open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יעל אמיתי

**יעל אמיתי** (נולדה ב־1954) פרופסור אמריטה לנוירולוגיה וראש בית הספר הבין-פקולטי למדעי המוח באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בין השנים 2015 עד 2018. .

## ביוגרפיה
בשנת 1978 סיימה לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. התמחתה בנוירולוגיה ובאלקטרופיזיולוגיה במרכז רפואי מאיר בשנים 1979–1981 ובמרכז רפואי שיבא בשנים 1982–1985. בעקבות השתלמות באוניברסיטת סטנפורד בשנים 1986–1989 החלה לעסוק במחקר נוירולוגי.

בין השנים 1990 ו-2022 הייתה חברת סגל במחלקה לפיזיולוגיה וביולוגיה תאית בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משנת 2010 בדרגת פרופסור מן המניין. תחום מחקרה העיקרי היה מבנה וארגון קליפת המוח ביונקים.

בשנת 2018 המליצה ועדה מטעם משרד המדע למנותה לחברה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF), אך שר המדע, אופיר אקוניס, לא אישר את המינוי, בנימוק שבשנת 2005 חתמה על עצומה התומכת בסרבני שירות בשטחים. פרופ' אמיתי וועד ראשי האוניברסיטאות הגישו עתירה לבג"ץ נגד החלטתו זו של אקוניס, ובג"ץ ביטל את החלטתו של השר אקוניס והורה, בדעת הרוב, להחזיר את העניין לבחינה מחודשת של השר, תוך התמקדות במשקל שראוי לייחס להצטרפותה של אמיתי לעצומה, משום שבניגוד לעמדת השר, אין עבירה פלילית בחתימה על העצומה, והתפקיד המדובר היה מקצועי בהגדרתו. בדיון שנערך בסוף דצמבר 2019 דחה בג"ץ את בקשת העותרים לחייב את השר אקוניס למנות את אמיתי, והורה לשר אקוניס לשוב ולעדכן בתוך 90 יום. שר המדע יזהר שי, שהחליף את אקוניס, הודיע לבג"ץ ביוני 2020 שהחליט למנות את אמיתי לתפקיד. כיהנה בתפקיד זה עד נובמבר 2022.

## קישורים חיצוניים
* 

* הפרופיל של יעל אמיתי , באתר ליסטה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:מדעניות מוח ישראליות
קטגוריה:מדעני מוח ישראלים
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
נציגויות דיפלומטיות של כף ורדה בעולם

ממוזער|350x350 פיקסלים|בסגול, המדינות בהם פועלות נציגויות דיפלומטיות של כף ורדה. באדום, כף ורדה.|טקסט=
ממוזער|שגרירות כף ורדה בברלין
**[[כף ורדה]]** היא מדינת איים במערב אפריקה, שמחזיקה מספר קטן של **נציגויות דיפלומטיות בעולם**, בעיקר במעצמות הגדולות כגון רוסיה, גרמניה וארצות הברית. כמו כן, כחלק מהשלטון הפורטוגזי במדינה, כף ורדה דואגת להחזיק מספר נציגויות דיפלומטיות בפורטוגל. וכן, נכון ל-2018, כף ורדה מחזיקה כ-14 שגרירויות ומספר קונסוליות ברחבי העולם.

## אפריקה
* , לואנדה (שגרירות)
* , אדיס אבבה (שגרירות)
* , דקר (שגרירות)

## אמריקה
* 
** ברזיליה (שגרירות)
** ריו דה ז'ניירו (קונסוליה כללית)
* , הוואנה (שגרירות)
* ממוזער|שגרירות כף ורדה בוושינגטון די. סי. 
** וושינגטון די. סי. (שגרירות)
** בוסטון (קונסוליה)

## אסיה
* , בייג'ינג (שגרירות)

## אירופה
* , בריסל (שגרירות)
* , פריז (שגרירות)
* , ברלין (שגרירות)
* , רומא (שגרירות)
* , לוקסמבורג סיטי (שגרירות)
* , ליסבון (שגרירות)
* , מדריד (שגרירות)

## ארגונים בינלאומיים
* , משלחה קבועה באדיס אבבה
* קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית, משלחה בליסבון
* , משלחה בבריסל
* , משלחה קבועה בניו יורק
* , משלחה קבועה בפריז

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כף ורדה: יחסי חוץ
כף ורדה
לואיזה כריסטינה, נסיכת סבויה

**לואיזה כריסטינה, נסיכת סבויה** (באיטלקית: **Luisa Cristina di SavoiaCarignano**; 1 באוגוסט 1627 - 7 ביולי 1689), הייתה אמו של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן.

## ביוגרפיה
לואיזה כריסטינה נולדה ב-1 באוגוסט 1627 בפריז, לטומאסו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו ולמארי דה בורבון, רוזנת סואסון, בתם של שארל דה בורבון, רוזן סואסון ואן דה מונטפייה.

ב-15 במרץ 1653 התחתנה לואיזה כריסטינה עם פרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן, בנו של וילהלם, מרקיז באדן-באדן, ונולד להם בן אחד, לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן. זמן קצר לאחר לידת בנם, נפרד פרדיננד מקסימיליאן מלואיזה כריסטינה וחזר לגרמניה. בשנת 1669 נהרג פרדיננד מקסימיליאן בתאונת ציד, ולאחר מותו לקח חמיה את בנה לחצרו בגרמניה. בשנת 1677 מת חמיה, ובנה לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו. ב-7 ביולי 1689 מתה לואיזה כריסטינה בפריז, ועל צאצאיה נמנים חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, אלברט השני, מלך הבלגים, אנרי, רוזן פריז, ז'אן-כריסטוף, נסיך נפוליאון, דוארטה פיו, דוכס ברגנסה ולואיז, נסיך אורליאן-ברגנסה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:צרפתים ממוצא פורטוגזי
קטגוריה:ילידות 1627
קטגוריה:נפטרים ב-1689
פרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן

**פרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן** (בגרמנית: **Ferdinand Maximilian von Baden-Baden**; 23 בספטמבר 1625 - 4 בנובמבר 1669), היה בנו של וילהלם, מרקיז באדן-באדן ואביו של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן.

## ביוגרפיה
פרדיננד מקסימיליאן נולד ב-23 בספטמבר 1625 בבאדן-באדן, לוילהלם, מרקיז באדן-באדן ולקתרינה אורסולה מהוהנצולרן-הכינגן, בתם של יוהאן גאורג, נסיך הוהנצולרן-הכינגן ופרנציסקה מזאלם-נופוויל. ב-15 במרץ 1653 התחתן פרדיננד מקסימיליאן עם לואיזה כריסטינה, נסיכת סבויה, בתם של טומאסו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו ומארי דה בורבון, רוזנת סואסון, ממנה נולד לו בנו היחיד לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן. זמן קצר לאחר לידת בנו, נפרד פרדיננד מקסימיליאן מאשתו וחזר לגרמניה. ב-4 בנובמבר 1669 נהרג פרדיננד מקסימיליאן בתאונת ציד בהיידלברג, בעת שביקר אצל קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בשנת 1677 מת אביו, ובנו לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* פרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידי 1625
קטגוריה:נפטרים ב-1669
אליפות ליכטנשטיין בכדורגל

**אליפות ליכטנשטיין בכדורגל** הייתה טורניר האליפות השנתי בנסיכות ליכטנשטיין בו השתתפו כל מועדוני הכדורגל של ליכטנשטיין כמו גם מועדונים משווייץ ומסנט גאלן.

אלופת ליכטנשטיין בשנת 1937 הוכתרה ללא שנערך כל משחק כדורגל לאחר שמועדון טריזן היה המשתתף היחיד באותה שנה. האליפות נערכה במשך 5 שנים בלבד (אם כי טורניר הגביע החל להתקיים לאחר מלחמת העולם השנייה).

## אליפויות
### לפי שנה
* **1932:** ואדוץ (לא רשמי)
* **1934:** טריזן
* **1935:** טריזן
* **1936:** ואדוץ
* **1937:** טריזן

### לפי מועדון

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ליכטנשטיין: כדורגל
ליכטנשטיין
גביע ליכטנשטיין בכדורגל

**גביע ליכטנשטיין בכדורגל** (גרמנית: Liechtensteiner Cup) הוא הטורניר העיקרי בנסיכות ליכטנשטיין בענף הכדורגל ומאורגן מדי שנה על ידי התאחדות הכדורגל של ליכטנשטיין (ה-LFV) מאז 1946, המשוחק בשיטת נוקאאוט.

מכיוון שמועדוני הכדורגל של ליכטנשטיין לוקחים חלק במשחקי הליגה של התאחדות הכדורגל השווייצרית, ונמצאים בליגות של מערכת הליגות השווייצרית, הגביע הוא תחרות הכדורגל הלאומית היחידה בתוך ליכטנשטיין, בה יש רק שבעה מועדוני כדורגל, אולם ישנם 17 משתתפות מאחר שחלק גדול מהמועדונים משתפים את הקבוצה השנייה והשלישית שלהן בטורניר הגביע.

על כן, גביע המדינה היא הדרך היחידה עבור ליכטנשטיין להיות מיוצגת במפעלי הכדורגל האירופאיים. מ-1992 זוכת הגביע החלה בהעפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר מכן גביע אופ"א והליגה האירופית, והחל מ-2021 הזוכה נוטלת חלק בגביע הקונפרנס ליג.

מחזיקת הגביע הבולטת ביותר, אשר נחשב למועדון החזק והמקצועני היחיד במדינת ליכטנשטיין היא ואדוץ, אשר מחזיקה ב-51 תוארי גביע ליכטנשטיין (מתוך 64 גמרים). ליכטנשטיין היא המדינה היחידה שבה כל מועדוני הכדורגל הגיעו לגמר לפחות פעם אחת.

בעונות 2019/2020 ו-2020/2021, התחרות נזנחה לאחר משחק חצי הגמר הראשון ולאחר הסיבוב המקדים השני עקב מגפת הקורונה העולמית, ולא נקבעה זוכה למפעל. בשני המקרים, נרשם המועדון הבכיר ואדוץ על ידי ה-LFV כמשתתף בהעפלה לגביע אירופה, מכיוון שהוא המועדון המקצועני היחיד שגם יש לו רישיון לשחק באירופה.

## פורמט התחרות
לתחרות יש פורמט יוצא דופן זה כאשר לא רק המועדונים מהשורה הראשונה נוטלים בו חלק אלא גם מועדוני משנה וקבוצות מילואים מהליגות הנמוכות בשווייץ. דבר זה עלול להוביל לתרחיש חריג כגון זה שהיה בסיבוב השני של עונת 2006/2007, כאשר קבוצת המילואים של טריזנברג העפילה לשלב הבא בעוד המועדון העיקרי כבר הודח מהטורניר.

קבוצות מילואים של אותו מועדון כדורגל יכולות להיות מוגרלות להתמודד זו מול זו בכל שלב של התחרות. כך קרה למשל בעונת 2009/2010 כאשר בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן קבוצת אשן/מורן עם קבוצת המילואים שלה. הקבוצות מוגרלות בהתבסס על ביצועיהן בשנה הקודמת, מה שקובע מאיזה שלב הן פותחות את הטורניר.

## כל משחקי הגמר

## טבלת זכיות
להלן רשימת מועדוני הכדורגל של ליכטנשטיין שזכו בטורניר מאז הקמתו.

* עמודת ה"**ליגה**" מציינת באיזו רמת ליגה ממערכת הליגות השווייצרית הקבוצה נטלה חלק בעת זכייתה בגביע.

## קישורים חיצוניים
* 
* הגביע באתר uefa.com
* הגביע באתר soccerway.com
## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות גביע לאומיות באירופה
קטגוריה:ליכטנשטיין: כדורגל
צריף (כתב עת)

**צריף** הוא כתב עת לספרות מקור היוצא לאור פעם בשנה ובו יצירות חדשות בתחומי השירה, הפרוזה והעיון היצירתי (מסה).
הוא נוסד בשנת 2014 על ידי הסופר והמשורר שמעון אדף, ראש המסלול לכתיבה יצירתית במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## היסטוריה
ראשיתו של **צריף** בסדנה בשם "כתב עת" בהנחיית שמעון אדף. בסדנה עוצב אופיו הרצוי של צריף והתקבלה החלטה על שלושה מדורים עיקריים: שירה, פרוזה ומסה (עיון יצירתי). בחודש סיוון התשע"ד (יוני 2014) ראה אור הגיליון הראשון. מהגיליון השני פועלת המערכת באופן עצמאי, בליוויו של אדף.

## תיאור
כתב העת צריף רואה אור בתמיכת אוניברסיטת בן-גוריון ומכון הקשרים ובתמיכת התורמים סטיוארט וטוני יאנג, שוחרי ספרות ממדינת דלאוור שבארצות הברית. הוא מכיל שירה, סיפורים קצרים, מסות וכן ריאיון עם יוצר במדיום משתנה, ומלווה בדימויים חזותיים. הוא מבקש לחשוף קולות חדשים, לצד יוצרים ותיקים. היצירות והדימויים החזותיים בו הם יצירות המתפרסמות לראשונה. הפרסום בצריף פתוח לכל כותב באשר הוא; הקול הקורא נשלח מדי שנה לבתי ספר לכתיבה ברחבי הארץ, מופץ ברשתות החברתיות – והיוצרים מגוונים.

מדברי שמעון אדף בפתח הדבר לגיליון הראשון: "שם העצם צריף, צנוע ככל שיהיה, משכן בתוכו את המילים רצף ופרץ [...] כתב העת צריף הוא בראש ובראשונה מעבדה בבירור טעם, בבירור הרצפים שמבקשים תלמידי הכתיבה לכונן ואולי לשאול על אודותיהם ביחס לעצמם, על הבחירות הלא-מודעות שנופלות בעצם פרץ היצירה."

עד כה ראו אור שישה גיליונות מודפסים, הנגישים גם באופן מקוון ומקוטלגים במפתח חיפה.

## חברי מערכת
את כתב העת צריף עורכים ומפיקים תלמידי ובוגרי המסלול לכתיבה יצירתית באוניברסיטת בן-גוריון.
חברי המערכת בעבר ובהווה: אודליה גולדמן, אורי טלר, אורן קרבל, אושרת ירושלמי, איילת הלפרן יפת, אַייריס פייפר, ארז שחר, דינה עזריאל, דנה סתיו, דפנה שרן, יוכי כהן, לואיז קבלה, מיכל צימרמן, נועה שהרבני-סדן, נופיה בר ניצן, סלין אסייג, עידית שמעוני, עינבר פז, עמית הכט, ענבל גיל, רחלי מדר, שמעון אדף (עורך מלווה), שמעון בארי, תום יוגב, תמר אגמון.

## קישורים חיצוניים
* 

* עוד קרש בצריף: ריאיון עם עורכת כתב העת לספרות "צריף", יקום תרבות (הזירה המקוונת לתרבות עברית)

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
Nm

**nm** הוא פקודה בחלק מגרסאות יוניקס ומערכות הפעלה דומות אשר בודקת קבצים בינאריים (בפרט ספריות, קובצי אובייקט וקובצי הרצה) ומציגה את תוכנם או מטא-דאטה המאוחסן בהם כדוגמת טבלת סמלים (symbol table). הפלט מאפשר לבחון את סוגי הסמלים השונים - למשל פונקציות הממומשות בקבצים ופונקציות הדרושות עבורם. nm משמש כאמצעי עזר בניפוי שגיאות כדי לפתור בעיות הנובעות מהתנגשות שמות וכדי לבדוק חלקים ב-Toolchain.

## פלט
nm מציג עבור כל סימול פרטים שונים למשל:
* A - הערך של הסימול ידוע ולא ישתנה בקישור נוסף
* U - הסימול אינו מוגדר
* N הסימול משמש לניפוי שגיאות
* B - הסימול מופיע בחטיבת BSS, לרוב סימולים לא מאותחלים או מאותחלים באפס
* T - הסימול מופיע בחטיבת ה-text (חטיבת code)
## דוגמה

קטגוריה:כלי תכנות
קטגוריה:פקודות יוניקס
הפועל אשקלון ברוגבי

**מועדון רוגבי אשקלון** היא קבוצת רוגבי ישראלית מהעיר אשקלון, המשחקת בליגה הבכירה בישראל. הקבוצה זכתה בשלוש אליפויות ארציות.

## היסטוריה
בשנת 1996, בעזרת עזרי אימון הכוללים 2 כדורים בלבד הקים המאמן דימיטרי סקובלב את קבוצת הראגבי באשקלון. הקבוצה, שהורכבה מבני נוער וילדים צברה ניסיון והגיעה להשגים בליגת הנוער. כיום מחזיקה הקבוצה ב-3 אליפויות ארציות לנוער.

באמצע שנות ה-2000, שונה הרכב הקבוצה, כאשר מספר שחקני בוגרים מקבוצת הרוגבי של ראשון לציון המפוארת ("ראשון פאנטומס") הצטרפו לקבוצה הצעירה באשקלון. מאז, נכנסה הקבוצה לליגת הבוגרת, התחזקה, והיום קבוצת הרוגבי של אשקלון היא מהחזקות בליגה. בשנת 2003 רוב חברי קבוצת הנוער היו שחקני נבחרת ישראל בראגבי, וחזרו משהיות במחנות אימונים באילת ובחו”ל.

בשנים מאז השתתפה הקבוצה בליגת הבוגרים הגיעה להישגים רבים בטורנירים שונים כגון טורנירי שביעיות, "סופר 10" וכמובן במשחקי ליגה וגביע, וכן בטורנירים לקבוצות גיל של עד 12, עד 14, עד 17 ועד 20, וכן השתתפה בטורניר רוגבי עשיריות באיביזה  בשנים 2016-17.

כך המשיכה וממשיכה הקבוצה לגייס ילדים ובני נוער רבים שיהוו את עמוד השדרה של הקבוצה – את עתידה.

בניגוד לשאר הקבוצות בליגה, המורכבות בעיקר מיוצאי ארצות אנגלו-סקסיות שונות, מאופיינת הקבוצה משחקנים יוצאי מדינות שונות. בכך מוסיפה הקבוצה ססגוניות וצבע לליגת הרוגבי בישראל.

קבוצת הרוגבי באשקלון מאופיינת בגישה שונה לאימונים משאר הקבוצות בליגה, והבולט הוא האימונים עצמם בהם מתאמנים הנוער והבוגרים יחדיו, דבר המאחד את הקבוצה מצד אחד, ומחשל ומחזק את הנוער מצד שני. הנוער מקבל פידבקים ועזרה לא רק מהמאמן, אלא גם מהסגל הבוגר בקבוצה.

## תארים והישגים
מחזיקת גביע המדינה 2011-12.

## צוות מקצועי
בראש הצוות המקצועי עומדים דימיטרי סוקובלב (לשעבר שחקן נבחרת ברית המועצות) ולי מאנו (בעברו שחקן במועדונים בסמואה, אוסטרליה וניו זילנד) שמאמנים את קבוצות הנוער, הבוגרים והנשים.

במהלך הקריירה, אימן סקובלב את נבחרת הנוער ואף את נבחרת ישראל הבוגרת.

האימונים מתקיימים במתחם אימונים, מרכז ספורט שמשון. רח' יעקב גרופר 15 אשקלון (מתנ"ס וולדנברג).

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

*
פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר

**[[פרס לורנס אוליבייה]] להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר** הוא פרס שנתי שמוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון המסחרי הבריטי. הפרס נוסד בשנת 1976 בשם פרסי איגוד תיאטרון הווסט אנד ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה. פרסי אוליבייה הם פרסי התיאטרון היוקרתיים ביותר בממלכה המאוחדת, והם המקבילה של פרסי טוני האמריקאיים.

עד 2015 לא הוענקו פרסים שונים לשחקן ושחקנית בקטגוריית שחקני המשנה. החל מ-2015 הופרדו הפרסים לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר ולשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.

## זוכים ומועמדים
### שנות ה-1990

### שנות ה-2000

### שנות ה-2010

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר פרסי לורנס אוליבייה

קטגוריה:פרס אוליבייה
פרסי בחירת הנוער 2018

**טקס [[פרסי בחירת הנוער]] 2018** נערך ב-12 באוגוסט 2018 בשעה 2 לפנות בוקר לפי שעון ישראל. הפרס מציין את הישגי השנה בתחום המוזיקה, הקולנוע, הטלוויזיה, הספורט, האופנה, הקומדיה והאינטרנט, ומוכרע על ידי צופים בגלאי 13 ומעלה מרחבי ארצות הברית באמצעות אתרי מדיה חברתית שונים.

## מועמדויות
הגל הראשון של מועמדויות הוכרז ב-13 ביוני 2018. הגל השני הוכרז ב-22 ביוני 2018.

### בחירת הקולנוע

### בחירת הטלוויזיה

### קולנוע וטלוויזיה

### בחירת המוזיקה

### בחירת הספורט

### בחירת הדיגיטל

### בחירת האופנה

### שונות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2018
בחירת הנוער
ז'וליאן סטו

**ז'וליאן סטו** (נולד ב-2 בינואר 1988) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם ולעיתים גם בעמדת הקשר האחורי.

## קריירה
סטו יליד שארטר, ז'וליאן עבר בילדותו לאקדמיה הצרפתית (Clairefontaine INF) לפני שהצטרף למועדון הכדורגל סנט אטיין הצרפתי. המועדון הצרפתי אינם נתנו לז'וליאן לשחק בקבוצה הבכירה והחליט שלא להמשיך את דרכו במועדון. ב-2008 חתם בטור והפך לשחקן בעל עמדה בלתי מעורערת בקבוצה. 

בסוף החוזה, סטו יצר קשר עם כמה מהמועדונים בצרפת, אך לבסוף חתם בנאנסי. לאחר עונת פריצה מדהימה של סטו, עזר והיה חלק משמעותי בזכייה של נאנסי בליגה השנייה. זכה גם באותה העונה בגביע ה-UNFP לשחקן הטוב ביותר. 

ב-8 ביולי 2018 חתם סטו בהפועל באר שבע לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. סטו ערך את הופעת הבכורה שלו בהפועל באר שבע, ב-17 ביולי 2018 בניצחון 1-3 על פלורה טאלין במסגרת משחק הגומלין של הסיבוב השני במוקדמות ליגת האלופות. ב-21 בדצמבר שוחרר מהקבוצה.

ב-7 בינואר 2019 חתם סטו בבזייה מהליגה הצרפתית השנייה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:שארטר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני נאנסי
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1988
רכס בריטניה (קנדה)

**רכס בריטניה** (באנגלית: **Britannia Range**) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של הרי החוף הצפוניים בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.

הרכס נמצא ממערב מפרץ האו, צפונית לעיר ונקובר. הרכס גובל בהר הנובר שמצפון להר ברנזוויק.

הרכס גובל בצפונו בנהר סטואומס.

שטחו של הרכס 270 קמ"ר.

## היסטוריה
### מקור השם
שמו של הרכס הוענק לו על ידי קפטן ג'ורג' הנרי ריצ'רדס, והוא נקרא על שם האונייה אה"מ בריטניה אשר השתתפה בקרב סנט וינסנט בשנת 1797 ובקרב טרפלגר בשנת 1805.

שמות ההרים ברכס מתייחסים אף הם לבית המלוכה הבריטי כגון הר הנובר והר וינדזור.

שם הרכס אומץ רשמית ב-5 בפברואר 1924.

## קישורים חיצוניים
* רכס בריטניה באתר ממשלת קולומביה הבריטית
* תצלום לוויין של רכס בריטניה
* תרשים הנוף הנשקף מרכס בריטניה באתר peakvisor

## הערות שוליים

בריטניה
בריטניה
אוגוסט גאורג, מרקיז באדן-באדן

**אוגוסט גאורג, מרקיז באדן-באדן** (בגרמנית: **Ludwig Georg von Baden-Baden**; 14 בינואר 1706 - 22 באוקטובר 1761), היה מרקיז באדן-באדן בין השנים 1761–1771.

## ביוגרפיה
אוגוסט גאורג נולד ב-14 בינואר 1706 בארמון ראשטאט, ללודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן ולזיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, בתם של יוליוס פרנץ, דוכס סקסוניה-לאוונבורג והדוויג מפפאלץ-זולצבאך. בשנת 1707 מת אביו, ואחיו לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו משמשת כעוצרת בשמו. אמו הייתה פטרונה גדולה של האמנויות, והפכה את באדן-באדן למרכז תרבות ארכיטקטונית. בהיותו בן 20 הוא הצטרף לכנסייה, ועד מהרה הפך לכומר בקלן, ומאוחר יותר הפך לדיקן באאוגסבורג.

בשנת 1735 הוא עזב את שורות הכנסייה, וב-7 בדצמבר אותה שנה התחתן עם מארי ויקטואר, נסיכת ארנברג, בתם של לאופולד פיליפ, דוכס ארנברג ומריה לודוביקה פרנצ'סקה פיניאטלי, אולם לא היו לו ממנה ילדים. בשנת 1761 מת אחיו לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן, ואוגסט גאורג עלה לשלטון במקומו. במהלך שלטונו הוא הקים בתי ספר, קרנות ביטוח אש וקרנות לאלמנות, וכן הקים מוזיאון שבו הוצג כל השלל שלקח אביו מהעות'מאנים. ב-21 באוקטובר 1771 מת אוגוסט גאורג בארמון ראשטאט, ומכיוון שלא היו לו בנים עלה לשלטון במקומו דודנו קרל פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מרקיזי באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידי 1706
קטגוריה:נפטרים ב-1761
קרב וימפפן

**קרב וימפפן** היה קרב שנערך ב-6 במאי 1622 כחלק מהמרד הבוהמי בתקופת מלחמת שלושים השנים, ליד וימפפן. במהלך הקרב כוחות האימפריה הרומית הקדושה והליגה הקתולית תחת מרשל טילי וגונזלו פרננדס דה קורדובה ניצחו את הכוחות הפרוטסטנטים של גנרל ארנסט פון מנספלד וגאורג פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך.

## רקע
לאחר נפילתה של עיר הבירה הבוהמית פראג, בעקבות קרב ההר הלבן, החליט גאורג פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך להמשיך את הקרב, ולהתנגד לכוחות של יוהאן ט'סרקלס פון טילי וגונזלו פרננדס דה קורדובה בוימפפן.

בתחילת מאי, כוחותיו של כריסטיאן מבראונשווייג הגיעו לצפון נהר הנקר, והיו מוכנים לסייע לכוחות הפרוטסטנטים. בנוסף הצטרפו אליהם כוחותיו של ארנסט פון מנספלד, וגאורג פרידריך רצה לשלב את הכוחות לפני הקרב העיקרי.

על מנת להרוויח זמן ולנסות לפצל את הצבא הקתולי המשולב, חצה מנספלד את נהר הנקר ליד היידלברג, בזמן שגאורג פרידריך צעד מזרחה במעלה הנהר כדי לחצות בוימפפן. אולם, התוכנית נכשלה, וכוחותיהם של טילי וקורדובה לא התפצלו, ובמקום זאת רדפו אחרי צבאו של גאורג פרידריך, ופגשו אותו ליד וימפפן. גאורג פרידריך, אשר היה בנחיתות מספרית, פרס את חייליו בעמדה הגנתית על גבעה נמוכה, מחוץ לכפר.

## הקרב
ב-6 במאי החל הקרב בהפגזות ארטילריה ובמתקפות פרשים הדדיות, אולם הפרוטסטנטים החזיקו מעמד ביעילות כנגד הארטילריה הספרדית החזקה, והצליחו לבלום את כוחותיו של טילי. בשעה 17:30 אחר הצהריים נפגע מחסן תחמושת פרוטסטנטי וגרם לנפגעים רבים, ובשעה 18:00 אחר הצהריים נהרג מגנוס, דוכס וירטמברג-נויינבורג, ובעקבות כך החלו הכוחות הפרוטסטנטים במנוסה. הקתולים פתחו במרדף אחר הכוחות הפרוטסטנטים, תוך שהם גורמים להם אבדות כבדות, וגאורג פרידריך נמלט לעבר שטוטגרט עם כמה מלוחמיו שנותרו עמו.

בינתיים, בעוד מנספלד ניסה להיפגש בחופזה עם כריסטיאן, אשר היה ממוקם ליד המיין; קורדובה וטילי המשיכו במרדף סוער, על מנת למנוע את המפגש, ובעקבות כך ב-20 ביוני התרחש קרב הכסט, שאף בו נחלו הכוחות הפרוטסטנטים תבוסה ניצחת.

הסיפור על 400 אזרחים מפפורצהיים, אשר הקריבו את עצמם למען הנסיך שלהם לאחר הקרב, הוכח על ידי מחקרים מודרניים כמיתוס בלבד.

## קישורים חיצוניים

וימפפן
וימפפן
קטגוריה:1622
יעקב חיים

ממוזער
הרב **יעקב חיים** (י' בניסן ה'תרי"ד, 1854 - י"ב בחשוון ה'תרפ"א, 1921) היה רב ומקובל, ממנהיגי הקהילה היהודית בבגדאד בראשית המאה ה-20, בנו וממשיכו של הרב יוסף חיים מבגדאד, מחבר ה"בן איש חי".

## ביוגרפיה
נולד בבגדאד בי' בניסן ה'תרי"ד כבן יחיד לרב יוסף חיים, מנהיג הקהילה היהודית בעיר, ולרחל. את ראשית חינוכו קיבל בכותאב המקומי, אך משהתקדם בלימודו יותר משאר בני גילו, החל אביו ללמדו באופן עצמאי, והוא הפך לתלמידו המובהק. עוד בצעירותו היה ידוע כתלמיד חכם, ואף הוזכר פעמים רבות על ידי אביו בכתביו, אך לא נשא בשום תפקיד רשמי או ציבורי כל עוד היה אביו בחיים.

בשנת ה'תרס"ט, עם פטירת אביו, נבחר על ידי ראשי הקהילה היהודית בבגדאד למלא את מקום אביו ברבנות. הוא היה נושא את הדרשות השבועיות תחת אביו, אליהן היה מגיע קהל רב, ניהל את קופת הצדקה של הקהילה (ופעל גם למען עניי ירושלים), ייסד ישיבה לבעלי בתים בשם "מדרש בית טאקו" ועמד בראשה, והנהיג את הקהילה בבגדאד, שם נודע גם כגדול בקבלה מעשית וכמלומד בניסים. עסק בעריכה והוצאה לאור של כמה מכתבי אביו. 12 שנה כיהן כרב בבגדאד, עד לפטירתו בי"ב בחשוון ה'תרפ"א.

בנו, הרב דוד, מילא את מקומו, עד לשנת ה'תשל"ב, אז נמלט מעיראק ללונדון, ומשם עלה לישראל, בה נפטר בשנת ה'תשמ"ג.

## ספריו
***[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39368&pgnum=1 ציצים ופרחים]** – פירוש על חמשת חומשי התורה בדרך פרד"ס. הודפס בשנת ה'תרס"ד בירושלים על ידי הרב בן ציון חזן, עם הסכמה מאביו.
***זכות אבות**- על פרקי אבות – נוסף על ידי אביו לספרו "חסדי אבות".
* **גאון יעקב** – חידושים על אגדות התלמוד. בהוצאת חברת "אהבת שלום", ירושלים ה'תשע"ח.
* קונטרס **"ט"ל אורות"** – 39 תשובות קצרות, נוספו לספרו של אביו "הוד יוסף", ירושלים ה'תשמ"ג.
* אגרות ומכתבים ממנו הודפסו בספרו של אביו "נחלת אבות", ירושלים ה'תשס"ז, עמ' 371–388.
* חיבור על קבלה מעשית שנותר בכת"י אצל המשפחה.

## לקריאה נוספת
* הרב יעקב משה הלל, **בן איש חי – תולדותיו, קורותיו ומורשתו לדורות**, הוצאת "שלום לעם", ירושלים, עמ' 448–461
* הרב אברהם הלל, מבוא לספר גאון יעקב, ירושלים תשע"ח, עמ' 11—24
* הרב משה ש. שבת, ספר הזיכרון **[https://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=53553 קדוש יעקב]**, ירושלים תשפ"א, יצא לאור לרגל מאה שנים לפטירתו.
* הנ"ל, ישיבות בגדאד, נספחים ומקורות, נספח ז.
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים
[ממוזער|התפילין של חכם [יוסף חיים מבגדאד כפי שהוצגו במרכז מורשת יהדות בבל, חול המועד סוכות התשפ"ב (ספטמבר 2021).
ניתן לראות את מכתבו של חכם יעקב חיים כפי שהוצג לצד תפיליו של אביו.]]

יעקב
קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:פרשני אגדות התלמוד
קטגוריה:ראשי ישיבות בתפוצות
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:נפטרים ב-1921
וילהלם, מרקיז באדן-באדן

**וילהלם, מרקיז באדן-באדן** (בגרמנית: **Markgraf Ludwig Wilhelm von Baden-Baden**; 30 ביולי 1593 - 22 במאי 1677), היה מרקיז באדן-באדן בין השנים 1596–1677.

## ביוגרפיה
וילהלם נולד ב-30 ביולי 1593 בבאדן-באדן, לאדוארד פורטונאט, מרקיז באדן-באדן ולמריה ואן אייקן, בתם של הברון יובסט ואן אייקן וברברה ממול. בשנת 1594 כבש ארנסט פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך את מרקיזות באדן-באדן, ובשנת 1596 ויתר אביו על זכויותיו לטובת וילהלם, אולם וילהלם קיבל את השליטה בנחלותיו רק לאחר תבוסתו של גאורג פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך בקרב וימפפן מידי יוהאן ט'סרקלס פון טילי.

בתקופת שלטונו של וילהלם, סבלה באדן מציד מכשפות איום, ובין השנים 1626–1631 נאשמו בכך 244 איש, רובם נשים, ו-231 נידונו ונשרפו.

בשנת 1631 וילהלם איבד את השליטה בנחלותיו לטובת השוודי גוסטב הורן, והוא חזר לשלטון רק לאחר שלום פראג (1635) ושלום וסטפאליה ב-24 באוקטובר 1648. במהלך הלחימה הזו, וילהלם נפל בשבי, אך לא הוכר ושוחרר כחייל רגיל.

ב-22 במאי 1677 מת וילהלם בבאדן-באדן, ונכדו לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-13 באוקטובר 1624 התחתן וילהלם עם קתרינה אורסולה מהוהנצולרן-הכינגן, בתם של יוהאן גאורג, נסיך הוהנצולרן-הכינגן ופרנציסקה מזאלם-נופוויל, ממנה נולדו לו 14 ילדים:
* פרדיננד מקסימיליאן, נסיך הכתר של באדן-באדן (1625–1669), התחתן עם לואיזה כריסטינה, נסיכת סבויה
* לאופולד וילהלם, מרקיז באדן-באדן (1626–1671)
* פיליפ זיגמונד מבאדן-באדן (1627–1647)
* וילהלם כריסטופר מבאדן-באדן (1628–1652)
* הרמן מבאדן-באדן (1628–1691)
* ברנהרד מבאדן-באדן (1629–1648)
* איזבלה אוגניה קלרה מבאדן-באדן (1630–1632)
* קתרינה פרנציסקה הנרייטה מבאדן-באדן (1631)
* קלאודיה מבאדן-באדן (1633)
* הנרייטה מבאדן-באדן (1634)
* אנה מבאדן-באדן (1634–1708)
* מריה מבאדן-באדן (1636)
* פרנץ מבאדן-באדן (1637)
* מריה יוליאנה מבאדן-באדן (1638)

בשנת 1650 התחתן וילהלם עם מריה מגדלנה מאטינגן-באלדרן, בתם של ארנסט הראשון, רוזן וקתרינה מהולפנשטיין-ויזנשטייג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* פיליפ פרנץ וילהלם מבאדן-באדן (1652–1655)
* מריה אנה וילהלמינה, מרקיזת באדן-באדן (1655–1701), התחתנה עם הנסיך פרדיננד אוגוסט לאופולד מלובקוביץ', דוכס זאגן
* קרל ברנהרד מבאדן-באדן (1657–1678)
* אווה מבאדן-באדן
* מריה מבאדן-באדן

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרקיזי באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1593
קטגוריה:נפטרים ב-1677
לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן

**לודוויג גאורג, מרקיז באדן-באדן** (בגרמנית: **Ludwig Georg von Baden-Baden**; 7 ביוני 1702 - 22 באוקטובר 1761), היה מרקיז באדן-באדן בין השנים 1707–1761.

## ביוגרפיה
לודוויג גאורג נולד ב-7 ביוני 1702 בארמון אטלינגן, ללודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן ולזיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, בתם של יוליוס פרנץ, דוכס סקסוניה-לאוונבורג והדוויג מפפאלץ-זולצבאך. בשנת 1707 מת אביו, ולודוויג גאורג עלה לשלטון במקומו, תוך שאמו משמשת כעוצרת בשמו. אמו הייתה פטרונה גדולה של האמנויות, והפכה את באדן-באדן למרכז תרבות ארכיטקטונית. בהיותו בן 16 התאהב לודוויג גאורג במריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין, בתו של סטניסלאב לשצ'ינסקי, מלך פולין, אולם הוא לא התחתן עמה, ולבסוף היא נישאה ללואי החמישה עשר, מלך צרפת.

ב-8 באפריל 1721 התחתן לודוויג גאורג עם מריה אנה, נסיכת שוורצנברג, בתם של אדם פרנץ, נסיך שוורצנברג ואלאונורה משוורצנברג, ולכבוד חתונתו העניקה לו אמו את בית הציד שלה בפרמרסברג, ולשניים נולדו 4 ילדים. הודות לאמו שגשגה המרקיזות, והצליחה לכסות את החובות שהיו בימי אביו. בין השנים 1707–1731 היה לודוויג גאורג הקולונל המלכותי של רגימנט הרגלים ה-4 של החוג השוואבי, אך במהלך מלחמת הירושה הפולנית הוא רדף אחרי רכושו בבוהמיה, והוא חזר לווינה, רק לאחר שנכתבה הטיוטה הראשונית של הסכם וינה (1738). בשנת 1733 מתה אמו, ובשנת 1755 מתה אשתו מריה אנה. ב-10 ביולי 1755 התחתן לודוויג גאורג בשנית עם מריה אנה יוזפה, דוכסית בוואריה, בתם של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, אולם לא היו לו ממנה ילדים. ב-22 באוקטובר 1761 מת לודוויג גאורג בארמון ראשטאט, ומכיוון שלא היו לו בנים עלה לשלטון במקומו אחיו אוגוסט גאורג, מרקיז באדן-באדן.

## משפחתו
ב-8 באפריל 1721 התחתן לודוויג גאורג עם מריה אנה, נסיכת שוורצנברג, בתם של אדם פרנץ, נסיך שוורצנברג ואלאונורה משוורצנברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* אליזבת אוגוסטה מבאדן-באדן (1726–1789), התחתנה עם מיכאל ונצל, רוזן אלטן.
* קרל לודוויג דמיאן מבאדן-באדן (1728–1734).
* לודוויג גאורג מבאדן-באדן (1736–1737).
* יוהנה מבאדן-באדן (1737).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מרקיזי באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידי 1702
קטגוריה:נפטרים ב-1761
חוסה פרננדו קוואדראדו

**חוסה פרננדו קוואדראדו רומרו** (בספרדית: **José Fernando Cuadrado**) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בתפקיד השוער.

## קריירת מועדונים
### מיונאריוס
קוואדראדו החל את דרכו במחלקת הנוער של קבוצת מיונאריוס ונחשב לאחד מההבטחות של המועדון לעתיד. הוא התאמן לצד אחד מגדולי השוערים של מיונאריוס בכל הזמנים, האורוגוואי הקטור בורגס. עלה לסגל הבוגר של הקבוצה בשנת 2005 על ידי המאמן היוגוסלבי, דראגן מיראנוביץ', אם כי היה זה פרננדו קסטרו שנתן לו את ההזדמנות לערוך את הופעת הבכורה בטורניר הקלאוסורה של 2005. הופעותיו הטובות בקבוצה גרמו לכך שמאמן הנבחרת, חורחה לואיס פינטו, זימן אותו למשחק ידידות מול  ב-2008. בסך הכל שיחק קוואדראדו 80 משחקים במדי הקבוצה הבוגרת לאורך 5 שנים, אך לא זכה עימה בשום תואר.

### דפורטיבו קאלי
בשנת 2010 עבר לקבוצת דפורטיבו קאלי אך לא נלקח בחשבון על ידי המאמן חיימה דה לה פאבה ושימש כשוער משנה לאורוגוואי הבינלאומי חואן קסטיו. הוא שיחק בסך הכל שישה משחקים לאורך העונה כולה ורשם זכייה בקופה קולומביה.

### דפורטיבו פאסטו
ב-2011 עבר קוואדראדו לשחק בקבוצת דפורטיבו פאסטו ששיחקה באותו הזמן בליגת המשנה. הוא תפס את המקום הראשון בהרכב הקבוצה מהר מאוד. הוא הפך לשוער המצטיין בליגה בכך שספג את הכי מעט שערים, עצר הכי הרבה בעיטות לשערו במהלך אותה עונה (67 הדיפות) והיה אחד הגורמים העיקריים לעלייתה של פאסטו באותה שנה לליגה הבכירה לאחר שפאסטו גברה על פטריוטס בויאקה 0-2 בדו-קרב פנדלים, כאשר קוואדראדו עצר שלוש בעיטות. ב-13 באפריל 2011 כבש את שערו היחיד כמקצוען מהנקודה הלבנה בניצחון של פאסטו על קורטולואה 4-0.

### אונסה קלדס
ב-2013 עבר קוואדראדו לשחק באונסה קלדס. לא לקח לו יותר מדי זמן כדי להתבלט ולתפוס את המקום הראשון בהרכב. ב-2017 הפך לאחד השוערים המצטיינים בליגה, מה שפתח לו את הדלת בחזרה לנבחרת הלאומית לאחר תקופה מאוד ארוכה.

### אתלטיקו נסיונל
בינואר 2019 חתם קוואדרדו באתלטיקו נסיונל.

## נבחרת לאומית
קוואדראדו זומן לראשונה לנבחרת על ידי המאמן חורחה לואיס פינטו ב-2008 לקראת משחק הידידות מול . תודות להופעותיו הטובות במדי אונסה קלדס, זימן אותו חוסה פקרמן ב-3 באוקטובר 2014 לקראת משחקי הידידות נגד  ו. את הופעתו היחידה בנבחרת רשם ב-14 בנובמבר 2017 במשחק הידידות מול , משחק שבו ניצחה קולומביה 0–4. ב-4 ביוני 2018 נכלל בסגל הסופי שמנה 23 שחקנים למונדיאל 2018 ברוסיה, אך שימש כשוער שלישי אחרי דויד אוספינה וקאמילו ורגאס ולא שיחק.

## תארים והישגים
* קופה קולומביה עם דפורטיבו קאלי (2010)
* אליפות הליגה השנייה עם דפורטיבו פאסטו (2011)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:שוערי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני מיונאריוס
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:כדורגלני אונסה קלדס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו נסיונל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1985
פרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר

**[[פרס לורנס אוליבייה]] לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר** הוא פרס שנתי המוענק על ידי אגודת התיאטרון בלונדון, כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד בשנת 1976 ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.

הפרס הוענק כפרס יחיד לשחקנים ושחקניות בשם פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר מאז 1991, ופוצל לפרסים נפרדים בשנת 2015.

## זוכים ומועמדים
### שנות ה-2010

### שנות ה-2020

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר פרסי לורנס אוליבייה

קטגוריה:פרס אוליבייה
ג'פרי לונג

**ג'פרי לונג** (באנגלית: **Jeffrey Long**, נולד ב-1954) הוא אונקולוג, סופר אמריקאי, וחוקר תופעת "חוויות סף מוות" (המכונות NDE). לונג רופא בהכשרתו, ועוסק ברדיותרפיה בבית חולים בלואיזיאנה. הוא המחבר של "*עדות על חיים שלאחר המוות: המדע של חוויות סף מוות"*, אשר הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. בשנת 1998 ייסד את Near Death Experience Research Foundation, העוסקת בתיעוד ומחקר אקדמי של תופעות NDE.

## ביוגרפיה

לאחר פרסום רב המכר "עדות על חיים שלאחר המוות: המדע של חוויות סף מוות" התראיין לונג בתוכניות מדיה רבות, כולל The O'Reilly Factor, NBC Today, ABC (פיטר ג'נינגס), Dr. Oz Show, ערוץ ההיסטוריה, ערוץ הלמידה, נשיונל ג'אוגרפיק ו-Fox News יוסטון.

בשנת 2009 תרם לונג לכתיבת "*המדריך לחוויות סף מוות: שלושים שנים של מחקר"*, שפורסם על ידי פרייגר. הספר מקיף סקירה מקיפה של המחקרים שבוצעו בתחום של חקר ה-NDE, ונחשב לפרסום משמעותי בתחום.

## פרסומים

* עדות על חיים שלאחר המוות: המדע של חוויות סף מוות.

## ראו גם
* פני סרטורי
* אבן אלכסנדר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי חוויות סף מוות
קטגוריה:אונקולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת איווה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
ועדת העזרה האוטונומית בבוקרשט

**ועדת העזרה האוטונומית בבוקרשט** (ברומנית: **Comisia Autonomã De Ajutorare**) הוקמה בסוף חודש ינואר 1941, לאחר דיכוי מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט ונועדה תחילה לסייע לנפגעים היהודים של האירוע. הוועדה הוקמה על ידי אישים בהנהגת יהדות רומניה ופדרציית הקהילות היהודיות של רומניה ובהם וילהלם פילדרמן, אפרים שרגא, אמיל קוסטינר, מישו בנבנישטי, קורנל ינקו, אנשי עסקים ונשים פעילות במיוחד בהושטת עזרה. בראש הוועדה התמנה עורך הדין ארנולד שוופלברג.

המילה "אוטונומית" בשם באה להבדיל אותה מוועדה שהוקמה במצוות השלטונות הרומניים והייתה כפופה למרכז היהודים (רומניה) וציון השם "בוקרשט" בא להבדילה מוועדות דומות, שהוקמו במקומות אחרים, למשל בבודפשט.

הוועדה אספה כספים, בגדים וציוד כדי לסייע בהם לאוכלוסייה היהודית שנפגעה בפרעות. לאחר מכן הוועדה סייע לאוכלוסייה היהודית, כ-40,000, שגורשה מהכפרים ומהעיירות וליהודי יאשי, שהורחקו ממנה בימי פרעות יאשי ונשלחו למחנות ריכוז.

עם כניסת רומניה למלחמת העולם השנייה, כיבוש בוקובינה ובסרביה, הפרעות ביהודי חבלים אלה והגליית השורדים לטרנסניסטריה, התווסף קהל ענק של יהודים הזקוקים נואשות לעזרה והוועדה התגייסה גם לכך.

הוועדה העבירה כסף, מזון, כלי עבודה, כלי מטבח ותרופות ליהודים שגויסו לעבודת כפייה וגם ניסתה לעזור למשפחותיהם.

יהודי רומניה עשו מאמצים ליצור קשר עם היהודי שהוגלו לטרנסניסטריה, ביקשו שוב ושוב לאפשר להם לשלוח משלחת לטרנסניסטריה שתעמוד על מצבם של היהודים שם. למרות התנגדותו של המושל גאורגה אלכסיאנו, בדצמבר 1942 אישר יון אנטונסקו יציאת משלחת כזו. המשלחת הראשונה יצאה לדרך ב-31 בדצמבר 1942 והיא הייתה מורכבת מאפרים שרגא, יוסף אבר כהן, יעקב שכטר ויחיאל מרקוביץ' והם קיבלו ליווי של היועץ של ראש הממשלה, יוליו מומויאנו.

## קישורים חיצוניים
* ועדת העזרה האוטונומית בבוקרשט באתר של יד ושם
* Refugee Aid Committee (Comisia Autonoma de Ajutorare) 
* Viața comunităților evreiești în timpul lui Ion Antonescu și răspunsul lor la Holocaustul din România 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות רומניה
פני סרטורי

ד"ר **פני סרטורי** (באנגלית: **Penny Sartori**) היא חוקרת רפואית בריטית בתחום של מחקר חוויות סף-מוות (NDE).

## ביוגרפיה
סרטורי עבדה כאחות בחדר טיפול נמרץ במשך שבע עשרה שנים, שבמהלכן תוך טיפול בחולים רבים שהיו קרובים למוות חוותה חוויות "מוזרות" וכתוצאה מעדויות מצטברות על חוויות סף מוות, החליטה שאינה יכולה להתעלם מהקשר בין המקרים והחלה לחקור את הנושא בשיטות קליניות אקדמאיות. לאחר מספר שנים של מחקר פרסמה סרטורי את המונוגרפיה "*על חוויות סף-המוות של מאושפזים בטיפול נמרץ: חמש שנים של מחקר קליני*" אשר פורסם על ידי ההוצאה לאור אדווין מלן ב-2008. סרטורי קיבלה על עבודתה דוקטורט בשנת 2005. מאז היא עובדת כמרצה ויועצת.

חלק ניכר מהתופעות המתועדות בעלות סממנים דתיים.

ספרה של סרטורי, "*החכמה של חוויות סף מוות*" בוחן את שאלת האמיתות של חוויות סף מוות יותר לעומק.

## ראו גם
* ג'פרי לונג
* אבן אלכסנדר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אחיות בריטיות
קטגוריה:חוקרי חוויות סף מוות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
העלייה לרגל הראשונה (אסלאם)

**העלייה הראשונה לרגל** באסלאם, אשר נקראת גם "עומרת ד'ו אל-קעדה", היא עלייה לרגל באסלאם שהתרחשה בסוף השנה השביעית להיג'רה (629 לספירה).

כשהגיע זמן העלייה לרגל אל הכעבה, ביקש הנביא מוחמד מכל מי שנשאר בחיים מאלה שהיו בהסכם חודיבייה, לצאת אל הכעבה כדי לערוך את העליה לרגל...כפי שהוסכם בין המוסלמים לבין נציג שבט קוריש.

המוסלמים לקחו אתם 60 גמלים כקרבנות. המוסלמים גם יצאו עם נשק, מחשש לבגידת שבט קורייש. לפני הגיעם למכה, שמו את כל הנשק שלהם במקום מסוים והפקידו עליו 200 לוחמים. כל אחד לקח את חרבו הפרטית צפונה בנדנהּ.

כשראו אנשי קורייש שהמוסלמים באו, כמוסכם, לערוך את העלייה לרגל, נסוגו לפסגות ההרים והתבוננו כיצד מבצעים המוסלמים את העלייה לרגל.
אז נפוצה בין אנשי קוריש שמועה האומרת כי בין המוסלמים התפשטה מחלה המתישה אותם.
כשנודע לנביא מוחמד על השמועה, הורה לרוץ בשלוש ההקפות הראשונות סביב הכעבה. כשעובדי האלילים ראו את המוסלמים רצים מסביב לכעבה, אמרו אחד לשני: "על אלה אתם אומרים מותשים ממחלות ?! הרי הם חזקים יותר מאתנו, ואנו בריאים!".
אחרי שעברו המוסלמים שבע פעמים בין הרי הא-סאפא והא-מארוואה, ציווה הנביא מוחמד לזבוח את הגמלים שהביאו איתם כקרבנות. אחר כך שלח 200 מאלה שגמרו את העומרה לשמור על הנשק כדי שהשומרים יבואו ויערכו את העומרה מתחילתה. 

בתום העומרה נשא מוחמד את מימונה לאישה.

אחרי החזרה מהעלייה לרגל הזאת שלח מוחמד כמה פטרולים צבאיים לשבטים שאיימו לתקוף את אלמדינה.

## ראו גם

* חג'
* עומרה
* חמשת עמודי האסלאם

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריה אסלאמית
קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:אסלאם סוני
רשת זרימה קדימה

**רשת זרימה קדימה** (באנגלית: **Feedforward neural network**) היא רשת עצבית מלאכותית שבה קשרים בין צמתים אינם יוצרים מעגלים.

רשתות זרימה קדימה היו הסוג הראשון והפשוט ביותר של רשתות נוירונים מלאכותיות. ברשת כזו, המידע זורם רק בכיוון אחד, קדימה, מצמתי הקלט, דרך הצמתים החבויים (באם קיימים) אל צמתי הפלט, ללא מעגלים או לולאות עצמיות.

## פרספטרון רב-שכבתי
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|רשת עצבית דו-שכבתית אשר מחשבת את הפעולה XOR. המספר על כל צומת מסמן את ערך הסף שלו, כך שהפלט של הצומת יהיה 1 אם הערך שהגיע לנוירון עובר את ערך הסף, ו-0 אחרת. המספרים על הקשתות הם המשקלים שמכפילים את הערך של לכל נוירון. 
בפרספטרון רב שכבתי כל נוירון בשכבה אחת מקושר לנוירונים בשכבה הבאה. כל נוירון מקבל ערך על ידי סכום כל הקישורים הנכנסים אליו, ובמקרים רבים הוא מפעיל גם פונקציית אקטיבציה לא-ליניארית כדוגמת סיגמואיד או ReLU.

לפי משפט הקירוב האוניברסלי לכל פונקציה אשר ממפה רצף של מספרים ממשיים לרצף אחר של מספרים ממשיים ניתן למצוא קירוב טוב ככל שנרצה על ידי פרספטרון רב-שכבתי שבו רק שכבה חבויה אחת.

קיימות שיטות רבות לאימון של רשתות רב שכבתיות, הידועה והמוצלחת מביניהן היא מורד הגרדיאנט. בשיטה זו, משווים את ערכי החיזוי של הרשת לתשובות הנכונות ומסיקים את הערך של פונקציית הפסד מוגדרת מראש. לאחר מכן, מזרימים את השגיאה לאחור ומעדכנים את המשקלים של הרשת בהתאם כדי להקטין את פונקציית השגיאה המחושבת במידה מסוימת. לאחר ביצוע של תהליך זה למשך מספר רב של פעמים באופן איטרטיבי, לרוב הרשת תתכנס לערך שגיאה נמוך מספיק, ברגע זה ניתן להגדיר שהרשת *למדה*. כיוון שרשתות נוירונים מקרבות פונקציות לא-ליניאריות, לא ניתן לפתור אותם באופן אנליטי ולכן משתמשים בשיטת האופטימיזציה של מורד הגרדיאנט. לשם כך מחשבים את הגרדיאנט של פונקציית השגיאה כפרמטר של המשקלים על הרשת, על ידי כלל השרשרת, ולאחר מכן כל משקל מוזז מעט לכיוון ההופכי לגרדיאנט, כלומר הקטנה מרבית של פונקציית השגיאה. זו היא גם הסיבה לכך שכל הרכיבים ברשתות עצביות - ובפרט פונקציית האקטיבציה - חייבים להיות גזירים.

## ראו גם
* רשת עצבית מלאכותית
* בינה מלאכותית

## הערות שוליים

קטגוריה:למידת מכונה
הארי ג'נוגלי

**סר הארי אריה סימון ג'נוגלי (במקור: ג'נאשוילי)** (באנגלית: **Sir Harry Arieh Simon Djanogly**, לפעמים מתועתק כ**ג'ינוגלי**) CBE (נולד ב-1 באוגוסט 1938) הוא יצרן טקסטיל יהודי-בריטי, ממוצא יהודי גאורגי שנודע בשל התרומות שלו למוסדות שונים, בבריטניה ובישראל. ג'נוגלי, ששוויו מוערך בכ-300 מיליון ליש"ט, הרוויח את מרב הונו בעסקת המיזוג של החברה שלו, Nottingham Manufacturing Company, עם חברות טקסטיל נוספות. החברות התמזגו ב-1986 אל תוך Coats Viyella  של דייוויד אליאנס.

בנו, ג'ונתן ג'נוגלי , הוא חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית.

## ראשית חייו
הארי ג'נוגלי  במקור: (ג'נאשוילי) נולד בצרפת בשנת 1938, למשפחה ממוצא יהודי גאורגי שהיגרה מטביליסי בסוף המאה ה-19 לאירופה. הוא היגר לבריטניה בילדותו, כאשר ברח מן הנאצים, והפך לאזרח בריטי ב-1 בנובמבר 1948.

## נדבנות
ג'נוגלי הוא נדבן פעיל, ובבעלותו אוסף אומנות, המכיל את מספר היצירות הרב ביותר של יצירות של ל"ס לאורי , כמו גם יצירות מאת פיקאסו ומאת מונה.

בני הזוג ג'נוגלי תרמו להקמתם של מוסדות רבים בנוטינגהאם, עיר מושבם. בין התרומות הנודעות שלהם, האקדמיה העירונית ע"ש ג'נוגלי , המרכז לפנאי ע"ש ג'נוגלי, התזמורת הקהילתית ע"ש ג'נוגלי, אולם הרסיטלים ע"ש ג'נוגלי, התיאטרון ע"ש ג'נוגלי, והגלריה ע"ש ג'נוגלי.

בנוסף, בני הזוג תרמו למוסדות שונים בישראל, ובירושלים בפרט. בין התרומות שלהם:
* אולם ג'ינוגלי במשכנות שאננים
* מרכז נופש וספורט בשכונת רמות
* (בעבר) בית הספר מעלה ערב, בגבעה הצרפתית
* מרכז ג'נוגלי לאמנות חזותית, בקטמונים
* תרומה נכבדה להקמת בית הכנסת הגאורגי בשכונת יעקב בבנימינה. 

## תארים ועיטורים
בשנת 1983, במסגרת אירועי יום ההולדת של המלכה אליזבת' השנייה, קיבל ג'נוגלי תואר CBE ("מפקד של האימפריה הבריטית"), ואת תואר האבירות בשנת 1993, במסגרת אירועי השנה החדשה, בעבור מעשי הצדקה שלו.

תרומתם של סיר הארי וליידי ג'נוגלי קיבלה גם את הערכתה של קהילת אוניברסיטת נוטינגהאם, והם צורפו לחבר הנדבנים (College of Benefactors) של האוניברסיטה.

בשנת 2014, הוענקה לסיר הארי וליידי ג'נוגלי מדליית נסיך ויילס לתמיכה באמנויות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:נדבנים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אספני אמנות בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1938
Maytag Toy Racer

**Maytag Toy Racer** היא מכונית מיקרו, המיועדת לנוסע בודר (בדרך כלל ילד), מתוצרת **[[מאיטג]]** האמריקאית, אשר יוצרה בין 11 באוקטובר 1934 ל-1 בדצמבר 1941.

דגמי "Maytag Toy Racer" היו בשימוש על ידי סוחרים כדי לעודד ילדים להפיץ חומר פרסומי או כדי לפרסם רכישות של מכונות כביסה בבתים, הם ניתנו בתחרויות מקומיות על בסיס המכירות, ובמקרים מסוימים נמכרו באופן מוחלט כמתנות לילדים.

מכוניות "Maytag Toy Racer" נמכרו גם לפארקי שעשועים לשימוש כמו ב"קרנבל רוכב".

סך הכול יוצרו 498 יחידות.

## Maytag Toy Racer
 
* מנוע 1 צילינדרים
* מנוע 2 צילינדרים

## חברת "Maytag"
 

נוסדה ב-1893 ועסקה בייצור מכונות כביסה, כולל מכונות כביסה מסחרים, ובהמשך מוצרים חשמליים לבית, כגון מייבשי כביסה, מקררים ותנורי אפייה.

בשנת 2006 נרכשה על ידי "Whirlpool Corporation" .

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
ז'אן דילמן, רחוב דו קומרס 23, בריסל 1080

**ז'אן דילמן, רחוב דו קומרס 23, בריסל 1080** (בצרפתית: **Jeanne Dielman, 23 Commerce Quay, 1080 Brussel**) הוא סרט קולנוע ניסיוני בלגי משנת 1975, בבימויה של במאית הקולנוע הבלגית היהודייה שנטל אקרמן. הסרט ידוע בשל השפה הקולנועית ה"יבשה" שלו, המנוגדת למוסכמות השפה הקולנועית ההוליוודית הקלאסית: המצלמה נייחת, השוטים ארוכים, והאווירה מונוטונית ומנוכרת.

## עלילה
ז'אן דילמן (דלפין סריז') היא אלמנה המגדלת בן מתבגר. לפרנסתה היא עוסקת בשמרטפות וכן מקבלת לקוחות זנות בביתה. הסרט מתאר את שגרת חייה במשך שלושה ימים: בישול, ניקיון, גידול בנה, וקיום יחסי מין עם לקוחות גברים. בדומה לפעילויותיה האחרות, שירותי המין הם חלק מהשיגרה שהיא מבצעת בכל יום באופן מכני ומשעמם. ביום השני, שגרתה של ז'אן מתחילה להתפרק בעדינות, כשהיא מפילה כפית שטופה ומבשלת יתר על המידה את תפוחי האדמה שהיא מתכוננת לארוחת ערב. שינויים קלים אלו מכינים את הקרקע לקראת השיא המתרחש ביום השלישי, בו היא רוצחת לקוח בעזרת מספריים.

## ביקורת והשפעה

כאשר יצא לאקרנים, הסרט כונה על ידי ה"ניו יורק טיימס" "יצירת המופת הראשונה של הנשיות בהיסטוריה של הקולנוע" (“the first masterpiece of the feminine in the history of the cinema”). הסרט דורג במקום ה-19 ברשימת מאה הסרטים הטובים של המאה של וילג' ווייס. ב-2019 דירג ה-BBC את הסרט במקום השלישי ברשימת מאה הסרטים הטובים ביותר שבוימו בידי נשים.

הסרט השפיע על יוצרים רבים, ביניהם קרן ידעיה, שבסרטה "אור" עסקה במוטיב דומה ובמיז-אנ-סצנה דומה.

הסרט זכה למחוות בידי חובבי קולנוע רבים ואפילו לגרסאות פארודיות, בין היתר על ידי סטודנטים מהחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. כשבשנת 2009 יצא הסרט במהדורת DVD מהודרת של חברת קריטריון, הוזמנו הגולשים להעלות ליוטיוב סרטוני בישול בהשראת הסרט ולזכות בפרסים.

בשנת 2022 הסרט נבחר במקום הראשון בסקר הסרטים הגדולים בכל הזמנים של סייט אנד סאונד. בסקר שלחו אלפי מבקרי קולנוע רשימה לא מדורגת של עשרת הסרטים הגדולים ביותר. מבקרת הקולנוע יעל שוב הסבירה את הזכייה המפתיעה בכך שבסקר הקודם, ב-2012, הסרט זכה במיקום ה-35 והראשון של במאית, מבקרים שרצו לכלול סרט של אישה ברשימתם בחרו לשים בה את הסרט בעל הסיכוי הגבוה יותר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1975
קטגוריה:סרטים בלגיים
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטי פולחן
פוליקסנה, רוזנת הסן-רוטנבורג

**פוליקסנה, רוזנת הסן-רוטנבורג** (בגרמנית: **Polyxena von Hessen-Rotenburg**; 21 בספטמבר 1706 - 13 בינואר 1735) הייתה אשתו של קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה.

## ביוגרפיה
פוליקסנה נולדה ב-21 בספטמבר 1706 בבאד שוואלבאך לארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג ולאלאונורה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, בתם של מקסימיליאן קרל אלברכט, רוזן לוונשטיין-ורטהיים ומריה פוליקסנה, רוזנת קין-בלאזי-ליכטנבורג. ב-23 ביולי 1724 התחתנה פוליקסנה עם קרלו אמנואלה, נסיך פיימונטה על ידי שליח, וב-20 באוגוסט נערך טקס הנישואים הרשמי בטורינו. לפוליקסנה היה קשר הדוק עם חמותה אן מארי ד'אורליאן, שנשמר עד מותה של אן מארי בשנת 1728.

ב-3 בספטמבר 1730 הדיח בעלה קרלו אמנואלה את אביו ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, ועלה לשלטון במקומו. בשנת 1734 חלתה פוליקסנה, וב-13 בינואר 1735 היא מתה בארמון בטורינו.

## משפחתה
ב-15 במרץ 1722 התחתנה פוליקסנה עם קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* ויטוריו אמדאו (1726–1796).
* אלאונורה מריה תרזה (1728–1781).
* מריה לואיזה גבריאלה (1729–1767).
* מריה פליציטה (1730–1801).
* אמנואלה פיליברטו (1731–1735).
* קרלו פרנצ'סקו רומואלדו (1733).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:ילידות 1706
קטגוריה:נפטרות ב-1735
דריית'לם

**דריית'לם **(באנגלית:** Dryhthelm** או **Drithelm** או **Drythelm**), היה נזיר הקשור למנזר של מלרוז, וידוע מהחיבור ההיסטורי *Historia Ecclesiastica gentis Anglorum* של בדה ונרביליס. על פי בדה, לפני החיים הדתיים, חי דריית'לם עם משפחתו ב"מחוז של נורת'מבריה אשר נקרא "*Incuneningum*". *Incuneningum* נחשב על ידי כמה מהחוקרים המודרניים כשמו הקדום של קנינגהאם (Cunninghame), כיום חלק ממחוז אַיירשַייר (Ayrshire) שבסקוטלנד.

לאחר מאבק עם מחלה קשה, שבהדרגה החמירה ככל שהימים חלפו, דריית'לם מת באופן זמני. הוא הראה שוב סימני חיים כמה שעות מאוחר יותר, מה שהבריח בבהלה את כולם מלבד אשתו. לאחר האירוע שחווה, חילק דריית'לם את כל עושרו בין אשתו, בניו, ועניים באזור, והפך לנזיר במלרוז, שם הקדיש את עצמו וחייו לאלוהים. דריית'לם תיאר חזון ששכנע אותו כי אם ברצונו לזכות עם מותו בכניסה מיידית לגן עדן, ללא ייסורים קשים, עליו לחיות חיי אדיקות דתית על פני כדור הארץ. כנזיר הוא נודע כמי שמסוגל לסבול ייסורים גופניים חריגים, והיה באופן שגרתי מזמר מזמורי תהלים כשהוא עומד בתוך נהר טוויד גם כאשר הנהר היה קפוא.

בעת היותו מוגדר כמת, דריית'לם תיאר חוויה שבה נערך לו סיור של העולם הבא על ידי ישות עליונה רוחנית. ב"חזון של דריית'לם", לנזיר לעתיד של מלרוז הוצג הגיהנום, כור המצרף, וגן עדן, ואף פגש חלק מהנשמות שם, אולם כניסתו לגן עדן נדחתה. כור המצרף היה מקום של חום או קור קיצוניים, גיהנום מקום שבו נשרפו נשמות בעודם "חיים", העולם הבא (Heaven), מקום של אור חזק, וגן עדן (Paradise) מקום עם אור גדול אף יותר. בתיאורו מסביר דריית'לם כי "כור המצרף" הוא מקום ביניים זמני המהווה שלב ביניים, בין גיהנום וגן עדן. כתוצאה מתאור זה, כונה על ידי היסטוריון מודרני "מבשר מרוחק של דנטה".

האזכור של כור המצרף בתוך הטקסט חיוני להבנת נקודת המבט הנוצרית על העולם הבא במאה השמינית לספירה. למרות שלא ידוע באיזה שלב בהיסטוריה הופיע כור המצרף בדת הנוצרית, "הרעיון של כור המצרף כנקודת היערכות בעולם הבא, עם תכונות מוכרות, תיאורי אנרגיה והצדקה תאולוגית, ושימוש פוליטי, פרץ על אחרית הימים נוף במאה השמינית." עולה מדבריו כי כור המצרף פעלה בתוך הכנסייה כתזכורת לאנשים שלא די בלהיות מזוהה כנוצרי כדי לקבל אוטומטית את הכניסה לגן עדן, ולא אחד חייב להקדיש את חייו לעבודת היוצר. לטובת מוטיב זה, בדה ניצל את דריית'לם כמודל לחיקוי, הצגתו כמי שבעבר היה בעילית ההדיוטות (מבחינת מעמד סוציו-אקונומי) יכול לשנות את חייו ולהוביל חיים אדוקים בתחומי הכנסייה.

חזון דומה של העולם הבא דווח מאוחר יותר על ידי בוניפאס, אשר תיאר את החזון של גיהנום על ידי נזיר ממוצ' ונלוק. לפני בדה ובוניפציוס, ה"*ויטה סנקטי פורסיי"*, ייחסה חזון דומה לגיבור משלה, Fursa, ובדה עצמו ציטט את החלק הזה.

דריית'לם נחגג מאה שנים מאוחר יותר על ידי "De pontificibus et sanctis Ecclesiae Eboracensis" של אלקווין. יותר ממאה שנה לאחר אלקווין, Ælfric מ-Eynsham חגגו את החזון, והאמינו כי הוא ניתן כדי להדריך אחרים. דריית'לם מכובד כנפטר ברשימת ה-Hugh Candidus של מלרוז. התאריך של יום החג הוא-1 בספטמבר.

## הערות שוליים

קטגוריה:חוויות סף מוות
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:ילידי 700
שארלוט אגלאה ד'אורליאן

**שארלוט אגלאה ד'אורליאן** (בצרפתית: **Charlotte Aglaé d'Orléans**; 20 באוקטובר 1700 - 19 בינואר 1761), הייתה בתו של פיליפ השני, דוכס אורליאן ואשתו של פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.

## ביוגרפיה
שרלוט אגלאה נולדה ב-20 באוקטובר 1700 בפאלה רויאל, פריז, לפיליפ השני, דוכס אורליאן ולפרנסואז מארי דה בורבון, בתם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ומאדאם דה מונטספן. בשנת 1714 הועלתה ההצעה לחתנה עם לואי ארמנד השני, נסיך קונטי, בנו של פרנסואה לואי, נסיך קונטי, אולם סבה לואי הארבעה עשר התנגד לכך. בשנת 1715 רצתה אמה לחתנה עם בן דודה לואי אוגוסט, נסיך דומבה, בנו של לואי אוגוסט, דוכס מיין, אולם שרלוט אגליי סירבה לכך. בשנת 1718 ניהלה שרלוט אגלאה רומן עם ארמנד דה וינרו דו פלסי, ולאחר שהוא נעצר בשל השתתפותו בקונספירציית סלאמארה, היא ביקשה מאביה (שהיה אז עוצר של המלך לואי החמישה עשר בן השמונה) לחון אותו.

לבסוף, ב-11 בפברואר 1720 התחתנה שרלוט אגלאה עם פרנצ'סקו ד'אסטה, נסיך מודנה בנישואים באמצעות שליח, וב-21 ביוני נערך טקס הנישואים הרשמי במודנה, ונדונייתה עמדה על 1.8 מיליון ליברות. זמן קצר לאחר החתונה חלתה שרלוט אגליאה באבעבועות שחורות ונטתה למות, ואף הוזמן אליה כומר שיתן לה את הסקרמנטים האחרונים, אולם במפתיע היא התאוששה ושבה לאיתנה. מצבם הכלכלי של שרלוט אגלאה ובעלה לא שפר עליהם, ובשנת 1727 הם נסעו לתקופה קצרה לצרפת, שם היא הרגישה לא רצויה, ובשנת 1728 הם עברו להתגורר בגונובה.

במהלך מלחמת הירושה הפולנית נכבשה דוכסות מודנה על ידי הצבא הצרפתי, ובשל כך הם נאלצו לעבור לבולוניה. בשנת 1734 הם נסעו שוב לפריז, אולם אמה ואחיה לא התייחסו אליה כלל. במהלך שהותה בצרפת התגלע ויכוח בינה לבין אחותה לואיז אליזבת ד'אורליאן, אולם משפחתה צידדה באחותה והתייצבו נגדה. אף על פי כן שרלוט אגליי העדיפה את החיים בצרפת, וניסתה להישאר שם כמה שיותר זמן. בשנת 1737 מת חמיה רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ובעלה עלה לשלטון במקומו, אולם למרות זאת היחס אליה ממשפחתה לא השתנה. בקיץ 1739 חזרה שרלוט אגלאה למודנה, ופתחה בטיפוח חצרה וחיי התרבות בה. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית ברחה שוב שרלוט אגליי לצרפת, ושהתה שם תקופה ארוכה, שבמהלכה היא חיתנה שתיים מבנותיה עם נסיכים צרפתיים, ותפסה עמדה פוליטית בחצר המלוכה.

לאחר תום מלחמת הירושה האוסטרית ביקש פרנצ'סקו שוב ושוב מאשתו לחזור אליו למודנה, אך שרלוט אגלאה הערימה שוב ושוב מכשולים על כך, משום שלא רצתה לוותר על החיים הזוהרים והנוחים בוורסאי. כשחזרה לבסוף למודנה בשנת 1759, בעלה, שלא האמין שיראה אותה שוב, ניהל מערכת יחסים עם האלמנה מארזה סימונטי, תרזה די קסטלברקו. הדוכסית נשארה רק חודשיים במודנה וחזרה לצרפת, שם היא בילתה את שנותיה האחרונות לפני שמתה כשהיא חולה וסובלת מדיכאון ב-19 בינואר 1761.

## משפחתה
ב-11 בפברואר 1720 התחתנה שרלוט אגליי עם פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
* אלפונסו ד'אסטה (1723–1725).
* פרנצ'סקו קונסטנטינו ד'אסטה (1724–1725).
* מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה (1726–1754), התחתנה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר.
* ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (1727–1803), התחתן עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
* מטילדה ד'אסטה (1729–1803).
* ביאטריס ד'אסטה (1730–1731).
* ביאטריס ד'אסטה (1731–1736).
* מריה פורטונטה ד'אסטה (1731–1803), התחתנה עם לואי פרנסואה ז'וזף, נסיך קונטי.
* בנדטו פיליפו ד'אסטה (1736–1751).
* מריה אליזבטה ארנסטינה ד'אסטה (1741–1774), התחתנה עם קרלו סלומונה, רוזן סראבאל.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:ילידות 1700
קטגוריה:נפטרות ב-1761