open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אסף ליברמן

**אסף ליברמן** (נולד ב-27 ביולי 1984) הוא הוא עיתונאי חוקר, פובליציסט ואיש תקשורת ישראלי. ליברמן מגיש את התוכנית "זמן אמת" בכאן 11 ואת תוכנית הרדיו היומית קלמן ליברמן לצידו של קלמן ליבסקינד בכאן ב'. לפני כן הגיש את "בוקר טוב ישראל", יומן הבוקר של גלי צה"ל. במקביל הוא מלמד בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת אריאל.

## ביוגרפיה
ליברמן נולד וגדל בשכונת גילה בירושלים, לאלטר, יליד לודז', ולשוש, ילידת טהראן. הוא הבן השני מתוך שלושה אחים. אמו נפטרה מסרטן כשהיה בן 14. בתיכון למד בבית הספר "גבעת גונן" בשכונת הקטמונים. לפני שירותו הצבאי, יצא לשנת שירות בשדרות במסגרת "הנוער העובד והלומד".

הוא התגייס לגלי צה"ל בשנת 2003 ושימש כתב לתחום העבודה והרווחה. עם שחרורו משירות סדיר בצה"ל, החל לעבוד בתור עורך ומגיש במחלקת החדשות של התחנה.

בשנת 2009 החל להגיש יחד עם אביב לביא, את התוכנית "יהיה בסדר", מגזין יומי בנושאים חברתיים וסביבתיים. החל משנת 2012 החל בנוסף גם לערוך ולהגיש את התוכנית "שישבת", תוכנית אקטואליה של סוף השבוע שמשודרת מידי שבת בגלי צה"ל.

בדצמבר 2013, בעקבות עזיבתו של מיכה פרידמן את גלי צה"ל, החל להגיש את יומן הבוקר של התחנה, "בוקר טוב ישראל". עקב כך, חדל מהגשת התוכנית "יהיה בסדר". בשלהי יולי 2016, נודע כי הושעה מעבודתו בגלי צה"ל בשל חשש לניגוד עניינים-לכאורה, בעת ששקל מעבר לעבודה בתאגיד השידור הישראלי.

החל מ-2016 שימש במקביל לפעילותו בגל"צ כעורך היום בלילה עם גורי אלפי בשידורי קשת, ערוץ 2.

מאוגוסט עד נובמבר 2016 סיקר את הבחירות בארצות הברית מניו יורק כשליח גל"צ.

בחודש פברואר 2017 הודיע ליברמן על עזיבת גלי צה"ל ומעברו לתאגיד השידור הישראלי "כאן", ובו הוא מגיש תוכנית רדיו יומית בשם "קלמן-ליברמן" ברשת כאן ב' לצדו של העיתונאי קלמן ליבסקינד. נוסף על כך הוא הנחה את תוכנית התחקירים "זמן אמת" של ערוץ כאן 11. ביולי 2024 הודיע כי יעזוב את תוכנית "זמן אמת", אחרי כשבע שנים בתפקיד מגיש התוכנית.

מאז 2018 מגיש את ההסכת "1+1 - אסף ליברמן מארח" שבו הוא משוחח עם אורחים מתחום התרבות, לרוב מוזיקאים. ביוני 2024 עלה פרק ה-100 של ההסכת ובו התארח ישראל ברייט. התוכנית החלה את דרכה בשידורי הרדיו בשעות הלילה והפכה להסכת המצליח.

בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת ה-24, הגיש את התוכנית השבועית "הכל פוליטי" בכאן 11.

מאז 2021 משתתף באורח בסדרה "האחיין שלי בנץ" בתפקיד עצמו כשדרן מהדורת חדשות ומבזקים.

ליברמן שימש פרשן, לצד עקיבא נוביק, במשדרי אירוויזיון 2021, אירוויזיון 2022, אירוויזיון 2023, אירוויזיון 2024 ואירוויזיון 2025. הצמד שידר יחד גם את טקס הדלקת המשואות בערב יום העצמאות בהר הרצל.

ליברמן הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בכלכלה וקולנוע ובעל תואר שני בלימודי משפט מאוניברסיטת בר-אילן.

ליברמן מתגורר בתל אביב. הוא נשוי לאיריס והשניים הורים לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:בוגרי תיכון גבעת גונן (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: בית ספר לתקשורת
קטגוריה:חברי רשת מעוז
קטגוריה:גילה: אישים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-איראני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
דרגות הכוחות המזוינים של תאילנד

**[[דרגה צבאית|דרגות]] [[הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד]]** מבוססות על דרגות נאט"ו ועל דרגות הכוחות המזוינים הבריטיים. בדרגות הקצונה קיימת הקבלה בין הזרועות השונות (הצבא המלכותי של תאילנד, הצי המלכותי התאילנדי, חיל האוויר המלכותי התאילנדי). אצל בעלי הדרגות האחרות ברוב המקרים קיימת הקבלה בין הזרועות. חיל הנחתים המלכותי של תאילנד משתמש בדרגות הצי.

__תוכן_עניינים__


קובץ:Prayuth Jan-ocha 2010-06-17 Cropped.jpg|מפקד הצבא המלכותי של תאילנד פריות צ'אן-אוצ'ה (Prayuth Chan-ocha) בדרגת גנרל
קובץ:Vice Adm. Pichan Tiranet 130612-N-IY633-058.jpg|סגן מפקד הצי המלכותי התאילנדי (מימין), פיצ'אן טירנט (Pichan Tiranet) בדרגות תת-אדמירל
קובץ:USMC-110210-M-5728N-001.jpg|קצין בחיל האוויר המלכותי התאילנדי בדרגת לוטננט טיסה


## קצינים

## בעלי דרגות אחרות

## ראו גם
* הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד
* דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית
* דרגות הכוחות המזוינים הבריטיים
* דרגות צה"ל

## קישורים חיצוניים

* דרגות הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד, כולל דרגות משטרת תאילנד 

## הערות שוליים

דרגות
תאילנד
זברז'

**זברז**' (באוקראינית: **Збараж**, בפולנית: **Zbaraż**, ביידיש: **זבאריזש**) היא עיר במחוז טרנופיל במערב אוקראינה. בעיר מספר כנסיות ומנזר ברנרדיני.

## היסטוריה
העיר מוזכרת במסמכים בשנת 1211 כמבצר רותני ובמאה ה-14 - כמקום מושבו של הנסיך זברז'קי. חורבות המבצר נמצאות עד היום בעיבורי העיר. במאות ה-15 וה-16 הייתה העיר נתונה פעמיים תחת מצור של הטטרים. לאחר תקופה זו ובמשך תקופה מסוימת במאה ה-16 השתייכה העיר למשפחת פוטוצקי.

ב-1649, בתקופת פרעות חמלניצקי, צרו על העיר הטטרים ובעלי בריתם הקוזאקים במשך למעלה מחודש, אך העיר הייתה תחת הגנה פולנית ולא נפלה.

עם האיחוד הפולני-ליטאי הפכה זברז' לחלק מממלכת פולין-ליטא, במחוז ווהלין. לאחר חלוקת פולין הראשונה ב-1772 נתפסה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ושויכה למחוז גליציה. לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת פולין-אוקראינה עברה זברז' לתחום שלטונה של פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה סופחה זברז' לאוקראינה הסובייטית.

## אזכורים בתרבות
זברז' היא אחד האתרים המשמשים רקע לספרו של הנריק סנקביץ **באש ובחרב** (1884), רומן בו הוא מתאר את המצור על זברז'.

## יהודים
[ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי זברז' שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]
בין רבני העיר היה רבי יעקב יצחק וואהרמן, נכדו של ה"אשל אברהם". בעיר פעלו צדיקי החסידות, רבי זאב מזברז' ורבי משולם פייבוש הלר.

המשורר היהודי ולוול זבארז'ר היה בן המקום

על פי מפקד שנערך בשנת 1931 היו בעיר כ-3,000 יהודים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לזברז' פליטים ומספר היהודים בעיר עלה ל-5,000. הגרמנים נכנסו לזברז' ביולי 1941, ובאוגוסט 1942 גורשו כ-560 יהודים מהעיר למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר האקציה הוקם בזברז' גטו. עד דצמבר 1942 גורשו ונרצחו עוד אלפי יהודים בעיר. בדצמבר 1942 היו בגטו כ-2,000 יהודים.

באפריל וביוני 1943 נרצחו בקרבת זברז' רוב יהודי הגטו.

## ילידי המקום
* אידה פינק
* רבי משולם פייבוש הלר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* זברז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז טרנופול: ערים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ו.פ.ר. אאלן

**ו.פ.ר. אאלן** (גרמנית: Verein für Rasenspiele 1921 Aalen e.V.) הוא מועדון כדורגל מהעיר אאלן בגרמניה. המועדון משחק נכון לעונת 2016/2017 בליגה הגרמנית השלישית.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1921 ושיחק לאורך השנים בליגות אזוריות בגרמניה. עד שנת 2008 הליגה הגרמנית השלישית הייתה ליגה אזורית ובשנה זו נוסדה ליגה ארצית והמועדון הצטרף לליגה זו בשנתה הראשונה. בסוף העונה 2008/2009 סיים במקום הלפני אחרון בליגה וירד לליגה הרביעית שהיא ליגה אזורית. לאחר עונה אחת בליגה הרביעית חזר המועדון לליגה השלישית. 

בסוף העונה השנייה 2011/2012 בליגה השלישית סיים במקום השני והעפיל בפעם הראשונה לליגה הגרמנית השנייה בכדורגל. המועדון סיים את העונה הראשונה בליגה השנייה במקום 9 מתוך 18 קבוצות. בעונה זו הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הגרמני והפסיד לקבוצת בורוסיה דורטמונד. בעונת 2013/2014 הגיע לשלב 32 האחרונות בגביע הגרמני והפסיד לקבוצת וולפסבורג. בעונת 2014/2015 הגיע בפעם הראשונה לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת הופנהיים. בסיום העונה ירד לליגה השלישית.

## שחקנים בולטים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1921
או-רן

**או-רן** (בצרפתית: **Haut-Rhin**, "הריין העליון") הוא מחוז בצרפת בחבל גראנד אסט, שבירתו היא העיר קולמר. הריין העליון הוא אחד מ-83 המחוזות שהוגדרו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית.
## היסטוריה
או-רן הוא המחוז הדרומי של אלזס. המחוז כולו נמצא במישור. מחוז זה הוגדר במהלך מלחמת האזרחים ב-1790, והיה שטח של צרפת עד ל-1871. בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה כל חבל אלזס, מלבד העיר בלפור שהייתה בדרום או-רן, נכבשה על ידי הפרוסים. ב-1922 העיר בלפור וכל השטח שלא סופח על ידי פרוסיה, הופרד ממחוז או-רן ויצר מחוז חדש: טריטוריית בלפור. לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, חזר המחוז לידי צרפת, אך סופח לגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 הושב המחוז לשליטת צרפת, ובשנת 1960 נקשר מחדש לחבל אלזס.

ב-7 באפריל 2013, במשאל עם שמטרתו הייתה ליצור את קולקטיב אלזס (בעל סמכויות רחבות יותר מחבל), הצביעו 55.74% ממצביעי המחוז נגד הצעה זו.

עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל אלזס.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר הבית של המועצה הכללית של או-רן
* אתר השירות לתושב או-רן

*
קטגוריה:גראנד אסט: מחוזות
קטגוריה:אלזס
זכויות האדם (ספר)

**זכויות האדם** (1791), הוא מנשר מפרי עטו של תומאס פיין, בעל 31 מאמרים, שבעיקרו טוען שמהפכה פוליטית עממית היא ראויה כאשר הממשל אינו שומר על ביטחון העם וזכויותיו הטבעיות.
על בסיס זה הספר מצדיק את המהפכה הצרפתית כנגד התקפתו של אדמונד ברק במאמרו "הרהורים על המהפכה בצרפת" (1790).

הספר פורסם בשני חלקים, במרץ 1791 ובפברואר 1792.

## רקע

פיין היה תומך נלהב של המהפכה הצרפתית שפרצה ב-1789 וכשנה אחר כך הוא אף ביקר בצרפת ונטל חלק בעיצובה. ביקורת המהפכה שכתב אדמונד ברק, "הרהורים על המהפכה בצרפת" (1790), זכתה לאהדה בין מעמד בעלי הקרקעות ומכרה 30,000 עותקים. ב-21 בפברואר 1791, ג'וסף ג'ונסון הדפיס את "זכויות האדם", אך ההדפסה הופסקה בשל חשש מרדיפה פוליטית. ג'.ס. ג'ורדן המשיך להדפיס את הספר ב-16 במרץ. 
הוא מכר כמיליון עותקים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
קטגוריה:כתבי תומאס פיין
קטגוריה:ספרים שהוחרמו על ידי ממשלים
גרויטר פירט

**גרויטר פירט** (בגרמנית: **Greuther Fürth**) הוא מועדון כדורגל גרמני, מהעיר פירט שבגרמניה.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1903 ושיחק לאורך השנים בליגות אזוריות בגרמניה. בשנים 1914, 1926, 1929 זכה ב-3 אליפויות. בשנים 1935, 1937 הגיע לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצות פרייבורגר 1892 וברלינר SV בהתאמה. בשנת 1940 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת ראפיד וינה. בעונות 1952/1953, 1963/1964 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות ואלדהוף מנהיים והרטה ברלין בהתאמה.

בשנת 1969 שיחק בפעם היחידה בגביע האינטרטוטו. המועדון הוגרל לבית הכולל את הקבוצות זגלבי סוסונוביץ' מפולין, ויינר ספורט קלאב מאוסטריה ויורגודן משוודיה. המועדון סיים את הבית במקום הראשון וזכה בגביע האינטרטוטו.

עד שנת 1974 הליגה הגרמנית השנייה הייתה ליגה אזורית ובשנה זו נוסדה ליגה ארצית והמועדון הצטרף לליגה זו בשנתה הראשונה. המועדון שיחק בליגה השנייה 9 עונות ברציפות מעונת 1974/1975 ועד עונת 1982/1983 שבסופה ירד לליגה השלישית. המועדון שיחק 14 שנה ברציפות בליגה השלישית מעונת 1983/1984 ועד עונת 1996/1997. בעונות 1983/1984, 1996/1997 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות בורוסיה מנשנגלדבך וקרלסרוהה בהתאמה. בסוף עונת 1996/1997 סיים את הליגה השלישית במקום השני והעפיל לליגה השנייה.

המועדון שיחק 15 שנה ברציפות בליגה השנייה. בעונת 2003/2004 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת ורדר ברמן. בעונת 2006/2007 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת וולפסבורג. בעונת 2009/2010 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת באיירן מינכן. בעונת 2011/2012 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת בורוסיה דורטמונד. בסוף העונה העפיל בפעם הראשונה לליגת העל של גרמניה. המועדון שיחק עונה אחת בליגת העל וירד לליגה השנייה בסוף עונת 2012/2013. בסיום עונת 2020/2021 שבה לבונדסליגה, ורשמה את הפתיחה הגרועה ביותר של קבוצה בבונדסליגה אי פעם כשצברה נקודה אחת בלבד ב-14 מחזורי הפתיחה של עונת 2021/2022. בסוף העונה נשרה חזרה לבונדסליגה השנייה.

## תארים
**[[בונדסליגה|אליפות גרמניה]] (3)**: 
* 1914, 1926, 1929

**אליפות ה[[הבונדסליגה השנייה|בונדסליגה השנייה]]**
* 2011/2012

## סגל הקבוצה
;נכון ל-3 במרץ 2026

 (קפטן)
 (בהשאלה מאאוגסבורג)
 (בהשאלה מדרמשטאדט 98)

 (בהשאלה מפ.צ. קייזרסלאוטרן)

 (בהשאלה מר.ב. לייפציג)

  

  

 (בהשאלה מסרבט ז'נבה)
 (בהשאלה מטוונטה)

## שחקנים בולטים
*  ראשיד עזוזי
*  הרברט ארהרדט
*  רוברטו הילברט
*  יוליוס הירש
*  קרל מאי
*  אנדרה מיאטוביץ'
*  הייקו וסטרמן

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:בוואריה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1903
שחר ישי

**שחר ישי** (נולד ב-22 ביולי 1982) הוא שחקן, זמר ומדבב ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בחדרה, גדל והתחנך כילד דתי בנתניה. בנעוריו למד בתיכון "ריגלר" שבנתניה במגמת התיאטרון. בין השנים 2003–2006 למד משחק בבית צבי במסגרת לימודיו זכה במלגות הצטיינות ע"ש לולה שנצר וג. עיטור. ב-2008 השתלב בקורס שנתי של רותי דייכס - משחק מול מצלמה. ב-2011 השתתף בסדנת כתיבה של טל גורדון.

ב-2008 השתתף בתוכנית הריאליטי "גריז" של רשת, בה זכה במקום הראשון. הוא הנחה ושר במופע המרכזי של פסטיבל כרמיאל והשתתף במופע "הפסקול של המדינה" בבימויו של בועז פייפר.

החל בשנת 2008 שיחק בתיאטרון בית ליסין במגוון תפקידים מרכזיים, כגון "ליסנדר" ב"חלום של לילה בלב קיץ" (עיבוד למחזה השייקספירי) בבימויו של גלעד קמחי, "דובי" ב"תפוחים מן המדבר" בבימויו של עודד קוטלר, "אראל" ב"המלאך" בבימויה של ציפי פינס. כיום הוא משחק בתיאטרון הקאמרי בהצגה "קזבלן", בתיאטרון באר שבע ב"פיאף", בתיאטרון הארצי לנוער ב"קיץ שלי", "על ניסים ונפלאות" ו"נסיך מצרים", בתיאטרון בית ליסין ב"המלאך", בתיאטרון אורנה פורת ב"מעלה קרחות", וכן הוא מגלם את אלאדין ב"אלאדין ומנורת הקסמים".

ב-2010 השתתף בסרט "חבורת ראש כרוב" בהפקת גלובוס גרופ ובבימויו של אופיר לובל, לצד חנה לסלאו ומיכל מוכתר. באותה שנה הוציא ישי שני סינגלים, "שמרי אותי" ו"שחרית".

ישי עוסק גם בדיבוב עבור ערוץ דיסני וערוץ הופ!, וכן לקולנוע.

ב-2012 היה שותף לרעיון הקמת להקת הילדים "מלאכים קטנים" המופיעה בכל העולם, יחד עם שביט רביבו וגדי גולדמן, והוא אף אחראי על הבימוי והכוריאוגרפיה של הלהקה. באותה שנה השתתף בהצגת הילדים "היפהפייה הנרדמת" בהפקת התיאטרון שלנו.

ב-2013 ביים ויצר כוריאוגרפיה בפרויקט לילדים שנקרא "יהלום החלום" עבור נולי ויניב כוכבי הילדים, על פי סיפור של שלומי לניאדו, שייצא ב-DVD.

ב-2014 הקים ויזם את "בית ספר למצטיינים באמנויות הבמה והטלוויזיה", יחד עם שביט רביבו, בעלת סוכנות ייצוג וניהול אישי לילדים ובני נוער.

ב-2018 שחר היה הכוריאוגרף של "הלהקת הנוער הייצוגית של חולון" ועזב לאחר שנה בשל לחץ הצגות.

## חייו הפרטיים
ישי נשוי ולו ארבעה אחים בהם המוזיקאי דניאל ישי. מתגורר כיום בתל אביב.

## תפקידי משחק ושירה
### תיאטרון

### דיבוב

### כוריאוגרפיה

### שירה והנחיה

## קישורים חיצוניים

* עמוד שחקן שחר ישי, באתר תיאטרון ארצי לילדים ונוער
* ראיון עם עופר נחשון, באתר רשת גימל
* 
* 
* 
* 
* אסף נבו שחר מתפלל שחרית, באתר MAKO, 21 ביוני 2010
* סרטונים של שחר ישי, באתר YouTube

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:מתמודדי גריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
מצר מנאי

**מצר מנאי** (בוולשית: **Afon Menai**; "נהר המנאי") מצר ים באורך של כ-25 קילומטרים, המפריד בין ויילס באי הבריטי לבין האי אנגלסי, אשר נמצא במרחק מספר מאות מטרים אל תוך הים האירי.
## גאוגרפיה
רוחבו של המצר משתנה, כאשר בפתחו הדרום-מערבי המרחק בין האיים הוא כ-400 מטרים, לאחר מכן הוא מתרחב לכ-1,000 מטרים באזור קרנארבון ובהמשך הרוחב קטן לכדי 500 מטרים היכן שהוקמו גשר מנאי וגשר בריטניה החוצים אותו. בפתח הצפון-מזרחי, המצר מתרחב ונפתח לכדי רוחב של כ-7.5 קילומטרים בין האיים. משני צידי המצר נמצאים כיום המחוזות גוויניד' ואנגלסי, כאשר באופן היסטורי אזור זה כולו מזוהה עם ליבה של ממלכת גוויניד' שהתקיימה במהלך ימי הביניים. 

בשנת 1826 הוקם גשר מנאי אשר חצה מעל למצר, הוא הוקם כדי לשאת את כביש ה-A5 החדש שחיבר את לונדון להוליהד ולדבלין. בשנת 1850 הוקם בקרבתו גם גשר בריטניה, אשר כיום משמש כנתיב התחבורה היבשתי העיקרי החוצה את המצר באמצעות כביש ה-A55.

## ראו גם

* אנגלסי
* גשר מנאי

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מצרי ים באוקיינוס האטלנטי
מנאי
קטגוריה:אנגלסי
קיהון

**קיהון** (בקאנג'י: **基本, きほん**; תרגום: בסיס, יסוד, "מקור היסודות") הוא אחד משלושת סוגי התרגולים הנפוצים ביותר בקרטה.

## תרגול הקיהון

קרטה מורכב משלושה חלקים: קיהון, קאטה וקומיטה, כאשר הקיהון הוא הבסיס של המשולש – עליו נבנה כל הקרטה. הקיהון מהווה בסיס הן לקאטה והן לקומיטה (קרבות). 
לרוב תרגול הקיהון נעשה באופן קבוצתי, ללא תוקף או נתקף, כאשר המאמן מדגים את התרגיל ולאחר מכן מנחה את החניכים להתחיל בתרגול. בתרגול הקיהון לומד מתרגל הקרטה כיצד לבצע נכונה את התנועות שעומדות בבסיס השיטה: חסימות, גריפות, אגרופים, בעיטות, עמידות ואף קפיצות. בניגוד לקאטה, הקיהון מהווה שם כולל לאימון יסודות ואינו כולל סדרות קבועות מראש. בכל קיהון המאמן בוחר את התרגילים והדגשים במה הוא מעדיף להתרכז. עם זאת, בארגונים רבים קיימות סדרות "קיהון" מקובלות קבועות, אותן מבצע המתאמן בעת מבחן המעבר לחגורה הבאה.

באמצעות תרגול הקיהון יכול מתרגל הקרטה לבנות לעצמו בסיס טכני איתן, שכן הוא לומד כיצד לבצע את התנועות הנדרשות בצורה נכונה, מהירה וחזקה. התרגול מפתח את הדיוק, הקוארדינציה ואת הכושר הגופני, מסגל למתרגל דרכי נשימה נכונות ואף דורש ברמות מתקדמות ריכוז מרבי. לעיתים, משמש אימון הקיהון לתרגול ושינון תרגילי קרבות בטרם התרגול המעשי בזוגות ("קומיטה"). תרגיל קיהון יכול לכלול תנועה אחת בלבד, לדוגמה אגרוף בהתקדמות (אוי צוקי), ויכול להכיל שרשרת ארוכה של תנועות רבות הכוללות התקדמויות, נסיגות ושינויי זווית.

### מאקיווארה
תרגול הקיהון נעשה לרוב באוויר ללא מטרה ממשית, אך ניתן לתרגל קיהון על מטרות כמו שקי אגרוף. התרגול המסורתי כולל אימון עם מאקיווארה (Makiwara).

במקור המאקיווארה נבנתה על ידי קשי אורז מלופפים סביב עמוד שננעץ עמוק באדמה או נתלה מהתקרה, אך כיום קיימות גרסאות מודרניות יותר המכילות קפיצים ועשויות ממשטחים מסוגים שונים שאפשר גם לתלות על קיר חזק. בעזרת המאקיווארה ניתן להתאמן על כל התקפות הקיהון, אגרופים, בעיטות, מכות מרפקים, ברכיות ועוד. העבודה עם מאקיווארה מחשלת את האזור הפוגע, ועוזרת לקראטקא לתעל בצורה נכונה את כל הכוח והמשקל שלו כדי ליצור את המכה הכי עוצמתית שלו.

### תנועות קיהון לדוגמה
#### אגרופים (Tsuki waza)
* אוי צוקי (אגרוף בהתקדמות)
* גיאקו צוקי (אגרוף מנוגד)
* אוּרה צוקי (אגרוף הפוך, "אפרקאט")
* טאטה צוקי (אגרוף אנכי)

#### בעיטות (Keri waza)

* מיי גרי קקומי (בעיטה קדמית נועצת)
* מיי גרי קיאגה (בעיטה קדמית מצליפה)
* יוקו גרי קיאגה (בעיטה צדדית מצליפה)
* יוקו גרי קקומי (בעיטה צדדית נועצת)
* אושירו גרי (בעיטה אחורית)
* היזה גרי (ברכיה)
* מוואשי גרי קקומי (בעיטת מגל נועצת)
* מוואשי גרי קיאגה (בעיטת מגל מצליפה)
* טובי גרי (בעיטת קפיצה)
* נידאן גרי (בעיטת מאי גרי כפולה)
* מיקאזוקי גרי (בעיטת ירח, מכה עם כרית כף הרגל)
* פומיקומי (בעיטת דריכה, מכה עם העקב)

#### חסימות (Uke waza)

* אגה אוקה (חסימה עליונה)
* שוטו אוקה (יד חרב, חסימה מבפנים החוצה)
* גדאן באראי (חסימת גריפה)
* ג'וג'י אוקה (חסימה מוצלבת)
* אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית)
* מורטה אודו אוקה (חסימה מאוגרפת פנימית עם יד תומכת להדיפת יריב או חסימה כנגד בעיטה)
* טהצ'ואי (הגנת פטיש חיצונית)
* סוטו אוקה (חסימה כלפי פנימה)
* אוצ'י אוקה (חסימה פנימית)

#### עמידות (Dachi Waza)

* זנקוצו דאצ'י (עמידה קדמית)
* קוקוצו דאצ'י (עמידה אחורית)
* קיבא דאצ'י (עמידת פָּרָש)
* נקו אשי דאצ'י (עמידת חתול)
* יואיי (עמידת מוצא בסיסית)

#### מהלומות (Uchi Waza)

* אוראקן אוצ'י (מכה עם גב האגרוף)
* אודה אוצ'י (מכה עם האמה)
* שוטו אוצ'י (מכת חרב)
* אמפי (מכה עם המרפק)
* נוקיטה (יד חנית, מכה עם קצות ארבע האצבעות)

קטגוריה:קראטה
ישראל צפריר

**ישראל צפריר** (8 ביוני 1911 – 3 בדצמבר 2016) היה צלם ישראלי.

## ביוגרפיה
בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה צפריר מבכירי הצלמים הישראלים שעסקו בתיעוד יצירות אמנות עבור אמנים ומוזיאונים כגון ספריו של חיים גמזו או הספר "אמנות ישראל" (1963) בעריכת בנימין תמוז. בפעילותו ליווה צפריר רבים מאמני קבוצת "אופקים חדשים" כגון יוסף זריצקי, יצחק דנציגר, יחיאל שמי ואחרים.

במהלך שנות השישים הציג צפריר מספר תערוכות צילומים של אנדרטאות ופסלים. במאי 1960 הציג תערוכת תצלומים, המלווים בטקסטים, בבית יד לבנים בפתח תקווה, בספטמבר שנת 1966 הציג תערוכה דומה במרכז הנוער שליד מועצת הפועלים ברמלה.

## ארכיון ישראל צפריר
בשנת 2002 תרם צפריר אוסף של תצלומי יצירות אמנות שנעשו על ידו למרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים. האוסף מקיף כ-20,000 תצלומים ותשלילים של ציורים ופסלים של 87 אמנים ישראלים. מרבית האוסף הוא תצלומי שחור לבן ומיעוטו תצלומי צבע. בשנת 2014 החל פרויקט רחב היקף של דיגיטציית הארכיון בשיתוף פעולה של מחלקת יודאיקה, ספריית הרווארד, אוניברסיטת הרווארד יחד עם מרכז המידע לאמנות ישראלית.

## גלריה

File:Zeev ben-zvi-meskin.jpg|"אהרון מסקין" מאת זאב בן-צבי
File:Zafrir Zarizky 002.jpg|דיוקן יוסף זריצקי
File:Hasor danziger.jpg|"פסל העשור" (1958) מאת יצחק דנציגר


## רשימת פרסומים (חלקית)
תצלומיו של צפריר הופיעו בפרסומים רבים ובהם:
*גמזו, חיים, **חנה אורלוף**, מסדה, תל אביב, 1949
*גמזו, חיים, **ציור ופסול בישראל**, אשגול, תל אביב, 1950
*קולב, א., **פסלים / יעקב לוצ'אנסקי**, הקיבוץ המאוחד, תשי"ז (1956)
*גמזו, חיים, **אמנות הפיסול בישראל**, מכלול, תל אביב, תשי"ז (1956)
*אורן, ברוך, **מספורי בית אחד**, מערכות, תל אביב, 1960
*רזניק, אריה, **מבחר מיצירותיו**, אמנים בישראל, תל אביב, תשכ"ג (1962)
***הביאנלה לאמנות בוונציה** (1966), משרד החינוך והתרבות, ירושלים, 1966
*אלישבע כהן, **[[אנה טיכו]]**, המועצה הלאומית לתרבות ולאמנות, ירושלים, 1985
***ראשי אשה / מירה ויכסלבאום**, עקד, תל אביב, 1986
***[[סיומה ברעם]]**, הקרן להנצחת סיומה ובלה בריזל, רמת השרון, 1986
*תמוז, בנימין, **אמנות ישראל**, מסדה, תל אביב, 1986
* **[[נחום גוטמן]]**, עריכה ומבוא : אהוד בן עזר, הוצאת מודן, 1997.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
דיסקוגרפיה של פינק פלויד

**הדיסקוגרפיה של פינק פלויד**, מלהקות הרוק הבריטיות החשובות של זמנם, מכילה 14 אלבומי אולפן, 3 אלבומי הופעות חיות, 13 אוספים, 4 אלבומי וידאו, 26 סינגלים, ו-2 סינגלים לקידום מכירות. פינק פלויד הוקמה ב-1965 ובתחילת דרכה הייתה ידועה כלהקה היוצרת מוזיקה פסיכדלית, אולם כחלוף הזמן ושינויים בהרכב, הלהקה עזבה את הז'אנר הפסיכדלי, והתחילה ליצור מוזיקה מז'אנר שנודע לימים כרוק מתקדם, ולדעת רבים היוותה פינק פלויד אחת מהלהקות המשפיעות בהתהוות הז'אנר. הלהקה נודעת בזכות המילים הפילוסופיות של שיריהם, מוזיקה ניסיונית, עטיפות אלבומים חדשניות ואומנותיות והופעות חיות מורכבות ומרשימות הכוללות שימוש בפירוטכניקה. הלהקה נחשבת לאחת המצליחות בעולם, מכרה למעלה מ-250 מיליון אלבומים ברחבי העולם (74.5 מיליון מתוכם רק בארצות הברית) וזוכה להערצה והצלחה גם כיום.

בתקופה הפסיכדלית, תחת הנהגתו של הגיטריסט והזמר סיד בארט, הגיעה הלהקה להצלחה צנועה והכרה בעיקר בסצנת הלהקות המחתרתיות בלונדון; אולם בשל הידרדרות במצבו של בארט, נאלצו חברי הלהקה להיפרד ממנו ולהחליפו עם הגיטריסט והזמר דייוויד גילמור. לאחר עזיבתו של בארט הוציאה הלהקה את האלבום "Ummagumma" האלבום היה אלבום כפול, שהצד הראשון מכיל גרסאות חיות לשירי קודמים וחדשים של הלהקה, והאלבום השני מכיל שירי אולפן חדשים. נגן הבס והזמר רוג'ר ווטרס הפך למנהיג הלהקה מבחינה יצירתית למן תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עד לעזיבתו את הלהקה ב-1985. למן הוצאתם את האלבום The Dark Side of the Moon ב-1973 הלהקה זכתה להצלחה מסחרית כלל עולמית עם כל אלבום שהוציאה Wish You Were Here ב-1975 Animals ב-1977 ו-The Wall ב-1979 (כל אלו, למעט Animals הגיעו למקום הראשון במצעד המכירות בארצות הברית). Dark Side of the Moon הוא אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בעולם, ו-The Wall הוא האלבום הכפול הנמכר ביותר מעולם בארצות הברית.

ב-1986 רוג'ר ווטרס הכריז על "הפרדת כוחות" בפינק פלויד ותבע לפרק את השותפות ולהשאיר את הזכויות על השם "פינק פלויד" בידיו. אולם שאר חברי הלהקה, בהובלתו של דייוויד גילמור, התנגדו לתביעה זו בשל רצונם להמשיך להקליט ולהופיע תחת השם פינק פלויד. בזכות פשרה מחוץ לבית המשפט, החברים הנותרים בלהקה זכו להמשיך ולעבוד תחת השם "פינק פלויד" וליהנות מהצלחה מסחרית עם צאת שני אלבומי אולפן נוספים ללא ווטרס, A Momentary Lapse of Reason מ-1987 ו-The Division Bell מ-1994.

## אלבומי אולפן

## אלבומי הופעה

## אלבומי אוסף

## מארזי תקליטורים

## מיני-אלבומים

## הערות שוליים

קטגוריה:פינק פלויד
קטגוריה:אלבומי פינק פלויד
פינק פלויד
גאיה שליטא-כץ

[alt=החולה המדומה |ממוזער|300px|שליטא כץ בהצגה לצד [יורם יוספסברג]]
**גאיה שליטא-כץ** (נולדה ב־6 בספטמבר 1988) היא שחקנית, תסריטאית ומנחת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
שליטא-כץ נולדה וגדלה בתל אביב. למדה במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב, ולא סיימה את לימודי התיכון.

בשנים 2007–2010 למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. מיד עם תום הלימודים השתתפה בהצגה "משורה משחרר רק המוות" שהוצגה בפסטיבל עכו בבימויו של ג'ייסון דנינו-הולט.

בשנים 2012–2016 גילמה את דמותה של אלה-לי רשף בסדרת הנוער המצליחה "החממה" ששודרה בערוץ ניקלודיאון של Yes, ואף לוותה במופע "החממה לייב" שהוצג בהיכל נוקיה. כשסיימה את לימודי התסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע בירושלים, הצטרפה שליטא-כץ לצוות הכתיבה של "החממה" והייתה שותפה לכתיבת העונה השלישית שלה.

## קריירה

### תיאטרון
"כשהאוניה שוקעת" בבימויה של דניאלה מיכאלי; "האיש שאהב מספרים" בבימויו של אסטבן גוטפריד; "החולה המדומה" בבימויו של אודי בן-משה בתיאטרון החאן בתפקיד לואיזון שעליו זכתה בפרס השחקנית המבטיחה לשנת 2012; "השחף" בבימויו של עירא אבנרי בתיאטרון תמונע בתפקיד נינה, לצד דודו ניב, שירי גולן, אבי אוריה מיכל ווינברג ובני אלדר; "שרופים" בבימויו של מיכאל רונן; "קילר גו" בבימויו של אלירן כספי – שעליה זכתה בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר; "אמא אמרה שאסור" מאת שרלוט קיטלי בבימויה של אתי רזניק בתיאטרון הבימה.

בשנת 2015 השתתפה במופע "החממה על הבמה" לצד שיר מורנו, דניאל ליטמן ותמיר גינזבורג. בנוסף, השתתפה גם במחזמר לילדים "הדינוזאורים" בתפקיד המרשעת לילה.

בספטמבר 2016 עלתה ב־HOT הסדרה "מטומטמת" בה שליטא-כץ שיחקה את נופר, תלמידת תיכון שלכאורה מנהלת רומן עם מנהל בית הספר ומאושפזת בבית חולים עקב שימוש בסמים. באותה שנה שיחקה בסדרת הרשת "קונפס" שביימו משה רוזנטל ועדי קוטנר.

ב־2017 הנחתה את תוכנית הראיונות "סנאפטוק" בערוץ KidZ. באותה שנה שיחקה בתפקיד ליאור בסדרה הקומית "ויקי ואני" בערוץ עשר.

בין השנים 2017–2020 שיחקה את דודה רונה בסיטקום "צפוף" בערוץ זום לצד אלי פיניש, יעל שרוני ודניאל ליטמן. בנוסף, הייתה שותפה לכתיבת שתי העונות הראשונות.

ב־2019 שיחקה בסדרת הדרמה "גיבור אמיתי" בערוץ KidZ ב-yes. באותה שנה השתתפה בסדרה "אבא משתדל" בערוץ כאן 11 בתפקיד אדווה, המטפלת.

בדצמבר 2020 השתתפה במערכון בתוכנית פעם בשבוע עם תם אהרון בתפקיד בתו העתידית של תל.

### קולנוע

### טלוויזיה

### כתסריטאית
בפברואר 2015 השתתפה בכתיבת העונה השלישית של "החממה", יחד עם גיורא חמיצר.

בין השנים 2016–2018 שימשה שליטא-כץ כתסריטאית בטלנובלה של HOT בידור ישראלי "פולמון".

בין השנים 2017–2018 השתתפה בכתיבת שתי העונות הראשונות של קומדיית המצבים "צפוף" ששודרה בערוץ זום, ובה גם הופיעה בתור "דודה רונה".

## חיים אישיים
שליטא-כץ נמצאת בזוגיות עם השחקן והתסריטאי דור מוסקל, חבר בהרכב ערוץ הכיבוד. לשניים נולד בן בחודש מאי 2022 וכן בת בחודש אפריל 2024, והם מתגוררים בכפר ידידיה.

## קישורים חיצוניים

*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משתתפי גולשי ספות
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:כפר ידידיה: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
מערבולת פולארית

[250px|ממוזער|שמאל|מערבולת פולארית מעל [קוויבק ומיין, ינואר 1985]]
**מערבולת פּוֹלארית** (נקראת גם **ציקלון מינוֹגנוֹ**, **ציקלון ארקטי** ו**ציקלון סאב-פולארי**, באנגלית: **Polar Vortex**) היא ציקלון גדול, לרוב יציב (קיים לאורך השנה כולה), הממוקם קרוב לאחד או שני הקטבים הגאוגרפיים. בכדור הארץ, המערבולות הפולאריות ממוקמות מאמצע הטרופוספירה ועד הסטרטוספירה. הן מקיפות את הקוטב או נקודה באזור הקוטב ומכילות שטח עצום. אזורי קור אלו המאופיינים על ידי לחץ נמוך מתחזקים בחורף ונחלשים בקיץ. קוטרן בין 1,000 ק"מ ל-2,000 ק"מ בהן סובב באופן טיפוסי האוויר נגד כוון השעון (בקוטב הצפוני), כאשר הסיבה לסיבוב זה, היא (כבכל ציקלון) כוח קוֹריוֹליס.
250px|ממוזער|שמאל|תרשים מפוי של ריכוז האוזון, פברואר 2012
המערבולת הארקטית בעלת שני מרכזים, האחד ליד האי בַּאפִין (Baffin Island) והאחר מעל צפון מזרח סיביר.
בקוטב הדרומי הוא נוטה להיות ליד מדף הקרח רוֹס, ליד קו האורך 160 מערב. כאשר מערבולת הקוטב חזקה, הרוחות המערביות (Westerlies) מתחזקות. כאשר המערבולות נחלשות, הזרימה הכללית לאורך קווי האורך מתמזגת ונוצרים פרצי קור. עקב המערבולות נפוצה תופעת ריקון אוזון, במיוחד בחצי הכדור הדרומי, המגיעה לשיאה באביב.

## ריקון שכבת האוזון
הכימיה של הציקלון הסאב-פולארי באנטארקטיקה יוצר ריקון חמור של שכבת האוזון. החומצה החנקתית בענני הסטרטוספירה הקוטבית מגיבים עם Chloroflourocarbon) CFC) ויוצרים כלור המשמש כקטליזטור להרס הפוטו-כימי של האוזון. ריכוזי כלור נבנים לאורך החורף, וההרס של האוזון מגיע לשיאו כאשר השמש חוזרת באביב. עננים אלו יכולים להיווצר רק בטמפרטורות הנמוכות מ 80°C-. התופעה חמורה פחות באופן משמעותי בקוטב הצפוני עקב משטרי זרימת האוויר שם המאפשרים חילופי חומרים לאורך קווי האורך.

## אירועים
250px|ממוזער|שמאל|ציקלון פולארי עצום ממדים שנתגלה על מאדים
התפרקות של המערבולת הקוטבית גורמת לאירוע המכונה התחממות סטרטוספרית פתאומית, אשר עשויה לגרום לתופעות מזג אוויר קיצוניות.
### צפון אמריקה, ינואר 2014
גל הקור של 2014 בצפון אמריקה  הייתה אירוע מזג אוויר קיצוני בו המערבולת הפולארית של הקוטב הצפוני, גרמה ככל הנראה לאנומליה אקלימית של זרם סילון בקנדה וארצות הברית, אשר הובילה לשיאי טמפרטורה שליליים במספר מדינות בארצות הברית, שלג כבד וגשמים עזים, ביטול אלפי טיסות וכן עשרות הרוגים.

## מערבולת חמה
המערבולות הפולאריות על כדור הארץ, צדק, מאדים ונוגה קרות יותר מסביבתן, אך מתצפיות אינפרא-אדומות שהתקבלו ממצפה הכוכבים קק בשנת 2004, עלה כי בקוטב הדרומי של כוכב הלכת שבתאי, קיימת מערבולת פולארית יציבה חמה (המופע היחיד הידוע במערכת השמש). הטמפרטורה על פני שבתאי נעה סביבות 185°C- כאשר במערבולת הטמפרטורה מטפסת עד 122°C- וזו כנראה הנקודה החמה ביותר על פני כוכת הלכת. מערבולת זו היא בערך בגודל כדור הארץ ועם רוחות במהירות של 550 קמ"ש.

## מחקרים
לאחרונה השקיעו ממשלות ארצות הברית ואוסטרליה מימון לתוכנית מחקר כיצד משפיעות המערבולות הפולאריות על הבצורות באוסטרליה. החוקרים מקווים כי ניתן יהיה ללמוד מדוע הבצורות של דרום אוסטרליה מחמירות והאם ישנו קשר ישיר בין הפעילות האקלימית הפולארית לבין תופעות אקלימיות במקומות אחרים על פני כדור הארץ.

## במדע הבדיוני
ב-2004, הסרט "היום שאחרי מחר" תיאר שלשה ציקלונים ארקטיים יוצאי דופן בגודלם, אשר בפועל גורמים להרס חצי הכדור הצפוני.

## ראו גם
* זרם סילון

## קישורים חיצוניים

* המערבולת הפולארית: הימות הגדולות כמעט קפאו לחלוטין, Sky News, פברואר 2014.
* מערבולת פולארית - בהרחבה על המערבולת הפולארית באתר מזג האוויר הישראלי.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופות ציקלון
יאיר דר

**יאיר דר** (נולד ב-1942) הוא ממציא ומפתח ישראלי, חתן פרס קפלן על תרומתו להחדרת האוטומציה לתעשייה הישראלית. דר פיתח את האפיליידי ביחד עם שמעון יהב.

## ביוגרפיה
לאחר שירותו הצבאי למד הנדסת מכונות בטכניון והתמחה בעיקר בייצור מכונות וקווי ייצור אוטומטיים "תפורים" לפי דרישת הלקוח עבור מפעלים רבים ובתוכם תע"ש ואחרים.

בשנת 1982 זכה בפרס קפלן על תרומתו להחדרת האוטומציה לתעשייה הישראלית.

במשך כעשר שנים עבד על פיתוח ה"אפיליידי" שהפך בשיתוף קיבוץ הגושרים להצלחה עולמית.

קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס קפלן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אבורונים

[ממוזער|פסל [אמביוריקס, שליט האבורונים במאה הראשונה לפני הספירה, בטונגרן שבבלגיה]]
**אֶבּוּרוֹנִים** היו שבט שחי באזור צפון-מזרח גאליה, בטריטוריה שכיום שוכנת בין דרום הולנד, מזרח בלגיה ואזור חבל הריין של גרמניה המודרניות. הם חיו באזור זה עד לכיבוש גאליה בידי הרומים. מאחר שישבו באזור גאליה, הם מתוארים כבעלי שורשים בלגיים, אם כי יוחסו להם גם שורשים גרמאניים.

יוליוס קיסר מציין בספרו, "מלחמת גאליה", כי האבורונים קיבלו מקום מחיה נרחב לעומת שאר השבטים באזור. קיסר תיארם כשבט המשמעותי ביותר מקרב השבטים הגרמאניים אשר ישב בגדתו המערבית של הריין, וטען כי השבט נמחה מעל פני האדמה על ידי כוחותיו כעונש לאחר המרידה של האבורונים בכוחות הרומיים, שישבו באזור גאליה בלגיקה כחלק ממסעות הכיבוש של קיסר בגאליה. לא נמצא אזכור לשבט בדיווחים היסטוריים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלגים (עם עתיק)
קטגוריה:שבטים גרמאניים
קטגוריה:מלחמת גאליה
שאול נמרי

[250px|ממוזער|שמאל|[יפו העתיקה, ציור של שאול נמרי]]
[250px|ממוזער|שמאל|[בית הפלמ"ח, ציור של שאול נמרי]]
**שאול נמרי** (27 ביוני 1942 – 12 באפריל 2023) היה צייר ופסל ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד ב-27 ביוני 1942 בקיבוץ אשדות יעקב, בנם של דוד נמרי, ממייסדי קיבוץ אשדות יעקב וסגן מפקד הפלמ"ח, ודבורה, ד"ר לבלשנות אנגלית, ואח תאום לנגה. אח נוסף היה הזמר יוני נמרי. בקיבוץ, אהב נמרי את החינוך המשותף ואת בית הילדים בהרגישו כציפור חופשיה והחל לגלות כישורי אמנות. בחגיגת בר המצווה של נגה ושאול באשדות יעקב מאוחד רקדו התאומים את ריקוד הזוגות "אל גינת אגוז" בביצוע בלתי נשכח. בשנת 1960 התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 51 כקצין בגולני. בתפקידו זה השתתף ב-25 באוגוסט 1963 בקרב עם הירדנים סמוך לנוטרדם והשער החדש בירושלים, תקרית בה נהרג סמל משה פור. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור.

היה רקדן בלהקת הסטודנטים בירושלים ובלהקת ג'אז פלוס, בלהקת בת שבע ובאיי לייק מייק של גיורא גודיק. למד אמנות בבצלאל. בתפקידו כיושב ראש מועצת התלמידים בבצלאל, הצליח לשכנע את שר החינוך והתרבות זלמן ארן להעניק תעודות סיום לאמנים שורדי שואה וביניהם יוסי שטרן ופרידל שטרן.

בשנות ה-60 וה-70 נודע נמרי כאחת מהדמויות הבולטות בבוהמה התל אביבית.

משך השנים הציג כחמישים תערוכות בעולם. בשנת 1985 יצר את פסל ידידות אמריקה ישראל והגישו לנשיאי ארצות הברית, ליצחק רבין, לשמעון פרס, לחוסיין מלך ירדן ואחרים.

בשנת 1994 ייסד בתל אביב את הסטודיו הפתוח, שפעל עשר שנים, עד לסגירתו, בשנת 2004. ב-2014 נפתח מחדש. בשנות האלפיים יצר עבודות נגרות ייחודיות ואת חנוכיית הפלמ"ח.

בתו היא אגדה נמרי.

הלך לעולמו לאחר מאבק במחלת הסרטן באפריל 2023.

## קישורים חיצוניים

* 
* ההוצאה לפועל לקחו 35 יצירות של שאול נמרי עקב חוב לעיריית ת"א, באתר mynet, 15 במרץ 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אנשי בוהמה ישראלים
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:אשדות יעקב מאוחד: אישים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:אנשי הקיבוץ: אמנים
TV Guide

**TV Guide** הוא מגזין אמריקאי שבועי שבעיקר מספק מידע על זמני השידור של תוכניות הטלוויזיה.
המגזין הוא בבעלות OpenGate Capital, בעוד הנכסים הדיגיטליים שלו נשלטים על ידי תאגיד CBS. בנוסף ללוחות הזמנים, כולל המגזין גם ביקורות חדשות, ראיונות, ורכילות הקשורים לטלוויזיה.

## גלריה

קובץ:Tv guide no1.jpg|הגליון הראשון של המגזין מ-3 באפריל 1953
קובץ:Historic TV Guide logos.png|הלוגואים הקודמים של המגזין; משמאל לימין: 1962–1953, 1968–1962, 1988–1968 ו-2003–1988


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:ארצות הברית: טלוויזיה
פטרישיה ווטיג

**פטרישיה אן ווטיג** (באנגלית: **Patricia Anne Wettig**; נולדה ב-4 בדצמבר 1951) היא מחזאית ושחקנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב ו-3 פרסי אמי על תפקידה בסדרה "שלושים ומשהו".

## ביוגרפיה
ווטיג נולדה בעיר סינסינטי שבאוהיו החלה את דרכה כשחקנית אורחת בסדרת הדרמה הרפואית " St. Elsewhere". פרצה לתודעה הציבורית בסוף שנות ה-80 בסדרת הדרמה שיצרו הבמאי המצליח אדוארד זאוויק ושותפו המקצועי המפיק מרשל הרשקוביץ "שלושים ומשהו". היא החלה לשחק בסדרה בתפקיד משני, בתור ננסי ווסטון שזיכה אותה בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1988. עם התקדמות הסדרה והפופולריות הרבה שצברה הדמות, ננסי ווסטון הפכה לדמות ראשית שבזכותה זכתה בשני פרסי אמי נוספים, הפעם בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר. בשנת 1990 זכתה על תפקידה בסדרה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, את הפרס היא חלקה עם השחקנית שרון גלס.

הצלחתה הגדולה ככוכבת טלוויזיה זימנה לה הזדמנות גם בהוליווד. בשנת 1991 הופיעה במערבון הקומי המצליח בהפקתו של בילי קריסטל "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת" בתפקיד ברברה אשתו של מיץ' רובינס (קריסטל) ובסרטו של המפיק המפורסם ארווינג ווינקלר "אשם על פי חשד". היא לא הצליחה למנף את הקריירה שלה בהוליווד ושיחקה רק בסרט ההמשך ללהיט של בילי קריסטל "תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת 2".

לאחר שחזרה לעבוד בטלוויזיה היא כיכבה בעיבוד של טום הולנד לרומן של סטיבן קינג "לנגולירס" בתפקיד המחנכת לוראל סטיבנסון. לאחר תקופת היעדרות חזרה לשחק בסדרות הפופולריות "זהות בדויה" בתור הפסיכותרפית של ה-CIA ד"ר ג'ודי בארנט, וב"נמלטים" בתפקיד סגנית הנשיא ונשיאת ארצות הברית קרוליין ריינולדס. בין 2006 ל-2011 הופיעה בסדרת הדרמה "אחים ואחיות" בתפקיד הולי הרפר.

## חיים אישיים
ווטיג נשואה לשחקן והמפיק קן אולין ולהם שני ילדים, קליפורד והשחקנית רוקסי אולין.

## פילמוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|פטרישיה ווטיג ו[קן אולין]]

### קולנוע
* אשם על פי חשד (1991)
* תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת! (1991)
* תעצרו את העיר, אני רוצה לרדת 2 (1994)
* בונגווטר (1997)

### טלוויזיה
*שלושים ומשהו (1987–1991)
*לנגולירס (1995)
*מבזק חדשות (2002)
*זהות בדויה (2002–2004)
*נמלטים (2005–2007)
*בלוז בלקאוונה (2005) - סרט טלוויזיה
*אחים ואחיות (2006–2011)
**The 19th Wife*(2010) - סרט טלוויזיה של Lifetime
*דולי פרטון: מיתרי הלב (2019)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:מחזאיות אמריקאיות
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן של אוהיו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:בוגרות מכללת סמית'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
דימי (כפר)

**דימי** (בגאורגית: **დიმი**) הוא כפר במישור קולכתי שבמערב גאורגיה. מבחינה מנהלית, הכפר מצוי בתחומי נפת בר'דתי שבמחוז אימרתי. הכפר עצמו מהווה מרכז של מועצה אזורית, שבה מאוגד יחד איתו הכפר סאימדו.

דימי בנוי על גדת נהר חניסצקאלי, לצד כביש בר'דתי-זסטפוני, בגובה 200 מ' מעל פני הים. הכפר מרוחק בשלושה קילומטרים מפאתי העיירה בר'דתי.

במפקד שנערך בשנת 2014, מנתה אוכלוסיית דימי 3,251 נפש. בכפר פועלת כנסייה על-שם הארכי-מלאכים וכן קפלה על שם נינו הקדושה.

## היסטוריה
סמוך לדימי מצוי תל, שבו חורבת יישוב מתקופת הברונזה. 

דימי מוזכר לראשונה במקורות הכתובים בשנת 1583, אך מניחים שהוא עתיק הרבה יותר; הנחה זו מבוססת על התיארוך של הקמתו בסמיכות זמנים לבניית מבצר דימני, שלפי חיבור היסטורי מהמאה ה-8 נבנה על ידי המלך הראשון של איבריה - פארנאוואז הראשון (מלך בשנים 304 - 239 לפני הספירה).

בדימי השתמר מגדל שמירה מימי הביניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
טוחוב

**טוחוב** (בפולנית: **Tuchów**) היא עיר במחוז טרנוב באזור ההיסטורי של פולין קטן בפולין, על הנהר ביאלה (Biała), כ-100 ק"מ מקרקוב וכ-80 ק"מ מצפון לגבול סלובקיה, על נתיב הרכבת החשמלית מטרנוב לנובי סונץ'.

## היסטוריה
העדות הראשונה לקיומה של טוחוב היא משנת 1105. היישוב מוזכר במסמך בעלות של מנזר בנדיקטיני. במאות ה-13 וה-14 פעל באזור מכרה מלח משגשג, ועקב כך העניק המלך קז'ימייז' השלישי "זכויות מגדבורג" ליישוב, בשנת 1340. ביישוב התפתחו גילדות של בעלי מקצוע ואומנים בתחומי טחינת הקמח, הנגרות, הנפחות ועושי הפרוות. בסוף המאה ה-16 הפכה העיירה למוקד פולחן למריה הקדושה ועקב דיווחים על נסים שהתרחשו בעיירה הפכה העיירה למוקד צליינות של מאות מאמינים נוצרים בשנה. עד היום מתקיימות בעיירה חגיגות דת כל שנה בראשית חודש יולי.

במאה ה-17 הפכה העיירה למוקד מסחר משגשג, בעיקר בזכות מוצרי האומנות והמלאכה ובזכות הסחר במלח. במאות ה-17 וה-18 נפגעה העיירה בפלישת השוודים, בשרפות ובמגפות.

במאה ה-19 נחנכה מסילת הברזל בין טרנוב וללוחוב (Leluchów), והדבר תרם להתאוששותה הכלכלית של העיר.

במלחמת העולם הראשונה נפגעה העיר קשה בקרבות שהתחוללו באזור. במלחמת העולם השנייה לא נפגעה העיירה, ולאחר 1945 התפתחה באופן משמעותי ונבנו בה בתי ספר, מרכז תרבות, בית חולים ומפעלי תעשייה. בשנת 1990 קיבלה טוחוב מעמד של עיר.

## יהודים
ערב פלישת הגרמנים לפולין ישבו בטוחוב כ-300 יהודים. הגרמנים כבשו את טוחוב בספטמבר 1939. הם שרפו את בית הכנסת, רצחו יהודים ושדדו רכוש. לעיירה הובאו פליטים מעיירות באזור. ביוני 1942 הוקם בעיירה גטו בו רוכזו כ-3,000 יהודים. בספטמבר 1942 גרשו שוטרים גרמנים ופולנים, את רוב תושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ. באוגוסט 1943 נרצחו יתר תושבי הגטו.

## ילידי העיר
* מרדכי ארדון

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* טוחוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
מאניצוק

**מאניצוק** (בגרינלנדית: **Maniitsoq**) בעבר נקראה **סוקרטופן** (**Sukkertoppen**) היא עיר השוכנת במערב גרינלנד. מאניצוק היא העיר השישית בגודלה במדינה, בשנת 2013 התגוררו בה 2,670  תושבים.

## היסטוריה
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו באזור העיר, מעידים על התיישבות אינואיטים במשך 4,000 השנים האחרונות. 

העיר המודרנית נוסדה בשנת 1782 בשם סוקרטופן, על ידי מתיישבים דנים. ב שימשה מאניצוק כתחנת מסחר עיקרית לסחר בעורות איילים.

## תושבים מפורסמים
*סופיה פטרסן - בישופית לותרנית
*ת'ו כריסטיאנסן - מעצב הדגל של גרינלנד

## ערים תאומות
למאניצוק הסכם ערים תאומות עם:
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרינלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1782
שולמית

[שמאל|ממוזער|250 פיקסלים|מודעה לאופרטה "שולמית", [למרחב, 13 אוגוסט 1957]]
**שולמית** היא אופרטה יידית מאת המחזאי אברהם גולדפדן, שנכתבה בשנת 1880. היצירה זכתה בישראל לגרסה מעודכנת בעברית ונחשבת בעיני רבים ל"מחזמר העברי הראשון".

האופרטה, מלודרמה מוזיקלית בארבע מערכות ו-15 תמונות המתרחשת בתקופת הבית השני, מבוססת על הפואמה "עדים נאמנים או חולדה ובור" (1852) מאת חתנו של גולדפדן, אליהו מרדכי וֶרבֶּל, שבתורה מבוססת על האגדה התלמודית "חולדה ובור" הנרמזת במסכת תענית בתלמוד הבבלי. הסיפור מתמקד בשולמית, בתו היפה של מנהיג השבט, אשר נופלת לבאר תוך כדי שיטוט דרך הערבה. היא ניצלת על ידי נסיך יפה תואר, אבשלום. הם נשבעים להינשא, אך לפני שהם עושים זאת, אבשלום פוגש בנסיכה אביגיל ומתחתן איתה. מותם של שני ילדיהם מיוחסת לשבירתו של הנסיך את התחייבותו לשולמית והוא עוזב את אשתו כדי למצוא אותה, עד לסופה הטוב של העלילה.

האופרטה משאילה את עצמה לצורה של טרגדיה יוונית עם השפעה תיאטרלית, ש"נועדה גם לרומם את הנפש וגם לבדר". 

גולדפאדן כתב ב"שולמית" שניים מהשירים הידועים ביותר שלו, "שיר החתן" ובעיקר -"צימוקים ושקדים" ("ראזשינקעס מיט מאנדלען"), שהפך למעין שיר עם יהודי: 
:"העובדה שגולדפאדן נטל בשיר "צימוקים ושקדים" מוטיב ידוע ומוכר מן השירה העממית היהודית ומיזג בו חדש עם ישן, הייתה גורם מרכזי בפופולריות העצומה של השיר הזה במרוצת הדורות. 'צימוקים ושקדים' הוא הדוגמה המובהקת ביותר לתהליך, שבו שירים שנוצרו בשביל התיאטרון ביידיש נהפכו למעין שירי עם".

בעיבוד של אדה דונאט האופרטה הועלתה על הבמה כ-500 פעמים.

העולים החדשים ממזרח אירופה הביאו את "שולמית" גם לארץ ישראל, והציגו אותו בהפקות חובבים, ביידיש ובעברית, באולמות בתי הספר בערים וביישובים השונים, מה שעורר את זעמם של קיצונים חרדים. בשנת 1922 החליט התיאטרון הדרמטי בתל אביב להעלות את האופרטה בגרסה בעברית.

ג'ורג' ואל, שהקים את תיאטרון דו-רה-מי, החליט ב-1956 לשלב מחזה מוזיקלי מקורי בתיאטרונו ובחר ב"שולמית". הוא החליט לעדכן את האופרטה להיות רלוונטית לישראל של שנות ה-50, שהייתה עסוקה בקליטת מספר רב של עולים חדשים, כולל מתימן, לכן בחר לתפקיד הראשי את הזמרת ממוצא תימני שושנה דמארי ואת אחיה סעדיה דמארי. משה וילנסקי כתב שירים חדשים ועדכן את הישנים ויחיאל מוהר כתב פזמונים. ההפקה הייתה עשירה ביותר, בהשתתפות רקדנים, מקהלה וסטים מפוארים.
הביקורת שיבחה את "המיוזיקל העברי הראשון 'שולמית'" ובייחוד את הופעתה של דמארי הן כזמרת והן כשחקנית, אולם
ההצגה לא האריכה ימים: התיאטרון נסגר לאחר מספר חודשים בודדים, עקב המשבר הכספי הקשה בו היה נתון מהצגות קודמות, ובעקבות גיוס המילואים למבצע קדש שפרץ לאחר הופעת הבכורה, והחמיר את מצבו הכלכלי.

באותה עת העלה גם תיאטרון האהל את המחזה בתרגום של שמשון מלצר, המוזיקה עובדה בידי מרק לברי.. 
בתפקידים הראשיים שיחקו שרה לאש, יעקב איינשטיין, ביטוש דוידוב, יהודה גבאי, בטי סגל.
## המחזה בתרגום עברי
* אברהם גולדפדן, ** [https://benyehuda.org/read/18378 שולמית: חזיון מימי קדם]**, תרגם יעקב לרנר, ורשה: פ. קנטורוביץ, 1921. נדפס שוב בתוך: אברהם גולדפדן, **שירים ומחזות**; ההדיר, הקדים מבוא ופירש ראובן גולדברג, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספריית דורות'), תש"ל.

## קישורים חיצוניים
*  חזרות להצגה שולמית, ליד הפסנתר משה וילנסקי. יומני כרמל, אוגוסט 1955 (התחלה 2:40)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטרון יידיש
קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:מחזות מהמאה ה-19
AS Val

**AS Val** (בעברית: **אס וואל**; **Avtomat Special'nyj Val**; ברוסית: **Автомат Специальный Вал**; שם קוד: **Shaft**) הוא רובה סער סובייטי הכולל משתיק קול מובנה.
ה-AS Val פותח בשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-20 על ידי "המכון המרכזי לבניית נשק מתקדם"  ונמצא מאז בשימוש היחידות המיוחדות הרוסיות-הספצנאז, משרד הפנים הרוסי ושירות הביטחון הפדרלי. כמו כן, הנשק משמש גם במספר יחידות בצבא הרוסי, כוחות מיוחדים בצבא גאורגיה וארמניה, וכן בשימוש אבחזיה; בעבר היה בשירות ה-ק.ג.ב. והצבא האדום.

הטווח האפקטיבי שלו הוא כ-300 מטר, הוא בעל מחסניות של 10 עד 20 כדורים והתפעול שלו דומה לנגזרות הקלשניקוב (AK-47) בעלות טעינה מצד ימין. בנוסף לכך, בורר האש נמצא בתוך שמורת ההדק; לרובה שני מצבים של ירי: ירי בודד וירי אוטומטי בקצב אש של 900 כדורים לדקה. לדברי המשתמשים, הרובה נחשב לאמין, מדויק ונוח.

## היסטוריה
עד שנות ה-70 של המאה ה-20, הכוחות המיוחדים של ברית המועצות השתמשו בדגמים שונים של כלי נשק קלים המצוידים במשתיקי קול. עם זאת, לתוסף זה היו חסרונות כגון הגדלה משמעותית של כלי הנשק, טווח אפקטיבי קצר מהרגיל ועוד. לכן, במקביל ל־TsNIITochMash, הק.ג.ב. ו-GRU ייצרו דגמים ייעודיים שסיפקו לכוחות המיוחדים יעילות גבוהה יותר.

דרישות טקטיות-טכניות שונות לדגמים השונים של רובי הצלפים ומקלעים הובילו לאחידות הדרישה ובשנת 1983 הרובה היחיד שסוכם עליו הוא רובה הצלפים. המפרט אושר רק לאחר שנתיים. מאז שופרה יעילותו וכוח האש שלו ורובה הצלפים עבר לתקן חדש של תחמושת בקליבר 9x39 מ"מ. על בסיס זה נוצר VAL האוטומטי.

בשנת 1987 נכנס הנשק לשירות מבצעי.

## משתמשים
*: יחידת הקומנדו הימי של חיל הים הרוסי
*
*
*

## קישורים חיצוניים


*Modern Firearms
*Enemy Forces
*TsNIITochMash Val/Vintorez Specifications
*AS Val Replicas


קטגוריה:רובי סער רוסיים וסובייטיים
Blood

** Blood** (בעברית: **דם**) הוא משחק וידאו מסוגת ירי בגוף ראשון, אשר פותח על ידי Monolith Productions והופץ על ידי GT Interactive במאי 1997. המשחק מאפשר משחק כשחקן יחיד, וכן משחק מרובה משתתפים ברשת. פועל על מערכת DOS ודומותיה.

## משחקיות
המשחק הוא מסוג ירי בגוף ראשון בו האדם המשחק במחשב רואה רק את כלי הנשק בו הוא משתמש. במהלך המשחק חוצה דמות השחקן במחשב שלבים שונים, בהם קיימים אויבים מסוגים שונים ועל השחקן לחסלם, ולהיזהר לא להיפגע מהם. במרחב המשחק קיימים חללים אליהם ניתן להיכנס רק באמצעות מפתח, המושג בדרך כלל לאחר פעילות קשה יחסית. המשחק משוחק ביבשה וכן בחללים מלאים במים בהם לא כל כלי הנשק עובדים. במהלך המשחק פזורים כלי נשק, תחמושת, ואביזרים שונים, המספקים לשחקן יכולות מתקדמות נוספות. כלי הנשק במשחק מגוונים וכוללים כלים מוכרים כגון: אקדח, מטול RPG, רובה וכן כלים מיתיים, כדוגמת גולגולת היורה אש, וכן פעולה בה נועץ השחקן פגיון בבובת וודו בה הוא מחזיק, וכך פוגע באויביו. במשחק 4 שלבים המכילים כל אחד מרחבי פעולה גדולים ומורכבים. המשחק כולל סצנות אלימות הכוללות דם, גדיעת איברים, ומתקני עינויים שונים, אך ניתן לבטלם באמצעות נעילת הורים.

## פיתוח
הפיתוח החל על ידי Q Studios, במקביל לעבודה על כותרי משחקים ידועים אחרים. בעקבות ההצלחה של דיוק ניוקם 3D, תהליך הפיתוח החל להתבצע באופן ציבורי, והתחיל ביוני 1996, עם עדכון שבועי באתר של החברה, כשהתכנון המקורי היה לסיים את פיתוח המשחק בתחילת 1997. Q Studios נרכשה על ידי Monolith בנובמבר 1996, וב-22 בינואר 1997 בהודעה לעיתונות נאמר שכל הזכויות נמכרו ל-Monolith. דבר זה הביא לכך ש-3D Realms יכלה למקד את מאמציה בפיתוח המשחק Shadow Warrior שגם הוא היה מבוסס על המנוע Build engine, והיה מיועד לצאת באותה שנה. כשיצאה Blood ב-31 במאי 1997, היא השתמשה בגרסה מתקדמת של מנוע המשחק Build engine, אשר נכתבה על ידי קאן סילברמן, וכללה שיפורים שונים.

הזיכיון של Blood המשיך עם שתי חבילות של הרחבות רשמיות שנקראו "Plasma Pack" ו-"Cryptic Passage". ב-31 באוקטובר 1998 יצא משחק ההמשך Blood II: The Chosen. מבחינת זכויות מכרה Monolith את זכויותיה על Blood ל-GT Interactive. בהמשך נרכשה GT Interactive על ידי Infogrames שהחליפה את שמה בסוף ל-Atari Inc. בשנים האחרונות רכשה Warner Bros. Entertainment את הסימן המסחרי של Blood.
## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
*Blood, באתר MobyGames 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2019
קטגוריה:משחקי לינוקס
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי אימה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
מרכזית הקריות

**מרכזית הקריות** היא מסוף תחבורה ציבורית המשמש בסיס יציאה לקווי המטרונית ולקווי אוטובוס בקריות.

התחנה ממוקמת בצפון הקריות, בשטחה המוניציפלי של קריית מוצקין. הפעילות בה החלה באוגוסט 2013, עם הפעלתם של קווי המטרונית באזור. המסוף משמש כבסיס יציאה לשלושה מקווי המטרונית ולקווי אוטובוס של אגד. קווי המטרונית היוצאים מן המסוף הם קו מספר 1, הקו המרכזי בין קווי המטרונית המוביל למרכזית חוף הכרמל ופועל בכל שעות היממה, קו מספר 3, הנוסע דרך קריית ים לשכונת הדר בחיפה, וקו מספר 4 הנוסע כמו קו 1 למרכזית המפרץ ומשם למרכזית חוף הכרמל דרך מנהרות הכרמל והגרנד קניון. עם תחילת ההרצה של המטרונית בוצעו שינויים בקווי האוטובוס באזור, ומאז יוצאים חלק מהם ממרכזית הקריות.

מרכזית הקריות כוללת חנייה לרכבים פרטיים ותחנות המתנה. בשלהי 2013 נחנך בסמוך לה מרכז קניות קטן. על-פי תוכניות משרד התחבורה, בסמוך למקום עתידה להבנות בעתיד תחנת הרכבת סביוני ים שתהיה תחנת הרכבת הראשונה של קריית ים (הייתה אמורה להיות השנייה של מוצקין אך השטח יסופח לקריית ים עם פתיחת התחנה).

קווי האוטובוס מחיפה אל היישובים שצפונית לקריות, אשר חולפים בכביש חיפה - עכו, כ־500 מטר ממזרח לתחנה, אינם נכנסים אל מרכזית הקריות. חלקם אף לא עוצרים בתחנה הסמוכה לה.

## קווי האוטובוס היוצאים מהתחנה
**מקרא סימנים:**
* ♿ - אוטובוס עירוני נגיש
* 🔄 - קו סיבובי (מעגלי)

### מטרונית
מרכזית הקריות משמשת כתחנת מוצא לשלושה מקווי המטרונית.

### שירות עירוני
ישנם מספר קווי אוטובוס עירוניים היוצאים מהתחנה ומשרתים אזורים שונים בקריות. הקווים מופעלים על ידי חברת "אגד".

## ראו גם
* תחבורה ציבורית בקריות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קריית מוצקין: מבנים
קטגוריה:הקריות
קריית מוצקין
קטגוריה:קריית מוצקין: תחבורה