open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סגירות (אלגברה)

באלגברה, קבוצה נקראת **סגורה** תחת פעולה מסוימת המוגדרת עליה, כאשר הפעלת הפעולה על איברי הקבוצה נותנת איבר הנכלל אף הוא בקבוצה. 

קבוצת המספרים השלמים החיוביים, למשל, סגורה תחת פעולות החיבור והכפל, משום שחיבור של כל שני מספרים שלמים חיוביים נותן מספר שלם חיובי, וכך גם כפל של שני מספרים שלמים חיוביים, אך אינה סגורה תחת חיסור וחילוק, משום שיש פעולות חיסור שתוצאתן היא מספר שלילי, ויש פעולות חילוק שתוצאתן היא שבר. לעומת זאת, קבוצת המספרים החיוביים (לא רק שלמים) סגורה לפעולות החיבור והכפל ואינה סגורה לחיסור בדומה לקבוצת המספרים השלמים החיוביים, אך בנוסף היא גם סגורה לחילוק, היות שחיובי חלקי חיובי יהיה תמיד חיובי.

אם קבוצה אינה סגורה ביחס לפעולה נתונה, אפשר להרחיב אותה באופן שהקבוצה החדשה תהיה סגורה. לדוגמה, פעולת החיסור מוגדרת בין המספרים הטבעיים רק באופן חלקי (\ 7-3 הוא מספר טבעי, אבל \ 3-7 אינו כזה), והמעבר לקבוצת המספרים השלמים פותר את הבעיה, משום שהחיסור של שני מספרים שלמים הוא מספר שלם.

במונח 'הקבוצה **סגורה** ביחס ל-' משתמשים באופן רחב יותר, גם כאשר אין מדובר בסגירות ביחס לפעולה, במובן הצר של המלה. למשל, סיגמא אלגברה היא משפחה של קבוצות, הנדרשת (בין השאר) לקיים את התנאי הבא: אם סדרת הקבוצות \ A_1,A_2,\dots שייכות כולן למשפחה, אז גם האיחוד שלהן שייך למשפחה. בקיצור, אומרים שסיגמא-אלגברה "סגורה תחת איחוד בן מנייה". 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגברה
638

## אירועים
* המשך כיבושים בארץ ישראל על ידי המוסלמים
* כיבוש ג'זירה על ידי המוסלמים.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
קוקבורן טאון

**קוקבורן טאון** (אנגלית: **Cockburn Town**) היא בירת איי טרקס וקייקוס. היא שוכנת באי הגדול ביותר בארכיפלג איי טרקס, האי גרנד טרק, ומתגוררים בה כ-4,000 תושבים.

הקונקיסטאדור הספרדי חואן פונסה דה לאון הגיע לאזור בו ממוקמת כיום העיר ב-1512, אך לא התיישב בה. רק ב-1681 הוקמה העיר, על ידי כורי מלח, ובכך הייתה לנקודת ההתיישבות הראשונה באיי טרקס וקייקוס. מאז 1766 היא משמשת כמקום מושבה של ממשלת האיים.

בעיר שוכן המוזיאון הלאומי של קוקבורן טאון, ובו מוצגים השרידים העתיקים ביותר של ספינה טרופה בחצי הכדור המערבי. על פי ההערכות, ספינה זו היא מ-1505.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:איי טרקס וקייקוס
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1681
כדור גומיות

200px|ממוזער|שמאל|כדור גומיות שנוצר מ-300 גומיות
[שמאל|ממוזער|250px|כדורי גומיות ולידם [תפוח עץ. בסיסו של הכדור האמצעי הוא כדור מפלסטיק]]
שמאל|ממוזער|250px|כדור הגומיות של סטיב מילטון שהחזיק בעבר בשיא העולמי
**כדור גומיות** הוא כדור אלסטי העשוי כולו מגומיות. הרכבת הכדור ומשחק עימו משמשים כתחביב.

## הכנת כדור גומיות

ניתן להכין כדור גומיות מגומיות משרדיות רגילות או מגומיות מיוחדות המיועדות לכך. על מנת ליצור כדור גומיות מלפפים גומייה אחת סביב בסיס, חופן גומיות אחרות או כדור מחומר אחר וממשיכים ללפף גומיות סביב הבסיס. בתהליך הליפוף מנסה המלפף ליצור צורה של כדור, והתהליך נמשך עד להגעה לגודל הרצוי.

מעצם שמו, הכדור מורכב בדרך כלל מגומיות בלבד אך קיימות הוראות המאפשרות האצת התהליך באמצעות בסיס מכדור גומי או כדור נייר.
	
שיטה נוספת אך נפוצה פחות היא חיבור הגומיות אחת לשנייה ליצירת סרט ארוך וליפופו סביב הכדור.

## כדורי גומיות ידועים
ספר השיאים של גינס מכיר בכדור גומיות כקטגוריה רשמית. בשיא גינס לכדור הגומיות הגדול ביותר, מחזיק ג'ואל ווהל מלאודרהיל מפלורידה. הכדור שיצר ב-19 בנובמבר 2008, שוקל 4,097 ק"ג, גובהו 2.01 מטר והיקפו הוא 6.30 מטרים. הכדור מורכב מלמעלה 700 אלף גומיות משרדיות. הגומיות ששימשו לייצור הכדור נתרמו על ידי חברה לייצור כלים להרגעה פסיכולוגית. נכון ל-2018 הכדור נמצא בבעלות חברת "ריפלי תאמינו או לא" של רוברט ריפלי.

סטיב מילטון מאורגון, מחזיק השיא הקודם החל בבניית הכדור שלו ב-2006. מהלך הרכבת הכדור, מומן על ידי אופיס מקס, חברת בת של אופיס דיפו, שגם סיפקה לו את הגומיות לבנייה. הכדור שלו הורכב מכ-175 אלף גומיות, גובהו היה 1.67 מטר והיקפו היה 5.79 מטרים. מילטון החל בבנייה בנובמבר 2005, בתמיכת משפחתו ואחסן את הכדור בחנייה שלו.

מלבד מילטון, השיא הוחזק גם על ידי ג'ון באין מדלאוור שהחל בבניית הכדור שלו ב-1998 ושבר את השיא מ-1978. הכדור שהורכב מכ-850 אלף גומיות, שקל כ-1,420 קילוגרמים, וגובהו היה 1.52 מטרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:תחביבים
גומיות
קטגוריה:גומי
חיים קופמן

**חיים קופמן** (12 בדצמבר 1934 – 7 באוגוסט 1995) היה חבר הכנסת מטעם הליכוד.

## ביוגרפיה
קופמן נולד בתל אביב, אחיינו של יהודה אבן שמואל. שירת בצה"ל כקצין תותחנים, ולאחר מכן היה פעיל בחרות ובליכוד. נבחר ליו"ר סניף חירות בפתח תקווה וכיהן שנים ארוכות כחבר מועצת העיר. לפרנסתו עסק בייבוא וייצוא, היה מראשוני היבואנים של ציוד צילום לישראל ובעל הזכיינות של חברת "לגו" בארץ.

הוא החל לכהן כחבר הכנסת בשלהי הכנסת השמינית, בשנת 1977, עם התפטרותו של בנימין הלוי, שעבר לד"ש. לכנסת התשיעית נבחר מראשיתה, וכיהן ברציפות עד תום כהונת הכנסת ה-11, ב-1988. עם כינון ממשלתו השנייה של מנחם בגין, בשנת 1981, מונה לסגנו של יורם ארידור במשרד האוצר. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה גם כאשר יצחק שמיר היה לראש הממשלה ויגאל כהן-אורגד לשר האוצר. בכנסת ה-11 שימש כיו"ר הקואליציה. קופמן לא הצליח להיכנס לרשימת הליכוד בבחירות המקדימות לכנסת ה-12, אך הושבע אליה בשנת 1990, בעקבות מינוי חבר הכנסת זלמן שובל לשגריר ישראל בארצות הברית. בכנסת ה-13 כיהן עד לפטירתו, בשנת 1995.

במשך 13 שנים נאבק קופמן במחלת הסרטן. זמן קצר לפני שנפטר דנה הכנסת בהצעת חוק של אביגדור קהלני לשריון חוק רמת הגולן. הכוחות היו שקולים, והקואליציה, שהתנגדה לחוק, הורתה על ביטול כל הקיזוזים, לרבות זה של קופמן. בסופו של דבר החליט חבר הכנסת אברהם פורז להפר את המשמעת הקואליציונית ולהתקזז עם קופמן, שנאבק במחלתו, ולחסוך ממנו את הצורך להשתתף בהצבעה. ההצבעה הסתיימה בשוויון 59:59, והצעת החוק נדחתה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי מועצת העיר פתח תקווה
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי עסקים
דגל פוארטו ריקו

**[[דגל]] [[פוארטו ריקו]]** כולל שלושה פסים אדומים אופקיים שביניהם שני פסים לבנים אופקיים. בצד שמאל משולש שווה-שוקיים כחול שקודקודו באמצע גובה הדגל על הפס האדום האמצעי. במרכז המשולש הכחול כוכב לבן.

הדגל אומץ בידי קבוצת תושבי פוארטו ריקו שנפגשה בניו יורק ב-22 בדצמבר 1895 במטרה לארגן תנועה לעצמאות פוארטו ריקו מידי הספרדים. הדגל נבחר כדומה לדגל קובה, רק עם צבעים הפוכים. האדום סימל את גבורת הלוחמים, הלבן את העצמאות, הכחול את השמיים והחופים והכוכב היחיד את עצמאות האי. הדגל אומץ רשמית על ידי בית הנבחרים של האי בשנת 1952.

דרגת הבהירות של הצבע הכחול במשולש הוא בעל משמעות פוליטית. צבע כחול בהיר שימש את תומכי העצמאות במקור בשנת 1895, וכשהדגל אומץ רשמית הוא הוחלף בכחול כהה, להיות דומה יותר לדגל ארצות הברית. בשנת 1995 הוחזר הצבע הכחול הבהיר המקורי באופן רשמי. עם זאת, תומכי העצמאות של פוארטו ריקו נוהגים להניף דגל עם משולש כחול בהיר, בעוד התומכים בהשארת מעמדה כשטח חסות של ארצות הברית, או בצירופה לארצות הברית כמדינה נוספת, נוהגים להניף דגל עם משולש כחול כהה.

## קישורים חיצוניים

*
* 

פוארטו ריקו
קטגוריה:פוארטו ריקו: סמלים לאומיים
פוארטו ריקו
פוארטו ריקו
מיונז

[ממוזער|200px|פרסומת למיונז של [Hellmann's (1922)]]
**מיונז** (מצרפתית: **Mayonnaise**) או **מיונית** הוא רוטב סמיך המורכב בעיקר משמן צמחי ומחלמוני ביצה ולפעמים גם בקצת חלבון. השמן והחלמונים יוצרים תחליב יציב בצבע לבן-צהבהב המתובל בדרך כלל במלח, פלפל, חומץ מיץ לימון, סוכר, ולעיתים, חרדל. ומדולל חלקית במים.

## אטימולוגיה
תאוריות למקור השם הן הפועל הצרפתי "manier" שיכול להתפרש כ"ערבול" או "טריפה", וכן עיר הנמל הספרדית "Mahón", שבה ניצחו הצרפתים את הבריטים ב-1756.

## הכנה
ימין|ממוזער|250px|הכנת מיונז ביתי במעבד מזון
הכנת מיונז מתבצעת על ידי הוספה איטית של שמן לתוך תערובת של חלמונים, חרדל, חומץ ומלח תוך טריפה נמרצת של התערובת. הלציטין שבחלמונים ובחרדל פועל כחומר מתחלב. הוספה של המלח בסיום התהליך במקום בתחילתו עלולה לגרום להיווצרות כתמים לבנים. ניתן להשתמש במעבד מזון אך יש הטוענים כי מיונז שנטרף ביד עולה באיכותו על מיונז שהוכן במכונה.

במתכון הצרפתי המקורי נעשה שימוש בשמן ובחומץ האיכותיים ביותר, והוא חריף או חזק בהרבה מהמיונז התעשייתי. מיונז ביתי עשוי להגיע לרמת שומן של 85%, ומיונז תעשייתי טיפוסי לרמה של 70% עד 80%. מיונז "דל-שומן" מכיל עמילנים וחומרים מייצבים מלאכותיים אחרים על מנת לדמות את מרקמו של המיונז האמיתי.

## שימוש
במטבח הצרפתי מיונז הוא בסיס חשוב לרטבים קרים. נהוג להגישו עם בשר עוף קר או ביצים קשות. בארצות השפלה נהוג להגיש מיונז עם צ'יפס. ברחבי העולם נהוג למרוח אותו על לחם כבסיס לכריך, להכין ממנו סלט תפוחי אדמה, סלט טונה ועוד.

## סלמונלה
סלמונלה אנטריטידיס הוא זיהום חיידקי קשה. מקור התחלואה העיקרי מסלמונלה הוא אכילת ביצים לא מבושלות. בישראל תועדו מספר מקרים של הרעלת סלמונלה כתוצאה מאכילת מיונז מקולקל. האירוע הקשה ביותר אירע בבסיס צה"ל בדרום ב-1995 בו 260 חיילים נפגעו ואדם אחד נפטר כתוצאה מאכילת מיונז נגוע בסלמונלה שהוכן במטבח הבסיס.

על פי המלצות ה-FDA, מיונז ביתי מותר לשימוש ליומיים-שלושה בלבד מרגע ההכנה ואינו מומלץ לקשישים, תינוקות ונשים בהריון.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע בעברית על סלמונלה
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רטבים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: רטבים
ילדי חולית

**ילדי חולית** (באנגלית: **Children of Dune**) הוא ספר מדע בדיוני מאת פרנק הרברט, השלישי בסדרת חולית. הספרים משיח חולית וילדי חולית עובדו למיני-סדרת טלוויזיה בערוץ המדע בדיוני האמריקאי בשנת 2003 בשם "ילדי חולית".

## תקציר העלילה
עלילת הספר נפתחת תשע שנים לאחר סוף משיח חולית. תשע שנים עברו מאז שהקיסר פול מואד'דיב נדד אל המדבר עיוור. התאומים של מואד'דיב, לטו וגאנימה, נמצאים תחת משמורתה של דודתם עאלייה, כעת עוצרת האימפריה. התאומים אינם ילדים רגילים; כמו עאלייה, הם נולדו טרם לידתם. הם אוצרים את זכרונות אבותיהם ואמותיהם ויודעים כל מה שהם ידעו.

התאומים מבינים כי בעקבות ההתמרה האקולוגית המואצת שעוברת על אראקיס, נסוגים עקלתוני החולות מפני השטח. הם מסיקים שאם ההתמרה לא תיעצר ייכחדו העקלתונים, ואתם גם המרקוח. בלא סם המרקוח, לא תחזיק האימפריה מעמד.

לטו מגייס את גאנימה לעזרתו ומחליט לצאת למסע שאפתני בחולית כדי להגשים את חזונו: יצירת 'שביל הזהב', אותו חזון שאביו בזמנו ניצב בפניו אך פחד ממנו ולא מימש אותו. אותו מסע נועד גם לגלות האם המטיף העיוור שמדבר כנגד שלטונה של עאלייה אינו אלא אביהם, פול מואד'דיב אטריידיס, שחזר מן המתים.

הספר, כמו קודמיו, מגולל את עלילותיהן של כמה דמויות במקביל: ג'סיקה אטריידיס, אמו של פול, שהחליטה לחזור לחולית לאחר שנים רבות. עאלייה, העוצרת הקיסרית, שכתוצאה משנים של הדחקת אבותיה שבתוכה הפכה לתועבה ודיבוק, כאשר הזהות של הברון ולדימיר הארקונן השתלטה על נשמתה. אנשי בית קורינו המודח, השואפים לחזור ולעלות לשלטון הקיסרות, והתאומים - לטו שיוצא למסע אל המדבר שבסופו הוא עובר מטמורפזה והופך לסימביוזה של אדם ודגי חול (השלב הראשון של העקלתונים של חולית) וגאנימה, שנשארת בקיסרות ובסופו של דבר מתחתנת עם פאראד'ן על מנת ליצור שלום בקיסרות.

הספר עוסק בנושאים רבים: ההתמרה האקולוגית שמשנה את פני הכוכב, ההבדל הגדל בין הדררים העירוניים החדשים לבין הדררים המדבריים של הסיטש, היעלמותם האיטית של העקלתונים ושל הסם, הדיבוק שהשתלט על עאלייה, שחיתות הכהונה, מזימותיהם של בני קורינו וההקרבה העצמית העצומה של לטו. כמו קודמיו, הספר דן באקולוגיה ובפילוסופיה וכתוב בצורה מפורטת ועשירה.

## דמויות
### בית אטריידיס
***[[לטו אטריידיס השני|לטו השני]]**, בנו של מואד'דיב ויורש העצר המלכותי. נולד בטרם לידתו.
***גאנימה**, בתו של מואד'דיב ויורשת העצר המלכותית. נולדה בטרם לידתה.
***עאלייה**, עוצרת הממלכה. כפוית שד ואחוזת דיבוק.
***[[דנקן איידהו]]**, בעלה המלכותי של עאלייה. סייף ומנטאט.
***הגבירה ג'סיקה**, אמו של מואד'דיב ואם נערצה של הדררים. סוכנת של בנות גשרית.
***גורני האלק**, טרובדור לוחם, עוזרה האישי של הגבירה ג'סיקה.

### בית קורינו
***הנסיכה אירולן**, בתו של שאדם הרביעי המנוח ואלמנתו של פול מואד'דיב.
***הנסיכה ונסיסיה**, בתו של שאדם הרביעי המנוח.
***הנסיך פאראד'ן**, בנה של ונסיסיה ונכדו של שאדם הרביעי המנוח. סופר חובבן.
***טייקאניק**, עוזר באשאר סרדאוקארי.

### הדררים
***סטילגאר**, הנאיב של סיטש טאבר. שומרם של תאומי אטריידיס.
***הארה**, אשתו השנייה והאהובה של סטילגאר.
***ג'ייוויד**, כהן קיזאראט ועוזר בכיר של עאלייה.
***נאמרי**, אביו של ג'ייוויד. דררי מסיטש ג'אקורוטו.
***המטיף**, דררי עיוור המטיף כנגד שלטונה של עאלייה. מתגלה כפול מואד'דיב אטריידיס.
***אסאן טאריק**, דררי צעיר, מלווהו של המטיף.
***מוריז**, אביו של אסאן טאריק. ממנודי סיטש ג'אקורוטו.

## קישורים חיצוניים
*פרק ראשון מתוך הספר "ילדי חולית" באתר עם עובד
* 

קטגוריה:חולית

קטגוריה:ספרי פרנק הרברט
קטגוריה:ספרי 1976
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: מדע בדיוני
וישהראד

ממוזער|250px|מבט על וישהראד מכיוון נהר הוולטאבה
**וישהראד** (בצ'כית: **Vyšehrad**) היא טירה בפראג, צ'כיה. היא נבנתה במהלך המאה ה-10, על גבעה בגדה המזרחית של נהר הוולטאבה, החוצה את העיר. בשטח הטירה ניצבת כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים, שבתחומה בית הקברות וישהראד. בבית העלמין קבורים צ'כים חשובים רבים.
ממוזער|250 פיקסלים|כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים המזוהה עם המצודה
[ימין|ממוזער|250px|קברים ב[בית הקברות וישהראד.]]
## היסטוריה
המבצר נבנה במקור במהלך המאה ה-10 לספירה. לאור העובדה כי אין תיעוד היסטורי מהימן על המאה ה-10 בצ'כיה, נוצרו (ככל הנראה כבר במאה ה-12) אגדות המתארות את וישהראד כהתיישבות הראשונה במקום שנהפך מאוחר יותר להיות פראג. האגדות, שהתקבעו כמעין תחליף מקובל להיסטוריה המבוססת על עובדות, מתארות את וישהראד כמרכז חשוב גם אחרי שהתיישבה שושלת פשמישל - ששלטה בצ'כיה במשך מאות שנים - במקום המוכר כיום כמצודת פראג. בעת המלחמות הבוהמיות נכבשה וישהראד בידי ההוסיטים.

כאשר קארל הרביעי, מלך בוהמיה שהיה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, החל לבנות את מצודת פראג בצורתה הנוכחית (במאה הארבע עשרה), חדלה וישהראד לשמש בית מלכותי.

טירת וישהראד שופצה במהלך המאה ה-17, לאחר שבית הבסבורג השתלט על אדמות צ'כיה בעקבות מלחמת שלושים השנים. היא אף שמשה מרכז אימונים לצבא האוסטרי. 

וישהראד והאזור שמסביבה נהפכו לחלק מן הבירה פראג בשנת 1883.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פראג: מבנים
קטגוריה:צ'כיה: טירות
כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים (וישהראד)

**כנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים** (בצ'כית: **Bazilika svatého Petra a Pavla**) היא כנסייה בסגנון התחייה הגותית הנמצאת בטירת וישהראד בפראג שבצ'כיה.

הכנסייה נקראת על שם הקדושים לנצרות פטרוס ופאולוס.

הכנסייה נבנתה במקור במהלך המאה ה-19, אך סבלה מנזק רב בעקבות שרפה שפרצה בה, והיא נבנתה מחדש בתחילת המאה ה-20. הכנסייה מציגה פסיפס מרשים מעל הכניסה הראשית לתוכה, ושני צריחיה התאומים נראים על גבי הגבעה שעליה שוכנת מדרום, ומעברו השני של נהר הולטבה שנמצא במרכז פראג. בנוסף מכילה הכנסייה חלונות ויטראז' מורכבים ונאים.

מאחורי הכנסייה נמצא בית הקברות וישהראד, מקום משכנם של גיבורים צ'כים רבים, כולל הסופר קארל צ'אפק.

## קישורים חיצוניים
* 

[250px|ממוזער|ימין|קברים ב[בית הקברות וישהראד שבמתחם הכנסייה.]]

קטגוריה:פראג: כנסיות
קטגוריה:מבני התחייה הגותית
סוכנות ידיעות

ממוזער|משרד עמוס של סוכנות הידיעות
**סוכנות ידיעות** היא ארגון שמספק תוכן חדשותי לאמצעי תקשורת. ישנן סוכנויות ידיעות שתכלית קיומן מסחרית, בעוד אחרות פועלות מטעם ממשלות למטרות הסברה.

סוכנות ידיעות מסחרית מספקת שירות לעיתונים, אתרי אינטרנט וערוצי טלוויזיה ורדיו. היא מעסיקה עיתונאים וצלמים במוקדי חדשות ברחבי העולם, כדי שייצרו כתבות ודיווחים חדשותיים. את התכנים האלה מפיצה הסוכנות למספר רב של אמצעי תקשורת, תמורת תשלום. באופן זה מקבלים אמצעי התקשורת השונים תוכן שהיה עולה להם כסף רב יותר לייצר בעצמם, לו היו צריכים להחזיק שליחים במקומות מרוחקים.

סוכנות הידיעות הראשונה הייתה סוכנות הידיעות הצרפתית, שנוסדה ב-1835. ב-1846 נוסדה Associated Press בארצות הברית, כיום סוכנות הידיעות הגדולה בעולם. Associated Press היא קואופרטיב שלא למטרות רווח והשותפים בה הם מספר רב של עיתונים וגופי תקשורת, אשר חולקים ביניהם את התוכן שהם מייצרים. גופי תקשורת אחרים, שאינם שותפים, יכולים לרכוש ממנה את התוכן שהיא מייצרת. ב-1851 נוסדה סוכנות רויטרס.

בעבר המידע היה מופץ למנויי הסוכנויות על ידי טלגרף, ולכן הן עדיין נקראות באנגלית גם בשם wire service. כיום מופץ המידע בעיקר באמצעות לוויינים ובאמצעות האינטרנט.

בין השנים 1950 ל-2006 פעלה בישראל סוכנות הידיעות עתי"ם, שהייתה סוכנות הידיעות הישראלית הראשונה. בשנת 2010 הוקמה סוכנות הידיעות תצפית.

## ראו גם
* תצפית - סוכנות ידיעות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
טרפן (כימיה)

[שמאל|ממוזער|200px|שרף של עץ [אורן מכיל טרפנים רבים]]

**טרפּנים** (באנגלית ביחיד: **Terpene**) הם קבוצה של תרכובות אורגניות.

הטרפנים הם תרכובות המורכבות מיחידות חוזרות של איזופרן (**C<sub>5</sub>H<sub>8</sub>**). כשמדובר על יחידות איזופרן טהורות הקשורות האחת לשנייה קרוי החומר טרפן; כשקיימים שינויים קלים ביחידות האיזופרן (תוספת של אטומי חמצן, למשל) קרוי החומר טרפנואיד (Terpenoid) או איזופרנואיד (Isoprenoid). טרפנים גדולים עשויים להכיל עשרות יחידות איזופרן.

כל הטרפנים מסונתזים, באמצעות מסלולים מטבוליים סבוכים, מאצטיל CoA. יחידות האצטיל מתחברות זו לזו ויוצרות בהדרגה טרפן. לעיתים נסגרות שרשראות האיזופרן לטבעת, דבר המקשה על זיהוי התרכובת כטרפן במבט ראשון. הטרפנים השונים מחולקים לקבוצות לפי מספר יחידות האיזופרן המרכיבות אותם:
* טרפן המורכב מיחידת איזופרן (ומכיל 5 אטומי פחמן) בודדת קרוי המיטרפן (Hemiterpene).
* טרפן המורכב משתי יחידות איזופרן (10 אטומי פחמן) קרוי מונוטרפן (Monoterpene).
* טרפן המורכב משלוש יחידות איזופרן (15 אטומי פחמן) קרוי ססקוויטרפן (Sesquiterpene).
* טרפן המורכב מארבע יחידות איזופרן (20 אטומי פחמן) קרוי דיטרפן (Diterpene).
* טרפן המורכב מחמש יחידות איזופרן (25 אטומי פחמן) קרוי ססטרטרפן (Sesterterpene).
* טרפן המורכב משש יחידות איזופרן (30 אטומי פחמן) קרוי טריטרפן (Triterpene).
* טרפן המורכב משמונה יחידות איזופרן (40 אטומי פחמן) קרוי טטרהטרפן (Tetraterpene).
* טרפן המורכב מלמעלה משמונה יחידות איזופרן קרוי פוליטרפן (Polyterpene).

הטרפנים מיוצרים בעיקר על ידי צמחים ומהווים מטבוליטים משניים. חומרי סיכה, ריח, הגנה וצבע רבים, וכן שמנים אתריים, הם טרפנים. טרפנים בריכוז גבוה ניתן להפיק משרף של עצים, במיוחד עצי מחט (ראו טרפנטין). גומי הוא פוליטרפן המכיל עשרות יחידות איזופרן. הקרוטנים הם קבוצה של צבענים (פיגמנטים) המורכבים משמונה יחידות איזופרן והמקנים צבעי צהוב, כתום ואדום לפירות, פרחים, עלים ולמבנים אחרים בצמח. טרפנים רבים מהווים מרכיב באלקלואידים, הקבוצה הגדולה ביותר של מטבוליטים משניים בצמחים.

[מרכז|ממוזער|400px|המבנה הכימי של [בטא-קרוטן, טטרהטרפן המקנה את הצבע הכתום לגזר]]

## ראו גם
* לבוסלב רוז'יצ'קה - כימאי קרואטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הטרפנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:פולימרים
דניאל בלוך

**דניאל בלוך** (18 ביולי 1941 – 4 בספטמבר 2009) היה עיתונאי ועורך ישראלי.

## קורות חייו
בלוך נולד בירושלים, לאהרון ודורה בלוך, שנרצחה במבצע יונתן, ובתו של יוסף פיינברג ממייסדי ראשון לציון. למד בבית הספר תיכון עירוני ה' בתל אביב. שירת בצבא בגלי צה"ל וביחידת דובר צה"ל. בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בכלכלה והיסטוריה.

בלוך עבד בקול ישראל בתוכניות לנוער, ובהמשך היה עורך חדשות וכתב פרלמנטרי. עבד בעיתון "דבר" בשנים 1965–1982 ו-1989–1995 ככתב פרלמנטרי, מפלגות ומדיני. בעל טור – במטבחים הפוליטיים ו"נ.ב.". בשנים 1991 - 1995 היה העורך האחראי.

בלוך עסק גם בפעילות ציבורית. בשנים 1965 – 1976 היה חבר ועד אגודת העיתונאים בירושלים, ובשנים 1976 – 1978 היה יו"ר הנהלת האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל.

בשנים 1972–1975 היה בלוך חבר מליאת רשות השידור, ובשנים 1978 – 1982 היה חבר הוועד המנהל. בשנים 1991 – 1999 היה חבר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

בשנים 1995 - 2004 היה בלוך מנהל היחידה לתקשורת בינלאומית ועורך הירחון "ליצואן" במכון היצוא.

בשנות חייו האחרונות היה בלוך עורך מגזין "הזמן השלישי" לגמלאים. כותב, עורך ומתרגם עצמאי. שידר בקול ישראל ברשת א', שם ערך והנחה את התוכנית "הידברות" ותוכניות בסדרה "מבוקר עד ערב", ובענייני מוזיקה קלאסית ברשת ב'.

אמו דורה בלוך ואחיו אילן הרטוב נמנו עם נוסעי מטוס אייר פראנס שנחטף לאנטבה. אחיו שימש כמתורגמן של אידי אמין מול החטופים הישראלים. אמו אושפזה בבית חולים בקמפלה, ונרצחה על ידי אנשיו של אידי אמין.

בלוך נפטר ב-4 בספטמבר 2009 מהתקף לב בחצר קול ישראל בתל אביב, בעת שהיה בדרכו להקלטת תוכנית רדיו. הובא למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בכפר סבא.

היה נשוי ולו שני בנים.

## קישורים חיצוניים
* נ.ב. - אתר התגובות האקטואליות של דניאל בלוך, באתר "רשימות"
* דבר - גיליון מיוחד במלאת 80 שנה להופעת הגיליון הראשון של "דבר", שנערך על ידי דניאל בלוך
* הבלוג של דניאל בלוך, nfc
* "פותחים שבוע" - הטור של דניאל בלוך באתר "עבודה שחורה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* חנה בית הלחמי, איפה הייתי כשדני בלוך מת, "האישי הוא הפוליטי", 4 בספטמבר 2009

## עץ משפחת פיינברג-בלקינד

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי דבר
קטגוריה:משפחת פיינברג-בלקינד
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:חברי מליאת רשות השידור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פרדס החיים בכפר סבא
קטגוריה:יתומי פעולות האיבה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
פס הולכה

במוליכים למחצה ובמבודדים, **פס ההולכה** הוא תחום אנרגיה הנמוך ביותר שאינו מאוכלס במלואו בטמפרטורת האפס המוחלט. פס זה נמצא מעל פס הערכיות. אלקטרונים יכולים להגיע לפס זה עקב עירורים תרמיים בטמפרטורות גבוהות יותר ולהשאיר מאחוריהם חורים בפס הערכיות. האלקטרון והחור יכולים לנוע בחופשיות (האלקטרון - בפס ההולכה, והחור - בפס הערכיות) כיוון שלאחר העירור הם נמצאים בסביבה ריקה מאלקטרונים או מחורים ולכן לא בא לידי ביטוי עקרון האיסור של פאולי, וכך להוליך חשמל.

במבודדים, האלקטרונים שבפס הערכיות מופרדים על ידי פער אסור רחב יחסית, כאשר במתכות הפסים חופפים ובמוליכים למחצה הפער האסור קטן יחסית.

400px**מבנה פסים במוליך למחצה**

## ראו גם
* מבנה פסים
* פס ערכיות
* HOMO
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:מיקרואלקטרוניקה
קטגוריה:מבנה פסים
פס ערכיות

בפיזיקה של מצב מוצק, **פס הערכיות** הוא הטווח האנרגטי הגבוה ביותר המאוכלס באלקטרונים בטמפרטורת האפס המוחלט.

הערכיות האלקטרונית קשורה לאטומים בודדים, בניגוד לאלקטרוני הולכה (הנמצאים במוליכים ומוליכים למחצה), אשר יכולים לנוע בחופשיות בתוך הסריג האטומי של החומר. 

בגרף של מבנה פסים של חומר, פס הערכיות ממוקם מתחת לפס ההולכה. 

בחומרים מבודדים ומוליכים למחצה, פער אנרגיה מפריד בין פס ההולכה לבין פס הערכיות שתחתיו. 

במתכות, לפס ההולכה אין פער אנרגיה שמפריד אותו מפס הערכיות. אלקטרונים יכולים לצאת מפס הערכיות ולהגיע לפס ההולכה עקב עירורים תרמיים בטמפרטורות גבוהות יותר ולהשאיר בו חורים. האלקטרון והחור יכולים לנוע בחופשיות כיוון שלאחר העירור הם נמצאים בסביבה ריקה מאלקטרונים או מחורים ולכן הם אינם מוגבלים על ידי עקרון האיסור של פאולי, וכך מתבצעת מוליכות חשמלית.

פס הערכיות נוצר כתוצאה מחפיפה של אורביטלים אטומיים של אטומים סמוכים בחומר מוצק. בגבישים, האורביטלים האטומיים של אטומים שכנים חופפים ויוצרים מצבים אלקטרוניים משותפים, המתפרסים על פני הגביש כולו.

בחומרים מוליכים למחצה, רוחב פס הערכיות משפיע על תכונות החומר, כגון ניידות החורים ומסת החורים האפקטיבית. ככל שפס הערכיות רחב יותר, כך ניידות החורים גבוהה יותר ומסת החורים האפקטיבית נמוכה יותר.

בתהליכים אופטיים, כגון פליטה ובליעה של פוטונים, פס הערכיות משחק תפקיד חשוב. למשל, בדיודות פולטות אור (LED),הפליטה האופטית מתרחשת כאשר אלקטרון מפס ההולכה מתאחד עם חור בפס הערכיות, תוך פליטת פוטון.

הבנת מבנה ותכונות פס הערכיות חיונית לפיתוח ושיפור של התקנים אלקטרוניים, כגון טרנזיסטורים, תאיים סולריים, ודיודות פולטות אור.

400px**מבנה פסים במוליך למחצה**
## ראו גם
* אלקטרון ערכיות
* מבנה פסים
* פס הולכה
* LUMO
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:מבנה פסים
בזיליקת פטרוניוס הקדוש

[ממוזער|250px|הבזיליקה מרחוק. ניתן לראות את התמיכות המלאות ואת חלונות ה[אוקולוס ביניהם, דבר האופייני לאדריכלות רומנסקית]]
**בזיליקת פטרוניוס הקדוש** (באיטלקית: **Basilica di San Petronio**) היא כנסייה קתולית השוכנת בכיכר פיאצה מג'ורה בבולוניה שבמחוז אמיליה-רומאניה באיטליה. זו הכנסייה הראשית של בולוניה והיא הכנסייה החמישית בגודלה בעולם: אורכה הוא 132 מטר, רוחבה 60 מטר וגובה קמרונותיה הוא 45 מטר. היא כנסיית הלבנים הגדולה בעולם. הכנסייה בנויה בסגנון המשלב סגנון רנסאנס עם סגנון רומנסק.

הבזיליקה מוקדשת לקדוש הפטרון של העיר, פטרוניוס הקדוש, שהיה הבישוף של העיר במאה ה-5. בעקבות הכרזה של מועצה ב-1388 הוחלט לבנות את הבזיליקה. ב-7 ביוני 1390 הונחה אבן הפינה למבנה ומועצת העיר הטילה על אנטוניו די וינצ'נצו לבנות קתדרלה גותית: הפטרונים רצו שהכנסייה שלהם תהיה גדולה ומפוארת יותר, אפילו מבזיליקת סן פייטרו ברומא, הכנסייה הגדולה ביותר בעולם, אפילו בגרסתה העתיקה. משנודע הדבר סיכל האפיפיור תוכנית זו והבולונזים הסתפקו בבניית כנסייה קטנה יותר. במהלך הבנייה הושפעו הבולונזים מרוח הרנסאנס וזנחו את הסגנון הגותי לטובת תערובת של סגנונות רנסאנס ורומנסק.

למרות זאת, הבזיליקה זכתה ליוקרה גדולה כבר מההתחלה: האפיפיור קלמנס השביעי בחר בה כאתר ההכתרה של הקיסר קרל החמישי ב-1530.

העבודות על המבנה נמשכו מספר מאות: אחרי השלמת הגרסה הראשונה של החזית ב-1395, החלה הבנייה של זוג קפלות הצד הראשון. סדרת הקפלות הושלמה רק ב-1479. הקירוי בקמרונות וקישוט הספינה הראשית נעשו על ידי ג'ירולמו ריינלדי והושלמו בשנים 1646–1658. הקירוי הוא בקמרון צלעות המאפיין דווקא את הבנייה הגותית ולא בקמרון חבית האופייני לרנסאנס. האמן יאקופו דלה קוורצ'ה העשיר את החזית בשני שערים מצידי השער הראשי. הציפוי של החזית הראשית לא הושלם מעולם. אדריכלים רבים (הבולטים ביניהם היו בלדסרה פרוצי, יאקופו ברוצי דטו איל ויניולה, אנדראה פלאדיו ואלברטו די ג'ובאני אלברטי) הוזמנו להציע פתרונות לבעיית החזית הלא גמורה, אך אף הצעה לא נתקבלה.

בניית הבזיליקה הייתה מיזם של הקומונה של בולוניה ולא של הבישופים: הרכוש לא הועבר לדיוקסיה עד 1929. הבזיליקה נחנכה רק ב-1954, אף על פי שבניית החזית לא הושלמה. בשנת 2000 הועברו לבזיליקה שרידי הקדוש של העיר (עד אז הם נשמרו בכנסיית סנטו סטפנו בבולוניה.

בפנים הקתדרלה ניתן למצוא יצירות אמנות נודעות כגון "מדונה עם קדושים" מאת לורנצו קוסטה הצעיר וה"פיאטה" מאת אמיקו אספרטיני. כמו כן ניתן לציין את חלונות הויטראז' וצבעי הקיר האדומים-לבנים. מקום המקהלה נבנה במאה ה-14 בידי אגוסטינו דה מרקי בזמן שהקיבוריום נבנה על ידי ויניולה.

בכנסייה ישנו גם שעון שמש שנבנה ב-1655 ותוכנן על ידי האסטרונום הנודע ג'ובאני דומניקו קסיני, אורכו הוא 66.8 מטר והוא שעון השמש הארוך ביותר בעולם.

אליזה בונפרטה, אחותו של נפוליאון בונפרטה קבורה בבזיליקה.

בשנת 1984 בתוך הבזיליקה נפתח מוזיאון קטן בו מרוכזות תוכניות שונות לייצוב הבזיליקה שלא מומשו לאוך השנים. האוסף כולל בין היתר יצירות של פרופרציה דה רוסי.

ב-2006 סיכלה המשטרה האיטלקית מזימה של טרוריסטים מוסלמים להרוס את הבזיליקה. הטרוריסטים טענו שפרסקו מהמאה ה-15 בבזיליקה מתאר את מוחמד בגיהנום נאכל על ידי שדים, ודבר זה פוגע באסלאם. 

## קישורים חיצוניים

* 
* Bologna racconta 

ממוזער|300px|מרכז| השער הגדול ''Porta Magna''.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בולוניה: מבנים
פטרוניוס
חור (חשמל)

בפיזיקת מצב מוצק, **חור** הוא קוואזי-חלקיק נושא מטען חיובי. ניתן להתייחס לחור כחלקיק של זרם חשמלי בעל מטען חשמלי הופכי לאלקטרון.

החור הוא מיקום ריק במערכת אטומית בו קיים פוטנציאל לאכלוס אלקטרון, והוא אמצעי תאורטי שימושי בחישובים בפיזיקה וכימיה. אין קשר בין החור כרכיב נגדי לאלקטרון לבין הפוזיטרון, שהוא חלקיק האנטי חומר המקביל לאלקטרון אך בעל מטען חיובי.

בשל עקרון האיסור של פאולי, כאשר אורביטל אטומי מאוכלס במלואו אין אפשרות לאלקטרונים לנוע אליו. אם נוציא ממערכת זו אלקטרון יחיד, יוכל אחד מהאלקטרונים הקרובים אליו לנוע למקום הפנוי שנותר ולהשאיר אחריו בתורו מקום פנוי אליו יוכלו לעבור אלקטרון אחר וכן הלאה, וכך יוכלו אלקטרונים בתווך כמעט מלא לנוע ותתקיים הולכה.

אנלוגיה פשוטה לכך היא של קבוצת אנשים היושבת בשורת מושבים באולם, וכשמושב נחשק באמצע השורה מתפנה עובר אליו האדם היושב לידו ומפנה בכך את מושבו שלו המתאכלס מיידית על ידי הבא בשורה וכן הלאה. במקום לתאר את תנועת כל אדם בתורו למושב המתפנה לצידו, פשוט יותר להתייחס אל האירוע כאל מושב ריק הנע לאורך השורה מאמצעה ועד סופה בכיוון הפוך לתנועת האנשים. בדומה לכך, לעיתים נוח ופשוט יותר לתאר זרם חשמלי כתנועה של "חורים" בכיוון הפוך לתנועת האלקטרונים.

השימוש בחורים נפוץ בחישובים בהנדסת אלקטרוניקה וחשמל, בכימיה קוואנטית ובפיזיקה. בחישוב מתייחסים לחור כאל פרמיון בעל מטען חיובי זהה למטען האלקטרון אך בעל מסה שונה, שניתן להחיל עליו את אותן המשוואות והחישובים.

מבט על החור כחלקיק הנע בחומר מפשט את החישובים לעומת ניתוח של התנועה הריגעית של אלקטרונים רבים העוברים למקום הריק. הדבר דומה לניתוח תנועה של בועה בנוזל. לחור מתייחסים כאל נושא מטען כמו האלקטרון, אולם תנועתו במוליכים למחצה אינה מתרחשת בפס ההולכה כמו תנועת האלקטרונים המעוררים, אלא בפס הערכיות (valence band).

חור יכול להיווצר במוליך למחצה כשאלקטרון מעורר לפס ההולכה ומשאיר אחריו חור בפס הערכיות, בתהליך זה נוצרים שני נושאי המטען (האלקטרון והחור) ושניהם טעונים במטען היחידה בסימנים מנוגדים. תהליך נוסף שבו מאפשרים הולכת חורים טובה במוליך למחצה הוא האילוח מסוג P. במקרה זה נוצרים רק חורים.

החורים והאלקטרונים החופשיים נמצאים ברמות אנרגיה שונות בעקבות עקרון האיסור של פאולי. האלקטרון לא יכול לרדת לפס הערכיות והחור לא יכול לעלות לפס ההולכה (או לחלופין, אין אלקטרון בפס ההולכה שיחליף איתו את מקומו). הדבר אינו תקף כשאלקטרון מעורר נמצא בסביבת חור - במקרה כזה האלקטרון יכול לרדת רמה וזוג נושאי המטען מבטלים זה את זה (רקומבינציה).

מוליך למחצה מאופיין במוליכות סגולית לאלקטרונים ומוליכות סגולית לחורים, אשר אינן זהות. הן תלויות בתהליך הייצור, שלמות הגביש, הטמפרטורה ועוד.

## ראו גם
* מוליך למחצה
* אילוח
* מודל הפסים
* אלקטרון
* אקסיטון
* מודל האטום של בוהר

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פיזיקה של מצב מוצק
קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:כימיה קוונטית
קטגוריה:קוואזי-חלקיקים
בית הקברות וישהראד

[200px|ממוזער|קברים בבית הקברות ב[וישהראד]]
**[[בית קברות|בית הקברות]] וישהראד** (צ'כית: Vyšehradský hřbitov) ממוקם בטירת וישהראד בפראג, צ'כיה. הוא נוסד בשנת 1869, ומאז הוא משמש בין היתר כמקום משכנם האחרון של מלחינים, אמנים, פוליטיקאים, סופרים, פסלים ומדענים צ'כים רבים. במרכז בית הקברות ניצבת "אנדרטת סלאבין" שעוצבה בידי אנטונין ויהל, ובעטייה מכונה בית הקברות לעיתים קרובות "סלאבין", לשם קיצור. 

בין הצ'כים המפורסמים הקבורים בבית הקברות:

* קארל צ'אפק (1890–1938), מחזאי וסופר
* אנטונין קיטוסי (1847–1891), צייר
* אמה דסטינובה (1878–1930), זמרת אופרה
* אנטונין דבוז'אק (1841–1901), מלחין
* פרנטישק הרובין (1910–1971), סופר ומשורר
* ויטייסלאב נזוואל (1900–1985), משורר אוונגרדיסט וממייסדי התנועה הסוריאליסטית בצ'כוסלובקיה
* ירוסלאב היירובסקי (1890–1967), מדען, זוכה פרס נובל
* רפאל קובליק (1914–1996), מנצח ומלחין
* קארל הינק מאחה (1810–1836), משורר רומנטי
* אלפונס מוכה (1860–1939), צייר
* יוזף ואצלב מיסלבק (Myslbek) (1848–1922), פסל
* יאן נרודה (1834–1891), משורר וסופר
* בוז'נה נימצובה (1820–1862), סופרת, מחברת הרומן *Babička* ("הסבתא")
* אולגה שיינפפלוגובה (1902–1968), שחקנית ואשתו של קארל צ'אפק
* בדז'יך סמטנה (1824–1884), מלחין
* מקס שוואבינסקי (1873–1962), צייר

## קישורים חיצוניים

וישהראד
ג'ימי מקגרורי

**ג'ימי (ג'יימס אדוארד) מקגרורי** (26 באפריל 1904, גארנגאד, גלאזגו - 20 באוקטובר 1982) היה כדורגלן סקוטי אשר שיחק בגלאזגו סלטיק, ונודע כאחד "השחקנים הטובים ביותר בכל הזמנים" של סלטיק.

## קריירה
מקגרורי עבר לסלטיק בשנת 1922 מהמועדון הקטן, סט. רוצ'ס, לפני שהושאל למועדון קליידבנק לעונת 1923/1924. בין השנים 1922-1937, הוא כבש 397 שערי ליגה למען סלטיק (בנוסף ל-13 שערים שכבש במדי קליידבנק בתקופת ההשאלה).

מקגרורי היה מלך השערים של הליגה הסקוטית בעונות 1926/1927, 1927/1928 ו-1935/1936. במהלך הקריירה שלו, הוא כבש 550 שערים במשחקים רשמיים, כולל 410 שערי ליגה ב-408 משחקים, נתון שהפך אותו לכדורגלן עם יחס הכיבושים הטוב ביותר בהיסטורית הכדורגל בבריטניה.

אחרי שעזב את סלטיק, התמנה למאמן קילמרנוק. בשנת 1945 חזר לסלטיק כשמונה למאמנה. הוא החזיק במשרת האימון כמעט 20 שנה, עד שהוחף על ידי ג'וק סטיין ב-1965.

מקגרורי שיחק 7 פעמים במדי הנבחרת הסקוטית, בהן כבש 7 שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:גלאזגו: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:מאמני סלטיק
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1982
Framework for Integrated Test

**Framework for Integrated Test** (בקיצור **FIT**), כלי פתוח וחופשי לבדיקות קבלה ממוכנות של תוכנה. הכלי פותח על ידי וורד קנינגהם בשנת 2002, וגרסתו הראשונה הייתה לשפת התכנות Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות, ונמצא בשימוש רב בפרויקטים לפיתוח תוכנה המתנהלים במתודולוגית פיתוח זריזה. FIT משמש גם ככלי ההנחיה העיקרי עבור פיתוח מונחה-בדיקות.

באמצעות FIT, המשתמש בכלי מספק דוגמאות המתארות כיצד התוכנה נדרשת לעבוד. הדוגמאות מקושרות לתוכנה המפותחת באמצעות "Fixtures" - תוכניות קטנות שתפקידן להוציא לפועל את הבדיקה בתוך התוכנה עצמה. בזמן הבדיקה, התנהגות התוכנה מושווית באופן ממוכן כנגד הדוגמאות, והכלי נותן חיווי גרפי על התוצאה - ירוק (הצלחה) או אדום (כישלון). הדוגמאות עצמן נגזרות מתרחישי השימוש של המערכת ונכתבות כמספר טבלאות פשוטות. הטבלאות נשמרות בפורמט HTML ומשמשות כקלט ל-FIT בזמן הבדיקה.

השימוש ב-FIT הוא חלק ממגמה בענף הנדסת התוכנה להגברת דיוק מפרטי התוכנה על ידי שימוש בשיטות פורמליות ופורמליות-למחצה. בהשוואה לשיטות אחרות, רף הכניסה לשימוש ב-FIT הוא נמוך יחסית, והתשואה גבוהה.

## ראו גם
* בדיקות תוכנה
* JUnit

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של FIT
* כלי משולב FIT וויקי - FitNesse

קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:בדיקות תוכנה
צפר (חודש)

**צַפַר** בערבית:(**صَفَر** ההגייה: סַפַר ב-ס נחצית) הוא החודש השני בלוח השנה המוסלמי. 

בתקופה בה לוח השנה של הערבים הפגאנים כלל שנה מעוברת, הם נהגו להתאים את לוח השנה לעונות השנה על ידי קיצור או הכפלה של החודש צפר. השם צפר מעיד על דבר נייטרלי, שאין לשייכו לקטגוריה מסוימת (בערבית משמעות המילה צפר היא אפס). על כן, החודש לא נחשב לחודש דתי, בו עורכים טקסים דתיים בהתאם לעונות השנה. בהתאם לכך, החודש נתפש על ידי רבים כחודש שאינו דתי, ושניתן לערוך בו מסעות מלחמה נגד השבטים האחרים. מוחמד ביטל את השנה המעוברת והותיר את שם החודש כמו שהיה, כמו שנהג עם שאר החודשים.

המוסלמים מאמינים כי צפר הוא החודש חסר המזל ביותר בשנה, לפי מסורת על-פיה אדם וחוה גורשו מגן עדן בחודש זה.

## אירועים משמעותיים בחודש זה

*7 בצפר - לידתו של האימאם השיעי השביעי - מוסא אלכאט'ם
*17 בצפר - מותו של האימאם השיעי השמיני - עלי א-רידא
*20 בצפר - השיעים מציינים את הארבעין (40 ימים לאחר העשוראא).
*28 בצפר - מותם של הנביא מוחמד והאימאם השיעי השני חסן אבן עלי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
רביע אל-אוול

**רַבִּיעֻ (א)לְאַוַּל** (בערבית: **رَبِيعُ ٱلأَوَّل**) הוא החודש השלישי בלוח השנה המוסלמי. משמעות השם היא "חודש האביב הראשון", אולם מאז שבוטל עיבור השנים בימי מוחמד יכול החודש לחול בכל אחת מעונות השנה.

## אירועים חשובים בחודש זה

*8 ברביע אל-אוול - מת האימאם השיעי ה-11 חסן אל-עסכרי.
*ב-12 ברביע אל-אוול חלק מהסונים חוגגים את מוולד א-נבי לכבוד יום הולדתו של הנביא מוחמד.
*ב-17 ברביע אל-אוול השיעים חוגגים את יום הולדתו של הנביא מוחמד ושל האימאם השיעי השישי ג'עפר א-צאדק.
* 26 ברביע אל-אוול - נפטר דודו של הנביא מוחמד ואביו של עלי, אבו טאלב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
רביע א-ת'אני

**רַבִּיעֻ (אל)תַ'אנִי** או **רביע אל-אַאחַ'ר** (בערבית: **رَبِيعُ ٱلثَّانِي، ربيع الآخر**) הוא החודש הרביעי בלוח השנה המוסלמי. משמעות השם היא חודש האביב השני, אף כי מאז ביטול עיבור השנים בימי מוחמד עשוי החודש לחול בכל אחת מעונות השנה.

## אירועים חשובים בחודש זה

*10 ברביע אל-ת'אני - נולד האימאם השיעי ה-11 חסן אל-עסכרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
ג'ומאדא אל-אולא

**גֻ'מַאדַא (א)לְאוּלַא** (בערבית: **جُمَادَى ٱلأُولَى**) הוא החודש החמישי בלוח השנה המוסלמי. 

מקור השם נובע מהתקופה שלפני האסלאם, שבה הלוח המוסלמי היה לוח ירחי-שמשי. המילה "ג'ומאדא" מתארת אדמה צחיחה שלא ירד עליה גשם, כך שמשמעות שם החודש היא החודש הצחיח הראשון.

## אירועים חשובים בחודש זה

*ב-15 בג'ומאדא אל-אולא נולד האימאם השיעי הרביעי עלי בן חוסיין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
ג'ומאדא א-ת'אניה

**גֻ'מַאדַא א-תַ'אנִיָה** או **ג'מאדא אל-אַאחִ'רַה** (בערבית: **جُمَادَى ٱلثَّانِيَة**، **جُمَادَى ٱلآخِرَة**) הוא החודש השישי בלוח השנה המוסלמי. 
שם החודש מתאר את עונת היובש - המילה "ג'ומאדא" משמעה אדמה צחיחה שלא ירד עליה גשם, כך שמשמעות שם החודש הוא החודש הצחיח השני. מקור השם בתקופה שלפני התאסלמות הערבים. בימיו של מוחמד בוטל עיבור השנים וכיום חודש זה יכול לחול בכל אחת מעונות השנה.

## אירועים חשובים בחודש זה

*ב-3 בג'ומאדא א-ת'אניה שנת 11 להג'רה נולדה בתו של הנביא מוחמד פאטמה.
*ב-10 בג'ומאדא א-ת'אניה נערך קרב הגמל בין תומכי הח'ליף עלי בן אבו טאלב לאלמנתו של מוחמד עאישה.
*ב-20 בג'ומאדא א-ת'אניה מתה פאטמה, בתו של מוחמד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
רג'ב

**רַגַ'בּ** (בערבית: **رَجَب**) הוא החודש השביעי בלוח השנה המוסלמי. 

משמעות המילה רג'ב היא כבוד, ועל כן החודש מכונה "החודש המכובד". הערבים הפגאנים העריכו חודש זה (בדומה לחודש מוחרם) ולחימה במהלכו נאסרה.

הנביא מוחמד טען כי מי שצם בחודש זה ישתה ממעיין החיים בגן עדן. מוסלמים אדוקים צמים ביום שישי הראשון בחודש רג'ב.

## אירועים חשובים בחודש זה

*ב-1 ברג'ב נולד האימאם השיעי החמישי מוחמד אל-באקר.
*ב-3 ברג'ב מת האימאם השיעי העשירי עלי אל-האדי.
*ב-5 ברג'ב נולד עלי אל-האדי.
*ב-7 ברג'ב השיעים התריסריים חוגגים את "יום האימאם מוסא אלכאט'ם" לכבוד האימאם השיעי השביעי.
*ב-9 ברג'ב מת האימאם השיעי התשיעי מוחמד א-תקי.
*24 ברג'ב- ניצחון המוסלמים בקרב חייבר
*ב-25 ברג'ב מת מוסא אלכאט'ם.
*ב-27 ברג'ב הסונים (למעט הסלפים שבהם) מזכירים את המסע הלילי של מוחמד. 
*ב-28 ברג'ב 1342 להג'רה פורקה האימפריה העות'מאנית.

*צלאח א-דין נכנס לירושלים במסע כיבושיו במהלך החודש רג'ב.
*קרב תבוכ נערך בשנה 9 להג'רה בין צבא המוסלמים בהנהגת מוחמד לביזנטים. זהו הקרב האחרון בו השתתף מוחמד טרם מותו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
שעבאן

**שַׁעְבַּאן** (בערבית: **شَعْبَان**) הוא החודש השמיני בלוח השנה המוסלמי. 

שם החודש בא מהשורש ש.ע.ב שמשמעותו להתפצל או להסתעף. החודש נקרא כך משום שבתקופה שהוא נקבע לראשונה, נהגו הערבים הפגאנים להתפצל ולתור אחר מים.

## אירועים חשובים בחודש זה

*ב-3 בשעבאן נולד האימאם השיעי השלישי חוסיין אבן עלי.
* ב-15 בחודש שעבאן:
**חלק מהסונים מאמינים כי חל "ליל שעב אל-ברעת" בו אללה רושם את מעשיהם של כל האנשים בשנה החולפת ומחליט מה יהיה גורלם בשנה הבאה.
** השיעים לעומת זאת מאמנים כי בתאריך זה נולד האימאם הנסתר מוחמד אל-מהדי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
שוואל

**שַׁוַאל** (בערבית: **شَوَّال**) הוא החודש העשירי בלוח השנה המוסלמי.

פירוש המילה שוואל בערבית הוא נשיאה או הרמה, והחודש נקרא כך משום שבתקופה הערבית הפגאנית, כשהחודשים היו מסודרים לפי עונות השנה, זוהי תקופת ההתעברות של הנאקות.

חודש שוואל בא לאחר חודש צום הרמדאן, ולפיכך מייחסים חשיבות מיוחדת לקביעת היום הראשון בחודש. היום הראשון של שוואל יכול לבוא לאחר היום ה-29 ברמדאן או לאחר היום ה-30 בו, לפי עדויות על ראיית מולד הירח.

שלושת הימים הראשונים בשוואל הם ימי חג, המכונים עיד אל-פיטר (عيد الفطر – חג שבירת הצום). זהו אחד משני החגים המרכזיים באסלאם.

יש מסורות מוסלמיות הממליצות לצום שישה ימים בשוואל, כמעין תוספת לצום רמדאן:

צום ששת הימים בשוואל הוא צום רשות בלבד (صيام التطوّع), וקיומו הוא ביטוי לאדיקות דתית. אפשר לקיים אותו באופן רצוף או להפריד בין ימי הצום, והוא מתקיים לאחר חג עיד אל-פיטר.

## אירועים בחודש שוואל לפי המסורת המוסלמית
* שנת 1 להג'רה - מוחמד נשא את עאישה לאישה.
* שנה 2 להג'רה - התגלה קשר לרצוח את מוחמד, שבו היו מעורבים עמיר בן והב וספואן בן אמיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
לוקסאייר

[שמאל|ממוזער|250px|[דאש 8 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אמבראר ERJ 145 של החברה בצביעה הקודמת]]
**לוקסאייר** היא חברת התעופה הלאומית של לוקסמבורג. היא מפעילה טיסות ל-50 יעדים באירופה, צפון אפריקה, הים התיכון והמזרח התיכון. בסיסה נמצא בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל.

## תולדות החברה
לוקסאייר נוסדה בשנת 1961 והחליפה את חברת התעופה של לוקסמבורג שנוסדה בשנת 1948. החברה הוקמה כדי לעמוד בדרישות לטיסות מלוקסמבורג לבירות אירופאיות שונות. 

בשנת 1962 לוקסאייר ביצעה את הטיסה הראשונה שלה מלוקסמבורג לפריז עם מטוס פוקר F27. עד 1967 היו בבעלותה של לוקסאייר שלושה מטוסי פוקר ומטוס ויקרס ויקונט אחד. מטוס הוויקרס הוחלף ב-1970 ובמקומו הובא מטוס הסילון הראשון של החברה, Sud Aviation Caravelle. מטוס הבואינג הראשון של החברה, בואינג בואינג 737-200, נרכש ב-1977. במהלך השנים, לוקסאייר החליפה את המטוסים במטוסי סילון מודרניים כבואינג 737-400 ובואינג 737-500. החברה רכשה גם מטוסי פוקר 50 ומטוסי סילון של החברה אמבראר. 

בשנת 2003 לוקסאייר הזמינה שני מטוסי בואינג 737-700 כדי להחליף את הצי המזדקן שלה. ראשון המטוסים הגיע ב-18 בפברואר 2004.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:

## תאונות
* ב-1969 מטוס מסוג ויקרס ויקונטשל של החברה, פגע בשלג בנחיתה בשדה התעופה של לוקסמבורג. אף נוסע לא נפגע אבל המטוס נהרס. 

* ב-2002 מטוס פוקר 50 של החברה שטס מברלין התרסק בשדה ליד כפר והרג 20 נוסעים. זאת הייתה התאונה הקטלנית הראשונה של לוקסאייר ב-40 שנותיה. 

* בסוף שנת 2002, מטוס של חברת לוקסאייר איבד שליטה בעת הנחיתה וירד מהמסלול אל הדשא, המטוס נעצר בגדר אך לא היו נפגעים.

## קישורים חיצוניים

* 
 מדיה וקבצים בנושא לוקסאייר באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות לוקסמבורגיות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:לוקסמבורג: תחבורה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
דאגלס קופלנד

ממוזער|דאגלס קופלנד, 2005
**דאגלס קופלנד** (באנגלית: **Douglas Coupland**, נולד ב-20 בדצמבר 1961) הוא סופר, מחזאי ואמן ויזואלי קנדי. רומן הבכורה שלו, "דור X: מעשיות לתרבות מואצת", אשר פורסם לראשונה בשנת 1991, הפך לרב מכר בינלאומי ובספר זה קופלנד טבע את המונח "דור ה-X" אשר הפך פופולרי בעקבות כך.

ב-2013 זכה קופלנד לכבוד הגדול ביותר לאזרח קנדי, כאשר קיבל את אות מסדר קנדה.

## חייו
קופלנד נולד בבסיס נאט"ו בבאדן זולינגן, גרמניה המערבית וגדל בוונקובר שבקנדה. הוא למד אמנות ועיצוב תעשייתי בקנדה, באיטליה וביפן. הוא הומוסקסואל, והוא משמש ככתב ב"ניו יורק טיימס" בנושאי תרבות ואמנות.

קופלנד חי כיום במערב ונקובר שבקולומביה הבריטית.

## מספריו
***דור X: מעשיות לתרבות מואצת**, תרגמה שרית פרקול, בבל, תשנ"ה 1995.
***החיים על פי אלוהים**, תרגם אסף גברון, מודן, 1995.
***כוכב הלכת שמפו**, תרגמה ורד שוסמן, כנרת, 1996.
***נערה בתרדמת**, תרגם דני אמיר, משכל ידיעות אחרונות, 2000.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:סופרים להט"בים
קטגוריה:מחזאים קנדים
קטגוריה:פסלים קנדים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע קנדים
קטגוריה:מעצבי אופנה קנדים
קטגוריה:אמנים קנדים
קטגוריה:אמנים להט"בים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1961
ד'ו אל-קעדה

**ד'וּ אֶלְ-קַעְדָה** (תעתיק מדויק: **ד'וּ (א)לְקַעְדָה**; בערבית: **ذُو ٱلْقَعْدَة**) הוא החודש האחד עשר בלוח השנה המוסלמי והראשון בארבעת החודשים הקדושים: ד'ו אל-קעדה, ד'ו אל-חיג'ה, מוחרם ורג'ב.

משמעות הפועל "קעדה" הוא להימנע או להשתמט מלצאת לקרב, המילה "ד'ו" משמעותה "בעל", "בעלים", כך שמשמעות שם החודש היא "בעל שביתת הנשק". במהלך חודש זה נהגו הערבים הפגאנים שלא להילחם.

## אירועים חשובים בחודש זה
* ב-4 בד'ו אלקעדה שנת 7 לאחר ההג'רה אירעה העומרה (עלייה לרגל למכה שאינה במהלך תקופת החג') הראשונה של ראשוני המוסלמים מאל-מדינה.
* ב-11 בד'ו אלקעדה נולד האימאם השיעי השמיני עלי א-רידא.
* ב-29 בד'ו אלקעדה מת האימאם השיעי התשיעי מוחמד א-תקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חודשים מוסלמיים
ד'ו אל-חיג'ה

**ד'וּ אל-חִגָּ'ה** (בערבית: **ذُو ٱلْحِجَّة**, תעתיק מדויק: **ד'וּ (א)לְחִגָּ'ה**) הוא החודש השנים-עשר והאחרון בלוח השנה המוסלמי. זהו החודש שבו נערך החג', העלייה לרגל לאתרים המקודשים לאסלאם במכה ובסביבותיה.

משמעות שמו של החודש היא "בעל החג' ", כלומר, החודש שבו נערך החג' (העלייה לרגל). החג', שהוא אחת מחמש המצוות העיקריות באסלאם, יכול להתקיים רק בתאריכים הקבועים בחודש זה. עלייה לרגל במועד אחר, המכונה "עֻמְרָה" (عمرة), אינה נחשבת כקיום מצוות החג'.

החג' מתקיים מראשית החודש, ומגיע לשיאו ביום התשיעי של החודש, הוא יום ערפאת . ביום זה עומדים העולים לרגל למרגלות הר ערפאת הסמוך למכה ומאזינים לדרשה. טקס זה נחשב כטקס החשוב ביותר מבין טקסי החג', והוא שחזור של דרשתו של מוחמד למאמיניו ביום התשיעי של ד'ו אל-חיג'ה בשנת 10 להג'רה (שנת 632 לספירה), בזמן שערך את העלייה לרגל האחרונה לפני מותו (ראו: חיג'ת אל-ודאע).

מהיום העשירי בחודש ובמשך ארבעה ימים נחוג עיד אל-אדחא (חג הקורבן), שהוא אחד משני החגים המרכזיים באסלאם. לפי המסורת המוסלמית, חג זה מציין את עקדת ישמעאל בידי אברהם (סיפור המופיע בקוראן ומקביל לסיפור עקדת יצחק בתנ"ך).

ביום ה-18 לחודש ד'ו אל-חיג'ה חוגגים השיעים את חג ע'דיר ח'ם ("מעיין ח'ם"). חג זה נחוג לזכר אירוע שנזכר במסורת השיעית בלבד, לפיה ביום זה הכתיר מוחמד את עלי בן אבי טאלב ליורשו, ליד המעיין המכונה ח'ם.

יש מסורות מוסלמיות הקובעות כי בחודש זה, עלי בן אבי טאלב, שהיה בן-דודו של מוחמד, נשא לאישה את בתו של מוחמד, פאטמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חודשים מוסלמיים
רק על עצמי

"**רק על עצמי**" הוא שיר מאת רחל המשוררת. נכתב בד' באדר תר"ץ, 4 במרץ 1930, כשנה לפני פטירתה משחפת. הוא אחד משיריה האחרונים. הובא לראשונה באסופת שיריה "נבו" שיצאה לאור בהוצאת דבר בתל אביב, בשנת 1932, שנה לאחר פטירתה.

השיר נכלל במסגרת תוכנית הלימודים, לבגרות חובה בספרות בבתי הספר התיכוניים בחינוך הממלכתי בישראל.

## תוכן השיר ומבנהו
השיר נכתב ללא כותרת, המילים "רק על עצמי" פותחות אותו, ונלקחו לכותרתו בקובצי שירה שנדפסו לאחר פטירתה של המשוררת.

יש המפרשים את השיר כארספואטיקה, ודיון עצמי אוטוביוגרפי על דרך חייה ויצירתה. רחל, שביקשה לקחת חלק ביצירת חברת מופת בדגניה ובכנרת, ולהגשים את החלום להקים בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל, נאלצת בעקבות מחלתה להיות מגורשת מדגניה. כך, נופי הארץ אותם העריצה והחלומות אותם ביקשה להגשים נגוזו.

בשיר משווה את עצמה רחל לנמלה בשלושה אופנים: עולמה הצר כנמלה, משאה הנפשי הכבד המשווה לגרגרי המזון אשר הנמלה סוחבת ואת המסע הקשה שלה להשגת מטרות כשם שהנמלה צריכה להעלות מזונה לראש העץ. בשיר ישנה גם קובלנה על הכוחות המקשים על הנמלה.

השיר המחורז כולל שלושה בתים. ב**בית הראשון** בשתי השורות הראשונות כתוב: "רק על עצמי לספר ידעתי" ו"צר עולמי כעולם נמלה", מקבילה רחל המשוררת את חייה ועולמה כאל חייה ועולמה של נמלה. השוואה המורה על צניעות ועל דימוי עצמי נמוך לכאורה, בשל זעירותו ופשטותו של החרק. בשתי השורות האחרונות כתוב: "גם משאי עמסתי כמוהָ" ו"רב וכבד מכתפי הדלה". בשורות אלו, מספרת הדוברת על משאה הנפשי והפיזי הכבד אשר נפשה וגופה אינם יכולים לעמוד בו.

ב**בית השני** כוללות ארבע השורות את המילים: "צמרת", "דרך מכאוב ודרך עמל", ו"יד ענקים זדונה ובוטחת". בשורות אלו, מספרת המשוררת על דרכה אל פסגת חלומותיה, "צמרת". אך ישויות איתנות, שלא בשליטתה, מונעות ממנה את הצלחתה לממש את רצונותיה.

ב**בית השלישי** מתארת הדוברת את אכזבתה, מהציפייה שזיכו אותה "חופי הפלא" ו"האורות הרחוקים". הדוברת מוסיפה ומתארת את פחדה מדבר שלא בשליטתה שהוא מחלת השחפת ואפילו הפחד מהמוות שיגרם ממחלתה. השיר נגמר בשתי שאלות רטוריות שמביעות את יאושה מהרדיפה אחר מילוי מאווייה ואף מתשוקת החיים.

המילים: "רַק עַל עַצְמִי לְסַפֵּר יָדַעְתִּי", הפכו, כתוצאה מפרסום השיר, לביטוי בשפה העברית, בהקשרים של ענווה מול גאווה, והתכנסות פנימית לעומת פיאור הזולת והסביבה.

## לחני השיר וביצועיו
השיר הולחן על ידי יוסי מוסטקי; על ידי נסים נסימוב ובוצע בשנת 1948; על ידי יצחק לוי; על ידי אלברט פיאמנטה. לחנו של פיאמנטה בוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין ודני גרנות במופע "שירי רחל" ב-1968, בתקליטם בכותר זה ב-1969, ובביצוע משנת 2004. בגרסתם של אלברשטיין וגרנות הוחלפה בטעות בבית הראשון המלה "עמסתי" ב"מאסתי".

## לקריאה נוספת
* רחל בלובשטיין, רק על עצמי, **[[שירת רחל (ספר)|שירת רחל]]**, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה 1935, עמ' קכב.

## קישורים חיצוניים

* אוסף שירי רחל בכתב-ידה, טיוטות ותרגומים, בארכיון מפלגת העבודה
* מילות השיר בפרויקט בן-יהודה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1930
קטגוריה:שירי דני גרנות
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירי נחמה הנדל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:נשים בשירה
A Love Supreme

**A Love Supreme** הוא אלבום מאת הסקסופוניסט ג'ון קולטריין אשר הוקלט ב-9 בדצמבר 1964 בניו ג'רזי ויצא לאור ב-1965. האלבום, המייצג חתירה לזיכוך רוחני, מוגדר לרוב בין אלבומי הג'אז המשובחים בכל הזמנים. האלבום מורכב מסוויטה בעלת ארבעה חלקים: הודיה (Acknowledgement), הכרעה (Resolution), התמדה (Pursuance) ומזמור (Psalm).

## הקלטת היצירה
היצירה הוקלטה באולפנו של טכנאי הקול רודי ון גלדר, שהקליט את ענקי הג'אז של שנות החמישים והשישים של המאה העשרים. למחרת, 10 בדצמבר 1964, הוקלטה גרסה שונה של החלק הפותח "הודיה" עם הסקסופוניסט ארצ'י שפ והקונטרבסיסט ארט דייוויס. שם האלבום משמש מנטרה מוזיקלית חוזרת לאורך "הודיה" ובסופה הנגנים גם שרים את המנטרה (בחלק מהביצועים). החלק האחרון, "מזמור", תואם את מילות שיר ההקדשה שחיבר קולטריין, המצורפות לאלבום. החופש ההרמוני המתבטא באלבום מתפתח ביצירותיו הבאות של קולטריין.

## ביקורות על האלבום
האלבום מוגדר לרוב בין אלבומי הג'אז המשובחים בכל הזמנים. בין היתר דורג במקום ה-47 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. האלבום משמש השראה ליצירותיהם של אמנים רבים אחרים.
ג'ון מקלפלין וקרלוס סנטנה חידשו את היצירה באלבומם Love Devotion Surrender משנת 1973. הזמר וויל דאונינג  הקליט שיר R&B המבוסס על "הודיה", בשיתוף עם אליס קולטריין, אלמנתו של ג'ון. שיר זה דורג במקום ה-14 במצעד הפזמונים הבריטי לשנת 1988. האמנים הבלגים פבריציו קסול וקריס דפורט הוציאו בשנת 1995 אלבום וריאציות על היצירה הנקרא Variations on A Love Supreme . ברנפורד מרסליס  כיסה את היצירה באלבומו *Footsteps of our Fathers* משנת 2002. זמר הג'אז קורט אלינג שר את "הכרעה" באלבומו Man in the Air  משנת 2003.

בשנת 2002 הוציאה חברת התקליטים Impulse! Records אלבום כפול הכולל את הקלטת האולפן המקורית, שני ביצועים חלופיים ל"הודיה" ול"הכרעה" ובנוסף ביצוע חי של הסוויטה משנת 1965 בעיר אנטיב שבריביירה הצרפתית. בביצוע החי מסתיימת "התמדה" בסולו קונטרבס ייחודי ומרגש באורך שמונה דקות, בביצועו של ג'ימי גאריסון. לא ידוע על ביצועים חיים אחרים של היצירה על ידי קולטריין.

ב-9 באוקטובר 2004 בוצעה היצירה במלואה במועדון הגדה השמאלית בתל אביב על ידי הרכב בראשותם של אהרל'ה קמינסקי ואבישי כהן, לציון ארבעים שנה להקלטת האלבום.

בשנת 2020 דירג מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-66 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.

## רצועות האלבום

# "Part 1: Acknowledgement" – הודיה - 7:47
# "Part 2: Resolution" – הכרעה - 7:22
# "Part 3: Pursuance" – התמדה - 10:45
# "Part 4: Psalm" – מזמור - 7:08


## שמות הנגנים
* ג'ון קולטריין - סקסופון טנור
* מק'קוי טיינר - פסנתר
* ג'ימי גאריסון - קונטרבס
* אלווין ג'ונס - תופים
ובביצוע החלופי שהוקלט למחרת ליצירה הפותחת "הודיה":
* ארצ'י שפ - סקסופון
* ארט דייוויס - קונטרבס

## לקריאה נוספת
* Ashley Kahn, *A Love Supreme: The Story of John Coltrane's Signature Album*, foreword by Elvin Jones, 2002 for the first edition, Viking Penguin, USA, 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'ון קולטריין
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת