Eternal Sunshine

***Eternal Sunshine*** (בעברית: "**שמש נצחית**") הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. האלבום יצא לאור ב-8 במרץ 2024, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. האלבום משתייך לסוגות הפופ וה-R&B, ומשלב השפעות של מוזיקת דאנס, סינת'-פופ, האוס ודיסקו. את האלבום הפיקה גרנדה עצמה בשיתוף פעולה עם המפיקים מקס מרטין ואיליה סלמנזאדה, לצד תרומות של מפיקים נוספים כגון שינטארו יאסודה ואוסקר יורס.

האלבום זכה להצלחה מסחרית וביקורתית יוצאת דופן ברחבי העולם. עם צאתו, הוא קבע שיא בספוטיפיי כאלבום המושמע ביותר ביום אחד לשנת 2024. האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, והיה לאלבומה השישי של גרנדה שהגיע לפסגת מצעד זה. שני סינגלים מתוך האלבום, "" ו-"We Can't Be Friends (Wait for Your Love)", הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום הוסמך כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי וקיבל שלוש מועמדויות בטקס פרסי הגראמי ה-67, בהן המועמדות לפרס "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר".

## רקע והפקה
ב-12 במאי 2022, תשעה עשר חודשים לאחר יציאתו של *[[Positions]]* (2020) שזכה להצלחה מסחרית וביקורת חיובית, גרנדה הבהירה שהיא לא תקליט אלבום נוסף עד שתסיים לצלם את "מרשעת" (2024), העיבוד הקולנועי למחזמר בברודוויי באותו שם, בו היא מגלמת את דמותה של גלינדה. עם זאת, שביתת השחקנים והתסריטאים בהוליווד בשנת 2023 הובילה להפסקת הצילומים של הסרט, מה שהותיר לה זמן פנוי. במהלך תקופה זו עברה גרנדה שינויים משמעותיים בחייה האישיים, בהם גירושיה מדלטון גומז ותחילת מערכת יחסים עם עמיתה לסרט, אית'ן סלייטר, אירועים שהפכו למוקד של סיקור תקשורתי נרחב.

האלבום נבנה כאלבום קונספט החוקר נושאים של פרידה, ריפוי עצמי וצמיחה. גרנדה שאבה השראה רבה מהסרט "שמש נצחית בראש צלול" משנת 2004, העוסק במחיקת זיכרונות של מערכת יחסים כושלת. מוטיב מרכזי נוסף באלבום הוא ה"שיבת שבתאי" – תופעה אסטרולוגית המתרחשת סביב גיל 30 ומסמלת מעבר לבגרות וחשבון נפש אישי.

האלבום הוקלט ברובו באולפני ג'ונגל סיטי בניו יורק. תהליך ההקלטה היה מהיר יחסית והתקיים בסדרות של מפגשים בספטמבר, אוקטובר ונובמבר 2023. גרנדה תיארה את תהליך הכתיבה כ"אמוציונלי ביותר" בקריירה שלה, וציינה כי המוזיקה החלה "להישפך ממנה" באופן אורגני ברגע שהחלה לעבוד באולפן.

השותף המרכזי להפקה ולכתיבה היה המפיק השוודי מקס מרטין, שאליו הצטרף עוזרו הקבוע איליה סלמנזאדה. מפיקים נוספים שתרמו לאלבום כוללים את שינטארו יאסודה, דייוויד פארק, אוסקר יורס וניק לי.

הסימנים הראשונים לפרויקט הופיעו בדצמבר 2023, כאשר גרנדה החלה לשתף תמונות וסרטונים אילמים שלה עובדת באולפן הקלטות לצד סלמנזאדה. ב-27 בדצמבר 2023, היא אישרה רשמית כי האלבום ייצא במהלך שנת 2024 בפוסט שליווה בתמונות מהאולפן עם הכיתוב "נתראה בשנה הבאה". כחלק מההכנות להשקה, שלחה גרנדה לחבילת מעריצים נבחרים מתנות שכללו מוצרי שפתיים ממותג האיפור שלה (R.E.M. Beauty), תמונות מטושטשות של שפתיה האדומות ופתק בכתב יד שהבטיח "נתראה בשנה הבאה".

