מחוז יהודה ושומרון

**מחוז יהודה ושומרון** הוא מִנהל מחוז לא רשמי במשרד הפנים בנוסף לששת המחוזות הרשמיים של מדינת ישראל. המנהל אחראי רק על שטחי ההתנחלויות בשטחי C ביהודה ושומרון, שאינם נחשבים כחלק ממדינת ישראל אך נמצאים בשליטתה. מנהל המחוז במשרד הפנים מכונה גם "ממונה על היישובים היהודיים ביהודה ושומרון" ו"מנהל אגף יישובים ישראלים ביו"ש*.
תחום התכנון והבנייה במחוז נמצא בסמכות מועצת תכנון עליונה (מת"ע) ב[[המנהל האזרחי|מנהל האזרחי]] של [[צה"ל]].

==היסטוריה==
לאחר [[מלחמת ששת הימים]] ב־1967 החלה הקמת [[התנחלות|התנחלויות]] ישראליות־יהודיות ביהודה ושומרון. יישובים אלו קיבלו שירותים מוניציפליים מהמועצות הקרובות בשטחי מדינת ישראל, בהן [[מועצה אזורית מטה יהודה|מטה יהודה]] עבור יישובי [[גוש עציון]] ו[[מועצה אזורית עמק המעיינות|בקעת בית שאן]] ליישובי [[בקעת הירדן]].

ב־1973 הוקמה [[מועצת יישובי יהודה ובנימין]], ישות מוניציפלית שתפקדה בפועל כמועצה מקומית עבור יישובי [[גוש עציון]] ו[[מבוא חורון]]. המועצה פעלה תחת חסותה של [[מועצה אזורית מטה יהודה]] וראש מועצת מטה יהודה [[בנימין כהן (איש ציבור)|בנימין כהן]] עמד בראשה.

באוקטובר 1974 חתם [[מפקד אזור יהודה ושומרון]] תא"ל [[אריה שלו]] על צו שכונן מנהלה מקומית ב[[קריית ארבע]].

ב־1979 חתם [[הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון|מפקד אזור יהודה ושומרון]] תא"ל [[בנימין בן אליעזר]] על צו להקמת ארבע מועצות אזוריות ביהודה ושומרון: [[מועצה אזורית מטה בנימין|בית אל]] (לימים מטה בנימין), [[מועצה אזורית בקעת הירדן]], [[מועצה אזורית גוש עציון|עציון]] (לימים גוש עציון) ו[[מועצה אזורית שומרון]]. במקביל הוצא צו שהעניק מעמד של מועצה מקומית ל[[מעלה אדומים]].

במרץ 1981 חתם בן אליעזר על צו נוסף שאיפשר הקמת מועצות מקומיות ביהודה ושומרון.

המועצות היו תחת [[הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון|הממשל הצבאי]] והפיקוח עליהן היה קמ"ט לענייני פנים של [[המינהל האזרחי]], במסגרתו פעל הממונה על היישובים הישראלים. בתחילת 1996, לאחר [[הסכמי אוסלו]] וצמצום המנהל, הועברה היחידה ל[[משרד הפנים]] כתקן זמני עד לקביעת מעמד האזור במסגרת הסכם קבע.

ב־1991 הוקמה העירייה הראשונה במחוז, כאשר מועצת [[מעלה אדומים]] הפכה ל[[עירייה]]. הדבר לווה בהוספת פרק לתקנון המועצות המקומיות שאיפשר הגדרה של מועצה מקומית כעירייה.

מחוז זה נוצר לצורכי הסדרת המנהל של ההתנחלויות באזור יהודה ושומרון. הוא שונה מיתר המחוזות בכך שהוא חולש על שטח שאינו כפוף לחוק הישראלי הרגיל, ובכך שהוא אינו כולל את כל היישובים שבשטח, אלא רק את היישובים היהודיים. עיקר הסמכויות ב[[שטח A|שטחי A]] וברוב חלקי העיר [[חברון]], כמו גם הסמכויות האזרחיות ב[[שטחי B]], נמצאות בידי [[הרשות הפלסטינית]].

דו"ח מבקר המדינה ב־2001 מתח ביקורת על כך כי משרדי הממונה על היישובים הישראלים ביו"ש שוכנים במשרדי מועצה מקומית [[גבעת זאב]] ומקבלים ממנה תמיכה, למרות שהיא הגוף המבקר את פעולות המועצה.

במחוז קיימים [[בית משפט לעניינים מקומיים|בתי משפט לעניינים מקומיים]] ב[[מעלה אדומים]] וב[[קריית ארבע]]. בתי משפט אזרחיים אחרים לא קיימים במחוז, ולפיכך מרבית המשפטים האזרחיים והפליליים של תושבי המחוז הישראלים מתנהלים מחוץ למחוז.

==חלוקה מוניציפלית==
שטח יהודה ושומרון חולק על ידי הממשל הצבאי לשש נפות: [[נפת חברון]], [[נפת בית לחם]], [[נפת ירדן]], [[נפת ג'נין]], [[נפת שכם]], [[נפת טולכרם]] ו[[נפת רמאללה]]. גבולות הנפות התבססו על חלוקת הנפות בממשל הירדני, בשינויים באזורים שונים.



==נתוני אוכלוסייה ושטח==
נכון לשנת [[2025]] גרים במחוז כ־530,000 [[ישראלים]] בכ־150 יישובים. 

היישוב הגדול ביותר במחוז היא [[מודיעין עילית]] שבה גרים 87,787 תושבים נכון לסוף שנת [[2025]].

לפי נתוני [[הלמ"ס]] האוכלוסייה במחוז זה צעירה יותר מב[[מחוזות ישראל]] כאשר למעלה מ־58% מתוכה הם צעירים עד גיל 24.

*'הערה''': נתוני האוכלוסייה נכונים לשנת 2025.

### ערים

### מועצות מקומיות

### מועצות אזוריות

## ראו גם
* המנהל האזרחי
* מתאם פעולות הממשלה בשטחים
* יהודה והשומרון וחבל עזה
* אשכול רשויות יהודה ושומרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
יהודה ושומרון