open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ואניטי פייר (כתב עת, 1913)

שמאל|ממוזער|200px|מהדורת אפריל 1921
**ואניטי פייר** (באנגלית: **Vanity Fair**; מילולית: יריד ההבלים) היה כתב עת שיצא לאור בארצות הברית בין השנים 1913–1936. בשנת 1936 מוזג כתב העת עם כתב העת "ווג".
## היסטוריה
קונדה מוטרוז נאסט החל את צעדיו בתחום העיתונות עת שרכש את מגזין האופנה *Dress* (לבוש) בשנת 1913. נאסט שינה את שם המגזין ל"לבוש ויריד ההבלים" (*Dress and Vanity Fair*) והוציא לאור ארבעה גיליונות של כתב העת בשם זה, לאחר שרכש את הזכות להשתמש בשם "יריד ההבלים" בארצות הברית. בשנת 1914 שינה נאסט את שם כתב העת ל"יריד ההבלים", ומינה את פרנק קרונינשילד לעורך כתב העת, תחתיו זכה כתב העת להצלחה רבה. בין היתר כתבו בעיתון סופרים רבים ובהם אלדוס הקסלי, ת"ס אליוט, פרנץ מולנר, גרטרוד שטיין ודיונה בארנס.

בשנת 1919 מונה רוברט בנצ'לי לעורך העיתון בפועל, יחד עם דורותי פארקר שעבדה קודם לכן בכתב העת "ווג". בנצ'לי שכר את המחזאי רוברט אי. שרווד לעבוד עמו על העיתון.

בשנת 1925 נחשב כתב העת, לצד כתב העת "הניו יורקר" לכתבי העת המובילים בתרבות האמריקאית. במגזין כתבו הסופרים תומאס וולף, ת"ס אליוט ופי. ג'י וודהאוס ואדוארד שטיכן צילם עבורו.

בעקבות השפל הכלכלי הגדול שאירע בשנת 1929 החל המגזין לסבול הפסדים בשל הירידה בכמות הפרסומים בו.

בשל הירידה בפופולריות שלו בשנות ה-30 של המאה ה-20 מוזג המגזין בדצמבר 1935 עם מגזין "ווג".

בשנת 1983 החלה הוצאת קונדה נאסט להוציא את המגזין מחדש באותו השם.

## ראו גם

* ואניטי פייר (כתב עת, 1868) - כתב עת בריטי שיצא לאור בין השנים 1868–1914

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:מגזיני אופנה
ג'אנל מונה

**ג'אנל מונה** (באנגלית: **Janelle Monáe**; נולדה ב-1 בדצמבר 1985) היא זמרת, פזמונאית, ראפרית, מפיקה, רקדנית ושחקנית אמריקאית. מונה הייתה מועמדת לשישה פרסי גראמי.

## קריירה
### מוזיקה
ב-2007 חתמה מונה על חוזה בחברת התקליטים של שון קומבס "Bad Boy Records" והוציאה מיני אלבום בשם "(The Chase) Metropolis: Suite I". ב-2010 יצא לאור אלבום האולפן הרשמי הראשון שלה הנקרא בשם "The ArchAndroid". האלבום הוא אלבום קונספט המהווה המשך למיני אלבום של מונה. אלבום האולפן השני של מונה, "The Electric Lady", יצא לאור בספטמבר 2013.

במרץ 2025, מונה קיבלה את פרס SoundExchange Hall of Fame כאחת היוצרות המושמעות ביותר בדיגיטל ב-20 השנים האחרונות.

### משחק
בשנת 2016 גילמה את המהנדסת מרי ג'קסון בסרט הדרמה הביוגרפי"מאחורי המספרים" לצידן של טראג'י פ. הנסון ואוקטביה ספנסר.  באותה שנה שיחקה את תרזה בסרט הדרמה "אור ירח" של בארי ג'נקינס שזכה לשבחים רבים. 

בשנת 2018 שיחקה בדרמה "ברוכים הבאים לעולם שלי"  של הבמאי רוברט זמקיס. 

בשנת 2019 נתנה את קולה לדמותה של מנדי בסרט האנימציה "אגלי דולס", ודיבבה את דמותה של פג בסרט "היפהפייה והיחפן", ובאותה שנה שיחקה בסרט הביוגרפי "הדרך לחופש", אודות חייה של הפעילה הארייט טאבמן.

בשנת 2020 כיכבה בתפקיד הראשי במותחן האימה "אנטבלום", בדמותה של ורוניקה הנלי.

## חיים אישיים
באפריל 2022 יצאה מונה מהארון כא-בינארית, ואמרה כי "אני לא רואה את עצמי כאישה בלבד... אני רק רואה את כל מה שאני. מעבר לבינאריה."

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* 2010: *[[The ArchAndroid]]*
* 2013: *[[The Electric Lady]]*
* 2018: *[[Dirty Computer]]*
* 2023: *[[The Age of Pleasure]]*

### אלבומי דמו
* 2003: *[[The Audition]]*

### מיני-אלבומים
* 2007: **
* 2013: *iTunes Festival: London 2013*
* 2015: *[[Wondaland Presents: The Eephus]]*
* 2018: *Spotify Singles*

## פילמוגרפיה
### סרטים

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:אמניות אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:פאנסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:פאנסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:זמרות פאנסקסואליות
קטגוריה:שחקניות פאנסקסואליות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
זוזו מוסא

**מוסא ז'וזף אלקיס** (בערבית: **زوزو موسى**; ינואר 1928 – 30 ביולי 2011) הידוע בכינויו **זוזו מוסא**, היה כנר ישראלי, מנצחה של תזמורת קול ישראל בערבית לשעבר.

## תולדות חייו
מוסא אלקיס נולד בשכונת סככיני באלכסנדריה שבמצרים, למשפחה בעלת אמצעים. הוא נקרא על שם אביו, שנפטר בדיוק ביום היוולדו והוא בן 36; השם שייעד לו אביו, ז'וזף, התגלגל לכינוי "זוזו". כילד ניגן בכלי נשיפה. למד לנגן בכינור בגיל 9 לצד אחיו, שהיה תלמידו של חסיין גנאד, מנהל תזמורתה של אום כלת'ום. הוא נודע כילד פלא והופיע במועדוני לילה באלכסנדריה ובקהיר. באותה עת לא חי חיים יהודיים ואף היה צם ברמדאן עם חבריו הנגנים המוסלמים.

בנעוריו היה חבר "תזמורת היהלומים" שליוותה את עבד אל-חלים חאפז, ממנה עבר ללהקתו של כוכב הזמר המצרי עבד אל-והאב, עמו גם הופיע במספר רב של סרטים. באותה תקופה חי ברווחה כלכלית וניהל חיי בוהמה. לאחר קום מדינת ישראל החלה לגבור במצרים גישה אנטישמית, שגלשה גם למילות השירים אותם ליווה מוסא. בשנת 1956, עם התחממות גיזרת תעלת סואץ, הוציא גמאל עבד אל נאצר צו נשיאותי המגרש את כל נושאי הדרכונים הבריטיים והצרפתיים ממצרים. כך נאלץ מוסא, שהיה בעל דרכון צרפתי, לעזוב את מצרים. הוא התאחד עם אמו ואחיו, שכבר עלו לישראל לפניו.

מוסא הגיע מדירות הפאר שהיו לו בקהיר ובאלכסנדריה למעברת מחנה ישראל שליד לוד. למרות הלם המעבר, החליט מוסא להרוויח מניסיונו כמוזיקאי ועד מהרה נודע ככנר. באותה עת הצטרף לגרעין המייסד של "התזמורת הערבית של בית השידור הישראלי" (תזמורת קול ישראל בערבית), שהורכב מכמה מבכירי המוזיקאים יוצאי עיראק ומצרים, ביניהם גם נגן החליל אלברט אליאס, והכנר פליקס מזרחי.

בשנת 1959 נשא לאישה את הזמרת והשחקנית לילית נגר, אך הנישואין לא האריכו ימים. כאשר פרש נגן העוד ומנהלה הראשון של התזמורת עזרא אהרון, תפס מוסא את מקומו. בהשפעתו עברה התזמורת מדגש עיראקי לדגש מצרי. בנוסף, מוסא שילב בתזמורת נגנים ערבים ישראלים מנצרת. עם הקמת הטלוויזיה הישראלית, דרש את שילוב התזמורת בתוכניות וקיבל תוכנית שבועית בשם "מסא אל-ח'יר".

בדרך כלל לא ניצח מוסא באופן פורמלי אלא ניגן בכינור והדריך את התזמורת. כיוון שאברהם סלמאן, נגן הקאנון העיוור, ישב בקדמת הבמה והתזמורת מאחוריו, סברו רבים מצופי הטלוויזיה שהוא-הוא זוזו מוסא.

מוסא חזר רק פעם יחידה לקהיר, סמוך לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979.

בשנת 1980 התחתן עם איידה לבית אלפסי, זמרת ילידת קזבלנקה שחיה בארצות הברית ופריז. ב-1988 החלה איידה בהליכי חזרה בתשובה ומוסא הצטרף אליה בחזרה לדת. בסוף חייו ניגן רק באירועים לציבור הדתי וכאלה שלא נשמעת בהם זמרת נשים.

ב-1993, עם צאתו לגמלאות, פורקה תזמורת קול ישראל בערבית.

## קישורים חיצוניים

* אביחי בקר, הוא חזר בתשובה: זוזו בכינור, פורסם במוסף הארץ, 29 נובמבר 2002
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:חברי תזמורת קול ישראל בערבית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
ניו יורק רנסאנס

**ניו יורק רנסאנס** (באנגלית: **New York Renaissance**) ידועה גם כ**הרלם רנסאנס ביג פייב** (באנגלית: **Harlem Renaissance Big Five**) וכ**רנס** (באנגלית: **Rens**), הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית שהורכבה כולה משחקנים אפרו-אמריקאים. היא נוסדה ב-13 בפברואר 1923 בידי רוברט "בוב" דאגלס בהסכם עם אולם הנשפים והקזינו "הרלם רנסאנס". אולם הנשפים והקזינו ברחוב 138 ובשדרה השביעית היה קומפלקס בידור שכלל אולם נשפים ושירת כמגרש הבית של הביג פייב. הקבוצה שיחקה את רוב משחקיה בדרכים ונדדה ברחבי הארץ מתוך הכרח.

הקבוצה שיחקה את משחקה הראשון ב-3 בנובמבר 1923. הרנס היו אחת מקבוצות הכדורסל הדומיננטיות ביותר בשנות העשרים והשלושים. במהלך העונה של 2–1933 עמד מאזנה החיובי של הרנס על 8–120 ניצחונות. במרוצת העונה זכתה הרנס ב-88 ניצחונות רצופים, הישג שאף קבוצת כדורסל מקצוענית לא השוותה אותו. ב-1939, הרנס נעשתה הקבוצה השחורה הראשונה שזכתה במשחק האליפות, כשניצחו את נבחרת הכוכבים של אושקוש (Oshkosh) 25-34 בטורניר הכדורסל המקצועני העולמי (World Basketball Tournament) בשיקגו.

מאזנה הכולל של הקבוצה בכל שנות קיומה עמד על 2,588 ניצחונות לעומת 539 הפסדים. כמה משחקניה הוותיקים והטובים ביותר היו קלרנס (פט) ג'נקינס, פפי ריק, אייר סייטש, צ'ארלס "טרזן" קופר, ביל יאנסי, ו"וי" וילי סמית. ב-1936 נעשו הרנס לקבוצה רמת הדרג הראשונה שחתמה על חוזה לארבע שנים עם כוכב קולג' אמריקאי אפריקאי, דייוויד "ביג דייב" דג'רנט מאינדיאנה סנטרל.

הרנס התפרקה ב-1949 אחרי שסיימה את עונת 1949/48 בליגת ה-NBL המעורבת גזעית בתור ה"דייטון רנס" (Dayton Rens) שמושבם בדייטון שבאוהיו. זו הייתה גם העונה האחרונה של ליגת ה-NBL, שהתמזגה ביחד עם ליגת ה-BAA, הלבנה לחלוטין ויצרה את ליגת ה-NBA שהייתה אז גם היא על טהרת הלבנים.

היכל התהילה של הכדורסל הכליל את קבוצת הניו יורק רנס כולה ב-1963.
שלושה מבין שחקני הרנס מונצחים בהיכל באופן פרטי: טרזן קופר, פופ גייטס, והמייסד והמאמן בוב דאגלס.

## קישורים חיצוניים
* 
* ג'ונתן גיינס, "הגלובטרוטרס לא היו קבוצת הכדורסל הראשונה שיצאה מהרלם", "אול אוהיו פוסט", 16-10 בפברואר 2010
* ג'ון הרייס, "סיפורי ה-NBA: זכרו את הרנס", אנציקלופדיית ה-NBA
* ג'ון סמולווד, "רנסאנס פייב", מתוך אנציקלופדיית ה-NBA
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: קבוצות
קטגוריה:ניו יורק: מועדוני ספורט
1915 בארצות הברית

**[[1915]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 139 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|24 ביולי: ספינת הקיטור "[איסטלנד" מתהפכת על גדות נהר שיקגו במרכז שיקגו. באירוע נהרגים 844 אנשים.]]
* 27 בינואר – כוחות אמריקאיים משתלטים על האיטי
* 28 בינואר – מוקם משמר החופים האמריקני
* 8 בפברואר – סרט הקולנוע מעורר המחלוקת "הולדתה של אומה" יוצא לאקרנים. הסרט היה לאחד מראשוני הסרטים שהביאו לוויכוח פוליטי, בשל העובדה כי תמך בעבדות ובדרום, בזמן בו רבים מהלוחמים במלחמת האזרחים האמריקנית, וילדיהם היו עדיין בחיים.
* 24 ביולי – ספינת הקיטור "איסטלנד" מתהפכת על גדות נהר שיקגו במרכז שיקגו. באירוע נהרגים 844 אנשים.
* 23 באוקטובר – כ-30,000 נשים צועדות בשדרה החמישית בניו יורק, בתביעה לקבלת זכות בחירה

## נולדו
* 28 בפברואר – זירו מוסטל - שחקן אמריקני (נפטר ב-1977)
* 18 במרץ – ריצ'רד קונדון, סופר אמריקאי (נפטר ב-1996)
* 19 במרץ – רוברט קול - מפקד גדוד בדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה. מעוטר מדליית הכבוד של הקונגרס (נהרג בקרב ב-1944)
* 7 באפריל – בילי הולידיי, זמרת ג'אז אמריקאית (נפטרה ב-1959)
* 6 במאי – אורסון וולס, במאי קולנוע אמריקאי, מגדולי יוצרי הקולנוע (נפטר ב-1985)
* 15 במאי – פול סמואלסון, מקרו-כלכלן אמריקאי יהודי, חתן פרס נובל לכלכלה (נפטר ב-2009)
* 27 במאי – הרמן ווק, סופר ומחזאי יהודי-אמריקאי
* 10 ביוני – סול בלו, סופר אמריקאי, חתן פרס נובל לספרות בשנת 1976 (נפטר ב-2005)
* 7 ביולי – יול ברינר, שחקן אמריקאי (נפטר ב-1985)
* 17 באוקטובר – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נפטר ב-2005)
* 7 בדצמבר – אלי וולך, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2014)
* 12 בדצמבר – פרנק סינטרה, זמר ושחקן אמריקאי (נפטר ב-1998)

## נפטרו

* 2 בנובמבר – יצחק רייס, ממציא ויזם אמריקאי ממוצא יהודי (נולד ב-1850)

## קישורים חיצוניים

*
1914 בארצות הברית

**[[1914]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 138 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

## אירועים בולטים

* 23 באפריל – אצטדיון הבייסבול ריגליפילד שבשיקגו נחנך.
* 4 באוגוסט – מלחמת העולם הראשונה: ארצות הברית מצהירה על נייטרליות 
* 7 בנובמבר – העיתון ניו רפובליק יוצא לאור בפעם הראשונה 
* 23 בנובמבר – ארצות הברית נסוגה ממקסיקו 
* 27 בנובמבר – נוסד הג'וינט, ועד הסיוע המיוחד של יהדות ארצות הברית 

## נולדו
* 25 במרץ – נורמן בורלוג,  חוקר חקלאות אמריקאי וחתן פרס נובל לשלום (נפטר ב-2009) 
* 26 במרץ – ויליאם וסטמורלנד, מפקד כוחות הצבא האמריקאי שלחמו במלחמת וייטנאם (נפטר ב-2005) 
* 26 באפריל – ברנרד מלמוד, סופר אמריקאי יהודי, זוכה פרס פוליצר (נפטר ב-1986) 
* 13 במאי – ג'ו לואיס, מתאגרף אמריקאי (נפטר ב-1981) 
* 1 בספטמבר – בן סלומון, רופא יהודי בצבא ארצות הברית; עוטר במדליית הכבוד (נהרג ב-1944) 
* 21 באוקטובר – מרטין גרדנר, כותב אמריקאי, בעיקר של מדע פופולרי (נפטר ב-2010)
* 25 בנובמבר – ג'ו דימאג'יו, שחקן בייסבול אמריקאי (נפטר ב-1999)

## נפטרו

* 19 באפריל – צ'ארלס פירס, פילוסוף, מדען ומתמטיקאי אמריקאי (נולד ב-1839) 
* 6 באוגוסט – אלן לואיז וילסון, אשתו הראשונה של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון (נולדה ב-1860) 

## קישורים חיצוניים

*
1913 בארצות הברית

**[[1913]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 137 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ויליאם הווארד טאפט (המפלגה הרפובליקנית) עד 4 במרץ, וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא אויש עד 4 במרץ, תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|4 במרץ: [וודרו וילסון מושבע כנשיא ה-28 של ארצות הברית]]
* 3 בפברואר – נכנס לתוקף התיקון ה-16 לחוקת ארצות הברית, המסמיך את הקונגרס להטיל ולגבות מס הכנסה 
* 4 במרץ – וודרו וילסון מושבע לנשיא ה-28 של ארצות הברית 
* 15 במרץ – נשיא ארצות הברית וודרו וילסון עורך את מסיבת העיתונאים הראשונה בבית הלבן 
* 10 ביולי – בעמק המוות אשר במדבר מוהאבי נמדדו 56.7°C - הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בחצי הכדור המערבי.
* 7–11 בנובמבר - סופת שלגים קשה במיוחד מכה באזור הימות הגדולות וגורמת למותם של מעל ל-250 בני אדם.
* 21 בדצמבר – מתפרסם התשבץ הראשון בכתב-העת "New York World". 
* 23 בדצמבר – נוסד הבנק המרכזי של ארצות הברית, הבנק הפדרלי (פדרל ריזרב)

## נולדו
* 9 בינואר – ריצ'רד ניקסון, הנשיא ה-37 של ארצות הברית (נפטר ב-1994) 
* 4 בפברואר – רוזה פארקס, פעילה בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית (נפטרה ב-2005) 
* 14 בפברואר – ג'ימי הופה, ראש איגוד נהגי המשאיות בארצות הברית (נעדר מאז 1975) 
* 4 באפריל – מאדי ווטרס, מוזיקאי בלוז אמריקאי (נפטר ב-1983) 
* 20 במאי – ויליאם היולט, ממקימי היולט פקארד (HP) (נפטר ב-2001) 
* 11 ביולי – פול לינברגר, הידוע בשם העט קורדוויינר סמית, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-1966)  
* 14 ביולי – ג'רלד פורד, הנשיא ה-38 של ארצות הברית (נפטר ב-2006) 
* 4 בספטמבר – סטנפורד מור, ביוכימאי אמריקאי זוכה פרס נובל לכימיה (נפטר ב-1982) 
* 12 בספטמבר – ג'סי אוונס, ספורטאי אפרו-אמריקני (נפטר ב-1980) 
* 2 בנובמבר – ברט לנקסטר, שחקן קולנוע אמריקני, זוכה פרס האוסקר (נפטר ב-1994) 
* 9 בנובמבר – הדי לאמאר, שחקנית קולנוע אמריקאית ממוצא אוסטרי (נפטרה ב-2000) 
* 10 בנובמבר – קארל שפירו, משורר יהודי אמריקאי (נפטר ב-2000)

## נפטרו

* 10 במרץ – הארייט טאבמן, לוחמת נגד העבדות בארצות הברית (נולדה ב-1820) 

## קישורים חיצוניים

*
1911 בארצות הברית

**[[1911]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 135 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ויליאם הווארד טאפט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'יימס שרמן (המפלגה הרפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 18 בינואר – הנחיתה הראשונה על נושאת מטוסים, בסן פרנסיסקו 
* 25 במרץ – שרפה פורצת במפעל בניו יורק. באירוע נהרגים 146 אנשים.
* 23 במאי – הסניף הראשי של הספרייה הציבורית בניו יורק נפתח באופן רשמי.
* 16 ביוני – מטאוריט במשקל 772 גרם מתרסק לתוך אסם הממוקם בקרבת הכפר קילבורן שבויסקונסין.

## נולדו
* 6 בפברואר – רונלד רייגן, הנשיא ה-40 של ארצות הברית (נפטר ב-2004) 
* 13 במרץ – רון האבארד, סופר אמריקאי ומייסד הסיינטולוגיה (נפטר ב-1986) 
* 25 במרץ – ג'ק רובי, מאפיונר אמריקאי, רוצחו של לי הארווי אוסוואלד (נפטר ב-1967) 
* 26 במרץ – טנסי ויליאמס, מחזאי אמריקאי (נפטר ב-1983)  
* 8 באפריל – מלווין קלווין, כימאי אמריקאי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1997) 
* 8 במאי – רוברט ג'ונסון, מוזיקאי בלוז אמריקאי (נפטר ב-1938) 
* 17 במאי – קלארק קר, כלכלן וסוציולוג אמריקאי (נפטר ב-2003) 
* 27 במאי – יוברט המפרי, סגן נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1978) 
* 13 ביוני – לואיס אלוורז, פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-1988) 
* 25 ביוני – ויליאם סטיין, ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה (נפטר ב-1980) 
* 16 ביולי – ג'ינג'ר רוג'רס, שחקנית ורקדנית אמריקאית (נפטרה ב-1995) 
* 2 בספטמבר – פלויד קאונסל, מוזיקאי בלוז אמריקאי (נפטר ב-1976) 

## נפטרו

* 29 באוקטובר – ג'וזף פוליצר, עיתונאי ומו"ל אמריקאי ממוצא הונגרי (נולד ב-1847)

## קישורים חיצוניים

*
תבורי

**תבורי** הוא שם משפחה שהוא שם ייחוס המתאר אדם או דבר כלשהו שמקורו באזור הר תבור.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
1910 בארצות הברית

**[[1910]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 134 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ויליאם הווארד טאפט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'יימס שרמן (המפלגה הרפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 4 בינואר – החל את תפקידו כמושל מדינת איווה הדמוקראט מוזס אלכסנדר, היהודי הראשון שנבחר לכהן כמושל בארצות הברית. 
* 15 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1910 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-92,228,496 בני אדם.
* 11 במאי – הקונגרס האמריקאי משנה את המעמד של שמורת היער גליישר שבמדינת מונטנה לפארק לאומי בחוק שנחתם בקונגרס בידי הנשיא ויליאם הווארד טאפט.
* 15 במאי – נוסדה העיר לאס וגאס במדינת נבדה שבארצות הברית 
* 20 באוגוסט – פרצה שריפת היער הגדולה בוושינגטון, איידהו ומונטנה.

## נולדו
* 9 בפברואר – אנה סוקולוב, רקדנית וכוריאוגרפית יהודיה-אמריקאית. (נפטרה ב-2000) 
* 9 באפריל – אברהם ריביקוף, פוליטיקאי יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1998) 
* 27 באפריל – ג'ואן בנט, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1990)
* 4 ביולי – גלוריה סטיוארט, אמנית אמריקאית (נפטרה ב-2010)
* 5 ביולי – רוברט ק. מרטון, סוציולוג אמריקאי (נפטר ב-2003) 
* 1 באוקטובר – בוני פארקר, פורעת-חוק אמריקאית (נהרגה 1934) 

## נפטרו

[שמאל|ממוזער|120px|[מארק טוויין]]
* 21 באפריל – מארק טוויין, סופר אמריקאי (נולד ב-1835) 
* 5 ביוני – או. הנרי (ויליאם סידני פורטר), סופר אמריקאי (נולד ב-1862) 

## קישורים חיצוניים

*
1912 בארצות הברית

**[[1912]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 136 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: ויליאם הווארד טאפט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: ג'יימס שרמן (המפלגה הרפובליקנית) עד 30 באוקטובר, התפקיד לא אויש

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|18 באפריל: האוניה RMS Carpathia מגיעה לניו יורק עם 706 ניצולי ה[טיטניק.]]
* 6 בינואר – ניו מקסיקו מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-47 
* 14 בפברואר – אריזונה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-48 
* 8 בינואר – ייסוד הקונגרס הלאומי האפריקני 
* 9 בינואר – ארצות הברית פולשת להונדורס 
* 16 בפברואר – צילום הסרט הנע הראשון ממטוס על ידי Frank Trenholm Coffin מעל העיר ניו יורק 
* 1 במרץ – אלברט בארי מבצע לראשונה צניחה ממטוס 
* 3 במרץ – נוסדה הדסה, הסתדרות נשים ציוניות באמריקה  
* 12 במרץ – ז'אנט לאו מייסדת בג'ורג'יה את תנועת הצופים לבנות בארצות הברית 
* 16 במרץ – לורנס אוטס, חבר משלחת לקוטב הדרומי אשר חלה, מקריב עצמו למען חבריו, עוזב את אוהל המשלחת ואומר: "אני רק יוצא החוצה, ייתכן ואתעכב זמן מה" 
* 18 באפריל – האוניה RMS Carpathia מגיעה לניו יורק עם 706 ניצולי הטיטניק.
* 6 ביוני – התפרצות הר הגעש נובהרופטה באלסקה. ההתפרצות המתועדת השנייה בגודלה בהיסטוריה 
* 8 באוגוסט – מוקמת חברת סרטי יוניברסל 
* 14 באוגוסט – כוחות הנחתים של ארצות הברית פולשים לניקרגואה כדי לסייע לממשלה הפרו-אמריקאית שהוקמה לאחר התפטרותו של חוזה סנטוס זלייה שלוש שנים קודם לכן 
* 24 באוגוסט – אלסקה הופכת לשטח של ארצות הברית 
* 14 באוקטובר – בזמן מסע הבחירות שלו בעת שביקר במילווקי, הנשיא האמריקני לשעבר תאודור רוזוולט נורה בחזהו על ידי בעל המסבאה ג'ון שראנק. הכדור עבר דרך קופסת משקפיו ועותק של נאומו בן חמישים העמודים שקופל לשניים, לפני שפגע ברוזוולט. למרות זאת המשיך רוזוולט לנאום במשך שעה וחצי. לאחר הנאום הוא נבדק בבית חולים שם הוחלט כי הפגיעה אינה כה חמורה, וכי עדיף להשאיר את הכדור בגופו מאשר להסתכן בהסרתו.
* 5 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1912: הסנאטור הדמוקרטי וודרו וילסון נבחר לנשיא ארצות הברית 


File:ElectoralCollege1912.svg|5 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1912: הסנאטור הדמוקרטי וודרו וילסון נבחר לנשיא ארצות הברית 


## נולדו
* 21 בינואר – קונרד אמיל בלוך, ביוכימאי אמריקאי ממוצא יהודי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נפטר ב-2000) 
* 28 בינואר – ג'קסון פולוק, צייר אמריקאי (נפטר ב-1956) 
* 30 בינואר – ברברה טוכמן, היסטוריונית וסופרת אמריקאית (נפטרה ב-1989) 
* 19 באפריל – גלן תיאודור סיבורג, כימאי אמריקאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-1999) 
* 18 במאי – פרי קומו, זמר אמריקאי (נפטר ב-2001) 
* 30 במאי – ג'וליוס אקסלרוד, ביוכימאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נפטר ב-2004) 
* 23 באוגוסט – ג'ין קלי, שחקן ורקדן אמריקאי (נפטר ב-1996) 
* 5 בספטמבר – ג'ון קייג', מלחין אמריקאי (נפטר ב-1992)
* 9 בדצמבר – טיפ אוניל, פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית (נפטר ב-1994) 
* 22 בדצמבר – ליידי בירד ג'ונסון, אלמנתו של נשיא ארצות הברית לינדון ב. ג'ונסון (נפטרה ב-2007)

## נפטרו

* 15 באפריל – ג'ון ג'ייקוב אסטור הרביעי, איל הון וסופר מדע בדיוני אמריקני (נולד ב-1864)
* 30 במאי – ווילבור רייט, חלוץ תעופה ואחד מממציאי המטוס (נולד ב-1867) 
* 1 ביולי – הרייט קווימבי, הטייסת האמריקאית הראשונה, נהרגה בתאונת טיסה (נולדה ב-1875) 

## קישורים חיצוניים

*
זוהיר פרנסיס

**זוהיר פרנסיס** (בערבית: **زهير فرنسيس**, תעתיק מדויק: **זהיר פרנסיס**; נולד ב- 7 במרץ 1965) הוא זמר ערבי ישראלי.
## ביוגרפיה
נולד בחיפה לפיירוז ולבישארה הלבנוני, וגדל בוואדי ניסנאס. למד בתיכון הכרמליתי בעיר. הוא למד מוזיקה אצל חכמת שהין (אביו של המוזיקאי סימון שאהין) ואצל וליד גאנם, ובקונסרבטוריון למוזיקה בחיפה.

פרנסיס הוציא תשעה אלבומים. בשנת 2010 זכה בתואר זמר השנה של תחנת הרדיו קול ישראל בערבית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
בית ח'ליפה

**בית ח'ליפה** (בערבית: **آل خليفة**, "אאל ח'ליפה") היא המשפחה השלטת בבחריין.

## היסטוריה
אבי המשפחה, אחמד אבן מוחמד אבן ח'ליפה אאל ח'ליפה, היה שליט קטר ובחריין במהלך המאה ה-18. בשנת 1865 פרצה מלחמת קטר-בחריין בין בית ח'ליפה לבין בית ת'אני על השליטה בחצי האי קטר. בית ת'אני הקטרי הנחיל תבוסה לבחריינים. אך הסכסוך לא נגמר, היו איונים בין בחריין, קטר, וערב הסעודית שכל אחת מהמדינות תבעה עליהם ריבונות ואיי חוואר שהיו כ-100 שנה בשליטה קטרית עברו עם הכרזות העצמאות לידי בחריין.

## שליטים
רשימת שליטים, אמירים ומלכים:
*אחמד אבן מוחמד אבן ח'ליפה אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-1
*עבדאללה בן אחמד אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-2
*סלמאן בן אחמד אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-3
*ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-4
*מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-5, 6, 8
*עלי בן ח'ליפה אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-7
*מוחמד בן עבדאללה אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-9
*עיסא בן עלי אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-10
*חמד בן עיסא אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-11
*סלאמן בן חמד אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-12
*עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה – חכים בחריין ה-13, אמיר בחריין ה-1
*חמד בן עיסא אאל ח'ליפה – אמיר בחריין ה-2, מלך בחריין ה-1

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמות משפחה ערביים
ח'ליפה
קטגוריה:מלכי בחריין
פאול אשרסון

**פאול פרידריך אוגוסט אשרסון** (לעיתים אשרזון; בגרמנית: **Paul Friedrich August Ascherson**; 4 ביוני 1834 - 6 במרץ 1913) היה בוטנאי גרמני, שתרם רבות לחקר צמחיית המזרח התיכון.

## חייו
אשרסון נולד בברלין, בירת גרמניה בשנת 1834 כבן של יועץ רפואה. בשנת 1850 החל גם הוא בלימודי רפואה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, אך במהרה החל לגלות עניין גובר בבוטניקה. בשנת 1855 הוענק לו דוקטורט על חיבורו שעסק בצמחיית מרקיזות ברנדנבורג, חבל ארץ בגרמניה של ימינו. 

לאחר מכן עסק בחקר צמחיית אזור סקסוניה. ב-1860 התמנה לעוזר בגן הבוטני של ברלין, וחמש שנים לאחר מכן החל לעבוד גם בעשבייה המלכותית. במקביל קוּדם לדרגת פרופסור בתחום גאוגרפיה של צמחים. החל משנת 1873 היה אשרסון שותף למספר משלחות מחקר לאפריקה ולמזרח התיכון, וחקר את הצמחים בקברות הפרעונים. בצוותא עם הבוטנאי גאורג שווינפורט כתב את "איור הצומח של מצרים" (1887). 

אשרסון היה שותף לחיפוש אם החיטה, שגילה אהרון אהרונסון.

## הנצחה
הקיצור .Asch. או Aschers הבאים לאחר שם של מין ביולוגי, מציינים שהמין תואר לראשונה ושמו ניתן בידי  אשרסון. 

אשרסון הונצח בשמות צמחים בארץ-ישראל:
*פקטורובסקיית אשרסון - צמח זעיר ממשפחת הפרפרניים
*שום אשרסון - גאופיט ממשפחת הנרקיסיים, מין אנדמי לספר המדבר בארץ-ישראל

## לקריאה נוספת
* דוד הלר ועזריה אלון (1983), חוקרי הטבע של ארץ ישראל. בתוך: עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 1, הוצאת משרד הביטחון, והחברה הגנת הטבע. עמ' 57.

## קישורים חיצוניים

* מייק לבנה, על מהלך גילוי אם החיטה באתר 'צמח השדה'
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:ארץ ישראל: חוקרי טבע

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
הסמוראי

**הסמוראי** (צרפתית: **Le Samouraï**) הוא סרט מתח צרפתי מינימליסטי שביים ז'אן-פייר מלוויל בשנת 1967. את הדמות הראשית, ג'ף קוסטלו, רוצח שכיר, מגלם אלן דלון.

## עלילה
הסרט מספר על אחד הרוצחים הבודדים ביותר והמקצועיים ביותר, ג'ף קוסטלו, מרגע הכנתו למשימתו הבאה – להרוג בחור בשם מרטי, בעל מועדון לילה.

הסרט מתחיל בדירתו של קוסטלו, דירה פשוטה וקרירה. ג'ף שוכב על מיטתו, מעשן סיגריה, על-יד ציפור הכלואה בכלוב אפור באמצע הדירה.
רשימת השחקנים בסרט מופיעה בסוף ונגמרת על ידי ציטוט, המוקדש לסמוראי העתיק בושידו (ספר הסמוראי), שלמעשה הומצא על ידי מלוויל עצמו: "אין בדידות יותר גדולה מזו של הסמוראי, אלא אם כן זו הבדידות של הנמר בג'ונגל...אולי...".

קוסטלו יוצא מדירתו והולך למועדון לילה, להרוג את קורבנו בדם קר, אך ברגע שהוא עוזב את הזירה, הוא פוגש בדרכו את נגנית הפסנתר היפהפייה של המקום, ואלרי (אותה מגלמת השחקנית קטי רוזייה).

כאשר הוא נתפס על ידי מפקח המשטרה (אותו מגלם השחקן פרנסואה פרייה), קוסטלו, אשר האליבי שלו תוכנן בקפידה – בעיקר בזכות עזרת חברתו, ג'יין (אותה מגלמת השחקנית נטלי דלון)- הולך הביתה, וזאת לאחר שוואלרי (איתה ג'ף מפתח מערכת יחסים קלה לאורך הסרט) טוענת בפני המשטרה, מסיבות לא ידועות, שהוא לא מוכר לה.

כאשר נראה כי קוסטלו יצא מכל סכנה, הוא הולך להתעמת עם אחד ממעסיקיו, שבמקום לשלם לו על עבודתו, מנסה להרוג אותו ולנער מעליו את מפקח המשטרה, שעדיין מאמין כי קוסטלו הוא הרוצח. המשטרה עוקבת אחרי ג'ף, הפצוע בזרועו הימנית, וכתוצאה נוצרת סצנת מרדף ארוכה ומדהימה ברחבי הרכבת התחתית בפריז.

לאחר נפתולי העלילה, קוסטלו מוצא עצמו עם משימה חדשה: להרוג את ואלרי, נגנית הפסנתר מהמועדון לילה. ג'ף חוזר למועדון. לעומת הפעם הראשונה בה ג'ף ניסה לא להראות על ידי הקהל, הפעם הוא מגיע לעיני כולם, מניח את כובעו במלתחה, מניח את כפפותיו הלבנות בפני כולם והולך ישירות אל ואלרי, המנגנת על הפסנתר בבר ומפנה את אקדחו אליה. למרות נסיונותיה לשכנעו לעזוב, קוסטלו נשאר במקומו ולבסוף נורה על ידי שוטר, עוד לפני שהספיק להרוג את ואלרי. כשמפקח המשטרה מרים את אקדחו של ג'ף ופותח אותו, הוא מגלה שלא היו כדורים באקדח.

## סגנון מלוויל
"הסמוראי" הוא אחד מסרטיו הטובים של מלוויל. תוך כדי שימוש במוטיבים מ"הסרט האפל" (פילם נואר/פילם פוליסייר), הסרט מראה סגנון מעודן, מאוד מסוים ואווירה מדויקת שמראה בצורה מושלמת את הנושא העיקרי של הסרט, שכמעט יותר חשוב מהעלילה עצמה: הבדידות של הגיבור, שנבגד על ידי חבריו ושותפיו (למעט השחקנית ג'יין), וחוסר האפשרות שלו לחיות (אשר מופיע כמוטיב חוזר בסרטיו של מלוויל). סוף הסרט "הסמוראי" יכול להראות כדרכו של מלוויל להציג את רעיונו: קוסטלו, שהבין שהוא לא יכול לברוח יותר מהמשטרה ולבסוף גם לא מצליח להרוג את ואלרי, כלומר נכשל במשימתו, מעדיף למות. הסצנה הזו יכולה להראות כמעט כהתאבדות.

הדממה, מרכיב נוסף מאוד דומיננטי בסרט, אשר מתחילה כבר בסצנה הראשונה בסרט (שהיא למעשה חיזיון שהיה למלוויל ונתן לו השראה לכתוב את כל שאר התסריט: אדם, שוכב במיטתו, עם ציפור כלואה על-ידו). קוסטלו הוא לא אדם המרבה לדבר; הוא מעדיף לפעול. הוא נהיה דמות כריזמטית אך מסתורית. (המוזיקה המקורית הנהדרת של פרנסואה דה רובה, גם עוזרת לאווירת המסתורין סביב הגיבור). ביתו כמעט ריק, החברה הייחודית שלו, ציפור קטנה בכלוב והחברה שלו, שלמרות שאוהבת אותו, יש לה גבר אחר בחייה.

בגדיו של הגיבור, מעיל הגשם הבז' האלגנטי שלו וכובע, באים ישירות כהשראה מסרט האפל האמריקאי, שמלוויל אהב מאוד והכיר היטב.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי מתח צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1967
גריזלי מן

**גריזלי-מן** (באנגלית: **Grizzly Man**) הוא סרט דוקומנטרי של הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, שיצא ב-2005. הסרט סוקר את חייו ומותו של טימות'י טרדוול, אדם שבחר לחיות עם דובי גריזלי בפארק באלסקה בחודשי הקיץ, במשך 13 קיצים. טרדוול ובת זוגו, איימי הוגנרד, נהרגו ב-2003 בטריפה על ידי דוב גריזלי. הסרט כולל קטעי וידאו שצילם טרדוול בפארק וראיונות עם מקורביו. המוזיקה בסרט נכתבה על ידי המוזיקאי הבריטי ריצ'רד תומפסון.

## רקע
טימות'י טרדוול בילה 13 קייצים בפארק הלאומי "קטמאי" שבאלסקה. הוא האמין שעם הזמן הדובים ילמדו לסמוך עליו ולאפשר לו להתקרב אליהם. פקחי הפארק הזהירו את טרדווול והסבירו לו שהשהות שלו במחיצת החיות מסוכנת לו ולהם. דֶבּ ליגט, פקחית בפארק "קטמאי", אמרה בראיון חדשותי שטרדוול מדגים התנהגות מסוכנת, שבמקרה הרע תעודד מבקרים בפארק להתנהגות דומה, ותסכן את הדובים והמבקרים. למרות האזהרות, טרדוול המשיך לחיות בפארק תוך שהוא מייצר תיעוד מצולם ומוסרט, והשתמש בתיעוד זה להגברת מודעות הציבור לבעיות הדובים בצפון אמריקה. הוא מצא את מותו בקיץ ה-13 שבילה בפארק - הוא שהה בפארק עם בת זוגו איימי הוגנרד ושניהם נטרפו על ידי דוב גריזלי.

טרדוול הקים ארגון שנועד לשפר את הטיפול בדובים יחד עם ידידתו (ובת זוגו לשעבר) ג'ול פאלובק. לאחר מותו היא ניהלה את הארגון וקיבלה את 100 שעות הצילום שצילם טרדוול בפארק "קטמאי". פאבלוק הכירה את טרדוול משנת 1985, הרגישה קרבה אליו וחשה רגשות אשם על מותו. היא סיפרה שטרדוול היה אדם דרמטי ובקשתו ממנה הייתה שאם ימות, היא תיצור סרט מהצילומים. לאחר מותו היא פנתה להרצוג בבקשה שיביים את הסרט.

## תקציר העלילה
הרצוג השתמש בקטעים מתוך 85 שעות של צילומים שצילם טרדוול במהלך חמש שנותיו האחרונות, ושילב ראיונות עם משפחתו, חבריו ואנשי מקצוע שמתמחים בדובי גריזלי. בנוסף מספר הרצוג את הסיפור ומציע את הפרשנויות שלו על האירועים. הוא מתאר את טרדוול כאדם חולה שאולי הייתה לו משאלת מוות לקראת סוף חייו. במהלך הסרט מצולם הרצוג כשהוא מאזין באוזניות לקלטת אודיו מתוך צילומיו של טרדוול, המתעדת את הרגע בו מצא את מותו. הרצוג נראה מזועזע ממשמע אוזניו והוא מפציר בידידתו של טרדוול ג'ול פאלובק לא להאזין לקלטת ואף להרוס אותה מיד.

בהמשך הסרט פאלובק מקבלת את השעון של טרדוול מהמשטרה. הם מצאו אותו על היד של טרדוול, אחד מהשרידים היחידים שנותרו. כשהשעון נמסר לידיה הוא עדיין עבד והיא בחרה לענוד אותו. מוקדם יותר במהלך הסרט מוזכר אותו שעון על ידי וילי פולטון, הטייס שמצא את גופותיהם של טרדוול והווגנארד; הוא סיפר שהוא לא יכול להוציא מראשו את הזיכרון הנורא של היד הארוכה עם השעון.

ב-DVD שיצא בפברואר 2006, הסירו ריאיון של דייוויד לטרמן עם טרדוול. בריאיון לטרמן מתלוצץ על כך שטרדוול בסופו של דבר ייאכל על ידי דוב.

## פרסים
*מועמד כסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של ה-Gotham Awards
*זכה כסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
*זכה כסרט הלא הבדיוני הטוב ביותר של פרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק
*זכה כסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של ה-San Francisco Film Critics Circle
*זכה בפרס אלפרד פ. סלואן בפסטיבל סאנדנס, 2005
*זכה כסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של ה-Toronto Film Critics Association

## קישורים חיצוניים
* 

* דף על טרדוול ועל הסרט, באתר ערוץ דיסקברי 
* רוג'ר אוורט, ביקורת על גריזלי מן 
* מאמר על טרדוול 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:תקיפות בני אדם על ידי בעלי חיים
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים שצולמו באלסקה
2Pac Live

**2Pac Live** הוא אלבום הופעה של הראפר האמריקאי טופאק שאקור. הוא ראה אור ב-6 באוגוסט 2004 על ידי חברת התקליטים Koch Records, והוא אלבום ההופעה הראשון של שאקור.
האלבום מכר 400,000 עותקים על פי Nielsen Soundscan.

## רשימת השמעה
# Live Medley
# Intro
# Ambitionz az a Ridah
# So Many Tears
# Troublesome
# Hit 'Em Up
# Tattoo Tears
# Heartz of Men
# All Bout U
# Never Call U Bitch Again
# How Do U Want It
# 2 of Amerikaz Most Wanted
# California Love

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי טופאק שאקור
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי הופעה שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
מלחמת הסמים במקסיקו

**מלחמת הסמים במקסיקו** (בספרדית: **Guerra contra el narcotráfico en México**) היא מלחמה מתמשכת בין קרטלי הסמים המקסיקניים, שנלחמים זה בזה על השליטה בסחר הסמים באזורים מסוימים, וכן בגורמי אכיפת החוק במקסיקו המנסים באופן מתמיד לצמצם את היקף הסחר בסמים.

## רקע
אף על פי שקרטלי הסמים המקסיקניים קיימים עשרות שנים, הם הפכו לבעלי השפעה רבה רק לאחר דעיכת ההשפעה של קרטלי הסמים של קולומביה בשנות ה-90. קרטלי הסמים המקסיקנים שולטים בשוק הסמים הסיטונאי בארצות הברית. מעצרים של ראשי הקרטלים, במיוחד בקרטל טיחואנה ובקרטל המפרץ, הובילו לגל אלימות כאשר הקרטלים ניסו להשתלט על נתיבי הסחר של הסמים בין מקסיקו לארצות הברית.

מקסיקו, אחת מהמדינות הגדולות ביותר בייצור ובייצוא של סמים, היא היצואנית העיקרית של חשיש לארצות הברית ואחת מהיצואניות הגדולות ביותר של הסם המסוכן מתאמפטמין לארצות הברית. אף על פי שמקסיקו מייצרת רק אחוז קטן מסך כל ההרואין בעולם, היא אחת מהייצואניות הגדולות ביותר של הרואין לארצות הברית. ההערכה היא כי קרטלי הסמים המקסיקנים מייצאים קרוב ל-70% מהסמים בארצות הברית.

מחלקת המדינה האמריקנית העריכה כי 90% מהקוקאין אשר מיוצא לארצות הברית מוברח דרך מקסיקו, ומיוצר ברובו בקולומביה, וכי כמות הרווחים שהקרטלים גורפים ממכירה סיטונאית של הסם הם בין 13.6 ל-48.4 מיליארד דולר אמריקני בשנה. עם השנים חלה עליה הדרגתית בכמות סוחרי הסמים המקסיקנים אשר מבריחים כספים בחזרה לתוך מקסיקו באמצעות מכוניות ומשאיות, ככל הנראה עקב האפקטיביות הרבה של המאמצים האמריקנים לנטר העברות כספים אלקטרוניות.

מעל ל-28,000 אנשים בסך הכול נהרגו בין דצמבר 2006 לנובמבר 2010 כתוצאה מהסכסוך האלים בין קרטלי הסמים לגורמי אכיפת החוק במקסיקו. העיר סיודאד חוארס במקסיקו קיבלה בשנת 2009 את התואר המפוקפק "בירת הרצח העולמית" והפכה לעיר המסוכנת בעולם בעקבות מספרם הרב ביותר של מקרי הרצח ביחס לאוכלוסייה.

חלק מהקרטלים לא מתפרנסים רק מסחר בסמים, אלא שהם גם מרוויחים כסף גם ממטעי אבוקדו במקסיקו והלבנות הון עם עזרה סינית.

## ראו גם
* נרקוקורידו
* נרקו-טרור
* המלחמה בסמים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סחר בסמים
קטגוריה:מלחמות מקסיקו
קטגוריה:מקסיקו: סמים
המלחמה בצפון-מערב פקיסטן

**המלחמה בצפון-מערב פקיסטן** היא סכסוך מזוין בין הכוחות המזוינים של פקיסטן לקבוצות מיליטנטים אסלאמיות, המורכבות מאנשי שבטים, חברי טליבאן וחברי מוג'אהדין. העימות החל ב-2004 לאחר שהצבא הפקיסטני ניסה לתפוס חברי אל-קאעידה באזור הררי בשם ווזיריסטן. המבצע גרם להתקוממות מזוינת מצד המקומיים, ובעקבותיו נהרגו 7,000 אזרחים ויותר מ-3,440,000 אזרחים נאלצו לנטוש את בתיהם.

לאחר ההתקפות ב-11 בספטמבר 2001, הודיעה ממשלת פקיסטן על רצונה להילחם בטליבאן, בעוד שתמכה בהם עד אז באפגניסטן. האסטרטגיה של ממשלת פקיסטן השתנתה מספר פעמים בין ניסיונות שלום לבין חידוש התקפות. מיד לאחר תחילת הלחימה, נחתמו הסכמי שלום, ואז התחדשו פעולות האיבה בשנת 2007. כאשר המורדים הרחיבו את שטחם, ניסיונות הפסקת אש כושלים התרחשו בתחילת 2009, השנה שנחשבה נקודת מפנה בסכסוך הצבא השתלט ביוני 2009 על עֶמֶק סוואט והוכפלו הפעולות הצבאיות באזורי השבטים, עד להשתלטות מוחלטת על הרוב המוחלט של שטחי המורדים בשנת 2016.

משנת 2004 עד 2018 הותקפו יעדים בפקיסטן בידי ארצות הברית כחלק מהלחימה. ב-1 במאי 2011, לאחר חיסולו  של אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון אל-קאעידה, שהסתתר בבית מסתור באותו הזמן באבוטאבאד : 

נשיא ארצות הברית ברק אובמה הכריז שהמטרה המרכזית במלחמה הושגה. לאחר מבצע חנית נפטון, בו הרגו את אוסאמה בן לאדן, הורעו היחסים ונפסק רוב שיתוף הפעולה בין פקיסטן וארצות הברית.

המלחמה דילדלה את משאבי כוח האדם של פקיסטן, והתוצאות הראו השפעה עמוקה על כלכלתה.

עד 2014, שיעורי הנפגעים מהטרור במדינה כולה ירדו ב-40% בהשוואה ל-2011–2013, כאשר ירידות גדולות עוד יותר נרשמו בצפו- מזרח המדינה. הפחתת פעולות האיבה שינתה בסופו של דבר את הסכסוך ממלחמה לסכסוך בעצימות נמוכה יחסית.

בשנת 2017, פקיסטן החלה בבניית גדר לאורך הגבול באורך 2,611 קילומטר (1,622 מייל) עם אפגניסטן כדי למנוע התקפות מיליטנטיות חוצות גבולות. עד אוגוסט 2021, הושלם 90% מגדר הגבול בין שתי המדינות.

## ראו גם
* מבצע נחישות טבועה
* תקיפות אוויריות של ארצות הברית בפקיסטן

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* מאבק בטליבאן: איפה זה נעצר? סיקור מתמשך
* "זרב-א-אזב: 90% שטח התאושש, 3400 מחבלים נהרגו" . 14 בנובמבר 2014
* "פקיסטן טוענת שמפקד בכיר ב-TTP נתפס בצפון ווזיריסטן | יומן המלחמה הארוך של FDD" . ''www.longwarjournal.org''

קטגוריה:קצרמר טרור
קטגוריה:מלחמות פקיסטן
קטגוריה:המלחמה העולמית בטרור
קטגוריה:מלחמות ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ברק אובמה
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן
1909 בארצות הברית

**[[1909]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 133 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: תאודור רוזוולט (המפלגה הרפובליקנית) עד 4 במרץ, ויליאם הווארד טאפט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: צ'ארלס וורן פיירבנקס (המפלגה הרפובליקנית) עד 4 במרץ, ג'יימס שרמן (המפלגה הרפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|200px|31 בדצמבר: [גשר מנהטן נחנך ונפתח לתנועת כלי רכב]]
* 28 בינואר – צבא ארצות הברית יוצא מקובה לאחר ששהה שם ממלחמת ארצות הברית–ספרד (1898)
* 12 בפברואר – האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP) נוסד, לציון 100 שנה להולדתו של אברהם לינקולן.
* 22 בפברואר – הצי הלבן הגדול חוזר להמפטון רודס לאחר שהקיף את כל העולם.
* 4 במרץ – ויליאם הווארד טאפט מושבע כנשיא ה-27 של ארצות הברית.
* 23 במרץ – תאודור רוזוולט עוזב את ניו יורק למשלחת סמיתסוניאן - רוזוולט. 
* 11 בנובמבר – הצי האמריקני חונך את בסיס את חיל הים בפרל הארבור שבהוואי.
* 18 בנובמבר – ארצות הברית פולשת לניקרגואה לאחר ש-500 מהפכנים (בהם 2 אמריקאים) מוצאים להורג בהוראת הדיקטטור חוזה סנטוס זלאייה.
* 31 בדצמבר – גשר מנהטן נחנך ונפתח לתנועת כלי רכב

## נולדו
* 11 בפברואר – ג'וזף ל. מנקייביץ', תסריטאי, במאי ומפיק יהודי-אמריקאי, זוכה ארבעה פרסי אוסקר (נפטר ב-1993) 
* 30 במאי – בני גודמן, נגן קלרינט, חלוץ ג'אז אמריקאי (נפטר ב-1986) 
* 24 ביוני – מילטון קייטימס, מנצח אמריקאי (נפטר ב-2006) 

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|120px|[ג'רונימו]]
* 10 בינואר – ג'ון קונס, סנאטור ארצות הברית (נולד ב-1821) 
* 17 בפברואר – ג'רונימו, לוחם אפאצ'י (נולד ב-1829) 
* 28 באפריל – פרדריק הולברוק, מושל ורמוט (נולד ב-1813) 
* 15 באוקטובר – ויליאם לינדסי, סנאטור ארצות הברית (נולד ב-1835) 
* 20 בדצמבר – ויליאם אלכסנדר האריס, סנאטור ארצות הברית (נולד ב-1841) 

## קישורים חיצוניים

*
הגבול התרמודינמי

**הגבול התרמודינמי** הוא מושג מתחום התרמודינמיקה והמכניקה הסטטיסטית המתאר מצב בו מספר החלקיקים במערכת (אטומים או מולקולות) שואף לאינסוף. ההתנהגות התרמודינמית של המערכת מתקרבת לתחזיות המכניקה הסטטיסטית ככל שמספר החלקיקים במערכת גדול יותר, ובגבול התרמודינמי, תוצאות החישוב בצברים השונים של המכניקה הסטטיסטית מתכנסים לתוצאה יחידה.
## הצדקה מתמטית
המקור המתמטי לגבול התרמודינמי נובע משימוש בנוסחת בולצמן עבור האנטרופיה: S=K_B ln\Omega, כאשר K_B הוא קבוע בולצמן, ו\Omega מציינת את מספר המצבים המיקרוסקופיים של המערכת. ספירת מספר המצבים האפשריים במערכת דורשת שימוש בחישובים הכוללים עצרות. כדי לפתח את הביטוי, משתמשים בנוסחת סטרלינג. השימוש בנוסחת סטרלינג מוצדק רק עבור מספרים גדולים, ולכן תחזיות המכניקה הסטטיסטית מתבססות על ההנחה שמטפלים במספרים גדולים של חלקיקים.

במערכות פשוטות הנמצאות בשיווי משקל תרמודינמי, ניתן להצדיק את התחזיות באמצעות תכונות של משתנים מקריים בלתי תלויים. עבור משתנים מקריים בלתי תלויים, השונות היא אדיטיבית, ולכן מתקיים עבורם משפט הגבול המרכזי. השימוש במשפט הגבול המרכזי מוצדק רק עבור מספר גדול של משתנים בלתי תלויים. כתוצאה מכך, מערכות פשוטות מרובות חלקיקים מפגינות התנהגות גאוסיאנית במקורב. ניתן להראות שבגבול התרמודינמי, היחס בין התוחלת לבין סטיית התקן שואף לאפס, ולכן אפקטיבית המערכת מפגינה התנהגות דטרמיניסטית.

## משמעות הגבול התרמודינמי במכניקה הסטטיסטית
תוצאות רבות במכניקה הסטטיסטית ניתנות להצדקה ריגורוזית רק בגבול התרמודינמי. ללא הנחת הגבול התרמודינמי לא ניתן להניח שקילות בין הצברים השונים. בנוסף, תכונת האקסטנסיביות של האנטרופיה לא מתקיימת עבור מערכות שאינן בגבול התרמודינמי. באופו דומה, ניתן להצדיק תופעות דוגמת עיבוי בוז איינשטיין רק באמצעות הנחה זו.
## הערות שוליים

קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:פיזיקה סטטיסטית
קטגוריה:מושגים בפיזיקה
1908 בארצות הברית

**[[1908]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 132 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: תאודור רוזוולט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: צ'ארלס וורן פיירבנקס (המפלגה הרפובליקנית)

## אירועים בולטים

* 10 בפברואר – הצבא האמריקני חותם עם האחים רייט על חוזה לאספקת מטוסים 
* 18 בפברואר – ההגירה מיפן נאסרת בארצות הברית.
* 4 במרץ – בשריפה שמתרחשת בבית הספר קולינווד באזור קליבלנד שבאוהיו נהרגים 174 בני אדם.
* 23 באפריל – נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט מקים בצו נשיאותי, את צבא המילואים של ארצות הברית (U.S. Army Reserve) 
* 12 באוגוסט – מפעל המכוניות פורד מייצר את המכונית הראשונה מדגם פורד מודל T בייצור המוני.
* 27 בספטמבר – מכוניות הפורד מודל T הראשונה עזבה את שטח המפעל של פורד בדטרויט.
* 14 באוקטובר – קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס מנצחת באליפות העולם של 1908 את הדטרויט טייגרס. הם לא הצליחו לעשות זאת מאז.
* 3 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1908: הסנאטור הרפובליקני ויליאם הווארד טאפט נבחר לנשיא ארצות הברית 


File:1908 Ford Model T.jpg|12 באוגוסט: מפעל המכוניות פורד מייצר את המכונית הראשונה מדגם פורד מודל T בייצור המוני.
File:ElectoralCollege1908.svg|3 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1908: הסנאטור הרפובליקני ויליאם הווארד טאפט נבחר לנשיא ארצות הברית 


## נולדו
* 15 בינואר – אדוארד טלר, פיזיקאי אמריקאי (נפטר ב-2003) 
* 9 במרץ – מיקי ספיליין, סופר מתח אמריקאי (נפטר ב-2006) 
* 1 באפריל – אברהם מאסלו, פסיכולוג יהודי אמריקאי (נפטר ב-1970) 
* 5 באפריל – בטי דייוויס, שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1989) 
* 22 באפריל – לואיס ל'אמור, סופר אמריקאי פורה (נפטר ב-1988) 
* 25 באפריל – אדוארד מורו, עיתונאי רדיו וטלוויזיה אמריקאי (נפטר ב-1965) 
* 29 באפריל – ג'ק ויליאמסון, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-2006) 
* 10 במאי – קארל אלברט, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית (נפטר ב-2000)
* 23 במאי – ג'ון ברדין, פיזיקאי אמריקאי, חתן שני פרסי נובל לפיזיקה (נפטר ב-1991) 
* 30 במאי – מל בלאנק, מדבב סרטי אנימציה אמריקאי (נפטר ב-1989) 
* 31 במאי – דון אמיצ'י, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1993) 
* 8 באוגוסט – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1990) 
* 27 באוגוסט – לינדון ג'ונסון, נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1973) 
* 15 בנובמבר – ג'וזף מקארתי, סנטור אמריקני (נפטר ב-1957) 
* 22 בנובמבר – נתן אקרמן, פסיכיאטר אמריקני, מחלוצי הטיפול המשפחתי (נפטר ב-1971)

## נפטרו

[שמאל|ממוזער|120px|[גרובר קליבלנד]]
* 24 ביוני – גרובר קליבלנד, הנשיא ה-22 וה-24 של ארצות הברית (נולד ב-1837) 

## קישורים חיצוניים

*
אנייס ורדה

ממוזער|left|אנייס ורדה
**אנייס ורדה**, (בצרפתית: **Agnès Varda**; 30 במאי 1928 – 29 במרץ 2019) הייתה במאית צרפתייה ופרופסור בבית הספר האירופי הבינתחומי להשכלה גבוהה - **EGS**  בשווייץ. הסרטים, הצילומים ויצירותיה של ורדה התמקדו בדוקו ריאליזם, בנושאים פמיניסטיים וחברתיים עם סגנון אקספרימנטלי מובהק.

## ביוגרפיה
ורדה נולדה באיקסל, בלגיה, בשם **ארלט ורדה**, בתם של כריסטין לבית פאסקה ושל אז'ן ז'אן ורדה (אבגניוס יואניס ורדה) שהיה מהנדס אמה הייתה צרפתייה ואביה פליט יווני מסמירנה (איזמיר) שבאסיה הקטנה.

ורדה למדה במגמת צילום בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות לפני שהתקבלה לעבודה כצלמת עבור Théâtre National Populaire בפריז. היא אהבה צילום אך התעניינה במעבר לקולנוע. אחרי שצילמה מספר ימים עיירת דייג קטנה בצרפת בשביל חבר שחלה ולא יכול היה להגיע לשם בעצמו - החליטה ורדה לצלם סרט באורך מלא משלה: ב-1954 יצא סרטה הראשון של ורדה הקצה הצר המתאר את סיפורם של זוג המתמודד עם בעיות זוגיות בעיירת דייגים קטנה. סרט זה כלל בסגנונו את המאפיינים של הגל החדש.

למרות קווי הדמיון לגל הצרפתי החדש, סרטיה של ורדה שויכו יותר לתנועת הסופרים והקולנוענים שנקראה הגדה השמאלית ביחד עם כריס מרקר, אלן רנה, מרגריט דיראס, אלן רוב-גרייה,ז'אן קיירול והנרי קולפי. כמו ב"גל הצרפתי החדש" נהגו חבריה לשתף פעולה לעיתים קרובות.

ורדה הייתה נשואה לבמאי הצרפתי ז'אק דמי מ-1962 עד מותו ב-1990.
היא הייתה אחת מחמשת האנשים שהגיעו להלווייתו של ג'ים מוריסון בבית הקברות פר לשז בפריז.

נפטרה בפריז ב-29 במרץ 2019.

## פילמוגרפיה חלקית
ורדה ביימה כ-60 סרטים.
* הקצה הצר (1955)
*1962- **Cléo de 5 à 7** (קליאו מחמש עד שבע)
*1965 - **Le Bonheur** (האושר)
*1966 -**Les Créatures** (בשוודית: Varelserna) (היצורים)
*1976 **Daguerreotypes** דאגרוטיפים
*1977 -**L'Une chante, l'autre pas** (האחת שרה, האחרת לא)
*1985- **Sans toit ni loi** (עוברת אורח)
*1991 - **Jacquot de Nantes** (ז'אקו איש נאנט)
*1994 - **Les Cent et une nuits de Simon Cinéma**  מאה ואחת שנותיו של סימון סינמה
*2000 - **Les glaneurs et la glaneuse** (המלקטים והמלקטת)
*2002 - **Les Glaneurs et la glaneuse... deux ans après** (המלקטים והמלקטת...כעבור שנתיים)
*2017 - **Visages Villages** (אנשים ומקומות) ביחד עם האומן JR
*2019 - **Varda par Agnès** (אנייס על ורדה)

## קישורים חיצוניים

* 

* אנייס ורדה. השראה, יצירה, שיתוף, "תקריב" 19, דצמבר 2019
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכות פרס סזאר
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס דונוסטיה
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:צרפתים ממוצא יווני
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו מסרטן השד
קטגוריה:זוכות פרסי קריסטל + לוסי לנשים בקולנוע
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2019
ז'אק דמי

**ז'אק דמי** (בצרפתית: **Jacques Demy**; 5 ביוני 1931 – 27 באוקטובר 1990) היה במאי צרפתי. נחשב לבמאי הנגיש ביותר מהגל החדש הצרפתי. דמי לא התעניין בקולנוע אקספרימנטלי כמו אלן רנה או באג'נדות פוליטיות כמו גודאר, אלא עסק בעיקר ביצירת עולמות פנטזיה בדומה לפרנסואה טריפו. ביצירותיו עסק גם במחזות זמר, אגדות ובסרטי דור הזהב של הוליווד.

## ביוגרפיה
דמי נולד בעיירה קטנה בסמוך לנאנט בחוף האטלנטי של צרפת, בילדותו ביים סרטים קצרים ולמד אומנות, לאחר הכשרה של האנימטור המפורסם פול גרימולט, הוא הפיק את הסרט הדוקומנטרי הקצר הראשון שלו בעזרתו של הבמאי הדוקומנטרי ג'ורג' רוקייה ב-1955. בסרט דמי מתמקד בזוג זקנים כפריים שמתמודדים עם האפשרות שאחד מהם ימות לפני השני. סרטו המלא הראשון, "לולה", הופץ ב-1961 ומשך את תשומת לבו של גודאר שצירף אותו לתנועה של הגל החדש, ב-1962 התחתן דמי עם הבמאית-יוצרת אנייס ורדה, שהייתה משויכת לתנועת הגדה השמאלית, מה שגרם לשיתוף פעולה של דמי עם יוצרים כמו אלן רנה ואלן רוב-גרייה. ב-1964 יצא סרטו המפורסם ביותר של דמי, "מטריות שרבורג", מחזמר אקספרימנטלי שבו כל הדיאלוגים הם שירה בהלחנתו של מישל לגראן. לאחר מכן יצר בשנת 1967 את הסרט "העלמות מרושפור", שהצליח אך במידה פחות מ"מטריות שרבורג".

דמי נפטר ממחלת האיידס ב-1990 ואלמנתו אנייס ורדה הוציאה את הסרט הדוקומנטרי "ג'אקו איש נאנט", המתאר בעיקר את הרפתקאותיו של ז'אקו עם חבריו, אהבותיו הראשונות, וקשרו לילדה היפה שכצעירה נכנסה להריון ודמותה שימשה אותו שנים מאוחר יותר כהשראה לז'נבייב ב"מטריות שרבורג". הסרט מצולם בצבע ובשחור לבן ומשלב קטעי ארכיון וסרטים ישנים הנראים כמו ניסיונותיו של ילד חובב קולנוע ליצור סרטים משלו. הסצנות, צולמו בבית ילדותו של דמי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1990
אגמית (צמח)

**אגמית** (שם מדעי: *Spirodela*) היא סוג צמח במשפחת הלופיים. עם סוג זה נמנים צמחי מים צפים, זעירים וחסרי שורשים, הגדלים במקווי מים עומדים או בזרימה איטית. פרחיו קטני ממדים. שמו העברי של הצמח מרמז בית גידולו.

הסוג השתייך בעבר למשפחת 'עדשת-המים', שעל-פי מחקרים סיסטמטיים עדכניים נחשבת לתת-משפחה של משפחת הלופיים. בסוג שלושה מינים, אחד מהם גדל בארץ ישראל – **אגמית רבת-שורשים** (*Spirodela polyrhiza*).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מתיאס שליידן
קטגוריה:עדשת מים
קטגוריה:צמחי מים מתוקים
דיאטת השלום העולמי

**דיאטת השלום העולמי** (באנגלית: **World Peace Diet**) הוא ספר עיון פרי עטו של המוזיקאי ואיש החינוך ויל טאטל, העוסק בקשר בין תזונת הפרט להלכות חייו והסביבה. טאטל טוען בספר כי בחירת המזון של הפרט עלולה להביא לבעיות סביבתיות, בריאותיות וחברתיות. כמו כן מדגיש טאטל את היחס לבעלי חיים בתעשיית המזון, אותו הוא מתאר כאכזרי. טאטל מבקש לתאר בספר סט עקרונות אוניברסליים אשר, לטענתו, שמירה עליהם תביא לאושר ושיפור בחיי הפרט. ראש לעקרונות אלו הימנעות מאכילת מוצרים מהחי ומשימוש במוצרים שמקורם בחיות.

## תוכן הספר
לפי טאטל, מורים רוחניים רבים לאורך ההיסטוריה הדגישו את חשיבות היחס שלנו למזון. הוא מציין בין היתר את בודהה ומהווירה, פיתגורס, נביאי התנ"ך, וכן אל אפלטון ואבות הכנסייה, עם זאת לטענתו מסרים אלה הושתקו במשך מאות שנים, והשכחה הזו אינה מקרית – היא מצביעה על פצע תרבותי עמוק.

אוכל איננו רק צורך ביולוגי – הוא סמל מרכזי בתרבות ובחיינו: של אהבה, חגיגה, אבל גם של שליטה, וכן הרגלים של אלימות. הבחירות שאנו עושים סביב אוכל, או שנעשות עבורנו, מעצבות את יכולתנו לקשר אנושי עמוק ולחמלה. המודעות שמתוכה אנו בוחרים מזון משפיעה עלינו רוחנית ותרבותית וקובעת אם נהפוך להיות מגני החיים או מנציחי אכזריות ומוות באופן בלתי מודע.

לפי הספר, בבסיס תודעתנו אנו כמהים לחיבור אותנטי, לחוויה של אמת ושלמות. ההתבוננות במה שאנחנו אוכלים – ובאיך – חושפת רבדים נסתרים בתרבות ובנו. באופן מפתיע, תשומת לב למשהו יומיומי כמו אוכל עשויה להאיר את הדרך לשחרור, לאהבה ולחיים מודעים באמת. 

טאטל מודה שטענה זו, להתייחס לאוכל כאל מפתח רוחני עמוק, עשויה להראות מגוכחת. שהרי אוכל הוא כל כך יומיומי. אבל לטענתו התבוננות עמוקה יותר מגלה תמונה אחרת שכן מזון הוא סמל אוניברסלי לאינטימיות. אנשים רבים מכירים את הדחף להתמזג עם מה שאנחנו אוהבים: זריחה, מנגינה, או אדם אהוב. אבל לטענתו רק באכילה מתקיים באמת איחוד כזה שכן המזון הופך להיות חלק מאיתנו. זהו מעשה של טרנספורמציה: מה שהיה "אחר" הופך ל"אני". כמו אהבה, סליחה או הארה, זו פעולה של פתיחה וקבלה שמרפאת ומאחדת. הכנת מזון היא אמנות הכוללת את כל החושים – ואפילו את הפעילות המנטלית שמעניקה לכל אלה משמעות. היא מקפלת בתוכה זיכרונות, תרבות, זהות. האכילה היא רגע אינטימי עמוק, שבו מתרחש חיבור מלא בין הסובייקט והעולם. 

לכן, תרבויות רבות ראו באכילה פעולה קדושה – טקס של חיבור עם האלוהי, עם הקהילה ועם העצמי. לחם הקודש, סעודות חג, ברכות – כולם מבטאים נקודת השקפה דומה: שמזון הוא לא רק חומר, אלא שער. כשאנחנו אוכלים בלי תשומת לב, זה סימן לאובדן קשר עמוק עם עצמנו ועם החיים. לפי טאוטל ברגע שמבינים את המשמעות הרוחנית של המזון, נפתחת דרך – לא רק לשינוי אישי, אלא לריפוי תרבותי.

## ראו גם
* הג'ונגל - ספרו של אפטון סינקלר על תנאי העבודה האיומים בתעשיית הבשר של תחילת המאה ה-20, ועל החקיקה בעקבות הספר לרגולציה על המזון ועל תרופות. 
* כל יום הוא טרבלינקה - ספר עיון הטוען כי היחס לבעלי החיים בידי בני האדם שימש כהשראה, כמודל וכהצדקה למעשי אלימות או זוועה שבוצעו כנגד בני אדם.
* שחרור בעלי-החיים (ספר) - ספר עיון מאת הפילוסוף פיטר סינגר העוסק בזכויות בעלי החיים. 
* לאכול בעלי חיים - ספרו הפרו-צמחוני של ג'ונתן ספרן פויר.

## קישורים חיצוניים
* 
* תרגום בהתהוות של הספר לעברית
* 

קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:זכויות בעלי חיים: ספרות
1907 בארצות הברית

**[[1907]] בארצות הברית** הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 131 שנה מיום היווסדה.

## הנהגה
* הנשיא: תאודור רוזוולט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: צ'ארלס וורן פיירבנקס (המפלגה הרפובליקנית)

## אירועים בולטים

[שמאל|ממוזער|150px| 16 בנובמבר: [אוקלהומה]]
* 23 בינואר – צ'ארלס קרטיס מקנזס הופך לסנאטור האמריקאי הראשון ממוצא אינדיאני.
* 28 באוגוסט – חברת UPS נוסדה בסיאטל שבוושינגטון על ידי ג'יימס א' קייסי.
* 16 בנובמבר – אוקלהומה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-46
* 6 בדצמבר – פיצוץ בשני מכרות פחם במונונגה שבמערב וירג'יניה גורם למותם של 362 איש לפחות.
* 19 בדצמבר – פיצוץ במכרה פחם בג'ייקובס קריק שבפנסילבניה גורם למותם של 239 עובדים.

## נולדו
* 22 בינואר – דאגלס קוריגן, טייס אמריקאי (נפטר ב-1995) 
* 12 במאי – קתרין הפבורן שחקנית קולנוע אמריקאית, 4 פעמים זוכת פרס אוסקר (נפטרה ב-2003) 
* 26 במאי – ג'ון ויין, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1979) 
* 27 במאי – רייצ'ל קרסון, זואולוגית וביולוגית ימית אמריקאית (נפטרה ב-1964) 
* 16 ביוני – ג'ק אלברטסון, שחקן, קומיקאי, זמר ורקדן אמריקאי (נפטר ב-1981) 
* 7 ביולי – רוברט היינליין, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-1988) 
* 16 ביולי – ברברה סטנוויק, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1990) 

## נפטרו

* 26 במאי – אידה סקסטון מקינלי, אשתו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי (נולדה ב-1847) 

## קישורים חיצוניים

*