בתחילת ינואר 2024, גרנדה נראתה בפומבי כשהיא לובשת סווטשירט עם הכיתוב "", מה שעורר השערות בקרב המעריצים לגבי שם השיר או האלבום. ב-7 בינואר היא אישרה רשמית כי זהו שם הסינגל הראשון. ימים ספורים לאחר מכן, שחררה סרטון טיזר לקליפ של השיר, שבו הופיע כרטיס אדום עם ראשי התיבות "AG7" (הכינוי לאלבום השביעי) וקואורדינטות גאוגרפיות המובילות למונטוק, ניו יורק – אתר הצילומים של הסרט "שמש נצחית בראש צלול", המהווה השראה לאלבום.

ב-17 בינואר 2024, הכריזה גרנדה רשמית על שם האלבום, *Eternal Sunshine*, ועל תאריך יציאתו ב-8 במרץ. היא חשפה כי לאלבום יהיו מספר עטיפות שונות המציגות מצבים רגשיים מגוונים. ב-1 בפברואר שיתפה סרטון בו היא נראית דומעת בזמן שהיא מציגה את הפרויקט לצוות חברת התקליטים שלה, ותיארה אותו כ"אלבום קונספט" המורכב מ"חתיכות מוגבהות של אותו סיפור".

גרנדה בחרה לחשוף את שמות השירים בהדרגה במהלך חודש פברואר. ב-7 בפברואר חשפה את השירים "Intro (End of the World)", "Bye", "Supernatural" ו-"We Can't Be Friends (Wait for Your Love)". ב-17 בפברואר נוספו השירים "Don't Wanna Break Up Again", "True Story" ו-"I Wish I Hated You". ב-27 בפברואר, עשרה ימים לפני ההשקה, פרסמה את רשימת השירים המלאה הכוללת 13 רצועות, וחשפה כי שיתוף הפעולה היחיד באלבום הוא עם סבתה בשיר הסוגר.

גרנדה הדגישה בפני מעריציה כי היא נמנעת משחרור סינגלים נוספים לפני צאת האלבום המלא, כדי לאפשר להם לחוות את גוף העבודה כיצירה אחת שלמה. יומיים לפני ההשקה, שחררה טיזר אחרון שכלל קטע אודיו מעוות, שזוהה מאוחר יותר כחלק מהשיר "We Can't Be Friends".

## הרכב מוזיקלי ותוכן
האלבום מאופיין כאלבום פופ ו-R&B עכשווי. הוא משלב אלמנטים של דאנס-פופ, סינת'-פופ ומוזיקת האוס. מבקרים ציינו כי האלבום מהווה חזרה לסאונד ה-R&B הקלאסי של שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000, עם השפעות ממוזיקאים כמו ג'נט ג'קסון ומריה קארי. למרות הגיוון, האלבום נחשב לאופק מוזיקלי מגובש ומאופק יותר ביחס לעבודותיה הקודמות, תוך שימוש פחות מופגן ביכולות ה"בלטינג"  שלה לטובת הגשה קולית רכה ואינטימית יותר.

האלבום הוגדר על ידי גרנדה כ"אלבום קונספט" הבוחן "חלקים מועצמים שונים של אותו סיפור ואותה חוויה". שם האלבום ותכניו שואבים השראה ישירה מהסרט "שמש נצחית בראש צלול" (2004), העוסק בזוג המבקש למחוק את זיכרונותיו לאחר פרידה כואבת. האלבום עוסק במורכבות הזיכרון, בכאב הכרוך בפרידה וברצון למחוק חוויות קשות כדי להמשיך הלאה. האלבום נחשב ל"אלבום גירושין" המנתח את שלבי האבל והריפוי בעקבות סיום נישואיה של גרנדה, לצד תחילתה של מערכת יחסים חדשה. נושא מרכזי נוסף הוא התופעה האסטרולוגית "חזרת שבתאי" המתרחשת סביב גיל 30, המסמלת תקופה של בגרות, התפכחות ושינוי משמעותי בחיים. חלק מהשירים מהווים תגובה ישירה לביקורת הציבורית ולסיקור הצהוב של חייה הפרטיים, תוך הצבת גבולות והצהרה על נאמנות לאמת האישית שלה.

האלבום הופק ברובו על ידי גרנדה עצמה יחד עם המפיקים מקס מרטין ואיליה סלמנזאדה, והוא מתאפיין בהפקה עשירה ורב-שכבתית. אחד המאפיינים הבולטים הוא השכבות הקוליות וההרמוניות המורכבות, שנוצרו כולן על ידי גרנדה עצמה, ויוצרות מרקם של "מיטה של צליל". האלבום כולל שימוש בכינורות, כלי מיתר ועיבודים תזמורתיים המעניקים נפח קולנועי ומלודרמטי.

### שירים
השיר "Intro (End of the World)" הוא שיר פתיחה בסגנון בלדת פופ קצרה המלווה בעיבוד תזמורתי וכלי מיתר. מבחינה לירית, גרנדה מציגה את התמה המרכזית של האלבום דרך סדרת שאלות על תוקף מערכת היחסים שלה ("איך אוכל לדעת אם אני במערכת היחסים הנכונה?") ותחושת דריכות לקראת סוף אפשרי. הרצועה "Bye" היא רצועת דאנס-פופ ואקסטרה-דיסקו קצבית, המושפעת מסגנון הדיסקו של שנות ה-70. השיר מתאר מציאת כוח פנימי לעזוב מערכת יחסים רעילה ולצאת לדרך עצמאית, תוך שימוש במוטיב של שחרור וחגיגה. "Don't Wanna Break Up Again" הוא שיר R&B עכשווי המשלב מקצבי 808. המילים עוסקות במורכבות של פרידה ממערכת יחסים שהפכה ל"מזדמנת", ובמחיר הרגשי של תלות שיתופית והשקעה בטיפול נפשי בזמן שהצד השני אינו מתאמץ במידה שווה.

"Saturn Returns Interlude" הוא קטע מעבר המבוסס על הקלטת קול של האסטרולוגית דיאנה גרלנד. הקטע מסביר את המושג האסטרולוגי "חזרת שבתאי" ומשמש כנקודת מפנה תמטית באלבום לקראת גילוי עצמי. "Eternal Sunshine" הוא שיר הנושא של האלבום, המאופיין במקצב טראפ-פופ רך וסינתיסייזרים בולטים. השיר שואב השראה ישירה מהסרט "שמש נצחית בראש צלול", ועוסק ברצון למחוק זיכרונות כואבים בעקבות בגידה וחוסר כנות במערכת יחסים. מוזיקלית, השיר כולל אפקט קולי של איסוף טבעות ממשחק הווידאו "סוניק הקיפוד". "Supernatural" הוא רצועת פופ אלקטרונית וסינת'-פופ בהשראת שנות ה-80, עם הפקה של מרטין. השיר עוסק בתחושת התאהבות עוצמתית, כמעט מיסטית, ובנכונות להתמסר לקשר חדש ללא התנגדות.

השיר "True Story" הוא שיר R&B בסגנון שנות ה-90 המוקדמות, עם השפעות של מפיקים כמו טימבלנד ומיסי אליוט. מבחינה לירית, גרנדה פונה ישירות לביקורת התקשורתית עליה ומצהירה שתסכים "לשחק את התפקיד" של הנבלית שהציבור והצהובונים בנו עבורה. "The Boy Is Mine" הוא שיר המהווה "ריימג'ינציה" ל-להיט של ברנדי ומוניקה מ-1998. גרנדה משתמשת בסאונד R&B קלאסי וטמפו משתנה כדי להציג "המנון של ילדה רעה", שבו היא מצהירה על בעלות על מושא אהבתה ועל מוכנותה לקחת אחריות על מעשיה למרות הביקורת. "" הוא הסינגל המוביל של האלבום, המאופיין בסגנון האוס ודאנס-פופ וכולל מחווה בולטת לשירה של מדונה "Vogue" ולפאולה עבדול. השיר הוא תגובה ישירה ומתריסה לסיקור חייה הפרטיים והערות על גופה, תוך הצבת גבולות ברורים.

"We Can't Be Friends (Wait for Your Love)" הוא שיר סינת'-פופ קצבי המלווה בביט אלקטרוני פועם וכלי מיתר בולטים בסיומו. הטקסט עוסק במורכבות של קשר שאינו יכול להימשך כידידות, בקושי להשתחרר מהצורה שבה הסביבה "מציירת" את האדם, ובכמיהה להבנה וקבלה. "I Wish I Hated You" היא בלדה אלקטרו-פופית מינימליסטית עם שימוש בסינתיסייזרים והגשה קולית שברירית. השיר מתאר תחושת "כור המצרף" רגשית לאחר פרידה – הרצון לשנוא את בן הזוג לשעבר כדי להקל על תהליך הריפוי, לצד ההכרה בכך שאין בו מספיק רוע כדי להצדיק זאת. "Imperfect for You" הוא שיר המשלב פופ עם השפעות של רוק אלטרנטיבי ופולק, ומתאפיין בשימוש בגיטרה חשמלית ואקוסטיקה" בסגנון שנות ה-60. המילים חוגגות את הפגמים האנושיים ומערכות יחסים "מורכבות" שבהן שני הצדדים מקבלים זה את חוסר השלמות של זה.

"Ordinary Things" הוא שיר סיום המשלב פופ ומקצבי R&B עם ליווי של חצוצרות. השיר עוסק בערך של רגעים פשוטים ויומיומיים עם אדם אהוב. הוא מסתיים בהקלטת קול של סבתה של גרנדה, "נונה", המעניקה עצות על אהבה וזוגיות, ובכך סוגרת את המעגל לשאלה שנשאלה בתחילת האלבום.

## עטיפת האלבום
העטיפה וצילומי האלבום צולמו על ידי האמנית החזותית והצלמת קאטיה טמקין. גרנדה בחרה לשחרר את האלבום עם שבע עטיפות שונות, שנועדו לשקף את "העליות והמורדות הרגשיים" המתוארים לאורך השירים. העטיפה הרשמית מציגה תמונה של שתי דמויות (שתיהן מגולמות על ידי גרנדה) בעלות שיער בלונדיני ארוך האסוף בקוקו, כאשר אחת נשענת על כתפה של השנייה. גרנדה לובשת בגד גוף מכותנה בעיצוב "מייזון מרג'יאלה" . עטיפות אלטרנטיביות כוללות צילום תקריב מטושטש של פניה של גרנדה עם שפתון אדום בולט (תמונה ששימשה גם כעטיפת הסינגל ""), גרסה הכוללת גריד של 12 תמונות בגוון אדמדם, ותמונות שבהן היא לובשת כפפות טול אדומות.

העטיפה שואבת השראה ישירה מהתמות המרכזיות של האלבום ומהקשר שלו לסרט "שמש נצחית בראש צלול". הבחירה באדום כצבע דומיננטי בעטיפות ובאסתטיקה הכללית נועדה לסמל את גון שערה של דמותה של קלמנטיין (בגילומה של קייט וינסלט) בסרט. גרנדה ציינה כי הצבע האדום משקף את ה"טון הרגשי" שלה באותה עת. העטיפה המציגה שתי דמויות של גרנדה נתפסת כביטוי חזותי להפרדה בין העצמי הציבורי לעצמי הפרטי, או בין הגרסה הישנה של גרנדה לגרסה החדשה והבוגרת יותר לאחר "חזרת שבתאי" והשינויים האישיים שעברה. צבע השיער הבלונדיני המופיע בעטיפה הוא חלק מתהליך ה"דה-קונסטרוקציה" של דמותה ככוכבת פופ, שנעשה לצורך גילום דמותה של גלינדה בסרט "מרשעת". עם זאת, השמירה על ה"קוקו" האייקוני מחברת את הדמות החדשה לשורשיה המוכרים ככוכבת פופ. השימוש בתמונות מטושטשות בעטיפות מסוימות מהווה מחווה לנושא מחיקת הזיכרון והערפול הרגשי שמלווה פרידה, כפי שמתואר בסרט ובשירי האלבום.

## יציאה וקידום
קידום האלבום התאפיין באסטרטגיה של מיעוט סינגלים טרם היציאה, במטרה לאפשר למעריצים לחוות את האלבום כיחידה סיפורית אחת. הסינגל המוביל "" שוחרר ב-12 בינואר 2024. השיר דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בפברואר 2024 שוחרר רמיקס לשיר בהשתתפות מריה קארי. "We Can't Be Friends (Wait for Your Love)" שוחרר כסינגל השני ביום יציאת האלבום, 8 במרץ 2024. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד העולמי. "The Boy Is Mine" שוחרר כסינגל השלישי ב-7 ביוני 2024, בליווי וידאו קליפ בהשתתפות השחקן פן בדג'לי והופעות אורח של ברנדי ומוניקה. ב-21 ביוני שוחרר רמיקס רשמי לשיר בהשתתפות ברנדי ומוניקה. "Supernatural" יצא כסינגל הרביעי ב-19 במאי 2025, לאחר שנכלל במהדורה המורחבת של האלבום.

לאחר יציאת האלבום בשנת 2024, אישרה חברת התקליטים כי לא יתקיים סיבוב הופעות במהלך שנת 2025, בשל התמקדותה של גרנדה בקידום הסרט "מרשעת". גרנדה הביעה את רצונה להגדיר מחדש את יחסיה עם הופעות חיות לאחר חוויות מורכבות בעבר. באוגוסט 2025 הכריזה גרנדה על The Eternal Sunshine Tour, סיבוב הופעות המתוכנן לקיץ 2026. סיבוב ההופעות, הראשון של גרנדה מזה שבע שנים, יכלול הופעות בצפון אמריקה ובבריטניה, כולל רצף של חמש הופעות ב-O2 ארנה בלונדון. גרנדה תיארה את סיבוב ההופעות כ"הזדמנות אחרונה" לתקופה ממושכת. הכרטיסים לסיבוב ההופעות נמכרו תוך דקות ספורות.

האלבום זכה למספר מהדורות מורחבות ופורמטים פיזיים מגוונים. עם השקתו, היה האלבום זמין ב-12 תצורות פיזיות שונות, כולל שש גרסאות תקליטור ושש גרסאות תקליט (ויניל) בצבע אדום-אודם עם עטיפות אלטרנטיביות. גרסת *Slightly Deluxe Edition* שוחררה ב-11 במרץ 2024, שלושה ימים לאחר המהדורה הרגילה, וכללה ארבע רצועות בונוס: רמיקסים ל-"" ו-"Supernatural", גרסה אקוסטית ל-"Imperfect for You" וגרסת א-קפלה ל-"True Story". גרסת *Slightly Deluxe and Also Live* שוחררה ב-1 באוקטובר 2024. מהדורה זו כללה את שירי המהדורה הקודמת בתוספת גרסאות חיות לשבעה משירי האלבום, אשר לוו בווידאו קליפים של הופעות חיות עם הרכב של עשרה נגנים. מהדורת *Eternal Sunshine Deluxe: Brighter Days Ahead* שוחררה ב-28 במרץ 2025 לציון שנה לצאת האלבום המקורי. מהדורה זו כוללת חמישה שירים חדשים וגרסה מורחבת לשיר הפתיחה. המהדורה לוותה ב-סרט קצר בן 26 דקות בבימוים של כריסטיאן ברסלאוור וגרנדה. מהדורה זו החזירה את האלבום למקום הראשון במצעד הבילבורד 200.

## קבלה ביקורתית

האלבום *Eternal Sunshine* התקבל באהדה רבה על ידי מבקרי המוזיקה, שראו בו שלב חדש ובוגר בקריירה של גרנדה.

עם צאתו במרץ 2024, האלבום זכה לשבחים על הבגרות הרגשית והתחכום המוזיקלי שבו. מגזין *[[NME]]* העניק לאלבום ארבעה כוכבים מתוך חמישה, ותיאר אותו כפרויקט המתוחכם ביותר של גרנדה עד כה, המדגים בגרות רגשית. מגזין רולינג סטון כינה את האלבום "קלאסיקה מיידית" ושיבח את הכתיבה הכנה והחשופה המלווה את שלבי האבל והריפוי שלאחר הגירושין. המבקרים ציינו לחיוב את הריסון הקולי של גרנדה, שבחרה בביצועים מאופקים ואינטימיים יותר מאשר ה"בלטינג" המזוהה איתה, מה שהדגיש את יכולותיה כמעבדת ומפיקה קולית. ההפקה של מקס מרטין ואיליה סלמנזאדה תוארה כ"מלוטשת" ו"חסרת פגמים".

לצד השבחים, היו מבקרים שהסתייגו מהאלבום. באתר *[[Sputnikmusic]]* נכתב כי למרות הסאונד המרשים, האלבום מרגיש לעיתים "חסר שאיפה" וחלול. חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על השימוש המרובה ב"שפת טיפול" וטענו כי חלק מהשירים נשמעים כנגזרות של עבודותיה הקודמות ללא חידוש סגנוני מרעיש. מגזין פיצ'פורק העניק לאלבום ציון 7.2, וציין כי למרות האיפוק המבורך, הכתיבה הלירית אינה תמיד עומדת בסטנדרטים של הביצועים הקוליים.

למרות הזמן הקצר שעבר מאז צאתו, האלבום כבר נתפס כנקודת מפנה משמעותית בזהותה האמנותית של גרנדה. מבקרים ומעריצים רבים רואים בו את האלבום המגובש ביותר שלה עד כה, כזה שמצליח להפוך טראומה אישית ליצירה אוניברסלית. מגזין *[[NME]]* דירג אותו במקום ה-24 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של השנה. בדיונים שנערכו במערכת בילבורד שנה לאחר צאתו, ציינו חלק מהעורכים כי הם מאמינים שהאלבום יירשם כקלאסיקה ויהווה חלק מרכזי במורשת האמנותית של גרנדה. הם הדגישו כי האלבום אינו נשען רק על להיטי רדיו רגעיים, אלא מציע חוויית האזנה שלמה ובוגרת. למרות השבחים, השמטת האלבום מהקטגוריות הראשיות בטקס פרסי הגראמי ה-67 (למעט מועמדויות בקטגוריות הפופ והדאנס) נתפסה על ידי חלק מהמבקרים והמעריצים כהתעלמות מפתיעה לעומת ההצלחה הביקורתית והמסחרית שלו. בנוסף, האלבום הוכיח עמידות יוצאת דופן במצעדים, וחזר למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 שנה לאחר צאתו המקורית, עם שחרור מהדורת הדלוקס *Brighter Days Ahead*.

### רשימות סוף שנה

## הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה מסחרית יוצאת דופן עם צאתו, וקבע מספר שיאים במצעדים ובפלטפורמות הסטרימינג ברחבי העולם.
האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, והפך לאלבום השישי של גרנדה שמגיע להישג זה. בשבוע הראשון לצאתו צבר האלבום 227,000 יחידות שקולות לאלבום, שהיה השבוע הגדול ביותר עבור אלבום כלשהו בשנת 2024 עד לאותה נקודה. כשנה לאחר צאתו המקורית, עם שחרור מהדורת הדלוקס *Brighter Days Ahead*, האלבום זינק מהמקום ה-87 בחזרה למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 137,000 יחידות באותו שבוע. שני הסינגלים הראשונים מהאלבום, "" ו-"We Can't Be Friends (Wait for Your Love)", הופיעו לראשונה במקום הראשון במצעד ההוט 100. גרנדה קבעה שיא כאישה עם מספר הופעות הבכורה הרב ביותר במקום הראשון בהיסטוריה של המצעד (7 שירים). כל ששת השירים החדשים שנוספו במהדורת הדלוקס נכנסו למצעד ההוט 100, בהובלת השיר "Twilight Zone" שהגיע למקום ה-18.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הרשמי בבריטניה, והיה אלבומה החמישי ברציפות של גרנדה שכבש את פסגת המצעד הבריטי.

האלבום קבע שיא עולמי כאלבום המושמע ביותר ביום אחד בשנת 2024 (נכון למועד צאתו). בתוך תשעה חודשים מצאתו, צבר האלבום כמעט 3.5 מיליארד השמעות בספוטיפיי. עד מרץ 2025, הגיע האלבום ליותר מ-4 מיליארד השמעות מצטברות בפלטפורמה. השיר "We Can't Be Friends (Wait for Your Love)" צבר לבדו למעלה ממיליארד השמעות בספוטיפיי, בעוד "Yes, And?" הגיע ל-550 מיליון השמעות. השיר "Ordinary Things" הופיע לראשונה עם 8.8 מיליון השמעות רשמיות בשבוע הראשון.
בשבוע הראשון נמכרו 77,000 עותקים של האלבום במכירות טהורות. מכירות הויניל הגיעו ל-33,000 עותקים בשבוע הראשון, ההישג הגבוה ביותר של גרנדה בפורמט זה עד כה.

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## Eternal Sunshine Deluxe: Brighter Days Ahead

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריאנה גרנדה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס