open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ילד פלא (שיר)

"**ילד פלא**" הוא שיר שכתב הסופר והמשורר לוין קיפניס. השיר הולחן ועובד על ידי קובי אשרת, עבור פסטיבל שירי הילדים מס' 10 שהתקיים בשנת 1979. השיר זכה במקום השלישי בפסטיבל בביצועו של יגאל בשן. במקום השני בפסטיבל זכתה ריקי גל עם השיר "אמת או חובה", ובמקום הראשון זכה מייק בורשטיין עם "שולם ברוגז".

## גרסאות כיסוי
* בשנת 1997, ביצעה את השיר יעל בר זוהר, מתוך קלטת הילדים "רדיו גן".
* טל מוסרי ביצע את השיר, מתוך המופע "שיר נולד" שנערך בחנוכה 2005.
* השיר בוצע על ידי שחר פרץ שחר ישי ומיכל מוכתר, מתוך הסרט "חבורת ראש כרוב" שיצא לאור בשנת 2010 ידי חברת גלובוס גרופ.
* דפנה דקל ואורי בנאי, ביצעו את השיר מתוך התקליטור "איך שיר נולד" משנת 2012.
* טוביה צפיר ביצע את השיר, מתוך המופע "מותק בממלכת הקרח" שנערך בחנוכה 2014.
* השיר בביצועם של כוכבת הילדים "ראשית" וזוכה "כוכב נולד 6", ישראל בר-און, נכלל במופע "פסטי פסטיבל 2024" בהפקתו המוזיקלית של אלי ניסמן.

## קישורים חיצוניים
* "ילד פלא", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר Chordify
* 20px "ילד פלא", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs
* 20px "ילד פלא", באתר המוזיקה Spotify
* 44px "ילד פלא", באתר המוזיקה אפל מיוזיק
* "הפסטיבל הישראלי לשירי ילדים מס' 10, חגיגות העשור", באתר סטריאו ומונו

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יגאל בשן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קובי אשרת
קטגוריה:שירי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על ילדים
מציאת משה (אורציו ג'נטילסקי)

**מציאת משה** (באיטלקית: **Il ritrovamento di Mosè**  או "**Mosè salvato dalle acque"** **הצלת משה מהמים**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האיטלקי אורציו ג'נטילסקי, אשר נוצר בשנות ה־30 של המאה ה־17 ונחשב ליצירתו האמנותית השאפתנית ביותר בתקופתו באנגליה. הציור מתאר את הסיפור המקראי מתוך ספר שמות (פרק ב', פסוקים 2–10), שבה בת פרעה מוצאת את התינוק משה בין קני הסוף שעל שפת נהר היאור.

## תיאור היצירה
הציור מציג קומפוזיציה מרובת דמויות, ובה תשע נשים בגודל טבעי מקיפות את התיבה שבו שוכב התינוק משה על גבי סדין לבן. במרכז התמונה ניצבת בת פרעה, לבושה בשמלה צהובה מהודרת ורקומה באבני חן. לשמאל התמונה נראית מרים, אחותו של משה, דמות קטנת קומה הכורעת ביראה, ולצדה – אמה, הלבושה באדום ולבן, שולחת ידה להגן עליה. שתי נשים נוספות מצביעות לעבר הנהר, ומרמזות על המקום שבו נמצא התינוק. למרות שהתיאור המקראי מתרחש במצרים, הנוף שבציור – גבעות ירוקות ועצים רעננים – משקף את נופי אנגליה. הבחירה לשלב נוף זה נבעה ממיקומו המקורי של הציור: בית המלכה בגריניץ' שעל גדות נהר התמזה, שבו נועד להשתלב עם העיטורים שצייר ג'נטילסקי באולם המרכזי – ככל הנראה בסיועה של בתו, הציירת ארטמיזיה ג'נטילסקי, אשר שהתה בלונדון לתקופה קצרה.

## רקע והזמנה
הציור הוזמן בידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה עבור רעייתו, המלכה הנרייטה מריה, ככל הנראה לרגל הולדת בנם ויורש העצר – לעתיד המלך צ'ארלס השני. לאחר הרסטורציה של המלוכה באנגליה, תבעה המלכה לשוב ולהחזיק בציור כחלק מרכושה הפרטי, דבר שמעיד על חשיבותו האישית בעיניה.
250px|ממוזער|שמאל|הגרסה השנייה המוצגת במוזיאון הפראדו

## גרסאות נוספות והשפעות
גרסה קרובה של הציור, אשר מיוחסת גם היא לאורציו ג'נטילסקי, מצויה כיום במוזיאון הפראדו במדריד. גרסה זו נשלחה בשנת 1633 כמתנה לפליפה הרביעי, מלך ספרד, ככל הנראה לרגל הולדת יורשו בשנת 1629.

## סגנון ומשמעות
"מציאת משה" מדגים את סגנונו המאוחר של ג'נטילסקי, אשר פעל באנגליה לצד אמנים בינלאומיים דוגמת אנתוני ואן דייק ופטר פאול רובנס. ציוריו מתקופה זו מאופיינים בעושר צבעוני, דיוק בפרטי הבד והבגדים, ואלגנטיות חצרונית. ב"מציאת משה", תשומת הלב לפרטי הלבוש כמעט ומאפילה על העלילה המקראית עצמה – מה שמעיד על השילוב בין הדר מלכותי לבין נרטיב מקראי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:משה בציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:אורציו ג'נטילסקי: ציורים
קטגוריה:ילדים בציור
ג'ושוע סוטיריו

**ג'ושוע ג'יימס אליה סוטיריו** (באנגלית ובצרפתית: **Jaushua James Elie Sotirio**; נולד ב-11 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן ניו קלדוני יליד אוסטרליה המשחק בעמדת החלוץ בהוגאנג יונייטד.

## קריירה
סוטיריו נולד בסידני, אוסטרליה להורים ממוצא ניו קלדוני. סוטיריו התחיל את שלו בקבוצות כדורגל מקומיות עד שבגיל 18 הצטרף לווסטרן סידני וונדררס וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-14 בדצמבר 2013 נגד ניוקאסל ג'טס. ב-15 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 1–2 לפרת' גולרי. סוטיריו שיחק בקבוצה 6 עונות.

בקיץ  חתם בוולינגטון פיניקס בה שיחק שלוש עונות. בקיץ  חתם בניוקאסל ג'טס בה שיחק עד סיום העונה.

במאי  חתם לשנתיים בקרלה בלסטרס מליגת העל ההודית.

ב-19 ביולי 2023 נפצע בקרסול קרלה בלאסטרס הודיעה שסוטיריו סבל מפציעה בקרסול ברגלו הימנית במהלך אימון ויישאר מחוץ לפעילות עד 2024 לפחות. הוא קרע את גיד האכילס שלו, מה שדרש ניתוח.

בינואר  חתם בהוגאנג יונייטד מליגת העל הסינגפורית.

## קריירה בינלאומית
ב-10 במרץ 2025 פיפ"א אישרה לסוטיריו לייצג את קלדוניה החדשה מולדת הוריו. שבוע שלאחר מכן זומן לסגל הנבחרת לקראת מוקדמות מונדיאל 2026.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים ניו קלדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:סידני: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וסטרן סידני וונדררס
קטגוריה:כדורגלני וולינגטון פיניקס
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל ג'טס
קטגוריה:כדורגלני קרלה בלסטרס
קטגוריה:כדורגלני סידני
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1995
פאדי אל חטיב

**פאדי אל חטיב** (בערבית: **فادي الخطيب**; נולד ב־1 בינואר 1979), המכונה **"הנמר הלבנוני"** ו־"אבו ג'יהאד", הוא כדורסלן עבר לבנוני, מהבולטים בתולדות המדינה. לאורך הקריירה שיחק במספר קבוצות בליגה הלבנונית, וגם מחוץ ללבנון – בסוריה, אוקראינה וסין. היה שחקן מפתח בנבחרת לבנון, עימה הגיע לשלוש סגנויות באליפות אסיה: 2001, 2005 ו־2007, ונטל חלק בשלוש אליפויות עולם – 2002, 2006 ו־2010.

## קריירה מקצועית
אל חטיב החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1997, בגיל 17, במדי קבוצת סאג׳סה, בה שיחק עד 2004. לאחר מכן עבר לעונה אחת לא-אִתִחאד חלב הסורית, אך שב לסאג׳סה בשנת 2006.

עם סאג׳סה זכה בשבע אליפויות לבנון, בשלושה גביעי אלופות אסיה ובשתי אליפויות ערביות לקבוצות.

בהמשך הקריירה שיחק גם בקבוצות נוספות בליגה הלבנונית, ובהן אל-ריאדי ביירות, שמפויל, עמשית והומנטמן ביירות. בין השנים 2015–2017 שיחק בליגה הסינית במדי קבוצות פושאן לונג ליונס ופוג'יאן סטארג'נס. בשנת 2017 שב לשחק בשמפויל, עד שהודיע על פרישה ראשונה בשנת 2020.

באוגוסט 2022 הכריז על חזרה לסאג׳סה, באירוע מתוקשר בבית מלון ב־אשרפייה, בנוכחות מאמנו לשעבר ג'סאן סרקיס וחברו לקבוצה אלי משנתאף. פרישתו הסופית הוכרזה במאי 2023.

### נבחרת לאומית
אל חטיב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לבנון באליפות אסיה 1999, בה סיימה לבנון במקום השביעי. באליפות אסיה 2001 הוביל את הנבחרת למקום השני, ונכלל בחמישיית הטורניר.

בעקבות ההישג, העפילה לבנון לאליפות העולם 2002. למרות הדחה בשלב הראשון, אל חטיב דורג בעשירייה הראשונה בטורניר עם ממוצע של 17.6 נקודות למשחק.

באליפות אסיה 2005 רשם ממוצע של 23.0 נקודות למשחק והוביל את לבנון לגמר שני ברציפות. באליפות העולם ב-2006 כבש 35 נקודות מול נבחרת ונצואלה ו־29 בניצחון על נבחרת צרפת, אך הנבחרת לא העפילה לשמינית הגמר.

ב־2007 הוביל את לבנון לעוד סגנות, עם ממוצע של 28.4 נקודות, אך נכנע לאיראן בגמר.

אל חטיב השתתף עם הנבחרת גם באליפות אסיה 2009 ואליפות העולם 2010. את הופעותיו האחרונות ערך באליפות אסיה 2017.

## חייו האישיים

ביולי 2020 קיבל אזרחות טורקית דרך השקעה במדינה. בנו, ג׳יהאד אל חטיב, הצטרף באוקטובר 2020 לקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני פוג'יין סטורג'נס
קטגוריה:כדורסלני גואנגג'ואו לונג ליונס
קטגוריה:כדורסלנים לבנונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1969
משפחת אוסבורן

**משפחת אוסבורן** (באנגלית: **The Osbournes**) היא תוכנית מציאות תיעודית אמריקאית ששודרה בערוץ MTV מ-5 במרץ 2002 עד 21 במרץ 2005.

התוכנית עקבה אחר חיי היומיום של זמר ההבי מטאל הבריטי אוזי אוסבורן, אשתו שרון, וילדיהם קלי וג'ק. בניגוד לתוכנית מציאות רבות באותה התקופה, התוכנית לא התבססה על תסריט כולשהו ובמקום זאת היא התמקדה רק בתיעוד של האינטראקציות והקונפליקטים היומיומיים בין בני המשפחה. התוכנית צולמה בעיקר באחוזתה של המשפחה בבוורלי הילס. אחד המאפיינים הבולטים בתוכנית היה הנטייה של אוזי אוסבורן לקלל באופן תדיר, על אף שכל הקללות צונזרו עם "ביפים" על מנת שהסדרה תעמוד בתקני השידור.

בשיא הצלחתה היו לתוכנית בסביבות 7.2 מיליון צופים לפרק, והיא נחשבה באותה התקופה לאחת התוכניות הנצפות ביותר בתולדות MTV.

זו הייתה אחת מסדרות המציאות הראשונות שתיעדה את חיי היומיום של סלבריטאים, ללא שום תסריט, והצלחתה הובילה בהמשך להפקת תוכניות מציאות כמו "משפחת קרדשיאן", תוכנית המציאות של ג'ין סימונס "Gene Simmons Family Jewels" , תוכנית המציאות של האלק הוגאן "Hogan Knows Best" , והצלחתה גם השפיעה רבות על כך המעבר של MTV להתמקדות בתוכניות מציאות ממוקדות בסלבריטאים, והתרחקות מהתמקדות בהצגת וידאו קליפים.

שיר הפתיח של הסדרה היה גרסת כיסוי בסגנון ג'אז לשירו של אוסבורן "Crazy Train"  בביצוע זמר הג'אז פאט בון.

## מדיה ביתיות
העונה הראשונה והשנייה של הסדרה יצאו לשווקים ב-DVD.

## פרסים ומועמדויות
בשנת 2002 הסדרה זכתה בפרס אמי בקטגוריית תוכנית המציאות הטובה ביותר בפריים טיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכנית מציאות
קטגוריה:צנזורה בארצות הברית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על זמרים ומוזיקאים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
אלינה חלמסקי

**אלינה חלמסקי** (נולדה ב-22 בנובמבר 1997) היא שחיינית אמנותית ישראלית.

## קריירה
### 2016
באליפות אירופה שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת במאי סיימה יחד עם עדן בלכר, אביב בובליל, יעל פולקה, גל ליטמן, נועה ולדמן, נטלי קוטיק ואליז ארנבורג במקום תשיעי בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 75.7333 נקודות, ובמקום תשיעי בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 70.7897 נקודות.

### 2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, גל ליטמן, אנסטסיה פורמן, שלי בובריצקי, נטלי קוטיק, אמילי גרין וטלי אוסטרובסקי במקום 21 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 72.3289 נקודות, ובמקום 22 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 73.0667 נקודות.

### 2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיימה במקום שישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, גל ליטמן, מאיה דורף, אמילי גרין, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, גל ליטמן, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה במקום שמיני בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.1000 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 81.1266 נקודות.

### 2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, גל ליטמן, אמילי גרין, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, מאיה דורף, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום שישי בתרגיל Highlights קבוצתי בתוצאה של 83.7000 נקודות, ובמקום שביעי בתרגיל קומבינציה קבוצתי בתוצאה של 83.7667 נקודות. בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, גל ליטמן, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום 12 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.2667 נקודות, ובמקום 12 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 82.5039 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות צורניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
פלמנובה

**פלמנובה** (באיטלקית **Palmanova**, בפורלן: **Palme**) היא עיירה באודינה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה בצפון-מזרח איטליה. העיירה היא דוגמה למצד כוכב של סוף הרנסאנס, שנבנה על ידי הרפובליקה של ונציה ב-1593.

הביצורים של העיירה נכללו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו כחלק ממפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר בשנת 2017.

## גאוגרפיה
נמצא בחלק הדרום מזרחי של האזור האוטונומי פריולי-ונציה ג'וליה, 20 קילומטר מאודינה, 28 מגוריציה ו-55 מטריאסטה, על יד הכביש המהיר A4.

## היסטוריה
ב-7 באוקטובר 1593 ייסדה הרפובליקה הוונציאנית את היישוב פלמנובה. תאריך הקמתה של העיר הנציח את ניצחונם של הכוחות הנוצרים (שהגיעו בעיקר ממדינות איטליה וספרד ההבסבורגית) על האימפריה העות'מאנית בקרב לפנטו ב-1571. העיירה הקטנה נבנתה תחומה בתוך מבצר בצורת כוכב בעל תשע קצוות, שתוכנן על ידי וינצ'נצו סקמוצי . חפיר מעוגל הקיף את העיירה, ושלושה שערים גדולים ושמורים אפשרו כניסה. בניית המעגל הראשון, עם היקף כולל של 7 קילומטרים, נמשך כ־30 שנה. השלב השני של הבנייה התרחש בין 1658 ל-1690, וקו הביצורים החיצוני הושלם בין 1806 ל-1813 תחת שלטוןממלכת איטליה הנפוליאונית.

ב-1815 עברה העיירה לשלטון האימפריה האוסטרית עד 1866, אז חזרה לאיטליה במהלך מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית יחד עם חבלי ונטו ומערב פריולי. עד 1918, הייתה אחת הערים המזרחיות ביותר לאורך הגבול בין איטליה ואוסטרו-הונגריה, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה אזור צבאי ואירחה בית חולים של הצבא המלכותי האיטלקי. בשנת 1960 הוכרזה פלמנובה כמונומנט לאומי.

## עיר אידיאלית והרנסאנס
ממוזער|מפת פלמנובה שצוירה בשנת 1593 ופורסמה בכרך החמישי של "Civitas Orbis Terrarum"
פלמנובה נבנתה כעיר אידיאלית רנסאנסית עם רעיונות אוטופיים. בתקופת הרנסאנס צצו רעיונות רבים העוסקים ביצירת עולם מושלם ואוטופי, הן כחברה והן כעיר. הרעיון זכה לתפוצה בעקבות ספרו של תומאס מור, "אוטופיה". הספר מתאר את המאפיינים הפיזיים של העיר וכן את חיי האנשים שחיים בה. ספרו הצביע על מגמה בחוגים ספרותיים וספרים אחרים בעלי אופי דומה נכתבו. כשכולם עוסקים בנושא המרכזי: שוויון. לכולם יש את אותה כמות של עושר, כבוד ואיכות חיים. העיר שבה גרו הייתה תמיד בצורה גאומטרית והייתה מוקפת חומה. חומות אלו סיפקו כוח צבאי אך גם הגנו על העיר על ידי שימור הידע של האדם. הידע של כל אדם היה משותף לכל החברה, ולא הייתה שום דרך להכניס או להוציא מידע. כפי שאמר תומאס מור בספרו, "He that knows one knows them all, they are so alike one another" (בתרגום חופשי: מי שמכיר אחד מכיר את כולם, הם כל כך דומים זה לזה).

הצורה המעגלית של פלמנובה הושפעה מאוד מהעובדה שהיא הייתה חייבת להיות מבוצרת ולהקשות על חיילים פולשים, אך הצורה המעגלית גם מייצגת בתרבות הקלאסית שלמות ושוויון.

## גלריה

קובץ:Palmanova Porta Aquileia 1.JPG|שער אקוויליה
קובץ:Palmanova Porta Aquileia 3.JPG|שער אקוויליה (מבט מאחור)
קובץ:Palmanova Porta Cividale.JPG|שער Cividale
קובץ:Palmanova Piazza Grande 06.JPG|פיאצה גרנדה עם הדואומו
קובץ:Palmanova Befestigungsring 1.JPG|הביצורים סביב העיירה


## לקריאה נוספת
* Rowe, Collin. **The Mathematics of the Ideal Villa and Other Essays**

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פריולי-ונציה ג'וליה: ערים
קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
מצפה שלהבת

**מצפה שלהבת** הוא מתחם בבעלות יהודית השוכן ברחוב השוהדא מדרום לשכונת אברהם אבינו בחברון, הקרוי על שם שלהבת פס. במתחם פעל עד לשנות ה-90 **השוק הסיטונאי הישן בחברון**.

## היסטוריה
הקרקע נקנתה על ידי "כוללות הספרדים מגן אבות" במאה ה-18. יהודים ישבו במקום עד לגירושם בטבח חברון (תרפ"ט).

לאחר הטבח וגירוש היהודים, היה המקום נטוש, עד לכיבוש העיר חברון על ידי הירדנים במהלך מלחמת הקוממיות. בתקופת הכיבוש הירדני השכיר הממונה הירדני על נכסי האויב את המתחם לעיריית חברון שהרסה את מבני המגורים במתחם ובנתה בו חנויות בהם הקימה את השוק הסיטונאי.

במהלך האינתיפאדה השנייה הורה המפקד הצבאי על פינוי החנויות במתחם כיון שהיוו סכנה ביטחונית. השוק הסיטונאי הועתק למיקום אחר בחברון, ומאז עמד המתחם נטוש תוך שמדינת ישראל מסרבת להשיב את הקרקע לבעליה בנימוק שלעיריית חברון יש מעמד של דייר מוגן בקרקע מכח הסכם השכירות שבינה לבין הממונה הירדני על נכסי האויב.

ב-2001 נכנסו תושבי היישוב היהודי לשטח ושיכנו בו 18 משפחות. "כוללות ספרדים מגן אבות" שהשטח נמצא בבעלותם, ייפו את כוח התושבים. ב-2006 החליט שר הביטחון על פינוי היהודים מהשכונה. נושא ההתיישבות במקום הועבר לוועדת ערר. רוב שופטי הוועדה שדנו בנושא המליצו להשכיר את המקום לתושבים היהודים, ובכך תמכו גם משפטנים בכירים. בעקבות הסכם בין צה"ל לוועד היישוב היהודי בחברון, התפנו מרצונם תושביה היהודים משטח השוק וצה"ל התחייב להעביר את הבעלות על הבתים לידי היישוב היהודי.

בפועל עד היום הבתים עומדים נטושים. משנת 2010 קיימת בשטח תערוכה פתוחה שמפעיל "ועד היישוב היהודי בחברון".

בשנת 2018 כתבו יועצים משפטיים במשרד הביטחון חוות דעת לפיה זכות הדיירות המוגנת של עיריית חברון אינה "מתהום הקרקע עד רום שמים", ולכן ניתן לאפשר לבעלי הנכס (היהודים) לבנות על הקרקע בבניה רוויה תוך שימור זכות הדיירות המוגנת לעיריית חברון בקומת הקרקע.

בשנת 2019 אישרה המדינה להתחיל לתכנן בינוי במתחם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היישוב היהודי בחברון
קטגוריה:חברון
נישואי יוטה

**נישואי יוטה** הם נישואים אזרחיים המתבצעים באופן מקוון במדינת יוטה שבארצות הברית, הזמינים לזוגות מכל רחבי העולם, כולל ישראל. הליך זה מאפשר לזוגות להינשא באופן חוקי, ללא צורך בנוכחות פיזית במדינה, והפך לפתרון פופולרי במיוחד עבור זוגות שאינם יכולים להינשא במדינתם, או זוגות המעוניינים להינשא בצורה מהירה, נוחה וכלכלית.

נישואי יוטה התפתחו כתוצאה מהצורך במתן פתרון לנישואים אזרחיים מרחוק בעקבות מגפת הקורונה בשנת 2020. בעקבות ההגבלות על תנועה בין מדינות ועל התכנסויות חברתיות, מדינת יוטה בארצות הברית החלה לאפשר עריכת נישואים דרך האינטרנט, כולל לזוגות שאינם מתגוררים בתחומה. האפשרות הפכה במהירות לפופולרית בישראל, במיוחד עבור זוגות שאינם יכולים או אינם מעוניינים להינשא דרך הממסד הדתי המקומי.

תהליך הנישואים  כולל הגשת בקשה מקוונת, הצגת מסמכים מזהים, עריכת טקס בשיחת וידאו, וקבלת תעודת נישואין רשמית. אין צורך להיעזר בעורכי דין או אנשי מקצוע כלשהם כדי לבצע את התהליך או בכדי שהנישואים יוכרו רשמית בישראל.
* יתרונות: קלות, חיסכון בעלויות וזמינות גבוהה בהשוואה לחלופות אחרות.
* חסרונות: עלולים להתעורר אתגרים משפטיים נוספים בטווח הארוך.
* התנגדויות: קיימות התנגדויות הלכתיות וציבוריות לתופעה, בעיקר ממפלגות דתיות ומסורתיות הטוענות כי הנישואים המקוונים עלולים לערער את מעמד הנישואים בישראל.

## פסק דין בריל
פסק הדין בריל נ' שר הפנים היווה ציון דרך משמעותי ביחס להכרה בנישואי יוטה בישראל במאבק בהכרה ברישום נישואים שבוצעו בהיוועדות חזותית. העותרים, בני הזוג בריל, ביקשו לרשום את נישואיהם האזרחיים שנערכו באופן מקוון ביוטה במשרד הפנים הישראלי.

טענות העותרים (בני הזוג בריל):
* דרשו להכיר בנישואים שנערכו כחוק במדינה זרה.
* טענו כי החוק הישראלי מכיר בנישואים אזרחיים בחו"ל, כל עוד הנישואים חוקיים במדינה שבה נערכו.
* הסתמכו על הלכת פונק שלזינגר, הקובעת כי משרד הפנים חייב לרשום נישואים שנערכו כדין במדינה זרה, ללא שיקול דעת נוסף.

טענות המדינה (שר הפנים):
* נטען כי נישואין מקוונים אינם עומדים בדרישות הרגילות של נוכחות פיזית בטקס הנישואין.
* העלו חשש מפני זיופים וניצול לרעה של ההליך המקוון.
* טענו כי ההליך אינו תואם את המדיניות הציבורית בישראל, הדורשת ודאות מוחלטת באותנטיות של הנישואים.

החלטת בית המשפט בפסק דין בריל: בית המשפט הכיר בתקפותם של נישואי יוטה המקוונים לצורך רישום במשרד הפנים. בהחלטתו הודגש כי משרד הפנים אינו מוסמך לשלול רישום נישואים על בסיס אופן עריכתם (מקוונים או פיזיים), כל עוד הנישואים חוקיים במדינה שבה נערכו.

משמעות פסק הדין והשלכותיו: פסק הדין מאפשר לזוגות ישראלים, במיוחד אלה המנועים מנישואים בישראל מסיבות דתיות או חוקיות, חלופה פשוטה וזולה לנישואים בחו"ל. פסק הדין עורר דיון ציבורי רחב סביב המשמעויות החברתיות והפוליטיות של ההחלטה, ויצר שיח בנוגע למקומם של נישואים אזרחיים בישראל.

תוקפם המשפטי של נישואי יוטה בישראל: נישואי יוטה מוכרים רשמית על ידי הרשויות בישראל, זוכים לפופולריות רבה, ורישומם במשרד הפנים נעשה בצורה חלקה. עם זאת, בדומה לנישואים אזרחיים אחרים, עשויים להידרש זוגות שנישאו באופן מקוון לעמוד במבחנים משפטיים נוספים במקרים של גירושין, ירושה או הכרה בזכויות אחרות הנובעות מהנישואים.

## קישורים חיצוניים
* Online Marriage Application
*

## הערות שוליים

קטגוריה:נישואים בחוק
קטגוריה:יוטה
קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
צליל בן ארי

**צליל בן ארי** (נולדה ב-1986) היא שחקנית, במאית, תסריטאית, ועוזרת מקליט ישראלית.

## ביוגרפיה
ארי נולדה בתל אביב. ארי למדה בתיכון במגמת תיאטרון. ולמדה גם במכללת ספיר, ולמדה גם משחק מול מצלמה בסטודיו של גלית רוזנשטיין.

## קריירה
בשנת 2004 שיחקה בתפקיד ראשי במשך 2 עונות בסדרת הטלוויזיה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים, גילמה את דמותה של אפי ביטון, בעונה הראשונה הייתה חלוצה ב"אדומות", ורבה הרבה עם נועה. לקראת סוף העונה השתיים נהיו חברות. בעונה השנייה מתנשקת עם קמפיאנו ועורקת לקבוצת ה"צהובות". בסיום העונה היא ומוקי חושפים את השוחד במשחק הגמר. אוהדת של ליברפול.

בשנת 2012 זכתה במקום ראשון בתחרות פיצ'ינג מטעם "קשת" במכללת ספיר על סרט שיצרה ושיחקה בו שנקראה "סירים של לחץ", בנוסף באותה השנה גם יצרה עוד סרט שנקראה "עוד דקה... דרום" שגם הוא זכה במקום הראשון בתחרות "דקה דרום 2012", כחלק מפסטיבל קולנוע דרום בשדרות. כמו כן באותה השנה הייתה אחראית סאונד של הסרט "הצוללת".

בשנת 2013 שיחקה בסרט "משתגידי" גילמה את שירן. באותה השנה הייתה אחראית סאונד של הסרט "הגברת שלידי".

בשנת 2014 כתבה, ביימה, ושיחקה בסרט "מקורקעות" גילמה את צליל.

בשנת 2015 הופיע בסדרת הטלוויזיה "רון" ששודרה ב־Yes Comedy שיחקה בתפקיד פטפטנית בשיעור נהיגה מונעת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
אחמד טאהא

**אחמד טאהא** (בערבית: **أحمد طه**; נולד ב-6 ביוני 2001) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי בעל דרכון פלסטיני המשחק בעמדת המגן השמאלי במ.ס. כפר קאסם.

## קריירה
טאהא התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. כפר קאסם. כמה חודשים לפני יום הולדתו ה-17 הצטרף לקבוצת הנערים של מכבי נתניה, בה שיחק שנה וחצי שאחריהן חזר לכפר קאסם.

ב-29 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 2-4 נגד הפועל רמת השרון. 3 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 למכבי פתח תקווה.

במרץ  זומן לסגל נבחרת פלסטין. בתגובה אמר שר התרבות והספורט מיקי זוהר שזו חציית קו אדום, דבר שזכה לגיבוי של מחזיק תיק הספורט בעיריית כפר קאסם. ב-20 במרץ 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 ל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל פלסטינים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:כפר קאסם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-2001
הגרמני

**הגרמני** היא סדרת דרמת-מותחן תקופתית ישראלית שנהגתה ופותחה על ידי משה זונדר, אסף גיל ורונית ויס-ברקוביץ', והופקה בשיתוף פעולה על ידי חברת ההפקות "גיל פורמטס" הישראלית ו"" האמריקאית עבור חברת "yes".

הסדרה עלתה לשידור ב-21 באפריל 2025.

## סקירת הסדרה

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 1970 ונעה בין קיבוץ בעמק הירדן לגרמניה. במרכז העלילה עומדים אורי זהבי, מדור מייסדי הקיבוץ, ואשתו, אנה, שהקימו משפחה לתפארת והחליטו להשאיר מאחור את עברם הטראומטי כניצולי שואה, עד ליום שבו המוסד כופה על אורי לשוב לגרמניה ולהסתנן לתא של ותיקי אס אס, במטרה לאתר את פושע המלחמה הנאצי הידוע לשמצה יוזף מנגלה, שהצליח להימלט בתום מלחמת העולם השנייה.

## צוות השחקנים והדמויות
### דמויות ראשיות
* אוליבר מזוצ'י  – **אורי זהבי**, ניצול שואה וסוכן מוסד לשעבר, הנאלץ להתמודד עם טראומות עברו.
* אניה בוקשטיין – **אנה זהבי (לבית אקרבום)**, ניצולת שואה ואשתו של אורי.
* נאיה בינשטוק – **תמר זהבי**, בתם הגדולה של אורי ואנה. סטודנטית לתואר שני בפסיכולוגיה החוקרת את השפעתם של טראומות בין-דורות.
* עידו טאקו – **איתן זהבי**, בנם הצעיר של אורי ואנה, שזה עתה סיים קורס טיס בחיל האוויר הישראלי.
* שרית וינו-אלעד – **תלמה**, ניצולת שואה מבוגרת המשמשת לאנה כדמות אם.
* רותם קינן – **רפי**, סוכן מוסד וחברו הטוב ביותר של אורי, המשמש לו כאיש-קשר בעת שהותו בגרמניה.

### דמויות משניות ואורחות
* אלון אבוטבול – **עמוס שפירא**, ראש המוסד.
* עופר חיון – **סמי**, פועל במפעל של אורי, המאוהב בחשאי זה שנים רבות באנה.
* דן שקד – **ד"ר סטיבן מילק ג'וניור**, פסיכולוג אמריקאי הלוקח תחת חסותו את תמר עבור מחקר העוסק בהשפעת טראומות על נפש האדם.
* רומי אבירם – **ענת**
* רוני הרמן – **דירק**
* כנרת לימוני – **הדר**, מזכירת הקיבוץ ההיריונית.

## הפקה
ביולי 2024 נמסר לראשונה על פיתוחה של סדרת דרמת-מותחן תקופתית, שנהגתה על ידי היוצרים משה זונדר, אסף גיל ורונית ויס-ברקוביץ' ותופק באמצעות קופרודוקציה בין חברת ההפקות "גיל פורמטס" הישראלית ו"" האמריקאית. עוד נמסר כי צילומי הסדרה כבר החלו ועל הבימוי הופקד הבמאי גבריאל ביבליוביץ', וכי לצוות השחקנים לוהקו השחקן הגרמני אוליבר מזוצ'י, ולצדו השחקנים הישראליים אניה בוקשטיין, נאיה בינשטוק, רותם קינן, שרה וינו-אלעד, עידו טאקו ואלון אבוטבול.

הסדרה צולמה בקיבוצים גבעת ברנר, גבעת השלושה, גזר, יקום, מצר, נען, נצר סרני, עינת ושריד.

## הפצה
בפברואר 2025 נמסר כי הקרנת הבכורה של הסדרה תיערך בפסטיבל "סירייס מאניה" בעיר ליל שבצרפת. במרץ 2025, במהלך הקרנת הבכורה, התפרצו לאולם מוחים פרו-פלסטינים במטרה לנסות לשבש את ההקרנה, תוך כדי קריאות גנאי לישראל והנפת דגלי הרשות הפלסטינית. במסגרת הפסטיבל זכתה הסדרה בפרס "התסריט הטוב ביותר".

## קישורים חיצוניים

**ביקורות:**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית ישראליות
קטגוריה:סדרות מתח ישראליות
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
ספאא (כדורגל)

**מועדון הכדורגל א-ספאא** (בערבית: **نادي الصفاء الرياضي**) הוא מועדון כדורגל מאזור וטא אל-מוסייטבח שנמצא בביירות המשחק בליגת העל הלבנונית. לזכותו של המועדון 3 אליפויות ו-3 גביעים. המועדון מזוהה באופן מסורתי עם העדה הדרוזית ולמרות שהוא מהעיר ביירות מרבית אוהדיו מתגוררים מאזור הר הלבנון. היריבות המרכזית שלה היא איח'א אהלי עאליי.

## היסטוריה
במועדון נוסד בשנת 1933 במועדון חובב וכעבור 6 שנים נרשם באופן רשמי. ב-23 בדצמבר 1948 הצטרף להתאחדות לכדורגל הלבנונית ושיחק בליגה הלבנונית השנייה. בשנת 1961 עלה לראשונה לליגת העל הלבנונית. בעונת  זכה לראשונה בגביע ה-FA הלבנוני לראשונה בתולדותיהם.

בעונת  הגיע לגמר גביע ה-AFC בו הפסידה אל-מוחרק הבחריינית. בעונת  זכה באליפות הראשונה של המועדון ושנה לאחר מכן השלים זכה שנייה ברציפות. בעונת  סיים במקום ה-11 והיה אמור לרדת לליגה השנייה, אולם שבאב בורג' ירדה במקומה בגלל חובות כספיים.

## תארים
*ליגת העל הלבנונית **(3)**: , , 
*גביע ה-FA הלבנוני **(3)**: , , 
*גביע העלית הלבנוני **(2)**: , 
*הסופר קאפ הלבנוני **(1)**: 
*הליגה הלבנונית השנייה **(1)**: 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ביירות: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל לבנוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1939
בית הקברות היהודי החדש בלוברטוב

ממוזער|314x314px|האנדרטה בבית הקברות
ממוזער|312x312 פיקסלים|בית הקברות
ממוזער|317x317 פיקסלים|בית הקברות ב-2023
**בית הקברות היהודי החדש בלוברטוב** - הוא בית קברות יהודי שנוסד בשנת 1796, בעיירה לוברטוב בפרובינצית לובלין שבפולין. שטחו היה 1.17 דונם. הוא הושמד ב -1943 על ידי הגרמנים כחלק מההשמדה השיטתית של הקהילה היהודית המקומית. מצבות רבות בעלות ערך נשתמרו (רובם מוטבעות כיום באנדרטה). המצבה העתיקה ביותר שהשתמרה היא משנת 1848.

## מיקום
בית הקברות היהודי החדש בלוברטוב ממוקם בצומת הרחובות מג'ה 1 וצ'יצ'ה. הכניסה היא מרחוב מג'ה 1 86, סמוך לבית הספר (מרכז אזורי לחינוך מקצועי).

## היסטוריה
בית הקברות הוקם בשנת 1796. בתקופת בין המלחמות הוקף בית הקברות בגדר לבנים. בשטחו היו שני אוהלים, אך אין מידע מי נקבר בהם.

בתקופת הכיבוש הגרמני שימשו המצבות מבית הקברות בין היתר לסלילת חצר בית הספר בו הוצב הוורמאכט. הגרמנים ביצעו הוצאות להורג בנקרופוליס.

לאחר המלחמה, בשנות ה-60, ניטעו במקום זה עצים. בשנת 1987, ביוזמתם של אזורי לובארטוב, סידור בית הקברות. מחלק מהמצבות ששרדו נוצר לפידריום, הממוקם בקצה השדרה הראשית. בשנות ה-90 הוקמו לוחות מידע על ידי מרק דניאלקביץ', מנהל הספרייה הציבורית העירונית בלוברטוב.

נכון ל-2025, בית הקברות ממוקם על שטח של 0.8 דונם. שומרו כ-40 מצבות, הקדומה שבהן משנת 1848. בשנת 1986, ד"ר טשצ'ינסקי מהמחלקה לתרבות והיסטוריה יהודית באוניברסיטת מריה קירי - סקלודובסקה בלובלין ערך תרשים מפורט של המצבות. בפברואר 2008 גידרה הקרן לשימור מורשת יהודית בשיתוף רשויות העיר את בית העלמין. ב-21 בספטמבר 2012 יצרו עובדים ומתנדבים ממוזיאון פולין לתולדות יהודי פולין רשימת מצבות בשילוב תיעוד צילומי ותרגום של תוכן הכתובות.

## ראו גם
בית הקברות היהודי הישן בלוברטוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: בתי קברות יהודיים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה)
קרי ריד

**קרי ריד** (באנגלית: **Kerry Melville Reid**, נולדה ב-7 באוגוסט 1947) היא טניסאית עבר אוסטרלית. היא זכתה ב-3 תוארי גראנד סלאם, מהם 4 בזוגות נשים ופעם בודד ביחידות.

## ביוגרפיה
קרי מלוויל נולדה בשנת 1947 בפרבר של סידני. באפריל 1975 היא התחתנה עם טניסאי אמריקאי גרובר ריד.

קרי מלוויל החלה לשחק בתחרויות גרנד סלאם בשנת 1963. בשנת 1966 היא הגיעה לחצי הגמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה 1966 ואליפות ארצות הברית הפתוחה 1966. באליפות אוסטרליה הפתוחה 1970 היא הפסידה בגמר למרגרט קורט. באליפות ארצות הברית הפתוחה 1972 היא הפסידה בגמר לבילי ג'ין קינג. בינואר 1977 היא זכתה בתואר.

בתחרויות זוגות נשים קרי ריד הגיעה ל-8 משחקי הגמר. הניצחון הראשון היה באליפות אוסטרליה הפתוחה 1968 לצד קארן קרנצקה. בהמשך היא הפסידה במשחקי הגמר מספר פעמים עד שניצחה באליפות אוסטרליה הפתוחה 1977 (דצמבר). ניצחון נוסף היה באליפות וימבלדון 1978.

קרי ריד הייתה חברה בנבחרת גביע בילי ג'ין קינג של אוסטרליה וזכתה עם הנבחרת בגביע 4 פעמים.

בשנת 1971 קרי מלוויל הייתה חלק של קבוצת 9 טניסאיות שקידמו טניס נשי מקצועי ופעלו להשוואת פרסים עם טניסאים.

אחרי שבלעה גרובר ריד פרש מהשתתפות בתחרויות הוא היה מאמן של קרי ריד במשך מספר שנים.

בשנת 1979 קרי ריד התקבלה למסדר האימפריה הבריטית ובשנת 2021 היא התקבלה לעולם התהילה של הטניס.

קרי ריד מתגוררת עם בעלה בקרולינה הדרומית.
### הישגים בגראנד סלאם
#### יחידים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאיות אוסטרליות
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:ילידות 1947
אנדרה סטלה

**אנדרה סטלה** (נולד ב-22 בפברואר 1971) הוא מהנדס איטלקי המשמש כמנהל קבוצת הפורמולה 1 של מקלארן מאז שנת 2023. שימש בעבר כמהנדס המרוץ של קימי רייקונן ופרננדו אלונסו בקבוצת פרארי.

## ביוגרפיה
סטלה נולד באורבייטו, איטליה. בשנת 1997 סיים תואר בהנדסת אווירונאוטיקה בספיינצה – אוניברסיטת רומא. בשנת 2000 השלים לימודי דוקטורט בהנדסת מכונות.

## קריירה בפורמולה 1
### 2000–2014: פרארי
סטלה החל לעבוד בשנת 2000 כמהנדס ביצועים בקבוצת המבחן של פרארי לפני שמונה למהנדס הביצועים של מיכאל שומאכר (2002–2006) וקימי רייקונן (2007–2008). בהמשך מונה למנהל המרוץ של רייקונן (2009) ופרננדו אלונסו (2010–2014).

### 2015–הווה: מקלארן
סטלה הצטרף למקלארן בשנת 2015 בתפקיד מנהל פעילות המרוצים. בשנת 2018 מונה למנהל הביצועים. שנה מאוחר יותר מונה למנהל המרוץ. בדצמבר 2022 מונה למנהל הקבוצה במקומו של אנדראס זיידל. בעונת 2024 היה שותף לזכייה של הקבוצה באליפות היצרנים, לראשונה אחרי 26 עונות. שנה לאחר מכן זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה
קטגוריה:פורמולה 1: מנהלי קבוצות
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1971
אמונה עיוורת

"**אמונה עיוורת**" (מוכר גם כ"**הכל או כלום**") הוא שיר של הזמר הישראלי ברי סחרוף מתוך אלבום הסולו הראשון שלו, "הכל או כלום". השיר נכתב על ידי רמי פורטיס והולחן על ידי סחרוף עצמו.

שם האלבום לקוח מתוך פזמון השיר, שמתחיל במילים "הכל או כלום".

## תוכן
### בית ראשון
הפתיחה של השיר ("באמונה עיוורת אני צועד על פי תהום") מצביעה על הליכה בכיוון חסר ודאות, מבלי לראות את הסיכון. השורה הבאה ("כמו אבן מתגלגלת שעומדת במקום"), מסמלת שהדובר אומנם נראה מתקדם, אך בפועל הוא נשאר במקומו. בהמשך השיר מבוטאת מערכת יחסים בלתי תקינה בין הדובר לבין בת זוגו, "שמדברים בשפה של סימנים". דבר זה מצביע על אי-יכולתם של בני הזוג לבטא עצמם או את רגשותיהם במילים. הדובר קורא לחברתו "לגרש את השדים": כלומר, לסייע לו להתמודד עם מחשבותיו השליליות.

### פזמון
פזמון השיר מבטא תחושת דיכאון חריפה ("הכל או כלום, כבר אין לי כוח / הכל או כלום, אני דועך"). הדובר מרגיש מותש מהדרך בה הוא הולך. אחרי כן אומר הדובר כי הוא "מחבק את הלילה בזרועותיי האוהבות", דבר זה מייצג את שאיפת הדובר להשתלט על משהו שאינו נשלט, הלילה והחושך הפנימי. הפזמון מושר שלוש פעמים בשיר: פעם אחת בין הבית הראשון לשני ופעמיים אחרי הבית השני.

### בית שני
בבית השני מתייחס הדובר לתחושת הבדידות, שלטענתו היא "חדה כמו תער" ומכאיבה מבפנים. אחר כך הוא מתייחס למערכת היחסים בינו לבין חברתו: "מאהבה סוערת נשארו רק רסיסים". מאהבה חזקה ואינטנסיבית היא התנפצה לרסיסים וחדלה להיות כזו. בהמשך הבית ישנה חזרה על שלוש השורות הראשונות של הבית הראשון.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רמי פורטיס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ברי סחרוף
קטגוריה:שירי רוק בעברית
בסוף הדרך (שיר)

"**בסוף הדרך**" הוא שיר שכתב המשורר נתן יונתן ויצא לאור בספר שיריו "שירים לאורך החוף" בשנת 1962, בהוצאת ספרית הפועלים. השיר הולחן על ידי גידי קורן, והתפרסם בסוף שנות ה-70 בשם "**בכל מקום**" (על מילות הפתיחה של השיר) בביצוע להקת האחים והאחיות.

## אודות השיר
להקת "האחים והאחיות" הוקמה על ידי הרופא והפזמונאי פרופ' גידי קורן. קורן הלחין שירים רבים של המשורר נתן יונתן, כגון "שני אלונים", "אם העולם" ו"כמו בלדה". השיר "בכל מקום" ("בסוף הדרך") בלחנו של קורן, יצא לאור בשנת 1979 באלבומם הרביעי של הלהקה, "בכל מקום - שירי משוררים".

הלהקה, אשר פעלה בהרכבים שונים בין השנים 1971 עד 1983, כללה בעת הקלטת האלבום את הזמרים מוני ארנון, ורדה שגיא, ישראלה קריבושי ויצחק צוקר.

בשנת 1987, הלחין ועיבד את השיר המוזיקאי והיוצר אילן וירצברג, והא יצא לאור כתקליט שדרים בביצועה של הזמרת סימה עמיאל.
בשנת 2014, במלאת עשור לפטירתו של נתן יונתן, הקליטה את השיר, הזמרת דורית ראובני, בלחן חדש שכתב מוני אמריליו, לתוכנית הרדיו "ציפורי שיר" ברשת ג'.

## השיר במצעדים
השיר הגיע למקום ה-27 במצעד הפזמונים העבריים השנתי לשנת התשל"ט-1979 של רשת ג', ולמקום ה-16 במצעד השנתי של גלי צה"ל.

## לקריאה נוספת

* נתן יונתן, **שירים לאורך החוף**, הוצאת ספרית הפועלים, 1962
* נתן יונתן, **מבחר שירים, 1980-1940**, הוצאת הקיבוץ המאוחד וספרית הפועלים, 1982

## קישורים חיצוניים
* "בכל מקום", באתר הספרייה הלאומית
* 
* האחים והאחיות – בכל מקום, שירי משוררים, באתר סטריאו ומונו
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן יונתן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי גידי קורן
קטגוריה:שירי דורית ראובני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אילן וירצברג
קטגוריה:שירה עברית
ג'יימס קילבי

**ג'יימס קילבי** (באנגלית: **James Kilby**; נולד ב-1963) הוא קצין בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית המכהן כסגן ראש המבצעים הימיים.

## ביוגרפיה
קילבי נולד בפאונד ברידג' שבניו יורק. ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון באוקיינוגרפיה באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי ארצות הברית. שירת כקצין בספינות הצי, פיקד על המשחתת מסדרת ארלי ברק "USS Russell (DDG-59)" ובשנים 2009–2011 על סיירת הטילים המונחים מסדרת טיקונדרוגה "USS Monterey (CG 61)".

כקצין בדרגות אדמירל פיקד על קבוצת התקיפה הראשונה בשנים 2016–2017, שימש סגן ראש המבצעים הימיים לדרישות ויכולות לחימה ובשנת 2021 מונה לסגן מפקד פיקוד כוחות צי ארצות הברית. בינואר 2024 מונה לסגן ראש המבצעים הימיים. בעקבות פיטוריה של מפקדת הצי ליסה פרנקטי עם כניסתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לתפקידו, מונה קירבי כממלא מקום ראש המבצעים הימים מאז פברואר 2025 ועד אוגוסט 2025.

קירבי בעל תואר שני בניהול טכנולוגיית מידע מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. מאוקטובר 2025 נושא קילבי בתואר "Old salt"  כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.
## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הצי

קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:בוגרי בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים
חמדאן בלאל

**חמדאן בלאל אל-חורייני** (בערבית: **حمدان بلال**; נולד ב-1989) הוא יוצר קולנוע פלסטיני, צלם, חקלאי ופעיל זכויות אדם מסוסיא. נמנה עם במאי הסרט התיעודי "אין ארץ אחרת", שזכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

## ביוגרפיה
חמדאן בלאל נולד ב-1989 בכפר הפלסטיני סוסיא שבדרום הר חברון. הוא אב לבן.

עבד כחקלאי, צלם, אקטיביסט ותחקירן. בנוסף לעשייה הקולנועית שלו הוא חבר ביוזמת "אנשי מסאפר יטא" המבליטה סיפורים אישיים מהאזור. הוא גם מתנדב כתחקירן שטח עבור ארגוני זכויות אדם, כולל "בצלם", המתעד אירועים הקשורים לכיבוש הישראלי.

בלאל הוא במאי שותף של הסרט התיעודי "אין ארץ אחרת", לצד באסל עדרא, יובל אברהם ורחל שור. זהו סרטו הראשון של בלאל. הסרט, שצולם בשנים 2019–2023, מתעד את קורותיהן של הקהילות הפלסטיניות במסאפר יטא על רקע מאמצי העקירה של רשויות ישראל ומתנחלים. הסרט הוקרן ב-2024 בבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי ה-74 בברלין וב-2025 זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

ב-24 במרץ 2025 הוכה בביתו על ידי מתנחלים ולאחר מכן נעצר בחשד ליידוי אבנים לעבר כוחות צה"ל. לאחר שנעצר הוכה, נשאר כבול ובעיניים מכוסות ולמחרת שוחרר ועבר לטיפול בבית חולים. תקיפתו ומעצרו של בלאל סוקרו באמצעי התקשורת בעולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע פלסטינים
קטגוריה:פעילים חברתיים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1989
הטייקון האחרון

**הטייקון האחרון** (אנגלית: The Last Tycoon) הוא סרט דרמה רומנטית היסטורית אמריקאי משנת 1976, בבימויו של איליה קאזאן ובהפקתו של סם שפיגל, המבוסס על תסריט מאת הרולד פינטר שהותאם מהרומן הבלתי גמור של פרנסיס סקוט פיצג'רלד, הטייקון האחרון. בסרט מככב רוברט דה נירו ולצידו טוני קרטיס, רוברט מיצ'ם, ג'ק ניקולסון, דונלד פלזנס, ז'אן מורו, תרזה ראסל ואינגריד בולטינג.

הסרט מהווה שיתוף פעולה שני בין קאזאן לשפיגל, ששיתפו פעולה בעבר ביצירת הסרט על החוף (1954). פיצג'רלד ביסס את דמותו של מונרו סטאר, גיבור הרומן, על המפיק הקולנועי ארווינג תלברג. שפיגל זכה בפרס הזיכרון ע"ש ארווינג ג. תלברג.

הטייקון האחרון לא זכה לשבחי הביקורת שהוענקו לרבות מיצירותיו הקודמות של קאזאן, אך הוא היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית עיצוב האמנותי הטוב ביותר.

הסיפור הוא הרומן האחרון והבלתי גמור של פיצג'רלד, וכן הסרט האחרון שביים קאזאן, אף שחי עד 2003.

## תקציר עלילה
מונרו סטאר הוא ראש מחלקת ההפקה הצעיר והמנהל היצירתי ביותר באחד מהאולפנים הגדולים ביותר במהלך תור הזהב של הוליווד. הוא עובד מצטיין בתקופה סוערת בתעשייה עקב הקמת גילדת התסריטאים של אמריקה. מונרו רגיל להורות לפקודיו, כולל תסריטאים, לעשות כדבריו.

חייו של מונרו מתנהלים בין צילומי סרטים, תככים של ראשי התעשייה, דיונים עם סופרים ושחקנים ומאבק עם יושב ראש ארגון עובדים בשם ברימר, שחדירתו לתעשייה מעוררת בו טינה. בינתיים, מונרו נרקם קשר אובססיבי עם אישה צעירה, קתלין מור, בעלת עבר בעייתי, המאורסת לגבר אחר. ססיליה בריידי, בתו הצעירה של חבר במועצת המנהלים של האולפן, מנסה לשווא לגרום למונרו להבחין ברגשותיה כלפיו.

פט בריידי ומנהלים אחרים באולפן חשים מרירות כלפי התעלמותו של מונרו מרצונותיהם וחוסר הכבוד שלו כלפיהם. הם רואים ביחסו למארגן האיגוד את הקש ששבר את גב הגמל, ודורשים ממנו לקחת חופשה ארוכה. ככל שקשייו גוברים ובריאותו מידרדרת, חייו של מונרו מתקרבים לדמדומים בלתי נמנעים אך לא ברורים.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[רוברט דה נירו]]** בתור מונרו סטאר
* **[[טוני קרטיס]]** בתור רודריגז
* **[[רוברט מיצ'ם]]** בתור פאט בריידי
* **[[ז'אן מורו]]** בתור דידי
* **[[ג'ק ניקולסון]]** בתור ברימר
* **[[דונלד פלאזנס]]** בתור ג'ורג' בוקסלי
* **[[ריי מילאנד]]** בתור פליישאקר
* **[[דיינה אנדרוז]]** בתור רד ריידינגווד
* **[[אינגריד בולטינג]]** בתור קתלין מור
* **[[פיטר שטראוס]]** בתור ויילי וייט
* **[[אנג'ליקה יוסטון]]** בתור אדנה
## ביקורות
הביקורות כלפי הטייקון האחרון הייתה פושרות. לאחר הערכת 27 ביקורות שפורסמו בין השנים 2000 ל-2024, Rotten Tomatoes מציג דירוג של 33%.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי סם שפיגל
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי איליה קאזאן
מטולג'י

**מטולג'י** (באיטלקית: ***Mattuglie***) היא רשות מקומית במחוז פרימוריה-גורה, בצפון-מערב קרואטיה. היישוב נמצא 10 ק"מ מערבית לרייקה, מצפון לאופטיה, וגובל בסלובניה. האזכור הכתוב הראשון של מטולג'י נמצא במסמכים היסטוריים מהמחצית השנייה של המאה ה-17, והוא נגזר מהשם המשפחתי מטוליה, אשר נרשם במקור בתור מטוליגה. כבר בתחילת המאה ה-19 מופיע שם היישוב בצורתו הנוכחית – מטולג'י.

## רשות מקומית
בברשות מתגוררים 11,246 תושבים בעשרות עיריות. במפקד האוכלוסין של 2011, 90.87% היו קרואטים.
מרכז|ממוזער| בניין המועצה של מטולג'י

## תחבורה
למועצה המקומית חשיבות תחבורתית רבה בשל רשתות הרכבת והכבישים המהירים המרכזיים המחברים את רייקה עם ליובליאנה וטריאסטה ממערב, זאגרב וספליט ממזרח, ופולה מדרום דרך מנהרת אוצ'קה. 65% מתנועת הגבול השנתית של קרואטיה מתבצעת בארבעה מעברי גבול בינלאומיים בתחום המועצה המקומית מטולג'י.

תחנת הרכבת אופאטיה-מטולג'י, התחנה המרכזית של אופאטיה והיישובים הסמוכים, נבנתה ונפתחה בשנת 1873.

הכביש המהיר A7 מתחיל בצפון המועצה המקומית, במעבר הגבול עם סלובניה, ומתחבר לכביש המהיר A8 בדרום, סמוך לרייקה ולאופאטיה.

## פולקלור
האזור מוכר מקומית בזכות פולקלור ייחודי, ובעיקר זבונצ'ארי  במהלך חגיגות הקרנבל של רייקה.

## קישורים חיצוניים
* 

* לשכת התיירות של מטולג'י
## הערות שוליים

קטגוריה:קרואטיה: יישובים
בית העלמין הישן ברעננה

**בית העלמין הישן ברעננה**, הממוקם ברחוב קלאוזנר, הוא בית עלמין היסטורי בעיר רעננה. הוא הוקם בשנת 1928 ומשמש כמקום מנוחתם של רבים ממייסדי העיר ואישים בולטים נוספים.

## היסטוריה
בית העלמין הוקם בשנת 1928 על חלקה שהוקצתה על ידי אגודת "אחוזה א' ניו-יורק", אשר הקימה את המושבה רעננה. במהלך השנים נוספו לבית העלמין חלקות שונות:

**חלקת ההגנה:** הוקמה בשנות החמישים ומנציחה את חברי ארגון "ההגנה" שהגנו על רעננה בתקופה שקדמה להקמת המדינה. במרכז החלקה ניצב קיר הנצחה עם שמות הנופלים.

**חלקת ילדים**: מיועדת לקבורת ילדים.

**חלקה צבאית:** בה נקברו חיילים שנפלו במערכות ישראל.
ממוזער|'''חלקת חברי ההגנה ברעננה'''
**חלקה להורים שכולים**: חלקה חדשה שהוקמה ביוזמת החברה קדישא, בסמוך לחלקה הצבאית, עבור הורים ששכלו את יקיריהם במלחמות ישראל ובשירותם הצבאי ומעוניינים להיקבר בסמוך אליהם. הכניסה לחלקה זו היא דרך בית העלמין הצבאי.

## אישים בולטים הקבורים בבית העלמין
בבית העלמין טמונים אישים רבים אשר הטביעו את חותמם על רעננה. ביניהם:
* **[[ברוך אוסטרובסקי]]**: ממייסדי אגודת "אחוזה א' ניו-יורק" וראש מועצת רעננה הראשון במשך כשלושה עשורים. תיכון אוסטרובסקי בעיר קרוי על שמו.
* **[[סעדיה בן אור]]**: רב קהילת "נצח ישראל-אור לבנים" וראש בית המדרש "לאה ורחל", יקיר העיר.
* **[[מרטין דרוקר]]:** מייסד הפועל רעננה, "יקיר העיר", רחוב בעיר נקרא על שמו.
* **[[בנימין וולפוביץ']]**: ראש המועצה המקומית וראש העיר רעננה במשך ארבע קדנציות, "יקיר העיר". רחוב בעיר נקרא על שמו.
* **[[יהודה וילק]]**: מפכ"ל משטרת ישראל לשעבר.
* **[[יהושע ישפן]]**: פסל וצייר.
* **[[משולם לנגרמן]]:** פעיל בקליטת עלייה וממנהיגי רעננה.
* **משה מגד:** מראשוני המורים ברעננה ומקים בית הספר הראשון במושבה. רחוב בעיר נקרא על שמו.
* **[[שלמה מלץ]]:** ראש ישיבת חפץ חיים והרב השני של רעננה.
* **[[אפרים סוקולובר|הרב אפרים סוקולובר]]**: רבה הראשון של רעננה במשך 35 שנה. בית הכנסת הגדול ברעננה שימש אותו כמרכז רוחני.
* **[[מיכאל פסויג]]:** ראש המועצה השני והרביעי של רעננה.
* **[[דוד קורנגרין]]:** מחנך ומנהל תיכון אוסטרובסקי, "יקיר העיר".
* **[[מאיר ריינר]]**: ממקימי רעננה, חקלאי, נרצח על ידי מסתננים -1954. רחוב בעיר נקרא על שמו.
* **[[אסתר שאקי-ארזי]]**: משוררת שחיה ברעננה.
* **[[יצחק שקולניק]]:** ראש מועצת רעננה, "יקיר העיר".

## שימור בית העלמין
בית העלמין הישן עדיין פעיל ומשרת את תושבי העיר. החברה קדישא רעננה אחראית על תחזוקתו וניהולו. בשנים האחרונות נעשו מאמצים לשדרוג התשתיות ולטיפוח בית העלמין.

## מיקום ודרכי הגעה
* כתובת בית העלמין היא רחוב קלאוזנר 33, רעננה. ניתן להגיע לבית העלמין מכיוון רחוב פרדס משותף ומרחוב אוסטרובסקי.
* תחבורה ציבורית: קווי האוטובוס 29, 39, 47, 501, 531 ו-572 מגיעים לתחילת רחוב קלאוזנר, ומשם ישנה הליכה של כ-7 דקות עד לבית העלמין. ניתן להגיע גם בקווי אוטובוס אחרים: 1, 6, 16 ו-48.
* הגעה ברכב פרטי, אתר ווייז

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* גיא רמתי והראל שגיא, בית עלמין, אתר חטיבת רימון
* מלכה מהולל, מנהל העיר, אתר כיוון חדש רעננה-המגזין לאזרח הוותיק ברעננה, ספטמבר 2018
* איך מגיעים לבית עלמין רעננה כפר נחמן החדש באוטובוס או רכבת ישראל, אתר moovit

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות יהודיים
קטגוריה:רעננה
Storage Wars

**Storage Wars** היא תוכנית מציאות אמריקאית שעלתה לראשונה לשידור בערוץ A&E ב-1 בדצמבר 2010.

## פורמט
בקליפורניה, כאשר אנשים לא משלמים על השימוש במכולות אחסון במשך מעל לשלושה חודשים לבית העסק שמשכיר את המכולות יש את הזכות החוקית למכור את תוכלת המכולה במכירה פומבית בה המשתתפים משלמים לו על תוכן המכולה במזומן בלבד. עם זאת, הקונים אינם רשאים להיכנס למכולה או לבחון את הפריטים מקרוב לפני שהם מבקשים לקנות את תוכן המכולה. במקום זאת, עליהם להסתמך רק על הערכה ויזואלית מהירה של תוכן המכולה ממרחק, על מנת לאמוד את הערך הפוטנציאלי של תוכן המכולה.

התוכנית מתמקדת בקבוצת קונים מקצועיים שמשתתפים במכירות הפומביות הללו ברחבי קליפורניה. חלק מהקונים מתמחים בפרטי אספנות מסוימים, בעוד שקונים אחרים מנסים לרכוש כל פריט אותו הם עשויים להצליח למכור מחדש למטרות רווח.

לאחר שהמכירה הפומבית מסתיימת, האנשים שזכו במכירות הפומביות עוברים על תוכן המכולות בהן הם זכו, מנסים לאתר פריטים יקרי ערך במכולה, ומנסים לקבוע כמה הם יוכלו לגבות על הפריטים אשר במכולה. במקרים מסוימים הם נוהגים גם להתייעץ עם מומחים שונים על מנת להעריך את האותנטיות והערך של פריטים ייחודיים או יוצאי דופן. בסוף הפרק מוצג סיכום המתאר את הסכום שכל קונה שילם, והרווחים המשוערים של כל קונה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:A&E: תוכן מקור
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
OWN

**OWN** (קיצור של **Oprah Winfrey Network**) היא רשת טלוויזיה אמריקאית שהושקה ב-1 בינואר 2011. הרשת היא מיזם משותף של חברת האחים וורנר דיסקברי וחברת הארפו הפקות אשר בבעלותה של אופרה וינפרי. הרשת מציגה בעיקר תוכניות הפונות לקהל אפרו-אמריקאי ולנשים, כולל סדרות דרמה, תוכניות מציאות, תוכניות אירוח וסרטים דוקומנטריים.

בנוסף לתוכניות המקוריות שמשודרות ברשת משודרים גם שידורים חוזרים של תוכניות האירוח המופע של אופרה וינפרי אשר שודרה במקור בין השנים 1986 עד 2011.

אופרה וינפרי משמשת כמנכ"לית של הרשת מאז הקמתה.

## סדרות מקוריות
* The Haves and the Have Nots (שודרה במקור בשנים 2013–2021)
* Love Thy Neighbor (שודרה במקור בשנים 2013–2017)
* For Better or Worse (שודרה במקור בשנים 2013–2017)
* If Loving You Is Wrong (שודרה במקור בשנים 2014–2020)
* Greenleaf (שודרה במקור בשנים 2016–2020)
* Queen Sugar (משודרת מ-6 בספטמבר 2016 ואילך)
* David Makes Man (משודרת מ-14 באוגוסט 2019 ואילך)
* Cherish the Day (משודרת מ-11 בפברואר 2020)
* Delilah (משודרת מ-9 במרץ 2021)
* The Kings of Napa (משודרת מ-11 בינואר 2022)

## ראו גם
* אופרה וינפרי
* הארפו הפקות

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שיקגו: חברות
קטגוריה:ארצות הברית: טלוויזיה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
חואן סוטו

**חואן סוטו** (**Juan Soto**; נולד ב-25 באוקטובר 1998) הוא שחקן בייסבול מהרפובליקה הדומיניקנית המשחק בעמדת השחקן החיצוני (Outfielder) בקבוצת ניו יורק מטס מליגת ה-MLB.

## ביוגרפיה
סוטו נולד בסנטו דומינגו שבהרפובליקה הדומיניקנית. הוא האמצעי מבין שלושה אחים. מגיל צעיר גילה כישרון יוצא דופן בבייסבול, והתאמן תחת הדרכת אביו, שהיה שחקן חובבן בעצמו.

סוטו הצטרף לוושינגטון נשיונאלס ב-2015 ורשם את הופעת הבכורה שלו ב-MLB בעונת 2018. בעונתו הראשונה הוא רשם ממוצע חבטות של 0.292 ו-22 הום ראנס, והיה מועמד לתואר "רוקי השנה". עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה בוורלד סיריס, וחבט במהלך סדרת הגמר לשלושה הום ראנס. ב-2022 עבר לסן דייגו פאדרס, והשיג ממוצע חבטות של 0.275 ו-35 הום ראנס בעונת 2023, אך לא העפיל עם הקבוצה לפלייאוף. בדצמבר 2023 הועבר לניו יורק יאנקיז. סוטו הציג את אחת העונות הטובות בקריירה במהלך 2024, עם 41 הום ראנס וממוצע חבטות של 0.288, סייע לקבוצה לזכות באליפות האמריקן ליג ולהעפלה לוורלד סיריס בו הפסידו ללוס אנג'לס דודג'רס. בתום העונה חתם על חוזה ל-15 שנים בשווי של 765 מיליון דולר עם ניו יורק מטס, החוזה היקר ביותר בעולם הספורט, החוזה כולל בונוס חתימה של 75 מיליון דולר ואופציית יציאה לאחר חמש שנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני בייסבול דומיניקנים
קטגוריה:שחקני ניו יורק מטס
קטגוריה:שחקני וושינגטון נשיונאלס
קטגוריה:שחקני ניו יורק יאנקיז
אריה לייב ברנשטיין

**אריה לייב ברנשטיין** (1708 - 22 באוקטובר 1788) היה הרב הראשי הראשון והיחיד של גליציה.

## תולדות חייו
ברנשטיין נולד ב-1708 בברודי שבחבר העמים הפולני-ליטאי. אביו, יששכר בער, היה רב שכיהן כרבה של קהילת החייטים בברודי, היה ראש המדינה של ברודי ונאמן ועד ארבע ארצות. סבתו מצד אביו, שרה באב"ד, הייתה נינתם של שני חכמים בולטים, השיל מקראקא מצד אביה ושבתי הכהן מצד אמה.

ב-1772, לאחר חלוקת פולין הראשונה והקמת ממלכת גליציה ולודומריה בשטח שהועבר ל, החליטה מריה תרזה על משרת רב ראשי ליהודי גליציה, הרב היה אמור לשבת בבירת גליציה, לבוב. היו שלושה מועמדים בולטים, יחזקאל לנדא, אריה לייב ברנשטיין והרב של ברלין, צבי הירש לוין. הרב לנדא היה המועדף, אך קהילתו לחצה עליו להישאר בפראג והוא נענה להם - לאחר שנתיים של לחצים נבחר לתפקיד הרב ברנשטיין. הרב ברנשטיין היה ריכוזי מאוד וזה עורר תלונות נגדו, תלונות שהביאו לבסוף לביטול התפקיד, אך הוא נשא את התואר של רב ראשי של גליציה עד סוף חייו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ברודי: אישים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים ראשיים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1708
קטגוריה:נפטרים ב-1788
Played-A-Live (The Bongo Song)

"**Played-A-Live (The Bongo Song)**" הוא שיר של צמד כלי ההקשה הדני Safri Duo . השיר יצא לאור בנובמבר 2000 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן הראשון שלהם, "Episode II".
השיר הופק על ידי מייקל פרסברג, ומשלב מוזיקת תופים קצבית עם קטעים של מוזיקה אלקטרונית.
הסינגל מכר מיליון וחצי עותקים ברחבי העולם, והפך לסינגל הרביעי הנמכר ביותר אי פעם באירופה. הוא הגיע לראש מצעד הסינגלים הדני, ולראש מצעד הסינגלים השווייצרי והגיע למקום השני בהולנד, גרמניה ובלגיה (פלנדריה וולוניה).
השיר הגיע למקום השישי בבריטניה ולמקום השביעי במצעד שירי הדאנס קלאב של הבילבורד האמריקאי.

## מיקומי שיא מצעדים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", במסד הנתונים המוזיקלי AllMusic **(באנגלית)**
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", במסד הנתונים המוזיקלי MusicBrainz **(באנגלית)**
* 30px "Played-A-Live (The Bongo Song)", במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Played-A-Live (The Bongo Song)", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 20px "Played-A-Live (The Bongo Song)", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* "Played-A-Live (The Bongo Song)", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2000
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:קטעים אינסטרומנטליים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
חייך אכלת אותה

**חייך אכלת אותה** הוא סרט מתיחות שעלה לאקרנים בשנת 1980.

## הפקה ושידור
סרט המתיחות הראשון בבימויו ובכיכובו של יהודה בארקן נחל הצלחה עצומה בקרב הקהל והביא למעלה מ-600 אלף צופים אל אולמות הקולנוע. מעבר להצחקות, יוצרי הסרט ביקשו להנכיח על הבד את הישראלים כשהם נתפסים לא מוכנים מול העדשה. 

הסרט כולל כמה מהמתיחות הקלאסיות והזכורות ביותר בז’אנר, בהן המתיחה שבה נוסעי הרכבת מתבקשים לצאת החוצה ולדחוף את הקרונות, קרוליין לנגפורד עוצרת עוברי אורח תמימים ומבקשת מהם לחבק אותה, וטקס הענקת תואר "המשתין המיליון לרגל חגיגות יובל למשתנה הציבורית".

את שיר הנושא של הסרט ביצע יגאל בשן. בעקבות הצלחת הסרט ביים ויצר בארקן עוד סרטי מתיחות דומים ובניהם: "המתיחה הגדולה", "ניפגש בסיבוב", "ניפגש בחוף", "מצלמה בלי בושה", "ניפגש בספארי", "אוכלים לוקשים", ו"גברת תפתחי זה אני".

## שחקנים ומשתתפים

* יהודה בארקן
* אריה מוסקונה
* קרוליין לנגפורד
* דבורה בקון
* שמעון ישראלי
* דודו טופז
* יורם ארבל
* משה טימור
* אורי גרוס

## אזכורים בתרבות

*בעונה השביעית של "הפיג'מות" גרי ניסה למתוח את ימית והוא לא הצליח והיא אמרה לו שיתקשר ליהודה בארקן ושיעשו סרט המשך ל"חייך אכלת אותה".
*בעונה השנייה של "שנות ה-80" שלום רואה סצנה מהסרט "חייך אכלת אותה" ובעקבות הסרט הוא עורך סדרת מתיחות לדיירי השכונה, שמו של הפרק הוא "המתיחה הגדולה" שזה גם שמו של סרט מתיחות שיצר וביים יהודה בארקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1980
קטגוריה:סרטי יהודה בארקן
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1980