open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פ

**פ**' היא האות ה-17 באלפבית העברי. האות קרויה **פ"א** (**פֵּא**).

## הגייה
מבחינה פונולוגית פ' דגושה מייצגת עיצור דו-שפתי, סותם, אטום ([p] :IPA), כמו האות הלטינית P, ופ' רפה מייצגת עיצור שפתי-שיני, חוכך, אטום ([f] :IPA), כמו האות הלטינית F והאות הערבית פא (ف). פ' סופית נהגית תמיד כ-פ' רפה.

בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, פ' נמנית עם ארבע האותיות השפתיות: בומ"פ.

פ' היא אחת משש האותיות בג"ד כפ"ת, המקבלות דגש קל בראש מילה ולאחר שווא נח.

## ייצוג
האות קרויה פ"א משום שהתפתחה מצורת הפה (איבר הדיבור).

פ' היא אחת מחמש אותיות מנצפ"ך שצורתן משתנה בסוף מילה. כאשר היא בסוף המילה צורתה היא "ף" (פ"א סופית).

שמאל|ממוזער|300px|
[שמאל|ממוזער|300px|האות פ' בשתי צורותיה (הרגילה והסופית) מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב יד, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות פ בערך F4, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E4.

בקוד ASCII מיוצגת האות ף' בערך F3, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E3.

בקוד מורס מיוצגת האות פ' באמצעות הרצף: **·−−·** (נקודה קו קו נקודה).

 הוא ייצוגה של פּ' דגושה בכתב ברייל.  הוא ייצוגה של פ' רפה בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות פ' באמצעות המילה "פסל".

באיתות בדגלי סמפור פ' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה מערבה (שמאלה).

## שימוש
בגימטריה ערכה 80. ערכה של ף הוא 800, אך השימוש בו אינו מקובל, והערך 800 מיוצג על ידי הצירוף ת"ת.

בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות **פ**' היא כ־1.79% מכלל אותיות האלפבית העברי ושל הצורה הסופית **ף**' היא כ־0.19%.

**פ"א הפועל** הוא כינויה של האות הראשונה בשורש בן שלוש אותיות, על שם האות פ' שהיא האות הראשונה במילה "פעל". מכאן גם סיווגם של פעלים מיוחדים:
* חסרי פ"י (חסרי פ"א הפועל-יו"ד): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא י', והיא חסרה בנטיות אחדות, למשל יָשַׁב – יֵשֵׁב.
* חסרי פ"נ (חסרי פ"א הפועל-נו"ן): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא נ', והיא חסרה בנטיות אחדות, למשל נָפַל – יִפֹּל.
* נחי פ"א (נחי פ"א הפועל-אל"ף): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא א', והיא נחה בנטיות אחדות, למשל אָכַל – יֹאכַל.
* נחי פ"י (נחי פ"א הפועל-יו"ד): פעלים שהאות הראשונה שלהם היא י', והיא נחה בנטיות אחדות, למשל יָשַׁן – יִישַׁן.

## ראו גם
* ف – האות '''פא''' בערבית
* ﭖ – האות '''פּא''' החיצונית לערבית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אותיות בעברית
קבוע הכבידה

שמאל|ממוזער|250px|F הוא כוח המשיכה, G הוא קבוע הכבידה, M היא המסה של כל אחד מהגופים, R הוא המרחק בין מרכזי הכובד
**קבוע הכבידה העולמי**, **קבוע הגרביטציה האוניברסלי** או **קבוע ניוטון** המסומן לרוב באות G, הוא קבוע פיזיקלי אמפירי המבטא את הקשר בין גודלה של מסה לבין עוצמת תופעות הכבידה שהיא מחוללת במרחב בהתאם למרחק ממנה. לדוגמה, בחוק הכבידה העולמי של ניוטון  F = G \frac{m_1 m_2}{r^2}  קושר קבוע הכבידה G בין תופעת כוח הכבידה שמפעילות זו על זו מסות מרוחקות, לבין גודלן והמרחק ביניהן.

על פי תוצאות ניסויים עדכניים ערכו של קבוע הכבידה העולמי G שווה ל:
 G= 6.67430 \times 10^{-11} {m^3 \over s^2 kg} = 6.67430 \times 10^{-8} {cm^3 \over s^2 gr} 

ערכו הקטן של קבוע זה מעיד על כך שכוח הכובד הוא כוח חלש מאוד יחסית לכוחות הגרעינים (החזק והחלש) ולכוח החשמלי. לשם השוואה, כוח הכבידה שיפעילו בין שתי מסות של קילוגרם (אשר בכל אחת מהן יש בקירוב 1026 נוקליאונים) זהה לכוח שיפעילו ביניהם שני מטענים של כ- קולון (בקירוב מטען של רק 109 פרוטונים) באותו מרחק. אולם יש לזכור שרוב הגופים נייטרליים מבחינה חשמלית ועל כן שדה הכבידה של גופים גדולים ניכר ומשמעותי, בעוד השדות החשמליים והמגנטיים שלהם זניחים או אפסיים.

הקבוע חושב לראשונה בעקבות ניסויים שערך הנרי קוונדיש בסוף המאה ה-18.

## היסטוריית מדידות

### היסטוריה מוקדמת
קיומו של הקבוע מוזכר כבר בחוק הכבידה האוניברסלית של ניוטון שפורסם בשנות ה-80 של המאה ה-17 (אף על פי שהפעם הראשונה בה היה שימוש באות G לסימון הקבוע הייתה בשנות ה-90 של המאה ה-19), ניוטון לא חישב את הקבוע בספרו, אך הוא הניח כי כוח הכבידה הוא ביחס הפוך למרחק בריבוע. בספרו *Principia*, ניוטון הציע לחשב את קבוע הכבידה באמצעות חישוב הסטייה של מטוטלת בקרבת הר גדול, אך הוא הניח כי האפקט יהיה קטן מדי מכדי שיוכל להבחין בו. על כל פנים, ניוטון הערך את סדר הגודל של הקבוע כאשר שיער שהצפיפות הממוצעת של כדור הארץ היא פי 5 או 6 מצפיפות המים, מה שמציב את ערך קבוע הכבידה בסדר גודל של:

*G* ≈ (6.7±0.6)×10−11 m3⋅kg–1⋅s−2

בשנת 1738 ניסו המדענים פייר בוגה ושארל מארי דה לה קונדמין  לחשב את הקבוע. בוגה המעיט בחשיבות תוצאותיהם בשנת 1740, אך ציין שלפחות הצליחו להפריך את היפותזת כדור הארץ החלול כפי שטענו אחדים בתקופת כמו אדמונד האלי.

ניסוי צ'יהליון שהוצע ב-1772 והסתיים ב-1776, היה הניסוי המוצלח הראשון שמדד את הצפיפות הממוצעת של כדור הארץ, וכך באופן עקיף סייע למציאת גודל הקבוע. התוצאות אשר דווחו על ידי צ'ארלס האטון  ב-1778 הציעו כי הצפיפות הממוצעת של כדור הארץ היא  (כלומר פי 4.5 מצפיפות המים), כ-20% פחות מהצפיפות האמיתית שלו. גילוי זה הוביל להשערות על צפיפויות המסה של השמש, הירח וכוכבי לכת ידועים, את השערות אלו שלח האטון לאסטרונום ז'רום לאלנד על מנת שיכליל אותם בטבלאותיו. כפי שכתוב מעלה, ניתן למצוא את קבוע הכבידה אם ידועה צפיפות המסה של כדור הארץ (\rho_\oplus), רדיוסו הממוצע (R_\oplus), ותאוצת הכובד על פניו (g), באמצעות הנוסחה:

G=g\frac{R^{2}_\oplus}{M_\oplus}=\frac{3g}{4\pi R_\oplus \rho_\oplus}

בהתבסס על נוסחה זו, קבוע הכבידה שהאטון מצא הוא *G* ≈ 8×10−11 m3⋅kg–1⋅s−2

## ראו גם

* כבידה
* תאוצת הכובד
* הקבוע הקוסמולוגי
* גלי כבידה
* מהירות מילוט
* תורת היחסות הכללית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כבידה
קטגוריה:כבידה
ק

**ק**' היא האות התשע-עשרה באלפבית העברי. שמה **קו"ף** (**קוֹף**/**קוּף**).

## הגייה
מבחינה פונולוגית, ייצגה האות ק' במקור עיצור ענבלי, סותם, אטום (/q/ :IPA). עיצור זה הוא עיצור נחצי, כמו קאף (ق) הערבית.

בהגייה התימנית המסורתית, מלבד מסורת השרעבים, נהגית האות ק' כעיצור וילוני, סותם, קולי (/g/ :IPA), כהגיית גימ"ל דגושה.

בפי רוב דוברי העברית בימינו נהגית האות ק' כעיצור וילוני, סותם, אטום (/k/ :IPA), כהגיית כ"ף דגושה.

בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ק' נמנית עם ארבע האותיות החכיות: גיכ"ק. 

## ייצוג

[שמאל|ממוזער|האות ק' מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, גוטמן יד-ברש, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות ק' בערך F7, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E7.

בקוד מורס מיוצגת האות ק' באמצעות הרצף (משמאל לימין): **-.--** (קו קו נקודה קו).

right
הוא ייצוגה של האות ק' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ק' באמצעות המילה "קורח".

באיתות בדגלי סמפור ק' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה צפונה (כלפי מעלה) ודגל שני הפונה צפון-מערבה.

## שימוש
בגימטריה ערכה 100. על שרה אמנו מסופר בבראשית רבה "בת ק' כבת כ' שנה לחטא".

בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות **ק**' היא כ־1.95% מכלל אותיות האלפבית העברי.

ק' הוא הקיצור של קדוש או קְרי.

האות ק' מופיעה בביטוי העברי
* **בשין-קוף-ריש**: בשקר. נאמר, בשפת הילדים, לאחר דברים שאינם אמת.

## ראו גם
* ق – האות '''קאף''' בערבית
* 25px – האות היוונית **[[קופא]]**

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בעברית
קטגוריה:100 (מספר)
ר

**ר**' היא האות העשרים באלפבית העברי. שמה **רי"ש** (**רֵיש**).

## הגייה
המבטא המקורי של רי"ש היה כנראה עיצור מכתשי מקיש (IPA: [ɾ]) בנדנוד חוד הלשון ליד השיניים, כמו בשאר השפות השמיות, בדומה לעיצור R הנהגה בשפה הספרדית. הגייה זו נשתמרה ברוב עדות ישראל עד קום המדינה. עם זאת, ישנם גם סימנים לכך שההגייה הקדומה של רי"ש בעברית הקדומה או בשפות שקדמו לה הייתה וילונית חוככת קולית [ʁ], כמו כ' רפה עם קוליות, הדומה יותר להגיית R בשפה הצרפתית.

אילן אלדר ("תורת הקריאה במקרא") מביא עדות שבארץ ישראל בימי הביניים הייתה הרי"ש ענבלית, אך ההיסטוריה של תופעה זו אינה ברורה. בחלוקתן של אותיות בספר יצירה לחמשת מוצאי הפה שייכת הרי"ש לעצורי השיניים: זשסר"צ. ראיה זו משקפת את הגייתה המקורית כעיצור קדמי ולא ענבלי. עם זאת, בספר יצירה (פרק ד') יש גם התייחסות לקבוצת אותיות בג"ד כפ**ר**"ת, להבדיל מבג"ד כפ"ת כמקובל בדקדוק העברי, דבר המרמז על הגייה כפולה לאות ר' כמו שאר אותיות בג"ד כפ"ת, אם כי אין בכך הוכחה שההגייה הנוספת לא הייתה ענבלית.

בחוקי הדקדוק העברי האות ר' מתנהגת לעיתים כאות גרונית. כך, למשל, היא אינה מקבלת דגש. אמנם אין זו תוצאה של הגייה ענבלית של הרי"ש, רק שהיא נחלשה כגרונית. יש אמנם מסורות לשון של העברית (מסורת ההגייה התימנית ושל קהילות בגדאד, חאלב וג'רבה בקריאת לשון חז"ל), שבהן רי"ש מקבלת דגש חזק לאורך כל הנטייה ככל עיצור אחר. במקרא עצמו יש שבעה עשר מקומות שבהם רי"ש דגושה בדגש חזק (בעיקר בנביאים הראשונים, שיר השירים ומשלי), ומדובר כנראה בשריד לשלב שבו הייתה רי"ש דגושה בנוסח המסורה, או בחדירה של הגיית לשון חז"ל לתוך הניקוד הטברני של המקרא.

במאות האחרונות הפך ההגה /r/ בכמה לשונות אירופאיות, כגון צרפתית וגרמנית (מלבד ניבים דרומיים), וכן גם בהרבה להגים של היידיש, לעיצור ענבלי רוטט [ʀ]. תופעה זאת חדרה עם הזמן גם לעברית המודרנית, ככל הנראה בהשפעת עולי אירופה, והחליפה את ההגייה המכתשית המקורית.

ההגיות הנפוצות בישראל כיום נשמעות כעיצור ענבלי קולי, חוכך [ʁ] או מקורב [ʁ̞] או כעיצור וילוני מקורב [ɰ]. בסופי מילים ר' אף נשמעת לעיתים כתנועה אחורית, סגורה ובלתי-מעוגלת [ɯ]. בדיבור פורמלי מאוד, כגון ברדיו, עדיין מקפידים לעיתים על ההגייה המקורית.

## ייצוג האות ר'

האות ר' התפתחה בכתב העברי העתיק מצורת הראש, מכאן שמה, רי"ש.

[שמאל|ממוזער|האות ר' מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות ר' בערך F8, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E8.

בקוד מורס מיוצגת האות ר' באמצעות הרצף: **.-.** (נקודה קו נקודה).

right
הוא ייצוגה של האות ר' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ר' באמצעות המילה "רות".

באיתות בדגלי סמפור ר' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה צפון-מזרחה ודגל שני הפונה צפון-מערבה.

## שימושים
בגימטריה ערכה 200. בערכה זה היא מופיעה במושג "רמ"ח איברים". בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות **ר**' היא כ־5.42% מכלל אותיות האלפבית העברי.

ר' הוא הקיצור של רב, רבי, רבן, רבנו, וכן של ראה או ראו (לצורך הפניה). האות ר' מופיעה בביטוי העברי "בשין-קוף-ריש" שמשמעו "בשקר", הנאמר בשפת הילדים לאחר דברים שאינם אמת.

## ראו גם
* ر – האות '''רא''' בערבית
* غ – האות '''ע'ין''' בערבית

## קישורים חיצוניים

* סתיו מורן, גלגולה של הרי"ש המתגלגלת, סרט גמר שנה א' קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת ת"א, יוטיוב
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אותיות בעברית
בס מהלך

**בס מהלך**, או בקיצור **ווק**, (באנגלית: **Walking bass**) הוא מושג בג'אז ובמוזיקה בכלל, המשמש על מנת לתאר תפקיד בס מסוים, בו על נגן הקונטרבס (בדרך כלל, לעיתים גיטרה בס או אפילו קלידים ופסנתר) להחזיק ולשמר את הקצב במוזיקה, על ידי ניגון של רבעים בצורה מונוריתמית - כלומר, ללא קצבים מסובכים, אלא בעיקר מקצב קבוע.

הבס המהלך הוא מאולתר בדרך כלל, ונבנה על פי ההרמוניה של הקטע. בכל תיבה מנסה הבסיסט, באלתורו ובדרכו שלו, להעביר את ה"צבע" והגוון של האקורד בצלילים הנמוכים. בדרך כלל, הרבע הראשון והשלישי בתיבה (שהם הפעמות החזקות בתיבה) יהיו אחד מצלילי האקורד המנוגן על ידי הכלים ההרמונים האחרים. לדוגמה, כאשר מנוגן ברקע האקורד דו מינור, אשר מורכב מן התווים דו, מי במול וסול, ישתדל הבסיסט לנגן בפעמות החזקות בתיבה את אחד מהתווים הללו.

רבים חושבים שאין לבס המהלך שום פונקציה מלבד שמירת הקצב ונתינת בסיס הרמוני. דבר זה אינו נכון, מכיוון שלבס המהלך ישנו גם תוכן מוזיקלי. מאחורי כל תפקיד בס מהלך ישנו רעיון, לעיתים קרובות יצירתי ומרשים. מלבד זאת, הבס המהלך מהווה חלק חשוב מאוד מהעברת התחושה, הגרוב ומצב הרוח של המוזיקה, בעיקר בג'אז, כמו סווינג, בי בופ והארד בופ. בסיסט מוצלח יצליח לנגן תפקיד בס מהלך שלא רק ישרת את המטרות הבסיסיות שמאחורי הבס המהלך (שמירת קצב ובסיס הרמוני), אלא יהיה גם מלודי, יצירתי ומעניין.

שמאל|ממוזער|732px|דוגמה לבס המהלך המפורסם בבלוז

קטגוריה:מונחים מוזיקליים
קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:בלוז
קטגוריה:בס
בית יורק

**בית יורק** (באנגלית: **House of York**) היה בית מלוכה אנגלי, אשר שלט באנגליה בין 1461 ל-1485, להוציא תקופה קצרה בין 1470 ל-1471. בית יורק היה מעורב במלחמות השושנים שהתנהלו בינו ובין בית לנקסטר במאה ה-15.

בית יורק נוסד כתוצאה מחתונתם של ריצ'רד, הדוכס מקיימברידג', ואן מורטימר, שניהם צאצאיו של אדוארד השלישי מלך אנגליה. ילדם של הזוג ריצ'רד, דוכס יורק, אשר נולד בשנת 1411, היה בלידתו בעל התביעה הטבעית הטובה ביותר לכתר ממלכת אנגליה. הכתר הוחזק באותו הזמן על ידי המלך הנרי החמישי מבית לנקסטר, וזאת לאחר שאביו הנרי הרביעי הדיח את המלך המכהן, והשתלט בכח על בית המלוכה.

ריצ'רד דוכס יורק התגלה כבעל תכונות של אדמיניסטרטור מוצלח, ומושל כריזמטי ונבון. אל מול אלו עמדו הטירוף וחוסר המעש של המלך המכהן הנרי השישי, אשר במהלך כהונתו הפסידה אנגליה את רוב נחלותיה בצרפת.

על רקע זה נפתחה מלחמה בין תומכי ריצ'רד ובין תומכי המלך המכהן, מלחמה שארכה כעשרים שנה, בסדרה של מאבקים שושלתיים המכונים מלחמות השושנים. סמלם של תומכי ריצ'רד ובית יורק היה השושנה הלבנה, בעוד שסמלו של בית לנקסטר היה השושנה האדומה.

בקרב וייקפילד, בשנת 1460 נהרג ריצ'רד דוכס יורק, והותיר אחריו שלושה מילדיו, על מנת להמשיך את המאבק בבית לנקסטר. בנו הבכור, אדוארד, המשיך בצורה מוצלחת במלחמה, והוכתר כמלך תחת השם אדוארד הרביעי. לאחר מאבקים, שכללו את בגידת אחד הבנים, ג'ורג' דוכס קלרנס, והוצאתו להורג (לדברי ויליאם שייקספיר באמצעות הטבעה בחבית של יין) התבססה מלכות בית יורק בשנת 1471, לאחר מותם של הנרי השישי לבית לנקסטר ויורשו היחיד, הנער אדוארד.

אדוארד הרביעי נישא לאליזבת וודוויל, והיא הולידה לו כשש בנות וכשלושה בנים מתוכם מתו בתם השנייה, מרי, בגיל 15, ובנם ג'ורג' בגיל שנתיים. המפורסמים בילדיהם של אליזבת וודוויל ואדוארד הרביעי הם בתם הבכורה, אליזבת מיורק, שהייתה אשתו של הנרי השביעי ואימו של הנרי השמיני, ואדוארד החמישי וריצ'רד הדוכס מיורק, שנודעו לימים כנסיכים במצודה שנעלמו ונטען שנרצחו בידי אחיו של אדוארד הרביעי, ריצ'רד השלישי. בשנת 1483 מת אדוארד הרביעי, כנראה מדלקת התוספתן.

אחיו, ריצ'רד, דוכס גלוסטר, ראה במות אדוארד הרביעי הזדמנות לזכות במלוכה. הוא הורה על מעצרם של הבנים הצעירים, שהיו בני 12 ו-9. על מנת לשלול מהם פורמלית את זכותם למלכות, העביר ריצ'רד חוק בפרלמנט שביטל את נישואי הוריהם והכריז על עצמו כמלך ריצ'רד השלישי. כאשר נעלמו השניים, נפל החשד ברצח על ריצ'רד.

בשל השמועות על רצח הילדים הנתעב ומעשים אכזריים אחרים איבד ריצ'רד את תמיכת הציבור. ב-1485 הנרי טיודור, שהיה בעל קרבת דם רחוקה לבית לנקסטר, קרא תיגר על מלכותו של ריצ'רד. בקרב בוסוורת' שנערך ביניהם הובס ריצ'רד ונהרג לאחר שכמה מתומכיו נטשו אותו ביום הקרב. הנרי הוכתר תחת השם הנרי השביעי. לאחר הכתרתו נשא הנרי את אליזבת מיורק, בתו הבכורה של אדוארד הרביעי, כדי לשלב את דמיהם של בית יורק ובית לנקסטר וליצור את בית המלוכה החדש, בית טיודור.

## עץ משפחה של בית יורק

## בתרבות הפופולרית
על שמו של בית זה נקרא בית סטארק מסדרת שיר של אש ושל קרח.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:הרנסאנס
קטגוריה:גנאלוגיה
יורק
יורק
קטגוריה:יורק
באגזילה

**באגזילה** היא תוכנה חופשית למעקב אחר באגים – תקלות במערכות תוכנה או חומרה.

באגזילה נוצרה על ידי מפתחי דפדפן האינטרנט מוזילה זמן קצר לאחר שקוד המקור הפך לחופשי כדי להחליף את מערכת ניהול הבאגים המתיישנת והלא-חופשית שהייתה לפני כן בשימוש בחברת נטסקייפ. המערכת נכתבה במקור לשימושה הפנימי של חברת נטסקייפ וכיום מתקיימת תחת אוסף הפרויקטים של קרן מוזילה ובשיתוף מפתחים מכל העולם.

באגזילה משמשת אלפי חברות ופרויקטים חופשיים בעולם עקב אפשרויות ההתאמה הגבוהות והאפשרות לקשר ישיר באמצעות קבוצות דיון ודואר אלקטרוני עם משתמשים רבים מכל העולם ואף ישירות עם מפתחיה.

מערכת באגזילה מבוססת על שרת אינטרנט – בדרך כלל Apache – ובסיס הנתונים החופשי MySQL. הגישה לבאגזילה מבוססת על דפדפן בלבד בצד הלקוח, מה שלא דורש התקנה של תוכנה נוספת מעבר לשרת עצמו, ומאפשר הפעלה על מספר רב של מחשבים באופן מיידי. בפרויקטים פתוחים יכול כל משתמש לדווח על באג שיועבר למפתח המתאים.

לבאגזילה תכונות רבות המאפשרות להתאימה לתפקידים נוספים כמו בקשת תכונות חדשות ואף קיימת אפשרות להתממשקות למערכת מעקב הגרסאות החופשית cvs.

בתחילת דרכה נכתבה בשפת Tcl/Tk, אך שוכתבה לשפת Perl הפופולרית יותר כדי למשוך מפתחים.

## גרסאות ופיתוחים
[ממוזער|שמאל|200px|תרשים "מעגל החיים" של [באג בבאגזילה]]
Bugzilla 2.0 הייתה התוצאה של היציאה הזו לפרל, והגרסה הראשונה שוחררה לציבור באמצעות CVS אנונימי. באפריל 2000 העביר ויסמן את השליטה בפרויקט בוגזילה לידי טרה הרננדז. תחת הנהגתה, חלק מהתורמים הקבועים נאלצו לקחת אחריות רבה יותר, ופיתוח Bugzilla הפך להיות יותר מפותח בידי קהילה. ביולי 2001, מול הסחת דעת מאחריותה האחרות בנטסקייפ, הרננדז העבירה את השליטה לידי דייב מילר, שעדיין היה אחראי נכון ל-2020.

Bugzilla 3.0 שוחרר ב-10 במאי 2007 והביא ממשק משתמש רענן, ממשק XML-RPC, שדות ורזולוציות מותאמות אישית, תמיכה ב-mod_perl, חיפושים שמורים משותפים ותמיכה משופרת ב-UTF-8, יחד עם שינויים נוספים.

Bugzilla 4.0 שוחרר ב-15 בפברואר 2011 ו-Bugzilla 5.0 שוחרר ביולי 2015.

## דרישות מערכת
דרישות המערכת של Bugzilla כוללות:
* מהדורה מתאימה של Perl 5
* מבחר מודולים של Perl
* שרת אינטרנט תואם

סוכן העברת דואר מתאים, או כל שרת SMTP מערכות מסדי נתונים נתמכות כיום הן MySQL, PostgreSQL, Oracle ו-SQLite. Bugzilla מותקן בדרך כלל על לינוקס באמצעות שרת ה-Apache HTTP, אך ניתן להשתמש בכל שרת אינטרנט שתומך ב-CGI כגון Lighttpd, Hiawatha, Cherokee. תהליך ההתקנה של Bugzilla מונחה על ידי שורת פקודה ועובר סדרה של שלבים שבהם נבדקות דרישות המערכת ויכולות התוכנה.

## ראו גם
* פבריקטור

## קישורים חיצוניים

* אתר ההתנסות בגרסאות באגזילה
* רשימה חלקית של משתמשי באגזילה
* מערכת מעקב הבאגים של ויקיפדיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזילה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:בדיקות תוכנה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1998
מצלמת וידאו מקצועית

שמאל|ממוזער|250px|מצלמת טלוויזיה מוקדמת
שמאל|ממוזער|250px|מצלמת וידאו ניידת מקצועית של חברת סוני
**מצלמת וידאו מקצועית** (נקראת לעיתים **מצלמת טלוויזיה**, אף על פי שהשימוש התפשט אל מעבר לטלוויזיה) היא מצלמת וידאו שנועדה לצילום מקצועי של קטעי וידאו. 

בצילום במצלמת טלוויזיה נעשה שימוש בטכנולוגיה אלקטרונית, והמידע נשמר על־גבי סרט מגנטי, בשיטה אנלוגית או דיגיטלית. זאת בניגוד למצלמת קולנוע, בה הצילום נעשה בטכנולוגיה מכנית־כימית, והמידע נשמר על־גבי סרט צילום.

המצלמה פותחה במקור לשימוש של אולפני הטלוויזיה, אך כעת היא נמצאת בשימוש נפוץ עבור קטעי וידאו למטרות ארגוניות וחינוכיות, וידאו קליפים, וצילום ישיר לווידאו.
ישנם שני סוגים של מצלמות וידאו מקצועיות: ניידות הנמצאות בשימוש באולפני החדשות, ומצלמות אולפן טלוויזיה. מצלמות מקצועיות ניידות הן לרוב הרבה יותר גדולות ממצלמות צרכנים ונועדו להינשא על הכתף.

## ראו גם
* יחידת שליטה במצלמת אולפן (CCU)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:מונחים בקולנוע
וידאו
קטגוריה:מכשירי חשמל
ל

[ממוזער|200px|[מלמד בקר מסורתי, מקור צורת האות למ"ד]]

**ל**' היא האות השתים עשרה באלפבית העברי. שמה **למ"ד** (**לָמֶד**).

## הגייה
מבחינה פונולוגית מייצגת האות ל' עיצור מכתשי, מקורב צדי (/l/ :IPA).

בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ל' נמנית עם חמש האותיות הלשוניות: דט**ל**נ"ת.

## ייצוג
האות העברית ל', ה-L הלטינית וה-Λ היוונית התפתחו כולן מהירוגליף שמקורו בציור מלמד בקר, כלי שתפקידו היה לזרז ולהמריץ את הבקר ללכת בכיוון מסוים. מכאן נגזר שם האות ל' והפועל למד, שמשמעותו לימוד והתפתחות מעבר למה שהיה קיים עד כה.

[שמאל|ממוזער|300px|האות ל' מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל): פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות ל' בערך EC, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05DC.

בקוד מורס מיוצגת האות ל' באמצעות הרצף (משמאל לימין): **..-.** (נקודה קו נקודה נקודה).

ימין
הוא ייצוגה של ל' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ל' באמצעות המילה "**לאה**".

באיתות בדגלי סמפור ל' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה דרום-מערבה.

## שימושים
ממוזער|70px|תמרור "רכב למידה"

ל' היא אחת מאותיות השימוש (בכל"ם). 

בשפה עברית מודרנית שכיחות השימוש באות **ל**' היא כ־6.29% מכלל אותיות האלפבית העברי. ערכה של האות בגימטריה הוא 30.

* במסורה ל' מסמן מילה יחידאית.

* האות "ל" מופיעה בתמרור "רכב למידה" המסמן כלי רכב שמשמש תלמיד נהיגה. 

* **למד הפועל** הוא כינויה של האות השלישית בשורש בן שלוש אותיות, על שם האות ל' שהיא האות השלישית במילה "פעל".

## ראו גם
* ل – האות '''לאם''' בערבית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אותיות בעברית
פריאמוס

[ממוזער|פריאמוס נהרג בידי [נאופטולמוס, כד מהמאה ה-5 לפני הספירה]]
**פריאמוס** (יוונית: Πρίαμος) הוא דמות במיתולוגיה היוונית, מלכה האחרון של טרויה.
## דמותו
פריאמוס שלט בטרויה 43 שנים, מאז שנהרג אביו לאומדון. פריאמוס נאלץ לקבל החלטות שגויות רבות, שהאחרונה בהן הכנסת הסוס הטרויאני לתוך טרויה שהביא לנפילתה.

לפריאמוס היו תשע נשים, שהמועדפת עליו בהן הייתה הקובה אימם של הקטור ופאריס. הוא היה אב ל-150 ילדים, מתוכם כ-50 בנים שרובם נהרגו במלחמת טרויה ו-100 בנות שהידועה בהן הייתה קסנדרה הנביאה.

לאחר נפילתו של הקטור, בכור בניו של פריאמוס, בקרב עם אכילס ולקיחת גופתו למחנה היווני, התגנב פריאמוס בחשאי למחנה היווני והתחנן בפני אכילס שיחזיר לו את גופת בנו. אכילס ריחם על פריאמוס ונתן לו את גופת הקטור תוך כדי שהוא מציין שהקטור היה היריב הכי ראוי שלחם בו.

בעת כיבוש טרויה, נאופטולמוס, בנו של אכילס, כרת את ראשו של פריאמוס, שהיה אז ישיש בן 83, והרג אותו מול מזבח זאוס.

האסטרואיד   שהתגלה על ידי מקס וולף נקרא על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מלחמת טרויה
קטגוריה:דמויות ביצירות שייקספיר
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
ת

**ת** היא האות ה-22 והאחרונה באלפבית העברי. שמה **תי"ו** (**תָּיו**).

## הגייה
בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, נמנית ת' עם חמש האותיות הלשוניות: דטלנ"ת.

האות ת' היא אחת משש אותיות בג"ד כפ"ת המקבלות דגש קל בראש מילה ולאחר שווא נח.

תּ' דגושה מייצגת עיצור מכתשי, סותם, אטום (/t/ :IPA). בעבר היה הבדל בהגייה בין תּ' דגושה לבין טי"ת, שנהגתה כעיצור מכתשי מלועלע, סותם, אטום (/tˤ/ :IPA) או עיצור נחצי, אך כיום הגיית שתי האותיות זהה.

ת' רפה ייצגה במקור עיצור שיני, חוכך, אטום (/θ/ :IPA), כמו Th במילה האנגלית Think או כת'א (ث) הערבית, והגייה זו מצויה במסורת התימנית. בהגייה האשכנזית הגיית ת' רפה התרופפה לסמ"ך (/s/ :IPA). בפי רוב דוברי העברית בישראל מבוטאת ת' רפה כדגושה.

בכתיבה ביידיש נהוג לסמן את הדגש בתי"ו בשביל למנוע קריאה כסמ"ך.

כיום, כשרוצים לתעתק שמות אנגליים המכילים Th (כצליל ת' רפה), נוהגים להצמיד לת"ו גרש, אם כי הדבר לא חובה כיוון ש/θ/ איננו עיצור מובחן בעברית מודרנית. עם זאת, לא כל th הוא /θ/ (ת' רפה) אלא לפעמים נהגה כעיצור שיני, חוכך, קולי (/ð/ :IPA) כמו במילה then (ד' רפה) וראוי לתעתקו כדל"ת.

## ייצוג האות ת'

מקור שמה של האות ת' מלשון תו, צורה וסימן, כנאמר ב: 

[שמאל|ממוזער|300px|האות ת' מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל):פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות ת' בערך FA, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05EA.

בקוד מורס מיוצגת האות ת' באמצעות: **-** (קו).

ימין הוא ייצוגה של האות ת' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ת' באמצעות המילה "תלם".

באיתות בדגלי סמפור ת' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה דרום-מזרחה ודגל שני הפונה צפון-מערבה.

## שימושים
בגימטריה ערכה 400. בערכה זה היא מופיעה במושגים כגון תרי"ג מצוות, ת"ק פרסה.

בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות **ת** היא כ־5.32% מכלל אותיות האלפבית העברי.

הביטוי "מאלף ועד תו" בא לציין דבר כוללני, שמקיף מקצה אחד עד הקצה השני.

## ראו גם
* ت – האות '''תא''' בערבית
* ث – האות '''תַ'א''' בערבית
* ﺓ – הסימן '''תא מרבוטה''' בערבית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אותיות בעברית
ז

**ז**' היא האות השביעית באלפבית העברי ושמה **זי"ן** (**זַיִן**). בפי יהודי תימן נקראת האות **זאן**.

## הגייה
בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ז' נמנית עם חמש האותיות השיניות: זסשר"צ.

מבחינה פונולוגית האות ז' מייצגת עיצור מכתשי, חוכך שורק, קולי (z/ :IPA/).

זי"ן גרושה מייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי (ʒ/ :IPA/), והגייתה היא כשל J בצרפתית, כמו בשם ז'בוטינסקי. כך גם הגייתה בפי יהודי צפון אפריקה ותימן כאשר היא מודגשת.

בפעלים שהאות הראשונה שלהם היא ז' חל שיכול עיצורים בבניין התפעל. בנוסף מתרחשת הידמות הגורמת להחלפת האות ת' באות ד': הזדמן, הזדקר.

## ייצוג
שם האות נגזר מכלי זין, וצורתה כשל חרב. בכתב הפיניקי העתיק נראתה כאות Z. בספר "תולדות המלחמה בארצות המקרא" של יגאל ידין הוקדש פרק למציאת כלי מלחמה עתיק בעל צורה זו. על פי ממצאים הוא שיער שמדובר בכלי דמוי בומרנג עתיק, ששימש לציד.

[שמאל|ממוזער|300px|האות ז מוצגת ב[גופן|גופנים הבאים (מימין לשמאל):פרנק-ריהל, אריאל, דוד, כתב רש"י, כתב סת"ם, כתב, חיים]]

בקוד ASCII מיוצגת האות ז' בערך E6, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05D6.

בקוד מורס מיוצגת האות ז' באמצעות הרצף (משמאל לימין): **..--** (קו קו נקודה נקודה). סימן ארוך במיוחד זה משקף את תפוצתה הנמוכה של האות ז' בטקסטים עבריים.

right
הוא ייצוגה של האות ז' בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ז' באמצעות המלה "זאב".

באיתות בדגלי סמפור ז' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה דרומה (כלפי מטה) ודגל שני הפונה דרום-מזרחה.

## שימושים
בגימטריה ערכה 7, ובהתאם לכך כיתה ז' היא הכיתה השביעית בבית הספר. כשהאות ז' מופיעה בראש מספר, פירושה 7,000, למשל: ז'תשנ"ד הוא 7754.

בשפה עברית מודרנית שכיחות השימוש באות **ז**' היא כ־0.88% מכלל אותיות האלפבית העברי. זו האות הנדירה ביותר בשימוש מבין האותיות ללא אותיות סופיות.

ז' הוא הקיצור של המילה "זכר".

המילה "זין" בסלנג היא כינוי לאיבר המין הגברי. ביידיש, המילה "שְׁוָואָנְץ", שפירושה זנב, מתייחסת גם לאיבר המין הגברי, בדומה לשפה הגרמנית. כלשון נקייה, בחרו מחדשי השפה העברית להשתמש רק באות הראשונה של המילה. עם השנים המקור נשכח, והמילה "זַיִן" הפכה לגסה בעצמה. קיימות סברות שונות בקרב חברי האקדמיה ללשון העברית אודות מקור השימוש במילה "זין". בין השאר קיימת סברה כי השימוש נעשה בשל היותה האות ז' האות הראשונה במילה "**זרג**" שנחשבה גסה מאוד.

בהשאלה, ביטוי הסלנג **סוג ז**',  פירושו מוצר באיכות ירודה ביותר.

## ראו גם
* ز – האות '''זאי''' בערבית
* ذ – האות '''ד'אל''' בערבית

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אותיות בעברית
קטגוריה:7 (מספר)
דגל טרינידד וטובגו

דגלה הלאומי של טרינידד וטובגו (באנגלית: **Flag of Trinidad and Tobago**), נקבע בשנת 1962. צבעיו אדום, שחור ולבן. האדום מסמל את "נדיבות האנשים ואור השמש", הלבן את "השוויון והים" והשחור את "העקשנות והתכלית של אחידות".

על פי הגדרות הדגל הרשמיות (בלאזון), הדגל אדום, ועליו יש רצועה שחורה ממוסגרת בצבע כסף.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

טרינידד וטובגו, דגל
קטגוריה:טרינידד וטובגו: סמלים לאומיים
טרינידד וטובגו
דגל לאוס

**דגל לאוס** (בלאית: **ທຸງຊາດລາວ**) הוא דגלה הלאומי של לאוס. הדגל שימש את הממשלה הלאומנית קצרת היומין בשנים 1946-1945, ואומץ כדגל הלאומי ב-2 בדצמבר 1975. הדגל, לצד דגל קובה, הוא אחד מהדגלים היחידים של מדינות קומוניסטיות שאינו מכיל סמלים קומוניסטיים.

## מאפיינים
הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים: אדום, כחול, אדום ודיסקית לבנה במרכזו של הפס הכחול. הדגל מוגדר כפס ספרדי, בו עוביו של הפס המרכזי שווה לעוביים של שני הפסים הדקים. הדגל, שנוצר כשהמדינה הכריזה עצמאות כמדינת חסות של האימפריה היפנית בשלהי מלחמת העולם השנייה, עוצב כהיפוך של דגל יפן, בו קיים עיגול אדום על רקע לבן,  ובדומה לדגל המושבה הצרפתית של לאוס, בעל הפיל התלת ראשי הלבן על הרקע האדום. אך על מנת לבדל את הדגל מהדגל הצרפתי, צורפה לדגל רצועה כחולה במרכזו, כדימוי המרמז לנהר המקונג הזורם במדינה, ובשונה מהדגל היפני, בו השמש מיוצגת בעיגול אדום, העיגול במרכז הדגל מייצג את הירח המלא על פני המקונג.

## היסטוריה
הדגל הנוכחי של לאוס נוצר בידי ממשלת הלאו לוסררה  האנטי-צרפתית, שהוקמה על ידי האימפריה היפנית ב-1945. הכוחות הצרפתיים כבשו מחדש את לאוס ב-1946 במהלך מלחמת סין, וממשלת הלאו לוסררה המשיכה להשתמש בדגל בגלות, עד להתפוררות התנועה ב-1949. הדגל אומץ בידי יורשיהם, תנועת הפאת'ט לאו, כדגלם.

ממלכת לאוס, שהתקיימה כאוטונומיה בחסות צרפת מ-1946 וכמדינה עצמאית מ-1953, אימצה כדגלה דגל קדום של ממלכת לאן קאנגס, בו מופיע פיל תלת-ראשי עם מטריה מלכותית על רקע אדום, שאומץ גם על ידי המושבה הצרפתית עם הטריקולור הצרפתי. לפיל חשיבות תרבותית בתרבות לאוס, והשלשת הראשים מייצגים את שלוש הממלכות שיצרו את לאוס.

ב-1975, לאחר תקופה ארוכה של אי-יציבות, הצליחה תנועת הפאת'ט לאו להשתלט על לאוס, והחליפה את הדגל בדגלה של התנועה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

לאוס
קטגוריה:לאוס: סמלים לאומיים
לאוס
לאוס
לאוס
לאוס
דגל לוב

**דגל לוב** (בערבית: **علم ليبيا**) הוא דגלה הלאומי של לוב. הדגל הנוכחי של לוב הוא טריקולור בעיצוב פס ספרדי בצבעי אדום, שחור וירוק אשר במרכזו מטען סהר וכוכב לבנים. הדגל מבוסס על דגל הסנוסים, בו הוצבו הכוכב והסהר על רקע שחור בלבד.

## היסטוריה
כוחות הסנוסים, שפעלו באזור לוב מאמצע המאה ה-18 ואילך, השתמשו לדגלם בדגל שחור שעליו מוטבעים כוכב וסהר לבנים, עיצוב הדומה בעיקרו לדגל העות'מאני, פרט לצבעו. הדגל הפך לדגל הלאומנים הלוביים.

הדגל אומץ באופן רשמי כדגל אמירות קירנאיקה ב-1949. ב-1951 הוקמה לוב מאוחדת, ששלטה גם בטריפוליטניה ובפזאן, צירפה לוב לדגל שני פסים, אדום וירוק משני צידי הפס המרכזי, שהמשיך להכיל את הכוכב והסהר. דגל זה היה בשימוש רשמי עד שנת 1969. הדגל היה בשימוש לאורך כל שנות שלטון מועמר קדאפי על ידי מונרכיסטים והאופוזיציה הלובית שיושבת מחוץ למדינה.

בשנת 1969 התחוללה מהפכה במדינה ושם המדינה שונה, כמו גם הדגל שלה שהפך לדגל אדום-לבן-שחור (צבעי הלאומיות הכלל-ערבית בדומה לדגלי עיראק, תימן, סוריה ומצרים).

בשנת 1972 הצטרפה לוב לאיחוד הרפובליקות הערביות ואימצה דגל מחודש - דגל הפדרציה של הרפובליקות הערביות - שם נראה נץ מזהב אוחז מגילה עם שם המדינה בשפה הערבית.

ב-19 בנובמבר 1977 ביקר נשיא מצרים אנואר סאדאת בישראל, והחלו שיחות השלום בין ישראל למצרים. בעקבות כך שינתה לוב את דגלה שדמה לדגל מצרים, לדגל חלק בצבע הירוק המסמל את האסלאם.

במסגרת ההתקוממות בלוב ב-2011 והפלת שלטונו של קדאפי, הוחזר דגלה של לוב בעל שלושת הפסים, ששימש את המדינה מ-1951 עד 1969 כדגלה הלאומי.

## עיצוב
עיצובו הוא טריקולור בעיצוב פס ספרדי בצבעי אדום, שחור וירוק אשר במרכזו מטען סהר וכוכב לבנים. הדגל צבוע בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית, ושלושת פסי הטריקולור רומזים גם לשלושת חבלי הארץ המסורתיים של לוב: קירנאיקה, טריפוליטניה ופזאן.

הדגל משמש כדגלה של מועצת המעבר הלאומית אשר במסגרת ההתקוממות בלוב החליף את הדגל הירוק אשר אומץ בשנת 1977 וסימל את האסלאם, דת המדינה, את "המהפכה הירוקה" של מועמר קדאפי, וכן את השוויון בין כל האזרחים.

דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע השחור – 48.9% ממנו צבועים בשחור.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

*
* 

לוב, דגל
קטגוריה:לוב: סמלים לאומיים
לוב
לוב
לוב
לוב
כריסטופר קאודוול

**כריסטופר קאודוול** (באנגלית: **Christopher Caudwell**; 1907 - 12 בפברואר 1937), הוא כינויו של **כריסטופר סנג'ין ספריג**, פילוסוף ומרקסיסט אנגלי.

## חייו
קאודוול נולד בלונדון למשפחה דלת אמצעים, והחל לעבוד לפרנסתו בגיל 15 כעיתונאי. במסגרת עבודתו השלים את השכלתו בכוחות עצמו, בקריאה מרובה בתחומים רבים ושונים כספרות, סוציולוגיה, פילוסופיה ופיזיקה. הוא הצליח להתפרנס מכתיבתו, ואף צבר מוניטין כסופר מתח לרוב תחת שמות בדויים.

ב-1934 גילה את המרקסיזם, והדבר הביא לפריחה אינטלקטואלית, ולשטף של כתיבה בנושאים שונים. תוך חודשים ספורים כתב את ספרו הראשון "אשליה ומציאות", וניסה לפרסמו בשם הבדוי "כריסטופר קאודוול" שהיה שם משפחתה של אמו, וזאת, לדבריו, על מנת שלא לפגום במוניטין שיצאו לו כסופר מתח. עד מותו לא הצליח לפרסם את כתביו הפילוסופיים, ואלו נערכו ויצאו לאור רק לאחר מותו. בשנים ספורות הצליח ליצור ולכתוב בכמות שמעטים מצליחים לכתוב כל חייהם.

בדצמבר 1936 יצא להילחם במלחמת האזרחים בספרד, והצטרף לבריגדות הבינלאומיות. בפברואר 1937 נהרג בקרב חרמה.

בכתביו ניסה קאודוול ליצור חיבור בין צורות המחשבה הבסיסיות ובין המציאות הכלכלית המכתיבה אותן לטענתו. כך למשל, בספרו "המשבר בפיזיקה" הראה כיצד, לדעתו, התאוריות הפיזיקליות החדשניות משקפות את המציאות הכלכלית של התקופה והמקום בהן נוצרו.

קאודוול היה חלק מקבוצת פילוסופים מרקסיסטים בריטים, בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, עליה נמנו אף דמויות כפילוסופים מוריס קורנפורת וג'ון לואיס וכן הגנטיקאי ג'ון הלדיין.

## קישורים חיצוניים

* אתר העוסק בחייו ובמשנתו של קאודוול
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים בריטים
קטגוריה:אישים שנהרגו במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:חללי קרבות
קטגוריה:בריטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1937
גן מאיר

**גן מאיר** הוא גן ציבורי הממוקם בין הרחובות המלך ג'ורג' וטשרניחובסקי במרכז תל אביב-יפו.

## היסטוריה
לקראת יום הולדתו ה־70 של ראש עיריית תל אביב-יפו הראשון, מאיר דיזנגוף, הקדישה העירייה שטח לנטיעת גן עירוני ראשון בתל אביב שייקרא על שמו. הגן תוכנן לראשונה על ידי אדריכל הנוף אהרון הלוי, אך תוכניתו לא יצאה לביצוע והגן נבנה לפי תכנון של הגנן העירוני אביגדור משל ומהנדס העיר יעקב בן-סירה (שיפמן).

הקמת הגן התעכבה זמן רב, ובשנת 1936, זמן קצר לפני פטירתו, הביע דיזנגוף את זעמו ותבע שלא לקשור את שמו עם הגן. בסופו של דבר נחנך הגן במלאת 83 שנה להולדתו של דיזנגוף יותר מעשור לאחר ההחלטה על הקמתו, על ידי ראש העיר ישראל רוקח ב־10 במרץ 1944, ועל אדמות שמשפחת שלוש תרמה לצורך זה.

גן מאיר התפרסם ב-1949 בעקבות פרשיית אונס ורצח הידוע בשם הרצח בגן מאיר.

במשך השנים חלו בגן שינויים שונים – עציו דוללו ונוספה בו תאורה עקב חשש ממעשי אלימות. במקום המדשאה רחבת הידיים שבמרכזה מזרקה יש היום בגן ברֵיכת פרחי מים גדולה, והוקמה בו גינת כלבים. הגן חודש על ידי משרד אדריכלות הנוף מוריה-סקלי. בגבול הגן עמד מרכז הנוער העובד ע"ש "דב הוז", הבנוי ב; מאז יוני 2008 שוכן בבניין המרכז העירוני לקהילה הגאה ובשנים האחרונות הגן אף משמש כנקודת הפתיחה למצעד הגאווה בתל אביב. ממוקמת בו גם אנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה. בעבר, היה ברחוב טשרניחובסקי, מול גן מאיר בית הספר בית החינוך לילדי עובדים, המשמש כיום כמרכז פדגוגי.

מ-2004 נערכים בגן בלילות משחקי ילדות שכונתיים כגון מחבואים, קלאס, דג מלוח ודוקים. קהל המשתתפים מגילאי 20 ומעלה.

גן מאיר משמש גם מקום מפגשם של שבט קהילה של תנועת הצופים.

בדצמבר 2022 הוצב בגן הפסל "גמל ודקל" מאת האמן והסופר עמוס קינן, קרוב למקום מגוריו של האמן. הפסל מהדהד את נוף ילדותו של קינן, ומתאר גמל לצד דקל, ביציקת ברונזה שבוצעה מתוך פסל קטן בגובה 50 ס"מ. הגמל נראה נטוע באדמה, חוסה בצד דקל המתנשא לגובה של כ-3 מטרים.

באוקטובר 2024 הורה בג"ץ לעריית ת"א לאפשר בגן תפילות יום הכיפורים, בהפרדה מגדרית.

## גלריית תמונות

VIEW OF GAN MEIR ON THE DAY OF ITS INAUGURATION IN TEL AVIV. חנוכת "גן מאיר" בתל אביב.D838-094.jpg|טקס פתיחת גן מאיר, 1944
MEIR-GARDEN.JPG|מראה הגן לצד רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב), מאי 2007
Gan Meir 02.jpg|מדשאה בגן מאיר
Gan Meir 03.jpg|מרחב פתוח לכלבים בגן מאיר
LGBT Community Center Tlv2.JPG|המרכז הקהילתי לקהילה הגאה
Gan Meir 1.jpg|בריכת פרחי המים בגן מאיר
File:PikiWiki Israel 33965 Gan Meir in Tel Aviv.JPG|מבנה הפרגולה, לאחר שחודש
File:ANZAC memorial in Gan Meir, Tel Aviv.JPG|פינת זיכרון ללוחמי אנזא"ק בגן מאיר
File:Gay shooting memorial in Gan Meir, Tel Aviv.JPG|חלקת זיכרון לנרצחים ב


## קישורים חיצוניים

* נתן אלתרמן, גן מאיר בתל אביב, מילות השיר באתר שירונט. דברי פרשנות לשיר, במדור שירת הסביבה של כתב העת אקולוגיה וסביבה, נובמבר 2022
* 
* אילן שחורי, גן במתנה, באתר החברה להגנת הטבע
* סיור וירטואלי 360 בגן מאיר

## הערות שוליים

מאיר
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)
קטגוריה:הנצחת מאיר דיזנגוף
קטגוריה:משפחת שלוש
קטגוריה:מקומות מפגש של להט"בים
ציר רומא-ברלין

שמאל|ממוזער|200px|מוסוליני (משמאל) והיטלר (מימין), מנהיגי איטליה וגרמניה
**ציר רומא-ברלין** הוא הסכם שילוב כוחות בין איטליה הפשיסטית בהנהגת בניטו מוסוליני לבין גרמניה הנאצית בהנהגת אדולף היטלר, שנחתם ב-23 באוקטובר 1936. ברית זו נותרה בתוקף עד לנפילת השלטון באיטליה הפשיסטית ב-1943. הסכם נחתם לאחר פרישת שתי המדינות מחבר הלאומים, והבטיח לאיטליה ברית חזקה עם משטר טוטליטרי דומה, והבטיח לגרמניה את נכונותה של איטליה לעמוד לצידה כשתידרש לכך. גרמניה ואיטליה ראו בהסכם זה יצירת חזית אחידה מול ברית המועצות, ובכך ביטלו למעשה את החלטת חבר הלאומים, לבודד אותם משאר העולם. מוסוליני השתמש במונח לראשונה בנובמבר 1936 כשדיבר על הציר ש"סביבו יסתובבו שאר מדינות אירופה". היה זה הבסיס של מדינות הציר. 

במאי 1939 הפכה ברית זו לברית הפלדה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אמנות והסכמים
קטגוריה:איטליה בתקופת הפשיזם: אמנות והסכמים
קטגוריה:גרמניה הנאצית: אמנות והסכמים
קטגוריה:מדינות הציר
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
מקונדו

**מקונדו** (בספרדית: **Macondo**) היא עיר דמיונית המתוארת בספריו של גבריאל גרסייה מרקס. היא הופיעה כבר בספרו הראשון, "סופת שלכת", ומוכרת לציבור הרחב מרב-המכר שלו, "מאה שנים של בדידות".

הסיפור הטראגי של מקונדו מדומה לעיתים לסיפורו של העולם, ובהתאמה, סופה של מקונדו מדומה לסופו הבלתי נמנע של העולם.

יש הסוברים שתיאור העיר מקונדו מבוסס על עיר הולדתו של מרקס, ארקטקה . בשנת 2006 החליטו אנשי העיירה ארקטקה, לערוך הצבעה כדי להחליט האם לשנות את שמה ולקרוא לה על שם יצירתו של יוצא העיירה המפורסם. מעל הכביש הראשי בעיירה מוכת העוני כבר מתנוסס השם החדש, "ברוכים הבאים לעולם הקסום של מקונדו", אלא שההצעה לא עברה ומקונדו תישאר בדיונית בלבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקומות בדיוניים
דיקטטור (פירושונים)

**דִיקְטָטוֹר** (מלטינית: Dictator) הוא כינוי לאדם שמכתיב לאחרים מה לעשות.

בתקופת רומא העתיקה נקרא בשם "דיקטטור" אדם שנבחר על ידי הסנאט כשליט אבסולוטי למשך תקופה קצרה (בדרך-כלל 6 חודשים), אך בתקופה זו הייתה לו סמכות להכתיב את התנהלות המדינה, ומכאן השם דיקטטור. מאז השתרש הכינוי "דיקטטור" לכל שליט שלו יש סמכות אבסולוטית ללא אופוזיציה משמעותית – גם אם עלה לשלטון בצורה דמוקרטית. השם משמש לעיתים כמילה נרדפת לעריץ, וגם בתחומים אחרים פרט לפוליטיקה.
נפטונליה

**נפטונליה** היה פסטיבל שנחגג במשך יומיים ברומא העתיקה לכבוד נפטון, אל המים והימים, בימי הקיץ החמים והיבשים, ככל הנראה ב-23 ביולי.

הפסטיבל היה אחד מה"דיאס קומיטיאלס" (dies comitiales), ימים שבהם יכלו ועדות של אזרחים להצביע על עניינים אזרחיים ומשפטיים. בלוח השנה העתיק סומנו ימים אלו כ-"Nept. ludi et feriae", או "Nept. ludi", כינוי המעיד כנראה על קיומם של משחקים ציבוריים (בלטינית: Ludi) במסגרת הפסטיבל.

מעט מאוד ידוע על הטקסים של פסטיבל זה, מלבד העובדה שאנשים נהגו לבנות בקתות מענפים ועלווה, ובתוכם כנראה אכלו, שתו והשתעשעו.

## קישורים חיצוניים
*נפטונליה באתר של Thomas K. Wukitsch

*LacusCurtius website: William Smith's *Dictionary of Greek and Roman Antiquities,* 1875.


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסטיבלים ברומא העתיקה
קטגוריה:אירועים בחודש יולי
קטגוריה:נפטון (אל)
פרוקטולוגיה

**פרוקטולוגיה** (**Proctology**; מיוונית: Proktos = "אחוריים" או "פי הטבעת", Logos = "תורה") היא ענף ברפואה העוסק בבעיות בחלחולת (רקטום), בפי הטבעת, במעי הגס וברצפת האגן.

רופא מומחה העוסק במקצוע זה מכונה **פרוקטולוג**. רוב הפרוקטולוגים הם כירורגים בהכשרתם, והתחום הכירורגי נקרא **כירורגיה קולורקטלית**. פרוקטולוגים עובדים לעיתים ביחד עם אורולוגים.

## תחומי העיסוק
הפרעות פרוקטולוגיות כוללות:
* התרחבות כלי דם באזור פי הטבעת - טחורים
* סדק בעור פי הטבעת - "פיסורה" (Fissure)
* חיבור לא תקין של אזורים בחלחולת לשטח פני הגוף - נצור ("פיסטולה" - Fistula), סינוס
* מורסות באזור פי הטבעת
* בעיות עצירות כרונית
* הפרעות בהתרוקנות
* בעיות התאפקות / אי-שליטה על יציאות
* מחלות דלקתיות שונות
* פציעות
* סרטן החלחולת והמעי הגס
* סרטן אנאלי (נדיר)

*
קטגוריה:תחומים ברפואה
Internet Engineering Task Force

**Internet Engineering Task Force** (בראשי תיבות: **IETF**; בתרגום חופשי: כוח המשימה להנדסת האינטרנט), הוא הגוף הממליץ על תקנים שמשמשים להפעלת האינטרנט.

תקנים אלו מתפרסמים במסמכי RFC (קיצור של Request For Comments). בזכות תקנים אלו יכול מחשב מתוצרת חברה אחת להתרבות עם מחשב מתוצרת חברה אחרת, ולהעביר מידע שיהיה מובן למגוון תוכנות.

ה-IETF יצר את התקנים הבסיסיים ביותר באינטרנט, שמאפשרים חיבור מחשבים אחד לשני (TCP/IP, PPP, DNS ועוד) וכן תקנים שמאפשרים שירותים שונים כגון דואר אלקטרוני (MIME, POP3, IMAP4, SMTP), צפייה במדיה חיה (RTP), הורדת קבצים ומולטימדיה (FTP, HTTP) ועוד. למרות זאת, השירות הכי פופולרי באינטרנט, אתרי האינטרנט או ה-World Wide Web, לא מתוקנן על ידי ה-IETF אלא על ידי World Wide Web Consortium.

תחילתו של ה-IETF בקבוצה של אקדמאים מאוניברסיטאות אמריקאיות שהתבקשו על ידי משרד ההגנה האמריקאי לפתח רשת מחשבים חסינה לחיבור מוסדות האקדמיה והממשל בעת מלחמה. רשת זו התפתחה להיות רשת האינטרנט. הקבוצה שמנתה 21 מדענים התכנסה לראשונה באפריל 1969 ופרסמה מסמך שכונה .

עם השנים התפתח ה-IETF במתכונת רופפת ומבוזרת. ל-IETF חברים ואין לו סדר יום שמוכתב מלמעלה.

## פיתוח תקנים
כל אדם יוכל ליזום תקן או להשתתף בדיון על תקן מוצע. הארגון מתכנס שלוש פעמים בשנה, רובן בארצות הברית (ארבע מכל חמש פגישות). כל אדם יכול להשתתף בכינוס אם הוא משלם את דמי הכניסה, שמהווים את ההכנסה הכמעט יחידה של הארגון. בפגישות אלו מתבצע הניהול בפועל של ה-IETF כאשר לכל משתתף זכות הצבעה. ל-IETF מנהלים שנבחרים על ידי רוב המשתתפים. מנהלים אלו מוגבלים בסמכותם והם אינם מקבלים שכר. בין הנושאים שאושרו כמו תקנים ניתן לציין את DKIM.

רוב העבודה מתבצעת בקבוצות עבודה שעוסקות בתקן מסוים או במשפחה של תקנים. הקבוצות פעילות גם בין המפגשים בעיקר באמצעות הדואר האלקטרוני ורשימות תפוצה.

תקנים מתקבלים רק בקונצנזוס של המשתתפים בקבוצות העבודה. לתהליך זה יש גם חסרונות שהעיקרי שבהם הוא האיטיות שבה לוקח להגיע לתקנים שמוסכמים על כולם. היתרון הוא שתקנים שמתקבלים בתהליך זה הם בדרך כלל מוגמרים ובשלים. למרות אופיו של ה-IETF, לחברות הטכנולוגיה השפעה מסוימת על התקנים, אך השפעתן פחותה באופן משמעותי מהשפעתן בגופי תקינה אחרים. זוהי הסיבה העיקרית שטכנולוגיית האינטרנט (בניגוד למשל לטלפוניה) היא חופשית וחינמית ברובה.

לצד ה-IETF פועלים גופים נוספים שמסייעים לו בפעילות, ובהם: IESG שמספק את החסות החוקית, RFC Editor שאחראי על פרסום התקנים ו-IRTF שאחראי על מחקר.

## ראו גם
*SIGTRAN

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המפרסם את כל ה-RFC

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:היסטוריה של האינטרנט
קטגוריה:זוכי פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית
ריבוד חברתי

**ריבּוד חברתי** היא תופעה שבה אנשים, קבוצות וקטגוריות חברתיות מאורגנים במערכת מדרגית (היררכית) יציבה. הריבּוד הוא מאפיין מרכזי של המבנה החברתי ומתקיים כמעט בכל חברה אנושית.

ריבוד חברתי הוא חלוקת החברה לשכבות נפרדות בעזרת כלים חברתיים שונים. לרוב זה מעמד חברתי שנותן מושג על ההישגים והמשמעות של אדם במערכת. ישנן חלוקות ריבודיות שונות.

השכבות השונות במערכת חברתית מרובּדת נבדלות בנגישותן למשאבּים חברתיים. הסוציולוג מקס ובר מנה שלושה סוגים מרכזיים של משאבים: **עושר** (מעמד חברתי), **יוקרה חברתית** (סטטוס חברתי) ו**[[עוצמה פוליטית]]** (כוח). לפיכך קיימות שלוש מערכות ריבּודיות, וביניהן תיתכן חפיפה, אם כי היא איננה מחויבת המציאות. מכאן שגם בחֲבָרות שוויוניות מבחינת חלוקת העושר וההכנסות עדיין תיתכן היררכיה על בסיס יוּקרה וכוח.

הריבּוד החברתי חופף במקרים רבים לקטגוריות סוציולוגיות כגון: מקצוע, השכלה, דת, מוצא, מפלגה.

בסוציולוגיה המודרנית משמש המושג בדרך כלל לציון ריבוד מעמדי, כלומר ההתפלגות של החברה לפי היכולות והאמצעים הכלכליים של הפרטים. המבנה הריבּודי בחברה עשוי להשתנות, אם במתכוון – במדיניות ישירה (למשל, על ידי הענקת זכות הצבעה שוויונית לכלל האזרחים), ואם שלא במתכוון – בשינויים תרבותיים וחברתיים אחרים.

שני תנאים מקדימים לריבּוד:
#בידול (דיפרנציאציה): על המערכת החברתית להכיל בתוכהּ כמה תפקידים, שכן הבדלים ריבודיים מבוססים על הבדלים בתפקיד החברתי של האקטור.
#היררכיה: על ההבדלים בין התפקידים להתבטא לא רק בהבדלים טכניים – נושאי אחריות שונים – אלא גם בהבחנה מדרגית; תפקיד אחד גבוה יותר במדרג החברתי מאחר. הבדלים אלה עשויים להתבטא במגוון דרכים – הבדלים ביוקרה, בתגמולים כלכליים או אחרים, ועוד.

התופעה שבה נותר ריבוד בעינו לתקופה של יותר מדור – כאשר ילדים נשארים באותו מקום במדרג הריבודי בו היו הוריהם – מכונה שִעתוק של המבנה הריבודי. כאשר מתקיים שעתוק שכזה, אפשר לדבר על מעמד חברתי. הניתוח הסוציולוגי הביקורתי מצביע על מנגנונים חברתיים שונים אשר פועלים לשעתוק המבנה הריבודי.

גישות שונות בסוציולוגיה מסבירות באופנים שונים את היווצרות הריבוד. לפי ההסבר הפונקציונליסטי, הריבּוד ממלא תפקיד חשוב במערכת הכלכלית. העובדה כי מקצועות שונים מקבלים תגמול שונה על עבודתם מבטיחה, לפי ההסבר הזה, הן את מילוי כלל התפקידים הדרושים בחברה והן את היוקרה הנדרשת למקצועות מסוימים. לטענת המצדדים בהסבר, מסיבה זו יש שאדם מוצא את מקומו בסולם הריבודי על סמך כישוריו המולדים ועל סמך הכשרתו המקצועית.

גישות קונפליקט, ובמיוחד הגישה המרקסיסטית, מצביעות על כמה בעיות בהסבר זה, והמרכזית שבהן היא כי השעתוק של הריבּוד לאורך הדורות מראה כי מיקומו של אדם בסולם הריבודי אינו תלוי רק בכישוריו. גישות אלו מציעות כהסבר לריבוד את המאבקים החברתיים, בהם קבוצות מסוימות מנצלות את כוחן החברתי על מנת להבטיח לעצמן משאבים. החזון המרקסיסטי, קרי ביטול הקניין הפרטי, מטרתו לחסל את הריבוד המעמדי בחברה.

## ראו גם
*ניעות חברתית
*פונקציונליזם-סטרוקטורלי
*מעמד חברתי
*מעמד הביניים

## לקריאה נוספת
* דייוויס, ק., ווילברט, א. מור (1992). כמה עקרונות של הריבוד החברתי. בתוך: ד' רוט הלר ונ' נוה (עורכים) היחיד והסדר החברתי, הוצאת עם עובד עמ' 308–320
* 

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוציולוגיה
ביצית

[שמאל|ממוזער|246 פיקסלים|איור של ביצית אנושית, מוקפת [תא גרנולוזה|תאי גרנולוזה, מתוך האנטומיה של גריי.]]
**ביצית** או **תא ביצה** היא תא רבייה (גמטה) המתפתח אצל נקבות של יצורים רב-תאיים המתרבים ברבייה זוויגית (מינית).

הביציות מתפתחות בשחלה, ולעיתים קרובות מאוחסנות בה למשך זמן מסוים. מהיותה תא רבייה, במהלך התפתחות הביצית היא הפלואידית, כלומר, מכילה מחצית ממספר הכרומוזומים בתא סומטי, אך גם בעלת שלב התפתחותי דיפלואידי. ביציות הן תאים גדולים יותר מתא זרע.

## יצירת הביצית
היווצרות ביציות אצל בעלי חיים מתחילה בתא נבט דיפלואידי, בתהליך הנקרא **אוֹאוֹגנזה** (oogenesis). כל תא נבט מתפתח לביצה בלתי בשלה הקרויה גם אוֹאוֹציט (oocyte). אואוציט צובר בתוכו מרכיבים ציטופלזמיים רבים (יותר מאשר תא הזרע) ומתחלק בתהליך המיוזה I לשני תאי-צאצא השונים זה מזה בממדיהם ותפקידם. אחד מתאי הצאצא נקרא אואוציט משני, תא זה מקבל את רוב-רובה של הציטופלזמה, כך שהתא השני, הנקרא גופיף הקוטב הראשון, קטן למדי. בשלב זה, התהליך מוקפא עד לחדירת תא הזרע לתא הביצית ויצירת הזיגוטה. שני התאים עוברים מיוזה II וחלוקת ציטופלזמה: אחד מתאי הצאצא של האואוציט המשני מקבל מעט מאוד ציטופלזמה ומתפתח לגופיף קוטב שני; האחר, המכיל כעת גם את המידע התורשתי מתא הזרע, מקבל את רוב הציטופלזמה ומתפתח לביצית.

בסוף מיוזה II, נותר תא הפלואידי אחד המשמש כגמטה. היתר לא מתפקדים כגמטות, אלא משמשים "כלי קיבול" לכרומוזומים המיותרים, המסולקים כדי שהביצית תכיל מספר הפלואידי של כרומוזומים. מאחר שכמות הציטופלזמה בגופיפי הקוטב היא קטנה, הם מכילים מעט מאוד חומרי הזנה ומנגנונים מטבוליים, ועם הזמן הללו מתנוונים.

## הפריה
[שמאל|ממוזער|246px|[תא זרע במפגש עם ביצית]]

לרוב, כאשר ביצית פוגשת תא רבייה זכרי – תא זרע בבעלי חיים, וגרגר אבקה בצמחים – היא מתאחה עמו בתהליך הידוע כ**[[הפריה]]**. תא הרבייה הזכרי תורם את סט הכרומוזומים שלו, וביחד נוצר תא **דיפלואידי**, בעל מספר כרומוזומים רגיל, הנקרא **[[זיגוטה]]**. הזיגוטה מתחלקת לתאים רבים שמתמיינים ומתמחים בהדרגה, עד להיווצרותו של יצור חדש – ה**צאצא**.

בבעלי חיים, על-מנת שהביצית תוכל לפגוש את תא הזרע היא צריכה לצאת מהשחלה. תהליך היציאה וההתקדמות לאורך החצוצרה נקרא **[[ביוץ]]**.

ההפריה נעשית עם חדירת תא זרע (לרוב בודד) אל הביצית. בתהליך הפריה טבעי תאי הזרע נכנסים אל גוף האישה דרך הנרתיק, שאליו הם מגיעים בעת השפיכה, יחד עם נוזל הזרע. משם תאי הזרע שוחים אל עבר הרחם והחצוצרה, שם אמורה להיות הביצית לאחר הביוץ. המסלול, שאורכו כ-10 ס"מ, הוא קשה ומהווה מבחן כוח אמיתי. מאות מיליוני תאי זרע מתים כבר בנרתיק ובצוואר הרחם בגלל הסביבה החומצית הקיימת ברירית הנרתיק. בנוסף, ריר צוואר הרחם פועל כמסנן כך שרק מספר מאות בודדים של תאי זרע יגיעו אל החצוצרה. שם הם יכולים לשרוד במשך יום-יומיים. לאחר חדירת תא זרע אחד אל הביצית מופעלת התגובה הקורטיקלית, המונעת מתאי זרע נוספים לחדור לביצית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## ביאורים

קטגוריה:רבייה
קטגוריה:תא
תא רבייה

**תא רבייה** הוא תא המיועד ל**[[רבייה זוויגית]]** (קרויה גם **רבייה מינית**). בבעלי חיים תאי רבייה שטרם הבשילו קרויים תאי נבט. תאים אלה מבשילים בתהליך חלוקת התא, מיוזה וחלוקת הציטופלסמה, והופכים ל**תאי זוויג** (בלועזית: **גמטה**, **Gamete**). גמטות מכילות מחצית מכמות ה-DNA שנמצאת בכל תא רגיל אחר, תא כזה נקרא תא הפלואידי. תאי רבייה, כאמור, מצויים אך ורק ביצורים המתרבים ברבייה זוויגית.

אצל נקבות נקרא תא הרבייה **[[תא ביצה]]**, ואילו אצל זכרים נקרא **[[תא זרע]]**. תאי הרבייה בבעלי חיים, ולעיתים גם ביצורים אחרים, מתפתחים ונאגרים באיברים ייחודיים: השחלות אצל הנקבות והאשכים אצל הזכרים.

תפקידם של תאי הרבייה יוצא לדרך כאשר תא רבייה זכרי ותא רבייה נקבי נפגשים ומתאחים בתהליך הנקרא **[[הפריה]]**. היות שבדרך-כלל הנקבה היא הנושאת בגופה את היצור החדש (הצאצא), מתרחשת ההפריה בתוך גופה, לאחר שתאי הרבייה הזכריים חודרים לגופה בדרכים שונות (כגון הזדווגות בבעלי חיים והאבקה בצמחים בעלי פרחים).

בבני אדם, תאי הזרע קטנים פי מאה מהביציות. תאי הזרע מיוצרים בהמוניהם החל מגיל הבגרות המינית ועד לסוף החיים, ומאגר תאי הזרע של הזכר מתחדש באופן תמידי. הנקבה, לעומת זאת, נולדת כשבשחלותיה כחצי מיליון ביציות, אותן היא תישא כל חייה, ללא יצירה של ביציות חדשות. עם הבגרות המינית מתחילה נדידה חודשית של ביצית בודדת היוצאת מהשחלה דרך החצוצרה אל הרחם, תהליך הנקרא ביוץ. כאשר אין בנמצא זרע מהזכר אשר יפרה את הביצית היא נפלטת מהגוף, יחד עם מעט רקמות ודם שמקורם ברחם, בתהליך הנקרא וסת. הביוץ והווסת מתרחשים כל חודש באופן די עקבי (שיכול להשתנות עקב תרופות או מצב נפשי, כגון לחץ), כאשר הווסת באה כשבועיים אחרי הביוץ; מחזור זה נקרא המחזור החודשי. במהלך חייה מבייצת האישה כ-400 פעמים. תהליך הביוץ נפסק לקראת גיל המעבר; כשזה קורה מפסיקה האישה להיות פוריה ולא מסוגלת יותר להעמיד צאצאים.

שלל בעיות של אי-פוריות נגרמות כתוצאה מפגמים בתאי הרבייה. לדוגמה, ספירת זרע היא בדיקה המודדת את כמות תאי הזרע בנפח נוזל זרע מסוים, מדד המצביע על רמת פוריותו של הגבר.

לצמחים שמשתכפלים מינית יש גם ביצית לנקבה או זרע לזכר. עם זאת, מאז שלצמחים יש חלופה של דורות דפלואידים ופלואידים קיימים כמה הבדלים. בצמחים פורחים הפרחים משתמשים במיוזה לייצר דור הפלואידים המייצרים גמטות באמצעות מיטוזה. הנקבה נקראת הביצית ומיוצרת על ידי השחלה של הפרח. כשהביצית בוגרת היא מייצרת את הגמטה הנשית המוכנה להפריה. הזכר הוא אבקה, והוא מופק בשק אבקה, כאשר האבקה נוחתת על סטיגמה בוגרת של פרח גדל צינור אבקה לתוך הפרח. האבקה הפלואידית מייצרת זרע על ידי מיטוזה ומשחררת אותם להפריה.

## ראו גם
* מערכת הרבייה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:רבייה
רבייה
מירנדה (ירח)

**מירנדה** הוא הירח הפנימי ביותר מבין ירחיו העיקריים של אורנוס.

זמן ההקפה של מירנדה סביב אורנוס הוא 34 שעות, זמן זהה לזמן הסיבוב העצמי שלו, כך שמירנדה נע בהקפה סינכרונית סביב אורנוס.

פני השטח של מירנדה ככל הנראה עשויים מקרח מימי, ואלה עוטפים את גופו שצפיפותו נמוכה. גוף זה עשוי מסיליקטים, סלע, מתאן ותרכובות אורגניות אחרות.

פני השטח של מירנדה נחצים לאורכם ולרוחבם על ידי קניונים שעומקם מגיע עד לכדי 20 ק"מ. על פני הירח ישנם מבנים גאולוגיים רבים כגון מכתשים ורכסים, ביניהם הצוק הגבוה ביותר במערכת השמש, שגובהו יותר מ-5 ק"מ. מבנים אלו מעידים כי בשלב כלשהו בעברו, הייתה על הירח פעילות אינטנסיבית מבחינה גאולוגית. פעילות גאולוגית זו כנראה הונעה והוזנה על ידי כוחות הגאות (שמתחו את פני הירח כלפי מעלה ומטה וכך נוצר חום), שיוצר אורנוס בכוח משיכתו הגדול, אולם תאוריה נוספת גורסת כי אובייקט שמימי גדול פגע בירח וריסק חלקית את פניו.

התמונות היחידות של ירח זה הם מגשושית המחקר וויאג'ר 2 שתצפתה על מירנדה בזמן שחלפה על פני אורנוס בינואר 1986. במהלך חליפה זו החלק הדרומי של הירח היה מופנה לכיוון השמש ורק חלק מהירח היה גלוי. נכון ל-2016 לא מתוכננות גשושיות נוספות לכיוון זה.

## ראו גם
* פסגות מירנדה - פסגות באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ירחי אורנוס
דגל מאוריציוס

**דגל מאוריציוס** (באנגלית: **Flag of Mauritius**) הוא דגלה הלאומי של מאוריציוס, ידוע גם כדגל "ארבעת הפסים" (בצרפתית:  Les Quatre Bandes), אומץ עם זכייתה של מאוריציוס בעצמאות ב-12 במרץ 1968. הדגל מורכב מארבעה פסים אופקיים בצבעים אדום (למעלה), כחול, צהוב וירוק.

הנס האזרחי המונף על כלי שיט אזרחיים פרטיים, והנס הממשלתי (המונף על כלי שיט ממשלתיים) הם דגל אדום או כחול בהתאמה, שבקנטון הדגל (הפינה העליונה הקרובה לניצב) מצויר דגל המדינה, ובמרכז הנס סמל מאוריציוס.

הנס הימי המונף על כלי שיט צבאיים וכלי משמר החופים, מורכב מפסים אנכיים אדומים, לבנים וכחולים בעלי רוחב משתנה. במרכז הסמל מופיע עוגן.

## משמעות הצבעים
בדגל מופיעים הצבעים הכלל-אפריקאיים:
* האדום - מסמל את המאבק לחירות ועצמאות;
* הכחול - מסמל את האוקיינוס ההודי בו מצויה המדינה;
* הצהוב - מסמל את האור החדש שזורח על המדינה שזכתה לעצמאותה;
* הירוק - מסמל את חשיבות החקלאות במאוריציוס, ואת הצמחייה הירוקה באי כל חודשי השנה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* אתר ממשלת מאוריציוס - תיאור הדגל
*
* 

מאוריציוס, דגל
קטגוריה:מאוריציוס: סמלים לאומיים
מאוריציוס
מאוריציוס