open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ואסילי ורשצ'אגין (צייר)

**ואסילי פטרוביץ' ורשצ'אגין** (ברוסית: **Василий Петрович Верещагин**; 13 בינואר 1835 – 22 באוקטובר 1909) היה צייר רוסי שנודע בציורים היסטוריים ודתיים ובדיוקנאות. הוא לימד באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנקט פטרבורג, שבה גם למד, והשתייך לסגנון האקדמי.

## ביוגרפיה
ורשצ'אגין נולד וגדל בעיר הקטנה פרם למשפחה של אמנים: אביו, פיוטר פרוקופוביץ' (1795–1843) וסבו, פרוקופי דנילוביץ' (1764–1811 לערך) היו ציירי איקונות. אֶחיו, מיטרופן ופיוטר ורשצ'אגין, נעשו אף הם לציירים. את חינוכו האמנותי קיבל מאביו ומסבו מצד אמו, הצייר איוואן באבין, וכן מצייר מקומי בשם אורלוב.

בשנת 1856 הוא החל את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנקט פטרבורג, שם למד אצל האמן אלכסיי מרקוב. הוא נשאר בה שש שנים וזכה במדליית זהב על ציורו "סופיה מליטא בחתונת בנה, וסילי העיוור". בסיום לימודיו נסע במימון האקדמיה  ללמוד ולצייר באירופה, ובמיוחד ברומא, שם התגורר מרבית התקופה, במקביל לחברו לספסל הלימודים פאבל צ'יסטיאקוב. ברומא העתיק ורשצ'אגין את ציורי הציירים הגדולים וצייר בהשראת דמויות ואירועים באיטליה של אותה התקופה. על ציורו "תפילתה של חנה הקדושה, אמו של שמואל הנביא" זכה במדליית זהב בתערוכה העולמית של פריז ב-1867.

עם שובו לסנקט פטרבורג ב-1869, הציג ורשצ'אגין לאקדמיה שורה של ציורים שצייר בשבתו ברומא, ובהם "לילה בגולגולתא", "אסיר פוגש את משפחתו" וכן דיוקנאות וציורים בצבעי מים. על בסיס הישגים אלה מונה לפרופסור לציור היסטורי וציור דיוקנאות באקדמיה, תפקיד שמילא במשך כעשרים וחמש שנה. בשנה שלאחר מכן החל לעטר את ארמונו  של הנסיך ולדימיר בציורים המציגים נושאים מהשירה העממית הרוסית, כגון הסיפורים על איליה מורומץ ודובריניה ניקיטיץ'.

בשנת 1873, הוא קיבל מדליית זהב נוספת בתערוכה העולמית בווינה, ועשה עבודות דקורטיביות נוספות בקתדרלת ישו המושיע במוסקבה (1875–1879) ובקתדרלת אוספנסקי בקייב.

ב-1891 הוא הוציא לאור אלבום, ובו דיוקנאות של אנשים וסצנות בולטות מההיסטוריה הרוסית, שהפך פופולרי מאוד.

לאחר שבריאותו החלה להתדרדר הוא מסר ציורים רבים, משלו ומשל אחיו פיוטר שנפטר לפניו, ל"מוזיאון התעשייה והמדע" בפרם, במטרה ליצור שם מחלקה נפרדת לאמנות (היום הגלריה לאמנות של פרם ). ורשצ'אגין מת ונקבר בסנקט פטרבורג.

## גלריה

File:Ночь на Голгофе.jpg|לילה בגולגולתא, 1869
File:Appointment of a prisoner with his family.jpg|אסיר פוגש את משפחתו, 1868
File:Верещагин Василий Петрович - Моление святой Анны, матери пророка Самуила.jpg|תפילתה של חנה הקדושה, אמו של שמואל הנביא, 1864
File:Vereshchagin. Defense of the Trinity.jpg|מגיני לאוורת השילוש-סרגייב ב-1608  (ציור מ-1891)
File:Девушка с виноградом.jpg|נערה עם ענבים, 1865
File:Верещагин Василий Петрович - Рыбак.jpg|דייג, 1884


## קישורים חיצוניים

*הציור "אסיר פוגש את משפחתו" באתר הגלריה לאמנות של פרם 
*אלבום תולדות רוסיה באתר ויקישיתוף
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1835
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1909
תמר אדרי

**תמר אדרי** (לבית **גז'בין**) (4 בינואר 1948 – 14 ביוני 2014) הייתה מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית לכנסת.

## ראשית חייה
תמר (תמי) אדרי נולדה בתל אביב להלנה ורפאל גז'בין, מנהלו הראשון של בית החולים רמב"ם בחיפה ומנכ"ל משרד הבריאות בשנים 1967 – 1971. תמר למדה בבית הספר "חוגים" בחיפה והיא בוגרת הגימנסיה העברית בירושלים. היא סיימה (1975) תואר ראשון בהיסטוריה כללית מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. בשירותה הסדיר בצה"ל, 1966 – 1968, שירתה כמקפלת מצנחים.

## קריירה
את עבודתה בוועדת הבחירות המרכזית לכנסת החלה באוקטובר 1969 כמזכירה ביחידה לתפקידים מיוחדים שעסקה במיקום קלפיות, בהצבעה בכלי שיט, ובהסיעי בוחרים לקלפיות. לאחר מכן התמנתה למזכירת הוועדה לצידו של רכז הוועדה דאז מנחם טרלו. ב – 1988 עם פטירתו של מנחם טרלו, נבחרה למחליפתו וכעבור שנה מונתה על ידי יו"ר הוועדה, שופט בית המשפט העליון, אליעזר גולדברג, למנכ"ל הוועדה. בתפקיד זה שימשה עד לפרישתה בתחילת 2010.

תמר ניהלה והייתה מעורבת, כמנכ"לית הוועדה, בשתים עשרה מערכות בחירות. היא הכירה את חוקי הבחירות, התקנות ונוהלי העבודה. עם פרישתה ב–2010, מונתה במקומה כמנכ"לית הוועדה, מזכירתה אורלי עדס.

## חייה האישיים
תמר אדרי הייתה נשואה לדוד אדרי והתגוררה במושב מבוא ביתר שבהרי יהודה. לזוג נולדו שלושה ילדים. היא קבורה בבית העלמין במושב.

## קישורים חיצוניים
* ערב חדש - 23.06.1992 - בחירות 1992
* בחירות הימאים 1996 עם תמי אדרי
* 
* מנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית – בחירות לכנסת ה – 16 / מערכת קליטת נתוני ההצבעה מאובטחת ופועלת ללא דופי.
* ועדת לענייני ביקורת המדינה – נבו / ועדת הבחירות המרכזית מתייחסת לדוחות מבקר המדינה
* הודעת אבל על מותה / ועדת הבחירות המרכזית
* הכנסת – The Knesset מדף פייסבוק ...לזכרה של חברתנו תמר (תמי) אדרי ז"ל / 3 ביולי 2014

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:ועדת הבחירות המרכזית
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מבוא ביתר: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
ז'אק לנקסאד

**ז'אק לנקסאד** (בצרפתית: **Jacques Lanxade**; נולד ב-8 בספטמבר 1934) הוא אדמירל ודיפלומט צרפתי אשר שימש כראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1991–1995.

## ביוגרפיה
לנקסאד נולד בטולון ב-8 בספטמבר 1934. הוא נכדו של האדמירל רנה לנקסאד. הוא נכנס ללימודים באקדמיה הימית הצרפתית ב-1952, וב-1954 נכנס לשירות בצי הצרפתי. הוא שרת על מגוון ספינות כנווט וכשולה מוקשים. כמו כן, מילא תפקידי מטה שונים. בין 1984–1986 שימש כמפקד כוחות הצי הצרפתי בים התיכון, ובין 1986–1988 שימש כמפקד כוחות הצי באוקיינוס ההודי. לאחר מכן שימש כראש הקבינט הצבאי עד 1989, אז הועבר לשמש כראש המטה הצבאי של נשיא צרפת פרנסואה מיטראן. בתפקידו זה היה לו חלק חשוב בקבלת ההחלטות בצרפת בזמן מלחמת המפרץ.

ב-24 באפריל 1991 מונה לנקסאד לראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו, הוא נאלץ להתמודד עם השלכות רצח העם ברואנדה, ולנהל את הפעילות הצרפתית במלחמת בוסניה. הוא התפטר מתפקידו ב-9 בספטמבר 1995 בעקבות ביקורת נוקבת שהטיח בו הנשיא ז'אק שיראק בנושא ניהול המלחמה בבוסניה.

