open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לינק אנד קו 03

**לינק אנד קו 03** (בסינית: **领克03**) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית-שוודית לינק אנד קו חברת בת של ג'ילי וזיקר אשר מיוצרת משנת 2018 ועד היום בסין.

## לינק אנד קו 03

* דגמי לינק אנד קו 03 משווקים בסין מאוקטובר 2018.
* 4 דלתות.
* 5 נוסעים.
* פלטפורמה משותפת עם דגם ולוו XC40 .
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* קיבולת מכל דלק: 50 ליטר.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.5 שניות (מנוע 1.5 ליטר המפיק 165 כ"ס, מגדש טורבו).
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.9 שניות (מנוע 1.5 ליטר המפיק 180 כ"ס, מגדש טורבו).
* מחיר היחידה נע בין 116,800 - 151,800 רנמינבי (שנת 2018, בסין).

## תמונות

קובץ:Lynk & Co 03 00001 China 2019-04-02.jpg | דגם לינק אנד קו 03 
קובץ:Lynk & Co 03 00002 China 2019-04-02.jpg | דגם לינק אנד קו 03
קובץ:Lynk & Co 03 00003 China 2019-04-02.jpg | דגם לינק אנד קו 03
קובץ:Lynk & Co 03 00004 China 2019-04-02.jpg | דגם לינק אנד קו 03


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
פיזרדוואן

**פיזרדוואן** (בהונגרית: **Füzérradvány**) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-429 תושבים בשנת 1990 עד ל-272 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-36%).

במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובמקום קיימים שרידים של בית קברות יהודי.

## קישורים חיצוניים
* 

* הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
מדף הקרח גץ

**מדף הקרח גץ** (באנגלית: **Getz Ice Shelf**) הוא מדף הקרח האנטארקטי הגדול ביותר, בחוף אנטארקטיקה הפונה לאוקיינוס השקט. 

אורכו של מדף הקרח 500 קילומטרים, ורוחבו בין 30 ל-100 קילומטרים. 

שטחו של מדף הקרח 35,742 קמ"ר.

מדף הקרח גובל בחוף הובס ובחוף באקוטיס של ארץ מרי בירד, בין רמת מקדונלד וחצי האי מרטין. 

ממדף הקרח בולטים כמה איים גדולים (וכן איים נוספים מוטמעים חלקית או בחלקם במדף הקרח).

מדידות טמפרטורות בעונת הקיץ האנטארקטי בין השנים 1994 ו- 2010 מראות שהמדף נתון לשינויים אוקיאניים חזקים יותר, מאשר מדפים אנטארקטיים אחרים. מתחת למי פני השטח הקרים, ישנם זרמים חמים יותר ויש שינויים במליחות המים - דבר המעיד על שינויים בתרמוקלינה בשנים אלה (ועליית זרמים חמים לגובה גבוה יותר), ובשל כך שיעור ההמסה המחושב של מדף הקרח נע בין 1.1 ל-4.1 מטרים של קרח מדי שנה (ובשל כך מדף הקרח גץ הוא המקום הגדול ביותר של מי קרח נמסים באוקיינוס הדרומי). 

## היסטוריה
### גילוי מדף הקרח
חלקו של מדף הקרח ממערב לאי סיפל התגלה על ידי התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית בדצמבר 1940. 

חלקו המזרחי של מדף הקרח (ממזרח לאי סיפל), מופה לראשונה באמצעות תצלומי אוויר שצולמו במהלך מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית בין השנים 1947–1946.

מדף הקרח כולו מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בין השנים 1965–1962.

### מקור השם
שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1939. 

מדף הקרח נקרא על שמו של ג'ורג' פ. גץ (George F. Getz) משיקגו במדינת אילינוי שבארצות הברית, שסייע באספקה עבור משלחת החקר האנטארקטית.

## לקריאה נוספת
• Jacobs, S., C. Giulivi, P. Dutrieux, E. Rignot, F. Nitsche, and J. Mouginot, **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/epdf/10.1002/jgrc.20298 Getz Ice Shelf melting response to changes in ocean forcing]**, J. Geophys. Res. Oceans,118, 4152–4168, doi:10.1002/jgrc.20298

• MARGIE TURRIN, **[https://blogs.ei.columbia.edu/2016/11/06/year-by-year-line-by-line-we-build-an-image-of-getz-ice-shelf/ Year by Year, Line by Line, We Build an Image of Getz Ice Shelf]**, NOVEMBER 6, 2016

• Assmann, K. M., Darelius, E.,Wåhlin, A. K., Kim, T. W., Lee, S. H., **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/epdf/10.1029/2018GL081354 Getz Warm Circumpolar Deep Water at the western Getz Ice Shelf front, Antarctica]**, Geophysical Research Letters, 46, 870–878. https://doi.org/10.1029/2018GL081354

• J.A. GRIGGS, J.L. BAMBER, **[https://www.igsoc.org/journal/57/203/j10j103.pdf Antarctic ice-shelf thickness from satellite radar altimetry]**, Journal of Glaciology, Vol. 57, No. 203, 2011

## קישורים חיצוניים

* מדף הקרח גץ באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מדף הקרח גץ באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מדף הקרח גץ באתר נאס"א
* מדף הקרח גץ באתר peakbagger
* 

## הערות שוליים

גץ
גץ
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
קיה KX3

**"קיה KX3"** (באנגלית: **Kia KX3**) הוא קרוסאובר קומפקטי בעל מספר מאפייני SUV (SUV)  מתוצרת יצרנית הרכב הסינית **Dongfeng Yueda Kia**  (שם רשמי: **Dongfeng Yueda Kia Motor Co., Ltd**, בסינית: **东风悦达起亚汽车**), חברת בת של **Dongfeng Motor Corporation**  ויצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה אשר מיוצר משנת 2015 ועד היום בסין.

**Dongfeng Motor Corporation**  ויצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה שותפים שווים (joint venture).

## "קיה KX3"

* דגם הקונספט "קיה KX3" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בצ'נגדו בנובמבר שנת 2014.
* במרץ 2015 הוחל בשיווק דגמי "קיה KX3" בסין.
* בספטמבר 2016 הוצג דגם "קיה KX3", שנת 2017, לאחר מתיחת פנים שפותח לשיווק בסין בתערוכת המכוניות הבינלאומית בצ'נגדו.
* 5 דלתות.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנועי בנזין.
* סוגי הנעות: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
* נפח תא מטען - 400 ליטר.
* מחיר היחידה נע בין 128,800 - 186,800 רנמינבי (שנת 2015, בסין).

## תמונות

קובץ:Kia KX3 KC 01 China 2015-04-06.jpg | "קיה KX3" 
קובץ:Kia KX3 KC China 2015-04-13.jpg | "קיה KX3" 
קובץ:Kia KX3 KC 02 China 2015-04-06.jpg | "קיה KX3" 
קובץ:Kia KX3 KC China 2016-04-04.jpg | "קיה KX3" 
קובץ:Kia KX3 KC facelift China 2017-03-31.jpg | "קיה KX3" 
 

## ראו גם
* קיה KX7

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* קיה KX3: גרסת הייצור (אתר cartube, פורסם: 28 בדצמבר 2014)

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2015
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
KX3
המעילה בקרן היסוד בצרפת

**המעילה בקרן היסוד בצרפת** בוצעה על ידי עורך דין אפרים מרגלית שהיה מנהל קרן היסוד בצרפת, בשנים 1955–1961. המעילה נחשבה לגדולה ביותר בתולדות מדינת ישראל עד אז, ובעקבות זאת נדון מרגלית לעונש של 15 שנות מאסר, עונש חסר תקדים בישראל באותה תקופה.

## היסטוריה
אפרים מרגלית, שנולד בסביבות שנת 1916, הוסמך כעורך דין בשנת 1951. בשנים 1952–1954 הוא היה המפקח על נכסי נפקדים בירושלים. במקביל הוא יצא בשליחויות של המגבית המאוחדת לאירופה. בשנים 1955–1961 הוא כיהן שמנהל המגבית המאוחדת וקרן היסוד בצרפת. בספטמבר 1961, לאחר שמרגלית סיים את תפקידו ומשפחתו שבה לישראל, עלה חשד שמרגלית מעל בכספי קרן היסוד בגובה של 13 מיליון פרנק צרפתי שהיו שווים אז כ-50 אלף ל"י. המעילה נתגלתה לאחר שתזכורת לאחד התורמים הגדולים של קרן היסוד לגבי הבטחה לתרומה נענתה שהתרומה כבר נמסרה לידי מרגלית. בדיקה שנעשתה בעקבות זאת גילתה שגם סכומים נוספים שנתרמו לא הוכנסו לקופת קרן היסוד ושמרגלית נהג לטפל אישית בתרומות של התורמים הגדולים. בעקבות גילוי המעילה, מנהל קרן היסוד טס לצרפת ודרש ממרגלית לשוב לישראל ולהחזיר את הכסף שנלקח. במשפט נטען שמרגלית הודה שנטל כספים, שאיבד אותם בהימורים ושהוא יחזיר את הכסף על ידי מכירת רכוש שיש לו בישראל. מרגלית נעצר על סיפון האונייה מולדת בה שב לישראל ב-25 באוקטובר 1961. מרגלית הוחזק במעצר עד הגשת כתב אישום נגדו ב-8 בינואר 1962. כתב האישום ייחוס לו שלשול לכיסו של תרומות שקיבל עבור קרן היסוד בצרפת, גבייה מהסוכנות היהודית כספים שלא הגיעו לו עבור ארגון טיולים בישראל, וזיוף מאזני קרן היסוד. את התביעה ניהל סגן פרקליט מחוז ירושלים, א. תל, שטען שמדובר בשיא המעילות במדינת ישראל. המשפט התנהל בפני ד"ר בנימין הלוי שניהל אותו במהירות. מרגלית ויתר על הבאת עדי הגנה והגנתו התבססה על הטענה שמנהל המגבית באירופה הדיח אותו להימורים ושאין לבית משפט ישראלי סמכות לדון אותו על עבירות שבוצעו באירופה. ב-19 במרץ 1962 הורשע ב-70 מתוך 78 סעיפי אישום בכתב האישום, שהסתכמו לגניבת 831 אלף פרנקים צרפתיים חדשים, בשווי של כ-166,000 דולר.

לאחר הרשעתו הודה מרגלית בגנבה וטען שעשה זאת מפני שהיה מכור להימורים. הוא נדון ב-25 במרץ 1962 ל-15 שנות מאסר. בנובמבר 1962 דחה בית המשפט העליון את ערעורו של מרגלית על חומרת עונשו, אך קבע שתקופת המאסר תימנה ממעצרו ולא רק מהרשעתו. בנמקו את דחיית הערעור כתב השופט משה לנדוי, שאמנם העונש שנגזר הוא חסר תקדים, אולם "גם מעשי המערער היו חסרי תקדים במהותם, בהיקפם ובתוצאותיהם.".

בעקבות המשפט התפטר מנהל קרן היסוד באירופה, הגם שלא נמצא בו אשמה. בעיתונות דווח שהתרומות בצרפת לקרן היסוד לא ירדו בשנה שלאחר פרסום המעילה. במרץ 1963, במסגרת תביעה של קרן היסוד נגד מרגלית נקבע שמרגלית ישלם לקרן 61 אלף ל"י. ביוני 1964 אישר בית המשפט העליון את השעייתו לצמיתות של מרגלית מלשכת עורכי הדין. נשיא המדינה זלמן שזר, העניק למרגלית חנינה שקצרה את עונשו ל-9 שנות מאסר והוא שוחרר מהכלא באפריל 1967, לאחר שריצה כ-5.5 שנות מאסר מתוך ה-15 שנגזרו עליו.

## הערות שוליים

קטגוריה:פשעים כלכליים
קטגוריה:קרן היסוד
כישוף שחור

ממוזער|200px|מכשפות עם קלחת, ציור מסביבות שנת 1489
המונח **[[כישוף]] שחור** (או **מאגיה שחורה**) התייחס במקור לשימוש בכוחות על טבעיים, או בקסמים למטרות זדוניות או אנוכיות. בעידן המודרני משמש המונח בעיקר כאשר מתייחסים לפולחן, שאופיו, שיטותיו או מטרותיו, אינם מקובלים על החברה בה הפולחן מתקיים.

שימוש בכישוף במטרה לפגוע באנשים אחרים, במטרה להתעשר, או לצבור כוח היה קיים עוד מימי קדם, והתקיים בתרבויות רבות לאורך ההיסטוריה. אחמד סוראדג'י היה רוצח סדרתי באינדונזיה שהרג כ-40 נשים במטרה לקבל יכולות סגולה.

על פי הפולקלור, כישוף יכול להיות כישוף שחור אם הוא משמש למטרות שליליות או לחלופין אם התוצאות שלו הן שליליות. קיימת תפיסה לפיה כישוף שחור יכול לשמש גם למטרות חיוביות ולהיות בעל השלכות חיוביות ורצויות על המציאות, תלוי באופן השימוש בו. בגישה זו כישוף שחור מוגדר גם לפי הכוחות והטכניקות שנעשה בהם שימוש בזמן הביצוע של הכישוף, ולא רק לפי טיבן של מטרותיו. מנגד, טוענים המתנגדים לכישוף שחור כי גם אם התוצאות של כישוף שחור הן חיוביות, עצם הקריאה והשימוש בכוחות אפלים יכול להביא לתופעות לוואי מסוכנות. לטענתם, יש פגם עקרוני ומהותי בשימוש בכוחות של כישוף שחור ולכן גם אם המטרות הן טובות אין להתפתות לכוחות המשחיתים של כישוף שחור.

## בתרבות הפופולרית
לאורך השנים כישוף שחור מתואר, אפילו אם לא במדויק, בספרים, סרטים, ובמשחקי וידאו רבים. להלן מספר דוגמאות בולטות:
* תינוקה של רוזמרי - סרט אימה, שמבוסס על רומן משנת 1968, שבו כישוף שחור הוא נושא מרכזי.
* סדרת הארי פוטר - סוגים שונים של כישוף שחור, שכוללים: שיקויים מסוכנים, רעלים, אילוף יצורים אפלים, וקללות מכל מיני סוגים. הם מכונים בסדרה "אומנויות האופל" (Dark Arts), וגיבורי סדרת הספרים והסרטים לומדים להגן על עצמם מפניהם. לעומת זאת, קוסמים אפלים מרבים להשתמש באומנויות האופל במטרה לגרום נזק.
* מכושפות - סדרת טלוויזיה בה כישוף שחור משמש שדים ויצורים רעים שונים.
* שרלוק הולמס (2009) - הסרט הראשון משני סרטי שרלוק הולמס בבימויו של גאי ריצ'י בהם מאגיה שחורה מהווה נושא מרכזי.

## ראו גם
* העלאה באוב
* כישוף
* לחש

קטגוריה:כישוף ומכשפות
מחנה נתן

**מחנה נתן** הוא מחנה צבאי של צה"ל במחוז הדרום, בצמוד לבאר שבע.
במחנה שוכנת גדוד טנ"א המרחבי (בעבר יחש"מ) 653 של חיל הטכנולוגיה והאחזקה, הנמנית עם יחידות האחזקה הגדולות בצה"ל, ואחראית בתחום החימוש לכל היחידות בפיקוד הדרום.
במחנה נמצאת גם מפקדת מרחב דרום של יחידת מצ״ח וגם בסיס מעצר צבאי של המשטרה הצבאית בו העצורים משמשים כעובדים לתועלת הציבור (ממחנה נתן נשלחים עצורים לעבודות ניקיון בעיר באר שבע, לדוגמה).
במחנה ממוקם פיקוד דרום של חיל התקשוב (בצ״פ 379)

במחנה ממוקם גם בית ספר תיכון תעסוקתי של משרד הכלכלה ושל רשת עתיד, בו התלמידים רוכשים מקצוע בניהול מלאי או מיכון תעשייתי ומשלבים לימודים ועבודה יחדיו.

המחנה נקרא על שמו של טוראי נתן אלבז, שבשנת 1954 הקריב את חייו למען חבריו בקפיצה על רימון. על הקרבתו עוטר אלבז בעיטור המופת. המחנה נקרא בשם "נתן" עוד משנת 1952, אולם לאחר מותו של אלבז, הוחלט שהשם ישמש להנצחתו.

## היסטוריה
אחר מלחמת העצמאות הצטייד צה"ל באמצעי לחימה ובציוד שנרכשו ממדינות שונות. על מנת לספק לאמצעים אלו פתרון טכני ואחזקתי בדרום ישראל, הוקם בשנת 1954 גדוד חימוש מיוחד בפיקוד הדרום. שנה מאוחר יותר נוצר הצורך להרחיב את שירותי הגדוד והוחלט על הקמת פלוגה נוספת בבאר-שבע.

ב־1964 פוצלה הפעילות לשתי פלוגות: האחת התמסרה לטיפול בטנקים והאחת- התמחתה באחזקת נגמ"שים ורכב כבד.

במלחמת יום הכיפורים פעלו הסדנאות ללא הפוגה - בשלב הבלימה הוטל על חוליות החימוש להחזיר את הכלים במהירות המרבית לכשרות מבצעית. בשלב המתקפה סייעו החוליות בשיקום הכוח. בסיום המלחמה היו חוליות החימוש פרוסות בכל מערך צה"ל. הייתה להם עבודה עצומה של שיקום הרכב והשריון הפגועים. הסדנה הרחיבה את מסגרתה וקלטה חיילים סדירים, קבע ומילואים.

ב-1988 אישר הרמטכ"ל דן שומרון להעלות את תקן מפקד היחש"ם מסא"ל לאל"ם.

באוגוסט 2000 אוחד יחש"ם (יחידת החימוש המרחבית) 653 עם יחש"ם ערבה 674, ליחידת החימוש המרחבית והמאוחדת של פיקוד הדרום - אטנא"ם (אגד טכנולוגיה ואחזקה מרחבי) 653.

בתחילת 2018 נסגר אטנא"ם 653 והוקם גדוד טנ"א מרחבי 653.

### כיום
יחש"ם 653 (יחידת חימוש מרחבית של פיקוד הדרום), אשר הוקם בשנות ה-50, עבר מיום הקמתו ועד היום, תהליכים רבים של רה-ארגון. תפקיד היחש"ם לתת מענה אחזקתי מיטבי לכשירות המבצעית של היחידות בפיקוד הדרום ולפיקודים אחרים.

### סמלים

קובץ:IDF Technology and Maintenance Corps haNegevBattalion 653.png|גדוד הנגב 653 מתחילת 2018.
קובץ:Yahsham653.png|תג של אטנא"ם 653 (פיקוד הדרום) השוכנת במחנה נתן
קובץ:Yahsam Darom old.png|תג יחש"ם 653 פיקוד הדרום (מחנה נתן) לפני האיחוד עם יחש"ם הערבה


## קישורים חיצוניים
* פרטים על היחש"מ, באתר חיל החימוש
* 

## הערות שוליים

נתן
נתן
נתן
רומן קונסמן

**רפאל** (**רומן**) **קוּנְסמן** (נכתב לעיתים בטעות **קוּנְצמן**; ברוסית: **Роман Шаевич Кунсман**; בכתב לטיני: **Roman Kunsman**; 1941 – 6 בנובמבר 2002) היה נגן קלרינט סקסופון וחליל, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי, הוא נחשב כבעל שם עולמי בתחום הגא'ז וכן כבעל קריירה כמוזיקאי בברית המועצות עוד לפני שעלה לישראל. חבר מייסד ומנהל מוזיקלי בלהקת הפלטינה, מהרכבי הג'אז הראשונים בישראל (1971–1976). ב-1976 חזר בתשובה.

## ביוגרפיה
קונסמן נולד בלנינגראד שבברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג) בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. אביו נפטר כשהיה בן חמש. אמו חינכה אותו וזיהתה את המוזיקליות שלו מגיל צעיר. כלי הנגינה הראשון עליו ניגן היה כינור. בגיל 15 החל לנגן בסקסופון. במהלך לימודי מוזיקה קלאסית ניגן בהרכבי ג'אז מחתרתיים וקנה לו שם בקרב הקבוצה שהאזינה ויצרה מוזיקה זו, שלא זכתה לעידוד בברית המועצות. את השכלתו קנה בין השאר תוך האזנה לילית לתחנות רדיו מערביות כגון קול אמריקה. בהמשך ניגן בפסטיבלי ג'אז במדינות הבלטיות, שאפשרו יותר חופש אמנותי. ב-1968 ניגן עם הסקסופוניסט האמריקאי צ'ארלס לויד, שהופיע בפסטיבל טאלין (אסטוניה).

בשנת 1970 עלה לישראל והתיישב בירושלים. הוא ליווה את יהורם גאון והופיע במועדון סורמלו הירושלמי, שם שמע אותו המתופף אהרלה קמינסקי, שהתרשם ממנו עמוקות. קונסמן הביא עמו גוף ידע וניסיון בג'אז שהיה נדיר בישראל של אותה תקופה. קמינסקי התבקש על ידי אריק איינשטיין לגבש להקת ליווי שתלווה אותו בהופעותיו. קונסמן היה החבר הראשון שגייס קמינסקי ללהקה, שנקראה להקת הפלטינה (ובה ניגנו, בין השאר, גם יצחק קלפטר, אלונה טוראל ואחרים). בנוסף להיותה להקת ליווי, היא פיתחה גם גוף יצירה עצמאי ולאחר סיום מסע ההופעות עם איינשטיין הופיעה כלהקה עצמאית. קונסמן היה המעבד המוזיקלי של הלהקה וחיבר את רוב החומר המקורי שלה. בשיאה, בשנת 1973 (חודשים ספורים לפני מלחמת יום הכיפורים) הקליטה הלהקה שני תקליטים, אחד מהם, "חירות", כלל יצירה ארוכה ומורכבת פרי עטו של קונסמן. אחד מהישגיה המקצועיים המשמעותיים של הלהקה היה בשנת 1974, כשקיבלה הזמנה להופיע באחד מאירועי המוזיקה החשובים בתחום הג'אז, פסטיבל הג'אז של ניופורט, בארצות הברית.

ב-1976 הקליטה הלהקה את עיבודו ליצירתו של קלוד דביסי, "הנערה בעלת שיער הפשתן", אך תקליט זה נגנז וראה אור כשנה לאחר מותו של קונסמן, 2003, כמחווה מחבריו.

כמלחין לקולנוע ולטלוויזיה כתב את המוזיקה לסרט "עזית הכלבה הצנחנית", "ג'וקר", את שירי הפתיחה לתוכניות הטלוויזיה הלימודית, "רגע עם דודלי" ו"משפחת בובינוע", ואת נעימת החליל שהייתה הרקע לסרטוני האנימציה "ציפי הציפור" בתוכנית "רגע עם דודלי".

ב-1976 חזר בתשובה, דבר שהוביל לפירוקה של הפלטינה. הוא נסע לניו יורק ולאחר מכן שב לישראל. הוא לא הפסיק ליצור ולנגן, אך עשה זאת בצנעה, ובין השאר ניגן גם בחתונות עם מוסא ברלין. תקליטו "וזוכר חסדי אבות" כולל עיבודים של שירי שלמה קרליבך לחליל, סקסופון וקלרינט.

בשנותיו האחרונות התגורר במושב בית גמליאל, שם נפטר בשנת 2002. לאחר פטירתו, אמר עליו חברו אהרלה קמינסקי, שהיה "אדם רוחני מאוד, אשר טען שמוזיקה, כשהיא טובה, היא כמו חוויה דתית".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:חלילנים ישראלים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בית גמליאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ

**היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ** (בגרמנית: **Heinrich XIX Fürst Reuß zu Greiz**; 1 במרץ 1790 - 31 באוקטובר 1836) היה נסיך רויס-גרייץ בין השנים 1817–1836.

## ביוגרפיה
היינריך נולד ב-1 במרץ 1790 באופנבך, רוזנות הסן-דרמשטאדט, והיה בנם של היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ, בנם של היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ וקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-גרייץ, ווילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו).

ב-29 בינואר 1817 מת אביו, והיינריך ירש את תאריו. בשנת 1819 הוא שיקם את Unteres Schloss (הטירה הנמוכה), לשם כבר העביר אביו את בית המשפחה. ב-31 באוקטובר 1836 מת היינריך, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירש אחיו היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ את תאריו.

## משפחתו
ב-7 בינואר 1822 התחתן היינריך בפראג עם גספארין, נסיכת רואן-רושפור, בתם של שארל לואי גספאר, נסיך של רואן-רושפור, ומארי לואיז ז'וזפין רוהאן-גימיין, ממנה נולדו לו שתי בנות:
* לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ (1822 – 1875), התחתנה עם אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ולאחריו התחתנה עם היינריך הרביעי, נסיך רויס-קסטריץ.
* אליזבת, נסיכת רויס-גרייץ (1824 – 1861), התחתנה עם קרל אגון השלישי, נסיך פירסטנברג.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1790
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1836
הלה הדס

250px|ממוזער|שמאל
**הִלה הדס-עבו** (נולדה ב-3 בדצמבר 1958) היא מנכ"לית אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש משנת 2007, מנכ"לית המכללה האקדמית אחוה (2000–2006), חברה בשולחן העגול הבין מגזרי של משרד ראש הממשלה משנת 2016 ויושבת ראש משותפת מ-2019.

## ביוגרפיה
הדס נולדה ביפו וגדלה ברמת גן בתם של הדסה ויחיאל עבו, אחות ל-3 אחים, נצר למשפחת עבו, משפחה יהודית שעלתה מאלג'יר לגליל ופעלה רבות לחיזוקו של היישוב היהודי באזור. היא בוגרת תיכון בליך. עם סיום לימודיה התגייסה לצה"ל בשנת 1977 ושנה לאחר מכן סיימה קורס קצינות. בשנים 1979–1980 שרתה בתפקיד מפקדת יחידת חיב"ה (חיילות בשרות המשטרה) בתל אביב, פיקוד מרכז ובשנים 1980–1981 שימשה כסגנית קצינת ח"ן בפיקוד דרום. לאחר שחרורה מצה"ל היא החלה את לימודיה האקדמיים במדעי החיים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא בוגרת תארים ראשון (1984), שני (1987), שלישי (1992) ופוסט-דוקטורט (1995) מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בשנים 1995–1998 ניהלה הדס את החטיבה האקדמית לתואר ראשון במכללה האקדמית אחוה. ב-1998 הצטרפה לבן זוגה שהוצב בחיל האוויר האמריקאי מטעם חיל האוויר הישראלי עד לשנת 2000. עם שובה לארץ החלה לנהל את המכללה האקדמית אחווה עד לשנת 2006 ובשנת 2007 החלה לנהל את אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש.

באפריל 2019 נבחרה הדס להדליק משואה בטקס יום העצמאות.

## פעילות התנדבותית
* חברת ועדת היגוי של העיר מודיעין-מכבים-רעות במסגרת "שותפות ביחד", מול הקהילה היהודית ברוצ'סטר ניו יורק. במסגרת זו הובילה וייזמה של תוכניות בתחום של חינוך לזהות יהודית פלורליסטית ולחיזוק הקשר עם יהדות התפוצות (2003 - עד היום).
* חברה בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו (2009 - עד היום).
* חברה בוועדת ההיגוי העליונה הבינלאומית לקידום חזון השותפויות (2010 - עד היום).
* חברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לשיקום פסיכיאטרי (2012 - עד היום).
* חברה בוועד המנהל של המכללה האקדמית אחווה (2012 - 2019).

## פרסים
* בשנת 1991 זכתה בפרס קרן וולף לתלמידי דוקטורט מצטיינים.
* בשנת 1994 זכתה בפרס קרן קורט לתלמידי פוסט-דוקטורט.
* בשנת 2020 זכתה באות בן-גוריון מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.

## חייה האישיים
הדס נישאה לבועז, טייס בחייל האוויר הישראלי ולאחר מכן טייס בחברת אל על. לזוג נולדו שלושה ילדים ניר, עדי וניצן. עדי, נפטרה מסרטן בשנת 2003 בגיל 16 ולאחר מכן נפטר גם בועז, בן זוגה, מסרטן בשנת 2012. היא מתגוררת במודיעין-מכבים-רעות.

## קישורים חיצוניים
* 
* לתפארת מדינת ישראל - נבחרו מדליקות ומדליקי המשואות בטקס הממלכתי בהר הרצל, לרגל חגיגות ה–71, שיעמוד השנה בסימן "רק בגלל הרוח- מצדיעים לרוח הישראלית", באתר משרד התרבות והספורט, 5 במאי 2019
* 
* סיון קלינגבייל, יום בחיי ד"ר הלה הדס, מנכ"לית עמותת אנוש, 365 ימים - הבלוג של סיון קלינגבייל, 3 בדצמבר 2014
* בת אנוש- ריאיון עם מנכ”לית עמותת אנוש ד”ר הלה הדס, באתר אנוש, 21 באוגוסט 2017
* 
* פ.א פגישה אישית - אורחת: ד"ר הלה הדס, באתר גלגלצ, 12 באוקטובר 2019
*  זה הזמן להתחבר לנפש - ד"ר הלה הדס - מנכ"לית עמותת אנוש, באתר youtube, 9 בדצמבר 2020
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלי מוסדות אקדמיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2019
קטגוריה:זוכי אות בן-גוריון
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
לתת (שיר)

"**לתת**" הוא שיר שכתבה חמוטל בן זאב, ובעז שרעבי הלחין וביצע אותו. השיר יצא לאור בשנת 1987.

## רקע
את השיר כתבה חמוטל בן זאב במטבח שבביתה אשר בזיכרון יעקב. הוא נכלל באלבום "משאלה" שהוציא בעז שרעבי בשנת 1987. עם יציאתו לא היה השיר ללהיט, ורק במשך הזמן הוא צבר אהדה בציבור. השיר היה חלק מפסקול הסרט "אבא גנוב", שיצא לאקרנים ב-1987.

## מיקומי שיא

## גרסתה של עפרה חזה

עפרה חזה הקליטה את השיר בשנת 1998 והוא נכלל באלבום עבודה עברית שיצא לרגל יובל למדינת ישראל בשנת 1998. בשנה זו השיר נבחר כשיר היובל של גלי צה"ל.

בשנת 2008 הופץ השיר על גבי תקליטור, על ידי חברת התקליטים IMP רקורדס בישראל. נוסף על כך יצא מיני-אלבום רמיקסים שעשה עופר ניסים.

### על המיזם "עבודה עברית"
ראשיתו של המיזם "עבודה עברית" בשנת 1998 ביוזמת המוזיקאי מיכה שטרית. במסגרתו ביצעו 51 אומנים ישראלים גרסאות כיסוי לשירים שונים כמחווה ל-50 שנות יצירה מקורית במוזיקה העברית. ביום העצמאות הושק מארז של ארבעה תקליטורים ובהם 51 הביצועים המחודשים.

המיזם זכה להצלחה רבה. שירים רבים מתוכו הפכו ללהיטים גדולים, דוגמת "עוד חוזר הניגון" בביצוע ברי סחרוף או "לעיתים" ("מה את מבינה") של שלמה ארצי. עד היום נמכרו למעלה מ-200,000 עותקים של המארז. כאמור, במסגרת המיזם הוקלט מחדש גם השיר "לתת" בביצועה של עפרה חזה.

## קישורים חיצוניים
* מילות השיר, באתר שירונט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1998
קטגוריה:שירי בעז שרעבי
קטגוריה:שירי עופר ניסים
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חמוטל בן זאב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי בעז שרעבי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עופר ניסים
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP רקורדס
היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ

**היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ** (בגרמנית: **Heinrich XIII Fürst Reuß zu Greiz**; 16 בפברואר 1747 - 29 בינואר 1817) היה נסיך רויס-גרייץ בין השנים 1800–1817.

## ביוגרפיה
היינריך נולד ב-16 בפברואר 1747 בגרייץ, להיינריך האחד עשר, רוזן רויס-אוברגרייץ ולקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-קסטריץ והברונית מריה אלאונורה אמה פון פרומניץ-דיטרסבאך. 

ב-28 ביוני 1800 מת אביו, והיינריך ירש את תאריו. 

לאחר ההרס של גרייץ בעקבות שרפה בשנת 1802, הוא הורה לבנות מחדש את העיר בסגנון נאו-קלאסי, והעביר את ביתו מהאוברס שלוס (הטירה העליונה) לאונטרס שלוס (הטירה הנמוכה), כדי להיות יותר בקשר עם העם והחיים החברתיים של הנסיכות. 

היינריך גם התבלט בשירותו הצבאי באוסטריה כפילדמרשל, עד כדי כך שהוא נחשב לאחד מידידיו הטובים של הקיסר יוזף השני. 

היינריך הצטרף לקונפדרציה של הריין בשנת 1807, ולאחר מכן היה חבר הקונפדרציה הגרמנית. בקונגרס וינה הוא היה מעורב בסכסוך טריטוריאלי עם ממלכת סקסוניה, שממנו יצא מנצח וזכה בערים אלטגומלה וקיהדורף .

## משפחתו
ב-9 בינואר 1786 התחתן היינריך בקירכהיימבולנדן עם וילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו, ממנה נולדו לו שלושה ילדים: 
* היינריך השמונה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1787) 
* היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1790–1836), התחתן עם גספארין, נסיכת רואן-רושפור.
* היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ (1794–1859), התחתן עם סופיה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ולאחריה התחתן עם קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1747
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1817
קישהוטה

**קישהוטה** (בהונגרית: **Kishuta**) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-413 תושבים בשנת 1990 עד ל-271 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-34%).

במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים

## קישורים חיצוניים

* 
* הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
חליל (יצירה מוזיקלית)

**חליל** היא יצירה לחליל צד ותזמורת קאמרית מאת המלחין האמריקאי לאונרד ברנשטיין, אשר נכתבה בשנת 1981. אורך ביצוע ממוצע של היצירה הוא כ-16 דקות.
## הרקע לכתיבת היצירה וההקדשה של ברנשטיין
"חליל" נכתבה לזכרו של סמל ידין טננבוים (1954–1973), שנהרג כתותחן-טנק במהלך מלחמת יום הכיפורים כשהיה בן 19 בלבד, וקיבל לאחר מותו את עיטור המופת על תפקודו בקרב. טננבוים למד אצל אורי טפליץ, זכה במלגות ובתחרויות מטעם קרן שרת והקונסבטוריון הישראלי למוסיקה, והשתתף כחלילן ראשון בתזמורת הגדנ"ע ובתזמורת הנוער של עיריית תל אביב. בחייו הקליט יצירות רבות, בהן פסקול הסרט "לאן נעלם דניאל וקס?", הסוויטה התזמורתית השנייה בסי מינור של באך ועוד. הקלטותיו יצאו לאור בתקליט "החליל שלא נדם – קטעים לחליל בביצוע ידין טננבוים" (הד ארצי, 1975).

ברנשטיין, ששמר כל חייו על קשרים חמים עם מדינת ישראל והתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התרגש מסיפור חייו של ידין טננבוים, הקשיב להקלטותיו והחליט לכתוב יצירה לחליל ותזמורת לזכרו.

בכתב היד של "חליל", כתב ברנשטיין:

## תזמור
הרכב התזמורת הדרוש לביצוע היצירה הוא איננו סטנדרטי, וכולל סקציית כלי הקשה מורחבת:
### כלי נשיפה מעץ
*חליל צד סולנ/ית
*פיקולו
*חליל אלט 
### כלי הקשה
*ארבעה תופי סנר 
*תוף בס 
*ארבעה תופי טם טם 
*זוג מצילות
*מצילות קראש גבוהות ונמוכות 
*גונגים גבוהים ונמוכים
*פעמוני צ'יימס
*גונג מסוג טם טם
*משולשים גבוהים ונמוכים
*ארבעה תיבות סיניות 
*שוט 
*קסילופון
*גלוקנשפיל
*ויברפון

### כלי פריטה
*נבל
### כלי קשת
*כינורות ראשונים
*כינורות שניים
*ויולות
*צ'לו
*קונטרבסים

## מבנה מוזיקלי
בעוד שבסימפוניית "קדיש" ובבלט דיבוק  עושה ברנשטיין ניסיונות בשיטה הדודקפונית, הרי שב"חליל" השימוש בטכניקה זו הוא מורחב בהרבה.

"חליל" התקבל בחיוב על ידי מבקרי המוזיקה; מבקר המוזיקה של הוושינגטון טריביון ציין, כי "היצירה מצליחה לתאר בעזרת המוזיקה את האימה במהלך המלחמה על ידי דימוי לחישות מסויטות וזוועות חסרות שם".

עוד צוינו בביקורת הדואט בין תפקיד חליל האלט והויולה, כלי ההקשה אשר מדמים את קולות המלחמה, וכן הדעיכה האיטית של תפקיד הסולו לקראת סיום היצירה, המסמלת את מותו הטרגי של ידין.

## בכורות של היצירה וביצועים נוספים
* בכורה עולמית:
הבכורה נערכה בבריכת הסולטן שבירושלים, ישראל בתאריך 27.05.1981.

המבצעים היו לאונרד ברנשטיין שניצח על יצירתו, החלילן ז'אן-פייר רמפל והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
* בכורה אמריקאית:

הבכורה נערכה בטנגלווד שבמסצ'וסטס, ארצות הברית במהלך יום העצמאות האמריקאי - 04.07.1981.

המבצעים היו לאונרד ברנשטיין שניצח על יצירתו, החלילנית דורייט אנת'וני דוייר  והתזמורת הסימפונית של בוסטון.
*בחודש מרץ 2021 היצירה בוצעה על ידי גי אשד והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח להב שני.

ההקלטה של הביצוע הועלתה לאתר היוטיוב של התזמורת

בעקבות ביצוע היצירה נערך ראיון בין גי אשד, החלילן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ואחותו של ידין, אלה קורן-טננבוים.

## קישורים חיצוניים

*אתר אינטרנט לזכרו של ידין טננבוים, כולל התייחסות ליצירה "חליל" והתקליט "החליל שלא נדם – קטעים לחליל בביצוע ידין טננבוים"
## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות מאת ליאונרד ברנשטיין
קטגוריה:יצירות לחליל
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
מרק רוז'אוולדי

**מַרְק רוֹזַ'אווֹלְדִי** (במקור **מרדכי "מוטקה" רוזנטל**, בהונגרית: **Rózsavölgyi Márk**; (בַּלַשַדִיאַרְמַט, 14 באוגוסט 1787 – פשט, 23 בינואר 1848) היה מלחין וכנר יהודי-הונגרי. הוא כונה כבר בחייו "אבי הצ'ארדש". בנו, דיולה (יוליוס) רוז'אוולדי, ייסד בשנת 1850 יחד עם נורברט גרינצוייל, חברה להוצאה לאור של מוזיקה ולארגון קונצרטים, החברה והחנות המפורסמת קיימות עד היום במרכז בודפשט. בן אחר של מרק, ליאופולד, הפך לרופא. שם משפחתו ההונגרי הוא תרגום מדויק של שמו הגרמני המקורי, רוזנטל, דהיינו "עמק ורדים".

## ביוגרפיה
מוצאו ממשפחת סוחרים יהודית. הוא התחיל את לימודיו בגיל צעיר וסיים אותם בפראג, שם התפרנס מ"כתיבה תמה". הוא הגיע לפשט בשנת 1808 והתחיל לעבוד בתפקיד כנר ראשון ב"חברת התיאטרון ההונגרי" בשנת 1813 הוא עבר לעיר באיה שם היה מקום מושבו עד לשריפה הגדולה בשנת 1819. שוב עבר לפשט, ושוב המשיך בנדודים, כי קיבל משרת כנר בתזמורת התיאטרון בעיר טימישוארה. במשך הזמן הוא עבר כמעט בכל הונגריה ככנר וירטואוז. הוא ניגן ניגונים הונגריים ישנים, ניגן את יצירותיו ואת עבודות הצ'רדש שלו בכל מקום, לעיתים קרובות מאוד אפילו ללא ליווי מוזיקלי נוסף.

יצירותיו הפכו ידועות ופורסמו במספר אוספים. בשנת 1833 חזר שוב לפשט, אך המשיך גם את מסעות הקונצרטים שלו ברחבי המדינה. בשנת 1837 כתב יצירה בשם "קולות שמחה לאומית" (22 באוגוסט 1837) לפתיחת "התיאטרון ההונגרי של פשט" שהפך מאוחר יותר ל"תיאטרון הלאומי". הוא מונה לכנר הראשון של תזמורת התיאטרון וגם למנהלה המוזיקלי. נשמתו הנודדת לא מצאה את מקומה בתוך ההגנה של תיאטרון קבוע בנוי אבן ועד מהרה יצא שוב לדרך.

בשנת 1845 הוא עדיין הופיע בערים אוראדיה, אגר, קאריי והחל סיור קונצרטים כפריים חדש, אך בשל מחלתו נאלץ לשוב לפשט, שם חי בעוני ומת במחלתו. עד מותו הייתה לו ידידות קרובה עם שנדור פטופי שהפך לימים למשורר הלאומי של הונגריה. פטופי כתב מאמר בשנת 1844 עליו ועל יצירתו בגיליון המגזין "האופנה ההונגרית". את זכרו הנציח פטופי בשירו "מוזיקאי זקן, מה חטאתי לך".

## ראו גם
* מייסדי המוזיקה לריקודים בהונגריה. מאמר בעיתון "עיתון יום ראשון" מאת לאיוש אווה. 

## לקריאה נוספת
* מאמר על חייו 
* הלקסיקון לקורות חיים 
* Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929. הלקסיקון ליהודים הונגרים 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:בלשדיארמט: אישים
קטגוריה:מלחינים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:ילידי 1787
קטגוריה:נפטרים ב-1848
היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ

**היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ** (בגרמנית: **Heinrich XI Fürst Reuß zu Greiz**; 18 במרץ 1722 - 28 ביוני 1800) היה הנסיך הראשון של נסיכות רויס-גרייץ בין השנים 1778–1800.

## ביוגרפיה
היינריך נולד ב-18 במרץ 1722 בגרייץ, והיה בנם הצעיר של היינריך השני, רוזן רויס-אוברגרייץ, והרוזנת סופיה פון בותמר, בתם של יוהאן קספאר, רוזן בותמר וגיזלה ארדמוט פון הוים.

בשנת 1723 מת אחיו, היינריך התשיעי, רוזן רויס-אוברגרייץ, והיינריך ירש את רוזנות רויס-אוברגרייץ. בשנת 1768 מת היינריך השלישי, רוזן רויס-אונטרגרייץ, והיינריך איחד את שתי הרוזנויות לרוזנות רויס-גרייץ.

ב-12 במאי 1778 העניק לו יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר נסיך, ובשנת 1800 הוא מת ובנו היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ ירש את נחלותיו ותאריו.

## משפחתו
ב-4 באפריל 1743 התחתן היינריך עם קונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-קסטריץ והברונית מריה אלאונורה אמה פון פרומניץ-דיטרסבאך, ממנה נולדו לו אחד עשר ילדים:
* היינריך השנים עשר, רוזן רויס-גרייץ (1744–1745)
* אמליה, רוזנת רויס-גרייץ (1745–1748)
* היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1747–1817), התחתן עם וילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג.
* פרדריקה, נסיכת רויס-גרייץ (1748–1816), התחתנה עם פרידריך לודוויג, רוזן קסטל-רידנהאוזן, ולאחריו התחתנה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנלוהה-קירכברג.
* היינריך הארבעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1749–1799), התחתן עם מארי אן מאייר.
* היינריך החמישה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1751–1825)
* איזבל אוגוסטה, נסיכת רויס-גרייץ (1752–1824), התחתנה עם גאורג וילהלם, רוזן קירכברג-הכינגן.
* מריה, רוזנת רויס-גרייץ (1754–1759)
* ויקטוריה, נסיכת רויס-גרייץ (1756–1819), התחתנה עם וולפגנג ארנסט השני, נסיך איזנבורג-בידינגן.
* היינריך השישה עשר, רוזן רויס-גרייץ (1759–1763)
* היינריך השבעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1761–1807), התחתן עם באבט פון ונץ.

ב-25 באוקטובר 1770 התחתן היינריך בשנית בפרנקפורט עם אלכסנדרינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, וקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, אולם לא היו להם ילדים.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1722
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1800
All I Ask

"**All I Ask**" (בעברית: "**כל מה שאני מבקשת**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אדל, מתוך אלבומה השלישי, *[[25 (אלבום)|25]]*. השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2015, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים אקס-אל רקורדינגס.

אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע אל המקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדל, ברונו מארס, פיליפ לורנס וכריסטופר ברודי בראון והופק על ידי הסמיזינגטונס. אדל הופיעה עם השיר במסגרת ההופעה *[[Adele Live in New York City]]*, ובתוכנית הטלוויזיה "המופע של אלן דג'נרס".

בבריטניה, זכה השיר למעמד הכסף על סך מכירות של כ-200,000 עותקים.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אדל
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
קטגוריה:בלדות פופ
A Ella

**A Ella** (באנגלית: **To Her**, ובעברית: **עבורה**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2017, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.

השיר הגיע אל המקום ה-19 במצעד שירי הפופ הלטיניים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, מאוריציו רנגיפו ואנדרה טורס. ב-2 במאי 2019 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה המשולשת הלטינית, על סך מכירות של 180,000 עותקים במדינה.

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-4 במאי 2017, וצבר למעלה מ-200 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קרול ג'י
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרול ג'י
קטגוריה:שירי רגאטון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
Casi Nada

**Casi Nada** (באנגלית: **Almost Nothing**, ובעברית: **כמעט כלום**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-4 במרץ 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום.

השיר הגיע אל המקום השמיני במצעד השירים הטרופיים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קרול ג'י, דניאל אקוואריה, אנדי קליי, גבריאל רודריגז, גוסטבו אלברטו והקטור ריוורה. ב-2 במאי 2019, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה הלטינית על סך מכירות של כ-60,000 עותקים.

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-18 במרץ 2016, וצבר כ-110 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קרול ג'י
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרול ג'י
קטגוריה:שירי רגאטון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
בראשית (אלבום)

**בראשית** הוא אלבומה השישי של הזמרת גלי עטרי, שיצא במרץ 1989.

האלבום ממשיך את הקו המוזיקלי של שני אלבומיה הקודמים של עטרי - מוזיקת פופ ואמצע הדרך.

את כל המילים לשירים באלבום כתבה הפזמונאית רחל שפירא, חלקם שירים שהולחנו במיוחד עבור האלבום וחלקם גרסאות כיסוי לשירים ישנים, הן כאלה שכתבה שפירא במקור לאמנים אחרים והן תרגומים שלה ללהיטים לועזיים.

"בראשית" הניב מספר להיטים ובהם: "אמצע שום מקום", "עוף מוזר" אשר הגיע למקום ה-26 בבמצעד הפזמונים השנתי תשמ"ט (1989), "אדבר איתך", "בראשית", "כמו עשב בניסן" ו"מראה מכושפת".

האלבום נמכר בכ-15,000 עותקים ועטרי שוב יצאה למופע בעקבות הצלחת האלבום.

## רשימת רצועות

* **כל המילים: רחל שפירא. בשיר "בראשית": מילים מקוריות של דון מקליין, גרסה עברית: רחל שפירא.**
* בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'.

## משתתפים באלבום
* עיבודים והפקה מוזיקלית: אילן וירצברג.
* מפיק ויועץ אמנותי: סולו יורמן.
##### נגנים
* תופים: מאיר ישראל.
* גיטרה בס: מיקי שביב.
* קלידים וגיטרות: אילן וירצברג.
* סקסופון: דרור בן-גור
* קלידים: עדי דגני.
* קולות: גלי עטרי, אילן וירצברג.
##### קרדיטים
* הוקלט ובושל באולפני "טריטון", 1988.
* טכנאי הקלטה: מרק רוטוויל.
* מיקס: ג'ון מקסוויט.
* עוזר טכנאי: איל דפנה.
* חיתוך ועריכה דיגיטלית: טים יאנג, סי.בי.אס. לונדון.
* מפיק אחראי: זאב אולמן.
* מזכירת הפקה: אסנת משולם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי גלי עטרי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אילן וירצברג
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
הסטרד

**הסטרד** (באנגלית: **The Strad**) הוא ירחון בריטי בנושאי מוזיקה קלאסית, בדגש על כלי קשת. שמו של המגזין נגזר ממשפחת בוני כלי הקשת הידועה, סטרדיוואריוס. הגיליון הראשון יצא בחודש יוני, 1890.

המגזין מיועד לנגנים מקצועיים וחובבים כאחד, וכולל כתבות תוכן על נגנים והרכבים בעלי שם, מידע וביקורות על קונצרטים ותקליטים, הרצאות (masterclass) אשר נוגעות בנושאים של טכניקות נגינה או בבנייה ותיקון של כלי קשת (Luthier), וסקירה של אירועים היסטוריים חשובים.

בנוסף, המגזין כולל גם מידע בנושאי חנויות מוזיקה ותווים, לימודים בבתי-ספר למוזיקה ברחבי העולם, וקורסי קיץ הקשורים בנגינה או בנייה של כלי קשת.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:כלי קשת
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כתבי עת
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-63

**טקס [[פרס באפט"א לקולנוע|פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע]] ה-63** שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-21 בפברואר 2010 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2009.

## זוכים ומועמדים
[שמאל|ממוזער|188x188 פיקסלים|[קתרין ביגלו, זוכת פרס הבימוי הטוב ביותר]]
[שמאל|ממוזער|216x216 פיקסלים|[קולין פירת', זוכה פרס השחקן הטוב ביותר]]
[שמאל|ממוזער|200x200 פיקסלים|[קארי מאליגן, זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר]]
[שמאל|ממוזער|232x232 פיקסלים|[כריסטוף ואלץ, זוכה פרס שחקן המשנה הטוב ביותר]]
[שמאל|ממוזער|215x215 פיקסלים|[מוניק, זוכת פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר]]
[שמאל|ממוזער|210x210 פיקסלים|[מארק בול, זוכה פרס התסריט המקורי הטוב ביותר]]
[שמאל|ממוזער|210x210 פיקסלים|[ג'ייסון רייטמן, זוכה-שותף בפרס התסריט המעובד הטוב ביותר]]
[שמאל|ממוזער|213x213 פיקסלים|[קריסטן סטיוארט, זוכת פרס הכוכב העולה]]

### [[פרס עמית באפט"א|עמית באפט"א]]
* **[[ונסה רדגרייב]]**

## חלוקת פרסים
**מספר הזכיות הרב ביותר**
* **6** מטען הכאב
* **2** אווטאר, למעלה, וויקטוריה הצעירה

**מספר המועמדויות הרב ביותר**
* **8** אווטאר, לחנך את ג'ני, ומטען הכאב
* **7** מחוז 9
* **6** ממזרים חסרי כבוד ותלוי באוויר
* **4** קוקו לפני שנל (Coco avant Chanel)*, [[נער משום מקום]], [[פרשס]], ו[[למעלה (סרט)|למעלה]]
* *'2''' מר שועל המהולל, הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם, מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס, בסוד העניינים, מבט מגן עדן, ירח, סינגל מן, סטארטרק, וויקטוריה הצעירה

## קישורים חיצוניים

* Bafta Gallery 2010

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:2010 בממלכה המאוחדת
מכנסי קרגו

[ממוזער|מכנסי קרגו בצבע [חאקי]]
ממוזער|מכנסי קרגו
**מכנסי קרגו** או **מכנסי לחימה** או **מכנסי דגמ"ח** הם מכנסיים שגזרתם רפויה והם מתוכננים במקורם לפעילויות בחוץ ובטבע ומאופיינות על ידי כיסים גדולים שלעיתים נסגרים על ידי כפתור, צמדן (ולקרו), או מגנט. המכנסיים הפכו פופולריים גם בשימושים אורבניים ואף חדרו לאופנה בשנות ה-90 של המאה העשרים.

מכנסי קרגו בדרך כלל עשויים מבד עבה ותפורים בתפר כפול כדי שלא ייקרעו ויחזיקו מעמד בתנאי שטח קשים, וכן הם עד היום משמשים עובדים אלו.

במכנסי קרגו השתמשו לראשונה בכוחות הצבא הבריטיים ב-1938. הם הוכנסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

הכיסים הגדולים במכנסי קרגו שימשו בצבא הבריטי כדי לשמור על מפות ופריטים אחרים הנחוצים לחייל.

כיום משמשים מכנסי דגמח מכותנה מאבטחים, כוחות מיוחדים ועוד.

מכנסי קרגו בדרך כלל נתפרים מכותנה אך גם מבד ג'ינס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכנסיים
מצעד הגאווה בחיפה

250px|ממוזער|שמאל|כרזת אירוע הגאווה של עיריית חיפה בשדרות מוריה, יוני 2023
**מצעד הגאווה בחיפה** (באנגלית: **Haifa Pride**; בערבית: **مثلي الجنس فخر حيفا**; מוכר גם בשם **גאוות חיפה** ובשם **מצעד הגאווה החיפאי**) הוא מצעד גאווה שנתי שמתקיים בעיר חיפה משנת 2007. כיום עובר המצעד בציר הראשי של הכרמל – שדרות מוריה ושדרות הנשיא. אורך המסלול כ-1.5 ק"מ, מצומת כרמליה (צפרירים) ועד גן האם שבמרכז הכרמל.

## היסטוריה
[ממוזער|מצעד הגאווה ה-7 בחיפה בשנת [2014 ברחוב הרצל|260x260 פיקסלים]]
250px|שמאל|ממוזער|תנועת תרבות, מצעד הגאווה בחיפה בשדרות מוריה, 2023
### 2003–2009
בשנת 2003 ארגן הפורום החיפאי את מצעד הגאווה הממונע הראשון בחיפה. מספר ימים קודם לכן נאם השר יוסף פריצקי בפתיחת אירועי הגאווה בעיר. החל משנת 2007, ומדי שנה מאז, ערך הפורום מצעד גאווה רגלי שהיה עובר לאורך רחובות מרכז הכרמל ומסתיים בעצרת בגן האם. מאז שנת 2008 אורגן המצעד בשיתוף עם עיריית חיפה. המצעדים זכו לאבטחה משטרתית כבדה, ונענו במחאה פושרת יחסית מקרב הקהילה הדתית של העיר.

### 2010
בשנת 2010 צעדו במצעד כאלף אנשים, וראש העירייה יונה יהב נשא נאום מעל בימת עצרת הסיום, שנענה בקריאת בוז ומחאה מצד מספר פעילים רדיקלים בקהל. זהו ראש העיר השני בישראל שנאם במצעד גאווה.

### 2011
בשנת 2011 עבר המצעד, לראשונה, בשדרות הנשיא - לאורך כ-800 מטרים עד גן האם, מסלול מרכזי ובולט בהשוואה לטיילת יפה נוף, שבה עברו מצעדי השנים הקודמות. בשנים שלאחר-מכן נערכו מצעדי גאווה נוספים בעיר, אותם ארגנו תומכים ופעילים שונים. המצעדים הסתיימו ברחבת עיריית חיפה.
### 2014
בשנת 2014 המצעד עבר בשכונת הדר הכרמל ברחובות הנביאים והרצל, והסתיים בבניין עיריית חיפה, שם התקיים אירוע המוני של מופעים
### 2021
מצעד הגאווה בחיפה ה-14 "כולנו חיפה", שנערך ב-18 ביוני 2021 הוזנק על ידי ראשת העיר חיפה עינת קליש רותם.

### 2023
מצעד הגאווה בחיפה ה-16 שנערך ב-15 ביוני 2023 היה בסימן המחאה נגד ממשלת ישראל ה-37. היה זה המצעד הגדול ביותר שנערך בחיפה, עם מעל ל-6,000 משתתפים. אירוע הגאווה נפתח בדקת דומייה לזכרה של שרית אחמד שנרצחה שבוע קודם לכן, בשל זהותה המינית. את המצעד הובילה הזמרת דנה אינטרנשיונל. למחרת התקיים אירוע גאווה בקריית חיים שכלל צעדת גאווה ברחובות אח"י אילת ודגניה.

במהלך המצעד, משטרת ישראל עצרה באופן אלים שלושה משתתפים טרנסג'נדרים שאחד מהם הניף את דגל הרשות הפלסטינית. לטענת המשטרה המניף תקף שוטר, אך עדי ראייה סיפרו כי לא היה כך. בהודעת המשטרה על המעצר נעשה מיסג'נדרינג כלפי העצורים, וכן העידו העצורים כי השוטרים השמיעו קללות מיזוגניות, הומופוביות וטרנספוביות כלפיהם.

## גלריה

## ראו גם
* הפורום החיפאי לקהילת הלהט"ב
* מצעד הגאווה בתל אביב
* מצעד הגאווה בירושלים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה: אירועים
קטגוריה:להט"ב בישראל
גאווה, חיפה
חיפה
יובאן ריסטיץ'

פרופסור **יוֹבָאן רִיסְטִיץ**' (בסרבית קירילית: **Јован Ристић**, בסרבית באותיות לטיניות: **Jovan Ristić**; 16 בינואר 1831, קראגויבאץ, נסיכות סרביה – 4 בספטמבר 1899, בלגרד, ממלכת סרביה) היה פוליטיקאי, היסטוריון ודיפלומט סרבי אשר כיהן כשר החוץ וראש ממשלת נסיכות סרביה במספר כהונות, וכן כעוצר המלוכה תחת בית אוברנוביץ'.

## ביוגרפיה
יובאן ריסטיץ' נולד בקרגוייבץ ורכש השכלה אקדמית בפילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, בהמשך בסורבון והגן על עבודת דוקטורט בהיסטוריה בהנחיית לאופולד פון רנקה באוניברסיטת ברלין. הוא שב לסרביה ומונה לפרופסור באוניברסיטת בלגרד. ב-1861 החל את הקריירה הדיפלומטית שלו עת נשלח לשליחות דיפלומטית בקונסטנטינופול בירת האימפריה העות'מאנית. בהמשך ניהל את המשא ומתן עם העות'מאנים על נסיגת חיל המצב העות'מאני משטחי סרביה. כישוריו ויכולותיו הדיפלומטיות הובילו להערכה רבה כלפיו בחוגי השלטון הסרבי, והוא הפך לאיש אמונם של ראשי בית אוברנוביץ', וזאת אף על פי שחלק מתפישותיו הפוליטיות היו דומות לאלו של מגיני החוקה.

ב-1872 מונה לשר החוץ של נסיכות סרביה ולאחר מספר חדשים לראש ממשלת הנסיכות. בשלהי 1873 התפטר מתפקידו. באפריל 1876 מונה שוב לראש ממשלת הנסיכות. הוא הוביל את המהלכים הדיפלומטיים במהלך ולאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובסיכומי קונגרס ברלין זכתה סרביה להישגים טריטוריאליים מסוימים. במסגרת הקונגרס נדרשה סרביה על ידי אוטו פון ביסמרק לבטל את המגבלות ולהעניק שוויון זכויות ליהודי סרביה. ריסטיץ' הסכים לכאורה, וציין כי האישור מותנה באישור הפרלמנט הסרבי. בפועל, הנושא הועבר לדיון בפרלמנט שהתארך במכוון ללא הכרעת הנושא, עד שלבסוף ב-1888 אושרה חוקה ובה שוויון זכויות ליהודים.

לאחר תבוסת הסרבים במלחמת בולגריה–סרביה (1885) הלך והתערער מעמדו הציבורי של המלך מילאן הראשון, וב-6 במרץ 1889 הוא ויתר על המלוכה. בשל גילו הצעיר של יורש העצר אלכסנדר הראשון מונתה מועצת עוצרים בראשות אימו של אלכסנדר, נטליה אוברנוביץ', ראש הממשלה קוסטה פרוטיץ', שר החוץ יובאן ריסטיץ', והגנרל יובאן בלימרקוביץ'. באפריל 1893 עלה בידי אלכסנדר הראשון להדיח את מועצת העוצרים ולאחוז בשלטון. ריסטיץ' פרש מהחיים הפוליטיים.

הוא הלך לעולמו בבלגרד ב-1899, והוא בן 68.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:ראשי ממשלת סרביה
קטגוריה:עוצרים
קטגוריה:דיפלומטים סרבים
קטגוריה:חברי האקדמיה הסרבית
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1899
יחסי ישראל – סנט וינסנט והגרנדינים

**יחסי ישראל–סנט וינסנט והגרנדינים** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין סנט וינסנט והגרנדינים לבין מדינת ישראל.

## היסטוריה
ישראל וסנט וינסנט והגרנדינים כוננו יחסים דיפלומטיים בינואר 1981, כשנתיים לאחר שמדינת האי קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת.

ישראלים אינם זקוקים לוויזה בשביל להיכנס למדינה.

## נציגויות דיפלומטיות
* ישראל מיוצגת בסנט וינסנט והגרנדינים באמצעות השגרירות שלה ברפובליקה דומיניקנית.
* סנט וינסנט והגרנדינים מיוצגת בישראל באמצעות השגרירות הבריטית בתל אביב.

## ראו גם

* יהדות האיים הקריביים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ג'ינט היין

**ג'ינט היין** (בגרמנית: **Jeanette Hain**; נולדה ב-18 בפברואר 1969) היא שחקנית גרמנייה.

## ביוגרפיה
היין נולדה במינכן, גרמניה ולמדה בבית ספר לקולנוע וטלוויזיה בעיר.

בשנת 1998 שיחקה לראשונה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Die Cellistin – Liebe und Verhängnis".

ב-2000 שיחקה בסרט "Abschied - Brechts letzter Sommer" שהוקרן בפסטיבל קאן.

בשנת 2004 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Die Frau des Architekten" המבוסס על ספר של שטפן היים.

מ-2005 ועד 2006 שיחקה בסדרה "Bis in die Spitzen" של ערוץ Sat.1.

בשנת 2006 הופיעה בסרט "TKKG und die rätselhafte Mind-Machine" על חבורת ילדים הפותרת תעלומה.

ב-2008 גילמה את חברתו של מיכאל ברג עורך הדין בסרט נער קריאה.

בשנת 2009 גילמה את הברונית לצן בסרט "ויקטוריה הצעירה", באותה שנה שיחקה גם בסרט "הרוזנת" אודות ארז'בט באטורי.

ב-2010 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "Transfer" ושיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "חשופות" מאת הבמאית הקנדית לריסה קונדראקי. 

בשנת 2013 כיכבה בסרט הדרמה "Die Innere Zone" לצדו של ניקולאי קינסקי.  

בשנת 2020 שיחקה בדמותה של בריג'יט בסדרת הטלוויזיה הצרפתית-קנדית "*Mirage*" שעלה לשידור בערוץ France 2 בצרפת ובערוץ Crave בקנדה.

בשנת 2021 כיכבה במיני-סדרה "לזייף את היטלר" בדמותה של אדה גרינג, בתו של פושע המלחמה הנאצי הרמן גרינג.

בשנת 2024 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "אישה צעירה והים" בתור אנה, אימה של השחיינית גרטרוד אדרלה. 

## חיים אישיים
היא אמא לבן ובת.

## קישורים חיצוניים

* 

* ג'ינט היין באתר filmportal.de

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1969
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1969
מצעד הגאווה באילת

**מצעד הגאווה באילת** (באנגלית: **Eilat Pride**; מוכר גם בשם **אילת בגאווה**) הוא מצעד גאווה שנתי שהתקיים בעיר אילת החל משנת 2001. ועד 2014 כחלק מפסטיבל אילת בגאווה, אירוע שנתי שפתח את אירועי הגאווה בישראל.

פסטיבל אילת בגאווה נערך בכל שנה בחודש מאי והיווה מוקד משיכה משמעותי לחברי הקהילה הלהט"בית בישראל ואף לתיירות גאה מאירופה ומארצות הברית.

במסגרת אירועי הפסטיבל נערכו במוקדים שונים בעיר אילת אירועי תרבות, תערוכות אמנים יוצרים, הפנינג גאווה בחוף הצפוני של אילת, מסיבות במוקדים שונים בעיר, כפר גאווה וכמובן מצעד גאווה שחלף על פני מרכז העיר בואכה בחוף הצפוני.

בין האמנים הבינלאומיים שהשתתפו בפסטיבל היה הזמר והדי.ג'יי הבריטי בוי ג'ורג', הדי.ג'יי האיטלקי פיל רומנו, אנה פאולה מברזיל, אוליביין מאיטליה, מייק קרוז מניו יורק וכמובן עופר ניסים.

בין האמנים שהשתתפו באירועי הגאווה באילת במרוצת השנים: דנה אינטרנשיונל, מיכל אמדורסקי, אמיר פיי גוטמן, מאיה בוסקילה, עידן יניב ואיחוד נדיר של להקת סקסטה המיתולוגית.

הפסטיבל השנתי הציג שיתופי פעולה עם ליינים של מסיבות גאות בישראל ובחו"ל, בכלל זה עם ליין המסיבות התל אביבי FFF שהפיק שמעון שירזי, ליין אריסה וליין GAP החיפאי של אסי נחום וגיא הראל.

את אירועי הגאווה באילת הפיק שחר אלקיים, מי שהיה תושב העיר עד 2013 וחזר במיוחד כדי להפיק את פסטיבל 2014 שהיה האחרון.

שחר אלקיים היה גם המפיק של ליין מסיבות פרידום שפעל במלון המלך שלמה במשך עשור.

ניסיון עצמאי להוציא לפועל פסטיבל בשנת 2015 לא צלח ומאז 2014 לא מתקיים הפסטיבל בעיר.

אף שבשנותיו האחרונות זכה הפסטיבל לתמיכה כספית ממשרד התיירות, במשך השנים הלינו המפיקים על קשיים שמערימים גורמים בעיריית אילת ועל העדר תמיכה ונכונות לסייע בקיום הפסטיבל והאירועים הנלווים לו.

בין השאר תועדו בשנת 2016 עובדי אגף התפעול של עיריית אילת מסירים את דגלי הגאווה שנתלו ברחבי העיר בלילה שלפני המצעד השנתי.

## היסטוריה
במהלך המצעד של שנת 2009 אשר משך כ-3,500 צועדים, הותקף גבר גאה כבן 34 על ידי קבוצת נערים מקומיים ופונה למרכז הרפואי יוספטל עם שבר באפו. האגודה למען הלהט"ב הגישה תלונה במשטרה לאחר המקרה. שנה לאחר מכן מסלול המצעד שונה ומשתתפיו צעדו מרחבת סיטי סנטר לאורך שדרות התמרים, כיכר שדה התעופה, כביש 90, כיכר התיירות, דרך קאמפן, רחוב קאמן דרך מלונות קראון פלאזה, רימונים מרינה קלאב, המלך שלמה עד לנקודת הסיום בחוף נביעות. במהלכו, נכח חבר הכנסת ניצן הורוביץ והותקפו כ-3 גברים הומוסקסואלים. בשנת 2013 נבחר מלון קראון פלאזה לשמש כמייצגם הרשמי של חגיגת אירועי הגאווה ה-12 בעיר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אילת: פסטיבלים
קטגוריה:להט"ב בישראל
גאווה, באילת
אילת
מדף הקרח דוטסון

**מדף הקרח דוטסון** (באנגלית: **Dotson Ice Shelf**) הוא מדף קרח רחב לחופי ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.  

רוחבו של מדף הקרח 50 קילומטרים. 

מדף הקרח מצוי בין חצי האי מרטין, וחצי האי בר. 

## היסטוריה
### גילוי מדף הקרח
מדף הקרח מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בינואר 1947. 

### מקור השם
שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 

המדף נקרא על שמו של ויליאם א. דוטסון (William A. Dotson), שהיה סגן בצי ארצות הברית, והיה אחראי על טיסות הסיור של מחלקת האוקיינוגרפיה הימית של הצי. 

דוטסון נהרג בהתרסקות מטוס באלסקה בנובמבר 1964, במהלך משימת סיור.

## לקריאה נוספת

• David A. Lilien, Ian Joughin, Benjamin Smith, and David E. Shean, **[https://www.the-cryosphere.net/12/1415/2018/tc-12-1415-2018.pdf Changes in flow of Crosson and Dotson ice shelves, West Antarctica, in response to elevated melt]**, The Cryosphere, 12, 1415–1431, 2018 https://doi.org/10.5194/tc-12-1415-2018

• Goldberg, D. N., Gourmelen, N., Kimura, S., Millan, R., & Snow, K., **[https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1029/2018GL080383 How Accurately Should We Model Ice Shelf Melt Rates?]**, Geophysical Research Letters, 46, 189–199. https://doi.org/10.1029/2018GL080383

## קישורים חיצוניים

* מדף הקרח דוטסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מדף הקרח דוטסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מדף הקרח דוטסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* רובוט תת-מימי חוקר את מי האוקיינוס שמתחת למדף הקרח דוטסון
* 

## הערות שוליים

דוטסון
דוטסון
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה