open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרב נוטיון

**קרב נוטיון** (ביוונית: **Νότιον**, בלטינית: **Notium**) היה קרב ימי שניטש ב-406 לפנה"ס, בשלהי המלחמה הפלופונסית, בין ציי אתונה וספרטה והסתיים בניצחון ספרטני. לפני הקרב העביר המפקד האתונאי, אלקיביאדס, את הפיקוד על צי האתונאים לידי קברניט אונייתו שלו, אנטיוכוס. אנטיוכוס הפר את הוראותיו של אלקיביאדס ויצא להתגרות בספרטנים, ונכשל. בעקבות כישלונו הפסידו האתונאים בקרב זה, ואלקיביאדס נאלץ לפרוש מתפקידו כמפקד הכוחות הימיים של אתונה. החלטה, אשר לדעת היסטוריונים כגון דונלד קגן, חתמה את גורל אתונה להפסד סופי במלחמת הפלופונס.

## מהלך הקרב
בזמן שאלקיביאדס הותיר את הצי בידי אנטיוכוס, היה הצי האתונאי עסוק בהטלת מצור על הצי הספרטני שעגן באפסוס. אלקיביאדס קיווה שיוכל למשוך חלק מהצי של ליסנדרוס למלחמה בים הפתוח. אלקיביאדס הותיר את הצי תחת פיקודו של אנטיוכוס כדי שיוכל להתפנות לעזרת תרסיבולוס, שהיה עסוק בהטלת מצור על פוקאיה, צפונית מעט מנוטיון.

אנטיוכוס לא שעה להוראותיו של אלקיביאדס, וניסה למשוך את כוחות הספרטנים לים הפתוח על ידי שליחת כוח קטן של כ-20 ספינות לעבר הים הפתוח, תוך כדי השארת כוחות עתודה מוסתרים מאחור. במידה והתמרון היה מצליח, היה אנטיוכוס מסוגל לאגף את הספרטנים שירדפו אחרי הכוח הקטן עם הופעת כוחות העתודה, וכך להשמיד את הצי הספרטני. (תמרון שמזכיר את קרב קיזיקוס בפיקודו של אלקיביאדס). המפקד הספרטני ליסנדרוס, הבין את התמרון והוציא את כל כוחותיו במרדף אחר הכוח הקטן והשמידו לפני שכוח העתודה הספיק להגיב. בשומעו על שקרה, מיהר אלקיביאדס לנוטיון, וניסה למשוך את ליסנדרוס לקרב נוסף, אולם ליסנדרוס לא נעתר לניסיונות אלו. הניצחון הספרטני, למרות שהיה יחסית קטן, היה חשוב מבחינה מוראלית, והיה הגורם הישיר בהדחתו של אלקיביאדס מהפיקוד על הצי האתונאי.

## לאחר הקרב
האחריות לתבוסה בנוטיון הוטלה על אלקיביאדס, יריביו הפוליטיים ניצלו הזדמנות זו כדי לקרוא להדחתו מפיקוד על הצבא. דיודורוס מדווח שאלקיביאדס הודח מתפקידו לא רק בשל ההפסד בנוטיון. ככל הנראה האשמות שווא שהטילו בו יריביו, תרמו להחלטה זו. פלוטארכוס טוען, שההחלטה להדיחו קשורה למוניטין המוגזם שאלקיביאדס ייצר לעצמו בקרב האתונאים. האתונאים התקשו להאמין שאלקיביאדס יכול להיכשל במערכה צבאית. כישלון של אלקיביאדס, לפי טענות פלוטארכוס, יכול היה לקרות רק במידה ואלקיביאדס לא רצה באמת לנצח. מאחר שאלקיביאדס הבין שהוא עלול להיתקל בפורענות גדולה לאחר הדחתו, החליט לגזור על עצמו גלות נוספת לאחר שהעביר את הפיקוד לפי החלטת המועצה.

למרות שההפסד בנוטיון לא היה כישלון מוחלט, הוא איפשר את הדחתם של אלקיביאדס ובני בריתו תראסיבולוס, תראמנס וקריטיאס על ידי מתנגדיהם. קאגן טוען שהדחתם של מפקדים אלו פגעה קשות באתונאים, שכן היו אלו המצביאים המוכשרים והמנוסים ביותר באותו הזמן, והביאה להפסד הסופי מול הברית הפלופונסית בקרב אייגוספוטמוי ב-405 לפנה"ס.

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפלופונסית
קטגוריה:קרבות ימיים במלחמה הפלופונסית
אמפי גברעם

**[[תיאטרון]] גברעם** הוא מבנה פתוח ששימש להופעות תרבותיות לאוכלוסיית מועצה אזורית חוף אשקלון עד שנות ה-70 של המאה ה-20. 
## היסטוריה
המבנה הוקם בתחילת שנות החמישים סמוך לכביש הראשי שמוליך לקיבוץ גברעם, כקילומטר אחד ממערב לקיבוץ. התיאטרון הוקם על ידי ד"ר אברהם בר מנחם, ראש המועצה האזורית הראשון של חוף אשקלון וחבר קיבוץ גברעם. גלי העלייה הגדולים שהגיעו לארץ בתחילת שנות החמישים הביאו לגידול בכמות התושבים והיישובים במועצה, מ-5 ל-16 יישובים, ביניהם 8 מושבי עולים; הקמת התיאטרון נועדה להביא ולספק תרבות במחירים נמוכים לאוכלוסייה הכפרית, וכן להגביר את המעורבות שלה ושיתוף הפעולה עם האוכלוסייה הוותיקה באזור. 

רוב המופעים המפורסמים של אותן שנים הגיעו לתיאטרון הזה. כך הופיעו בו שמעון ישראלי, יוסי בנאי, התרנגולים, להקת בצל ירוק, הצגות של התיאטראות המרכזיים ועוד. 

התיאטרון כלל במה מרכזית עם גג גבוה, תאי שחקנים, וחלל פתוח בו הוקמו בסיסי בטון, עליהם הותקנו ספסלי עץ בצורה קשתית. משני צידי הבמה, ממזרח וממערב, ניצבו קירות בלוקים, ומדרום השטח נסגר על ידי גדר תיל.

המבנה ננטש, מושבי העץ שניצבו על בסיסי הבטון נעקרו, וביניהם צמחו שיחי בר שונים. שמאל|ממוזער|280px|התיאטרון לפני השיפוץ

בשנת 2017 הוחלט להקים בתיאטרון אנדרטה לזכר נופלי מבצע צוק איתן.

ב-2025 נחנך במקום אתר הנצחה לחללי מבצע צוק איתן. האתר הוקם בסיוע קרן קיימת לישראל, מועצה אזורית חוף אשקלון ומנהלת תקומה. האתר מיועד לאירועי תרבות וקהילה ויש בו 1,400 מקומות ישיבה. הוא כולל מתחם הנצחה מעגלי ובו 68 מעגלי הנצחה.

## קישורים חיצוניים

* אמפי - גברעם, סרטון מבט ממעוף הציפור (מיכה אמיתי)

* 
* מיכאל יעקובסון, סיבוב בתיאטרון הנשכח באמצע שומקום, בבלוג "חלון אחורי", 13 ביוני 2010 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמפיתיאטראות בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית חוף אשקלון
קטגוריה:ישראל: מבנים שוממים
FlightGear

**FlightGear** ('ציוד טיסה' בתרגום חופשי) הוא משחק סימולציה חינמי שמפורסם תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. במשחק זה ניתן להטיס מטוסים, להמריא, לנחות, ולדמות תקלות שונות במטוס. משחק זה מתוכנת בשפת C++ בין השאר על ידי ג'ון בנדט. בנוסף להטסת מטוסים, במשחק יש אפשרות להפעיל את המטוס עצמאית על ידי הפעלת תהליך הצתה, הפעלת APU ועוד.

## חסרונות FlightGear
בניגוד ל-Flight Simulator בגרסאותיו השונות ו-X-Plane, שנחשבים לסימולטורים מהרמה הגבוהה ביותר שנמצאים בשימוש על ידי חברות תעופה ובתי ספר לטיסה, FlightGear הוא משחק חובבני בלבד עם גרפיקה ופיזיקה בסיסית, שלא מכיל את הפיזיקה המתקדמת והגרפיקה המציאותית הקיימות ב-MFS וב-X-Plane. בנוסף, המטוסים בסימולטור FlightGear הם לא מדויקים ואף לא קרובים למציאות, לעומת זאת לסימולטורים MFS ו-X-Plane קיימות חברות פיתוח שמתמחות בפיתוח מטוסים לסימולטור הקרובים ככל האפשר למציאות, כדוגמת חברת PMDG.

## מזג אוויר
מזג האוויר ב-FlightGear ניתן לשינוי על פי מזג אוויר מעודכן און-ליין, או שניתן לשנותו בהגדרות טרום-טיסה. מזג האוויר יכול להשפיע בצורה רצינית על פעולת המטוס ויכול להפריע בהטסה שלו, וכך להוות אתגר לטייס.

## נוף
ה-FlightGear מגיע עם נוף המותאם למיקום המטוס בעולם, על ידי גוגל מפות של חברת גוגל. ניתן לאפשר בהגדרות הטרום טיסה בנייה אוטומטית של מבנים, עצים ואובייקטים נוספים, על מנת לאפשר אתגר גדול יותר. בנוסף ניתן למצוא ב-FlightGear סירות ומטוסים נוספים על ידי הפעלת 'AI Modules' בהגדרות הטרום-טיסה.

## סוגי מטוסים
[ממוזער|[בואינג 737 של KLM במשחק]]
סוגי המטוסים מגיעים עם המשחק, ואינם מכילים באגים. מטוסים כגון: בואינג 777-200, בואינג 777-300, מטוס ביצ'קראפט 1900, A6M זירו ועוד.

בנוסף, מתכנת המשחק הוסיף מודולים והגדרות פיזיקה מתוכנת הקוד פתוח בשם JSBSim. תוכנה זו תרמה רבות למשחק ואפשרה לו לצאת לפועל.

## קוד המקור של FlightGear
ל-FlightGear יש קוד מקור אותו ניתן לשתף, אך הם אוסרים על פרסום הקוד הערוך תחת השם FlightGear. בנוסף, הם אוסרים לפרסם את אותו קוד המקור תחת שם אחר, אלא לשנותו במידה ניכרת ואז לפרסמו. קוד המקור שלהם משתמש ב-OpenAL, OpenGL ו-c++ על מנת לפעול כראוי.

## MultiPlayer
ל-FlightGear יש קהילת Multiplayer קטנה שניתן להתחבר אליה בכל עת על ידי בחירת שרת בכרטיסייה Multiplayer. ניתן לדבר חברים בקהילה בצ'אט, לטוס לצדם, ולראות את המטוסים של האחרים. בנוסף, קיימת מפת Multiplayer.

## MultiPlayer Co-Pilot
FlightGear החליטו לאפשר למשתמשיהם להתחבר למטוס ולקבל שליטה בנוסף למטיס הראשי. לטייס המשנה יש שליטה מלאה על המטוס אך אינו יכול להזיז את ההגה כל עוד הטייס הראשי מתנגד לפעולה של טייס המשנה. אותו הדבר פועל הפוך.

## קישורים חיצוניים

* 
* www.flightgear.org
* 

קטגוריה:משחקי מדמי טיסה
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי לינוקס
הוטארו בים

ממוזער|שמאל|טבלת הוטארו בים לא פתורה
**הוֹטארוּ בים** (ביפנית: **ホタルビーム**) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

## חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, בדרך כלל בעלת קווים מקווקווים, כאשר על חלק מההצטלבויות שעל הטבלה ישנם עיגולים עם מספר בתוכם. בנוסף, לכל עיגול יש נקודה על אחד מקווי הטבלה המובילים לעיגול.

המטרה היא לצייר קווים מודגשים לאורך קווי הטבלה על מנת לחבר את העיגולים ברשת אחת הגובלת בכולם. הרשת לא יכולה לחצות או להצטלב עם עצמה חוץ מבעיגול. המספר בעיגול מציין כמה פניות על הרשת "לקחת", במעבר בכיוון המצוין לפי הנקודה, עד החיבור לעיגול הבא. לדוגמה, למעגל עם המספר 4 ועם נקודה בצד ימין, יהיה קו המגיע מצד ימין אשר יפנה 4 פעמים לפני שיתחבר לעיגול אחר.

## שיטות פתרון

ממוזער|שמאל|טבלת הוטארו בים פתורה

עיגול עם אפס הוא נתון; יהיה לו לפחות קו אחד ישר (ללא פניות) בכיוון הנקודה, המגיע עד לעיגול אחר. מכל עיגול יצא קו בכיוון של הנקודה שלו. מאחר שפניה בפינת הטבלה נחשבת לפניה, עיגול עם המספר 1 שנמצא ליד הפינה יהיה חייב להמשיך לאורך קצה הטבלה.

## ראו גם

* רשימת החידות של ניקולי

## קישורים חיצוניים

*התיאור של ניקולי של המשחק (ביפנית), עם דוגמה

קטגוריה:חידות
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:משחקי חשיבה
פרנסיסקו גררו

**פרנסיסקו גררו** (בספרדית: **Francisco Guerrero**; 4 באוקטובר (?) 1528 – 8 בנובמבר 1599) היה מלחין ספרדי מתקופת הרנסאנס. הוא נולד ומת בסביליה.

## ביוגרפיה
ראשית הכשרתו המוזיקלית של גררו הייתה אצל אחיו הבכור פדרו. כבר בגיל 17 התמנה למאסטרו די קאפילה בקתדרלה של חַאֵֵן. כעבור שנים אחדות התקבל למשרה בסביליה ושוב לא חזר לחאן. נראה שבתקופה זו הייתה דרישה רבה לשירותיו כזמר וכמלחין ועוד לפני הגיעו לגיל שלושים יצאו לו מוניטין מרשימים; כן הוציא לאור כמה קבצים של יצירותיו מחוץ לספרד. הקתדרלה של מלגה הציעה לו את משרת המאסטרו די קאפילה, וכדי להחזיקו אצלה, הציעה לו סביליה לכהן כעוזרו של פדרו פרננדס הקשיש. צו אפיפיורי משנת 1554 אישר את זכותו לרשת את תפקידו של פרננדס, ורגע זה הגיע לאחר 23 שנות שירות בתפקיד עוזרו.

לאחר שנים אחדות של עבודה ומסעות ברחבי ספרד ובפורטוגל, לעיתים בשירות הקיסר מקסימיליאן השני, יצא לשנה לאיטליה, שם פרסם שני ספרים של יצירותיו המוזיקליות. הוא שב לספרד ולאחר שנים אחדות החליט לצאת למסע אל ארץ הקודש, וזאת הוציא לפועל בשנת 1589. מסע ההרפתקאות שלו כלל ביקורים בדמשק, בית לחם וירושלים. עם תום המסע במזרח חזר אל ונציה, ולאחר שבועות אחדים יצא שוב למסע לג'נובה ולמרסיי. במסעו חזרה לספרד נפלה ספינתו פעמיים קורבן להתקפת שודדי ים, שאיימו על חייו, גנבו את כספו ולקחו אותו בשבי בדרישת כופר. הכופר שולם ככל הנראה, כי גררו הצליח לחזור לספרד; לרוע המזל, הכספים שהוציא על הוצאת ספרי המוזיקה שלו ודרישת הכופר דלדלו את נכסיו והוא התנסה בשורה של תלאות, לרבות ישיבה בכלא לבעלי חוב; לבסוף חילץ אותו משם מעסיקו הקודם מן הקתדרלה של סביליה, והוא חזר לעבוד בשירותו. ספרו על הביקור עתיר ההרפתקאות בארץ הקודש יצא לאור בשנת 1590 וזכה להצלחה ניכרת (סביר להניח, שמיגל דה סרוונטס קרא אותו). בסוף העשור תכנן עוד מסע לארץ הקודש אבל מחלת הדבר הביאה למותו ב-1599 בסביליה.

מבין כל מלחיני הרנסאנס בספרד, גררו היה זה שחי ועבד רוב שנותיו בספרד. אחרים - למשל מוראלס, ויקטוריה - עשו חלקים גדולים מחיי הקריירה שלהם באיטליה, אף כי, בניגוד לרבים ממלחיני האסכולה הפרנקו-פלמית, המלחינים הספרדים חזרו על פי רוב הביתה בהמשך חייהם.

גררו בהלחין הן מוזיקת קודש והן מוזיקה חילונית, בשונה מזו של ויקטוריה ומוראלס, שני המלחינים הספרדים האחרים מן השורה הראשונה במאה ה-16. הוא כתב מספר רב של שירים חילוניים וקטעים אינסטרומטאליים, נוסף למיסות, מוטטים ופסיונים. המוזיקה שלו מבטאת רגשות רבים ונשארה פופולרית במשך מאות שנים, בייחוד בקתדרלות באמריקה הלטינית. מבחינה סגנונית ביכר מרקמים הומופוניים, בדומה לבני תקופתו הספרדים, וכן כתב נעימות קליטות, קלות לזכירה ולשירה. מאפיין של סגנונו הוא דרכו לצפות שימוש בהרמוניה פונקציונלית: מגניפיקט, שהתגלה בלימה, פרו, נחשב פעם ליצירה אנונימית מן המאה ה-18, עד שהתגלה כיצירה של גררו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* Maestros del Siglo de Oro, Morales, Guerrero, Victoria, La Capella Reial de Catalunya, Hespèrion XX, dir. Jordi Savall, Alia Vox AVSA9867


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1528
קטגוריה:נפטרים ב-1599
אינשי נו היה

**אינשי נוֹ היה** (ביפנית: **因子の部屋**; "חדרים של מחלקים") היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

## חוקים

ממוזער|טבלת ''אינשי נו היה'' לא פתורה

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת ללא גודל מוגדר, המחולקת ל"חדרים" על ידי גבולות עבים. אחד מכל ממדי החדר יהיה בגודל תא אחד (או שורה או טור); האורך והרוחב של כל חדר משתנה בין חדר לחדר.

כל חדר יכול להופיע בטבלה או במאונך או במאוזן, ויש בו מספר קטן בפינתו השמאלית-עליונה.

החידה מתחילה כאשר כל התאים ריקים.
המטרה היא למלא את כל התאים עם ספרות בין 1 ל-9 כך ש:

* כאשר מכפילים את כל הספרות בחדר, התוצאה תהיה שווה למספר הקטן שבפינת החדר.
*  שלא יופיע אותו מספר פעמיים בשורה או בטור.

## שיטות פתרון

ממוזער|טבלת ''אינשי נו היה'' פתורה

* המקום הקל ביותר להתחלת הפתרון הוא חדר המורכב מתא אחד בלבד; במקרה הזה הספרה שבתא תהיה זהה לספרה הקטנה הנמצאת בפינת החדר.
* חיפוש תאים המשלימים את מכפלת חדרם לסכום השווה למספר הקטן שבפינת החדר.
* כמו בסודוקו, אפשר לגלות את המספרים בתאים בעזרת שלילת המספרים המופיעים באותו טור או אותה שורה.

## היסטוריה

החידה הופיעה לראשונה בכתב העת ''Puzzle Communication Nikoli'' מספר 92. אף על פי שהממציא קרא לחידה "אינסו בונקאי", שפירושה הוא פירוק לגורמים, העורך החליף את השם ב*אינשי נו היה*, שנשמע פחות טכני. החידה מופיעה באופן לא סדיר בכתב העת מאז גיליון מספר 109.

## ראו גם
* רשימת החידות של ניקולי

## קישורים חיצוניים

* הדף ביפנית של ניקולי על "אינשי נו היה"

קטגוריה:חידות
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:תשבצי מספרים
קטגוריה:משחקי חשיבה
אל-מהדי בן עטיה

**אל-מהדי אמין בן עטיה אל-מותקי** (בערבית: **المهدي أمين بن عطية المتقي**, בתעתיק מדויק: **אלמהדי אמין בן עטיה אלמתקי**; נולד ב-17 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר מרוקאי יליד-צרפת ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים

ב-3 בפברואר 2010 החתימה אודינזה את בן עטיה, מקבוצת קלרמונט מהליגה השנייה בצרפת. ב-5 ביולי 2013 החתימה רומא את בן עטיה מאודינזה עבור סכום העומד על כ-13 וחצי מיליון אירו. ב-26 באוגוסט החתימה באיירן מינכן את בן עטיה תמורת 26 מיליון יורו לחוזה ל-5 שנים. ומשחקו הבכורה בבאיירן מינכן היה בליגת האלופות נגד מנצ'סטר סיטי. ב-14 ביולי 2016 הושאל ליובנטוס האיטלקית.

ב-1 ביולי 2017 בן עטיה חתם ביובנטוס באופן קבוע. ב-28 בינואר 2019 חתם בן עטיה בא-דוחייל הקטרית.

כיום בן עטיה משמש כמנהל הספורטיבי של המועדון האזרי קרבאך אגדם

## נבחרת לאומית

בן עטיה ייצג את נבחרת צרפת הצעירה (ארץ הולדתו) עד גיל 18, אך מאוחר יותר הצטרף לנבחרת מרוקו (בשל מוצאו מאביו) שעד גיל 20. 
ב-19 בנובמבר 2008 שיחק את המשחק הבינלאומי הראשון שלו בבוגרים של נבחרת מרוקו, נגד נבחרת זמביה, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה.

## תארים
;באיירן מינכן
* אליפות הבונדסליגה (2): 2014/15, 2015/16
* הגביע הגרמני: 2015/16

;יובנטוס
* אליפות הסרייה א' (2): 2016/17, 2017/18

;תארים אישיים:
* נבחרת העונה של הסרייה א': 2013/14

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני א-דוחייל
קטגוריה:כדורגלני פתיח קארגומרוק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים מרוקאים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים מרוקאים בטורקיה
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1987
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1987
בבון זנוב

**בַּבּוּן זָנוּב** או **בבון זהוב** או **ג'לדה** (שם מדעי: *Theropithecus gelada*) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב, והוא המין היחיד ששרד בסוג תרופיתקוס  (*Theropithecus*), החי ברמת אתיופיה והרי סימן הגבוהים יחד עם פאונה של חיות נדירות כמו זאב אתיופי ויעל אתיופי.

למרות השם בבון הוא לא שייך לסוג זה וקיימת מחלוקת על קרבתו למיני הבבון.

## מאפיינים
הבבון הזנוב ניכר בשיער הארוך המכסה את כתפיו וידיו, וכן בשיער הארוך שלצידי פניו. צבע פרוותו חום ושחור, ובחזהו יש אזור נטול שערות שצבעו אדום, הבולט במיוחד בזכרים. חלקי גופו התחתונים מכוסים פרווה שצבעה אפור.

אורך ממוצע של בבון זנוב הוא 30–50 ס"מ ומשקלו 11–18.5 ק"ג. הוא ניצוד על ידי זאב אתיופי, תנים ונמרים ואוכל בעיקר עשבים ועלים. בעת התגוננות, מסוגל הבבון הזנוב לזרוק אבנים על טורפיו וכן לגלגל גושי סלע במדרונות ההרים. בניגוד לשאר הקופים, קופי הבבון הזהוב ניזונים מרעייה ומבלים שעות במרעה. לעיתים יאכלו גם פירות, זרעים וחרקים.

בבון זנוב חי ברמות אתיופיה והרי סימיאן בגובהי 1,800–4,400 מטר ונח בצוקים שבמורדות ההרים. הבבון הזנוב מעדיף אזורים קרירים בהרים מאשר צחיחים ויבשים. 

למרות שהבבונים הזנובים אינם מאוימים, שומרים עליהם מחקלאים שעלולים לירות בהם אם יזיקו לגידול ולגדר את אזורי המרעה שלהם. מכיוון שהם חיות אנדמיות הסיכון של המין גבוה ולכן נוקטים אמצעים לשמירה על המין.

עד השנים האחרונות היה הבבון הזנוב נדיר יחסית בגני חיות. כיום מצליחים לגדלו בכלובים יחד עם קופים בעלי זנב אחרים, אולם רבייתם בשבי נדירה. 

## אורח חיים
קופי הג'ילדה חיים בלהקות. בכל להקה יש מנהיג זכר ומספר נקבות. לפעמים יש זכר נוסף. הזכר המנהיג הוא היחיד המקיים יחסי מין עם נקבות הלהקה להולדת גורים. זכרים ללא להקה מסתובבים ביחד בקבוצות. זכרים אחרים מנסים לתפוס את מקומו של הזכר. הזכר המנהיג צריך להגן על מעמדו. לפעמים באמצעות הדגמת כוחו הפיזי, למשל בהקדמת המתחרה בתחרות ריצה. לפעמים נדרש מאבק מול המתחרה. הזכר השולט זקוק גם לתמיכת הנקבות שבלהקתו כנגד מתחרים. הנקבות יכולות לבחור לתמוך בו או לתמוך במתחרה. כאשר הוא מנוצח הוא מסולק מהלהקה.

## גלריה

Gelada Baboon male.jpg
Simien Mtns (6174572833).jpg
Gelada Baboons, Simien Mtns (8076424883).jpg
Southern gelada (Theropithecus gelada obscurus) male.jpg
Dželady.jpg|בבונים זנובים מתנקים
Gelada Baboon (2447516109).jpg
Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig (1835) Theropithecus gelada.png|איור של בבון זנוב


## ראו גם
* יעל אתיופי
* הרי סימן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי קרן אפריקה
קטגוריה:אתיופיה: מינים אנדמיים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
פרס חשין

**פרס חשין למצוינות אקדמית במשפט** הוא פרס בתחום חקר המשפט שמוענק על ידי קרן שניאור זלמן חשין והפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים לזכרו של מ"מ נשיא בית המשפט העליון, השופט שניאור זלמן חשין. הפרס ניתן מדי שנה, מאז שנת 2009, לחוקר בכיר ולחוקר צעיר שמכהנים במינוי מלא במוסד להשכלה גבוהה, בגין הצטיינות אקדמית בתחום המשפט. הזוכים נבחרים על ידי ועדה מיוחדת, שבראשה עמד, מי שהיה המשנה לנשיא בית המשפט העליון ד"ר מישאל חשין.

## הפרסים
פרס ש"ז חשין לחוקר בכיר מוענק לחוקר בכיר על סמך ההישגים האקדמיים של המועמד והצטיינות במחקר. בשנת תשפ״ג סכום הפרס הוא 50,000 ש"ח.

פרס ש"ז חשין לחוקר צעיר מוענק לחוקר שגילו עד 40 שנים במועד הענקת הפרס, על סמך ההישגים האקדמיים של המועמד והצטיינות במחקר והפוטנציאל הגלום בהישגיו האקדמיים לעתיד לבוא. סכום הפרס 30,000 ש”ח.

בשנת תשע״ה הוענק גם פרס ש"ז חשין לעבודת דוקטורט לחוקר שהגיש עבודת דוקטורט שאושרה במהלך השנתיים האחרונות ויש בה משום תרומה של ממש לפיתוח המשפט בישראל או לקידום החברה בישראל. סכום הפרס היה 40,000 ש״ח.

הפרסים מוענקים בטקס חגיגי שנערך באוניברסיטה העברית בירושלים בנוכחות אנשי משפט בולטים. בטקס נושאים הזוכים בפרס הרצאה פומבית הקשורה לנושא מחקרם.

## זוכים

## ראו גם
* פרס פתאל
* פרס צלטנר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
חשין
לוקאש סקורופסקי

**לוקאש סקורופסקי** (בפולנית: **Łukasz Skorupski**; נולד ב-5 במאי 1991 בזאבז'ה, פולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת השוער בבולוניה ובנבחרת פולין.

## קריירת מועדונים
ב-14 ביולי 2013, סקורופסקי חתם ל-4 עונות בקבוצת הסרייה א', רומא.

ב-1 ביולי 2015 הושאל לאמפולי לעונה אחת. בשנת 2018 עבר לבולוניה.

## נבחרת פולין
סקורופסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של פולין במשחק ידידות נגד  באמצע חודש דצמבר בשנת 2012.

נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.

## תארים

**[[בולוניה 1909]]**

● קופה איטליה (1): 2024/2025

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של לוקאש באתר הרשמי של אמפולי

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:שוערי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני גורניק זאבז'ה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1991
מיקסטורה

**מיקסטורה** היא שימוש באקורד כרומטי לשם יצירת גוון. להבדיל מתפקידם ה"רגיל" הפונקציונלי של אקורדים, להוביל ולמשוך אל מרכזים טונאליים ואל דרגות שונות, המיקסטורה מחליפה לרגע (או לפרק זמן) אקורד דיאטוני לשם גיוון והעשרת המצלול.

מלחינים חשובים לדוגמה שנהגו להשתמש רבות במיקסטורות הם שופן, שוברט ורחמנינוב. בנוסף, מלחיני מחזות זמר ומוזיקה לסרטים מרבים להשתמש במיקסטורות בזכות הרגשנות הרבה שלהן.

## מיקסטורה פשוטה
שימוש באקורד השאול מהסולם שווה הטוניקה. לדוגמה בסולם מז'ורי שימוש בדרגה רביעית מינורית הוא מיקסטורה פשוטה. המיקסטורות הפשוטות האפשריות הן:
* **בסולם מז'ורי**: ראשונה מינורית, שנייה מוקטנת, שנייה מז'ורית על מדרגה שנייה מונמכת (נפוליטנית), שלישית מזורית על מדרגה שלישית מונמכת, רביעית מינורית, חמישית מינורית, שישית מז'ורית על מדרגה שישית מונמכת. שביעית מז'ורית על מדרגה שביעית מונמכת.
* **בסולם מינורי**: ראשונה מז'ורית, שנייה מינורית, שלישית מינורית על מדרגה שלישית מוגבהת, רביעית מז'ורית, חמישית מז'ורית (לאקורד זה יש חשיבות פונקציונלית רבה כדומיננטה ולכן למעשה הוא אינו מיקסטורה לכאורה), שישית מינורית על מדרגה שישית מוגבהת, שביעית מוקטנת על מדרגה שביעית מוגבהת (גם לאקורד זה חשיבות פונקציונלית כדרגה דומיננטית והוא אינו ממש מיקסטורה).

## מיקסטורה שניונית
הגבהת טרצה של אקורד מינורי או הנמכת טרצה של אקורד מז'ורי שאינה יוצרת מיקסטורה פשוטה ואינה דומיננטה שניונית כלומר אינה באה ליצור משיכה למרכז טונאלי חדש. לדוגמה בסולם מינורי דרגה שנייה מז'ורית. המיקסטורות השניוניות האפשריות הן:
* **בסולם מז'ורי**: שנייה מז'ורית, שלישית מז'ורית, שישית מז'ורית, שביעית מינורית, שביעית מז'ורית.
* **בסולם מינורי**: שנייה מינורית על מדרגה שנייה מונמכת, שלישית מינורית, שישית מינורית, שביעית מינורית.

## מיקסטורה כפולה
מיקסטורה פשוטה שאותה הופכים גם למיקסטורה שניונית לדוגמה בסולם מז'ורי, אקורד מינורי, שבנוי על מדרגה שלישית מונמכת. המיקסטורות הכפולות האפשריות הן:
* **בסולם מז'ורי**: שנייה מינורית על מדרגה שנייה מונמכת, שלישית מינורית על מדרגה שלישית מונמכת, שישית מינורית על מדרגה שישית מונמכת, שביעית מינורית על מדרגה שביעית מונמכת.
* **בסולם מינורי**: שנייה מז'ורית, שלישית מז'ורית על מדרגה שלישית מוגבהת, שישית מז'ורית על מדרגה שישית מוגבהת, שביעית מז'ורית על מדרגה שביעית מוגבהת.

## מיקסטורות בספרות
### מיקסטורות פשוטות
בדידו ואניאס מאת הנרי פרסל בסוף המערכה הראשונה במקהלה To the hills and the vales במילים cool shady האקורד הוא חמישית מינורית.

בסונטה לפסנתר מאת שוברט דויטש 958 מס' 1 בתיבה 5 ישנה שביעית מז'ורית הבנויה על מדרגה שביעית מונמכת.

### מיקסטורות שניוניות
בפנטזיה מאת שומאן אופוס 17 פרק 3 בתיבה שנייה מופיע האקורד רביעית מז'ורית.

בסימפוניה התשיעית של שוברט בתיבה מספר 26 מופיעה הדרגה השביעית מז'ורית.

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:הרמוניה
קלמן ובר

הרב **קלונימוס קלמן ובר** (ה'תרל"א, 1871 – ה'תרצ"ב, 1931) היה רב העיר פיישטיאני בסלובקיה וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

## קורות חייו
נולד בשנת תרל"א (1871) לאביו רבי יוסף, מראשי הקהילה היהודית במאקו. נשא לאשה את בתו של הרב יוסף דוב קהאן רב בית הכנסת שיף שול בווינה נכדת מרת גיטל שפיצער בת החתם סופר. בצעירותו למד אצל הרב אליעזר זוסמן סופר ולאחר מכן למד בישיבה הרמה בפרסבורג והיה לתלמידו של רבי שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". נפטר בי"ז בתשרי תרצ"ב בפרשבורג ונקבר בפישטאני.

## פעליו

בשנת תרנ"ז נתמנה לרבה של העיר רעטא בסלובקיה (הונגריה) ובשנת תרס"ב החל לכהן כרבה של העיר פיישטיאני מחוז ניטרה. החל משנת תרע"ט החל להנהיג את מרכז הקהילות החרדיות ("לאנדעס קאנצליי") ושימשו כנשיאו, נמנה עם הרבנים הראשונים שהצטרפו לתנועת אגודת ישראל מקרב רבני הונגריה וסלובקיה. היה בעל שכל בהיר ומנהיג בחסד, לחם במסירות נפש עבור עצמאותן של הקהילות האורתודוקסיות, וזכה לארגון הקהילות מחדש אחר מלחמת העולם הראשונה.

בוועידת פרשבורג של אגודת ישראל שהתקיימה באלול ה'תר"פ (1920) הקריא את החלטת הרבנים שסיכמה את הדיונים. השתתף ב השנייה של תנועת אגודת ישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים סלובקים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:משפחת סופר
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1931
באטמן (סדרת טלוויזיה)

**באטמן** (באנגלית: **Batman**) היא סדרת לייב אקשן אמריקאית שמבוססת על דמות הקומיקס הנושאת את אותו שם בהוצאת DC קומיקס. הסדרה שודרה ברשת ABC במשך שלוש עונות החל מ-12 בינואר 1966 עד 14 במרץ 1968. במהלך שתי עונותיה הראשונות היא פעלה בפורמט שידור דו-שבועי, ובעת ביטולה היא הכילה 120 פרקים. בסדרה כיכבו אדם וסט וברט וורד כבאטמן ורובין.

בשנת 1979 יצאה סדרת ספיישלים בשם "אגדת גיבורי העל" ששמה כיכבו וסט ווורד (כבאטמן ורובין) עם שאר גיבורי ונבלי העל של יקום DC כשצולמו מול קהל חי, וסרט שיצא בשנת 2003 בשם "בחזרה אל מערת העטלף" שבו ווסט ווורד שיחקו את עצמם, ושני סרטי הנפשה המבוססים על הסדרה "באטמן: גיבורים בגלימות" (2016) ו"באטמן ודו- פרצוף" (2017).

אופי הסדרה היה קליל וקאמפי. היא הציגה את אדם וסט בתפקיד באטמן ואת ברט וורד בתפקיד רובין - שני גיבורים ולוחמים בפשע שמגנים על העיר גות'אם סיטי. כאשר באטמן ורובין נלחמו בפושעים, בועות דיבור ובהן כתוביות כמו "בום" ו"פאו" הופיעו במחווה לספרי הקומיקס. פרקים רבים היו בשני חלקים-ולעיתים נדירות גם בשלושה חלקים-כדי לבנות מתח: בסוף החלק הראשון באטמן ורובין היו נתונים בצרה גדולה או במלכודת, ואילו בפרק השני הם נחלצו ממנה בדרך לא צפויה.

## סקירת הסדרה
[260px|ממוזער|ימין|באטמן ([אדם וסט) ורובין (ברט וורד)]]

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:באטמן: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:יקום החץ: סדרות חיצוניות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה של DC קומיקס
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1966
אורסולה ברנז

שמאל|ממוזער|180px|אורסולה ברנז
**אורסולה ברנז** (באנגלית: **Ursula Burns**; נולדה ב-20 בספטמבר 1958) היא יושבת ראש ומנכ"ל של חברת זירוקס. אורסולה היא האפרו-אמריקנית האשה הראשונה המשמשת כראש של חברה מן ה-Fortune 500. בשנת 2009 הוצבה ברנז במקום ה-14 ברשימת 100 הנשים החזקות בעולם של מגזין פורבס.

## קורות חייה
אורסולה ברנז נולדה בשנת 1958 בפרויקט דיור בניו יורק לאם חד הורית. שני הוריה היו מהגרים מפנמה. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי ולאחר מכן למדה לתואר ראשון בהנדסת מכונות במכון הפוליטכני של ברוקלין (היום חלק מאוניברסיטת ניו יורק) ולתואר שני בהנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה.

בשנת 1980 החלה ברנז לעבוד בחברת זירוקס כמתמחה, ובשנת 1981, לאחר שסיימה את התואר השני שלה, הצטרפה כעובדת מן המניין ועבדה בתפקידים שונים בפיתוח ותכנון מוצר. בינואר 1990 התמנתה ברנז לעוזרת של ווילנד היקס, שהיה מנהל בכיר בחברה. שנה מאוחר יותר היא נתמנתה לעוזרת ליושב ראש החברה דאז, פול אלרי, ובשנת 1999 נתמנתה לראש חטיבת הייצור הגלובלי בזירוקס.

בשנת 2000 נתמנתה לסגן בכיר ליו"ר החברה וביולי 2009 נתמנתה למנכ"ל זירוקס. ובשנת 2010 נתמנתה ליושב ראש זירוקס ובכך הייתה לאפרו אמריקאית האישה הראשונה שנתמנתה ליושבת ראש אחת החברות הגדולות.

אורסולה ברנז התחתנה בשנת 1990 עם לויד בין, שעבד גם הוא בזירוקס, לזוג נולדו שני ילדים והם מתגוררים בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני של ברוקלין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פנמי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
קטגוריה:שחורים פורצי דרך
ועדת ריבלין

**ועדת ריבלין**, בראשותו של המשנה לנשיא בית המשפט העליון בדימוס אליעזר ריבלין, היא ועדה ציבורית שמונתה ב-4 באפריל 2013, על ידי שרת המשפטים ציפי לבני, ותפקידה לבחון את האפשרות להחלת הסדר פיצוי מיוחד על עובדי הקריה למחקר גרעיני בדימונה שחלו בסרטן בעת חשיפתם לקרינה מייננת ו/או חומרים מסוכנים אחרים במהלך עבודתם.

ב-18 בספטמבר 2017 הודיעה הוועדה לאנרגיה אטומית כי הושג הסדר פשרה, שבמסגרתו תפצה המדינה כ-170 עובדים, גמלאים ובני משפחות שחלו בסרטן.

## הרכב הוועדה
הוועדה כללה את יושב הראש וחמישה חברים:
* השופט אליעזר ריבלין, המשנה לנשיא בית המשפט העליון בדימוס, שכיהן במקביל כנציב תלונות הציבור על שופטים - יו"ר.
* פרופ' אריאל פורת, מומחה לדיני נזיקין ולשעבר דיקן הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב.
* פרופ' רבקה כרמי, נשיאת אוניברסיטת בן-גוריון.
* ד"ר ניר פלד, מנהל המרכז לחקר גידולי בית החזה, מרכז רפואי שיבא, תל השומר.
* מיכל עבאדי-בויאנג'ו, החשבת הכללית במשרד האוצר.
* אבי ליכט, משנה ליועץ המשפטי לממשלה.

## הרקע להקמתה
לאורך השנים הוגשו תביעות רבות מצד עובדים בקריה למחקר גרעיני לפיצוי בגין גידולים סרטניים מהם הם סובלים. לטענתם, מחלתם נגרמה עקב חשיפה לקרינה בכור הגרעיני, ועל כן הם זכאים לפיצוי מהמוסד לביטוח לאומי. ברקע להקמת הוועדה נמצא הקושי המובנה בהוכחת הקשר הסיבתי בין החשיפה לקרינה לבין המחלה. סוגיה משפטית זו עלתה בעבר במסגרת ועדת שמגר שעסקה בצוללני חיל הים בנחל הקישון. בנוסף, התעוררו בעבר קשיים בניהול הדיונים בבית המשפט, עקב רמת הסודיות הגבוהה של חומר הראיות.

## פעולותיה של הוועדה
תוצאות סקר תחלואה עצמאי שערכה "ועדת ריבלין", הצביעו על כך שברוב המוחלט של מחלות הסרטן לא נמצאה תחלואה עודפת בקרב עובדי הוועדה לאנרגיה אטומית בהשוואה לצפוי באוכלוסייה המקבילה.

בוועדה חתרו בכל זאת להסדר, אשר לדבריהם היה בו צורך "לנוכח תרומתם הייחודית של עובדי הוועדה לתחום המחקר והפיתוח הגרעיני, ומתוך רצון לסייע לעובדים". ההסכם שגובש על ידי הוועדה אומץ על ידי הממשלה, כנראה במטרה להימנע מהתקדמות תהליך התביעה.

## תוצאות הוועדה
ב-18 בספטמבר 2017 הודיעה הוועדה לאנרגיה אטומית כי הושג הסדר פשרה, שבמסגרתו תפצה המדינה כ-170 עובדים, גמלאים ובני משפחות שחלו בסרטן.

זהו הסדר פשרה ייחודי אשר התאפשר הודות למתווה שקבעה ועדה ריבלין.

על פי ההסדר, הוחלט על תשלום לעובדים שחלו בסרטן ועומדים בקריטריונים מקלים. בבסיס הסדר הפשרה שנחתם הוצהר כי הוועדה והתביעה אינם מצביעים על אשמה או רשלנות מצד המדינה.

בעקבות דו"ח ועדת ריבלין הוקמה ועדת זוהר לצורך קביעת הזכאות וגובה הפיצוי לעובדי הוועדה לאנרגיה אטומית שחלו בסרטן.

עובדים אשר חלו בעקבות עבודתם במרכזים הגרעיניים זכאים לפנות לוועדת זוהר לצורך קביעת זכאותם לפיצוי.

בתחילה לא היה באפשרות עובדים אלו להיות מיוצגים על ידי עו"ד לפי בחירתם, אך, בעקבות עתירה לבג"ץ אשר הוגשה על ידי עו"ד אריאל פרייברג ואלי דסה, שונתה ההנחיה וכיום כל עובד הטוען לזכאות יכול לפנות באמצעות עו"ד (ובלבד שישותף אך ורק במידע בלתי מסווג).

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הוועדה 
* הודעה על הקמת הוועדה , אתר משרד המשפטים.

## הערות שוליים

ריבלין
קטגוריה:הקריה למחקר גרעיני – נגב
זלמן זאב שחור

**זלמן זאב שחור** (ט"ו באב תר"ס, אוגוסט 1900 – ז' באלול תשמ"א, 6 בספטמבר 1981) היה מעסקני היישוב בתל אביב וביפו, יו"ר המזרחי בתל אביב ויו"ר איחוד בתי הכנסת בעיר. יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת תש"מ.

## ביוגרפיה
נולד באנטופול, בנו של רב העיר יוסף דוד שחור. אמו, ליפשה, היא בת שאול קוסובסקי-שחור ואחות הרב יצחק קוסובסקי. חניך ישיבות ליטא. 

באלול תר"פ (1920) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בתקופת מגוריו בעיר היה פעיל בחיים הציבוריים והדתיים. בשנת תרפ"א (1921) יזם את הקמת האגודה למען החלוץ הדתי. בשנת תרפ"ה (1925) התיישב ביפו. באותה שנה נישא לפרידה, בת אליעזר פבריץ, פעיל ציוני דתי מפולין. נבחר להנהלת תלמוד תורה וישיבת שערי תורה ושימש שנים רבות יו"ר הוועד של המוסד.

בשנת תרצ"ו (1936), לאחר הפרעות ביפו, נבחר כיו"ר ארגון סוחרי יפו היהודים. פעל רבות לשיקומם של יהודי יפו שנאלצו לנטוש את עירם. היה בין יוזמי הקמת נמל תל אביב. נמנה עם החותמים על הכרוז שקרא לתושבי העיר להשתתף ביסוד הנמל על ידי רכישת מניות.

בשנת תרצ"ז (1937) נבחר כיו"ר המזרחי בתל אביב. לאחר המיזוג עם הפועל המזרחי שימש חבר נשיאות המפלגה הדתית לאומית "המזרחי - הפועל המזרחי".

יסד את בית הכנסת "בית הכנסת לזכר קדושי אנטופול" בלב תל אביב ושימש יושב-ראש שלו. כמו כן היה יושב-ראש איחוד בתי הכנסת בתל אביב.

מספר חודשים לפני פטירתו זכה בפרס יקיר העיר תל אביב לשנת תש"מ.

זלמן שחור נפטר ביום ז' באלול תשמ"א בשנת השמונים לחייו. הוא נקבר בבית העלמין סנהדריה בירושלים.

## צאצאיו
בתו פנינה  הייתה אשת יעקב הרצוג, ובנו הוא עו"ד יוסף דוד שחור מתל אביב. בנו אליעזר שחור  נפל במלחמת העצמאות בקרבות על ירושלים.

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:משפחת שחור
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1981
קטגוריה:זוכי פרס הרב אונטרמן
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
בסיס אספרנסה

ממוזער|סמל הבסיס
**בסיס אספרנסה** (ספרדית: **Base Esperanza**, מילולית: בסיס התקווה) הוא בסיס מחקר אזרחי ארגנטינאי הממוקם במפרץ התקווה שבקצה חצי האי טריניטי, בארץ גרהאם, שבחצי האי האנטארקטי. הבסיס הוא אחד משני מקומות היישוב האזרחיים היחידים שביבשת (השני הוא וילה לה אסטרלאס הצ'יליאני).

הבסיס הוקם ב-17 בדצמבר 1952, והפך ליישוב קבע עשור מאוחר יותר, ב-14 ביוני 1962. נכון ל-2014 מתגוררים בו בחורף 55 תושבים, מתוכם 10 משפחות. בקיץ מספר התושבים גדול אף יותר. במקום בית-ספר ואף תחנת שידורי רדיו.

הטמפרטורה הממוצעת היא 5.5 מעלות מתחת לאפס, כשבחורף הטמפרטורה צונחת ל-10 מעלות מתחת לאפס, ובקיץ הטמפרטורה הממוצעת היא כ-2 מעלות צלזיוס. רק כחודש בשנה הטמפרטורה היא מעל לנקודת הקיפאון, ולכן האזור מוגדר על פי שיטת קפן כטונדרה ארקטית. החל מאז 1948 הטמפרטורה הממוצעת עולה ב-0.0315 מעלות צלזיוס בשנה, כשבעיקר החורפים קרים פחות. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה במקום, הייתה ב-6 בפברואר 2020 (באמצע הקיץ האנטארקטי), כשנמדדה טמפרטורה של 18.3 מעלות צלזיוס

בבסיס נולד בינואר 1978 אמילו מרקוס פלמה, האדם הראשון שנולד באנטארקטיקה. הבסיס גם מהווה מוקד תיירותי, עם ממוצע של כ-1,100 תיירים בשנה. ב-9 במרץ 2002, הנפיק הדואר הארגנטינאי בול לכבוד הבסיס. בשנת 2008 הותקנה טורבינת רוח על האי, המייצרת חשמל עבור תושבי הבסיס.

בשנת 1997 ליד הבסיס הוקמה תחנת מחקר ECARE של אורוגוואי.
## קישורים חיצוניים


קובץ:Antarctica.Esperanza Base.2004Dec27.jpeg|בסיס אספרנסה, דצמבר 2004


## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: תחנות מחקר
קטגוריה:ארגנטינה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארץ גרהאם
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
מפרץ התקווה

**מפרץ התקווה** או **מפרץ הואופ** (באנגלית: **Hope Bay**; בספרדית: **Bahía Esperanza**) הוא מפרץ בחצי האי טריניטי שבקצהו הצפוני של חצי האי האנטארקטי.

אורכו של המפרץ 5 קילומטרים; רוחבו של המפרץ 3.7 קילומטרים.

המפרץ נפתח אל המצר האנטארקטי.

## אתר ציפורים מיוחד

המקום מהווה מוקד רבייה לציפורים מהחשובים בעולם. במקום נמצאת אוכלוסיית פינגווין אדלי מהגדולות בעולם, כ-125,000 זוגות. במקום מקננים גם: פינגווין לבן אוזן, חמסן חום, שחפית ארקטית, יסעורון וילסון, שחף דומניקני וכיאוניס לבן, ועל כן המפרץ הוכרז כאזור ציפורים בעל חשיבות.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ התגלה ב-15 בינואר 1902, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, בפיקודו של אוטו נורדנשלד.

המשלחת שספינתה "אנטארקטיק" טבעה, שהתה במהלך החורף של שנת 1902 במקום, ומכאן שמו.

### בסיסי מחקר

לחופי המפרץ שוכן בסיס אספרנסה הארגנטינאי, כמו גם בסיס מחקר אורוגוואיני (*ECARE*), שבמקור שימש כבסיס D של משלחת המחקר הבריטית, והועבר לידי אורוגוואי בשנת 1997.

במפרץ נורו לראשונה יריות בהיסטוריה של אנטארקטיקה, כאשר בשנת 1952 חיילים ארגנטינאים ירו לעבר צוות מחקר בריטי. ארגנטינה התנצלה על המקרה, והודיעה כי השעתה את מפקד הכוח.

## קישורים חיצוניים

* מפרת התקווה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

## הערות שוליים

התקווה
התקווה
התקווה
התקווה
חצי האי טריניטי

**חצי האי טריניטי** (באנגלית: **Trinity Peninsula**) או **חצי האי טרינידד** (ספרדית) הוא חלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
### גילוי חצי האי
פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן היה בין הראשונים לחקור את המקום במהלך מסעותיו לאזור בשנת 1819–1820. מאוחר יותר, המשלחת השוודית, בשנת 1901 בפיקודו של אוטו נורדנשלד שהתה באזור אף היא.

### מקור השם
שמו הנוכחי של חצי האי ניתן, ככל הנראה, על ידי אדוארד ברנספילד בינואר 1820, שקרא לאזור "ארץ טריניטי" (על שם השילוש הקדוש), אם כי הגדרת האזור שנויה במחלוקת בקרב ההיסטוריונים.

ז'ול דומון ד'אורוויל, במהלך מסעו בשנת 1838, קרא לאזור "ארץ לואי פיליפ" (Louis Philippe), על שם לואי פיליפ, מלך הצרפתים. שם זה (לואיס פליפה בספרדית) נוהג גם כיום בצ'ילה.

## תביעות טריטוריאליות
ארגנטינה מחשיבה את האי כחלק מפרובינציית טיירה דל פואגו. בצ'ילה הוא חלק מהפרובינציה אנטארקטיקה צ'ילנה. בממלכה המאוחדת הוא שייך לטריטוריה הבריטית באנטרארקטיקה. כל שלוש התביעות מוגבלות על ידי אמנת אנטארקטיקה.

## אקלים
כחלק מההתחממות העולמית, נשבר שיא החום בחצי האי בשנת 2020, כשהגיע ל-18.5 מעלות צלזיוס.

## ראו גם

* נקודת ג'ייד
* חצי האי בליצה
* מעבר אריפלרי

## קישורים חיצוניים
* חצי האי טריניטי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חצי האי טריניטי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפת חצי האי טריניטי

## הערות שוליים

*
טריניטי
טריניטי
יעקב ניימן

הרב **יעקב אריה ניימן** (נפטר בא' באלול ה'תשמ"ג, 10 באוגוסט 1983) היה מייסד וראש ישיבת אור ישראל בלידא ולאחר מכן בפתח תקווה.

## תולדותיו
נולד בעיירה אוסטרולנקה שבפולין לרבי אברהם ניימן. למד בישיבת לומז'ה שלוש עשרה שנים והיה מתלמידי הרב יחיאל מרדכי גורדון והרב משה רוזנשטיין. מצעירותו שם דגש על ענייני מוסר ועבודת ה'. בתקופת לימודיו בישיבה הוא ייסד "ועד" מיוחד של קבוצת תלמידים לשם התבוננות מוסרית והתעלות בעבודת ה' וביראת שמיים. בין משתתפי ה"ועד" היה הרב חיים ברנשטיין, לימים מראשי ישיבת אור התלמוד ומחבר הספר "הליכות חיים". בתחילת שנות ה-20 נישא למרים, בתו של הרב משה גרודזינסקי.

בשנת ה'תרפ"ג (1923) הקים ביוזמת החפץ חיים והרב חיים עוזר גרודזנסקי ישיבה קטנה בלידא בשם "אור ישראל", על שם ספרו של רבי ישראל מסלנט. לצדו עמד הרב מרדכי שמוקלר, חניך ישיבת ראדין (נספה בשואה). בין תלמידיו בישיבה: הרב מרדכי צוקרמן והרב ראובן יוסף גרשונוביץ. עמד בראשות הישיבה שתים עשרה שנים ושימש גם כמשגיח וכמנהל האחראי על אחזקת הישיבה. היה מקורב מאוד לחפץ חיים, וכאשר היה פוקד את ביתו בראדין היה החפץ חיים מסדר בעצמו את סידורי האירוח.

בשנת תרצ"ה (1935) עזב את לידא, עלה לארץ ישראל והתיישב בפתח תקווה. בתחילת שנת ה'תש"ד (נובמבר 1943) ייסד מחדש את הישיבה בפתח תקווה, תחת שם זהה. שותפו להקמה היה הרב שלמה קרובקה, חברו מישיבת לומז'ה, וחתנו של הרב ניימן, הרב יוסף רוזובסקי. בהמשך הצטרפו לצוות גם הרב יוסף הלר והמשגיח הרב אברהם שוורץ. בתחילה שכנה הישיבה באופן ארעי בבתי כנסת שונים בעיר. בשנת ה'תש"ט (1949) הונחה אבן פינה למבנה הישיבה. עם השנים הפכה הישיבה לאחד ממוסדות התורה המרכזיים ביישוב החדש ובין תלמידיה נמנים עשרות ראשי ישיבות, רבנים ואישי ציבור בולטים.

הרב ניימן היה מהדמויות הרבניות הידועות של פתח תקווה. נודע ביחסו האבהי לתלמידיו ואת שיחותיו בישיבה נהג לפתוח במילים "בניי היקרים".

בשנת ה'תשי"א (1951) הוציא את ספרו "דרכי מוסר". הוא קיבל את הסכמתו של הרב איסר זלמן מלצר שכתב כי "הספר הוא מצוין ונעלה אשר יהיה תועלת ללומדים בו להתעורר בענייני יראת שמים ודעת מוסר התורה". בשיחותיו ובספרו הביא הנהגות ומעשים רבים מהחפץ חיים שהיה עד להם.

בשנת ה'תשמ"ב (1982) הקים את הישיבה הגדולה "אור ישראל". הוא העמיד בראשה את הרב יגאל רוזן, שלפני כן שימש ר"מ בישיבה הקטנה, כמחליפו של הרב רוזובסקי. בשנים הראשונות שכנה הישיבה ברחוב רוטשילד בעיר, במבנה ששימש בעבר את ישיבת פתח תקווה-לומז'ה.

הרב ניימן נפטר בשנת ה'תשמ"ג, ונקבר בבית הקברות סגולה בעיר. לאחר פטירתו נקרא קטע הרחוב שבו שוכנת הישיבה על שמו "רחוב הרב ניימן".

כיום עומד בראשות הישיבה הקטנה "אור ישראל" הרב מרדכי רבינוביץ, הנשוי לנכדתו של הרב ניימן, בתו של הרב יוסף רוזובסקי.

## ספריו
* **דרכי מוסר** – מאמרי מוסר
* **פרי יעקב** - על הש"ס

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:לידא: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבות קטנות
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:משפחת גרודזינסקי
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
יצחק אלחנן וולקין

הרב **יצחק אלחנן וולקין** (תר"ס, 1900 - תש"ב, 1942) היה רבה האחרון של אנטופול. נספה בשואה.

## תולדותיו
בנו של הרב אהרן וולקין רבה של פינסק, ורחל, בת הרב בן ציון סורוצקין ואחותו של הרב זלמן סורוצקין. בשנת תרע"ג נכנס ללמוד בישיבת מיר וכעבור שנתיים עבר לישיבת ראדין. כעבור זמן השתוקק לשוב לישיבת מיר. הוא עבר את הגבול כשהוא מסכן את חייו והגיע לפולטבה, שבה שכנה אז הישיבה. חלה בטיפוס, ולאחר החלמתו חזר לליטא ולמד בתלמוד תורה בקלם. כששבה הישיבה למיר, שב אליה.

נישא לבתו של הרב משה וולפסון, רבה של אנטופול. בשנת תר"צ, לאחר פטירת חותנו, התמנה תחתיו כרבה של אנטופול וכיהן בתפקידו עד כיבושה של העיר בידי הגרמנים.

הובל יחד עם בני קהילתו לכיכר העיר ושם הוצא להורג. חתנו, שנספה גם הוא, היה הרב שמואל דוד גרשונוביץ, שכיהן כממלא מקום אביו הרב אברהם יצחק גרשונוביץ, אב"ד ז'אבינקה.

קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:משפחת וולקין
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:משפחת סורוצקין
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:בוגרי ישיבת ראדין
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה (קלם)
קטגוריה:אבות בתי דין
משה לנדינסקי

הרב **משה לנדינסקי** (תרכ"ב, 1862 – כ' באדר ב' תרצ"ח, 23 במרץ 1938) היה ראש ישיבת ראדין במשך כארבעים שנה.

## תולדותיו
נולד בעיירה קנישין הסמוכה לביאליסטוק, בנם של דוד וצביה לנדינסקי. בצעירותו למד תקופה קצרה בעיר מולדתו ואחר עבר ללמוד אצל הרב שבתי וולך ששימש כגאב"ד בעירו רזנאי.

בגיל 22 נשא לאישה את בת הגביר הרבני רבי ישראל ניימן, אף הוא מקנישין. לאחר נישואיו נמנה עם אברכי כולל ברודסקי בוולוז'ין. שם למד כשמונה שנים, כאשר בשלוש השנים הראשונות לא עזב את המקום, ולא התראה אפילו עם אשתו ובתו הקטנה.

בשנת תר"ס (1900) נקרא על ידי החפץ חיים לכהן כראש הישיבה בישיבתו בראדין, בהמלצת מורו הנצי"ב מוולוז'ין. כעבור שנים אחדות מונה לצדו הרב נפתלי טרופ. בכל הזמן הזה עמד לימין החפץ חיים ואף ערך לו אחדים מספריו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לאחר שהרוסים נסוגו והצבא הגרמני התקרב לראדין, התקבלה החלטה שהישיבה תתפצל לשתיים, חלק אחד יישאר בראדין והשני ינוע לתוך רוסיה. רוב התלמידים, ובהם החפץ חיים והרב טרופ, עזבו את ראדין, והמיעוט ובתוכו הרב לנדינסקי נותר בראדין. בשנת תרפ"א (1921) שבו הגולים לראדין. הרב לנדינסקי קיבל את פניהם בתחנת הרכבת. אולם בניין הישיבה היה הרוס ונטוש והתלמידים נאלצו להשתכן בבית המדרש המקומי. עם הזמן שבה הישיבה למסלולה בהנהגתם של הרב לנדינסקי והרב טרופ.

בשנת תרפ"ח (1928) נפטר הרב טרופ ולצדו של הרב לנדינסקי מונו שני ראשי ישיבה צעירים, הרב ברוך יוסף פייבלזון (חתנו של הרב טרופ) והרב מנחם מנדל זקס (חתנו של החפץ חיים).

לאחר פטירת החפץ חיים הורע מצבה הכלכלי של הישיבה
והרב לנדינסקי נאלץ לנסוע ללונדון כדי לגייס כסף להחזקת הישיבה.

ממוזער|מצבת קברו של הרב לנדינסקי
נפטר בכ' באדר ב' תרצ"ח ונקבר בבית העלמין בראדין.

צאצאו, הרב חיים פלאטו, הקים את ישיבת ראדין בנתניה. בנו של הרב פלאטו, מנחם מנדל, פרסם את הספר "בשבילי ראדין", על הישיבה בראדין ותולדות חייו של הרב לנדינסקי.

## צאצאיו
* צירל, אשת הרב אברהם ישראל משה סלומון, הרב מחרקוב. בנם הוא הרב דוד סלומון.
* הרב נחמן דוד לנדינסקי - מייסד ישיבת גייטסהד באנגליה, וראש הישיבה הראשון שלה. עבר לניו יורק, שם כיהן בישיבת חפץ חיים.
* דאבא, אשת הרב אברהם סחרוב, אב"ד טרובי (טראקי) הסמוכה לוילנה. נספה בשואה עם כל משפחתו, מלבד בתו צביה, אשת הרב שמואל דוד וואלקין. בנם הוא הרב חיים וואלקין.
* פריידא, אשת הרב זלמן פליטניק, אב"ד ליברפול ובסוף ימיו רב בישיבת דבר ירושלים
* אלכסנדר זיסקינד לנדינסקי הי"ד, התגורר בווקשנה שבליטא, ונספה בשואה.
* הרב מרדכי לנדינסקי - רב בנובופהוסט בפולין, לימים ר"מ ומנהל ישיבת "חפץ חיים" בניו יורק

## לקריאה נוספת
* מנחם מנדל פלאטו, **בשבילי ראדין**, דברי ימיה של הישיבה משולבים בסיפור תולדות חייו של מרן הגאון משה לונדינסקי

## קישורים חיצוניים

* 
* 'לנדינסקי ר' משה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 65 (, תמונה 1263).
* ישיבת ראדין, דוד זריז באתר דעת

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:תלמידי הנצי"ב
קטגוריה:רבני ישיבת ראדין
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1938
מטרה (תכלית)

**מטרה** או **יעד** היא מצב עתידי שבכוח שמתגמל (לרוב לחיוב, אך לעיתים גם לשלילה). מטרה היא משהו שרוצים בהשגתו, תכלית או כוונה.

פעולות מכוונות מטרה מיועדות להגשים יעד מועיל או מקדם כלשהו עבור הפרט, כמו שליחת היד אל עבר כוס מים כדי לשבור את הצמא.
על פי רוב, מצב בו הוגשמה המטרה מכונה הצלחה, בעוד שאי הגשמתה מכונה כישלון.

ישנן מטרות לטווח הקצר ומטרות לטווח הארוך.

## תהליכים המיועדים להגשמת מטרות
ישנם מקרים בהם פעולה אקראית או אימפולסיבית תוביל להגשמת מטרה, אך על פי רוב ההסתברות לכך נמוכה יותר. לכן אנשים רבים מעדיפים שלא לפעול בדרכים אלו כאשר מדובר במטרה בעלת חשיבות רבה עבורם.

כדי להעלות את הסיכויים להגשמת המטרה ניתן לפעול במספר דרכים, לעשות שימוש בכלים מתאימים ולהפעיל מיומנויות קוגניטיביות שונות. בחירת המטרה הרצויה והדרך שבה ניתן לממשה מערב קבלת החלטות. שלב התכנון מיועד לגבש תוכנית פעולה ולהימנע משגיאות.
גיבוש ויישום תוכנית הפעולה מצריך פעמים רבות שימוש ביכולת פתרון בעיות וארגון.

## היבטים רגשיים וחברתיים
מטרות יכולות להיות מוצבות על ידי אדם, קבוצה חברתית או ארגון.

ישנם מספר דרכים שבהן קבוצה של אנשים יכולה להתאגד לצורך הגשמת מטרה משותפת. לדוגמה:
* **[[קולקטיב]]** הוא קבוצת אנשים הפועלת לשם הגשמת מטרה משותפת, תוך קיום שוויון חברתי בין חברי הקבוצה.
* **[[עמותה]]** היא תאגיד המורכב מקבוצה של בני-אדם ו/או תאגידים אחרים אשר חברו יחד למען מטרה מסוימת (לרוב מטרה ציבורית), ונרשמו בפנקס העמותות על ידי רשם העמותות שבמשרד המשפטים שמפקח על פעילותן.
* **[[חברה (תאגיד)]]** היא ארגון בעל ישות משפטית שמאגד אנשים למען מטרה משותפת, בדרך כלל לשם הפקת רווח.
* **[[צוות עבודה]]** הוא קבוצה חברתית הפועלת בתיאום על מנת להשיג מטרה משותפת ומוגדרת מראש.

מנהיגות היא יכולתו של אדם או קבוצת אנשים להוביל אנשים אחרים אל עבר מטרה משותפת.
עבודת צוות (או עבודה משותפת) היא כפעילות משותפת של שני פרטים או יותר, הפועלים לשם מטרה דומה תוך שיתוף פעולה ביניהם.

הנעה (או מוטיבציה) היא מכלול התהליכים אשר מעוררים, מכוונים ומשמרים את ההתנהגות האנושית לעבר מטרה מסוימת.

## מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים
המוח האנושי מסוגל להתייחס למטרות ולפעול למען השגתן.

מערכת החיזוק היא אחד המנגנונים שיכולים לשמש לצורך הערכת יעילות האסטרטגיה שנבחרה ואת המידה שבה היא מסייעת להשגת המטרה הנבחרת. קליפת המוח הקדם-מצחית יכולה לתרום לתהליך החיזוק, במצבים בהם מעשיו של האדם עצמו מקדמים אותו לעבר מטרה רצויה עבורו.

הסטריאטום הוא חלק מגרעיני הבסיס והוא מעורב בהנחיית ההתנהגות אל עבר השגת חיזוקים. הוא עושה זאת על ידי הנעה לבחירה וסידור של הפעולות באופן המכוון להשגת המטרה. לצורך פעולתו, הסטראטום מתבסס על מידע שמתקבל מקליפת המוח הקדם-מצחית.

גרעין האקומבנס, מעורב במנגנוני חיזוק וקשב. הוא נמצא בסטריאטום ומעודד בחירה של פעולות, אשר יובילו לגמול מצופה.

## ראו גם
* טיפול ממוקד-מטרה
* תאוריית המטרה
* מכונה חסרת תכלית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קבלת החלטות
קטגוריה:פסיכולוגיה ארגונית
קטגוריה:הנעה (פסיכולוגיה)
רים-סין הראשון

[ממוזער|שמאל|200 פיקסלים| לוח היסוד של מקדש האל [סין (אל)|ננה אל הירח שנבנה על ידי כדור-מובוכ ורים-סין הראשון (מוזיאון הלובר)]] 
**רים-סין הראשון** היה המלך האחרון של שושלת מלכי עיר המדינה השומרית העתיקה לרסה. הוא מלך כ-60 שנים בין השנים 1763-1822 לפנה"ס לפי הכרונולוגיה התיכונה או 1699-1758 לפנה"ס לפי הכרונולוגיה הנמוכה. אחותו אנ-אנה-דו (En-ane-du) הייתה הכוהנת הגדולה לאל הירח ננה של אור. הוא היה בן זמנו של המלכים חמורבי מבבל ואירדננה (Irdanene) מארך. שושלת לרסה שתחילתה בנפילת שושלת אור 3 התקיימה 262 שנים. הוא עלה לשלטון אחרי אחיו ווארד-סין שמלך 11 שנים.

## תקופת שלטונו
אביו של רים-סין היה כדור-מובוכ (Kudur-Mabuk), הוא היה מצביא שכבש את לרסה. שמו העילמי ייתכן שמצביע על מוצאו. הוא המליך את בנו ווארד-סין על לרסה, ולאחריו עלה לשלטון בנו השני רים-סין.

תקופת שלטונו של רים-סין החלה בשנת 1822 לפנה"ס. המקורות ההיסטוריים שנמצאו מתעדים את פעולותיו בין השנה הראשונה למלכותו והשנה ה-30. לאחר מכן אין מידע נוסף עד לכיבוש לרסה בידי חמורבי.

פעולותיו הראשונות כמלך הייתה הרחבת העיר לרסה. בשנת מלכותו השנייה הוא בנה בלרסה מקדש לאל אדד אל הסערה, ומקדש נוסף בזרבילום (Zarbilum). במקדש זה הוא הציב פסל נחושת של אחיו המלך ווארד-סין. בהמשך בנה מקדשים נוספים בלרסה לאלים איננה, ננה ואנכי. הוא הציב ארבעה פסלים מנחושת של אביו כודור-מבוכ במקדש לאל ננה. הוא ביצר ובנה חומות של מספר ערים שהיו תחת שלטונה של לרסה, ובנה מספר תעלות מים.

בשנת 1808 לפנה"ס העיר הפכה כה גדולה, עד שהיא הדאיגה את שליטי הערים האחרות. בעקבות כך יצאו שליטי איסין, ארך ובבל למסעות מלחמה כנגד לרסה. רים-סין ניצח אותם בקרבות והמשיך במסע כיבושיו לערים נוספות. בשנת 1807 לפנה"ס כבש את פי-נרתים (Pi-Naratim). בשנת 1805 לפנה"ס כבש את זיבנתום (Zibnatum), בשנת 1804 לפנה"ס כבש את בית-סוסין (Bit-Susin) ואת אוזרברה (Uzarbara) ובשנת 1802 לפנה"ס כבש את קיסרה (Kisarra) וגם את דיר, אותה הרס. בשנת 1801 לפנה"ס בזז את ארך אבל חס על חיי תושביה.

בשנת 1797 לפנה"ס הוא פלש לאזור שבשליטת העיר איסין, ולבסוף בשנת 1792 לפנה"ס כבש את עיר הבירה שלה וגם בעיר זאת חס על חיי תושביה. הממצאים מהמקורות לא מתעדים אירועים נוספים מתקופת שלטונו במשך 30 השנים הבאות.

בשנת 1787 לפנה"ס חמורבי מלך בבל כבש את איסין, וב-1764 לפנה"ס הוא פנה כנגד לרסה, אף על פי שרים-סין לא פעל כנגד חמורבי. לאחר שישה חודשים לרסה נפלה, רים-סין נלקח כאסיר ומת לאחר מכן.

## לקריאה נוספת
נתן וסרמן ויגאל בלוך, **האמורים: מסופוטמיה בראשית באלף השני לפנה"ס**, כרמל, 2019

## קישורים חיצוניים

*Rim-Sin I Year Names at CDLI - תעוד פעולותיו של רים-סין הראשון במקורות לפי שנות שלטונו.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
קייסוקה

ממוזער|מאונך → 13, 23, 233, 3221, 21222 <br> <br> מאוזן ↓ 12, 21, 22, 232, 3132, 33313 <br> <br> 
טבלת קייסוקה לא פתורה

**קייסוקה** (ביפנית: **ケイスケ**) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.

## חוקים

המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, אשר חלק מהתאים בה מושחרים. בנוסף, מחוץ לטבלה, ניתנים כמה ערכים מספריים, כמה מהם מוגדרים כמאונכים, וכמה מהם מוגדרים כמאוזנים.

המשחק פועל כמו תשבץ מספרים פשוט. המטרה היא למלא את התאים הריקים עם ספרות, כך שהערכים שניתנו יופיעו בטבלה בכיוון שצוין.

## שיטות פתרון

ממוזער|טבלת קייסוקה פתורה

הדרך הטובה ביותר להתחיל בפתירת קייסוקה היא לחפש ספרות מצטלבות בצירופים אפשריים בטבלה. לדוגמה, אם בטבלה ישנו רק מקום אחד בו מספר בעל 2 ספרות ומספר בעל 4 ספרות מצטלבים, ובין המספרים בעלי 2 ספרות ובעלי 4 ספרות ישנו רק צירוף אחד שמתאים לספרה בהצטלבות, בוודאות שאלו הם המספרים הנכונים להצבה במקום זה.

## ראו גם

* רשימת החידות של ניקולי

## קישורים חיצוניים

* הדף היפני של ניקולי על קייסוקה

קטגוריה:חידות
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:תשבצי מספרים
קטגוריה:משחקי חשיבה