open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מכבי קריית ביאליק

שמאל|ממוזער|220px|סמל הקבוצה בעבר
**מכבי עירוני קריית ביאליק** היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר קריית ביאליק המתמודדת בליגה הארצית.

## היסטוריה
הקבוצה העפילה לליגה הלאומית בסיום עונת 2001/02, בנוסף לזכייה בגביע האיגוד. בעונת הבכורה סיימה הקבוצה במקום הרביעי והפסידה בחצי גמר הפלייאוף לאליצור אשקלון 3-0. בעונת 2003/04 סיימה במקום התשיעי. בעונת 2004/05 סיימה במקום האחרון עם ניצחון בודד לאורך כל העונה ונשרה לליגה השלישית.

בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד למשחק הגמר של גביע האיגוד, אך הפסידה לקבוצת הפועל אילת בסיכום שני מפגשים. 

בסיום עונת 2011/12, העפילה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר ניצחון חוץ בהארכה במחזור האחרון מול מכבי קריית מוצקין 71-75.

בסיום עונת 2012/13, ירדה קריית ביאליק ליגה הארצית ובחלוף עונה נוספת ירדה הקבוצה לליגה א'

המועדון מפעיל שבע קבוצות גיל במחלקת הנוער המתחרות בליגות השונות.

הקבוצה מארחת את משחקיה ב"מתנ"ס גבעת הרקפות"

אימנו את קבוצת הבוגרים :רוני שיפטן, יואב גרשון, זיו תבור

בסיום עונת 2017/18 העפילה הקבוצה לליגה הארצית.

בסיום עונת 2018/19 ירדה הקבוצה לליגה א' אך נשארה עונה נוספת לאחר שאליצור פתח תקווה סטלמך ויתרה על מקומה בליגה.

בסיום עונת 2020/2021 ירדה הקבוצה לליגה א', בה היא משחקת החל מעונת 2021/2022.

בעונת 2023/2024 סיימה הקבוצה במקום הראשון במסגרת ליגה א' צפון והעפילה אל הליגה הארצית.

לקראת עונת 2024/2025 מינתה הקבוצה את נסיב פלאח למאמן הראשי וצירפה את השחקנים כינר צור וגל ויונטה. 
## תארים והישגים
***[[גביע האיגוד בכדורסל|גביע האיגוד]]**:
****זכייה (1)**: 2002
**גמר: 2011

## שחקני עבר בולטים

קריית ביאליק
קריית ביאליק
קטגוריה:קריית ביאליק: ספורט
סבויה-מרקטי

**סבויה-מרקטי** (באיטלקית: **Savoia Marchetti**) הייתה יצרנית מטוסים איטלקית.

## היסטוריה
החברה נוסדה על ידי **לואיג'י קאפה** (Luigi Cape) ב-1915 תחת השם **SIAI** (Società Idrovolanti Alta Italia, מילולית: חברת  המטוסים הימיים של צפון איטליה). לאחר מלחמת העולם הראשונה הוחלף שם החברה ל**סבויה**, כאשר רכשה את Società Anonima Costruzioni Aeronautiche Savoia, יצרנית מטוסים אשר נוסדה גם היא ב-1915 על ידי **אומברטו סבויה** (Umberto Savoia). בשנת 1917 השיקה את מטוס הסיור הימי SIAI S.8. 

בשנת 1921 השיקה את המטוס הימי הדו-כנפי, חד מנועי SIAI S.21.

[200px|ממוזער|ימין|[סבויה מרקטי SM.79, המפציץ העיקרי בשירות איטליה במלחמת העולם השנייה]]
השם **מרקטי** נוסף לשם החברה עם הצטרפותו של מתכנן המטוסים אלסנדרו מרקטי ב-1922. עד מהרה רכשה **סבויה-מרקטי** מוניטין של בניית מטוסים מהירים מאוד ובעלי רמת ביצועים גבוהה. עם הפיתוח המוצלח של הסירה מעופפת מדגם S.55, פרצה סבויה-מרקטי אל שוק המטוסים הבינלאומי כיצרן דומיננטי. החברה המשיכה להתפרסם בבניית מטוסים ימיים וסירות מעופפות שקבעו מספר שיאי מהירות וזמני שהייה באוויר כחלק מטיסות ראווה אשר נועדו למטרות פוליטיות ובעיקר להאדרתה של איטליה הפשיסטית. 

בהיותה החברה המועדפת על מרשל האוויר איטלו באלבו, החל פיתוח מואץ של מטוסים צבאיים שנטלו חלק במלחמות איטליה בשנות ה-30 ובמלחמת העולם השנייה. הבולט שבהם היה ה-SM.79, שהפך למפציץ הבינוני הנפוץ בשורות חיל האוויר האיטלקי אשר נטל חלק בכל זירות הלחימה ושימש גם כמפציץ טורפדו מוצלח בים התיכון. במהלך המלחמה הושמדה בהפצצות מרבית תשתית הייצור של סבויה-מרקטי. שמה של החברה שונה שוב, ל-**SIAI-מרקטי**, ב-1943.

SIAI-מרקטי שרדה לאחר המלחמה בזכות בניית קרונות רכבת ומשאיות. אף על פי כן, נאבקה החברה במשך שש שנים עם חדלות פירעון לפני הכרזתה על הליך פירוק ב-1951. ב-1953 נפתחה החברה מחדש כיצרנית מטוסים קלים, לרוב בשיתוף עם יצרניות מטוסים אחרות. לאחר 1977 פעלה SIAI-מרקטי בתחום המסוקים תוך שיתוף פעולה עם חברת אגוסטה (Agusta), אשר הפכה אותה ב-1983 לחברת-בת שלה במסגרת תאגיד החלל והתעופה אגוסטה.

## קישורים חיצוניים


*SIAI Marchetti aircraft home page
*Savoia-Marchetti Aircraft, Virtual Aircraft Museum
*SOCIETA IDROVOLANTI ALTA ITALIA, Virtual Aircraft Museum


## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים איטלקיים
*
קבוצת ידיעה

בתורת המשחקים, **קבוצת ידיעה**  היא אוסף קודקודי החלטה של שחקן i במשחק בצורה רחבה. כך שהשחקן אינו יודע להבדיל בין הקודקודים. בפרט, בכל הקודקודים השייכים לאותה קבוצת ידיעה אוסף המהלכים האפשריים של השחקן, זהים.
הערה: בהצגה הגרפית של משחק בצורה רחבה נהוג לסמן קודקודי החלטה השייכים לאותה קבוצת ידיעה, על ידי הקפתם באליפסה או בצורה אחרת.

## הגדרה
קבוצת ידיעה של שחקן i היא תת קבוצה U_i של קודקודי ההחלטה שלו כך שבכולם לשחקן אותם מהלכים אפשריים.
פורמלית, אם נסמן בA_x=a^1,a^2,...a^n את קבוצת המהלכים האפשריים בקודקוד x, ונסמן בL=\bigcup_x A_x את איחוד קבוצות אלו. אזי קיימת חלוקה P של L, כך שבכל קבוצה  l\in L  יש בדיוק מהלך אחד מכל A_x.

## תכונות
כל קודקוד החלטה של שחקן שייך לקבוצת ידיעה אחת ויחידה שלו. 

משחק בעל ידיעה שלמה לשחקן i הוא משחק בו, כל קבוצות הידיעה של שחקן i מכילות קודקוד אחד בלבד.
משחק הוא משחק בעל ידיעה שלמה, אם הוא בעל ידיעה שלמה לכל השחקנים.

## דוגמאות
ממוזער|קינואה/פיצה
בדוגמה הראשונה רואים את משחק הקינואה/פיצה.
במשחק זה, שחקן אחד מחליט האם להגיש לשחקן 2 פיצה או קינואה. שחקן 2 בתורו מחליט האם לאכול ולברוח או לאכול ולשלם, זאת כאשר אין הוא יודע איזו מנה שחקן 1 הגיש לו.
נשים לב שבקבוצת הידיעה של שחקן 2 אין לו יכולת לדעת באיזה קודקוד הוא נמצא.
לפי הגדרה בכל קודקוד של שחקן 2 יש לו בדיוק 2 מהלכים (לברוח או לשלם) והמהלכים זהים.

ממוזער|משחק 2
בדוגמה השנייה רואים משחק עם 3 שחקנים. כאשר קבוצות הידיעה הן:
שימו לב כי שני קודקודי ההחלטה של שחקן שלוש אינם מהווים קבוצת ידיעה אחת - כיוון שמספר המהלכים האפשריים מכל קודקוד שונה (אחד ושניים בהתאמה).

ממוזער|דילמת האסיר
בדוגמה השלישית רואים את משחק דילמת האסיר בצורה רחבה. לאסיר 2 קיימת קבוצת ידיעה המכילה שני קודקודים, כאשר לכל קודקוד אותו מספר מהלכים אפשריים (2) ואותם מהלכים - מלשין/מודה.

ממוזער|משחק 4
בדוגמה הרביעית אנו רואים משחק של שחקן אחד, עם מהלך גורל. בסיכוי של 0.25 השחקן מקבל הצעה.
ההצעה יכולה להיות כוס שתייה (קולה או מיץ עגבניות) - ואז על השחקן להחליט כן/לא - קבוצת ידיעה 1.
או שההצעה היא לעשות משהו (לישון או לעבוד) ואז על השחקן להחליט עכשיו/אחר כך - קבוצת ידיעה 2.
כיוון שבקבוצות הידיעה השונות המהלכים האפשריים שונים, קיימת הפרדה בין קבוצות הידיעה.

## ראו גם
* מונחים בתורת המשחקים

## לקריאה נוספת
* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, **תורת המשחקים**, הוצאת מאגנס, 2008

קטגוריה:תורת המשחקים
נחליאלי מדגסקרי

**נחליאלי מדגסקרי** (שם מדעי: *Motacilla flaviventris*) הוא מין של נחליאלי האנדמי למדינת האיים מדגסקר, ומכאן שמו. הנחליאלי חי באזורים טרופיים וסובטרופיים המוצפים עונתית. הוא הוגדר כמין חדש למדע בשנת 2001. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב הארטלאוב
קטגוריה:נחליאליים
קטגוריה:מדגסקר: עופות
מרקורי-רדסטון

ה**מרקורי-רדסטון** (באנגלית: **Mercury-Redstone**) היה משגר שתוכנן על ידי נאס"א לשימוש בתוכנית מרקורי - תוכנית החלל המאוישת הראשונה של ארצות הברית. המשגר שימש לשיגור 6 משימות תת-מסלוליות בין 1960 ל-1961, מתוכן שתיים מאוישות.

המשגר, שהיה מסדרת טילי הרדסטון, פותח מטיל הרדסטון שפותח על ידי ABMA בשנות ה-50, ומשלבו הראשון של טיל היופיטר C שפותח גם הוא על ידי ABMA. מכיוון שיועד לשיגור בני אדם לחלל, עבר המשגר שיפורים רבים כדי להגביר את בטיחותו ואמינותו.

ב-5 במאי 1961 שיגר המרקורי-רדסטון את החללית "פרידום 7" כשבתוכה האסטרונאוט האמריקאי הראשון - אלן שפרד - לטיסה תת-מסלולית שנמשכה 15 דקות, טיסה שהפכה אותו לאמריקאי הראשון ולאדם השני בחלל. ב-21 ביולי שימש המשגר לשיגור החללית "ליברטי בל 7", גם כן לטיסה תת-מסלולית, כשבתוכה האסטרונאוט וירג'יל גריסום. 4 משימות נוספות בתוכנית מרקורי השתמשו במשגר האטלס העוצמתי יותר מהרדסטון, ששיגר אותן לטיסות מסלוליות.

## קישורים חיצוניים

* פרויקט מרקורי-רדסטון
* רשימת שיגורים

קטגוריה:משגרים אמריקאיים
קטגוריה:תוכנית מרקורי
מריה אראסוריס

**מריה אראסוריס** (**María Edwards de Errázuriz**)  (11 בדצמבר 1893 - 8 ביוני 1972) הייתה חסידת אומות העולם מצ'ילה, שהצילה יהודים בתקופת השואה בפריז, שם חייה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונשארה שם בזמן הכיבוש הגרמני.

## ראשית דרכה
מריה אראסוריס נולדה למשפחה קתולית בצ'ילה. עברה לפריז יחד עם בעלה הראשון שקיבל משרה דיפלומטית. בשנת 1922 התאלמנה. מריה הייתה עובדת סוציאלית ועבדה בבית החולים רוטשילד בפריז, בו אושפזו גם חולים יהודים.

## פעילותה בתקופת השואה להצלת יהודים
מריה שיחקה תפקיד דומיננטי בפעולות הצלה של יהודים בבית החולים, החל מ-1942 הגרמנים הקיפו את בית החולים בגדר תיל וחולים יהודים שהבריאו נשלחו למחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו למחנות השמדה, מטרתה של מריה הייתה להציל כמה שיותר יהודים ולהסתיר אותם מהגרמנים. קלר היימן, עובדת סוציאלית יהודית הייתה הרוח החיה במחתרת ההצלה, ברשת היו רופאים, כמרים וביניהם הכומר מנארדה (Abbot Ménardais) הם סיפקו מסמכים מזויפים והסתירו יהודים במוסדות נוצרים או במשפחות מאמצות. ב-16 ביולי 1942, יום תחילת גירוש היהודים מפריז, נעצרו בטי (בת 8) ומרסל (בן 4) פרידמן עם אמם ונשלחו לאצטדיון החורף (ולודרום ד'היבר - ול דיב) בפריז עם כ-13 אלף יהודים שנעצרו ביום זה. האם, בטי ומרסל חלו בגרדת ונשלחו מאצטדיון החורף לבית החולים רוטשילד. הילדים היו באגף לחולים במחלות מידבקות. הם ביקרו את אמם מדי פעם. יום אחד מצאו את מיטתה ריקה. האם הבריאה ונשלחה לדראנסי ומשם לאושוויץ, שם נרצחה. מריה אראסוריס ארגנה את הברחתם של בטי ומרסל פרידמן לטירת מולינה (Moulinet) שם שהו עד השחרור מריה וקלר המשיכו לטפל בילדים גם לאחר השחרור. מריה הצילה גם את הילדים ג'אן ומרסל פרידמן שהוריהם נרצחו במחנות ולאחר סיום המלחמה היא דאגה להם למשפחה מאמצת.

## לאחר המלחמה

בשנת 1960 נישאה לבעלה השני, שהיה סופר צרפתי, הם חזרו לצ'ילה לצמיתות, שם בסופו של דבר נפטרו.

## הנצחה
בשנת 2005 הוכרה מריה אראסוריס המנוחה כחסידת אומות העולם.

מריה קיבלה את אות הלגיון בשל תרומתה להצלת חיים רבים והתנגדותה למשטר הנאצי.

## קישורים חיצוניים

* מידע על מריה אראסוריס באתר יד ושם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:נשים צ'יליאניות
קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:נפטרות ב-1972
הגן הכימי

[שמאל|ממוזער|250px|ה[אסטרונאוט אילן רמון עם הניסוי הגן הכימי על מעבורת החלל קולומביה]]
**הגַן הכימי** (באנגלית: **The chemial garden**) הוא אחד מהניסויים הישראליים שבוצעו על ידי האסטרונאוט אל"ם אילן רמון במעבורת החלל "קולומביה" במשימת STS-107 בשנת 2003.

הניסוי תוכנן על ידי תלמידי תיכון במסגרת תוכנית S*T*A*R*S.

## רקע
תוכנית STARS (Space Technology and Research Students) היא תוכנית שנועדה לשלב תלמידי תיכון בתכנון וניהול ניסויים אמיתיים.

התוכנית, שהובלה על ידי חברת Spacehab האמריקאית, שילבה 6 ניסויים מבתי ספר ברחבי העולם. החברה בנתה את תאי המטען למעבורת, במסגרת אחד הניסויים הראשיים של משימת STS-107. בית הספר בישראל זכה בתחרות לממש את הניסוי על המעבורת.

### תכנון הניסוי
הניסוי תוכנן על ידי קבוצה של 35 תלמידי חטיבת ביניים אורט מוצקין ע"ש יוני נתניהו בראשות מורתם לפיזיקה ד"ר אמירה בירנבאום (דוקטור לכימיה) ובהנחיית פרופ' אלי קולודני מן הפקולטה לכימיה בטכניון, האחראי המדעי על הניסוי. הפרויקט נוהל על ידי פרופ' יגאל קומם ופרופ' משה גלמן מהטכניון בשיתוף המינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך וסוכנות החלל הישראלית בראשות אבי הר-אבן.

## מבנה הניסוי
מטרת הניסוי "הגן הכימי" הייתה לחקור את המנגנון של גידול גבישים של תרכובות היוניות (קובלט כלורי (CoCl2) וסידן כלורי (CaCl2)) בתמיסת "מי-זכוכית" (תמיסה מימית של נתרן סיליקט, Na2SiO3) בסביבה של נפילה חופשית. על כדור הארץ- הגבישים "צומחים למעלה", כלומר בכיוון המנוגד לכח הכובד. בחלל – הגבישים צומחים לכל הכיוונים.

החומרים שנבחרו הם חומרים שנועדו לתת "גוון ישראלי" וצבעים כחול -לבן, כסמל דגל מדינת ישראל. התרכובת קובלט כלורי היא אדומה, אולם לאחר הכנסתה ל"מי-זכוכית" הצבע משתנה לכחול. צבעה של התרכובת סידן כלורי הוא לבן.

ביום השיגור היו התלמידים ומלוויהם במרכז החלל ע"ש קנדי וצפו במעבורת החלל העולה השמיימה. שש שעות לאחר שיגור הקולומביה, האסטרונאוטית קלפנה צ'אולה הפעילה תהליך אוטומטי של הכנסת גבישים לתוך תמיסת "מי זכוכית" והתגובה הכימית בין המלחים לבין "מי הזכוכית" החלה.

הניסוי נערך במקביל גם על כדור הארץ (בתנאי כבידה) וגם בחלל. הצילומים ששודרו ממעבורת החלל "קולומביה" לנאס"א בזמן אמת (תוך כדי גידול) הראו הבדלים משמעותיים בין גידול הגבישים בחלל לבין גידולם על פני כדור הארץ: בניסוי שנערך במעבורת החלל התגבש הסידן הכלורי תחילה בצורה של כדור סימטרי לבן ולאחר מכן התחיל להוציא מחושים עבים בכיוונים אקראיים. הקובלט הכלורי התגבש בצורת כדור פרוע כחול עם בליטות וזיפים לצדדים. כיוון הצמיחה בחלל היה שונה אפוא מאשר על פני כדור הארץ. גם זמן צמיחת הגבישים היה שונה: בכדור הארץ הושלמה הצמיחה תוך שלושים דקות ואילו בחלל היא נמשכה יותר מעשרים וארבע שעות.

כעבור שבעה ימים נערך ניסוי שני על ידי אילן רמון, ונמצא כי התוצאות חזרו על עצמן. בדו"ח לאחר הטיסה הוצהר כי 95% מהמידע שקיוו להשיג במהלך ניסוי הושג.

## ליל המדענים 2011
במהלך ליל המדענים בשנת 2011 השתתפו 4,207 איש בשחזור מיוחד של ניסוי "הגַן הכימי" וקבעו בכך שיא גינס עולמי בקטגוריה "שיעור הכימיה הגדול ביותר שנערך ב-13 מקומות במקביל".

## לעיון נוסף
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:כימיה: ניסויים
קטגוריה:פיזיקה: ניסויים
גוליית (שיר)

"**גוליית**" הוא שיר של להקת כוורת שנכתב על ידי אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מתאר את מלחמת דוד וגוליית ופורסם באלבום צפוף באוזן של הלהקה.

השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים בשנת תשל"ה.

## השיר והסיפור המקראי
השיר מגולל את סיפורו (הבדיוני בחלקו) של גוליית, החל מהולדתו ועד מותו בקרב דוד וגוליית. סיפור מלחמת דוד בגוליית אמנם מוזכרים בתנ"ך (), אך רוב השיר הוא פרי הדמיון ומשולב בהלצות.

### נקודות דמיון
גוליית מתואר בתנ"ך כענק שגובהו שש אמות וזרת. גם בשיר גוליית מתואר כענק אשר מגיל צעיר מטיל את מוראו על יתר האנשים:

בהמשך השיר מתואר ניצחונו של דוד על גוליית בעזרת רוגטקה:

תיאור זה מקביל לתיאור התנכ"י: . בנוסף, מילות השיר בסופו  מזכירות את חגיגות היהודים לאחר הניצחון על הפלשתים.

### נקודות שוני
רבות נקודות השוני בין השיר לבין הסיפור המקראי. ראשית, סיפור דוד וגוליית הונצח בחברה הישראלית כסיפור המראה את חוסנו של העם היהודי ואילו פתיחת השיר טוענת בהומור כי:

לידתו וגדילתו של גוליית המתוארים בשיר אינם מוזכרים בתנ"ך. גם נסיבות הקרב שונות לחלוטין: בסיפור המקראי מבקש שאול המלך מתנדב להילחם בגוליית ודוד מתנדב, ואילו בשיר דוד וגוליית נפגשים באקראיות, כאשר הקרב ניצת בעקבות התגרות של דוד בגוליית:  שורה זאת מבוססת על שורה מהשיר "בא אלי פרפר נחמד" מאת פניה ברגשטיין.

בשירו של סנדרסון, דוד השתמש ברוגטקה, בניגוד לתיאור התנ"כי שבה מתואר דוד משתמש בקלע. גוליית גם מוצג בשיר כאשקלוני ("ככה מדברים? שאל גוליית באשקלונית"), ואילו בתנ"ך מצוין שגוליית התגורר בגת. ייתכן שסנדרסון מתייחס לכך שבתנ"ך מוזכרת השפה 'אשדודית' (ב), אך סביר יותר שבחר ב"אשקלונית" בשל ההתאמה של המילה למשקל הפואטי של השיר (כמות ההברות במילה מתאימה בדיוק להשלמת השורה).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:שירי כוורת
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלון אולארצ'יק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
בלימה אטמוספירית

[250px|ממוזער|שמאל|הדמיית אמן של בלימה אטמוספירית, כפי שבוצעה על ידי ה-[MRO.]]
**בלימה אטמוספירית** (באנגלית: **Aerobraking**) או **בלימה אווירית** היא שיטה לשינוי מסלולו של רכב חלל, הנעזרת בכוח הגרר שמפעילה האטמוספירה על  רכב החלל המקטין את מהירותו. המעבר באטמוספירה נעשה בפריאפסיד (הנקודה הנמוכה) של המסלול, והאטת המהירות גורמת לירידת האפואפסיד (הנקודה הגבוהה) של המסלול, כלומר ניתן לעגל את המסלול ואף להנמיכו. הבלימה האווירית משמשת חלליות הנדרשות לשנות את מסלוליהן תוך שימוש בכמות מינימלית של דלק רקטי. תהליך הבלימה האווירית נעשה בהדרגה ותוך ביצוע חישובים מדויקים כדי למנוע גרר רב מידי עם האטמוספירה, העשוי להביא לפגיעה בחללית בדומה לתהליך החדירה לאטמוספירה.

## תיאור השיטה
כאשר גשושית בין-פלנטרית מגיעה ליעדה, עליה לשנות את מהירותה כדי "להילכד" בכוח המשיכה של גרם השמים ולהיכנס למסלול סביבו. כאשר יש צורך בכניסה למסלול נמוך סביב גרם שמיים בעל מסה משמעותית, שינוי המהירות עשוי להיות בסדרי גודל של מספר קילומטרים בשנייה. אם שינוי המהירות נעשה באמצעות דלק רקטי, נוסחת ציאולקובסקי מכתיבה כי על חלק ממסת החללית להיות דלק. דבר זה בתורו אומר שהחללית אינה יכולה לשאת רכיבים מדעיים רבים או משמעותיים (וכבדים), ו/או שיש צורך במשגר גדול ויקר לשיגור החללית. לכך באה שיטת הבלימה האטמוספירית, המאפשרת לבצע שינויים במסלול תוך שימוש בכמויות מזעריות של דלק. ניתן לשגר חללית למסלול אליפטי בעל אפואפסיד גבוה מאוד סביב גרם שמיים בעל אטמוספירה, ולעגל את המסלול תוך שימוש בגרר אטמוספירי. אם האטמוספירה צפופה מספיק, מעבר אחד בה עשוי להספיק. עם זאת, הבלימה האטמוספירית נעשית לרוב במספר מעברים באטמוספירה, ומכאן שבאזורים דלילים יותר שלה. דבר זה נעשה כדי למנוע חימום יתר כתוצאה מכוח הגרר, ומפני שאירועים שונים בתוך האטמוספירה, כגון מערבולות ושינויי טמפרטורה, מקשים על חיזוי שינוי המהירות שיושג במעבר יחיד. לעומת זאת, כשמבצעים את הבלימה במספר מעברים, יש מספיק זמן בסוף כל מעבר למדוד את שינוי המהירות ולבצע תיקונים נדרשים לקראת המעבר הבא. הכניסה למסלול הסופי בצורה זו עשויה לארוך זמן רב (מעל לשישה חודשים במאדים), ולדרוש מאות מעברים באטמוספירה. עם תום המעבר האחרון באטמוספירה יש לתת לחללית מעט אנרגיה קינטית, כלומר להפעיל את מנועיה, כדי להעלות את פריאפסיד המסלול אל מעל לאטמוספירה, שאם לא, סופה של החללית לחדור לאטמוספירה.

האנרגיה הקינטית ממהירות החללית מומרת במהלך הבלימה האטמוספירית לאנרגיית חום, ולכן על החללית להיות מסוגלת להתמודד עם חום זה. החללית צריכה להיות גם בעלת שטח פנים וחוזק מבני שיוכלו לשרוד את השפעות הגרר. החום והלחץ בעת בלימה אטמוספירית מבוקרת אינם גדולים כמו בחדירה ישירה דרך האטמוספירה: לשם המחשה, את הכוח אותו חוותה המארס גלובל סרוויור בעת ביצוע הבלימה האטמוספירית, שהיה כ-0.2 ניוטון למ"ר, ניתן להשוות לכוח שמפעילה רוח במהירות 60 קמ"ש על יד של בן אדם בגובה פני הים.

## ראו גם
* חדירה לאטמוספירה

## קישורים חיצוניים

* איך פועלת הבלימה האטמוספירית? 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות הנעה של חללית
חואקין סבינה

שמאל|ממוזער|250px|סבינה בהופעה בברצלונה, 2022
**חואקין רמון מרטינז סבינה**, המוכר כ**חואקין סבינה** (בספרדית: **Joaquín Sabina**; נולד ב-12 בפברואר 1949 באובדה, ספרד) הוא מוזיקאי יוצר ספרדי מצליח בכל העולם דובר הספרדית. שיריו עוסקים באהבה, בצדק, ובמקום של האדם בעולם.

## ביוגרפיה
חואקין סבינה הוציא ארבעה עשר אלבומי סטודיו, ארבעה תקליטים מהופעות חיות ושלושה אלבומי-אוסף, ועבד בשיתוף עם אמנים שונים בהרכבי צמד ועוד. הוא אף כותב עבור אמנים אחרים, דוגמת אנה בלן ומיגל ריוס. בצעירותו נרדף על ידי שלטונו של פרנקו וגלה ללונדון. עם חזרת הדמוקרטיה לספרד, חזר אליה והיה חלק מה"מובידה", ההתעוררות התרבותית במדריד שאחרי תקופת פרנקו. 

בשנת 2001 עבר סבינה שבץ מוחי קל שסיכן את חייו, אך הצליח להחלים ולחזור לשגרה. עם זאת, האירוע השפיע עליו מבחינה נפשית והוא סבל מדיכאון, אשר הביא לכך שסבינה הפסיק להופיע לתקופת-מה. לאחר שהתאושש, הוא הוציא את האלבום Dímelo en la calle ב-2002, ואת האלבום  Alivio de luto  בשנת 2005. ב-2009, יצא האלבום Vinagre y rosas- האלבום האחרון של סבינה עד כה, אשר נמכר ב-200 אלף עותקים בתוך חודש מיום יציאתו לשוק. האלבום זיכה את סבינה בשלושה אלבומי פלטינה.

סבינה שיתף פעולה עם זמרים ספרדיים ודרום אמריקאים, בהם: ז'ואן מנואל סראט, פבלו מילנס, פיטו פאאס, מרסדס סוסה, חואנס ועוד.

סבינה הוא אוהד מוכר של קבוצת הכדורגל אתלטיקו מדריד. לרגל חגיגות המאה של המועדון, בשנת 2003, חיבר סבינה שיר בשם "Motivos de un Sentimiento" ("סיבות של תחושה"), שמאז נחשב כ"המנון המאה", יחד עם ההמנון המקורי משנת 1974.

## פרסים ומועמדויות

## ראו גם
* ז'ואן מנואל סראט

## לקריאה נוספת

* Javier Menandez Flores, **Perdonen la tristeza**, Plaza y Janés, 2000


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:משוררים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1949
בית ספר ניסויי

[ממוזער|250px|בית הספר הניסויי של [ברטראנד ראסל.]]

**בית ספר ניסויי **הוא בית ספר העוסק ברציפות ובהתמדה בחדשנות חינוכית פדגוגית וארגונית, על ידי מיקוד וחידוד של כיווני עשייה לא שגרתיים לשיפור היעילות הארגונית, כלומר, למיצוי מיטבי של הייעוד ושל החזון הארגוני והפדגוגי. מתלוות לכך תצפיות לבדיקה שיטתית, העומדת בקריטריונים של מחקר מדעי.

## מאפייני בתי הספר הניסוייים
בתי הספר הניסוייים מטרתם יצירת ידע וגיבושו למודלים יישומיים של חדשנות חינוכית לשם הפצתם במערכת החינוך. בתי ספר אלה פועלים כולם על פי רציונל ומסגרת תאורטית העומדים במבחן קבלה למסגרת זו. במהלך חמש שנים מקבל בית הספר הדרכה ותמיכה במאמץ להפעלת הניסוי, הוא שייך לרשת תומכת ומלווה, ובתום חמש שנים מתאפשר לו להפיץ את המודל שפיתח. כל בית ספר מנהל תיעוד של הניסוי ומאפשר העברה והטמעה של הרעיונות החדשניים של המודל.

לצד ההוראה מתקיימות פעילויות חברתיות וחינוכית ענפות. בית הספר חייב לשקף במהותו תפיסות חברתיות בנות התקופה.

## תרומתם של בתי הספר הניסוייים
בתי הספר הניסוייים מעודדים בתלמידים שיקום ביטחון עצמי ונוטעים בהם דימוי עצמי חיובי. הם מקרינים אווירה חיובית לסביבה ויוצרים סטנדרט חדש, שמעודד את בתי הספר האחרים לנסות ולעשות דברים חדשים. המהפך שנוצר בבתי הספר הביא להישגים מרשימים בקרב התלמידים, בתחום הלימודי, האישי, הרגשי והחברתי.

ניסוי מיטבי משפר את היעילות ואת האיכות הארגונית-פדגוגית ומסייע לארגון לממש את ייעודו ואת חזונו.

## ראו גם
* חינוך פתוח
* חינוך דמוקרטי
* בית הספר הניסויי ירושלים

## קישורים חיצוניים
* דוגמות לבתי ספר ניסויים - אגף ניסויים ויזמות - משרד החינוך

## הערות שוליים

ניסויי
שארלוטטאון

**שארלוטטאון** (באנגלית: **Charlottetown**) היא עיר הבירה של הפרובינציה הקנדית אי הנסיך אדוארד והעיר הגדולה בו. העיר קרויה על שם הנסיכה שארלוט אשתו של ג'ורג' השלישי (1744–1818).

## היסטוריה
כחלק מההתיישבות הצרפתית באקדיה, הקימו ב-1720 אנשי מצודת לואיסבורג הצרפתים התיישבות באזור מול מיקומה הנוכחי של העיר כיום, בעברו השני של המפרץ. במסגרת מלחמת המלך ג'ורג' כבשו הבריטים את אי הנסיך אדוארד, אך השיבו אותו לצרפתים בהסכם אקס-לה-שאפל (Aix-la-Chapelle) ב-1748.

ב-1758, בשיאה של מלחמת הצרפתים והאינדיאנים כבשו הבריטים את האי ואת המבצר וגירשו את המתיישבים הצרפתים. הבריטים בנו בכניסה למעגן הטבעי שבמפרץ את מבצר אמהרסט (Fort Amherst), בסמוך למבצר הצרפתי הנטוש. ב-1763 נקבע בחוזה פריז ששטחי צרפת בצפון אמריקה יעברו לידי בריטניה. הבריטים נתנו חשיבות גבוהה לתהליך מיפוי וחקירת השטחים שברשותם
 ושנה לאחר ההסכם, מונה קפטן סמואל הולנד מחיל ההנדסה המלכותי לסוקר הראשי בשטחי בריטניה בעולם החדש. הולנד קבע את מיקומה הנוכחי של העיר כיישוב המרכזי באי (שאז נקרא סיינט ג'ון) וקרא לה על שם אשתו של מלך אנגליה. ב-1775 בזזו את העיר פריבטירים ממסצ'וסטס כחלק ממלחמת העצמאות של ארצות הברית, גנבו את חותם המושבה ושבו את פיליפסקולבק (Phillips Callbeck), אחד מאנשי הממשל של האי. ב-17 באפריל 1855 הוכרזה שארלוטטאון כעיר ומספר התושבים בה היה 6,500.

## גאוגרפיה ואקלים
העיר שוכנת לחופו של מפרץ שארלוטטאון שאליו נשפכים שלושה נהרות מתוך האי, כך שהעיר בנויה בצורת האות V כשהזרועות הם שניים מהנהרות. מול העיר, מתחבר המפרץ למצר נורת'אמברלנד שהוא חלק ממפרץ סנט לורנס.

האקלים בעיר הוא מושלג - ממוזג קר, כאשר הוא מתון יחסית לערים בתוך היבשת בגלל מיקום העיר במפרץ סנט לורנץ. הטמפרטורה הממוצעת בחודש ינואר (החודש הקר) היא C° 8− ויכולה לרדת עד C° 20− או פחות, אירוע שמתרחש כשמונה ימים בממוצע בשנה. המשקע העיקרי בחורף הוא שלג, כאשר הממוצע השנתי הוא 312 ס"מ. הטמפרטורה הגבוהה בחודש יולי (החודש החם) היא C° 23.2 עם משקעי גשם בממוצע של 117 ס"מ בשנה.

## כלכלה
הכלכלה בעיר מבוססת בעיקר על המגזר הציבורי שכולל את ניהול העיר, המחוז והפרובינציה, את מערכת הבריאות ואת מערכת החינוך. תעשיות טכנולוגיות, כימיות וביו-טכנולוגיות קיימות גם הן, אך במספר מועט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אי הנסיך אדוארד: ערים
קטגוריה:פרובינציות וטריטוריות קנדה: ערי בירה
קטגוריה:קנדה: ערי בירה קולוניאליות לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1764
1883 במדע

## גנטיקה
* הגדרת המונח אוגניקה על ידי פרנסיס גלטון.

## טכנולוגיה
* 24 במאי – פתיחת גשר ברוקלין.

## רפואה
* גילוי Vibrio cholerae על ידי רוברט קוך.

## נולדו
* 13 במאי – גאורגיוס פפניקולאו, רופא יווני (נפטר ב-1962)
* 24 ביוני – ויקטור הס, פיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל (נפטר ב-1964)
* 2 באוקטובר – קרל פון טרצגי, גאולוג אוסטרי (נפטר ב-1963)
* 8 באוקטובר – אוטו היינריך ורבורג, ביולוג גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1970)

## נפטרו
* 26 ביוני – אדוארד סאבין, אסטרונום וזואולוג בריטי (נולד ב-1788)

## קישורים חיצוניים

*
1884 במדע

## גאוגרפיה
* אוקטובר – בכנס בינלאומי הוחלט שקו גריניץ' יהיה קו בסיסי במערכת הקואורדינטות.

## טכנולוגיה
* בניית מקלע מקסים
* בניית טורבינת קיטור ראשונה על ידי צ'ארלס פרסונס.
* המצאת גלגל ניפקו.
* 9 באוגוסט – ספינת אוויר צרפתית מבצעת טיסה מבוקרת במשך 23 דקות ועוברת מרחק של 8 ק"מ במסלול מעגלי סגור.

## פיזיקה
* אוליבר הביסייד מנסח מחדש את משוואות מקסוול לכדי ארבע משוואות בשני משתנים, לניסוח המקובל כיום.

## כימיה
* הגדרת משוואת ארניוס לתיאור קבוע קצב.
* ניסוח עקרון לה שטלייה

## ביולוגיה ורפואה
* טקקי קאניירו מיפן גילה את הסיבה למחלת בריברי.
* גילוי החיידק המהווה סיבה של דיפתריה - שני מיקרוביולוגים גרמנים, אדווין קלבס ופרידריך לפלר גילו ובידדו את החיידק Corynebacterium diphtheriae, המכונה גם “בצילוס קלבס‑לפר” (“Klebs–Löffler bacillus”), שהוא הגורם הבקטריאלי לדיפתריה.
* הרופא והמיקרוביולוג הגרמני רוברט קוך ותלמידו פרידריך לפלר מגדירים את האקסיומות של קוך, כחלק מתאוריית החיידקים כגורמי מחלות. 
* תיאור ראשון של מחלת שארקו-מארי-טות.

## נולדו
* 28 בינואר – אוגוסט פיקאר, פיזיקאי שווייצרי (נפטר ב-1962)
* 23 בפברואר – קזימיר פונק, ביוכימאי פולני (נפטר ב-1967)
* 24 במרץ – פטר דביי, כימאי הולנדי חתן פרס נובל (נפטר ב-1966)
* 12 באפריל – אוטו מאירהוף, ביוכימאי גרמני חתן פרס נובל (נפטר ב-1951)
* 8 בנובמבר – הרמן רורשאך, פסיכיאטר שווייצרי (נפטר ב-1962)

## נפטרו
* 6 בינואר – גרגור מנדל, גנטיקאי אוסטרי (נולד ב-1822)
* 10 באפריל – ז'אן בטיסט דומה, כימאי צרפתי (נולד ב-1800)
* 10 במאי – שארל אדולף ווארץ, כימאי צרפתי (נולד ב-1817)
* 13 במאי – סיירוס מקקורמיק, ממציא אמריקאי (נולד ב-1809)
* 18 ביולי – פרדיננד פון הושטטר, גאולוג גרמני (נולד ב-1829)
* 11 בנובמבר – אלפרד ברם, זואולוג גרמני (נולד ב-1829)
* 25 בנובמבר – אדולף קולבה, כימאי גרמני (נולד ב-1818)

## קישורים חיצוניים

*
אלי בניטה

**אליהו (אלי) בניטה** (1928 - 21 בפברואר 2012) היה ראש מועצת מעלות-תרשיחא בין השנים 1966 ו-1969 ומאוחר יותר מנהל בית הבראה במעלות תרשיחא.

## קורות חייו
אלי בניטה נולד בשנת 1928 במרוקו שבצפון אפריקה למסעודה ולחיים בניטה. בשנת 1948, כשהיה בן 20, עלה למדינת ישראל בגפו. אלי בניטה לקח חלק בלחימה במלחמת העצמאות ולאחר המלחמה הוא חזר אל משפחתו באלג'יר, כדי לשכנע את כל בני המשפחה לעלות לישראל. 

בשנת 1955, עלה שוב לארץ ישראל, הפעם עם משפחתו, בגיל 27, תחילה השתלב כמזכיר בקופת חולים כללית, לאחר מכן היה שותף ומייסד מגן דוד אדום בעיר וכן היה חבר מועצה מטעם מפלגת מפא"י.

בשנת 1961, התחתן אלי עם רחל, ויחד הביאו לעולם את שלושת ילדיהם. מיכל הר-שמש (1962), חיים בניטה (1966) ודורון בניטה (1973).

בשנת 1966, נבחר אלי בניטה לראשות המועצה המקומית מעלות תרשיחא והוא כיהן בתפקיד עד שנת 1969.

בתקופת כהונתו כראש המועצה של מעלות תרשיחא, דאג בניטה לכלכלת תושבי מעלות והניע לפעולה יזמים עסקיים להקמה ופיתוח מספר מפעלים אשר מוקמו באזור התעשייה של מעלות תרשיחא, "טלרד", "גיבור תעשיות", "תע"ש" מפעלים ביטחוניים.

עם סיום תפקידו כראש מועצת מעלות תרשיחא, היה שותף להקמה וייסוד בית ההבראה לפועלי בניין, אותו ניהל במשך 30 שנה. היום פועל מתוך בית ההבראה, מלון אסיינדה. 

בניטה נפטר ב-21 בפברואר 2012, במעלות-תרשיחא.

במעלות נקראה כיכר על שמו.

## קישורים חיצוניים
* קווים לדמותו ופועלו של אלי בניטה ז"ל, באתר עיריית מעלות-תרשיחא 
* הענקת אות היובל לאלי בניטה

קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ראשי מועצת מעלות-תרשיחא
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:פעילים ציונים באלג'יריה
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון

שמאל|ממוזער|250px|הכניסה הראשית לבית ספר "למדה"
**האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון** (באנגלית: **London Academy of Music and Dramatic Art**) (בקיצור: **LAMDA** ובעברית 'למדה') הוא בית הספר למשחק המוביל במערב לונדון. נשיא 'למדה' הוא טימותי וסט, סגנית הנשיא היא ג'נט סוזמן והמנהלת הנוכחית שלו היא ג'ואנה ריד. ב-2011 חגג 'למדה' 150 שנה להיווסדו, והוא בית הספר לדרמה הוותיק ביותר בבריטניה ובאיים הבריטיים.

בין חברי המועצה המייעצת נמנים בריאן קוקס וסם מנדס.

מקום מושבה של האקדמיה של לונדון לאמנויות המוזיקה והדרמה הוא בית ספר למשחק שמקום מושבו ברובע האמרסמית'  שבלונדון.

במקרים רבים בוגרי האקדמיה מתקבלים לתיאטרונים הטובים בלונדון וכן להוליווד, לבי.בי.סי, לברודוויי ועוד.

בוגרי האקדמיה זכו בפרסים רבים ומגוונים ובכלל זה האוסקר, האמי ועוד.

הבחינות של 'למדה' בתחומים כמו לימודי שפה ודיבור, משחק, תקשורת, אמנויות הבמה, מבוצעות על ידי תלמידי חוץ ומוסדרות תקנית על ידי Ofqual, המשרד להסדרה של ההסמכה והבחינות באנגליה.

במתקני 'למדה' יש שלושה אולמות תיאטרון, מרחבים רבים לעריכת חזרות, וחדרי מפגשים. שלושת התיאטראות הן סיינסבורי, ואולפנאות למשחק קרנה ולינבורי.

### היסטוריה
האקדמיה למוזיקה נוסדה ב-1861 בתור בית ספר למוזיקה בלבד.

בשנות השמונים של המאה ה-19 החלה האקדמיה להציע לקהל בחינות בדיבור ושפה. מאז שוכללו הבחינות והתפתחו למערכת מקיפה של הערכה בתחום אומניות הבמה.

בשנות מלחמת העולם השנייה העתיקה האקדמיה את מקום מושבה מחוץ ללונדון ונפתחה מחדש בשנת 1945, אך חדלה להציע הכשרה מוזיקלית. עם זאת, שירה נותרה חלק בלתי נפרד מהכשרת השחקנים של האקדמיה.

## בוגרים ידועים
קלי רורבאך, ריצ'רד ארמיטאג', קולין בייקר, ג'יימי במבר, ג'ים ברודבנט, דלתה בורק, ג'יימס קליס, ג'ייסון קרטר, ג'וליאן שגרן, קים קטרל, איאן צ'ארלסון, סם קלאפלין, לואיס קולינס, דומיניק קופר, בריאן קוקס, בנדיקט קמברבאץ', בן דניאלס, ג'יימס ד'ארסי, דייזי דונובן, דיאנה דורס , צ'ואיטל אג'יופור, מארק פוירשטיין, ג'ייסון פלמינג, זן גסנר, טוני גולדווין, ג'יניפר גודווין, אנסטסיה גריפית', ויקטוריה המילטון, מרינה הנדס, ריצ'רד האריס, אנטוני הד, אדוארד הרמן, קלייר היגינס, ויליאם הוטקינס, קליב הורנבי, לי אינגלבי, ג'ורג' איניס, איימי אירווינג, זליקו איבנק, Dana Ivey, מרגרט ג'ון, רורי קיניר, רונאלד לאסי, אורן לביא, ג'ון לייט, ג'ון לית'גו, אנה מקסוול מרטין, בניטו מרטינז, נטשה מקאלהון, מייקל מוריאטי, סטיבן מוייר, הרמיוני נוריס, דייוויד אוילאו, נתניאל פרקר, קתרין פרקינסון, ג'וני פירסון, Nigel Planer, ג'מה רדגרייב, איוואן רהון, ג'יימס סקוט, רושאן סת, מרטין שו, דן שור, אלכסנדר סידיג, כרמן סילברה, קלייב סטאנדן, טובי סטיבנס, אד סטופרד, דייוויד סושה, טארה סאמרס, דונלד סאת'רלנד, ג'נט סוזמן, הארי טרדוויי, לוק טרדוויי, הרייט וולטר, יהודה אפרוני, דייוויד וורבק, שפרירה זכאי, יוסי אלפי, רות וילסון ודניאל שרמן.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר אקדמיית לונדון למוזיקה ולאמנויות דרמטיות

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:לונדון: תרבות
קטגוריה:לונדון: בתי ספר למשחק
עדו גולדברג

**עידו גולדברג** (באנגלית: **Iddo Goldberg**; נולד ב-5 באוגוסט 1975) הוא שחקן בריטי-ישראלי, אשר מוכר בעיקר בזכות תפקידו בתור בן בסדרה "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" (2007–2011) ברשת ITV, בתור פרדי ת'ורן בעונה הראשונה של סדרת הפשע "כנופיית ברמינגהאם" (2013) ברשת BBC Two, בתור אייזק וולטון בסדרה "סיילם" (2014–2017) ברשת NewsNation ובזכות הופעתו בתור בנט נוקס בסדרה הפוסט-אפוקליפטית "רכבת הקרח" (2020 ואילך) ברשת TNT.

## ביוגרפיה
גולדברג נולד בחיפה, ישראל. בגיל 10 היגר עם שני אחיו והוריו ללונדון, אנגליה. אביו של גולדברג, נולד בריגה, לטביה, היגר במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 לרודזיה הצפונית (כיום זמביה) ועבר ללמוד בלונדון, שם גם קיבל תואר ראשון באדריכלות. משפחתה של אמו של גולדברג יושבת בירושלים, ישראל. הוריו של גולדברג הכירו לראשונה כאשר אביו הגיע לחופשה בישראל. לאחר שהיגר ללונדון למד שם בבית ספר יהודי; יש לו גם קרובי משפחה בחיפה, ישראל.

## קריירה
עדו גולדברג שיחק בכמה תפקידים מרכזיים בטלוויזיה ובקולנוע, בהם: ברנדון ב"מקושרים" ב-BBC Prime, בן בסדרת הטלוויזיה של רשת ITV הבריטית "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" ובסרט המלחמה האמריקאי משנת 2008 "התנגדות", בכיכובם של דניאל קרייג ולייב שרייבר. בשנת 2011 שיחק בסרט הטלוויזיה "כריסטופר ובני מינו" של ה-BBC, המבוסס על הרומן באותו שם משנת 1976 מאת כריסטופר אישרווד.    

הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרת הדרמה "המנטליסט", בדרמת הנעורים "סקינס", בסדרה הקומית "הממלכה הקטנה" ובסדרת הדרמה "הולבי סיטי" ועוד. הוא שיחק בתפקידים קטנים יותר בסרטים שונים, בהם "התייר" ו״NCIS". בשנת 2014 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "סיילם", בדמותו של איזק וולטון למשך 3 עונות, אותה הפיק וכתב בראנון בראגה.    

גולדברג לוהק לתפקיד כפול ביקום החץ הטלוויזיוני- ב-2015 כדוקטור ט.ו.מורוו והטורנדו האדום בפרק של הסדרה "סופרגירל", והחל מ-2017 שב לדמות הטורנדו האדום (בגרסת יקום-X) בסדרת הרשת המונפשת "לוחמי החופש: הריי" (דיבוב). ב-2017 שיחק גם בסרט "אשתו של שומר גן החיות". ב-2019 שיחק בסרט "האוטו של השכן". גולדברג שיחק בתפקיד פרדי ת'ורן בעונה הראשונה של הסדרה "כנופיית ברמינגהאם".

בשנת 2020 שיחק בשלושה פרקים בסדרה האמריקאית "וסטוורלד" מבית HBO, והוא משחק בתפקיד מרכזי בסדרה הפוסט-אפוקליפטית של רשת TNT האמריקאית "רכבת הקרח" בתור בנט נוקס.

בשנת 2023 שיחק את דמותו של טדי בסדרה האמריקאית "רוחות ביירות" פרי יצירתם של ליאור רז ואבי יששכרוף עבור רשת שואוטיים. 

## חיים אישיים
ביוני 2012 נישא גולדברג לשחקנית האנגלייה אשלי מדקוויי, אשר שיחקו ביחד בסדרות "וידוייה הסודיים של זונת צמרת" ו"סיילם" ובספטמבר נולד בנם הראשון. 

גולדברג הביע ברשתות החברתיות את תמיכתו בישראל בזמן מלחמת חרבות ברזל.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'סטין רביץ, "כוכבת הסדרה Revenge תינשא ביוני!", Celebrity News, 12 במרץ 2012

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1975
פולקסבינה

שמאל|ממוזער|180px|תיאטרון פולקסבינה
**פוֹלְקְסבִּינֶה** (בגרמנית: **Volksbühne**, כלומר "תיאטרון העם") הוא תיאטרון בברלין, גרמניה. הוא נמצא בכיכר רוזה לוקסמבורג, במרכז שכונת מיטה, היכן ששכנה בירתה של גרמניה המזרחית.

פולקסבינה נבנה בשנים 1914-1913 ותוכנן בידי האדריכל היהודי-הונגרי אוסקר קאופמן, אליו חבר הפסל פרנץ מצנר. שורשיו בארגון Freie Volksbühne (התיאטרון החופשי של העם) שראה בחזונו ב-1892 "תיאטרון של העם". מטרת הארגון הייתה להציג הצגות חברתיות-ריאליסטיות אקטואליות במחיר שווה לכל נפש. הסיסמה המקורית שנכתבה על הבניין הייתה Die Kunst dem Volke (אמנות העם). במהלך מלחמת העולם השנייה, ניזוק התיאטרון קשות, בדומה ליתר ברלין. בשנים 1954-1950 הוא נבנה מחדש בהתאם לתכנונו של הארכיטקט הנס ריכטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאטרון פולקסבינה - Forever Young

קטגוריה:ברלין: תיאטראות
עיצור שפתי-שיני, חוכך, קולי

**[[עיצור]] [[עיצורים שפתיים-שיניים|שפתי־שיני]] [[עיצורים חוככים|חוכך]] [[קוליות העיצורים|קולי]]** הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא V לטינית  (או נו יוונית קטנה) /v/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-v. זהו הצליל לאותיות **[[ב|בי"ת רפה]]** ו-**[[ו|ו"ו]]**.

## התרחשות

## ראו גם

שפתי-שיני, חוכך, קולי
אריינוצרטופס

**אריינוצרטופס** (שם מדעי: *Arrhinoceratops*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון. פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים ללא קרן אף" (א, α -לא או ללא, ריינו ρινο - אף, צראט/קראט κερατ - קרן, אופס ωψ - פנים). שם זה ניתן לו על ידי מגלו, ויליאם פארקס, כיוון שחשב שלא הייתה לו קרן אף, אך ניתוח נוסף של הממצאים הראו שכן הייתה לו קרן אף קטנה. האריינוצרטופס חי בקרטיקון העליון במאסטריכט כמה מיליוני שנים לפני הטריצרטופס אך הוא היה בן זמנו של האנכיצרטופס. הוא חי באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו בקנדה. הוא היה דינוזאור צמחוני שהלך על ארבע. כמו שאר הצרטופסיים בתת-המשפחה כסמוזאורים הוא היה בעל עטרה ארוכה בחלק האחורי של הגולגולת, ו-3 קרניים: 2 קרניים ארוכות מעל אזור הגבות וקרן קצרה מעל האף. מעריכים שאורכו היה כ-6 מטר.

## גילוי ומינים
האריינוצרטופס תואר מדעית על ידי ויליאם פארקס ב-1925 שתיאר גולגולת מעוכה למחצה, וקצת מעוותת, ללא לסת תחתונה. המאובנים נאספו בקניון פרסת הסוס ליד נהר דיר ריבר באלברטה ב-1923 על ידי משלחת מחקר מאוניברסיטת טורונטו.

רק מין אחד תואר: *A. brachyops*. ב-1946 נחשפו מאובנים חדשים ביוטה, והללו תוארו כמין חדש בשם *A. utahensis* על ידי גילמור. ניתוח מאוחר יותר הראה ששרידים אלה היו למעשה טורוזאורוס ולא מין חדש של אריינוצרטופס.

## מיון

האריינוצרטופס היה דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים, דינוזאורים בעלי קרניים ששגשגו בקרטיקון העליון באמריקה הצפונית וכנראה גם באסיה. הצרטופסיים היא משפחה של הצרטופסים, שהם מסדרת Ornithischia - דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף.

בצרטופסיים הוא היה שייך לתת-משפחת ה-כסמוזאורים שהתאפיינה בעטרה ארוכה בחלק האחורי של הגולגולת, ו-3 קרניים: 2 קרניים ארוכות מעל אזור הגבות וקרן קצרה מעל האף. 

מעריכים שהוא היה קרוב לטורוזאורוס וגם לאנכיצרטופס, הפנטצרטופס והכסמוזאורוס.

## תיאור
ממוזער|250px|איור המציג שחזור של אריינוצרטופס 

האריינוצרטופס ידוע רק בזכות הגולגולת שלו, ולא נמצאו מאובנים של שאר חלקי הגוף, ולכן הפלאונטולוגים יודעים מעט לגבי האנטומיה שלו. למרות זאת, הפלאונטולוגים מניחים שגופו לא היה שונה משאר הצרטופסיים והיה אופייני לדינוזאורים אלה. בהתבסס על הגולגולת, הם העריכו את אורכו בכ-6 מטרים.

הגולגולת היא בעלת עטרה ובה שני "חלונות" בצורת אליפסה. קרני הגבה שלו היו ממוצעות באורכן ביחס לשאר ה-Chasmosaurinae אך קרן האף שלו הייתה קצרה וקהה יותר ביחס לשאר הצרטופסיים. קוטנה של קרן האף ומצבה הלא טוב של הגולגולת הביא את פארקס לחשוב שלא הייתה לו קרן אף ולקרוא לו בשם "אריינוצרטופס" ("פנים בעלות קרניים ללא קרן אף").

האנכיצרטופס היה צמחוני ואכל בעיקר שרכים, ציקסינים ומחטניים. הוא השתמש במקור שלו כדי לתלוש את העלים, ולעס אותם באמצעות מערכת שיניים בחלק האחורי של הלסתות.

## לקריאה נוספת

* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* Groups of dinosaurs 

## הערות שוליים

קטגוריה:כסמוזאורים
קטגוריה:קנדה: פלאונטולוגיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1925
ארתור זנטי

**ארתור נברטה זנטי** (בפורטוגזית: **Arthur Nabarrete Zanetti**; נולד ב-16 באפריל 1990 בסאו קאטנו דו סול) הוא מתעמל ברזילאי המתמחה בתרגיל הטבעות. זנטי הוא האלוף האולימפי בתרגיל זה באולימפיאדת לונדון (2012).

זנטי התחרה לראשונה באליפות העולם בהתעמלות בשנת 2007, באליפות שנערכה בשטוטגרט, אך לא הגיע להישגים גבוהים. בשנת 2009, באליפות שנערכה בלונדון. העפיל לשלב הגמר מהמקום השמיני, ובגמר סיים במקום הרביעי.

בשנת 2011 זכה במדליית הזהב באוניברסיאדה שנערכה בשנז'ן, והיה למתעמל הברזילאי הראשון שרושם הישג כזה. בהמשך השנה זכה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה בטוקיו. בכך רשם תקדים נוסף, כשהיה לברזילאי הראשון שזוכה במדליה בתרגיל הטבעות באליפות העולם. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה זכה במדליית כסף נוספת, וכן היה שותף לזכייתה של נבחרת ברזיל במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית. באולימפיאדת לונדון (2012) רשם זנטי היסטוריה נוספת, כשהיה למתעמל הברזילאי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שזכה במדליית זהב בתרגיל הטבעות.

באוניברסיאדה שנערכה ב-2013 בקאזאן שמר על תוארו, וזכה במדליית הזהב בטבעות. בהמשך השנה זכה באליפות העולם שנערכה באנטוורפן, גם כן בתרגיל הטבעות. באליפות העולם שנערכה ב-2014 בנאנינג איבד את תוארו לסיני ליו יאנג, אך זכה במדליית הכסף. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ב-2015 זכה במדליית זהב נוספת בתרגיל הטבעות, וכן היה שותף לזכייתה של נבחרת ברזיל במדליית הכסף. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליה האולימפית השנייה שלו, מדליית הכסף, בתרגיל הטבעות.

## קישורים חיצוניים

* 

* ארתור זנטי באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

קטגוריה:מתעמלים ברזילאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברזיל
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טבעות
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1990
קטגוריה:מתעמלים ברזילאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
נתיחת החייזר

**נתיחת החייזר** (באנגלית: **Alien Autopsy**) הוא סרט קומדיה ומדע בדיוני בריטי שיצא בשנת 2006, העוסק באופן הומוריסטי באופן שבו הופק סרטון נתיחת גופת חוצן משנת 1995. הסרט בוים על ידי ג'וני קמפבל ומככבים בו דקלן דונלי ואנתוני מקפרטלין.

## עלילת הסרט
עלילת הסרט מבוססת באופן רופף ביותר על האופן שבו לטענתם של צמד המפיקים הבריטים ריי סנטילי וגארי שופילד הם הפיקו את סרטון התרמית הנודע של נתיחת גופת החוצן שזכה לפרסום ולהתעניינות עולמית רבה במהלך שנת 1995.

בתחילת הסרט סנטילי ושופילד נוסעים לארצות הברית, לעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו, על מנת לרכוש מזכרות של אלביס פרסלי אותם הם מעוניינים למכור בהמשך בלונדון. בארצות הברית ריי וגארי פוגשים בצלם צבאי לשעבר בשם הארווי, אשר מוכר להם סרט שחור ולבן של הופעה חיה נדירה של פרסלי. בהמשך ריי מצטרף להארווי למיאמי כדי לצפות בסרט משנת 1947 שמציג לכאורה נתיחה שלאחר המוות של חוצן שנערכה בבסיס צבא אמריקני בניו מקסיקו לאחר תקרית רוזוול. הארווי דורש שריי ישלם לו 30,000 דולרים על הסרט. בעקבות כך גארי וריי מחפשים משקיע שיעביר לרשותם את הכסף. בהמשך סוחר אמנות הונגרי בשם לסלו בורוס, נותן לריי 30,000 דולרים לצורך רכישת הסרט. הארווי מקבל את הכסף ונותן לריי וגארי את הסרט. לצערם, הסרט נהרס לחלוטין מהחום והלחות ולא ניתן יותר לצפות בו. בניסיון נואש להציל את עצמם, הצמד מחליט לזייף את סרט הנתיחה על מנת לרצות את בורוס. ריי וגארי מצלמים את הסרט בסיוע כמה חברים, ובעזרת בובה ריאליסטית למדי של חוצן אותה הם ממלאים בקרביים מהאטליז של חבר.

לאחר שהם מסיימים לצלם את הסרט הם מעבירים העתק של הסרט לרשותו של בורוס אשר נהרג בהמשך על ידי רכב שטח (כביכול ה-CIA) בעת שהוא עמד עירום במרכז של מעגל תבואה. בסופו של דבר הצמד מצליח למכור את הסרט לרשתות שידור שונות ברחבי העולם.

בסוף של הסרט ריי מקבל לידיו העתק משופץ ותקין של סרט נתיחת החוצן המקורי משנת 1947, אותו ריי העביר במקור לצוות מומחים בתקווה שאולי אלו יצליחו איכשהו לשחזר את שאבד. לאחר שהם צופים בסרט, ריי וגארי מחליטים להעלים אותו, שכן הם מעדיפים שלא לעבור את כל הבלאגן שחוו בשנית.

## צוות השחקנים
* דקלן דונלי - בתפקיד ריי סנטילי
* אנתוני מקפרטלין - בתפקיד גארי שופילד
* ביל פולמן - בתפקיד באנר מורגן
* הארי דין סטנטון - בתפקיד הארווי
* אומיד ג'לילי - בתפקיד מליק
* גץ אוטו - לסלו בורוס
* ג'ון קייטר - מוריס
* דייוויד תרלפול - ג'פרי
* ג'ונתן קוי - מנהל המוזאון

## ראו גם
* נתיחת גופת חוצן (סרטון תרמית)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-2000
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2006
התיאטרון הרפרטוארי האמריקני

שמאל|ממוזער|180px|מרכז הדרמה לב
**התיאטרון הרפרטוארי האמריקני** (באנגלית: **American Repertory Theater**; ובקיצור: **A.R.T.**) הוא תיאטרון ללא כוונת רווח השוכן בקיימברידג', מסצ'וסטס.

## אודות התיאטרון

הוא נוסד ב-1980 בידי רוברט ברוסטין (Brustein) וידוע במחויבותו למחזאות אמריקנית חדשה ובניסויים בתיאטרון-מוזיקלי; לעיסוק בעבודות עזובות מהעבר ולמיסודם של טקסטים קלאסיים, תוך פירושם מחדש בדרכים חדשות. במרוצת שלושים השנים האחרונות הוא זכה בפרסים היוקרתיים ביותר באמריקה, בכללם פרס פוליצר (1982), פרס טוני (1986) ופרס Jujamcyn (1985). בדצמבר 2002 זכה התיאטרון הרפרטוארי האמריקני בפרס התיאטרון הלאומי על מצוינות, ובמאי 2003 הוא נבחר לאחד משלושת התיאטראות הטובים ביותר בארצות הברית בידי טיים מגזין. התיאטרון שוכן במרכז הדרמה לב באוניברסיטת הרוורד, במבנה "מרכז הדרמה לוב" (Leob Drama Center) שתכנן יו סטאבינס ב-1960.

ב-2002 במאי התיאטרון רוברט וודוורף נבחר לכהן כמנהלו האומנותי של התיאטרון. לאחר לכתו של וודוורף, לקח את המושכות גדעון לסטר וכיהן בתפקיד בעונת 09–2008. במאי 2008 דיאנה פאולוס נבחרה למנהלת האומנותית החדשה. פאולוס, בוגרת הרווארד, היא במאית תיאטרון ואופרה בעלת שם. בין עבודותיה: המחזמר The Donkey Show, שרץ במשך שש שנים באוף ברודוויי, הפקה של בית האופרה של שיקגו; והפקת התיאטרון הציבורי (The Public Theater) משנת 2008 של המחזמר שיער, שזכה בפרס טוני, על ההעלאה המחודשת הטובה ביותר של מחזמר.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של דיאנה פאולוס
* התיאטרון הרפרטוארי האמריקני, בInternet Broadway Database
* מדריך לספרים וחומרים נלווים על התיאטרון הרפרטוארי האמריקני, בספריית הוטון, אוניברסיטת הרווארד

קטגוריה:אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מסצ'וסטס: מבנים
קטגוריה:מסצ'וסטס: תרבות
קטגוריה:קיימברידג' (מסצ'וסטס)
קטגוריה:תיאטרון אמריקאי
קטגוריה:זוכי פרס טוני לשם כבוד
הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג'

הנסיך **ג'ורג' ויליאם פרדריק צ'ארלס, דוכס קיימברידג**' (באנגלית: **George William Frederick Charles**; 26 במרץ 1819 – 17 במרץ 1904) היה איש צבא בריטי והמפקד העליון של הכוחות בין 1856–1895. ג'ורג' היה נכדו של המלך הבריטי ג'ורג' השלישי, אביו הנסיך אדולפוס היה בנו העשירי של המלך. הנסיך ג'ורג' ירש את התואר דוכס קיימברידג' בשנת 1850 לאחר מות אביו.

## ביוגרפיה
ג'ורג' נולד ב-26 במרץ 1819 בהנובר, לנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ולאוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של פרידריך, נסיך הסן-קאסל וקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן.

בשנת 1837 לאחר שירות קצר בצבא ממלכת הנובר, התגייס ג'ורג' לצבא הבריטי בדרגת קולונל. בשנים 1838–1839 פיקד ג'ורג' על הכוחות בגיברלטר, ולאחר שירות באירלנד מונה ג'ורג' באפריל 1842 למפקד רגימנט ההוסרים האירי ה-8 המלכותי של המלך. בשנים 1842–1845 כיהן ג'ורג' כמושל האיים היוניים, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובין השנים 1852–1854 הוא היה מפקח חיל הפרשים.

עם פרוץ מלחמת קרים הועלה ג'ורג' לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-1, עמה לחם בקרבות השונים במלחמה. לאחר המלחמה הועלה ג'ורג' לדרגת גנרל, ומונה למפקד העליון של הכוחות וליועצו הצבאי של שר המלחמה, ובתוקף תפקידו דאג לשיפור ציוד החיילים. ב-9 בנובמבר 1862 הועלה ג'ורג' לדרגת פילדמרשל, ובשנת 1895 פרש ג'ורג' מתפקידו.

כוחו ושמיעתו של ג'ורג' נחלשו בשנותיו המאוחרות, ובהלוויה של המלכה ויקטוריה הוא לא היה מסוגל לרכוב ונאלץ להשתתף כשהוא מובל בכרכרה. באוגוסט 1903 ביקר ג'ורג' את ביקורו האחרון בגרמניה. ב-17 במרץ 1904 מת ג'ורג' בלונדון, כתוצאה מדימום בבטן. לאחר מותו ללא ילדים במסגרת הנישואין, תואר הדוכסות לא היה בשימוש במשך 107 שנים, עד שהמלכה אליזבת השנייה העניקה אותו לנכדה ויליאם, נסיך ויילס, שהוא דוכס קיימברידג' החל משנת 2011.

## משפחתו
בשנת 1847 התחתן ג'ורג' עם השחקנית שרה פיירברוטר, ללא היתר מהמלכה כפי הנדרש מכוח חוק הנישואים המלכותיים 1772, ומשום כך לא יכלו ילדיו לרשת את תאריו לאחר מותו. לזוג נולדו 3 ילדים:
* ג'ורג' פיצג'ורג' (1843–1907)
* אדולף פיצג'ורג' (1846–1922)
* אוגוסטוס פיצג'ורג' (1847–1933)

## תארים
בתור נכדו של המלך ג'ורג' השלישי, ג'ורג' נולד עם התואר **נסיך הנובר** ו**דוכס בראונשווייג-ליננבורג**. לאחר מות אביו קיבל כאמור את התואר **דוכס קיימברידג**'. בנוסף לאורך השנים קיבל תארים, עיטורים ותוארי אבירות במסדרים שונים:

*  אביר של צדק במסדר ג'ון הקדוש

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:דוכסי קיימברידג'
קטגוריה:נסיכים אנגליים ובריטיים
קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:אבירים וגבירות של מסדר הדרדר
קטגוריה:אבירים וגבירות של מסדר פטריק הקדוש
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר הגואלפים
קטגוריה:מסדר כוכב הודו: אבירים מפקדים גבוהים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר האימפריה ההודית: אבירים מפקדים גבוהים
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת קרים
קטגוריה:פילדמרשלים בריטים
קטגוריה:הנובר: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1819
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1904
פודמיז'קלה הול

אולם **פודמיז'קלה** (סלובנית: Dvorana Podmežakla; "מתחת למיז'קלה") נקרא על שם רכס מיז'קלה שממוקם סמוך לעיר יסניצה ואורכו כ-15 ק"מ. האולם הוקם ב-1978 בעיר יסניצה על שטח בו הייתה קיימת זירת קרח פתוחה שסביבה הוקמו יציעי עץ כבר ב-1954 וב-1978 קורתה. האולם הכיל 2,500 מקומות ישיבה והשאר מקומות עמידה. עד שנת 2010 הכיל כ-4,500 מקומות ישיבה ועמידה ובשיפוץ שנעשה אותה שנה נוספו עוד 1000 מקומות. במסגרת אירוח משחקי אליפות אירופה בכדורסל 2013 הותקנו מושבים גם במקומות העמידה ומשטח הקרח הוסב למשטח כדורסל תיקני.

הזירה אירחה תחרויות הוקי קרח ותחרויות החלקה על קרח, בהן: אליפות העולם בהוקי קרח דרג C ב-1966 ואליפות העולם בהוקי קרח דרג B ב-1998. באולם נערכים גם קונצרטים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אולמות כדורסל בסלובניה
גדי דגון

**גדי דגון** (1 באוקטובר 1957 – 25 בינואר 2021) היה צלם אמנותי ישראלי.

## ביוגרפיה
גדי דגון נולד במלבורן, אוסטרליה, לאב ניצול השואה ולאם שגדלה בתל אביב. ב-1960 עלה עם משפחתו לישראל וגדל בצהלה. אביו, לאון דגון, היה מתקן מצלמות, ואחר-כך סוכן של חברת פולארויד בישראל וצלם אוויר בחיל האוויר. גדי דגון החל לצלם למחייתו בגיל שלוש עשרה. בצה"ל שירת כצלם בחיל השריון.

היה עוזרם של הצלמים גברא מנדיל, מיקי אסטל ובן לם.

ב-1977 הקים ביחד עם רמי רוטהולץ את הירחון "מבט ספורט" שיצא לאור במשך שנה. ב-1978, אדם ברוך, שהפך למורו ורבו, קיבל אותו לעבודה בירחון "מוניטין". דגון היה צלם המערכת הראשון של ירחון זה. בנוסף, עבד בשביל מעריב, ידיעות אחרונות, הארץ, גלובס, העולם הזה ו"שישי", מגזין אותו אדם ברוך הוציא. היה בעל טור במוסף הארץ, בימים שדב אלפון שימש כעורך המוסף.

דגון צילם פוליטיקאים שונים במערכות בחירות רבות, כמו בנימין נתניהו, שמעון פרס, יצחק שמיר ועוד. הוא עבד ביחד עם הבולטים שבמעצבים הגרפיים בישראל, בהם דוד טרטקובר, גדעון עמיחי וצבי לוין.

החל מ-1990, מאז שאוהד נהרין התמנה למנהלה האומנותי של להקת בת שבע, הפך דגון לצלם הבית של הלהקה. הוא צילם להקות מחול עצמאיות. בתיאטרון הרבה לעבוד עם חנוך לוין וצילם את דיוקנו הידוע.

החל מ-1996 צילם את רוב הצילומים של תיאטרון גשר. שימש במשך 16 שנה צלם הבית של האופרה הישראלית והיה צלם הבית של התיאטראות החאן ותמונע. צילם חלק ניכר מהצגותיהם של תיאטראות בית ליסין והבימה.

דגון צילם בעיקר ריטואלים, טקסים, תנועה ודיוקנאות.
השתתף בהרבה מאוד תערוכות צילום.
מנישואיו נולדו לו שני ילדים. בנו הבכור, מיכאל דגון, הוא שף ותקליטן.

דגון נפטר ב-25 בינואר 2021 בגיל 64. הותיר אחריו את אשתו ושני ילדיו.

## ספרים עם תצלומיו
* נילי דגן, **מאחורי המלחמה רואים את הים: שירים,** אבן חושן, 2010. 
* בן בר-שביט (עורך), **חנוך לוין תיאטרון – צילום גדי דגון**, 2010. 
* מרדכי עומר (אוצר)**, גרפיטי בכיכר יצחק רבין נובמבר 1995**, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1996. 
* **אחד מי יודע: אוהד נהרין, להקת מחול בת-שבע, 2006-1990**, עם עובד, 2006. 
* עופר כליף, **חסר לך בורג: המדריך הישראלי לתיקונים ולאחזקת הבית**, עם עובד, 2005. 
* **קרן קיימת ומצלמת: תמונות מהקופסה הכחולה 1903–2003**, חברת החשמל, 2003. 
* יהודה ליטני, **לא על החומוס לבדו: חומוס, שמן זית, מראי מקום**, דניאלה די-נור, 2000. 
* **אבות ובנות**, דניאלה די-נור, 2000. 
* **העמדת פנים**, מוזיאון לאמנות ישראלית, 1990. 
* אילן גולדהירש; טל ברודי, **סל של חרוזים**, ד. פלד, 1983. 

## תערוכות (רשימה חלקית)
* **אני כישלון של ישבן – דיבור אודות אלוהים** – תיאטרון תמונע.
* **רוקד עם מצלמה** – גלריית ברוורמן, אוצרת נעמי אביב (2008)
* **גרפיטי בכיכר רבין** – מוזיאון תל אביב לאמנות, אוצר מרדכי עומר (1995).
* **העמדת פנים** – המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, אוצרת נעמי אביב (1990).

## קישורים חיצוניים

* 
* צבי גורן, ריאיון: חנוך לוין על פי גדי דגון, באתר הבמה, 27 בפברואר 2011
* 
* 
* צילום מחול: גדי דגון, באתר DanceTalk
* גדי דגון מציג: לחשוב אל מחוץ לקובייה, באתר הידען, 9 במרץ 2010
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטרליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021