נטיית הפועל בגרמנית

**ב[[גרמנית]], [[פועל (בלשנות)|פעלים]] [[הטיה (דקדוק)|מוטים]]** בהתאם לשימוש בהם: כמו באנגלית (שפה קרובה), גם הם תלויים בגוף (זהות) ובמספר הדקדוקי של נושא המשפט, כמו גם בזמן ובמודוס (דרך). צורת המקור של הפעלים בגרמנית היא שם הפועל, שבדרך כלל מורכב מהצורה של הפועל לבד עם סיומת e)n)-. במהלך נטייתם של פעלים רגילים, הסיומת הזו מושמטת ומוחלפת בסיומות אחרות. 

בדרך כלל, הצורות החריגות של פעלים בַשפה קיימות כדי לאפשר הגייה יותר קלה וברורה. כמו כן, לרוב התנועה שנמצאת במרכז המילה היא זאת שמשתנה בדרכים לא צפויות (למרות שגם הסיומות יכולות להשתנות במידה מועטה). השינוי הזה הוא לעיתים קרובות שינוי מקום ההגייה של התנועה למקום יותר קדמי בפה. לתהליך הזה קוראים אומלאוט גרמאני. עם זאת, מספר פעלים כגון sein ("להיות/to be") הם חריגים במלואם.

בזמנים רבים בגרמנית, הפועל נשאר בצורה שאיננה תלויה בנושא ואליו מתלווה פועל עזר שמטים אותו. לדוגמה: Ich **habe** das Buch **gekauft** (תרגום: "קניתי את הספר/I **have** **bought** the book").

הזמנים והמודוסים שלהלן דורשים הטיה ישירה של הפועל:
* הווה פשוט (Präsens)
* עבר פשוט (Imperfekt או Präteritum)
* ציווי (Imperativ)
* זמנים מורכבים (Perfekt, צורת הבינוני (past participle) שאיננה תלויה בנושא) 
* תנאי I ו־II (קוניונקטיב, Konjunktiv)

## זמנים ומודוסים בגרמנית
לפעלים בגרמנית יש מגוון צורות המביעות מספר וסטטוס חברתי:
* גוף ראשון יחיד: ich, "אני"
* גוף שני בלתי רשמי: du, "את/אתה" (כמו בפנייה אל חבר)
* גוף שני בלתי רשמי: Du, "את/אתה" (כמו בפנייה אל חבר, צורה אפשרית במכתבים, באופן מסורתי משתמשים בה בכל סוגי הפּניות)
* גוף שלישי: sie, er, es "היא, הוא, זה/it" (אותה הצורה בשביל שלושתם)
* גוף ראשון רבים: wir, "אנחנו"
* גוף שני רבים: ihr
* גוף שני נימוסי: Sie "את/ה/ם/ן" (תמיד עם אות גדולה בהתחלה)
* גוף שלישי רבים: sie "הם/ן" (בלי אות גדולה)
בגרמנית, הרבים בגוף ראשון ושלישי וצורת הרבים הנימוסית בגוף שני כולם זהים מבחינת נטיית הפועל. משתמשים ב־Sie בגוף שני כדי להתייחס לאיש אחד או יותר בעל מעמד גבוה.

להלן סיכום של הזמנים, המודוסים והאספקטים בשפה הגרמנית:
* צורת ההווה בגרמנית מקבילה להווה הפשוט ("I walk to work every day") ולהווה הממושך (באנגלית: פרזנט פרוגרסיב, "I **am walking** to work right now") באנגלית. להווה הממושך אין מקבילה בגרמנית תקנית (ראו להלן בשביל חלופה במשלב הדיבור). 
* את צורת ההווה המושלם (באנגלית: פרפקט או פרזנט פרפקט, "I **have gone** to work") יוצרים ברובה, כמו באנגלית, בעזרת הפועל "to have" (בגרמנית: "haben") וצורת הבינוני (past participle) של הפועל שממוקמת בסוף הפסוקית. כמה פעלים עומדים שקשורים בתנועה או בשינוי לוקחים את המקבילה של הפועל be (בגרמנית: "sein") במקום את "haben". הדבר יכול להיות תלוי במשמעות המדויקת של המשפט. כדאי לציין שמשתמשים בשניהם בזמן ההווה, וששניהם פעלים חריגים.
** Er **hat** das Buch **gelesen** ("הוא קרא את הספר/He **has read** the book")
** Er **ist** ins Kino gegangen (תרגום: "הוא הלך לקולנוע/He **has gone** into the cinema", מילולי: "He **is** into the cinema gone")

* עבר פשוט (באנגלית: אימפרפקט, "I **closed** the door"). הפועל יכול להיות רגיל או חריג.
* העבר המושלם (באנגלית: פלופרפקט, "...I **had read** the book, when") זהה ברובו להווה המושלם. משתמשים בו בצורות של "haben" ו־"sein" המותאמות לעבר המושלם.
** Er **hatte** das Buch **gelesen** ("הוא קרא את הספר/He **had read** the book")
** Er **war** ins Kino **gegangen** ("הוא הלך לקולנוע/He **had gone** into the cinema")
* העתיד הפשוט (באנגלית: פיוצ'ר טנס, "I will read the book או I'm going to read the book"). יוצרים אותו באמצעות צורת העתיד המתאימה של werden (להפוך ל־) ושם פועל (כמו באנגלית).
** Ich **werde** das Buch **lesen** ("אני אקרא את הספר/I **will read** the book")
* את הציווי (באנגלית: אימפרטיב, "פתח את הדלת!/!Open the door") יוצרים בעזרת הטיה ישירה של הפועל. הוא תלוי במספר ובמעמד של האנשים שאליהם מתייחסים, בניגוד לציווי באנגלית שמשתמש רק בשם הפועל.
** **Sei** ruhig ("היה בשקט!/!**Be** quiet", כשמדברים לאדם יחיד), אבל **Seien** Sie ruhig כשמדברים לאיש בעל סמכות.
* את התנאי (באנגלית: קונדישיונל, "I **would do** it") ניתן ליצור בעזרת הפועל würden (המקביל ל־would) ושם הפועל הרלוונטי שממוקם בסוף הפסוקית (clause).
** (I **would love** her) Ich **würde** sie **lieben**

* קיימות גם צורות נוספות של התנאי (הנקראות **Konjunktiv I & II**, בשביל נטיות ההווה והעבר). הן מקבילות לצורות באנגלית כגון If I **were** rich או If I **loved** him (אבל גם It **would be** great), והן קיימות בשביל כל פועל בנטיית ההווה והעבר. לעיתים קרובות אין משתמשים בהם כאשר מדובר בפעלים שאינם שכיחים. בשביל ליצור את התנאי בזמן עתיד, משתמשים בצורת התנאי של werden ובשם פועל.
** If I **were** rich; Wenn ich reich **wäre**
** If I **had** more money; Wenn ich mehr Geld **hätte**
** It **would be** fantastic; Es **wäre** fantastisch

* את צורת הסביל (באנגלית: פאסיב, "זה נעשה/It is done") ניתן ליצור בכל זמן. יוצרים אותה בעזרת צורת הבינוני (past participle) והצורה המתאימה של הפועל werden (להפוך ל־).
** The lawn **is being mowed**; Der Rasen **wird gemäht** (מילולית, "The lawn becomes/is becoming mowed")
** The lawn was mowed; Der Rasen wurde gemäht (מילולית, "The lawn became/was becoming mowed")
** The lawn has been mowed; Der Rasen ist gemäht geworden
** The lawn will be mowed; Der Rasen wird gemäht werden
** The lawn would be mowed; Der Rasen würde gemäht werden
* לפעמים משתמשים בצורת ההווה ביחד עם שם תואר כדי להביע עתיד:
** Tomorrow, I **am going to buy** groceries; Morgen **kaufe** ich Lebensmittel (מילולית: Tomorrow, I buy groceries)

## פעלים רגילים מסוג en- (פעלים רפים) (lieben, "לאהוב")
הטבלאות שלהלן מכילות רק את הזמנים הפשוטים ואת הצורות הפעילות (active): אלה שיוצרים אותם באמצעות הטיה ישירה של הפועל.

ההשמטה של הסיומת e- (יחיד, ציווי) במשלב הדיבור היא כמעט מחייבת. במשלב הסטנדרטי ניתן להשמיטה וניתן להשאירה: !lieb או !liebe, או, למשל, !sag או !sage.

הסיומת e- (גוף ראשון, יחיד) של ההווה תמיד נשמרת בסגנון כתיבה רגיל, אבל גם לפעמים ניתן להשמיטה במשלב הדיבור. הדבר יותר נפוץ כאשר הפועל בא באמצע המשפט, וכשהוא בא בסופו הדבר קצת פחות נפוץ.

## פעלים רגילים מסוג n- (פעלים רפים) (handeln, "לפעול")
כשהשורש של הפועל (verb stem) מסתיים ב־el- או er-, הסיומת en- מושמטת לטובת n-.

## פעלים רגילים מסוג ten- (פעלים רפים) (arbeiten, "לעבוד")
כשהשורש של הפועל מסתיים ב־t-, מוספת -e- לפני רוב הסיומות כדי להימנע מכמות גדולה של עיצורים במקום אחד (consonant cluster).

## פעלים חריגים מסוג en- (פעלים חזקים) (fahren, "לנהוג")
פעלים מסוימים משנים את התנועה שבמרכזם בגוף שני ושלישי ביחיד. הם בדרך כלל משתייכים לאחת משלוש הקבוצות האלה:
* e → ie
* e → i
* a → ä

## פעלים חריגים מסוג en- (פעלים חזקים) (geben, "לתת")

## פעלים חריגים (gehen, "ללכת")
(פסקה זו זקוקה להשלמה)

## פעלים מודאליים (dürfen, "רשאי/may")
בפעלים מודאליים, התנועה שבשורש של הפועל משתנה בכל ההטיות של היחיד בהווה הפשוט. השינויים הללו ייחודיים לכל פועל. בנוסף לכך, הסיומת תושמט בהטיות של גוף ראשון ושלישי ביחיד בהווה הפשוט.

## werden ("להפוך, יהיה", בעזרתו יוצרים את צורת ה־Passiv I ואת העתיד)

## sein ("להיות", בעזרתו יוצרים את צורת ה־Passiv II ואת הזמנים המושלמים)

## haben (מקביל ל־"to have", בעזרתו יוצרים את הזמנים המושלמים)

Ihr haben (נימוסי)

## tun ("לעשות/to do")

## פעלים פריקים ואי־פריקים
בגרמנית, מילות יחס ותחיליות לעיתים קרובות מוספות לפעלים כדי לשנות את משמעותם. פעלים שנוצרו בצורה הזאת מתחלקים לשתי קבוצות: פעלים פריקים שמתנתקים מהתחיליות שלהם בהווה ופעלים אי־פריקים שאינם עושים זאת. ההטיות זהות לאלה של הפועל המקורי והמיקום של התחיליות אצל הפעלים הפריקים והאי־פריקים מתאים לדפוס מסוים. בהרבה מקרים, השפעת התחילית על הפועל איננה צפויה, ולכן בדרך כלל צריך ללמוד את המשמעות של כל פועל בנפרד. 

פעלים פריקים מתנתקים מהתחיליות שלהם בהווה, בעבר הפשוט ובציווי. ממקמים את התחיליות בסופן של פסוקיות (clauses). צורת הבינוני (past participle) במקרים כאלה היא התחילית שמוצמדת לצורת הבינטוני הרגילה. שם הפועל שומר על התחילית במקרים שמשתמשים בו, כמו למשל בצורת התנאי ובעתיד.
* nehmen – "לקחת/to take" (פועל חריג)
** Er nimmt das Buch – "הוא לוקח את הספר/He is talking the book" (שינוי בתנועה)
** Er **hat** das Buch **genommen** – "הוא לקח את הספר/He **has taken** the book" (שינוי בתנועה וסיומת en- הנפוצה בפעלים חריגים)
** Er **wird** das Buch **nehmen** – "הוא ייקח את הספר/He **will take** the book" (זמן עתיד)
* zunehmen – "לגדול; לעלות במשקל/to increase; to put on weight"
** Es **nimmt** schnell **zu** – "זה גדל במהירות/It is quickly increasing"
** Es hat schnell **zugenommen** – "זה גדל במהירות/It has quickly increased"
** Er **wird** es schnell **zunehmen** – "הוא יגדל את זה במהירות/He **will increase** it quickly" (משתמשים ב"לגדול" בתור שם הפועל מכיוון שמדובר בזמן עתיד)
פעלים אי־פריקים שומרים על התחיליות שלהם בכל המקרים. בצורת הבינוני (past participle) התחילית באה במקום ge-. כמו כן, היא שומרת על החריגויות של צורת הבינוני של הפועל המקורי.
* kaufen – "לקנות/to buy" (פועל רגיל)
** Ich kaufe es – "אני קונה את זה/I buy it"
** Ich **habe** es **gekauft** – "קניתי את זה/I **have bought** it"
* verkaufen – "למכור/to sell"
** Ich **ver**kaufe es – "אני מוכר את זה/I sell it"
** Ich habe es **ver**kauft – "מכרתי את זה/I have sold it" (רגיל, חוץ מהעובדה שהסיומת ver- החליפה את ge-)
ישנם כמה פעלים שהם פריקים עם משמעות אחת ואי־פריקים עם משמעות אחרת. לדוגמה, משמעות הפועל "übersetzen" היא "לתרגם" כשהוא אי־פריק ו"להעביר/to ferry" כשהוא פריק.

## קישורים חיצוניים
* German verb conjugation lesson, שיעור בנטיית הפעלים בגרמנית (באנגלית).
* Online German verb conjugation, אתר המטה פעלים בגרמנית (באנגלית).

## הערות שוליים

קטגוריה:דקדוק גרמני