open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויקוניה מצויה

**ויקוניה מצויה** (שם מדעי: *Vicugna vicugna*), הקרויה בקיצור **ויקוניה**, היא יונק ממשפחת הגמליים הגדל בדרום אמריקה. זהו אחד משני מיני הגמליים שמצויים באזורים האלפיניים של הרי האנדים, בעוד השני הוא הגואנקו. מספרן של הוויקוניות, נכון ל-2008, מוערך בכ-350,000 פרטים.

## תיאור
הוויקוניה קטנה מעט מהגואנקו. פרוותה חומה-צהבהבה מלבד על הגרון ובבטן, בהן היא לבנה וארוכה יותר. ראשה של הוויקוניה קצר מעט מזה של הגואנקו, ואוזניה מעט ארוכות יותר. אורך הראש והגוף יחד הוא 1.45 עד 1.6 מטרים, וגובה הכתפיים כ-75 עד 85 ס"מ. משקלה בין 35 ל-65 קילוגרם.

## תפוצה ובית-גידול
הוויקוניה מצויה באזור המרכזי של הרי האנדים: בפרו, צפון-מערב ארגנטינה, בוליביה וצפון צ'ילה, בעוד האוכלוסייה הגדולה ביותר מצויה בפרו.

בתי הגידול המועדפים על הוויקוניה הם ערבות צחיחות-למחצה ומישורים בגובה של כ-3,500 עד 5,750 מטרים מעל גובה פני הים. הוויקוניות חיות באזורים שבהם ניתן להגיע למקור מים בקלות, על מנת שיוכלו לשתות את כמות המים הדרושה להן ביום-יום.

## התנהגות
הוויקוניה חיה בעדרים המונים זכר אחד ובין 6 ל-15 נקבות. הטריטוריה של כל עדר מתפרשת על פני כ-18 קמ"ר. לעיתים עשויות הוויקוניות להתקבץ בלהקות גדולות, שמכילות 30, או אף 150 פרטים. עונת הרבייה היא בדרך כלל במרץ-אפריל, וההיריון נמשך כ-11 חודשים. בכר יחיד מומלט, ותקופת ההנקה נמשכת כ-10 חודשים. בגיל 12–18 חודשים, הבכר כבר נחשב לבוגר.

הוויקוניות חששניות מאוד, ורעש קטן יכול לגרום להן לנוס. הזכר הדומיננטי בדרך כלל מזהיר את העדר בקריאת אזהרה. הוויקוניות יכולות לרוץ במהירות של כ-47 קמ"ש ברום של כ-4,500 מטרים.

## הוויקוניה והאדם
צמרה הוא היקר ביותר בעולם, הודות לקלות משקלו, כושר החימום שלו ומרקמו החלק. צעדי ממשלת פרו, שעודדה את לכידת הוויקוניות המצויות לשם גז צמרן בלי לפגוע בהן ופיתחה שווקים למסחר בצמר, לאחר שנים של הגבלות חמורות ואיסורי סחר במדינות שונות, כמו ארצות הברית, הביאו לגידול חד במספרן, והוא עומד כיום על 350 אלף פרטים.

תושבי הכפר לוקאנס בפרו מגינים על הוויקוניות המצויות בכך שהם לוכדים אותן וגוזזים את צמרן בטקס צ'אקו עתיק, ששרד והשתמר בקרב הכפריים מימי האינקה. אירועי צ'אקו קטנים רבים מתקיימים ברחבי פרו בין מאי לספטמבר, אך האירוע הלאומי הגדול נערך כחלק מפסטיבל תרבות של שלושה ימים, ובמהלכו מכתרים האיכרים, אורחים מרחבי פרו ותיירים, את עדרי הוויקוניות ודוחקים אותם לאט ובהדרגה אל מכלאות תחת כיפת השמיים, שם גוזזים את צמרן היקר וחוזרים ומשחררים אותן. את הכסף שמכניסה מכירת הצמר משקיעים בעיירה לטובת כלל תושביה.

## שימור
[ממוזער|250px|ויקוניה על רקע הר '''[צ'ימבורסו''' אשר באקוודור]]
הוויקוניה הייתה בסכנת הכחדה, משום שבמשך מאות שנים צדו אותן אנשים אשר חשקו בצמרה ובעורה. הוויקוניה המצויה נחשבה לחיה מקודשת באימפריה של האינקה עד שנת 1532, כשהספרדים פלשו אליה, כבשו אותה והחריבוה. מאוכלוסייה הכוללת מאות אלפי פרטים בהרי האנדים, מאקוודור עד ארגנטינה, פחת מספרן והלך, ובשנת 1964 הגיע ל-12 אלף פרטים בסך הכול, הנחשב לסף הכחדה, עד שבשנת 1969 נעשתה מוגנת בחוק. בשלב זה הכריזה פרו על הקמת שמורה לאומית באזור פאמפה גלראס באייקוצ'ו, כ-400 קילומטרים דרומית מזרחית ללימה. שמורה זו היא כיום מקום מקלט לוויקוניות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי חואן איגנסיו מולינה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1782
קטגוריה:גמליים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
למה (סוג)

**למה** (שם מדעי: *Lama*) הוא סוג בעלי חיים במשפחת הגמליים שמוצאו מהרי האנדים הכולל שני מינים:
* למה מצויה (*Lama glama*)
* גואנקו (*Lama guanaco*)

כאשר התגלו מיני הלמה על ידי הכובשים הספרדים, הם נחשבו בתחילה למין כבש (ובגלל זה מכנים אותם עד היום "גמל הכבש"), אולם במהרה התגלה דמיון מורפולוגי רב בין הלמה לגמליים של העולם הישן.
לינאוס מייסד הטקסונומיה ראה אותם כמין בסוג גמל, כאשר את המינים השונים סיווג כתת-מינים. ז'ורז' קיווייה הניח בשנת 1800 את המינים לעיל כולל האלפקה בסוג למה ואת הוויקוניה המצויה שם בסוג נפרד.

מתיעוד מאובנים נראה כי מקורו של הסוג למה (ושל סוגי הגמליים האחרים הקיימים כיום) בצפון יבשת אמריקה שלא בדומה לתפוצתו הבלעדית כיום בדרום היבשת.

[שמאל|ממוזער|250px|עדר [למה מצויה|למות מצויות בצ'ילה]]

## קישורים חיצוניים

* למה, באנציקלופיה בריטניקה **(באנגלית)**
* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1800
קטגוריה:גמליים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
דמויי חזיר

[ממוזער|[חזיר נהרות]]
**דְּמוּיֵי חֲזִיר** (שם מדעי: Suina; בעבר: Suiformes) היא תת-סדרה של יונקים בסדרת מכפילי הפרסה הכוללת את מכפילי הפרסה הקדומים ביותר. תת-הסדרה כוללת שתי משפחות קיימות: חזיריים ופקאריים. אחד ממיני תת-הסדרה בוית - חזיר הבית.

## מיון
*חזיריים (Suidae)
**בבירוסה (Babyrousa) בו 4 מינים
**חזיר יבלות (Phacochoerus) בו 2 מינים
**חזיר (Sus) בו 9 מינים
**מין יחיד חזיר יער ענק (Hylochoerus meinertzhageni)
** מין יחיד חזיר גמדי (Porcula salvania)
**חזיר אדום (Potamochoerus) בו 2 מינים
*פקאריים (Tayassuidae)
**מין יחיד טאיאסו לבן שפתיים (Tayassu pecari)
**מין יחיד קטגונוס צ'אקו (Catagonus wagneri)
**פקארי (Pecari) בו 2 מינים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1868
קטגוריה:תת-סדרות בעלי חיים
שפניים

[ממוזער|[שפן עצים מזרחי]]
[ממוזער|[שפן הסבך]]
ממוזער|שפני סלעים
**שפניים** (שם מדעי: Procaviidae) היא המשפחה היחידה ששרדה בסדרת השפנאים הכוללת מיני יונקים קטנים צמחוניים. 

## מקור השם
בעברית המודרנית קיים בלבול נפוץ בין שפניים ובין ארנביים, שהן משפחות מסדרה שונה של יונקים. פעמיים בתורה נזכרים השפן והארנבת כבעלי חיים מעלי גירה אך לא מפריסי פרסה. בתהילים לעומת זאת מופיע תיאור נכון לשפן: "סלעים מחסה לשפנים". 

בעברית משמש בטעות הכינוי "שפן" על מנת לתאר בלעג אדם פחדן.
גם הביטוי "שפן ניסיונות" מקורו בבלבול בין השפן לארנבון המשמש למטרה זו.

## מיון
* סוג ומין יחיד שפן סלע (*Procavia capensis*) - מצוי בישראל
* סוג שפן עצים (*Dendrohyrax*)
** מין שפן עצים מזרחי (*Dendrohyrax arboreus*)
** מין שפן עצים מערבי (*Dendrohyrax dorsalis*)
** מין שפן עצים בניני (*Dendrohyrax interfluvialis*)
* סוג ומין יחיד שפן הסבך (*Heterohyrax brucei*)
*סוג גיגנטוהירקס (*Gigantohyrax*) - נכחד

## תפוצה
השפניים נפוצים באפריקה, חצי האי סיני, חצי האי ערב, ארץ ישראל ועד דרום סוריה.

מין השפן היחיד החי בישראל הוא שפן הסלע.

## אנטומיה והתנהגות
אורכם של השפניים עד 60 ס"מ, אוזניהם קטנות, ברגל הקדמית ארבע אצבעות ובאחורית שלוש אצבעות. הגדול בשפנים הוא שפן הסלע (Procavia capensis) שמגיע למשקל של 4.5 ק"ג. הקטן ביותר הוא שפן עצים מזרחי (Dendrohyrax arboreus) שמגיע למשקל של 2.27 ק"ג.

השפניים ניזונים מצמחים ומפותחים אצלם המעיים: מערכת העיכול שלהם מכילה זוג מעיים ואיברים נוספים המסייעים לעיכול נוסף של המזון הצמחי. ההיריון נמשך כ-7.5 חודשים ובסופו נולדים כשלושה ולדות. תוחלת חייהם 7–13 שנה (שונה בין הסוגים). אויביהם הטבעיים הם: נחשים, עופות דורסים ויונקים טורפים כמו נמרים, קרקלים, כלביים שונים ונמיות. ישנם גם שבטים הצדים אותם.

למרות המראה של השפניים המודרניים, הם קרובי המשפחה החיים הקרובים ביותר לפילים ולתחשאים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
*
בעלי כרית

[ממוזער|שחזור של [מריכוידון]]
**בעלי כרית** (שם מדעי: Tylopoda) היא תת-סדרה קדומה בסדרת מכפילי פרסה שנכחדה כמעט לגמרי, למעט משפחת הגמליים החיים בדרום אמריקה ובמדבריות אסיה וצפון אפריקה והופצו גם לאוסטרליה, כשבעבר היו מינים גם בצפון אמריקה ואירופה.

לבני תת-סדרה זו פרסות מעובות ודמויות אצבע במקום רקמה קשה ומחודדת. למרות שעל פי המיון המדעי, הם נכללים בסדרת מכפילי הפרסה, אין פרסתם נחשבת כפרסה כלל לפי המקרא, כמו גם בבחינה אנטומית, דבר שניתן לזהותו בקלות, וכדברי רד"צ הופמן בעניין הגמל:

לבעלי הכרית 3 מדורים בקיבתם ולא 4 כמו אצל שאר מעלי הגירה, עם זאת הם כולם צמחוניים ולא אוכלי כל כמו דמויי החזיר שהם אכן מכפילי פרסה, אך אינם מעלים גירה כלל. ההבחנות הקשורות לבעל חיים שמפריס פרסה ומעלה גירה לפי המקרא והפרשנות מקורן בטעמים של כשרות על פי היהדות.

## מיון
*תת-סדרה **בעלי כרית** (Tylopoda)
****סוג Gobiohyus – נכחד
***משפחה Homacodontidae – נכחדה
**על-משפחה Anoplotherioidea – נכחדה
***משפחה Anoplotheriidae – בה האנופלותריום
***משפחה Cainotheriidae
***משפחה Dacrytheriidae
**על-משפחה Cameloidea
***משפחה Oromerycidae – נכחדה
***גמליים (Camelidae) – המשפחה היחידה שחיה כיום
**על-משפחה מריקואידודונטידה (Merycoidodontoidea) – נכחדה
***משפחה Agriochoeridae
***משפחה Merycoidodontidae

### משפחות נוספות שממוקמות בתת-הסדרה
*Antiacodontidae
*Choeropotamidae
*Diacodexeidae
*Dichobunidae
*Helohyidae
*Leptochoeridae
*Xiphodontidae

המשפחות הנכחדות Cebochoeridae ופרוטוצרטיים בעבר נחשבו לשייכים לתת-סדרה זו אך בהמשך הועברו לקבוצה מעלי גירה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
מיקרומטר (כלי מדידה)

שמאל|ממוזער|250px|מיקרומטרים
**מיקרומטר** הוא שמו של מכשיר מדידה למדידת מידות שונות של עצמים בדיוק רב. לרוב המיקרומטרים דיוק טוב ממאית המילימטר, ובכך הם עולים על הקליבר. קיימים סוגים שונים של מיקרומטרים: למדידת עובי, קוטר, עומק, הברגה ועוד.

פעולת המיקרומטר מבוססת על בורג בעל כריכות צפופות ועדינות, כך שסיבוב אחד שלו מקרב את לחיי המדידה בחצי מילימטר. על המכשיר ישנן שנתות המודדות את מיקומו של ראש הבורג, ועל ראש הבורג שנתות נוניוס המודדות את הזווית שלו (הספרות מציינות את האורך המתאים לזווית), ומאפשרות דיוק טוב יותר. כיום, ישנם מיקרומטרים עם תצוגה דיגיטלית בנוסף.

רוב המיקרומטרים מודדים מרחקים של עד 25 מילימטר וטווחי המדידה שלהם מגיעים בהפרשים של 25 מיקרומטר (החל מ-25-0 וכלה ב-400-375 ויותר).

שמאל|ממוזער|250px|מיקרומטר המודד 5.78 מ"מ: 5.5 על הסקאלה האורכית ועוד 28 מאיות על הסקאלה הסיבובית.
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידת אורך
טריפטופן

**טריפטופן** היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע שמרכיבות את החלבונים. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז טריפטופן ולכן היא מהווה **חומצת אמינו חיונית**, אותה יש לקבל דרך המזון. טריפטופן משמשת בתור קודמן לסרוטונין, נוירוטרנסמיטור (מעביר עצבי) חשוב המשפיע על מצב הרוח, השינה, והתיאבון, ולכן היא חיונית לשמירה על תפקוד פיזיולוגי תקין. כדי להבטיח צריכה מספקת של טריפטופן, חשוב לכלול בתזונה מזונות עשירים בחלבון כמו בשר מן החי, מוצרי חלב, ביצים, ובמיוחד חלמון הביצה, קטניות, (סויה ומוצריה, עדשים, ושעועית), אגוזים וזרעים (אגוזי מלך, שקדים, זרעי דלעת, וזרעי חמניה), שוקולד מריר ושיבולת שועל. 

## כימיה
השייר של טריפטופן (ומכאן - משקלה המולקולרי) הוא הגדול ביותר מבין חומצות האמינו. הוא מורכב מקבוצת **מתילן** (**CH<sub>2</sub>**) אליה קשורה קבוצת **[[אינדול]]** ארומטית, המורכבת משתי טבעות מאוחות: טבעת בנזן משושה וטבעת פירול מחומשת, המכילה אטום חנקן בודד. בולעת אורך גל של 280 ננומטר.

## ביולוגיה
טריפטופן היא חומצת האמינו הנדירה ביותר; שיעור הופעתה בחלבונים עומד על כ-1.4% מכלל חומצות האמינו, ובחלבונים רבים היא נעדרת לחלוטין. עובדה זו משתקפת בקוד הגנטי: טריפטופן היא אחת משתי חומצות האמינו היחידות, יחד עם מתיונין, המקוּדדת על ידי קודון יחיד (UGG). תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז טריפטופן בעצמם, ולכן היא **חומצת אמינו חיונית** ויש לצרוך אותה דרך המזון. ארגוני בריאות שונים הגדירו קצובה יומית מומלצת למבוגרים שנעה בין 3.5 מ"ג ל-6 מ"ג טריפטופן לכל ק"ג משקל גוף. בשנת 2002, האקדמיה הלאומית לרפואה הגדירה את הקצובה היומית המומלצת לבני 19 ומעלה ככמות של 5 מ"ג טריפטופן לכל ק"ג משקל גוף.

בגוף, טריפטופן הופכת להורמונים כמו מלטונין, למוליכים עצביים כמו סרוטונין, לוויטמין B3 (ניאצין) ועוד. חומצת אמינו זו מסייעת בהרפיית מתח ומשרה שינה. טריפטופן מסייעת להפחתת חרדות ודיכאון, עוזרת למנוע מיגרנות, מפחיתה סיכונים לעוויתות לב וכלי דם, ובדומה לחומצת אמינו ליזין מסייעת להפחתת רמות הכולסטרול ותומכת בתפקוד תקין של מערכת החיסון. 

בצמחים משמשת טריפטופן כחומר מוצא להורמון הצמחי החשוב ביותר, אוקסין.

נמצא כי אצל אנשים הסובלים מדיכאון, דיאטה דלה בטריפטופן עלולה להחמיר את הדיכאון. עם זאת, השפעה זו לא נמצאה אצל אנשים שאצלם ההפרעה לא מאובחנת.

בשנת 1989 אירעה הרעלה המונית בארצות הברית, בעקבות שימוש בתוסף מזון יפני בשם אל טריפטופן (L-טריפטופן). בהרעלה נפגעו כ-5,000 איש שלקו בתסמונת EMS (Eosinophilia-Myalgia Syndrome) מחלת עצבים נדירה. כתוצאה מהמחלה מתו לפחות 37 אנשים, ולפחות 1,500 אנשים הפכו נכים לצמיתות.בעקבות זאת, הופסק שיווק התוסף בארצות הברית ובמדינות נוספות, כולל ישראל. החל משנת 2002 התירו הרשויות בארצות הברית לשווק שוב את התוסף, לאחר שה-FDA אשר קבע כי הבעיה נבעה מתנאי ייצור לקויים במפעל ספציפי, ולא מחומר ה-L-טריפטופן עצמו.

## מקורות מזון
טריפטופן, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות
קטגוריה:טריפטמינים
פיגמנט

שמאל|ממוזער|250px|פיגמנטים למכירה בשוק בגואה, הודו
**פִּיגְמֶנְט** (בעברית: **צִבְעָן**) הוא חומר המשפיע על צבע האור הפוגע בו על ידי החזרה ובליעה סלקטיביים. בתעשייה, פיגמנטים משמשים לצביעת חומרים שונים כגון: דיו, צבע, פלסטיק, טקסטיל, מזון ועוד.

בצביעת צבע (חומר), דיו, פלסטיק, בד וחומרים אחרים, **פיגמנט** הוא צבען יבש, בדרך כלל אבקה לא-מסיסה. ישנם פיגמנטים טבעיים ומלאכותיים, אורגניים ואי-אורגניים.
400x400px|ממוזער|תרשים המראה את תהליכי הפיגמנט
פיגמנטים פועלים על ידי בליעה בררנית של חלקים מהספקטרום הנראה והחזרת חלקים אחרים. ברוב הפיגמנטים האורגניים יש שרשראות ארוכות של פחמימנים, בהן אטומי הפחמן קשורים זה לזה בקשרים קוולנטיים כפולים ויחידים לסירוגין. סידור זה גורם לאלקטרונים לרחף סביב כל המולקולה (ולא רק סביב שני אטומי הקשר), דבר המביא לספיגת האור הבררנית.

בדרך כלל מבדילים בין פיגמנט, שהוא לא-מסיס, לבין צבע, שהוא אבקה מסיסה או נוזל. אין חלוקה מוגדרת היטב בין פיגמנטים לצבעים, ויש גורמי צביעה שמשתמשים גם בפיגמנטים וגם בצבע. במקרים מסוימים, פיגמנט ייוצר על ידי עיבוי צבע מסיס עם מלח מתכתי. הפיגמנט שייווצר נקרא "*lake*".

## רשימת פיגמנטים
### מבוססי [[הם]]/[[פורפירין]]
*כלורופיל
*בילירובין
*המוציאנין
*המוגלובין

### פולטי אור
*לוציפרין

### ליפוכרומים
*קרוטנואידים
*אלפא ובטא קרוטן
*ליקופן
*רודופסין
*קנתקסנטין
*זקסנטין
*לוטין
*ציאנינים

### [[פוטוסינתזה|פוטוסינתטיים]]
*כלורופיל
*פיקובילין

### אחרים
*המטוכרום
*מלנין
*אוראה

### בביולוגיה
[ממוזער|200px|ה[מורפו כחול|מורפו הכחול נקרא כך בזכות כנפיו הכחולות, המושגות באמצעות צבעוניות מבנית. אולם הפיגמנט על כנפיו הוא דווקא חום.]]
בביולוגיה, פיגמנט הוא כל תרכובת צבעונית המצויה בתאיהם של יצורים חיים.
כמעט כל סוגי התאים בבעלי חיים, כמו תאי עור, עין, פרווה ושיער מכילים פיגמנטים. יצורים שיש להם חסר חמור בפיגמנטציה מכונים לבקנים.

### פיגמנטי צביעה

## ראו גם
* ריכרד וילשטאטר - כימאי יהודי-גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1915 על עבודתו בתחום הפיגמנטים הצמחיים, ובפרט כלורופיל.
* צבעוניות מבנית

## קישורים חיצוניים

* פיגמנטים לאורך השנים 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קטגוריה:צבעים
מרחב ספרבילי

בטופולוגיה, **מרחב ספרבילי** או **מרחב פָּרִיד** הוא מרחב שקיימת בו קבוצה צפופה בת מנייה. אינטואיטיבית פירוש הדבר הוא שקבוצה בת מנייה מאפשרת לקרב היטב כל איבר במרחב.

דוגמה למרחב ספרבילי הוא הישר הממשי, משום שקבוצת המספרים הרציונליים היא קבוצה צפופה (שכן כל קטע פתוח מכיל מספר רציונלי) וקבוצת המספרים הרציונליים היא בת מנייה. מרחב דיסקרטי שאינו בן מנייה הוא לא ספרבילי. גם המספר הסודר הראשון שאיננו בן מנייה, עם טופולוגיית סדר, אינו ספרבילי.

מרחב מטרי קומפקטי הוא ספרבילי (משום שהוא חסום כליל). מרחב מטרי מקיים את אקסיומת המניה השנייה אם ורק אם הוא ספרבילי. 

**משפט:** כל מרחב שמקיים את אקסיומת המנייה השנייה הוא ספרבילי.

**הוכחה:** בהינתן מרחב טופולוגי X עם בסיס בן מנייה \mathcal{B} = \{B_n\}_{n=1}^\infty, נוכל לבחור באופן שרירותי x_n \in B_n לכל n \in \mathbb{N} ולעיין בקבוצת כל הנקודות האלו, שנסמנה A = \{x_n\}_{n=1}^\infty. היא כמובן בת מנייה מעצם הגדרתה, ובנוסף \overline{A} = X (כלומר A צפופה): בהינתן x \in X, כל איבר בבסיס B_n המכיל אותו חותך את A (מעצם הגדרת A) ולכן x \in \overline{A}. \blacksquare

הכיוון ההפוך של המשפט שלעיל לא נכון: לא כל מרחב ספרבילי הוא מרחב מנייה שנייה. דוגמה לכך היא הישר של סורגנפריי \mathbb{R}_\ell (כלומר הישר הממשי \mathbb{R} עם טופולוגיית הגבול התחתון). שם מתקיים \overline{\mathbb{Q}} = \mathbb{R}_\ell ולכן \mathbb{R}_\ell ספרבילי, אך ניתן להראות שהוא לא מרחב מנייה שנייה.

מכפלה של עד (כולל) עוצמת הרצף מרחבים ספרבילים (עם טופולוגיית המכפלה) היא ספרבילית. לעומת זאת, מכפלה של יותר מעוצמת הרצף מרחבים לא טריוויאליים איננה ספרבילית.

ספרביליות אינה תכונה תורשתית. למשל, המרחב \mathbb{R}_\ell \times \mathbb{R}_\ell ספרבילי (כמכפלת שני מרחבים ספרביליים), אך האלכסון L = \{(x,-x) \mid x \in \mathbb{R}\} הוא תת-מרחב שלו שאינו ספרבילי.

מרחב הוא **ספרבילי תורשתית** אם כל תת-מרחב סגור הוא ספרבילי. קיומו של מרחב רגולרי (לרבות T0) שהוא ספרבילי-תורשתית אבל אינו לינדלף, תלוי באקסיומות של תורת הקבוצות.

## ראו גם

* מרחב אוריסון אוניברסלי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

ספרבילי
סגור (טופולוגיה)

בטופולוגיה, **סְגוֹר** של קבוצה S השייכת למרחב טופולוגי X הוא הקבוצה הסגורה הקטנה ביותר המכילה את S. מבחינה אינטואיטיבית אפשר לחשוב עליו כעל קבוצה המכילה את אברי S ואת כל הנקודות ש"נוגעות" בקבוצה S.

## הגדרה פורמלית
יהא X מרחב טופולוגי כלשהו, ותהא S\subseteq X קבוצה. אם \Lambda היא קבוצת הקבוצות הסגורות A המקיימות S\subseteq A\subseteq X (כלומר, קבוצת הקבוצות הסגורות המכילות את S), אז ה**סגור** של S יסומן \mbox{Cl}(S) או \overline{S}, ויוגדר על ידי:
::\overline{S} = \mbox{Cl}(S)=\bigcap_{A\isin\Lambda}A.

להלן מספר הגדרות אלטרנטיביות ששקולות להגדרה לעיל (כלומר, ניתן להוכיח אותן מההגדרה, ואם מקבלים אותן כהגדרה, ניתן להוכיח מהן את ההגדרה המקורית):
*\mbox{Cl}(S) היא קבוצת כל האיברים של X שבכל סביבה שלהם קיים איבר של S (לא בהכרח שונה מהם).
*\mbox{Cl}(S)=S\cup S', כאשר S' היא הקבוצה הנגזרת של S.
* הגדרה באמצעות הפנים של המשלים של הקבוצה: \mbox{Cl}(A)=\left(\mbox{Int}(A^C)\right)^C.

## דוגמאות
* הסגור של הקטע הפתוח  (a,b)  הוא הקטע הסגור  [a,b] .
* הסגור של קבוצת המספרים הרציונלים  \mathbb{Q} הוא הישר הממשי כולו  \mathbb{R}.

## תכונות הנוגעות לסגור
* כל קבוצה סגורה שווה לסגור של עצמה: A=\mbox{Cl}(A). בפרט הסגור הוא קבוצה סגורה ולכן \mbox{Cl}(A)=\mbox{Cl}\left(\mbox{Cl}(A)\right).
* A\subseteq B \rArr \mbox{Cl}(A)\subseteq \mbox{Cl}(B).
* \mbox{Cl}\left(A\cap B\right)\subseteq \mbox{Cl}(A)\cap \mbox{Cl}(B).
* \mbox{Cl}\left(A\cup B\right)= \mbox{Cl}(A)\cup \mbox{Cl}(B).
* f היא פונקציה רציפה אם ורק אם לכל A בתחום שלה מתקיים f\left(\mbox{Cl}(A)\right)\subseteq \mbox{Cl}\left(f(A)\right).
* אם A קבוצה קשירה, לכל A\subseteq B\subseteq \mbox{Cl}(A) מתקיים שגם B קבוצה קשירה. בפרט, הסגור של קבוצה קשירה גם הוא קשיר.
* קבוצה A במרחב X המקיימת \mbox{Cl}(A)=X נקראת קבוצה צפופה.
* קבוצה A במרחב X המקיימת \mbox{Int}\left(\mbox{Cl}(A)\right)=\emptyset נקראת קבוצה דלילה.

נשים לב שרבות מתכונות אלו מזכירות את תכונות הפנים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טופולוגיה
DIMM

ממוזער|כרטיס DIMM 
**DIMM** (ראשי תיבות של **Dual In-line Memory Module**) הוא סוג של זיכרון מחשב – מעגל מודפס שמכיל שבבי זיכרון ומיועד לשימוש במחשבים אישיים (PC). ה-DIMM עושה שימוש ב-64 סיביות זיכרון, דבר המקנה לו העברת מידע מהירה וטובה יותר מאשר ה-SIMM (SIMMs (Single In-line Memory Modules - זיכרון דומה, אך עושה שימוש ב-32 סיביות, ולכן פחות פופולרי). DIMM נוצר בשנת 1990 כדי לתמוך במחשבי פנטיום של אינטל כאשר SIMM היה חלש מדי.
## ראו גם
* SDRAM 
* DDR SDRAM

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:התקני זיכרון אלקטרוניים
נג'ף

**נַגַ'ף** (בערבית: **النجف**) היא בירת המחוז הקרוי על שמה בדרום-מרכז עיראק, העיר שוכנת כ-150 ק"מ מדרום לבירה בגדאד. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מונה 747,261 בני אדם והיא העיר השישית בגודלה בעיראק (אחרי בגדאד, מוסול, בצרה, כירכוכ וארביל). זוהי אחת הערים הקדושות ביותר לאסלאם השיעי והיא מוקד הכוח השיעי הפוליטי בעיראק.

מסופר כי העיר הוקמה ב-791 על ידי הח'ליף העבאסי הארון אל-רשיד. היא התפרסמה כאתר הקבורה של עלי בן אבי טאלב מקים השיעה והאימאם הראשון (אם כי יש המאמינים כי הוא קבור במזאר-י שריף באפגניסטן). כיום העיר נג'ף היא אתר חשוב של עלייה לרגל מכל העולם המוסלמי. רק למכה ולאל-מדינה מגיעים יותר עולי רגל מוסלמים.

## היסטוריה
נג'ף היא עיר עתיקה ובעלת היסטוריה עוד לפני ימי האסלאם המגיעה עד למאה ה-1.

החל מהמאה ה-10 החלו שליטים מוסלמים להקים מבנים מעל קבר עלי והעיר צמחה סביב הקבר ואף מכונה : "עיר מסביב לקבר". תושבי העיר היו בעיקר פרסים וערבים.

העות'מאנים שלטו בעיר תקופה ארוכה, אך השלטון נתקל בקשיים רבים כתוצאה מתקיפות של שבטים מדבריים וצבא פרסי, אשר גרמו לתקופת רעב ולמחסור במים. בתחילת המאה ה-16 כמות התושבים צנחה והחקלאות קרסה. במהלך המאה ה-18 החלה השפעה עצומה מצד פרס על החיים האינטלקטואליים בעיר. משבר המים נפתר בשנת 1803 ,לאחר ניסיונות רבים להסיט את זרימת הנהרות והנחלים בסביבה.

ב-1915 הקימו השבטים הערבים המקומיים אוטונומיה בנג'ף שהתקיימה עד כיבוש העיר על ידי האימפריה הבריטית ב-1917. ב-1918 מרדו השייח'ים של נג'ף בשלטון הבריטי, אך המרד דוכא וראשי המרד הוצאו להורג.

מספר רב של העולמא השיעי גורשו לאיראן בה חיזקו את מעמדה של העיר קום כמרכז למידה שיעי חשוב במקום נג'ף, ובכך גרמו לעיר לאבד את מעמדה הדתי. עם זאת, כיום יושב בעיר האייתוללה עלי סיסתאני, אשר נחשב לסמכות העליונה בזרם השיעי באסלאם.

## ערים תאומות

* 

## ראו גם

* אסלאם שיעי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיראק: ערים
קטגוריה:עיראק: אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
כיירון

[ממוזער|שמאל|250px|כיירון ואכילס מאת [רינלדו רינלדי בקא' ד'אורו]]
**כיירון** או **חיירון** (ביוונית עתיקה: **Χείρων**), הוא דמות במיתולוגיה היוונית, קנטאור בן אלמוות ששימש כמורם של כמה מהגיבורים המיתולוגיים של יוון העתיקה. כיירון מתואר כחכם שביצורים ומייסד תורת הרפואה, הנבואה (אותם למד מהאל אפולו) והציד (אותו למד מהאלה ארטמיס).
## דמותו
כיירון היה בנם של קרונוס, שליט הטיטאנים, ושל האוקיינידיה פיליירה  בת אוקיינוס. לפי האגדה, נטשה פיליירה את כיירון במערה, מפני שהתביישה בהיותו קנטאור. הוא שרד בזכות האל אפולו שאימץ וטיפח אותו, לימד אותו מוזיקה, רפואה, ירי בחץ וקשת ציד ולחימה. מאז, ריפא כיירון אחרים ולימד אותם רפואה ומדעים.

בניגוד לשאר הקנטאורים, אשר תוארו לרוב כפראיים ואכזריים וסימלו הפקרות, תאווה חייתית והשתכרות, תואר כיירון כטוב לב וחכם, ועזר לגיבורים רבים במיתולוגיה היוונית.

הוא ניהל מעין בית ספר לחיים. אלים ומלכים נתנו לו לאמן את ילדיהם. חלק מתלמידיו הפכו לגיבורים גדולים, כגון אכילס, יאסון, תסאוס, הרקולס, אסקלפיוס ועוד.

הוא היה בן אלמוות ולכן כשהרקולס פגע בו בטעות, הרעל לא המיתו, אבל הייסורים גרמו לו למשאלת מוות. הוא ידע כי בינתיים פרומתאוס סובל, ולכן נתן לו במתנה את חיי הנצח שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
סופה

[שמאל|ממוזער|200px|סופת שלג ב[ניו יורק, 1969]]
[שמאל|ממוזער|200px|טורנדו ב[אוקלהומה , 1981]]
[שמאל|ממוזער|200px|סופה ב[הולנד, 2004]]
[ממוזער|200px|סופה מתצפית גבעות [מע'אר, 2017]]
**סופה** היא תופעה במזג האוויר המתרחשת לצד שינוי קיצוני בתנאים האקלימיים באזור מסוים. לרוב כרוכה הסופה ברוחות סוערות ובירידת משקעים, כאשר מדובר בסופות קרות.

בישראל ידועות גם סופות חול במרחבי המדבר, סופות שלג בפסגות ההרים הגבוהים וסופות גשם בעיצומו של החורף (שמכונות גם **סערה**). בעולם ידועות סופות כבירות ממדים והרסניות ביותר, כמו הטורנדו וההוריקן.

## היווצרות
סופות נוצרות כאשר מרכז לחץ נמוך מתפתח במערכת לחץ גבוה מקיפה. קומבינציה כזו של כוחות מנוגדים יכולה להוביל ליצירת ענני סופה, כגון קומולונימבוס. אזורי לחץ נמוך מקומיים קטנים יכולים להיווצר עקב נסיקת אוויר חם מהקרקע אשר מובילים ליצירת מערבולות אוויר כגון עלעול חול או נד מים קטן.

## פחד מסופות
נחשב כחלק מפחד מגשם או אומברופוביה. פחד מגשם יכולים להיגרם כתוצאה מאירועים טראומטים שונים הקשורים לגשם אשר עלולים לגרום לאדם לפתח פוביה מגשם, כמו למשל הירטבות ללא יכולת להתמגן מהגשם, הימצאות באזור סופה או שקיעה בתוך כלי רכב לאחר שהרחוב הוצף כתוצאה מהגשם.

## ראו גם
* סופה טרופית
* מטאורולוגיה – מונחים
* סערה גאומגנטית
* סופת חול
* שקע ברומטרי
* רמה ברומטרית

## קישורים חיצוניים

* ציקלון, טייפון, הוריקן, טורנדו , באתר מוזיאון המדע בירושלים
* 
* 
* 

*
קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
פאבלה

[שמאל|ממוזער|250px|פאבלה בקצה [ריו דה ז'ניירו]]
[שמאל|ממוזער|250px|פאבלה ב[מנאוס]]
**פָֿאבֶ֫לָה** (בפורטוגזית: **Favela**) היא הכינוי של שכונת עוני בברזיל. פאבלות נוצרות כתוצאה מבנייה לא חוקית מסביב או בלב הערים הגדולות. הפאבלות ממחישות את העוני הרב הקיים בברזיל; לעיתים שכונות אלה ממוקמות במרחק של עשרות מטרים משיכוני פאר הבנויות בלב הערים. מקור השם "פאבלה" הוא מזן צמח קוצני, ואת השם העניקו חיילים שהשוו את הצריפים שקיבלו לצמח הקוצני.

## מקור הפאבלות
אף על פי שהפאבלות שזוכות לפרסום הרב ביותר נמצאות בפרבריה ובלב ליבה של ריו דה ז'ניירו, קיימות פאבלות כמעט בכל עיר גדולה בברזיל. בעבר, כמעט כלל תושבי הפאבלות היו צאצאי עבדים אפריקאיים ששוחררו ברבות השנים. גם לפני שנקראו שיכונים אלה "פאבלות", נהגו העבדים השחורים ובני המעמד הנמוך לגור יחד, מחוץ למרכז העיר, מכיוון שנדחו על ידי החברה. גם כיום, חלק גדול מתושבי הפאבלות הם צאצאי אותם עבדים משוחררים, שלא הצליחו להשתלב בחברה הברזילאית. אך רוב הפאבלות המודרניות נבנו בשנות ה-70 על ידי תושבים כפריים שהיגרו מהאזור הצפון-מזרחי של ברזיל לערים הגדולות, בחיפוש אחר עבודה. רבים מהם אכן מצאו תנאי מחיה עדיפים בערים הגדולות, אך רבים אחרים נתקלו בקשיים מאחר שהנהירה לעיר הייתה גדולה מיכולת הקליטה שלה.

## אופי הפאבלות
הפאבלה בנויה לרוב מבקתות פחונים, ללא מערכת ביוב, צנרת מים וחיבורי חשמל. מטבע הדברים מהוות הפאבלות זירת פעולה לברוני פשע ולסמים; ולכן לילדים שנולדו לפאבלה אין סיכויים גדולים לצאת ממנה ולהשתלב כחברים מן המניין בחברה הברזילאית, כשיגדלו. גם דרכי הגישה והתחבורה אל תוך הפאבלות רעועות, ולעיתים אין כלל כבישים המחברים אותן אל שאר העיר.

מאחר שהשכונות אינן חוקיות, אין בשטחן תחנות משטרה, ולכן כל פעולה שמבצעת המשטרה בתחומי הפאבלות היא פלישה של ממש, הדורשת כוחות גדולים ולעיתים קרובות גובה קורבנות. עם זאת, משנות ה-90 החלו מספר שינויים במדיניות ובהתייחסות לפאבלות: בחלקן הוקמו מרפאות ציבוריות ובתי ספר, ויוסדו לימודי מחשבים כדי להקטין את הפער הדיגיטלי של ילדי התושבים; החלו מספר שיתופי פעולה ראשוניים בין מנהיגי הקהילות המקומיות לבין גורמי משטרה; והוכרזו תוכניות חומש ממשלתיות לפיתוח עירוני של השכונות.

הפאבלות המפורסמות ביותר נמצאות בריו דה ז'ניירו. הפאבלות של ריו נבנו על מורדות ההרים, בין השכונות החוקיות ששוכנות בעמקים. לפעמים רק כביש אחד מפריד בין מגורי עוני ודלות לבין מבנים מפוארים ועושר עצום. לפי ההערכות, כשלושים אחוז מתושבי העיר (כלומר כארבעה מיליון איש) מתגוררים בפאבלות.

למרות תנאי המחיה הקשים בפאבלות, מספר לא מבוטל של מפורסמים ברזילאים צמחו משכונות עוני אלו, בעיקר כדורגלנים.

## שיפור במעמד הפאבלות
כהכנה לקראת אולימפיאדת ריו, החלה המשטרה מאז 2011 להפגין את כוחה בפאבלות של ריו דה ז'ניירו ולבער את האלימות והסמים שהיו בהן קודם. בעקבות הוצאת הפשע מהשכונות החל מעמד הפאבלות להשתפר, וחלקן נחשבות כיום למקור השקעה אטרקטיבי בתחום הנדל"ן בעיר.

## בתרבות
*החיים באחת הפאבלות של ריו תוארו בסרט "עיר האלוהים" משנת 2002.

## ראו גם
*פלישה (מקרקעין)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

[מרכז|ממוזער|600px|הפאבלה [רוסיניה, הגדולה ביותר בריו דה ז'ניירו ובברזיל]]

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ברזיל: כלכלה
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:עוני
קטגוריה:ברזיל: שכונות
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
אורובו שחור

**אורובו שחור** או **אוּרוּבּוּ** (שם מדעי: *Coragyps atratus*) הוא עוף דורס יחיד בסוגו ממשפחת הקונדוריים. הוא חי בטבע בדרומה של אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית באזורים רבים. לעיתים מבלבלים בינו לבין העוזנייה השחורה שאינה מצויה כלל באמריקה.

## תיאור
אורכו של האורובו 56–74 ס"מ, מוטת כנפיו 1.33–1.67 מטר ומשקלו 1.6–3 ק"ג. האורובואים השוכנים באמריקה הצפונית והרי האנדים גדולים מקרובים הטרופיים. לאורובו נוצות שחורות לאורך גופו אך קצה הצוואר חשוף מנוצות ובמקומו עור אפור מכוסה גבשושיות והמקור ארוך ואפור עם קצה לבן. העיניים אדומות, הרגליים בהירות עם טפרים שחורים וקצוות הכנפיים לבנות. האורובו חסר את האבובית  שעוזרת לעופות אחרים להריע. במקום זה הוא יכול רק לקרוא קריאות נמוכות.

## התנהגות
כמו מרבית הקונדורים הוא אוכל פגרים אך ניזון גם מביצים או מבעלי חיים צעירים. בנוסף להקות אורובואים מעופפת מעל אתרי מזבלות בחיפוש מזון. הוא חסר חוש ריח אך בעל ראייה חדה מאוד, מה שעוזר לו למצוא את מזונו או לחלופין למצוא עופות דורסים אחרים בקרבתו, כמו המין קתרטס תרנגולי אשר לו חוש ריח.

נקבת האורובו השחור מקננת בנקיקים בין הסלעים או בחורי עצים ומטילה 2 ביצים בכל שנה.

## גלריה

קובץ:Black Vulture (Coragyps atratus) RWD.jpg
קובץ:Coragyps atratus.jpg
קובץ:Coragyps atratus -Florida -USA-8b.jpg
קובץ:Black Vulture in flight 2 (6022500000).jpg
קובץ:L'urubu et le goeland.jpg
קובץ:Two Vultures (87173842).jpg
קובץ:Black Vulture, Costa Rica.jpg
קובץ:Vulture, Black FG1.jpg
קובץ:Black Vulture-27527.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן מתאוס בכשטיין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1793
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ונצואלה: עופות
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:האיטי: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: עופות
קטגוריה:עמקי ריו גראנדה: עופות
יובל רון ואזרחי העתיד

**יובל רון ואזרחי העתיד** (Yuval Ron and Residents of the Future) הרכב פיוז'ן ישראלי מתקדם המשלב ג'אז עם רוק בצורה ייחודית, בהשראתם של יוצרים מוכרים מתחום הג'אז המודרני, פיוז'ן, רוק מתקדם, ושורשי מטאל, תוך הדגשה מתמדת של עושר הרמוני, תחכום קצבי, דיאלוגים בין המוזיקאים, ושימוש נרחב בכלי נגינה אלקטרונים וחשמליים.

## אירועים עיקריים
בשנת 2004 הוציא ההרכב דיסק EP ראשון תחת השם Futuristic Worlds Under Construction.
באותה שנה הפיק ההרכב את סדרת המוזיקה המתקדמת הראשונה בישראל והגדולה ביותר עד כה Underground Progress Session אשר כללה מפגשים בין יוצרים בכל רחבי הארץ ושילבה רבים מהאומנים הבולטים בתחום. 
בשנת 2006 הופיע ההרכב לראשונה בחו"ל בפסטיבל הג'אז הבינלאומי של קלייפדה, בליטא.
באותה שנה גם הוציא ההרכב את ההופעה בפורמט וידאו חופשי להורדה. ניתן לצפות בהופעה במלואה באתר ההרכב, כקונספט חדש של תרבות שיתוף קבצים.
במרס 2007 הופיע ההרכב בפסטיבל הג'אז של אברדין, סקוטלנד, ובאירוע "חשיפה" בפסטיבל הג'אז של תיאטרון גבעתיים.
בחודש אוקטובר 2007 יצא ההרכב לסיבוב הופעות נרחב בניו זילנד והשתתף בין היתר בפסטיבל הג'אז הבינלאומי של קווינסטאון ובפסטיבל האמנויות של טאורנגה, לצד כיתות אמן והופעות נוספות. 
בקיץ 2008 המשיך ההרכב את סבבי ההופעות באירופה שכללו מספר פסטיבלי ג'אז בולטים במדינות הבלטיות וברוסיה.
בשנת 2009, לצד הופעות נוספות בפסטיבלים בצפון אמריקה ואירופה, יצא בחודש נובמבר אלבומו הרשמי הראשון, Residence Of The Future בחברת התקליטים האיטלקית Electromantic Music.

## אלבומים
Residence Of The Future \ נובמבר 2009 \ Electromantic Music

## חברי ההרכב
*יובל רון - גיטרה וסינטי-גיטרה
*אבירם גוטפריד - קלידים ולפטופים
*יניב שלו - באס
*יציב כספי - תופים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:להקות רוק מתקדם ישראליות
ויקטוריה מלכותית

שמאל|ממוזער|220px|פרח הוויקטוריה
**ויקטוריה מלכותית** (שם מדעי: *Victoria amazonica*) היא שושנת מים הנקראת על שם המלכה ויקטוריה. מקור השם העברי מן הימים בהם היה השם המדעי Victoria regia.
## מאפיינים
קוטר עליה הוא כשני מטרים, גודל הפרחים 50 ס"מ, ואורך עלי הכותרת 75 ס"מ.

ויקטוריה מלכותית היא שושנת מים ענקית שנתגלתה לראשונה באמאזוניה הבוליביאנית בשנת 1801 ועוררה פליאה. במשך חצי מאה ניסו גננים, בוטנאים ואספנים להעבירה לאירופה ושם לנסות ולגדלה אך ללא הועיל. בסופו של דבר הוכתרו המאמצים הרבים בהצלחה דווקא באיים הסמוכים לאירופה, כמו בבריטניה, והפרח הראשון הופיע ברוב הדר בגני קיו (הגנים הבוטניים בלונדון). הפרח הוגש למלכה בטקס רב הוד. מאז ועד היום מקשט הצמח גנים רבים בעולם כולו ומושך מבקרים רבים לחזות בו ולהריח את ניחוח פרחיו, הדומה מעט לזה של האננס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נופריים
קטגוריה:צמחי מים מתוקים
הילרוד

**הילרוד** (בדנית: **Hillerød**, נהגה: הֽילֶרֶד') היא עיירה דנית בת 40 אלף תושבים, הנמצאת כ-30 קילומטר מקופנהגן והיא בירת מחוז הוודסטאדן.
[שמאל|ממוזער|280px| מזרקת [נפטון (מיתולוגיה)|נפטון מאת אדריאן דה פריס בטירת פרדריקסבור]]

רוב בתי העיירה בנויים קומה אחת או שתיים. המבנה הגבוה ביותר הוא מרכז הקניות העירוני שגובהו ארבע קומות (מ-2019 נבנים בניני מגורים עד עשר קומות). העיירה ידועה בעיקר בזכות טירת פרֶדְ'רֶקְסְבּוׁר שנבנתה לידה בראשית המאה ה-17 בידי המלך כריסטיאן הרביעי. לפני הטירה ישנו אגם גדול ותעלת מים מקיפה אותה. כל אלה נמצאים בתוך פארק גדול של מדשאות וחורשות עצים. התושבים נעים לרוב באופניים או באוטובוסים בתוך העיירה. מרביתם עובדים בקופנהגן, ואליה ובחזרה הם משתמשים ברכבת. במכוניות הפרטיות משתמשים בדרך כלל בסופי שבוע.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דנמרק: ערים
ננדו מצוי

**ננדו מצוי** או **רִיאה מצויה** (שם מדעי: *Rhea americana*) הוא עוף גדול ממשפחת הראיים החי באמריקה הדרומית והוא חסר יכולת תעופה.

## מאפיינים
הננדו המצוי הוא העוף הגדול ביותר באמריקה. משקלו 20–27 קילוגרם וגבהו 1.35 מטר, אף שפרטים גדולים מאוד הגיעו למשקל 40 ק"ג ולגובה 1.83 מטר, כאשר הזכרים גדולים יותר מהנקבות.

צבעו חום בהיר. רגליו חזקות והאצבעות קצרות ודקות. בניגוד ליען, לננדו שלוש אצבעות בכל רגל במקום שתיים. צווארו וגם ראשו מכוסים נוצות. הננדו בעל יכולת ריצה מהירה מאוד וכן ניתור לגובה. אף על פי שאינו מסוגל לעוף, הוא מתרומם מעל פני הקרקע, אחרי ריצה מלווה בהנפת כנפיו, לשם שמירה על שיווי משקלו. הננדו גם מסוגל לשחות באגמים ונהרות.

הננדו חי בלהקות עד שישה פרטים ובעונת הרבייה אפילו עד 25. אז גם נלחמים הזכרים זה בזה בעזרת בעיטות ברגליהם החזקות, תוך שילוב צוואריהם ומכות במקורם. הזכר המנוצח נמלט בעוד מנצחו רודף אחריו, כדי למנוע את חזרתו. זכר אחד מזדווג עם מספר נקבות, לאחר חיזור מלווה בהילוך גאה, קידות וקפיצות. הקן בנוי בשוחה באדמה, המרופדת בעשב. ההטלה נעשית מחוץ לקן והזכר מגלגל את הביצים לתוכו בעזרת המקור. הזכר דוגר על הביצים לבדו ואילו הנקבות עוזבות את המקום. כמו כן הוא המטפל באפרוחים, שמיד עם היבקעם מהביצים, מסוגלים להלך.

תפוצת העוף באמריקה הדרומית, באזורים פמפס, סראדו, קמפוס ובגראן צ'אקו. הוא שוכן באזורים בהם הצמחייה גבוהה, ובעונת הרבייה שוכן בקרבת נהרות, אגמים וביצות.

הננדו הוא אוכל-כול (אומניבור), המעדיף עלים רחבים ותלתן. אולם ניזון אף מזרעים, שורשים ופירות. הננדו אוכל גם חרקים, חולייתנים קטנים כלטאות וצפרדעים, ציפורים קטנות ונחשים. הננדו אוכל תוך כדי תנועה. לננדו טורפים מעטים הכוללים בעיקר את הפומה ואת היגואר אך גם כלבים משוטטים וננדואים שוחים עשויים גם להיתפס בידי תנינאים או אנקונדה. ישנם גם מספר שבטי אינדיאנים המתבססים על ציד שלו. הביצים והאפרוחים פגיעים גם להתקפות של דורסים כמו קרקרה דרומית, גריזון גדול ואף ארמדיליים כמו ארמדיל שעיר הררי וארמדיל שש-החגורות, אך לרוב ההורים שומרים עליהם.

התטולה של הננדו כוללת 15-30 ביצים המצויות בקן על הקרקע עליו דוגרים שני ההורים למשך 5 שבועות.

## גלריה

קובץ:Common rhea.jpg
קובץ:Rhea americana - Three adult birds.jpg
קובץ:Nanduküken.jpg
קובץ:Nyíregyháza Zoo, nandu.jpg |ננדו לבקן
קובץ:Rhea americana closeupp.JPG|ראש של ננדו
File: Rhea americana MHNT.ZOO.2010.11.1.3.jpg |Museum specimen


## קישורים חיצוניים

* הננדו המצוי באתר IUCN 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ננדיים
קטגוריה:עופות הפמפס
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:אורוגוואי: עופות
קקדואיים

**קקדואיים** (שם מדעי: Cacatuidae) היא על-משפחה וגם משפחה  בסדרת התוכאים ובה כ-21 מינים. תפוצתם של הקקדואיים היא באינדונזיה ובאוסטרליה. גודל הפרטים משתנה מסוג לסוג. אורכו של המין נימפית מצויצת הוא כ-31 סנטימטרים ואורכו של קקדו הדקלים הוא כ-67 סנטימטרים. הוא משמש גם לנוי וכחיית מחמד.

## מיון טקסונומי
*תת-משפחה נימפיות (Nymphicinae).
***סוג ומין יחיד נימפית מצויצת (*Nymphicus hollandicus*)
*תת-משפחה Calyptorhynchinae
***סוג קקדו שחור (*Calyptorhynchus*)
**** קקדו שחור אדום-זנב (*Calyptorhynchus banksii*)
**** קקדו שחור מבריק (*Calyptorhynchus lathami*)
**** קקדו שחור צהוב-זנב (*Calyptorhynchus funereus*)
**** קקדו שחור קצר-זנב (*Calyptorhynchus latirostris*)
**** קקדו שחור לבן-זנב (*Calyptorhynchus baudinii*)

*תת-משפחה Cacatuinae
**שבט Microglossini
***סוג ומין יחיד קקדו דקלים (*Probosciger aterrimus*)
**שבט Cacatuini: 
***סוג ומין יחיד קקדו גאנג גאנג (*Callocephalon fimbriatum*)
***סוג ומין יחיד קקדו ורדרד (*Eolophus roseicapillus*)
***סוג ומין יחיד קקדו לבן ציצית (*Lophochroa leadbeateri*)
***סוג קקדו (*Cacatua*)
****קקדו אמברלה (*Cacatua alba*)
****קקדו דוקופס (*Cacatua ducorpsii*)
****קקדו צהוב ציצית (*Cacatua galerita*)
****קקדו גופין (*Cacatua goffini*)
****קקדו רד וונטד (*Cacatua haematuropygia*)
****קקדו מולוקי (*Cacatua moluccensis*)
****קקדו אמסברלה (*Cacatua ophthalmica*)
**** *Cacatua pastinator*
****קקדו ערום-עין (*Cacatua sanguinea*)
****קקדו צהוב ציצית קטן (*Cacatua sulphurea*) כולל 4 תת-מינים
******Cacatua sulphurea abbotti*
******Cacatua sulphurea citrinocristata*
******Cacatua sulphurea parvula*
******Cacatua sulphurea sulphurea*
****קקדו קורלה ארוך מקור (*Cacatua tenuirostris*)

## גלריה

Calyptorhynchus latirostris -Taronga Zoo (female)-8a.jpg|קקדו שחור קצר זנב
Sulphur Crested Cockatoo Nov10.jpg|קקדו צהוב ציצית
Callocephalon fimbriatum (pair) -NSW -Australia-8.jpg|קקדו גאנג גאנג
Probosciger aterrimus -Jurong Bird Park-8a-4c.jpg|קקדו דקלים
Cacatua leadbeateri -flying -Australia Zoo-8-2cr.jpg|קקדו לבן ציצית
Rosakakadu ts2.jpg|קקדו גאלה


## קישורים חיצוניים

* קקדו, באתר תוכיאדה (**בעברית)**

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
לורי פטפטן

**לורי פטפטן** (שם מדעי: *Lorius garrulus*) הוא מין בסוג לורי הנפוץ בצפון איי מלוקו שבאינדונזיה. המין נחשב כ"פגיע", בעיקר בגלל ציד עבור מסחר לגידול בכלובים.

## תיאור
גודלו של הלורי הוא כ-30 ס"מ. צבעו אדום בוהק ומקורו אדום. כנפיו ורגליו ירוקות-חומות. העין כתומה וסביבה עיגול חום. מקורו כתום ובקצהו כתם שחרחר. לפרטים צעירים המקור בצבע חום. אין הבדלים נראים בין הזכר לנקבה.

למין שלשה תת-מינים: *L.g flavopalliatus*, *L.g. garrulus*, *L.g. morotaianus*.

## גלריה

קובץ:Lorius garrulus -Davoa City -Philippines-8a.jpg|פלג הגוף העליון של לורי פטפטן
קובץ:Yellow-backed Lorikeet (Lorius garrulus) -Kuala Lumpur Bird Park3.jpg|קבוצה של לורים פטפטנים בגן חיות
קובץ:Lorius garrulus -Bali Bird Park-4.jpg|לורי פטפטן
קובץ:Lorius garrulus -Chester Zoo-6a.jpg|לורי פטפטן עף
קובץ:Lorius garrulus -perching-8a.jpg|לורי פטפטן
קובץ:Lorius garrulus -Bali -Indonesia-8a.jpg|לורי פטפטן מתנקה
קובץ:Lorius garrulus -Kuala Lumpur Bird Park, Malaysia-8a-2c.jpg|לורי פטפטן על ענף


## קישורים חיצוניים

* Lorius garrulus באתר המוזיאון הזואולוגי של אמסטרדם
* Chattering Lory באתר Birdbase
* לורי פטפטן באתר הרשימה האדומה של IUCN

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:לוריים
קטגוריה:איי מאלוקו: עופות אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ארמדיליים

[ממוזער|[ארמדיל שעיר צווחני]]
[ממוזער|[ארמדיל החולד]]

**ארמדיליים** (שם מדעי: Chlamyphoridae) הם משפחה של יונקים, והמשפחה הגדולה ביותר בסדרת הארמדילאים, הנודעים בעיקר בשריון הגוף שלהם. בעבר נכלל במשפחה זו גם הזן המכונה טטו, הנפוצים באמריקה הצפונית, אך כעת הם מסווגים כמשפחה נפרדת. קבוצת הגליפטידוניים, שבעבר סווגו כמשפחה נפרדת, נכללים כיום כזן במשפחת הארמדיליים.

אורכם הממוצע של הארמדילים הוא כ-75 סנטימטרים, מראש ועד קצה הזנב ובעלי שריון גדול המגונן עליהם מטורפים והם ניזונים מחרקים. כל המינים במשפחה חיים כיום באמריקה הדרומית בלבד. בעבר חלק ממיני הגליפטודונים היגרו צפונה לעבר אמריקה הצפונית, אך נכחדו בהמשך.

הגדול בארמדיליים הוא ארמדיל ענק (Priodontes maximus) שמשקלו מגיע ל-32.5 ק"ג. הקטן ביותר הוא ארמדיל החולד (Chlamyphorus truncatus) שמשקלו מגיע ל-120 גרם.

## מיון הארמדיליים
במשפחה יש 9 סוגים:
* משפחה **ארמדיליים** (Chlamyphoridae)
** תת-משפחה *Euphractinae*
*** סוג ומין יחיד ארמדיל החולד (*chlamyphorus truncatus*)
*** סוג ומין יחיד ארמדיל חולד גדול (*Calyptophractus retusus*)
*** סוג ארמדיל שעיר (*Chaetophractus*)
**** מין ארמדיל שעיר האנדים (*chaetophractus nationi*)
**** מין ארמדיל שעיר צווחני (*chaetophractus vellerosus*)
**** מין ארמדיל שעיר הררי (*chaetophractus villosus*)
*** סוג ומין יחיד ארמדיל שש-החגורות (*euphractus sexcinctus*)
*** סוג ומין יחיד ארמדיל ארגנטיני (*zaedyus pichiy*)
*** סוג ארמדיל מקורנן (*Peltephilus*) - נכחד
*** סוג מקרואאופרקטוס (*Macroeuphractus*) - נכחד
** תת-משפחה *Tolypeutinae*
*** סוג *Kuntinaru* - נכחד
*** סוג ארמדיל חשוף-זנב (*Cabassous*)
**** מין ארמדיל חשוף-זנב צפוני (*cabassous centralis)*
**** מין ארמדיל חשוף-זנב צ'אקו (*cabassous chacoensis)*
**** מין ארמדיל חשוף-זנב גדול (*cabassous tatouay)*
**** מין ארמדיל חשוף-זנב דרומי (*cabassous unicinctus)*
*** סוג ומין יחיד ארמדיל ענק (*Priodontes maximus*)
*** סוג ארמדיל שלוש-החגורות (*Tolypeutes)*
**** מין ארמדיל מצטנף דרומי (*tolypeutes tricinctus*)
**** מין ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי (*tolypeutes matacus*)
*** תת-משפחה גליפטידוניים (*Glyptodontinae*) - נכחדה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
תוכיים

[ממוזער|[קוניור השמש]]
ממוזער|זוג תוכים של מאיירס פארוט
**תוכיים** (שם מדעי: Psittacidae) הם משפחה בסדרת התוכאים. רבים מבני המשפחה יודעים לחקות קולות. בולטים בכך הם מיני הארות ואפרור אפריקני. התוכיים הם בעלי מקור חד, מעוקל וחזק העוזר להם בפיצוח קליפות של אגוזים ופירות. רבים מהתוכיים הם ססגוניים ובולטים בצבעים רוויים ובהירים.

## מיון
במשפחה קיימים 79 סוגים וכ־330 מינים
* תת־משפחת אפרוריים (Psittacinae)
*** סוג ומין יחיד אפרור אפריקני (*Psittacus erithacus*).
*** סוג תוכי גדל־ראש (*Poicephalus*) – בו 9 מינים.
* תת־משפחת אריים (*Arinae*)
*** סוג *Pionites* – בו 2 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכי ראש־נץ (*Deroptyus accipitrinus*).
*** סוג *Hapalopsittaca* – בו 4 מינים.
*** סוג *Nannopsittaca* – בו 2 מינים.
*** סוג *Psilopsiagon* – בו 2 מינים.
*** סוג *Bolborhynchus* – בו 3 מינים.
*** סוג *Touit* – בו 8 מינים.
*** סוג *Brotogeris* – בו 8 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכי נזירי (*Myiopsitta monachus*).
*** סוג *Forpus* – בו 7 מינים.
** שבט Arini
*** סוג ארת ענק (*Anodorhynchus*) – בו 3 מינים.
*** סוג ומין יחיד מקאו ספיקס (*Cyanopsitta spixii*).
*** סוג ארה (*Ara*) – בו 8 מינים.
*** סוג ומין יחיד מקאו אדום־בטן (*Orthopsittaca manilata*).
*** סוג מקאו כחול ראש (*Primolius*) – בו 3 מינים.
*** סוג ומין יחיד מקאו אדום־כתפיים (*Diopsittaca nobilis*).
*** סוג תוכי דק־מקור (*Rhynchopsitta*) – בו 2 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכי צהוב־אוזן (*Ognorhynchus icterotis*).
*** סוג ומין יחיד קוניור זהוב (*Guaruba guarouba*).
*** סוג ומין יחיד תוכון זהוב־פלומה (*Leptosittaca branickii*).
*** סוג ומין יחיד תוכון קרוליינה (*Conuropsis carolinensis*) – נכחד.
*** סוג תוכון חיוור־מקור (*Psittacara*) – בו 10 מינים.
*** סוג קוניור (*Aratinga*) – בו 6 מינים.
*** סוג תוכון חום־גרון (*Eupsittula*) – בו 5 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכון כחול־ציצית (*Thectocercus acuticaudatus*).
*** סוג ומין יחיד תוכי המחילות *(Cyanoliseus patagonus*).
*** סוג תוכון (*Pyrrhura*) – בו 24 מינים.
*** סוג תוכון דק־מקור (*Enicognathus*) – בו 2 מינים. בו תוכון צר־מקור
** שבט Androglossini
*** סוג *Pyrilia* – בו 7 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכי אדום־כתר (*Pionopsitta pileata*).
*** סוג ומין יחיד תוכי קצר־זנב (*Graydidascalus brachyurus*).
*** סוג ומין יחיד אמזונה צהובת־פנים (*Alipiopsitta xanthops*).
*** סוג *Pionus* – בו 7 מינים (ועוד 3 מינים בספק).
*** סוג אמזונה (*Amazona*) – בו 30 מינים.
*** סוג ומין יחיד תוכי כחול־בטן (*Triclaria malachitacea*).

## גלריה

קובץ:Ara-ararauna-0016a.jpg|ארה כחולה–צהובה
קובץ:Primolius auricollis -3 on perch-8.jpg|מקאו צהוב־צווארון
קובץ:Amazona barbadensis -pet-4.jpg|אמזונה זהובת כתפיים
קובץ:Graupapagei (Psittacus erithacus erithacus) - Weltvogelpark Walsrode 2011.jpg|אפרור אפריקני (ג'אקו)
קובץ:Forpus conspicillatus -Colombia -pair-8-3c.jpg|*Forpus conspicillatus*
קובץ:Guaruba guarouba -Gramado Zoo, Brazil-8a.jpg|קוניור זהוב


## קישורים חיצוניים

* תוכים, באתר תוכיאדה (בעברית)
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
דו-צורתיות זוויגית

[שמאל|ממוזער|250px|זכר ונקבה של [פסיון מצוי. הזכר מקושט וגם גדול בהרבה מהנקבה]]
**דו־צורתיות זוויגית** (לעיתים **דימורפיזם זוויגי**) הוא המצב שבו קיימים הבדלים ניכרים במאפיינים מורפולוגיים (הצורה, המבנה והצבע של הגוף החי) בין זכרים לנקבות בקרב מין מסוים, במיוחד מאפיינים שאינם מעורבים ישירות ברבייה. הבדלים אלה יכולים להתקיים בקרב צמחים ובעלי חיים. 

הבדלים בין מינים נוצרים בתהליכים כמו הברירה הטבעית או סחף גנטי, ולעומתם הבדלים בין זוויגים בדרך כלל נוצרים בתהליך של ברירה זוויגית. דו־צורתיות זוויגית יכולה להתבטא בהבדלים בגודל גוף, צבעים שונים ומבני גוף המשמשים לקרבות בין זכרים או למשיכת נקבות.

## גודל גוף
מקובל לחשוב שדו־צורתיות זוויגית ביונקים המתבטאת בגודל גוף מעידה על מידת הפוליגיניה (ריבוי נקבות) האופיינית למין. מקרה קיצוני הוא פיל הים, בו יש למיעוט מהזכרים הרמון הכולל מספר רב של בנות זוג, ובמקביל ניתן לראות הבדל גדול בגודל הגוף בין זכרים לנקבות. זכר יכול להגיע למשקל של 2,300 ק"ג בעוד שמשקל הנקבה נע בין 600-900 ק"ג בלבד. ניתן לשער, שגודל הגוף בזכרים התפתח ככלי נשק בקרבות הקשים שהם מנהלים על תפיסת טריטוריה להרמון ושמירה על הנקבות מפני זכרים אחרים.

## בצמחים
רוב הצמחים בעלי הפרחים הם הרמפרודיטיים כלומר הם מתרבה ברבייה מינית אך מייצרים גם תאי מין נקביים וגם תאי מין זכריים. עם זאת לכ-6% מהמינים הללו יש זכרים ונקבות נפרדים (דו-אוני) . 

בקרב מיני צמחים המואבקים בחרקים, זכרים ונקבות נראים בדרך כלל דומים זה לזה, מכיוון שצמחים מספקים תגמולים (למשל צוף) המעודדים מאביקים  לבקר בפרח דומה אחר, כדי להשלים את התהליך של האבקה. סחלבים מסוג Catasetum  הם חריג מעניין לכלל זה, סחלבים זכרים מסוג Catasetum מצמידים בצורה כוחנית פוליניות למאביקים של דבורים מסוג אוגלוסין . לאחר מכן הדבורים ימנעו מפרחים זכריים אחרים אך עשויות לבקר פרחים של נקבות, שנראית שונה מהזכרים.

## גלריה

Somateria mollissima male female.jpg|זכר ונקבה של אדרית שחורת כיפה
Lion and Lioness.jpg|אריה ולביאה, אחת הדוגמאות המוכרות לדו־צורתיות זוויגית
Cervus elaphus 17.jpg|זכר ונקבה של אייל אדמוני
Orgyia antiqua MHNT.CUT.2012.0.356.Gières.jpg|זכר (מכונף) ונקבה (חסרת כנפיים) של עש ממין *Orgyia antiqua*
Großer Kudu Tragelaphus strepsiceros Tierpark Hellabrunn-8.jpg|קודו גמלוני
Eclectus Parrot (Eclectus roratus) -pair.jpg|זכר ונקבה של תוכי אקלקטוס


## ראו גם
* ברירה זוויגית
* גינאנדרומורפיזם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
קטגוריה:רבייה בצמחים
קטגוריה:רבייה מינית
קטגוריה:ברירה זוויגית
קפיבארה מצויה

**קפיבארה מצויה** (שם מדעי: *Hydrochoerus hydrochaeris*) הוא מין המכרסם הגדול ביותר מבין המכרסמים המודרניים. בעבר היו מכרסמים גדולים יותר, כגון הג'וספורטיגסי (*Josephoartigasia*), שמשקלו היה גדול יותר מזה של פרה.

הקפיבארה נמצא בטבע באמריקה הדרומית בלבד.
*אורך גוף ממוצע של פרט בוגר: 1 מטר, הנקבה ארוכה מעט יותר מהזכר
*משקל ממוצע 50 קילוגרם, הנקבה כבדה מעט יותר מהזכר, אך נמצאו פרטים במשקל 90 קילוגרם.
*פרווה סמיכה וצפופה, שיער ארוך ועבה
*צבע הפרווה נע בין אפור לחום(לרוב תהיה חומה)
*גפיים קצרות בעלות קרומי שחייה
*מזון: צמחי מים ועשבי יבשה
*תפוצה: אמריקה הדרומית (אנדמי)
*בית גידול: צמחייה סבוכה שליד גדות נחלים ונהרות, ביצות ושלוליות המוקפות יערות
*אויבים טבעיים: האדם, היגואר והאנקונדה

## רבייה
הקפיבארה מגיע לבגרות מינית בגיל 22 חודשים. משך ההיריון כ-4 חודשים, ובסופו נולדים 2 עד 6 גורים.
רבייה מתבצעת כל השנה, אולם עיקרה בתחילת העונה הגשומה, כאשר מתחדשת הצמחייה המהווה את מזונו של הקפיבארה. נקבת הקפיבארה אינה בונה לעצמה מקום המלטה (מחילה או קן), אלא ממליטה על פני הקרקע במקום מסתור. הגורים נולדים במשקל 1 עד 2 קילוגרם עם פרווה ומערכת שיניים, והם ניידים תוך דקות מרגע היוולדם.

## הקפיבארה והכלכלה בוונצואלה
איכרים מוונצואלה, שבעבר התייחסו לקפיבארה כאל מזיק, מגדילים כיום את הכנסתם על ידי מכירת בשר קפיבארה (כ-400 טון לשנה). האיכרים צדים את המכרסמים בפברואר על מנת שיוכלו לשחוט את המכרסם ולמכור את בשרו ממש לפני שמתחיל צום התענית, כשבשרה הוא מצרך מבוקש.

המנהג העממי מתבסס על טענה כי הכנסייה הקתולית אישרה לאכול מבשר הקפיבארה בתקופת התענית. אגדה מקובלת בוונצואלה מספרת שכשהמיסיונרים האירופאים פגשו לראשונה בקפיבארה באמריקה הדרומית במהלך המאה ה-16, הם כתבו לרומא בקשה להנחיה, באומרם: "יש חיה כאן שיש לה קשקשים וגם שיער, והמבלה את רוב זמנה במים, אבל לעיתים עולה על היבשה, האם נוכל לסווגה כדג?". לשאלה הייתה משמעות, כיוון שהדת הקתולית אוסרת על אכילת בשר (למעט בשר דג) במהלך 40 הימים שלפני חג הפסחא (התענית). מכיוון שתיאור החיה הגיע אליהם מיד שנייה, ומכיוון שלא רצו שהפונים אליהם יסטו מהדרך הקתולית הנכונה, החליטו אבות הכנסייה לפסוק לקולא והכריזו שהקפיבארה היא סוג של דג.

ייתכן שמסיבה זו נחוג יום הקפיבארה ב-5 באפריל, זכר לאותה הודעה משמחת עבור הקתולים השרויים בתענית.

## גלריה

קובץ:Capibara 1.jpg|קפיברות רועות
קובץ:Capibara 2 edit.jpg|נקבה מניקה
קובץ:Young capybaras.jpg|נקבה מניקה את גוריה
קובץ:2007 02 CapybaraFamily.jpg|קפיברות שוחים
קובץ:Kapybara2.jpg|בין הצמחים
קובץ:Hydrochoeris hydrochaeris Zoo Praha 2011-2.jpg|קפיבארה רועה
קובץ:Hydrochoeris hydrochaeris Zoo Praha 2011-3.jpg|קפיבארה רועה
קובץ:Bristol.zoo.capybara.arp.jpg|זוג קפיברות
קובץ:Capivara (roedor).jpg|משפחה
קובץ:Esteros Del Ibera, Corrientes, Argentina, 3rd. Jan. 2011 - Flickr - PhillipC (2).jpg|קפיבארה עם טירן בקר


## קישורים חיצוניים

* 
* קפיבארה מצויה באתר IUCN 
* "זה לא עכברוש, זו ארוחת ערב". על הקפיבארה. מאת סימון רומרו, ניו יורק טיימס (תרגום) - הארץ

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:קבייתיים
קטגוריה:בעלי חיים בפנטנל
קטגוריה:מכרסמים מימיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ונצואלה: יונקים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
שפנאים

**שפנאים** (שם מדעי: Hyracoidea) היא סדרת יונקים מקבוצת האפרותריה הכוללת כיום משפחה יחידה, השפניים (Procaviidae). משפחה זו כוללת ארבעה מינים החיים באפריקה ובמזרח התיכון והמין שפן סלע מצוי גם בישראל. בעבר הייתה משפחה נוספת, פליוהירקיים שכללה מינים גדולים בהרבה והגדול מביניהם היה הטיטאנוהירקס שהגיע עד משקל של 1.3 טון.
## מאפיינים
השפנאים הם יונקים קטנים דומים למכרסמים או לפיקתיים אך למעשה קרובים יותר לפילאים ולתחשאים. הם בעלי גוף עגלגל, אוזניים קטנות וניבים חדים בלסת העליונה. הם ניזונים מצמחים ובעלי קיבות ומעיים ארוכים העוזרים להם לעכל ביעילות. הם בעלי פרסות קצרות על רגליהם והם בעלי כושר טיפוס. הם שוכנים רוב הזמן בין העצים או בנקיקי סלעים אליהם הם נמלטים מטורפים.

## מיון
* משפחה פליוהירקיים (Pliohyracidae) - נכחדה
* משפחה שפניים (Procaviidae)
**סוג ומין יחיד שפן סלע (*Procavia capensis*)
**סוג שפן עצים (*Dendrohyrax*)
***מין שפן עצים מזרחי (*Dendrohyrax arboreus*)
***מין שפן עצים מערבי (*Dendrohyrax dorsalis*)
**סוג ומין יחיד שפן הסבך (*Heterohyrax brucei*)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הנרי האקסלי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
אריאל (ירח)

**אריאל** הוא הירח הבהיר ביותר והרביעי בגודלו מבין 28 הירחים (הידועים למדע) של אורנוס. הוא נתגלה באוקטובר 1851 על ידי ויליאם לאסל יחד עם הירח אומבריאל. נכון לשנת 2012, רוב המידע עליו הגיע מהחללית וויאג'ר 2 שחלפה בסמוך אליו בשנת 1986 וצילמה כ-35% מפני השטח שלו.

השם "אריאל" מקורו בשמה של דמות הסילפה הראשית במחזה The Rape of the Lock של אלכסנדר פופ, וכן בשמה של דמות מהמחזה "הסערה" של ויליאם שייקספיר.

## מאפיינים
התצפיות הראשונות על אריאל מטווח קרוב (יחסית) נערכו על ידי הוויאג'ר 2 במהלך מעברה ליד אורנוס בינואר 1986.

אריאל מורכב מכ־50% קרח מים, 30% סלע צורני והיתר מתאן במצב מוצק. נראה כי יש על פניו אזורים של קרח טרי, ופניו חלקים יחסית ממכתשים, מה שמוביל מדענים להשערה כי בעבר הייתה באריאל פעילות גאולוגית משמעותית שיצרה קווי שבר רבים בקליפתו ומהם זרמו מים נוזליים וקפאו על פניו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירחי אורנוס