בואינג F-15EX איגל II

**בואינג F-15EX איגל II** (באנגלית: **Boeing F-15EX Eagle II**) הוא מטוס קרב-תקיפה אמריקאי שמהווה יורש של המקדונל דאגלס F-15E סטרייק איגל. המטוס פותח בעקבות מחקרי מחלקת ההגנה של ארצות הברית ב-2018 לשדרוג צי התעופה הטקטית של חיל האוויר האמריקאי, שהזדקן עקב קיצוצים במודרניזציה, במיוחד הפסקת ייצור מטוסי לוקהיד מרטין F-22 ראפטור לאחר קיצוצי תקציב בתקופה שלאחר המלחמה הקרה. ה-F-15EX הוא גרסה של **F-15 Advanced Eagle**, פיתוח נוסף של עיצוב ה-F-15E המיועד במקור לייצוא ומשלב מבנה פנימי משופר, מערכת בקרת טיסה ואביזרים אלקטרוניים. המטוס מיוצר על ידי חטיבת סנט לואיס של בואינג (לשעבר מקדונל דאגלס).

ה-Advanced Eagle החל עם ה-F-15SA (סעודי מתקדם) שטס לראשונה ב-2013, ולאחר מכן ה-F-15QA קטרי מתקדם) ב-2020. ה-F-15EX ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-2021 וניצל את קו הייצוא הפעיל כדי להפחית עלויות ולהאיץ את המשלוחים לחיל האוויר האמריקאי; הוא נכנס לשירות מבצעי ביולי 2024. ה-F-15EX צפוי להחליף את מטוסי ה־F-15C/D שנותרו בשירות חיל האוויר האמריקני ובמשמר הלאומי האווירי, למשימות הגנה אווירית והגנת המולדת. בנוסף, הוא משמש כפלטפורמה חסכונית לשיגור חימושים ארוכי־טווח מחוץ לטווח ההגנה האווירית, במטרה לתגבר את מטוסי הקרב המתקדמים F-22 ו־F-35. בגרסה זו מייצג ה־Advanced Eagle את קו הבסיס הנוכחי בייצור מטוסי F-15.

## פיתוח
בשנות ה-2010, חיל האוויר של ארצות הברית התמודד עם מחסור צפוי בגודל צי המטוסים שלו בשנות ה-2020 עקב תוכניות מודרניזציה שהודחו וקוצצו לאחר סיום מלחמת הקרה ב-1991, והדגש על מלחמות נגד מרידות לא סימטריות לאחר פיגועי 11 בספטמבר. דרישת הרכש של חיל האוויר ל-381 מטוסי לוקהיד מרטין F-22 ראפטור להחלפת צי המטוסים של קרב עליונות אווירית F-15A עד D קוצץ ל-187 בלבד ב-2009. כדי לשמור על מספר מספיק של מטוסי עליונות אווירית, תכנן השירות להאריך את השירות של 179 F-15C/D עד שנות ה-2030, הרבה מעבר לתאריך הפרישה המתוכנן המקורי. גם כונה *F-15 2040C* או "Golden Eagle", מטוסים אלה היו אמורים לקבל שדרוגי אביזרים, כולל רדאר AESA, חיפוש ומעקב אינפרא אדום (IRST) ומערכת לוחמה אלקטרונית חדשה הנקראת מערכת הישרדות אזהרה פסיבית/פעילה של איגל (EPAWSS). חלק משדרוגים אלה היו אמורים להיות משותפים לצי ה-F-15E, כגון EPAWSS שחוזה הפיתוח שלו ניתן ב-2015 לבואינג ו-BAE Systems. עם זאת, עד אמצע שנות ה-2010, צי ה-F-15C/D הזדקן מעבר לנקודת הקיימות הכלכלית ולא יהיה כשיר לשירות עד שנות ה-2030 עקב עייפות מבנית, בעוד לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II סבל מעיכובים, מה שהוביל לדרישה לשדרוג מחדש של מחסור המטוסים כשה-F-15 הישן יפרוש עד 2026. חידוש ייצור ה-F-22 נחשב לעלותי מדי עקב עלויות ההקמה הלא חוזרות הגבוהות של שחזור קו הייצור ומציאת ספקים חלופיים.
[ממוזער|ה-F-15SA [חיל האוויר המלכותי הסעודי|הסעודי שימש כבסיס לפיתוח ה-F-15EX של חיל האוויר האמריקאי.]]
בינתיים, בואינג פיתח שדרוגים ל-F-15E עבור לקוחות ייצוא ועדכון משמעותי של עיצוב כלי הטיס הוביל ל*F-15 Advanced Eagle*; ה-F-15SA (סעודי מתקדם) היה הגרסה הראשונית שטסה לראשונה ב-20 בפברואר 2013, ולאחר מכן ה-F-15QA קטרי מתקדם) שהוזמן ב-2017. ב-2018, לאחר סדרת מחקרים של הערכת עלויות ותוכניות (OSD CAPE) שציינו כי שילוב של מטוסי דור רביעי וחמישי יאפשר לחיל האוויר האמריקאי לשדרג את צי המטוסים שלו בצורה משתלמת יותר, חיל האוויר ובואינג החלו לדון ב-*F-15X* או *Advanced F-15*, גרסה עם מושב יחיד המוצעת על בסיס ה-F-15QA להחלפת F-15C/D של חיל האוויר. בסופו של דבר, הוצעו גרסאות עם מושב יחיד ושני מושבים, שנקראו F-15CX ו-F-15EX בהתאמה, עם יכולות זהות; חיל האוויר בחר רק ב-EX להפחתת עלויות מאחר שרק דגמי F-15 עם שני מושבים נותרו בייצור, וב-2019 שמונה מטוסים נכללו בבקשת התקציב לשנת 2020. הדבר אפשר שימוש בקו ייצור ה-F-15 הקיים עם עלויות הקמה לא חוזרות מינימליות להכנסת מטוסים נוספים לשירות במהירות וגם תמך בחטיבת סנט לואיס של בואינג כדי לשמור על גיוון בבסיס התעשייתי של מטוסי הקרב האמריקאים. השיפורים ב-F-15EX כללו את רדאר AESA, IRST ו-EPAWSS מתוכניות השדרוג הקיימות של ה-F-15 תוך שילוב היתרונות של ה-F-15QA כגון מבנה מחודש עם חיי שירות של 20,000 שעות, תא טייס חדש ובקרי טיסה, ומערכת AMBER (Advanced Missile and Bomb Ejector Rack) המוצעת להפעלת עד 22 טילי אוויר-אוויר.

שמאל|ממוזער|מטוס F-15EX על פס הייצור, יולי 2020
אף על פי שאינו צפוי להיות עמיד כמו ה-F-22 ו-F-35 מדור חמישי מול מערכות הגנה אווירית מתקדמות, ה-F-15EX יכול לתמוך בראשון במשימות עליונות אווירית על ידי ביצוע הגנה במולדת ובבסיסי אוויר, אכיפת אזור אסור לטיסה מול הגנות אוויר מוגבלות, ופריסת כלי נשק מרוחקים גדולים בתמיכה במטוסי הסוואה בחזית. ביולי 2020, מחלקת ההגנה של ארצות הברית הזמין שמונה F-15EX לארבע שנים תמורת 1.2 מיליארד דולר. ה-F-15EX ביצע את טיסת הבכורה ב-2 בפברואר 2021.

ב-7 באפריל 2021, הוכרז שמו הרשמי *Eagle II*. חוק התקציב להגנה לשנת 2021 מימן רכש F-15EX ב-1.23 מיליארד דולר ל-12 מטוסים, מה שהביא את ההזמנות הכוללות ל-20 מטוסים עם 144 מתוכננים בסך הכל. עד מאי 2022, חיל האוויר האמריקאי צמצם את הזמנותיו ל-80. ה-F-15EX הראשונים בשירות מבצעי לא יקבלו מכלי דלק תצורתיים. התקציב המוצע של חיל האוויר לשנת 2024 כולל כספים לרכישת 24 F-15EX נוספים, מה שיביא את הצי המתוכנן ל-104 מטוסים. בתקציב המוצע לשנת 2026, מוקצים 3 מיליארד דולר ל-F-15EX, מה שמביא את הסך הכול ל-129 מטוסים.

## היסטוריה מבצעית
[שמאל|ממוזער|מסירת המטוס F-15EX הראשון בבסיס חיל האוויר [אגלין, פלורידה]]

### ארצות הברית
ה-F-15EX הראשון נמסר במרץ 2021 והוטס לבסיס חיל האוויר אגלין, פלורידה. צי של שישה מטוסים הקים את כוח הבדיקה לתמיכה בפיתוח ובדיקות טיסה מבצעיות. שני המטוסים הראשונים ביצעו ניסויי הפרדת נשק והשתתפו בתרגילים נורת'רן אדג' וקומבט האמר במאי 2021 ואוגוסט 2023, בהתאמה. המטוס השלישי צויד בציוד תקשורת נוסף, גוף קדמי שעוצב מחדש במיוחד לדרישות חיל האוויר האמריקאי, והיה הראשון שצויד במערכת EPAWSS. תוכנית הבדיקה של ה-F-15EX חסכה זמן וכסף מאחר שמערכות רבות, כמו בקרת טיסה חוטית ותצוגות תא הטייס, כבר נבדקו במטוסי F-15SA ו-F-15QA במימון לקוחות יצוא מסעודיה וקטר. שלב 1 של בדיקות השילוב וההערכה של ה-F-15EX, שכלל ניסויי נשק, שילוב עם מטוסי קרב מהדור החמישי ובדיקות מערכות משימה, הושלם באוגוסט 2023; שלב 2 בוטל עקב שדרוגים מתוכננים למטוסים ממגרשים מאוחרים יותר, ובדיקה מבצעית והערכה המשך (FOT&E) מתוכננת.
שמאל|ממוזער|מטוס F-15EX (למעלה, מימין) במבנה עם F-15E (במרכז) ו-F-15C (למטה, משמאל) בעת מסירה לבסיס אגלין, 2021
באוגוסט 2020, חיל האוויר האמריקאי הודיע על תוכניות להחליף מטוסי F-15C של יחידות משמר לאומי אווירי בפלורידה ואורגון במטוסי F-15EX. ב-18 באפריל 2023, חיל האוויר האמריקאי הודיע כי יחידות המשמר הלאומי קליפורניה ולואיזיאנה יחליפו את ציי ה-F-15C/D שלהם ב-F-15EX. ב-25 במאי 2023, הוכרז כי כנף הקרב ה-173 בבסיס שדה קינגסלי ANGB, אורגון, תהפוך ליחידת אימונים רשמית (FTU) עבור ה-F-35A במקום ה-F-15EX. אימוני בסיס של F-15, הן עבור F-15E והן עבור F-15EX, יתקיימו בבסיס חיל האוויר סימור ג'ונסון, קרוליינה הצפונית, החל משנת 2026 ואילך.

ב-5 ביוני 2024, כנף ה-142 של אורגון קיבלה את ה-F-15EX הראשון שלה עם נחיתת המטוס בבסיס המשמר הלאומי של פורטלנד, בעוד השני הגיע חודש לאחר מכן. יכולת מבצעית ראשונית הוכרזה ב-10 ביולי 2024.

### ישראל
חיל האוויר הישראלי הזמין 25 מטוסי F-15IA המבוססים על ה-F-15EX ומתכנן לשדרג 25 מטוסי F-15I לתקן F-15IA, נכון לשנת 2023. בשנת 2024, מספר מטוסי ה-F-15IA המוזמנים הוגדל ל-50.

### ערב הסעודית
בנוסף ל-84 מטוסי F-15SA שנרכשו ב-2011, בואינג דנה במכירת 54 מטוסי F-15EX לערב הסעודית במהלך תערוכת ההגנה העולמית ב-2024 בריאד. אם העסקה תצא לפועל, ערב הסעודית תשקול לשדרג את צי ה-F-15SA שלה לתקן ה-EX.

### מפעילים פוטנציאליים
#### מצרים
הסכם אמריקאי למכירת מטוסי F-15 מתקדמים למצרים עבור חיל האוויר המצרי הוכרז במרץ 2022. יש לסכם חוזה לאחר קביעת המחיר ותאריך המסירה.

#### אינדונזיה
בפברואר 2022, מחלקת המדינה של ארצות הברית אישרה מכירה של עד 36 מטוסי F-15ID וציוד נלווה לאינדונזיה. נכון ל-21 בנובמבר 2022, רכישת ה-F-15 המתוכננת של אינדונזיה נמצאת בשלבים מתקדמים וממתינה לאישור סופי מהממשלה, כפי שציין שר ההגנה האינדונזי. בדברים לאחר פגישה עם עמיתו האמריקאי לויד אוסטין בג'קרטה, פרבואו סוביאנטו אמר כי בואינג הסכימה להצעה הכספית שהוצעה והוא בטוח שהחבילה היא במחיר סביר. ביוני 2023, במסיבת עיתונאים של משרד ההגנה, נאמר כי החוזה למטוסי ה-F-15 עדיין בשלב דיון עם ממשלת ארצות הברית. ב-21 באוגוסט 2023, בואינג וממשלת אינדונזיה חתמו על מזכר הבנות לרכישת 24 מטוסי F-15EX.

#### פולין
בתערוכת תעשיית ההגנה הבינלאומית הפולנית (MSPO) בספטמבר 2023, בואינג הציעה את ה-F-15EX לפולין. עם זאת, לא היו פרטים על מחיר או משלוח.

#### תאילנד
חיל האוויר המלכותי התאילנדי מחפש מטוסי קרב רב-תכליתיים להחלפת ה-F-16A/B שבשירותו. ב-31 בדצמבר 2021, מפקד חיל האוויר המלכותי הודיע כי חיל האוויר מציע לרכוש 8 עד 12 מטוסי לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II ב-2023. ב-12 בינואר 2022, מועצת השרים אישרה את המנה הראשונה של ארבעה מטוסי F-35A. ב-22 במאי 2023, מקור בחיל האוויר המלכותי התאילנדי ציין כי משרד ההגנה של ארצות הברית רמז כי ידחה את הצעת תאילנד לרכוש F-35A, ובמקום זאת יציע מטוסי F-16 בלוק 70 ו-F-15EX איגל II. באוגוסט 2024, חיל האוויר המלכותי התאילנדי בחר בגריפן E/F להחליף את ה-F-16A/B הישנים של השירות.

## גרסאות
[שמאל|ממוזער|מטוס F-15QA Ababil ''QA538'' של חיל האוויר הקטרי בסלון האווירי [RIAT|RIAT 2024]]

; F-15SA
: ה-F-15SA (סעודי מתקדם) הוא דגם ה-Advanced Eagle הראשוני עבור חיל האוויר המלכותי הסעודי והבסיס ממנו פותח ה-F-15EX. ה-F-15SA כולל מכ"ם AN/APG-63(V)3 ישן יותר, מערכת לוחמה אלקטרונית דיגיטלית AN/ALQ-239 (DEWS), מערכת התרעה על טילים משותפת AN/AAR-57 (CMWS), ומערכת חיפוש ומעקב אינפרא-אדום AN/AAS-42 "Tiger Eyes" המותקנת על תושבת תרמיל המטרות.

; F-15QA "אבאביל"
: ה-F-15QA (קטרי מתקדם) הוא הקודם הישיר של ה-F-15EX, פיתוח נוסף של ה-Advanced Eagle עבור חיל האוויר הקטרי עם הכנסת תא טייס משופר עם תצוגת שטח גדולה (LAD) ומחשב משימות ADCP II. ה-F-15QA כולל מכ"ם AN/APG-82(V)1, מערכת לוחמה אלקטרונית AN/ALQ-239 DEWS, מערכת התרעה על טילים AN/AAR-57 CMWS, ומערכת חיפוש ומעקב אינפרא-אדום AN/AAS-42 IRST. ביוני 2017, קטר חתמה על עסקה לרכישת 36 מטוסי F-15QA תמורת 12 מיליארד דולר שכללה נשק, תמיכה, ציוד ואימונים, עם אישור של עד 72 מטוסים ממשרד החוץ האמריקאי. ב-22 ביוני 2021, בואינג הודיעה כי תשלב מערכות נגד שיבוש של אלביט מערכות במטוסי ה-F-15QA, המאפשרות להם לטוס בסביבות עם הפרעות אלקטרומגנטיות כבדות ללא הפרעה.

; F-15EX
: דגם דו-מושבי עבור חיל האוויר האמריקאי. ה-F-15EX כולל מכ"ם AN/APG-82(V)1, מערכת לוחמה אלקטרונית AN/ALQ-250 EPAWSS, תרמיל לגיון עם חיישן AN/ASG-34(V)1 IRST21, אך ללא מערכת התרעה על טילים AN/AAR-57 CMWS.

; F-15IA
: ה-F-15IA (ישראלי מתקדם) הוא דגם עבור חיל האוויר הישראלי המבוסס על ה-F-15EX. דגם זה אמור בעתיד הקרוב להיכנס לשירות בחיל האוויר הישראלי. ה-F-15IA מבוסס על דגם ה-EX וכולל מערכות אוויוניקה חדשות, מחשב משימה חזק במיוחד (87 מיליארד הוראות בשנייה) ומכ"ם AESA מתקדם. הוא בעל מהירות מרבית של 2.5 מאך, טווח של 2,222 ק"מ ותקרת שירות של . הוא יכול לשאת  של חימוש כולל טילי אוויר-אוויר, טילי אוויר-קרקע, טילים נגד כלי שיט ומגוון פצצות, מונחות ולא מונחות. לטענת בואינג המטוס חסכוני יותר ובעל אורך חיים גבוה יותר של למעלה מ-20,000 שעות טיסה ועלות תפעולו נמוכה ב-25% מזו של ה-F-15I הנוכחי.

### גרסאות מוצעות

; F-15CX
: דגם חד-מושבי מוצע עבור חיל האוויר האמריקאי עם יכולות שוות ערך ל-F-15EX. לא נרכש מאחר שמטוסי איגל חד-מושביים כבר לא מיוצרים, ולכן היו דורשים עלויות הקמה נוספות.

; F-15GA
: בואינג הציעה 90 מטוסי F-15GA (גרמני מתקדם) לגרמניה כתחליף לפאנאוויה טורנדו ול-ECR שלה. הלופטוואפה בחרה ב-35 מטוסי F-35A לייטנינג II ו-15 מטוסי יורופייטר טייפון (דגם ECR EW) במקום.

; F-15IDN
: ה-F-15IDN (לשעבר F-15ID) הוא גרסת יצוא מוצעת של ה-F-15EX עבור חיל האוויר האינדונזי.
:

:

## מפעילים
ממוזער|upright=1.8|מפעילי המטוס:
ממוזער|מטוס F-15K של חיל האוויר הדרום קוריאני
ממוזער|מטוס F-15SG של חיל האוויר של סינגפור
; 
* חיל האוויר הישראלי – 50 מטוסי F-15IA בהזמנה, נכון לשנת 2024

; 
* חיל האוויר הקטרי – 33 מטוסי F-15QA נמסרו לקטר מתוך 48 תוכננו עד יולי 2023 (שניים הושארו בארצות הברית למבחנים).
** כנף 5 – בסיס חיל האוויר אל-עודייד
*** טייסת 51
*** טייסת 52
*** טייסת 53

; 
* חיל האוויר המלכותי הסעודי – 84 מטוסי F-15SA
** כנף 3 – בסיס חיל האוויר המלך עבד אל-עזיז
*** טייסת 92
** כנף 5 – בסיס חיל האוויר המלך ח'אלד
*** טייסת 6
*** טייסת 55
** כנף 7 – בסיס חיל האוויר המלך פייסל
*** טייסת 29

; 
* חיל האוויר של ארצות הברית – 9 מטוסים נמסרו מתוך 129 שהוזמנו
** כנף 18 (כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט) – בסיס חיל האוויר קדנה, אוקינאווה, יפן (מתוכנן)
*** טייסת הקרב ה-44
*** טייסת הקרב ה-67
** כנף 53 (פיקוד הקרב של חיל האוויר של ארצות הברית) – בסיס חיל האוויר אגלין, פלורידה
*** טייסת הניסויים וההערכה ה-85
** כנף ניסויים 96 – בסיס חיל האוויר אגלין, פלורידה
*** טייסת ניסוי הטיסה ה-40
** כנף 127 – בסיס המשמר הלאומי האווירי סלפרידג', מישיגן (מתוכנן)
*** טייסת הקרב ה-107
** כנף קרב 142 – בסיס המשמר הלאומי האווירי של פורטלנד, אורגון
*** טייסת קרב 123
** כנף קרב 144 – בסיס המשמר הלאומי האווירי של פרזנו, קליפורניה (מתוכנן)
*** טייסת הקרב ה-194
** כנף קרב 159 – בסיס מילואים משותף של חיל הים בניו אורלינס, לואיזיאנה (מתוכנן)
*** טייסת קרב 122

## מפרט
ממוזער|מנועי F110-129 מותקנים במטוס F-15EX עם נחירי פליטה מורכבים
**מקורות:** Air and Space Forces Magazine, Flight Manual, General Electric

### מאפיינים כלליים
* צוות: טייס אחד או שניים (טייס וקצין מערכות נשק)
* אורך: 63 רגל ו־9.6 אינץ' (19.43 מטר)
* מוטת כנפיים: 42 רגל ו־9.6 אינץ' (13.06 מטר)
* גובה: 18 רגל ו־6 אינץ' (5.69 מטר)
* שטח כנף: 
* פרופיל אווירודינמי: **שורש:** NACA 64A006.6 ; **קצה:** NACA 64A203
* משקל ריק:  (או 40,000 ליברות עם מכלי CFT)
* משקל המראה מרבי: 
* קיבולת דלק: 13,550 ליברות פנימי, עד 35,500 ליברות עם מכלי CFT ושלושה מכלים חיצוניים

### הנעה
* 2 מנועי טורבו-מניפה עם מבער אחורי מדגם General Electric F110-GE-129
* דחף יבש: 17,155 ליברות
* דחף עם מבער אחורי: 29,500 ליברות

### ביצועים
* מהירות מרבית: 2.5 מאך (2,655 קמ"ש בגובה רב)
** בגובה נמוך: 1.2 מאך (1,482 קמ"ש, כ־800 קשר)
* טווח במצב קרבי: 687 מייל ימי (1,272 ק"מ)
* טווח טיסה מקסימלי: 2,100 מייל ימי (3,900 ק"מ) עם 3 מכלי דלק תצורתיים
* תקרת שירות: 
* קצב טיפוס: מעל 50,000 רגל לדקה
* עומס ג': +9
* יחס דחף-משקל: 0.93

### חימוש
* תותח: M61 וולקן בקוטר 20 מ"מ (6 קנים, 500 פגזים מסוג M-56 או PGU-28)
* נקודות תלייה: 23 (כולל 4 כנפיים, גוף, ותושבות על מכלי CFT)
* יכולת נשיאת חימוש ודלק: 
* טילים אוויר-אוויר: AIM-9X סיידוויינדר, AIM-120 AMRAAM
* טילים אוויר-קרקע: AGM-158 JASSM
* פצצות: GBU-31/38 JDAM, GBU-39 SDB

### אוויוניקה
* מכ"ם AN/APG-82(V)1 AESA מתוצרת ריית'און
* פוד חישה אינפרה-אדום IRST21 (Legion Pod)
* פודי ניווט/תקיפה: AN/AAS-13 LANTIRN, AN/AAS-14 LANTIRN או AN/AAQ-33 Sniper XR
* מערכות לוחמה אלקטרונית: AN/ALQ-250 EPAWSS (BAE Systems), AN/ALE-47, וכן משדר זיהוי עמית-טורף AN/APX-119

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי בואינג