open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג

**נמל התעופה הבין-לאומי שאנגחאי פודונג** (במנדרינית: **上海浦东国际机场**) הוא נמל התעופה הראשי של העיר שאנגחאי שבסין. השדה החל לפעול בשנת 1999 והפך לצומת תעופה מרכזי ביבשת אסיה. בשנת 2014 עברו בו 51,651,800 נוסעים ו-3,178,200 טון מטען, ובכך היה לשדה התעופה השלישי העמוס ביותר בסין וה-19 העמוס ביותר בעולם.

## תולדות נמל התעופה
נמל התעופה הונגקייאו ) במערבה של שאנגחאי היה נמל התעופה הראשי אשר שירת בעבר את העיר וסביבותיה. במהלך שנות התשעים הוברר הצורך בהרחבת קיבולת הנמל, ועם זאת התברר כי הבנייה העירונית הצפופה סביבו איננה מאפשרת זאת. לפיכך הוחלט להקים נמל תעופה בינלאומי חדש למטרופולין. אתר לנמל על פני שטח של 40 קילומטרים רבועים נבחר כ-30 קילומטרים ממזרח למרכזה של שאנגחאי. השלב הראשון בבניית נמל התעופה ובו טרמינל אחד, מסלול טיסה אחד באורך של 4,000 מטרים ו-76 עמדות חנייה למטוסים החל באוקטובר 1997. הנמל נפתח לטיסות שנתיים לאחר מכן. 

בשנת 2005 נפתח בנמל מסלול טיסה שני. באותה שנה החל השלב השני בפיתוח הנמל ובו טרמינל נוסעים שני, טרמינל מטענים ומסלול טיסה שלישי. הבנייה הסתיימה במרץ 2008, לפני תחילת משחקי אולימפיאדת בייג'ינג.

בשנת 2011 אושרה לביצוע תוכנית השלב השלישי בנמל, הכוללת בניית שני מסלולי טיסה נוספים ומגדל פיקוח חדש.

לאחר פתיחת הנמל הועברו אליו הטיסות הבינלאומיות מנמל הונגקייאו, אשר הפך לנמל לטיסות פנים בלבד. בשנת 2007 החל נמל הונגקייאו לטפל שוב בטיסות בינלאומיות בהיקף מוגבל ליפן, קוריאה הדרומית, טאיוואן והונג קונג.

## מתקנים ושירותים בנמל
נכון לשנת 2015, בנמל התעופה פועלים ארבעה מסלולי טיסה בשני זוגות מקבילים, באורך של 3,400 עד 4,000 מטרים. הם ערוכים משני צידי שטח הנמל כששני הטרמינלים שבו מצויים בתווך ביניהם. בנמל 218 עמדות חניה למטוסים ו-70 גשרי עלייה למטוסים. 

טרמינל 1 משתרע על פני 280 אלף מטרים מרובעים ובו 28 גשרי עלייה למטוס, ש-13 מהם הם דו-מפלסיים. בטרמינל 2, שנפתח ב-2008, מצויים 42 גשרי אוויר. בחלקו הדרומי של שטח הנמל קיימת עתודת שטח להרחבתו ולבניית הטרמינל השלישי.

הנמל משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות צ'יינה איסטרן איירליינס, שנגחאי איירליינס ואייר צ'יינה ופועלות בו חברות תעופה סיניות נוספות ועשרות חברות תעופה זרות. קיימים קווי תעופה בינו לבין כמאתיים יעדים - בסין, בכל רחבי אסיה, באוסטרליה, באירופה ובצפון אמריקה ויעדים אחדים באפריקה.

הנמל מחובר לשאנגחאי ולסביבתו במספר דרכי תחבורה: שני כבישים ראשיים; קו רכבת ריחוף מגנטי לפאתיה המזרחיים של שאנגחאי שמהירותו 430 קילומטרים לשעה (החל לפעול ב-2004); קו מס' 2 של הרכבת התחתית של שאנגחאי.

ב-28 בנובמבר 2009 התרסק בקרבת הנמל מטוס מטען של חברת Avient מיד לאחר המראתו ממנו. שלושה משבעת האנשים שעל סיפונו נספו בתאונה.

## טיסות לישראל
האינאן איירליינס הפעילה מ-12 בספטמבר 2017  3 טיסות שבועיות מהנמל לנמל התעופה בן-גוריון במטוסי בואינג 787 הקו נסגר בסוף אוקטובר 2019.

## קישורים חיצוניים

* 

שאנגחאי
קטגוריה:שאנגחאי
טבח נוקריה

ממוזער|חניבעל ברקה
**טבח נוקריה** היה מעשה טבח שביצע לכאורה המצביא הקרתגי חניבעל ברקה בתושבי העיר נוקריה (Nuceria) בשנת 216 לפנה"ס. חוקרים מודרניים מטילים ספק באמיתות הסיפור.

## רקע
העיר נוקריה (Nuceria) הייתה עיר חשובה בקמפניה, היא הובאה בברית עם הרפובליקה הרומית בשנת 307 לפנה"ס, ונותרה נאמנה לברית במשך כל שנות קיומה.

בשנת 216 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, הביס המצביא הקרתגי חניבעל ברקה שמונה לגיונות רומאיים בקרב קאנאי. חניבעל לא ניצל את ניצחונו כדי לכבוש את רומא עצמה, והעדיף לנסות להעביר לצידו את ערי קמפניה ולעורר מרד כללי נגד רומא. העיר העשירה קפואה פתחה בפניו את שעריה, וחניבעל הפך אותה לבסיס הראשי שלו. הדיקטטור הרומאי מרקוס יוניוס פארה, יצא באזור נובמבר של אותה שנה לאזור העיר קאסילינום, עם 25,000 חיילים. חניבעל, שחשש שנוכחות של צבא רומאי בקמפניה תעורר מרד אנטי-קרתגי בקפואה, פתח בהתקפה על מחנהו של פארה והכריח אותו לסגת. לאחר מכן הטיל מצור על קאסילינום והרעיב אותה קשות. לאחר התגוננות שנמשכה בערך חודשיים, נכנעה קאסילינום והתירה לחניבעל להותיר חיל מצב קרתגי בשטחה.

במקביל להטלת המצור על קאסילינום תקף חניבעל שתי ערים נוספות נוקריה ואקרי (Acerrae). על הקרב עצמו ידוע מעט מאוד. חניבעל הטיל מצור, והרעיב את העיר. הוא הגיע להסדר עם התושבים על פיו הם יורשו לעזוב עם בגד אחד לכל אחד, ולאחר שהתושבים התפנו הוא התיר לחייליו לבזוז ולשרוף את העיר, מעשה מקובל מאוד בעת העתיקה.

## הטבח
ממוזער|בית מרחץ רומי
ההיסטוריון הרומאי דיו קסיוס מתאר כך את שאירע לאחר כניעת העיר:

גרסה דומה מופיעה אצל ההיסטוריון הביזנטי יואנס זונאראס שהסתמך בחיבורו על דיו קסיוס. ההיסטוריון היווני אפיאנוס מתאר כך את האירוע:

גרסה זהה כמעט לזו של אפיאנוס מוסר הסופר ולריוס מקסימוס. על פי המתואר חניבעל נהג בדרך דומה גם בתושבי אקרי.

## אמינות התיאורים
להיסטוריונים רומאים או יוונים מהעת העתיקה היה אינטרס ברור להכפיש בכל הזדמנות את שמו של חניבעל. אולם לא ברור כמה אמת יש בתיאורים אלה אם בכלל. במבחן המציאות נראה שרק לעיתים נדירות עבר חניבעל על כללי המלחמה שהיו מקובלים בעת העתיקה – הוא מעולם לא הפר בריתות, נהג כבוד בגופות אויביו, וגילה כבוד כלפי מקדשים והיכלים.

בדיקה היסטורית וארכאולוגית הוכיחה שהסיפור הוא המצאה. בדיקה שנערכה מעלה שלא היה ניתן לחנוק אנשים באמצעות בתי מרחץ רומיים. בנוסף, שני המקורות הטובים ביותר הקיימים לאותה תקופה, פוליביוס וטיטוס ליוויוס, אינם מזכירים כלל את המאורע.

## הערות שוליים

קטגוריה:חניבעל
קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה
נוקריה
פלגת הארמייה קמפף

**פלגת הארמייה קמפף** (בגרמנית: **Armee-Abteilung Kempf**) הייתה פלגת ארמייה של הוורמאכט, שפעלה במהלך קרב קורסק.

## היסטוריה
הפלגה הוקמה במקור ב-1 בפברואר 1943 ונקראה בתחילה **[[פלגת הארמייה לאנץ]]**, כמפקדה מונה הוברט לאנץ. ב-21 בפברואר של אותה שנה, הוחלף לאנץ בידי ורנר קמפף והפלגה שינתה את שמה ל**פלגת הארמייה קמפף**. בחודשים פברואר ומרץ של אותה שנה לקחה פלגת הארמייה חלק שולי למדי בקרב חרקוב השלישי. היא נכללה בקבוצת ארמיות דרום בפיקודו של אריך פון מאנשטיין.

בקיץ של אותה שנה, תכננו הגרמנים לכתר את כוחות הצבא האדום במבלט קורסק. על קבוצת ארמיות דרום הוטל לתקוף את חזית וורונז' בפיקודו של ניקולאי ואטוטין. ההתקפה נפתחה ב-5 ביולי בשעה 05:00 במהלומה ארטילרית קצרה אך מסיבית, שלוותה בתקיפות של מאות מפציצי צלילה על העמדות הסובייטיות. למרות העדיפות המקומית הגדולה ממנה נהנו הכוחות התוקפים, ההתקדמות שהושגה ברוב הגזרות ביום הראשון למתקפה הייתה מאכזבת. כוחות ההנדסה התקשו לטהר נתיבים בשדות המוקשים הצפופים, וכתוצאה מכך נגרמו עיכובים ניכרים לכוחות התוקפים, וטנקים רבים הוצאו מכלל פעולה, לפחות זמנית, לאחר שנפגעו ממוקשי נ"ט. בנוסף לכך, הכוחות התוקפים ספגו אבדות ניכרות מאש הארטילריה ותותחי הנ"ט הסובייטיים. על פלגת הארמייה קמפף, הוטל במקור להגן על האגף המזרחי הגרמני ולמנוע מתגבורות סובייטיות להגיע. אולם ב-8 ביולי, הורה מאנשטיין לקמפף לנוע צפונה ולחבור אל כוחות ארמיית הפאנצר הרביעית בפיקודו של הרמן הות. 

באמצע יולי, התברר שהמתקפה היא כישלון, והסובייטים פתחו בהתקפת נגד מוחצת. פלגת הארמייה קמפף, נסוגה יחד עם קבוצת ארמיות דרום. לאחר כישלון המבצע פוטר קמפף מתפקידו כשעיר לעזאזל, ונשלח לעתודת המילואים. ב-15 באוגוסט 1943 מונה אוטו והלר כמפקד פלגת הארמייה קמפף, ששמה שונה שבוע לאחר מכן לארמייה השמינית.

## מצבת כוחות
ביולי 1943 כללה פלגת הארמייה את היחידות הבאות:
* קורפוס הפאנצר ה-3
* הקורפוס ה-11
* הקורפוס ה-42

## קישורים חיצוניים
* Armeeabteilung Kempf באתר lexikon-der-wehrmacht 
* Armeeabteilung Kempf, באתר Axis History 
קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
ארמייה קמפף
שוונצ'יונייליאי

**שוונצ'יונייליאי** (בליטאית: ; בפולנית: **Nowe Święciany**, נובה שוויינצ'אני; ביידיש: **נײַ־סווענציאַן** או **סווענציאַנקע**; וגם **נובו-שווינציאן**) היא עיר ברשות מקומית שווינציאן שבמזרח ליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
התיעוד הראשון ליישוב הוא מהמאה ה-13. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התפתח היישוב, בשל חיבורו לקו מסילת הברזל ורשה-סנקט פטרבורג. בשנת 1920 נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי נובה שוויינצ'אני
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, כרבע מתושביו, ופעלו בו בית ספר עברי, בית ספר יידי ותנועות נוער יהודיות. הפעילות הציבורית היהודית ביישוב נאסרה עם כיבושו בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו ליטאים מקומיים מספר יהודים בו. בהמשך, גויסו יהודי היישוב לעבודות כפייה, ובמקרה אחד, הוצאו להורג 43 מיהודי היישוב שהואשמו בקומוניזם בידי שוטרים ליטאים.

בתחילת ספטמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, ובסוף החודש הועברו כל יושבי הגטו באלימות למחנה פוליגון, בו נורו כולם בתחילת אוקטובר 1941.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אתאיזם שלילי וחיובי

**אתאיזם חיובי**, הידוע גם בשמות **אתאיזם חזק **או **אתאיזם קשה**, הוא צורה של אתאיזם שטוענת כי לא קיימים אלים. **אתאיזם שלילי**, הידוע גם בשמות **אתאיזם חלש** או **אתאיזם רך **הוא כל סוג אחר של אתאיזם, כמו אתאיזם שבו אדם לא מאמין באלים אך לא טוען בפירוש שאין כאלו.

הביטויים "אתאיזם שלילי" ו"אתאיזם חיובי" הובאו לשימוש לראשונה על ידי אנטוני פלו בשנת 1976 וכן הופיעו בכתביו של מייקל מרטין מאז 1990.

## שימוש
בגלל הגמישות של המושג אל, ייתכן שאדם כלשהו יהיה אתאיסט חיובי במובנים של תפיסות אלוהות מסוימות, בזמן שהוא יהיה אתאיסט שלילי במובנים של תפיסות אלוהות אחרות. לדוגמה, האלוהים של תאיזם קלאסי נחשב לישות עליונה כל־יכולה, יודעת־כל, נמצאת בכל מקום ודואגת לרווחת האנושות. אדם יכול להיות אתאיסט חיובי עבור דמות כזו (בגלל, נניח, בעיית הרוע) בזמן שהוא אתאיסט שלילי המכבד את תפיסת האלוהות הדאיסטית, על ידי כך שהוא דוחה אמונה באל שכזה אך לא טוען באופן מפורש שהוא בהכרח אינו קיים.

אתאיזם חיובי ושלילי שונים מהחלוקה לקטגוריות הפחות ידועות של הפילוסוף ג'ורג' המילטון סמית', אתאיזם מפורש ומרומז, שגם הן קשורות לדעותיו של האדם על קיומה של האלוהות. אתאיסטים המחזיקים בתפיסה של "*אתאיזם חיובי מפורש*" הם אתאיסטים שטוענים שלא קיימת אלוהות משום סוג. אתאיסטים המחזיקים בתפיסה של "*אתאיזם שלילי מפורש*" הם אתאיסטים שטוענים שאינם מאמינים באלוהות, אך לא טוענים שבהכרח לא קיימת ישות אלוהית. אלו שלא מאמינים באף ישות אלוהית אך לא טוענים שהם אינם מאמינים בישות כזו, מחזיקים בדעה שנקראת *אתאיזם מרומז*. בקרב האתאיסטים המרומזים ניתן לכלול גם ילדים ומבוגרים שמעולם לא שמעו על ישות אלוהית, אנשים ששמעו על אלוהות ומעולם לא חשבו על הרעיון לעומק, ואגנוסטיקנים שאינם דוחים את הרעיון של אמונה באלוהים. אתאיזם מרומז מוכל בקטגוריית אתאיזם שלילי.

תחת חלוקה זו לחיובי ולשלילי, אגנוסטיקנים מסוימים יסווגו כאתאיסטים שליליים. למרות זאת, תקפות החלוקה הזו נמצאת תחת מחלוקת, ומספר אתאיסטים מוכרים כמו ריצ'רד דוקינס נמנעים ממנה. בספרו "יש אלוהים?" מתאר דוקינס אנשים עבורם הסיכוי שאלוהים קיים הוא בין "גבוה מאוד" ל"נמוך מאוד" כ"אגנוסטיקנים" ושומר את הביטוי "אתאיזם חזק" לאלו שטוענים שהם יודעים שאין אלוהים. הוא מתאר את עצמו כ"אתאיסט דה־פקטו" ולא כ"אתאיסט חזק". הפילוסוף אנתוני קני נוהג לחלק את גישת האתאיזם השלילי, ומבדיל בין אגנוסטיקנים, שלדעתם הטענה "אלוהים קיים" אינה ודאית, לבין תאולוגים נון-קוגניטיביים, שמחשיבים כל שיחה בנושאי אלוהות כחסרת משמעות.

## משמעויות נוספות
ז'אק מריטן השתמש במונחים שלילי וחיובי עוד ב־1949, אך עם כוונה אחרת ובהקשר לאפולוגטיקה קתולית.

גופרג'ו רמצ'נדרה ראו (1902–1975) ההודי, הידוע בכינויו "גורה", היה מהפכן חברתי, פעיל נגד כתות ואתאיסט. הוא הציע גישה בשם "אתאיזם חיובי" שמתייחסת לאתאיזם כדרך חיים בספרו "*אתאיזם חיובי*" מ־1972.

קהילת האתאיזם של אוסטין (ACA) משתמשת בביטוי *אתאיזם חיובי* כצורך במתן יחס חיובי לאתאיזם, והפגת התדמית השלילית והשקרית המצוירת על ידי אנשים דתיים, במיוחד במקומות פולחן.

## ראו גם
* אנטיתאיזם
* איגנוסטיות
* נונתאיזם

## הערות שוליים

קטגוריה:אתאיזם
נוסחת וודברי

באלגברה ליניארית שבמתמטיקה, **נוסחת וודברי** (או נוסחת וודברי להיפוך מטריצות) היא נוסחה לחישוב ההופכי של מטריצה אחרי שינוי מדרגה k.
הנוסחה נקראת על שם מקס וודברי, אשר פרסם את התוצאה ב-1950.
גרסה לנוסחה זו עבור שינוי מדרגה 1 נקראת נוסחת שרמן-מוריסון.

## ניסוח הנוסחה

יהיו:
* A מטריצה הפיכה בגודל n \times n
* C מטריצה הפיכה בגודל k \times k
* U,V מטריצות בגודל k \times n ו-n \times k בהתאמה.

אז:
: \left(A+UCV \right)^{-1} = A^{-1} - A^{-1}U \left(C^{-1}+VA^{-1}U \right)^{-1} VA^{-1}

## בדיקת נכונות
ניתן לבדוק בקלות את נכונות הנוסחה, על ידי חישוב הכפל:
: 
\begin{align}
\left(A+UCV \right) \left[ A^{-1} - A^{-1}U \left(C^{-1}+VA^{-1}U \right)^{-1} VA^{-1} \right]& = I + UCVA^{-1} - (U+UCVA^{-1}U)(C^{-1} + VA^{-1}U)^{-1}VA^{-1} \\
& = I + UCVA^{-1} - UC(C^{-1}+ VA^{-1}U)(C^{-1} + VA^{-1}U)^{-1}VA^{-1} \\
& = I + UCVA^{-1} - UCVA^{-1} = I.
\end{align}


## סיבוכיות
בהינתן חישב מוקדם של ההופכי של A, סיבוכיות החישוב של \left(A+UCV \right)^{-1} היא  \mathcal{O}\left( n^2k + k^3 \right) במקום  \mathcal{O}\left( n^3 \right) בחישוב נאיבי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מטריצות
Hitman: Absolution

***Hitman: Absolution*** הוא משחק התגנבות אשר פותח על ידי חברת IO Interactive הדנית והופץ על ידי Square Enix. זהו המשחק החמישי בסדרת המשחקים Hitman. לפני שחרור המשחק הובטח על ידי החברה המפתחת שהמשחק יתאים הן לשחקנים חדשים והן לשחקנים הוותיקים עם סדרת היטמן, תוך שהוא שומר על צביון הסדרה. המשחק יצא ב-20 בנובמבר 2012 ל־Microsoft Windows, Playstation 3 ולXbox 360.

המשחק זכה לרוב לביקורות חיוביות, בין היתר על הסביבה של המשחק, על הגרפיקה, ועל האפשרויות המגוונות שהמשחק מציע. עם זאת, חלק ממעריצי סדרת המשחקים היטמן ביקרו את המשחק על כך שהוא לא מרגיש כמו משחק היטמן רגיל אלא כמשחק התגנבות גנרי.

## משחקיות
המשחק משוחק מנקודת מבט בגוף שלישי, ומתרחש בעיירה הבדיונית Hope בדרום דקוטה ובשיקגו. השחקן שולט במתנקש ששמו סוכן 47, שהוא רוצח מהונדס גנטית. המשחקיות של Hitman: Absolution דומה למשחקיות בקודמיו - משחק התגנבות מגוף שלישי המאפשר גם ברמה מסוימת יריות. השחקן בוחר כיצד לגמור כל שלב - בין אם בדרך של התגנבות, בין אם בדרך אלימה של הריגה המונית, ובין אם בלי להתגלות פעם אחת. כשחקן, יש מגוון רחב של כלי נשק וחפצים שאפשר להשתמש בהם - פטיש, מזרק, גרזן, אקדחים, לבנים, ומגוון כלי נשק רחב יותר - צלפים, תת-מקלעים, רובי סער, ואקדחים ממגוון סוגים. מערכת המשחק מאפשרת לכם לשחקן את המשימה ככל שירצה, אך תעניש את השחקן אם יהרוג חפים מפשע באמצעות הורדת נקודות. עוד מערכת שהמשחק משלב זו מערכת ה-Instinct - באמצעותה אפשר לגלות אויבים או דרכים במשחק בקלות יתרה יותר וכן להשתלב בסביבה בצורה קלה יותר. סביבת המשחק מביאה אינספור אפשרויות להסחות דעת או לחיסולים - פיצוצים של מטענים, "תאונות", דליפות גז, פיצוץ מכונית, הרעלה, ועוד. המשחק לוקח את 47 למקומות שונים ומגוונים כמו אחוזה מאובטחת, חברה ליצור נשק, מלון שנשרף, ספריה שננטשה, בית יתומים, כלא, מועדון חשפנות ותחנת משטרה במהלך העלילה.

המשחק גם מאפשר לראשונה תמיכה באונליין. האונליין עובד כך שהשחקנים יוצרים "חוזים" ובהם הם בוחרים מטרות וכיצד להרוג את המטרות, וכאשר מישהו מבצע את החוזה הוא מקבל על כך כסף. השחקנים בוחרים את הסביבה, עם איזה נשק לחסל את המטרה ואיזו מטרה להרוג מכלל המטרות המתאפשרות בחוזה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2012
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי התגנבות ממוחשבים
לווייתן מקור צפון-אטלנטי

**לווייתן מקור צפון-אטלנטי** ו**מזופלודון מצוי** (שם מדעי: *Mesoplodon bidens*) הוא מין ממשפחת לווייתני מקור החי בטבע בצפון האוקיינוס האטלנטי. קרוי גם **לווייתן מקור סוורבי** על שם מגלהו החוקר ג'יימס סוורבי (James Sowerby; 1757 – 1822), והוא בין מיני לווייתני המקור הראשונים שנתגלו. 

לווייתנים אלה בעלי גוף גדול ומוארך כמו שאר בני הסוג, והלסת שלהם בנויה בצורה בעלת זוג שיניים תחתונות בולטות בקדמת הפה. הלסת מוארכת מעט וקמורה. הגוף אפור ואפור בהיר מלמטה, כשלעיתים ישנם צלקות הנגרמות מנשיכת כריש מהמין כריש סיגר התוקפני. אורך לווייתן בוגר עד 5 מ' בנקבות ו-5.5 מ' בזכרים ומשקלם 1,000-1,300 ק"ג בממוצע. הנקבות בהריון 12 חודשים ויולדות צאצא אחד ששוקל 185 ק"ג ואורכו 2.4-2.7 מ'.

לווייתנים אלו נפוצים לאורך צפון האוקיינוס האטלנטי מהאי ננטקט ללברדור במערב האוקיינוס האטלנטי וממדיירה לים הנורווגי במזרח. הם לא נפוצים ביותר ונצפו יותר באוקיינוס האטלנטי המזרחי, בעיקר ליד חופי בריטניה.
במקרה אחד נצפה לווייתן כזה בחופי טורקיה, הרחק ממקום חיותו הרגיל.

הם נוטים לשוטט בעומקים שבין 200 ל-1,500 מטרים עומק ויכולים לצלול למשך חצי שעה מתחת למים בחיפוש אחר מזון. הם ניזונים מדיונונים ושאר רכיכות וכן מדגים כמו בקלה. הם חיים בקבוצות קטנות עד 10 פרטים והם לא מתקרבים לספינות. לעיתים פרטים שונים עולים על החוף ומתים שם.

בעבר ניצודו לווייתנים רבים ממין זה, אך כיום המין מוגן. הם לא נפוצים ביותר אך גם לא בסכנה גדולה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס סוורבי
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
לווייתן מקור אנדרו

**לווייתן מקור אנדרו** (שם מדעי: *Mesoplodon bowdoini*) הוא מין במשפחת לווייתני מקור, החי בטבע בדרום האוקיינוס השקט, בעיקר בחופי אוסטרליה וניו זילנד. הוא קרוי על שם החוקר האמריקאי רוי צ'פמן אנדרו (1884 – 1960) שתיאר אותו לראשונה ב-1908.

למין זה גוף עבה ומוצק יותר מקרוביו לסוג אורכו הממוצע 4.9 מ' אצל נקבות ו4.5 מ' אצל הזכרים ומשקלם 2,600 ק"ג. חלל הראש שלו מעוגל ובעל לסת קצרה באורכה ולסת תחתונה מעוקלת מעט ובעלת זוג שיניים תחתונות בקדמתה. צבעו של הלווייתן אפור בהיר מלמעלה ויותר כהה מלמטה. לעיתים ישנם צלקות מנשיכות של כרישים קטנים. 

הם חיים בקבוצות קטנות וצוללים עד עומק 1,500 מ', בחיפוש אחר דיונונים ודגים.

לא ידוע יותר מדי פרטים עליהם והם אינם נפוצים ביותר. תחום מחייתם הוא דרום האוקיינוס השקט המזרחי, ונצפו בין השאר, ליד חופי אוסטרליה, ניו זילנד, האי מקווארי, איי פוקלנד ואיי טריסטן דה קונה. ייתכן שהם נודדים דרומה יותר לימי הקוטב הדרומי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1908
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוי צ'פמן אנדרוס
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
לווייתן מקור שיני-עלים

**לווייתן מקור שיני-עלים** (שם מדעי: *Mesoplodon ginkgodens*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. מקור שמו הוא צורת השיניים המיוחדת שלו, שמזכירה עלי דקלים.
## מאפיינים
מין זה חזק ונוקשה והלסת התחתונה פונה כלפי מעלה אל מעל העיניים. השיניים בעלי עקומות בשן בצורת עלי דקלים. הלסת עצמה בינונית באורך. צבעם אפור כהה ומנוקד בלבן מעט אצל הזכרים, להם גם צלקות לאורך גופם. הבטן בהירה יותר מהגב ובקצה הגב כתמים גדולים לבנים. הנקבות אפורות לא כהות. אורכם הממוצע של שני המינים 4.9 מטרים והצעירים מגיעים לאורך 2.4 מטרים בלידה.

הם חיים באזורים טרופיים באוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי, בעיקר בחצי הכדור המזרחי מול חופי יפן, קליפורניה, איי גלאפגוס, מדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, ניו זילנד, סרי לנקה, האיים המלדיביים ומצר מלאקה. הם חיים בקבוצות קטנות וניזונים בעיקר מרכיכות כמו דיונונים בעומק.

מצב שימורם לא ידוע והם מאוד נדירים. מדי פעם נתפסו ציידי לווייתנים שצדו לווייתני מקור, אך בדרך כלל הם לא מתמקדים בהם. הם נחשבים למין מוגן.
בשנת 2024 נצפה מין זה לראשונה בחיים מול חופי באחה קליפורניה על ידי חוקרת במרכז לוחמת המידע הימי של צבא ארצות הברית ועמיתיה ממקסיקו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1958
לווייתן מקור גרוויס

**לווייתן מקור גרוויס** (שם מדעי: *Mesoplodon europaeus*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. 

## מאפיינים
לוויתן זה חי באזור צפון האוקיינוס האטלנטי, בדרך כלל סמוך לחוף המערבי. קרוי על שם הביולוג פאול גרוויס (1816 – 1879), שהגדיר אותו ב-1855 על סמך גופה שנפלטה אל החוף למין חדש של לווייתן מקור. 

מין זה הוא הגדול ביותר בסוג מזופלודון. מבנה גופו מוארך ודחוס מעט ואורכו 4.5 מ' אצל זכרים ו5.2 מ' אצל נקבות. משקלם מגיע ל-1,200 ק"ג והצעירים מגיעים לאורך 2.1 מ'. 

כמרבית הזיפיוסים, צבעו אפור כהה והתחתית והצדדים בהירים יותר עם צלקות לאורך גוף הזכרים. הראש קטן עם מצח נמוך וקטן והשיניים לא בולטות. הלסת התחתונה עולה ישרה יחסית למרבית מיני הסוג.

## תפוצה ואקולוגיה
מין זה נפוץ באוקיינוס האטלנטי, בעומק הים. הוא נפוץ בחופי מזרח ארצות הברית, אירלנד, האיים הקנריים, מערב אפריקה, חופי דרום ברזיל והאי אסנשן. הם אינם נפוצים ביותר ונמצאים הרחק מהחופים בדרך כלל.

הם מסתובבים בקבוצות קטנות וצוללים עד 20 דקות לעומק במרדף אחרי דיונונם ודגים. לעומת הדולפינים הם נמנעים מקרבה לספינות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
לווייתן מקור דרומי

**לווייתן מקור דרומי** (שם מדעי: *Mesoplodon grayi*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. הוא קרוי גם **לווייתן מקור גריי** ע"ש המגלה שמו ג'ון אדוארד גריי (1800 – 1875). הוא בין המינים היחידים במשפחה בעלי שיניים עליונות.

זהו מין עם גוף דק יחסית. הוא בעל מצח נמוך מאוד ולסתות בינוניות וישרות יחסית. השיניים מצויות בקדמת הלסת והם מאוד קטנות ומרובות. לזכרים ישנם 2 שיניים באמצע הלסת ויש להם גם שיניים קטנות בלסת העליונה. אורכם 5.5-6 מ' ומשקלם עד 1,100 ק"ג. צבעם אפור כהה עם בן בהירה והלסת לבנה אצל 2 המינים . הם גם בעלי צלקות על גופם עקב מלחמות בין הלווייתנים וגם עקב נשיכות של כרישים. 

לעומת שאר לווייתני המקור הם חיים בחבורות גדולות וצוללים לעומק עד 2,000 מ' כדי לחפש טרף כמו דיונונים ודגים. ככל הנראה השיניים העליונות עוזרות ללכידת טרפם.

הם חיים באוקיינוסים הדרומיים ומצפינים עד לאוסטרליה, דרום אפריקה, קצוות דרום אמריקה ואיי פוקלנד, אך הם נפוצים ביותר בחופי ניו זילנד והמין הנפוץ ביותר שם במשפחה, יחד עם לווייתן מקור שיני-מעדר הוא נפוץ בהם בעיקר בחורף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוליוס פון האסט
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
לווייתן מקור בליינוילי

**לווייתן מקור בליינוילי** (שם מדעי: *Mesoplodon densirostris*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. המין קרוי על שם הביולוג הימי אנרי דה בלנוויל (1777 – 1850) והוא מבין המינים הנפוצים והמוכרים ביותר בסוגו. הוא חי במרבית האוקיינוסים כולל באזורי הקוטב.
## מאפיינים
זהו לווייתן בעל גוף שרירי, מוצק ומוארך יחסית ואצל הזכרים ישנם לסתות בעלות לסת אחורית מוגבהת עם שתיי שיניים בקדמתה והם בולטות מעל העיניים, כולל כשהפה סגור ושאר הראש שטוח. הלסתות בינוניות באורכם ובעלי מראה של מקור, מה שנתן להם את שמם.

אורכם הממוצע של לווייתנים אלה 4.4 מטר ומשקלם 800 ק"ג אצל הזכרים ו4.6 מ' ומשקל 1 טון אצל נקבות. הצאצאים נולדים במשקל 60 ק"ג ואורכם 1.9 מטר. צבעם אפור כהה ולזכרים ישנם צלקות מנשיכות כרישים קטנים.

מינים אלה שוכנים בכל האוקיינוסים הטרופיים, הרחק מהיבשה בדרך כלל בעומק 1,300-1,600 מ', שם בעומק הם צדים דיונונים ודגים. הם חיים בקבוצות קנות ונוטים להימנע מהשמעת רעשים בגובה 150 מ' מפני המים, להגנה מפני לווייתן האורקה הטורף.

הם נמצאו גם בימים צפוניים ודרומיים יותר מכרגיל, בנובה סקוטיה, איסלנד, איי בריטניה, יפן, ריו גראנדה דו סול, צ'ילה, דרום אפריקה, טסמניה וניו זילנד. מדי פעם עולים פרטים שלהם בטעות על החוף ובדרך כלל מתים שם.

מצב שימורם הוא ללא חשש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
לווייתן מקור הובס

**לווייתן מקור הובס** (שם מדעי: *Mesoplodon carlhubbsi*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. מין זה מצוי בצפון האוקיינוס השקט וקרוי ע"ש האיכתיולוג קרל הובס (1894–1979). סימני הזיהוי שלו הם בעל כובע גדול מעל ראשו והרבה צלקות. במקור מין זה נחשב ללווייתן מקור אנדרו, אך על פי מחקרים נחשב כיום למין עצמאי.

אורכו של לווייתן זה 5.4 מ' בממוצע ומשקלו 1,500 ק"ג ומגיעים לאורך 2.2 מ' בלידתם. הוא עגלגל יחסית לסוג ובעל לסת ארוכה וקשתית עם שיניים גדולות בקדמת הלסת התחתונה, אשר בולטות גם כשהפה סגור. צבע הלווייתן אפור כהה עד שחור והלסת לבנה מנומרת באפור. אזור הכובע הגדול יחסית לבן וכן גם החזה.
הם מכוסי צלקות (כמעט לגמרי אצל הזכרים) שבדרך כלל לבנים.

הם חיים בקבוצות קטנות וניזונים בעומק מדיונונים. על פי הצלקות שיש על גוף הזכרים הם נלחמים.

תפוצתם משתרעת בצפון האוקיינוס השקט מיפן במזרח ועד קולומביה הבריטית לקליפורניה במערב. לעיתים נדירות פרטים שלהם עולים על החוף ומתים שם.

בעבר חלקם ניצודו על ידי ציידי לווייתנים, אך כיום הם מין מוגן. לא ידוע עלהם הרבה מאחר שהם שוכנים הרחק מהחוף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף קרטיס מור
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1963
צ'ארלס ריידפאת'

**צ'ארלס דקר ריידפאת**' (באנגלית: **Charles Decker Reidpath**; 20 בספטמבר 1889 – 21 באוקטובר 1975) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (סטוקהולם 1912) בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.

## ביוגרפיה
ריידפאת' נולד בבאפלו, ניו יורק. בוגר הנדסה אזרחית באוניברסיטת סירקיוז (1912-1908).

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה ריידפאת' בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא עולם חדש של 48.2 שניות, לפני האנס בראון מגרמניה (48.3 שניות) ובן ארצו אדוארד לינדברג (48.4 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אדוארד לינדברג, טד מרדית' ומל שפרד בשיא עולם חדש של 3:16.6 דקות, לפני צרפת (3:20.7 דקות) ובריטניה (3:23.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.3 שניות.

במלחמת העולם השנייה שירת ריידפאת' בחיל התחבורה בדרגת סגן-אלוף באנגליה בצרפת ובבלגיה. הוא סיים את שרותו הצבאי במשמר הלאומי של ארצות הברית בדרגת תת-אלוף בשנת 1948.

## שיאים אישיים
* ריצת 200 מטר: 22.1 שניות (1912)
* ריצת 400 מטר: 47.7 שניות (1912)

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם בריצת 400 מטר (ויקיפדיה באנגלית)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:מדינת ניו יורק: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
אליהו יוסף שמאע

ממוזער|אליהו יוסף שמאע**אליהו יוסף שמאע** (1881 - 18 במאי 1933) היה איש עסקים ואיש ציבור בירושלים בתקופת המנדט הבריטי, יוזם הקמת המרכז המסחרי בממילא וחבר מועצת העיר.

## ביוגרפיה
אליהו שמאע נולד בחלב שבסוריה ליוסף שמאע, נצר לרב אליהו שמאע הלוי, וקיבל חינוך תורני. בעודו נער התייתם מאביו, ועזב את חלב לארצות הברית. הוא שהה שנים אחדות בניו יורק, ובהמשך בברזיל ובארגנטינה, עסק במסחר ועשה חיל בעסקיו. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר למנצ'סטר שבאנגליה, וכעבור שנים אחדות עלה לארץ ישראל כבעל הון והתיישב בירושלים.

שמאע נודע בירושלים כפילנתרופ והרבה לעסוק בפעילות ציבורית. הוא היה ממנהלי ישיבת פורת יוסף לאורך שנים, מעסקני אגודת ישראל, חבר בהנהלת התאחדות הספרדים העולמית, שופט בבית משפט השלום העברי וכיהן כנשיא עדת החלבים בירושלים. בינואר 1924 מונה לחבר במועצת עיריית ירושלים כאחד מ-4 מושבים (מתוך 12) שהוקצו ליהודים, ונבחר לשנית לתפקיד בבחירות הראשונות לעירייה ב־1927 כנציג אגודת ישראל.

ממוזער|המרכז המסחרי שהקים שמאע בממילא בהריסותיו, 1949
ב-1927 רכש שמאע שטח אדמה באזור ממילא, מחוץ לחומות העיר העתיקה, ויזם הקמת מרכז מסחרי מודרני שיתאים לצורכי העיר המתפתחת ויהווה תחליף לחנויות ולדוכנים הצפופים שבשווקים בתוככי העיר העתיקה. את המרכז המסחרי תכנן האדריכל ומתכנן הערים הבריטי קליפורד הולידיי, שהיה יועץ אזרחי של ממשלת המנדט הבריטי לפיתוח העיר ירושלים והיה מעורב באותה עת בתכנון פרויקטים רבים בעיר. למימון הקמת המרכז המסחרי פנה שמאע לבעלי הון מקרב מכריו ביהדות סוריה ויהדות מצרים, וכן נסע ברחבי העולם וגייס משקיעים יהודים מבריטניה וארצות הברית. אבן הפינה הונחה בפברואר 1928 בטקס חגיגי. המרכז נפתח לאחר מאורעות תרפ"ט (1929) ובו 250 חנויות, כשבתוכניתו של שמאע להרחיבו בהמשך ב-150 חנויות נוספות. סוחרים רבים מהעיר העתיקה, יהודים וערבים, סיטונאים וקמעונאים, אכן עברו למרכז החדש, והוא היה נדבך חשוב בביסוס המע"ר החדש של ירושלים מחוץ לחומות העיר העתיקה. בראשית ימיו נקרא המרכז "מרכז מסחרי שמאע", אך בהמשך נשתכח שמו של שמאע והמרכז נודע בעיקר בשם "מרכז מסחרי ממילא".

שמעא התפטר מחברותו במועצת עיריית ירושלים ב־26 במרץ 1930 יחד עם שלושת חברי המועצה היהודים האחרים יצחק שמעיה אלישר, חיים סלומון ויצחק בן-צבי במחאה לאחר שסגן ראש העירייה הנוצרי יעקב פראג' מונה לממלא מקומו של נשאשיבי ששהה בלונדון ולא סלומון היהודי, למרות הרוב היהודי בעיר.

אליהו שמאע נפטר בבית החולים שערי צדק בכ"ב באייר תרצ"ג (1933), לשם הובא לאחר תאונה בה נפל מגג ביתו בירושלים. הוא הותיר אחריו אישה, גאמילה שמאע, ארבע בנות וארבעה בנים. המרכז המסחרי שהקים נבזז ונשרף בידי פורעים ערבים בדצמבר 1947, ומעולם לא שוקם מהריסותיו שכן נחשב אזור ספר מסוכן בימי ירושלים המחולקת. בחלק מהחנויות הנטושות התמקמו מוסכים ובתי מלאכה זעירה, ולאחר איחוד ירושלים פונו שאריות המבנים כחלק מהקמת פרויקט ממילא המחודש. על שמו של אליהו שמאע נקרא רחוב ברובע ממילא, במקום בו עמד המרכז המסחרי (כיום מתחם מגורי היוקרה ״כפר דוד״), שוכן מרכז הכנסים בית שמואל - מרכז שמשון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* מרכז מסחרי שמאע בירושלים, מתוך המדריך **כל ארץ ישראל**, 1932.
* תחילת המרכז המסחרי בממילא

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1933
קודירקוס נאומייסטיס

**קודירקוס נאומייסטיס** (בליטאית: ; בפולנית: **Władysławów**, ולדיסלבוב; בגרמנית: **Neustadt-Schirwindt**, נוישטאדט-שירווינדט; ביידיש: **נײַשטאָט־שאַקי**, **נײַשטאָט־שירווינט**) היא עיירה במחוז המשנה שאקי במחוז מריאמפולה שבליטא, כ-25 ק"מ דרומית מערבית לשאקי, על גבול מחוז קלינינגרד, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1561, תחת השם דוליבאיצ'יאי (Duoliebaičiai), ובשנת 1639 נקרא בשם ולדיסלבוב. בשנת 1643 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בשנת 1934 הוענק ליישוב שמו הליטאי הנוכחי.

## הקהילה היהודית
בעיירה התקיימה קהילה יהודית גדולה במאה ה-19, אשר חלק מילידיה היגרו לארצות הברית, ובהם הפעילים הציוניים הרמן ברנשטיין ואבא הלל סילבר. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,091 יהודים.

בין מלחמות העולם חיו בעיירה בין 800 ל-900 יהודים, למעלה מחמישית מתושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים וסניפים של המפלגות הציוניות השונות. פעילות זו נאסרה עם סיפוח האזור לברית המועצות בקיץ 1940.

ב-22 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו אלו מספר מיהודיה. כעבור מספר ימים גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ורכושם הוחרם.

בתחילת יולי 1941 נרצחו כ-200 גברים יהודים מהעיירה בבורות ירי בבית העלמין היהודי המקומי. ב-23 באוגוסט 1941 רוכזו כ-650 היהודים שנותרו בעיירה, בעיקר נשים וילדים, בגטו קטן שהוקם בה, ממנו הובלו כולם ב-16 בספטמבר ליער פרז'ניו, כ-4 ק"מ מהעיירה, ונרצחו בידי ליטאים.

### רבני העיירה
בין הרבנים שכיהנו בו היו:
* רבי נתן שטרן (אבי יוסף זכריה שטרן) (נפטר כ"ט באדר ה'תר"ד)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
Wake On Lan

ממוזער|מחבר פיזי של Wake-on-LAN (החפץ הלבן בתחתית התמונה) שהיווה חלק מהרכיב IBM PCI Token-Ring Adapter 2
**Wake On LAN – הפעלת [[מחשב]] מרחוק** היא טכנולוגיה המאפשרת להפעיל או להעיר מחשב ממצב שינה על ידי שליחת הודעת רשת.

ההודעה נשלחת בדרך כלל על ידי תוכנית ממחשב באותה הרשת (LAN). ניתן גם לשלוח את ההודעה מרשת אחרת דרך האינטרנט.

## היסטוריה
אינטל ו-IBM יצרו באוקטובר 1996 את AMA – **Advanced Manageability Alliance** (בתרגום חופשי – "ברית ניהול מתקדם"). באפריל 1997 הברית הזו הציגה לראשונה את טכנולוגיית Wake-on-LAN.

## עקרון הפעולה
חיבורי רשת, פרוטוקולי רשת והאינטרנט עצמו מבוססים על חבילות מידע שנשלחות בין מחשבים. טכנולוגיית ה-WOL מבוססת על חבילת מידע מיוחדת הנקראת "חבילת קסם" (Magic packet) שנשלחת בדרך כלל לכל המחשבים ברשת ב-Broadcast. המחשב המוער אינו יודע האם הבקשה התקבלה מהרשת הפנימית או מהאינטרנט. חבילת הקסם תעבוד רק אם כרטיס הרשת של המחשב המוער תומך בפרוטוקול WOL והוא דלוק בהגדרות ה-BIOS שלו.

### פקטת הקסם
פקטת הקסם יכולה להיות כל frame בשכבת הקו שמכיל איפשהו בתוכן שלו שישה בתים עם הערך 255 (`FF FF FF FF FF FF`), שאחריהם 16 חזרות של שישה בתים שהם כתובת ה-MAC של המחשב שאותו רוצים להעיר – כלומר סך הכל 102 בתים.

מאחר שהתוכן יכול להיות בכל מקום בתוך הפקטה, ניתן להשתמש בכל פרוקוטול של שכבת הרשת ושכבת התעבורה, אם כי נהוג לשלוח אותה בפרוטוקול UDP לפורט 0 (פורט שמור), 7 (Echo Protocol), או 9 (Discard Protocol).

## הערות שוליים

קטגוריה:תקשורת מחשבים
נרייב

**נַרָיִיב** (באוקראינית: **Нараїв**; בפולנית: **Narajów**, נַרָיוּב; ביידיש: **נרייעוו**) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
נרייב נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובמאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים אלה, ועד המאה ה-17, סבלה העיירה מפשיטות הטטרים.

בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי נרייב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי בז'ז'ני ונרייב שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים החלו שוטרים אוקראינים לבצע ביהודיה מעשי התעללות והשפלה. בד בבד הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, איסור יצירת קשר עם לא יהודים וגיוס לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. עם הגעת פליטים יהודים מהסביבה אל העיירה, הגיע מספר יהודיה לכ-1,400.

ב-22 בספטמבר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים, וכ-1,000 מיהודיה גורשו לבז'ז'ני, ושולחו משם למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-500 היהודים הנותרים רוכזו בגטו קטן שהוקם בעיירה, אשר חוסל בסוף שנת 1942, תוך גירוש כל יושביו לגטו בז'ז'ני, ורציחתם באקציה שבוצעה במקום בדצמבר. בהמשך, ערכו השוטרים האוקראינים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ורצחו את מי שאיתרו. כ-15 יהודים מהעיירה הצליחו להסתתר במקומות מחבוא עד שחרור העיירה.

## קישורים חיצוניים

* 
* נאראיוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
Lobe den Herrn, meine Seele, רי"ב 143

**Lobe den Herrn, meine Seele** (בעברית: הללי נפשי את ה'), רי"ב 143, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך לכבוד טקס תחילת שנה חדשה. לא ידוע בוודאות אם הוא הלחין אותה ב-1708 בהיותו במילהאוזן או ב-1714, בהיותו בוויימאר.

## היסטוריה ומילים
1 בינואר הוא ראש השנה בלוח הגרגוריאני וכן יום חגיגת ברית המילה של ישו. סדר הקריאה לאותו יום מורכב מפסוקים מתוך האיגרת אל הגלטים, מהפסוקים המתארים את מילתו וקריאת שמו של ישו מתוך הבשורה על-פי לוקאס. טקסט הקנטטה מבוסס על מזמור קמ"ו בתהלים ועל מזמור נוצרי שחיבר יעקב אברט (Jakob Ebert), מזמור שבאך השתמש בו גם בקנטטה רי"ב 116. זהותו של מחבר הטקסטים לקנטטה עצמה לא ידועה והועלו השערות שהיה זה באך עצמו או משורר גרמני בשם כריסטיאן וייס (Christian Weiss) שהתגורר בלייפציג בשנים בהן חי בה באך.

יש המטילים ספק בכך שבאך הוא שהלחין את הקנטטה, בגלל סגנונה המוזיקלי היומרני בחלקים מסוימים ובגלל שילוב הכלים הייחודי בה. הנחה אפשרית היא שבאך הלחין אותה והיא עברה תזמור ועיבוד לאחר מכן על ידי אדם לא ידוע.

## מבנה והרכב מבצע
הקנטטה קצרה יחסית לקנטטות אחרות והיא נועדה לביצוע על ידי שלושה סולנים, סופרן, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שלוש קרנות טבעיות, טימפני, בסון, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה חלקים:
# מקהלה: *Lobe den Herrn, meine Seele* (הללי נפשי את ה')
# כורל לסופרן: *Du Friedefürst, Herr Jesu Christ* (אתה נסיך-השלום, אדון ישו כריסטוס)
# רצ'יטטיב לטנור: *Wohl dem, des Hülfe der Gott Jakob ist* (אשרי שאל יעקב בעזרו)
# אריה לטנור: *Tausendfaches Unglück, Schrecken* (אסונות לאין-ספור, אימים)
# אריה לבס: *Der Herr ist König ewiglich* (לעולם, אלהיך)
# אריה לטנור: *Jesu, Retter deiner Herde* (ישו, אתה המציל את עדרך)
# מקהלה: *Halleluja – Gedenk, Herr Jesu, an dein Amt* (הללויה - חשוב עתה, אדון ישו, על לשכתך)

## הקלטות
היצירה לא מבוצעת רבות, אך היא בוצעה והוקלטה על ידי מנצחים ידועים, בהם גוסטב ליאונהארדט (ב-1984), טון קופמן (ב-2001) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
לווייתן מקור ליארד

[ממוזער|[לווייתן קטלן טורף פרט של לווייתן מקור ליארד.]]
**לווייתן מקור ליארד** (שם מדעי: *Mesoplodon layardii*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור והוא אחד מהמינים הגדולים ביותר בסוגו. הוא קרוי ע"ש המגלה אדגר ליארד (1824 – 1900) ששלח דגימות שלו לזואולוג ג'ון אדוארד גריי שתיאור אותו כמין חדש ב-1865.

לווייתן זה גוף מוארך וטיפוסי לסוג, אך מבנה הלסתות מוזר ביותר. הלסת התחתונה בעלת זוג שיניים שאורכם 30 ס"מ והם מתפתלות כלפי מעלה כמו קרני צבי ולמעלה מהראש. שיניים אלה נמצאות רק אצל הזכרים הבוגים ולנקבות השיניים קטנות הרבה יותר ומשמשות רק לאכילה. 
האורך שלהם מגיע ל-5.9-6.2 מ' ומשקלם 1,000-1,300 ק"ג, כשהנקבות גדולות יותר. הצאצאים הצעירים מגיעים לאורך 2.8 מ' בלידה. הצבע שחור עם כתמים לבנים לאורך הגוף והחלק הקדמי של הראש והלסתות לבנים. על גופם ישנם הרבה צלקות מנשיכות כרישים ומלחמה בין יריבים, אך השיניים המוזרות לא משמשות אותם ללחימה. לא ברור למה הם משמשים.

הלווייתן נפוץ באוקיינוסים הדרומיים ומגיע אף לרכס האנטארקטי. הוא חי בימים הפתוחים והתגלה כבר בחופי ניו זילנד, אוסטרליה, דרום אפריקה, איי פוקלנד, ארגנטינה, ארץ האש, דרום צ'ילה, אורוגוואי, איי הרד, איי קרגלן וחופי ברזיל. ייתכן שהם גם נצפו באיי ג'ורג'יה הדרומית ובאיי דרום אורקני אך לא ודאי.

מצב שימורם לא ברור אך הם לא נפוצים ביותר והם עלולים להיפגע מציידים בלתי חוקיים. הם חיים בחבורות קטנות וניזונים מדגים ודיונונים, שחלקם מגיעים למשקל 100 ק"ג. אויבם היחיד בטבע הוא האורקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
לווייתן מקור ישר-מקור

**לווייתן מקור ישר-מקור** (שם מדעי: *Mesoplodon mirus*) הוא מין בינוני בגודלו ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים הנפוץ באוקיינוס האטלנטי וההודי, אך לא באזורים הטרופיים. 

אורכו 5.3 מטרים ומשקלו 1,400 קילוגרם אצל הנקבות ו-1,010 קילוגרם אצל הזכרים. הצעירים נולדים באורך 2.2 מטרים בלידה. צבעם אפור עד אפור חום ואזור הגב בעל כתם גדול לבן. כמו כן השפתיים לבנות וסביב העין גם יש אזור לבן. הגוף של הזכרים כמו רוב בני הסוג, מכוסה צלקות הנוצרות מנשיכות כרישים. 

מין זה קיבל את שמו עקב הלסתות דמויי המקור הישרות והקצרות יחסית והמצח תפוח וגדול בהרבה מהמקובל בסוג זה. סנפיר הגב קטן ומקומט מעט וסנפירי הגפיים קטנים.

המין חי בחבורות קטנות בטבע ויכול לצלול עד 20 דקות לעומקים שם הוא צד בעיקר דיונונים. 

הם נצפו באזור הצפוני מנובה סקוטיה עד אירלנד ודרומה עד פלורידה, איי בהאמה והאיים הקנריים. כמו כן הם נצפו בחצי הכדור הדרומי בין השאר בניו זילנד, אוסטרליה ודרום אפריקה. הם כלל לא מופיעים בימים הטרופיים וגם לא באוקיינוס השקט. למעשה זהו אחד מהלווייתנים הנדירים שהכי פחות נמצאו בטבע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריך וויליאם טרו
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במזרח אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1913
לווייתן מקור פרין

**לווייתן מקור פרין** (שם מדעי: *Mesoplodon perrini*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים.

לווייתן זה נחשב בעבר לתת-מין של לווייתן מקור הקטור אך תואר כמין נפרד רק ב-2002. הוא קרוי על שם החוקר ויליאם פרין.
## מאפיינים
מין זה הוא בעל ראש קטן, לסתות מעט ישרות וגוף מוארך עם זנב קטן. הם לא בולטים מאוד ואפשר להתבלבל בקלות בינם למיני לווייתני מקור אחרים. הלסת ישרה ובינונית אבל השיניים בולטות ביותר. גם המצח גדול יחסית. סנפיר הגב גדול יחסית למינים דומים.

אורכם שנמדד היה 3.9–4.4 מטר אצל הנקבות ו-2.1–2.45 מטר אצל הזכרים. הצבע אפור ולעיתים הבטן לבנה מלמטה.

הם חיים רק בחופים המערבים של ארצות הברית מול קליפורניה, בין הערים סן דייגו למונטריי וכנראה גם עד באחה קליפורניה בדרום ואלסקה בצפון ואולי גם במקומות אחרים בצפון האוקיינוס השקט, אך נמצאים הרחק מהחוף ובדרך כלל צוללים לעומק יותר מ-1,000 מ'. לא ידוע מה גבולות תחומי מחייתו מעבר לחופים אלה, אם כי ייתכן שהוא מגיע עד לקו המשווה.

## התנהגות
מעט מאוד ידוע על חייהם של הלווייתנים ממין זה, אך נראה שהם חיים בחבורות קטנות והזכרים נלחמים ביניהם וגורמים אחד לשני פצעים וצלקות גדולים לבנים על הגוף, באמצעות השיניים. צלקות נוספות נגרמות על ידי נשיכות של המין כריש סיגר התוקפני שאינו פוצע אותם קשה מדי.

הם עצמם צוללים לעומק וצדים דיונוני אוקיינוס ודגים. לעיתים האמהות והצעירים לא מצליחים למצוא מספיק מזון ומתים ברעב. ייתכן שזה קשור גם במחלה כלשהי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים באמריקה שלחופי האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2002
קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
לזר הסרבי

**לזר הסרבי** (בסרבית: **Лазар**; ברוסית: **Лазарь Серб**), הידוע גם בשם **לזר מכילנדריו** (Hilandarian), היה נזיר אורתודוקסי סרבי שתכנן ובנה בקרמלין במוסקבה את השעון המכני הציבורי הראשון הידוע ברוסיה בשנת 1404.

לזר נולד בפריזרן שבאימפריה הסרבית, ויש להניח שעזב את סרביה לאחר קרב קוסובו בשנת 1389. הוא הגיע לרוסיה ממנזר כילנדריו שבהר אתוס שאותו הוא עזב עקב הכיבושים העות'מאניים בבלקן. על פי ספרים רוסים ישנים כשהגיע לזר לרוסיה, הוא בנה שעון ליד שטחו של קתדרלת הבשורה לבקשתו וסילי הראשון, נסיך מוסקבה (1425-1389).

זה היה השעון הראשון אי פעם עם מנוע קפיץ (מכני), ושעון מקיש (striking clock) ברוסיה, וגם השעון הציבורי הראשון של המדינה. מספרי השעון נכתבו בשפת כנסיות סלאביות. השעון היה בין העשרה השעונים המתקדמים הראשונים באירופה, ונחשב נס טכני בזמנו. שעונים במגדלים עירוניים, או אותות שעה עירוניים, היו קיימים קודם לכן באיטליה, למרות שלא ידוע איך הם הצביעו על השעות. על פי ספרים שנים, בשנת 1344 היה שימוש בטכנולוגיה חדשה לגמרי - שעון במגדל בארמון פדואה שבאיטליה שצלצל באופן אוטומטי כל שעה (24 שעות).

השעון היה במשך זמן רב היחיד במוסקבה וברוסיה, ועבד במשך 217 שנים ללא כשל. אבל מגדל השעון לא שרד. כרוניקה של המאה ה-16, אומרת כי ללזר שולם 150 רובל לעבודתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:מוסקבה: היסטוריה
קטגוריה:ממציאים
קטגוריה:סרבים
קטגוריה:נזירים אורתודוקסים
קטגוריה:נפטרים ב-1404
לווייתן מקור סטג'נגר

**לווייתן מקור סטג'נגר** (שם מדעי: *Mesoplodon stejnegeri*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים.  הוא קרוי ע"ש החוקר לאונרד סטג'נגר (1851–1943). מין זה נפוץ בצפון האוקיינוס השקט, בעיקר בים ברינג.
## מאפיינים
זהו לווייתן בעל גוף מוארך וקצה צר. הלסתות באורך בינוני והלסת התחתונה בעלת שיפוע מיוחד שהקצה עולה מעל המצח והעיניים הקטנים ובקצה שלה זוג שיניים גדולות ומעוקלות מעט. אורכו הממוצע 5.25 מ' בזכרים ו-5.5 מ' בנקבות. אורכם בלידה 2.1–2.3 מ'. צבעם אפור בעיקרו וכמו רוב המינים בעל צלקות מנשיכות כרישים.

הם חיים בטבע באזור ים ברינג ומדרימים עד מיאגי שביפן ולדרום קליפורניה. הם עשויים גם לנדוד דרומה בחורף, אך לא נצפו מספיק כדי לקבוע זאת. 

הם צדים דיונונים ודגים במעמקים וחיים בלהקות קטנות עד ל-15 פרטים בחבורה. הזכרים בקבוצות לוחמניים וגורמים לצלקות ופציעות אחד לשני, אך הם מתרפאים מהר.

לא ידוע מה מצב שימורם. מדי פעם הם נתקעים ברשתות דיג באזור יפן. הם גם עלולים להיפגע מהדיג המופרז ולגווע ברעב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריך וויליאם טרו
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1885
לווייתן מקור שיני-מעדר

**לווייתן מקור שיני-מעדר** (שם מדעי: *Mesoplodon traversii*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. 
הוא התגלה בטבע על ידי ג'יימס הקטור בשנת 1873 ותואר כתת-מין של לווייתן מקור ליארד, אך בהמשך סווג כמין עצמאי. 
מין זה מעולם לא נצפה בטבע והוא התגלה על ידי מספר קטן של גולגולות, באי רובינזון קרוזו, ובניו זילנד ובאיים הקרובים.
## מאפיינים
זהו לווייתן מוארך ובעל לסתות ארוכות יחסית לקרוביו, בייחוד הלסת הקדמית. השיניים גדולות מאוד ובולטות אך הלסת ישרה יחסית. הם בולטות גם כשהפה סגור אך גם המצח מאוד גדול והמבנה מאוד מזכיר את מבנה הלסת של לווייתן מקור שיני-עלים. סנפיר הגב גדול ובולט והגוף בשחור ותחתית ומרכז הגוף לבן עם סנפירים שחורים. אורכם הממוצע 5-5.5 מטר. הנקבות גדולות מהזכרים. כתם כהה משתרע על העין כשהלחיים לבנות והלסתות שחורות. 

מין זה מעולם לא נצפה בטבע, אך נראה שהוא חי כמו רוב בני הסוג, בקבוצות קטנות וצולל לתפוס דיונונים ודגים בעומק ומתבגרים במהירות. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1874
לווייתן מקור דרניאגלה

**לווייתן מקור דרניאגלה** (שם מדעי: *Mesoplodon hotaula*) הוא מין ממשפחת לווייתני המקור שבתת-סדרת לווייתני שיניים. על מין זה לא ידוע כמעט דבר והוא מעולם לא נצפה בטבע. המין תואר בשנת 1963 על ידי החוקר פאולוס דרניאגלה ומכאן שמו. בזמנו הוא נחשב לתת-מין של לווייתן מקור הקטור וללווייתן מקור צפון-אטלנטי, אך בשנים האחרונות נחשב למין עצמאי, עקב הסתמכות על בדיקות דנ"א וסידור השיניים שלו.

הלווייתן ידוע רק מפרטים מתים שנלקחו בעיקר מהאיים המלדיביים, איי סיישל, חופי סרי לנקה, איי גילברט, ארכיפלג קיריבטי, אטול פאלמירה ואיי ליין. ככל הנראה הוא חי באזור הטרופי האינדו-פסיפי של האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט.

לא ידוע דבר על חייהם, מצב שימורם והרגליהם אבל מניחים שהם לא שונים מרוב מיני הסוג, חיים בחבורות קטנות בעומק וצדים דגים ודיונונים שם.

## קישורים חיצוניים
* כתבה על לווייתן מקור דרניאגלה

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פאולס אדוארד פיריס דראניאגאלה
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:סיישל: יונקים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים ימיים במזרח אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1963
בקבוקף דרומי

**בקבוקף דרומי** (שם מדעי: *Hyperoodon planifrons*) הוא מין של לווייתן שיניים גדול החי בימי הקוטב הדרומי ואנטארקטיקה. זהו יצור ימי המזכיר דולפינן ענקי, אך שייך למשפחת לווייתני המקור. הוא נצפה רק לעיתים נדירות אך כנראה שמצב שימורו הוא "ללא חשש".

## מאפיינים
זהו לווייתן עגלגל שקטן מקרובו לסוג ומגיע לאורך 7.5 מ'. הוא בעל לסת גדולה וארוכה דמוית מקור המזכירה מראה של דולפינן ובעל מצח קטן יחסית. הסנפירים קטנים ומעוגלים והלווייתן בצבע אפור כהה כשהבטן בהירה יחסית. המקור צבוע בלבן אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות. יש לו מעט מאוד שיניים אבל הם בולטות גם כשהפה סגור.

לווייתנים אלה חיים בחבורות קטנות במימי הקוטב הדרומי ובחורף נודדים צפונה. בצפון הוא מגיע לניו זילנד ואוסטרליה, דרום אפריקה וחופ דרום אמריקה עד ברזיל, אך אינם חיים בדרך כלל בימים טרופיים. הוא חי במצולות וצד דגים ודיונונים בעומק.

לווייתן זה נצפה לעיתים נדירות, אבל מעריכים שהאוכלוסייה העולמית במצב טוב ואינה בסכנת הכחדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם הנרי פלואר
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1882
בקבוקף צפוני

**בקבוקף צפוני** (שם מדעי: *Hyperoodon ampullatus*) הוא מין של לווייתן שיניים גדול החי בצפון האוקיינוס האטלנטי ושייך למשפחת לווייתני המקור המוזרים. הוא מזכיר במראהו דולפינן ענקי.

## מאפיינים
זהו יצור בעל גוף עגלגל שאורכו הממוצע 9.8 מ' וייתכן שיכול להגיע גם ל-11 מ'. צבעו לבן אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות עם בטן בהירה אצל שניהם וסנפיר הגב קטן יחסית ונמצא בקצה הגוף. כמו שמשתמע משמו הבקבוקף בעל אף גדול דמוי בקבוק ויש להם לסתות בינוניות עם מעט שיניים הבולטות מבחוץ. 

לווייתן זה הוא חברותי מאוד וחי גם במים רדודים בימים הצפוניים. לעומת מינים אחרים במשפחה, לווייתנים אלה דווקא שובבים וסקרנים כלפי בני אדם. עם זאת, בעבר דבר זה הקל על הריגתם בידי ציידי לווייתנים. הציד נפסק מאז, וכיום הבקבוקף הוא מין מוגן ולאט לאט מתאושש. כמו מרבית הזיפיוסיים הם חיים במצולות וצדים שם דיונונים ודגים.

הם נפוצים בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי בימים קרים כמו מצר דייוויס, ים לברדור, ים גרינלנד וים ברנץ. הם יכולים להדרים עד לדרום בריטניה. בקבוקפים רבים מתאספים בחורף בקניון האטלנטי "גאללי" שליד נובה סקוטיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

[230px|ממוזער|ימין|בקבוקף שנמצא ב[תמזה.]]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הארקטי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1770
לווייתן מקור ענק ביירד

**לווייתן מקור ענק ביירד** (שם מדעי: *Berardius bairdii*) הוא מין של לווייתן מקור גדול החי בעיקר בצפון האוקיינוס השקט והוא המין הגדול ביותר במשפחתו, אפילו יותר מקרוב משפחתו לווייתן מקור ענק ארנוקס. לווייתן זה קרוי ע"ש החוקר ספנסר ביירד (1823 – 1887).

## מאפיינים
לווייתני ענק אלה מגיעים לאורך 12-13 מ' בממוצע ושוקלים עד 14 טון - גדולים יותר מאשר אורקה. הם בעלי לסת תחתונה ארוכה מהעליונה ועם שיניים תחתונות בולטות. הסנפירים קטנים ביותר ומעוגלים והגוף מוארך ודק יחסית למיני המשפחה. בדרך כלל צבעם כהה מאוד עד שחור אם כי לעיתים ישנם פרטים אפורים. אין הרבה הבדלים בין שני המינים אך לשניהם צלקות רבות על הגוף.

לווייתנים אלה חיים רק בצפון האוקיינוס השקט סביב ים ברינג, ים יפן וים אוחוצק. בדרך כלל הם חיים במצולות בקצוות של דפים יבשתיים ולעיתים מגיע גם לאזורי חופים או איים מבודדים. הוא נפוץ מים ברינג בצפון עד איים דרומיים ביפן כמו איי בונין ואיי איזו, בצד המזרחי ועד חצי האי באחה קליפורניה במערב. ייתכן שהם חיים גם בים סין הדרומי וסמוך לחופי סין. אוכלוסייתם ירדה מאוד עקב ציידי לווייתנים יפנים וסינים שצמצמו מאוד את מספרם, אף שהמין מוכרז כמוגן. 

התנהגותם של לווייתנים אלה לא נחקרה מספיק, אך ידוע שהם נעים בחבורות קטנות של 3-10 פרטים, כשבמקרים חריגים נתקלו בלהקות של 30 פרטים, רובם הגדול זכרים. הם צוללים לעומק בחיפוש דיונונים ודגים ויכולים לעצור את הנשימה עד חצי שעה מתחת למים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1883
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאונרד הס שטיינגר
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
לווייתן מקור ענק ארנוקס

**לווייתן מקור ענק ארנוקס** (שם מדעי: *Berardius arnuxii*) הוא מין של לווייתן מקור גדול החי בעיקר בימים סביב אנטארקטיקה והוא מבין המינים הגדולים ביותר במשפחה. הוא קרוב משפחתו של לווייתן מקור ענק ביירד, הדומה לו מאוד אך גדול ממנו מעט. 

## מאפיינים
לווייתן זה התגלה על ידי החוקר ג'ורג' דוברנוי (1855 - 1777) בשעת 1851, כשהובא מספינה צרפתית עם גולגולת של הלווייתן מניו זילנד. את הגולגולת גילה הרופא של הספינה, ד"ר "מוריס ארנוקס" וממנו שם הלווייתן.

לווייתני ענק אלה מגיעים לאורך 12 מ' בממוצע ושוקלים קרוב ל-14 טון - גדולים יותר מאשר אורקה. הם בעלי לסת תחתונה ארוכה מהעליונה ועם שיניים תחתונות בולטות. הסנפירים קטנים ביותר ומעוגלים והגוף מוארך ודק יחסית למיני המשפחה. בדרך כלל צבעם כהה מאוד עד שחור אם כי לעיתים ישנם פרטים אפורים. אין הרבה הבדלים בין שני המינים אך לשניהם צלקות רבות על הגוף.

לא ידוע מה מצב השימור שלהם וכמה פרטים יש בטבע אם כי מוערך שהם לא בסכנה. הם חיים בסביבות יבשת אנטארקטיקה והימים סביבה, אך יכולים להצפין עד דרום אפריקה וג'ורג'יה הדרומית. בחורף הם נודדים לאזורים חמימים יותר. 

התנהגותם של לווייתנים אלה לא נחקרה מספיק, אך ידוע שהם נעים בחבורות קטנות של 3–10 פרטים, כשבמקרים חריגים נתקלו בלהקות של 30 פרטים, רובם הגדול זכרים. הם צוללים לעומק בחיפוש דיונונים ודגים ויכולים לעצור את הנשימה עד חצי שעה מתחת למים.

לא ידוע מה מצב שימורם אך באוקיינוס הדרומי שוחים הרבה לווייתנים והם לא בסכנה. בעבר הם ניצודו עקב השומן הרב שלהם אך כיום הם מינים מוגנים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורגס לואיס דוורנוי
קטגוריה:לווייתני מקור
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851