open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ביורן אגיין

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת האלבום Greatest Hits of ABBA: Live at the Royal Albert Hall
**ביורן אגיין** (באנגלית **Björn Again**) היא להקת מחווה ללהקה השוודית הידועה אבבא. שמה מבוסס על שמו של אחד מארבעת חברי להקת אבבא (וכותב משותף של מרבית שיריה) - ביורן אולבאוס - ועל שיבוש הביטוי האנגלי born again.

הלהקה הוקמה במלבורן, אוסטרליה, בשנת 1988 על ידי רוד לייסל וג'ון טירל אשר לא רק מפקחים על כל מסעות ההופעות הבינלאומיים של הלהקה אלא גם מנגנים בה - רוד על גיטרה בס וג'ון על תופים. הלהקה החלה להופיע ב-5 במאי 1989 בפאב קטן בשם The Tote במלבורן. היא זכתה לפופולריות כמעט מיידית והחלה במסע הופעות - תחילה ברחבי אוסטרליה, ולאחר מכן בכל העולם. היא פועלת עד עצם היום הזה (דצמבר 2007), כלומר - כמעט 20 שנים רצופות, ובכך עולה משך פעילותה באופן ניכר על זה של להקת אבבא עצמה. לנוכח הביקוש הרב להופעות, מופעלות למעשה כמה קבוצות תחת שם זה. ביורן אגיין נחשבת ללהקת המחווה המצליחה ביותר בכל הזמנים ולאחד מענפי הייצוא המוזיקלי המצליחים ביותר של אוסטרליה.

ביורן אגיין אימצה גישה קלילה יחסית לייצוג של להקת אבבא. למרות שהלהקה נאמנה כמעט לחלוטין לשירים עצמם, המיצג הוויזואלי הוא במידת מה פארודיה על אבבא. חברי הלהקה משוחחים בינם לבין עצמם ועם הקהל במבטא שוודי מזויף, ומשתמשים בשמות במה שהם גרסה הומוריסטית לשמות חברי להקת אבבא: אנייטה פלסטארט (פלסטארט=זינוק פסול במירוץ; במקום אנייטה פלסקו), בני אנדרוור (אנדרוור=לבוש תחתון; במקום בני אנדרסון), פרידה לונגסטוקין (לונגסטוקינג=גרבי ניילון ארוכים; במקום פרידה לינגסטאד) וביורן וולבו-אס (במקום אולבאוס). את הלהקה מלווים הבסיסט ראטגר סונופאגן והמתופף אולה דראמקיט (שוב, שיבוש של שמות הנגנים המלווים של להקת אבבא - ראטגר גאנרסון ואולה ברונקרט).

ככלל, ביורן אגיין מבצעת שירים של להקת אבבא. אולם לאחר שלהקת אירייז'ר הוציאה מיני-אלבום של גרסאות כיסוי לשירי אבבא בשם Abba-esque הגיבה ביורן אגיין במיני-אלבום משלה בשם Erasure-ish שבו גרסאות כיסוי לשירי אירייז'ר בסגנון אבבא. בין היתר נכלל בו השיר A Little Respect, שהגיע למקום ה-25 במצעד הבריטי בשנת 1992.

הלהקה קיימה מעל 4,000 הופעות ב-57 מדינות. היא השתתפה בפסטיבלים ידועים ברחבי העולם, לרבות פסטיבל רדינג ופסטיבל גלאסטונברי. כמו כן הופיעה באולמות קונצרטים כגון רויאל אלברט הול ואצטדיון ומבלי בלונדון, תיאטרון המדינה בסידני, אוסטרליה, ה-SECC בגלאזגו, סקוטלנד, ואירווינג פלאזה בניו יורק. הלהקה שימשה כלהקת חימום בהופעות של אמנים שונים, כגון הספייס גירלז, שאניה טוויין ושר. הופיעה גם באירועים פרטיים, בין היתר באירועים של ביל גייטס מנכ"ל מיקרוסופט, הקומיקאי רואן אטקינסון (מיסטר בין) ואף בחתונתו של ראסל קרואו בשנת 2003.

## אלבומים
* 1992: Erasure-ish (גרסאות כיסוי לשירי אירייז'ר)
* 2002: Greatest Hits of ABBA: Live at the Royal Albert Hall (הוקלט בהופעה)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות אוסטרליות
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:אבבא
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1988
אסף סודרי

**אסף סודרי** הוא צלם קולנוע ובמאי ישראלי, בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לצלם הטוב ביותר בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע על צילום הסרט "למלא את החלל" וזוכה שני פרסי אופיר של צילום בסרטים "עטאש (צימאון)" ו"למלא את החלל". זוכה טקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2021.

## סרטיו כצלם
בשנת 2004 סודרי שימש כצלם של הסרט "עטאש (צימאון)", בבימוי תאופיק אבו ואיל, זוכה פרס הביקורת הבינלאומית בפסטיבל קאן. אסף סודרי זכה עבור צילום הסרט בפרס אופיר לשנת 2004.

ב-2013 צילם את סרטה של חנה אזולאי-הספרי, "אנשים כתומים".

סודרי אף צילם את סדרת הטלוויזיה "טייק אוויי" בבימוי דוד אופק ויוסי מדמוני והמיני סדרה "מלנומה אהובתי" גם היא בבימוי מדמוני ואופק. עבור צילום "מלנומה אהובתי" זכה סודרי בפרס האקדמיה ליצירה טלוויזיונית.
בשנת 2012 צילם אסף סודרי את הסרט למלא את החלל בבימוי רמה בורשטיין שזיכה אותו בפרס הצילום מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע. הסרט עצמו זכה בקטגוריית הסרט הטוב, השתתף בתחרות הראשית בפסטיבל ונציה, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובעוד פסטיבלים מרכזיים בעולם.

סרטיו מאופיינים במשחקים נועזים של אור וצל, גישה נטוריאליסטית לתאורה, ומצלמה אקספרסיבית.

## סרטיו כבמאי
בשנת 2005 סודרי ביים, יחד עם אמיר טאוזינגר, את הסרט התיעודי "שביתה", העוסק בכרוניקה של שביתה כושלת במפעל "חיפה כימיקלים דרום" שבדימונה ובקשרי ההון והשלטון הפועלים כדי לדכא את השביתה. הסרט הוזמן על ידי הערוץ הראשון, אולם בשל הביקורת הנוקבת שמוצגת בו נגד קשריו של ראש הממשלה אריאל שרון עם בעלי ההון סיריל קרן ואריה גנגר, החליט מנכ"ל הערוץ דאז לאסור את שידורו. רק לאחר שנה של מאבק ציבורי בו ערכו סודר וטאוזינגר הקרנות בכל רחבי הארץ של הסרט, הותר הסרט לשידור.

בשנת 2007 סודרי ביים, יחד עם דוד אופק, את הסרט התיעודי "פרדיגמה", שהוצג בפסטיבל ירושלים, העוקב באופן ביקורתי אחרי הניסיון להעביר לידיים פרטיות את תוכנית ויסקונסין (הכשרת מובטלים והפיכתם לכח עבודה) במגזר הערבי בישראל. בשנת 2009 ביים את הסרט "האסיר", אף הוא סרט תיעודי, העוקב אחר אסיר משוחרר השב אל חייו הקודמים. הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל דוקאביב.

שלא כמו סרטים רבים העוסקים בנושאים חברתיים, סרטיו כבמאי משלבים תמיד עיסוק צורני דומיננטי בלב העשייה שלהם, וכך נמנעים מליפול לתוך תבנית ז'ורנאליסטית-דידקטית.

בשנת 2020 יצר עם אשתו, הבמאית טלי שמש, את הסדרה התיעודית "המניע", העוסקת בפרשת הרצח בעין כרם.

## ראו גם
*התעוררות

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: צלמי קולנוע
קטגוריה:צלמי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
אסף סודרי
פחון

[שמאל|ממוזער|250px|פחונים ב[סווטו]]
[250px|ממוזער|שמאל|פחונים בשוק [העיר העתיקה (באר שבע)|העיר העתיקה של באר שבע, בסוף שנות החמישים או תחילת שנות השישים]]
**פחון** הוא מבנה פשוט העשוי מלוחות פח או פח גלי אשר בנייתו היא פשוטה מאוד וזולה עד כדי כך שחומרי בנייתו עשויים להיות שאריות של תוצרי בנייה אחרים. במקומות רבים בעולם בנויים פחונים כמגורים לשכבות סוציו-אקונומיות נמוכות מאוד, דוגמת הפאבלות הברזילאיות או ה-Townships בדרום אפריקה.

## בישראל
פחונים היו גם מקום מגורים לעולים חדשים בימים הראשונים לקיום מדינת ישראל. המבנה בא למלא את מקומו של האוהל שנטה ליפול ברוח ולהירטב בגשם והיה חשוף לשינויי האקלים בקיץ ובחורף. הוקמו גם בדונים שהיו עמידים מעט יותר לרוח מאשר האוהל. הפחונים היו פשוטים לבנייה וקלים לניוד ממקום למקום. 

בדרך כלל הוקמו שכונות הפחונים בקרבה למקומות שבהם עמדו להקים את מבני הקבע. כך העולים שגרו בפחונים יכלו לעקוב אחרי הבנייה של בתיהם, כאשר ברוב המקרים היו שותפים לבנייה בתור פועלי בנין.

## ראו גם
* מעברה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:עלייה
קטגוריה:מבנים ארעיים
ספר יום הדין (רומן)

**ספר יום הדין** (באנגלית: **Doomsday Book**) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופרת האמריקאית קוני ויליס שיצא לאור בשנת 1992. הספר יצא בעברית בהוצאת אופוס בשנת 1999, בתרגומה של עידית שורר. הספר זכה בפרס הוגו ובפרס נבולה, ונחשב לאחת מיצירות המדע הבדיוני הטובות ביותר. הספר שייך לסוגת מסע בזמן, חלק מסדרת המסע בזמן של ויליס, וחלק מהדמויות המופיעות בו מופיעות גם בספרים ובנובלות אחרות מפרי עטה.

## תקציר עלילה
עלילת הספר מתרחשת באמצע המאה ה-21 (שנת 2054) ובמקביל באנגליה של המאה ה-14. הספר עוקב אחר ההיסטוריונית קיוורין אנג'ל, סטודנטית באוניברסיטת אוקספורד, במסגרת פרויקט של מסע בזמן אל תקופת היסטוריות וחקירת אורח החיים באותן תקופות.

קיוורין המתמחה בימי הביניים נוסעת בזמן אל המאה ה-14 על אף התנגדות המנחה שלה, פרופסור ג'יימס דנוורת'י. הסיבה להתנגדותו היא החשש מסכנות התקופה. קיוורין היא ההיסטוריונית הראשונה הנוסעת לתקופה זו הנחשבת למסוכנת.

בשל טעות בהכנסת הקואורדינטות נשלחת קיוורין, במקום אל שנת 1320, אל שנת 1348 - השנה בה הגיעה המגפה השחורה אל אזור אוקספורד. מגפת שפעת שפורצת פתאום וההיסטריה הציבורית בעקבותיה מביאה לכיבוי מכונת הזמן, ובכך אובד התאריך המדויק אליו נשלחה קיוורין. טכנאי המכונה חולה בשפעת ומאבד את ההכרה, ועל העיר אוקספורד של המאה ה-21 מוטל הסגר.

קיוורין חולה אף היא בשפעת, מיד לאחר שהיא מגיעה אל העבר. בשל הזיות החום היא אינה זוכרת את מקום הנחיתה המדויק שלה (אליו היא צריכה לשוב לאחר שלושה שבועות). קיוורין מתגלה על אם הדרך על ידי תושבי כפר סמוך, החושבים שהיא נשדדה, ונלקחת אל בית אחוזה כפרי. בשל הזיותיה, ההיסטוריונית מדברת אנגלית מודרנית (שפה שהמקומיים אינם מבינים) וכן לטינית ותושבי המקום לומדים שהיא יודעת לקרוא ומסיקים שהיא נזירה אשר ברחה ממנזר סמוך. קיוורין מתיידדת עם הכומר המקומי, האב רוש, (לאחר פגישתם הראשונה בה חשבה שהוא שודד דרכים), ומנסה לסייע לתושבי האחוזה הכפרית בהכנת ארוחת חג המולד ומיסת חג המולד, בעודה ממתינה לשובו של אחד מתושבי האחוזה אשר טען שהוא זה שמצא אותה ביער.

ביום חג המולד פורצת בכפר המגפה השחורה ותוך מספר ימים נדבקים מרבית תושבי האחוזה והכפר. האב רוש מנסה לטפל בתושבים ולקברם, וקיוורין מסייעת לו. רק זמן קצר לפני מותו של האב רוש מהמגפה היא מגלה שהוא האדם שמצא אותה על אם הדרך, והאמין כל העת שהיא קדושה אשר נשלחה לעזור להם בתקופת המגפה. עם מותו של רוש מבינה קיוורין שלא תוכל לשוב למקום המפגש (הידוע רק לרוש).

במקביל עוקבת עלילת הספר אחר אוקספורד המודרנית, שם מתגלה שמקורה של המגפה בחפירה ארכאולוגית בה התגלה קבר של אביר שמת ממגפת השפעת (נגיף השפעת שרד בתוך הקבר והדביק את החופרים, בהם קיוורין וטכנאי מכונת הזמן בדרי). עם גילוי מקור הנגיף, מופעלת מכונת הזמן ומתגלה התאריך אליו נשלחה קיוורין - בשל הזיות החום של מפעיל המכונה שינה המפעיל את התאריך אליו היא נשלחה. דנוורת'י נוסע בזמן ומוצא אותה בכפר זמן קצר לאחר מותו של האב רוש, ומחזיר אותה אל המאה ה-21.

## קישורים חיצוניים
* תיאור הספר במגזין ''Science Fiction Weekly''
* 
* ספר יום הדין באתר isfdb

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי קוני ויליס
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:יצירות זוכות פרס נבולה
קטגוריה:יצירות זוכות פרס הוגו לרומן הטוב ביותר
קטגוריה:מגפות באמנות
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:מסע בזמן בספרות
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני: מסע בזמן
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
אלמנטלים

[שמאל|ממוזער|150px|"בתולת ים העולה מן המים", עבודתו של הפסל [צ'ונסי בראדלי אייבס]]
**אלמנטל** (באנגלית: **Elemental**) הוא כינוי לישות מיתולוגית המהווה מעין התגלמות של אחד מארבעת היסודות של העולם העתיק. כינוי זה הופיע לראשונה בכתביו של פאראצלסוס בנושא האלכימיה.

פאראצלסוס מנה ארבעה סוגים של אלמנטלים: גנומים - אלמנטל האדמה; נימפות - אלמנטל המים; הסילפות - אלמנטל האוויר; וסלמנדרות - אלמנטל האש. רוב הישויות האלה מצויות בפולקלור בנוסף לאלכימיה, כאשר משתמשים בשמן בחפיפה ליצורים אחרים בפולקלור. עם זאת, לסילפות אין כמעט כל אזכור מחוץ לאלכימיה.

הבסיס לכתבים אלו של פאראצלסוס היא תאוריית היסודות של הפילוסוף היווני אמפדוקלס, לפיה העולם מורכב מארבעה יסודות: אש, אדמה, אוויר ומים. פרדיגמה זו השפיעה מאוד על הפילוסופיה של ימי הביניים, ופאראצלסוס רצה להגדיר קבוצה של ישויות מיתולוגיות אל תוך הפרדיגמה בכך ששייך אותם לתוך ארבעת היסודות.

__TOC__

## האלמנטלים של ארבעת היסודות
שמאל|ממוזער|200px|גנומים 
[שמאל|ממוזער|150px|ישות שזוהתה כסלמנדרה על ידי [מנלי פאלמר הול]]
במיסטיקה, בכישוף ובאלכימיה, האלמנטלים הם מפלצות וחיות אגדיות (שלעיתים מופיעות בצורת רוח) המותאמות/מורכבות מאחד מארבעת היסודות: אש, אדמה, אוויר ומים. היסודות עצמם מאזנים אחד את השני באמצעות ההפכים המשלימים: מים מכבים אש, אש מרתיחה מים, אדמה מכילה וחונקת אוויר, אוויר שוחק האדמה. נהוג ליחס לפאראצלסוס את המצאת האלמנטלים, זאת על אף שפאראצלסוס עצמו, בן המאה ה-16, לא השתמש במונח זה או באף מונח מקביל אחר בגרמנית, שפת כתביו. בכל מקרה, נראה כי פאראצלסוס היה הראשון לתת לאמנטליים שמות, כמו גם שמות שמות חלופיים, אותם ככל הנראה חשב לרשמיים יותר.

האלמנטלים לפי פאראצלסוס הם:

פאראצלסוס התייחס לאלמנטלים גם במונחים גרמניים המקבילים ל"אנשי המים", "אנשי ההרים" וכיוצא בזה.

שלושה מתוך שמות אלו, Undina, Gnomus ו-Sylvestris, הופיעו לראשונה בכתביו של פאראצלסוס, אם כי יש לציין כי ש-Undina נגזרת מהלטינית. שמן של הנימפות שאוב עוד מהמיתולוגיה היוונית, שם היו הנימפות לעיתים רוחות או ישויות על טבעיות המקושרות לאתר מסוים, לרוב אתר טבעי, כמו עץ או נהר. פאראצלסוס משתמש במידה מסוימת במיתוס זה של הנימפות, ואף מתארן כדומות לבני אנוש בדומה לתיאור במיתולוגיה היוונית. לעומתן, פאראצלסוס תיאר את הסילפות גדולות יותר, ארוכות יותר וחזקות יותר מבני אדם. לדידו, הגנומים הם נמוכים, והסלמנדרות הן ארוכות, צרות וכחושות.

עקרונות כלליים אלו של רוחות האלמנטל מופיעים גם בספרו של היינריך קורנליוס אגריפה מאותה תקופה, De Occulta Philosophia, שם כתב אגריפה על ארבעה סוגים של רוחות המתאימים לארבעת היסודות, אם כי לא כינה אותם בשמות. עם זאת, אגריפה כן נתן רשימה מפורטת של ישויות מיתולוגיות מסוגים אלו, אך לא ציין מי מהם שייך למי. כמו פאראצלסוס, הוא לא השתמש במונח "רוח אלמנטלית".

אלמנטלים מוזכרים לעיתים קרובות בספרי קוסמוּת הדנים באלכימיה ובכישוף, והם לעיתים "מזומנים" על ידי לחש. בתרבות המודרנית הם מופיעים לעיתים ביצירת ספרותיות העוסקות בפנטזיה. משחקי תפקידים רבים, ובראשם מבוכים ודרקונים, משלבים בתוכם קסמים בהם יכול השחקן לזמן אליו רוח אלמנטל (תורגמה בעברית ל"יסודן" ובחלק מהגרסאות פשוט ל"יסוד") אשר תעזור לו בהרפתקאתו.

## ראו גם
*ארבעת היסודות
*מיתולוגיה יוונית
*אלכימיה

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלכימיה
קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
בית משפט למשפחה

**בית משפט למשפחה** הוא בית משפט שדן בדיני משפחה, כגון משמורת ילדים ואפוטרופסות.

בישראל עוסק בכך בית משפט השלום, בשבתו כבית משפט לענייני משפחה.

## קישורים חיצוניים

* 

משפחה
טליה לבני

**טליה לבני** (נולדה ב-1943) היא עורכת דין ישראלית, כיהנה כיו"ר נעמת משנת 2002 ועד שנת 2012. 

## ביוגרפיה
לבני נולדה בתל אביב למשפחת פועלים. לאחר לימודי תואר ראשון במשפטים ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב הוסמכה כעורכת דין בשנת 1967.

החלה לעבוד כיועצת משפטית ברשות לפיתוח אמצעי לחימה. כעבור שנתיים יצאה בשליחות הסוכנות היהודית והייתה שליחת עלייה בארצות הברית. עם שובה לארץ, בשנת 1975, הצטרפה למחלקה המשפטית של משרד הביטחון. בין תפקידיה במשרד לבני הייתה משנת 1984 סגנית בכירה ליועץ המשפטי במשרד ומשנת 1992 מנהלת היחידה לכוח אדם והדרכה.

במקביל לעבודתה, בשנת 1990 סיימה לימודי תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה, מטעם המכללה לביטחון לאומי.

בשנת 1996 עברה לשמש יועצת המשפטית להסתדרות, תפקיד במסגרתו הייתה שותפה לייזום חקיקה ומאבקים בנושאים חברתיים.

בשנת 2002 נבחרה ליו"ר תנועת הנשים "נעמת" וכהונתה נמשכה עד מאי 2012, שאז הוחלפה על ידי גליה וולוך. התנועה בתקופתה הובילה את המאבק הציבורי להחלת חינוך חינם לגיל הרך, ולהתאמת עולם העבודה להורות. מאבקה התמקד בהשגת מעמד כלכלי שווה לנשים ולגברים, בצמצום הפערים בשכר, בקידום נשים בתפקידים ניהוליים וייצוגיים ובניצול הקשר הטוב והזיקה להסתדרות להובלת קמפיין ארצי למניעת אלימות במשפחה באמצעות מקומות העבודה. 

לבני יזמה והביאה לידי מימוש אמנה בעניין התאמת עולם העבודה להורות ולקידומם ועידודם של עובדים, המשלבים בין עולם עבודה תחרותי לבין הקמת משפחה וגידול ילדים. האמנה נחתמה באפריל 2007 על ידי  עופר עיני, יו"ר ההסתדרות, ושרגא ברוש, יו"ר לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. יוזמה נוספת שלה מתבססת על הדרישה לשלב נשים בצוותי משא ומתן מדיניים.

מדצמבר 2006 היא חברה בדירקטוריון של חברת לומניס.

## חיים אישיים
לבני היא גרושתם של אשר ידלין ושל השחקן יאיר (קויה) רובין, אבי בנם גיורא (גיגי).

## קישורים חיצוניים
* טליה לבני עם אשר ידלין, בעת הרשעתו, בסרט על היחידה הארצית לחקירות הונאה (אתר יוטיוב) 
* ביקור טליה לבני בארגון המהנדסים הארצי  (אתר הארגון, שנת 2008, כולל תמונתה בביקור זה)
* ביקור אצל נשיא המדינה שמעון פרס, של מועצת ארגוני הנשים בישראל בראשות טליה לבני (אתר נעמת, 2008)
*   (כולל תמונתה העדכנית, בעת המאמר)

קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:יו"ר נעמת
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 2015
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
פרויקט יום הדין

[ממוזער|[צילום מסך של הפרויקט]]
**פרויקט יום הדין** של ה-BBC (באנגלית: **BBC Domesday Project**) היה פרויקט חינוכי שנעשה בשיתוף פעולה ובמימון ה-BBC והחברות אייקורן מחשבים בע"מ, פיליפס ולוג'יקה וכן בהשתתפות של הנציבות האירופית ותוכנית אספיריט של האיחוד האירופי, לציון 900 שנים לכתיבת ספר יום הדין במאה ה-11. הפרויקט ניסה ליצור קובץ דיגיטלי המתאר את החיים בבריטניה בשנות ה-80 של המאה ה-20.

## תיאור הפרויקט
בין השנים 1984–1986 נאספו קטעי מידע רבים שהוכנו על ידי תלמידי בתי ספר בכל רחבי הממלכה המאוחדת. התלמידים הכינו מידע גאוגרפי, היסטורי וסוציאלי על מקום מגוריהם ותיאורים של חייהם היומיומיים. מידע זה צולם והותאם למיקום מגורי הילדים על גבי המפות. המידע כלל נוסף על קטעי וידאו גם תצלומים סטטיים, מידע סטטיסטי, ו"סיורים וירטואליים". למעלה ממיליון משתתפים תרמו את המידע עבור הפרויקט.

## אחסון המידע
המידע נשמר על גבי לייזרדיסקים בשיטת LV-ROM אשר הכילה את קטעי הווידאו (בפורמט אנלוגי), תמונות ומידע דיגיטלי. כל דיסק הכיל כ-300 מגהבייט של מידע. מחשבים ייעודיים שנבנו (Philips VP415 "Domesday Player") אפשרו את הצגת המידע.

הפרויקט נשמר על גבי שני דיסקים: 
* "דיסק הקהילה" (Community Disc) אשר הכיל מידע על חיי הקהילה בבריטניה. הניווט במידע זה התאפשר על ידי בחירת האזור על גבי מפה גאוגרפית של בריטניה. המדינה חולקה לאזורים שגודלם 4 ק"מ על 4 ק"מ, ולכל אזור הוצמד תיאור המכיל עד שלוש תמונות ומספר סרטי וידאו המתארים את החיים באזור.
* "הדיסק הלאומי" (National Disc) המכיל מידע ממפקד האוכלוסין של שנת 1981 וכן תצלומים רבים של המדינה. המידע בדיסק זה אורגן בצורה היררכית וכן ניתן היה לאחזר מידע באמצעות מילות מפתח.

## שיקום ושימור המידע
בשל התדרדרות מצב המדיה המגנטית עליה נשמר הפרויקט, החלו בשנת 2002 בפעולות של גיבוי הנתונים מהדיסקים. בעיה נוספת התעוררה בשל צורת שמירת המידע, ובשל העובדה שהתמונות נשמרו בצורת וידאו אנלוגי ולא כ-JPEG.

פרויקט CAMiLEON של ה-BBC בשיתוף אוניברסיטת לידס ואוניברסיטת מישיגן אפשר גישה למידע השמור על גבי דיסקי לייזר, הורדת המידע והקלטתו מחדש בצורה דיגיטלית. הורדת המידע ושינוי אופן שמירתו אפשרה העלאתו והצגתו ברשת האינטרנט.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר אינטרנטי של הפרויקט
* מידע על הפרויקט באתר הארכיב הלאומי הבריטי (ה-National Archives)
* ההיסטוריה של הפרויקט ושיקומו
* 
קטגוריה:BBC
קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חינוך
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
נבוריה

250px|ממוזער|בית הכנסת בנבוריה
שמאל|ממוזער|250px|בית הכנסת בחורבת נבוריה
**נבוריה** או **ח'רבת נרבתין**, היה יישוב יהודי על הר ביריה שהתקיים בימי בית ראשון, תקופת בית שני, ועד לתקופה הביזנטית ובו שרידי בית כנסת עתיק המתוארך לסוף המאה ה-1. במקום נובע מעיין, עין נבוריה. כיום אתר שקק"ל שיפצה ופתוח לציבור ביער ביריה.

באתר נמצאו שרידים ליישוב מתקופת הברזל ומימי הבית הראשון. הכפר, אשר התגלה כבעל אוכלוסייה יהודית שגשג בתקופת בית שני, בעת שהתחברו ספרי המשנה והתלמוד. הוא מזוהה עם כפר נבוריא, מולדתם של אמוראים מדור רביעי, בהם רבי יהודה איש כפר נביריא. מכאן יצא גם רבי יעקב איש כפר נבוריא, שלימד בצור וקיסריה בניגוד להלכות, ועל כך הלקו אותו ונזפו בו הרבנים.

היישוב ננטש מיושביו בתקופה הערבית הקדומה. שמו הערבי של המקום, ח'רבת נברתין, שימר את צליל שמו של היישוב הקדום.

חפירה ראשונה באתר ערכו היינריך קוהל וקרל ואצינגר בשנת 1905, במסגרת הסקר המקיף שלהם על בתי הכנסת בגליל. בחפירות שערכה משלחת מארצות הברית נחשף בית כנסת, חדרי מגורים, מתקני מלאכה ועדויות לקיומה של מערכת מסתור תת-קרקעית. החופרים גילו באתר כלים מחרס, מאבן ומזכוכית, האופייניים לימי המשנה והתלמוד. בשוליים המערביים של הגבעה נמצאים קברים עתיקים.

## בית הכנסת
[שמאל|ממוזער|250px|משקוף בית הכנסת כאשר במרכזו [המנורה - היום בגן מוזיאון ישראל. נוסח הכתובת: למספר ארבע מאות ותישעים וארבע שנה לחרבן (שנת 563 לספירה), הבית נבנה בשרר חנינא בן ליזר ולוליאנא בר יודן]]
שמאל|ממוזער|250px|עין נבוריה
בית הכנסת הוא מבנה קטן, מידותיו 11.5X16 מטרים, נתמך בשתי שורות של עמודים ולאורכן שתי שורות של ספסלי אבן. עמודי הגיר לאורך בית הכנסת מקוטעים. הם נועדו לתמוך בגג מעל לאולם התפילה המרכזי. בין שרידי בית הכנסת אבן מעוטרת בתבליט של גביע על דליות של גפן. באמצע המאה ה-3 הורחב בית הכנסת, כנראה בעקבות גידול היישוב, אך הוא חרב ברעידת אדמה בשנת 363. במקום נמצאו תחריטים וכתובות המתוארכים לשנת 563.

## קברי הצדיקים במקום
במקום נמצאו קברים המיוחסים על פי המקורות לתנאים ואמוראים, כרבי אלעזר המודעי ורבי יעקב איש כפר נבוריא. 

רבי חיים ויטאל מציין במקום גם את קברי רבי יונתן בן הרכינס ורבי יצחק בן אלישיב. כיום לא נמצא מקום קבורתם.

## עין נבוריה
באתר מעיין הנושא את השם עין נבוריה. זה היה המעיין של היישוב הקדום נבוריה. המעיין נובע מתוך מערה קטנה, הנמצאת בלב משטח גדול ומבהיק של סלע קירטון לבן, בו נחצבו שקתות ששימשו להשקיית צאן ולכביסה. קק"ל בנתה כאן טרסות, נטעה עצי בוסתן והפכה את המקום לאתר טיולים. לפי ספי בן-יוסף, המעיין הוא אחד המקומות שבשלוליות שלו ניתן להבחין בסלמנדרות צעירות. הן מצויות בגממיות, גומות ושקעים, בסלעים מסביב למעיין, אשר בהם צמחו צמחי מים.

## ראו גם
* בית הכנסת העתיק בנבוריה

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של ביכ"נ נבוריה
* 
* שמוליק מגל, נבוריה - Archaeological World in Roman & Greek period - באתר תמונות נוף מהאתר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:ביריה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הביזנטית
בית משפט לענייני משפחה

בישראל, **בית משפט לענייני משפחה** הוא בית משפט בישראל שמוסמך לדון בסכסוכים בין בני משפחה, בעיקר דיני משפחה, כמו הסדרי גירושין, הסדרי זמני שהות, משמורת ילדים, אפוטרופסות, ועוד, אך גם תביעות אחרות, למשל בנושאים כלכליים ואף בדיני נזיקין, שחלק מהותי בסכסוך נובע מקשרי משפחה. בית משפט לענייני משפחה הוא בית משפט השלום, שהוכשר והוסמך לדון בענייני משפחה על פי חוק בית המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה-1995. הדיונים בבית המשפט לענייני משפחה מתנהלים לרוב בדלתיים סגורות היות שברוב המקרים הדיונים נוגעים בצנעת הפרט, למרות שהדבר פוגע בעקרון פומביות הדיון. 

## סמכות
בית משפט לענייני משפחה מוסמך לדון ב"סכסוך משפחתי". חוק בית משפט לענייני משפחה מונה כבני משפחה: בני זוג, כולל ידועים בציבור, ילדים, הורים, סבים, נכדים ואחים ובני זוגם. חוק מניעת אלימות במשפחה מוסיף על בני המשפחה את צאצאי בן\בת הזוג, אחיינים וקטין הגר עם אדם האחראי עליו. 

באוגוסט 2000 פסק בית המשפט העליון שסמכות בית המשפט לענייני משפחה משתרעת גם על סכסוכים עסקיים שברקעם יחסי משפחה עכורים. בפברואר 2020 פסק בית המשפט העליון שתביעת נזיקין של בת נגד אביה, בטענה שהאב פגע בה מינית תידון בבית המשפט לענייני משפחה.

## כלים
לאור האופי המשפחתי של הסכסוכים, בית המשפט רשאי לסטות מסדרי דין ודיני ראיות, והשופט יכול לקבל כל ראיה הנראית לו לצורך קידום העניין, למעט בתובענה בעניין ירושה (חוק הירושה) שאינה נובעת מסכסוך משפחתי ובתובענה לפי חוק החזרת ילדים חטופים. בניגוד לערכאות רגילות של בית משפט השלום, אין הגבלה על סכום התביעה שבית משפט לענייני משפחה יכול לדון בו. 

לצד בית המשפט פועלת יחידת סיוע המורכבת מעובדים סוציאליים ופסיכולוגים המסייעת לבית המשפט וכפופה לו. התביעות בבית המשפט לענייני משפחה נדונות לרוב בדלתיים סגורות כדי לשמור על חסיון של המתדיינים. 

מלבד הכרעה בנושאים אזרחיים, יש לבית המשפט סמכות להוציא צו הרחקה.

השופטים בבית המשפט לענייני משפחה הם בעלי הכשרה לטיפול בענייני משפחה. 

## היסטוריה
טרם הקמת בית המשפט לענייני משפחה, היה נוצר לעיתים מזומנות מצב של פיצול סמכויות בין בתי המשפט השונים, כאשר בני זוג היו מוצאים עצמם מתדיינים בכמה ערכאות במקביל, כאשר כל ערכאה דנה בפן שונה של הסכסוך. בית המשפט למשפחה פתר בעיה זו על ידי ריכוז ההתדיינויות ומתן כתובת אחת לכל הצדדים בסכסוך, למעט סוגיית מרוץ סמכויות שעדין קיים בין בתי המשפט לענייני משפחה ובתי הדין הרבניים.

בני זוג יהודיים שרוצים להתגרש חייבים לעשות זאת דרך בית הדין הרבני. אולם את שאר העניינים הנלווים לגירושין (כגון חלוקת רכוש, מזונות ומשמורת) הם יכולים לרכז בבית המשפט לענייני משפחה.

## ערעור
בית המשפט המחוזי דן בערעורים על פסקי דין של בית המשפט לענייני משפחה. ברוב הערעורים דן בית המשפט בהרכב של שופט אחד, אולם בענייני משמורת ילדים ונושאים משיקים, כמו קביעת אבהות ואמהות, אימוץ והחזרת קטין חטוף על פי האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בין-לאומית של ילדים דן בית המשפט המחוזי בהרכב של שלושה שופטים.

## פרוצדורה
כל בקשה המוגשת במסגרת תיק משפחה, מלבד מזונות וצו הגנה, כרוכה באגרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* בית משפט לענייני משפחה - הליכים ותהליכים באתר עמותת הורות משותפת=טובת הילד.
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

משפחה
משפחה
קטגוריה:ישראל: חקיקת דיני משפחה
כופח

**כופח** הוא מתקן קטן לאפייה ובישול מזמן התנאים.
במקורות התנאיים מתואר המתקן כמשמש לחלופין לבישול או לאפייה, ניתן להניח עליו או בתוכו קדירה, ולאפות בו מין מאפה  – "מאפה כופח". המתקן עשוי חרס, והוא בעל פתח  – "עין של כופח". ממיעוט המקורות המתייחסים לכופח, ומסדר הופעתו במקורות, נראה שהיה משני בחשיבותו לכירה ולתנור, אולם חשוב יותר ממתקני האפייה 'רעפים' ו'יורות הערבים'. 

