החפרפרת (סרט, 2020)

**החפרפרת (סרט, 2020**) (בספרדית: **El agente topo;** באנגלית: **The Mole Agent**) הוא סרט תיעודי צ'יליאני משנת 2020, שבוים ונכתב על ידי הבמאית מייטה אלברדי. היצירה משלבת אלמנטים של פילם נואר עם תיעוד תצפיתי, ועוקבת אחר קשיש שנשלח כמרגל לבית אבות כדי לחקור חשד להתעללות.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-25 בינואר 2020. הוא נבחר כנציג צ'ילה לפרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס הפרסים ה-93, ואף הגיע לרשימה הקצרה (Shortlist). בנוסף, היה מועמד לפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
הסרט נפתח כאשר החוקר הפרטי רומולו אייטקן נשכר על ידי לקוחה המודאגת ממצבה של אימה, סוניה, השוהה בבית האבות "סן פרנסיסקו" באל מונטה. אייטקן מפרסם מודעה בעיתון בחיפוש אחר גבר בגילאי 80–90 למשימה חסויה, ולתפקיד נבחר סרג'יו צ'אמי, אלמן בן 83 המתאפיין באישיות חמה.

סרג'יו עובר הכשרה בשימוש בטכנולוגיות ריגול, כגון מצלמות נסתרות במשקפיים ושימוש בטלפון חכם, משימה המלווה בקשיים בשל פער הדורות הדיגיטלי. לאחר כניסתו למוסד כדייר חדש, סרג'יו מגלה כי החשד להתעללות מצד הצוות אינו מבוסס. במקום זאת, הוא הופך ל"מודיע חברתי" המתעד את חיי היומיום של הדיירות ויוצר עימן קשרים עמוקים, תוך שהוא מבין כי הבעיה המרכזית במוסד אינה הטיפול הפיזי אלא הבדידות והנטישה מצד המשפחות.

הסרט מתאפיין בהיברידיות ז'אנרית, המשלבת מוסכמות של סרטי בלשים (תאורה קונטרסטית, מוזיקת מתח ושימוש בגאדג'טים) עם מציאות תיעודית של זיקנה. אלברדי וצלם הסרט, פבלו ואלדס, השתמשו בצוות מצומצם כדי לשמור על האותנטיות של החקירה. הם הציגו את הפרויקט בפני הנהלת בית האבות כסרט תיעודי העוסק בהסתגלות של דייר חדש, דבר שאפשר להם לתעד אינטראקציות ספונטניות מבלי לחשוף את משימתו האמיתית של סרג'יו. במהלך הצילומים נאספו כ-300 שעות חומרי גלם לאורך שלושה חודשים.

## הפקה וסגנון אמנותי
החוקר הפרטי רומולו איטייט נשכר על ידי לקוחה המודאגת ממצבה של אמה השוהה בבית אבות בצ'ילה. רומולו מחליט להחדיר "חפרפרת" (סוכן סמוי) למוסד כדי לאמת או להפריך חשדות להתעללות והזנחה. לאחר ראיונות עם מועמדים רבים, הוא בוחר בסרחיו צ'אמי, אלמן בן 83, בשל חזותו המכובדת וצלילותו.

סרחיו עובר הכשרה בסיסית בשימוש באמצעי טכנולוגיה (כמו משקפיים עם מצלמה נסתרת ואפליקציית וואטסאפ) ונכנס לבית האבות כדייר חדש. במהלך שהותו, הוא מתעד את שגרת המקום ומנסה לאתר את מושא החקירה שלו. עם זאת, ככל שהזמן עובר, סרחיו מוצא את עצמו הופך לאיש סודם של דיירי הבית האחרים. הוא מגלה שהבעיה המרכזית במוסד אינה פשיעה או הזנחה מצד הצוות, אלא הבדידות התהומית של הקשישים, שרבים מהם ננטשו על ידי בני משפחותיהם.

## בדידות קשישים בבתי אבות
הסרט משמש כמחקר חברתי על חוויות הזיקנה במוסדות סיעודיים, ומדגיש את הפרדוקס לפיו קשישים חווים בדידות עמוקה גם כשהם מוקפים בבני גילם ובצוות מטפל.

### ההבחנה בין בידוד חברתי לבדידות
בספרות המקצועית ובתיעוד בסרט קיימת הבחנה בין בידוד חברתי (מדד אובייקטיבי להיעדר מגעים חברתיים) לבין בדידות (חוויה סובייקטיבית וכואבת של חוסר בחיבור רגשי). דיירי בית האבות אינם מבודדים פיזית, אך רבים מהם סובלים מ"בדידות רגשית" הנובעת מהיעדר קשרים אינטימיים משמעותיים. הסרט ממחיש כי השגרה המוסדית הקשיחה עלולה לשלול מהדיירים את תחושת האוטונומיה שלהם ולהוביל לנסיגה חברתית.

### השלכות בריאותיות וחברתיות
לבדידות בקרב קשישים השלכות משמעותיות המכונות לעיתים "הענקים הגריאטריים":
* **בריאות פיזית:** עלייה של 27%–30% בסיכון למחלת לב כלילית ושבץ מוחי.
* **דרדרות קוגניטיבית:** סיכון מוגבר ב-50% לפתח דמנציה.
* **תמותה:** בדידות כרונית נמצאה כקשורה לעלייה בשיעורי התמותה, בדומה לנזקי עישון או השמנת יתר.
* **שימוש בשירותי בריאות:** קשישים בודדים נוטים להשתמש בתדירות גבוהה יותר בשירותי חירום ורפואה ראשונית בשל הצורך בחיבור אנושי.

סרג'יו מסיק בדוח הסופי שלו כי המשפחות "מוציאות למיקור חוץ" את האחריות הרגשית שלהן למוסד, ובכך מחריפות את תחושת הנטישה של הוריהן.

## קבלה וביקורת
הסרט זכה לשבחים רבים וקיבל ציון של 94% באתר Rotten Tomatoes. המבקרים תיארו אותו כיצירה אנושית, חומלת ומעוררת מחשבה, המצליחה להנגיש נושאים כואבים באמצעות הומור ומתח בלשי. בצ'ילה, הסרט עורר דיון ציבורי רחב סביב זכויות קשישים, פנסיות והצורך בשילוב חברתי טוב יותר של הגיל השלישי.

## הפקה
הבמאית מאיטה אלברדי הסבירה כי רצתה ליצור סרט תיעודי שמרגיש כמו סרט בלשי מסוג "פילם נואר". צוות הצילום קיבל אישור לצלם בתוך בית האבות לאחר שהסבירו להנהלה שהם מצלמים סרט על "חיי היום-יום במוסד", מבלי לחשוף את העובדה שסרחיו הוא סוכן סמוי.

## ביקורת
הסרט זכה לשבחים מקיר לקיר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג של 94% על סמך מעל 50 ביקורות. המבקרים שיבחו את השילוב הייחודי בין הומור לחמלה ואת האופן שבו הסרט מעלה למודעות את סוגיית הזקנה והבדידות בחברה המודרנית.

במגזין "IndieWire" תואר הסרט כ"סרט המרגל הכי חמוד שנעשה אי פעם".

## פרסים ומועמדויות
* **[[פרס אוסקר]] (2021):** מועמדות לפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר.
* **[[פרס גויה]] (2021):** מועמדות לפרס הסרט האיברי-אמריקאי הטוב ביותר.
* **[[פסטיבל סאנדנס]] (2020):** בחירה רשמית בתחרות הקולנוע התיעודי העולמי.
* **[[פרס אריאל]] (2021):** זכייה בפרס הסרט האיברי-אמריקאי הטוב ביותר.פרסים ומועמדויות

-

## ראו גם
* זיקנה
* בדידות
* בית אבות
* החפרפרת
* קשיש בן 83 חיפש התעללות בבית אבות. הוא מצא משהו מטריד לא פחות
* גבר בן 83 נשלח כמרגל לבית אבות, וחזר עם סרט שובה לב

## קישורים חיצוניים
*  

## יוטיוב
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים צ'יליאניים
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:זקנה בקולנוע