open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חורבת אריסטובוליה

שמאל|ממוזער|250px|הכנסייה באתר
שמאל|ממוזער|250px|פפירוס נחל צאלים 69 - שטר נישואין מבוטל משנת 130 לספירה, אשר נערך לפי הכתוב באריסטובוליה.
**חורבת אריסטובוליה** היא חורבה הממוקמת כקילומטר אחד דרומית מזרחית לתל זיף שבדרום הר חברון, ובה שכנה לפי הסברה העיירה היהודית הקדומה **אריסטובוליה** (בארמית - **ארשתובול**) שבמחוז זיף.

החורבה נזכרת כבר במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, תחת השם **ח'רבת אסטבל** (הגרסה הערבית לשם היווני "אריסטובולוס").

לפי הסברה, כאן שכנה העיר "אריסטובוליה", הנזכרת בחיבור הנוצרי הקדום "חיי אותימיוס" מאת קירילוס מסקיתופוליס, המתאר נס שחולל הנזיר אותימיוס בעיירה "אריסטובוליה" במדבר זיף, כאשר ריפא את בנו של ראש העיירה.

העיירה נזכרת בשני שטרות שונים ממדבר יהודה, שלפי הסברה, מקורם במערת הסלע הסמוכה:

השטר הראשון (פפירוס נחל צאלים 69) הוא שטר נישואין מבוטל הכתוב ביוונית משנת 130 לספירה, שנערך לפי הכתוב באריסטובוליה, של כלה בשם "סלומה" לגבר מהכפר "יקים שבזיף" (שם יישוב זה, המזוהה עם העיר המקראית הקין, השתמר ככל הנראה באתר "נבי יקין", צפונית לתל זיף).

השטר השני הוא שטר "מחילת כתובה" בארמית, משנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא ("שנת ארבע לחורבן בית ישראל"), בו נזכר "אבשלם בר שמעון מן ארשתובול" (וכן נזכר היישוב "ענב העליונה", המזוהה עם ענב המקראית).

על סמך שמו של האתר, יש המציעים לייחס את הקמתו לתקופה החשמונאית, וככל הנראה לימיו של יהודה אריסטובולוס הראשון, כלומר, לשנת 104 לפני הספירה. אך מכיוון שבמקום לא נמצאו ממצאים מהתקופה החשמונאית מציע דורון שר אבי שאריסטובוליה החשמונאית שכנה בחורבת עין אבו חשבה שנמצאת קילומטר מזרחה.

בחורבה נמצאו שרידי כנסייה, עם עמודים, כותרות ופסיפסים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:זיף
לב דוידוביץ' גלובוס

**לֶב דָוִידוֹבִיץ' גלוֹבּוּס** (ברוסית: **Лев Давидович Глобус**; 1914 - 1 בינואר 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
נולד בעיר יקטרינוסלב באימפריה הרוסית במשפחת פקידים יהודית. בהמשך המשפחה עברה לעיר אורסק במחוז אורנבורג. התגייס לצבא האדום ב-1940 ועבר הכשרת פלס בחיל ההנדסה.

עם תחילת הפלישה הגרמנית ב-1941 הועבר לחזית. צוות בפיקודו הצטיין בפירוק ופריצת שדה מוקשים ליד נהר מולוצ'נויה כשהוא אישית פירק 35 מתוכם, בהמשך ב-5 בנובמבר 1943 בהגנה כנגד מתקפות נגד חיסל שלושה חיילי אויב, חיסל מקלען שניסה לפגוע במפקד הסוללה ובהמשך עצר נסיגה של חיילי פלוגתו ועל כל הפעולות הללו זכה בעיטור התהילה מדרגה שלישית.

בהמשך יחידתו הועברה לארמייה 51 של החזית האוקראינית ה-4. במסגרתה בפלישה לחצי האי קרים פירק מספר רב של מוקשים בסביבות אגם סיוואש, העביר כוחות צבא ופתח צירים בשבילם תחת אש כבדה באגם אגולסקויה ופתח צירים לטנקים ותותחים לכיוון סבסטופול. עבור הפעולות הללו קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה.

לאחר מכן הוכנסה יחידתו לחזית האוקראינית ה-3 איתה התקדמה לרומניה, בולגריה והונגריה. בפרברי העיר סקשפהרוואר חיסל מקלען בגג הבית, שני חיילי אויב במרתף ותפס יחידת משדר יחד עם קשר ועל כך עוטר בכל דרגות עיטור התהילה.

לא הספיק לקבל את העיטור הזה כשהרים את יחידתו למתקפה באחד הרבעים של בודפשט. שם גם נקבר אך בהמשך עצמותיו הועברו לבית הקברות קרפשי של העיר.

## קישורים חיצוניים
* יברייסקיי ממוריאל (יד העברי) (רוסית)

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור התהילה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
לוסי גולדנר

**לוסי גולדנר-גורדיאן** (בגרמנית: **Lucie Gordian**; 21 בינואר 1918 – 14 בספטמבר 2000) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. שיאנית אוסטריה בשחייה.

## ביוגרפיה
גולדנר נולדה וגדלה בווינה. היא התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנת 1935 ייצגה גולדנר את אוסטריה במשחקי המכביה השנייה וזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.6 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב אחרי ג'ניס ליפסון מארצות הברית (1:30.2 דקות) ולפני חברתה למשלחת אלישבע שמידט. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:47.4 דקות.

בשנת 1936 קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש של 1:26.1 דקות ונבחרה לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ורות לנגר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, ממשלת אוסטריה אסרה עליה להשתתף בתחרויות, אך בלחץ התקשורת האירופית "עונשה" הופחת להשעיה של שנתיים.

בשנת 1938 היא נעצרה על ידי המשטרה, לאחר החקירה, הרופא התורן בתחנת המשטרה אפשר לה לברוח דרך הדלת האחורית. היא צבעה את שערה לבלונד, החביאה את הטלאי הצהוב מתחת למעילה ונסעה ברכבת לברלין. למרות שלא היה לה התר כניסה לבריטניה היא טסה ללונדון. בלונדון היא נישאה להנרי גרדיאן. לאחר מלחמת העולם השנייה היא נסעה עם בתה לצ'כיה שם שרת בעלה. בשנת 1948 היא עברה להתגורר במלבורן, אוסטרליה עם משפחתה הצעירה.

## קישורים חיצוניים

* ג'ון לוי, לוסי גורדיאן, באתר *The Age* 26 בספטמבר 2000 
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman  
* Watermarks, *Pressbook of a documentary by Kino International* 
* 
* בספורט - שונות, הארץ, 28 באוגוסט 1936
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:פליטות רדיפות הנאצים
קטגוריה:ילידות 1918
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2000
קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:שחייניות גב אוסטריות
תהלוכן האורן

**תהלוכן האורן** (בעבר נקרא גם **טַוואי התהלוכה**;  שם מדעי: *Thaumetopoea pityocampa*)
הוא מין עש השייך למשפחת התהלוכניים נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון (כולל ישראל) באזורי עצי האורן.

בישראל קיימים עוד מיני תהלוכניים, שהשכיח מביניהם הוא תהלוכן האלה (*thaumetopoea solitaria*), צבעו של תהלוכן האורן חום והוא דומה לזחל דובון הקורים שגם טווה קורים כתהלוכן האורן, אך לא הולך בשיירה.

תהלוכן האורן נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון. בישראל, מצוי בעיקר במרכז הארץ, מן הכרמל עד דימונה וירוחם, וכן במטולה ובצפון הרי נפתלי, אך ממשיך להתפשט. הזחלים ניזונים ממחטים של כל מיני האורן הגדלים בארץ, הזחלים גורמים נזק לעצי האורן בעיקר לעצים הצעירים.

לזחלי תהלוכן האורן יש חמישה שלבי התפתחות (L1-L5). למרות שלזחלים יש שערות גדולות הנראות לעין כבר משלב L1, הרי שהחל משלב L3 ואילך, מופיעות  שערות מיקרוסקופיות  (הידועות בספרות המדעית כ-setae), באורך של בין 150 ל-200 מיקרומטר ובקוטר של 5 מיקרומטר. בניגוד לשערות הרגילות, הן אינן קבועות ומתנתקות בקלות מהעור עם כל נגיעה או גירוי קל ביותר. בשלב החמישי והאחרון ׁ(L5), יש לכל זחל יש יותר ממיליון שערות.

השערות גורמות בעיקר לצריבה בעור, אך גם לגירוי בעיניים, נזלת ואפילו לקשיי נשימה ולתגובה אלרגית קשה.

בארץ, יערני קק"ל בודקים את סימני המזיק מדי שנה בנובמבר, ובדצמבר מתבצע ריסוס אווירי. היערות מרוססים לרוב, בתכשיר ביולוגי ידידותי לסביבה, שאינו מזיק לבני אדם.

## קישורים חיצוניים

*יעקב שקולניק, תהלוכן האורן, באתר e ירוק קק"ל, 28 במרץ 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איגנץ שיפרמילר
קטגוריה:תהלוכניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים ארסיים
סופרקופה סודאמריקנה

**הסופרקופה "[[ז'ואאו האבלנז']]"** (בספרדית: **"Supercopa "João Havelange**; מוכרת גם כ**סופרקופה סודאמריקנה**, **סופרקופה ליברטדורס**, או בפשטות, **סופרקופה**) היה טורניר כדורגל דרום אמריקאי למועדונים זוכי גביע ליברטדורס, שנוהל על ידי CONMEBOL. הטורניר התקיים בין השנים 1988 ו-1997, ונחשב בעת שנערך לטורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו בדרום אמריקה, אחרי גביע ליברטדורס.

בטורניר השתתפו מדי שנה כל זוכות העבר של גביע ליברטדורס. הטורניר התקיים במחצית השנייה של השנה, בעוד גביע ליברטדורס התקיים במחצית הראשונה שלה.

הטורניר הופסק ב-1997 על מנת לפנות מקום לגביעים האזוריים, גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, שהחלו ב-1998 והתמזגו בהמשך, בשנת 2000, עם גביע קונמבול (שהיה השלישי בחשיבותו), כדי ליצור טורניר יחיד שישוחק במחצית השנייה של השנה. גביעים אזוריים אלו הוחלפו ב-2002 בטורניר יחיד לכל היבשת, גביע סודאמריקנה.

מדי שנה, זוכת הסופרקופה התמודדה עם זוכת הליברטדורס על גביע רקופה סודאמריקנה (הסופר קאפ הדרום אמריקאי).

הקבוצות עם מרב הזכיות בטורניר הן קרוזיירו ואינדפנדיינטה, עם שתי זכיות לכל אחת. הזוכה הראשונה הייתה ראסינג קלוב, והאחרונה - ריבר פלייט.

## פורמט הטורניר
פורמט הטורניר השתנה ממהדורה למהדורה, בעיקר מכיוון שמספר הזוכות בליברטדורס גדל מעת לעת וממילא גם מספר המשתתפות. ככלל, הטורניר החל משלב שמינית גמר הדורש 16 קבוצות, כשבשנים הראשונות חלק מהקבוצות החלו לשחק ישירות בשלב רבע הגמר, שכן עדיין לא היו קיימות 16 זוכות בליברטדורס. מאוחר יותר, כשמספר המשתתפות הפוטנציאליות עלה על 16, עברו חלק מהקבוצות שלב מוקדם (שלוש קבוצות התחרו על מקום אחד ברבע הגמר במשחקי בית וחוץ ביניהן, בעוד שאר המקומות ברבע הגמר נקבעו על ידי מפגשי שמינית גמר רגילים בין שתי קבוצות). במהדורה האחרונה קדם לשלב הנוקאאוט (שהחל הפעם מחצי הגמר) שלב עם 4 בתים בני 4 קבוצות, כשקבוצות מסוימות נאלצו לעבור שלב מקדים נוסף.

הקבוצות שהשתתפו בטורניר, לפחות במהדורה אחת:

הערה: ואסקו דה גאמה זכתה ב-1948 ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות", טורניר שהוכר רשמית על ידי CONMEBOL בדיעבד כאחד מהטורנירים שהיוו גרעין לגביע ליברטדורס, ובכך התאפשרה השתתפותה בסופרקופה.

## תוצאות הטורנירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
קטגוריה:תחרויות כדורגל באמריקה הדרומית
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
בית הכנסת אהל שלמה

**בית הכנסת אהל שלמה** (היכל יונתן) הוא בית כנסת בכפר התימנים בשילוח ששימש את העדה התימנית, ניטש במאורעות תרצ"ו ונחנך מחדש בתשע"ה (2015).

## הקמה, נטישה ושיקום
בשנת 1884 החלה התיישבות של עדת התימנים בכפר התימנים בשילוח ממזרח לעיר העתיקה. ישראל דוב פרומקין הקים במרכז הכפר את **בית הכנסת אהל שלמה**. רב בית כנסת היה הרב יוסף מַצְ'מוּנִּי, ששימש גם מוח'תאר הכפר ורבו, ושליחי הציבור הקבועים היו הוא והרב יחיא אלמליח. בשנת תרצ"ה, קבל הרב מצ'מוני בפני הרב אברהם אלנדאף על רצונם של מחללי שבת לקרוא בתורה בבית הכנסת. מאוחר יותר, פרשו מהמתפללים מבית הכנסת ופתחו מניין חדש.

בשנת 1938, בשיאם של מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, אילצו שלטונות המנדט את התושבים לנטוש את המקום, מחשש ששכניהם הערבים ירצחו אותם. לאחר מכן, נכנסה משפחה ערבית, "אבו נאב", להתגורר בבניין בית הכנסת.

ב-2012 פתחה עמותת עטרת כהנים בהליך משפטי, במטרה להחזיר את המבנה לבעליו היהודיים. בית המשפט קיבל את התביעה והוציא צו פינוי למשפחה הערבית שהחזיקה במבנה. בתאריך י"ז באייר התשע"ה (6 במאי 2015) נכנסו יהודים למבנה, שכולל מלבד בית הכנסת גם דירות מגורים. כך, 77 שנה לאחר נטישת בית הכנסת, חודשה פעילותו של בית הכנסת. שר החקלאות אורי אריאל השתתף בחנוכת בית הכנסת, וקבע מזוזה במקום. חלק מבית הכנסת יקרא "היכל יהונתן" על שם יונתן פולארד, כשמו של הבית היהודי הסמוך לבית הכנסת.

## ראו גם
*בית הכנסת אברהם אבינו

## לקריאה נוספת
* 
* בני פרנקל, לתולדות התיישבות התימנים בכפר השילוח, **[[קרדום (כתב עת)|קרדום]]** תשנ"ב 21–23
* דרור חוברה, **ירושלים של עולי תימן**, רסלינג 2018.

## קישורים חיצוניים
*כפר התימנים
* 
* 
* כפר סילוואן בירושלים – כפרם של העולים התימנים לארץ ישראל באתר "נוסח תימן" – פורטל קהילות תימן
* 
* 
* יהודה פרל, בית נוסף נגאל בכפר התימנים, הקול היהודי, 6 במאי 2015
* 

## הערות שוליים

אהל שלמה
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
אהל שלמה
אהל שלמה
מועדון מטפסים

ממוזער|סמל מועדון מטפסי הרים איטלקי
**מועדון מטפסים** או **מועדון אלפיני** (באנגלית: **Alpine Club**) הוא התאגדות של קבוצת אנשים שחולקים עניין משותף בטיפוס הרים, המועדון מבצע פעילויות לרווחתם של מטפסי ההרים כגון הקמת בקתות הרים, הדרכה, והתכנסויות משותפות לשיתוף מידע ודעות.

מועדון המטפסים הראשון הוקם בלונדון בשנת 1857.

מועדון המטפסים הגדול ביותר בעולם כיום הוא מועדון המטפסים הגרמני המונה קרוב למליון חברים.

## רשימת מועדוני מטפסים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:טיפוס
יד הרב נסים

**יד הרב נסים** הוא מכון מחקר תורני והוצאת ספרים ע"ש הראשון לציון והרב הראשי לישראל, הרב יצחק נסים.

## היסטוריה
מכון "יד הרב נסים" הוקם בשנת ה'תשמ"ב, 1982, בידי פרופ' מאיר בניהו לזכרו של אביו הראשון לציון והרב הראשי לישראל, הרב יצחק נסים. המכון ממוקם בבניין בשכונת טלביה בירושלים, ובו בתי מדרש ובית כנסת, חדרי עיון, ספריות ואולם הרצאות.

את תשתית עבודתו של המכון היוו ספריותיהם של הרב נסים ושל פרופ' בניהו, שמכתבי היד הנדירים שבהן, כמו גם מצילומי כתבי יד שנאספו ברחבי העולם, הוהדרו במסגרת המכון עשרות ספרים.

בשנת 2018 עברה למכון השלוחה הישראלית של ישיבת הדר ובמקום מתקיימת פעילות לימוד ותפילה ברוח הישיבה, אך זו עזבה את המקום בשנת 2022.

משנת 2022 מתקיימים במכון שיעורים וקבלות שבת של מיזם "שיחתי" לבוגרי ישיבות ההסדר והמדרשות.

בשנת 2023 הוקם במכון כולל "שערי ציון", להכשרת רבני ערים בראשותו של הרב יצחק בן דוד. הכולל הנושא את שמו של הכולל שפעל בראשות הרב עוזיאל, מכשיר רבני ערים מהציונות הדתית.

## פרסומים בולטים
* ספר הזיכרון להרב נסים (6 כרכים)
* ספר השנה "אסופות" (15 כרכים)

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של בית המדרש שערי ציון

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל: ארון הספרים היהודי
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:טלביה: מבנים
שמחה בן שמואל מוויטרי

רבנו **שמחה בן שמואל מוויטרי** (מהעיר ויטרי  הסמוכה לטרוייש, לעיתים נקראת **ויטרא**; נפטר אחרי ד'תתס"ה, 1105), רב מחכמי יהדות צרפת הראשונים בראשית המאה ה-12.

רבינו שמחה היה תלמידו של רש"י, ומחברו של ספר ההלכה ומחזור התפילות הידוע בשם "מחזור ויטרי", בו קיבץ הלכות רבות מבית מדרשו של רש"י, המהווה הגדול והמקיף שבין ספרי דבי רש"י.

## משפחתו
בנו שמואל נישא לבתו של רבי מאיר בן שמואל, חתנו ותלמידו של רש"י; אחותם של רשב"ם, רבנו תם וריב"ם. בנם, רבי יצחק מדנפייר (ר"י הזקן), היה מחשובי בעלי התוספות.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:תלמידי רש"י
קטגוריה:נפטרים ב-1105
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-11
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-12
יראם המגדיאלי

**יראם המגדיאלי** (לעיתים גם: **המגדלי**; באנגלית: **Yiram of Magdiel**) היה פרשן המקרא בן המאה ה-10, מחוגו של רס"ג.

## פעילותו
יראם פעל ברומא, והכינוי "המגדיאלי" דבק בו בשל פרשנות מדרשית לזהותו של האלוף המקראי, מצאצאי עשו, "אַלּוּף מַגְדִּיאֵל" (). לפי פרשנות זו שמקורה הידוע הראשון בפירוש רש"י על התורה, והשתקעה גם בחיבור המדרשי המאוחר "מדרש אגדה": .

יראם היה בן דורו של רס"ג וצעיר ממנו, וייתכן שהיה תלמידו. יש המייחסים לו את חיבור הפירוש לדברי הימים שהדפיס רפאל קירכהיים בפרנקפורט בשנת תרל"ד, משלושה כתבי יד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-10
אלי גרונר

ממוזער|אלי גרונר, 2017
**אליהו דוד (אלי) גרונר** (נולד ב-2 בספטמבר 1970) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל משרד ראש הממשלה בשנים 2015–2018. בשנים 2019–2024 כיהן כמנכ"ל זרוע החדשנות של קוק תעשיות בישראל.

## ביוגרפיה
גרונר נולד בארצות הברית וגדל בעיר בינגהמטון שבמדינת ניו יורק. ביולי 1985 עלה עם משפחתו לישראל. למד במכינת בני דוד בעלי. ב-1989 התגייס לצה"ל, שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים ונבחר להיות קשרו של מפקד החטיבה משה יעלון. בשירות המילואים לחם במלחמת לבנון השנייה. ב-1996 סיים תואר ראשון במדע המדינה ותקשורת באוניברסיטת בר-אילן. עבד ביחידת הדוברות של עיריית ירושלים. באותה שנה החל לעבוד כעיתונאי ב"ג'רוזלם פוסט", בתחילה כיסה את תחום הכדורסל וענייני ירושלים, שימש עורך המוסף המקומי של אזור ירושלים בעיתון, עבד ככתב בדסק הכלכלה ולאחר מכן הקים את הדסק הכלכלי של אתר האינטרנט של העיתון.

בשנים 2001 עד 2003 למד מנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק. במהלך לימודיו עבד בקיץ 2002 כמתמחה בחברת ליהמן ברדרס. ב-2003 החל לעבוד כיועץ בחברת הייעוץ האסטרטגי מקינזי ושימש בה ראש צוות בכיר. הוא גם שימש כחלק מצוות הפנים הדרכתי בחברה עבור יועצים צעירים. ב-2009 מונה לעוזר בכיר ליו"ר חברת תנובה, זהבית כהן. באוקטובר 2011 מונה לציר הכלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2014. גרונר הוביל את הארכת הערבויות והמאמץ להפחית את הקיצוץ בסיוע לישראל כחלק מקיצוץ רוחבי שנעשה בארצות הברית. כששב לארץ, שימש גרונר יועץ לחברת טכנולוגיית מידע UST גלובל להקמת סניף בישראל.

במאי 2015 הודיע ראש הממשלה, בנימין נתניהו, על מינויו למנכ"ל משרד ראש הממשלה, וביוני אושר מינויו בממשלה. ב-28 במאי 2018 הודיע על כוונתו לסיים את תפקידו באוגוסט 2018. גרונר מציין כי גולת הכותרת בפעילותו כמנכ"ל המשרד היה קידום ויישום מתווה הגז ופיתוח מאגר לווייתן.

לאחר פרישתו מונה למנהל זרוע החדשנות בישראל של חברת קוק תעשיות.

גרונר היה חבר נבחרת ישראל בסופטבול וזכה עמה במדליית ארד במשחקי המכביה ה-14 ב-1993. כמו כן היה הקפטן של קבוצת ירושלים ביג בלו מליגת הפוטבול הישראלית. ב-2010 נבחר להיכל התהילה של הליגה, עמו נבחרו גם ארי הרו ורון דרמר.

הוא חבר בוועדה המייעצת בישראל של קרן וקסנר.

## חיים אישיים
הוא נשוי לתמר ואב לחמישה, מתגורר באלעזר שבגוש עציון.

## קישורים חיצוניים

* אלי גרונר באתר משרד ראש הממשלה
* 
* Former Post staffer Eli Groner named PMO director-general, אתר ג'רוזלם פוסט, 21 במאי 2015
* 
* Eli Groner, Minister of Economic Affairs to the United States, “Israel is a Great Opportunity for Value Investors”, אתר Stock News Now, 11 בספטמבר 2012
* 
* נאום בפני ועידת AIPAC 2012, אתר יוטיוב, 4 במרץ 2012
* מאמר מערכת של ה-Jpost בנושא הגז הטבעי, אתר ג'רוזלם פוסט, 24 ביוני 2015
* 
* אמיר לוי, המוציא לפועל: השנה של אלי גרונר, אתר מידה, 31 בדצמבר 2017
*  אלי גרונר ומשרד רוה״מ, שיחה בפודקאסט גיקונומי

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:עובדי משרד האוצר
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:שחקני סופטבול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:עובדי מקינזי ושות'
קטגוריה:חברי הוועדה המייעצת בישראל של קרן וקסנר
קטגוריה:אלעזר (יישוב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
TD גארדן

**TD גארדן** (באנגלית: **TD Garden**) הוא אולם ספורט רב תכליתי בבוסטון שבמסצ'וסטס המשמש כאולמה הביתי של קבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA ושל בוסטון ברואינס מליגת ה-NHL. האולם אירח בשנת 1998 את הרסלמניה ה-14 וב-2004 את כינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית במהלכה נבחרו ג'ון קרי כמועמד המפלגה לנשיאות ארצות הברית וג'ון אדוארדס כעמיתו למרוץ. ב-2020 יארח האולם את המהדורה הרביעית של טורניר הראוונה היוקרתי בטניס, גביע לייבר.
[ימין|ממוזער|האולם בעת משחק כדורסל בין [בוסטון סלטיקס למינסוטה טימברוולבס]]

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:בוסטון: ספורט
קטגוריה:בוסטון: מבנים
קטגוריה:בוסטון סלטיקס
ברוך בן שמואל

**רבי ברוך בן שמואל מ[[מגנצא]]** היה רב, פוסק, פרשן תלמוד ופייטן במאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13.

היה תלמידו של ר' אליעזר ממיץ וכן תלמידם של רבנו יהודה בן קלונימוס ממגנצא, של רבנו אפרים מרגנשבורג ושל ר' משה הכהן ממגנצא, והוא מצטט אותם לעיתים קרובות.
ר' ברוך ממגנצא היה מגדולי חכמי אשכנז של דורו והוא אף אחד החותמים על תקנות שו"ם שנערכו במגנצא בשנת ד'תתק"פ.

## ספריו
לדעת יעקב נחום אפשטיין הוא מחבר התוספות הנדפסים על מסכת סוטה. מלבד זאת, חיבר ספר הלכתי בשם ספר החכמה שצוטט בראשונים, ואף שימש בסיס לכתיבת "כללי התלמוד" של הרב בצלאל אשכנזי, שגם הזכירו בספרו שיטה מקובצת. הספר איננו נמצא בידינו כיום. כמו כן, חיבר גם פירוש למסכת נדרים שגם הוא אבד, אך הוזכר אצל פרשנים אחרים, כמו הרמב"ן והרשב"א. ידוע לנו שכתב גם תשובות הלכתיות, וחלקן מצויות בידינו ושמורות בארכיונים בגרמניה.

## פיוטים שכתב
נשתמרו בסידור התפילה האשכנזי רבים מפיוטיו. ביניהם, השיר "ברוך אל עליון" המיועד לסעודות שבת, קינה לתשעה באב, ומספר פיוטי סליחות (כולל אני הוא השואל) ויוצרות. פיוטיו כונסו בידי אברהם מאיר הברמן (ראה להלן).

בנוסף לפיוטיו, כתב שיר שקול על סוגיית "אילן דעולא" (), והדפיסו המהרש"א בחידושיו למסכת בבא בתרא דפו"ר, והודפס גם בנספחים לש"ס וילנא.

### סגנונו
פיוטי רבי ברוך משמשים דוגמה להשפעת הפיוט הספרדי על זה האשכנזי, והשפעה זו ניכרת בצורה חזקה בפיוטי רבי ברוך, בין היתר במשקלם. בפיוטיו הושפע במיוחד מרבנו אפרים בן יצחק מרגנשבורג.

לשון פיוטיו דומה ללשון הפיוט הקדום, והוא משתמש, דרך משל, בכינויים רבים ובלשון נופל על לשון. אולם, נוסף על שימוש בפסוקים ובלשון המקרא, המקובלת בפיוט, הוא מרבה להשתמש גם בביטויים מלשון המשנה והתלמוד, ומביא לעיתים אף ביטויים פילוסופיים.

## משפחתו
הברמן כותב כי נודעו לנו שמות שנים מבניו. האחד, ר' שמואל מבונבורק שהיה אף הוא חכם ופייטן ושמו נזכר בספרות הפוסקים, והשני שמו יעקב. מצבת נינו, נכדו של רבי שמואל מבמברג, נתגלתה בוירצבורג.

## לקריאה נוספת
* שמחה עמנואל, "ר' ברוך ממגנצא: דמותו של חכם על-פי שרידי כתביו", בתוך **סוגיות במחקר התלמוד**, ירושלים תשס"א, עמ' 125–163.
*.

## קישורים חיצוניים
* הערך "ברוך בן שמואל ממגנצא" באתר "דעת"

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי כללי התלמוד
קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-12
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-13
גצינה מלופה

**נוקוגצינה אלסי מלופה**, ידועה בעיקר בשם המקוצר **גצינה** (באנגלית: Nokugcina Elsie Mhlope, Gcina; נולדה ב-1958, קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה) היא מספרת סיפורים, משוררת, מחזאית, במאית תיאטרון, שחקנית תיאטרון, סופרת, ואקטיביסטית למען חירות ושוויון מדרום אפריקה. עיקר פועלה בהופעות חיות, שמבקשות לשמר את אמנות סיפור הסיפורים כדרך לשמר היסטוריה ומסורת אפריקאית, וכדי לעודד ילדים לקרוא. היא מספרת את סיפוריה בארבע שפות דרום אפריקאיות: אנגלית, זולו, קוסה, ואפריקאנס.

## ביוגרפיה
מלופה נולדה בשנת 1958 במדינת קוואזולו-נטאל בדרום אפריקה, לאם מבני הקוסה ולאב מבני הזולו. משרתה הראשונה הייתה משרתת בית, ולאחר מכן עבדה כקריינית חדשות בשירות הרדיו של ה-BBC, ואחר כך ככתבת בכתב העת *Learn and Teach*, שנועד למי שרכשו אוריינות לא מזמן.

מלופה מייחסת את כשרונה לסיפור סיפורים לסבתה, אשר גידלה אותה בדרבן. "סבתי לימדה אותי כל מה שיש לדעת על סיפור סיפורים. כשהייתי ילדה, חצי הילדים בשכונה היו באים לבלות את הערב בבית שלנו, כדי שיוכלו להקשיב לסיפורים."

היא שהתה זמן מה בארצות הברית. בשנת 1988 הופיעה כמספרת סיפורים בספרייה עירונית בשיקגו, בשכונה שרוב תושביה אפריקאים אמריקאים, וגילתה שהספרייה מבקשת להזמין אותה שוב ושוב, והקהל הלך וגדל מהופעה להופעה. על אף זאת החלה לחשוב על סיפור סיפורים כקריירה רק לאחר מפגש עם אימבונגי (זמר מסורתי אפריקאי) ועידוד מצד מאני מאנים, בשעתו מנהל תיאטרון מארקט ביוהנסבורג.

מאז הופיעה מלופה בתיאטראות מסווטו ללונדון, ויצירתה הכתובה תורגמה לגרמנית, צרפתית, איטלקית, יפנית, וסוואהילי. מלופה נוסעת ברחבי העולם ומעבירה סדנאות סיפור סיפורים. היא משתפת פעולה עם תיאטרון מארקט ועם תוכנית לאומית של דרום אפריקה בשם READ, להקניית אוריינות.

בנוסף, פועלת מלופה להנגשת ספרים לקהילות כפריות ועניות בדרום אפריקה, באמצעות הקמת ספריות ציבוריות, ודאגה שיסופקו להן ספרים בעלי רלוונטיות מקומית ותרבותית.

## יצירות בולטות
* *Have you seen Zandile?* (מחזה אוטוביוגרפי ,1986)
* *Born in the RSA* (מחזה)
* *The Bones of Memory* (מופע סיפורים מדרום אפריקה הישנה והחדשה, 2002)

## פרסים וכיבודים
* פרס אובי לשנת 1987 עבור *Born in the RSA*
* פרס על שם ג'וזף ג'פרסון לשחקנית הטובה ביותר (שיקגו) עבור *Have you seen Zandile?*
* פרס Fringe First בפסטיבל הפרינג' באדינבורו עבור *Have you seen Zandile?*
* פרס סוני לתסכית רדיו מטעם BBC Radio Africa עבור *Have you seen Zandile?*

## קישורים חיצוניים

* ראיון עם Bמלופה (אנגלית) עם דיק גורדון מתחנת הרדיו WBUR בבוסטון, 16 בספטמבר 2003.
* דף עם שירים מאת מלופה (אנגלית) באתר Badilisha Poetry Exchange

## הערות שוליים

קטגוריה:מספרי סיפורים
קטגוריה:מחזאים
קטגוריה:משוררים דרום אפריקאים
קטגוריה:זוכות פרס 100 נשים (BBC)
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1958
רות לנגר

**רות לנגר-לורנס** (בגרמנית: **Ruth Langer-Lawrence**; 21 במאי 1921 - 2 במאי 1999) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. אלופה ושיאנית אוסטריה בשחייה.

## ביוגרפיה
לנגר נולדה וגדלה בווינה. היא החלה להתאמן בשחייה בגיל 11 בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. בהיותה בת 14 בשנת 1935 נבחרה לייצג את אוסטריה בתחרויות עם הונגריה וצ'כיה וזכתה במקום השני בשחיית 200 מטר חתירה. במאי 1936 זכתה במקום שלישי ב-100 מטר חתירה. באמצע שנת 1936 זכתה באליפות אוסטריה במשחים ל-100 מטר חופשי ול-400 מטר חופשי בשיאי אוסטריה חדשים.

בשנת 1936 נבחרה לנגר לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ולוסי גולדנר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, התאחדות השחייה האוסטרית אסרה עליה להשתתף בתחרויות למשך שנתיים. בעקבות בקשת חנינה החליטה ההתאחדות להאריך את ההשעיה לשנתיים וחצי.

בשנת 1938 עם סיפוחה של אוסטריה על ידי גרמניה, צבעה לנגר את שערה לבלונד ובאמצעות דרכון מזויף ברחה לאיטליה. בשנת 1939 היא קיבלה מקלט מדיני בבריטניה. היא זכתה באליפות בריטניה האחרונה למשחים ארוכים, במשחה ל-5 מייל בנהר התמזה, בין גשר קיו לגשר פאטני, בשיא בריטי חדש של 74:04 דקות. חמישה שבועות לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, פונתה לנגר מלונדון לבאת' והוגדרה כ"אויבת זרה". לאחר מכן, היא הורשתה לשוב ללונדון. בשנת 1943 היא נישאה לג'ון לורנס ולהם נולדו בן ובת והמשפחה התגוררה בלונדון.

בשנת 1995 התנצל הפרלמנט האוסטרי רשמית בפני לנגר והחזיר את שיאיה והישגיה לספרים.

לפני אולימפיאדת אטלנטה (1996), לנגר אמרה לרויטרס: "בכל פעם שהמשחקים האולימפיים מתקיימים, כואב לי את הלב. זה משהו שיישאר לכל חיים. ההשתתפות האולימפית הייתה הזדמנות של פעם בחיים, אבל כיהודיה, לא יעלה על הדעת בשבילי לקחת חלק בתחרויות אלה בגרמניה הנאצית, שבהם אנשיי נרדפו."

## קישורים חיצוניים

* ד"ר משה הרניק, תור-הזהב לשחייני "הכוח" בווינה, אומר 1 ביולי 1939
* Frank Litsky, Ruth Langer Lawrence, 77, Who Boycotted '36 Olympics, באתר *[[The New York Times]]*, 6 ביוני 1999 
* Hakoah Vienna and the International Nature of Interwar Austrian Sports William bowman  
* Watermarks, *Pressbook of a documentary by Kino International* 
* 
* ספורטאים יהודים בנכר, אומר, 28 ביולי 1940

## הערות שוליים

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1999
גרגורי, עלייתו ונפילתו

**גרגורי, עלייתו ונפילתו** הוא מחזה תיאטרון מאת דן רדלר, שעלה לראשונה לבמה בשנת 2014. המחזה הוא מותחן חברתי המגולל את סיפור חבלי הקליטה של עולים מברית המועצות לשעבר בו נשזר סיפורם של בני משפחה ישראלית המועדים בנפתולי הכלכלה המקומית. ההצגה נועדה להציף, דרך סיפור פרטי המתגלה באמצעות שלוש שורות בעיתון אודות מהנדס שרצח את אשתו, את ההחמצה הישראלית בקבלת העלייה הרוסית שהתרחשה בשנות ה-90.

## עלילה
מהנדס גשרים בשם גרגורי עולה מרוסיה עם אשתו הנוכריה, אמה, שהלכה בעקבות בעלה שעלה לארץ ממניעים ציוניים. כיון שאין צורך בארץ במהנדסי גשרים, עובד גרגורי כמאבטח ופרנסתו מצויה בדוחק. אמה מתפרנסת אף היא בדוחק, מדגמנת בעירום לציירים ואף מסכימה לדגמן באופן פרטי למנהל זוטר בחברה. לזוג אין ילדים, רק תוכי פטפטן. המנהל הנשוי לפסיכולוגית קלינית, יעל, מנהל חיי משפחה צוננים העומדים לפני פירוק, והצעה עסקית גורמת לו להשקיע את כספו בחברה חדשה, אליה מתקבל בין היתר גם גרגורי. החברה פושטת את הרגל ועמה מתמוטטים חיי המנהל ואשתו, גרגורי ובת זוגו והמערבולת הזו מתפתלת עד לסיום מר הכולל רצח משפחתי.

העלילה מסופרת מנקודת מבטה הפסיכולוגית ואנו למדים כבר בהתחלה על הסיום אך איש לא ידע לשים עליו את האצבע בזמן.

## הדמויות

***יעל**: פסיכולוגית במקצועה, כבת 50, נשואה לבני מהנדס מחשבים.
***גרגורי**: מהנדס גשרים במקצועו, כבן 30, ציוני, עלה לישראל בשנות ה-90 כשנפתחו שערי היציאה ליהודים מאוקראינה.
***אמה**: משוררת וסופרת אוקראינית, כבת 30, נשואה לגרגורי, עלתה לישראל בעקבות בעלה, אף על פי שהיא נוצרייה.
***בני**: מהנדס מחשבים במקצועו וצייר חובב, כבן 50, נשוי ליעל, יזם שמחפש את האקזיט הגדול.
* **מירב**: בחורה קשת יום כבת 25, לקוית שמיעה, קוראת בקפה, עובדת בניקיון וחולמת להיות סטודנטית.
* **אמנון**: מרצה לספרות, רווק כבן 45, חבר קרוב של בני ויעל, מחפש נפש קרובה לחיות את שלב הבגרות של חייו.
* **ויקי**: בחורה אתיופית, כבת 25, עובדת בבית קפה מסעדה בקריות, מחפשת חבר ישראלי שיוציא אותה ממעגל הבדידות המגדרית.

## שחקנים
השחקנים בהפקת תיאטרון הספרייה:

* חגית בן עמי : יעל
* מרינה שויף: אמה
* סלבה ביברגל: גרגורי
* הדס מורנו: מירב
* תמי רונן: ויקי
* דורי בן זאב: בני
* ניסו כאביה: אמנון

## קישורים חיצוניים
* עמוד ההצגה, באתר תיאטרון הספרייה
* 
* 

## הערות שוליים
קטגוריה:מחזות ישראליים
AWGN

**AWGN** (ראשי תיבות של: **A**dditive **W**hite **G**aussian **N**oise; בתרגום לעברית: רעש גאוסי לבן חיבורי) הוא מודל רעש בסיסי בתורת האינפורמציה הבא לחקות את השפעתם מספר רב של תופעות טבעיות הנצפות במערכות.

שם המודל מצביע על מאפייניו:
* **Additive** (חיבורי) – הרעש נוסף על רעשים שיכולים להיות פנימיים למערכת המידע.
* **White** (לבן) – הרעש הוא אחיד לרוחב התדירויות השונות בפס של מערכת המידע, כמשל לצבע הלבן שהוא אור בעל אנרגיה אחידה לרוחב התדירויות בספקטרום הנראה.
* **Gaussian** (גאוסי) – הרעש בעל מאפיינים של התפלגות נורמלית (גאוסית) בזמן עם ממוצע 0.

רעש במערכת פס רחב מגיע ממגוון מקורות טבעיים כגון תזוזת אטומים במוליכים (נקרא לפעמים רעש תרמי או רעש ג'ונסון-נייקוויסט), קרינת גוף שחור מכדור הארץ וגופים חמים אחרים, רעש מגרמי שמיים כמו השמש. משפט הגבול המרכזי מצביע על כך שסכום מספר רב של השפעות אקראיות נוטה להיות התפלגות נורמלית, בקירוב טוב.

קטגוריה:ניווט לווייני
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:רעש (אלקטרוניקה)
פלנטריום גלילאו גליליי

**פלנטריום גלילאו גליליי** (בספרדית: **Planetario Galileo Galilei**) הוא פלנטריום השוכן בפארק 3 בפברואר בשכונת פלרמו של בואנוס איירס, ארגנטינה.

## היסטוריה
בניית הפלנטריום החלה תחת הנהלתו של האדריכל אנריקה חן ב-1962 והוא נחנך ב-20 בדצמבר 1966. השימוש הראשון בוצע ב-13 ביוני 1967, עבור התלמידים של בית הספר למסחר מספר אחד של בנפילד ומכללת "האיחוד הקדוש של הלבבות הקדושים" של בואנוס איירס. הפרופסור לגאוגרפיה ומתמטיקה אנטוניו קורנחו הראה להם את השמיים מעל בואנוס איירס, אנטארקטיקה הארגנטינאית והקוטב הדרומי. המתקן נפתח באופן רשמי לציבור ב-5 באפריל 1968.

## מבנה
הפלנטריום בן חמש קומות ובעל מבנה כיפה בקוטר 20 מטר עם 360 מושבים. הכיפה מצופה מבפנים באלומיניום. הפלנטריום עצמו נמצא במרכז ובו מעל 100 מקרנים כשמשקלו יותר מ-2.5 טון. הוא מורכב ממסגרת גלילית עם מקרנים עצמאיים לירח, השמש וכוכבי לכת הנראים לעין (כוכב חמה, נוגה, מאדים, צדק ושבתאי) ושני תחומים בקיצוניות שצופים על 8,900 כוכבים, קבוצות כוכבים וערפיליות.

## עובדות נוספות
בפלנטריום נמצאת חתיכת סלע ירח שהובאה לכדור ארץ על ידי משימת אפולו 11, חתיכת הסלע הוענקה לפלנטריום על ידי ריצ'רד ניקסון.
 
בפלנטריום אפשר גם למצוא אוסף של בעלי חיים ימיים ומאובני אמוניטים מפרובניציית נאוקן שגילם מוערך ב-100 מיליון שנה.
 
מטאוריט מתכתי מפרובינציית צ'אקו מוצג על מרפסת הכניסה של הפלנטריום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בואנוס איירס: מבנים
קטגוריה:פלנטריומים
קטגוריה:בואנוס איירס: חינוך
אלרמיזם

**אָלָרמיזם** היא זריעת בהלה מוגזמת כתגובה לאיום אמיתי או מדומה. למשל, ניפוח מספר הנפגעים במקרה של מגפה הוא דוגמה להתנהגות אלרמיסטית.

## אישיות אלרמיסטית
אלרמיסטים מפחידים לעיתים קרובות את קהל מאזיניהם באמצעות תרחישים כמו התנגשות הציביליזציות או קץ היקום. הם מנצלים תחושות של פחד וייאוש שהתפתחו באופן טבעי אצל בני האדם. דוגמה לכך היא תופעת 2012, האמונה לפיה אסון כלשהו היה אמור להתרחש ב-21 בדצמבר 2012.

על פי מחקרים, אדם בעל אישיות אלרמיסטית סובל מעיוותי חשיבה הגורמים לו לראות כל איום כאסון. הוא תמיד מצפה לתוצאה הגרועה ביותר.

מחקרים נוספים הצביעו על תחושת אומניפוטנטיות שהם מבקשים לשמר על ידי יצירת חרדה ודאגה באחרים.

אישיות אלרמיסטית יכולה לבוא לידי ביטוי במספר תחומים:
* בפסיכולוגיה, אדם אלרמיסטי יהיה במצב רגשי של דחק או לחץ, עקב תגובה מוגזמת לחשש מהתפתחויות עתידיות.
* בנושאי איכות הסביבה, אדם אלרמיסטי יחשוש ממשברים בקנה מידה עולמי עקב מקרים כמו התפוצצות אוכלוסין, התדלדלות משאבים או זיהום הסביבה. אחד האלרמיסטים הידועים בתחום זה, שכתב ספר המתאר התפוצצות אוכלוסין, היה תומאס מלתוס.
* במדע, ידוע על מדענים אלרמיסטים המתריעים על תוצאות הרות אסון במקרים שבהם האדם מתערב בטבע.
* בפוליטיקה, אלרמיסטים מתריעים לעיתים קרובות מפני פיגועי טרור או פיגוע בנשק להשמדה המונית.
*אלרמיזם יכול להתבטא בהפחדת המונים גם בנושאים מיסטיים, כמו למשל הרב אמנון יצחק הנוהג להפחיד את הקהל בהרצאותיו לגבי מלחמות סוף העולם שקרבות לבוא, מוות הצפוי לכל מי שלא יחזור בתשובה וכדומה.

## אירועים אלרמיסטיים
האירועים שמפניהם מתריעים האלרמיסטים יכולים להוות איום מוגזם, או במקרים אחרים הם יכולים להצדיק את תחושות החרדה. לדוגמה, רבים התייחסו לווינסטון צ'רצ'יל כאל אלרמיסט בשנות ה-30 של המאה ה-20, בהן התריע על עלייתו של אדולף היטלר בגרמניה ועל התחמשותה מחדש של גרמניה הנאצית. קריאתו לחזק את הצבא והצי של הממלכה המאוחדת אל מול האיום, לא נענתה אלא בקיתונות של לעג.

אירועים נוספים בהם נעשה שימוש אלרמיסטי הם:
* האפשרות לקץ הנפט בעולם
* התפתחות משבר פיננסי כדוגמת השפל הגדול בשנת 1929
* השפעת התחממות עולמית ואפקט החממה על כדור הארץ
* הימצאות נשק להשמדה המונית בעיראק, דבר שהוביל למלחמת עיראק
* מקרי סארס בשנים 2002–2003
* חשש ששפעת העופות או שפעת החזירים יתפתחו למגפות שיפגעו במיליוני אנשים
* התפוצצות אסטרואיד על כדור הארץ
* החשש שבאג 2000 יגרום לקריסת המחשבים בעולם
* חשש מקרינה אלקטרומגנטית מקו מתח גבוה או מתנור מיקרוגל
* מסרים סודיים בשירים.

## ראו גם
* הילד שצעק זאב
* פאניקה מוסרית
* היסטריה המונית

קטגוריה:אימה
קטגוריה:היסטריה
אולשניצה

ממוזער|בניין העירייה
**אולשניצה** (בפולנית: **Oleśnica**, בגרמנית: **Oels**) היא עיירה בפרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין.

## היסטוריה
בשנת 1742, במהלך המלחמה השלזית הראשונה, סופחה אולש, כך נקראה העיירה אז, לממלכת פרוסיה. במהלך איחוד גרמניה, בשנת 1871, העיירה הפכה לחלק מהאימפריה הגרמנית.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, הפכה אולש לחלק מפרובינציית שלזיה תחתית. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, היא נפגעה קשות על ידי הצבא האדום, וכ-60%-80% מהמבנים נהרסו. לאחר המלחמה, עקב שינויי גבול שנקבעו בוועידת פוטסדאם, היא הועברה מגרמניה לפולין ושמה שונה לאולשניצה. תושבי העיירה הגרמנים גורשו והוחלפו בפולנים, בעיקר מאלה שגורשו ממזרח פולין, שסופחה (1945) לברית המועצות.

בשנים 1975-1998 אולשניצה הייתה חלק ממחוז ורוצלב.

## גאוגרפיה
אולשניצה ממוקמת בחלקה ההיסטורי של שלזיה תחתית, כ-30 קילומטר צפונית-מזרחית לוורוצלב. היא הייתה תחנה חשובה בנתיב הסחר לפולין גדול, קאליש לודז' ווורשה.

על פי הנתונים משנת 2008, סך כל השטח של אולשניצה הוא 2,096 דונם, ובו 1,107 דונם של קרקע חקלאית, 37 דונם של מטעים ו-160 דונם של כרי דשא ושדות. שטח העיירה הוא 2% משטח המחוז.

רובעי העיירה הם: סנטרום (Centrum), סרבינוב (Serbinów), לוסין (Lucień), אושדלה (Osiedle), וודלה (Wądoły), רטייה (Rataje) וז'ילוזה אוגרודה (Zielone Ogrody).

## ערים תאומות
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* אולשניצה (פייר קייב)
* פנורמה של אולשניצה 
* חדשות אולשניצה 
* היסטוריה של אולשניצה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלזיה תחתית: יישובים
נחש כיפה

**נחש כיפה** (שם מדעי: *Macroprotodon cucullatus*) הוא מין של נחש ממשפחת הזעמניים שאנדמי לאגן הים התיכון. הוא חי באלג'יריה, מצרים, ישראל, איטליה, לוב, מרוקו, פורטוגל, ספרד, ותוניסיה
## מאפיינים
אורכו של נחש הכיפה 55 סנטימטר, ולו קשקשים חלקים. צבע גופו צהוב-אדמדם, לעיתים עם נקודות שחורות, ועל ראשו יש כתם שחור שנראה כמו כיפה ומכאן שמו. הוא חי ביערות ממוזגים, שטחים פתוחים, שדות, אזורי חקלאות ואף בתוך ערים. הוא פעיל לילה ואוכל לטאות קטנות, יונקים קטנים ולעיתים ציפורים קטנות וביצי ציפורים. 

בעונת הרבייה, לאחר ההזדווגות הנקבה מטילה 2-6 ביצים מתחת לאבן או בתוך צמחייה עבה. הצעירים בוקעים לאחר 8 שבועות, כשאורכם נע בין 12 ל 16 סנטימטר. הארס שלהם חלש מאוד ולא מסוכן לבני אדם.

## קריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 185-186

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:זעמניים
נחושית חולות

**נחושית חולות** (שם מדעי: *Sphenops sepsoides*) היא מין של חומט שניתן למצוא במצרים, ישראל, ירדן ולוב.
## מאפיינים
נחושית החולות חיה בטבע בערבות עשב, מישורים, מעיינות מים מתוקים, מדבריות חמים וחופים חוליים. נחושית החולות לא מטילה ביצים אלא משריצה ולדות חיים. היא פעילת לילה בקיץ ופעילת יום בחורף. היא חיה בדרך כלל מתחת לפני החול, באורח חיים מתחפר, ונעה תוך כדי "שחייה" בחול באמצעות הזזת גופה הארוך. נדיר מאוד לראות אותה מעל החול.

כאשר רוצים ללכוד אותה, אחת השיטות היא לחפור בבסיסו של שיח בדיונות, מאחר שהלטאה בורחת לתוך החול כאשר היא מאוימת. על מנת להתאים את הגוף לאורח חיים בחול, הגוף התארך מאוד והגפיים התקצרו בצורה קיצונית עד כדי כך, שהן כמעט לא קיימות.

הנחושית מאוימת על ידי איסוף, הרס סביבת מחיה ורעיית יתר של עדרים מקומיים, אך איומים אלה אינם משמעותיים בשבילה, ואוכלוסייתה יציבה.
הנחושית אוכלת בעיקר חרקים ופרוקי-רגליים אחרים. בעונת הרבייה הנקבה משריצה 5–10 ולדות חיים ואינה מטפלת בהם.

## לקריאה נוספת
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, **[[זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה]]**, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 130-131

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חומטיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חומטיים
יעל שאלתיאלי

**יעל שאלתיאלי** (נולדה ב-1 בפברואר 1946) היא יו"ר הוועד המנהל של סמינר הקיבוצים. קודם לכן כיהנה כמנכ"לית משרד החקלאות ופיתוח הכפר, כמנכ"לית קרן קיימת לישראל וכראש המועצה האזורית בקעת בית שאן.

## ביוגרפיה
שאלתיאלי נולדה בטבעון, במקור יעל ליפפלד. למדה בבית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג, הצטרפה לקיבוץ נווה אור בעמק בית שאן במסגרת שירות בנח"ל ומאז היא חברת הקיבוץ. בעלת תואר ראשון בגאוגרפיה ובכלכלה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1971 מונתה למזכירת הקיבוץ, בשנת 1988 מונתה לגזברית המועצה האזורית בקעת בית שאן וב-1995 מונתה לרכזת משק נווה אור.

בשנים 1996 עד 2006 כיהנה כראש המועצה האזורית בקעת בית שאן.

ביולי 2006 מונתה למנכ"לית משרד החקלאות ופיתוח הכפר וכיהנה תחת השר שלום שמחון. ב-2009 מונתה למנכ"לית קרן קיימת לישראל והיא כיהנה בתפקיד עד 2012. ב-2015 נבחרה ליו"ר הוועד המנהל של סמינר הקיבוצים. היא מכהנת כדירקטורית חיצונית בחברת מהדרין וכדירקטורית מטעם הציבור בחברת תוצרת הארץ - חברת שוק סיטוני לישראל.

שאלתיאלי אלמנה ואם לשני בנים.

## קישורים חיצוניים
* ארנון לפיד, האמא של החקלאות, אתר הקיבוצים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג
קטגוריה:בוגרות בית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג
קטגוריה:מנכ"לי משרד החקלאות
קטגוריה:עובדי הקרן הקיימת לישראל
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:נשים בראשות מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית עמק המעיינות
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:נווה אור: אישים
קטגוריה:קריית טבעון: אישים
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
צוג

**צוּג** (בגרמנית וברומאנש: **Zug**  בצרפתית: **Zoug**, באיטלקית: **Zugo**) היא עיר הבירה של קנטון צוג שבמרכז שווייץ, ממוקמת כ-23 קילומטרים דרומית לציריך, ושוכנת לחופו המזרחי של אגם צוג למרגלות הרי צוגברג.

השפה הרשמית בצוג היא גרמנית שווייצרית, אולם השפה העיקרית המדוברת היא ניב מקומי של אלמאנית.

## תולדות העיר

### התקופה הפרהיסטורית
העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות אנושית באזור נמצאו בגדה הצפונית של אגם צוג, והם תוארכו לכ-14,000 לפני הספירה. ארכאולוגים אף מצאו בחופי האגם שרידים של למעלה מארבעים בתי כלונסאות. החקלאים הראשונים התיישבו באזור ב, בין השנים 5,500-2,200 לפנה"ס.

שיאה של התיישבות זו הייתה בתקופה שבין השנים 3800-2450 לפנה"ס. עדויות לשימוש בקרקע נמצאו בעיירה הסמוכה; מנצינגן ובעמק אגריזי השכן. בנוסף, נתגלו ממצאים רבים מתקופת הברזל (850-50 לפנה"ס) ומהתקופה הקלטית (50 לפנה"ס).

## החיים היהודיים
בצוג מתקיימת פעילות יהודית על ידי שלוחים של תנועת חב"ד. מרכז לימודים ממוקם במרכז העיר בסמיכות לתחנת הרכבת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אתר המרכז היהודי של חב״ד בצוג
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שווייץ: ערים
קטגוריה:הקנטונים של שווייץ: ערי בירה
קטגוריה:צוג (קנטון)
הבור הסיני

**הבור הסיני** הוא בור קרסטי מאונך (הוטה), מהגדולים בארץ ישראל (עומקו כ-60 מטרים), שנוצר מהמסה של סלעי גיר ודולמיט עקב חדירת מי גשמים. הבור הסיני נמצא מצפון מזרח ליישוב עפרה.

## מקור השם
שמו של הבור ניתן לו משום שכאשר נכנסו אליו לראשונה היה נראה עמוק מאוד בעיני הנכנסים, כמו בור המגיע עד לסין.

## מבנה הבור
לבור פתח קטן (כ-1.5 על 1 מטרים) הפעור בתחתית שקע קרסטי רדוד (דולינה). מהפתח נמשך קמין אנכי צר היורד כשישה מטרים עד חיבורו לחלל אופקי רחב. מדרגה אנכית שגובהה שני מטרים מוליכה למחילה צרה באורך שבעה מטרים וממנה סולם אנכי בפיר צר בעומק חמישה מטרים המוליך לחלל המרכזי. חלל זה, שעומקו כ-35 מטרים, מורכב מקמין אנכי רחב אשר לאורכו הותקן סולם ברזל במעקה היקפי. הסולם מחולק לשני מקטעים, המופרדים בהתאם למדרגה טבעית המהווה נקודת חיבור בין שני קמינים בחלל המרכזי של הבור. במרכז הבור בעומק 30 מטר קיימים נטיפים.
[ממוזער|חוקרים ועיתונאים בבור הסיני מתעדים משפכן פרומקיני. משמאל לימין: [ישראל שפירא (עיתונאי)|ישראל שפירא, עמוס פרומקין, אלון שרביט]]
בעומק חמישה מטרים נראה הבור כחדר רחב בעל קרקעית בוצית, שממדיו שניים על שבעה מטרים. בשולי החדר יש גומחות אחדות שבחלקן ניתן לחדור מטרים אחדים מתחת למפלס הקרקע.

## יחודו של הבור
* מיקומו של הבור בשטחו של אגן עפרה שהוא אתר קרסט מפותח ומלא ('holokarst') הדרומי ביותר במערב אירואסיה (אירופה-אסיה). שטח האגן הוא 4.3 קמ"ר והוא אחד משני המקומות היחידים בארץ שתופעה זאת נמצאת בה (השנייה ברכס פקיעין).
* זהו אחד הבורות הבודדים בעולם בו ניתן לרדת בסולמות לעומק 50 מטר במערכת קמינים.

* הבור הוא המקום הידוע היחיד שבו חי מין העכביש "משפכן פרומקיני".

## ראו גם

* בור הציפורים

## קישורים חיצוניים
* המרכז לחקר מערות (מלח"ם)
* מאמר על החתכים של הבור הסיני 
* חפרו כביש וגילו מערות נטיפים: אוצר הטבע הנדיר שהתגלה בשומרון - כתבה על הבור הסיני ומערות נוספות באתר כאן 11

## הערות שוליים

סיני
קטגוריה:עפרה
ילנה דמבו

**יֶלֶנָה ולדימירובנה דֶמְבּוֹ** (נולדה ב-8 בדצמבר 1983, פנזה, ברית המועצות) היא לשעבר שחמטאית יהודיה יווניה ממוצא רוסי, המחזיקה בדרגת רב-אמן (נשים) ובדרגת אמן בינלאומי. מאז ראשית 2013, לא שיחקה במסגרת פיד"ה.

היא זכתה בתואר רב-אמן לנשים בגיל 17, ובתואר אמן בינלאומי בגיל 19. היא עוסקת גם בהוראת שחמט ובחיבור ספרי הדרכה בנושא.

## קורות חיים
דמבו נולדה בפנזה שברוסיה. היא החלה לקרוא בגיל שנתיים וחצי, ובגיל 3 ותשעה חודשים שיחקה לראשונה בטורניר שחמט, עם ילדים עד גיל 12, מה שאיפשר לה לזכות בדירוג. אמהּ של דמבו, נדז'דה פוקינה, מחזיקה בתואר "אמנית ספורט של ברית המועצות" (мастер спорта СССР) בשחמט, ולצד היותה מאמנת שחמט ועיתונאית שחמט, היא בלשנית. בעבר זכתה פוקינה במדליות זהב וכסף באליפות ברית המועצות בשחמט, והייתה אלופת רוסיה בקטגוריית "עד גיל 20" בשנת 1967. אביה של דמבו הוא פסנתרן מקצועי, בוגר האקדמיה למוזיקה של לנינגרד, אך עוסק אף הוא בהוראת שחמט, בעיתונות, ובפסיכולוגיה. הוא מאמנה של דמבו מאז גיל 3.

כשהייתה דמבו בת 7, היגרה משפחתה לישראל, ודמבו זכתה באליפות ישראל לבנות חמש פעמים, לרבות פעם אחת בקטגוריה "עד גיל 20". בעת שהותם בישראל ייצגה אמהּ, נאדז'דה פוקינה, את ישראל באולימפיאדת השחמט 1992 במנילה. בשנת 1998 היגרה עם משפחתה להונגריה, שם חיה עד סוף שנת 2003.

## קריירה בבגרותה
רוב זמנה מוקדש להוראת שחמט ואימון אישי של חניכים מכל העולם. הוריה הקימו בית ספר לשחמט בהונגריה, והעתיקו אותו ליוון, ודמבו מלמדת במסגרת בית הספר. בתקופת מגוריה בהונגריה, זכתה באליפות הונגריה לנשים בשנת 2001 ו-2003. ברשותה 8 מדליות מאליפויות עולם ואליפויות אירופה, ובהן מדליית זהב לאליפות אירופה במשחקי בזק לשנת 2002 בקטגוריית "נשים עד גיל 20", שהתקיימה בנובי סאד, ומדליית ארד מאליפות אירופה לנשים במולדובה, 2005. היא הרבתה להשתתף במשחקים קבוצתיים, והשתתפה בליגות גברים ונשים בישראל, קרואטיה, הונגריה, גרמניה, אנגליה, טורקיה, ויוון.

דמבו חיברה שישה ספרי שחמט, ומתבססת על מאגר גדול של בעיות שחמט שאספו הוריה.

## ילנה דמבו ב[[אולימפיאדת השחמט]]
בין השנים 2002 ל-2012 השתתפה ילנה דמבו ב-8 אולימפיאדות שחמט:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאיות ישראליות
קטגוריה:שחמטאים יוונים
קטגוריה:ספורטאים יהודים יוונים
קטגוריה:שחמטאים יהודים רוסים
קטגוריה:רבי אמנים לנשים
קטגוריה:שחמטאיות רוסיות
קטגוריה:מאמני שחמט
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:יווניות שנולדו ב-1983
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1983
דז'רז'וניוב

ממוזער|חומות העיירה
ממוזער|העירייה והשוק
**דז'רז'וניוב** (בפולנית: **Dzierżoniów**; בגרמנית: **Reichenbach im Eulengebirge**, רייכנבאך בהרי הינשופים) היא עיירה בפרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. היא קרויה על שם הכומר, חוקר הדבורים והדבוראי הפולני יאן דז'רז'ון (Jan Dzierżon).

## היסטוריה
בעבר, העיירה הייתה ידועה כרייכנבאך (Reichenbach), שילוב של המילה הגרמנית רייך (עשיר, חזק) ובאך (זרם), השם מתייחס לזרם החזק של נהר פילאבה (Pilawa).

במהלך המאה ה-16, התפתח ברייכנבאך מרכז מסחרי, בייחוד לטקסטיל ופשתן. לאחר מלחמת שלזיה הראשונה, הפכה רייכנבאך לחלק מממלכת פרוסיה. בשנת 1762 במהלך מלחמת שבע השנים, באזור שבין רייכנבאך ושווידניצה התרחש קרב בורקטוף בין פרוסיה ואוסטריה.

בשנת 1790 נציגים מאוסטריה, פרוסיה, הרפובליקה ההולנדית ופולין נפגשו ברייכנבאך לדון בעניין המלחמה העות'מאנית באירופה. בשנת 1855, התחברה רייכנבאך לרשת רכבות. בשנת 1871 הפכה העיירה לחלק מהאימפריה הגרמנית.

במהלך מלחמת העולם השנייה היה מחנה ריכוז גדול בשלזיה תחתית, גרוס-רוזן, עם סניפים חשובים בעיירה ובשתי עיירות סמוכות נוספות. היו שם בערך 20,000 ניצולים יהודים של המחנה, רבים מהם פולנים. אליהם הצטרפו מאוחר יותר יהודים פולנים שחחזרו מברית המועצות במסגרת הרה-פטריאציה, ואחרים ששרדו במחבוא בפולין או חזרו ממחנות ריכוז בגרמניה. אחד מבתי הכנסת בעיירה (שנפתח בשנת 1875) שרד את המלחמה ושוחזר.

לאחר המלחמה, בשנת 1945, העיירה הועברה מגרמניה לפולין. רוב תושביה הגרמנים נמלטו לפני סוף המלחמה ורוב אלה שכן נשארו גורשו לאחר מכן. הגרמנים הוחלפו במתיישבים פולנים, בעיקר מהחלק המזרחי של פולין שסופח לברית המועצות וכן כ-10,000 יהודים.

בתקופה שלאחר המלחמה, העיירה הייתה ידועה בשמות שונים: ריכבאך (Rychbach - שמה הפולני המסורתי), רייכנבאך (Reichenbach) ודרובנישב (Drobniszew). בשנת 1936 כונתה העיירה גם דז'רז'וניוב (Dzierżoniów) או דז'רז'ון (Dzierżon) על שם אותו כומר, חוקר דבורים ודבוראי יאן דז'רז'ון.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* בראש השנה תש"ע סגרה הקהילה היהודית בדז'ורז'וניוב מעגל: מבנה שבמקורו היה ביה"כ ולאחר מכן השתמשה בו התנועה הנאצית בזמן השואה, יחזור לייעודו המקורי בית כנסת, שממנו יבקע קול התפילה.
* מעדותה של רבקה מרקוביץ' על החיים במחנה ספורטשולה ברייכנבאך
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלזיה תחתית: יישובים
אחינועם בת אחימעץ

**אֲחִינֹעַם בַּת־אֲחִימָעַץ** היא דמות מקראית המוזכרת (שמואל א יד נ) כאשתו של שאול המלך ואם בניו - יהונתן, מלכישוע, אבינדב וישוי שנקרא גם איש בושת ובנותיו - מרב ומיכל. בנוסף לאחינועם, אשת שאול, הייתה לשאול פילגש בשם רצפה בת איה.

רש"י מביא את דברי חז"ל, לפיהם כשחטפו בני בנימין מבנות שילה שיצאו לחול בכרמים, היה שאול ביישן ולא רצה לחטוף, עד שבאה היא עצמה ורדפה אחריו. עניין זה גרם מאוחר יותר לשאול להעביר ביקורת על יהונתן בנו, כשהבין שאול כי הוא אוהב את דוד, ולומר לו שעלולים להאשים את אימו בזנות, שאחרת כביכול לא היה נולד לה בן שמתנגד לאביו.
## זיהויה

השם אחינעם מוזכר במקרא רק לגבי אישה אחת נוספת - אחינועם היזרעאלית, אחת מנשותיו של דוד המלך. בשל הנורמה על פיה לקיחת אשת המלך מבטאת את ירושת מקומו, יש מהחוקרים מי שסובר שמדובר על אותה אישה שדוד לקח לו כדי לרשת את מקומו של שאול. יצוין, כי זיהוי זה לא מופיע במקרא עצמו, ורבים החוקרים שסבורים שמדובר בשתי נשים שונות; בין השאר מפני שלפי זה דוד נשא אישה (אחינֹעם) ובתה (מיכל), בניגוד לאיסור הידוע.

עניין זה נידון כבר בתקופת חז"ל, כמבואר במחלוקת חכמים ורבי יהודה בנוגע להבטחה שנאמרה לדוד:לדעת חכמים נאמרה הבטחה זו על נשי בית שאול, ולא על נשי שאול עצמו. אמנם רבי יהודה לומד מפסוק זה היתר למלך לישא אלמנתו של מלך אחר - אך גם לדבריו, נתבאר בתלמוד הירושלמי שאין מדובר בנשיאת דוד את אחינֹעם.

## מקור השם
השם אחינועם נמצא בחרסי שומרון בכתיב אחנעם ומשמעותו - "נעם" (שמו או כינויו של האל) הוא אחי. אפשרות אחרות היא שהאל הוא נעם, כלומר טוב.
## עץ משפחה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:משפחת שאול המלך
אילן עזרן

**אילן עזרן** הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף המפקד כיום על האקדמיה למפקדי גדודים במילואים, הקורס להכשרת מג"דים במילואים בזרוע היבשה.

עזרן שימש מפקד קורס פו"ם "אלון" במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ופיקד על חטיבת ירושלים ועל גדוד רותם של חטיבת גבעתי.

## שירותו הצבאי
עם גיוסו לצה"ל שובץ עזרן בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בשנת 2004 עזרן הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד רותם, והוביל אותו בלחימה ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה ובהמשך בשורה של מבצעים ברצועת עזה לאחר חטיפת גלעד שליט וכן בלחימה בלבנון במסגרת מלחמת לבנון השנייה, שם פעל הגדוד תחת אוגדה 91. מיד לאחר מלחמת לבנון השנייה סיים את תפקידו. בשנים 2006–2008 שימש מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי, לאחר מכן מונה לקצין אג"ם אוגדת הגליל ושימש בתפקידו בשנים 2008–2010. במהלך שנת 2010 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת ירושלים ובמקביל למפקד בא"פ לכיש של פיקוד המרכז, ב-2013 סיים תפקידיו אלו במקביל ללימודים במב"ל, ומונה בהמשך השנה לקצין אג"ם של הגיס המטכ"לי. לאחר שסיים תפקידו, מונה למפקד קורס פו"ם "אלון" במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.

לאחר שחרורו, ולאור ניסיונו כמפקד פו"ם אלון, התבקש לבחון את אופן הכשרת מג"די המילואים בצה"ל על ידי מפקד פיקוד ההכשרות והאימונים ומפקד הזרוע. עזרן הקים צוות מומחים שמונה אנשי מקצוע מעולים. צוות זה הציע לשנות את מודל ההכשרה של מג"די המילואים וזאת על מנת לשפר משמעותית את ההכשרה ולהוריד את חסמי הכניסה לקורס. מחזור ראשון של האקדמיה נפתח במרץ 2021 בפיקודו. במרץ 2022 נפתח מחזור שני ועזרן מונה למפקד האקדמיה (תפקיד אותו הוא מבצע במילואים).

עזרן בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני בצבא וביטחון מאוניברסיטת חיפה והוא בוגר מב"ל (המכללה לביטחון לאומי).

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת ירושלים
קטגוריה:מפקדי בא"פ לכיש
קטגוריה:מפקדי גדוד רותם
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20