open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
השערת abc

**השערת abc** היא השערה מרחיקת לכת בענף האנליזה הדיופנטית של תורת המספרים, שהציעו ז'וזף אוסטרלה (Joseph Oesterlé) ודויד מסר (David Masser) בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. ההשערה ידועה לפיכך גם בשם **השערת אוסטרלה-מסר**. ההשערה מכלילה משפטים חשובים והשערות מרכזיות בתחום, ובהם משפט פאלטינגס וגרסה חלשה של המשפט האחרון של פרמה. לפי ההשערה, אם a,b,c הם מספרים זרים המקיימים a+b=c, אז הרדיקל \operatorname{rad}(abc) אינו קטן בהרבה מ-c. זהו נוסח עבור מספרים שלמים של משפט מייסון-סטותרס על פולינומים. 

באוגוסט 2012 הודיע המתמטיקאי היפני שיניצ'י מוצ'יזוקי (Shinichi Mochizuki) כי הוא פיתח גישה חדשה, "תורת טייכמולר בין-מרחבית" (inter-universal Teichmüller theory), המובילה לדבריו להוכחה של השערת abc. מומחים בגאומטריה לא קומוטטיבית העריכו שיש בגישה זו תוכן של ממש, אם כי קשה לראות בשלב זה יישומים אחרים של התורה. למרות שיתוף פעולה מסוים מצידו של מוצ'יזוקי, וכנסים שנערכו בניסיון לפענח את ההוכחה, הבעיה מתקדמת באיטיות. בסוף 2017 התקבלו מאמריו של מוצ'יזוקי לפרסום בכתב העת של ה-
Research Institute for Mathematical Sciences של אוניברסיטת קיוטו, שבו מוצ'יזוקי הוא העורך הראשי. מומחים מובילים עדיין אינם רואים בכך ראיה לנכונותה של ההוכחה http://www.math.columbia.edu/~woit/wordpress/?p=9871.

## ההשערה
לכל \epsilon>0 יש לכל היותר מספר סופי של שלשות של מספרים זרים a,b,c המקיימות a+b=c ו- c>\operatorname{rad}(abc)^{1+\epsilon}, כאשר \operatorname{rad}(abc) היא מכפלת הגורמים הראשוניים השונים של המכפלה abc. הגרסה האפקטיבית של ההשערה קובעת שאין פתרון למשוואה a+b=c עבור a,b,c זרים המקיימים c > [\operatorname{rad}(abc)]^2.

עבור רוב המספרים, הרדיקל \operatorname{rad}(n) הוא מסדר הגודל של n, ורק לעיתים נדירות הוא קטן בהרבה: זה קורה כאשר n מתחלק בחזקה גבוהה של גורם ראשוני. למשל, \operatorname{rad}(2^4\cdot3^5)=2\cdot 3=6 \ll 2^4\cdot 3^5=3888. משום כך, בדרך כלל יהיה הרדיקל של abc גדול מ-c. שלשות כמו 3+125=128 שבהן הרדיקל קטן, \operatorname{rad}(3\cdot 5^3\cdot 2^7)=30 , הן נדירות למדי. יש אמנם מספר אינסופי של שלשות שעבורן c>\operatorname{rad}(abc), אבל על-פי ההשערה, אם מחזקים את האי-שוויון הזה מעט ודורשים c>\operatorname{rad}(abc)^{1+\epsilon}, יש לו כאמור רק מספר פתרונות סופי.

## קישורים חיצוניים
* 
* "Around ABC", Preda Mihaiescu, The European Mathematical Society Newsletter, pp. 29-34, Sept. 2014.
* 

קטגוריה:בעיות פתוחות בתורת המספרים
פסיכו (תוכנית טלוויזיה)

**פסיכו** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית העוסקת בטלפתיה, בהנחייתו של נמרוד הראל ובהשתתפות אורח של אמיר לוסטיג, המשודרת החל מאוגוסט 2012 בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת. במסגרת התוכנית, הראל מבצע פעילויות של אחיזת עיניים, טלפתיה, דמיון מודרך NLP וסוגסטיה על אנשים ברחוב.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2012
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
מוחמד עודה

**מוּחַמַּד דאוּד עוֹדֶה** (בערבית: **محمد داود عودة**; 19 במאי 1937 – 3 ביולי 2010) הידוע בכוניה **אבו דאוד**, היה פלסטיני ממנהיגי ארגון פת"ח, ממקימי ארגון ספטמבר השחור ומיוזמי ומתכנני טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים בשכונת סילוואן והתגורר בה עד לשנת 1967. באותה שנה לאחר מלחמת ששת הימים, עבר עם משפחתו לירדן שם התגייס לארגון אש"ף. בשנת 1970 היה ממייסדי ארגון פת"ח ושנה לאחר מכן, בשנת 1971, היה מבין אלה שהקימו בחשאי את הארגון "ספטמבר השחור", שהוקם על מנת לנקום את גירושם של הארגונים הפלסטינים מירדן שנה קודם לכן, במה שכונה חודש ספטמבר השחור. כאחד ממנהיגי הקבוצה, היה אחראי לתכנון טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בשנת 1972 בה נרצחו 11 ספורטאים ישראלים.

לאחר פעילותו בארגון ספטמבר השחור חזר עודה לפעילותו בפת"ח ואש"ף ופעל בשיתוף פעולה הדוק עם אבו איאד וגורמים נוספים בארגון. בפברואר 1973 נעצר בירדן לאחר שנחשד והודה בתכנון פיגוע נגד מטרות במדינה, אולם לאחר כמה חודשים שוחרר במסגרת חנינה כללית שהעניק המלך חוסיין לאסירים בארצו. לאחר מכן פעל בלבנון ובמהלך מלחמת האזרחים בלבנון פיקד על קבוצות פלסטיניות חמושות. בינואר 1977 נעצר בצרפת לאחר שביקר בה תחת זהות בדויה. מערב גרמניה ביקשה את הסגרתו אולם בגלל פגמים בבקשת ההסגרה וככל הנראה בגלל חוסר רצון של צרפת להתעסק עם הארגון, הוא לא הוסגר ושוחרר ממעצרו. שחרורו זכה למחאות רבות בעולם, בהן של ארצות הברית וישראל. הוא טס לאלג'יריה ולאחר תקופה ממושכת שב לירדן.

ב-1 באוגוסט 1981 נורה עודה בידי אלמוני כאשר ישב בבית הקפה של מלון סופיטל ויקטוריה בוורשה. הוא נפצע וטופל תחילה בבית חולים מקומי ולאחר מכן במזרח גרמניה. עודה ייחס את ניסיון ההתנקשות למוסד ואמר כי מדובר בתגובת נקם על טבח הספורטאים במינכן.

לאחר החתימה על הסכמי אוסלו בשנת 1993, הוענקה לעודה חנינה והוא שב לרמאללה, ולאחר כמה שנים עבר עם משפחתו לסוריה והתיישב בה. בתקופה זו הרבה לדבר והעניק ראיונות לאל ג'זירה ולתקשורת הבינלאומית על חייו ועל אירועי מינכן. בשנת 1996 הותר לעודה לעבור בישראל כדי שיוכל להשתתף בוועידה של אש"ף שהתקיימה ברצועת עזה במטרה לבטל את הסעיף באמנת אש"ף הקורא לחיסולה של מדינת ישראל.

בשנת 1999 פרסם את ספרו "פלסטין: מירושלים למינכן", בו הודה לראשונה כי היה שותף לטבח במינכן וגולל את חלקו בפרשה. כמה שנים לאחר מכן, כאשר פורסם הסרט מינכן, התראיין על כך וסירב להתנצל על חלקו באירוע.

ב-3 ביולי 2010 מת עודה בבית חולים בדמשק מאי-ספיקת כליות. הוא נקבר במחנה הפליטים אל-ירמוכ בדרום העיר דמשק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן
קטגוריה:מורים
קטגוריה:נפגעי התנקשויות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1937
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2010
קסקט

ממוזער|220px|קסקט
**קסקט** (מצרפתית: **Casquette**; ביטוי הקטנה של casque – כובע) או **כובע שטוח** הוא כובע עגול ורך, ללא שוליים ועם תיתוֹרָה נמוכה ונוקשה מלפנים. כובעים אלו מיוצרים לרוב מ טוויד (הגרסה הנפוצה ביותר), צמר, כותנה או עור (הגרסה הפחות נפוצה). הכובעים לרוב מכילים ריפוד משי מבפנים.

## היסטוריה
[ממוזער|דמויות החובשות כובע שטוח מתוך הציור [חתונה כפרית של פיטר ברויגל האב המתאר חתונה בימי הביניים]]
הכובע השטוח התפתח מכובעים פשוטים יחסית שהיו פופולריים בימי הביניים. כובעים אלו כונו 'בונט'. בשנת 1571 העביר הפרלמנט האנגלי חוק שקבע שכל הגברים מעל גיל 6 חייבים לחבוש כובעי צמר בימי ראשון ובחגים - במטרה לחזק את ייצור הצמר המקומי. אצילים ובעלי תארים קיבלו פטור מחובה זו כיוון שחבשו כובעים מחומרים איכותיים ויקרים יותר. על אף שהצו בוטל ב-1597, הוא סייע בביסוסו של הכובע השטוח, שהיה כובע הצמר הזול ביותר בנמצא, ולזיהויו עם העניים, פשוטי העם והמעמד העובד.

עד סוף המאה ה-19 נשאר הכובע השטוח פופולרי בקרב גברים ממעמד הפועלים בבריטניה, כיוון שהוא קל להכנה, זול יחסית ופשוט לניקוי ולאכסון. לאורך הזמן השתרש הכובע גם בקרב גברים עשירים יותר שהשתמשו בו במהלך פעילויות ספורטיביות כמו רכיבה וגולף (אחד מכינויי הכובע הוא 'כובע גולף'). מבריטניה, נדד הכובע גם למדינות נוספות, דוגמת איטליה, בו הוא נפוץ בעיקר בסיציליה בשם **קופולה** (Coppola).

על אף שבישראל כובעים אלו מזוהים לעיתים עם אוכלוסייה מבוגרת, בעשורים האחרונים הכובע חזר להיות אופנתי בקרב צעירים רבים, ובמיוחד מוזיקאים ושחקנים, חלקם נוהגים לחבוש את הכובע הפוך. בציבור הדתי בישראל נהוגה חבישת קסקט בקרב חוזרים בתשובה ודתיים המנסים להתערות בחברה החילונית. הקסקט משמש כתחליף לכיפה וחבישתו מהווה ניסיון לטשטוש הזהות הדתית המתבלטת בחבישת הכיפה.

## סוגים
שני הסוגים המרכזיים של כובעי קסקט הם כובע פשוט או **כובע אייבי** (Ivy cap) ו**'כובע מוכרי עיתונים**' (Newsboy cap). כובעי אייבי המכונים גם 'כובעי גולף' או 'כובעי נהג מונית', עשויים חתיכת בד מרכזית אחת, התפורה לשוליים והנמשכת לכיוון מצחייה קשיחה. כובעים אלה הם שטוחים יחסית ונראים מצידם בצורה משולשת. כובעי מוכרי עיתונים או כובעי 8 פאנלים עשויים על פי רוב ממספר חתיכות בד משולשות התפורות זו לזו כך שקודקודיהם נפגשים בראש הכובע בו נתפר על פי רוב כפתור. גם לכובעים אלה מצחייה קשיחה ופעמים רבות הם משוכים לכיוונה, אולם הם בעלי מראה 'נפוח' יותר מכובע אייבי.

סוג נוסף של כובע שטוח הוא **כובע ימאים**, כובע עגול בעל מצחיה קצרה שנפוץ לאורך הרבע הראשון של המאה ה-19 ככובע עבודה, בייחוד בקרב ימאים ועובדי מפעלים באירופה, וצבר פופולריות גדולה ברוסיה, ובפרט בקהילה היהודית בה בתגובה לשלטונות הצארים שאסרו על כיסוי ראש יהודי מסורתי יותר ברוסיה של המאה ה-19 במסגרת גזרת הלבוש באימפריה הרוסית.

## גלריה

Cap MET CI41.50.jpg|כובע צמר שטוח מאנגליה משנת 1520 לערך
Eight panel.JPG|כובע מוכרי עיתונים
File:Casquette marine.jpg|כובע ימאים
Frank Hinkey close shot (American Football book).jpg|תצלום משנת 1919 של שחקן הפוטבול האמריקני פרנק הינקי
Klaus Meine.jpg|הקסקט הפך לסימן ההיכר של ידוענים שונים, בהם הזמר קלאוס מיינה אשר נוהג לחבוש אותו הפוך
Pablo picasso 1.jpg|פבלו פיקאסו עם קסקט
File:Kfar Chabad (997009452978805171.jpg|חסיד חב"ד חובש כובע קסקט בכפר חב"ד, 1950.


## קישורים חיצוניים

* מדריך לחבישת כובע קסקט (באנגלית)

## הערות שוליים

קטגוריה:כובעים
קלפאק

200px|ממוזער|שמאל|דרווישים טורקים החובשים קלפאקים, בציור מאת הצייר הרוסי וסילי ורשצ'אגין
[200px|ממוזער|שמאל|[מוסטפא כמאל אטאטורק, חובש כובע מסוג קלפאק]]
**קלפאק** (בטורקית: **kalpak**; בקזחית: **қалпақ**; בקירגיזית: **калпагы**; בבולגרית, סרבית ורוסית: **калпак**) הוא כובע גבוה בצורת חרוט או חרוט קטום או חרוט קטום הפוך, מעוגל, בדרך כלל עשוי מלבד, עור כבשים או פרווה, שנוהגים לחבוש גברים במרכז אסיה, קווקז, איראן, טורקיה, בולגריה וסרביה. יכול להיות עם שולי פרווה או חסר תיתורה.

המילה "קלפאק" נכנסה לשפות סלאביות בבלקן - בולגרית, סרבית, וגם במזרח אירופה - רוסית ואוקראינית - "קולפאק", "קובפאק".

ברוסית מכנים "קולפק" סוגים רבים של כובעים - הכובעים של הליצנים ("דוראצקי קולפאק" дурацкий колпак, "שוטובסקי קולפאק" Шутовской колпак), המצוידים לפעמים בפעמונים, הכובע של הטבחים או שפים ("פובארסקוי קולפאק" Поварской колпак), מצנפת לילה ("נוצ'נוי קולפאק" Ночной колпак), וכך נקראות גם המצנפת הפריגית והקסדה היוונית העתיקה.

בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל מדי הנוטרים ממשטרת היישובים העבריים כללו קלפאקים (בערבית - קלבּק). עד שנות ה-50 של המאה ה-20 השתמשו בקלפאק גם שוטרים במשטרת ישראל.

## הקולפאק אצל יהודי פולין

מקור המנהג הוא מפולין "בפולין הונהג אות קלון בשנת 1285, ויהודים רבים היו חייבים ללבוש מלבושים ארוכים, לחבוש קולפאק (כובע פרווה אצטווני) ולחגור מטפחת במקום חגורה.

במרוצת הדורות נתקדש לבוש זה על ידי היהודים וכאשר עלתה ההצעה ב 'סיים' (בית המחוקקים) בשנת 1789, לכפות על היהודים שיהיו לבושים ככל האזרחים, התנגדו הרבנים וראשי הקהילות ורוד בה גזירה נגד היהדות".

### מילים נגזרות
*בהשפעה אוקראינית עברה המילה "קולפאק" גם ליידיש, בצורה "קולפיק" המציינת כובע גבוה מפרווה חומה הנהוג אצל חלק מהרבנים החסידים.
*ברוסית ואוקראינית מ"קולפאק" נגזרה גם המילה "קלובוק" המציינת ברוסיה ובאוקראינה את הכובעים המיוחדים של ראשי הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית או פראבוסלבית (פטריארכים, בישופים) ושל ראשי הכנסייה "היוונית-קתולית" (המאוחדת עם רומא) מאוקראינה.
*תושבי הרי טאטרה חובשים כובעים לבד נמוכים הנקראים "קלובוק" Kłobuk. כובעים דומים חובשים גם החיילים שביחידות ההרריות של חיל הרגלים הפולני.
גם בהרי הקרפטים ההוצולים חובשים כובעים דומים הקרויים klobuk.
*אצל שכניהם הרומנים מחבל אואש בחבל מרמורש חובשים כובעים קטנים אופייניים הקרויים "קלופ" (clop).

### אתנונימים
[שמאל|250px|[גפירים בכפר סבא בשנת 1933|ממוזער]]
שם הכובע הזה כלול באתנונימים של שתי קבוצות ממוצא טורקי:
*הקאראקלפאקים (כלומר "קלפאק שחור") החיים באוזבקיסטן, בה יש להם רפובליקה אוטונומית משלהם
*ה"צ'רנייה קלובוקי", (Чорні Клобуки), כינוי רוסי-אוקראיני בעל אותה משמעות (קלפאקים שחורים), שניתן לאוכלוסייה חצי-נוודית מהמאה ה-11–13.

## ראו
* קולפיק
* באסבי

## קישורים חיצוניים

*"calpack" in Merriam-Webster.dictionary

## הערות שוליים

קטגוריה:כיסויי ראש
חורבת דובה

**חורבת דוּבָּה** הוא אתר ארכאולוגי השוכן על גבעה בסמוך לכביש המוביל מכביש 672 לקרן הכרמל. האתר שוכן על פסגה המתנשאת לרום של 475 מטר.

באתר שרידי מבנים מהתקופה הרומית והתקופה הביזנטית. השרידים נמצאים חלקם בפסגת הגבעה וחלקם על גבי המדרון. מהמבנים שרדו חלקי קירות, דפנות של דלתות ומשקופים, מפתנים ואבני פותה. בנוסף שרדו במקום בורות מים ושרידי בתי בד. באתר נמצא סרקופג חצוב בסלע, שחציבתו לא הסתיימה. כ-200 מטר מצפון מערב לחורבה נמצאים שרידי גת. בור האיסוף גודלו 2 על 1.3 מטר. אל הבור מגיעה תעלה רדודה שתחילתה במשטח דריכה ששטחו 2 על 2.3 מטר.

מסורת מקומית נוצרית מייחסת לאתר את מקום העימות בין אליהו הנביא ונביאי הבעל.

## לקריאה נוספת
*מנחם מרקוס, **הר הכרמל סקר נוף ומסלול טיול**, הוצאת רשות הטבע והגנים, 1997, עמ' 94

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בכרמל
מוזיאון המזגגה

ממוזער|250px
**מוזיאון המזגגה** הוא מוזיאון לארכאולוגיה ולזכוכית, השוכן במבנה שהיה בעבר מפעל לייצור בקבוקי זכוכית ליין, פרי יוזמה של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
כיום מוצגים במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים מחפירות תל דור, תותחים של צבא נפוליאון, ממצאי קרבות, כלי זכוכית ופסיפסים.
במוזיאון מוצגות תערוכות מתחלפות של אומנות מודרנית בקרמיקה וזכוכית.
בסמוך למוזיאון מוצגת מעגן מיכאל II (ספינה) שהיא העתק מדויק של ספינה יוונית בת 2,400 שנה.
המוזיאון שוכן בקיבוץ נחשולים.

## היסטוריה
מבנה המזגגה נבנה בשנת 1891 על ידי הברון רוטשילד במטרה להקים מפעל לייצור בקבוקי זכוכית עבור היקבים בראשון לציון וזכרון יעקב. למנהל המזגגה מונה מאיר דיזנגוף. הניסוי נכשל והמבנה ננטש לאחר כשלוש שנים. בשנת 1980, לאחר שהמבנה היה נטוש 85 שנה, הוחלט כי יוקם בו מוזיאון. היה זה לאחר עריכת חפירות ימיות באזור וחפירות יבשתיות בתל דור. מרבית הממצאים מהחפירות מהעיר דור מוצגים במוזיאון.

במוזיאון יש חדרי תצוגה מרהיבים וסרטים המציגים את סיפור מפעל המזגגה, מוצגים מזכוכית עתיקה עד זכוכית בת ימינו, תערוכות מתחלפות של אומני זכוכית, והסבר של סוד הפקת צבע התכלת שהופק בתל דור בתקופות קדומות מהחילזון ארגמון קהה קוצים. בין המוצגים שברי חלזונות, בריכות אגירה, מתקן הפקה, צמר צבוע, שברי כדים ובהם שרידי צבע בן 2,500 שנה.

היות שהתגלו בחוף הים גם תותחים, רובים, כידונים וחומרי נפץ ממסע נפוליאון בארץ ישראל, הוכן מיצג ובו תיעוד לילה דרמטי אחד בחודש מאי 1799, עדות לנסיגתו של נפוליאון מעכו ליפו שבמהלכה הושלכו אמצעי הלחימה בחוף.

חפצי נוי, כלי תמרוקים, סירי בישול ואפייה, כלי אריגה וטווייה אשר נמצאו בעתיקות אפשרו להקים חדר תצוגה לנושא המשפחה: דמויות של נשים הנושאות על גבן חפצים, כמו כלי חרס מעוטרים בסגנון יווני וכן תבליטי מתכת, שנהב ופסלונים.

בחדר מיוחד מודגם הביצוע של חפירה תת-ימית. במקום גם ממצאים שנמשו מתוך ספינה עתיקה.

ממצאים רבים קשורים להיותה של דור עיר נמל חשובה, שקיימה מסחר בינלאומי ער, ובהם גם חפצי מותרות שנסחרו דרך הים באותה עת. חיצי הבליסטראות ואבני הקלע שנמצאו מהווים עדות למלחמות שעברו על העיר.

מבנה המזגגה מארח את החפירה הארכאולוגית המתקיימת בתל דור ומשמש כמקום לעיבוד ולרפאות הממצאים על ידי המשלחת הארכאולוגית הפועלת במקום.

בסמוך למוזיאון מוצגת מעגן מיכאל II (ספינה) שהיא העתק מדויק של ספינה יוונית עתיקה בת 2,400 שנה.

## קישורים חיצוניים

* אתר מוזיאון המזגגה
* "ספינת תורן לבית המזגיגה בתנטורה", "המליץ", 24 בספטמבר 1893. העתק באתר: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נחשולים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:מועצה אזורית חוף הכרמל: מבנים
קטגוריה:קיבוצים: מוזיאונים
החברה לפיתוח גוש עציון

250px|ממוזער|שמאל|סמליל
250px|ממוזער|שמאל|הסמליל הקודם של החברה לפיתוח גוש עציון
**החברה לפיתוח גוש עציון** היא חברה עירונית שמספקת לתושבי גוש עציון שירותי הסעות (אוטובוסים ומיניבוסים) שירותי פיתוח ובנייה, תחנות דלק, פארק תעשיות קניון מסחרי בשם מרכז הרים בצומת גוש עציון ומרכז מסחרי רחב.
החברה כיום מנוהלת על ידי מועצה אזורית גוש עציון. יו"ר החברה הוא ראש מועצת גוש עציון ירון רוזנטל. מנכ"ל החברה הוא אמיתי רויטמן.
החברה הוקמה בשנת 1984 על ידי היישובים בגוש עציון, כזרוע כלכלית שתסייע בפיתוח המרחב העסקי והכלכלי של גוש עציון.

החברה מעסיקה כ-300 עובדים ובעלת שני תווי תקן בתחום הבטיחות והתעבורה: ISO 9001 ו-ISO 9301.

## חטיבות החברה
250px|ממוזער|שמאל|אוטובוס החברה לפיתוח גוש עציון, בעיצוב החדש
250px|ממוזער|שמאל|אוטובוס החברה לפיתוח גוש עציון, בעיצוב הישן
### תחבורה
באחריות חטיבת התחבורה כ-200 אוטובוסים ומיניבוסים. החברה מבצעת כאלף נסיעות מדי יום. בתחבורה הציבורית ובתחבורה הפרטית. בין לקוחות החברה אגד, צה"ל ומוסדות חינוך.

### מוסך
מוסך החברה ממוקם בפארק תעשיות גוש עציון הסמוך למועצה המקומית אפרת. המוסך מעניק טיפולים לכל רכבי החברה: אוטובוסים, מיניבוסים ורכבים פרטיים.

### בניה
חטיבת הבניה מתמודדת על מכרזים בגוש עציון ומחוצה לו ובונה מבני ציבור כדוגמת גני ילדים ובתי ספר וכן בתים פרטיים.

### נכסים תעשייה ומסחר
לחברה מספר מתחמי מסחר ותעשייה בגוש עציון המנוהלים על ידי דני אילן - מנכ"ל חברות הבת. אלה כוללים קניון מסחרי בשם קניון הרים בצומת גוש עציון, תחנת דלק ושני פארקי תעשייה: פארק תעשייה גוש עציון ופארק תעשייה במזרח גוש עציון. לחברה בית דפוס הפועל באזור המסחרי של אלון שבות.

## היסטוריה
החברה נוסדה בידי תושבי גוש עציון בשנת 1984 למטרת פיתוח יישובי גוש עציון. בשנת 2000 באינתיפאדה השנייה החברה שימשה מתן הסעה ברכבים ממוגני ירי והייתה החברה היחידה בארץ שנתנה שירות הסעה ממוגן ירי באזורי יהודה ושומרון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
ג'ורג' האריס

[ממוזער|[שד טסמני (למעלה) וזאב טסמני, חריטה ע"פ ציור של האריס.]]

**ג'ורג' האריס** (באנגלית: **George Prideaux Robert Harris**; 1775 – 1810) היה סגנו של הסוקר בימיה הראשונים של טסמניה שבאוסטרליה,  מהקמת המושבה הבריטית ב-1803, ועד מותו ב-Hobart Town בשנת 1810.
הוא היה גם מגלה ארצות, אמן וחוקר טבע אשר תיאר רבים מהצמחים ומחיות הכיס הקיימים באי, כולל השד הטסמני והזאב הטסמני.

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:נפטרים ב-1810
דני כהן (מדען מחשב)

**דני כהן** (9 בדצמבר 1937 – 12 באוגוסט 2019) היה מדען מחשבים ישראלי-אמריקאי שהתמחה ברשתות מחשבים. הוא היה מעורב בפרויקט ARPAnet וסייע בפיתוח יישומים יסודיים שונים לאינטרנט. כהן היה אחת הדמויות המרכזיות מאחורי ההפרדה של TCP ו-IP (הגרסאות המוקדמות של TCP לא כללו שכבת IP נפרדת); הפרדה זו אפשרה מאוחר יותר את יצירת UDP.

חבר האקדמיה הלאומית להנדסה האמריקאית ו"חבר כבוד" של IEEE. בשנת 2012 הפך לישראלי הראשון שנכנס ל.

## ביוגרפיה
כהן נולד בחיפה. אמו, דורית אוסטרייכר, עלתה מהונגריה ואביו - דויד, עלה מארצות הברית. אחיו גידי נפטר כפעוט בשל מום מולד בלב.

כהן התגייס לנח"ל המוצנח ונלחם במבצע קדש ב-1956. הוא סיים תואר ראשון בפקולטה למתמטיקה בטכניון ב-1963. ב-1965 עבר ל-MIT בארצות הברית. ב-1969 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד בהנחיית איוואן סאת'רלנד, עימו פיתח בהמשך את אלגוריתם כהן-סאת'רלנד (על שם שניהם) ל'חיתוך קווים'.

ב-1967 כהן פיתח את מדמה הטיסה וכן את מדמה המכ"ם, שרצו לראשונה בעולם על מחשב לא ייעודי. ב-1981 הוא המיר את מדמה הטיסה לכזה שירוץ על גבי ה-ARPANet (קודמתה של רשת האינטרנט דהיום). המדמה החדש השתמש באלגוריתם אותו פיתחו כהן וסאת'רלנד.

בין 1969–1973 עבד כהן בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטת הרווארד וגם ב-Caltech - המכון הטכנולוגי של קליפורניה, וכן הצטרף לאוניברסיטת דרום קליפורניה לשם פיתוח תהליך להעברת קול על גבי רשת ה-ARPANet (מה שכעבור זמן התפתח ל-VoIP), ובדומה - גם להעברת וידאו. במקביל הוא עבד על מספר מיזמים שהבשילו, לימים, לאינטרנט המוכר לנו כיום.

כהן היה ידוע, בין השאר, כמי שטבע את הביטויים little-endian ו-big-endian, בקשר לסדר בתים, או לפעמים ביטים, במחשוב, במאמרו שפורסם ב-1980, בו השווה את הנושא לקונפליקט המופיע ברומן הסאטירי מ-1726 "מסעי גוליבר" מאת ג'ונתן סוויפט.

כהן נשא לאשה ב-1961 את שושנה בראונר (מורה למוזיקה) ובהמשך התגרשו. הוא התחתן בשנית עם דליה היליג (אותה הכיר ב-ARPANet) ב-1982, וממנה התגרש ב-1996. מאשתו הראשונה נולדה לו בת - אורלי - שנהרגה בתאונת דרכים ב-1993; מנישואיו השניים נולד בנו דוד.
בשנותיו האחרונות הוא סבל ממחלת פרקינסון.

דני כהן נפטר בביתו, בפאלו אלטו שבארצות הברית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
רשימת יצירות מאת אנטוניו ויוואלדי

ממוזער להלן מובאת רשימת היצירות מאת אנטוניו ויוואלדי מלחין איטלקי מתקופת הבארוק.

## יצירות עם מספרי אופוס
להלן רשימת יצירותיו של ויוואלדי שפורסמו בחייו וקיבלו מספר אופוס.

### אופוס 13 הבדיוני
אופוס 13, "Il pastor fido" המיוחס לוויוואלדי הולחן למעשה על ידי ניקולס שדביל שהתחזה לו. היצירה כוללת שש סונטות לאבוב פיקולו, וייל (vielle, וריאציה ישנה לכינור), חלילית, חליל צד, אבוב או כינור ובאסו קונטינואו.
היצירה פורסמה ב-1737 על ידי מוציא לאור שסיכם עם שדביל לפרסם יצירות שלו בשמו של ויוואלדי ולהעביר את הרווחים לשדביל. ההסכם תועד על ידי המוציא לאור במסמך נוטריוני ב-1749.

## קונצ'רטי, סינפוניות וסונטות
להלן רשימת יצירותיו של ויוואלדי שלא קיבלו מספר אופוס וממוספרים על פי רשימת ריום:

## אופרות

## [[מוזיקה דתית]]

## [[קנטטה|קנטטות]]

## קישורים חיצוניים

* כל צורות מיון היצירות של ויוואלדי

## הערות שוליים

קטגוריה:קטלוגים מוזיקליים
קטגוריה:יצירות מאת ויוואלדי
קטגוריה:רשימות בנושא מוזיקה
קסנוקרטס

**קסנוקרטס** איש כלקדון חי בין השנים 396/5 – 314/3 לפנה"ס. היה פילוסוף יווני ותלמידו של אפלטון. בהמשך ימיו שימש ראש האקדמיה באתונה. המידע אודותיו מועט. מרשימת חיבוריו הארוכה שמביא דיוגנס לארטיוס, ושמהם לא שרד דבר, עולה שעיקר ענינו היה בשאלות של מוסר, ובעיקר בצד המעשי הנוגע למוסר מאשר לבירור התאורטי.

על תלמידיו של קסנוקרטס נמנים הפילוסופים: זנון מקיטיון וקראנטור.

## פילוסופיה
### אפיסטמולוגיה
בתחום האפיסטמולוגיה קסנוקרטס קבע חלוקה ברורה יותר של שלושת ענפי הפילוסופיה, ביחס לחלוקה של ספסיפוס.

הוא מבחין בין שלוש רמות של הכרה: ידיעה, חישה ודעה.

הידיעה (episteme) מתייחסת למהות של גוף החשיבה הטהורה שלא מערבת את עולם התופעות.

חישה (aisthesis) היא המהות שעוברת לעולם התופעות.

דעה (doxa) מתייחסת למהות המאחדת תפיסה חושית והגיון טהור, למשל מהות הכוכבים.

הוא ביכר את הדעה, והשתדל, יותר מאפלטון, להציג את המתמטיקה כמתווכת בין הידיעה והתפיסה החושית.

### מתמטיקה
ידוע כי כתב ספרים בשם "על מספרים", "תורת המספרים" בנוסף על ספרים בגאומטריה.

פלוטרכוס כותב כי קסנוקרטס ניסה פעם לחשב את מספר ההברות האפשריות ליצירה על ידי צירופים של אותיות האלפא-ביתא. התוצאה הייתה 1,002,000,000,000 (רבבה ועשרים פעמים רבבי רבבות). ייתכן כי זהו הניסיון הראשון של ניסיון לפתור שאלה קומבינטורית העוסקת בתמורות.

קסנוקרטס תמך ברעיון של קווים וגדלים שאינם ניתנים לחלוקה, על מנת להתמודד עם הפרדוקסים של זנון.

## לקריאה נוספת

* The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p. 1628, s.v. Xenocrates


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר יוונים
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
אנקסארכוס

**אנקסארכוס** איש אבדרה (ביוונית: **Ἀνάξαρχος**; 320-380 לפני הספירה) היה פילוסוף, מורו של פירון. ליווה את אלכסנדר הגדול במסעו לאסיה. כתב חיבור על המלוכה, נושא שהיה לסוגה חשובה בתקופה ההלניסטית. דגל בתורה הסקפטית. השווה את המציאות לתפאורת-תיאטרון.

## לקריאה נוספת
* The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p. 86, s.v. Anaxarchus

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
פרקידס

**פרקידס איש [[סירוס (אי)|סירוס]]** (ביוונית עתיקה: ** Φερεκύδης**; המאה השישית לפנה"ס) היה פרוטו-פילוסוף יווני, ותלמיד של פיטאקוס.

הוא נודע כיווני הראשון שכתב פרוזה, על הולדת האלים ועל יצירת היקום. הוא היה תאולוג, והאמין באלמותיות הנשמה.

## לקריאה נוספת
* The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p. 1157, s.v. Pherekides

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
גלאוקון

**גלאוקון** (ביוונית: **Γλαύκων**; נולד ב-445 לפנה"ס באתונה) היה בנו של אריסטון ואחיו הגדול של הפילוסוף אפלטון.
הוא מוזכר בדיאלוגים שונים של אפלטון, אך הוא בולט בעיקר בחיבור "המדינה".

## הרפובליקה וגלאוקון
בספר השני של הרפובליקה הוא דן עם סוקרטס על היווצרות המדינה.
הדיון מתחיל מתוך הנחת היסוד ששותפות היא הכרחית כדי לספק את צורכי האדם, כך מפתח סוקרטס את שאלת המהות של כל אדם ואדם בקהילה.

בדיאלוג בספר השני של המדינה נוטה גלאוקון בעיקר להסכים עם סוקרטס, בנסיבות שונות הוא אף מנסה להתעמת, אך סוקרטס לכאורה מצליח להוכיח לו באמצעות שורה של שאלות לוגיות כי הוא טועה.

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
ארכיטס

**ארכיטס** איש טרנטום (טאראנטו של ימינו), (ביוונית: ** Ἀρχύτας ο Ταραντίνος**,  428–347 לפנה"ס), היה פילוסוף יווני מן האסכולה הפיתגוראית, ומתמטיקאי. חיפש פתרונות לבעיות מתמטיות ובהן בעיית הכפלת נפח הקובייה. עסק בזיקה שבין יחסים מתמטיים ומוזיקה. שימש גם כאיש צבא. שחרר את אפלטון מידיו של דיוניסוס מלך סירקוזי.
אחד מתלמידיו הוא אאודוקסוס מקנידוס.

## תרומותיו
### התקנים מכניים
ארכיטס נחשב לאחד ממייסדי המכניקה המתמטית. באמצעות יישום של סדרה של מושגים גאומטריים לחקר מבנים, קשרים ומפרקים, הוא ביסס את מדע המכניקה.
הוא לא רק יישם עקרונות מתמטיים לחקר מכונות, אלא גם תכנן ובנה מכונות חדשות. ב-425 לפנה"ס, הוא יצר את כלי הטיס הבלתי מאויש הראשון בכל הזמנים - ציפור מכנית שיכלה לעוף באמצעות הנעת כנפיה בדומה לציפור רגילה. את האנרגיה להנעת הכנפיים סיפק מכניזם אוטומטי שהיה מותקן בקיבתה. הציפור עפה לאורך 200 מטר בערך, ולאחר שכל האנרגיה שלה נוצלה היא נפלה לקרקע.

### מתמטיקה
ממוזער|עקום ארכיטס.
ארכיטס הוא שנתן לממוצע ההרמוני את שמו. הוא פתר את בעיית הכפלת הקובייה באמצעות שימוש בעקום שנקרא מאז על שמו "עקום ארכיטס".

## ראו גם
מקובל לייחס לו את המצאת הבורג.

## לקריאה נוספת
* The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p. 150, s.v. Archytas

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
ארנה דאס דונאס

**ארנה דאס דונאס** (בפורטוגזית: **Arena das Dunas**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנאטאל, בירתה של מדינת ריו גראנדה דו נורטה שבברזיל. האצטדיון תוכנן בעקבות בחירת נאטאל כאחת הערים אשר יארחו משחקי מונדיאל 2014 והוא ממוקם באתר בו עמד קודם האצטדיון "משאדאו". תכולתו הרשמית של ארנה דאס דונאס היא של 32,000 צופים, אך לעת המונדיאל הוגדלה תכולת האצטדיון לכ-38,958 צופים באמצעות יציעים זמניים.

ארנה דאס דונאס תוכנן להיות אצטדיון ידידותי לסביבה, וזכה בשני פרסים בתחרות של אדריכלות קורפורטיבית בברזיל. שם האצטדיון מתייחס לאזור הדיונות שבנאטאל, אשר משתרע על שטח גדול ומושך מספר רב של תיירים מברזיל ומחוץ לה. 

עבודות הבנייה החלו ב-15 באוגוסט 2011, איחור של 15 חודשים מהמתוכנן. האצטדיון נחנך ב-26 בינואר 2014.

## מונדיאל 2014
במסגרת מונדיאל 2014 נבחר האצטדיון לארח ארבעה משחקים משלב הבתים של הטורניר. להלן רשימת המשחקים שנערכו באצטדיון בזמן הטורניר. שעות המשחקים הן בזמן UTC-03.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור האצטדיון באתר פיפ"א. 
* מידע נוסף באתר The Stadium Guide. 
* 

דונאס
קטגוריה:ריו גראנדה דו נורטה
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2014
ג'קי סנדלר

**ג'קלין סמנתה "ג'קי" סנדלר** (באנגלית: **Jacqueline Samantha "Jackie" Sandler**; נולדה ב-24 בספטמבר 1974) היא שחקנית קולנוע, מדבבת ודוגמנית עבר אמריקאית שהתגיירה.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **ג'קלין סמנתה טיטון** (**Jacqueline Samantha Titone**) בעיר קורל ספרינגס, פלורידה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי, הוריה התגרשו כשהייתה צעירה. היא התגיירה לפני חתונתה עם אדם סנדלר.

במהלך לימודיה בתיכון היא החלה לדגמן, בהתחלה עבור פרסומות ארציות בפלורידה ובהמשך גם בפרסומות גדולות יותר.

## קריירה
בשנת 1999 פרצה ג'קי טיטון לתודעה כששיחקה את סאלי בסרט "הג'יגולו מת מצחוק", לצידו של רוב שניידר. שניידר התרשם ממנה והמליץ לחברו הטוב, אדם סנדלר, לתת לה תפקיד בסרט דרמה-קומית שסנדלר הצטלם אליו באותה העת "ביג דדי". טיטון קיבלה בסרט תפקיד קטן כמלצרית והייתה גם עוזרת מוזיקה. בשנת 2000, היא שיחקה את ג'נה בסרט "שטן על הזמן", לצידם של אדם סנדלר, ריס וית'רספון, פטרישה ארקט וקוונטין טרנטינו.

שנתיים לאחר מכן, טיטון קיבלה תפקיד ראשי בסרט האנימציה "8 לילות מטורפים" (העוסק בחנוכה), כשדיבבה את ג'ניפר. בסרט, לראשונה בקריירה שלה, טיטון קיבלה תפקיד משמעותי בסרט לצידו כוכב הוליוודי, אדם סנדלר.

בשנת 2003, דני דה ויטו הציע לה תפקיד כברמנית בסרט הקומדיה "דופלקס".

בשנת 2004, קיבלה סנדלר תפקיד קטן בסרט "50 דייטים ראשונים", לצדו של בעלה הטרי אדם סנדלר, ולצידה של דרו ברימור. בשנת 2006 שיחקה בקומדיית הספורט "חמים על הספסל" שביים דניס דוגן. בשנת 2007 הופיעה סנדלר בפרק אחד בסיטקום "מלך השכונה".

בשנת 2012 דיבבה סנדלר את מרתה בסרט "מפלצת של מלון". סנדלר גם גילמה את דמותה של ג'קי טרדיאו בשנת 2013, בסרט "מגודלים 2".

## אקטיביזם

## חיים אישיים
בשנת 2001 החלה טיטון לצאת עם השחקן והקומיקאי האמריקאי-יהודי אדם סנדלר, וב-22 ביוני 2003 השניים נישאו. טיטון שגדלה כנוצרייה, התגיירה בטרם נישואיה לסנדלר. לזוג שתי בנות שחקניות (כיכבו בסרט "את מה-זה לא מוזמנת לבת מצווה שלי"): סיידי סנדלר וסאני סנדלר.

## פילמוגרפיה

### קולנוע וסרטים

### טלוויזיה וסדרות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:גרות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
ליאת רגב

[260px|ממוזער|שמאל|במהלך הגשת תוכנית ב[רשת ב', אוקטובר 2016]]
**ליאת רגב** (נולדה ב-12 בפברואר 1974) היא מגישת רדיו וטלוויזיה ישראלית, בכאן ב' ובערוץ כאן 11.

## ביוגרפיה
נולדה בכפר ידידיה. משנת 1994 עוסקת בהגשה ועריכת תוכניות בטלוויזיה וברדיו. בערוץ 3 בכבלים הגישה את תוכנית האירוח "שישבת" ואת מהדורת החדשות המקומיות "זמן ירושלים". בערוץ הראשון הגישה את התוכניות "שעון החול" ו"בוקר טוב ישראל". בשנים 2003–2008 הגישה את תוכנית הבוקר "עניין אחר" ברשת ב'. הגישה את תוכנית התרבות "מאחורי הקלעים" בערוץ הראשון. ערכה והגישה ברשת ב' את התוכניות "סידורים לשבת" ו"עוד מעט שבת" בימי שישי ואת תוכנית האקטואליה "מעבירים לראשון" במוצאי שבת.

בערוץ הראשון הגישה את תוכנית האקטואליה "ערב טוב ישראל" ואת "המוסף". בנוסף, שימשה מנחה ב"תוכניות ספיישל" שונות בנושאי תרבות, יהדות ורוחניות, כגון סדרת התוכניות "התחדשות" ובה שיחות עם אנשי רוח. ב-2017 החלה להנחות את התוכנית "70 פנים" בכאן 11.

השתתפה במיזם "929 - תנ"ך ביחד" והגישה פינות יומיות עם הרב בני לאו באתר המיזם.

לאחר פטירתה של ענת דולב בפברואר 2016, הגישה את תוכנית הרדיו "בשלוש עם ענת דולב" ברשת ב'.

מפברואר 2018 מגישה את התוכנית "בחצי היום השישי" בכאן ב' ואת התוכנית "מעבירים לראשון" בשבת בערב.

ממרץ 2023 מנחה את הפודקאסט בזמן הזה הבוחן שאלות ציבוריות-הלכתיות בראי הספרות היהודית בשיתוף רבנים וחוקרים.

לרגב תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפילוסופיה יהודית מאוניברסיטת בר-אילן.

## קישורים חיצוניים

* ליאת רגב, באתר רשת ב'

## הערות שוליים

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרניות ומנחות
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:בוגרות התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:כפר ידידיה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
Lego House

**Lego House** (בעברית: **בית מלגו**) הוא הסינגל השלישי בסדרת הסינגלים מהאלבום "+" ומבוצע על ידי אד שירן. השיר אשר פורסם ב-11 בנובמבר 2011, נכתב על ידי אד שירן, ג'ייק גוסלינג וכריס לאונרד והופק על ידי ג'ייק גוסלינג.
השיר זכה במקום החמישי במצעד השירים הבריטי, בנוסף השיר זכה להופיע בתחנת ברדיו "BBC Radio 1" ובתחנת הרדיו "BBC Radio 2".

## רשימת השמעה

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אמיל נאוה
קטגוריה:בלדות פופ
או'בריאן

**או'בריאן** או **אובריאן** (באנגלית: **O'Brien**) הוא שם משפחה

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה איריים
גן החיות בקלקיליה

[ממוזער|שמאל|250px|[היפופוטם בגן החיות בקלקיליה, 2006]]
**גן החיות בקלקיליה** (בערבית: **حديقة الحيوانات الوطنية**, גן החיות הלאומי) הוא גן החיות היחיד שנמצא בשטחי הרשות הפלסטינית (לאחר סגירתו של גן החיות בעזה). שטח הגן הוא כ-20 דונם בהם חיים כ-170 בעלי-חיים,  כמו כן, במתחם גן החיות נמצא מוזיאון להיסטוריה של הטבע ובעלי החיים, מתחם שעשועים לילדים ומסעדה.

## אודות
גן החיות הוקם ונחנך בשנת 1986, ביוזמתו של ראש עיריית קלקיליה דאז. מרבית בעלי החיים שבו הגיעו מגני חיות בישראל. עם תחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 נאסרה הכניסה למבקרים שאינם מקלקיליה. 
במהלך שנות פעילות גן החיות נפגעו חלק מהחיות כתוצאה מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, למשל זברות שמתו משאיפת גז מדמיע וג'ירף שמת כשנבהל מקול ירי.
הווטרינר של גן החיות, ד"ר סמי חאדר, השתמש בידע שלו בפחלוץ לשימור חלק מהחיות.

במהלך השנים הוסיף הגן לקבל בעלי חיים מגני חיות בישראל, כגון גן החיות התנ"כי בירושלים והספארי ברמת גן, כחלק ממהלך שנועד לסמל את שיתוף הפעולה הפלסטיני-ישראלי. מאז הקמת גן החיות, סייע הווטרינר הישראלי, ד"ר מוטקה לויסון, בייעוץ לד"ר חאדר ובהעברת ציוד רפואי בשעות חירום. כמו כן, לויסון שימש כמתווך בעסקאות העברת בעלי-חיים לגן החיות וטיפל בחיות. 

בספטמבר 2004, שלושה אריות, שלושה יעלים ושתי זברות נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות שבקלקיליה.

ב-12 ביוני 2009 שני אריות, זברה ואנטילופה נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות בקלקיליה.

## בעלי חיים
# ג'ירף דרום אפריקני
# היפופוטם
# אריה
# דוב חום סורי
# תנין היאור
# אליגטור אמריקני
# גמל חד-דבשתי
# יעל נובי
# יען מצוי
# זברה מצויה
# צבוע מפוספס
* מספר מיני אייליים, צבאיים, זוחלים, ציפורים, נחשים ומספר מיני קופים.

## קישורים חיצוניים

* שיתוף פעולה בין גן החיות בקלקיליה והספארי ברמת גן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: תרבות
קלקיליה
קטגוריה:קלקיליה
אסתי פרז

**אסתי (אסתר) פּרז בן-עמי** (נולדה ב-19 באפריל 1966) היא עיתונאית ישראלית, מגישת יומן הצהריים "בחצי היום" בתחנת הרדיו כאן ב' של תאגיד השידור הישראלי ובעבר ברשת ב' של קול ישראל. קודם לכן, שימשה במשך כ-20 שנה ככתבת ושדרנית בתפקידים שונים. היא זכתה במספר פרסים על הצטיינותה העיתונאית ועל הגשת יומן הצהריים "בחצי היום".

## ביוגרפיה
פרז נולדה בקריית חיים וגדלה בקריית ביאליק. בנעוריה למדה בבית הספר אורט ביאליק. בצבא שירתה בחיל המודיעין.

בשנים 1986–1989 למדה לתואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחתה בלימודיה כקצינת מבחן לנוער וסיימה בהצטיינות.

את דרכה העיתונאית החלה במקומונים בצפון. כתבה בעיתון "צפון 1" בעכו ואחר כך בעיתון המקומי "ירושלים". בהמשך דרכה העיתונאית עברה לעיתון "חדשות" ושימשה ככתבת המשטרה והפלילים של העיתון בירושלים עד יום סגירתו בסוף שנת 1993.

עם סגירת "חדשות" התקבלה לעבודה ברדיו ברשת ב'. הייתה כתבת לענייני עלייה וקליטה, ובהמשך כתבת לענייני משפט. ככתבת משפט זכתה בשנת 2000 בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה על הצטיינות בתפקידה.

אחרי שהייתה כתבת שטח במשך שנים, השתלבה ברשת ב' בהגשת משדרי חדשות ובעריכתם. בין השאר הגישה גם את "הכל דיבורים". ב-11 בספטמבר 2001 שידרה פרז את אסון התאומים, משדר שהחל בארבע אחר-הצהריים ונמשך כל הלילה.

מ-2007 פרז הייתה המגישה של יומן הצהריים "בחצי היום", מדי יום בין השעות 12:00 ל-14:00. ב-15 במאי 2017, החלה לשדר ברשת ב' החדשה במסגרת תאגיד השידור הישראלי.

בשנת 2015 זכתה אסתי פרז שנית בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה, הפעם על הגשת "בחצי היום". בנוסף, באותה השנה זכתה תוכניתה "בחצי היום" בפרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר. הפרס הוענק בכינוס העיתונאים באילת. ועדת הרדיו קבעה כי "צוות יומן הצהריים של קול ישראל הוא דוגמה לנחישות ולהתמדה בחתירה למצוינות עיתונאית. הענקת הפרס לצוות המייצג את קולו האמיץ והברור של ציבור העיתונאים בקול ישראל, מהווה גם הערכה רבה והוקרה למערכת העיתונאית של קול ישראל".

בשנת 2020 הוענק לפרז "אות פורצת הדרך" מטעם קריית ביאליק, העיר בה גדלה. נשיא מדינת ישראל דאז ראובן ריבלין אמר עליה בטקס חלוקת האותות: "את מלווה את הדמוקרטיה הישראלית במקום היחיד שראוי ונכון לומר עליו השידור הציבורי - ללא מורא, ללא משוא פנים". בשנת 2024 קיבלה את אות החלוצים מההסתדרות הציונית העולמית ומהאיגוד הספרדי העולמי.

פרז מתגוררת במודיעין, נשואה לשמעון בן עמי ואם לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
מבחן התאוג'יהי

**מבחן התאוג'יהי** (**التوجيهي**) הוא מבחן מסכם ללימודים התיכוניים בירדן, המקביל לבחינת הבגרות הישראלית. ציוני המבחן משמשים את התלמידים המעוניינים להירשם לאוניברסיטאות. קיימת נוסחה הממירה את ציוני המבחן לציונים המקבילים למבחן ה-SAT.

הנושאים בבחינה כוללים ערבית, אנגלית, מתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה, כימיה, מדעי המחשב, גאולוגיה, אזרחות ולימודי אסלאם או נצרות, לפי בחירה. ציוני המבחן מהווים תנאי סף ללימודים אקדמאים. לדוגמה, כדי להתקבל ללימודי רפואה בירדן יש ללמוד במגמה מדעית בתיכון ולקבל ציון 85 ומעלה במבחן התאוג'יהי.

## מבחן התאוג'יהי ברשות הפלסטינית
מבחן התאוג'יהי ברשות הפלסטינית הוא מורשת מהתקופה בה הייתה הגדה המערבית תחת שלטון ירדן. גם לאחר ממשל צבאי בשטחי יהודה ושומרון, המשיכה ירדן לפקח על בחינות הבגרות ברשות, ואף לאחר שבשנת 1988 חדלה לטעון לריבונות בהם. לאחר חתימת הסכמי אוסלו החלה הרשות הפלסטינית לפקח בעצמה על תוכנית הלימודים ועל המבחן, אולם לירדן יש עדיין מעורבות בתהליך.

בשנת 2012 נבחנו כ-87,000 תלמידים בבחינה וכ-62.2% מתוכם קיבלו ציון עובר ומעלה. מתוך הנבחנים כ-52% היו נשים, כ-50,000 התגוררו ביהודה ושומרון ו-37,000 בעזה.

בכמה מבתי הספר במזרח ירושלים נפתחו מסלולים מקבילים החל משנות ה-2000, ותלמידיהם יכולים לבחור אם לגשת לבחינת התאוג'יהי או לבחינת הבגרות הישראלית.

בשנים האחרונות, ביום פרסום תוצאות המבחן חוגגים הורי התלמידים שסיימו בהצלחה את המבחנים, בירי זיקוקים שמתחיל משעות הבוקר המוקדמות ונמשך עד לשעות הלילה.

## קישורים חיצוניים
* PA ministry of education announces Tawjihi results
* 
*בן אברהמי, אמנון רמון ויוחנן צורף, בין פרגמטיזם להתנגדות לאומית - עמדות הציבור במזרח ירושלים כלפי תוכנית החומש הישראלית בחינוך, מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:ירדן: חינוך
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חינוך
קטגוריה:בחינות בגרות
חיים טהרלב

**חיים טהרלב** (2 ביולי 1915 – 25 בדצמבר 1963) היה סופר, מחזאי ומשורר עברי.

## ביוגרפיה
חיים נולד בליטא בשם חיים טרלובסקי. הוא עלה לארץ ישראל ב-1934, כשהיה בן 19, והצטרף לקיבוץ יגור. 

בשנת 1946 עיבד בעבור הבימה את המחזה "אהבת ציון" לפי אברהם מאפו, בבימויו של צבי פרידלנד. בשנת 1963 הוא עיבד את "המלך מתיא הראשון", ספרו של יאנוש קורצ'אק, למחזה "**המלך מתיא בגטו: מחזה לגיל הנעורים**". ההצגה זכתה להצלחה ותוכננה להופיע ברחבי הארץ, אולם טהרלב נפטר ממחלה בסמוך להצגתה הראשונה, בעודו בן 48 בלבד.

טהרלב פרסם שירים, מאמרים וסיפורים ב"דבר", ב"מעלה", "הדור" וב"דבר לילדים". בשנת 1998 יצאה בעריכת בנו אסופה משיריו, "נוה-סלעים", אשר כתב בשנות הארבעים והחמישים.

בנו של טהרלב היה הפזמונאי והמשורר יורם טהרלב. נכדותיו הן הציירת רוני טהרלב ואראלה טהרלב בן שחר ונינתו היא המוזיקאית קמה ורדי.

## קישורים חיצוניים
* עמוד זיכרון באתר 'פני יגור' לחיים טהרלב
* יורם טהרלב, על אבי חיים טהרלב וספרו "נוה הסלעים"
* איתמר לוי, הצגה בתוך הצגה, בתוך "דף המידע של איתמר - דף מס' 39", באתר "חנות הספרים של איתמר", 10 ביולי 2014
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משפחת טהרלב
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים ביגור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
טיול לכוכב הגבינה

שמאל|ממוזער|250px|פוסטר ההצגה "טיול לכוכב הגבינה"
**טיול לכוכב הגבינה** היא הצגה לילדים שכתבו וביימו יואב בר-לב וחנוך רעים.

## ההפקה
בר-לב ורעים, כתבו וביימו את ההצגה ואף שיחקו בה. הם הופיעו איתה במשך 20 שנה (מ-1993 ועד 2013). 
המחזה נכתב ובוים בתוך חמישה שבועות בשיטה ייחודית בה מעלים השחקנים-יוצרים סיטואציה, מאלתרים במשך זמן נתון ואז כותבים את הדיאלוג על פי האלתור. התוצאה היא שיח דרמטי מהודק הבנוי מפרטי פרטים קטנטנים ומתקדם מרגע לרגע בהקשרים הנולדים מתוך מילים ותנועות.

ההצגה הופיעה בגרמניה בפסטיבל ברלין להצגות ילדים ב-1997 ובפסטיבל באוקינאווה, יפן בשנת 2006. 

המחזה תורגם לגרמנית, אנגלית וערבית. הוא הועלה פעמיים בגרמנית בתיאטראות בגרמניה, והוא מוצג בערבית בתיאטרון אל סאראייא ביפו. 

המחזה משמש מרכיב מרכזי בעבודות סמינריוניות ובעבודות דוקטורט שונות העוסקות באספקטים שונים של התיאטרון לילדים.
בשנת 2016 חודשה ההצגה על ידי תיאטרון לילדים ולנוער באר שבע, בבימויים של ברלב ורעים ובהשתתפות צוות שחקנים חדש.  את שאול מגלם שחף ברגר, ואת גיל- בן צ'רי.
ההצגה מאושרת על ידי סל תרבות ארצי ואף קיבלה כוכבית המעידה על המלצת הסל.

## עלילה
גיל אינו רוצה לשחק עם איש ועם שאול איש אינו רוצה לשחק. שני הילדים הבודדים האלה נפגשים בחצר האחורית. החיבור ביניהם נראה כבלתי אפשרי אבל פעלול תיאטרוני פשוט מביא אותם לשתף פעולה ויותר מכך: הם יוצאים לטיול אל כוכב הגבינה. שם הם מחליקים, נדבקים, מועדים, נופלים וקמים ובתוך כך הופכים לחברים. 
זוהי קומדיה פיזית המתרחשת על במה ריקה ללא כל עזרים טכניים. 

בשנת 2007 הוציא סל תרבות ארצי חוברת "אודות מופע" על ההצגה. 

## קישורים חיצוניים
* מילאת ביברמן, על ההצגה: עולם ומלואו על ספסל עץ פשוט, באתר "סל תרבות ארצי"

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:יצירות משנת 1993
ג'ורג' ואקנין

**ג'ורג' אלי רפאל ואקנין** (8 באוקטובר 1938 – 15 באוגוסט 2002) היה רופא ישראלי, אשר כיהן כמנהל המחלקה הנוירוכירורגית במרכז הרפואי תל אביב.

## ביוגרפיה
ואקנין נולד בעיר רבאט שבמרוקו. בגיל 17 החל לפעול כפעיל העפלה מצפון אפריקה. בגיל 20 יצא ללמוד רפואה באוניברסיטת מונפלייה שבצרפת וסיים את לימודיו ב-1965. שם גם התמחה בנוירוכירורגיה.

ואקנין עלה לישראל ב-1968 ועבד עד לשנת 1977 כרופא במחלקה הנוירוכירורגית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא, ושימש שם כראש היחידה לנוירוכירורגיה לילדים. בשנת 1977 עבר לעבוד במרכז רפואי רבין וב-1978 עבר למרכז הרפואי סורוקה. במקביל לעבודתו כרופא שימש מ-1969 כמרצה בחוג לאנטומיה ופתולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב והגיע שם לדרגת פרופסור ב-1974.

ב-1979 יצא ואקנין לקנדה ועד 1989 היה פרופסור באוניברסיטת מונטריאול (מ-1988- פרופסור מן המניין) וממונה על לימודי הנוירואנטומיה שם, והוכר כמרצה מצטיין. כן ניהל מ-1987 את המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים Hotel-Dieu de Montreal. ב-1989 שב לישראל והתמנה למנהל המחלקה הנוירוכירורגית במרכז הרפואי תל אביב, אותה ניהל עד מותו.

ואקנין פרסם יותר מ-200 מאמרים בתחום עיסוקו. הוא התעניין במיוחד בניתוחי בלוטת יותרת המוח ואף פיתח שיטה לניתוח הבלוטה בגישה דרך נחיר האף, ללא פתיחת הגולגולת. כמו כן ניהל מחקר חלוצי בפיזיולוגיה של חוט השדרה.

בנוסף לעיסוקו הרפואי כתב ואקנין סיפורים קצרים בצרפתית, שתיארו את קורות חייו והידע המדעי שרכש. שבעה מהם זכו בפרסים בתחרויות שנערכו בצרפת.

ואקנין חלה בסרטן הלבלב ונפטר בחודש אוגוסט 2002. הוא הוסיף לנתח עד הימים האחרונים לחייו.

בשנת 2004 הוקמה על שמו העמותה הישראלית להפרעות יותרת המוח.

## קישורים חיצוניים
* ג'ורג' ואקנין, באתר העמותה הישראלית להפרעות יותרת המוח

## הערות שוליים

קטגוריה:נוירוכירורגים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:רופאים יהודים מרוקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
רומנסה ופיוט

"**רומנסה ופיוט**" הוא אלבום אולפן העשירי שהקליט שלמה ארצי בשנת 1977. 

האלבום נחשב לחריג במיוחד בקריירה של ארצי, משום שהתמקד בשירת הקודש והחול של יהדות ספרד וסטה מהסגנון המוכר שלו, שכלל שירי פופ ובלדות רומנטיות. האלבום הוקלט בעידודו של יצחק לוי, שנודע כמי שעמד בראש המאמץ לתיעוד ולשימור הפולקלור היהודי-ספרדי ותרבות הלדינו, וחלק מהשירים אכן תורגמו לעברית משפה זו.

המפגש הראשון בין ארצי ולוי התקיים זמן מה קודם לכן, במופע בשם "שבת אחים" שאותו יזם לוי ושהוקדש לשירים ומונולוגים מהווי הקהילה היהודית-ספרדית. לוי, שהעריך את סגנון שירתו של ארצי, יצר עמו קשר והזמינו לקחת חלק במופע. השניים התיידדו, ולוי הכיר לארצי את שירי הלדינו ואת הרומנסות הספרדיות. היכרות זו הביאה את ארצי ליזום הקלטת אלבום אולפן שיוקדש לשירים אלה.

בסך הכול הקליט ארצי 12 שירים לאלבום, שאת כולם ליקט לוי מרפרטואר שירי החול והקודש של יהודי ספרד עוד קודם לכן. צד א' של האלבום כלל לחנים מ"ספר הרומנסות הגדול" של לוי, ואילו צד ב' - לחנים מ"אתנולוגיה לחזנות ספרדית". את המלים לשירים תרגם מלדינו משה גיורא, ועל העיבודים המוזיקליים היו אחראים אריה לבנון, אילן גלבוע ושמעון כהן. בכל העיבודים בלטה הנגינה על גיטרה קלאסית ועל חליל, ובחלקם שולבה גם חטיבת כלי קשת. השירים הבולטים באלבום היו "מימי לא ראיתי", "מול ירח ערפילי", "לכה דודי", "לנצח" ו"אבוא כעני על פתח". לוי עצמו לא זכה לראות את הפרויקט בשלמותו, עקב פטירתו ממחלה קשה בעת הקלטת השירים.

בחברת הד ארצי, שהדפיסה את האלבום, קיוו שהוא יהפוך ללהיט. ארצי כבר נחשב אז לכוכב מוכר במוזיקה הישראלית, ואילו סגנון הרומנסות נחשב לנישתי במיוחד ולמזוהה עם זמרי פולקלור דוגמת אברהם פררה. התקווה הייתה שנוכחותו של ארצי הצעיר תהפוך את השירים למושכים יותר מבחינת הציבור הרחב. ואולם, תקווה זו נכזבה. האלבום נכשל לחלוטין מבחינה מסחרית, ולמעשה בתוך זמן קצר גם נמוג מהתודעה הציבורית. גם מבקרי מוזיקה רבים לא היו מודעים כלל לקיומו. ארצי עצמו נמנע מביצוע שירי האלבום בהופעותיו. תוצאה נוספת של הכישלון המסחרי הייתה הפיכת האלבום לפריט אספני. "הד ארצי" לא הדפיסה מהדורה נוספת של האלבום, והעותקים המעטים שנמכרו מהמהדורה המקורית הפכו נדירים ביותר.

בשנת 2008 הוציאה הד ארצי הדפסה מחודשת של תשעת אלבומיו הראשונים של ארצי (וכל אלבום אוסף) בפורמט דיסק. "רומנסה ופיוט" נכלל בהדפסה מחודשת זו, וכך הפך שוב לנגיש מבחינת הקהל הרחב וזכה להכרה מחודשת.

בפברואר 2024 הוציאה הד ארצי הדפסה מחודשת לאלבום על גבי תקליט.

## רשימת רצועות

## ראו גם
* עת שערי רצון להפתח (אלבום)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומי פיוטים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
סרטי טריסטאר

**סרטי טריסטאר** (באנגלית: **TriStar Pictures**) היא חברת סרטים, הפקות והפצות אמריקאית. החברה היא חברה בת של סרטי קולומביה, שבעצמה נמצאת בבעלות סרטי סוני.

## היסטוריה
הרעיון להקמת סרטי טריסטאר היה בשנת 1982, כאשר סרטי קולומביה, HBO ו-CBS, החליטו לפצל את העלויות ההולכות והגדלות של עשיית סרטים על ידי הקמת מיזם חדש. בשנה זו הוקמה החברה, ובשנת 1983 קיבלה את השם Tristar Pictures. החברה הייתה האולפן ההוליוודי הראשון שהוקם מאז חברת RKO, שהוקמה למעלה מיובל לפני כן. ההפקה הראשונה של החברה, שפורסמה בשנת 1984, הייתה הסרט הטוב מכולם (The Natural) בכיכובו של רוברט רדפורד. במהלך מיזם זה, רוב גרסותיה של טריסטאר יצאו ב-VHS או בווידאו ביתי של סרטי קולומביה-RCA (עכשיו סוני- סרטים ובידור ביתי), CBS/FOX וידאו (כיום CBS בידור ביתי ופוקס המאה ה-20 בידור ביתי), ו-HBO וידאו. בנוסף, HBO הרוויחה זכויות הפצה בלעדיות לסרטים האלה, ורישיונות לשידורי טלוויזיה. רשת CBS נשרה מהמיזם בשנת 1985, אף על פי שעדיין הופצו בה כמה מסרטיה של טריסטאר בווידאו ביתי לפחות עד שנת 1992. בשנת 1986, טריסטאר נכנסה לעסקי הטלוויזיה כ- TriStar Television. בשנת 1987, רשת HBO, גם נשרה ממיזם TriStar וב־7 בספטמבר, סרטי קולומביה קנתה את מניות המיזם שלה וגם את של CBS, ובכך התמזגו קולומביה וטריסטאר לסרטי קולומביה בידור. שתי החברות המשיכו לייצר ולהפיץ את הסרטים שלהן תחת השמות השונים.

## לוגו החברה
הלוגו של החברה הוצג לראשונה בשנת 1984 (ניתן לראותו בראש הדף בצד שמאל). בלוגו של החברה נראה פגסוס, שמסביבו נמצאים עננים כתומים, כמו בלוגו של סרטי קולומביה. הלוגו הפך למעין סמל תרבותי. הלוגו השני צויר במקור על ידי אלן ריינגולד והוצג לראשונה בשנת 1992, יחד עם לוגו סרטי קולומביה. גרסת האנימציה נוצרה על ידי Intralink Creative בשנת 1993.

המוזיקה הנשמעת במהלך הקרנת הלוגו בתחילת כל סרט של טריסטאר, הולחנה על ידי דייב גרוסין.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טריסטאר
באד בריקנאו

ממוזער|שמאל|Große Kursaal בשנת 2010
**באד בריקנאו** (בגרמנית: **Bad Brückenau**) היא עיר מרחצאות במחוז באד קיסינגן שבצפון בוואריה. היא שוכנת בעמק של הנהר זִין, בחלקם המערבי של הרי הרון, כ-30 ק"מ מדרום לפולדה. לעיר חמישה חלקים: העיר המרכזית באד בריקנאו ופרווריה **מרחצאות המדינה בריקנאו** (Staatsbad Brückenau), **ורנארץ** (Wernarz), **פולקרס** (Volkers) ו**רמרסהאג** (Römershag).

## היסטוריה
### באד בריקנאו
ההיסטוריה המוקדמת של באד בריקנאו אינה מתועדת היטב. בניינים ראשונים הוקמו כנראה בסמוך לגשר על הנהר זין (Sinn), ששימש בתקופתו של קרל הגדול. במאה ה-12 ההתיישבות הפכה לעיר קטנה שנקראה זין-אַאוּ (Sinn-Au). אזכור מוקדם של העיר מופיע במסמך משנת 1249, כאשר פולדה העניקה לעיר הטבות מסוימות. בשנת 1260 בנה הבישוף ארבע טירות מסביב לעיר, והעניק אותן לווסאלים. באותה תקופה גם הוקפה העיר בחומה קטנה. 

בשנת 1310 העניק המלך היינריך השביעי מעמד של עיר לזין-אאו. בשנת 1337 הגדילה מועצת העיר את חומתה וחיזקה את שעריה. בשנת 1597 קיבלה העיר את שמה הנוכחי, בריקנאו, כאשר נבנה גשר על הנהר זין. באוגוסט 1876 נהרסה העיר כמעט כליל בשרפה.

### המרחצאות
במאה ה-15 ניתן אזכור למעיין מים מרים, ארבעה ק"מ במורד העמק לכיוון דרום-מערב. כבר אז נודעו מים אלה בכוח הריפוי שלהם. בתקופתו של היינריך פון ביברה, מושל פולדה בשנים 1759–1788, נבנו בתי מלון ראשונים, והתגלו עוד שני מעיינות. 

בשנת 1816 הפכה בריקנאו לחלק מממלכת בוואריה. היא הייתה למרחצאות המועדפים על לודוויג הראשון, מלך בוואריה, שמימן שיפוץ נרחב של המרחצאות. בניין בולט מתקופה זו הוא "גרוסה קורזאל" (Große Kursaal), שנבנה בסגנון נאו-קלאסי. לאחר אביב העמים בגרמניה בשנת 1848 ופרישתו של לודוויג הראשון, הושכרו המרחצאות ליזמים פרטיים.

בעשור הראשון של המאה ה-20, לאחר שהעיר שוקמה מהשרפה, התגלו גם בה שלושה מעיינות והוקמו שני פארקים. ברפורמה המנהלית של 1970 אוחדו המרחצאות והעיר, ולבריקנאו המאוחדת נוספה רשמית הקידומת "באד".

### יהודים

בבאד בריקנאו התקיימה קהילה יהודית קטנה, ופעלו בה מלונות כשרים אחדים. אחת מסמטאות העיר קרויה עד היום "סמטת היהודים" (Judengasse). בשנות שהותו בגרמניה נפש ש"י עגנון בעיר זו פעמים אחדות. הווי הקהילה היהודית בעיר בתקופה זו מתואר בסיפורו "בין שתי ערים", שבו קרויה העיר "קצנאו". 

בית הכנסת של העיר נחנך בשנת 1913, ובשנת 1924 הוקם לידו בית ספר יהודי. בית הכנסת נשרף בליל הבדולח, ולאחר מכן נשלחו יהודי המקום למחנות ריכוז ולא שבו. בשנת 2001 נקבע במקום שלט זיכרון שבו נאמר: "במקום הזה עמד פעם בית הכנסת של יהודי באד בריקנאו. אנו זוכרים את השרפה של 9 בנובמבר 1938, וכן את הסבל של בני עירנו היהודים ויתר הקורבנות של הרייך השלישי."

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בוואריה: ערים
קטגוריה:מקומות מרפא
עצב הלוואי

**עצב הלוואי** (בלטינית: **Nervus accessorius**, באנגלית: **Accessory nerve**; נהוג לסמנו: **CN XI**) הוא זוג עצבי הגולגולת האחד עשר. עצב תנועה, האחראי על כמה משרירי הצוואר והכתפיים. מקובל לראות בו שני עצבים – עצב הלוואי הגולגולתי ועצב הלוואי השדרתי.

עצב הלוואי השדרתי מתחיל בחוט השדרה הצווארי, חודר לגולגולת דרך נקב העורף הגדול, מתאחד עם עצב הלוואי הגולגולתי שיוצא ישירות מהמוח המוארך. העצב המאוחד חודר את בסיס הגולגולות דרך הנקב הצווארי (jugular foramen) יחד עם עצבי הגולגולת התשיעי והעשירי.

לאחר מכן מתפצל העצב לשניים:
*סעיף פנימי (Internal branch), שמקורו עצב הלוואי הגולגולתי (זה שיוצא ישירות מהמוח המוארך) – מתאחד לתוך העצב התועה.
*סעיף חיצוני (External branch), שמקורו בעצב הלוואי השדרתי (זה שיוצא מחוט השדרה הצווארי) – ממשיך כעצב עצמאי, חודר את שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפיטמתי (Sternocleidomastoid muscle) ושולח אליו סעיפים מוטוריים, ולאחר מכן שולח סעיפים מוטוריים אל שריר הטרפז.

ממוזער|שרירים המעוצבבים על ידי עצב הלוואי CN XI

## ראו גם
* הפרעה בעצב הלוואי

## קישורים חיצוניים

לוואי