open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הדיוויזיה הרביעית (ורמאכט)

**הדיוויזיה הרביעית** (בגרמנית: **4. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בדרזדן, על בסיס הדיוויזיה ה-4 של הרייכסווהר, והועמדה תחת פיקוד אריך ראשיק, שהוחלף ב-10 בנובמבר 1938 על ידי אריק-אוסקר הנזן. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4, במסגרת הארמייה העשירית, ובמהלך המערכה על צרפת הייתה הדיוויזיה בעתודת הOKH כחלק מהקורפוס ה-40. ב-15 באוגוסט 1940 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר ה-14.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ה-4 באתר lexikon-der-wehrmacht 

4
אריק-אוסקר הנזן

גנרל **אריק-אוסקר הנזן** (בגרמנית **Erick-Oskar Hansen**; 27 במאי 1889 – 18 במרץ 1967) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
הנזן נולד ב-27 במאי 1889 בהמבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-9 (ההנוברי ה-1 - קרול הראשון, מלך רומניה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר הנזן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1932 הועלה הנזן לדרגת אוברסט לוטננט, ובקיץ 1933 מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-3. ב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-39. ב-6 באוקטובר 1936 מונה לקצין מטה במטה הכללי וב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4, וב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה הנזן מפקד הדיוויזיה ה-4, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה העשירית. במהלך המערכה על צרפת פקד הנזן על הדיוויזיה שבפיקודו, שהייתה בעתודת הOKH כחלק מהקורפוס ה-40, וב-15 באוגוסט 1940 הוסבה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-14. ב-31 באוקטובר 1940 הועלה הנזן לדרגת גנרל חיל הפרשים, וב-1 ביוני 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-54. במהלך מבצע ברברוסה לחם הנזן עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-11, והשתתף עמו בקרב קייב ובמצור על סבסטופול, ועל פעולותיו קיבל ב-4 בספטמבר 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר נפילת סבסטופול הועבר הקורפוס שבפיקודו יחד עם כל הארמייה צפונה, לחזית לנינגרד, ולאחר מכן הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, והשתתף עמה בקרבות הקשים סביב לנינגרד, ועל פעולותיו קיבל ב-4 בספטמבר 1942 את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-20 בינואר 1943 מונה הנזן לנספח הצבאי ברומניה, ובמהלך מבצע יאשי-קישינב נפל הנזן בשבי הסובייטי.

### לאחר המלחמה
הנזן שוחרר מהשבי ב-10 באוקטובר 1955. לאחר שחרורו התגורר הנזן בהמבורג עד למותו ב-18 במרץ 1967.

## קישורים חיצוניים

* אריק-אוסקר הנזן באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
הדיוויזיה ההררית הראשונה (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית הראשונה** (בגרמנית: **1. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-9 באפריל 1938, על בסיס החטיבה ההררית שהוקמה ב-1 ביוני 1935, והועמדה תחת פיקוד לודוויג קיבלר. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה בעתודת קבוצת ארמיות דרום, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-34 במסגרת הארמייה השישית. בינואר 1941 הייתה אמורה הדיוויזיה להשתתף במבצע פליקס - כיבוש גיברלטר, אולם לבסוף בוטל המבצע. באפריל 1941 לחמה הדיוויזיה במהלך המערכה בבלקן, כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה השנייה, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ההררי ה-49, במסגרת הארמייה ה-17 וארמיית הפאנצר הראשונה לסירוגין. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה בקרב על קווקז, ובאפריל 1943 הועברה הדיוויזיה לסרביה, שם השתתפה בפעולות כנגד הפרטיזנים, וביצעה פשעי מלחמה רבים. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השנייה, ולחמה עמה בקרבות בהונגריה ובמתקפת אגם בלטון. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחמה עמה באוסטריה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* לודוויג קיבלר (9 באפריל 1938 - 25 באוקטובר 1940)
* הוברט לאנץ (25 באוקטובר 1940 - 17 בדצמבר 1942)
* ולטר שטטרן פון גראבנהופן (17 בדצמבר 1942 - 19 באוקטובר 1944)
* אוגוסט ויטמן (19 באוקטובר 1944 - 27 בדצמבר 1944)
* יוזף קיבלר (27 בדצמבר 1944 - 10 במרץ 1945)
* אוגוסט ויטמן (17 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ההררית ה-1 באתר lexikon-der-wehrmacht 

01
1
הדיוויזיה ההררית השישית (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית השישית** (בגרמנית: **6. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 ביוני 1940, והועמדה תחת פיקוד פרדיננד שרנר, ובמהלך המערכה על צרפת הייתה כעתודת הארמייה השביעית. במהלך הקרב על יוון לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, והצליחה לפרוץ את "קו מטאקסס", שאותו לא הצליחו האיטלקים לחדור קודם לכן. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית נורווגיה, שתקפה את הרוסים מכיוון פינלנד. מיולי 1942 הייתה הדיוויזיה חלק מהארמייה ההררית ה-20 שפעלה לאורך החוף הארקטי. כאשר פינו הגרמנים את פינלנד בשלהי 1944, נסוגה הדיוויזיה לתוך נורווגיה, ובסוף המלחמה נכנעה לכוחות הבריטיים.

## מפקדים
* פרדיננד שרנר (1 ביוני 1940 - 1 בפברואר 1942)
* כריסטיאן פיליפ (1 בפברואר 1942 - 20 באוגוסט 1944)
* מקס יוזף פמזל (20 באוגוסט 1944 - 20 באפריל 1945)
* יוזף רמולד (20 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ההררית ה-6 באתר lexikon-der-wehrmacht 

6
6
הדיוויזיה ההררית השלישית (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית השלישית** (בגרמנית: **3. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בגראץ ב-1 באפריל 1938, על בסיס הדיוויזיות ה-5 וה-7 של הצבא האוסטרי. תחת פיקודו של אדוארד דיטל, לחמה הדיוויזיה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14. הדיוויזיה לקחה חלק פעיל במערכה בנורווגיה, והונחתה דרך הים בהרי הצפון. ב-28 במאי 1940 חזרו בעלות הברית בפיקודו של אוטו רוגה וכבשו את נרוויק. דיטל פתח בהתקפה, וב-8 ביוני נסוגו בעלות הברית מהעיר. כוחותיו של רוגה נכנעו בפני הדיוויזיה ההררית השלישית ב-12 ביוני. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס ההררי נורווגיה, ולחמה במסגרת "מבצע אייל" שהתרחש במקביל למבצע ברברוסה. במבצע זה, הגרמנים, בשיתוף פעולה עם פינלנד, כבשו את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות.

בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, ובאוקטובר 1942 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה ה-11, והשתתפה במצור על לנינגרד. בנובמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז, שם פעלה כחלק מקורפוס הלופטוואפה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-59, ובדצמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ולחמה במסגרת קרב סטלינגרד. בינואר 1943 הוכפפה הדיוויזיה ל**פלגת הארמייה פרטר-פיקו** כחלק מקבוצת ארמיות B, והשתתפה בקרבות באזור הדונייץ. במרץ הוכפפה לקורפוס ה-30 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ובאפריל הוכפפה לארמייה השישית, שבמסגרתה פעלה החל מיוני כחלק מהקורפוס ה-4. הדיוויזיה השתתפה בקרבות הנסיגה של הוורמאכט באוקראינה הונגריה וסלובקיה, וב-8 במאי 1945 נכנעה באולמוץ לצבא האדום.

## מפקדים
* גנרלוטננט אדוארד דיטל (1 באפריל 1938 - 14 ביוני 1940)
* גנרלוטננט יוליוס רינגל (14 ביוני 1940 - 23 באוקטובר 1940)
* גנרלוטננט הנס קרייזינג (23 באוקטובר 1940 - 10 באוגוסט 1943)
* גנרלוטננט אגברט פיקאר (10 באוגוסט 1943 - 26 באוגוסט 1943)
* גנרל-מיור זיגפריד רספ (26 באוגוסט 1943 - 10 בספטמבר 1943)
* גנרלוטננט אגברט פיקאר (10 בספטמבר 1943 - 29 בספטמבר 1943)
* גנרלוטננט אוגוסט ויטמן 29 בספטמבר 1943 - 3 ביולי 1944)
* גנרלוטננט פאול קלאט (3 ביולי 1944 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ההררית השלישית באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ההררית השלישית באתר Axis History 
* הדיוויזיה ההררית השלישית באתר feldgrau 

3
3
הדיוויזיה השמינית (ורמאכט)

**דיוויזיית היגר השמינית** (בגרמנית: **8. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה בחזית האירופית ובחזית המזרחית.

## היסטוריה
### הדיוויזיה השמינית
הדיוויזיה הוקמה באופלן ב-1 באוקטובר 1934, והועמדה תחת פיקוד היינריך הרינג. בשנת 1939 הדיוויזיה לחמה במסגרת המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-8 שהיה חלק מהארמייה ה-14. הדיוויזיה נעה בשלזיה וכבשה את קרקוב, ולאחר מכן השתתפה בהתקפה על הצבא הפולני בין לבוב ולובלין. לאחר סיום המערכה בפולין הועברה הדיוויזיה אל הרי אייפל. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, נכללה הדיוויזיה במסגרת הארמייה הרביעית, והשתתפה עמה בקרב על בלגיה. לאחר כיבוש בלגיה נעה הדיוויזיה אל תוככי צרפת, השתתפה בחציית נהר האואז ב-10 ביוני 1940, ובכיבוש דנקרק ופריז. באביב 1941 הדיוויזיה הועברה לפרוסיה המזרחית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה.

### הדיוויזיה הקלה השמינית
לאחר הקרב על מוסקבה הועברה הדיוויזיה יחד עם כל הקורפוס ה-8 לתקופת התרעננות בצרפת, שם שונה שמה בדצמבר 1941 ל**הדיוויזיה הקלה השמינית**. הדיוויזיה הוחזרה לקרבות בחזית המזרחית במסגרת הקורפוס ה-10, והשתתפה במבצע דמיאנסק.

### דיוויזיית היגר השמינית
ביוני 1942 היא הפכה להיות **דיוויזיית ה[[יגר (חייל)|יגר]] השמינית**. היא לחמה בקרבות שונים תחת הארמייה ה-16, והשתתפה בקרבות על פסקוב תחת הארמייה ה-18. בשנת 1944 היא השתתפה בקרבות בהונגריה, בקרפטים ובסלובקיה. היא נכנעה לצבא האדום ב-8 במאי 1945.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה השמינית באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה הקלה השמינית באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית היגר השמינית באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית היגר השמינית באתר Axis History 

8
הדיוויזיה ההררית הרביעית (ורמאכט)

**הדיוויזיה ההררית הרביעית** (בגרמנית: **4. Gebirgs-Division**) הייתה דיוויזיה הררית של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-23 באוקטובר 1940, והועמדה תחת פיקוד קרל אגלזר. במהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ואף לחמה במערכה על יוון. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת הארמייה ה-17. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה בקרב על קווקז, ובקיץ 1944 לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית במבצע יאשי-קישינב. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בהונגריה כחלק מהארמייה השמינית, ובינואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בסלובקיה, בשלזיה ובצ'כיה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* קרל אגלזר (23 באוקטובר 1940 - 1 באוקטובר 1941)
* קרל וינטרגרסט (1 באוקטובר 1941 - נובמבר 1941)
* קרל אגלזר (נובמבר 1941 - 23 באוקטובר 1942)
* הרמן קרס (23 באוקטובר 1942 - 12 באוגוסט 1943)
* יוליוס בראון (12 באוגוסט 1943 - 6 ביוני 1944)
* קרל יאנק (6 ביוני 1944 - 1 ביולי 1944)
* פרידריך בריית (1 ביולי 1944 - 23 בפברואר 1945)
* רוברט באדר (23 בפברואר 1945 - 6 באפריל 1945)
* פרידריך בריית (6 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* הדיוויזיה ההררית ה-4 באתר lexikon-der-wehrmacht 

4
4
עונת 2004 בליגת העל הרוסית בכדורגל

**עונת 2004 ב[[ליגת העל הרוסית בכדורגל|ליגת העל הרוסית]]** הייתה העונה השנייה של הפרמייר-ליג הרוסי במתכונתו החדשה והעונה ה-13, מאז 1991. העונה שוחקה מ-12 במרץ ועד 12 בנובמבר 2004. לוקומוטיב מוסקבה זכתה באליפות הליגה הרוסית, כשקריליה סובייטוב סמרה סיימה כסגנית האלופה לראשונה בתולדותיה ובהישג שנחשב להישג השיא של הקבוצה.

אלכסנדר קרז'אקוב מזניט סנקט פטרבורג הוכתר כמלך השערים של העונה לאחר שהבקיע 18 שערים. בסיכום העונה הודחו מהליגה קובאן קרסנודאר ורוטור וולגוגרד. במקומן העפילו טרק גרוזני וטום טומסק.
## הקבוצות

## הסופר קאפ הרוסי

משחק הסופר קאפ הרוסי 2004 הפגיש בין אלופת רוסיה 2003 צסק"א מוסקבה ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2003/2004 ספרטק מוסקבה. המשחק נערך ב-7 במרץ 2004 בRZD ארנה, שאז נקרא אצטדיון לוקומוטיב.

הטורניר סימן את פתיחת עונת 2004 וזכתה בו צסק"א מוסקבה לאחר שגברה על יריבתה בתוצאה 3:1.

## טבלת הליגה

## תוצאות המשחקים

## מלכי השערים

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בליגת העל הרוסית בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2004
דיוויזיית הפאנצר ה-23 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-23** (בגרמנית: **23. Panzer-Division**) הייתה דיוויזיית שריון של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה בצרפת ב-21 בספטמבר 1941 על בסיס בריגדת הפאנצר ה-101, וכמפקדה הראשון מונה הנס פון בוינבורג-לנגספלד. היא נכללה במסגרת הארמייה הראשונה שהייתה חלק מקבוצת ארמיות D, והוצבה ככוח כיבוש בצרפת. במרץ 1942 הועברה לחזית המזרחית, והייתה חלק מהארמייה השישית של קבוצת ארמיות דרום. היא הוצבה ליד קרקוב. בהמשך אותה שנה פורקה קבוצת ארמיות דרום, ודיוויזיית הפאנצר ה-23 הועברה אל קורפוס הפאנצר ה-57, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה שהייתה חלק מקבוצת ארמיות A. בעקבות כיתור הארמייה השישית בקרב סטלינגרד, הועבר הקורפוס כולו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דון. למרות שמצבה היה גרוע מאוד, היא יועדה להיות חוד החנית של מבצע סערת חורף יחד עם דיוויזיית הפאנצר השישית. המבצע נחל בתחילה הצלחות, אולם בהמשך נהדפה המתקפה הגרמנית. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה תחת פלגת הארמייה הולידט, שבאפריל 1943 הפכה להיות הארמייה השישית החדשה. בין 1944-1945 השתתפה הדיוויזיה בקרבות הנסיגה באוקראינה, ולאחר מכן בקרבות בהונגריה ובכלל זה במבצע קונרד. היא נכנעה לכוחות הצבא האדום עם סיום המלחמה.

## מפקדים
* גנרלוטננט הנס פון בוינבורג-לנגספלד (21 בספטמבר 1941 - 16 בנובמבר 1941)
* גנרל-מיור היינץ-יואכים ורנר-אירנפוכט (16 בנובמבר 1941 - 22 בנובמבר 1941)
* גנרלוטננט הנס פון בוינבורג-לנגספלד (22 בנובמבר 1941 - 20 ביולי 1942)
* גנרל-מיור ארווין מק (20 ביולי 1942 - 26 באוגוסט 1942)
* גנרלוטננט הנס פון בוינבורג-לנגספלד (26 באוגוסט 1942 - 26 בדצמבר 1942)
* גנרל חיל השריון ניקולאוס פון פורמן (26 בדצמבר 1942 - 25 באוקטובר 1943)
* גנרל-מיור אוואלד קרבר (25 באוקטובר 1943 - 1 בנובמבר 1943)
* גנרלוטננט היינץ-יואכים ורנר-אירנפוכט (1 בנובמבר 1943 - 18 בנובמבר 1943)
* גנרל-מיור אוואלד קרבר (18 בנובמבר 1943 - 9 ביוני 1944)
* גנרלוטננט יוזף פון ראדוביץ (9 ביוני 1944 - 8 במאי 1945)

## קישורים חיצוניים

* דיוויזיית הפאנצר ה-23 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* דיוויזיית הפאנצר ה-23 באתר Axis History 

23
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
רוברט אדלר

שמאל|ממוזער|שלט מסוג Zenith Space Commander 600
**רוברט אדלר** (4 בדצמבר 1913 – 15 בפברואר 2007) היה ממציא יהודי-אמריקאי יליד אוסטריה, בעל מספר פטנטים. נודע בעיקר על המצאת שלט רחוק לטלוויזיה, לצד שותפו יוג'ין פולי.

## קורות חיים
אדלר סיים את לימודיו באוניברסיטת וינה ב-1937. ב-1939 ברח מהשלטון הנאצי בארצו אל בלגיה ואחר כך אל אנגליה, שם הצליח לקבל אישור להגר לארצות הברית. ב-1941 החל לעבוד שם במחלקת המחקר של חברת "Zenith" באילינוי. במהלך עבודתו בחברה וגם לאחריה, רשם 58 פטנטים. אדלר פרש ב-1980 כסגן נשיא החברה ומנהל מחלקת המחקר; בשנה זו הוא גם זכה במדליית אדיסון על קריירה רצופת הישגים בהנדסת אלקטרוניקה. הוא המשיך לשמש יועץ לחברה עד 1999.

אדלר נודע במיוחד בשל המצאת שלט רחוק למכשירי טלוויזיה. השלט שהמציא אדלר היה מבוסס גלי קול והפך לסטנדרט בפועל במשך כ-25 שנה, עד שפותח מכשיר שלט-רחוק לטלוויזיות מבוסס IR שהיה מסוגל לשדר מספר פעולות רב יותר והחליף אותו. ב-1997 זכו אדלר ושותפו פולי בפרס אמי על המצאתם.

## קישורים חיצוניים
* ראיון וידאו עם אדלר
* Michael Daisy, Robert Adler: Making Life Safe for Couch Potatoes
* Paul Farhi, The Inventor Who Deserves a Sitting Ovation, The Washington Post, February 17, 2007
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:זוכי פרס אמי לטכנולוגיה ולהנדסה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
דיוויזיית הפאנצר ה-19 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-19** הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית בקרבות רבים ביניהם: מבצע ברברוסה, הקרב על מוסקבה, קרב קורסק, כיס קאמנץ-פודולסקי ודיכוי מרד ורשה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בנובמבר 1940 על בסיס הדיוויזיה ה-19, והועמדה תחת פיקוד אוטו פון קנובלסדורף. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת הארמייה התשיעית ולאחר מכן במסגרת הארמייה הרביעית. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה בזירה המרכזית, ובחורף 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה ולחמה עמה בקרבות באזור הדונייץ וחרקוב. בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה בקרב קורסק תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת פלגת הארמייה קמפף. לאחר מכן לחמה הארמייה כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית בקרב דנייפר, ובחורף 1944 לחמה בכיס קאמנץ-פודולסקי כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. ביוני 1944 נשלחה הדיוויזיה להולנד לרענון, ובאוגוסט נשלחה לסייע בדיכוי מרד ורשה כחלק מהארמייה התשיעית. בחורף 1945 לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 בשלזיה, ובאפריל הועברה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, עמה לחמה במוראביה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* אוטו פון קנובלסדורף (1 בנובמבר 1940 - 5 בינואר 1942)
* גוסטב שמידט (5 בינואר 1942 - 7 באוגוסט 1943)
* הנס קלנר (7 באוגוסט 1943 - 28 במרץ 1944)
* ולטר דנקרט (28 במרץ 1944 - מאי 1944)
* הנס קלנר (מאי 1944 - 18 באפריל 1945)
* הנס-יואכים דקרט (18 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

## לקריאה נוספת

* Martin Windrow, **The Panzer Divisions**, UK: Osprey Publishing, 1972.

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר Axis History.
* אודות הדיוויזיה באתר Feldgrau.
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht.

19
דיוויזיה 19
הדיוויזיה ה-19 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-19** הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, ובקרב על צרפת, והוסבה לאחר מכן לדיוויזיית הפאנצר ה-19.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934, והועמדה תחת פיקוד קונרד פון גוסלר, ובסתיו 1937 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממונעת. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11, במסגרת הארמייה העשירית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה השישית. ב-1 בנובמבר 1940 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר ה-19.

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht

19
צ'ארלס צ'או

**צ'ארלס צ'או** או **צ'או גוּאוֹוֵי** (בסינית מפושטת: **曹国伟**, פיניין: **Cáo Guówěi**; נולד ב-10 בנובמבר 1965) הוא איש עסקים סיני המכהן כנשיא ומנכ"ל סינה. סינה רשומה בנאסד"ק, ולה כ-12,900 עובדים ברחבי העולם.

צ'או עובד בסינה מאז 1999, שבה מונה לסגן נשיא כספים (VP Finance).

הונו האישי מוערך (2016) במעל 600 מיליון דולר.

## השכלה
לצ'או תואר שני בניהול חשבונות מאוניברסיטת טקסס באוסטין, תואר שני בעיתונאות מאוניברסיטת אוקלהומה ותואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת פודאן שבשנחאי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1965
סוויטות צרפתיות (באך)

[שמאל|400px|ממוזער|כתב יד מתקופת באך (1720–1739), של ה[סרבנד מהסוויטה הראשונה בקובץ, ברה מינור]]
**הסוויטות הצרפתיות**, רי"ב 812-817, הן שש סוויטות לכלי מקלדת שכתב יוהאן סבסטיאן באך בין 1722 ל-1725. חלקים משלוש הסוויטות הראשונות (רי"ב 812-814) וגרסאות ראשוניות של הסוויטות הרביעית והחמישית (רי"ב 815-816) הופיעו במחברת של אנה מגדלנה באך מ-1722. הסוויטה הראשונה וחלקים מהשנייה הופיעו גם במחברת מ-1725. התואר "צרפתיות" לא ניתן על ידי באך, אלא אומץ מאוחר יותר בהמשך לתיאור קובצי הסוויטות לכלי מקלדת, כ"סוויטות האנגליות" וכ"הסוויטות הגרמניות" (הפרטיטות). למעט הג'יג בסוויטה הראשונה וחלק מסוגת הריקודים, לסוויטות אין מאפיינים צרפתיים, והן אינן כתובות בסגנון של המלחינים הצרפתיים בני זמנו, אף על פי שלבאך הייתה היכרות גם עם סגנון הלחנה וביצוע זה, הניכר בסוויטות התזמורתיות ובמחברת של אנה מגדלנה.  

## הסוויטות
### סוויטה מס' 1 ברה מינור, רי"ב 812
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#שני מינואטים
#ג'יג
### סוויטה מס' 2 בדו מינור, ר"יב 813
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#אריה (אֵר-"Air") 
#מינואט
#ג'יג

### סוויטה מס' 3 בסי מינור, רי"ב 814
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#אנגלז
#מינואט
#טריו
#ג'יג
### סוויטה מס' 4 במי במול מז'ור, רי"ב 815
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#גבוט
#אֵר 
#מינואט
#ג'יג
### סוויטה מס' 5 בסול מז'ור, רי"ב 816
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#גבוט
#בורה 
#לור
#ג'יג
### סוויטה מס' 6 במי מז'ור, רי"ב 817
#אלמנד
#קוראנט
#סרבנד
#גבוט
#פולונז
#מינואט
#בורה
#ג'יג

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך
קטגוריה:יצירות לצ'מבלו
דיוויזיית הפאנצר ה-20 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-20** הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית בקרבות רבים ביניהם: מבצע ברברוסה, הקרב על מוסקבה, קרב קורסק, מבצע בגרטיון ומבצע פרוסיה המזרחית.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-13 בנובמבר 1940 על בסיס הדיוויזיה ה-19, והועמדה תחת פיקוד הורסט שטומפף. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 ולאחר מכן כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית. ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בזירה המרכזית, ובקיץ 1943 לחמה בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת הארמייה התשיעית. בקיץ 1944 הייתה הדיוויזיה בעתודת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתפה בניסיון בלימת המתקפה הרוסית בבלארוס. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, ולחמה בקרבות ברומניה. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, עמה לחמה במבצע פרוסיה המזרחית. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-17, ולחמה עמה בקרבות בשלזיה ובסקסוניה עד סוף המלחמה.

## מפקדים
* הורסט שטומפף (13 בנובמבר 1940 - 10 בספטמבר 1941)
* גאורג פון ביסמרק (10 בספטמבר 1941 - 14 באוקטובר 1941)
* וילהלם פון תומה (14 באוקטובר 1941 - 1 ביולי 1942)
* ולטר דיפרט (1 ביולי 1942 - 10 באוקטובר 1942)
* היינריך פון ליטוויץ (10 באוקטובר 1942 - 12 במאי 1943)
* מורטימר פון קסל (12 במאי 1943 - 1 בינואר 1944)
* ורנר מרקס (1 בינואר 1944 - 1 בפברואר 1944)
* מורטימר פון קסל (1 בפברואר 1944 - 5 בנובמבר 1944)
* הרמן פון אופלן-ברונקובסקי (5 בנובמבר 1944 - 8 במאי 1945)

## לקריאה נוספת

* Martin Windrow, **The Panzer Divisions**, UK: Osprey Publishing, 1972.

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר Axis History.
* אודות הדיוויזיה באתר Feldgrau.
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht.

20
דיוויזיה 20
סינה (חברה)

**סינה** (באנגלית: **Sina**, בסינית&#x3A; ; בפין-יין&#x3A; *<span lang="zh-Latn-pinyin">*'Xīn Làng*'</span>*) היא חברה סינית לתקשורת מקוונת. Sina מפעילה ארבעה קווים עסקים: Weibo, Sina Mobile, Sina Online, Sina.net.

ל-Sina מעל 100 מיליון משתמשים רשומים ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות סיניות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:פורטל אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט בסינית
ח'וראמשהר

**ח'וראמשהר** (בפרסית: **خرمشهر**; בערבית: **المحمرة**, מוחמרה) היא עיר בפרובינציית ח'וזסתאן בדרום-מערב איראן, 10 ק"מ מצפון לאבאדאן, על גדת השט אל-ערב. נכון לשנת 2006 מנתה אוכלוסיית העיר 123,866 איש. בתקופת מלחמת איראן–עיראק (שנות ה-80 של המאה ה-20 הייתה העיר אזור קרבות ועיר רפאים.

## היסטוריה
היישוב מופיע באזור רק בתקופת האימפריה הפרתית, במאה הראשונה לספירה, עד אז היה האזור שקוע תחת מימי המפרץ הפרסי או אזור ביצות. בתקופה השושלת הבויהית (המאה ה-10) חלה תנופת פיתוח באזור וכריית נתיבי מים בין הנהרות במקום. עיקר מתיישביו היו ערבים.

בראשית המאה ה-20 התגלו באזור שדות נפט. שם העיר שונה לח'וראמשהר בתקופת רזא ח'אן (שנות ה-20 של המאה ה-20).

העיר נכבשה בהתקפה העיראקית הראשונה במלחמת איראן–עיראק, בין ה-22 בספטמבר ל-10 בנובמבר 1980. הקרבות העקובים מדם במקום הותירו אותה ריקה מאוכלוסייה אזרחית. ב-24 באפריל 1982 יצאו האיראנים ל"מבצע בית אל-מקדס"  לכיבוש ח'וראמשהר וסביבתה, הצבא האיראני צר על העיר במשך חודש. שחרור העיר משליטת צבא עיראק ב-25 במאי הפך לסמל לאומי. העיר, שנהרסה כליל בקרבות, לא שבה להיות עיר אזרחית עד תום המלחמה.

בתום המלחמה הייתה העיר עיי חורבות ושיקומה החל עם תום הקרבות. ב-1991 נמנתה בעיר שהוקמה מחדש אוכלוסייה של 34,750 איש. רק ב-2006 שבה אוכלוסיית העיר לגודל בו הייתה לפני המלחמה.

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת על הפקת נפט.

## חינוך
ב-1976 נוסדה האוניברסיטה המדעית-טכנולוגית של ח'וראמשהר (בפרסית: دانشگاه علوم و فنون دریایی خرمشهر) כאוניברסיטת מחקר המתמחה בתחומי המדעים והטכנולוגיה. פעילותה הופסקה בעקבות מלחמת איראן–עיראק. בשנת 1993 הוקמה מחדש כמרכז מחקר המתמחה בתחומי מדעי הים והסביבה הימית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* שחרור חוראמשאר, ניצחון האמונה האמיתית, אתר איראני
* מצגת תמונות משיקום העיר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:איראן: סמלים לאומיים
קטגוריה:גבול איראן–עיראק
קטגוריה:ח'וזסתאן: יישובים
קטגוריה:איראן: ערי נמל
קטגוריה:ערי נמל על נהר
מיס תבל 1978

שמאל|ממוזער|180px|
**מיס תבל 1978** היא תחרות מיס תבל ה-27, שנערכה באקפולקו שבמקסיקו, את התחרות הנחו בוב ברקר והזמרת הלן אוקונל.

למיס תבל הוכתרה מלכת היופי של דרום אפריקה, מרגרט גרדינר.

## תוצאות

## שופטים
* אורסולה אנדרס
* אנה מופו
* כריסטיאן מרטל
* מילוש פורמן
* רוברטו קוואלי
* קנטינפלס
* לין רנו

קטגוריה:מיס תבל
קטגוריה:מקסיקו: תרבות
מיס תבל 1983

**מיס תבל 1983** היא תחרות מיס תבל ה-32 במספר, שנערכה באודיטוריום קייל שבסנט לואיס, מיזורי. נציגת ישראל היא מלכת היופי שמעונה הולנדר. במסגרת החלק האומנותי של הערב הופיע הזמר ג'ון שניידר.

כמיס תבל הוכתרת מלכת היופי של ניו זילנד, לוריין דאונס.

## תוצאות

## שופטים
* אירנה סאס
* קן נורטון
* רוזמרי רוג'רס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיס תבל
קטגוריה:1983 בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: תחרויות יופי
קטגוריה:תחרויות יופי ב-1983
טרנספורמייס

**טרנספורמייס** (באנגלית: **Transformice**) הוא משחק אסטרטגיה ופלטפורמה וירטואלית מרובה משתתפים של משחק דפדפן שנוצר על ידי מעצבים צרפתיים הידועים על ידי כינוייהם, Melibellule ו-Tigrounette. המשחק יצא לאור ב-1 במאי 2010. המשחק פורסם בסטים ב-30 בינואר 2015.

## מטרת המשחק
מטרתו של המשחק הוא שהשחקן (במילים אחרות: עכבר) יגיע אל הגבינה בכל סבב.
יש כמה סוגי "חדרים":
*vanilla: מטרת החדר היא להשיג את הגבינה ולהיכנס למחילה עם או בלי עזרה של השאמאן.
*(חדרי ה־vanilla הם לרוב חדרים פשוטים וקלים אשר מתאימים למתחילים)
*survivor: מטרת החדר היא לשרוד במשך כדקה (לא להיפסל) את המכשולים שהשאמאן מעיף עליך.
*bootcamp: הבוטקאמפ הוא החדר הקשה ביותר במשחק ובו יש לפניך 5 דקות בהן אתה צריך לעבור את המכשולים, להשיג את הגבינה ולהיכנס למחילה בלי שאמאן כלל.
*Racing: מטרת החדר הוא להתחרות עם השחקנים האחרים שנמצאים איתך בחדר, ולהשיג את הגבינה כמה שיותר מהר.
*Village: בכפר אתה יכול לקנות תגים ותארים. לדבר עם חברים כמו בכל חדר אחר אך בכפר אין משימה מסוימת שאתה צריך לעשות.
*mode: בחדר זה יש מגוון של אפשרויות כמו פארקור כדורסל כדורגל ועוד המון אופציות שאת/ה בעצמך יכול להציע לחברה והם יוכלו ליצור את החדר שביקשת ואתה תקבל את הקרדיט המלא.

בכל סבב (הנמשך 3 דקות) המטרה היא להגיע מהמיקום ההתחלתי של השחקן/ים אל הגבינה, ומשם אל המאורה, בה תסיימו את הסבב, כמה שיותר מהר. כאשר תסיימו סבב ותצליחו לאסוף גבינה, תרוויחו אותה ותוכלו לקנות עם סכום מסוים של גבינות פריטים מהחנות. מכאן ניתן להסיק שהגבינות מהוות מטבעות במשחק.
אם תסיימו את הסבב ראשונים, תרוויחו 16 נקודות. אם תסיימו שניים, תרוויחו 14 נקודות ואם תסיימו שלישיים ומטה תקבלו 10 נקודות.
שימו לב: במשחק יש מכשולים ואתם עלולים להיפסל. במקרה ונפסלתם/לא הספקתם לאסוף גבינה ולחזור למחילה, לא תקבלו נקודות כלל.
כאשר כל השחקנים בחדר יסיימו את הסבב, או לאחר 3 דקות (הבא קודם), יחל סבב חדש. ייתכן מאוד שהשלבים יחזרו על עצמם.
במהלך הסבבים תרוויחו נקודות, ובכל סיבוב המשתתף בעל מספר הנקודות הרב ביותר יהווה שאמאן. השאמאן בעל כוחות קסומים ותפקידו הוא לעזור לשאר העכברים לאסוף גבינה ולהגיע למחילה.
לאחר שתהיו שאמאנים יתאפס מצב הנקודות שלכם.

כמו כן במשחק יש אפשרות לעצב את הדמות שלך- לקנות בעבור גבינות סוגי פרוות (צבעים ודוגמאות), בגדים, אביזרים וכו'.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף העזרה של המשחק באתר wikia
* ערוץ היוטיוב הרשמי של המשחק
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פלטפורמות ממוחשבים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:משחקי אינטרנט
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
קטגוריה:משחקי אינדי
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בצרפת
מריה סמפל

**מריה סמפל** (באנגלית: **Maria Keogh Semple**; נולדה ב-21 במאי 1964) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית. היא המחברת של "איפה את, ברנדט" (2012). בטלוויזיה השתתפה בכתיבת "בוורלי הילס 90210", "משתגעים מאהבה", "סאטרדיי נייט לייב", "משפחה בהפרעה", "פתאום סוזן" ו"אלן".

## ביוגרפיה
מריה סמפל נולדה בסנטה מוניקה, קליפורניה. משפחתה עברה לספרד מיד לאחר שנולדה. שם אביה, התסריטאי לורנצו סמפל ג 'וניור כתב את הפיילוט לסדרת הטלוויזיה "באטמן". המשפחה עברה ללוס אנג'לס ומשם לאספן, קולורדו. סמפל למדה בפנימייה, ובשנת 1986 קיבלה תואר ראשון באנגלית מברנארד קולג'.

עבודת התסריטאות הראשונה שלה הייתה בשנת 1992, לסדרת הטלוויזיה "בוורלי הילס 90210". היא הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים, בשנת 1997, עבור "משתגעים מאהבה". בשנים 2006 ו -2007 היא הייתה מועמדת לפרס גילדת הסופרים של אמריקה עבור "משפחה בהפרעה ". ספרה "This One is Mine" הגיע בשנת 2010 לגמר בתחרות פרס איגוד מוכרי הספרים של צפון מערב האוקיינוס השקט . בשנת 2004 הופיעה בסרטו של דייוויד או. ראסל " אני אוהב האקביז". היא פעילה בקהילה הספרותית של סיאטל, ונמנית עם המייסדים של "שבעת הסופרים של סיאטל". סיפוריה פורסמו במגזין הניו יורקר. היא לימדה כתיבה ספרותית ב"בית הוגו" .

נמצאת במערכת יחסים עם ג'ורג 'מאייר ולהם בת אחת, פופי. הם מתגוררים בסיאטל. בשנת 2007 סוג שהתגלה של רקופוריים  מסרי לנקה נקרא Philautus poppiae על שם הבת, מחווה למסירותם של בני הזוג להערכת הדו-חיים העולמית.

## רומנים
הרומנים שכתבה הם:
* "This One is Mine" (2008), עוסק באישה שיש לה הכל, משפחה אוהבת ועושר, עם זאת אומללותה מובילה אותה לקבל החלטות מסוכנות במרדף אחר "יותר".
* "איפה את, ברנדט" (2012, תרגום לעברית יצא לאור בשנת 2013 בהוצאת ידיעות אחרונות), עוסק באדריכלית אגורפובית, רעיה ואם, הנאבקת להסתגל לחיים בסיאטל ואז נעלמת ממש לפני טיול משפחתי לאנטארקטיקה. הספר היה שנה ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס" זכה בפרס אלכס של איגוד הספריות האמריקאי, והיה מועמד לפרס נשים לספרות בדיונית. בשנת 2013 נמכרו זכויות ההסרטה של "איפה את, ברנדט", ובשנת 2019 החלה הקרנתו של הסרט "איפה את, ברנדט" בבימויו של ריצ'רד לינקלייטר, שבו קייט בלאנשט מגלמת את דמותה של ברנדט.
* "Today will be Different" (אוקטובר 2016) מתרחש במהלך יום אחד ומספר את סיפורה של אישה אשר מתחילה את היום שלה בהחלטה להיות העצמי הטוב ביותר שלה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:תסריטאיות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
יומנו של חנון - הכול או כלום

**יומנו של חנון - הכול או לא כלום** (באנגלית: **Diary of a Wimpy Kid: Double Down**) הוא הספר ה-11 בסדרת הספרים יומנו של חנון שנוצרה על ידי ג'ף קיני. הספר נחשף במהלך 2016. הספר באנגלית ובעברית פורסמו ב-1 בנובמבר 2016.

ב-9 בנובמבר 2016 התקיים מפגש מעריצים בישראל לרגל יציאת הספר, בהשתתפותו של מחבר ומאייר הספר, ג'ף קיני.

## תקציר
גרג הפלי לחוץ מתמיד. הוא רוצה להגיע למסיבת ליל כל הקדושים של בת כיתתו, אבל נודע לו שרק המקהלה שבה היא נמצאת במסיבה. גרג עושה הכול בשביל להיכנס למסיבה. הדבר היחידי שהוא טוב בו הוא לשחק במשחקי וידאו, אבל הוריו לא רוצים להרחיב את אופקיו. כאשר גרג מוצא מצלמת וידאו מקצועית ועתיקה במרתף שלו, הוא חושב שבטח הוא גילה בדיוק את הדבר כדי להוכיח שיש לו כישרון. בעזרתו של החבר הטוב ביותר שלו, ראולי, גרג מתכנן תוכנית לעשות סרט אימה ולהיות עשיר ומפורסם בהוליווד. אז כל ההפקה בשביל הרושם חיבת לשנות את שמה. כשהפקת סרט האימה נתקלת בקשיים, גרג חייב לעצור אותה לפני שהקשיים האלה יגדילו את הצרות שלו.

## דמויות

### דמויות ראשיות
* **גרגורי (גרג) הפלי** - נער מתבגר, אשר הוא גיבור הספר.
* **פרנק הפלי** - אביו של גרגורי, מני ורודריק 
* **סוזן הפלי** - אימו של גרגורי, מני ורודריק 
* **ראולי ג'פרסון** - החבר הכי טוב של גרג

### דמויות משניות
* **רודריק הפלי** - אחיו הגדול של גרג.
* **מני הפלי** - אחיו הקטן של גרג.
*** החזיר של מני ** - חזיר חכם.
* ** מר רוי ** - סגן המנהל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
הכול או כלום
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:יומנו של חנון: ספרים
עונת 2015/2016 ביורוליג

**עונת 2015/2016 ביורוליג** הייתה העונה ה-59 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל וה-16 שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול.

המשחק הראשון התקיים ב-16 באוקטובר 2015 והתחרות הסתיימה ב-15 במאי 2016 כאשר צסק"א מוסקבה זכתה בתואר השביעי בתולדות המועדון עם ניצחון בגמר על פנרבחצ'ה-אולקר. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.

## מתכונת התחרות
בעקבות סיום תוקף של רישיונות שהוצאו בעבר הוצאו רישיונות A חדשים ל-11 קבוצות. תוקפם יסתיים בשנת 2016. קבוצות אלו קיבלו זכות להשתתף בעונה הסדירה לכל התקופה.

קבוצה חימקי מוסקבה העפילה ישירות לעונה סדירה כמנצחת עונת 2014/2015 ביורוקאפ.

שמונה קבוצות נוספות העפילו לעונה הסדירה על בסיס הישגים בליגה הבייתית. ארבע קבוצות נסופות קיבלו הזמנה מיוחדת.

24 קבוצות החלו את העונה הסדירה כאשר המשחקים נערכו ב-4 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-2 בתים. ארבע קבוצות מכל בית עלו למשחקי רבע הגמר שהתקיימו עד ל-3 ניצחונות. הפיינל פור נערך במרצדס-בנץ ארנה, ברלין.

## דירוג הקבוצות
דירוג הקבוצות הוכרז ב-29 ביוני 2015.

## העונה הסדירה

### שלב הבתים

#### בית א'

#### בית ב'

#### בית ג'

#### בית ד'

### טופ 16

#### בית ה'

#### בית ו'

## שלבי הגמר

### משחק הגמר

## כדורסלנים מצטיינים
* שחקן מצטיין של העונה הסדירה - ננדו דה קולו (צרפת) מצסק"א מוסקבה
* מלך הסלים - ננדו דה קולו (צרפת) מצסק"א מוסקבה
* MVP של פיינל פור - ננדו דה קולו (צרפת) מצסק"א מוסקבה
* נבחרת הליגה:
** מלקולם דילייני (ארצות הברית) מלוקומוטיב קובאן
** ננדו דה קולו (צרפת) מצסק"א מוסקבה
** מילוש תאודוסיץ' (סרביה) מצסק"א מוסקבה
** יאן וסלי (ספרד) מפנרבחצ'ה אולקר 
** יואניס בורוסיס (יוון) מסאסקי בסקוניה

## ישראל בתחרות
מכבי תל אביב השתתפה במשחקי ה-24, סיימה את הבית במקום חמישי, לא עלתה למשחקי ה-16 של היורוליג, והמשיכה לשחק בשלב הבתים השני של היורוקאפ, המפעל המשני של היורוליג.

## קישורים חיצוניים
* פירוט התוצאות באתר הליגה
* פירוט תוצאות באתר יורובסקט
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2015
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2016
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
קטגוריה:2015 באירופה
קטגוריה:2016 באירופה
גדליה דוב שוורץ

הרב **גדליה דוב שוורץ** (חותם בכתיב יידי: **שווארץ**; 24 בינואר 1925 – 9 בדצמבר 2020) היה פוסק הלכה אורתודוקסי אמריקאי שהתגורר בשיקגו, אילינוי.

הרב שווארץ כיהן מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כאב בית דין בבית הדין של אמריקה וכחבר מועצת הרבנות בשיקגו . בשנותיו האחרונות, הוא עמד בראש בית הדין של הסתדרות הרבנים דאמריקה (RCA - Rabbinical Council of America) המזוהה עם OU, והיה עורך כתב העת של הארגון, "הדרום", משנת 1984.

## ביוגרפיה
נולד לפרל ואברהם שוורץ בניוארק, ניו ג'רזי. למד אצל הרב יעקב בן ציון מנדלסון ואחר כך בישיבת רבנו יצחק אלחנן של ישיבה יוניברסיטי, שם הוסמך לרבנות. נישא לריסיה (שושנה) פופקו (נפטרה ב-2009) בתם של הרב אליעזר פופקו  שעמד בראש בית הדין בפילדלפיה ושל פעשא בת הרב יעקב משה ספיר. לאחר פטירתה נישא בשנית לחנה שרה.

עד הגעתו לשיקגו בשנת 1987, כיהן הרב שוורץ כרב בית הכנסת ישראל הצעיר בבורו פארק במשך 18 שנה. קודם לכן כיהן כרבן של כמה קהילות ברוד איילנד, ניו ג'רזי ופנסילבניה.

ספרו הראשון "דברי רגש", ראה אור בשנת 1959, בהסכמת הרב אהרן קוטלר. בהקדמת הספר הוא מצהיר כי אין בכוונתו להשיג תארים אקדמיים מעבר לאלו שרכש בעת לימודיו, וקורא לרבני ארצות הברית להרים את דגל ההלכה בתגובת נגד למגמת היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית במדינה.

בשנת 2016 סירבה מועצת הרבנות הראשית בישראל להכיר בגיור שאישר הרב שוורץ, בתגובה פרסמה מועצת הרבנות של אמריקה הודעת גינוי חריפה.

נפטר ב-9 בדצמבר 2020.

## קישורים חיצוניים
* 
* שיעורי הרב שווארץ באתר YUTorah 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:ניוארק (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:ניו ג'רזי: רבנים
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
באיסה

**באֵיסה** (בספרדית: **Baeza**) היא עיר בדרום ספרד, במחוז חאאן (Jaén) שבקהילה האוטונומית של אנדלוסיה. העיר נמצאת 38 ק"מ צפון מזרחה מחאאן ו-90 ק"מ צפונה מגרנדה. באיסה, יחד עם העיר השכנה אובדה מהוות דוגמה אופיינית לבנייה ספרדית בסגנון הרנסאנס במאה ה-16. בשל כך הוכרזו ב-2003 כאתר מורשת עולמית.

## גאוגרפיה
באיסה ממוקמת במרכזה של פרובינציית חאאן. היא נמצאת בגובה 769 מטר מעל פני הים, על גבעה גבוהה המהווה חלק מרמת אובדה (Loma de Úbeda). רמה המפרידה בין עמקי נהר הגואדלקיווויר מצפון ונהר הגוודלימאר בדרום.

## היסטוריה
בקרבת באיסה התקיים יישוב איברי מבוצר במאות הרביעית והחמישית לפניה"ס.

בתקופה הרומית נקראה ויוטיה Vivatia (ואולי ביאטיה Beatia) ונכללה בפרובינקיה היספניה טארקוננסיס. חשיבותה של ויוטיה בתקופה הרומית הייתה במיקומה על הדרך בין מכרות הכסף שבהרי סיירה מורנה לנמלי הים התיכון.

בתקופה הוויזיגותית הייתה בירת דיוקסיה.

תקופת השלטון המוסלמי הייתה תקופת פריחה, שרידים מתקופה זו הם השערים "חאאן" ו"אובדה".

עם התפוררות ח'ליפות קורדובה, בתקופת הטאיפות שהחלה בשנת 1131, עברה באיסה בין שליטים שונים, כולל מלכים נוצריים. בשנת 1147 נכבשה על ידי אלפונסו השביעי, מלך לאון. כעבור עשר שנים, ב-1157, נכבשה מחדש על ידי המוסלמים בראשות עבד אל-מואמין הח'ליף הראשון משושלת אל-מוואחידון. ב-1212 הוקמה **טאיפת באיסה** שהעיר באיסה הייתה בירתה. אמיר הטאיפה היה עבדאלה אל באייסי, יליד באיסה שאף כונה "הבאיסי".

התקופה המוסלמית בבאיסה הסתיימה סופית בשנת 1248. באותה שנה בוטלה הטאיפה, ובאיסה סופחה לממלכת קסטיליה. התושבים המוסלמים גורשו ועברו לגרנדה. לבאיסה הוענקו הטבות במסגרת "הצ'ארטר של קואנקה" במטרה למשוך אוכלוסייה נוצרית מצפון המדינה.

המאות ה-15 וה-16 היוו תקופות פריחה לכלכלת העיר, מה שאפשר את הבניה המונומנטלית שהיוותה בסיס להכרזת העיר כאתר מורשת עולמי. ב-1551 הוקם בה בית דפוס. ב-1595 נוסדה בה אוניברסיטה (נסגרה במאה ה-19).

המאה ה-17 הייתה תקופת שפל כלכלי, בדומה למצב בספרד כולה, אלא שבאיסה לא התאוששה מהשפל הזה. לכך נוספה רעידת האדמה של 1755  בה נהרסו רבים מבתי העיר.

## אתרים בעיר
250px|ממוזער|שמאל|הקתדרלה של באיסה 

* הקתדרלה
* כיכר פופולו 
* כיכר סנטה מריה 
* ארמון חאבאלקינטו Palacio de Jabalquinto 
* בית העירייה Ayuntamiento

## גלריה

תמונה:Baeza - Catedral, exteriores 01.jpg|הקתדרלה.
תמונה:Baeza - Fuente de los Leones 1.jpg|כיכר פפופולו עם מזרקת האריות וקשת ויוילאר. 
תמונה:2002-10-26 11-15 Andalusien, Lissabon 137 Baeza.jpg|שער חאאן.
תמונה:Fuente de Santa María. Baeza.jpg|המזרקה בכיכר סנטה מריה
תמונה:Fachada Palacio Jabalquinto Baeza.jpg| חזית ארמון Jabalquinto 
תמונה:2002-10-26 11-15 Andalusien, Lissabon 140 Baeza.jpg|בית העירייה.


## קישורים חיצוניים

* 
* אתר התיירות העירוני  

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדלוסיה: ערים
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
מיס תבל 1982

ממוזער|טקסט=ערים גדולות ויפות בעולם|ערים מועמדות לתחרות
**מיס תבל 1982** היא תחרות מיס תבל ה-31 במספר שנערכה בלימה, בירת פרו. נציגת ישראל הייתה מלכת היופי דבי הס.

כמיס תבל הוכתרה מלכת היופי של קנדה, קארן בולדווין.

## תוצאות
### מיקום

## שופטים
* קרול בוקה
* מריו ורגס יוסה
* פרנקו נרו
* דייוויד קופרפילד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיס תבל
קטגוריה:לימה
קטגוריה:1982
תעודת זהות (שיר)

**תעודת זהות** (בערבית: **بطاقة هوية** - **ביטאקת הַוִּיָּה**, "מספר תעודת זהות") הוא שיר מאת המשורר הערבי-ישראלי מחמוד דרוויש, שהתגורר בחיפה במעמד של תושב קבע. השיר נכתב בתקופת הממשל הצבאי על ערביי ישראל, ביולי 1963, כשהיה המשורר בראשית שנות העשרים לחייו, והתפרסם בקובץ שיריו השני, "עלי זית", שיצא לאור ב-1964. השיר מתאר מונולוג מתריס של ערבי-ישראלי הנבדק על ידי חייל בנקודת ביקורת. השיר הפך למעין המנון בלתי רשמי של ערביי ישראל. הוא תורגם לעברית ב-2003 על ידי עירין סיגל וסמי שלום שטרית.

כל אחד מבתיו הראשונים של השיר נפתח במילים , ומתאר מרכיבים אחרים בזהותו של הדובר, הן מאפיינים אישיים (, , ) והן מאפיינים לאומיים-קולקטיביים (, ). לקראת סוף השיר הופכות מילותיו לתוכחה נגד החייל כמייצגה של מדינת ישראל: . הבית האחרון, היחיד שלא נפתח במילים "תרשום! אני ערבי", מסכם את השיר במילים .

השיר הפך לאחד המזוהים ביותר עם דרוויש, ונחשב לאחת היצירות הבולטות בספרות הערבית המודרנית. הבמאית אבתיסאם מראענה, שיצרה סרט תיעודי על אודותיו בשנת 2014, קראה לו "תרשום, אני ערבי", בהתייחס למוטיב החוזר בשיר "תעודת זהות". אף על פי כן, דרוויש עצמו החליט שלא לכלול אותו במהדורות מאוחרות יותר של ספרי שיריו, מאחר שלא אהב אותו.

השורה "תרשום, אני ערבי", משמשת כסיסמה של המפגינים הערבים הבדלנים בחבל אהוואז שבאיראן, נגד המשטר.

השיר המלא בתרגום לעברית הולחן על ידי המוזיקאי עומר קורן ומופיע באלבום "ארץ לא".

## ראו גם
* חשוב על זולתך (שיר)

## קישורים חיצוניים
* מבוא לטקסטים מכוננים של הישראליות – פרק 7 – "תעודת זהות" עם אלטייב ע'נאיים, קובי מידן בתוכנית "האוניברסיטה המשודרת" בגלי צה"ל
* 'תעודת זהות': גבי גזית מקריא את שירו של מחמוד דרוויש
*השיר "תעודת זהות" בתרגום לעברית, בלחן וביצוע המוזיקאי עומר קורן

## הערות שוליים

קטגוריה:תרבות פלסטינית
קטגוריה:ספרות ערבית
קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים בערבית
דיוויזיית הפאנצר ה-22 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-22** הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות סביב סטלינגרד.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-25 בספטמבר 1941 בצרפת, הצטיידה בטנקי פאנצר 38(t), והועמדה תחת פיקוד וילהלם פון אפל. במאי 1942 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם השתתפה בקרב קרץ' כחלק מהארמייה ה-11. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3, שהיה בתחילה חלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר הראשונה. זמן קצר לפני תחילת מבצע אורנוס הוצבה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-48, שהיווה כוח עתודה נייד לכוחות בסטלינגרד. אולם עם פרוץ המתקפה הרוסית לא יכלה הדיוויזיה לנוע, משום שחוטי החשמל בטנקים נאכלו על ידי עכברים וחולדות, עקב הזנחה ורשלנות, וכתוצאה מכך ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות ונהדפה לעבר נהר הצ'יר, תוך שהרוסים משלימים את כיתור הארמייה השישית בסטלינגרד. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע סערת חורף, וב-4 במרץ 1943 פורקה הדיוויזיה.

## מפקדים
* וילהלם פון אפל (25 בספטמבר 1941 - 7 באוקטובר 1942)
* הלמוט פון שבאלרי (7 באוקטובר 1942 - 1 בנובמבר 1942)
* אברהרד רודט (1 בנובמבר 1942 - 4 במרץ 1943)

## לקריאה נוספת

* Martin Windrow, **The Panzer Divisions**, UK: Osprey Publishing, 1972.

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר Axis History.
* אודות הדיוויזיה באתר Feldgrau.
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht.

## הערות שוליים

22
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
הלגיון הבריטי המלכותי

**הלגיון הבריטי המלכותי** הוא ארגון צדקה בריטי התומך בחיילים משוחררים של הכוחות המזוינים של בריטניה ובני משפחותיהם ופועל להנצחת חללי הכוחות המזוינים של בריטניה.

## היסטוריה
הלגיון הבריטי המלכותי הוקם בשנת 1921, לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאיחוד של ארבעה ארגונים שהוקמו לתמיכה בחיילים המשוחררים הרבים. דאגלס הייג שהיה מפקד חיל המשלוח הבריטי בקרב הסום ובקרבות נוספים, היה ממקימי הלגיון ושימש כנשיאו הראשון עד למותו בשנת 1928. המטרות של הארגון עם הקמתו היו לדאוג לחיילים המשוחררים, בייחוד לפצועים להשתלב בחזרה בחברה האזרחית. הארגון פעל גם לסייע לחיילים משוחררים למצוא עבודה ותמך במשפחות שאיבדו במלחמה את המפרנס שלהן. כמו כן, פעל הארגון להנצחת החללים. בהמשך התרחבה פעילות הארגון מטיפול בחיילים המשוחררים של מלחמת העולם הראשונה לטיפול בחיילים משוחררים באופן כללי.

בתחילה נקרא הארגון רק "הלגיון הבריטי", אך ב-21 במאי 1971 קיבל הארגון צ'רטר ממלכת הממלכה המאוחדת, אליזבת השנייה ומאז נוסף לשמו הכינוי "המלכותי". החברות בארגון הוגבלה בעבר לחיילים משוחררים, אך כיום היא פתוחה לכל אזרח בריטי. משרדי הארגון יושבים בלונדון.

בשנת 2004 הוקם סניף רוכבי הלגיון המלכותי הבריטי.

## סמל הארגון
סמל הארגון הוא פרח הפרג האדום. זהו גם הסמל של יום הזיכרון בבריטניה. מקורו של סמל זה הוא במרבדי הפרגים שצמחו בשדות הקרב של פלנדריה שבבלגיה, שם לחמו מאות אלפי חיילים בריטים במלחמת העולם הראשונה ורבבות מתוכם נהרגו בהם. הפרגים נזכרים בפואמה המפורסמת בשדות פלנדריה, שחיבר ב-1915 הרופא הצבאי הקנדי לוטננט קולונל ג'ון מק'קרי. צבעם האדום של הפרחים מסמל את שפיכות הדמים שם. הפרג האדם הוא סימן מסחרי רשום של הלגיון ודרך עיקרית שלו לאיסוף תרומות היא מכירת פרחי נייר בצורת פרג אדום לקראת יום הזיכרון הבריטי.

## פעילות
[שמאל|ממוזער|250px|[פסטיבל הזיכרון באלברט הול בשנת 2015]]
הלגיון הבריטי המלכותי תומך במשפחות של חיילים משוחררים ומחלק יותר מ-30,000 קצבאות חודשיות למשפחות של ותיקי מלחמה או של נופלים שנמצאות בקשיים כלכליים. כמו כן פעילי הארגון מקיימים כ-300,000 ביקורי רווחה בשנה בבתי חיילים משוחררים. הארגון משמש גם כלובי פוליטי למען החיילים. לדוגמה, בשנת 2007, בעקבות קמפיין של הלגיון ניתנה לחיילים עדיפות במסגרת שירות הבריאות הלאומי והם לא נדרשים לחכות בתורים כמו כל האוכלוסייה. כמו כן, הארגון פעל בשנת 2008 למען נתינת אפשרות לחיילי גורקה להתיישב בבריטניה. 

הלגיון פועל גם להנצחת חללי צבא בריטניה. הוא מקיים מדי שנה את פסטיבל הזיכרון בערב לפני יום הזיכרון בממלכה המאוחדת. במקור בוצע בטקס זה רקוויאם העולם של המלחין ג'ון פולדס. כיום בפסטיבל הזיכרון יש הופעות של אמנים אורחים ושל להקות צבאיות, מסדר צבאי ושתי דקות דומיה ומשתתפת בו המלכה, בני משפחת המלוכה, ראש ממשלת בריטניה ושרים בממשלה.

## ראו גם
* אגודת החיילים והחיילות היהודים לשעבר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:ותיקי צבא ומלחמה: ארגונים
מקס מנהיימר

[ממוזער|250x250 פיקסלים|מקס מנהיימר בטקס לציון 57 שנה לשחרור מחנה דכאו ([מאי 2002)]]
**מקס מנהיימר** (בגרמנית: **Max Mannheimer**; 6 בפברואר 1920 - 24 בספטמבר 2016) היה סופר, צייר וניצול שואה, שהקדיש את חייו למלחמה באנטישמיות בגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה.

## קורות חייו
מקס נולד בעיירה נויטיטשיין (כיום נובי יצ'ין) במוראביה, שבצ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה), למרגרט ויעקב והיה הגדול מבין חמשת ילדיהם. רוב תושבי העיירה היו דוברי גרמנית.

במהלך אירועי ליל הבדולח, ב-10 בנובמבר 1938, נעצר אביו של מקס על ידי צבא גרמניה הנאצית, לאחר סיפוח חבל הסודטים באוקטובר 1938. מקס ומשפחתו גורשו מביתם, לאחר שהממשל הגרמני בצ'כיה התנה את שחרור האב ממעצר בעזיבתם את החבל.

ב-2 בפברואר 1943 גורשו מקס, אשתו ומשפחתו למחנה ההשמדה אושוויץ, לאחר מעבר במחנה הריכוז טרזיינשטט. באוקטובר 1943, נשלחו מקס ואחיו אדגר לגטו ורשה.

ביולי 1944 צעד מקס בצעדות המוות למחנה הריכוז דכאו, אליו הגיע ב-6 באוגוסט 1944. כעבור שלושה שבועות הועבר למחנה "Allach", אשר מוקם בתחומי דכאו, שם עבד במפעל של חברת BMW. בתחילת שנת 1945, הועבר מקס למחנה העבודה "מולדורף", אשר היווה שלוחה של מחנה דכאו.

ב-28 באפריל 1945 פונו מקס ויתר אסירי המחנה באמצעות רכבת, אשר שוחררה על ידי כוחות מהצבא האמריקאי ב-30 באפריל 1945. מקס, יחד עם אחיו אדגר, היו מבין היחידים ממשפחתו ששרדו את השואה: הוריו, אשתו, שתי אחיותיו ואחיו נרצחו בתאי הגזים באושוויץ.

לאחר המלחמה שקל מקס לעזוב את גרמניה, אך הוא התאהב בגרמנייה בשם אלפרידה איסלט, נישא לה, הקים עמה משפחה ונותר לגור במינכן, אליה עבר בשנת 1946. במשך שנים רבות נמנע מקס מעיסוק בעברו ובחוויותיו במחנות, ואף החל לעסוק בציור במהלך שנות ה-50, בניסיון להתמודד עם חוויותיו בשואה.

בשנת 1985 החל להקדיש את זמנו להוראת השואה ולמאבק באנטישמיות, והיה לאחד מנושאי דגל המאבק בימין הקיצוני בגרמניה. באותה שנה אף פרסם ספר זיכרונות בגרמנית בשם "יומן מאוחר" (Spätes Tagebuch), בו תיאר את קורותיו במהלך המלחמה.

במהלך השנים העביר מקס הרצאות לאלפי תלמידים וסטודנטים בבתי ספר, באוניברסיטאות ובאתרי הזיכרון במחנות. הוא עמד בראש עמותת אסירי דכאו והיה דמות מוכרת מאוד בקהילה היהודית הגרמנית ובחיי החברה והתרבות שלה. בזכות פועלו זכה מקס בפרסי הוקרה רבים, בהם "צלב הכבוד הפדרלי הגרמני" ועיטור "לגיון הכבוד" הצרפתי.

בשנת 2013 ליווה מקס את קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בביקור באתר הזיכרון במחנה דכאו, שהייתה הפעם הראשונה שבה קנצלר גרמניה מבקר במחנה. בשנת 2015 ליווה לסיור דומה את סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.

בספטמבר 2016 נפטר מנהיימר כשהוא בן 96. לאחר מותו ספדה לו קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל והעלתה על נס את תרומתו למען הנצחת זכר השואה.
נטמן בבית העלמין היהודי החדש של מינכן.

בפני המרכז לתיעוד הנאציזם במינכן, שנפתח ב-2015, הוקמה כיכר הנושאת את שמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כיה
קטגוריה:כותבי זיכרונות מהשואה
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2016
Pneumonoultramicroscopicsilicovolcanoconiosis

**ניוּמוֹנוֹאוּלְטְרָמִיקְרוֹסְקוֹפִּיקסִילִיקוֹווֹלְקַנוֹקוֹנַיאוֹסִיס** () היא מילה שמתייחסת למחלת ריאות שידועה בשם "סיליקוזיס". זו המילה הרביעית באורכה בשפה האנגלית, בת 45 אותיות, והמילה הארוכה ביותר באנגלית שפורסמה במילון ראשי.

## אטימולוגיה
המילה היא הלחם בסיסים של דלקת ריאות קטלנית (Pneumono) הנגרמת משאיפת חלקיקי אפר מיקרוסקופים (ultramicroscopic) סיליקוניים (silico) הנפלטים מהרי געש (volcano). על פי המילון האנגלי של אוקספורד, זו "מילה ארוכה מלאכותית שפירושה כביכול מחלת ריאות הנגרמת על ידי שאיפת אבק אפר וחול". מילה זו הומצאה על ידי א.מ סמית, נשיא בליגה הלאומית puzzlers N.P.L, בכינוס השנתי שלה. המילה מובלטת ככותרת למאמר שפורסם בהראלד טריביון ב-23 בפברואר 1935.

## ראו גם
* אבקת הריאות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:מילים ארוכות
קטגוריה:מחלות ריאה עקב גורמים חיצוניים
מסאהיקו קומורה

**מַסַאהִיקוֹ קומורה** (ביפנית: 高村 正彦; נולד ב-15 במרץ 1942) הוא פוליטיקאי יפני, וסגן נשיא המפלגה הליברלית-דמוקרטית. שימש כשר החוץ של יפן בין השנים 1998 עד 1999 וכן בין השנים 2007 עד 2008. כמו כן, כיהן במהלך 2007 כשר ההגנה של יפן, ובין השנים 2000 עד 2001 כשר המשפטים של יפן.

קומורה נולד במחוז אהימה. הוא למד משפטים באוניברסיטת צ'ואו (中央大学) בטוקיו. לאחר סיום לימודיו החל בקריירה הפוליטית. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של יפן בבחירות אשר התקיימו ביוני 1980, והוא מכהן בו ברציפות מאז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים יפנים
קטגוריה:שרי החוץ של יפן
קטגוריה:שרי ההגנה של יפן
קטגוריה:שרי המשפטים של יפן
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1942
דיוויזיית הפאנצר ה-24 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-24** הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, ולאחר מכן הוקמה שוב ולחמה באיטליה, רומניה, הונגריה, פולין וגרמניה.

## היסטוריה
### הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-28 בנובמבר 1941 בצרפת, על בסיס דיוויזיית הפרשים ה-1, והועמדה תחת פיקוד קורט פלדט. ביוני 1942 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה במבצע מקרה כחול כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בסטלינגרד כחלק מהארמייה השישית. בדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 בחלקה הצפוני של העיר, וב-2 בפברואר 1943 עם כניעת הכוחות הגרמניים, נכנעו שרידי הדיוויזיה בראשות ארנו פון לנסקי לרוסים.

### הקמה שנייה
ב-1 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד מקסימיליאן פון אדלסהיים. באוגוסט 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, ובנובמבר אותה שנה נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב דנייפר כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ובאפריל לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית במבצע יאשי-קישינב הראשון. באוגוסט לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 בפולין, ובאוקטובר חזרה להילחם תחת פיקוד הארמייה השישית בהונגריה. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולחמה עמה במבצע פרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה. חלק מהדיוויזיה נחלץ לקראת סוף המלחמה מפרוסיה המזרחית, ונכנע לצבא הבריטי בשלזוויג-הולשטיין.

## מפקדים
### הקמה ראשונה
* קורט פלדט (28 בנובמבר 1941 - 15 באפריל 1942)
* ברונו פון האוזנשילד (15 באפריל 1942 - 12 בספטמבר 1942)
* ארנו פון לנסקי (12 בספטמבר 1942 - 2 בפברואר 1943)

### הקמה שנייה
* מקסימיליאן פון אדלסהיים (1 במרץ 1943 - 1 באוגוסט 1944)
* גוסטב-אדולף פון נוזטיץ-ואלטיץ (1 באוגוסט 1944 - 25 במרץ 1945)
* רודולף פון קנבל-דבריץ (25 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

## לקריאה נוספת

* Martin Windrow, **The Panzer Divisions**, UK: Osprey Publishing, 1972.

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר Axis History.
* אודות הדיוויזיה באתר Feldgrau.
* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht.

24
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד