open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליזימטר

250px|ממוזער|שמאל|תחנת ליזימטרים בגרמניה
**ליזימטר** (lysimeter, מיוונית: לוּסִיס (שחרור) והסיומת -מֶטֶר) הוא מכל גלילי מלא באדמה שמשמש לחקר תנועת מים וחומרים באדמה.
* ליזימטר יכול להיות מצויד בבדיקות מדידה שונות בעומקים שונים (לדוגמה, טמפרטורת אדמה, מַנּוֹמֶטֶר למדידת לחות באדמה).
* ניתן לחלץ את האדמה שבליזימטר כיחידה אחת (מונולית) או לשחזר אותה מהשכבות השונות שנמצאות באתר הדגימה.
* לרוב לליזימטרים יש פתח בתחתית המאפשר איסוף וניתוח מחלחלים לאורך זמן.

## סוגי ליזימטרים

ליזימטר שוקל: מודד את משקל המכל לאורך זמן, וכך ניתן לחשב את כמות המים שאבדה דרך האדמה או לאטמוספירה.

ליזימטר לא שוקל: מודד את כמות המים שמתנקזת דרך פתח בתחתית המכל.

## עקרונות בנייה

ליזימטרים מסווגים לפי עקרונות הבנייה, הם משלושה סוגים עיקריים: (i) מונומוליטי, או גוש קרקע ללא הפרעה; (ii) אֵבֶּרמַיֵר, ו-(iii) מילוי פנימי.

בסוג הראשון, בונים ארגז סביב צידי גוש אדמה כפי שהוא נמצא בשדה, מחברים תחתית פתוחה חלקית, והנוזלים מחלחלים למכלי איסוף (ראה איור)
ממוזער|ליזימטר מונומוליטי
בסוג אברמאייר, האדמה נשארת במקומה ומוצב מתחתיה משפך לאיסוף הנוזלים המחלחלים, אך אין דפנות צד שמפרידות גוש אדמה מוגדר מהאדמה הסמוכה. צינור המחובר למשפך מעביר את הנוזלים המחלחלים לכלי קיבול.

סוג המילוי הפנימי מורכב ממכל בעל דפנות אנכיות, פתח עליון ותחתית המאפשרת חלחול, והוא מלא באדמה שהוסרה מהמיקום המקורי שלה ושעברה בדרך כלל סינון וערבוב כדי להפוך אותה אחידה. סוג מיוחד של מילוי פנימי ניתן לכנות "ליזימטר מעבדתי", שהוא בדרך כלל קטן בגודלו ומסופק באופן מלאכותי במים או בתמיסה. הוא משמש לחקר בעיות ספציפיות; והניסויים בו מוגבלים בדרך כלל לתקופות קצרות.

## שימושים עיקריים

**מדידת כמות האידוי-דיות בפועל**: ליזימטר יכול למדוד את כמות האֵוַפּוֹטְרַנְסְפִּירַצְיָה, כלומר את כמות אדי המים משתחררים לאטמוספירה מהאדמה, העלים ומשטחים אחרים.

**התקנה בגידולי שדה**: כשמגדלים צמחייה במכל אדמה גדול המאפשר לחשב בקלות את כמות המשקעים שנכנסת ואת כמות המים שאבדה דרך האדמה, ליזימטר הוא המדויק ביותר.

**פנוטיפיזציה פיזיולוגית של צמחים**: ליזימטר משמש גם במערכות פנוטיפיזציה פיזיולוגיות בעלות תפוקה גבוהה (המכונות גם מערכות פנוטיפיזציה תפקודית של צמחים). מערכות אלה, בשילוב עם מדידות רצף קרקע-צמח-אווירה (SPAC) ותיאום מודלים של תגובות צמחים לתנאי סביבה משתנים, יכולות לשמש ככלי פנוטיפיזציה להבנה טובה יותר של תגובת הצמחים למצבי עקה, כגון יובש.

**כימות תגובות צמחיות לעקות**: באמצעות ליזימטרים מעבדתיים ניתן לחשב את התגובה הצמחית בין השאר גם לעקות ביוטיות כגון מלות צמחים ולהבין את חומרת המחלה או את רגישות הצמחים למחלות שונות.

## היסטוריה

בשנת 1875 בנה אדוארד לואיס סטרטוונט, בוטנאי ממסצ'וסטס, את הליזימטר הראשון בארצות הברית.

## לקריאה נוספת

* Kohnke H, Dreibelbis FR, Davidson JM. A survey and discussion of lysimeters and a bibliography on their construction and performance. US Department of Agriculture; 1940.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
עד שתחזרי אליי

"**עד שתחזרי אליי**" הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל, מתוך אלבום האולפן החמישי של הפרויקט, "מגדל של אור", שיצא לאור ב-6 בפברואר 2024. השיר נשלח לתחנות הרדיו בסמוך לצאתו של האלבום, כסינגל השלישי מתוכו, באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק.

## רקע והוצאה
ב-6 בפברואר 2024, הוציא הפרויקט של עידן רייכל את אלבומו הראשון מאז צאתו של "רבע לשש" בשנת 2013, "מגדל של אור". "עד שתחזרי אליי" הוא אחד משלושת השירים באלבום אשר בוצעו על ידי רייכל עצמו, לצד "תמיד זה געגוע" ו"ילדים של קיץ". את השיר כתב והלחין רייכל, שגם הפיק אותו לצד מתן דרור, שהפיק גם את "תמיד זה געגוע" שביצע רייכל. את השיר תיאר רייכל כ"שיר אהבה שמחזיר אותי לכתיבה של פעם, אבל עם צליל מעודכן יותר".

## הצלחה מסחרית
בשבוע של 11 בפברואר 2024, נכנס השיר למצעד מדיה פורסט והגיע למקום ה-14, עם 60 השמעות בתחנות הרדיו הישראליות. שבוע לאחר מכן, השיר קבע את שיאו במקום השלישי, עם 111 השמעות.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר "עד שתחזרי אליי", באתר שירונט

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הפרויקט של עידן רייכל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
אנדריי מורדביצ'ב

**אנדריי ניקולייביץ' מורדביצ'ב** (ברוסית: **Андрей Николаевич Мордвичев**; נולד ב־14 בינואר 1976) הוא איש צבא רוסי בדרגת גנרל-קולונל, מפקד כוחות היבשה הרוסיים מ-15 במאי 2025. שימש כמפקד פיקוד המרכז הצבאי מ-16 בפברואר 2023 עד מאי 2025. ב-2024 קיבל את אות גיבור הפדרציה הרוסית

החל מאפריל 2023, מפקד קבוצת הכוחות "מרכז" של הקבוצה המשותפת של הכוחות הרוסיים באוקראינה. במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, הוביל יחידות צבא בקרבות על מריופול ובקרבות על אבדייבקה.

ביוני 2023, בשל תמיכה בפעולות המערערות ומאיימות על שלמותה הטריטוריאלית, הריבונות והעצמאות של אוקראינה, הוטלו על אנדריי מורדביצ'ב סנקציות מצד האיחוד האירופי ושווייץ. יצוין כי תחת פיקודו, כוחות מזוינים רוסים, כולל כוחות פיקוד המרכז הצבאי, משתתפים במתקפה על אוקראינה. ב-23 בנובמבר 2023 נכלל ברשימת הסנקציות של אוקראינה.

במאי 2025 מונה לשמש כמפקד זרוע היבשה ב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה: יחידות, ארגונים ואישים
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי גיבור הפדרציה הרוסית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:מפקדי כוחות היבשה הרוסיים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
פרומה בילסקי (פרניה דדק)

**פרומה בילסקי** (**פרניה דדק)** (ברוסית: **Франя Дедек**, נולדה ב-1909 ונפטרה ב-9 בדצמבר 1987) הייתה אומנת בית אוקראינית, וחסידת אומות עולם, שפעלה למען הצלת יהודים בשואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
פרניה דדק הייתה נערה צעירה בת 29 מהעיירה קולומיאה. עבדה כאומנת בבית משפחת בליצר היהודית, בעיר נאדבורנה, וטיפלה בבן המשפחה בנימין בליצר לאחר מות אימו.

ביולי 1941 כבש הצבא הגרמני את העיר נאדבורנה, ואביו של בנימין, דב-ברל בליצר, היה מבין הקורבנות הראשונים. לאחר כיבוש העיר נשלחו כל יהודי העיר לגטו, ביניהם בנימין בן ה-3. פרניה דדק נשארה לגור באחוזת משפחת בליצר, ושמרה על הבית מפני ביזה. פרניה מכרה פריטים מהבית כדי לקנות אוכל עבור המשפחה ודאגה להברחת המזון לתוך הגטו.

בדצמבר 1941 החמיר המצב בגטו ולכן החליטה משפחת בליצר להבריח את בנימין החוצה מהגטו. פרניה לקחה על עצמה את המשימה לשמור עליו. מאחר שמשפחת בליצר הייתה ידועה בעיר, פרניה עזבה עם בנימין את העיר נאדבורנה.

פרניה ובנימין נדדו ביערות בסביבת נאדבורנה וסקלט. מציאת מזון באזור הייתה, על פי עדותה של פרניה, כמעט בלתי אפשרית וקשה ביותר. לאחר שבעה חודשים ביערות, הרעב גבר עליהם ופרניה החליטה להציע עצמה כעובדת לאיכרים בתמורה למעט אוכל וחלב עבור בנימין. בזמנים אלו מצאה לבנימין מקומות מסתור בכפר, בהם היה עליו להישאר בשקט ולהעמיד פני מת כדי שלא יתגלה. בפעמים שבהם גילו שהוא יהודי לרוב היו מגרשים אותם, ופעם אחת בנימין הוכה קשות. לאורך כל התקופה דאגה פרניה לבנימין במסירות רבה, כאילו היה בנה.

פרניה ובנימין ניצלו רק עם תום המלחמה, כשהצבא האדום שחרר את העיר סקלט.

## לאחר המלחמה
לאחר שחרור העיר סקלט על ידי הצבא האדום בסוף המלחמה מצאו פרניה ובנימין את שרידי הקהילה היהודית באזור, שם גילתה שאף אחד מקרוביו של בנימין לא שרד את השואה. בסקלט פרניה לקחה אחריות על יתום נוסף בשם אליעזר ארט. שלושתם עברו לעיר ביטום בפולין ומשם עברו ממחנה עקורים אחד למשנהו, עד אשר התאפשר להם לעלות על אוניית המעפילים "אקסודוס" בשנת 1947, אך אוניה זו נתפסה על ידי הבריטים והמעפילים גורשו בחזרה לגרמניה.

בפברואר 1948 הצליחה פרניה לעלות לארץ ישראל יחד עם שני הבנים באוניה "קירֶניה". יחד התגוררו בקרית שמואל ולאחר מכן עברו לקריית חיים. פרניה גידלה את בנימין ואליעזר לפי מסורת היהדות, כיוון שהאמינה שזה היה רצון הוריהם, ולכן שלחה אותם לבית ספר דתי. פרניה הכירה את אברהם בילסקי, שורד שואה. השניים נישאו. פרניה התגיירה ושינתה את שמה לפרומה. במשך כל השנים המשיכה לטפל בשני הבנים, בנימין ואליעזר, ולא הסתירה מפניהם את מוצאם ודאגה לכבד את זכר משפחותיהם. פרומה הייתה צנועה ולא דיברה על סיפור ההצלה.

בשנת 1987 הלכה פרומה בילסקי לעולמה, כשהייתה בת 76. היא נקברה בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.

## הכרה והנצחה
ב- 6 בנובמבר 2005, הוכרה פרומה בילסקי (פרניה דדק) כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם, ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם יד ושם. את תעודת ההוקרה קיבלו הבנים שהצילה, בנימין בליצר ואליעזר ארט.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) נחקר גם סיפורה ואותר קברה.

## לקריאה נוספת
פינצ'בסקי גרשון, **חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל**, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 30

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות צור שלום
היכל התהילה הלאומי לכדורגל

שמאל|ממוזער|320px|חזית ההיכל מאז 2018
**היכל התהילה הלאומי לכדורגל** הוא ארגון ומוזיאון הממוקם באצטדיון טויוטה שבפריסקו, טקסס בארצות הברית ובו מונצחים כדורגלנים, מאמנים ואישים אחרים שתרמו לכדורגל האמריקאי. היכל התהילה נוסד ב-1950 על ידי אגודת "הזקנים" של פילדלפיה - קבוצה של שחקני כדורגל מקצוענים וחובבים לשעבר שרצו להכיר בהישגי הכדורגל בארצות הברית.

המוזיאון נפתח ב-12 ביוני 1999 באונאונטה, ניו יורק, וכלל את היכל התהילה, ספרייה ואזור משחקי כדורגל אינטראקטיבי. בספטמבר 2015, הוכרז כי מוזיאון היכל התהילה החדש ייבנה באצטדיון טויוטה בפריסקו, טקסס - ביתו של מועדון הכדורגל דאלאס מה-MLS. המוזיאון החדש נחנך ב-20 באוקטובר 2018, ומכיל מזכרות ותערוכות מתחלפות.

נכון לשנת 2023, זכו להיכלל בהיכל התהילה 322 חברים בסך הכול: 169 שחקנים ושחקניות ו-153 בונים. לאורך רוב שנות פעילותו של היכל התהילה, הייתה התעלמות מכדורגלנים ששיחקו בתחילת ואמצע המאה ה-20. ב-2005 הוחלט לשנות זאת, והוקם פאנל היסטוריונים מיוחד שסקר את הכדורגלנים שפעלו לפני הקמת ליגת ה-NASL. מתוך 150 שחקנים שעמדו בקריטריונים לזכאות, הפאנל המליץ פה אחד על חמישה שחקנים שכונו "חמשת המופלאים", ולאחר אישור הדירקטוריון הם נכנסו להיכל התהילה.

## הליך הבחירה
### שחקנים
כדי להיות זכאי לבחירה בקטגוריה זו, אדם חייב לעמוד בקריטריון מספר 1, ובאחד מקריטריונים 2 או 3:
# פרש לפני שלוש שנים לפחות, אך לא יותר מ-10 שנים.
# שיחק לפחות 20 משחקים בינלאומיים עבור נבחרת ארצות הברית (גברים או נשים). דרישה זו מצטמצמת ל-10 משחקים אם המשחקים היו לפני 1990.
# שיחק לפחות חמש עונות בליגה אמריקאית מהדרגה הראשונה (MLS או NWSL כיום), וזכה באליפות הליגה, או בגביע ארצות הברית הפתוח, או נבחר למשחק האולסטאר לפחות פעם אחת.

### ותיקים
שחקנים שעמדו בקריטריונים 2 או 3 ופרשו לפני יותר מ-10 שנים מוכנסים אוטומטית לרשימת הזכאות לשחקנים ותיקים.

### בונים
כדי להיות זכאי בקטגוריה זו, לאדם חייבת להיות השפעה גדולה, מתמשכת וחיובית על הכדורגל בארצות הברית ברמה הלאומית או בליגה הראשונה. בשל האופי הרחב והכללי של הקריטריונים, ניתן לשקול מועמדות לקטגוריה זו. המועמדויות נבדקות על ידי היסטוריון וחוקר היכל התהילה אשר מגישים להיכל התהילה את המלצותיהם באשר לנאותות של המועמד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
כדורגל
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל
קטגוריה:טקסס: ספורט
פאולה בריינר

**פאולה בריינר (איינטר)** (בלועזית: **Paula** **Einetter Breiner**;  ביולי 1910 - 28 באוגוסט 2000), הייתה חסידת אומות העולם מהונגריה, שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
פאולה איינטר נולדה בלוצ'נץ בשנת 1910, אביה יוסף היה מסגר. ד"ר דוד ריינפלד היה רופא המשפחה ונוצרו קשרי ידידות בין שתי המשפחות. לאחר שהצבא הגרמני כבש את הונגריה במרץ 1944, נחקקו חוקים שאילצו את היהודים למסור את רכושם. שלושת ידידי משפחת איינטר היהודים - ד"ר שנק, ד"ר ריינפלד ואשתו, פנו לפאולה בבקשה שתשמור על חפצי הערך שלהם. פאולה הציעה להסתיר את בני הזוג. תחילה הם סירבו, אולם באפריל 1944 בני הזוג ריינפלד נענו להצעתה של פאולה והתחבאו במזווה של ביתה. בתחילת יוני 1944 פשטה המשטרה על ביתה של פאולה, ככל הנראה בעקבות הלשנה. השוטרים גילו את הרכוש היהודי אך לא את בני הזוג ריינפלד. פאולה נעצרה והוחזקה בלוצ'נץ, בודפשט ובמחנה המעצר בצ'ורגו לצורך חקירה בעינויים. ב-27 ביולי 1944 היא שוחררה ושבה לביתה תחת פיקוח משטרתי כבד עד כדי מעצר בית. כחלק מתנאי מעצרה, הוטל עליה עוצר בשעות הלילה ובאופן כללי פאולה נדרשה לקבל אישור עבור כל יציאה מביתה. כשחזרה לביתה, בני הזוג ריינפלד לא היו שם. באוקטובר שבה פאולה לפעילות הצלה, והחביאה את דוד בריינר, שהכיר את פאולה מהתקופה בה למד מסגרות במסגרייה של אביה. דוד נשאר אצל פאולה עד לשחרור העיר בינואר 1945 והתפתחו ביניהם קשרי אהבה.

## לאחר המלחמה
ב-1946 התחתנו פאולה ודוד בריינר, וב-1949 עלו ארצה והתיישבו בחדרה ושם הקימו משפחה. ב-28 באוגוסט 2000 הלכה פאולה בריינר לעולמה בגיל 90. היא נקברה בבית העלמין החדש בחדרה.

## הכרה והנצחה
ב-20 ביוני 1990 הכיר יד ושם בפאולה בריינר (לבית איינטר) כחסידת אומות העולם. שמה מונצח בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברה של פאולה והוספה לוחית זיכרון לקברה.

## קישורים חיצוניים
* יד ושם, פאולה (איינטר) בריינר מתוך חסד אחרון

## לקריאה נוספת
* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יש ושם, 2023, עמ' 71.
* Dan Michman, “Hiding, Sheltering, And Borrowing Indentities: Avenues Of Rescue During The Holocaust, ירושלים: יד ושם, 2017, עמ’ 100-102
* מרדכי, פלדיאל. "חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל", ילקוט מורשת לתיעוד ועיון, 55, אוקטובר 1993, עמ' 261.

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בחדרה
משפחת אבדיינקו

**סרגיי אבדיינקו** (**Sergey Avdeyenko**; 18 בדצמבר 1891 – 10 בפברואר 1945), **טטיאנה אבדיינקו** (**Tatyana Avdeyenko**; 1893 – 19 באוגוסט 1978) ובניהם **ולנטין אבדיינקו** (**Valentin Avdeyenko**; 12 בפברואר 1922 – 16 באוקטובר 2009) ו**איגור אבדיינקו** (**Igor Sergey Avdeyenko**; 1928 – 30 בדצמבר 1991) הם זוג ושני בניהם מאודסה באוקראינה, שהוכרו כחסידי אומות העולם על הצלת שתי משפחות יהודיות בתקופת השואה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
אבי המשפחה סרגיי אבדיינקו, עבד כמהנדס בניין באודסה ובמהלך עבודתו התיידד עם מינה ירמולינסקיה היהודיה.

ב-16 באוקטובר 1941 כבשו הרומנים, בעלי בריתם של הנאצים, את אודסה. סרגיי מסר למינה את תעודת הזהות של עוזרת הבית לשעבר שלו, ונתן לה לשהות בדירתו. כאשר החל להיות מסוכן מדי ליהודים לשהות במרכז העיר, סרגיי מצא דירה בפרברים עבור מינה ובעלה.

באוגוסט 1942 גורשה משפחת ירמולינסקי למחנה הריכוז דומנייבסקי לאחר שהוסגרו לידי השלטונות. בעת שהיית המשפחה במחנה, הבנים ולנטין ואיגור הבריחו להם מזון. במקביל, סייע סרגיי גם לשכנות היהודיות ציליה ואנסטסיה אשכנזי. הוא סיפק להן תעודות לידה של אחיותיו, שנפטרו עוד לפני המלחמה, ושכר להן חדר באזור שבו אף אחד לא הכיר אותן. למרות זאת, זהותן היהודית נחשפה והן נעצרו. בשלושת החודשים בהן שהו בכלא וגם לאחר שנשלחו למחנה העבודה סליבינו, בני משפחת אבדיינקו דאגו להן לבגדים חמים ולמזון.

במשך מספר שבועות, לפני ששוחררה אודסה בידי הצבא האדום, ב-10 באפריל 1944, העיר עברה לשליטה גרמנית. בפרק זמן זה משפחת אבדיינקו החביאה את ציליה ואנסטסיה בביתם. לאחר שחרורה של אודסה סרגיי עזר ליהודי העיר ששבו אליה להשתקם ולמצוא עבודה ומגורים. המשפחה גם אירחה את מינה ומשפחתה בעליית הגג שלהם.

## לאחר המלחמה
הרומנים התייחסו באכזריות קשה כלפי סרגיי במהלך המלחמה, ובריאותו נפגעה. כתוצאה מכך הוא הלך לעולמו בגיל 51 ב-10 בפברואר 1945. הבן ולנטין עלה לאחר המלחמה לישראל והתגורר בבת ים והלך לעולמו ב-16 באוקטובר 2009 בגיל 87. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בקריית שאול.

## הכרה והנצחה
במאי 1994 המליצה מינה ירמולינסקי, אחת הניצולות שמשפחת אבדיינקו הצילה, להכיר בולנטין כחסיד אומות העולם. ב-24 במרץ 1996 הוכרו סרגיי וטטיאנה אבדיינקו כחסידי אומות העולם, בניהם וולנטין ואיגור הוכרו ב-18 באפריל 1996. שמות בני משפחת אבדיינקו נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. בני המשפחה קיבלו גם מדליה על פעילותם כחסידי אומות עולם.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברו של ולנטין אבדיינקו בחלקת חסידי אומות העולם בקרית שאול ולקברו הוספה לוחית זיכרון.

## לקריאה נוספת
* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יש ושם, 2023 עמ' 19.

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: אוקראינה
מריה דוברוביץ'

**מריה דוברוביץ**' (בהונגרית: **Dobrovics Mária**; 4 במאי 1912 - 29 בנובמבר 1997) הייתה חייטת הונגרייה, מחסידי אומות העולם, שהצילה יהודים בבודפשט בתקופת השואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
מריה דוברוביץ' נולדה בבודפשט, בירת הונגריה. שני הוריה נפטרו בצעירותה. מריה למדה עיצוב תפאורה בבית הספר הגבוה לאומנות שימושית בבודפשט. היא התגוררה בסמוך למשפחה יהודיה בשם קונדור, והתיידדה עם ליאופולד ורוזה קונדור ובתם יהודית ולמדה בביתם לנגן בפסנתר.

ביוני 1944, החל המשטר ההונגרי לרכז את יהודי בודפשט ב"בתי כוכב צהוב" שהוקצו להם. מריה, שהייתה ידידה של משפחת קונדור היהודית, נכנסה לדירתם לאחר שזו סומנה כ"בית כוכב צהוב" על מנת לגור איתם, ומסרה את מסמכי הזהות שלה לרוזה קונדור כדי שלא תזוהה כיהודייה.

עם עליית מפלגת צלב החץ לשלטון באוקטובר 1944, יהודי בודפשט נשלחו לעבודות כפייה, ובנובמבר החלו ההונגרים בצעדות המוות לצורך העברתם לידי הגרמנים. יהודית קונדור, שהייתה בת 15, ניסתה למצוא להוריה דירת מסתור אך נלכדה והוכנסה לצעדת המוות יחד עם ליאופולד אביה מבודפשט לעבר הגבול האוסטרי. מריה ניסתה לאתר אותם בזכות גלויה שנשלחה על ידי יהודית ואביה, אך לא הצליחה להגיע אליהם בזמן, והוכתה בידי ההונגרים בעקבות ניסיונותיה להציל יהודים.

כשהגיעה שיירת היהודים המגורשים לעיר ג'ור, הסמוכה לגבול עם אוסטריה, נכלאו יהודית קונדור ואביה במחנה ריק מאדם ששימש לפני כן כגטו היהודי. מריה הגיעה למחנה בו הוחזקו והמתינו לגירושם לגרמניה. מריה שיחדה את השומרים והצליחה למסור את בגדיה ואת מסמכי הזהות שלה ליהודית, ואת מסמכי הזהות של אביה, שכבר נפטר, לליאופולד, ובכך הצילה את חייהם.

## לאחר המלחמה
יהודית עלתה לישראל יחד עם בעלה ובנה ב-1956. מריה עברה לגור בישראל בשנת 1965, ביחד עם ליאופולד ורוזה קונדור, הוריה של יהודית. היא חיה אצל משפחת קונדור באשדוד. מריה התגיירה במהלך שהותה בישראל, והמשיכה לעבוד כחייטת ראשית בחברת גוטקס עד לפרישתה לגמלאות בשנת 1994, בגיל 82. מריה נפטרה ב-29 בנובמבר 1997, בגיל 85.

## הכרה והנצחה
ב-15 באוקטובר 1968, הכיר מוסד יד ושם במריה דוברוביץ' כחסידת אומות העולם, וב-16 במאי 1985 קיבלה תעודת כבוד מיד ושם כהוקרה לפעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) נחקר גם סיפורה ואותר קברה בבית העלמין באשדוד.

## לקריאה נוספת
* גרשון, פינצ'בסקי. "חסד אחרון - סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל", *יד ושם*, 2022.
* מרדכי, פלדיאל. "מצילים בעקבות הניצולים: על חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל", *ילקוט מורשת* כרך מ"א, 1986, עמ' 28–29.

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אישים הקבורים באשדוד
קטגוריה:ילידות 1912
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:נפטרות ב-1997
קטגוריה:נפטרים ב-1997
מרים טננבאום

**מריה (מרים) טננבאום דור** (בלועזית: **Maria (Miriam) Tenenbaum Dor**) הייתה חסידת אומות העולם מפולין שהצילה יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ערב מלחמת העולם השנייה עבדו מריה דור ובעלה בשמירה על הבית וחצר העצים של משפחה יהודית בוורשה. עם פרוץ המלחמה מריה התאלמנה מבעלה הראשון ועברה לגור ביחד עם בנה בן העשר בבית חמותה אנטונינה דור ברובע מרימונט בוורשה.

בחורף שנת 1943 נסעה מריה למחנה העבודה אוקיינצ'ה, בשביל לפגוש את חברה משה טננבאום שהועסק בעבודת כפייה, ולהביא לו אוכל. בזמן ההמתנה למשה, מריה הבחינה באנה גוטמר, יהודיה שברחה מגטו ורשה כמה ימים קודם לכן. מריה שוחחה עם מכר שהודיע לה כי אנה היא יהודיה, וכי הוא מבקש ממנה להסתיר את אנה מכיוון שאין ביכולתו לעשות זאת. מריה הסכימה ללא היסוס לקחת ולהסתיר את אנה גוטמר בביתה.

מריה הסתירה את אנה בביתה לתקופה בת חודשיים. מריה רכשה עבור אנה מסמכים על שם סטניסלבה וישניבסקה, כך שאנה הייתה יכולה למצוא עבודה ולשכור חדר. בזמן זה אנה חיכתה למשפחתה; בעלה משה גוטמר שהועסק במחנה הכפייה אוקיינצ'ה, ואחיה אדוארד שרון.

באפריל 1943 משה גוטמר, אדוארד שרון ומשה טננבאום הצליחו לברוח ממחנה אוקיינצ'ה, ומריה מצאה עבור שלושתם מקומות מסתור. מריה הסתירה את משה טננבאום במרתף ביתה, והפצירה בבנה בן העשר מריאן להרחיק את חבריו מהאזור, בשביל שלא יתגלה דבר הסתרתו של משה.

בהמשך המלחמה סייעה מריה לליליאן שטרן, בת למשפחה היהודית אשר על ביתם היא שמרה ערב המלחמה. מריה הסתירה את ליליאן בחלק הארי של ורשה, באכסניית סטודנטים מרוחקת מביתה ולמרות המרחק נהגה לבקרה כמעט כל יום, להביא לה מזון ולתמוך בה נפשית, זאת למרות הסכנה שהייתה כרוכה בכך. לילאן שטרן נעזרה גם בסיוע של חסידת אומות העולם נוספת, זופיה מרתה אבני. באחד הימים בהם ביקרה מריה אצל ליליאן הגיעו שני מלשינים, אך היא שמרה על קור רוח והצליחה לגרש אותם מהמקום. בחג הפסחא שלחה מריה את בנה עם מאכלי חג עבור ליליאן, כדי שיטייל עם לילאן כאילו מדובר בדודתו.

בשנת 1944 נהרג מריאן בנה של מריה במהלך מרד ורשה הפולני.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה מריה נישאה למשה טננבאום, היהודי אשר הסתירה במרתף ביתה. מריה שינתה את שמה הפרטי למרים, ועלתה לישראל יחד עם משה. בני הזוג גרו בתל אביב, ולא הותירו אחריהם צאצאים.

## הכרה והנצחה
ב-19 במרץ 1987 החליטה הוועדה לציון חסידי אומות העולם ביד ושם להכיר במרים טננבאום (מריה דור) כחסידת אומות העולם, ולהעניק לה את אות ההוקרה. כמו כן ניטע עץ לכבודה בגן חסידי אומות העולם בגן חסידי אומות העולם בירושלים ושמה נחקק בקיר הכבוד.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ולשב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של מרים טננבאום, אך לא אותר קברה.

## לקריאה נוספת
* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמ' 99.
* פלדיאל מרדכי, "חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל", ילקוט מורשת לתיעוד ועיון, 55, אוקטובר 1993, עמ' 119.

## הערות שוליים

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
מריה צ'יזמדיה

**מריה צ'יזמדיה** (בהונגרית: **Maria csizmadia**; נולדה ב-7 בינואר 1910-יוני 1983) הייתה תופרת הונגרייה, שהוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת יהודים יחד עם בנותיה בתקופת השואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
צ'יזמדיה הייתה אלמנה ותופרת במקצועה, שחיה עם שלוש בנותיה אולגה שרה פישר (צ'יזמדיה), מלבינה צ'יזמדיה ואורנה שורני (אירן צ'יזמדיה) ביישוב ולקה בארה בצפון הונגריה על גבול סלובקיה. סמוך לביתה הוקם מחנה צבאי לעבודות כפייה, שם שוכנו 210 גברים יהודים בין מאי לאוקטובר 1944.

מריה ובנותיה יצרו קשר עם עובדי הכפייה היהודים והחלו לסייע להם. הן דאגו להם לאוכל, בישלו עבורם למרות מצבן הכלכלי הקשה והעבירו להם מידע. מריה סיכנה את עצמה ואת בנותיה בכך שאפשרה להם להיפגש בביתה עם קרובי משפחתם שהגיעו לבקרם. בנוסף, מריה מסרה את כתובת ביתה על מנת לאפשר להם לקבל חבילות בדואר.

כאשר התברר שהגרמנים מתכוונים להעביר את עובדי הכפייה למקום אחר, לנוכח התקרבות הצבא האדום, מריה ובנותיה התחילו לפעול על מנת להצילם. מריה הסתירה כמה מעובדי הכפייה בביתה, וסיפקה להם שמלות נשים אשר איפשרו להם להתחזות ולהימלט. הם חולקו לקבוצות כך שכל בת משפחה הייתה אחראית להוביל קבוצה אחרת למקום מסתור חדש אצל קרובי משפחה של מריה או בבתים נטושים כשמריה ובנותיה המשיכו לספק להם מזון.

## לאחר המלחמה
ב-1945 נישאה אולגה, בתה של מריה, לקרול פישר, יהודי שניצל על ידי בנות המשפחה. השניים עברו לגור בהיינצ׳קה יחד עם מריה ומלבינה. ביתם היה קרוב מאוד לגבול בין הונגריה לצ׳כוסלובקיה ולכן שימש כתחנת מעבר בנתיב ״הבריחה״. מריה ושאר בני המשפחה סייעו לבורחים ואיפשרו להם ללון, לאכול ולנוח בביתם. בהמשך דאגו להעביר אותם לברטיסלאבה לידי אליעזר שוימר, ראש המדור הארץ-ישראלי באזור. בפעילותן הצליחו מריה ובנותיה להציל 29 יהודים.

בשנת 1949 עלתה מריה לישראל ועברתה את שמה למרים. היא התגוררה בנהריה בביתה של בתה אורנה שורני (אירן) ועבדה כתופרת. מרים פתחה את ביתה בפני עולים חדשים וסייעה להם באוכל, הלבשה ובכל מה שנדרש. מריה מרים ציזמדיה הלכה לעולמה ב-1983, בגיל 73.

## הכרה והנצחה
במשך השנים הוכרו מריה ושלוש בנותיה, מלבינה צ'יזמדיה, אורנה שורני ואולגה (שרה) פישר כחסידות אומות העולם. הניצול קרול פישר מסר עדות ליד ושם על מעשי ההצלה של מריה.ב-14 בספטמבר 1995 הוכרה מריה מרים ציזמדיה באופן רשמי ושמה ושמות בנותיה נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ליד ושם ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של מריה, וקברה אותר בבית הקברות הלטיני בחיפה.

בשנת 1998 הופק הסרט Rescuers-Stories of a Courage: Two Families שמבוסס על סיפור משפחת צ'יזמדיה.

## לקריאה נוספת
פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023 עמ 18.

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בחיפה
פטרו סנייביץ'

**פטרו (פיוטר) סנייביץ**' (בלועזית: **Petro Sanevich**; 16 ביוני 1924 – 19 בדצמבר 2018) היה בנאי גגות אוקראיני מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
פטרו סנייביץ' גר עם אימו, אנה, אביו, איוואן, ואחיותיו טטיאנה, דריה וסטפאניה. הם היו נוצרים אוונגליסטים והתגוררו בכפר יורובקה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה. ב-22 ביוני 1941 במסגרת מבצע ברברוסה הנאצים פלשו לתחומי ברית המועצות. פטרו היה עד לטבח של יהודים על ידי נאצים בקרבת ביתו. בנובמבר 1941, מצאה אימו, אנה סנייביץ', שני ילדים יהודים, אח ואחות, בוז'יה ופישל שמייגר. שברחו מגטו ליובר. הילדים היו מורעבים ובגדיהם מלאים כינים. אנה לקחה את הילדים לביתה שם המשפחה הסתירה אותם במשך שלושה חודשים. בזמנם הפנוי פטרו לימד את פישל טכניקות חקלאיות. בפברואר 1942 הצליח אביו של פטרו, איוואן להשיג עבור שני הילדים מסמכי זהות אוקראיניים. ולמחרת בוז'יה ופישל עזבו (תחת השמות הבדויים אנה ודימיטרי) את בית משפחת סנייביץ'.

## לאחר המלחמה
בסוף מלחמת העולם השנייה, בוז'יה ופישל שמייגר התאחדו מחדש וגרו יחד בליובר. בוז'יה ואחיה פישל שרדו את המלחמה ובשנות ה-90 עלו עם ילדיהם ונכדיהם לישראל. הקשר ביניהם לבין פטרו נותק לאחר עזיבתם. במשך כ-50 שנה פטרו לא ידע מה עלה בגורלם. הקשר חודש ב-1993 בעזרת שגריר ישראל באוקראינה. בשנת 2003 עלה פטרו עם משפחתו לישראל. פטרו, אשתו אולגה ובתם רוזה התגוררו בבאר שבע, סמוך לביתו של בוז'יה שמייגר. פטרו נפטר ב-17 בדצמבר 2018, ונקבר בבית העלמין הישן בבאר שבע.

## הכרה והנצחה
ב-19 ביולי 1994 הכיר יד ושם בפטרו סנייביץ' ובאחיותיו טטאינה ודריה כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בקייב אוקראינה. הוריו, איוואן ואנה סנייביץ', הוכרו קודם לכן ב-28 בפברואר 1993. שמות כל חברי המשפחה מונצחים בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של פטרו סנייביץ', ואותר קברו בבית העלמין בבאר שבע.

## לקריאה נוספת
* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמוד 189
* תיק ארכיון יד ושם מספר 5585/M.31 של פטרו סנייביץ'

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מצילים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-2018
ElaNa

**ElaNa** (Educational Launch of Nanosatellites) - יוזמת נאס"א לשיתוף פעולה עם מוסדות להשכלה גבוהה.

התוכנית מבוססת על לוויינים קטנים מדגם קיובסאט. היא מאפשרת לנאס"א לבדוק טכנולוגיות חדשות וסטודנטים מקבלים ניסיון בתכנון ייצור ושיגרו לוויינים.

לאור עלות הגבוהה של שיגור, הלוויינים בדרך כלל מהווים מטען משני בשיגור לוויינים גדולים או כמטען בחלליות מטען לתחנת החלל הבין-לאומית. מתחנת החלל הם מועברים למסלול על ידי צוותי משלחת לתחנת החלל.

היוזמה הראשונה של התוכנית שוגרה ב-4 במרץ 2011 עם 3 לוויינים אך השיגור נכשל. 5 לוויינים שוגרו בהצלחה ב-28 באוקטובר 2011.

מאז שוגרו לחלל עשרות לוויינים במסגרת תוכנית זו. לשנת 2024 מתוכננים 6 שיגורים (הראשון בוצע ביולי).

מספור המשימות בוצע לפי תאריך הכרזה. מסיבות שונות זה לא תמיד תואם סדר השיגורים.

## רשימת שיגורים

## קישורים חיצוניים

* תיאור התוכנית באתר נאס"א

## הערות שוליים

קטגוריה:נאס"א
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
גניה איילברג (גנובפה רודניצקה)

**גניה איילברג (גנובפה רודניצקה)** (בלועזית: **Genowefa Eilberg-Rodnicka**; 3 בינואר 1914 – 11 במאי 2001) הייתה חסידת אומות העולם פולניה שהצילה יהודים בשואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
גניה נולדה בעיר בוריסלב שבפולין (כיום אוקראינה) בשנת 1914 ובגיל צעיר התייתמה מאביה. משפחת רודניצקה גרה בשכנות למשפחת איילברג היהודיה וגניה הייתה חברה קרובה של מרקוס איילברג, אשר התייתם כמוה מאביו בצעירותו.

בשנת 1941 נכבשה העיר בוריסלב על ידי הנאצים ובוצע בה פוגרום אלים ואכזרי ביהודי העיר. גניה עבדה אז במספרה שרוב עובדיה היו יהודים, היא יצאה לרחוב בזמן הפרעות כדי לסגור את תריסי החנות ובכך הגנה על עצמה ועל עובדי המספרה. מאוחר יותר, היא קיבלה אישור ממריה פיחלר-שאלר, בעלת מסעדה באזור, אשר הייתה נשואה ליהודי בעצמה, לחפור בונקר בחצר הנחלה. הבונקר נחפר לאורך מספר חודשים על ידי מרקוס והנריק איילברג, אך הבונקר לעולם לא הוכנס לשימוש.

הנריק איילברג ואמו נתפסו על ידי הנאצים, הנריק נלקח למחנה ינובסקה בלבוב ואמו נרצחה בבית מטבחיים עירוני. בשנת 1943 גניה ארגנה מבצע מורכב כדי להבריח את הנריק מינובסקה. היא יצרה קשר עם חבר ילדות שעבד כנהג משאית והסיע כביסה מלוכלכת מהמחנה ותיאמה איתו את תוכניתה. הנריק התחבא בשק כביסה והועבר במשאית מחוץ למחנה. כשחזר לבוריסלב הוא התחבא בבונקר ביער יחד עם חברתו אדלה זלצברג, אך ב-1944 הם נתפסו ונשלחו למחנה העבודה לימנובה, שם פגשו גם את מרקוס איילברג. שני האחים, הנריק ומרקוס, עבדו כשרברבים. גניה השיגה עבורם אישורי יציאה כדי לעבוד בבתי זיקוק מחוץ למחנה. לאורך שהייתם במחנה העבודה, גניה סיפקה להם אוכל ובגדים ודאגה לכל צורכיהם. גניה סייעה גם לרוזקה ולשושנה טוכפלד, קרובות משפחה של אדלה זלצברג שהיו גם הן אסירות במחנה.

עם התקרבות הצבא האדום ביוני 1944, המחנה פורק ואסיריו הועברו ברכבות לאושוויץ. מרקוס איילברג הצליח לברוח ולהסתתר אצל מריה פיחלר-שאלר עד שבוריסלב שוחררה על ידי הרוסים. הנריק איילברג, רוזקה טוכפלד, ואדלה זלצברג נשלחו לאושוויץ אך ניצלו בדרך נס.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה, גניה התגיירה והתחתנה עם מרקוס איילברג. הם עברו לעיר ולבז'יך בה נולדו להם שתי בנות. בשנת 1957 הם עלו לישראל והתגוררו בהרצליה. גניה הייתה צנועה ולא שיתפה את סיפורה. ב-11 במאי 2001 בגיל 87 גניה נפטרה ונקברה בבית העלמין בשפיים.

## הכרה והנצחה
טקסט=עץ ולידו שלט מתכת עליו כתוב "גנובפה איילברג-רודניצקה" בעברית ובאנגלית.|ממוזער|עץ שניטע על ידי גניה איילברג בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
ב-3 במאי 1989 הוכרה גניה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם ונטעה עץ על שמה בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) אותר קברה של גניה בשפיים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
אברהם יאן ברור

**אברהם יאן ברור** (בהולנדית: **Jan Avraham Broer**,  31 בדצמבר 1889 - 24 במאי 1992) היה מנהל סניף דואר בהולנד, שהוכר כחסיד אומות העולם לאחר שהציל יהודים בתקופת השואה וקשר את גורלו עם מדינת ישראל.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
יאן היה בן למשפחה נוצרית הולנדית, שעבד לפרנסתו בסניף דואר בעיירה פוכט שבמחוז צפון בראבנט בהולנד. יאן היה נשוי ליהודיה בשם טרזיה ברטה סייפרס. לזוג היו 3 ילדים קטנים.. 

בהתגבר הגזירות על יהודי הולנד, הורה יאן לאשתו ולילדיו להישאר בבית כדי שלא יחשפו בפני השכנים שעלולים להלשין ולהסגירם. הוא עצמו הצטרף למחתרת ההולנדית וסייע לאתר מקומות מסתור עבור יהודים. בין השאר, הוא החביא בביתו את ג'ו ולוס סטאד, קרובי משפחה של אשתו, ששהה בבית במשך שנתיים עד לשחרור דרום הולנד באוקטובר 1944. בני הזוג סטאד הוסתרו מתחת לגג הבית ואפילו ילדיו של יאן עצמם לא היו מודעים לנוכחותם במשך כל השנה הראשונה. ביתו של יאן היה ממוקם בסמוך למחנה הריכוז פוכט. כתוצאה מכך, קצינים גרמנים רמי דרג רכשו מספר בתים באזור, כולל את בתי השכנים הסמוכים לביתו. בשל הפעילות הרבה בביתו של השכן גברה הסכנה ויאן עשה הכל כדי לא לעורר חשדות. בנוסף נערכו מספר חיפושי בתים באזור אך במזל לא נעשה חיפוש בתוך ביתו של יאן.

ביוני 1943 פוטר יאן מעבודתו בשל היותו נשוי ליהודיה.

## לאחר המלחמה
אחרי שהעיר פוכט שוחררה על ידי בעלות הברית, חזר יאן לעבוד במשרד הדואר ובהמשך אף זכה לקידום. בני הזוג סטאד נותרו עוד זמן מה בביתו של יאן ולאחר מכן עברו לדן-בוס. בשנת 1953 החליטה בתו הבכורה של יאן לעלות לישראל. כעבור שנתיים יאן עלה בעקבותיה עם שאר בני המשפחה. תחילה התגוררו בצריף עולים בקריית חיים ובהמשך עברו להתגורר בקריית ביאליק. יאן החליט להתגייר ואימץ לעצמו את השם העברי אברהם. הוא מצא עבודה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. יאן אברהם ואשתו נמנעו במשך כל השנים מלספר על קורותיהם בתקופת השואה. הם גם ויתרו על האפשרות לקבל הכרה כקורבנות הנאצים על לפי חוקי הולנד, משום שלא רצו לעורר מחדש את הזיכרונות הקשים מתקופת המלחמה.יאן הלך לעולמו בגיל 92 ב-24 במאי 1992.

## הכרה והנצחה
ממוזער|קברו של אברהם יאן ברור
ב-28 ביולי 1979 הוכר יאן ברור כחסיד אומות העולם, וב-5 בנובמבר קיבל תעודת הוקרה. הטקס התקיים ביד ושם נשתל עץ לכבודו בגן חסידי אומות העולם. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר סיפורו ואותר קברו של יאן ברור בבית העלמין צור שלום בקרית ביאליק.

## לקריאה נוספת
* גרשון פינצ'בסקי. **חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל**, הוצאת יד ושם, ירושלים, 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות צור שלום
עוגת ארוחת בוקר

ממוזער|עוגת ארוחת בוקר הולנדית
**עוגת ארוחת בוקר** (בהולנדית: **Ontbijtkoek**; בתרגום מילולי עוגת ארוחת בוקר, בשם אחר **peperkoek** (עוגת פלפל) או **kruidkoek** (עוגת תבלינים) היא עוגת תבלינים הולנדית ופלמית.

## מאפיינים
שיפון וסוכר חום כהה הם המרכיבים החשובים ביותר של המאכל, שצובעים את העוגה בצבע חום בהיר. לעיתים קרובות הוא מתובל בציפורן, קינמון, ג'ינג'ר, קליפות הדרים מסוכרות ואגוז מוסקט. לכמה אזורים בהולנד יש מתכון מקומי משלהם, שהמפורסם שבהם הוא oudewijvenkoek (עוגת הזקנה), הנאכלת בעיקר באזורים הצפוניים, ומתובלת בטעם אניס. עוגת ארוחת בוקר מוגש באופן מסורתי בארוחת הבוקר עם שכבה עבה של חמאה מעל, כתחליף ללחם הרגיל, עם זאת, בשל טעמו המתוק הוא מוגש גם כחטיף. מומלץ לאכול אותו יום לאחר האפייה, אך יש לו חיי מדף של מספר שבועות בטמפרטורת החדר, מבלי שהוא יתקלקל, בגלל ה-pH, תכולת הסוכר והתבלינים שמשתמשים בהם להכנתו.

עוגת ארוחת בוקר דומה קצת לעוגת ג'ינג'ר רכה, אבל אז עם הרבה פחות ג'ינג'ר, כמעט ללא שומן ויותר סוכר. הסוכר המשמש הוא הסוכר החום (basterdsuiker) ההולנדי הטיפוסי, סוכר ארומטי, לח ועדין, המעניק למוצר באפייה את צבעו החום האופייני ואת המרקם החלק. Basterdsuiker מוגן על ידי האיחוד האירופי ומוכר כמומחיות מסורתית מובטחת.

עוגת ארוחת בוקר נמצא גם באינדונזיה בשל הקולוניזציה ההיסטורית שלה על ידי הולנד.

## אקרילאמיד
נמצא שעוגת ארוחת בוקר עשויה להכיל רמות גבוהות של אקרילאמיד, שנחשב בעבר כחומר מסרטן פוטנציאלי.

## ראו גם
* לחם זנגביל
* עוגת דבש

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח ההולנדי
ארוחת בוקר
קטגוריה:לחם
מאפה קרלי

ממוזער|מאפה קרלי מסורתי
**מאפים קרליים**, **פשטידות קרליות** או **פירוגים קרליים** (בקרלית: **Kalittoja**; בפינית: **Karjalanpiirakat**; בשוודית: **Karelska piroger**) הם מאפים או פירוגים פיניים מסורתיים שמקורם באזור קרליה. הם נצרכים ברחבי פינלנד, כמו גם באזורים סמוכים כמו אסטוניה וקרליה הרוסית.

## מאפיינים
לבצקים המסורתיים העתיקים ביותר היה בדרך כלל קרום שיפון, אך הגרסאות הקרליות הצפוניות ואזור לדוגה הכילו גם חיטה כדי לשפר את איכות הקרום. המילויים הרגילים היו שעורה, וקאמה. במאה ה-19, תחילה הוצגו גרסאות תפוחי אדמה ולאחר מכן כוסמת כמילויים, ומאוחר יותר אורז מבושל ודוחן.

כיום, לגרסה הפופולרית ביותר יש קרום שיפון דק עם מילוי של אורז. גם מילוי מחית תפוחי אדמה ואורז וגזר זמינים בדרך כלל. חמאה, לעיתים קרובות מעורבת עם ביצה מבושלת קצוצה, נמרחת על המאפים החמים לפני האכילה.

## מעמד מוגן
למאפים קרליאניים יש מעמד התמחות מסורתית מובטחת (TSG) באירופה מאז 2003. זה אומר שכל יצרן שלא עוקב אחר המתכון המסורתי לא יכול לקרוא להם  ובמקום זאת, יצטרך לקרוא להם , כלומר "מאפי אורז", או , כלומר "מאפי תפוחי אדמה" וכו' תלוי במילוי.

## קישורים חיצוניים

*  באתר Wikibooks 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:המטבח האסטוני
קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:המטבח השוודי
צי העזר המלכותי

**צי העזר המלכותי** (באנגלית: **Royal Fleet Auxiliary** או בראשי תיבות **RFA**) הוא צי המספק שירותי סיוע ולוגיסטיקה ל וחיל הנחתים המלכותי.

המשרתים בצי העזר הם אזרחים המועסקים על ידי משרד הביטחון של בריטניה או חיילי מילואים של הצי. אוניות צי העזר מסומלות בתחילית **צע"מ** ("צי העזר המלכותי"; RFA) במקום התחילית **אה"מ** ("אוניית הוד מלכותו"; HMS) הנהוגה באוניות הצי המלכותי. צי העזר כולל מספר אוניות מסוגים שונים האמונות על תדלוק ואספקה של אוניות הצי המלכותי, טיפול ופינוי פצועים, ביצוע סקרים, מיפוי וסיור, והנחתה אמפיבית של כוחות נחתים. לצד משימות סיוע לצי, צי העזר מבצע משימות הומניטריות ברחבי העולם באופן עצמאי מהצי המלכותי.

## היסטוריה
[280px|ממוזער|מכלית צי העזר צע"מ וייב סוברין (A211) מתדלקת את נושאת המטוסים אה"מ אושן (R68) והמשחתת הקנדית אהמ"ק נוטקה (DDE 213), [מלחמת קוריאה|קוריאה, 1952]]
צי העזר המלכותי נוסד בשנת 1905 כאשר האימפריה הבריטית התפרסה ברחבי העולם ואוניות הצי המלכותי הוצבו, סיירו ולחמו כמעט בכל פינה בעולם. בתקופה זו נכנסו לשירות הצי יותר ויותר אוניות קיטור שהצריכו אספקה מתמדת של פחם, כדי לספק את אוניות הצי הוקמה מערכת נרחבת של תחנות אספקה וכחלק ממערכת זו נוסד גם צי העזר המלכותי אשר העביר אספקה (בעיקר פחם) בין התחנות ולאוניות בלב ים, בכך דאג לצורך הלוגיסטי הקריטי של האוניות הבריטיות. במהלך מלחמת העולם הראשונה צי העזר פעל באופן ניכר בסיוע לצי הבריטי שגדל משמעותית לאורך המלחמה, בנוסף צי העזר סייע בין היתר בתובלה של נפט מאצות הברית לבריטניה. לאחר המלחמה צי העזר סייע בין היתר למאמצים ההומניטרים במהלך רעידת האדמה והצונאמי בקאנטו (1923) ורעידת האדמה והצונאמי בקורינתוס (1928).

במהלך מלחמת העולם השנייה, הצי המלכותי גדל ללמעלה מ-1,400 אוניות שהתפרסו ברחבי העולם. לצד זאת, שרשרת האספקה היבשתית נפגעה עם מספר תחנות אספקה שנפלו לידי האויב, בנוסף אוניות הצי נאלצו לפעול במרחק גדול מתחנות האספקה ולתקופות ארוכות יותר, כל אלו הגבירו משמעותית את החשיבות של צי העזר בתמיכה לוגיסטית בכל המערכות. מאז סוף מלחמת העולם השנייה ממשיך צי העזר להעניק סיוע לוגיסטי לצי המלכותי ולחיל הנחתים ברחבי העולם, הוא לקח חלק בכל מערכה של הצי המלכותי כאשר אוניות צי העזר מצטרפות לכוחות משימה ימיות ומאפשרות לאוניות הצי המלכותי לפעול באופן מלא. במהלך מלחמת פוקלנד ב-1982, אונייה של צי העזר הנחתת הלוגיסטית צע"מ סיר גלהד (L3005) טובעה לאחר שהופצצה על ידי חיל האוויר הארגנטאי, נחתת נוספת צע"מ סיר טריסטם (L3505) נפגעה קשה ונגררה חזרה לבריטניה שם שוקמה.

## אוניות צי העזר
280px|ממוזער|ספינת הסיוע, פינוי הפצועים והסיוע האווירי צע"מ ארגוס (A135)
280px|ממוזער|מכלית לתדלוק ימי צע"מ טיידרייס (A137)

## דרגות
280px|ממוזער|מפקד צי העזר הנכנס קומודור דייוויד איגלס (משמאל) והיוצא קומודור דנקן לאם (מימן) במעמד העברת הפיקוד
אף על פי שצי העזר הוא חלק מהצי המלכותי הוא כולל מערכת דרגות שונה מעט ומצומצמת מהנהוג בצי המלכותי.

(*) דרגות החוגרים כוללות סמל המבטא תפקיד מקצועי או הצבה בצוות הספינה. בדרגות המופיעות פה מוצגים התפקידים קשר וסיפון.

## ראו גם
* צי סוחר
* הצי המלכותי הבריטי

## קישורים חיצוניים

* 
* '''The Royal Fleet Auxiliary in 2023''', 15 בדצמבר 2023, Navy Lookout.
* אודות צי העזר במגזין UK Defense.

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה
פרי מצופה שוקולד

**פירות מצופים בשוקולד** (באנגלית: **Chocolate-covered fruit**) כוללים אוכמניות, רימון, תותים, תפוזים, משמשים מיובשים ופירות מסוכרים אחרים כן קליפות הדרים. שוקולד מריר, שוקולד חלב ושוקולד לבן משמשים לקישוט. לפעמים מוסיפים אגוזים, קוקוס, שוקולד צ'יפס ותוספות אחרות. בעונת חג המולד נמכרים פירות מצופים בשוקולד בשווקים באירופה.

קורדיאלים כוללים דובדבנים או מילוי דובדבנים ולעיתים קרובות כוללים גם ליקר.

תותים נטבלים לרוב בשוקולד, והם מתנה נפוצה ליום ולנטיין בארצות הברית. תותים מוגשים גם עם מזרקות שוקולד לטבילה, לרוב על שיפודי עץ. נהוג גם לאכול פונדו שוקולד עם פירות שונים.

## דוגמאות
* דובדבן מצופה שוקולד
* שזיף מצופה שוקולד
* צימוק מצופה שוקולד

קובץ:CodazziChocoBanana1.jpg|"שוקובננות" מיפן
קובץ:Chocolate_strawberries.jpg|תות טבול בשוקולד
קובץ:Chocolate_coated_citrus_peel_01.jpg|קליפות הדרים מצופות שוקולד
קובץ:Chocolate-coated_Dried_Fruits3.jpg|משמשים מיובשים ושזיפים מיובשים בציפוי שוקולד
קובץ:Cella-Chocolate-Cherries.jpg|קורדיאל דובדבן 
קובץ:Rocky_Road_dessert.jpg|דובדבנים עם נוגט ורוד ולבן מצופים בשוקולד
קובץ:Chocolate-dipped_raspberry.jpg|פטל טבול בשוקולד
קובץ:Chocolatefondue.JPG|פונדו שוקולד
קובץ:Fruits_brochette_with_warm_chocolate.jpg|זר פירות עם שוקולד חם


## מותגים
מותגים שונים מייצרים סוכריות עם פרי בציפוי שוקולד:
* סלא'ס – דובדבנים מצופים בשוקולד
* Marich Confectionery – פירות יבשים בציפוי שוקולד 
* Mon Chéri (מון שרי) מאת פררו – שילוב של "לב" מדובדבן (18%) צף בליקר (13%) בתוך בית שוקולד מריר (69%).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:פירות יבשים
יצחק עידן

**יצחק שלום עידן** (נולד ב־1953) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית אלעד בשנים 2008 עד 2013.

## ביוגרפיה
נולד וגדל ברמת גן, להורים ממוצא תוניסאי.
למד בישיבת קול תורה בבית וגן ירושלים, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' בבני ברק. הוסמך לרבנות ושירת בצה"ל.

ב־16 באוגוסט 1989 מונה עידן ליו"ר ממונה של הוועד המקומי בחשמונאים, שהורכב משלושה נציגים: נציג רמת מודיעים, נציג גני מודיעין ועידן, כנציג חיצוני. הוועדה מונתה כתחליף לוועדה קודמת שמונתה באפריל 1988 שהיו בה חברים מרמת מודיעים בלבד, שהוחלט להחליפה. הבחירות הראשונות לוועד המקומי התקיימו במאי 1993.

ב הוצב במקום ה־11 ברשימת מפלגת ש"ס. לאחר הבחירות מונה יועץ מנכ"ל משרד הדתות לענייני המועצות הדתיות והרכבן תחת שר הדתות אשר אוחנה.

ב־1996 מונה עידן למזכיר המועצה המקומית מזרעה, שמשרד הפנים מינה לה באותה העת ועדה קרואה כהכנה להקמת מועצה מקומית. לאחר כשנה הודח ראש המועצה הממונה בעקבות מעורבות בפרשת שחיתות, ועידן מונה לראש הרשות בידי שר הפנים אליהו סויסה.

לאחר הבחירות מזרעה ב־2000 עמד עידן בראשות כולל אברכים.

עידן נבחר בבחירות לעיריית אלעד ב־2008 לראש העיר מטעם מפלגת ש"ס, לאחר שהמפלגה החליטה להחליף את ראש העיר הקודם מטעמה, צביקה כהן. לצורך כך עבר עידן מבני ברק לאלעד.

במרץ 2010 ביקש מנכ"ל העירייה יגאל גואטה צו הגנה מפני פיטורין כחושף שחיתות, שאושר על ידי מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס. גואטה טען
כי עידן ניסה להטות מכרז לבחירת מבקר פנימי לעירייה, העסיק חמישה רבנים שאינם עובדי עירייה כ"יועצים למחלקת הרווחה"; ואישר שעות נוספות ושעות כוננות מופרזות לראש לשכת ראש העירייה ולנהגו הצו פג בספטמבר 2010 לאחר שמבקר המדינה החליט שאין בנסיבות הקיימות כדי להעניק הגנה לגואטה, והוא פוטר למחרת ההחלטה.

בפברואר 2013 עתרה תנועת טוב לבג"ץ בבקשה להורות על הדחת עידן ומינוי ועדה קרואה בעיר.

לקראת הבחירות לעיריית אלעד באוקטובר 2013, החליטה מפלגת ש"ס להעמיד את צוריאל קריספל כמועמדה לראש העיר ועידן לא התמודד.

במאי 2013 נעצר עידן, לצד מספר עובדי עיריית אלעד, בחשד עבירות של מתן לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים עבירות תכנון ובניה, גניבה בידי מורשה ועבירות על חוק איסור הלבנת הון ועל פקודת המיסים. עידן הוחזק במעצר במשך יומיים ולאחר מכן שוחרר למעצר בית בן עשרה ימים. ביוני 2014 הודיעה משטרת ישראל כי נמצאה תשתית ראיתית לעברות והמליצה להעמיד את עידן לדין, אך בינואר 2015 החליטה פרקליטות מחוז מרכז לסגור את התיק נגדו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית אלעד
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם ש"ס
קטגוריה:ראשי עיריות חרדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
הלילה הגדול של הפופ

**הלילה הגדול של הפופ** (באנגלית: **The Greatest Night in Pop**) הוא סרט תיעודי משנת 2024 שבוים על ידי באו נגוין (Bao Nguyen). הסרט עוסק ביצירתו של שיר הפופ המפורסם We Are the World וההקלטה שלו בשנת 1985. הסרט כולל ראיונות חדשים עם אנשים שונים שהיו מעורבים בשיר, ביניהם ליונל ריצ'י, ברוס ספרינגסטין, יואי לואיס, דיון וורוויק וסינדי לאופר.

## שחרור והפצת הסרט
הפרמיירה העולמית לסרט נערכה ב־19 בינואר 2024 בפסטיבל הסרטים סאנדנס כחלק מהקרנות מיוחדות של סרטים שהיו בפסטיבל. 10 ימים לאחר מכן, ב־29 בינואר 2024, נטפליקס החלה להפיץ את הסרט בשירותי הצפייה שלה.

## ביקורות
סקירת ביקורות של האתר Rotten Tomatoes, הראתה כי 98% מתוך 42 הביקורות של המבקרים היו חיוביות, עם דירוג ממוצע של 7.6/10. הקונצנזוס באתר קרא: "חגיגה בקצב מהיר של רגע מוזיקלי מיוחד במינו, הלילה הגדול בפופ חושף סיפורים חדשים שהזכירו למבקרים את החזון ההומניטרי שגרם לכל זה לקרות." האתר Metacritic אשר משתמש בממוצע משוקלל נתן לסרט ציון של 69 מתוך 100, בהתבסס על 10 מבקרים, מה שהצביע על ביקורות "אוהדות לרוב". ריצ'רד רואפר מהשיקגו סאן-טיימס דירג את הסרט ב-3 מתוך 5 וכתב "במבט לאחור על השנים הללו, זה ממש נס שבימים שלפני הודעות טקסט ואימיילים, כשהיית צריך לתקשר באמצעות פקס ומסנג'ר ושיחות טלפון קוויות, כך שהרבה מהזמרים שהיו רגילים להיות הכוכב הכי גדול בחדר הסכימו להיפגש בהתראה קצרה יחסית ולמצוא דרך להקלטת אחד הסינגלים המשפיעים ביותר בתולדות המוזיקה." בריאן טלריקו מאתר הביקורות RogerEbert.com דירג גם כן את הסרט ב3 מתוך 5 וכתב "לביוגרפיות דוקומנטריות מוזיקליות עלולים להיגמר האדים, אבל הסרט עובד בהיותו ספציפי ומאיר עיניים."

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים תיעודיים של נטפליקס
אנתוני רוביבר

**אנתוני מייקל רוביבר** (באנגלית: **Anthony Michael Ruivivar**; נולד ב-4 בנובמבר 1970) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בתפקידו כקרלוס נייטו ב"משמרת שלישית" וכאלכס לונגשאדו ב"באנשי". הוא גם דיבב את באטמן ב-"Beware the Batman".

## ראשית חייו
רוביבר הוא חצי פיליפיני חצי גרמני ואירי. יש לו תואר ראשון באמנויות יפות מאוניברסיטת בוסטון.

## קריירה
ההופעות המוקדמות של רוביבר כוללות את הסרטים "Race the Sun" מ-1996 ודמות משנית ב"גברים בחלל" מ-1997. תפקיד פריצת הדרך של רוביבר הגיע בשנת 1999 בתור קרלוס נייטו, פרמדיק בסדרת הפעולה/דרמה "משמרת שלישית" בה שיחק בין השנים 1999–2005, שבמרכזה חייהם של שוטרים, פרמדיקים וכבאים של מתחם בדיוני ותחנת כיבוי בעיר ניו יורק. בתוכנית, קרלוס היה פיליפיני-אמריקאי יליד הוואי שננטש על ידי משפחתו ובילה את נעוריו בבתי אומנה שונים.

הוא הופיע בתוכניות נוספות, לרוב גילם שוטר, בלש או סוכן FBI ביניהן:, "קוונטיקו", "מספ7ים", "מחשבות פליליות", "CSI" ו"שקר לי".

ב-2010 היה לו תפקיד ראשי בסרט "האמת השלמה" של ABC בתור אלחו סלזאר. היו לו גם תפקידים חוזרים בתור אלכס לונגשאדו ב"באנשי" וברוס וויין/באטמן ב"Beware the Batman".

החל מ-2021 משחק את דניאל טננט, הגרוש של ג'יין טננט (ונסה לאשיי) בסדרה "".

## חיים אישיים
בינואר 1998, הוא התחתן עם השחקנית איבון יונג, שלימים תופיע בעונות 5 ו-6 (2003–2005) של "משמרת שלישית" בתור החובשת הולי לוין. בתוכנית, הדמויות של רוביבר ויונג הפכו לזוג והתחתנו בגמר הסדרה. יש להם 3 ילדים; שני בנים, קאינוה וקייל, ובת, לוי, שחברה בנבחרת ארצות הברית להתעמלות לנשים לנוער.

רוביבר שולט בספרדית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### משחקי וידאו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיליפיני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
Training Season

"**Training Season**" (בעברית: "**עונת אימונים**") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית-אלבנית דואה ליפה. השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2024, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס, כסינגל שני מאלבום האולפן השלישי שלה *[[Radical Optimism]]*. ליפה ביצעה את השיר והכריזה עליו בטקס פרסי גראמי ה-66.

## רקע
במהלך 2023, הודיעה דואה ליפה שאלבום האולפן השלישי שלה ישוחרר במהלך 2024 וסוגתו תהיה כפופ פסיכדלי של שנות ה-70, ולא כמו אלבומה השני, *[[Future Nostalgia]]*, שהוציאה לאור בשנת 2020. באוקטובר 2023, מחקה ליפה את כל הפוסטים/תמונות בפרופיל האינסטגרם שלה, ולאחר מכן פרסמה תמונה שבה היא נמצאת עם שיער בצבע אדום ורשמה "?Miss me". ב-11 בנובמבר, ליפה הוציאה לאור את הסינגל "Houdini", ולאחר מכן הוציאה את הסינגל "Training Season" ב-15 בפברואר 2024.

בעברה, ליפה חשפה את שמו של השיר כרמז וללא רשמיות בתמונה שפרסמה באינסטגרם, ובה היא לובשת סוודר ובו כתוב "Training Season". ב-24 בינואר, ליפה פרסמה קטע מן הקליפ באמצעות הערוץ שלה בוואטסאפ, ולמחרת הכריזה על הסינגל ברשתות החברתיות. השיר נכתב והולחם על ידי ליפה, קרוליין איילין, דני ל. הארל, טוביאס ג'סו ג'וניור וקווין פארקר.

ב-25 בינואר, פרסמה ליפה חלק מהקליפ של השיר בטיקטוק. תוכנו הלירי והקליפ מייצגים את הפגישות הרומנטיות של ליפה בעברה. ב-5 בפברואר 2024, ליפה ביצעה את השיר והכריזה עליו בטקס פרסי גראמי ה-66.

## ביקורת
ג'אם אסואד מממגזין וראייטי השווה את "Training Season" כז'אנר השירה של להקת הפופ אבבא, ובנוסף תיאר את אותו כ"קצב דיסקו עוצמתי", וגם ציין כי על שהלחן סוטה לסולמות ומקצב מזרח תיכוניים. מרי סירוקי ממגזין *[[Consequence]]* ציינה כי מילות השיר מזכירות את הסינגל של ליפה "New Rules" משנת 2017.

## קליפ וידאו
וינסנט הייקוק ביים את הקליפ ל-"Training Season".

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דואה ליפה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דואה ליפה
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס