open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עקרון החיבוריות

**עֶקְרוֹן הַחִיבּוּרִיּוּת** בתורת המשחקים הוא תכונה של פתרון נקודתי למשחקים שיתופיים בצורה קואליציונית, ומהווה גם אחת מארבע התכונות המאפיינות את פתרון ערך שפלי.

## הגדרה פורמלית
נאמר שפתרון \phi מקיים את עקרון החיבוריות, אם לכל שני משחקים שיתופיים בצורה קואליציונית \left( N;v \right) ו- \left( N;w \right) מתקיים:
\phi\left( N;v+w \right)=\phi\left( N;v \right)+\phi\left( N;w \right)

## הצדקת עקרון החיבוריות
עקרון החיבוריות הוא כאמור תכונה שניתן לדרוש מפתרון למשחק שיתופי בצורה קואליציונית.

אם קבוצת שחקנים N משחקת בשני משחקים שונים, \left( N;v \right) ו-\left( N;w \right), הרי שכדי להשתתף במשחק \left( N;v \right), שחקן i יהיה מוכן לשלם \phi_i\left( N;v \right), ובמשחק \left( N;w \right), יהיה מוכן לשלם \phi_i\left( N;w \right).
העיקרון דורש ששחקן i יסכים לשלם במשחק המחובר \left( N;v+w \right) את \phi_i\left( N;v \right)+\phi_i\left( N;w \right) - כלומר את מה שהסכים לשלם עבור שני המשחקים בנפרד.

שאלת קיום עקרון החיבוריות קובעת באיזו מידה תלוי המשחק המחובר במשחקים הבודדים, ביחס לפתרון המוצע.
### דוגמה
נתבונן בשני המשחקים הבאים:
*\left( N;v \right) הוא משחק הכפפות, כאשר לשחקן 1 יש את הכפפה השמאלית הנדירה.
*\left( N;w \right) המוגדר באופן הבא:
*: w(1,2,3)=1
*: w(1,2)=1
*: w(1,3)=1
*: w(2,3)=0
*: w(1)=2
*: w(2)=0
*: w(3)=0

כעת נגדיר פתרון באופן הבא: נבחר את הקואליציה בעלת השווי הגבוה ביותר, ונחלק את שוויה בין חבריה שווה בשווה. הפתרון הזה **אינו מקיים את עקרון החיבוריות**:

הפתרון למשחק \left( N;v \right) הוא (1/3,1/3,1/3), והפתרון למשחק \left( N;w \right) הוא (2/3,2/3,2/3).

אך, נקבל שהפתרון למשחק המחובר, הנתון על ידי:
:: (w+v)(1,2,3)=2
:: (w+v)(1,2)=2
:: (w+v)(1,3)=2
:: (w+v)(2,3)=0
:: (w+v)(1)=2
:: (w+v)(2)=0
:: (w+v)(3)=0

גם הוא (2/3,2/3,2/3)! כלומר, אף שחקן לא יסכים לשלם עבור השתתפות במשחק המחובר, את הסכום שיסכים לשלם עבור השתתפות בשני המשחקים בנפרד. השתתפות במשחק המחובר מקטינה את הרווח של השחקנים בהשוואה להשתתפותם בשני המשחקים בנפרד.

## פרשנות נוספת לעיקרון
נתבונן על סיטואציה בה יכולים השחקנים לשחק רק **באחד** המשחקים הבודדים, בהסתברות של \frac{1}{2} לכל אחד.

במקרה כזה, תחת ההנחה שתועלת שחקנים מהגרלות שווה לתוחלת הרווח מההגרלה, כל שחקן i יהיה מוכן לשלם את **התוחלת** של הרווח שלו לפי פתרון \phi, כלומר, את הסכום \frac{1}{2}\phi_i\left( N;v \right)+\frac{1}{2}\phi_i\left( N;w \right).

שווי כל קואליציה S בסיטואציה הזו הוא \frac{1}{2}v\left( S \right)+\frac{1}{2}w\left( S \right), ולכן, נקבל את הדרישה \phi\left( N;\frac{1}{2}v+\frac{1}{2}w \right)=\frac{1}{2}\phi\left( N;v \right)+\frac{1}{2}\phi\left( N;w \right).

זאת, בנוסף עם דרישת עקרון הקוואריאנטיות תחת שקילות אסטרטגית, שקול לדרישת עקרון החיבוריות.

## לקריאה נוספת
*

קטגוריה:תורת המשחקים
לשק קולקובסקי

**לֶשֶק קוֹלַקוֹבסקי** (בפולנית: **Leszek Kołakowski**; 23 באוקטובר 1927 – 17 ביולי 2009) היה פילוסוף, היסטוריון של רעיונות ומסאי, מייסד שותף של בית הספר להיסטוריונים לרעיונות בוורשה, שהתעניין בהיסטוריה של הפילוסופיה המודרנית, ובמיוחד המרקסיזם, פילוסופיה של הדת ותרבות אירופית. הוא היה ממתנגדי המשטר הקומוניסטי בפולין, זוכה פרס "הרצאת ג'פרסון" לשנת 1986.

## קורות חיים
קולקובסקי נולד בראדום שבפולין. את דרכו החל כקומוניסט אדוק, אולם בהדרגה חלה תמורה בדעותיו וביחסו למרקסיזם. הוא קרא להנהיג סוציאליזם דמוקרטי יותר, עמדה שהביאה אותו לעימותים עם הצנזורה. בשנת 1956 חיבר את המניפסט "מהו סוציאליזם" עבור כתב עת פולני. היה זה הטקסט הראשון של קולקובסקי שנפסל על ידי הצנזורה. בשנת 1968 גורש קולקובסקי מפולין.

לאחר ששהה בקנדה ובצרפת, סוף סוף הוא התיישב באנגליה. קולקובסקי התקבל באוניברסיטת אוקספורד כפרופסור מן המניין וכעמית לחיים. הוא חי בגלות ותמך בתנועת סולידריות הפולנית, שהביאה להפלת המשטר הקומוניסטי בפולין. את המרקסיזם הגדיר כ"פנטזיה הגדולה" של המאה העשרים.

הוא נפטר ב-17 ביולי 2009 באוקספורד ונקבר בבית הקברות הצבאי פובונזקי בוורשה.

## יצירתו ופרסים בהם זכה
קולקובסקי זכה להכרה בעולם עם פרסום ספרו Main Currents of Marxism (זרמים מרכזיים של המרקסיזם). ב-1982 זכה במלגת מקארתור, בשנת 1991 זכה בפרס ארנסט בלוך ובשנת 2007 זכה בפרס ירושלים. קולקובסקי נחשב לאחד מגדולי הפילוסופים של המאה העשרים והוגה הדעות המוביל של המהפכה הדמוקרטית-ליברלית במזרח אירופה.

### כתביו שתורגמו לעברית
***על הרשות הנתונה – מבחר מסות**, הוצאת ספרית פועלים, 1964
***נוכחותו של המיתוס**, תרגום: אליעזר הכהן, הוצאת ספרית פועלים, 1971
***גדולי העבר – ברגסון**, תרגום: עודד דגן, הוצאת דביר, 1988
***שיחות עם השטן**, תרגום: מיכאל הנדלזלץ, עריכה: אביעד קליינברג, הוצאת מפה, 2004
*אגדת הקיסר קנדי: פולמוס אנתרופולוגי חדש, תרגום: יעקב גולומב, **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]** כרך ס"א, גיליון 5–6, אגודת הסופרים העברים, 1987
**אגדת הקיסר קנדי, תרגום: שולמית הראבן, **[[אלפיים (כתב עת)|אלפיים]]** 6, עם עובד, 1992

## קישורים חיצוניים

* 
* לשק קולקובסקי, מברית המועצות ועד פולין: השקר הגדול של הטוטליטריות, אתר מידה, 14 ביוני 2019
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר היסטוריונים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:סופרים פולנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בפולין
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:זוכי הרצאת ג'פרסון
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי פרס השלום של התאחדות הסופרים הגרמנית
קטגוריה:זוכי פרס ארסמוס
קטגוריה:פילוסופים פולנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:זוכי פרס שארל ויון למסאות אירופית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:זוכי פרס ארנסט בלוך
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2009
איירה גיטלר

**איירה גיטלר** (באנגלית: **Ira Gitler**; 8 בדצמבר 1928 - 23 בפברואר 2019) היה עיתונאי, מבקר והיסטוריון ג'אז יהודי אמריקאי. כיהן כחבר סגל בבית הספר מנהטן למוזיקה וכאוצר שותף של אוסף הג'אז של הסמית'סוניאן.
## ביוגרפיה
גיטלר נולד בברוקלין, ניו יורק. כבר בשנות הארבעים, עת היה תלמיד תיכון, כתב על מוזיקת סווינג והיה מבין הראשונים שגילו את הבי בופ.

בין השנים 1950–1955 עבד כמפיק מוזיקלי בחברת התקליטים פרסטיז' (Prestige). בשנות החמישים טבע את המונח "סדיני צליל" על מנת לתאר את סגנון הנגינה של ג'ון קולטריין.

גיטלר היה כותב קבוע ועורך במגזין דאון ביט ופרסם גם ב-*JazzTimes* ,*Jazz Improv*, הניו יורק טיימס, פלייבוי, וילג' ווייס ועוד.

כתב וערך עשרות ספרים אודות ההיסטוריה של הג'אז, חלקם יחד עם לאונרד פד'ר ואחרים.

גיטלר כתב מאות הערות אלבום (liner notes), והיה מרואיין קבוע בתוכניות טלוויזיה וסרטים תיעודיים אודות ההיסטוריה של הג'אז.

בשנת 1974 הוענקה לו מלגת גוגנהיים.

גיטלר נודע גם ככותב מאמרים וספרים בנושא הוקי קרח.

נפטר בניו יורק ב-23 בפברואר 2019.

## מבחר ספרים פרי עטו

* Jazz Masters of the Forties; New York: Macmillan, 1966
*The Encyclopedia of Jazz in the Seventies, with Leonard Feather; New York: Horizon Press, 1976 .
* Swing to Bop: An Oral History of the Transition in Jazz in the 1940s; New York: Oxford University Press, 1985. .
* The Biographical Encyclopedia of Jazz, with Leonard Feather and the assistance of Swing journal (Tokyo); New York: Oxford University Press, 1999. 
* The Masters of Bebop: A Listener's Guide; New York: Da Capo Press, 2001. 


## קישורים חיצוניים
* דף איש סגל בבית הספר למוזיקה במנהטן 
* על השפעתו של גילספי עליו 
* סקוט יאנאו על איירה גיטלר 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מבקרי ג'אז
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
דיסני פנטזי

**דיסני פנטזי** (באנגלית: **Disney Fantasy** – "הפנטזיה של דיסני") היא אחת משתי ספינות טיולים אשר הוזמנו על ידי חברת וולט דיסני עבור חברת הבת של החברה – קו הספנות דיסני. הספינה הוזמנה ב-22 בפברואר 2007 ממספנות מייר, בפאפנברג שבגרמניה, ובניית שלד הספינה החל במרץ 2009. הספינה הושלמה והחלה לפעול בשנת 2012.

## נתוני הספינה
* טונאז': 128,000
* אורך: 330 מטרים
* רוחב סיפון: 37 מטרים
* חדרי אורחים: 1,250

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של קווי ספנות דיסני

קטגוריה:אוניות נוסעים
סולאנז' ג'ומאייל

**סולאנז' ג'ומאייל** (בערבית: **صولانج الجميّل**; תעתיק מדויק: **צולאנג' אלג'מיל**; נולדה ב-1949) היא פוליטיקאית לבנונית. אלמנתו של נשיא לבנון לשעבר, בשיר ג'ומאייל.

## ביוגרפיה
סולאנז' ג'ומאייל נולדה בשם **סולאנז' תונתנג'י** (בערבית: **صولانج توتنجي** ; תעתיק מדויק: **צולאנג' תונתנג'י**) למשפחה נוצרית ארמנית מביירות, בירת לבנון. בשנת 1977 נישאה לבשיר ג'ומאייל, לימים נשיא לבנון, והמירה את דתה לנצרות מרונית. היא הצטרפה למפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"), אשר בעלה נמנה עם בכיריה, ולקחה חלק פעיל בפעילות הפוליטית של המפלגה. בשנת 1978 נולדה בתם הבכורה של בני הזוג, מאיה. היא נהרגה בשנת 1980 בהתפוצצות מכונית תופת שכוונה ככל הנראה לפגוע בבשיר. באותה השנה נולדה בתם השנייה, וב-1982 נולד לבני הזוג בנם נדים.

ב-14 בספטמבר 1982 התאלמנה מבעלה, שנהרג בפיצוץ מטען חבלה במרכז חברתי בו נאם. לאחר מות בעלה פעלה רבות להנצחת זכרו. אחת מפעולותיה המשמעותיות הייתה הקמת אנדרטה גדולה בכיכר סאסין שברובע אשרפייה בביירות. בכל שנה נערכות מול האנדרטה עצרות זיכרון גדולות לזכרו של בשיר ג'ומאייל, והמקום ידוע כמעוז מפלגות הימין הנוצריות אשר מרבות לכנס את תומכיהן לעצרות המוניות בכיכר, ומול האנדרטה בפרט.

ג'ומאייל מתנגדת לנוכחות זרה בלבנון ונחשבת לפוליטיקאית אנטי-סורית בעלת דעות מרכזיות ופרו-מערביות. על רקע זה, נאלצה לפרוש מתפקידה הרם במפלגת הכתאיב, היות שמשנת 1986 ועד לסיום הסדר הסורי בלבנון, בשנת 2005, עמדו בראש המפלגה נציגים פרו-סורים אשר פעלו להדיר את מתנגדיהם, ובראשם משפחת ג'ומאייל, מרשימת המפלגה לפרלמנט. בנה נדים, ביחד עם אלי כראמה, הקים במפלגה גוף אופוזיציוני בשם "האופוזיציה של הכתאיב", וג'ומאייל הצטרפה לגוף.

ג'ומאייל נמנית עם האנשים שייסדו את הארגון הפוליטי "קורנת שהוואן" ב-30 בינואר 2001. המייסדים כללו עשרים ותשעה מדינאים ואנשי רוח, רובם נוצרים, אשר קראו בין השאר לנסיגת הצבא הסורי מלבנון. ג'ומאייל ידועה בתמיכתה בנשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' בוש והמלחמה בעיראק, והיא אחת מהפוליטיקאים הלבנונים הבודדים שהביעו תמיכה גלויה במלחמה זו. כמו כן, היא התבטאה בעבר כנגד חזבאללה וקראה לפירוק המיליציה מנשק.

ג'ומאייל התמודדה בבחירות לפרלמנט פעם אחת בלבד, בבחירות הכלליות של 2005. היא התמודדה על המושב המרוני כמועמדת מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות ונבחרה לפרלמנט. לפני הבחירות היא נפגשה, ביחד עם בנה נדים, עם נציגים מהזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, מה שהפנה אליה חצי ביקורת רבים מהגוש האנטי-סורי. רבים האשימו אותה ב"זגזוג", ביניהם ראש מפלגת הכתאיב אמין ג'ומאייל, אחיו של בעלה המנוח. בבחירות הכלליות של 2009 העדיפה ג'ומאייל שלא להתמודד בעצמה, והודיעה על תמיכתה במועמדות בנה נדים; הוא התמודד בבחירות מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות, ונבחר לפרלמנט.

## קישורים חיצוניים

* 
* הפרופיל של סולאנז' ג'ומאייל באתר הפרלמנט הלבנוני
* קטע מידע קצר על סולאנז' ג'ומאייל באתרו של ריקרדו כרם
* האתר הרשמי של בשיר ג'ומאייל

קטגוריה:פוליטיקאיות לבנוניות
קטגוריה:חברי פורום קורנת שהוואן
קטגוריה:נוצריות מזרח תיכוניות
קטגוריה:נשים לבנוניות
סולאנז'
קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:ביירות: אישים
שקנאי פיליפיני

**שקנאי פיליפיני** (שם מדעי: *Pelecanus philippensis*) הוא מין במשפחת השקנאיים. הוא מתרבה בדרום אסיה מדרום פקיסטן והעוף הלאומי של מחוז סינד, תפוצתו מהודו עד אינדונזיה בגופים מימיים בפנים הארץ ובחופים, במיוחד באגמים רדודים. הקן הוא ערימה של צמחייה שנמצאת על עץ. התטולה כוללת בדרך-כלל שלוש עד ארבע ביצים.

## תיאור
השקנאי הפיליפיני הוא קטן יחסית לבני משפחתו, אך עדיין גדול יחסית לעוף מים. אורכו נע בין 125 ל-152 ס"מ ומשקלו נע בין 4.1 ל-6 ק"ג. הוא ברובו לבן, עם ציצית, זנב ועורף אפורים. בעונת החיזור, לחלק התחתון של כנפיו ולגבם יש גוון ורוד. מחוץ לעונת החיזור האזורים האלה לבנים לגמרי והציפורים הצעירות יותר חומות מאשר לבנות. כפי ששמו באנגלית מציין, לשקנאי הפיליפיני נקודות אפורות על מקורו בעת עונת החיזור.

השקנאי הפיליפיני הוא עוף יציב עם תנועות מקומיות והוא נפוץ לטווח רחב יותר מחוץ לעונת החיזור. כמו רוב השקנאים האחרים, הוא תופס דגים בעזרת שק העור שנמצא בתחתית מקורו בזמן שהוא שוחה על פני המים.

בגלל הרס בתי גידול מתמשך והפרעה על ידי בני-אדם, המספרים של השקנאי הפיליפיני התדלדלו. לאחר שהתגלה שהשקנאי הפיליפיני הוא לא נדיר כשחשבו, הוא הורד בסולם הדרגות של ה-IUCN מפגיע לקרוב לסיכון ב-2007, אף על פי שהשקנאי נכחד בפיליפינים מאז אמצע המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
פיליפיני
קטגוריה:הפיליפינים: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
ריברסליי

**ריברסליי** (אנגלית: Riversleigh) הוא אתר מאובנים הממוקם בצפון קווינסלנד שבאוסטרליה. האתר משתרע על כמאה קמ"ר וכולל מאובנים של יונקים, עופות וזוחלים מתקופת האוליגוקן והמיוקן. המאובנים באתר נמצאים בשכבת אבן הגיר שנוצרה בבריכות מים מתוקים ומערות כאשר המערכת האקולוגית עברה תהליך של מעבר מיער גשם לאזור עשבוני. האתר מהווה חלק מהפארק הלאומי לון היל והוכר כאתר מורשת עולמית בשנת 1994.

