open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נסרי עספורה

**נסרי חואן עספורה זאבלה** (בספרדית: **Nasry Juan Asfura Zablah**; נולד ב-8 ביוני 1958) הוא פוליטיקאי הונדורסי המכהן כנשיא הונדורס מאז ינואר 2026. הוא מנהיג המפלגה הלאומית של הונדורס , ומכהן כחבר בה. בין השנים 2014–2022 כיהן כראש עיריית טגוסיגלפה, כשלפני כן כיהן כחבר הקונגרס הלאומי של הונדורס .

עספורה סיים במקום השני בבחירות לנשיאות הונדורס בשנת 2021, כשהפסיד לגברת הראשונה לשעבר סיומרה קסטרו. הוא התמודד בבחירות לנשיאות גם בשנת 2025 וזכה בה עם כ-40% מהקולות.

## ראשית חייו
עספורה נולד בטגוסיגלפה שבהונדורס לנסרי חואן עספורה וגלוריה זאבלה. זוג מהגרים פלסטינים מבית לחם. הוא למד הנדסה אזרחית באוניברסיטה, אך עזב את הלימודים לפני קבלת התואר כדי להתחיל קריירה בתעשיית הבנייה. הוא נכנס לחיים הציבורים בשנות ה-90 של המאה ה-20.

## קריירה פוליטית
בבחירות הכללית בשנת 2009 נבחר כחבר הקונגרס הלאומי של הונדורס , וכיהן בתפקיד עד לשנת 2014. לאחר מכן נבחר לשתי קדנציות כראש עיריית טגוסיגלפה.

הוא התמודד בבחירות לנשיאות הונדורס בשנת 2021, בהן הפסיד לגברת הראשונה לשעבר סיומרה קסטרו.

הוא מתמודד בבחירות לנשיאות גם בשנת 2025.

## האשמות בשחיתות
בשנת 2020 הגישו הרשויות בהונדורס כתב אישום נגד עספורה בין מעילה בכספי ציבור והלבנת הון. הוא הואשם בניצול לרעה של 28 מיליון למפירות לטובתו האישית. לבסוף בוטלו כל האישומים נגדו.

שמו נכלל במסמכי פנדורה שפורסמו בחודש אוקטובר 2021.

## חיים אישיים
הוא נשוי לליזט דל סיד, ולזוג שלושה ילדים: סטפני, מוניק ואלכסנדרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים הונדורסים
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:חברי פרלמנטים
קטגוריה:אישים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:הונדורסים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1958
הסמלים הלאומיים של איחוד האמירויות הערביות

**הסמלים הלאומיים של איחוד האמירויות הערביות** הם הסמלים הרשמיים של איחוד האמירויות הערביות, בהם נעשה שימוש באיחוד האמירויות הערביות ובעולם לצורך ייצוג איחוד האמירויות הערביות ותושביה.

## דגל לאומי – דגל איחוד האמירויות הערביות
ממוזער|275x275 פיקסלים|דגל איחוד האמירויות הערביות

**דגל איחוד האמירויות הערביות** הוא דגלה הלאומי של איחוד האמירויות הערביות.צבעי הדגל הם ירוק, שחור, לבן ואדום - צבעי הלאומיות הכלל-ערבית, אך בשונה מרוב דגלים הערביים, הצבע השחור נמצא בתחתית הדגל והירוק בחלקו העליון, והצבעים עשויים במשטחים רבועים ולא משולשים.

מעצב הדגל, עבדאללה מוחמד אל-מעיינה, אשר עיצב את הדגל בגיל 19, רואה בצבעים סמליות נוספת, שבה, נוסף על האדום והלבן, אשר היו לצבעים בדגליהן של אמירויות האיחוד, מסמל הירוק פוריות והשחור את הנפט עליו מתבססת כלכלת המדינה.

## המנון לאומי – חֲיִי ארצי

"**חֲיִי ארצי**" (בערבית: **عيشي بلادي**, עִישִׁי בִּלַאדִי) הוא ההמנון הלאומי של איחוד האמירויות הערביות. לחן ההמנון נכתב על ידי מוחמד עבד אל-והאב והוא אומץ רשמית בשנת 1971, ואילו המילים נכתבו על ידי עארף א-שייח' והן התקבלו רשמית בשנת 1986.

## סמל לאומי – סמל איחוד האמירויות הערביות
ממוזער|242x242px|סמל איחוד האמירויות הערביות

**סמל איחוד האמירויות הערביות** אומץ רשמית על ידי המדינה בשנת 2008.

מאפייני הסמל כוללים מאפיינים של סמלים אחרים של מדינות ערביות: הסמל כולל נץ מוזהב - סמל שבטו של מוחמד. במרכז חזהו של הנץ עיגול ובו דגל איחוד האמירויות הערביות, מסביב לדגל שבעה כוכבים, המסמלים את שבע האמירויות. הנץ מחזיק בכפותיו קלף אדום ועליו שם המדינה בערבית. 

## ציפור לאומית – בז
[220px|ממוזער|[בז]]
**בז** (שם מדעי: *Falco*) הוא סוג של עוף דורס בעל מספר המינים הרב ביותר במשפחת הבזיים. הבז הוא העוף הטורף ובעל החיים המהיר ביותר בעולם ומתמחה בציד של עופות אחרים.

הבז מופיע בסמלה הלאומי של איחוד האמירויות הערביות, ועל כן הוא נחשב, באופן לא רשמי, לציפור הלאומית שלה.

## חיה לאומית – ראם לבן
[210px|ממוזער|[ראם לבן]]

**ראם לבן**, **ראם ערבי** או **ראם התועפות** (שם מדעי: *Oryx leucoryx*) הוא אנטילופה בגודל בינוני עם בליטת כתף בולטת, קרניים ארוכות וישרות וזנב שעיר. הוא מין של ראם שבמשפחת הפריים, והוא הקטן שבראמים. הראם הלבן חי במדבריות והערבות של חצי האי ערב. הוא נכחד בטבע בראשית שנות ה-70, אך שרד בגני חיות ובשמורות פרטיות והושב לטבע החל משנת 1980.

הראם הלבן הושב לעומאן, ערב הסעודית, ישראל, איחוד האמירויות הערביות, סוריה וירדן. אוכלוסייה קטנה הושבה לאיי חוואר, ואוכלוסיות גדולות הושבו לכמה אתרים בקטר ובאיחוד האמירויות הערביות. סך הפרטים בטבע כיום נאמד בכ-1,000 פרטים, ולפיכך מוצב הראם הלבן מעבר לסף 250 הפרטים, הסף הדרוש כדי להיות במעמד "בסכנת הכחדה".

על כן, הראם הלבן הוא החיה הלאומית של ירדן, עומאן, בחריין, קטר וכן גם איחוד האמירויות הערביות.

## הערות שוליים

*
איוואן (יצחק) סלומון

**(איוואן) יצחק סאלומון** (באנגלית: **Iwan (Yitzhak) Salomon**; 1 במרץ 1881 –1 בינואר 1972) היה סוחר ופילנתרופ יהודי שפעל בעיקר בהולנד ובארצות הברית. סלומון נודע בפעילותו הקהילתית והממוננת, בתמיכתו במוסדות חינוך ותרומתו לחיי הקהילה היהודית באמסטרדם ובקנדה/ארצות הברית.

## ביוגרפיה
איוואן סאלומון נולד בגרמניה ב־1 במרץ 1881. בהמשך חייו משפחתו התגוררה והייתה פעילה באמסטרדם, הולנד. במהלך חייו עסק במסחר (בין היתר בענפי סחורות) ובפעילות פילנתרופית ושימש כתומך ונאמן במספר מוסדות חינוך וקהילה. לאחר עליית היטלר ונוכח שינויים באירופה, חלק מבני משפחתו היגרו וצאצאיו התבססו בצפון אמריקה ובישראל.

## משפחה וצאצאים
סלומון נישא פעמיים (יש דיווחים על Rachel Salomon כחלק ממשפחה מוקדמת; לאחר מכן נישא ל־Sophie (Shifra) Wilhelmina Prins Salomon, בתו של אליעזר ליפמן פרינץ. מנישואיו נולדה בין היתר בתו אלס בנדהיים, שסלומון היה אביה; היא הפכה לדמות מובהקת בפילנתרופיה ובחיי הקהילה היהודית בירושלים ובארצות הברית.

## פעילות קהילתית ופילנתרופית
סלומון נחשב לתורם בולט של מוסדות חינוך וארגונים יהודיים בהולנד. תרומותיו ופעילותו הציבורית סייעו להקמת ולחיזוק מוסדות חינוך יהודיים ולתמיכה בארגוני רווחה וקליטה. לאחר שעבר חלקו מארצות אירופה לצדק פעולה בקנדה/ארצות הברית, המשיך בפעילות תמיכה בפליטים ובמוסדות יהודיים.

## מורשת
משפחתו וצאצאיו – ובייחוד בתו אלס בנדהיים שמרו על המעורבות החברתית והפילנתרופית, ותיעדו אוספים ופעילויות תרבותיות. חלק מהעדויות על חייו ופעילותו משולבות בעבודות ביוגרפיות ובמאמרים העוסקים בקהילת יהודי הולנד במאה ה־20.

## גלריה

File:Gravestone of Rachel Salomon Van Cleef Berlin cemetery.jpg|**מצבת רחל (רחֵל) זאלאמאן לבית ואן קליף**, נפטרה 10 בדצמבר 1918בית קברות בברליןTombstone of Rahel (Rachel) Salomon (née van Cleef), died 10 December 1918; Berlin cemetery.

File:Iwan and Sophie Salomon gravestones. 2016 07 11.jpg|**מצבות איוון (איוואן) סאלומון וסופיה וילהלמינה שפירה סאלומון לבית פרינס**איוון סולומון (1881–1972) • סופיה סאלומון (1892–1971)Gravestones of Iwan (Ivan) Salomon (1881–1972) and Sophie Wilhelmina Shifra Salomon (1892–1971).

File:Salomon Haver certificate Paris 12 Feb 1969.jpg|**תעודת "חבר" מטעם הרבנות הראשית של צרפת**הוענקה לאיוון סאלומון, פריז, 12 בפברואר 1969Bilingual (Hebrew–French) certificate awarding the title “Haver” to Iwan Salomon, Paris, 12 February 1969.

File:Gravestone of Anna Salomon Lichtenberg New York 1949.jpg|**מצבת אנה סאלאמאן לבית ליכטנברג** (נולדה כ־1862 – נפטרה 1 ביולי 1949)מצבה עם כתובות בעברית ובאנגלית; ניו יורקGravestone of Anna Salomon (née Lichtenberg), c.1862–1949; Hebrew and English inscriptions.


## ביבליוגרפיה
* מאמרים וכתבות על משפחת סלמון-פרינץ ואלס בנדהיים ב-Tablet Magazine.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הולנדים
קטגוריה:נדבנים יהודים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1972
השמנת רכב

ממוזער|205x205 פיקסלים|ה-SEAT 600, שמשקלו כ־600 קילוגרם ואורכו כשלושה מטרים, היה המכונית הנמכרת ביותר בספרד בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20
[ממוזער|250x250 פיקסלים|רכב ה[קרוסאובר (מכונית)|קרוסאובר יונדאי טוסון היה כלי הרכב הנמכר ביותר בספרד בשנת 2022. משקלו יכול לעלות על 1,800 קילוגרם ואורכו עולה על ארבעה וחצי מטרים.]]
**השמנת רכב** (באנגלית: **Autobesity**) היא תופעה המתארת את העלייה המתמשכת בגודל ובמשקל של כלי רכב פרטיים. מגמה זו החלה בסביבות שנות ה-90 של המאה ה-20, ומזוהה במיוחד עם הגידול בנתח השוק של רכבי SUV (רכבי פנאי-שטח), קרוסאוברים וטנדרים, והיא קורית בעיקר במדינות מפותחות.

לדוגמה, המשקל הממוצע של מכוניות שנמכרו באירופה גדל ב-21% בין 2001 ל-2022. בארצות הברית, רכבי שטח וטנדרים היוו יותר מ-75% מהמכירות החדשות בשנת 2024 לעומת 38% בשנת 2009, כאשר כלי הרכב הנמכר ביותר בצפון אמריקה בכל הזמנים, איננו מכונית נוסעים, אלא טנדר (פורד סדרה F).

המונח "Autobesity" נטבע באנגלית כמשחק מילים על המילה "Obesity" (השמנת יתר), ומשמש חוקרי תחבורה, עיתונאי רכב ומתכנני ערים לציון הסתירה בין הצורך ברכבים יעילים ובטוחים ומגמת ההתעצמות הגופנית של הרכב הפרטי לבין הירידה בבטיחותם של הולכי הרגל וההשפעות העקיפות של המגמה.

## השפעות
עלייה במשקל ובגודל של כלי רכב יוצרת שורה של בעיות והשפעות שליליות:
* **ירידה ב[[בטיחות בדרכים]]** – לרכבים כבדים יש יותר אנרגיה קינטית בזמן פגיעה; ורכבים גבוהים יותר נוטים לפגוע בהולכי רגל באזור הראש והטורסו. בנוסף, נהגים ברכבים גבוהים מתקשים לראות ילדים קטנים שנמצאים מתחת לשדה הראייה שלהם. רכבים גדולים גם פוגעים בהולכי רגל לעיתים קרובות יותר בעת פניות בגלל שדה ראייה מוגבל. מחקרים מצביעים על כך שכלי רכב עם חזית גבוהה ורחבה מגבירים ב-45% את הסיכון למוות של הולכי רגל בהשוואה למכוניות קטנות.
* **[[זיהום אוויר]]** – אפילו ברכבים חשמליים. רכבים כבדים דורשים יותר אנרגיה להנעה, ושחיקת הצמיגים והבלמים שלהם גדולה יותר, ולכן הם פולטים יותר חלקיקים שאינם מגיעים מצינור הפליטה (זיהום לא מפלט ) שאמנם לא תורמים להתחממות הגלובלית, אך הם מזהמים ורעילים.
* **צריכת יתר של [[שטח ציבורי]]** – ממדי הרכב הגדולים יוצרים לחץ על הרחובות ועל המרחב העירוני, מעודדים פיתוח פרברי, ומגבירים את התלות ברכבים פרטיים ובאנרגיה.
***בעיות [[חניה]]** – לפעמים רכבים גדולים לא נכנסים למקומות החניה הסטנדרטיים, ולעיתים תופסים חלק ממספר מקומות במקביל – דבר שמקשה על נהגים אחרים.[ממוזער|250x250 פיקסלים|[טנדר גדול חונה ברחוב באמסטרדם. בניגוד למכונית הפרטית שלצדו, הטנדר בולט מחוץ למקום החניה גם מלפנים וגם מאחור.]]

## פעולות ממשלתיות נגד השמנת רכב

## קישורים חיצוניים
* המשאיות הטיפשיות האלה הורגות אותנו ממש, על הסכנות של כלי רכב גדולים ובטיחות הולכי הרגל (סרטון YouTube מאת Not Just Bikes )

## הערות שוליים

קטגוריה:תחבורה
קטגוריה:מכוניות
לי אוברמן

**לי סלייטר אוברמן** (באנגלית: **Lee Slater Overman**; 3 בינואר 1854 – 12 בדצמבר 1930) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית בין 1903 ל־1930. הוא היה הסנאטור הראשון במדינה שנבחר בבחירות ישירות, לאחר שעד אז מונו הסנאטורים על ידי בית המחוקקים, לפני התיקון ה-17 לחוקת ארצות הברית שהסדיר בחירות ישירות לסנאט. הוא כיהן בסנאט עד שנת 1930, אז נפטר שנתיים לאחר שהחל את כהונתו החמישית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
אוברמן נולד ב-3 בינואר 1854 בסאליסברי שבקרוליינה הצפונית, לוויליאם ה' ולמרי א' סלייטר אוברמן. הוא למד בטריניטי קולג' (כיום אוניברסיטת דיוק), ולאחר שהשלים את לימודיו, לימד במשך שנתיים בבית הספר של וינסטון סיילם, ולאחר מכן השלים תואר שני בטריניטי קולג'.

### קריירה
אוברמן התקרב מאוד לזבולון ואנס, שהיה אחד המתנגדים הבולטים לשיקום הדרום. כאשר נבחר ואנס למושל, מונה אוברמן לאחד ממזכיריו האישיים – מה שהוביל אותו לעולם הפוליטי. בהמשך נבחר לראשונה לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית.

בשנת 1902 נבחר אוברמן לראשונה לסנאט, ובשנת 1914 היה אוברמן לסנאטור הראשון מקרוליינה הצפונית שנבחר בבחירות כלליות. בין הרפורמות המרכזיות שאותן קידם היו אינטרסים תאגידיים ורפורמות בתחום העבודה. מדיניותו הכלכלית נטתה לצד הפרוגרסיבי.

לאחר המלחמה היה פעיל בחקירת תעמולה גרמנית ובולשביקית, ולקח חלק ביצירת ה'הפחדה האדומה' הראשונה שפקדה את הפוליטיקה האמריקנית בשנים 1919–1920. בתקופה זו אזרחים רבים חפים מפשע הובאו לחקירות, נעצרו ואף נכלאו. אוברמן רצה להגביל את התופעה כדי למנוע פאניקה ציבורית. הוא כתב וקידם את 'חוק אוברמן' משנת 1918, שהעניק לנשיא וודרו וילסון סמכויות מיוחדות לתיאום סוכנויות הממשלה בזמן מלחמה. הוא אף עמד בראש ועדת הסנאט לאחר מלחמת העולם הראשונה לחקירת הפעילות הקשורה ל'הפחדה האדומה', ועדה שראויה להיחשב כמבשרת 'הוועדה לפעילות לא־אמריקנית' של בית הנבחרים.

בשנת 1922 היה אוברמן אחד ממובילי פיליבסטר שנמשך שעה ו־45 דקות והביא להפלת הצעת החוק הפדרלית נגד לינץ'. בנאומו הארוך טען שהצעת החוק היא מהלך מפלגתי שנועד לבסס את כוחם של הרפובליקנים בקרב המצביעים השחורים בצפון; הוא טען כי החוק נכתב בידי אדם שחור, וכי שחורים 'בורים' בדרום יראו בו אישור ל'ביצוע המעשים המתועבים ביותר'.

אוברמן מת בוושינגטון די. סי. ב-12 בדצמבר 1930.

במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו ספינת ליברטי האמריקנית 'SS Lee S. Overman'. שנה לאחר השקת הספינה היא פגעה במוקש וטבעה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1854
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
הטבח בממלוכים

**הטבח בממלוכים** הוא ציור היסטורי משנת 1819 מאת הצייר הצרפתי הוראס ורנה. היצירה מציגה את הטבח שביצע מוחמד עלי בממלוכים במצודת קהיר בשנת 1811, ומשקפת רגע מסכם בתהליך עלייתו לשלטון כח'דיו הראשון של מצרים. ורנה, שהיה מוכר באותה תקופה בעיקר בזכות ציוריו מ, יצר כאן דוגמה מוקדמת להתעניינותו במרחב המזרחי. מוחמד עלי מוצג בציור כשהוא יושב בשלווה ומעשן נרגילה בזמן שהאלימות נפרשת מולו. היצירה עשויה לשאת גם רמז עקיף ל שליווה את שיקום המלוכה בצרפת לאחר קרב ווטרלו. הציור הוצג בסלון של אלף שמונה מאות תשע עשרה בפריז, ובימינו נמצא באוסף  שבעיר אמיין. ורנה יצר גרסאות נוספות לסצנה, ובשנת אלף שמונה מאות חמישים ואחת הוצגה תחרת שטיח על פי היצירה בתערוכה הגדולה בארמון הבדולח.

## תיאור היצירה
הציור מציג את מוחמד עלי יושב בראש מדרגות מצודת קהיר, מחזיק בידו מחרוזת תפילה ובידו השנייה נרגילה, ומתבונן באדישות בטבח המתחולל למרגלותיו. חייליו ניצבים מאחורי מחיצה גבוהה ויורים כלפי הממלוכים הנמלטים, בעוד דמויות נוספות מביעות אימה או מפנות מבטן כדי להימנע מן המראה. היעדר תיאור ישיר של דם וגופות מחליף שימוש באלמנטים כגון צבע אדום וביטויי פחד של דמויות הרקע. הציור נבנה כך שהצופה יקלוט את האלימות בעקיפין דרך תיווך הדמויות, מה שמחריף את תחושת האימה ומדגיש את אופיו הדספוטי של השליט.
[250px|ממוזער|ימין|[מות סארדאנאפאלוס, ציור מאת אז'ן דלקרואה]]
## פרשנות והשוואות
הציור מציג דימוי של שליט מזרחי דספוטי, המשקיף בשלווה על האלימות שיזם ומנהל מרחוק. ההשוואה המרכזית בטקסט היא ליצירתו של אז'ן דלקרואה, "מות סארדאנאפאלוס", שבה מופיע שליט המשליט חורבן סביבו, אך בניגוד לדלקרואה ורנה אינו מציג את מות השליט אלא את המשך שלטונו. בטקסט נדונה גם השוואה בין גרסאותיו של ורנה לאותו נושא: בציור המאוחר שבמוזיאון פיקרדי נשען מוחמד עלי על אריה המסמל את ה"פראיות" הפנימית שלו, צבע אדום מחליף תיאור מפורש של אלימות, ודמות עבד מסתירה את פניה כדי שלא לצפות בזוועה ומעמדה מסמן את מקומו של הצופה. מוטיבים אלו מדגישים את האלימות כבלתי נראית ישירות אך נוכחת בעוצמה.

## ביבליוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:הוראס ורנה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
פריצת דרך (משחק)

**פריצת דרך** הוא משחק לוח לשני שחקנים שמשחקים בדרך כלל על לוח בעל 64 משבצות, המשמש גם את משחק השחמט. המשחק נוצר בשנת 2000 על ידי דן טרויקה (Dan Troyka). המשחק תוכנן במקור ללוח בגודל 7×7 אך הכללים והעקרונות נותרים זהים גם ללוחות בגדלים אחרים. 

## מהלך המשחק

הגרסה הסטנדרטית של המשחק היא של לוח שחמט בגודל 8×8. כל שחקן מתחיל עם 16 חיילים המסודרים בשתי השורות הקרובות אליו. המטרה היא להעביר אחד מהחיילים לשורה האחרונה בצד היריב. החיילים רשאים לנוע צעד אחד בכל תור  - משבצת אחת קדימה או באלכסון. חייל יכול לנוע למשבצת שבה נמצא חייל יריב וללכוד אותו רק אם המשבצת נמצאת צעד אחד באלכסון קדימה, בדומה להתקפה של רגלי במשחק השחמט. החייל של היריב מוסר מן הלוח, וחיילו של השחקן תופס את מקומו. יש לשים לב כי הלכידה אינה חובה, וגם אין לכידות בשרשרת כמו במשחק דמקה; כלומר שחקן יכול ללכוד רק חייל אחד בתורו. אין אפשרות לנוע אחורה או לדלג מעל חיילים אחרים. 

השחקן הראשון שמגיע לשורת הבית של היריב — השורה הרחוקה ביותר ממנו — הוא המנצח. אם כל החיילים של שחקן נלכדים, אותו שחקן מפסיד. תיקו אינו אפשרי מתמטית, משום שהחיילים יכולים לנוע רק קדימה (או להילכד), ולחייל הקרוב ביותר לשורת הבית של היריב יש תמיד לפחות אפשרות אחת לנוע קדימה.

## אסטרטגיה
המשחק פשוט מבחינת חוקים, אך הוא עשיר מאוד מבחינת אסטרטגיה. שחקנים צריכים לשלב בין התקפה (קידום החיילים קדימה) לבין הגנה (חסימת דרכי חדירה של היריב).

## גרסאות
קיימות פתרונות מלאים לגרסאות על לוחות קטנים יותר:

* **6×6** : ניצחון לשחקן הראשון
* **6×5** : ניצחון לשחקן השני
* **5×5** : ניצחון לשחקן השני
* **3×7** : ניצחון לשחקן השני
המשחק פותח גם עבור מחשבים ותוכנות משחק, ונחקר בתחום הבינה המלאכותית בשל מבנהו הפשוט והעובדה שאסטרטגית המשחק היא מורכבת.

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי חשיבה
קטגוריה:משחקי לוח
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה
ליאורה בינג-היידקר

**ליאורה בינג־היידקר** (נולדה ב-31 בדצמבר 1950) היא משוררת, מתרגמת ספרים מאנגלית, צרפתית וגרמנית לעברית וחוקרת מחול ישראלית.

## ביוגרפיה
בינג־היידקר נולדה וגדלה בחיפה. בוגרת אוניברסיטת דרהאם ובעלת תואר מהאקדמיה הלאומית למחול בלונדון. בעבר עסקה בהוראת מחול, הן מהפן המעשי והן מההיבט העיוני, במסגרות שונות להכשרת רקדנים, בין היתר בלהקת המחול הקיבוצית בגעתון, במכללת אורנים ובלהקת בת דור. היא עשתה השתלמויות מקצועיות בארץ ובחו"ל ורכשה ידע במגוון סגנונות מחול. היא הייתה גם יועצת מקצועית למוסדות בתחום הוראת מחול, בכתיבת תוכניות לימודים לבלט עבור משרד החינוך, והייתה חברה בציוותי שיפוט ותכנון של גופים ציבוריים בתחום המחול. בשנת 2000 סיימה לימודי כתיבת שירה בהליקון.

## קריירה בכתיבה
בינג־היידקר עוסקת בכתיבת שירה, וחוקרת נושאים הקשורים למחול גם ביצירה שלה.

### כתיבה
בשנת 2001 ראה אור ספר השירה הראשון שלה, "חצאי ירחים". הספר זכה בפרס ספר ביכורים במסגרת פרסי שר התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית העברית. בשנת 2007 ראה אור ספר שירה נוסף שכתבה, "קרב פנים אל פנים". בשנת 2012 ראה אור ספר השירה שלה, "הלאה".

בשנת 2016 פרסמה את ספר העיון "תנועה לאומית: על מחול וציונות". הספר עוסק בשורשיו ההיסטוריים והתרבותיים של המחול העברי וזיקתו למסורת המחול הגרמנית. דרך בחינת מקורות הגותיים ואיקונוגרפיים, דנה בינג-היידקר במפגש שבין תנועה ללאומיות ובתהליכי העיצוב של זהות גופנית-תרבותית במרחב הישראלי. בשירתה באים לידי ביטוי מגוון נושאים. למשל ספרה "קרב פנים אל פנים" עוסק באובדן אם, וספרה "הלאה" מתרכז במימד הזמן ובשבריריותו.

### תרגום
לצד עיסוקה בכתיבת שירה בינג-היידקר גם עסקה בתרגום ובהוצאה לאור של ספרים ושל טקסטים עיוניים העוסקים במחול, בהם מבחר מסות מאת פול ואלרי וסטפן מלארמה, וכן טקסטים מאת תאופיל גוטייה, אשר פורסמו באסופות: "על הריקוד" ו"מחול, תשוקה ומוות". על התרגום שלה לספר של המשוררת הגרמנייה אלזה לסקר-שילר, "לילות טינו מבגדד, הנסיך מתבאי", זכתה בינג־היידקר בפרס שרת התרבות והספורט בתחום תרגום ספרות גרמנית-עברית לשנת 2019. בשנת 2023 יצא לאור ספרו של ז'אן אמרי: על ההזדקנות: מרד וכניעה, בתרגומה. 

## מבחר מיצירתה
### ספרים
* "חצאי ירחים", הוצאת הליקון, 2001 – ספר שירים
* "קרב פנים אל פנים", פרדס הוצאה לאור, 2007 – ספר שירים
* "הלאה", הוצאת קשב לשירה, 2012 – ספר שירים
* "תנועה לאומית: על מחול וציונות", הוצאת עולם חדש, 2016 – ספר עיון

### תרגומים
* "על הריקוד" / סטפן מלרמה, פול ולרי – הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011
* "על מחול, תשוקה ומוות-רשימות" / תאופיל גוטייה – הוצאת נהר ספרים, 2012
* "אחר הצהריים של פאון" / סטפאן מלארמה – הוצאת עולם חדש, 2015
* "ספר ההתעלות: האל"ף-בי"ת של המחול הקלאסי" / אקים לבוביץ' וולינסקי – הוצאת עולם חדש, 2015

## קישורים חיצוניים

* רשימת הפרסומים של ליאורה בינג־היידקר בקטלוג הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמות מצרפתית לעברית
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:זוכי פרס שרת התרבות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
ירון גת

**ירון גת** (נולד ב-1970 בירושלים) הוא איש טלוויזיה, קריאייטיב ומיתוג ישראלי. הוא נחשב לאחד מבכירי תעשיית הטלוויזיה בישראל, לאחר ששימש במשך 15 שנה כסמנכ"ל הפרומו והקידום וחבר הנהלת זכיינית ערוץ 2 קשת (כיום קשת 12)

## קריירה
טרם הצטרפותו לקשת, שימש גת כצלם, ולאחר מכן כבמאי פרומואים ברשות השידור.

בשנת 1999 הצטרף לזכיינית ערוץ 2 "קשת" כבמאי פרומואים. ב־15 השנים שקדמו לפרישתו (בשנת 2016), שימש כסמנכ"ל הפרומו והקידום וחבר הנהלת הזכיינית. הוא ניהל את מחלקת הפרומו והפרסום של החברה והיה אחראי על מחלקת הסושיאל. במסגרת תפקידו, היה גת אחראי על ניהול, בנייה ויישום אסטרטגיית הקידום והמיתוג הכוללת של תוכני קשת. תחת ניהולו נבנו הקמפיינים והמותגים של תוכניות רבות בהן: "ארץ נהדרת", "האח הגדול", "מאסטר שף", "רמזור", "הכוכב הבא", "פלפלים צהובים" ו"חטופים".

### פרסים והשתתפויות מקצועיות
מחלקת הפרומו בניהולו זכתה בפרסים רבים בתחרות הפרומואים הבינלאומית היוקרתית PromaxBDA. גת הרצה בכנסי PromaxBDA העולמיים ושימש כמנהל הקריאייטיב של כנס הטלוויזיה הבינלאומי INTV.

במאי 2016 הודיע גת על פרישתו מקשת. עם פרישתו, אמר עליו מנכ"ל קשת, אבי ניר, .

### לאחר הפרישה מקשת
לאחר פרישתו, שימש גת כמשנה למנכ"ל בחברת הפוסט-פרודקשן "פוסט אופיס". כיום הוא עצמאי.

## חייו האישיים
גת נולד בירושלים וכיום הוא מתגורר בתל אביב עם בת זוגו, ולהם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:אנשי שיווק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
שחר נץ

**שחר נץ** (נולד ב-22 בפברואר 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי, שחקן להקת תיאטרון החאן וזוכה פרס קיפוד הזהב לשחקן השנה לשנת 2025.

## ביוגרפיה
נץ נולד וגדל בתל אביב-יפו. הוא בנו של הגיטריסט ארז נץ ואחיינה של המוזיקאית יפעת נץ.

בילדותו למד בבית הספר לאמנויות "קמפוס אריסון לאמנויות" בתל אביב, ובהמשך למד במגמת תיאטרון בתיכון לאמנויות "מוזות" ביפו. בשנים 2013–2016 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב, וזכה במלגת הצטיינות של הסטודיו.

## קריירה בתיאטרון
### תיאטרון החאן

### הפקות נוספות

## קולנוע וטלוויזיה
### טלוויזיה

### קולנוע

## פרסים והוקרה
* **2025** – פרס קיפוד הזהב לשחקן השנה, על תפקידו בהצגה "שורה: מלאכת זיהוי חיים".
* פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הקצרים **Shqip Film Festival** בקוסובו, על משחקו בסרט הסטודנטים "הכל זורם".
* מועמדות לפרס קיפוד הזהב לשחקן המשנה (2017), על תפקידו בהצגה "שתמות אמן".

## קישורים חיצוניים

* שחר נץ – באתר תיאטרון החאן
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
הרמן פאול

**הֶרְמַן פַּאוּל** (בגרמנית: **Hermann Otto Theodor Paul**; ) היה פילולוג, בלשן ומילונאי גרמני.

## קורות חיים
פאול נולד בזלבקה (כיום חלק ממגדבורג). הוא למד בברלין ובלייפציג, וב-1874 הפך לפרופסור לשפה וספרות גרמנית באוניברסיטת פרייבורג. ב-1893 מונה לפרופסור לפילולוגיה גרמנית באוניברסיטת מינכן. הוא היה דמות בולטת בזרם "".

## עבודות
עבודתו העיקרית, "עקרונות היסטוריית השפה" (Prinzipien der Sprachgeschichte; האלה: מקס נימייר, מהדורה ראשונה 1880; מהדורה שלישית 1898), תורגמה לאנגלית תחת הכותרת Principles of the History of Language.

על פי פאול, משפטים הם סכום חלקיהם. הם נוצרים באופן רציף (סדרתי) מאסוציאציות אינדיבידואליות, המקושרות יחד בצורה ליניארית (1886). וילהלם וונדט התנגד לתאוריה זו של המשפטים, בטענו כי הם מתחילים כמחשבה סימולטנית המומרת לחלקים ליניאריים ורציפים (1900).

עבודות נוספות:
* G ab es eine mittelhochdeutsche Schriftsprache? ("האם הייתה שפה כתובה בגרמנית עילית בינונית?", 1873)
* Zur Lautverschiebung ("על מעתק הגאים", 1874)
* Kritische Beiträge zu den Minnesingern ("תרומות ביקורתיות למינזנגר", 1876)
* Zur Nibelungenfrage ("לשאלת הניבלונגן", 1877)
* Mittelhochdeutsche Grammatik ("דקדוק גרמנית עילית בינונית", 1881; מהדורה 25, 2007)
* Grundriss der germanischen Philologie ("מתווה לפילולוגיה גרמאנית", עורך, 1891–1893)
* Aufgabe und Methode der Geschichtswissenschaften ("תפקיד ושיטה במדעי ההיסטוריה", 1920)

החל משנת 1874 ערכו פאול ו את כתב העת Beiträge zur Geschichte der deutschen Sprache und Literatur ("תרומות להיסטוריה של השפה והספרות הגרמנית").

## קישורים חיצוניים


* Works by or about Hermann Paul) at the Internet Archive
* Principles of the History of Language, English translation of the second edition by Herbert Strong


## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:מילונאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1921
רעידת אדמה (סרט, 1974)

**רעידת אדמה** (באנגלית: **Earthquake**) הוא סרט אסונות אמריקאי משנת 1974 בבימויו של מארק רובסון, עם צ'רלטון הסטון, ג'ורג' קנדי ואווה גרדנר בתפקידים הראשיים.

העלילה עוסקת במאבק הישרדות של אנשים בעת רעידת אדמה קטלנית שהורסת את לוס אנג'לס וההרס העצום מתחזק בגלל התמוטטות סכר מולהולנד  שגורם לשיטפון עצום שהורס וסוחף כל מה שבדרכו.

הסרט הפך לאחד מסרטי האסונות המצליחים ביותר של שנות ה-70, והוא נודע במיוחד בזכות האפקטים המיוחדים והשימוש במערכת סאונד חדשנית בשם "סנסוראונד" (Sensurround) שיצרה תחושת רעידות אדמה בבתי הקולנוע.

הסרט זכה לפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר ולפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר, לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר ולפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.

כן היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה ולפרס גלובוס הזהב לפסקול הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
סטיוארט גראף (צ'רלטון הסטון) הוא מהנדס בניין שנמצא בנשואים כושלים עם אשתו רמי (אווה גרדנר) שמביימת מדי פעם ניסיונות התאבדות. הוא מועסק בחברת בנייה גדולה של אביה סם רויס (לורן גרין) שמקדם אותו. סטיוארט נמצא בקשר רומנטי עם דניז (ז'נבייב בוז'ולד) אלמנתו של חברו ומחבב את בנה קורי.

לו סלייד (ג'ורג' קנדי) הוא שוטר במשטרת לוס אנג'לס שמושעה לאחר שהכה שוטר אחר במהלך מרדף אחרי עבריין. הוא מביע את תסכולו בשתייה בבר ליד שתיין כרוני (וולטר מתאו).

ולטר ראסל (קיפ ניבן) עובד במכון הסייסמולוגי ומבחין ברישומים מדאיגים של הסייסמוגרף. מנהל המכון ד"ר סטוקל (בארי סאליבאן) מטיל ספק באבחנותיו אך לבסוף משתכנע להורות לראש העיר (ג'ון רנדולף ) להכריז על מצב חרום.

מילס קוויד (ריצ'רד ראונדטרי) הוא פעלולן אופנוע שמתכונן לתחרות. ג'ודי (מרג'ו גורטנר) עובד בסופרמרקט ומאוהב ברוזה (ויקטוריה פרינסיפל).

רעידת אדמה בחוזק 9.9 בסולם ריכטר מרעידה את לוס אנג'לס. בתים מתמוטטים ואנשים מתרוצצים באימה כשחלקי בתים נופלים עליהם. גראף מצליח לפנות את חותנו לתחנת איסוף גדולה בחניון מלון בניהולו של ד"ר ואנס (לויד נולאן) אך סם לוקה בהתקף לב ונפטר. ג'ודי מתלבש במדי המשמר הלאומי, מקבל נשק בו הוא מחסל שני צעירים שהתנכלו לו וכאשר הוא מנסה לאנוס את רוזה, יורה בו סלייד למוות.

רעשים נוספים ממוטטים את קיר הסכר והעיר נשטפת בשיטפון אדיר. כל הנמצאים בחניון המלון נלכדים וגראף וסלייד מצליחים להבקיע אליהם דרך אבל זרם אדיר של מים שוטף את כולם. סלייד מצליח להיחלץ עם דניז ובנה אך גראף נבלע בזרם יחד עם רמי.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לרעידת אדמה 1974, באתר יוטיוב
*קטע רעידת האדמה, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אסונות
קטגוריה:לוס אנג'לס בקולנוע
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מארק רובסון
עדי טופול

**עדי טופול** (נולדה ב-27 ביולי 1966) היא שחקנית, ומדבבת ישראלית.

## ביוגרפיה
טופול היא בתם של השחקנים חיים טופול וגליה טופול, אחותם של השחקנית ענת טופול והנטורופת עומר טופול.

טופול החלה את לימודי המשחק בגיל 14. בהמשך הרחיבה את הכשרתה גם לתסריטאות, וניסתה את דרכה בלימודי עיצוב פנים.

כשהייתה בת 14 וחצי נסעה טופול עם משפחתה ללמוד אומנות באנגליה.

את שירותה הצבאי עשתה בלהקת המפח"ש, שם שירתה בין היתר עם השחקן והקומיקאי אלי יצפאן.

בשנים 1987–1990 למדה בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.

טופול נשואה למעבד המוזיקלי דרור מרגלית שאותו הכירה במחזמר "שיער". טופול היא אם ל-2 ילדים אחת מהם היא השחקנית יהלי מרגלית טופול.

## קריירה

**כשחקנית**

ב-1991 שיחקה במחזמר "שיער".

בשנים 1991־1993 השתתפה בעונה הראשונה והשנייה של תוכנית הטלוויזיה "מוצ"ש" ששודרה בערוץ 1.

ב-1992 הופיעה בסרט האמריקאי "Sweating Bullets" בתפקיד אישה בלונדינית במכירה הפומבית. באותה השנה גם שיחקה בהצגות "ביצתי וזרעל׳ה", "תפילה", ו"ברקיע השביעי".

ב-1993 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מנת יתר" גילמה את גליה. באותה השנה הצטרפה לצוות התוכנית של "זמן מדע" ששודרה בערוץ 2.

ב-1997 שיחקה לצד אביה בהצגה "כנר על הגג" גילמה את דמותה של צייטל.

ב-2002 שיחקה במחזמר "נח".

בשנים 2002־2003 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 10 גילמה את דמותה של מיכל מדמוני.

ב-2004 שיחקה את מרגי בסרט "אלכס" באותה השנה גם שיחקה בתפקיד ראשי בהצגת הילדים "בובי ובובה".

ב-2005 שיחקה בתפקיד ראשי לצידם של יצחק נאמן, תקווה עזיז ומתי סרי בסרט "קרוב רחוק" גילמה את מרב.

ב-2008 הופיעה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "עד החתונה" גילמה את רונה.

**כמדבבת**

ב-2000 דיבבה את בו פיפ בסרט "צעצוע של סיפור 2".

ב-2001 דיבבה קולות רקע בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים", ובסדרת הטלוויזיה "טוויפסי".

ב-2003 דיבבה את גומי בסדרת הטלוויזיה "דפנה ודודידו" ששודרה בערוץ הופ!. באותה השנה דיבבה גם את הנרי בסדרת הטלוויזיה "רוחות רפאים".

ב-2005 דיבבה את קתרין בסרט "הכיתה המעופפת". באותה השנה דיבבה גם את מלכה / אישה בסרט "ברבי: פגסוס וקסם הסוס המעופף" וגם את טופז בסרט "ברבי פריטופיה".

ב-2007 דיבבה בסרטים בסדרות "קטנטני סומסום" בתפקיד סבתא של עוגיפלצת, "סומסום לבריאות", " ברבי נסיכת האי" בתפקיד טיקה / ריטה, "ברבי פריטופיה – קסם הקשת בענן" בתפקיד גלי / פייה, דיבבה את אוליבר בסדרת הטלוויזיה "אוליבר".

ב-2009 דיבבה בסרטים בסדרות "צבי הנינג'ה" בתפקיד אפריל אוניל, "גשם של פלאפל" בתפקיד פראן לוקווד, "אנג'לינה בלרינה" בתפקיד העלמה לילי, "נסיכות הים" בתפקיד המורה בקלה, "יעלי - נדמה לי" בתפקיד אמא / דמויות שונות.

ב-2010 דיבבה בסרטים בסדרות "מרתה מדברת" בתפקיד מריאלה, "אסטרו בוי" בתפקיד קריינית.

ב-2011 דיבבה בסרטים בסדרות "פלאנט שין" בתפקיד אספה / אומלה / דמויות שונות, "סמסון וניאון" בתפקיד סמסון / אמא / סבתא.

ב-2023 דיבבה את בילי בסדרת הטלוויזיה "בילי בם בם".

בנוסף הייתה במאית דיבוב בסדרות ובסרטים "קטנטני סומסום", "סומסום לבריאות", "פלאנט שין", "סמסון וניאון".

בנוסף לקריירת הדיבוב הייתה אחראית על ניהול מוזיקלי של הסדרות "קטנטני סומסום" ו"סומסום לבריאות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:במאיות דיבוב
קטגוריה:משפחת טופול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
Landau (מוזיקאי)

**מאור לנדאו** (נולד ב-2 בדצמבר 1993), הידוע בשם הבמה **Landau**, הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי ודי ג'יי ישראלי היוצר בז'אנרים אלקטרוניים כגון Indie Dance, Melodic House, Tech House, Progressive House ו–Melodic Techno. לנדאו נחשב לאחד היוצרים הישראלים המוכרים בסצנה הבינלאומית, עם הופעות בפסטיבלים מובילים, שיתופי פעולה עם אמנים בין־לאומיים ושחרורים בלייבלים מרכזיים בתעשייה.

## ביוגרפיה
מאור לנדאו נולד וגדל בפתח תקווה. במהלך שנות העשרים לחייו החל לפתח קריירה מקצועית כמוזיקאי, מפיק מוזיקלי ודי ג'יי. יצירתו משלבת יסודות מלודיים, אלמנטים פסיכדליים ומקצב מודרני המושפע מסגנונות האוס וטכנו.

## קריירה
### Vagus (2015–2021)
בין השנים 2015–2021 פעל לנדאו כחלק מהרכב הפסייטראנס הבין-לאומי "Vagus", עמו הופיע בפסטיבלים בדרום אמריקה ובאירופה, בהם Garden Festival שבברזיל, וכן בצרפת, שווייץ, יוון, ארגנטינה וישראל.

### 2022–הווה
בשנת 2022 החל לפעול כאמן סולו תחת שם הבמה "Landau" בז'אנרים Melodic House, Tech House ו–Indie Dance. ב־2025 הופיע במועדון "Ushuaïa Ibiza" במסגרת אירועים של פסטיבל Tomorrowland.

בשנים 2022 ועד 2025, שחרר Landau יצירות בלייבלים כגון: הלייבל "Siona Records" – הלייבל של "Miss Monique", הלייבל "Repopulate Mars" – לייבל הבית של Lee Foss, "Green Room" – הלייבל של Like Mike, הלייבל "Panda Lab Records" שהוא הלייבל של הצמד סילבר פנדה.

## שיתופי פעולה
לנדאו שיתף פעולה עם אמנים בין־לאומיים ובהם:
* סילבר פנדה – שלושה שיתופי פעולה רשמיים
*צפריר יפרח
* Vegas (BR)
*Bonnie Spacey
* Bradeazy
* MENTESH
בישראל הפיק ורמיקסס שירים לאמנים נועה קירל – רמיקס רשמי ל־"דביקי", רוי אדם וציון ברוך – "מטורפת" (רמיקס רשמי)
* פרידה – "לא אכפת לי" (רמיקס רשמי)
* קטריקס – "פאפי"
* אלמוג טבקה – "זמן לא מרפא"
* Melodic (מוזיקאי) - רמיקס בהשראת סדרת הטלוויזיה "משחק הדיונון", אשר זכה לפופולריות רחבה במועדונים ברחבי העולם והגיע למקום השלישי במצעד הטכנו של Hypeddit.

## Get'Da
"Get'Da" הוא סינגל של Landau שיצא לאור בשנת 2025. היצירה משלבת תבניות קצב המזוהות עם היפ־הופ יחד עם מאפיינים סגנוניים של מוזיקה אלקטרונית, ובהם Tech House, Psytrance, Melodic House ו־Techno
.

הקטע יצא בלייבל "Siona Records" של הדי־ג'יי והמפיקה Miss Monique. מאז צאתו נוגן "Get'Da" בפסטיבלים בינלאומיים מרכזיים, בהם פסטיבל EDC, וכן בבמת ה־"Mainstage" של פסטיבל טומורולנד. בנוסף, Landau השמיע את היצירה במסגרת הופעה בהפקת דימיטרי וגאס ולייק מייק במועדון "Ushuaïa Ibiza".

היצירה זכתה להשמעות על ידי די־ג'ייז מוכרים בסצנה האלקטרונית, בהם Miss Monique, Rivo ו־Layla Benitez. נכון לדצמבר 2025, צבר הקטע למעלה מ־170,000 האזנות ב־Spotify.

הסינגל "Get'Da" יצא לאור ב־EP הנושא את אותו השם.

למיני האלבום Get'Da יש, נכון לדצמבר 2025, כ-850,000 האזנות בספוטיפיי והוא כולל גם את הסינגלים:
* Get'Da - Featuring Eemoz
* ⁠Nonstop - Featuring bradeazy
* ⁠Free Yourself - Featuring Scity
* ⁠Ask For More - Featuring Dip Treep

## דיסקוגרפיה
### EPs
* **Get'Da** (2025)

### סינגלים ורמיקסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
ויליאם ספונג הבן

**ויליאם בלסר ספונג הבן** (באנגלית: ****; 29 בספטמבר 1920 – 8 באוקטובר 1997) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת וירג'יניה בין השנים 1966–1973.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
ספונג נולד בפורטסמות' שבווירג'יניה, ולמד בבתי הספר הציבוריים, בקולג' המפדן–סידני, באוניברסיטת וירג'יניה שבשארלוטסוויל, ובאוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד. הוא למד משפטים, הוסמך לעריכת דין ב־1947, ופתח בקריירה משפטית בפורטסמות'. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר של צבא ארצות הברית, בחיל האוויר השמיני, בשנים 1942–1945. לאחר המלחמה לימד משפטים וממשל במכללת ויליאם ומרי (1948–1949).

ספונג נכנס לפוליטיקה של וירג'יניה כחבר בית הנבחרים המדינתי בשנים 1954–1955, ולאחר מכן כחבר הסנאט של וירג'יניה בשנים 1956–1966. בתקופתו בסנאט עמד בראש ועדת וירג'יניה לחינוך ציבורי (1958–1962).

### פוליטיקה לאומית
בשנת 1966 גויס ספונג באופן אישי על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון כדי להתמודד בפריימריז מול הסנאטור המכהן במשך 20 שנה, א. ויליס רוברטסון, שהתנגד לחוקי זכויות האזרח וזכויות ההצבעה. ספונג ניצח את רוברטסון בהפתעה פוליטית גדולה, וזכה אחר כך בבחירות הכלליות. רוברטסון התפטר ב־31 בדצמבר 1966, ומושל וירג'יניה מילס גודווין מינה את ספונג לסנאט, ובכך העניק לו ותק גבוה יותר מסנאטורים שנבחרו באותה שנה.

ניצחון זה סימן את תחילת שקיעתה של "ארגון בירד" – המנגנון הפוליטי ששלט בפוליטיקה של וירג'יניה במשך עשרות שנים. עם זאת, קריירת הסנאט של ספונג הייתה קצרה: בשנת 1972 הפסיד בבחירות למועמד הרפובליקני ויליאם סקוט בפער קטן.

ספונג היה הדמוקרטי האחרון שנבחר לסנאט מטעם וירג'יניה עד בחירתו של צ'אק רוב בשנת 1988. עמיתו לסנאט, הארי פ. בירד הבן, הפך לעצמאי בשנת 1970.

### בערוב ימיו ומותו
לאחר עזיבתו את הסנאט חזר ספונג לעיסוקו כעורך דין, ושימש גם כפרופסור למשפטים ודקאן בית הספר למשפטים מרשל ויית' בקולג' ויליאם ומרי (1976–1985). בשנת 1976 כיהן כנשיא לשכת עורכי הדין של וירג'יניה. בשנת 1988 מונה לנשיא הזמני של אוניברסיטת אולד דומיניון, ונותר תושב פורטסמות' עד יום מותו. הוא נפטר ב-8 באוקטובר 1997, ונקבר בבית הקברות של אוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל.

ספונג נישא לווירג'יניה וייז גאליפורד. לשניים נולדו שני ילדים.

### הומור
בדיחה ידועה באינטרנט טוענת שספונג וחברו לסנאט, היירם פונג מהוואי, קידמו הצעת חוק שתדרוש לצלצל בפעמוני הכנסיות לרגל שובה להונג קונג של נבחרת הפינג פונג האמריקאית לאחר ביקורה בסין. לפי הבדיחה, שם ההצעה היה: "Spong-Fong Hong Kong Ping Pong Ding Dong Bell Bill".

בפועל ספונג מעולם לא קידם הצעת חוק כזו, אך הוא עצמו השתעשע ברעיון לאחר שהגיע לוושינגטון. לפי דיווח של בן דודו, הבישוף ג'ון שלבי ספונג, הוא אמר בנאום קצר במועדון העיתונות הלאומי כי הצעת החוק הראשונה שלו תהיה "להגן על זכויות מחברי השירים בהונג קונג", יחד עם הסנאטורים ראסל לונג והיירם פונג – בהצעה שתקרא: "Long Fong Spong Hong Kong Song Bill". מאותו רגע הקפידו העיתונאים לא לטעות בשמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
ניקאס ספרונוב

**ניקולאי (ניקאס) סטפנוביץ' ספרונוב** (ברוסית: **Николай (Ни́кас) Степа́нович Сафро́нов**; נולד ב-8 באפריל 1956) הוא צייר סובייטי ורוסי. חבר באקדמיה הרוסית לאומנויות (2012), בעל תואר הצייר העממי של רוסיה (2021), פרופסור באוניברסיטה הממלכתית של אוליאנובסק .

ידוע בעיקר בזכות סדרת הדיוקנאות הפסיכולוגיים שלו של אישים ופוליטיקאים מפורסמים, ביניהם ולדימיר פוטין ומספר נשיאים של הרפובליקות הסובייטיות לשעבר.

## ביוגרפיה
נוקולאי (ניקאס) סטפנוביץ' ספרונוב נולד ב-8 באפריל 1956 באוליאנובסק.

בשנת 1975 גויס לכוחות הטילים של הצבא הסובייטי. שירת ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית בעיר ולגה. 

אחרי השירות הצבאי גר בעיר פוניבז', מולדת של אימו. משם עבר לוילנה. שם בין השנים 1978 ל-1982 למד במכון הממלכתי לאמנות של הרפובליקה הסובייטית הליטאית  (כיום האקדמיה לאמנויות בווילנה) במחלקה לעיצוב.

בשנת 1983 עבר ניקאס ספרונוב למוסקבה, שם למד פסיכולוגיה באוניברסיטה הממלכתית לטכנולוגיה וניהול של מוסקבה   וסיים את לימודי הציור במכון המוסקבאי לאמנות על שם סוריקוב .

בין השנים 1992 ל-1994 הוא היה המנהל האמנותי, ומאז שנת 2000, האמן הראשי של המהדורה הרוסית של מגזין פנטהאוז.

מאז סוף שנות ה-80 הוא עובד מחוץ לרוסיה. בנוסף לרוסיה, הוא חי ועובד באופן קבוע באיטליה ובבריטניה.

## יצירות ותערוכות
בין הציורים ישנן דיוקנאות רבים, אך גם עבודות רבות בז'אנרים אחרים. ספרונוב מכנה את סגנונו הייחודי "Dream Vision". באפריל 2025, ולדימיר פוטין העניק לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את דיוקנו, שצויר על ידי ניקאס ספרונוב.

## הכרה
בשנת 2008 פרסם העיתון קומרסאנט "דירוג של האליטה הרוסית" המבוסס על סקרים שערכו המרכז הרוסי לחקר דעת הקהל ומרכז לבדה . הרוסים נשאלו, "את מי הייתם מסווגים כחלק מהאליטה הרוסית המודרנית?" בטבלת סיכום של 100 תשובות, ספרונוב דורג במקום ה-99 והראשון מבין הציירים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1956
כלכלת איחוד האמירויות הערביות

**כלכלת [[איחוד האמירויות הערביות]]** היא כלכלה מתפתחת הפועלת למען כלכלות אסלאמיות  בעולם. היא הכלכלה ה-4 בגודלה במזרח התיכון (אחרי טורקיה, ערב הסעודית וישראל), ויש לה תמ"ג של כ-415 מיליארד דולר נכון ל-2021–2023.

איחוד האמירויות מתבססת בעיקר על נפט שמוצאו באבו דאבי, בירת המדינה. ב-2009, 85% מהייצוא של איחוד האמירויות הערביות היה של נפט. ו-77% ב-2011. מאז 2017 לאור משבר האקלים היא מפנה משאבים לתעשיות נוספות כגון זהב, אלומיניום, טקסטיל ואוכל מעובד.

התיירות במדינה היא אחת מהתעשיות המובילות והרווחיות שבה. איחוד האמירויות הערביות חברה בוועידת האו"ם לסחר ופיתוח (UNCTAD), בארגון המדינות המייצאות נפט (אופ"ק), בארגון הסחר העולמי (WTO), במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (GCC) וב-BRICS.

איחוד האמירויות היא הכלכלה השנייה בגודלה בארצות ערב (אחרי ערב הסעודית), עם תמ"ג של כ-414 מיליארד דולר נכון ל-2018. כלכלת איחוד האמירויות דורגה כאחת מ-20 הכלכלות הטובות ביותר לעסקי מגזר השירותים. היא מייצאת בעיקר נפט למועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (15%), להודו (14.2%), ליפן (8.3%), לסין (7.7%) ולעיראק (4.8%) נכון לשנת 2021.

## תעשיות
### נפט וגז טבעי
משנות ה-60 הושתתה כלכלת המדינה בעיקר על ענף הנפט והגז הטבעי. עתודות הנפט של האמירויות גדולות, רובן מצויות באבו דאבי.

החל משנת 1974 המדינה חברה לארגון אופ"ק. עקב החברות בארגון משפיעות האמירויות על ויסות קצב הפקת הנפט בעולם ושולטות יחד עם חברי הארגון במחיר הנפט העולמי – בעיקר על ידי קביעת מכסות הפקה לכל אחת מהמדינות החברות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
איחוד האמירויות הערביות
ויליאם גרגורי (מושל רוד איילנד)

**ויליאם גרגורי** (באנגלית: **William Gregory**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מרוד איילנד, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של רוד איילנד בשנים 1889–1892, כחבר הסנאט של רוד איילנד בשנים 1895–1898, לאחר מכן ועד 1900 כסגן מושל רוד איילנד, ולאחר מכן ועד מותו כמושל רוד איילנד ה-46.
## ראשית חייו
ויליאם גרגורי נולד בשכונת אסטוריה שבקווינס, ניו יורק, כאחד מ-13 ילדיהם של ויליאם גרגורי ושל מרי (לבית ניילור) גרגורי. הוא התחנך בבית הספר התיכון בווסטרלי שברוד איילנד, ועוד לפני שהיה בן 21 הוא היה למפקח ראשי במפעל בפרובידנס.

לפני שנכנס לפוליטיקה, היה גרגורי בעלים של מפעל צמר בוויקפורד. בהמשך הוא שימש כנשיא וכמנהל של הבנק הלאומי של ויקפורד, מנהל של שני בנקים בפרובידנס, וכיושב ראש מועצת הרווחה והתיקונים של המדינה.
## קריירה פוליטית
בשנים 1889–1892 כיהן גרגורי כחבר בית הנבחרים של רוד איילנד. בשנים 1895–1898 הוא כיהן כחבר הסנאט של רוד איילנד. בשנים 1898–1900 כיהן גרגורי כסגן מושל רוד איילנד. לאחר מכן הוא כיהן כמושל רוד איילנד ה-46 בתקופת כהונה מלאה של שנה, נבחר לתקופת כהונה שנייה, וכיהן בה עד למותו בדצמבר 1901. במהלך תקופת כהונתו כמושל, התקבל תיקון לחוקת רוד איילנד להעברת בירת המדינה מניופורט לפרובידנס. בית המדינה החדש, שבנוי שיש, נחנך בפרובידנס, וגרגורי היה המושל הראשון שפעל בו. בנוסף, נקבע שמושב בית המחוקקים המדינתי יחל בינואר, ותאריך הבחירות הכלליות הועבר מאפריל לנובמבר.

## חיים אישיים
גרגורי היה חבר פעיל בבונים החופשיים.

ב-1875 נשא גרגורי לאישה את הארייט ווהן, בתו של סיריה ב. ווהן, סוחר מוויקפורד. לשנים נולדו בן ובת.

גרגורי סבל במשך שנים ממחלת כליות, אך לקראת מותו נראה היה שהוא החלים.

ויליאם גרגורי נפטר בביתו שבנורת' קינגסטאון, רוד איילנד ב-16 בדצמבר 1901, חודשים ספורים לאחר שנבחר לתקופת כהונתו השנייה כמושל. הוא נטמן בבית הקברות אלם גרוב שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, Raimo, John, eds. **[https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1362/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4]**, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1363-1364


## קישורים חיצוניים

* ויליאם גרגורי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם גרגורי באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:מושלי רוד איילנד
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי רוד איילנד
קטגוריה:חברי האספה הכללית של רוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1901
שמעון שלם

**שמעון שלמה שלם** (ג' בניסן תרפ"ט, 13 באפריל 1929 – כ"ב באב תשכ"ד, 31 ביולי 1964) היה חוקר, מורה ומחנך בחינוך הדתי בירושלים. נפל בעת מילוי תפקידו במהלך שירות מילואים.

## ביוגרפיה
שמעון שלם נולד בירושלים, להוריו רפאל אברהם וחוה שלם. אביו, יליד סלוניקי, היה אמן ומהתלמידים הראשונים של בצלאל. 

שלם למד בבית הספר תחכמוני, ולאחר מכן למד הוראה בבית המדרש למורים מזרחי. לאחר שנלחם במלחמת השחרור, סיים את לימודיו והחל לעבוד כמורה. בשנים תש"י-תשי"ב עבד כמחנך ביישוב נחליאל. לאחר מכן התמנה לסגן מנהל בית הספר "דוגמה" בירושלים, וכן לימד בסמינר למורים של "המזרחי". במקביל, התקדם בלימודיו האקדמאיים באוניברסיטה העברית.

## משפחתו
שלם היה חתנו של הרב מרדכי עטייה, ובין גיסיו היו שמעון ברמץ, אברהם פוקס והרב ישראל הס. הניח אישה ושתי בנות.

## מחקריו
עבודת התזה שלו על 'מחשבה ומוסר בפירושי הרב משה אלשיך' פורסמה לאחר מותו במכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, בעריכתו של פרופ' מאיר בניהו. הספר זכה בפרס יצחק בן-צבי. הוא התחיל את עבודת הדוקטורט בהנחייתו של פרופ' ישעיה תשבי בנושא "המיתודה הפרשנית של ר' יוסף טיטאצק וחוגו". חלקים מעבודה זו פורסמו בכתב העת "ספונות".

שלם החל להניח את היסודות לחקר הדרך הפרשנית של הדרשנים בדור של גירוש ספרד, ועבודתו זכתה להכרה במחקר. את הישגי עבודותיו בתחום ההוראה פרסם בכתב-העת "שדה-חמד".

בנוסף, נותרו רשימות וטיוטות נוספות של מחקריו בידי משפחתו. על ערכן של רשימות אלה כתב פרופ' ישעיה תשבי: "קובצי הרשימות שנשתמרו בעזבונו, המכילים אוצר גדול ויקר של מקורות ממויינים... מעידים על ערכו הרב של המחקר, שעתיד היה לצאת בקרוב מתחת ידיו...".

## פרסומיו
* שמעון שלם, **[https://www.nli.org.il/he/a-topic/987007430829205171 לחקר שיטות הפירוש והדרש של רבי משה אלשיך]**, ספונות ה, תשכ"א.
* שמעון שלם, **מחשבה ומוסר בפירושיו של רבי משה אלשיך**, ספונות ו, תשכ"ב.
* שמעון שלם, **לחקר חיבוריו של רבי משה אלשיך**, ספונות ז, תשכ"ג.
*שמעון שלם, **רבי משה אלשיך: לחקר שיטתו הפרשנית והשקפותיו בענייני מחשבה ומוסר**/ חיבר שמעון שלם, ערך והתקין מאיר בניהו, מכון בית-צבי, ירושלים תשכ"ו.
* שמעון שלם, **המתודה הפרשנית של רבי יוסף טאיטאצאק וחוגו: מהותה ודרך חקירתה**, ספונות יא, תשל"ח.

## קישורים חיצוניים
* 
* סמל שמעון-שלמה שלם, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
* שמעון שלם באתר Academia.edu

* 


;ביקורות על ספרו "רבי משה אלשיך"
* יוסף טובי, ר' משה אלשיך, פירושו והשקפותיו, **[[היום (עיתון ישראלי)|היום]]**, 8 באפריל 1966
* י. יוסף כהן, רבי משה אלשיך, **[[הצופה|הצֹפה]]**, 13 במאי 1966
* מ. אונגרפלד, דרשן, הוגה דעות ומקובל, **הצפה**, 18 באוקטובר 1968

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:חוקרי מחשבת ישראל
קטגוריה:זוכי פרס יצחק בן-צבי
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:סגל מכללת ליפשיץ
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יהודים שמוצאם ממגורשי ספרד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
.cv

**** הוא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לכף ורדה. הסיומת נפתחה בשנת 1996 ומנוהלת על ידי סוכנות הרגולציה הרב-מגזרית לכלכלה של כף ורדה (ARME).

בשנת 2024, ARME הפכה את סיומת ה-.cv לזמינה ברחבי העולם וכעת היא משווקת ומשמשת מחוץ לכף ורדה עבור אתרי אינטרנט אישיים להצגת קורות חיים (בלעז: Curriculum Vitae, או בקיצור CV).

## היסטוריה
הסיומת הוכנסה לשימוש ב-21 באוקטובר 1996, ובתחילה נוהלה על ידי המכון הגבוה להנדסה ומדעי הים (ISECMAR). באוגוסט 2009 הועבר הניהול לסוכנות התקשורת הלאומית של כף ורדה (ANAC), ובשלב מאוחר יותר לסוכנות הרגולציה הרב-מגזרית לכלכלה (ARME).

ARME היא חלק מקבוצת LusNIC, ישות שמאגדת סיומות ברמה העליונה של מדינות דוברות פורטוגזית, בהן .br (ברזיל), .gw (גינאה ביסאו), .pt (פורטוגל), .st (סאו טומה ופרינסיפה), .ao (אנגולה) ו-.mz (מוזמביק). לכן הסיומת .cv חולקת חלק מתשתית הרשת .pt (בעיקר שרתי DNS).

המנהל הטכני היה במקור הקרן הלאומית למידע מדעי בפורטוגל (FCCN), ארגון ללא מטרות רווח שניהל את הסיומת .pt. בשנת 2014 העבירה FCCN את זכויות וחובות ניהול סיומות הרמה העליונה ל-DNS.PT.

בשנת 2024 העניק רשם האתרים חוזה לחמש שנים ל-OlaCV לניהול הסיומת. עם ההשקה מחדש שונה הליך הרישום: הרישום הבלעדי הקודם הופסק ובמקומו רשמים בינלאומיים יכולים להסמיך את עצמם ולהשתמש במערכת אוטומטית לחלוטין. ההשקה המחודשת כוללת גם אסטרטגיית שיווק חדשה המשתמשת ב-.cv כקיצור ל-Curriculum Vitae (קורות חיים).

## סיומות אינטרנט משניות
הסיומות המשניות הקיימות ל-.cv הן:
*  - שירותי תקשורת ורשת
*  - מוסדות ממשלתיים
*  - ארגונים ללא מטרות רווח
*  - בתי ספר ואוניברסיטאות (ציבוריות ופרטיות)
*  - ארגונים בינלאומיים ונציגויות דיפלומטיות
*  - מגזינים תקופתיים הרשומים במנהל הכללי לתקשורת חברתית
*  - לא מוגבל, מיועד לגופים מסחריים
*  - אזרחי כף ורדה ותושבים חוקיים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כף ורדה
קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
סינתזת בלום-איטח

**סינתזת בלום-איטח**, הידועה גם כ**סינתזת בלום-איטח-שחק** או פשוט **סינתזת בלום**, היא תגובה כימית הנקראת על שם מגליה בכימיה אורגנית, ליצירת אזירידינים מאוקסיראנים.
מרכז|400x400 פיקסלים

## מנגנון
תחילה, האוקסירן מומר ל-2-אזידוכוהל באמצעות אזיד כמו נתרן אזיד. לאחר מכן, כוהל האזיד מחוזר באמצעות טריאלקילפוספין כמו טריפנילפוספין באופן דומה לתגובת שטאודינגר, במקביל לאובדן N2. תוצר הביניים הפוספאנאימין (שנקרא בעבר אימינופוספוראן) שנוצר מותקף על ידי הכוהל, כאשר חמצן יוצר קשר עם אטום הזרחן. כך נוצר תוצר ביניים טבעתי. לאחר העברת פרוטון, זוג אלקטרונים מאטום החמצן עובר לאטום הזרחן, וקשר הזרחן-חנקן נשבר כאשר זוג האלקטרונים עובר לאטום החנקן. אטום החנקן הטעון שלילית תוקף את אטום הפחמן שאליו מחובר אטום החמצן. זה נותן לנו את האזירידין הרצוי ותחמוצת טריאלקילפוספין כתוצר לוואי.

סינתזת האזירידין של בלום-איטח שימשה בסינתזה של α-מתילסרין ו-6-אזאביציקלו[3.2.1]אוקטנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בלום-איטח
הפארק הלאומי קאטון-קרגאי

**הפארק הלאומי קאטון-קרגאי** (בקזחית: **Катонқараға́й мемлекетті́к ұлтты́қ табиғи́ паркі́**) הוא הפארק הלאומי הגדול ביותר בקזחסטן. הוא ממוקם בקצה המזרחי של המדינה, בהרי אלטאי הדרומיים. הפארק ממלא את הצד המערבי של ההצטלבות שבה נפגשים הגבולות של קזחסטן, רוסיה, סין ומונגוליה. הפארק נמצא במחוז קאטון-קרגאי, במזרח קזחסטן, כ-1,000 קילומטרים מדרום-מזרח לעיר הבירה אסטנה.

על הפארק הוכרז ב-1 ביוני 2001 ובהסכם עם רוסיה שנחתם ב-2011, הוא נכלל בפארק הביוספרה "אלטאי" ("Altai"). בשנת 2014 הכריז אונסק"ו על הפארק כשמורת הביוספרה החדשה "קאטון-קראגי".

## טופוגרפיה
הפארק, הממוקם על מורדות הרי אלטאי הדרומיים, ועוקף את האזורים המאוכלסים של עמק נהר בוחטארמה, הוא הררי ומכוסה קרחונים, וגבהים המגיעים לעיתים קרובות ליותר מ-3,000 מטרים מעל פני הים. הפארק גובל בצפון ברפובליקת אלטאי של רוסיה, בדרום-מזרח בסין, במערב בנהר פרפוסנאיה (Farpusnaya River), ובדרום במורדות הצפוניים של רכסי הרי סרימסאקטי (Sarymsakty) וטרבגאטאי (Tarbagatai) שבהרי אלטאי הדרומיים. 34% משטח הפארק מיוער, והשאר הוא כרי דשא הרריים או מדרונות סלעיים וקרחונים. הנהרות הניזונים מהקרחונים תלולים ואנרגטיים. מפל קוקול (Kokkol Fall), בגובה 80 מטרים, הוא המפל הגדול ביותר בהרי אלטאי.

## אקלים
האקלים בגבהים בינוניים הוא "אקלים יבשתי לח, תת-סוג קיץ קריר" (Dfb בשיטת קפן), עם אקלים אלפיני (ET בשיטת קפן) מעל קו העצים. דפוסי המשקעים מושפעים מהשטח ההררי ומאזור הגובה: בגבהים נמוכים יותר הממוצע עומד על 386 מ"מ משקעים בשנה (המקסימום נמדד בקיץ). טמפרטורת הממוצעת נעה בין 26 מעלות מתחת ל-0 בינואר ל-9.5 מעלות ביולי.

## הצומח בפארק
* באזור הגבוה המשתרע בגבהים של 2,800 מטרים ומעלה, ישנם ריכוזים קטנים של חזזיות וצמחייה אלפינית כמו "בכור אביב השלג" ונורית אלטאית, בסדקים ובשוליים הסלעיים של שדות שלג וקרחונים.
* חגורת הרי הטונדרה: משתרעת בגובה 2,800-2,100 מטרים וכוללת טחבים וחזזיות על האבנים, שיחים וטונדרה עשבית, כולל עשב כחול אלטאי ויערה.
* אזור היער התת-אלפיני ואחו הררי: משתרע בגובה 2,300-1,200 מטרים ונפוצים בו "עצי אורן סיבירי", לגש ועצי ליבנה. באחו, גדל עשב, גומא ואוכמניות.
* האזור המיוער ואחו-ערבה משתרעים מתחת לגובה 1,200 מטרים. בגובה זה נמצאים יערות ליבנה, לגש, צפצפה, ומיני עשבים ושיחים.
ממוזער|208x208 פיקסלים|בול קזחסטני (2014), אייל מהשמורה 

## החי בפארק
עולם החי בפארק כולל 363 מיני בעלי חוליות: דגים (6), דו-חיים (2), זוחלים (6), ציפורים (284), יונקים (65). ברשימה האדומה של IUCN, נמצאים, בין היתר: טאימן, תרנגול שלג אלטאי, חסידה שחורה, עגורים מצויים ועגורים דמויזל, עיטם קיסרי, עיטם, בז סאקר, בז נודד, נמר שלג.

## תיירות
ישנן אפשרויות לינה למבקרים ביישובים הסמוכים. 24% מהפארק (1,512 קמ"ר) מוגדר כשמורת טבע מוחלטת, 76% (4,922 קמ"ר) מיועדים לבילוי, לימוד מדעי ופעילות כלכלית מוגבלת.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* מפה טופוגרפית של הפארק והאזור

קטגוריה:קזחסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:פארקים לאומיים