המסעדה הסינית

**המסעדה הסינית** (באנגלית: **The Chinese Restaurant**) הוא הפרק ה-11 של עונתו השנייה של הסיטקום האמריקאי "סיינפלד", והפרק ה-16 בסדרה כולה. הוא שודר במקור ברשת "NBC" ב-23 במאי 1991. עלילת הפרק מתרחשת כולה בתוך מסעדה סינית, שבה ממתינים ג'רי (ג'רי סיינפלד), איליין (ג'וליה לואי-דרייפוס) וג'ורג' (ג'ייסון אלכסנדר) לשולחן. ג'ורג' מתקשה ליצור קשר טלפוני עם בת-זוגו, איליין נוקטת תחבולות שהולכות ונעשות נואשות במטרה להשקיט את רעבונה, ושקריו של ג'רי בניסיון להתחמק מארוחת ערב עם דודו חוזרים לרדוף אותו. שלושתם נתקלים פעם אחר פעם בסירובו של רב-המלצרים (ג'יימס הונג) להושיב אותם לשולחן פנוי בטענה שעליהם להמתין לתורם.

הפרק נכתב במשותף בידי יוצרי הסדרה ג'רי סיינפלד והעורך הראשי לארי דייוויד, ובוים בידי טום שרונס. הוא מתרחש בזמן אמת, ללא מעברי סצנות. זהו אחד משני הפרקים היחידים בסדרה שבהם דמותו של קריימר (מייקל ריצ'רדס) אינה מופיעה (השני הוא "The Pen"). הפרק נחשב ל"", והנהלת "NBC" התנגדה להפקתו ולשידורו בשל היעדר עלילה מורכבת, מתוך חשש שהקהל יגלה חוסר עניין. רק לאחר שלארי דייוויד איים לעזוב את הסדרה אם ייכפו שינויים מהותיים בתסריט, הסכימה הרשת להפיק את הפרק, אם כי דחתה את שידורו לשלב מאוחר יחסית בעונה השנייה. ג'ייסון אלכסנדר ציין לימים:  והוסיף: 

מבקרי טלוויזיה הגיבו לפרק בחיוב רב, ורבים רואים בו אחד מן ה"פרקים הקלאסיים" ביותר של הסדרה. בשנת 1998 כתב מבקר של "South Florida Sun-Sentinel" כי הפרק, לצד "ההתערבות" מן העונה הרביעית, "פרץ דרך חדשה בתחום הסיטקומים".

## עלילה
ג'רי, איליין וג'ורג' מגיעים למסעדה סינית לארוחת ערב לפני סרט. הם מבקשים שולחן לארבעה, כולל בת-זוגו של ג'ורג', טטיאנה, ורב-המלצרים מודיע להם על זמן המתנה של חמש עד עשר דקות. ג'רי נחוש להספיק להקרנה חד-פעמית של הסרט "Plan 9 from Outer Space", ולשם כך שיקר כדי להתחמק מארוחת ערב עם דודו. בזמן ההמתנה איליין גוועת ברעב; ג'ורג' זקוק בדחיפות לטלפון ציבורי כדי להתקשר לטטיאנה; וג'רי מזהה אישה היושבת באחד השולחנות, אך אינו מצליח להיזכר מהיכן הוא מכיר אותה.

ג'רי ואיליין מתלוננים כאשר קבוצה אחרת של ארבעה סועדים מושבת מיד לשולחן פנוי. רב-המלצרים והמלצרית מתייעצים ביניהם וטוענים כי הקבוצה האחרת קדמה להם.

ג'ורג' נתקל שוב ושוב באדם המשתלט על הטלפון הציבורי, ומבקש מג'רי לגבות אותו במקרה שיתפתח עימות פיזי. איליין ממשיכה לסבול מרעב, וג'רי מציע לה 50 דולר אם תיגש לשולחן של קבוצת קשישים ותאכל משם. איליין ניגשת בנימוס ומנסה לרכוש אגרול באמצעות חלוקת הכסף, אך מאחר שאינה מובנת כראוי, השולחן כולו מתמלא בלבול והיא נמלטת משם בידיים ריקות. בינתיים, אישה אחרת מקדימה את ג'ורג' ומגיעה לטלפון בזמן שהוא מוסח. אף שהוא זועם, הוא נוהג בנימוס כלפי אותו אדם שהשתלט קודם לכן על הטלפון.

לבסוף מודה ג'ורג' כי חיבל בקשר שלו עם טטיאנה כאשר הפסיק לפתע באמצע קיום יחסי מין בשל דחיפות פתאומית לשירותים. מאחר שסירב להשתמש בשירותים הצפופים בדירתה, מיהר לעזוב ללא הסבר, וכעת הוא נואש להתנצל. ג'רי ואיליין מתלוננים שוב כאשר אדם אחר נכנס למסעדה, מתקבל בחום ומושב מיד. רב-המלצרים מסביר זאת בכך שמדובר בלקוח קבוע ומבטל את העניין בצחוק. ג'ורג' משאיר לטטיאנה הודעה לבקש שתתקשר למסעדה.

האישה המסתורית מזהה את ג'רי ומברכת אותו לשלום, ואיליין סוף-סוף לומדת את שמה. ג'רי מבין כי מדובר בפקידת הקבלה של דודו, וכי השקר שלו עתיד להיחשף – לא רק בפני הדוד, אלא בפני כל משפחתו. הוא מונה בפרטי-פרטים בפני איליין וג'ורג' את שרשרת הרכילות המשפחתית שתפיץ את הסיפור.

כשהזמן אוזל, השלושה מאגדים כסף כדי לשחד את רב-המלצרים; ג'ורג' תורם דולר אחד פחות מהאחרים. הם מטילים על איליין לבצע את המשימה, אך היא אינה מצליחה להעביר את ההצעה, אף כשהיא מוסרת את הכסף. ג'רי נכשל בניסיון לדרוש את הכסף חזרה. איליין דורשת ללכת לאכול במקום אחר, אך מסרבת לאוכל של בית קולנוע. בינתיים, רב-המלצרים מכריז על שיחת טלפון עבור "קרטרייט" – קריאה שכולם מתעלמים ממנה. ג'ורג' מבין בדיעבד כי טטיאנה היא זו שהתקשרה, אך נאמר לה כי הוא אינו נמצא.

משלא הצליח להציל את מערכת היחסים, ג'ורג' מוותר על המשך הערב. איליין יוצאת לאכול המבורגר, וג'רי, לאחר שהתייאש, הולך לפגוש את דודו. ברגע ששלושתם עוזבים, רב-המלצרים קורא להם לשוב כיוון שכעת יש שולחן פנוי עבורם.

## הפקה

### פיתוח

הרעיון לפרק עלה במוחו של לארי דייוויד בזמן שהוא וג’רי סיינפלד המתינו לשולחן במסעדה הסינית "Genghis Cohen" ברובע פיירפקס שבלוס אנג'לס. דייוויד סיפר בריאיון:  סיינפלד הוסיף: 

כאשר דייוויד הציג את הפרק בפני מנהלי "NBC", תגובתם הייתה שלילית, משום שלדבריהם לא הייתה לפרק עלילה ממשית והצופים לא יגלו בו עניין. המנהל וורן ליטלפילד ציין כי חשב שחסרים עמודים בתסריט שקיבל. דייוויד טען שלכל אחת מהדמויות יש קו עלילה ברור: ג'רי מזהה אישה אך אינו זוכר מאין; איליין רעבה מאוד; וג'ורג' אינו מצליח להשתמש בטלפון. הנהלת "NBC" לא השתכנעה והתנגדה לשידור הפרק.

כדי לרצות את המנהלים, הציע התסריטאי לארי צ'ארלס קו עלילה שבו החבורה ממהרת להקרנה חד-פעמית של הסרט "Plan 9 from Outer Space", ובכך נוצר "שעון מתקתק" לעלילה. גם לאחר תוספת זו המשיכו מנהלי "NBC" להתנגד, ודייוויד איים לעזוב את הסדרה אם יכפו שינויים מהותיים בתסריט. סיינפלד תמך בו, ולבסוף אפשרה "NBC" את הפקת הפרק ללא שינויים משמעותיים, אם כי המליצה בחום שלא להמשיך בכיוון זה ודחתה את שידורו לסוף העונה.

התסריטאי ספייק פרסטן ציין מאוחר יותר כי הקריאה לג'ורג' בשם "קרטרייט" במקום "קוסטנזה" היא מחווה לסדרת המערבון "בוננזה"– "Bonanza" מתחרז עם "Costanza", ודמויותיה הראשיות של הסדרה הן משפחת קרטרייט.

הפרק הוקרא לראשונה בפני צוות השחקנים ב-5 בדצמבר 1990, וצולם ב-11 בדצמבר 1990. הצילומים נערכו באולפני "CBS Studio Center" שבסטודיו סיטי, קליפורניה, שם צולמה כל העונה השנייה. מאחר שנעשה שימוש בלוקיישן אחד בלבד, זמן הצילום היה קצר בכמחצית מפרק רגיל, והשחקנים ציינו כי זה היה הפרק הקצר ביותר לצילום בכל הסדרה.

נעשו מספר שינויים בין טיוטות התסריט: בגרסה הראשונה נכנסים ג'ורג', ג'רי ואיליין למסעדה תוך שיחה על החג השנוא עליהם ביותר; בגרסה ששודרה הם מדברים על איחוד תפקידי שוטרים ועובדי תברואה למקצוע אחד. בטיוטה המקורית גם דנו כיצד להעביר את זמן ההמתנה בעתיד — ג'ורג' הציע להביא חפיסת קלפים, וג'רי הציע פאזל עם פינגווינים בלבד.

סצנה אחת נחתכה לפני השידור ובה ג'ורג' מסביר כי סבל ממתיחה בירך במיטת מלון, לאחר שהשמיכה הייתה תחובה כה חזק עד שלא הצליח להשתחרר. הטלפון הציבורי היה פנוי כל הזמן, אך הוא מגיע אליו מאוחר מדי. הסצנה נכללה מאוחר יותר במארז ה-DVD של שתי העונות הראשונות. פציעת הירך שולבה בהמשך בפרק "The Limo" בעונה השלישית, וג'ורג' מתייסר שוב משמיכות תחובות בפרק "The Trip" בעונה הרביעית.

במהלך הפרק מזכיר ג'רי שיש לו אחות, אך היא אינה מוזכרת שוב לאורך הסדרה. במציאות, לסיינפלד אכן יש אחות גדולה בשם קרולין.
### צוות השחקנים
"המסעדה הסינית" הוא הפרק הראשון שבו אינו מופיע קריימר (מייקל ריצ'רדס), שכנו של ג'רי. דייוויד הסביר כי בעונות הראשונות של הסדרה הדמות כמעט ולא יצאה מדירתה ולכן לא השתלבה בעלילה זו. ריצ'רדס עצמו לא היה מרוצה מהיעדרותו, שכן חש שמדובר בפרק פורץ דרך וחשוב להתפתחות הסדרה. בריאיון ל-DVD של שתי העונות הראשונות אמר: 

מייקל מיץ, שגילם את אחד מהאנשים המשתלטים על הטלפון הציבורי, חזר בעונה החמישית כצלם בפרק "The Puffy Shirt". רב-המלצרים גולם בידי ג'יימס הונג, באחד מתפקידיו הבולטים בארצות הברית. הונג הופיע כבר בשנת 1972 בפרק מהעונה הראשונה של "The Bob Newhart Show" כאדם שמבלבלים בינו לבין רב-מלצרים, וכן גילם תפקיד דומה בסרט "שירת הפרח והתוף" משנת 1961.

ג'ודי קיין, הידועה מתפקיד משני ב"נשואים פלוס", הופיעה כאורחת בתפקיד לוריין קטלנו, פקידת הקבלה העובדת עבור דודו של ג'רי. דייוויד טרס הופיע כאורח בתפקיד מר כהן, סועד שנכנס למסעדה ומקבל שולחן ללא הזמנה מוקדמת משום שהוא מיודד עם רב-המלצרים. קולו של לארי דייוויד עצמו נשמע בקרב קבוצת הקשישים שממנה איליין מנסה לרכוש אגרול. נורמן ברנר, הכפיל של ריצ'רדס, מופיע כניצב היושב ליד דלת המסעדה הן בכניסת השלישייה והן ביציאתה.

## נושאים
הפרק נחשב לאחד המייצגים המובהקים ביותר של תפיסת "הסדרה על שום דבר" שבה נודעה "סיינפלד". מבקר "The Tampa Tribune", וולט בלצ'ר, כינה אותו "הפרק האולטימטיבי על שום דבר", ודייוויד לאברי וסרה לואיס דאן תיארו אותו כפרק "אקזיסטנציאליסטי" בספרם "Seinfeld, Master of Its Domain: Revisiting Television's Greatest Sitcom". תגובות ביקורתיות דומות ניתנו גם לפרק "החניון" מהעונה השלישית, שבו ארבע הדמויות המרכזיות מבלות את כל הפרק בחיפוש אחר מכוניתו של קריימר.

הפרק מותח אירוע זעיר – המתנה לשולחן במסעדה – על פני פרק שלם. לאברי ודאן מציעים כי מבנה זה משמש כביקורת על סיטקומים המבקשים להעביר מסרים מוסריים מרומזים (כדוגמת אלו המופיעים בפרקי "ספיישל"), וזאת בהתאם לעקרון של לארי דייוויד:  וינסנט ברוק, במסגרת ניתוחו את השפעת התרבות היהודית על "סיינפלד", מציין כי מפרק זה, נושא הכליאה וההיתקעות במרחב קטן הוא מוטיב חוזר בסדרה.
יחסי הדמויות עם אוכל מהווים אף הם מוטיב חוזר בסדרה, על פי לאברי ודאן. פריטי מזון מסוימים מזוהים עם דמויות ספציפיות, והאוכל עצמו משמש "סמן של חוזים חברתיים" עבורם.

לינדה ס. ג'נט, פרופסורית לכלכלה מאוניברסיטת מזרח אילינוי, דנה בהתייחסות הפרק לבעיות כלכליות. רגע לפני האתגר של ג'רי בנוגע לאגרול, איליין אומרת:  ג'נט עוסקת בהיסטוריה ובהיגיון שמאחורי מנגנוני הקצאה ויעילות כלכלית – העומדים בבסיס האופן שבו מושיבים סועדים במסעדות – נימוקים שלעיתים אינם גלויים ללקוחות רעבים או חסרי סבלנות.

ניסיונה של איליין לשחד את רב-המלצרים משמש דוגמה לעלות אלטרנטיבית: השלישייה מוכנה לשלם סכום גבוה מהרגיל כדי לקבל שולחן, אם הדבר יאפשר לאיליין לאכול מוקדם יותר ולג'רי להגיע לסרט בזמן. ג'נט מציינת גם את נכונותו של ג'רי לשקר לדודו כדוגמה נוספת לעלות אלטרנטיבית, כפי שהוא עצמו מנסח זאת: 

## ביקורות

עם שידורו המקורי זכה הפרק למדד נילסן של 11.7 (כלומר, 11.7% ממשקי הבית בארצות הברית צפו בו) ולנתח צפייה של 21 (21% ממכשירי הטלוויזיה שהיו דולקים באותה עת כוונו אליו). "סיינפלד" הייתה הסדרה ה-18 הנצפית ביותר באותו שבוע, והשישית ברשת "NBC". נפוצה הסברה כי לאחר השידור קיימו מנהלי "NBC" ישיבה כדי להחליט על עתיד הסדרה, והוחלט שתזכה לעונה שלישית בתנאי שהתסריטאים ישקיעו יותר בעלילות הפרקים. עם זאת, לוח השידורים לסתיו 1991 כבר פורסם יומיים קודם לכן, והסדרה כבר נכללה בו.

"המסעדה הסינית" זכה לביקורות חיוביות מאוד ונחשב לאחד מהפרקים הקלאסיים הראשונים של "סיינפלד". קיט בוס, מבקר "Ocala Star-Banner", כתב כי הפרק הוא  מבקרים ומקורות תקשורת רבים שיבחו את האופן שבו הפרק מגדיר את תפיסת "הסדרה על שום דבר". כמו-כן, צוין כי מעבר להיותו נקודת מפנה עבור הסדרה עצמה, היה הפרק גם נקודת מפנה בהתפתחות הסיטקום הטלוויזיוני בכללותו.

מבקר של "South Florida Sun-Sentinel" כתב כי הפרק, יחד עם הפרק "ההתערבות" מהעונה הרביעית,  ואנס דרגין מ-"Orange County Register" שיבח את היכולת של הסדרה "לחלץ" כמות כה רבה של קומדיה מ"הנחת מוצא פשוטה". ג'ניפר ארמסטרונג מ"הגארדיאן" תיארה את הפרק כיצירה טלוויזיונית פורצת-דרך, וכתבה: 

הפרק נכלל גם ברשימה שערך "The Star-Ledger" תחת הכותרת "1900–1999: המאה בסקירה – 50 אירועים שעיצבו את הטלוויזיה ואת חיינו". "The Charlotte Observer" הגדיר את "המסעדה הסינית" כ ואף כפרק הטוב ביותר של הסדרה.

המבקרים שיבחו במיוחד את הופעותיהם של ג'וליה לואי-דרייפוס וג'ייסון אלכסנדר. קנת' נגויין מ-"The Age" ציין כי השניים "כדרכם, הבריקו בהגשת השורות שלהם". מייקל פלאהרטי ומרי קיי שילינג מ"אנטרטיינמנט ויקלי", שהעניקו לפרק ציון A−, כתבו:  דייוויד סימס מ-"The A.V. Club" העניק לפרק ציון A+ וכתב כי זהו 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיינפלד
מסעדה
מסעדה