאות הקצרה בעולם.

קודם כיהן לסקוראין במשך שתי קדנציות כשר החוץ של מקסיקו וניהל בית ספר למשפטים במקסיקו סיטי.

## נשיאות
לאחר המהפכה שהתרחשה במקסיקו נכלא הנשיא פרנסיסקו מדרו בארמון הלאומי. כדי לשוות לחילופי השלטון מראה חוקי, שוכנע מדורו להתפטר, מתוך אמונה שכך יינצלו חייו. לפי חוקת 1857 של מקסיקו, בעת נבצרות עוברות סמכויות הנשיא בסדר הבא: סגן הנשיא, התובע הכללי, שר החוץ ושר הפנים. בעת ההפיכה אנשיו של ויקטוריאנו ורטה כצרו גם את סגנו מדרו ואת התובע הכללי. ורטה תכנן שלסקוראין יושבע כנשיא מתוקף תפקידו כשר החוץ, ואז הוא ימנה את ורטה עצמו לשר הפנים ויתפטר. כך נוצר מצב שבו ב-19 בפברואר 1913 כיהן לסקוראין כנשיא מקסיקו ה-34, לכהונה של פחות משעה. גרסאות שונות ניתנו לזמן המדויק של כהונתו והן נעות בין 15 דקות ל-56 דקות. בכל מקרה הייתה כהונתו כנשיא לקצרה ביותר המתועדת בהיסטוריה העולמית. באותו ערב התכנסה ישיבה מיוחדת של הקונגרס שאישרה את המינוי, תחת איומי רוביהם של חיילי ורטה. ימים ספורים לאחר מכן בוימה התקפה על שומריהם של פרנסיסקו מדרו וסגנו חוסה מריה פינו סוארס , שנוצלה כדי לרצוח את שניהם תוך כדי התגוננות מפני ניסיון חילוצם. ורטה הציע ללסקוראין מושב בממשלתו אך הוא סירב, פרש מהפוליטיקה וחזר לעסוק בלימודי משפטים ובעריכת דין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי מקסיקו
קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:המהפכה המקסיקנית
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1952
ראיו OKC

**ראיו OKC** היא קבוצת כדורגל אמריקאית מאוקלהומה סיטי המשחקת בליגת הכדורגל האמריקנית הצפונית (NASL) החל מעונת 2016.

## היסטוריה
ב-10 בנובמבר 2015, ה-NASL הודיע כי מועדון חדש בשם ראיו OKC יתחיל לשחק בעונת 2016. רוב מניות המועדון החדש הם בבעלות ראול מרטין פרסה, הבעלים של ראיו ואיקאנו מהלה ליגה, שקנה את רוב המניות של מועדון הכדורגל אוקלהומה סיטי, חלק קטן מהמניות מוחזקות בבעלות יליד אוקלהומה שון ג'ונס. ראיו OKC מנוהלת על ידי הבעלים לשעבר של מועדון הכדורגל שהתפרק אוקלהומה סיטי. מאמן סן אנטוניו סקורפיונס לשעבר, אלן מארקינה הוחתם למאמן הראשי של ראיו OKC, ב-7 בינואר 2016.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:אוקלהומה סיטי: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
סלאוקיה על החידקל

200px|ממוזער|שמאל|מפה של סלאוקיה על החידקל
**סֵלֵאוּקיָה על החידקל** (ביוונית: Σελεύκεια; נקראת גם בקיצור **סֵלֵאוּקיָה**) הייתה עיר גדולה וחשובה באימפריות הסלאוקית, הפרתית, והסאסאנית. העיר הייתה גם בירת האימפריה הסלאוקית בין השנים 305–240 לפני הספירה. סלאוקיה שוכנת בגדתו המערבית של נהר החידקל, וממולה, בגדתו המזרחית של הנהר, שוכנת העיר קטסיפון. את העיר ייסד סלאוקוס הראשון בשנת 305 לפנה"ס לערך. העיר נמצאת במחוז באבל שבעיראק, וממוקמת כ-32 קילומטרים דרום מזרחית לבגדאד המודרנית.
## מקור שמהּ של העיר
סלאוקיה על החידקל קרויה על שמו של סלאוקוס הראשון, מלכהּ הראשון של הממלכה הסלאוקית, שהרחיב יישוב קיים באזור וקבע בו את בירתו, בסביבות 305 לפנה"ס. סלאוקיה על החידקל הייתה החשובה והגדולה ביותר בין כל ערי הממלכה הסלאוקית, וכתוצאה מכך גם בין כל הערים הנושאות את השם "סלאוקיה", למרות שבחלק מהמקרים הוזכרה בשם "סלאוקיה על החידקל", ולא רק "סלאוקיה", משום שהעיר שוכנת על נהר החידקל. שם העיר מופיע בתלמוד כ"סֵלִיק", "סֵלִיקָה" או כ"סֵלִיקוֹס". נראה כי העיר כונתה בתקופת התלמוד ארדשיר על שמו של מייסד השושלת הסאסנית אביו של שבור מלכא.

## היסטוריה
### הממלכה הסלאוקית
סלאוקיה על החידקל הוקמה בסביבות 305 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון, תוך הרחבת יישוב קודם שהיה במקום, וקביעתו כבירת הממלכה הסלאוקית. למרות שעד מהרה, תוך 65 שנים, עברה בירת הממלכה הסלאוקית לאנטיוכיה, סלאוקיה הפכה למרכז חשוב לתרבות ההלניסטית, לסחר ולשלטון הסלאוקי. אוכלוסיית העיר הורכבה מייוונים, סורים ויהודים. הודות למיקומה במפגש של נהר החידקל עם תעלה גדולה, המובילה לנהר פרת, בסלאוקיה עברה תנועה ימית רבה. במהלך המאות ה-3 וה-2 לפנה"ס, סלאוקיה הייתה אחת מהערים ההלניסטיות הגדולות ביותר, דומה בגודלה לאלכסנדריה, וגדולה יותר מאנטיוכיה.

חפירות ארכאולוגיות מצביעות על כך שחומות העיר הקיפו שטח של 5.6 קמ"ר. בהתבסס על גודל זה, אוכלוסיית העיר הוערכה כ-100,000 נפש. אוכלוסיית המטרופולין הוערכה כחצי מיליון נפש.

כתביהם של פוליביוס ושל היסטוריונים אחרים, מספרים כי האוכלוסייה במקום הורכבה ממקדונים ויוונים, אך גם מבבלים שסלאוקוס הראשון יישב בעיר.
### נטישת העיר
בשנת 165, סלאוקיה הובערה על ידי צבאו של המפקד הרומי גאיוס אווידיוס קסיוס, שטען כי באותה העת התגוררו בעיר לפחות 300,000 תושבים. חורבן העיר סימל את סופו של ההלניזם במסופוטמיה. בשנת 197, במהלך מסעו למזרח, הקיסר הרומי ספטימיוס סוורוס מצא את העיר נטושה לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התקופה ההלניסטית
טמשן אפריקני

**טמשן אפריקני** (שם מדעי: *Podica senegalensis*) הוא מין ממשפחת הטמשניים שמזכירים מעט טבלנים החיים באזורים הטרופיים ושייכים לסדרת העגוראים. זהו המין היחיד במשפחה שחי באפריקה והוא גם מין יחיד בסוגו.

## מאפיינים
אורכו של הטמשן 50–58 ס"מ. הוא מותאם לחיים במים ובעל צוואר ארוך, מקור אדום ומחודד ורגליים אדומות בוהקות. נוצותיו חומות כהות בדרך כלל, צדו בהיר יותר ובטנו לבנה. הצוואר אפור מהצד ושחור מלמעלה והראש גם שחור מלמעלה ובעל פס לבן לאורכו עד לצוואר. הזכרים יותר כהים מהנקבות. הטמשן מזכיר ברווז כשהוא שוחה ורגליו הגדולות ובעלות הקרום שקועות במים.

טמשן זה חי ברחבי אפריקה בנהרות, אגמים ובביצות שונות וגם ביערות גשם, סוואנות לחות ואף בביצות מנגרובים. הוא שחיין זריז מתחת למים ומחפש חסרי חוליות כמו בריומאים, שפיריות, סרטנים זעירים, רכיכות, דגים ודו-חיים קטנים. רוב הטרף נתפס מתחת למים אך הוא מסוגל גם לצוד על היבשה. עופות אלה חיות ביחידות או בזוגות ונסתרים מהעין רוב הזמן.  לא ידוע אם רוב הזמן הם במים או על היבשה.

הטמשנים מקננים בעונת הגשמים על גזרי עצים ליד המים. הנקבה מטפלת לבדה באפרוחים, והם עוזבים את הקן במהירות ומסוגלים לחפש מזון בכוחות עצמם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:טמשניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:פאונת מים מתוקים במרכז אפריקה
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באפריקה הדרומית
מלכישליו אפריקני

**מלכישְׂליו אפריקני** (שם מדעי: *Crex egregia*) הוא מין עוף ממשפחת הרליתיים החי באפריקה שמדרום לסהרה, קרובו של מלכישליו חלודי.

המלכישליו האפריקני קטן מקרובו החלודי. אורכו 20–23 ס"מ ומוטת כנפיו 40–42 ס"מ. הוא בעל פלג גוף עליון וכנפיים חומות. העיניים אדומות והמקור ורוד עם קצה לבן. הראש והחזה כחלחלים-אפורים והבטן לבנה עד השת, המפוספס בשחור. הרגליים צהובות ורחבות. הוא מזכיר מאוד במראהו את רלית המים אך בעל מקור ורוד וקצר יותר וכן גופו בהיר יותר. כמו כן הוא מזכיר את המינים ברודית בליון (*Porzana pusilla*) וברודית אפריקאית (*Aenigmatolimnas marginalis*) החיים באותו אזור אך קטנים יותר.

עוף זה משוטט בערבות העשב והסוואנות באפריקה וקורא בקול צורמני מעט, שנועד להזהיר יריבים אפשריים. הוא עוף טריטוריאלי, שתוקף כל מתחרה אשר נכנס לטריטוריה שלו. הוא נפוץ מדרומה של צפון אפריקה עד לקצה דרום אפריקה וגם בכמה איים באוקיינוס האטלנטי.

הוא אוכל כל וניזון משלשולים, חלזונות ורכיכות שונות ומזחלי חרקים שונים, חגבים, נמלים, טרמיטים, חיפושיות, עכבישים וחולייתנים קטנים.

טורפיו העיקריים הם הנמר, הסרוואל, חתול בר, אנפה שחורת-ראש, נץ אפור כהה, עיט אפריקני, עיט וולברג (*Hieraaetus *wahlbergi) ונחשים גדולים כמו הפיתון, הקוברה ואף הבומסלנג. בעת סכנה הוא קופץ באוויר לאחור, דבר היכול להפתיע טורפים כמו יונקים או נחשים.

המלכישליו האפריקני אינו מקנן בישראל ואינו נודד אליה. בינואר שנת 2020 נצפה פרט אחד בעיר אילת. לאחר שטופל עקב תשישות ופציעה, הוא שוחרר חזרה לטבע. ב-28 בנובמבר 2022 נאסף פרט תשוש שני, גם הוא טופל ושוחרר.

## קישורים חיצוניים

* מלכישליו אפריקני בbirdlife


קובץ:African crake, Crex egregia on the Zaagkuildrift Road near Kgomo Kgomo, Limpopo, South Africa (16122097399).jpg
קובץ:CrakeAfrican1(byMarkTittley).jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:כף ורדה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:ארץ ישראל: רליתיים
טוראקו גיאנה

**טוראקו גיאנה** (שם מדעי: *Tauraco persa*) הוא מין של עוף ממשפחת הטוראקיים החי ביערות אפריקה. נפוץ בטבע ביערות מסנגל לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרומה עד אנגולה. טוראקו זה מזכיר קרובים נוספים לסוגו שבעבר סווגו כתת-מינים שלו: *Tauraco livingstonii* ,*Tauraco schalowi* *,Tauraco corythaix* ,*Tauraco schuetti* ו-*Tauraco fischeri*.
## מאפיינים
עוף זה בגודל יונה ובעל ציצה ירוק עם פנים וגוף ירוק בוהק, העיניים כתומות ובעלות פס לבן מלמעלה ופס שחור מלמטה, המקור אדום והזנב והכנפיים סגלגלים למעט הנוצות העיקריות שהם אדומות. הוא בעל זנב ארוך ואורכו מגיע ל-43 ס"מ בממוצע.

הטוראקו חי במרומי עצי היער וניזון מפירות שהוא מוצא וכן מפרחים. הם חיים בטבע בקבוצות קטנות או ביחידות וקוראים בקול מרשים ורעשני.

## תת-מינים
**Tauraco persa buffoni*
**Tauraco persa persa*
**Tauraco persa zenkeri*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טוראקואים
קטגוריה:גיאנה: עופות
קטגוריה:אנגולה: עופות
טוראקו צהוב-מקור

**טוראקו צהוב מקור** (שם מדעי: *Pseudopoetus macrorhynchus*) הוא עוף טרופי צבעוני ממשפחת הטוראקיים והמין היחידי בסוגו. הוא חי בטבע ביערות מערב אפריקה.

הטוראקו הוא עוף בגודל של יונה המגיע לאורך של 40-43 ס"מ ולמשקל 261-272 גרם בזכרים ו-216-234 גרם בנקבות. הם בעלי נוצות ירוקות על ראשם, מקור מעוגל צהוב, עיניים אדומות ופס לבן מתחתיה ונוצות כנפיים וזנב כחולות כשתחתית הבטן אדומה. כמו שאר הטוראקיים הוא ניזון בעיקר מפירות היער וכן מחרקים.

הוא מצוי ביערות אפריקה המערבית באנגולה, קמרון, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, רפובליקת קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גאנה, גינאה, גינאה המשוונית, ליבריה, ניגריה וסיירה לאון.

ישנם 2 תת-מינים:
**Tauraco macrorhynchus macrorhynchus*
**Tauraco macrorhynchus verreauxii*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואיס פרסר
קטגוריה:טוראקואים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ליבריה: עופות
קטגוריה:סיירה לאון: עופות
קטגוריה:גבון: עופות
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: עופות
קטגוריה:גינאה המשוונית: עופות
טוראקו לבן-לחיים

**טוראקו לבן לחיים** (שם מדעי: *Menelikornis leucotis*) הוא מין יחידי של עוף ממשפחת הטוראקיים החי במזרח אפריקה. בעבר הוא נכלל בסוג טוראקו.
## מאפיינים
זהו טוראקו שאורכו עד 43 ס"מ והזנב 19 ס"מ ומשקלו 200-315 גרם. הוא בעל זנב ארוך. הוא בעל ראש וחזה ירוקים, מקור כתום ועיניים בעלי סימנים כתומים מעבריהן ומעליהן פס לבן וכן כתם לבן מאחורי הלחי. לטוראקו ציצה שחורה גבוהה לראשו וכנפיים כחולות עם קצוות אדומים.

הטוראקו חי ביערות וסוואנות אפריקה בסודאן, דרום סודאן, אתיופיה ואריתריאה. הוא נפוץ במיוחד במרומי העצים מהסוגים ערער (*Juniperus*) ועצי *Podocarpus*. הוא ניזון מהפירות והפרחים של העצים.

המין הגיע לאנגליה ושם צבעו העיקרי הוא קינמון. הוא חיה פולשת שמתחרה בהצלחה שם ואף פלשה לעוד כמה מדינות.
## תת-מינים
**Tauraco leucotis leucotis*
**Tauraco leucotis donaldsoni*

ייתכן שהוא גם מזדווג עם המין טוראקו הנסיך רוספולי (*Tauraco ruspolii*) המצוי בסכנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:טוראקואים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:דרום סודאן: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
צבי מאיר גינזברג

הרב **צבי מאיר גינזברג** (לעיתים בכתיב יידי: **גינזבערג**; באנגלית: **Hersh M. Ginsberg**; ה'תרפ"ח, 1928 - י"ב בשבט ה'תשע"ו, 22 בינואר 2016) היה רב ומחנך אמריקאי, ראש בית דין אגודת הרבנים במשך עשרות שנים, ומנהלה החינוכי של ישיבת רבינו יעקב יוסף.

## ביוגרפיה
נולד בווינה לרב אלעזר יונה גינזברג, נשלח כילד בקינדר-טרנספורט ללונדון. למד ב"ישיבת הרב מליעזש" בסטיינז  ובישיבת "מתיבתא" בלונדון ובשנת תש"ח נסע ללמוד בישיבת בית מדרש עליון מפי הרב ראובן גרוזובסקי. נישא לפריידל בת האדמו"ר רבי חיים שלמה לאווי מטאהש-חוסט.

בשנות ה-70 מונה למנהל באגודת הרבנים ושימש בתפקיד זה עד למותו.

בשנת ה'תשל"ז, 1977 הקים בירושלים את כולל האברכים "אוהל אלימלך" ושימש כנשיא הכולל.

בשנת ה'תשמ"ז, עבר לגור בבורו פארק ונתמנה לרב בית המדרש מחזיקי ת"ת.

במקביל כיהן במשך עשרות שנים כמנהלה החינוכי והרוחני של ישיבת רבינו יעקב יוסף.

## משפחתו
*בנו בכורו הרב אלעזר יונה גינזברג, ראש כולל קהילת יעקב של חסידות פאפא ואב"ד ביהמ"ד אגודת אברכים בבורו פארק, חתן הרב מרדכי בנדיקט
*בנו הרב משולם פייש גינזברג, אדמו"ר מחוסט בבורו פארק, חתן הרב אהרן אריה כץ חתן רבי אליעזר טברסקי מפאלטישאן
*בתו חנה בילא פרל נשואה לאדמו"ר מסקאליה, הרב אברהם משה רבינוביץ

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* קובץ אהל אלימלך, [שיו"ל שנת תשל"ו]  בראש הקובץ פתח דבר וחידושי תורה ממנו 
* ספר זיכרון ניצוצי צבי מאיר [יו"ל על ידי נכדו הרב מרדכי גינזבערג לרגל הקמת מצבה] דברי תורה הנהגות וסיפורים ממנו

;מכתביו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
פרנסיסקו לאון דה לה בארה

**פרנסיסקו לאון דה לה בארה אי קיחנו** (בספרדית: **Francisco León de la Barra y Quijano**; 16 ביוני 1863 – 23 בספטמבר 1939) היה פוליטיקאי ודיפלומט מקסיקני, נשיא מקסיקו ה-32.

## ביוגרפיה
דה לה בארה השלים תואר שני במשפטים בטרם נכנס לפוליטיקה הארצית במקסיקו. בשנת 1896 הצטרף לסגל הדיפלומטי של מקסיקו ושירת במדינות דרום אמריקה: ברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי, פרגוואי; באירופה: בבלגיה ובהולנד; ובין השנים 1909–1911 בארצות הברית.

במהלך כהונתו כשגריר מקסיקו שכנע את נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט שהמרד שפרץ ב-1911 נגד שלטונו ארוך השנים של פורפיריו דיאס אינו מצדיק התערבות אמריקנית. מיד לאחר בחירתו של דיאס בפעם השביעית לכהונת נשיא מקסיקו באוקטובר 1910, פרצה המהפכה המקסיקנית. ב-25 במרץ 1911 התמנה דה לה בארה למשרת שר החוץ של מקסיקו, וכאשר הצליחו המורדים בראשות פרנסיסקו מדרו לאלץ את דיאס לחתום על הסכם סיודאד חוארס ב-21 במאי 1911 שבו התחייב להתפטר ממשרתו. ההתפטרות נכנסה לתוקף ב-25 במאי, ובהתאם לחוקת 1857 של מקסיקו התמנה שר החוץ דה לה בארה לנשיא זמני מאז ועד 6 בנובמבר באותה שנה, עת נכנס לתפקידו הנשיא החדש פרנסיסקו מדרו.

דה לה בארה התמודד בבחירות לקונגרס המקסיקני ונבחר ב-1912 כסנטור. הוא שיתף פעולה עם שגריר ארצות הברית הנרי ליין וילסון  בתוכניתו להדחת מדרו. לאחר רצח מדרו וכינון שלטונו של ויקטוריאנו ורטה, חזר דה לה בארה לתפקידו במשרד החוץ מ-11 בפברואר 1913 עד 4 ביולי 1914. בהמשך 1914 נבחר כמושל מדינת מקסיקו, אך התפטר מיד לאחר בחירתו לטובת קריירה במשפט הבינלאומי שהתעתד לפתח באירופה.

הוא התמנה כשגריר בצרפת ובמקביל כיהן כנשיא בית המשפט לבוררות בהאג, הוא עשה חיל בתחום המשפט הבינלאומי באירופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה וכתב פרסומים רבים בתחום.

עד סמוך למותו בספטמבר 1939 היה מעורב בתיווך בינלאומי. הוא נפטר בביאריץ שבצרפת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נשיאי מקסיקו
קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:שופטים
קטגוריה:שגרירים בארגנטינה
קטגוריה:שגרירים באורוגוואי
קטגוריה:שגרירים בצרפת
קטגוריה:המהפכה המקסיקנית
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:נפטרים ב-1939
נחל גזר

**נַחַל גֶּזֶר** הוא נחל אכזב בצפון שפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל איילון. אורכו 15 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו הוא 59.3 קמ"ר.

ראשיתו של הנחל היא בסמוך לתל גזר ולכרמי יוסף, והוא זורם צפונה, עד שנשפך לנחל איילון, סמוך לתל לוד, ליד חיבור נחל גמזו עם נחל איילון.

שמו של הנחל הוא כשמה של העיר הקדומה **[[גזר (ישוב מקראי)|גֶּזֶר]]**, אשר תלה העתיק מצוי בראשית אפיק הנחל.

בשנת 2002 החליטה הוועדה לתכנון ולבנייה במחוז המרכז על ביצוע עבודות לשיקום ולפיתוח אפיק הנחל, ולהנגשתו לציבור, בחלקו הסמוך לעיר לוד.

במהלך חג החנוכה 2018 נחנכו פארק וטיילת לאורך הנחל, עם גשר להולכי רגל המחבר בין שתי גדות הנחל, בסמוך לשכונת גני יער בלוד.

## קישורים חיצוניים
* החלטה על שיקום ופיתוח נחל גזר

## הערות שוליים

גזר
גזר
קטגוריה:כרמי יוסף
קטת נמקוואה

**קטת נמקוואה** (שם מדעי: *Pterocles namaqua*) היא מין של עוף דמוי-יונה החי במדבריות דרום-מערב אפריקה.
## מאפיינים
הקטה היא עוף קרקע עגלגל בגווני חום שונים. אורכה עד 28 ס"מ ולזכר גרון בולט בצבע חום-לבן וכנפיים בעלות נקודות צהובות בולטות. קל להתבלבל בין מין זה לקטה מפוספסת (*Pterocles bicinctus*) או לקטת ברצ'ל (*Pterocles burchelli*).

הקטה חיה בטבע באנגולה, נמיביה, בוצוואנה, זימבבואה, לסוטו ודרום אפריקה בעיקר באזורים יבשים ומדבריות. היא נפוצה באתרים של חול קשה או רך וכן בין עשבים נמוכים וקוצים. חלק מהאוכלוסיות הצפוניות יציבות, אך הדרומיות נודדות צפונה לעבר נמיביה ובוצוואנה. אלו עופות חברותיים מאוד ששותים מים בקבוצות של עשרות ואף מאות והם עושים זאת בשעות הבוקר המוקדמות. לאחר מכן הם מתפזרים לחיפוש מזון בקבוצות קטנות.

הקטות ניזונות בעיקר מאבקה וגם מזרעים, עלים, פרחים, פירות קטנים, רכיכות וחרקים.

הן מפורסמות עקב חזה הזכרים היכול לשאוב מים ולעוף עם כמות המים לעבר האפרוחים שישתו מנוצות החזה. האפרוחים גדלים במהירות, תוך שלושה שבועות הם מגדלים נוצות מלאות, ולאחר שלושה שבועות נוספים הם מסוגלים לעוף.

טורפי הקטות העיקריים הם עופות דורסים כמו בז נודד, נץ אפור או עיט גמדי וכן תנים, חתולים ונחשים. הקטנים נטרפים בעיקר על ידי נמיות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:קטיים
קטגוריה:נמיביה: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:בוטסואנה: עופות
קטגוריה:מדבר נמיב: בעלי חיים
נחל אשתמוע

**נַחַל אֶשְׁתְּמֹעַ** הוא נחל אכזב שראשיתו בדרום הר חברון, ברום של כ-800 מטרים מעל פני הים, וסופו בחיבור לנחל יתיר, מיובלי נחל באר שבע, בסמוך לחורה.

שמו של הנחל נגזר משמה של העיר המקראית והתלמודית **[[אשתמוע|אֶשְׁתְּמֹעַ]]**, אשר מזוהה עם הכפר סמוע, בו מתחיל הנחל.

אפיקו של הנחל הוא בכיוון דרום מערב, והוא עובר בתחילתו למרגלות היישוב שמעה, ובהמשך למרגלות הר חירן ובצמוד ליישוב מיתר ולתוואי שביל ישראל, וכולל מספר גבים, בנוסף, בנחל עובר שביל ישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:הנגב: נחלים
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:חבל מיתרים
כבשי שור

**כבשי שור** (שם מדעי: Ovibovini) הוא שבט של פרסתנים בתת-משפחת היעלים, הכוללים שני סוגים בעלי מין יחיד. הסוגים בשבט מתאפיינים במידות גוף גדולות משאר השבטים שבתת-המשפחה, ובקרניים או פרופיל המזכיר את שבט הבקר שבתת-משפחת הפרים (זהו גם הפירוש של שמם המדעי: "Ovibovini" = "כבשי שור"). סיווגם אינו מוסכם, ולמרות שיש לשניים מאפיינים זהים רבים במבנה הגוף או באקולוגיה, ישנם טקסונומים הסוברים שהשניים קשורים יותר למינים אחרים בתת-משפחת היעלים מאשר אחד לשני. כמו כן יש המשייכים לשבט זה את הסוגים גוראל וסרו משבט הצפירים. 
## מאפיינים
כבשי השור מתאפיינים בראש גדול עם חרטום עבה ורחב, ובצוואר קצר ורחב. מבנה גופם ארוך ורחב כחבית עם רגליים קצרות ופרסות גדולות במיוחד. פרוותם שעירה וצפופה ביותר והיא מפרישה חומר שמנוני המפיץ ריח מושק; הפרווה העבה מותאמת לאקלים הקר שבו הם חיים. הזנב קצר יחסית וכמעט ואינו נראה על פני הפרווה העבה שסביבו. לכבשי השור יש קרניים יוצאות דופן משאר היעלים, והן ייחודיות בכך שהן צומחות לכיוון הצדדים ומזכירות קרניים של תאו או גנו. למרות שהמינים נראים מגושמים הם די מיומנים בריצה ובקפיצה באזור הררי. מידות הגוף שלהם גדולות במיוחד לעומת רוב היעלים: גובה הכתפיים הוא בסביבות 130 ס"מ, והמשקל של הזכרים הוא לפחות כ-300 ק"ג. 

כבשי השור הם בעלי חיים חברותיים ופעילי יום החיים בקבוצות או בעדרים, וגודלם ישתנה בין העונות ובהתאם למין. הם נוטים לעשות נדידות עונתיות קטנות בהתאם לזמינות המזון. התקשורת החברתית שלהם מפותחת מאוד, והם מפיקים מגוון קולות כשאגות, נחירות, אנקות פעיות ושיעולים. תזונתם מבוססת על עשבי תיבול, שיחים ועשבים - בהתאם לתפוצה. בשל גודלם, יש להם טורפים מועטים  כדובים וזאבים, ודרך ההתגוננות של העדרים שלהם ייחודית: מין אחד יעדיף להימלט לעומק הסבך ולשכב על האדמה, בעוד שהמין השני מצטופף לכדי עיגול כשהפרטים הבוגרים נמצאים בחוץ ומונעים גישה לצעירים. 

הלחימה בין הזכרים בעונת הרבייה דומה לזו של כבש גדול-קרניים. ההריון של נקבות כבשי השור נמשך כ-8 חודשים, לאחריהם נולד טלה יחיד ולעיתים רחוקות תאומים. בעת הלידה הטלאים שוקלים בסביבות מספר קילוגרמים. הגמילה של הטלאי השבט מאוחרת מאוד ומתרחשת בגיל 11-9 חודשים. גם הבגרות מתרחשת בתקופה מאוחרת למדי. תוחלת החיים שלהם היא כ-14 שנים בטבע ועד כ-20 שנה בשבי. 
## סוגים
***[[כבש המושק]]** או **כבש שור** (Ovibos moschatus), בעל דמיון רב לכבש, לתאו אפריקני ולמיני בקר אחרים. תואר מדעית בשנת 1780 ומצב שימורו הוא "ללא חשש" (LC). סימני היכר: קרניים דמויות קרני תאו, פרווה שעירה וארוכה ביותר בצבע חום מהגוני אדמוני. חי ברחבי הטונדרות באזורים הצפוניים והקרים ביותר - כולל קנדה, אלסקה, סיביר וגרנלנד. 
***[[טאקין]]** או **יעל שור** (Budorcas taxicolor), בעל דמיון רב לצפיר הקורדילרים ולכבש, ונראה כמעין כלאיים בין מספר בעלי חיים. תואר מדעית בשנת 1850 ומצב שימורו הוא "פגיע" (VU). סימני היכר: קרניים קטנות דמויות קרני גנו, פרווה עבה וקצרה בצבע זהוב עד חום אדמדם. חי באזורים הררים מיוערים בדרום אסיה - כולל סין העממית, בהוטן, מיאנמר והודו.
***[[בותריום]]** (*Bootherium*) - נכחד
***[[אאוצרתריום]]** (*Euceratherium*) - נכחד
***[[מקפניה]]** (*Makapania*) - נכחד
***[[סוארגליה]]** (*Soergelia*) - נכחד
***[[טסאידמותריום]]** (*Tsaidamotherium*) - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יעלים
יעלים (שבט)

**יעלים** (שם מדעי: Caprini), הוא שבט של פרסתנים בתת-משפחת היעלים, הכוללים 7 סוגים ו-23 מינים. הסוגים בשבט מתאפיינים במידות גוף קטנות עד בינוניות, והם חיים באזורים הרריים באסיה, אירופה, אפריקה ואמריקה הצפונית. חלקם משויכים לקבוצת אנטילופות-עז ורובם דומים יותר לכבש הבית או לעז הבית. המינים בשבט מתאפיינים בקרניים גדולות יחסית שמתעקלות לאחור או לצדדים בצורת רבע עיגול עד עיגול שלם. 

בניגוד לשבט צפירים, למרבית מיני שבט היעלים יש דו-צורתיות זוויגית בולטת, המתבטאת בעיקר בקרניים, במידות הגוף ובצבעי הפרווה. בית הגידול של המינים הוא רכסי הרים צחיחים או מיוערים, אם כי יש מספר מינים שחיים גם באזורים טרופיים. המין הגדול בשבט הוא יעל בורג והמין הקטן הוא טאר ערבי. 
## מיון
*סוג ומין יחיד: עבדקן הרעמה (*Ammotragus lervia*)
*סוג ומין יחיד: טאר ערבי (*Arabitragus jayakari*)
*סוג: יעל (*Capra*)
**מין: עז הבר (*Capra aegagrus*)
**מין: עז הבית (*Capra hircus*)
**מין: יעל איברי (*Capra pyrenaica*)
**מין: יעל אלפיני (*Capra ibex*)
**מין: יעל אתיופי (*Capra walie*)
**מין: יעל בורג (*Capra falconeri*)
**מין: יעל נובי (*Capra nubiana*)
**מין: יעל סיבירי (*Capra sibirica*)
**מין: יעל קווקזי מזרחי (*Capra cylindricornis*)
**מין: יעל קווקזי מערבי (*Capra caucasica*)
*סוג ומין יחיד: טאר ההימלאיה (*Hemitragus jemlahicus*)
*סוג: כבש (*Ovis*)
**מין: כבש אוריאל (*Ovis vignei*)
**מין: כבש ארגאלי (*Ovis ammon*)
**מין: כבש גדול-קרניים (*Ovis canadensis*)
**מין: כבש דאל (*Ovis dalli*)
**מין: כבש הבית (*Ovis aries*)
**מין: כבש השלג (*Ovis nivicola*)
**מין: כבש מופלון (*Ovis orientalis*)
*סוג ומין יחיד: טאר נילג'ירי (*Nilgiritragus hylocrius*)
*סוג: כבש כחול (*Pseudois*)
**מין: כבש כחול מצוי (*Pseudois nayaur*)
**מין: כבש כחול גמדי (*Pseudois schaeferi*)

## לקריאה נוספת

**
סוחוצ'ין

**סוחוצ'ין** (בפולנית: **Sochocin**) הוא כפר במחוז פלונסק שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-8 ק"מ צפונית מזרחית לפלונסק, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
היישוב סוחוצ'ין נזכר מהמחצית השנייה של המאה ה-14, עת היה כפר בבעלות אצולה, ובסוף אותה מאה הוענקו לו זכויות עיר. במהלך קרבות הפולנים עם האימפריה השוודית באמצע המאה ה-17 נגרם ליישוב נזק רב.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני. מסוף המאה ה-19 נוסדו ביישוב מספר מפעלי תעשייה קטנים, בעיקר של אריגה.

## יהודי סוחוצ'ין
התיעוד הראשון לקיום יישוב יהודי בכפר הוא מסוף המאה ה-18, ועד המחצית השנייה של המאה ה-19 השתייכו יהודי הכפר לקהילת פלונסק הסמוכה. בשנת 1904 נעשה ניסיון לערוך פרעות ביהודי היישוב.

בשנת 1915, עם נסיגת החיילים הרוסים מהיישוב במהלך מלחמת העולם הראשונה, ערכו אלו שוד של רכוש יהודיו. עם כניסת הגרמנים לכפר לאחר מכן החרימו אלו את רכוש היהודים בו, ולאחר כניסת החיילים הפולנים לכפר, עם תום המלחמה, ערכו אלו מעשי התעללות ביהודי היישוב, בסיוע איכרי הסביבה. בפברואר 1919 ובשנת 1920 חזרו ונשנו המהומות נגד יהודי היישוב. בשנים אלו עזבו את הכפר יהודים רבים.

בין מלחמות העולם נמנו בכפר 409 יהודים, כרבע מתושביו, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי הכפר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם ועריכת הפגנות אלימות נגדם.

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהיישוב צעירים יהודים רבים. לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים, החלו אלו בחטיפת יהודיו לעבודות כפייה, בהחרמת רכושם ובביצוע מעשי התעללות בהם, תוך ציווי על גזיזת זקנים ופיאות. כעבור מספר חודשים הרסו הגרמנים את בית הכנסת של היישוב, והטילו קנסות שונים על יהודי הכפר.

ביום כיפור תש"א, לפנות בוקר, פשטו על הכפר אנשי ס"ס, וריכזו את בין 300 ל-350 היהודים שנותרו בו במגרש ריק, בו שדדו את רכושם, וממנו הסיעו אותם במשאיות למחנה פומייחובק, שם הוחזקו כחמישה שבועות. לאחר מכן הועברו יהודי היישוב למחנה המעבר בדז'יאלדובו, בו הוחזקו כשבועיים בתנאי התעללות קשים. לאחר סלקציה הועברו כ-50 גברים למחנה עבודה, וסופם ששולחו לאושוויץ, וכל יתר היהודים הוחזרו לפומייחובק. משם התפזרו אלו ביישובי הסביבה, וחלקו את גורל יתר היהודים בהם.

היהודים הבודדים מהכפר ששרדו את השואה לא שבו להתגורר בו, בשל פוגרום שערכו פולנים בכפר הסמוך קוחארי ז'ידובסקיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* סוחוצ'ין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קוקל ברצ'ל

**קוקל ברצ'ל** (שם מדעי: *Centropus superciliosus*) הוא מין עוף ממשפחת הקוקייתיים החי באפריקה שמדרום לסהרה ברחבי הסוואנה. הוא נקרא על שמו של החוקר הבריטי ויליאם ברצ'ל (1781–1863).

## מאפיינים
אורך קוקל זה הוא 36–42 ס"מ ומשקלו 160 גרם בזכר ו-180 גרם בנקבה. הוא מעופף חלש. קולני מאד.
הוא חי בבדידות בין השיחים והעצים בסוואנות של אפריקה אך מגיע גם לחופי הים. הוא בעל נוצות לבנות עם כנפיים חומות וראש שחור ומוצק. הזנב ארוך ושחור ומסייע באיזון הגוף. בצידי הראש יש סעיפי נוצות קטנים.

מין זה הוא אוכל בשר. ניזון בעיקר מחרקים (כמו חגבים וחיפושיות) וגם מעכבישים, רכיכות, דו-חיים, לטאות וזיקיות ואף עופות עד גודל של צוצלת. הוא ממית את הטרף על ידי מקורו הכבד והחסון.

למרות שהם שייכים לסדרת הקוקאים, הידועה כטפילה, הקוקלים הם דווקא הורים מסורים. הם מקננים בין פברואר לספטמבר והנקבה מטילה בקן בתוך העץ ארבע ביצים גדולות שבוקעות אחרי 14–18 ימים. שני ההורים מאכילים את הגוזלים עוד שלושה שבועות בטרם יצאו מהקן.

**תת-מינים**:
**Centropus superciliosus loandae*
**Centropus superciliosus sokotrae*
**Centropus superciliosus superciliosus*

## גלריה

Centropus burchelli -Hluhluwe -South Africa-8.jpg
White-browed Coucal Centropus superciliosus 4.jpg
Centropus superciliosus (1).JPG
White-browed Coucal.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם המפריך
קטגוריה:קוקל
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
צפירים

**צפירים** (שם מדעי: *Rupicaprini* או *Naemorhedini*), הוא שבט של פרסתנים בתת-משפחת היעלים, הכולל ארבעה סוגים ו-13 מינים.

## מאפיינים
הסוגים בשבט מתאפיינים במידות גוף קטנות עד בינוניות, והם חיים באזורים הרריים באסיה, אירופה ואמריקה. כל המינים בשבט שייכים לקבוצת אנטילופות-עז וייחודם בכך שיש להם מאפיינים חיצוניים או אקולוגים שמהווים צורת ביניים בין עיזים לצבאים. בנוסף, המינים בשבט מתאפיינים בקרניים קצרות יחסית שדומות לקרני העיזים בצורתן. הצפירים נוהגים לחיות לרוב בבדידות או בקבוצות קטנות, והם פעילים בדרך כלל בשעות הבוקר והערב ונחים בשעות היום. בית גידולם של הצפירים הוא מדרונות תלולים ואנכיים, צוקים, סלעים ויערות הרריים. למיני הצפירים אין דו-צורתיות זוויגית בולטת, והזכרים והנקבות די זהים במראה החיצוני. המין הגדול בשבט הוא צפיר הקורדילרים, והמין הקטן בשבט הוא גוראל אדום.

## מיון
*סוג: צפיר (*Rupicapra*)
**מין: צפיר האלפים (*Rupicapra rupicapra*)
**מין: צפיר הפירנאים (*Rupicapra pyrenaica*)
*סוג ומין יחיד: צפיר הקורדילרים (*Oreamnos americanus*)
*סוג: סרו (*Capricornis*)
**מין: סרו ההימלאיה (*Capricornis thar*)
**מין: סרו סיני (*Capricornis milneedwardsii*)
**מין: סרו סומטרי (*Capricornis sumatraensis*)
**מין: סרו אדום (*Capricornis rubidus*)
**מין: סרו יפני (*Capricornis crispus*)
**מין: סרו טאיוואני (*Capricornis swinhoei*)
*סוג: גוראל (*Naemorhedus*)
**מין: גוראל ההימלאיה (*Nemorhaedus goral*)
**מין: גוראל אמור (*Naemorhedus caudatus*)
**מין: גוראל סיני (*Nemorhaedus griseus*)
**מין: גוראל אדום (*Nemorhaedus baileyi*)
## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

**
יעל גראדוס

**יעל גראדוס** (שם מדעי: *Capra pyrenaica victoriae*; קרוי גם **יעל ספרדי מערבי**), הוא אחד מארבעת תת-המינים של יעל איברי החי במרכז-מערב חצי האי האיברי. תואר מדעית לראשונה בשנת 1911 על ידי חוקרת הטבע הספרדייה אנג'ל קבררה. 

באופן טבעי תת-מין היה מוגבל לרכסי ההרים המערביים של ספרד, אולם בתקופות מוקדמות או מאוחרות הוא הובאה גם לצפון ספרד וכן לפורטוגל בה הוא מיישב את תחומי המחייה ההיסטוריים של יעל פורטוגזי שנכחד. שמו הנפוץ ניתן לו על שם האזור העיקרי שבו הוא מצוי - רכס ההרים סיירה דה גראדוס.

## מאפיינים
ליעל גראדוס זוג קרניים גדולות וארוכות בעלות צורה ספיראלית, וקרני הנקבות קטנות וישרות יותר משל הזכרים. הוא מתאפיין בפרווה בעלת צבע חום-אפרפר/אדמדם/צהבהב בהיר או כהה, ובחורף היא נוטה להיות עבה עם צבעים ברורים יותר. לזכר היעל יש סימונים שחורים גדולים סביב החזה, המותניים, ארבעת הרגליים, החרטום והלוע, והם גדולים וברורים יותר מאלו של יעל ספרדי. הנקבה חסרת סימונים ופרוותה בצבע אחיד יותר. 

התפוצה הטבעית של יעל גראדוס היא בקהילות האוטונומיות הספרדיות: קסטיליה ולאון, קסטיליה-לה מנצ'ה, אקסטרמדורה, ומדריד. בין האזורים שעליהם הוא הובאה ניתן למנות את הקהילות גליסיה, אסטוריאס, וקנטבריה שבספרד וכן את המחוזות הצפוניים בפורטוגל. 

בין רכסי ההרים שבהם הוא מצוי ניתן למנות את: סיירה דה גראדוס, סיירה דה גטה, סיירה דה פרנקייה, סיירה דה סיירה דה גוואדארמה, ההרים הקנטבריים, סרה דה אשטרלה, סרה דה גרס, פיקוס דה אירופה, ורכסי הרים קטנים נוספים במערב ובצפון-מערב ספרד. 

ההעדפות בית הגידול והאקולוגיה שלו זהים לתת-המינים האחרים.

## גלריה

Capra pyrenaica.jpg| זכר בוגר בסיירה דה גראדוס.
Capra p vic female Laguna.jpg|נקבה מתבגרת בסיירה דה גראדוס.


## ראו גם
*יעל איברי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1911
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנחל קבררה
קטגוריה:יעלים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי הפירנאים
יעל ספרדי

**יעל ספרדי** (שם מדעי: *Capra pyrenaica hispanica*; קרוי גם **יעל בקיט**), הוא אחד מארבעה תת-המינים של יעל איברי החי במזרח חצי האי האיברי. תואר מדעית לראשונה בשנת 1848 על ידי הבוטנאי הצרפתי וילהלם פיליפ שימפר.

## מאפיינים
תת-מין זה מצוי בעיקר ברכסי ההרים המזרחיים והדרומיים של ספרד, אולם הובא גם לצפון-מזרח ולמרכז ספרד, וייתכן שבעתיד ישוחרר אף בתחומי המחיה ההיסטוריים של יעל הפירנאים שנכחד. פירוש שמו המדעי "hispanica" הוא "ספרדי", ומתייחס לכך שזהו תת-המין הנפוץ בספרד. לעיתים קרוי "יעל ספרדי מזרחי" על מנת להבדילו מיעל גראדוס המכונה גם "יעל ספרדי מערבי".

ליעל הספרדי זוג קרניים גדולות, ארוכות וספירליות, כשקרני הנקבות קטנות וישרות יותר. יש לו פרווה בעלת צבע חום-אפרפר, או חום בהיר עם גוון אדמדם, והיא משתנה בין בהיר לכהה בין העונות. לזכר היעל סימונים שחורים בינוניים סביב החזה, המותניים, ארבעת הרגליים, החרטום והלוע – קטנים משל יעל גראדוס אך גדולים משל יעל פורטוגזי. הנקבה חסרת סימונים ופרוותה בצבע אחיד יותר.

התפוצה הטבעית של היעל הספרדי היא בקהילות האוטונומיות הספרדיות: אנדלוסיה, מורסיה, קסטיליה-לה מנצ'ה, ולנסיה ודרום קטלוניה ואראגון. הוא הובאה גם לאזורים צפוניים יותר בשני המחוזות האחרונים.

בין רכסי ההרים שבהם הוא מצוי ניתן למנות את: סיירה נבדה, סיירה אלקרס, סיירה מורנה, סיירה דה קזורלה, סיירה דה גראזאלמה, סרניה דה קוונקה, הרי אנדלוסיה, מזרח הרי איבריה ובמונטס דה טולדו.

ההעדפות בית הגידול והאקולוגיה שלו זהים לתת-המינים האחרים.

## גלריה

Cabra montes 1 por parpadeo.jpg|נקבת יעל ספרדי בהרי סיירה נבדה.
Mascles adults de Capra pyrenaica subsp. hispanica. Ports de Beseit. 80 mts.jpg|זוג זכרים ביער הררי באזור הרכס האיברי.


## ראו גם
*יעל איברי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1848
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהאם פיליפ שימפר
קטגוריה:יעלים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי הפירנאים
סרו

**סרו** (שם מדעי: *Capricornis*), הוא סוג של פרסתן אסיאתי דמוי עז משבט הצפירים, הכולל 6 מינים החיים באזורים הרריים בדרום ודרום מזרח אסיה. המינים בסוג סווגו בעבר בסוג גוראל הכולל 4 מינים הקרובים לסרואים מבחינה גנטית וחיצונית. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1836 על ידי ויליאם אוגילבי. שמו המדעי של הסוג נגזר מלטינית: "Capricornis" = "קרני עז" ומתייחס לכך שהסוג תואר כפרסתן בעל קרני עז. השם הרשמי "סרו", מקורו בכינוי שניתן לאחד מהמינים בסיקים.

## מאפיינים
המינים בסוג מתאפיינים בקרניים חדות מקושתות לאחור, שגדולות יותר אצל הזכרים מהנקבות. יש להם פרווה עבה - לרוב עם שערות ארוכות, שמגנה עליהם מטמפרטורות קרות בבית גידולם. יש להם גוף ארוך וצר, צוואר קצר וראש משולש. האף גדול עם נחיריים רחבים. הכתפיים והרגליים שרירים ומוצקים, והפרסות קצרות ועבות ומותאמות במיוחד לטיפוס. ניתן להבחין במספר הבדלים בולטים בין הסרואים לבין הגוראלים: לסרואים יש אוזניים ורגליים ארוכות יותר, הם גדולים יותר במידות גוף, קרניהם ישרות יותר והם בעלי רעמה ארוכה יחסית בעורף. הזנב שלהם קצר יותר והם בעלי בלוטות ריח עגולות ושחורות סמוך לעיניים. 

הסרואים הם בעלי חיים ביישנים הפעילים בעיקר בשעות הבוקר והערב בחיפוש אחר מזון, ותזונתם מורכבת בעיקר מעלים ועשבים. בשעות הצהריים הם נחים במסתור במערות, צוקים או סלעים. הם פעילים לרוב בבדידות, אך מדי פעם מספר נקבות וגדיים יצרו קבוצה של עד 7 פרטים. הסרואים בדרך כלל מונוגמים, והזכר והנקבה יחיו יחדיו בטריטוריה קבועה. ההריון נמשך כ-7 חודשים לאחריהם נולד גדי יחיד בדרך כלל. הסרואים חיים ביערות ממוזגים ויערות עננים הרריים בגבהים של עד 4,500-200 מטר מעל פני הים, והם מסמנים את הטריטוריה שלהם באמצעות צואה או שפשוף של הקרניים ובלוטות הריח בעצים ושיחים. שבילים בטריטוריות הסרואים מלמדים על כך שהם הולכים בנתיבים קבועים לאזורי פעילות. הקרבות בין הזכרים עלולים להסתיים בפציעות חמורות בשל הקרניים החדות שלהם.

## מינים
***[[סרו ההימלאיה]]** (שם מדעי: Capricornis thar) - המין הגדול בסוג. תואר ב-1831. סימני היכר: פרווה שחורה-חומה עם גוון זהוב, שפתיים לבנות, עכוז, שוקיים וגפיים כתמתמים-אדמדמים, ורגליים לבנות. מצוי בעיקר סביב הרי ההימלאיה במדינות: הודו, נפאל, בהוטן, בנגלדש, סין העממית ומיאנמר. 
***[[סרו אדום]]** (שם מדעי: Capricornis rubibus), תואר ב-1863. סימני היכר: פרווה אדומה, רגליים כתמתמות, סינר לבן בגרון, ורעמה לבנה בעורף. אנדמי לצפון מיאנמר. 
***[[סרו סיני]]** (שם מדעי: Capricornis milneedwardsii), תואר ב-1869. סימני היכר: פרווה שחורה עבה וארוכה, כתם לבן בצידי הלסת ומאחורי העיניים, רגליים חומות, ולעיתים גם רעמה מתולתלת לבנה. מצוי בסין העממית, וייטנאם לאוס, קמבודיה, תאילנד, מיאנמר וכנראה גם בהודו. 
***[[סרו סומטרי]]** (שם מדעי: Capricornis sumatraensis) - זהה כמעט לחלוטין למין הקודם. תואר ב-1799. סימני היכר: פרווה שחורה-אפורה דלילה יותר משל המין הקודם עם ברק כסוף-כחלחל, רגליים שחורות בדרך כלל וקרניים קצרות יותר משל המין הקודם. מצוי באינדונזיה, מלזיה ותאילנד. 
***[[סרו יפני]]** (שם מדעי: Capricornis crispus), תואר ב-1836. סימני היכר: פרווה צמרית מתולתלת בצבע לבנבן ושחרחר, רגליים כהות, כתם חום על הפנים. אנדמי ליפן. 
***[[סרו טאיוואני]]** (שם מדעי: Capricornis swinhoei) - המין הקטן בסוג ודומה יותר למיני הגוראל. תואר ב-1862. סימני היכר: פרווה בצבע חום-שוקולד, וסינר כתום בגרון עם כתם לבן במרכזו. אנדמי לטאיוואן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אוגילבי
קטגוריה:יעלים
וולארו

**וולארו** או **קנגורו הסלע** (באנגלית: "Wallaroo"), הוא כינוי לקבוצה לא טקסונומית של 3 חיות כיס בסוג קנגורו בגודל בינוני עד גדול האנדמיות לאוסטרליה, ומהוות צורת ביניים בין קבוצת הוולבי לקבוצת הקנגורו. המינים בקבוצה משויכים לתת-הסוג *Osphranter*. המין הקרוב אליהם מבחינה גנטית הוא קנגורו אדום שמרכיב יחד איתם את תת-הסוג. פירוש השם וולארו הוא "קנגורו סלע" ומתייחס לבית הגידול העיקרי של המינים, אם כי התאוריה הרווחת היא שהשם מהווה קומבינציה בין הכינוי וולאבי לכינוי קנגורו כדי להצביע על הדמיון שלו לשניהם. הוולארואים נעדרים מהחלק הדרומי של אוסטרליה, מטסמניה ומאיים דרומיים אחרים.

## מאפיינים
באופן כללי, יונק כיס מהקנגוריים שמתאפיין בגוף גדול, זקוף ורזה יחסית וחי במישורים פתוחים נקרא "קנגורו", בעוד שיונק כיס קטן עד בינוני שמתאפיין בגוף עבה וקומפקטי וחי באזורי סבך נקרא "וולאבי". הוולארו לעומת זאת חולק מאפיינים של שתי הקבוצות הללו; מצד אחד מרבית מיני הקבוצה קטנים יותר מהקנגורו ומבנה גופם עגלגל ועבה למדי בדומה לוולאבי, אולם מאידך הוולארו דומה לקנגורו בכך שהוא די גדול ומוצק לעומת הוולאבי, בעל אוזניים גדולות, ונוטה לעיתים לחיות גם במישורי עשב. במבט שטחי, הוולארואים דומים יותר לקנגורו.

קבוצת הוולארואים מתאפיינת בדברים הבאים: הפרווה שלהם גסה ומדובללת, פרקי הידיים שלהם מורמים וקצרים, המרפקים והשוקיים תחובים בתוך הגוף, העמידה שלהם זקופה בניגוד לעמידה הכפופה של הוולאבי, והמאפיין העיקרי - החוטם שלהם חשוף משיער בניגוד לקנגורו. בנוסף יש להם זנב עבה שנראה קצר מעט ביחס לגופם, ורגליהם האחוריות קצרות וחזקות. מין אחד מתאפיין בחוטם רחב ומרובע כשל הקנגורו, בעוד ששני המינים האחרים יתאפיינו בחוטם משולש במקצת וקטן יותר. 

הוולארואים פעילים בשעות הבוקר ואחר הצהריים, ואת רוב שעות היום הם יבלו במנוחה באזורים מוצלים מתחת לסלעים ועצים. הם נוטים לחיות בבדידות או בקבוצות בינוניות - תלוי במין. תזונתם מורכבת מעשבים ושיחים. הם משמיעים שריקה חדה כאשר הם מאוימים. נקבת הוולארו ממליטה צאצא יחיד לאחר תקופת הריון קצרצרה, ובמהלך הזמן שהוא גודל בכיס האם תוכל ל"הקפיא" את העובר שנמצא ברחמה בתהליך ייחודי עד שהגור שבכיס יגדל.

## מינים
***[[וולארו מצוי]]** (Macropus robustus) - המין הנפוץ והבינוני בסוג. מצוי במגוון בתי גידול מיערות וסלעים, עד גבעות ומדבריות לאורך רחבי אוסטרליה. הפרווה שלו משתנה באופן ניכר על פני תפוצתו, אולם לרוב היא בצבע אדמוני בהיר עם גוונים אפרפרים או חומים. 
***[[וולארו שחור]]** (Macropus bernardus) - המין הקטן והנדיר. אנדמי לאזורים מסולעים בארץ ארנהם שבצפון אוסטרליה. הוא מתאפיין בפרווה בצבע חום שוקולד עד שחור בעוד שהנקבות יהיו אפרפרות עם פנים כהות. במבנה גופו הקומפקטי הוא מזכיר יותר את הוולאבי. זהו מין מאוד זהיר, ובשילוב עם בית הגידול המרוחק והמחוספס שלו ידוע עליו מעט מאוד. 
***[[וולארו האנטילופה]]** (Macropus antilopinus) - המין הגדול והחריג שבסוג. מבחינה חיצונית הוא דומה יותר לקנגורו, וניתן אף להתבלבל בנקל בינו לבין הקנגורו האדום. מבנה גופו גדול וארוך, והוא בעל פרווה בצבע כתמתם-אדמדם בהיר. הוא חי לאורך האזור הצפוני של אוסטרליה, ובית גידולו מורכב מחורשים ומישורי עשב. הוא נוטה להיות חברותי יותר ולחיות בקבוצות לעומת שני המינים האחרים שחיים בבדידות. בגלל הבדלים אלה הוא משויך לעיתים לקבוצת הקנגורו ומוכר יותר בשם "קנגורו האנטילופה".

## קישורים חיצוניים

* מידע על הוולארו (1)
* מידע על הוולארו (2)

קטגוריה:קנגוריים
קטגוריה:שמות עממיים של יונקים
נחל יתיר

**נַחַל יַתִּיר** הוא נחל אכזב בצפון הנגב, המהווה אחד מיובליו של נחל באר שבע.

ראשיתו של הנחל במרגלות רכס יתיר. יובל ראשיו הוא נחל אשתמוע. שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית והתלמודית הסמוכה **[[יתיר (עיר מקראית)|יַתִּיר]]**.

באפיק הנחל נתגלו ממצאים ארכאולוגיים מתקופות שונות וכן מערכות סכרים. הנחל, שאפיקו הוא בכיוון דרום מערב, חוצה את כביש 31 תחת גשר, בנוסף, חוצה את הנחל שביל ישראל ועוברים בו מטיילים רבים.

## קישורים חיצוניים
* דו"ח חפירות בנחל יתיר באתר רשות העתיקות
* 

יתיר
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:חבל מיתרים
שרקרק קטן

**שְׁרַקְרַק קטן** (שם מדעי: *Merops pusillus*) הוא מין של שרקרק קטן החי באפריקה ומזכיר את השרקרק הירוק החי באותו אזור.
## מאפיינים
השרקרקים הם עופות צבעוניים בעלי מקור ארוך ושחור והם מותאמים לציד חרקים. לשרקרק הקטן שמגיע לאורך 15–17 ס"מ יש גוף בצבע זהוב דבש ופס שחור על החזה. מעליו ראש צהוב עם עיניים אדומות מוקפות בפס שחור ומעליו "גבות" כחולות ופלג גוף עליון וכנפיים ירוקים. המקור שחור והוא עוזר לשרקרק לצוד את מזונו המהיר באוויר. טרפו כולל חרקים שונים אך בעיקר דבורים וצרעות אותם הוא הורג במכות חזקות ומשפשף את העוקץ כנגד הענף ורק אז בולע. הם אינם רועשים ביותר והם חיים בזוגות לאורך עונת הרבייה.

השרקרק חי ברחבי סוואנות וגדות הנהרות של אפריקה הטרופית וכן בשיחיות. בניגוד לשאר השרקרקים הם מקננים בבדידות ומנצלים חורים טבעיים בחול ולפעמים גם חורים של שנבוב. בתוכו הנקבה מטילה 4–6 ביצים עגולות ולבנות. הגוזלים עשויים להרוג אחד את השני עקב תחרות על המזון. שני ההורים מגדלים אותם.
## גלריה

קובץ:Little Bee-eater RWD3b.jpg|שרקרק קטן בפארק הלאומי ניירובי, קניה
קובץ:Merops pusillus -Buffalo Springs National Park, Kenya-8.jpg|תת-המין M. p. cyanostictus, הפארק הלאומי בופאלו ספרינגס, קניה
קובץ:Merops pusillus (28018143010).jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ לודוויג סטטיוס מולר
קטגוריה:שרקרקיים
קטגוריה:מאוריטניה: עופות
קטגוריה:גאנה: עופות
קטגוריה:בנין: עופות
קטגוריה:צ'אד: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
שלדג ענק

**שלדג ענק** (שם מדעי: *Megaceryle maxima*) הוא מין עוף ממשפחת השלדגיים והוא חי ליד נהרות טרופיים באפריקה. הוא הגדול שבמיני תת-המשפחה שלדגי מים.

## מאפיינים
השלדג מגיע לאורך 42–48 ס"מ ובעל נוצות אפורות כהות מנוקדות בלבן ובעל ציצה גדולה מעל ראשו. המקור שחור כהה, קצה הצוואר לבן והחזה אדמוני. שאר הבטן לבנה והרגליים אפורות. השלדג בעל דו צורתיות זוויגית והזכרים גדולים ומקושטים מהנקבות הכהות יותר וחסרות הכתם האדמוני על החזה.

הוא מצוי באפריקה שמדרום לסהרה למעט אזורים צחיחים ומצוי ביערות גשם, ביצות, אגמים, שדות לחים, סוואנות וגדות נהר. הוא צועק בקול רם כדי להודיע על נחלתו ותוקף כל שלדג זר.

השלדג הענקי הוא צייד שניזון מחרקים גדולים, סרטנים, דגים וצפרדעים וכן זוחלים ויונקים קטנים. הטרף נתפס במהירות מצלילה מהאוויר ונהרג במהירות על ידי המקור.

## תת-מינים
**Megaceryle maxima gigantea*
**Megaceryle maxima maxima*
## קישורים חיצוניים

* שלדג ענק, באתר BirdLife

ממוזער|700px|מרכז|שלדג מתגבר על דג אמנון.

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:שלדגיים
קטגוריה:זימבבואה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: עופות
קטגוריה:רואנדה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1769
קטגוריה:בעלי חיים בביצות אפריקה
שלדג כחול-חזה

**שלדג כחול-חזה** (שם מדעי: *Halcyon malimbica*) הוא מין של שלדג גדול החי באפריקה שמדרום לסהרה וכשמו בעל חזה כחול.
## מאפיינים
שלדג זה שייך לתת-משפחת Halcyoninae בעלת המינים הגדולים, ויש לו מקור גדול וחזק בצבע אדום בוהק. אורכו עד 25 ס"מ והוא בעל כנפיים שחורות עם פס כחול באמצע. החזה והזנב כחולים והבטן לבנה עם "כיפה" חומה. הרגליים אדומות והלסת התחתונה שחורה. מין זה חזק במעוף והוא צולל קדימה כדי לעוט על טרפו.

הוא חי במערב אפריקה בעיקר ביערות טרופיים וסוואנות ושם נחבא בין הצמחים מחפש מזון. הוא טריטוריאלי ויתקוף כל שלדג לא קרוא שנכנס לנחלתו. הוא צד בעיקר חרקים גדולים, פרוקי רגליים, דגים, צפרדעים, לטאות ויונקים קטנים. בנוסף על טרף הוא ניזון מהפירות של דקל השמן (Elaeis).

השלדג מטיל שתי ביצים בחור בעץ או בקן של טרמיטים. הגוזלים מתבגרים במהירות ועוזבים את הקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:שלדגיים
קטגוריה:גאנה: עופות
קטגוריה:גינאה המשוונית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:אנגולה: עופות
קטגוריה:בנין: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:גינאה ביסאו: עופות
קטגוריה:זמביה: עופות
שלדג מלגשי

**שלדג מלגשי** (שם מדעי: *Corythornis vintsioides*) הוא מין של שלדג החי ביערות טרופיים במדגסקר.

שלדג מלגשי שייך לתת-משפחת הAlcedininae בה מצוי גם השלדג הגמדי החי בישראל. הוא קטן מאוד -אורכו רק 13 ס"מ - ודומה במראהו למין שלדג מלכיט (Corythornis cristatus) החי באפריקה. אולם הוא חי רק במדגסקר ובאי מיוט שבקומורו, אשר לחופי האוקיינוס ההודי. הוא בעל מקור אדום ארוך, גוף כתום בהיר, פלג גוף עליון כחול ורגליים אדומות. צדי הצוואר והלחיים בצבע כתום כהה יותר משאר הגוף. מאחורי הלחיים כתם לבן. 

מין זה מצוי רק ביערות והוא נחבא אל הכלים. כמו רוב השלדגים, הוא עף לעבר טרפו הקטן מתצפית על ענף, חוטף אותו והורגו בחבטות מול הענף. הוא טורף בעיקר חרקים ופרוקי-רגליים, אך גם לטאות, דו-חיים וגוזלים.

## ראו גם
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:שלדגיים
קטגוריה:מדגסקר: עופות
קטגוריה:קומורו: עופות
כיכר החורבה

**כיכר החורבה ע"ש משה רוסנק** (נקראה בעבר גם **כיכר צ'ארלס קלור**,על שם הנדבן צ'ארלס קלור שמימן את הקמתה) היא כיכר עירונית מרכזית ברובע היהודי שבעיר העתיקה בירושלים. שמה נובע מסמיכותה לבית הכנסת החורבה, והיא קרויה על שם משה רוסנק, מפקד הרובע היהודי במלחמת השחרור. הכיכר הוקמה על הריסות בתי הרובע, כחלק מתהליך שיקום הרובע היהודי לאחר שחרורו במלחמת ששת הימים.

בכיכר עוברת אחת הדרכים המקשרות בין שער יפו ושער ציון לכותל המערבי וסמוך לה עוברים רחוב היהודים ורחוב חב"ד המרכזיים. מיקומה המרכזי בדרך לכותל, גודלה המשמעותי ברובע הצפוף, והנגישות הגבוהה לרוב אתרי הרובע - ביניהם הקארדו, החומה הרחבה, החורבה והכותל - הופכים את הכיכר לחשובה ושוקקת תושבים ותיירים במשך רוב שעות היום. בשולי הכיכר חנויות, מסעדות ובתי קפה. מלבד מבני המגורים והחנויות נמצאים בכיכר בתי הכנסת "החורבה" ורמב"ן וישיבת המקובלים בית אל, ולצידם מסגד סידנא עומר, שאינו פעיל.

עד למלחמת העצמאות הייתה הכיכר מיושבת בצפיפות והיוותה את חלקה הדרום מזרחי של "חצר האשכנזים". במלחמת העצמאות התחוללו במקום קרבות עזים והאזור חרב כולו.

לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט שלא לשקם את האזור אלא להשאירו כשטח פתוח לרווחת תושבי הרובע.

לתקופה מסוימת שימשה הכיכר כרחבת חנייה.

## העתקת מנורת הכותל לכיכר
כחלק מההכנות להקמת מעלית הכותל, בוצעו חפירות הצלה, במסגרתן הועתקה באופן זמני מנורת הזהב מרחבת התצפית שבמעלות רבי יהודה הלוי לרחבה מוגבהת הצמודה לבית הכנסת החורבה שבכיכר, במבצע מורכב של עשרות עובדי החברה לשיקום ופיתוח הרובע היהודי.


קובץ:Jerusalem P1120383 (7109561567) (cropped).jpg|הכיכר ובית הכנסת העטוף בדגל ישראל
קובץ:רחבת בית כנסת החורבה.jpg|הכיכר ובית הכנסת בלילה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

החורבה
קטגוריה:הרובע היהודי
קטגוריה:העיר העתיקה: רחובות
סרוקומלה

**סרוקומלה** (בפולנית: **Serokomla**) הוא כפר במחוז לוקוב שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-25 ק"מ דרומית ללוקוב, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.

## תולדות היישוב
סרוקומלה נזכר מהמאה ה-16 ככפר בבעלות אצולה, ובשנת 1573 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

בשנת 1760 נבנתה בכפר כנסייה. בשנת 1815 נכלל היישוב בתחום פולין הקונגרסאית, ובשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

## יהודי סרוקומלה
יהודים התיישבו בכפר בראשית המאה ה-19, ובתחילת המאה ה-20 התקיימה במקום קהילה יהודית קטנה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ישבו בכפר כ-200 יהודים, חלקם פליטים.

ביום כיפור תש"ג, 22 בספטמבר 1942, ריכזו שוטרים גרמנים את בין 200 ל-300 היהודים שנמצאו בכפר בכיכר השוק בו, ורצחו אותם בקבוצות של עשרים איש בחורשה סמוכה, בטבח שנמשך 11 שעות. בד בבד ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים ביישוב. יהודים בודדים מהכפר הצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, ולחבור ליחידת פרטיזנים יהודים, בפיקודו של דוד ויינשטיין.

## קישורים חיצוניים

* סרוקומלה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה