open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרטת החוף המזרחי

שמאל|ממוזער|250px|מבט על האנדרטה מכיוון מערב. במרכז - הפסל; בצדדים - שניים מקירות הזיכרון

**אנדרטת החוף המזרחי** (באנגלית: **East Coast Memorial**) היא אנדרטה בעיר ניו יורק שבארצות הברית. היא הוקמה לזכרם של 4,609 אנשי הצי והצבא של ארצות הברית, שנפלו במי החופים שלה שבאוקיינוס האטלנטי במלחמת העולם השנייה, ומקום קבורתם לא נודע.

## האנדרטה
האנדרטה שוכנת בפארק באטרי שבדרום-מערב האי מנהטן. היא בנויה על גבי כיכר ששטחה כ-1.5 דונם, הגובלת בחופו של האי.

חלקה המרכזי של האנדרטה הוא שמונה קירות גרניט, שגובהם 5.80 מטר, הניצבים בשתי שורות של ארבעה בצידה הצפוני ובצידה הדרומי של הכיכר. על גבי הקירות נחרתו שמותיהם של הנעדרים, תוך ציון דרגתם, השיוך החילי ומדינת המוצא שלהם בארצות הברית.

בצידה המזרחי (המרוחק מן המים) של הכיכר, על צירה של האנדרטה, במרכז המעבר שבין שתי שורות הקירות, ניצב פסל ברונזה על גבי כן מאבן גרניט שחורה. זהו פסל של עיטם לבן-ראש, האוחז בציפורניו זר עלי דפנה (Laurel) ומניח אותו על פסגתו של גל מי ים – ביטוי למחוות האבל של השלכת זר מעל קבר ימי.

צירו של אתר האנדרטה והפסל פונים אל פסל החירות שבאי החירות במפרץ ניו יורק, המצוי כשלושה קילומטר מדרום מערב מן האנדרטה.

על גבי פאת הכן של הפסל הפונה אל מרכז הכיכר נחרתה כתובת זו:

על גבי הפאה הנגדית של הכן נחרתה הכתובת:

האנדרטה תוכננה על ידי משרד האדריכלים גהרון את סלצר (Gehron & Seltzer). פסל העיט נוצר על ידי הפסל אלבינו מנצ'ה (Albino Manca) (1898-1976).

האנדרטה נחנכה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי בטקס שנערך ב-23 במאי 1963. לוח זיכרון הקבוע בריצוף בשולי הכיכר, מאחורי כן הפסל, מנציח את חנוכת האנדרטה על ידו.

האנדרטה הוקמה על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אנדרטה מקבילה, המוקדשת לזכרם של הנעדרים באוקיינוס השקט (אנדרטת החוף המערבי), הוקמה על ידי הוועדה בעיר סן פרנסיסקו.

## מקורות
*אתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. תאריך כניסה: 29 באפריל 2010.
*אתר A View on Cities.  תאריך כניסה: 29 באפריל 2010.
*אתר Historical Marker Database. תאריך כניסה: 29 באפריל 2010.

## ראו גם
*אנדרטת הצי - צי הסוחר

## קישורים חיצוניים

*האנדרטה באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב.
*האנדרטה באתר מחלקת הפארקים והנופש של עיריית ניו יורק.

## הערות שוליים

חוף המזרחי, אנדרטה
חוף המזרחי, אנדרטה
חוף המזרחי
קטגוריה:הוועדה האמריקנית למצבות קרב
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
קטגוריה:מנהטן תחתית
חנה קלר

**חנה קלר** היא משפטנית ישראלית וניצב בדימוס במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
קלר (במקור אורנשטיין) גדלה בירושלים. בסיום לימודי משפטים הצטרפה ליחידה לייעוץ משפטי של משטרת ישראל בדרגת מפקח משנה. בראשית דרכה הייתה שותפה לעבודת החקיקה שהביאה להקמת בית הדין המשטרתי לערעורים ולהקמת נציבות קבילות שוטרים וסוהרים.

עבודתה בייעוץ המשפטי נמשכה 18 שנים, לאחריהן מונתה ליועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים בדרגת ניצב. בתפקיד זה שירתה תחת 6 שרים, החל במשה שחל ולאורך 11 שנים. מתוקף תפקידה השתתפה בשיחות המשא ומתן עם ירדן והרשות הפלסטינית. בשנת 2001 מונתה, נוסף על תפקידה, לנשיאת בית הדין המשטרתי לערעורים.

שירותה במשטרה ארך כ-30 שנים. עם פרישתה, בשנת 2005, מונתה לנציבת קבילות שוטרים וסוהרים, ובשנת 2010 הוארכה כהונתה בשנתיים נוספות. בשנת 2008 מונתה גם ליו"ר ועדת הערר מתוקף החוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים.

### חיים אישיים
נשואה למיכאל קלר, בנו של הרב אהרן קלר, והם מתגוררים בירושלים.

קטגוריה:קצינות משטרה בדרגת ניצב
קטגוריה:יועצים משפטיים למשרדי ממשלה
קת'ולהו

**קת'ולהו** (**Cthulhu**) הוא ישות קוסמית המופיעה ביצירתו הבדיונית של סופר האימה ה. פ. לאבקראפט. הופעתה הראשונה של הדמות הייתה בסיפור הקצר "קריאתו של קת'ולהו", שפורסם במגזין "Weird Tales" בשנת 1928.

קת'ולהו הוא אחד מהמרכזיים מבין "העתיקים האדירים" במיתוס הלאבקראפטיאני. לא פעם מתייחסים הציטוטים הנוגעים אליו למראהו המבחיל, גודלו המפלצתי, או לאימה העיוורת שהוא מעורר. קת'ולהו נזכר לעיתים בחוגי המדע הבדיוני והפנטזיה כשם נרדף היתולי לזוועה קיצונית או לרשע בלתי נתפש. בהקשרים אלו הוא לרוב מתואר כמעין תמנון ענק, בדומה לקראקן.

לאחר הופעת הבכורה שלו ב"קריאתו של קת'ולהו", הוא הופיע במספר תפקידי משנה באחדים מסיפוריו האחרים של לאבקראפט.

רפרורים למיתוס בתרבות הפופולרית כוללים את הקטע האינסטרומנטלי של להקת "מטאליקה", "The Call of Ktulu", שהופיע באלבומה "Ride the Lightning" ובאלבום ההופעה "S&M"; הופעה של דמות זו בפרקים האחרונים בעונה ה-14 של הסדרה "סאות'פארק"; בפרק מחווה של הסדרה המצוירת "מכסחי השדים - האמיתיים"; בפתיח של הסדרה "ריק ומורטי", בפרק 8 בעונה השנייה של "המושכים בחוטים" ובפרק של "משפחת סימפסון"..

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוצנים
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
קטגוריה:ה.פ. לאבקרפט
אריה שור

**אריה שור** (3 בנובמבר 1912, כ"ג בחשוון ה'תרע"ג – ל' בשבט ה'תשל"ח, 7 בפברואר 1978) היה ממפקדי ההגנה וניצב במשטרת ישראל.

## חייו
שור, נולד בירושלים, בנו של מייסד הגימנסיה הריאלית שלמה שור ונכדו של הרב אלתר ריבלין. סיים את לימודיו בגימנסיה העברית ולמד לימודי הנדסה בטכניון. עבד במע"ץ, בהכשרת היישוב (1934–1940) ובקרן קיימת לישראל (1940–1947).

בשנת 1929 הצטרף לארגון "ההגנה". בין השנים 1936–1942 היה מפקד הארגון במוצא, קריית ענבים והסביבה. במלחמת העצמאות היה מפקד גדוד 164 בחטיבת עציוני. לקח חלק בכיבוש מרכז העיר ירושלים במבצע קלשון. היה מפקד חבל 5 בעיר, ממרכזה ועד שכונת ימין משה.

בתום המלחמה הצטרף למשטרת ישראל. בשנת 1949 מונה למפקד נפת חיפה ובשנת 1950 מונה לסגן מפקד המחוז. שור היה ממייסדי המחלקה לזיהוי פלילי ומשנת 1953 עמד בראשה. בשנת 1963 מונה לראש אגף החקירות.

בשנת 1976 פרש לגמלאות. כעבור שנתיים נפטר ונקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת העצמאות
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חיילי חטיבת עציוני במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
מקארתור

**מקארתור** (McArthur, MacArthur) הוא שם משפחה סקוטי

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה סקוטיים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
ננגה פרבט

**ננגה פרבט** (באורדו: **نانگا پربت**, באנגלית: **Nanga Parbat**) הוא הר בגובה של 8,125 מטר בקצהו המערבי של רכס הרי ההימלאיה, וההר התשיעי בגובהו בעולם. הוא ההר המערבי ביותר מבין ההרים שגובהם מעל 8,000 מטר, והוא שוכן בקשמיר שבפקיסטן, מדרום לנהר האינדוס ולא הרחק מדרום לרכס הקארקוראם.

הננגה פרבט הוא הר מרשים ובולט מעל סביבתו. פירוש שמו של ההר הוא "ההר העירום". המפנה הדרומי שלו, "פני רופל" (Rupal Face) נחשב בעיני רבים כפנים ההרריים הגבוהים בעולם: הוא מתרומם כ-4600 מטרים מעל בסיסו. הצד הצפוני שלו, מדרון הרחיוט (Rakhiot Flank), מתרומם מעמק האינדוס ועד לפסגה, מרחק אנכי של 7000 מטרים, על פני מרחק אופקי של 27 קילומטרים בלבד.

לאורך ההיסטוריה ניסו רבים לטפס על ההר, והוא גבה קורבנות רבים יחסית לשאר ההרים הגבוהים בעולם: במחצית הראשונה של המאה ה-20, עד שהרמן בול טיפס עליו ב-1953, מתו בו 31 מטפסים. מאז שיעור האבדות בקרב המטפסים על ההר ירד, אם כי הוא עדיין נחשב כהר קשה ביותר לטיפוס.

## המסנרים על הננגה פרבט
ריינהולד מסנר, שנחשב בעיני רבים מטפס ההרים הגדול של כל הזמנים, יצא ב-1970, יחד עם אחיו גונתר, במסגרת של משלחת אוסטרית-גרמנית, לטפס על הננגה פרבט. שני האחים היו איטיים למדי על ההר. הקור היה קיצוני והם שהו שעות רבות ללא מים ומזון מספיקים, אך הצליחו להגיע לפסגה. גונתר סבל ממחלת גבהים והיה ברור לשניהם שלא יוכל לרדת במסלול שבו עלו, שהיה תלול למדי. לפיכך, הם החליטו לרדת מן הצד השני של ההר, שהוא פחות תלול, אך שוכן בטריטוריה בלתי מוכרת. במהלך הירידה הם נפרדו, כפי הנראה בגלל שריינהולד התקדם מהר מאוד, וגונתר לא עמד בקצב.

ריינהולד מסנר סיפר שהוא לא שם לב שאחיו אינו מאחוריו. כשהבחין בכך לבסוף, הוא חזר לחפש אחריו וקרא בשמו. לבסוף הניח שגונתר נספה, ככל הנראה, במפולת שלגים והמשיך לרדת לבדו. ריינהולד מסנר הגיע למחנה הבסיס במצב קשה לאחר יומיים נוספים. הוא איבד שבע מבהונותיו ושלושה מקצות אצבעותיו כתוצאה מכוויות קור. גופתו של גונתר מסנר נמצאה ב-2005 על ידי מטפסים פקיסטנים, על הקרחון שדרכו ניסו לרדת, כפי שטען מסנר. מסנר ספג ביקורת רבה בגין משלחת זו, ורבים טענו שמתוך הקשיחות הבלתי מתפשרת שלו הוא הפקיר את אחיו למות על ההר. אחרים טענו שרצה בתהילה לבדו והתכוון לרשום את ההישג המדהים של  על פסגה הימאלאית בגובה של מעל 8,000 מטרים, ולשם כך היה נכון להקריב את אחיו.

## ראו גם
* 14 ההרים הגבוהים מ-8000 מטרים

## קישורים חיצוניים

* "ננגה פרבט" באנציקלופדיית הטיפוס
* 

קטגוריה:אסיה: הרים
קטגוריה:הימלאיה
קטגוריה:פסגות 8,000 המטרים
פפ"ס

**פפ"ס** (ברוסית: **ППС**; מבטאים: פֶּ.פֶּ.אֶס) הוא תת מקלע תוצרת ברית המועצות, אשר היה בשימוש של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. השם הוא ראשי תיבות של "פיסטולט פולמיוט סודייבה" ( – "תת מקלע של סודייב"), והוא קרוי על שם מתכננו אלכסיי סודייב.

## פיתוח ושימוש
תת מקלע פפ"ס פותח בשנת 1942 על ידי אלכסיי סודייב, מהנדס שעבד במפעלי הנשק  "ססטרורצק" בלנינגרד. מטרתו של התמ"ק פפ"ס היה להיות כלי נשק קומפקטי, המסוגל לירות בקצב אש דומה לקצב אש של תמ"ק פפ"ש – התמ"ק התקני של הצבא האדום באותם הימים. פפ"ס יועד לצוותי טנקים, צנחנים ולוחמי יחידות הסיור. כמו כן בשל ממדיו פפ"ס התאים ללוחמה בשטח בנוי יותר מפפ"ש.

בנוסף לתכונות אלו פפ"ס היה גם זול יותר בייצור לעומת הפפ"ש - הן מבחינת שעות העבודה והן מבחינת כמויות חומרי גלם ליחידה. אחת הסיבות לחסכון בשעות העבודה בייצור פפ"ס היא העובדה כי הורכב מחלקי מתכת בלבד, אשר יוצרו על ידי מכונות, לעומת פפ"ש, שהכיל גם חלקים מעץ שהצריכו עבודה ידנית.

הייצור של פפ"ס החל בנובמבר 1942, היחידות הראשונות סופקו לכוחות שהגנו על לנינגרד. בקיץ 1943 הוכנס לייצור דגם משופר, אשר כונה פפ"ס-43. עד לסיום המלחמה יוצרו כ-500,000 פפ"ס משני הדגמים.

לאחר המלחמה הופסק ייצור פפ"ס, אך הוא נשאר בשירות הצבא הסובייטי (בעיקר ביחידות מיוחדות) עד לאמצע שנות ה-60, אז הוחלף ב-AKMS.

בשנות ה-40 סופק הפפ"ס גם לחלק מבעלות בריתה (באותם הימים) של ברית המועצות - סין, קוריאה הצפונית ופולין. משמר הגבול הפולני השתמש בתמ"קי פפ"ס עד לאמצע שנות ה-80. 
כמו כן מכרה ברית המועצות את הרישיון לייצור פפ"ס לכמה מדינות:  פינלנד (שם יוצר תחת השם M-44 ), סין (יוצר תחת השם "דגם 54") וספרד (שם יוצר תחת השם DUX-53).

לאחר התפרקות ברית המועצות נותרו מלאי גדולים של תמ"ק פפ"ס ברוסיה, אוקראינה ובלארוס. לפי מספר מקורות משטרת בלארוס השתמשה בהם עד לסוף שנות ה-90. במשטרת אוקראינה הם היו בשימוש עד לשנת 2005. במהלך הלחימה במזרח אוקראינה נצפה שימוש בתמ"ק פפ"ס על ידי בדלנים פרו-רוסים וגם על ידי יחידות מתנדבים של צבא אוקראינה.

## נתונים טכניים
200px|ממוזער|שמאל|חיילי משמר הגבול הפולני חמושים בתמ"קי פפ"ס. צילום מ-1964.
* תחמושת - 7.62x25 מילימטר 
* משקל (ריק) - 3.04 ק"ג 
* אורך כולל - 615 מילימטר (820 מ"מ עם קת פתוחה) 
* אורך הקנה - 272 מילימטר 
* קצב אש - 700 כדור בדקה 
* הזנה - מחסנית של 35 כדורים 
* טווח מעשי מקסימלי - 200 מטר 
* מהירות לוע - 500 מטר לשנייה

## קישורים חיצוניים

* תיאור של תת-מקלע פפ"ס 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק קל סובייטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תת-מקלעים רוסיים וסובייטיים
אלכס איש-שלום

**אלכסנדר (אלכס) איש-שלום** (1938 – 26 בדצמבר 2017) היה משפטן ישראלי, ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
בשירותו במשטרה היה ראש מפלג ביחידה הארצית לחקירת פשעים חמורים ולקח חלק בחקירות שנגעו לרשימת ה-11, לרצח עמוס אוריון. בהיותו תת-ניצב היה שותף עם הפרקליטות דורית ביניש ועדנה ארבל באיסוף המידע עבור ועדת כהן. מאוחר יותר היה עוזר לראש אגף החקירות בתקופת כהונתו של עוזי ברגר בראש האגף.

ב-1993 שימש ראש אגף החקירות במשטרת ישראל בדרגת ניצב, ובתום שירותו מונה למבקר המשרד לביטחון פנים ויועץ למבקר המדינה לענייני חקירות. בשנת 1998 הוזכר שמו כמועמד למשרת המבקר.

במהלך שירותו במשטרת ישראל המשיך איש-שלום בלימודיו האקדמיים וצבר שמונה תארים אקדמיים שונים, בהם דוקטורט במשפטים.

בשנת 2003 פרש ממשרד מבקר המדינה. היה מרצה למשפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת חיפה, מכללת בית ברל, מכללת שערי משפט והמכללה האקדמית גליל מערבי.

נפטר ב-26 בדצמבר 2017 בגיל 79, והובא למנוחות בחלקה הצבאית בבית העלמין האזורי בתל מונד .התגורר במושב בני דרור. היה נשוי ואב לשני בנים, בהם פרופסור פנחס (פיקי) איש-שלום, ובת.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:עובדי משרד מבקר המדינה
קטגוריה:עובדי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בתל מונד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
מכתש צ'יקשולוב

**מכתש צִ'יקְשוּלוּבּ** (בספרדית **Cráter de Chicxulub**) הוא מכתש פגיעה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ובים הקריבי, בקוטר של כ-180 קילומטרים ועומק של כ-1 קילומטר. ממדיו של המכתש הופכים אותו לאחת מתצורות הפגיעה הגדולות ביותר על פני כדור הארץ. מעריכים כי המטאוריט שיצר את המכתש היה בקוטר של לפחות 10 קילומטרים. על פי תאוריית אלווארז, זהו המטאוריט שאחראי להכחדת קרטיקון-שלישון, שבה נכחדו הדינוזאורים, אולם קיימות גם עבודות רבות שסותרות את התאוריה, והדיון אודות המכתש נמשך. השם "צ'יקשולוב" הוענק למכתש על שמה של עיירה השוכנת בשטחו.

## מחקר
המכתש התגלה על ידי הגיאופיזיקאים אנטוניו קמרגו וגלן פנפילד בשנות ה-70 של המאה ה-20 בזמן שחיפשו נפט ביוקטן.

מדענים שיערו על בסיס מאובנים שנמצאו בקרבת המכתש, שהוא נוצר לפני כ-65 מיליון שנה בעקבות פגיעת מטאוריט בכדור הארץ. לפי תאוריית אלווארז היה המטאוריט אחראי להכחדת קרטיקון-שלישון. בהכחדה זו נכחדו כ-50% מן המינים שחיו על פני כדור הארץ באותה תקופה, ויותר מ-80% מכלל היצורים, בהם גם הדינוזאורים.

לתאוריה המניחה הכחדה כתוצאה מהתנגשות המטאוריט התעוררה התנגדות בשל קשיים שהיא מעוררת, ובעיקר הקשר בין מכתש צ'יקשולוב לאירוע הכחדה זה. תוצאות קידוח שנערך בחצי האי יוקטן בתחילת המאה ה-21 סותר את הטענה כי המטאוריט שיצר את המכתש אחראי להכחדה המונית. הקידוח מעלה נתונים לפיהם שכבת הכדוריות שנוצרה בעקבות נפילת המטאוריט קודמת לשכבת האירידיום בכ-300 אלף שנה וביניהן מצויים מאובנים מתקופה הקודמת להכחדת קרטיקון-שלישון, כך שמטאוריט זה קדם להכחדה ולא הכיל אירידיום. מכתש פגיעה של מטאוריט מאוחר המכיל אירידיום טרם נמצא.

בחודש מרץ 2010 – לאחר ניתוח מקיף של ראיות פלאונטולוגיות, גאוכימיות, גאופיזיות, סדימנטולוגיות ואקלימיות שנאספו במשך 20 שנים – פורסם בכתב העת Science מאמר מסכם של צוות מחקר בינלאומי שמנה 41 מדענים מ-33 מוסדות מחקר. המאמר מציג את מסקנת החוקרים, לפיה פגיעת המטאוריט שיצרה את המכתש גרמה להכחדה ההמונית. בחודש מאי 2010 פורסם באותו כתב עת מקבץ תגובות למאמר, בהן טענו עשרות חוקרים אחרים כי כותבי המאמר התעלמו מעדויות חשובות, והדגישו את תקפותן של תאוריות חלופיות.

### השפעות
מעריכים כי הגוף שיצר את המכתש שחרר בזמן פגיעתו אנרגיה השקולה ל-100 טרהטון של דינמיט. לשם השוואה, פצצת הצאר, פצצת המימן הגדולה ביותר שפוצצה על ידי האדם, שחררה אנרגיה השקולה ל-50 מגהטון של דינמיט (פי שני מיליון פחות). אפילו ההתפרצות הגעשית האנרגטית ביותר על פני כדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה ל-240 גיגהטון של דינמיט, כלומר רק 0.24% מהאנרגיה ששוחררה בצ'יקשולוב.

מעריכים כי הפגיעה יצרה גלי מגה-צונאמי מהגדולים בהיסטוריה של כדור הארץ. ענן עצום של אבק רותח, עפר ואדים נפלט מאזור הפגיעה בזמן שהמטאוריט התחפר בקרקע בפחות משנייה. חומר מהמכתש וכן חלקים מהגוף הפוגע שוגרו מחוץ לאטמוספירה על ידי הפיצוץ וחוממו לטמפרטורות עצומות עם כניסתם החוזרת; דבר שגרם ליצירת שרפות ענק ברחבי כדור הארץ. בנוסף, גלי הלם חזקים התפשטו מאזור הפגיעה וגרמו לרעידות אדמה ולהתפרצויות הרי געש. הפליטה של האבק והחלקיקים יכלה לכסות את פני השטח של כל כדור הארץ למשך מספר שנים. כתוצאה מכך, אור השמש לא היה מסוגל להגיע לפני כדור הארץ שהתקררו באופן משמעותי. תהליך הפוטוסינתזה של הצמחים שובש קשות ופגע אנושות בשרשרת המזון.

## ראו גם
* הכחדת קרטיקון-שלישון

## קישורים חיצוניים

* הדמיית המכתש ב-Google Earth
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקסיקו: גאוגרפיה
קטגוריה:יוקטן (מדינה)
צ'יקשולוב
קטגוריה:מכתשי פגיעה מהמזוזואיקון
סבן אילבן

**סֵבֶן אִילֵבֶן** (באנגלית: ****) היא רשת חנויות נוחות בינלאומית שבסיסה בארצות הברית. ראשיתה של החברה בשנת 1927, אז נולד רעיון חנות הנוחות. נכון לדצמבר 2022 היא רשת המזון השלישית הגדולה בעולם אחרי וולמארט וקוסטקו.

בשנת 2007 היה מספר סניפיה של החברה גדול מזה של חברת המזון המהיר מקדונלד'ס. מאז הפכה לרשת השיווק הגדולה בעולם, עם יותר מ-50,250 חנויות ברחבי העולם. הרשת פועלת במדינות רבות, בהן ארצות הברית, אוסטרליה, יפן, קנדה, הפיליפינים, הונג קונג, סין, טייואן, מלזיה, תאילנד, דנמרק ושוודיה.

בשנים הראשונות היו חנויות החברה פתוחות מהשעה שבע בבוקר ועד לשעה אחת עשרה בלילה, ומכאן שם החברה שאומץ ב-1946, במקום השם "טוט'ם" (Tote'm). משנות ה-60 של המאה ה-20 ואילך התרחבו שעות הפתיחה, והיום רוב החנויות פתוחות 24 שעות ביממה ובכל ימות השבוע.

## סבן אילבן בישראל
באוקטובר 2021 חתמה חברת אלקטרה מוצרי צריכה על הסכם זכיינות מלא עם סבן אילבן. הסניף הראשון נפתח בדיזנגוף סנטר ב-11 בינואר 2023. בתחילת פעילות הרשת בישראל, אלקטרה מוצרי צריכה הודיעה שיש לה כוונה להתרחב ולפתוח 30 סניפים. החברה פתחה רק שמונה סניפים ודיווחה על הפסדים של 68 מיליון שקלים בשנת 2023. במאי 2024 נמכרה הרשת תמורת 3.3 מיליון שקל לחברת 7 אקספרס.

## גלריה

Front Of Oklahoma 7-Eleven With Icy Drink Ad.jpg|חנות סבן אילבן באוקלהומה סיטי
7-ELEVEn Guangzhou.JPG|חנות סבן אילבן בסין


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רשתות מרכולים
קטגוריה:רשתות מרכולים אמריקאיות
גבי גל

**גבי גל** (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

## חייו
גל החל את שירותו במשטרת ישראל בשנת 1977. כקצין שימש בתפקידי פיקוד שונים: מפקד תחנת פתח תקווה, ראש אגף מבצעים במחוז תל אביב, ראש מחלקת הדרכה וקצין חינוך ראשי, סגן ראש אגף משאבי אנוש, וסגן ראש אגף תמיכה לוגיסטית. בשנת 2002 מונה על ידי השר עוזי לנדאו לראש אגף תקציבים ובקרה במשרד לביטחון פנים, וכעבור זמן קצר הועלה בעודו בתפקיד זה לדרגת ניצב. בשנת 2004 מונה לראש אגף משאבי אנוש במשטרה, עליו פיקד עד לפרישתו בשנת 2007. בתפקידיו הבכירים האחרונים בשורות המשטרה היה גל בין מחברי הקוד האתי והערכי משטרת ישראל, ממקימי המרכז לפיתוח מנהיגות של המשטרה, והנחה על חיבור ספר אתיקה של הארגון.

נטען, כי קידומו הושפע ממניעים פוליטיים הקשורים בתנועת הליכוד. בנובמבר 2006 פורסם, כי המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי ציין שהופעל עליו לחץ פוליטי לקדם את גל לדרגת תת-ניצב ובעקבות לחץ זה הוא נאלץ לקדמו. לאחר מספר חודשים קודם גל לדרגת ניצב.

בספטמבר 2006 ראש אגף המבצעים דאז ברטי אוחיון האשים את ניצב גל שהתבטא נגדו בגזענות.

בראשית 2008 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בשירותי בריאות כללית.

גל נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ובעל הסמכה לעריכת דין ובעל תואר שני במדע המדינה. בעל תואר בקרימינולוגיה ובסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתקשורת באוניברסיטה העברית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
עדן ענבר

**עדן ענבר** (נולד ב-11 בינואר 1972) הוא עורך דין ומאמן כדורסל ישראלי. מאמן הכדורסל הראשון והיחיד שזכה עם קבוצה ישראלית בתואר אירופי שזכה עם אליצור רמלה בגביע היורוקאפ בעונת המשחקים 2010-2011. נוסף על אימון קבוצות אימן עדן ענבר את נבחרת ישראל בכדורסל נשים בשנים 2014 עד 2019.

## ביוגרפיה
ענבר סיים את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת חיפה בשנת 1998. הוא חבר לשכת עורכי הדין משנת 1999. כיום הוא שותף במשרד עורכי הדין "אטיאס גראור וישניצקי ענבר ושות'", כמומחה בתחום התדיינות.

## קריירת אימון
במקביל לעיסוקו כעורך דין מאמן ענבר בקבוצות כדורסל נשים, בין הקבוצות אותן אימן היו הפועל חיפה/מוצקין, מכבי רמת חן ומכבי בנות אשדוד, איתה הגיע אף לסדרת גמר האליפות בעונת 2009/2010.

בעונת 2010/2011 זכתה אליצור רמלה תחת הדרכתו בטרבל בו זכתה הקבוצה בהישג חסר תקדים, כאשר בעונה אחת זכתה בגביע המדינה, באליפות ליגת העל לנשים ובגביע היורוקאפ.

בסיום עונת 2014/15 עזב את אליצור רמלה לאחר 5 שנים וב-1 ביולי 2015 מונה בשנית למאמן מכבי בנות אשדוד.

לקראת עונה 2019/20 מונה למאמנה של מכבי רמת חן

## תארים
### אליפות
* אליצור רמלה: 2011, 2012, 2014
* מכבי בנות אשדוד: 2016, 2017, 2018
* מכבי רמת חן: 2020
### גביע
* אליצור רמלה: 2011, 2012, 2015
* מכבי בנות אשדוד: 2016, 2018
* מכבי עירוני רמת גן: 2026
### יורוקאפ
* אליצור רמלה: 2011

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:כדורסל נשים בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ציור אלה פרימה

[ממוזער|[וינסלו הומר, "חתירה הביתה" (1890); דוגמה לציור צבעי מים בסגנון אלה פרימה. ניתן לראות זאת במיוחד בשמיים שבציור.]]
**ציור אלה פרימה** הוא תרגום כלאיים של המונח האיטלקי ‘pittura alla prima’, אשר משמעו המילולי ציור ראשוני. מונח זה הוטבע במאה ה-16 בניגוד ל-‘disegno alla prima’, אשר משמעו המילולי עיצוב ראשוני, ואשר לא חדר לשפה העברית.

מזווית מתודית, ‘disegno alla prima’ מציין רישום מוקדם המשמש כתשתית לציור. רישומים כאלו היו מן הסתם בשימוש נפוץ כבר בעת העתיקה. הם נעשו בדרך כלל בפחם, עפרון, או עט והועתקו לעיתים אל לוח העץ, הבד, האגרטל או הקיר שעליו הונח אחר כך הצבע. מצד שני, ‘pittura alla prima’ מציין ציור ישיר שאינו מבוסס על רישום מוקדם. לפי וזארי, ההיסטוריון של תקופת הרנסאנס, הצייר הראשון שעבד באופן חדשני זה היה ג'ורג'ונה.

עם זאת, המונח הרחב ‘disegno’ משמעו רישום, עיצוב, תוכנית, קומפוזיציה, סדר, קונספציה, רעיון או אידיאה. הדיון האמנותי בתקופת הרנסאנס מדגיש במיוחד מונח מרכזי זה, למשל ‘arti di disegno’ – אמנויות הארכיטקטורה, הפיסול והציור – וכן ‘disegno poetico’, ‘disegno musicale’, או אפילו ה-‘disegno divino’ של בורא העולם, אשר נזכר לעיתים בהקבלה אל ה-‘disegno artistico’ של האמן. נראה איפה שהציור אלה פרימה עורר בזמנו סוגיות נרחבות הרחק מעבר לתחום הטכני.

הופעת הציור אלה פרימה בהיסטוריה של האמנות הייתה מרובת פנים והדרגתית, לעיתים חלקית ולעיתים כמעט סמויה. פיטר פול רובנס, למשל, בהתאם להערותיו, הגביל את הציור אלה פרימה לשלב ביניים, לפני הגימור הסופי אך אחרי הרישום הראשוני החיוור בו הוא השתמש למרות הכל. דוגמאות מרשימות של הציור אלה פרימה של רובנס נראות בכמה מתמונותיו הבלתי גמורות, המאופיינות במשיכות מכחול חזקות ואקספרסיביות, כאילו שבזמן הציור הוא המשיך אורגנית את ה-‘disegno’, מה שנראה מאוד 'מודרני'.

אפשרויות ההבעה והספונטניות הטיפוסיות לציור אלה פרימה מתגלות במלואן בעידן המודרני, כפי שניתן לראות במספר דוגמאות בולטות של האימפרסיוניזם, האקספרסיוניזם, הפוביזם, המופשט הלירי והמופשט האקספרסיוניסטי, מה שמעורר מספר סוגיות מעניינות בנוגע למושג 'המודרניזם'.

בוב רוס ניצל טכניקה זו בתוכנית הטלוויזיה שלו שזכתה לפופולריות בארצות הברית.

## ראו גם
* רנסאנס

## לקריאה נוספת

* The materials of the artist, Max Doerner, Harcourt 1934

* תיאור השיטה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציור
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
הקסטרו

[שמאל|ממוזער|250px|[דגל הגאווה בצומת רחובות קסטרו ומארקט]]
**הקסטרו** (באנגלית: **The Castro**) הוא רובע בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ארצות הברית. הקסטרו ידוע כרובע ההומוסקסואלים הראשון והגדול ביותר בעולם. הקסטרו הוא סמל ומרכז פעילות של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים.

## היסטוריה
בשנות ה-30 התגוררו בשכונה בעיקר אירים ממעמד הפועלים. בזמן מלחמת העולם השנייה הגיעו לשכונה הומוסקסואלים רבים ששוחררו מצבא ארצות הברית בשל נטייתם המינית. השכונה הפכה למרכז הומוסקסואלי של ממש בעקבות אירועי ילדי הפרחים בשנת 1967.

בתחילת שנות השבעים עבר לסן פרנסיסקו הארווי מילק, ופתח יחד עם שותפו לחיים חנות צילום ברחוב קסטרו, הרחוב הראשי ברובע. באותן שנים היה הרובע בתהליך המעבר משכונת פועלים ללב חיי הקהילה הגאה בעיר ומשך הומוסקסואלים רבים מכל רחבי ארצות הברית. מילק החל לפעול לקדם אינטרסים של הומוסקסואלים בקליפורניה בכלל ובסן פרנסיסקו בפרט, וכונה "ראש העיר של הקסטרו".

ב-1979 התרחשו ברובע מהומות אלימות הידועות כמהומות ליל וייט. המהומות פרצו לאחר גזר דין מקל שנגזר על דן וייט, לשעבר חבר מועצת העירייה, אחרי שהורשע בהריגה כפולה של ראש העירייה ושל מילק, שהיה חבר מועצת העירייה. עם היוודע גזר דינו המקל של וייט, התקבצו בקסטרו אנשים רבים והחלו לצעוד לעבר בית העירייה, שם עקרו כמה מהם את דלתות הבניין, פרצו לתוכו והציתו אותו. שוטרים סילקו את המתפרעים, והמפגינים נסוגו לרחוב מארקט.

## אתרים
אחד האתרים הבולטים בשכונה הוא קולנוע קסטרו, בית קולנוע שנבנה ב-1922. הקולנוע, אחד הראשונים בעיר, נמצא ברחוב קסטרו והוא נבנה בסגנון בארוק ספרדי-קולוניאלי.

מפגש הרחובות קסטרו ורחוב 18 הוא צומת מרכזי שבו מתקיימים אירועים בולטים והפגנות. ברחוב 17 עומדת אנדרטה לזכר קורבנות הומוסקסואלים במלחמת העולם השנייה, בשם פארק המשולש הוורוד.

בקסטרו מפוזרים מועדונים וברים רבים, בהם "טווין פיקס" - הגיי-בר הראשון בארצות הברית שבו היו חלונות ראווה שקופים כך שיושביו נראו לעוברי האורח.

ברחבי השכונה תלויים דגלי גאווה רבים על עמודי תאורה ומחוץ לחנויות ובתים. בצומת הרחובות קסטרו ומארקט מוצב מוט שעליו דגל ענק, בכיכר על שם הארווי מילק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סן פרנסיסקו: שכונות
קטגוריה:להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:גיי וילג'
יום עבודה בן 8 שעות

שמאל|ממוזער|250px|כרזת תמיכה ביום עבודה בן 8 שעות, מלבורן, 1856
התנועה למען **יום עבודה בן 8 שעות**, או שבוע עבודה בן 40 שעות, הייתה תנועה חברתית שנאבקה למען הגבלת יום העבודה ל-8 שעות. מקורה של התנועה בתקופת המהפכה התעשייתית בבריטניה, שבה הייצור התעשייתי במפעלים גדולים שינה את אורח החיים של האדם העובד, וכפה שעות עבודה ארוכות, ותנאי עבודה קשים. תנאי העבודה היו ללא פיקוח, וכתוצאה מכך נפגעה בריאותם ורווחתם של העובדים. בתקופה זו, העסקת ילדים הייתה דבר שבשגרה, ויום העבודה ארך בין 10 ל-16 שעות, שישה ימים בשבוע.

הסוציאליסט, רוברט אואן, העלה את הדרישה ליום עבודה בן 10 שעות בשנת 1810, ויישם אותו בבית החרושת שלו בניו לאנארק. בשנת 1817 הוא ניסח את הדרישה ליום עבודה בן 8 שעות. נשים וילדים באנגליה קיבלו את הזכות ליום עבודה בן 10 שעות בשנת 1847. העובדים בצרפת זכו ביום עבודה בן 12 שעות לאחר הקמת הרפובליקה הצרפתית השנייה. הדרישה לקיצור יום העבודה ושיפור תנאי העבודה הייתה חלק מהמאבק הכללי של הצ'ארטיסטים והתאגדויות העובדים הראשונות.

הסתדרות הפועלים הבינלאומית אימצה את הדרישה ליום עבודה בן 8 שעות בקונגרס הראשון שלה בעיר ז'נבה, ואף הגדירה אותו כתנאי הכרחי, שבלעדיו לא יתאפשרו שיפור תנאי העבודה ושחרורו של מעמד הפועלים. על אף שהיה מספר מצומצם של עובדים מיומנים בניו זילנד ואוסטרליה שזכו ליום עבודה בן 8 שעות בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-19, הזכות הזו אושרה בצורה נרחבת בעולם המערבי, רק בתחילת ואמצע המאה ה-20.

בשנת 1899, לאור מחאת תושבי האי, המושל בפוארטו ריקו החליט לתת לתושבים זכויות רבות בכל תחומי החיים, ביניהן גם הזכות ל-8 שעות עבודה ביום. בכך, פוארטו ריקו הייתה הישות הראשונה בעולם אשר העובדים בה קיבלו את זכות זו.

השביתה הכללית בברצלונה בשנת 1919 הביאה לכך שספרד הייתה המדינה הראשונה בעולם בה הושגה הסכמה ליום עבודה של שמונה שעות בלבד.

לאחר המהפכה המקסיקנית בעשור השני של המאה העשרים, אומצה במקסיקו חוקה חדשה בשנת 1917, בה ניתנו לעובדים זכויות רבות, ביניהן יום עבודה בן 8 שעות.

בצרפת, חוק 40 השעות נחקק בשנת 1936.

הצלחת המאבק לקחה חלק מחגיגות האחד במאי הראשונות במדינות ותרבויות רבות.

קרל מרקס ראה את יום העבודה בן 8 השעות כנושא בעל חשיבות רבה לבריאות העובדים, וכתב בקפיטל: "על ידי הארכת יום העבודה, ולכן, ייצור קפיטליסטי ... לא רק מייצר הידרדרות של כוח עבודת אדם על ידי שדידת תנאיו הנורמליים, הפיזיים והמוסריים, אלא גם מייצר את התשישות ואת המוות בטרם עת של כוח העבודה הזה עצמו. "

## ראו גם
* אחד במאי
*חוקי מגן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:מחאה
קטגוריה:דיני עבודה
קטגוריה:זכויות עובדים
קטגוריה:מחאה בממלכה המאוחדת
ריבוע הקסם של פרוידנטל

**ריבוע הקסם של פרוידנטל** הוא תבנית המארגנת בניה אחידה של כמה אלגברות לי, חלקן ספורדיות. הריבוע נקרא על-שם הנס פרוידנטל שפיתח את הבניה במקביל לז'אק טיץ. ריבוע הקסם מתאים לזוג אלגברות הרכב מעל הממשיים אלגברת לי, שהטיפוס של דיאגרמת דינקין שלה מוצג בריבוע, כדלקמן:

השורה האחרונה בריבוע כוללת את כל האלגברות הספורדיות, למעט \ G_2, ומדגימה עד כמה קשורות האלגברות הספורדיות לאלגברת האוקטוניונים (\ G_2 עצמה היא אלגברת הנגזרות של אלגברת האוקטוניונים).

## בניית טיץ

כידוע, יש בדיוק ארבע אלגברות הרכב עם יחידה, ללא מחלקי אפס, מעל הממשיים: שדה הממשיים עצמו, \ \mathbb{R}, שדה המספרים המרוכבים \ \mathbb{C}, אלגברת הקווטרניונים של המילטון \ \mathbb{H} ואלגברת האוקטוניונים \ \mathbb{O}. תיאור דומה נכון מעל כל שדה: פרט לשדה עצמו, אפשר למנות את ההרחבות הריבועיות הספרביליות, את אלגברות הקווטרניונים, ואת אלגברות קיילי. על אלגברות אלה מוגדרת אינוולוציה סטנדרטית \ x\mapsto \bar{x}, שאפשר להמשיך אותה גם לאלגברות של מטריצות מעליהן. ההעתקה \ t(a)=a+\bar{a} מ-A לשדה הסקלרים נקראת העתקת העקבה.

נניח שהמאפיין זר ל-6, ותהיינה A,B אלגברות מהנזכרות מעלה. נסמן ב- J את אלגברת ז'ורדן של כל המטריצות ההרמיטיות מסדר 3 מעל B (אם B מממד 8, זוהי אלגברת אלברט). נסמן ב- \ A_0 וב-\ J_0 את אוסף האיברים בעלי עקבה 0 ב-A וב-J, בהתאמה. **בניית טיץ** של A ו-B מחזירה את המרחב הווקטורי \ \operatorname{Der}A \oplus A_0 \otimes J_0 \oplus \operatorname{Der}J, כאשר \ \operatorname{Der}A היא אלגברת הנגזרות (וכך גם ל-J), עם פעולת כפל \ [\cdot,\cdot] ההופכת אותו לאלגברת לי, ומוגדרת כך ששני מרכיבי הנגזרות הם תת-אלגברות המתחלפות זו עם זו, ופועלות באופן טבעי על המרכיב הנותר: \ [a\otimes x,D+E] = D(a)\otimes E(x) כאשר \ a\in A_0, x \in J_0, D \in \operatorname{Der}A, E \in \operatorname{Der}J. פעולת הכפל בין אברי המכפלה הטנזורית מסובכת יותר: \ [a\otimes x,b\otimes y] = \frac{1}{12}\operatorname{tr}(xy)D_{a,b} + (ab)\otimes(xy) + \frac{1}{2}t(ab)[R_x,R_y], כאשר \ D_{a,b} = R_{[x,y]}-L_{[x,y]}-3[L_x,R_y]. 

אם A היא מן הטיפוס המציין שורה ו-B מן הטיפוס המציין עמודה, התוצאה היא אלגברת לי פשוטה (או, במקרה אחד, פשוטה למחצה), שהטיפוס של דיאגרמת דינקין שלה מצוין בריבוע הקסם.

## מקורות

* Encyclopaedia of Mathematical Sciences 57, Algebra VI, Part II, E.N.Kuzmin and I.P.Shestakov, sec 3.3.
## ראו גם

* אלגברת ז'ורדן 
* אלגברת אלברט
* אלגברת לי ספורדית

קטגוריה:אלגברה לא אסוציאטיבית
זקום (אסלאם)

ממוזער|ציור של עץ הזקום לפי המסורת המוסלמית
**עץ הזַקוּם** (בערבית: **الزقوم**) הוא עץ מיתולוגי באמונה המוסלמית. לפי הקוראן והמסורת, הזקום הוא עץ הגדל בשאול התחתיות שבנקודה העמוקה ביותר בגיהנום. עץ זה כולו רע ואינו מספק לחוסים תחתיו צל. לפי האמונה מצמיח העץ פירות באושים ומרים בצורה של ראשי שטנים, אשר ישמשו מאכל לחוטאים הרעבים באחרית הימים. במקום להשביע את רעבונם, יעצימו פירות הזקום את סבלם של המעונים בעוררם תחושת צרבת קשה ובבקעם את קיבותיהם:

עץ הזקום עומד בניגוד לעצי המנעמים של גן העדן באמונה המוסלמית, אשר מספקים צל ומאכל אינסופי למאמינים הצדיקים הלנים תחתם על יצועי קטיפה ירוקה.

השם "זקום" הוענק למספר עצים שמקורם בארצות ערב. בסודאן נקרא כך העץ *Euphorbia abyssinica* (מין בסוג חלבלוב); הסוג *Balanites* ממשפחת הזוגניים נקרא בערבית "זקום", וכך גם המין זקום מצרי.

קטגוריה:אסכטולוגיה אסלאמית
קטגוריה:עצים מיתולוגיים
קטגוריה:מיתולוגיה אסלאמית
הסכם לונדון (1839)

שמאל|ממוזער|250px|אזור ארצות השפלה לאחר הסכם לונדון מ-1839:<br />
1. הולנד; 2. חבל לימבורג ההולנדי; 3. בלגיה; 4. הפרובינציה לוקסמבורג בבלגיה; 5. הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג
**הסכם לונדון**, הקרוי גם **ההסכם הראשון של לונדון** או **ועידת 1839**, היה הסכם שנחתם ב-19 באפריל 1839, לאחר תשע שנות מאבק לסירוגין לעצמאות בלגיה, בין המעצמות האירופיות בריטניה, אוסטריה, צרפת, פרוסיה ורוסיה לבין הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה וממלכת בלגיה, לפיו מכירות המעצמות האירופיות בעצמאותה של בלגיה ובנייטרליות שלה, ומתחייבות להגן עליה במקרה של פלישה.

## ההיבט הטריטוריאלי
בלגיה נחשבה מאז שנת 1815 כחלק מן הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. על פי ההסכם הפך החלק הדרומי שלה לממלכת בלגיה, כפי שהיה בפועל מאז 1830 וזכה להכרה בינלאומית.

אזור לימבורג חולק בין הולנד ובלגיה - והיה לפרובינציה ההולנדית לימבורג, ולמקבילתה הבלגית, המכונה גם היא בשם לימבורג. חלוקה דומה הוחלה על הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, אשר איבדה שני שלישים משטחה לטובת הפרובינציה לוקסמבורג שבבלגיה, תהליך שזכה לכינוי "חלוקת לוקסמבורג השלישית". בשליש הנוסף נותרה מחצית מהאוכלוסייה דוברת הגרמנית של הדוכסות.

חלק מפלנדריה הופרד מבלגיה, ונמסר להולנד (מחוז זיילנד), מכיוון שההולנדים סירבו לשליטה משותפת באזור שפך הנהר סכלדה. בתמורה, התחייבו ההולנדים לאפשר תנועה חופשית לנמל אנטוורפן הבלגי.

## ההיבט ההיסטורי
חשיבותו ההיסטורית של ההסכם התבררה במיוחד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. פלישת האימפריה הגרמנית לבלגיה במלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היוותה הפרה ישירה של ההסכם ושל הנייטרליות הבלגית, ושימשה כמניע עבור בריטניה להצטרף למלחמה. קנצלר גרמניה צוטט אז כמי שאומר כי אינו מאמין שמלחמה תפרוץ בין גרמניה ובריטניה בעבור חתיכת נייר. הפרת ההסכם הייתה הבסיס החוקי להאשמת גרמניה בפרוץ המלחמה ולתביעת הפיצויים (סעיף 232) של הסכם ורסאי.

ככל הנראה, השימוש של בריטניה בהפרת הסכם הנייטרליות ומימוש הסכם ההגנה עם בלגיה כסיבה להכרזת מלחמה, היה רק תירוץ לחששה האמיתי משליטת הצי הגרמני הגדול בנמליה החשובים של בלגיה.

## מסילת הריין
הסכם לונדון הבטיח לבלגיה זכות מעבר בתעלות שיט וברכבת בתוך שטח הולנד, לכיוון חבל הרוהר הגרמני, ויצירת רצף מעבר לסחורות אל נמל אנטוורפן. זכויותיה של בלגיה כוללות גם את הזכות לפיתוח ושדרוג הנתיב, וההסכמה כוללת גם את אופן חלוקת העלויות השונות הכרוכות בביצוע עבודות הפיתוח והתחזוקה, בין שתי המדינות. זכויות אלה הוסכמו ונחתמו מחדש במספר הסכמים בין המדינות בשנים 2004–2005.
מרכז|ממוזער|500px|מסילת הריין בין אנטוורפן למנשנגלדבך העוברת בתוך טריטוריה הולנדית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
לונדון (1839)
לונדון (1839)
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: דיפלומטיה
לונדון (1839)
לונדון (1839)
לונדון (1839)
לונדון (1839)
קטגוריה:הגורמים למלחמת העולם הראשונה
קונמארה

שמאל|ממוזער|250px|נוף טיפוסי בקונמארה
שמאל|ממוזער|250px| שתים עשרה הפסגות (Twelve Bens) 
**קונמארה** (באנגלית: **Connemara**; באירית: ** Conamara**) הוא חבל ארץ במערב אירלנד, במחוז גולוויי שבפרובינציית קונכט, השוכן בחצי אי לחוף האוקיינוס האטלנטי. השם קונמארה מקורו באירית "Conmhaicne Mara" שמשמעותו צאצאי הים.
## גאוגרפיה
קונמארה היא אזור מיושב בדלילות יחסית, עשיר בנוף הררי, באגמים בנחלים ובביצות-כבול. אוסקר ויילד כינה את נופי החבל "יופי פראי". גבולה המזרחי הוא אגם לוך קוריב, והגבול הצפוני הוא פיורד ארוך המוביל לנמל קילרי. במערב ובדרום גובל החבל בחופי ים.

החוף במערב מפורץ וסלעי מאוד, והוא אחד ממקורות המשיכה העיקריים לתיירים חובבי הנוף. בלב החבל רכס הרים הכולל 12 פסגות ושמו Twelve Bens. הרכס, יחד עם נהר אוונגלין, מחלק את החבל לשני חלקים - הצפוני והדרומי.

בסמוך לרכס שוכן הפארק הלאומי קונמארה שנפתח ב-1980 ושמשתרע על פני 16,000 דונם של הרים, ביצות, מדשאות, יערות ושטחים צחיחים. בפארק ניתן למצוא צמחייה מגוונת, לצד מגוון בעלי כנף ומספר מצומצם של יונקים.

לא הרחק מהפארק, לחוף אגם, שוכן מנזר קיילמור (טירה הנקראת Kylemore Abbey). הטירה שנבנתה בין 1863 ל-1868 על ידי חבר פרלמנט בריטי לצורך מגורי משפחתו, נחשבת לאחת מהטירות היפות באירלנד. כיום היא משמשת כמנזר בנדיקטי וכפנימיה לבנות. המנזר נחשב לאחת האטרקציות התיירותיות המובילות בקונמארה.

העיירה הגדולה בקונמארה היא קליפדן, שמונה כ-1,500 תושבים. מרבית החבל נמנית עם הגיילטאכט - האזורים באירלנד בהם האירית (ולא האנגלית) היא השפה השלטת.
## גלריה



Connemara (pixinn.net).jpg|נוף בקונמארה
Kylemore Abbey2007.jpg|מנזר קיילמור
Kyllary Harbour from Derrynacleigh.JPG|הפיורד של נמל קילרי - גבולה הצפוני של קונמארה



## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קונכט
קטגוריה:אירלנד: גאוגרפיה
גרנד פליט

שמאל|ממוזער|250px|אוניות ה"גרנד פליט"
"**גרַנד פְליט**" (באנגלית: **The Grand Fleet**, "הצי הגדול") היה כינויו של צי אוניות המלחמה העיקרי הבריטי במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם באוגוסט 1914 על ידי איחוד של "הצי הראשון"  וחלק מ"הצי השני"  של צי מימי המולדת , וכלל 25–35 אוניות ראשיות (capital ships) מודרניות. מפקדו הראשון היה אדמירל ג'ון ג'ליקו, ובסיס האם שלו נקבע בסקפה פלו באיי אורקני, סקוטלנד. לאחר זמן הועבר לרוסית' בלשון הים של פורת'. בדצמבר 1916 החליף את ג'ליקו אדמירל דייוויד ביטי.

ה"גרנד פליט" השתתף רק בקרב גדול אחד במהלך המלחמה והוא קרב יוטלנד, שהסתיים ללא ניצחון ברור. באפריל 1919 פורק ה"גרנד פליט", ורוב אוניותיו הועברו לצי האטלנטי שהוקם זמן קצר קודם לכן.

## קישורים חיצוניים
* ה"גרנד פליט" באתר firstworldwar.com

קטגוריה:היסטוריה של הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה
GeForce 400

סדרת מאיצי הגרפיקה **GeForce 400** היא משפחת כרטיסים גרפיים שפותחה על ידי חברת אנבידיה. המעבדים בסדרה זו בנויים בארכיטקטורת פרמי על שמו של הפיזיקאי אנריקו פרמי.

## מוצרים בסדרה
ימין|ממוזער|GeForce GTX 460 1024MB DDR5
המוצרים הראשונים מסדרת GeForce 400 הושקו ב-26 במרץ 2010, תחילה עם GTX 480 ו-GTX 470.
GTX 480 הוא הדגם בעל טווח הביצועים הגבוה ביותר מסדרת GTX 400 ומגיע עם 480 ליבות CUDA, מהירות ליבה של 700 MHz, מהירות Shader של 1401 מגה הרץ ו-1.5 ג'יגה של זיכרון GDDR5. הדגם משתמש בליבה הגרפית GF100, שפותחה על ידי אנוידיה כחלק מארכיטקטורת "פרמי" החדשה יותר לעומת הארכיטקטורה הקודמת "טסלה", ששימשה את סדרות 8, 9 ו-200, ותמכה ב-Direct3D 10. 

החידוש בארכיטקטורה זו לעומת "טסלה" הוא קיבוץ של 512 מעבדי ההזרמה (stream processors) ב-16 מקבצים (בליבת GF100, ומספר פחות יותר בליבות הנחותות יותר). מקבצים אלו נקראים streaming multiprocessors, או בקיצור SMs. כל מקבץ כזה כולל 32 ליבות CUDA לחישובי נקודה צפה.

זוהי הליבה הגרפית הראשונה שתומכת בממשקים הגרפיים Direct3D 11 ו-OpenGL 4.0. עם זאת, אחד ממקבצי מעבדי ההזרמה שבליבה הושבת, דבר שהגביל את ביצועי הליבה.

GTX 470 מגיע עם 448 ליבות CUDA ומהירות של 607 מגה הרץ לליבה, ו-1215 מגה הרץ ל-Shader עם זיכרון של 1.25 ג'יגה בייט. GTX470 משתמש באותה ליבת GF100 כמו הכרטיס GTX480, אך עם שני מקבצי מעבדי הזרמה ובקר זיכרון אחד מושבתים (לעומת מקבץ מעבדי הזרמה אחד שהושבת ב-480). מחיר ההשקה של כרטיסי המסך נע בין 500$ למאיץ GTX480 ו-350$ למאיץ GTX470.

לאחר יציאתם, משתמשים רבים דיווחו כי כרטיסי המסך צורכים חשמל רב ומפיקים חום רב, ובוחני ביצועים שהשוו בין כרטיסי מסך אלו לעומת המתחרים מסדרת Radeon HD 5000 של ATI הראו הבדל מינימלי ביותר בין הכרטיסים של ATI לבין אלו של אנוידיה. AMD, חברת האם של המותג ATI, הפיקה בתגובה סרטון וידאו שיווקי בשם "The Misunderstanding" כבדיחה על חשבון אנוידיה. בסרטון, נצפית יחידת משטרה עורכת פשיטה על בית שחשוד בגידול קנאביס עקב פליטת חום מוגזמת שנקלטה בחיישני השוטרים. כשהשוטרים נכנסים לבית, הם מגלים כי מקור החום הוא כרטיס מסך מסדרת "פרמי". בדיחה נפוצה שהסתובבה ברשת באותה תקופה טענה כי החום שמופק מכרטיס המסך בשעת עומס מספיק על מנת לטגן ביצת עין המונחת על הכרטיס. 

ב-8 בנובמבר 2010 הוציאה אנוידיה את הליבה הגרפית GF110, שנכללה בכרטיס המסך GTX 580. הליבה GF110 היא למעשה ליבת GF100 שעוצבה מחדש על מנת לפתור את בעיות החום וצריכת החשמל ובד בבד להפעיל את כל 16 מעבדי ההזרמה שנכללו בליבה.

## מפרט טכני

## ייצור
התכנון המקורי היה להתחיל לייצר את הסדרה בנובמבר 2009, אך הייצור נדחתה ובמקום זאת הושקה הסדרה ב-26 במרץ 2010 ושיווקה החל באפריל 2010.

## קישורים חיצוניים

* The Next Generation of Nvidia GeForce
* Fermi architecture
* Nvidia Nexus

## הערות שוליים

קטגוריה:מעבדי GeForce
אדולף ברודסקי

**אדולף דוידוביץ' בְּרוֹדְסקי** (ברוסית: **Адольф Давидович Бродский**; 2 באפריל 1851 - 22 בינואר 1929) היה כנר יהודי-רוסי.

## ביוגרפיה
ברודסקי נולד בטאגאנרוג שברוסיה. סבו ואביו היו גם הם כנרים. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל חמש. במשך ארבע שנים למד מוזיקה בעיר הולדתו. בגיל תשע הופיע בקונצרט הראשון שלו באודסה, ונגינתו שם זיכתה אותו במלגת לימודים לווינה. ב-1860 החל ללמוד בקונסרבטוריון של וינה אצל יוזף הלמסברגר. בווינה הכיר ברודסקי חבר ללימודים, המנצח הנס ריכטר, והתיידד עמו. הלמסברגר נתן לברודסקי הזדמנות לנגן בקונצרטים רבים והזמין אותו להצטרף לרביעיית הלמסברגר ככינור שני.

בשנים 1866–1868 היה ברודסקי חבר בתזמורת החצר האוסטרית. אחרי עשר שנים בווינה עשה ארבע שנים בסיורי קונצרטים. (לפי מקור אחד, באירופה, לפי מקור אחר ברוסיה). אחרי הסיור השתקע במוסקבה בשנת 1873. בניגוד לאמור במקור מסוים, ברודסקי לא למד אצל פרדיננד לאוב. ב-1875 התמנה ברודסקי לפרופסור משני לכינור בקונסרבטוריון של מוסקבה, שם נשאר ארבע שנים.

ב-1880 נשא ברודסקי לאישה את אנה לבובנה סקאדובסקאיה בסבסטופול. ב-4 בדצמבר 1881, בווינה, ניגן בהשמעת בכורה את הקונצ'רטו לכינור ברה מינור של צ'ייקובסקי, בניצוח הנס ריכטר. צ'ייקובסקי הקדיש את הקונצ'רטו לברודסקי, אחרי שליאופולד אאואר דחה אותו בטענה שאינו ניתן לנגינה.

בשנת 1883 הוזמן ברודסקי למלא את מקומו של הנרי שראדיק, שעבר ללמד בקולג' למוזיקה של סינסינטי, בקונסרבטוריון של לייפציג. הוא נשאר בלייפציג עד 1891 והקים שם רביעיית מיתרים משלו, עם הוגו בקר, הנס זיט ויוליוס קלנגל. לרביעייה זו הקדיש סר אדוארד אלגר את רביעיית המיתרים שלו במי מינור, אופוס 83 (1918).

באוקטובר 1891 הזמין וולטר דאמרוש את ברודסקי למשרת קונצרטמייסטר בתזמורת הסימפונית של ניו יורק. מחליפו בלייפציג היה ארנו הילף. ברודסקי השתקע בניו יורק עם אשתו. ב-1894, אחרי שלוש שנים בארצות הברית, חזר לאירופה ושהה תקופה קצרה בברלין; בתקופת שהותו שם הזמין אותו סר צ'ארלס האלה למנצ'סטר, ללמד שם בקולג' המלכותי למוזיקה ולנצח על תזמורת האלה. ברדסקי לימד בקולג' מ-1895 ועד מותו, והתמנה למנהל בשנת 1896. בין תלמידיו במנצ'סטר היה ארתור קאטרל, שהיה בהמשך לפרופסור חבר בקולג'.

בתקופת מגוריו בלייפציג ערך סעודת חג מולד, שבה נפגשו ברהמס, צ'ייקובסקי וגריג. במפגש הזה נולדה ידידות בין צ'ייקובסקי לגריג, שביניהם הייתה הערכה הדדית רבה. (ברהמס וצ'ייקובסקי, לעומת זאת, לא גילו מעולם חיבה או הבנה מצד האחד למוזיקה של משנהו, אף כי יחסיהם האישיים היו לבביים ורוחשי כבוד.

ברודסקי החזיק בכינור גוארנרי, שהיה שייך קודם לכן לשארל אנרי לאפונט.

## קישורים חיצוניים

* 

* Bio
* About the encounter of Brahms, Tchaikovsky and Grieg
* Portraits of Adolph Brodsky in the National Portrait Gallery
*  by Henry Charles Lahee (Project Gutenberg free e-book)
* Biography


## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1851
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1929
אנגלית תיכונה

**אנגלית תיכונה** או **אנגלית ביניים** (באנגלית: **Middle English**) היא שפה שהייתה מדוברת באנגליה בשיא ימי הביניים ובשלהי ימי הביניים. לפי המילון האנגלי של אוקספורד, תקופתה היא בין השנים 1150–1500. 

## היסטוריה

האנגלית התיכונה התפתחה מהשפה האנגלית העתיקה והושפעה רבות מצרפתית עתיקה בעקבות חילופי מעמד השליטים באנגליה מאנגלו-סקסים לנורמנים.

בשנת 1066 נכבשה אנגליה על ידי ויליאם הכובש, דוכס נורמנדיה, ששפתו הייתה צרפתית עתיקה. הנורמנים באנגליה היו דוברי שפה שכיום חוקרים מכנים אותה אנגלו-נורמנית, שהייתה ניב של צרפתית עתיקה. האנגלית התיכונה התפתחה באופן הדרגתי בתקופת ממלכת אנגליה הנורמנית. בלשנים נוהגים להבדיל בין אנגלית תיכונה מוקדמת, שדומה לאנגלית עתיקה, לעומת אנגלית תיכונה מאוחרת, שדוברי אנגלית כיום יכולים להבין אותה למרות הכתיב שלה. אנגלית תיכונה מאוחרת הייתה שפתו של ג'פרי צ'וסר.

השפה סקוטית התפצלה מהניב הצפוני של אנגלית תיכונה מוקדמת. מהשפה האנגלית התיכונה המאוחרת התפתחה לבסוף השפה האנגלית המודרנית המוקדמת. אנגלית מודרנית מוקדמת (בערך בין השנים 1500–1650) הייתה שפתם של וויליאם שייקספיר, אדמונד ספנסר, וג'ון מילטון.

בערך בשנת 1400 (לקראת סוף תקופת האנגלית התיכונה), החלו שינויים רבים בביטוי התנועות בשפה שנמשכו בערך עד לשנת 1700. האיות האנגלי לא הסתגל לשינויים בהגייה, מה שהוביל לחוסר התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא אמור לבטא.

## דוגמה

### סיפורי קנטרברי
תרגום לדוגמה לקטע מתוך סיפורה של האשה מבאת' בסיפורי קנטרברי של ג'פרי צ'וסר שנכתב בסוף המאה ה־14.

#### אנגלית תיכונה

#### אנגלית מודרנית

## אורתוגרפיה

### תנועות
בניגוד לאנגלית מודרנית, באנגלית תיכונה מבטאים את התנועות באופן דומה לעברית.

## לקריאה נוספת

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות אנגליות
קטגוריה:אנגלית
לואיס דה טורס

**לואיס דה טורס** (**Luis de Torres**; ?-1493, ייתכן שנולד בשם **יוסף בן הלוי העברי**) היה מתורגמנו של כריסטופר קולומבוס במסע התגליות הראשון שלו, והיהודי הראשון שדרך על אדמת העולם החדש.
## ביוגרפיה
דה טורס שימש כמתורגמן למושל של מורסיה עקב שליטתו בשפות העברית, הארמית, הערבית, הצרפתית, הספרדית והפורטוגזית. אולם, בעקבות גזירת הגירוש, נטבל דה טורס לדת הקתולית יום לפני צאתו להפלגה עם קולומבוס ב-2 באוגוסט 1492. קולומבוס קיווה כי מיומנותו של המתורגמן תביא לו תועלת באסיה מכיוון שתאפשר לו לתקשר עם סוחרים יהודיים מקומיים. כמו כן צורף למשלחת כדי לשוחח בארמית ובעברית עם צאצאי עשרת השבטים האבודים, למקרה שייפגשו עימם.

כשהגיע קולומבוס לחופי סן סלוודור (איי בהאמה) נשלח דה טורס לחוף וחזר כשבידיו, בין יתר מתנות המקומיים, גם עלי טבק מיובשים. קולומבוס זרק את העלים. ב-2 בנובמבר 1492, לאחר שהגיע לחופי קובה, כשהוא סבור עדיין שהגיע למזרח אסיה, שלח קולומבוס את דה טורס עם אחד המלחים ליבשה ליצור קשר עם בני המקום, לחקור את הארץ ולאסוף מידע אודות השליט אותו כינה מרקו פולו "חאן הגדול". השניים התקבלו בסבר פנים יפות בכפר אינדיאני שם שהו ארבעה ימים, והיו האירופאים הראשונים להיחשף לעישון הטבק. המלח שירד לחוף עם דה טורס, רודריגו דה חרס (Rodrigo de Jerez), הביא עמו מאוחר יותר את מנהג העישון חזרה לספרד ונכלא על ידי האינקויזיציה למספר שנים.

כשהפליג קולומבוס חזרה לספרד ב-4 בינואר 1493 היה דה טורס בין שלושים ותשעה הנשארים במושבה לה נבידד (La Navidad) שהקימו באי היספניולה. כששב קולומבוס לאי בסוף אותה שנה גילה כי כל בני המושבה נהרגו - חלק מהם בריב פנימי וחלק מהם בהתקפה אינדיאנית שבאה בעקבות חטיפתן של כמה מנשות המקומיים. האינדיאנים העידו שאחד מבני המושבה יצא כנגד הדת הקתולית, ויש הסוברים שמדובר בדה טורס, שכנראה לא המיר את דתו מרצון, אף על פי שיחד איתו הפליגו עוד חמישה אנוסים.

ב-22 בספטמבר 1508 קיבלה אלמנתו של דה טורס, קטלינה סנצ'ז שהתגוררה באנדלוסיה, מענק כספי משלטונות ספרד על מפעלו של בעלה.

אגדות רבות מיוחסות לדה טורס - בהן הקמת בית הכנסת הקרוי על שמו באיי בהאמה, הצגת המקטרת לראשונה בספרד ובעקבות זאת מאסר בידי האינקויזיציה על מעשי כישוף (מה שקרה למעשה למלח שירד איתו לחופי קובה – רודריגו דה חרס) ומתן השם לתרנגול ההודו (Turkey) בעקבות התוכי הנזכר בתנ"ך. אתרים באינטרנט וספרים אחדים השמיטו את מוצאו היהודי של דה טורס ולחלופין כינו אותו "מתורגמן ערבי" או "מתורגמן לערבית".

## הנצחתו
בשנת 1972 נחנך בעיר פריפורט שבאיי בהאמה בית הכנסת לואיס דה טורס על שמו.

## קישורים חיצוניים
* אושי דרמן, המתורגמן היהודי של קולומבוס במסע אל עולם החדש, באתר בית התפוצות, מרץ 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מומרים ספרדים
קטגוריה:מגלי ארצות ספרדים
קטגוריה:מתורגמנים
קטגוריה:מגלי ארצות יהודים
קטגוריה:נפטרים ב-1493
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
יומנו של סרט

**יומנו של סרט** הוא ספר נספח לסדרת הספרים "יומנו של חנון" מאת ג'ף קיני. 
## מבנה הספר
בספר מתוארת יצירת הסרט "יומנו של חנון", שיצא למסכים ב-2010, על תולדות כוכביו ועל תסריטו. מטרתו של הספר להעניק לקוראים את תחושת הקסם שביצירת סרט קולנוע וללמד את הקוראים איך עושים סרט. מסופר על ילד שנהיה כוכב, שמו זקרי גורדון, בספר כתוב על "ניצבים", "צוות", ועל כל מה שכלול בסרט שנעשה על ידי ספר וכמובן מראים את ההבדל בין כתיבת ספר ליצירת סרט.

## ראו גם
*יומנו של חנון
*יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך
*יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של הספר 
* אתר הסרט 
* כנרת זמורת-ביתן דביר - יומנו של סרט
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
סרט
קטגוריה:יומנו של חנון: ספרים מיוחדים
האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה

שמאל|ממוזער|250px|לוגו האיגוד
**האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה** הוא עמותה שהוקמה בשנת 1967 במטרה לקדם את המחקר המוזיקולוגי בישראל. כל פעילות האיגוד ממומנת בדמי חבר ובתרומות של מוסדות ושל אנשים פרטיים.

האיגוד הוקם בשנת 1967 ביוזמת ישראל אדלר, אשר גם עמד בראשו מספר פעמים. יושבי ראש נוספים באיגוד היו אמנון שילוח, דון הרן, אדווין סרוסי, אלישבע רגבי, בלה ברובר-לובובסקי, יוסף גולדנברג, מרינה ריצרב, רתם לוז, אלכסנדר רוזנבלט, ואלון שב. באיגוד חברים נציגים מהחוגים למוסיקולוגיה ולחינוך מוזיקלי מכל האוניברסיטאות והאקדמיות למוזיקה בישראל. מדי שנה עורך האיגוד כנס ובו מציגים חוקרים נושאים במוזיקולוגיה, אתנומוסיקולוגיה וחקר החינוך המוזיקלי. בין הרצאות העוגן שנישאו בכנסי האיגוד בולטות הרצאותיהם של חוקרים מרכזיים כמייקל בקרמן (אוניברסיטת ניו-יורק), סטיבן כאהן (אוניברסיטת סינסינטי), מרק סלובין (וסליאן) ואנה זאיארוזניה (אוניברסיטת ייל).

החל משנת 1978 מפרסם האיגוד כתב-עת שפיט (עד 1996 הוא נקרא "מחקרים במוסיקולוגיה" ומ-1999 "מנעד"). לאורך השנים תרמו לכתב-העת מחשובי הכותבים בתחום, בהם ברונו נטל, דליה כהן, קרל דלהאוס, קרל שכטר, איתן חיימו וריצ'רד טארוסקין.

יו"ר האיגוד הוא הכנר ברק שוסברגר מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתב-העת מנעד
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
קטגוריה:ישראל: עמותות
לוק אילוזי

**לוק אילוזי** (בצרפתית: **Luc Illusie**; נולד ב-1940) הוא מתמטיקאי צרפתי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת פריז XI: דרום. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית.

אילוזי החל ללמוד ב-1959 באקול נורמל סופרייר, והיה תלמידו של אנרי קרטן. סיים דוקטורט ב-1971 באוניברסיטת פריז XI, בהנחיית המתמטיקאי הידוע זוכה מדליית פילדס אלכסנדר גרותנדיק; נושא עבודתו היה "Complexe Cotangent, Application to the theory of deformations".

אילוזי היה מרצה וחוקר באוניברסיטת פריז XI, עד פרישתו ב-2005. בשנים 2006–2007 היה פרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בארצות הברית.

ב-2012 זכה במדליית אמיל פיקאר, מטעם האקדמיה הצרפתית למדעים.

בינואר 2010, כתב גרותנדיק לאילוזי מכתב בו הוא מבקש להפסיק לפרסם את ספריו; הייתה זאת החשיפה הפומבית הראשונה של גרותנדיק (שפרש מקהילת המתמטיקה ב-1970 והתבודד בהרי הפירנאים) מזה שנים ארוכות.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי
* הרצאת וידאו
* כנס לכבודו, 2005

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1940
עופר גאבר

**עופר גאבר** (נולד ב-16 במאי 1958) הוא מתמטיקאי ישראלי, וחוקר במכון ללימודים מדעיים גבוהים (Institut des Hautes Études Scientifiques - IHES) בצרפת. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית, תורת המספרים ותורת ההצגות.

## קורות חיים

בילדותו "קפץ" שתי כיתות. למד בחוג למתמטיקה לתלמידים מחוננים באוניברסיטת תל אביב שארגן פרופ' אמנון יקימובסקי. כשהיה בן 14 זכה במקום הראשון באולימפיאדה הישראלית לנוער במתמטיקה מטעם מכון ויצמן למדע. בוגר תיכון בליך ברמת גן.

בשנת 1978, בגיל 20 סיים דוקטורט, שכותרתו "Some theorems on Azumaya algebras", באוניברסיטת הרווארד, בהנחיית בארי מזור. באותה שנה הצטרף לסגל החוג למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, תחילה במלגת אלון. בשנת 1981 זכה בפרס ארדש של האגוד הישראלי למתמטיקה. בשנת 1984 הצטרף ל-IHES בפריז.

## מספריו

* **Almost ring theory**, with Lorenzo Ramero, Springer, 2003
* **Pseudo-Reductive Groups**, with Brian David Conrad, Gopal Prasad, Cambridge University Press, 2010


## קישורים חיצוניים

* אודות
* הרצאה

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958