open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איליה בולוז'ן

**אִילִיֶה גֵבְרִיל בולוז'ן** (ברומנית:**Ilie Gavril Bolojan**, נולד ב-17 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי רומני, ראש ממשלת רומניה החל מ-23 ביוני 2025, אחרי שהתמנה לתפקיד ב-20 ביוני 2025. הוא כיום יושב ראש המפלגה הלאומית ליברלית והרכיב ממשלת קואליציה עם כמה מפלגות פרו-אירופיות נוספות וקובוצת המיעוטים, ועם הסכם רוטציה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. הוא כיהן כיושב ראש הסנאט של רומניה ומתוקף תפקיד זה היה בין 12 בפברואר 2025 ל-26 במאי 2025 כנשיאה הזמני של רומניה  עד להשבעת הנשיא ניקושור דן שנבחר בבחירות החוזרות לנשיאות במאי 2025. בולוז'ן כיהן כנשיא זמני בעקבות משבר שהתעורר בזירה הפוליטית הרומנית כתוצאה מביטול הבחירות לנשיאות על ידי בית הדין לחוקה בדצמבר 2024 ובהמשך לאחר התפטרות נשיא רומניה קלאוס יוהאניס שהאריך זמן מה את כהונתו. 
בעקבות כישלון מפלגתו בסיבוב הראשון לבחירות לנשיאות רומניה ב-2024 התפטר ראש המפלגה  PNL הגנרל בדימוס ניקולאיה צ'וקה ובולוז'ן נבחר במקומו ליושב ראש המפלגה.
בולוז'ן התפרסם בעבר כראש עיר מוצלח של העיר אוראדיה, כשנבחר לתפקיד זה שלוש פעמים. החל מ-2024 נבחר לסנאט ברשימת המפלגה הלאומית ליברלית. ב-2020–2024 כיהן כיושב ראש מועצת המחוז ביהור.

## קורות חייו
### ילדות וצעירות
בולוז'ן נולד ב-1969 ביישוב בירטין, בכפר ואדו קרישולוי במחוז ביהור, בחבל פרטיום, כיום בטרנסילבניה, ברומניה כבנם של איליה בולוז'ן האב, מכונאי קטר ואשתו, פלואריה .ב-1987 סיים בולוז'ן את לימודיו בתיכון למתמטיקה-פיזיקה "אמנואיל גוז'דו" באוראדיה ואחר כך סיים לימודי הנדסת מכונות (1993-1988) ומתמטיקה (1993-1990) במכון הפוליטכני "טראיאן ווייה" בטימישוארה, המכונה כיום האוניברסיטה הטכנית של טימישטארה.
ב-1993 הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית.

### המשך פעילותו
ב-1993–1994 הוא לימד כמורה בבית הספר בטיליאגד.
ב-2004-1996 היה חבר במועצת העיר אלשד, וב-2005-2004 חבר במועצת המחוז ביהור. במקביל מילא תפקידים בכירים נוספים. ב-2000–2001 היה יושב ראש מועצת המנהלים של החברה לניקיון סלוברי אלשד בע"ם. ב-2001–2004 היה חבר במועצת מנהלים של התיכון "אלכסנדרו רומן" באלשד. כיהן גם כחבר במועצת המנהלים של הבית החולים האזורי באלשד.
ב-2006 וב-2005 נסע להשתלמויות במנהל ציבורי בצרפת ובמכון הלאומי למנהל בבוקרשט.
ב-2005–2007 כיהן בפרפקט המחוז ביהור. באפריל 2007-מרץ 2008 כיהן כמזכיר כללי של ממשלת רומניה. בתפקיד זה יישם תוכניות לשיקוף חוזי השכירות של בתי פרוטוקול וחשף אי סדירויות.
### ראש העיר אוראדיה
ב-2008 נבחר בולוז'אן לראשות עיריית אוראדיה עם 50.3% מהקולות והיה לראש העיר הראשון באוראדיה שנבחר אחרי 1989 בסיבוב הבחירות הראשון. הוא יזם תוכנית רפורמות מנהליות וכלכליות, למודרניזציה של התשתיות ושיקום המרכז ההיסטורי של העיר, עתיר בניינים בסגנון אר נובו. תחת הנהגתו הפכה העיר גם למרכז כלכלי ולתיירות. ב-2012 וב-2016 נבחר בולוז'ן מחדש עם מעל 70% מקולות הבוחרים.

## חייו הפרטיים
בשנות ה-1990 התחתן בולוז'ן עם פלורנטינה, פסיכולוגית, ובהמשך נולדו להם שתי בנות . ב-2013 בני הזוג התגרשו.
ב-2022 הכיר אישה תושבת העיר אוראדיה. בולוז'ן היה נשיא רומניה הראשון שלא היה נשוי בעת כהונתו.
הבת הבכורה, לו'ציה מריה היא אדריכלית.

## קישורים חיצוניים

*בגיורפיה באתר Romania insider Simona Fodor 10 februarie 2025

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:נשיאי רומניה 
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:ראשי עיריות ברומניה
קטגוריה:חברי הסנאט של רומניה
קטגוריה:נשיאי הסנאט של רומניה
שובהאנשו שוקלה

**שובהאנשו שוקלה** (באנגלית: **Shubhanshu Shukla**) הוא טייס ניסוי של חיל האוויר ההודי ואחד מארבעת האסטרונאוטים המיועדים שיטוסו לחלל כחלק מתוכנית טיסות החלל ההודיות המאוישות.

## חיים מוקדמים
שוקלה נולד וגדל בלאקנאו, במדינת אוטר פרדש. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ההודית ב-2005. הוא הפך לטייס קרב בחיל האוויר ההודי ביוני 2006 לאחר שסיים את אימוני הטיסה של חיל האוויר באקדמיה הצבאית לתעופה .

## קריירה בחיל האוויר ההודי
שוקלה מפקד קרבי וטייס ניסוי ותיק עם ניסיון של כ-2,000 שעות טיסה במטוסים שונים, כולל ה־Su-30 MKI, מיג-21, מיג-29, יגואר, הוק, דורניה 228 ו־An-32.

## קריירה כטייס חלל
### אימונים
שוקלה נכלל בתהליך בחירת האסטרונאוטים בשנת 2019 על ידי המכון לרפואה אווירית וחלל (IAM), ארגון של חיל האוויר ההודי עבור תוכנית טיסות החלל ההודיות המאוישות. הוא נכלל ברשימה הסופית שכללה ארבעה מועמדים. בשנת 2020, הוא נסע לרוסיה לאימון בסיסי עם שלושה אסטרונאוטים נבחרים נוספים במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הכשרתו הבסיסית הושלמה בשנת 2021. לאחר מכן חזר להודו והשתתף באימונים במתקן האימון לאסטרונאוט בבנגלורו. במהלך תקופה זו, הוא השלים את התואר השני שלו בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל מהמכון ההודי למדע בבנגלור.

שמו כחבר בצוות האסטרונאוטים הוכרז לראשונה בפומבי ב-27 בפברואר 2024, כאשר ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי הכריז על שמות חברי צוות האסטרונאוטים למשימת החלל הראשונה של הודו במרכז החלל ויקרם סרבהי בטריוונדרום.

### אקסיום ספייס
שוקלה נבחר כטייס למשימה הרביעית של חברת אקסיום ספייס לתחנת החלל הבינלאומית, לצד חבריו לצוות - המפקדת פגי ויטסון ומומחי המשימה, האסטרונאוט הפולני סלאבוש אוזננסקי-וישנייבסקי, והאסטרונאוט ההונגרי טיבור קאפו. המשימה היא חלק משיתוף פעולה בין נאס"א לארגון ההודי לחקר החלל. ב-26 ביוני 2025 הוא טס לחלל במסגרת משימה Axiom Mission 4. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית. שוקלה החל בביצוע תוכנית מחקרים שתואמה על ידי הארגון ההודי לחקר החלל. נחיתה הסתיימה בהצלחה ב-15 ביולי.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר ספייספקטס
* ביוגרפיה באתר אקסיום ספייס

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית החלל ההודית
קטגוריה:טייסים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1985
יהודה ותמר (הוראס ורנה)

**יהודה ותמר** (בצרפתית: **Judah and Tamar**) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי הוראס ורנה משנת 1840. ונמצא ברשות מוזיאון אוסף וולאס. הציור הוצג בסלון של פריז בשנת 1843. היצירה מבוססת על הסיפור המקראי מספר בראשית (ל"ח, 13–19), המתאר כיצד תמר, כלתו האלמנה של יהודה, התחפשה לזונה כדי להבטיח את מקומה במשפחתו. יהודה, שלא זיהה אותה, העניק לה כעירבון את טבעתו, צמידיו ומטהו. כתוצאה מהמפגש נולדו לה תאומים פרץ וזרח, ופרץ, הוא אביו הקדמון של דוד המלך.

## תיאור היצירה
הציור מציג את המפגש בין יהודה לתמר ברגע טעון מבחינה דרמטית וארוטית. תמר, בעלת שיער בהיר, יושבת כשפניה מכוסות בצעיף, אך שדה וירכה חשופים לעיני הצופים ולעיניו של יהודה, המתואר כבעל עור כהה. לצידם ניצב גמל, עד למתרחש, המשמש גם כסמל למרחב המזרח תיכוני. לבושם של הדמויות מחזק את הזיקה ל"מזרח", בהתאם לתפיסה שרווחה בתקופתו של ורנה.

## הקשר היסטורי ופרשנות
ורנה שילב בציורו את גישתו שלפיה ניתן לתאר סצנות מקראיות בהשראת חיי הערבים בני זמנו, מתוך האמונה כי אורחות חייהם נותרו ללא שינוי במשך אלפי שנים. גישה זו שיקפה את האוריינטליזם של המאה ה-19, אשר הציג את המזרח כמרחב מסתורי ואקזוטי, ולעיתים גם כזירה של שחרור מיני עבור החברה האירופית המהוגנת. אלמנטים אלו ניכרים גם בציורו "כותונת יוסף", אשר משקף תפיסה דומה. גישתו של ורנה זכתה הן לשבחים והן לביקורת בתקופתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:הוראס ורנה: ציורים
קטגוריה:ציורים באוסף וולאס
בית הכנסת עזוז

**בית הכנסת עזוז** (בערבית: **كنيس عزوز**) היה בית כנסת יהודי לשעבר, שהיה ממוקם ליד סוק אל חוסר, באלכסנדריה, מצרים. זה היה אחד מבתי הכנסת העתיקים באלכסנדריה. לא ידוע מתי הוא נבנה, אולם הוא נבנה מחדש בשנת 1853.

## ראו גם
* תולדות היהודים במצרים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: בתי כנסת
קטגוריה:יהדות אלכסנדריה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
גרם המדרגות של הבאוהאוס

**גרם המדרגות של הבאוהאוס** (בגרמנית: **Bauhaustreppe**) הוא ציור מאת הצייר הגרמני אוסקר שלמר, שנוצר בשנת 1932 כמחאה על סגירת "באוהאוס דסאו"  בהוראת הרוב הנאצי במועצת העיר דסאו. היצירה נחשבת לאחת מיצירותיו החשובות של שלמר ולחלק מתנועת המודרניזם הקלאסי. בשנת 1933 רכשו פיליפ ג'ונסון ואלפרד באר את הציור עבור אוסף המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. טרם לכך חווה שלמר את הרס ציורי הקיר שלו ב-1930, בעקבות יוזמתו של פול שולצה-נאומבורג, אשר הורה על מחיקת הפרסקאות מהקירות של בניין סדנאות הבאוהאוס בויימאר, כחלק מהמאבק נגד אמנות מנוונת.

## תיאור ורקע
ממוזער|כיתת האריגה של הבאוהאוס על גרם המדרגות, צילום המיוחס לאוסקר שלמר, 1927/28.
הציור מציג דמויות גאומטריות מסוגננות המטפסות במעלה גרם מדרגות, בעוד ששתי דמויות אחרות, אחת מהן מוצגת במלואה והשנייה רק בזרועה השמאלית על המעקה, יורדות מטה. במרכז הציור ניצבות שלוש דמויות עם הגב לצופה, כאשר האמצעית לובשת ז'קט אדום בוהק. בקדמת הציור, משני צדדיו, מופיעות שתי דמויות בפרופיל, המופיעות כאילו הן נכנסות לתוך הקומפוזיציה. הדמויות בחלקו העליון של גרם המדרגות נראות קטנות יותר, מה שמדגיש את התנועה כלפי מעלה. מתוך שמונה דמויות הנראות בציור, שש מהן עולות למעלה, ואילו שתיים יורדות מטה, ביניהן אחת הנראית כמרחפת על המדרגה, בתנוחה המזכירה תנועה ריקודית.

חוקרת האמנות קארין פון מאור זיהתה בדמות זו אלמנט חוזר בעבודותיו של שלמר, אשר מהווה רמז לעניין שלו במחול הבאוהאוס. במבט נוסף ניתן להבחין בראש נוסף, מבעד לרשת החלון בצידו הימני העליון של הציור, המקיים קשר עין עם הדמות המרכזית באדום. בכך נוצר חיבור בין החלל הפנימי לבין המרחב החיצוני ומודגשת תחושת העומק בציור. הציור שואב השראה מתצלום משנת 1927 של תיאודור לוקס פיינינגר, המתעד את כיתת האריגה בבאוהאוס על גרם המדרגות של בית הספר בדסאו. שלמר עצמו שרטט בשנת 1928 סקיצה בעיפרון של דמויות דומות, וכן אקוורל מפורט משנת 1931.
## משמעות ופרשנות
ב*גרם המדרגות של הבאוהאוס* הביע שלמר את חזון הבאוהאוס בצורה אידיאליסטית ואמנותית, תוך שימוש בסמליות של עלייה במדרגות כמשל להתקדמות. המדרגות והמעקה, המעניקים תחושת יציבות, מייצגים את הצורך בתמיכה בעיתות משבר. הציור מבטא אופטימיות לעתיד מזהיר יותר, על רקע האיום הגובר של הנאציזם. העיסוק של שלמר במושגים של "חוק ומידה", "חירות במסגרת החוק" ו"זרם התת-מודע" בא לידי ביטוי בקומפוזיציה המאורגנת של היצירה.

## תערוכות
ממוזער|גרם המדרגות של הבאוהאוס בדסאו
הציור הוצג לראשונה בגרמניה בתערוכה "אמנות גרמנית חיה" אצל פאול קסירר ואלפרד פלכטהיים בברלין. בשנת 1932 התקיימה תערוכת רטרוספקטיבה של שלמר במועדון האמנות של וירטמברג בשטוטגרט, אך זו נסגרה בלחץ הנאצים במרץ 1933. לאחר מכן נרכש הציור על ידי המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. בשנת 1955 הוצג הציור בתערוכת "דוקומנטה 1", ותרם להשבת מעמדו של שלמר בגרמניה לאחר תקופת השלטון הנאצי. בשנים 2014–2015 הוצג הציור בתערוכה "חזונות של עולם חדש" בגלריה הממלכתית של שטוטגרט.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:באוהאוס
קטגוריה:ציורי שמן
טבח העלווים בסוריה (2025)

**טבח העלווים בסוריה** פרץ במרץ 2025 ונהרגו כ-1,700 אזרחים עלווים, כולל נשים וילדים. זאת בעקבות התקוממות של בני העדה נגד שלטונו של אחמד א-שרע, אשר החליף את משטר אל-אסד העלווי, ובמהלכה נהרגו מספר שוטרים.

## רקע
ב-27 בנובמבר 2024, במקביל לכניסת הסכם הפסקת האש בין ישראל ללבנון לתוקף, פתחו המורדים הסורים במתקפת פתע על כוחות משטר אסד בסוריה. המורדים כבשו בזו אחר זו ערים ברחבי מערב סוריה ודרומה, בהן חלב, חמה וחומס, וב-8 בדצמבר 2024, 11 ימים מפרוץ המתקפה, הם כבשו את דמשק ובכך הביאו לנפילתו של משטר אסד. המורדים הקימו משטר חלופי בראשות אחמד א-שרע, שעומד בראש תנועת היאת תחריר א-שאם שהובילה את המרד.

כמה חודשים לאחר מכן, בתחילת מרץ 2025, החלה התקוממות-נגד של העלווים במערב סוריה, המזוהים עם משטר אסד, ופרץ ניסיון מרד במשטר החדש.

## ניסיון המרד ודיכויו בטבח המונים
ב-6 במרץ, כמה ימים לאחר פרוץ התקוממות הנגד, ארבו חמושים עלווים לסיור משטרתי בעיירת חוף בסוריה ותקפו אותו, הרגו 13 אנשי אבטחה ופצעו רבים אחרים. בתגובה החלו חילופי אש כבדים בין אנשי המשטר החדש לנאמני משטרו של אסד, שהובילו לעשרות רבות של הרוגים. בהמשך החלו אנשי המשטר החדש לבצע הוצאות להורג המוניות של עלווים כנקמה על ניסיון ההתקוממות.

על פי המרכז הסורי לזכויות אדם, כ-745 אזרחים נהרגו במחוזות טרטוס ולטקיה במערב סוריה, רובם בהוצאות להורג ללא משפט. בנוסף, 125 חמושים של שלטון א-שרע ו-148 חמושים שמזוהים עם משטר אסד נהרגו בחילופי אש. בסך הכל נהרגו ונרצחו יותר מאלף בני אדם, ביניהם ילדים ונשים. לעיתים ההוצאות להורג לוו באקטים של השפלה כשהנפוץ שבהם הוא הזחלת העלווים על ארבע ודרישה מהם לנבוח ככלבים.

## תגובות
***** – 7 במרץ 2025: שר הביטחון ישראל כץ הטיל אחריות על השלטון החדש בסוריה, בראשות אחמד א-שרע. לדבריו, האירועים חשפו את תפיסתו הג'יהאדיסטית של היאת תחריר א-שאם.

### הפנייה לישראל
ב-10 במרץ 2025 שלחו מנהיגי העדה העלאווית מכתב לראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ובו ביקשו סיוע נגד השלטון הסורי: . הפנייה הועברה גם לשר החוץ הישראלי, גדעון סער, באמצעות אנשי קשר ומתווכים מהאזור, בשם בכירי השייח'ים של העדה העלאווית בסוריה. בנוסף מופיעה במכתב גם פנייה לתקשורת הישראלית שבה כתוב: "שפכו אור על מעשי הטבח".

