open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pink Friday: Roman Reloaded

**Pink Friday: Roman Reloaded** (בעברית: **יום שישי הוורוד: רומן מחדש**) הוא אלבומה השני של זמרת ההיפ הופ הטרינידדית ניקי מינאז'. האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 2012, דרך חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק רקורדס. האלבום כולל בעיקר שירי פופ ודאנס, בניגוד לאלבום הבכורה של מינאז שבו הופיעו בעיקר שירי היפ הופ ו־R&B.

במהלך הקלטות האלבום עבדה מינאז' ושיתפה פעולה עם אמנים שונים ובהם: ריק רוס, קמ'רון, ליל ויין, נאז, דרייק, יאנג ג'יזי, כריס בראון, בובי וי, בני מאן, דייוויד גטה, 2 צ'יינז. באלבום זה שבה דמותו של רומן זולנסקי, אחד מהאלטר אגואים של מינאז', שהופיע גם באלבום הבכורה שלה Pink Friday.

האלבום נכנס בשבוע הראשון לצאתו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, תוך שמכר 253,000 עותקים. האלבום גם נכנס למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, ובכך מינאז' הפכה לראפרית הראשונה שהגיעה לפסגת מצעד זה. האלבום גם נכנס לחמשת המקומות הראשונים בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד.

## סינגלים וקידום האלבום
הוצאת האלבום תוכננה תחילה לפברואר 2012 ולבסוף נדחתה לאפריל אותה שנה. ליציאת האלבום קדמה הוצאתם של שני סינגלים וארבעה סינגלים שיווקים: "Roman Holiday", "Stupid Hoe", "Turn Me On" ו-"Roman Reloaded". כמו כן, בחודשים שקדמו ליציאתו הופיעה ניקי עם שירים שונים מהאלבום במופעי בידור גדולים בארצות הברית, ובהם טקס פרסי גראמי ה-54, משחק האולסטר ותוכנית הכישרונות אמריקן איידול. ה-"Roman Reloaded Tour", סיבוב ההופעות בעקבות הוצאתו של האלבום, החל ב-16 במאי 2012 באוסטרליה.

### סינגלים
* "Starships" – יצא לאור ב-14 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מן האלבום. הגיע למקום ה-5 במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100, שם גם הגיע למעמד פלטינה ×6. השיר שבר את השיא לשיר שנשאר הכי הרבה זמן בטופ 10 של המצעד, 22 שבועות. השיר נחשב לאחד השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. השיר זכה בפרס הקליפ הנשי הטוב ביותר בטקס פרסי ה-VMAS של שנת 2012.
* "Right by My Side" – הסינגל השני מהאלבום, שיתוף פעולה עם כריס בראון. יצא ב-27 במרץ 2012.
* "Beez in the Trap" – הסינגל השלישי מהאלבום, שכולל שיתוף פעולה עם 2 Chainz. יצא ב-24 באפריל 2012. השיר היה מועמד לפרס קליפ ההיפ הופ הטוב ביותר בטקס פרסי ה-VMA של שנת 2012.
* "Pound the Alarm" – הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא ב-2 ביולי 2012. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של ארצות הברית, שם גם הגיע למעמד פלטינה, ולמקום העשירי במצעד הפזמונים הישראלי "מדיה פורסט".
* "Va Va Voom" - הסינגל החמישי מהאלבום, יצא לאור ב-23 באוקטובר 2012. במקור היה אמור השיר לצאת לאור כסינגל הראשון מהאלבום, אך לאחר שצולם הקליפ לשיר בדצמבר 2011, ומינאז' לא הייתה מרוצה ממנו, הוחלט להוציא את השיר Starships במקומו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי ניקי מינאז'
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד גטה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דרימלאב
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי היט-בוי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: אלבומים
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
JCB (ציוד מכני הנדסי)

שמאל|ממוזער|250px|מחפרון מדגם JCB 3CX
שמאל|ממוזער|250px|מחפרון JCB
**JCB** (ראשי התיבות של שמו של מייסד החברה, **Joseph Cyril Bamford**, ג'וזף סיריל במפורד) היא חברה בריטית לייצור ושיווק ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) לתעשיות הבנייה וההריסה, לשימושים צבאיים ולחקלאות. JCB יצרה גם את כלי הרכב המהיר בעולם, שנקרא JCB Dieselmax. כלי החברה צבועים בדרך כלל בצהוב. מייסד החברה הוא ממציא המחפרון, שהוא אחד מקווי הייצור המרכזיים שלה במגוון גדלים ושימושים מותאמים. כמו כן מייצרת החברה יעים אופנִיים, מחפרים, מלגזות וכלים הנדסיים נוספים בעלי הנעת בנזין ודיזל. היצרנית השלישית בגודלה בעולם של ציוד זה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה באוקטובר 1945, מיד לאחר מלחמת העולם השנייה במוסכו של במפורד, שייצר כלי הובלה חקלאית ביוטוקסיטייר (Uttoxeter) שבמערב המידלנדס באנגליה, מעודפי פלדה ששימשה לביצורים בעורף הבריטי.

ב-1948 ייצר במפורד את המעמיס ההידראולי הראשון באירופה. ב-1950 העביר את המפעל, שכלל שישה עובדים, לרוצ'סטר, העיר שבה מרוכז מטה החברה עד היום. החל מ-1951 נצבעו כל כלי החברה בצהוב. ב-1953 הומצא ויוצר המחפרון הראשון והופיע לוגו JCB. ב-1957 הושק אחד מכלי החברה המוצלחים והנמכרים ביותר, ה-hydra-digga (הידרה-דיגה), כלי צמ"ה אחוד למספר שימושים של פילוס והעמסה בתחומי הבנייה, ההריסה, היערנות, הכרייה והחקלאות.

בשנות השישים החלה החברה לייצא לצפון אמריקה ובסוף העשור קיבל במפורד תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית, כהוקרה על היותו יצואן מצטיין. במפורד פרש ב-1975.

ב-1978 הוצג ה-Loadall, טרקטור להעמסה במגוון שימושים ועם מגוון תצורות לתחומים שונים, באמצעות רכיבי התאמה, גם הוא אחד ממוצרי החברה המובילים והנמכרים ביותר.

החל מ-1979 מפעילה החברה מפעלי ייצור מחוץ לבריטניה, הראשון שבהם היה בהודו ולאחר מכן נפתחו מפעלים בברזיל, ארצות הברית, סין ועוד. נכון ל-2012 יש לחברה 18 מפעלי ייצור ברחבי העולם.

ב-2005 רכשה JCB את חברת הטרקטורים הגרמנית Vibromax.

ב-23 באוגוסט 2006 שבר נהג המרוצים אנדי גרין את שיא המהירות לרכב דיזל ביבשה עם הכלי הייעודי JCB Dieselmax במהירות של 563.418 קמ"ש.

### בישראל

ציוד מכני הנדסי של JCB מיובא לישראל מאז שנת 1966 על ידי חברת בלקווד-הודג' ישראל (כיום קומסקו). נכון לשנת 2014 תפסו הכלים של JCB 65% משוק המחפרונים והמעמיסים הטלסקופיים בישראל, ו-90% משוק השופלים.

## בתרבות
ה"מילה" JCB משתמשת באנגלית בריטית כשם גנרי למחפרון.

בטרילוגיית הננסים, טרילוגיית ספרים לילדים שנכתבה על ידי טרי פראצ'ט, מיודד אחד הגיבורים עם דחפור JCB בשם ג'קוב.

ב-2005 הוציאה להקת ניזלופי את הסינגל "JCB" שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ב-18 בדצמבר אותה שנה. במרכז השיר ניצב המחפרון של אביו של הזמר.

החברה מספקת את מכונותיה גם לרשת פארקי שעשועים בנושאי בנייה ועבודות עפר בשם  (Diggerland) הנמצאים בדבון, דורהם, קנט ויורקשייר.

## קישורים חיצוניים

* 

* הספד לבמפורד, גארדיאן, 5 במרץ 2001

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות צמ"ה
קטגוריה:חברות בריטיות
קו הצחיחות

[260px|ממוזער|נוף מ[הפארק הלאומי אטושה, שהוא חצי-צחיח.]]
**קו הצחיחות** הוא קו דמיוני שמפריד בין אזור אקלים המדבר לאזור האקלים הערבתי ויורדים בו כ-200 מ"מ משקעים בשנה. קו הצחיחות אינו קבוע והוא נע בכל שנה, צפונה או דרומה (בישראל בין 30 ל-40 ק"מ לכל כיוון), וזאת על-פי כמות המשקעים שירדה באותה שנה. לכן, מקובל לדבר על אזור הצחיחות. לדוגמה: בשנה שחונה, קו הצחיחות ינוע לכיוון צפון ואילו בשנה גשומה ינוע קו הצחיחות לכיוון דרום.

לקו הצחיחות יש השפעה רבה על החקלאות מפני שלא ניתן לגדל גידולים חקלאיים שדורשים הרבה מים דרומית לקו זה. כן ניתן לגדל גידולים כמו חיטה ושעורה דרומית לקו זה מכיוון שהם לא דורשים כמות מים גדולה. כדי להיאבק במצב זה, חייב החקלאי להסתמך בחלק ניכר משדותיו על השקיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:מדבר
קטגוריה:אקלים
יובנק

[250px|שמאל|ממוזער|סניף יובנק ב[רמת השרון]]
270px|שמאל|ממוזער|סמליל U-Bank הראשון
180px|שמאל|ממוזער|סמליל בנק כללי לישראל
**יובנק בע"מ**, המוכר במותג **U-Bank**, היה בנק ישראלי שהתמקד במגזרי הבנקאות הפרטית ושוק ההון. הבנק
הוקם בשנת 1934 תחת השם "בנק א"י לתועלת האשראי בע"מ". בשנת 2004 נרכש על ידי קבוצת הבנק הבינלאומי, ובשנת 2015 מוזג לתוך הבנק הבינלאומי וחדל להתקיים כאישיות משפטית נפרדת. מאז הפך הבנק לחטיבה של הבנק הבינלאומי המתמקדת בבנקאות פרטית, ניהול נכסים ושוק ההון.

## היסטוריה
הבנק הוקם בשנת 1934 בבית לוין שבשדרות רוטשילד, תחת השם "בנק א"י לתועלת האשראי בע"מ". בשנת 1964 רכש בנק אוניקו את "בנק ארץ ישראל לתועלת אשראי" ושינה את שמו ל"בנק כללי לישראל". בשנת 1965 נרכש על ידי הבנקאי אדמונד אדולף דה רוטשילד, נכדו של הנדיב הידוע.

ב-1978 הבנק הונפק בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-1986 הושלמה בנייתו של בניין ייעודי לבנק שאותו תכנן האדריכל אריה פרייברגר בשדרות רוטשילד. בינואר 1997 הבנק נרכש על ידי קבוצת הבנקאות Investec מדרום אפריקה, שמו שונה ל"בנק אינווסטק-כללי בע"מ", ובשנת 2000 ל"בנק אינווסטק (ישראל) בע"מ".

בדצמבר 2004 רכש הבנק הבינלאומי את השליטה בבנק, וגם את מניות הציבור במסגרת הצעת רכש מלאה. לאחר מכן שונה שוב שם הבנק ל"יובנק בע"מ".
בראשית שנת 2013 התארגנו עובדי הבנק במסגרת ההסתדרות ופתחו במשא ומתן להסדרת יחסי עבודה קיבוציים.

ביוני 2015 פורסמה הודעה לתקשורת על כך שדירקטוריון הבנק הבינלאומי אישר את מיזוג הבנק אל תוך הבנק הבינלאומי, שבוצע ב-30 בספטמבר 2015, ובכך חדל הבנק להתקיים כישות משפטית נפרדת והפך לחטיבה של הבנק הבינלאומי המתמקדת בבנקאות פרטית ושוק ההון.

## תחומי הפעילות
החל משנת 1989 עסק הבנק בבנקאות פרטית, המתמחה בלקוחות בעלי עושר פיננסי באופן בלעדי. כמו כן הבנק עסק בתחומי שוק ההון, ונחשב לאחד מחמשת הגופים המובילים בפעילות בניירות ערך בארץ. במשך השנים היו לבנק רק שלושה סניפים בירושלים, תל אביב וחיפה. ב-2007 הודיע הבנק הבינלאומי על פתיחת 12 סניפים של יובנק ללקוחות אמידים. עם מיזוג הפעילות לתוך הבנק הבינלאומי רובם נסגרו או מותגו מחדש כסניפי הבנק הבינלאומי.

חברות הבנות של הבנק הפעילו קרנות נאמנות, עסקו בחיתום, וכן סיפקו באמצעות אחת מהחברות הבנות שירותי נאמנות לכ-460 קרנות נאמנות המהוות 42% מענף קרנות הנאמנות בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* מיכאל יעקובסון: סיבוב במגדל יובנק בשדרות רוטשילד, באתר 'חלון אחורי', 4 בנובמבר 2022

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:ישראל: בנקים
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:תל אביב-יפו: בנקים
קטגוריה:הבנק הבינלאומי
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1934
ביגה צ'אי

**ביגה צ'אי** (בטורקית: **Biga Çayı**) הוא נחל בנפת צ'נקלה בצפון-מערב טורקיה, המוכר גם בשם **ג'אן** (**Can**) ובשם **קוג'אבאש** (**Kocabaş**). הנהר נובע למרגלות הר קזאדאי (הר אידה) וזורם לכיוון צפון-מזרח עד שהוא נשפך לים מרמרה, סמוך לכפר קראביגה, כ-50 ק"מ מזרחית לחיבורו אל הדרדנלים.

## היסטוריה
בעת העתיקה וביוונית מודרנית הוא מוכר בשם גרניקוס (Γρανικός), ולצידו התקיים בשנת 334 לפנה"ס קרב גרניקוס, שהיה הקרב הראשון שנערך על אדמת הממלכה האחמנית בין הצבא היווני-מקדוני שפלש לשטחיה בראשותו של אלכסנדר הגדול לצבא הפרסי. על שמו של הנהר קרוי עמק גרניקוס על הכוכב מאדים.

על הנהר הוקם גשר רומי מאבן ושיש שכונה בשם "הגשר הלבן" (Akköprü). על-סמך סגנונו מקובל לתארך את הקמתו לימיו של הקיסר קונסטנטינוס בראשית המאה ה-4, ובסוף המאה ה-17 היה עדיין שלם. הגשר נהרס במאה ה-19, וחומרי הבניין שלו נשדדו לסלילת דרך סמוכה.

## קישורים חיצוניים

* מידע ותמונות הנהר 

קטגוריה:טורקיה: נהרות
קטגוריה:נהרות ונחלים הנשפכים לים התיכון
תת הכרה נפתחת כמו מניפה

**תַּת הַכָּרָה נִפְתַּחַת כְּמוֹ מְנִיפָה** הוא ספר שיריה של המשוררת יונה וולך, שראה אור לאחר פטירתה, בעריכתה של הלית ישורון. הספר ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בסדרת "סימן קריאה" (בעריכתו של מנחם פרי), בתל אביב בשנת תשנ"ב 1992. 
## חטיבות הספר
בספר כונס מבחר משירתה של וולך בשנים 1963–1985, שראתה אור בכותרים: "דברים", "שני גנים", "שירה", "אור פרא", "צורות" ו"מופע", אליהם נוספה החטיבה: "רציתי יותר", אשר כוללת שירים שנותרו בעיזבונה, מהם פורסמו כתב העת "חדרים".

## תכנים ואמירות
שלושה מנושאי שירתה של וולך מופעים בהרחבה בספר שירתה זה: 
* הקיום האנושי ומצבי התודעה של האדם, או האמן, כמסמנים את משמעות החיים וכיווני החיים. 
* המיניות והחוויה המינית, וולך מתארת שלל צורות של מיניות שלא בהכרח חוותה אותם, אלא שהיא טוענת להמצאם כחלק מהמיניות האנושית, וממקדת בשירתה את משמעותם בתוך התודעה העצמית וחוויית "האני". בין קשת החוויות המיניות שמתארת וולך נמצאות הטרנס-מיניות, ההתעמרות בשותף או השותפה למעשה המיני, ובקצהּ האַל-מיניות. בנוסף, וולך מנסה לצלם את המיניות מבעד להווייה היהודית-הישראלית כגון הדת והלכה.
* מצבי הנפש, הטירוף והשפיות. אם השפיות היא מצב הנפש הנכון או בריאות הנפש, הרי וולך מערערת על הקונקרטיות של כלליה המקובלים בתרבות המערב, או בכל תרבות אחרת, כאשר היא עלול לפרוץ ניגוד בינה לבין האוטונומיה של חיי הנפש הפנימיים-העצמיים.

**כותר הספר** נלקח משירה ללא כותרת, שהתפרסם בקובץ שיריה: "שירה", המתחיל במילים:

בקטע שירי זה מבטאת וולך רצף תחושות וחוויות הקשורות למוות ולמה שנתפס על ידי סביבתה כמחלת נפש והטיפול בה באמצעות נזעי חשמל. הסגנון השירי משוחח עם ספרות יהודית קדומה: הביטוי "סטרא אחרא", והפיוט העברי, בחריזה בקמץ באות שלפני האחרונה, והאותיות ה"א או אל"ף לאחריה.

## לקריאה נוספת
* רפי וייכרט, אין שליטה על הדם : על מבחר שיריה של יונה וולך "תת הכרה נפתחת כמו מניפה", **[[מאזניים (כתב עת)|מאזניים]]**, 10, תשנ"ב-תשנ"ג, עמ' 35-32.

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:כתבי יונה וולך
קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד
סיגפריד אדסטרם

שמאל|ממוזער|240px|סיגפריד אדסטרם, בסביבות המחצית הראשונה של העשור השני של המאה ה-20
**יוהנס סיגפריד אֶדסטְרֶם** (בשוודית: **Sigfrid Edström**, 21 בנובמבר 1870 – 18 במרץ 1964) היה תעשיין שוודי והנשיא הרביעי של הוועד האולימפי הבינלאומי (1942–1952).

## ביוגרפיה
סיגפריד אדסטרם נולד בנובמבר 1870 בכפר קטן במורלנדה שבחבל בוהוסלן. בנעוריו היה אדסטרם אצן מצטיין, והיה מסוגל לסיים ריצת 100 מטר ב-11 שניות בלבד. ב-1891, הוא סיים את לימודיו במרכז הטכנולוגי של גטבורג, ומשם המשיך ללימודים במכון הטכנולוגי של ציריך ובארצות הברית. בין השנים 1900 ל-1903, עבד אדסטרם כמנהל חשמל בצי החשמליות של גטבורג, ומשם עבר לתפקיד ברשת החשמל, ASEA. ב-1934, מונה לנשיא החברה - תפקיד בו החזיק עד שנת 1939.

כבר מגיל צעיר השתלב אדסטרם בתעשיית הספורט, וב-1912 שימש כראש הוועדה המארגנת של האולימפיאדה שנערכה באותה שנה בסטוקהולם. בזמן המשחקים, נוסדה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית על ידי נציגים משבעה עשר ארגוני אתלטיקה לאומיים (ארצות הברית, יוון, נורווגיה, דנמרק, גרמניה, רוסיה, בלגיה, אוסטרליה, אוסטריה, מצרים, אנגליה, צ'ילה, קנדה, פינלנד, צרפת, הונגריה ושוודיה), ואדסטרם נבחר לנשיא ההתאחדות הראשון. הוא החזיק בתפקיד זה עד שנת 1946, אז החליפו לורד ברגלי.

ב-1920, הפך אדסטרם לחבר בוועד האולימפי הבינלאומי, ואחרי שהחזיק במספר משרות מפתח, הפך לסגן-נשיא הוועד ב-1931. אחרי מותו של אנרי דה באיה-לאטור ב-1942, התמנה אדסטרם לנשיא בפועל של הוועד האולימפי הבינלאומי, ועם סיום מלחמת העולם השנייה הפך לנשיא הרשמי של הוועד. מתוקף תפקידו, הייתה לאדסטרם תרומה חשובה בתחיית המשחקים האולימפיים אחרי מלחמת העולם השנייה. ב-1952, פרש אדסטרם מתפקידו ובמקומו מונה אייברי בראנדייג' האמריקאי.

ב-1931 היה אדסטרם שותף להחלטה מעוררת המחלוקת של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, שהחליטה להחרים את האצן הפיני פאבו נורמי, מהשתתפות באולימפיאדת לוס אנג'לס 1932, משום שראתה בו ספורטאי מקצועני - דבר שהיה אסור באותם ימים במשחקים האולימפיים. כתוצאה מההחלטה חלה התדרדרות של ממש ביחסים בין שתי המדינות הסקנדינביות, לפחות בכל האמור לשיתוף פעולה ספורטיבי.

אדסטרם נפטר ב-1964 בסטוקהולם, כשהוא בן 93.

## קישורים חיצוניים

* פרשת אדסטרם ופאבו נורמי
* ביוגרפיה באתר הוועד האולימפי הבינלאומי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:מהנדסים שוודים
קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:שוודיה: אישים בספורט
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1870
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1964
פינוציטוזה

שמאל|ממוזער|250px|פינוציטוזה
**פינוציטוזה** (באנגלית: **Pinocytosis**), **שתיית תא** או **גמענות** היא מכניזם שבו התא מעכל נוזל חוץ תאי ומומסים, על ידי אינבגינציה של ממברנת התא החיצונית. בדרך זו נוצרת שלפוחית קטנה, שתוכנה עובר פירוק בתוך התא החי כך שיוכל לשמש אותו לצרכיו הביולוגיים. כמעט כל תא חי מבצע פינוציטוזה לשם שימוש במומסים מהנוזל החוץ תאי.

פינוציטוזה היא צורת אנדוציטוזה שאינה סלקטיבית של נוזל חוץ תאי. בניגוד לאנדוציטוזה הסלקטיבית, שבה מתרחשת אינבגינציה של חומרים לתוך התא בתיווך קולטנים על פני הממברנה, בפינוציטוזה הנוזל החוץ תאי נבלע כשהוא, מבלי שקולטנים יבררו את החומר המבוקש.

## תיאור התהליך
ישנם שני מנגנונים אפשריים ליצירת שלפוחיות פינוציטוזיות.

מנגנון ראשון הוא בתיווך חלבונים שעל ממברנת התא, כדוגמת חלבוני קלתרין. החלבונים, שנפוצים במעין בורות על פני הממברנה החיצונית (coated pits), "צובטים" את הממברנה ויוצרים גומחה שלבסוף מתאחה לשלפוחית בבסיסה. שניות לאחר יצירת השלפוחית, מעטה החלבונים מוסר והיא מתאחה עם האנדוזום המוקדם, כך שתוכן השלפוחית מפורק לאבני בניין בליזוזום. אבני הבניין נשפכים לציטופלזמה מהליזוזום, ומשמשים את התא החי. חלבוני הקלטרין עובדים ללא קולטנים מקשרים, כך שתוכן השלפוחית שנוצרת אינו ספציפי.

מנגנון נוסף לפינוציטוזה נפוץ בתאים אנדותלאליים שבכלי הדם וכן בתאי שריר חלק, פיברובלסטים ואדיפוציטים. מדובר בפינוציטוזה בעזרת מערוניות (Caveolae), שמופיעות כמעט בכל סוגי התאים. בממברנת התא החיצונית, ישנם מבנים עשירים במולקולות הידרופוביות כגון כולסטרול וגליקוספינגוליפידים, שהם שומנים רוויים ולכן רמת נוזליותם נמוכה מאשר שאר הממברנה. מסיבה זו קיבלו את שמם: רפסודות ליפידים (lipid rafts). קיימים שני סוגים של רפסודות ליפידים: מישוריות ושקועות. הרפסודות השקועות, שנקראות גם מערוניות (caveolaes), מכילות חלבונים ייחודיים בשם קייבאולינים (caveolins), שיכולים להתאגד בקבוצות. המערוניות נוצרות במערכת הגולג'י וייחודן הוא שהן יכולות להינתק מהממברנה החיצונית ולחזור לפנים התא, למיחזור, כשהן נושאות עמן את התוכן החוץ תאי שהוכנס באינבגינציה.

## פינוציטוזה בתאים שונים
קצב היווצרות שלפוחיות בצורת פינוציטוזה משתנה מתא לתא, בהתאם לתפקידו. למשל, מקרופאג מעכל נוזל חוץ תאי שנפחו כ-25% מנפח התא השלם בכל שעה. מאחר שממברנת התא החיצונית צריכה לשמור על היקף מסוים, האזורים שהופרדו ממנה על ידי אינבגינציה, צריכים להיווסף על ידי אקסוציטוזה. מסיבה זו, אנדוציטוזה מכל סוגיה ואקסוציטוזה נחשבים לתהליכים משלימים.

## ראו גם
* אנדוציטוזה
* אקסוציטוזה

## לקריאה נוספת

* Bruce Alberts, Alexander Johnson, Julian Lewis, Martin Raff, Keith Roberts, Peter Walter, **Molecular Biology Of The Cell**, Garland Science, Taylor & Francis Group, Fifth edition, 2008


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תא
יצחק ישעיה הלברשטאם

שמאל|ממוזער|250px|רבי ישעיה הלברשטאם
טקסט=כריכת ספר תולדותיו "רבינו הקדוש מטשחויב"|ממוזער|רבי יצחק ישעיה הלברשטאם מטשחויב - קראקא
רבי **יצחק ישעיה הלברשטאם** (ר' שעי'לה טשכויבער, תרכ"ד, 1864 - ג' באלול תש"ג, 1943) היה בנו הצעיר של רבי חיים הלברשטאם מצאנז, כיהן באדמו"רות ורבנות בעיירה צ'כוב  (Czchów) שבגליציה, על שמה התפרסם. נשרף בשואה.

## תולדותיו
נולד לרבי חיים ולרכיל דבורה, בת רבי יחיאל צבי אונגר מטורנה. נישא לפריידא (נפטרה בשנת תרנ"ב), בתו של רבי יחיאל מקרילוביץ (בנו של רבי משולם זוסיא השיל מאפטא-זינקוב). לאחר חתונתו התגורר בבלז שם אכל "קעסט" אצל חמיו של חמיו, רבי יהושע רוקח מבעלז. בהיותו בבעלז התחבר לדודו רבי ישכר דב רוקח לימים האדמו"ר מבעלז.

בגיל 19 מונה לרב בצ'כוב. לאחר עשר שנים, בשנת תרנ"ג (1893) עבר לסאטמר ולאחר מכן עבר לקרקוב. נישא בשנית לאסתר, בתו של רבי יעקב צבי מפוריסוב. התאלמן בשנית ונישא להינדא, בת הרב מנחם מנדל.

צדיקי דורו הפליגו בקדושתו ובנשמתו הגדולה. התפרסם במופתים.

נשרף בבוכניה בעודו עטוף בטליתו של אביו.

## צאצאיו
מאשתו הראשונה פריידא:
*רעכיל דבורה אשת רבי (חיים) יצחק טברסקי מלויעב. בנה רבי משולם זושא, כיהן כאדמו"ר מצ'רנוביל. 
* הרב חיים (תרמ"ב – תשט"ז), כיהן כאדמו"ר מטשכויב בניו יורק. היה חתנו של רבי מנשה מרופשיץ.
* הענא אשת הרב מנחם מנדל הלברשטאם (בנו של רבי אריה לייב ממושינא).
מאשתו השנייה אסתר:
* הרב יעקב צבי (בערך תרנ"ו – תש"ג), רב בסוכא וראש ישיבות "דברי חיים" בקרקוב ובקשאנוב.
* הרב יחזקאל שרגא מקרקוב. חתן רבי בן ציון הלברשטאם מבאבוב. נרצח בשואה יחד עם חמיו, בלבוב בד' באב תש"א.

## לקריאה נוספת
* צבי בריננער, **רבינו הקדוש מטשחויב**, מכון "זיכרון משה", בני ברק תשנ"ט.
* **[[אנציקלופדיה לחכמי גליציה]]**, מאיר וונדר.
* בתוך **י"ג אורות** (פשעווארסק). 
* הקב"ה ברוב רחמיו וחסדיו רוצה בטובתנו להריק לנו כל מיני השפעות טובות - רבי יצחק ישעיה הלברשטאם הי"ד, באתר תורתך לא שכחתי. 

## הערות שוליים

ישעיה
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:קרקוב: אדמו"רים
אדי מארסן

** אדוורד מוריס צ'ארלס "אדי" מארסן** (באנגלית: ** Edward Maurice Charles "Eddie" Marsan**; נולד ב-23 ביוני 1968) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "הנקוק", "חופשייה ומאושרת", "וירה דרייק", "אמן האשליות" ו"שרלוק הולמס".

## ביוגרפיה
מארסן נולד בשכונת סטפני שברובע טאוור האמלטס, לונדון.
גדל במשפחה ממעמד הביניים, אביו היה נהג משאית ואמו הייתה מחלקת אוכל בקפיטריית בית ספר.
למד משחק ב"אקדמיה לאומנויות מאונטוויו" שבצפון לונדון, משם סיים בהצלחה בשנת 1991.
לפני שנהפך לשחקן עסק מארסן בדפוס.

## קריירת משחק
התפרסם לראשונה בשנת 2000 בסרט הפשע הבריטי "גנגסטר מס. 1" ובשנה שלאחר מכן בסרט האימה המלחמתי "הבונקר".
ערך את הופעתו הראשונה בהפקה הוליוודית גדולה בסרטו של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק".
המשיך עם הופעה קטנה בדרמה "21 גרם" בתפקיד הכומר ג'ון וגדולה ומוערכת יותר בדרמה הבריטית המצליחה "וירה דרייק" בתפקיד רג' בן זוגה של אתל, בתה של מבצעת ההפלות וירה דרייק (אימלדה סטאונטון).

ב-2005 הופיע בדרמה "הסוד שמעבר למילים" בהפקתו של פדרו אלמודובר.
ב-2006 התפרסם מארסן בשוברי הקופות "משימה בלתי אפשרית 3" בתפקיד בראונווי יד ימינו של סוחר הנשק אוון דאביאן (פיליפ סימור הופמן), "ונדטה" ובמותחן הקוסמות התקופתי "אמן האשליות" בתור ג'וזף פישר מנהלו של הקוסם אייזנהיים (אדוארד נורטון).

ב-2008 זכה מארסן לביקורות מהללות ובפרסי מבקרים בבריטניה על הופעתו בדרמה הקומית של מייק לי "חופשייה ומאושרת".
באותה השנה הופיע בהפקת גיבורי העל שוברת הקופות "הנקוק" בתפקיד מנהיג שודדי הבנק רד פארקר, בדרמה "אני ואורסון וולס" בתפקיד כוכב הקולנוע ג'ון האוסמן ובסדרת הדרמה המוערכת "דוריט הקטנה".

ב-2009 שיחק מארסן בסרט הפעולה "שרלוק הולמס" בתור המפקח לסטרייד ובמותחן הפשע "איפה אליס?" בתור ויק החוטף את בת העשירים אליס קריד (ג'מה ארטרטון).
ב-2011 זכה בביקורות טובות על הופעתו בדרמה העצמאית "טראינוזאור", בנוסף שיחק בסרטו של סטיבן ספילברג "סוס מלחמה" בתור סמל פריי ובשובר הקופות "שרלוק הולמס: משחק הצללים" בו שב לגלם את תפקיד המפקח לסטרייד.

בשנת 2015 שיחק במיני-סדרת הפשע הבריטית "ריבר" ברשת BBC One בכיכובו של סטלאן סקארסגארד. בשנת 2017 שיחק בסרטו הביוגרפי של פיטר לנדסמן "האיש שהפיל את הבית הלבן", בכיכובו של ליאם ניסן.
משנת 2013 מגלם מרסן את דמותו של טרי דונובן, אחיו חולה הפרקינסון בסדרה "ריי דונובן".
בשנת 2018 גילם את דמותו של שמעון פרס בסרט "שבעה ימים באנטבה".

בשנת 2021 שיחק בסרטו של שון פן "חיים במנוסה".

## חיים אישיים
מארסן נשוי למאפרת ג'ני שניידר, והוא אב לארבעה ילדים.

## פילמוגרפיה

### טלוויזיה
* הקיסר האחרון (2001)
* צ'ארלס השני: הכוח והתשוקה (2003)
* דוריט הקטנה (2008)
* 39 הצעדים (2008)
*ת'ורן (2010)
* מובי דיק (2011)
* ריי דונובן (2013)
* סאות'קליף (2013)
*ריבר (2015)
*ג'ונתן סטריינג' ומר נורל (2015)
*The Pact (2021)
*דרך רידלי (2021)
**Deceit*t (2021)
*ריי דונובן: הסרט (2022) - סרט טלוויזיה של שואוטיים
*הנוכל, אשתו והסירה (2022)
*הכוח (2023)
*מלך החורף (2023)
*פרנקלין (2024)
*החשודים (אנ') (2024)
*סופסל (אנ') (2024)
**The Bombing of Pan Am 103* (2025)
*הקרב על הכתר (אנ') (2025)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1968
שי אזולאי (סופר)

**שי אזולאי** (24 בדצמבר 1979) הוא סופר ומתרגם ישראלי הכותב בעברית ובאנגלית. ב-2019 יצא לאור ספרו הראשון לזארטו בהוצאת פרדס.

## חייו וכתיבתו
אזולאי נולד בתל אביב וגדל בישראל ובניו יורק. הוא למד בתיכון מקיף יהוד ושירת בצבא בגדוד שמשון. סיפורו הראשון שראה אור הופיע בעיתון 77 ב-2004, בעת שהיה סטודנט לספרות אנגלית ותקשורת באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני בכתיבה יוצרת בסיטי קולג' של ניו יורק, שם כתב את הרומן הראשון שלו, "סלאח האילם" (*Salah the Mute*) באנגלית, תרם יצירות למספר כתבי עת ספרותיים אמריקאיים, ותרגם את המחזה "יסורי איוב" מאת חנוך לוין, אשר הועלה ב-Theater for the New City בניו יורק ב-2006 וזכה לביקורת חיובית ב"ניו יורק טיימס". כששב לישראל, אזולאי תרגם את "סלאח האילם" לעברית. המחזה "המחלקה" שכתב הוצג בתיאטרון צוותא בשנים 2014–2015 ומחזה קצר פרי עטו, "זה לא אותו הצל", עלה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר 15 של צוותא בדצמבר 2012 בבימויו של ירון מוטולה. ב-2016 סיפור מאת אזולאי זכה במקום השני בתחרות הכתיבה של המגזין הספרותי של פרנסיס פורד קופולה Zoetrope: All-Story. בנוסף, אזולאי כותב ביקורות עבור הניו יורק טיימס.
### "לזארטו"
לזארטו הוא רומן דיסטופי המתרחש בתל אביב. הסיפור מתחיל בליל חורף אחד, בזמן שנתיבי איילון מוצפים וכל הגשרים המובילים אל העיר מתמוטטים. ביום שלמחרת מוצבת חומת הפרדה לאורך רחוב סלמה ולב העיר - מנחל הירקון עד רחוב סלמה ומנתיבי איילון עד הים - הופך לאזור הסגר. תושבי העיר נאלצים להתמודד עם הניתוק, המחסורים, ועם חוסר הוודאות בנוגע לעתידם ולסיבות להסגר.

הרומן יצא לאור ב-2019 בהוצאת פרדס. בביקורת שכתב בעיתון "הארץ" עמרי הרצוג תיאר את הספר כ-"רומן שאפתני המתנהל במתח גבוה ומעורר פרנויה...דיסטופיה תל אביבית מטרידה וסוחפת, שרדפה אותי בזמן הקריאה וגם אחריה...". בספטמבר 2020 הספר נבחר על ידי עיתון "לאשה" כאחת מהיצירות הישראליות שעשו את השנה תחת הכותרת "הספר שחזה את המגפה".

### "המחלקה"
ב-2011 כתב אזולאי את המחזה הסאטירי "המחלקה", אשר מציג תמונה קיצונית ואבסורדית של צה"ל. המחזה זכה במקום הראשון בפסטיבל צו קריאה 7 של צוותא במרץ 2012. על פי נימוקי חבר השופטים "אזולאי הצליח ליצור עולם בימתי שנון וחריף, שמאפשר לקהל להסתכל במבט רענן על החוויה הצבאית." לאחר קמפיין הדסטארט מוצלח ההצגה עלתה בצוותא בבימויה של אורנית קשת בספטמבר 2014 וזכתה לביקורות חיוביות, אך גם עוררה סערה בטענה שהיא "מבזה את חיילי צה"ל."

## ביבליוגרפיה
* **המחלקה** (2014) - מחזה (מסת"ב 9789655557701)
* **לזארטו** (2019) - רומן (הוצאת פרדס, מסת"ב 9781618384997)

## קישורים חיצוניים
* 
* ראיון עם שי אזולאי באתר "עברית"
* 
* 
* יעקב ולנשטיין, הערות לביוגרפיה עתידית - סיפור קצר מאת שי אזולאי, באתר מעבורת - פרויקט הסיפור הקצר.
* Strunklemiss - שיר מאת שי אזולאי, וריאציה על ג'ברווקי מאת לואיס קרול, במגזין האינטרנט Smyles & Fish .

### "המחלקה"
* 
* 
* 
* ריאיון עם שי אזולאי על "המחלקה" וסאטירה באתר ילדי הקומדיה.

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
לילה מוטרף במוזיאון 2

**לילה מוטרף במוזיאון 2** (באנגלית: **Night at the Museum: Battle of the Smithsonian**) הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי משנת 2009, שבוים על ידי שון לוי. זהו סרט המשך לסרט מ-2006 לילה מוטרף במוזיאון.

## תקציר העלילה
לארי דיילי (מגולם על ידי בן סטילר), אשר עבד בעברו כשומר במוזיאון, הוא כעת איש עסקים מצליח. הוא חוזר למוזיאון ומגלה כי חבריו הפסלים הועברו אל מרתפיו של מוזיאון הסמית'סוניאן שבוושינגטון משום שהם היו מיושנים וכי הם הוחלפו בהולוגרמות אינטראקטיביות וחדשניות.

בהמשך לארי טס למוזיאון הפדרלי בוושינגטון על מנת להציל את חבריו, לאחר שג'דדיה סמית הקאובוי המיניאטורי (מגולם על ידי אוון וילסון) יוצר עמו קשר ומדווח לו ששליט הפירמידות האכזר חאמונרע [(אחיו הגדול של אחמנרע) (מגולם על ידי האנק עזריה)], יחד עם איוון האיום, נפוליאון בונפרטה ואל קפונה, חברו יחדיו וכי זוממים להשתלט על מוזיאון הסמית'סוניאן. במוזיאון הסמית'סוניאן הוא פוגש בפסל השעווה של הטייסת אמיליה ארהארט (מגולמת על ידי איימי אדמס) שמסייעת לו להציל את חבריו.
לארי פוגש את חאמונרע, שמכריח אותו למצוא את הקוד ללוח המחייה את הדמויות עד הזריחה ואם לא הוא יהרוג את ג'דדיה שנמצא ברשותו. אחרי הרבה תהפוכות מתרחש קרב סופי שבמהלכו לארי וחבורתו מנצחת בפיקודו של ג'ורג' ארמסטרונג קסטר (מגולם על ידי ביל היידר), סוגרת את שער השאול והורגת את הרעים. בסוף הסרט כל המוצגים חוזרים בחזרה למוזיאון בניו יורק.

## צוות השחקנים
[שמאל|ממוזער|250px|[אואן וילסון, איימי אדמס ובן סטילר.]]
*לארי דיילי (בן סטילר)
*אמליה ארהארט (איימי אדמס)
*תאודר רוזוולט (רובין ויליאמס)
*חאמונרע (האנק עזריה)
*ג'ורג' ארמסטרונג קסטר (ביל היידר)
*איואן האיום (כריסטופר גסט)
*נפוליאון (אלין צ'אבט)
*אל קאפונה (ג'ון ברנטל)
*אטילה ההוני (פטריק גליגצ'ר)
*ג'דדיה סמית (אוון וילסון)
*אקטאביוס (סטיב קוגן)

## ראו גם
* לילה מוטרף במוזיאון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:לילה מוטרף במוזיאון
קטגוריה:סרטים על איוואן האיום
קטגוריה:תיאורי נפוליאון בסרטים
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אלן סילבסטרי
גאוגרפיה של סאו טומה ופרינסיפה

**[[סאו טומה ופרינסיפה]]** היא מדינת איים המשתרעת בחלקו המזרחי של מפרץ גינאה שבאוקיינוס האטלנטי.

## איי המדינה
המדינה מורכבת משני איים עיקריים, האחד הוא "סאו טומה" (דרומי יותר) והשני "פרינסיפה" (צפוני יותר). אלה ממוקמים כ-300 קילומטר וכ-250 קילומטר בהתאמה, מהחוף הצפון מערבי של גבון שבמערב אפריקה. המרחק בין האיים מצפון לדרום, הוא כ-140 קילומטר.

לאיים 209 קילומטר של קו החוף. סאו טומה הוא האי הגדול מבין השניים - אורכו 50 קילומטר ורוחבו עומד על 30 קילומטר. פרינסיפה הוא קטן יותר מעמיתו סאו טומה - אורכו 20 קילומטר ורוחבו עומד על 6 קילומטר.

## גאולוגיה
שני האיים הם חלק מהרכס הגעשי של קמרון (Cameroon volcanic mountain line). זהו רכס הרים געשי, אשר כולל גם את האי ביוקו שבגינאה המשוונית השוכן ממערב לחופי קמרון, במרחק של כ-210 קילומטר מן האי פרינסיפה ומתמשך לתוך שטח מדינת קמרון, שם הוא יוצר רכס הרי געש.

שני האיים הם הרי געש שהתרוממו מתוך האוקיינוס. באי פרינסיפה פסקה הפעילות הגעשית לפני כ-15.7 מיליון שנים ומאז נשחקו פני השטח. האי מתנשא לגובה של 946 מטרים מעל פני הים, אולם קרקעית האוקיינוס נמצאת בעומק של כ-3,000 מטרים. האי סאו טומה צעיר יותר ונמצאו בו סלעים שגילם כ-100,000 שנה. האי הוא חרוט מגן המתנשא לגובה של כ-2,000 מטרים מעל פני הים (גם במקרה זה בסיסו נמצא בעומק של כ-3,000 מטרים).

## פני השטח
הנקודה הגבוה ביותר באי סאו טומה היא ההר פיקו דה סאו טומה (Pico de São Tomé), המגיע לגובה של 2,024 מטר. האי פרינסיפה הוא נמוך יותר מסאו טומה, ופסגתו הגבוהה ביותר מגיעה לגובה של 948 מטר (פסגתו של ההר פיקו דה פרינסיפה - Pico de Principe).

## אקלים
בגובה פני הים ישנו אקלים טרופי, חם ולח עם טמפרטורות שנתיות ממוצעות של כ-27 מעלות צלזיוס. ככל שעולים מגובה פני הים לגבעות ולהרים, הטמפרטורות השנתיות הממוצעות יורדות, ומגיעות לכ-20 מעלות צלזיוס. הלילות קרירים באופן כללי. כמות המשקעים השנתית נעה בין 5,000 מ"מ. עונת הגשמים נמשכת מחודש אוקטובר ועד חודש מאי.

שמאל|ממוזער|200px|קו המשווה מסומן באי
שמאל|ממוזער|200px|פיקו קו גרנזה (Pico Cão Grande), אחד ההרים הגבוהים במדינה, שוכן באי סאו טומה

## ראו גם
* סאו טומה ופרינסיפה

## קישורים חיצוניים

סאו טומה ופרינסיפה
*
תגובת פרידל-קרפטס

**תגובות פרידל-קרפטס** הן קבוצת תגובות שפותחו על ידי שארל פרידל וג'יימס קרפטס בשנת 1877 המאפשרות לקשור מתמירים לטבעת ארומטית. שני הסוגים העיקריים של תגובות פרידל קרפטס: 
*תגובות אלקילציה - הוספת מתמיר י
*תגובות אצילציה - הוספת מתמיר י
התגובות מלוות בהתמרה אלקטרופילית ארומטית. תרשים כללי של תגובת פרידל-קרפטס:
400px|אלקילציית פרידל-קרפטס של בנזן עם כלורומתאן|מרכז

## אלקילציית פרידל-קרפטס
אליקלצית פרידל-קרפטס היא אלקילציה של טבעת ארומטית באמצעות אלקיל-הליד ושימוש בחומצת לואיס חזקה כזרז. התגובה נעשית בנוכחות FeCl3, והקבוצה האלקילית נקשרת לטבעת הארומטית במקום שבו היה הכלור:
500px|מרכז|המנגנון של אלקילציית פרידל-קרפטס

בעיה בתגובה זו היא שהתוצר הוא יותר נוקלאופילי (ריאקטיבי) מהמגיב עקב המתמיר האלקילי הנוסף לטבעת הארומטית, ומימן נוסף עשוי לעבור התמרה עם אלקיל וכך המולקולה עשויה לעבור אלקילציה נוספת. כמו כן אם הכלור לא מצוי על פחמן שלישוני, מתרחשים שחלופים של ה (בשלב הראשון). שחלופים אלו קורים בשל היציבות היחסית של קרבוקטיון שלישוני על פני קרבוקטיון שניוני או קרבוקטיון ראשוני.

דוגמה לשימוש באלקילציית פרידל-קרפטס היא בייצור אתילבנזן, באמצעות בנזן ואתן בתגובות המבוססות על אלקיציה זו. לאתילבנזן חשיבות בתעשייה הפטרוכימית בהיותו תוצר ביניים בתהליך ייצור סטירן (Styrene), המשמש בהמשך לייצור פוליסטירן.

## אצילציית פרידל-קרפטס
אצילציית פרידל-קרפטס היא אצילציה של טבעות ארומטיות עם אציל כלוריד ובעזרת חומצת לואיס חזקה כזרז. אצילציית פרידל-קרפטס אפשרית גם עם אנהידרידים. התנאים הדרושים לתגובה דומים לאלו של אלקילציית פרידל-קרפטס. לתגובה זו מספר יתרונות על אלקילציית פרידל-קרפטס: הודות לקבוצת הקרבוניל המושכת אלקטרונים, הקטון הנוצר הוא פחות ריאקטיבי מהמולקולה המקורית, ולכן לא קורות  אצילציות נוספות. כמו כן אין שחלופים של קרבוקרטיון, הודות לייצוב רזונטיבי.

350px|Friedel–Crafts acylation overview|מרכז
קיומה של אצילציית פרידל-קרפטס תלויה ביציבותו של האציל כלוריד המגיב. פורמיל כלוריד למשל לא יציב מספיק, ולפיכך ליצירה של בנזאלדהיד דרך פרידל-קרפטס נדרשת **תגובת גטרמן קוך** (Gattermann-Koch) שבה  הפורמיל כלוריד יסונתז יחד עם פחמן חד-חמצני וחומצה הידרוכלורית (HCl) תחת תנאי לחץ גבוה, המזורזת על ידי אלומיניום כלוריד ו-CuCl.
350px|ממוזער|מרכז|תגובת גטרמן-קוך

### מנגנון התגובה
השלב הראשון מורכב מניתוק יון כלוריד ליצירת קטיון של אציל:
250px|FC acylation step 1|מרכז

בהמשך יון האציליום מותקף נוקלאופילית על ידי הטבעת הארומטית:
200px|FC acylation step II|מרכז

לבסוף אניון כלוריד (או AlCl4-) עושה דה-פרוטונציה לטבעת ליצירת HCl, והזרז AlCl3 נוצר מחדש:

300px|FC acylation step III

את הקטון בסוף התגובה ניתן לחזר ולהפוך לאלקאן מתאים באמצעות חיזור וולף-קישנר (Wolff–Kishner) או חיזור קלמנסן (Clemmensen). התוצאה הסופית תהיה דומה לאלקילציית פרידל-קרפטס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה אורגנית
פרידל
קטגוריה:תגובות התמרה
פרידל-קרפטס
מחמוד עבאס (כדורגלן)

**מחמוד עבאס** (בערבית: **محمود عباس**; נולד ב-29 ביולי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל טירת כרמל מליגה ב'.

## קריירה
עבאס החל את הקריירה הבוגרת שלו בשנת 2007 בהפועל אום אל-פחם בליגה א', משם עבר שנה לאחר מכן לאחווה עראבה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש ארבעה שערים ועלה עמה מליגה א' לליגה הלאומית. בעונתו השנייה בקבוצה כבש שלושה שערים בליגה הלאומית.

לקראת עונת 2010/2011 חתם בהפועל אשקלון. ב-21 באוגוסט 2010 ערך את משחקו הראשון בליגת העל, מול הפועל פתח תקווה. במשחק זה גם כבש את שערו הראשון בליגת העל, בדרך לניצחון קבוצתו 3–1, ובסך הכל כבש עד תום העונה שבעה שערים במדי הפועל אשקלון.

לקראת עונת 2011/2012 חתם בהפועל תל אביב. בעונה זו התקשה למצוא מקום בהרכב הקבוצה, כאשר רק במשחק אחד הוא שיחק 90 דקות מלאות. עבאס כבש 2 שערים בעונה זו במדי הפועל תל אביב, הראשון בהפסד הקבוצה לעירוני קריית שמונה בגמר גביע הטוטו, והשני מול מכבי יבנה במסגרת גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה בתום העונה, על אף שלא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הפועל 2–1 את מכבי חיפה.

לקראת עונת 2012/2013 ביקש לעבור לקבוצה בה יקבל דקות משחק רבות יותר. ביולי 2012 סוכמה השאלתו לבני סכנין לעונה אחת. גם בסכנין לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב את הקבוצה, ובתום העונה הגיע לסיכום על התרת חוזהו מול הפועל תל אביב, ושוחרר מהמועדון.

ב-3 באוקטובר 2013 חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. ב-23 ביוני 2016 חתם עבאס בהפועל עכו, אשר ירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת, ובתום עונת 2016/2017 העפיל עמה בחזרה לליגת העל.

לקראת עונת  חזר לקדנציה נוספת בהפועל אום אל-פחם בליגה א'. ב-10 ביוני 2018 חתם בשמשון כפר קאסם, העולה החדשה לליגה א' דרום, אך כעבור ארבעה חודשים עבר להפועל באקה אל-גרבייה מליגה א' צפון.

ב-25 ביוני 2019 חתם במכבי טמרה מליגה א' צפוון.

ב-6 ביוני 2020 חתם בהפועל בני פוריידיס מליגה ב'.

ב-17 ביוני 2024 חתם בהפועל טירת כרמל מליגה ב' צפון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני אחווה עראבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי טמרה
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:ואדי ניסנאס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
בן אזוב

שמאל|ממוזער|200px|בן אזוב מצוי בגרמניה

**בן אזוב** (שם מדעי: *Hyssopus*) הוא סוג של צמחים עשבוניים או בני שיח רב שנתיים ממשפחת השפתניים.
הסוג כולל כ-10 מינים.

כיום סבורים שהשם התנכ"י **אזוב** מתייחס למין אזוב מצוי הנפוץ בארץ, בעוד התרגום הלטיני Ysop מתייחס בטעות למין הנפוץ ביותר בסוג - בן אזוב מצוי (Hyssopus officinalis) שגם הוא ממשפחת השפתניים אך אינו גדל בר בארץ ישראל.
בן האזוב המצוי הוא המין היחיד הנפוץ באירופה, שאר המינים נפוצים באזור אלטאי שבדרום סיביר.

## קישורים חיצוניים

* פרטים על סגולות רפואיות, באתר "ראן צמחים"
* אבינדב בגין, בן אזוב רפואי וממלכת הפטריות, "בלוגינון", 24 בדצמבר 2012

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:עשבי תיבול
גיא סלניק

**גיא סלניק** (נולד ב-2 באוקטובר 1991) הוא שחקן טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
סלניק נולד וגדל בחולון. בשנת 2010 התגייס סלניק לצה"ל, ושירת במנהל האזרחי.

## קריירה
תחילת הקריירה של סלניק כשחקן הייתה ב-2008, כשגילם את גיא שגב בטלנובלה "בובות". 

ב-2009 השתתף בתוכנית "האמת העירומה" בתפקיד שביט. 

בשנת 2010 השתתף בסדרה "100 בתנ"ך" בתפקיד גיא נגר, לצד ירדן בר-כוכבא ואחרים. באותה שנה גילם את חצב קליין, בנו של נמרוד (חייל ישראלי שנחטף וחזר אחרי שנים רבות), בסדרה "חטופים". באותה שנה השתתף בשני הפרקים הראשונים של הסדרה "חצויה", בתור ערפד. 

מ-2011 עד 2013 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה לנוער "אליפים"; הוא גילם את דוידי, נער משכונת מצוקה שמגיע לבית הספר לפני שיישלח למוסד לעבריינים. באותה שנה התארח בתוכנית "סבבבנט".

ב-2012 חזר לגלם את "חצב קליין" בעונה השנייה של הסדרה "חטופים". באותה שנה התארח בתוכנית התחרות של ערוץ הילדים - "ששטוס": סלניק הופיע יחד עם כוכבי ערוץ הילדים, שהם דנה פרידר, קובי פרג', רוני דואני וליאור כהן, והתחרה מול כוכבי "הישרדות", עזאם עזאם, איתי שגב, נטלי דדון ואחרים.

ב-2013 התארח ב"סתאאאם" בתפקיד הנמתח. באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "שולחן לשישה" יחד עם נתן דטנר, אלי קרן-אסף, ואחרים.

ב-2015 שיחק בסדרה הישראלית-אמריקאית "DIG" שיצר גידי רף (יוצר "חטופים") בתפקיד אברהם, נער חרדי שמלווה פרה אדומה ושומר עליה במסע מסוכן ברחבי העולם.

בשנת 2016 החל לגלם את אברי שילון בסדרת הנוער "Oboy".

ב-2017 שיחק בסדרה "חברות" בתפקיד החבר של ענבל (שני אביב),  שותפתו בסדרה "אליפים".

ב-2020 השתתף בפרסומת למפעל הפיס ושיחק בתפקיד אורח בסדרה "קופה ראשית".

ב-2024 החל ללמוד בקורס מדיה של "קשת".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
יום אלבמה

**יום אלבמה** (באנגלית: **Alabama Day**) הוא יום חג לאומי במדינת אלבמה שבארצות הברית.

היום מצוין ב-14 בדצמבר מדי שנה, ומציין את יום הצטרפותה של אלבמה כמדינה ה-22 של ארצות הברית, ב-14 בדצמבר 1819.

בשנת 1923 החליט בית המחוקקים של אלבמה על ציון היום כיום חג לאומי (חוק מספר 255 בספר החוקי של אותה שנה). החלטה זו התקבלה לבקשת מחלקת החינוך ומחלקת ההיסטוריה של המדינה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור היום באתר מחלקת החינוך המדינתית

## הערות שוליים

אלבמה
אלבמה
קטגוריה:אלבמה
יום אלסקה

**יום אלסקה** (באנגלית: **Alaska Day**) הוא חג לאומי במדינת אלסקה שבארצות הברית. החג מצוין מדי שנה ב-18 באוקטובר, ומציין את רכישת אלסקה על ידי ארצות הברית מאת רוסיה.
החג נקבע ליום השנה של היום בו נערך טקס הנפת דגל ארצות הברית במצודת סיטקה, האירוע סימל את העברת הריבונות על הטריטוריה מרוסיה לארצות הברית. הטקס נערך ביום שישי, 18 באוקטובר 1867 בשעה 3:30 אחרה"צ (הרכישה עצמה הושלמה חצי שעה קודם לכן, בחצות לפי שעון סנקט פטרבורג, בירת רוסיה באותה עת, אולם לפי הלוח היוליאני אשר רוסיה פעלה לפיו, תאריך הרכישה היה ה-7 באוקטובר).

החג הוא יום חג לאומי, וכל עובדי מדינת אלסקה מקבלים בגינו יום חופש בשכר מלא. במצודת סיטקה נערך טקס רשמי.

עסקים רבים במדינה אינם פועלים, ובתי הספר פועלים במתכונת מקוצרת. נהוג לקיים ביום זה תהלוכות ופסטיבלים.

יום נוסף לציון הרכישה הוא יום החתימה על הסכם הרכישה הנחוג ב־30 במרץ ומכונה יום סיווארד על שם מזכיר המדינה האמריקאי שהוביל את הרכישה.

## ראו גם
* יום סיווארד

## קישורים חיצוניים
* 

* חגיגת יום אלסקה - תמונות, אירועים ותמונות היסטוריות
* יום אלסקה

אלסקה
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
קטגוריה:אלסקה
פעמוני מזחלת

שמאל|ממוזער|250px|פעמוני מזחלת ככלי בתזמורת
שמאל|ממוזער|250px|פעמוני מזחלת המיועדים לשימוש במזחלות

**פעמוני מזחלת** (באנגלית: Jingle bells) הם פעמונים שמפיקים צליל צלול, חזק ואופייני ביותר, בעיקר במספרים גדולים: ככל שישנם פעמונים רבים יותר מקובצים על הכלי המונף, מתקבל צליל כללי חזק יותר וצלול יותר. לפעמוני המזחלת ישנם שימושים רבים ומגוונים: ככלי הקשה בתזמורות, במזחלות, ובריקודי עם עממיים שנוהגים להוסיף את פעמוני המזחלת לליווי הריקודים. לרוב, הם משמשים כתחליף זול יותר לפעמונים קטנים "קלאסיים", שנחשבים יקרים יותר.

פעמוני המזחלת הפשוטים ביותר מיוצרים מחתיכה אחת של מתכת המכופפת למספר שקעים כדוריים, הבנויים להכיל כדור קטן, עם קטע קצר של מוט מתכת נוסף שישמש כמעין מוט לאחיזה בפעמונים. שיטת ייצור זו מניבה תוצאות של 2 או 4 בתי כדורים, שבהמשך ניתן להכניס בתוכם את הפעמונים, לנענע את מוט המתכת- ובכך להפיק את צליל הפעמונים המיוחד של פעמוני המזחלת. שיטת ייצור נוספת היא לא לבנות את בתי הכדורים בצורה כזו, אלא לחבר שני חצאי מתכת קטנים לכדי צורה כדורית, שהם ישמשו כבתי הכדורים לפעמונים. זוהי שיטה פחות חסכונית מן השיטה הקודמת, אך כנראה יותר קלה מבחינה טכנית לביצוע.

פעמוני המזחלת ידועים במיוחד בשימושם בעיקר בתקופת חג המולד, וחגים נוצריים אחרים, בשל המיתוסים הנוצריים הרבים על סנטה קלאוס ומזחלת האיילים שלו, שלה יש פעמונים מצלצלים. שיר חג המולד המפורסם ביותר הוא כנראה השיר: "פעמוני מזחלת" ("Jingle bells"). לפעמוני המזחלת המשמשים בחגיגות החגים יש צורה אחרת, ודרך ייצור שונה מאשר פעמוני מזחלת המיועדים באמת למזחלות, או לפעמוני מזחלת אשר בנויים כך שישמשו ככלי הקשה בתזמורת. אחת היצירות המוכרות ביותר אשר בהן נעשה שימוש בפעמוני מזחלת ככלי תזמורתי היא הסימפוניה הרביעית של גוסטב מאהלר, שנכתבה בשנת 1901.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פעמונים
קטגוריה:תפאורות חג המולד
דריל זאנוק

**דריל פרנסיס זאנוק** (באנגלית: **Darryl Francis Zanuck**; 5 בספטמבר 1902 – 22 בדצמבר 1979) היה מפיק קולנוע אמריקאי, מנהל ומייסד אולפני פוקס המאה ה-20, זוכה שלושה פרסי אוסקר (ומועמד לאחד-עשר נוספים) ודמות מרכזית בהוליווד במשך חמישה עשורים בשיא "תור הזהב של האולפנים הגדולים".

## תולדות חייו
נולד בוואהו, נברסקה, בגיל שש עבר עם אמו ללוס אנג'לס, על מנת לשפר את בריאותו באקלים נוח יותר. ב-1918, בגיל 16 בלבד התגייס לחיל המשלוח האמריקאי ונלחם בצרפת במלחמת העולם הראשונה. לאחר ששב עסק במשרות שונות במקביל לכתיבת תסריטים. ב-1922 מכר את התסריט הראשון שלו לוויליאם ראסל ואת השני לאירווינג תלברג, דבר שפתח לו את השער לעבודה באולפני האחים וורנר, שם כתב בין השאר תסריטים לסרטי רין טין טין הפופולריים. ב-1924 נשא לאשה את השחקנית וירג'יניה פוקס (Virginia Fox; 1902-1982), הוא התגרש ממנה ב-1956. בשנת 1929 עבר למשרת ניהול והיה שותף לייסוד האקדמיה האמריקאית לקולנוע וב-1931 היה לראש מחלקת ההפקה באולפנים. ב-1929 היה הסרט "ד'יזראלי" בהפקתו (יחד עם ג'ק וורנר) מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. ב-1932 שב והיה מועמד לפרס על סרטו "רחוב 42".

ב-1933 עזב את האחים וורנר על מנת להקים את "סרטי המאה ה-20" יחד עם ג'וזף שנק (Joseph Schenck) ויליאם גוץ (William Goetz). באותה שנה הפיק את הסרט "בית רוטשילד", שהופץ על ידי יונייטד ארטיסטס, הסרט היה מועמד לאוסקר לסרט הטוב ביותר. שנה לאחר מכן הפיק את הסרט "עלובי החיים" שהיה מועמד אף הוא לפרס אוסקר.

ב-1935 התמזגו אולפני "פוקס" ואולפני "סרטי המאה ה-20" ליצירת אולפני "פוקס המאה ה-20". רשמית היה זאנוק סגן-נשיא, אך נקט גישה מתערבת בכל הקשור בעריכה והפקה ואף בליהוק שחקנים וניהולם. ב-1937 היה מועמד לפרס אוסקר עבור הסרט "In Old Chicago", באותה שנה קיבל את הפרס לזכר אירווינג תלברג מן האקדמיה האמריקאית לקולנוע, ב-1938 היה מועמד לפרס ההפקה על "Alexander's Ragtime Band" וב-1940 על "ענבי זעם", באותה שנה הפיק גם את אות זורו בכיכובו של טיירון פאואר. ב-1941 זכה לראשונה באוסקר עבור הסרט "מה יפית עמק נוי". באותה שנה הפיק את הסרט דם וחול עם טיירון פאואר וריטה הייוורת' ו"דרך הטבק" לפי ספרו של ארסקין קולדוול.

במלחמת העולם השנייה גויס במינוי קולונל בחיל הקשר האמריקאי להפקת סרטי תעמולה ולוחמה פסיכולוגית במסגרת המאמץ המלחמתי. ב-1944 היה סרטו "Wilson" מועמד לאוסקר וב-1946 היה מועמד סרטו "חוד התער". ב-1947 זכה באוסקר שנית עם סרטו "הסכם ג'נטלמני". ב-1949 היה מועמד לאוסקר בפעם העשירית עם סרטו "טייסי השחקים". ב-1950 זכה בפעם השלישית והאחרונה באוסקר על הסרט "הכל אודות חוה". ב-1952 הפיק את "ויוה זפאטה!".

ב-1956 התגרש מאשתו, עזב את אולפני פוקס ויצא לאירופה. הוא קידם את הקריירות של שחקניות שונות ששבו את ליבו, בהן הזמרת הצרפתייה ז'ולייט גרקו. ב-1962 שב לארצות הברית לתפקיד מנהל אולפני פוקס, במסגרת ההפקות הבעייתיות של הסרטים עתירי התקציב והכוכבים "היום הארוך ביותר" (שהיה מועמד לאוסקר) ו"קלאופטרה" הדיח את המנהל והמפיק ספירוס סוקרס ומונה לנשיא האולפנים תחתיו. את בנו ריצ'רד זאנוק מינה לראש מחלקת ההפקה. זאנוק פרש ב-1971. היה חבר במסדר הבונים החופשיים ואח בלשכת "Mount Olive" מספר 506 בקליפורניה.

## פרסי האקדמיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מייסדי האקדמיה האמריקאית לקולנוע
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: מפעל חיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
יוסף יעבץ

הרב **יוסף יעבץ** הידוע בכינויו **החסיד יעבץ** (בסביבות ה'ר', 1440 – ה'רס"ה, 1505) היה אחד מגדולי הרבנים בתקופת גירוש ספרד, מחבר הספר "אור החיים" על ענייני האמונה.

## ביוגרפיה
החסיד יעבץ נולד לר' חיים בסביבות שנת ה'ר' בעיר ליסבון שבפורטוגל. שם למד אצל כמה מגדולי הרבנים באותה תקופה, רבי יוסף בן אברהם חיון, דון יצחק אברבנאל ועוד.

כעבור מספר שנים נשא לאישה את אחותו של הרב יצחק עראמה (מחבר הספר עקידת יצחק).

לאחר גירוש ספרד בשנת ה'רנ"ב הוא התחיל במסע נדודים עם בנו: תחילה נסע לעיר נאפולי שבאיטליה ומשם, לצפון איטליה, לעיר פירארה. כעבור שנה נסע לעיר מנטובה שם כתב את ספרו "חסדי ה'". במשך נדודיו וגם בהמשך חייו עסק הרבה בסיוע למגורשים מספרד גם מבחינה פיזית אך בעיקר מבחינה נפשית – דרשותיו עסקו באמונה ובהשגחת ה' בעולם, וכך היה מפיח תקווה בלבם של הפליטים.

בנו הוא רבי יצחק יעבץ.

החסיד יעבץ נפטר בשנת ה'רס"ה.

## מדברי תורתו
התנגד ללימודי פילוסופיה וחוכמות חיצוניות בכלל. לדעתו, גירוש ספרד היה עונש על העיסוק הרב של יהודי ספרד בפילוסופיה ובחוכמות. בספריו מאריך לדחות את דברי הרמב"ם הסבור כי "מעשה בראשית" היא חכמת הטבע.

אמרתו המפורסמת היא שבגירוש ספרד עמדו בניסיון דווקא פשוטי העם שהאמינו אמונה פשוטה ואילו החכמים שחקרו באמונה לא עמדו בניסיונות והתנצרו. אמרה זו אומצה על ידי כמה ממנהיגי תנועת החסידות, וחדרה אף למיינסטרים החרדי הליטאי, הרב שך השתמש באמרה זו כהסבר לתמיכתו במפלגות הימין ולא בשמאל.

## חיבוריו
ר' יוסף יעבץ, נודע בעיקר בזכות חיבורו **אור החיים** שנדפס יותר מעשרים פעמים.

בין ספריו האחרים:
* **מאמר חסדי יי’** - קושטאנטינה, רצ"ג.
* **יסוד האמונה** - פיררא, שי"ד.
* **מאמר האחדות** - פיררא, שי"ד.
* **פירוש מסכת אבות** - אדריאנופולי, שט"ו.
* **פירוש תהלים** - שאלוניקי, של"א.

## קישורים חיצוניים
* .
* מאמר אודות החסיד יעבץ בעלון - "עלים לתרופה" מובא באתר hebrewbooks.
* ספר אור החיים עם פירוש "מעיין גנים" ל"בני יששכר", באתר hebrewbooks.
* פירוש היעב"ץ למסכת אבות, באתר דעת.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:רבנים פורטוגזים
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:מחברי ספרי אמונות ודעות
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-15
קטגוריה:יהודי איטליה במאה ה-16
קטגוריה:ילידי המאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1508
נילס ארסטרופ

** נילס ארסטרופ** (באנגלית: **Niels Arestrup**; 8 בפברואר 1949 – 1 בדצמבר 2024) היה שחקן קולנוע צרפתי זוכה שלושה פרסי סזאר על הופעותיו בסרטים "נביא", "לבי החסיר פעימה" ו-"Quai d'Orsay".

## ביוגרפיה
ארסטרופ נולד בפריז לאם צרפתייה ולאב ממוצא הולנדי.
בתחילת דרכו כשחקן זכה לשתף פעולה עם במאי קולנוע מפורסמים כמו אישטוואן סאבו בסרטו הראשון באנגלית "לפגוש את ונוס", אלן רנה, קלוד ללוש, מרקו פררי ושאנטל אקרמן.
בשנת 2002 הופיע בתפקיד הראשי בסרטה השני של כוכבת הקולנוע סופי מרסו "דבר אליי על אהבה".
ארסטרופ זכה להכרת הקולנוע הצרפתי בגיל מבוגר, כאשר זכה בשנת 2006 בפרס סזאר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה "לבי החסיר פעימה" בתור רוברט אביו של איש הנדל"ן תומאס סייר.

בשנת 2007 ביים את סרטו הראשון "המעמד" ושיחק בתפקיד הראשי לצידו של איוואן אטאל. בנוסף שיחק בסרטו של ג'וליאן שנאבל "הפרפר ופעמון הצלילה" בתור רוסין, דמות מעברו של עורך מגזין" Elle" המשותק ז'אן דו (מתייה אמלריק).

בשנת 2009 שיחק ארסטרופ בדרמת כותלי הכלא "נביא", בתפקיד המאפיונר הזקן סזאר לוצ'יאני.
הופעתו זיכתה אותו בביקורות מהללות ברחבי העולם ובפרס סזאר שני בקריירה.

ב-2010 היה מועמד בפעם השלישית לפרס סזאר על תפקידו בדרמה "התמונה הכוללת" והשתתף בדרמת השואה "המפתח של שרה" בתפקיד ג'ולס דיופיור, אביה המאמץ של הילדה היהודיה שרה סטרזינסקי.

ב-2011 השתתף בדרמת המלחמה של סטיבן ספילברג "סוס מלחמה".

ב-2015 השתתף בסרט "ליד הים" לצידם של בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי.

ב-2022 גילם את דמותו של המנצח סרג'יו צ'ליבידאקה בסרטה של הבמאית מארי-קסטי מנסיון-שאר "המנצחת".

נפטר ב-1 בדצמבר 2024.

## פילמוגרפיה
* סטביסקי (1974)
* אני אוהב אותך, אותו, אותה (1974)
* השיר של רולנד (1978)
* העתיד הוא אישה (1984)
* שארלוט הכנה (1985)
* לפגוש את ונוס (1991)
* דבר אליי על אהבה (2002)
* Une affaire privée (2002)
* לבי החסיר פעימה (2005)
* הפרפר ופעמון הצלילה (2007)
* נביא (2009)
* התמונה הכוללת (2010)
* להתראות (2011)
* אתה תהיה הבן שלי (2011)
* סוס מלחמה (2011)
* הגבעה (2013)
* דיפלומטיה (2014)
* להתראות שם למעלה (2017)
* בחזרה למונטוק (2017)
* ואן גוך: בשערי הנצח (2018)
* המנצחת (2022)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1949
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2024