תרצה אתר

**תרצה אֲתָר** (שמה המקורי: **תרצה אלתרמן**; 27 בינואר 1941 – 7 בספטמבר 1977) הייתה משוררת, פזמונאית, סופרת, זמרת, שחקנית תיאטרון, מחזאית ומתרגמת ישראלית. "אֲתָר" הוא שם העט שלה – קיצור שם נעוריה, אלתרמן.

## ביוגרפיה
[ממוזער|248 פיקסלים|תרצה אתר עם אביה [נתן אלתרמן, בית הקפה "כסית", 1 בינואר 1960]]
תרצה אתר נולדה בתל אביב, בתם של המשורר נתן אלתרמן ושחקנית התיאטרון רחל מרכוס. למדה בבית ספר היסודי תל נורדאו ובתיכון עירוני ד'. בהיותה בתיכון הופיעה כניצבת במספר הצגות של התיאטרון הקאמרי. באוקטובר 1958, טרם מלאו לה 18, התגייסה לצה"ל, שירתה כזמרת בלהקת גייסות השריון, ואף ביצעה כסולנית את השיר "אליפלט", שכתב אביה, בתוכנית "יותר מדי אבק" בשנת 1959. ב-1962 נישאה לעודד קוטלר.

לאחר נישואיה נסעה עם בעלה ללמוד משחק בניו יורק. "מפגשה של תרצה עם העיר [...] היה קשה מהרגע הראשון". לאחר כשנה חוותה כמה משברים נפשיים שהזעיקו את אביה, נתן אלתרמן, לבוא אליה לניו יורק. במכתביו מניו יורק לאמה, רחל מרכוס, תיאר האב שיפור במצבה, וכתב על כך שהיא במצב רוח טוב ונמרץ וכי אינה במתח. עם זאת מצבה שב והידרדר, ובטרם חלפה שנה לשהותה חזרה ארצה עם אביה.

לאחר שובה הופיעה בהצגה "שטח של הפקר" של יהודה עמיחי בתיאטרון זווית. לאחר מכן יצאה להפוגה מההופעה בתיאטרון והתרכזה בכתיבת שירה, סיפורים ומחזה ובתרגום מחזות. ב-1964 הוזמנה לשחק בהצגה "שלש נשים בצהוב" של תיאטרון הבימה, אך לאחר שההצגה נדחתה נותרה ללא תפקיד. לאחר זמן מה התבקשה להופיע בהבימה ב"העלמה יוליה", למרות היותה שחקנית מתחילה.

לאחר מספר שנים, עוד בטרם ילדה את בתה הבכורה, עזבה אתר את הבמה. אתר הסבירה: "הצלחה בתיאטרון אינה תלויה אך ורק בכישרון. יש עוד כמה תכונות הדרושות לשחקן, ולי לא היו אותן. ... לא הייתי שייכת להווי. כל ההתנהגות וצורת החיים היו זרים לרוחי. אני אוהבת לשכב מוקדם לישון ולקום מוקדם בבוקר. ... התחלתי לחשוב למה לי כל זה? גם לקבל ביקורות רעות גם להיות עייפה. גם הזמן, לא לאהוב את ההווי ולרצות לכתוב".

ב-28 במרץ 1970 נפטר אביה, שאליו הייתה קשורה בנפשה. זמן לא רב אחר כך הגיע שירה פתאום עכשיו, פתאום היום בלחן של יעקב הולנדר ובביצוע שלמה ארצי, אז חייל בלהקת חיל הים, למקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון 1970.

אתר התרכזה בתרגום מחזות ובכתיבת שירה. עד סוף 1970 תרגמה כ-25 מחזות. שיריה הושרו בין השאר על ידי חוה אלברשטיין ודורית ראובני. ב-1973 הוזמנה אתר בידי המפיק והזמר בני אמדורסקי לתרגם שמונה שירים עממיים מאנגליה ומארצות הברית לאלבומם המשותף של הדודאים וסוזן ופרן, "קשת בענן".

אתר מיעטה להופיע באירועים פומביים.

## המשפחה שהקימה ומותה
אתר נישאה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 לעודד קוטלר. השניים נסעו לניו יורק, ללמוד תיאטרון. זו הייתה הפעם הראשונה עבור שניהם בחו"ל.

בניו יורק נקלעה למשבר נפשי. אביה נסע והחזירהּ לישראל. לאחר ניסיון התאבדות, ככל הנראה, על ידי הרעלת גז בדירתה, כתב לה את "שיר משמר" (הידוע יותר במילות הפתיחה "שִמרי נפשך") בשל דאגתו לה (השיר הולחן בידי סשה ארגוב). בתגובה על שיר זה כתבה את "שיר הנשמֶרֶת" (הולחן בידי נפתלי אלטר) - בו היא עונה לכל אמירה של אביה בשירו. נישואיה של אתר לא החזיקו מעמד; קוטלר התחתן לאחר מכן עם בת דודתה של אתר, אורדית, ואתר עצמה נישאה לבנימין סלור.

מנישואיה השניים נולדו לאתר שני ילדים: יעל (סלור) מרזוק (גיבורת הספר "יעל מטיילת") ונתן סלור (גיבור הספר "נוֹנִי, נוֹנִי, אין כמוני"), יוצר וזמר (אשר חידש את שירה "בלדה על נערי שגדל", ללחן מאת סשה ארגוב).

ב־7 בספטמבר 1977, והיא בת 36, נהרגה תרצה אתר בנופלה מחלון ביתה שבקומה השישית. המשפחה טענה שזו הייתה כנראה תאונה. יום לפני מותה הופלה בידי מונית שפגעה בה כשחצתה את הכביש, ולאחר לילה של כאבי ראש, זעזוע מוח ותרופות מטשטשות, הופרעה מנוחתה על ידי פועלים שעבדו בבית הסמוך. היא ניגשה אל החלון לבקש שקט מן הפועלים, וכך נגרמה נפילתה. בחקירת המשטרה נקבע כי ייתכן ובעקבות הלילה הקשה, נתקפה בסחרחורת ואיבדה את שיווי משקלה כשרכנה החוצה מהחלון לעבר הפועלים.

השיר האחרון שכתבה הוא "בלדה לאישה". השיר נכתב להצגה "ארבע נשים" (עיבוד למחזה של פאם ג'מס  שתרגמה, העוסק בהתאבדות אחת מהדמויות במחזה. בשיר נכתב בין השאר . את מילות השיר מסרה למלחין משה וילנסקי, ובבוקרו של היום שבו העביר וילנסקי את השיר המולחן ל"הבימה" נפלה תרצה אתר מחלון ביתה ומתה. עד היום אין תשובה ברורה לשאלה אם הייתה זו תאונה או התאבדות. משה וילנסקי אמר שאפשר כי לאחר שהתמודדה שנים עם דיכאון ועם משאלת מוות, ייתכן ונפלה אל מותה בלי שהתכוונה.

אתר נקברה בבית העלמין קריית שאול, לצד אביה.

## יצירתה
אתר הייתה משוררת מחוננת שפרסמה בחייה שלושה ספרי שירה. לעיקר פרסומה זכתה בזכות שיריה המולחנים, שזכו להצלחה רבה, ובהם "פתאום עכשיו, פתאום היום (אהבתיה)" (לחן: יעקב הולנדר, ביצוע: שלמה ארצי) – זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר הישראלי ב-1970; "אני חולם על נעמי" (לחן: דוד קריבושי, ביצוע: חדווה ודוד) – זכה בפרס הראשון בפסטיבל הזמר הבינלאומי בטוקיו ב-1970; "אהבה יומיומית" ("שקרים קטנים") (לחן וביצוע: יהודית רביץ); "מערבה מכאן" (לחן: מתי כספי, ביצוע: ריקי גל); וכן "בלדה לאישה" (לחן: משה וילנסקי), "הלילה הוא שירים" (לחן: חנן יובל) "גשם הקשב לנשים" (לחן: נפתלי אלטר, ביצוע:יעל לוי), "בלדה על נערי שגדל" (לחן: סשה ארגוב), "שבת בבוקר" (לחן: יוני רכטר, ביצוע: אריק איינשטיין), "שיר הנשמֶרֶת" (הולחן בידי נפתלי אלטר), "צפנת קרבה" (לחן: בועז בריסקר, ביצוע: טולה בן-ארי), גשם בוא (מוכר גם כ ״גשם גשם בוא״) (ביצוע: להקת הנח"ל לחן: אלונה טוראל), ״שיר לערב חג״ (לחן: יעקב הולנדר ביצוע: מירי אלוני), ורבים אחרים.

אתר כתבה שישה ספרי ילדים (על ספרה "יעל מטיילת" זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער, תשל"ג), שני מחזות וכן תרגמה יותר משלושים מחזות, ואלה הועלו על הבמות בישראל.

אתר, בתחילת דרכה, לא שבעה נחת מהביקורות. על ספר שיריה הראשון נכתב בעיתון דבר: "יש חן בשירים הרגשניים של תרצה אתר, אך הבוסר עודנוּ רב בשיריה ואין בהם מן הריכוז והגיבוש האמנותי". על תרגומה ל"אין ברירה להובסון" נכתב במעריב כי הוא נעדר ברק של שובבות ואף נטען שמילים ומושגים תורגמו באחד מתרגומיה שלא במשמעותם הנכונה. משחקה בהצגות ובתסכיתים מתורגמים העלתה את הביקורת שהיא "צברית מדי" ועל משחקה בהעלמה יוליה נטען שהוא חיצוני מדי. לקראת סוף שנות ה-60 כבר זכתה בחווֹת דעת חיוביות מאוד. כך, למשל, נאמר על משחקה: "אניני הטעם, רוחֲשי חוויות בעומק, ידעו להעריך את התפקידים החריפים שעצבה ברגש סובטילי כה עז ברפרטואר של סטרינדברג. על תרגומה ל"הבלש" נאמר: "התרגום המצוין", ועל תרגומה ל"פרפרים הם חופשיים" נכתב: "התרגום של תרצה אתר הצטיין בתכונות של קלילות טבעית תוססת-שוטפת".

## על חייה
### הסרט התיעודי "תרצה אתר: ציפור בחדר" (2015)
"תרצה אתר: ציפור בחדר", סרטו של ארי דוידוביץ', הוצג בבכורה ב-2015 בפסטיבל הסרטים בחיפה, וזכה שם בפרס השופטים. הסרט משרטט את דמותה השברירית ויפת התואר ואת חייה מלאי התהפוכות, אשר נותרו אפופי מסתורין גם שנים רבות לאחר מותה, באמצעות רַאיונות אינטימיים עם האנשים הקרובים לה ביותר: בעלה הראשון, השחקן עודד קוטלר, בנה המוזיקאי נתן סלור, חברותיה – השחקנית גילה אלמגור והפסיכולוגית זיוית אברמסון, חוקרי הספרות הפרופ' דן מירון, דן אלמגור ושירה סתיו, אלכס אנסקי, וכן יונה אליאן וששי קשת, שהקליט את שירהּ האחרון ביום שבו מְצָאהּ מותה.

בסרט משולבים הבזקים לעבר, סצנות מבוימות בהשתתפות השחקנית אנאל בלומנטל. כמו כן נכללים בו עדויות, קטעי שירה וסיפורים (קוראים: אסנת זיביל ודורון תבורי), וכן צילומים מהאלבומים המשפחתיים שפורסמו לראשונה בסרט. זאת מתוך כוונה להאיר לא רק את חייה ויצירתה של תרצה אתר, אלא גם את חייו ויצירתו של אביה נתן אלתרמן. כמו כן מנסה הסרט להראות את תרומתה הגדולה של תרצה אתר לתרבות הישראלית, ומשולבים בו לשם כך כמה משיריה המולחנים. הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ yes דוקו והוקרן בכל רחבי הארץ. בסינמטק תל אביב היה הסרט מהסרטים הקבועים של 2016 והוקרן לאורך כמה חודשים רצופים.

### הביוגרפיה "[[בגלל הלילה]]: תרצה אתר, סיפור חיים" (2019)
בחודש ספטמבר 2019 ראתה אור בהוצאת כתר הביוגרפיה "בגלל הלילה: תרצה אתר, סיפור חיים" מאת מוטי זעירא.

## כתביה
[שמאל|ממוזער|250px|[לוחית זיכרון בפתח ביתם של נתן אלתרמן, רחל מרכוס ותרצה אתר, בשדרות נורדאו 30 בתל אביב]]
### ספרי שירה
***צפנת**, מחברות לספרות, 1964 
***בין סוף לבין סתיו**, הקיבוץ המאוחד, 1972 
***ארצות הנשיה**, הקיבוץ המאוחד, 1976 
***שירים 1976/7**, הקיבוץ המאוחד, 1978 
***עיר הירח - מבחר שירים**, (עורכת: רנה קלינוב), הקיבוץ המאוחד, 1979 
***בלדה לאישה**: פזמונים מאת תרצה אתר (עורך: ערן ליטוין), הקיבוץ המאוחד, 2006 
***[[כל השירים (תרצה אתר)|תרצה אתר - כל השירים]]**, ערכה וכתבה אחרית דבר: נגה אלבלך, הקיבוץ המאוחד, 2018 

### ספרי ילדים
* **נמנימם**, הקיבוץ המאוחד, 1966
* **יעל מטיילת**, הקיבוץ המאוחד, 1971
* **מכתבי ילדים לאלוהים** (מאנגלית: תרצה אתר), ספריית פועלים, 1971
* **ילד קטן ילד גדול**, מסדה, 1973
* **מלחמה זה דבר בוכה**, הקיבוץ המאוחד, 1975
* **אמא הולכת לכתה א**, הקיבוץ המאוחד, 1976
* **נוני, נוני, אין כמוני**, הקיבוץ המאוחד, 1977
* **[[האריה שאהב תות]]**, הקיבוץ המאוחד, 2003
* **נוני ויעל יוצאים לטייל**, הקיבוץ המאוחד, 2006

### סיפורת
* **פתאום כבו כל האורות - פרקי פרוזה**, ערכה וכתבה אחרית דבר: שירה סתיו, הקיבוץ המאוחד, 2010 

### מחזות
* **חפצים אישיים** – מחזה גנוז
* **רעב אחר** - מחזה גנוז

### מחזות בתרגומה
* הרולד בריגהאוז, **אין ברירה להובסון**
*טנסי ויליאמס, **[[חתולה על גג פח לוהט]]**
*טנסי ויליאמס, **[[ביבר הזכוכית]]**
*שילה דילייני, **טעם הדבש**
*יוג'ין או'ניל, **ליל ירח לממזר**
*הרולד פינטר, **[[המאהב (מחזה)|המאהב]]**
*ארתור מילר, **לאחר הנפילה**
*ארתור מילר, **[[מותו של סוכן]]**
*אדוארד אלבי, **[[מי מפחד מווירג'יניה וולף? (מחזה)|מי מפחד מוורג'יניה וולף]]**
*ג'ון אורטון, **מארחים את מר סלון**
*גוטהולד אפרים לסינג, **[[נתן החכם]]**
*ג'ורג' ברנרד שאו, **[[ז'אן ד'ארק (מחזה)|ז'אן ד'ארק]]**
*לואיס ג'ון קרלינו, **[[טלמכוס קליי|עלילות טלמכוס קליי]]**
*ג'ון ארדן, **מחולו של הסרג'נט מסגרייב**
*ליאונרד גרש, **פרפרים הם חופשיים**
*אוגוסט סטרינדברג, **נושים**
*מרט קראולי, **[[הנערים בחבורה (מחזה)|הנערים בחבורה]]**
*א. ג. לסינג, **[[נתן החכם]]**
*אריק מרשל וסטיוארט המפל, **עוד מכתבי ילדים לאלוהים**

## לקריאה נוספת
* מיכל בן נפתלי, **"כאן רק שותקות": על קולה של תרצה אתר**, התשמע קולי?, תשס"א-2001
*יריב בן אהרון, **משה חיים לוצאטו, נתן אלתרמן, תרצה אתר - וכל הנותר**, מחברת שדמות, 6, תשנ"ז-1997
*רות גולן, **"פני הטבועות, פני אבי היצוקים": בין המיתוס לממשי ביחסים בין נתן אלתרמן לבתו, תרצה אתר - מבט פסיכואנליטי**, עיתון 77, 158, תשנ"ג-1993
*עדה ברקאי, **אני תוהה על פשר הבדידות** (על: תרצה אתר, שירים, 1976–1977) על המשמר, ינואר 1979
*נגה אלבלך, **"אנחנו לא פחות חזקות" - על פן אחד ביחסי תרצה אתר ו[[דליה רביקוביץ]]**, אלמנך - כתב עת לספרות, גיליון 3, מאי 2010
*שירה סתיו, **יום אחד, גם אני אלך**, אחרית דבר ב**פתאום כבו כל האורות**, הקיבוץ המאוחד, 2010. 
* שירה סתיו, **אבא אני כובשת: אבות ובנות בשירה העברית החדשה**, הוצאת דביר ומכון הקשרים, 2014. 
*מוטי זעירא, **בגלל הלילה - תרצה אתר סיפור חיים**, הוצאת כתר, ספטמבר 2019. 

## קישורים חיצוניים

* תרצה אתר | כל השירים, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2018, עם אחרית דבר מקיפה על חייה ויצירתה של אתר מאת נגה אלבלך, עורכת הספר
* 
* אגף תרצה אתר בפרויקט בן-יהודה
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* הגר אנוש, אבי, אלתרמן – המשוררת תרצה אתר על ילדותה, נעוריה ואביה, נתן אלתרמן, "במחנה" 16 באפריל 1972 עמ' 48, באתר הספרייה הלאומית
* 
* חיים מזר, נבואתה של תרצה אתר, בבלוג של אלי אשד, באתר "רשימות", 23 בדצמבר 2008
* 
* 
*  
* 
* 
* מגוון תוכניות רדיו על תרצה אתר, ובכללן הקלטות בקולה
* 
* 
*ליאור גרנות, "שירתה של תרצה אתר כמתמללת חרדה וכמציעה לה מזור", כתב העת "בין המילים" - כתב עת שפיט לטיפול באמצעות אמנויות - גיליון 16, 2019, סמינר הקיבוצים.
* עינת יקיר, הקול הכבול - על שירתה של תרצה אתר, באתר בית אבי חי, ספטמבר 2010.
* 
* 
* 

* 
* פודקאסט - "מעשה בשישה סיפורים", האריה שאהב תות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 ביוני 2024

### מיצירתה
* 
* 
*
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:משפחת אלתרמן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שניסו להתאבד
קטגוריה:ישראליות המתמודדות עם מגבלה נפשית
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:בוגרות בית הספר תל נורדאו
קטגוריה:בוגרי בית הספר תל נורדאו
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:חברות להקת גייסות השריון
קטגוריה:חברי להקת גייסות השריון
קטגוריה:אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977