open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
בטון מצטופף מעצמו

**בטון מצטופף מעצמו** (באנגלית: **Self Consolidating Concrete**, או בקיצור SCC) הוא בטון בעל תכונות ראולוגיות שמאפשרות יציקה ללא גריפה או ריטוט של הבטון.

## רקע
הבטון פותח ביפן במטרה לחסוך בעלויות כוח אדם ביציקות בטון ולשפר את הבטחת האיכות בתהליך היציקה.

התכונות הנדרשות מבטון כזה הן:
* יכולות מילוי תבניות
* יכולת מעבר בין ברזלי זיון (מעברים צרים)
* התנגדות לסגרגציה (הפרדות מרכיבי הבטון השונים)

שימוש בחומר זה מביא לשיפור בסביבת העבודה ולהומוגניות של הבטון ומעניק אפשרות ביצוע של מבנים מיוחדים בעלי צורה מורכבת או זיון צפוף.
שמאל|ממוזער|150px|בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית L
שמאל|ממוזער|150px|בדיקת עבידות SCC - תבנית L בסיום המדידה
שמאל|ממוזער|150px|בדיקת עבידות SCC - מילוי תבנית U
שמאל|ממוזער|150px|בדיקת עבידות SCC - תבנית U בסיום המדידה

## תכונות
בטון הוא חומר טיקסוטרופי (Thixotropic). הוא מאופיין בנוסף לצמיגות, בעומס מינימלי דרוש למעבר מהתנהגות של מוצק להתנהגות של נוזל. בבטון מצטופף מעצמו המטרה היא לא להוריד את הצמיגות אלא את עומס הכניעה, העומס בו הבטון יתנהג כנוזל.

בטון הוא מערכת רב-פאזית. הוא מורכב מנוזל (מים), מוצקים (אגרגט גס, אגרגט דק ואבקות) ואוויר. צמיגות נמוכה של תערובת הבטון גורמת לסגרגציה, התמיינות של החומרים בבטון, כלומר שקיעה של גרגרי החצץ והחול על-פי גודלם ועליה של המים כלפי מעלה. מכיוון שבטון מצטופף מעצמו מתנהג כנוזל, נדרשת בו דווקא צמיגות גבוה יותר.

## טכנולוגיה
תערובת הבטון לבטון מצטופף מעצמו מכילה נפח קטן של חצץ גס (כ־50% ממשקל האגרגטים הדרושים למלא את הנפח במהודק), כמות חול כמחצית מנפח המלט, כמות מים קטנה, ויתר הנפח נתפס על ידי אבקות (חלקיקים קטנים מ-90 מיקרון). התערובת מכילה מוסף מפחית מים רחב טווח (סופר פלסטיסייזר) כדי להוריד את עומס הכניעה. האבקות ומוספים מצמיגים משמשים לשמירה על צמיגות גבוהה של התערובת.

## בדיקות עבידות
לא ניתן להשתמש בקונוס אברהמס לבדיקת הירד של בטון מצטופף מעצמו, מכיוון שהוא משאיר מתחת לקונוס שלולית בגובה של בערך האגרגט המרבי. לכן פותחו מספר בדיקות ייעודיות לעבידות של בטון מצטופף מעצמו.

### בדיקת שׂירוע
בבדיקה זו ממלאים קונוס אברהמס, שמונח על-גבי משטח חלק, בבטון. מרימים את הקונוס ובודקים את משך הזמן בו הבטון ממשיך לזרום, ואת קוטר שלולית הבטון המתקבלת.

### בדיקת זרימה בתבנית L
בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית L מורכבת מחלק אנכי וחלק אופקי. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק האנכי בתבנית בצורת L שחלקה התחתון חסום (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את משך הזמן הדרוש לבטון להגיע לגובה מוסכם בחלקו המרוחק של החלק האופקי.

### בדיקת זרימה בתבנית U
בדיקה זו מדמה מילוי של תבנית בטון עם זיון. תבנית U מורכבת משני חלקים אנכיים. בין החלקים יש שׂריג של ברזלי זיון, ומחסום זחיח. ממלאים את החלק הגבוה של התבנית בבטון (ראו תמונה). מרימים את המחסום ומודדים את הזמן עד לשוויון גבהים בין שני חלקי התבנית.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:חומרי בניין
אלכסנדר רוזנבאום

**אלכסנדר יעקובלביץ' רוזנבאום** (ברוסית: **Александр Яковлевич Розенбаум**; נולד ב-13 בספטמבר 1951) הוא זמר-יוצר (בארד) ופוליטיקאי רוסי-יהודי מסנקט פטרבורג.

## קורות חייו
רוזנבאום נולד בלנינגרד במשפחה יהודית, הוריו היו רופאים. רוזנבאום למד בבית הספר לרפואה ע"ש פבלוב בלנינגרד בין 1968 ל-1974, ולאחר מכן עבד כרופא בשירות העזרה הראשונה בעירו. למד פסנתר וכוריאוגרפיה בהיכל התרבות ע"ש סרגיי קירוב.

לאחר מספר שנים בהן עבד כרופא, עבר לתחום השירה והחל להופיע כזמר מקצועי. הוא החל להופיע עם שיריו בשנת 1983, עם הופעתו ב-14 באוקטובר של אותה שנה בהיכל התרבות של משרד הפנים הרוסי ע"ש דזרז'ינסקי.

בצעירותו, המיר את דתו מיהדות לנצרות.

## יצירה
שיריו מתחילת דרכו של רוזנבאום עוסקים בעולם הפשע ברוסיה ובאודסה של שנות ה-20, ובין היתר במאפיה היהודית שם. שירים נוספים עוסקים בהיסטוריה הרוסית, בין היתר בקוזאקים, בצוענים וכו'.

שיריו הידועים ביותר הם "ולס בוסטון" (Вальс-бостон) ו-"גופ-סטופ" (Гоп-стоп). בסך הכל חיבר רוזנבאום מעל 1,000 שירים.

בשנת 2011 הוא הוציא אלבום משותף עם גרגורי לפס.

## פעילות פוליטית
רוזנבאום היה חבר בדומה הרוסית מטעם סיעת רוסיה המאוחדת בדומה הרביעית, בין השנים 2003 ו-2007. בישראל הביע רוזנבאום תמיכה במפלגת ישראל ביתנו, ואף שינה את שירו "ירושלים" כך שיכיל מילים בעברית, וצילם וידאו קליפ לשיר בעיר העתיקה, שכולל בתוכו את אביגדור ליברמן ונערי מפלגתו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:זמרים יהודים רוסים
קטגוריה:בארדים רוסים
קטגוריה:זמרי שאנסון רוסים
קטגוריה:בארדים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרוסי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:זמרים-יוצרים יהודים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1951
דנגו

**דנגו** (בקנג'י: **団[[שורש 39|子]]**, בקאנה: **だんご**) הוא מאכל יפני - כופתה הנעשית מקמח אורז דביק, ומוגשת בדרך כלל עם תה ירוק. הוא נבדל ממוצ'י, כיוון שלהכנתו משתמשים בקמח של האורז הדביק כשהוא מעובה במים, ועבור בצק מוצ'י מבשלים את האורז עצמו וחובטים בו עד שהופך לבצק.

הדנגו אינו מאכל עונתי, אך סוגים שונים שלו אופייניים לעונות מסוימות של השנה. שיפוד דנגו מכיל שלוש עד חמש כופתאות הנעוצות בשיפוד במבוק.

## סוגי דנגו
***דנגו אנקו** - (בקאנה: **あんこ**) דנגו בציפוי ממרח שעועית אזוקי (אנקו).
***דנגו האנאמי** - (בקנג'י: **花見**, מילולית: "צפייה בפרחים") דנגו מסורתי בשלושה צבעים. העליון ורוד, מסמל את הסאקורה, השני נייטרלי ולבן, והשלישי ירוק בתוספת מאצ'ה. נאכל מסורתית בחגיגות הצפייה בפרחי הדובדבן , אך זמין כל השנה ואהוב על ילדים. לדנגו זה קיים אמוג'י: 🍡.
***דנגו גומה** - (בקאנה: **ごま**) בתוספת משחת שומשום, לרוב שחור.
***דנגו קינאקו** - (בקאנה: **きなこ**) בתוספת קינקו, קמח פולי סויה קלויים.
***דנגו מיטאראשי**  - (בקאנה: **みたらし**) מצופה במיטאראשי, רוטב סמיך ומתוק המורכב מסויה, סוכר ועמילן. לרוב עובר צלייה על גריל שמעניקים לכדורים מעטה פריך וסימני חריכה, ומוגש בפסטיבלים ודוכני רחוב.
***דנגו צוקימי**  - (בקנג'י: **月見**) דנגו המוגש בפסטיבל אמצע הסתיו

### תמונות

Hanami Dango.jpg|דנגו האנאמי
Goma dango 001.jpg|דנגו גומה
Kinako dango in Isezakicho.jpg|דנגו קינאקו
Gyoen Park (46428076851).jpg|דנגו מיטאראשי צלוי


## ראו גם
* הִיקָארוּ דוֹרוֹדַנְגוֹ – אמנות יפנית של הכנת כדורי בוץ מלוטשים; שמה נגזר גם מכופתאות הדנגו

## קישורים חיצוניים

* מתכון בסיס לדנגו ותוספות מסורתיות באתר ptitim

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:כופתאות
קרב פאביה

**קרב פאביה** (באיטלקית: **Battaglia di Pavia**, בצרפתית: **Bataille de Pavie**, בספרדית: **Batalla de Pavía**) הוא קרב מכריע שהתרחש בבוקר 24 בפברואר 1525 במסגרת מלחמת ארבע השנים, שהייתה חלק מהמלחמות האיטלקיות. הקרב למעשה הכריע במידה רבה את מאבק הכוחות על השליטה באירופה בין בית ולואה לבין בית הבסבורג. בקרב היסטוריונים צבאיים נחשב קרב פאביה כמועד תחילת העת החדשה משום שזו הייתה הפעם הראשונה ששימוש בנשק חם הוביל לניצחון בקרב ובכך סיים את תקופת האבירים שאפיינה את ימי הביניים.

כוחות בית הבסבורג, בפיקודו של שארל דה לנוי (בשיתוף עם חיל המצב של פאביה, שמפקדו היה אנטוניו דה לביה), תקפו את הצבא הצרפתי תחת פיקודו הישיר של פרנסואה הראשון, מלך צרפת בפארק מירבלו, מחוץ לחומות העיר. בסופו של הקרב בן ארבע השעות הובס הצבא הצרפתי, כאשר יחידותיו השונות הוכו והושמדו כל אחת בנפרד. הצרפתים סבלו מאבידות רבות, ובכלל זאת רבים מבני האצולה הצרפתית. המלך פרנסואה עצמו נלקח בשבי על ידי כוחות ספרדיים. קרל החמישי כלא אותו וכפה עליו לחתום על הסכם מדריד, אשר השפיל את צרפת וכפה עליה למסור שטחים רבים לאימפריה הרומית הקדושה.

מבחינה צבאית, היה הצבא הצרפתי מבוסס על אבירים רכובים, שנחשבו עדיין ללוחמי עילית בתקופה זו. בשל כך, הגיעו הלוחמים מן השכבות הגבוהות של האצולה הצרפתית והיו מצוידים היטב, אם כי נחותים במספרם. הצבא הספרדי, לעומת זאת, התבסס על שכירי חרב שהגיעו בעיקר משווייץ ומהקיסרות הרומית הקדושה. שכירי החרב התבססו על שימוש בכידונים ארוכים תוך התארגנות בשיטת הפלנקס. שיטה זו, בנוסף לשימוש ברובים, אפשרה לכוח הספרדי הזול יותר והמאומן פחות לגבור על הפרשים הצרפתיים. לאור זאת, קרב פאביה נחשב לאחד הקרבות המציינים את סוף תקופת השליטה הצבאית של האבירים ואת פינוי הזירה לצבאות המבוססים על לוחמים רגליים שכירים.

הצבא הספרדי תקף את הצבא הצרפתי בלילה, כאשר האחרון לא היה מאורגן. כתוצאה מכך החל הצבא הצרפתי בנסיגה, ללא יכולת להגיב למתקפה הספרדית. המלך פרנסואה הבין את המצב ורכב עם כוח קטן כדי להתמודד עם הספרדים. בהתמודדות זו לא היה לכוח הצרפתי סיכוי של ממש, ופרנסואה נפל בשבי. בעקבות התמודדות זו יוחסה לו האמרה "הכל אבוד מלבד הכבוד". באמרה זו הביע פרנסואה את מחויבותו לפעול באופן הראוי והמכובד ביותר, אף אם תוצאותיו של מעשה זה יהיו הרות אסון. נפילתו בשבי של פרנסואה היא שהביאה בסופו של דבר לחוזה מדריד, שנחתם בשל הצורך לשחרר את המלך מן השבי.



Battle of Pavia tapestries.jpg|קרב פאביה בטפטין במוזיאון קאפודימונטה בנאפולי


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פאביה
פאביה
רוית אסף

**רוית אסף** (נולדה ב-13 במרץ 1974) היא אשת עסקים, הקימה רשת בתי ספר למקצועות היופי ומכרה אותה אחרי 25 שנות פעילות, דוגמנית ופרזנטורית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1992. מנחה פודקאסט ומרצה  להעצמה נשית. 

## ביוגרפיה
רוית אסף נולדה בבאר שבע ובגיל 6 עברה עם משפחתה לראשון לציון. לאחר 10 שנים עברו ליישוב להבים שבדרום הארץ. בשנת 1990 התמודדה אסף בתחרות נערת השנה של "מעריב לנוער" וזכתה במקום השני. בשנת 1991 השתתפה בתחרות "מיס נגב" וב-1992, בגיל 18, זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל. בתחרות מיס עולם של אותה שנה זכתה בתואר "מיס פוטוגניק". מיד לאחר הזכייה נסעה לפתח קריירת דוגמנות באירופה ואחרי שנתיים חזרה לישראל. בגיל 20 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הים.

לאחר סיום השירות הצבאי עסקה בדוגמנות במקביל ללימודי ניהול וכלכלה באוניברסיטה הפתוחה. במקביל פתחה אסף חנויות בגדים בקניון עזריאלי ובירושלים. לאחר סיום לימודיה, בשנת 1999 הקימה אסף בתי ספר לאיפור מקצועי בבאר שבע, בירושלים, באשדוד ובתל אביב, אותו היא מנהלת עד היום. בשנת 2004 סיימה לימודי שמאות מקרקעין.

ב-2009 הנחתה תוכנית טלוויזיה בנושא פנאי וסגנון חיים בערוץ 2, בשם "החיים מתחילים". שימשה פרזנטורית של עמותת "לא" למניעת אלימות נגד נשים ולקחה חלק בקמפיינים להעלאת מודעות לתופעה אשר שודרו בכלי התקשורת.

היא לקחה חלק בארגון ושיפוט תחרויות יופי כמו מיס פרוגרס https://missisrael.net/טקס-הגמר-של-מיס-פרוגרס-ישראל-2016/ וסבתוש, לבחירת הסבתא היפה בישראל https://www.ashdodnet.com/%D7%A0%D7%A9%D7%99%D7%9D/257545/6.

ב-2014 השתתפה יחד עם בן-זוגה לשעבר, אבי חזן, בתוכנית המציאות הישראלית "עד סוף העולם", ששודרה בערוץ 10, ושניהם זכו במקום הראשון בפרס של מיליון שקלים, שייסגרו בקרן עבור בנם המשותף.
250px|שמאל|רוית אסף ואביה שלום אסף|ממוזער
אסף הייתה נשואה לדוגמן אבי חזן ולהם ילד אחד. היא נשואה בשנית לעורך הדין יובל ישראלי ולהם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* שנות התשעים - מלכות היופי, באתר ynet
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1992
קטגוריה:משתתפות בתחרות נערת השנה של מעריב לנוער
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
פאנינג (צילום)

ממוזער|200px
שמאל|ממוזער|250px|המחשה של Panning בתמונת סטילס. המצלמה עוקבת אחרי המכונית הנעה. המכונית נראית חדה בעוד הרקע הסטטי מטושטש. באופן זה ניתן להעביר תחושת תנועה.
**פאנינג** (באנגלית: **Panning**) היא תנועת מצלמה על הציר האופקי (המצלמה קבועה בנקודה אחת, אך מסתובבת ימינה או שמאלה).
כדי ליצור תנועה חלקה של המצלמה לרוב משתמשים בחצובה.

תנועת הפאנינג יכולה להתלוות גם עם תנועות אחרות כגון דולי וזום ולרוב בסרטים ובתוכניות טלוויזיה משתמשים בה יחד עם תנועת דולי אופקית על מסילה.

## שימוש תנועת הפאנינג
תנועת הפאנינג נועדה לעקוב אחר אובייקט שזז אופקית מבלי להזיז את המצלמה, אלא להטותה לכיוון האובייקט. המצלמה נקבעת על זמן חשיפה ארוך באופן יחסי (זמנים מקובלים נעים בין 1/80 ל-1/5 חלקי השנייה), ונעה על ציר Z בסיבוב מתואם עם תנועת האובייקט.
לעומת זאת, בתנועת הדולי, שגם היא עוקבת אחר אובייקט זז, אך המצלמה זזה לאורך המסלול של האובייקט, בניגוד לפאנינג שרק עוקב זוויתית אחר האובייקט מנקודה קבועה.

## מקור המושג פאנינג
מקור המושג פאנינג הוא מהמילה פנורמה, מילה אשר הוצגה לראשונה על ידי רוברט בארקר בשנת 1787. באותה תקופה הפנורמה הייתה ציור רחב שאותה גילגלה מכונה לרוחב, וככה יצרה תחושה שסצנת הציור זזה.

## ראו גם
* טילט

## קישורים חיצוניים

* מדריך כיצד לצלם פאנינג, מאת רועי גליץ

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכניקות צילום
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
איבונה קרוגליאק

**איבונה קרוגליאק** (נולדה ב-25 באוגוסט 1971) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1990, דוגמנית ושחקנית.

## ביוגרפיה
קרוגליאק נולדה בלטביה הסובייטית, כבת לזוג רופאים. בגיל שנתיים עלתה לישראל עם הוריה והתגוררו בבת ים ולאחר מכן בבאר שבע. הוריה התגרשו ואמה עזבה לארצות הברית. לקראת גיל 12 עברה לאמריקה אל אמה שנישאה מחדש, אך בגיל 14 שבה לישראל לחיק משפחת אביה. לקרוגיליאק, שלוש אחיות למחצה מהנישואים השניים של הוריה. קרוגליאק עשתה את שירותה הצבאי בחיל המודיעין. היא בעלת תואר ראשון בתקשורת מהמסלול האקדמי המכללה למינהל.

בשנת 1990 בגיל 19 ובזמן שירותה הצבאי זכתה בתחרות מלכת היופי, לאחר מכן ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל שנערכה בארצות־הברית. בסיום שנת ההכתרה הייתה קרוגליאק דוגמנית מסלול ודוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה ד"ר פישר, ופרזנטורית של רשת החנויות לאופנת נשים "ג'אמפ".

כמו כן השתתפה בסדרת טלוויזיה "כחול עמוק", מעין עיבוד ישראלי לסדרה האמריקאית "משמר המפרץ". עבדה כאשת מכירות של חברת יגואר, לאחר מכן פתחה חברת הפקות וארגון אירועים בשם "פארטי טיים". משסגרה את החברה עבדה בהפקת פרסומות טלוויזיה בחברת הפרסום גיתם BBDD.

קרוגליאק השתתפה בין השאר בפרק 15 בסדרה "סטרייט ולעניין" (1994) וכן בפרק אחד בעונה הראשונה של הסדרה "שמש" ששודרה בערוץ 2.

בשנת 2003 התחתנה עם אורן זכאי, ובאותה שנה הקימו את חברת הפקת פרסומות לאינטרנט "איבונה קרוגליאק הפקות". בשנת 2007 נולדה בתם הבכורה, ובשנת 2012 נולד בנם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מלכת היופי 1990
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1990
קרוגליאק, איבונה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
מירי גולדפרב

**מירי גולדפרב - דריקס** (נולדה ב-1970) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1991.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בפתח תקווה. הייתה מתעמלת אמנותית בנבחרת ישראל עד שפרשה בגיל 18 בגלל בעיות בגב. בגיל 20, בסיום השירות הצבאי, זכתה גולדפרב בתחרות מלכת היופי לשנת 1991.

כיום עובדת גולדפרב בבית החולים רפאל

## עם הרבי מלובביץ'
לאחר זכייתה בשנת 1991, נפגשה גולדפרב עם הרבי מלובביץ' במרכז חב"ד העולמי – 770 שבברוקלין. במהלך הפגישה, ביקשה מהרבי ברכה לאושר לה ולמשפחתה וכן שתתחתן במהירות. הרבי בירכה ב'בשורות טובות והצלחה רבה', ונתן לה דולר לצדקה ולברכה כנהוג אצל הרבי מזה שנים.

לאחר מכן אמר לה הרבי:

בסיום הפגישה אמר לה הרבי: "תמסרי את זה גם לחברות שלך, לסגניות ולכל המשתתפים".

הרבי נתן לה עוד דולר, ואמר: "זה בשביל כל המשתתפות".

## חיים אישיים
לאחר שנה שבה עסקה בדוגמנות הכירה את שחקן הכדורגל אלי דריקס ולאחר חצי שנה נישאו. במהלך השנים נולדו לבני הזוג שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* שנות התשעים-מלכות היופי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1991
קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:סגל ארגונים רפואיים בישראל
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
טילט

ממוזער|198px|המחשה של מצלמה הנעה בתנועת טילט
**טילט** (באנגלית: **Tilt**) היא תנועת מצלמה על הציר האנכי (המצלמה מבלי לזוז פונה זוויתית למעלה או למטה). כדי ליצור תנועה חלקה של המצלמה, לרוב משתמשים בחצובה.

מבין כל תנועות המצלמה, תנועת הטילט היא התנועה בה משתמשים הכי פחות מפני שרוב האובייקטים המצולמים זזים אופקית ולא אנכית.

## שימוש תנועת הטילט
תנועת הטילט לרוב משמשת להצגת אובייקט מסוים (טילט מלמטה ועד למעלה של האובייקט, או ההפך).
אחד משימושי הטילט הוא הצגת דמויות ולהראות אותם מרגליהם עד לראשם.
תנועת הטילט גם משמשת להצגת אובייקטים גדולים כמו בניינים גבוהים שלא נקלטים בכל הפריים וגם משתמשת להדגשת גודל של אובייקט מסוים.
תנועת הטילט יכולה להצטרף לתנועות אחרות כגון תנועת הדולי.

## ראו גם
* פאנינג

## הערות שוליים

קטגוריה:טכניקות צילום
מארק האמשיק

**מארק האמשיק** (בסלובקית: **Marek Hamšík**; נולד ב-27 ביולי 1987, באנסקה ביסטריצה, צ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי. כיום הוא עוזר מאמן בנבחרת סלובקיה.

## קריירה
האמשיק החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת סלובן ברטיסלאבה הסלובקית וכרטיסו נרכש בגיל צעיר על ידי ברשה האיטלקית תמורת חצי מיליון אירו ובמדיה הפך לאחד השחקנים הטובים בסרייה ב'.

הופעותיו המוצלחות במדי ברשה הביאו את אינטר מילאנו לעקוב אחריו אך הייתה זו נאפולי שהצליחה להחתימו תמורת כ-6 מיליון אירו כחלק ממסע הרכש שערכה לקראת חזרתה לסרייה א'. האמשיק הצטיין בעונתו הראשונה בקבוצה והפך לאחד מהקשרים הטובים בסרייה א' עם 9 שערים ב-37 משחקיו, בכך היה לכובש המצטיין של הקבוצה.

האמשיק שימש כקפטן של נאפולי והיה מהשחקנים המרכזיים בהישגיה הגבוהים באותן שנים (שמינית גמר ליגת האלופות, גביע איטליה ומקום שני בסרייה א'). בפברואר 2019 לאחר 11 וחצי שנה עזב את נאפולי, וחתם בדליאן ייפאנג הסינית.

ב-8 במרץ 2021 הוא חתם כשחקן חופשי במועדון השוודי גטבורג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגבורג ב-19 באפריל 2021 נגד א.י.ק סולנה. הוא כבש את שערו הראשון והיחיד עבור המועדון ב-17 במאי 2021 בתיקו 2–2 נגד סיריוס.

ב-8 ביוני 2021 חתם האמשיק בטרבזונספור בחוזה לשנתיים. הוא כבש שער בכורה בהופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5–1 על ייני מלאטיספור ב-16 באוגוסט.

### נבחרת סלובקיה
האמשיק ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סלובקיה ב-7 בפברואר 2007 במשחק ידידות נגד נבחרת פולין שנגמר בתוצאה 2-2, מאז הספיק לשחק ב-114 משחקים נוספים בהם כבש 24 שערים, והיה הבורג המרכזי בהגעת נבחרתו לשמינית גמר היורו ב-2016. ביולי 2019 האמשיק הבקיע את שערו ה-24 במדי נבחרת סלובקיה בניצחון 1–5 נגד אזרבייג'ן ונהפך למלך השערים של נבחרת סלובקיה בכל הזמנים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובקים
קטגוריה:באנסקה ביסטריצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני דאליין ייפאנג
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1987
ניקולאס נבארו

**ניקולאס גסטון נבארו** (ספרדית: **Nicolás Gastón Navarro**; נולד ב-25 במרץ 1985 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק כשוער.

נבארו נחשב לאחד מהשוערים המבטיחים בארגנטינה והיה בסגל נבחרת ארגנטינה הצעירה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בהולנד בשנת 2005.

## ביוגרפיה
נבארו החל לשחק בקבוצת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. שיחק לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת במהלך קלאוסורה 2007. בסך הכל נבארו הופיע ב-22 משחקי ליגה בארחנטינוס ג'וניורס ושימש כשוער הראשון של הקבוצה במהלך אפרטורה 2007.

בינואר 2008 רכשה נאפולי מחצית מכרטיסו תמורת כ-2 מיליון אירו אחרי שלא הצליחה לרכוש את אגוסטין אוריון, שוער סגל נבחרת ארגנטינה, מסן לורנסו. נבארו אמור לרשת את מקומו של ג'נארו אייזו בקבוצה. הוא שיחק בשלושת משחקיה האחרונים של הקבוצה בעונת 2007/08 ואמור לשמש כשוער הראשון של הקבוצה בעונת 2008/09. ב-20 באוגוסט 2009 הושאל לקבוצה הארגנטינאית ריבר פלייט, לבסוף שיחק בקבוצה 4 משחקים בלבד. בעונת 2010/2011 חזר ארחנטינוס ג'וניורס. ב-2011 עבר לקבוצה הטורקית קייסריספור, ב-2013 הושאל לטייגרה וב-2015 עבר לחימנסיה לה פלאטה.

נבארו היה בסגל ארגנטינה הצעירה אשר זכתה במונדיאל הנוער ב-2005. לאחר פציעתו של אוסקר אוסטארי במהלך משחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) צורף נבארו לסגל הארגנטינאי שזכה במדליית הזהב כמחליפו של סרחיו רומרו.

## תארים
* מונדיאל הנוער - 1 (2005)
* מדליית זהב אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:שוערי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני קייסריספור
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני קרטרו 
קטגוריה:כדורגלני ארסנאל דה סרנדי 
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באיטליה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985
מרים ירון

**מרים ירון** (2 באפריל 1929 – 2 בינואר 1997) הייתה דוגמנית, מלכת היופי הראשונה של ישראל לשנת 1950.
250px|שמאל|ממוזער|מרים ירון (במרכז) וסגניותיה

## ביוגרפיה
ירון נולדה במינכן שבגרמניה, בשם **גיזלה פרויליך**, ובגיל 6 עלתה עם אביה הדתי לארץ ישראל והתיישבו בפתח תקווה. שנתיים קודם לכן נפטרה אמה ממחלת הסרטן.

בגיל 16 נישאה לבעלה הראשון, ובגיל 21 ילדה את בנה. באותה שנה זכתה בתחרות מלכת היופי, כאשר טרם נקבעו כללים ברורים למועמדות ונשים נשואות עם ילדים יכלו להתמודד גם כן. בשנה שלאחר מכן נקבע שעל מלכת היופי להיות רווקה. בתחרות מיס תבל שהתקיימה בארצות הברית הוכתרה ירון כסגנית "מיס האומות המאוחדות". היא קיימה אורח חיים צמחוני.

ארבע שנים לאחר הזכייה בתחרות התגרשה ירון ועברה לסאו פאולו, כידועה בציבור של סימון פלדמן, איש עסקים ברזילאי ממוצא יהודי.

מרים הייתה דוברת שש שפות. בשנות ה-40 לחייה חלתה בסרטן מעיים, ממנו החלימה לאחר ניתוחים וטיפולים ממושכים שעברה בקליפורניה.

בשנת 1994 חזרה לישראל והתגוררה בכפר סבא, בסמיכות לבנה, כלתה ושלושת נכדיה.

בסוף שנת 1996 עברה מרים אירוע מוחי וכעבור מספר שבועות נפטרה, ככל הידוע מדום לב. נטמנה בכפר סבא.

## קישורים חיצוניים

* שנות החמישים-מלכות היופי

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:צמחוניות ישראליות
קטגוריה:צמחונים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:נשים ראשונות
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נורדאו כפר סבא
פולי ווקר

**פולי ווקר** (באנגלית: **Polly Walker**; נולדה ב-19 במאי 1966 בוורינגטון) היא שחקנית אנגלייה, מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית בסדרת דרמה לשנת 2005 על תפקידה בסדרה "רומא" מבית HBO.

## ביוגרפיה
ווקר החלה את דרכה כרקדנית, אך כבר בגיל 18 נאלצה לזנוח את העניין עקב פציעה. היא החלה להתעניין במשחק, ולמדה בדרמה סנטר בלונדון. מאוחר יותר הצטרפה לרויאל שייקספיר קומפני, וגילמה מספר תפקידים קטנים לתקופה קצרה.

ב-1990 גילמה לראשונה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה (לורנה דון), וכעבור שנה ערכה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה, בסרט הקולנוע הצרפתי "Les Équilibristes". ב-1992 השתתפה בסרט הקולנוע "משחקים פטריוטיים", לצידו של האריסון פורד, בו גילמה פעילה אנגלייה במחתרת האירית. סרטים נוספים בהם השתתפה ווקר בהמשך, ושזכו להצלחה בינלאומית, כללו את "התחדשות" (1995), "אמה" (1996), "8 וחצי נשים" (1999) ו-"טיהור מוחלט" (2002). ב-2003 גילמה את דמותה של לוסטה בסדרת טלוויזיה המבוססת על ספרו של תומאס הרדי, "ראש העיר קסטרברידג'", בהפקת ערוץ ITV.

בין 2005 ל-2007 גילמה ווקר את דמותה של אטיה המניפולטיבית בסדרת הטלוויזיה "רומא". הופעתה בסדרה זיכתה אותה במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 2005.

בין 2016 ל-2019 שיחקה ווקר בעונות 5-3 של סדרת הטלוויזיה המשטרתית "שחיתות" בדמותה של ג'יל.

בשנת 2019 שיחקה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "פניוורת'" ברשת Epix, את דמותה של בטי סייקס.

בשנת 2020 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "מכשפת" שעלתה לשידור ביולי באותה השנה בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".

באותה שנה החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה ״ברידג׳רטון״ של נטפליקס בתפקיד ליידי פורשיה פתרינגטון, אם המשפחה. 

## קישורים חיצוניים

* פולי ווקר, באתר "רומא"

קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1966
JF-17

**JF-17/FC-1** (כינוי בפקיסטן **Thunder**, כינוי בסין **Fierce Dragon**) הוא מטוס קרב שפותח במשותף על ידי סין ופקיסטן. המטוס אמור להוות את עמוד השדרה של חיל האוויר הפקיסטני ומיועד לשמש כמטוס קרב רב משימתי. JF-17 נחשב למטוס קרב מהדור הרביעי.

## פיתוח
פיתוח המטוס מתבסס על פרויקט מטוס ה-**Super-7** הרוסי שבוטל. הפיתוח החל בשנות ה-90 בשל רצונה של פקיסטן לפתח מטוס קרב עצמאי, וזאת לאור אמברגו הנשק שהוטל על המדינה, בעיקר על ידי ארצות הברית שהייתה ספקית הנשק העיקרית של פקיסטן. הפרויקט עלה כ- 500 מיליון דולר כשממשלת פקיסטן מממנת מחצית מהסכום.

המטוס ערך את טיסת הבכורה שלו ב-25 באוגוסט 2003, ב-23 במרץ 2007 המטוס חג לראשונה בשמי פקיסטן והשתתף במטס יום העצמאות הפקיסטני. העברת המטוסים לפקיסטן לוותה בקשיים רבים וזאת בשל לחץ מסיבי שהפעילה ממשלת הודו על רוסיה לאסור על סין לספק את המטוסים שכן הם מצוידים במנועים רוסיים. המטוסים אמנם אמורים להיות מצוידים בעתיד במנועי WS-10 מתוצרת סין אך סירוב רוסי היה מעכב את העברת המטוסים כשנתיים, הזמן הוערך לסיום פיתוח המנוע הסיני. 

המטוס עדיין מצוי בתהליכי פיתוח אם כי פקיסטן החלה לייצר את גרסת אב-הטיפוס הרביעי של המטוס החל מ-22 בינואר 2008 והיא מתכננת לכלול במטוס מערכות נשק מערביות ושוקלת גם יצור דגם דו מושבי של המטוס.

ממשלת פקיסטן הזמינה 150 מטוסים ושוקלת לרכוש 100 מטוסים נוספים, סין עוד לא החליטה כמה מטוסים ברצונה לרכוש ולא ברור לאיזה תפקיד היא מייעדת את המטוסים.

מדינות רבות ברחבי העולם החלו להתעניין במטוס ביניהן אזרבייג'ן וזימבבווה המנהלות משא ומתן לרכישתו (תמורת כ-15–20 מיליון דולר למטוס), מבין שכנותיה של ישראל, מצרים ואיראן מגלות עניין רב. עבור מצרים המטוס אמור להוות פתרון להיעדר מטוסי קרב בעלי יכולת BVR בחיל האוויר שלה.

## מאפיינים

***צוות:** 1
***אורך:** 14.97 מטר (49 רגל ו 1 אינץ')
***[[מוטת כנפיים]]:** 9.46 מטר (31 רגל 0 אינץ')
***גובה:** 4.77 מטר (15 רגל 8 אינץ')
***משקל ריק:** 6,320 ק"ג (14,220 ליברות)
***משקל המראה מרבי:** 12,700 ק"ג (27,337 ליברות)
***הנעה:** 1 מנועי טורבו-מניפה מסוג קלימוב RD-93MK בעלי מבער אחורי

### ביצועים
***מהירות מרבית:** 1.8 מאך (1,120 מייל לשעה)
***טווח:** 3,000 ק"מ 
***סייג רום:** 16,700 מטר (54,790 רגל)

## קישורים חיצוניים

* JF-17.com

קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:פקיסטן: צבא וביטחון
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת סין
קטגוריה:כלי טיס מתוצרת צ'נגדו
קטגוריה:מטוסי קרב של הדור הרביעי
מימון

**מימון** הוא שם כולל לתחומים התאורטיים והיישומיים העוסקים בגיוס כספים, ניהול השקעות, תקצוב, ניהול פרויקטים וניהול סיכונים פיננסיים. מימון הוא מכלול הפעולות שאנשים וארגונים נוקטים בהן על מנת לנהל את כספם, או על מנת לגייס כספים לפרויקטים שהם מעוניינים בהם.

המילה "מימון" מקורה במילה ממון, ומימון כפשוטו הוא גיוס כספים למטרה כלשהי.

## תחומי המימון
### ניהול פיננסי
הניהול הפיננסי, שנקרא גם מימון חברות או פירמות (Corporate finance), עוסק במכלול התמודדותה של חברה עם סוגיות פיננסיות, ובהן: גיוס כספים, מבנה הון, מחיר הון, ניתוח כדאיות פרויקטים, חישובי ערך נוכחי, ניהול סיכונים פיננסיים ועוד.
בעידן המודרני חברות מחויבות לקבל החלטות השקעה רבות. במסגרת זו על מנהל הכספים להיות מיומן בבחינת עומק של הפרויקטים המוצעים, לדעת להעריך את התשואה הצפויה בפרויקט, ולעמת מולה את עלות ההון המגויס. פרויקט עשוי להיות הקמת מפעל חדש, קניית נכס מקרקעין או הקמת נכס כזה. ההיבט החשוב בבחינה מעין זו הוא הקשר בין תשואה לסיכון – ככל שעולה רמת אי הוודאות בפרויקט – נדרשת תשואה גבוהה יותר על מנת לפצות על הסיכון.

### שוקי ההון והכספים
שוקי הון מפגישים בין לווים ומלווים לטווח ארוך, ובין משקיעים לחברות הזקוקות למימון. שוק הון מודרני כולל מסחר במניות, באג"ח, ובנגזרים. שוקי כספים הם שווקים בהם מתנהלת פעילות המימון בעיקר לטווח קצר, כמו פיקדונות בבנקים, הלוואות לזמן קצר, ניירות ערך מסחריים, ועוד. שוק חדש שנוצר עם התפתחות רשת האינטרנט הוא מימון המונים.

### השקעות

השקעות של גורמים שונים בשוק ההון עשויות להיות למטרות שונות ולטווחים שונים. סוגי ההשקעות משתנים בהתאם לאופי המשקיע: משקיעים מסוימים עשויים להשקיע כספים לשם שמירה על ערך כספם, בעוד אחרים מעוניינים למקסם את רווחיהם. גם כאן חל הכלל כי ככל ששיעור התשואה על ההשקעה עולה, כן עולה רמת הסיכון.
גופים מוסדיים כגון קרנות פנסיה משקיעים בדרך כלל לטווח ארוך, ועשויים להיכנס להשקעות לטווח של עשרות שנים.

## הוצאות מימון

הוצאות מימון הם סעיף מרכזי בדוח רווח והפסד של תאגיד. הוצאות אלו כוללות בראש ובראשונה את תשלומי הריבית, אך גם הוצאות אחרות ובהן: הוצאות התאגיד בגין גידור, רווחי או הפסדי התאגיד מניירות ערך שהוא מחזיק, ועוד.

## שחקנים בשוקי ההון והכספים

הבנק מאגד את הפעילויות של לווים ומלווים רבים. בנק מקבל פיקדונות ממלווים, עליהם הוא משלם ריבית. הבנק מלווה את הפיקדונות האלה ללווים. הבנקים מאפשרים ללווים ומלווים, בגדלים שונים, לתאם את הפעילות ביניהם.

## ראו גם

* מינוף פיננסי
* היוון
* לוח סילוקין
* התאוריה המודרנית של תיקי השקעות
* התרמה
* מימון המונים
* הלוואות לחוסכים מהגופים המוסדיים

## לקריאה נוספת
* חיים לוי, גיא קפלנסקי, **מבוא למימון - מימון חברות בישראל הלכה ומעשה**, הוצאת מאגנס, 2009.
*טום קרגנבילד, "סיכונים, עוני, והחשיבות של בנקים לגישור בין השניים", באתר כלכלה קלה, 19 בינואר 2017

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מנהל עסקים
תמי בן-עמי

200px|ממוזער|קברה של תמי בן עמי - בית עלמין גורדון החדש, ראשון לציון
**תמי בן-עמי** (1955 – 22 ביולי 1995) הייתה דוגמנית ישראלית בולטת בשנות ה-80 של המאה ה-20.

## ביוגרפיה

נולדה בשם **תמי בן חמו** למיכל וליצחק וגדלה ברמלה. היו לה עוד ארבע אחיות. 

החלה לדגמן החל מ-1972 וזכתה במקום השני בתחרות "נסיכת ישראל", מטעם מגזין "את".

בשנת 1973 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל השלישות.

ב-1974 זכתה בתואר "מלכת המים" של השבועון "העולם הזה".

משנת 1976 ועד אמצע שנות ה-80 הייתה בת זוגו של הכדורסלן האמריקאי אולסי פרי. 

בתחילת 1979 נתבקשה בן עמי להשתתף בסרט דיזנגוף 99. באותה השנה הופיעה יחד עם אולסי פרי בתפקיד אורח בסרטו של זאב רווח, לא לעלות יותר.

משנת 1980 נבחרה לדגמן את בגדי הים של "גוטקס", והייתה לדוגמנית הבית הראשונה של החברה.

ב-1990 נולד לה ולבן זוגה קובי זר בן.

בשנת 1992 השיקה בן-עמי קו מוצרי קוסמטיקה וקולקציית בגדים הנושאים את שמה. 

בשנת 1994 חלתה בן-עמי בסרטן צוואר הרחם ונפטרה מהמחלה ב-22 ביולי 1995. הובאה למנוחות בבית העלמין גורדון החדש בראשון לציון.

לאחר מותה הוקם על שמה גן ציבורי בעיר הולדתה רמלה.

באפריל 2008 שודר בשידורי קשת הסרט התיעודי של הבמאי יוסי קורנויץ "המסלול הקצר, סיפורה של תמי בן עמי".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שכונת למד: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גורדון ראשון לציון
קטגוריה:רמלה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
כרטיס חיוב

**כַּרְטִיס חִיּוּב** הוא סוג של אמצעי תשלום, המשמש חלופה למזומנים ולהמחאות. בעת תשלום באמצעות כרטיס חיוב, מציג המשלם את הכרטיס או מוסר את פרטיו. העסק מקבל התשלום מבצע תהליך סליקה (באמצעות שירות של חברת סליקה חיצונית לרוב) ובסופו מחויב הלקוח והעסק מקבל את התשלום המגיע לו.

לעיתים ניתן לעשות בכרטיסי חיוב שימוש גם למשיכת כספים באמצעות מכשירי בנקאות אוטומטיים ("כספומטים").

## סוגי כרטיסי חיוב
ישנם מספר סוגים של כרטיסי חיוב. המשותף להם הוא צורתם החיצונית והאופן שבו נעשה בהם שימוש, והשונה ביניהם הוא דרך חיוב הלקוח. סוגי כרטיסי החיוב העיקריים הם:
* **[[כרטיס אשראי]]** (credit): הסוג הנפוץ בישראל של כרטיס חיוב. בתשלום באמצעותו, חיוב הלקוח יכול להתבצע באופן דחוי ביחס לזמן התשלום לספק. דחייה זו בתשלום היא למעשה סוג של הלוואה ללקוח. חיוב הלקוח עשוי להתבצע במועד קבוע אחת לחודש, אך ישנה אפשרות לדחות את התשלום יותר, במסגרת הסכמי תשלומים או באמצעות קביעת תקרה לחיוב חודשי. תחת קטגוריה זו נמצאים כרטיסים מסוגים שונים, כמו כרטיס חיוב דחוי (כרטיס האשראי הנפוץ בישראל, המחויב ישירות מחשבון עו"ש עבור התשלומים שנצברו בו לתשלום במועד חיוב חודשי קבוע או מידי), כרטיס אשראי "מתגלגל" (בו מעבר לאפשרויות הקיימות לפריסה ודחייה של תשלומים בכרטיס חיוב דחוי "רגיל", ניתן לגלגל באופן מובנה כמעט את כל סכום החיוב החודשי בכרטיס לחודש הבא, בתוספת ריבית), כרטיס לבתי עסק מוגדרים (למשל, כרטיס מועדון המאפשר להשתמש בו רק ברשתות החברות במועדון. הדוגמה הבולטת ביותר היא כרטיס "LifeStyle", לפני שהפך ל-"LifeStyle PLUS").
* **[[כרטיס חיוב מיידי|כַּרְטִיס חִיּוּב מיידי]]** או **כרטיס בנק** (debit): בכרטיס חיוב מיידי, חשבון הבנק של הלקוח מחויב בכל תשלום באופן מיידי, כאשר התשלום מועבר לספק. הכרטיס הנפוץ ביותר מסוג זה בארץ הוא כרטיס ישראכרט (או מסטרקארד) דיירקט של תשלובת ישראכרט. כרטיסים נוספים כאלה הם כרטיסי ויזה אלקטרון של כא"ל המונפקים בעיקר תחת המותג "מפתח כסף" של בנק דיסקונט. 
* **כרטיס נטען** או **כרטיס תשלום** (Prepaid) (על פי האקדמיה ללשון העברית: כַּרְטִיס מְשֻׁלָּם (מֵרֹאשׁ)): כרטיס שיש לטעון אותו מראש בסכום המרבי לחיוב. כל תשלום מופחת מיתרתו של הלקוח, וכאשר היתרה מתאפסת יש לטעון אותו מחדש במידה ומדובר בכרטיס לטעינה רב פעמית, או לרכוש כרטיס חדש במקרה ומדובר בכרטיס לטעינה חד פעמית. היות שבכרטיס כזה הלקוח משלם למעשה מראש, הוא מהווה סוג של הלוואה של הלקוח למסלקה (או הפקדה). בישראל מונפקים כרטיסים כאלה במותגים "Cash Card" (של לאומי קארד), "ישראכרט Web" ומועדון  חברתי נטען "רמי לוי" (של תשלובת ישראכרט)  ו"ויזה נטען" (של Cal) בדואר ישראל. צורה דומה של כרטיסים היא כרטיסי מתנה נטענים. כמו כן, קיימים כרטיסים נטענים המאפשרים משיכת מזומן מכספומט או מבית עסק, בגובה היתרה בכרטיס.

השימוש בכרטיסי חיוב בישראל מוסדר בחוק שירותי תשלום, התשע"ט–2019.

## ראו גם
* אישור (כרטיס חיוב)
* לכידה (כרטיס חיוב)
* כרטיסי אשראי בישראל

## קישורים חיצוניים

* חוק כרטיסי חיוב, באתר של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה

 

קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:אמצעי תשלום
חיוב
קטגוריה:חברה ללא מזומן
שירלי בן מרדכי

**שירלי בן מרדכי** (נולדה ב-1970) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1988. בעבר מנחה ומגישת טלוויזיה, מנהלת שיווק אקסטרא מוצרי צריכה וטואלטיקה, מנכ"לית חברת פרסום הדיה. כיום מנכ"לית BEONE, מומחית לאסטרטגיות שיווק וסחר בענף קמעונאות, חברה בנבחרת הדירקטורים של המדינה מטעם רשות החברות הממשלתיות.
## ביוגרפיה
שירלי בן מרדכי נולדה ברמת אביב שבתל אביב ולמדה בתיכון אליאנס. בשנת 1988 בגיל 17 זכתה בתחרות מלכת היופי. לאחר הזכייה החלה לעבוד בדוגמנות בפריז. לאחר שנה חזרה לישראל והחלה ללמוד לתואר שני מינהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, ובו בזמן הגישה שתי תוכניות בערוץ 33 - "ויטרינה" ו"לנשים בלבד".

את דרכה בתחום השיווק החלה בחברת "אקסטרא שיווק" כמנהלת שיווק.
בשנת 1997 החלה לעבוד כמנהלת שיווק בחברת הדיה, העוסקת בפרסום בנקודות מכירה ובמהלך השנים ביצעה מספר תפקידים ניהוליים בחברה, בהם שימשה כסמנכ"ל שיווק החברה. בינואר 2010 מונתה למנכ"לית חברת הדיה וביולי 2016 פרשה מתפקיד זה. כיום היא מנכ"לית חברת BEONE.

יולי 2017 הצטרפה לנבחרת דירקטורים של המדינה מטעם רשות החברות הממשלתיות.

בן מרדכי היא אם לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

*שנות השמונים-מלכות היופי

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1988
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:רמת אביב: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ארננדו דה סוטו

**ארננדו דה סוטו** (בספרדית: **Hernando de Soto**; 1496 לערך – 21 במאי 1542, מאוזכר גם כהרננדו וכפרדיננד) היה מגלה ארצות וקונקיסטאדור ספרדי אשר, בזמן שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שראה את נהר המיסיסיפי.

## שנותיו הראשונות
עוד בצעירותו התבלט כאיש צבא מצליח, והשתתף באופן פעיל בכיבוש מרכז אמריקה.

### מסע ראשון - כיבוש פרו
ב-1532 הצטרף דה סוטו לפרנסיסקו פיסארו בכיבוש אימפריית האינקה ומונה לסגנו של פיסארו. הם הגיעו אל העיר טומבס החרבה, עקב מלחמת האזרחים שהתנהלה חודשים מספר לפני כן. ביולי אותה שנה הונחה אבן הפינה לעיר סן מיגל דה פּיוּרה. לאחר הקמת היישוב, יצאה משלחת בראשותו של דה סוטו אל לב פרו וחזרה כעבור ימים אחדים עם תשורות זהב ועם שליחו של אטוואלפה, אשר הציע לספרדים להיפגש עם הקיסר בעיר המרפא קחאמרקה, ובה נשאר מיד בסיומה של מלחמת האזרחים בשל פציעה ברגלו. שנים ספורות אחר כך חזר לספרד כאיש עשיר מאוד.

### חזרתו לספרד
דה סוטו חזר לספרד עם עושר רב מכיבוש אימפריית האינקה. הוא התקבל כגיבור ואף התקבל למסדר סנטיאגו. ב-1537 נשא דה סוטו לאישה את אינס דה בובדייה, בתו של הקונקיסטאדור הספרדי פדראריאס אווילה, שייסד את פנמה סיטי. דה סוטו שימש באותה העת מושל קובה, וכאשר יצא למסעו בפלורידה ובדרום ארצות הברית של ימינו, מילאה דה בובדייה את מקומו, עד שהלכה לעולמה ב-1543.

## חוקר צפון אמריקה
### 1539 עד תחילת 1540 - בפלורידה
שמאל|ממוזער|250px|ארננדו דה סוטו
שמאל|ממוזער|250px|הנתיב המשוער של משלחת דה סוטו
במאי 1539 נחת דה סוטו, בראש תשע אוניות, עם 620 איש ו-220 סוסים בנמל שארלוט, פלורידה. הוא קרא למקום 'אספיריטו סנטו' על שם רוח הקודש.

### 1540 - בג'ורג'יה, דרום קרוליינה, טנסי, אלבמה ומיסיסיפי
ארננדו דה סוטו היה האירופאי הראשון שראה את נהר המיסיסיפי. על פי סברה אחרת היה זה אלונדו אלברס דה פינדה.

### 1541 - במערב ארקנסו, אוקלהומה וטקסס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קונקיסטאדורים
קטגוריה:מגלי ארצות ספרדים
קטגוריה:מושלי קובה
קטגוריה:ילידי 1495
קטגוריה:נפטרים ב-1542
כלב דם

**כלב דם** (באנגלית: **Bloodhound** או **St. Hubert Hound**) הוא גזע של כלב גדול אשר פותח באופן מיוחד לאיתור עקבות ריח אדם. בגלל תכונה ייחודית זו כלב הדם נמצא בשימוש תכוף של רשויות חוק שונות כדי לאתר אסירים נמלטים או נעדרים. כלב הדם עושה שימוש בחוש ריח מפותח באופן יוצא דופן המאפשר לו לעקוב אחר ריחו של אדם, שעות ואפילו ימים לאחר שחלף במקום, לאורך מרחקים גדולים. השילוב שבין חוש ריח חד וכושר התמדה חזק, עשו את כלב הדם לכלב המעקב הטוב ביותר הקיים היום.

## מראה
כלבי דם בוגרים שוקלים בין 36 - 50 ק"ג וגובהם בין 58 - 69 ס"מ במפרקת. צרופי צבעי הפרווה המקובלים לכלבי דם טהורי גזע הם שחור וחום-צהבהב, חום-אדמדם וחום-צהבהב, או אדמוני. בימי הביניים היו כלבי דם בצבעים אחידים נוספים, כולל כלבי דם לבנים (אנגלית: Talbot hound). צבעים אחידים אלה מופיעים אף בגזעי כלבים אחרים שמוצאם מגזע כלבי הדם הקדום. לכלבי הדם יש בדרך כלל שלד גדול ורוב משקלם מרוכז בעצמותיהם, שהן עבות יחסית לגודל הכלב. פרוותם, אופיינית לכלבי ציד העוקבים אחר עקבות ריח, היא גסה וחסרת שיער רך.

## מזג
זהו גזע כלבים בעל אופי עדין ונוח ובאותה עת אף בעל כושר התמדה חסר לאות במעקב אחר ריח. בגלל האינסטינקט החזק הטבוע בכלב זה לעקוב אחר ריח, לעיתים קשה לאלפו לצייתנות בידיים בלתי מיומנות.

זהו כלב בעל מזג נוח ומעורר חיבה המתאים לגידול בבית. אולם, דוגמת גזעי כלבים גדולים אחרים, הוא זקוק להשגחה בסביבת ילדים קטנים כיוון שהוא עלול להפילם בגלל משקלו וגודלו.

## בריאות
### תחלואה
בהשוואה לכלבים טהורי גזע אחרים, בקרב כלבי הדם קיים שיעור גבוה של מחלות מעיים כמו כן כלבים אלה סובלים משיעור חריג של מחלות עיניים, עור ואוזניים. יש לבחון באופן תדיר את בריאות עיניו, אוזניו ועורו של כלב זה לאיתור סימני מחלה.

### תמותה
על פי סקר מועדון הכלבנים הבריטי לשנת 2004, תוחלת החיים הממוצעת של כלבי הדם בבריטניה היא 6.75 שנים, דבר המציבם בין הכלבים טהורי הגזע בעלי תוחלת החיים הקצרה ביותר. כלב הדם הזקן ביותר שאותר בין 82 מקרי מוות בסקר שנערך בבריטניה היה בן 12.1 במותו. גורם המוות העיקרי (34% ממקרי המוות) בין כלבי דם היא מחלת היפוך הקיבה . שכיחות מחלת היפוך הקיבה בין כלבי הדם היא מהגבוהות בין גזעי הכלבים. גורם המוות השני בשכיחותו (27%) בין כלבי הדם הוא מחלה ממארת. שיעור המחלות הממאירות בין כלבי הדם דומה לזה שבין גזעי כלבים אחרים, אולם בין כלבי הדם מחלות ממאירות הן גורם מוות בגיל צעיר יותר באופן יחסי (גיל חציוני 8).

## היסטוריה
כלב הדם, על פי אגדות, טופח לראשונה בשנת 1000 לספירה לערך על ידי נזירים במנזר סנט הוברט (St. Hubert) שבבלגיה. אין ספק כי מוצאו של הגזע מאזור צרפת, אזור ממנו באו גזעים מודרניים נוספים של כלבי ציד העוקבים אחר ריח. גזע כלב הדם שימש ליצירת גזעים נוספים אשר ירשו את חוש הריח המעולה שלו, ביניהם: פוקסהאונד אנגלי, פוקסהאונד אמריקאי, ועוד.

בשלהי המאה ה-19 שימשו כלבי הדם כנושא לציוריהם של ציירים רבים. מראה הכלב המופיע בציורים אלה דומה לדרישות הגזע המודרניות, דבר המצביע על כך כי מהות אופיו של כלב הדם נשמרה לאורך דורות, עוד קודם שהוגדר הגזע באופן רשמי בעידן המודרני. אולם, עורם של הכלבים המופיעים בציוריו של הצייר האנגלי אדווין לדסיר הוא חלק יותר ולא מרובה קפלים ועפעפיהם קטנים יותר מאשר הכלבים המודרניים.

## קישורים חיצוניים

* מועדון כלבי הדם האמריקאי
* מועדון כלבי הדם הקנדי
* מועדון כלבי הדם הבריטי
* 

## הערות שוליים




קטגוריה:הקבוצה השישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועדון הכלבים הקנדי
דם
ברנדט סובירו

**ברנדט הקדושה מלורד**, נולדה כ**מארי-ברנאר סובירו** ולמעשה כ**מאריה ברנרדה סובירו** (בצרפתית: **Maria Bernada Soubirous** באוקסיטנית; 7 בינואר 1844 - 16 באפריל 1879) היא קדושה של הכנסייה הקתולית.

ברנדט נולדה בלורד (Lourdes) שבדרום צרפת כבתו של טוחן. בין 11 בפברואר ל-16 ביולי 1858 היא דיווחה על 18 מקרים שבהם התגלתה אליה "גברת", כשהכוונה בעולם הנוצרי היא למרים, אם ישו, אף על פי שברנדט עצמה מעולם לא טענה שזוהי הגברת. בתחילה התייחסה הכנסייה הקתולית לדיווחים בספקנות, אך הטענות הוכרו כראויות לאמונה. היא הפכה לאחר מכן לנזירה, ומתה בעיר נוור  ממחלת השחפת.

אחרי מותה ב-16 באפריל 1879, נטען כי גופתה לא נרקבה, ומקדש לכבודה בלורד הפך למוקד לעלייה לרגל, אליו מגיעים מיליוני קתולים כל שנה. ב-8 בדצמבר 1933 הוכרזה על ידי הכנסייה הקתולית כקדושה.

הסופר היהודי פרנץ ורפל פרסם ספר בשם "שירת ברנדט" ובו הוא מגולל באופן ספרותי ובכישרון נדיר את קורותיה של ברנדט סובירו מבוקר יום ההתגלות הראשונה ועד מותה ובכלל. ברנדט היא גם גיבורת סרט דרמה אמריקאי, "שירת ברנדט" משנת 1943, בבימויו של הנרי קינג, עם ג'ניפר ג'ונס בתפקיד הראשי.

## גופתה של ברנדט סובירו
ממוזער|תמונה של גופת ברנדט משנת 1925, לאחר הוצאתה בפעם השלישית מקברה, 46 שנה לאחר מותה
בשנת 1909, הבישוף גוטי מנברס והכנסייה הקתולית הוציאו את גופתה של סובירו מקברה, בנוכחות נציגי הכנסייה ושני רופאים. הם טענו כי גופתה נשמרה ללא ריקבון, למרות שחפצים שהיו עמה, כצלב ומחרוזת תפילה, התחמצנו. מקרה זה הוצג כאחד הנסים התומכים בהכרזתה כקדושה. לאחר מכן גופתה נשטפה והולבשה מחדש, ונקברה מחדש בארון קבורה כפול.

ב-1919, גופתה הוצאה שוב מקברה. ד"ר קומטה, שבדק את הגופה, ציין כי היא למעשה חנוטה, ומכוסה בעובש ובשכבת מלחים.

ב-1925, גופתה הוצאה מקברה בפעם השלישית, ונלקחו שרידים שנשלחו לרומא. נוצרה מסיכת פנים משעווה על סמך טביעת פניה ותמונותיה, כדי להציג אותה לציבור בצורה מכובדת. גם טביעות ידיה נלקחו לצורך הצגת הגופה ויצירת העתקים. שרידיה הונחו לאחר מכן בכלי שרידים עשוי זהב ובדולח, בקפלה על שמה בכנסייה הראשית של המנזר. ב-1928, ד"ר קומטה פרסם דוח על הוצאת הגופה השלישית. הוא ציין את ההשתמרות המושלמת של השלד, הרקמות הסיביות של השרירים, הרצועות והעור, ובעיקר את מצב הכבד לאחר 46 שנים, שלא היה נראה לו כתופעה טבעית.

ב-1970, המנזר בנוור הפך למרכז עלייה לרגל המוקדש לסובירו, המנוהל על ידי מתנדבים וכמה נזירות, המכונה Espace Bernadette Soubirous Nevers.

## ראו גם
* :fr:Notre-Dame de Lourdes
* :fr:Marie (mère de Jésus)
* :fr:Incorruptibilité

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידות 1844
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו משחפת
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:אוקסיטנים
קטגוריה:נפטרות ב-1879
קטגוריה:נסים בנצרות
מאלקון (הוואנה)

שמאל|ממוזער|250px|המאלקון
ה**מאלקון** (ספרדית: **Malecón**; מילולית: מזח) הוא רחוב לאורך חופה של הוואנה, ממפרץ הוואנה במזרח ועד שפך נחל אלמנדארס במערב. לאורכו של הרחוב טיילת.

המאלקון, שנקרא בהתחלה אבנידה דל גולפו, הוא השדרה המפורסמת ביותר בצד הים. את הפרויקט תכנן דון פרנסיסקו דה אלבר, המהנדס הגדול ביותר של קובה. אלבראר העלה עיצוב מורכב אך חכם, שהיה אמור להיות הרבה יותר מסתם טיילת. על פי רישומים היסטוריים, השדרה הייתה אמורה להיבנות 4 מטרים מעל פני הים. הפרויקט כולו היה אמור לעלות 850,000 פזו, אך ממשלת ספרד לא הרשת לעצמה להוציא את היתר הבנייה וההצעה של אלבראר נדחתה.את הרחוב החלו להקים ב-1901 האמריקאים, במהלך התקופה הקצרה בה שלטו בקובה. הוא התארך בהדרגה לכיוון מערב במשך קרוב ל-50 שנים, עד שהגיע לאורכו הנוכחי - כ-8 ק"מ.

לאורך המאלקון נבנו בתים ססגוניים בסגנון האר דקו, שהעניקו לרחוב חזות המזכירה את רחובותיה של מיאמי. מאז המהפכה הקובנית ב-1959 הוזנחו הבתים ברחוב, בדומה לבתים רבים ברחבי המדינה, ורבים מהם מטים לנפול.

## מבנים ואתרים לאורך המאלקון
לאורך המאלקון 3 אנדרטאות לזכרם של שלושה גנרלים שעמדו בראש הכוחות הקובניים בעת מלחמת העצמאות: בקצהו המזרחי אנדרטה לזכר מאקסימו גומס (שעמד בראש הכוחות), בתפר שבין מרכז הוואנה לוודאדו אנדרטה לזכר אנטוניו מאסאו (שהיה סגנו של גומס) ובוודאדו עצמה אנדרטה לזכר קאליקסטו גארסיה. 

אנדרטה נוספת, בוודאדו, היא האנדרטה לזכר חללי אוניית המערכה מיין, שפיצוצה במימי נמל הוואנה הביא לפרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898.

שמאל|ממוזער|250px|השלט שהציבה ממשלת קובה מול משרד האינטרסים האמריקאי
כ-200 מטרים מערבית לאנדרטה זו בניין המשמש את משרד האינטרסים האמריקאי. הבניין וסביבתו משמשים כזירת מאבק תעמולתי בין קובה לארצות הברית. בסוף שנות ה-90 הוצב מול הבניין שלט ובו דמויות מצוירות של חייל קובני ושל הדוד סם, תחת הסלוגן "Señores Imperialistas ¡No les tenemos absolutamente ningun miedo!" ("אימפריאליסטים יקרים, איננו מפחדים מכם כלל!"). ב-2005 הוזז השלט וכעת הוא פונה לכיוון הים. בזמן פרשת אליאן גונזלס, הוקמה במקום במה גדולה שנועדה לאפשר קיום הפגנות במקום. מאז הוקמה, שימשה הבמה גם קונצרטים ומופעים שונים, לרבות הופעתה ההיסטורית של להקת אודיוסלייב. בינואר 2006 הציבו האמריקאים בחלונות הבניין שלטי תעמולה אלקטרוניים מטעמם, ובהם סיסמאות שונות. בתגובה, הציבה ממשלת קובה דגלים שחורים גדולים בסמוך לבניין, שנועדו להסתיר את השלטים.

מבנה חשוב נוסף ברובע ודאדו, על גבעה המשקיפה על המאלקון, הוא הוטל נסיונל, בית מלון מפואר שהוקם ב-1930 ושימש בעבר את עשירי התיירים האמריקאים שנהרו להוואנה עד המהפכה הקובנית ב-1959.


Malecón-rantakatu Havannassa.jpg|
Havana10.JPG|בתים מתפוררים במאלקון
Hotel_nacional_habana.jpg|הוטל נסיונל
Mount_of_Flags_2.jpg|הדגלים השחורים מול משרד האינטרסים האמריקאי
Fidel_80_de_mas.jpg|הפגנה מול משרד האינטרסים האמריקאי
La_habana_malecon1.jpg|


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הוואנה
קטגוריה:רחובות ושדרות
קטגוריה:קובה: תחבורה
קטגוריה:טיילות
יוסף פישר (חבר הכנסת)

**יוסף פישר** (11 בפברואר 1920 – 14 בדצמבר 1992) היה חבר הכנסת הרביעית והחמישית מטעם מפא"י והשישית מטעם מפלגת העבודה (1959–1969).

## חייו
פישר נולד בשנת 1920 בבודפשט בירת הונגריה. עלה לארץ ישראל בשנת 1935.

בסמוך לעלייתו ארצה הצטרף לשורות ארגון "ההגנה" ושירת מטעמו בתפקידים שונים: כמגויס לצבא הבריטי (1938–1940), נוטר בחניתה ובמפרץ חיפה (1940–1943), חניך בקורס מפקדים ברמת יוחנן (1941) וכמפקד מחנה אימונים בכפר אז"ר (1947).

בשנים 1947–1949 היה פישר מנהל עבודה בחברת "מגן צטווד". לאחר מכן הקים בית מלאכה עצמאי והחל בפעילות ציבורית בהתאחדות בעלי מלאכה ותעשייה זעירה. לימים נבחר ליו"ר המרכז הארצי של ההתאחדות החל בפעילות מפלגתית באחדות העבודה.

בשנת 1952 הצטרף למפא"י, מטעמה נבחר לכנסת הרביעית.פישר כיהן כאמור בשלוש קדנציות בכנסת במסגרת מפא"י (עד 1968) ובשנתו האחרונה בכנסת מטעם מפלגת העבודה שנוסדה מחיבור של מפא"י, אחדות העבודה ורפ"י ב-1968.

בשנות כהונתו היה פישר חבר בוועדת הכנסת, ועדת הכספים, ועדת הכלכלה וועדת השירותים הציבוריים.

פישר נפטר בגיל 72, כתוצאה מפגיעת קטנוע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
דוד מור

**דוד (דודו) מור** (נולד ב-20 בספטמבר 1946) הוא איש עסקים ויהלומן ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד בכנסת ה-11.

## ביוגרפיה
החל בפעילות מפלגתית במסגרת תנועת החרות בשנת 1975, בין פעילויותיו המפלגתיות היה מור יו"ר "דור ההמשך". ב-1982, עם פתיחת שגרירות זאיר בישראל, מונה מור לנספח המסחרי שלה. בבחירות לכנסת האחת עשרה בשנת 1984 הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד, אך הליכוד זכה ב-41 מנדטים והוא לא נכנס לכנסת. באותן שנים שימש כגזבר המפלגה. לכנסת האחת עשרה נכנס, בשנת 1988, כמחליפו של מיכאל רייסר. כניסתו לכנסת נערכה בשבוע שקדם לבחירות לכנסת ה-12 וכהונתו נמשכה כחודש, עד להשבעת הכנסת החדשה.

בשנות השמונים היה מעורב בפרשת רמת קדרון, התנחלות שתוכננה לקום כ-6 ק"מ מזרח לבית לחם בשטח העיירה עובידייה, ביוזמה פרטית של אנשי עסקים שהוביל. לאחר שכ-300 בתים ומגרשים ביישוב נמכרו עוד לפני שהחלה הבנייה, התברר כי הקרקעות לא היו שייכות ליזמים, היוזמה הייתה הונאה והפרויקט בוטל.

אחר כך, ב-1985, מונה ליו"ר החברה הממשלתית "שיכון ופיתוח" על ידי שר השיכון דוד לוי. אך הודח כעבור שנתיים.

לאורך השנים משמש מור יועץ כלכלי לחברות בענף הבנייה. הוא כיהן גם כחבר במועצות המנהלים של חברות "עמידר" ו"אוסיף השקעות ופיתוח" והיה חבר מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה, בה שימש יו"ר ועדת הפיתוח בדירקטוריון החברה.

בפרימרייז לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14, התמודד במסגרת הרשימה הארצית והגיע למקום ה-39 עם כ-10,000 קולות. בפרימרייז לקביעת רשימת המפלגה לכנסת ה-18 התמודד על המקום המשובץ למחוז דן, אך הגיע שלישי ולא שובץ במקום ריאלי ברשימת המועמדים. בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודד מור ברשימת מפלגת המרכז, בה שובץ במקום ה-19.

## חיים אישיים
מור היה נשוי לליאורה יובל, בתו של שלמה יובל, מוותיקי היהלומנים בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יהלומנים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפלגת המרכז
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:יועצים כלכליים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת: תעשיינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
מרי הנרייטה, הנסיכה המלכותית

[שמאל|ממוזער|250px|הנסיכה מרי ובעלה, [וילם השני, נסיך אורנז'|הנסיך וילם, ציור של אנתוני ואן דייק משנת 1641]]
**מרי, נסיכת אנגליה והנסיכה המלכותית** (**Mary, Princess Royal and Princess of Orange**; 4 בנובמבר 1631 – 24 בדצמבר 1660), מאוחר יותר ידועה כ**מריה הנרייטה, נסיכת אורנז' ורוזנת נסאו**, הייתה בתו הבכורה של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה ואשתו של הסטאדהאודר (ראש הרפובליקה ההולנדית) וילם השני, נסיך אורנז'. הנסיכה מרי הייתה אימו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה, והייתה הנסיכה הבריטית הראשונה שקיבלה את התואר נסיכה מלכותית.

## שנותיה הראשונות
**מרי הנרייטה סטוארט** נולדה בארמון סנט ג'יימס שבלונדון, ילדתם השנייה (אחרי הנסיך צ'ארלס) ובתם הראשונה של המלך צ'ארלס הראשון ואשתו הנרייט מארי, נסיכת צרפת, בתו של המלך הצרפתי אנרי הרביעי. בגיל 11 העניק לה אביה את התואר החדש הנסיכה המלכותית לפי הצעתה של אשתו הצרפתייה, ששאפה להביא לאנגליה את המסורת הצרפתית לפיה נוהגים לתת תואר מיוחד לבת הבכורה של המונרך המכהן.

## נישואים
אביה של מרי שאף להשיא אותה בעודה ילדה צעירה לאחד מבניו של פליפה הרביעי, מלך ספרד, בעוד שאחיינו, קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ שאף להנשא לה בעצמו. שני המחזרים לא צלחו בנסיונותיהם להבטיח את ידה של הנסיכה ולבסוף היא התארסה לנסיך וילם, בנו ויורשו של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז', ראש הרפובליקה ההולנדית. הזוג נישא בארמון וייטהול ב-2 במאי 1641, כאשר החתן בן 15 והכלה עוד לא בת 10. בשנת 1642 מרי עברה להתגורר עם משפחתו של בעלה בהולנד, ובשנת 1644, ככלתו של הסטאדהאודר המכהן, החלה לקחת חלק בחיים הציבוריים ההולנדים.

## נסיכת אורנז'
וילם השני ירש את תפקיד הסטאדהאודר מאביו בשנת 1647, אך כעבור שלוש שנים בלבד נפטר מאבעבועות שחורות בעודו בן 24 בלבד. מספר ימים לאחר מותו ילדה הנסיכה מרי את בנם היחיד, וילם (שיהפוך מאוחר יותר לויליאם השלישי, מלך אנגליה). הנסיך וילם קבע בצוואתו כי לאשתו תהיה משמורת מלאה על בנם, אולם הוא לא הספיק לחתום על המסמך ולכן הוא נותר חסר תוקף. בשנת 1651 קבעה המועצה העליונה של הרפובליקה כי המשמורת על התינוק תחולק בין אמו הנסיכה מרי, סבתו אמליה ודודו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר של ברנדנבורג.

הנסיכה מרי לא הייתה אהודה בהולנד, בעיקר בשל העובדה שקיבלה בהאג את אחיה הגולים, צ'ארלס וג'יימס, שנמלטו מאנגליה לאחר פריצתה של מלחמת האזרחים האנגלית והדחתו של אביהם המלך. את רוב שנות החמישים של המאה ה-17 העבירה מרי בחצר המלוכה הצרפתית, שכן היא אף פעם לא חיבבה את החצר ההולנדית ואף סירבה ללמוד את השפה ההולנדית. הנסיכה התרחקה מבנה, שנשאר בהאג וחונך על ידי מחנכים הולנדים שגרמו לנסיך הצעיר להתאהב בדת הקלוויניסטית.

## מותה
השבתו לכס המלוכה הבריטי של אחיה צ'ארלס השני בשנת 1660 העלה מחדש את מעמדה של הנסיכה מרי ושל בנה ויליאם. בחודש ספטמבר של אותה השנה היא נסעה לבקר את המלך החדש בארמון וייטהול, שם נפטרה, כמו בעלה עשר שנים קודם לכן, מאבעבועות שחורות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכות מלכותיות
קטגוריה:בית סטיוארט
קטגוריה:ילידות 1631
קטגוריה:נפטרים ב-1660