לאחר התפטרותו, מונה לנקסאד לשגריר צרפת בתוניסיה, וכיהן בתפקיד עד 1999. החל מ-2008 הוא משמש כנשיא האקדמיה הימית הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה רשמית, באתר הצבא הצרפתי
* 

קטגוריה:אדמירלים צרפתים
קטגוריה:ראש מטה הכוחות המזוינים (צרפת)
קטגוריה:שגרירי צרפת
קטגוריה:שגרירים בתוניסיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1934
טיסהסלש

**טיסהסלש** (בהונגרית: **Tiszaszőlős**) הוא כפר במחוז יאס-נא'קון-סולנוק, בנפת טיספירד.

## מיקום
הכפר ממוקם בחלק הצפוני של המחוז, על הגבול של הנאג'קונשאג ההיסטורי, על הגדה השמאלית של נהר הטיסה ואגם טיסה. העיר הקרובה ביותר היא טיספירד, כ-8 ק"מ צפונה, בעוד מושב המחוז, סולנוק, נמצא במרחק של 78 ק"מ משם.

היישובים השכנים הם כאמור טיספירד מצפון, Tiszaigar ממזרח, Tiszaderzs ממערב ו-Tiszaszentimre מדרום מערב. הכפר גובל במערב ובצפון-מערב בכפר אוילרינצפלווה.

## נגישות
נתיב הגישה החשוב ביותר לכפר הוא כביש 3216, ניתן להגיע אל היישוב גם ברכבת בקו הרכבת קרצג-טיספירד, שיש לו תחנת עצירה בסמוך למקום. תחנת הרכבת ממוקמת בקצה המזרחי של האזור הפנימי, נגישה בכביש ציבורי מכביש 32, המסתעף מכביש 3216. הניתן להגיע גם בכביש משני מספר 318 הידוע כדרך פרנץ פטר ומשמר את זכרו של אחד מארבעת האנשים המקומיים שנרצחו על ידי הפולשים הרומנים ב-1919.

## היסטוריה
הכפר הוא יישוב מתקופת ארפאד. שמו הוזכר לראשונה בצ'רטר בשנת 1256 בשם **זאולאוס**. על סמך הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו בכפר, נקבע כי חיו שם אנשים כבר בתקופה הפרהיסטורית. זה נתמך על ידי הממצא המפורסם מהתקופה הכלקוליתית, שעלה לפני השטח בשנת 1839 כאשר החוף ליד יישוב סמוך קרס במהלך שיטפון לאחר מכן. הממצא, מטבע זהב נמצא כיום בווינה, והיה שייך בהחלט לנסיך מהתקופה הכלקוליתית. האזכור הבא בכתב הוא מימי הביניים. תושבי הכפר ברחו או התמעטו דרמטית במהלך הכיבוש והמלחמות הטורקיות (הונגריה העות'מאנית), אך הם תמיד חזרו ובנו מחדש את כפרם.

הקידומת "טיסה" מתוארכת למאה ה-17 ומאז מופיע בשם הכפר. מאוחר יותר, מופיעה התוספת "סלש" (Szöllős) כלומר "כרם" והפך קבוע בשם. השם נבע מענבי בר שגדלו על גבעות נהר הטיסה. בשנת 1910, 2554 מתוך 2555 תושבי היישוב היו הונגרים. מתוכם, 404 היו רומים קתולים, 2,083 קלוויניסטים ו-**50 יהודים**.

## אתרים בעלי עניין
* אנדרטת מלחמת העולם
* אנדרטת המרד ההונגרי 1956
* מצבת 15 במרץ
* הכנסייה הקלוויניסטית
* חוות זרעי ענבים
* זיקוק ברנדי והציוד
* מגדל מים
* בית כפרי בן שתי קומות
* נמל ארניושי
* נמל קטמרן

## נולדו כאן
* ז'יגמונד סלשי (1872–1953) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי.
* **[[אישטוואן זאגון]]** (במקור **פליישל**, בהונגרית: **Zágon István;** טיסהסלש, 30 באוקטובר 1893 – בודפשט, 10 בינואר 1975) היה מחזאי יהודי-הונגרי, עיתונאי, דרמטורג, מתרגם ספרותי, הומוריסטן.

## תיירות
* אגם טיסה הוא האגם השני בגודלו בהונגריה ויש לו חי וצומח מגוונים. קמפינג, דיג, טיולי הליכה ושייט אפשריים גם כן. הנמלים נמצאים במרחק של 5 ק"מ מהכפר.
* מבשלת Falusi Patika Látavny Pálinka נפתחה בשנת 2012. כאן ניתן לראות את הטכנולוגיה של ייצור הברנדי, את סוד ייצור הברנדי וכן ציוד זיקוק היסטורי וגם מודרני.

## לקריאה נוספת
* Györffy György: Az Árpád-kori Magyarország történeti földrajza.
* Tiszaszőlős történelme (dr. Vadász István)

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של טיסהסלש
* טיסהסלש באתר uzazom.com

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
כיפת לא

**כיפת לא** או **כיפת לואו** או **כיפת לוא** או **לואו דואום** (באנגלית: **Law Dome**) היא כיפת קרח גדולה הממוקמת בסמוך מדרום לכף פוינסט, באזור ארץ וילקס שבאנטארקטיקה.

גובהה של הכיפה 1,395 מטרים מעל פני הים, היא גובלת בקרחון טוטן שממזרח לה ובקרחון ונדרפורד, שממערב לה. על המדרון המזרחי של הכיפה מצוי קרחון ויליאמסון. מספר קרחונים קטנים נוספים ממוקמים על המדרון הצפוני של הכיפה.

## היסטוריה
### מיפוי הכיפה

הכיפה מופתה באופן גס על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע הייג'אמפ (מבצע קפיצה לגובה), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1946–1947. כמו כן נחקר אזור הכיפה, במסגרת סקרים קרחוניים וגאופיזיים אינטנסיביים שבוצעו על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בין השנים 1962–1965.

### מקור השם

שמה של הכיפה ניתן לה על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.

כיפת הקרח נקראת על שם פיליפ לא (Phillip Law), שהיה דירקטור בחטיבת המחקר האנטארקטית של אוסטרליה (Australian Antarctic Division) בין השנים 1949–1966.

## הערות שוליים

לא
לא
פורנוגרפיה במזרח התיכון

**[[פורנוגרפיה]] [[המזרח התיכון|במזרח התיכון]]** תועדה ונחקרה במשך זמן על ידי חוקרים.

למרות ששידור וגישה לאינטרנט לפורנוגרפיה מוגבלים או אסורים במדינות רבות באזור, גישה נרחבת לפורנוגרפיה זמינה באמצעות צלחות לוויין.

ברוב מדינות המזרח התיכון, אשר יש בהן רוב ערבי (בהם, עיראק, איראן, האמירויות וסעודיה), הפורנוגרפיה אינה חוקית. עם זאת, בשל גישה רחבה לאינטרנט (במיוחד הורדת תוכניות) וקיומו של שוק שחור בקנה מידה גדול בסרטים מערביים, חוק באיראן הועבר באמצע 2007 על ידי הפרלמנט, אשר נתון לאישור של מועצת השומרים, מפיקי סרטים פורנוגרפיים יעמדו בפני הוצאה להורג אם יימצאו אשמים בנוגע לכך.

פורנוגרפיה זמינה למשתמשים בחלק מועט של מדינות במזרח התיכון, כגון אזרבייג'ן, לבנון, ישראל ואף טורקיה והפקת פורנוגרפיה חוקית גם במדינות אלו.

בספטמבר 2011, כנופיה לבנונית-סורית המעורבת בקידום סרטי פורנוגרפיה נעצרה על ידי כוחות הביטחון הכלליים הלבנוניים, לפי סוכנות הידיעות הלאומית של לבנון. הקבוצה מכרה את הסרטים בתקליטורי DVD לקטינים באזורים שונים בלבנון.

## הערות שוליים

קטגוריה:פורנוגרפיה
קטגוריה:המזרח התיכון: היסטוריה
Rae

***Rae*** (בעברית: **ריי**) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית אש. האלבום יצא לאור ב-14 באוקטובר 2022 על ידי חברת התקליטים Mom + Pop. מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים.

## רקע והכרזה
ב-7 במאי 2021, הוציאה אש את אלבום הבכורה שלה *[[Ashlyn]]*, שזכה לביקורות חיוביות. אש אמרה שאלבום הבכורה הושפע מאוד מגירושיה והתחושות הקשות שבאו אחריהם. מנגד, היא אמרה שהאלבום *Rae* מביע תחושות "ביטחון עצמי, חופש מיני, ריגוש ויציאה לחופשי".

