open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוחמד בסיוני

[שמאל|ממוזער|320px|מוחמד בסיוני ואשתו באירוע התרמה ב[רמת השרון]]
**מוחמד בסיוני** (בערבית:** محمد بسيوني**; 1937 – 18 בספטמבר 2011) היה איש צבא ודיפלומט מצרי, שגריר מצרים בישראל בין השנים 1986–2000.

## ביוגרפיה
בסיוני התגייס לצבא מצרים בשנת 1956 ושירת במודיעין הצבאי, שם טיפס בסולם הדרגות עד לדרגת תת-אלוף. בשנת 1973 כיהן כנספח צבאי בשגרירות מצרים שבדמשק ובמסגרת תפקידו תיאם את מועד פתיחת ההתקפה המשותפת של מצרים וסוריה כנגד ישראל. בשנת 1976 מונה לנספח הצבאי המצרי בטהראן.

### שגרירות מצרים בישראל
לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים בשנת 1979 והחלפת שגרירים בין המדינות, מונה בסיוני למיופה הכוח בשגרירות המצרית בתל אביב. לאחר שמצרים החזירה את השגריר סעד מורתדא בשנת 1982 כמחאה על פרוץ מלחמת לבנון, הוטל על בסיוני לנהל את השגרירות עד שבשנת 1986 מונה לשגריר החדש בישראל.

#### כשגריר
בסיוני שירת בתפקידו עד שנת 2000, בה הוחזר למצרים כמחאה על פריצת האינתיפדה השנייה. כעבור מספר שנים הודה בסיוני כי במשך שירותו הארוך בישראל ניצל את מעמדו הדיפלומטי לקיום פעילות מודיעינית מצרית בישראל. לאחר חזרתו למצרים מונה לסגן יו"ר הוועדה לקישרי חוץ בשורא. בעקבות החלטת ממשלת שרון על ביצוע ההתנתקות מעזה, החליט הנשיא מובארק למנות שוב שגריר, ושלח לישראל את מקורבו, מוחמד עאסם איברהים (2005–2008) שהיה דיפלומט ותיק.

בתקופת כהונתו כשגריר מצרים בישראל, התלוננה במשטרה רקדנית בטן ישראלית כי בסיוני הטריד אותה מינית וניסה לאנוס אותה בדירה ריקה, אליה הזמין אותה באמתלה של הצעת עבודה. בסיוני סירב להיחקר במשטרה וטען לחסינות דיפלומטית, תיק החקירה נגדו נסגר בלחץ משרד החוץ, על אף מחאה של ארגוני נשים. גם התביעה האזרחית שהוגשה נגדו נמחקה עקב חסינותו הדיפלומטית.

### חזרה למצרים
כשחזר למצרים, מונה כסגן יו"ר ועדת ערבים וחוץ במועצת השורא, ובהמשך מונה ליו"ר אותה ועדה. בינואר 2011, היה ליו"ר ועדת זכויות האדם במועצת השורא, ונשאר בתפקיד זה עד לפירוק המועצה עם המהפכה במצרים.

בסיוני סבל מסוכרת ולחץ דם גבוה, וכן עבר ניתוח מעקפים. הוא מת ב-18 בספטמבר 2011.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא מצרים
קטגוריה:שגרירי מצרים בישראל
קטגוריה:נספחים צבאיים מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1937
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2011
שינוי (הלכה)

שמאל|ממוזער|250px|המוציא כלאחר ידו, ברגלו, בפיו, ובמרפקו, באזנו, ובשערו, ובפונדתו ופיה למטה, בין פונדתו לחלוקו, ובשפת חלוקו, במנעלו, בסנדלו - פטור, שלא הוציא כדרך המוציאין
**שינוי** (גם **'כלאחר יד**') הוא כינוי בהלכה לפעולה הנעשית שלא כדרכה. בחלק מהמצוות, כאשר אדם יעשה את המלאכה או האיסור כדרכם הוא יעבור על איסור מדאורייתא, אך כשיעשה בשינוי הדבר מותר. מכל מקום, חכמים אסרו, בדרך כלל, לעשות מלאכה בשינוי, שמא יבוא לעשות את האיסור כדרכו.

## מקור הדין
בתלמוד נאמר:  חלב דרכו להיאכל מבושל, האוכלו חי שינה מדרך אכילתו ולכן פטור ואסור רק מדרבנן.

דין שינוי קיים אף במצוות עשה, כגון האוכל בליל הסדר מצה המחויה במים לא יצא ידי חובתו. וכן הנוטל ארבעת המינים כאשר לפחות אחד מהם אינו ניטל כדרך גדילתו.

## במלאכות שבת
מקום נכבד תופס דין שינוי במלאכות שבת.

במשנה נאמר: .

חכמים למדו שהעושה מלאכה בשבת חייב דווקא אם עשה באופן של "מלאכת מחשבת", בדומה לאופן עשייתה במשכן, וזהו "משא בני קהת". העושה בשינוי לא עמד בגדרי מלאכת מחשבת, ולפיכך פטור.

לדוגמאות שפירטה המשנה יש להוסיף המוציא (ולחלק מהדעות, הוא הדין לשאר אבות מלאכה) על ראשו. כמו כן מלאכה שהדרך לעשותה בכלי ועשאה ביד הרי זה שינוי, וכן להפך. קביעת הדרך המקובלת לעשיית הפעולה היא לפי דרך העולם.

יוצאת דופן בגדרי שינוי היא מלאכת הכותב. ב נאמר: , ופירשה אביי בגמרא: "בשולט בשתי ידיו", אולם ימני שכתב בשמאל פטור, וכן להפך. וכן כתב חיי אדם: "ומכל מקום, נראה לי דבין שעשה בימינו או בשמאלו חייב, חוץ מהכותב, דפטור בשמאל". 

מן הדוגמאות המובאות לעיל ניתן לראות הבדל מהותי בגדרי שינוי בין דיני שבת לשאר דיני התורה: בשאר דיני התורה, כמו איסור חֵלֶב, אכילת מצה וארבעת המינים, ייחשב לשינוי רק שינוי שמצד הנפעל ("חפצא"). בדיני שבת גם שינוי שמצד הפועל ("גברא") ייחשב שינוי. כך כתב רבי אברהם מסוכטשוב בספרו "אגלי טל".

### היתרים על ידי שינוי
במקרים מסוימים עשיית מלאכה בשבת בשינוי הותרה גם מדרבנן.
* לצורך חולה שאין בו סכנה.
* מלאכה שנאסרה מדרבנן ובתנאי שיש צורך גדול.
* במלאכות בורר, טוחן ולש עשיית המלאכה כדרכה היא מרכיב מהותי בגדרי המלאכה. שינוי ניכר עשוי להתיר עשייתה אף מדרבנן.

## לקריאה נוספת
* אחיקם קשת, **[[קובץ יסודות וחקירות השלם|קובץ יסודות וחקירות]]**, תשס"ו: "שלא כדרכו".
* הרב גדליה פלדר, **יסודי ישורון**, אוצר הפוסקים, תשל"ו: עמ' 23.
* הרב משה חיים שלנגר, **יסודות הלכות שבת**, ישיבת פורת יוסף: עמ' 133.
* הרב יהושע ישעיה נויבירט, **[[שמירת שבת כהלכתה]]**, מוריה, תשל"ט: פרק י"ח א-ב.
* הרב יעקב יחזקאל פוזן, **קיצור הלכות שבת**, פלדהיים, תשנ"ד: פרק ה' ז.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הלכות שבת
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכות שבת
אלי שרמייסטר

**אליעזר (אלי) שרמייסטר** (נולד ב-1961) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל שבתפקידו האחרון שירת כקצין החינוך הראשי ואחר כך כיהן כמנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל.

## ביוגרפיה
שרמייסטר התגייס לקורס טיס ב-1979 וב־1980 ביצע קורס קורס קציני בקרה, ולאחר מכן שובץ ביב"א 506. שימש כבקר יירוט בעת מלחמת לבנון הראשונה, וב־1983 שימש כקצין בקרה ומפקד גף מבצעים בטייסת הדיה בחצרים. ב־1985 שב לשמש כבקר ביב"א 509. ב־1989 מונה לקבמ"ץ יב"א 506, ב־1991 לרמ"ד מחלקת מבצעים וב־1993 לקצין אג"מ במיח"ה. ב-1994 מונה למפקד יב"א 506 בדרגת סגן אלוף, ב־1998 היה מפקד יחידת שליטה אווירית וב-1999 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מערך הבקרה. בשנת 2002 מונה לראש מחלקת תכנון באגף התכנון (אג"ת) במטה הכללי, ובשנת 2005 מונה לראש מחלקת בקרה ומעקב בלשכת סגן הרמטכ"ל.

בשנת 2007 מונה לקצין החינוך הראשי. במהלך תפקידו נקלע לחיכוכים עם הרב הצבאי הראשי אביחי רונצקי בנושא סוגיית תוכני החינוך והזהות היהודית המוקנים לחיילים. שרמייסטר יזם תוכנית לקידום חינוך יהודי ברוח פלורליסטית בקרב חיילי צה"ל; שמטרתה הייתה לגלות לחיילים שיהדות איננה רק דת, אלא גם ערכים, תרבות והגות. אולם היא נתקלה בהתנגדות של הרב הצבאי הראשי רונצקי. מחליפו של רונצקי, רפי פרץ, הביא לביטולה של התוכנית. בנוסף בשנת 2009, במהלך מבצע עופרת יצוקה, ליוו אנשי הרבנות הצבאית, בהוראת רונצקי, את הכוחות הלוחמים, העבירו להם הרצאות ושיעורים וכן חילקו דפי מסרים. הדבר יצר חיכוך עם אנשי חיל החינוך והנוער וכן ספג ביקורת תקשורתית נרחבת. הרמטכ"ל גבי אשכנזי קיים פגישה עם שרמייסטר ורונצקי כדי להסדיר את חלוקת התפקידים בין שני הגופים האחראים בצה"ל על הקניית תכנים ערכיים וחינוכיים לחיילים וללוחמים.

שרמייסטר פעל נגד הדרת נשים ואמר כי "נשים ישירו מעל לכל במה בצה"ל". זאת לאחר שחיילים דתיים החלו לעזוב טקסים צבאיים כדי לא לשמוע נשים שרות. בנוסף הורה באיגרת לחיילים להפסיק להדפיס אמרות נאצה נגד פלסטינים על חולצות.

בדצמבר 2011 מונה במקביל לתפקידו למפקד הזמני של גלי צה"ל עד 4 במרץ 2012. ביוני 2013 סיים את תקופת כהונתו.

לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, וכיהן בו עד ינואר 2020.

מחזיק בשלושה תארים שניים: במדע המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה, בתואר שני במינהל ציבורי וממשל בבית ספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר), ובתואר שני (MSc) בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון.

## חיים אישיים
מתגורר בכפר מונש, נשוי ואב לארבעה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר מונש: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מפקדי גלי צה"ל
קטגוריה:קציני חינוך ראשיים
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מערך הבקרה האווירית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ישורון (מאסף תורני)

**ישורון** הוא מאסף תורני חצי-שנתי היוצא לאור בירושלים ובניו יורק מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.

לפי הגדרת עורכיו, כולל המאסף .

## היסטוריה
המאסף יוצא לאור, בדרך כלל, פעמיים בשנה. הכרך הראשון הופיע בתשרי ה'תשנ"ז, כרך מ' יצא לאור בניסן ה'תשע"ט. כל כרך מכיל קרוב לאלף עמודים, ובו המדורים הבאים:
* אור הגנוז – מתורתם של קדמונים על פי כתבי יד שרואים אור לראשונה
* שפתי ישנים – מתורתם של גדולי הדורות הקודמים
* מבי מדרשא – מתורתם וחדושיהם של גדולי הדור ותלמידי חכמים עכשוויים
* שערי הלכה – בירורים הלכתיים מקיפים מגדולי הפוסקים בשאלות אקטואליות
* הקולמוס והספר – מחקר תורני ומאמרים ביבליוגרפיים וכן בירורים הנוגעים לחכמת ישראל.

בין הישגיו של כתב העת ניתן למנות את הדפסתם של מאגדים שלמים של כתביהם של אישים נודעים, בדרך כלל מארכיוני המשפחות. לצד חומר תורני מהאישיות לה יוחד הכרך ובני חוגה, מופיע חומר היסטורי רב ערך כמו מכתבים בענייני ציבור ומסמכים נוספים. המערכת מוסיפה ביוגרפיה ומאמר הערכה על האישיות המסוקרת.

בין האישים שיצירתם הלא מודפסת נאספה במסגרת כתב העת, ניתן למנות את: הגאון מווילנה ותלמידיו (כרכים ד–ז), רבי דוד לוריא "הרד"ל" (ד–ו), הרב אברהם פרבשטיין (ז), הרב שלמה היימן (ח–ט), הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק (ירושלים) (ח–י), הרב בנימין פולר (ט), הרב מרדכי גיפטר (י), הרב יחיאל מיכל פיינשטיין, הרב אלעזר מנחם שך (יא–יב), הרב דוד פרידמן (פינסק-קרלין), הרב זליג ראובן בנגיס (יב), הרב ישראל יעקב פישר (יג), הרב דב בריש ווידנפלד ("הגאון מטשעבין") וחתנו הרב ברוך שמעון שניאורסון (יג–יד), הרב יחיאל מיכל פיינשטיין (יד), הרב שלמה זלמן אוירבך (טו–טז), הרב מאיר שפירא (טז), הרב מרדכי שלמה ברמן (יז), הרב יעקב יצחק רודרמן (יז–יח), הרב משה שמואל שפירא (יח–יט), הרב יחיאל מרדכי גורדון (יט), הרב ישראל גרוסמן (כ), הרב יוסף אליהו הנקין (כ–כא), הרב יעקב קנטרוביץ (כא), הרב ראובן גרוזובסקי (כא, כג), הרב נחום פרצוביץ (כב), הרב אריה לייב ליפקין (כג), הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ (כג–כד), הרב פנחס הורוביץ "בעל ההפלאה", והרב נתן אדלר (כד–כה), הרב דוד צבי הילמן (כה), הרב פינחס הירשפרונג, הרב אברהם יעקב זלזניק (כו), הרב נתן צבי פינקל (מיר). רבי יעקב עמדין (ל). הרב זליג עפשטיין (לב). הרב הלל זקס (לג). הרב חיים שלמה ליבוביץ (לה). הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן (לט). הרב זכריה געללעי (מ). הרב אליהו ברוך פינקל, והרב שריה דבליצקי (מא) הרב דוד סולובייצ'יק (מד-מה) הרב שלמה פישר (מו) הרב חיים קנייבסקי (מז-מח).

עם המשתתפים במאסף נמנים תלמידי חכמים, ראשי ישיבות ופוסקים, לצד אנשי מחקר ואקדמיה.

הקובץ נערך על ידי הרב שלמה גוֹטֶסמן מניו-יורק ולצדו פועלת מערכת בירושלים, ובין חברי המערכת נמנו במהלך שנות קיום המאסף הרבנים: מאיר שמחה סוקולובסקי, יחיאל שטרנברג, דוד קמנצקי, צבי גרטנר, ויהושע ענבל.

## קישורים חיצוניים

**קובצי ישורון מאתר [[HebrewBooks]]:**

*קונטרס המועדים – מפתח לכרכים א–י, תשס"ז, ובתוכו מפתח אישים ופעלם
* ישורון - ירח האיתנים, תשפ"א

קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
קטגוריה:כתבי עת למחקר תורני
קטגוריה:כתבי עת בעברית
נערות ריינס

**נערות ריינס** היא להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 2004, יוצרת ומבצעת רוק'נ'רול בסיסי המושפע מהפאנק הרומנטי של סוף שנות ה־70.

## קורות הלהקה
הבסיסט גיא גולדשטיין והסולן רועי פרייליך ניגנו יחד בשנות התשעים, בעיר הולדתם חיפה. נערות ריינס עצמה הוקמה רק ב-2004, בתל אביב, במהלך גיבוש הרכב שיבצע את האלבום הביתי שהקליט פרייליך בביתו של המפיק המוזיקלי אלידע רמון. אל פרייליך וגולדשטיין הצטרף מיקי קוקלביץ שאייש את עמדת התופים, עד שב-2006 הוחלף בניר וטשטיין.

שם הלהקה "נערות ריינס" נלקח מתוך "מילון עולמי לעברית מדוברת" של דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, וכוונתו לנערות שאינן אטרקטיביות, שכדי להימנע מלהיראות עמן ברחוב דיזנגוף הסואן, צועדים עמן ברחוב ריינס הצדדי.

החל מ-2004 הופיעה הלהקה ברחבי הארץ וצברה קהל הופעות נאמן, עד שב-2008 הוקלט אלבום הבכורה, כותר רביעי בלייבל של מועדון הלבונטין 7 בתל אביב, שיצא לאור באמצע חודש מרץ 2009. את האלבום ליוו שני סינגלים - "יום ראשון" (שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו) ו-"רוצה להישאר רעב". האלבום כולל שבעה שירים חדשים וארבעה שירים מאלבומו הביתי הגנוז של פרייליך שהוקלטו ב-2004 אצל אלידע רמון, אך עובדו מחדש לרגל הוצאת האלבום. עם יציאתו אלבום הבכורה של הלהקה זכה מיד לתשבחות רבות במדורי ביקורת התרבות.

הלהקה ערכה מספר רב של הופעות עם יציאת אלבום הבכורה ובמהלך 2010 החלו נערות ריינס לעבוד על אלבומם השני שנקרא "נשמור על החברים" יחד עם המפיק המוזיקלי אביחי טוכמן (אוי דיויז'ן, נעם רותם). האלבום יצא בינואר 2012, לאחר צאת הסינגלים "הילוך איטי" ו-"בית אחרון (לי)" שזכו להשמעות רבות ברדיו ובטלוויזיה ולביקורות משבחות בעיתונות.
עם הוצאת האלבום השני הוציאה הלהקה שוב את אלבומם הראשון בהוצאה מחודשת בצירוף מילות השירים.

בשנת 2014 הוציא פרייליך אלבום סולו בשם "מעלה עשן". עם זאת, הלהקה לא הודיעה רשמית על התפרקות או הפסקת פעולתה.

ב-2019 נערות ריינס הופיעו הופעה חד פעמית.

ב-2022 נערות ריינס חזרו לחיי הבמה והוציאו שני סינגלים (חולץ פקקים ו-24/7) וחזרו להופיע באופן קבוע.

באוגוסט 2025 הוציאה הלהקה אלבום בשם "קשה לאהוב".

## דיסקוגרפיה
### נערות ריינס (2009)
ממוזער|שמאל|עטיפת האלבום "נערות ריינס"

### נשמור על החברים (2012)
ממוזער|שמאל|עטיפת האלבום "נשמור על החברים"

## קישורים חיצוניים

* אסף נבו, ריינס פינת לבונטין, באתר MOOMA, 5 באוקטובר 2007
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Punk) ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
דגל המבורג

**דגל המבורג** הוא הדגל המשמש את המדינה הגרמנית המבורג.

דגל זה קיים בשלוש גרסאות שונות; הגרסה האזרחית (Hamburgfahne Landesflagge), הגרסה המדינית (Hamburgische Staatsflagge) והגרסה הצבאית הימית (Admiralitätsflagge); שלושתם דגלים בצבע אדום המוטענים בשלט האצולה של המבורג.

בדגל האזרחי מתוארת טירה לבנה בעלת שלושה צריחים (שני צריחים מבוצרים ומגדל מרכזי עם כיפה). דגל זה משמש הן כדגל אזרחי והן כדגל מדיני ובעבר היה בשימוש כדגל ימי אזרחי. החותם הקדום ביותר המתאר את מוטיב שלושת הצריחים מתוארך לשנת 1241 לערך ואילו הדגל הקדום ביותר המציג חותם זה תוארך לאמצע המאה ה-16, אף על פי שכנראה היה זה דגל אדום המוטען במגן לבן ועליו מצוירת טירה אדומה. כפי הנראה, רק בשנת 1751 הפכה הטירה ללבנה והוצגה על דגל אדום כדגלה של המבורג.

הדגל האזרחי חופשי לשימושם של כל אדם וישות בניגוד לדגל המדיני המאושר לשימושה של ממשלת המבורג בלבד. דגל זה נוצר בשנת 1897 כחלק מפתיחתו של בית העירייה החדש. דגל האדמירליות (הדגל הצבאי הימי) מונף רק על בנייני ממשל הקשורים לניווט מאחר שנכון לשנת 2008 למדינת המבורג אין כל ספינות מלחמה. הדגל כולל את סמל האדמירליות אשר היה בשימוש משנת 1642.

## ראו גם
* סמל המבורג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

המבורג
קטגוריה:המבורג
המבורג
המבורג
המבורג
המבורג
קורנליה פרנסס

**קורנליה פרנסס** (באנגלית: **Cornelia Frances**; 7 באפריל 1941 – 29 במאי 2018) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה שהתגוררה באוסטרליה.

## ביוגרפיה
פרנסס נולדה בליברפול ולמדה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. בראשית שנות ה-60 גילמה תפקידים קטנים בשני סרטי קולנוע שביים דודה, מייקל פאוול, וב-1965 עקרה לאוסטרליה. היא שבה לבריטניה לזמן קצר במהלכו נישאה למייקל איסטלנד, וב-1970 השתקעו השניים באוסטרליה באופן סופי.

באוסטרליה הפכה קריירת המשחק שלה למשמעותית יותר. במהלך שנות ה-70 השתתפה במספר סדרות טלוויזיה, בהן "איים אבודים", בתפקיד אליזבת קווין. ב-1975 קיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה, בסדרה "The Box", סאטירה העוסקת בנעשה בתחנת משטרה. בין 1976 ל-1978 גילמה את דמותה של האחות הקשוחה גרייס סקוט באופרת הסבון "The Young Doctors".

ב-1978 החל בעלה לעבוד במלבורן, והשניים עברו להתגורר בעיר זו. במשך זמן קצר שימשה ככתבת בתחנת טלוויזיה מקומית, אך עד מהרה שבה למשחק. תפקידה המשמעותי הבא היה באופרת הסבון "Sons and Daughters", בה גילמה את דמותה של ברברה ארמסטרונג בין השנים 1982 ל-1986. מאז 1988 היא מגלמת, לסירוגין, את דמותה של עורכת הדין העוקצנית מוראג בלינגהאם באופרת הסבון "קרוב רחוק". במקביל להופעותיה בסדרות אלה, השתתפה במספר סרטי קולנוע וטלוויזיה, וכן גילמה תפקידי אורח בסדרות נוספות. בין 2001 ל-2002 הנחתה את הגרסה האוסטרלית לשעשועון הטלוויזיה "החוליה החלשה".

פרנסס הייתה גרושה ואם לבן, והתגוררה בסידני. בשנת 2003 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "?And what have you done lately".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לאוסטרליה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:מנחות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1941
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018
חרדים לסביבה

עמותת **חרדים לסביבה** היא ארגון סביבתי שהוקם על ידי יהודה גנוט, מנהיג קהילתי בפתח תקווה ובוגר ישיבת ישיבת אור ישראל וישיבת חברון. הארגון מנוהל בידי ועד מנהל שנבחר באספה כללית ומורכב מאישי ציבור חרדים: רבנים, עורכי דין ונציגי שכונות נשים וגברים. הארגון החל את פעילותו במסגרת קהילתית בשנת 1999 והפך לעמותה הפועלת במסגרת המגזר החרדי כולו בשנת 2005, והיה לארגון ראשון מסוגו במגזר החרדי.

הארגון פועל לקידום איכות הסביבה על ידי הפעלת תוכניות חינוכיות לבני נוער, מתן ייעוץ לפתרון כולל של בעיות סביבה וכן קידום מדיניות של פיתוח מקיים וחלוקה שווה של נטל סביבתי.

הארגון חבר בחיים וסביבה ונציגה מטעמו משמשת כחבר מ"מ ובעלת זכויות מלאות בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בירושלים.

[250px|ממוזער|[משה אבוטבול, ראש עיריית בית שמש, חותם על אמנה מטעם חרדים לסביבה, 2008]]

## פעילות
בין הפעילויות שהוביל הארגון היה כנס בשנת 2006 בשיתוף ארגונים וחברות במשק בו השתתפו חברי כנסת, ראשי ערים חרדיות ונציגי ציבור מכל הארץ.

בשנת 2007 הוביל הארגון את הכנס בירושלים בשיתוף משרד התשתיות ובו הוצגו לראשונה מוסדות חרדיים שהחלו בפעילות למען הסביבה. במסגרת הכנס הציגו בתי הספר תערוכה של התלמידים בנושאים סביבתיים.

בשנה זו זכה הארגון באות התנועה הסביבתית בישראל - "הגלובוס הירוק". האירוע התקיים בתל אביב, בהשתתפות שרים, חברי כנסת, ראש עיריית תל אביב ופעילים סביבתיים מרחבי הארץ.

בעקבות התיקון שהתקבל בכנסת לפקודת העיריות, המחייב כל רשות מקומית להקים ועדה לאיכות הסביבה שבה צריכים להיות חברים שני נציגים של ארגוני סביבה מקומיים, צורף מנכ"ל הארגון, יהודה גנוט, כחבר בוועדת איכות הסביבה בפתח תקווה עיר מגוריו.

בנוסף, מתקיים שיתוף פעולה הדוק בין "חרדים לסביבה" וארגוני הסביבה האחרים כמו "אדם טבע ודין" וכן עם הקליניקות לצדק סביבתי באוניברסיטאות בר-אילן ותל אביב המסייעות לארגון בקידום מאבקים סביבתיים ובכלל זה פניות לפי חוק חופש המידע, יוזמות של הצעות לתיקוני חקיקה בכנסת ואף פעילות משפטית בעת הצורך.

בשנת 2008 החל הארגון בפעילות בקמפוס החרדי של הקריה האקדמית אונו והוביל להקמת "קליניקה ירוקה" בקמפוס. כמו כן לקראת הבחירות המוניציפליות ובסיוע ארגון "חיים וסביבה" שילב את נבחרי הציבור החרדי בקמפיין שכונה "ירוק עכשיו".

## קישורים חיצוניים
* 

* "חרדים לסביבה" באתר המשרד להגנת הסביבה
* "חרדים לסביבה", מור גולדקלנג, ירוק ברשת
* 
* 

קטגוריה:ישראל: ארגונים להגנת הסביבה
קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:זוכי פרס הגלובוס הירוק
המדפיסים בני פואה

**המדפיסים בני פואה** (**Foá**) הם בני משפחת מדפיסים, אשר הפעילו בתי דפוס בכל רחבי אירופה. בית הדפוס הראשון שהפעילו היה בשנת ה'שי"א (1551) בסביונטה ליד מנטובה בצפון איטליה. בשנת 1554 הייתה העיר למרכז דפוס עברי.

## היסטוריה

המניע לפתיחת בית הדפוס בסביונטה היה סגירת בתי הדפוס העבריים בוונציה. אחדים מעובדיהם עברו לעבוד בדפוס פואה. דפוס שהיה ממוקם בבית פרטי ורק אך לאחר מכן הוקם בניין מיוחד עבורו. שני הספרים הראשונים שהודפסו בדפוס פואה היו: בשנת 1551 "מרכבת משנה" - פירושו של דון יצחק אברבנאל על ספר דברים. ובשנת 1552 "חזות קשה" - ספרו של רבי יצחק עראמה מספרד.

בדפוס סביונטה הייתה מקובלת השיטה של הזמנה מראש של הדפסת הספר, אשר הייתה מוקדשת לאדם מסוים. כאשר נאספו די חותמים מראש לספר החדש, נאספו התשלומים מהמשתתפים והדפסת הספר החלה. אם בין התורמים היו כאלה נדיבים במיוחד, שמם הופיע בהבלטה בעמודים הראשונים של הספר.

ברוב הספרים שהודפסו על ידי בני המשפחה הופיע סמל המשפחה: שני אריות נשענים על עץ דקל משני צדדיו ובענפי הדקל משולב מגן דוד. הדגלים נקבעו: בשער, העמוד הראשון ולעיתים בסוף הספר. מסביב לדגל הופיע הפסוק: "צדיק כתמר יפרח טוביה פואה יצ"ו", או השם בראשי תיבות "ט.פ.י." לפעמים המדפיס הוסיף פסוקים מתהילים ובכולם המילה "מגן". במשך הדורות היה שינוי במבנה הדגלים.

בדפוס טוביה פואה - המדפיס הראשון מבני המשפחה, הודפסו סך הכל 26 ספרים, העתקים מרובם נמצאים בבית הספרים הלאומי בירושלים ובספריית שוקן. נתנאל פואה - הבן הבא למשפחת פואה, פעל באמסטרדם במשך 14 שנה בין השנים 1702–1715, ובמאה ה-18 והמאה ה-19 פעלו בני המשפחה בוונציה ובפיזה והדפיסו 121 ספרים. אחרון בני פואה שעסק בהדפסה פעל בטורינו ושמו לא ידוע. הוא הדפיס את הספר סדר חג הזיכרון לחברת חסד ואמת בק"ק רגייו שנכתב לזכר חללי מגפה.

## המדפיסים בני משפחת פואה
רשימת בני משפחת פואה המוכרים הם:
# אליעזר ב"ר אברהם פואה - קרפי - ה'רכ"ט (1492)
# המקובל פרץ פואה - ה'רצ"ו (1536)
** מכאן לפי סדר הא"ב**
# אברהם פואה - צפת - חי בימי האר"י הקדוש
# אברהם ב"ר משה פואה מג'נובה - ה'תקל"ז (1777)
# אברהם פואה השוחט מג'נובה
# אברהם בן הרופא שלמה פואה - דפוס ונציה
# אברהם פואה - דפוס קושתא
# אברהם ברוך פואה - ממנטובה ה'תקכ"ז (1767)
# אלחנן דוד-בן יצחק פואה - 1730
# אליהו עמנואל בן יעקב פואה - יסד בית חינוך לילדי ישראל בורצ'ילי
# אליעזר פואה - אביו של המדפיס טוביה פואה מסביונטה
# אליעזר חי בן אלישמע פואה (1713)
#אליעזר נחמן פואה - (נפטר בב' בתמוז ה'תי"ט, 1659) תלמיד הרמ"ע מפאנו - חיבורו "מדרש בחידוש" על ההגדה של פסח הודפס בוונציה, וגרן ארנ"ן דרושים על התורה בכ"י.

## ספרים שהדפיסו (רשימה חלקית)
* "מורה נבוכים לרמב"ם", טוביה פואה, סביונטה, 1553
* "מסכת קידושין", טוביה פואה, 1553
* "שו"ת מהר"ם אלשקר", טוביה פואה, סביונטה, 1154
* "ספר דברי הימים למלכי צרפת", טוביה פואה, 1554
* "פרי חדש", נתנאל פואה, אמסטרדם, 1706
* "תורה נביאים וכתובים", יצחק פואה, ונציה, 1743
* "שירים ורננים" (לבר מצווה של בנו - גד) יצחק פואה, 1743
* "סדר ארבעת התעניות", יצחק פואה, 1751
* "מחזור לשלושה רגלים", שלמה בן מרדכי פואה, 1792
* "סדר ספירת העומר", גד שמואל פואה, פיזה, 1794

## לקריאה נוספת
* אברהם יערי, **המדפיסים בני פואה** (בתוך) מחקרי ספר פרקים בתולדות הספר העברי, הוצאת מוסד הרב קוק, תשי"ח, ירושלים, עמ' 323 - 326

## הערות שוליים

קטגוריה:מדפיסים עבריים
פואה
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:מנטובה
קונצ'רטו למרגל ולתזמורת

**קונצ'רטו למרגל ולתזמורת** הוא מותחן ריגול ישראלי, ספרו הראשון של אורי אדלמן, שיצא בשנת 1993. 

## עלילה
הספר מתמקד בכנסייה הרוסית הישנה, השוכנת במגרש הרוסים שבירושלים ומהווה מוקד לפעילות ריגול אינטנסיבית הנמשכת ללא שינוי מהותי גם לאחר התפרקות ברית המועצות. ההנחה שנשמעת שוב ושוב מפי דמויות שונות בספר והיא גורם בסיסי  לעלילה היא כי הק.ג.ב. מהווה גורם אוטונומי הממשיך בפעילותו "כרגיל" ללא קשר לשינוי המשטר. בניגוד לכנסיות הקיימות במגרש הרוסים במציאות, הכנסייה שבסיפור נהנית ממעמד אקסטרה-טריטוריאלי ולרשויות החוק הישראליות אסור להיכנס אליה - דבר המשפיע באופן משמעותי על מהלך העלילה. 

העלילה מסופרת בגוף ראשון מפי שני מספרים המתחלפים ביניהם: 
*עירית, מוזיקולוגית מאוניברסיטת תל אביב הנשואה לרופא ואשר מבלה חלק גדול מזמנה בכנסייה לצורך מחקר על המוזיקה הכנסייתית (הרקע המוזיקלי של המחבר השפיע על עיצוב דמות זאת) 
*יוחנן, אשר מגייס את עירית לפעילות ריגול חשאית בתוככי הכנסייה ומתאהב בה (הליך הגירושין מאשתו מהווה חלק מרקע העלילה) 
 
מלבדם, מופיעה בספר גלריה של דמויות ססגוניות כגון 
*אמנון, מפקדו הכריזמטי והשאפתן מאוד של יוחנן, 
*אלכס, חברו לשירות של יוחנן, הפתוח תמיד לסידורים "מתחת לשולחן" תוך עקיפת תקנות השירות 
*מיכאיל הקודר, איש הק.ג.ב. המוצב בכנסייה ומטיל פחד על יתר הנמצאים בה
* אוסיפ, המעביר בסתר ידיעות למודיעין הישראלי ומניעיו נותרים עלומים
* פרופסור גלר, מוזיקולוג מבריק ומסורב עלייה לשעבר, פטרונה האקדמי של עירית

## פרשנות
הספר מהווה חלק מובהק מסוגת ספרות הריגול הבינלאומית, ומזכיר את ספריו של ג'ון לה קארה בתיאור מפורט של מאבקי הכוחות הקטנוניים לעיתים בתוככי שירות הריגול (למשל, התחרות החריפה בין הסניפים בתל אביב ובירושלים) וגם בעולם האקדמי - ועם זאת הוא בעל רקע ישראלי מובהק ואופייני (למשל, בהתייחסות של אנשי שירות הריגול אלה אל אלה בשמם הפרטי - אף מפקד הסוכנות נקרא בפי כל בשם "מיקי"). 

הסוכנות בה פעילים יוחנן ואמנון אינה מוזכרת במפורש בשמה. תפקידה העיקרי שמופיע בספר - מעקב אחר מרגלים זרים הפועלים בשטח ישראל - הוא תפקיד מובהק של השב"כ. אולם הסוכנות עוסקת גם בפעילויות שהן במציאות בתחומו של המוסד, כגון תיאום עם שירות הריגול של ספרד בנושא המחתרת הבסקית. 

לקראת סיום הספר מואץ קצב העלילה וכנהוג בספרים מסוג זה נחשף הקורא לגילויים מרעישים המאלצים אותו להבין מחדש את כל מה שסופר עד לאותו רגע. הקורא מגלה כי גם הדמויות הראשיות שסיפרו את סיפורן בגוף ראשון הסתירו ממנו מידע רב ומשמעותי.

## תרגומים
גרמנית:

* **Konzert für Spion und Orchester : Roman** / Uri Adelmann aus dem Hebräischen von Ulrike Harnisch. Frankfurt am Main : Eichborn, 2003.


## לקריאה נוספת
* מירן, ראובן. **הטובים והרעים**. ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, כ"ז בתמוז תשנ"ג, 16 ביולי 1993, עמ' 22–23.
*רוזנבלט, ישראל.  **התזמורת המזייפת**. מעריב, ספרות אמנות, כ"ב בסיוון תשנ"ג, 11 ביוני 1993, עמ' 33.

## קישורים חיצוניים
* 
*  
*  

קטגוריה:מותחנים בעברית
קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:מותחנים המתרחשים בישראל
קרלו השני, מלך נאפולי

**קרלו השני, מלך נאפולי** (איטלקית: **Carlo Secondo di Napoli** או **Carlo Secondo d'Angio** ; צרפתית: **Charles Deux d'Anjou** כונה גם Carlo lo Zoppo (קרלו "הפיסח") ; סביב 1254 - 5 במאי 1309) היה מלך נאפולי, מלך אלבניה, נסיך סלרנו, נסיך אכאיה, רוזן פרובאנס ורוזן אנז'ו.

## ביוגרפיה
קרלו, שנודע בשם נסיך סלרנו היה בנם של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה ושל ביאטריס מפרובאנס. הוא נפל בשבי לאחר שהפסיד בקרב הימי של נאפולי ביוני 1284 נגד רוג'רו די לאוריה שפיקד על צי ממלכת אראגון. עם מות אביו בינואר 1285 הוא היה עדיין אסיר של פדרו השלישי, מלך אראגון. ב-1288, בתיווכו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה הוא שוחרר לאחר שהכיר בשלטון הספרדים בסיציליה אך נשאר מלך נאפולי.

הוא הבטיח לשכנע את בן דודו, שארל, רוזן ולואה לוותר תמורת עשרים אלף מטבעות כסף על התואר מלך אראגון שקיבל מן האפיפיור מרינוס הרביעי שהכריז על מסע צלב נגד אראגון ב-1284. הוא השאיר את שלושת בניו ושישים אצילים מפרובאנס כבני ערובה למילוי תנאי ההסכם, אך ב-1289, אחרי ששוחרר משביו, האפיפיור ניקולאוס הרביעי שחרר אותו מכל התחייבויותיו, הכריז עליו כמלך סיציליה ונידה את אלפונסו השלישי, מלך אראגון.

שארל, רוזן ולואה כרת ברית עם ממלכת קסטיליה והתכונן לעלות על אראגון, מה שגרם לאלפונסו השלישי לחתום על הסכם טאראסקון שלפיו יסיג את כוחותיו מסיציליה וישלם מס עובד לכס הקדוש. אלפונסו מת ב-1291 לפני שהיה סיפק בידו לבצע את תנאי ההסכם, ואחיו חיימה השני שהפך למלך אראגון, השאיר את השלטון בסיציליה לאחיו פרדריק. בוניפקיוס השמיני שנבחר לאפיפיור ב-1294 בנאפולי בחסותו של קרלו השני, פתח במשא ומתן עם חיימה השני, מלך אראגון, מה שהביא להסכם אניאני שלפיו קרלו השני, מלך נאפולי יוכר כמלך סיציליה, ובתו ביאנקה שתינשא לחיימה השני, תזכה בסרדיניה ובקורסיקה.

נעשה מאמץ לשחד את פדריקו כדי שיסכים לתנאים אלה, אך הוא סירב והוכתר למלך סיציליה על ידי האוכלוסייה המקומית. פרצה מלחמה בים וביבשה, וקרלו השני, אף על פי שנתמך על ידי האפיפיור בוניפקיוס השמיני, על ידי שארל, רוזן ולואה וחיימה השני, מלך אראגון, לא הצליח לכבוש את סיציליה, ובנו, נסיך טאראנטו נלקח בשבי בקרב פאלקונארה ב-1299. ב-1302 נחתם הסכם קלטבלוטה שלפיו קרלו השני ויתר על זכויותיו בסיציליה והסכים להשיא את בתו לאונורה לפדריקו השלישי, מלך סיציליה. הסכם זה אושר על ידי האפיפיור ב-1303. קרלו השני בילה את שנותיו האחרונות בנאפולי ומת שם במאי 1309. בנו, רובר, מלך נאפולי ירש את כתרו כמלך נאפולי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:מלכי נאפולי
קטגוריה:אוקסיטנים
קטגוריה:נפטרים ב-1309
ישיבת נתיב טפחות

**ישיבת טפחות** היא ישיבת הסדר במושב טפחות, שבמועצה אזורית מרום הגליל. ראש הישיבה הוא הרב אייל גריינר. 

## היסטוריה
בשנת ה'תשס"א (2001) נוסדה הישיבה על ידי הרב אביגדור ויצמן והרב אייל גריינר העומד בראשותה מיום הקמתה ועד היום, מתוך מגמה לחזק את הנוכחות היהודית בגליל. 

בשנת 2008 הוקמה בישיבה שכונת קרוואנים לזוגות צעירים ע"ש רס"ן רועי קליין. השכונה משמשת את צוות הישיבה ואברכיה. בשנת 2012 הונחה אבן הפנה להקמת בית המדרש בהשתתפות ידידי הישיבה, וביניהם הרב יונתן זקס, וקורט רוטשילד. בשנת 2015 נחנך מבנה בית המדרש וכיתות הלימוד של הישיבה. אולם בית המדרש נושא את שמו של הרב זקס ז"ל. בשנת 2018 נחנכו 2 מבני מעונות חדשים.

## כיום
כיום נמצא היישוב בשלבים של **הרחבה** קהילתית של 115 מגרשים נוספים, ההרחבה הגדולה ביותר במגזר הכפרי בגליל.

בישיבה לומדים כ-90 תלמידים המשלבים לימודי תורה ביחד עם שירות צבאי ופעילות קהילתית ברחבי מרום הגליל. 

לאור הצמיחה במספר התלמידים והאברכים, לצד המחסור בדירות בטפחות, החלה הישיבה לשלוח אברכים לטבריה, שם הם פעילים בבתי כנסת והעברת שיעורים לתושבים. לשנת הלימודים תשפ"ד, נרשמו מספר שיא של 50 תלמידים לשיעור א. בתחום ההתיישבות, הישיבה לוקחת חלק משמעותי בהקמת היישוב רמת ארבל.

## דרכה של הישיבה
ממוזער|תפילת יום העצמאות בבית מדרש החדש
הישיבה מתאפיינת באווירה לימודית המבקשת לשלב בין הלכה לאגדה בין נגלה לנסתר ובין עיון לבקיאות. דגש רב מושם בישיבה על השקידה והעמל יחד עם הקשר האישי בין הרמי"ם וראש הישיבה לבין התלמידים ומגוון שיעורים שעוסקים בפיתוח ושכלול כוחות הנפש של כל לומד ולומד.

## מרכז המתנדבים
ממוזער|תפילת ר"ח אייר ברמת ארבל עם הרב שמואל אליהו
ממוזער|תלמידי הישיבה בכרם זיתים
בישיבה ישנו מרכז מתנדבים המופעל על ידי התלמידים ומשפחות האברכים ופועל כל שבוע. מפעולותיו:

* הפעלת גמ"ח של מנות מזון המחולק למשפחות נזקקות במתן בסתר בכל שבוע כבר.
* פרויקט 'ופרצת' ע"ש פרידה ויהודה קליגמן – תנועת ילדים לילדים בגילאי 6-12 אשר הוקמה מתוך הצורך לפעילות בלתי פורמלית לילדי מרום הגליל בשעות אחה"צ.
* פרויקט 'חבר לחיים' – ביקורים אצל קשישים לשיח משותף וסיוע טכני בבתיהם.
* הקפה עלינו – סיוע למשפחות עם ילדים בעלי צרכים מיוחדים. הפוגה להורים בזמן שהמתנדבים מגיעים לפעילות בבית עם הילדים.
* מחנה לגאסי – מחנה קיץ לבני הנוער במרום הגליל . פועל מזה 6 שנים בהשתתפות 100 חניכים כל שנה.

בנוסף, הישיבה חוכרת ומתחזקת מזה 8 שנים כרם זיתים בשטח של 70 דונם מתוך צורך שעלה לשמור על הקרקעות החקלאיות באזור. 

## קישורים חיצוניים

* ממוזער|תלמידי הישיבה בזמן שירותם הצבאי
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: ישיבות
קטגוריה:ישיבות ציוניות
קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:ישיבות הסדר
מוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל

[שמאל|ממוזער|200px|טנק [M48 פטון באוסף המוזיאון]]
[שמאל|ממוזער|200px|[דוידקה באוסף המוזיאון]]
**מוזיאון בתי האוסף** היה מוזיאון שעסק בהיסטוריה הצבאית של מדינת ישראל, וכלל אמצעי לחימה שונים ששימשו את המחתרות בתקופת המנדט ואת צה"ל. המוזיאון השתרע על פני 22 דונמים ברחוב אילת מספר 50 פינת רחוב אליפלט בתל אביב, בצמוד אל "מתחם התחנה" במבנים ששימשו את תחנת הרכבת יפו עד 1948. המוזיאון נוהל בידי יחידת המוזיאונים של משרד הביטחון. המוזיאון נסגר ב-1 בינואר 2019 והתצוגה תועבר ליד לשריון בלטרון.

## היסטוריה
היסודות להקמת המוזיאון הונחו ב-1959, אז הורה דוד בן-גוריון להקים מוזיאון לתולדות צה"ל. כלי נשק ואמצעי לחימה שונים שחלק רב מהם היו שלל שנאסף בחזיתות מלחמות ישראל, נאספו ונאגרו במחסני הרכבת, כדי שניתן יהיה להשתמש בהם לכשיוקם המוזיאון. מחסנים אלה שימשו באותה העת כבסיס צבאי בו שכנו, בין היתר, הארכיון והמתפרה של צה"ל.

לקראת חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל הוחלט להציג את הפריטים שנאספו לציבור, ונפתחה תערוכה זמנית במבנים באפריל 1988. קהל רב נהר לצפות בתצוגה, ועקב כך הוחלט להפכה לתצוגת קבע. המקום הוכשר למבקרים, וב-1991 נחנך המוזיאון.

### המעבר אל משכן הקבע
בשנות ה-2000 הועלו תוכניות להעתיק את המוזיאון למקום אחר שבו יוקם **מוזיאון צה"ל,** כדי לאפשר סלילת המשך עבור רחוב אליפלט עד הים ולפנות את המתחם היקר לצורכי נדל"ן, אך הן לא יצאו לפועל. בין השאר הועלתה הצעה להקים את המוזיאון המחודש במתחם **רדינג ג**' בצמוד אל מרכז יצחק רבין לחקר ישראל ברמת אביב.

בשנת 2017 נחתם הסכם בין משרדי האוצר והביטחון ורשות מקרקעי ישראל לפינוי המוזיאון ופיתוח המתחם שיפונה למגורים ותיירות. תמורת מכירת הקרקע תעבור למשרד הביטחון, ועל פי התוכנית יקומו במקום כ-650 יחידות דיור ועשרות אלפי מטרים של שטחי מסחר, תעסוקה ומלונאות.

בשנת 2019 הוחלט כי המוזיאון יפונה אל משכן הקבע על יד לטרון.

## תצוגה
תצוגת המוזיאון כללה כלי נשק שונים, ששימשו את ההגנה, אצ"ל, פלמ"ח וצה"ל במשך המאה ה-20. באוסף ובתצוגה נמצאים אקדחים (כולל אקדחים מיוחדים) ורובים, בהם העוזי, הגליל ותבור; תותחים כגון תותח נפוליאונצ'יק, רכב קרבי משוריין כגון (זחל"מים, טנקים ומשגרי רקטות). הוצגו כלי נשק ניסיוניים שפותחו בידי התעשיות הביטחוניות, ולצדם אמצעי לחימה שנלקחו שלל במלחמות ישראל, כגון משגרי קטיושה וטילי סאגר. התערוכות הוצגו הן בביתנים קטנים והן מחוץ לביתנים (בעיקר כלים כבדים).

לחילות השונים היו ביתנים, כשהאחרון ביניהם שהוקם היה ביתן חיל התקשוב, ואלה הציגו את היסטוריית החיל, תמונות היסטוריות ולעיתים אף כללו פינת הנצחה לאישיות ביטחונית בכירה (למשל, בביתן חיל ההנדסה הייתה פינת הנצחה לתא"ל דוד לסקוב). ביתן מיוחד במוזיאון היה "ביתן הטרור" שכלל נשק שלל שנתפס מפעילי ארגוני טרור, ובו הוצגו גם רקטות קסאם וכלי נשק שנתפסו על הקארין A. בנוסף, כלל המוזיאון פריטים שאינם צבאיים, כמו מתנות שניתנו לשרי ביטחון והרמטכ"לים וכן רכבי השרד של שרי הביטחון.

## קישורים חיצוניים
* 

* גלריית צילומים גדולה שבוצעה במוזיאון בתי האוסף של צה"ל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיאוני משרד הביטחון הישראלי
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיאונים
קטגוריה:רחוב אילת
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים שנהרסו
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים צבאיים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים שנסגרו
מדרשת שובה

**מדרשת שובה** היא מדרשה תורנית לנשים הנמצאת ביישוב עופרה שבהרי בנימין.

## הקמה
המדרשה נוסדה בשנת ה'תשמ"ד (1984) על ידי הרב משה ורבקה שפירא מעפרה (הוריהם של הרבנים יהושע ויצחק שפירא).  

בראש המדרשה עומדת הרבנית ורדית בן-זמרה.  

במדרשה לומדות בנות ונשים מגילאים שונים ומרקעים מגוונים. המדרשה הוקמה בתחילה כמכון לחוזרות בתשובה אולם כיום רוב הבנות מגיעות למדרשה מרקע דתי כלשהו. 

## לימוד
עיקר דגש הלימוד במדרשה הוא לימוד על פי רוח החסידות ופנימיות התורה. נושאי הלימוד כוללים: לימודי תנ"ך, גמרא, תורת הרב קוק, הלכה, כתבי החסידות. לימודי המדרשה עוסקים בדרכים בעבודת ה', בחיבור לעולם הניגון, בזיקה בין אומנות לאמונה ובהכנה לקראת בניית זוגיות. הלימודים כוללים סדנאות יצירה, ימי עיון, שבתות משותפות וטיולים.  בין המורים בצוות המדרשה בשובה ניתן למצוא את – הרב יהושע שפירא, הרב יהושע וידר (ראש יהודי), עולש גולדברג, צביה צור (צביקוש), מעיין הנדלר, הרב רז הרטמן, תמר ניזרי מעמונה, ועוד.

## תוכניות
התוכניות המוצעות במדרשה: 
*"תוכנית מדרשה" - תוכנית שנתית לבוגרות צבא ושירות לאומי וכן לבוגרות י"ב.
*"פנימה" - בית מדרש גבוה למחשבה וחסידות בשילוב מסלול אקדמי. 
*"בית מדרש לנשים" - יום לימוד בשבוע לנשים ולאימהות.
* סדרת ימי עיון בנושאי זוגיות ומשפחה
* גמ"ח לכלות "אהבת הדס"

## קישורים חיצוניים
* מדרשת שובה
* מדרשת שובה באתר "מדרשות"

קטגוריה:השומרון: חינוך
שובה
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:עפרה
שובה
תפאורה

שמאל|ממוזער|250px|תפאורה מודרנית
**תַּפְאוּרָה** היא כלל המרכיבים המשמשים לעיצוב חלל ההתרחשות בהצגת תיאטרון – איורים, מבנים ואביזרים בשולי הבמה ועליה. התפאורה יכולה להכיל כל מערך עיצוב, מאביזר בודד על הבמה כגון כיסא או סולם (בדרך כללי בהצגות תיאטרון מודרני) ועד מערכות מתחלפות של חדרים ונופים (בדרך כלל בהצגות אופרה). כמו כן התפאורה משמשת מקום מסתור לשחקנים כאשר אינם על הבמה וכלי ליצירת הפתעות לקהל כגון הגחת שחקנים ממקומות בלתי צפויים. אמנות יצירת התפאורה, כמו גם התלבושות ואמצעים נוספים, נקראת עיצוב במה. תפאורה לקולנוע וטלוויזיה נקראת לרוב "סט" (set).

## היסטוריה
ההיסטוריה של התפאורה ארוכה כהיסטוריה של התיאטרון. התפאורה ה"קלאסית" מורכבת מבד שעליו מצוירת הדמיה של החדר או הנוף שבו מתרחשת התמונה (סצנה). לעיתים משולבים בתפאורה כזו אלמנטים המקנים תחושה של מרחב תלת-ממדי.

בתיאטרון השייקספירי ובתקופתו התפאורה הייתה מבוססת על מבנה תקני של שתי קומות ומרפסת. בקומה התחתונה נבנו חדרים אחדים שאחד מקירותיהם חסר – וכך הוצג תוכנם לקהל. כך, למשל, בתיאטרון הגלוב היו בקיר האחורי של הבמה שלוש דלתות בקומה הראשונה שנפתחו לאחורי הקלעים ומרפסת בקומה השנייה. על המרפסת ישבו הנגנים שליוו את ההצגה, וכן השתמשו בה לסצנות מרפסת כגון זו שבמחזה "רומיאו ויוליה". כמו כן שימשה המרפסת מקום מושב לאנשים שהיו מוכנים לשלם כסף רב ולראות את ההצגה בקרבה הגדולה ביותר.

מאז המאה ה-17 האופרה החדירה תחכום רב לתחום התפאורות, והציגה תפאורות מתחלפות הנעות על ציר ונמשכות מעלה ומטה באמצעות חבלים וכדומה. התפאורה חרגה מתחום אחורי הבמה, ואביזרים שונים תפסו את שטח הבמה, כגון כורסאות של חדרי-אורחים ומתקני גן. החלפת התפאורה בין תמונות שונות הצריכה לעיתים הפסקה ממושכת. התפאורות המפוארות ביותר עוצבו במאה ה-19 עבור פסטיבל ביירוית, חלקן על ידי ריכרד וגנר עצמו.

השאיפה לריאליזם הגיעה לשיאה בשנים 1910–1920. באותן שנים התווספו לתפאורה מרכיבים שאפשרה הטכנולוגיה, כגון משחקי תאורה, מאווררים שייצרו רוח, הקרנת קטעי סרטים ושימוש בהם כחלק בלתי-נפרד מהתפאורה והשמעת קולות מוקלטים. בד בבד התפתח גם זרם מופשט, סימבולי ומינימליסטי שבו פיסת בד כחול יכולה לייצג ים ודלת בודדת על במה חשופה מאפשרת מעבר בין שני חדרים, ללא תיאור פרטני של תכולתם. אחת מנקודות הציון של הזרם המופשט היא הצגת הכיסאות של אז'ן יונסקו בה כל התפאורה אינה אלא כיסאות, הנוספים לבמה על ידי השחקנים עצמם. גם מחזותיו של סמואל בקט (למשל מחכים לגודו) מוצגים כמעט ללא תפאורה.

עם התפתחות הטכנולוגיה התווספו לתפאורה המסורתית מרכיבים כמו אקרני טלוויזיה על הבמה, שליטה ממוחשבת בתזוזת פריטי תפאורה, העלאת מוצגים אמתיים על בימת התיאטרון (כגון מכונית נוסעת) ועוד.

## ראו גם
* עיצוב במה

## לקריאה נוספת

* דן אוריין, **התפאורה בדרמה ובתיאטרון**, בית הספר לחינוך של התנועה הקיבוצית ארנים 1980

קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:תיאטרון
ססיליה (זמרת)

**אוונחלינה סוברדו גאלאנס** (בספרדית: **Evangelina Sobredo Galanes**) הידועה כ**ססיליה** (11 באוקטובר 1948 – 2 באוגוסט 1976) הייתה זמרת ומשוררת ספרדייה. נהרגה בתאונת דרכים בגיל 27.

אחד משיריה "זר סיגליות"  תורגם לעברית על ידי יהונתן גפן ובוצע על ידי דויד ברוזה כ"סיגליות".

## ביוגרפיה
ססיליה הייתה בתם של דיפלומטים וילדותה עברה עליה בארצות שונות - בריטניה, ארצות הברית, פורטוגל, אלג'יריה וירדן - ולפיכך קיבלה את חינוכה בשתי שפות, אנגלית וספרדית. נזירה אמריקנית שחינכה אותה לימדה אותה לנגן בגיטרה, וכבר בנעוריה החלה לכתוב שירים באנגלית ובספרדית. 

עם שובה לספרד סיימה תואר ראשון במשפטים, אך לאחר מכן החליטה להקדיש את זמנה למוזיקה, להלחין ולשיר את מילותיה שלה. 

ב-1972 יצא לאור אלבומה הראשון, שנשא את השם "ססיליה", שם במה אותו בחרה על פי השיר "ססיליה" של סיימון וגרפונקל. ב-1973 יצא האלבום השני, "ססיליה 2" וב-1975 יצא אלבומה השלישי, "Un Ramito de Violetas" ("זר סיגליות"), שהיה המצליח ביותר. בראשית שנות ה-80 תורגם שיר הנושא של אלבום זה לעברית  בידי יהונתן גפן, והתפרסם בביצועו של דויד ברוזה, באלבומו "האשה שאיתי".

ב-1975 ייצגה את ספרד בפסטיבל הזמר של ארגון הטלוויזיה האיברו-אמריקני (OTI), עם השיר "Amor de Medianoche" (אהבת חצות), וזכתה במקום השני. בסוף אותה שנה הוציאה לאור אלבום בשם זה, ובו, מלבד שיר הנושא, ביצועים חדשים למבחר משיריה.

באוגוסט 1976 נהרגה בתאונת דרכים בדרכה חזרה מהופעה בוויגו, ונקברה במדריד.

כחודש לאחר מותה הוצא לאור תקליטון ובו שני שירים שהקליטה וטרם הספיקה לפרסם. ב-1983 יצא לאור אלבום שלם של שירים שלא פורסמו בחייה, "Canciones Ineditas". בשנים שלאחר מכן יצאו מספר תקליטי אוסף משיריה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:מועדון 27
קטגוריה:זמרות-יוצרות ספרדיות
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ספרדיות שנפטרו ב-1976
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1976
דמומית קטנת-פרי

**דְּמוּמִית קְטַנַּת-פְּרִי** (שם מדעי: *Adonis microcarpa*) הוא עשב חד-שנתי, אדום-כותרת, ממשפחת הנוריתיים, המצוי בחבל הצומח הים תיכוני ובבתות הספר בארץ ישראל, ובמיוחד באזורים הבאים: מדבר יהודה, בקעת הירדן, עמק יזרעאל, השפלה וההרים. הוא נבדל מצמחים אחרים שפרחיהם אדומים, כגון נורית אסיה וכלנית מצויה, בכך שפרחיו קטנים יותר.
## מאפיינים
גובה הצמח 20-12 ס"מ. עליו גזורים פעמיים או יותר ומסודרים באופן מסורג לאורך הגבעול. הפריחה בחודשים פברואר, מרץ ואפריל. הפרחים בעלי 5-8 עלי כותרת, אדומים בדרך כלל, אולם נצפו פרטים בודדים שפרחיהם צהובים. ייחודו של המין הוא בפרי: הפרודות, חלקי הפרי, כמעט חלקות ואין בהן חריצי אורך ולא חגורת שיניים. בראשן ישנה שן עדינה ובינה לגב הפרודה ישנו מפרץ עמוק וצר מאד.

הדמומית הובחנה בין הצמחים הכלולים ב"חברת החורש", כגון בהרי יהודה על פני קרקע המצויה בסביבה של אבן גיר וכן בגבעות קירטון שבבקעת באר שבע. בית הגידול האופייני לה הוא בתה, שדות בור ומעזבות (צידי דרכים, חלקות נטושות וגלי אשפה).

האגדה מספרת כי הפרח צמח מטיפות דמו של נער יפה תואר, אדוניס, אשר נטרף על ידי חיה רעה, מכאן שמו המדעי של הסוג.

הדמומית נפוצה בכל אגן הים התיכון. במערב אזור התפוצה, ובמיוחד בספרד, נפוץ זן שפרחיו צהובים, והזן אדום הפרחים נדיר. היא משמשת כצמח נוי בגינון, והופצה למקומות נוספים בעולם. באוסטרליה ובאמריקה הצפונית היא הפכה למין פולש הנפוץ כעשב שוטה בשטחי מרעה וגידול מספוא.

מחקרים מצאו כי הפרי של מיני דמומית שונים מכיל חומרים רעילים, שגרמו למותם של סוסים, חזירים וצאן.

## ראו גם
*דמומית ארם צובא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגיסטן פיראמי דה קנדול
קטגוריה:ארץ ישראל: נוריתיים
קטגוריה:פרחים אדומים בארץ ישראל
אוגוסט (סרט)

**אוגוסט** (באנגלית: **August**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה משנת 2008, בכיכובם של ג'וש הארטנט ואדם סקוט.

הסרט בוים על ידי אוסטין צ'ייק והופק על ידי 57th & Irving. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס.

הסרט מתמקד בשני אחים המנהלים חברה מצליחה בתחום האינטרנט. האחים מנסים לשמר את מפעלם בתקופת הירידה בערכי המניות שאירעה חודש לפני הפיגוע במגדלי התאומים ב-11 בספטמבר 2001.

הביקורות לסרט היו מעורבות. באתר רוטן טומייטוז נמנו 36% ביקורות חיוביות. הארטנט זכה לתשבחות על משחקו, אך לגבי הסרט עצמו נטען כי הוא לא בוחן באופן מספק את משבר חברות הדוט. קום בתקופה זו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
תרופות להרדמה

**תרופות להרדמה** הן תרופות שמטרתן לדכא באופן זמני ומבוקר, את מצב הערנות והתחושה, והן משמשות בעת הרדמה או סדציה. קבוצה זו כוללת תרופות המדכאות את מערכת העצבים המרכזית (להשגת חוסר הכרה ואלחוש) ו (להרפיית שרירים). בעת הרדמה מלאה, המורדם נמצא במצב של חוסר הכרה, ללא תחושת כאב וללא כיווץ שרירים.

## שלבי ההרדמה
* שיכוך הכאב במורדם
* עירור (הכרה מעורפלת)
* הרדמה ניתוחית (המורדם אינו חש בכאב, שרירי השלד רפים, האישונים אינם מגיבים).
* שיתוק המוח לטווח ארוך (נשימה מדוכאת ואינה מצליחה להתקיים בכוחות עצמה, לחץ הדם משתנה)

## תרופות הרדמה
### תרופות להרדמה הנלקחות בשאיפה
*גז צחוק (nitrous oxide) - גז בעל השפעה מהירה אך גם מאוד חלשה. הרדמה ניתוחית אינה מושגת על ידי גז זה בלבד כי אינו גורם להרפיית השרירים, דיכוי נשימתי ודיכוי לבבי. הגז משמש בדרך-כלל בתחום רפואת השיניים.
* הלותאן (halothane) - נוזל נדיף בעל ריח נעים. תרופה זו היא בשימוש רחב, אך מאוד מסוכנת. ישנו סיכוי נמוך לנזק חמור לכבד. מחלה תורשתית בשם "היפרתרמיה ממאירה" מתבטאת בעלייה מסוכנת של חום הגוף בעת חשיפה לחומר ההרדמה הנ"ל.
*תרופות שונות אחרות: סבופלורן, enflurane, desflurane. תופעות לוואי של קבוצת תרופות זאת: האטת קצב לב, עוצמת כיווץ לב נמוכה, דיכוי נשימה, דיכוי מח העצם (לפעמים), פגיעה כבדית, תת-לחץ דם, חום ממאיר.
*איזופלורן (Isoflurane)

### תרופות להרדמה הניתנות תוך ורידית
*thiopental - מסיסת שומן, חודרת למוח בנקל ואז מרדימה, לאחר כניסתה למוח עוברת פיזור מחדש וכתוצאה מכך נכנסת לרקמות שומניות ומצטברת שם. זמן ההשפעה הוא כ-20 שניות. הרדמה זו היא לניתוחים קצרים.
*פרופופול ו- methohexital -  זמן ההשפעה כ-40 שניות זוהי תרופה יעילה מאוד לחולים הנוטים ליתר חום ממאיר.
*אטומידאט - תרופה שאינה מורידה כמעט לחץ דם, אינה מעלה לחץ דם תוך-גולגולתי, זמן קצר עד להשפעה, מערכת הנשימה כמעט שאינה נפגעת. שמישה בעיקר לחולים המאושפזים במחלקות לטיפול נמרץ כאשר אין רוצים ליצור נזק נוסף לנזק שבשלו הם מאושפזים.
*קטמין - התרופה גורמת להזיות, סיוטים, נדודי שינה וזאת מפני שזרימת הדם למוח גוברת.
*מידזולם - לרוב שמישה בגסטרוסקופיות ובטיפול טרום אלחושי. התרופה גורמת לשיכחה.
*droperidol ופנטניל - השילוב בין שתי התרופות הללו מאפשר למטופל להגיב לפקודות, הוא אינו חש כלל בכאב ואין הוא זוכר את הטיפול שעבר. זוהי הרדמה המשמשת לרוב בצנתורים.

### הרדמה מאוזנת
* שילוב של **שניים** ויותר מחומרי ההרדמה כדי להפחית את המינון
* שימוש ב לטווח קצר, בנוסף לחומר ההרדמה
* שימוש באופיואיד להרגעת הכאב
* שילוב בין הרדמה ורידית להרדמה בשאיפה
* תרופות נוגדות הקאה או נוגדות צרבת בנוסף לצום לפני ההרדמה
* תרופות המשמשות כנגד גודש בריאות

### טיפול לפני ואחרי הרדמה
תרופת טשטוש לרוב משמשת כדי לקצר את שלב 2 של ההרדמה הוא שלב העירור.

טיפול באטרופין למניעת גודש בריאות ולהגברת קצב לב.

טיפול בפרומתאזין כדי להפחית בחילה והקאה לאחר הניתוח, ולהפחית רגישות יתר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תרופות לפי סוגים
קטגוריה:הרדמה
ממתח

**ממתח** הוא מתח או זרם קבוע במעגל חשמלי שעוזר לקביעת 'נקודת עבודה' מתאימה לרכיב אלקטרוני, כלומר לקביעת מצב זרם ישר (DC) שיגרום להתנהגות זרם חילופין (AC) רצויה של הרכיב במעגל.

ההתקן המדובר הוא בדרך כלל טרנזיסטור או דיודה. בניתוח של צומת PN, מדובר על **ממתח קדמי** או **ממתח אחורי** על הצומת.

קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:מעגלים חשמליים
American Journal of Mathematics

200px|ממוזער|שמאל|כריכת גיליון אפריל 2006 של כתב העת
**American Journal of Mathematics** הוא כתב עת מדעי דו-חודשי למתמטיקה המודפס בהוצאה לאור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. 

כתב העת נוסד בשנת 1878 על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר. במהלך השנים פורסמו בכתב העת מאמרים פורצי-דרך בתחום המתמטיקה. כתב העת אינו מתמחה בתחום מסוים של המתמטיקה, אלא מפרסם מאמרים בקשת רחבה המכסה את כל תחומי המחקר המרכזיים של המתמטיקה המודרנית.

כתב העת American Journal of Mathematics הוא העיתון הוותיק ביותר בתחום המחקר המתמטי שעדיין יוצא לאור בארצות הברית באופן רציף מאז היווסדו. שני עיתונים אחרים קדמו לו: The Mathematical Corresponent נוסד ב-1804 אך הפסיק להתפרסם לאחר מספר שנים, וכתב העת Annals of Mathematics נוסד בשנת 1874 (בשם The Analyst; השם הוחלף בשנת 1884) ועדיין יוצא לאור, אך חלו מספר הפסקות בהוצאתו לאור מאז שנוסד. יושבת הראש של כתב העת בשנים האחרונות היא קרן ווגטמן.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כתבי עת מתמטיים
מיליונר מי שגומר ראשון

**מיליונר מי שגומר ראשון** (באנגלית: **Rat Race**) הוא סרט קומדיה משנת 2001.

הסרט ביום על ידי ג'רי צוקר. בסרט משחקים: רואן אטקינסון, וופי גולדברג, קובה גודינג ג'וניור, לון לוביטו, לני צ'פמן, סת' גרין, קטי נג'ימי, וינס ווילוף, ג'ון קליז, ברקין מאייר, קתי בייטס, גלוריה אלרד, ווין נייט ואיימי סמארט.

עלילת הסרט דומה לקומדיה "מטורף, מטורף, מטורף העולם" משנת 1963, אם כי הוא לא רימייק ישיר של הסרט.

## עלילת הסרט
הסרט מספר על שש קבוצות שמקבלות הזדמנות לקבל סכום רב של כסף אם אחד מהם יגיע ראשון לכספת. הם התחילו בקזינו בלאס וגאס, והכספת נמצאת בסילבר סיטי, ניו מקסיקו. הקבוצות שיצאו הן: ורה בייקר (וופי גולדברג) ומריל ג'ניין (לני צ'פמן), אם וביתה שנפגשות אחרי שנים. דוני (סת' גרין) ובליין (וינס וילוף) קודי, שני אחים שמקצועם הוא לעשוק אנשים תמימים. אוון טמפלטון (קובה גודינג ג'וניור), שופט פוטבול נופל. משפחת פייר, משפחה שנסעה לטייל ללאס וגאס. אנריקו פוליני (רואן אטקינסון), תייר החולה במחלת השינה ומתלווה בהמשך לזק מלוזי (ויין נייט). ניק שייפר (ברקין מאייר) וטרייסי פוסט (איימי סמארט), עורך דין וטייסת שהתאהבו במהלך המירוץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
כוכב הלענה

**כוכב הלענה** (באנגלית: **Wormwood**) הוא גרם שמימי המתואר בספר ההתגלות (חזון יוחנן) בברית החדשה. הביטוי מופיע בפרק ח' בספר ההתגלות, כחלק ממסע ההרס שנופל על העולם כחלק מהאפוקליפסה:

## פירוש
בספר ההתגלות מסופר כי אלוהים מזמן אליו שבעה מלאכים עם שופרות בידם. לאחר שנשמעת תקיעת השופר הראשונה, ברד, אש ודם יורדים על הארץ, ושליש משטחו, עציו וכל הירק מתכלים. כשנשמעת תקיעת השופר השנייה, הרים בוערים נופלים אל תוך הים, ושליש מהמים הופכים לדם ושליש מהדגה ומהספינות נהרסות. כשנשמעת תקיעת השופר השלישית, נופל כוכב הלענה על שליש מהמעיינות והנהרות, מרעיל אותם ואת האנשים ששתו מהם.

יש פרשנים מייחסים את כוכב הלענה למטאורואיד שיפגע בכדור הארץ באחרית הימים ויגרום לאסון סביבתי. אחרים רואים ב"כוכב לענה" כמטאפורה, המסמלת את המרירות (תכונה המיוחסת לצמח הלענה) שתיפול על האנשים לאחר נפילתו.
פרשנים אחרים טוענים שמדובר בנבואה שכבר התרחשה בעבר. יש הרואים בפלישת צבאו של אטילה ההוני כהתגשמותה. אחרים טענו שאסון צ'רנוביל הוא התגשמות הנבואה.

## בתרבות הפופולרית
הסופר הפולני צ'סלב מילוש פרסם ספר שירים הנקרא כוכב הלענה, אשר תורגם לעברית על ידי דוד וינפלד.

בספרו של ק. ס. לואיס, מכתבי סקרוטייפ  נקראת בשם Wormwood אחת הדמויות הראשיות – שד מתלמד, אשר הוצב בתפקיד מפתה של בן אנוש בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

להקת המטאל הגותי טריסטניה כתבה שיר אפוקליפטי בשם "Wormwood" המופיע באלבומה השלישי World of Glass. השיר נפתח בציטוט בלטינית מספר חזון יחנן המופיע בתחילת ערך זה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
רוברט פלאד

**רוברט פלאד** (אנגלית: Robert Fludd, לטינית: Robertus de Fluctibus;  קנט, 1574 – לונדון, 8 בספטמבר 1634), פילוסוף, רופא ואוקולטיסט אנגלי.

## תולדות חייו
אביו של רוברט פלאד היה בכיר בממשלה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה.

פלאד למד רפואה באוניברסיטת אוקספורד וקיבל תואר דוקטור לרפואה.

בין השנים 1598 ל-1604 נדד פלאד באירופה והשתלם ברפואה ועיסוקים הקשורים לפילוסופיה הרמטית. הוא גם התכתב עם יוהאנס קפלר בנושאים אלה.

## כתביו
עבודתו העיקרית, שפורסמה בגרמניה (בלטינית) בין השנים 1617–1620 היא *Utriusque Cosmi, Maioris scilicet et Minoris, metaphysica, physica, atque technica Historia * לאמור: "ההיסטוריה המטהפיזית, פיזיקלית, וטכנית של שני העולמות הנעלה והשפל". בספר זה הוא מרכז סיכום של העבודות הקשורות לאמונה ההרמטית, כלומר לאמונה שהבריאה מתקיימת במספר מעגלים מקבילים, סלעים ומינרלים, צומח, בעלי חיים, הזמן, אותיות הכתב, אברי גוף האדם, גרמי השמיים ואף מלאכים וכוחות עליונים וכל רכיב באחד מן המעגלים מקיים יחסי גומלין עם רכיב מקביל במעגל אחר ויתרה מכך – יש יכולת השפעה הדדית בין המרכיבים יחד עם המודל ההליוצנטרי. אחד מכיווני המחשבה האינטואיטיבים של פלאד הובילו לגילוי של מחזור הדם. לפי קו המחשבה שלו הלב הוא כמו השמש במערכת ההליוצנטרית והאיברים הם כמו כוכבי הלכת. ההשפעה הקוסמית מן השמש לאיברים הוא זרם הדם שחייב לשפוע מן הלב אל האיברים.

תפיסתו הטכנולוגית את הלב כמשאבה הובילה אותו לראיית גוף האדם כפרפטום מובילה, מכונה הנעה לעולם. הוא אף תכנן מכונה-נצחית המבוססת על משאבה השואבת מים למאגר ממנו הם נופלים על גלגל שסיבובו מפעיל את המשאבה וחוזר חלילה.

ב-1618 כתב פלאד את חיבורו (בלטינית) על ההרמוניה (*De Musica Mundana* "על המוזיקה העולמית"), המתקשר לרעיונות דומים של קפלר לפיהם הכוכבים הנעים במסילותיהם משמיעים "הרמוניה קוסמית", עקב היחסים המספריים בין אורכי המסלולים שלהם.

ההיסטוריונית של המדע פרנסיס ייטס דנה בכתביו של פלאד, אשר למרות שנכתבו לאחר שהקורפוס ההרמטי כבר הוכח כזיוף על ידי איזק קזובון, מתייחסים אליו כאמת, ככתבים שסייעו להעברת הרעיונות ההרמטיים אל העת החדשה ו"לדלג" מעל הסקפטיות של חלק מבני התקופה ובכך שימרו את צורת החשיבה ההרמטית. ייטס דנה גם בכתביו של פלאד על הזיכרון והעלתה טענה שתיאטרון הגלוב משקף מבנים מנמוניים (עזרי-זיכרון) שהציע פלאד.

## לקריאה נוספת

* Yates, Frances A., **Giordano Bruno and the hermetic tradition**, University of Chicago Press, 1964. chap. 11 – After Hermes Trismagistus was Dated
* Yates, Frances A., **The Art of Memory**, University of Chicago Press, 1966. 
*J. B. Craven, **Doctor Fludd (Robertus de Fluctibus), the English Rosicrucian: Life and Writings**, Kirkwall: William Peace & Son, 1902.
*Joscelyn Godwin, **Robert Fludd: Hermetic Philosopher and Surveyor of Two Worlds**, London: Thames and Hudson, 1979.
*William H. Huffman, ed., **Robert Fludd: Essential Readings**, London: Aquarian/Thorsons, 1992.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיסטיקה הרמטית
קטגוריה:פילוסופים של ראשית העת החדשה
קטגוריה:רופאים בריטים
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1574
קטגוריה:נפטרים ב-1637