open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אריאן 5

**אריאן 5** (בצרפתית: **Ariane 5**) הוא משגר לוויינים כבד, פרי פיתוח של סוכנות החלל האירופית. המשגר משמש בעיקר לשיגור לוויינים למסלולים גיאוסינכרוניים. שיגורי אריאן 5 מבוצעים ממרכז החלל הגיאני אשר בגיאנה הצרפתית על ידי תאגיד השיגור האירופי אריאן ספייס. המשגר נבנה על ידי חטיבת תעבורת החלל של החברה האירופית EADS. משגר אריאן 5 סיים את פעילותו ביולי 2023.

## היסטוריית הפיתוח של המשגר
המשגר אריאן 5 פותח במשך יותר מעשור, ונועד להחליף את המשגר האירופי אריאן 4, ולהוות קפיצת מדרגה בהיבטי המשקל שניתן לשגר, אמינות, ופשטות. המשגר פותח על ידי מספר חברות אירופיות, בהובלת חברות מצרפת ובראשן חברת איירוספסיאל. שיגור הבכורה של המשגר אריאן 5 נערך ב-4 ביוני 1996, והסתיים בכישלון, שנבע מבאג בתוכנת ההנחיה של המשגר. הבאג נגרם כתוצאה מניסיון להעביר מספר בן 64 סיביות בנקודה צפה למספר שלם בן 16 סיביות, ניסיון שגרם להפסקת פעולתו של המחשב. באג זה היווה ציון דרך בפיתוחן של מערכות בדיקה לתוכנות זמן אמת.

## מבנה המשגר
המשגר אריאן 5 מורכב משלושה חלקים עיקריים:
*השלב הראשון - מונע בדלק נוזלי (מימן נוזלי וחמצן נוזלי)
*שני מאיצים רקטיים, המונעים בדלק מוצק
*שלב שני, מונע בדלק נוזלי (מימן נוזלי וחמצן נוזלי)

## דגמי המשגר
120px|ממוזער|ימין|תרשים של אריאן 5 GS
אריאן 5 התפתח עם השנים למשפחה של משגרים, בעלי תכונות ומאפיינים שונים. הדגמים השונים של המשגר הם:

***אריאן 5 G** - הדגם הבסיסי של משפחת משגרי אריאן 5. ביצע את טיסתו המוצלחת הראשונה ב - 30 באוקטובר 1997.
***אריאן 5 G+** - דגם משופר של המשגר הבסיסי. שופרו ביצועי המנוע של השלב השלישי, הופחת משקל מהמשגר עצמו והוגדל המשקל של המטען ב - 150 ק"ג.
* **אריאן 5 ECA** - דגם לשיגור של שני לוויינים למסלולים גיאוסינכרוניים. משקל שיגור כולל של הלוויינים: 9.6 טון.
* **אריאן GS 5** - הדגם החדיש ביותר במשפחת המשגרים אריאן 5. שיגור הבכורה של דגם זה נערך ב - 11 באוגוסט 2005.
* **אריאן 5 ES ATV** - דגם זה מיועד לשגר לחלל את חללית האספקה הרב תכליתית ATV.

## פיתוחים עתידיים של המשגר
תוכניות שונות לפיתוח המשגר ליכולות חדשות קיימות בסוכנות החלל האירופית מזה שנים. חלק מהתוכניות כוללות שימוש במאיצים רקטיים בני החזרה, לשימוש חוזר, שיהיו מונעים בדלק נוזלי, במקום המאיצים הרקטיים של הדלק המוצק המשמשים במשגר כיום, אך תוכניות אלה לא יצאו לפועל ואין כוונה לשנות משמעותית את אריאן 5 עד גמר הפיתוח של מחליפו - אריאן 6.

## סטטיסטיקה
מאז שנת 1996 עד 2023 שוגרו 117 טילי אריאן 5, מתוכם 112 בהצלחה מלאה, 2 אובדנים מוחלטים ו־3 כישלונות חלקיים (ארבעה מהם התרכזו ב־14 השיגורים הראשונים).

המספר הרב ביותר של שיגורים בשנה אחת היה 12 (בשנת 2000 ו-2002), ומספר השיגורים השנתי הרגיל הוא בסביבות 7 לכל היותר.

אריאן 5 נושא דרך שיגרה לוויינים במשקל של למעלה מ-10 טון למסלול GTO, הלווין הכבד ביותר ששולח למסלול זה שקל 10,838 ק"ג, הוא שיגר גם את חלליות האספקה ATV אל תחנת החלל הבין-לאומית ששקלו קצת יותר מ-20 טון כל אחת.

## שיגורים לחלל
* כל השיגורים בוצעו מכן השיגור ELA-3, מרכז החלל הגיאני (CSG), גיאנה הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת ARIANESPACE, מפעילת המשגר

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל הצרפתית
בית הסעודות

**בית הסעודות** (באנגלית: **The Banqueting House**) הוא השריד היחיד של ארמון וייטהול, שהיה קיים בלונדון, שנותר בימינו. בית הסעודות מצוי בקצה הצפוני של רחוב וייטהול, בסמוך לכיכר טרפלגר, ברובע וסטמינסטר של לונדון.

## היסטוריה
מבנה זה הוא הגדול והמפואר מבין בתי הסעודות שהיו נפוצים באנגליה בתקופת טיודור. המבנה היווה חלק מארמון וייטהול והוא השריד היחיד שנותר מהארמון. המבנה תוכנן על ידי האדריכל איניגו ג'ונס בשנת 1619. בנייתו הושלמה בשנת 1622 בסיועו של האדריכל ג'ון וב. 

בשנת 1649 נערכה בחזית המבנה הוצאתו להורג של מלך אנגליה צ'ארלס הראשון.

המבנה הוא מבנה דו-קומתי, וסביב גגו מצוי מעקה מעוטר. אולם הסעודות במרכז המבנה עוטר על ידי הצייר פטר פאול רובנס לבקשתו של המלך צ'ארלס הראשון בשנת 1635.

המבנה בנוי בסגנון הרנסאנס האיטלקי, שהיה נדיר ביותר באנגליה בתקופה היעקובינית. חזית המבנה מעוטרת בעמודים בסגנון איוני בקומה הראשונה, ובסגנון קורינתי בקומה השנייה.

אולם בית הסעודות נועד היה להיות חלק מארמון חדש שאמור היה להיבנות במתחם של ארמון וייטהול, אולם בשל מלחמת האזרחים באנגליה ובשל שריפת ארמון וייטהול, היה המבנה היחיד שנבנה כחלק מהארמון החדש. מיקומו המבודד מיתר מבני הארמון מנע את שריפתו בעת שיתר הארמון עלה באש.

## גלריית תמונות
פנים המבנה:

Banqueting House Interior.jpg|אולם הסעודות
Banqueting House 05.jpg
Banqueting House 802.jpg|התקרה המעוטרת


## קישורים חיצוניים

* 
* בית הסעודות באתר greatbuildings
* בית הסעודות בשנת 1669

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לונדון: ארמונות מלכותיים
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:מבנים שתכנן איניגו ג'ונס
וייטהול

[שמאל|ממוזער|250px|וייטהול - מבט לכיוון דרום לעבר [ארמון וסטמינסטר ומגדל ויקטוריה.]]
**וייטהול** (באנגלית: **Whitehall**) היא דרך ברובע וסטמינסטר שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.

דרך זו יוצאת מכיכר פרלמנט לכיוון צפון ועד דרך צ'רינג קרוס וכיכר טרפלגר. ברחוב זה מצויים מרבית מבני ממשלת בריטניה, ולכן מהווה השם "וייטהול" כינוי לממשלת בריטניה. בקצה הצפוני של הרחוב, במקום המפגש בין וייטהול לכיכר טרפלגר, ניצב פסלו של המלך צ'ארלס הראשון.

## מקור השם
הרחוב קרוי על שם ארמון וייטהול, אשר עמד במקום שבו עובר כיום הרחוב. הארמון עלה באש בשנת 1698, והשריד היחיד שנותר ממנו הוא בית הסעודות.

## היסטוריה
בעת שארמון וייטהול עמד על מכונו, הדרך שקישרה בין בנייני הארמון השונים נקראה "וייטהול". דרך זו עברה במקום שבו עובר כיום הרחוב. "רחוב הפרלמנט" (באנגלית: Parliament Street) היה רחוב צדדי שהוביל לארמון וסטמינסטר מארמון וייטהול. לאחר השריפה של ארמון וייטהול, רחוב הפרלמנט הורחב וחובר לרחוב וייטהול. במאה ה-19 הורחב הרחוב שוב לרוחבו כיום.
ממוזער|מפת וייטהול
בעת שארמון וייטהול עמד על מכונו, משני צדי הרחוב היו ממוקמים בנייני השלטון בבריטניה. גם לאחר שריפת הארמון וההחלטה שלא לשקמו נבנו סביבו בנייני הממשל. מבנים אלה נהרסו ונבנו כמה פעמים עד ימינו.

במרכז הרחוב מצויה הסנוטאף - האנדרטה העיקרית לחללי בריטניה - וצפונית לו מצויה האנדרטה לנשות מלחמת העולם השנייה.

במרכזו של רחוב וייטהול, משני צדדיו, מצויים מבני מערכת הביטחון של בריטניה, בהם בניין משרד הביטחון הבריטי, מפקדות הצבא הבריטי והצי הבריטי וכן בית משמר הסוסים.

רחוב דאונינג הוא סימטה היוצאת מרחוב וייטהול לכיוון דרום מערב.

## גלריית תמונות

קובץ:A View of Whitehall, looking south, 1740.jpg|וייטהול בשנת 1740, מבט לכיוון דרום.
קובץ:Whitehall1799.jpg|מפת הרחוב בשנת 1799.
קובץ:Whitehall, looking toward St Martin in the Fields TSB 19thc edited.jpg|דרך וייטהול באמצע המאה ה-19, מבט לכיוון צפון
קובץ:Horse Guards London.JPG|מבט על בניין משמר הסוסים מווייטהול, מראה את שלוש הקשתות המקשרות אותו למצעד שומרי הסוסים.
קובץ:TrafalgarStudiosLondon.png|תיאטרון וויטהול, כיום אולפני טרפלגר


## קישורים חיצוניים

* 
* תצלום אוויר
* וייטהול בשנת 1669

קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:לונדון: רחובות
קטגוריה:וסטמינסטר: רחובות
צחור

**צחור** היא מילה בעברית שמשמעותה "**[[לבן]]**".

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
טאיק

[שמאל|ממוזער|250px|טאיק בתקופת [ממיקוניאן]]
[שמאל|ממוזער|250px|טאיק בשנים [962-1064]]
**טאיק** (בארמנית: **Տայք**, בגאורגית: **ტაო**) הוא מחוז היסטורי של ארמניה. המונח "טאיק" משמש לעיתים קרובות כמילה נרדפת לכלל האדמות הצפוניות ההיסטוריות של ארמניה, הממוקמות כיום בצפון-מזרח טורקיה. במובנו הצר מתייחס המונח רק לאחד המחוזות. בגאורגית נקרא המחוז בשם "טאו" ("ტაო") והאזור כולו: טאו-קלארג'תי. 

שטח המחוז ההיסטורי מקביל לשטחם של: מחוז יסופלי (Yusufeli) שבנפת ארטווין, מחוזות אוטלו (Oltu), אולור (Olur), טורטום (Tortum) וצ'מליקאיה (בארמנית: הונוט) בצפון מחוז איספיר (İspir) שבנפת ארזורום. בדרום-מערבה נתגלה המחוז העתיק ספר הארמני. במלחמת העולם הראשונה, נאבקו ארמניה וגאורגיה על האזור, במיוחד המאבק על אוטלו. כתוצאה מכל התבסס מחדש השלטון הטורקי. 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה 
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
פורום החברות הסלולריות בישראל

[ממוזער|ה[לוגו של פורום החברות הסלולריות בישראל]]
**פורום החברות הסלולריות בישראל** הוא פורום המאגד את שלוש חברות הסלולר הגדולות הפועלות בישראל: פלאפון, סלקום ופרטנר. הפורום הוקם ב-1999. מנכ"ל הפורום מ-2007 הוא ליאור ורונה.

הפורום עוסק בהסברה לציבור ובפעילות מול התקשורת והרגולטור בכל הנוגע לדרך הפעולה והפריסה של האנטנות הסלולריות בישראל ומטרתו להציג בפני הציבור מידע בנוגע לבטיחותה של הרשת הסלולרית בארץ. הפורום קיבל היתר לפעולה מהממונה על ההגבלים העסקיים. הממונה ציין כי הפורום דרוש "לשם הגברת המודעות באשר לעמידתם של מתקני תקשורת סלולרית בתקנים הבינלאומיים המעודכנים המתייחסים לרמות הבטיחות בנוגע לחשיפת בני אדם לגלי רדיו אלקטרומגנטי, ובדרישות אגף בטיחות הקרינה במשרד להגנת הסביבה".

הפורום מפעיל מוקד מידע טלפוני, המספק לציבור מידע בנושא הפריסה והפעילות של הרשת הסלולרית בשני תחומים:
*אנטנות סלולריות: מיקומי אנטנות, היתרים שנדרשו, מדידות קרינה בסבסוד על ידי מודדים המוסמכים מטעם המשרד להגנת הסביבה ומענה לשאלות מקצועיות.
*טלפונים סלולריים: מידע בנושא רמת הקרינה המקסימלית של כל דגם (מידע זה מועבר על ידי החברות היצרניות).

כמו כן מפעיל הפורום אתר אינטרנט המאפשר קבלת מידע בנושאי קרינה סלולרית, לרבות ניירות עמדה ומחקרים מדעיים מכל העולם, מנוע לחיפוש ערכי קרינה (SAR) של כל המכשירים, קישורים לאתרי רשויות הבטיחות והגופים האמונים על הנושא בארץ ובעולם, חוקים ותקנות ועוד.

פורום החברות הסלולריות מסייע במימון פרויקט ניטור הקרינה של עמותת מלר"ז, עמותה ציבורית המבצעת כגורם בלתי תלוי וללא חיוב בדיקות קרינה של אנטנות סלולריות לגופים ציבוריים, ועדי בניינים ולכל אדם החושש מקרבתן של תחנות בסיס למקום מגוריו. בודקי הקרינה של העמותה מוסמכים על ידי המשרד להגנת הסביבה וכפופים לוועדה מקצועית המורכבת ממומחים בעלי ותק רב בתחום הקרינה. פעילות העמותה מבוצעת בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, המפקח על עבודת הבודקים/מודדים.

בכנסים שנערכים על ידי הפורום, הפורום מקפיד להדגיש כי הוא פועל על פי הנחיות המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, ארגון הבריאות העולמי של האו"ם ומשרד התקשורת.

## קישורים חיצוניים
*פורום החברות הסלולריות בישראל
*עדכון נייר העמדה של ארגון הבריאות העולמי (WHO) – בנוגע לטלפונים סלולריים
*גיליון עובדות של ארגון הבריאות העולמי (WHO) המספק מידע נוסף וסיכומים לגבי החששות הבריאותיים, תקני הגנה, תפיסת הציבור את הסיכון, ויוזמות הארגון
*הצהרת הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP) בעקבות פרסום ממצאי האינטרפון
*הצהרת הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP) שפורסמה בספטמבר 2009 בנוגע לספי החשיפה שנקבעו על ידה בשנת 1998
*הצהרת ה-FDA האמריקאי בעקבות פרסום ממצאי האינטרפון
*פרופ' סטיליאן גלברג, פריסת אנטנות סלולריות בתוך הערים, באתר המשרד להגנת הסביבה, 18.02.08
*ד"ר לפה אלכסנדר, פריסת אנטנות סלולריות בחלק מערי המרכז, באתר המשרד להגנת הסביבה, 16.04.08
*מוקדי שידור ניידים ונייחים במספר רשויות באתר המשרד להגנת הסביבה, אפריל 2010
*המלצות משרד הבריאות בנוגע לשימוש בטלפונים סלולריים, עודכן ב-20/07/10
*מפת מוקדי שידור סלולרי פעילים באתר המשרד להגנת הסביבה
*חדשות המשרד להגנת הסביבה בנושא גידול אתרי שידור של החברות בין 2003 – 2007, 15 ביולי 2008

קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
פרנצ'סקו דוראנטה

**פרנצ'סקו דוראנטה** (באיטלקית: Francesco Durante; 31 במרץ 1684 - 30 בספטמבר 1755) היה מלחין איטלקי.

## חייו
דוראנטה נולד בפראטאמאג'ורה, בממלכת שתי הסיציליות ובגיל צעיר נכנס לקונסרבטוריו דאי פוברי די ג'זו כריסטו בנאפולי, שם למד אצל **גאטנו גרקו**. בהמשך היה לתלמידו של אלסנדרו סקרלטי בקונסרבטוריו די סאנט'אונופריו. משערים שלמד גם אצל ברנרדו פאסקוויני וג'וזפה אוטאביו פיטוני ברומא, אבל אין ראיות מתועדות לכך. נאמר עליו, שהחליף את סקרלטי בשנת 1725 בסאנט'אונופריו ונשאר שם עד 1742, אז החליף את ניקולא פורפורה כראש הקונסרבטוריו די סנטה מריה די לורטו, גם הוא בנאפולי. במשרה זו כיהן במשך שלוש-עשרה שנים, עד למותו בנאפולי. 

המוניטין שלו כמורה היו נכבדים ובין תלמידיו היו ניקולו יומלי, ג'ובאני פאיזיילו, פרגולזי, ניקולו פיצ'יני, ניקולא לוגרושינו ולאונרדו וינצ'י. כמורה עמד על הצורך בציות לחוקים ללא שיקול דעת, בניגוד לסקרלטי, שהתייחס לכל תלמידיו כפרטים, כל אחד לעצמו. אוסף של יצירות דוראנטה, שכמעט כולו מוזיקת קודש בלבד, נמסר על ידי סלוואג'י, אספן אמנות נאפוליטני, לספרייה של פריז. קטלוג אפשר למצוא ב-Fétis's Biographie universelle. גם בספריה הקיסרית בווינה שמור אוסף יקר-ערך של כתבי יד מאת דוראנטה. שני רקוויאם, מיסות אחדות (אחת מהן, יצירה מקורית ביותר, היא "המיסה הפסטורלית" לארבעה קולות) ו"קינות הנביא ירמיהו" הן בין היצירות החשובות ביותר שכתב לטקסטים דתיים.

העובדה שדוראנטה לא כתב מעולם לבימה הקנתה לו מוניטין מופרזים של מלחין מוזיקת קודש. למרות שהיה אחד ממלחיני הכנסייה המעולים של סגנונו ותקופתו, היום סבורים שהוא נופל בערכו הן מלאונרדו לאו והן מאלסנדרו סקרלטי ונראה שייסד של האסכולה הסנטימנטלית במוזיקה הכנסייתית של איטליה. סוג זה של מוזיקה אופייני לדוראנטה האיש: לא אינטלקטואל, אך אדוק בדתו ומאמין בלב שלם. האסה מחה כנגד הגדרת דוראנטה כגדול הבקיאים בהרמוניה באיטליה, תואר בו הכתיר את אלסנדרו סקרלטי.

## מקורות
(לערך האנגלי)
**ס. סיידי** (עורך) (1980), מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, כרך חמישי.

## קישורים חיצוניים
* 

* Durante on IMSLP
* מלחניו של דוראנטה, תווים
* 
* 

קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים מהאסכולה הנפוליטנית
קטגוריה:ילידי 1684
קטגוריה:נפטרים ב-1755
יובל פרידמן

**יובל פרידמן** (נולד ב-30 ביוני 1971) הוא תסריטאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי. בין היתר, פרידמן הוא בין יוצרי תוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת" והסרט "בית"ר פרובנס", שהיווה למעשה חלק מפרויקט הגמר שלו כסטודנט בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. זוכה טקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2021.

## חיים אישיים
יובל פרידמן הוא אחיהם של הקומיקאי טל פרידמן ושל ד"ר אריאל פרידמן, מרצה לתקשורת במכללת אורנים, אוניברסיטת תל אביב והאוניברסיטה הפתוחה.

## תסריטים
* חלומות בהקיציס
* טייק אוויי (תוכנית טלוויזיה)
* בית"ר פרובנס
* ארץ נהדרת
* יצפאן
* זומזום
* הידוענים (סדרת טלוויזיה)
* האחים דה גמה
* השועלים
* מעצר בית
* זנזורי
* היהודים באים
*השוטר הטוב (עונה 1)
* סופשלי
* סטודיו אמציה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* יובל פרידמן, היום שבו מת האיש האחרון מהמאה ה-19, סיפור קצר שכתב פרידמן

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:זוכי תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: תסריטאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
פרנצ'סקו גספאריני

**פרנצ'סקו גספאריני** (באיטלקית: **Francesco Gasparini**; 1661 - 22 בפברואר 1727) היה מלחין בארוק ומורה איטלקי.

## חייו
גספאריני נולד בקאמיורה, סמוך ללוקה ולמד מוזיקה אצל ג'ובאני לגרנצי. הוא היה מנהל מוזיקלי של בית המחסה של החסד (Pio Ospedale della Pietà), בית יתומות שהעסיק את אנטוניו ויוואלדי כמורה למוזיקה. 

בין תלמידיו של גספאריני היו בנדטו מרצ'לו ודומניקו סקרלטי. 

בין יצירותיו הייתה האופרה Bajazette, שהמלחין לאונרדו לאו הוסיף לה סצנות קומיות בשנת 1722, כהקדמה לאופרות הקומיות שכתב בעצמו בהמשך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1668
קטגוריה:נפטרים ב-1727
הטבח בטבריה

250px|ממוזער|הבית בו משפחות יהודיות נשרפו חיים
250px|ממוזער|מתרס שהוקם באחת הכניסות לטבריה למניעת כניסת כלי רכב של הצבא הבריטי
250px|ממוזער|נרצחי הפרעות מובאים לקבורה
**הטבח בטבריה** היה התקפה של פורעים ערבים על היהודים תושבי שכונת קריית שמואל בטבריה, שאירעה בליל 2 באוקטובר 1938 (ח' בתשרי ה'תרצ"ט), כחלק ממאורעות תרצ"ט. בתקיפה נרצחו 19 יהודים, מתוכם 11 ילדים.

## מהלך המאורעות
בתקופת המנדט הבריטי הייתה טבריה עיר בעלת אוכלוסייה מעורבת, של יהודים וערבים. בתקופה הקודמת להתקפה, ההגנה בטבריה לא הייתה מאורגנת כיאות. בשכונת קריית שמואל התגוררו 2,000 תושבים, כשמתוכם רק 36 חברי הגנה פעילים. בליל ההתקפה היו בשכונה רק 15 מגינים ולא היה ניתן לאייש את כל העמדות. כתוצאה מכך, הופקרו העמדות בצד הצפוני-מזרחי של העיר, מתוך הנחה שההתקפה מצד זה הפונה לים הכנרת תהיה קשה ביותר. כוחות פלוגות הלילה של אורד וינגייט היו עסוקות בפעולות בגליל התחתון, וכפי הנראה וינגייט הוטעה באותו יום על ידי מידע מסולף שסופק לו על ידי מארגני ההתקפה על טבריה.

עם רדת הלילה חסמו ערבים את כל הדרכים המובילות לטבריה במחסומי אבנים. בשעה 21:00 החלו לירות על העיר מכל עבריה, ובו בעת חדרה לעיר קבוצה של כ-70 ערבים מכיוון צפון-מזרח. הקבוצה שחדרה התחלקה לשתיים: חלקם חדרו לשכונת קריית שמואל, וחלקם התקיפו את בית הממשלה, והציתו אותו ואת המחסן של מחלקת העבודות הציבוריות. 

הקבוצה שחדרה לשכונת קריית שמואל לא נתקלה בשום הפרעה. הם התחילו את מעשיהם בבית השמש ברחוב הרצל פינת רחוב אוהל-יעקב תוך התקדמות במורד רחוב הרצל כשהם פורצים לבתים, טובחים בתושבים ושורפים את המבנים. בבית אחד נרצחו אם וחמשת ילדיה, ובבית אחר נרצחה משפחה של ארבע נפשות. בית הכנסת הועלה באש ושַׁמָּשׁוֹ נרצח ליד ספר התורה. האירוע כולו נמשך כארבעים דקות ובסיומו יצאו הפורעים מהשכונה ללא התנגדות. שני נוטרים שחשו לעזרת השכונה נתקלו במארב ונהרגו.

ליד היישוב מצפה נתקלו הפורעים הנסוגים במארב של פלוגות הלילה שהרג חמישה מהם.

## תוצאות
ב-27 באוקטובר 1938, כשלושה שבועות לאחר פעולה זו, התנקשו ערבים בחייו של ראש העירייה היהודי של טבריה, זאכי אלחדיף.

בעקבות הטבח ארגון ההגנה הקים ועדת חקירה בראשות יוסף אבידר, שחשפה כשלים רבים בהגנת העיר והמליצה על צעדים שיש לנקוט. מיכל גרבוביץ, תושבת העיר עזרה לפעילי ההגנה לחשוף פעילות עוינת של ערבים בעיר.

## הנצחה

 קובץ:Tiberias massacre 1938 - memorial stone 2.jpg|אבן זכרון שהונחה במורד רחוב הרצל ליד אחד הבתים בו היו נרצחים
 קובץ:Tiberias massacre 1938 - memorial circle 1.jpg|פסל במרכז כיכר "לא תרצח" במורד רחוב הרצל (צד אחד)
 קובץ:Tiberias massacre 1938 - memorial circle 2.jpg|פסל במרכז כיכר "לא תרצח" במורד רחוב הרצל (צד שני)
 קובץ:Tiberias massacre 1938 - old house 1.jpg|אחד מהבתים ברחוב הרצל בהם נרצחו תושבים (בית מקורי). המבנה משמש כיום כשטיבלך חסידי


## לקריאה נוספת
* **[[ספר תולדות ההגנה]]**, כרך ב' חלק שני, הוצאת משרד הביטחון, 1973

## קישורים חיצוניים

* 

;כתבות באתר עיתונות יהודית היסטורית מאותה העת:
* ; 
* 
* ; 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  

טבח
טבריה
טבריה
קטגוריה:1938 בארץ ישראל
טבריה
טבריה
טבריה
קטגוריה:אישים הקבורים בקבר אחים
טבריה
משפט הנורמליזציה של נתר

במתמטיקה, ובמיוחד אלגברה קומוטטיבית, **משפט הנורמליזציה של נתר** הוא תוצאה טכנית חשובה שהוכיחה אמי נתר.

## ניסוח המשפט
המשפט קובע שכל תחום שלמות שהוא אלגברה נוצרת סופית מעל שדה K, הוא הרחבה שלמה של חוג פולינומים. כלומר, קיימים באלגברה איברים בלתי תלויים אלגברית y_1,\dots,y_d \in A כך שכל איבר a \in A מאפס פולינום מתוקן עם מקדמים ב-B=K[y_1,\dots,y_d].

מקרה פרטי של המשפט הוא הניסוח הבא:
: יהי K שדה אינסופי ו-A=K[a_1,...,a_n] אלגברה נוצרת סופית מעל K. אזי קיימים y_1,...,y_m כאשר m \le n כך ש-y_1 , ... , y_m בלתי-תלויים אלגברית ו-A היא מודול נוצר סופית מעל B = K[y_1,...,y_m], כלומר: קיימים x_1,...,x_\ell (עם \ell \in \mathbb{N} סופי) כך ש-A = B x_1 + ... + B x_\ell.

## שימושים ומסקנות
משפט הנורמליזציה של נתר נחשב למשפט בסיסי באלגברה קומוטטיבית, ויש לו שימושים רבים להוכחות משפטים בסיסיים בתחום.

* **למת זריצקי** - שדה אפיני הוא אלגברי. כלומר, אם R=K[a_1,...,a_n] אלגברה אפינית ושדה, אז [R:K] .

: מספר מסקנות מלמת זריצקי:
: - שדה אפיני מעל שדה סגור אלגברית הוא רק השדה עצמו.
: - אם H \subseteq R תת-אלגברה כלשהי, ו-P אידיאל מקסימלי, אז P \cap H אידיאל מקסימלי של H.
: - כל אידיאל מקסימלי של שדה סגור אלגברית הוא מהצורה \langle \lambda _1 -a_1,..., \lambda _n -a_n \rangle. משפט זה מהווה התאמה בין נקודות של מרחב אפיני ואידיאלים מקסימליים, ומהווה משפט בסיסי בגאומטריה אלגברית.
* דרגת הטרנסצנדנטיות של כל אלגברה אפינית (תחום שלמות) שווה לממד קרול שלה.

## משמעות גאומטרית
במונחים גאומטריים, B הוא חוג הקואורדינטות של המרחב האפיני K^d, A הוא חוג הקואורדינטות של יריעה אלגברית כלשהי (שחייבת להיות מאותו ממד כמו B).
מכיוון ש-\,B\subseteq A, הרי שקיים הומומורפיזם הכלה:
:\phi:B\rightarrow A, \phi(x) = x
המורפיזם המושרה על הסכמות האפיניות הוא מורפיזם סופי:
\phi:Spec(A)\rightarrow Spec(B)
.

המסקנה היא שכל יריעה אלגברית היא כיסוי מסועף של מרחב אפיני.

## לקריאה נוספת

* 
* 


נורמליזציה של נתר
קטגוריה:תורת החוגים
נורמליזציה של נתר
משפטי כהן-סיידנברג

במתמטיקה, ובעיקר באלגברה קומוטטיבית, **משפטי כהן-סיידנברג** (Going up and going down theorems) קובעים שאם חוג קומוטטיבי R הוא שלם אלגברית מעל תת-חוג C, אז כל אידיאל ראשוני בחוג הקטן "ניתן להרמה" לחוג הגדול. המשפט הוכח על ידי אברהם סיידנברג ואירווין כהן

באופן פורמלי, נניח כי *<math>R</math>* הוא חוג חילופי וכי S הוא תת-חוג של *<math>R</math>*. נניח כי *<math>R</math>* שלם אלגברית מעל *<math>S</math>* (כלומר כל איבר ב*-<math>R</math>* הוא שורש של פולינום מתוקן עם מקדמים מ*-<math>S</math>*). נניח כי P הוא אידיאל ראשוני ב*-<math>S</math>*. מסקנת המשפט היא שקיים אידיאל ראשוני \,P' ב*-<math>R</math>* הנמצא מעל *<math>P</math>*, כלומר מתקיים \ P = P'\cap S.

 
כהן-סיידנברג
קטגוריה:תורת החוגים
איניגו ג'ונס

**איניגו ג'ונס** (באנגלית: **Inigo Jones**; 15 ביולי 1573 – 21 ביוני 1652) היה אדריכל אנגלי שנחשב לאחד מחשובי האדריכלות האנגלית. ג'ונס היה זה אשר הביא את סגנון אדריכלות הרנסאנס לאנגליה ולצרפת.

## ביוגרפיה
ג'ונס נולד בסמית'פילד שבמרכז לונדון, בן ליצרן בדים קתולי ולשי. ג'ונס נקרא על שם אביו איניגו (ככל הנראה קיצור של "איגנשיוס" - "ignatius") והוטבל בכנסיית סנט ברת'ולומיו הקטנה. לא ידוע היכן התחנך בצעירותו, אולם בסוף המאה ה-16 נסע ללמוד אדריכלות באיטליה, ובכך היה לאחד מראשוני תושבי אנגליה שעשה זאת).

ג'ונס ביקר באיטליה בין השנים 1598–1603 (ככל הנראה במימון רוג'ר מנרס, הארל החמישי מרות'לנד), ובשנית בין 1613 ו-1614. בביקוריו הושפע מסגנון אדריכלות הרנסאנס האיטלקי וכן מעבודותיו של אנדראה פלדיו. השפעות אלו נראו לימים בתכנוניו של ג'ונס ובכך הביא לאנגליה את סגנון האדריכלות הפלדיאנית, הקרוי על שמו של פלדיו.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בשנת 1642 הוחרם רכושו, אולם זה הושב לו בשנת 1646. בתקופה שבה הוחרם רכושו התגורר במגורים שניתנו לו בבית סומרסט. 

ג'ונס נקבר בכנסיית רציף סנט בנט פאול שבלונדון.

### עבודותיו הבולטות
[ממוזער|שמאל|180px|[בית המלכה בגריניץ']]
עם יצירותיו הידועות ביותר של ג'ונס נמנים בית המלכה שבגריניץ', אותו תכנן בשנת 1616, ובית הסעודות שהיה חלק מארמון וייטהול, אותו תכנן ג'ונס בשנת 1619 בסיועו של עוזרו ואחיינו, האדריכל ג'ון וב.

ג'ונס תכנן את מתחם קובנט גרדן במימונו של פרנסיס ראסל, הארל הרביעי מבדפורד, אשר ביקש ממנו לתכנן פיאצה איטלקית. ראסל התחייב לבנות בכיכר כנסייה, אולם ביקש לחסוך בהוצאות ועל מנת לבנות יותר יחידות דיור במתחם הורה לג'ונס לבנות "אסם". ג'ונס הסכים, אולם לעוזרו אמר כי יבנה את "האסם הכי יפה באירופה".

ג'ונס שימש כמנהל עבודות הבנייה עבור המלך צ'ארלס הראשון ובמסגרת תפקיד זה התבקש לערוך סקר ארכיטקטוני של סטונהנג' והיה הראשון שערך מדידות מסודרות במקום. כמו כן תכנן עבור המלכה הנרייטה מריה את הקפלה הקתולית בבית סומרסט.

## תחומי יצירה נוספים
ממוזער|220px|תחפושת בעיצובו של איניגו ג'ונס
בנוסף להיותו אדריכל מוכשר ג'ונס פעל רבות בתחום עיצוב תפאורות ותלבושות לתיאטרון. הוא היה לראשון שתכנן תפאורות נעות עבור התיאטרון האנגלי. כמו כן, תכנן תחפושות, תלבושות ואביזרי במה עבור בן ג'ונסון.

## לקריאה נוספת
* מייקל ליפמן, **Inigo: The Troubled Life of Inigo Jones, Architect of the English Renaissance.** לונדון, הוצאת הדליין בוק, 2003.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:ילידי 1573
קטגוריה:נפטרים ב-1652
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-17
STS-32

**STS-32**, היא המשימה ה-33 בתוכנית המעבורות של נאס"א והמשימה ה-9 של מעבורת החלל קולומביה. משימה זו הייתה הראשונה ששוגרה מכן השיגור 39A מאז משימת STS-61-C ב-12 בינואר 1986. משימה זו הייתה אחת הארוכות לאותה תקופה, 10 ימים. לפני משימה זו הייתה משימת STS-9 למשימה בעלת אותו משך זמן שבוצעה על ידי הקולומביה גם כן, ותכליתה הייתה להיות משימת "מעבדת החלל" הראשונה.

## צוות
* **מפקד המשימה:** דניאל ברנדנסטיין 
* **טייס:** ג'ים ות'רבי 
* **מומחה למשימה:** בוני דנבאר 
* **מומחה למשימה:** דייוויד לואו (G. David Low)
* **מומחה למשימה:** מרשה אייווינס 

## המשימה
המעבורת שוגרה ב-9 בינואר 1990. עיקר המשימה הייתה לשחרר לחלל את לוויין ההגנה ליסאט-F5 של סינקום ואת LDEF, ניסוי החשיפה הארוכה לחלל , שאיסופו התעכב בארבע וחצי שנים בעקבות אסון צ'לנג'ר שאירע ב-1986.
ביום הטיסה הרביעי, מומחה המשימה, דנבאר הפעיל את הזרוע הרובוטית והצליח לחבר אותה ל-LDEF, שגודלו היה כשל אוטובוס. גוף הניסוי הועבר לתא המטען של המעבורת עד לחזרתה לכדור הארץ.

איסוף המכל תועד בסרט Destiny in Space שצולם במצלמת IMAX.

## גלריה

1990 s32 Syncom 4-F5 Deployment.jpg|הלוויין משוחרר לחלל
1990 s32 LDEF and Columbia over Namibia.jpg|קולומביה אוספת את מכל הניסוי בחזרה


## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

## הערות שוליים

STS-032
קטגוריה:1990 בארצות הברית
אדולף בוטנאנדט

**אדולף פרידריך יוהאן בוטנאנדט** (גרמנית: **Adolf Friedrich Johann Butenandt**)  (24 במרץ 1903 - 18 בינואר 1995) היה ביוכימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 (לצד לבוסלב רוז'יצ'קה) "על עבודתו על הורמוני מין". ממשלת גרמניה הנאצית הכריחה אותו לוותר על הפרס, והוא קיבל אותו רק ב-1949, לאחר נפילת המשטר הנאצי (ב-1945).

## ביוגרפיה
בוטנאנדט נולד בברמרהאפן-וסרמינדה, ליד ברמן. הוא התחנך בברמרהאוון, ולמד כימיה באוניברסיטאות מרבורג וגטינגן. ב-1927 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בכימיה מאוניברסיטת גטינגן, שם למד אצל אדולף וינדאוס (חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1928). ב-1931 נישא לאריקה זיגנר, ולזוג נולדו במשך השנים שבעה ילדים.

שמאל|ממוזער|150px|אסטרון
אדולף וינדאוס וולטר שילר מחברת התרופות שרינג ייעצו לבוטנאנדט לחקור הורמונים שהופקו משחלות. מחקר זה הוביל אותו לגילוי האסטרון והורמוני מין נשיים חשובים אחרים, שהופקו מאלפי ליטרים של שתן. על מחקר זה זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1939, יחד עם לבוסלב רוז'יצ'קה, שעבד על סינתזה של מספר סטרואידים שהתגלו באותה תקופה.

לאחר ההביליטציה שלו (ההסמכה העליונה בתחום האקדמי, הקיימת במספר מדינות באירופה) ב-1931, היה למרצה בגטינגן. ב-1933 היה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית של דנציג, ולאחר ביקור בארצות הברית היה למנהל מכון קייזר וילהלם לביוכימיה (לימים מכון מקס פלאנק לביוכימיה) בברלין-דהלם ב-1936.

ב-1 במאי 1936 הצטרף למפלגה הנאצית (מספר חבר מפלגה 3,716,562).

כאשר המכון עבר לטיבינגן ב-1945, היה לפרופסור באוניברסיטת טיבינגן. ב-1956 המכון עבר לפרבר של מינכן, ובוטנאנדט היה לפרופסור באוניברסיטת מינכן. בוטנאנדט גם היה נשיא חברת מקס פלאנק לקידום המדע, כממשיכו של אוטו האן, בין השנים 1960 ל-1972.

בוטנאנדט גילה את הפרומון בומביקול, המופרש על ידי טוואי המשי, ונתן לו את שמו, ב-1959.

בוטנאנדט מת במינכן ב-1995, בגיל 91.

## קישורים חיצוניים

* פרטים אודותיו באתר NNDB
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:מינכן: אישים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1995
STS-36

**STS-36**, היא המשימה ה-34 בתוכנית המעבורות של נאס"א והמשימה ה-6 של מעבורת החלל אטלנטיס. האטלנטיס שוגרה כשעל מטענה ציוד של מחלקת ההגנה של ארצות הברית (כנראה לוויין ריגול, "מיסטי"). משימה זו הייתה המשימה הרביעית ששוגרה בלילה בכל תוכנית מעבורות החלל והשנייה ששוגרה בלילה מאז אסון צ'לנג'ר.

## צוות
* **מפקד המשימה:** ג'ון קרייטון 
* **טייס:** ג'ון קספר 
* **מומחה למשימה:** ריצ'רד מוליין (Richard M. Mullane)
* **מומחה למשימה:** דייוויד הילמרס (David C. Hilmers)
* **מומחה למשימה:** פייר ת'ואט (Pierre J. Thuot)

## המשימה
השיגור בוצע ב-28 בפברואר 1990 בשעה 2:50:22 EST. הוא נקבע במקור ל-22 בפברואר 1990, אך נדחה שוב ושוב עקב מחלתו של מפקד הצוות ותנאי מזג אוויר גרועים. זו הייתה הפעם הראשונה מאז אפולו 13 ב-1970, שמשימת חלל הושפעה ממחלתו של איש צוות. ניסיון השיגור הראשון שתוכנן מחדש, שנקבע ל-25 בפברואר 1990, אך בוטל עקב תקלה במחשב הבטיחות. ניסיון נוסף, שנקבע ל-26 בפברואר 1990, בוטל עקב תנאי מזג האוויר. השיגור המוצלח ב-28 בפברואר 1990 נקבע לחלון שיגור מסווג. משקל השיגור למשימה זו סווג.
המשימה.

כמבצע של משרד ההגנה, המטען של STS-36 נשאר מסווג באופן רשמי. STS-36 שיגר לוויין בודד, המתואר גם כ-AFP-731. על פי דיווחים בתקשורת שבועיים אחר כך, שיגור הלוויין נכשל, הוא סבל מתקלה טכנית ונשרף שנפל לכדור הארץ.
## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* דף המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה

## הערות שוליים

STS-034
קטגוריה:1990 בארצות הברית
מלכי החתים

שמאל|300px|ממוזער|האימפריה החתית בשיא גודלה בימי המלכים מוותלי השני וחתושילי השלישי
**מלכי החתים** שלטו בממלכות החתיות החל באמצע האלף השלישי לפנה"ס ועד שנת 1178 לפנה"ס עת הממלכה האחרונה חרבה בידי גויי הים. 

עיקר מקורות המידע אודות מלכי החתים הוא מכתבי ארכיון מלכותיים, והתאריכים המקובלים משוערים ומוצלבים עם מידע כרונולוגי הלקוח מארצות שכנות לממלכה החתית. מעט מאוד ידוע על הממלכה החתית התיכונה, ויש חוקרים שאפילו נוטים להתעלם ממנה כתקופה נפרדת ומשייכים אותה לממלכה החתית הקדומה. כך למשל עשה טרוור רוברט ברייס , חוקר המזרח הקרוב העתיק, בספרו "ממלכת החתים", לפיו המלך האחרון של הממלכה החתית הקדומה היה מוותליש הראשון (ולא המלך האחרון של הממלכה החתית התיכונה כפי שנהוג אצל שאר החוקרים). כמו כן החוקרים נחלקים בדבר קיומו של תודחליאש השלישי המכונה גם "הצעיר" או "הילד".

שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא , או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. בערך זה מופיעים שמות המלכים ללא הסיומת ־ש.

## התקופה ה[[חאתים|חַאתִית]]

## [[הממלכה החתית הקדומה|הממלכה הקדומה]]

### תקופת האופל
תקופת האופל ארכה כ-100 שנים

[ממוזער|מימין חתושילי השלישי ו[אל הסער האנטולי בתבליט פירקטין]] 
שמאל|ממוזער|203px|תבליט של המלך תודחליה הרביעי

## [[האימפריה החתית|הממלכה החדשה]]

## ראו גם
*חתים

## לקריאה נוספת

*Trevor Robert Bryce, **The Kingdom of the Hittites**, Oxford University press
*McMahon, G, **Hittite History, Biblical Archaeologist** 52, 62–77, 1989.
*Micheal Roaf, **Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east**, 1991.

*אורי בר-נביא, **תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו**, הוצאת ידיעות אחרונות, 1994.

## קישורים חיצוניים

* החתים, באתר היסטוריית העולם.

## הערות שוליים

*
חתים
קטגוריה:חתים
חתים
ארמון פלסנטיה

**ארמון פלסנטיה** (באנגלית: **Palace of Placentia**) הוא ארמון של בית המלוכה האנגלי שהיה ממוקם בגריניץ' שבלונדון. הארמון נבנה על ידי המפרי, דוכס גלוסטר בשנת 1428 על גדת נהר התמזה. כיום עומד במיקום בו עמד הארמון בית החולים גריניץ'.

## היסטוריה
בראשית תקופת מלכותו של הנרי השישי שימש הדוכס המפרי כעוצר. בעת כהונתו הקים את הארמון וכינה אותו "בלה קורט" - "החצר היפה" (**Bella Court**). בשנת 1447 ירד המפרי מגדולתו בשל מחלוקת בינו לבין המלכה החדשה מרגרט מאנז'ו, הואשם בבגידה ומת בכלא (ככל הנראה נרצח). המלכה מרגרט מאנז'ו החרימה את ארמונו, שינתה את שם הארמון ל"ארמון פלסנטיה" ועברה לגור בו.

הארמון שימש מקום מגוריהם העיקרי של מלכי אנגליה במשך כ-200 שנה. בארמון נולדו המלך הנרי השמיני (בשנת 1491), ובו התגורר עם אשתו הראשונה קתרין מארגון. בארמון נולדה בתו הבכורה, לימים המלכה מרי הראשונה בפברואר 1516. 

לאחר נישואיו של הנרי השמיני לאן בולין נולדה בארמון בתו השנייה, לימים המלכה אליזבת הראשונה בשנת 1533.

הנרי השמיני נישא בארמון לאן מקליבס בשנת 1540.

הנסיכות מרי ואליזבת התגוררו בארמון במהלך שנות מלכותן. בתקופת מלכותם של המלכים ג'יימס הראשון וצ'ארלס הראשון נבנה בסמוך לארמון בית המלכה, בתכנונו של האדריכל איניגו ג'ונס.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית נכבש הארמון על ידי הכוחות האנטי מלוכניים, והפך למחנה מעצר לשבויים. בשנת 1660 החליט המלך צ'ארלס השני לשקם את הארמון וביקש מהאדריכל ג'ון וב לתכנן עבורו ארמון חדש. רק מבנה אחד נבנה בפועל. מרבית מבני הארמון נהרסו אולם עבודות השיקום הופסקו והשטח נותר ריק ולא שב לשמש כבית מגורים מלכותי. בסוף המאה ה-17 נבנה באתר בית החולים גריניץ', אשר בשנת 1873 הפך לחלק מהמכללה הימית המלכותית של גריניץ'. כיום ממוקמים במבני בית החולים אוניברסיטת גריניץ' ומכללת טריניטי למוזיקה.

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום בשנת 2005 התגלו שרידי הקפלה המלכותית מתקופת טיודור.

## קישורים חיצוניים

* כתבה על גילוי הקפלה מתקופת טיודור באתר ה-BBC

פלסנטיה, ארמון
פלסנטיה, ארמון
פיוסתי

**פִיוּסְתִי** או **פִיוּסְתִיש** היה מלך חתי לתקופה מאוד קצרה באמצע המאה ה-17 לפנה"ס בסביבות העיר חתושה. שמו מוזכר ב**כתבי אַנִיתַה** כמי שהובס על ידי אניתה לפחות פעמיים. מסופר כי בפעם השנייה הובס פיוסתי ליד העיר שַלַמְפָה/שלמפש.

מאוחר יותר הצליח אניתה לכבוש את העיר מוכת הרעב חתושה – בירתו של פיוסתי. לאחר כיבושה החריב אניתה לחלוטין את העיר והטיל קללה על המקום. רק המלך לברנה השני החל בבניתה המחדש של העיר והפכה לבירת החתים בפעם נוספת.

## קישורים חיצוניים
פיוסתי, באתר על מלכי החתים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי החתים
בישון פריזה

**בישון פריזה** הוא גזע של כלבי לוויה קטנים.

## היסטוריה
מקור הגזע הוא בצרפת. הוא היה מוכר בצרפת וכנראה משם הובא לאי טנריפה. במאה ה-13 הוא התגלה מחדש על ידי יורדי ים איטלקים שהביאו אותו חזרה ליבשת אירופה. שם אומץ על ידי אצילים והפך לגזע מועדף בחצרות המלוכה השונות.

בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 החל גזע הבישון פריזה לשמש ככלב שעשועים בקרקסים ובמופעי כלבים שונים, אולם כיום הוא משמש בעיקר כחיית מחמד וככלב בית משפחתי חם ואוהב.

## אופי
כלב בישון פריזה ידוע במזגו הטוב. מדובר בכלב רגוע וחביב מאוד בקרב משפחות, בשל התאמתו לחיים עם ילדים והיענותו לאהבה שילדים מפגינים כלפיו. זהו כלב נמרץ, אוהב משחקים וסקרן מאוד, ועל כן חשוב להעסיק אותו ולשחק איתו במהלך היום.
כלב בישון פריזה הוא כלב אינטליגנטי מאוד ובעל יכולת קליטה גבוהה, ועל כן הוא נוח מאוד לאילוף, בדרך כלל.

## טיפול ובריאות
בעייתו הנפוצה ביותר של הבישון פריזה, מבחינה בריאותית, היא עיניים דומעות. לבישון פריזה עיניים רגישות, אשר דומעות לעיתים קרובות ומחייבות טיפול קבוע. נוסף לכך, יש לכלבי בישון פריזה נטייה לבעיות עור שונות, המחייבות טיפול וטרינרי. במקרה זה, יהיה על בעליו לדאוג למזון מיוחד ולטיפול במשחות עור שונות. ככלל, מדובר בכלב חביב מאוד שאינו דורש טיפול מרובה מלבד המצוין לעיל.

פרוותו של הבישון פריזה אינה נושרת, וממשיכה לגדול עם השנים. יש לסרק אותו לעיתים קרובות, לרחוץ אותו, ולקצץ את פרוותו, באופן קבוע, על מנת למנוע הצטברות לכלוך בפרווה ובעיות עור. מאחר שהוא כמעט שאינו משיר את פרוותו, הוא נחשב לכלב היפואלרגני, שבאופן יחסי אינו מעורר אלרגיה.

## מראה חיצוני
צבעו של הבישון פריזה לבן, אולם לעיתים רחוקות נוספים ללבן גם גוונים של צהבהב או אפרסק.
כלבי בישון פריזה קטנים ומשקלם נע בדרך כלל בין 3 ל-7 קילוגרם, אך לא נדיר להיתקל בכלבים מעט גדולים מזה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
פול אנד בר

**פול אנד בר** (באנגלית: **Pull and Bear**) היא רשת חנויות אופנה ספרדית לקהל צעיר. שייכת לקבוצת "אינדיטקס".

הרשת מוכרת מגוון רחב של בגדים, נעליים, תכשיטים, תיקים ולאחרונה גם מוצרי איפור ובישום.

## היסטוריה
רשת החנויות הוצגה לראשונה בשנת 1991 על ידי קבוצת אינדיטקס. בשנת 1992, בתחילת דרכה, פעלה הרשת בפורטוגל בלבד, ולאחר מכן גם ביוון ומלטה. בשנת 1998 הציגה את קו ה-XDYE המציע מראה ספורטיבי והיי-טקי המקושר לאייקוני הנוער של המאה ה-21.

הרשת פועלת כיום בארצות רבות מסביב לעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות אופנה ספרדיות
קטגוריה:רשתות שיווק
קטגוריה:רשתות אופנה
פפיון (כלב)

** פפיון** הוא כלב לוויה זעיר שהיה מצוי בבתיהם של בני אצולה, מוצאו בצרפת ובבלגיה. יש הגורסים שמקורו בספנייל ספרדי ננסי שהיה מצוי במאה ה-16. צורתו ופרוותו הארוכה מרמזות שייתכן שהוא תוצאה של הכלאה מאחד כלבי השפיץ הצפוניים.

## מראה חיצוני
על ראשו של הפפיון יש כתם לבן. הכלב בעל חרטום מחודד ועדין שבקצהו אף שחור. עיניו עגולות וממוקמות נמוך למדי. האוזניים נפולות או זקופות מעוטרות תמיד בשיער רב וממוקמות בחלק האחורי של הראש. גובהו האופייני 20-28 ס"מ, ומשקלו 3-5 ק"ג. לכלב הפפיון פרווה ארוכה ולבנה, אולם אזור הפנים יהיה לרוב בצבעים מגוונים כגון: חום ושחור.

## אופי
אופיו של כלב הפפיון מאוד נוח מאחר שמדובר בכלב רגוע ובעל מזג טוב, אולם הוא כלב שאוהב לשחק ולהוציא אנרגיה בחוץ ועל כן חשוב להוציא אותו למשחקים והפעלה בחוץ לפחות פעם ביום. כלב הפפיון אוהב ונאמן לבעלים שלו ולמשפחתו, הכלב מסתדר נהדר עם ילדים קטנים. בזכות הרגישות שלו הוא חש את מצב הרוח של בעליו ומנסה להתאים את עצמו. עם זאת אי אפשר לא להקדיש לו זמן, מדובר בכלב מפונק מאוד אשר דורש תשומת לב ואהבה מבעליו.

## טיפול
כמו שנאמר לעיל, אחד הדברים המרכזיים שצריך להביא לידי ביטוי אצל כלב פפיון זה הוצאתו לבצע פעילות גופנית באופן יומיומי. כמו כן, לרוב כלבי הפפיון יש רגישות גבוהה לחומרי הרדמה ויש לטפלו בדרכים ותרופות מסוימות. בסך הכל מדובר בכלב בריא ונוח לאילוף וטיפול.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
ג'ון וב

**ג'ון וב** (באנגלית: **John Webb**; 1611 – 24 באוקטובר 1672) היה אדריכל אנגלי.

## ביוגרפיה
ג'ון וב נולד בסמיתפילד שבלונדון. וב נשא לאישה את אחייניתו של האדריכל ומעצב התפאורות והתלבושות לתיאטרון איניגו ג'ונס בשנת 1628 והפך עוזרו האישי ושותפו של ג'ונס. וב וג'ונס תכננו יחד את בית הסעודות שבוייטהול ברובע וסטמינסטר שבלונדון; את בית וילטון שבסולסברי שבוילטשייר.

לאחר מותו של ג'ונס בשנת 1652 ירש וב את רכושו של ג'ונס לרבות ספרייתו הגדולה ואוסף הציורים האדריכלים הגדול שלו.

בשנת 1652 תכנן וב את אכסדרת העמודים הראשונה בסגנון נאו קלאסי שנבנתה באנגליה - ד'ה ויין שבהמפשייר.

בשנת 1662 תכנן וב את חצר המלך צ'ארלס בגריניץ' בסמוך לבית המלכה במסגרת התוכניות לבנייה מחדש של ארמון פלסנטיה אשר לא יצאו אל הפועל. לימים מבנה זה הפך לחלק מבית החולים גריניץ'.

בין השנים 1654–1668 תכנן וב את הבנייה של טירת בלוובר בלסטרשייר, וכן ביצע מספר תוספות לבית נורת'מברלנד.

וב חקר את סטונהנג' ופרסם ספר אודות המבנה יחד עם איניגו ג'ונס ועם וולטר צ'רלטון, וכן כתב תזה על השפה הסינית - ספר המבוסס על יומני מסע של נזירים ישועיים כיוון שמעולם לא ביקר בסין.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-17
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1611
קטגוריה:נפטרים ב-1672
החדר החשוך

**החדר החשוך** (באנגלית: **The Dark Room**) הוא ספר מתח מאת הסופרת הבריטית מינט וולטרס, אשר נכתב בשנת 1995. הספר ראה אור בעברית בשנת 2001.

## עלילה
העלילה מתחילה בדיווח על תאונת דרכים, שמיקומה בשדה תעופה נטוש. בתאונה מעורב רכב אחד, שנהרס לגמרי. שם הנהגת בו הוא גברת ג'יין אימוג'יין ניקולה קינגסלי, שהופכת למחוסרת הכרה.

ג'יין קינגסלי, ג'ינקס בפי כל מכריה, צלמת אופנה מצליחה ובתו של איל תעשייה מפורסם, מתעוררת במרפאה שאליה הובאה לאחר תאונת דרכים, שבה הייתה מעורבת כשהיא סובלת מאמנזיה. היא אינה זוכרת דבר ממה שאירע בשבועיים האחרונים. קרוביה והשוטרים מספרים לה שהיא ניסתה להתאבד משום שהארוס שלה, ליאו, נטש אותה זמן קצר לפני נישואיהם וברח עם חברתה הטובה ביותר, מג. לדבריהם, היא שתתה שני בקבוקי יין והסיעה את מכוניתה לתוך קיר בטון, ורק באורח נס נשארה בחיים.

ג'ינקס משוכנעת שלא הייתה לה כל סיבה להתאבד: הרי היא זו שרצתה לסיים את יחסיה עם ליאו, ואם לא היא גרמה לתאונה, מי גרם לה ולמעשה ניסה להורגה?

המסתורין נחשף בהדרגה, כשזיכרונה של ג'ינקס חוזר אליה אט אט. כאשר מתגלות ביער סמוך גופותיהם של מג ושל ליאו, נופל החשד על ג'ינקס, ופרשת הרצח של בעלה, שהתרחש עשר שנים קודם לכן, נבחנת מחדש. כל הראיות מצביעות על אשמתה וג'ינקס נאבקת לאחות שברי זיכרונות של ייאוש ושל אימה, זיכרונות שיביאו להצלתה או להרשעתה.

## סגנון הספר
"החדר החשוך" משלב אירועים חיצוניים עם מצבים נפשיים ואווירת אי-הוודאות והאימה אינה מרפה לאורך כל הסיפור ועד לסופו המפתיע. "החדר החשוך" הוא ספר מתח, אשר במרכזו תעלומה הנפתרת בסוף העלילה – לכאורה רומן קלאסי. אף על פי כן, הן מבחינת התוכן והן מבחינת המבנה, זהו ספר מאוד מודרני: מבחינת התוכן – העלילה מתרחשת ברקע של חיים מודרניים בבריטניה בסוף המאה ה-20. מבחינת המבנה – הספר למעשה מסוגנן מבחינת דרך העברת המידע כמו סרט קולנוע: העלילה אינה מחולקת לפרקים, כנהוג בדרך כלל בספרים, אלא לסצנות, כאשר בתחילת כל סצנה מצוינים המקום והזמן המדויקים. מספר פעמים המידע אף מועבר לקורא באמצעות כתבה בעיתון המפרסמת עדכונים לגבי חקירתה של ג'ינקס, או באמצעות רישומי החוקרים.

## עיבודים
הספר עובד לסרט טלוויזיה של ה-BBC בשנת 1999. בסרט מככבים דרוולה קירוואן בתפקיד ג'ינקס וג'יימס וילבי בתפקיד ד"ר פרות'רו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי 1995
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
הרשות לשיקום האסיר

**הרשות לשיקום האסיר** (רש"א) היא גוף ממשלתי טיפולי-שיקומי, בעל עצמאות סטטוטורית הכפוף לשר הרווחה, שתפקידו שיקום אסירים כלואים ומשוחררים. בשירות מועסקים עובדים סוציאליים וכן גם מדריכים ומתנדבים שעברו הכשרה ייחודית.

## מיפוי הפעילות
הרשות לשיקום האסיר מפעילה שלושה סוגים של מוקדים:
* נציגים המגיעים לבתי הסוהר ומסייעים לשירות בתי הסוהר במתן שירותי חינוך והכוונה אישית ותעסוקתית, שתסייע בשיקום האסירים.
* נציגים היושבים ברשויות המקומיות, בסמוך ללשכות הרווחה, ומסייעים בליווי פרטני למשפחות וילדי אסירים, סינגור ותיווך.
* הוסטלים של הרשות לשיקום האסיר, בהם משתכנים אסירים משוחררים למשך זמן קצוב, שבו מתאפשר בהדרגה שיקומם התעסוקתי והחברתי.
פעילותה של הרשות, פרושה לאורך כל הארץ לפי החלוקה למחוזות: צפון, מרכז, נתניה, דרום וירושלים.

## תפקידי הרשות לשיקום האסיר
* גיבוש מדיניות שיקום אסירים
* הכנת תוכניות שיקום לקראת שחרור
* יצירת מודעות חברתית בנושא שיקום האסיר
* שיקום אסירים בקהילה ובהוסטלים,
* סיוע למשפחת האסיר בעת המאסר ואחריו, ופיתוח פרויקטים למען נשות האסירים וילדיהם
* ביצוע תוכניות שיקום בפיקוח, כדוגמת שיקום תורני בישיבות ובמדרשות, שיקום וליווי תעסוקתי

## מעמד תוכניות השיקום
הרשות אחראית על שיקום אסירים לאחר השחרור, ועד שנתיים מיום השחרור.
הרשות מעניקה מענה שיקומי הוליסטי רחב המותאם למגוון אוכלוסיות, ביניהן: נשים, נוער וצעירים, שיקום תורני החברה הערבית והחברה הבדואית. ומכוונות לכל סוגי העבירות.

כל תוכניות השיקום שנכתבות ברשות מבוססות על שלוש הנחות יסוד:

# רצף טיפולי בין הכלא לקהילה משפר את סיכויי האסירים להשתלב בקהילה
# תעסוקה כנדבך מרכזי והכרחי בתהליך שיקומם של אסירים משוחררים
# השנה הראשונה לשחרור היא הקריטית ביותר מבחינת שיעורי מועדות.

### ועדת שחרורים
כאשר מתקיים דיון בעניינו של אסיר בוועדת השחרורים, קיים משקל לשאלה האם הוכנה עבורו תוכנית שיקום לתקופת השחרור המוקדם. האסיר יכול להציג לוועדה תוכנית שיקום מטעם הרשות לשיקום האסיר (רש"א) ובעקבות כך, לוועדת השחרורים תהיה נטייה לשחרר את האסיר (בכפוף לתנאי התוכנית).

במקרה שהאסיר אכן נמצא מתאים לתוכנית רש"א, תיבנה עבורו תוכנית שיקום באופן פרטני המותאמת לנסיבותיו ולצרכיו, אשר יכולה לכלול את הפנייתו להוסטל של רש"א, טיפול בקהילה בעיר מגוריו, טיפול פרטני ו/או קבוצתי, תוכנית עבודה ופיקוח תעסוקתי, תוכנית הכוללת רכיב של איזוק אלקטרוני ועוד בהתאם לסוג העבירה ומאפייניו הקרימינוגניים של המטופל.

תוכנית הטיפול כוללת התחייבות מצד האסיר המשוחרר להתמיד בתעסוקה, לעמוד בזמנים, להגיע לטיפול פרטני, משפחתי וקבוצתי ולשתף פעולה עם טיפולים אלה.

## ראו גם
* תוכניות לשיקום אסירים בישראל
* מאסר

## לקריאה נוספת
* אמיר, מ., הורוביץ ושגיב, **שיקום האסיר המשוחרר בקהילה**, ירושלים, הרשות לשיקום האסיר, 2005.
* דרובני, אמיר, **ההוסטלים של הרשות לשיקום אסירים כאמצעי לשיקום אסירים משוחררים**, הרשות לשיקום האסיר, ירושלים, 1993
* טלגם, מ. (עורך), שיקום אסירים בקהילה. בתוך **עיונים בקרימינולוגיה מס' 4**, 1989.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* , פורסם במקור ראשון
* 
* אנג'לה פאטו: נשף אבות ובנות... בכלא – אודות שמירה על קשרי המשפחה של האסירים כחלק מתהליך השיקום. הרצאה באנגלית מאתר TED עם כתוביות בעברית 
* 

קטגוריה:ישראל: עבודה סוציאלית
קטגוריה:ישראל: כליאה
קטגוריה:ישראל: תאגידים סטטוטוריים
מדליית ברוס

**מדליית הזהב על שם קתרין וולף ברוס** (באנגלית: The **Catherine Wolfe Bruce Gold Medal**) היא פרס המוענק מדי שנה על ידי האגודה האסטרונומית של האוקיינוס השקט (ASP) בעבור מפעל חיים והישגים יוצאי דופן באסטרונומיה. המדליה והאסטרואיד "323 ברוסיה" קרויים שניהם על שם קתרין וולף ברוס (1816–1900) תורמת ונדבנית אמריקאית שתרמה לבניית טלסקופים רבים.

המדליה הוענקה לראשונה בשנת 1898 לסיימון ניוקומב, ובין זוכיה המפורסמים אנרי פואנקרה (1911), אדווין האבל (1938), סוברהמניאן צ'נדראסקאר (1952), מרטין שוורצשילד (1965),  ויליאם אלפרד פוֹלֶר (1979) ויעקב זלדוביץ' (1983).

## קישורים חיצוניים

* 
* מדליית ברוס, באתר Sonoma State University 

*
ברוס
ברוס
וס בראון

**וסלי מייקל "וס" בראון** (אנגלית: **Wesley Michael "Wes" Brown**; נולד ב-13 באוקטובר 1979 בלונגסייט, מנצ'סטר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק כבלם.

## קריירת מועדון
בראון החל לשחק כדורגל באקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר יונייטד. אף שהשקיע מיטב זמנו ומרצו בכדורגל, לא זנח את הלימודים והיה תלמיד מחונן. ב-1996 חתם לראשונה על חוזה מקצועני ביונייטד. כבר בגיל נוער קטף תארים בשורות קבוצתו, כשזכה בגביע האנגלי ובאליפות הליגה לנוער, ובתואר אישי כשנבחר לשחקן הצעיר המצטיין של אקדמיית הנוער בעונות  ו-.

ב-4 במאי 1998 ערך בראון את הופעת הבכורה שלו נגד לידס יונייטד כשנכנס כמחליף, ובעונה הבאה שותף יותר כששיחק מספר משחקים כמגן ימני וכבלם, לצד יאפ סתאם. באותה עונה, זכה ווס בראון עם מנצ'סטר בטרבל. בעונת  סבל בראון מפציעה ומיעט לשחק. הוא שב לאיתנו בעונות הבאות ואף זומן לסגל נבחרת אנגליה למונדיאל 2002, אולם בסוף עונת  נפצע שוב כשקרע את הרצועה הצולבת והחמיץ את רוב העונה הבאה.

למרות יכולתו הטובה והשבחים הרבים שלהם זכה ממאמנו אלכס פרגוסון ומהתקשורת, בראון לא זומן לסגל נבחרתו ליורו 2004 ולמונדיאל 2006, אך זומן שוב לסגל הנבחרת במוקדמות יורו 2008.

בראון היה שותף לזכייה בתארים לאורך העשור, אליפויות, גביעים, גביע הליגה וזכייה נוספת בליגת האלופות.

ב-7 ביולי 2011 חתם בסנדרלנד. ב-21 בספטמבר 2016 חתם בבלקברן רוברס. ב-15 באוגוסט 2017 חתם בקראלה בלאסטרס מליגת העל ההודית שם סיים את הקריירה שלו שחקן.

לבראון שני אחים: קלייב בראון וריס בראון, כדורגלן אף הוא.

## תארים
;מנצ'סטר יונייטד
* אליפות: 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009
* הגביע האנגלי: 1998/1999, 2003/2004
* גביע הליגה: 2005/2006, 2009/2010
* ליגת האלופות: 1998/1999, 2007/2008
* אליפות העולם לקבוצות: 2008

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני קרלה בלסטרס
קטגוריה:מנצ'סטר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1979
כפל לשון

**כפל לשון** הוא שם כולל לחידות הכוללות איורים, בהן חבויה משמעות כפולה ("תרתי-משמע"), בסגנון החידות בתשבצי היגיון. כפל המשמעות יכול להתבסס על כתיב או על שמיעה, במדויק או במקורב. כך, למשל, התפרסם בעבר כפל לשון, המציג דגים המצפים לאוכל, שהוא בעצם פתיון של דייגים, ופתרונו הוא "יש למה לחכות", שנשמע בקירוב כ"יש למעלה חכות".

## תפוצה והיסטוריה בישראל
חידות כפל הלשון נפוצות מאוד בישראל. שיא הפופולריות שלהן היה בשנות ה-90 של המאה ה-20, בהן הן התפרסמו מדי שבוע בשני העיתונים הנפוצים בישראל – ידיעות אחרונות ומעריב.

### שילונדע
[120px|ממוזער|שילונדע; יגאל שילון, [ידיעות ספרים|הוצאת ידיעות אחרונות, 2005]]
החידות בידיעות אחרונות נכתבו על ידי יגאל שילון, ואת הציורים צייר המאייר שי צ'רקה. המדור שהציג חידות אלו נקרא "שילונדע" – משחק מילים, בסגנון לשון נופל על לשון, בין יגאל שילון לביטוי "שלא נדע". הציורים שהופיעו בו הזכירו תמונות מתוך קומיקס, שלרוב מכיל דמויות אנושיות ואף קריקטורות של דמויות ידועות, ומ"בועות" קומיקס עם מלל כלשהו, המיוחס לאחת או יותר מהדמויות. עם ירידת הפופולריות שלהן, נפסקה כתיבת חידות אלו ב"ידיעות אחרונות". מדור זה החל להתפרסם בדצמבר 1991, והופיע במדור "7 לילות" ולאחר מכן בשבועון פנאי פלוס. יוצרי שילונדע הוציאו ספרים עם מיטב מחידות המדור, שנקרא על שם המדור. בשנים האחרונות שילון כותב חידות הקשורות לנושאים ספורטיביים במסגרת מוסף הספורט של העיתון, תחת הכותרת "כפל שילון"

### כףלשון
[120px|ממוזער|כףלשון; עדי ואבי גבעון, [הוצאת עופרים בע"מ, 2004]]
בעיתון מעריב, המדור נקרא כףלשון, עוד משחק מילים, המשלב בין כפל לשון לכיף, אף שעל פי חוקי העברית התקנית, אין לכתוב "כיף" בכתיב חסר. כותבי המדור הם החידונאים עדי ואבי גבעון. הקריקטוריסט זאב (יעקב פרקש) צייר את החידות עד מותו ב-2004. החידות התפרסמו בעבר במוסף סוף השבוע, וכיום הן מתפרסמות במוסף התשבצים המיוחד של מעריב סופהשבוע, "המשבצת".

גם יוצרי חידות הכףלשון הוציאו ספר עם חידות נבחרות מהמדור, שנקרא על שם המדור. הכנסות ספר זה מוקדשות להנצחת זכרו של יעקב פרקש.

## ראו גם

* אמפיבוליה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חידות
קטגוריה:שעשועי לשון
אנינות

**אנינות** (או **אנינה** או **אוֹנְנות**) היא המצב בו מצוי קרובו של הנפטר בזמן שלאחר מות קרובו ועד קבורתו של הנפטר. **אוֹנֵן** הוא כינויו של אדם המצוי במצב של אנינות.

המושג מופיע בתורה פעמיים: במעשר ובקדשים. במעשר: לֹא אָכַלְתִּי בְאֹנִי מִמֶּנּוּ (דברים כו יד), ו"אוני" הוא מלשון אבל על מת (ראו באבן עזרא על התורה שם שם); ובקדשים, שאמר אהרן אחרי מות שני בניו: וַתִּקְרֶאנָה אֹתִי כָּאֵלֶּה וְאָכַלְתִּי חַטָּאת הַיּוֹם הַיִּיטַב בְּעֵינֵי ה' (ויקרא י יט). כלומר, אונן אסור לאכול במעשר שני ובקדשים. אנינות לגבי דינים אלה שייכת ביום המיתה עד השקיעה (אפילו קברו את המת בו ביום), ומדרבנן עד שייקבר אם לא נקבר בו ביום.

בנוסף, ההלכה פוטרת את האונן מקיום מצוות עשה, ולפי שיטות מסוימות אף אוסרת עליו לקיים מצוות אלו. כך למשל, האונן לא מקיים הנחת תפילין, תפילה וברכת המזון. 
עם זאת אונן חייב בכל מצוות לא תעשה מדאורייתא ודרבנן. לצד פטור זה מחויב האונן במנהגי אבלות מסוימים. אנינות לגבי דינים אלו מסתיימת מיד כשנקבר המת, אפילו קברו את המת ביום המיתה.

ההיקף המדויק של דיני האבלות בהם נוהג האונן מצוי במחלוקת בין הראשונים. הרמב"ם והרי"ץ גיאת פוטרים את האונן כמעט מכל מנהגי האבלות. לעומתם אחרים כמו רבנו פרץ מחייבים את האבל כמעט בכל מנהגי האבלות לצד האיסורים המיוחדים לאונן. (בשונה מהאונן, לאבל בשבעת ימי אבלותו, מותר לאכול בשר ולשתות יין). עם זאת החובה לנהוג לפי ההלכות המיוחדות לאנינות פוסקת בשבתות ובימים טובים.

מן התורה, אדם נחשב אונן רק ביום שבו מת קרובו. לאחר שקיעת החמה אין הוא נחשב אונן מן התורה, אך חכמים גזרו עליו דיני אונן אף לאחר השקיעה, עד שייקבר המת. במידה וקרובי הנפטר אינם יכולים ואף התייאשו מהאפשרות להביא את קרובם לקבורה, פוסקת החובה לנהוג מנהגי אנינות. במקרה כזה יש לעבור לנהוג מנהגי אבלות ולהתחיל בשבעת ימי האבל.

מי שהיה 'תפוס' ומת בתפיסה ולא ניתן לקוברו – לא חל אנינות על קרוביו מכיוון שאין המת מוטל לפניהם כיון שלא נתנוהו (התופסים) לקבורה. וכן מי שהוא אסור בבית האסורים ומת לו מת – אין לו דין אונן שאינו יכול להתעסק בקבורתו.

שולחן ערוך פסק שבמקום שרגילים שאנשים מיוחדים מוציאים את המת, לאחר שיתעסקו הקרובים בצרכי הקבורה ימסרו להם והם יקברוהו, ברגע שנמסר להם אינו מוטל עוד על הקרוב לקברו ולכן מותרים הקרובים לאכול בשר ולשתות יין אפילו קודם שהוציאוהו מהבית (אף על פי שלא חל עדיין האבלות). הפתחי תשובה בשם נודע ביהודה כתב שמרגע שמותרים בבשר ויין חייבים במצוות ובמקום שהולכים עם המת לקברו לא מועילה מסירת המת, לכן בימינו אף על פי שהקרובים מסרו את המת לחברא קדישא, נוהגים דיני אנינות עד לאחר הקבורה.

## קישורים חיצוניים
* 
*
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
קטגוריה:מוות: היבטים דתיים ופסיכולוגיים
קיפלינג (חברה)

250px|שמאל|סמליל החברה
**קיפלינג** (באנגלית: **Kipling**) היא חברה לייצור תיקים, אביזרים וכדומה. ידועה בעיקר בזכות התיקים שהיא מייצרת, כגון תיקי יד מניילון, תרמילים, מזוודות ועוד, וכן בזכות האביזרים שהיא מייצרת, המעוטרים במחזיק מפתחות שאליו צמודה דמות הקוף הפרוותי שמהווה את סימן ההיכר של החברה.

החברה הוקמה ב-1987 באנטוורפן, בלגיה ומקור שמה הוא בשמו של הסופר והמשורר האנגלי רודיארד קיפלינג.

ניתן להשוות את החברה לפראדה בשל קו תיקי הניילון היוקרתיים והיקרים שלה. עם זאת ניתן למצוא תיקי קיפלינג זולים יחסית לאלו של קו הניילון. החברה הגיעה לשיאה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשתיקיה הפכו לטרנד אופנתי והוחזקו על ידי כוכבים כמו טום קרוז, ג'ים קארי וג'ון טרבולטה.

## קישורים חיצוניים

* 

* Kipling-IL.co.il - אתר קיפלינג ישראל 
* 

קטגוריה:חברות אופנה בלגיות
קטגוריה:חברות בלגיות
קטגוריה:פרימטים בתרבות