open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1982 בטלוויזיה

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1982 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.

## אירועים בולטים

* 4 באפריל – תחרות האירוויזיון התקיימה בעיירה הרוגייט שבממלכה המאוחדת. בתחרות זכתה מערב גרמניה, עם השיר "Ein bißchen Frieden" ("מעט שלווה"), אותו ביצעה הזמרת הגרמנייה ניקול.
* 2 בנובמבר – ערוץ 4 הבריטי מתחיל את שידוריו בממלכה המאוחדת.

## סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1982

;**בארצות הברית**
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1982. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו **[[:קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1982]]**.



קובץ:David Letterman hosting Late Night show, 1982.jpg|"לייט נייט עם דייוויד לטרמן"
קובץ:David Hasselhoff 1982.jpg|דמותו של דייוויד הסלהוף ב"אביר על גלגלים"



**בישראל**

**במדינות אחרות**

## סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1982

**בארצות הברית**

## נולדו

* 1 בינואר – ימית סול, שחקנית ודוגמנית
* 11 בפברואר – נטלי דורמר, שחקנית אנגלייה

* 3 באפריל – דאנה איבגי, שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית
* 3 באפריל – קובי סמולדרס, שחקנית קנדית. ידועה בעיקר בזכות גילומה של רובין שרבטסקי בסיטקום "איך פגשתי את אמא"
* 5 באפריל – היילי אטוול, שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית
* 10 באפריל – קיילר לי, שחקנית אמריקאית
* 15 באפריל – סת' רוגן, שחקן קולנוע וטלוויזיה, קומיקאי, תסריטאי ומפיק יהודי-קנדי
* 16 באפריל – ג'ינה קראנו, שחקנית אמריקאית
* 24 באפריל – קלי קלרקסון, זמרת אמריקאית, זוכת העונה הראשונה של תוכנית המציאות אמריקן איידול
* 29 באפריל – בר פאלי, דוגמנית ושחקנית ישראלית-אמריקאית
* 30 באפריל – קירסטן דנסט, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית

* 11 במאי – קורי מונטית', שחקן קנדי (נפטר ב-2013)
* 31 במאי – אליענה בקייר, שחקנית ישראלית

* 7 ביוני – אניה בוקשטיין, שחקנית, זמרת, דוגמנית ומדבבת ישראלית
* 12 ביוני – אביב אלוש, שחקן, מוזיקאי, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי
* 7 ביולי – אילנית לוי, דוגמנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית
* 8 ביולי – סופיה בוש, שחקנית אמריקאית
* 23 ביולי – פול ווסלי, שחקן טלוויזיה אמריקאי
* 24 ביולי – אליזבת מוס, שחקנית אמריקאית
* 13 באוגוסט – סבסטיאן סטן, שחקן אמריקאי
* 17 באוגוסט – מארק סאלינג, שחקן ומוזיקאי אמריקאי, אשר היה מוכר בעיקר מדמותו של נח "פאק" פאקרמן, שאותה גילם בסדרת הטלוויזיה המוזיקלית glee (נפטר ב-2018)

* 28 באוקטובר – מאט סמית, שחקן אנגלי
* 30 בדצמבר – יאנה גור, דוגמנית ושחקנית ישראלית

## נפטרו

* 5 במרץ – ג'ון בלושי, שחקן אמריקאי (נולד ב-1949)

* 30 בנובמבר – אריק תומפסון, שחקן, מנחה טלוויזיה ומפיק אנגלי (נולד ב-1929)

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים
מחנה הריכוז בלכהמר

ממוזער|הקרמטוריום לשעבר של המחנה
**מחנה הריכוז בלכהמר** היה תת-המחנה השני בגודלו של אושוויץ, והוא היה חלק מאזור התעשייה בלכהמר, שבו היו ממוקמים מספר מחנות. המחנה פונה ב-21 בינואר 1945, וחמישה ימים לאחר מכן חזרו כוחות גרמניים ורצחו ניצולים שנשארו מאחור.

## היסטוריה
המחנה הוקם ב-1 באפריל 1944, כאשר מחנה בלכהמר, מחנה עבודת כפייה ליהודים, שהיה ממוקם ליד העיירה בלכהמר (כיום בלחובניה שלונסקה, בפולין), אשר הייתה חלק מגרמניה עד 1945, הועבר לפיקודו של מחנה מונוביץ, שהיה תת-מחנה של אושוויץ. בתחילה, אוכלס המחנה בכ-3,000 אסירים גברים וכ-200 נשים, והוא היה הגדול ביותר מבין תתי-המחנות של אושוויץ, למעט מונוביץ עצמו. שטח המחנה היה כ-10 אקרים (כ-4 דונם), והוא הכיל 25 צריפים והוקף בחומה מבטון בגובה 4 מטרים. במהלך קיומו עברו בו 4,500 אסירים מ-15 מדינות שונות.

ב-21 בינואר 1945, בשעות הבוקר, פונה המחנה בשל התקרבות הצבא האדום. אסירים ממחנות מזרחה יותר, כולל יאבורז'נו וגלייביץ, עברו דרך בלכהמר במהלך צעדת המוות. כ-4,000 אסירים קיבלו חצי כיכר לחם עם מעט מרגרינה ודבש וחצי נקניקיה, ולא קיבלו מזון נוסף עד שהגיעו למחנה הריכוז גרוס-רוזן ב-2 בפברואר. יותר מ-800 מהם מתו או נרצחו בדרך.

כ-100 אסירים חולים נותרו בבית החולים של המחנה, אם כי כמה אסירים בריאים יותר הצליחו להתחבא מחשש לצעדת מוות נוספת. רבים מהם עזבו את המחנה מיד לאחר עזיבת אנשי האס אס האחרונים.

## הטבח
בשעות הצהריים של יום הפינוי הגיעה למחנה קבוצה מאנשי "ארגון טודט". הם הורו לכמה מהאסירים הבריאים יותר לחפור בור קבורה, וירו בחלק מהאסירים שניסו לחפש מזון שנשאר מאחור. עשרה אסירים יהודים, רובם מסלובקיה, נמלטו, בעוד האחרים נשארו במחנה במשך חמישה ימים נוספים.

ב-26 בינואר, חזרו למחנה בין 100 ל-150 חיילים גרמנים. העדים חלוקים בדעותיהם לגבי השייכות הצבאית של החיילים – חלקם טענו כי היו אנשי הוורמאכט, ואחרים כי היו אנשי האס אס. ההיסטוריון דניאל בלטמן סבור כי ייתכן שהיו אלה שומרים חדשים שגויסו למחנות הריכוז ועדיין לבשו מדי ורמאכט.

החיילים נכנסו למחנה, השחיתו את משרדי האס אס הנטושים, ואז החלו לירות באסירים חסרי הישע ששכבו במרפאה. האסירים שהיו מסוגלים ללכת נדרשו לשאת את הגופות לבור הקבורה שנחפר בשבוע הקודם, ושם נורו גם הם. הגופות כוסו בקש ובנזין והוצתו. כל מי שניסה להימלט נורה למוות. החיילים ערכו חיפוש יסודי במחנה וכל אסיר שנמצא הוצא להורג במקום. פחות מעשרה אסירים שרדו את הטבח.

ייתכן שהטבח בוצע בעקבות פקודה של המפקד ארנסט-היינריך שמאוזר, שניתנה ב-24 בינואר, שלא להשאיר אף אסיר חי, אך אין הוכחה לכך שהרוצחים ידעו על הפקודה. כך או כך, ההחלטה לבצע את הרצח התקבלה על ידי הקצין שהיה במקום. מקרים דומים התרחשו גם במחנות אחרים, כולל טבח שהתרחש בתת-המחנה צ'כוביץ-ואקום של אושוויץ.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחנות ריכוז בפולין
קטגוריה:אושוויץ
אולפני סנטה מוניקה

**אולפני סנטה מוניקה** (באנגלית: **Santa Monica Studio**) היא חברה בת של תאגיד סוני שעוסקת בפיתוח משחקי וידאו. החברה ממוקמת בעיר לוס אנג'לס, במדינת קליפורניה שבארצות הברית. ידועה כמפתחת של זיכיון משחקי "אל המלחמה".

## היסטוריה
הסטודיו נוסד בשנת 1999 על ידי אלן בקר והתמקם בעיר סנטה מוניקה שבמדינת קליפורניה. טרם היווסדות הסטודיו, בקר עבד במטה של "סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט", חברה בת של תאגיד סוני, בפוסטר סיטי. הסטודיו נוצר מתוך רצון להתרחק מהאווירה התאגידית של המטה ולייצר חלל עבודה, להפקת תוכן בעל ערך מסחרי ואמנותי, ללא מחיצות בין החולקים אותו.

המטרה הראשונה של הסטודיו הייתה לפתח משחק חדש עבור הקונסולת משחקים הבאה של סוני, הפלייסטיישן 2. הפרויקט הראשון, שעבורו הסטודיו יצר מנוע משחק חדש ששימש גם בפרויקטים הבאים, היה משחק המרוצים העתידני  שיצא באוקטובר 2001. למפיקת המשחק ואחת המקימות של הסטודיו החדש, שאנון סטודסטיל, היה חשוב להראות לסוני שביכולתם לספק מוצר במסגרת הלוח זמנים והתקציב שהוקצו לכך.

המשחק השני שהסטודיו פיתח עבור הפלייסטיישן 2, "אל המלחמה" שיצא במרץ 2005, הפך ללהיט שזכה להצלחה במכירות ובביקורות ומיוחסת לו תרומה להגדלת מכירות הקונסולה. הצלחת המשחק הביאה לפיתוח משחקי המשך רבים ונכון לרבעון האחרון של 2022, הזיכיון בכללותו הניב את מכירתם של כ-66 מיליון עותקים.

הסטודיו כולל מחלקה פנימית העוסקת בפיתוח משחקי החברה ומחלקה חיצונית העוסקת בסיוע לפיתוח משחקי חברות אחרות, כגון "Journey"  משנת 2012 של מפתחת המשחקים .

בשנת 2014, לאחר 15 שנים בעיר סנטה מוניקה, הסטודיו עבר ללוס אנג'לס.

## משחקים שפותחו על ידי החברה

## משחקים שהחברה סייע לפיתוחם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות משחקי וידאו
אן סמית'

**אן סמית**' (באנגלית: **Anne Smith **;  נולדה ב-1 ביולי 1959) היא טניסאית עבר אמריקאית. היא זכתה ב-10 תוארי גארנד סלאם בטורנירי זוגות נשים וזוגות מעורבים. בשנים 1980/1981 היא השלימה "גראנד סלאם" בתחרויות זוגות נשים.

## ביוגרפיה
אן סמית' נולדה בשנת 1959 בדאלאס. בצעירותה היה הייתה בין שחקניות טניס החזקות בטקסס וניצחה במספר תחרויות לבנות גילה. בשנת 1977 היא התחילה להשתתף בתחרויות גראנד סלאם.

בתחרויות הנשים הצלחתה הגדולה הייתה להגיע לשלבי רבע הגמר.

בתחרויות זוגות נשים סמית' שיחקה רוב הזמן לצד קתי ג'ורדן. בשנים 1980/1981 הזוג זכה ב-5 תחרויות גראנד סלאם תוך ניצחון בכל ארבע התחרויות. באליפות צרפת הפתוחה 1982 סמית' זכתה בתואר נוסף (שיחקה לצד מרטינה נברטילובה. בסך הכול היא השתתפה ב-9 גמרים.

בתחרויות זוגות מעורבים היא השתתפה ב-5 גרמים בתחרויות גראנד סלאם וניצחה בכולם.

סמית' סיימה את הקריירה בשנת 1991. לאחר סיום השתתפות בתחרויות היא השלימה תואר שלישי בפסיכולוגיה והחלה לעבוד בתחום.

סמית' כתבה ספר Grand Slam: Coach Your Mind to Win in Sports, Business & Life ו-The MACH 4 Mental Training System: A Handbook for Athletes, Coaches and Parents.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דאלאס: אישים
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:טקסס: ספורטאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
ועדת עציוני

**ועדת עציוני** הוא שמן של מספר ועדות חקירה ישראליות שבראשן עמד שופט בית המשפט העליון משה עציוני.

## הערות שוליים
אמי (זמרת)

**אמי קריסטינֶה גוטולסרוד קריסטיאנסן** (בנורווגית: **Emmy Kristine Guttulsrud Kristiansen**; נולדה ב-13 בספטמבר 2000), הידועה בשמה הפרטי **אמי**, היא זמרת-יוצרת נורווגית; נציגת אירלנד באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל, שווייץ, עם השיר "Laika Party".

## ביוגרפיה
קריסטיאנסן נולדה בכפר סאנדה ברשות המקומית הולמסטרנד שבנורווגיה. בילדותה שרה בין היתר במקהלה. לאחר שאחיה הגדול, ארלן, כבר לקח חלק בתוכנית המוזיקה לנוער "מלודי גראנד פרי ילדים" ששודרה ב-NRK ב-2011, השתתפה גם היא בתוכנית ב-2015. קריסטיאנסן התחרתה שם בגיל 14 עם השיר "Aiaiaiai".

בשנת 2021, השתתפה אמי ב"מלודי גראנד פרי 2021", קדם האירוויזיון הלאומי של נורווגיה לאירוויזיון 2021, שם העפילה לגמר עם שירה "Witch Woods" בחצי הגמר השלישי. בסופו של דבר, לא הצליחה להתמקם בין ארבעת השירים המובילים. ב"מלודי גראנד פרי 2024", קריסטיאנסן הייתה מעורבת בכתיבת השיר "Woman Show" של מתילדה SPZ, כריס ארצ'ר וסלאם דאנק. מחוץ לנורווגיה, גם צברה קהל מחוץ לארץ מולדתה דרך חשבון הטיקטוק שלה, שם היא צברה בסופו של דבר למעלה ממיליון עוקבים.

אמי ידועה באהדתה את קבוצת נוריץ' סיטי.

בינואר 2025 הוכרזה אמי כמשתתפת ב"יורוסונג 2025", קדם האירוויזיון האירי לאירוויזיון 2025 עם השיר "Laika Party", שנכתב בשיתוף עם פזמונאי אירי. היא זכתה הן בהצבעת חבר השופטים הלאומי והן בהצבעת הצופים, וכתוצאה מכך נבחרה לייצג את אירלנד באירוויזיון 2025. היא השתתפה בחצי הגמר השני אשר התקיים ב-15 במאי ולא הצליחה להעפיל לגמר. מאוחר יותר התברר שהיא הגיעה למקום ה-13 בחצי הגמר, עם 28 נקודות.

## דיסקוגרפיה
### סינגלים
* 2015 – "Aiaiaiai".
* 2016 – "Bjørnar".
* 2016 – "Frightened of Lightning".
* 2018 – "Jeg ser at du har ringt".
* 2019 – "The Little Boy".
* 2019 – "Er det du som har tatt den?".
* 2020 – "Gunnar".
* 2020 – "If Only".
* 2021 – "Witch Woods".
* 2021 – "Collection".
* 2021 – "Brilleskille" .
* 2021 – "Some Say".
* 2022 – "Venus (Why Don't We Run)".
* 2022 – "Juliet".
* 2022 – Dear Sandman".
* 2022 – "Dear Santa".
* 2023 – "Just a Ghost".
* 2023 – "DotA" .
* 2023 – "She".
* 2023 – "Haunting You".
* 2024 – "Vil ha dig" .
* 2024 – "Lose My Love".
* 2024 – "Dancing Alone".
* 2024 – "Om du var min" .
* 2024 – "Ain’t Nobody" .
* 2024 – "The Hanging Tree" .
* 2024 – "Boten Anna" .
* 2024 – "Behind Blue Eyes" .
* 2024 – "Say You Love Me" .
* 2024 – "Lie to Me".
* 2024 – "Monster".
* 2024 – "Left Outside Alone".
* 2025 – "Mom is Home" .
* 2025 – "Laika Party".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משתתפי מלודי גרנד פרי
קטגוריה:נציגי אירלנד באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2025
קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:זמרות איריות
קטגוריה:ילידות 2000
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-2000
העימות בגבול לבנון–סוריה (2024–הווה)

**העימות בגבול לבנון–סוריה** הם עימותים מתמשכים בגבול לבנון–סוריה ובתוך צפון לבנון במסגרת מבצע צבאי של צבא סוריה  תחת משטר אחמד א-שרע במטרה לסכל הברחות של חזבאללה ולכבוש שטח בצפון לבנון. במהלך המבצע צבא סוריה השתלט באופן זמני על מספר כפרים בצפון לבנון ועל העיירה .

## רקע

### הקרב על קוסייר
ב-4 באפריל 2013 פתח צבא סוריה במתקפה בקוסייר במטרה להשתלט על העיר ועל הכפרים הסמוכים לה. הקרבות בעיר ובסביבותיה, שבהם השתתפו גם לוחמי חזבאללה, נמשכו למעלה מחודשיים, ובסופם השתלט צבא סוריה על העיר. כיבוש העיר היה אחד מהסיבות לפלישה הסורית אל תוך לבנון.

### נפילת משטר אסד
ב-27 בנובמבר 2024 נחתם הסכם הפסקת האש בין ישראל ללבנון. עם כניסת הפסקת האש לתוקף, פתחו ארגוני המורדים הסורים, ובראשם ארגון היאת תחריר א-שאם, במתקפת פתע על משטר אסד. בתוך כ-12 ימים הצליחו המורדים לכבוש את הערים המרכזיות בסוריה: חלב, חמה, חומס ודמשק, ולהפיל את משטרו של אסד הנתמך בידי איראן וחזבאללה. לאחר מכן קבוצות המורדים יצרו ממשלה חדשה בראשות אבו מוחמד אל-ג'ולאני.

## אירועים
### דצמבר 2024

### ינואר 2025

### פברואר 2025

ב-4 בפברואר היאת תחריר א-שאם סיכלו ניסיון להעביר סמים בגבול, לאחר מכן מחבלי חזבאללה ירו לעבר הכוחות.

בתגובה לכך היאת תחריר וקבוצות נוספות פלשו אל תוך צפון לבנון תחת חיפוי צבאי וכבשו את העיירה . שר ההגנה הסורי הגיע לגבול והראה לחיילים מפה שסימנה חלקים מנפת אל-הרמל בשליטת סוריה.

ב-6 בפברואר נחטפו מספר אזרחים לבנונים על ידי הצבא הסורי החופשי ו-2 חיילים של היאת תחריר א-שאם נחטפו על ידי חזבאללה, שעות אחרי צבא לבנון לקח את השבויים מחזבאללה והחזיר אותם בתמורה לחלק מהאזרחים. באותו יום גדודי שאהין נכנסו אל תוך לבנון על מנת לכבוש שטח נוסף והם לקחו בשבי קבוצה של עשרות מחבלי חזבאללה. בנוסף חזבאללה ירה עשרות רקטות לטווח קצר אל תוך שטח סוריה.

ב-7 בפברואר הצבא הסורי החופשי השתלט על עמדות חזבאללה בגבול סוריה ולבנון והתחילו בירי רחפנים על מנת לעזור לכוחות בתוך לבנון.

ב-8 בפבואר ישראל הרגה בתקיפה אווירית מחבלים שלפי הערכות ניסו ליצור אמל"ח לקרבות בצפון לבנון.

ב-9 בפברואר התחילו קרבות בגבול מדרום לעיירה . מחבלי חזבאללה השתמשו שם במנהרה על מנת לעבור אל תוך סוריה ובתגובה לכך ישראל תקפה את המנהרה.

לקראת הלילה משרד ההגנה הסורי הודיע כי הגבול טוהר ממחבלי ותשתיות חזבאללה וכי הכוחות התחילו בכניסות למספר כפרים על מנת לחסל מחבלי חזבאללה.

ב-10 בפברואר צבא סוריה הודיע על סיום המבצע.

### מרץ 2025

## תגובות
* **:** בתגובה לפעילות חזבאללה במהלך המבצע צה"ל תקף מפעלי אמל"ח בתוך לבנון באזור הבקאע.
* **:** נשיא סוריה אל-ג'ולאני הודיע על תחילת המבצע על מנת "לשחרר את האזורים בסוריה שאיראן כבשה", במהלך המבצע מפקדים בצבא הסורי החופשי ניסו לשכנע את אל-ג'ולאני לכבוש את כל צפון לבנון.
* **:** עקב העימותים בין הצדדים הנשיא ג'וזף עאון ציווה על צבא לבנון לפרוס כוחות בגבול ואם הצבא הסורי החופשי יורה לעבר הגבול אז לירות בחזרה.

## הערות שוליים

2025 02
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קומפוזיציה VI

**קומפוזיציה VI** היא ציור שמן על בד מעשה ידי האמן הרוסי וסילי קנדינסקי משנת 1913, הנמצא כיום במוזיאון הארמיטאז' בסנט פטרסבורג.

הציור הוא תוצאה של 24 סקיצות, והאמן השקיע בו שמונה חודשים. קנדינסקי רצה לתאר שיטפון, טבילה ונושא של הרס ולידה מחדש. העוזרת שלו, גבריאלה מינטר - עמה היה בקשר מקצועי ואישי בין השנים 1902 ל-1916 ייעצה לו להשתחרר מהקו הראשוני ולחשוב על המילה הגרמנית 'Überflut' (שיטפון) ועל התחושות הקוליות שהיא עוררה אצלו. קנדינסקי סיים את הציור תוך שלושה ימים מאז ההמלצה, כשהוא ממלמל את המילה 'überflut' במשך כל שלושת הימים הללו.

## תיאור היצירה
בצד שמאל מצוי מוקד עדין בגוון ורוד, מעט מטושטש, עם קווים חלשים ובלתי מוגדרים. בצד ימין (מעט גבוה יותר מהמוקד השמאלי) נמצא מוקד מחוספס בגוני אדום-כחול, מעט דיסוננטי, עם קווים חדים, נוקשים במידת מה, חזקים ומדויקים מאוד.
בין שני המוקדים הללו מצוי מוקד שלישי (קרוב יותר למוקד השמאלי), אשר ניתן לזהותו רק בהדרגה, אך זהו המוקד המרכזי. באזור זה הצבעים הוורוד והלבן מקציפים באופן היוצר אשליה כי הם מרחפים מחוץ למישור הקנבס או מישור אידיאלי אחר. הם נדמים כמרחפים באוויר, עטופים באדים. תופעה דומה של היעדר מישור ואי-ודאות במרחקים ניתן לצפות, למשל, במרחץ האדים הרוסי המסורתי. אדם העומד בתוך האדים אינו נתפס כקרוב או רחוק, אלא כנמצא "אי-שם". התפיסה הפנימית של היצירה כולה מוגדרת על-ידי המוקד המרכזי הממוקם "אי-שם". עבודה רבה הושקעה בחלק זה עד להשגת האפקט המבוקש: תחילה היה זה רצון מעורפל, שהתבהר בהדרגה. הצורות הקטנות ביצירה דרשו אלמנט שייצור אפקט פשוט ורחב בו-זמנית ("לרגו"). לשם כך נעשה שימוש בקווים ארוכים וחגיגיים, אשר כבר הופיעו ב"קומפוזיציה IV". מעניין לציין כי אותו אמצעי אמנותי יוצר כאן אפקט שונה לחלוטין. קווים אלו מתחברים לקווים רוחביים כבדים החותכים אותם במכוון בחלקה העליון של היצירה, ויוצרים עימם קונפליקט ישיר.

קומפוזיציה VI הייתה יצירתו המרכזית של האמן בתערוכת ה-Erster Deutscher Herbstsalon (סלון הסתיו הגרמני הראשון), שנערכה בשנת 1913 בברלין, תחת ארגון הרווארט ולדן, לצד ציירים כמו אוגוסט מאקה ופרנץ מארק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמיטאז': ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
ונדי טרנבול

**ונדי טרנבול** (באנגלית: **Wendy Turnbull **;  נולדה ב-26 בנובמבר 1952) היא טניסאית עבר אוסטרלית. היא זכתה ב-9 תוארי גארנד סלאם בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים.
## ביוגרפיה
ונדי טרנבול נולדה בשנת 1952 בבריזבן. בצעירותה היא התחילה לשחק טניס ובתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 החלה להשתתף בתחרויות גדולות. בשנת 1975 היא עברה למקצוענית.

בתחרויות הנשים היא הצליחה להגיע למשחקי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה 1977, אליפות צרפת הפתוחה 1979 ואליפות אוסטרליה הפתוחה 1980, אך הפסידה.

בתחרויות זוגות נשים טרנבול הגיע למשחקי הגמר בתחרויות גראנד סלאם 15 פעמים וניצחה 4 פעמים עם פרטנריות שונות.

בתחרויות זוגות מעורבים היא השתתפה ב-6 משחקי הגמר בתחרויות גראנד סלאם וניצחה 5 פעמים עם פרטנרים שונים.

בשנת 1988 טרנבול השתתפה באולימפיאדת סיאול וזכתה במדליית כסף בתחרות זוגות נשים לצד אליזבת סמיילי.

ונדי טרנבול הייתה חברה בנבחרת גביע בילי ג'ין קינג של אוסטרליה.

ונדי טרנבול סיימה השתתפות בתחרויות בשנת 1991. באותה שנה היא נכללה בוועדה אולימפית של הפדרציה הבין-לאומית לטניס.

בשנת 1984 ונדי טרנבול התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
## הישגים
ונדי טרנבול שיחקה 3 פעמים במשחקי גמר בתחרות הנשים של גראנד סלאם, אך הפסידה בכולם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טניסאיות אוסטרליות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:ילידות 1952
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1952
ריצ'רד סקינר

**ריצ'רד סקינר** (באנגלית: **Richard Skinner**; ) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ורמונט בשנים 1815–1816 ובשנים 1818–1819, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1813–1815 וכמושל ורמונט התשיעי בשנים 1820–1823.
## ראשית חייו
ריצ'רד סקינר נולד בליצ'פילד שבקונטיקט, כבנם של טימותי סקינר ושל סוזאנה מארש סקינר. אחיו היה השופט רוג'ר סקינר ממדינת ניו יורק. סקינר למד בבית ספר תיכון וסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של ליצ'פילד. ב-1800 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק במקצוע במנצ'סטר שבוורמונט. הוא נשא אישה את פאני פיירפונט, ולשניים נולדו ארבעה ילדים, ביניהם מארק סקינר, שהיה פוליטיקאי בולט באילינוי. בין עורכי הדין שהתלמדו במשרדו של סקינר היה פיירפוינט אישאם, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ורמונט בשנים 1851–1856.
## קריירה
ב-1801 מונה סקינר לתובע המדינתי במחוז בנינגטון שבוורמונט, תפקיד בו הוא שימש עד 1813. בשנים 1805 - 1813 הוא גם שימש שופט שלום במחוז מנצ'סטר.

ב-1812 נבחר סקינר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן בבית הנבחרים תקופת כהונה אחת של שנתיים בשנים 1813 - 1815. בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה נוספת ב-1814 הוא נוצח ושב לוורמונט כדי לחדש את עיסוקו בעריכת דין.

בשנים 1815 ו-1816 שימש סקינר שופט בבית המשפט העליון של ורמונט. ב-1816 הוא החליף את אסא אלדיס כנשיא בית המשפט, אך ב-1817 ביקש שלא להמשיך בתפקיד. בשנים 1815–1816 ובשנים 1818–1819 הוא היה חבר בבית הנבחרים של ורמונט, כאשר בתקופת הכהונה השנייה הוא היה יושב ראש הבית.

ב-1819 שב סקינר לזמן קצר לתפקידו הקודם כתובע המדינתי במחוז בנינגטון. באותה שנה הוא נבחר למושל ורמונט, וכיהן בתפקיד בשנים 1820–1823, כאשר הוא היה לנשיא בית המשפט העליון של ורמונט. בתפקיד זה הוא החזיק עד 1828, ואז פרש מהחיים הציבוריים.

סקינר גילה עניין בחינוך הציבורי, ושירת כנשיא הסניף הצפון-מזרחי של האגודה החינוכית האמריקאית וכחבר בחבר הנאמנים של מידלברי קולג'.
## מותו
ריצ'רד סקינר נפטר במנצ'סטר ב-23 במאי 1833. הוא נטמן בבית הקברות דלווד שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1566


## קישורים חיצוניים

* ריצ'רד סקינר באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ריצ'רד סקינר באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוורמונט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ורמונט
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ורמונט
קטגוריה:תובעים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1778
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1833
הסופרליגה האלבנית בכדורסל

**הסופרליגה האלבנית בכדורסל** (באלבנית **Superliga Shqiptare e Basketbollit**) היא ליגת הכדורסל הבכירה באלבניה שנוסדה ב-1946 עם הקמת איגוד הכדורסל באלבניה, שיאנית הזכיות היא פרטיזן טירנה עם 33 אליפויות.

עד לעונת 2025/2026 ליגה כללה 6 קבוצות. החל מהעונה הנוכחית היא כוללת 12 קבוצות.
## מבנה הליגה ושיטת המשחקים
הליגה מורכבת מ-12 קבוצות המשחקות בשיטה משחקי בית/משחקי חות. בסוף העונה הסדירה מתקיים פלייאוף בו משתתפות 4 קבוצות.

הקבוצה שסיימה במקום ה-12 יורדת לליגה השנייה בחשיבותה.

## קבוצת הליגה בעונת 2024/2025
*בהסהלידה לכה
*טאוטה דורס
*ק.ב טירנה
*קאמזה באסקט
*ווזניה שקודרה
*אפולוניה פייאר

## אליפות לפי קבוצה
*פרטיזן טירנה (33)
*ק.ב טירנה (21)
*ווזניה שקודרה (9)
*קאמזה באסקט (6)
*טאוטה דורס (4) 
*בהסהלידה לכה (1)
*גוגה בסקט (1)
*קי.אס. פוגרדץ (1)
*דינמו טירנה (1)

## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר יורובסקט

אלבניה
קטגוריה:אלבניה: ספורט
עימות 4 האומות 2025

**עימות 4 האומות 2025** (באנגלית: ) הוא טורניר בינלאומי בהוקי קרח שהחל ב-12 בפברואר והסתיים במשחק הגמר ב-20 בפברואר 2025.

הטורניר אורגן על ידי ליגת ה-NHL וכלל סגלים של 4 נבחרות לאומיות על טהרת שחקני ה-NHL. הוא החליף בעונת 2024/25 את משחק ה"אול-סטאר" המסורתי והאירועים הנלווים אליו.

כל נבחרת כללה 23 שחקנים - 20 מחליקים ו-3 שוערים.

הנבחרות המשתתפות בטורניר היו קנדה, ארצות הברית, שוודיה ופינלנד. המשחקים התקיימו בשיטת ליגה במונטריאול ובבוסטון, ומשחק הגמר בין שתי הראשונות התקיימו בבוסטון.

רוסיה לא השתתפה בטורניר למרות שיש לה ייצוג נכבד בליגת ה-NHL, בגלל הפלישה הרוסית לאוקראינה. גם צ'כיה, אלופת העולם, לא השתתפה בטורניר בשל כמות גבולית של שחקני NHL צ'כים. לנבחרות בולטות אחרות בהוקי הבינלאומי, כגון סלובקיה, גרמניה ושווייץ, אין מספיק שחקני NHL כדי להרכיב סגל מלא, ולכן לא השתתפו גם הן.

המשחקים המוקדמים נערכו בשיטת ליגה, לפי חוקי ה-NHL, כאשר במקרה של שוויון בתום הזמן החוקי התקיימה הארכה בשיטת "שער זהב" עד 10 דקות, בהרכבים חלקיים על הקרח – 3 מחליקים לכל נבחרת במקום 5. במידה שלא הובקע שער זהב בהארכה, הוכרע המשחק בדו-קרב חבטות עונשין. על ניצחון בזמן החוקי הוענקו 3 נקודות למנצחת; משחק שמוכרע בהארכה או בדו-קרב חבטות עונשין העניק 2 נקודות למנצחת ונקודה אחת למפסידה.

שתי הראשונות בשלב הליגה עלו למשחק הגמר; במשחק הגמר השתנתה שיטת ההארכה לנהוג בפלייאוף ה-NHL – הארכה בת 20 דקות בשיטת "שער זהב" ובהרכבים מלאים (5 מחליקים לכל נבחרת) על הקרח, ובמידה שלא הובקע שער זהב התקיימה הארכה נוספת בת 20 דקות, וחוזר חלילה.

קנדה זכתה בטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר על ארצות הברית 3 - 2 לאחר הארכה.
## אולמות

## הנבחרות

* תומאס הארלי צורף במהלך הטורניר, בהיתר מיוחד, כצירוף חירום בעקבות שורת פציעות בנבחרת קנדה במהלך הטורניר

## שלב הליגה

*לאחר הארכה

## משחק הגמר

*לאחר הארכה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות הוקי קרח
קטגוריה:2025 בספורט
קטגוריה:NHL
קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:2025 בקנדה
ג'ון פיצג'רלד

**ג'ון פיצג'רלד** (באנגלית: **John Basil Fitzgerald**;  נולד ב-28 בדצמבר 1960) טניסאי עבר אוסטרלי. הוא זכה בתחרויות  זוגות גברים וזוגות מעורבים. בתחרות זוגות גברים הוא השלים גראנד סלאם.

## ביוגרפיה
ג'ון פיצג'רלד נולד בשנת 1960 וגדל בחווה חקלאית משפחתית. בגיל 15 הוא התחיל לשחק בתחרויות נוער ארציות. בשנת 1979 הוא התחיל להופיע כשחקן טניס מקצועי.

בתחרויות הגברים ב-"גראנד סלאם" פיצג'רלד לא הגיע להצלחות גדולות ולא עלה מעל הסיבוב הרביעי.

בתחרויות זוגות גברים הוא ניצח באליפות אוסטרליה הפתוחה 1982, אליפות ארצות הברית הפתוחה 1984, אליפות צרפת הפתוחה 1986 ובאליפות וימבלדון 1989. בכך הוא השלים "גראנד סלאם" בתחרות זוגות גברים. בשנת 1991 הוא ניצח ב-3 תחרויות גדולות ורק הפסד באליפות אוסטרליה הפתוחה מנע ממנו לקבל גראנד סלאם שנתי. רוב הניצחונות שלו היו לצד אנדרס יאריד.

בתחרויות זוגות מעורבים פיצ'גרלד ניצח באליפות ארצות הברית הפתוחה 1983 ואליפות וימבלדון 1991. בנוסף לכך הוא הפסיד בגמר 3 פעמים.

פיצג'רלד היה חבר נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה וזכה איתה בגביע פעמיים. לאחר פרישה מטניס הוא היה קפטן של הנבחרת משנת 2001 ועד לשנת 2010.

פיצ'גרלד השתתף באולימפיאדת סיאול (1988) ואולימפיאדת ברצלונה (1992).

פיצג'רלד פרש ממשחקים בשנת 1991.

בשנת 1993 הוא קיבל מדליה של מסדר אוסטרליה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טניסאים אוסטרלים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מקבלי מדליה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1960
מלון הזכוכית

**מלון הזכוכית** הוא ספר מאת הסופרת הקנדית אמילי סנט ג'ון מנדל שיצא לאור ב-2020 בהוצאת הרפר קולינס. זהו הרומן החמישי של מנדל, קדם לו תחנה אחת-עשרה שיצא לאור ב-2014. הספר השתלב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ויצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד ב-2023 בתרגומה של מרב זקס-פורטל.

## תקציר העלילה
פול הוא סטודנט באוניברסיטת טורונטו. ערב אחד הוא חולק טבליות סמים שברשותו עם חברי להקה במועדון לילה. אחד מחברי הלהקה מת כתוצאה מהשימוש בסם ופול נמלט לוונקובר, שם מתגוררת אחותו, וינסנט.

כעבור מספר שנים, פול ווינסנט עובדים בבית מלון באי ונקובר. יום אחד מתגלה כתובת גרפיטי על דלת המלון בה נכתב: "תבלע זכוכית". פול מואשם במעשה ומפוטר מעבודתו. וינסנסט פוגשת במלון את ג'ון אלקייטיס, אדם עשיר המנהל חברת השקעות בניו יורק שהוא גם הבעלים של המלון. וינסנט נכנסת למערכת יחסים עם אלקייטיס ועוברת לגור בביתו בקונטיקט שם היא חיה חיי מותרות. כעבור מספר שנים מגלה וינסנט כי פול הפך למלחין מצליח אשר משלב בהופעותיו וידאו ארט עם סרטי וידאו אשר היא בעצמה צילמה.

חברת ההשקעות של אלקייטיס מתגלה כהונאת פונזי והוא נשלח למאסר. וינסנט מתחילה לעבוד כטבחית באוניית משא. באחת ההפלגות וינסנט נעלמת וליאון פרבנט, שאיבד את כספו בחברת השקעות של אלקייטס, נשלח לחקור את היעלמותה.

## קבלת הספר
הספר הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס בתוך מספר שבועות מאז הוצאתו לאור.

בוושינגטון פוסט שיבחו את יכולתה של מנדל לשזור סיפורים שונים ונכתב כי "האכזבה שבלעזוב סיפור אחד מיד מושקטת על-ידי הקסם של הסיפור הבא". בוול סטריט ג'ורנל נכתב כי מנדל "מזמינה אותנו להתבונן בדמויות שלה מרחוק, גם כאשר אנחנו נכנסים לחייהן. הישג שהיא משיגה במיומנות יוצאת דופן".בסלייט נכתב זהו רומן "מהנה בצורה מופלאה על מקריות, גורל ואסונות"' וב-NPR נכתב כי הספר הוא "יצירת מופת" ו"מבט מהמם על איך אנשים מגיבים לאסונות, גדולים או קטנים".

יובל פלוטקין כתב על הספר ב"הארץ", כי למרות שישנם פגמים בספר, "אי אפשר להפריד בין כל הפגמים האלה ובין יופיו המשונה והנוגה של הספר".

## עיבוד לסדרת טלוויזיה
באפריל 2022 פורסם כי ב־HBO Max מפתחים סדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, שתופק על-ידי אולפני פרמאונט. מנדל תכתוב את התסריט יחד עם פטריק סומרוויל, שכתב את התסריט לסדרת הטלוויזיה תחנה אחת-עשרה.

## קישורים חיצוניים
* מלון הזכוכית, באתר הוצאת עם עובד
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים קנדיים
קטגוריה:ספרי 2020
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:ספרי אמילי סנט ג'ון מנדל
הירו קאנאמורי

**הירו קאנאמורי** (ביפנית: **金森 博雄**, באנגלית: **Hiroo Kanamori**, נולד ב-17 אוקטובר 1936) הוא סייסמולוג יפני שתרם תרומה מהותית ביותר להבנת הפיזיקה של רעידות אדמה, והתהליכים הטקטוניים הגורמים להן.

קאנאמורי והסייסמולוג האמריקאי תומאס הנקס פיתחו את סולם המומנט למדידת המגניטודה של רעידות אדמה. זה החליף את סולם ריכטר כמדידה של הגודל היחסי של רעידות אדמה.

קאנאמורי המציא יחד עם Masayuki Kikuchi את השיטה לחישוב התפלגות החלקה במישור השבר על ידי צורת גל טלסאייסמית. הם דימו את תהליך הקרע הסייסמי באמצעות מחשבים בשנות ה-70 וה-80.

לקראת תחילת שנות האלפיים, החל קנאמורי לעסוק בסייסמולוגיה בזמן אמיתי, כלומר ביכולת לתת התרעה בזמן אמיתי, על ידי שימוש נכון ברשת הסייסמומטרים. הוא פיתח שיטה חדשה לזיהוי אזהרה מוקדמת של רעידת אדמה, על ידי ניתוח מהיר של גל P באמצעות רשת חזקה. האלגוריתם נבדק בתקופת הרצה עם מערכת "ShakeAlert"  של דרום קליפורניה, ונמצא כבר בשימוש במקומות רבים בעולם.

בשנת 2014 עוטר קאנאמורי במדליית ויליאם ביואי  של האיגוד הגאופיזי האמריקאי-AGU ; בשנת 2007 הוענק לו פרס קיוטו במדעי היסוד; בשנת 2004 פרס האקדמיה היפנית ; בשנת 1996 הוענקה לו מדליית ולטר בוצ'ר  מטעם האיגוד הגאופיזי האמריקאי-AGU, וב-1994 ו-2006 עוד שני פרסים לאומיים יפניים חשובים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאופיזיקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:סייסמולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1936
באד זלציג

**באד זלציג** (בגרמנית: **Bad Salzig**) היא עיירה בריינלנד-פפאלץ, גרמניה, על הגדה המערבית של נהר הריין. העיירה משתייכת לשטח המוניצפיאלי של עיריית בופארד. באד זלציג נמצאת בסמוך לקובלנץ והלורליי וידועה כעיירת ספא.
## היסטוריה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: גאוגרפיה
קטגוריה:מקומות מרפא
ז'ול אנגל

**ז'ול אנגל** (באנגלית: **Jules Engel**, בהונגרית: **Engel Gyula**; 11 במרץ 1909 – 6 בספטמבר 2003) היה במאי קולנוע, צייר, פסל, מעצב גרפי, מעצב במה, אנימטור ומורה אמריקאי ממוצא הונגרי. הקים וניהל את תוכנית האנימציה הניסיונית ב, שם לימד עד מותו.

## ביוגרפיה
הוא נולד בבודפשט ועבר לאילינוי בגיל 13. ב-1937 למד תקופה קצרה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, לפני שעבד כאדריכל נוף. בינואר 1939 הצטרף לאולפני ההנפשה של וולט דיסני, שם הנפיש סצנות ריקוד שונות בסרט העלילתי "פנטסיה". אנגל השתתף גם בהנפשת הסרט "במבי". ב-1941 עזב את החברה בעקבות שביתת האנימטורים של דיסני.

מ-1942 עד 1944 היה חבר ביחידת הקולנוע של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית. בשנת 1944 הצטרף לאולפן ההנפשה . ב-1959 עזב את המקום והקים, יחד עם  ובאדי גצלר, אולפן הנפשה משל עצמם. האולפן הפיק מספר סדרות טלוויזיה מונפשות, כמו גם כמה מסרטיו של אנגל עצמו. אחד מהם, "Icarus Montgolfier Wright", היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בשנת 1962. אנגל היה פעיל גם כצייר והציג את ציוריו לראשונה בגלריה בלוס אנג'לס בשנת 1945.

ב-1962 נסע אנגל לפריז ועבד גם כמעצב במה. ב-1968 בא אנגל במגע עם הרברט בלאו, המנהל הראשון של . לפי הצעתו, אנגל ייסד את תוכנית האנימציה הניסויית של המכון בשנת 1970 ועמד בראשה עד 2001. בין בוגרי התוכנית נמנים: הנרי סליק, טים ברטון וסטיבן הילנבורג. בשנת 2001 הוכתר אנגל כעמית המכון, תואר שהוענק רק לשני אנשים מלבדיו.

אנגל מת בגיל 94 לאחר מחלה ונקבר בלוס אנג'לס. אחד מתלמידיו סטיבן הילנבורג הקדיש את סרטו, "בובספוג: הסרט", לאנגל. פרויקט השימור של אנגל, שנוסד בשנת 2003, מוקדש לשימור ולטיפול בעבודותיו שלו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:מורים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
Alter Ego

***Alter Ego*** הוא אלבום הבכורה של זמרת הקיי-פופ התאילנדית ליסה. האלבום יצא לאור ב-28 בפברואר 2025, בהוצאת חברות התקליטים RCA רקורדס ו-Lloud.

## רקע והכרזה
בדצמבר 2023, ליסה הודיעה על עזיבת חברת התקליטים YG אנטרטיינמנט עבור עבודת הסולו שלה, בעודה נשארה ב-YG כדי להמשיך בפעילותה כחברה בבלאקפינק. היא הקימה חברת ניהול משלה בשם Lloud בפברואר 2024 וחתמה עם חברת התקליטים RCA רקורדס באפריל כדי להוציא מוזיקת סולו בשיתוף עם Lloud. במאי 2024, Legend Music Studio בפוקט, תאילנד פרסם תמונה עם ליסה בפיסבוק ושיתף כי נציגה מטעם RCA רקורדס טסה בצוות הכולל את אחד המפיקים הווקאליים הטובים בעולם כדי להקליט מספר רצועות עם הזמרת באולפן. ליסה פרסמה לראשונה את הכותרת של אלבומה הקרוב בקליפ לסינגל "New Woman" באוגוסט, בו הראו מספר נשים קוראות מגזין בשם *Alter Ego*. בראיון לשער שלה בבילבורד בנובמבר, היא שיתפה שהיא עובדת קשה על האלבום "מנסה להבין את זה, רשימת הרצועות והכל, מה אני יכולה לשנות שם" והשמיעה כמה מהשירים הלא גמורים עבור הכתב.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2025
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
בראון: הסיפור הלא יאמן בפורמולה 1

**בראון: הסיפור הלא יאמן בפורמולה 1** (באנגלית: **Brawn: The Impossible Formula 1 Story**, בתרגום חופשי: "בְּרוֹן: הסיפור הבלתי אפשרי בפורמולה 1") היא מיני-סדרה מבית היוצר של חברת וולט דיסני משנת 2023, העוקבת אחר סיפורה המופלא של קבוצת בראון בעונת 2009 של מרוץ פורמולה 1, ועל הניצחון הכפול שהצליחה להשיג באותה עונה, הן באליפות הנהגים עם הנהג ג'נסון באטן והן באליפות היצרנים באמצעות שימוש במנוע של מרצדס.

הסדרה כוללת ארבעה חלקים באורך של כשעה כל אחד.

## רקע
הסיפור מתחיל חודשים אחדים לפני פורמולה 1 עונת 2009, עם מעברו של רוס בראון, מהנדס בריטי שעבד בתפקיד בכיר בצוות הפורמולה של חברת פרארי לחברת הונדה. מעט לאחר מכן, עקב המשבר הכלכלי העולמי (2008), בחרה הונדה לפרוש מההתמודדות בפורמולה 1, ולאחר כמה ניסיונות כושלים לאתר רוכש, החליטו רוס ומנהלים נוספים לרכוש את החטיבה מידי הונדה במחיר סמלי של פאונד בודד, לקרוא לה קבוצת בראון ולהתמודד בפורמולה באופן עצמאי בתקציב מינימלי, עם שני הנהגים המקוריים שהיו אמורים להתחרות – נהג המרוצים הבריטי ג'נסון באטן ועמיתו הברזילאי רובנס באריקלו.

מתוך רצון לסייע לקבוצה, הסכימו במרצדס למכור להם מנוע ייעודי, על אף הקושי להתאים אותו בזמן קצר למכונית שתוכננה בהונדה. בנוסף, עקב שינוי תקנות מבנה הרכב, ובעקבות הברקה עיצובית של אחד המהנדסים והתקנת דיפיוזר כפול ברכבי המרוץ של החברה, הצליחו בקבוצת בראון לייצר רכב תחרותי.

## עלילת הסדרה
עלילת הסדרה שוזרת ראיונות בהווה עם בראון עצמו ועם שותפיו לקבוצה – המהנדסים, היועצת המשפטית ונהגי המרוצים של אותה עונה, וכמו גם עם יריביהם ושותפיהם העיקריים, מנהלי קבוצות, מנהלי פורמולה 1 ומרצדס ופרשנים של התחום. קיאנו ריבס בתפקיד העיתונאי והמראיין מלווה את האירועים בסדר כרונולוגי, תוך שיבוץ של קטעי טלוויזיה מהמרוצים עצמם, מהראיונות ומהפרשנויות התקשורתיות באותה עונה.

באופן בלתי צפוי, ניצח באטן בשישה משבעת המרוצים הראשונים של העונה (מתוך 17 מרוצים בסך הכול), ומאז ועד תום העונה התמקד בשימור הניקוד וביריבות שהתפתחה מול שני נהגים אחרים – שותפו לקבוצה באריקלו, שסיים את העונה במקום השלישי, ונהג המרוצים סבסטיאן פטל שהתמודד מטעם קבוצת רד בול רייסינג וסיים במקום השני. למעשה, כבר בתום המרוץ השישה-עשר בברזיל, הבטיחה קבוצת בראון את הניצחון הכפול והדרמטי, ובכך הייתה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה של פורמולה 1 שבעונת ההצטרפות שלה מצליחה לנצח בשתי התחרויות בו זמנית, ולעשות זאת בניגוד לכל הסיכויים.

לאורך אותה עונה התמודדה קבוצת בראון עם סדרה של קשיים חריגים מלבד התזרים הכספי והעובדה שהיא נאלצה לחתום עם ספונסר בסכום נמוך: לאחר שני הניצחונות הראשונים ערערו כמה מהקבוצות האחרות על חוקיות מבנה הרכב של בראון, ובנוסף, בהמשך העונה, התחולל סכסוך כספי בין בעלי הקבוצות ובין הנהלת פורמולה 1, כשקבוצת בראון נאלצה לנוע בין הצדדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

## ביאורים

קטגוריה:דיסני+: תוכניות וסדרות
סינדרום עזה

**סינדרום עזה** היא סדרה תיעודית ישראלית המשודרת בכאן 11 שנוצרה על ידי דובי קרויטורו, הילה יצחקי, אבי סופר ודנה דירקטור. הסדרה מסקרת את רצועת עזה מ-1948 ועד לטבח שבעה באוקטובר ב-2023. הפרק הראשון של הסדרה שודר ב-8 בפברואר 2025.

מבין המשתתפים הבולטים בסדרה: פרופ' ז'אן פייר פיליו, מירון מדזיני, יצחק איני עבאדי, ראובן רוזנבלט, דן קרצר, מוסטפא ברגותי, יום טוב סמיה, גרשון הכהן, עדה שגיא- שנחטפה מניר עוז במתקפת הפתע, ובהמשך הוחזרה במסגרת עסקת החטופים של סוף 2023, וכן עוד משתתפים נוספים. מקריין את הסדרה השחקן ששון גבאי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רצועת עזה
סמיון קורקוטקין

**סמיון קונסטנטינוביץ' קורקוטקין** (ברוסית: **Семён Константи́нович Курко́ткин **; 13 בפברואר 1917 – 16 בספטמבר 1990) היה מרשל סובייטי שפיקד (בין היתר) על קבוצת הכוחות הסובייטיים בגרמניה ועל יחידות העורף (לוגיסטיקה, הספקה ורפואה) של הכוחות המזוינים של ברית המועצות.

## ביוגרפיה
נולד בכפר זפרודניה שליד העיר ראמנסקויה במרכז ההאימפריה הרוסית (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז מוסקבה) למשפחת איכרים. ב-1937 התנדב לשירות צבא האדום. למד בבית ספר לקציני שריון בעיר אוריול. בשנת 1939 סיים את הלימודים והועלה לדרגת לייטננט. בתום הלימודים הוצב כפוליטרוק של פלוגת טנקים בדיוויזיה משוריינת מחוז צ'יטה.

לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות הדיוויזיה הועברה לחלק האירופאי של ברית המועצות. בספטמבר 1941 נכנסה הדיוויזיה לקרבות באזור קרליה כחלק מהארמייה השביעית. במאי 1942 הועבר קורקוטקין לחזית וורונז', שם מונה לקצין פוליטי של גדוד טנקים. השתתף ב. באוקטובר 1942 מונה למפקד גדוד טנקים. כמג"ד נטל חלק בקרב חרקוב השלישי. ביוני 1943 מונה לסגן מפקד חטיבת שריון מס' 14. השתתף ב: קרב קורסק, מתקפת בלגורוד-חרקוב, מבצע דנייפר-קרפטי, מבצע לבוב-סנדומייז' ובקרבות במעבר דוקלה. בדצמבר 1944 מונה למפקד חטיבת שריון ה-13, עמה השתתף במבצע ויסלה-אודר, מתקפת שלזיה התחתית, כיבוש ברלין ושחרור פראג. את המלחמה סיים ברגת פודפולקובניק (סגן אלוף).

לאחר תום המלחמה הוא פיקד על רגימנט טנקים. בשנת 1951 מונה לסגן מפקד דיוויזיה משוריינת ובשנת 1952 מונה למפקד דיוויזיה. בשנת 1955 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1959 מונה למפקד גיס משוריין. בשנת 1960 מונה למפקד ארמיית המשמר המשוריינת החמישית. בשנת 1963 הועלה לדרגת גנרל-לייטננט. בשנת 1965 מונה למפקד ארמיית המשמר המשוריינת השנייה, אשר הוצבה בגרמניה המזרחית. בהמשך פיקד על ארמיית ההלם השלישית (אף היא במזרח גרמניה. בשנת 1967 הועלה לדרגת גנרל-קולונל ומונה לפקד על המחוז הצבאי של עבר הקווקז. ספטמבר 1971 מונה למפקד קבוצת הכוחות הסובייטיים בגרמניה. ביולי 1972 חזר לברית המועצות ומונה לראש שירותי העורף (יחידות, לוגיסטיקה, חימוש ורפואה) של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. בעקבות המינוי הועלה לדרגת גנרל ארמייה. קורקוטקין מילא את התפקיד במשך 16 שנים. במרץ 1963 הועלה לדרגת מרשל ברית המועצות. בשנת 1988 עזב את התפקיד ומונה להיות חבר בצוות המפקחי הכלליים של המטה הכללי – תפקיד ייצוגי בלבד.

סמיון קורקוטקין מת בביתו במוסקבה 16 בספטמבר 1990. הוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה של סמיון קורקוטקין באתר "גיבורי המדינה" 
* ביוגרפיה של סמיון קורקוטקין באתר משרד ההגנה של רוסיה 
* 

קטגוריה:מרשלים סובייטים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור בוגדן חמלניצקי
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור טודור ולדימירסקו
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:מעוטרי עיטור שרנהורסט
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1917
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
אוניברסיטת בחריין

**אוניברסיטת בחריין** (בערבית: **جامعة البحرين**) היא אוניברסיטה ציבורית בבחריין. האוניברסיטה הוקמה בצו מלכותי ב-1986, וכיום היא המוסד האקדמי הגדול והנחשב ביותר בבחריין, עם שלושה קמפוסים (סאח'יר, עיסא, וסלמניה) ויותר מ-30,000 סטודנטים רשומים. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1986 כתוצאה מצו אמירי שהביא למיזוגן של שתי מכללות ציבוריות: פוליטכניק המפרץ (שהוקמה ב-1968), והמכללה האוניברסיטאית לאמנויות, מדעים וחינוך (שהוקמה ב-1979). האוניברסיטה מתוקצבת על ידי ממשלת בחריין בסך של כ-110 מיליון דולר לשנה מתקציב הממשלה.

האוניברסיטה חברה באיגוד הבין-לאומי של אוניברסיטאות ובפדרציית האוניברסיטאות של העולם האסלאמי.

## קמפוסים ומבנים באוניברסיטה
[ממוזער|[סטודנטים באוניברסיטה.|ימין]]
לאוניברסיטה שלושה קמפוסים. הקמפוס הראשי נמצא באזור סאח'יר, ומשתרע על שטח של מעל ל-100 אלף מ"ר. קמפוס זה מאכלס את כל הפקולטות, למעט הפקולטות למדעי הבריאות ולהנדסה. הפקולטה למדעי הבריאות שוכנת בקמפוס הממוקם בסמוך למתחם הרפואי של סלמניה, והמכללה להנדסה שוכנת בקמפוס לצד הפוליטכניון של בחריין.

בסך הכול, האוניברסיטה מכילה כ-66 בניינים, 240 כיתות לימוד, 183 מעבדות, ושלושה חדרי כושר. לאוניברסיטה ארבע ספריות. הגדולה מביניהן – הספרייה המרכזית, מחזיקה בכ-250,000 ספרים, וכן כוללת גם גישה למסד הנתונים של הספרייה הבריטית.

## פקולטות
באוניברסיטה פועלות עשר פקולטות:
* בית הספר לאמנויות
* בית הספר למנהל עסקים
* בית הספר ללימודים יישומיים
* בית הספר לחינוך גופני ופיזיותרפיה
* בית הספר למורים בבחריין (BTC)
* בית הספר למשפטים
* בית הספר לטכנולוגיות מידע
* בית הספר למדעים
* בית הספר להנדסה (עיסא טאון)
* בית הספר למדעי הבריאות

## תוכניות אקדמיות
האוניברסיטה מציעה יותר מ-102 תוכניות אקדמיות, כולל 42 תוכניות לתואר ראשון, 39 תוכניות לתואר שני, 10 תוכניות דוקטורט ו-11 תוכניות לתעודות עמיתים. האוניברסיטה מקבלת כ-15,000 סטודנטים בשנה, 80% מהם מתחילים בספטמבר. קריטריוני הקבלה של האוניברסיטה דורשים בדרך כלל ציון תיכון של 70%, בנוסף לקריטריונים נוספים הנדרשים על ידי הפקולטות.

## פעילות מחקרית ודירוג
מאז 1986 התפרסמו יותר מ-5,000 מאמרי מחקר וספרים של סגל האוניברסיטה, כשמקורם של 80% מהם הוא מהפקולטות למדעים ולהנדסה. האוניברסיטה מקצה כ-11 מיליון דולר בשנה למחקר, ומחזיקה בכ-38 חוקרים במסגרת האקדמיה, הפועלים במשרה מלאה. מאז הקמת האוניברסיטה פורסמו יותר מ-500 עבודת מאסטר.

האוניברסיטה מדורגת באופן עקבי כראשונה מבין האוניברסיטאות במדינה, ובמקום ה-23 מבין האוניברסיטאות הערביות. לפי דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2020, האוניברסיטה מדורגת בטווח המקומות שבין 801 ל-10,000.

## בוגרים בולטים
* סלמאן בן איברהים אל-חליפה, נשיא קונפדרציית הכדורגל של אסיה
* מוחמד עלי חסן עלי, חבר המועצה המייעצת של בחריין

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בחריין
בחריין
FLYYO

**FLYYO** היא חברת תעופה רומנית שבסיסה בבוקרשט, רומניה, הידועה בעבר בשם Aerro Direkt. בסיס פעולה מרכזי של החברה היא נמל התעופה בן-גוריון בישראל.

## היסטוריה
חברת תעופה Aerro Direkt, נוסדה בשנת 2021 כחברת תעופה רומנית. ובהתאם לתקנה 965/2012 של האיחוד האירופי, היא קיבלה זכויות מסחריות בלתי מוגבלות בתוך האיחוד האירופי.

חברת התעופה התמקדה בהפעלת ACMI (aircraft, crew, maintenance ו-insurance) וטיסות שכר ליעדי נופש כמו מצרים, טורקיה ואיחוד האמירויות הערביות.

בשנת 2023 בעוד חברת התעופה המשיכה לשמור על הרישום והאישורים המקוריים שלה כ-Aerro Direkt S.R.L., היא אימצה את FLYYO כמותג שיווקי. שינוי זה בוצע לאחר שחברת תעופה נרכשה על ידי משפחת מייברג (קשורה ליוקריין אינטרנשיונל איירליינס). רכישה זו אפשרה לחברה לחדש את צי המטוסים ולאמץ אסטרטגיות עסקיות מתקדמות.

ב-5 באפריל 2024, FLYYO יצאה לפעילות טיסות שכר ו-ACMI עם טיסת הבכורה של איירבוס A320-200, שנשכר מחברת ליסינג תעופתי "Air Lease Corporation".

בינואר 2025 קיבלה FLYYO אישור מפעיל מדינה שלישית בבריטניה (TCO) שהוענקה על ידי רשות התעופה האזרחית של בריטניה, המבטיח שחברת התעופה עומדת בתקני הבטיחות, התאימות והאמינות התפעולית הבינלאומיים של המרחב האווירי של בריטניה.

בפברואר 2025 חתמה FLYYO על חוזה צ'רטר שנתי עם מספר מפעילי תיירות מובילים בישראל, והשיקה טיסות מנמל התעופה בן-גוריון ל-26 יעדים ברחבי אירופה.

במרץ 2026, לאחר סגירת המרחב האווירי של ישראל בשל מבצע "שאגת הארי" השתתפו מטוסי החברה בטיסות החילוץ של ישראלים מאירופה לנמל התעופה בטאבה.

## יעדים
החל מפברואר 2025, FLYYO איירליינס מתכננת להפעיל טיסות שכר עונתיות ליעדים הבאים:

## צי המטוסים
החל מפברואר 2025, FLYYO מפעילה את המטוסים הבאים:

## קישורים חיצוניים
*  
* חברת תעופה חדשה בדרך לישראל: FlyYo by Aerro Direkt, באתר פספורטניוז, 2 בנובמבר 2023
* חברת התעופה האירופית מסתערת על ישראל: תפעיל טיסות צ'רטר ל-26 יעדים מת"א, באתר פספורטניוז, 5 בפברואר 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה רומניות
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
אריקה ויקמן

**אריקה ויקמן** (בפינית: **Erika Vikman**; נולדה ב-20 בפברואר 1993) היא זמרת ופזמונאית פינית; נציגת פינלנד באירוויזיון 2025 עם השיר "Ich komme".

החלה את קריירת המוזיקה שלה כזמרת טנגו פיני. בשנת 2020 הפכה למוקד התעניינות רב ברחבי אירופה עם יציאת השיר "Cicciolina". אלבום הבכורה שלה, *[[Erika Vikman]]*, דורג בראש מצעד האלבומים הפיני.

## ראשית חייה
ויקמן נולדה ב-20 בפברואר 1993 בטמפרה. מאוחר יותר עברה עם משפחתה להתגורר בלמפה ואז בפורי. גם אמה הייתה זמרת, שרה גם היא מוזיקת טנגו והתחרתה ב-*Tangomarkkinat*, פסטיבל הטנגו הוותיק בעולם. אחותה, יניקה ויקמן, גם התמחתה בשירה. ויקמן החלה לשיר בגיל צעיר, ואף זכתה במקצה הבנות של תחרות טנגו לילדים בשנת 2008.

ויקמן למדה בבית הספר התיכון של טמפרה עד 2013. לאחר מכן למדה גם שירת פופ-ג'אז במכללה למוזיקה של פירקאנמה.

## קריירה
בשנת 2013 התמודדה בעונה השביעית בגרסה הפינית ל"אמריקן איידול". היא נמנתה בין 12 המתמודדים האחרונים של התחרות, וב-7 בנובמבר הודחה במקום התשיעי. מאוחר יותר הוחזרה בשלב גלגל ההצלה, אך הודחה פעם נוספת במקום השביעי.

לאחר התחרות ביססה ויקמן את מעמדה כזמרת טנגו פינית. בשנת 2015 השתתפה ב-Tangomarkkinat, והגיעה למקום השני. בשנה שלאחר מכן התחרתה פעם נוספת בפסטיבל, הפעם דורגה במקום הראשון. ויקמן חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים סוני מיוזיק, והוציאה דרכה את "Ettei mee elämä hukkaan".

בשנת 2020 עברה לוורנר מיוזיק פינלנד. באותה שנה אישר תאגיד השידור הפיני Yle את השתתפותה ב-*Uuden Musiikin Kilpailu*, הקדם הפיני לאירוויזיון 2020, שהיה אמור להתקיים ברוטרדם שבהולנד, אך בוטל בשל הקורונה. שירה לתחרות היה "Cicciolina", שנכתב על שחקנית הפורנו האיטלקייה צ'יצ'ולינה. ערב הגמר שודר ב-7 במרץ בעיר טמפרה. ויקמן סיימה במקום השני, אחרי שהצופים דירגו אותה במקום הראשון, אך חבר השופטים דירג אותה שלישית. השיר הפך ללהיט ברחבי פינלנד והמדינות הנורדיות. באותה שנה הגיעה למקום השלישי בתחרות "הזמר במסכה" כשגילמה את דמות הצרעה.

באוגוסט 2021 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הפיני. בשנת 2025 חזרה להשתתף בקדם הפיני לאירוויזיון 2025, עם השיר "Ich komme". היא הגיעה למקום הראשון ונבחרה לייצג את  באירוויזיון 2025, שיערך בבזל שבשווייץ.

באירוויזיון הופיעה בחצי הגמר השני והעפילה לגמר. בגמר דורגה במקום ה-11 עם 196 נקודות; 88 מהשופטים ו-106 נקודות מהקהל. לאחר התחרות הביעה תסכול מהתוצאות ובמיוחד כלפי כמות הקולות שקיבלה ישראל מהקהל בטענה שישראל הפעילה מנגנון הצבעות רחב.

## חיים אישיים
ויקמן יצאה מהארון כביסקסואלית ב-2020.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2021: *[[Erika Vikman]]*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות פופ פיניות
קטגוריה:נציגי פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2025
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1993
מערוף אל-כרח'י

**מָערוּף אל-כָּרחִ'י** (שמו המלא: **מערוף בן פירוז אל-כרח'י**; בפרסית: **معروف بن فيروز الكرخي**; בן המאה ה-8) היה קדוש מוסלמי סופי.

## קורות חיים
מערוף נולד במאה ה-8 באזור  בבגדד. על פי כמה מקורות, הוא ממוצא מנדאי אך יש הסבורים שהיה בן למשפחה נוצרית. שמו של אביו היה פירוז (Firuz), מה שמרמז על היותו ממוצא פרסי. המשורר הפרסי, סופי, פריד א-דין עטאר כתב בספרו  (זיכרון לקדושים) כי מערוף דחה את כל צורות הפוליתאיזם והתאסלם בגיל צעיר בעזרת עלי אל-רידה, האימאם השיעי השמיני על פי המסורת, לאחר שסיפר זאת להוריו, הם שמחו להתאסלם עמו.

כמה שנים לאחר שהתאסלם, הפך מערוף לתלמידו של המלומד האסלאמי ומיסטיקן סופי  שהיה סוני.

בנוסף, הייתה למערוף מערכת יחסים קרובה עם אחמד אבן חנבל (אף הוא סוני) שאמר עליו "יֶדע אמיתי הוא רק זה שמערוף השיג".

## מסורת סופית
בסופיות חשוב הייחוס ומאחר ומערוף למד אצל האמאם השמיני, שיש לו ייחוס מוכח עד לנביא מוחמד, הוא קשור למה שמכונה , קו חניכה היוצר שרשרת בלתי נשברת למוחמד. מאחר שבנוסף, מערוף אצל דאוד א-טאאי הסוני והיה יורשו, הסופים מכבדים אותו בשל השושלות הרוחניות המרובות שהשתלבו בדרכו.

## תלמידיו
*  שהיה מורו של ג'ונייד אל-בגדאדי.

## קברו
מערוף מת בשנת 815 ונקבר בעיר מגוריו בגדאד. על קברו נבנה מסגד ובית הקברות כולו נקרא על שמו: . על פי המסורת מערוף נודע כמי שתפילותיו נענות ולכן קברו היה מקום עלייה לרגל של נזקקים, חולים ומבקשי בקשות.

## ראו גם
* סופיות
## הערות שוליים

קטגוריה:בגדאד: אישים
קטגוריה:מתאסלמים
קטגוריה:סופיות
קטגוריה:ילידי המאה ה-8
Ich komme

"**Ich komme**" (בעברית: "**אני באה**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הפינית אריקה ויקמן, ונכתב על ידי קריסטל רוסברג ויורי רוסברג. הוא יצא לאור ב-17 בינואר 2025 דרך חברת התקליטים וורנר מיוזיק פינלנד, ונבחר לייצג את  באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.

## רקע
"Ich komme" נכתב והופק על ידי כריסטל רוסברג ויורי רוסברג (Roos+Berg). השיר משלב דיסקו פיני ומוזיקה אלקטרונית. מילות השיר מבטאות מסר של הנאה, אקסטזה ותחושת טראנס, וכן עוסקות בהנאה מינית ובהגעה לאורגזמה.

## תחרות הזמר של האירוויזיון
### ''Uuden Musiikin Kilpailu 2025''
תאגיד השידור הפיני, Yleisradio Oy (Yle), ארגן תחרות בת שבעה משתתפים, *Uuden Musiikin Kilpailu 2025*, אשר כללה גמר יחיד שנערך ב-8 בפברואר 2025, במטרה לבחור את נציגות פינלנד לאירוויזיון 2025. זו הייתה המהדורה ה-14 של התחרות. הזוכה נקבעה באמצעות שילוב של 75% הצבעת קהל ו-25% הצבעת שופטים.

ב-8 בינואר 2025 הוכרז כי ויקמן תשתתף בתחרות, בעוד שקליפ השיר שלה יצא לאור ב-17 בינואר. השיר דורג במקום הראשון עם 430 נקודות.

### באירוויזיון
 פינלנד שובצה להתחרות בחלקו השני של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-15 במאי.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2025 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פינלנד הופיעה כמדינה ה-16 והאחרונה, אחרי . בסוף הערב הוכרזה פינלנד כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר. מאוחר יותר התברר כי פינלנד דורגה במקום השלישי עם 115 נקודות.

זמן קצר לאחר שידור חצי הגמר השני נערכה הגרלת הקצאה שקבעה באיזו מחצית תופיע כל מדינה בגמר. פינלנד שובצה להופיע במחצית הראשונה. ב-16 במאי פורסם סדר ההופעות המדויק של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. פינלנד שובצה כהופעה ה-13, אחרי  ולפני . פינלנד דורגה במקום ה-11 עם 196 נקודות; 88 מהשופטים ו-108 נקודות מהקהל.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2025
קטגוריה:שירי פינלנד באירוויזיון
קטגוריה:שירים בפינית