open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שהיד קנדי יזד

מועדון הכדורגל **שהיד קנדי יזד** (בפרסית: **شهید قندی یزد**) היא קבוצת כדורגל מיזד. הקבוצה משחקת בליגת העל האיראנית,  והיא קבוצת הכדורגל הראשונה מיזד שעלתה לליגה הבכירה. הספונסרית של הקבוצה היא "חברת שאהיד גאנדי יזד כבלים".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל איראניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1991
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:פרובינציית יזד
קלע

שמאל|ממוזער|250px|קלע דרום אמריקאי
שמאל|ממוזער|200px|רוגטקה מודרנית
[שמאל|ממוזער|250px|יידוי אבנים באמצעות קלע, [נעלין 2014]]
**קֶלַע** (או בשמו העממי **רוגטקה** - מיידיש) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.

## היסטוריה
הפעלת הקלע קלה יחסית מהפעלת קשת, אך טווח פגיעתו קטן משל קשת טובה ולרוב הוא גורם לפציעות חמורות פחות. עם זאת, בידיים מיומנות הקלע עלול להפוך לנשק קטלני. סיפור מפורסם על יכולת קליעה הוא הסיפור בתנ"ך על דוד, שהכניע את גוליית הענק הפלישתי שהיה חמוש מכף רגל ועד ראש, בעזרת אבן קלע בלבד. קלעים מהאיים הבליאריים היו ידועים בעולם העתיק בזכות כישורי הקליעה שלהם. בליסטראות, שהן התותחים של העת העתיקה וימי הביניים, פעלו על עיקרון דומה לזה של הקלע.
הקלע הפסיק לשמש בשימוש צבאי בשלהי ימי הביניים, בעקבות הופעת שריון כבד יותר שפגיעת אבן לא יכלה לו.

## קלע קדום
ממוזער|אבני קלע עשויות אבן גיר ששימשו בקרבות על יהודה וירושלים בראשית המאה השישית לפנה"ס. מוזיאון ארצות המקרא, ירושלים.
הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.

## קלע מודרני

כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.

הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע המודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.

## בסכסוך הישראלי-פלסטיני
[ממוזער|[יידוי אבנים על כוחות ביטחון ישראלים בעזרת קלע.]]

בכבישי השטחים הפלסטינים נפוץ יידוי אבנים על ידי פלסטינים לעבר כלי רכב של אזרחים וכוחות ביטחון ישראלים ולעבר סיורים רגליים של מג"ב וצה"ל בשטחים. פעילות רבות של צה"ל בערים פלסטיניות נתקלות ברעולי פנים חמושים בקלע.

## אזכורים
* בתנ"ך, דוד הרג את גוליית בעזרת קלע.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:קליעה למטרה
גהי

**גהי** (בהינדי: **घी**) היא חמאה מזוקקת הנמצאת בשימוש במטבח ההודי, במטבח האתיופי, במטבח התימני, במטבח הלובי ובמטבחים שונים במזרח התיכון, המכילה פחות מוצקי חלב ביחס לחמאה רגילה. כדי להכין גהי מתיכים חמאה רגילה (בלי להביאה לרתיחה), מסירים את הקצף הנוצר מעל פני הנוזל, ומקררים אותו. החמאה נפרדת לחומר צלול וחומר עכור. החומר הצלול הוא הגהי.

הגהי עמידה הרבה יותר מחמאה רגילה וניתכת ב-24 מעלות צלזיוס. כך ניתן לשמר שומן מן החי לאורך זמן ללא צורך בקירור. מלבד השימוש בגהי כמזון, היא משמשת באיור ודה כטיפול תרופתי באמצעות גהי מומסת המשמשת טיפות לאף. 

חמאה מזוקקת מצויה גם במטבחים אחרים בעולם, תחת שם שונה. במטבח התימני והערבי, נקראת חמאה זו סאמנה. במטבח האתיופי, חמאה זו נקראת ניטֵר קיבֵה. השימוש בה נפוץ במאכלים צפון-אפריקאיים כמו עסידה. בכל המטבחים השימוש בחמאה המזוקקת דומה לאופן השימוש של המטבח ההודי, למעט שימושים ייחודיים האופייניים למטבח הספציפי.

## ראו גם
*סאמנה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חומרי גלם מחלב
קטגוריה:חמאה
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הלובי
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:מאכלי שומן מן החי
נווה ארז

ממוזער|שלט הכניסה ליישוב
**נווה ארז** הוא מאחז וכפר חקלאי קהילתי בספר מדבר יהודה, בבנימין, המאחז ממוקם מצפון ואדי הנשפך לנחל פרת בגוש מכמש ודרומית למעלה מכמש, הוא נמצא בשטחה של מועצה אזורית מטה בנימין. היישוב הוקם ב-1999.

היישוב הוא חלק מגוש מכמש, המספק לו שירותי חינוך. ילדי נווה ארז נוסעים באופן יום-יומי ליישובים הסמוכים על מנת ללמוד במעונות, בגני ילדים ובבתי ספר. כמו כן קיימים ביישובים הסמוכים גם מרכולים, קופות חולים וספרייה. ביישוב קיים בית כנסת.

היישוב ממוקם על ציר אלון, וגובהו כ-580 מטרים מעל גובה פני הים. גרים בו הן דתיים לאומיים והן חילונים, ואופיו נחשב לליברלי יחסית. תעסוקת התושבים מתבססת על היות כל משק בית ביישוב חווה משפחתית עצמאית, מתוך השאיפה להתפרנס מהמקום. תושבי היישוב רואים עצמם כ"אקולוגיים", ומעוניינים להתחבר לטבע המדברי של האזור. באזור היישוב נמצאים עין מבוע ועין פרת, שניים ממעיינותיו של נחל פרת.

היישוב קרוי על שם ארז גרשטיין, תת-אלוף בצה"ל, נהרג במערכה ברצועת הביטחון בדרום לבנון.

היישוב שוכן על גבעה וצופה על ירושלים, וגם נצפה ממספר נקודות בה, בהן מהר הצופים.

## היסטוריה
היישוב הוקם בתחילת 1999, ולאחר נפילתו של תא"ל ארז גרשטיין, שהיה המפקד של אחד ממקימי היישוב, במסגרת המערכה ברצועת הביטחון בדרום לבנון, נקרא היישוב על שמו. היישוב פונה פעמיים וחזר לאתרו. בפינוי השלישי באותה השנה, שהתרחש באוקטובר, פונה היישוב במסגרת הסכם בין מועצת יש"ע לראש ממשלת ישראל אהוד ברק לפינוי מספר מאחזים, ביניהם נווה ארז ומצפה חגית, שתושביהם עברו להתגורר באופן זמני במצפה דני. בשנת 2001 הוקם היישוב מחדש.

בשנים שלאחר ההקמה המחודשת, הצטרפו לגרעין המייסד משפחות נוספות, והיישוב גדל והתפתח.

בשנת 2016 היו ביישוב 42 מבנים, והתגוררו בו כ-38 משפחות.

ב-20 באפריל 2024, הורה בצלאל סמוטריץ' למשרדי הממשלה לתקצב ולתת שירות למאחז כאילו הוא חוקי, על פי החלטת הקבינט.

## חוות משכנות הראל
בסמוך ליישוב נמצאת **חוות משכנות הראל** (מכונה גם: **החווה של ינון**, על שם בעליה). משכנות הראל היא חווה חקלאית הקרויה על שם הראל מסעוד, מנרצחי פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי ב-2023.

החווה הוקמה ב-2024 על ידי חברו ליחידת ספר המדבר בצבא הגנה לישראל, ינון כהן. בדצמבר אותה שנה עלו למקום שר האוצר בצלאל סמוטריץ' וראש מועצה אזורית מטה בנימין ישראל גנץ. בביקור הכריז סמוטריץ' לראשונה כי משרד החקלאות וביטחון המזון ייתן תמיכה כספית לחוות החקלאיות ביהודה ושומרון בצורת מענקי מרעה, בדומה לנהוג בשאר חלקי הארץ.

בתחילת 2024 הוצא נגד הבעלים של החווה צו הרחקה מנהלי מיהודה ושומרון, החתום על ידי מפקד פיקוד מרכז יהודה פוקס, וזאת לאחר שהמחלקה היהודית בשב"כ החרימה את נשקו האישי והוציאה אותו משירות מילואים. הצו אסר על כהן להתקרב לביתו, והחרמת הנשק השאירה את החווה חסרת הגנה.

## גלריה

קובץ:Neve Erez7329.JPG|רחוב ביישוב
קובץ:Neve Erez7347.JPG|היישוב ומאחוריו ירושלים
קובץ:NeveErez4208 d4221 .JPG|היישוב מהר הצופים
קובץ:Neve Erez7277.JPG|ציר אלון, בסמוך ליישוב
קובץ:Neve Erez7289.JPG|היישוב מעל ציר אלון


## ראו גם
* גוש מכמש
* מעלה מכמש
* מצפה חגית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
כיכר קנדה 1

שמאל|ממוזער|200px|חזית כיכר קנדה 1
שמאל|ממוזער|200px|מראה המבנה מגובה הרחוב
שמאל|ממוזער|200px|הנוף הנשקף מן המבנה, מאי 2000 
**כיכר קנדה מס' 1** (באנגלית: **One Canada Square**) הוא גורד שחקים הנמצא במרכז מתחם העסקים קנרי וורף בלונדון. גובה הבניין 235 מטרים ובו 50 קומות.

משני צידי המבנה ניצבים שני גורדי שחקים נמוכים יותר (גובה כל אחד מהם 200 מטרים) - מגדל HSBC (כיכר קנדה 8 - 16) ומגדל סיטיגרופ (כיכר קנדה 25). בתחתיתו נמצא מרכז קניות.

על אף גובהו הרב אין בראש המבנה מרפסת תצפית פתוחה לציבור. המבנה מקושר לרכבת התחתית של לונדון באמצעות הרכבת הקלה של דוקלנדס.

את המבנה תכנן האדריכל סזאר פלי, והוא נקרא "קנדה" הואיל ונבנה על ידי חברת הבנייה הקנדית אולימפיה ויורק, בבעלות משפחת רייכמן. החברה פשטה רגל בטרם סיימה את המבנה, והמבנה עמד זמן רב בלתי גמור, עד השלמתו בשנת 1991. בשנה זו גובהו עבר את גובהו של מגדל 42 והוא הפך למגדל הגבוה ביותר בלונדון ובבריטניה. הוא החזיק בשיא זה עד שנת 2010, עת נבנה מגדל השארד.

## כינויי הבניין
הבניין מכונה "**מגדל קנרי וורף**" (מגדל רציף קנרי) על שם האזור בו נמצא המבנה. הוא מכונה לעיתים "רחוב פליט האנכי" משום שנמצאות בו מערכות עיתונים רבים שישבו קודם לכן ברחוב פליט.

## אירועים בבניין
*בשנת 1996 הותקף המתחם על ידי ה-IRA, אולם המבנה עצמו לא נפגע.
*בשנת 2002 טיפס מטפס המבנים הצרפתי אלן רוברט המכונה "ספיידרמן" עד גג המבנה בלי אמצעי עזר, תוך שימוש בידיו וברגליו בלבד.

## מידע על המבנה
*במבנה 4,388 מדרגות ו־3,960 חלונות. 32 מעליות מאפשרות לעובדים במבנה לעבור בין קומותיו השונות. מהירות המעליות מאפשרת הגעה מקומת הקרקע לקומה ה־50 ב־40 שניות.
*בקומה ה־13 אין משרדים והיא משמשת רק למכונות מיזוג האוויר, מתכנני המבנה טוענים שהדבר נובע משיקולים תכנוניים ולא מטריסקידקפוביה (פחד מן המספר 13).
*גובהה של קומת המבואה של המבנה (הלובי) 11 מטרים, והיא מצופה ב־90,000 מטרים רבועים של שיש שיובא מאיטליה ומגואטמלה.
*למשך זמן קצר היה המבנה הגבוה ביותר באירופה, עד בניית מגדל מסטרן בפרנקפורט בגרמניה.

## דיירי המבנה
בין דיירי המבנה במשך השנים היו מוסדות פיננסיים רבים, בהם: בנק אוף ניו יורק מלון, KPMG, סיטיבנק, בר סטרנס, האיגוד האירופי של תעשיית התרופות, מועצת הדגנים הבינלאומית וארגון הסוכר הבינלאומי. בנוסף עיתונים בריטיים מובילים שכרו משרדים במגדל, בהם: הדיילי מירור, הסנדיי מירור, הסנדיי פיפל והטלגרף.

## ראו גם

* קנרי וורף
* גורדי שחקים בלונדון
* מרסן מסה מתכווננת

## קישורים חיצוניים

* כיכר קנדה 1 באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)
* כיכר קנדה 1 באתר משרד האדריכלים פלי קלארק ושות'

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
קטגוריה:מבנים שתכנן סזאר פלי
יזד

**יַזְד** () היא עיר במרכז איראן ובירת הפרובינציה הקרויה על שמה. העיר שוכנת כ-502 ק"מ דרום-מזרחית מהבירה טהראן, בשיפולים המזרחיים של הרי הזגרוס, מערבית למדבר לוט ודרומית למדבר כוויר.

יזד היא אחת הערים ההיסטוריות החשובות באיראן. העיר נבנתה בתקופת האימפריה הפרסית על ידי המלך יזדגרד הראשון, ששלט בשנים 339–420 והנציח את שמו בעיר. יזד ידועה כמרכזה של הדת הזורואסטריות, ואחד מאתרי העיר הוא מגדל השתיקה שבו מניחים המאמינים את מתיהם מאכל לציפורים, בהתאם למצוות הדת האוסרת את קבורת הגוף באדמה ואת שריפתו.

בסביבת העיר מגדלים דגנים, ירקות ופירות לצורכי המקום, וכן כותנה, תות לתולעי משי ופרג אופיום לייצוא.

ב-2017 הוכרז המרכז ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

## מבנים ואתרים
ביזד נמצאת מערכת מים מפותחת, הכוללת תעלות מים מסועפות. בגלל מזג האוויר החם השורר בעיר, בתים רבים כוללים "ארובות רוח" (בפרסית: بادگیر): מבנים צרים וגבוהים המשמשים ל"לכידת" רוח לשם קירור הבתים. כמו כן מצויים בעיר "בורות קרח" (בפרסית: یخچال), מבנים חרוטיים אשר שימשו לאחסון קרח ומזון.

בחוצות העיר ניצב מגדל שתיקה זורואסטרי, שבו נהגו הזורואסטרים להניח את מתיהם. בעיר נמצא גם מקדש אש זורואסטרי הפעיל משנת 470.

במאה ה-12 נבנה ביזד המסגד הגדול בעיר (مسجد جامع یزد). תרשים המסגד מופיע על גבי שטר 200 ריאל.

קובץ:Yazd - Bad gir - Windcatcher - panoramio.jpg|ארובות רוח ביזד
קובץ:Yakhchal of Yazd province.jpg|בור קרח
קובץ:200 IRR 1982 Front.jpg|מסגד ג'אמע-י יזד, שטר 200 ריאל, 1982


## יהדות יזד

בגלל בידודה היחסי של יזד משאר איראן, נחשבים היהודים היזדים לעדה בפני עצמה והם משמרים מנהגים ומסורות נפרדות מזו של שאר יהדות איראן.

היהודים ביזד התפרנסו בעיקר ממסחר במשי וממכירת תותי עץ.

רוב היהודים ביזד הם שומרי מסורת תורה ומצוות. כיום חיים ביזד כ-40 יהודים, בני שמונה משפחות.

ביזד קיימים כיום בתי כנסת עתיקים רבים, אך לצורך תפילה במניין, כל התושבים היהודיים מתפללים ביחד באותו בית כנסת. התפילות מתנהלות באופן קבוע, שחרית, מנחה וערבית, גם בימי חול וגם בשבתות ובחגים.

רוב תושביה היהודיים ביזד מקפידים על אכילת בשר כשר, ורבים מהם יודעים לשחוט בעצמם עופות. את הבשר הכשר הם קונים בערים הגדולות.

הילדים היהודים ביזד לומדים בבתי ספר מעורבים. כדי לשמור על היהדות והמסורת, הולכים הילדים אחרי הצהרים לחוגי יהדות, עברית ומסורת ישראל.

נשיאה השמיני של מדינת ישראל, משה קצב, הוא יליד העיר.

### יהדות יזד בארץ ישראל
לאחר עלייתה ארצה של קהילה גדולה מיהודי יזד שוכנו העולים בשכונת הבוכרים בירושלים. הקהילה בנתה לעצמה את בית כנסת היזדים, ברחוב אדניהו הכהן, המשמש כבית כנסת מרכזי של בני העדה שעלו לארץ ישראל עד היום, בהנהגת רב העדה היזדית בארץ ישראל, הרב יוסף שרגא.

## קבוצות הספורט של העיר
* שהיד קנדי יזד

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## אקלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* GhoolAbad.com
* האוניברסיטה של יזד
* The Ancient Persian way to keep cool - מאתר ה-BBC

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
קטגוריה:פרובינציית יזד
נפילה חופשית

ממוזער|150px|נפילה חופשית של גוף בהשפעת כוח הכובד
[ממוזער|150px|ב[כדור הארץ לא קיימת נפילה חופשית "אמיתית" מכיוון שהאוויר יוצר חיכוך ומפעיל כוח המתנגד לכוח הכובד]]
שמאל|נפילה חופשית

**נפילה חופשית** היא 
מצב בו גוף נמצא בהשפעת כוח הכובד בלבד. 

בפועל, לא קיימת בכדור הארץ נפילה חופשית "אמיתית" מכיוון שבמהלך הנפילה, בשל החיכוך באוויר, נוצר כוח גרר נגדי לכוח הכובד, ההולך וגדל עם המהירות, והוא מקטין את תאוצת הנפילה יחסית לנפילה חופשית "אמיתית" עד הגעת הגוף למהירות סופית וקבועה הנקראת גם "מהירות טרמינלית".

## סוגים של נפילה חופשית
גם תנועה כלפי מעלה או תנועה בצורה פרבולית היא נפילה חופשית משום שהכוח היחיד הפועל על הגוף הנע הוא כוח הכובד. ואילו מה שמקנה לתנועה את צורתה הוא המהירות ההתחלתית שבה נע הגוף. תנועה פרבולית שכזאת נקראת "תנועה בליסטית", כך שלפעמים השם "נפילה חופשית" מיוחס לנפילה בלבד - כלומר: גוף המתחיל במנוחה ונעזב ליפול תחת השפעת הכבידה בלבד.

גם התנועה בה הירח מקיף את כדור הארץ היא נפילה חופשית, אף על פי שהירח לא "נופל" (כלומר: מתקרב) אל כדור הארץ. הסיבה לכך היא שכח הכבידה מאונך לכיוון תנועת הירח, כך שכוח הכובד משנה רק את כיוון המהירות ולא את גודלה ובכך הירח נע בתנועה מעגלית סביב כדור הארץ, כאשר הכוח הצנטריפטלי הוא כוח הכבידה. 

## היסטוריה והתפתחות
גלילאו גליליי היה הראשון שטען כי המהירות בעת שזורקים גוף כלפי מעלה הולכת ופוחתת בקצב קבוע, בדיוק באותו הקצב שבו היא גדלה כאשר הגוף נופל. מה שמשנה את המהירות הוא בעצם הכוח שפועל על הגוף, אותו זיהה אחר כך אייזק ניוטון ככוח הכובד. עד גלילאו נהוג היה לחשוב, כי לכל חומר יש "מצב טבעי", לדוגמה: המצב הטבעי של כדור הוא לנוע מטה כלפי כדור הארץ, או של הכוכבים לנוע בצורה מעגלית. גישה זו נתמכה על ידי אריסטו.

## תאוצת הנפילה החופשית
תאוצת הנפילה החופשית איננה תלויה במסת הגוף הנופל אלא רק בעוצמת שדה הכבידה. תוצאה זו ידועה בשם "עקרון השקילות החלש" ועליה התבסס מאוחר יותר אלברט איינשטיין כאשר ניסח את "עקרון השקילות החזק" שהוא הבסיס לתורת היחסות הכללית. בכדור הארץ, תאוצת הנפילה החופשית מסומנת g והיא שווה בקירוב ל־9.81 מטר לשנייה בריבוע. ערכו המדויק של g משתנה ממקום למקום בהתאם לגובה מעל פני הים ולמיקום על פני כדור הארץ. ישנן שתי סיבות עיקריות להבדלים ב-g במקומות שונים על פני כדור הארץ:
* לפי חוק הכבידה, כוח המשיכה בין שני גופים תלוי במסות שני הגופים וביחס הפוך (בריבוע) למרחק ביניהם. אם נמצאים על הר לעומת עמק למשל, הרי שהמרחק ממרכז כדור הארץ גדול יותר (ולפי חוק הכבידה, זה המרחק הקובע) אך ישנה יותר מסה. בחישובים ניתן להוכיח (על ידי חוק גאוס) כי ה-g גדל במקרה כזה.
* משום שכדור הארץ מסתובב סביב עצמו, ישנה השפעה של הסיבוב הזה המשנה באופן מקומי את תאוצת כדור הארץ. גוף הנע בתנועה מעגלית שואף לעוף החוצה מהסיבוב (כוח מדומה הנקרא "כוח צנטריפוגלי") בהתאם למהירות הגוף בתנועה המעגלית. קרוב לקו המשווה, כוח זה חזק ומקטין את ה-g ואילו קרוב לקטבים, כוח זה חלש בהרבה וכמעט אינו משפיע.
שני האסטרונאוטים, שנחתו על הירח בטיסת אפולו 15, הדגימו לעיני מיליוני צופים על כדור-הארץ שזמן הנפילה אינו תלוי במסה. הם הטילו בו זמנית פטיש ונוצה על קרקע הירח והראו בבירור ששני הגופים נפלו בו זמנית על קרקעית הירח חסרת האטמוספירה.

## ראו גם
* כבידה
*תאוצת הכובד
* בליסטיקה
* תנועה מעגלית
* תורת היחסות הכללית

## קישורים חיצוניים

* 
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:כבידה
משה הלוי

[ממוזער|[לוחית זיכרון על ביתם של משה הלוי ולאה דגנית ברח' דב הוז 9 בתל אביב]]
**משה הלוי** (**גורביץ**'; 26 בפברואר 1895 – 26 בדצמבר 1974) היה במאי תיאטרון ישראלי, מייסד תיאטרון "האהל".

## ביוגרפיה
נולד ב-1895 בשם משה וולפוביץ' גורביץ' בעיר מסטיסלאב שברוסיה (כיום בבלארוס)  ליעקב גורביץ, סוחר אמיד, ולשושנה בת יעקב ווילקובסקי. סבה של אמו, יעקב, היה הרב של העיירה חוטימסק.
למד בחדר, קיבל חינוך עברי ובגיל 13 עבר לעיר ניז'ני נובגורוד, שם סיים תיכון ריאלי.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר למוסקבה, שם לתיאטרון "הבימה" עם היווסדו בשנת 1917.

בפברואר 1925 הציג בקייב וגייס את דבורה קסטלניץ ויעקב גלבוע לתיאטרון  פועלים חדש שתכנן להקים בארץ ישראל. משם עלה לארץ.

עם הגעתו הוא בחן 200 מועמדים ומתוכם בחר כ-40. הוא קיבץ קבוצה של 22 שחקנים צעירים וחסרי ניסיון, שרובם עבדו בתחומים אחרים לפרנסתם, והדריך אותם לעלייה לבמה, לקראת הופעתם הראשונה ב-22 במאי 1926 בהצגת "נשפי פרץ", ערב מערכונים לפי סיפורי י"ל פרץ, באולם גימנסיה הרצליה. את השם "תיאטרון האהל" בחר יחד עם חיים נחמן ביאליק.
משה הלוי היה במאי הבית של האהל ומנהלו. הלוי היה מחסידי שיטת סטניסלבסקי של במאי התיאטרון הרוסי קונסטנטין סרגייויץ' סטניסלבסקי, ששמה את הדגש על הבעה עזה של רגשות, וברוח זו ביים את הצגות האהל. 
בתקופת היישוב היה האהל, לצידה של הבימה, מן התיאטרונים המובילים ביישוב. בתקופת המדינה הלך כוכבו של האהל ודעך, עד שנסגר סופית בסוף שנות השישים.
בשנים 1932-1937 ביים את תהלוכת העדלאידע בתל אביב. בשנת 1954 הקים הלוי סטודיו תיאטרון בשם 'דוכן', שפעל בחסות בית ציוני אמריקה.

משה הלוי היה נשוי לחנה רובינא, והתגרש ממנה לפני עלייתו לארץ ישראל. בארץ נשא לאשה ב-1927 את לאה דגנית שחקנית האהל, ולהם בת, הזמרת אהלה הלוי, שהייתה אשתו הראשונה של שייקה אופיר.

נקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו הקימה על קברו מצבה בדמות אוהל (וכך עשתה גם על קבר אמה).

## הוקרה והנצחה
* בערים ראשון לציון ונתניה נקראו רחובות על שמו.
* בשנת 1980 קבעה עיריית תל אביב את הפרס השנתי העירוני לאמנות הבימה על שמו של משה הלוי.
* בתאריך 27  בדצמבר 2005 דאר ישראל הנפיק בול דאר לזכרו של הלוי  הנושא את דיוקנו, שעוצב על ידי  האמן  משה פרג . על השובל: תצלום של סצנה מתוך המחזה "יעקב ורחל".

## זיכרונותיו
* **דרכי עלי במות**, תל אביב: מסדה ('ספריה לתיאטרון'), תשט"ו.

## לקריאה נוספת
* 'הלוי (גורויץ'), משה', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 179. 
* חיים שהם, 'ממוסקבה לארץ ישראל: בדרך ליצירת תרבות פועלית מקורית', **[[במה (כתב עת)|במה]]** 112 (תשמ"ח), 30–37. (על הלוי וראשיתו של תיאטרון "האהל")

## קישורים חיצוניים

* 
* משה הלוי (גורביץ'), בתוך: שמעון לב-ארי, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:תיאטרון אהל
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:במאי תיאטרון ביישוב
קטגוריה:במאים ביישוב
קטגוריה:משפחת הלוי (האהל)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
מוחתסב

בעולם האסלאמי תפקיד ה**מֻחְתַסִבּ** (בערבית: **محتسب**) הוא לפקח על הסדר הציבורי בעיר. תפקיד זה התקיים בעיקר באימפריה המוסלמית של ימי הביניים, והוא נודע בשם זה החל מהמאה ה-10 לספירת הנוצרים. המוחתסב מקבל את מינויו מטעם הקאדי, כפי שקובעת השריעה, ותחתיו עובדים מפקחים נוספים המסדירים את מגוון ההיבטים של החיים הציבוריים.

לתפקיד המוחתסב מתמנה רק אדם מוסלמי, ומכאן ניתן לראות שהקאדי ראה בתפקיד זה לא רק תפקיד מנהלי – אלא גם דתי.

## תפקידי המוחתסב
תפקידי המוחתסב כוללים:
* פיקוח על בריאות הציבור, ובכלל זה איכותם של מקורות המים, שחיטת הבהמות והמלחת הבשר. המוחתסב אף ערך ביקורות במרחצאות, מסעדות ומאפיות כדי לוודא שהם מקפידים על היגיינה מספקת.
* פיקוח על השווקים ועל הסוחרים, ובכלל זה פיקוח על מחירים ועל אמינותן של מידות ומשקלות המשמשות את המוכרים.
* השבעת רופאים ופיקוח על המרפאות והרפואה.
* בתקופה העבאסית התרחבו סמכויותיו, מכיוון שרוב האוכלוסייה באימפריה הייתה כבר מוסלמית. הוא פיקח על קיום אורח חיים אסלאמי תקין, לדוגמה התנהגות נאותה בין גברים ונשים, שאנשים יגיעו בזמן לתפילות במסגדים, אכיפת איסור לקיחת ריבית ושתיית יין בפומבי (אשר אסורים באסלאם) ושהאנשים שאינם מוסלמים יקבלו את המגבלות עליהם.
    
כפי שניתן לראות, אחריותו של המוחתסב מקיפה את כל תחומי החיים. דוגמה לכך היא התקנה (שמקורה בסביליה במאה ה-12) המחייבת פועלים להפסיק עבודות רועשות בזמן התפילות.

## קישורים חיצוניים
* '''המוחתסב''' – כתבה בכתב העת להיסטוריה וגאוגרפיה של העולם המוסלמי מטעם חברת הנפט עראמקו הסעודית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: כלכלה
לוס אנג'לס צ'רג'רס

**לוס אנג'לס צ'רג'רס** (באנגלית: **Los Angeles Chargers**) היא קבוצת פוטבול שנוסדה בשנת 1960 יחדיו עם שבע קבוצות נוספות שהרכיבו את ה־AFL, שלימים התאחדה עם ה־NFL.
בראשית הדרך שיחקה הקבוצה בלוס אנג'לס תחת השם **לוס אנג'לס צ'רג'רס**, כעבור שנה, בשנת 1961 עברה לסן דייגו, מושבה עד 2017. בינואר 2017 הודיעה הקבוצה שתשוב לשחק בלוס אנג'לס.

את משחקיה הביתיים בסן דייגו שיחקה הקבוצה באצטדיון קוואלקום. הבעלים של הקבוצה בעת היווסדה היה בארון הילטון, בנו של קונרד הילטון אשר ייסד את רשת מלונות הילטון.

בשנותיה הראשונות ב־AFL הייתה ידועה הקבוצה בקו התקפי משופע בכוכבים דוגמת לאנס אלוורת', פול לואו, קית' לינקולן וג'ון הדל מחד ומאידך בהגנת ברזל בראשותם של ארל פייזון וארני לאד.
תלכיד זה הוביל את הקבוצה להישגים רבים ובראשם זכייה באליפות ה־AFL של שנת 1963 לאחר ניצחון בגמר על הבוסטון פטריוטס בתוצאה 10–51.

בשנת 1970 ולאחר האיחוד של ה־AFL עם ה־NFL שובצה סן דייגו לבית המערבי של ה-AFC שם היא ממוקמת עד היום.

ציון הדרך המשמעותי ביותר של הצ'רג'רס ב־NFL היה ההגעה לסופרבול מספר 29 בשנת 1995 אשר התקיים במיאמי.
הקבוצה תחת המאמן בובי רוס הגיעה כאנדרדוג למשחק זה והובסה על ידי הסן פרנסיסקו 49' 26-49.
שלושת השחקנים הבולטים של הצ'רג'רס באותה עונה היו נייטרון מינס, ג'וניור סיאו ורודני האריסון.

אצטדיון קוואלקום אף אירח את סופרבול 22, 32 ו־37 אליהם לא השכילה להעפיל קבוצת העיר המארחת.

בדראפט 2004 הקבוצה בחרה באיגור אולשנסקי והוא הפך ליוצא ברית המועצות הראשון שהחל לשחק בליגה ובין היהודים הבודדים ששיחקו בה.

בעונת 2020 עברו הצ'רג'רס לעבור לאצטדיונם החדש אצטדיון סופיי באינגלווד סמוך לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס ובבעלות הבעלים של לוס אנג'לס ראמס סטן קרונקי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:סן דייגו: מועדוני ספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס: מועדוני ספורט
טאקו בל

שמאל|ממוזער|200px|הלוגו הקודם
[ממוזער|סניף הרשת בטאוס, [ניו מקסיקו|200px]]
**טאקו בל** (באנגלית: **Taco Bell**, בתרגום חופשי: פעמון הטאקו) היא רשת מסעדות מזון מהיר אמריקאית, המוכרת מזון בסגנון מקסיקני, שבסיסה נמצא באירוויין, קליפורניה, ארצות הברית. הרשת היא חלק מחברת Yum! Brands, המתפעלת בין היתר גם את רשתות המזון KFC ופיצה האט.

## היסטוריה
במקור החלה החברה כדוכן למכירת נקניקיות בלחמנייה בשנת 1946 על ידי גלן בל. לאחר כמה ניסיונות שביצע ובהשפעת השיטה המצליחה של האחים לבית מקדונלד'ס הקים את מסעדתו בשנת 1962. השיטה הוכחה, וטאקו בל הפכה למסעדה מוצלחת.

עד מהרה, נרכשה החברה על ידי ענקית-המזון "פפסיקו". באוקטובר 1997 הקימה פפסיקו את חברת "טריקון" (Tricon), והעבירה אליה את השליטה על החברות טאקו בל, KFC ופיצה האט. ב-16 במאי 2002 טריקון הפכה רשמית ל-Yum! Brands.

החברה התפרסמה רבות החל משנת 1998 בעזרת פרסומות הצ'יוואווה שלה שהציגו כלב שפרסם את מוצריהם. הם זנחו את הרעיון בתחילת המאה ה-21.

## מידע כללי
בשנת 2013 היו לחברה 6,500 מסעדות ברשת, מתוכן 280 מחוץ לארצות הברית. בארצות הברית היא חולקת שטחים רבים עם רשת KFC.

לרשת כ-175,000 עובדים.

הכנסות לרשת בשנת 2009 היו 1.9 מיליארד דולר.

כיום מגישה המסעדה מזון "טקס-מקס", כלומר מזון אמריקאי המושפע מהתרבות המקסיקנית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
טמפרה (ציור)

[250px|ממוזער|שמאל|ציור [המדונה והילד על ידי דוצ'ו טמפרה יחד עם זהב על עץ, 1284 בסיינה]]
[ממוזער|250px|Muerte y resurrección של הצייר המקסיקני [חוסה קלמנטה אורוסקו (1943)]]
**טֶמפֶּרָה** (**Tempera**) היא צבע על בסיס חומר מתחלב מכמה סוגים.

## מקור השם
המונח "טֶמְפֶּרָה" היה המונח שבו כונו כל הצבעים שעורבבו (tempered) בחומר קישור כדי שאפשר יהיו למרוח אותו על מצע.

## היסטוריה
ציורי טמפרה התגלו בעיטורי סרקופגים במצרים העתיקה. ברבים מדיוקנאות המומיות מפיום נעשה שימוש בטמפרה, כמו גם בציורי הקיר בבית הכנסת דורה אירופוס, שנמצא בעיר דורה אירופוס בסוריה שנבנה במאה ה-3. עם זאת, רק בימי הביניים נהייתה הטמפרה המדיה המועדפת באירופה. במאה ה-15 החלו צבעי השמן להחליף בהדרגה את צבעי הטמפרה כמדיום המועדף וזאת בשל היותם נוחים יותר לשימוש – לא נדרש להכינם מיד לפני העבודה, הם מאפשרים עבודה ועיבוד של הצבע לאורך זמן ולא מחייבים עבודה בשכבות. 
הטמפרה נותרה והיא עדיין המדיום המרכזי בציור איקונות.

## סוגים ומרכיבים
תערובת הצבע תכיל פיגמנט עם חומר מאגד ותוספים שונים. בין סוגי הטמפרה השונים ישנם טמפרת ביצים (עשויה חלמון וחלבון או חלמון בלבד), טמפרת קוקיין, טמפרת עמילן, טמפרת שעווה וטמפרת גומי ערבי. לציור הועדפו בדרך כלל טמפרת הביצים וטמפרת הקזאין.
כמרכיב שומני השתמשו לרוב בשמנים "יבשים" (שמן פשתן, פרג, אגוז מלך או חמניות), מודיפיקציות כימיות של שמנים אלו, שעווה, טרפנטינים וכדומה.

## תכונות
צבע הטמפרה מתייבש יחסית מהר, וכמעט שאי אפשר לאחסן אותו בלא שיתקלקל. לכן נהוג לצייר בטמפרה תוך הכנת הצבעים בכמות קטנה, המספיקה רק לאותו יום. הדבר מכתיב סגנון ציור שונה מזה של צבעי שמן, שדורשים זמן רב עד אשר הם מתייבשים ומאפשרים ערבוב ומעבר בין צבעים באותה שכבה.

בתהליך הייבוש נוטים הצבעים להשתנות כך שהגוון לאחר הייבוש עז יותר מהגוון כשהצבע עוד לח. הגוון הסופי לאחר ייבוש של צבע הטמפרה נקבע לפי סוג הטמפרה, התוספים ותנאי הייבוש (חשיפה לאור, טמפרטורה וכו') כך שעל הצייר להיות בעל ידע רב וניסיון כדי לדייק בעבודתו. 
טמפרות אינם נוטות להיסדקות בייבוש אך הן יוצרות שכבת צבע לא גמישה יחסית ולכן עשויות להתפורר. 
לרוב תימצא לכה או ורנית על ציור טמפרה, כדי להגן על הצבע ולהוסיף לו ברק.

## לקריאה נוספת
*אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, כרך 1, עמ' 140–141, הוצאת כתר, 1997.

## קישורים חיצוניים

* Making Egg Tempera
* Step-by-step Egg Tempera Technique
* The Society of Tempera Painters


## הערות שוליים

קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
וידוא הריגה

**וידוא הריגה** הוא פעולה המבוצעת בעת קרב, או אחריו, ומטרתה לוודא כי חייל אויב הנראה פגוע הוא הרוג בלי ספק, ולכן אינו מהווה עוד איום על הכוחות הלוחמים. כאשר הפעולה נעשית במהלך הקרב, מקובל להצדיק אותה בכך שהכוח הלוחם, שאינו יכול לעסוק בשביית חיילי אויב פצועים, אינו מוכן לספוג אבדות מאויב הנותר ללא השגחה.

במקרים אחרים, כאשר הכוח סיים את התקדמותו והוא יכול להתפנות לטיפול בפצועיו, וידוא הריגה הוא פעולה בלתי מוסרית הפוגעת בטוהר הנשק, ואף נחשבת להריגה או רצח. בין המבקרים את פעולותיהם של צבאות לוחמים, קיים גם חשש כי חיילים עשויים להתעלל בגופות במסווה של וידוא הריגה.

וידוא הריגה מהווה הפרה חמורה של המשפט ההומניטרי הבין־לאומי, שכן מדובר ברצח פצוע, או השחתת גופה, אם המושא אכן הרוג.

## ראו גם
* הוצאה להורג לאחר המוות

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:דרכי מיתה
תפוסה

בתחום הימאות והספנות, **תפוסה** היא נפח המטען שאונייה מסוגלת לשאת.
* **תפוסה ברוטו** (Gross tonnage) משמעותה נפח כל החללים בתוך האונייה, על הסיפון ובמבנים העיליים שמעליו, המשמשים לאחסון מטען, אספקה ודלק ולמגורי הצוות והנוסעים, לרבות חדר המכונות וגשר הפיקוד.
* **תפוסה נטו** (Net tonnage) היא הנפח המיועד למטען, לרבות על הסיפון, לאחר ניכוי הנפח שתופסים מגורי הצוות, גשר הפיקוד, חדר המכונות וחדר ההגה.

התפוסה נמדדת ביחידות הנפח **טון תפוסה**, כאשר 1 טון תפוסה שווה 100 רגל מעוקב (כ־2,831.6 ליטר). מקור המונח "ton" במשמעותו זו הוא במלה האנגלית העתיקה "*tun*", שפירושה "חבית יין גדולה". ביחידה זו ציינו את קיבולת המטען של אוניות באמצעות חישוב מספר חביות יין שהספינה הייתה מסוגלת לשאת.

כלי שיט מסחריים, המובילים מטענים, נמדדים בטון תפוסה, בעוד שכלי שיט מלחמתיים נמדדים בטון הדחק (displacement) שהיא יחידת משקל.

## ראו גם
* מידת התפוסה הבריטית הישנה
* מידת התפוסה הבריטית ליכטות
* הדחק (כלי שיט)

## קישורים חיצוניים
* 
* רב חובל ס' ר' מילר, "להבהרת המושג טונאג'". תורן – דפים לבית צים, מס' 2–3, אוקטובר 1953, עמ' 12. עותק סרוק באוסף עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית.
* "מהו הטונג' שלה? (מספר תשובות קצרות לשאלות מסובכות)". תורן – דפים לבית צים, מס' 13, יולי 1957, עמ' 36. עותק סרוק באוסף עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית.

קטגוריה:מידות של כלי שיט
תמי מוזס-בורוביץ'

**תמר (תמי) מוזס־בורוביץ**' (נולדה ב־11 במרץ 1960) היא אשת עסקים ישראלית, בעלת שליטה ובעלת עניין בחברות ישראליות, בפרט בתחום תקשורת ההמונים.

## ביוגרפיה
תמי מוזס נולדה כבת זקונים לנח ולפולה מוזס, בעלי השליטה בעיתון "ידיעות אחרונות".

למדה בבית הספר היסודי "ניצנים" ברמת גן ובתיכון "אהל שם" ברמת גן. בצבא שירתה כמש"קית חינוך במפקדת יהודה ושומרון. בעלת תואר ראשון במדע המדינה ומינהל ציבורי מטעם אוניברסיטת בר־אילן, ותואר שני במינהל עסקים מטעם אוניברסיטת תל אביב. בגיל 23, במסגרת הכנת עבודת גמר באוניברסיטה על מימון מטוסים הכירה את בעלה לעתיד, דוד (דדי) בורוביץ'.

מגיל צעיר החלה לעבוד בעסק המשפחתי – העיתון ידיעות אחרונות. עם מות אמה הייתה מעורבת במלחמת הירושה סביב השליטה בעיתון. ארבע שנים לאחר שאחותה, ג'ודי שלום ניר מוזס, החליטה להעביר את מניותיה לאחיה ארנון (נוני) מוזס מכרה תמי בשנת 1994 את מניותיה בעיתון לאיש העסקים אליעזר פישמן. על־פי הערכות היקף העסקה עמד על 45–60 מיליון דולר.

בשנת 1998 מכרה חברת משאב את השליטה בחברת "גרנית הכרמל" לתמי מוזס-בורוביץ' וגיסה ישראל בורוביץ (באמצעות חברת "ד.ת בורוביץ-מוזס השקעות (1995)") תמורת כ-200 מיליון דולר. בעסקה השתתפו גם חברת הפניקס אחזקות וחברת גלנקור. בשנת 2006 רכשה קבוצת עזריאלי את השליטה בחברת גרנית הכרמל.

ב־1999 הקימה עם יובל נתן ועם עופר נמרודי (ממעריב) את שבועון הבידור והטלוויזיה "רייטינג", שהתחרה בשבועון "פנאי פלוס" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2005 פרשה מהשותפות ומכרה את חלקה במגזין ובמגזיני הנישה "מותק" ו"ביג טיים" שתוכננו לצאת על ידי קבוצת רייטינג. עוד הקימה מוזס בשותפות עם חברת אפריקה ישראל ונדב פלטי את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. בחברת "מפל" עסקה ביחד עם יאיר דורי בהפצה ושיווק טלנובלות. היא מכהנת כמנכ"לית מפל תקשורת וכיו"ר הדירקטוריון של דורי מדיה גרופ.

ב־2005 נזכר שמה כאחת השותפות (עם משפחת בורוביץ') ברשת "קלאבמרקט" שנקלעה לחובות כספיים גבוהים, והוצא צו להגנתה מפני נושים עד למכירתה לרשת המתחרה, "שופרסל". בדיון בבקשת הקפאת ההליכים של קלאבמרקט, העירה השופטת ורדה אלשיך לעברה ולעבר בעלה כי היא מצפה מבעלי הרשת לתרום את חלקם (הכספי) בהצלתה. הדברים עוררו מהומה והזוג בורוביץ' מצא עצמו תחת מתקפה על חלקו בקריסת הרשת.

עד לפטירתו באוגוסט 2025, הייתה מוזס-בורוביץ' נשואה לדוד (דדי) בורוביץ', מבעלי קבוצת "כנפיים". לזוג נולדו שני ילדים (לדדי היו שלושה ילדים נוספים מנישואיו הקודמים).

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:משפחת מוזס
קטגוריה:בוגרי בית ספר ניצנים (רמת גן)
קטגוריה:בוגרות בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
בית בוש

ממוזער|250px|מבואת העמודית של בית בוש
**בית בוש** (באנגלית: Bush House) הוא בניין בין אלדוויץ' והסטרנד בלונדון אנגליה, שימש עד שנת 2012 את השירות העולמי של ה-BBC. כמו כן הוא משמש את מס ההכנסה של בריטניה.

לבניין מספר אגפים, ובנייתו נמשכה כ- 13 שנים:
*1923 - האגף המרכזי
*1928 - האגף הצפון מערבי
*1929 - האגף הצפון מזרחי
*1930 - האגף הדרום מזרחי
*1935 - האגף הדרום מערבי

הבניין הוקם במימון וביוזמה אמריקאיים והיה בבעלות חברות אמריקאיות במשך זמן רב. היוזמה להקמת הבניין הייתה של אירווינג ט. בוש שעל שמו קרוי המבנה. האישורים לבנייה התקבלו בשנת 1919, והבניין נועד לשמש כמרכז סחר. את הבניין תכנן האדריכל הארבי ו. קורבט.

טקס פתיחת הבית נערך ב-4 ביולי 1925 - יום העצמאות של ארצות הברית, בנוכחות הלורד ארתור בלפור. במעמד זה נחנכו גם שני הפסלים במבואת המבנה, שנוצרו על ידי הפסלת האמריקאית מלבינה הופמן. הפסלים מסמלים את הידידות בין אנגליה וארצות הברית, ועל מבואת הבניין כתובה הכתובת:
::"מוקדש למען ידידותם של העמים דוברי האנגלית".

הבניין נבנה מאבן פורטלנד ונחשב באותה עת לבניין היקר ביותר בעולם - עלותו הייתה אז 2,000,000 ליש"ט או 10,000,000 דולר.

לאחר שנפגע בית השידור במהלך הבליץ ב-8 בדצמבר 1940, נאלץ ה-BBC להעביר לבית בוש את משרדי השידורים לאירופה. גם בית בוש נפגע בהפצצות, ואחד משני הפסלים במבואה איבד את זרועו. הפסל תוקן בשנת 1977. 

ב-1958 עבר למבנה גם השירות העולמי של ה-BBC.

בעלת הבניין כיום היא חברת קאטו קאגאקו היפנית. ה-BBC חכר את המבנה לשימושו עד שנת 2010.

## קישורים חיצוניים

* בנייני ה-BBC: בית בוש
* השירות העולמי של ה-BBC: בית בוש
* מידע על בית בוש

קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:לונדון: תקשורת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלקומוניקציה
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
קטגוריה:מבנים שנפגעו במהלך הבליץ
מנוע בעירה חיצונית

**מנוע בעירה חיצונית** הוא מנוע חום, ששריפת הדלק בו מתבצעת במכלול חיצוני למנוע, בדוד קיטור. המנוע הוא המכונה בה נעשית העבודה המכנית ואליה מחובר הצרכן, בעוד שדוד הקיטור נפרד מן המנוע עצמו ואף מרוחק ממנו. במנוע בעירה פנימית, לעומת זאת, שריפת הדלק מתבצעת בתוך המכונה בה מתבצעת העבודה המכנית, למשל צילינדר של מנוע דיזל או מנוע בנזין.

אנרגיית החום המשתחררת בשריפת הדלק בכבשן דוד הקיטור מנוצלת להרתחת מים וליצירת קיטור בלחץ ובטמפרטורה גבוהים ביותר. באמצעות לחץ הקיטור מסובבים גלגל כפות של טורבינת קיטור או דוחפים בוכנה בתוך צילינדר של מנוע קיטור בוכנאי.

[מסגרת|500px|מערכת הנעה ימית באמצעות [טורבינת קיטור.]]

## ראו גם
* מנוע סטרלינג
* מעגל רנקין
* מנוע בעירה פנימית

## קישורים חיצוניים

בעירה חיצונית
*
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
בית השידור

**בית השידור** (באנגלית: **Broadcasting House**) הוא משכנו הראשי של ה-BBC, הממוקם ברחוב פורטלנד בלונדון שבאנגליה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ג'ורג' ואל מייר, והבניין נחנך רשמית ב-14 במאי 1932.

בקדמת הבניין פסלי פרוספרו ואריאל ממחזהו של ויליאם שייקספיר "הסופה". הפסלים מעשי ידי הפסל אריק גיל.

## ייחודו של המבנה
הבית בנוי מאבן פורטלנד ולו תשע קומות מעל הקרקע ושלוש מתחתיו. 

בליבת המבנה ניצב מגדל אבן שאכלס בראשית הדרך את כל אולפני השידור הרדיו. חזית הבניין, כוללת מגדל שעון ותורן אנטנה ומעניקה לו מראה של אונייה.

המבנה הוא אסימטרי, אף שלא כך הוא תוכנן: שכנים לבניין התנגדו לתוכניתו המקורית של ואל מייר, בטענה שהמבנה מסתיר להם את אור השמש, ועל כן שונתה התוכנית, כך שהחל מהקומה השישית הבניין אינו סימטרי.

במהלך מלחמת העולם השנייה הבניין נפגע בצורה קשה במהלך הבליץ ב-8 בדצמבר 1940.

### חידוש ושיפוץ לאחר מלחמת העולם השנייה
בית השידור שוקם לאחר שנפגע פעמיים בהפצצות במהחל מלחמת העולם השנייה, ובעשור הראשון של המאה 21 עבר שיפוץ נרחב, והרחבה .שלב ראשון הסתיים בתחילת 2006, ושלב שני הסתיים ב-2010.  

במסגרת עבודות ההרחבה נוסף למתחם אגף מזרחי חדש, הבנוי אף הוא מאבן פורטלנד כדי לשמור על המשכיות עיצובית. שני חלקי המבנה מחוברים באמצעות אגף בעל חזית זכוכית, המאפשר לעוברים ושבים לצפות בפעילות היומיומית באולפנים. זכוכית המבנה טופלה בטכנולוגיה מיוחדת ליצירת אפקטים משתנים של תאורה לאורך שעות היממה.

המתחם כיום כולל 36 אולפני רדיו, שישה אולפני טלוויזיה, ו-60 חדרי עריכה וגרפיקה, והוא משמש כמשכנם של חטיבת החדשות, הרדיו והשירות העולמי של ה-BBC.

## גלריה

קובץ:BBC Broadcasting House newsroom 2013.jpg
קובץ:BBC Broadcasting House newsroom and studio 2013.jpg
קובץ:BBC Broadcasting House news studio from the back.jpg
קובץ:BBC weather forecast from Broadcasting House newsroom.jpg
קובץ:BBC Council Chambers August 2013.JPG
קובץ:BBC mock news set.jpg
קובץ:BBC, Portland Place, London W1 - geograph.org.uk - 3849919.jpg
קובץ:You & Yours - 2015-12-29 - BBC radio recording room (37891612432).jpg


## ראו גם
*אולפני פבל מיל

## קישורים חיצוניים

* 
* מחלקת העיתונות של ה-BBC - בית השידור
* ההיסטוריה של ה-BBC - בית השידור
* בית השידור - היסטוריית המבנה
* בית השידור בשנת 1932

קטגוריה:BBC
שידור, בית ה-
קטגוריה:לונדון: תקשורת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלקומוניקציה
קטגוריה:מבנים שנפגעו במהלך הבליץ
קטגוריה:מבני תקשורת
מועצה אזורית הר חברון

[שמאל|ממוזער|250px|בית הספר האזורי ב[סוסיא (התנחלות)|סוסיא]][שמאל|ממוזער|250px|בניין [ישיבת עתניאל המהווה מוקד מרכזי ביישוב]]
**ה[[מועצה אזורית|מועצה האזורית]] הר חברון** הממוקמת בדרום מערב יהודה (מחוז יהודה ושומרון) קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1982.
המועצה כוללת 17 התנחלויות ומספר מאחזים, בהם יישובים קהילתיים, חילוניים, דתיים, ושיתופיים-חקלאיים. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 37.8 ק"מ. במועצה 13 חברים ובראשם עומד אלירם אזולאי.

## גאוגרפיה

בדומה לשאר המועצות האזוריות ביהודה ושומרון, שטח השיפוט של המועצה כולל רק את שטחי היישובים היהודיים, ללא רצף קרקעי ביניהם. ישובי המועצה נמצאים בשטח שגבולותיו הם המועצה האזורית גוש עציון בצפון, המועצה המקומית מיתר והמועצה האזורית בני שמעון בדרום, המועצה האזורית תמר במזרח, והמועצה אזורית מטה יהודה במערב. בשטח זה עובר קו פרשת המים הארצי.

שטח המועצה האזורית חופף את הנפה הגדולה ביותר של הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון, נפת חברון, ובתוכו נמצאות שתי רשויות עצמאיות: קריית ארבע והיישוב היהודי בחברון.

## יישובי המועצה

## חינוך
בשטח שיפוט המועצה האזורית פועלים 45 גני ילדים ממלכתיים וממ"ד, גן חינוך מיוחד אחד, שלושה בתי ספר אזוריים: ממ"ד סוסיא (זוכה פרס חינוך ישראל לשנת הלימודים ה'תשס"ו) ביישוב סוסיא וממ"ד דביר ביישוב עתניאל, ותלמוד תורה אור יאיר השוכן ביישוב אשתמוע. חוץ מאלו קיים ביישוב סנסנה בית ספר בסגנון אנתרופוסופי.

כמו כן, רבים מילדי המועצה לומדים בבתי הספר ביישובים קריית ארבע ערד ומיתר הסמוכים.

בתחומי המועצה נמצאות שלוש ישיבות תיכוניות:
* ישיבת סוסיא
* ישיבת עתניאל לצעירים
* ישיבת שבי חברון לצעירים ביישוב מעלה חבר.
במעלה חבר קיימת גם ישיבה קטנה לאומית. ביישוב אשתמוע קיימת גם אולפנה של רשת נעם צביה.

בנוסף, פועלות בשטח המועצה ארבע ישיבות גבוהות/הסדר ומכינה קדם צבאית:
* ישיבת ההסדר עתניאל
* ישיבת רעותא בכרמל (הסדר+גבוהה)
* ישיבת הר שלום במצפה אשתמוע.
* הישיבה הגבוהה נתיבות דרור ביישוב תלם
* המכינה הקדם צבאית יתיר ביישוב בית יתיר.
בשטח המועצה פועלות גם שתי מדרשות לבנות:
* "מכון ראשית" מדרשה לבנות בוגרות שירות צבאי או לאומי, נמצאת בלב מושב מעון.
* מדרשת נגוהות, המשלבת שירות לאומי עם לימודים תורניים.
ביישוב בית חגי פועל כפר נוער הנותן מענה לבעלי צרכים מיוחדים בגילאי 12–18.

## שלטון מוניציפלי במועצה
המועצה האזורית הר חברון מנוהלת על ידי ראש המועצה ומליאת המועצה ולכל יישוב יש ועד מנהל. בבחירות למועצה, הנערכות אחת לחמש שנים, נבחרים ראש המועצה, המליאה, וועדי היישובים. במליאת המועצה ישנה נציגות לכל יישוב כאשר מספר הנציגים משתנה על פי כמות התושבים - כל יישוב שמספר התושבים בו עולה על 500 זכאי לשני נציגים בעוד שיישובים קטנים יותר זכאים רק לנציג אחד.

## ראשי המועצה

## ראו גם
* דרומא - שם חבל הארץ בתקופת האימפריה הביזנטית

## לקריאה נוספת
* **דרומא - שורשים, התיישבות ומסלולי טיול בהר חברון**, עורך: צביקה פלג, יצא לאור על ידי המועצה האזורית הר חברון, תשס"ח.

## קישורים חיצוניים

* אתר המועצה האזורית הר־חברון
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
מגדל אוקסו

**מגדל אוקסו** או **מגדל או אקס או** (באנגלית: **OXO Tower**) הוא מגדל בגדה הדרומית של התמזה ברובע סאת'ק של לונדון שבאנגליה. משמש כיום כמשכן לאמנויות ולחנויות של אמנים.

במקור היה המבנה תחנת כוח, אולם בשנות ה-20 של המאה ה-20 נרכש על ידי ליביג אקסטרט אוף מיט (Liebig Extract of Meat Company), יצרנית אוקסו - קוביות בשר בקר. החברה בנתה את המבנה מחדש בסגנון אר דקו, על פי תכנונו של אדריכל החברה, אלברט מור, ולמבנה נוסף מגדל ובו שם המוצר העיקרי של החברה. החברה ביקשה לפרסם את המוצר על גבי המגדל, ומשעיריית הרובע סירבה לבקשה, נבנו חלונות המגדל בצורת האותיות "O" "X" "O" - כשם המוצר, בטענה שאלה אלמנטים דקורטיביים דמויי עיגול וצלב, ולא שם המוצר.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 הוצע מספר פעמים להרוס את המבנה בשל השינויים שבוצעו בו והרסו את אופיו ואת אלמנטי האר דקו שהיו בו, אולם ההצעות נדחו בשל התנגדות הציבור, והמבנה נמכר בשנת 1984 תמורת 2.7 מיליון לירות שטרלינג. בשנות ה-90 שוחזר המבנה למצבו משנות ה-20. בשנת 1997 זכה המבנה המשופץ בפרס השנה של המועצה המלכותית לאמנויות בקטגוריית "שחזור עירוני".

## קישורים חיצוניים

* שיפוץ המבנה

אוקסו, מגדל
קטגוריה:סאת'ק
ארנה לין

**אֹרנה אהובה לין** (נולדה ב-1956) היא עורכת דין ישראלית העוסקת בדיני עבודה, דין אזרחי ומשפט מסחרי.

## ביוגרפיה
ארנה לין נולדה ב-1956 לרות ולאמנון לין, לימים חבר הכנסת, והיא נכדתם של אבא וחנה חושי. שני אחיה הם פרופ' שי לין וד"ר רן לין.

למדה בתיכון הריאלי בחיפה והמשיכה ללימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. את ההתמחות עשתה בבית המשפט העליון, אצל השופט חיים כהן, ובפרקליטות המדינה בירושלים.

בתחילת דרכה המקצועית עבדה כיועצת משפטית באגף הממונה על השכר באוצר ולאחר מכן, בנציבות שירות המדינה. ב-1985 פרשה משירות המדינה והחלה קריירה במשרדים פרטיים - תחילה במשרד ש. פרידמן (כשכירה) והחל מ-1991 במשרד מ. זליגמן (כשותפה).

החל מינואר 2003 היא בעלת משרד עורכות דין פרטי, "ארנה לין ושות'", משרד שהקימה עם עו״ד יפעת עובדיה ממיסדות עולים ביחד. משרדה של ארנה לין נחשב לאחד המובילים בישראל בתחום דיני העבודה, ומייצג מספר ארגוני עובדים גדולים במשק כמו הסתדרות העובדים הכללית החדשה, ההסתדרות הרפואית, ארגוני הסגל האקדמי באוניברסיטאות, ועדי עובדים נוספים, ג'וינט ישראל, ארגונים נוספים וכן יועצת משפטית של תיאטרון בית לסין.

[ממוזער|שמאל|270px|עו"ד ארנה לין באירוע העשור ל[ויקימדיה ישראל|וויקימדיה ישראל]]
המשרד הוביל כמה מהפסיקות המרכזיות בתחום יחסי העבודה. ב-2011 ייצגו לין, לוי-אטינגר ושלומיוק-בבאי את שדולת הנשים ואורית גורן בבג"ץ בתיק גורן נגד הום סנטר, בדרישה לבטל את החלטת בין הדין לעבודה כי הפרש שכר לא גדול בין נשים לגברים אינו אפליה בלתי חוקית. ב-2013 ייצגה לין את ההסתדרות בתביעה נגד חברת פלאפון בנושא התאגדות עובדי פלאפון. השופטת נילי ארד בפסק דין פלאפון קבלה את טענת ההסתדרות שלמעסיק אסור להתערב בהחלטת עובדיו להתאגד.

עתרה נגד משרד הבריאות וקופות החולים וייצגה חולי איידס אשר תבעו את הכנסת קוקטייל התרופות לסל הבריאות, ונשים אשר תבעו לקבל מספר בלתי מוגבל של טיפולי הפריה.

בינואר 2018 נכלל שמה ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון.

### פעילות ציבורית
ארנה לין הייתה חברה בוועדות ציבוריות אחדות, ובין היתר ועדה לחקירת אסון פסטיבל ערד; ועדת רף – לבדיקת מצב הקולנוע בישראל; ועדת ניצני – לבדיקת שכר המנהלים בעמותות ציבוריות.

לין הייתה ממייסדות מרכז השופט חיים כהן להגנה משפטית על זכויות אדם ומכהנת כמשנה לנשיאת מועצת העיתונות בישראל, וחברה במועצה לביקורת סרטים ומחזות. היא חברת ועד מנהל בעמותת יוזמות קרן אברהם, בוועדה הציבורית של עיגול לטובה. כמו כן הייתה מתנדבת וחברת הנהלה באגודה לזכויות האזרח.

לין פעילה בלשכת עורכי הדין. לין כיהנה בין השנים 1999 ל-2003 כיושבת ראש ועד מחוז תל אביב של הלשכה, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד יושבת ראש ועד מחוז. לין כיהנה כיושבת ראש המועצה הארצית של הלשכה בין השנים 2003 ל-2006, והייתה האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה.

לקראת הבחירות לרשויות המקומית בשנת 2018 שובצה לין במקום השישי ברשימת "אנחנו העיר" בראשות אסף הראל.

## חיים אישיים
לין מתגוררת בתל אביב עם בת-זוגה, השחקנית רבקה נוימן.

## קישורים חיצוניים

* ארנה לין ושות', אתר המשרד

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:משפחת חושי-לין
קטגוריה:חברי מועצת העיתונות בישראל
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
שמושכ נושהר

**שמושכ נושהר** (בפרסית: **شموشک نوشهر**) היא קבוצת כדורגל מנושהר שמשחקת בליגה האיראנית השנייה, שמדורג שלישית בהיררכיית הליגות באיראן. הקבוצה היא אחת הקבוצות הצעירות באיראן.

בשנת 2013 נחתם הסכם לפיו הקבוצה אומצה על ידי מועדון פרספוליס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל איראניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1994
קטגוריה:מאזנדראן
נעלה

**נַעֲלֶה** היא התנחלות עירונית בעלת אופי חילוני השייכת למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב שוכן בגובה של 430 מטרים מעל לפני הים בדרום-מערב שפלת השומרון, צפונית לעיר מודיעין וממזרח ליישוב ניל"י.

## היסטוריה
הקמת היישוב החלה בתחילת שנות ה-80, בתכנונם של האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון, והאכלוס הראשוני היה בספטמבר 1988 על ידי קבוצה של עובדי התעשייה האווירית שכינו את ארגונם "לביא" על שם פרויקט הלביא. בתחילה נבנו ביישוב 26 בתי קבע, ובתחילת שנות ה-90 הוצבו ביישוב כ-15 קרוואנים.
בשנת 1998 החלו פרויקטים להרחבת היישוב, שבמהלכם נבנתה שכונה חדשה, הקרוואנים פונו ובמקומם נבנו בתי קבע נוספים. באמצע שנת 2008 התגוררו בנעלה 230 משפחות. בשנת 2009 החל פרויקט הרחבה נוסף "מעלה מודיעין" אשר קלט כ-105 משפחות חדשות. ביישוב מתגוררים כ-2,800 תושבים (נכון לשנת 2022).

לפי המכון הפלסטיני, המכון למחקר יישומי - ירושלים, נעלה בנויה על אדמות שהופקעו מהיישובים הפלסטיניים אל-איתיחאד, דיר קדיס ושיבתין. עם זאת, על פי מפת הסקר הבריטי משנת 1944 לא היו בידי שיבתן או דיר קדיס אדמות חקלאיות בגבעות עליהן יושבת נעלה.https://huji.primo.exlibrisgroup.com/discovery/fulldisplay?docid=alma9920877069903701&context=L&vid=972HUJI_INST:972HUJI_V1&lang=en&adaptor=Local%20Search%20Engine

בנעלה פועלים מעונות יום, גני ילדים, בית ספר יסודי, צהרונים, ספריה, מתנ"ס, ברכת שחיה עונתית, מכולת, פיצרייה, בית קפה, מקווה טהרה, בית כנסת, אולם אירועים ושבט תנועת הצופים.
שבט הצופים נוסד ב-2012 ומונה כ-150 חניכים.
לטובת גילאי התיכון עומדות הסעות מאורגנות לבתי ספר תיכון במודיעין.

## גלריית תמונות

קובץ:Naale01.jpg|שכונת מגורים שלא אוכלסה ועומדת שוממה ביישוב, 2/2006
קובץ:Naale02.jpg|בית מגורים חדש ביישוב, 2/2006
קובץ:Naale03.jpg|אחד מקבוצת בתי המגורים הראשונים ביישוב, אותם תיכנן האדריכל אברהם יסקי, 2/2006
קובץ:Naale.gif|הנוף הנשקף מבתי היישוב
קובץ:Naale - נעלה.jpg|הכניסה ליישוב מכביש 463
קובץ:BilinHarbata2101 l00.JPG|השכונה הצפונית של נעלה בצד ימין, השנייה מלמעלה. מעליה דיר אבו משעל ומתחתיה חרבתא. 2016


## קישורים חיצוניים

* 
* קישור לאתר היישוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1988
ניל"י (יישוב)

שמאל|ממוזער|250px|מראה היישוב ניל"י, 2/2006
[ממוזער|[תצלום אוויר, פברואר 2014]]
**נִילִ"י** היא התנחלות בעלת אופי חילוני במתכונת של יישוב קהילתי בדרום-מערב שפלת השומרון, צפונית למודיעין עילית ודרומית לכפר הפלסטיני שיבתין ולעיירה שוקבא בגובה של 360 מטר מעל פני הים, מזרחית לכביש 446.
היישוב נעלה, גם הוא חילוני באופיו, שוכן על גבעה סמוכה מזרחית לו.
ניל"י שייך למועצה אזורית מטה בנימין ולתנועת אמנה. כיום גרות בניל"י כ-380 משפחות.

## היסטוריה
תחילתו של היישוב בגרעין "נחושתן" שהוקם בשנת 1978 במסגרת תנועת בני ברית. הגרעין שאף להקמת יישוב עירוני חילוני במערב השומרון.
גרעין העלייה הראשון כלל משפחות אשר שם לו למטרה להקים יישוב קהילתי כפרי – תוך שאיפה לחיי חברה ייחודיים וברמת איכות חיים גבוהה, בדגש על רמת חינוך והעשרה לדור הצעיר. ב-17 ביולי 1981 עלו שתי המשפחות הראשונות .
עד נובמבר אותה שנה הצטרפו עוד כ-23 משפחות ליישוב. בתחילה התגוררו התושבים בקרוואנים ללא חשמל, ללא מים זורמים, ללא ביוב וללא טלפון. הבעיות העיקריות איתן התמודדו היו בעיות היום-יום ובעיית חינוך הילדים. הילדים בגילאי א'-ה' למדו במחנה גבעון, ילדי כיתה ו' למדו בירושלים, וילדי גיל תיכון למדו במקומות שונים במישור החוף.
בספטמבר 1982 נפתחו ביישוב בית הספר הראשון, גן ילדים ומעון.
בשנת 1988 התגוררו בניל"י 46 משפחות וב-2001 מנה היישוב 171 משפחות ובקרוונים הראשונים התגוררו בני דור ההמשך.
בשנת 2011 החל פרויקט הרחבה אשר אמור לקלוט כ-180 משפחות חדשות.

## מוסדות, חינוך ושירותים

בניל"י בית ספר יסודי לכיתות א'-ח' אשר שימש גם את היישוב נעלה הסמוך, עד לבניית בית ספרם החדש. תלמידים בגילאי תיכון לומדים בבתי ספר שונים בעיקר במודיעין הסמוכה.

ביישוב בריכת שחייה חצי-אולימפית הפתוחה בחודשי הקיץ, ספרייה, ובית תרבות שנערכים בו חוגים, מרכז לגיל הרך, הצגות ילדים, הרצאות למבוגרים, סדנאות, טקסים ופעילויות נוספות.

תנועת הנוער בית"ר הייתה פעילה ביישוב מספר שנים וכיום תנועת הנוער היא מכבי צעיר, המונה כ־250 חניכים מכיתה ג' ומעלה. ביישוב קיים מועדון נוער לבני נוער בגילאי ז'-י"ב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1981
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:הנצחת ניל"י
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
רימונים

**רימונים (רִמּוֹנִים)** היא התנחלות ויישוב קהילתי חילוני באזור מזרח השומרון, בתחום מועצה אזורית מטה בנימין, כ-25 קילומטרים מירושלים. היישוב ממוקם על גבעה מזרחית לכביש אלון העובר מעל בקעת הירדן. מהגבעה יש תצפית על ירושלים מצד אחד, וים המלח מצד שני. בתחום היישוב בצד מזרח מצוי מנזר נוצרי מהתקופה הביזנטית. גובה היישוב כ-690 מטרים מעל פני הים.

מהבחינה הארגונית היישוב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

נכון לשנת 2013 מתגוררות ביישוב כ-180 משפחות, דתיים וחילונים. ביישוב קיים כפר סטודנטים וש"ש השייכים לעמותת "קדמה". במקום ישנם מפעלי מזון, נגרייה, מסגרייה, מפעל לייצור שעוני מים ובריכה אזורית.

## הקמת היישוב
הקמת היאחזות נח"ל רימונים אושרה בוועדת השרים להתיישבות ב-29 ביוני 1976 וחלוץ מגרעין אל-הב הגיע לנקודה ב-19 בינואר 1977. ב-8 בפברואר 1977 הגיעו שאר החיילים שאיישו את הנקודה וטקס העלייה על הקרקע  התקיים ב-9 בפברואר 1977. בתחילה התגוררו החיילים באוהלים ובחצי השני של 1977 הוקמו מבנים. בהיעדר תעסוקה במקום עבדו החיילים בעבודות חוץ במשואה ובאזור ועסקו בביטחון שוטף. במאי 1977 הועבר לנקודה בית מלאכה לתפירת גפות לנעליים בו עבדו חלק מהבנות. בהמשך נמסר לטיפול ההיאחזות גן ירק בשטח של 30 דונם בבקעה. 

בינואר 1979 סוכם עם תנועת חצ"ב שהיא תגבש שני גרעינים שיאזרחו את רימונים וכוכב השחר. 

ב-20 באפריל 1980 בקשה אמנה לאזרח את רימונים בגרעין של 25 משפחות שהיו מוכנים לעלייה על הקרקע בסוף יוני 1980. בקשתם נענתה בשלילה מפני שהנקודה הובטחה לגרעין של האיחוד החקלאי שהיה אמור לעלות לנקודה בינואר 1981. אולם בגלל הרצון של הנח"ל לאזרח את המקום והלחץ שאם לא יאוזרח יועבר לידי אמנה, הוקדמה העלייה על הקרקע ל-21 בספטמבר 1980, עת התקיים טקס צנוע והתושבים נכנסו לבתים החדשים. לקראת ההתאזרחות כבר הוסף היישוב לרשימת יישובי הפיתוח של משרד החינוך.

## שם היישוב
מקור השם הוא באתר מקראי בנחלת שבט בנימין בשם "סֶלַע הָרִמּוֹן", הנזכר במעשה פילגש בגבעה, ואשר שמו השתמר בשם הכפר הערבי הסמוך ממערב "רמון", ובשם צוק הסלע הסמוך "קובת א-רומאנה".

## קישורים חיצוניים

*רימונים באתר המועצה האזורית מטה בנימין

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל