open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הקרב על הוויסלה

**הקרב על ה[[ויסלה|וויסלה]]** נערך בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בתאריכים 29 בספטמבר 1914 - 31 באוקטובר 1914 בין צבאות האימפריה הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית ובין צבא האימפריה הרוסית. הקרב הסתיים בניצחון הרוסים.

## רקע היסטורי
ב-1 בספטמבר 1914 פתחו הרוסים במתקפה בגליציה ותוך זמן קצר אילצו את הצבא האוסטרו-הונגרי לסגת נסיגה עמוקה. מבצר פשמישל נשאר נצור מאחורי קו החזית במשך כ-180 יום. כדי לעזור לאוסטרו-הונגרים ולעצור את האיום שהרוסים ימשיכו לכיוון האזור התעשייתי בשלזיה, הורה הרמטכ"ל הגרמני אריך פון פאלקנהיין לגנרל פאול פון הינדנבורג להעביר כוחות מפרוסיה המזרחית ולהתחיל במתקפה על הרוסים בסביבות ורשה.

## הקרב
הינדנבורג פתח במתקפה ב-29 בספטמבר 1914 כשהוא עומד בראש ארבעה קורפוסים גרמניים, ולמחרת הצטרפה אליו הארמייה האוסטרו-הונגרית הראשונה בפיקוד ויקטור דנקל. בתחילה הופתעו הרוסים ונסוגו תוך שהם סובלים אבדות ו-7,000 שבויים.

ב-9 באוקטובר 1914 הגיע הינדנבורג לנהר ויסלה והיה במרחק של 19 ק"מ מורשה. כאן החלה המתקפה לדעוך. הרוסים ריכזו כוח גדול ופתחו במתקפת נגד. מחוסר אפשרות לקבל תגבורות החליט הינדנבורג ב-17 באוקטובר 1914 להפסיק את המתקפה ולסגת.

## תוצאות
ב-1 בנובמבר 1914 נסוג הינדנבורג לקו שהיה לפני המתקפה. מתקפה גרמנית נוספת לעבר ורשה בקרב  לודז' נסתיימה ללא הכרעה ברורה. הגרמנים לא הצליחו לכבוש את ורשה אבל מנעו את המשך המתקפה הרוסית לעבר שלזיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
ויסלה
ויסלה
ויסלה
קטגוריה:1914 ברוסיה
טונג צ'ונג

שמאל|ממוזער|250px|מבט על טונג צ'ונג משביל הליכה בהרים הסמוכים.
[שמאל|ממוזער|250px|מבט על טונג צ'ונג מ[רכבל נגונג פינג 360.]]
**טונג צ'ונג** (בסינית מסורתית: 東涌, בסינית פשוטה: 东涌, באנגלית: **Tung Chung**, קרי "זרם מזרחי") הוא אזור בצפון מערב האי לנטאו שבטריטוריות החדשות של הונג קונג. משמעות השם "הנחל המזרחי".

אזור טונג צ'ונג הוא אחד מאזורי "הערים החדשות" שנבנות בהונג קונג.

## היסטוריה
אזור טונג צ'ונג יושב בתקופת שושלת סונג (960 - 1279). באותה עת היה באזור כפר שתושביו התפרנסו מדיג וחקלאות.

בראשית המאה ה-19 נשלט אזור זה של האי לנטאו על ידי שודדי ים עד שצבא שושלת צ'ינג השתלט על האזור והקים, בשנת 1817 שתי מצודות באי - מצודת פאן לאו בדרומו ומצודת טונג צ'ונג בצפונו.

במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האזור כבסיס עבור צבא יפן.

עם הקמת נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג החל פיתוח נרחב של האזור אשר כלל ייבוש שטחי ים נרחבים, הקמת תשתיות עבור שדה התעופה והקמת שכונות מגורים עבור עובדי השדה ועובדי שירותי השדה.

פיתוח האזור מבוצע בארבעה שלבים, כאשר בסיום הפיתוח תהפוך העיר לעיר בת 250,000 תושבים. בשנת 1994 החל הפיתוח, ועבודות התשתית הסתיימו בשנת 1997 עם סיום בניית שכונות המגורים הראשונות, בהן מתגוררים 18,000 תושבים העובדים בשדה התעופה הסמוך.

בשלב הפיתוח השני יובשו 350,000 מ"ר מהים בשנת 2000, ובהמשך יובשו 270,000 מ"ר נוספים מים בשנת 2001, ועליהם נבנו שכונות מגורים עבור 69,000 תושבים.

במסגרת שלב הפיתוח השלישי יובשו 260,000 מ"ר נוספים מהים בשנת 2003, עליהם יבנו דירות עבור 22,000 תושבים נוספים.

שלב הפיתוח הרביעי טרם החל.

במסגרת פיתוח האזור הוארך קו טונג צ'ונג של הרכבת התחתית של הונג קונג ונבנו בטונג צ'ונג קניון המותגים סיטיגייט ורכבל נגונג פינג 360 המוביל לאתר התיירות והמנזר בנגונג פינג.

מרכז|ממוזער|800px|<center>מבט על העיר החדשה של טונג צ'ונג</center>

## קישורים חיצוניים

* העיר החדשה של טונג צ'ונג, באתר ממשלת הונג קונג

*
קטגוריה:לנטאו
מצודת טונג צ'ונג

שמאל|ממוזער|250px|מצודת טונג צ'ונג
**מצודת טונג צ'ונג** (בסינית: 東涌古城 או 東涌堡 ולעיתים 東涌炮台, באנגלית: **Tung Chung Fort**) היא מצודה הממוקמת בטונג צ'ונג שבאי לנטאו, בטריטוריות החדשות של הונג קונג.

המצודה ממוקמת בסמוך לדרך טונג צ'ונג, בין הכפרים שאונג לינג פיי (上嶺皮) והא לינג פיי (下嶺皮).

המצודה הוקמה בין השנים 1174–1189 בתקופת שושלת סונג הדרומית. באותה תקופה נהגו מבריחים שפעלו באזור להבריח מלח מהאי לאזור גואנגג'ואו (קנטון). החלטת הממשלה להפסיק את פעולות ההברחה והתקיפות כנגד כוחות השיטור באזור הביא לשליחת צבא בראשות המלך לאוק צ'ין (經略錢) במטרה להילחם במבריחים. על מנת למנוע את המשך ההברחות הוקמה המצודה והוצבו בה 300 חיילים. לאחר מספר שנות רגיעה הוחזרו החיילים מהמצודה.

בתקופת שושלת צ'ינג הפך האי לנטאו למרכז של שודדי ים. שודד הים צ'אונג פו צאי השתלט על מפרץ טונג צ'ונג והשתמש במצודה כבסיסו. כוחות הצבא הסיני נשלחו לכבוש את המצודה, ובשנת 1832 הוצב כוח צבאי במצודה על מנת לשלוט באזור ולעצור את שודדי הים. בשנת 1898 עם החכרת הטריטוריות החדשות לבריטניה כחלק ממושבת הונג קונג, פונתה המצודה.

במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה המצודה כבסיס עבור הצבא היפני. לאחר המלחמה שימשה המצודה כתחנת משטרה ולאחר מכן כמכללה. כיום משמשת המצודה כבית ספר.

בשנת 1979 הוכרזה המצודה כאתר היסטורי, ושופצה בשנת 1988.

## ראו גם
* מצודת פאן לאו

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:אסיה: אתרים ארכאולוגיים
טונג צ'ונג
טוראקו כחול

**טוראקו כחול** (שם מדעי: *Corythaeola cristata*) הוא עוף טרופי יחיד בסוג *Corythaeola*. הוא המין הגדול ביותר במשפחת הטוראקיים. אורכו 70-75 ס"מ ומשקלו 0.8 עד 1.2 קילוגרם. 

עוף זה ניצוד לבשרו ונוצותיו בקונגו. צבעו כחול מקורו צהוב עם כתם אדום.

## מאפיינים
הטוראקו הכחול הוא הגדול ביותר בין כל הטורקואים, אורכו 70-76 ס"מ ומשקלו 800 עד 1200 גרם. 

הטוראקו הכחול חי באפריקה, מגינאה וסיירה לאון למרכז אפריקה וקונגו, ודרומה לרואנדה ובורונדי. סביבות הגידול המועדפות עליו הן יערות שפלה ויערות הרריים. הטוראקו אוכל בעיקר פירות על ידי תלישתם מהעץ, אך כמו ההואצין אוכל גם עלים, נבטים ופרחים, ואף אצות. הוא חי בגובה של עד 2700 מטר מעל פני הים. הטוראקו בונה את קינו על מצע של ענפים יבשים, שנבנה על ידי הזכר והנקבה כאחד. הנקבה מטילה כ-2 ביצים כחולות-ירוקות ודוגרת עליהם יחד עם הזכר במשך כ-31 ימים. הגוזלים מצמיחים נוצות 5 עד 6 שבועות לאחר הבקיעה, אבל הוריהם עדיין מאכילים אותם במשך 3 חודשים לאחר מכן. 

סביבת הרבייה של הטוראקו הגדול היא גדולה מאוד, למרות שהאוכלוסייה הכללית של הטוראקואים הכחולים לא נספרה, והוא דווח על ידי חוקרים כמין הטוראקו שפרוש על השטח הגדול ביותר, ונראה שהוא לא נדיר ברוב שטח התפוצה שלו. האוכלוסייה נחשבת ליציבה בהיעדר ראיות לירידות באוכלוסייה או איומים משמעותיים. לכן הטוראקו מוגדר על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב "ללא חשש" (LC).

ימין|ממוזער|250px|טוראקו כחול באוגדנה

## קישורים חיצוניים

* מידע על הטוראקו הכחול, אתר האגודה העולמית לטוראקואים.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
כחול
קטגוריה:עופות יערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:גבון: עופות
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: עופות
קטגוריה:קמרון: עופות
קטגוריה:גינאה המשוונית: עופות
קטגוריה:רואנדה: עופות
קטגוריה:בורונדי: עופות
ספר החשבונייה

[שמאל|ממוזער|250px|עמוד מתוך הספר המוצג ב[הספרייה הלאומית המרכזית פירנצה|ספרייה הלאומית המרכזית פירנצה]]
**ספר החשבונייה** (בלטינית: **Liber Abaci**) הוא ספר שכתב המתמטיקאי האיטלקי לאונרדו פיבונאצ'י ובו הציג לאירופה רעיונות מתמטיים, בין היתר רעיונות שהיו קיימים במזרח והבולט ביניהם היה שיטת ייצוג המספרים ההינדו-ערבית (השיטה העשרונית) והציע להשתמש בה במקום השיטה המסורבלת שהייתה מקובלת אז באירופה שהשתמשה בספרות רומיות. הספר פורסם בשנת 1202.

פיבונאצ'י הציג בספר זה גם את **חידת הארנבים** שהולידה את סדרת פיבונאצ'י.

המהדורה השנייה של ״ליבר אבצ'י״ (ספר החשבונייה) הוקדשה למייקל סקוטוס ב-1227.

כיום לא ניתן למצוא העתקים של כתב היד המקורי מ-1202.

## מקור השם
השם "Liber Abaci" (אפשר גם לאיית "Liber Abbaci") פירושו בלטינית "ספר החשבונייה" או "ספר החישובים". המילה "Abbacus" בלטינית פירושה חשבונייה והמילה הגיעה מהמילה העברית "אבק".

## תוכן הספר
בחלק הראשון מתוארת שיטת ייצוג המספרים ההינדו-ערבית ודרך ההמרה משיטת ייצוג אחת לשנייה.

החלק השני עוסק בדוגמאות לאפקטיביות השיטה מעולם המסחר.

החלק השלישי עוסק בשאלות מתמטיות כמו משפט השאריות הסיני, מספרים מושלמים, נוסחאות עבור סדרות חשבוניות, מספרי מרסן ועוד.

החלק הרביעי עוסק בקירוב ערכים של מספרים אי-רציונליים כמו שורשים ריבועיים לא שלמים.

בנוסף מופיעות בספר הוכחות בגאומטריה והוא עוסק גם במערכות של משוואות ליניאריות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי מתמטיקה
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
קטגוריה:היסטוריה של המתמטיקה
קטגוריה:סדרת פיבונאצ'י
קלייר דניס

**קלרה "קלייר" דניס-גולדינג** (באנגלית: **Clara "Clare" Dennis-Golding**;  7 במרץ 1916 – 5 ביוני 1971) הייתה שחיינית אוסטרלית. היא אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר חזה.

## ביוגרפיה
דניס נולדה בברווד (פרוור של סידני), ניו סאות' ויילס למשפחה בת 6 אחים. אביה, אלק, עבד כתובע במשטרה. כשחיין מקצועי הוא זה שלימד את ילדיו לשחות. לאחר מכן, היא עברה עם משפחתה לקלובלי. אחותה, תורה, נבחרה לייצג את אוסטרליה באולימפיאדת אמסטרדם (1928), אך בשל גילה הצעיר נמנע ממנה לנסוע לחו"ל לבדה ולכן היא לא השתתפה.

בשנת 1931 זכתה דניס לראשונה בקריירה שלה באליפות אוסטרליה בשחייה במשחה ל-220 יארד (200 מטר) חזה, היא זכתה גם בשנים 1933, 1934 ו-1935 (בשנת 1932 לא נערכה אליפות אוסטרליה בשחייה) והייתה בלתי מנוצחת עד לפרישתה בשנת 1936.

לאחר ניצחונה בשנת 1931 נפטר אביה מאי ספיקה של מסתם הלב. לאחר מותו היא שקלה לפרוש אך בעצת אמה היא המשיכה בקריירה הספורטיבית שלה.

### שיאנית עולם
בתחרות שחייה שנערכה בסידני, ינואר 1932 קבעה דניס במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 3:08.4 דקות, שיא זה החזיק מעמד שלושה חודשים.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה דניס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 3:06.3 דקות, לפני הידקו מאהאטה מיפן (3:06.4 דקות) ושיאנית העולם אלז יקובסן מדנמרק (3:07.1 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 3:08.2 דקות.

בתחרות שחייה שנערכה באנלי, פרבר של אדלייד, אוסטרליה הדרומית בשנת 1933 קבעה דניס במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 1:24.6 דקות, שיא זה החזיק מעמד שנתיים.

במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בלונדון, בריטניה בשנת 1934 זכתה דניס במדליית זהב במשחה ל-200 יארד חזה בתוצאה של 2:50.2 דקות. הייתה זו המדליה היחידה שבה זכתה נבחרת אוסטרליה בשחייה לנשים במשחקים אלו.

בהחלטה מעוררת מחלוקת, דניס לא נכללה במשלחת האוסטרלית לאולימפיאדת ברלין (1936), למרות שזכתה בשנת 1935 בתואר הלאומי וכך נמנע ממנה להגן על תוארה האולימפי. לכן, היא פרשה משחייה תחרותית.

בשנת 1941 נישאה דניס לג'ורג' גולדינג, אתלט בעל מדליית ארד ממשחקי האימפריה הבריטית בשנת 1930 בריצת 440 יארד ומקום שישי באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) בריצת 400 מטר. היא עסקה באימון שחייה ועבדה כספרית.

בשנת 1971 בגיל 55, נפטרה דניס מסרטן, במנלי (פרוור של סידני).

## השגים ותארים
*בשנת 1982 זכתה דניס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.https://web.archive.org/web/20120606191102/http://www.ishof.org/Honorees/82/82cdennis.html

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חזה (ויקיפדיה הגרמנית)
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה (ויקיפדיה האנגלית)

קטגוריה:שחייניות חזה אוסטרליות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אוסטרליות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אוסטרליות: שחייה
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:נפטרות ב-1971
היכל התהילה של המוזיקה בלונג איילנד

**היכל התהילה של המוזיקה ב[[לונג איילנד]]** (באנגלית: **Long Island Music Hall of Fame**) הוא מוסד ללא כוונת רווח שהוקם ביולי 2005 ומשרדיו נמצאים בפורט ג'פרסון, ניו יורק. הארגון משמש כמוזיאון להיסטוריה של המוזיקה בלונג איילנד, ומבין תוכניותיו ניתן למנות: הקמת מרכז משאבי מולטימדיה, קידום פעילויות חינוכיות, הענקת מלגות לימוד ומתן במה להופעות מוזיקליות.

## פרס הסאונד של לונג איילנד
בכל שנתיים, מעניק היכל התהילה את "פרס הסאונד של לונג איילנד" למוזיקאים בעלי תרומה בולטת ל"מורשת המוזיקה של לונג איילנד". ב-15 באוקטובר 2006, נערך טקס הענקת הפרסים הראשון של הארגון בתיאטרון בכפר פצ'וג בניו יורק.

### רשימת זוכים
#### 2006

#### 2008

#### 2010

## קישורים חיצוניים
* 
*

## הערות שוליים

מוזיקה בלונג איילנד
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תרבות
קטגוריה:מוזיאונים למוזיקה
קטגוריה:לונג איילנד
יוליוס רוטשילד

**יוליוס יותם רוטשילד** (**Julius Jotham Rothschild**; 12 ביולי 1885 – אפריל 1954) היה צייר וארכאולוג ישראלי יליד גרמניה.

## קורות חיים
יוליוס רוטשילד נולד בעיר פלקרסהאוזן (Völkershausen) שבתורינגיה, גרמניה. הוא גדל בעיר אייזנך, שם למד בסמינר למורים. לאחר מכן למד אדריכלות ועיצוב פנים בברלין. בשנת 1905 סיים רוטשילד לימודים בבית הספר הגבוה לאמנות בוויימאר. בין מוריו היה הצייר לודוויג פון הופמן, שהציע לו להתמודד על משרת מורה לאמנות בירושלים שפרסם הוועד המקים של "בצלאל" בגרמניה.

בדצמבר 1906 הגיע רוטשילד בספינה לארץ ישראל והצטרף אל בוריס שץ ואפרים משה ליליאן כצוות המורים הראשון של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות". ביולי התארס לפרידה קאמיניץ, בתו של אליעזר ליפמן (בוים) קאמיניץ, בעל "מלון קאמיניץ". בבצלאל שימש יוליוס כמורה לציור ורישום. לאחר עזיבתו של ליליאן את בית הספר התבקש רוטשילד ליצור מתווים עבור מחלקת השטיחים של בית הספר. אולם, בעקבות מחאה של תלמידים אשר טענו כי רמתו המקצועים של רוטשילד נמוכה, פוטר רוטשילד ממשרתו. ייתכן כי הדבר היה קשור גם במאבקים של שץ כנגד הוועד של בצלאל בגרמניה, משום שגיסו של רוטשילד, אפרים כהן רייס, שימש כמפקח ההוצאות של "בצלאל" מטעם חברת "עזרה".

ב-1907 חזר רוטשילד לגרמניה, שם נולדו שלושת ילדיו. הוא שימש כשרטט והשלים לימודי אדריכלות קלאסית. בשנת 1913 חזרה המשפחה לארץ ישראל. בירושלים שימש כשרטט במשלחת הארכאולוגית לחפירות "העופל" בראשות פרופ' בנזינגר. לאחר שקיבל משרה של מורה ב"טכניקום", עברה המשפחה לחיפה, שם רוטשילד סייע בבניית הטכניון.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הגרמני, צורף למטה הגרמני בנצרת ושימש כאדריכל לשיקום אתרי ארכאולוגיים מטעם השלטון העות'מאני. לאחר המלחמה שימש כארכאולוג באתרים שונים ביניהם ב"קברי הסנהדרין" וב"קבר הורדוס" בימין משה.

ב-1917, כשהיה קצין בדרגת לוטננט (סגן), נשבה על ידי הצבא הבריטי, אך שוחרר על ידי ג'יימס דה רוטשילד (אין קשר משפחתי). לאחר מכן חזרה משפחתו לגרמניה, ולאחר עליית הנאצים לשלטון שבה ב-1934 לארץ ישראל.

בשנת 1947 הציג תערוכה של ציורים ובהם ממראות האתרים הארכאולוגים בירושלים בבית אבן-עזר במושבה הגרמנית. חלקם פורסם בספר "הסאגה של עיר הקודש" (1954) מאת בנימין מזר.

רוטשילד נפטר בשנת 1954, בגיל 69. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

במוזיאון ישראל נמצאים שלושה אקוורלים שלו מ-1906 – מתוות קישוטיים לשטיחים וכן ציור אקוורל בנושא "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

## לקריאה נוספת
* עפרת, גדעון, "לאן נעלם יוליוס רוטשילד", בתוך **וושינגטון חוצה את הירדן**, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, 2008, עמ' 630–637.

## קישורים חיצוניים
*
* 
* '''דיוקנו של ״יקה״ בן העלייה השנייה''', לביא שי וטינה ינקלביץ', עת־מול 194

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים ביישוב
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ארכאולוגים ביישוב
קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954
הידקו מאהאטה

**הידקו מאהאטה-היודו** (ביפנית: **前畑 秀子**; באנגלית: **Hideko Maehata**; 20 במאי 1914 - 24 בפברואר 1995) הייתה שחיינית יפנית. היא אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר חזה. הייתה לאישה היפנית הראשונה שזכתה במדליה אולימפית ו-4 שנים לאחר מכן האישה היפנית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית.

## ביוגרפיה
מאהאטה נולדה בהשימוטו, שבמחוז ואקאיאמה, בחבל קנסאי.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכתה מאהאטה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:06.4 דקות, אחרי קלייר דניס מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:06.3 דקות ולפני שיאנית העולם אלז יקובסן מדנמרק (3:07.1 דקות).

### שיאנית עולם
בתחרות שחייה שנערכה בטוקיו, בספטמבר 1933 קבעה מאהאטה במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 3:00.4 דקות.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה מאהאטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:03.6 דקות, לפני מרתה גנגר מגרמניה (3:04.2 דקות) וצעירת המשתתפות (12 שנים ו-22 ימים) אינגה שרנסן מדנמרק (3:07.8 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 3:01.9 דקות.

## הישגים ותארים
*בשנת 1979 זכתה מאהאטה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.http://www.ishof.org/Honorees/79/79hmaehata.html 

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שיאניות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אלופות אולימפיות יפניות: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם יפנים: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מיפן
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: שחייה
קטגוריה:נשים ראשונות בספורט
קטגוריה:ילידות 1914
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:נפטרות ב-1995
קטגוריה:נפטרים ב-1995
סטורן IB

ה**סטורן IB** (אחד B) היה משגר אמריקאי שהוזמן על ידי נאס"א לשימוש בתוכנית אפולו. הטיל היה משגר סטורן 1 שהשלב השני שלו הוחלף לשלב חדש וחזק יותר. המשגר שימש לבחינת החללית אפולו בזמן שהטיל שיועד לשאת את חלליות אפולו לירח, הסטורן 5, עדיין היה בפיתוח.

הטיל שימש לשיגור שתי משימות לא מאוישות של תאי הפיקוד והשירות של החללית אפולו למסלול סביב כדור הארץ, לשיגור משימה אחת של רכב הנחיתה על הירח במשימה לא מאוישת ולשיגור המשימה המאוישת הראשונה של תאי הפיקוד והשירות. לאחר סיום תוכנית אפולו, שימש הסטורן IB לשיגור שלוש משימות מאוישות אל תחנת החלל האמריקאית סקיילאב ולשיגור חללית אפולו למשימת אפולו־סויוז.

תכנון הסטורן IB החל בתחילת 1962 והוא יועד במקור להטסת חלקי חללית לנקודת מפגש בחלל ממנו תטוס החללית לירח. בסופו של דבר הועדפה התוכנית לטיסה ישירה לירח.

## שיגורים
הסטורן IB המקוריים של תוכנית אפולו שוגרו מנמל החלל קייפ קנוורל מכני השיגור 34 ו־37.

השיגורים למשימות סקיילאב ואפולו־סויוז בוצעו מכן השיגור 39B ממרכז החלל קנדי. בשיגורים אלו השתמשו במגבה מיוחד שהגביה את המשגר לגובה שאפשר לאסטרונאוטים להיכנס לחללית שבראש המשגר דרך ה"חדר הלבן" שבראש כן השיגור (כני השיגור במרכז קנדי נבנו עבור משגרי הסטורן 5 שהיו גבוהים יותר מהסטורן IB).
500px|ממוזער|מרכז|תשעת השיגורים של הסטורן IB

## קישורים חיצוניים

*על הסטורן IB 
*  מדריך הסטורן IB ספטמבר 1972
* רשימת שיגורים
## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
שחייה באולימפיאדת ברלין (1936)

שמאל|150px
שמאל|150px

שמאל|ממוזער|150px|הבריכה כיום, שבה נערכו תחרויות השחייה באולימפיאדת ברלין 1936
**[[אולימפיאדת ברלין (1936)]]** נערכה בברלין, גרמניה הנאצית. תחרויות השחייה נערכו בין ה-8 באוגוסט 1936 ל-15 באוגוסט 1936. 11 משחים נערכו במשחקים אלו (5 לנשים ו-6 לגברים), בהשתתפות 248 משתתפים (94 נשים ו-154 גברים) מ-29 מדינות.

## נשים
נבחרת השחייה של הולנד () לנשים זכתה ב-4 מדליות זהב מתוך 5 מדליות זהב אפשריות. 
### השחיינית הבולטת
**[[ריי מסטנברוק]]** () זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.

## גברים
נבחרת השחייה של יפן () לגברים זכתה ב-3 מדליות זהב מתוך 6 וב-10 מדליות בסך הכל מתוך 16 מדליות אפשריות (בכל 5 מדליות הארד האפשריות).

### השחיינים הבולטים
ג'ק מדיקה () זכה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ו-2 מדליות מכסף ופרנץ צ'יק () זכה בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ומדליית ארד. 

## טבלת המדליות

## הזוכים במדליות
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* שחייה באולימפיאדת ברלין (1936), באתר סימוכין ספורט אולימפי

*
1936
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:1936 בספורט
קטגוריה:תחרויות שחייה בגרמניה
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2004–2005)

בין דצמבר 2004 לדצמבר 2005 נערכו ברשות הפלסטינית **[[בחירות]] לרשויות המקומיות**. בחירות אלו שהיו הראשונות מאז הקמת הרשות התקיימו במשך שנה באופן הדרגתי. בבחירות התמודדו רשימות מטעם תנועות פת"ח, חמאס, הג'יהאד האסלאמי, החזית העממית לשחרור פלסטין ורשימות עצמאיות. הצלחתו היחסית של החמאס וזכייתו בכמה ערים מרכזיות, היו סימן ראשון לניצחונה של התנועה בבחירות למועצה המחוקקת שנערכו בינואר 2006.

ב-2010 הדיח מחמוד עבאס את מרבית ראשי הערים ביהודה שומרון המשתייכים לתנועת החמאס, ומינה במקומם ועדות קרואות בראשות אנשי פת"ח. הבחירות הבאות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית התקיימו ב-2012.

## הערכות לבחירות
במרץ 2004 החליטה ממשלת קריע השנייה על קיום בחירות למועצות המקומיות בארבעה סבבים שנועדו להתחיל באוגוסט 2004 ולהימשך עד שנה. הבחירות נוהלו על ידי הוועדה העליונה של הבחירות המקומיות (Higher Committee for Local Elections) במשרד לשלטון מקומי ברשות הפלסטינית. על הבחירות פיקחו משקיפים בינלאומיים.

חוק המועצות המקומיות הפלסטיני נחקק בדצמבר 1996 אך לא הופעל עד 2004. בדצמבר 2004 בוצע תיקון לחוק שקבע הבטחת ייצוג של 2 נשים לפחות בכל מועצה וקבע כי ראשי המועצות יבחרו בהצבעה של המועצה הנבחרת ולא בבחירות ישירות.

## הבחירות
הסיבוב הראשון של הבחירות התקיים בשני חלקים: החלק הראשון נערך ב-23 בדצמבר 2004 ב-26 יישובים ביהודה ושומרון והשני ב-27 בינואר 2005 ב-10 יישובים ברצועת עזה. בסיבוב זה נחל החמאס הישגים רבים, בעיקר ברצועת עזה, אך גם ביישובים ביהודה ושומרון שהיו נחשבים כמעוזים מסורתיים של הפת"ח.

הסיבוב השני של הבחירות למועצות המקומיות נערך ב-5 במאי 2005 ב-76 רשויות ביהודה ושומרון וב-8 מחוזות ברצועת עזה. בסיבוב זה זכה הפת"ח ב-52 יישובים והחמאס ב-24 יישובים.

באוגוסט 2004 בוצע תיקון לחוק הרשויות המקומיות שקבע כי הבחירות יהיו בחירות יחסיות, בצורה שחייבה קיום רשימות ונועדה לאפשר ייצוג של כל הצדדים במועצות הנבחרות ללא דומיננטיות של פת"ח או חמאס.

בסיבוב השלישי שנערך ב-29 בספטמבר ב-104 רשויות מקומיות זכה הפת"ח ב-54% מהקולות לעומת 26% לחמאס. תנועת הפת"ח ניצחה ב-65 יישובים, החמאס ב-22 יישובים ומועמדים עצמאיים ב-17 יישובים.

הסיבוב הרביעי נערך ב-15 בדצמבר 2005 ב-44 יישובים. במחוזות שבהן לא נערכו בחירות מתגוררים כרבע מאזרחי הרשות הפלסטינית.

## הערות שוליים

קטגוריה:2004 בפוליטיקה
קטגוריה:2005 בפוליטיקה
קטגוריה:בחירות לרשויות מקומיות ברשות הפלסטינית
ז'וזה מנואל ברוזו

**ז'וזה מנואל דוראו ברוזו** (בפורטוגזית: **José Manuel Durão Barroso**, באלפבית פונטי בינלאומי: ; נולד ב-23 במרץ 1956) הוא פוליטיקאי פורטוגזי שכיהן כנשיא הנציבות האירופית מ-23 בנובמבר 2004 ועד 2014. שימש ראש ממשלת פורטוגל מ-6 באפריל 2002 עד 17 ביולי 2004.

## הקריירה האקדמית
ז'וזה מנואל ברוזו הוא בוגר תואר במשפטים מהפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ליסבון ובעל תואר שני בכלכלה ותואר ראשון נוסף במדעי הסביבה מאוניברסיטת ז'נבה אשר נמצאת בשווייץ.
הקריירה האקדמית שלו המשיכה בכך שהוא היה מרצה בכיר בפקולטה במשפטים של אוניברסיטת ליסבון.
את פעילותו הפוליטית החל ברוזו עוד בימיו כסטודנט, לפני מהפכת הציפורנים. הוא היה אחד ממנהיגי המחתרת המאואיסטית MRPP והיה במפלגה הקומוניסטית של פורטוגל ומתח ביקורת קשה על התארגנות החינוך במדינה. בשנת 1967 הצטרף ברוזו למפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שבמסגרתה הוא פועל כיום.

## חיים אישיים
ז'וזה מנואל ברוזו הוא בנם של לואיש אנטוניו ברוזו ומריה דה פרייטש. בשנת 1980 התחתן ברוזו עם מריה מרגרידה פינטו ויש להם שלושה ילדים: לואיש, גיליירמה ופרנסישקו.

ברוסו דובר: פורטוגזית, צרפתית, אנגלית וגרמנית.
[שמאל|ממוזער|250px|[ראש ממשלת יוון יורגוס פפנדראו ונשיא הנציבות האירופית ז'וזה מנואל ברוזו בפגישה בבריסל בשנת 2010]]

**<big>תארים לשם כבוד</big>**
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת רוג'ר ויליאמס, רוד אילנד, 2005
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת וושינגטון, וושינגטון
*תואר לשם כבוד במדעי המדינה מאוניברסיטת גנואה, איטליה, 2006
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת קובה, יפן,2006
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת קנדידו מנדס, ריו דה ז'ניירו, 2006
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת אדינבורו, סקוטלנד, 2006
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת לה ספיינצה, רומא, 2007
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת ורשה, 2007
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת סאו פאולו, ברזיל, 2008
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת ליברפול, אנגליה, 2008
*תואר לשם כבוד מאוניברסיטת ניס סופיה אנטיפוליס, ניס, 2008

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת פורטוגל
קטגוריה:נשיאי הנציבות האירופית
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:מעוטרי מסדר השמש של פרו
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:ילידי 1956
הבחירות הכלליות ברשות הפלסטינית (1996)

ב-20 בינואר 1996 נערכו **[[בחירות]] כלליות ב[[הרשות הפלסטינית|רשות הפלסטינית]]** לתפקיד נשיא הרשות הפלסטינית ולמועצה המחוקקת הפלסטינית. בבחירות אלו נבחר יאסר ערפאת ליושב ראש הרשות, תפקיד אותו מילא עד למותו בנובמבר 2004. הפת"ח זכה ברוב המושבים במועצה המחוקקת. על פי הסכמי אוסלו היו אמורות להיערך בחירות נוספות כעבור 5 שנים, אך למעשה הן התקיימו רק ב-2005 (הבחירות ליושב ראש הרשות הפלסטינית) וב-2006 (הבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית).

במרשם האוכלוסין נכללו 1,028,280 בעלי זכות בחירה. אחוז ההצבעה הכללי עמד על 79.9%. כ-500 משקיפים בינלאומיים בהנהגת האיחוד האירופי פיקחו על התנהלות הבחירות. לצידם פעלו משקיפים פלסטיניים וועדת בחירות מרכזית.

על תפקיד נשיא הרשות התמודדו יאסר ערפאת שזכה ב-87.1% וסמיחה ח'ליל, מועמדת עצמאית, שזכתה ב-12.9% מכלל הקולות.

על 88 מושבים במועצה המחוקקת התמודדו 672 מועמדים, חלקם מטעם 16 מפלגות וחלקם מועמדים עצמאים. תנועת הפת"ח זכתה ב-50 מושבים, מועמדים עצמאים זכו ב-35 מושבים ו-3 תנועות נוספות זכו במושב אחד כל אחת.

תנועת חמאס האסאלמית, שהתנגדה להסכמי אוסלו, החרימה את הבחירות, בהן ראתה אישור להסכם.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: בחירות
פלסטינים
פלסטינים
רשות הפלסטינית (1996)
פרעתון

220px|ממוזער|שמאל|מקומה של פרעתון בנחלת שבט מנשה במפת נחלות שבטי ישראל
**פִּרְעָתוֹן** הוא אתר מתקופת המקרא, בו נולד ונקבר השופט האחד-עשר עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל הַפִּרְעָתוֹנִי, ובו נולד וכנראה גם נקבר אחד מגיבורי דוד, בניהו על פי ספר שמואל.

פרעתון זוהתה כבר במאה ה-14 על ידי רבי אשתורי הפרחי בספרו כפתור ופרח עם הכפר פרעתא, שאוכלס בידי מוסלמים בימיו, השוכן כ-10 ק"מ דרומית-מערבית לשכם ו-18 ק"מ מזרחית לקלקיליה.

באתר בוצע סקר ארכאולוגי ונחשפו בו שרידי מבנים קדומים ובורות עתיקים. על פי החרסים שנמצאו בסקר זה המקום היה מיושב בתקופה הישראלית, ומן התקופה הרומית ועד התקופה העות'מאנית. ממצאים אלו מחזקים את זיהוי המקום.

כמו כן, ליד הכפר שוכן מבנה קבר המזוהה עם קברו של עבדון ושל בניהו.

לדעת זאב ספראי לא ניתן לזהות בפרעתא את פרעתון, השוכנת לפי הכתוב ב"ארץ אפרים", כיוון שהכפר נמצא מצפון לנחל קנה, ולפיכך מיקומו בנחלת שבט מנשה ולא בנחלת שבט אפרים. לדעתו יש לזהות את פרעתון עם הכפר הפלסטיני פרח'ה, השוכן 10 ק"מ ממערב ליישוב מעלה לבונה.

לדעת יהודה אליצור ניתן להסביר כי גם פרעתון הייתה מן הערים שהיו לשבט אפרים בתוך גבולות נחלת שבט מנשה, כפי שכתוב "ערים האלה לאפרים בתוך ערי מנשה", "והערים המבדלות לבני אפרים בתוך נחלת בני מנשה כל הערים וחצריהן".

הרב דוד הלל וינר טוען כי פרעתון היא כינוי לעיר המקראית גזר.

## פרעתון ביהודה

במקורות הבתר-מקראיים נמנית **פרעתון שביהודה** עם הערים שביצר המצביא הסלאוקי בקכידס לאחר נפילתו של יהודה המכבי בשנת 160 לפנה"ס.

חוקרים רבים מזהים את המקום עם פרעתון המקראית ועם הכפר פרעתא, כמצוין לעיל. אולם, חוקרים אחרים שוללים את אפשרות הזיהוי של פרעתון שביהודה עם פרעתון המקראית, שמיקומה כאמור בארץ אפרים. מיכאל אבי יונה הציע לזהות את פרעתון שביהודה עם ח'ירבת עין פרה שבנחל פרת, וגרשון גליל זיהה את פרעתון שביהודה עם ח'ירבת אל פרעה, 4.5 ק"מ צפונית לאדוריים.

## קישורים חיצוניים
* גרשון גליל, פרעתון, תמנתה ומערך ביצורי בקכידס
* דביר רביב, ארץ תפוח
## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט אפרים
קטגוריה:נחלת שבט מנשה
ווסחוד (חללית)

ה**ווסחוד** (ברוסית: **Восход**; תרגום: זריחה) הייתה חללית שנבנתה על ידי ברית המועצות עבור תוכנית ווסחוד. החללית הייתה פיתוח ודור המשך לחללית הווסטוק. חללית זו שימשה רק לשתי טיסות מאוישות, עד שהוחלפה על ידי החללית הרוסית סויוז, אשר עדיין משמשת את רוסקוסמוס (נכון ל-2016).

החללית הייתה מורכבת משני חלקים, חלק כדורי שהכיל את הקוסמונאוטים וציוד, וחלק חרוטי שהיווה את תא השירות והכיל את המנועים והדלק.

## עיצוב
חללית הווסחוד הייתה חללית ווסטוק שהוסיפו לה מנועי גיבוי בראש תא החזרה לכדור הארץ. מערכות המילוט של החללית ווסטוק הוסרו ונוספו מושב אחד או שניים כך ששתיים-שלושה אסטרונאוטים יכלו להיכנס לחללית במקום אחד שהיה בווסטוק. למשימת ווסחוד 2 נוסף גם מנעל אוויר חיצוני מתנפח שאפשר לקוסמונאוט אלכסיי ליאונוב לצאת להליכת החלל הראשונה בהיסטוריה. לאחר שנכנס חזרה לחללית הושלך מנעל האוויר. עוד נוספו במשימה זו רקטות האטה לתא החזרה לכדור הארץ, בנוסף למצנחים, שהגבירו את יכולת ההאטה של התא בעת הנחיתה.

כדי לחסוך במקום בתא החזרה לכדור הארץ, הוסרו כיסאות המפלט ששימשו בחללית הווסטוק, כך שהקוסמונאוטים היו חוזרים לקרקע כשהם בתוך התא (הקוסמונאוט בחללית הווסטוק היה נפלט מהחללית בעזרת כסא מפלט). צוות ווסטוק 1 שוגר לחלל ללא חליפות חלל כדי לחסוך במקום. צוות ווסחוד 2 השתמש בחליפות כי המשימה כללה הליכת חלל ושימוש במנעול אוויר.

החללית שוגרה לחלל על גבי משגר ווסחוד שפותח ממשגר הווסטוק שהיה בעצמו נגזרת של טיל הR-7 סמיורקה.

## ראו גם
*תוכנית ווסחוד
*תוכנית ווסטוק
*ווסטוק (חללית)

## קישורים חיצוניים

*על החללית ווסחוד 
* 

קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:חלליות סובייטיות ורוסיות
קטגוריה:חלליות מאוישות
לירות בשליח

**לירות בשליח**, או **להרוג את השליח**, הוא ביטוי מטאפורי המתאר מעשה של הטלת אשמה על אדם שנשלח להעביר מסר, שמאכזב את מקבלו, או פגיעה בשליח כנקמה בשולח.

עד להמצאתם של אמצעי תקשורת מודרניים, בדרך כלל נמסרו הודעות באופן אישי על ידי שליח אנושי. מקבל הבשורה הרעה עלול היה להגיב לקבלת הבשורה בביצוע מעשה נקם בשליח עצמו במקום בנשוא ההודעה עצמו.

**"לירות בשליח"** היא תת-מחלקה של הכשל הלוגי "אד הומינם".

## היסטוריה
בתקופת המדינות הלוחמות בהיסטוריה של סין היה מקובל נוהג אבירות לא כתוב, על פיו הייתה ציפייה ממפקדי הצבאות הניצים לקבל ולהחזיר שליחים דיפלומטיים של האויב ללא פגע.

ביטוי למעשה שבו אכן נהרג השליח מופיעה בספרו של פלוטרכוס, חיי אישים, בתיאור חייו של לוקולוס:

ביטוי דומה מופיע במחזה אנטיגונה מאת סופוקלס:

ויליאם שייקספיר מבטא תחושות דומות במחזה הנרי הרביעי, חלק שני:

וגם במחזה אנטוניוס וקלאופטרה:

## פרויד ומנגנוני הגנה
זיגמונד פרויד ראה בהתנהגות של "ירייה בשליח" סוג שולי של מנגנון הגנה, המסייע לדחות את מה שגורם לצער או שניתן לשאתו. פרויד מזכיר את הקינה המורית, "אוי לאלהאמה שלי!" (¡Ay de mi Alhama!), המספרת על מוחמד ה-12, שליט גרנדה, שקיבל את החדשות על נפילתה של אלהאמה. הוא חש שחדשות אלו מבשרות על קץ שלטונו, אך הוא סירב לקבל אותן כאמיתיות; הוא השליך את המכתבים לאש והרג את השליח. לפי פרויד, גורם מכריע בהתנהגותו של המלך הוא רצונו להיאבק בתחושת חוסר האונים; באמצעות שריפת המכתבים והריגת השליח ניסה להמשיך ולהראות את כוחו האבסולוטי.

## ביטויים מודרניים
ביטוי מודרני ל"ירי בשליח" נמצא לעיתים בהאשמת התקשורת, המפרסמת חדשות רעות על אדם, ארגון וכדומה.

## ראו גם
* שעיר לעזאזל

## הערות שוליים

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:ביטויים
אנדריי פלטונוב

שמאל|ממוזער|250px
**אנדריי פְּלָטוֹנוֹב** (ברוסית: ** Андре́й Плато́нов**; 16 או 28 באוגוסט 1899 – 5 בינואר 1951, ברית המועצות) היה שם העט של הסופר הסובייטי **אנדריי פְּלָטוֹנוֹבִיץ' קְלימֶנְטוֹב** (**Андре́й Плато́нович Климе́нтов**). פלטונוב היה קומוניסט, ולמרות זאת יצירותיו נאסרו והוא הוגדר כ"אויב מעמדי" בגין גישתו הספקנית כלפי הסטליניזם. בין יצירותיו המפורסמות "צֶ'בֶנְגּוּר" ו"חופרים יסודות".

## ביוגרפיה
פלטונוב נולד למשפחת פועלים ענייה בקרבת העיר וורונז', ובצעירותו עבד כפועל. הוא השתתף במלחמת האזרחים ברוסיה ככתב צבאי וכעוזר לנהג קטר, ולאחר מכן החל ללמוד במכללה הפוליטכנית הנדסה אזרחית. באותן שנים, סוף העשור הראשון של המאה ה-20 והעשור השני, הוא החל לכתוב שירה, סיפורים ומאמרים, וב-1927 יצא לאור ספרו הראשון "הסכרים של יֶפִּיפַאן".

בתחילה התקבלו יצירותיו של פלטונוב באהדה, אך כעבור כמה שנים החל ממסד הביקורת־מטעם להתנגד להן בגין אי־התאמתן ל"ריאליזם הסוציאליסטי", עד שלבסוף הוא הוכרז כ"אויב מעמדי" ויצירותיו נאסרו לפרסום. במסגרת ההתנכלויות אליו נאסר בנו בשנת 1938, ורק כעבור שנתיים, לאחר שתדלנות מצד חברו הסופר מיכאיל שוֹלוֹחוֹב, שפנה בעניין ישירות לסטלין, הוא שוחרר. בן זה חלה בשחפת, נפטר ממנה והדביק את אביו במחלה, שגם הוא נפטר ממנה.

פלטונוב נותר אלמוני יחסית עד לשנות ה-60, שבמהלכן החלו כתביו להתפרסם.

## כתביו
* **מעמקי תכלת** (שירה)
* **הסכרים של יֶפִּיפַאן** (נובלה)
* **אמני השדה**
* **אדם כמוס**
* **צ'בנגור** (נובלה)
* **הבן השלישי**
* **בין חיות וצמחים** (נובלה)
* **פֿרוֹ** (נובלה)
* **חופרים יסודות** (נובלה)
* **ים יובנילי** (נובלה)
* **ג'אן** (נובלה)
* **נהר פוטודאן** (נובלה)
* **מוסקבה המאושרת** (נובלה בלתי גמורה). התפרסם ברוסית רק ב-1991, תרגם מרוסית: פטר קריקסונוב
* **14 בתי כפר אדומים** (מחזה)
* **תיבת נגינה** (מחזה)
* **הפָּרָה**
* **השִׁיבָה**
* **מולדת החשמל**
* **אבא-אימא** (תסריט)
* **בעולם נהדר ואכזר**, אסופת סיפורים של פלטונוב. עורכת ומתרגמת: נילי מירסקי, 2007

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
;ביקורות על "בעולם נהדר ואכזר"
;* 
;* 
;* עופרה עופר אורן, איך לומר הכול בלי מילים, בבלוג סופרת סופרות, 20 ביוני 2014
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:כתבים צבאיים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:רוסים שנפטרו משחפת
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1951
YafaRay

[200px|ממוזער|רינדור ב-YafaRay, של חלקי מנוע [בוכנה, שמודל בבלנדר.]]

**יפריי** (באנגלית: **Y**et **A**nother **F**ree **Ray**tracer, תעתיק מקוצר **YafaRay**) היא תוכנה למעקב קרניים, מבוססת קוד פתוח ונכתבה בשפת C ופייתון ובנוסף נעזרת בשפת XML לתיאור הסצנה.

התוכנה נכתבה על ידי אלחנדרו קונטי אסטבז (Alejandro Conty Estévez), ושוחררה לראשונה ביולי 2002.

## היסטוריה

הגרסה האחרונה של YafRay הייתה YafRay 0.0.9, ששוחררה ב-2006. בשל מגבלות של התכנון המקורי, מעקב הקרניים נכתב מחדש על ידי מתיאס וויין. הגרסה היציבה הראשונה אחרי השכתוב הייתה YafaRay 0.1.0, והיא שוחררה באוקטובר 2008.

## תכונות
### רינדור
;תאורה גלובלית
:YafaRay משתמשת בתאורה גלובלית בשביל לייצר הדמיות אור מציאותי של סצנות בתלת־ממד, בעזרת נגזרות של שיטת מונטה קרלו.

;תאורת כיפת-שמיים
:מערכת תאורה זו מתבסס בעיקר על האור המגיע מפליטת השמים, תוך כדי לקחת בחשבון את חישוב הצללים הרכים שמעורבים. מהתאורה זאת ניתן להשיג תמונת טווח דינמי רחב.

;Caustics
:YafaRay משתמשת במיפוי פוטון שמאפשר יצירת Caustic (עיוות האור שנוצר בשתקפות או באובייקטים שקופים בזמן שקרן אור פוגעת בהם).

;עומק שדה
:ניתן לשחזר את אפקט הפוקס עומק שדה. בעזרת קביעת נקודה בתוך הסצנה, חפצים אחרים יהיו מחוץ לפוקוס.

;השתקפות מטושטשת
:אם למשטח אין השתקפות מושלמת, נוצר עיוות באור שחוזר. עיוות זה גדל ככל שהשתקפות האובייקט רחוקה יותר. YafaRay יודעת לדמות את התופעה הזאת.

### ארכיטקטורה
;מסגרת מודולרית

;חוצת פלטפורמות
:YafaRay פותחה במלואה באמצעות שפת C++&lrm;. תודות לזה היא מאפשרת ניידות טובה עבור הפלטפורמות הנפוצות: GNU/לינוקס, Windows 9x/XP/2000, Mac OS X ו-Irix.

## ראו גם
* POV-Ray, תוכנת מעקב קרניים חופשית נוספת.
* LuxRender, מערכת רינדור בלתי משוחדת.
* Kerkythea, תוכנת רינדור חופשית אשר תומכת במעקב קרניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ספריית חומרים
* חיפוש חומרים
* מדריך על איך להשתמש בחומרים ב-Yafaray

קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:תוכנות תלת־ממד
קטגוריה:תוכנות גרפיות
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
ברתולומאו בון

[שמאל|ממוזער|250px| ברתולומיאו בון: שער כנסיית [מדונה דל'אורטו]]
[שמאל|ממוזער|250px| ג'ובאני וברתולומיאו בון: שער [ארמון הדוג'ה-Porta della Carta]]
[שמאל|ממוזער|250px| ג'ובאני וברתולומיאו בון: חזית ארמון [קא' ד'אורו]]
**ברתולומאו בון** (באיטלקית: **Bartolomeo Bon**; נכתב לעיתים גם כ-**Bartolomeo Buon**; סביבות 1407 – סביבות 1464) היה פסל ואדריכל איטלקי שפעל בוונציה, היה מייסד של אסכולה ונציאנית מיוחדת של אדריכלות רנסאנסית. יש הרואים בו את הדמות המרכזית של הפיסול והאדריכלות בעיר באמצע המאה ה-15.

ברתולומאו היה בנו של ג'ובאני בון (סביבות 1360 - 1443) שהיה גם הוא פסל ואדריכל ובעל מפעל סיתות אבן.

ברתולומאו הצעיר עבד יחד עם אביו, בין השאר על הקא' ד'אורו (1424-1430) ועל ה-Porta della Carta, השער המונומנטלי הבנוי בסגנון הגותי המאוחר, שבצד הפיאצטה של ארמון הדוג'ה, (1438).

## יצירתו
### אדריכלות ועיצוב
* כנסיית סנטה מריה דלה קריטה Santa Maria della Carità
* שער כנסיית המדונה דל'אורטו ( 1460–1464).
* שער כנסיית "הקדושים יוחנן ופאולוס" Santi Giovanni e Paolo.
* הארקו פוסקארי Arco Foscari, צידו הפנימי, הבנוי בסגנון הרנסאנס, של ה-Porta della Carta בארמון הדוג'ה הבנוי בסגנון הרנסאנס..
* השער של כנסיית "הקדושים יוחנן ופאולוס" Santi Giovanni e Paolo
* תכנון ה-קא' דל דוקה, ארמון שנבנה עבור הדוג'ה אשר בנייתו לא הושלמה. ארמון שהיה צפוי להיות אחד הבניינים הוונציאניים הראשונים בסגנון הרנסאנס.

### פיסול
מעבודות שהוזמנו אצל ברתולומיאו קיים תיעוד רב, אולם ידוע שחלק לא מבוטל מהזמנות אלו בוצעו על ידי פסלים שעבדו בסדנא שלו ואין תיעוד של מה בוצע על ידו, גם כיתוב על הפסלים יכול להיות שמעיד רק על כך שעוצבו על ידו או הוזמנו אצלו. כך שיחוס עבודת מסוימות לברתולומיאו עצמו נעשה על ידי החוקרים על פי אופי ואיכות העבודות עצמן.
* פי הבאר שבחצר ה-קא' ד'אורו (1427), זאת נחשבת ליצירתו העצמאית הראשונה.
*פסל "הצדק" שבראש ה- Porta della Carta.
* פסל "משפט שלמה" באגף המערבי של ארמון הדוג'ה (כנראה 1430).
* פסל "החסד" שהוצב מעל שער הכניסה לסקולה גרנדה די סן מרקו Scuola Grande di San Marco
* פסל המדונה והילד בלונטה של ה-Scuola vecchia di Santa Maria della Misericordia. נמצאת כיום במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1407
קטגוריה:נפטרים ב-1464
פאטריסטיקה

**פאטריסטיקה** או **פאטרולוגיה** (**Patristics** או **Patrology**; מלטינית: pater, אבא) הוא תחום מחקר העוסק בחקר כתביהם של הסופרים הנוצריים הקדומים הקרויים "אבות הכנסייה". הפאטריסטיקה עוסקת בתקופה שלאחר שנים-עשר השליחים במאה הראשונה לספירה, כלומר התקופה שלאחר כתיבת הבשורות, ובערך עד תקופת ועידת כלקדון ב-451. יש המאחרים עד לוועידת ניקיאה השנייה ב-787, האחרונה משבע הוועידות האקומניות הראשונות.

הפאטריסטיקה עוסקת בחקר כתבי אבות הכנסייה, שהבולטים שבהם מונים את יוסטינוס מרטיר, אירנאיוס, קלמנס מאלכסנדריה, טרטוליאנוס, אוריגנס, קיפריאנוס איש קרתגו, אתנסיוס מאלכסנדריה, האבות הקפדוקיים בזיליוס הגדול, גרגוריוס מנזיאנזוס וגרגוריוס מניסה, תאודורוס ממופסואסטיה, אוגוסטינוס הקדוש, וינסנט מלרין, קירילוס האלכסנדרוני ועוד.

נושאי המחקר הם הקנוניזציה של הברית החדשה, האפולוגטיקה הנוצרית, התגבשות התאולוגיה הנוצרית, היווצרות דוקטרינת השילוש הקדוש וחקר טבעו של ישו (כריסטולוגיה). הגישות המסורתיות לפאטריסטיקה נעשו כחלק מלימודי התאולוגיה של הממסד הדתי והניחו מראש עקביות ושיטתיות בכתבי האבות בנושאי אמונה. מאז תחילת המחקר הביקורתי, אקדמאים חותרים להציג את דעותיהם ותפישותיהם בהקשרם ובגיוונם ולאו דווקא מתוך הנחת רצף ואחידות.

רבים מהטקסטים הקלאסיים הנחוצים ללמידה של אותה תקופה נמצאים באוספים Patrologia Latina בלטינית ו-Patrologia Graeca ביוונית שנערכו על ידי ז'אק פול מינייה בסוף המאה ה-19 וכן באוסף Patrologia Orientalis שבו נמצאים בטקסטים בשפות מזרחיות. בנוסף לאלו, התגלו ומתגלים כתבי-יד שנעלמו.

בין כתבי העת המובילים העוסקים בתחום נכללים: Journal of Early Christian Studies, Studia Patristica, Vigiliae Christianae, Church History ו-Journal of Ecclesiastical History.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבות הכנסייה
קטגוריה:פאטריסטיקה
ויקטוריה פלזן

**ויקטוריה פלזן** (בצ'כית: **Football Club Viktoria Plzeň, a.s.**) הוא מועדון כדורגל צ'כי מהעיר פלזן, המשחק בליגת העל הצ'כית. המועדון נוסד ב-1911 ומשחק באצטדיון שטרונצובי סאדי המכיל בתוכו 11,700 מושבים. בעונת 2010/2011 זכה המועדון באליפות צ'כיה לראשונה בתולדותיו. בעונת 2012/2013 זכה המועדון באליפות צ'כיה בפעם השנייה. בעונת  זכה המועדון באליפות צ'כיה בפעם השלישית. בעונת  זכתה בפעם השנייה ברציפות ובעונת  זכתה בפעם החמישית. ב-2021/2022 זכתה כבר בפעם השישית.

## היסטוריה
בשנת 1971 זכה המועדון בגביע הצ'כוסלובקי לאחר ניצחון על ספרטק טרנבה.

בעונת 1971/1972 קיים המועדון את המשחק האירופי הראשון שלו כשאר אירח את באיירן מינכן הגרמנית במסגרת גביע אירופה למחזיקות. במשחק הראשון ניצחו הגרמנים 0–1 במשחק בצ'כיה ובגומלין פלזן הובסה 1–6.

בעונת 2009/2010 זכה המועדון בגביע הצ'כי וגם סיים במקום ה-2 בליגת הצ'כית וזכה להשתתפות במוקדמות הליגה האירופית. במסגרת משחקי מוקדמות הליגה האירופית אירחה פלזן את בשיקטש הטורקית. המשחק הראשון בצ'כיה הסתיים בתיקו 1-1, ובגומלין בטורקיה ניצחה בשיקטש 0–3.

בעונת 2011/2012 השתתף המועדון במשחקי מוקדמות ליגת האלופות בזכות האליפות בשנה קודם לכן. ב-12 ביולי 2011 התארח המועדון למשחק מול פיוניק ירוואן מארמניה. במשחק הראשון ניצחה פלזן 0–4 ובעקבות כך רשמה פלזן את משחקה הראשון באירופה אותו היא מנצחת, וגם המשחק השני בצ'כיה הסתיים בניצחון של פלזן בתוצאה 1–5. בסיבוב שלאחר מכן פגשה הוגרלה פלזן לשחק נגד רוזנבורג בלקלאב הנורווגית. את שני המשחקים ניצחה פלזן 0–1 בנורווגיה ו-3:2 בצ'כיה. ועקב כך העפילה פלזן לשלב הפלייאוף שם הוגרלה לשחק נגד פ.צ. קופנהגן הדנית. במשחק הראשון באצטדיון פארקן ניצחה פלזן בתוצאה 1–3 וגם את המשחק השני 1–2 והעפילה לראשונה בתולדות המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות. בהגרלת שלב הבתים הוגרלה פלזן לשחק בבית עם ברצלונה הספרדית, מילאן האיטלקית ובאטה בוריסוב הבלארוסית. הקבוצה סיימה במקום השלישי בבית ועברה לשחק בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית, שם הפסידה לשאלקה 04 והודחה מהטורניר.

בעונת 2013/2014 עלתה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות וסיימה במקום השלישי בבית. משם עברה לשחק בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית אותו עברה. בשמינית גמר הליגה האירופית פגשה את אולימפיק ליון והודחה על ידה.

בעונת 2015/2016 הודחה על ידי מכבי תל אביב בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות ובעקבות כך נשרה לליגה האירופית.

בעונת 2020/2021 הודחה על ידי הפועל באר שבע בשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.

## שחקנים
### סגל נוכחי
; נכון ב-10 באוקטובר 2025

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האוהדים של המועדון

קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1911
קטגוריה:פלזן
ניקולאי ברדיאייב

**ניקולאי אלכסנדרוביץ' ברדיאייב** (רוסית: **Никола́й Алекса́ндрович Бердя́ев**;  18 במרץ 1874 – 23 במרץ 1948) היה פילוסוף, תאולוג והוגה דעות צרפתי ממוצא רוסי.

## ביוגרפיה
ניקולאי ברדיאייב נולד בקייב למשפחה אריסטוקרטית. אביו היה קצין פרשים במשמר הצאר, אימו הייתה בתו של דוכס ממוצא צרפתי ופולני. היה לו אח אחד אשר היה מבוגר ממנו ב-15 שנה. בילדותו בילה זמן רב לבדו ונחשף לספרות רחבה בספריית אביו, בין השאר קרא את הגל, שופנהאואר, טולסטוי, דוסטויבסקי וקאנט. עד גיל 10 התחנך בבית, לאחר מכן למד בפנימיה צבאית, אותה עזב בגיל 15. בגיל 18 החל ללמוד בפקולטה למדעים של אוניברסיטת קייב, כעבור שנה עבר לפקולטה למשפטים. הוא היה מרקסיסט, כאינטלקטואלים רבים באותה תקופה, ונעצר מספר פעמים. לבסוף סולק מהלימודים עקב הפעילות הפוליטית שלו והשתתפותו בהפגנות לא חוקיות.

בשנת 1904 נישא לאשתו לידיה והזוג עבר לסנקט פטרבורג. ברדיאייב זנח את רעיונות המרקסיזם והחל להתעניין בפילוסופיה וברעיונות רוחניים ודתיים. בשנת 1907 עבר למוסקבה, שם היה חבר באגודה הפילוסופית-דתית של ולדימיר סולוביוב ונחשף לרעיונות הקשורים לפילוסופיה של הדת הנוצרית.

על אף שהיה מאמין אדוק בנצרות אורתודוקסית, העביר ביקורת חריפה על הדת הממוסדת ועל העומדים בראש הכנסייה וכמעט עמד למשפט בגין פגיעה בדת.

ברדיאייב הסתייג מהשלטון הקומוניסטי הבולשביסטי ברוסיה, אשר פגע בחופש האישי והיה בעל מגמות אלימות והאוטוריטריות. הפילוסופיה הבוגרת שלו, המתוארת כאקזיסטנציאליזם נוצרי, החלה להתגבש באותם ימים.

בספטמבר 1922 גורש מרוסיה הסובייטית באוניית הפילוסופים יחד עם קבוצה של כ-160 אינטלקטואלים אשר ביקרו את השלטון. תחילה מצא מקלט בברלין ובשנת 1923 עבר לפריז, שם לימד, הרצה וכתב בנושאים של נצרות, אתיקה, אסתטיקה והפילוסופיה של ההיסטוריה. הוא המשיך להיות בקשר עם אינטלקטואלים רוסיים וכן התחבר עם הוגים נוצרים קתולים כמו גבריאל מרסל.

בספטמבר 1945 התאלמן. ניקולאי ברדיאייב מת מהתקף לב בביתו בקלמאר, אשר בקרבת פריז, במרץ 1948.

## קישורים חיצוניים

* ספרייה מקוונת מיצירותיו
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים רוסים
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:צרפתים ממוצא רוסי
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:נפטרים מהתקף לב
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1874
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1948
מנדל פייקאז'

**מֶנדֶל פְּייֶקַאז**' (Piekarz; 1922 – 21 באוגוסט 2011) היה היסטוריון ישראלי, חוקר החסידות והשואה. את מרבית עבודתו ביצע כחוקר במוסד "יד ושם". בשנת 2004 זכה בפרס ביאליק לחכמת ישראל מטעם עיריית תל אביב.

## ביוגרפיה
מנדל פייקאז' נולד בעיירה פּוּלְטוּסְק שבמחוז ורשה בפולין. למד ב"חדר" ובישיבת נובהרדוק, אך בשלב כלשהו בחייו נטש את הדת. בזמן מלחמת העולם השנייה נמלט מהנאצים לברית המועצות, ולאחר מכן שב לפולין. בשנת 1947 העפיל לארץ ישראל באוניית המעפילים "אקסודוס" שיצאה מחופי דרום צרפת ב-11 ביולי. שירת בצבא ועד שנת 1954 היה חבר בקיבוץ גלאון.

בשנת 1954 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים ליידיש ולספרות עברית. עם מוריו נמנו דב סדן וישעיה תשבי, שבהדרכתו גם כתב את הדוקטורט.

משנת 1958 ועד לפרישתו לגמלאות עבד ב"יד ושם".

## מחקרו

פייקאז' הוכר בזכות מחקריו הרבים בהיסטוריה של יהודי מזרח אירופה בעת החדשה. אחד ממחקריו עסק ביציאת האדמו"ר מבעלז מהונגריה. פייקאז' טען, בהסתמך על מקורות שונים, כי האדמו"ר, ורבנים אחרים, נמלטו במהלך השואה מהונגריה, והשאירו את "צאן מרעיתם" לטבח. טענה זו עוררה מתנגדים, שהגיבו לטענותיו.

מחקריו התרכזו בעיקר בחקר חייו של ר' נחמן מברסלב ומשנתו, שורשי החסידות בספרות המוסר, וחסידות פולין בין שתי מלחמות עולם ובעיקר בתקופת השואה. ערך וההדיר את מחקריו של יוסף וייס ב"מחקרים בחסידות ברסלב" בהוצאת מוסד ביאליק. ביקר בחריפות במאמרו 'הנחמנידע ו"תיקון הלב": פנחס שדה והתעניינותו הסלפנית בר' נחמן מברסלב' את האנתולוגיה "תיקון הלב" של פנחס שדה.

## ספריו וכתביו
* **חסידות ברסלב: פרקים בחיי מחוללה ובכתביה** מהדורה מורחבת, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב.
* **ספרות העדות על השואה כמקור היסטורי, ושלוש תגובות חסידיות בארצות השואה**, ירושלים: מוסד ביאליק תשס"ג.
* **השואה והגבורה באספקלריה של העיתונות העברית**, א-ד, ירושלים: יד ושם, תשכ"ז.
* **השואה וספיחיה בספרים העבריים שיצאו לאור בשנים 1933–1972**, א-ב, ירושלים: יד ושם, תשל"ד.
* **בימי צמיחת החסידות - מגמות רעיוניות בספרי דרוש ומוסר**, ירושלים, תשל"ח.
* **השואה וספיחיה באספקלריית כתבי-עת עבריים : [[ביבליוגרפיה]]**, ירושלים: יד ושם, תשל"ט.
* **התעודה החסידית הספרותית האחרונה על אדמת פולין**, ירושלים: יד ושם, תשל"ט.
* **חסידות פולין: מגמות רעיוניות בין שתי המלחמות ובגזרות ת"ש-תש"ה ("השואה")**, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ן 1990.
* **בין אידאולוגיה למציאות: ענווה, אַיִן, ביטול ממציאות ודביקות במחשבתם של ראשי החסידות**, ירושלים, תשנ"ד.
* **ההנהגה החסידית: סמכות ואמונת צדיקים באספקלריית ספרותה של החסידות**, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ט.

### בעריכתו
* יוסף וייס, **מחקרים בחסידות ברסלב**; ערך וההדיר מ. פייקאז’, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ה 1974.

## לקריאה נוספת
* דוד אסף, "מנדל פייקאז’ (1922–2011)", **גלעד** כג (תשע"ג), 219–234.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

**מכּתביו**:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:גלאון (קיבוץ): אישים
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לחכמת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אלי ג'קסון

**אלינור קייט "אלי" ג'קסון** (באנגלית: **Eleanor Kate "Elly" Jackson**; נולדה ב-12 במרץ 1988) היא זמרת ופזמונאית אנגלייה, הסולנית של להקת הסינת'פופ "La Roux". היא ידועה בשל המראה שלה, השיער האדום והלבוש המיוחד שלה.

## ביוגרפיה
ג'קסון נולדה בדרום לונדון ב-1988. היא בתם של השחקנים טרודי גודווין  וקיט ג'קסון. יש לה אחות בשם ג'סיקה.

עניינה הראשוני של ג'קסון במוזיקה היה במוזיקת פולק, והייתה אוהבת לשמוע בעיקר מוזיקה של קרול קינג וניק דרייק. החומרים המוזיקליים הראשונים שיצרה היו בהשראת הזמרת ג'וני מיטשל. הטעם שלה במוזיקה השתנה במהלך שנותיה בתיכון, כשנכנסה לסצנת הרייב. היא ציינה שג'רי ראפרטי, דייוויד בואי, דפש מוד, אירייז'ר, מדונה ופרינס היו ההשראות המוזיקליות שלה באותה תקופה. ג'קסון מתנגדת לסטייליסטים שמנסים לשנות את המראה שלה ליותר קלאסי ונשי ולרשתות חברתיות, כי מרגישה שהן לא עוזרות באמת למוזיקאים.

אנשים לעיתים מכנים את ג'קסון בטעות בשם הלהקה, "La Roux".

### La Roux

הסינגל הראשון של "La Roux", "Quicksand", יצא ב-15 בדצמבר 2008. הסינגל השני של הלהקה, "In for the Kill", שיצא במרץ 2009, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השלישי של הלהקה, "Bulletproof", יצא ב-21 ביוני 2009 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השמיני במצעד האמריקאי "בילבורד הוט 100". כל שלושת השירים הללו מופיעים באלבום הראשון של הלהקה, "La Roux".

### שיתופי פעולה
ב-2010 ביצעה ג'קסון קולות רקע באלבום הפלטינה של קניה וסט "My Beautiful Dark Twisted Fantasy" שפורסם ב-22 בנובמבר 2010. היא ביצעה קולות רקע גם באלבומם של וסט וג'יי זי "Watch the Throne" בשיר "That's My Bitch" שיצא ב-9 באוגוסט 2011.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:מוזיקאיות אנגליות
קטגוריה:פזמונאיות בריטיות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1988
מיעוט אחר מיעוט

**מיעוט אחר מיעוט** היא מידה מדרשית, אחת מ-32 מידות של רבי יוסי הגלילי, ולפיה ניתן להפיק משמעות מן המקרא שאינה כתובה במפורש בכך שהכתוב מביע לשון כפול של שלילה. בכל זאת, אין בכח המידה לנגד את עיקר הבנת פשט המקרא אלא לפרש כוונת המקרא.

במדרש הספרא, התנא רבי יהודה משתמש בלימוד זה יותר משאר חבריו התנאים.

## פעולת המידה

עניין המיעוט במקרא הוא ביטוי שבא למעט דבר כללי אל מקרה ספציפי. אמנם, כשיש מיעוט אחד ואחריו בא מיעוט שני, אומרים שהמיעוט השני אינו בא למעט פעם שנית, אלא אדרבה הוא בא לרבות.

המלבי"ם מגדיר את המידה ככלל ההגיוני שכל שלילה אחר שלילה דינה לא לשלול אלא לחייב. בכל זאת, החיוב הנדרש מוגדר להיות סימילרי ומעין הדבר שעליו מדובר במפורש.

## מיעוט שלישית
במקרה שבא עוד מיעוט אחר השני, קיימים חילוקי דעות בחז"ל האם המיעוט השלישי בא למעט שוב את השני או שמתחילים לספור מחדש כלומר שאין המיעוט השלישי פועל על השני ולא קשור אליו כלל ועיקר

ההיגיון של מיעוט שלישי פורש על ידי המלבי"ם כבא להגביל את המיעוט השני ולמעט את הריבוי שניתן לדרוש ממנו (מחמת המיעוט שהוא גורם) -ולא נרבה כל דבר שרוצים לרבות.

## דוגמאות

המידה מיעוט אחר מיעוט פועלת על לשונות של כפל שלילה כ, ו.

אולם, לימוד יותר מסובך מופיע בסוף חומש ויקרא אודות מצוות חיובו של הכהן להעריך אדם או שדה למעריך שנתדלדל מעושרו שהיה לו בשעת הערכתו -שם מדובר על מיעוט אחר מיעוט בן עשר פעמים;

### מספר הכהנים
אולם, יש חילוקי דעות אודות מספר הכהנים שמזקיקים להיות נוכחים במעמד הערכין, לפי דברי המשנה ופרשנותו של שמואל (אמורא), בערכי שדה ואדם צריכים רק כהן אחד מבין העשר דינים, ואילו לפי דעתו של רב הונא בריה דרב נתן ייתכן לומר שמזמינים חמישה כהנים להיזקק להערכה -כי בעת גמר לימוד שני מיעוטים מתחילים למנות מחדש.

דיון נוסף בשיטת מיעוט אחר מיעוט הוא המחלוקת התנאית אם נתינת הזרוע, לחיים וקיבה לכהנת נחשב כקיום ציווי התורנית. דעתם של  רבי אליעזר בן יעקב שניתן לתרום את מתנת הזרוע, לחיים וקיבה אל כהנת על סמך לימוד של מיעוט אחר מיעוט 

## הערות שוליים

קטגוריה:מידות שהתורה נדרשת בהן