## הוצאה וקידום
סינגל הבכורה, "Another Man's Jeans", יצא לאור ב-3 במרץ 2022. אש ביצעה את הרצועה ב-19 במאי ב"לייט נייט עם סת' מאיירס".

הסינגל השני, "Hope You're Not Happy, יצא לאור ב-6 במאי 2022.

ב-22 ביוני 2022, לצד יציאת הסינגל השלישי, "Angry Woman", הוכרז האלבום *Rae* ותאריך יציאתו; 14 באוקטובר 2022.

הקליפ של "Angry Woman" בוים על ידי ג'ייסון לסטר, בהשראת המיצג של יוקו אונו "Cut Piece"  מ-1964. כמו במיצג של אונו, בסרטון נראית אש כשבגדיה נחתכים מגופה בהדרגה עד שהיא עירומה בצילום האחרון.

הסינגל הרביעי, "Shower With My Clothes On", יצא לאור ב-29 ביולי 2022.

הסינגל החמישי, "Emotional", יצא לאור ב-26 באוגוסט 2022.

הסינגל השישי, "Love Is Letting Go", יצא לאור ב-23 בספטמבר 2022.

הסינגל השביעי, "OMW", יצא לאור ב-12 באוקטובר 2022.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
עונת 1981/1982 בליגת המשנה ההולנדית

**עונת 1981/1982 בליגת המשנה ההולנדית** הייתה העונה ה-26 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, פורטונה סיטארד, הלמונד ספורט ואקסלסיור רוטרדם העפילו לליגה הראשונה.

## מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, 16 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, וחנינגן ואקסלסיור רוטרדם. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה.

החל מעונה זו מספר העולות לליגת העל ההולנדית גדל ל-3.

הליגה צומצמה מ-19 ל-18 קבוצות עקב התפרקותה של פ.צ. פלארדנינגן.

## טבלת הליגה

### פלייאוף הדירוג
*הליגה חולקה ל-4 סבבי דירוג, סבב 1 בן 9 מש', סבב 2 בן 8 מש' סבב 3 בן 9 מש' וסבב 4 בן 8 משחקים כ-34 משחקים בסך הכול. בסיום כל סבב המדורגת ראשונה קיבלה כרטיס לפלייאוף הדירוג.

קטגוריה:עונות בליגת המשנה ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1982
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1981
ג'וני סיבילי

**ג'וני סיבילי** (באנגלית: **Johnny Sibilly** נולד ב-5 בספטמבר 1987) הוא שחקן אמריקאי, אשר שיחק בין היתר בסדרות הטלוויזיה "פוזה" (2018–2019), "Hacks" (2021–2022) ו"הכי גאים שיש" (2022).

## ביוגרפיה
סיבילי נולד בכפר הקהילתי  בלואיזיאנה. גדל עם הורים ממוצא קובני ודומיניקני המשרתים קבע בחיל הנחתים של ארצות הברית. המשפחה התגוררה בין היתר בגרמניה, טקסס ומיאמי.

## קריירה
בשנת 2018, סיבילי החל לשחק בתפקיד חוזר בדרמת הטלוויזיה "פוזה" . הוא עבר אודישן לסדרה שלוש פעמים לפני שלוהק.

בדצמבר 2020, סיבילי החל לארח סדרה פעמיים בשבוע עבור Logo TV בשם "Logo Live", סקירה של הסיפורים המובילים של היום בהשתתפות אורחים מפורסמים.

בפברואר 2021, פורסם כי ישחק בתפיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Hacks".

בספטמבר 2021 פורסם כי לוהק לתפקיד ראשי בחידוש של סדרת הטלוויזיה "הכי גאים שיש", המשודרת בשירות ההזרמה Peacock.

## חיים אישיים
סיבילי הוא קוויר, אקטיביסט ותומך בזכויות להט"ב.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דומיניקני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קובני
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
צ'ארלי בארנט

**צ'ארלי בארנט** (באנגלית: **Charlie Barnett**; נולד ב-4 בפברואר 1988) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בשל משחקו בסדרת הטלוויזיה "שיקגו FIRE" ובסדרה "בובה רוסית".

## ביוגרפיה
בארנט ואחותו אומצו בסרסוטה, פלורידה על ידי בוב ודיין בארנט. אמו המאמצת היא מיוטה והיא ממוצא שוודי, בעוד שאביו המאמץ הוא בונה סירות ממינסוטה. הוא גדל על סירת מפרש בעיירת החוף לונגבוט קי (אנ') בפלורידה עד גיל שבע. 

הוא החל לשחק כשהיה בן שש והופיע באופרות ומחזות זמר רבים עם האופרה הצעירה של סרסוטה. בארנט הוא בוגר בית הספר התיכון בוקר (אנ'). הוא השתתף בתוכנית הקיץ של התיאטרון המוזיקלי של אוניברסיטת קרנגי מלון. לאחר התיכון, למד בארנט בבית הספר ג'וליארד, שם סיים את לימודיו בשנת 2010 בפקולטה לדרמה.

## קריירה
מ-2012 עד 2015, במשך שלוש עונות, כיכב בארנט בתפקיד פיטר מילס בסדרת הטלוויזיה "שיקגו FIRE". במהלך הצילומים לסדרה, בארנט התגורר עם השחקנים ג'ו מינוסו ויורי סרדרוב ששיחקו עמו בסדרה.

בשנת 2017, בארנט לוהק לתפקיד הראשי של איאן פורטר בסדרת הטלוויזיה "חירות ואומץ".

בשנת 2018, בארנט לוהק לתפקיד הראשי של אלן זאורי בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס "בובה רוסית". באותה שנה לוהק בארנט לתפקיד הראשי במיני-סדרה של נטפליקס, "סיפורי סן פרנסיסקו".

בשנת 2019, בארנט לוהק לתפקיד חוזר בעונה השנייה של מותחן הטלוויזיה "את". ביולי 2019, בארנט לוהק לתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "החץ" לעונתה השמינית והאחרונה, כשגילם את ג'ון דיגל ג'וניור תפקידו הוכרז בפאנל של קומיקון.

## חיים אישיים
בארנט הבין שהוא הומו בגיל 13. בארנט נאבק בהתמכרות לאלכוהול. הוא מתגורר בלוס אנג'לס. הוא תומך נלהב של שיקגו וייט סוקס ושיקגו ברס.

באפריל 2022, הוא פרסם שהוא מאורס למעצב התפאורה דרו בינדר.

בארנט הופיע ברשימת Out100 של המגזין אאוט בשנת 2019. 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
סירן (קנטל)

**סירן** (בצרפתית: **Siran**) היא קומונה במחוז קנטל באוברן-רון-אלפ הצרפתי. היישוב ממוקם כ-30 ק"מ מעיר המחוז  אוריאק.
## היסטוריה
בשנת 1793 התגוררו ביישוב 1255 תושבים. במפקד אוכלוסין של שנת 1921 מספר תושבים פחת מ-1000. כיום מתגוררים בו פחות מ-500 תושבים.

הבניין הבולט בעיירה הוא בניין הכנסייה שנבנה בשנת 1752 ומאז עבר מספר שיפוצים. הוא כולל מגדל בגובה של 25 מטר. ביישוב פועל מוזיאון האקורדיון שמושך אליו תיירים רבים לאורך כל השנה.

בזמן מלחמת העולם השנייה בעיר פעלה אמפארו אוטרו שהצילה יהודים וקיבלה הכרה כחסיד אומות העולם. 

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר רשמי
* נתוני אוכלוסייה, 2019

קטגוריה:צרפת: יישובים
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ
סאדה ויליאמס

**סאדה ויליאמס** (באנגלית: **Sada Williams**; נולדה ב-1 בדצמבר 1997) היא אתלטית מברבדוס, ופעמיים ברציפות זוכת מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
ויליאמס נולדה בברידג'טאון שבברבדוס.

### 2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2017 היא סיימה במקום 30 בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.55 שניות.

### 2019
ב שנערכו בלימה, פרו ב-8 באוגוסט 2019 היא סיימה במקום שישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 52.25 שניות. כחודשיים לאחר מכן, אליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר היא סיימה במקום עשירי בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 51.31 שניות.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו סיימה במקום תשיעי בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 50.11 שניות.

### 2022
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ב-22 ביולי 2022 זכתה ויליאמס במדליית ארד בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 49.75 שניות, אחרי שוני מילר-אואיבו מאיי בהאמה (49.11 שניות) ומריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (49.60 שניות).

### 2023
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.60 שניות, אחרי מריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (48.76 שניות) ונטליה קצ'מרק מפולין (49.57 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא לאומי חדש של 49.58 שניות.

### 2024
באולימפיאדת פריז נשאה את דגל ברבדוס ביחד עם השחיין ג'ק קירבי בטקס הפתיחה של האולימפיאדה. ויליאמס סיימה במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.83 שניות.
## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 100 מטר: 11.57 שניות (2018)
* ריצת 200 מטר: 22.61 שניות (2016), **שיא ברבדוס**
* ריצת 400 מטר: 49.58 שניות (2023), **שיא ברבדוס**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטיות
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נושאי דגל ברבדוס באולימפיאדה
קטגוריה:אזרחי ברבדוס
קטגוריה:ילידות 1997
אלכסנדר ורנק

**אלכסנדר ורנק** (באנגלית: **Alexander Varnek**; 1782 – 1843 ) היה צייר רוסי, שנודע בזכות דיוקנאותיו של דמויות החברה הרוסית.

## ביוגרפיה
הוא היה תלמידם של דמיטרי לויצקי וסטפן שצ'וקין באקדמיה הקיסרית לאמנויות. הוא יצא לאירופה (1801–1809) כנציג האקדמיה ולאחר מכן חזר כפרופסור ויועץ.

יחד עם אמנים אחרים מהתקופה, ורנק היה מוגבל בבחירת נושאי הציור שלו בשל האקלים הפוליטי והצנזורה שפעלו, במיוחד בתקופת שלטונו של ניקולאי הראשון. תחת הצנזורה, ציפו מהאמנים להיות שאננים לגבי תנאי החיים הרוסיים. הם התפרנסו מפטרונים שהזמינו עבודות, וכמעט ולא סטו מנושאים דתיים והיסטוריים מקובלים, בעוד שאמנים שבחרו את הנושאים שלהם נטו להסתפק בציור "נושאים בטוחים". לפיכך, המומחיות של ורנק הפכה לפורטרטים. בֿימי חייו הוא נחשב כ"אמן מפורסמים".

## יצירה
הוא זכה לציון בציור המופתי שלו, בצביעה ההרמונית, אם לא החיה במיוחד, ביכולת ללכוד דמיון קרוב, בתאורה מתאימה, ובכלל בביצוע שלו ללא קישוטים. בני זמנו העריכו מאוד את דיוקנאותיו, וכתוצאה מכך הוא יצר יצירות רבות מסוג זה: דיוקן של מאדאם ח'טובה (אשתו של הגנרל אלכסנדר איליך ח'טוב), דיוקן בגודל טבעי של הרוזן אלכסנדר סטרוגנוב, דיוקן של נשיא האקדמיה לשעבר, אלכסיי אולינין, והציורים "ראשו של טורקי צעיר", " ילד עם כלב", ו"כנר".

בנוסף, ורנק צייר אייקונים המייצגים את הבשורה ואת ארבעת האוונגליסטים. אלה האחרונים נמצאים בקפלה של האקדמיה לאמנויות.

## גלריה

File:Alexander Varnek 07.JPG|טורקי צעיר
File:V.P. Stasov by Varnek.JPG|דיוקן ואסיל סטסוב
File:A.N. Olenin by Varnek.jpg|דיוקן אלכסיי אולינין
File:Anna Bunina by M.P.Vishnevetsky after Varnek (1830, IRLI RAN).jpg|דיוקן אנה ברונינה



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1782
קטגוריה:נפטרים ב-1843
מוחמד כתיר

**מוחמד "מו" כתיר אל-חאוזי** (בספרדית: **Mohamed "Mo" Katir El Haouzi**; נולד ב-17 בפברואר 1998) הוא אתלט ספרדי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) בריצת 1500 מטר.

## ביוגרפיה
כתיר נולד באל-קסר אל-כביר שבמרוקו, ובגיל חמש עבר לספרד. בחודש אוקטובר 2019 קיבל אזרחות ספרדית.

### 2021
באליפות אירופה באולם שנערכה בשנת 2021 בטורון שבפולין סיים כתיר במקום הרביעי בריצת 3000 מטר, בתוצאה של 7:49.72 דקות.

באולימפיאדת טוקיו שנערכה מאוחר יותר באותה שנה בטוקיו שביפן סיים כתיר במקום השמיני בריצת 5000 מטר, בתוצאה של 13:06.60 דקות.

### 2022
#### מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון שבארצות הברית ביולי 2022 זכה כתיר במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:29.90 דקות, אחרי ג'יין וייטמן מהממלכה המאוחדת (3:29.23 דקות) ויקוב אינגבריגטסן מנורווגיה (3:29.47 דקות).

### 2023
מוחמד כתיר ניצח בריצה 1500 מ' בהמשחקים האירופיים עם תוצאה 3:36:95 שהיא שיא המשחקים. הוא הקדים את איזק נאדר מפורטוגל (3:37.37) ונילס לארוס מהולנד (3:37.59).

ב-2024 הורשע באימרוץ ונגזרה עליו השעיה עד 2028.
## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 1500 מטר: 3:28.76 דקות (2021)
* ריצת 3000 מטר: 7:27.64 דקות (2021)
* ריצת 5000 מטר: 12:50.79 דקות (2021)
### אולם
* ריצת 1500 מטר: 3:36.89 דקות (2021)
* ריצת 3000 מטר: 7:35.29 דקות (2021)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים ספרדים
קטגוריה:רצי 1500 מטר
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1998
ליגת הנשים הנאציונלית-סוציאליסטית

**ליגת הנשים הנאציונלית-סוציאליסטית** (בגרמנית: **Nationalsozialistische Frauenschaft**) היה אגף הנשים של המפלגה הנאצית. ב-1938 הליגה מנתה כ-2 מיליון חברות, שהיוו באותם ימים כ-40% מכלל חברי המפלגה הנאצית.
## היסטוריה
ליגת הנשים הייתה כפופה להנהגה הראשית (הנהגת המפלגה הנאצית). נערות ובנות צעירות היו חלק מאגודת הנערות הגרמניות, ולאחר שבגרו הצטרפו לליגת הנשים.

הליגה הוקמה באוקטובר 1931 כמיזוג של כמה אגודות נשים לאומניות ונאציות.

מפברואר 1934 ועד כניעת גרמניה הנאצית במאי 1945 הנהיגה את ליגת הנשים גרטרוד שולץ-קלינק.

בין פעילותיה של הליגה היו הדרכה לשימוש במוצרי בית מתוצרת גרמנית, תוכניות מסוגלות עצמית, ניהול שיעורי בישול, חוגים לכלות (כחלק מתוכנית בתי הספר לכלות הרייך) וחוגים לתלמידות בית ספר. בתקופת מלחמת העולם השנייה נשות הליגה סיפקו כבוד לחיילים בתחנות רכבת וניהול הקצאות של משרתות שגויסו מהשטחים שגרמניה כבשה כחלק מהמערכה בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה

עם כניעת גרמניה הנאצית פורק הארגון והוא הוצא מחוץ לחוק על ידי בעלות הברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בגרמניה הנאצית
קטגוריה:גרמניה הנאצית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני נשים
מרדכי אברהמוב

**מרדכי (מורדו) אברהמוב** (21 באוגוסט 1920–6 בנובמבר 2013) היה צלם ישראלי, ממייסדי קיבוץ יקום, ממקימי מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'.
## ביוגרפיה
אברהמוב נולד בנובה זאגורה בבולגריה להוריו שלמה וקדונה, התייתם בילדותו מאמו ועבר עם אביו לסופיה. התאמן בנעוריו במועדון מכבי בסופיה, נחשף לפעילות ציונית בזכות היכרות עם ויקטור שם-טוב והצטרף לתנועת השומר הצעיר. עלה לארץ ישראל עם חבריו ב-1939 באוניית המעפילים טייגר היל, עבדו יחד במספר קיבוצים וב-1941 הצטרפו לקבוצת "הקיבוץ הארצישראלי ד'" בחדרה, שעתידה הייתה להיות הגרעין המייסד של קיבוץ יקום.

ב-1942 התנדב לצבא הבריטי, שירת בארץ ישראל ובמצרים, ובשנת 1944 לחם במסגרת הבריגדה היהודית בחזית האיטלקית. במהלך שירותו הצבאי קיבל כמתנה את המצלמה הראשונה שלו, מתנה שהתוותה את מסלול חייו העתידי כצלם. לאחר המלחמה השתתף בפעולות הברחת ניצולי השואה לארץ ישראל. ב-1946 חזר לארץ. ב-11 במרץ 1947 עלה עם חברי קבוצתו להקמת נקודת הקבע של קיבוץ יקום, ובצילומיו הנציח את יום העלייה.

ביקום הקים את ענף גן הירק וניהל אותו כעשור. בסוף שנות החמישים הקים את ענף הנוי וניהל אותו עד פרישתו.

במקביל לעבודתו בקיבוץ הקדיש מחצית מזמנו לצילום. ב-1961 הקים יחד עם אבא קובנר מקיבוץ עין החורש ודב בן ארי מקיבוץ מסילות, את "מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'" והיה הצלם המתעד של הארגון. אברהמוב כיהן גם כמזכיר “ארגון צלמי הקבוץ הארצי”, צילם עבור השבועון “השבוע בקבוץ הארצי” והעיתון “בחטיבה” והיה בין מייסדי מוסף התרבות של על המשמר “חותם” וצלם המערכת. צילומיו פורסמו גם ברבעון הדים. משנת 1973 ובמשך כשלושה עשורים, פרסם מדי שבוע בחדר האוכל של יקום צילומים מחיי הקיבוץ.

ב-1958 הוצגה עבודה של אברהמוב, "עקבות", בתערוכת העשור, שנערכה במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל. צילומין נכללו באלבום צילומים שהופק לרגל שנת העשור, "מבוקר עד בוקר: מראות חיים בישראל", בעריכת צבי זוהר וטוביה ריבנר.

ב-1961 השתתף בתערוכה ע"ש קאפא-שים עם מספר עבודות, ביניהן הסדרה "שני חברים". ב-1966 זכה בציון לשבח בתערוכה ע"ש קאפא-שים על צילומו "ביס: קיבוצאי ינוקא נוגס בתפוח", והוצגה תערוכה מצילומיו בצוותא.

צילומים מאת אברהמוב נכללו במוסף מיוחד של מעריב לרגל יום העצמאות ה-40.

ב-2001 נערכה תערוכת הצילומים "מרדכי אברהמוב, סיפורו של קיבוץ - צילומים 1947-2001".

## ספרי צילומיו
* "ידיים", מאת המלחין ומנצח המקהלות הנרי קלאוזנר, חבר קיבוץ יקום. הספר כולל צילומי מקהלות בקיבוץ יקום מאת אברהמוב. הוצאת יקום, 2006.
* "מורדו אברהמוב - צילומים: סיפורו של מקום, סיפורה של מדינה" (עורך: שלמה אברהמוב), הוצאת יקום, 2007.
* "מורדו אברהמוב: צילומי ילדים בקיבוץ יקום 1960-1947", בעריכת עוזי ורון, הוצאת קיבוץ יקום, 2017. עם הקדמה מאת עוזי ורון, ומאמרים על האמן ויצירתו מאת שירלי משולם וגלעד אופיר.

## חייו הפרטיים
נישא ב-1954 לציפורה (17 בינואר 1919–16 במאי 1994) וגידל עמה את בתה חגית שקדי ואת ילדיהם המשותפים: שלמה אברהמוב (14 באוקטובר 1954–13 ביוני 2014), אדוה הר גיל.

## קישורים חיצוניים

* אברהמוב מרדכי (מורדו), באתר קיבוץ יקום
* 
* [צילומים מאת מרדכי אברהמוב, [1964]], ארכיון משמר העמק
* מורדו אברהם (רשימת צילומים ופריטים נוספים), בארכיון יד יערי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:יקום: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים ביקום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
טחנת פשתן

ממוזער|שמאל|220px|החלק החיצוני של טחנת הפשתן של מרשל בהולבק, לידס, ככל הנראה בסביבות 1843
ממוזער|שמאל|220px|פנים טחנת הפשתן של מרשל
**טחנת פשתן** היא המקום בו מעבדים פשתן. הטחנות המוקדמות ביותר פותחו לטוויית חוטים לתעשיית האריגים.

ג'ון קנדרו  (אופטיקאי) ותומאס פורת'וס (שען), שניהם מדרלינגטון  פיתחו את התהליך ממסגרת המים של ריצ'רד ארקרייט, ורשמו עליו פטנט בשנת 1787. המכונה הראשונה הוקמה ב-Low Mill על נהר סקרן  בדרלינגטון, אשר קנדרו השתמש בה לטחינת זכוכית. לאחר מכן, הקים כל אחד מהם טחנה משלו, קנדרוו ליד Haughton-le-Skerne ופורטהאוס ליד Coatham Mundeville, שניהם על אותו נהר.

הם גם העניקו היתרים, שאפשרו לאחרים לבנות טחנות דומות, כולל בצפון-מזרח סקוטלנד, שם טחנות מוקדמות כללו את אלה בדאגלסטאון, ברווי ודנדי. אחרות נבנו בלידס. מתיו מוראי  עבר מדרלינגטון כדי להקים טחנה באדל ליד לידס, שם בנה מכונת טוויה משופרת עבור ג'ון מרשל . ב-1791 בנה מרשל טחנה נוספת בהולבק ליד לידס. מאוחר יותר הפך מוראי למהנדס טקסטיל ידוע כשותף בפנטון, מוראי וווד.

טחנת פשתן דיתרינגטון בשרוסברי, שנבנתה בשנת 1797, היא הבניין הראשון בעולם שתוכנן נבנה עם קונסטרוקציית מסגרות ברזל, ולפיכך נחשבת לאב-הקדמון של כל גורדי השחקים.

בשנת 1805, נבנתה טחנת מלני בקצה המזרחי של באלרנו כדי לעבד פשתן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:תעשייה לפי ענף
קטגוריה:טקסטיל
מנואל אוגרטה

**מנואל אוגרטה ריביירו** (בספרדית: **Manuel Ugarte Ribeiro**; נולד ב-11 באפריל 2001) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אורוגוואי.

## קריירת מועדונים
### פניקס
אוגרטה נולד במונטווידאו בירת אורוגוואי, והחל את קריירת הכדורגל שלו בשורות מחלקת הנוער של המועדון המקומי סיטי פארק, לפני שהצטרף למערך הנוער של סנסרו אתלטיקו פניקס. הוא עלה לקבוצה הבוגרת כבר בגיל 15, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-4 בדצמבר 2016, בניצחון 4–1 על דאנוביו. בכך, הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר במאה ה-21 בליגת העל באורוגוואי (בגיל 15 שנים ו-233 ימים). בתחילה שיחק אוגרטה כחלוץ, לפני שהוסב לעמדת הקשר.

אוגרטה מונה לקפטן הקבוצה בגיל 18 והבקיע את שערו הראשון ב-10 במרץ 2019 בניצחון 0–2 נגד ראסינג קלוב דה מונטבידאו.

### פמליקאו
ב-29 בדצמבר 2020 חתם על חוזה לחמש שנים בפמליקאו הפורטוגלית תמורת תשלום של שלושה מיליון יורו עבור 80% מהזכויות שלו.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית ב-17 בינואר 2021, בניצחון 0–2 על ק.ד. סנטה קלרה. ב-21 בפברואר הוא הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה בניצחון 0–1 על ריו אבה.

### ספורטינג ליסבון
ב-9 באוגוסט 2021 חתם על חוזה לחמש שנים בספורטינג ליסבון, תמורת תשלום של 6.5 מיליון יורו עבור מחצית מזכויותיו.

ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–2 על ספורטינג בראגה בליגה הפורטוגלית.

### פריז סן-ז'רמן
ב-7 ביולי 2023 חתם לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן, שהפעילה את סעיף השחרור שלו ושילמה 60 מיליון אירו לספורטינג ליסבון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-0-0 מול לוריאן ב-12 באוגוסט.

### מנצ'סטר יונייטד
ב-30 באוגוסט 2024 חתם לחמש שנים במנצ'סטר יונייטד, ששילמה תמורתו כ-50 מילון אירו לפריז סן-ז'רמן.

## קריירת נבחרות
אוגרטה ייצגה את אורוגוואי בכל הנבחרות מתחת לגיל 20. ב-29 בדצמבר 2019, המאמן הראשי של נבחרת אורוגוואי עד גיל 23, גוסטבו פריירה, שם את אוגרטה בסגל הסופי של הנבחרת לטורניר הקדם אולימפי CONMEBOL 2020. בתחרות זו, הוא שיחק שבעה מתוך תשעה משחקים, וגם כבש שער ב-1–1 מול ברזיל בשלב האחרון, מה שעזר לאורוגוואי להגיע למקום השלישי.

ב-5 במרץ 2021, אוגרטה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד ארגנטינה ובוליביה. בשל דחיית המשחקים, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-5 בספטמבר 2021 בניצחון 4–2 נגד בוליביה.

נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי בטורניר מונדיאל 2022.

## תארים
**ספורטינג ליסבון**
* גביע הליגה הפורטוגלי: 2021/2022
**פריז סן-ז'רמן**
* אליפות צרפת: 2023/2024
* הסופר קאפ הצרפתי: 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:מונטווידאו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פמליקאו
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-2001
טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול

**טורניר הדור הבא של היורוליג בסקטבול** (באנגלית: **Euroleague Basketball Next Generation Tournament**), הידוע בתור **טורניר הדור הבא של [[אדידס]]** (באנגלית: **Adidas Next Generation Tournament**) מטעמי חסות מסחרית, הוא טורניר כדורסל בין-לאומי לנוער המשוחק בין מועדוני הכדורסל הטובים באירופה עד גיל 18. הטורניר מאורגן על ידי יורוליג בסקטבול, ופיינל פור הטורניר מתקיים במהלך אירוע פיינל פור היורוליג לבוגרים, לצד הטבעות ותחרות שלשות.

## היסטוריה
טורניר הדור הבא הראשון נערך בשנת 2003 בברצלונה, ספרד. הטורניר נקרא במקור באופן רשמי טורניר הג'וניור הבינלאומי של יורוליג בסקטבול, נערך בחסות נייקי וכלל רק 8 קבוצות בסך הכל. ב-2014 שונה שם הטורניר לטורניר הדור הבא של היורוליג בסקטבול, ואדידס הפכה לנותנת החסות הראשית של הטורניר.

## פורמט
בסך הכל מתחרות בטורניר 34 קבוצות: 32 קבוצות מתחרות ב-4 טורנירים אזוריים, על מנת להעפיל לטורניר 8 הקבוצות של הפיינל פור. ארבעת הטורנירים האזוריים נערכו במקור ברומא, ל'הוספיטאלט שבמחוז ברצלונה, קובנה ובלגרד. בשנת 2016 הוחלף טורניר רומא בטורניר קוסטה דל סול. הזוכים בכל אחד מארבעת הטורנירים האזוריים מעפילים לטורניר לפיינל פור.

בנוסף לארבע הזוכות בכל אחד מטורנירי המוקדמות האזוריים משתתפות בטורניר הגמר גם האלופה המכהנת מהעונה הקודמת ושלוש קבוצות שקיבלו כרטיסים חופשיים (ויילד קארד). שמונה הקבוצות מחולקות לשני בתים של ארבע קבוצות כל אחד, והגמר משוחק באותו אולם בו נערך פיינל פור היורוליג לבוגרים.

## משחקי הגמר

## הופעות
### לפי מועדון

### לפי מדינה

## ראו גם
* ליגת הנוער המאוחדת של VTB
* יורוליג בסקטבול
* יורוליג

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורסל לנוער וצעירים
קטגוריה:יורוליג
קטגוריה:תחרויות כדורסל באירופה
ויצ'פק (קליפורניה)

שמאל|ממוזער|300px|מפת ויצ'פק

**ויצ'פק** (באנגלית: **Weitchpec**, מקור השם בשפת יורוק ופירושו "מפגש נהרות") היא קהילה לא מאוגדת בתוך שמורת יורוק במחוז המבולדט בצפון קליפורניה בארצות הברית. היא שוכנת 56 קילומטרים צפונית-מזרחית ל, בגובה של 110 מטרים מעל פני הים. המיקוד של האתר הוא 95546.

ויצ'פק שוכנת בחלק הצפון-מערבי של המדינה במפגש הנהרות קלאמת וטריניטי, ובצומת הכבישים המדינתיים המהירים  ו- של קליפורניה.

## היסטוריה
ויצ'פק היה במקור האתר של כפר יורוק שהעניק את שמו לאחד משבעה הנפות של שבט יורוק, כולל כל אדמות האבות הקדמונים הממוקמות במעלה הנחל קון קריק (Coon Creek) על הנהר קלאמת. בנפה היו כלולים הכפרים הקדומים אוטספור (Otsepor), לואולגו (Lo'olego), וייטפוס (Weitspus), פקווטוטל (Pekwututl), ארטלרגר (Ertlerger), ואהסקו (Wahsekw), קנק (Kenek), צצקווי (Tsetskwi) וקנקפול (Kenekpul).

שמות זמניים במאה ה-19 היו "דורקי'ס פרי" (Durkee's Ferry, "מעבורת דורקי") ו"ויצ'פק בר" (Weitchpec Bar). השם דורקי'ס פרי מנציח את קלארק ו. דורקי (Clark W. Durkee), שהפעיל במקום מעבורת ב-1851. בשנת 1855, הוקם מוצב פדרלי זמני בשם מחנה סטרוברידג' (Camp Strowbridge) בוויצ'פק, מאוחר יותר הוא נקרא פורט וול (Fort Wool). היישוב היה תחילה בתחומי מחוז טריניטי, לאחר מכן ב-1851 מחוז קלאמת ואחרי 1874, מחוז המבולדט. סניף דואר פעל בוויצ'פק מ-1858 עד 1860 ומ-1891 עד 1962.

בוויצ'פק יש חנות קטנה/תחנת דלק בבעלות השבט (לשעבר המכולת של פירסון - Pierson's Grocery); משרד השבט והמרכז הקהילתי של היורוק; ובית הספר היסודי ויצ'פק. החל משנת 2010, שיעורי ערב היו זמינים בוויצ'פק בשפת היורוק.

רעידת אדמה בעוצמה של 5.6 שהמוקד שלה היה ליד ויצ'פק התרחשה ב-13 בפברואר 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צפון קליפורניה
קטגוריה:קליפורניה: יישובים שאינם כפופים לממשל עירוני
מסגרת טווייה

ממוזער|שמאל|220px
**מסגרת טווייה** היא המצאה מתקופת המהפכה התעשייתית לטוויית חוטים או פתילים מסיבים כמו צמר או כותנה בצורה ממוכנת. היא פותחה בבריטניה של המאה ה-18 על ידי ריצ'רד ארקרייט וג'ון קיי .

## הקשר היסטורי
בשנת 1760 אנגליה, ייצור חוטים מצמר, פשתן וכותנה היה עדיין בהיקפים ובטכנולוגיה של תעשייה ביתית, שבה סיבים נופצו וסובבו באופן ידני בעזרת גלגל טווייה. בזכות חידושים כמו המצאת הבוכייר המעופף, שגרמה להכפלת מהירות הנול ואפשרה את היכולת להרחיב את השווקים של תעשיית הטקסטיל, החלה התעשייה לאמץ, במהירות, מכונות מהירות יותר ויותר. מנגד, אספקת החוטים לא ענתה על הביקוש המוגבר והחלה להוות צוואר בקבוק לתעשייה כולה. ביקוש גבוה לחוטים דרבן את המצאת מכונת הטוויה ג'ני הטווה  בשנת 1764, ולאחריה את המצאתה של מסגרת הטווייה, שהתפתחה מאוחר יותר למסגרת המים (פטנט ב-1769). המצאות אלו, ביחד עם המצאות נוספות שבאו בהמשך כגון "הפרד הטווה", הגדילו את ייצור החוטים בצורה כה דרמטית עד שעד 1830 כבר לא היה צורך בהשלמות ייצור של תעשיית החוטים הביתית באנגליה וכל הטוויה בוצעה בבתי חרושת.

## פיתוח
ריצ'רד ארקרייט העסיק את ג'ון קיי  כדי לייצר מכונת טווייה חדשה שקיי שקד עליה (או אולי גנב) עם ממציא נוסף בשם תומאס הייס . בעזרת אמנים מקומיים אחרים הצוות ייצר את מסגרת הטווייה, שיצרה חוטים חזקים יותר ממכונת הטוויה ג'ני הטווה של ג'יימס הרגריבס . המסגרת הייתה בנויה מגלגלי משיכה שהמציא לואיס פול  כדי לחזק או להחליש את מתיחת החוט.

תהליך סיבוב הגלילים מתחיל ב"מחרוזת" עבה של סיבים רופפים, הנקראים "מזיר", המועברת בין שלושה זוגות של מכבשים, כל זוג מכבשים מסתובב מעט מהר יותר מקודמו. בדרך זו הם קטנים בעוביים וגדלים באורכם לפני תוספת חיזוק בסיבוב (פיתול) על ידי מנגנון bobbin-and-flyer. המרווח בין הגלילים צריך להיות מעט גדול יותר מאורך הסיבים כדי למנוע את שבירתם. המעבר דרך זוגות הגלילים מונעת מהסיבוב לחזור או להיפרם.

מסגרת הטווייה הייתה גדולה מכדי להפעיל אותה ידנית, ונזקקה למקור כוח חדש. ארקרייט ניסה בהתחלה הנעה בעזרת סוסים, אך לבסוף החליט להשתמש בכוחו של גלגל מים, מה שהעניק להמצאה את השם "מסגרת מים".

במשך זמן מה, החוט החזק יותר, שנוצר על ידי מסגרת הטווייה, שימש בנולים ליצירת חוטי השתי האורכיים, שקשרו בדים זה לזה, בעוד שמכונות הטווייה ג'ני, שהופעלו ידנית, סיפקו את החוט החלש יותר ושימשו לחוטי הערב האופקיים. הג'ני דרשה מיומנות אבל לא הייתה יקרה ואפשרה להשתמש בה בבית. מסגרות הטווייה דרשו הון משמעותי אך מעט מיומנות לתפעול.

## לקריאה נוספת

* Hammond, J. L.; Hammond, Barbara (1919). The Skilled Labourer 1760–1832 (PDF). London: Longmans, Green and Co.


## קישורים חיצוניים

* Essay on Arkwright, showing his links with Kay and Highs.


## הערות שוליים

קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:טוויה
אלינור פטרסון

**אלינור פטרסון** (באנגלית: **Eleanor Patterson**; נולדה ב-22 במאי 1996) היא אתלטית אוסטרלית, אלופת העולם (יוג'ין 2022), זוכת מדליית ארד במשחקים האולימפיים (פריז 2024) ופעמיים סגנית אלופת העולם באולם (בלגרד 2022,נאנג'ינג 2025) בקפיצה לגובה.

## ביוגרפיה
פטרסון נולדה וגדלה בליונגתה, ויקטוריה.

### 2014
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד ב-2014 היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.94 מטר.

### 2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין 2015 היא סיימה במקום שמיני בתוצאה של 1.92 מטר.

### 2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא סיימה במקום 22 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו היא סיימה במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר.

### 2022
#### סגנית אלופת עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, אחרי ירוסלבה מהוצ'יך מאוקריאנה (2.02 מטר) ולפני נדז'דה דובוביצקאיה מקזחסטן (1.98 מטר).
#### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ביולי 2022 היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2.02 מטר, לפני ירוסלבה מהוצ'יך (2.02 מטר) ואלנה ולורטיגארה מאיטליה (2.00 מטר).

### 2023
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה זכתה פטרסון במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.99 מטר, אחרי  ירוסלבה מהוצ'יך  (2.01 מטר) ולפני בת ארצה ניקולה אוליסלאגרס (1.99 מטר).

### 2024
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר, לצד אירינה הראשצ'נקו מאוקראינה ואחרי ירוסלבה מהוצ'יך (2.00 מטר) ובת ארצה ניקולה אוליסלאגרס מאוסטרליה (2.00 מטר).
### 2025
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג, סין זכתה פטרסון במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי ניקולה אוליסלאגרס (1.97 מטר) ולפני ירוסלבה מהוצ'יך (1.95 מטר).

באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן סיימה במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר.
## שיאים אישיים
### אצטדיון
* קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2022)
### אולם
* קפיצה לגובה: 2.00 מטר (2022)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קופצות לגובה
קטגוריה:אתלטיות אוסטרליות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:קופצות לגובה באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מאוסטרליה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1996
ינה סיגטי (צייר)

**ינה סיגטי** (במקור **שנפלד''-''Schönfeld**, בהונגרית: **Szigeti Jenő**; בודפשט, 30 בינואר 1881 – 1944) היה צייר פורה ומיוחד מאוד, יהודי-הונגרי שניספה בשואת יהודי הונגריה.

## ביוגרפיה
ינה שנפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של מור שנפלד (1847–1920), יצרן כובעים, ושל פרנציסקה אולמן (1850–1905). משנת 1899 למד בבית הספר הפרטי של שימון הולושי במינכן, ולאחר מכן התאמן עם המאסטר שלו במושבת האמנים של באיה מארה. בתערוכת היכל האמנות בבודפשט בשנת 1906, הציג שני ציורי מחקרים תחילה. ב-1919 זכה במדליית הכסף של הסלון הלאומי עם אחת מתמונותיו. ב-3 באוגוסט 1919 בבודפשט נשא לאישה את טרז ברגר, שהייתה צעירה ממנו ב-13 שנים, בתם של אנטל ברגר ושל אתל וולאק. 

הוא צייר קומפוזיציות פיגורטיביות בנימה קלאסית, המבוססת על סזאן, וטבע דומם אקספרסיבי ודינאמי שהדגיש את הטקטוניקה של הצורות. בשנים 1928 עד 1930 יצא לסיור לימודי בגרמניה, בפריז ובארצות הברית, ולאחר חזרתו הביתה, היה מורה לאמנות בבית הספר הלאומי להכשרת מורים יהודים (Országos Izraelita Tanítóképző) במשך כמה שנים. בהשפעת חברו אישטוואן נאג' יצר מספר פסטלים בתקופה זו, שבהם ניתן לראות רחובות כפר וסצנות עממיות. ב-16 בנובמבר 1944 נלקח על ידי אנשי מפלגת צלב החץ ונשלח למחנה ריכוז גרמני, משם מצא את מותו.

## יצירותיו
יצירותיו מסתכמות בלמעלה ממאה ציורים ולהלן חלק מהם:

## פרסים

* מדליית הכסף של הסלון הלאומי (1919)

## ראו גם

* מילון של העידן ההונגרי האחרון.עורך אמיל קרקאפוי  בודפשט, 1930. דפוס אירופה
* ינה סיגטי באתר של אמנים הונגרים

## לקריאה נוספת

* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* ינה סיגטי ויצירותיו בקיזלבך

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:נספים במחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1881
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
מסגרת מים

[ממוזער|שמאל|220px|דגם של מסגרת מים במוזיאון לתיעוש מוקדם ב[וופרטל]]
**מסגרת מים** היא מסגרת טווייה המופעלת על ידי גלגל מים. מסגרות מים, באופן כללי, קיימות מאז ימי מצרים העתיקה. ריצ'רד ארקרייט, שרשם פטנט על הטכנולוגיה ב-1769, עיצב דגם לייצור חוטי כותנה; הטכנולוגיה שימשה לראשונה בשנת 1765. מסגרת המים של ארקרייט הצליחה לסובב 96 חוטים בו-זמנית, מה שהפך אותה לשיטה הקלה והמהירה ביותר עד אז. העיצוב התבסס בחלקו על מכונת הטווייה שנבנתה עבור תומאס הייס  על ידי יצרן השעונים ג'ון קיי , שנשכר על ידי ארקרייט. בהיותה מופעלת על כוח המים, היא ייצרה חוטים חזקים וקשיחים יותר בהשוואה למכונת הטווייה ג'ני  הידועה אז, והניעה את אימוץ שיטת המפעל המודרני.

מסגרת נוספת לייצור טקסטיל המונעת על ידי מים פותחה בשנת 1760, בעיירת התעשייה המוקדמת, אלברפלד , פרוסיה (כיום בוופרטל, גרמניה), על ידי הבעלים הגרמני של מפעל ההלבנה יוהאן היינריך בוקמול.

השם מסגרת מים נגזר מהשימוש בגלגל מים להנעת מספר מסגרות טווייה. גלגל המים סיפק יותר כוח למסגרת הטווייה מאשר כוח ידם של מפעילים אנושיים, הפחית את כמות העבודה האנושית הדרושה והגדיל את מנת החוטים באופן דרמטי. עם זאת, בניגוד למכונת הטוויה ג'ני, מסגרת המים יכלה לסובב רק חוט אחד בכל פעם עד שסמואל קומפטון שילב את שתי ההמצאות לתוך המכונה שלו ב-1779, מה שהביא להגברת היעילות.

במקור, הופעלה מסגרת המים על ידי סוסים במפעל שנבנה על ידי ארקרייט ושותפיו בנוטינגהאם. בשנת 1770 בנו ארקרייט ושותפיו טחנת המופעלת בכוח המים בקרומפורד, דרבישייר.

## קרומפורד
בשנת 1771, ארקרייט התקין את מסגרת המים בטחנת הכותנה שלו בקרומפורד, דרבישייר, על נהר דרוונט, ויצר את אחד המפעלים הראשונים שנבנו מראש עבור הצבת מכונות. היה זה אחד המקומות הראשונים שבו יום העבודה נקבע לפי השעון ולא על בסיס שעות האור ביממה, והעובדים הועסקו במקום רק תחת חוזה העסקה. במתכונתו הסופית, בשילוב עם מכונת הניפוץ שבו, היה זה למפעל הראשון שריכז את כל התהליכים העוקבים והמתמשכים הדרושים ליצירת מוצר מוגמר מחומר גלם בסדרה של פעולות רצופות.

לארקרייט היה חלק משמעותי בפיתוח מערכת המפעל כאשר שילב את כוח המים, למסגרת המים וייצור מתמשך עם שיטות עבודה מודרניות.

## הצלחה בינלאומית
מסגרת המים מילאה תפקיד משמעותי בהתפתחות המהפכה התעשייתית - תחילה באנגליה, אך עד מהרה גם ביבשת אירופה, לאחר שהיזם הגרמני יוהאן גוטפריד בריגלמן  הצליח לגלות פרטים על הטכנולוגיה, שנשמרה בסודיות מוחלטת - חשיפת פרטים הייתה דינה בעונש מוות. בריגלמן הצליח לבנות מסגרות מים עובדות והשתמש בהן כדי לפתוח את מפעל הטווייה הראשון ביבשת, שנבנה ב-1783 ב-Ratingen וגם נקרא "קרומפורד", משם התפשטה הטכנולוגיה ברחבי העולם. בניין המפעל משמש כיום כמוזיאון, והוא המקום היחיד בעולם שבו ניתן לראות מסגרת מים מתפקדת.

## קישורים חיצוניים

* 

* Demonstration of water frame, YouTube
* Cromford Mills World Heritage Site, 


## הערות שוליים

קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:טוויה
סולימאן עיזאת

**סולימאן עיזאת** (בערבית: **سليمان عزت**, בתעתיק מדויק: סלימאן עזת; 16 באפריל 1910 – 25 ביולי 1970) היה מפקד חיל הים המצרי. עיזאת היה מפקדו הראשון לאחר מהפכת הקצינים החופשיים ונחשב לאביו של הצי המצרי המודרני. התפטר מתפקידו לאחר ההפסד המצרי במלחמת ששת הימים, והנזק הכבד שנגרם לחיל הים המצרי.

## קריירה צבאית
סולימאן עזאת סיים את לימודיו במכללה הצבאית המצרית  ב-1931.

ב-1945 ניטרל מנשקו את מחמוד אל-עסאווי עוואד אללה, רוצחו של ראש ממשלת מצרים, ד"ר אחמד מאהר פאשה  ולכד אותו.

### מלחמות נגד ישראל
עיזאת השתתף במלחמת העצמאות נגד ישראל. בעקבות טיבוע אל-אמיר פארוק על ידי חיל הים הישראלי, ניסה להגיע לחופי תל אביב. ב-1 בינואר 1949 פיקד על אחת משתי אניות מצריות, נצר ומצר, שניסו להפגיז את נמל תל אביב. במשך 13 דקות נורו 92 פגזים, שלא פגעו בעיר ולא גרמו נזק. חיל הים הצעיר של ישראל איתר את האוניות המצריות והתפתח בניהם קרב תותחים. לא נגרמו נזקים בשני הצדדים אך האוניות המצריות הוברחו לנמל עזה.

לאחר מכן עמד בראש האקדמיה הימית המצרית , ראש מטה חיל הים המצרי, והחל מאוקטובר 1959 כמפקד חיל הים המצרי.

לאחר מלחמת סיני חיזק הצי המצרי את כוחותיו בים סוף, נוכח פתיחת מצרי טיראן והגברת התנועה הימית הישראלית במפרץ אילת. בשנת 1961 מצרים רכשה 3 צוללות סובייטיות, ובסוף תרגיל גדול הצהיר עיזאת כי מצרים מחזיקה בצי החזק ביותר מקרב המדינות הבלתי-מזדהות.

ביוני 1963 השתתף עיזאת במשלחת צבאית גדולה של ראשי צבא מצרים אל נשיא ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב. בביקור זה, עיזאת סיכם על רכש חדש לחיל הים המצרי, טילים הדומים לאלה המותקנים על ספינות הטילים מסדרת קומאר. זאת כדי להימנע מקרב־מגע מול חיל הים הישראלי, הנחשב לחולשה היסודית של הצי המצרי. באוגוסט אותה שנה הכריז עיזאת כי מצרים הצליחה לייצר צוללת בעצמה, והשלימה בהצלחה את הפלגת הניסיון שלה.

במלחמת ששת הימים נמנע עיזאת מלהפעיל את ציו הגדול של חיל הים המצרי לביצוע פעולות מקיפות. זאת מתוך חשש שחיל האוויר הישראלי, אשר השמיד כבר את חיל האוויר המצרי, יטביע את הצי המצרי, או חלק משמעותי ממנו. במצרים זוקפים לזכותו של עיזאת את פעולת אלכסנדריה בה נשבו 6 לוחמי שייטת 13 ונפגעה הצוללת אח"י תנין (צ-71).

### התפטרות
לאחר ההפסד המצרי, מנהיגי הכוחות המזוינים של מצרים הודחו, ובהם הרמטכ"ל עבד אל-חכים עאמר, מפקד כוחות היבשה עבד אל-מוחסן כאמל מורתגי ומפקד חיל האוויר מוחמד סידקי מחמוד וכן שר ההגנה שמס בדראן. למחרת, אולץ עזאת להתפטר. עם זאת, בתקשורת המצרית פורסם כי הוא הגיש את התפטרותו מרצונו, והתעקש על כך עד שגמאל עבד אל נאצר קיבל אותה. זאת כחלק ממזעור הנזקים התקשורתי שעשתה התעמולה המצרית, אשר פרסמה כי כוחות חיל הים המצרי לא נפגעו, ואף השיגו ניצחונות על חיל הים הישראלי. החליפו בתפקיד פואד אבו זיכרי.

במהלך שירותו קיבל עיזאת כמה אותות צבאיים, החשובים שבהם הם "מדליית הזיכרון למלחמת פלסטין ב-1948", "מדליית השחרור בשנת 1956", ו"המדליה הצבאית של המחלקה הראשונה בשנת 1961".

## מותו
[250px|ממוזער|[ספינת טילים|ספינת הטילים "סולימאן עיזאת", 2019]]
עיזאת נפטר ב-25 ביולי 1970.

על שמו נקראה ספינת הטילים מדגם "אמבסדור" () שהגיעה לחיל הים המצרי בנובמבר 2013. בנוסף, נקראה על שמו הקבוצה ה־98 של בוגרי המכללה הצבאית המצרית.

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים מצרים
קטגוריה:אנשי צבא מצרים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיל הים המצרי
קטגוריה:אנשי צבא מצרים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1910
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1970
סבסטיאן שימאנסקי

**סבסטיאן שימאנסקי** (בפולנית: **Sebastian Szymański**; נולד ב-10 במאי 1999) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת הקשר בסטאד רן מהליג 1 ובנבחרת פולין.

## קריירה
שימאנסקי החל את הקריירה שלו בלגיה ורשה, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בגיל 17, בהפסד 1–3 לארקה גדיניה ב-20 באוגוסט 2016. ב-3 במרץ 2017 הוא כבש את שער הבכורה בניצחון 1–3 על זגלביה לובין.

ב-31 במאי 2019 חתם שימאנסקי על חוזה ל-5 שנים בדינמו מוסקבה מהליגה הרוסית.

ב-12 ביולי ערך הופעת בכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ארסנל טולה. ב-9 בנובמבר 2019, הוא כבש את שערו הראשון עבור דינמו, השער היחיד במשחק בניצחון 1–0 על רובין קאזאן. זה היה ניצחון החוץ הראשון של דינמו על קאזאן מזה 13 שנים.

ב-22 ביולי 2022 הושאל שימאנסקי לפיינורד לשנה עם אופציה לרכישה.

ב-12 ביולי 2023 חתם שמיאנסקי על חוזה ל-4 שנים בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.

ב-22 בינואר 2026 חתם שימאנסקי על חוזה ל-3.5 שנים בסטאד רן מהליג 1.

### נבחרת פולין
שימאנסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין ב-9 בספטמבר 2019 במשחק במסגרת מוקדמות יורו 2020 מול אוסטריה. הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-19 בנובמבר 2019 במשחק המוקדמות האחרון מול סלובניה.

נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.

## תארים
**פיינורד**

* אליפות הולנד: 2022/2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים פולנים בטורקיה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1999