open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון קראקאוור

**ג'ון קראקאוור** (באנגלית: **Jon Krakauer**; נולד ב-12 באפריל 1955) הוא מטפס הרים וסופר אמריקאי ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
ג'ון קראקאוור נולד בברוקלין שבמסצ'וסטס. אביו היה יהודי ואימו נוצריה עם שורשים מסקנדינביה. הוא גדל באורגון וביחד עם אביו החל להתאמן בטיפוס הרים מגיל שמונה. בשנת 1976 הוא סיים לימודי מדעי הסביבה. הוא התחתן בשנת 1980 והתיישב בסיאטל. בהמשך המשפחה עברה לבולדר, קולורדו.

## טיפוס הרים
לאחר סיום הלימודים, קראקאוור בילה מספר שבועות בטיפוס הרים באלסקה. בשנת 1992 הוא עלה על Cerro Torre בהרי האנדים. בשנת 1996 הוא היה חבר צוות מטפסי ההרים במהלך האסון בהר האוורסט. קראקאוור בעצמו הצליח להגיע לפסגה ולחזור בשלום.

קראקאוור עבד עבור ירחון Outside. בירחון זה הוא פרסם כתבות על פעילותו כמטפס הרים.

## ספרים
* ***Eiger Dreams: Ventures Among Men and Mountains*** (1990) - אוסף כתבות ומאמרים על טיפוס הרים.
* ***Into the Wild*** (1996) - תיאור חייו של כריסטופר מקנדלס ומסעותיו של כריס בדרכים ובחיק הטבע. הספר נכלל במשך שנתיים ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. הספר תורגם לעברית ב-2014 תחת השם "עד קצה העולם : מסע אל החופש בלב השממה" בכנרת זמורה-ביתן דביר. 
* ***Into Thin Air*** (1997) - תיאור אירועים שהובילו לאסון בהר אוורסט. הספר היה בראש רשימת רבי המכר של ניו יורק טיימס, זכה בתואר "ספר השנה" של טיימס וקראקאוור קיבל פרס שהוענק על ידי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות על הספר. הספר תורגם לעברית ב-1998 תחת השם "מוות באוורסט" בכנרת זמורה-ביתן דביר.  
* ***Under the Banner of Heaven*** (2003) - ספר על חקר המקור וההתפתחות של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים ורצח כפול מודרני שבוצע בשם האל על ידי האחים רון ודן לאפרטי, שנרשמו לגרסה פונדמנטליזם של המורמוניזם.
* ***Where Men Win Glory: The Odyssey of Pat Tillman*** (2009) - 
* ***Three Cups of Deceit: How Greg Mortenson, Humanitarian Hero, Lost His Way*** (2011) - ספר על פעילותו של גרג מורטינסון בניהול קרן צדקה.
* ***Missoula: Rape and the Justice System in a College Town*** (2015) - 
* ***Classic Krakauer: Essays on Wilderness and Risk*** (2019) - 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מטפסי הרים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת המפשייר
קטגוריה:מטפסי הר האוורסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
גיטה הלאס

**גיטה הלאס** (במקור עד 1900 **מרגיט הולצר**, בהונגרית: **Halász Gitta**; ליפיק (היום בקרואטיה), 15 באוגוסט 1889 – בודפשט, 8 במאי 1968) הייתה זמרת אופרה (סופרן) יהודייה-הונגרייה. בין שתי מלחמות העולם בבית האופרה של בודפשט הייתה סוברט קולורטורה מובילה (סוברט היא סוג של קול אופראי של סופרן, המופיעה לעיתים קרובות כדמות נשית באופרה ובתיאטרון).

## ביוגרפיה
גיטה הולצר נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף הולצר (הלאס), מנהל דואר ושל אילונה ביר. בשנת 1906 הפכה לסטודנטית במחלקה הפרטית לשירה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, אך בסוף 1908 הפסיקה את ללימודיה שם והמשיכה בווינה ולאחר מכן בבודפשט, אצל ד"ר גזה לאסלו.

הלאס החלה את הקריירה שלה בעונת 1917–1918 בתיאטרון העיר רייכנברג (ליברץ) (שם התיאטרון כיום: Divadlo Františka Xavera Šaldy), תיאטרון שהווה קרש קפיצה לכוכבים עתידיים רבים באותה התקופה. משם הוחתמה על חוזה על ידי בית האופרה של בודפשט בסתיו 1918. הלאס הופיעה לראשונה שם ב-22 בספטמבר 1918. באופרה של אמיל אבראני "דון קיחוטה". היא ביססה את הקריירה שלה על ידי כניסה כמחליפה במקום הזמרת מריה שאמשון בתפקיד נורי באופרה בשם "תחתית ההרים" ארבעה שבועות לאחר מכן. עד מהרה הפכה לחברה עסוקה בלהקה, ושרה תפקידי סוברט וסופרן לירי כאחד. היא הייתה משתתפת חיונית בכל האופרות של מוצרט. יכולות המשחק שלה היו מצוינות כמו השירה שלה. היא הופיעה באופן קבוע גם בערבי אורטוריה. הלאס התארחה גם בגרמניה מספר פעמים.

ב-23 ביוני 1928, בבודפשט, ביוזפוורוס, נישא לשאנדור רווס, רופא נשים-מנתח. היא אמנם המירה את יהדותה בנצרות ב-1 בדצמבר 1938 כדי שתוכל להמשיך להופיע (מייד אחרי פרסום החוק היהודי הראשון בהונגריה), אולם זה לא עזר לה כבר בשלב זה ובוודאי בשל החוק היהודי השני לאחר מכן והחוק היהודי השלישי בעקבותיו, היא הורחקה מהאופרה כבר בשנת 1939, היא הורשתה לחזור לאופרה רק אחרי השואה בתום מלחמת העולם השנייה. באחד התפקידים האהובים עליה, החטיפה מן ההרמון, היא הופיעה כבלונדה כבר ב-14 באפריל 1945. היא פרשה לגמלאות בשנת 1948 ואז קיבלה את התואר "חברה לנצח". במרץ 1949 חזרה לבמה פעם אחת נוספת, שוב כבלונדה.

לאחר פרישתה לימדה שירה. בעלה נפטר ב-29 בספטמבר 1959, וגיטה הלאס חיה עוד תשע שנים אחריו כאלמנה.

## תפקידיה


## לקריאה נוספת
[ממוזער|260x260 פיקסלים|גיטה הלאס (אורביין) וארז'י שאנדור (מרגרט ואלואה) מאיירבר [ההוגנוטים (אופרה)|ההוגנוטים (1931)]]
* 100 שנה לבית האופרה של בודפשט. עורך פרנץ שטאוד בודפשט, 1984. מו"ל מוזיקלי. 
* לקסיקון של נשים הונגריות. נערך על ידי מרגיט בוזאי עם הקדמה וחלק היסטורי. בודפשט, 1931.
* פטר וארנאי : לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. 
* גיטה הלאס במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
* מאמר מאת ויקטור לאני מהלקסיקון ההונגרי לאמנויות הבמה
* Operissimo.com

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:זמרות אופרה יהודיות הונגריות
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:מורות למוזיקה
קטגוריה:ילידות 1889
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1889
קטגוריה:נפטרות ב-1968
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1968
אראל גריים

**הנרי אלפרד סטיינוויי** (באנגלית: **Henry Alfred Steinway**; נולד ב-8 בפברואר 1991), הידוע יותר בשם הבמה **אראל גריים** (**RL Grime**), ובשם הבמה הקודם שלו, **קלוקוורק** (**Clockwork**), הוא מפיק מוזיקלי ותקליטן אמריקאי. הוא חתום בחברת התקליטים האמרקיאית, WeDidIt.

אראל גריים הפיק מספר רמיקסים לבני בנאסי, צ'יף קיף, ג'יימי לידל , ושלוהמו .

## ראשית חייו
סטיינוויי גדל בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא למד בבית הספר ווינדוורד בלוס אנג'לס, שאותו סיים ב-2009. הוא נרשם ללימודי מוזיקה באוניברסיטת נורת'איסטרן שבבוסטון, מסצ'וסטס, עם התמקדות בעסקי מוזיקה. ב-2010, הוא עבר ללמוד מוזיקה באוניברסיטת ניו יורק. ב-2012, סטיינוויי חזר ללוס אנג'לס, ובה מתגורר כיום.

## קריירה
ב-2011, RL Grime הוא הוחתם חברת התקליטים האמריקאית, WeDidIt. בהמשך השנה, הוא הוציא את המיני-אלבומים *Ayoo / Think* ו-*Clipz*.

ב-2012, הוא הוציא את המיני-אלבומים *Squad Up*, *Grapes* ו-*Titan*.

ביוני 2012, הוא הפיק, בשיתוף פעולה עם סלבה, את הרמיקס לסינגל "Mercy" של קניה וסט. המגזין *The Fader* אמר כי הרמיקס הוא "פשוט מסיבי, כאילו גלי ברד וצונאמי היו תופעות לוואי של הבס". בדצמבר 2012, הוא הוציא רימקס לסינגל "Satisfaction" של בני בנאסי.

ב-2013, הוא הוציא את המיני-אלבום השישי שלו, *High Beams*. המיני-אלבום הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.

בנובמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם המפיק באואר, את השיר "Infinite Daps".

ב-14 בנובמבר 2014, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *Void*.

ב-27 ביולי 2018, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, *Nova*. הסינגל המוביל של האלבום, "I Wanna Know", שבו היה שיתוף פעולה עם דאייה, יצא ב-16 במרץ 2018. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-13 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד. הסינגל השני של האלבום, "Undo", שבו היה שיתוף פעולה עם ג'רמי  וטורי ליינז, יצא ב-13 ביוני 2018. הסינגל השלישי של האלבום, "Pressure", יצא ב-11 ביולי 2018. הסינגל הרביעי של האלבום, "Light Me Up", שבו היה שיתוף פעולה עם מיגל וג'וליה מייקלס, יצא ב-25 ביולי 2018. בהמשך השנה, הוא הוציא את האלבומים *Nova (The Remixes, Vol. 1)* ו-*Nova (The Remixes, Vol. 2)*.

ב-2019, הוא הוציא את האלבום *Nova Pure*.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2014: *Void*
* 2018: *Nova*
* 2018: *Nova (The Remixes, Vol. 1)*
* 2018: *Nova (The Remixes, Vol. 2)*
* 2019: *Nova Pure*

### מיני-אלבומים
* 2011: *Ayoo / Think*
* 2011: *Clipz*
* 2012: *Squad Up*
* 2012: *Grapes*
* 2012: *Titan*
* 2013: *High Beams*

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
סאם מרטין

**סמואל דניסון מרטין** (באנגלית: **Samuel Denison Martin**; נולד ב-7 בפברואר 1983) הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי ומפיק תקליטים זוכה פרס גראמי.

## קריירה
מרטין נולד בעיר ניו יורק וגדל באגם אוסווגו שבמדינת אורגון. הוא למד במכללת ברקלי למוזיקה במשך כשנתיים.

הפריצה המקצועית של מרטין הגיעה עם כתיבתו והוצאתו של השיר "Daylight" של להקת מארון 5. בשנת 2014 מרטין שר וכתב את השירים "Lovers on the Sun" ו-"Dangerous" של דייוויד גטה מרטין שיתף פעולה גם עם זיגי מארלי בשיר "Lighthouse" מתוך אלבומו Fly Rasta. בשנת 2015 זכה האלבום בפרס הגראמי לאלבום הרגאיי הטוב ביותר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2019: *Alpha Omega*

### מיני אלבומים
* 2018: *Blue Tuesday*
* 2021: *THE FALL*

### סינגלים

## קרדיט כפזמונאי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
ג'וליאנו סארטי

**ג'וליאנו סארטי** (באיטלקית: **Giuliano Sarti**; 2 באוקטובר 1933 – 5 ביוני 2017) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת השוער. לאורך הקריירה המצליחה שלו שיחק בכמה קבוצות, על אף שזכור בעיקר בהצלחתו עם פיורנטינה, וכשוער של קבוצת "לה גרנדה אינטר" של שנות ה-60 שהגיעו להישגים ברחבי איטליה ואירופה.

## תארים
;פיורנטינה
*אליפות איטליה: 1955/1956
*הגביע האיטלקי: 1960/1961
*גביע המחזיקות: 1960/1961
;אינטר מילאנו
*אליפות איטליה (2): 1964/1965, 1965/1966
*גביע אירופה לאלופות (2): 1963/1964, 1964/1965
*הגביע הביניבשתי (2): 1964, 1965
;אישיים
*היכל התהילה של פיורנטינה: 2013

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1933
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2017
רומניט

[שמאל|ממוזער|250px|[ענבר מהאי סחלין]]
**רומניט** (ברומנית: **Rumenit**) הוא סוג של ענבר שכיח במחוז בוזאו, בדרום מזרח רומניה ובאי סחלין. הרומניט נוטה לצבעים כהים, בין אדום לשחור.

גוש רומניט בן יותר משלושה קילוגרם נשמר באוניברסיטת בוקרשט.
[שמאל|ממוזער|250px|מפת [בוזאו (מחוז)|מחוז בוזאו על מפת רומניה]]
כרייה שיטתית של ענבר רומני התרחשה כבר במאות ה-1 וה-2 לפני הספירה, כאשר דאקיה הייתה פרובינציה רומית. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על כך שענבר מהקרפטים של רומניה כבר היה ידוע בשלהי התקופה הנאוליתית ועובד לתכשיטים. בשנת 1875 ניתן לענבר שנחצב ברומניה, בבוקובינה, השם "שראופיט" על שמו של הגאולוג האוסטרי Albrecht Schrauf.

הדיווחים הראשונים על הענבר באזור בוזאו הגיעו מהרוזן הרוסי דמידוב, שעבר במקום בשנת 1837. את השם רומניט העניק לענבר זה הגאולוג אוסקר הלם (Oscar Helm). ב-1920 התחיל הניצול השיטתי של הענבר על ידי המהנדס דומיטרו גריגורסקו (Dumitru Grigorescu). ההפקה החלה ב-39 אתרים באזור בוזאו. ב-1923 הופקו 67 קילוגרמים של רומניט, ב-1924 130 קילוגרמים וב-1925 120 קילוגרמים. בשלב זה גריגורסקו החליט לבקש וקיבל את חכירת השטחים ורישיון הפקה ל-50 שנים, עד 1973. הפקת הענבר נמשכה עד מותו של גריגורסקו, בתאונה, ב-1935. הפקת הענבר נמשכה לסירוגין עד פברואר 1948, כשמשרד המכרות החליט על סגירת הפרויקט. ב-1980 נפתח ביישוב קולצי, באזור בוזאו, מוזיאון עם שתי מחלקות, מחלקה אתנוגרפית ומחלקת ענבר עם 270 דוגמאות מקומיות. בשנים 1981 עד 1986 התחדש חיפוש והפקת הענבר ברומניה.

ב-1986, ראשי המפלגה הקומוניסטית באזור בוזאו העניקו לאלנה צ'אושסקו, לרגל יום הולדתה, מתנת תכשיטי ענבר במסגרות כסף, סט שכלל תליון, זוג עגילים וטבעת. אחרי המהפכה הושבו התכשיטים והוצבו במוזיאון הענבר בקולצי.

שמאל|ממוזער|250px|מוזיאון הענבר ביישוב קולצי, ברומניה

## קישורים חיצוניים
* Cel mai valoros chihlimbar de tip Rumanit din lume se va întoarce, curând, la Colți 

## הערות שוליים

קטגוריה:ענבר
קטגוריה:רומניה: מאובנים
אליס בויד

**אליס בויד** (באנגלית: **Alice Boyd**; 1825 – 1897) הייתה ציירת באחווה הפרה-רפאליסטית הסקוטית, שהייתה משושלת פנקיל באיירשייר שבסקוטלנד.

## ביוגרפיה
אליס בויד נולדה בדרום איירשייר, סקוטלנד, בתם של מרגרט לוש וספנסר בויד, משושלת האצולה פנקיל, שמשפחתם התגוררה בטירת פנקיל  מאז תחילת המאה ה-16. אביה נפטר כשהייתה בת שנה ואמה נישאה בשנית, להנרי קורטני. בשנת 1858 מתה אמה והיא נסעה לניוקאסל און טיין להתגורר זמן מה עם סבה, ויליאם לוש, סוחר אמיד. 

בעת שהותה אצל סבה, אליס הכירה את הצייר והמשורר ויליאם בל סקוט, שהיה אז אמן בית הספר הממשלתי לעיצוב. היא הפכה לתלמידו בשנת 1859.

בערך בתקופה זו, אליס חזרה לטירת פנקיל כדי לגור עם אחיה הבכור ספנסר, האציל ה-13 מפנקיל, שאיתו נשארה קרובה לאורך כל חייה. 

בשנת 1860 ביקר בל סקוט בטירת פנקיל, ובויד והוא התחילו בקשר רומנטי שנמשך עד מותו בשנת 1890. אף על פי שהיה נשוי וסבל מהנישואים, בל סקוט סירב לגרום לשערורייה בכך שיעזוב את אשתו. הפתרון שנמצא: אליס בויד בילתה את החורפים עם ויליאם ואשתו בלונדון, בזמן הקיץ היא וסקוט הגיעו לטירת פנקיל. 

אמנים פרה-רפאליטים אחרים וחבריהם הגיעו גם הם ליצור בטירה פנקיל, ביניהם דנטה גבריאל רוזטי, כריסטינה רוזטי ולורנס אלמה-טדמה. בשנת 1862 צייר דנטה גבריאל רוסטי את דיוקנה של בויד בפרופיל.

אליס בויד, שהוכשרה על ידי בל סקוט, עבדה בז'אנרים דומים: נושאים היסטוריים ומיתיים, נופים ודיוקנאות. היא גם איירה כמה משיריו של בל סקוט.

לאחר מותו בשנת 1890, התפוקה שלה ירדה במהירות. היא לא הציגה הרבה, אם בכלל, במהלך חייה, ורוב עבודותיה עדיין באוספים פרטיים.

בשנת 1865 מת ספנסר אחיה של בויד ולא הותיר ילדים והיא הפכה לאצילה ה-14 וירשה את טירת פנקיל. היא זכתה להרחבת שטח הטירה המקורית לקראת סוף המאה. 

מסמכי המשפחה של בויד מוחזקים על ידי אוניברסיטת פרינסטון וכוללים פרטים שטרם פורסמה מחייה בטירת פנקיל. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:סקוטלנד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1825
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1825
קטגוריה:נפטרות ב-1897
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1897
דוד חכם (מזרחן)

**דוד חכם** (נולד ב-22 ביוני 1951) הוא חוקר, יועץ פוליטי ומומחה לענייני ערבים. כיהן כיועץ לעניינים ערביים לשרי הביטחון יצחק מרדכי, משה ארנס, אהוד ברק, בנימין בן אליעזר, שאול מופז ועמיר פרץ.

## ביוגרפיה
חכם נולד ברמת השרון לדליה (פרחה) ונאזם, שעלו מבגדד בשנת 1951. בוגר בית הספר התיכון "אהל שם" ברמת גן.

### שירות בצה"ל
במסגרת תפקידיו בצה"ל, שירת באגף המבצעים, באגף התכנון, באגף המודיעין ובתיאום פעולות הממשלה בשטחים. חכם עמד בראש המחלקה לעניינים ערביים בממשל הישראלי ברצועת עזה לאורך כל שנות האינתיפאדה הראשונה (1987-1993). במשך ארבע שנים שירת ב כמושאל מצה"ל.

בתום שירותו ברצועת עזה, שימש מטעם מתאם פעולות הממשלה בשטחים כיועץ מדיני, שם היה אחראי למשא ומתן בין ישראל לבין אש"ף במסגרת תהליך אוסלו. במסגרת תפקידו, היה חבר במשלחות הישראליות בכל קבוצות העבודה במסלול המשא ומתן הרב צדדי, והשתתף בערוצים השונים של המשא ומתן הדו-צדדי בין ישראל לבין אש"ף על הסכם הביניים. כמו כן לקח חלק בפגישות הדרג המדיני הבכיר בישראל עם יו"ר אש"ף, יאסר ערפאת, וכן עם מחמוד עבאס.

בשנת 1999 חכם השתחרר משירות קבע בצה"ל והוא בדרגת אלוף-משנה.

### לאחר השירות
בתום שירותו הצבאי המשיך לעבוד במשרד הביטחון. החל משנת 1997 ועד שנת 2005, שימש כיועץ לשרי הביטחון לעניינים ערביים. במסגרת זאת, השתתף בפגישות שוטפות של שרי הביטחון ושרים אחרים עם מנהיגים ערביים. לאחר מכן, כיהן כמרכז הנושאים הערביים באגף הביטחוני-מדיני של משרד הביטחון.

מאז שנת 2018 משמש כעמית מחקר בכיר ב"מכון מרים" בארצות הברית, כאנליסט, כמרצה וכפרשן לעניינים ערביים ופלסטיניים.

### השכלה אקדמית
חכם סיים לימודי תואר ראשון בחוגים להיסטוריה של המזרח התיכון ולמדע המדינה באוניברסיטת תל אביב (1969–1972) במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל, ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב, ובלימודי ביטחון לאומי מטעם אוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והמכללה לביטחון לאומי של צה"ל.

### חיים אישיים
חכם נשוי לחיה לבית אלטר. הזוג מתגוררים ברעות ולהם שתי בנות ובן.

## פרסומים
### ספרים
* 
* 
;מאמרים
* "תנועת מורדי ט'פאר – "1975-1965 ", **[[מערכות]]** 253 ,1976 ,ע"ע 41–45.
* "איום ערבי מחודש על השיט בים סוף", **סקירה חודשית**, מרץ 1979.
* "דרום תימן –מוקד תסיסה בחצי האי ערב", **סקירה חודשית**, ינואר 1979.
* "עשר שנים לקיום האמירויות הערביות המאוחדות – איחוד בתוך פיצול", **סקירה חודשית**, 1984 ,ע"ע 27–36.
* "משבר באש"ף – מיציאת ביירות ועד הכינוס ברבת עמון", **סקירה חודשית**, 1990 ,ע"ע 31–37.
* "פסגת קזבלנקה", **סקירה חודשית**, 1985 ,ע"ע 22–33.
* "שלבי האינתיפאדה – מהתפרצות ספונטנית לפעילות מאורגנת", **סקירה חודשית**, 1990 ,ע"ע 31–37.
* "תנועת ההתנגדות האסלאמית חמאס – אסלאם רדיקלי במבחן המעשה", **מערכות**, 1996 ,ע"ע 13-2.6
* Cautious Optimism in Ramallah Regarding Biden, BESA BAR ILAN UNIVERSTY, January 7, 2021
* Col. (ret.) David Hacham, Palestinian elections are still far from certain, March 5, 2021
* 
*
*
* 

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
שאנדור פרקש

**שאנדור פרקש** (בהונגרית: **Farkas Sándor**; קשיימזה, 25 במרץ 1888 – בודפשט, 17 ביוני 1970) היה זמר אופרה (בריטון) יהודי-הונגרי מתלמידיו של ד"ר גזה לאסלו.

## ביוגרפיה
שאנדור פרקש נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם פרקש ושל רחל ברקוביץ'. הוא היה תלמידו של ביאנקה מאלצקי ושל גיאורג אנתס באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא המשיך לאחר מכן את לימודיו במילאנו.

הופעת הבכורה שלו כזמר אופרה הייתה בתיאטרון הלאומי בקולוז'וואר בשנת 1911 בתפקיד נילאקנטה, איש הדת (ליאו דליב: לקמה). בשנת 1917 חתם חוזה עם בית האופרה של בודפשט. ב-6 בינואר הופיע כז'ורז' ז'רמון (ג'וזפה ורדי: לה טראוויאטה). בגלל החוק היהודי השני הורחק מבית האופרה, אך רק עונה לאחר שכל עמיתיו היהודים (והיהודיות) פוטרו, רק ביוני 1940. לאחר מכן יכול היה להופיע רק במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, כי פעילות זו הורשתה רק בפני קהל יהודי. הוא שרד את השואה בגטו בודפשט ובתום מלחמת העולם השנייה, לאחר שחרורו, שוב היה חבר בלהקת בית האופרה עד 1954. אחרי פרישתו שיחק בתפקידים קטנים עד 1957.

פרקש שר באופן קבוע במקהלת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. דיוקנו צויר על ידי שיולה שארקאן.

עמוד השדרה של הרפרטואר שלו היו תפקידי בריטון לירי. פרקש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט.

## חיים אישיים
נישא לטרזיה וירט בבודפשט ב-14 במרץ 1927.

## תפקידיו


## פרסים והוקרה
* 1948 – חבר לנצח בבית האופרה הממלכתי ההונגרי
* 1954 – מדליית הצטיינות של העמל הסוציאליסטית

## לקריאה נוספת
* פטר ורנאי: לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. 
* שאנדר פרקש במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
* שנדור פרקש על האתר OMIKE
* שאנדור פרקש בלקסיקון יהודי הונגרי
* שאנדור פרקש נולד בקשימזה
* לקסיקון לאמנות הבמה ההונגרית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי אופרה יהודים הונגרים
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:זמרי אופרה יהודים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1888
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1970
Save Me (שיר של BTS)

"**Save Me**" (בעברית: "**הצילי אותי**"; מעוצב כ-"**Save ME**") הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS מתוך אלבום האוסף הראשון שלהם, *[[The Most Beautiful Moment In Life: Young Forever]]*. הגרסה הקוריאנית המקורית יצאה לאור, על ידי חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט, ב-2 במאי 2016, בדרום קוריאה. הגרסה היפנית יצאה ב-7 בספטמבר 2016 לאלבומם היפני השני, *[[Youth (אלבום של BTS)|Youth]]*, על ידי יוניברסל מיוזיק יפן ודאף ג'אם.

## מוזיקה ומילים
"Save Me" הוא שיר מסוג טרופ האוס  ואלקטרופופ. ראיין דיילי מ-*[[NME]]* תיאר אותו כ"בהיר וקופצני באופן מטעה – קרנבל שמסווה את הבקשות לעזרה שבמילות השיר". השיר נפתח בסאונד סינתטי ואנרגטי שמתפתח לכיוון סאונד טרופ האוס. השיר בעל קצב מהיר ופזמון "תזיזתי". בבילבורד תואר השיר כ"עדין בעוצמתו". השיר נכתב על ידי פידוג, ריי מייקל ג'אן ג'וניור, אשטון פוסטר, סמנתה הרפר, RM, שוגה וג'יי-הופ, כאשר הראשון שימש גם כמפיק השיר. מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב במפתח  מז'ור והוא בעל 140 פעימות לדקה.

## קידום
הווידאו קליפ לשיר, שיצא יחד עם הסינגל, הופק ובוים על ידי GDW. בקליפ מופיעים חברי הלהקה, כאשר הם שרים ומבצעים כוריאוגרפיה אינטנסיבית כנגד הרוח, על רקע עננים נמוכים שממקסמים את האווירה ומעבירים את הרגש העצוב של מילות השיר. הקליפ צולם בטייק אחד בלבד. הכוריאוגרפיה לשיר נבנתה על ידי The Quick Style Crew.

הלהקה החליטה לקדם את השיר באמצעות הופעות במשך שבוע, כאשר הופיעו ב-Mnet , KBS, MBC ו-SBS כמתוכנן כדי לאפשר פעילויות אחרות, הופעות ולעמוד בלוחות זמנים בחו"ל. הלהקה ביצעה את השיר גם בטקס פרסי ג'יני מיוזיק 2018.

## הצלחה מסחרית
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד, כאשר נחסם מהכניסה למקום הראשון על ידי סינגל אחר של הלהקה, "Fire".

## קרדיטים
הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של *[[The Most Beautiful Moment In Life: Young Forever]]*.
* פידוג - הפקה, קלידים, סינתיסייזר
* באנג סי-היוק - הפקה
* RM - הפקה
* שוגה - מפיק
* דווין צ'אנל - מפיק
* ג'ונגקוק - פזמון
* סלואו ראביט - עיבוד ווקאלי, הנדסה
* סם קלמפנר - הנדסת מיקס

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יי-הופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פידוג
אסתר בנבסה

**אסתר בנבסה** (בצרפתית: Esther Benbassa; נולדה ב-27 במרץ 1950) היא היסטוריונית ופוליטיקאית צרפתייה-טורקית-ישראלית. היא מחברת ספרים רבים בנושא מדעי היהדות, והיא חברה בסנאט הצרפתי, שם היא מייצגת את פריז. לאחר מספר דיווחים בעיתונות הצרפתית אשר האשימו אותה בבריונות בכמה מעוזריה וחניכיה הפרלמנטרים, היא הודחה מקבוצתה "הירוקים", שם הייתה סגנית הנשיא.

## קורות חיים
אסתר בנבסה נולדה ב-27 במרץ 1950 באיסטנבול שבטורקיה. היא עלתה לישראל בגיל 15 וסיימה את לימודיה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1972. היא עברה לצרפת באותה השנה והפכה לאזרחית צרפתייה בשנת 1974. היא קיבלה שני דוקטורטים, דוקטורט מאוניברסיטת פריז השמינית ודוקטורט נוסף מאוניברסיטת פריז השלישית, ובנוסף מחזיקה פוסט-דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים. היא בעלת אזרחות טורקית, ישראלית וצרפתית.

בנבסה נשואה לז'אן-כריסטוף אטיאס.

## קריירה
בנבאסה מחברת ספרים רבים בנושא ההיסטוריה היהודית.

היא הייתה פרופסור במרכז הלאומי למחקר מדעי בשנים 1989 עד 2000, ופרופסור להיסטוריה של יהדות מודרנית באוניברסיטת אקול פראטיק דה אוטז אטיד בשנים 2000 עד 2018.

בשנת 2002 ייסדה את מרכז אלברטו-בנבניסטה ללימודים ספרדיים וללימודי ההיסטוריה החברתית-תרבותית של היהודים, והייתה מנהלתו עד 2018.

כאינטלקטואלית, בנבסה לוקחת חלק פעיל בדיונים ציבוריים ומפרסמת באופן קבוע מאמרים בעיתונים בצרפת ובאינטרנט. היא מעורבת במיוחד במאבקים בגזענות ובאפליה, והיא ייסדה את "אנסמבל פארי דו ויורה", פסטיבל תרבות שנתי.

בנבסה מכהנת כחברת הסנאט (צרפת) מאז 2011, שם ייצגה את עמק המארן בין השנים 2011 עד 2017 ואת פריז מ-2017 עד היום. בשנת 2011 היא תמכה בהצעת חוק המאפשרת לתושבי חוץ בצרפת להצביע בבחירות המקומיות.

בנבסה היא אבירת מסדר ההצטיינות הלאומי של לגיון הכבוד. בשנת 2005 היא זכתה בפרס זליגמן נגד גזענות מטעם קרן זליגמן ובשנת 2008 היא זכתה בפרס גיזוט מטעם האקדמיה הצרפתית.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר רשמי
* אתר פוליטי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים יהודים צרפתים
קטגוריה:היסטוריוניות יהודיות
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:חברי הסנאט (צרפת)
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הצרפתי
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1950
הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים

**הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים** (בצרפתית: **Bureau Central de Renseignements et d'Action**), נודע בראשי התיבות **BCRA**, היה גוף הביון הצרפתי בימי מלחמת העולם השנייה – קודמו של SDECE, שירות המודיעין הצרפתי.

BCRA נוצרה על ידי המפקד העליון של צרפת החופשית בשנת 1940, ופיקד עליו לראשונה, מייג'ור אנדרה דוואברין, שכונה "קולונל פאסי". דה גול הקים את מערכת המודיעין הצרפתית החופשית שלו לשילוב תפקידים צבאיים ופוליטיים כאחד, כולל פעולות סמויות. הוא בחר בעיתונאי פייר ברוסולט (1903–1944) לעמוד בראש הלשכה Central de Renseignements et d'Action (BCRA). המדיניות התהפכה בשנת 1943 עם מינויו של עמנואל ד'אסטרייה (1900–1969), שר הפנים, שהתעקש על שליטה אזרחית במודיעין הפוליטי.

## היסטוריה
לארגון קדם המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי, שהייתה סוכנות הביון הצבאית החיצונית הצרפתית מאז 1871.

לאחר תבוסת צרפת בשנת 1940, אורגן שירות המודיעין של משטר צרפת של וישי כ**מרכז המידע הממשלתי** (**Centre d’information gouvernemental**, CIG), בניהולו של האדמירל פרנסואה דרלאן. לדברי הקולונל לואי ריבט, ראש המשרד השני מאז 1936, זמן קצר לאחר תבוסת צרפת ביוני 1940, הוא, קפטן פול פאיול, וחברים שונים בשירות הביון נפגשו בסמינר של בון-אנקונטרה שליד אגן. בסיועו של הגנרל מקסים ווייגאן, הם תכננו להחיות את המודיעין הצרפתי במסגרת המאבק בכיבוש הגרמני. עד אוגוסט 1942 הגוף נודע בראשי התיבות BMA ובתור **Bureau des Menées Antinationales**, הלכה לפעולולת נגד לאומיות. ב-1943 אורגנה בחשאי כשירות הביטחון הצבאי על ידי פייר לאוואל ואדמירל דארלן, שנזקקו לארגון כזה כדי לנסות לשמור על ריבונות צרפת של וישי.

בינתיים, ב-1 ביולי 1940, הממשלה הגולה של צרפת החופשית בלונדון הקימה שירות מודיעין משלה. הגנרל שארל דה גול מינה את מייג'ור דוואברין לפקד על הארגון. הסוכנות, שהייתה ידועה בתחילה בשם Service de Renseignements (SR), תשנה את שמה ל-Bureau central de renseignements et d'action militaire (BCRAM) ב-15 באפריל 1941, ושוב תשנה שמה ל-BCRA ב-17 בינואר 1942.

עם ההתפייסות בין הגנרל אנרי ז'ירו לבין שארל דה גול בשנת 1943, הורתה ועדת השחרור הלאומית הצרפתית על מיזוג BCRA ושירותי המודיעין החשאיים של ריבט לגוף חדש:  (DGSS, , המינהל הכללי לשירותים מיוחדים). לואי ריבט התפטר מתוך התנגדות לארגון החדש.

בשנת 1944 הפך DGSS ל-"Direction générale des études et recherches" (DGER, ה"מינהל הכללי למחקר ולימוד"), שהפך ל"שירות לתיעוד חיצוני וסיכול ריגול" ("SDECE", Service de" documentation extérieure et de contre-espionnage") בשנת 1945 ושימש כסוכנות המודיעין הצרפתית במרבית שנות המלחמה הקרה.

## ראו גם
* צרפת החופשית
* SDECE
* מנהלת המבצעים המיוחדים

## קישורים חיצוניים
* BCRA, באתר france-libre.net 

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:קהילת המודיעין הצרפתית
קטגוריה:צרפת החופשית
קטגוריה:יחידות צבא במלחמת העולם השנייה
נואה קאהן

**נואה קאהן** (באנגלית: **Noah Kahan**; נולד ב-1 בינואר 1997) הוא זמר-יוצר אמריקאי ממוצא יהודי.

## ביוגרפיה
קאהן נולד בסטאפורד , ורמונט לאב יהודי ולאם נוצריה, ולמד בתיכון האנובר. כשהיה בן 8, קאהן החל לכתוב שירים, שהעלה אותם מאוחר יותר ל-SoundCloud.

### קריירה
ב-2016, קאהן הוחתם אצל חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. בהמשך השנה, הוא החל לעבוד על מספר סינגלים עם המפיק ג'ואל ליטל. בינואר 2017, הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Young Blood".

ב-15 בספטמבר 2017, הוא הוציא את הסינגל "Hurt Somebody". ב-12 בינואר 2018, הוא הוציא גרסה מחודשת לשיר, בשיתוף פעולה עם הזמרת ג'וליה מייקלס. הגרסה המחודשת הגיעה, בשיאה, למקום השמיני בפלנדריה.

ב-12 בינואר 2018, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, *Hurt Somebody*. בהמשך השנה, הוא הוציא את הסינגל "False Confidence". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים של בילבורד.

ב-2019, הוא הוציא את הסינגלים "Mess" ו-"Cynic". השירים הגיעו, בשיאם, למקומות ה-26 וה-30 במצעד האיירפליי האלטרנטיבי למבוגרים של בילבורד בהתאמה.

ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *Busyhead*.

ב-1 במאי 2020, הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, *Cape Elizabeth*.

ב-17 בספטמבר 2021, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, *I Was/I Am*.

ב-18 ביולי 2023 הוא הוציא את הסינגל "Dial Drunk" עם פוסט מאלון. ב-23 בנובמבר קאהן ציין את הופעת הבכורה שלו בטרקלין ה-Live Lounge של רדיו BBC 1 הכללה את השיר "Stick Season" וקאבר לבלדה של אוליביה רודריגו, "Lacy". קאהן הופיע כאורח מוזיקלי ב"סאטרדיי נייט לייב", בהנחיית אמה סטון, ב-2 בדצמבר.

## אמנותיות
השראותיו של קאהן הם פול סיימון, קט סטיבנס, Counting Crows, הוזייר וממפורד אנד סאנז.

## חיים אישיים
קאהן נישא ב-23 באוגוסט 2025 לבת זוגו בטקס אינטימי במדינת ורמונט, בה נולד וגדל. זהות אשתו לא נחשפה באופן רשמי, מתוך כבוד לפרטיותה, וגם ברשתות החברתיות היא בחרה להישאר מחוץ לאור הזרקורים.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2019: *Busyhead*
* 2021: *I Was/I Am*
* 2022: *[[Stick Season (אלבום)|Stick Season]]*

### מיני-אלבומים
* 2018: *Hurt Somebody*
* 2020: *Cape Elizabeth*

## פרסים ומועמדויות

### הופעות ברשימות

* 2025: פורבס 30Under30

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים יהודים
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:פורבס 30Under30
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
מושל מחוז טולה

**מושל מחוז טולה** (ברוסית: **Губерна́тор Ту́льской о́бласти**) הוא הפקיד הבכיר ונושא המשרה הרמה ביותר במחוז טולה. המושל מנהל את המחוז ועומד בראש ממשלת המחוז.

## היסטוריה
[ממוזער|מעון המושל ב[טולה.]]
בשנים 1777–1796 התחלק השלטון בטולה בין המושלים הכלליים לבין הדוכסים. הכוח הפוליטי היה נתון בידי המושלים הכלליים. היו להם סמכויות בלתי מוגבלות והיו כפופים אך ורק לקיסר רוסיה. ככלל, כל מושל כללי ניהל כמה אזורים במקביל. הדוכסים ניהלו פעילויות כלכליות. בשנת 1797 הוקם פלך טולה, שבראשו עמד המושל שמונה על ידי הצאר. מחוז טולה בהרכבו הנוכחי הוקם ב-26 בספטמבר 1937, בתחילה עמד בראש המחוז יו"ר ועדת מחוז טולה מטעם המפלגה הבולשביקית, לאחר מכן המזכיר הראשון של ועדת מחוז טולה מטעם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

בשנת 1991 הוקמה משרת ראש האדמיניסטרציה של מחוז טולה, שמונה על ידי נשיא רוסיה. ב-28 בספטמבר 1995 אומצה אמנה חדשה של מחוז טולה, שבה שונה שמו של ראש האדמיניסטרציה למושל, אשר נבחר על ידי תושבי מחוז טולה. לפי האמנה סמכויותיו של המושל הוענקו לראש האדמיניסטרציה של מחוז טולה דאז, ניקולאי סבריוגין, שמונה על ידי מי שכיהן כנשיא הפדרציה הרוסית, בוריס ילצין.

ב-2001 נערכו בחירות נוספות, אך בשנים 2005, 2010, 2011 לא נערכו בחירות ישירות ומושל מחוז טולה מונה על ידי נשיא רוסיה באישור הדומה המחוזית. בשנת 2016, מונה ממלא מקום המושל על ידי נשיא רוסיה לקראת עריכת בחירות ישירות למושל, לראשונה מאז 2001, ב-18 בספטמבר 2016.

## מושלים
### מאז 1991

## קישורים חיצוניים
* המושל, באתר ממשלת מחוז טולה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז טולה
קטגוריה:ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה
יבגניה לינצקיה

**יבגניה לינצקיה** (ברוסית: **Евгения Симоновна Линецкая**; נולדה ב-30 בנובמבר 1986) היא טניסאית רוסייה-ישראלית.

היא זכתה בשבעה תארים ליחידים ותואר אחד לזוגות בפדרציה הבינלאומית לטניס בקריירה שלה. ב-4 ביולי 2005 היא הגיעה לדירוג הטוב ביותר שלה במקום ה-35 בעולם. ב-20 בפברואר 2006 היא הגיעה למקום ה-283 בדירוג הזוגות.

לינצקיה עלתה לסיבוב הרביעי של אליפות אוסטרליה הפתוחה 2005, שם הפסידה לאמלי מורסמו.

## ביוגרפיה
לינצקיה נולדה במוסקבה למשפחה יהודיה, ומשחקת עם שרשרת מגן דוד סביב צווארה. היא מאומנת על ידי ג'ורג 'אקופיאן. אמה הציגה בפניה את עולם הטניס בגיל 6; היא זרקה כדורי טניס על בניין בית הספר על מנת לתרגל את יכולותיה. סיימון לינצקיה, אביה, הוא פרופסור למתמטיקה עם חגורה שחורה בקארטה. ואימה, מריה, היא אמנית. היא למדה שלוש שנים פסיכולוגיה באוניברסיטת מוסקבה ומתכננת ללמוד באמצעות חינוך מקוון על מנת לקבל תואר שני במנהל עסקים. היא דוברת רוסית, אנגלית וקצת הולנדית.

## קריירה בטניס
### הצלחה מוקדמת
בפברואר 2005 ניצחה לינצקאיה את מס' 11 בעולם, ורה זבונרבה, 6–4, 6–2 בפאטאיה, תאילנד. במרץ היא ניצחה בסיבוב השלישי באינדיאן וולס מאסטרס את מס' 2 בעולם אמלי מורסמו.

### בעיות
בסוף נובמבר 2005, על מאמנה ג'ו ג'וליאנו נאסר לשחק לכל החיים ב-WTA עקב הפרת סעיף 14, חלק רביעי, של קוד ההתנהגות של WTA, המונע מאמנים מ"מגע מיני ללא הסכמה". אביה, סיימון לינצקיה, הושעה לשנתיים. האיסורים נבעו מאירועים אשר קרו באקורה קלאסיק של לה קוסטה באוגוסט 2005. לינצקיה הואשם בחשד למגע ללא הסכמה לאחר שבתו נפצעה וטופלה בבית חולים.

לינצקיה לא שיחקה בין ינואר 2006 לפברואר 2007. היא הורדה לגמרי ממחשב הדירוג.

### חזרתה
בפברואר 2007 זכתה בטורניר מונטצ'ורו בפורטוגל. בחודש שלאחר מכן זכתה הן ברמת השרון 2 והן בטורניר ברעננה בישראל, מבלי להפיל מערכה באף אחד מהטורנירים. בזוגות היא ניצחה ברעננה עם ציפי אובזילר.

## מעגל גמר ITF
### יחידים: 12 (7-5)

### זוגות

## קישורים חיצוניים

* יבגניה לינצקיה באתר התאחדות טניס הנשים
* יבגניה לינצקיה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס
* ראיון עמה בתאריך 13/3/2005
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טניסאיות רוסיות
קטגוריה:טניסאיות ישראליות
קטגוריה:טניסאים רוסים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1986
הר גולדרינג

**הר גולדרינג** (באנגלית: **Mount Goldring**) הוא פסגה בחצי האי פרניק, באזור חוף לובה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הפסגה ממוקמת מצידו הצפוני של קרחון מרפי, וממזרח לפיורד לאלמאנד.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר, שצולמו על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד (FIDASE), אשר צילמה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

ההר נקרא על שמו של דניס סי. גולדרינג (Denis C. Goldring), שהיה גאולוג מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד אשר שהה באי דיטייל הסמוך, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957.

## קישורים חיצוניים
* הר גולדרינג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר גולדרינג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
* מפת אזור הר גולדרינג

## הערות שוליים

גולדרינג
גולדרינג
גולדרינג
קרחון מרפי (אנטארקטיקה)

**קרחון מרפי** (באנגלית: **Murphy Glacier**) הוא קרחון בחצי האי פרניק, באזור חוף לובה של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

מוצאו של הקרחון בנונאטאק לאמפיט.

קרחון מרפי ממוקם מדרום להר גולדרינג.

הקרחון זורם לכיוון מערב צפון-מערב, לעבר צוק אורפורד, שם הוא מתמזג עם קרחון וילקינסון, ממזרח לפיורד לאלמאנד בחוף לובה.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, בספטמבר 1956, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957.

### מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של תומאס ל. מרפי (Thomas L. Murphy), שהיה עוזר מודד באי דיטייל בשנת 1956, ועמד בראש סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

## לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, **[https://pubs.usgs.gov/imap/i-2600-b/LarsenpamphletI2600B.pdf Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940 – 2005]**, P 7

## קישורים חיצוניים
* קרחון מרפי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (מאורכב)
* קרחון מרפי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
* קרחון מרפי באתר mindat

## הערות שוליים

מרפי
מרפי
אולכסנדר טימצ'יק

**אולכסנדר ואסיליוביץ' טימצ'יק** (; נולד ב-20 בינואר 1997 בכפר קריקליבץ שבמחוז ויניצה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

## קריירה
החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2016 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2017 הושאל למשך חצי עונה לקבוצת סטאל קמיאנסקה. בהמשך הושאל לקבוצת זוריה לוהנסק.

בעונת 2020/2021 שולב בהרכב הראשון של דינמו קייב.

## נבחרת
טימצ'יק שיחק בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה (עד גיל 17) ובהמשך גם בנבחרת הצעירה.

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק טימצ'ק מאז ספטמבר 2020. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול  במסגרת ליגת האומות. טימצ'יק נכלל בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2020, אך לא שותף באף אחד משחקי הנבחרת בתחרות.

נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.

## תארים
* אליפות אוקראינה: 2020/2021, 2024/2025
* הגביע האוקראיני: 2020/2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1997
ראש עיריית סוצ'י

**ראש עיריית סוצ'י** (ברוסית: **Глава города Сочи**) היא המשרה הרמה בעיר סוצ'י והוא בעצם האישיות הבכירה שמנהלת את ענייני העיר ומייצג אותה בפני הממשל הפדרלי. המינהל הציבורי בעיר הוצג לראשונה בשנת 1874 עם ריינהולד גארבה כראש העיר הראשון.

## ראש עיריית סוצ'י
### מאז 1991

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלים וראשי עיריות ברוסיה
קטגוריה:סוצ'י
תן סורי

**תן סורי** (שם מדעי: *Canis aureus syriacus*) הוא תת-מין של תן זהוב, השייך לסוג כלב שבמשפחת הכלביים.
[ממוזער|250x250 פיקסלים|איור של תן סורי האוויר על ידי [אלפרד ברם]]
התן הסורי נפוץ בישראל.

## תיאור
התן הסורי מאופיין באוזניו החומות. פרוות גופו היא צהובה בגב, בהירה יותר בצדדים וצהובה-לבנה באזור הבטן והחזה. כמו כן, ישנו פס כהה המתמשך מאפו עד לסוף זנבו.

אורך גופו הוא 60–90 ס"מ, אורך זנבו הוא 20–30 ס"מ, אורך ראשו הוא 15–18 ס"מ ומשקלו הוא 5–12 ק"ג.

## תפוצה
תת-מין זה נפוץ בישראל, סוריה, לבנון וירדן.

## קישורים חיצוניים

* תן סורי, באתר האנציקלופדיה של החיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:ארץ ישראל: כלביים
קטגוריה:סוריה: יונקים
משה מבורגוס

רבי **משה בן שלמה בן שמעון מבורגוס** היה מגדולי מקובלי קסטיליה. נולד בין השנים 1220–1225 ופעל במאה ה-13 בספרד בעיר בורגוס.

## ביוגרפיה
רבי משה היה תלמידו של רבי אברהם אבולעפיה - בזמן שערך מסע מסע נדודים ברחבי אירופה, אסף אבולעפיה קבוצות קטנות של תלמידים ולימדם תורה, ובפרט את "מורה נבוכים" בשיטתו המיוחדת. תלמידיו הבולטים במסע זה היו שניים: רבי משה בן שמעון מבורגוס, שעליו הוא כתב "אדם גדול ונכבד", ור' יוסף בן אברהם ג'יקטיליה בעל הספר "שערי אורה".

כמו כן היה רבי משה תלמידם של האחים רבי יעקב הכהן, ורבי יצחק בן יעקב הכהן, הוא למד מהם במחצית הראשונה של המאה ה-13.

רבי משה הוא הראשון שמאחר את לימודי הקבלה מגיל 40 ואילך וכפי שכתב בספרו:
רבי משה התנגד בצורה חריפה לפילוסופיה וכדברי תלמידו רבי יצחק דמן עכו, 

## חיבוריו
רבי משה חיבר חיבורים שונים, כולם עוסקים בענייני קבלה, אך רבים נשארו בכתב יד ולא נדפסו מעולם:
* **עמוד השמאלי**
* **מאמר על האצילות השמאלית**
* **סוד סמיכות גאולה לתפילה**
* **סוד עשר ספירות העמר**
* **פרוש [[שם בן מ"ב|שם של מ"ב אותיות]]**
* **ספר האורה**
***סוד י"ג מידות ופירושן וגימטריות שלהן**

## לקריאה נוספת
* **תולדות תורת הסוד העברית: ימי הביניים, כרך ט': המקובלים בספרד במאה השלוש עשרה** - מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי: ירושלים תשע"ג/2013
* רבי משה מבורגוש, תלמידו של ר' יצחק הכהן ושרידי כתביו, **[[תרביץ]]**, ירושלים תרצ"ד, חלק א שנה ג', עמ' 258–286, חלק ב שנה ד, עמ' 54–77, חלק ג, שנה ד, עמ' 50–60, חלק ד, שנה, עמ' 305–323.
* אבי קלנבך, עיבוד של ספר עמוד השמאלי לר' משה מבורגוש: העתקת ושזירת תעודות קבליות בכתבי יד ובדפוסים, כתב העת **קבלה**, 41, 258-271, תשע"ח.
* מרים שקד, **בירורים בקבלתו של רבי משה מבורגוס**, עבודת גמר באוניברסיטת תל אביב, כסלו תשמ"ז.

## קישורים חיצוניים
* יוסף דן, היחס לדמונולוגיה בספר העמוד השמאלי לר' משה מבורגוס, **דמתה לתמר**, באר שבע תשע"ה, 107-126.
* 
*גרשם שלום, רבי משה בן שמעון מבורגוס, אנציקלופדיה יודאיקה 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשוני המקובלים בימי הביניים
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-13
ולדימיר פיניוב

**ולדימיר פיניוב** (1957 – אפריל 2001) היה ישראלי ממוצא רוסי שהואשם בהיותו רוצח סדרתי והתאבד בטרם החל משפטו. הוא הואשם ברציחתם של שלושה אנשים והודה ברציחתם של אדם או שניים נוספים.

## ביוגרפיה
פיניוב נולד ברוסיה בשנת 1957, ועבד ככימאי. בשנת 1993 עלה לישראל עם אשתו ושלושת ילדיו, והתיישב בשכונת רמת הנשיא בבת ים. לאחר מספר חודשים נמלטה אשתו מהבית לבית מחסה לנשים מוכות, וטענה כי בעלה הכה אותה ואיים לרצוח אותה. כתוצאה מכך ניתק פיניוב קשר עם משפחתו, הפך לחסר בית והתמכר לאלכוהול.

עם השנים, בנה לעצמו צריף בדיונות באזור התעשייה בבת ים, ואף בנה בו ג'קוזי מאולתר. ביתו החדש הפך למאורת סמים, ואירח בקביעות חסרי-בית אחרים. בשנת 1998 אובחן במרכז הרפואי לבריאות הנפש אברבנאל כסובל מסכיזופרניה פסיכופתית, אך סירב לכל טיפול, סירב להתאשפז ולא עמד בקריטריונים לאשפוז בכפייה.

## הרציחות
פיניוב, שגר בצריף יחד עם בת זוגו סבטלנה, התווכח רבות עם חסרי בית אחרים וטען כי הם מנסים לפגוע בו וברכושו.

בחורף 1999 חנק ורצח את התייר האוקראיני ניקולאי גראסימוב וקבר אותו בדיונות של בת ים בסיועו של חסר בית אחר, אלכסיי ארטמנוב. לאחר מספר חודשים, הוא רצח את ארטמנוב, וקבר אותו בדיונות כשהוא נעזר בחסר בית אחר, שנודע רק בשם "בוראטינו"  (בוראטינו הוא שמה של דמות פיקטיבית רוסית המבוססת על פינוקיו). ביולי 2000 נקלע לוויכוח עם ויאטסלב "סלאבה" שוורץ, שעבר להתגורר יחד עם פיניוב וסבטלנה זמן קצר קודם לכן. בעוד השניים שיכורים, חבט פיניוב בראשו של שוורץ ולאחר מכן חנק אותו למוות וקבר אותו תחת עץ סמוך.

## המעצר והחקירות
לקראת סוף שנת 2000 פנתה למשטרה בת זוגו של פיניוב, סבטלנה, וטענה כי הוא הודה בפניה שרצח מספר אנשים וקבר את גופותיהם בדיונות של בת ים.

ב-2 בנובמבר 2000 עצרה המשטרה את פיניוב. בחקירתו הודה פיניוב ברצח ארבעה או חמישה בני אדם, אך התקשה לזכור את הספירה המדויקת מכיוון שהיה שיכור בעת כל מעשי הרצח. למרות זאת, הוא תיאר במדויק היכן נמצאים אתרי הקבורה, ואמר כי לעיתים חפר והטמין מחדש את הגופות כראות עיניו. לטענתו כל הרציחות היו בשל ויכוחים אישיים על הסגות גבול ועניינים דומים. הוא הוסיף כי ראה גופה של אישה שנקברה בדיונות, אך לא זכר אם הוא היה זה שרצח אותה או לא. בשל אכזריותו ואופי פשעיו כינו אותו החוקרים "חניבעל".

מספר ימים לאחר מעצרו הובא פיניוב לדיונות, ולמרות שבתחילה הכחיש - הוא הצביע בפני השוטרים על שני אתרי קבורה, בהם נמצאו גופותיהם המרקיבות של ארטמנוב ושוורץ. זמן קצר לאחר מכן נמצאה גם גופתו של גראסימוב, אבל למרות המאמצים שנעשו - לא נמצאו באזור גופותיהם של קורבנות נוספים.

## מותו
באפריל 2001, עוד לפני פתיחת משפטו, התאבד פיניוב בחדר מעצרו. מראיון שערכו איתו פסיכיאטרים ופורסם לאחר מותו התברר כי פיניוב היה מודע לחלוטין למעשיו בעת מעשי הרצח, וכי לא חש חרטה עליהם. במשטרה טענו כי עוד מספר חסרי בית נעלמו בצורה מסתורית בעת פעילותו של פיניוב, וכי ייתכן שגם הם מצאו את מותם בידי פיניוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבדים ישראלים: חשודים בפלילים
קטגוריה:רוצחים סדרתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2001
ג'ון מוזס

**ג'ון מוזס** (באנגלית: **John Moses**; 12 ביוני 1885 – 3 במרץ 1945) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-22 של מדינת דקוטה הצפונית בשנים 1939–1945, ולאחר מכן ייצג אותה לקצרה בסנאט של ארצות הברית מינואר 1945 ועד למותו במרץ אותה שנה.

## ביוגרפיה
מוזס נולד בעיר סטרנד (Strand) שבמחוז רוגלנד שבנורווגיה, בשנת 1885. הוא היה בנם של הכומר הנריק ב. ואיזבלה (אקרסברג) מוזס. הוא למד בבית ספר ציבורי בנורווגיה, והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון קונגסוינגר בשנת 1900. ב-1903 היה לבוגר המכללה הצעירה באוסלו במהלך 1905 מוזס היגר לארצות הברית, ובשנים 1906–1911 עבד בתאגיד "הרכבת הצפונית הגדולה" (Great Northern Railway). ב-1912 החל ללמוד באוניברסיטת דקוטה הצפונית , וב-1914 השלים לימודי תואר ראשון. בשנה העוקבת החל את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, ממנו קיבל תואר שני במשפטים. בשנת 1917 החל לעסוק בעריכת דין בהייזן.

משנת 1919 עד 1923, ומאוחר יותר משנת 1927 עד 1933, כיהן מוזס כתובע מטעם המדינה במחוז מרסר. ב-1936 הגיע מוזס למקום השלישי במירוץ המשולש לתפקיד מושל דקוטה הצפונית, מאחורי המושלים לשעבר ויליאם לנגר ו-וולטר ולפורד. בראשית 1939 מוזס הושבע לתפקידו כמושל המדינה לאחר כהונתו השנייה של ויליאם לאנגר בתפקיד. מוזס פעל לצמצום את השפעתו של לנגר; הוא שאף לקצץ בהוצאות הממשלה ולאזן את תקציב המדינה.

מוזס כיהן כמושל דקוטה הצפונית בעת מלחמת העולם השנייה. הוא ניסה לעודד תעשיות ששגשגו מכוח המלחמה לעבור אל דקוטה הצפונית ולייצר בה, אך דקוטה הצפונית דורגה אחרונה מבין מדינות ארצות הברית שקיבלו הטבות מהוצאות המלחמה הממשלתיות. למרות היעדר הקצבות בזמן המלחמה, ממשלו של מוזס נהנה מתקופה של שגשוג עבור המדינה. גשמים היו בשפע והיה שוק מוכן למוצרי חקלאות. מוזס היה מושל עממי: במהלך מסע הבחירות שלו נשא נאומים באנגלית, גרמנית או נורווגית, בהתאם לקהל הבוחרים הרלוונטי לו. מוזס, דמוקרט, זכה להערכה משני צדי המפה הפוליטית.

בבחירות 1944 ניצח מוזס את ג'רלד ניי בבחירות לייצוג דקוטה הצפונית בסנאט של ארצות הברית. הוא נפטר ב-3 במרץ 1945, שבועות אחדים אחרי תחילת שליחותו בגבעת הקפיטול. הוא נטמן בבית העלמין סנט מרי בביסמרק.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1183-1184.


## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מנורווגיה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
צ'ריקאו

**צ'ריקאו** (בבלארוסית: **Чэрыкаў**; ברוסית: **Че́риков**, **צ'ריקוב**; ביידיש: **טשעריקאָוו**) היא עיר בבלארוס, והיא מרכז מחוז-משנה צ'ריקאו במחוז מוהילב. אוכלוסייתה מונה כ-8,000 תושבים (נכון ל-1 בינואר 2020).

## היסטוריה
### הדוכסות הגדולה של ליטא
[ממוזער|סמל העיר, [1862]]
האזכור הראשון בכתב ליישוב בצ'ריקאו מתוארך לשנת 1460. לאחר הרפורמה המנהלית-טריטוריאלית (בשנים 1565–1566) היא הפכה לחלק ממחוז-משנה אורשה שבפלך ויטבסק. בשנת 1578 הפכה העיר למרכז כלכלי בכלכלת המחוז.

בתחילת המאה ה-17 קיבלה צ'ריקאו מעמד של עיר. בשנת 1641 העניקו המלך והדוכס הגדול ולדיסלאב הרביעי לעיר את זכויות מגדבורג ואת סמלה.

### כחלק מהאימפריה הרוסית
[ממוזער|פרויקט שיפוץ עירוני, [1839]]
עקב חלוקת פולין הראשונה של האיחוד הפולני-ליטאי בשנת 1772, צ'ריקאו הפכה לחלק מהאימפריה הרוסית, ומעמדה הורד לשטעטל. בשנת 1773, צקריקוב קיבלה בחזרה מעמד של עיר והפכה למרכז מחוזי במחוז מסטיסלבקי. בשנת 1787 היו 300 בתים בעיר, 2 כנסיות פעלו ובית ספר. בשנת 1789 נפתח בית ספר דו-כיתתי. בסוף המאה ה-18 היה מסלול הרכבת של מוגילב-צ'אוסי-קריצ'וב-מסטיסלב דרך צ'ריקאו, במאה ה-19 הכביש המהיר מוסקבה-וורשה עבר דרכה. בשלב זה, היו בה 3 מזחים על נהר הסוז'; נערכו בה ירידי סוסים, מפעל סוכר. בשנת 1811 היו בעיר 364 חצרות. בתחילת שנות ה-40 – 380 בתי עץ ו-2 בתי אבן, בשנת 1848 – 407 בתים.

בעיר הייתה קהילה יהודית והיה לה בית כנסת.

### כחלק מברית המועצות
ב-25 במרץ 1918 הוכרזה צ'ריקאו כחלק מהרפובליקה העממית של בלארוס. ב-1 בינואר 1919 היא הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית (BSSR). שטחי צ'ריקאו נכבשו על ידי הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ובשנת 1924 הוחזרה צ'ריקאו ל-BSSR.

בשנת 1939 מנתה אוכלוסיית צ'ריקאו 4,779 בלארוסים (74.5%), 949 יהודים (14.8%), 528 רוסים (8.2%), 72 אוקראינים, 23 פולנים. במהלך מלחמת העולם השנייה, מ-17 ביולי 1941 עד 1 באוקטובר 1943 הייתה צ'ריקאו תחת כיבוש גרמני, והוקם בה גטו ליהודי העיר .

בשנים 1959–1962 וב-1965–1966 הייתה צ'ריקאו חלק ממחוז המשנה קריצ'ב. בשנים 1962–1965 הייתה חלק ממחוז משנה קרסנופוליה.

## הקהילה היהודית

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* צ'ריקוב, ביברייסקיה אנציקלופדיה 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז מוהילב: ערים
חואן אקוסטה

**חואן מנואל אקוסטה דיאס** (בספרדית: **Juan Manuel Acosta Díaz**; נולד ב-11 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן הימני במונטווידאו וונדררס.

## קריירה
אקוסטה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצת בוגרים ב-6 במרץ 2016 במדי רוצ'ה, בניצחון 1–0 על סרו לארגו במסגרת הליגה האורוגוואית השנייה.

ב-1 בפברואר 2017 עבר לסרו לארגו, גם היא מהליגה האורוגוואית השנייה. בתום עונת 2018 העפיל עם הקבוצה לליגת העל האורוגוואית. בעונת 2019 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה, ובעונת 2020 העפיל עם הקבוצה עד לשלב המוקדמות השני של גביע הליברטדורס.

עקב עונתו הטובה, ב-3 בינואר 2020 עבר לפניארול. באוגוסט 2021 הושאל לסרו לארגו עד לתום העונה. ב-6 בינואר 2022 עבר למונטווידאו וונדררס, גם היא מליגת העל האורוגוואית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:מגני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני מונטווידאו וונדררס
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1993
מתיאס דה לוס סנטוס (בלם)

**מתיאס דה לוס סנטוס** (בספרדית: **Matías de los Santos**; נולד ב-22 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם בוולס סארספילד.

## קריירה
דה לוס סנטוס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של פניארול, אך המשיך בקבוצות נוער מקומיות, וב-25 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האורוגוואית במדי דאנוביו. במאי 2014 הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות.

ב-30 ביוני 2017 הושאל לעונה אחת למיונאריוס מליגת העל הקולומביאנית וזכה עימה באליפות טורניר הפינליססיון ובסופר קאפ הקולומביאני. ביוני 2018 רכשה אותו מיונאריוס לצמיתות תמורת 820 אלף אירו.

ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לוולס סארספילד מליגת העל הארגנטינאית, וביוני 2020 שב למיונאריוס.

ב-17 בפברואר 2021 עבר לוולס סארספילד בהעברה חופשית, וחתם על חוזה לשלוש עונות.

## תארים
;דאנוביו
* אליפות אורוגוואי (1): 2013/2014

;מיונאריוס
* אליפות קולומביה (1): 2017
* הסופר קאפ הקולומביאני (1): 2018

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:בלמי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:סלטו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דאנוביו
קטגוריה:כדורגלני מיונאריוס
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1992
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו טוקומאן
אלכסנדר דולגורוקי

**אלכסנדר דולגורוקי** (ברוסית: **Александр Сергеевич Долгоруков**; 29 באוקטובר 1841, מחוז צ'רניגוב – 7 ביוני 1912, סנקט פטרבורג) היה נצר למשפחת אצולה רוסית שעשה קיירה בחצר הצאר.

## ביוגרפיה
אלכסנדר דולגורוקי נולד באחוזה משפחתית באזור צ'רניגוב (אוקראינה של כיום). לאחר סיום הלימודים במסגרת ביתית, הוא החל שרות ממשלתי בשנת 1858. בשנת 1860 דולגורוקי החל לשרת בנציגות רוסית בברלין וכעבור שנה בפריז. בהמשך הוא חזר לסנקט פטרבורג והמשיך לשרת במסגרת משרד החוץ.

בשנת 1883 הוא קודם לראש הטקס בחצר הקיסר ובתפקיד זה היה במהלך טקס ההכתרה של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה ושל ניקולאי השני, קיסר רוסיה.

בשנת 1905 הוא מונה למועצה המדינית.

אלכסנדר דולגורוקי היה בעל שטחי נדל"ן נרחבים. בשטחים שבבעלותו בין היתר הוקמו מפעלי סוכר.

דולגורוקי נפטר ב-1912 ונטמן במנזר אלכסנדר נבסקי. על פעילות בחצר הצאר לדולגורוקי הוענקו מספר עיטורים.

אלכסנדר דולגורוקי התחתן עם רוזנת שובלובה בשנת 1868. לזוג היו שבעה ילדים. נכדתם סופקה סקיפווית גדלה אצלם בבית לאחר גירושין של הוריה. היא נמלטה מרוסיה ביחד עם סבתה והתגוררה בפריז. על פעילות במהלך מלחמת העולם השנייה להצלת יהודים היא קיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים

* נתונים אישיים

## הערות שוליים

קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1841
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1912
יז'י פטרסבורסקי

**יז'י פטרסבורסקי** (בפולנית: **Jerzy Petersburski**; 20 באפריל 1895, ורשה – 7 באוקטובר 1979, ורשה) היה מלחין ומנצח פולני ממוצא יהודי.

## קורות חיים
יז'י פטרסבורסקי נולד בוורשה למשפחת מוזיקאים. הוא למד בקונסרבטוריון של ורשה והמשיך ללימודי מוזיקה בווינה. אמריך קלמן הכיר את יכולתו והמליץ לו להמשיך בהלחנה.

בשנת 1922 ביחד עם בן דודו ארתור גולד יז'י פטרסבורסקי הקים תזמורת ג'אז. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא כתב מוזיקה לסרטים רבים שצולמו באותה תקופה בפולין. בשנת 1936 הוא כתב טנגו To ostatnia niedziela שבוצע על ידי מייצ'יסלב פוג וזכה לפופולריות גדולה.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה יז'י פטרסבורסקי גויס לצבא ולאחר כיבוש פולין הגיע לברית המועצות. בהיותו במינסק הוא הקים תזמורת ג'אז חדשה שרובה הייתה מאזרחי פולין לרבות הנריק גולד. שיריו זכו לפופולריות גדולה במיוחד תכול המטפחת בביצוע של קלבדיה שולז'נקו. בהמשך הוא הצטרף לצבא אנדרס ועזב את תחומי ברית המועצות.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, יז'י פטרסבורסקי התגורר בארגנטינה. באותה תקופה הוא כתב שיר שנכלל ברפרטואר של שרה גורבי. בשנת 1967 הוא חזר לפולין. יז'י פטרסבורסקי נפטר בוורשה בשנת 1979.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים יהודים פולנים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים פולנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:מוזיקאי טנגו
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1979