## זיהוי
כבר בזמן האמוראים זהות הכופח הייתה עמומה, ובתלמוד ביארו שמדובר בכירה קטנה עליה ניתן להניח קדרה אחת בלבד, ולא שתי קדרות כבכירה רגילה, ובאופן זה פרשו המפרשים. 
החוקרים בדורות האחרונים הציעו כמה זיהויים אפשריים לכופח. ג. דלמן זיהה את הכופח עם הטאבון המשמש במשק הבית הערבי המסורתי. ר. פרנקל סבר כי היו שני סוגי כופח  – אחד המשמש לאפייה, והשני לבישול, ושניהם מתקנים ניידים. ט. דיקשטיין הציעה לזהות את הכופח עם אחד משני טיפוסי מתקנים שנמצאו בסמוך לתנור בחפירות מצדה. הראשון  – מתקנים שכונו על ידי הארכאולוג "תנורי אפיה קטנים (טאבון)", הדומים בצורתם לתנור, אך ניתן לשפות על גבם גם קדרה. למתקנים אלו יש "עין" בצידם הקדמי. השני  – כירות עגולות שנמצאו במצדה ובבית השרוף. כירות אלה מיועדות ככל הנראה לקדרה אחת. יש להן 'פטפוטים' (בליטות שנועדו להחזיק את הקדרה), וכאשר מכסים את הפתח הן יכולות לשמש לאפייה. לכירות אלה פתח עליון בלבד, ללא 'עין', אך ייתכן שה'עין' במקרה זה היא הפתח העליון, אותו מכסים או מגלים לפי הצורך.

## הלכותיו
במשנה בשבת נקבע שכאשר מסיקים אותו ב'קש ובגבבא' (גבעולים וזרדים) דינו ככיריים – שדינם חמור פחות מתנור לעניין השהייה בשבת. ואילו כאשר הוא מוסק בגפת (פסולת הזיתים) ובעצים – דינו כתנור שמחמירים בו מפאת חומו הרב.
לדעת המפרשים, חלוקה זו נוצרת מכיוון שחומו של הכופח הוא באמצע – בין חום התנור הרב (בגלל צורתו (קונוס)) ובין חום הכירה שכתוצאה מרוחבה – הבלהּ מועט.
ולכן כשמסיקים אותו בגפת ועצים – שבוערים זמן רב ולא מתכלים ויש חשש שיחתה בהם אזי החמירו בו לעשות דינו כתנור, משא"כ כשמסיקו בקש וגבבא – שנשרפים מהר ללא השארת גחלים שניתן לחתות בהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
מלמד

[250px|ממוזער|מלמד ב[סמרקנד, 1910. צילום: סרגיי פרוקודין-גורסקי]] 
**מְלַמֵּד** (נהגה בהברה אשכנזית, במלעיל: "מְ**לַ֫**מֵּד", לפעמים "רבי"; ביהדות תימן, "מארי") הוא המורה של התלמידים בחדר המסורתי, המכונים תינוקות של בית רבן. הוא מלמד את התלמידים את התפילות על ניגוניהן, לימודי קודש: פרשת השבוע, חמישה חומשי תורה ומשנה. הוא אף יוצא עימם לטיולים קצרים בחיק הטבע.

תחילת הלימודים בחדר אצל המלמד היא בגיל שלוש, בהתאם לכתוב: . ההמשך כבר נקבע לפי מסכת אבות: .

המלמד מתמנה לתפקידו על ידי הורי התלמידים, על דעת הרב המקומי. ההורים מממנים את שכרו ומהווים, יחד עם הרב, את הרשות המפקחת על פעולותיו.

רבים מגדולי התורה היו מלמדי תינוקות, ביניהם האמורא רב שמואל בר שילת ועוד, וכן הבעל שם טוב לפני התגלותו.

## ה'מלמד' בתלמוד
לפי המסורת, הראשון שמיסד את תפקיד ה'מלמד', היה יהושע בן גמלא. מובא בתלמוד: זכור אותו האיש לטוב, ויהושע בן גמלא שמו, שאלמלא הוא נשתכחה תורה מישראל. שבתחילה מי שיש לו אב - מלמדו תורה, מי שאין לו אב - לא היה למד תורה. התקינו שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בירושלים... התקינו שיהיו מושיבין בכל פלך ופלך.... עד שבא רבי יהושע בן גמלא ותיקן שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר, ומכניסין אותם כבן שש, כבן שבע.

בתלמוד מובא מעשה המתאר את מעלתו של מלמד התינוקות האידיאלי: האמורא רב נקלע למקום שהייתה בו עצירת גשמים, גזר תענית אך היא לא הועילה. אולם כאשר שליח הציבור ירד לפני התיבה ואמר "משיב הרוח" - מיד נשבה רוח, אמר "מוריד הגשם" - ובא המטר. אמר לו: מאי מעשיך? אמר לו: מלמד תינוקות אני, ומלמד אני בני עניים כבני עשירים, וכל שלא יכול לשלם לי אינני נוטל ממנו מאומה. ויש לי מחילות של דגים, וכל מי שאינו לומד כהלכה - אני 'משחד' אותו בהן ומפייס אותו, עד שלומד כהלכה.

## ה'מארי' בתימן
על תוכנית הלימודים של המלמד בחדר בתימן ("כניס"), המכונה "מארִי", כותב רבי אברהם אלנדאף, מן הבודדים שתיאר את סדר לימודם של בני התורה בתימן, בספר "זכור לאברהם":
* וכשהייתי בן שלש שנים התחלתי **[[אוריינות|ללמוד]] [[אלפבית עברי|א"ב]]** בחדר של חיים מחבוב;
* ואחר שנה נכנסתי ללמוד אצל ר' אברהם עפגין ז"ל, **[[מקרא]] עם [[ניקוד העברית בת ימינו|נקודות]] ו[[טעמי המקרא|טעמים]]**;
* בשנת תרל"ג [כבן שבע] נכנסתי ללמוד תורה בבית מדרשו של ר' יוסף הכהן... **ללימוד מקרא ו[[תרגום אונקלוס]]**... עד חצות היום... ואחה"צ **[[נביאים]]**...
* וכך היה עד שהייתי בן עשר שנים. ואז נוסף לי בלמוד **תפסיר רס"ג** (רבי סעדיה גאון) ו**[[משנה]]** עם רבינו עובדיה ושיעור ב**[[שולחן ערוך]]**;
* עד שנת אחת עשרה... [אז] הכניס אותי [אדוני אבי] ללמוד אצל ר' אברהם אלקארה ז"ל... ללמוד שיעור ב**[[תלמוד]]**... ואחר השיעור... הולכים החברים... ואני יושב ולומד **[[תנ"ך]]**, **[[עין יעקב (ספר)|עין יעקב]]**, **משנה עם פירוש [[עובדיה מברטנורא|רבינו עובדיה]]**;
* והיו איזה תלמידים גדולים מבן חמש עשרה שנה, שהיו לומדים **ש"ס שתים שלש שעות עם פירוש רש"י**, והייתי לומד עמהם..."
לאור כמות הספרים הקטנה בכניס, התלמידים היו לומדים בזוגות כאשר האחד קורא בספר כרגיל והשני היה יושב מולו ולמעשה, היה קורא את הספר הפוך. מיומנות זו עדיין קיימת בקרב עולי תימן המבוגרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
חקלאות ופיתוח

**חקלאות ופיתוח** הייתה מפלגת מיעוטים שהיוותה, כמו כלל המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות, מפלגת לוויין של מפא"י.

המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת השנייה, ופארס חמדאן נבחר לנציגה היחיד בכנסת. בכנסת השלישית והרביעית שמרה המפלגה על כוחה. לאורך שנות כהונתה בכנסת הייתה המפלגה חברה בקואליציה, אך ללא ייצוג בממשלה.

לקראת הבחירות לכנסת החמישית ב-1961 לא התמודדה המפלגה בעקבות פילוגיה ופיצוליה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית.

## נציגי המפלגה בכנסת
**הכנסת השנייה (1951)**
מנדט אחד: פארס חמדאן
לרשימת מועמדים מלאה ראוhttps://web.archive.org/web/20160304061456/http://www.idi.org.il/media/512542/כנסת%202-%20רשימת%20החקלאות%20והפיתוח.pdf

**הכנסת השלישית (1955)**
מנדט אחד: פארס חמדאן
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן

**הכנסת הרביעית (1959)**
מנדט אחד: מחמוד א-נאשף
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-9
קידמה ועבודה

**קידמה ועבודה** הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה, בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה, מפלגת לווין של מפא"י.

המפלגה זכתה למנדט אחד בבחירות לכנסת השנייה, והייתה חברה בקואליציה.
בבחירות לכנסת השלישית הגדילה המפלגה את כוחה לשני מנדטים, והייתה שוב חברה בקואליציה.

לקראת הבחירות לכנסת הרביעית פרש סאלח-חסן ח'ניפס מהמפלגה והקים את מפלגת "סיעה עצמאית לערביי ישראל", שקיבלה 3,818 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. מפלגת קידמה ועבודה אף היא התמודדה לכנסת ה-4 וקיבלה 4,651 קולות, וגם היא לא עברה את אחוז החסימה.

לקראת הבחירות לכנסת החמישית התמודדה המפלגה שוב וקיבלה 3,561 קולות ושוב, לא עברה את אחוז החסימה.

## נציגי המפלגה בכנסת
**הכנסת השנייה (1951)**
מנדט אחד: סאלח-חסן ח'ניפס
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן

'''הכנסת השלישית (1955)
2 מנדטים: סאלח-חסן ח'ניפס, צאלח סלימאן
לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* לרשימת מועמדים מלאה לכנסת הרביעית ראו כאן
* לרשימת מועמדים מלאה לכנסת החמישית ראו כאן

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
שיתוף ופיתוח

**שיתוף ופיתוח** הייתה סיעה קצרת ימים שכיהנה בכנסת השישית.

הסיעה נוצרה ביולי 1966 כאיחוד בין המפלגות הערביות שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. שתי המפלגות היו חברות בקואליציה ללא ייצוג בממשלה בטרם האיחוד, ומצב זה נשאר על כנו גם לאחריו. בינואר 1967 חזרו ונפרדו המפלגות לשתי סיעות נפרדות.

## נציגי הרשימה בכנסת

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-13
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1966
רוברט שו (שחקן)

**רוברט שו** (באנגלית: **Robert Shaw**; 9 באוגוסט 1927 - 28 באוגוסט 1978) היה שחקן, סופר ומחזאי בריטי.

## חייו הפרטיים
שו נולד בווסטהוטון, לנקשייר. אביו הרופא התאבד כשהיה בן 12. 

שו היה נשוי שלוש פעמים והיו לו עשרה ילדים מכל נשותיו. נפטר מהתקף לב בהיותו בן 51 בלבד.

## קריירת המשחק
שו למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
קריירת התיאטרון של שו הייתה קצרה, אך לעומת זאת, בקולנוע התבלט מיד בהופעתו המרשימה וביכולתו לגלם הן גיבורים והן נבלים.

ב-1955 השתתף בתפקיד קטן של טייס בסרט פורצי הסכרים.

בין סרטיו הבולטים: "וינסטון הצעיר", "מרוסיה באהבה", "מלתעות", "יום לפני הכניעה" (Battle of the Bulge), "חטיפת פלהם 123", "העוקץ", "הציד המלכותי של השמש", "אדם לכל עת" ורבים אחרים.

שו ביקר בישראל באמצע שנות ה-70, ושיחק בתפקיד הראשי בסרטו של מנחם גולן, "יהלומים".

## הקריירה כסופר ומחזאי
לצד הקריירה הבין-לאומית שלו כשחקן, היה שו סופר ומחזאי.

### מספריו
*"מקום מחבוא"
*"רופא השמש"
*"האיש בתא הזכוכית" - על יהדות ונאציזם; עובד גם להצגה ידועה וסרט קולנוע
*"הדגל"
*"קלף מרוקאי"

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מנחי האוסקר
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1978
רשימה דמוקרטית לערביי ישראל

**רשימה דמוקרטית לערביי ישראל** הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לווין של מפא"י, בדומה לשאר המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות.

המפלגה נבחרה לכנסת השנייה והשלישית, ובשתיהן הייתה חברה בקואליציה אך ללא ייצוג בממשלה.
בבחירות לכנסת הרביעית קיבלה הרשימה 3,369 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית.

לימים שבו שניים מנציגיה אל הכנסת במסגרת מפלגות אחרות: ג'בר מועדי נבחר לכנסת החמישית במסגרת מפלגת שיתוף ואחווה, ואילו סיף-אלדין אל-זועבי שב לכנסת השישית במסגרת מפלגת קידמה ופיתוח. ב-1966 במהלך הכנסת השישית אף התאחדו השניים לזמן קצר בעת הקמתה של סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד של שתי המפלגות, אז זו התפרקה לאחר חודשים ספורים. לקראת הבחירות לכנסת השביעית הצטרף מועדי לרשימת קידמה ופיתוח, ובכנסת השביעית והשמינית כיהנו אל-זועבי ומועדי כנציגיה הבלעדיים בכנסת.

## נציגי המפלגה בכנסת

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
טורקיז (צבע)

[ממוזער|שמאל|200px|מי [ראש הנקרה בגוון טורקיז]]

**טורקיז** הוא גוון שמתקבל מערבוב מסוים של הצבעים ירוק ותכלת. שמו ניתן על בסיס שמה של אבן חן יקרה למחצה, טורקיז, שזהו גם שם צבעה.

קיימים גוונים רבים בין ירוק לכחול שאינם טורקיז. הציאן, המשמש במכונות דפוס, מתקבל מערבוב כמויות שוות של כחול וירוק. הטורקיז מתקבל מערבוב כמות גדולה יותר של ירוק, ובנוסף הוא כהה יותר (כלומר, נוטה יותר לשחור). גוונים אחרים זכו לשמות שונים, כגון ירוק בקבוק או כחול פרוסי.

השם הופיע לראשונה במסמך מתועד באנגלית ב-1573, בספר "A Dictionary of Color" מאת מיירז ופול (Maerz and Paul). בין לוחות הצבעים המודפסים הופיע בעמוד 73 לוח של טורקיז (גוון ירוק).

יש המזהים את הצבע "כרתי" המוזכר במשנה (למשל, ברכות א, ב) עם גוון הקרוב לצבע טורקיז.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|כיפת המסגד פו-י-קליין

## הערות שוליים

קטגוריה:צבעים
איגנאץ הירשלר

פרופסור **איגנץ הירשלר** (בהונגרית: **Hirschler Ignác**; 1823–1891) היה רופא עיניים ופרופסור לרפואה, נשיא הקהילה היהודית של פשט ויושב ראש הקונגרס של יהדות הונגריה בשנים 1868–1869, בתקופה בה התרחש הקרע ביהדות הונגריה. חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים.

בשנת 1866, בפשט, טיפל בצייר ההונגרי מיהאי מונקאצ'י והאחרון העניק לו כאות תודה את הציור "קדרה הפוכה".

בשנת 1885, ממשלת הונגריה העניקה לו חברות בבית העליון של הפרלמנט.

בן אחיו היה אגושטון הירשלר רופא פנימי, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.

## קישורים חיצוניים

* אתר המציג את תמונתו של איגנץ הירשפלד 
* אוספו הפרטי של איגנץ הירשלר, מאופי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי הבית העליון ההונגרי
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני
קטגוריה:רופאי עיניים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1823
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1891
שלמה יצחק שטמפפר

שמאל|ממוזער|250px|ראש העיר שלמה שטמפפר ובנו בנימין בפרדס שטמפפר בפתח-תקווה, שנות השלושים**שלמה יצחק שטַמפּפֶר** (7 ביולי 1877 – 13 במרץ 1961) היה ראש העיר הראשון של פתח תקווה.

## ביוגרפיה
נולד ב-1877 ליהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה. למד במחזור הראשון של בית הספר נצח ישראל בפתח תקווה, ובצעירותו נסע להונגריה כדי ללמוד תורה במקום שלמד אביו.

כאשר חזר לפתח תקווה ניהל את עסקי "פרדס שטמפפר", הפרדס הראשון שניטע בפתח תקווה, והקדיש את עצמו במסירות ובדאגה לצורכי המושבה ותושביה.

במלחמת העולם הראשונה היה ביתו פתוח לכל נצרך, ובעיקר לפליטי הרעב ששרר בירושלים ולמגורשים מיפו ומכפר סבא.

אחרי המלחמה החליף את פנחס מאירי במשרת ראש הוועד. בהיותו בראש הוועד נמנה עם הגוש האזרחי, אולם בניגוד לחבריו שהתנגדו ב-1934 להפיכת פתח תקווה לעיר הוא תמך במהלך, דבר שיצר קרע בינו ובין חבריו וקרב אותו למפלגות הפועלים. בסופו של דבר קיבלה פתח תקווה מעמד של עיר ב-1937, ושטמפפר היה לראש העיר הראשון שלה. ביולי 1940 התקיימו בחירות למועצת העיר והפעם שטמפפר התמודד במסגרת רשימת החרדים. בבחירות בתוך המועצה לראשות העיר שטמפפר הודיע שלא יתמודד על התפקיד בגלל שהשלטונות אינם רואים בו מועמד. במקום זאת נבחר שטמפפר לתפקיד סגן ראש העיר. הוא עצמו הצביע בעד נציג סיעות הפועלים, מאיר גרבובסקי, לראשות העיר, אולם יוסף ספיר זכה לבסוף בתפקיד. שטמפפר היה בין המתנגדים לאחריות של עירית פתח תקווה על גני הילדים.

לאחר מכן כיהן מספר שנים כיו"ר המועצה הדתית.

היה פעיל במוסדות ציבור ובהם בהנהלת "החקלאי", קופת מלווה חקלאית, וכן פעל להקמת מוסדות חינוך כלליים ודתיים. עודד יוזמות כלכליות והקמת מפעלי תעשייה.

שטמפפר היה איש ספר ותלמיד חכם. ביתו שהיה צריף עץ בדמי מפתח (כדי לא ליהנות מכספי ציבור), היה בית ועד לחכמים. האיר פנים לכל אדם והיה ידוע בטוהר כפיו, בצניעותו, ביושרו ובמעשי הצדקה שעשה.

נפטר ב-13 במרץ 1961 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

## חיים אישיים

אשתו הראשונה הייתה אסתר-איטה (בתה של גולדה רוזנטל, מרַפאה ומיילדת בירושלים, ואחייניתה של הצלם צדוק בסן) ולזוג נולדו שישה ילדים:

* אליהו דוד - רב באקרון שבמדינת אוהיו, וחתנו של הרב צבי פסח פרנק.
* שושנה - אשת הרב שמואל תנחום פרנק (בנו של הרב צבי פסח פרנק), בתם אסתר היא אשת הרב יוסף כהן ואמו של הרב דוד כהן.
* בנימין - ממייסדי נתניה.
* יהודית - מחלוצות העבודה הסוציאלית בארץ.
* רבקה - אמו של פרופ' יהושע בן אריה.

נינו הוא פרופ' שאול שטמפפר.

אשתו השנייה היא שרה פייגה.

## קישורים חיצוניים

* שלמה-יצחק שטמפפר, מוזיאון הראשונים פתח תקווה

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר נצח ישראל (פתח תקווה)
קטגוריה:ראשי עיריית פתח תקווה
קטגוריה:ראשי עיריות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
דימום מהאף

**דימום מהאף** או **אפיסטקסיס** (מיוונית: ἐπιστάζω (אפיסטזו) לדמם מהאף: ἐπί (אפי) עלית – "מעל", "על" + στάζω (סטאזו) – "לטפטף מהנחיריים") הוא תופעה של דימום המופרש מהנחיריים שאינה בהכרח תסמין למחלה. דימום מהאף הוא נפוץ יחסית, בדרך כלל שמים לב כאשר הדם מנקז החוצה דרך הנחיריים. ישנם שני סוגים: קדמי (הנפוץ ביותר), ואחורי (פחות שכיח, דורש טיפול רפואי). במקרים חמורים יכול הדם להתנקז החוצה מן העין. דם טרי ודם קרוש יכולים גם לזרום למטה לקיבה ולגרום לבחילות והקאות.

## סיבות לדימום
לדימום מהאף סיבות אפשריות רבות:
* יובש הרירית אשר גורם להיסדקותה ולפגיעה בנימים
* פגיעה פיזית באף (קינוח אף, מכה, חבלות חוזרות עקב חיטוט באף, חדירת עצם וכיוצא באלה)
* אלרגיה
* בעיות בקרישת דם
* מחלת הצפדינה הנגרמת ממחסור בוויטמין C
זיהומים מקומיים:
* דלקת הפרוזדורים
* סינוסיטיס (דלקת הגַּת)

הפרעות הנגרמות מנטייה לדימומים:
* אנמיה אפלסטית
* לוקמיה
* ספירה נמוכה של טסיות
* מחלות כבד
* הפרעות תורשתיות בדם, כגון המופיליה, תסמונת ברנאר-סוליה, מחלת פון וילברנד
* דימום כתוצאה מהתרחבות תורשתית של כלי דם קטנים

## הפתופיזיולוגיה
דימום מהאף נגרם כתוצאה מקרע של כלי דם בתוך רירית האף. קרע יכול להיות ספונטני או כתוצאה מטראומה. 60% מהאוכלוסייה מדווחים על דימום מהאף עם שכיחות שיא באלה מתחת לגיל עשר ומעל גיל 50 ומופיע אצל גברים יותר מאשר נשים. עלייה בלחץ דם נוטה להאריך את משך הזמן של דימום מאף ספונטני. תרופות והפרעות של קרישת דם נוגדות קרישה יכולים לקדם ולהאריך את הדימום. דימום ספונטני מהאף הוא שכיח יותר אצל קשישים כי רירית האף הופכת להיות יבשה ודקה ולחץ דם נוטה להיות גבוה יותר. גם משך זמן הדימום אצל הקשישים הוא ארוך כי כלי הדם שלהם הם פחות מסוגלים להצר ולשלוט בדימום.

## דרך טיפול
ברוב המקרים, הדם מגיע מאזור קיסלבך, המצוי בחלק הקדמי של החיץ והמכיל כלי דם רבים. בדרך כלל אפשר להשתלט על הדימום ולהפסיק אותו על ידי לחיצה על שני צידי האף במשך לפחות חמש דקות ועד 20 דקות; הטיית הראש קדימה (מטה) תעזור להקטין את הסיכוי של בחילה וחסימה בדרכי הנשימה, בליעת דם עודף יכולה לגרות את הקיבה ולגרום להקאות.

תרופות oxymetazoline או phenylephrine שהן תרסיסים לאף שמיועדים לטיפול בנזלת אלרגית, ועשויים גם לשמש למטרה זו. אם אמצעים פשוטים אלה לא עובדים אז ייתכן שיש צורך בהתערבות רפואית כדי לעצור את הדימום על ידי כווייה כימית של כל כלי הדם הקדמיים של האף. טיפול זה נעשה אך ורק על ידי איש מקצוע רפואי. זהו הליך כירורגי וצריך להזריק חומר הרדמה ברירית האף, רצוי בתוספת של אדרנלין אקטואלי להפחית דימום נוסף.

למניעת הישנות דימום קדמי, רופאי אא״ג ממליצים לעיתים על מריחת שכבה דקה של וזלין בחלק הקדמי של המחיצה.

## חברה ותרבות
בקומיקסים יפניים, כגון אנימה ומאנגה, דימום פתאומי מהאף מצביע בדרך כלל על כך שהאדם מגורה מבחינה מינית. תיאור זה מבוסס על אמונה עממית יפנית לפיה דימום מהאף הוא סימן לריגוש מיני.

אמונה רווחת בפיליפינים היא שדימום מהאף נובע מהיתקלות של האדם בבעיה מורכבת, בדרך כלל קשיים בדיבור באנגלית. דוגמאות אחרות יכולות להיות בחינה, ראיון, או ניתוח דו"ח שמשתמש במונחים טכניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:אף אוזן וגרון
אף
המפטי דמפטי

שמאל|ממוזער|250px|המפטי דמפטי בציור מ-1904
[ממוזער|הסוף העצוב של המפטי דמפטי. ציור מאת: [ויליאם וולאס דנסלו]]
**הַמְפְּטִי דַּמְפְּטִי** (באנגלית: **Humpty Dumpty**) הוא דמות המופיעה בשיר ערש אנגלי פופולרי.

## הופעות
### בשיר
המפטי-דמפטי המופיע בשיר זה הוא ביצה שעברה האנשה, כך שעובדת היותה ביצה אינה נאמרת במפורש בשיר. במסגרת ההאנשה, לביצה יש שם, והיא ישבה על החומה. בכל זאת נשמרה בהמפטי דמפטי תכונה של הביצה: לאחר שנפלה ונשברה, איש לא יכול להחזירה לקדמותה.

בגרסתו המודפסת הראשונה, שפורסמה בשנת 1810, הופיע השיר כחידה, שהמונח "המפטי-דמפטי" מופיעה בה כהטעייה, משום שבסלנג האנגלי של המאה ה-18 היה זה כינוי לאדם גוץ - נמוך וכרסתן.

#### מילות השיר
*המקור באנגלית:




*תרגומה של ורדה לבני-אבלס, מתוך **אמא אווזה**:

:
*תרגומו של אהרן אמיר, מתוך **[[עליסה בארץ המראה]]**:

:
*תרגומו של רפאל ספורטה, מתוך **היה הייתה לי גפן**:

:
*תרגומו של אוריאל אופק, מתוך **ילדי העולם שרים**:

:
*תרגומו של אורי סלע, מתוך **אמא אווזה** של ארנולד לובל:

:
*תרגומה של רנה ליטוין, מתוך **[[מבעד למראה ומה אליס מצאה שם]]** של לואיס קרול:

:
*תרגומו של צבי אבן פז, מתוך **מִתָּמִיד וּמֵאָז, שִׁירֵי אִמָּא אֲוָזָה**:

:
* תרגומו של יואב איתמר, מתוך הפייסבוק:
:
* תרגומו של יורם שובל, מאתר התרגומים **טטואבה**:

:
* תרגומו של עצמון יניב מתוך הפייסבוק:

:

* תרגום מהרשת
:

### מלחמת האזרחים

יש הטוענים ש"המפטי-דמפטי" היה כינויו של תותח כבד שהיה בשימוש המלוכנים בזמן מלחמת האזרחים האנגלית בשנים 1642 - 1649 והוצב על החומה ליד כנסיית מרי הקדושה בקולצ'סטר. תותח של כוחות הפרלמנט ירה לעבר המפטי-דמפטי ופער חור בחומה אשר מתחתיו. כתוצאה מכך נפל התותח המגן. לשם הרמתו התגייסו כלל אנשי וחיילי המלך ולא הצליחו להרימו.

### מבעד למראה ומה אליס מצאה שם

השם צבר פרסום רב בעקבות הספר "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", שבו מקיימת אליס דו-שיח עם יצור בשם המפטי-דמפטי הדומה לביצה. זהו יצור יהיר במיוחד, המתייחס לשיחה כאל משחק. המפטי-דמפטי היה מיומן מאוד לשונית, וייחס למילים מובן שונה מהמקובל. המפטי-דמפטי ישב על חומה ואסור היה לו ליפול שכן אם יפול מהחומה עליה הוא יושב, המלך ישלח את כל חילו וכל פרשיו כדי להחזירו לשם.

### החתול של שרק

בסרט החתול של שרק, המפטי דמפטי מוצג כיריב של החתול במגפיים כבר שנים, מאז שהמפטי בגד בו ונתן לחיילים לתפוס אותו, אך בכל זאת החתול במגפיים משתף אותו איתו. בסוף הסרט אווזת ענק לוקחת אותו. הוא מאבד את אישיותו המואנשת והופך לביצה רגילה, ונראה כי ליבו הוא זהב.

### הופעות נוספות
משמעות הסלנג של "המפטי-דמפטי", הוא כינוי למשקה אלכוהולי מבוסס על ברנדי. יש פירושים נוספים למשמעות השם, אך מרביתם הם בגדר אטימולוגיה כוזבת.

בסרט הקוסם מארץ עוץ יש אזכור להמפטי דמפטי.

המילונאי ראובן אלקלעי הציע לעברת את שם הדמות במילה **בֵּיצָן**, שחידש בהשראת המילה ליצן.

בסדרה "נקודות בצבעים" ובסדרת המקור שלה "Polka Dot Door" ישנם זוג אחים שקוראים להם "המפטי" ו"דמפטי", שמראם דמוי ביצה. באחד הפרקים נראים ששניהם יושבים על חומה שהם עשו מקוביות.

## קישורים חיצוניים

*  שיר המפטי דמפטי (באנגלית) בערוץ Super Simple Songs באתר יוטיוב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:לואיס קרול
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:שירים על דמויות גבריות בדיוניות
קטגוריה:ביצים בתרבות
פיום שופכה

**פיום  שופכה** (אורתרוסטומיה) הוא הליך כירורגי במהלכו פוערים פתח בשופכה.

הליך כירורגי זה בוצע מאות שנים בידי חברות שבטיות כחלק מטקס החניכה של נערים והכנסתם לעולם המבוגרים. כיום, הקבוצות האחרונות המקיימות טקס פיום שופכה מתגוררות באוסטרליה. 

בשנים האחרונות עולה מספר הגברים העוברים הליך זה בצורה וולונטרית, ומבלי שתהיה לו עבורם משמעות תרבותית. על פי רוב, כאשר הליך זה מבוצע מחוץ להקשר התרבותי שלו, הוא מבוצע על מנת להשיג עונג מיני מוגבר או לשם אסתטיקה, כחלק ממגמת ה-Body modification.

ניתוח פיום שופכה מתבצע לעיתים גם לצרכים רפואיים, כאשר יש היצרות של השופכה עד כדי חסימה מלאה או כמעט מלאה.

חסרונות פיום השופכה כוללים את הסיכון שבניתוח (המבוצע לעיתים על ידי צוות שאינו מקצועי, או על ידי האדם עצמו כחלק מהטקס). איבר מין שעבר פיום שופכה הוא בסיכון מוגבר להעברת מחלות מין, והיכולת לעבר מופחתת. 
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסי מעבר
קטגוריה:אורולוגיה: פעולות כירורגיות
הכנסייה האפיסקופלית (ארצות הברית)

[ממוזער|שלט האצולה של הכנסייה האפסיקופלית כולל גם את [צלב גאורגיוס הקדוש וגם את צלב אנדראס הקדוש המורכב מתשעה צלבונים.]]
**הכנסייה האפיסקופלית** או "הכנסייה האפיסקופלית של ארצות הברית" (באנגלית: **The Episcopal Church**, ולעיתים בקיצור **TEC**) היא כנסייה בנצרות המשתייכת לזרם האנגליקני, שמרכז פעילותה בארצות הברית.

הכנסייה האפיסקופלית הייתה לארגון עצמאי זמן קצר לאחר המהפכה האמריקנית, כאשר חויבה לנתק את קשריה עם הכנסייה של אנגליה, הכפופה להלכה למלך בריטניה. בכך הייתה לכנסייה האנגליקנית האוטונומית הראשונה מחוץ לאיים הבריטיים. מקור השם במילה הלטינית Episcopus שמשמעה בישוף.

כנסיות אנגליקניות וכן מתודיסטיות נוספות, מחוץ לארצות הברית, כוללות בשמן את התואר "אפיסקופלית". (למשל ).

הקהילות מאורגנות בדיוקסיות, שבראש כל אחת מהן עומד בישוף. לכנסייה משתייכות מעל 7500 קהילות, שבראש כל אחת מהן עומד ועד מנהל, אשר בוחר (בכפוף להסכמת בישוף הדיוקסיה) את כהני הדת של הקהילה: כמרים ודיאקונים. הקהילות משתייכות ל-110 דיוקסות הפרושות בארצות הברית, וכן בטאיוואן ובחלק ממדינות דרום אמריקה והאיים הקריביים. נוסף לכך קיים ארגון של הקהילות באירופה, שמעמדו דומה לזה של דיוקסיה. הדיוקסות שבארצות הברית מאורגנות בתשע פרובינציות.

מבחינת האמונה הדתית, מחשיבה הכנסייה את עצמה כמצויה בדרך הביניים שבין נצרות קתולית ופרוטסטנטיות. הן מבחינה ליטוּרגית והן מבחינה אמונית קיימים הבדלים גדולים בין קהילות שונות המשתייכות לכנסייה. שני נושאים שעמדו במוקד מחלוקת נוקבת בכנסייה בשנים האחרונות היו היחס להומוסקסואליות ושאלת קבלתן של נשים לתפקידים בהיררכיה הכנסייתית. בשנת 2006 נבחרה אשה, קת'רין ג'פרטס סצ'ורי, לתפקיד הבישוף העליון של הכנסייה, בחירה שעוררה ביקורת בקרב גורמים שמרנים בעולם האנגליקני בכלל. מרבית הדיוקסיות, אך לא כולן, מקבלות נשים לתפקידי כמורה ובישוֹפוּת.

ב-2010 נמנו כ-2.12 מיליון חברים רשומים בקהילות הכנסייה האפיסקופלית, מתוכם כ-1.95 מיליון בארצות הברית. מספר החברים הגיע לשיא של כ-3.4 מיליון באמצע שנות השישים, ונמצא בירידה הדרגתית בעשורים האחרונים, בדומה למצב בכנסיות אחרות מן הזרם המרכזי. [שמאל|ממוזער|250px|[הקתדרלה הלאומית של וושינגטון שייכת לכנסייה האפיסקופלית]] האפיסקופלים בארצות הברית מהווים חלק גדול מאוד בפוליטיקה בכלכלה ובאקדמיה יחסית לגודלם באוכלוסייה הכללית. כקבוצה, אפיסקופלים אמריקאיים נוטים להיות משכילים יותר ולהרוויח יותר מאשר אמריקאים בכללותם. בנוסף, רבות מהדמויות הבולטות בארצות הברית, כמו בנקאים, אנשי תעשייה ועסקים ומשפחות ותיקות עשירות הם חברים בכנסייה האפיסקופלית, ומספר של המשפחות האמריקאיות העשירים ואמידים ביותר, כגון משפחת ואנדרבילט, משפחת אסטור, משפחת רוקפלר, משפחת דו פונט, משפחת רוזוולט ומשפחת פורבס הם אפיסקופלים. בעוד שמשפחת רוקפלר היא בעיקר בפטיסטית, חלק מהרוקפלרים היו חברים בכנסייה האפיסקופלית. מדד נוסף להשפעת הכנסייה האפיסקופלית הוא העובדה שיותר מרבע מנשיאי ארצות הברית היו אפיסקופלים. מבחינה היסטורית, אפיסקופלים היו מיוצגים יתר על המידה בקרב האליטה המדעית האמריקאית וזוכי פרס נובל.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארצות הברית: נצרות
קטגוריה:נצרות: זרמים
אפיסקופלית
קברניתיים

**קברניתיים** (שם מדעי: Silphidae) היא משפחת חרקים מסדרת החיפושיות.

במשפחה כ-200 מינים, מרביתם טורפים - מספר סוגים הם ציידי חלזונות כמו ציידת השבלולים, אחרים ניזונים מרקבובית או מפגרים, כמו הקברנית הטומנת.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807