## ראו גם

* מלחמת האזרחים בסוריה
* טבח הדרוזים בפרוורי דמשק (2025)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קטגוריה:מעשי טבח
קטגוריה:2025 בסוריה
דניאל קרויזמן

**דניאל קרויזמן** (נולד ב-6 במאי 1987) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשרת כמפקד עוצבת אדירים. קודם לכן פיקד על גדוד הדס וגדוד 55.

## ביוגרפיה
קרויזמן התגייס לצה"ל ועבר הכשרה של לוחם מפקד וקצין.
בין השנים 2019–2021 שימש כמפקד גדוד 55 בחטיבת האש 215, בין השאר במבצע שומר החומות.
לאחר מכן, בין השנים 2021–2023, פיקד על גדוד הדס בבה"ד 1. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת האש 282.
באוגוסט 2024 מונה למפקד עוצבת אדירים והועלה לדרגת אלוף-משנה.

## הערות שוליים
 
 

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 215
קטגוריה:מפקדי גדוד הדס
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדירים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
דברים קטנים כאלה (סרט)

**דברים קטנים כאלה** (באנגלית: **Small Things Like These**) הוא סרט קולנוע משנת 2024 בבימויו של טים מיאלנטס, עם קיליאן מרפי, איילין וולש ואמילי ווטסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רב מכר בשם זה מאת קלייר קיגן (2021). הוא מתאר תופעה שהייתה נפוצה במנזרים הקתוליים באירלנד וכונתה מכבסות מגדלנה שבה נאלצו נשים שהרו מחוץ לנישואין או סטו מדרך המוסר, להיכנס בעל כרחן למנזרים שם הועבדו כשפחות על ידי הנזירות בעיקר במכבסות במנזרים.

העלילה מתוארת גם בפלשבקים בה גיבור הסרט נזכר בילדותו הקשה המשפיעה עליו גם בבגרותו.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין והיה מועמד לפרס פרס דוב הזהב, אמילי ווטסון זכתה בפרס דוב הכסף לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
## תקציר העלילה
ביל פרולונג (קיליאן מרפי) הוא בעל עסק לשיווק פחמים להסקה בעיירה ניו רוס  באירלנד. הוא נשוי לאיילין (איילין וולש) ולהם חמש בנות. הוא עובד קשה, מטעין שקי פחמים על גבו ובערב שב לביתו ושוטף ארוכות את כפיו השחורות מפחם.

ביל נזכר מדי פעם בילדותו. אימו שרה (אגנס אוקייסי) הרתה אותו מחוץ לנישואים והיא הוחרמה על ידי משפחתה ונאלצה לעבוד כמשרתת בחוותה של מיס וילסון (מישל פיירלי) שהתייחסה אליו כבנה. מנהל החווה היה נד (מארק מק'קנה) וביל חשד כל הזמן שהוא אביו הביולוגי.

ביל סיפק פחם גם למנזר בעיירה ופעם אחת ראה נערה נדחפת על ידי אימה לתוך המנזר. פעם אחת הבחין במחסן המנזר בעת שפרק פחם, בנערה מפוחדת ורועדת יושבת בפינה בחשיכה. היא אמרה לו ששמה שרה. ביל הכניס אותה למנזר ונפגש עם הנזירה הראשית מארי (אמילי ווטסון). במנזר הוא מבחין בנערות העובדות במכבסה.

הנזירה מארי מסבירה לו כי שרה היא נערה שובבה שהתחבאה במחסן במסגרת "משחק מחבואים" והיא תדאג שזה לא יישנה. ביל מתקשה להאמין לה והיא שמה דמי שתיקה במעטפה לאשתו איילין.

ביל ההמום נותן את המעטפה לאשתו רק לאחר שמארי שוחחה איתה. הוא נפגש בפאב המקומי במיס קיהו (הלן בנהאם) ונועץ בה. היא מזהירה אותו שלא יפרסם את הדבר כי הנזירה מארי בעלת השפעה גדולה בעיירה וזה יזיק מאד לחינוך בנותיו.

ביל לא שקט. הוא חוזר למחסן המנזר ומוצא שם שוב את שרה בחושך. הוא מחליט לקחת אותה לביתו ובדרך מתבוננים בהם בשקט אנשי העיירה.

בסוף הסרט מופיעה כתובת - "מוקדש ל-56.000 נשים צעירות שנשלחו לבתי המחסה מגדלנה למטרת חזרה בתשובה ושיקום בשנים 1922–1998 ולילדים שנלקחו מהן".

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט, באתר יוטיוב
*ביל נפגש עם הנזירה הראשית ונערות מכבסת מגדלנה, באתר יוטיוב
*הסבר על הסרט, באתר יוטיוב
*דברים קטנים כאלה, באתר אידיבי
*אתר הסרט

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים איריים
קטגוריה:סרטים שצולמו באירלנד
שתי דמויות עירומות למחצה

**שתי דמויות נשיות עירומות למחצה** (בגרמנית: **Zwei weibliche Halbakte**) הוא ציור אקספרסיוניסטי מאת האמן הגרמני אוטו מולר, שצויר בסביבות שנת 1919.

## תיאור
הציור נוצר בטכניקה של צבע דבק על בד גס. מרקם הבד המחוספס והחדיר משמש חלק בלתי נפרד מהקומפוזיציה; צבעי הציור אינם מכסים לחלוטין את המשטח, מה שיוצר אשליה שהצבע נספג בבד. הציור חתום בפינה הימנית העליונה בראשי התיבות O. M.. הוא מציג שתי נשים צעירות ושחורות שיער בעלות שפתיים מלאות ופנים צרים בעלי צורת משולש כמעט מחודד. הן מביטות ישירות אל הצופה בעיניים שחורות וצרות – האישה הימנית פונה קדימה, ואילו השמאלית מעט מהצד. קווי המתאר של גופן, המוצג עד מעט מעל הטבור, צוירו במשיכות מכחול שחורות, וכך גם הקווים הפנימיים המדגישים את הפרטים האנטומיים. גופיהן מוארים בגוון לבן-כחלחל, בעיקר בדמות הימנית, שעורה מעט בהיר מזה של הדמות השמאלית. הרקע מורכב מגוני צהוב ואפור, כאשר ראשי הדמויות מוקפים במשיכות מכחול צהובות רחבות.

## היסטוריה
לאחר חזרתו ממלחמת העולם הראשונה שב מולר לעסוק בנושאים שהעסיקו אותו בעבר. עם זאת, "שתי דמויות נשיות עירומות למחצה" נבדל מיצירותיו האחרות, שבהן נהג להציג דמויות עירום בגוף מלא. עד שנת 1935 היצירה הייתה בבעלות אספן האמנות הברסלאי ד"ר איסמר ליטמן, שרכש אותה ישירות ממולר. ליטמן, שהיה מקורב לאמן, צבר אוסף של שני ציורים ו-128 יצירות גרפיות של מולר.

בדצמבר 1934, בעקבות הרדיפות מצד המשטר הנאצי, התאבד ליטמן. לאחר מותו ניסתה אלמנתו למכור חלק מהאוסף, שכלל כ-6,000 יצירות, במכירה פומבית בבית המכירות בברלין מקס פרל ב-26–27 בפברואר 1935, במטרה לממן את הגירתה עם ילדיה. הציור היה בין היצירות שנועדו להימכר, אך יומיים לפני המכירה הוא הוחרם על ידי הגסטפו, שסיווג אותו כ"ייצוג בולשביקי-תרבותי בעל אופי פורנוגרפי".

בשנת 1937 הוצג הציור בתערוכה "אמנות מנוונת" במינכן. בשנת 1939 ניסתה גלריה פישר בלוצרן למכור את היצירה תמורת 850 פרנקים שווייצריים, אך ללא הצלחה. הציור הוחזר לגרמניה ונרכש עבור 100 או 150 דולר על ידי סוחר האמנות הילדברנד גורליט, שמכר אותו מאוחר יותר לאספן יוזף האובריך.

בשנת 1946 נתרם אוספו של האובריך למוזיאון ולרף-ריכרץ בקלן (כיום מוזיאון לודוויג), שם נשמר הציור. נטען כי היצירה נרכשה במקור מהאמן על ידי הגלריה הלאומית של ברלין. בשנת 1999 הושבה היצירה לרות הלר (Ruth Haller), בתו של ליטמן, ובשנת 2000 נרכשה מחדש עבור מוזיאון לודוויג. מאז שנת 2001 פועלת בקלן מחלקה למחקר השבת יצירות אמנות שנבזזו בתקופת הנאצים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים משנות ה-1910
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:נשים בציור
משה ואשתו הכושית ציפורה

**משה ואשתו הכושית ציפורה** (בהולנדית: **Mozes en zijn Ethiopische vrouw Seporah**) הוא ציור משנת 1645–1650 מאת הצייר הבארוק הפלמי יאקוב יורדאנס. הציור הוא דיוקן חצי גוף של משה ואשתו האפריקאית.

הציור, שנעשה בטכניקת שמן על בד, מוצג כיום במוזיאון רובנסהאוס באנטוורפן, בלגיה.
## תיאור היצירה
משה עומד בקדמת הציור, ידו הימנית פרושה כלפי מעלה, וידו השמאלית מונחת על לוחות הברית. הלוחות מצויים בצל ותוכנם—עשרת הדיברות—אינו קריא. מאחוריו, לימינו, ניצבת אשתו, אישה שחורה—ייתכן כי מדובר בציפורה. ידה הימנית מונחת על חזהּ, והסרטים בכובעה יוצרים צורת צלב או הילה בצורת צלב.

## מקורות ליצירה
ב מסופר כי משה ספג ביקורת מאחיו הגדולים על כך שנשא "אישה כושית" (בתרגום הוולגטה הלטיני: Aethiopissa). פרשנות אחת לפסוק היא שציפורה, בתו של יתרו ממדיין, הייתה שחורה. פרשנות אחרת גורסת כי למשה היו יותר מנישואין אחדים. בכתביו של יוספוס פלביוס ובאגדות ימי הביניים נטען כי אשתו הראשונה של משה הייתה תרביס. לא ידוע מה הייתה עמדתו של יורדאנס בעניין, והציור הוצג תחת שמות שלא כללו את שמה של ציפורה. יורדאנס נחשף ככל הנראה לסיפור אשתו של משה בתרגומי המקרא בני זמנו ובכתביו של יוספוס. ייתכן שגם קרא את חיבוריו של הישועי אלונסו דה סנדובל על אפריקה. גם אמנים בני תקופתו שהציגו נשים שחורות ביצירותיהם היוו לו השראה, כגון הסיבילה אגריפינה של יאן ואן דן הוק.

סביר להניח שהציור לא נעשה בהזמנה, אלא עבור יורדאנס עצמו או עבור אדם קרוב לו.

## פרשנות
ההיסטוריונית לאמנות אליזבת מקגראת' כתבה:

משה מגן על אשתו השחורה בפני הצופה, ולא בפני אחיו ואחותו. היא נסוגה מהצופה, שואלת, תמהה ואולי אף מעט חוששת. באמצעות ניצול מבריק של אמצעי ההכלה והעימות, יורדאנס מעניק לנושא רלוונטיות חדה, תוך שהוא מאתגר את הנוצרים בני זמנו לקבל את האישה האתיופית של משה, כפי שמרים ואהרן לא קיבלו אותה – לא רק כסמל לחוכמה פגאנית או כצל של הכנסייה שלהם, אלא כשכנה, בזכות עצמה.

## ראו גם
* האישה הכושית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי זוגות
קטגוריה:משה בציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:יאקוב יורדאנס: ציורים
פיטר פוגאראסי

**פיטר איוון פוגאראסי** (באנגלית: **Peter Ivan Fogarassy**; בהונגרית נהגה: **פטר איוון פוגאראש**; 21 ביולי 1939 – 18 בדצמבר 2010), היה שחיין יהודי-אמריקאי הונגרי. אלוף ושיאן ארצות הברית, במשחי החזה קבע תוצאות טובות יותר משיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה שלא הוכרו ואלוף ושיאן המכביה השישית (השישית 1961) במשחה ל-200 מטר חזה.

## ביוגרפיה
פוגאראסי נולד בשם **צבי לאזאר** וגדל בבודפשט, הונגריה, בנו של זלמן, בעל מפעל לייצור כובעים. הוא זכה באליפות הנוער של הונגריה בשחייה והשתתף בקבוצת כדורמים בעיר הולדתו. ב-1956 בגיל 16, כאשר הגיעו כוחות הצבא האדום הסובייטים לדכא את המרד ההונגרי, ברח עם חברו טום לאוסטריה, וזמן קצר לאחר מכן, לארצות הברית תוך שהוא נעזר בסיוע של נשיא ארצות הברית אייזנהאואר שאפשר להונגרים נוספים למצוא מקלט בארצו. הוא התגורר במחנה פליטים בניו הייבן, ניו ג'רזי, ומצא עבודה במפעל פלדה בקונטיקט בעזרת מאמן הונגרי לשעבר. הוא השאיר את כל משפחתו מאחור, אבל שישה חודשים לאחר מכן התאפשר להם להצטרף אליו בניו הייבן.

פוגאראסי שחה באקדמיית צ'שייר בניו הייבן. בשנת 1959 הוא שחה באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית בראלי בהדרכתו של ויליס קייסי. הוא קבע שלושה שיאים לאומיים בשנה הראשונה שלו במשחים ל-100, 200 ו-220 יארד חזה.

ב-1960 קבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם שלא הוכר ולא זכה להשתתף באולימפיאדת רומא, מאחר שלא קיבל את אזרחותו האמריקאית. הוא היה מתוסכל לאחר שראה את מתחרהו בן ארצו ויליאם מוליקן, אותו ניצח בשישה משחים מתוך שבעה, זוכה במדליית הזהב האולימפית.

בשנים 1959 עד 1963 הוא קבע שלושה שיאי עולם ושישה שיאים אמריקאים וזכה שלוש פעמים באליפות ארצות הברית. בתקופת לימודיו באוניברסיטה הוא סיים ראשון בכל המשחים בהם השתתף באוניברסיטה.

### אלוף המכביה שישית
בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:38.1 דקות, לפני בן ארצו בל וייטין (2:48.3 דקות) וסטיבן רבינוביץ' מקנדה (2:49.0 דקות). תוצאה זו שקבע הייתה מספיקה למדליית ארד באולימפיאדת רומא.

בשנת 1964 שחק כדורמים במועדון האתלטיקה של ניו יורק שהתמודד להשתתף באולימפיאדה.

ב-1963 סיים תואר ראשון בחינוך וב-1965 תואר שני בזמן שאימן כדורגל באוניברסיטת אפלצ'יאן סטייט .

עבד כמנהל חשבונות בחברת לוי שטראוס ושות'.

בשנת 1977 כיהן כיו"ר קבוצת הכדורמים של ארצות הברית למכביה.

## חיים אישיים
פוגאראסי היה נשוי לג'ואן שפירו (1945–2022), אב לשתי בנות וסבא ל-6 נכדים. ב-18 בדצמבר 2010 נפטר מסרטן הלבלב.

## הנצחה
* ב-27 באפריל 1991 נכנס להיכל התהילה של השחייה של צפון קרוליינה.
* ב-2005 נכנס להיכל התהילה של הספורט של צפון קרוליינה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* 

* Peter Ivan Fogarassy, *Legacy*
* Peter Fogarassy, *ncshof*
* by Dennis Rogers, Profiling Peter Fogarassy - Breaststroke All-American who escaped Soviet tanks, September 2, 2002
* Former All-American Swimmer Fogarassy Dies


## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:שחיינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
אלירן דהאן

**אלירן דהאן** הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשרת כמפקד עוצבת כידון.

## ביוגרפיה
את שירותו הצבאי החל דהאן במערך הקני של חיל התותחנים, שם ביצע מגוון תפקידים עד לתפקיד הסמג"ד.

עם קידומו לדרגת סגן אלוף בספט' 2019 מונה לפקד על יחידת רוכב שמיים בתקופת מבצע 'שומר החומות'.

עם סיום תפקידו ביחידת רוכב שמיים בקיץ 2021, מונה אלירן לתפקיד קצין המבצעים של פיקוד המרכז תחת האלוף יהודה פוקס בתקופת מבצע 'שובר גלים'.

שבועות אחדים לפני פרוץ מלחמת חרבות ברזל, מונה דהאן לסגן מפקד עוצבת הפלדה 162 בפיקוד הדרום, וקודם לדרגת אלוף-משנה.

בחודש יולי 2024 מונה לפקד על עוצבת כידון 209, חטיבת האש של אוגדה 210.

בסוף חודש ספטמבר 2026 עתיד להיכנס דהאן להיות סגן מפקד מל״י.

דהאן גר בחולון יחד עם משפחתו, נשוי לרותם ואב ל-4.

דהאן בעל תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני בייעוץ ופיתוח ארגוני למנהלים מהמכללה למינהל.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חולון: אישים
קטגוריה:מפקדי רוכב שמים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 209
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אנג'לו סקולה

**אנג'לו סקולה** (באיטלקית: **Angelo Scola**; נולד ב-7 בנובמבר 1941) הוא קרדינל איטלקי של הכנסייה הקתולית, פילוסוף ותאולוג. שימש כארכיבישוף של מילאנו בין השנים 2011–2017 ולפני כן כפטריארך של ונציה בשנים 2002–2011. נעשה בישוף בשנת 1991 ובשנת 2003 מונה לקרדינל.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו

סקולה נולד במלגרטה שבמילאנו, בנם של קרלו סקולה, נהג משאית, ורג'ינה קולומבו. הוא היה הצעיר מבין שני אחים; אחיו הבכור פייטרו נפטר בשנת 1983. למד בבית הספר התיכון מנצוני בלקו והיה פעיל בתנועת הנוער *Gioventù Studentesca* ("נוער סטודנטיאלי").

סקולה למד פילוסופיה באוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש בשנים 1964–1967 וקיבל תואר דוקטור עם עבודת מחקר על הפילוסופיה הנוצרית תחת הנחייתו של הפילוסוף גוסטבו בונטדיני. בתקופה זו היה נשיא הסניף המילאנזי של הפדרציה האוניברסיטאית הקתולית האיטלקית (FUCI).

## כהונה ככומר ולימודים תאולוגיים

סקולה הוסמך לכמורה ב-18 ביולי 1970 על ידי הבישוף אבלה קונילי. בהמשך השלים דוקטורט שני בתאולוגיה באוניברסיטת פריבורג בשווייץ, שם כתב עבודת מחקר על תומאס אקווינס. היה פעיל בתנועת "קומוניון וליברציה" והיה העורך האיטלקי של כתב העת התאולוגי *Communio*, שנוסד על ידי אנרי דה לובאק, האנס אורס פון בלתזר ויוזף רצינגר (לימים האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר).

### בישוף של גרוסטו

ב-1991 מונה לבישוף של גרוסטו, תפקיד בו כיהן עד 1995. בתקופה זו התרכז בחינוך נוער, טיפוח קריאות לכמורה, והתחדשות חיי הקהילה בכנסיות.

### רקטור האוניברסיטה הלטרנית

ב-1995 מונה לרקטור של האוניברסיטה האפיפיורית הלטרנית ולנשיא המכון האפיפיורי יוחנן פאולוס השני ללימודים על נישואין ומשפחה ברומא. בתקופה זו היה יועץ להקונגרגציה לענייני הדוקטרינה של האמונה.

## פטריארך ונציה

בשנת 2002 מונה לפטריארך של ונציה, ונעשה קרדינל בשנת 2003 על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני. נחשב לאחד ה"פאפּאבלֵי" (מועמדים מובילים לאפיפיורות) בקונקלווה של 2005, שבסופו נבחר יוזף רצינגר לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר.

## הארכיבישוף של מילאנו

ב-28 ביוני 2011 מונה סקולה לתפקיד הארכיבישוף של מילאנו, הכהונה הבכירה ביותר בכנסייה האיטלקית. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 2017, אז פרש וירש אותו הבישוף מריו דלפיני.

## דעות ותאולוגיה

סקולה תומך ביחסים אקומניים בין הקתוליות והאסלאם, מתוך אמונה שיש מכנה משותף רחב בין הדתות. באופן ספציפי הוא מתמקד במאבק ברדיפת הנוצרים במזרח התיכון. ב-2013 הוא נפגש עם הפטריארך של מוסקבה, קיריל, וציין שהפגישה אינה קשורה לביקורו של הנשיא ולדימיר פוטין בוותיקן.

הוא דחה את האפשרות להענקת לחם הקודש לגרושים שנישאו מחדש וטען כי "זה אינו עונש שניתן לבטל, אלא היבט מהותי של מוסד הנישואין הנוצרי".

## יצירות

סקולה חיבר מספר ספרים בתחומים של תאולוגיה, אתיקה רפואית ותאולוגיה של המשפחה, שתורגמו לשפות רבות. בנוסף, הוא מחברם של יותר מ-120 מאמרים שפורסמו בכתבי עת אקדמיים לפילוסופיה ותאולוגיה. בין הספרים שהתפרסמו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכיבישופים
קטגוריה:אנשי דת רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1941
קטגוריה:פטריארכים
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
זיגפריד ארם

**זיגפריד ארם** (בגרמנית: **Siegfried Aram**, נולד בשם אברהם; 28 במאי 1891, היילברון – ינואר 1978, ניו יורק) היה עורך דין גרמני ממוצא יהודי, מדינאי תרבות, אספן אמנות וסוחר אמנות.

## ביוגרפיה
זיגפריד ארם נולד כבנם של הסוחר זיגמונד אברהם ותקלָה (לבית גרינוולד). סבו מצד אמו, אדולף (או אדולף) גרינוולד, חזר מאמריקה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-19, ובשנת 1893 הצטרף כשותף לזיגמונד אברהם. לימים הפך זיגמונד אברהם לבעלים של חברת אדולף גרינוולד, שמוקמה ברחוב קייזרשטראסה 27 לאחר שעברה כתובות שונות בהיילברון.

## השכלה וקריירה
ארם סיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית בעיר הולדתו ולמד משפטים. לאחר מכן שימש כעוזר שיפוטי בשטוטגרט וכעורך דין בבית המשפט הגבוה לערעורים. הוא היה ממייסדי כתב העת Das Gelbe Blatt ושימש כעורכו. כמו כן, פעל להקמת מרכז השכלה למבוגרים וייסד את הבימה הלאומית השוואבית (Schwäbische Landesbühne). בין חבריו נמנו הנס הילדברנדט, אוסקר שלמר, וילי באומייסטר ורודולף אוצינגר. ארם רכש את הטירה הקטנה שפבאך (Schapbach) ליד פרוידנשטאדט, הידועה גם בשם וילה הוהנהאוס, ועסק במסחר באמנות. אביו היה אספן אמנות, ולאחר פטירתו בשנת 1925 מכרה אמו של ארם את הבית בהיילברון ועברה להתגורר בברלין.

לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך ארם למטרה לרדיפה מצד הימין הרדיקלי בעקבות אירוע שכונה "פרשת הברחת הנשק בשפלנץ" (Schefflenzer Waffenschiebung).

דיוקנו של ארם צויר על ידי האמן וורן צ'ייס מריט.

בשנות ה-20 רכש ארם, יחד עם סוחר האמנות מרטין ארהארד, את הטירה הקטנה בשפבאך, שנקראה גם "בית הולצן". בשנת 1930 פרסמה גלריית Ehrhardt ספר רישומים שערך ארם. בנוסף, היה בין התורמים לתחנות "ויה קרוצ'יס" (דרך הייסורים) בכנסיית סנט סיריאק בשפבאך, שאותן צייר האמן ברנהרד ג'. לוקי.

## רדיפתו בגרמניה הנאצית
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 נרדף ארם בשל יהדותו. הוא נמלט מגרמניה הנאצית דרך איטליה וגיברלטר, והגיע לארצות הברית בשנת 1934. הוא התגורר בדטרויט ובניו יורק, שם ניהל את גלריית Aram-Ehrhardt. בשנת 1937 שינה את שם הגלריה ל-S.F. Aram, Inc. או גלריית זיגפריד ארם.

## החזרת יצירות אמנות שנבזזו

לאחר שנאלץ להימלט מגרמניה הנאצית ב-1933, הותיר ארם מאחוריו רכוש רב, כולל יצירות אמנות יקרות ערך. אחד הציורים המרכזיים באוספו היה "אונס תמר", שיוחס לצייר הצרפתי אסטאש לה סואר. הציור, אשר הובטח במקור לרוכש בקליפורניה, הועבר לידיו של איש העסקים הגרמני אוסקר זומר, שרכש את ביתו של ארם ביער השחור. לטענתו של ארם, זומר ניצל את מצבו הרגיש של המשפחה ומכר את הציור במחיר נמוך בהרבה משוויו האמיתי. במשך עשרות שנים ניסה ארם להשיב את היצירה, ופעל במסגרת הליכים משפטיים להשגת צדק. על אף מאמציו, רק ב-2020 נחשף הציור מחדש, כאשר התברר כי הוא מוצג במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק עם ייחוס כוזב ושם שונה. גילוי זה הציף מחדש את סוגיית השבת יצירות אמנות שנבזזו או הועברו בתנאים לא הוגנים בתקופת השואה.

## ראו גם
* השואה
* אריזציה

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני אמנות גרמנים
קטגוריה:עורכי דין יהודים גרמנים
קטגוריה:סוחרי אמנות
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
מלאכים עם פנים מלוכלכות

**מלאכים עם פנים מלוכלכות** (באנגלית: **Angels with Dirty Faces**) הוא סרט פשע דרמטי אמריקאי משנת 1938 בבימויו של מייקל קורטיז, על פי תסריט של ג'ון וקסלי וורן דאף וראולנד בראון. בסרט מככבים ג'יימס קאגני, פאט או'בריאן, המפרי בוגרט, אן שרידן, ג'ורג' בנקרופט וקבוצת שחקנים צעירים המכונה "נערי הרחוב" (The Dead End Kids). הסרט מספר על גורלם השונה של שני חברים מילדות, האחד פושע קשוח והשני כומר המנסה למנוע מבני נוער להיגרר לפשע. הסרט זכה להצלחה ביקורתית וקופתית רבה, הכניס כ-1.7 מיליון דולר והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, ביניהם השחקן הטוב ביותר עבור קאגני והבמאי הטוב ביותר עבור קורטיז.

הוא נבחר ברשימה הקצרה של המכון האמריקאי לקולנוע ב-2008, ונבחר במקום ה-67 ברשימת "100 סרטי הקולנוע הטובים ביותר בכל הזמנים" על ידי מגזין סלנט ב-2015.

## עלילה
הסרט מתמקד בשני חברי ילדות, רוקי סאליבן וג'רי קונולי, שגדלו בשכונה קשוחה בניו יורק. דרכיהם נפרדות כאשר רוקי נכנס לכלא והופך לפושע ידוע לשמצה, בעוד ג'רי הופך לכומר הפועל למען הקהילה. כשהוא משתחרר מהכלא, רוקי חוזר לשכונה ופוגש חבורת נערים המעריצים את תדמיתו העבריינית. הקונפליקט המרכזי מתפתח כאשר ג'רי מנסה למנוע מהנערים ללכת בדרכו של רוקי, ובמקביל רוקי נקלע לסכסוך אלים עם כנופיית פושעים מקומית בראשות עורך הדין המושחת ג'יימס פרייזר.

## צוות השחקנים
* **[[ג'יימס קאגני]]** – רוקי סאליבן, פושע כריזמטי ואהוד בשכונה.
* **[[פאט או'בריאן]]** – האב ג'רי קונולי, כומר אידיאליסט הנלחם בפשע.
* **[[המפרי בוגרט]]** – ג'יימס פרייזר, עורך דין מושחת ועבריין.
* **[[אן שרידן]]** – לורי מרטין, ידידת ילדות ואהובתו של רוקי.
* **[[ג'ורג' בנקרופט (שחקן)|ג'ורג' בנקרופט]]** – מאק קיפר, פושע מקומי ושותפו של פרייזר.

## ביקורות
הסרט "מלאכים עם פנים מלוכלכות" זכה לביקורות חיוביות מאוד עם יציאתו והפך לאחד הסרטים המוערכים בז'אנר הפשע של שנות ה-30. באתר Rotten Tomatoes הסרט זכה לציון של 100% המבוסס על 21 ביקורות, עם הקונצנזוס הקובע כי "הופעתו של ג'יימס קאגני והבימוי של מייקל קורטיז הופכים את הסרט ליצירת מופת נצחית בז'אנר הפשע". באתר Metacritic הסרט קיבל ציון גבוה של 82 מתוך 100, המבוסס על 8 ביקורות מקצועיות, המעידות על "הערכה כללית רחבה מאוד". מבקרים הדגישו במיוחד את הופעתו הבלתי נשכחת של קאגני ואת התסריט העשיר העוסק בשאלות מוסריות עמוקות, המבדילות את הסרט מרוב סרטי הפשע בני זמנו.

בשנת 2024, הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס כ"משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי מייקל קורטיז
קטגוריה:סרטי נצרות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1938
מובילים על קרח דק

**מובילים על קרח דק** (באנגלית: **Ice Road Truckers**) היא תוכנית מציאות אמריקאית ששודרה במקור בערוץ ההיסטוריה בין בשנים 2007 עד 2017.

בפרק הבכורה של הסדרה צפו 3.4 מיליון צופים, ובעקבות כך זה היה השידור עם התוכן המקורי הנצפה ביותר בערוץ ההיסטוריה באותה התקופה.

## סקירה כללית
הסדרה תיעדה את עבודתם המסוכנת של נהגי משאיות שמובילים סחורות ואספקה חיונית לאזורים ארקטים מרוחקים בקנדה ובאלסקה, אליהם הם צריכים להגיע על פני "כבישי קרח" שהם מסלולים זמניים שקיימים רק במשך מספר חודשים בחורף בכל שנה ואשר עוברים על פני אגמים ונהרות קפואים. בפרקים רבים הנהגים נאלצים להתמודד עם תנאי מזג אוויר קיצוניים, כשלים מכניים, והסכנה המתמדת שהקרח עליו הם נושאים יסדק ושהמשאית תשקע בתוך האגמים/נהרות עם המים הקפואים.

## סקירה

## סדרת ספין-אוף
הפופולריות של הסדרה הובילה להפקה של סדרת הספין-אוף "IRT: Deadliest Roads" אשר עקבה אחר נהגי משאיות שעובדים באזורים מסוכנים במיוחד בעולם, מחוץ לאמריקה הצפונית, כמו בין היתר בהרי ההימלאיה, בדרך היונגאס אשר בבוליביה ובמעברי ההרים בהודו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ ההיסטוריה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
אספן העצמות

**אספן העצמות** (באנגלית: **The Bone Collector**) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 1999 בבימויו של פיליפ נויס, המבוסס על הרומן מאת ג'פרי דיבר. הסרט עוקב אחר חוקר משטרתי משותק המרותק למיטתו, המשתף פעולה עם שוטרת צעירה כדי לתפוס רוצח סדרתי אכזרי. בסרט מככבים דנזל וושינגטון בתפקיד לינקולן ריים ואנג'לינה ג'ולי בתפקיד אמיליה דונאגי, לצד שחקנים נוספים כמו קווין לטיפה, מייקל רוקר ולואיס גוזמן. הסרט מציג מרדף מותח אחר רוצח סדרתי המשאיר רמזים מורכבים בזירות הפשע. הסרט הכניס כ-151.5 מיליון דולר ברחבי העולם אל מול תקציב הפקה של כ-48 מיליון דולר.

## עלילה
הסרט מתמקד בלינקולן ריים, חוקר משטרתי מוביל בתחום הזיהוי הפלילי, המרותק למיטתו בעקבות תאונת עבודה קשה. כאשר רוצח סדרתי מתחיל לפעול ברחובות מנהטן, ריים מגויס מחדש לחקירה ומסתייע באמיליה דונאגי, שוטרת מתחילה, המשמשת כעיניו ואוזניו בזירות הפשע. השניים מנסים לפענח את הרמזים שהרוצח משאיר מאחוריו, במרוץ נגד הזמן להצלת הקורבנות הבאים.
## צוות השחקנים
* **[[דנזל וושינגטון]]** – לינקולן ריים, חוקר משטרתי מבריק המרותק למיטתו.
* **[[אנג'לינה ג'ולי]]** – אמיליה דונאגי, שוטרת מתחילה וחדורת מוטיבציה.
* **[[קווין לטיפה]]** – ת'למה, המטפלת המסורה של ריים.
* **[[מייקל רוקר]]** – קפטן הווארד צ'יני, מפקד המשטרה הספקן.
* **[[לואיס גוזמן]]** – הבלש אדי אורטיז, שותף בחקירה.

## ביקורות
הסרט "אספן העצמות" קיבל ביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 28% המבוסס על 87 ביקורות, עם הקונצנזוס: "על אף הופעותיהם של וושינגטון וג'ולי, הסרט סובל מעלילה צפויה וחסרת מתח". באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 45 מתוך 100, המבוסס על 33 ביקורות, המעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות". מבקרים שיבחו את המשחק של וושינגטון וג'ולי, אך ציינו כי העלילה אינה מחדשת בז'אנר המותחנים. ראובן שבת מאתר "בכיוון הרוח" כתב: "הן העלילה, הן המשחק וכמובן התסריט והבימוי נעשו היטב... זה סרט מתח עוצר נשימה"

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
נערה במים

**נערה במים** (באנגלית: **Lady in the Water**) הוא סרט פנטזיה ומסתורין אמריקאי משנת 2006, בבימויו של מ. נייט שאמלאן, שגם כתב את התסריט. בסרט מככבים פול ג'יאמטי כברמן בשם קליבלנד הפ, וברייס דאלאס הווארד בתפקיד סטורי, דמות מסתורית מעולם אגדי. הסרט מגולל את סיפורו של קליבלנד, המגלה אישה מסתורית בבריכת השחייה של הבניין שבו הוא עובד, ומבין שהיא דמות מאגדה המנסה לחזור לעולמה. הסרט הופק בתקציב של 70 מיליון דולר, והכניס כ-72.8 מיליון דולר ברחבי העולם.

## עלילה

קליבלנד הפ, איש תחזוקה בבניין מגורים בפילדלפיה, מגלה לילה אחד אישה מסתורית בשם סטורי בבריכת השחייה של הבניין. סטורי מתגלה כ"נארפ" – דמות מאגדה המנסה לחזור לעולמה באמצעות סיועם של דיירי הבניין. קליבלנד ודיירים נוספים מגלים שהם ממלאים תפקידים בסיפור אגדי, ונאלצים להתמודד עם יצור מרושע המנסה למנוע מסטורי לחזור לביתה.
## צוות השחקנים

* **[[פול ג'יאמטי]]** – קליבלנד הפ, איש תחזוקה בבניין מגורים.
* **[[ברייס דאלאס הווארד]]** – סטורי, "נארפ" מעולם אגדי.
* **[[ג'פרי רייט]]** – מר דורי, דייר בבניין.
* **[[בוב באלאבן]]** – הארי פרבר, דייר ספקן.
* **[[סריטה צ'ודהורי]]** – אנה רן, דיירת בבניין.
* **[[סינדי צ'ונג]]** – יאנג-סון צ'וי, דיירת המספרת את האגדה.

## ביקורות
הסרט "נערה במים" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 25% המבוסס על 196 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מנסה להיות אגדה מודרנית, אך נכשל בשל עלילה מסובכת ודיאלוגים מלאכותיים." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 36 מתוך 100, המבוסס על 36 ביקורות, המעיד על "ביקורות שליליות בדרך כלל". מבקרים שיבחו את המשחק של פול ג'יאמטי, אך ביקרו את התסריט והבימוי של שאמלאן. בישראל, הסרט לא זכה לביקורות בולטות במיוחד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי אולפני לג'נדרי
קטגוריה:סרטי מ. נייט שאמלאן
קטגוריה:סרטי 2006
טוקסידו (סרט)

**טוקסידו** (באנגלית: **The Tuxedo**) הוא סרט פעולה-קומדיה אמריקאי משנת 2002, בבימויו של קווין דונובן. זוהי פארודית ריגול הכוללת טוקסידו מיוחד המעניק ללובשו יכולות על אנושיות הסרט עוקב אחר נהג מונית הנקלע לעולם הריגול בעקבות חליפת טוקסידו מיוחדת המעניקה לו יכולות על-אנושיות. בסרט מככבים ג'קי צ'אן בתפקיד ג'ימי טונג וג'ניפר לאב יואיט בתפקיד דל בליין. הסרט הופק בתקציב של 60 מיליון דולר והכניס כ-104.4 מיליון דולר ברחבי העולם.

## עלילה
ג'ימי טונג הוא נהג מונית מיומן המועסק כנהג אישי של המיליונר קלארק דבלין. לאחר שדבלין נפצע ומאושפז, ג'ימי מגלה את הטוקסידו המיוחד של דבלין, המעניק ללובשו יכולות על-אנושיות. בעזרת החליפה, ג'ימי מוצא את עצמו מעורב בעולם הריגול, משתף פעולה עם הסוכנת דל בליין כדי לעצור מזימה מסוכנת.
## צוות השחקנים
* **[[ג'קי צ'אן]]** – ג'ימי טונג, נהג מונית שהופך לסוכן חשאי.
* **[[ג'ניפר לאב יואיט]]** – דל בליין, סוכנת טירונית המשתפת פעולה עם ג'ימי.
* **[[ג'ייסון אייזקס]]** – קלארק דבלין, מיליונר וסוכן חשאי.
* **[[ריצ'י קוסטר]]** – דיטריך בנינג, הנבל המרכזי.
* **[[פיטר סטורמר]]** – ד"ר סימס, מדען מרושע.

## ביקורות
הסרט "טוקסידו" קיבל ביקורות שליליות עם צאתו. באתר Rotten Tomatoes הוא זכה לציון של 22% המבוסס על 131 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט אינו מצליח למצות את הפוטנציאל הקומי של ג'קי צ'אן, ומציע עלילה חלשה ובדיחות לא מוצלחות". באתר Metacritic הסרט קיבל ציון ממוצע של 30 מתוך 100, המבוסס על 30 ביקורות, המעיד על "ביקורות שליליות בדרך כלל". מבקרים ציינו כי הסרט אינו מנצל את כישוריו של צ'אן, והעלילה נחשבת לחלשה. בישראל, המבקר יאיר הוכנר מאתר "סרט" כתב: "הסרט הזה הוא פשוט עלבון לאינטליגנציה של הצופים...".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים על טרור
קטגוריה:סרטים על חרקים
קטגוריה:סרטים על אופנה
קטגוריה:דרימוורקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2002
המומיה (סרט, 1932)

**המומיה** (באנגלית: **The Mummy**) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 1932, בבימויו של קארל פרוינד. התסריט נכתב על ידי ג'ון ל. בלדרסטון, בהתבסס על סיפור מאת נינה וילקוקס פוטנם וריצ'רד שייר. הסרט הופק על ידי אולפני יוניברסל כחלק מסדרת סרטי המפלצות הקלאסיים שלהם. בסרט מככבים בוריס קרלוף בתפקיד אימחותפ, זיטה יוהאן, דייוויד מאנרס, אדוארד ואן סלואן וארתור ביירון. הסרט מגולל את סיפורו של אימחותפ, כוהן מצרי עתיק שנקבר חי על שניסה להחיות את אהובתו, הנסיכה אנק-אס-אן-אמון. לאחר שהוא מתגלה בטעות ומוחזר לחיים על ידי צוות ארכאולוגים, הוא מתחזה לאדם מודרני בשם ארדת' ביי ומחפש אחר גלגולה הנוכחי של אהובתו. הסרט זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית, והפך לסרט משפיע בתרבות הפופולרית, שהוביל לסרטי המשך, חידושים ועיבודים נוספים.

## עלילה
בשנת 1921, משלחת ארכאולוגית בראשות סר ג'וזף ומפל מגלה את המומיה של כוהן מצרי עתיק בשם אימחותפ. לאחר שאחד מעוזריו קורא בקול מתוך "מגילת תות'", אימחותפ מתעורר לחיים ובורח. כעבור עשר שנים, אימחותפ, המתחזה לארדת' ביי, מוביל את בנו של ומפל, פרנק, ופרופסור פירסון לקבר הנסיכה אנק-אס-אן-אמון. במקביל, הוא מזהה בהלן גרוסוונור את גלגולה הנוכחי של הנסיכה ומנסה להחזיר את אהובתו לחיים.
## צוות השחקנים
* **[[בוריס קרלוף]]** – אימחותפ / ארדת' ביי, כוהן מצרי עתיק שקם לתחייה.
* **[[זיטה יוהאן]]** – הלן גרוסוונור / הנסיכה אנק-אס-אן-אמון, גלגולה הנוכחי של אהובתו של אימחותפ.
* **[[דייוויד מאנרס]]** – פרנק ומפל, ארכאולוג צעיר ובנו של סר ג'וזף.
* **[[ארתור ביירון]]** – סר ג'וזף ומפל, ארכאולוג מוביל.
* **[[אדוארד ואן סלואן]]** – ד"ר מילר, מומחה למיתולוגיה מצרית.

## ביקורות
באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 89%, המבוסס על 41 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מתמקד יותר במצב רוח ובאווירה מאשר בריגושים אופייניים לסרטי אימה מודרניים, ומציב תבנית מופתית לסרטי מומיה עתידיים".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים על קללות
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-1932
קטגוריה:סרטי 1932
Making Love Out of Nothing at All

"**Making Love Out of Nothing at All**" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי המוזיקאי ג'ים סטיינמן ויצא לאור לראשונה על ידי צמד הבריטי-אוסטרלי אייר סופליי, עבור אלבום האוסף שלהם "Greatest Hits" משנת 1983.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי למשך שלושה שבועות (במקום הראשון היה השיר "Total Eclipse of the Heart" של בוני טיילר).

## אודות השיר
השיר הוא עיבוד מחודש לשיר הנושא, שכתב סטיינמן, מתוך הסרט האמריקאי *"מעגל חברים קטן*" משנת 1980. השיר הוקלט לראשונה על ידי אייר סופליי, מה שהעניק להם את המקום השני *בבילבורד* הוט 100 בארצות הברית למשך שלושה שבועות.

השיר יצא לאחר מכן כרצועה חדשה מתוך אלבום הלהיטים הגדולים של הלהקה משנת 1983.

עד 1983, אייר סופליי שינתה את רוב הרכב המוזיקאים שלה, הן באולפן ההקלטות והן בסיבוב הופעות. אבל סטיינמן, שנודע בהפקות הרוק-אופרות המפוארות שלו, השתמש בחברי להקת אי-סטריט של ברוס ספרינגסטין, רועי ביתן  היה על קלידים, מקס ויינברג על תופים, וריק דרינגר  ניגן את סולו הגיטרה החשמלית.

## הצלחת השיר
השיר הגיע ב-1983 למקום השני בארצות הברית ולמקום השלישי בקנדה. באירלנד ובניו זילנד הוא צעד בטופ 30. בבריטניה, השיר לא הצליח באותה מידה, והגיע למקום ה-80 במצעד הסינגלים הבריטי.

## מיקומי שיר

## מכירות

## משתתפים
* ראסל היצ'קוק - שירה
* גרהאם ראסל - קולות רקע
* ריק דרינגר - גיטרה חשמלית
* סיד מקגיניס - גיטרה אקוסטית
* סטיב בוסלו - בס
* ביל לינה - פסנתר
* רועי ביתן - סינתיסייזרים, פסנתר וקולות רקע
* אריק טרוייר, רורי דוד, הולי שרווד - קולות רקע
* מקס ויינברג - תופים

## גרסת בוני טיילר

בשנת 1995, הזמרת הוולשית בוני טיילר ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבום האולפן האחד-עשר שלה, "*[[Free Spirit]]"*. השיר הופק במשותף על ידי סטיינמן וסטיבן רינקוף. בשיר ניתן לשמוע קטעים של השיר "Un bel dì vedremo" מתוך האופרה מאדאם באטרפליי של פוצ'יני, בביצוע של אלסי הופקינס, אמה של טיילר.

### מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", במסד הנתונים המוזיקלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 30px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 20px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", באתר המוזיקה Spotify '''(באנגלית)'''
* 44px "'''Making Love Out of Nothing at All'''", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* "'''Making Love Out of Nothing at All'''", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1983
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי אייר סופליי
קטגוריה:שירי בוני טיילר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
מארי-ז'ולי בונן

**מארי-ז'ולי בונן** (בצרפתית: **Marie-Julie Bonnin**; נולדה ב-17 בדצמבר 2001) היא אתלטית צרפתייה, אלופת עולם באולם (נאנג'ינג 2025) וזוכת מדליית ארד באליפות אירופה באולם (אפלדורן 2025) בקפיצה במוט.

## ביוגרפיה
בונן נולדה בבורדו שבצרפת.

### 2019
#### סגנית אלופת אירופה עד גיל 20
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בבורוס שבשוודיה ביולי זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.16 מטר.

### 2022
באליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיימה במקום שישי בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.55 מטר.

### 2023
באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ סיימה במקום 16 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר.

#### אלופת אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.50 מטר.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום 29 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.35 מטר.

### 2024
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני סיימה במקום 20 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.40 מטר.

באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיימה במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.60 מטר.

### 2025
#### מדליית ארד באליפות אירופה באולם
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכתה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.70 מטר, אחרי אנגליקה מוזר משווייץ (4.80 מטר) וטינה שוטיי מסלובניה (4.75 מטר).

#### אלופת עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג שברפובליקה העממית של סין בהמשך החודש זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר השווה לשיא צרפת, לפני טינה שוטיי (4.70 מטר) ואנגליקה מוזר (4.70 מטר).

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה במוט: 4.70 מטר (2024)

### אולם
* קפיצה במוט: 4.75 מטר (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצות במוט
קטגוריה:קופצים במוט
קטגוריה:אתלטים צרפתים
קטגוריה:אתלטיות צרפתיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-2001
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2001
בית הכנסת הדוד שעיא

**בית הכנסת הדוד שעיא** הוא בית הכנסת העתיק ביותר באספהאן, והוא שוכן בשכונת ג'ובארה.

## היסטוריה
לאחר שהתיישבו באספהאן, יכלו היהודים להקים בתי כנסת, שנבנו בשלבים שונים לאורך ההיסטוריה. כמה מבנים מתקופת הקג'אר השתמרו עד ימינו.

## אדריכלות
האדריכלות של בתי הכנסת באספהאן מזכירה את מבנה הכנסיות הארמניות, אך ללא עיטורים פנימיים, בהתאם למסורת היהודית שאוסרת על ציור דמויות אנושיות על הקירות. הסגנון האדריכלי של בתי הכנסת באספהאן מאופיין בפשטות, צניעות והתאמה לסביבה.

## הערות שוליים

הדוד שעיא
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
הרי את מכושפת לי

**הרי את מכושפת לי** (באנגלית: **Bedazzled**) הוא סרט קומדיה ופנטזיה משנת 2000 בבימויו של הארולד ראמיס ובכיכובם של ברנדן פרייזר ואליזבת הרלי. זהו רימייק לסרט בריטי באותו השם משנת 1967.

הסרט הופק בתקציב של 48 מיליון דולרים וגרף בסך הכל מעל ל-90.3 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בסן פרנסיסקו ומתמקדת באליוט ריצ'רדס (מגולם על ידי ברנדן פרייזר) הוא טכנאי מחשבים בודד ומגושם מבחינה חברתית. אליוט מאוהב בעמיתתו לעבודה אליסון גרדנר (מגולמת על ידי פרנסס אוקונור) אך אין לו את הביטחון לדבר איתה. בשיא יאושו פונה אליו אישה יפהפייה ומסתורית (מגולמת על ידי אליזבת הרלי), אשר היא למעשה השטן, והיא מציעה לו שבע משאלות בתמורה לנשמתו, ומבטיחה לו שבאופן זה הוא יהיה מסוגל להפוך לכל מה שהוא רוצה במטרה לכבוש את ליבה של אליסון. בעקבות כך אליוט אליוט בוחר את המשאלות הבאות, למרות שהוא מגלה מהר מאוד שלכל אחת ממשאלותיו יש השלכות בלתי צפויות:
* אליוט מבקש להיות אדם עשיר, רב עוצמה ונשוי לאליסון - בעקבות כך הוא הוא הופך לברון סמים קולומביאני ידוע לשמצה בעוד שאליסון, אשר נשואה לו, בוגדת בו ומתעבת אותו.
* אליוט מבקש להיות הגבר הכי רגיש בעולם - בעקבות כך הוא הופך לגבר רגיש באופן קיצוני אשר בוכה כל העת ובעקבות כך אליסון, אשר מחליטה שהוא מעצבן, עוזבת אותו.
* אליוט מבקש להיות אדם מפורסם, אינטליגנטי ומכובד - בעקבות כך הוא הופך לסופר מבריק אך אגואיסט, אך אליסון מחליטה שהוא משעמם ולא מעניין.
* אליוט מבקש להיות כוכב כדורסל גבוה ושרירי - בעקבות כך הוא הופך לכוכב כדורסל גבוה ושרירי, אך גם טיפש ולא מושך מבחינה פיזית, ולכן אליסון שוב דוחה אותו.
* אליוט מבקש להיות אדם נעים, מקסים ואהוב - בעקבות כך הוא הופך להיות גבר כריזמטי ואהוב, אך מגלה שהוא גם הפך להומוסקסואל.
* אליוט מבקש להיות נשיא ארצות הברית - בעקבות כך הוא הופך להיות אברהם לינקולן בלילה בו בוצעה ההתנקשות בחייו.

לאחר שהוא מבין שכל המשאלות לא מסוגלות להועיל לו, אליוט מחליט לבסוף להשתמש במשאלתו האחרונה בצורה לא אנוכית על מנת לבקש שאליסון תהיה מאושרת, מבלי לצפות לתמורה כלשהי עבורו. בעקבות כך השטן מגלה שבגלל המעשה האלטרואיסטי שלו החוזה מבוטל, והוא לא חייב יותר את נשמתו לשטן. החוויה כולה גרמה לאליוט לצבור מספיק ביטחון עצמי על מנת שהוא יוכל לחיות את חייו מבלי להסתמך על מעשי כשפים.

## צוות השחקנים הראשי
* ברנדן פרייזר בתפקיד **אליוט ריצ'רדס**
* אליזבת הארלי בתפקיד **ה[[שטן]]**
* פרנסס או'קונור בתפקיד **אליסון גרדנר** / **ניקול דלרוסו**
* אורלנדו ג'ונס בתפקיד **דניאל** ומגוון דמויות נוספות
* פול אדלשטיין בתפקיד **בוב** ומגוון דמויות נוספות
* טובי הוס בתפקיד **ג'רי** ומגוון דמויות נוספות
* מרים שור בתפקיד **קרול** ומגוון דמויות נוספות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
שרי דיסקינד

**שרי דיסקינד** (נולדה ב-1970) היא פעילה חברתית ישראלית, מרצה ואשת ציבור, הידועה במאבקה למען זכויות נשים בכלל ונשים מסורבות גט בפרט. סיפורה האישי הפך לסמל במאבק כנגד אלימות כלפי נשים ונגד התופעה של סרבנות גט בישראל.

## ביוגרפיה
דיסקינד נולדה וגדלה בשכונת גבעת שאול בירושלים למשפחה חרדית, בתו של רב מקובל. היא נישאה בגיל 18, לאחר תשע שנות נישואין החליטה להתגרש אך נתקלה בסירוב מתמשך מצד בעלה. במשך חמש שנים נאבקה להשגת הגט מול בית הדין הרבני והוגדרה כ"מסורבת גט".

בשנת 2001 למדה קורס תקשורת עריכה והפקה בבית הספר לתקשורת "שופר". בשנת 2012 סיימה תואר ראשון במדעי החברה והרוח עם התמחות ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה הפתוחה ובשנת 2020 סיימה את התואר השני במדיניות ציבורית באוניברסיטה הפתוחה.

### פעילות ציבורית וחברתית
לאחר שקיבלה לבסוף את הגט, דיסקינד יצאה בשאלה (בהגדרתה "חוזרת בתבונה") והקדישה את חייה לקידום זכויות נשים, בדגש על נשים חרדיות. היא מרצה ומשתתפת בפאנלים ציבוריים, ומופיעה בוועדות בכנסת מתוך מטרה להגביר את המודעות החברתית לסוגיית סרבנות הגט ולקדם שוויון מגדרי בחברה הישראלית.

### קריירה מקצועית
בין השנים 2004 ל-2005 שימשה דיסקינד כיועצת חיצונית לענייני חרדים אחראית תקשורת חרדית במשרד ראש הממשלה.

דיסקינד משמשת כחלק ממערך ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה, והיא חברה בוועד העובדים במשרד. במסגרת זו, היא ממשיכה את פעילותה החברתית ופועלת להעלאת מודעות ציבורית בנושאי שוויון, זכויות נשים ומאבק באלימות כלפי נשים. בנוסף, היא פועלת למען מודעות הציבור בכל הקשור לחברה של היוצאים לשינוי (יוצאי המגזר החרדי).

## פעילות חברתית
סיפורה האישי היווה השראה להצגה "הגט", שהועלתה בשנת 2018 וזכתה בפרס "מבצע השנה" בטקס פרסי קיפוד הזהב.

בשנת 2004 הייתה שותפה בסרט התיעודי "מקודשת" - דרמה משפטית דוקומנטרית, המתרחשת בבית הדין הרבני ועוקבת אחר סיפורן של שלוש נשים צעירות שנאבקו להתגרש מבעליהן אשר סירבו לתת להן גט. לאורך שנתיים הסרט תיעד את הדרמה המשפטית של גירושין בצל חוקי ההלכה של בתי הדין הרבניים. הסרט זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים ובפרס ראשון בפסטיבל הוט דוקס בקנדה והוקרן בפסטיבלים רבים בעולם.

במהלך השנים הייתה דיסקינד ממובילות מאבק "מסורבות גט" ופעילה למען שוויון זכויות נשים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970