open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוריקה (נונאווט)

**יוריקה** (באנגלית וצרפתית: **Eureka**) היא תחנת מחקר מדעית-מטאורולוגית קנדית, ואחד ממקומות היישוב הצפוניים בעולם. היישוב ממוקם בטריטוריית נונאווט שבקנדה באי אלסמיר המהווה את האי הצפוני בארכיפלג הארקטי הקנדי. היישוב בנוי בגובה 633 מטר. הוא נמצא במרחק 333 קילומטר מאלרט ו-330 ק"מ מקאנאק שבגרינלנד.

היישוב ממוקם 3 קילומטרים מחוף הים ומחזיק בנמל השייט הצפוני בעולם, בנמל תעופה ובתחנה צבאית. ביישוב אין אוכלוסייה קבועה, מלבד שמונה מדענים שמאיישים אותו כדרך קבע.

ליישוב כביש גישה לנמל התעופה שלו, ומספר דרכים פנים-יישוביות, ומלבד זאת הוא מנותק מהיבשה וממקומות יישוב אחרים באי אלסמיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נונאווט: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1947
גריס פיורד

**גריס פיורד** (בצרפתית: **Grise Fiord**, באינוקטיטוט: **ᐊᐅᔪᐃᑦᑐᖅ**) הוא היישוב הגדול ביותר באי אלסמיר שבקנדה.
גריס פיורד שוכן ליד הים ובו ממוקם הנמל השני בגודלו בנונאווט, והטריטוריות הצפון מערביות.

בשנת 2011 התגוררו ביישוב 130 איש. שטחו –  332.7 קמ"ר.
הוא קרוב לתולי ולקאנאק (גרינלנד). היישוב ממוקם כ-750 ק"מ מדרום לאלרט שבקצהו הצפוני של האי.
האי נמצא ליד 7 הפיורדים באי אלסמיר ומכאן בא שמו.

משדה תעופה של גריס פיורד יוצאות טיסות ישירות למונטריאול, אדמונטון וקלגרי של חברת אייר קנדה.
היישוב בנוי בגובה 41 מטרים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נונאווט: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים
ביירה-מאר

**מועדון ספורט ביירה-מאר** (בפורטוגזית: **Sport Clube Beira-Mar**) הוא מועדון כדורגל פורטוגזי מהעיר אוויירו. המועדון נוסד ב-1 בינואר 1922, ובשנת 1961 העפילה קבוצת המועדון לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה.
## היסטוריה
בעונת  זכתה הקבוצה בגביע הפורטוגזי לראשונה בתולדותיה. בעקבות זכייתה בגביע הפורטוגזי העפילה הקבוצה לגביע אופ"א, בו הפסידה בסיבוב המוקדם לויטסה ארנהם ההולנדית והודחה מהטורניר. למרות הזכייה בגביע, הקבוצה לא הצליחה להימנע מירידת ליגה. בעונת 1999/2000 הקבוצה סיימה במקום השני בליגה השנייה וחזרה לליגה הראשונה.

בסוף עונת הכדורגל  ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום האחרון בליגת העל הפורטוגזית. בשנת 2015 הקבוצה נכנסה לקשיים כלכליים קשים, והורדה אוטומטית לליגה השנייה במחוז אוויירו שהיא מהווה את הדרג החמישי במבנה הליגות של פורטוגל. נכון להיום, הקבוצה משחקת בליגה הראשונה של מחוז אוויירו (הדרג הרביעי בפורטוגל).

## שחקנים מפורסמים
*  אאוזביו
*  אדוארדו קרבאליו
*  סרז'יו אוליביירה
*  זה בטו
*  חאבייר בלבואה
*  ז'אנג צ'נגדונג
*  פאבל סרניצ'ק

## תארים
* **[[הגביע הפורטוגלי]]: (1)**
** **מחזיקת הגביע:** 1998/1999

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1922
מד מהירות ימי פשוט

[ממוזער|לוג פשוט והאביזרים הנלווים אליו: [שעון חול וגליל חבל]]
ממוזער|לוג פשוט
**מד מהירות ימי פשוט** או **לוֹג פשוט** (באנגלית: **chip log** וגם **common log**) הוא מכשיר למדידת מהירותה של אונייה בו השתמשו הספנים בתקופת המפרשים. באמצעות נתון המהירות חישב נווט האונייה את המרחק שעברה, ועל כן נקרא המכשיר לעיתים גם "מד דרך". יחידת המהירות "קשר" (knot), כלומר מייל ימי אחד בשעה, קיבלה את שמה משיטת המדידה של הלוג הפשוט.

הלוג היה בנוי מלוח עץ קטן, בדרך כלל בצורת רבע עיגול, שהקשת שלו הוכבדה בפס עופרת כדי שיוכל לצוף במים כשהוא ניצב. אל הלוח נקשר חבל מדידה ארוך (log line), ועליו קשרים במרחקים קבועים, שהוכן על סיפון הירכתיים או האַחְרָה. כדי למדוד את מהירות האונייה, הטילו את לוח העץ למים. הלוח נשאר על מקומו כמעט ללא תנועה בעוד האונייה מתקדמת, ותוך כדי כך הופעל שעון חול והחבל שוחרר למים בהדרגה. את המהירות היחסית חישבו על פי אורך החבל שהשתחרר בזמן שחלף עד התרוקנות השעון (מהירות = דרך חלקי זמן). הקשרים נועדו לאפשר מדידה מהירה של אורך החבל ששוחרר למים, היינו הדרך שעברה האונייה בזמן המדידה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:מכשירי מדידה
מפרץ נייבה

**מפרץ נייבה** (ברוסית: **Невская губа** - נבסקיה גובה) המכונה גם **מפרץ קרונשטדט** הוא מפרץ המהווה את קצהו המזרחי של מפרץ פינלנד, בין האי קוטלין לבין נהר הנייבה. העיר סנקט פטרבורג שוכנת לחופו של המפרץ.

אזור המפרץ מופרד ממפרץ פינלנד באמצעות סכר סנקט פטרבורג. שטחו של המפרץ 329 קמ"ר.

בתחילת המאה ה-19 זכה המפרץ לכינוי "שלולית המרקיז" בקרב קציני הצי הרוסי. זאת בעקבות הנחיית שר הימייה של האימפריה הרוסית באותם הימים מרקיז דה טראוורסה (marquis de Traversay), לפיה ההפלגות של הצי הוגבלו למרחב בין סנקט פטרבורג לבין קרונשטאדט.

## קישורים חיצוניים

ימין|ממוזער|250px

נייבה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: גאוגרפיה
נייבה
קטגוריה:המפרץ הפיני
בונה ענק

ממוזער|תמונה של הבונה הענק
**בונה ענק** (שם מדעי: *Castoroides*) הוא סוג נכחד של מכרסם ממשפחת הבוניים שהיה גדול בהרבה מהבונה האמריקאי, וחי באמריקה הצפונית בסוף תקופת הפליוקן – סוף הפלייסטוקן. הבונים הענקים היו המין הנפוץ ביותר באזור הימות הגדולות. ידועים שני מינים של בונה ענק: **בונה ענק צפוני** (*Castoroides ohioensis*) ו**בונה ענק דרומי** (*Castoroides leiseyorum*).

סוג Castoroides היה אחד מהמכרסמים הגדולים ביותר שחיו אי־פעם בצפון אמריקה בתקופת הפליסטוקן, והוא נכלל בקבוצת בעלי החיים הגדולים של תקופת הקרח (המגה־פאונה הפליסטוקנית). המאובנים הראשונים של הסוג תוארו כבר במאה ה-19, והם נמצאו בעיקר באזורים סביב הימות הגדולות, עמקי נהרות ואזורים ביצתיים בצפון ארצות הברית וקנדה. מחקרים טקסונומיים מצביעים על הבדלים מורפולוגיים בין המינים, בעיקר במבנה הגולגולת והשיניים, המאפשרים להבחין בין המין הצפוני לבין המין הדרומי שנמצא בעיקר בדרום-מזרח ארצות הברית.

הבונה הענק היה גדול גם מקפיבארה – המכרסם הגדול בימינו והגיע לאורך 2.4 מטר ומשקל 100–200 ק"ג, בערך כמו דוב שחור אמריקני. מראו היה דומה לבונה המודרני, אם כי זנבו היה ארוך וצר יותר, שיניו רחבות יותר ורגליו האחוריות קצרות יותר. הוא חי עד לעידן הקרח עד להכחדותו יחד עם מינים נוספים כמו הממותות, המסטודונים והסוסים מעידן הקרח. מאובניו נמצאים ליד האגמים הגדולים בצפון אמריקה.

מחקרים על מבנה השלד והשיניים מראים כי הבונה הענק היה מותאם לחיים בסביבות מימיות כגון אגמים רדודים, ביצות ונהרות איטיים. בניגוד לבונים המודרניים (Castor), ייתכן כי הבונה הענק לא כרת עצים ולא בנה סכרים גדולים. ניתוח איזוטופים יציבים מהעצמות והשיניים מצביע על כך שתזונתו התבססה בעיקר על צמחי מים שקועים, ולא על קליפות עצים וצמחייה יבשתית כפי שנפוץ אצל בונים מודרניים. הדבר מרמז כי אורח חייו היה שונה במידה מסוימת משל קרוביו החיים כיום.

מאובנים של הבונה הענק נמצאו במגוון אתרים בצפון אמריקה, כולל קנדה, אזור האגמים הגדולים, עמק נהר המיסיסיפי ואף דרום-מזרח ארצות הברית. ממצאים שונים מצביעים על כך שהסוג היה נפוץ במיוחד בסביבות עשירות במקווי מים ובבתי גידול לחים בתקופת הקרח.

אין הסכמה בדבר הסיבה להיכחדות המין. מחקרים מודרניים מציעים כי ההכחדה של הבונה הענק הייתה ככל הנראה תוצאה של שילוב גורמים. שינויי אקלים בסוף הפליסטוקן הביאו להיעלמות הדרגתית של בתי גידול ביצתיים ואגמים רדודים, שהיוו מקור מזון עיקרי עבור המין. ירידה בשטחי הביצות יחד עם התחממות האקלים עשויה הייתה לצמצם את תפוצתו ולהותיר אוכלוסיות מבודדות בדרום אזור האגמים הגדולים. בנוסף לכך, ייתכן כי גם הופעת האדם בצפון אמריקה ולחצי ציד תרמו להיעלמותו, בדומה למינים רבים אחרים של מגה פאונה מאותה תקופה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוניים
מפת אילש - ירושלים ממעוף הציפור

[שמאל|ממוזער|400px|"מפת אילש - ירושלים ממעוף הציפור", [אוסף המפות ע"ש ערן לאור]]
**מפת אילש - ירושלים ממעוף הציפור** (בגרמנית: **Jerusalem aus der Vogelschau**) היא מפה היסטורית או תרשים דו-ממדי, שצויר בפרספקטיבה אלכסונית "ממעוף הציפור" מדרום-מערב לצפון-מזרח (זווית הסתכלות בלתי שגרתית על ירושלים בתיאורים מהתקופה כיוון שאין נקודת מבט מקיפה על העיר מזווית זו). 

המפה הוכנה על ידי סטפן אילש בעקבות הכנת דגם ירושלים על ידו. המפה צוירה בתאריך לא ידוע לאחר שנת 1872 ולפני שנת 1879.

גודל המפה 33 על 45 סנטימטרים. המפה הודפסה על ידי גוברנר והיירהאמל בווינה, בשמו של סטפן אילש מירושלים. הציור מפורט ומדויק ביותר.

## היסטוריה
המפה הייתה ידועה עוד לפני שהתגלה הדגם התלת-ממדי של אילש. 

החוקרים מוטי יאיר וריכב רובין ביססו את ההשערה שהמפה נוצרה לפי הדגם ולא לפי תצפית ישירה על העיר, הן מבחינת התיארוך (למשל, הופעתה של כיפת בית הכנסת תפארת ישראל שנשלמה ב-1872 ואי-הופעת מבני המתחם הצרפתי בירושלים שנבנו החל מ-1879) והן מבחינת הזווית הבלתי שגרתית ונפילת האור הבלתי-אפשרית (צל המבנים במפה פונה לכיון דרום, דבר שאינו אפשרי שכן השמש אינה מאירה על העיר ירושלים מכיוון צפון). יאיר ורובין אף סוברים שייתכן מאוד כי המפה המודפסת ליוותה את הצגת הדגם והופצה בעת הצגתו כמזכרת למבקרים. 

עותק מהמפה נמצא כיום באוסף הקרטוגרפיה ע"ש לאור באתר הספרייה הלאומית בספרייה הלאומית.

## תיאור המפה
המפה מתארת את העיר העתיקה של ירושלים מכיוון אלכסוני - דרום מערב לצפון מזרח. המפה מתמקדת בעיר העתיקה שכן רק מבנים מועטים נבנו בתקופה זו מחוץ לחומות ירושלים. יחד עם זאת ניתן לראות את הסימנים הראשונים של השפעת העת החדשה על העיר ירושלים - כך לדוגמה בצידה הצפון מערבי של העיר (הפינה השמאלית התחתונה של המפה) ניתן לראות את קו הטלגרף לירושלים, הנכנס אל העיר מבעד לשער יפו ומגיע לבית הדואר האוסטרי.

בין המבנים שניתן לראות מחוץ לחומות העיר - מגרש הרוסים, בית הספר גובאט על הר ציון.

בתוך חומות העיר העתיקה ניתן לזהות מבנים בולטים ובהם מבני הר הבית, כנסיית הקבר, בית הכנסת החורבה, בית הכנסת תפארת ישראל שברובע היהודי, וכן ההוספיס האוסטרי ברובע המוסלמי ובית הדואר האוסטרי.

## ראו גם
* דגם ירושלים של סטפן אילש

## לקריאה נוספת
* **טמיר ונדיר - מבחר מאוצרות הספרייה הלאומית**, הספרייה הלאומית, 2011
* 

## קישורים חיצוניים
* המפה באתר הספרייה הלאומית
* *[https://web.archive.org/web/20160303180216/http://jnul.huji.ac.il/dl/maps/jer/images/jer090/Jer090_a.jpg ירושלים ממעוף הציפור]* ברזולוציה גבוהה
* ריכב רובין ומוטי יאיר, מפותיו של סטפן אילש – כרטוגרף ירושלמי מן המאה הי"ט, קתדרה 36, יוני 1985
*שלוש מפות של ירושלים, סרטון באתר החינוך של הספרייה הלאומית 

קטגוריה:מפות ירושלים
קטגוריה:פריטים באוסף הספרייה הלאומית
טרה פנה

**טרה פנה** (באיטלקית: **Società Polisportiva Tre Penne**) הוא מועדון כדורגל מהעיר סן מרינו. המועדון נוסד בשנת 1956.

## היסטוריה
טרה פנה משחקת בליגת העל של סן מרינו, כשבהישגיה שתי זכיות ברציפות בעונת 2011/2012 ובעונת 2012/2013. בנוסף, למועדון חמש זכיות בגביע של סן מרינו (קופה טיטאנו), כשהאחרונה מביניהן הייתה בשנת 1999/2000.

טרה פנה העפילה לראשונה בתולדותיה לסיבוב המוקדמות השני של הליגה האירופית בעונת 2010/2011 והוגרלה לשחק מול קבוצת מוסטר מהליגה הבוסנית. הסיבוב נגמר בתוצאה 3–13 לזכותה של מוסטר בסיכום שני המשחקים.

בעונת 2011/2012 טרה פנה פתחה את הליגה האירופית במוקדמות הסיבוב הראשון והוגרלה לשחק נגד ראד בלגרד הסרבית. בסיכום שני המשחקים טרה פנה הפסידה בתוצאה 1–9.

עונה לאחר מכן העפילה טרה פנה לראשונה לשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות לאחר זכייה היסטורית באליפות והוגרלה לשחק מול דודלאנג' הלוקסמבורגית. טרה פנה הובסה 0–11 בסיכום שני המשחקים.

בעונת 2013/2014, לאחר זכייה שנייה באליפות, העפילה הקבוצה לשלב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות, בו פגשה את קבוצת שיראק הארמנית. במשחק הראשון בחוץ גברו הארמנים 0–3 על טרה פנה, אך בגומלין בבית, טרה פנה ניצחה 0–1 משער עצמי של היריבים כבר בדקה השנייה ועשתה היסטוריה בכך שהיא הפכה לקבוצה הסן מרינית הראשונה שהצליחה לנצח משחק בודד במסגרת אירופית. לעומת זאת, טרה פנה הודחה מהקמפיין לאחר שהפסידה בסיכום שני המשחקים בתוצאה 1–3.

האצטדיון הביתי של הקבוצה נמצא בעיר סן מרינו והוא נקרא סטאדיו פונטה דל'אובו. האצטדיון הוקם בשנת 1984 ושופץ ב־2008, והוא בעל 600 מקומות ישיבה. במסגרת השיפוץ הותקנו באצטדיון מקומות ישיבה חדישים ועמודי תאורה, משטח הדשא באצטדיון הוא דשא מלאכותי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סן מרינו: כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל מסן מרינו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1956
מאנה (כדורגלן)

**חוסה מנואל חימנס אורטיס** (בספרדית: **José Manuel Jiménez Ortiz**, נולד ב-21 בדצמבר 1981) הידוע בשם **מאנה**, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

## קריירה
מאנה נולד בעיירת החוף טאריפה שבדרום ספרד והחל את דרכו המקצוענית במחלקת הנוער של ריאל ליננסה. לאחר מכן שיחק גם בדיטר ספרה, בשורותיה רשם שמונה משחקים בלבד בליגה השלישית.

בגיל 22 עבר לאתלטיקו מדריד ב' בה כבש 14 שערים ב-68 משחקים, ובשנת 2005 הושאל לריאל מורסיה מליגת המשנה עמה שיחק ב-39 משחקי ליגה וכבש שני שערים. הופעותיו בקבוצה סייעו לו לעבור לאלמריה, והוא היה שותף לעונת ההעפלה ההיסטורית של הקבוצה לליגה הראשונה. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת , כבש פעמיים נגד מיורקה ורקראטיבו ולבה וקבוצתו הייתה אחת מהפתעות העונה כשסיימה במקום השמיני. בעונה זו נבחר מאנה לנבחרת העונה של סקיי ספורטס.

בשנת 2009 חתם בשורות חטאפה לארבע שנים עבור 2.5 מיליון אירו. בעונת  התחרה מאנה על עמדת המגן השמאלי עם פיטר מסיללה, ולרוב היה שחקן הרכב קבוע בקבוצה. בעונת  חווה פציעה בקרסול במהלך משחק חוץ נגד ולנסיה שהשביתה אותו לשלושה וחצי חודשים, אך בסיומה חזר מיידית להרכב הראשון. בעונה זו רשם מאנה 13 משחקים ואף הבקיע נגד אספניול ב-25 בנובמבר 2012.

ב-2 ביולי 2013 חתם מאנה במכבי תל אביב לשנתיים, וחבר לחברו לשעבר לקבוצת אלמריה, קרלוס גארסיה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה עשה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות במשחק הגומלין מול גיור ההונגרית באצטדיון בלומפילד. במסגרת ליגת העל שותף מאנה לראשונה במחזור הראשון מול הפועל עכו, ובסך הכל שותף בחמישה משחקי ליגה.

ב-23 בדצמבר 2013 שוחרר מאנה ממכבי תל אביב וחתם לעונה וחצי באלמריה, קבוצתו לשעבר, ובתום חוזהו שוחרר מהמועדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מורסיה
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בגיברלטר
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1981
קובננטר

**טנק השיוט סימן 5 "קובננטר" (A13 סימן 3)** (באנגלית: **Covenanter**) היה טנק שיוט בריטי אשר פותח בשנת 1939 ונכנס לשירות בין השנים 1940–1943 במהלך מלחמת העולם השנייה. הקובננטר היה החמישי בסדרה של טנקי השיוט ששירתו בשנות המלחמה הראשונות, הוא היה הראשון שפותח עם שם ייחודי. השם "קובננטר" מתייחס לקובננטורים שהיו קבוצה דתית בסקוטלנד, בדומה לטנקי השיוט שבאו אחריו השם נבחר משום שהתחיל באות "C" המסמנת "שיוט" (Cruiser).

ייצור הקובננטר החל בשנת 1939 לפני שנבנו אבות טיפוס לבחינת הכלי, כתוצאה מכך בעיות מכניות רבות התגלו בטנק והוא מעולם לא נשלח לשירות בשדה הקרב, במקום זאת הוא שימש לאימונים והגנה מקומית בבריטניה. הבעיה העיקרית של הקובננטר הייתה מערכת קירור המנוע, שגם לאחר החלפתה נותרו תקלות רבות, וטנקי הקובננטר נטו להתחמם ולהתקלקל באופן תמידי.

למרות הבעיות הרבות בכלי, יוצרו סך הכל 1,771 כלים ששימשו כאמור לאימון, ניסוי בציוד חדש וכפלטפורמה לטנקי גישור וכדומה. הכלי הוצא משירות בשנת 1943 כאשר הוא הוחלף החל משנת 1940 בקרוסיידר (טנק שיוט סימן 6).

## דגמים עיקריים
* **קובננטר סימן 1:** הדגם המקורי.
* **קובננטר סימן 2:** הוספת רדיאטור (מבוסס על שמן) לקירור המנוע.
* **קובננטר סימן 3:** התקנה של שני רדיאטורים, שינוי מקום צינור המפלט והוספת פילטרים לאוויר.
* **קובננטר סימן 4:** שדרוג הקלאץ'.

**כלים מבוססים על הקובננטר:**
* **קובננטר CS:** טנק 'סיוע קרוב' (Close Support), בעל תותח הוביצר 76.2 מ"מ ששימש בעיקר לירי פצצות עשן לסיוע בקרב.
* **קובננטר OP פיקוד:** טנק פיקוד ותצפית (Observation Post)
* **קובננטר AMRA נגד מיקוש:** הוספת מיקון נסיוני בקדמת הטנק לפיצוץ מוקשים ויצירת מעבר לכלים הבאים.

## לקריאה נוספת

* George Forty, **World War II Tanks**, London: Osprey Automotive, 1995


## קישורים חיצוניים

* אודות הקובננטר, באתר 'מיסינג לינקס'
* אודות הקובננטר, באתר 'דסרט וור'

קטגוריה:טנקי שיוט
קטגוריה:טנקים בריטיים במלחמת העולם השנייה
סוטייסקה ניקשיץ' (כדורסל)

**סוטייסקה ניקשיץ**' (במונטנגרית: **KK Sutjeska Nikšić**), היא קבוצת כדורסל מונטנגרית מהעיר ניקשיץ', המתמודדת בליגת העל המונטנגרית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1948 תחת השם "סוטייסקה ניקשיץ'". מאז החליפה את שמה מספר פעמים ("מלאדוסט", "ק.ק. ניקשיץ'", "פרטיזן ניקשיץ'"). בהמשך השתתפה בליגה היוגוסלבית/סרבית. ובליגה המונטנגרית שהוקמה בשנת 2006, לאחר פירוקה של המדינה המשותפת של סרביה ומונטנגרו. בסיום עונת 2008/09 הקבוצה הייתה על סף פירוק בליגה השלישית. לאחר התערבות של עיריית ניקשיץ', החל המועדון לטפס בחזרה לליגה הבכירה. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. מאז נאבקת הקבוצה באופן קבוע בפלייאוף העליון על תארים. 

בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע המונטנגרי לאחר שניצחה בגמר את קבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה 55-64. בעבר השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.

הקבוצה מארחת ב**"ספורט סנטר"** בעיר, המכיל 3,000 מקומות ישיבה.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל המונטנגרית בכדורסל|הליגה המונטנגרית]]**:
**מקום שני: 2012, 2013
***[[הגביע המונטנגרי בכדורסל|הגביע המונטנגרי]]**:
**זכייה (1): 2013
**גמר: 2012, 2014

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל מונטנגריות
ג'וזפה מורלו

**ג'וזפה "פיטר" מורלו** (באיטלקית: **Giuseppe "Peter" MorelloGiuseppe "Peter" Morello**; 2 במאי 1867 – 15 באוגוסט 1930) היה מהמאפיונרים הבולטים בתחילת המאה העשרים בניו יורק, הבוס הראשון של משפחת מורלו (כיום ג'נובזה, אחת מחמש המשפחות) ומאוחר יותר יועצו הקרוב של ג'וזפה מסרייה. מורלו היה ידוע בכינוייו הרבים כשביניהם: "השועל הזקן" ו"יד הצבת", שנוצר בשל העובדה שאחת מידיו הורכבה מאצבע אחת גדולה בלבד.

## חייו
ג'וזפה מורלו נולד בעיירה קורלאונה שבסיציליה ב-2 במאי 1867. ב-1872, כשהיה בן חמש, נפטר אביו ואמו התחתנה עם ברנרדו טרנובה - חבר במאפיה הקורלאונית. בעזרתו של טרנובה, נכנס מורלו בקלות לכנופיית המאפיה שפעלה בקורלאונה, שם רכש את הידע הראשוני שלו בפשע מאורגן. ב-8 במרץ 1893, היגר מורלו לניו יורק ביחד עם רבים מבני משפחתו - אשתו, בנו, אמו, אביו החורג, אחותו, ושלושה מאחיו. לאחר זמן מה, החליט מורלו לעבור ללואיזיאנה, במטרה לחפש עבודה. בלואיזיאנה פגש מורלו רבים מחברי המאפיה הקורלאונית, ויחד הם עברו לטקסס, שם ניהלו חוות כותנה. ב-1897, חזרה החבורה לניו יורק והתיישבה במנהטן. ב-1902, רכש מורלו מסבאה במנהטן, שמהר מאוד הפכה למקום המפגש של כנופייתו (לימים תהפוך למשפחת ג'נוביז).

הכנופיה בהנהגת מורלו עסקה בעיקר בפרוטקשן, סחיטה וזיוף, כאשר בני משפחתו של מורלו משמשים כמפקדים הבכירים. הכנופיה הייתה ידועה באכזריותה, ומיוחסים לה שישים מקרי רצח שונים במהלך העשור הראשון לפעילותה. ב-1905, נחשבה הכנופיה למשפחת הפשע הגדולה והחזקה ביותר בניו יורק, ואילו מורלו הוכר ל"בוס כל הבוסים" על ידי מנהיגי כנופיות רבות ברחבי ארצות הברית.

ב-1909 לאחר שנכשלו בהונאת נדל"ן, חזרה כנופייתו של מורלו לעסוק בזיוף כספים, ואחר בערך כשנה, נתפסה הכנופיה על ידי ויליאם פלין, איש השירות החשאי, במשפט שנערך להם נשלחו מורלו, גיסו - אינציו לופו ו-14 מחברי המשפחה למאסר. מורלו נשפט ל-25 שנים ואילו לופו ל-30. בעשור שהיו השניים בכלא, המשפחה נוהלה על ידי אחיו החורגים של מורלו - וינסנט, ניקולס וסירו טרנובה. עשור זה היה רווי מלחמות עם כנופיות אחרות, כשהזכורה מכולן היא מלחמת מאפיה-קמורה שבה נרצח ניקולס טרנובה.

ב-1920, שוחרר מורלו מהכלא, וגילה שמשפחתו היא כבר לא החזקה מכולן. באותה תקופה שלטה במאפיה הסיציליאנית משפחת ד'אקווילה מברוקלין בהנהגתו של סלבטורה ד'אקווילה, שהיה נחוש לחסל את כל צמרת משפחת מורלו-טרנובה. בשנת 1922 נרצח וינסנט טרנובה, אך משפחת מורלו הגיבה בפעולות נקם מהירות ולאט לאט החזירה לעצמה את השליטה. באותן שנים, שימש מורלו כקונסיליירי של המשפחה, כשבראש עמד הבוס החדש - ג'וזפה מסרייה. ב-1928, נרצח ד'אקווילה בהוראת מסרייה ומשפחת מורלו-טרנובה חזרה להיות הגדולה ביותר במשפחות ניו יורק.

בפברואר 1930 פרצה מלחמת הקסטלמארזים, שהייתה מאבק רב דמים בין הכנופיה של מורלו ומסרייה לבין כנופייתו של סלבטורה מרנזנו. מורלו, שזכה לכבוד רב גם מהאויבים שלו, מונה על ידי מסרייה ל"בוס כל הבוסים" בשנית, במטרה למנוע את המלחמה. מרנזנו וחבריו לא התרשמו מהמהלך, ובאוגוסט 1930 נרצח מורלו במשרדו במזרח הארלם. לפי החשד, הרוצחים היו אלברט אנסטסיה ופרנק צ'ליזי, שנשלחו על ידי לאקי לוצ'יאנו. שנה לאחר מכן, נרצח גם מסרייה על ידי אנשיו של לוצ'יאנו, במהלך שסימן את סוף המלחמה.

## לקריאה נוספת
* מייק דש, **המשפחה הראשונה: טרור, סחיטה והולדת המאפיה האמריקאית**, תרגמה דבי אילון, ספרי עליית הגג, 2011.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר GangRule
* 

קטגוריה:מאפיונרים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
The Story of Wish You Were Here

***The Story of Wish You Were Here*** (בתרגום חופשי: ***הסיפור של "Wish You Were Here"***) הוא סרט דוקומנטרי כמעט נטול עריכה על ההכנה של האלבום *[[Wish You Were Here]]* מאת פינק פלויד. אחרי ששודר במספר ערוצי טלוויזיה, כגון BBC Four, הוא הופץ באופן רשמי ב-26 ביוני 2012, בגרסת DVD ו-Blu-ray.

הסרט נותן מבט נרחב על ההקלטות, השירים והנושא של האלבום. בסרט ישנם ראיונות עם כמעט כל אדם שהשתתף בהכנת האלבום. זהו הסרט הדוקומנטרי השני של פינק פלויד שהפיצה החברה Eagle Rock, כאשר קודמו היה The Making of The Dark Side of the Moon (משנת 2003).

בין המשתתפים בסרט היו שלושת חברי פינק פלויד שחיו בתקופת הצילומים - ניק מייסון, רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור. משתתפים נוספים הם ג'ו בויד, וונטה פילדס, ג'יל פרמאנובסקי, רוי הארפר, בריאן האמפריס, פיטר ג'נר, ניק קנט, אובריי פאוול, רוני רונדל (האיש הנשרף בציור שעל העטיפה המקורית של האלבום "Wish You Were Here"), ג'רלד סקארף וסטורם ת'ורג'רסון.

אורך הסרט הוא בערך 59 דקות, או 84 דקות בגרסה מיוחדת שכוללת 25 דקות של ראיונות. הסרט כולל גם צילומים ישנים של רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור מבצעים חלק מהשירים שבאלבום, והקלטות קודמות של השירים מהארכיונים של אולפני אבי רוד שמושמעות על ידי טכנאי ההקלטות של האלבום, בריאן האמפריס.

## קישורים חיצוניים

* הטריילר הרשמי של הסרט בערוץ ה-YouTube של Eagle Rock Entertainment

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:פינק פלויד
אוב - ז.ע.פ.

**אוב** או **אוב - ז.ע.פ.** היא הוצאת ספרים שהוקמה בשנת 2002 בתל אביב על ידי העורך יאיר אור. ההוצאה עוסקת בהוצאת ספרי עיון בתחומי שפה וחברה, וכן מוציאה ספרות מקור ושירה.
## היסטוריה
הספר הראשון שראה אור בהוצאה הוא בולו'בולו, אוטופיה מודרנית מאת הסופר השווייצרי האנונימי p.m. (מהדורה ראשונה 2002; מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת 2011). בהוצאה ראה אור גם אוסף מאמריו של בנג'מין לי וורף "שפה, מחשבה, מציאות", בעריכת יאיר אור (2004; מהדורה שנייה מתוקנת ומעודכנת 2018).

ההוצאה פרסמה מספרי ספרי ביכורים של ספרות עברית מקורית. דוגמת ספרו הראשון של יפתח אשכנזי בשנת 2003 וספרו הראשון של אבי פלדמן, "טפט", בשנת 2014.

בין השנים 2010 ו-2016 הביאה ההוצאה לדפוס את מעמול, כתב העת של הסטודנטים במחלקה לתרבות, יצירה והפקה במכללה האקדמית ספיר.

בשנת 2020 החלה לצאת בהוצאת אוב סדרת הספרים "האירופים", שיתוף פעולה בין הוצאת אוב למרכז סימון וייל למחקר וללימודי אירופה בת-זמננו באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במסגרת הסדרה, בעריכת ד"ר הילה זהבי ופרופ' שרון פרדו, ראו עד כה אור הספרים "למען אירופה" מאת רובר שומאן (2020; מצרפתית: שירן בק), "קונרד אדנאואר: מדינאי אירופי" מאת הנס-פטר שוורץ (2021; מגרמנית: דנית דותן), ספרו של ריכרד נ' קונדהובה-קלרגי "פאן-אירופה" (2021; מגרמנית: גדי גולדברג), ספרו של ולטר הלשטיין "אירופה מאוחדת: אתגר והזדמנות" (2023; מאנגלית: עפר קובר), ספרם של הילה זהבי, אהרן (רוני) לשנו־יער ושרון פרדו "פה זה כן אירופה: ישראל והאיחוד האירופי" (2024) והספר "אלצ'ידה דה גספרי - איש טרנטינו ששיקם את איטליה וייסד את אירופה" מאת אלפרדו קנברו (2025; מאיטלקית: אמוץ גלעדי).

## ספרים בולטים בהוצאה
* יפתח אשכנזי, **סיפורי מות עירי**, 2003
* בני ציפר, **עלייתו השמיימה של העורך הספרותי**, 2005
* p.m, **בולו'בולו**, בתרגום יאיר אור, 2002
* מלכה לוקר, **שירים / לידער: מהדורה דו-לשונית עם תרגומים לעברית מאת [[אביגדור המאירי]], [[שמשון מלצר]] ו[[בני מר]]**, 2005
* בנג'מין לי וורף, **שפה, מחשבה, מציאות**, בתרגום איתמר אוסטרייכר, דניאלה אייזנברג, מורן טבת ועמרי פולק ובעריכת יאיר אור
* יאיר אור, **בוראים סגנון לדור: האמונות והאידאולוגיות של מתכנני הלשון העברית בארץ ישראל**, 2016

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2002
מפלגת החופש הגרמנית

**מפלגת החופש הגרמנית** (בגרמנית: **Die Freiheit**) היא מפלגה גרמנית ליברלית ימנית, הידועה בעיקר כפועלת נגד תהליך האסלאמיזציה המתרחש על ידי המהגרים המוסלמים באירופה.

## היווסדות המפלגה

המפלגה נוסדה באוקטובר 2010 על ידי חבר הפרלמנט הברלינאי רנה שטטקביץ, אשר היה חבר המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית עד אשר הועזב עקב אירוע שלא תאם את דעות שאר חברי המפלגה.

לאור עליית כמות המהגרים באירופה בכלל ובגרמניה בפרט, הזמין רנה שטטקביץ את הפוליטיקאי ההולנדי חרט וילדרס לביקור פוליטי בגרמניה. וילדרס, הידוע כפוליטיקאי ימני המעביר ביקורת חריפה מאוד על האסלאם באירופה, לא התקבל בברכה על ידי שאר חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, דבר אשר גרם לעזיבתו של רנה שטטקביץ ולהקמת מפלגת החופש הגרמנית.

בבחירות ברלין 2010, זכתה המפלגה באחוז אחד מכלל הבוחרים, עקב כך איבד ראש המפלגה את מקומו בבית המחוקקים המדיני.

## המצע המפלגתי
* דמוקרטיה ישירה בסגנון שווייץ
* הקשחת עמדות בטיפול הפשיעה בגרמניה
* צמצום ההגירה כדי להתמודד מול בעיות האינטגרציה.
* תמיכה במדינת ישראל
* החמרה עם מדיניות הרווחה החברתית
* מאבק בתהליך האסלאמיזציה בגרמניה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

מפלגת החופש הגרמנית
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2010
קסטלמארה דל גולפו

**קסטלמארה דל גולפו** (באיטלקית: **Castellammare del Golfo**, בלטינית: **Emporium Segestanorum / Emporium Aegestensium**, בסיציליאנית: **Casteddammari**), היא קומונה ועיירה קטנה המונה כ-15,200 תושבים ,נכון ל-2018, ב  (נפת טרפאני עד 2015), בסיציליה, אי בדרום איטליה. היא ידועה בעיקר בשל היותה מקום הלידה של ראשי המאפיה: סלבטורה מרנזנו, ג'וזף בוננו וסטפנו מגדינו. פירוש שם העיר באיטלקית הוא "הטירה שעל הים של המפרץ", על שמו של המבצר מימי הביניים ששוכן ליד נמל העיר.

## היסטוריה
בעת העתיקה, שימשה קסטלמארה דל גולפו כעיר הנמל של סג'סטה , שהייתה באותו הזמן אחת הערים המרכזיות בסיציליה. באותה תקופה, ענף התעסוקה המרכזי של העיר היה דייג, אך גם היום הוא משמש כחלק משמעותי בכלכלת העיר. בנוסף לדייג, גם ענף התיירות והכרמים הרבים שבעיר נחשבים לבולטים במיוחד, והם חשובים מאוד לתושבי העיירה. 

בעת השלטון המוסלמי בסיציליה במאות העשירית והאחד עשר נקראה העיירה "אל מדאריג'" (גרם מדרגות בערבית). שלטון זה הוא זה שהקים לראשונה את המבצר. שלטון הנורמנים לאחר מכן הגדיל אותו. לאחר מכן, הייתה העיר למרכז הקרבות בין כתר אראגון לבין בית אנג'ו הצרפתי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סיציליה: ערים
ויליאם בבל

**ויליאם בֶּבֵּל** (באנגלית: **William Babell**; 1690 - 23 בספטמבר 1723) היה מוזיקאי אנגלי, מלחין ומעבד פורה של מוזיקה קולית לצ'מבלו.

## קורות חיים
את חינוכו המוזיקלי קיבל מאביו, צ'ארלס בבל, נגן בסון בתזמורת דרורי ליין, מיוהאן כריסטוף פפוש וייתכן גם מהנדל. היה כנר בתזמורת הפרטית של ג'ורג' ה-I וכצ'מבליסט מ-1711, בחברת ויליאם קורבט, ג'יימס פייסיביל ומאוחר יותר מת'יו דובורג. עמד בקשרים עם תיאטרון לינקולן ין. בנובמבר 1718 קיבל את משרת נגן עוגב ב"כנסיית כל הקדושים" שברחוב ברד (All Hallows, Bread Street). לימים ירשו ג'ון סטנלי.

כתב מספר עיבודים למקלדת של אריות אהובות בזמנו. אלה יצאו לאור בצרפת, הולנד וגרמניה כמו גם באנגליה, והיו נדבך המוניטין המוזיקלי שיצא לו. סגננו הושפע עמוקות מזה של הנדל בשל היכרותו הקרובה עם עבודתו, עם שיטותיו ואיתו. מאתזון, בן זמנו של בבל, חשב כי זה עלה על הנדל בנגינה בעוגב, לעומתו היסטוריון המוזיקה, ברני, ביקר את נוהגו לבצע עיבודים בטענה, כי בבל:

למעט הביקורת של ברני, היסטוריון המוזיקה וחברו, ג'ון הוקינס, ציין, "בבל עשה חיל... כשעיבד את האריות לספר תרגילי נגינה, שבודדים מלבדו יוכלו לבצע כראוי, ומזה זמן רב הם מהוללים בצדק'. בין העתקי בבל לאריות, 'Vo' far guerra', מרינאלדו, שהנדל ייעד כקטע ראווה לנגינתו בצ'מבלו ומצטיין בווירטואוזיות. ההעתק של בבל נעשה מן הזיכרון, לאחר ששמע את הנדל מאלתר אותו במהלך ביצוע היצירה. ב-1894 הוציא לאור המו"ל פרידריך קריזנדר את עיבוד רינאלדו של בבל לכלי מקלדת בכרך ה-48 של "חברת הנדל הגרמנית" (ההוצאה כללה 105 כרכים).
בנוסף הלחין בבל סונאטות לכינור או אבוב וקונטינואו, קונצ'רטי ומגוון יצירות אחרות. הפרקים האיטיים שהלחין מאירים מסורות ביצוע, קישוט ואלתור במאה ה-18, ומהווים דוגמה חשובה עבור מוזיקולוגים ומבצעים באסכולת הביצוע ההיסטורי. מותו המוקדם יוחס לאופיו הדקדנטי, בדומה לתיאורים של הנדל, ידידו. הוא נקבר בכנסיית "כל הקדושים" בקננברי, איזלינגטון.

## קישורים חיצוניים

*מיצירותיו של בבל
*[עיבוד ליצירות תזמורתיות של הנדל למקלדת](http://imslp.org/wiki/Works_for_Organ_%26_Harpsichord_(Handel,_George_Frideric))

קטגוריה:נגני צ'מבלו בריטים
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:ילידי 1690
קטגוריה:נפטרים ב-1723
איריס שטרק

**איריס שטרק** (נולדה ב-27 ביוני 1961) היא רואת חשבון ישראלית, נשיאת לשכת רואי חשבון בישראל בשנים 2018–2021. ויושבת ראש מנהלת ליגת העל בכדורסל נשים בשנים 2019-2013.

## ביוגרפיה
שטרק נולדה במושב חמ"ד. היא בעלת תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה, ותואר שני בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן. היא ובעלה הם מייסדים ושותפים מנהלים בפירמת רואי החשבון "שטרק את שטרק", שהוקמה בשנת 1984.

בין השנים 2005–2007 כיהנה כיו"ר דירקטוריון חברת נמל אשדוד.

כיהנה כסגנית נשיא לשכת רואי חשבון (משנת 1997), כיו"ר ועדת הקשר למגזר המלכ"רים בלשכת רואי חשבון וכן כדירקטורית במספר חברות במשק בהן בנק מסד וקרן הפנסיה של הסוכנות היהודית.

חברה בוועדות ציבוריות לרבות ועדות מינויים בנציבות שירות המדינה, ועדה לבחינת תנאי גמלאות של נושאי משרה שיפוטית וגמול בתקופת צינון.

מרצה באקדמיה בנושאי ממשל תאגידי ואחריות דירקטורים, ביקורת פנימית בתחומי המגזר השלישי ופרשנית כלכלית בתוכניות טלוויזיה.

שטרק הייתה שותפה לחקיקה בוועדת השרים לענייני חקיקה בנושא חוק החברות וחוק העמותות, וכן עסקה בהצעות החוק לעניין הכרת הוצאות טיפול בילדים, ומכסות נשים בדירקטוריונים של חברות ציבוריות וחברות פרטיות.

במרץ 2010 יצאה בשליחות משרד ראש הממשלה לכינוס האו"ם בניו יורק, לרגל יום האישה הבינלאומי שם הרצתה בנושא מעמד האישה.

בדצמבר 2012 נבחרה שטרק לכהן כיושבת ראש מנהלת ליגת העל בכדורסל נשים תפקיד אותו עזבה בשנת 2019.

ב-5 בספטמבר 2018 נבחרה לכהן כנשיאת לשכת רואי חשבון בישראל, לאחר שגברה בבחירות על המתמודדים ג'ק בלנגה וחן שרייבר. שטרק נבחרה לכהן בתפקיד ל-3 שנים, והיא האישה הראשונה שנבחרה לתפקיד זה.

בעקבות עתירה של התנועה לטוהר המידות הוציא בג"ץ, ב-6 בספטמבר 2018, צו ביניים וצו על תנאי נגד המינוי שלה לנציגת ציבור בוועדה למינוי בכירים בשירות המדינה. ב-12 בספטמבר פרשה מהוועדה.

## חיים אישיים
שטרק נשואה למשה שטרק ולהם שבעה ילדים. בן דודה הוא הדיפלומט צבי אבינר ופני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דף מרצה באתר להב פיתוח מנהלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:רואות חשבון ישראליות
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:נשיאי לשכת רואי חשבון
קטגוריה:חמ"ד (מושב): אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
כודורו

[שמאל|ממוזער|250px|כודורו שהעניק המלך [מרדוך-נדין-אחה שמלך בתחילת המאה ה-11 לפנה"ס, ל-אדד-זר-איכשה (Adad-zer-iqiša), המוזיאון הבריטי.]]
ה**כּוּדוּרוּ** (כֻּדֻרֻ) היה סוג של מסמך שנכתב על אבן ושימש כאבן גבול. על האבן תועדו מענקי הקרקע שנתנו מלכי הכשים ששלטו בבבל לווסלים בתקופת שלטונם בבבל בין המאות ה-16 עד ה-12 לפנה"ס.

משמעות המילה **כודורו** בשפה האכדית היא גבול בדומה למילה בעברית "גדר" או המילה בערבית جدر (מבוטא: גַּ'דְּר) שמשמעותו קיר, הכודורו היו יצירות האמנות היחידות ששרדו מתקופת שלטונם של הכשים על בבל.

הכתובת על האבן תיעדה את המענקים ושימשה עדות להחלטות. הכודורו המקורי אוחסן במקדש כעדות להחלטת המלך, בעוד שהוסל קיבל העתק חרס שאותו הוא הציב על גבול הקרקע בבעלותו כדי שישמש כעדות משפטית לבעלותו על הקרקע.

הכודורו הכיל סמלים של אלים אשר הגנו על החוזה ועל הקללה שהוכנסה בחוזה שתוטל על מי שיפר את החוזה. לעיתים הכודורו הכיל גם תמונה של המלך אשר העניק את האדמה.

השימוש באבני הכודורו נעשה גם לאחר התקופה הכשית בבבל.

אבני גבול כודורו נכללות באוספים של מוזיאון הלובר, המוזיאון הבריטי והמוזיאון הלאומי של עיראק.

## לקריאה נוספת
*אביגדור הורוויץ, Divine Service and Its Rewards. Ideology and Poetics in the Hinke Kudurru
* אביגדור הורוויץ, "Some Literary Observations on the *itti Marduk kudurru (BBSt 6)", Zeitschrift f*r die Assyriologie 82 (1992) pp. 39 59; "'לוח גלגל החמה' של נבובלאדן מלך בבל (BBSt 36)", בתוך ארץ ישראל כז (ספר חיים ומרים תדמור) בעריכת ישראל אפעל, אמנון בן-תור, פיטר משיניסט, (ירושלים: החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, תשס"ג) עמ' 91 - 109  
* אבן גבול כשית עם דמותו של האל שוקמונה, ציפור על כן גבוה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בבל
קטגוריה:כשים
נפת מרטווילי

**נפת מַרטווִילִי** (בגאורגית: **მარტვილის მუნიციპალიტეტი**, מילולית: מַרטווִילִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת לנטחי, מצפון-מזרח בנפת לנטחי ונפת צאגרי, ממזרח בנפת חוני, מדרום בנפת אבאשה וממערב בבפת סנקי ונפת צ'חורוצקו.

הנפה מאוכלסת ב-33,463 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-38 איש לקמ"ר. העיר מרטווילי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 20 תמי: אַבֵּדַאתִי, בַּאנדזָה, גַאצֵ'דִילִי, גוּרדזֵמִי, דִידִי צ'קוֹנִי, דוֹשַאקֶה, וֵדִידקָארִי, תַאמַאקוֹנִי, אוֹנצ'חוּרִי, קִיצִיאָה, קוּרזוּ, לֵחַאִינדרַאבוֹ, נַאגווַאזַאבוֹ, נַאחוּנַאבוֹ, נַאגַ'אחַאבוֹ, סַאלחִינוֹ, סֵרגִיאֵתִי, טַאלֵרִי, חוּנצִי ואוֹנוֹרִ'יָה.

החל מהמאה ה-17 האזור נכלל בנסיכות מגרליה ונשלטה על ידי הבנים ממשפחת דדיאני. בשנת 1804 בהחלטת פאבל ציציאנוב השליטה באזור הועברה לנציגי משפחת דגבואדזה.

עד שנת 1917 נכללה הנפה במחוז משנה מרטווילי באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. משנת 1921-1930 נכללה כחלק מאוייזד סנקי. משנת 1930-1936 מחוז משנה נפרד. בין השנים 1936-1990 נקראה **נפת גגצ'קורי**. משנת 1990 נפה נפרדת בשמה הנוכחי.

הנפה ממוקמת בחלק המערבי של שפלת אודישי, מרכז רכס אגריסי והמדרונות הדרומיים שלו. המקום הגבוה ביותר בנפה הוא הר טחורישדודי (מוצא נהר טחורי) המתנשא לגובה של 3003 מטר מעל פני הים.

בנפה זורמים שבעה נהרות: צחניסצקאלי, אבאשה, אינצ'חיה, טחורי, צאצ'חורה, נוֹרְ'לָה  וחופרה.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית
עדלי מנסור

**עדלי מחמוד מנסור** (בערבית: **عدلي محمود منصور**, בתעתיק עברי מדויק: עדלי מחמוד מנצור; נולד ב-23 בדצמבר 1945) הוא נשיאו לשעבר של בית המשפט החוקתי העליון של מצרים, ושימש כנשיאה הזמני של מצרים החל מיום 4 ביולי 2013, עת הושבע לתפקיד הנשיא הזמני לאחר שמונה על ידי צבא מצרים, עד כניסתו לתפקיד של נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ביוני 2014. מינויו הגיע בעקבות הדחת מוחמד מורסי לאחר גל המחאות נגדו.

## השכלה ומשפט
מנסור התחנך והשלים לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קהיר ב-1967, והשלים דוקטורט שנתיים לאחר מכן. למד כלכלה ומדעי ניהול ב-1970 והמשיך את לימודיו ב-1977 בבית הספר הלאומי לניהול בצרפת (École nationale d'administration). הוא בעל תואר שני במשפטים ובמדעי הניהול.

בשנים 1983–1990 נשלח מנסור לערב הסעודית לשמש כיועץ משפטי למשרד התעשייה והמסחר הסעודי, במסגרת הקשרים בין מצרים לערב הסעודית.

ב-1992 חזר למצרים ומונה לחבר סגל בבית המשפט העליון לחוקה. אחר כך שירת כסגן יושב ראש בית המשפט העליון לחוקה עד יולי 2013, עת מונה לנשיא בית המשפט העליון לחוקה, במינוי שאושר ב-19 במאי 2013 על ידי נשיא מצרים דאז, מוחמד מורסי. ב-1994 הפך לסגן יושב ראש מועצת המדינה (הגוף המשפטי הבכיר במצרים), ולסגן נשיא בית המשפט העליון לחוקה במצרים.

## נשיאותו
ב-3 ביולי 2013 הוכרז על ידי צבא מצרים כמחליפו של הנשיא המודח מורסי, עקב ההתקוממות העממית שדרשה את התפטרותו של מוחמד מורסי. מינויו הוכרז בטלוויזיה על ידי שר ההגנה עבד אל-פתאח א-סיסי. מיד לאחר מכן מונה לנשיא זמני, ולמחרת הושבע רשמית לתפקיד הנשיא עד לכינון בחירות חדשות לנשיאות מצרים.

לאחר מינויו לנשיא, הוא ביצע צעדים לפיטורי מקורביו של מורסי, הנשיא הקודם. הוא פיזר את מועצת השורא, הבית העליון בפרלמנט ופיטר את ראש המודיעין הכללי שמונה על ידי מורסי, ראפת שחאתה ובמקומו מינה את מוחמד פריד תוהאמי. ב-9 ביולי הוא מינה את הכלכלן חאזם אל-בבלאווי לראש ממשלת מצרים הזמני והכריז על תוכנית חירום לפיה הבחירות לפרלמנט המצרי ייערכו בינואר 2014, ועל קיום בחירות לנשיאות מצרים.

בעת כהונתו פעל מנסור לבטל צווים נשיאותיים של קודמו. בין השאר ביטל חוק לפיו העלבת הנשיא גוררת עונש מאסר.

## משפחתו
הוא נשוי ולו בן ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל: נשיא מצרים הזמני עדלי מנצור באתר BBC
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי מצרים המודרנית
קטגוריה:ההפיכה במצרים (2013)
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1945
בקבוק מכשפות

[שמאל|ממוזער|320px|בקבוק מכשפות מתחילת [המאה ה-19 שנתגלה בלינקולנשייר, אנגליה]]

**בקבוק מכשפות** (באנגלית: **Witch bottle**) משמש להגנה מפני כשפים והעלאה באוב. הבקבוקים מתוארים בספרות ההיסטורית של אנגליה וארצות הברית; ההתייחסות הראשונה לבקבוקי המכשפות בספרות מופיעה במאה ה-17.

לכל הפחות מאז העת החדשה היה המנהג הרווח להסתיר דברים כמו חתולים מיובשים, גולגולות סוסים וכן בקבוקי מכשפות בתוך המבנים. האמונה העממית גורסת שבקבוקי זכוכית מגינים מפני כוחות הרשע ומפני כשפים שהוטלו על ידי מכשפות; הבקבוק, על פי אמונה זו, "לוכד" כוונות זדוניות המכוונות כנגד הבעלים של הבקבוק.

## תיאור והכנה

בקבוק המכשפות המסורתי הוא בקבוקון שגובהו כ-5 סנטימטרים העשוי מזכוכית ירוקה או כחולה. בקבוקי מכשפות גדולים ומעוגלים יותר, כ-23 סנטימטרים, ידועים כ"גרייבירדס" (Greybeards - זקָנִים אפורים); הללו לא היו עשויים מזכוכית אלא מחרס מזוגג במלח, ועליו תבליטים של מספר פרצופים מזוקנים שמטרתם להבריח את הזדון.

בעבר הכיל בקבוק המכשפות שתן של הקורבן (=האדם שמאמין שכישוף הוטל עליו), וכן שיער או ציפורניים. בשנים האחרונות נעשה ההרכב למעודן יותר - כיום מכניסים לבקבוק רוזמרין, מחטים וסיכות וכן יין אדום. גם בעבר וגם כיום, הבקבוק נקבר בצד הרחוק ביותר של הבית, מתחת לרצפת הבית, או בנקודה לא בולטת בבית. על פי האמונה העממית, הבקבוק לוכד את הכישוף ומשפד אותו על המחטים והסיכות, מטביע אותו ביין האדום ומבריח אותו בעזרת הרוזמרין.

סוגים אחרים של בקבוקי מכשפות עשויים להכיל חול, אבנים, נוצות, קונכיות, עשבים, פרחים, מלח, חומץ, שמן, מטבעות או אפר. דרך אחרת להבריח את הכישוף היא דווקא להיפטר מהבקבוק. יש בקבוקי מכשפות המושלכים לאש, וכאשר הם מתפוצצים הכישוף נשבר והמכשפה כנראה מתה.

בעבר הרחוק היה בקבוק המכשפות עשוי מאבנים והכיל בתוכו מסמרים חלודים, שתן, קוצים, שיער, דם וסת (מחזור), וחתיכות של זכוכית, עצים, ועצמות.

## הערות שוליים

קטגוריה:כישוף ומכשפות
מכשפות
קטגוריה:חפצים שנחשבו כמגנים מפני הרוע
קמלופס

ממוזער|שחזור של קמלופס
**קמלופס** (שם מדעי: *Camelops*; מילולית: "פני גמל") הוא סוג נכחד של גמל שחי במערב אמריקה הצפונית של תקופת הפליוקן לפני 3 מיליון שנה, לאורך הפליסטוקן ולתחילת ההולוקן שלפני 10,000 שנה, אז נכחד. סוג זה הוגדר ב-1854 בידי החוקר ג'וזף ליידי ונכללו בו 3 מינים. אבותיו היו גמלים קטנים יותר שהיגרו מערבות אירואסיה.

## מאפיינים

הקמלופס היה פרסתן גדול מאוד, אשר הגיע לגובה 2 מ' ולמשקל 1,200 ק"ג, כך שהיה מהגדולים שבגמלים מעולם, לצד הפרקמלוס והטיטאנוטילופוס שחיו לצידו. הוא היה בעל רגליים רחבות וכנראה הכיל פרווה לשמירה על חום גופו בתקופת הקרח. לא ידוע אם הייתה לו דבשת כמו לגמלים או שלא כמו ללמות. מבנה שיניו הותאמו לליחוך עשבים.

גמל זה התקיים בערבות אמריקה לצד מיני סוסיים, מסטודונים, ממותות ענק, עצלני קרקע, ביזונים וחיות נוספות. בתורם הם נטרפו בידי טיגריסים שנחרביים, דובי בולדוג, אריה אמריקני, זאב בלהות ועוד. כל המגה-פאונה הגדולה הזו נכחדה לבסוף בידי שבטים אנושיים או שלא שרדה את שינויי האקלימים הקיצוניים.

## בתרבות
הקמלופס מופיע בסדרה מפלצות שפגשנו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:גמליים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפליוקן
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1854
הבנק המרכזי של בחריין

**הבנק המרכזי של בחריין** (בערבית: **مصرف البحرين المركزي**) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי במדינת בחריין.

מבנה הבנק ממוקם בבירת בחריין, מנאמה, וכולל בחובו אוסף עשיר של מוצרי זהב וכסף, אשר מקורו החל משנת 653 לספירה.

הבנק המרכזי של בחריין נוסד בשנת 1973, וזאת תחת השם "**הסוכנות המוניטרית הבחריינית**", זמן קצר לאחר שבחריין זכתה בעצמאות מבריטניה. החל משנת 2006, ובעקבות צו מס' 64 מטעם שלטונות בחריין, הפכה הסוכנות באופן רשמי לבנק הלאומי של בחריין, וזכתה למלוא הסמכויות המוענקות לבנק מרכזי ברחבי העולם.

במסגרת תפקידו של הבנק המרכזי של בחריין נכללים תחומי האחריות הבאים:
* יישום מדיניות מוניטרית לאומית, וזאת על מנת להבטיח צמיחה כלכלית ויציבות מוניטרית במדינה
* פיקוח על פעילותו של המגזר הבנקאי במדינה
* ניהול יתרות מטבע החוץ של המדינה.

## ראו גם
* דינר בחרייני

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בחריין: כלכלה
בחריין
קטגוריה:מנאמה
נפת צ'חורוצקו

**נפת צ'חוֹרוֹצקוּ** (בגאורגית: **ჩხოროწყუს მუნიციპალიტეტი**, מילולית: צ'חוֹרוֹצקוּס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה.
## גאוגרפיה
הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת מסטיה, מצפון-מזרח בנפת לנטחי, ממזרח בנפת מרטווילי, מדרום בנפת סנקי, מדרום-מערב בנפת חובי וממערב בנפת זוגדידי ונפת צאלנג'יחה.

הנפה מאוכלסת ב-22,309 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-36.0 איש לקמ"ר. העיירה צ'חורוצקו מהווה המרכז המנהלתי של הנפה.

עד שנת 1917 נכללה הנפה באוייזד זוגדידי, פלך כותאיסי, וכן משנת 1921–1930. בשנים 1930–1936 מחוז משנה נפרד. בין השנים 1963-1964נקראה חלק מנפת צחרַקַרִי ומשנת 1965 נפה נפרדת בשמה הנוכחי ובגבולותיה כיום.

המקום הגבוה ביותר בנפה הוא הר אוֹמַאצִ'ירחוֹלֶה המתנשא לגובה של 3166 מטר מעל פני הים.

בשטח הנפה זורמים נהרות רבים, ביניהם: חוביסצקאלי, אוֹצ'חוֹמוּרִי ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית
Classic Albums: Pink Floyd – The Making of The Dark Side of the Moon

**Classic Albums: Pink Floyd – The Making of The Dark Side of the Moon** (בתרגום חופשי: **אלבומים קלאסיים: פינק פלויד - ההכנה של "הצד האפל של הירח"**), הוא סרט דוקומנטרי כמעט נטול עריכה על ההכנה של האלבום The Dark Side of The Moon של להקת הרוק הבריטית פינק פלויד. סרט זה הוא חלק מסדרת הסרטים "Classic Albums" של Isis Productions ו-Eagle Rock Entertainment. כל חברי הלהקה - רוג'ר ווטרס, דייוויד גילמור, ניק מייסון וריצ'רד רייט התראיינו לסרט, אבל בראיונות נפרדים ובמיקומים שונים. בסרט יש גם ריאיון עם טכנאי ההקלטות אלן פרסונס שהיה אחראי על האלבום, עם שני מבקרי מוזיקה, עם יושב הראש דאז של Capitol Records (החברה שבה חברי הלהקה הקליטו את האלבום) ועם סטורם ת'ורג'רסון, יוצר עטיפת האלבום.

## תוספות ב-DVD
ה-DVD של הסרט כולל בתוכו כמה קטעים נוספים, כגון:
*סולואים אקוסטיים של "Brain Damage" ו-"Money" שמבוצעים על ידי רוג'ר ווטרס
*סולו אקוסטי של "Breathe" שמבוצע על ידי דייוויד גילמור
*הקלטות ישנות של "Time" ו-"Money"
*ראיונות נוספים עם חברי הלהקה 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פינק פלויד
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטים בריטיים
טנק שיוט סימן 2

**טנק השיוט סימן 2 (A10)** היה טנק שיוט בריטי אשר פותח בשנת 1936 והשתתף בשנים הראשונות של מלחמת העולם השנייה. הסימן 2 שירת בצבא הבריטי משנת 1938 ועד החלפתו בדגמים מתקדמים בשנת 1941. הוא פותח לצד הטנק שיוט סימן 1 (A9) והיה מיועד להיות גרסה כבדה וממוגנת יותר לשימוש בתור טנק חיל-רגלים, אך בפועל לא היה ממוגן מספיק וסווג בתור "טנק שיוט כבד".

הסימן 2 הוא כאמור למעשה זהה לסימן 1 רק בעל מיגון מעט עבה יותר. העלייה במשקל הכלי עם אותו מנוע 150 כוחות סוס, הפכה את הסימן 2 לאיטי מאוד, מה גם שהמיגון הנוסף לא היה מספיק אל מול חלק גדול מתותחי הנ"ט והטנקים של האויב, כך שבעיצובו הפסיד הסימן 2 משני הכיוונים. מלבד הוספת המיגון, הבדל נוסף היה הסרה של זוג הצריחונים שישבו על קדמת התובה ושימשו למקלעים קדמיים.

פיתוח הסימן 2 החל בשנת 1936 ושנתיים מאוחר יותר, למרות חסרונותיו ועם ענני המלחמה בפתח, הוא אושר לכניסה לשירות בצבא הבריטי וייצורו החל. סך הכל יוצרו 175 כלים מסוג זה אשר הוכנסו לשירות אך הסימן 2 הוצא משירות ברגע שדגמים מתקדמים יותר יוצרו בשנת 1941. עיצוב התובה של הסימן 2 היווה מקור השראה לעיצוב טנק הולנטיין שהיה מוצלח בהרבה ויוצר בכמויות גדולות בהרבה.

## לקריאה נוספת

* George Forty, **World War II Tanks**, London: Osprey Automotive, 1995.


## קישורים חיצוניים

* תמונות של הטנק באתר 'WW2 Vehicles'.
* אודות הסימן 2 באתר 'מיליטרי פקטורי'.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנקי שיוט
קטגוריה:טנקים בריטיים במלחמת העולם השנייה
תחת שמי האש

**תחת שמי האש** (אנגלית: Under the never sky) הוא ספר מדע בדיוני לנוער שנכתב על ידי ורוניקה רוסי, והוא החלק הראשון בטרילוגיה. הספר יצא לאור באנגלית בינואר 2012.

הספר עוקב אחר שני נערים המנסים לשרוד - נערה שגרה בעיר מוגנת, ונער בעל כוחות של חוזה. זכויות ההסרטה נמכרו ל"האחים וורנר", לאחר שהספר נמכר ביותר מ-25 שווקים בינלאומיים.
הספר השני בטרילוגיה, שיצא בארצות הברית ב-8 בינואר 2013 ונקרא "under the ever night", נהפך לרב-מכר. בנובמבר 2013 יצא ספר ההמשך בעברית "דרך לילות האינסוף".

## עלילה

הסיפור עוקב אחר אריה, נערה בת 17 שמגורשת מחלום, עיר מולדתה, בגלל שרפה שלקחה את חייהם של חברתה הטובה ביותר ושני נערים אחרים. העונש הזה הוא כמעט מוות בטוח, מחוץ לעיר המגודרת והסגורה, השממה מכונה "בית המוות" והיא מלאה בקניבלים ובה סופות קטלניות. לכן כשהיא פוגשת בפרי, נער הגר בסביבה, היא יודעת שהוא סיכוייה היחיד לשרוד. על אף שהוא לא רוצה לקחת נערה מחלום תחת חסותו, פרי יודע שלאריה יש פוטנציאל לגאול אותו. כדי לשרוד, השניים חייבים ללמוד לעבוד יחד, ומגלים דברים שמעולם לא חשבו שאפשריים.

בספר השני מתוארת פגשתם של אריה ופרי לאחר שנתיים. השנים נפגשים ביער לאחר שחברם רור מספר לפרי כי אריה יצאה חזרה בעקבות "הכחול הדומם".

כאשר הם נפגשים אריה ופרי מאושרים מהאיחוד אך כאשר מגיע ריף, ראש המשמר של פרי בשבט "טייד" (אותו הוא מנהל במקום אחיו ויל שנרצח לאחר ששכר ומכר את אחותם, ליב, ואת בנו, טאלון) הוא מזהיר את פרי כי הבאת אריה לשבט רק תחמיר את המצב ותסכן אותה ואת ההנהגה שלו בשבט בשל היותה "דרה" (כינוי לאנשים שבאו מהעיר חלום) בעיקר כאשר הם זוג.
למרות הכל מחליטים אריה ופרי לקחת סיכון ולהגיע יחד אל השבט אך במקום להתנהג כזוג הם התנהגו כבעלי ברית ונפגשו בסתר.

לבסוף לאחר מבטים קרים ולאחר שחצי מהשבט הולך בגללה, מחליטה אריה בלב כבד לעזוב את "טייד" מבלי לספר זאת לפרי. לפני שהיא עוזבת היא מגלה כי גם רור מתכוון ללכת כי בת זוגו, ליב, נמצאת באותו כיוון. לאריה יש מניע נוסף: אחיינו של פרי, טאלון, אשר נמכר בידי ויל, נמצא בידי היס והוא מוכן לשחרר אותו רק אם ידע את מקומו של "הכחול הדומם".

לאחר התפתחויות רבות שבה אריה לזרועותיו של פרי והם משלבים ידיים ורצים על החוף.

## קישורים חיצוניים
* עמוד הפייסבוק הרשמי של הספר
* 
*לקריאת הפרק הראשון בספר וצפייה בטריילר

קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:ספרי 2012
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
ריוסוקה אירייה

**ריוסוקה אירייה** (ביפנית: **入江 陵介**; נולד ב-24 בינואר 1990) הוא שחיין יפני, בעל 3 מדליות אולימפיות (לונדון 2012) ו-4 מדליות מאליפויות עולם.

## ביוגרפיה
אירייה נולד באוסקה שביפן והחל את קריירת השחייה שלו כאשר היה תלמיד בחטיבת הביניים. בהמשך זכה מספר פעמים באליפות הלאומית לתיכונים תוך שהוא שבר את השיא הלאומי לתיכונים במשחים ל-100 ול-200 מטר גב.  

### 2009
בשנת 2009 שבר אירייה את שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב לאחר שקבע תוצאה של 1:52.86 דקות, ושיפר את השיא הקודם של ריאן לוכטה שעמד על 1:53.94 דקות. אך השיא לא אושר על ידי FINA, משום שהחליפה בה השתמש לא הייתה תקנית. 

באליפות העולם שנערכה ברומא אותה שנה זכה אירייה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. 

### 2011
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב. 

### 2012
באולימפיאדת לונדון (2012) הוא זכה בשלוש מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחים 4X100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב זכה.

### 2013
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה אירייה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם קוסוקה קיטאג'ימה, טקורו פוג'י שינרי שיורה בתוצאה של 3:32.26 דקות, אחרי צרפת (3:31.51 דקות) ואוסטרליה (3:31.64 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.07 דקות.

### 2020
באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.21 שניות.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יפנים
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1990
קולין מורגן

ממוזער|מורגן בשנת 2010
 
**קולין מורגן** (באנגלית: **Colin Morgan**, נולד ב-1 בינואר 1986) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון צפון אירי.

הוא ידוע בתור הדמות הראשית בסדרת הפנטזיה של ה-BBC "מרלין" (2008–2012), ומוכר בשל הופעותיו בתור טום אנדרסון בדרמת הפשע "החטא הקדמון" (2014–2016), בתור ליאו אלסטר בסדרת המדע-בדיוני "אנושיים" (2015–2018), ובתור בילי קלנטון בסרטו של קנת בראנה "בלפסט" (2021).

מורגן ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון בלונדון בשנת 2007 בתפקיד הראשי במחזה של די.בי.סי פייר "ורנון גוד ליטל" (אנ'). הוא המשיך להופיע בהפקות התיאטרון "הכל אודות אמא" (2007) (אנ') של פדרו אלמודובר, במחזה האחרון שנכתב על ידי ויליאם שייקספיר "הסערה" (2013), במחזה "מוג'ו" (2013–2014) (אנ') שזוכי הופעת הבכורה של מורגן בתיאטרון וסט אנד, ובמחזה הידוע של ארתור מילר, "כולם היו בניי" (2019), עבורו קיבל מורגן מועמדות לפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.

## ביוגרפיה
מורגן נולד בעיר ארמה (אנ'), צפון אירלנד, בנם של ברנרד, צייר ומעצב, וברנדט, אחות. הוא הצעיר מבין שני אחים; שניהם גדלו כקתולים.

למורגן הוענק דיפלומה לאומית באמנויות הבמה ממכון בלפסט להשכלה גבוהה בשנת 2004. הוא סיים את לימודיו בקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד (אנ') בשנת 2007. בשנתו האחרונה ללימודים, הוא התגלה על ידי במאי התיאטרון המוערך רופוס נוריס (אנ') וזכה לגלם את התפקיד הראשי במחזה "ורנון גוד ליטל" (אנ') שהוצג בתיאטרון הלונדוני וסט אנד.

בנובמבר 2010, מורגן קיבל פרס הצטיינות עבור תרומתו לתיאטרון ולאמנויות על ידי מכון בלפסט להשכלה גבוהה.

## קריירה
בשנת 2008 ביצע הופעת אורח בסדרה "דוקטור הו". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "מרלין". הסדרה שודרה במשך 5 עונות עד לביטולה בשנת 2012 ומורגן זכה בפרס "National Television Awards" על משחקו בסדרה.

בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של ליאו בסדרת המדע הבדיוני "אנושיים" בערוץ 4. הסדרה הייתה מועמדת לפרס סטלייט ולפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנת 2016.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צפון אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון צפון אירים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
אייל האנדים

**אייל האנדים** או **אייל ממוזלג** (שם מדעי: *Hippocamelus*) הוא סוג של אייל מתת-משפחת איילי העולם החדש הכולל שני מינים החיים בהרי האנדים שבאמריקה הדרומית. השם המדעי הוא שילוב של שתי מילים יווניות, *Hippo* = סוס; *camelus* = גמל (למה), ונקרא כך משום שאנשים תיארו אותו לראשונה כיצור ביניים בין סוס ולמה. 
## מאפיינים
לשני המינים קרניים קטנות יחסית בעלות שני סיעופים בלבד, כאשר הסיעוף האחורי גדול יותר. מינים אלה אינם טריטוריאליים ומסתפקים בהפגנת דומיננטיות; כמו כן קרבות בין זכרים נדירים, מה שגם מסביר מדוע קרניו של סוג זה אינן מפותחות. 
המינים חיים על פי רוב במדרונות ההרים, ופרוותם עבה ומחממת. עופרים של מינים אלה נולדים ללא נקודות, וצבעם כהה כשל הבוגרים. 
שני המינים סובלניים יחסית לנוכחות לבני אדם, דבר שהוא יוצא דופן בקרב האיילים. 

## מינים
הסוג אייל האנדים כולל שני מינים: 
***[[אייל אנדים צ'יליאני]]** או **אייל דרום האנדים** (*Hippocamelus bisulcus*) הגדול בסוג, נפוץ בדרום האנדים במדינות: ארגנטינה וצ'ילה, ומצוי ב **[[סכנת הכחדה]]**.
***[[אייל אנדים פרואני]]** או **אייל צפון האנדים** (*Hippocamelus antisensis*) המין הקטן יותר, נפוץ בצפון האנדים במדינות: ארגנטינה, פרו, ובוליביה. מסווג במצב **פגיע**.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך זיגיסמונד לוקרט
קטגוריה:אייליים