open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בראד ווקר

**בראד ווקר** (באנגלית: **Brad Walker**; נולד ב-21 ביוני 1981) הוא אתלט אמריקאי. הוא אלוף העולם בקפיצה במוט (אוסקה 2007). בעל שיא אישי של 6.04 מטרים.

## ביוגרפיה
ווקר נולד באברדין, דרום דקוטה. במסגרת לימודיו בתיכון האוניברסיטאי שבוושינגטון הוא התאמן בפוטבול ובאתלטיקה קלה, תחת הדרכתו של רג הולברט. הוא למד באוניברסיטת וושינגטון והיה חבר באחווה פי, גמא דלתא. הוא זכה פעמיים באליפות המכללות באולמות סגורים (NCAA) בקפיצה במוט תחת הדרכתו של המאמן פאט ליקארי.

בשנת 2005 זכה ווקר באליפות ארצות הברית באתלטיקה בקפיצה במוט באולם ובאצטדיון פתוח.

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכה ווקר במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.75 מטר, אחרי רנס בלום מהולנד שקפץ לגובה של 5.80 מטר והיה להולנדי הראשון שזוכה במדליית זהב באליפות עולם. שלישי סיים פבל גרסימוב מרוסיה שקפץ 5.65 מטר. שבועיים לאחר מכן הוא קבע את שיאו האישי בתחרות ברייטי, איטליה כשקפץ לגובה 5.96 מטר.

### אלוף עולם באולם
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2006 זכה ווקר במדליית זהב בתוצאה של 5.80 מטר. ביולי אותה שנה קבע ווקר את תוצאת השנה בעולם כשקפץ לגובה של 6.00 מטר.

### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה ווקר במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.86 מטר, לפני רומן מניל מצרפת שקבע אותה תוצאה אך עבר בניסיון השני, והסתפק במדליית הכסף.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה, ספרד בשנת 2006 זכה ווקר במדליית כסף בתוצאה של 5.85 מטר.

### שיאן ארצות הברית
ב-6 ביוני 2008 קבע ווקר שיא אמריקאי חדש בתוצאה של 6.04 מטר. בתחרות שנערכה ביוג'ין, אורגון. 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) לא הצליח ווקר לעלות לשלב הגמר כשקפץ לגובה של 5.55 מטר בלבד.

בתחרות הכנה לקראת אליפות העולם באתלטיקה שנערכה במונקו ביולי 2009 קפץ לגובה של 5.80 מטר.

## תארים
*בשנים 2006–2008 קבע ווקר את תוצאת השנה בעולם בקפיצה במוט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דקוטה הדרומית
קטגוריה:אברדין (דקוטה הדרומית): אישים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:קופצים במוט אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:דקוטה הדרומית: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
רב מכר לרצח

**רב מכר לרצח** (באנגלית: **A Murder of Crows**, "רצח העורבים") הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1999 שכתב וביים ראודי הרינגטון. את התפקיד הראשי משחק קובה גודינג ג'וניור.

## עלילת הסרט
לאסון ראסל הוא עורך דין פלילי מבריק ומצליח מניו-אורלינס שברקורד שלו שורה ארוכה של זיכויים של נאשמים בעבירות רצח, המאבד את רישיונו לאחר שנמצא מכשיל משפט מטעמי מצפון במטרה להביא להרשעתו של נאשם שאכן ביצע את הרצח שיוחס לו.

פרישתו הכפויה מן המקצוע מביאה את ראסל לחופי פלורידה במטרה לכתוב רומן. במהלך שהותו במקום מגלה ראסל כי השכן שלו העונה לשם כריסטופר מארלו, כתב ספר על רוצח שהרג עורכי-דין שהביאו לזיכויים של פושעים. מארלו מעביר את הספר שטרם יצא לדפוס לעיונו של ראסל על מנת לקבל את חוות דעתו. כשמסתבר לו מפיו של הבלש המשטרתי כי מארלו מת באופן מפתיע, ראסל לא עומד בפיתוי ומוציא לאור את הספר תחת שמו שלו מבלי לדעת שהספר מתאר 5 רציחות שהתרחשו באמת. הספר הופך לרב-מכר וראסל זוכה לפרסום ארצי ולכסף רב. עד מהרה הופך ראסל לחשוד המרכזי בביצוע הרציחות המתוארות בספר.

ראסל נמלט מהמשטרה ומנסה בכל דרך לאתר את כותב הספר "האמיתי" שככל הנראה ביצע את הרציחות המתוארות בו. חקירה מאומצת אותה הוא עורך מביאה אותו לגלות את העקבות של הרוצח האמיתי הודות לרמזים שהותיר לו. השימוש שעשה הראשון בכמה דמויות מתגלה כלא מקרי לחלוטין. ראסל מגלה כי שמו של "השכן" המסתורי תואם למעשה את שמו של המחזאי האנגלי כריסטופר מארלו שהיה הראשון לכתוב את המחזה "דוקטור פאוסטוס", המתאר את סיפורו של פאוסט, שמכר את נשמתו לשטן. עלילה זו פותחה מאוחר יותר על ידי המחזאי הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה שאחת מיצירות הפאר שלו עונה לשם "פאוסט". 

טעות אחת בודדת אותה ביצע כותב הרומן מביאה את ראסל לחשוף את זהותו. הוא מגלה שהאיש שעמד מאחורי הדמויות המחופשות שעטפו אותו בפלורידה (מארלו, הבלש גתה ואחרים) הוא למעשה מרצה לתיאטרון שאיבד את רעייתו ובתו, כאשר האחראי למותן זוכה בבית המשפט. בעקבות הזיכוי הוא יצא למסע נקמה בעורך הדין שזיכה אותו ובארבעה עורכי דין נוספים שזיכו רוצחים, ואשר לשיטתו "מכרו את נשמתם לשטן" וייצגו רוצחים, וכך באופן מטאפורי פעלו כפי שעשה ד"ר פאוסט.

## הפצת הסרט בישראל
בעלי זכויות ההפצה של הסרט בישראל העדיפו לוותר תחילה על מימוש זכויות ההפצה בקולנוע, אך לאחר הצלחתו המסחררת ורמת הביקוש הגבוהה בספריות הדי.וי.די, הוקרן הסרט לבסוף גם בבתי הקולנוע ברחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סופרים
אקסצנטריות (התנהגות)

**אקסצנטריות** היא התנהגות אנושית שונה מהנורמה. אנשים המתנהגים באקסצנטריות בתדירות גבוהה מכונים "אקסצנטרים".

## תיאורים של אקסצנטריות
אקסצנטריות מתקשרת באופן אסוציאטיבי לטירוף או לגאונות ויצירתיות. התנהגות אקסצנטרית עשויה להיות ביטוי חיצוני לאינטליגנציה ייחודית או לדחף יצירתי. לפיכך, ההרגלים האקסצנטריים אינם מובנים לעיתים לא מכיוון שהם אינם הגיוניים או שהם תוצאה של טירוף, אלא כיוון שהם נובעים מחשיבה כה מקורית שהיא אינה יכולה לעמוד בנורמות החברתיות.

אדית סיטוול, מבקרת ומשוררת בריטית, כתבה: "אקסצנטריות אינה, כמו שאחדים עלולים להאמין, צורה של טירוף. לעיתים קרובות היא צורה של גאווה פשוטה, כאשר הגאון והאריסטוקרט נתפסים כאקסצנטריים רק מכיוון שהם פשוט אינם מפחדים ואינם מושפעים מדעותיו של ההמון ומגחמותיו.”

## השוואה לנורמה
התנהגותו של אדם הנמצא מחוץ לסביבתו הטבעית אינה יכולה להיות מוגדרת כאקסנצטרית, כיוון שייתכן שבסביבתו הטבעית היא תיחשב רגילה. רק השוואה לנורמה שבסביבתו של האדם תוכל לקבוע אם התנהגותו יכולה להיחשב לאקסצנטרית.

אקסצנטריים עשויים להבין או לא להבין את נורמות ההתנהגות של החברה בה הם חיים – בין כך ובין כך, הם פשוט לא מוטרדים מאי-קבלת התנהגויותיהם או אמונותיהם בחברה, ומתנהגים באינדיבידואליות קיצונית. רבים מהמוחות המבריקים בהיסטוריה הציגו מגוון של התנהגויות ואמונות לא רגילות.

אקסצנטריים מסוימים נחשבים לתמהונים ולא לגאונים. התנהגות אקסצנטרית נחשבת פעמים רבות לחריגה, אף על פי שהיא עלולה גם להטריד. רבים מהאנשים שנחשבו לאקסצנטריים בלבד אובחנו מאוחר יותר כחולים במחלות נפש שונות, דוגמת הפרעה טורדנית-כפייתית.

לאחרים עשוי להיות טעם אקסצנטרי בתחום מסוים של חייהם: אנשים עשויים להתלבש לבוש אקסצנטרי, או לעסוק בתחביב אקסצנטרי.

התנהגויות אקסצנטריות קושרו לאפיון פסיכולוגי המזהה פיצוי יתר, חוסר ביטחון, סוגיות ילדות לא פתורות, פרישות לא רצונית וסוגיות מיניות אחרות, אהבה נכזבת או לא נענית וסוגיות רומנטיות אחרות, רגשות מודחקים, מגושמות חברתית, שגעון לדבר אחד ומגוון סוגיות פסיכולוגיות-חברתיות אחרות – גם אם האדם לא יאובחן כלוקה בהפרעה נפשית.

אפיונים פסיכולוגיים המקושרים לעיתים לאקסצנטריות הם תסביך נפוליאון, תסמונת פיטר פן, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעות הקשת האוטיסטית ובאופן מובהק ביותר תסמונת אספרגר. התנהגות אקסצנטרית אף קושרה לשימוש בסמים.

חלק מהאקסצנטרים עשויים להצהיר על אקסצנטריות או ליצור רושם של אישיות אקסצנטרית באופן מודע ומכוון, בניסיון להבדיל את עצמם מהנורמה החברתית ולהציג את אישיותם כייחודית (בין השאר בעקבות הסטריאוטיפ החיובי שנוצר לעיתים לאקסצנטריות בתרבות הפופולרית ובקרב דמויות בדיוניות).

אקסטרווגנטיות היא סוג של אקסצנטריות הקשורה לבזבוז וגודש יתר.

## אפיונים
הפסיכולוג דייוויד ויקס מציין שאנשים עם פגיעה מנטלית "סובלים" מהתנהגותם, בעוד אקסצנטריים בריאים מאושרים למדי. הוא גם מציין שאקסצנטריים פחות פגיעים לפגיעה מנטלית מאחרים. זאת אפשר לקשר לכך שבעלי אישיות מופנמת סובלים מפגיעות מנטליות יותר מהמוחצנים, הנוטים לגרום לאנשים שסביבם לסבול.

לפי ויקס, ישנם ארבעה עשר מאפיינים העשויים להבדיל בין אדם אקסצנטרי בריא לבין אדם רגיל או לבין אדם בעל פגיעה מנטלית. חמשת הראשונים נפוצים בקרב הנחשבים לאקסצנטריים:
*נונקונפורמיות
*יצירתיות
*סקרנות
*אידיאליזם
*עיסוק אובססיבי בתחביבים
*מודעות לשונות כבר בילדות המוקדמת
*אינטליגנציה גבוהה
*דעתנות וכנות
*אי-תחרותיות
*הרגלי חיים או אכילה לא רגילים
*חוסר עניין בדעתם של אחרים ובחברתם
*חוש הומור קונדסי

## הערות שוליים

קטגוריה:התנהגות
אליזה (זמרת)

**אָליזה ז'קוטֶה** (בצרפתית: **Alizée Jacotey**; נולדה ב-21 באוגוסט 1984 בעיר אז'קסיו בקורסיקה, צרפת), היא זמרת פופ צרפתייה, שהתפרסמה בזכות הלהיט Moi...Lolita שיצא ב-2000.

## קורות חיים

### ילדותה ונעוריה
אליזה הידועה בכינוי "לילי", החלה במסלול רקדנות כבר בילדותה בבית ספר לריקודים בקורסיקה. את אימוניה המשיכה עד גיל 15, ובמהלך הזמן זכתה בתחרות ריקוד שאורגנה על ידי חברת תעופה הנמצאת כיום כחלק מחברת התעופה "סוויסאייר". עקב ניצחונה, זכתה אליזה בטיול לאיים המלדיביים.

בשנת 1999 הופיעה אליזה בתוכנית הטלוויזיה "Graines de star" (בעברית: נבטי הכוכבים), שם התגלתה על ידי הזמרת מילן פארמר שכתבה לה שני אלבומים עם המפיק לורן בוטונה (Laurent Boutonnat).

### חייה האישיים
ב-2003–2012 הייתה נשואה לזמר הצרפתי ג'רמי שאטליין (Jérémy Chatelain). ב-2005 נולדה לזוג בת.

מ-2016 נשואה לגרגואר ליונט. ב-2019 נולדה לזוג בת.

מתגוררת כיום בקורסיקה.

## קריירה
שמאל|ממוזער|200px|אליזה בהופעה 2008

סינגל הבכורה של אליזה "Moi... Lolita" שוחרר במאי 2000 בצרפת, וב-2001 באירופה ובאסיה. הסינגל זכה להצלחה מסחררת בצרפת, למרות שלא הגיע למקום הראשון, ובמצעד כל הזמנים במדינה הוא ממוקם במקום ה-31 עם מכירות של מעל 1,200,000 עותקים. השיר הצליח גם באסיה ובאירופה והגיע למקום הראשון בספרד ובאיטליה, ולמקום השני בבלגיה, גרמניה והולנד. בישראל השיר הגיע למקום הראשון במצעד בגלגלצ וסיים במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי לשנת 2001 במקום השמיני.

בסוף 2000 יצא אלבום הבכורה *[[Gourmandises]]* ממנו יצאו הסיגלים "L'Alizé", "Parler tout bas" ושיר הנושא "Gourmandises". בעקבות פרסום אלבומה הראשון שגרם לתדמיתה לעבור לכיוון המראה הסקסי מיני, נבנה במקביל לאליזה מראה תדמית של נערה בת עשרה רגילה לחלוטין, וזאת כדי ליצור ולשמר את הרושם הנקי של נערה ממוצעת כמו כולם.

במהלך השנים עם התבגרותה נבחרה אליזה לסמל סקס במגזינים שונים, ואף נבחרה בשנים 2010 ו-2011 בסקר "האישה הכי סקסית בעולם" שנערך על ידי מגזין FHM הצרפתי בתור האישה השנייה הכי סקסית בעולם מתוך 100 מועמדות. אלבומה השני של אליזה, *[[Mes courants électriques]]*, יצא ב-2003 וממנו שוחררו הסינגלים J'en ai marre ! / I'm fed up! ו J'ai pas vingt ans ! / I'm not twenty!. האלבום הצליח באירופה אך פחות מאלבומה הראשון.

ב-2007 ראה אור אלבומה השלישי *[[Psychédélices]]* אותו הפיקה בעצמה. האלבום יצא רק בשווייץ, בלגיה, צרפת ובמקסיקו, שם נחל הצלחה כשהגיע לראש מצעד המכירות. בתחילת 2010 יצא אלבומה הרביעי *[[Une enfant du siècle|Une enfant du si*'è*'cle]]* (ילדת המאה). האלבום לא הצליח יחסית לקודמיו אף שהגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים הצרפתי.

ב-2013 השתתפה אליזה בגרסה הצרפתית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" (Danse avec les stars) והגיעה למקום הראשון. כמו כן, באותה שנה יצא גם אלבומה החמישי *[[5 (אלבום)|5]]*.

ב-2014 יצא אלבומה השישי, *Blonde*.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2000: *[[Gourmandises]]*
* 2003: *[[Mes Courants Électriques]]*
* 2007: *[[Psychédélices]]*
* 2010: *[[Une enfant du siècle]]*
* 2013: *[[5 (אלבום)|5]]*
* 2014: *[[Blonde]]*

## קישורים חיצוניים

*  (מתוך ארכיון האינטרנט)

קטגוריה:זמרות פופ צרפתיות
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:אמניות אפיק רקורדס
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (צרפת)
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1984
יוהאן פונלנטן

**יוהאן פונלנטן בנאווידס** (בספרדית: **Johan Vonlanthen Benavídez**; נולד ב-1 בפברואר 1986 בסנטה מרתה, קולומביה) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקיצוני הימני. פונלנטן שיחק בקבוצות מובילות מהולנד, אוסטריה ומשווייץ ובנבחרת שווייץ. סבו בעל אזרחות שווייצרית, מה שהקנה לו את הזכאות לייצג דווקא את שווייץ ברמה הבינלאומית במקום קולומביה, מולדתו.

## קריירה
פונלנטן עלה ממחלקת הנוער של המועדון המקומי יאנג בויז ברן. בעונת , בהיותו רק בן 16, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת ליגת העל השווייצרית. בקיץ של 2003, הוא עבר למועדון הפאר ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן. תחילה שיחק באופן קבוע בהולנד, אך עד מהרה איבד את מקומו בהרכב והושאל למועדון האיטלקי ברשיה בשנת 2005. אחרי 9 משחקים בלבד באיטליה, הושאל שוב פונלנטן למועדון ההולנדי נאק ברדה עד סוף עונת 2005-2006. בקיץ 2006, אחרי שלוש שנים באיינדהובן, פונלנטן חתם במועדון האוסטרי רד בול זלצבורג, וב-13 ביולי 2009, הושאל למועדון השווייצרי פ.צ. ציריך לעונה אחת.
בקיץ 2011 עבר פונלנטן לאיטאחוי מהליגה הקולומביאנית השנייה.

ב-30 במאי 2012, לאחר עונה בקבוצה הקולומביאנית, כאשר במשך רוב העונה היה פצוע בברך, הודיע פונלנטן על פרישתו ממשחק הכדורגל, בגיל 26, מפני שהוא "לא יכול לעמוד בפני האפשרות לעבור ניתוח בברך".

ב-14 במאי 2013 הודיע על חזרה למשחק פעיל, ולאחר מכן חתם בגראסהופרס ציריך. בינואר 2014 הושאל עד תום העונה לשפהאוזן מליגת המשנה השווייצרית. לקראת עונת  חתם בקבוצת סרבט ז'נבה, גם היא מהליגה השנייה.

### נבחרת לאומית
פונלנטן ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ ב-6 ביוני 2004 נגד , לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-81 של המשחק במקומו של אלכסנדר פריי. בסיום המשחק שווייץ ניצחה 1-0. במהלך טורניר יורו 2004, פונלנטן היה לשחקן השני בצעירותו שמשחק בטורניר, אחרי שנכנס כמחליף במשחק נגד אנגליה. ב-21 ביוני 2004, פונלנטן שבר שיא והפך למבקיע הצעיר ביותר במסגרת היורו, אחרי שהשווה במשחק נגד צרפת, ושבר את השיא בן ארבעת הימים בלבד (שקבע וויין רוני במשחק בין אנגליה לשווייץ) בשלושה חודשים. פונלנטן נחשב מאז לשחקן סגל קבוע בנבחרת, וזומן לשחק במהלך מונדיאל 2006, אמנם לא לקח חלק בטורניר בשל פציעה. כמו כן, הוא נכלל בסגלה של שווייץ במהלך טורניר יורו 2008 ובמונדיאל 2010.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני נאק ברדה
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ויל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1986
אפטר אייט

[שמאל|ממוזער|200px|[לוגו "אפטר אייט"]]
שמאל|ממוזער|200px|שוקולד "אפטר אייט" ואריזתו
**אפטר אייט** (באנגלית: **After Eight**; מילולית: "אחרי שמונה") הוא מותג שוקולד בריטי המבוסס על מוצרים המכילים שוקולד ומנטה.

המוצר המקורי תחת מותג זה, "After Eight Thin Mints", כולל ריבועים דקים של שוקולד כהה הממולאים במנטה. חברת רונטרי'ז החלה לייצרו ב-1962, ושמו נועד לרמוז על ייעודו כחטיף שלאחר ארוחת הערב. מאז 1970 מיוצר השוקולד במפעל בקאסלפורד שביורקשייר והאמבר, ומאז רכישתה של רונטרי'ז על ידי נסטלה ב-1988, משווקת אותו האחרונה.

שכבת המנטה הפנימית מכילה סוכרוז ואינוורטאז, היוצרים מרקם שמאפשר את עטיפתו בשוקולד. לאחר הייצור, האינוורטאז גורם לפירוק הסוכרוז לגלוקוז ולפרוקטוז, ומרקם המנטה הופך פחות מוצק.

פרט ל-"Thin Mints" מייצרת החברה מספר מוצרים נוספים תחת שם המותג "After Eight", כגון "Delights" (עיגולי שוקולד כהה הממולאים במנטה), "Straws" (מקלות שוקולד כהה ממולאי מנטה) ו-"Biscuits" (ביסקוויטים עם שוקולד ומנטה).

מוצרי החברה הם כשרים חלבי (חלב עכו"ם) בהשגחת בית הדין הרבני בלונדון

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:נסטלה
חבורה מוצגת סופית

בתורת החבורות, **חבורה מוצגת סופית** (מ"ס) היא חבורה שיש לה הצגה עם מספר סופי של יוצרים ומספר סופי של יחסים. חבורה כזו אפשר לראות כאוסף המילים בקבוצה סופית של אותיות, בכפוף למספר סופי של תנאים המגדירים אלו מילים שקולות זו לזו.

## סימון
סימון מקובל ושימושי לחבורה מוצגת סופית הוא \langle S \mid R\rangle כאשר S היא קבוצת יוצרים ו-R קבוצה של יחסים. לדוגמה את החבורה הציקלית מסדר n ניתן לכתוב כ-\mathbb{Z}_n = \langle a \mid a^n = 1\rangle.

## חבורות נוצרות סופית

חבורות מוצגות סופית מהוות מחלקה חשובה של חבורות נוצרות סופית, אבל לא כל חבורה נוצרת סופית אפשר להציג באופן סופי. יש רק אָלֶף אֶפֶס חבורות מ"ס, לעומת אלף חבורות נוצרות סופית. משום כך, "כמעט כל" חבורה נוצרת סופית אינה ניתנת לתיאור באמצעות מספר סופי של יחסים. תוצאות אלה הוכיח ב-1937 B.H. Neumann, שגם נתן את הדוגמה המפורשת הראשונה לחבורה נוצרת סופית שאינה מ"ס.

לפי "משפט השיכון של Higman", חבורה נוצרת סופית אפשר לשכן בחבורה מוצגת סופית, אם ורק אם יש לה הצגה רקורסיבית.

## ההגדרה

מתברר שהתנאי על סופיות מספר היחסים אינו תלוי בבחירת היוצרים: אם G חבורה מוצגת סופית, אז לכל קבוצת יוצרים סופית של G קיימת קבוצת יחסים סופית המגדירה את החבורה. קיומה של הצגה סופית היא תכונה גאומטרית: כל חבורה שהיא קוואזי-איזומטרית לחבורה מוצגת סופית, מוצגת סופית בעצמה.

## דוגמאות עיקריות

כל הרחבה של חבורה מ"ס בחבורה מ"ס היא מ"ס בעצמה. כל חבורה נילפוטנטית נוצרת סופית היא מ"ס. יתרה מזו, כל חבורה פולי-ציקלית נוצרת סופית היא מ"ס. מאידך, יש חבורות פתירות נוצרות סופית, שאינן מ"ס.

החבורה היסודית של כל יריעה חלקה קומפטית היא מ"ס. ולהפך: כל חבורה מ"ס היא החבורה היסודית של יריעה קומפקטית חלקה כלשהי מממד 4.

כל סריג בחבורת לי ממשית קשירה הוא מ"ס. לעומת זאת, החבורה 
\operatorname{SL}_3(\mathbb{F}_q[t]) אינה מ"ס לכל חזקת ראשוני q. החבורות 
\operatorname{SL}_n(\mathbb{F}_q[t]), 
n \geq 4, כן מוצגות סופית.

## תכונות

אם H תת-חבורה מאינדקס סופי של חבורה G, אז אחת מהן מ"ס אם ורק אם השנייה כזו. התהליך לחישוב היחסים של H מתוך היחסים של G נקרא אלגוריתם ריידמייסטר-שרייר. 

בחבורות מוצגות סופית פשוטות, בעיית המילה פתירה. כך גם בכל חבורה מוצגת סופית שהיא residually finite; לעומת זאת יש חבורות נוצרות סופית עם הצגה רקורסיבית שהן residually finite אבל בעיית המילה בהן אינה פתירה.

לפי **משפט דנוודי** (Dunwoody, 1985), לחבורה מוצגת סופית יש פירוק סופי כגרף של חבורות סופיות, כלומר כמכפלת היתוך איטרטיבית סופית, מעל חבורות סופיות, של גורמים סופיים או בעלי קצה אחד.

### החבורה המוצגת-סופית האוניברסלית

קיימת "חבורה מוצגת סופית אוניברסלית", שהיא חבורה מוצגת סופית, שכל חבורה מוצגת סופית איזומורפית לתת-חבורה שלה. יש גם חבורה מוצגת סופית שכל חבורה עם הצגה רקורסיבית משוכנת בה (Higman, 1961).

## הדרגה וה'חיסרון'

ה**דרגה** של חבורה מוצגת סופית שווה למספר היוצרים הקטן ביותר האפשרי עבורה. ידוע (Higman-Neumann-Neumann 1940) שכל חבורה מוצגת סופית אפשר לשכן בחבורה עם שני יוצרים ואותו מספר יחסים. החיסרון (deficiency) של חבורה מוצגת סופית הוא, לפי ההגדרה, ההפרש הגדול ביותר האפשרי בין מספר היוצרים למספר היחסים שלה. כל החבורות בעלות חיסרון חיובי הן אינסופיות. כל חבורה בעלת חיסרון > 1 מכילה עותק של החבורה החופשית על שני יוצרים.

## לקריאה נוספת


* Pierre de la Harpe, **Topics in Goemtric Group Theory**.


קטגוריה:תורת החבורות
ארכיאולוגיה כהרפתקה

הספר **ארכיאולוגיה כהרפתקה** מספר את התפתחות הארכאולוגיה מסיפורי תיירים ומחפשי אוצרות הרפתקנים ועד הפיכת הארכאולוגיה למדע. הספר, מאת ד"ר בריאן מ' פאגן, יצא לראשונה בשנת 1985 בשם The Adventure of Archaeology ב-260,000 עותקים, בהוצאת נשיונל ג'יאוגרפיק. תרגום לעברית, יצא לאור בשנת 1990 בהוצאת ספרית מעריב. הספר הודפס בפורמט אלבומי, והוא כולל שפע של תמונות. הספר הוא חלק מסדרת ספרי מדע פופולרי בפורמט דומה, שבה נכללו גם "פלאי ההנדסה" ו"מגלים וממציאים".  

פאגן הוא ארכאולוג המנסה להביא לקוראים בספרו זה את החוויה של חיפוש ממצאים עתיקים שקיבלה תאוצה בעיקר במאה ה-19, כאשר הרפתקנים שונים נסעו ברחבי העולם בחיפוש אחר ממצאים מעניינים. הם לא התעניינו באתרים עצמם, איך חיו האנשים בעבר, כל שרצו הוא ממצא מעניין אותו יוכלו למכור בכסף רב לאספנים ומוזיאונים ברחבי העולם. הספר גם מספר איך במשך הזמן, השתנתה המגמה, הוקמו אגודות שונות במדינות שונות כגון אנגליה, גרמניה, צרפת ועוד אשר התחילו לשים את הדגש על המחקר. האגודות מימנו חפירות ארכאולוגיות של אנשי מדע. הספר מביא גם את הסיפורים שמאחורי הקלעים, ובשפה קולחת מספר את סיפורה של הארכאולוגיה מתחילתה כאשר כומר בריטי חשף במאה ה-18 31 תלי קבורה ביום אחד, ועד לימינו אלה כאשר נדרשים מספר שבועות כדי לחפור מטרים ספורים בתל עתיק, וחודשים ושנים כדי לשמרם, לחקור את הממצאים ולפרסם אותם.

## פרקי הספר
* מבוא
* ראשיתה של הרפתקה
* ציידי האוצרות
* חיפוש אחר הערים הקבורות – ערי מסופוטמיה, מצרים העתיקה, פרס, פומפי
* משעשוע למדע - ההתפתחות שחלה בארכאולוגיה, סיפורי חובבי הארכאולוגיה הראשונים, עד להפיכת התחביב למדע מוכר.
* קברים, כתובים ושלל – חשיפת טרויה, ז'אן-פרנסואה שמפוליון, התפתחות האגיפטולוגיה, צ'ארלס וילסון בארץ ישראל
* בעקבות התושבים הראשונים של אמריקה
* להשליט סדר בזמן – חפירותיו של פלינדרס פיטרי במצרים, חפירותיו של ג'ון פיטרס בניפור וזיהוי תרבות שומר במסופוטמיה., חשיפת לוחות בכתב יתדות, חשיפת התרבות המיקנית ועוד
* מבט חדש על העולם החדש - סיפור החפירות הארכאולוגיות במקסיקו תרבות האצטקים, דרום ארצות הברית כגון תרבות אנאסאזי ועוד
* מדענים בשדה - שיטות העבודה בחפירה ארכאולוגית - סיפורן של חפירות
* מתי היכן ומדוע - שימוש בשיטות חדשות לגילוי אתרים ארכאולוגים
* ספינות טרופות, ערים טבועות - הפרק מתרכז בארכאולוגיה ימית ומספר כיצד התחיל פרק זה בארכאולוגיה, סיפורו של ז'אק קוסטו, וסיפור החפירה של ספינות שונות
* אל קצות התבל והזמן - הארכאולוגיה העוסקת באדם הקדמון, סיפורו של לואיס ליקי וארכאולוגים נוספים.
* העתיד של העבר
### נספחים
* טבלת שלוש מאות שנה של תגליות בחלוקה לפי יבשות, בשנים 1985-1700
* טבלת לוח של תרבויות העולם בחלוקה לתקופות ויבשות.
* ביבליוגרפיה
* רשימת איורים
* מדגם מיצג של מוזיאונים ברחבי העולם כולל ממצאים ייחודיים בכל מוזיאון
* רשימה מצומצמת של חפירות ארכאולוגיות המחפשות מתנדבים
* מפתח

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
רוברט שון לאונרד

שמאל|ממוזער|200px|רוברט שון לאונרד
**רוברט שון לאונרד** (באנגלית: **Robert Sean Leonard**; נולד ב-28 בפברואר 1969) הוא שחקן אמריקאי, זוכה פרס טוני לשנת 2001 על משחקו במחזה "המצאת האהבה". הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ד"ר ג'יימס וילסון בסדרה "האוס" ובתפקידיו בסרטים "ללכת שבי אחריו" ו"מהומה רבה על לא דבר".

## קורות חיים
לאונרד נולד בווסטווד, ניו ג'רזי תחת השם רוברט לורנס לאונרד לג'ויס, אחות ורוברט הווארד לאונרד, מורה לספרדית.

הוא גדל ברידג'ווד ולמד בתיכון רידג'ווד ולאחר מכן למד באוניברסיטת פורדהאם ובאוניברסיטת קולומביה. לאחר הלימודים התקבל לאיגוד שחקני הקולנוע שם התברר לו שהוא חולק את אותו השם עם שחקן אחר ואז שינה את שמו האמצעי לשוֹן, שם אחיו.

## קריירה
בשנת 1989, בגיל 20, שיחק לאונרד בסרט זוכה פרס האוסקר "ללכת שבי אחריו" בתפקיד ראשי של: ניל פרי, הסרט בבימויו של פיטר ויר.

בשנת 1993 גילם את קלאודיו בסרט "מהומה רבה על לא דבר" בבימויו של קנת בראנה, לצידם של דנזל וושינגטון וקיאנו ריבס. בשנת 1996 הוא שיחק בסרט "Killer: A Journal of Murder" על הרוצח קארל פאנזרם שאותו גילם ג'יימס וודס.

בשנת 2001 זכה בפרס טוני על משחקו במחזה "המצאת האהבה" על פי הסופר והמחזאי טום סטופארד.

בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של לוגאן לרמן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001.

בשנת 2004 הוא זכה לעיקר פרסומו בזכות תפקידו בסדרת הדרמה הרפואית "האוס" ברשת פוקס. הוא היה השחקן הראשון שלוהק לסדרה, ונמצא שם מתחילתה עד סיומה ב-2012. בסדרה הוא גילם את דמותו של אונקולוג שהוא חברו היחיד של ד"ר האוס.

בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "האזור החם" בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק בכיכובה של ג'וליאנה מרגוליס, והתארח בעונה השלישית של הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" ב־ABC.

ב-2023 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "העידן המוזהב" בתור בעלה של איידה ברוק (סינת'יה ניקסון).

## פילמוגרפיה
### בקולנוע

### בטלוויזיה

### בתיאטרון

## פרסים ומועמדויות

## חיים אישיים
לאונרד שומר על ידידות קרובה עם הכוכב של האוס יו לורי. הוא ואית'ן הוק, השחקן ששיחק איתו ב-"ללכת שבי אחריו" וב"טייפ" הם חבריי ילדות.

בשנת 2008 התחתן עם גבריאלה סליק. לזוג שתי בנות, אלינור וקלאודיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
זינה קלאי-קלייטמן

**זינה קלאי-קלייטמן** היא דיפלומטית ישראלית בדימוס. כיהנה כשגרירת ישראל באוקראינה ובקרואטיה.

## ביוגרפיה
קלאי-קלייטמן נולדה בקישינב (כיום בירת מולדובה, בעבר חלק מברית המועצות). אביה היה מהנדס ואימה עובדת טקסטיל.

לאחר שסיימה את לימודי התיכון עלתה לישראל ולמדה מדעי המדינה באוניברסיטה העברית, עם התמחות בסובייטולוגיה. את הקריירה הדיפלומטית שלה החלה בשנת 1986.

## תפקידים שמילאה
* 1995–1998 – יועצת בשגרירות ישראל ברוסיה.
* 1998–2001 – סגנית מנהל מחלקת אירופה ואסיה במשרד החוץ.
* 2001–2005 – יועצת במשלחת ישראל לאו"ם.
* 2005–2007 – עובדת בחטיבת התפוצות במשרד החוץ.
* 2007–2011 – שגרירת ישראל באוקראינה.
* 2014–2018 – שגרירת ישראל בקרואטיה.

### כשגרירה באוקראינה
בשנת 2009 נערכה ביקורת של משרד מבקר המדינה על התנהלות לשכת הקשר נתיב. קלאי-קלייטמן מסרה לעורכי הביקורת כי השיבושים בקשר שבין שליחי משרד החוץ בשגרירות ישראל בקייב לבין שליחי נתיב נבעו מ"היעדר הסדרה ברורה בכל הקשור לכפיפויות, שאינו מחייב את נציגות נתיב לדווח לה או לתאם את הפעילות עם השגרירות", אך דו"ח המבקר בנושא התפרסם רק ב-2013, לאחר סיום תפקידה.

בשנת 2010, בעת שכיהנה כשגרירת ישראל באוקראינה נבחרה קלאי-קלייטמן לרשימה השנתית של 10 הנשים הזרות שלהן ההשפעה הרבה ביותר באוקראינה של השבועון האוקראיני "פוקוס", הנחשב לאחד המובילים במדינה. בין הנימוקים לבחירתה היו פועלה של קלאי-קלייטמן "להביא לסיומו את פרויקט ביטול האשרות בין אוקראינה לבין ישראל, דבר שמצפים לו 70 אלף תיירים, וכן אוקראינים רבים שקרוביהם וחבריהם התיישבו במולדתם ההיסטורית", אך גם "הסגרות עבריינים לאוקראינה. קייב מעוניינת בפושעים נמלטים רבים השוהים כעת בארץ הקודש"

באוקטובר 2010 נבחר ראובן דינאל להחליפה בתפקיד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל בקרואטיה
קטגוריה:שגרירי ישראל באוקראינה
קטגוריה:עובדות משרד החוץ
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שליו כחול

**שליו כחול** (וכן, **שליו אפריקאי כחול**; שם מדעי: *Coturnix adansonii*) הוא מין של עוף קטן עד בינוני ממשפחת הפסיוניים (סוג: Coturnix). נצפה ביחידים, בקבוצות משפחה קטנות, או בלהקות גדולות.

## מבנה
*גובה 14-16.5 ס"מ.
*משקל כ-47 גרם.
*אורך כנף 78–82 מ"מ לזכרים ו- 80–84 מ"מ לנקבות.
*אורך הזנב 26–32 מ"מ לזכרים ו- 29–31 מ"מ לנקבות.
*צבעים - הראש כחול שחור, המקור שחור, העיניים אדומות, הגרון כחול, הגב שחור והרגליים צהובות.
:הזכר מהודר יותר מן הנקבה.

## תפוצה
השליו הכחול הוא עוף נודד, שתפוצתו מסיירה לאון עד אתיופיה, דרומית לזמביה ומזרחית לקניה והוא נמנע מלקנן באזורים צחיחים.

## בית גידול
השליו הכחול חי בעיקר בכרי דשא ושדות, ליד נחלים או גופי מים אחרים, שם הוא ניזון מזרעי עשבים, חרקים, (כולל טרמיטים) ורכיכות, אותם הוא הורג טרם אכילתם.

## קינון ורבייה
השליו הכחול הוא עוף מונוגמי החי כל חייו עם בן זוג אחד, אך אינו טריטוריאלי. במהלך עונת הרבייה הזכר משמיע 3 שריקות, הראשונה בקול צווחני והשתיים לאחריה בקול רך. בקן הבנוי על הקרקע, ומדופן בקש ועלים, מטילה הנקבה 3–9 ביצים בצבע זית - חום כהה, בעלות קליפה מחוספסת השוקלות כ־4.5 גרם כל אחת. הקן ממוקם מתחת לשיח כדי להגן על האפרוחים, שהם מקבוצת עוזבי קן, מפני טורפים. האפרוחים בוקעים מהביצים לאחר כשבועיים וחצי.

## ראו גם
*שליו
*שליו נודד

## קישורים חיצוניים

*Blue Quail - Coturnix adansonii, birds of Southern African
***Janice Pappas**, blue quail, University of Mishigan Museum of Zoology

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'יל ורו
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
אדם וחווה (קראנאך)

שמאל|ממוזער|250px|אדם וחווה, אלברכט דירר
**אדם וחווה** הוא כינוי ליצירת חיתוך עץ שיצר לוקאס קראנאך האב בשנת 1509, ביצירה מתוארים אדם וחוה לפני גירושם מגן עדן, חיתוך עץ זה הוא מהראשונים שנוצרו בתקופת הרנסאנס הצפוני. היצירה מוצגת במוזיאון ישראל בירושלים.

## פרשנות
מן התימה של היצירה ניתן להניח כי הושפעה מתחריט הנחושת של אלברכט דירר "אדם וחוה", משנת 1504, אך בעוד שבתחריטו של דירר אדם וחוה ממוקמים במרכז התמונה, נמצאים באופן סימטרי זה לעומת זו ומתוארים כדמויות אידיאליות, בחיתוך העץ של קראנאך אדם וחווה נמצאים בתור פרט, כשחיות סובבות אותם, ואינם לבד.

שינוי נוסף הוא בתפקידן של החיות: אצל דירר נמצאות ארבע חיות המייצגות את ארבעת סוגי הליחה שהיו תחת שליטת האדם לפני חטאו: החתול מייצג את הכולירה, הארנב סנגוויני, השור פלגמטי, והדישון מלנכולי. אצל קראנאך החיות ממלאות את התמונה ומציפות אותה בפרטים.

אצל קראנאך רואים כי חוה היא זו העומדת והאקטיבית, בעוד אדם יושב ומצטייר כפאסיבי. זהו ביטוי לפרשנות הנוצרית, שלפיה חווה היא החוטאת העיקרית בחטא האדם הראשון.

## קישורים חיצוניים
*דף היצירה באתר מוזיאון ישראל 
*דף על תחריט הנחושת "אדם וחווה" של אלברכט דירר מאתר מוזיאון המטרופוליטן, ניו-יורק

קטגוריה:אדם וחוה
קטגוריה:אוסף מוזיאון ישראל
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:יצירות המאה ה-16
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:גן עדן בציורים
קטגוריה:אדם וחוה בציורים
קטגוריה:הגלריה הלאומית לאמנות וושינגטון: ציורים
קטגוריה:ציורי פירות
סטראטון מלאמפסאקוס

**סטראטון מלאמפסאקוס** (ביוונית: **Στράτων ὁ Λαμψακηνός**; בערך 335–269 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

## ביוגרפיה
הוא נולד בעיר למפסקוס  (כיום העיר לפסקי שבקצהו הצפוני של מצר הדרדנלים בטורקיה). יש סבורים שהכיר את אפיקורוס שלימד בעיר זו ב-310–306 לפנה"ס. סטראטון למד בליקיאון באתונה ואחרי כן נסע לאלכסנדריה, שם שימש כמורה של תלמי השני, מלך מצרים ושל אריסטרכוס מסאמוס. הוא שב לאתונה אחרי מותו של תאופרסטוס שעמד בראש הליקיאון, ונבחר לשמש כיורשו. אחרי מות סטראטון ירש את מקומו ליקון מטרואס.

## תורתו
אם כי עסק בעיקר במדעי הטבע, סטראטון התפרסם בשל רעיונותיו בדבר האלוהות, הנפש האנושית ומבנה היקום. הוא דחה את תורת אפלטון בדבר הישארות הנפש ואת רעיון קיומם של אלים מחוץ לעולם החומר. כמו דמוקריטוס ולוקיפוס לפניו, סטראטון חשב כי היקום מורכב מחומר ומאנרגיה וכי החומר שביקום מורכב מאטומים.

סטראטון היה אחד הפילוסופים הראשונים שעיצבו השקפת עולם אתאיסטית. לדעתו, לא אלוהים אלא הטבע הוא אשר יוצר ומקיים את כל הדברים. קיקרו דחה את דעתו של סטראטון שאמר כי העוצמה האלוהית מעוגנת בטבע, וכתב: "עלינו להזכיר לסטראטון כי הטבע הוא חסר רגשות." במכתבו ללוקולוס כתב קיקרו: "סטראטון הכחיש את הרעיון כי ללא אלוהים דבר לא היה קיים. הוא אמר שכל הדברים נוצרו על ידי הטבע באמצעות חלקיקים של חומר, בדומה לחלומותיו של דמוקריטוס. בכך הוא רצה לשחרר את אלוהים מתפקידו, ואותי מן הפחד ממנו."

תורתו של סטראטון הפכה לשם דבר במרוצת המאה השבע עשרה מפני הדמיון שבינה לבין הפנתאיזם של שפינוזה. רעיונותיו של סטראטון השפיעו על הפילוסוף והסופר הצרפתי פייר בל שכתב כי סטראטון נמנע מלייחס ליקום את מושגי הטוב והרע, חשב כי היקום אינו ישות חיה, וכי אין בנמצא כל עוצמה אלוהית מחוץ לטבע.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
התפוח (בית המקדש)

ממוזער|300px|הערמת אפר על התפוח
**התפוח** היה מתחם במרכז מזבח העולה בבית המקדש. 

## מהות התפוח
לפי הדעה המרכזית, התפוח היה ערימת אפר גדולה. לפי דעה זו, התפוח נקרא כך שנקרא כך משום שהיה תָּפוּחַ או משום שהיה נראה כתפוח גדול. 

בניגוד לדעה המקובלת, שהתפוח הוא ערימת האפר שהייתה בראש המזבח, קיימות דעות נוספות הרואות בתפוח חלק מהמזבח עצמו: 

לפי הראב"ד התפוח הוא טבלה מרובעת, שגודלה הוא 22 אמות רבועות בגובה אמה. לדעתו, ייתכן שטבלה זו הייתה מעוגלת בקרנותיה כדי להוסיף מקום למערכה. הדשן היה ניתן על גבי טבלה זו.
גם בעל ספר החינוך סובר שהתפוח הוא מקום על גבי המזבח, אך הוא אינו מספק תיאור של מקום זה.

יש מקשים על דעות אלה, לפיהן התפוח הוא חלק ממבנה המזבח, מדוע לא הוזכר התפוח במסכת מידות, במשנה המתארת בפירוט את מבנה המזבח. 

דעה נוספת בעניין היא דעתו של רבנו חננאל, הסובר שהתפוח הוא כלי שהיה מונח באמצע המזבח, ובתוכו הניחו את האפר.

## שימוש
התפוח שימש כמאגר של אפר על גבי המזבח, שאליו העבירו בכל בוקר את האפר שנשאר מהמערכה הגדולה.

בתפוח השתמשו גם כמעין "פח אשפה" של מזבח העולה, למשל כאשר הקריבו קרבן כלשהו, זרקו אל התפוח את גיד הנשה, שאותו אסור להקריב.

## פינוי התפוח
את התפוח פינו אל בית הדשן שמחוץ לבית המקדש בכל פעם שהיה צורך בכך.
בשלוש הרגלים לא היו מדשנים (מֵפַנִים) את  התפוח. הסיבה לכך הייתה מפני שהדבר הראה "נוי למזבח", בכך שראו את ריבוי הקרבנות שהקריבו עליו.

### גודלו של התפוח
על פי דברי המשנה, בזמן שלא פינו את התפוח הוא הגיע למידה של כשלוש מאות כור, לדעת רבא בתלמוד, המשנה נקטה בלשון גוזמה. יש שניסו לחזק את דברי רבא כי מדובר בגוזמה בעזרת חישוב מתמטי, שכן נפח של 300 כור שווה בערכו לכ- 117 ממ"ק. קוטרו של "תפוח" בנפח כזה, הוא 26.8 אמה, קוטר הגדול משטחו האפקטיבי של המזבח המתואר במסכת מידות שהוא 24 אמות רבועות. אמנם, נפח זה מתאים למידותיו של המזבח במקדש הורדוס כפי שמתואר על ידי יוסף בן מתתיהו (50x50 אמות), אך יש הסבורים כי דווקא המידות שמביא פלביוס בספרו הם המוגזמות ובלתי מדויקות.

## קדושתו של התפוח
חז"ל חלוקים בדבר קדושתו של אפר התפוח. רב סבר ש"אין מועלין בו", כלומר: מותר ליהנות מאפר התפוח ואין בכך מעילה, ואילו רבי יוחנן סבר ש"מועלין בו". מסביר התלמוד שהמחלוקת בין רב לרבי יוחנן היא לאחר שכבר תרמו את תרומת הדשן, אבל לפני שתרמו את תרומת הדשן, לדעת שניהם הנהנה מאפר התפוח הרי הוא מועל. רב סובר שמכיוון שכבר הורמה תרומת הדשן, נעשתה מצוות האפר ואין בו עוד קדושה, ולכן ניתן ליהנות ממנו מבלי שהדבר ייחשב מעילה. רבי יוחנן מסיק מכך שנדרשים בגדי כהונה להוצאת אפר התפוח שהאפר עדיין בקדושתו, ואין ליהנות ממנו.

## הערות שוליים

קטגוריה:בית המקדש
אלים, קברים ומלומדים

**אלים, קברים ומלומדים** (בגרמנית: **Goetter Graeber und Gelehrte**) הוא ספר המספר את סיפורם של ראשוני הארכאולוגים, שנכתב על ידי הסופר הגרמני ק. וו. צראם. הספר (שהגדיר עצמו "הרומן של הארכאולוגיה") יצא לאור בגרמנית ב-1949, והציג לקהל הרחב היסטוריה פופולרית של מדע הארכאולוגיה בשפה סוחפת ובהירה, ובצירוף תמונות רבות, לוחות זמנים וטבלאות ארכאולוגיות. 

הספר היה לרב מכר עולמי, תורגם ל-28 שפות, ומכר למעלה מ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם. הספר עודו בדפוס גם כיום. בעברית יצא הספר בשנת 1957, בהוצאת מ. ניומן, בתרגום ירוחם טולקס.

צראם היה, למעשה, עובד בית ההוצאה "ריבולט" בהמבורג בשם רמאק, שכתב בשם בדוי (שהוא היפוך אותיות שמו בגרמנית, ושינוי האות K ל-C), כפי הנראה על מנת לנסות ולנתק עצמו מספרי תעמולה נאצית שכתב בתקופת המלחמה.

הספר עוסק בתרבויות עתיקות שונות - תרבות יוון העתיקה, מצרים העתיקה ומסופוטמיה כמו גם בתרבויות מרכז אמריקה ודרום אמריקה. הוא מביא סיפורים ביוגרפיים קצרים של חלוצי הארכאולוגיה כהיינריך שלימאן, ז'אן-פרנסואה שמפוליון, פול-אמיל בוטה והווארד קרטר. 

הצלחתו של הספר הביאה לכך שהוא שימש כמודל לספרי מדע פופולרי רבים שבאו לאחריו, כמו גם בסיס לסרט הוליוודי משנת 1954 בשם "עמק המלכים" בו כיכבו כוכבי התקופה רוברט טיילור ואלינור פארקר.

## לקריאה נוספת
* 

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
בנים אינם בוכים

**בנים אינם בוכים** (באנגלית: **Boys Don't Cry**) הוא סרט דרמה אמריקאי עצמאי משנת 1999, המבוסס על סיפור חייו של ברנדון טינה, גבר טרנסג'נדר שנאנס ונרצח ב-31 בדצמבר 1993 על ידי חבריו, לאחר שנתגלה להם כי הוא סומן כנקבה בלידה. בסרט מככבת הילרי סוונק כברנדון טינה, וקלואי סביני כחברתו של ברנדון, לאנה טיסדל.

## עלילה
טינה ברנדון (הילרי סוונק) הוא גבר טרנסג'נדר שקרא לעצמו ברנדון טינה. ברנדון מסתבך עם בני משפחתה של הבחורה עמה יצא, לאחר שגילו שהוא טרנסג'נדר. לאחר מכן הוא מסתכסך עם בן דודו שאיתו הוא מתגורר, ולאחר הסתבכות עם החוק הוא בוחר לעבור לעיירה פולס סיטי.

במקום מגוריו החדש הוא מתיידד עם ג'ון לוטר (פיטר סארסגארד) ותום ניסן (ברנדן סקסטון), אסירים לשעבר, ועם ידידותיהם קאדס (אלישה גורנסון) ולאנה (קלואי סביני). הוא מפתח מערכת יחסים רומנטית עם לאנה, מבלי שהיא מודעת לכך שהוא טרנסג'נדר.

אולם, עברו של ברנדון משיג אותו, והוא נעצר לאחר שלא התייצב לדיון בבית המשפט בעיר מגוריו. לאנה משחררת אותו בערבות מהכלא, וכאשר היא שואלת אותו למה הוא הוכנס לאגף הנשים בכלא, ברנדון משקר לה וטוען שהוא אנדרוגינוס ושהוא עתיד לעבור ניתוח להתאמה מגדרית.

לוטר וניסן, ידידיה של לאנה, מגלים את עובדת היותו של ברנדון נקבה ואונסים אותו באכזריות. ברנדון מצליח להימלט מידיהם ולהגיש נגדם תלונה במשטרה. בנקודה זאת לוטר וניסן מחליטים לרצוח את ברנדון, ומבצעים זאת לאחר שמוצאים אותו במקום מחבואו.

## הצלחה
כיוון שמדובר היה בהפקה עצמאית והפצה מינורית, הייתה ההצלחה הקופתית של הסרט צנועה יחסית, אך הוא זכה לשבחי הביקורות ונחשב על ידי רבים ממבקרי הקולנוע לאחד הסרטים הטובים של שנת 1999.

הילרי סוונק, שגילמה בסרט את ברנדון טינה, זכתה על משחקה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. קלואי סבייני הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים שעוסקים במגדר
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:הומופוביה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית אמריקאיים
פוארטו מדרין

**פוארטו מדרין** (בספרדית: **Puerto Madryn**; בוולשית: **Porth Madryn**) היא עיר נמל בפטגוניה הארגנטינאית, לחופו של מפרץ נואבו , מערבית לחצי האי ואלדס. בשנת 2001 התגוררו בה כ-58 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה בפרובינציית צ'ובוט.

## היסטוריה
פוארטו מדרין נוסדה ב-28 ביולי 1865 בידי 150 מהגרים ולשים. הם קראו לה על שמה של מדרין, חוותו של סר לאב ג'ונס-פרי, מדינאי ובעל אדמות שהיה מיוזמי ההתיישבות הוולשית בארגנטינה. היא נותרה בתחילה עיירה קטנה, אך חשיבותה גברה לאחר שב-1886 נחנכה מסילת הברזל שחיברה אותה עם העיר טרלאו והפכה אותה ואת הנמל שלה לשער הכניסה לצ'ובוט.

מעמדה של העיר דעך בשנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים. בתקופה זו בוטלו פטורים שונים ממכס על יבוא דרך נמלה של העיר, וחברות הספנות נטשו אותה. בהמשך נסגר קו הרכבת לטרלאו, וגם תעשיית הטקסטיל ששגשגה בעיר לתקופה קצרה בשנות ה-60 עקב הקלות מס דעכה. תהליכים אלה גרמו לעזיבתם של תושבים רבים.

בשנות ה-70 השתנתה המגמה, עם הקמתו של מפעל אלומיניום, שהאיץ את התפתחותו של אזור תעשייה חדש בצפון העיר. אפשרויות התעסוקה החדשות הביאו לעיר תושבים חדשים, והעיר גדלה במהירות. במקביל, התבססה פוארטו מדרין כנקודת מוצא לתיירים המבקרים בשמורת הטבע שבחצי האי ואלדס, ולאורך חוף הים שלה הוקמה טיילת.

## כלכלה
כלכלת העיר מבוססת על שלושה ענפים עיקריים: ייצור אלומיניום, דיג ותיירות. מפעל האלומיניום אלואר הוא הגדול בארגנטינה, והוא מעסיק כ-1,700 עובדים. תיירים המגיעים לעיר עושים זאת כדי לבקר בחצי האי ואלדס, לצפות בלווייתנים, לרחוץ בחופיה או ליטול חלק בפעילויות של ספורט ימי, ובפרט צלילה במימיו הצלולים של מפרץ נואבו.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## ראו גם
* חצי האי ואלדס
* פונטה טומבה
* טרלאו

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע על העיר 
* הוולשים בפטגוניה מתוך אתר ה-BBC 

קטגוריה:צ'ובוט: ערים
קטגוריה:ארגנטינה: ערי חוף
קטגוריה:ארגנטינה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1865
STS-55

**STS-55** הייתה המשימה ה-14 של הקולומביה וה-55  בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-26 באפריל 1993 ונמשכה קרוב לעשרה ימים. המטרה העיקרית הייתה ביצוע מחקרים בעזרת מערכת Spacelab D-2 הגרמנית.

## צוות
* **מפקד המשימה**:  סטיבן נגל
* **טייס**:  טרנס הנריקס
* **מומחה למשימה**:  ג'רי רוס (Jerry L. Ross)
* **מומחה למשימה**:  צ'ארלס פרקורט
* **מומחה למשימה**:  ברנרד האריס (Bernard A. Harris Jr.)
* **מומחה מטען**:  אולריך וולטר (Ulrich Walter)
* **מומחה מטען**:  האנס שלגל (Hans Schlegel)

## תיאור המשימה
בהתאם לתכנון שיגור המעבורת היה צריך להתבצע ב-22 במרץ. 3 שניות לפני השיגור רצף השיגור הופסק בעקבות גילוי בעיה טכנית. לאחר החלפת החלקים הפגומים השיגור הועבר ל-24 באפריל אך נדחה. 
מעבורת החלל קולומביה שוגרה מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי ב-26 באפריל 1993. הצוות היה אמור לבצע מחקרים בעזרת מערכת Spacelab D-2 הגרמנית. זה היה המשך של ניצול מערכת Spacelab D-1 בטיסת STS-61-A בשנת 1985. המערכת נבנתה על ידי המרכז הגרמני לחקר החלל ומספר מדינות תרמו להגדרת המחקרים. הצוות חולק ל-2 משמרות ועבד 24 שעות. חלק מהמחקרים היו המשך של מחקרים שבוצעו ב-Spacelab D-1 והיתר היו מחקרים חדשים. בסך הכל בוצעו 88 ניסויים בתחום פיזיקת נוזלים, תורת החומרים, מדעי החיים וטכנולוגיה. מעזרת המערכת צוות מרכז הבקרה בגרמניה לכד עצם שהיה בחלל בקרבת המעבורת.

הנחיתה בוצע ב-6 במאי במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

במהלך הטיסה מעבורת החלל קולומביה השלימה 100 ימים של טיסת בחלל.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-055
קטגוריה:1993 בארצות הברית
שליו סיני

ממוזער|ביצה של שליו סיני
**שליו סיני** המכונה גם **שליו אסייתי כחול** או **שליו המלך** (שם מדעי: *Coturnix chinensis*) הוא מין של עוף קטן עד בינוני ממשפחת הפסיוניים, (סוג: *Coturnix*). הוא הקטן ביותר מבין המינים בסוג שליו.

## מבנה
* גובה 8–10 ס"מ.
* משקל כ-25 גרם.
* אורך כנף 78–82 מ"מ לזכרים ו-80–84 מ"מ לנקבות.
* אורך הזנב עד 25 מ"מ לזכרים ועד 29 מ"מ לנקבות.
* צבעים – הראש כחול שחור, המקור שחור, הפנים והגרון שילוב של שחור ולבן, החזה כחלחל אפור בהיר, הבטן אדום ערמוני, הגב כחול כהה והרגליים צהובות עד כתומות.
:הזכר מהודר יותר מן הנקבה שעיקר צבעה חום מנומר.

## תפוצה
השליו הסיני נפוץ בדרום-מזרח אסיה, בדרום אסיה ובאוסטרליה, כולל: הודו, סרי לנקה, הודו סין, איי הרפובליקה הסינית, חצי האי המלאי, איי אנדמן וניקובר, סומטרה וג'אווה.

## בית גידול
השליו הסיני חי על הקרקע באזורים לחים כמו גבולותיהם של אגמים וביצות, וליד שדות אורז אשר הוא אוכל את יבולם. כן ניזון השליו הסיני מחרקים, (כולל טרמיטים) ורכיכות, אותם הוא הורג טרם אכילתם.

## קינון ורבייה
השליו הסיני הוא עוף מונוגמי החי כל חייו עם בן זוג אחד. במהלך עונת הרבייה הזכר שהוא טריטוריאלי ביותר, משמיע 3 שריקות, הראשונה בקול צווחני והשתיים לאחריה בקול רך. בקן הבנוי על הקרקע, ומדופן בקש ועלים, מטילה הנקבה 6–12 ביצים בצבע זית – חום כהה, בעלות קליפה מחוספסת השוקלות כ-4.5 גרם כל אחת. הביצים גדולות מאוד יחסית לגופה של הנקבה המתקשה לכסות אותן בגופה בעת הדגירה. הקן ממוקם מתחת לשיח כדי להגן על האפרוחים, שהם מקבוצת עוזבי קן, מפני טורפים. האפרוחים בוקעים מהביצים לאחר כשבועיים וחצי. הזכר אינו מסייע באימון וגידול האפרוחים, לאחר כחודש האפרוחים מגיעים לבגרות ומתחילים להזדווג בינם לבין עצמם.

## בשבי
היופי והצבעוניות של השליו הסיני, גרמו לכך שהוא הפך לחיית מחמד מועדפת במקומות מסוימים בעולם. המגדלים מחבבים את השליו הסיני גם עקב פוריותו הגדולה, והשטח הקטן שנדרש לו לשם מחייתו. זנים חדשים פותחו ומגדלים אותם בשבי מגוון של צבעים של עוף זה. בישראל, השליו הסיני הוא מין אסור בייבוא, סחר והחזקה לפי הרשימה השחורה לעופות של רשות הטבע והגנים.
* כסוף – זהו הפיתוח הנפוץ ביותר ונוצותיו הם בגוונים שונים של אפור פסטל מואר. זן זה הופיע לראשונה כמוטציה טבעית, בבריטניה בשנת 1940.
* לבן – מדובר בצבע לבן אמיתי, ולא בהיעדר צבע (לבקן). לעיתים לעופות מזן זה יש נוצות צבעוניות, אך המגמה היא לפתח זן צח כשלג.
* אדום חזה – הראש והפנים שחורות עם פס לבן סביב העיניים. סינר אדום תלוי מן הגרון על כל החזה.
* אדום חזה כסוף – זן יפה ביותר עם ניגודים של הסינר האדום ורדרד על החזה, על רקע נוצות אפורות כסופות.
* קינמון – זן זה צבעו חום צהבהב כמו קינמון ועל כן בארצות הברית מכנים אותו בשם זה. באירופה הוא מכונה "פאון" (עופר) שכן צבעו מזכיר צבע של עופר איילים.
* כחול – נראה לבוש בסרבל אפור כחול.
* שחור – נראה כמו הכחול אך צבעיו כהים יותר.
* שנהב – צבעו בהיר יותר מזה של הכסוף ועל חזהו סינר אפור.
* פנינה – מזכיר את זן הקינמון אך הוא יותר בהיר ויש בו תערובת של צהוב עם חום בהיר.

## ראו גם
* שליו
* שליו נודד

## קישורים חיצוניים

* **Janice Pappas**, Chinensis Coturnix, University of Mishigan Museum of Zoology
* **Katie Thear**, KEEPING QUAIL, Broad Leys Publishing

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:אינדונזיה: עופות
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
ק. וו. צראם

**ק. וו. צראם** (**C. W. Ceram**;  20 בינואר 1915, ברלין, הקיסרות הגרמנית – 12 באפריל 1972, המבורג, גרמניה) היה שם העט שבו נודע הסופר והעיתונאי הגרמני **קורט וילהלם מארֶק** (בגרמנית: **Kurt Wilhelm Marek**), שכתב ספרי מדע פופולרי העוסקים בארכאולוגיה.
שמאל|300px|ממוזער|המצבה שעל קברו של קורט וילהלם מארֶק

## ביוגרפיה
מארק נולד בברלין בשנת 1915. בזמן מלחמת העולם השנייה היה חבר ביחידת תעמולה שפעלה בשורות הוורמאכט וכתב ספרי תעמולה נאצים, ובהם "כך החזקנו בנרוויק" (Wir hielten Narvik; 1941) ו"מראה אדומה: בכל מקום כנגד האויב – התותחנים של הרייכסמרשל" (Rote Spiegel – überall am Feind. Von den Kanonieren des Reichsmarschalls;  1943).

לאחר המלחמה עבד צראם עבור בית ההוצאה "ריבולט" בהמבורג. במסגרת זו פרסם, בשנת 1949 את ספרו הידוע "אלים, קברים ומלומדים". הספר פורסם בשם העט "צראם" שהוא היפוך אותיות בגרמנית של שמו, מארק, ובראשי התיבות של שמו, ק. וו. כפי הנראה השתמש מארק בשם העט על מנת לפתוח בקריירה חדשה המנותקת מעברו בשירות הנאצים.

הספר "אלים, קברים ומלומדים", שהיה מעין ספר מדע פופולרי המגיש לקהל הרחב נושאים בארכאולוגיה בשפה בהירה ומעניינית, היה להצלחה עולמית. הוא הודפס בחמישה מיליוני עותקים, ותורגם ל-28 שפות, בהן עברית. בשנים שלאחר מכן המשיך צראם בכתיבת ספרים הנוגעים לארכאולוגיה ולתרבויות עתיקות, אם כי אלו לא הצליחו להשתוות להצלחת "אלים, קברים ומלומדים".

בשנת 1954 היה צראם בין האחראים לפרסומו בארצות הברית של הספר "אישה בברלין", מעין קטעי רשימות ויומן של אישה אלמונית שחוותה את סוף מלחמת העולם השנייה בברלין, ותיעדה את התנהגותם של הסובייטים, ובמיוחד את מנהגם לאנוס את הנשים בשטחי הכיבוש הסובייטי. הספר התקבל בקרירות בשנת 1954, אך בשנת 2003 התפרסם שוב בגרמניה והיה שם לרב מכר. כיום ידוע כי כותבת הספר הייתה מרתה הילרס, הידועה אף היא כמי שעסקה בתעמולה נאצית בעת המלחמה.

צראם הוא אביו של הצייר מקס מארק.

צראם מת בהמבורג בשנת 1972.

כתיבתו של צראם בנושאי הארכאולוגיה, והדרך שבה הביא את המדע לקהל הרחב, הביאו לייסוד פרס על שמו, המוענק מדי מספר שנים על ידי מוזיאון "Rheinisches Landesmuseum" בבון, לסופר שכתב ספר עיון בארכאולוגיה. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1974, ולאחרונה בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

* 
* קברו של צראם, וחתימתו בצד שמו Marek
* 
* 

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון
קטגוריה:סופרים גרמנים הידועים בשם עט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
פרעות טריפולי (1945)

ממוזער|אזורי הפרעות
**פרעות טריפולי** אירעו בנובמבר 1945, על רקע מלחמת העולם השנייה, עליית הלאומיות הערבית בין השאר בלוב, ועל רקע מצב כלכלי מתדרדר. ההיסטוריון שמואל דותן כתב כי הרקע הישיר שלהן, לצד העוינות הקבועה של הרוב המוסלמי כלפי כל מיעוט באשר הוא ובעיקר כלפי היהודים, היו הידיעות על כוונת הבריטים ובעלי בריתם האמריקנים, למצוא פתרון לשאלת ארץ-ישראל. לאות מחאה התחוללו ברחבי העולם הערבי הפגנות נגד 'הצהרת בלפור' שניתנה ב-2 בנובמבר 1917, ובלוב הפכו הפגנות אלו לשורת מעשי אלימות שהגיעו לשיאם ב-6 בנובמבר 1945.  

יחידה עברית שהשתייכה לצבא הבריטי ונכחה בלוב בזמן הפרעות, דיווחה לראשי הקהילה שראשי הצבא הבריטי בלוב הסיתו ועודדו את ההתקפה על הקהילה היהודית.

במהלך המהומות פשט המון ערבי מוסת על בתי-כנסת ובתי מסחר ברבעים יהודיים בטריפולי בירת לוב ובסביבותיה, ייתכן גם כהמשך להסתה מצידו של השלטון האיטלקי בלוב בשנים שקדמו לכך, שהיוו רקע גם לשואת יהודי לוב. יש הרואים באירועי נובמבר 1945 חלק משואה זו. בפרעות נרצחו כ-140 יהודים ומאות נפצעו, בעיקר נשים וילדים. כמו כן שרפו הפורעים תשעה בתי כנסת, והרסו 813 בתי עסק יהודיים. הפרעות נמשכו מ-4 בנובמבר (כ"ח בחשוון תש"ו) עד להתערבות הצבא הבריטי, ששלט בלוב, ב-7 בנובמבר. 

פרעות דומות התרחשו גם בערים ובעיירות נוספים בלוב: א-זאווייה, סוק אל-ג'מעה , עמרוס, זנזור, תאג'וראא ועוד.

הפרעות עוררו זעזוע בקרב הקהילה היהודית בלוב ושמעם הגיע לרחבי העולם היהודי. אירועים דומים התרחשו בלוב ב-1948 וב-1967. 

## ראו גם
* שואת יהודי לוב
* פרעות קהיר ואלכסנדריה (1945)
* פרעות טריפולי (1948)
* פרעות טריפולי (1967)

## קישורים חיצוניים
*Jewish Refugees from Arab Countries
*
*
*
*
*Rachel Simon. "Tripolitania Riots (1945 and 1948)." *Encyclopedia of Jews in the Islamic World*. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
*דו"ח הקהילה בעקבות הפרעות, באתר "כתיב" של הספרייה הלאומית, 31 בדצמבר 1945

## הערות שוליים

קטגוריה:1945
קטגוריה:יהדות לוב
קטגוריה:פרעות ופוגרומים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פוגרומים ביהודי מדינות ערב והאסלאם
קטגוריה:טריפולי (לוב)
קטגוריה:מעשי טבח ביהודים
קטגוריה:שואת יהודי לוב
גולים

**גולים** (באנגלית: **Exiles**) הוא מחזהו היחיד של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. 
"גולים" נחשב לאחת מיצירותיו הפחות מוכרות של ג'ויס, והוא הועלה על הבמה בתיאטראות לונדון לראשונה רק ב-1970. ג'ויס, חסיד ומעריץ מושבע של הנריק איבסן, כתב את המחזה ברוח סגנונו של המחזאי הנורווגי.

המחזה הוא על משולש אהבה בין ריצ'רד רואן, סופר, רעייתו ברתה, אישה לא משכילה, ורוברט הנד, ידיד נעורים של רואן ועיתונאי מצליח, שהוא ורואן נהגו להתהולל בצעירותם. הדמויות במחזה מייצגות בעליל את ג'ויס עצמו, רעייתו נורה ואחד מחבריו.

המחזה נכתב על רקע ביקור המולדת של ג'ויס באירלנד ב-1909, בו פגש אחדים מחבריו. ג'ויס החל לכותבו ב-1914, סיימו ב-1916 והוציאו לאור ב-1918.  ניסיונותיו של ג'ויס להעלות את "גולים"  על בימת תיאטרון אבי או תיאטרון דובר אנגלית מרכזי אחר  לא עלו יפה. רק ב-1970, כשלושים שנה לאחר מותו, העלה הרולד פינטר את המחזה על במת תיאטרון מרמייד בלונדון.

חברו של ג'ויס, פאדריק קולם, התבטא כי: 
"למבקרים הייתה תחושה כי  ("גולים") חסר הן את הקסם של דיוקן האמן כאיש צעיר   והן את העושר של יוליסס. הם ציינו כי המחזה נכתב בצלמו של מחזה איבסני, וכי הוא פרי עבודתו של מעריץ צעיר של המחזאי הסקנדינבי הדגול."

משנשאל לימים על ידי ידידו איטלו זבבו מדוע קרא למחזהו "גולים" ענה ג'ויס:

## עלילה
ריצ'רד רואן, סופר אירי, חוזר לעירו דבלין לאחר תשע שנים ברומא. עמו שבים רעייתו ברתה ובנו ארצ'י, בן השמונה. בדבלין הם פוגשים את רוברט האנד, עיתונאי בעל שם, ידידו מנוער של רואן, שהיה שותף לחיי ההוללות שלו כשהיו צעירים. רוברט מנסה להשיג לריצ'רד משרה באוניברסיטה,  ובמקביל  לפתות את ברתה מאחורי גבו.

הוא מזמין אותה לביתו, והיא מספרת על כך לריצ'רד, שהולך בעצמו לביתו של רוברט. בדו-שיח ביניהם מתוודה ריצ'רד שהוא דווקא קיווה שהשניים יבגדו בו. משמגיעה ברתה לבית הוא משאיר אותה בחברתו של רוברט, והולך. ברתה ההמומה חושדת שמא בעלה בוגד בה עם ביאטריס, אישה משכילה ממנה. היא נשארת עם רוברט, אך לא ברור האם בגדה בבעלה, והספק מכרסם בו.

במערכה השלישית מגיעה ברתה לביתה. בעיתון הבוקר מופיע מאמר המערכת פרי עטו של רוברט שישב וכתב אותו כל הלילה. המאמר עוסק ביחסה של אירלנד לבניה שעזבו אותה, ועתה היא קוראת להם לשוב.  ריצ'רד וברתה חוזרים זה לזה.

## ההפקה בישראל
המחזה עלה בתיאטרון הבימה ב-17 בספטמבר 1981, בבימויו של תיאודור תומא. מעצבת התפאורה והתלבושות הייתה לידיה פינקוס-גני, המנהל המוזיקלי היה פולדי שצמן ומתרגמת המחזה הייתה רבקה משולח.

בהצגה שיחקו אלכס פלג בתפקיד ריצ'רד רואן, רחל דובסון בתפקיד ברתה, אריאל חן, יואב סיב, רוני וגנר בתפקיד ארצ'י בנם, שמואל עצמון בתפקיד רוברט הנד, עיתונאי ושולמית אדר בתפקיד ביאטריס ג'אסטיס.

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'יימס ג'ויס
קטגוריה:מחזות איריים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1910