open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פוינט מישל

**פוינט מישל** (באנגלית: **Pointe Michel**) היא בירת מחוז סנט ליוק שבדומיניקה. העיירה שוכנת על חופו הדרום-מזרחי של האי מדרום לבירה, רוזו. פוינט מישל ידועה כמקום לידתה של יוג'יניה צ'ארלס, שהייתה האישה הראשונה (והיחידה עד כה) שכיהנה בתפקיד ראש ממשלת דומיניקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
פונט קסה

**פונט קסה** (**Pont Cassé**) היא בירת מחוז סנט פול שבדומיניקה. העיירה שוכנת כמעט במרכזו של האי, מצפון-מזרח לבירה, רוזו ובקרבת הפארק הלאומי מורן טרואה פיטון, ההר השולט על חלקה הדרומי של דומיניקה.

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
אנציקלופדיה חיות הבר

**אנציקלופדיה חיות הבר** היא אנציקלופדיה העוסקת בבעלי חיים שיצאה בישראל בשנות ה-70. מדובר בגרסה העברית של האנציקלופדיה הספרדית "Enciclopedia Fauna" בעריכת הזואולוג הספרדי פליקס רודריגז דה לה פואנטה. בדומה לאנציקלופדיה תרבות, האנציקלופדיה יצאה בשתי מהדורות: מהדורה ראשונה כחוברות שהופצו על בסיס דו שבועי ונאגדו ל-11 כרכים ומהדורה שנייה כאנציקלופדיה מובנית ב-21 כרכים.

## הגרסה הספרדית
בספרד החלה האנציקלופדיה לצאת בחוברות בודדות בשנת 1970 בהוצאת SALVAT מפמפלונה. החוברת לוותה בצילומים וציורים צבעוניים ברמה גבוהה מאוד. גרסאות של האנציקלופדיה המשיכו לצאת לאור עד 1979 והיא תורגמה למספר שפות. הכרכים חולקו לפי עולם החי באזורים גאוגרפיים שונים בעולם. כאשר כמעט חצי מהאנציקלופדיה מוקדשת לחי והצומח באפריקה. יש כרכים המוקדשים לאסיה, אירופה, אמריקה, אוסטרליה, אנטארקטיקה, בנוסף יש כרכים שמוקדשים לחיים באיים מבודדים ולחיים בים.

## הגרסה העברית
תרגום מדויק ללא תוספות של הגרסה המקורית. למרות שאינה תרגום מקורי מספרדית אלא מהגרסה האנגלית "WORLD OF WILDLIFE". מהדורה ראשונה שיצאה כחוברות שנאגדו לספרים יצאה בשנת 1973. מהדורה שנייה שיצאה בספרים יצאה בשנת 1979. בכריכות האחריות של החוברות התפרסמו מאמרים שונים על עולם החי, חלקם של הקרן העולמית להגנת חיות הבר, וחלקם של כותבים ישראליים כמו עזריה אלון. אך מאמרים אלה לא נכנסו למהדורה השנייה.

### הכרכים בגרסה העברית
מהדורה ראשונה:
#אפריקה א'
#אפריקה ב'
#אפריקה ג'
#אירואסיה וצפון אמריקה א'
#אירואסיה וצפון אמריקה ב'
#אירואסיה וצפון אמריקה ג'
#דרום אסיה
#דרום אמריקה
#אוסטרליה
#החי באוקיינוסים
#אינדקס כללי

מהדורה שנייה:
#אפריקה א'
#אפריקה ב'
#אפריקה ג'
#אפריקה ד'
#אפריקה ה'
#אפריקה ו'
#אירואסיה וצפון אמריקה א'
#אירואסיה וצפון אמריקה ב'
#אירואסיה וצפון אמריקה ג'
#אירואסיה וצפון אמריקה ד'
#אירואסיה וצפון אמריקה ה'
#אירואסיה וצפון אמריקה ו'
#דרום אסיה א'
#דרום אסיה ב'
#דרום אמריקה א'
#דרום אמריקה ב'
#אוסטרליה א'
#אוסטרליה ב'
#החי באוקיינוסים א'
#החי באוקיינוסים ב'
#אינדקס כללי

## קישורים חיצוניים
* לתחרות הסאפארי של האנציקלופדיה חיות הבר

קטגוריה:אנציקלופדיות
קטגוריה:ספרי זואולוגיה
קטגוריה:ספרי ביולוגיה
קוליהו

**קוליהו** (**Colihaut**) היא בירת מחוז סנט פיטר שבדומיניקה.

קוליהו נמצאת על חוף הים, בין רוזו לפורטסמות'. התושבים מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומדיג.

## קישורים חיצוניים

* 
* חוף קוליהו  באתר caribya!

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
מלאקה (מדינה)

**מלאקה** (במלאית: **Melaka**) היא מדינה במלזיה. מלאקה נמצאת במערב מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בנגרי סמבילן בצפון, ג'והור במזרח ומצר מלאקה בדרום ובמערב. בירתה היא העיר מלאקה.

## היסטוריה
מקורה של מדינת מלאקה הוא בסולטנות מלאקה שנוסדה בסוף המאה ה-14 על ידי פרמסווארה. פרמסווארה היה השליט של אזור סינגפור של היום והוא ברח משם עקב מתקפה של אימפריית מג'פהיט. לאחר שהוא ברח הוא התקדם צפונה לאורך החוף המערבי של חצי האי המלאי עד שעצר בנקודה מסוימת והקים את העיר מלאקה ובעקבותיה את הסולטנות שנקראה על שמה. היישוב החדש הפך למרכז מסחרי חשוב בדרום-מזרח אסיה תוך שנים מעטות.

ב-1405 ביקר בעיר מלאקה שליח מטעם קיסר סין. לאחר מכן פרמסווארה שלח שליח משלו לקיסר הסיני יונג לה, הקיסר השלישי משושלת מינג, וחיזק את הקשרים עם האימפריה הסינית. הקיסר החזיר עם השליח מכתב שבו הכיר רשמית בפרמסווארה כשליט מלאקה, ומלאקה הוכרה כמדינת חסות של סין. השליח חזר בצי של האדמירל ג'נג חה במסעו הראשון ב-1405.

ב-1434 הסינים הפסיקו להתעניין בנעשה מחוץ למדינתם והם הפסיקו לתמוך במלאקה, שהחלה להתבסס כסולטנות עצמאית. הסולטנות הדפה ניסיונות כיבוש של סיאם ב-1446 ו-1456. השנים שלאחר מכן נחשבות לתור הזהב של הסולטנות, במהלכן הייתה לה השפעה על מדינות שונות באזור והיא הפכה לגורם חשוב מאוד במסחר באזור.

ב-1509 הגיע למלאקה משלחת ספינות פורטוגזית מגואה שמטרתה הייתה ליצור קשרי ידידות ומסחר עם הסולטאן. לאחר ששוכנע על ידי סוחרים הודים וערבים שהמטרה האמיתית של פורטוגל היא להשתלט על הסולטנות הוא ניסה להשתלט על הספינות של הפורטוגזים, אך רובם הצליחו לברוח. עם זאת נתפסו מספר שבויים.

כעבור שנתיים, ב-1511, יצאה למלאקה משלחת פורטוגזית בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי. לאחר שהסולטאן סירב לשחרר את השבויים הפורטוגזים תקפו והצליחו לאחר שני ניסיונות לכבוש את הסולטנות. הסולטאן ברח ושניים מבניו הקימו לאחר מכן את סולטנות ג'והור ואת סולטנות פרק.

במהלך שלטון הפורטוגזים ירד מעמדה של מלאקה כמרכז מסחרי חשוב. בהמשך המאה ה-16 ולאחר מכן בתחילת המאה ה-17 הפורטוגזים הצליחו לבלום ניסיונות פלישה של הולנד ושל סולטנויות ג'והור, פרק ואצ'ה. ב-1641 הולנד הצליחה לכבוש את מלאקה בעזרת סולטנות ג'והור. תחילה היה ניסיון של המושלים במלאקה מטעם חברת הודו המזרחית ההולנדית להחזיר את מלאקה לגדולתה, אך בסופו של דבר מאמצי ההולנדים הושקעו במושבתם בטאוויה (כיום ג'קרטה) באי ג'אווה.

ב-1795, לאחר הקמת הרפובליקה הבטאווית בהולנד, בריטניה השתלטה על מושבות הולנד באזור והחזיקה בהן עד 1818. ב-1824 נחתם חוזה בין אנגליה והולנד במסגרתו הבריטים קיבלו את מלאקה בתמורה לקולוניה שלהם בסומטרה. תחילה מלאקה נשלטה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית ובהמשך היא הפכה למושבת כתר. ב-1826 היא צורפה לקולוניית מושבות המצרים, שכללה אותה ביחד עם עוד מספר שטחים קטנים של בריטניה בחוף מצר מלאקה, כמו סינגפור.

ב-1946 התיישבויות המצרים צורפו לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה. ב-1957 פדרציית מלאיה קיבלה את עצמאותה והיא הייתה בין הישויות שהרכיבו את מלזיה ב-1963.

## כלכלה
כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על תעשייה, המרוכזת בעיקר בבירה מלאקה ובקרבתה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סופרייר (דומיניקה)

**סופרייר** (**Soufrière**) היא בירת מחוז סנט מארק שבדומיניקה. העיירה שוכנת על חופו הדרום מערבי של האי.

העיירה שוכנת במכתש געשי עתיק, הגובל במדרונות רכס סופרייר. המכתש פתוח אל הים ויוצר את מפרץ סופרייר. מדרום לעיירה מתנשאות הכיפות הקטנות של מורן פטאטס ומורן קראבייה. ממזרח לעיירה נמצא מקור מעיינות הגופרית סופרייר (גרנד סופרייר).

נוף העיר נשלט על ידי כנסיית הקהילה הקתולית של סנט מרק. זוהי אחת הכנסיות העתיקות והיפות ביותר באי, שוכנת לאורך קו המים בסופרייר. כנסייה זו מהמאה ה-18 בנויה מאבן געשית ומתגאה בחזית תוססת המעוטרת בצבעי אדום, כחול וצהוב.

ההיסטוריה של הכפר מושרשת בתצורות הגאולוגיות שלו, כאשר פעילות געשית משחקת תפקיד מרכזי בעיצוב זהותו. מעיינות הגופרית והמים העשירים במינרלים שלו היו מקור לריפוי במשך מאות שנים. בסופרייר קיימות חורבות של מפעל לייצור שמן ליים, שהייתה תעשייה חשובה במאות ה-18 וה-19.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
פוטרג'איה

**פוטרג'איה** (במלאית: **Putrajaya**) היא עיר וטריטוריה פדרלית במלזיה. פוטרג'איה משמשת כמרכז השלטון הפדרלי, מרבית משרדי הממשלה הפדרלית נמצאים בה והיא משכנו של בית המשפט העליון של מלזיה (בית המשפט הפדרלי של מלזיה). למרות זאת היא אינה בירת מלזיה, תואר השייך לעיר קואלה לומפור הנמצאת במרחק של 25 קילומטרים צפונית לה ואשר בה שוכן היאנג די-פרטואן אגונג, השליט העליון של מלזיה, והפרלמנט המלזי. הטריטוריה הפדרלית מוקפת כולה על ידי מדינת סלנגור.

## היסטוריה
בעקבות עומסים רבים על אזור קואלה לומפור בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ראש ממשלת מלזיה מהתיר מוחמד תכנן יצירה של מרכז פדרלי חדש למלזיה שיוריד את העומס. הוחלט לקרוא לעיר החדשה פוטרג'איה. השם מורכב משני חלקים: פוטרה (Putra), על שמו של טונקו עבדול רחמן פוטרה, ראש הממשלה הראשון של מלזיה, וג'איה (jaya), מילה מלאית שפירושה הוא "הצלחה" או "ניצחון".

לאחר משא ומתן מדינת סלנגור הקצתה לעיר החדשה שטח באזור שנקרא עד אז פרנג בסר (במלאית: Prang Besar). העבודות על הקמת העיר המתוכננת החלו ב-1995. העבודות הואטו מעט בעקבות המשבר הפיננסי באסיה ב-1997.

ב-1999 הסתיימו העבודות והחל מעבר של משרדי הממשלה הפדרלית מקואלה לומפור לפוטרג'איה. ב-1 בפברואר 2001 מהתיר בין מוהמד הכריז על פוטרג'איה כטריטוריה פדרלית.

## תחבורה
קיימת רכבת פרוורית שנחנכה ב-2002 המקשרת בין נמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור והעיר קואלה לומפור העוברת דרך פוטרג'איה.

יש תוכנית להקמת מונורייל בעיר, אך הבנייה הופסקה עקב עלויות כספיות ב-2004.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מלזיה: ערים
קטגוריה:מלזיה: טריטוריות פדרליות
קטגוריה:אסיה: ערים מתוכננות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1995
גראנד ביי

**גראנד ביי** (באנגלית: **Grand Bay**, או בשם הרשמי **ברקואה** – **Berekua**, או **בריקואה** – **Berricoa**) היא בירת מחוז סנט פטריק שבדומיניקה. העיירה שוכנת בדרומו של האי והיא היישוב הגדול ביותר במחוז.
## גאוגרפיה
גראנד ביי, או כפי שהיא מכונה "העיר הדרומית" (South City), הבירה התרבותית של דומיניקה, היא קהילה תוססת השוכנת לאורך חוף האוקיינוס האטלנטי בחלקה הדרום-מזרחי של דומיניקה. בשכנות לה, מעבר למצר המפריד ביניהם, שוכן האי מרטיניק.

העיירה מוקפת בכמה רכסי הרים, בואה דן מדרום, פלמיסטה ממערב, מורן פלה פאיי מצפון-מערב, מורן אנגליז ומורן וואט מצפון, ורכס פאונדלנד מצפון-מזרח וממזרח. במורד המדרונות של הרכסים הללו שוכנים כפרים שונים. חלקה העיקרי של גראנד ביי מתאפיין ברחוב ארוך ומפותל הקרוי לאלי, ולאורכו מתגוררים רוב תושבי העיירה. בנוסף קיימים רחובות שבהם מתגוררת האוכלוסייה המבוגרת של העיירה. לאחר סופה טרופית שאירעה בשנת 1979 התמזגו לגראנד ביי יישובים נוספים מהסביבה.

גראנד ביי הייתה היישוב הראשון בדומינקה שהוקמו בו תחנת רדיו משל עצמו, המשדרת מאז אמצע שנות השמונים. תושבי גראנד ביי ידועים בתור אלה שמשמרים את המורשת התרבותית של דומיניקה בתחומי המחול, המוזיקה, האומנות, מלאכת היד והשפה.

כלכלת העיירה מבוססת בעיקר על ענפי החקלאות כמו שורשים, בננות ירקות ופירות אחרים לשיווק מקומי ולייצוא. תעשיית ייצור רהיטים קטנה קיימת במקום ופועלות בו חנויות קטנות רבות. חלק מכוח העבודה מועסק בייצור מזכרות לתיירים.

## קישורים חיצוניים
* היסטוריה של העיירה
*

## הערות שוליים

קטגוריה:דומיניקה: ערים
למידה לאורך החיים

**למידה לאורך החיים** (באנגלית: **Lifelong learning**) או **למידה מתמדת** מתייחסת לכל הפעילויות שאנשים עושים במהלך חייהם כדי לקדם את הידע, המיומנויות והכישורים שלהם בתחום מסוים, מתוך מוטיבציה אישית, חברתית או תעסוקתית. למידה מתרחשת בכל שלבי החיים, מהלידה ועד המוות, בכל הקשרי החיים, במוסדות השכלה, במקום העבודה, בבית ובקהילה. כוללת גם למידה פורמלית וגם למידה בלתי־פורמלית.

המושג למידה לאורך החיים קיבל משמעויות אחרות בתקופות שונות. בשנות ה־70 המושג נקשר לתפיסה ההומניסטית ולרעיונות של דמוקרטיה וחופש. בשנות ה־90 הדגש עבר לאספקטים כלכליים, כאשר הלמידה לאורך החיים נתפסה ככלי להאצת צמיחה כלכלית, לייצור עבודות ולהגברת תחרותיות בכלכלה המבוססת על ידע. במאה ה־21, המושג למידה לאורך החיים קיבל משמעויות נוספות של הכללה, לכידות חברתית ורווחה נפשית.

מבוגרים רבים עוסקים בלמידה לצורך העשרה חברתית וצמיחה אישית, כמו גם כדי להישאר מעודכנים ולהיות פעילים כאזרחים בתוך הקהילה.

## פיתוח יכולת למידה לאורך החיים
ממוזער|250px|פעילות המכוונת לפתח למידה לאורך החיים

המאפיינים והמיומנויות שצריך לפתח הלומד לאורך החיים. למידה רפלקטיבית וחשיבה ביקורתית יכולות לעזור ללומד לסמוך על עצמו בלמידה כיצד ללמוד, ובכך להשתפר בניהול, ארגון ושליטה בתהליך הלמידה שלהם (קאנדי, 1990). סייפ (1995) חקר באופן ניסיוני מורים "פתוחים" ומצא שהם מעריכים הכוונה עצמית, שיתוף פעולה, רפלקציה ואתגר, לקיחת סיכון בלימוד שלהם נראה אצלם הזדמנות, ולא איום. דאנלוב וגראבינגר (2003) הוכיחו על מנת להכין התלמידים בהשכלה הגבוהה להיות לומדים לאורך החיים, חייבים לפתח יכולת ההכוונה העצמית, מודעות מטא-קוגניטיבית ונטייה ללמידה (מרים, קפארילה ובאומגרטנר2007)

## היבטים כלכליים
אחת המטרות של הלמידה לאורך החיים היא רכישת מיומנויות אשר יאפשרו ללומד לעבוד באופן יעיל יותר ולעמוד בתחרות של הכלכלה הגלובלית. הכלכלה הגלובלית המשתנה באופן תדיר מעלה את הצורך הגובר והולך בהכשרה מקצועית במסגרת מקומות העבודה. בפן המקצועי, למידה לאורך החיים כוללת רצף של פעילויות לימוד והכשרה הכוללות הכשרה למקצוע חדש Reskilling ושדרוג ידע ומיומנויות Upskilling.

בשנת 2020, משרד מבקר המדינה העריך שמקצועות בסיכון גבוה להיעלמות כוללים נהגים, מנופאים, עובדי חשובת, עובדי טלמרקטינג, סוכני נסיעות, פקידי מזכירות, חלק מעובדי הייצור ועובדי מלונאות.

למידה לאורך החיים מוכרת על ידי מכללות ואוניברסיטאות מסורתיים כתקפה בנוסף להשגת התואר. גם תהליכי למידה אשר מתרחשים בחלקים או לפי קטגוריות עניין יכולים להיות בעלי ערך לאינדיבידואל והקהילה. האפקט הכלכלי של מוסדות חינוך בכל הרמות ימשיך להיות משמעותי בעתיד כאשר קורסי למידה פורמליים יתקיימו ונושאים מבוססי עניין יהיו מבוקשים. המוסדות מייצרים אזרחים משכילים שקונים סחורה ושירותים בקהילה ומוסדות החינוך וסגל העובדים מייצרים פעילות כלכלית במהלך הפעולות והפעילות המוסדית. בדומה למוסדות הבריאות, מוסדות החינוך נמצאים בין המעסיקים המובילים בערים רבות בעולם. בין אם מדובר בבית ספר בנוי או מקוון יש אפקט כלכלי כלל עולמי ללמידה, כולל למידה לאורך החיים, לכל קבוצות הגיל. הלומדים לאורך החיים, כוללים אנשים בעלי תעודות אקדמאיות או מקצועיות הנוטים למצוא עבודה עם שכר גבוהה, ומשאירים רשמים כספיים, תרבותיים ויוזמות על הקהילות לפי אשת החינוך קסנדרה ב. וייט.

## ראו גם
* אנדרגוגיה
* אוטודידקטיות
* מגדר וחינוך מבוגרים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:למידה
קטגוריה:פסיכולוגיה חינוכית
קטגוריה:מיומנויות
ג'סלין גונזלס

**ג'סלין גונזלס** (באנגלית: **Jaslene Gonzalez**; נולדה ב-29 במאי 1986) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה פוארטו ריקנית-אמריקאית, זוכת העונה השמינית של הטופ מודל הבאה.

## ביוגרפיה
גונזלס נולדה בפוארטו ריקו, וגדלה בהומבולדט, שיקגו. למדה בבית ספר לבנות.

דגמנה גם לפני השתתפותה בטופ מודל הבאה, כשיוצגה על ידי הסוכנות *Avant Garde*. בראיון שהעניק ל-CW גילתה כי דגמנה בעבר בתצוגות אופנה עבור מעצבי אופנה מקומיים בשיקגו, כמו מישל גומז ואלכסיס ארקט, וכן הופיעה במגזינים "Extra" ו-"La Nota".

בריאיון למגזין "Seventeen" סיפרה כי הייתה חלק ממערכת יחסים פוגענית והרסנית, שתמה זמן קצר לפני צילומי העונה השביעית של "טופ מודל הבאה".

### הטופ מודל הבאה
בשנת 2006 גונזלס ניסתה להתקבל לעונה השביעית של הטופ מודל הבאה, אך נפסלה בשלב חצי הגמר של בחינות הקבלה. היא הבטיחה לשופטים שתשוב לבחינות של העונה הבאה. נחישותה מצאה חן בעיני מפיקי התוכנית שהאמינו כי קיים בה פוטנציאל, ובעונה השמינית היא עברה את מבחני הקבלה ונעשתה למתמודדת בתחרות. במהלך עונה זו תמונותיה נבחרות כטובות ביותר ארבע פעמים, והיא זכתה במשימה אחת. כמו כן היא הייתה המתמודדת השנייה והזוכה הראשונה שמעולם לא הייתה מועמדת להדחה. בגמר העונה זכתה בתואר "הטופ מודל הבאה", כשהיא הזוכה השנייה מאילינוי, אחרי אדריאן קורי.

## קריירה
### צילומים
גונזלס דגמנה עבור "ניו יורק פוסט", "Us Weekly" ו-"In Touch Weekly", וכן הייתה עליה כתבה בת שישה עמודים ב-"VIBE Vixen", וכתבת אופנה בת שנים עשר עמודים ב-"ZooZoom". נבחרה לאחת מ"הלטיניות של השנה" ב-"Latina", הייתה עליה כתבה בת 9 עמודים ב-"Colures" והיא הופיעה במגזין "Trace". כמו כן הופיעה על שערי מגזינים רבים, שבהם *Latina*, "Imagén", "Hombre", "Degrees 6", "FN", *ZooZoom*, "Seventeen", "Urban Latino", "Bleu", "Vanidades", "Scene", "JamRock", "Nuovo" "Splendor" ו-"Time Out". בנוסף דגמנה לקטלוג האופנה "Metrostyle". דגמנה עבור חברת האופנה *Lot29* בקמפיינים של עונות סתיו-חורף 2007-08 ואביב-קיץ 2008. הופיעה עד היום בארבעה שלטי חוצות, בכיכר טיימס. הופיעה במגזינים "Living Proof", ו-"American Salon", ולאחרונה הצטלמה לקמפיין עבור *Marianne*. בנוסף הצטלמה לקמפיין אופנה של המעצב סזאר גאלינדו, עבור קולקציית אביב 2008. לקחה חלק בקמפיין "Heart On My Sleeve" מאת אוברי אודאיי. דגמנה עבור אתרי הבגדים "COACD", fashionista.com ו-"Women's Wear Daily". לאחרונה הופיעה בקמפיינים הארציים של החברות גרנייה נוטריסה ו-*Southpole*. כמו כן דגמנה עבור "Kett Cosmetics", והופיעה בקולקציית סתיו-חורף 2009 של "Recession Denim". בהודו דגמנה עבור המגזינים "מארי קלייר" (יוני 2012), "New Woman" ו"גרציה".

### עבודות מסלול
230px|ממוזער|שמאל|גונזלס בתצוגת אופנה של Custo Barcelona
גונזלס דגמנה עבור חימנה ולירו וג'יימס דה קולון בשבוע האופנה הלטיני שבשיקגו. בנוסף דגמנה עבור אשלי פייג' בשבוע האופנה של מרסדס בנז, וכן עבור ארמני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מהגרים מפוארטו ריקו לארצות הברית
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכות הטופ מודל הבאה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
פ. ג'. פטרסון

**פרסיבל נואל ג'יימס פטרסון** (באנגלית: **Percival Noel James Patterson**; נולד ב-10 באפריל 1935) היה ראש ממשלת ג'מייקה (ושר ההגנה) וראש מפלגת העם הלאומית בין 1992 ל-2006. כיהן כחבר הפרלמנט בין השנים 1970-1980 ו-1989-2006. פטרסון הוא דמות מובילה בקידום, פיתוח וחיזוק הקהילה הקריבית, יצירת בית המשפט הקריבי והשוק המשותף של האיים הקריבים

## תולדות חייו
נולד בהנובר (ג'מייקה), למד באוניברסיטת איי הודו המערבית ובלונדון סקול אוף אקונומיקס. לאחר סיום לימודי משפטים השלים את הכשרתו כעורך דין בלונדון במידל טמפל. בכל המסגרות הללו היה מעורב בקהילת מנהיגים צעירים מהאזור הקריבי, עמם המשיך בשיתופי פעולה בהמשך דרכו. החל מ-1969 היה פטרסון ליד ימינו של מנהיג מפלגתו, מייקל מנלי שמינה אותו, בגיל 33 בלבד לסגנו ולחבר הסנאט. ב-1970 נבחר פטרסון לחבר הפרלמנט. בשנת 1972 עמד בראש מטה הבחירות שהוביל את המפלגה לניצחונה הראשון מאז עצמאות ג'מייקה. תחת ממשלי מנלי כיהן כשר התעשייה, התיירות, החוץ וסחר חוץ, הפיתוח והאוצר.

ב-1992, עם פרישתו של מנלי מתפקידי ראש המפלגה וראש הממשלה, נבחר פטרסון לרשת אותו בשני תפקידיו. פטרסון הוביל מדיניות סוציאל-דמוקרטית ברוח "הדרך השלישית" שעיקרה שילוב בין עקרונות של מדינת רווחה לבין מודרניזציה וליברליזציה של הכלכלה (בדומה לטוני בלייר בבריטניה באותה תקופה). פטרסון משך לאי משקיעים זרים והצליח לנתק את מערך ההלוואות של המדינה מקרן המטבע הבינלאומית.

פטרסון הוביל את מפלגתו לניצחונות בבחירות 1993, 1997 ו-2002. לקראת בחירות 2002 פרצו מהומות דמים במדינה (בעיקר בבירה) בין כנופיות מתומכי שתי המפלגות היריבות ופטרסון נאלץ להפעיל כוחות צבא על מנת להחזיר את הסדר על כנו. ב-2006 הודיע על פרישה מתפקידי ראש המפלגה וראש הממשלה, פורשיה סימפסון-מילר נבחרה להחליפו בשני תפקידיו.

פטרסון הצהיר שהיה מעדיף לסלק את שאריות הקולוניאליזם ולראות את ג'מייקה כרפובליקה ולא כממלכה בחבר העמים הבריטי, אך הודה שדעת הקהל איננה עמו בנושא זה.

## בזירה האזורית והבינלאומית
ב-2004, בעת שכיהן כיו"ר תורן של הקהילה הקריבית ניהל את מגעיה מול האיטי. פטרסון הוביל להחלטה שלא להכיר במשטר ביטר מטאייה  שהדיח את הנשיא הנבחר ז'אן-ברטראן אריסטיד ולא ליצור בכך תקדים מסוכן של הכרה בהפיכות לא דמוקרטיות.

פטרסון הוא חבר Club de Madrid, ארגון של כ-80 ראשי מדינות לשעבר הפועל לחיזוק הדמוקרטיה בעולם.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר ארגון המנהיגות הגלובלי
* 'I am well aware of the IMF constraints', 17 בדצמבר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ג'מייקה
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:שרי תעשייה ומסחר
קטגוריה:שרי תיירות
קטגוריה:סוציאל-דמוקרטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איי הודו המערבית
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:ילידי 1935
אהרן כהן (ראש ישיבה)

הרב **אהרן כהן** (י' בניסן ה'תרס"ד, 26 במרץ 1904 - י"ח בסיון תשכ"א, 2 ביוני 1961) היה ראש ישיבת חברון.

## קורות חייו
נולד בעיירה גרינבארג הממוקמת בפאתי העיר קובנא לחיה שרה והרב אברהם מרדכי כהן, בנו של הרב יוסף כהן רב העיירה גרינבארג, חסיד קוידינוב שהיה מלמד בחדר של העיירה. בילדותו למד אצל אביו ולאחר מכן עבר ללמוד בישיבת לומז'ה לצד הרב מרדכי שמואל קרול והרב דב מאיר רובמן. בהיותו כבן חמש עשרה עבר ללמוד בישיבת כנסת ישראל שהייתה אז בקרמנצ'ונג ולאחר מכן עבר עמה לסלבודקה שם למד בחברותא עם הרב אפרים זאב גרבוז ויחדיו השלימו את לימוד כל מסכתות הש"ס. נודע בקרב רבני הישיבה ותלמידיה כגדול בתורה וכונה בפיהם "העילוי רבי אהרצ'יק קובנער" (העילוי רבי אהרן מקובנה).

בשנת תרפ"ד עלה לארץ ישראל יחד עם בני ישיבת סלובודקה שהשתכנה בחברון. בי"ד בסיון תרפ"ט נישא לצילה, בתו של הרב משה מרדכי אפשטיין.

בשנת תשי"ד היה פעיל בייסוד בית היתומות בית לפליטות בירושלים, ואף מינה את אשתו צילה להיות 'נשיאת ועדת נשים למען בית לפליטות' ועסקה בגיוס תרומות לצורך רכישת בנין עבור בית היתומות.

בשנת תרצ"ד, לאחר פטירת חותנו, החל למסור שיעורים בישיבת חברון וכעבור זמן התמנה לאחד מראשי הישיבה.

נפטר בי"ח בסיון תשכ"א לאחר מחלה.

## לקריאה נוספת
*שמעון יוסף מלר, **הכהן הגדול מאחיו**, תולדות חייו, ירושלים, תשס"ט

## קישורים חיצוניים
* 
* 
;כתביו
* בית אהרן על התורה ח"ב
* בית אהרן על מועדים ח"ב
;;מאמרים
* בעניו רודף ובא במחתרת, בתוך ישורון י"ג

קטגוריה:ראשי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה
קטגוריה:משפחת משה מרדכי אפשטיין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:תלמידי הרב משה מרדכי אפשטיין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
ברבור מחצצר

**ברבור מחצצר** (שם מדעי: *Cygnus buccinator*) הוא מין של ברבור, שמצוי באמריקה הצפונית. זהו מין העוף הכבד ביותר שמצוי באופן טבעי ביבשת זו. הברבור המחצצר קרוב מאוד לברבור השר, ושניהם לעיתים אף נחשבים לעיתים כמין אחד.

זהו מין הברבור הגדול ביותר. אורכו כ-138 עד 165 ס"מ, אף שלעיתים זכרים מגיעים לאורכים שעולים על 180 ס"מ. משקלו של הברבור כ-7 עד 13.6 ק"ג, ומוטת כנפיו היא כ-185 עד 250 ס"מ. כל גופו לבן, מלבד מקורו השחור ורגליו האפורות-ורדרדות. הגוזלים נולדים עם פלומת נוצות אפורה, שמשתנה ללבנה בגיל שנה. בדומה לברבור השר, הברבור המחצצר שוחה בדרך כלל עם צוואר זקור. 

הברבור המחצצר מצוי בקנדה, אלסקה ובצפון ארצות הברית, בעוד האוכלוסייה הגדולה ביותר של זוגות מקננים נמצאת באלסקה. בעונת הרבייה הברבור מצוי בבריכות רדודות, אגמים שקטים וביצות של מים מתוקים; והוא חורף באגמים, מעיינות, מאגרים ונהרות שזרמם איטי. 

הברבור המחצצר מעדיף מקומות קינון שבהם יש שטח גדול מספיק של מים כדי שיוכל להמריא ממנו לאוויר, מים רדודים ובלתי-מזוהמים, ומעט ככל האפשר הפרעות שמקורן בבני אדם. הברבור נודד בחורף לדרום קנדה ולחלק המזרחי של צפון-מערב ארצות הברית, בלהקות גדולות שצורתן V.

## קישורים חיצוניים

* 

תמונה:Cygnus buccinator -Riverlands Migratory Bird Sanctuary, Missouri, USA -flying-8.jpg
תמונה:Trumpeter swan.jpg
תמונה:Trumpeter Swan at Akron Zoo.jpg
תמונה:Trumpeters Oyama.jpg


## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ריצ'רדסון
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:ברבורים
תל א-סעידיה

**תל א-סעידיה** הוא תל גדול בעבר הירדן המזרחי, בגובה 232 מטר מעל פני הים, כקילומטר וחצי ממזרח לנהר הירדן, בין 60 ל-150 מטר (לפי פיתולי הנחל) דרומית לוואדי כופרנג'ה, מזרחית ליישוב חמדת.

## מידותיו של התל
אורכו של התל (בין מזרח למערב) כ-415 מטר ורוחבו (בין צפון לדרום) כ-200 מטר. שטחו הכולל של התל הוא כ-61 דונם. הוא מתחלק לשני חלקים: חלקו המזרחי שמהווה כשני שלישים ממנו, מתנשא לגובה של 40 מטר מעל פני השטח, ואילו חלקו המערבי מתנשא לגובה 25 מטר.

## זיהוי התל
הכומר אבל וויליאם אולברייט ובעקבותיהם יוחנן אהרוני וכנראה אף שמואל ייבין וכן בצלאל בר כוכבא מזהים את תל א-סעידיה עם היישוב צפון, שלידו התחולל קרב צפון בין צבאו של תלמי התשיעי לתירוס לצבאו של אלכסנדר ינאי בשנת 103 לפנה"ס.

לעומת זאת נלסון גליק זיהה את התל עם צרתן, על פי : "** בֵּין סֻכּוֹת וּבֵין צָרְתָן**", יצק שלמה את הנחושת לכלי המקדש.

## ממצאים
במקום נמצאו שכבות מתקופת הברונזה ותקופת הברזל. בקברים נמצאו גופות חנוטות בביטומן.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

*  

א-סעידיה
קטגוריה:ירדן: אתרים ארכאולוגיים
GIOVE

**GIOVE** (ראשי תיבות של: **G**alileo **I**n-**O**rbit **V**alidation **E**lement) הוא שמה של סדרת לוויינים. הלוויינים נבנו עבור סוכנות החלל האירופית לשימוש צוותי מחקר ופיתוח כדי לבחון טכנולוגיות למערכת הניווט הלוויינית גלילאו

באיטלקית "Giove" הוא יופיטר.

## לוויינים

קטגוריה:לוויינים אירופאיים
קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:מערכות ניווט לווייניות
קטגוריה:גלילאו
משלחת לואאיסה

**גארסייה חוֹפְרֶה דה לוֹאַאִיסָה** (בספרדית: **García Jofre de Loaísa;** 1490 - 30 ביולי 1526) היה מגלה ארצות ספרדי מן המאה ה-16, שהצטווה על ידי המלך קרלוס הראשון לפקד על משלחת לאסיה, שנודעה בשם "משלחת לואאיסה". בשנת 1525 נשלחה בנתיב המערבי ליישב את איי התבלינים באיי הודו המזרחית, וכך חצתה את האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. יותר מ-450 איש הפליגו במשלחת, בהם בעלי מלאכה שונים וצוות מנהלי, במטרה להקים מושבות ספרדיות קבועות באיי הודו המזרחית.

## היסטוריה
ממוזער|left|350px|נתיב מסעה של משלחת לואאיסה
צי של שבע ספינות השתתף במשלחת: "סנטה מריה דה לה ויקטוריה", "אספיריטו סנטו", "אנונסיאדה", "סן גבריאל", "סנטה מריה דל פאראל", "סן לסמס" ו"סנטיאגו". חופרה דה לואאיסה התמנה לרב חובל יחד עם חואן סבסטיאן אלקנו, שהגיע אל איי התבלינים בשנת 1521 במשלחת של מגלן.

הצי הפליג מלה קורוניה ב-24 ביולי 1525, והגיע לחופי פטגוניה בינואר 1526. בשבועות הבאים, התכנס הצי והתפזר לחלופין עקב רוחות עזות, בשעה שניסה ללא הצלחה להיכנס אל מצר מגלן. שתי ספינות נטרפו ואחת שינתה כיוון אל האוקיינוס האטלנטי וערקה מן המשלחת. בסופו של דבר הגיעו ארבע הספינות הנותרות, במזג אוויר סוער, אל האוקיינוס השקט במאי, שם נפוצו שוב, הפעם לצמיתות, בעוד סופה.

"סן לסמס", ספינה תלת-סיפונית, נעלמה כליל בשעת הסופה. ה"סנטיאגו" הפליגה צפונה ובמסע מדהים של 10,000 ק"מ הגיעה לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו ביולי 1526, ובכך ביצעה את השיוט הראשון מאירופה לחוף המערבי של צפון אמריקה.

הספינה השלישית, "סנטה מריה דל פאראל", הפליגה באוקיינוס השקט והגיעה אל איי סאנגיר סמוך לחוף הצפוני של סולאווסי, שם עלתה הספינה על שרטון ואנשי צוותה נקטלו או נשבו לעבדות בידי הילידים. משלחת ספרדית אחרת, שהגיעה ממקסיקו ב-1528, הצילה ארבעה מהם. התלת-סיפונית "סנטה מריה דה לה ויקטוריה" הייתה היחידה שהשלימה את הקפת העולם והגיעה אל איי התבלינים בספטמבר 1526.

לואאיסה עצמו מת מצפדינה ב-30 ביולי 1526, אלקנו הלך לעולמו ימים ספורים אחריו, ואלונסו די סאלאסאר שלושה שבועות לאחר זאת. אינייגס הגיע אל איי ויסאיאס ומינדנאו בפיליפינים ואל איי מולוקה, אבל מת מהרעלת מזון. רק אנדרס דה אורדאנטה ועוד 24 אנשים שרדו ונחתו בשלום על איי התבלינים. הם חזרו לספרד בשנת 1536, בארמדה של הודו הפורטוגזית ותחת משמר פורטוגזי.

## בתרבות
המותחן של גרג סקואן, "הקסדה הספרדית", מתחקה לכאורה אחר גורלה של "סן לסמס". הספר מתבסס על התאוריה של החוקר האוסטרלי רוברט לנגדון , לפיה עלתה הספינה על שרטון באי האלמוגים אמאנו (חלק מפולינזיה הצרפתית של ימינו), שם השליכה לים חלק מתותחיה כדי לצוף ואז עשתה דרכה אל טהיטי, שם נותרו חלק מאנשי הצוות, כאשר האחרים המשיכו בדרכם וגילו את ניו זילנד.

## ראו גם
*היסטוריה של הפיליפינים

## לקריאה נוספת

*Landín Carrasco, Amancio. **España en el mar. Padrón de descubridores**. Madrid: Editorial Naval 
*Oyarzun, Javier. **Expediciones españolas al Estrecho de Magallanes y Tierra de Fuego**. Madrid: Ediciones Cultura Hispánica .
*"Expedición de Loaysa ó Loaisa 1524-1536". *Historia Naval de España*
*Snow, Philip & Waine, Stefanie. **The people from the horizon**. London: Mclaren Publishing 
*"Expedition of García de Loaisa 1525-26." In *The Philippine Islands, 1493-1898*, edited and annotated by Emma Helen Blair and James Alexander Robertson. Cleveland, Ohio: A.H. Clark Company, 1903-9. Vol. 2, 1529-1561. Pp. 25-35.
*Scowen, Greg. **The Spanish Helmet**. Whare Rama Books 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגלי ארצות ספרדים
בולם זעזועים

ממוזער|בולם זעזועים מיניאטורי על בסיס שמן אשר משמש בדגמי מכוניות.
**בולם זעזועים** הוא התקן מכני או הידראולי שמשמש לריסון זעזועים ותנודות, ומטרתו מזעור התנודות שחשה מערכת עקב עירור חיצוני. עקרון הפעולה של בולם זעזועים הוא המרת אנרגיה קינטית בכניסה לבולם הזעזועים, לצורת אנרגיה אחרת (בדרך כלל חום) אשר לאחר מכך יוצאת מהמערכת.

בולמי זעזועים נמצאים בשימוש במגוון רב של יישומים, כאשר הנפוץ בהם הוא ריסון תנודות ברכבים. יישומים נוספים כוללים אופניים, מכונות כביסה, טנקים וכלי רק"מ, מערכות תצפית מגומבלות ועוד.

מבחינה פיזיקלית, בולם זעזועים הוא מתנד הרמוני מרוסן המורכב ממסה, קפיץ ומרסן. המסה היא הרכיב אותו יש לרסן, כגון רכב. על ידי בחירת קפיץ ומרסן בעלי מאפיינים שונים ניתן לרסן תנודות בתדרים ומשרעות שונות. בעת בחירת מרסן חשוב שהתדר העצמי של המרסן יהיה רחוק מזה של המערכת אותה יש לרסן, אחרת המרסן עלול לגרום דווקא לגידול במשרעת של התנודות עקב תופעת תהודה.

## ראו גם
*שימור תנע

## קישורים חיצוניים

* מדריך כיוון בולמי זעזועים בסיסי, באתר BIKEDEALZ, 14 בינואר 2023
* 

קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:התקנים מכניים
וויצ'יץ'

**וויצ'יץ**' (בקרואטית: **Vujičić**, בסרבית: **Вујичић**) הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
גביע דייוויס 1952

**[[גביע דייוויס]] 1952** הייתה התחרות ה-41 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 26 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל נבחרת הודו בלבד. בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-31-29 בדצמבר 1952 באדלייד, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 1:4. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-10 בסך הכל.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
בית הזה כלל 5 נבחרות כולל יפן, אשר הפסידה לארצות הברית במשחק המוקדם.

### בית אירופה
הבית כלל 22 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ומצרים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחקים בין מנצחי הבתים
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1952 באוסטרליה.

### משחק על התואר

## קישורים חיצוניים
* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1952
1952
1952
1952
1952
1952
1952
1952
1952
מערבי פרץ

**מערבי פרץ** (ח' בניסן ה'ת"ש, 16 באפריל 1940 – כ"ד בשבט ה'תש"פ, 19 בפברואר 2020) היה חוקר מקרא, פרופסור בחוג לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.

## קורות חיים
מערבי פרץ נולד בכפר בן גרדן הנמצא בדרום תוניסיה על גבול לוב. הוא עזב את תוניסיה בשנת 1955 ונסע ללמוד תורה בישיבת "אוהל משה ויהודית" בעיר רמסגייט שבדרום-מזרח אנגליה, שם קיבל תעודת בגרות ישראלית ותעודת מורה מוסמך המוכרת מטעם משרד החינוך בישראל.

בשנת 1963 עלה לישראל והשתכן במעונות הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן, בה החל את לימודיו. בתחילה למד לתואר ראשון בחוג לתנ"ך ובחוג לאנגלית, מאוחר יותר סיים תואר שני אצל פרופסור צוקר ועסק בפירושו של רבי יהודה אבן בלעם לחומש במדבר ודברים.

את עבודת הדוקטורט שלו כתב פרץ בהדרכתו של פרופסור משה גושן-גוטשטיין במחקר על פרשנותו הפילולוגית של רבי יהודה אבן בלעם.

משנת 1967 החל פרץ ללמד באוניברסיטת בר-אילן ומונה לחבר המכון לחקר הפרשנות היהודית בימי הביניים שליד המחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.

בין השנים 1968–1991 לימד מערבי גם בתיכון בעיר יבנה, בישיבה התיכונית נווה הרצוג הסמוכה לאשדוד, ובשלוחות אוניברסיטת בר-אילן בצפת, באשקלון, בצמח ובאוניברסיטת חיפה. בנוסף לימד גם במכללת מורשת יעקב בעיר רחובות, ובמכללת גבעת ושינגטון. כמו כן שימש פרץ גם כראש הוועדה שהייתה אחרית על תוכנית הלימודים במקרא במשרד החינוך.

התגורר באשדוד. מערבי פרץ נפטר ב-19 בפברואר 2020. הותיר אחריו אישה, שמחה לבית גזיאל, וחמישה ילדים.

## פעילות האקדמית

פעילותו המחקרית של פרץ כללה מחקרים רבים על פרשני המקרא בימי הביניים בבבל, בפרובאנס ובספרד, החל מרס"ג וכלה ברד"ק בבמות שונות בישראל ומחוצה לה.

במסגרת מחקריו הוא טיפל במפעלו הפרשני של רבי יהודה אבן בלעם למקרא. הדגש בפירוש היה על בירורים לשוניים. אבן בלעם מרבה בציטוט דעות קודמיו ומשתדל להכריע ביניהן. בין השאר הוא מזכיר את התרגומים הארמיים למקרא, תרגום יונתן, רס"ג, רב שמואל חפני גאון, רב האי גאון, רבי יהודה אבן חיוג', רבי יונה אבן ג'נאח, רבי שמואל הנגיד ורבי משה הכהן אבן ג'יקטילה. פרץ כתב כי שיטתו הפרשנית של אבן בלעם היא פשטית ופילולוגית והוא מסתייע בחוקי הלשון הגמישים שפיתחו קודמיו – חילופי תנועות, חילופי אותיות, חילופי מילים, חילופי גופים, שיכול אותיות, מקרא מסורס ומקרא קצר.

כמו כן עסק פרץ בפירושיו של רבי משה הכהן אבן ג'יקטילה לספרי תרי עשר ולספר תהלים, ובפירושו של רבי יצחק אבן שמואל אלכנזי לספר שמואל.

## ספריו
***פירוש אבן בלעם לספרי במדבר ודברים** - מהדורה מדעית של המקור הערבי, תרגום לעברית, הערות ומבוא, פורסם בשנת תש"ל.
***פירוש אבן בלעם לספר ישעיהו** (יחד עם פרופסור משה גושן גוטשטיין) – מהדורה מדעית של המקור הערבי, תרגום לעברית, הערות ומבוא, פורסם בשנת תשנ"ב.
***פירוש אבן בלעם לספר יחזקאל** – מהדורה מדעית של המקור הערבי, תרגום לעברית, הערות ומבוא, פורסם בשנת תש"ס.
***פירוש אבן בלעם לספר ירמיהו** – מהדורה מדעית של המקור הערבי, תרגום לעברית, הערות ומבוא, פורסם בשנת תשס"ב.

## קישורים חיצוניים
* לדרכו הפרשנית של ר' יונה אבן ג'נאח, מאת פרופ' מערבי פרץ באתר דעת.
* דף המחבר של פרופסור מערבי פרץ באתר הוצאת בר-אילן.
* 

קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תנ"ך
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
משלחת גארסייה דה נודאל

**משלחת גארסייה דה נודאל** (בספרדית: **Expedición García de Nodal**) קיבלה בשנת 1619 זיכיון מן המלך פליפה השלישי לסייר במעבר שבין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט, תוך הקפת כף הורן, דרומית לארץ האש, שאך זה התגלה על ידי הסוחרים ההולנדים יאקוב לה מייר ווילם סכאוטן. המשלחת נחלה הצלחה וכל מטרותיה הושגו. נוסף לכך, במשלחת זו לא אבדו לא חיים ולא אוניות וכל המסע הושלם בזמן קצר.
[ממוזער|250px|left|חלקה הדרום-מזרחי של ארץ האש, הכולל את מצר לה מייר, כף הורן ואיי דייגו רמירס. הקצה המזרחי של [האי הגדול של ארץ האש ("איסלה גראנדה דה טיירה דל פואגו") הוא כף סן דייגו, השם שנתנו לו האחים גארסייה דל נודאל]] 
ממוזער|250px|מפה של איי דייגו רמירס

## רקע
משלחת גארסייה דה נודאל הייתה חיונית לאימפריה הספרדית. גילוי נתיב מן האוקיינוס האטלנטי אל האוקיינוס השקט, חלופה למצר מגלן, הביא לשינוי דרמטי בגישה הספרדית לניהול מחוזותיה הדרומיים ביותר של אמריקה, שהופעתו הבלתי-צפויה של דרייק באוקיינוס השקט דרך המצר, בשנת 1578, כבר הפרה את שלוותם.

בראש המשלחת עמדו האחים בָּרְתוֹלוֹמֶה גארסייה דֶל נוֹדאל (פונטבדרה, 1622-1574) וגוֹנסָלוֹ גארסייה דל נודאל, (פונטבדרה, 1622-1569) עם הקוסמוגרף דייגו רמירס דה ארייאנו, בתפקיד נווט ראשי. שתי אוניות במבנה דומה שימשו במשלחת כדי למנוע מצב שאונייה אחת תיאלץ להמתין לשנייה במהלך ההפלגה, מכשול שכיח במשלחות אחרות בתקופה ההיא.

המשלחת הפליגה ב-27 בספטמבר 1618 מליסבון, פורטוגל (שהייתה אז מאוחדת עם ספרד תחת שלטונו של פליפה השלישי), ובינואר 1619 נכנסו האוניות אל המצר שבין ארץ האש לאיסלה דה לוס אסטאדוס, שאותו כינו בשם "אסטרצ'ו דה סן ויסנטה" (הידוע כיום בשם מצר לה מייר). השבועות הבאים הוקדשו לחקר יסודי ומתן שמות בחופיה הדרומיים של ארץ האש ואייה הדרומיים, בהם כף הורן, שאותו כינו "קאבו סן אילדפונסו". לאחר זאת נסחפו הספינות מכף הורן בסופה אל '30 58° דרום, שם גילתה המשלחת ב-12 בפברואר את איי דייגו רמירס, הנקודה היבשתית הדרומית ביותר אליה הגיעו עד אז ולמשך 156 השנים הבאות, והמשיכה הלאה דרומה אל תוך מעבר דרייק. אז פנתה צפונה אל תוך האוקיינוס השקט ונכנסה במיומנות אל מצר מגלן ממערב, כבר בניסיון הראשון. האוניות עברו אל האוקיינוס האטלנטי ב-13 במרץ ושבו לספרד ב-7 ביולי 1619. בעקבות המסע, סיפקה המשלחת לקאסה דה קונטרטסיון (Casa de Contratación) נתונים ומפות יקרי-ערך, שחשאיותן נשמרה למשך מאות בשנים.

## הישגים
הישגיה של משלחת גארסייה דה נודאל כוללים:
* ההקפה הראשונה של ארץ האש הכוללת סקר מקיף של חופיה.
* גילוי איי דייגו רמירס (שהיו למשך מאה וחמישים ושש שנים היבשה הדרומית ביותר שאליה הגיע האדם).
* השייט הראשון דרומית למעבר דרייק.
* המגע הראשון של אירופאים עם תושבי חלקה הדרומי של ארץ האש.
* ההקפה השנייה של כף הורן.
* החצייה השלישית לכיוון מזרח של מצר מגלן.

## לקריאה נוספת

*Oyarzun, Javier. *Expediciones españolas al Estrecho de Magallanes y Tierra de Fuego*. Madrid: Ediciones Cultura Hispánica .
* Robin Knox-Johnston|Knox-Johnston, Robin. "Cape Horn. A Maritime History". London Hodder & Stoughton 


## קישורים חיצוניים

* Cervantes Virtual: '''Historia general de Chile by Diego Barros Arana'''. Tomo cuarto. Capítulo IV (1615–1620)


## הערות שוליים

קטגוריה:מגלי ארצות ספרדים
קטגוריה:ימאים ספרדים
קטגוריה:ארץ האש
קטגוריה:קצה הדרום
טדי פרויס

**טדי פרויס** (6 באוקטובר 1931 – 26 בנובמבר 2001) היה סופר, מתרגם ועיתונאי ישראלי. חבר מערכת העיתון "דבר".

## ביוגרפיה
פרויס עלה לישראל עם הוריו מברסלאו, גרמניה (כיום חלק מפולין), והיה מבוגרי המחזור הראשון של תיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב. לא גויס לשירות בצה"ל בשל בעיות גב, דבר שהטריד את מנוחתו. במקום זאת השתתף בחקר מלחמת הקוממיות בענף היסטוריה בצה"ל. למד באוניברסיטה העברית ונמנה עם קבוצת אינטלקטואלים וסופרים, "החבורה הירושלמית", שנהגה לנהל דיונים מלאי להט ב"קפה ניצן", וכללה בין היתר את דן הורוביץ (דינדוש), חיים גורי, חגי אשד, יצחק טאוב ומרדכי נסיהו.

שימש ככתב ספורט של העיתון "על המשמר". בהמשך עבד תקופת קצרה במשרד האוצר אך לא מצא את מקומו, וב-1962 הצטרף לעיתון ההסתדרות "דבר" ככתב כלכלי. כניו ג'ורנליסט כתיבתו הייתה חופשית, וסגנונו היה רבגוני, אנציקלופדי ולעיתים בוטה. ותיקי העיתון דבר סיפרו כי היה מתגנב לדפוס כדי לתקן את כתבותיו כאשר העורך יהודה גוטהלף שינה אותן.

כתב במיוחד על המדינות יוגוסלביה ושוודיה, בהן גם ביקר פעמים רבות. התריע מפני האופטימיות שאחזה בישראל לאחר מלחמת ששת הימים. את בניין האוניברסיטה בהר הצופים, שנבנה בתקופה זו, הגדיר: "בנייה מונומנטלית הדומה לזו של משטרים טוטליטריים, כמו אלה שרואים בבואנוס איירס של פרון ובערי איטליה של מוסוליני". בנוסף, במאמר ב"דבר" ב-1970, קרא למשא ומתן ישיר עם הפלסטינים בניגוד לעמדת ראש הממשלה גולדה מאיר שהכריזה במפורש ש"אין דבר כזה, עם פלסטיני".

דעיכת "דבר", שכאבה לו מאוד, הביאה אותו לכתוב בירחון "מוניטין". בשנת 1984 פרסם את ספרו "בגין בשלטון" המסכם את שנות שלטונו של מנחם בגין, ולא חסך בו את שבט לשונו מבגין. במחצית השנייה של שנות ה-80 כתב גם בשבועון "כותרת ראשית" ואחר כך היה בעל טור בעיתון "חדשות".

בסוף חייו תרגם מגרמנית את "המיניאטורה שנעלמה".

## לקריאה נוספת
* טדי פרויס, (1996): "ריאיון לעצלנים", ספר השנה החמישים של העיתונאים, עמ' 175 - 179

## קישורים חיצוניים
* 
* מאמריו בעין השביעית

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל כותרת ראשית
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בנחשון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
גביע דייוויס 1953

**[[גביע דייוויס]] 1953** הייתה התחרות ה-42 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח" שכלל את נבחרת הודו בלבד. בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-31-28 בדצמבר 1953 במלבורן, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-11 בסך הכל.

## משחקי פלייאוף
### בית אמריקה
הבית כלל 6 נבחרות כולל יפן. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי חצי הגמר.

### בית אירופה
הבית כלל 22 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הפיליפינים, ציילון, מצרים וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

### משחקים בין מנצחי הבתים
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1953 באוסטרליה.

### משחק על התואר

## ישראל בגביע דייוויס
לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1953 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות. היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ספרד.

## קישורים חיצוניים
* נתונים על התחרות

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1953
1953
1953
1953
1953
1953
1953
1953
1953
מאיה לובינסקי

**מאיה לובינסקי** היא שחקנית בריטית.

## ביוגרפיה
מאיה לובינסקי נולדה בישראל והעבירה את שנות ילדותה בשליחויות של הוריה בחו״ל. לבסוף השתקעה בלונדון, שם למדה לתואר ראשון במשחק בבית הספר לאמנות ArtsEd.

ב-2014 שיחקה בסדרה "משפחה טובה" מאת איתן פוקס ובבימויו של אלון זינגמן ששודרה בערוץ 1. לובינסקי גילמה את ג'ו סמית, אשת עסקים יפה ומסתורית המגיעה לישראל לרכוש חברת סטארט אפ ישראלית.

לובינסקי כיכבה במספר הפקות של חברת התיאטרון הבריטית פאנצ'דרנק. באנגליה כיכבה בהצגה שוברת הקופות "מסכת המוות האדום" כמדלן, דמות הלקוחה מסיפורו של אדגר אלן פו "נפילת בית אשר". בניו יורק השתתפה בהפקה "סליפ נו מור", המבוססת על יצירתו של שייקספיר "מקבת".

לובינסקי מתגוררת כיום בברוקלין, כותבת ומשחקת.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם מאיה לובינסקי, The Flaneur
* Yes darlings it’s Maya (rhymes with fire) Lubinsky
* BEHIND THE SCENE: SLEEP NO MORE
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
לבואן

**לבואן** (במלאית: **Labuan**, בכתב ג'אווי: **لابوان**) היא טריטוריה פדרלית במלזיה. הטריטוריה כוללת את האי לבואן ועוד שישה איים קטנים יותר בקרבתו. האיים נמצאים בים סין הדרומי, מול חופי המדינה המלזית סבה הנמצאת בצפון האי בורנאו. בירת הטריטוריה היא ויקטוריה.

## היסטוריה
לבואן היה בשליטת האימפריה הברוניית מאז המאה ה-15.

מאז המאה ה-18, בריטניה רצתה להשתלט על האי כדי להפוך אותו לבסיס ימי לשירות האינטרסים שלהם באזור וכדי להילחם בשודדי הים בים סין הדרומי. ב-18 בדצמבר 1846 ג'יימס ברוק, הראג'ה של ממלכת סראוואק שהיה בריטי במוצאו, קנה ביוזמתו את האי בעבור הבריטים בחוזה עם סולטאן ברוניי. ב-24 בדצמבר באותה שנה הבריטים החליטו לקבל את ההצעה והשתלטו על האי.

ב-1848 נוסדה מושבת הכתר של לבואן וברוק שימש כמושל הראשון שלה עד 1852. ב-1890 לבואן הועבר לשליטת קולוניית צפון בורנאו הבריטית, שהייתה בשטחי מדינת סבה של היום. ב-1906 האי הפך לחלק מקולוניית מושבות המצרים, שכללה מספר קולוניות של הבריטים בחצי האי המלאי כמו סינגפור, אך ב-1912 האי חזר להיות מושבת כתר נפרדת.

בדצמבר 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, האי נכבש על ידי כוחות האימפריה היפנית. במהלך המלחמה האי היה מרכז שלטוני של היפנים באזור. ב-9 בדצמבר 1942 היפנים שינו את שם האי למַאֶדַה (前田島) על שמו של טושינרי מאדה (前田利為侯爵), המפקד הראשון של הכוחות היפנים בבורנאו שנהרג בהתרסקות מטוס בבינטולו שבסראוואק. בשלב מתקדם יותר של המלחמה היפנים הפכו את לבואן לבסיס צבאי. שחרור האזור על ידי בעלות הברית החל ב-10 ביוני 1945 כשכוחות אוסטרלים כבשו את האי מידי היפנים במסגרת "מבצע אבוב 6". לאחר מכן השם שונה בחזרה ללבואן.

ב-1946 האי צורף למושבת הכתר של צפון בורנאו שנוצרה באותה שנה. ב-1963 המושבה הייתה בין החלקים שהרכיבו את מלזיה והיא נהפכה למדינת סבה.

ב-1984 סבה מסרה את האי לממשלה הפדרלית של מלזיה והוא נהפך לטריטוריה פדרלית. ב-1990 הטריטוריה הוכרזה כמרכז פיננסי מעבר לחוף (Offshore financial centre).

## כלכלה
כלכלת הטריטוריה מתבססת בעיקר על ייצוא נפט וגז טבעי שמופק בה וכן על שירותי בנקאות.

## גאוגרפיה
הטריטוריה מורכבת מהאי לבואן ומעוד שישה איים קטנים. האיים נמצאים במפרץ ברוניי, במרחק של 8 קילומטרים מחופי מדינת סבה ובקרבת ברוניי. ששת האיים הנוספים ללבואן הם: דאט (Daat), פפן (Papan), בורונג (Burung), קורמן (Kuraman), רוסוקן קצ'יל (Rusukan Kecil, "רוסוקן הקטן") ורוסוקן בסר (Rusukan Besar, "רוסוקן הגדול").

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלזיה: טריטוריות פדרליות
קווין קאמפל

**קווין קאמפל** (בגרמנית: **Kevin Kampl**, נולד ב-9 באוקטובר 1990 בזולינגן, גרמניה) הוא כדורגלן סלובני יליד גרמניה המשחק בעמדת הקשר.

## חיים אישיים
נולד בזולינגן אשר בגרמניה, הוריו עברו לגרמניה ממריבור שבסלובניה. יש לו אזרחות כפולה, גם של גרמניה וגם של סלובניה, הוא היה יכול לשחק עבור נבחרת גרמניה אך בחר לשחק עבור נבחרת סלובניה מאחר שהמוצא של הוריו הוא סלובני.

## קריירה
### קריירת מועדונים
קאמפל החל את הקריירה שלו בבאייר לברקוזן, שיחק בקבוצת הנוער של המועדון וגם בקבוצה השנייה, אחרי כמה שנים בלברקוזן חתם קאמפל בגרויטר פירט ששיחקה באותה העת בליגה השנייה בגרמניה על חוזה שכלל השאלה לעונה אחת. אחרי חצי שנה חזר קאמפל ללברקוזן ושיחק בקבוצה הבוגרת משחק אחד במסגרת הליגה האירופית מול מטאליסט חרקוב.

בקיץ 2011 חתם באוסנבריק מהליגה השלישית, אחרי עונה מוצלחת בקבוצה מהליגה השלישית חתם באאלן מהליגה השנייה תמורת 250,000 יורו, במדיה הוא שיחק ארבעה משחקים בלבד בהם כבש שני שערים, כמות שהרשימה את אלופת אוסטריה העשירה רד בול זלצבורג שרכשה אותו תמורת שלושה מיליון יורו. בזלצבורג כבש עשרים ותשעה שערים במאה וארבעה משחקים.

ב-22 בדצמבר 2014 חתם בבורוסיה דורטמונד על חוזה לחמש שנים תמורת סכום שמוערך ב-12 מיליון יורו, אך לא הצליח להותיר את חותמו בקבוצה.

ב-28 באוגוסט 2015 חתם על חוזה לחמש שנים בבאייר לברקוזן. ב-31 באוגוסט 2017 חתם לארבע שנים בר.ב. לייפציג. קאמפל שיחק כמעט עשור שלם בלייפציג, אך בינואר 2026 הגיע להסכמות עם המועדון על סיום חוזהו מסיבות אישיות.

### נבחרת סלובניה
קווין הוא סלובני יליד גרמניה שיכל לבחור בין האפשרות לשחק בנבחרת גרמניה ובחר לייצג את נבחרת סלובניה, את השער היחיד במדי הנבחרת הלאומית כבש ב-6 בספטמבר 2013 במשחק נבחרתו מול נבחרת אלבניה, נבחרתו ניצחה בתוצאה 0–1. בשנת 2018 פרש מהנבחרת מסיבות אישיות. 

## תארים
;רד בול זלצבורג
*הבונדסליגה האוסטרית: 2013/2014
*הגביע האוסטרי: 2013/2014

**ר.ב. לייפציג**
* הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
* הסופר קאפ הגרמני: 2023

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובנים
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני אוסנבריק
קטגוריה:כדורגלני ו.פ.ר. אאלן
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1990
גן וריסלנד

ממוזער|באר המים בגן וריסלנד
**גן וריסלנד** (לעיתים פריזלנד או וריזלנד) הוא גן ציבורי על שם זיגפריד אדולף (צדוק) וַן וריסלנד. הוא נמצא בחלקה המערבי של העיר הרצליה (הרצליה פיתוח) ברחוב הנשיא.

בגן שתולים עצים עתיקים רבים וסלולים בו שבילים. יש בו משטחי דשא גדולים ומתקני שעשועים לילדים. בכניסה הוקם קיר מאבני אפולוניה.

בכל שנה ביום העצמאות מתקיים יריד בגן ובו מתנפחים ופעילויות לילדים.

## היסטוריה
הגן הוקם בנובמבר 1941 על ידי משה דה שליט והחברה לפיתוח הרצליה שהוקמה על ידי דה שליט.

הגן הוקם לזכרו של זיגפריד ון וריזלנד שהיה מראשי התנועה הציונית בהולנד, חבר ההנהלה הציונית וגזבר שלה. כיהן כקונסול כללי של הולנד בארץ ישראל. בשנת 1929 פרש מההנהלה הציונית והחל לעבוד כמנהל בחברת האשלג, ולאחר מכן כיהן כמנהל נמל תל אביב עד מותו בדצמבר 1939. הוא תמך בחברה לפיתוח הרצליה ועזר בפיתוח חוף הים, והציל בשנים הקשות את השטח שעל חלקו הוקם הגן.

בטקס החנוכה נכחו רעייתו של ון וריזלנד ואורחים רבים ובהם משה נובומייסקי, ד"ר הנטקה, נציגי פועלי ים המלח ועוד. האדריכל רכטר מסר פרטים על תוכנית הגן.

בשנת 2002, הכריזו עיריית הרצליה והחברה לפיתוח הרצליה על תחרות לתכנון גן וריזלנד. הזוכה בתחרות היה המשרד אמיר מילר - אדריכלי נוף.

## קישורים חיצוניים

* גן וריזלנד באתר אמיר מילר אדריכלי נוף

## הערות שוליים

קטגוריה:הרצליה: גנים ופארקים
קטגוריה:הרצליה פיתוח
השרפה הגדולה ב-1910

**השרפה הגדולה ב-1910** הייתה שרפת יער אדירה, שכילתה שטח של 12,140 קילומטרים מרובעים בצפון מערב ארצות הברית בתוך יומיים בלבד (20-21 באוגוסט 1910) וגרמה למותם של 87 אנשים, מרביתם כבאים. השרפה כילתה שטחים בשלוש מדינות - בצפון מזרח וושינגטון, צפון איידהו ומערב מונטנה, ופגעה בשטחיהם של עשרה יערות לאומיים. היא נחשבת לשרפת היער הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית, אך לא הקטלנית שבהן. היה זה גם האירוע הקטלני ביותר למכבי האש בארצות הברית קודם לפיגועי 11 בספטמבר.

## גורמי השרפה
בקיץ 1910 הצטרפו גורמים שונים זה לזה וגרמו לפרוץ השרפה. הקיץ היה חם ויבש ללא תקדים, ולכן גם החלה עונת השרפות מוקדם מהרגיל. היובש גרם להצטברות צמחייה יבשה והיערות התמלאו בחומר דליק. גיצים שהועפו מקטרי רכבת גרמו לשרפות וכך גם ברקים ועבודתם של צוותים שהציתו שרפות מבוקרות. עד אמצע חודש אוגוסט בערו כבר 1,000 עד 3,000 שרפות קטנות ממדים בוושינגטון, איידהו, מונטנה וקולומביה הבריטית שבקנדה.

## השרפה
ב-20 באוגוסט 1910 חדרה לאזור חזית קרה שהביאה עמה רוחות עזות. אלו ליבו את אלפי השרפות הקטנות לכלל סופת אש אחת אדירה. לא היה סיכוי לבלום את האש בשל מחסור בכוח אדם וציוד. שירות היערות של ארצות הברית (שנקרא אז שירות היערות הלאומי) היה בן חמש שנים בלבד ולא היה מוכן כלל להתמודדות עם השלכות הקיץ היבש. חטיבת חיל רגלים של צבא ארצות הברית הוזעקה לסייע בלחימה באש.

לפי עדויות נסחף עשן השרפה מזרחה עד למדינת ניו יורק ודרומה עד לדנוור שבקולורדו. בלילות, עד למרחק של 800 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט לא היו כלי שיט מסוגלים לנווט על פי הכוכבים מאחר שהשמיים היו מכוסים בעשן.

קבוצות כבאים לחמו באש תוך סיכון חייהן, ועשרות כבאים נספו אגב כך. אנשי קבוצה שלמה בת 28 כבאים נספו כאיש אחד באיידהו. קבוצה אחרת באיידהו, בת 45 אנשים, הוקפה על ידי להבות ומפקדה אד פולסקי הוביל אותה לתוך מכרה קטן נטוש ששימש לה כמחסה. הכבאים כמעט נחנקו בעשן בתוך המכרה, אך 39 מתוכם שרדו לבסוף.

רכבות פינו אלפי אזרחים מאיידהו וממונטנה. רכבת אחת בה נמצאו 1,000 נוסעים דהרה לרוחבו של שטח עולה באש עד שמצאה מחסה במנהרה.

השרפה כבתה לבסוף לאחר שחזית קרה נוספת נכנסה לאזור והביאה עמה גשם רב.

שש עיירות באיידהו ובמונטנה נהרסו כליל באש ואחרות ניזוקו קשות. עיירות אחדות ניצלו מפגיעה הודות להצתת שרפות מבוקרות בקרבתן.

לשרפה הייתה השפעה נרחבת על אופיו של שירות היערות של ארצות הברית. עד אליה התגלעו ויכוחים רבים בנוגע לאופן הטיפול הנכון בשרפות יער, כאשר רבים טענו שיש להניח להן לבעור משום שהן היו בעלות חשיבות טבעית ליער ומשום המחיר הגבוה של כיבוין. לאחר השריפה הגדולה אימץ השירות מדיניות של מניעת שרפות ולחימה בכל אחת מהן.

## ראו גם
* שרפות היער של השבת השחורה

## קישורים חיצוניים

* על השריפה באתר Forest History
* עדות ראייה על השריפה באתר Forest History
* על השריפה באתר Idaho Forests
* 

## הערות שוליים

גדולה
גדולה
קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה
קטגוריה:איידהו
קטגוריה:מונטנה: היסטוריה
קטגוריה:1910 בארצות הברית
קושטה

ממוזער|סמל משפחת קושטה בפורטוגל.
**קושטה** (בפורטוגזית: **Costa**) הוא שם משפחה, שנפוץ בעיקר במדינות דוברות פורטוגזית כגון פורטוגל, ברזיל, מוזמביק ואנגולה. כמו הקוגנטים קואסטה (Cuesta) וקוסטה, בספרדית, איטלקית וצרפתית, וקושט (Kust) או קוּסטה (Küste) בשפות גרמניות, מקור השם הוא במילה הלטינית *costa*, שמשמעותה המקורית היא צלע. בימי הביניים המילה קיבלה משמעויות נוספות – קצה הארץ, צלע הר, או מדרון, ולבסוף גם חוף.

קטגוריה:שמות משפחה