באתר נמצא הריכוז הגבוה ביותר בעולם של מאובני עטלפים, כשלושים וחמישה מינים. כמו כן נמצא באתר מאובן המהווה את האב הקדמון של יונקי הביב וכן האב הקדמון של הזאב הטסמני.

## קישורים חיצוניים

* מידע באתר אתרי המורשת העולמית האוסטרליים
* האגודה המדעית של ריברסליי
* 

קטגוריה:קווינסלנד: גאוגרפיה
יגאל כרמל

**יגאל כרמל** (נולד ב-10 במרץ 1970) הוא מוזיקאי ישראלי.

## ביוגרפיה
יגאל כרמל נולד בפריז ב-1970. ב-1976 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר באור עקיבא. שמונה שנים לאחר מכן עבר לפנימייה של תיכון כצנלסון בכפר סבא, שם גם החל לכתוב שירים ולנגן על גיטרה. הושפע מדייוויד בואי, לאונרד כהן, סרז' גינסבורג, ז'אק ברל ושרל אזנבור.

בראשית שנות התשעים עבר לתל אביב והשלים לימודים חלקיים ברימון ובבית הספר למשחק של יורם לווינשטיין. ב-1995 הוחתם ב-אן אם סי. שנה לאחר מכן יצא אלבומו הראשון, שנשא את שמו, בהפקת אלי ניסן מלהקת פורטרט. שניים משירי האלבום, "שיר אהבה" ו"הכל הסתדר", עובדו לקליפים בבימויו של אחיו מרקו כרמל, האחרון אף נבחר לאוסף "נמס בגשם" בעריכתו של יואב קוטנר.

ב-2003, שבע שנים לאחר צאת אלבומו הראשון, השלים כרמל את אלבומו השני, "מכתבים לסילביה", בהפקת אמיר צורף, שזכה להצלחה יפה הן ברדיו והן בערוץ 24 הצעיר, בעיקר בזכות השירים הבולטים: "מלנה", "רק אל תשקרי", "שיר צרפתי" ו"מכתבים לסילביה". את הקליפים שנלוו לשני השירים הראשונים ביים איתי לב ואת השניים הנוספים – מרקו כרמל.

ב-2005 חיבר כרמל פסקול לשני סרטים דוקומנטריים שביים מרקו כרמל: "שניות של תהילה" ו"שאלה של זמן", כמו כן השתתף בסדרה "ילדי הים האדום" אותה ביים. שנה לאחר מכן ניגן והיה שותף בהפקת אלבומה האחרון של סיון שביט, וניל, ואחר כך הקליט עם יובל גורביץ' שיר שנכלל באלבום השני שלו, עורב, וניגן באלבום הבכורה של מוטי ביקובסקי שיצא ב-2009.

בשנים 2009-2012 יצר יגאל כרמל את הפסקול לסדרות "נשרים" אותה ביים מרקו כרמל, ו"מבצע קיפוד" אותה ביים יוסי קרן.

בשנת 2010 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "אהבות זמניות", בהפקת עובד אפרת. בין המשתתפים באלבום: רונה קינן, ורד קלפטר וסיון שביט.

יגאל כרמל הוא אחיו הצעיר של הבמאי והתסריטאי מרקו כרמל. השניים הרבו לשתף פעולה, כאשר יגאל יצר את הפסקול של הסדרות שביים מרקו.

## דיסקוגרפיה
* יגאל כרמל (1996)
* מכתבים לסילביה (2003)

### פסקול
* "שניות של תהילה", מרקו כרמל, 2005
*"שאלה של זמן", מרקו כרמל, 2005

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:אור עקיבא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
חאאן

**חָאאֵן** (בספרדית: **Jaén**) היא עיר באנדלוסיה שבדרום ספרד. אוכלוסייתה כוללת 111 אלף תושבים.

כאשר המוסלמים שלטו במקום במשך 500 שנה היא נקראה בפיהם جيان (גָ'יַאן). 

העיר ידועה בשל תעשיית שמן הזית המשגשגת בה. 

בעשורים האחרונים גברה התיירות בעיר. תיירים מבקרים בעיקר ברחובות הצרים של הרובע ההיסטורי של העיר, ובהרי סנטה קטלינה המקיפים אותה.

בשנת 1929 הוקמה קבוצת כדורגל ריאל חאאן שבשנות ה-50 של המאה ה-20 שיחקה מספר עונות בלה ליגה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדלוסיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1833
נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים

**נבחרת אוסטרליה בכדורסל נשים** (המכונות **ה[[אופאל]]**) היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של אוסטרליה. 

### משחקים אולימפיים
הנבחרת השתתפה ב-8 משחקים אולימפיים וזכתה 3 פעמים ברציפות במדליית כסף (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ובשלוש מדליות ארד (אטלנטה 1996, לונדון 2012 ו- פריז 2024).

### אליפויות עולם
הנבחרת השתתפה ב-16 אליפויות העולם בהן זכתה במדליית הזהב (2006) לאחר ניצחון בגמר הטורניר על רוסיה 91-74 במדליית כסף ב-2018 לאחר הפסד בגמר לארצות הברית, ו-4 פעמים במדליית הארד (1998, 2002 2014, 2022). היא הייתה לנבחרת הלא-אמריקאית הראשונה מאז ברית המועצות ב-1983 שזוכה באליפות העולם.

### אליפויות אזוריות
עד לשנת 2015 הנבחרת השתתפה באליפות אוקיאניה בכדורסל נשים. היא זכתה בתחרות זו 15 פעמים. החל משנת 2017 פיב"א החליטה לאחד אליפויות של אוקיאניה ואסיה. בהופעתה הראשונה בשנת 2017 הנבחרת זכתה במקום השני. בשנת 2025 היא זכתה באליפות.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: כדורסל
קטגוריה:נבחרות אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: ספורט נשים
קבוצת יבנה

[ממוזער|טקסט=חברי קבוצת רודגס בעת שיעור בתלמוד, שנות השלושים|חברי קבוצת רודגס בעת שיעור ב[תלמוד, שנות השלושים]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בית כנסת|בית הכנסת בתכנון האדריכל דוד קאסוטו]]

**קְבוּצַת יַבְנֶה** היא קבוצה הנמצאת בתחומי מועצה אזורית חבל יבנה, כ-6 ק"מ מזרחית לאשדוד. באזור התוחם את כביש 7, בין מחלף אשדוד למחלף בית רבן. היא נחשבת ל"אם הקבוצות הדתיות" ומשתייכת לתנועת הקיבוץ הדתי, איגוד הקבוצות של הפועל המזרחי.

## היסטוריה
קבוצת המייסדים (וביניהם צוריאל אדמנית) התגבשה בגרמניה במסגרת ברית חלוצים דתיים (בח"ד).

חברי הקבוצה עלו לארץ ישראל ב-1929 והקימו בשנת 1931 את "קבוצת רודגס" בכפר אברהם שליד פתח תקווה (באדמות של אברהם ברוך ארטן). המייסדים של הקיבוץ הם חלקם מקבוצת רודגס שבאו מגרמניה.

בחורף 1940–1941, עבר הקיבוץ למקומו הנוכחי בשפלת החוף בעידודם של הרב מאיר בר-אילן ומנחם אוסישקין. 

במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, החלו להיערך בקיבוץ לאפשרות שיותקפו על ידי הצבא המצרי, כפי שקרה ליד מרדכי הדרומית יותר. תעלות נחפרו, כמה מחברי הקיבוץ הכינו מוקשים מאולתרים, ונשלחו כוחות תגבור. בהפצצה של מטוס מצרי ב-24 במאי נהרגו שלושה מחברי הקיבוץ, בהם אב ובתו.

הקיבוץ הוא קיבוץ שיתופי ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21, נחשב לאחד הקיבוצים המבוססים מבחינה כלכלית.

## אוכלוסייה
על פי נתוני הקיבוץ בשנת 2015 חיו בו קרוב ל-800 נפש, מהם 400 חברים ומועמדים (מגיל 18 עד 97), מעל 300 ילדים, כ-30 תושבים וקבוצות של צעירים במסגרות חינוכיות שונות.

## מבנה הקהילה
קבוצת יבנה היא קהילה שיתופית והומוגנית.
הקיבוץ לא עבר הפרטה בדומה לקיבוצים אחרים ולכן ההון הוא לא פרטי אלא של הקיבוץ והתקציב שווה לכל חבר לפי צרכיו. ישנו תקנון ובו כללים המחייבים את הכלל.

בקהילה יש הליך של קבלת החלטות באופן שיתופי, כל חבר יכול להביע את דעתו באספת החברים, ההצבעה נעשית באופן חשאי או בהרמת אצבע.

רב הקבוצה הוא אילעאי עופרן.

## ענפי חקלאות ותעשייה
* ענף "בעלי הכנף" הכולל מדגרות לאפרוחי רבייה ולהודים וכן לולי רבייה.
* רפת חלב ושלוחת עגלים לפיטום.
* מכון תערובת משוכלל, ומרכז-מזון לבעלי חיים.
* ענף גידולי שדה ובו כותנה, חמניות וגידולי תעשייה אחרים.
* מפעל שימורים "קבוצת יבנה מוצרי מזון" למלפפונים וזיתים כבושים, ובית בד לייצור שמן זית.
* חברת "עדי" לייצור והרכבה של שעוני יד.

## חינוך וספורט
במקום מצוי בית ספר יסודי ליישובי המועצה, וכן התיכון הקיבוצי בדרום (הכולל פנימייה), המשרת חלק מנערי הקיבוץ הדתי ויישובי הסביבה. בסמוך לקבוצה מצויות ישיבת כרם ביבנה וקרית החינוך גבעת ושינגטון.

[שמאל|ממוזער|180px|פנים מבנה ה[ספרייה העיונית, "בית עֶקֶד" בקיבוץ, 2007]]לילדי הקיבוץ ניתן מגוון רחב של חוגים בתחומים השונים כגון טניס, ג'ודו, כלי מוזיקה, רובוטיקה, מחול וציור.

בקיבוץ פועלת מכינה קדם צבאית לבנות דתיות בשם "צהלי" וכן שבט של הצופים הדתיים.

## קישורים חיצוניים

* 

* שעוני "עדי" - אתר מפעל השעונים, "עדי"
* קבוצת יבנה מוצרי מזון - אתר המפעל
* 
* 
*  קיבוץ יבנה מציין את שמחת בית השואבה בחג הסוכות, אוקטובר '''1951''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז המרכז
קבוצת יבנה
קטגוריה:מועצה אזורית חבל יבנה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1941
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם יישוב קדום
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: קיבוצים
The Kissing Bandit

**The Kissing Bandit** הוא סרט מוזיקלי שהופק על ידי אולפני הסרטים MGM. הסרט בוים בידי לאסלו בנדקט והתסריט נכתב בידי ג'ון הרדינג ואיזאבל לנהארט. בתפקידים הראשיים משחקים: פרנק סינטרה וקתרין גרייסון. הסרט יצא בשיאה של תקופת הסרטים המוזיקליים והאולפנים שחיפשו כמעט בכל מחיר את הלהיט הבא וניסו כמעט כל סוג של סיפור או רעיון. זהו סרט מוזיקלי תקופתי שעלילתו מתרחשת בזמן השלטון הספרדי במקסיקו ובקליפורניה. היה זה שיתוף הפעולה השלישי והאחרון בין פרנק סינטרה וקתרין גרייסון באולפני MGM, לאחר הרימו עוגן שיצא בשנת 1945 וזה קרה בברוקלין שיצא בשנת 1947.

## עלילה
ריקרדו (פרנק סינטרה) הוא בנו של בעל פונדק מקסיקני שהגיע לקליפורניה כדי לקבל את הניהול לבית מלון הנמצא בבעלות המשפחה. לאחר מותו של אביו, מגלה ריקרדו את התגלית המבהילה כי יותר משאביו היה ידוע כבעל פונדק ומנהל מלון, הוא היה ידוע כ"שודד המנשק". גנב נועז שתאבונו לפשיעה משתווה רק לכישרונו לרומנטיקה עם הגברות. כאשר גובה מיסים חדש מגיע מספרד ומתחיל לגבות מיסים בצורה דורסנית ושתלטנית בארץ מולדתו, מחליט ריקרדו ללכת בעקבות אביו ו"משחרר" את הממון אותו השיג גובה המיסים בדרכו העוינת. בעקבות מעשיו זוכה ריקרדו גם בליבה של תרזה (קתרין גרייסון), בתו של המושל.

## ביקורת

בעת יציאת הסרט לאקרנים קיבל הסרט ביקורות שרובן היו תומכות על התסריט המוזיקה ועל משחקו של סינטרה. היום לא ניתן למצוא כל זכר לביקורות אלה באתרי האינטרנט או בעיתונות המקצועית, הסרט מוגדר כאחד הגרועים של סינטרה והשילוב בין קולו לקולה האופראי של גרייסון נחשב ללא מוצלח בלשון המעטה.

## שחקנים

* פרנק סינטרה - ריקרדו
* קתרין גרייסון - תרזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1948
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי פרנק סינטרה
ברוריה דייוויד

**ברוריה דייוויד** (1938 – י"ט בניסן ה'תשפ"ג, 9 באפריל 2023) הייתה אשת חינוך, חוקרת ורבנית חרדית, מייסדת וראש הסמינר "מכון שרה שנירר" (BJJ) בירושלים. נחשבה לדמות מרכזית בהתפתחות לימודי התורה לבנות בציבור החרדי. הייתה בתו היחידה של הרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבי חיים ברלין, ורעייתו של הרב יונתן דייוויד, ראש ישיבת פחד יצחק.

## ביוגרפיה
נולדה בניו יורק למאשה ולרב יצחק הוטנר. למדה באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1971 הוענק לה תואר דוקטור לפילוסופיה, בהנחיית ההיסטוריון שלום בארון. עבודת הדוקטורט שלה, "**תפקידו הכפול של הרב [[צבי הירש חיות]]: מסורתי ומשכיל**", בחנה את עולמו הרעיוני של הרב חיות ואת משנתו כפי שבאה לידי ביטוי בכתביו, בפסיקותיו ובהתכתבויותיו.

### מכון שרה שנירר (BJJ)
בשנות ה-70 המוקדמות ייסדה דייוויד בירושלים את הסמינר "מכון שרה שנירר", הידוע בקיצורו כ-BJJ (*Beth Jacob Jerusalem*). הסמינר יועד בעיקר לבוגרות בתי יעקב מצפון אמריקה ומאירופה שביקשו להמשיך ללימודי תורה מתקדמים לאחר התיכון. המוסד נחשב לאחד היוקרתיים בעולם החרדי לבנות.

לפני ייסוד BJJ עמדה דייוויד בראש סמינר "אסתר שונפלד" בצד המזרחי של מנהטן ולאחר מכן בסמינר "בית יעקב אקדמי". היא נטלה חלק פעיל בקבלה ובמיון של תלמידות, ולעיתים ראיינה אותן בעצמה, אחרות נבחנו בכתב כתנאי קבלה.

### אירוע חטיפת המטוס לשדה דוסון

בשנת 1970 ליוותה דייוויד את הוריה במסע לישראל. בטיסת החזור לניו יורק ב־6 בספטמבר נחטף מטוסם על ידי מחבלי החזית העממית לשחרור פלסטין. הלא-יהודים שוחררו, אך הנוסעים היהודים, ובהם דייוויד, הוריה ובעלה, הוחזקו כבני ערובה.

לאחר כשבוע שוחררו הנשים והילדים ונשלחו לקפריסין, אך גברים רבים – ובהם הרב הוטנר, הרבנית דייוויד ושני תלמידים – הוחזקו בשבי בירדן. הרב הוטנר הופרד מהקבוצה והוחזק במקום מסתורי, בעוד העולם היהודי כולו עקב אחר האירוע. ב-26 בספטמבר שוחררו בני הערובה והוטסו לניקוסיה, ומשם שבו לניו יורק ערב ראש השנה.

### עריכה תורנית
דייוויד ערכה יחד עם בעלה את סדרת ספריו של אביה "פחד יצחק" ותרגמה את דבריו מיידיש לעברית.

הייתה נשואה לרב יונתן דייוויד, ראש ישיבת פחד יצחק בהר נוף בירושלים.

נפטרה בי"ט בניסן ה'תשפ"ג, 9 באפריל 2023.

## קישורים חיצוניים
* ברוריה דייוויד, תפקידו הכפול של הרב צבי הירש חיות: מסורתי ומשכיל, באתר של אוניברסיטת קולומביה

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:רבניות חרדיות ישראליות
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:משפחת הוטנר
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ניצולי תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:ישראלים שנחטפו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
ליקוי החמה המלא ב-22 ביולי 2009

[שמאל|ממוזער|250px|ליקוי החמה ב[קוריגרם, בנגלדש]]
שמאל|ממוזער|250px|מסלול הליקוי
**ליקוי החמה המלא ב-[[22 ביולי]] [[2009]]** היה ליקוי חמה מלא, שבשיאו הוסתרה השמש על ידי הירח במשך 6:39 דקות. ליקוי זה הוא ה-37 מתוך 71 בסדרת סארוס מס' 136. ניתן היה לצפות בו בעיקר באזורים נרחבים של הודו וסין.

ליקוי זה היה הארוך ביותר במאה ה-21. הליקוי הקודם שהיה ארוך ממנו (בשיאו נמשך 6:53 דקות) התרחש ב-11 ביולי 1991, והבא צפוי להיות רק ב-13 ביוני 2132.

במהלך הליקוי, מסלול צל הירח התחיל בצפון מערב הודו סמוך למומבאי, והמשיך מזרחה בסמוך לערוץ נהר הגנגס, באזור ורנאסי. בהמשך עבר במזרח נפאל, דרך צפון בנגלדש ובהוטן, חלף על פני צפון בורמה, חצה את מרכז סין אל האוקיינוס השקט, כולל איי מרשל וקיריבטי. צל חלקי נראה באזורים נרחבים בדרום-מזרח אסיה ובצפון מזרח אוקיאניה. על פי מומחי נאס"א, המקום הטוב ביותר לצפייה בליקוי החמה היה ביישוב טרגנה שבצפון הודו. על פי מומחים אחרים, המקום הטוב ביותר היה במזרח סין.

הליקוי המלא החל בשעה 00:51 (לפי UTC). הליקוי המקסימלי (שנמשך לאורך הזמן הרב ביותר, 6:39 דקות) התרחש בשעה 02:35 מעל לאוקיינוס השקט, כ-100 קילומטר דרומית לאיי בונין, שמדרום ליפן.

## קישורים חיצוניים

* אבי בליזובסקי, ב-22 ביולי - ליקוי החמה הארוך ביותר, 9 ביולי 2009, אתר הידען
* 
* פרטים על ליקוי החמה, באתר נאס"א

2009
קטגוריה:2009 במדע
קטגוריה:2009 באסיה
קטגוריה:2009 ברפובליקה העממית של סין
ארץ הנהר

**ארץ הנהר** (באנגלית: **River Country**) היה פארק המים הראשון שנבנה באתר הנופש וולט דיסני וורלד. הפארק נפתח ב-20 ביוני 1976 ונסגר ב-1 בספטמבר 2001 (ההודעה הרשמית על סגירתו באה ב-2005), ככל הנראה בגלל הידלדלות מספר המבקרים אחרי פתיחת חוף סופת השלגים ולאגונת הטייפון, שני פארקי המים הנוספים של דיסני.

## היסטוריה
הפארק הוקם על גדת אגם, סמוך לאי התגליות, והיה בפועל חלק מאתר הנופש מצודת השממה של דיסני. בהתאם לתמה של אתר הנופש, נבנה הפארק בסגנון כפרי פשוט, ברוח שאיזכרה במשהו את המערב הפרוע ואת הנופים שתוארו בספרי מארק טוויין. במהלך בניית הפארק נבנה סכר בעל מראה טבעי בין האגם לפארק, ונוצרה לגונה פנימית. מערכת סינון תת-קרקעית אפשרה מעבר מים מהאגם לתוך הלגונה הפנימית. בשטחי הפארק הוצבו סלעי ענק מלאכותיים, בדומה למתקן רכבת הר הרעם הגדול שבממלכת הקסם). הצלחתו הגדולה של הפארק, שהדמות שזוהתה איתו הייתה כוכב הסרטונים המונפשים "גופי," הובילה את חברת דיסני לפתוח שני פארקי מים נוספים, ששטחם גדול יותר, ואלו משכו בהתמדה קהל מבקרים גדול יותר. חברת דיסני ניסתה להחיות את הפופולריות של הפארק, בשנות התשעים של המאה הקודמת, באמצעות כינון מסורת של "מסיבת מים כל-אמריקנית", אך הניסיון לא צלח. 

## מוקדי עניין בפארק
הפארק כלל מספר מוקדי עניין ומתקנים, עמם ניתן למנות את:
* "**וופ אן הולר הולו**" (Whoop 'n' Holler Hollow) - שתי מגלשות מים שגובהן 79 מטרים ואורכן 49 מטרים. מוצא המגלשות היה לתוך הלגונה המלאכותית, ששטחה היה 2,000 מ"ר.
* "**מפלי המגלשה החלקלקה**" (Slippery Slide Falls) - שתי מגלשות מים שמוצאן לתוך בריכה גבוה יותר שנקראה "בריכת מעלה הזרם" (*Upstream Plunge*) - בריכה שהכילה 1,250 מ"ק מים.
*"**האשדות המקציפים**" (White Water Rapids) - מגלשה מקורה, שאורכה 100 מטרים.
* "**שביל הטבע נקודת הברוש**" (Cypress Point Nature Trail) - מסלול נופים על טיילת עץ מוגבהת, אל תוך ביצת הברושים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:פארקי מים
יחס העדפות

**יחס העדפות** הוא מושג מפתח בתחום קבלת ההחלטות המתמטית, אשר בבסיס ענף המיקרו-כלכלה.
בבסיס תחום זה הנחה כי יש מקבל החלטות אשר צריך לבחור בין מספר אפשרויות נתונות. יחס העדפות מציין, עבור זוגות של אפשרויות, האם מקבל ההחלטות מעדיף ממש אפשרות אחת על פני השנייה, מעדיף ממש את האפשרות השנייה על פני הראשונה, או אדיש ביניהן. לכן ניתן להשתמש ביחס העדפות כדי לתאר את העדפותיו של מקבל ההחלטות.
## סימון מתמטי
מבחינה מתמטית, נהוג להשתמש בסימונים שלהלן. עבור שתי אפשרויות a ו-b, נסמן:
*  a\succ b  עבור המצב בו מקבל ההחלטות מעדיף ממש את a על פני b.
*  b\succ a  עבור המצב בו מקבל ההחלטות מעדיף ממש את b על פני a.
*  a\sim b  עבור המצב בו מקבל ההחלטות אדיש בין אפשרויות a ו-b.
*  a\succeq b  עבור המצב בו מקבל מעדיף חלש את a על פני b, כלומר, לא ייתכן שהוא מעדיף ממש את b על פני a.
*  b\succeq a  עבור המצב בו מקבל מעדיף חלש את b על פני a, כלומר, לא ייתכן שהוא מעדיף ממש את a על פני b.

## תכונות של יחס העדפה
לרוב מניחים כי יחס ההעדפה של מקבל החלטות מקיים תכונות מתמטיות שונות. בכלכלה לרוב מניחים כי יחס ההעדפה מקיים שלמות וטרנזיטיביות. בהינתן הנחות אלו, יחס העדפות הוא קדם-סדר מלא על קבוצת האפשרויות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:מושגים באתיקה
סבהא

**סַבְּהָא** (בערבית: **سبها**) היא עיר בדרום־מערב לוב בעלת אוכלוסייה של כ־99,000 איש. היסטורית העיר שימשה כבירה של אזור פזאן וכיום היא בירת מחוז סבהא. העיר נמצאת בנווה מדבר לצד אגם המוקף תמרים והיא מהווה מרכז חקלאי לחקלאות באזור וכן נמצא לידה בסיס צבאי גדול. העיר נמצאת על הצטלבות של שתי דרכים ראשיות המחברות את החוף האטלנטי עם פנימה של אפריקה.

העיר נודעת גם עקב **מבצר סבהא** שנבנה בתקופת הכיבוש האיטלקי. המבצר מופיע על השטר הלובי של 10 דינר. כיום משמש המבצר כמתקן צבאי.

במרץ 1977 הצהיר מועמר קדאפי בסבהא על פתיחת עידן שלטון ההמון בלוב ושינוי שמה של לוב למדינה הסוציאליסטית הערבית של ההמונים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוב: ערים
אי התגליות (דיסני)

ממוזער|אי התגליות
**אי התגליות** (באנגלית: **Discovery Island**) הוא אי ששטחו כ-46,540 מ"ר, הממוקם באגם ביי (Bay Lake) בדיסניוורלד, במדינת פלורידה שבארצות הברית.

## היסטוריה
בראשית המאה ה-20 כונה האי בשם "האי רז" (Raz Island) על שם המשפחה שהתגוררה באי. בשלהי שנות ה-30 האי נרכש על ידי דלמר ניקולסון בעלות של 800 דולרים. ניקולסון כינה את האי בשם "אי המפרץ השלו" (Idle Bay Isle), והתגורר באי עד שנות ה-50. לאחר שהאי נרכש, שונה שמו לאי ריילס (Riles Island) והאי שימש כאתר ציד לנופשים. בשנת 1965 נרכש האי על ידי חברת בת של חברת וולט דיסני, על מנת להפוך את האי לחלק מאתר הנופש דיסניוורלד.

האתר נפתח בשם "אי המטמון" (Treasure Island) ב-8 באפריל 1974 ושימש כשמורת טבע בה יכלו המבקרים לצפות בבעלי חיים מוגנים. האי שימש כמקום מושבם של דרורים חופיים שקיעתיים (*Ammodramus maritimus nigrescens*), אשר נכחדו בשנת 1990. האתר נסגר ב-8 באפריל 1999, אולם בעלי החיים שבשמורה הועברו ממנה ב-9 ביולי 1999 לממלכת החיות של דיסני.

לאחר סגירת האי הוכנה תוכנית להפוך את האי ל"אי הערפל" (Myst Island) בו יוכלו המבקרים לחוות בעצמם את המשחק מיסט, אבל התוכנית לא בוצעה משיקולי תקציב.

האי אינו פתוח יותר לקהל, והוא ממתין לפיתוח נוסף. חברת וולט דיסני מתכננת להפוך את האי לאתר שיקרא "מסלול הג'ונגל של דיסני" (Disney's Jungle Trek) במטרה להתחרות ב"מערת התגליות" הסמוכה בפארק עולם הים. במסגרת מסלול זה מתוכננים המבקרים לשחות עם כרישים או דולפינים במהלך סיור מודרך שיימשך כחמש שעות.

על האי נמצא בניין ששמו ארמונו של מוגלי. בנוסף, על האי נכתבה קריפיפסטה בשם: "ננטש על ידי דיסני"

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של האי

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:פלורידה: איים
אי התגליות (קולומביה הבריטית)

שמאל|ממוזער|250px|
שמאל|ממוזער|250px|
**אי התגליות** (באנגלית: **Discovery Island**) הוא אי לא מיושב הממוקם בצידו המזרחי של האי ונקובר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.

## היסטוריה
שמו של האי ניתן לו בשנת 1846 על שם אוניית הוד מלכותו דיסקברי אשר שימשה את רב החובל ג'ורג' ונקובר בעת מיפוי החוף המערבי של קולומביה הבריטית בין השנים 1792–1794. האי הסמוך, צ'טהאם נקרא על שם ספינת הליווי של ונקובר - אוניית הוד מלכותו צ'טהאם.

קצהו המזרחי של האי, הנקרא בשם נקודת ציפור הים (Sea Bird Point), מהווה את נקודת המפגש בין מצר הארו ומצר חואן דה פוקה המהווים את הגבול בין קנדה לבין ארצות הברית. בשנת 1886 נבנה בנקודה זו מגדלור (אשר הפך אוטומטי בשנת 1996 אולם עד שנה זו התגוררו מפעילי המגדלור באי ברציפות).

בשנת 1972 הוכרז האי כפארק ואתר נופש בשם "הפארק הפרובינציאלי אי התגליות" (Discovery Island Marine Provincial Park).

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של האי
* מגדלור אי התגליות
* אתר הפארק

קטגוריה:קולומביה הבריטית: איים
תגליות
איי דיסקברי

שמאל|ממוזער|250px|קבוצת איי דיסקברי.
**איי דיסקברי** (באנגלית: **Discovery Islands**) היא קבוצת איים המצויה במצר דיסקברי (Discovery Passage), בין האי ונקובר לבין קולומביה הבריטית שבקנדה.

האיים כמעט ואינם מיושבים, ומשמשים בעיקר כאתרי נופש ודיג סלמון.

בין האיים נמנים:
* האי קוודרה
* האי קורטז
* האי הרננדו
* האי ריד
* האי מאורלה
* האי סונורה
* האי ת'רלו המזרחי
* האי ת'רלו המערבי
* האי סטיוארט
* האי רדונדה המזרחי
* האי רדונדה המערבי 
* איי רנדוו
* איי התאומים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קולומביה הבריטית: איים
דיסקברי
קטגוריה:האוקיינוס השקט: ארכיפלגים
פירמאן

[שמאל|ממוזער|250px|פירמאנים מוצגים בכנסייה יוונית ב[איסטנבול. מכוח הוראותיהם, הוענקה הכנסייה לקהילה]]
**פירמאן** (מפרסית **فرمان**; טורקית **Ferman**) הוא צו מלכותי שנהג במספר מדינות מוסלמיות בתקופות שונות בהיסטוריה, ובהן האימפריה העות'מאנית, האימפריה המוגולית ובאיראן בתקופתו של השאה מוחמד רזא שאה פהלווי. פירמאנים הוצאו לעיתים גם על ידי שליטים שאינם המונרך, או על ידי עושי דברו. משמעות נוספת שקיבלה המילה פירמאן היא "זיכיון" או חזקה. למשל, הזיכיון שניתן לקהילות דתיות שונות לניהול המקומות הקדושים ניתן כצו והובן כזכיון.  

באימפריה העות'מאנית עסקו הפירמאנים בנושאים חילונים, שכן סמכותו הדתית של הסולטאן הייתה טבועה בו מהיותו הח'ליפה. הפירמאנים קובצו לקודקס, או קנון (Kanun), שהיה מעין קובץ צווים וחיקוקים. 

מקורו של המושג במילה הפרסית שמשמעותה "צו" או "פקודה". 

## דוגמאות לפירמאנים
*על פי המסורת המקומית, בכנסייה במנזר סנטה קתרינה שבחצי האי סיני, שמור פירמאן אשר נטען כי נחתם בידי מוחמד עצמו. הפירמאן העניק הגנה למנזר מפני פוגעים מוסלמים.
*פירמאן שהוצא בשמו של הסולטאן אהמט השלישי בשנת 1727 אישר את הקמת בית הדפוס הראשון באיסטנבול.
*"פירמאן הטנזימאט" שפרסם הסולטאן אבדילמג'יט הראשון ב-3 בנובמבר 1839, פתח את תקופת ההתחדשות והרפורמה באימפריה העות'מאנית באמצע המאה ה-19. 
*ב-28 באוגוסט 1840 פרסם שליט מצרים מוחמד עלי פירמאן המכריז על חפותם של יהודי דמשק, לאחר עלילת דמשק. 
*ב-5 בינואר 1856 פרסם הסולטאן הטורקי פירמאן שהתיר את חפירת תעלת סואץ. 
*פירמאן מ-1880 התיר לארכאולוגים גרמנים לחקור את שרידי פרגמון. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חוק ומשפט
אלפא ואומגה

לא ממוסגר|שמאל
**אלפא ואומגה** (האות הראשונה והאות האחרונה באלפבית היווני, בתרגום לעברית לעיתים "אלף ותיו") הוא סמל וביטוי נוצרי שמקורו במספר מקומות בספר חזון יוחנן בברית החדשה, המייצג את אלוהים, לדוגמה:

[ממוזער|ימין|150px|סמל האלפא ואומגה משולב עם [כי רו]]
[שמאל|ממוזער|150px|סמל [הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית#החברה הארץ ישראלית הרוסית הפרבוסלבית הקיסרית|החברה הארץ ישראלית הרוסית הפרבוסלבית הקיסרית]]
[שמאל|ממוזער|150px|חקיקת אלפא ואומגה בכנסיית [סגרדה פמיליה (ברצלונה)]]
משמעות הביטוי היא 'הראשית והאחרית'. רוב הזרמים הנוצרים רואים באלפא ואומגה סמל לאל האב ולישו, בהיותם פנים שונות של האלוהות האחת. בהקשרו של ישו, נחשב הסמל כמבטא את רעיון הקדמוניות והאין-סוף שלו: "אשר נולד מן האב לפני כל הדורות... ושוב ישוב בהוד לשפוט את החיים ואת המתים ולא יהיה קץ למלכותו".

אפשר שלביטוי מקור תרבותי-צורני-לשוני עוד בנבואות ישעיהו:

הביטוי משולב בסמלים נוצריים רבים. התיעוד המוקדם ביותר לאות אומגה כסמל לסוף מצוי בכתובת הנצחה רומית משנת 295, אך לא ברור אם ניתן להתייחס לתיעוד זה כמייצג את המשמעות הנוכחית של הסמל. בשנת 364 הופיע הסמל במתכונתו ובמשמעותו הנוכחית, וצבר פופולריות רבה. הסמל הופיע בדרך כלל במשולב עם סמלים אחרים, פעמים רבות עם סמל הכי רו, והוא מקובל מאוד בסמלים דתיים וחילוניים נוצריים עד היום.

הביטוי מופיע גם בשירים דתיים נוצריים, למשל:

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* אנציקלופדיה קתוליקה
* האנציקלופדיה היהודית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סמלים נוצריים
קטגוריה:אלוהים
MBCT

**MBCT** (ראשי תיבות באנגלית: **Mindfulness-based Cognitive Therapy** – **טיפול קוגניטיבי מבוסס קשיבות**) הוא שיטת טיפול נפשי המיועדת לסייע במניעת הישנות דיכאון בקרב אנשים הסובלים מדיכאון חוזר ונשנה. השיטה משלבת טכניקות מדיטציה וקשיבות (Mindfulness) יחד עם מאפיינים של טיפול קוגניטיבי, והיא אחת ממספר שיטות טיפול המהוות את "הגל השלישי" בטיפול קוגניטיבי-התנהגותי, יחד עם שיטות פסיכותרפיה נוספות המשתמשות בקשיבות, כגון ACT  (Acceptance and commitment therapy) וטיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT - Dialectical behavioral therapy).

הרציונל הטיפולי מבוסס על החשיבות שבחידוד תשומת הלב והכרת תהליכי התודעה התורמים להישנות של הדיכאון, ולהידרדרות של מצבי רוח שליליים לכדי אפיזודות דיכאוניות חריפות. המטרה היא לשפר את היכולת להתבונן במחשבות וברגשות מבלי להיסחף לתוכם באופן אוטומטי, ועל ידי כך להרחיב את יכולת ההתמודדות עם הדיכאון ולהעשיר את חוויות החיים. בשונה מטכניקות טיפוליות רבות, אין בשיטה זו ניסיון לשנות את הדיכאון עצמו, כי אם את יחסו של האדם אל הדיכאון.

תוכנית ה-MBCT מבוססת על שיטת הפחתת לחץ מבוססת קשיבות (Mindfulness-Based Stress Reduction, MBSR), שפותחה על ידי ג'ון קבט-זין ב-1979, אשר הותאמה לחולי דיכאון.

תוכניות MBCT כוללות שמונה מפגשים קבוצתיים שבועיים הנמשכים שעתיים ומשימות לביצוע מחוץ לזמן המפגש.

ממצאים מחקריים מצביעים על כך שבקרב אנשים שעברו שלוש אפיזודות דיכאוניות או יותר, ההשתתפות בתוכנית מפחיתה את הסיכויים להישנות הדיכאון באופן משמעותי.

## ראו גם
* קשיבות
* התערבות טיפולית

## לקריאה נוספת

*Segal, Z., Teasdale, J., Williams, M. (2002). *Mindfulness-Based Cognitive Therapy for Depression.* New York: Guilford Press.


## קישורים חיצוניים

*יובל עודד (עורך), קשיבות וטיפול באתר פסיכולוגיה עברית
*רשימת מאמרים נוספים , באתר mbct הישראלי
*קישורים לאתרים העוסקים ב-MBCT, באתר mbct.com 
*על MBCT, באתר mbct הבריטי 
* 
*לימודי Mindfulness   
*Sowing the seeds of mindfulness: Experiences from the Israeli Desert Mindfulness Clinic
*ניצנים של קשיבות במדבר: תוצאות ראשוניות ממחקר קליני, מרפאת המיינדפולנס, המרכז לבריאות הנפש באר שבע
* 


*Depression Treatment: Mindfulness-based Cognitive Therapy As Effective As Anti-depressant Medication, Study Suggests, *ScienceDaily*, Dec. 2, 2008
*John D. Teasdale et al. (2000). Prevention of Relapse/Recurrence in Major Depression by Mindfulness-Based Cognitive Therapy. *Journal of Consulting and Clinical Psychology*, Vol. 68, No. 4, 615–623.
*S. Helen Ma and John D. Teasdale (2004). Mindfulness-Based Cognitive Therapy for Depression: Replication and Exploration of Differential Relapse Prevention Effects.*Journal of Consulting and Clinical Psychology*, Vol. 72, No. 1, 31–40.
*'''Mindfulness Day Research Collection  (2017)'''. John Wiley & Sons, Inc: Wiley


קטגוריה:קשיבות
קטגוריה:טיפול קוגניטיבי-התנהגותי
רוז טרמיין

**רוז טרמיין** (באנגלית: **Rose Tremain**, נולדה ב-2 באוגוסט 1943) היא סופרת בריטית.
## חייה
טרמיין נולדה בלונדון, כרוזמרי ג'יין טומסון. מ-1954 עד 1961 למדה בבית הספר קרופטון גרנג'. למדה בסורבון בשנים 1961, 1962 וסיימה תואר באנגלית באוניברסיטה של מזרח אנגליה בשנת 1965. באוניברסיטה של מזרח אנגליה לימדה כתיבה יצירתית משנת 1988 עד שנת 1995.

רוז נישאה לג'ון טרמיין ב-1971. בתם היחידה אלאנור נולדה שנה לאחר מכן בשנת 1972. התגרשה לאחר חמש שנות נישואים. נישאה בשנית לג'ונתן דדלי בשנת 1982, נישואים שארכו תשע שנים. בשנת 1992 נישאה בשלישית, לריצרד הולמס, אף הוא סופר בריטי והם גרים במזרח אנגליה.

כסופרת, הושפעה טרמיין מכתיבתם של ויליאם גולדינג (בעל זבוב) וגבריאל גארסיה מארקס (מאה שנים של בדידות). כותבת גם מחזות לרדיו ולטלוויזיה. ספרה "חלומות פרטיים" (במקור: The Road Home), זיכה אותה בפרס אורנג'. הספר ראה אור בעברית בתרגום של ניצה פלד, בשנת 2009.

## פרסים ספרותיים
* בשנת 1989 זכתה עבור ספרה Restoration בפרס Sunday Express Book of the Year
* בשנת 1992 זכתה עבור ספרה Sacred Country בפרס James Tait Black Memorial Prize
* בשנת 1994 זכתה עבור ספרה Sacred Country בפרס פמינה.
* בשנת 1999 זכתה עבור ספרה Music and Silence בפרס הבריטי לספרות Whitbread Awards
* בשנת 2008 זכתה עבור ספרה הדרך הביתה (יצא בעברית בשם חלומות פרטיים), בפרס הבריטי היוקרתי לספרות - פרס אורנג'.

את פרס אורנג' לספרה "הדרך הביתה" קיבלה על היותו הרומן הטוב ביותר באותה שנה שנכתב בידי אישה. הרומן מספר על מהגר ממזרח אירופה החי בבריטניה. בשנת 1988 ובשנת 2000 הייתה מועמדת לפרס בוקר.

## רומנים שכתבה
* Sadler's Birthday ,1976
* Letter to Sister Benedicta ,1978
* The Cupboard ,1981
* Journey to the Volcano ,1985
* The Swimming Pool Season ,1985
* Restoration ,1989
* Sacred Country ,1992
* The Way I Found Her ,1997
* Music and Silence ,1999
* The Colour ,2003
* The Road Home ,2008 הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל בשם חלומות פרטיים בהוצאת סימנים
* Tresspass, 2010 תורגם לעברית ויצא בשם **הסגת גבול** בהוצאת סימנים, 2011 בתרגומו של יואב כ"ץ.

## סיפורים קצרים
* The Colonel's Daughter and other stories 1983
* The Garden of the Villa Mollini and other stories 1987
* Evangelista's Fan and other stories 1994
* The Darkness of Wallis Simpson 2006

## ספרי ילדים
* Journey to the Volcano 1985

## קישורים חיצוניים
* 
* רוז טרמיין באתר הסופרים בני ימינו
* רוז טרמיין באתר fantasticfiction
* רוז טרמיין באתר litencyc.com
* רוז טרמיין באתר literaryfestivals
* רוז טרמיין זכתה בפרס אורנג` לספרה הדרך הביתה, הטיימס ברשת
* 
* רוז טרמיין זכתה בפרס אורנג`, ה-The Sydney Morning Herald
* 
* 
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברות האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:זוכות פרס לסיפורת מאת נשים
קטגוריה:זוכי פרסים לספרות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:זוכי פרס פמינה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מזרח אנגליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח אנגליה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1943
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1943
ז'ו דסאן

**ז'וזף אירה דסאן** (בלועזית: **Joseph Ira Dassin**; 5 בנובמבר 1938, ניו יורק – 20 באוגוסט 1980, טהיטי), שנודע בשם **ז'ו דסאן** (Joe Dassin), היה זמר ושחקן יהודי-צרפתי-אמריקאי.

## קורות חיים
ז'ו דסאן נולד לז'ול דאסן, במאי אמריקאי של סרטים אפלים ממוצא יהודי מזרח אירופי, וביאטריס לאונר, כנרת יהודייה ממוצא אוסטרי, בוגרת בית הספר היוקרתי למוזיקה ג'וליארד. דסאן התחיל את חייו בניו יורק ובלוס אנג'לס, אך לאחר שאביו היה קורבן למקארתיזם החלו הוא ומשפחתו לנדוד ממקום למקום באירופה.

לאחר לימודיו בבית הספר הלאומי של ז'נבה ובפנימיית לה רוסי בשווייץ שב דסאן לארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור. הוא סיים תואר ראשון ושני באנתרופולוגיה. אחרי הקולג' חזר דסאן לצרפת, הוא עבד בתחנת רדיו והחל להקליט את שיריו.

בתחילת שנות ה-70 היו שיריו מפורסמים בכל צרפת, ודסאן הפך לדמות ידועה בצרפת. דסאן שלט בשפות רבות והקליט שירים בגרמנית, בספרדית, באיטלקית וביוונית, וכמובן גם בצרפתית ובאנגלית. כמעט רוב שיריו התאפיינו בסנטימנטליות רבה, וקולו היה בדרך כלל רגיש ונוגה. דסאן כתב את המילים לחלק משיריו. בין שיריו הבולטים: "קיץ אינדיאני", "ואילו לא היית קיימת", ""אילו קראו לך עצבות" ו"שאנז אליזה".

הוא שיחק במספר סרטים ביניהם טופקאפי (1964) והמלחמה על השלום בבימויו של אביו.

ב-18 בינואר 1966 נישא דסאן למריסה מסיירה בפריז. בנם היחיד נולד ב-12 בספטמבר 1972, ומת חמישה ימים לאחר מכן. בעקבות המקרה נפגעו יחסיהם של ז'ו ומריסה, והם התגרשו בשנת 1977, במאי אותה שנה הופיע בישראל פעמיים בהיכל התרבות בת"א.

ב-14 בינואר 1978 נישא דסאן בטקס אזרחי בצרפת לקריסטין דלבו (Delvaux), צרפתייה ממוצא נוצרי, אותה פגש בשנת 1976 כשעבדה כדיילת קרקע. חיי הנישואים שלהם היו רצופים במשברים. לזוג נולדו שני בנים, ג'וליאן וג'ונתן, גם הם בבגרותם הלכו בדרכו של אביהם והם זמרים. ז'ו דסאן מת מהתקף לב בזמן חופשה באי טהיטי ב-20 באוגוסט 1980, כשהוא בן 41, לאחר שהמאבק המתיש באשתו השנייה קריסטין, איתה היה בהליכי גירושים, על משמורת הילדים, הכריע אותו סופית. הוא נקבר ב"בית עולם", החלקה היהודית בבית הקברות "הוליווד לעד" (Hollywood Forever Cemetery) שבהוליווד. 
אלמנתו קריסטין נפטרה בדצמבר 1995.

## דיסקוגרפיה
* Je change un peu de vent - 1964
* A New York - 1966
* Les deux mondes de Joe Dassin - 1967
* Les Champs-Élysées - 1969
* La fleur aux dents - 1970
* Elle était oh!... - 1971
* Joe - 1972 (כולל את הלהיט "Taka takata (La femme du Toréro)", שעובד מספרדית לצרפתית)
* chansons nouvelles - 1973
* Si tu t'appelles Mélancolie - 1974
* A l'Olympia - 1974
* Le costume blanc - 1975
* Le Jardin du Luxembourg - 1976
* Les femmes de ma vie - 1978
* ans déjà - 1979
*1979 - Salut
* Blue country (English version: Home made ice cream) - 1979
*I've got a thing - 1979
* Little Italy - 1982

## קישורים חיצוניים
ד"ר אורנה ליברמן, ז'ו דאסן, זמר אמריקאי בפריז, ניצחונות וייסורים, באתר פרנקופילים אנונימיים
* אתר אינטרנט לזכר ז'ו דסאן (באנגלית ובצרפתית)
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זמרים יהודים צרפתים
קטגוריה:משוררים יהודים אמריקאים
קטגוריה:משוררים יהודים צרפתים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים צרפתים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
אנטונינוס מפלקנטיה

**אנטונינוס מפלקנטיה** היה נוסע נוצרי שביקר בארץ ישראל בשנת 570, וכתב מידע מפורט אודות המקומות אותם פקד. לעיתים הוא מכונה "אנטונינוס המרטיר", אך דבר זה הוא תוצר של בלבול בינו לבין אנטונינוס הקדוש, הקדוש המגן של העיר פיאצ'נצה. עוד הוא מכונה לעיתים בכינוי "אנונימוס מפיאצ'נצה" או "האלמוני מפיאצ'נצה".

אנטונינוס עלה לרגל בשליחות הכנסייה ובסיוריו עבר לא רק בקברי קדושים נוצרים ואתרים מקודשים לנצרות אלא סייר במקומות רבים. כאדם מאמין חיפש אנטונינוס בכתבי הקודש אחרי רמזים שינחו אותו למקום הנכון. הוא הראשון שסיפר שפלגיה הקדושה  קבורה על הר הזיתים, במקום הידוע היום בשם קבר חולדה.

חשיבות כתביו של אנטונינוס מפלקנטיה היא בכך שהוא האחרון שתיאר את ארץ הקודש ואת אתריה לפני שהערבים כבשו את הארץ בתחילת המאה ה-7. בין היתר הוא ביקר בירושלים, בנצרת, בבית עברה בקאנה ובחופה הצפוני של הכנרת.
אנטונינוס מספר על יישוב יהודי בנצרת. הוא מציין את יופיין של הנשים היהודיות בנצרת וגם את החמלה שרוחשים הנוצרים ליהודים, וזאת בניגוד ליהודים שבלבם "אין חמלה על הנוצרים". הוא מציין את שקמונה הסמוכה לחיפה "כעיר של יהודים" ומספר שעל הקברים במערת המכפלה משתטח "המון לאין-מספר מכל הארץ של היהודים".
בנוסף, הוא תיאר את מנהגי הפולחן בכנסיית הקבר ובבזיליקה שעל הר ציון, אך למרות תיאוריו המפורטים, מכילים כתביו טעויות גסות וסיפורי מעשיות.

ההתייחסות ההיסטורית הראשונה לרומח הקדוש נעשתה על ידי אנטונינוס מפלקנטיה. כאשר תיאר את המקומות הקדושים בירושלים, כתב, כי הוא ראה בבזיליקה של הר ציון את "עטרת הקוצים שבה אדוננו הוכתר ואת החנית שבה הוא נפגע בצדו".

## קישורים חיצוניים

* אודות תיאורי מסע, באנציקלופדיה קתוליקה

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:עולים לרגל לירושלים
עמוס שפירא

**עמוס שפירא** (נולד ב-30 באפריל 1949) הוא מנהל ויזם ישראלי. כיהן כמנכ"ל חוגלה בשנים 1993–2002, מנכ"ל אל על בשנים 2002–2005, מנכ"ל סלקום בשנים 2005–2011, נשיא אוניברסיטת חיפה בשנים 2012–2016 ובהתנדבות כיו"ר אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם בשנים 2016-2023. החל מיוני 2023 עומד שפירא בראש "ועדת החינוך בראי החינוך המיוחד", שהוקמה על ידי שר החינוך, לצד היותו מרצה בתחומי הניהול באוניברסיטאות ומוסדות אקדמיים.

## ביוגרפיה
שפירא למד מנהל תעשייתי בטכניון, והשלים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת חיפה. בשנת 1973 החל לעבוד כאיש מכירות בחברת סנו. בהמשך עבר לחברת חוגלה למוצרי נייר ביתיים והתקדם בה עד לתפקיד סמנכ"ל השיווק והמכירות, ובשנת 1993 מונה למנכ"ל החברה. שני צעדים חשובים שעשתה החברה בתקופתו היו רכישת השליטה של קימברלי קלארק בחברה, שהפכה אותה ל"חוגלה-קימברלי", והשקת המותגים הגלובליים "חיתולי האגיס" ומוצרי הנייר "קלינקס". זאת, לצד כניסת החברה לפעילות בטורקיה.

בשנת 2002 מונה למנכ"ל חברת התעופה אל על, שהייתה אז חברה ממשלתית. בזמן כהונתו החברה עברה תהליך הפרטה, ובשנת 2005 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. לאחר הנפקת החברה, השליטה עברה למשפחת בורוביץ'. שפירא פרש מהחברה זמן קצר לאחר ההנפקה. לכל אורך כהונתו כמנכ"ל אל על, התקיימו יחסים תקינים עם ועד העובדים וללא שביתות.

לאחר פרישתו של שפירא מאל על, מונה באוקטובר 2005 למנכ"ל סלקום. עם כניסתו לתפקיד נקט צעד חריג כשפרסם את מספר הטלפון שלו באמצעי התקשורת וקרא למנויי החברה שאינם מרוצים מן השירות להתקשר אליו ולהתלונן. הוא טען כי הוא רואה במנכ"ל "מנהל מכירות עליון". סמוך לכך, פורסם בערוץ 2 כי שפירא אכן ענה ללקוחות שהתקשרו אליו. בסוף 2011 עזב את סלקום.

במרץ 2012 מונה לדירקטור חיצוני בתעשייה האווירית וכיהן בתפקיד עד נובמבר 2013.

שפירא כיהן בהתנדבות כנשיא אגודת ידידי אוניברסיטת תל אביב בשנים 2008–2012. מאוקטובר 2012 ועד אוקטובר 2016 כיהן כנשיא העשירי של אוניברסיטת חיפה. בתקופתו קידם את המחקר ובפרט את תחום מדעי הים. זאת לצד שילוב סטודנטים מכל המגזרים וסטודנטים מהמכללה לביטחון לאומי, וכן הגברת הסיוע לאוכלוסיות מוחלשות באמצעות מלגות.

באוקטובר 2016 נענה שפירא להזמנת הנהלת עמותת אלו"ט לכהן בהתנדבות בתפקיד יו"ר העמותה, בהתאם לאמונתו שחברה נבחנת ביחסיה לחוליות החלשות שבה.

בשנת 2019 יצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן ספרו "הראש, הסוליות והנשמה - סוגיות מעשיות בניהול ומנהיגות" בו פורס את משנתו הניהולית.

במרץ 2022 הודיע על כוונתו להתמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו בבחירות 2023. באוגוסט 2023 הסיר את מועמדותו לראשות העיר והודיע על תמיכתו באורנה ברביבאי.

בפברואר 2023 נבחר שפירא לעמוד בראש ועדה ציבורית אשר תבחן ותמליץ לשר החינוך, דרכים לשלב במערכת החינוך תלמידים עם צרכים מיוחדים. זאת לנוכח האתגרים הנובעים מהגידול במספר הזכאים והזכאיות לשירותי חינוך מיוחד (נכון ליולי 2023, למעלה מ-300 אלף תלמידים זכאים לשירותי חינוך מיוחד המהווים כ-12% מכלל תלמידי מערכת החינוך). שפירא נבחר לעמוד בראש הוועדה לאור זיקתו האישית לחינוך, ונוכח ניסיונו בתפקידיו הקודמים כיו"ר אלו"ט וכנשיא אוניברסיטת חיפה.

שפירא הוא תושב תל אביב. הוא נשוי בשנית, לחלי לוי, אב לשלושה וסב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
*עמוד מרצה מאתר להב פיתוח מנהלים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי אל על
קטגוריה:מנכ"לי סלקום
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949