open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת סיאול (1988)

משלחת ישראל לאולימפיאדת סיאול (1988) כללה 19 ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט. 

נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הקלע יצחק יונסי.

## חברי המשלחת
### [[אגרוף (ספורט)|אגרוף]]
* יהודה בן חיים – (עד 48 ק"ג)
** הפסד טכני למחג'וב מג'יריח (מרוקו) – בן חיים לא התייצב לקרב שנערך ביום כיפור
* יעקב שמואל – (עד 57 ק"ג) – רבע גמר
** ניצחון על ג'ון מירונה  (סודאן)
** ניצחון על ריקרדו פיטמן (איי קוק)
** הפסד לג'ובני פריסי (איטליה)
* אהרון יעקובשוילי (עד 75 ק"ג)
** הפסד לסבן אוטקה (גרמניה)

### [[היאבקות (ספורט)|היאבקות]]
* דב גרוברמן (סגנון יווני רומי, עד 48 ק"ג) 
** ניצחון טכני על אבדלה אליזני (צפון תימן)
** הפסד לאנדג' גלב (פולין)
** הפסד למקיפדין אלכוורדייב (ברית המועצות)
* אבן ברנשטיין (סגנון יווני רומי, עד 90 ק"ג) 
** ניצחון על קמל איברהים (מצריים)
** הפסד לג'אן פרנק קורט (צרפת)
** הפסד לפרנץ פיטשמן (אוסטריה)

### [[התעמלות]]
#### [[התעמלות מכשירים]]
* רויטל שרון
** קרב רב – 37.600 נק', מקום 88
** קפיצות – 9.525 נק', מקום 86
** קרקע – 9.575 נק', מקום 86
** קורה – 9.500 נק', מקום 85
** מקבילים – 9.000 נק', מקום 89

#### [[התעמלות אמנותית]]
* שולמית גולדשטיין - מקום 35 (36.50 נקודות: חבל-9.40 נק', חישוק-8.90 נק', אלות-8.95 נק', סרט-9.25 נק')
* רקפת רמיגולסקי - מקום 37 (36.45 נקודות: חבל-9.35 נק', חישוק-8.85 נק', אלות-9.00 נק', סרט-9.25 נק')

### [[טניס]]
* עמוס מנסדורף (גברים) - שמינית גמר
** ניצחון על ג'ין סון יו (קוריאה הדרומית) 2:6 4:6 5:7
** ניצחון על קלי אברדן (ניו זילנד) 4:6 6:3 1:6 5:7
** הפסד לטים מאיוט (ארצות הברית) 6:4 6:2 6:4
* שחר פרקיס (גברים)
** הפסד לחבייר פראנה (ארגנטינה) 6:2 6:4 4:6 6:4
* גלעד בלום (גברים)
** הפסד לג'רמי בייטס (בריטניה) 6:4 4:6 6:2 2:6 9:7
* אילנה ברגר (נשים)
** הפסד לג'יל הטרינגטון (קנדה) 6:1 6:4

### [[קליעה]]
* אדוארד פפירוב
** רובהׁ (שלושה מצבים) – 1165 נקודות, מקום 21
** רובה (במצב שכיבה) – 594 נקודות, מקום 24
** רובה אוויר – 581 נקודות, מקום 34
* יצחק יונסי
** רובהׁ (שלושה מצבים) – 1152 נקודות, מקום 43
** רובה (במצב שכיבה) – 584 נקודות, מקום 51
** רובה אוויר – 583 נקודות, מקום 29

### [[שחייה תחרותית|שחייה]]
* אייל שטיגמן 
** 100 מטר חזה 1:05.92 דקות – מוקדמות, מקום 42
** 200 מטר חזה 2:25.18 דקות – מוקדמות, מקום 37

### [[שיט תחרותי|שיט]]
תחרויות השיט נערכו בחוף העיר פוסן
* רן טורטן ודן טורטן (דגם 470 גברים)
** מקום 18 (הורחקו מהמשלחת לאחר שהשתתפו בשיוט ביום כיפור אך זוכו על ידי בית ­המשפט העליון שקבע שכל ההליך שננקט נגדם לא היה חוקי)
* יואל סלע ואלדד אמיר (דגם הולנדי מעופף)
** מקום 4

## ראו גם
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת סיאול (1988)

## קישורים חיצוניים

* 

קיץ 1988
קטגוריה:אולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:1988 בישראל: ספורט
קלמנס השנים עשר

**קלמנס השנים עשר** (בלטינית: **Clemens XII**; 7 באפריל 1652 בפירנצה – 6 בפברואר 1740 ברומא) נולד בשם לורנצו קורסיני (Lorenzo Corsini) וכיהן כאפיפיור מיום 12 ביולי 1730 עד מותו. קורסיני היה בן אצולה, עורך דין בוגר אוניברסיטת פיזה, ושימש כמנהל כספים בשירות הכנסייה. הוא היה לקרדינל ב-17 במאי 1706 ונחשב לאחד האנשים החזקים והחשובים בקוריה הרומית, למרות שהיה עיוור ומרותק למיטתו.

הוא מונה לכהונתו כאפיפיור ב-1730, בגיל 78 ושלושה חודשים, ואף אפיפיור עד כה לא מונה למשרה בגיל כה מתקדם (האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר היה בעת מינוי לתפקיד ב-2005 בן 78 ושלושה ימים). פעולתו הראשונה לאחר מינויו הייתה להשיב את החוסן הכלכלי של מדינת האפיפיור, והוא דרש השבת כספים מבעלי משרה שמעלו בתפקידם בעת כהונת קודמו בתפקיד. הוא חיזק את קופת המדינה גם על ידי השבת מפעל הלוטו שבוטל מספר שנים קודם לכן, והשקיע כספים במפעלי בנייה וברכישת אוספי אומנות. הוא הורה על הקמת החזית החדשה של בזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו שברומא, חידש את קשת קונסטנטינוס והחל בבנייתה של מזרקת טרווי. הוא ריצף את רחובות רומא ואת הדרכים המובילות אליה והקים נמל באנקונה. עוד נודע כמי שהשיב לסן מרינו את עצמאותה, לאחר שנכבשה בידי הקרדינל ג'וליו אלברוני, מושל אפיפיורי ברוונה, ככל הנראה בניגוד לדעתו של קלמנס עצמו.

בתחום הדתי פרסם קלמנס השנים עשר את הצו האפיפיורי הראשון כנגד הבונים החופשיים ב-28 באפריל 1738 ויצא בתוקף כנגד היאנסניזם. הוא תמך באיחודן של הכנסייה הקתולית והאורתודוקסית וגילה פתיחות כלפי זרמים נוצריים אחרים. קלמנס השנים עשר נפטר ב-1740, לאחר כמעט עשר שנות כהונה, ונקבר בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו.

יש אומרים שקלמנס השנים עשר היה ידידו של רמח"ל ואף רמח"ל כתב לכבודו שיר.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1652
קטגוריה:נפטרים ב-1740
עלירזא אפתח'ארי

**עלירזא אפתח'ארי** (בפרסית: **علیرضا افتخاری**; נולד ב-30 במרץ 1958) הוא זמר איראני שמבצע מוזיקה איראנית קלאסית וכמו כן מוזיקת פופ איראנית. אפתח'ארי הגיע מהעיר אספהאן ופעיל כזמר מאז 1968.

## יצירתו
הוא למד מוזיקה ממספר מוזיקאים איראנים ידועים, כמו תאג' אספהאני ועלי תג'ווידי. נחשב לאחד הזמרים האיראנים הפורים ביותר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא היה מופיע לצד חוסיין אליזדה.

למרות שהמוזיקה שלו פסימית במקצת, הוא טוען שיש לו השקפה חיובית על החיים.

אפתח'ארי הוא זמר פרסי פופולרי מן המעלה הראשונה. הוא השקיע מאמץ רב בשינוי מצבה של מוזיקה הפופ האיראנית. במילותיו הוא: "כדי להכיר את מוזיקת הפופ לתרבות המוזיקה האיראנית, הפכתי עצמי שעיר לעזאזל."

## קישורים חיצוניים

אפתח'ארי, עלירזה
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1956
דלכש

**עצמת באקרפור באבלי** (בפרסית: **عصمت باقرپور بابلی**, הידועה בשם הבמה **דלכש** **دلکش**; 26 בפברואר 1925 – 1 בספטמבר 2004) הייתה זמרת איראנית. שרה בפרסית ובשפה האיראנית-מקומית מאזאנדראני.

## ביוגרפיה
היא נולדה בבבול, והייתה בתו של סוחר כותנה שהיה אב ל-12 ילדים נוספים. היא הגיעה לטהראן כדי ללמוד, אך התגלתה במהרה כזמרת והוצגה בפני גדולי המוזיקה האיראנים באותו הזמן, רוח-אללה ח'אלקי ועבד אל-עלי וזירי. ח'אלקי היה זה שכינה אותה "דלכש".

דלכש החלה לשיר בציבור ב-1943 והועסקה ב"רדיו איראן" ב-1945, חמש שנים לאחר פתיחת התוכנית. שם היא עבדה עם המלחין מהדי ח'אלדי שבע שנים, עד 1952, בשיתוף פעולה שהפך אותם למפורסמים מאוד. שיריה הידועים ביותר נכתבו על ידי כותב השירים האיראני רחים מועיני כרמאנשאהי והמלחין עלי תג'וידי, בין השנים 1954 ל-1969.

היא עבדה גם ככותבת שירים תחת שם העט **נילופר**, ושיחקה במספר סרטים איראניים.

דלכש נפטרה בשנת 2004 בטהראן.

## קישורים חיצוניים

* השיר "פורסון פורסון לארזון לארזון" - להורדה בפורמט MP3.
* האזנה לשירי דלכש
* 

קטגוריה:זמרות איראניות
קטגוריה:מאזנדראנים
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:נפטרות ב-2004
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2004
יש עם מי לדבר (קו קשב ומידע)

**יש עם מי לדבר** הוא קו קשב ומידע המיועד להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים, בני משפחותיהם וחבריהם.

הקו הוא אחד משירותים הניתנים על ידי אגודת הלהט"ב, ונותן מענה אישי טלפוני למבקשים להתייעץ ולהישמע בנושאי זהות מינית, נטייה מינית, מגדר. כמו כן נותן הקו מענה למחפשים מידע בנושאים להט"בים שונים. הסיוע ניתן בתנאים של אנונימיות וסודיות, המהווים חלק מעקרונות היסוד של הקו. הקו אינו מתיימר לשמש תחליף לייעוץ פסיכו-סוציאלי או שירות טיפולי, ומשמש כקו קשב לפונים אליו.

## הקמה
בין דצמבר 1981 ל-1992 היה שירות אחד בלבד, "הקו הלבן", אשר נתן למענה טלפוני ודיסקרטי לקהילת הלהט"ב בארץ. שירות זה הוקם על-ידי האגודה לשמירת זכויות הפרט (לימים, אגודת הלהט"ב) אך נוהל באופן עצמאי ודיסקרטי. בסוף דצמבר 1992 נפתח קו שירות חדש 056, לשיחות וייעוץ עם פסיכולוגים לאנשי הקהילה ומשפחותיהם. בתחילת שנות ה-90, בעקבות קבלת פניות רבות במשרדי אגודת הלהט"ב, הוחלט להכשיר מערך של מתנדבים אשר יקבל את פני המגיעים לבית האגודה ויאפשר שירות שיחות פנים אל פנים, שירות זה נקרא "יש עם מי לדבר" והוא פעל במקביל לפעילות "הקו הלבן".

## פעילות
עם השנים השירות גדל והשתנה, ובין השאר התחיל לתת גם מענה ותמיכה לפונים טלפונית. במסגרת שיחות קשב והכוונה. לימים, לאור פעילותם הזהה של שני הקווים במתן מענה לפניות, הוחלט בשנת 2004 על מיזוגם תחת השם "יש עם מי לדבר - הקו הלבן".

כיום פועלים בקו כ-50 מתנדבים. קורס ההכשרה אורך כארבעה חודשים, ופעילות הקו מלווה על ידי מנחים מקצועיים ועובדים סוציאליים.
## ראו גם

* ער"ן
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: ארגוני להט"ב
קטגוריה:ישראל: ארגוני עזרה
קטגוריה:קווי סיוע
קטגוריה:טלרפואה
ויגן דרדריאן

**ויגן דֶרדֶריאן** (בפרסית: **ویگن دردریان**, בארמנית: **Վիգեն Դէրդէրեան**; 23 בנובמבר 1929 – 26 באוקטובר 2003), שהיה מוכר כ"סולטאן הפופ" ו"סולטאן הג'אז הפרסי", היה זמר פופ ארמני-איראני מפורסם.

ויגן היה מן הזמרים המשפיעים ביותר בתרבות המוזיקה הפרסית ומודל לחיקוי לזמרים ולזמרות אחרים, כמו דלכש ואלהה. הוא עבד עם כותבי השירים והמלחינים האיראנים המפורסמים ביותר, וביצע חלק משיריה האהובים והמוכרים ביותר של המדינה.

לאחר מותו נקבר ויגן בבית-קברות בווסטלייק וילאג', קליפורניה.

## קישורים חיצוניים

* האזנה לשיריו
* 
* 

קטגוריה:זמרים איראנים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:נפטרים ב-2003
חסן סתאר

**חסן סַתאר**, ידוע כ**סתאר** (בפרסית: **ستار**; ) הוא זמר פופ ומוזיקה איראנית קלאסית/מסורתית. זכה לתהילה לפני המהפכה האיראנית והיה לזמר החצר של שושלת פהלווי עד לתהפוכות הפוליטיות של סוף שנות השבעים. עזב את איראן ב-1978 וחי בארצות הברית מאז.

## ביוגרפיה
סתאר נולד בטהראן. הוא אחד משישה ילדים שנולדו לאב אזרי ואם איראנית. תהילתו החלה בגיל 22 עם הוצאתו של שיר הנושא "ח'אנה בֵּדוּש" לתוכנית הטלוויזיה האיראנית הפופולרית "מוראד בַּרְקי." התוכנית הפכה אותו מיידית לכוכב. הלהיט הבא שלו הגיע עם סדרת הטלוויזיה "קסה-י עשק" של מנצור פּורמאנד. בזכות כישרונו והופעתו הוא נהפך במהרה לסמל פופ. שיר החותמת שלו הוא "הַמְסַפַר". עם למעלה מ-35 שנים של תהילה, לסאטר למעלה מ-70 להיטים.

לפי מחקר מדעי של המוזיקה הפרסית בידי קבוצה של אקדמאים מהאקדמיה למוזיקה ליזט, בית-הספר למוזיקה טריניטי, המחלקה ללימודים מודרניים של ה-IFSI באירופה ומרכז המוזיקה בניו מקסיקו, שנערך בין השנים 2004–2005, סתאר הוא מודל לחיקוי במוזיקה הפרסית ומתואר כבעל "הקול המלודי ביותר" במוזיקת הפופ הפרסית. בעקבות המחקר זכה סתאר בתואר דוקטור של כבוד במוזיקה ב-2004 על ידי ה-IFSI, כמו-גם פרסים אחרים בשנים הבאות, כמו פרס האקדמיה הפרסית.

סתאר מוכר כאחד מחמשת האמנים הגדולים של המוזיקה הפרסית הקלאסית/מסורתית: גולפה, איראג', שאג'אריאן, סאטר וחושמאנד אגילי. לפי ארבעת הגדולים האחרים, סתאר תמיד היה מדויק בהופעותיו הקלאסיות.

סתאר מופיע בפסטיבלים וקונצרטים פרסים ברחבי העולם.

בשנת 1996 הוא הוציא אלבום משותף עם שוחרה סולאטי, גם היא זמרת איראנית שפועלת בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרים איראנים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1949
אהרון פוגל

**אהרון פוגל** (נולד ב-19 באפריל 1947 בחיפה) הוא כלכלן, מנכ"ל משרד האוצר בישראל לשעבר, ובהמשך כיהן כיו"ר אי די בי חברה לפיתוח, יו"ר הדירקטוריון של נס טכנולוגיות, יו"ר הדירקטוריון של איילון אחזקות ויו"ר צים.

## קורות חיים
פוגל למד בבית הספר הריאלי העברי, סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית.

כבר כסטודנט התחיל לעבוד כעוזר מחקר בבנק ישראל, מ-1973 עבד במשרד האוצר, מ-1979 כיהן כסגן הממונה על התקציבים לנושאים כלכליים במשרד האוצר. בשנים 1982–1984 עבד בקונצרן "כלל" כמנהל מחלקת הכלכלה והבקרה בקונצרן. בשנים 1984 -1987 חזר לשירות המדינה כממונה על התקציבים. בשנים 1987 - 1992 כיהן כיו"ר בנק לאומי להשקעות וכדירקטור בבנק לאומי. לאחר מכן כיהן כמנכ"ל האוצר בין השנים 1992–1995.

לאחר פרישתו מהשירות הציבורי עבד כיועץ כלכלי. כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של בתי החולים הדסה, וכיו"ר חברת אנרו אנרגיה ותקופה מסוימת היה מנכ"ל החברה, היה ממנהלי קרן הסיכון ג'יי.וי.פי.

יצחק רבין, בכהונתו כראש ממשלה, טבע את הביטוי "פוגלים", הנגזר משמו, כאשר התייחס לפקידי האוצר ובמיוחד לפוגל בעל הדעות הבלתי שגרתיות.

שימש כיו"ר דירקטוריון נס טכנולוגיות מאוגוסט 1999 עד סוף 2010. מסוף 2000 ועד 2013 היה יו"ר הדירקטוריון של מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים. משנת 2003 ועד לפירוקה בשנת 2010 שימש כיו"ר הוועדה והמועצה המייעצת לבנק ישראל.

בינואר 2014 מונה ליו"ר אי.די.בי, אך במהלך חודש מאי 2014, הודיע פוגל על סיום תפקידו, וזאת עקב חילוקי דעות עם אדוארדו אלשטיין, בעל השליטה בחברה.

בספטמבר 2014 מונה ליו"ר צים, תפקיד בו כיהן עד 2020.

בשנת 1990 צורף לחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית.

כתב את הספר "התנור והחמאה - מבט שובר מוסכמות על כלכלת ישראל" שיצא לאור בהוצאת כתר ב-2013.

נשוי לאיה פוגל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:אנשי ביטוח ישראלים
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:יו"ר צים
קטגוריה:הממונים על התקציבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
ליצן חצר

ממוזער|שמאל|250px|ליצן חצר
ממוזער|שמאל|250px|דמות של ליצן חצר
**[[ליצן]] החצר** (באנגלית: **jester** או **court jester**) או "שוטה" (**fool**) היה מקצוע בתקופת ימי הביניים. ליצן החצר היה אחראי על בידור ושעשוע בחצרות האצולה ובעיירות ובכפרים.

המונח "שוטה" מציין גם אדם לא בוגר, טיפש, מסורבל, ואדם אשר לו דעות קדומות וחוסר ידע המנסה אף להנחיל את חוסר הידע שלו הלאה, מתוך מחשבה כי לו ידע רב.

לליצני החצר היו בגדים ייחודיים להם: בגדי ליצן צבעוניים, שרביטים וכובעים יוצאי דופן. כובעיהם של ליצני החצר היו בעלי שלושה קצוות, שהסתיימו בפעמונים מצלצלים. שלושת הקצוות סימלו בעבר את אוזניו של החמור.

בתקופת המלך פרנסואה הראשון היה אף בית ספר להכשרת ליצני חצר.

לליצני החצר גם השפעה על התרבות הפופולרית בזמנם ועד ימינו. כך, למשל, הם הוצגו במראם המיוחד בקלפי משחק וטארוט (בקלפים "ג'וקר" ו"השוטה" בהתאמה).

## ליצן החצר בסין העתיקה
בסין העתיקה תפקיד ליצן החצר היה מוכר. תפקיד זה התגבש בסוף תקופת השושלת ג'ואו, בעקבות ניסיון הנסיכויות השונות בסין לחקות את חצר המלך המרכזית, בה היו בדרנים. ליצני החצר בסין העתיקה בידרו באמצעות מוזיקה, שירה, פנטומימה ושנינות לשונית. במסגרת תפקידם הם היו אף מייעצים לאדוניהם הנסיכים בעניינים שונים. כמו כן תפקידם של ליצני החצר בסין העתיקה היה קשור לתפקידם של פייטנים. הם היו מחברים פיוטים שמטרתם לשעשע ולשפר את מצב רוחם של אדוניהם במצבים שונים. ליצני החצר היו לרוב בעלי מראה מוחצן ומוגזם. בסין, היה מקובל לחשוב שהמילה גמד היא מילה נרדפת לליצן חצר. זאת משום שהם לרוב היו גמדים או להבדיל מכך, גבוהים מאוד.

## ראו גם
*בדחן
*ליצן
*ליצן החצר (סרט)

## קישורים חיצוניים

*Fooling Around the World (A history of the court jester)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליצנות
קטגוריה:בידור
קטגוריה:הומור
קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:ארכיטיפים
קטגוריה:מקצועות עבר
לאסלו שפשי

**לאסלו שֶׁפְּשִׁי** (בעברית נקרא לא פעם באופן שגוי **לאסלו ספסי**; בהונגרית: **Sepsi László ** ברומנית: László Sepsi; נולד ב-7 ביוני 1986) הוא כדורגלן רומני ממוצא הונגרי, יליד העיר לודוש המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אוניברסיטטה קלוז'.

שפשי החל את הקריירה שלו במועדון המקומי גז מתאן מדיאש, בעונת 2004–2005. סטאד רן הצרפתית החתימה אותו לאחר עונה אחת בלבד בבוגרים. הוא הובא למועדון על ידי מאמנו דאז, הרומני לאסלו בויוני. שפשי לא שיחק באף משחק ליגה במדי רן בעונת 2005–2006, אבל שותף בשני משחקי גביע. אחרי שמאמנו פוטר מהקבוצה, בקיץ 2006, שפשי חזר לשחק ברומניה, במדי גלוריה ביסטריצה.

ב-12 בינואר 2008 חתם שפשי על חוזה לחצי שנה במדי בנפיקה, תמורת סכום לא ידוע, שעל פי העיתונות נע בין 1.8 ל-2.5 מיליון אירו. בסיום עונת 2007/2008 הוא הושאל לראסינג סנטנדר מליגת העל הספרדית.

שפשי שיחק משחק שלם בהופעת הבכורה שלו במדי נבחרת רומניה, בתבוסה הרומנית 0–3 על ידי רוסיה, בבוקרשט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:מגני כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני גז מתאן מדיאש
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני גלוריה ביסטריצה
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני פוליטכניקה טימישוארה
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:הונגרים מטרנסילבניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בגרמניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1986
סינסינטי רדס

**סינסינטי רדס** (באנגלית: **Cincinnati Reds**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סינסינטי, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1882 והיא אחת מחמש הקבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית שהתחרתה בנשיונל ליג. בשנים הראשונות נקראה הקבוצה סינסינטי רד סטוקינג, על שם קבוצה קודמת שפעלה בעיר שהייתה קבוצת הבייסבול המקצוענית הראשונה בהיסטוריה. ב-1889 עזבה הקבוצה את ההתאחדות האמריקאית והצטרפה לנשיונל ליג, תוך כדי שינוי שמה לסינסינטי רדס.

הקבוצה זכתה בוורלד סיריס לראשונה בתולדותיה ב-1919, על זכייה זו העיב הגילוי שנה מאוחר יותר כי שחקני יריבתה בגמר השיקגו וייט סוקס, היו מעורבים בפרשת שוחד ומכרו את הסדרה.

עונות השיא של הקבוצה היו בשנות ה-70, הצלחת הקבוצה בשנים אלו העניקו לה את הכינוי "המכונה האדומה הגדולה", הקבוצה זכתה במהלך עשור זה שש פעמים באליפות הבית, העפילה ארבע פעמים לוורלד סיריס, וזכתה בשני תארים ב-1975 וב-1976. הרכב הקבוצה בשנים אלו כלל בין השאר את ג'וני בנץ', טוני פרז, ג'ו מורגן שלימים נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול וכן את פיט רוז וקן גריפי סניור.

### שחקנים ש[[מספר שהוצא לגמלאות|מספר חולצתם הוצא לגמלאות]]

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:סינסינטי: מועדוני ספורט
פיטסבורג פיירטס

**פיטסבורג פיירטס** (באנגלית: **Pittsburgh Pirates**) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר פיטסבורג, פנסילבניה. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1882 והייתה אחת ממייסדות ההתאחדות האמריקאית, ליגת בייסבול שפעלה בארצות הברית עד 1891. ב-1891 הצטרפה הקבוצה לנשיונל ליג, תחת הכינוי אותו נושאת עד היום, הפיירטס (הפיראטים). בין השנים 1901 ל-1903 שלטה הקבוצה בליגה, וב-1903 השתתפה בוורלד סיריס הראשון בעידן המודרני של הבייסבול, סדרה בה הפסידה 3–5 לבוסטון אמריקנס.
ב-1909 זכתה לראשונה בתולדותיה בוורלד סיריס לאחר ניצחון על דטרויט טייגרס 3-4. בשנות ה-20 העפילה פעמיים נוספות לגמר: ב-1925 בו זכתה באליפות לאחר ניצחון על וושינגטון נשיונלס וב-1927 בו הביסה אותה אלופת האמריקן ליג הניו יורק יאנקיז 4-0. מאז העפילה הקבוצה שלוש פעמים נוספות לוורלד סיריס, ב-1960, 1971 ו-1979 ובכולן זכתה באליפות.

בתחילת שנות ה-90 הגיעו הפיירטס שלוש פעמים רצופות לגמר הנשיונל ליג, אך נכשלו בניסיונות להעפיל לוורלד סיריס. לאחר הכישלון בעונת 1992, החל תהליך של בנייה מחדש בקבוצה, ויתור על שחקנים-כוכבים בעלי שכר גבוה, לטובת שחקנים צעירים, מהלך זה נחל כישלון מבחינה תחרותית, שכן מאז לא הצליחה הקבוצה להשיג ולו עונה אחת בעלת מאזן ניצחונות חיובי. אחת הסיבות לכך היא התמודדות הקבוצה בליגה בה אין תקרת שכר, כשהיא סובלת מהיותה ממוקמת בשוק קטן יחסית. על פי דירוג מגזין פורבס שווי הקבוצה הוא בין הנמוכים ביותר ב-MLB, פחות מ-300 מיליון דולר נכון לשנת 2007

## אצטדיון

מאז שנת 2001 משחקים הפיירטס באצטדיון PNC פארק שבנייתו החלה שנתיים קודם לכן. מימון האצטדיון היה ברובו מכספי משלמי המיסים של העיר פיטסבורג, ועלותו הסתכמה בכ-216 מיליון דולר, בפיירטס התחייבו כלפי העיר להישאר בה עד לפחות שנת 2031. האצטדיון נבנה במודל אצטדיוני הבייסבול הקלאסיים, כגון פנוויי פארק בבוסטון וריגלי פילד בשיקגו. הוא מכיל 38,496 מקומות, ונחשב לאחד ממגרשי הבייסבול הטובים ביותר בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פיטסבורג: מועדוני ספורט
ישראל במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)

[שמאל|ממוזער|250px|[אורה אנלין מקבלת מדליית זהב, המשחקים הפאראלימפיים תל אביב 1968]]
משלחת **[[ישראל]] אל [[המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)]]** כללה כ-54 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. האולימפיאדה נערכה במרכז הספורט לנכים ברמת גן ועל כן הייתה בתחרויות נוכחות ישראלית גבוהה, הן בקהל והן בקרב הספורטאים המשתתפים.

בטקס הפתיחה של האולימפיאדה נעלה המשלחת הישראלית את מצעד המשלחות ובראשה צעד יוסף לוטנברג. לאחר מכן נישאה השבועה האולימפית על ידי קפטן הנבחרת הישראלית, צבי בן-צבי.

## חברי המשלחת
### השתתפות בתחרויות
#### אתלטיקה
##### [[הדיפת כדור ברזל]]

##### [[הטלת כידון]]

##### [[זריקת אלה]]

##### [[זריקת דיסקוס]]

##### [[מרוץ כיסאות גלגלים]]

##### [[סללום]]

##### [[קרב חמש]]

#### [[קשתות|חץ וקשת]]

#### [[טניס שולחן]]

#### [[כדורסל]]

#### [[סייף]]

#### [[שחייה]]

## מדליות

## קישורים חיצוניים
* פירוט השתתפות המשלחת הישראלית בתחרויות באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי 

## הערות שוליים

1968
קטגוריה:1968 בישראל: ספורט
ישראל באולימפיאדת מינכן (1972)

משלחת ישראל לאולימפיאדת מינכן (1972) כללה 15 ספורטאים שהתחרו ב-7 ענפי ספורט. השתתפותה של המשלחת נקטעה בעקבות טבח מינכן, שבו נרצחו 11 חברי המשלחת, מהם 5 ספורטאים.

נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הקלע הנרי הרשקוביץ.

## חברי המשלחת
### [[אתלטיקה]]
* אסתר רוט-שחמורוב
** ריצת 100 מטר, נשים
*** מוקדמות – 11.45 שניות (מקום 1)
*** רבע גמר – 11.46 שניות (מקום 4)
*** חצי גמר – 11.49 שניות (מקום 5)
** ריצת 100 מטר משוכות, נשים
*** מוקדמות – 13.17 שניות (מקום 4)
*** חצי גמר – לא השתתפה בעקבות טבח מינכן
* שאול לדני
** הליכה 50 ק"מ – 4:24.38 שעות (מקום 19)

### [[היאבקות (ספורט)|היאבקות]]
* אליעזר חלפין
** סגנון יווני-רומי, משקל 68 ק"ג
*** ניצח את יאגרוף סינד (הודו)
*** הפסיד לעלי סאהין (טורקיה)
*** הפסיד ליוזף רושניאקי (הונגריה)
* מרק סלבין
** לא הספיק להשתתף, נרצח ביום שבו היה אמור להתחרות
* גד צברי
** סגנון יווני-רומי, משקל 48 ק"ג
*** הפסיד לאטילה לאטק (הונגריה)
*** הפסיד לאוגניאן ניקולוב (בולגריה), זוכה מדליית הכסף

### [[הרמת משקולות]]
* דוד ברגר
** משקל קל-כבד – נפסל
* זאב פרידמן
** משקל תרנגול – 330 ק"ג, מקום 12
* יוסף רומנו
** משקל בינוני – פרש בגלל פציעה בברך

### [[סייף]]
* דן אלון
** רומח, גברים – עלה לשמינית גמר
* יהודה וינשטיין
** רומח, גברים – עלה לשמינית גמר

### [[קליעה]]
* הנרי הרשקוביץ
** רובה שכיבה – 593 נקודות, מקום 23
** רובה 3 מצבים – 1114 נקודות, מקום 46
* זליג שטורך
** רובה שכיבה – 589 נקודות, מקום 57

### [[שיט תחרותי|שיט]]
תחרויות השיט נערכו בקיל שבצפון גרמניה.
* יאיר מיכאלי ויצחק ניר
** דגם הולנדי מעופף – מקום 23 (הפסיקו אחרי 6 שיוטים בעקבות טבח מינכן)

### [[שחייה תחרותית|שחייה]]
* שלומית ניר
** 100 מטר חזה, נשים – מוקדמות 1:20.9 דקות, מקום 34
** 200 מטר חזה, נשים – מוקדמות 2:53.6 דקות, מקום 32

## ראו גם
* טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת מינכן (1972)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קיץ 1972
קטגוריה:אולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:1972 בישראל: ספורט
צ'שייר

**צ'שייר** (באנגלית: **Cheshire**) הוא מחוז בצפון מערב אנגליה. ראשות המחוז ומועצת המחוז ממוקמות בצ'סטר, אף על פי שהעיר וורינגון היא הגדולה ביותר מבחינת אוכלוסייה ושטח בצ'שייר. ערים גדולות אחרות במחוז הן קונגלטון, קרו, אלסמיר פורט, וידנס, ראנקורן, מאקלספילד, נורת'וויץ' ווילמסלואו. המחוז גובל במחוזות מרזיסייד ומנצ'סטר רבתי בצפון, דרבישייר במזרח, סטפורדשייר ושרופשייר בדרום, ופלינטשייר ורקסהאם שבוויילס במערב.

המחוז הרשמי צ'שייר משתרע על פני 2,344 קילומטרים רבועיים ומתגוררים בו כ-993,200 תושבים.

רובו של המחוז הוא כפרי עם מספר ערים קטנות וכפרים המתפרנסות מתעשייה חקלאית. המחוז מפורסם היסטורית בזכות ייצור גבינת צ'שייר, מלח בישול, דבק ואריגת משי.

על שם המחוז נקרא חתול צ'שייר המופיע בשני פרקים בספר הפנטזיה "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אנגליה: מחוזות
קטגוריה:צפון-מערב אנגליה
קטגוריה:מחוזות הספר הוולשי
Recovering the Satellites

**Recovering the Satellites** הוא אלבום האולפן השני של Counting Crows, שיצא בשנת 1996, שלוש שנים לאחר צאתו של אלבום הבכורה של הלהקה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של מגזין בילבורד, וזכה להצלחה מסחרית במדינות רבות.

אלבום זה עוסק במרבית מהנושאים בהם עוסק אלבומם הקודם של הקרואוז, August and Everything After, אך חלק ניכר מהשירים נכתב בהשפעת ההצלחה הפתאומית לה זכתה הלהקה וההתמודדות איתה.

## רקע
זמן קצר לאחר צאתו של אלבום הבכורה של הלהקה, ובעיקר בעקבות הלהיט מתוכו, Mr. Jones, הפכו חברי הלהקה לכוכבים בן לילה. דן ויקרי הצטרף כגיטריסט נוסף, והלהקה יצאה למסע הופעות שנמשך קרוב לשנתיים, במהלכו התחלף המתופף סטיב באומן בבן מייז. בזמן שהותם בפריז, שמעו חברי הלהקה על מותו של קורט קוביין. אירוע זה השפיע רבות על דוריץ, שהרגיש, שבדומה לקוביין, גם חייו יוצאים משליטה ויש לו לעיתים רצון לעצור את התהליך בו הוא נמצא. תחושות אלה היו השראה לשיר Catapult, שיכלל מאוחר יותר באלבום. בתום סיבוב ההופעות התכנסה הלהקה, בדומה לאלבום הקודם, באחוזה בהוליווד והחלה בהקלטות עם המפיק גיל נורטון. ההקלטות נמשכו מספר חודשים, שאותם תיאר דוריץ כמתישות אך קלילות, מהירות וטבעיות. רבים משירי האלבום, אותם כתב דוריץ, עוסקים בתהילה הפתאומית לה זכה ובאובדן הפרטיות. השירים הסוגרים את האלבום עוסקים באותם הנושאים, אך מנקודת מבט של תהליך ההתמודדות, אותו דוריץ הגדיר כקתרזיס.

## שירי האלבום
כל השירים נכתבו על ידי אדם דוריץ, אלא אם נכתב אחרת.

# **Catapult** (דוריץ, ברייסון, גילינגהאם, מאלי, ויקרי, מייז) – 3:34
# **Angels of the Silences** (דוריץ, גילינגהאם) – 3:39
# **Daylight Fading** (דוריץ, ויקרי, גילינגהאם) – 3:50
# **I'm Not Sleeping** – 4:57
# **Goodnight Elisabeth** – 5:20
# **Children in Bloom** – 5:23
# **Have You Seen Me Lately?** – 4:11
# **Miller's Angels** (דוריץ, ויקרי) – 6:33
# **Another Horsedreamer's Blues** – 4:32
# **Recovering the Satellites** – 5:24
# **Monkey** – 3:02
# **Mercury – 2:48
# **A Long December** – 4:57
# **Walkaways''' (דוריץ, ויקרי) - 1:12

## סינגלים
* Angels of the Silences (1996) - מקום שלישי במצעד האמריקאי
* Daylight Fading (1997) - מקום 26 במצעד האמריקאי
* A Long December (1997) - מקום חמישי במצעד האמריקאי

## האמנים המשתתפים
### חברי הלהקה
* אדם דוריץ - שירה, פסנתר, טמבורין, אורגן חשמלי
* מאט מאלי - גיטרה בס, קולות רקע
* דייוויד ברייסון - גיטרות, קולות רקע
* צ'ארלי גילינגהאם - אורגן האמונד, פסנתר, מלוטרון, אקורדיון, הרמוניקה, קולות רקע
* דן ויקרי - גיטרות, קולות רקע
* בן מייז - תופים, טמבורין, כלי הקשה, קולות רקע

### משתתפים נוספים
* דייוויד אימרגלוק - מנדולינה, גיטרת פדל סטיל
* מרווין עציון - מנדולינה
* פול בקמסטר - מנצח

## קישורים חיצוניים
* 

* הסברים על משמעות השירים באתר AnnaBegins.com

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
ישראל במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)

משלחת **[[ישראל]] ב** כללה 20 ספורטאים שהתחרו ב-5 ענפי ספורט.

המשלחת הורכבה מעשרה ספורטאים נכי צה"ל ועשרה ספורטאים נכים חברי מרכז הספורט לנכים של איל"ן. ספורטאים מצטיינים אחרים נופו על ידי ועדה מקצועית בשל התנהגות לא ראויה. בראש המשלחת עמד אריה פינק, מנהל שירותי שיקום והנצחה במשרד הביטחון, וסגנו היה גרשון הוברמן, מנהל מרכז הספורט לנכים. אל המשלחת התלוו מאמני הכדורסל שמעון שלח ויעקב הנדלסמן, מאמנת האתלטיקה עדנה מדליה, מאמנת השחייה מרגלית זוננפלד ושתי אחיות רפואיות.

באולימפיאדה זו הופיע לראשונה מטעם ישראל נציג בענף הרמת משקולות, שלום דלוגץ', לאחר שבאימוניו הוא גבר על השיא האולימפי הקיים ועבר את סף הכניסה למשחקים. חבר המשלחת ישראל אבן-זהב היה לספורטאי היחיד מקרב כלל המדינות שהתבקש להשתתף בחזרות ההכנה לטקס הפתיחה.

הוצאות שיגור המשלחת לטוקיו נחלקו בהתאם להרכבה: נכי צה"ל מומנו על ידי משרד הביטחון, רשות הספורט, הוועד האולימפי ובהשתתפות עצמית של הספורטאים, בעוד חברי איל"ן מומנו על ידי תורמים מיפן ידידי המרכז ובראשם שאול אייזנברג ובוריס סלומוניק.

חבר המשלחת המבוגר ביותר היה מיכאל בן-נפתלי (40) וצעיר המשתתפים היה יעקב בן-אריה (14).

נבחרות ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים שולבה בשתי תחרויות הכדורסל, בדרגות נכות A ו-B, וזכתה במדליית ארד בשתי התחרויות. חברי הנבחרת של נכי צה"ל היו שמואל בן-זכאי, מיכאל בן-נפתלי, צבי בן-צבי, דן וגנר, יואל זינגר, ראובן חברון, שמחה לוסטיג, מנחם מורבה, אברהם מושרקי ויוסף שרב. חברי נבחרת איל"ן היו ישראל אבן-זהב, יעקב בן-אריה, ישראל גלובוס, יצחק גליצקי, שלום דלוגץ', ברוך חגאי (קפטן) ואברהם קפטלוביץ'.

בדירוג ההישגים הסופי מוקמה ישראל במקום השביעי מבין 22 המדינות המשתתפות, לאחר שחברי המשלחת זכו בשבע מדליות זהב, שלוש מדליות כסף, 11 מדליות ארד ורשמו שלושה שיאים עולמיים. ישראל זכתה להכרה במהלך המשחקים והקהל המקומי נהג ללוות את הופעות הספורטאים בקריאות "אל-אל ישראל".

בדרכה של המשלחת חזרה לישראל אירעה תקלה במטוס ואחד ממנועיו שותק כליל. לאחר שחזר המטוס לשדה התעופה בטוקיו המריאו חברי המשלחת בשנית.

## חברי המשלחת

## הישגים

## הערות שוליים

1964
קטגוריה:1964 בישראל: ספורט
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)

**המשחקים הפאראלימפיים ה-2** התקיימו בשנת 1964 בטוקיו, יפן.

## טבלת המדליות

## המשלחת הישראלית

משלחת ישראל אל המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) כללה 20 ספורטאים שהתחרו ב-5 ענפי ספורט. המשלחת הורכבה מעשרה ספורטאים נכי צה"ל ועשרה ספורטאים נכים חברי מרכז הספורט לנכים של איל"ן.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרטים על המשחקים הפאראלימפיים 1964, באתר אולימפיאדת בייג'ינג 2008

*
1964
טוקיו
קטגוריה:טוקיו: תחרויות ספורט
קטגוריה:1964 בספורט
קטגוריה:1964 ביפן
אירוויזיון 1971

**אירוויזיון 1971**, ה-16 במספר, נערך בדבלין בירת אירלנד, זוכת התחרות בשנה קודם לכן.
בשנה זו נחנכה שיטת הצבעה חדשה, כל מדינה שולחת 2 שופטים, אחד מעל גיל 25 והשני מתחת לגיל 25. כל שופט מעניק 1–5 נקודות לכל שיר. לשיטה זו היה חיסרון מרכזי אחד: חלק מצוותי השיפוט העניקו מעט נקודות. לעיתים נבעה הצבעת השופטים מניסיונותיהם להעניק לארצותיהם את הניצחון.

כמו כן, בתחרות זו נדרשו לראשונה כל רשות שידור משתתפת להכין קדימון למשתתפיה. קדימונים אלו שודרו בתחרות עצמה, זאת בניגוד לשנה שעברה, אז צילמה רשות השידור ההולנדית את המשתתפים בהולנד המארחת.

תקרית נוספת שאירעה באירוויזיון נגעה דווקא לסכסוכים מדיניים. ב-BBC הבריטית חששו מתגובת הקהל האירי באולם לשיר הבריטי, לאור הסלמת העימותים בין האירים לבריטים בצפון אירלנד. במכוון בחר ה-BBC בזמרת קלודה רוג'רס , שמוצאה בצפון אירלנד והייתה אהובה מאוד הן בבריטניה והן באירלנד (שירה Jack in the Box הפך ללהיט גדול לאחר התחרות). רוג'רס דיווחה שקיבלה איומים על חייה מהמחתרת האירית לאור היותה נציגת בריטניה.

מונקו זכתה בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיה בתחרות. השיר הזוכה היה בשפה הצרפתית, בוצע על ידי זמרת צרפתייה שגרה בצרפת, נכתב והולחן על ידי מוזיקאים צרפתיים, ואפילו המנצח מטעם מונקו היה צרפתי. הזמרת הזוכה, סברין, סיפרה לאחר כמה שנים כי מעולם לא ביקרה במונקו, גם לא אחרי זכייתה - טענה שהופרכה בקלות משום שקליפ השיר צולם במונטה קרלו.

## תוצאות

## מבצעים חוזרים בתחרות

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1971 באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1971

## הערות שוליים

קטגוריה:אירוויזיון 1971
1971
קטגוריה:1971 במוזיקה
קטגוריה:אירלנד: תרבות
1971
אצטדיון צ'מרטין

**אצטדיון צ'מרטין** (בספרדית: **Estadio Chamartín**), ובשמו הרשמי **מגרש מועדון הכדורגל ריאל מדריד** (בספרדית: **Campo del Real Madrid Club de Fútbol**), היה אצטדיון כדורגל במדריד, השימש כמגרשה הביתי של ריאל מדריד משנת 1924 ועד פתיחתו של אצטדיון נואבו צ'מרטין (כיום הסנטיאגו ברנבאו) בשנת 1947. תכולת האצטדיון עמדה על 22,500 צופים.

## היסטוריה
בשנת 1923 ריאל מדריד, שבאותו זמן שיחקה באצטדיון קטן ברחוב אודונל, רכשה אדמה בצ'מרטין דה לה רוסה, אז עיירה מצפון מדריד, והיום חלק מהעיר מדריד, כדי לבנות אצטדיון חדש. הקרקעות, הידועות בשם וילה רוזה, היו באורך של 400 אלף רגל ותוחמו על ידי כביש ארנל, דרך מאודס ורחוב אלפרדו קלדרון.

שחקן עבר של המועדון, חוסה מריה קסטל, שהיה האדריכל של אצטדיון מטרופוליטנו, היה אחראי על הפרויקט, שכלל מתחם ספורט המורכב ממגרשי טניס, מגרשי אימון, חדר כושר, בריכת שחייה, משרדי המועדון, מסעדה, וכמובן אצטדיון כדורגל - שהיה הראשון בהיסטוריה שהיה בבעלותה של ריאל מדריד - עם קיבולת של 15,000 צופים, מתוכם 4,000 מקורים בגג. כדי לממן את עבודות הבנייה, נאלץ המועדון לקחת הלוואה של חצי מיליון פסטות.

אצטדיון צ'מרטין נחנך ב-17 במאי 1924, במשחק בין ריאל מדריד לבין ניוקאסל יונייטד, זוכת הגביע האנגלי. מדריד ניצחה 3-2, ופליקס פרס היה השחקן שכבש את השער הראשון בהיסטוריה של האצטדיון.

בהתחלה האצטדיון נקרא *פארק דה ספורטס דל ריאל מדריד*, ולבסוף נקרא באופן רשמי *קאמפו דל ריאל מדריד קלוב דה פוטבול*. למרות זאת, האוהדים קראו לאצטדיון בשם *אצטדיון צ'מרטין*, על שם השכונה בה הוא נבנה, ומאז הוא ידוע בשם הזה.

משחקי גמר גביע המלך ב-1931, 1932 ו-1935 התקיימו באצטדיון. ב-21 במאי 1933, במשחק באצטדיון צ'מרטין, נבחרת ספרד חגגה את הניצחון הגדול ביותר בהיסטוריה שלה, כשניצחה את נבחרת בולגריה 13-0. ב-11 במרץ 1934, נבחרת ספרד אירחה באצטדיון את נבחרת פורטוגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 1934, ספרד ניצחה 9-0 את פורטוגל.

ביולי 1936 פרצה מלחמת האזרחים בספרד, ומדריד סבלה מהשפעות הלחימה. בתום המלחמה, אצטדיון צ'מרטין נותר הרוס, וריאל מדריד נאלצה להשקיע הרבה כסף כדי לשפצו. לאחר שיפוצים נרחבים גדלה תכולת האצטדיון ל-22,500 צופים, והוא נפתח מחדש ב-22 אוקטובר 1939 במשחק דרבי נגד אתלטיקו מדריד, שהסתיים עם ניצחון 2-1 של ריאל. למרות שהאצטדיון גדל ל-22,500 צופים, תוך זמן קצר זה כבר לא הספיק לאחר שהביקוש גדל.

עם היבחרו של סנטיאגו ברנבאו לנשיאות ריאל מדריד בשנת 1943, הוא החל לתכנן לבנות אצטדיון מודרני וגדול הרבה יותר. בנייתו של האצטדיון החדש החלה ב-27 באוקטובר 1944. האצטדיון החדש נבנה בשטח הצמוד לאצטדיון צ'מרטין.

ב-16 במאי 1946 התקיים המשחק האחרון באצטדיון צ'מרטין, במסגרת גומלין חצי גמר גביע הגנרל, במשחק בו ריאל מדריד ניצחה 3-1 את ריאל אוביידו.

ריאל מדריד סיימה את עונת 1946/47, וגם התחילה את העונה הבאה באצטדיון מטרופוליטנו, שהיה אצטדיונה של היריבה העירונית אתלטיקו מדריד, עד שב-14 בדצמבר 1947, נחנך אצטדיון נואבו צ'מרטין (צ'מרטין החדש), שהיום נקרא אצטדיון סנטיאגו ברנבאו.

## קישורים חיצוניים

*אצטדיון צ'מרטין באתר הרשמי של ריאל מדריד
*אצטדיון צ'מרטין באתר האוהדים הישראלי של ריאל מדריד

צ'מרטין
קטגוריה:ריאל מדריד
צ'מרטין
גיווי דידאווה

**גיווי דידאווָה** (בגאורגית: **გივი დიდავა**; נולד ב-21 במרץ 1976) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת המגן.

## קריירה
את דרכו בכדורגל החל דידווה כמגן בטורפדו כותאיסי. בשנת 1994 הוא עבר לשחק בדינמו טביליסי עד לשנת 2000. כאשר בשנת 1998 הוא הושאל לק.ר.ס. מכלן, קבוצה בליגה השנייה בבלגיה, שם השתתף בארבעה משחקים בלבד והוחזר לדינמו. במהלך אותה תקופה זכה עם דינמו באליפות ליגת העל הגאורגית חמש פעמים.

בשנת 2000 רכשה מכבי תל אביב את הכרטיס של דידאווה, אולם הוא גילה יכולת חלשה שיחק ארבעה משחקים בלבד לפני שהמאמן שחרר אותו. הוא חזר לשחק בקבוצתו המקורית טורפדו כותאיסי. מכבי החזיקה את הכרטיס שלו עד לשנת 2005 אולם השחקן לא גילה רצון לחזור ולשחק בישראל. ניסיון למכור את הכרטיס שלו לאלניה ולדיקווקז לא עלה יפה אף הוא והנושא הכספי בעניינו עבר לפסים משפטיים.

עם חזרתו לשחק בקבוצתו הראשונה, טורפדו כותאיסי, הוא השתלב בקבוצה ובאותה עונה, 2001/2000, הוא הבקיע שני שערים וזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הגאורגית.

ב-29 בינואר 2003, באמצע עונת 2003/2002, חתם דידווה על חוזה בקוצ'אליספור שהייתה באותה תקופה בליגת העל הטורקית. הוא עבר לשחק בקבוצה הטורקית יחד עם חברו לקבוצה רוואז קמוקלידזה. בסיום אותה עונה ירדה הקבוצה ליגה. הוא המשיך לשחק בקבוצה עד לשנת 2006. לקראת סיום עונת 2006/2005 הוא עבר לשחק בונטספילס מהליגה השנייה בלטביה, אולם בסוף העונה חזר לגאורגיה לאחר שהשתתף בשלושה משחקים בלבד.

דידווה שיחק במדי הנבחרות הצעירות של גאורגיה, ובמדי נבחרת גאורגיה הבוגרת שיחק משנת 1996 ועד 2003, בה הופיע ב-21 משחקים.

בעונת 2014 גיווי דידאווה פרש מכדורגל מקצועי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:מגני כדורגל גאורגים
קטגוריה:כותאיסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טורפדו כותאיסי
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני קוג'אליספור
קטגוריה:כדורגלני ונטספילס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים גאורגים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1976
מוזיאון המדע והתעשייה (שיקגו)

**מוזיאון המדע והתעשייה** (באנגלית: **Museum of Science and Industry**, או בקיצור **MSI**) הוא מוזיאון מדע מן הגדולים בעולם ואחד מארבעת אתרי התרבות של שיקגו בהם ביקרו המספר הרב ביותר של מבקרים בשנים 2006 ו-2007. המוזיאון נמנה עם האתרים החשובים בעיר בספרי הדרכת תיירות רבים המיועדים לתיירים בגילאים ועם תחומי עניין שונים. 

המוזיאון ניצב על חלק מהשטח בו התקיימה התערוכה העולמית של שיקגו (1893) - מן החשובים באירועי התרבות בהיסטוריה של ארצות הברית.

נוסד על ידי הנדבן היהודי-אמריקאי ג'וליוס רוזנוולד.

## מיצגים בולטים במיוחד
* דגם בגודל טבעי של חלק ממכרה פחם שהמבקרים יורדים אליו במעלית ונוסעים בתוכו ברכבת שעוצבה עבור מכרה הפחם.
* כלי תחבורה ומלחמה רבים בעלי חשיבות היסטורית, כגון הצוללת הגרמנית U-505, שנשבתה במהלך מלחמת העולם השנייה, תא הטייס של אפולו 8, הפיוניר זפיר – רכבת הדיזל הראשונה בצפון אמריקה, כרכרות כיבוי אש ששימשו את מכבי האש לפני המצאת המכונית, מכוניות מרוץ, רכב חקלאי ומטוסים שונים.
* שטח של 3,500 רגל רבוע המוקדש לדגמי רכבות הנוסעים בדגם מרכז העיר שיקגו, דגם מרכז העיר סיאטל ודגם הדרך שבין שתי הערים.
* אולמות הסבר על מערכות ביוב, חוות חקלאיות, בתי חרושת וכיוצא בזה.
* תערוכות מתחלפות.

## ראו גם
*אסכולת שיקגו

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים למדע
מאפייה

[ממוזער|שמאל|250px|איור מאפייה מתוך [טאקואינום סניטאטיס]]
שמאל|ממוזער|250px|מאפייה ישראלית
**מאפייה** או **בית מאפה** הם מקום הכנה וממכר למאפים. זהו מקום העבודה של האופה כיום. אפייה היא פעילות עתיקת יומין. המצרים הקדמונים היו הראשונים שאפו לחם, בערך בשנת 8000 לפנה"ס.

בזמנים מודרניים נעשית פעולת האפייה על ידי מכונות במאפיות גדולות, ללא מגע יד אדם. מאפיות קטנות הן פעמים רבות עסקים משפחתיים, בהם מתמחים בדרך כלל ביצור סוג מאפה מסוים. בשנים האחרונות נעשו נפוצות רשתות לאפיית לחם, בעסקים עצמאיים או במסגרת רשתות השיווק. מרבית אלו משמשים כחנות לממכר המאפים, בה ניתן לשבת ולהנות משירותים בדומה לבית קפה.

## ראו גם
*קונדיטוריה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:חנויות מזון
קטגוריה:מזון
קטגוריה:תעשיית המזון
זאובר

**זאובר**  הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "טהור", "נקי".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
אולימפיאדת השחמט 2006

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-37** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בטורינו, שאיטליה, בין 20 במאי ל-4 ביוני 2006.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* בוריס גלפנד (2727) 2+, 6=, 1-
* איליה סמירין (2662) 4+, 3=, 2-
* אמיל סוטובסקי (2628) 3+, 4=, 3-
* בוריס אברוך (2633) 6+, 3=, 1-
* אלכסנדר חוזמן (2576) 3+, 4=, 0-
* ויקטור מיכלבסקי (2566) 4+, 2=, 1-

הנבחרת סיימה במקום 4.

להלן התוצאות הקבוצתיות:

** נגד ארגון הנכים הבינלאומי 0.5:3.5 - ניצחון
** נגד איטליה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד פרו 2:2 - תיקו
** נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון
** נגד דנמרק 2:2 - תיקו
** נגד רומניה 1:3 - ניצחון
** נגד צ'כיה 3:1– הפסד
** נגד אזרבייג'ן 2:2 - תיקו
** נגד פרגוואי 1:3 - ניצחון
** נגד שוודיה 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד הודו 1:3 - ניצחון
** נגד ארצות הברית 1.5:2.5 - ניצחון
** נגד רוסיה 1:3 - ניצחון

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-37 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.

### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מאשה קלינובה (2357) 3+, 7=, 2-
* אנג'לה בורסוק (2341) 4+, 5=, 2-
* בלה איגלה (2288) 5+, 3=, 3-
* אירינה בוטוויניק (2211) 1+, 2=, 2-

הנבחרת סיימה במקום 29.

להלן התוצאות הקבוצתיות:

** נגד סקוטלנד 0.5:2.5 - ניצחון
** נגד קירגיזסטן 0:3 - ניצחון
** נגד הונגריה 1:2 - ניצחון
** נגד בולגריה 2:1 – הפסד
** נגד מונגוליה 2.5:0.5 - הפסד
** נגד מולדובה 1:2 - ניצחון
** נגד יוגוסלביה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד ארגנטינה 1:2 - ניצחון
** נגד בלארוס 1:2 - ניצחון
** נגד סלובניה 2.5:0.5 - הפסד
** נגד טורקיה 1:2 - ניצחון
** נגד שוודיה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד סלובקיה 2:1 – הפסד

## סיכום כולל
בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים.

*  סין
*  אוקראינה 
*  גארמניה
## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:טורינו: תחרויות ספורט
קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2006
קטגוריה:תחרויות שחמט באיטליה
קטגוריה:2006 באיטליה
עצמות השמע

שמאל|ממוזער|250px|עצמות השמע
[שמאל|ממוזער|250px|עצמות השמע וה[רצועה|רצועות שלהן]]
**עצמות השמע** או **עצמימי השמע** (TA: Ossicula auditus; Ossicula auditoria), הן שלוש עצמות זעירות בתוך האוזן התיכונה, והן העצמות הקטנות ביותר בגוף האנושי. עצמות השמע המכונות פטיש, סדן וארכוף מעבירות תנודות מכניות מעור התוף למבוך שבאוזן הפנימית. הארכיטקטורה של העצמות מאפשרת להן לפעול כמגבר לתנודות שיוצרים צלילים בעור התוף.

העדרן של העצמות או תת-תפקוד שלהם מוביל לפגיעה בינונית עד חמורה בשמיעה.

## אנטומיה ותפקוד
שמותיהן של עצמות השמע ניתנו לפי צורתן המזכירה **פטיש** (Malleus), **סדן** (Incus) ו**ארכוף** או **משוורת** (Stapes; מבנה בצורת טבעת בצד האוכף המותאם לכף רגלו של הרוכב).

עצמות השמע יוצרות שרשרת בין האוזן החיצונית לאוזן הפנימית. עצם הפטיש, החיצונית מבין העצמות, מחוברת בצידה המכונה "ידית הפטיש" (Manubrium mallei) לעור התוף, ומתמפרקת עם הסדן בצידה השני. עצם הסדן מופרקת בצידה המרוחק מהפטיש עם הארכוף, ועצם הארכוף מותאמת לחלון הפרוזדור (Fenestra vestibuli; "החלון האובלי"), אחד מפתחיה של האוזן הפנימית.

קולות המגיעים לאוזן ופוגעים בעור התוף, גורמים לתנודות בעור התוף המועברות ממנו לפטיש, מהפטיש לסדן, מהסדן לארכוף ומהארכוף לתוך האוזן הפנימית. תנודות הארכוף מועברות לנוזל שבשבלול האוזן הפנימית ותנודות הנוזל מגיעות לחיישני הקול המתרגמים את התנודות לדחפים עצביים המועברים אל המוח.

כמערכת של מנופים, עצמות השמע מגבירות את עוצמת הרעידות המועברות מהשטח הגדול יותר של עור התוף לשטח של חלון הפרוזדור, עוצמת הרעידות בחלון הפרוזדור חזקה עשרה מונים מזו שבעור התוף. תנועת העצמות יכולה להיות מבוקרת על ידי השריר מותח התוף הנאחז בפטיש ועל ידי שריר המשוורת הנאחז בארכוף. כיווץ השרירים מפחית את עוצמת התנודות המועברות על ידי עצמות השמע ומאפשר להגן על החיישנים באוזן הפנימית מעוצמת קול חזקה מדי ומאידך, שיתוק של השרירים גורם לרגישות יתר לצלילים. ייתכן שפעולת השרירים מאפשרת הפרדה מדויקת יותר בין צלילים גבוהים על ידי הפחתת מעבר צלילים נמוכים.

## קישורים חיצוניים


* The middle ear and the ossicles


קטגוריה:אוזן
קטגוריה:שמיעה
שמע
אק קויונלו

**אק קויונלו** (בטורקמנית: **Akgoýunly**, באזרית: **Ağqoyunlu**, בטורקית: **Akkoyunlu**, בפרסית ובטורקית עות'מאנית: **آق قوینلو**, מילולית "בעלי הכבשה הלבנה") הייתה פדרציה של שבטי אוע'וז ששלטה בשנים 1378–1508 בשטחי אזרבייג'ן, ארמניה, מזרח טורקיה צפון עיראק ואיראן של ימינו.

## היסטוריה
אק קויונלו השתייכו לשבט האוע'וזי ביאנדור (בגנדור) וייחסו עצמם לאב הקדמון המיתולוגי אוע'וז ח'אן. לפי מקורות ביזנטיים, כבר בשנת 1340 הייתה נוכחות של אק קויונלו באנטוליה. המדינה הראשונה של אק קויונלו, אשר שכנה באזור דיארבקיר, הוקמה בשנת 1402, בשטח שהוענק לאק קויונלו בידי טימור לנג. התפשטותם של האק קויונלו נמנעה בגלל עוצמתה של פדרציית השבטים היריבה קארה קויונלו (בעלי הכבשה השחורה). בשנת 1467, בהנהגת אוזון חסן (חסן הגבוה), שנחשב לגדול מנהיגיהם, הצליחו לגבור על שבט הקארה קויונלו, שהונהגו בידי ג'האן שאה. בנוסף על כך גבר אוזון חסן על המנהיג הטימורי אבו סעיד.

אק קויונלו התפשטו על חשבון הטימורים לאזור בגדאד, חופי המפרץ הפרסי. בנוסף, הם התפשטו לאיראן עד מזרח ח'וראסאן. התפשטות העות'מאנים ממערב הביאה את אק קויונלו לחתום ברית עם אויביהם הקרמאנים ממרכז אנטוליה. בשנת 1463 ביקש אוזון חסן את עזרתה של ונציה, יריבתם של העות'מאנים, אולם העזרה הוונציאנית לא יצאה לפועל. בשנת 1473 הובסו האק קויונלו על ידי העות'מאנים בטרג'אן, אך המשיכו להתקיים.

בתקופת שלטונו של יאקוב (1478–1490) המשיכו בני אק קויונלו להתקיים, אולם מאבקים פנימיים גרמו להתפוררותם. בנוסף על כך התמודדו מול איום חיצוני. הספווים השיעים לחמו נגד אק קויונלו, שהיו ברובם סונים. בקרב נחצ'יבאן הובסו האק קויונלו בהנהגת אלואנד בידי הספווים בהנהגתו של שאה אסמאעיל הראשון. כך הקיץ הקץ על מדינת אק קויונלו האוטונומית שישבה במרדין. מנהיג האק קויונלו האחרון, מוראד, הובס גם הוא בידי הספווים, אך הצליח לזמן קצר, בשנת 1508, להקים מדינה בבגדאד. לבסוף נסוג לדיארבקיר, וכך בא הסוף על שלטונם של האק קויונלו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: ימי הביניים
קטגוריה:מדינות טורקיות לשעבר
קטגוריה:שושלות מוסלמיות
קטגוריה:שושלות טורקיות
קטגוריה:מדינות לשעבר במזרח התיכון
הנרי ארנסט דודני

**הנרי ארנסט דודני** (באנגלית: **Henry Ernest Dudeney**; 10 באפריל 1857 - 24 באפריל 1930) היה חידונאי ומתמטיקאי אנגלי. נחשב לאחד החידונאים החשובים בכל הזמנים.

## ביוגרפיה
דודני נולד בעיר מייפילד באנגליה. סבו, ג'ון דודני, היה מתמטיקאי אוטודידקט ידוע. שיחק שחמט במשך כל חייו. השחמט הוביל אותו להתעניין במתמטיקה וחיבור חידות. בשנותיו הראשונות התעניין במיוחד בחידות שחמט.

על אף שהקריירה שלו הייתה כעובד מדינה, הוא המשיך לחבר חידות שונות בזמנו הפנוי. החידות הראשונות שחיבר פורסמו במגזינים ובעיתונים, לרוב תחת שם העט "ספינקס" (Sphinx). בתחילת דרכו הרבה לשתף פעולה עם החידונאי האמריקאי המפורסם סם לויד. ב-1890 הם פרסמו יחד סדרה של מאמרים בשבועון האנגלי "Tit-Bits".

מאוחר יותר החל דודני לפרסם את חידותיו תחת שמו האמיתי, בעיתונים ובמגזינים רבים. במשך עשרים שנה כתב טור מצליח בשם Perplexities", במגזין "The Strand". הוא המשיך בהתכתבות ושיתוף פעולה עם לויד, עד שהחברות ביניהם עלתה על שרטון ודודני אף האשים את לויד בגנבת רעיונותיו ופרסומם תחת שמו.

שמאל|ממוזער|271px|פתרון חידת מוכר הסדקית מתוך ספרו של דודני "The Canterbury Puzzles"
דודני ידוע בעיקר בשל פתרונו מ-1903 לחידת מוכר הסדקית, בה המשימה היא להפוך משולש שווה-צלעות לריבוע, על ידי ארבעה חיתוכים בלבד. לא רק שדודני אכן הצליח לבצע את המשימה בעזרת ארבעה חיתוכים בלבד, אלא גם ניתן לתלות צירים המחזיקים את ארבעת החלקים יחד, כך שכאשר מסובבים את החלקים לכיוון אחד נוצר ריבוע, וכאשר מסובבים אותם לכיוון השני נוצר משולש שווה-צלעות. הפתרון פורסם לראשונה בעיתון הדיילי מייל, ומאוחר יותר נכלל בספרו שפורסם ב-1907, "The Canterbury Puzzles", ובו נותן דודני הסבר מפורט וטכני כיצד למצוא את הנקודות המשמשות לחיתוך. בספר הוא אינו נותן רמז לאופן שבו גילה את החיתוך. ההשערה היא שהוא השתמש בשיטה המבוססת על ריצופים.

## חיים אישיים
בשנת 1884 נישא דודני לאליס ויפין. מאוחר יותר פרסמה אליס ספרים רבים והתפרסמה בזכות עצמה (חלקם בשם "גברת הנרי דודני"). יומניה הפרטים של אליס נערכו ופורסמו ב-1998 בשם "A Lewes Diary: 1916–1944", ובהם מתוארים חיי היומיום והנישואין לדודני. ילדם הראשון נפטר בינקותו, ולאחר מכן נולדה להם בת אחת, מרג'רי.

באפריל 1930 נפטר דודני מסרטן בגרון, בעיר לואיס (Lewes), בה התגורר מאז 1914 עם אשתו.

## ספריו
* The Canterbury Puzzles (1907)
* Amusements in Mathematics (1917)
* The World's Best Word Puzzles (1925)
* Modern Puzzles (1926)
*  (פורסם לאחר מותו, ב-1931)
* A Puzzle-Mine (פורסם לאחר מותו)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:חידונאים
קטגוריה:שחמטאים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1857
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1930
م

האות **מִים** (בערבית: **ميم**) היא האות העשרים וארבע באלפבית הערבי. לפניה באה האות לאם ואחריה האות נון.

מים מייצגת את העיצור /m/ (כמו מ"ם). מים משמשת כאות משקלית לעיתים רבות, לדוגמה ביצירת שמות מקומות במשקל ﻣﻔﻌل (מַפעַל), כך ﻣﻜﺘﺐ (מכּתב) פירושו "משרד", מהשורש ﻙ.ﺕ.ﺏ שמשמעותו כ.ת.ב.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".

מקור האות מים ב"מם" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:

* אלפבית עברי – מ/ם
* אלפבית לטיני – M,m
* אלפבית יווני – Μ,μ
* אלפבית סורי – ܡ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בערבית
ل

**לאם** (בערבית: **لام**) היא האות העשרים ושלוש באלפבית הערבי. לפניה באה האות כאף ואחריה האות מים.

לאם מייצגת עיצור מכתשי, מקורב צדי (/l/ :IPA - כמו למ"ד), במקרה אחד, במילה الله (אללה), לאם מוולנת (/ɫ/ :IPA).

לאם מנוקדת בכסרה משמשת כתחילית המקבילה ללמ"ד השימוש העברית. לאם המנוקדת בפתחה משמשת בערבית במשלב גבוה כתחילית המציינת הדגשה, ואפשר לתרגם אותה כ"אכן". כך למשל, إن زيدا جميل (אן זידא ג'מיל) פירושו "זיד הוא יפה" ו-إن زيدا لجميل (אן זידא לג'מיל) תרגומו "זיד הוא אכן יפה".

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".

מקור האות לאם הוא ב"למד" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:
* אלפבית עברי - ל
* אלפבית לטיני - L,l
* אלפבית יווני - Λ,λ
* אלפבית סורי - ܠ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אותיות בערבית
ימשושיים

**ימשושיים** (שם מדעי: Chironomidae) היא משפחה של יתושים בעלי תפוצה עולמית. למרות הדמיון של מינים רבים במשפחה זו לכולכיתיים, בגלגולם הבוגר, הימשושים חסרים את גפי הפה והם אינם ניזונים ובכלל זה, אינם עוקצים.

זחלי משפחה זו מהווים את רוב אוכלוסיית החרקים ליד מקוואות מים ומשמשים כמרכיב מזון חשוב לדגים וחיות אחרות. באזורים לחים, לעיתים ניתן לראות את אוכלוסיית הימשושים הבוגרת מרחפת בשמיים בצפיפות ונראית כמו עננים גדולים. את הזכר ניתן להבדיל בקלות מהנקבה על פי ציצית האנטנה בקדמת ראשו.

## רשימת הסוגים ב[[ישראל]] (רשימה חלקית)
*ימשוש
* פרוקלדיוס Procladius

## קישורים חיצוניים

* 

*
שדות

**שדות**, הייתה התנחלות ומושב עובדים של תנועת המושבים בחבל ימית שבצפון חצי האי סיני, המושב הוקם בשטח חולי סמוך לצומת רפיח, כשישה קילומטרים ממערב לקו הגבול הבינלאומי (הקו הירוק) וכשמונה קילומטרים מדרום לחוף הים, במקום שבו הוקמה בהמשך העיר ימית. המושב פונה ונהרס במסגרת פינוי חצי האי סיני והשבתו לידי המצרים כחלק מהסכם השלום בין ישראל למצרים. 

ב-1969 פונה מן המקום שבט בדואי שהתגורר באזור לכיוון צומת רפיח (הטיעון הרשמי לפינוי היה שיקולי ביטחון). בני השבט עבדו מאוחר יותר כפועלים שכירים ביישובים בסביבה. השבט עתר לבג"ץ נגד הפינוי ב-1972, ובג"ץ דחה את העתירה. 

שדות היה היישוב האזרחי הראשון שהוקם בחבל ימית, בינואר 1971. שמונה עשרה המשפחות הראשונות שהתיישבו במקום הורכבו בעיקרן מיוצאי קיבוצים ש"גויסו" באמצעות מודעה בעיתון להתיישב במושב. לאחר ביקור במקום ב-1972 כתב חיים גורי בעיתון "דבר" כי מושב שדות הוא פלא, שילוב בין רוח המערב הפרוע לבין פטריוטיזם לוהט. חברי המושב גידלו בין היתר עגבניות לייצוא, וזכו בהצלחה כלכלית, שעודדה את הקמת היישובים האחרים בחבל. 

בשיא התפתחותו התגוררו במושב 64 משפחות ושטחו כלל 1500 דונם, בסמוך למושב הוקמו המרכז הקהילתי "אבשלום" ובית ספר יסודי אזורי בשם זה בו למדו ילדי המושבים בחבל ימית.

ליד המושב נמצאו מרבצי גז טבעי אשר הופקו בקידוח "שדות" 

במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים בו הוחלט על החזרת חצי האי סיני לידי מצרים פונה המושב בשנת 1982 ובתיו נהרסו. רבים ממפוניו הקימו את מושב עין הבשור שבחבל אשכול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סיני: התנחלויות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
קטגוריה:חבל ימית
לוח נבו שרסכים

250px|ממוזער|שמאל|לוח נבו שרסכים
**לוח נבו שרסכים** הוא לוח טין קטן הנמצא במוזיאון הבריטי עליו כתב יתדות. ייתכן כי שם המופיע בו זהה לדמות המוזכרת בספר ירמיהו.

## גילוי ופענוח
הלוח (רוחב 5.5 ס"מ, אורך 3.3 ס"מ) נרכש על ידי המוזיאון הבריטי בשנת 1920 והצטרף לאוסף שלהם הכולל למעלה מ-100,000 לוחות דומים. בשנת 2007, האשורולוג האוסטרי, פרופסור מיכאל יורסה מאוניברסיטת וינה, פענח את הלוח, במסגרת מחקר מקיף בנושא כלכלת בבל בתקופת נבוכדראצר. בתעודה, המתוארכת ליום ה-18 בחודש ה-11 - בשנה העשירית לנבוכדראצר מלך בבל (595 לפני הספירה) נרשם כי אדם בשם נבו-שרוסו-אוכין, שהיה 'רב סריס', העניק למקדש בבבל מנה וחצי (כ-0.75 ק"ג) זהב. הלוח היה חלק מארכיון גדול במקדש אל-השמש בעיר סיפר.

## תוכן הלוח
הלוח מפוענח כך:

## קשר למקרא
יורסה שיער כי האיש ששלח את הזהב הוא "נבושרסכים רב סריס" המופיע בסיפור חורבן בית המקדש הראשון בספר ירמיהו:

הפיסוק, על פי המסורה, מייחס את המילה *נבו* למילה שלפניו (סמגר), אך תרגום השבעים מתרגם:כלומר, המילה 'נבו' קשורה לשם שרסכים. על פי הלוח האשורי, זהו הפיסוק הנכון. כנראה, שסמגר הוא שם מקומו של נרגל שראצר, והפקיד השני הוא: נבו שרסכים.

ההסבר מתאים לגילוי ארכאולוגי נוסף בו הציעו חוקרים לזהות את השר הראשון, נרגלשראצר, עם אחד משריו של נבוכדראצר השני המופיעים באחת מהכתובות של, שם נמנו "שרי ארץ אכד" (=שרי מלך בבל, יר' לג, ט) וביניהם: "נרגלשראצר איש סין-מגיר". מתברר שהוא היה מושל מקום בשם "סין-מגיר", שנהפך במקרא ל"סמגר". בהמשך הכתוב המקראי נרגלשראצר נזכר שוב בתוספת התואר "רב מג".

## ראו גם
*הכרונולוגיה המקראית
*ארכאולוגיה מקראית

## קישורים חיצוניים
*Times Online article by Dalya Alberge
*24 Hour Museum מאמר עם תמונה
*Telegraph מאמר עם תמונה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:כתובות ארכאולוגיות בעלות זיקה למקרא
קטגוריה:כתובות באכדית, באשורית ובבבלית
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מחרס