open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מלחמת המינים

**מלחמת המינים** הוא כינוי למאבק המתנהל בין גברים לנשים על מוקדי שליטה בחברה ובמשפחה.

## מלחמת המינים לאורך ההיסטוריה
### ימי קדם והספרות העתיקה
#### בדתות המונותאיסטיות
ב, לאחר בריאת האדם נוצרו הזכר והנקבה יחדיו ומעמדם הוצג כשוויוני-.
לאחר סיפור גן העדן המתואר ב, המהווה את "החטא הקדמון" בנצרות, נקבע הבדל במעמד ותפקוד שני המינים. תפקיד הגבר –  ולעומתו תפקיד האישה . מעמד הגבר לעומת מעמד האישה נקבע בפסוק . מכאן ואילך ניכרה המתיחות בין שני המינים אשר באה לידי ביטוי בכמה דמויות ביהדות ובנצרות- תפקיד הנשים "הקלאסי" התבטא בדמויות כמו מריה הקדושה, ואילו מקרים בהם יש התנגדות לסדר החברתי הקיים ניתן לראות ב- בסיפורם של דבורה הנביאה וברק בן אבינועם וכן ב – בנות צלופחד.

באסלאם דמותה של האלמנה ח'דיג'ה מנוגדת לתפקיד האישה ביהדות ובנצרות, היא מוצגת כבעלת רכוש ומנהלת את הבית ביד רמה.

#### בימי הביניים וראשית העת החדשה
לאור המבנה הפיזיולוגי הגברי, בתקופת ימי הביניים המוקדמים בהם העיסוק בחקלאות המשיך להיות מקור הפרנסה העיקרי, מודל התפקוד והמעמד המגדריים נשמרו כפי שהיו. מעמדה החזק של הכנסייה הקתולית באירופה והמלחמות בין הממלכות השונות (שהצריכו כוח גברי לוחם) היו גם הם גורם לכך.
ביטוי להתנגדות למודל זה היה הלוחמת ז'אן ד'ארק, לוחמת הצבא הצרפתי שהואשמה במינות אך בשנת 1920 הוכרזה כקדושה מעונה.

#### ימי המהפכה התעשייתית
לאחר המצאת מנוע הקיטור, עם ההתפתחות הטכנולוגית שהביאה עימה המהפכה התעשייתית במרבית זמן ההיסטוריה הכתובה – במשך אלפי השנים שבין המהפכה החקלאית לבין המהפכה התעשייתית, שרר מצב שאינו נחשב כשוויוני בעיני רבים מבני זמננו. בין המהפכה החקלאית למהפכה התעשייתית, למעלה מ-95% מהאוכלוסייה התפרנסה מחקלאות והשאר היו בעלי מלאכה, סוחרים או פקידי ממשל ואנשי ממשל שהתפרנסו ממיסים. העבודה החקלאית נעשתה ברובה הגדול על ידי הגברים בשל היות גופם חזק יותר מגופן של הנשים. הגבר היה מפרנס המשפחה. בזכות חוסנם הגופני, הגברים היו, על פי רוב, הלוחמים היחידים. מצב זה הפסיק להיות מחויב המציאות בעקבות המצאת הרובה והמהפכה התעשייתית. שני אירועים אלה הפחיתו את הצורך בשרירים מפותחים ובממדי גוף גדולים עבור מי שמפרנס את המשפחה ונלחם. אולם, אלפי שנים של תרבות הרואה את האישה כנחותה, הקשו ועדיין מקשים על נשים בהגשמתן העצמית ועל החברה בהפקת תועלת מיכולתם של כל חבריה.

## מלחמת המינים במשפחה
בספר בראשית () נקבע הבדל בתפקוד של המינים –  לגבר, לעומת  לאישה. נוסף לכך הבדל מעמדי במשפחה, באמירה לאישה: .

חתירתן של נשים לשוויון, ומאבק בין המינים כתוצאה מכך, התקיימה עוד לפני המהפכה התעשייתית. המחשה לכך ניתנת במחזהו של ויליאם שייקספיר "אילוף הסוררת", העוסק במלחמת המינים במשפחה.

## מלחמת המינים כמיתוס
ההנחה, שישנו מאבק המתנהל בין גברים לבין נשים על מוקדי שליטה בחברה ובמשפחה, זכתה לביקורות אקדמיות וציבוריות. עופר קצ'רגין משרטט את מקור ההנחה בצמיחתו של הזרם הפמיניסטי-רדיקלי בארצות הברית של שנות השישים, ובפרט בספרות המדע הבדיוני הפמיניסטי-רדיקלי, שלימים חלחלה לתרבות הפופולרית והפכה לתמונת מציאות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מגדר
דאגלס איירקראפט קומפני

**דאגלס איירקראפט קומפני** (באנגלית: **Douglas Aircraft Company**) הייתה יצרנית תעופה וחלל אמריקנית, שייצרה מספר כלי טיס מפורסמים, מסחריים וצבאיים. החברה התמזגה עם מקדונל ליצירת מקדונל דאגלס.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ביולי 1921 על ידי בוגר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס דונלד ווילס דאגלס. בשנת 1927 העבירה את משרדיה מלוס אנג'לס לסנטה מוניקה. בשנות העשרים המאוחרות פיתחה את המטוס הימי דולפין, בשנות השלושים פתחה מפעלים חדשים בערים: שיקגו, לונג ביץ', וטלסה והחלה לייצר את סדרת ה-DC שלה.
 
מלחמת העולם השנייה הייתה מקור רווח משמעותי עבור דאגלס. החברה ייצרה כמעט 30,000 כלי טיס בין השנים 1942-1945, וכוח העבודה שלה גדל עד לכ-160,000 עובדים. בסוף המלחמה ניצבה החברה בפני ביטול הזמנות של הממשל האמריקאי, ולכן פיטרה כ-100,000 מעובדיה.

עלויות הפיתוח של המטוסים DC-8 ו-DC-9 היו לנטל כבד על דאגלס, ולכן בדצמבר 1966 ביקשה החברה הצעות מחיר לרכישתה וקיבלה את זו של מקדונל. שתי החברות התמזגו רשמית ב-28 באפריל 1967 תחת השם מקדונל דאגלס קורפוריישן.

## כלי טיס של דאגלס איירקראפט קומפני

## קישורים חיצוניים

* 
* דפי מידע על דאגלס איירקראפט (באתר בואינג)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים אמריקאיים
קטגוריה:תעשיית נשק בארצות הברית
*
*
אמסלם

אמסלם הוא שם משפחה יהודי ספרדי שמתועד לראשונה בימי המאה ה-15 בספרד ובצפון אפריקה ושפירושו המילולי בעברית הוא "רודף צדק" או "שוחר שלום". השם נפוץ בעיקר בקרב יהודי ספרד ובפרט במרוקו ובאלג'יריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה
מריבור

**מָרִיבּוֹר** (בסלובנית ; בגרמנית **Marburg an der Drau**) היא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה בסלובניה עם כ-100,000 תושבים. העיר משתרעת לגדות נהר הדראווה, נמצאת בחבל הארץ שטיריה תחתית ומהווה מרכז כלכלי ותרבותי לחלקה הצפון מזרחי של סלובניה וכן מרכז לגידול תפוחי-עץ.

## היסטוריה
נמצא במקום שרידים להתיישבות אנושית פרה-היסטורית. ב-1164 תועדה טירה במקום והיישוב הוזכר כשוק ב-1204 וקיבל זכויות עיר ב-1254. מריבור הועברה לשליטת בית הבסבורג ב-1278 ועמדה ב-1480 וב-1481 בפני מצור של מתיאש הוניאדי וב-1532 וב-1683 מצור של העות'מאנים. שליטת בית הבסבורג בה הגיעה לסיומה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ב-1918. לפני מלחמת העולם הראשונה 80% מתושבי העיר היו גרמנים והשאר סלובנים, אך בשל שליטת כוחות סלובנים בה היא הפכה לחלק מממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. העיר, יחד עם שאר חבל שטיריה תחתית, סופחה לגרמניה הנאצית ב-1941 וב-26 באפריל של אותה שנה אדולף היטלר ביקר בה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבה מריבור להיות חלק מיוגוסלביה ועם הכרזת העצמאות של סלובניה ב-1991 הפכה לעיר השנייה בגודלה בה, לאחר הבירה ליובליאנה.

## מראה העיר
בניין עירייה משנת 1515 נמצא בכיכר גלאווני. אולם המבוא מעוטר בסגנון הבארוק וחזית המרפסות בסגנון הרנסאנס. מול היכל העירייה ניצב עמוד דבר משנת 1680. צפונית לבניין העירייה נמצאת הקתדרלה העתיקה משנת 1150 וצפונה ממנה מצודת העיר מהמאה ה-15 ובה מוזיאונים.

## ספורט
למריבור קבוצת כדורגל בליגת העל הסלובנית, אן. קיי. מריבור, אשר נכון לשנת 2011, זכתה 11 פעמים באליפויות הליגה הסלובנית.

## הקהילה היהודית

קיים אזכור לנוכחות יהודים בעיר החל מהמאה ה-12. מקרב בני הקהילה נמנו סוחרים ומלווים ברבית. ב-1277 הוקמה השכונה היהודית ובה בית כנסת, מקווה טהרה ותלמוד תורה. מבני המגורים אשר בלטו בנוף הסביבה כונו על ידי התושבים המקומיים "מגדל היהודים". כן הוקם בית עלמין. בראשית המאה ה-15 עמד בראש הקהילה הרב ישראל איסֶרלן בן פתחיה אשכנזי אשר כיהן במשרתו עד 1455. ב-1490 מנתה הקהילה 257 נפשות שהיוו רבע מכלל האוכלוסייה. ב-1497, גורשו יהודי מריבור (מרבורג) על ידי מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מבנה בית הכנסת הוחרם ובהמשך הוסב לכנסייה.

במחצית השנייה של המאה ה-19, עת נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית שבו כמה עשרות יהודים להתיישב במריבור. ב-1931 נמנו במריבור 81 יהודים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו למריבור פליטים מפולין. ב-1940 נמנו בעיר 100 יהודים. ב-1941 נכבש האזור על ידי גרמניה הנאצית ובהמשך, גורשו בני הקהילה למחנות ההשמדה. הקהילה לא שוקמה.

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 שופץ מבנה בית הכנסת והוסב לגלריה וב-2001 הוסב למוזיאון ובו מוצגת גם ההיסטוריה של הקהילה היהודית בעיר.

## גלריה - הגטו היהודי

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת נרצחים בשואה מהעיר מריבור, במאגר המידע של יד ושם
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סלובניה: ערים
מריבור
מגדל הפסגה

[שמאל|ממוזער|250px|מגדל הפסגה הממוקם ב[פסגת ויקטוריה, מבט מדרך פארק.]]
**מגדל הפסגה** (באנגלית: **Peak Tower**; בסינית: **凌霄閣**) הוא מרכז קניות ומסעדות הממוקם בבקע ויקטוריה (Victoria Gap) הממוקם בראש פסגת ויקטוריה שבהונג קונג, בסמוך לשיאה של הפסגה. במבנה זה ממוקמת התחנה העליונה של הפוניקולר רכבל הפסגה. מרכז הקניות והרכבל מצויים בבעלות ובניהול קבוצת מלונות הונג קונג ושנגחאי (Hongkong and Shanghai Hotels) - המנהלים גם את מלון פנינסולה. למבנה צורת ווק ייחודית.

המגדל ממוקם בגובה 396 מטרים מעל פני הים, 156 מטרים מתחת לשיאה של פסגת ויקטוריה. המגדל הוקם בבקע בפסגה, במטרה שלא לפגוע בקו הרקיע הטבעי של הפסגה, ותכנונו נעשה כך שגובהו לא יעלה על 428 מטרים מעל פני הים. ניתן אמנם לראות את המגדל מאזור סנטרל ומנמל ויקטוריה אולם שיאו של המגדל נמוך משיאה של פסגת ויקטוריה.

## היסטוריה

בשנת 1868 הקים סר ריצ'רד מקדונל, מושל הונג קונג בית נופש על הפסגה במטרה ליהנות מאקלימה הנוח ביחס לאזור החוף של האי הונג קונג. בעקבותיו החלו עשירי האי להקים מבני נופש בפסגה. זמן מה לאחר מכן, בשנת 1873 הוקם על הפסגה מלון בבעלותו של אלכסנדר פינדלי סמית' (המלון נהרס בשריפה בשנת 1938), אשר בשנת 1881 ביקש וקיבל אישור להקים רכבל המוליך אל הפסגה.

בשנת 1971 החלה בניית מרכז קניות במיקום תחנת הרכבל העליונה. מרכז קניות ומגדל תצפית זה (הדור הראשון של מגדל הפסגה) נפתח לציבור ב-29 באוגוסט 1972. בראש המגדל ניצבה "מסעדת המגדל" שניצבה על מבנה גשר שנתמך על ידי שני עמודים.

המבנה הנוכחי הושלם בשנת 1997 בתכנונו של האדריכל הבריטי טרי פארל. למבנה שבע קומות ושטחו 10,400 מ"ר. במבנה ממוקמים מסעדות, חנויות, מוזיאון "המוזריות של ריפלי" (Ripley's Believe It or Not! Odditorium), וכן אטרקציה שנקראה "ההרפתקאה ההיסטורית של הונג קונג" (*Hong Kong's Historical Adventure*) במסגרתה נסעו המבקרים בין סצנות המתארות את ההיסטוריה של הונג קונג.

בשנת 2000 נסגרה "ההרפתקאה ההיסטורית של הונג קונג" ובמקומה נפתח מוזיאון השעווה מאדאם טוסו הונג קונג.

המבנה שופץ בשנת 2006 ונוספה לו קומה נוספת ומרפסת תצפית הצופה לעבר נמל ויקטוריה ונמל אברדין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פסגת ויקטוריה
קטגוריה:הונג קונג: מבנים
משה מרדכי חדש

הרב **משה מרדכי חדש** (י"ד בכסלו ה'תש"א, 14 בדצמבר 1940 – כ"ח בתמוז ה'תשע"ו, 3 באוגוסט 2016) היה ראש ישיבת אור אלחנן בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרב מאיר חדש, המשגיח של ישיבת חברון, ולצביה לבית הוטנר, בת אחותו של הרב משה מרדכי אפשטיין (ועל שמו נקרא). למד בישיבת חברון. נישא לשרה, בתו של הרב יהושע דב לפין (לופיאנסקי), ר"מ בישיבת הרב עמיאל וחתנו של הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי.

הרב פתח את ישיבתו בשנת ה'תשל"ו (1976) בשם "מאור ירושלים", בשכונת מטרסדורף ובכנסת יהודה בשכונת סנהדריה, בתחילה ככולל אברכים ובהמשך כישיבה לקיבוץ, כשנתיים לאחר מכן עלה לישראל הרב שמחה וסרמן, בנו של הרב אלחנן וסרמן, שעמד בראשות ישיבת אור אלחנן בלוס אנג'לס, וביקש לייסד ישיבה מקבילה בישראל. וראה ברב משה מרדכי חדש כמתאים לכהן כראש הישיבה, והוא איחד את רצונו ביחד עם ישיבתו של הרב חדש ושמה של הישיבה שונתה לשם "אור אלחנן". בשנים הראשונות שכנה הישיבה בשכונת עזרת תורה בירושלים. בשנת תשנ"ג (1993) עברה הישיבה למבנה מפואר בשכונת רוממה. במבנה פועלים כולל אברכים וכן מכון להוצאת ספרים, העוסק בעיקר בהוצאת ספריו של הרב אלחנן וסרמן. הרב חדש התגורר בבניין הישיבה.

הרב חדש ייסד בנשיאותו כמה ישיבות קטנות – בשכונת גבעת שאול בירושלים, בטבריה, בראשון לציון ובמודיעין עילית. צוות הר"מים מורכב ברובו מתלמידיו.

נפטר ממחלת הסרטן בכ"ח בתמוז תשע"ו בבית החולים הדסה עין כרם. נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות בירושלים. במהלך הלווייתו מונו בנו הרב חיים אריה חדש וחתנו הרב צבי וינפלד למלא את מקומו בראשות הישיבה.

## משפחתו
היה נשוי לשרה (לבית לפין). ילדיהם:

* הרב חיים אריה - ממלא מקום אביו בראשות ישיבת אור אלחנן וחתנו של הרב ישראל מאיר וייס.
* בתו - נשואה לצבי פסח כהן הוא בנו של הרב דוד כהן, ראש ישיבת חברון.

אחיו: הרב אהרן - משגיח בישיבת מיר, והרב נפתלי - משגיח בישיבה הגדולה אור אלחנן.

גיסיו: הרב ברוך מרדכי אזרחי, ד"ר נחום אריאלי והרב יצחק אברמוביץ רבה של רמת יצחק.

ממוזער|מצבת קברו של הרב משה מרדכי חדש

## קישורים חיצוניים
;שיעוריו ומאמריו
*  משיעורי הרב משה מרדכי חדש זצ"ל, לצפייה באתר בינינו

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת חדש
קטגוריה:משפחת מישקובסקי
קטגוריה:חברי נשיאות מפעל הש"ס
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
BootCamp

**BootCamp** היא תוכנת עזר במערכת ההפעלה "macOS" מבית "אפל", המדריכה את משתמשי המחשב ביצירת מחיצה נפרדת ובהתקנת מערכות ההפעלה של מיקרוסופט או לינוקס על מחשב מקינטוש, לצד התקנת מערכת ההפעלה של המק. אחרי התקנת התוכנה ניתן ליצור את המחיצה הנפרדת למערכות הפעלה נוספות, להתקין אותן ומאוחר יותר, לבחור תחת איזו מערכת הפעלה ירוץ המחשב אחרי אתחול.

## דרישות מערכת
דרישות המערכת של התוכנה הם:
*מק בעל מעבד של אינטל.
*דיסק התקנה של מערכת ההפעלה Mac OS X גרסה 10.5 לאופרד או 10.6 סנו לאופרד בנוסף למערכת המותקנת במק. דיסק זה נועד כדי להתקין את התקני מחשב המק על חלונות.
*10 GB של מקום פנוי בכונן הקשיח (16 GB מומלצים ל Windows 7).
*ל־windows דיסק התקנה חוקי של אחת ממערכות ההפעלה הבאות:
**Windows XP Home edition או Professional רק 32 ביט.
**Windows Vista עם 32 או 64 ביט.
** Windows 7 עם 32 או 64 ביט.
** Windows 8
** Windows 8.1
** Windows 10

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2006
קטגוריה:אפליקציות ייחודיות למכשירי חברת אפל
איתן צ'רנוב

**איתן צֶ'רְנוֹב** (16 בספטמבר 1935 – 24 בדצמבר 2002) היה מדען ישראלי, פרופסור במחלקה לאבולוציה, סיסטמטיקה ואקולוגיה (כיום המחלקה לאקולוגיה, אבולוציה והתנהגות) במכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית. מחקריו הרבים עסקו בפלאונטולוגיה, בארכאוזואולוגיה, בפלאואקולוגיה ובזואוגאוגרפיה קדומה.

## קורות חיים
צ'רנוב נולד כבן יחיד למשפחה קשת יום בפלורנטין שבדרום תל אביב. בילדותו נשלח להתגורר אצל קרובי משפחה בעין ורד, שם החל להתעניין לראשונה בצפרות ובאיסוף ציפורים. לקראת כיתה ו' חזר לביתו בתל אביב ולמד בבית הספר "אחד העם". בנעוריו חבר לנערים נוספים בתל אביב (בהם אוריאל ספריאל ועוזי ריטה), אשר הקימו פינת חי וגינת ירק וגם אספו ציפורים. התעניינותם בזיהוי ומיון בעלי החיים גברה והם פנו לגן הזואולוגי שבמכון הפדגוגי של יהושע מרגולין. שם הם טופחו על ידי פרופסור היינריך מנדלסון והזואולוג חיים מירום והקימו את "אגודת צעירים חובבי החי", אשר עסקה במציאה וזיהוי של בעלי חיים וצמחים. בהמשך קיבלו שיעורים בהתנדבות מפרופסור חנן ביטינסקי-זלץ ומיצחק ברש. הקבוצה קיבלה מעיריית תל אביב חדר בבית הנוער ביפו (ששכן במסגד חסן בק) שם העבירו פעולות ושיעורים בנושא טבע. שם גם פגש את אורה, חניכתו, שלימים נישאה לו.

איתן לא גויס לצה"ל עקב אוושה בלב, ופנה ללימודי ביולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנה השלישית ללימודיו החל לשקוד על עבודת גמר בהנחיית פרופ' גאורג האז. בשנת 1960 קיבל תואר שני על עבודה בנושא "עצמות מאובנות של ציפורים שניצודו על ידי האדם הקדמון במערות פרה היסטוריות בישראל". ב-1966 סיים דוקטורט בנושא יונקים שנמצאו באתרים פרה-היסטוריים, והתמנה למרצה באוניברסיטה העברית. בשנת 1969 התמנה למרצה בכיר.

ב-1972 היה חוקר במרכז לפלאונטולוגיה בניירובי שבקניה. צ'רנוב היה אספן עצמות ושלדים מחפירות ארכאולוגיות והאוסף שיצר הוא מהגדולים בישראל בנושא. הוא היה בין מייסדי "המועצה הבינלאומית לארכאוזואולוגיה" ומחלוצי התחום בישראל. צ'רנוב היה פעיל בארגונים ובמוסדות שעסקו בשמירת הטבע בארץ ישראל.

צ'רנוב עמד בראש המרכז לחקר וניהול הסביבה ב-1980 והוועדה המקצועית העליונה של רשות שמורות הטבע בשנים 1979-1982. ב-1991 ייסד את המחלקה לאבולוציה, סיסטמטיקה ואקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. כיו"ר הראשון שלה. הוא גם היה מעורב בהקמת רשות שמורות הטבע, שימש כשומר הראשון שלה ולאחר מכן כחבר במועצה המייעצת המדעית שלה. כמו כן, הוא כיהן במועצת המנהלים של החברה להגנת הטבע ובוועדות שימור טבע אחרות, כולל ועדת אונסק"ו-MAB (האדם והביוספירה) ו-SCOPE (הוועדה המדעית לבעיות הסביבה). בין השנים 1986–2002 היה עורך שותף של כתב העת העברי לאיכות הסביבה "סביבות".

נפטר ב-2002 ממחלת הסרטן והותיר אחריו את רעייתו אורה איתן ואת ילדיו דן ונועה.

בשנת 2005, נקרא על שמו מין הזוחל המאובן ג'ודאהזאורוס אשר נמצא והוגדר בישראל, *[[:en:Judeasaurus|Judeasaurus tchernovi]]*.

## מחקריו

## לקריאה נוספת
* יעקב שקולניק, "הרוגטקה של איתן" (לזכרו), ארץ וטבע: המגזין הגאוגרפי הישראלי, גיליון 84 (מרץ-אפריל 2003), עמ' 40–42

## קישורים חיצוניים

* רשימת ספריו של פרופ' צ'רנוב
* שיחה עם איתן צ'רנוב, בכתב העת "סביבות"
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי החיים
קטגוריה:פלאונטולוגים ישראלים
קטגוריה:ארכאוזואולוגים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
קאי סיגבאן

**קאי מאנה סיגבאן** (בשוודית: **Kai Manne Börje Siegbahn**; 20 באפריל 1918 – 20 ביולי 2007) היה פיזיקאי שוודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1981 על תרומתו לפיתוח ספקטרוסקופיית אלקטרונים ברזולוציה גבוהה. אביו הוא מאנה סיגבאן שזכה אף הוא בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1924.

## חייו
סיגבאן נולד בעיר לונד שבשוודיה. בשנת 1944 הוא קיבל את תואר הדוקטור באוניברסיטת סטוקהולם. היה פרופסור במכון השוודי המלכותי לטכנולוגיה בשנים 1951–1954 ולאחר מכן פרופסור לפיזיקה ניסויית באוניברסיטת אופסלה בשנים 1954–1984, באותו תפקיד בו החזיק אביו בעבר.

זכה בפרס נובל על פיתוח שיטה של ספקטרוסקופיית קרני איקס פוטואלקטרונית (XPS), אותה כינה ספקטרוסקופיית אלקטרונים לאנליזה כימית (ESCA, כיום הגדרה זו הורחבה גם לשיטות נוספות כגון ספקטרוסקופיית אלקטרוני אוז'ה). היה פעיל כמדען במעבדת אנגסטרום באוניברסיטת אופסלה, עד מותו ב-2007.

## קישורים חיצוניים

* הרצאה במעמד קבלת פרס נובל, 8 בדצמבר 1918
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים שוודים
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:שוודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1918
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
מסטושי קושיבה

**מַסַטוֹשִׁי קוֹשִׁיבָּה** (ביפנית: **小柴 昌俊**; 19 בספטמבר 1926 – 12 בנובמבר 2020) היה פיזיקאי יפני, חתן פרס וולף לפיזיקה לשנת 2000, וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2002 ביחד עם ריימונד דייוויס, על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי נייטרינואים קוסמיים.

סיים את התואר הראשון באוניברסיטת טוקיו בשנת 1951, ואת הדוקטורט באוניברסיטת רוצ'סטר בניו יורק ב-1955. בשנים 1955–1958 היה חוקר במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת שיקגו. לאחר מכן שב ליפן כפרופסור במכון למחקר גרעיני באוניברסיטת טוקיו. חלק מתקופה זו עשה באוניברסיטת שיקגו כפרופסור-עמית, במעבדה לאנרגיות גבוהות וקרינה קוסמית. באוניברסיטת טוקיו נשאר עד שנת 1987 ולאחר מכן לימד באוניברסיטת טוקאי, במשך עשר שנים. עד מותו נשא בתפקיד פרופסור-אמריטוס באוניברסיטת טוקיו.

המחקר שזיכה אותו בפרס נובל התמקד בנייטרינו, חלקיק יסודי תת-אטומי שאיתגר מדענים זמן רב. מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 הייתה סברה כי בשמש מתרחשות ריאקציות היתוך גרעיניות שהופכות מימן להליום ומשחררות אנרגיה. חישובים תאורטיים מתקדמים יותר הראו כי מספר רב של נייטרינואים חייבים להשתחרר כחלק מתהליך זה, ולכן כדור הארץ חייב להיות חשוף לשטף מתמיד של נייטרינואים המגיעים מהשמש. אולם, בשל התגובות החלשות יחסית של החלקיק עם חומר, היה קשה מאוד לגלותו ולמדוד אותו.

קושיבה הסתמך על עבודתו של ריימונד דייוויס כדי לבנות בשנות ה-80 גלאי ניטרינו תת-קרקעי במכרה אבץ ביפן, לו קרא "קמיוקנדה 2". הגלאי הורכב ממכל מים ענק המוקף בגלאים אלקטרוניים שתפקידם לאתר הבזקי אור אשר נוצרים כאשר ניטרינו בא במגע עם גרעין אטומי במולקולות המים. קושיבה הצליח לאשש את התאוריה של דייוויס, כי אכן השמש פולטת נייטרינואים, וכי בפועל תמדד על כדור הארץ כמות מעטה יותר מהצפויה להגיע אלינו לאחר שנפלטה מהשמש (כלומר, כי חלקם נאבדים בדרך מהשמש אלינו). ב-1987 הגלאי איתר שטף של ניטרינו מפיצוץ סופרנובה שהתרחש מחוץ לשביל החלב.

לאחר מכן בנה קושיבה גלאי גדול יותר ורגיש יותר, לו קרא "סופר-קמיוקנדה", שנכנס לשימוש ב-1996. בעזרתו הצליח לגלות עדויות מהימנות לכך שניטרונואים, המתחלקים ל-3 סוגים שונים, יכולים לשנות את סוגם מאחד לשני תוך כדי תנועתם.

נפטר בטוקיו ב-12 בנובמבר 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:מעוטרי מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2020
המערה (ספר)

**המערה** הוא רומן מאת הסופר הפורטוגלי ז'וזה סאראמאגו. הספר יצא לאור בפורטוגזית בשנת 2000, וראה אור בעברית בשנת 2003. סאראמאגו משחזר בסיפורו את משל המערה של אפלטון, ורואה במערה כמייצגת את החברות המתועשות הקפיטליסטיות ברחבי העולם.

## עלילה
הסיפור מתמקד בקדר בן 64 בשם סיפריאנו אלגור, אלמן שחי בכפר עם בתו מרתה, ועם בעלה מרסאל. יום אחד, המרכז המסחרי העירוני מחליט לבטל את ההזמנות של כדי החרס, ומשאיר את עתידו של הקדר המזדקן בספק. סיפריאנו ומרתה מחליטים לנסות ידם ביצירת פסלוני חימר, ובאופן מפתיע הם מקבלים מהמרכז הזמנה של 1,200 פסלונים. אך עד מהרה ההזמנה מבוטלת, ולמשפחה לא נותרת ברירה אלא לעבור לגור במרכז העירוני עצמו - בדירה אותה קיבל מרסאל בזכות עבודתו שם כשומר. שם, ניתן לשמוע את הצלילים המסתוריים של החפירה הבוקעים ממעמקי אדמת המרכז, ומה שיתגלה, ישנה את חייהם לנצח. זהו סיפורה של משפחת קדרים, שרואה את חייה מתהפכים עם הגעתו של מרכז קניות גדול לעיר.

## ראו גם
*משל המערה של אפלטון

## קישורים חיצוניים
* 
*המערה, ז'וזה סאראמאגו, מאתר הספריה החדשה.
*
*המערה, ז'וזה סאראמאגו ,באתר הקיבוץ המאוחד
*

קטגוריה:ספרות פורטוגזית
קטגוריה:ספרי ז'וזה סאראמאגו
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
אן קרטיס

**אן אליזבת קרטיס-קנאו** (באנגלית: **Ann Elisabeth Curtis-Cuneo**; 6 במרץ 1926 – 26 ביוני 2012) הייתה שחיינית אמריקאית. הייתה אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות מהן 2 זהב ושיאנית עולם.

## ביוגרפיה
קרטיס נולדה וגדלה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. היא התאמנה בקבוצת השחייה קריסטל פלנג' תחת הדרכתו של צ'רלי סאבה.

ביוני 2012 נפטרה קרטיס בסן רפאל שבקליפורניה.

### שיאנית עולם
בשנת 1944 קבעה קרטיס שיא עולם חדש במשחה ל-880 יארד (בריכה של 50 יארד). בשנת 1947 היא קבעה שיא עולם חדש נוסף במשחה ל-440 יארד (בריכה של 25 יארד).

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה קרטיס ב-3 מדליות 2 זהב ו-1 כסף והייתה לשחיינית המצליחה ביותר במשחקים אלו. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 5:17.8 דקות, לפני קארן הארופ מדנמרק (5:21.2 דקות) וקתרין גיבסון מבריטניה (5:22.5 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:29.2 דקות, לפני דנמרק (4:29.6 דקות) והולנד (4:31.6 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.5 דקות, אחרי גרטה אנדרסן מדנמרק (1:06.3 דקות) ולפני מארי-לואיז לינסן-וסן מהולנד (1:07.6 דקות).

## תארים
* קרטיס קבעה בסך הכל 2 שיאי עולם חדשים.
* קרטיס זכתה ב-34 תוארי אליפות ארצות הברית, מהם 26 אישיים (כולם בחתירה), זהו מספר התארים הגדול ביותר שקבעה שחיינית אמריקאית (עד שנת 1966).
* קרטיס זכתה בשנת 1944 בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובבן הטוב ביותר. היא הייתה השחיינית והאישה הראשונה שזכתה בתואר זה.
* בשנת 1966 זכתה קרטיס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 
* הספד לאן קרטיס 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:זוכי פרס ג'יימס סאליבן
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:קליפורניה: שחיינים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
גביע ברית המועצות בכדורסל

**גביע ברית המועצות בכדורסל** (ברוסית: **Кубок СССР по баскетболу**) היה טורניר הכרעה בין קבוצות הכדורסל לגברים שנערך לראשונה ב-1949 ולאחרונה ב-1987. באופן סדיר הטורניר התקיים רק ב-5 שנים הראשונות. בשנות ה-60 וה-70 היו ניסיונות לחדש את הטורניר, אך ללא הצלחה יתרה.

בשנת 1978 נערך בשיטת בתים. לא נערך משחק גמר אלא טורניר בין 4 קבוצות.

בשנות ה-80 התקיים בתקופה בין העונות הסדירות ולכן חשיבותו הייתה נמוכה.

## מחזיקות הגביע

## ראו גם
*הגביע הרוסי בכדורסל

ברית המועצות
קטגוריה:תחרויות כדורסל בברית המועצות
קטגוריה:תחרויות כדורסל לא פעילות
Kasabian (אלבום)

**Kasabian** הוא אלבום הבכורה של להקת רוק האלטרנטיבי קסביאן. יצא בספטמבר 2004. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים ועלה למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.

עטיפת האלבום הייתה בצבעים שונים באזורים גאוגרפים שונים. הגרסה הבריטית היא שחור ולבן, הגרסה הבריטית המיובאת היא שחור ואדום, והגרסה האמריקאית היא שחור וכחול. הגרסה היפנית היא בכסף (מתכתי) ולבן.

## רשימת שירים

# Club Foot - 3:34
# Processed Beats – 3:08
# Reason Is Treason – 4:35
# I.D. – 4:47
# Orange – 0:46
# L.S.F.(Lost Souls Forever) – 3:17
# Running Battle – 4:15
# Test Transmission – 3:55
# Pinch Roller – 1:13
# Cutt Off – 4:38
# Butcher Blues – 4:28
# Ovary Stripe – 3:50
# U Boat – 10:51*
* הערה: השיר *"U Boat"* מכיל בתוכו שיר מוחבא. *"(Reason Is Treason (Jacknife Lee Mix"* שמתחיל בדקה 7:05.
* הערה: "*Ovary Stripe"* ו *"Orange"*,* "Pinch Roller*" לא נכללו בהוצאה האמריקאית המקורית אך מאוחר יותר הוכנסו בהוצאה השנייה בשנת 2005.

## צוות
* טום מייהן – שירה (חוץ מבשירים "Test Transmission" ו "U-Boat")
* סרג'יו פיזורנו – גיטרה, קולות רקע, סינטיסייזר, שירה בשירים "Test Transmission" "U-Boat",, פסנתר בשיר "Ovary Stripe".
* כריסטופר קרלוף – גיטרה ראשית, סינתיסייזר, בס בשירים "Club Foot", "Reason Is Treason" ו "Test Transmission",, קלידים בשירים "Orange" ו "Pinch Roller",, אפקטים בשיר "Pinch Roller", אורגן בשיר "Ovary Stripe".
* כריס אדוארדס – בס ( בכל השירים חוץ מ - "Club Foot", "Reason Is Treason" ו "Test Transmission")
* איאן מת'יוז – תופים (בשירים "Processed Beats", "Butcher Blues", "Orange" ו "Ovary Stripe")
* ריאן גלובר – תופים (בשירים "Reason Is Treason" ו "Test Transmission" )
* דניאל ראלף מרטין – תופים (בשירים "Lost Souls Forever" ו "Cutt Off")

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2004
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
כליזמר (נגן)

**כליזמר** הוא כינויו של נגן הפועל במסורת נגינת מוזיקת הכליזמרים. הכליזמר, הנגן היהודי הנודד, היה דמות מרכזית בחיי היהודים במזרח אירופה אשר ליוותה אירועי שמחה ואבל במעגל החיים היהודי. לרוב מנגנים הכליזמרים במסגרת להקה של שלושה עד שלושה עשר נגנים אך לעיתים גם כבודדים.

## כלי נגינה והרכבים
כלי הנגינה העיקריים המשמשים כליזמרים הם קלרינט, כינור, תוף, קונטרבס ואקורדיון. בעבר היה הכינור הכלי הנפוץ ביותר, אך כיום נגינה על קלרינט היא הנפוצה ביותר בקרב כליזמרים.

מלבד כליזמרים אשר ניגנו כבודדים, כליזמרים רבים ניגנו בלהקות. גודל הלהקה היה משתנה ממקום למקום ולפי חשיבות הלהקה. להקות קטנות היו שלישיות אשר כללו כלי סולו (קלרינט/כינור), כלי בס (הקונטרבס) וכלי הקשה (תוף) ששימש למקצב. בלהקות שפעלו על בסיס משפחתי וכן בכאלו בהן הכנר הראשי או הקלרינטן היו מפורסמים הגיע מספר הנגנים לכדי 13 ויותר. בלהקות גדולות היו שני כינורות כאשר אחד מהם משמש כינור שני וכן שני חלילים או חצוצרות, קונטרבס וכלי הקשה מסוגים שונים, צימבאַל, תוף ומצלתיים.

## דמותו של הכליזמר המזרח אירופי
[שמאל|ממוזער|250px|פסל של כליזמרים ב[נתניה, פסל: לב סגל]]
דמותו של הכלייזמר המזרח אירופי נוכחת מאוד בספרות ובאמנות המתארות יהדות זו. בין היתר, מופיעה דמות הכליזמר בסיפוריו של שלום עליכם כמו סטמפניו ובכמה מיצירותיו של מארק שאגאל. כמו כן מופיעה דמותו גם ביצירותיהם של לא יהודים, דוגמת הכליזמר בסיפור "כינורו של רוטשילד" של אנטון צ'כוב. לרוב מתוארים הכליזמרים כעניים מרודים, להוציא את אלה שהתפרסמו במחוזם והיו מבוקשים במיוחד. בתיאורים אלה מוצג מצבו הכלכלי של הכליזמר כעומד ביחס הפוך לכישרונו. האופי המשפחתי של העיסוק בנגינת כליזמר סייעה בקיבוע מעמדם הכלכלי הנמוך.

לרוב, לא קיבלו הכליזמרים תשלום מראש עבור הופעתם ולעיתים הכליזמרים עצמם שילמו תמורת האפשרות להשתתף ולנגן. במהלך האירוע קיבצו הכליזמרים נדבות עבור נגינתם.

## אירועי כליזמרים בהווה
### הילולת רשב"י במירון

מדי שנה בל"ג בעומר במירון חוגגים בני עדות שונות את יום ההילולה של רשב"י בציון הקבר על הר מירון. האירוע השנתי נחשב גם כאירוע של הכליזמרים, כליזמרים רבים מגיעים למירון לנגן בחגיגות, הנמשכות כל הלילה וגם ביום שאחריו.

ההילולה מתחילה בצהרי היום שלפני ל"ג בעומר בתהלוכה והובלה של ספר תורה בלווי כליזמרים מחצר בית משפחת עבו בצפת אל קבר רשב"י במירון. הכליזמרים ממשיכים בנגינה וליווי של הריקודים וההדלקה בחצר הציון של קברו של רשב"י. עם סיום ההדלקה אחר חצות הלילה עולים הכליזמרים לציונו של התנא רבי יוחנן הסנדלר הסמוך, שם הם ממשיכים לנגן עד הזריחה. בבוקר ל"ג בעומר בחצר הקבר מלווים הכליזמרים את מנהג החאלקה בו גוזזים לראשונה, בטקס חגיגי, את שערות ראשיהם של הילדים שהגיעו לגיל שלוש. במשך השנים הולחנו ניגונים רבים המיוחדים לחגיגות במירון וניגוני מירון הפכו לז'אנר במוזיקה של הכליזמרים. מחרוזות של ניגונים אלו מנוגנות באירועים השונים בהם משתתפים הכליזמרים.

## ראו גם
* כליזמר (מסורת מוזיקלית)
* פסטיבל הכליזמרים בצפת

## קישורים חיצוניים

* אתר פסטיבל הכליזמרים בצפת
* עולים למירון על מוסא ברלין ואברהם סגל
* "הכליזמר כתת-תרבות יהודית", שיחה עם פרופסור זאב פלדמן, חוקר מוזיקת הכליזמר
* ["הבה נגילה" סרט [אנימציה] של יורם גרוס המתאר כליזמרים בחתונה יהודית], 1955

*
קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:נגנים
פרס אביטל

**קרן אביטל** הוקמה על שם ברכה ופרופ' שמואל אביטל. פרופ' שמואל אביטל היה מורה למתמטיקה ופרופסור בטכניון להוראת המדעים, ועל כן מטרת הקרן לעודד לימודי מתמטיקה, לימודי מדעים באופן כללי ושיפור הוראת המתמטיקה. הקרן הוקמה בשנת 2003 על ידי יהוא אביטל ופרופ' ענת רפאלי, ילדיהם של **ברכה ושמואל אביטל**. הקרן ממשיכה את פועלו של פרופ' אביטל לטיפוח החינוך המתמטי בישראל. במהלך תשע שנים הקרן העניקה פרס כספי למורים בעלי גישות ייחודיות להוראת מתמטיקה שתרמו לעניין ולאהבת המתמטיקה בקרב תלמידים. בשנת 2010 פרופ' נצה מובשוביץ-הדר, תלמידתו של פרופ' שמואל אביטל, יזמה וערכה סדרת הרצאות פופולריות על מתמטיקה, שגם הכנסותיה מוקדשות לקרן. ההחלטות על זוכי הפרסים וניהול הפרסים  היו באמצעות  המחלקה להוראת המדעים בטכניון.

בשנת 2012 החלט על שינוי הכיוון של הקרן, לכיוון של עידוד לימודי המתמטיקה והמדעים באופן רחב יותר.   במסגרת השינוי הקרן תומכת בפעולות פרויקט "רמזור" אותו יזמה ומנהלת פרופ' נצה מובשוביץ-הדר. הפרויקט מקדם העשרה והשתלמויות למורים מומחים על ידי הכנת מאגר מערכי שיעור להוראת נושאים שונים במתמטיקה. מערכי השיעור יועמדו לרשות קהיליית המורים למתמטיקה ב-5 יחידות על גבי פלטפורמה אינטרנטית ייעודית. 

החל משנת 2012 מעניקה הקרן מלגות לימודים לסטודנטים נבחרים מאוכלוסיות אשר על פי תפישת הקרן אינן נחשפות די ללימודי המתמטיקה והמדעים. בשנת הלימודים האחרונה ניתנו מלגות לסטודנטים יוצאים בשאלה (אשר למדו קודם לכן במסגרות החינוך של המגזר החרדי) דרך עמותת ה.ל.ל וכן לתלמידות מהפזורה הבדואית דרך עמותת כוכבי המדבר.

## חתני פרס אביטל למצוינות ויצירתיות בהוראת המתמטיקה

#### שנת 2003
* משה רייך, בי"ס מנור, קיבוץ כברי
* רינה ברקן, בי"ס אזורי משגב

#### שנת 2004
* שחר ארזי, חוות הנוער הציוני, ירושלים
* מוריס בהט, בי"ס אורט מילטון, בת-ים
* בי"ס כרם שלמה, חולון

#### שנת 2005
* מיכל טבח, אריאל ליפשיץ וחנה שטיין, בית הספר לטבע חברה וסביבה, תל אביב
* סרור אסעד, בית ספר מקיף שש שנתי, בית ג'אן

#### שנת 2006
* מועלם עולא, בית הספר הבפטיסטי, נצרת
* מירי וימן, חט"ב ע"ש רבין, אורט קריית מוצקין

#### שנת 2007

* מוניב אבו יונס ומרגלית אבו ריא, בי"ס אבן סינא יסודי ג', סחנין 
* שרה גרז'וטיס, בי"ס אמי"ת גוש דן, רמת גן 
* חגית דהן פנחס, בי"ס רעים, אשדוד 
* גלי שמעוני, העמותה למצוינות בחינוך, ירושלים

#### שנת 2008
* סיגל בחרי, בי"ס רוזן, ראשון לציון
* אפרת חן, בי"ס רבין, נתניה

#### שנת 2009
* יוחאי דנון, בית הספר העל-יסודי – מרכז חינוך ליאו באק, "מורה שונה ומיוחד במינו"
* רים חואג'ה, בית הספר היסודי אבן ח'לדון בבאקה-אל-גרביה "משמשת דוגמה אישית הן למורים והן לתלמידים"
* אסתר יוסים, חטה"ב רודמן בקרית ים, "מודל לחיקוי" לצוות המורים שהמליץ עליה
* בתיה עמית, תיכון מקיף אזורי גבעת ברנר, תלמידיה הציעו "שנת שירות מתמטית"

#### שנת 2010
* כרמית אביזמר, בי"ס "שזר", עכו 
* עומר ויסבלום, בי"ס בליך, רמת גן 
* דינא חוסיין, אזדהאר ריא, מייסא שאהין, בי"ס "אלעין", סחנין
#### שנת 2011
* נלה קלר, אולפנה "סגולה", קריית ביאליק

## קישורים חיצוניים
*פרס אביטל באתר הטכניון
* המחלקה להוראת המדעים בטכניון
## הערות שוליים

 

קטגוריה:הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
אביטל
חזקת מטלטלין

[שמאל|ממוזער|250px|חזקת מטלטלין היא חזקה המעניקה [חזקת ממון לכל אדם שאוחז או לבוש בחפץ או בבגד כל שהוא באופן של בעלות]]
**חזקת מטלטלין** (מוזכרת לרוב כ**חזקה כל מה שתחת יד אדם שלו הוא**) היא חזקה בהלכה היהודית, שמשמעותה היא שבאופן רגיל, כל מה שאדם אוחז שייך לו, כל זמן שלא יוכח אחרת.

לחזקה זו מספר שמות והיא מבוטאת במקומות רבים בתלמוד בשמות שונים, "חזקה כל שתחת יד אדם הרי הוא שלו" שהיא עצם החזקה, שם אחר הוא "אחזוקי אינשי בגנבי לא מחזקינן" היא למעשה הסיבה והמקור של החזקה, האומרת אדם רגיל אינו בחזקת גזלן ואין לחשוד בו בכך וכאשר אדם אוחז חפץ עלינו להניח שהוא רכושו, וביטוי שלישי בנושא הוא "אנן סהדי דמאי דתפיס האי דידיה היא", כלומר העובדה ששמה שאדם תופס הוא שלו, ברורה עד שאנו עצמנו נחשבים עדים על הדבר.

האחרונים נחלקו, האם חזקה זו היא דין בירור המעשה כפשוטו, ואומנם אם המצב יהיה "תרתי דסתרי" לא נאמר כן, לדוגמה מקרה ששנים הפקידו מעות אצל אדם שלישי, אחד הפקיד מנה ואחד הפקיד שני מנים ושתיהם טוענים שהם הפקידו שנים, והנפקד אינו זוכר, שיש ראשונים שסוברים (וכן דעת תוספות) שנחשב ששניהם מחזיקים בחפץ, אבל א"א לומר שלכל אחד יהיה חצי מהמנה שנחלקים עליו כי זה ברור אינו המקרה, ואפילו שהחזקה אומרת שלכל אחד יש חצי

אומנם יש אחרונים שסוברים (וכך דעת הרב אלחנן וסרמן הי"ד) שאינו בירור המעשה סתם אלא הוא כמו חזקה באיסורים שהוא דבר תורה שאומרים שכך הדין אפילו שזה סותר, ואפילו שאין לזה מקור מפורש מהתורה, מכל מקום טען ר' אלחנן שיש פה דין ש"לא שבקת חיים לכל בריה" וכתוב "דרכיה דרכי נועם וכל נתיבותיה שלום"

## דין תפוס
כשיש ספק אובייקטיבי וברור לגבי בעלות החפץ למשל המחליף פרה בחמור והמליטה ולא ידוע אם לפני המכירה או לאחר המכירה, הדין הוא שהחפץ נשאר אצל מי שכרגע תפוס בחפץ, במקרה של המחליף פרה בחמור הוולד נשאר היכן שנולד.

## שניים אוחזין בטלית

הראשונים נחלקו מה תאמר חזקה זו כאשר מדובר בשני אנשים האוחזים חפץ אחד, כמו במקרה שבו שניים אוחזים בטלית אחת וכל אחד מהשניים אומר שהטלית שייכת לו ורק לו, מכיוון שהוא מצאה או לחלופין קנה אותה מאורג הבגד. במקרה כזה המשנה פוסקת כי עליהם לחלוק ביניהם את הטלית, וזאת על ידי חלוקת דמיה במקרה ולא ניתן לחלוק את הטלית עצמה כיוון שהיא תפסד. האחרונים התלבטו בנוגע לסוגיה זו גם כן, ומצאו כי החזקה "כל מה שתחת יד אדם שלו" של האחד סותרת את החזקה של השני. 

לפי שיטת התוספות, במקרה כזה יש לנו להניח ששתי החזקות לא סותרות זו את זו, אלא הטלית שייכת אכן לשניהם, והם טועים (ואינם משקרים בכוונה).  

ישנה גם פרשנות האומרת כי במקרה כזה יש לכל אחד חזקה האומרת שרק **חצי** הטלית היא שלו, שכן במקרה ששנים אוחזים בחפץ, יש לכל אחד תפיסה רק במחצית מהחפץ. שכן לפי רבי חייא, כאשר אדם תובע מחברו ממון והלה מכחיש חוב זה, וישנם עדים המעידים כי מחצית מהכסף - לפחות - אכן שייך לתובע, במקרה כזה חייב הנתבע להשבע. הגמרא מוכיחה זאת מהמשנה המוזכרת, האומרת כי שנים אוחזין בטלית, זה אומר כולה שלי וזה אומר כולה שלי זה ישבע שאין לו בה פחות מחציה וזה ישבע שאין לו בה פחות מחציה ויחלוקו. לפי פרשנותו של רבי חייא, כל אחד מהם תובע את חברו על כל הטלית, שהרי הוא אומר "כולה שלי", ולכן על השני להשבע, שכן "אנן סהדי דמאי תפיס האי דידיה היא", כלומר החזקה מחשיבה את המחצית שכל אחד מהם תופס - כאילו היא שלו בבירור, ובכך מחזקת מחצית מטענת התובע.

## קישורים חיצוניים
*  (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* דיון בית הדין הרבני הגדול בנושא חזקה שכל מה שתחת יד אדם הוא שלו - האם היא חלה בשטרות?

## הערות שוליים

קטגוריה:כללי חזקות
קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
משה לזר (רופא)

**משה לזר** (**לייזר**; 7 בנובמבר 1908 – 24 באפריל 1996) היה רופא ישראלי, מנהל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם בשנים 1963–1975.

## קורות חייו
משה לזר נולד בשנת 1908 בפולין ולמד רפואה באוניברסיטת קרקוב. עוד בהיותו בגימנסיה ואחר כך באוניברסיטה היה פעיל בתנועה הציונית כחבר בתנועת "גורדוניה", ולפני פרוץ מלחמת העולם השנייה היה חבר מועצת העיר גורליץ מטעם התנועה הציונית. בזמן המלחמה שירת בצבא הרוסי, והתגלגל עמו עד ערבות סיביר ואסיה התיכונה. עם תום המלחמה הגיע ב-1946 לבלגיה, ושימש שם כרופא ראשי ואחר כך כמנהל מחנות העקורים מטעם המוסד לעלייה ב'. ב-1947 העפיל לארץ ישראל כעולה בלתי-לגאלי ונשלח ישירות לקיבוץ עין גב כדי לארגנו מבחינה רפואית לקראת מלחמת העצמאות. לזר נשאר בקיבוץ עד תום הקרבות וטיפל בכל הפצועים והנפגעים. ב-1949 ארגן לזר את השירות הרפואי בשער העלייה והיה הרופא האחראי במחנה זה ואחר כך גם במחנה עתלית ששימש כשער עליה ב'. בתקופה זו עלו ארצה כ-350,000 עולים, אשר נבדקו ב"שער העלייה".

בשנת 1951 נתמנה לסגנו של ד"ר גז'בין מנהל רמב"ם. החל משנת 1951, בתקופת היותו סגן מנהל בית החולים רמב"ם, הרחיב ד"ר לזר את תחומי השכלתו ורכש תואר MPH באוניברסיטת פיטסבורג. בשנים 1953–1954 כיהן לראשונה כמנהל בפועל של בית החולים, כאשר ד"ר רפאל גז'בין היה בהשתלמות בחו"ל.

בשנת 1963, עם פרישתו של ד"ר גז'בין התמנה לזר למנהל בפועל של רמב"ם. לאחר 16 חודשים, בדצמבר 1964, נתמנה למנהל קבוע של בית החולים, תפקיד בו כיהן עד צאתו לגמלאות בשנת 1975. בתקופתו חלה תנופה עצומה בהתפתחותו של בית החולים ומספר רב של מחלקות ושירותים נפתחו ביוזמתו.

השינויים הדרמטיים במבנה בית החולים החלו עם פרוץ מבצע קדש ב-1956. בית החולים פונה מחוליו, ואז החלו ביוזמתו של לזר להכניס שינויים במבנהו ואלה הכשירו אותו להפוך לבית החולים המרכזי לצפון ישראל - בית החולים השלישוני היחיד בצפון עד לימינו אלה. נוסדו ונפתחו מחלקות קריטיות רבות: המחלקה הנוירוכירורגית בראשותו של פרופ' עלי פייזר, המחלקה לאורתופדיה בראשות ד"ר אגון שטיינר והמחלקה לכירורגיה פלסטית ונפגעי כוויות בראשות פרופ' ברנרד הידשוביץ. בתקופה זו נפתחה גם המחלקה לכירורגית פה ולסת בראשות פרופ' דוד גוטמן, וביוזמתו של פרופ' ארליק נפתחה המחלקה לטיפול נמרץ שבראשה עמד פרופ' שמעון בורשטיין עם בואו ב-1967. כמו כן נפתח המכון האונקולוגי לכל צפונה של ישראל ובראשו פרופ' אליעזר רובינזון, שעבר צפונה מביה"ח "הדסה" בירושלים. בתקופה זו הוכר רמב"ם כביה"ח המשרת את פיקוד הצפון וכאתר הקליטה של הפצועים מחזית הצפון. במקום הוקם מנחת מסוקים וזה שינה כליל את תהליך קליטת הפצועים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרקוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:מנכ"לי רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
היילי אטוול

**היילי אליזבת' אטוול** (באנגלית: **Hayley Elizabeth Atwell** ; נולדה ב-5 באפריל 1982) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה, שהייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה במיני-סדרה "עמודי תבל". התפרסמה בסרטים "הדוכסית", "חלומה של קסנדרה" ו"בחזרה לבריידסהד" ובתפקיד הסוכנת פגי קרטר ביקום הקולנועי של מארוול.

## ביוגרפיה
אטוול נולדה בלונדון, אנגליה. בתם היחידה של אליסון קיין, ילידת הממלכה המאוחדת וגרנט אטוול, צלם במקצועו, במקור מקנזס סיטי, מיזורי. לאטוול יש אזרחות כפולה; בריטית מלידה ואמריקאית. הוריה נפרדו כאשר הייתה בת שנתיים. למדה בבית ספר תיכון קתולי שבפולהאם, לפני שלמדה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה וסיימה את לימודייה בהצלחה עם תואר ראשון באמנויות הבמה ב-2005. בין חבריה לכיתה נמנים ג'ודי ויטאקר ומישל דוקרי.

## קריירת משחק
אטוול החלה את דרכה בתעשייה המקומית בבריטניה ב-2006 עם הופעות משניות לעיבודים הטלוויזיוניים לנובלות "קו היופי" ו"רובי בעשן", הופעות אלו העניקו לה את דמותה הספרותית של מרי קרופורד בסרט הטלוויזיה המבוסס על הרומן "מנספילד פארק".

ב-2007 כבר זכתה לפרסום נרחב יותר בזכות תפקידה הקולנועי במותחן הפשע של וודי אלן "חלומה של קסנדרה" בתור השחקנית אנג'לה סטארק בה מתאהב איאן (יואן מקגרגור).

קיבלה הערכה מצד מבקרי הקולנוע המקומיים ב-2008 כשגילמה את הגברת אליזבת' פוסטר בדרמה התקופתית "הדוכסית", על הופעתה הועמדה לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בטקס הסרטים העצמאיים הבריטיים. הופיעה בדמות הספרותית ג'וליה פלייט בהפקה "בחזרה לבריידסהד".

שיחקה את לוסי בחידוש המודרני לסדרה הבריטית "האסיר".

במיני סדרה הטלוויזיונית "עמודי תבל" שיחקה את אליאנה, בתו רבת התושייה של האציל ברתולומיאו (דונלד סאת'רלנד) לצד אדי רדמיין וסם קלאפלין, שגילם את אחיה, ריצ'רד. הסדרה, המבוססת על הרומן של קן פולט, מתרחשת באנגליה של ימי הביניים, בתקופה הסוערת הידועה בשם האנרכיה שהתרחשה ב. 

ב-2015 גילמה את אמה של סינדרלה בסרט הקולנוע "סינדרלה".

התפרסמה בתפקידה כסוכנת פגי קרטר ביקום הקולנועי של מארוול אותו גילמה בסרטים "קפטן אמריקה", "קפטן אמריקה: חייל החורף", "הנוקמים: עידן אולטרון", "אנטמן", "הנוקמים: סוף המשחק" ובסדרות "סוכני" ו"הסוכנת קרטר".

## חיים אישיים
באוקטובר 2017, בזמן ההאשמות נגד הארווי ויינשטיין, התפרסם סיפור שבמהלך הצילומים לסרט "בחזרה לבריידסהד " ב-2007, ויינשטיין אמר לאטוול שהיא נראית כמו "חזירה שמנה" על המסך ועליה לאכול פחות. מאוחר יותר סיפקה אטוול זיכרון משלה מהאירועים, ואמרה שמישהו שלא קשור לוויינשטיין הציע לה לרדת במשקל כדי להיראות יותר כמו פלאפר. היא גם אמרה שהיא לא מאמינה שויינשטיין מכור למין אלא טורף מיני שצריך להיענש על הטרדת נשים

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:אנגלים ממוצא אמריקאי
קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1982
קטגוריה:שחקנים ביקום הקולנועי של מארוול
הכנסה לכיפה

בהלכה, **הכנסה לכיפה** או **כפייה לכיפה** היא עונש מאסר שתכליתו גרימת מותם של עבריינים ללא הוצאתם להורג.

בתי הדין השתמשו בעונש זה, שאין לו מקור מקראי, במקרה של אדם שהמשיך לעבור על איסור שעונשו כרת למרות שלקה עליו פעמיים, או במקרים בהם ברור שהנידון רצח, אך לא חייב מיתה בשל פגם פורמלי בהליכי הדין המקובלים.

## עונש המאסר ומקורו
על פי דברי המשנה והסברו של רב ששת במסכת סנהדרין, מכניסים את הנידון ל"כיפה", מעין צינוק, ושם "נותנין לו לחם צר ומים לחץ עד שיוקטן מעיינו", ואחר כך "מאכילין אותו שעורין עד שכריסו מתבקעת". מקור השם כיפה הוא בשורש כפ"ף, על שום היות האדם הנמצא בתוכה כפוף, או בגלל צורתו הקמורה של המבנה שהיה רחב מלמטה וצר מלמעלה, כעין כיפה. הרמב"ן בפירושו לתורה מביא את פירוש הרד"ק הקושר בין הביטויים "בית הסוהר" ו"כיפה" המסמלים שניהם מבנה עגול.

הרמב"ם מתאר את צורת ה"כיפה": "מושב מאסר עושין אותו בבתי הסוהר, ויש בגובהו כקומת האדם בלבד, ואין לו בו איפה לשכב ולא לישון". האמורא ריש לקיש מצא רמז לעונש זה בפסוק בספר תהלים: "תמותת רשע רעה", כלומר, רעתו (המתמדת) של הרשע גורמת להמתתו.

לדעת רש"י והרמ"ה מקור העונש בהלכה למשה מסיני, אבל מדברי הרשב"א והריב"ש עולה שמדובר בתקנת חכמים כאשר הייתה השעה צריכה לכך, המבוססת על סמכות חכמים להעניש גם בעונשים שאינם כתובים בתורה במקום צורך.

## החייבים בעונש
מטרת ההכנסה לכיפה היא התמודדות עם מצבים קיצוניים בהם ברור לבית הדין כי טוב מותו של הנאשם מחייו, מחמת קלקול מוסרי מוחלט, או מחמת היותו רוצח שיש קשיים פורמליים בפסיקת דינו למוות. המצבים בהם משתמשים בהכנסה לכיפה הם:
* אדם שעבר עבירה שחייבים עליה כרת וקיבל מלקות כדין, אך חזר ועבר עליה מספר פעמים. ישנה מחלוקת אחרי כמה פעמים מכניסים לכיפה, והרמב"ם פוסק שבפעם השלישית אין מלקים אלא מכניסים לכיפה.
*רוצח שלא ניתן להוציא אותו להורג כי לא הייתה התראה או שהייתה בעיה בעדות.

## ראו גם
* הענישה בהלכה

## לקריאה נוספת
* מנחם אלון, "המאסר במשפט העברי", בתוך: ספר היובל לפינחס רוזן, ירושלים תשכ"ב, עמ' 176–178
* אריה רייך, "עונש הכיפה במשפט העברי", **מעליות** ז (תשמ"ו), עמ' 31–41.
**מנחם אלון, "תגובה למאמר 'עונש הכיפה'", **מעליות** ז (תשמ"ו), עמ' 42–43.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הרב שמואל שמעוני, סנהדרין דף פא – דין כיפה, בית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: ענישה
קטגוריה:כליאה
סקוט היים

**סקוט היים** (באנגלית: **Scott Heim**; נולד ב־26 בספטמבר 1966) הוא סופר אמריקאי מהעיר האטצ'ינסון שבקנזס. כיום מתגורר במסצ'וסטס. ספרו הראשון, "עור מסתורי", שהוא אוטוביוגרפי למחצה, ראה אור ב־1996.

## ביוגרפיה
היים נולד בהאטצ'ינסון, שם גדל בקהילה חקלאית. משנת 1989 למד לתואר ראשון באנגלית ובתולדות האמנות באוניברסיטת קנזס בעיר לורנס. בשנת 1991 קיבל תואר שני בספרות אנגלית. למד כתיבה בתוכנית התארים האקדמאיים האמריקאית "M.F.A.", באוניברסיטת קולומביה, שם כתב את ספרו הראשון. הרומן הבא שלו "ביראת כבוד", יצא בשנת 1997 והשלישי, "אנו נעלמים", יצא בשנת 2008. הספר זכה בפרס למדא לספרות לשנת 2009 בקטגוריית סיפורת הומוסקסואלית.

היים זכה במלגות מטעם ועדת האמנות הלונדונית ומטעם מכון סאנדנס בזכות העיבוד הקולנועי לספרו הראשון.

לאחר מגורים של כ־11 שנים בעיר ניו יורק הוא עבר לבוסטון בשנת 2002.

ספרו "עור מסתורי" עובד למחזה שכתב המחזאי פרינס גומולבילאס, והוצג בסן פרנסיסקו; ב-2004, בעקבות המחזה, עובד הספר לסרט קולנוע בבימויו של גרג אראקי, על פי תסריט שהיים השתתף בכתיבתו, בכיכובם של ג'וזף גורדון לוויט, בריידי קורבט, מישל טרכטנברג, מרי לין רייסקוב ואליזבת שו.

## עבודותיו
### רומנים
*עור מסתורי (1996)
*ביראת כבוד (1997)
*אנו נעלמים (2008)

### שירה
**Saved From Drowing* (1993)

### תרומות נוספות
* *Waves: An Anthology of New Gay Fiction* (1994)
* *Best American Gay Fiction* (1996)
* *Boys Like Us: Gay Writers Tell Their Coming Out Stories*, edited by Patrick Merla (1996)
* *Personals: Dreams and Nightmares from the Lives of 20 Young Writers* (1998)
* *Best American Gay Fiction 3* (1998)
* *Obsessed: A Flesh and the Word Collection of Erotic Memoirs* (1999)
* *Circa 2000: Gay Fiction at the Millennium* (1999)
* *Something Inside: Conversations With Gay Fiction Writers* (1999)
* *The Hot Spots: The Best Erotic Writing in Modern Fiction* (2001)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנזס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
אין אפוטרופוס לעריות

**אין אפוטרופוס לעריות** הוא כלל בהלכה היהודית, הקובע כי אין לסמוך על אף אדם בכל הקשור לשמירה על איסור עריות. לפי הכלל, כל כללי הנאמנות המקובלים בתחומים אחרים אינם תקפים בתחום העריות.

## משמעויות והשלכות
במסכת חולין מבואר כי המקור ממנו ניתן להוכיח כי הרוב מכריע את הסוגיה, הוא הפסוק () "מַכֵּה אָבִיו וְאִמּוֹ, מוֹת יוּמָת". הפסוק אומר שהמכה את אחד מהוריו חייב מיתה, וזאת למרות שאבהותו הביולוגית של האב נתונה בספק, שכן באופן טבעי אין שום עדות על כך. מכאן ניתן ללמוד שמאחר ולרוב, מי שידוע כאביו של האדם הוא אכן אביו הביולוגי, ניתן להסיק כי הוא אכן אביו. הגמרא מקשה: אולי ייתכן שחיוב המיתה על "מכה אביו ואמו" תקף רק כשידוע כי אביו ואמו לא התייחדו עם אדם נוסף, כמו למשל אם היו אסורים יחד בבית הסוהר. על כך משיבה הגמרא כי לא ניתן לסמוך בנושא זה על הסוהרים, ולא על הכללים הרגילים האומרים כי הם אכן היו אסורים יחד ולא נכנס אדם נוסף לשם, גם אם לפי חוקי בית הסוהר הדבר היה אסור, שכן בנושא עריות אין לשום אדם נאמנות.

בתלמוד ירושלמי על מסכת כתובות כתוב כי אין ממנים אפילו חסיד שבחסידים, כלומר צדיק גמור, להשגיח על הקפדה על איסורי עריות. כלל זה נפסק להלכה בשולחן ערוך.

## פסילה לכהונה
קיים שימוש נוסף בברייתות המובאות בתלמוד בבלי במסכת כתובות בנוגע לאישה פנויה שהתייחדה עם גבר, אשר קיים ספק אם אותו גבר היה אדם כשר או שהוא ממזר ולכן אם הוא בא עליה היא נפסלת מלהינשא לכהן. לפי רבן גמליאל ורבי יהודה היא נאמנת לומר שאדם כשר בא עליה, ואילו לפי רבי יהושע היא פסולה לכהונה מספק. שאל רבי יהושע את החולקים עליו: במה שונה דינה של זו, מדינה של אישה שנשבתה לבין הגוים, שאסורה להנשא לכהן מספק? השיבו לו רבן גמליאל ורבי יהודה: רוב עובדי כוכבים פרוצים בעריות, ולכן קיימת חזקה כי הם קיימו בשבויה מעשים האוסרים עליה להינשא לכהן. על כך השיב רבי יהושע: "אין אפוטרופוס לעריות" וגם אצל יהודים לא יתקיימו כללי הנאמנות הרגילים האומרים כי קיימת אצלם חזקת כשרות. בעל ההפלאה מסביר, כי רק במקרה זה חולק רבן גמליאל על הקביעה כי "אין אפוטרופוס לעריות" אבל ביתר המקרים יסכים רבן גמליאל שניתן לומר "אין אפוטרופוס לעריות", אפילו כנגד רוב, כדי לומר שקיים עדיין ספק. ורק במקרה זה לא משתמשים בכלל כי לא ניתן להשתמש בו כדי להוכיח ש**וודאי** האישה נבעלה.

## דוגמאות לשימוש בביטוי בהקשרים שאינם הלכתיים
גם מחוץ להקשר הלכתי מקובל לצטט את הביטוי "אין אפוטרופוס לעריות", כדי לבטא את הרעיון לפיו ללא שמירה על סייגים, כל אדם עשוי לחטוא בעבירות מהתחום המיני.

במשפט בו הורשע הרב מוטי אלון בתקיפה מינית כתבה השופטת: "חז"ל כבר כתבו שאין אפוטרופוס לעריות".

## ראו גם
* איסור ייחוד

## קישורים חיצוניים
* אין אפוטרופוס לעריות: ביקורת על "קוד התנהגות" בחברה מעורבת, מאת הרב יגאל אריאל, באתר דעת
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איסורי עריות
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
דרור פקץ'

**דרור פקץ**' (נולד ב-15 במאי 1981) הוא רוכב אופניים ישראלי לשעבר אשר התמחה באופני שטח. הוא רוכב אופני ההרים הישראלי הראשון, שהתקבל לקבוצה מקצוענית מהדרג הראשון. כמו כן, שימש מאמן נבחרת ישראל באופני הרים, וכיום משמש כמאמן, פרשן מרוצי אופניים בערוץ הספורט ובעיקר כספורט דיירקטור של הקבוצה המקצוענית הישראלית מהדרג הראשון בעולם באופני כביש "ישראל סטארט-אפ ניישן".

פקץ' נולד בגבעתיים ומתגורר בכפר אז"ר. זכה באליפויות ישראל לנוער באופני הרים וכביש, סגנות אליפויות ישראל לבוגרים ומעל שישים ניצחונות משנת 1996 ועד היום. פקץ' זכה בעשרה פודיומים בתחרויות בינלאומיות בחו"ל ביניהם שלוש במקום הראשון ובשנת 2005 נבחר לרוכב החודש במדינות בנלוקס. לקבוצתו המקצוענית "סובארו-טרק" הצטרף לאחר שהיה לישראלי הראשון שסיים מרוץ בסבב הגביע העולמי במרץ 2006. בעונת 2007 הוא דורג במקום ה-53 בעולם, דירוג שיא לרוכב אופניים ישראלי עד אז והשני הגבוה ביותר עד היום.

את ישראל ייצג פקץ' ב-4 אליפויות עולם וב-8 אליפויות אירופה. כמו כן, השתתף במעל ל-30 מרוצים בסבבי הגביע העולמי. בנוסף, בשנת 2020 סיים את לימודיו בתואר חינוך ומדעי החברה עם הכשרה בספורט ב בהצטיינות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר אז"ר: אישים
קטגוריה:אלופי ישראל באופני הרים
קטגוריה:רוכבי אופני הרים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
ענף (פילוגנטיקה)

[שמאל|ממוזער|250px|[קליידוגרמה שבה הקבוצה הכחולה והקבוצה הכתומה מייצגות ענפים, ולעומת זאת הקבוצה הירוקה היא דרגה אבולוציונית שאינה ענף, מכיוון שחלק מהענף חסר (החלק הצבוע בכחול).]]
בביולוגיה סיסטמטית, **ענף** או **קלייד** (מאנגלית: **clade**) היא קבוצה טקסונומית ופילוגנטית בלתי רשמית, הכוללת אורגניזם מסוים ואת כל צאצאיו, כלומר ענף שלם בעץ הפילוגנטי.

המונח נטבע ב-1958 על ידי הביולוג האנגלי ג'וליאן האקסלי (Huxley).
הקלדיסטיקה (בעברית: "עינוף" או "מיון לענפים"), שהיא הגישה הממיינת את האורגניזמים השונים לענפים, מכירה רק בענף (קלייד) כיחידה טקסונומית אפשרית. הטקסון ומיונים אחרים נתפשים כלא שלמים ולא מוגדרים היטב, שכן הם כוללים סיווג על פי מאפיינים של האורגניזמים, שיכולים להיות זהים גם בענפים אבולוציוניים שונים, כלומר גם אם אין אב קדמון משותף.
הרעיון ש"קבוצה טבעית" זו של אורגניזמים תקובץ יחדיו ותקבל שם טקסונומי הוא בעל חשיבות מרכזית בסיווג הביולוגי.

כיום מתרחש מעבר הדרגתי מטקסונומיה לינאית לטקסונומיה קלדיסטית, אך שיטת מיון עולם הטבע של לינאוס עדיין נמצאת בשימוש נרחב ומופיעה בספרים רבים.

## ראו גם
* קלדיסטיקה
* עץ פילוגנטי
* מיון עולם הטבע

## קישורים חיצוניים
* John S. Wilkins, "Evolving Thoughts: Clade"
* DM Hillis, D Zwickl & R Gutell. "עץ החיים"  (באנגלית). קליידוגרמה המציגה כ-3000 מינים.
* "סיסטמטיקה פילוגנטית, כיצד לקרוא עץ פילוגנטי" (באנגלית), מוזיאון הפלאונטולוגיה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיון עולם הטבע
*