open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סמואל קוני

**סמואל קוני** (באנגלית: **Samuel Cony**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-31 של מדינת מיין בין השנים 1864–1867. קוני היה מושל המדינה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

## ראשית חייו
קוני נולד בעיר אוגוסטה שבמחוז מיין במסצ'וסטס ב-27 בפברואר 1811, בנם של סוזן בודין וסמואל קוני. הוא למד באקדמיית צ'יינה ובמכללת וייקפילד. בשנת 1829 השלים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת בראון. לאחר מכן למד משפטים אצל חבר הקונגרס לעתיד היירם בלצ'ר  וכן אצל דודו, רעואל ויליאמס, לימים חבר הסנאט של ארצות הברית.

קוני התקבל ללשכת עורכי הדין המדינתית בשנת 1832, ופתח משרד עורכי דין בעיר אולד טאון שבמיין. הוא כיהן כשופט בית המשפט לענייני ירושה במחוז פנובסקוט בין השנים 1840–1846.

## תחילת דרכו הפוליטית
בראשית דרכו הפוליטית השתייך למפלגה הדמוקרטית, וכיהן כחבר בית הנבחרים של מיין מטעם מחוז פנובסקוט בשנים 1835–1836. כמו כן שימש כחבר במועצה המבצעת של המושל (1839), וכסוכן הקרקעות של מדינת מיין (1847–1850). ב-1850 עזב את אולד טאון ועבר לאוגוסטה עם מינויו לגזבר מדינת מיין (1850–1854). לאחר מכן נבחר לראש עיריית אוגוסטה ב-1854. בשנת 1862 הצטרף אל המפלגה הרפובליקנית, אשר באותם ימים נהנתה מתמיכה נוסקת במדינת מיין. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים של מיין, הפעם כנציג מחוז קניבק (Kennebec), וכיהן קדנציה אחת.

## מושל מיין
200px|ממוזער|שמאל|דיוקן של קוני מכהונתו כמושל
בשנת 1863 הועמד קוני כמועמד הרפובליקני לתפקיד מושל מיין, ונבחר לתפקיד בידי בית המחוקקים המדינתי. בהמשך נבחר עוד פעמיים נוספות לתפקיד. במהלך כהונתו המשיכה מיין לגייס חיילים ולספק ציוד לכוחות האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. בסך הכל שלחה מיין מעל ל-70 אלף חיילים לחזית המלחמה. הרשות המבצעת במדינה הנפיקה 4,295 כתבי קצונה , ומתוכם חתם קוני עצמו על כ-1,400. בנאום הפתיחה של בית המחוקקים בינואר 1866 הכריז קוני כי לא יקבל עליו מועמדות נוספת, וכהונתו הגיעה לפרקה ב-2 בינואר 1867.

## חייו האישיים
קוני נישא פעמיים. נישואיו הראשונים היו למרסי ה. סוול ב-17 באוקטובר 1833. היא נפטרה ב-9 באפריל 1847. לאחר מכן נישא ללוסי ו. ברוקס ב-22 בנובמבר 1849. לקוני היו שישה ילדים, והוא נמנה עם קהילת הקונגרגציונליזם. בית מגוריו שברחוב סטון באוגוסטה, הידוע כ"בית המושל סמואל קוני", נכלל במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים מאז 1985.

## קישורים חיצוניים

* סמואל קוני, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיין
קטגוריה:מזכירי אוצר במדינות ארצות הברית
קטגוריה:ראשי עיריות במיין
קטגוריה:מושלי מיין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי מדינות האיחוד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1811
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1870
החלטה 2803 של מועצת הביטחון של האו"ם

**החלטה 2803 של [[מועצת הביטחון של האומות המאוחדות|מועצת הביטחון של האו"ם]]**, שהתקבלה ב-17 בנובמבר 2025, מאשרת את תוכנית 21 הנקודות של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, מברכת על הקמת מועצת השלום שתתמוך בשיקום רצועת עזה, מאשרת את פריסת כוח הייצוב הבין-לאומי ברצועת עזה, ומאפשרת הקמת ועדה פלסטינית שתנהל את הממשל היום-יומי ברצועת עזה. בהחלטה נכתב שלאחר התקדמות בשלבי התוכנית, ייתכן שייווצרו תנאים לנתיב אמין להקמת מדינה פלסטינית.

## ההצבעה
13 חברות במועצת הביטחון הצביעו בעד ההחלטה, 0 הצביעו נגד ההחלטה, ו-2 נמנעו:
* חברות קבועות במועצת הביטחון מודגשות

## תגובות
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בירך על קבלת ההחלטה במועצת הביטחון בציוץ בחשבון הטוויטר הרשמי שלו, אולם עשה זאת באנגלית בלבד.

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית 21 הנקודות
2803
2803
2803
קטגוריה:תגובות למלחמת חרבות ברזל
איגוד האגודות הבינלאומיות

**איגוד האגודות הבינלאומיות** (UIA) הוא מכון מחקר בלתי-ממשלתי וללא מטרות רווח, המתעד את ארגוני החברה האזרחית בעולם וממוקם בבריסל, בלגיה. הארגון מנהל מקור מידע מקיף על אגודות וארגונים בינלאומיים על המבנה הארגוני שלהם, על תחומי הפעילות שלהם ופעילות במסגרת כנסים ומפגשים. הארגון אוסף ומפרסם מידע על ארגונים בין לאומיים בעיקר ארגונים בינלאומיים לא־ממשלתיים (INGOs) וארגונים בין־ממשלתיים (IGOs).

ה־UIA נוסד בשנת 1907 בשם "הלשכה המרכזית של אגודות בינלאומיות" (Central Office of International Associations) על ידי אנרי לה פונטן, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1913, ופול אוטלה , אחד מאבות מדעי המידע המודרניים

ה־UIA הוא ארגון מחקר ורישות עצמאי המתעד את פעילותן של אגודות בינלאומיות, משתף איתן פעולה, מספק להן שירותים ומקדם אותן, במטרה לתמוך ולקדם שיתוף פעולה בחברה האזרחית הגלובלית.

### פעילות מרכזית של UIA
ה־UIA עוסק בעיקר בתיעוד, מיפוי וניתוח של החברה האזרחית הבינלאומית והארגונים הבינלאומיים. פרסום חשוב של הארגון הוא Yearbook of International Organizations שמפורסם יחד עם הוצאת בריל. ה-Yearbook הוא מאגר מידע מקיף המתעד פרופילים מפורטים של יותר מ-66,000 ארגונים בינלאומיים בכל התחומים. המאגר פעיל משנת 1948, וכולל ארגונים פעילים, לא פעילים וארגונים רדומים, וכן גם ארגונים לא־ממשלתיים (NGOs) וגם ארגונים בין־ממשלתיים (IGOs). המאגר מכסה 300 מדינות וטריטוריות, וכולל מדי שנה כ-1,200 ערכים חדשים. בנוסף למידע פיזי ווירטואלי ליצירת קשר, כל רשומה כוללת פירוט על המבנה הארגוני, הצוות, השפות, המימון, המטרות, הפעילויות, האירועים, הפרסומים, מידע סטטיסטי וניתוחים של הארגון.

בנוסף, UIA מפעיל את אנציקלופדיה של בעיות עולמיות ופוטנציאל אנושי Encyclopedia of World Problems and Human Potential, פלטפורמה אינטראקטיבית שמחברת בין בעיות עולמיות, אסטרטגיות פעולה וערכים אנושיים, ומציגה את הקשרים וההשפעות ההדדיות ביניהם. האנציקלופדיה מתעדכנת באופן שוטף ומאפשרת למשתמשים להבין כיצד ארגונים שונים פועלים, אילו בעיות הם מנסים לפתור, ואילו אסטרטגיות עשויות לקדם שינויים גלובליים חיוביים.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 
* איגוד האגודות הבינלאומיות, אתר הארגון
* Encyclopedia of World Problems and Human Potential
* Yearbook of International Organizations באתר הוצאת בריל
* Yearbook of International Organizations כספר, מהדורת 2008, באתר גוגל ספרים

קטגוריה:מכוני מחקר
קטגוריה:ארגונים לא-ממשלתיים
קטגוריה:המגזר השלישי
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
אייל כהן

**אייל כהן** (נולד ב-1984) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כמפקד חטיבת כפיר. קודם לכן פיקד על שייטת 13.

## ביוגרפיה
כהן נולד בארצות הברית להורים ששהו במדינה בשליחות ביטחונית. בגיל חמש עבר לישראל, גדל בראש העין ולמד בתיכון בתל אביב.

התגייס לצה"ל ב-2002 והחל את שירותו בקורס טיס ממנו הודח לאחר כשנה. ב-2003 התנדב לשייטת 13, עבר מסלול לוחם וקורס קצינים ומונה למפקד צוות ב-2006, תחילה בפלגת הדרכה ולאחר מכן בפלגת לוחמים. ב-2009 מונה למפקד פלוגת אימון מתקדם בבא"ח נח"ל ובהמשך שירת כמפקד פלוגה מבצעית בגדוד 50 בחטיבת הנח"ל. ב-2010 מונה למפקד יחידת הפשיטה בשייטת 13, הוא הוביל את היחידה במהלך מבצע חוק ברזל במרץ 2011 להשתלטות על הספינה "ויקטוריה" שהובילה אמצעי לחימה מאיראן לחמאס. ב-2012 מונה לסגן מפקד פלגת לוחמים. ב-2013 יצא ללימודים וב-2017 מונה למפקד פלגת הלוחמים בשייטת 13. ב-2019 מונה לראש לשכת הרמטכ"ל אביב כוכבי וב-2021 מונה לעוזרו.

ביולי 2023 מונה למפקד שייטת 13, הוא הוביל את היחידה במהלך מלחמת חרבות ברזל בו השתתפה במבצעים רבים ברצועת עזה, בדרום לבנון ובזירות נוספות. ביולי 2025 מונה למפקד חטיבת כפיר.

כהן בעל תואר ראשון בפילוסופיה, כלכלה, מדע המדינה ומשפטים מאוניברסיטת תל אביב, בעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לשלושה.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי שייטת 13
קטגוריה:מפקדי חטיבת כפיר
קטגוריה:עוזרי הרמטכ"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
אנציקלופדיה של בעיות עולמיות ופוטנציאל אנושי

**אנציקלופדיה של בעיות עולמיות ופוטנציאל אנושי** (באנגלית: **Encyclopedia of World Problems and Human Potential**, EWPHP) היא אנציקלופדיה שנערכת על ידי איגוד האגודות הבינלאומיות (UIA), מכון מחקר עצמאי הממוקם בבלגיה. היא מספקת סקירה מקיפה של סוגיות עולמיות שונות ושל יכולות האדם להתמודד עמן. העבודה נוקטת עמדת אי-שיפוטיות, וכוללת גם נקודות מבט שעשויות להיחשב שנויות במחלוקת, וכך מזמינה ניתוח ביקורתי. היא זמינה באינטרנט מאז שנת 2000, וקודם לכן הייתה זמינה כ-CD-ROM וכספר בן שלושה כרכים.

ה־EWPHP החלה תחת ניהולו של אנתוני ג'אדג'  בשנת 1972, ובהמשך כללה יותר מ-100,000 ערכים ו-700,000 קישורים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
1788 בצרפת

שנת **[[1788]] ב[[צרפת]]** הייתה השנה בה ציינה צרפת 801 שנות לאום.

## מנהיגים
* לואי השישה עשר, מלך צרפת

## אירועים חשובים
[200px|ממוזער|שמאל|[אספת המעמדות של 1789|אספת המעמדות]]
* 8 באוגוסט – לואי השישה עשר, מלך צרפת, מסכים לכנס את אספת המעמדות במאי 1789, בפעם הראשונה מאז 1614.

## נולדו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1788|קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1788]])**
* 1 בינואר – אטיין קבה, פילוסוף (נפטר ב-1856)
* 7 במרץ – אנטואן סזאר בקרל, מדען (נפטר ב-1878)
* 12 במרץ – דוד ד'אנז'ה, פסל (נפטר ב-1856)
* 10 במאי – אוגוסטן ז'אן פרנל, פיזיקאי (נפטר ב-1827)
* 5 בספטמבר – ז'אן-פייר אבל-רמיזא, מזרחן (נפטר ב-1832)

## נפטרו
**([[:קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1788|קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1788]])**
* 16 באפריל – ז'ורז'-לואי לקלר דה בופון, חוקר טבע, מתמטיקאי, קוסמולוג ועורך אנציקלופדיות (נולד ב-1707)
* 6 בדצמבר – ניקול-ריין לפו, מתמטיקאית ואסטרונומית (נולדה ב-1723)

## קישורים חיצוניים

*
פאול פאון

**פאול פאון** (ברומנית: **Paul Păun** 5 בספטמבר 1915 – 8 באפריל 1994) היה רופא מנתח, צייר, משורר סוריאליסטי ומתרגם יהודי רומני.

פאול פאון הוא שם העט של מי שנולד בבוקרשט, רומניה, בשם **זכריה הרשקוביץ**' (Zaharia Herşcovici) והשתמש גם בשם העט **פאול איוונז** (Paúl Yvenez). פאול פאון גדל בביתם של רודולף והלנה הרשקוביץ' לצד אחותו הבכורה, ניני, בבית בו דיברו צרפתית, ניגנו בפסנתר והבנים, האב והבן, ניגנו במנדולינה.

ניני, אחותו של פאול פאון, למדה בבית הספר היוקרתי לבנות מכון פומפיליאן עם מאריה באנוש והתיידדה איתה. באנוש התיידדה עם האח הצעיר, פאול פאון, שמרה התכתבויות איתו וכתבה עליו בזכרונותיה.

מגיל צעיר נמשך פאון לשירה בהשפעתם של ולדימיר מאיאקובסקי וסרגיי יסנין והמשוררים הסוריאליסטים שפרסמו בכתב העת UNU.

ב-1930, בגיל 15, הצטרף פאון לארבעה צעירים נוספים והקימו יחד את כתב העת סוריאליסטי Alge (אצות). ב-1931 פאון ועוד שלושה עורכים הפיקו שני כתבי עת Pulă (כינוי גס של הזכרות ברומנית) ו-Muci (נזלת). כתבי העת האלה יצאו רק פעם אחת, במהדורה מצומצמת מאוד (20 עותקים). גיליון אחד של Pulă נשלח לפרופסור שלהם, ניקולאה יורגה בליווי פתק בו נכתב: "יש לך? אין לך!". הפרופסור התלונן על פורנוגרפיה והעורכים נעצרו לכמה ימים עד שקיבלו חנינה.

פאון היה עדיין מקובל ב-UNU ופרסם שם את הפואמה Epitaf pentru omul-bou. פרסם גם בכתבי העת עם אוריינטציה שמאלית, Facla (הלפיד}, Cuvântul Liber (המילה החופשית), Azi (היום) ואפילו ב-Viața Românească (החיים הרומניים). פאון פעל ברוח המפלגה הקומוניסטית הרומנית, שלא הייתה חוקית באותה תקופה, אך לא התיישר אוטומטית עם ההנחיות. הוא נמנע מהפגנה עם הדגל האדום חרף ההנחיות. ב-Viața Românească הכיר את דולפי טרוסט ובהשפעתו כתב את Poem pentru oprimat. כתביו הופיעו גם בכתב העת המרקסיסטי Era Nouă.

פעילותו הספרותית לא מנעה מפאון להשלים לימודי רפואה באוניברסיטת בוקרשט. כרופא יהודי ברומניה בימי מלחמת העולם השנייה נשלח לעבודת כפייה במחנה של שבויים רוסיים.

לאחר המלחמה, ב-1945 ערך פאון תערוכת יחיד של רישומי דיו סוריאליסטים פיגורטיביים וב-1946 השתתף בתערוכה סוריאליסטית קבוצתית. ב-1948 ניסה ללא הצלחה לצאת מרומניה. שתי בקשות לעזוב לישראל נדחו. ב-1961 הותר לו לעלות לישראל, שם התיישב בחיפה וחזר לעסוק ברפואה ובאמנות.

## מיצירותיו
* 1939 Plămânul sălbatec פורסם ברומנית ברומניה.
* 1940 Diamantul conduce mâinile נכתב בשיתוף פעולה עם וירג'יל תאודורסקו ודולפי טרוסט. פורסם ברומנית ברומניה.
* 1945 Marea palidă פורסם ברומנית ברומניה.
* 1948 La vie extérieure פורסם בצרפתית ברומניה.
* 1975 La rose parallele פורסם בצרפתית בישראל.

## תערוכות יחיד
* 1945, בוקרשט, Expoziţia de desene Paul Păun
* 1972, יפו, ציורים מאת פול פאון.
* 1985, פריז, Les Dessins infra-noirs.
* 1989, פריז' Le Plumier dévoyé.

## קישורים חיצוניים
* ציורים של פאון במרכז פומפידו בפריז 
* Paul Păun 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:רופאים רומנים
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:אמנים סוריאליסטים
קטגוריה:סוריאליסטים רומנים
קטגוריה:מורשעים בדין ברומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1994
קהילת עדת ישראל (דולות')

**קהילת עדת ישראל** (מוכרת מקומית בשם באנגלית: the **3rd Street Shul;** תרגום: **בית הכנסת של רחוב 3**) הייתה בית כנסת יהודי אורתודוקסי מודרני בדולות', מינסוטה, שהוקם בסוף המאה ה-19 ונהרס בהצתה ב-9 בספטמבר 2019. זה היה בית הכנסת האורתודוקסי העתיק ביותר ששרד בדולות'.

## מיקום והתפתחות הקהילה
דולות' היא עיר נמל במדינת מינסוטה שבארצות הברית ובירת מחוז סנט לואיס (St. Louis County, Minnesota) השוכנת לחוף ימת סופריור. זהו אחד הנמלים החשובים ביותר בימות הגדולות, המשנעים פחם, עפרות ברזל ותבואה. מיקום ייחודי זה משך אליו, בין היתר גם מתיישבים יהודים.

שורשיה של הקהילה היהודית בדולות' החלו כבר בשנת 1850. בשנת 1885 נוסדה הקהילה הרפורמית הראשונה, ובאותה שנה החלה להתאסף קהילת "עדת ישראל" שהוקמה על ידי יהודים שהגיעו מליטא. בשנת 1915 היו בדולות' ארבע קהילות אורתודוקסיות, קהילה רפורמית וקהילה קונסרבטיבית. היו בעיר בתי ספר עבריים ובתי ספר דתיים. בשנת 1951 נבנה מרכז קהילתי יהודי כדי לשרת את הצרכים החברתיים, התרבותיים והחינוכיים של האזור.

בשנת 2010,מנתה האוכלוסייה היהודית 3,500-3,000 איש, מתוכם כ-75 היו בקהילת "עדת ישראל".

כאשר קהילת עדת ישראל נוסדה בשנת 1885 על ידי מהגרים ליטאים וחבריה נפגשו בבית בשדרת סנט קרואה, באזור שבו נבנה בהמשך, "פארק התעלה" (Canal Park) של דולות'. בשנת 1889 התאגדה הקהילה באופן רשמי.

אבן הפינה של בית הכנסת, בפינת רחוב הרחוב השלישי, הונחה בשנת 1901 ועד מהרה דבק בבית הכנסת השם. הכתובת הולידה עד מהרה את כינויו, "בית הכנסת של הרחוב השלישי" (ביידיש: "די דריטע גאַס שול"). תחילה נערכו התפילות במרתף עד שהבניין הושלם ונחנך בשנת 1902 וכן נשכר חזן לבית הכנסת. במקביל להקמת הקהילה, נוסדה גם "קהילת בני ישראל". עדת ישראל גדלה לכמאה משפחות והייתה הגדולה מבין בתי הכנסת בדולות'. "בני ישראל" החלו עם כחמש עשרה משפחות וגדלו עד לכמאתיים חברים, אך קהילתם התפרקה בשנת 1930 וחלק מחבריה הצטרפו ל"עדת ישראל".

נשות הקהילה היו פעילות למען מטרות חברתיות, הומניטריות וצדקה.

בשנת 1930, עדת ישראל אימצה את בית הכנסת בני ישראל של דולות'.

## הצתת בית הכנסת
בשריפה שפרצה בסיביבות 2:30 לפנות בוקר ב-9 בספטמבר 2019, נהרס הבניין כליל. איש לא היה בבניין אך רק שמונה מתוך 14 ספרי התורה הוצלו. המצית, מתיו אמיו (Matthew Amiot), נעצר ב-13 בספטמבר והואשם בהצתה מדרגה ראשונה. מתיו אמיו סבל מבעיות נפשיות מרובות ומאוחר יותר הוא נידון לשנת מאסר.

בעקבות השריפה עברו חברי הקהילה להתפלל בבתי הכנסת "טמפל ישראל" ובית הכנסת של חב"ד בעיר.

## שמות הרבנים והחזנים בקהילת עדת ישראל
חלק מהנתונים חסרים

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* צילום בית הכנסת כשעמד על תלו.
קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו
קטגוריה:מינסוטה
Segger Microcontroller Systems

ממוזער|שמאל|J-Trace Cortex-ARM
ממוזער|שמאל|J-Trace Cortex-M
**SEGGER Microcontroller Systems** היא חברה פרטית גרמנית שהוקמה בשנת 1992, והיא מהמובילות בעולם בפיתוח ובאספקת כלי חומרה ותוכנה לתעשיית המערכות המשובצות. המטה שלה ממוקם במוֹנְהַיְים אם ריין שבגרמניה. SEGGER מספקת פתרונות מקצה לקצה המכסים את כל שלבי פיתוח המערכות המשובצות, החל מכתיבת קוד ועד לתכנות ייצור המוני. מוצרי החברה מתמקדים בארבע קטגוריות עיקריות: מערכות הפעלה בזמן אמת  וספריות תוכנה, **מתאמי** ניפוי שגיאות ומעקב, כלי תכנות (פלאשרים לייצור המוני) וסביבות פיתוח משולבות (IDE). מגוון הפתרונות הרחב הופך את SEGGER לשחקן מפתח באספקת תשתיות אמינות ויעילות למפתחי חומרה ותוכנה.

## מוצרים
### J-Trace
**J-Trace** היא סדרת כלי חומרה מקצועיים תוצרת החברה, המיועדים לניפוי שגיאות ושידור מעקב מתקדם עבור מעבדי Arm Cortex ו-RISC-V. כלי זה מהווה הרחבה לסדרת ה-J-Link הפופולרית של החברה, ומוסיף יכולות מעקב מקיפות המבוססות בעיקר על תמיכה במערכת Embedded Trace Macrocell (ETM) של חברת המעבדים הבריטית "Arm".

התכונה העיקרית של המוצר היא היכולת לבצע מעקב מלא אחר הוראות הביצוע של התוכנית בזמן אמת, ללא הגבלה על משך הזמן או כמות הנתונים, בניגוד לכלים מסורתיים המוגבלים לבאפר פנימי. זה מתאפשר על ידי הזרמת נתוני המעקב ישירות למחשב המארח דרך חיבורי USB 3.0 מהיר או אתרנט. יכולת מעקב רציף זו חיונית לאיתור באגים נדירים, ניתוח כיסוי קוד וביצוע פרופיילינג של זמני ריצה וצריכת הספק. הסדרה כוללת דגמים ספציפיים (כגון J-Trace PRO Cortex-M, J-Trace PRO Cortex ו-J-Trace PRO RISC-V) המכילים את כל יכולות ה-J-Link PRO, והיא משתלבת עם תוכנת הניפוי Ozone של SEGGER ותומכת בסביבות פיתוח נפוצות כמו Keil, IAR ואקליפס. הסדרה הושקה לראשונה בשנות ה-2010 והתפתחה לדגמי PRO (בסביבות 2018) אשר הפכו למוצר הדגל בתחום המעקב למערכות משובצות מבוססות Arm ו-RISC-V.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר רשמי של J-Trace באתר SEGGER

## הערות שוליים

קטגוריה:ניפוי שגיאות
קטגוריה:חומרה
קטגוריה:תכנות
קטגוריה:חברות גרמניות
Keil

**Keil** היא חברת בת גרמנית בתחום התוכנה של Arm Holdings. היא נוסדה בשנת 1982 על ידי גינטר וריינהרד קייל, בתחילה כחברה גרמנית GbR. באפריל 1985 הוסבה החברה ל־Keil Elektronik GmbH כדי לשווק מוצרים נוספים לכלי הפיתוח שסופקו על ידי רבים מספקי הסיליקון. Keil יישמה את מהדר ה-C הראשון שתוכנן מהיסוד עבור המיקרו-בקר 8051.

Keil מספקת מגוון רחב של כלי פיתוח כמו מהדר ANSI C, מאקרו-אסמבלרים, ניפוי שגיאות וסימולטורים, מקשרים, IDE, מנהלי ספריות, מערכות הפעלה בזמן אמת (כיום RTX5) ולוחות הערכה עבור למעלה מ-8,500 התקנים.

באוקטובר 2005, נרכשה חברת Keil (Keil Elektronik GmbH במינכן, גרמניה, ו־Keil Software, Inc בפלנו, טקסס) על ידי Arm.

מאז המיזוג עם Arm, החברה עדיין פעילה במתן מוצרים ושירותים.

## ראו גם
* IAR

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה גרמניות
הפיגוע בצומת גוש עציון (נובמבר 2025)

**הפיגוע המשולב ב[[צומת גוש עציון]]** היה פיגוע דריסה ודקירה שהתרחש ב-18 בנובמבר 2025, כארבעה חודשים לאחר פיגוע משולב דומה שבוצע באותו המקום. בפיגוע נרצח גבר יהודי בן 71 ושלושה יהודים נוספים נפצעו. שני המחבלים חוסלו על ידי כוחות הביטחון.

## הפיגוע
בצהרי יום שלישי 18 בנובמבר, בסמוך לשעה 14:00, שני מחבלים, עמראן אל-אטרש מחברון וואליד סבארנה מהעיירה בית אומר הסמוכה לחברון, דהרו עם רכבם אל הטרמפיאדה שבצומת בכוונה לדרוס עוברי אורח ששהו בה. לאחר מכן יצאו המחבלים מן הרכב כשהם חמושים בסכינים והמשיכו לדקור אזרחים.

בפיגוע נרצח אהרון כהן, תושב קריית ארבע כבן 71, ונפצעו שלושה – אישה בת 55 באורח קשה, גבר כבן 30 ונער בן 15 באורח בינוני, שפונו לבית החולים הדסה עין כרם ושערי צדק שבירושלים. שני המחבלים נהרגו על ידי כוחות צה"ל מגדוד המילואים 7491 של חטיבת עציון שהגיעו לזירה, ונבדק החשד כי האישה שנפצעה בפיגוע נפגעה מן הירי. כמו כן, חבלני משמר הגבול ניטרלו שלושה מכלים שאותרו ברכב ונחשדו כמטעני צינור.

## לאחר הפיגוע
צה"ל הטיל כתר על היישובים הערביים הסמוכים לגוש עציון.

ארגון הג'יהאד האיסלאמי לקח אחריות לפיגוע ושיבח את שני המפגעים, חברי הארגון, שביצעו את מתקפת הטרור.

ב-15 בינואר 2026, כחודשיים לאחר הפיגוע, כוחות חטיבת יהודה הרסו את בית המחבל עמראן אל-אטרש בחברון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

צומת גוש עציון 11/2025
צומת גוש עציון 11/2025
קטגוריה:צומת גוש עציון: פיגועים
קטגוריה:פיגועי טרור בשטחים ב-2025
קטגוריה:הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני: פיגועים
תעודת חיסיון

לפי פקודת הראיות, **תעודת חיסיון** היא תעודה שמוציא ראש הממשלה או שר, וקובעת שאין חובה למסור ראיה מסוימת.

הפקודה מבחינה בין שני סוגים של תעודות חיסיון:
* תעודה שבה ראש הממשלה או שר הביטחון הביע דעתו, כי מסירת הראיה עלולה לפגוע בביטחון המדינה, או תעודה שבה ראש הממשלה או שר החוץ הביע דעתו, כי מסירת הראיה עלולה לפגוע ביחסי החוץ של המדינה.
:הראיה תוגש בכל זאת אם שופט של בית המשפט העליון מצא, על־פי עתירת בעל־דין המבקש גילוי הראיה, כי הצורך לגלותה לשם עשיית צדק עדיף מן העניין שיש לא לגלותה, ובהליך פלילי – כי הראיה עשויה להועיל להגנת הנאשם ומידת התועלת שבה להגנה עולה על העניין שיש לא לגלותה, או שהיא חיונית להגנת הנאשם.
* תעודה שבה שר הביע דעתו, כי מסירת הראיה עלולה לפגוע בעניין ציבורי חשוב.
:הראיה תוגש בכל זאת אם בית המשפט הדן בדבר מצא, על־פי עתירת בעל־דין המבקש את גילוי הראיה, כי הצורך לגלותה לשם עשיית צדק עדיף מן העניין שיש לא לגלותה, ובהליך פלילי – כי הראיה עשויה להועיל להגנת הנאשם ומידת התועלת שבה להגנה עולה על העניין שיש לא לגלותה, או שהיא חיונית להגנת הנאשם.
:השר לביטחון לאומי רשאי לאצול את סמכותו לפי סעיף זה לאחד מאלה:
:(א) שופט מחוזי בדימוס בעל ידע וניסיון מקצועי בדין פלילי;
:(ב) קצין משטרה בכיר בדימוס בדרגת תת-ניצב ומעלה ששירת באגף החקירות והמודיעין במשטרת ישראל;
:(ג) פרקליט בדימוס ששימש בתפקיד משנה לפרקליט המדינה, מנהל המחלקה הפלילית בפרקליטות המדינה או פרקליט מחוז;
:(ד) יועץ משפטי לשעבר של משרד ממשלתי או של גוף ביטחוני בעל ניסיון מקצועי בתחום המודיעין.

## קישורים חיצוניים
* הנחיות התביעה הצבאית הראשית - הטיפול בחומר חקירה שעליו נדרש חיסיון, באתר צה"ל, אוגוסט 2009
* 
* בג"ץ הוציא צו על תנאי בשתי עתירות של המוקד להגנת הפרט והבהיר: הסתמכות על "חומר חסוי" – רק באמצעות תעודת חיסיון, באתר המוקד להגנת הפרט, 25 בספטמבר 2011
* גיל שפירא וישי שרון, הערות ראשוניות בעקבות תיקון מס' 75 לחוק סדר הדין הפלילי, הסניגור 253
* 

קטגוריה:דיני ראיות
צבא שוודיה

**צבא שוודיה** (בשוודית: **Svenska Armén**) הוא צבא היבשה של הכוחות המזוינים של שוודיה, מדינה בסקנדינביה אשר בצפון אירופה, הגדולה מבין המדינות הנורדיות והחמישית בגודל שטחה באירופה. צבא שוודיה הוקם ב-1521 והוא פועל מאז ברצף.

## היסטוריה
צבא שוודיה הוקם בשם Svea livgarde בשנת 1521. הצבא היה מורכב מאנשים בדלרנה. המלחמה הראשונה שהצבא לחם בה היה המלחמה כנגד איחוד קאלמאר. ב-1901, צבא שוודיה הטיל גיוס חובה. הוא בוטל ב-2010 אך הוחזר שוב ב-2017.

## ארגון
צבא שוודיה מחולק לחטיבות שונות בתפקידים שונים. מספר החטיבות הופחת משמעותית בסיום המלחמה הקרה לקראת סוף שנות ה-80, אך התרחב שוב בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2014 וב-2022. צבא שוודיה גם משתף פעולה עם ברית נאט"ו, ברית צבאית בין 32 מדינות צפון אמריקה ואירופה.

מאז 2014, יש בצבא שוודיה כ-50,000 חיילים שמשרתים באופן סדיר או באופן חלקי. הצבא מחזיק ב-8 חיל רגלים משוריינים וב-71 גדודים אשר יכולים להתארגן בתוך כשבוע. הצבא הסדיר מורכב מ-8 גדודי תמרון ממוכנים, 19 גדודי תמיכה הכוללים ארטילריה, נ"מ, חיל הנדסה וחיל רגלים קל, ו-40 חטיבות הגנה.

עד 1937, צבא שוודיה היה כפוף למלוכה השוודית.  ב-1937, הוחלט כי הצבא יהיה כפוף לראש הצבא השוודי. ב-1994, מכיוון שראש הצבא השוודי חדל מלפעול כגוף עצמאי, הצבא היה כפוף למפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה. 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוודיה: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות
קטגוריה:צבאות מודרניים
סוד (רנואר)

**סוד** (בצרפתית: **Confidence**) הוא ציור שמן על בד משנת 1897 מאת האמן האימפרסיוניסטי פייר-אוגוסט רנואר. היצירה מתארת רגע אינטימי של שיחה בין גבר ואישה בסביבה ביתית, ונחשבת יוצאת דופן ביצירתו המאוחרת של רנואר מבחינת הנושא, הקומפוזיציה והדינמיקה בין הדמויות.

## תיאור היצירה
הציור מציג אישה הפונה לעבר גבר ונראית לוחשת באוזנו. פיה פתוח מעט, וראשו של בן שיחה נוטה לעברה בתנוחת הקשבה. שתי הדמויות ממלאות כמעט את כל שטח הקנבס, וראשיהן חתוכים בקצות הבד, באופן המחדד את תחושת הקרבה והאינטימיות. פניו של הגבר מוארים מהחזית, בעוד פני האישה מוצלות, והצבעוניות מבוססת על גוני שמנת, חום עמוק ואדמדם. נקודות צבע בודדות, כמו סרט ורוד בצווארה של האישה, משמשות כמוקדים חזותיים עדינים.

רנואר ממעיט בפרטים סביבתיים, וממקם את הדמויות ברקע חום כהה עם רמז לווילון בצד השמאלי של הבד. בכך הוא יוצר חלל פרטי שאינו מסיח את הדעת מהרגע האנושי המרכזי.

## הקשר סגנוני

בשנות ה־90 של המאה ה־19 חזר רנואר לעסוק בנושאים עכשוויים, בעיקר בדמויות נשיות בפנים הבית. סגנונו באותה תקופה התרחק מהאימפרסיוניזם הטהור והתאפיין בהדגשת קווי מתאר, בנפחים ברורים ובמודלינג מוצק. הדמויות ביצירה זו אידיאליות יותר ביחס לגריזטות הריאליסטיות שאפיינו את עבודותיו הקודמות, והן נטועות באווירה אינטימית ומרוסנת.

## פרשנות
[250px|ממוזער|שמאל|[השיחה (רנואר)|השיחה]]
"סוד" נחשבת יוצאת דופן ביצירתו המאוחרת של רנואר, שכן היא מציגה אינטראקציה בין גבר לאישה בשעה שרוב יצירותיו מהעשור ההוא הציגו נשים בלבד, לרוב בפעילויות שגרתיות כגון קריאה או נגינה. האישה כאן היא הדמות המרכזית והיוזמת, בשונה מהעבודות המוקדמות שבהן הגבר היה לרוב דומיננטי.

בכך, היצירה יוצרת הד לחלק מציוריו משנות ה־70, בהם תועדו רגעים קצרים של קרבה בין דמויות - לדוגמה Dans la loge (1874) או השיחה (1879) - תוך השארת משמעות היחסים ביניהם בלא פענוח מלא. החיתוך הקרוב והזווית החריגה תורמים לתחושת רגע חולף שנלכד בציור, כמעט כצילום.

הדמות הגברית זוהתה כקלוד טראס, מלחין שפעל בחוגים האוונגרדיים בפריז ואחיו של הצייר פייר בונאר. טראס היה מעורב ביצירה ובתיאטרון ניסיוני, ודיוקנו צויר על ידי רנואר גם ביצירות אחרות.

## בעלות והיסטוריית מכירות

הציור נרכש בשנת 1898 על ידי גלריית דורן-רואל בפריז, ומאוחר יותר נמכר לגלריה של אותה משפחה בניו יורק. בשנת 1942 נרכש על ידי סוחר האמנות סם זלץ ונמכר לשחקנית הקולנוע גרטה גרבו. בשנת 2013 נמכר בבית המכירות כריסטי'ס בניו יורק במחיר של 3,595,750 דולר.

## הערות שוליים

קטגוריה:פייר אוגוסט רנואר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי זוגות
היינריך ורנר

**היינריך ורנר** (14 במאי 1874 – 1946) היה רופא, חוקר ואיש צבא גרמני שנולד במולהאוזן, סקסוניה.

הוא למד רפואה באקדמיה על שם הקייזר וילהלם בברלין, ועם סיום לימודיו שירת כרופא צבאי בתפקידים שונים במושבות הגרמניות של מזרח אפריקה הגרמנית, דרום-מערב אפריקה הגרמנית (1904–1906) וקמרון (1914). בתקופה זו הוא עבד גם כרופא קליני בהמבורג (1906–1913). במהלך מלחמת העולם הראשונה היה היגייניסט בחיל הגרמני ובצבא בבלגיה, רוסיה ורומניה. לאחר המלחמה פרש לגמלאות בתואר גנרל-אוברסט, ועסק ברפואה בברלין כמומחה למחלות זיהומיות.

ורנר זכור בזכות תיאורו של קדחת החפירות במהלך התפרצות המחלה במלחמת העולם הראשונה. ההפרעה מכונה לעיתים "מחלת ורנר-היס", על שם האנטומיסט השווייצרי וילהלם היס הבן, שגם תיאר את המחלה. המחלה נגרמת על ידי הטפיל *Rickettsia quintana*, ומועברת לבני אדם על ידי כינת הגוף *Pediculus humanus corporis*.

לאורך שנות הפעילות שלו, ורנר פרסם מספר מאמרים אודות מחלות טרופיות וטפיליות.

## ביבליוגרפיה
* אנטראמבה קולי. Handbuch der pathogenen Protozooen, כרך 1; לייפציג, 1912.
* "Über eine besondere Erkrankung, die er als Fünftagefiber bezeichnet." Berliner klinische Wochenschrift, 1916, 53: 204. (לגבי קדחת השוחות)
* פבריס קווינטנה . ברלין ווינה, 1920.
* "מלריה". ב־Friedrich Kraus (1858–1936) ו־Theodor Brugsch (1878–1963): Spezielle Pathologie und Therapie. כרך 2, 3, ברלין, 1923 (19 כרכים, ברלין ווינה, אורבן ושוורצנברג, 1919–1929).
* Fünftagefieber; Handbuch der pathogenen Mikroorganismen, מהדורה שלישית, כרך 8,2; ינה, ברלין ווינה, 1930.
* Ein Tropenarzt sah Afrika. Nachgelassene papiere. Mit einem Vorwort von EG Nauck. שטרסבורג/קיהל, 1950 בערך. 93 עמודים.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים צבאיים גרמנים
קטגוריה:נפטרים ב-1946
קטגוריה:ילידי 1874
זוג לא הולם

**זוג לא הולם** (באנגלית: **Ill-Matched Lovers**) הוא ציור שמן מאת הצייר הפלמי קוינטן מסייס, אשר נוצר ככל הנראה בין השנים 1520 ל־1525. היצירה משתייכת למסורת של סאטירה מוסרית בציור צפון אירופי מתקופת הרנסאנס, ועוסקת בזוגיות בלתי שוויונית שבה גבר מבוגר וצעירה מתקשרים ממניעים של תשוקה ואינטרס.

## תיאור היצירה
הציור מציג שלוש דמויות בחצי גוף קדמי, המופיעות על רקע שחור מאחורי אדן או שולחן. מימין נראה גבר זקן בעל מראה קריקטוריסטי, בעל עור מקומט ומוכתם, אף בולט, שיניים חסרות ומבט ערמומי. הוא לובש בגד בגוון כחול כהה וחובש כיסוי ראש אדום. ידיו חובקות את האישה שלצידו, כאשר ידו הימנית אוחזת בראשה וידו השמאלית נוגעת בגופה, תוך חשיפת האגודל בסמוך לחזה.

האישה, צעירה ממנו בהרבה, לובשת שמלה ירוקה מעוטרת בזהב ושערה אסוף בסרט כחול וזהוב. היא נוגעת בפניו של הזקן ביד אחת, אך בידה השנייה, הנשלחת מעבר לגופו, היא שולפת ארנק מעור מכיסו. מאחוריה מופיע שוטה בלבוש כתום ובכובע עם אוזני חמור. עיניו פוזלות, לשונו משתלשלת והוא מושיט את ידו לעבר הארנק שהיא גונבת.

בפינה השמאלית של התמונה נראות קלפי משחק ומטבעות המונחים על השולחן.

## נושא ומשמעות
הציור מציג ביקורת מוסרית באמצעות סצנה של הולכת שולל. הזקן מוצג כקרבן של תאוותו, נופל ברשתה של אישה צעירה בעזרתו של שוטה. המסר המועבר הוא כי גברים מזדקנים המאבדים את שיקול הדעת בשל משיכה מינית עלולים להיפגע כלכלית ונפשית.

הציור נשען על מסורת ספרותית שהחלה כבר בעת העתיקה, למשל במחזותיו של פלאוטוס, שבהם הוזהרו גברים זקנים מלבקש קשרים רומנטיים עם נשים צעירות. בתקופת הרנסאנס הפך נושא זה לפופולרי מאוד באמנות הצפון האירופי, גם בהקשרים של ליצנות, סאטירה ולקח מוסרי.

קלפי המשחק עשויים לרמז על הימורים, חוסר שליטה או משחקי כוח בין גברים לנשים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
תאופאנס קונטינואטוס

**תאופאנס קונטינואטוס** (ביוונית: **συνεχισταί Θεοφάνους**; בלטינית: **Theophanes Continuatus**, "האחרים אחרי תאופאנס") הוא השם הלטיני הנפוץ לאוסף כתבים היסטוריים שמקורם בכתב יד מהמאה ה-11, של הוותיקן מאוסף 167. מקור השם באופי האוסף כהמשכו של ה"כרוניקה" שכתב תאופאנס המודה, המכסה את השנים 285–813. כתב היד מורכב מארבע יצירות נפרדות, בסגנון ובצורה השונים מהגישה האנתולוגית של תאופאנס.

היצירה הראשונה, בת ארבעה ספרים, כוללת ביוגרפיות של הקיסרים שמלכו בין השנים 813–867 (מלאון החמישי, קיסר האימפריה הביזנטית, ועד מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית). מאחר שנכתבה בהזמנת הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס (913–959), היא מבוססת על נקודות המבט של השושלת המקדונית. זהות המחבר אינה ידועה, אך כנראה השתמש באותם מקורות כמו יוסף גנסיוס. היצירה השנייה ידועה בשם **Vita Basilii** (בלטינית: "חיי בסיליוס"), ביוגרפיה של בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (867–886), שנכתבה על ידי נכדו קונסטנטינוס השביעי סביב שנת 950. העבודה היא למעשה שירת הלל  – שבח לקיסר בסיליוס והאדרת שלטונו, תוך השמצת קודמו, מיכאל השלישי. החיבור השלישי הוא היסטוריה של השנים 886–948, ומתאר הן תוכן והן סגנון הקרובים לכתיבתו של הלוגופט סימאון לוגותטס והחיבור הרביעי מרחיב אותו עד לשנת 961. זה כנראה נכתב בידי תאודורוס דפנופאטס, זמן קצר לפני 963.

## לקריאה נוספת

* Chronographiae Quae Theophanis Continuati Nomine Fertur Liber Quo Vita Basilii Imperatoris Amplectitur, edited & translated into English by I. Ševčenko (CFHB 42, Berlin, 2011). Life of Basil I, Greek and English on facing pages.
* Chronographiae Quae Theophanis Continuati Nomine Fertur Libri I-IV : recensuerunt anglice verterunt indicibus instruxerunt Michael Featherstone et Juan Signes-Codoñer, nuper repertis schedis Caroli de Boor adiuvantibus (CFHB 53, Berlin, 2015.) Books I-IV, Greek and English on facing pages; commentary and notes in English and Latin.
* Chronographiae quae Theophanis Continuati nomine fertur Liber VI : Recensuerunt anglice verterunt indicibus instruxerunt Michael Featherstone et Juan Signes Codoñer (CFBH 58, Berlin/Boston 2025), Greek and English on facing pages; commentary and notes in English
* Codoñer, J. Signes. El periodo del Segundo Iconoclasmo en Theophanes Continuatus. Amsterdam, 1995.
* Yannopoulos, P. "Les vicissitudes historiques de la Chronique de Théophane." Byzantion 70 (2000). pp. 527–53.


## הערות שוליים

### ביבליוגרפיה

* 


קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:כתבי יד מן התקופה הביזנטית
מחנה נחל שורק

**מרכז התחמושת והטילים 6420** (ראשי תיבות: **מרת"ח 6420**), או **מחנה נחל שורק**, הוא בסיס צבאי של מרכז התחמושת והטילים של אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. הוא ממוקם על נחל שורק, מדרום למושב יסודות על כביש 3, כ-3 ק"מ מזרחה ממחלף שורק.

## הקמת המחנה
כשהבריטים עזבו את הארץ, וארגון ההגנה יצא מהמחתרת, הוא החל להעביר את התחמושת מהסליקים לאחסנה בבסיסים בריטיים. במהרה נבנו בבסיס בגבעתיים חמישה בונקרים בני 160 מ"ר עם פתחי אוורור ודלתות הזזה, ונחצבה מערה עמוקה שדופנה בבטון, ומעלית מיוחדת הוליכה אליה. בסיס זה הפך לימים לבסיס אחסנה שנקרא בסיס "הגבעה." הוא שימש לאחסנת נשק קל, תחמושת כבדה וקלה. מחסן עם תחמושת ציוד מוחזר שהכיל 200 פצצות 81 מ"מ נפיץ התפוצץ, אך איש לא נפגע. בשנת 1950 הופרדה התחמושת מהנשק, ובאותה שנה הקימו את בסיס ואדי סרר שהפך לימים למרת"ח נחל שורק. בבסיס הוקם גם מכון לטיפול בתחמושת לניקויה ושימורה. לאחר מבצע קדש הועברה תחמושת שלל ותחמושת "כושר נמוך" לאחסנה לטיפול, לניקוי ולשיקום.

## במהלך השנים
לאחר מלחמת יום הכיפורים ב-1973, הורחבה הפעילות במרת"ח, והוקם בסיס תחמושת בביר חסנה בסיני. נקבעה תוכנית חמש-שנתית אשר דרשה פריסת בסיסים ומחנות כך שיענו על הכמויות התחמושת המתוכננות, מספר האוגדות השתלש, ונוסף להקמת בסיסים, הורחבו בסיסים של מרת"ח וביניהם נחל שורק.

בהסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979 התחייבה ישראל לפנות את סיני תוך שלוש שנים, ועל תחמושת מבסיס קציעות בתחום של כ-3 ק"מ מהגבול החדש להתפנות. הסכם השלום אפשר ניתוב תקציבים למימוש חלקי המלחמה, ועקב הפינוי מקציעות והצורך בהרחבה הורחב בסיס נחל שורק.

בעשור השני למאה ה-21, הפעילות בבסיסי מרת"ח כמו נחל שורק הוגבלה עקב התפתחות מואצת של היישובים העירוניים בקרבתם, דוגמת קרבת נחל שורק לכביש ראשי. עם זאת, לצד גדילה בתחמושת וסד"כ בצה"ל הוקמו יחידות שלהן אין מחסני תחמושת, ועל כן, הוקמו בסיסים חדשים, וגם הוגדלה כמות המחסנים בבסיס נחל שורק.

## קישורים חיצוניים
* ספר מרת"ח, אתר חיל החימוש

קטגוריה:אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:בסיסי צה"ל
בלוטות האף

**בלוטות האף** הן בלוטות אקסוריניות באזור הנשימה של רירית האף. שלושת הסוגים העיקריים של בלוטות האף הם הבלוטות הריריות, בלוטות הסרו-מוקוזיות ובלוטות באומן.

## הבלוטות
### בלוטות ריריות
בלוטות האף הריריות הן מוקוזיות (מייצרות ריר/ליחה) ומסייעות להעניק לחות לרירית האף.

### בלוטות סרו-מוקוזיות
הבלוטות הסרו-מוקוזיות הן הנפוצות ביותר ברירית חלל האף והסינוסים (כולל ריכוז גבוה בחלק הקדמי) והן מורכבות מתאים סרוזיים (המפרישים נוזל שקוף) ומוקוזיים.

### בלוטות באומן
בלוטות באומן הן בלוטות סרוזיות בחלק העליון של חלל האף המסייעות לאזור החישה בתחושת הריח.

## הערות שוליים

קטגוריה:אף אוזן וגרון
קטגוריה:אף
קטגוריה:בלוטות
השיחה (רנואר)

**השיחה** (בצרפתית: **La Conversation**) הוא ציור מאת פייר-אוגוסט רנואר, אשר צויר ככל הנראה בין השנים 1893- 1895 במהלך שהותו של האמן בטירה דה ברויאר  שבמונמארטר, פריז. הציור מתאר שתי נערות צעירות משוחחות בתוך גן ירוק וסבוך, כשבמרחק נראית בזיליקת סקרה-קר על רקע שמיים בהירים.

## רקע
בין השנים 1893 ל־1895, רנואר שכר סטודיו בטירה דה ברויאר, הממוקמת על פסגת גבעת מונמארטר בפריז. על פי תיאורו של בנו, ז'אן רנואר, הייתה זו תקופה פורה במיוחד עבורו:

## תיאור היצירה

במרכז הציור נראות שתי ילדות משוחחות בגן שופע, כשצמחייה ירוקה עוטפת את הסצנה כולה. ברקע נראית בזיליקת הלב הקדוש, סמל מוכר של מונמארטר, המוסיפה רובד מקומי ונוף אורבני מאופק לרקע הפסטורלי. הקומפוזיציה יוצרת שילוב בין קרבה אנושית ובין תחושת פתיחות נופית.

## סגנון

הציור מאופיין בשילוב בין יסודות קלאסיים לבין טכניקות אימפרסיוניסטיות. על פי דבריה של חוקרת האמנות ברברה ארליך וייט:

המיזוג הזה ממחיש את סגנונו המאוחר של רנואר, בו ביקש לשלב את הנפחיות והיציבות של המסורת עם האור והקלילות של הגישה האימפרסיוניסטית.

## הערות שוליים

קטגוריה:פייר אוגוסט רנואר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
Lamento en Baile

***Lamento en Baile*** (בתרגום לעברית: "**יגון בריקוד**") הוא אלבום האולפן התשיעי של הראפר הפוארטוריקני דדי יאנקי, שיצא דרך DY Records ו-Zarpazo Records ב-16 באוקטובר 2025.

שם האלבום מגיע מתהילים ל', פסוק י"ב, שם נאמר: "הָפַכְתָּ מִסְפְּדִי, לְמָחוֹל לִי".

## רקע
לאחר שחרור האלבום Legendaddy במרץ 2022, יאנקי הכריז על פרישתו מהמוזיקה כדי לסיים קריירה שנמשכה שלושה עשורים. ביולי 2025 חתם בחברת התקליטים "Zarpazo Records", חטיבה של "Hybe Latin America", והכריז על חזרתו למוזיקה עם הסינגל "Sonríele".

האלבום לדבריו של יאנקי הוא ניסיון "לחדש" את התרבות ה-פופ, כשהוא מציב את ישו במרכז היצירה.

## שחרור וקידום
הסינגל המוביל "Sonríele" יצא ב-10 ביולי 2025. קליפ לשיר "El Toque" יצא במקביל ליציאת האלבום.

ב-10 בדצמבר יצא הווידאו קליפ לשיר "Jezabel y Judas". ב-3 בפברואר ביום הולדתו ה-50, יצא הקליפ לשיר "Toy Hermoso".

## הצלחה מסחרית
"Sonríele", הגיע למקום ה־11 ב"מצעד השירים הנוצריים החמים" של בילבורד לשבוע של ה-25 באוקטובר 2025. בשבוע של ה-1 בנובמבר, הגיע השיר "El Toque" למקום ה־50 באותו מצעד. והאלבום הגיע למקום ה־15 ב"מצעד האלבומים הנוצריים".

## רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי דדי יאנקי והופקו על ידי יאנקי, OMB ו-Xound, למעט היכן שצוין אחרת.

## משתתפים
הקרדיטים נלקחו מ- טיידל.

### מוזיקאים
* דדי יאנקי – שירה, עיבוד קולי
* OMB – עיבוד קולי
* Xound – עיבוד קולי
* Graux – גיטרה (6)
* דייגו קמאצ'ו – כלי הקשה (7)
* חוסה גרסיה - טרומבון (7)
* הרברט קסטרו – חצוצרה (7)
* קרלוס אורלנדו נבארו הוארטס - גיטרה (9, 15–17)
* אבל קסנדרס – תופים, קלידים (12)
* Nekxum – עיבוד קולי (16)

### טכני
* OMB –  (כל הרצועות), הקלטה (1–3, 5–19), מאסטרינג (4)
* ריקרדו סנג'יאו – מאסטרינג
* נאנדו – עריכת סאונד (4)
* ג'ונתן ברחס – הקלטה (5)
* לואיס וגה – הקלטה (7)

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי דדי יאנקי
כפר הנוער תו"ם

**כפר הנוער תו"ם** (תורה ומדע) הוא כפר נוער של האגף לחינוך התיישבותי שבמשרד החינוך, המשתייך לרשת מרכז ישיבות בני עקיבא. הכפר מיועד לתת מסגרת עיונית, טכנולוגית, דתית ופנימייתית לבנים מכתה ט'. הכפר שוכן בקצה הצפוני של מושב חרב לאת שבעמק חפר.

שמו של הכפר נגזר מהפסוק "הולך בתום, ילך בטח", .

בכפר לומדים כ-300 תלמידים המגיעים מכל רחבי הארץ.

## היסטוריה
### ההקמה
טקסט=תמונות|ממוזער|תמונות על קיר בנין המינהלהבשנים הראשונות לקום מדינת ישראל, לא היה קיים בית ספר מקצועי דתי באזור שבין חיפה והקריות לבין רעננה. זלמן ארן ששימש כשר החינוך בשנות החמישים, השקיע רבות בחינוך המקצועי ודאג שבכל בית ספר יוקם מסלול מקצועי. דבר זה התחבר לרצונו של הרב משה צבי נריה, שהקים את ישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה, לעזור לתלמידים שרצו לקבל חינוך דתי איכותי באזור השרון. כך החליט נריה להקים בית ספר מקצועי-דתי ראשון לבוגרי החינוך הדתי באזור, הכולל פנימייה. הכפר הוקם בשנת 1958 על ידי הרב משה צבי נריה והרבנית רחל נריה, במטרה לתת מענה לבנים, במקום המשלב תורה ועבודה.

הרב נריה הצליח להשיג חלקת קרקע שקרן קיימת לישראל החכירה לצורך הקמת בית הספר במושב חרב לאת. משרד החינוך אישר תקציב לבניית שתי כיתות לימוד. במקום נבנה צריף ששימש את הכיתות, וגם משרד ומטבח להכנת הארוחות. ההתחלה הייתה מלווה בקשיים של השגת תקציב נוסף להסעות התלמידים, הזנה בסיסית ותוספת ללימודי תורה. תו"מ החל את דרכו כבית ספר במסלול דו שנתי.

### בית המדרש
בשטחו של בית הספר התנשאה גבעה, שלימים ייבנה עליה בית המדרש. בית המדרש קרוי "משכן עמנואל", על שמו של עמנואל מנדל לצ'מן.

## הנהלת הכפר
הרבנית רחל נריה ניהלה את הכפר במשך עשר שנים, מיום הקמתו.

לאחר שנריה פרשה מניהול הכפר, בשנת 1968, החליף אותה בניהול דויד אלבאום, שניהל את הכפר עד ל-2018, במשך חמישים שנים.

משנת 2018 משמש הרב נועם סאסי כמנהל הכפר.

## מבנה בית הספר
ממוזער|הכניסה לכפר הנוערטקסט=תוכנית המכללה|ממוזער|תוכנית המתאר של קמפוס המכללה להנדסאים
בית הספר כולל מספר מגמות מכתה ט' ועד י"ג -י"ד במכללה טכנולוגית.

הלימודים נחלקים לשלושה מסלולים:
* **נתיבים** - מסלול טכנולוגי: חשמל, תקשוב והנדסת מכונות
* **מרחבים** - מסלול חקלאי: הנערים עובדים בבוקר ביישובי הסביבה ובכפר עצמו, וחוזרים בצהריים להמשך לימודים.
* **דרך יהודה** - המכללה הטכנולוגית ללימודי הנדסאים במגמות חשמל ותקשוב בכיתות י"ג - י"ד.

בשנת הלימודים 2020 הוקמה התוכנית החינוכית-חקלאית בכפר שמטרתה לעודד את התלמידים לתרום לסביבה, לחברה ולמדינה.

בבית הספר ישנן חמש מגמות:
* מגמת חילוץ והצלה בשיתוף מגן דוד אדום, כבאות והצלה ופיקוד העורף. בוגרי המגמה מקבלים תעודת מגיש עזרה ראשונה, תעודת צופה של כיבוי אש ותעודת חובש ומחלץ מוסמך של פיקוד העורף.
* מגמת חקלאות עם התמחות בצומח, בבעלי חיים ובתזונה
* מגמת תקשוב עם התמחות במחשבים ובתקשורת
* מגמת הנדסת מכונות עם התמחות במכטרוניקה
* מגמת חשמל פיקודה

הכפר כולל מעטפת של חינוך פורמלי, חוגי העשרה בשעות אחר-הצהריים, מערך טיפולי והכנה לצבא.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות תיכוניות
קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר: חינוך
קטגוריה:מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא
טיב (שפה)

**שפת הטיב** מדוברת על ידי למעלה מ-6 מיליון איש (כולל דוברי שפה שנייה), בעיקר בניגריה ובחלקים בקמרון.

השפה מדוברת כשפת אם על ידי אנשי הטיב. רוב דוברי השפה בניגריה חיים במדינת בנואה . השפה מדוברת גם במדינות פלאטו, טארבה ונסאראווה הניגריות, כמו גם על ידי מהגרים באבוג'ה. היא חלק משפות הטיוואידות בתוך קבוצת שפות הבנטואידות הדרומיות.

מחקר לשוני על טיב החל כבר בשנת 1854, כאשר הבישוף האנגליקני סמואל אג'אי קראותר ערך רשימה של מילים בטיב. המילון הטיב-אנגלי הראשון פורסם בלאגוס בשנת 1932. הבריטי רוי קלייב אברהם פרסם ספר דקדוק לטיב בשנת 1933, כמו גם מילון ומחקר מקיף בארבעה כרכים בשנת 1940. התנ"ך תורגם לטיב בשנות ה-60. 

## קישורים
* הרשת החברתית Ate-u-Tiv
* דו"ח אתנולוג

## הערות שוליים

קטגוריה:ניגריה: תרבות
קטגוריה:שפות טונאליות
שלמה מזל טוב

**שלמה מזל טוב** (או: **שלמה בן מזל טוב**) היה פייטן ומשורר, מדפיס, ורב שפעל בקושטא במחצית הראשונה של המאה ה-16.

## ביוגרפיה
נולד לפייטן והמדפיס מזל טוב בן דוד (שנפטר לפני 1513) ושהה ב-1474 בטראני שבאיטליה ועסק גם הוא באמנות הדפוס. החוקרים נחלקו בדבר מוצא משפחתו, חלקם סברו שהוא מאיטליה, אך מקצתם גרסו כי מקורה רומניוטי. היה מדפיס ומוציא לאור, שמבית הדפוס שלו יצאו שבעה ספרים. עבד גם בדפוס שמואל אבן נחמיאש; דפוס גרשם שונצינו ודפוס אליעזר שונצינו. חיבר המלצות והסכמות למספר ספרים (כמו ספר "ברכת אברהם" לאברהם טריויש צרפתי). החוקר שלמה רוזאניס כינה אותו "המשורר הראשון הנודע בארצות תוגרמא".

נפטר, ככל הנראה, בין 1545–1555 (אך לא יאוחר מכך, שכן ב-1555 הוא כבר נזכר בברכת המתים).

## שיריו
כ-70 שירים שחיבר שרדו, כ-60 מהם בספר "שירים זמירות ותשבחות" (קושטא ש"ה), שאותו ערך ר' שלמה. רוב ככל שיריו חתומים בשמו (שלמה או שלמה בן מזל טוב). רובם ליטורגיים, אך שלושה מהם הם שירי חול: שיר לכבוד הסולטן סולימאן המפואר; שיר על משחק השחמט (הבנוי לפי שירו של אברהם אבן עזרא בנושא) ושיר המתאר מתקן מכני משוכלל הדומה לממטרה (שרק חלקו הראשון השתמר).

חיבר שירי קודש בסוגות: בקשה שקולה, מי כמוך ואין כמוך, זולת, רשויות (מהן לשבתות הנחמה ומהן סתמיות), פיוטים לחתן ולברית מילה, פתיחות למצוות עשה ולא תעשה ופיוטים נוספים. מהמפורסמים שבהם: "שולמית שובי" (הנאמר במספר קהילות בשמחת תורה) ו"שיר לאילת אהבים".

בשיריו ניכרת השפעה ספרדית עזה, הן בתוכן והן בסגנון. כך, 45 מהם הם: שירים שווי חרוז (34), שירים מעין אזוריים (ביניהם כפולי גוף) ושירי אזור. גם שיטת השקילה היא כמותית, עם מעט סטיות. יחד עם האמור, במקצת משיריו ניכרת גם השפעה של השירה הטורקית: חמישה משיריו שקולים בשיטה ההברתית-פונטית, המבשרים, בין היתר, את המפנה שיבוא לידי ביטוי בהמשך המאה, כמו בשיריו של ישראל נג'ארה. תופעה תבניתית הנמצאת לראשונה בשירה העברית מצויה במספר משיריו הכוללים מילות פנייה מתחלפות, החורגות מהמשקל הקבוע של השיר וכן קטעי רפרן, שאינם בהכרח מחורזים. בפתיחת שיריו, מצוינות מנגינות, ובמקרה של שירים טורקיים (שירים 233-244 ב"שירים זמירות ותשבחות") נכתב "בניגון ישמעאלי" או "בשינוי ניגון ישמעאלי". לחנו של השיר ״אחר נוגנים״ שחיבר, מופיע כ״ישמעאלי״ בקובץ, אך אצל פייטנים מאוחרים יותר זכה כבר השיר שהלחן בו הוא מושר ייקרא על שמו.

## חיבורים נוספים
חיבר מספר ספרים שלא הגיעו לידינו:
* רביד זהב ותורי זהב (פירוש לתרי"ג מצוות)
* יריעות שלמה (כנראה שירי חול)

## לקריאה נוספת
* טובה בארי, שלמה מזל טוב וניצני השפעתה של השירה הטורקית על השירה העברית **[[פעמים]] 59** עמ' 65–76.
* יצחק מרקון, ר' שלמה מזל טוב, **ספר היובל לאלכסנדר מרקס**, ניו יורק תש"י, עמ' שכא-שמח.
* 
* ורד טוהר, שלמה בן מזל טוב והפוליפוניה של השיח בספר העברי: בין המגיה לבין המשורר, **[[עלי ספר]]** לב-לג 127–146 (2023).
*דוד בן רחמים כהן, **שירי שלמה בן מזל טוב**, עבודת מאסטר מוגשת לפרופ׳ חיים שירמן, החוג לספרות באוניברסיטה העברית בירושלים, אייר תשכ״ח.

## קישורים חיצוניים
* ר' שלמה בן מזל טוב באתר הפיוט והתפילה
* 
* 
* שירים מאת שלמה בן מזל טוב באתר דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:מדפיסים עבריים
קטגוריה:יהודי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16
אריה לייב מרכביין

**אריה לייב מארכביין** (מכונה גם: **אריה לייב שוחט**; נפטר בי"ח בניסן תרס"ד, 3 באפריל 1904) היה מן החזנים הבולטים בפולין וברוסיה הלבנה במחצית השנייה של המאה ה־19. נודע בקולו הערֵב, בכישרון המוזיקלי יוצא הדופן שלו ובהיותו מקור לחנים ידוע בקרב חזנים רבים בדורו ובדורות שלאחריו.

## ביוגרפיה
אריה לייב התייתם מאביו בגיל 11 בעיר באדקע. כבר בילדותו ניכרו בו כישרונותיו המוזיקליים ובעיקר קולו הערב והמתוק. בגיל 14 נלקח תחת חסותו של החזן ר' תנחום מהעיר הסמוכה דובנו, שהתרשם מיכולותיו, ולאחר זמן אף השיאו לבתו.

הוזמן לשמש כחזן בבית הכנסת בעיירה מזריטש שבפולין הקונגרסאית של האימפריה הרוסית (כיום בפולין). לא ידע בתחילה לקרוא תווי נגינה, אולם אף על פי כן נודע כ"מקור של מלודיות". בשעות בין השמשות נהג לשבת וליצור קטעים מוזיקליים חדשים, ולקח תחת ידיו נערים מבני ה"תלמוד תורה" שהיו בעלי קול טוב. הוא ייסד מקהלה, שעמה בוצעו לחניו וקטעי חזנות שיצר, ואלה התפרסמו כמבצעים ברמה מופתית.

ביתו היה פתוח לכל: עניים, חולים ואורחים. היה למדן, וביתו היה מרכז רוחני ומוזיקלי לכל מבקשי חזנות בעירו. גם עשרות שנים לאחר פטירתו העידו בני דורו כי "תפילתו ולחניו עדיין מרחפים בבית המדרש".

## פעילותו החזנית
שמו התפרסם ברחבי פולין, ואנשים היו נוסעים במיוחד כדי לשמוע את תפילתו. לאחר שבניו סירבו להתגייס לצבא הרוסי נאלץ להימלט מרוסיה במוצאי שבת אחד. הוא עבר להונגריה ושימש כחזן באזור סמוך למישקולץ. תשע שנים כיהן שם, אך לאחר "צו החנינה" של הצאר ניקולאי, המשיב את כל הנמלטים משרות צבאי, שב לעירו.

עם שובו התקבל בשמחה גדולה, בתהלוכה מוזיקלית, ושב לכהן כחזן הבית הכנסת. הוא נפטר בי"ח בניסן (חול המועד פסח) ה'תרס"ד.

## תלמידיו ולחניו
אריה לייב השפיע על דור שלם של משוררים וחזנים, ושרידי ניגוניו עוברים עד היום במסורת החזנים במזרח אירופה. בניו, ר' יעקב משה ותנחום, כתבו את לחניו בתווים ושימרו אותם לדורות.

## משפחתו
בשהותו בהונגריה הותיר שלושה בנים:
* **בנימין מרדכי** – חזן שו"ב בהמבורג.
* **תנחום צבי** – היגר לארצות הברית.
* **אליעזר** – היגר לארצות הברית
**בנו **אלחנן צבי** היה זמר אופרה במילאנו, איטליה.

בנו הבכור:
* ** יעקב משה** – סוחר בשדליץ, מוזיקאי, ומייסד להקת החזנות "הזמיר".

חתנו:
* הרב **בצלאל רוזן** חבר ועד "אגודת הרבנים" באמריקה.
**בנו, **אהרן רוזן** – מבקר המוזיקה של העיתון היידי "טאגבלאט".

## הנצחה
ניגוניו של אריה לייב ממשיכים להתקבל במסורת החזנות, וחלקם מבוצעים עד היום בבתי כנסת ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* די געשיכטע פון חזנות, עמ' 214 

## הערות שוליים

קטגוריה:חזנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:חזנים פולנים
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:ילידי המאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1904
קטגוריה:שוחטים
אמיליה ג'ונס

**אמיליה ג'ונס** (באנגלית: **Emilia Jones**; נולדה ב-23 בפברואר 2002) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה הראשי כבת של הורים חירשים בסרט הדרמה "CODA" מ-2021, עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר. היא ידועה גם בזכות הופעתה בסדרה "המפתחות של משפחת לוק" מבית נטפליקס.

ג'ונס החלה את הקריירה שלה בתיאטראות וסט אנד, בסדרות כמו "בית אנוביס", "דוקטור הו" ו"אוטופיה" והשתתפה במספר סרטי קולנוע.

## ראשית חייה
ג'ונס נולדה בוסטמינסטר שבלונדון ב-23 בפברואר 2002 לזמר והמגיש הוולשי אלד ג'ונס (אנ') ולאמנית הקרקס האנגלייה קלייר פוסט. היא גדלה בשכונת בארנז (אנ') שבריצ'מונד שעל התמזה לצד אחיה הצעיר לוקאס.

בצעירותה, השתתפה ג'ונס בשיעורי משחק ואלתור ודרכם לוהקה לסרט "יום אחד".

## קריירה
קריירת המשחק של ג'ונס החלה בשנת 2011, בגיל תשע, כשהופיעה בתור יסמין בסרט הדרמה "יום אחד". בהמשך השנה היה לה תפקיד קטן בסרט "שודדי הקאריביים: זרמים זרים". באותה שנה ג'ונס ערכה את הופעת הבכורה התיאטרלית שלה בתפקיד הנסיכה פיונה הצעירה בהפקה המקורית של "שרק המחזמר" בתיאטרון דרורי ליין.

ב-2013 היא גילמה את אליס בדרמה של ערוץ 4, "אוטופיה". מאוחר יותר באותה שנה גילמה את המלכה מרי ג'גל הצעירה בסדרת הטלוויזיה הבריטית "דוקטור הו".. עוד ב־2013, היא הופיעה בעיבוד הבימתי של רבקה לנקביץ' לספר טבעת החנק  של הנרי ג'יימס בתפקיד פלורה בת התשע, כשהיא מתחלפת עם שתי בנות אחרות בכל ערב.

ב-2020 שיחקה לראשונה בתפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה כקינסי לוק, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה-פנטזיה של נטפליקס, "המפתחות של משפחת לוק ".

בשנת 2021, כיכבה בסרט הקומדיה-דרמה "CODA" של אפל TV פלוס בתפקיד רובי רוסי, ילדה שומעת להורים חרשים שחולמת לנסוע למכללת ברקלי למוזיקה. עבור התפקיד היא למדה תשעה חודשים את שפת הסימנים האמריקאית, ובמקביל למדה כיצד להפעיל סירת דיג מקצועית. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס, שם הוא נרכש על ידי Apple Original Films תמורת 25 מיליון דולר. הוא הוקרן בבכורה באפל TV פלוס ב-13 באוגוסט 2021 וקיבל ביקורות חיוביות; ג'ונס וטרוי קוטסור זכו לשבחי המבקרים על תפקידם בסרט. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-94.

ב-2024 כיכבה בתפקיד הראשי כריאליטי ווינר  בסרט "ווינר"  של הבמאית סוזנה פוגל.

ב-2025 כיכבה בסרטו של אדגר רייט "הנרדף" בתור אמיליה ויליאמס.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קליפים

## דיסקוגרפיה
### פסקולים

### כאמנית ראשית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגלים ממוצא ולשי
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-2002
הנרדף

**הנרדף** הוא השם שנבחר בעברית כתרגום לשם **The Running Man** באנגלית, שפירושו הוא "האיש הרץ".
מסדר הוורד הלבן של פינלנד

**מסדר הוורד הלבן של פינלנד** (בפינית: **Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta**) הוא אחד משלושה עיטורים רשמיים בפינלנד, יחד עם  ו. נשיא פינלנד הוא המאסטר הגדול של שלושת המסדרים. המסדרים מנוהלים על ידי מועצות המורכבות מקנצלר, סגן קנצלר ולפחות ארבעה חברים. למסדרי הוורד הלבן של פינלנד והאריה של פינלנד יש מועצה משותפת.

## היסטוריה
מסדר הוורד הלבן של פינלנד נוסד על ידי קארל גוסטף אמיל מנרהיים בתפקידו כעוצר ב-28 בינואר 1919. השם נבחר בעקבות ניצחון הצד הלבן במלחמת האזרחים הפינית ב-1918 ומשושנת הרלדיקה. כללי ותקנות המסדר אושרו ב-16 במאי 1919, והכללים הנוכחיים שלו מתוארכים ל-1 ביוני 1940. סולם הדרגות המתוקן אושר לאחרונה ב-1985. הקישוטים המקוריים עוצבו על ידי אקסלי גאלן-קאללה. בשנת 1963 הוחלפו צלבי הקרס של הצווארון בצלבי אשוח שעוצבו על ידי האמן . עיטור הכבוד יכול להינתן הן על כישורים צבאיים והן על כישורים אזרחיים.

## סמלים
הסרט לכל הקטגוריות הוא בגוון אולטראמרין המופיע בדגל פינלנד, אם כי רשמית התקנון אינו מגדיר את צבע הסרט מעבר לכך שהוא "כחול כהה". המוטו של המסדר מופיע על המדליון והוא Isänmaan hyväksi (בפינית 'לטובת המולדת').

נשיא פינלנד עונד את הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד עם צווארון (שרשרת צוואר). הצווארון נלבש ארבעה סנטימטרים משני הצדדים ותלוי במרחקים שווים מלפנים ומאחור. סימני הצלב הגדול והמפקד מוענקים עם כוכב חזה.

## דרגות
דרגות מסדר הוורד הלבן של פינלנד הן:
* הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד עם צווארון
* הצלב הגדול של הוורד הלבן של פינלנד
* מפקד מדרגה ראשונה של הוורד הלבן של פינלנד
* מפקד הוורד הלבן של פינלנד
* אביר דרגה ראשונה של הוורד הלבן של פינלנד
* אביר של הוורד הלבן של פינלנד
* צלב ההצטיינות של הוורד הלבן של פינלנד
* מדליית הדרגה הראשונה של הוורד הלבן של פינלנד עם צלב זהב
* מדליית דרגה ראשונה של הוורד הלבן של פינלנד
* מדליית הוורד הלבן של פינלנד

## זוכים
בדרך כלל הצלב הגדול עם הצווארון מוענק רק לראשי מדינות זרות, לדוגמה למלך פואד הראשון ממצרים (1935), שארל דה גול (1962), יוסיפ ברוז טיטו (1963) והמלך בירנדרה מנפאל (1988). במקרה של בני מלוכה, ניתן להעניק אותו גם לבני זוג, כך גם יורשים מיועדים של מונרכיות נורדיות קיבלו את העיטור. עם זאת, המאסטר הגדול רשאי עקרונית להעניק אותו כרצונו. במהלך מלחמת העולם השנייה ניתן העיטור באופן חריג להרמן גרינג ויואכים פון ריבנטרופ.

ראשי ממשלת פינלנד מקבלים בדרך כלל את הצלב הגדול. פוליטיקאים שמאלנים מסוימים סירבו ללבוש את הצלב, וראשי ממשלה זמניים לא קיבלו אותו. הצלב הגדול ניתן גם לנשיאי בית המשפט העליון ובית המשפט המנהלי העליון, לארכיבישוף טורקו ופינלנד, ולקנצלר המסדר.

### עיטורים חריגים
* הצלב הגדול עם צווארון, תכשיטים וחרבות הוענק רק פעם אחת, לקארל גוסטף אמיל מנרהיים ב-4 ביוני 1944.
* צלב גדול עם תכשיטים ניתן לשלושה פינים: הסנאטור  (1938), שר החוץ  (1946) וז'אן סיבליוס (1950).
* הצלב הגדול עם חרבות הוענק לשלושה לוטננט גנרלים פינלנדים: היילמאר סילאסוואו, אדוורד הנל ו. העיטור הוענק גם למספר קצינים בכירים זרים, כגון הקולונל גנרל הגרמני אדוארד דיטל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:עיטורים לאומיים
קטגוריה:פינלנד: סמלים לאומיים