open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרנק פאראר

**פרנק לירוי פאראר** (באנגלית: **Frank Leroy Farrar**; 2 באפריל 1929 – 31 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-24 של מדינת דקוטה הדרומית, בשנים 1969–1971.

## ביוגרפיה
פאראר נולד בעיירה בריטון. הוא השלים תואר ראשון ומוסמך אוניברסיטה במשפטים באוניברסיטת דקוטה הדרומית והתקבל ללשכת עורכי הדין של דקוטה הדרומית על סמך לימודיו. משנת 1949 ועד 1953 שירת בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית, ובשנים 1953–1955 שירת במלחמת קוריאה במסגרת שירותו הפעיל. ב-5 ביוני 1953 נישא לפטרישיה הנלי בפורט בנינג שבג'ורג'יה, שם הוצב במסגרת שירותו הצבאי.

עם שוך הקרבות בחצי האי קוריאה, היה פאראר סוכן מטעם שירות הכנסות הפנים עד 1957. במהלך 1958 היה לשופט. בין השנים 1959–1962 היה תובע פלילי של מחוז מרשל. במקביל שימש כנשיא איגוד התובעים המדינתיים. 

ב-22 במאי 1962 הכריז פאראר על התמודדותו לתפקיד התובע הכללי של דקוטה הדרומית. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית קיבל פאראר 96,608 קולות, וגבר על סטרלינג קלארק, מהעיר בל פוש (Belle Fourche), שקיבל 57,339 קולות. בבחירות גבר פאראר על תומאס א. פו, מועמד המפלגה הדמוקרטית והתובע הכללי המכהן מוורמיליון. בינואר 1963 נכנס לתפקידו כתובע הכללי של דקוטה הדרומית, אותו מילא עד ל-7 בינואר 1969.
פו בעצמו החליף את ויליאם דיי, שהתפטר ממעמדו כמועמד הדמוקרטי מסיבות עסקיות. ב-1 ביולי 1964 התמודד פאראר מחדש לתפקיד התובע הכללי. הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 157,848 קולות וניצח את ויליאם גריידי הדמוקרטי, שקיבל 125,047 קולות.

עם בחירתו של פאראר לכהונה שלישית כתובע הכללי, התעוררו השערות רבות לפיהן יהיה מועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל דקוטה הדרומית בבחירות 1968. בבחירות אלה אכן נבחר למושל, ומילא תפקיד זה מ-7 בינואר 1969 עד ל-5 בינואר 1971. תקוותיו לקריירה פוליטית רבת-שנים נגוזו בבחירות 1970, כאשר הפסיד למועמד הדמוקרטי ריצ'רד קניפ.

רעייתו, הגברת הראשונה לשעבר פטרישיה פאראר, שזכתה גם במדליה בהליכה תחרותית ב"אולימפיאדת המבוגרים" , נפטרה ב-31 באוקטובר 2015, בגיל 84. פאראר נפטר גם הוא ב-31 באוקטובר 2021, בגיל 92.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:התובעים הכלליים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
MachineGames

**MachineGames** היא חברת פיתוח משחקי וידאו מאופסלה שבשוודיה. החברה, שהוקמה על ידי עובדים לשעבר בחברת המשחקים Starbreeze Studios, התפרסמה לאחר שקיבלה את הזכויות על זיכיון משחקי הווידאו Wolfenstein ("הטירה הנאצית") מידי חברת id Software, ובמסגרת זו פיתחה את הכותרים The New Order (2014), The Old Blood (2015), The New Colossus (2017), Youngblood ו-Cyberpilot (2019), וכן מספר הרחבות למשחק Quake הוותיק.

## היסטוריה
מייסדי החברה - של עמנואלסון, ירק גוסטבסון, מגנוס האגדול, אים שלין, פרדריק יונגדול, ינס מאטיס ומיקאל ווינה - עבדו לפני כן באולפן פיתוח המשחקים השוודי Starbreeze, אשר בעצמו נוסד על ידי האגדול. בין המשחקים שיצאו תחת אולפן זה נכללו רידיק: הבריחה מבוצ'ר ביי, Enclave והרימייק למשחק Syndicate שיצא לאור ב-2012. ב-2009, בזמן עבודת הפיתוח על Syndicate, מספר העובדים באולפן גדל ל-100 עובדים, ובעקבות כך החליטו השבעה לפרוש ולהקים חברה חדשה בשם MachineGames בעיר אופסלה.

בתחילת דרכה החברה נתקלה בקשיים עקב ריבוי רעיונות מצד עובדי החברה ודחיית מרבית הרעיונות על ידי חברות ההוצאה לאור הגדולות, לרבות חברת Bethesda Softworks האמריקנית. עקב ההפסדים הכספיים שהיו כרוכים בתהליך זה, שקלו עובדי החברה למכור את בתיהם על מנת להמשיך ולממן את פעילותה, או לסגור אותה.

באותו הזמן, רכש תאגיד ZeniMax (חברת האם של בת'סדה) את חברת פיתוח המשחקים הטקסנית id Software יחד עם הזיכיונות שהיו בידיה, לרבות זיכיון Wolfenstein. בעקבות הרכישה, פנתה בת'סדה ל-MachineGames והציעה להם לעבוד על פיתוח כותרים נוספים לאחד מהזכיונות של איד. כאשר ינס מאטיס, במאי הקריאייטיב של החברה, הבין כי אף אחד באיד לא עובד על פיתוח כותר המשך בסדרת Wolfenstein, דרש מאטיס מבת'סדה כי יורשה להם לעבוד על פיתוח כותר נוסף בסדרה. לאחר שעובדי החברה נפגשו עם בכירי איד במשרדם שבטקסס, הסכימו בכירי איד להצעה, אך ביקשו כי הכותר החדש יפותח תוך שימוש במנוע המשחק פרי פיתוחם id Tech 5. זמן קצר לאחר מכן, נרכשה החברה על ידי ZeniMax והפכה לחברת בת, ומיד לאחר מכן החלה לגייס עובדים חדשים והחלה את העבודה על מה שלימים יהפוך ל-Wolfenstein: The New Order. מספר עובדי החברה גדל ביוני 2013, שנה לפני צאת המשחק לאור, ל-50 איש, כאשר לטענת גוסטבסון 70% מהם היו עובדי Starbreeze לשעבר.

הצלחת המשחק, שיצא לאור במהלך 2014, גררה עימה פיתוח של משחק פריקוול בשם Wolfenstein: The Old Blood שיצא לאור ב-2015, וכן משחק המשך בשם Wolfenstein 2: The New Colossus שיצא במהלך 2017, אף הוא זכה להצלחה. MachineGames המשיכו לפתח את שני הכותרים הבאים בסדרת Wolfenstein: משחק ספין-אוף בשם Youngblood וכותר מציאות מדומה בשם Cyberpilot, אשר יצאו שניהם לאור ב-2019.

החברה הוציאה לאור ב-2016 חבילת הרחבה חינמית למשחק Quake, שנקראה בשם Dimension of the Past, כחלק מחגיגות 20 שנה ליציאתו לאור. ב-2021, עם יציאת הגרסה המחודשת למשחק, הוציאה החברה חבילת הרחבה נוספת בשם Quake: Dimension of the Machine.

לאחר רכישת חברת האם ZeniMax על ידי מיקרוסופט, הכריזה החברה כי תעבוד יחד עם אולפני לוקאס פילם על פיתוח משחק וידאו המבוסס על זיכיון אינדיאנה ג'ונס, וזאת לצד העבודה על כותר עתידי בסדרת Wolfenstein שעתיד לחתום את הסדרה.

## משחקי החברה
כל משחקי החברה יצאו לאור על ידי Bethesda Softworks.

## קישורים חיצוניים
* 

* Making Wolfenstein: A fight club on top of the world, על הסיפור מאחורי החברה

קטגוריה:חברות משחקי וידאו
קטגוריה:אופסלה
קטגוריה:חברות שוודיות
יחסי אינדונזיה–המלדיביים

**יחסי אינדונזיה–המלדיביים** הם היחסים הדו-צדדיים בין **[[אינדונזיה|רפובליקת אינדונזיה]]** לבין **[[המלדיביים]]**.

## היסטוריה
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 בספטמבר 1974. ביוני 2017 נפגשו שר החוץ המלדיבי, מוחמד אסים, עם שרת החוץ האינדונזית רטנו מרסודי בג'קרטה, וקיימו דיונים לקידום התיירות בין שתי המדינות. ביוני 2020 שר החוץ המלדיבי, עבדולה שהיד, שוחח עם עמיתתו האינדונזית, רטנו מרסודי, על מגפת הקורונה המתמשכת בשיחה טלפונית.

## כלכלה ותיירות
בין השנים 2012–2017, הסחר בין המדינות גדל ב-12% מדי שנה בממוצע. בשנת 2016 לבדה, הסחר הדו-צדדי הסתכם בכמעט 39 מיליון דולר.

נתונים רשמיים מראים כי 4,886 תיירים אינדונזים ביקרו באיים המלדיביים בשנת 2016 - עלייה של 41.5% לעומת 3,452 בשנת 2015. הצמיחה הזו נמשכה גם בשנת 2017, כשהכניסות מאינדונזיה גדלו ב-39% והגיעו ל-2,102 בחמשת החודשים הראשונים של השנה בהשוואה ל-1,512 בתקופה המקבילה בשנה שקדמה לה.

## נציגויות דיפלומטיות
* אינדונזיה מיוצגת במלדיביים באמצעות שגרירותה בקולומבו, סרי לנקה.
* המלדיביים מיוצגת באינדונזיה באמצעות שגרירותה בקואלה לומפור, מלזיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
בלגיה באירוויזיון 2022

**[[בלגיה באירוויזיון|בלגיה]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2022]]**, שהתקיים בעיר טורינו שבאיטליה, עם השיר "Miss You" של ז'רמי מקייזה. זו הייתה השתתפותה ה-63 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.

## רקע

קדם לאירוויזיון 2022, בלגיה השתתפה באירוויזיון 63 פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. היא זכתה במקום הראשון באירוויזיון 1986, עם השיר "J'aime la vie" של סנדרה קים. בשנה העוקבת היא אירחה את התחרות בבריסל. מאז החלת שיטת חצאי הגמר של התחרות, בלגיה העפילה לגמר שבע פעמים. באירוויזיון 2021 הגיעה הלהקה הבלגית הוברפוניק, עם השיר "The Wrong Place", למקום ה-19 בגמר התחרות. רשות השידור הבלגית שמשדרת בקביעות את האירוויזיון בבלגיה היא RTBF. Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTBF), יחד עם מקבילתה הפלמית, Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie (VRT), מתחלפות מדי שנה לסירוגין בבחירת הנציג והשיר הבלגי לתחרות. השנה RTBF הצרפתית עשתה את הבחירה.

## לפני האירוויזיון
ב-15 בספטמבר 2021 הודיעה RTBF כי ז'רמי מקייזה נבחר לייצג את המדינה באירוויזיון הקרוב. זו הייתה חשיפת הנציג הראשונה לתחרות.
לאחר מכן, ב-23 בפברואר 2022, נודע כי השיר ייחשף ב-10 במרץ.

## באירוויזיון
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי בלגיה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לאחר מונטנגרו ולפני שוודיה. ב-12 במאי 2022 ביצע מקייזה את "Miss You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני יוון ואחרי אזרבייג'ן. לבסוף דורגה במקום ה-19 עם 64 נקודות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2022
קטגוריה:בלגיה באירוויזיון
יחסי המלדיביים–מלזיה

**יחסי המלדיביים–מלזיה** הם יחסי חוץ דו-צדדיים בין מלזיה לאיים המלדיביים. שתי המדינות הן חלק מחבר העמים הבריטי והארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.

## היסטוריה
שתי המדינות היו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית והיחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1968. מלזיה הייתה אחת השותפות החשובות של המלדיביים שתרמה רבות לפיתוח המלדיביים. בשנים 1994 ו-2012 נחתם גם הסכם על שירותי אוויר ופעילויות שיתוף פעולה משפטי. בשנת 2013, מוחמד וואהיד, שהיה נשיא המלדיביים, ביקר את ראש ממשלת מלזיה מאהאטיר מוחמד כדי לשפר את היחסים הבילטרליים של שתי המדינות.

## יחסים כלכליים
מלזיה היא אחת משותפות היבוא העיקריות לאיים המלדיביים, וסטודנטים מלדיביים רבים למדו במלזיה. אחת מחברות התעופה של מלזיה, אייר אסיה, הפעילה טיסות סדירות למלדיביים. מלבד זאת, המלדיביים השתתפו גם ב-World Islamic Tourism Mart במלזיה כדי לשפר את תעשיית התיירות שלהם.

## נציגויות דיפלומטיות
* המלדיביים מחזיקה במלזיה נציבות עליונה בקואלה לומפור.
* מלזיה מיוצגת במלדיביים באמצעות הנציבות העליונה שלה בקולומבו, סרי לנקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הדיוויזיה ה-17 ההודית (צבא הודו הבריטית)

[[מייג'ור גנרל ווב גילמן – מקים היחידה (1896)|שמאל|ממוזער|250px]]
**הדיוויזיה ה-17 ההודית** הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה בשלהי מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. הקמת הדיוויזיה הייתה חלק מהמאמץ לחזק את הצבא הבריטי אחרי הכישלון במצור על כות ב-1916. הדיוויזיה השתתפה בניצחונות הבריטים על הצבא העות'מאני בשנים 1917–1918. עם סיום המלחמה נשארה הדיוויזיה כחיל משמר בעיראק והשתתפה במרד העיראקי ב-1920. פורקה ב-1923 למעט בריגדה אחת שנשארה בעיראק.

## רקע
בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.

כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 כשלוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד הוביל מהלך לתגבור משמעותי של הכוח הבריטי לקראת חידוש המערכה על בגדאד. במהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-17 הייתה אחת האחרונות מהן.

## ההיסטוריה של הדיוויזיה
הדיוויזיה ה-17 הוקמה באוגוסט 1917 במסופוטמיה והיא כללה בעיקר חיילים מהמחוזות השונים של הודו ובנוסף יחידות קטנות של חיילים אנגלים. הדיוויזיה התארגנה ב-בגדאד (שנכבשה במרץ אותה שנה) מתוך בטליונים שכבר שהו במסופוטמיה. במהלך השנה לאחר התארגנותה עסקו חיילי הדיוויזיה במשימות שיטור ואבטחת קווי תקשורת. רק החל מהמחצית השנייה של 1918 השתתפה הדיוויזיה בקרבות הבאים:
* 23-26 באוקטובר 1918: "קרב ערוץ פאט-הא" (Fat-ha Gorge) שלייד הזב הקטן.
* 28-30 באוקטובר 1918: קרב שרקט
לאחר סיום המלחמה וחתימת הפסקת האש של מודרוס נשארה הדיוויזיה בעיראק ככוח כיבוש למשימות שיטור ושמירה.

באפריל 1920 אושר בוועידת סן רמו המנדט הבריטי על מסופוטמיה. בעקבות אישור זה התפרץ מרד כנגד השלטון הבריטי ובו נטלו חלק קצינים לשעבר בצבא האימפריה העות'מאנית, סוכנים צרפתים, לאומנים מהתנועה הלאומית הערבית וכורדים מצפון עיראק ששאפו לעצמאות. הדיוויזיה ה-17 הייתה בין הכוחות עליהם הוטל לדכא את המרד. המרד דוכא בסופו של דבר אך במחיר של כ-2,300 חללים בריטים שחלקם היו מהדיוויזיה ה-17.

ב-1923 פורקה הדיוויזיה וחייליה הוחזרו לארצותיהם למעט בריגדה שנשארה בעיראק.

ב-1941 הוקמה בצבא הודו דיוויזיית הרגלים ההודית ה-17  שנלחמה במלחמת העולם השנייה.

## סדר הכוחות במערכה במסופוטמיה

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים
* המנדט במסופוטמיה, באתר encyclopedia.1914-1918-online
* הדיוויזיה ההודית ה-17, באתר military.wikia.org
* הדיוויזיה ההודית ה-17, באתר hyperleap (אורכב)
* הדיוויזיה ההודית ה-17, באתר warpath.orbat

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות בצבא הודו הבריטית
פונקציית כשירות

**פונקציית כשירות** או **פונקציית כושר** היא סוג מסוים של פונקציית הפסד המשמשת לסכם נתון יחיד של כשירות, כלומר עד כמה קרוב פתרון עיצוב נתון להשגת המטרה שנקבעה. פונקציות כשירות משמשות בתכנות גנטי ובאלגוריתמים גנטיים כדי להנחות סימולציות לקראת פתרונות אופטימליים.

## תכנות גנטי ואלגוריתמים
בפרט, בתחומי התכנות הגנטי והאלגוריתמים הגנטיים, כל פתרון אפשרי מיוצג בדרך כלל כמחרוזת מספרים (המכונה כרומוזום). לאחר כל סבב בדיקה, או סימולציה, הרעיון הוא למחוק את *n* פתרונות העיצוב הגרועים ביותר, ולגדל *n* חדשים מפתרונות העיצוב הטובים ביותר. לפיכך, יש להעניק לכל פתרון עיצובי נתון ראוי, כדי לציין עד כמה הוא הגיע לעמידה במפרט הכולל, וזה נוצר על ידי יישום פונקציית הכושר במבחן, מציאותי או סימולטיבי, על התוצאות המתקבלות מאותו פתרון.

הסיבה שאלגוריתמים גנטיים אינם יכולים להיחשב כדרך עצלה לביצוע עבודת עיצוב פתרונות, היא בדיוק בגלל המאמץ הכרוך בתכנון פונקציית כושר מעשית. למרות שזה כבר לא מעצב אנושי, אלא המחשב שמגיע עם העיצוב הסופי, עדיין מעצב אנושי שצריך לעצב את פונקציית הכושר. אם היא מתוכננת בצורה גרועה, האלגוריתם יתכנס לפתרון לא הולם, או יתקשה להתכנס בכלל.

פונקציית כושר לא רק צריכה להיות בקשר הדוק עם המטרה של המעצב, אלא שהיא גם צריכה להיות יעילה מבחינה חישובית. מהירות הביצוע חשובה מאוד, שכן יש לבצע איטרציה של אלגוריתם גנטי טיפוסי פעמים רבות על מנת להפיק תוצאה שמישה לבעיה לא טריוויאלית.

קירוב לכושר (Fitness approximation) עשוי להיות מתאים, במיוחד במקרים הבאים:

* זמן חישוב הכושר של פתרון יחיד גבוה במיוחד
* חסר מודל מדויק לחישוב כושר
* תפקוד הכושר אינו וודאי או מכיל רעשים

קיימים שני סוגים עיקריים של פונקציות כושר: האחת שבה פונקציית הכושר אינה משתנה, כמו באופטימיזציה של פונקציה קבועה או בדיקה עם סט קבוע של מקרי בדיקה; ואחד שבו פונקציית הכושר ניתנת לשינוי, כמו בידול נישה (niche differentiation) או התפתחות משותפת של מקרי הבדיקה.

דרך נוספת להסתכל על פונקציות כושר היא במונחים של נוף כושר (fitness landscape), המראה את הכושר של כל "כרומוזום" אפשרי.

ההגדרה של פונקציית הכושר אינה פשוטה במקרים רבים ולעיתים מבוצעת באופן איטרטיבי אם הפתרונות המתאימים ביותר המיוצרים על ידי אלגוריתמים גנטיים אינם מה שרצוי. אלגוריתמים גנטיים אינטראקטיביים מטפלים בקושי זה על ידי מיקור חוץ של הערכה לגורמים חיצוניים שהם בדרך כלל בני אדם.

## ראו גם

* פונקציית הפסד

## קישורים חיצוניים

* A Nice Introduction to Adaptive Fuzzy Fitness Granulation (AFFG) (PDF), A promising approach to accelerate the convergence rate of EAs.
* The cyber shack of Adaptive Fuzzy Fitness Granulation (AFFG) That is designed to accelerate the convergence rate of EAs.
* Fitness functions in evolutionary robotics: A survey and analysis (AFFG) (PDF), A review of fitness functions used in evolutionary robotics.

קטגוריה:למידת מכונה
קטגוריה:אופטימיזציה בדידה
הר ברגר

**הר ברגר** (באנגלית: **Mount Berger**) הוא הר בהרי מריק, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

מורדותיו הצפוניים של ההר סלעיים ותלולים ביותר.

ההר ממוקם 3.7 קילומטרים צפונית מזרחית להר בקר.

גובהו של ההר 1,500 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-2,940 בגובהו באנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS), בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961 – 1967.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).

ההר נקרא על שמו של ריימונד אי. ברגר (Raymond E. Berger), מצי ארצות הברית, שהיה טייס המטוס שהטיס את משלחת החצייה מטעם אוניברסיטת ויסקונסין (University of Wisconsin Traverse Party) לאזור, וכן טס משימות תמיכה מטעם האוניברסיטה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1965 – 1966.

## לקריאה נוספת

• PETER D. ROWLEY and WALTER R. VENNUM, Editors, **[https://pubs.usgs.gov/pp/1351/report.pdf Studies of the Geology and Mineral Resources of the Southern Antarctic Peninsula and Eastern Ellsworth Land, Antarctica]**, U.S. GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 1351

## קישורים חיצוניים
* הר ברגר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר ברגר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* הר ברגר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* הר ברגר באתר mountainplanet

## הערות שוליים

ברגר
דמיטרי קרדובסקי

**דמיטרי ניקולייביץ' קרדובסקי** (ברוסית: **Дми́трий Никола́евич Кардо́вский**; באנגלית: **Dmitry Nicolajevich Kardovsky** : 5 בספטמבר 1866 – 9 בפברואר 1943) היה אמן, מאייר ומעצב במה רוסי.

## ביוגרפיה
הוא נולד ליד פרסלבל-זלסקי במחוז ירוסלב. לאחר שסיים לימודי משפטים באוניברסיטת מוסקבה, למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנקט פטרסבורג משנת 1892, אצל פאבל צ'יסטיאקוב ואיליה רפין.

קרדובסקי עבר למינכן ב-1896 עם איגור גרבאר ולמד בסטודיו הפרטי של אנטון אזבה. הוא חזר לסנקט פטרסבורג ב-1900 וקיבל את התעודה שלו מהאקדמיה ב-1902.

הוא מונה לפרופסור באקדמיה ב-1907. אלכסנדר יעקובלף היה בין תלמידיו.

דמיטרי היה נשוי לציירת אולגה דלה-ווס-קרדווסקאיה (משנת 1900).

## עבודה
קרדובסקי חקר סגנונות שונים, כולל אימפרסיוניזם ויוגנדסטיל, אך עסק בייצוג נאמן יותר מאשר בניסוי פורמלי. משנת 1902 הוא היה פורה כמאייר ספרים, ועבד בעיקר על הקלאסיקות הספרותיות הרוסיות של צ'כוב, גוגול, לרמונטוב וטולסטוי. הוא גם התעסק בקריקטורות פוליטיות, וסיפק איורים לכתבי העת הרדיקליים ז'ופל (בוגדב) ואדסקאיה פוכטה ב-1905 - 1906.

בשנת 1934 מונה יצחק ברודסקי, תלמידו של איליה רפין, למנהל האקדמיה הלאומית לאמנויות ומכון לנינגרד לציור, פיסול ואדריכלות. ברודסקי הזמין ללמד באקדמיה את דמטרי קרדובסקי שהיה מבין הציירים והפדגוגים המוערכים ביותר. מערכת סדנאות המאסטר שוחזרה במחלקה לציור. התלמידים שובצו לאחת הסדנאות לאחר שסיימו את הקורסים בשנה ב'. לפרופסור דמטרי קרדובסקי היו סדנאות משלו.

הוא היה מעריץ של מיכאיל ורובל, שארגן את תערוכתו לאחר מותו ב-1912.

קרדובסקי נפטר בפרסלב-זלסקי ב-1943.

## גלריה

File:Кардовский, Пётр Первый и новики 1907.jpg

File:Sofia Semen. Mirimanova with Efim Mitrofan. Ovsyannikov by D.Kardovsky (1905, GRM).jpg

File:Kardo-lenin-kopia.jpg

File:Ball in St. Petersburg Assembly of the Noble 1913.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:מעצבי במה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1866
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
נגה - ניהול מערכת החשמל

**נגה – ניהול מערכת החשמל בע"מ** היא חברה ממשלתית ישראלית לניהול משק החשמל בישראל.

החברה הוקמה במסגרת הרפורמה במשק החשמל בישראל, שנועדה לצמצם את המונופול של חברת החשמל בתחום זה. עד לחתימה על הרפורמה בחברת החשמל ב־2018 לא הייתה שום פעילות בחברה. במסמך הרפורמה נקבעו בין היתר עקרונות להעברת עובדי חברת החשמל לחברת ניהול המערכת. בעקבות החתימה התמנה יושב ראש, סמי תורג'מן והחלה פעילות להתארגנות לקראת הפעלת החברה.

ביוני 2020, רשות החשמל פרסמה "רישיון ניהול המערכת" ובכך נקבעה מסגרת רגולטורית לפעילות החברה. החברה החלה לפעול בסוף 2020 כאשר הועברו אליה יחידת התכנון פיתוח וטכנולוגיה ויחידת הסטטיסטיקה מחברת החשמל. בהמשך, בנובמבר 2021 הועברה אליה יחידת ניהול המערכת והחברה החלה לפעול באופן מלא.

מנכ"ל החברה הראשון היה יורם כהן. במאי 2022 מונה למנכ"ל החברה, שאול גולדשטיין שכיהן בעבר כמנהל רשות הטבע והגנים, הוא סיים את תפקידו בדצמבר 2024. כיום המנכ"ל בפועל הוא שמעון שיקי פישר, שמכהן גם כסמנכ"ל התפעול בחברה.

עם הפעלתה המלאה של החברה היא מנהלת את תכנון ופיתוח מערכת החשמל והפעלת יחידות ייצור החשמל בישראל, שכשני שלישים ממנו נמצאים בידי חברות פרטיות, והשליש הנותר – בידי חברת החשמל לישראל. כמו כן החברה אחראית על ניהול ביקוש החשמל על היבטיו השונים. המטה הטכני של החברה ממוקם בחיפה במרכז קסטרא.

באוקטובר 2025 מונה טל בסכס ליו"ר החברה.

## תחומי פעילות

* ניהול המערכת - ניהול מערכת החשמל ואחריות לשרידות המערכת, בנוסף ניהול הדלקים במשק החשמל
* תכנון מערך מתח עליון ומתח על, תחנות משנה, תכנון מערך ייצור החשמל
* סחר - ניהול מסלקת מערכת החשמל, תחרות בין שחקני החשמל השונים
* תחזיות - גיבוש תחזיות לביקוש חשמל לטווח קצר, טווח בינוני וטווח ארוך של שנים קדימה
* הנגשת מידע בנוגע לייצור חשמל וסחר בחשמל
* רשות הכח בחירום - החברה מהווה את רשות הכח בשעת חירום, במסגרתו היא אחראית להכין את משק החשמל למצב חירום וכן להפעיל את מערכת החשמל.

## מבנה ארגוני
* יו"ר דירקטוריון
** דוברות (כפוף גם למנכ"ל)
** ביקורת פנים (כפוף גם למנכ"ל)
* מנכ"ל
** ראש מטה
** מנהלת תוכניות עבודה
** אגף תפעול - יחידת ניהול המערכת (ינ"מ): אחראית על התפעול השוטף של מערכת החשמל ובכלל זה, חישוב הביקוש הארצי לחשמל בכל יום והצפי לביקוש זה רבעון קדימה, ובהתאם לכך לקבוע אילו תחנות כוח יש להפעיל ואת סדר הפעלתן, תכנון וניהול הדלקים, תזמון ביצוע עבודות תחזוקה במתקני ייצור וברשת ההולכה לרבות במערכת הגז הטבעי, היערכות מערכת החשמל לחירום וניהול מערכת החשמל בחירום
** אגף מערכות מידע
** אגף משאבי אנוש
** אגף החירום, הביטחון, ביטחון המידע והבטיחות - אחראי להכין את משק החשמל למצבי חירום ומשבר, לתרגל ולבצע ביקורות במשק החשמל על פי תוכניות תרגול שנתיות ורב שנתיות
** יחידת חיזוי וסטטיסטיקה - היחידה מהווה גוף מחקר להתנהגות הצרכנית של צרכני החשמל, אחראית על איסוף וניתוח של נתוני משק החשמל
** אגף ניהול סיכונים וקיימות
** אגף תכנון ופיתוח - אחראי על התכנון והפיתוח העתידי של משק החשמל בישראל, ביצוע מחקר ופיתוח, תכנון הנדסי וסטטוטורי, בדיקת מתקנים
** אגף הסחר - הוקם במסגרת הרפורמה, מטרתו קידום התחרותיות במשק החשמל
** אגף כספים
** יועץ משפטי

## קישורים חיצוניים
* 
* רישיון ניהול המערכת (עדכון 2021)
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:חיפה: חברות
קטגוריה:אספקת חשמל בישראל
קרקהרסט

**קרקהרסט** (בהונגרית: **Kerekharaszt**) הוא כפר קטן במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.

הכפר נמצא באזור הגבול בין מחוז הווש למחוז פשט, עד שנת 1947 היה הכפר חלק מהכפר ורשג שנמצא בנפת אסוד שבמחוז פשט. בשנת 1947 הפך לכפר עצמאי ובשנת 1967 התאחד עם הטוון. בשנת 2006 הוחלט לחדש את עצמאותו של הכפר וב-1 באוקטובר 2006 הכפר החל לתפקד כיישוב עצמאי.

בראשות הכפר עומד אדאם סאבו מאז 2006 ועד היום.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
לרינצי

**לרינצי** (בהונגרית: **Lőrinci**) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בלרינצי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בעיר 6,125 תושבים ובשנת 2021 רק 5,554 תושבים.

האזור מיושב לסירוגין מתקופת הברונזה עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1267.

## יהודי לרינצי
יהודים החלו להתיישב בלרינצי בתחילת המאה ה-19. יהודי הקים במקום בית חרושת לסוכר מהגדולים בהונגריה וכן בית חרושת למלט וטחנת קמח. כמו כן התפרנסו יהודי המקום כסוחרים ופקידים. הקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי ובמקום היו בית כנסת, בית קברות יהודי, "חדר" ומקווה.

היחסים בין הקהילה היהודית לשאר התושבים היו תקינים ויהודי המקום השתלבו בחברה ההונגרית. במלחמת העולם הראשונה נפלו בקרבות שמונה יהודים מלרינצי ובתקופה שבין שתי מלחמות העולם כיהן יהודי כשופט העיירה.

בשנת 1941 גויסו כעשרים צעירים יהודים מלרינצי לעבודות כפייה, ובאפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי העיירה לשלגוטריאן. ב-15 ביוני 1944 שולחו עם יהודי המקום למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי המלחמה חזרו לעיירה כ-20 יהודים שניצלו. הם מצאו את בית הכנסת ושאר בנייני הקהילה הרוסים. רוב היהודים עזבו את המקום תוך זמן קצר ובשנת 1963 נותרה שם רק משפחה יהודית אחת.

## לקריאה נוספת
* תולדות יהדות לרינצי (A Lőrinci zsidóság története) 2004
* לורינצי בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 338
* לורינצי, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 196. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קוסטה חטאגורוב

**קונסטנטין (קוסטה) חטאגורוב** (אוסטית: **Хетӕгкаты Леуаны фырт Къоста**: 15 באוקטובר 1859 – 1 באפריל 1906) היה משורר לאומי של העם האוסיטי. הוא היה גם צייר מוכשר ודמות ציבורית בולטת. הוא ידוע לרוב בגרסה הרוסית של שמו, קוסטה [לבנוביץ'] חטאגורוב (ברוסית: **Коста́ (Константин) Лева́нович Хетагу́ров**)

עוד במולדתו אוסטיה, הוא הפך למשורר בולט, ששיריו התפשטו במהירות ברחבי הערים והכפרים האוסטיים. כמו כן פרסם מספר שירים, סיפורים ומאמרים בעיתונים בשפה הרוסית. ציוריו זכו גם לפופולריות בולטת. בשל ביקורתו על השלטון הרוסי הקיסרי הוא הוגלה פעמיים ממולדתו בשנים 1891 עד 1896 ושוב מ-1899 עד 1902.

## ביוגרפיה
### חינוך
קוסטה נולד ב-15 באוקטובר 1859, בכפר הררי קטן המכונה נאר. נאר נמצאת בקצה דרך ארוכה באזור טיבליסי. נאר קרובה לגבול הגיאורגי-רוסי. קוסטה הוכר כילד פלא מצייר.

בשל ההכרות בו כאמן בראשית דרכו, קוסטה נבחר ללמוד בבית ספר מרוחק ויוקרתי יותר, בית הספר של ליציאום סטברופול. בית ספר זה היה בעל משמעות רבה ברוסיה.
ממוזער|372x372 פיקסלים|קוסטה חטאגורוב, בית באוסטיה
אביו היה משוכנע שהעתיד המתאים לקוסטה הם חיי חייל. כתוצאה מכך, הודיע האב לקוסטה על היתרונות וההזדמנויות הפטריוטיות הרבות עבור האיש הלוחם. קוסטה, לעומת זאת, לא היה מעוניין בכך. בשנת 1881 נכנס קוסטה לאקדמיה לאמנויות בפטרבורג. שם, הוכר כישרונו כאמן.

בגלל קשיי פרנסה, לאחר שנלקחה ממנו המלגה מסיבות פוליטיות, הוא חזר לנאר.

## תקופת ציור
אף שקוסטה למד חלקית, ציוריו עדיין היו מרשימים. הם אפשרו לקוסטה לחיות לזמן מה מעבודות שקיבל. כמה מציוריו זכו לשבחים ולתהודה ציבורית גדולה.

באותה העת הוא גם עסק בציור תפאורות לתיאטרון - פרנסה שהחזיקה אותו. הוא צייר תפאורות יוצאות דופן, וחשש מהפרסום השלילי שהן יצרו לשמו כצייר.

## משורר לאומי
כאשר חזר קוסטה לביתו בנאר ההשראה שלו בציור הלכה וירדה. היצירה של קוסטה נדדה הרחק מהצבע - אל כתיבה לירי. קוסטה כתב הן באוסטית והן ברוסית. הספר הראשון של קוסטה, אוסף השירים המוקדמים, היה כתוב ברוסית. הוא הושפע מהרוח המהפכנית והדמוקרטית בקרב האינטלקטואלים הרוסיים. עבודתו של קוסטה הייתה פופולרית והצביעה על הסבל של ההמונים.

מאוחר יותר הוא כתב ספר שירה באוסטית, שיצא לאור בשנת 1899. הוא הפך בין הספרים האוסטיים המוכרים ביותר וזכה בהוקרה רבה. הוא מתאר את קשיי החיים באוסטיה של עוני, רעב, יתמות ועוד.

## גלות
קוסטה היה איש ציבור בולט, חובב פרסום, והתנגד בקול לכל תנועה פוליטית שלא נראתה בעיניו. הצארים של רוסיה לא אהבו את האמן בשל דעותיו. מה שהביא לגירושו הראשון של קוסטה. בשנת 1895 קוסטה נלקח בכוח ונאלץ לעזוב את ביתו. מכיוון שהייתה לו דירת מגורים מוכנה בסטברופול, אבל לבסוף הוא הועבר לפיאטיגורסק.

בלי קשר למקום מגוריו, קוסטה הפך את עצמו לאויב של מדיניות הצאר, ודיבר נגדו פעמים נוספות. לכן הוגלה בפעם השנייה כעת לחרסון. גלות זו התרחשה בשנת 1899. הגלות הראשונה לא השפיעה יותר מדי על עבודתו. עם זאת, נראה שמהגלות השנייה שאב קוסטה את הכוחות החיוניים הנדרשים כדי להיות אמן גדול. המחיר ששילם היה בבריאותו שהתדרדרה.

בגלל התדרדרות מצב בריאותו הורשה קוסטה לחזור לביתו, בשנת 1901, והוא נפטר בשנת 1906.

## גלריה

File:Hetagurov Portret Misirbi gutieva (1889).jpg

File:Khetagurov angel.jpg

File:Khetagurov02.jpg

File:Khetagurov-teberda1.jpg

File:Hetagurov Portret Lange.jpg

File:Hetagurov Iron Fandyr1.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1859
קטגוריה:נפטרים ב-1906
מדד תל אביב רשתות שיווק ומזון

**מדד תל אביב רשתות שיווק ומזון** הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי של מחיריהן של מניות של חברות בענף רשתות השיווק. המדד החדש מתמקד ברשתות שיווק פיזיות ומקוונות המתמחות בשיווק קמעונאי של מוצרי צריכה.

במדד נכללות המניות שסווגו בתת-ענף "רשתות שיווק" או בתת-ענף מזון הנכללות במאגר "תמר" (תכולת מניות ראויות למדדים), עם תקרת משקל של 10% למניה במדד.

## היסטוריה
ב-1 באוגוסט 2021, פוצל תת-ענף מסחר לשני תתי ענפים: "רשתות שיווק" ו"מסחר". דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב אישר את השקת המדד ב-29 ביולי, 2021 ומועד השקתו בפועל היה ב-5 בספטמבר, 2021. מדד הבסיס של המדד היה זהה למדד הבסיס של מדד ת"א-SME150 במועד ההשקה.

על פי סימולציה שבוצעה על ידי הרשות לניירות ערך טרם השקת המדד, ולפי צפי של 19 מניות שנכללו, המדד ייצג שווי שוק של כ-34.2 מיליארד ש"ח, מתוכן שווי החזקות ציבור של כ-18.2 מיליארד ש"ח.

בפברואר 2026 שונה שם המדד ל-"תל אביב רשתות שיווק ומזון" והקריטריון של המדד שונה למניות שנכללות בתת-ענף שיווק או מניות שנכללות בתת-ענף מזון. כתוצאה מהשינוי גדל המדד מ-16 חברות ל-24 חברות. בין השאר נוספו שטראוס גרופ ותורפז תעשיות, שהגדילו במעל 20 מיליארד ש"ח את שווי החברות שנכללות במדד.

## הרכב המדד

## קישורים חיצוניים
*מדד תל אביב רשתות שיווק, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב

## הערות שוליים

*
רשתות שיווק
קו הגברים

**קו הגברים** הוא שירות טלפוני לגברים הנמצאים במעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מקצועית לגברים לצורך קיום דיאלוג ראשוני אודות מצוקתם, ומיועד לגברים פוגעים או נפגעים.

המתנדבים בקו הם גברים שמעניקים לפונה אוזן קשבת והכוונה במטרה לבחון יחד כיצד ניתן לסייע לו ביציאה ממעגל האלימות במשפחה. הקו מהווה כתובת מתווכת להמשך טיפול מקצועי, והפנייה אליו יכולה להיות אנונימית. המענה בקו ניתן גם לבני משפחה ולחברים המבקשים ייעוץ סביב מצבי משבר זוגי אלים הידועים להם. עם המתנדבים בקו נמנים דוברי עברית, אמהרית וערבית. מספר הטלפון של הקו הוא 1800-39-39-04.

## הרקע להקמת הקו
אלימות במשפחה היא תופעה נרחבת. מערכות הסיוע החברתיות בתחום האלימות במשפחה ברובן מיועדות לנשים, ואין בהן הכוונה מותאמת לגברים. בעקבות חוסר מודעות והכרה למצוקות בקרב גברים, לעולמם הרגשי, ולהתמודדות היומיומית בתחום האלימות ובכלל, ובשל הקושי בקרב גברים בחברה הישראלית לשתף, לדבר ולהיעזר בכל הקשור למצוקות וקשיים, גברים בדרך כלל אינם פונים מיוזמתם לקבל סיוע בנושא כאשר הם חשים מצוקה, אלא כאשר מופעלת מוטיבציה חיצונית, או בכפייה. השיח הציבורי מדבר בעיקר על הרחקה והענשה של גברים אלימים. גבר שמודע לצד האלים שבו, או שנתון במצוקה עקב אירוע התפרצות שתוצאותיו הן חרדה ותחושת בהילות, אין לו לאן לפנות. שירותי הרווחה נתפסים כמיועדים לשכבות החלשות, והמענה שם ניתן בעיקר על ידי נשים, דבר שמרתיע הרבה גברים. יש גברים שחוששים שאם יודו באלימות שלהם, ירחיקו אותם מהבית, או שייקחו מהם את הילדים. גברים שסובלים מאלימות מצד נשותיהם, בהרבה מקרים מתביישים לדבר על כך באופן גלוי.

לבני משפחה וחברים של גברים אלימים, שמודעים למצב ומבקשים למנוע את המשך ההידרדרות ולשמוע על האפשרויות לטיפול, אין לאן לפנות.

## היסטוריה
הקו הוקם בשנת 2004 על ידי העובדת הסוציאלית מלכה גנחובסקי, מנהלת המרכז למניעה וטיפול באלימות המשפחה של ויצו ועיריית ירושלים. לאחר מספר שנות פעילות, נקלע הקו למצוקה כלכלית ונחלץ ממנה בעזרת ויצו ארצות הברית. מאז פועל הקו במימון של ויצו ארצות הברית. הגברים המאיישים את הקו הם מתנדבים שהוכשרו לכך, והם מלווים באופן שוטף על ידי אנשי מקצוע. כמות הפניות לקו עולה משנה לשנה, וניכרת במיוחד כשאירועי אלימות במשפחה מועלים בתקשורת. לקו פונים גם אנשי מקצוע שנתקלים באלימות במשפחה אצל מטופלים או תלמידים שלהם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אלימות במשפחה
קטגוריה:גבריות
קטגוריה:אלימות
קטגוריה:ישראל: ארגוני עזרה
קטגוריה:קווי סיוע
קטגוריה:טלרפואה
ג'ון גודריק

**ג'ון גודריק** (באנגלית: **John Goodricke**, 17 בספטמבר 1764 - 20 באפריל 1786) היה אסטרונום חובב אנגלי, עמית החברה המלכותית. נודע בעיקר בכך שהיה הראשון שהציע תאוריה מדעית שהסבירה את השתנות עוצמת האור של הכוכב אלגול.

## תולדות חייו
גודריק, שנקרא על שם אבי סבו הברון סר ג'ון גודריק (1617–1670), נולד בחרונינגן שבהולנד, אך חי רוב חייו באנגליה. הוא התחרש בילדותו המוקדמת עקב מחלה קשה. הוריו שלחו אותו לאקדמיה של תומאס בריידווד, בית ספר לתלמידים חרשים באדינבורו, ובשנת 1778 לאקדמיית וורינגטון.

לאחר שעזב את ורינגטון, חזר גודריק לגור עם הוריו ביורק. שם הוא התיידד עם שכנו אדוארד פיגו, שאביו נתנאל פיגו בנה מצפה כוכבים פרטי מתוחכם. אדוארד התעניין בכוכבים משתנים, ונתן לגודריק רשימה של אלה שלדעתו ראויים לצפייה.

למרות שכבר אז תופעת הכוכבים המשתנים הייתה ידועה, גודריק היה הראשון שהציע מנגנון שיסביר זאת. הוא הציע שאלגול הוא מה שמכונה כיום כוכב בינארי לקוי. הוא הציג את ממצאיו בפני החברה המלכותית במאי 1783, ועל עבודה זו העניקה לו החברה את מדליית קופלי לאותה שנה. הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית ב-16 באפריל 1786. אך מת ארבעה ימים לאחר מכן מדלקת ריאות, מבלי שנודע לו על בחירתו.

לגודריק מיוחס גם גילוי ההשתנות התקופתית של הכוכבים שליאק ודלתא בקפאוס.

## הנצחתו
גודריק נקבר בכנסיית הונסינגור ביורקשייר. בסמוך למקום מצפה הכוכבים בו פעל הוצב שלט לזכרו.

על שמו קרויה מכללת גודריק שבאוניברסיטת יורק.
*ב-1983 נקרא על שמו אסטרואיד 3116 גודריק.
*ב-1984 הופק מופע אודותיו על ידי הפלנטריום "HOSS" שבסטטן איילנד במיוחד עבור תלמידים חירשים.
*ב-26 באוקטובר 1996 נחנך בטוסון אריזונה מצפה הכוכבים גודריק פיגו הנקרא על שם גודריק וחברו אדוארד פיגו.
* ב-2012 הוקם בארמניה ארגון ללא מטרות רווח על שם ג'ון גודריק על ידי קבוצה של אסטרונומים חובבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:אסטרונומים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:כבדי שמיעה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1764
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1786
ניקולאי קוזנצוב (אמן)

**ניקולאי דמיטרי קוזנצוב** (ברוסית: **Никола́й Дмитрий Кузнецо́в**; באנגלית: **Nikolai dimitri Kuznetsov**; 2 בדצמבר 1850 – 2 במרץ 1929) היה צייר רוסי ופרופסור לאמנות באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנקט פטרבורג. עבודתו מורכבת בעיקר מדיוקנאות וסצנות ז'אנר.

## ביוגרפיה
הוא היה בנו של בעל אדמות עשיר והתחיל ללמוד באודסה, שם התגלה כישרונו האמנותי והחל לקחת שיעורים בבית הספר המקומי לציור.

מ-1876 עד 1880, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל פאבל צ'יסטיאקוב. הוא נחשב לתלמיד טוב, אך לעיתים קרובות עזב את האקדמיה כדי לצייר באחוזה המשפחתית. בשלב זה הוא התנגד בהצלחה לרצונות משפחתו והתחתן עם אישה ממעמד הפועלים שהועסקה שם.

בסיום הלימודים שלאחר מכן, הוא הציג תדיר ברחבי רוסיה ואוקראינה וקיבל הזמנות רבות. בין יושבי הדיוקנאות שלו היו פיוטר צ'ייקובסקי ואיליה מצ'ניקוב. במהלך תקופה זו, הוא היה מבקר תדיר במושבה אברמצבו. בגלל מבנה גופו הגדול, הוא שימש לעיתים קרובות כמודל לציירים אחרים.

לאחר תאונה ב-1889, הוא נאלץ ללכת על קביים, ולכן עבד בסטודיו באחוזתו, שהפך למקום מפגש של הקהילה האמנותית. ב-1893, כשהתאושש מעט, העביר את הסטודיו שלו לאודסה והחל להציג. שנתיים לאחר מכן, הוצעה לו משרת פרופסור באקדמיה האימפריאלית, שם לימד ציור קרב, אך עזב ב-1897 כדי לחזור לאודסה. בשנת 1900 הוא הציג בתערוכה העולמית בפריז. מאוחר יותר הוא נסע רבות לתערוכות ברחבי אירופה.

ב-1920, במהלך מלחמת האזרחים הרוסית, עם נסיגת הצבא הלבן, הוא ומשפחתו היגרו ליוגוסלביה, ולבסוף התיישבו בסרייבו, שם מת ב-1929.

בתו הייתה זמרת האופרה מריה ניקולייבנה קוזנצובה.

## גלריה

File:Kuznetsov 013.jpg

File:Kuznetsov 003.jpg

File:Kuznetsov 011.jpg

File:Kuznetsov 008.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרים ב-1925
הפצת סרטים מוגבלת

**הפצה מוגבלת של סרטים** היא אסטרטגיית הפצת סרטים שבה הוצאת סרט חדש מתבצעת במספר מועט של בתי קולנוע, בדרך כלל בשווקים מטרופוליניים גדולים. מאז 1994, הוצאה קולנועית מוגבלת בארצות הברית ובקנדה מוגדרת כסרט שיצא בפחות מ-600 בתי קולנוע.

מטרת האסטרטגיה לעיתים קרובות היא לאמוד את הביקוש של סרטים מיוחדים, כמו סרטים דוקומנטריים, סרטים עצמאיים וסרטים אמנותיים.

סרט יוצא דופן במיוחד הוא מופע הקולנוע של רוקי, שהוצג לראשונה ב-1975 ועדיין מוצג באופן מוגבל בלבד; זוהי ההפצה המוגבלת הארוכה ביותר בתולדות הקולנוע.

## הפצה הדרגתית
הפצה הדרגתית היא סוג של הפצה מוגבלת שבה סרט נפתח בפחות בתי קולנוע (בדרך כלל 599 או פחות) מאשר מהדורה רחבה. אם הסרט צובר מוניטין וביקורות חיוביות, הוא מופץ בהדרגה לעוד בתי קולנוע, ככל שמסע הפרסום צובר תאוצה. לסרט מצליח ששוחרר בצורה זו יש אפילו אפשרות להתרחב להפצה רחבה.

היתרון של האסטרטגיה הזו הוא שעלויות השיווק נשמרות עד לרגע שבו נבדקת מראש מידת ההצלחה של הסרט, כאשר המפיץ יכול להגדיל את הפרסום ולדחוף להפצה רחבה יותר רק אחר כך, כדי שאם הסרט לא יצליח הוא יוכל לפרוש מהקמפיין, ובכך למזער את הוצאות הפרסום.

בשלבים המוקדמים של הוצאה הדרגתית, מדד המפתח הוא ממוצע ההכנסות לכל קולנוע, ולא סך ההכנסות כולן. סרטים עצמאיים שצברו ממוצעים גבוהים לכל קולנוע נתפסים כמועמדים סבירים להוצאה רחבה יותר מוצלחת. מפיץ המשתמש באסטרטגיית שחרור זו חייב לדאוג לא להתרחב מהר מדי בשלבים המוקדמים כדי למנוע מהקהל להתפזר ליותר מדי בת קולנוע, מה שיפחית את ממוצע הצופים בכל קולנוע, ויגרום לסרט להיחשב פחות מוצלח.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיווק
קטגוריה:מונחים בקולנוע
אמית (חברה)

**אמית** (EMIT; בשמה המלא: **א. מ. י. ת. יועצי תעופה בע"מ**) הייתה חברה ישראלית שהוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20 ונחשבה לחלוצת תחום המזל"טים בישראל.

החברה פעלה גם בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 אך פעילותה נפגעה בעקבות חקירה בחשד לניסיון להברחת ציוד ביטחוני לסין, והיא נכנסה להליכי פירוק בסוף העשור.

## היסטוריה
אפרים מנשה הקים את חברת אמית (EMIT) בשנות ה-80 של המאה ה-20. לאחר תקופה של מחקר ופיתוח החלה החברה לשווק מספר מוצרים, החברה מכרה לחברות ביטחוניות ישראליות, וכן ייצאה לאירופה ולאמריקה הלטינית.

ב-2002 חתמה החברה על הסכם בהיקף של כמה מיליוני דולרים לפיתוח מטוס זעיר ללא טייס "ספארו".

ב-2006 חקרו משטרת ישראל ומשרד הביטחון חשד לפיו ניסתה החברה להבריח ציוד ביטחוני לסין דרך מדינה שלישית במסווה של שליחת הציוד לתערוכה בינלאומית. בתקופה זו העסיקה החברה כ-60 עובדים, אולם בעקבות החקירה הוקפאו ההיתרים שלה ממשרד הביטחון ומספר העובדים צומצם ל-20. החברה נקלעה לקשיים וב-2010 נכנסה להליכי פירוק.

ב-2011 רכשה חברת יוויז'ן אייר שהוקמה אז בבעלות חברת מגנוס השווייצרית את הפטנטים של חברת אמית כחלק מחוזה העסקה שנחתם עם המייסד אפרים מנשה שקיבל בתמורה מניות בחברת יוויז'ן אייר. בתקופה זו רכשה חברת מגנוס גם את חברת אמית שהייתה בהליכי פירוק על מנת להפוך אותה לחברת מחקר ופיתוח שתיקרא 'יוויז'ן מחקר ופיתוח'. תוכנית זו לא צלחה והחברה לא קיימה כל פעילות כלכלית משמעותית לאחר רכישתה בידי מגנוס.

בהמשך התגלע סכסוך בין המייסד אפרים מנשה ובין חברת מגנוס. בסוף 2014 הגיש אפרים מנשה תביעה נגזרת נגד יוויז'ן אייר, נגד יוויז'ן מחקר ופיתוח (אמית) ונגד התעשייה האווירית בדרישה לסעד כספי של 19 מיליון דולר בטענה להפרת הסכם מצדה, וב-2016 התביעה נדחתה. אפרים מנשה ערער על כך לעליון, שדן בנושא "כלל שיקול הדעת העסקי" והחליט לדחות את התביעה.

סכסוך זה הביא את הקץ על פעילותה של אמית בגלגולה החדש כיוויז'ן מחקר ופיתוח. מניותיו של מנשה ביוויז'ן אייר דוללו בשל טענות החברה על תרומה זניחה שלו לפעילות החברה.

## קישורים חיצוניים
* החלטה בתיק בשא 10822/08, אמית יועצי תעופה בע"מ ואפרים מנשה בנ' אחרים, 15.10.2008

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית נשק בישראל
קטגוריה:תעשיית התעופה בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות
Shein

**שִׁיאִין** (בסינית: **希音**, תעתיק לאלפבית לטיני: **SHEIN**, ועל-כן נפוצה ההגייה השגויה: "**שֵׁיין**") היא חברת קמעונאות אינטרנטית של אופנה מהירה סינית-סינגאפורית. החברה ידועה במחירים הזולים במיוחד בהם היא משווקת ביגוד ואביזרי טיפוח תוצרת-סין.

## היסטוריה
Shein, חברת מסחר אלקטרוני סינית, נוסדה בשנת 2008 בנאנג'ינג על ידי היזם כריס שוּ. תחילה פעלה כעסק דרופשיפינג תחת השם Sheinside.com והתמקדה במכירת בגדי נשים. עד שנת 2013 היו לחברה 100 עובדים, וכבר הקימו את המטה שלה בגואנגג'ואו, סין. בשנת 2014 החלה לעצב ולייצר בגדים בעצמה ורכשה את חברת Romwe. בשנת 2015 קוצר שמה ל-**SHEIN** (בתרגום חופשי מאנגלית קלוקלת "היא בפנים").. החברה זכתה לפופולריות עולמית, ובשנת 2020 הייתה מהמותגים המדוברים ביותר ברשתות החברתיות, כולל טיקטוק, יוטיוב ואינסטגרם. היא פועלת בלמעלה מ-220 מדינות, ובמאי 2021 הייתה אפליקציית הקניות המובילה בארצות הברית. עד 2021 השיגה החברה נתח שוק של כ-28% בשוק האופנה המהירה בצפון אמריקה, כשהמודל העסקי שלה נהנה מהשלכות מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין.

למרות הצלחתה, Shein התמודדה עם ביקורות: בשנת 2018 חוותה פרצת אבטחה שפגעה במיליוני משתמשים. בשנת 2020 נאסרה אפליקציית החברה בהודו בשל חשש מפגיעה בפרטיות, ובאותה שנה עוררה סערה בעקבות מכירת שרשרת עם צלב קרס, שהוסרה רק לאחר ביקורות ציבוריות.

בנובמבר 2025, דו"ח של גרינפיס מצא ריכוזים גבוהים של כימיקלים מסוכנים בפריטי לבוש שנקנו מהאתר במסגרת בדיקה בינלאומית. ב־56 פריטים שנרכשו בשמונה מדינות נמצאו חריגות כימיות רבות, כאשר החריגה החמורה ביותר התגלתה בז'קט שנשלח לישראל, עם ריכוז PFAS הגבוה פי 3,269 מהתקן האירופי. מתוך חמשת הפריטים שהוזמנו לישראל, ארבעה הכילו חומרים מסוכנים, ושניים מהם חרגו מהמגבלות שנקבעו באיחוד האירופי.

## ביקורת
הביקורת על פעילות החברה נוגעת לרוב לתנאי ההעסקה והייצור ולפגיעה בסביבה. תהליך הייצור של שיאין גורם לנזק סביבתי, כיון שהוא כולל שימוש מוגבר במשאבים סביבתיים ושינוע מוצרים באריזות שאינן מתכלות. כ-95.2% ממוצרי החברה מכילים פלסטיק, ובחלקם זהו המרכיב העיקרי. בדיקות ארגון "גרינפיס" חשפו שימוש בכימיקלים אסורים, בריכוזים מסוכנים, המפרים את תקנות האיחוד האירופי. בנוסף, בדיקות בדרום קוריאה חשפו נוכחות כימיקלים מסוכנים כמו פתלטים , הועלולים לגרום לבעיות בריאותיות כמו הפרעות הורמונליות, מחלות לב, סוגי סרטן שונים ובעיות פוריות. כמו כן נמצאו רמות גבוהות של חומרים מסרטנים, כגון פורמלדהיד ועופרת, במוצרים לילדים.

בנוסף, תחקירים חשפו תנאי עבודה קשים במפעלי החברה המפרים את חוקי ההעסקה בסין, לרבות ימי עבודה של 18 שעות, שכר זעום, קנסות על טעויות, שהם נחשבים תנאי עבדות על פי חוק העבדות המודרנית של בריטניה וגם אוסטרליה. הפרת חוקי העסקה בסין ובמדינות נוספות. הפרות נוספות נרשמו עקב הפרת זכויות יוצרים. מעצבים עצמאיים התלוננו על העתקת עיצובים ללא אישור ושיטות עבודה לא אתיות, כדי להשיג מחירים נמוכים.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הואשמה שיאין במכירת דגלי פלסטין באתרה, מה שעורר מחאה מצד משתמשים ישראלים. החברה הסירה את הדגלים, אך השעתה שיתופי פעולה עם משפיענים ישראלים.

## ראו גם

* אופנה מהירה
* כלכלת הרפובליקה העממית של סין
* Made in China

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אופנה במדינות המערב במאה ה-21
קטגוריה:חברות סיניות
קטגוריה:אתרי אינטרנט סיניים
קטגוריה:חברות אופנה סיניות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2008
קטגוריה:חברות סינגפוריות
קטגוריה:חברות מסחר אלקטרוני
הדיוויזיה ה-18 ההודית (צבא הודו הבריטית)

**הדיוויזיה ה-18 ההודית** הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה בשלהי מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. הקמת הדיוויזיה הייתה חלק מהמאמץ לחזק את הצבא הבריטי אחרי הכישלון במצור על כות ב-1916. הדיוויזיה השתתפה בניצחונות הבריטים על הצבא העות'מאני בשנים 1917–1918. עם סיום המלחמה נשארה הדיוויזיה כחיל משמר בעיראק והשתתפה בדיכוי המרד העיראקי ב-1920. פורקה ב-1921.

## רקע
בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.

כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 כשלוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד הוביל מהלך לתגבור משמעותי של הכוח הבריטי לקראת חידוש המערכה על בגדאד. במהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-18 הייתה האחרונה מהן.

## ההיסטוריה של הדיוויזיה
הדיוויזיה ה-18 הוקמה בדצמבר 1917 במסופוטמיה והיא כללה בעיקר חיילים מהמחוזות השונים של הודו ובנוסף יחידות קטנות של חיילים אנגלים. הדיוויזיה התארגנה ב-בגדאד (שנכבשה במרץ אותה שנה) מתוך תגבורת שהגיעה מהודו ומבטליונים שכבר שהו במסופוטמיה. לאחר תקופת התארגנות והסתגלות לאקלים במסופוטמיה השתתפה הדיוויזיה בקרבות הבאים:
* 23-26 באוקטובר 1918: "קרב ערוץ פאט-הא" (Fat-ha Gorge) שלייד הזב הקטן.
* 28-30 באוקטובר 1918: קרב שרקט
מייד לאחר סיום קרב שרקט נשלחה הדיוויזיה לכבוש את מוסול. בהגיעה למרחק של כ-20 ק"מ מהעיר נחתם הסכם הפסקת האש של מודרוס. על אף ההסכם המשיכה הדיוויזיה לכוון מוסול וכבשה אותה. לאחר מהלך זה דרש מפקד הכוח הטורקי במסופוטמיה מהבריטים לסגת ממוסול בחזרה לקו בו שהו עם כניסת הפסקת האש לתוקף. לאחר סירוב הבריטים לסגת נכלל מהלך זה בדיונים של הסכמי השלום.

לאחר המלחמה נשארה הדיוויזיה בעיראק ככוח כיבוש למשימות שיטור ושמירה.

באפריל 1920 אושר בוועידת סן רמו המנדט הבריטי על מסופוטמיה. בעקבות אישור זה פרץ מרד כנגד השלטון הבריטי ובו נטלו חלק קצינים לשעבר בצבא האימפריה העות'מאנית, סוכנים צרפתים, לאומנים מהתנועה הלאומית הערבית וכורדים מצפון עיראק ששאפו לעצמאות. הדיוויזיה ה-17 הייתה בין הכוחות עליהם הוטל לדכא את המרד. המרד דוכא בסופו של דבר אך במחיר של כ-2,300 חללים בריטים שחלקם היו מהדיוויזיה ה-18.

ב-1921 פורקה הדיוויזיה וחייליה הוחזרו לארצותיהם.

## סדר הכוחות במערכה במסופוטמיה

## לקריאה נוספת

* WILSON-JOHNSTON Walter Edward, **An Account of the Operations of the 18th (Indian) Division in Mesopotamia**, ST. Marine's press' Craven street W.C. London' 1919
* 
* 
* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ההודית ה-18, באתר warpath.orbat
* הדיוויזיה ההודית ה-18, באתר military.wikia

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות בצבא הודו הבריטית
קו קוט

**קו קוט** (בתאית: **เกาะกูด**), הידוע גם בשם **קו קוד**, הוא אי במזרח מפרץ תאילנד. מבחינה מנהלית, האי נמצא בנפת קו קוט , מחוז טראט , תאילנד.

האי הוא הגדול מבין תריסר האיים שנמצאים בנפת קו קוט . כלכלת האי מתרכזת סביב דיג, חקלאות ותיירות. הריחוק של האי וחוסר הפיתוח הופכים אותו למרכז פוטנציאלי לתיירות אקולוגית.

קיימת מחלוקת על בעלות האי בין תאילנד לקמבודיה. לאורך ההיסטוריה, היו ניסיונות להגיע להסכמה, אך הן נכשלו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איים במפרץ תאילנד
קטגוריה:תאילנד: איים
עורך ראשי

**עורך ראשי** (גם: **עורך אחראי** או **עורך ניהולי**) הוא עורך במערכת עיתונאית או בהוצאה לאור, שהוא בעל אחריות סופית על תוצריה, אופן פעולתה, ועל המדיניות שלה.

העורך בעל הדרגה הגבוהה ביותר של הוצאה לאור עשוי להיות מכונה גם עורך ניהולי, אך כאשר ישנם מספר עורכים ניהוליים העורך הראשי עולה על האחרים. ההבדלים בין המונחים לא תמיד חד־משמעיים, וישנם הבדלים בפירושם בין גופים שונים.

## תפקיד העורך הראשי ופעולותיו
העורך הראשי עומד בראש כל מחלקות הארגון והוא נושא באחריות על האצלת משימות לאנשי הצוות וניהולן. המונח משמש לעיתים קרובות בעיתונים, כתבי עת, בטלוויזיה וברדיו. העורך הראשי הוא בדרך כלל החוליה המקשרת בין המוציא לאור עצמו או הבעלים לבין צוות המערכת.

המונח מיושם גם על כתבי עת אקדמאיים, שבהם העורך הראשי נותן את ההחלטה הסופית אם מאמר שהוגש יפורסם. החלטה זו מתקבלת על ידי העורך הראשי לאחר שחיפש מידע מסוֹקרים ומבקרים שנבחרו על בסיס מומחיות רלוונטית. עבור כתבי עת גדולים יותר, ההחלטה היא לרוב בהמלצת אחד מכמה עורכים-שותפים שלכל אחד מהם יש אחריות על חלק מכתבי היד שהוגשו.

תחומי האחריות האופייניים של העורך הראשי ושל העורכים הניהוליים כוללים:
* הבטחת תוכן אובייקטיבי.
* בדיקת עובדות, איות, דקדוק, סגנון כתיבה, הגהה, עיצוב, עימוד דפים והוספת תמונות.
* דחיית כתיבה שנראית כמו גניבת עין, שנכתבה על ידי סופר צללים, כזו שכבר פורסמה במקומות אחרים, או כתיבה שלא תעניין את הקוראים.
* הערכה ועריכת תוכן.
* כתיבת מאמרים בעצמם.
* הנעה ופיתוח של צוות העריכה.
* בדיקה שאכן טיוטות סופיות הושלמו.
* טיפול בתלונות ובתגובות הקוראים, ולקיחת אחריות לאחר הפרסום.
* עבור ספרים וכתבי עת - הצלבת ציטוטים ובחינת הפניות ומקורות.
* פעילות לקידום ההצלחה המסחרית של ההוצאה.
* אחריות חוקית על תוצרי הפרסום, כגון בכל הנוגע לאיסור לשון הרע.

## ראו גם
* כתב (מקצוע)
* עריכה ספרותית
* עריכת וידאו

## לקריאה נוספת
* 
* 
* *The New Fowler's Modern English Usage* (מהדורה שלישית 1996, בעריכת RW Burchfield); בריאן א. גארנר, *השימוש האמריקאי המודרני של Garner* (2009).

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:משרות
דיאתמה

[ממוזער|[ציור של גוסטב דורה, המציג את יהודה המכבי רודף אחרי טימותאוס במערכה בגלעד]]
**דיאתמה** (או **דתמה**, **דתימה**) הייתה עיר מבצר בגלעד, אליה נמלטו היהודים מפני טימותיאוס, נציב גלעד הסלאוקי, במרד החשמונאים. הם התבצרו בעיר, התכוננו למצור, ושלחו ליהודה המכבי בקשה לעזרה.

מתואר שהביצורים של העיר היו כה חזקים עד שנדרשו אין ספור נושאי סולמות ומכונות מלחמה בשביל לכובשו.

במקום לתקוף ישירות את דיאתמה ממערב, ניצלו יהודה המכבי ואחיו, יונתן הוופסי, את יחסיהם הטובים עם הנבטים, חצו את המדבר וכבשו את בצרה. משם הם חזרו מערבה ותקפו את צבא טימותיאוס בשלשה ראשים, בשעה שהחל להסתער על המבצר. יהודה גירש את טימותאוס, הרג שמונה אלפים מחיילי האויב והציל את העיר.

### מיקום העיר
בפשיטתא נכתב "רמתה", ממנו פירש  שמדובר ברמת גלעד. עם זאת, לא ניתן לזהות את המקום באופן ודאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:בני עמון
Coraline (שיר)

"**Coraline**" הוא שיר של להקת הרוק האיטלקית מונסקין, מתוך אלבום האולפן השני שלהם, *[[Teatro d'ira: Vol. 1]]*. על אף שלא יצא כסינגל, נכנס השיר למצעדים שונים ברחבי העולם, בהם לחמישייה הפותחת בפינלנד, יוון וליטא. בנוסף, הוסמך השיר לתואר פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי.

## רקע וכתיבה
"Coraline" היא בלדת רוק גותי. השיר נכתב בחדר מלון, על ידי סולן הלהקה דמיאנו דוד והגיטריסט תומאס ראגי. לדברי ראגי, השיר בעל הרכב פרוגרסיבי הכולל ארפג'ו. הקולות והגיטרה האקוסטית מתחילת השיר נפגשים מאוחר יותר עם גיטרה חשמלית, גיטרה בס ותופים "בצורה מאוד תיאטרלית". לדברי אית'ן טורקיו, מתופף הלהקה, השיר הוא "סיפור עם התחלה, התפתחות וסוף". כפי שהסביר כותב השיר, דמיאנו דוד, שמה של הנערה אינו קשור לרומן "קורליין" של ניל גיימן, אלא נצר בהשראת סיפור אמיתי. הוא הוסיף כי "הסיפור מסתיים רע, יש לו סוף הרבה יותר אפל מרוב הסיפורים. קורליין אמורה לגעת בלב של אנשים".

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מונסקין
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה