open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צבי תורן

**צבי אוטו תורן** (אוטו טרייכלינגר; 28 באפריל 1913, קלטובי, בוהמיה – 6 ביולי 1999, ירושלים) היה אדריכל ישראלי.

## ביוגרפיה
תורן נולד בשם אוטו טרייכלינגר (Otto Treichlinger) בעיר קלָטוֹבי  שבדרום בוהמיה, אוסטרו-הונגריה (לאחר המלחמה בצ'כוסלובקיה; כיום בשטח צ'כיה). גדל והתחנך בבירה פראג, שם גם קיבל את הכשרתו כאדריכל באוניברסיטה הטכנית (1931-36). לאחר לימודיו שירת שירות חובה בצבא הצ'כוסלובקי (1936-38) ועבר קורס קצינים. לאחר שחרורו מהצבא החל לעבוד כאדריכל במשרד בפראג, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם כניסת הגרמנים לפראג בשנת 1939 היגר לאנגליה בסיוע חברי המועדון הציוני. באנגליה הצטרף לצבא הצ'כי החופשי ושירת כקצין הממונה על תערוכות והפקת חומר הסברתי (1939-45). במסגרת זו עסק בעיצוב התערוכות והחומרים הפרסומיים. ביוני 1945, לאחר הניצחון על גרמניה הנאצית, חזר לצ'כוסלובקיה וכיהן כאדריכל במשרד העבודה הצ'כי. במקביל, נתן שירותי תכנון לשגרירויות ישראל ובריטניה. ב-1949, לאחר עלות הקומוניסטים לשלטון, כשהיה בן 36, עלה לישראל עם אשתו דבורה ובתם לאה (נולדה ב-1944) והתיישב בהרצליה. תחילה התגורר במעברה, ולאחר מכן בדירה בדמי מפתח עד לשנת 1962, אז עבר לתל אביב. בשנת 1951 עִברת את שמו ל"תורן". בפברואר אותה השנה נולדה בתו השנייה נעמי ברבורה, הקרויה על שם אימו שנספתה בשואה.

בישראל עבד כשנה כשכיר במשרדו של האדריכל זאב רכטר, וב-1950 פתח משרד עצמאי. במסגרת זו תכנן פרויקטים רבים בכל רחבי הארץ. בשנת 1985 הצטרפו למשרדו כשותפים בתו לאה ובן-זוגה שמואל רוזנבאום, שניהם אדריכלים בוגרי הטכניון.
נעמי בחרה שלא לפנות לתחום האדריכלות וכיום היא מכהנת כסמנכ"לית בחברת הייטק. תורן זכה בפרס קפלן והיה מהאדריכלים הפעילים בתחום פרסום כתבי העת והספרים בישראל, כשתרומתו המרכזית הייתה לכתב העת "תוי" שבעריכתו השתתף.

תורן פרש מעבודה בשנת 1987. נפטר בירושלים ב-6 ביולי 1999, בגיל 86. הותיר את אשתו דבורה ובנותיהם לאה תורן-רוזנבאום ונעמי תורן-עמר.

## עבודות נבחרות
* מעונות דובנוב (בית שני), רחוב דובנוב, תל אביב, 1950
* בית הספר ע"ש ברנר, הרצליה, 1951
* ישיבת השרון, הרצליה, 1954
* בניין מגן דוד אדום, הרצליה, 1959
* בית חרושת לודז'יה, חולון, 1959
* בית "יד לבנים", תל אביב, 1960 (פרס ראשון בשותפות עם ישראל לוטן)
* בית "ויצו", הרצליה, 1962
* בית הרב הרברט פרדימן, קיסריה, שנות ה-60
* ספרייה עירונית, אילת, 1968
* ספרייה עירונית, קריית מלאכי, 1968
* בית חולים אייזנברג, יפו, בשותפות עם אברהם יסקי ויעקב גיל, 1969 (הבניין לא הושלם)
* בית כנסת, רמלה, 1970
* בית ספר מקיף, אור יהודה, 1973
*היכל שלמה, מרכז היהדות הקראית העולמית, רמלה, 1978

## גלריית תמונות

קובץ:Eilattoren01.JPG|בניין הספרייה העירונית באילת
קובץ:RAMLATOREN.JPG|בית כנסת ברמלה
קובץ:Merkaz mevakrim.jpg|היכל שלמה, המרכז הקהילתי העולמי של היהדות הקראית העולמית , ברמלה


## קישורים חיצוניים
* "תורן, צבי", בתוך: אליעזר פרנקל, **כרונולוגיה: תולדות האמנות: אדריכלות, עיצוב, פיסול, ציור**, תל אביב: הסדנא לעיצוב ואדריכלות, 1993, עמ' 721, באתר sadnafrenkel
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין הספרייה באילת, באתר 'חלון אחורי', 15.9.2014

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
רבי אבא מקרטיגנא

**רבי אבא מקרטיגנא** (או מקרתיגנא, קרתיגניא) היה אמורא ארץ ישראלי, בן הדור השלישי מן העיר קרטיגנין.

## אזכוריו בתלמוד
הוא מצוטט רבות בתלמוד הירושלמי, בכינויים "רבי בא קרטיגנא", או "רבי בא קרתיגניא". הוא עסק בדבריהם של רבי יוחנן וריש לקיש. למשל, הוא הסביר את דעתו של רבי יוחנן שאין עונש מלקות על איסור חרישה בשמיטה, מפני שזהו לאו הבא מכלל עשה. במקום אחר הוא הקשה קושיה על ריש לקיש, ורבי לא תירץ את קושייתו.

רבי אבא הסביר כנגד מה תיקנו תשע ברכות בתפילת מוסף של ראש השנה: . על פי גרסה זו, שמקורה בתלמוד הירושלמי, הקשר בין ראש השנה, יום הדין, לתפילת חנה, הוא הפסוק שבסופה, "ה' ידין אפסי ארץ" (). בכתבי היד של התלמוד הבבלי מופיע מאמר דומה בשמו, המקשר בין חנה לראש השנה בדרך אחרת: . בש"ס וילנא מופיע מאמר זה בשם רבי יצחק דמן קרטיגנין, אך כנראה גרסה זו שגויה ולא היה אמורא בשם זה.

## מקום מגוריו

יש שזיהו את קרטיגינין עם העיר קרטחנה (Cartagena), אך רבים סוברים שמדובר בעיר קרתגו. לפי זיהוי זה הוא נקרא במקורות לועזיים רבי אבא מקרתגו.

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 
* 
* מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא קרתיגניא", **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים**, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א', עמ' 8–9
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:קרתגים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-3
אוטובאן

ממוזער|341x341px|מפת מערכת הכבישים המהירים אוטובאן
280px|ממוזער|הכביש המהיר הפדרלי מס' 20
**אָוּטוֹבָּאן** (בגרמנית: **Autobahn**) היא מערכת הכבישים המהירים הפדרלית של גרמניה. השם הרשמי של מערכת הכבישים הוא "בונדסאוטובאן" (Bundesautobahn) שמשמעותו "כביש מהיר פדרלי".

סלילת האוטובאן הראשון, בין קלן ובון, החלה בשנת 1929, והכביש נחנך בשנת 1932. בשנת 2013 אורכם הכולל של הכבישים, שנפרשו בכל רחבי גרמניה, היה 12,879 קילומטרים. בתוך שש שנים לאחר השלמת הכביש הראשון של קלן-בון בשנת 1932, גרמניה הוסיפה לרשת הכבישים שלה 3,000 ק"מ של כבישים סופר-מהירים. למרות שלעיתים קרובות קיבל היטלר קרדיט על הכביש המהיר, אך קודמיו האמיתיים היו הכביש הניסיוני של אבוס בברלין (שנבנה בין 1913 ל -1921), ונתיב האוטוסטראדה באורך 130 הקילומטרים בין מילאנו לאגמים הצפון איטלקיים (שהושלם בשנת 1923). אף על פי שהכלכלה המדוכאת של גרמניה והיפר-אינפלציה בסוף שנות העשרים של המאה העשרים מנעה תוכניות לביצוע מכוניות אוטומטיות חדשות באותה העת, נבנו קילומטרים רבים של דרכים במהלך הרייך השלישי. היטלר ראה בבניית מכוניות אוטומטיות בעיקר יתרון צבאי; היתרון שלה כתוכנית ליצירת מקומות עבודה בשנות השלושים היה יתרון נוסף.

הדרך המהירה פותחה משמעותית בגרמניה הנאצית. אומנם ההמצאה היא לא נאצית ועוד ברפובליקת וויימאר נסלל כביש מהיר ראשון, אבל מרגע שעלו לשלטון, היטלר ויועציו הורו על סלילה של דרכים מהירות בהיקפים אדירים. אלה סיפקו עבודה להמוני מובטלים והיו חלק מהדרך שבה זכו הנאצים להערצת ההמונים. המשטר הנאצי קרא להם אז "כבישי הפיהרר" והם תוארו בפוסטרים כ"כבישים אל הנצח". 

באוטובאן אין הגבלה פדרלית למהירות הנסיעה, אך יש הגבלות מקומיות באזורים עירוניים, ובקטעי כביש באיכות נמוכה או מועדים לתאונות. עם זאת, קיימת המלצה שלא לעבור את המהירות של 130 קמ"ש. לכל מדינה ממדינות גרמניה נתונה סמכות לקבוע הגבלת מהירות בקטעי האוטובאן שבשטחה, אך מרבית המדינות לא עשו זאת. בשנת 2008 קבעה מדינת ברמן הגבלת מהירות של 120 קמ"ש בקטעי האוטובאן שבשטחה. בשנה זו, על פי ההערכה, ב-52% מהכבישים הייתה רק מגבלת מהירות מומלצת, ב-15% מהכבישים הייתה הגבלת מהירות זמנית, וב-33% הייתה הגבלת מהירות קבועה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Autobahn-Atlas - Website of the German autobahn network 
* 

## הערות שוליים
 

קטגוריה:גרמניה: דרכים וכבישים
אמנון אלקלעי

**אמנון אלקלעי** (נולד ב-1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב. בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף המבצעים.

## ביוגרפיה
אלקלעי נולד בבאר שבע וגדל בערד. בשירותו הצבאי היה סגן מפקד פלוגת טנקים בגדוד 46 בחטיבה 401 של השריון.

ב-1989 התגייס למשטרת ישראל. מונה לתפקיד ראש ענף סיור ומבצעים במחוז הדרום, פיקד על תחנת נתיבות ועל תחנת באר שבע. ב-2007 מונה למפקד מרחב מוריה במחוז ירושלים. בשנים 2010 עד 2012 כיהן כראש מחלקת המבצעים באגף שיטור וביטחון. ב-2012 מונה למפקד מרחב ציון וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2014. בתפקידו הבא שירת כמפקד מרחב הנגב עד יוני 2016. ב-2017 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום.

בפברואר 2019 מונה לראש אגף שיטור אבטחה וקהילה בדרגת ניצב. הוא פרש מהשירות ב-2021.

בספטמבר 2023 הגיש תלונה רשמית במח"ש נגד מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי על שדקר אותו בירך בעת ששיחק בסכין במהלך ישיבה של צמרת המשטרה בבית שמש ב-2020, כשהיה מפקד מג"ב.

אלקלעי נשוי ואב לשניים. הוא נכדו של חיים תבורי, המפכ"ל השישי של המשטרה. בוגר תואר ראשון במדע המדינה.

## קישורים חיצוניים

* סבב מינויים בצמרת מחוז ירושלים, באתר משטרת ישראל, 22 באוקטובר 2012 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף שיטור וביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
יהודה דהן

**יהודה דהן** (נולד ב-1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב, מכהן כראש מטה המנהלת לחברה הערבית במשטרת ישראל.
## ביוגרפיה
דהן שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים ושימש סגן מפקד גדוד. ב-1991 התגייס למשטרת ישראל, החל שירותו ביחידת הגדעונים, יחידת מסתערבים של מחוז ירושלים. הוא שירת בה בתפקידים שונים ושימש סגן מפקד היחידה. ב-1998 מונה להקים את יחידת רותם, ימ"ג במג"ב דרום שפעלה נגד הפשיעה במגזר הבדואי. לאחר מכן יצא ללימודים בקורס פיקוד ומטה של המשטרה ופיקד על פלוגה במג"ב איו"ש. ב-2002 מונה לקצין אג"ם של יחידת אתג"ר וב-2004 מונה להקים את מפלג בילוש ומבצעים ביחידה הארצית לחקירות בינלאומיות. בשנים 2006 עד 2008 פיקד על מרחב אילת. באוגוסט 2009 מונה למפקד מרחב איילון במחוז תל אביב ובספטמבר 2013 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב ירקון.. בתקופה זו נתפס מספר פעמים על נהיגה במהירות מופרזת, אך הודעות הקנס וכתבי האישום בוטלו על ידי ראש אגף התנועה, על כך נמתחה ביקורת על המשטרה בדוח מבקר המדינה.

ביולי 2017 מונה לראש מטה המנהלת לחברה הערבית. בפברואר 2020 נקבע כי בתפקידו הבא ישמש נציג המשטרה באגף לוט"ר ביטחון פנים ועורף שבמטה לביטחון לאומי.

דהן הוא בעל תואר שני בחינוך.

## קישורים חיצוניים
* נצ"מ דהן בראיון פרידה: "ההימורים – מחולל הפשיעה מספר 1", אתר ערב ערב באילת

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
יוסיף גולדברג

פרופסור **יוסיף גולדברג** (בסרבו-קרואטית: **Josip Goldberg**; 18 בפברואר 1885, סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 15 באוקטובר 1960, זאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה פיזיקאי יוגוסלבי ממוצא יהודי, דקאן הפקולטה למדעים של אוניברסיטת זאגרב וחבר האקדמיה למדעים לאמניות של יוגוסלביה.

## קורות חייו
יוסיף גולדברג נולד בסרייבו ורכז השכלה תיכונית בעירו. בהמשך, רכש תואר אקדמי במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטת וינה. הוא התמחה בתרמודינמיקה בווינה וב-1914 סיים את הדוקטורט. לאחר סיום לימודיו שב למולדתו והועסק כמורה בבתי ספר תיכוניים במוסטאר ובסרייבו.

ב-1927 הצטרף לסגל ההוראה של אוניברסיטת זאגרב. ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה הקים גולדברג את המחלקה לגאופיזיקה בפקולטה למדעים של אוניברסיטת זאגרב, עמד בראשה ווזכה לתואר פרופסור. במקביל, כתב גולדברג מספר ספרי ספרי לימוד לבתי ספר תיכוניים בתחום הפיזיקה והאסטרונומיה. הוא היה חבר האקדמיה למדעים ולאמנויות של יוגוסלביה וב-1949 ומונה למנהל תחום הפיזיקה באקדמיה למדעים. בהמשך, התמחה גולדברג בקלימטולוגיה ופרסם מספר רב של מחקרים במסגרת המכון הגאופיזי של זאגרב אותו ניהל בין 1951 ל-1955. במקביל כיהן כדקאן הפקולטה למדעים באוניברסיטת זאגרב. גולדברג נחשב פורץ דרך בהנחת היסודות למחקר המודרני באוקיינוגרפיה פיזיקלית ביוגוסלביה וקרואטיה, בכך ששילב מודלים מתמטיים במחקרים בתחום. הוא כתב עשרות מאמרים בתחומי מחקריו והם זכו לפרסום גם מחוץ ליוגוסלביה. ב-1955 פרש לגמלאות. יוסיף גולדברג הלך לעולמו בזאגרב ב-1960 ונקבר בבית העלמין מירוגוי שבעיר.

## קישורים חיצוניים
* יוסיף גולדברג, באתר lzmk.hr 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים בוסנים
קטגוריה:מדענים יהודים בוסנים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים קרואטים
קטגוריה:מדענים יהודים קרואטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:פיזיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:יוגוסלביה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:ניצולי השואה: קרואטיה
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1960
רפסודיה בולגרית

**"רפסודיה בולגרית"** (בבולגרית: **българска рапсодия**) הוא סרט קולנוע בקופרודוקציה בולגרית-ישראלית, מאת ובבימויו של איוואן ניצ'ב, שיצא לאקרנים בשנת 2014. הסרט נבחר לייצג את בולגריה כמועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-87 שנערך בפברואר 2015. על ההחלטה נמתחה ביקורת מסוימת בחוגי הקולנוע בבולגריה.

## עלילת הסרט והפקתו
הסרט הוא מסוגת הדרמה ועלילתו מתרחשת ב-1943 בבולגריה על רקע רדיפת יהודי בולגריה וגירוש יהודי תראקיה, מקדוניה ופירוט למחנות ההשמדה. הוא מספר את סיפורם של שני נערים, האחד יהודי וחברו בולגרי נוצרי, המתאהבים בנערה יהודייה מהעיר קוואלה, אשר סופחה לבולגריה. "רפסודיה בולגרית" הוא האחרון בסדרה של שלושה סרטים העוסקים ביהדות בולגריה בבימויו של איוואן ניצ'ב. קדמו לו הסרטים: "אחרי סוף העולם" (1998) ו"הדרך לירושלים" (2003).

הסרט הופק על ידי נסים לוי, ומבוסס על סיפור משפחתו בשואה, וכן המפיקים משה אדרי, לאון אדרי ושאול שרצר. הסרט זכה לסיוע במימונו מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ורשת. עם צוות השחקנים נמנים מוני מושונוב ואלכס אנסקי.

## שחקנים

## הקרנות בבתי קולנוע בארץ
על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 20,941 צופים, בבתי קולנוע ברחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:קולנוע בבולגריה
שלמה ארצי ושלום חנוך בקיסריה

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת ה-DVD "התחברות" שהוא למעשה אותו המופע בעריכה שונה על גבי תקליטור DVD
**שלמה ארצי ושלום חנוך בקיסריה** הוא אלבום הופעה שהוקלט בסיבוב הופעות משותף שערכו הזמרים שלום חנוך ושלמה ארצי בקיץ 2005. המופע והאלבום היו להצלחה מסחרית, ובצמוד אליהם נמכר גם DVD המתעד את ההופעה ונקרא "התחברות" (יצא ב-2006). הניהול האמנותי של המופע הופקד בידי לואי להב.

האלבום יצא בחברת הד ארצי.

## רשימת רצועות

## תכולת ה־DVD - "התחברות"

## משתתפים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
שמעון סביר

ממוזער|שמעון סביר בקורס סמלים
**שמעון סביר (סוויסה)** (נולד ב-1930) הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת תת-ניצב. עמד בראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה.

## ביוגרפיה
סביר נולד בקזבלנקה שבמרוקו בשם שמעון סוויסה. בנעוריו למד בישיבה והיה ממקימי תנועת הנוער בית"ר. הוא השתתף בארגון פעולות הגנה על יהודי קזבלנקה ובהברחת יהודים ממרוקו מחוץ למדינה לקראת עלייתם לארץ ישראל. במהלך תקופה זו נעצר על ידי השלטונות והושם במאסר בגין פעילות ציונית. לאחר מלחמת העולם השנייה היה בשליחות מטעם בית"ר בגרמניה ובצרפת ושימש מפקד מחנה המעבר ארנאס במרסיי. ב-1948 עלה לישראל. על פעילותו הציונית קיבל את עיטור לוחמי המדינה ממשרד הביטחון.

ב-1949 התגייס לשירות הביטחון והתנדב לשרת ביחידת סיור של משטרת ישראל בנגב שעסקה בפטרולים בציר אילת-באר שבע. בהמשך שירת בתחנת גדרה. הוא שימש סוכן סמוי שהושתל בכנופיית עבריינים בדואים סוחרי סמים והביא למעצרם. ב-1963 היה לקצין משטרה בדרגת מפקח. שימש ראש הלשכה לתפקידים מיוחדים בנפת רמלה-רחובות, וראש המחלקה לתפקידים מיוחדים במשטרת ירושלים. בתקופה זו היה עמד בראש צוות שעצר חוליית מחבלים שאומנה על ידי הפת"ח. ב-1970 מונה לסגן מפקד נפת רמלה-רחובות. עם הקמת מרחב מרכז של המשטרה ב-1971, מונה לראש לשכת החקירות של המרחב. בשנים 1972 עד 1975 שהה בשליחות בצרפת מטעם המחלקה לעלייה ולקליטה של הסוכנות היהודית. לאחר שובו לישראל שירת כראש לשכת תפקידים מיוחדים במרחב מרכז וב-1978 מונה לסגן מפקד המרחב. במרץ 1978, התבצר צעיר במסעדה ברחובות, החזיק תחת איומי אקדח בני ערובה ואיים להתאבד, סביר ניהל משא ומתן עם הצעיר והצליח להביא למעצרו ללא פגיעה בנפש. על כך עוטר בעיטור השירות של המשטרה. ביוני 1980 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לראש אגף חקירות במחוז הדרום. בתפקידו הבא שירת כמפקד מרחב שפלה. בשנים 1985 עד 1988 עמד בראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה.

לאחר פרישתו עבד כחוקר פרטי. ב-1989 היה שותף בייסוד עמותת אמית"י, אזרחים למען מנהל תקין.

סביר נשוי ואב לחמישה ילדים. אחיו הצעיר, רפאל סוויסה, היה חבר הכנסת ונציב בתי הסוהר.

## קישורים חיצוניים

* 
* ספר הזיכרונות של שמעון סביר באתר "חי בספר"

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור השירות
קטגוריה:ראשי היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:חוקרים פרטיים ישראלים
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
יורם סופר

**יורם סופר** (נולד ב-1965) הוא קצין משטרת ישראל בדרגת ניצב, מכהן כממונה למאבק בפשיעה בחברה הערבית.

עם גיוסו לצה"ל בפברואר 1984 התנדב סופר לצנחנים. בצנחנים שובץ סופר בגדוד 890, עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. ב-1987 התגייס למשמר הגבול ושירת כלוחם וכקצין בימ"מ. בשנת 2000 עבר למשטרה הכחולה ומונה לקצין המבצעים במחוז הדרום. שירת כסגן מפקד תחנת אשקלון וממלא מקום מפקד תחנת אופקים. בהמשך שירת כראש מדור כשירות מבצעית במטה הארצי. בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות שירת כקצין אג"ם באוגדת הפינוי. בספטמבר 2006 מונה למפקד תחנת אשקלון וב-2007 מונה למפקד תחנת באר שבע. ב-2011 מונה למפקד מרחב לכיש ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2013. לאחר מכן מונה למפקד המרכז ללימודי משטרה. ב-2015 מונה לראש מנהלת המשטרה לנושא הרכבת הקלה בתל אביב. ב-2016 מונה לסגן מפקד מחוז ש"י. במסגרת תפקידו זה פיקד על כוחות המשטרה בפינוי עמונה ובהריסת תשעת הבתים בעפרה בתחילת 2017.

בפברואר 2019 מונה למפקד מחוז הדרום בדרגת ניצב. בינואר 2021 מונה למפקד מחוז חוף וכיהן בתפקיד עד אוגוסט 2023. ביוני 2023 נקבע שבתפקידו הבא ימונה לממונה למאבק בפשיעה בחברה הערבית.

ב-15 באוקטובר 2024 הודיע על פרישתו ממשטרת ישראל בתום 37 שנות שירות.

סופר בוגר תואר ראשון בקרימינולוגיה ומדע המדינה ובוגר תואר שני במדעי החברה באוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. מתגורר באשקלון, נשוי ואב ל-2.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז חוף במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אשקלון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
האבנים של ונציה

**האבנים של [[ונציה]]** (**The Stones of Venice**) היא מסה של שלושה כרכים על אמנות ואדריכלות ונציאנית שחוברה על ידי היסטוריון ומבקר האמנות האנגלי ג'ון ראסקין, המסה פורסמה לראשונה בשנים 1851-1853. 

הספר בן שלושת הכרכים בוחן ארכיטקטורה ונציאנית בפירוט ומתאר למשל מעל שמונים כנסיות מהעיר ונציה. הספר עוסק בארכיטקטורה של ונציה דרך ניתוח תקופות בהיסטוריה של העיר החל מהתקופה הביזנטית, הגותית והרנסאנסית. במקביל לפן האדריכלי מנתח רסקין את הפן החברתי והאומנותי של העיר. 

רסקין הגיע לוונציה במטרה להוכיח כיצד העקרונות האדריכלים שהדגים בספרו "שבעת המאורות של האדריכלות" באים לידי ביטוי בעיר ונציה, זה היה ביקורו השני בעיר לאחר שביקר בה בחורף של שנת 1849. הכרך הראשון מתוך השלושה של הספר יצא לאור בשנת 1851. 
הספר מלווה ברישומים ושרטוטים שנעשו על ידי רסקין והוא אף השתמש בצילומים שצילם בעיר לאחר שרכש מצלמה המצלמת בעזרת טכניקת הדאגרוטיפ.

הספר עורר עניין רב בבריטניה הוויקטוריאנית ואמנים ואדריכלים רבים הושפעו ממנו.

בשנת 2010 כתב הפילוסוף הבריטי רוג'ר סקרוטון כי הספר היה "התיאור הגדול ביותר באנגלית של מקום מקודש על ידי מבנים".

## קישורים חיצוניים

*כרך 1 באתר Archive.org
*כרך 2 באתר Archive.org
*כרך 3 באתר Archive.org
* 

קטגוריה:ספרי 1851
קטגוריה:ונציה: תרבות
אליפות אירופה בשחייה 1934

**[[אליפות אירופה בשחייה|אליפות אירופה הרביעית בשחייה]]** נערכה במגדבורג שבגרמניה הנאצית מ-12 עד 19 באוגוסט 1934.
* ריי מסטנברוק () הייתה השחיינית המצטיינת באליפות, לאחר שזכתה ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.
* וילי דן אודן () זכתה ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת.
* ז'אן טרי () ופרנץ צ'יק () זכו כל אחד בשתי מדליות זהב.
*נבחרת הונגריה () זכתה בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בכדורמים.

## טבלת המדליות כללי

## כדורמים

## קפיצה למים
### נשים

### גברים

## שחייה
### נשים

### גברים

## קישורים חיצוניים

* כל המנצחות באליפות אירופה בשחייה, באתר *gbrathletics* 
* כל המנצחים באליפות אירופה בשחייה, באתר *gbrathletics* 

1934
קטגוריה:1934 בספורט
קטגוריה:תחרויות שחייה בגרמניה
בטי גארט

**בטי גארט** (באנגלית: **Betty Garrett**; 23 במאי 1919 - 12 בפברואר 2011) הייתה שחקנית, קומיקאית, זמרת ורקדנית אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה "הכל נשאר במשפחה".

## ביוגרפיה
גארט נולדה בעיר סנט ג'וזף שבמדינת מיזורי. בתם של אליזבת אוקטביה וקורטיס גארט. לאחר גירושי הוריה עברה להתגורר עם אמה במספר מלונות דרכים. היא בלתה את רוב ילדותה ונעוריה בסיאטל. למדה משחק ב"בבית הספר לתיאטרון בית הבובות" שבניו יורק סיטי ובנוסף גם ריקוד תחת אנה סוקולוב ומוזיקה.

## קריירת משחק
גארט החלה להתפרסם בתור שחקנית קולנוע בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 בסרטים "יום בניו יורק" בתפקיד הילדי לצידו של פרנק סינטרה, "קח אותי לבייסבול" של באזבי ברקלי ו"הבת של נפטון" בתפקיד בטי בארט.
בשנת 1973 הצטרפה גארט לצוות שחקני הסיטקום "הכל נשאר במשפחה". בסדרה היא הופיעה בתפקיד השכנה איירין לורנצו, בעבור משחקה היא זכתה בשנת 1974 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה.
ב-1976 החלה גארט לשחק בסדרה הקומית "לוורן ושירלי" בתפקיד בעלת הבית ולימים אמה החורגת של לוורן אדנה בייביש דה פזיו, תפקיד אותו מילאה מהעונה השנייה עד העונה השישית.

## חיים אישיים
גארט הייתה נשואה לכוכב הקולנוע לארי פארקס משנת 1944 עד למותו בשנת 1975. לגארת נולדו שני ילדים ממערכת זו, גארט והשחקן אנדרו פארקס.

גארט נפטרה ב-12 בפברואר 2011 מנסיבות בריאותיות בלוס אנג'לס כשהיא בת 91.

על שמה של גארט הונצח בשנת 2003 כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## פילמוגרפיה נבחרת
* מילים ומוזיקה (1948)
* הבת של נפטון (1949)
* יום בניו יורק (1949)
* קח אותי לבייסבול (1949)
* אחותי איילין (1955)
* הצל על החלון (1957)

## טלוויזיה
* הנמלט (1964)
*הכל נשאר במשפחה (1973-1975)
* לוורן ושירלי (1976-1981)
* ארוכה הדרך הביתה (1998)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: תיאטרון ומופעים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית משנה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
קטגוריה:זוכי פרס דונלדסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
שיר גולדברג

**שיר גולדברג** (נולדה ב-14 בספטמבר 1976) היא במאית תיאטרון ישראלית, בעבר כיהנה כמנהלת אמנותית של תיאטרון באר שבע וכמנהלת פדגוגית-אמנותית של גודמן - בית ספר למשחק בנגב.

## ביוגרפיה
שיר גולדברג נולדה וגדלה בחדרה. בתיכון למדה במגמה לאמנות פלסטית. בצבא שירתה ביחידת ההסרטה של חיל האוויר (שה"ד).

בתום שירותה הצבאי, בשנת 1997, גולדברג למדה תיאטרון באוניברסיטת תל אביב. היא בוגרת תואר ראשון במסלול בימוי (BA), בחוג לתיאטרון (2001); בוגרת תואר שני בבימוי (MFA), שני התארים בפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב (2005). בין מוריה היו הפרופסורים יוסי יזרעאלי, תום לוי, עדנה שביט ונורית יערי. פרויקט הגמר שלה היה בימוי המחזה "המדמה" מאת חנוך לוין, בתיאטרון אוניברסיטת תל אביב. הייתה זו הבכורה העולמית של המחזה.

במחזור שלה למדה שחר פנקס ומאז הן עשו עבודות רבות ביחד, כשבדרך כלל פנקס כותבת וגולדברג מביימת. ההפקה הראשונה עליה עבדה הייתה "איש לכת", אותה כתבה וביימה עם משה פרלשטיין ושחר פנקס והציגה בפסטיבל עכו 2005, עליה זכתה בפרס הבמאית המבטיחה של השנה. כעבור שנה ביימה את הקברט המוזיקלי הסאטירי "היי יפה" שרץ עד היום (2014) בתיאטרון הקאמרי וברחבי ישראל. מבוסס על שני ספרי הדרכה לנשים: "היי יפה" ו"יופייך בידייך", שראו אור בישראל בשנות החמישים של המאה העשרים.

מאז סיום לימודיה גולדברג ביימה הצגות רבות בפרינג' ובבתי ספר למשחק ועבדה כדרמטורגית. לפרנסתן עבדו גולדברג ופנקס כתחקירניות ותמלילניות בטלוויזיה.

ב-2011 ביימה גולדברג את "בשר גבירותיי ורבותיי" מחזה מקורי מאת שחר פנקס בתיאטרון אנסמבל הרצליה. ב-2012 ביימה בתיאטרון החאן מחזה שכתבה פנקס על פי "תהלה" של עגנון. ב-2013 ביימה בהבימה את "אדם לא מת סתם", מחזה שכתבה פנקס על פי סיפורים של דבורה בארון. באותה שנה ביימה בחאן את "האדרת" מאת גוגול.

ב-2014 ביימה גולדברג את ההצגה "המאהב" בהבימה, על פי ספרו של אברהם ב. יהושע ואת הצגת הילדים "מסעות אודיסאוס" בתיאטרון גשר.

ב-2014 זכתה ביחד עם שחר פנקס בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לאמנים צעירים ומבטיחים, – על עיבודים של יצירות ספרותיות להצגות בעלות סגנון מיוחד, פיוטי ואימג'יסטי.

גולדברג מרצה ומעבירה סדנאות בימוי וניתוח טקסט דרמטי (בבתי ספר למשחק ובתוכנית הכשרה למדריכי דרמה) החל משנת 2011.

בין השנים 2019-2024 כיהנה כמנהלת אמנותית של תיאטרון באר שבע וכן למנהלת פדגוגית-אמנותית של גודמן - בית ספר למשחק בנגב.

שיר נשואה ליריב לביא, יינן במקצועו ולהם בן אחד.

## תיאטרון (כתיבה, עיבוד, בימוי)

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה קצרה , באתר תיאטרון גשר
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:בוגרות תיכון חדרה
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
המעמד המתפתח של הסכמת פריז

**המעמד המתפתח של הסכמת פריז** (ברומנית: **Statutul Dezvoltător al Convenției de la Paris**), המוכר בהיסטוריוגרפיה הרומנית גם בכינוי "המעמד של קוזה" (Statutul lui Cuza), הוא מסמך בעל אופי של חוקה, שאומץ בנסיכויות הרומניות, ב-1864, ביוזמתו של הדומניטור, אלכסנדרו יואן קוזה.

שליט הנסיכויות הרומניות, קוזה, ניסה לבצע רפורמות, בעיקר בתחום האגררי, אך האספה המחוקקת, שהייתה מורכבת בעיקר מבויארים, לא אפשרה זאת. קוזה פיזר את האספה המחוקקת בעזרת גדוד צבא ופרסם את "המעמד המתפתח של הסכמת פריז", שהיו בו שינויים רבים לעומת הסכמת פריז, בעיקר בדרך בחירת הנציגים לאספה המחוקקת. לאישור המסמך נערך משאל עם בחודש מאי 1864 ובמשאל אושר המסמך ב-682,621 קולות של תומכים מול 1,307 מתנגדים ו-70,220 נמנעים.

## קישורים חיצוניים
* Statutul Dezvoltător al Convenției de la Paris 
* Enciclopedia României 

קטגוריה:רומניה: חוקות
זית (פרי)

ממוזער|פרי עץ הזית כשהוא בשל
ממוזער|זיתים ירוקים על עץ

**זַיִת** הוא פרי מעץ הזית, ואחד משבעת המינים שהתברכה בהם ארץ ישראל. מאחר שקיימים מגוון מינים של עצי זית, ישנו מגוון רחב של זני זיתים.

## תעשיית הזיתים
הזית הוא תוצר מזון חשוב במדינות סביב הים התיכון כגון איטליה, ובמיוחד בספרד.

טעמו הטבעי של הזית מר מאוד והוא איננו ניתן לאכילה מייד לאחר הקטיף מהעץ. לכן, לאחר המסיק עוברים הזיתים תהליך השריה במים, כדי להרחיק מהפרי את השמנים המרירים, ולאחר מכן עוברים תהליך ארוך של כבישה במלח, על-מנת להכינם למאכל. זיתים שאינם מיועדים לכבישה מופנים לאחר המסיק לבית בד, לצורך מיצוי שמן הזית מהפרי לצורך מאכל, בתהליך הנקרא "עצירה".

אם הזית נקטף טרם עת, כלומר בעודו בוסר, צבעו ירוק, אך אם הותר מספיק זמן והשלים את תהליך ההבשלה, צבעו סגול-שחור. בייצור המוני, מזרזים את תהליך ההבשלה של הזית באמצעות תגובה כימית של תהליך חמזור שבמהלכה מוספים חומרים אשר מגיבים עם חומרים בזית וגורמים לשינוי בצבעו. תהליך שינוי זה, בו זית ירוק הופך לזית שחור, נקרא "קליפורניזציה", שכן הוא פותח במקור בקליפורניה שבארצות הברית. זיתים שעברו תהליך השחרה משווקים בשם "זיתים מושחרים" וצבעם שחור עז ואילו זיתים שהשחירו בתהליך הבשלה טבעי נקראים "זיתים שחורים" וצבעם נוטה יותר לסגול כהה.

על פי רוב, זיתים שחורים אינם משמשים לייצור שמן, שכן רמת השמן בהם נמוכה. בנוסף לירידה בכמות השמן שבפרי, מביא תהליך הבשלת הזיתים גם לירידה בכמות נוגדי החמצון שבהם.

## הזית ביהדות ובמדרשים
בתנ"ך מופיע אילן הזית בתור אחד משבעת המינים שהשתבחה בהם ארץ ישראל, ארץ זית שמן ודבש. במסכת שבת בפרק במה מדליקין העוסק באיזה שמן מדליקין את הנרות בערב שבת מופיעה דעת רבי טרפון המאמר; רִבִּי טַרְפוֹן אוֹמֵר: אֵין מַדְלִיקִין אֶלָּא בְּשֶׁמֶן זַיִת בִּלְבַד. כן בבית המקדש לא הדליקו את המנורה הטהורה אלא בשמן זית זך כתית למאור; בפרק שירה לא מופיעה שירת הזית אך בספר ואברהם זקן להחכם השלם ראב"ד טורקיה רבי אברהם פאלאג'י כותב לשבח את אילן הזית שלא תיגרע שירתו ומוסיף בנוסח חדש לפרקי שירה לומר; זית מה הוא אומר; **וַאֲנִ֤י "כְּזַ֣יִת רַ֭עֲנָן" בְּבֵ֣ית אֱלֹהִ֑ים בָּטַ֥חְתִּי בְחֶסֶד־אֱ֝לֹהִ֗ים עוֹלָ֥ם וָעֶֽד** (ספר תהלים פרק נב, פסוק י).

## ראו גם
* בית בד
* עמודי הזית
* מסיק זיתים
* זית אירופי
* זית (סוג)
* שמן זית
* ממרח זיתים
* יצחק חצרוני

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
Onlife

**onlife** (בעברית: **און לייף**) הוא אתר אינטרנט ישראלי, המגדיר עצמו כאתר תוכן ואקטואליה לנשים.
## היסטוריה
האתר הוקם על ידי הדס גולדשטיין (מנכ"לית Themarker לשעבר), KCS טכנולוגיות, קבוצת הארץ - Themarker ומשקיעים פרטיים (בהם ישי דוידי ויעקב בורק). העורכת הראשית של האתר בראשית דרכו הייתה אפרת אדמון. בשנת 2014 מונתה לתפקיד הילה ברבי-ג'קמן, החל משנת 2018 העורכת הראשית היא הדס רגולסקי. האתר החל לפעול ב-11 ביולי 2010.

באתר מתפרסמים מאמרים וטורי דעה בקשת רחבה של נושאים הנמצאים על סדר היום: פוליטיקה, אלימות מינית ונשים בעולם העבודה וכן כתבות בנושאי אופנה, פנאי, משפחה, צרכנות, תזונה, בריאות ועוד. התכנים באתר מתעדכנים מדי יום. קישורים למאמרים באתר נכללים באתר "הארץ" ובאתר "דה מרקר".

מערכת האתר כוללת 10 עיתונאיות ועורכות קבועות וצוות של 40 פרילנסרים. עם הכותבות באתר נמנות ענת סרגוסטי, ליטל שוורץ, לינוי בר גפן, הדס שטייף, יעל שרר ומרינה קיגל. הגישה לאתר חופשית, והכנסותיו באות מפרסומת ומתוכן שיווקי.

באפריל 2013 נטל האתר חלק, במאמר מאת הדס שטייף, במהלך לחשיפת החשדות להטרדה מינית על ידי איש התקשורת עמנואל רוזן, מהלך שהביא ליציאתו לחופשה מכל משרותיו באמצעי התקשורת, עד לבירור החשדות. בסיומה של פרשה זו לא הועמד רוזן לדין.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלכסנדר כץ, שנה לאתר onlife: המייסדת הדס גולדשטיין על נישה, מודל הכנסות ותחרות , באתר "אייס", 30 ביוני 2011
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורטלים ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
מנזר גורני

**מנזר גורני** (ברוסית: **Горненский монастырь** או גורננסקי, פירוש המילה – עליון) נמצא בעין כרם, ובו מתגוררות נזירות רוסיות אורתודוקסיות (פרבוסלביות). כמו מתחמים רבים אחרים ששייכים לכנסייה האורתודוקסית הרוסית בארץ ישראל, הוא מוכר גם בשמו מתקופת השלטון הטורקי: "מוסקובּיה".
## היסטוריה
בשנת 1871 נרכש המתחם עבור הכנסייה הרוסית האורתודוקסית על ידי הארכימנדריט אנטונין קפוסטין מדרגומן הקונסוליה הצרפתית בירושלים. בתחילה המתחם שימש כאכסנית צליינים. בשנת 1882 בנה קפוסטין את הכנסייה הראשונה שהוקדשה לאיקונין של המדונה מקאזאן שנמצאת בכנסייה. מימין לכניסה של הכנסייה ישנה אבן שממנה על פי המסורת הטיף יוחנן המטביל.

בשנת 1911 הנסיכה אליזבת, אשתו של סרגיי רומנוב, המושל של מוסקבה ודודו של הצאר האחרון, יזמה את בניית הכנסייה החדשה לזכרו של בעלה. בנייתה הופסקה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, וגם אחרי תום המלחמה לא התאפשר המשך הבנייה עקב המהפכה הבולשביקית ברוסיה. בנייתה התחדשה רק ב-2003 וב-2007 קודשה כ"כנסיית כל הקדושים של רוסיה" (Собор всех святых, в земле Русской просиявших). בשנת 2009 כיפותיה של הכנסייה צופו זהב. במגדל הפעמונים הוצבו שמונה פעמונים כשמשקלו של הגדול שבהם הוא כ-1,600 קילוגרם ושל שאר הפעמונים – 360 ק"ג. הכנסייה בסגנון רוסי עם צריחי "בצל" והיא ממוקמת ממערב לקריית מנחם. הכניסה למנזר אפשרית משני מקומות: דרך עין כרם (לשימושם של יושבי המתחם בלבד) או דרך מתחם בית החולים הדסה עין כרם.

כמו כן, במתחם המנזר מצויה מערה בה התחבא יוחנן המטביל לפי המסורת הפרבוסלבית, שקודשה ככנסייה ב-1987.

הכנסייה הגדולה שבראש המנזר הייתה ידועה במשך כ-100 שנה כ"כנסייה הבלתי גמורה" ובה מוצגת אבן עם טביעת כף רגלו של יוחנן המטביל. בכנסייה הראשונה, התחתונה מוצגים שריד מן "הצלב האמיתי, אבן מסנטה קתרינה, אבן מאתר הטבילה, אבן ספוגה דם עוללי בית לחם וכיוצא באלה. כנהוג בכנסיות רוסיות מצוירת מעל הכניסה "מטפחת ורוניקה" עם הטבעת קלסתרו של ישוע. כנהוג בכנסיות הרוסיות לכל איקונה מצורף שריד קדוש, בדרך כלל פיסת בגד של הקדוש.

ב-12 באפריל נוהגים להביא איקונה המתארת את הבשורה למרים מכנסיית השילוש הקדוש למעיין עין כרם כדי לפגוש באיקונת אלישבע המצויה בכנסייה. לאחר מכן שוהה איקונת מרים בכנסיית גורני שלושה חודשים, בדיוק כפי ששהתה מרים אצל אלישבע על פי הברית החדשה.

מתחת לכנסייה מצויים כמה בתי עלמין ובאחד מהם קבורות נזירות שמתו במגפת כולרה בעת עבודתן בסלילת הכביש ליריחו בזמן מלחמת העולם הראשונה. על קברי כולן מופיעה שנת הקבורה 1916. מסופר שאיקונת המדונה מקאזאן הפסיקה את התמותה מכולרה באופן פלאי.


קובץ:GornyMonasteryFeb142022 04.jpg|מנזר גורני
קובץ:"Moscovia" Monastery; Ein Kerem - Jerusalem (6567827713).jpg|הכנסייה הגדולה ("כנסיית כל הקדושים") במתחם מנזר גורני
קובץ:Russian Church, Ein Kerem - photo Ron Havilio.JPG
קובץ:מנזר גורני, הכפר הרוסי, עין כרם.jpg
קובץ:Church and typical bench, Gorny Convent, Ein Kerem.JPG


## קישורים חיצוניים

* 
* מנזר נשים גורני בירושלים (עין כרם), באתר הרשמי של המשלחת הדתית הרוסית בירושלים   
*  (מגדל הפעמונים החדש של מנזר גורני)

## הערות שוליים

קטגוריה:עין כרם
קטגוריה:ירושלים: כנסיות ומנזרים
גורני
קטגוריה:ירושלים: מבנים רוסיים
אנסל אלגורט

**אנסל אלגורט** (באנגלית:** Ansel Elgort**; נולד ב-14 במרץ 1994) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי, מוזיקאי ודי ג'יי (תחת השם **Ansølo**). התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "קארי", "אשמת הכוכבים", "מפוצלים", ואף קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "בייבי דרייבר".

## ביוגרפיה
אלגורט נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה. אביו הוא צלם האופנה של מגזין "ווג" ארתור אלגורט, לו אח גדול, וורן, המשמש כצלם קולנוע, ואחות גדולה, סופי, העובדת כצלמת אף היא. סבתו מצד אימו הייתה חברה במחתרת הנורווגית במהלך מלחמת העולם השנייה, היא הצילה ילדים נורווגים-יהודים באמצעות העברתם לשוודיה הנייטרלית, ובשל כך היא נכלאה במחנה ריכוז.

אלגורט החל ללמוד משחק מגיל 12 והתחנך בתיכון לאמנויות פיורלו לה גוארדיה  במנהטן וסיים את לימודיו ב-2012. 

## קריירה
### משחק
אלגורט התנסה לראשונה במשחק בשנת 2012 על בימת התיאטרון אוף ברודוויי ובשנת 2013 שיחק בפעם הראשונה בסרט קולנועי "קארי", העיבוד המודרני לסרט האימה הקלאסי משנות ה-70. בסרט הופיע אלגורט בתפקיד התלמיד המקובל טומי רוס.

בשנת 2014 שיחק אלגורט בעיבוד הקולנועי לרומן "אשמת הכוכבים" בתפקיד הצעיר חולה הסרטן אוגאסטוס ווטרס. תפקיד זה היה תפקיד הפריצה של אלגורט, שבעבורו הוא זכה בפרסי קולנוע רבים.
באותה שנה השתתף גם בסרט הפעולה "מפוצלים" בתפקיד כיילב, אחיה הגדול של גיבורת העלילה, הנערה ביאטריס פריור (שיילין וודלי).
באוקטובר 2014 שיתף פעולה עם קייטלין דוור בסרט "גברים, נשים וילדים".

ב-2017 שיחק בסרט הפעולה "פושעי נובמבר" לצד קלואי גרייס מורץ. בהמשך השנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט הפשע המוזיקלי "בייבי דרייבר" בבימויו של אדגר רייט.

ב-2018 שיחק בסרט "ג'ונתן".

ב-2018 לוהק אלגורט לתפקיד טוני בגרסה המחודשת לסרט "סיפור הפרברים" בבימויו של סטיבן ספילברג.

בשנת 2022 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "טוקיו וייס" של רשת HBO Max; המבוססת על סיפור אמיתי שיצא כספר בשם זהה משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין.

### מוזיקה
אלגורט משמש כדי ג'יי תחת שם הבמה "אנסולו". בשנת 2014 הוציא את שני תקליטיו הראשונים "Unite" ו-"Totem" ושחרר רמיקס מוצלח ל"Strong" של ארנו קוסט ונורמן דוריי בחברת התקליטים Size Records של סטיב אנגלו. בספטמבר 2015 שחרר את "To Life" תחת UMG Recordings. אנסולו הוזמן רבות לנגן באירועי הפסטיבל האמריקאי Ultra Music Festival בכל רחבי העולם וביניהם במיאמי, יפן, קוריאה, באלי ועוד.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:פורבס 30Under30
קטגוריה:אמני איילנד רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
סרט דביק רפואי

ממוזער|250px|שימוש בסרט דביק רפואי
ממוזער|250px|סרט דביק רפואי יכול לשמש להצמדה של תחבושת לאזור הפגוע

**סרט דביק רפואי** הוא סוג של סרט דביק המותאם לשימוש ברפואה. הסרט הדביק מכיל דבק היפואלרגני המסוגל להיצמד לעור בחוזקה.

סרט דביק רפואי (הנקרא גם מיקרופור) הוא אחד הכלים המשמשים להגשת עזרה ראשונה.

ניתן להשתמש בסרט הדביק הרפואי לצורך חבישה של פצעים  שאגד מדבק אינו מתאים להם מבחינת מיקום, סוג או חומרת הפציעה.
לאור מחירו הנמוך וקלות השימוש בו, זהו אמצעי הקיבוע הנפוץ ביותר של תחבושת.

הסרט הדביק הרפואי מאפשר לאוויר לחדור דרכו ולהגיע אל העור, כדי שיוכל להתאוורר ו"לנשום".

ישנם סוגים של סרטים דביקים רפואיים המשמשים גם בענף הספורט, בגלל המרקם המחוספס שלהם אשר משפר באמצעות חיכוך את טיב האחיזה בציוד הנדרש. לדוגמה - מחבטי טניס ומקלות הוקי.

## גלריית תמונות

תמונה:סרט דביק רפואי - עזרה ראשונה (5).JPG|סרט דביק רפואי בתוך מתקן חיתוך
תמונה:Albupore surgical tape.jpg|סרט דביק רפואי ללא מתקן חיתוך


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:ציוד עזרה ראשונה
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:סרטי דבק
קטגוריה:אביזרי חיבור
אור וירושלים

"**אור וירושלים**" הוא שיר שכתב והלחין יוסף שריג, ובוצע במקור בשנת 1972 על ידי להקת הגבעטרון.
ממוזער|המלים לשיר כפי שמופיעות באנדרטה לזכרו של יוסף שריג ברמת הגולן

## תוכן השיר
השיר מתאר את נופיה של ירושלים, ובהם כיפת הזהב, עצי האורן, המגדלים, החומות והשכונות, מדמדומי השקיעה, עבור בשעות החשיכה, בהן מוארת העיר באופן מלאכותי, ועד אור ראשון.

## קשר למקורות
השיר מקושר בצורה רבה למקורות התנ"ך ולתהלים. בשורות השיר ישנם אזכורים רבים של פסוקים, ביטויים ומאורעות שונים בתנ"ך. הקשר מבוטא בצורה בולטת בשורות הבאות:

 – שורה זו מתקשרת לבריאת העולם, והתוהו ובוהו בראשיתו – ; בתיאור זה, הדיה מקבילה לחושך על פני התהום. תיאור זה יוצר ניגוד חריף לשקט העוטף ולאור השקיעה.

 – שורה זו מהשיר קשורה לסיפור הגירוש מגן עדן: . על רקע סיפור נפילתו של יוסף שריג במלחמת יום הכיפורים, ניתן לראות בשילוב פסוק זה מעין נבואה המגשימה את עצמה.

 – במקורות נהוג לקשר את האור לאלוהות, לחכמה ולתורה. דוגמה אחת היא . גם בשיר, העיר עוטפת אור לעת ערב, עם שקיעת החמה, וקרניה האדומות האחרונות.

 – בשורה זו, התאים שריג פסוק מקראי לצרכיו, תוך שינויי משמעות. בתהלים מופיע הפסוק , שבו "העשור" הוא כלי נגינה תנ"כי. לעומת זאת, בשיר המילה "עשור" באה לציין יום חג ומועד. החיבור שעושה שריג בין כינור לעשור מכוון לחגיגות יום ירושלים בשנת 1972.

## ביצועים
* הגבעטרון – ביצוע מקורי 1972, ביום ירושלים.
* הפרברים – הופיע באלבומם "החולמים אחר השמש" שיצא בשנת 1978,
* יהורם גאון באלבומו "סימני דרך" שיצא ב-1981.
* הרבה ביצועים חוצי מגזרים ויבשות: זמרים חילונים וחזנים, מקהלות מהארץ ולהקות מחו"ל, בביצועים בעלי אופי שונה.

## הרקע לשיר
בתוכנית הטלוויזיה "לכל שירייך", אשר שודרה במאי 1992, סיפרה המשוררת והמלחינה נעמי שמר את סיפורו של השיר כפי שסופר לה מפי אמו של המשורר, תקווה. לדבריה, ביום חורף בשנת 1965 נסעה משפחת שריג מעמק יזרעאל לירושלים, כדי להביא למנוחות את הסבתא, אשר הלכה לעולמה. היה זה יום חורף גשום, אך עם הגיעם לאזור שער הגיא הופיעה לפתע השמש ונראתה קשת בענן. ב-1972 התבקש שריג להלחין שיר ללהקת הגבעטרון במלאת חמש שנים לאיחוד ירושלים, וכך נוצר השיר, אשר הפך לאחד מנכסי צאן הברזל של הזמר העברי.

שם השיר נבחר לשמה של האנדרטה לזכרו של יוסף שריג ברמת הגולן, שהוקמה בסמוך למקום נפילתו במלחמת יום הכיפורים – "אנדרטת אור וירושלים".

## קישורים חיצוניים

* נוסח השיר באתר פרויקט בן-יהודה
* רשימת ביצועים של השיר באתר שירונט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1972
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירי הפרברים
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי יום ירושלים
קטגוריה:שירים על אור
קטגוריה:שירים על ירושלים
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
1931 בספורט

## [[מרוץ אופני כביש|אופניים]]
* טור דה פראנס – אטנה מאן ()
* ג'ירו ד'איטליה -פרנצ'סקו קמוסו ()

## טניס

### הטניסאיות שזכו בטורנירי ה[[גראנד סלאם (טניס)|גראנד סלאם]]
* אליפות אוסטרליה הפתוחה – קורל באטווורת ()
* אליפות צרפת הפתוחה – סילי אוסם ()
* ווימבלדון – סילי אוסם ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה – הלן וילס ()

### הטניסאים שזכו בטורנירי ה[[גראנד סלאם (טניס)|גראנד סלאם]]
* אליפות אוסטרליה הפתוחה – ג'ק קרופורד () 
* אליפות צרפת הפתוחה – ז'אן בורוטרה ()
* ווימבלדון – סידני ווד ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה – אלזוורת' ויינס ()

### [[גביע דייוויס]]

נבחרת צרפת () זכתה בגביע לאחר ניצחון 1-4 על נבחרת בריטניה ().

## כדורמים
### אליפות אירופה
*נבחרת הונגריה () זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בכדורמים באליפות אירופה.

## [[כדורגל]]
### כדורגל לפי מדינות

#### [[כדורגל באיטליה|איטליה]]
* יובנטוס זוכה באליפות בפעם השלישית.

#### [[כדורגל באנגליה|אנגליה]]
* ארסנל זוכה באליפות.
* וסט ברומיץ' אלביון זוכה בגביע.

#### [[כדורגל בארגנטינה|ארגנטינה]]
* בוקה ג'וניורס זוכה באליפות בפעם השישית.

#### [[כדורגל בברזיל|ברזיל]]
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
* אליפות סאו פאולו בכדורגל – סאו פאולו זכה בתחרות
* אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל – "Ypiranga" זכה באליפות

#### [[כדורגל בגרמניה|גרמניה]]
* הרטה ברלין זוכה באליפות בפעם הראשונה, לאחר ניצחון על הולשטיין קיל בתוצאה 4-5.

#### [[כדורגל בספרד|ספרד]]
* אתלטיק בילבאו זוכה באליפות 
* גביע המלך הספרדי – אתלטיק בילבאו זכה בגביע.

### קבוצות שנוסדו
* גרנדה – 
* סטאד ריימס –  

## [[כדורסל]]
* ליגת העל האיטלקית בכדורסל – Ginnastica Triestina מטריאסט זכה באליפות
* בארצות הברית קבוצת "ברוקלין ויזיטיישנס" מברוקלין זכתה באליפות ABL.

### קבוצות שנוסדו
* אולימפיאקוס 

## [[מרוץ מכוניות]]
* מרוצי הגרנד פרי למכוניות 
* פרנאנדו מינויה () על מכונית מתוצרת אלפא רומיאו הוכרז כמנצח בעקבות 3 מרוצים.
* אינדי 500 – לואיס שניידר () במכונית מתוצרת "מילר"

## שחייה
### [[אליפות אירופה בשחייה]]
אליפות אירופה השלישית בשחייה נערכה בפריז שבצרפת מ-23 עד 30 באוגוסט.

#### טבלת המדליות (חלקי)

* מארי בראון () ואישטוואן ברני () היו השחיינים המצטיינים באליפות לאחר שזכו ב-3 מדליות זהב, כל אחד. אישטוואן היה שותף לזכייתה של הונגריה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, שיא העולם היחידי שנשבר באליפות.

### שיאי עולם
#### שחייניות
*הלן מדיסון ()
3 בפברואר בסיאטל, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:31.0 דקות 
20 באפריל בבוסטון, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.6 דקות 
28 ביולי במסאפיקה, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 23:17.2 דקות 
מרג'רי הינטון ()
*20 ביולי במנצ'סטר, בריטניה – שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:10.6 דקות 

#### שחיינים
ליונל ספנס ()
* 2 באפריל בשיקגו, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:44.6 דקות 
ז'אן טרה ()
* 16 באפריל בפריז, צרפת – שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.0 דקות 
* 9 ביוני –  בקאן, צרפת – שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:17.2 דקות 
שוזו מקינו ()
* 30 באוגוסט –  באוסקה, יפן – שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:16.6 דקות 
* נבחרת הונגריה
בפריז, צרפת – שיא עולם חדש במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של  9:34.0

## קישורים חיצוניים

*
אקסטנט

**אקסטנט** (באנגלית: **Extant**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג דרמה-מדע בדיוני שנוצרה על ידי מייקי פישר והופקה על ידי סטיבן ספילברג. הסדרה סובבת סביב האסטרונאוטית מולי וודס (האלי ברי) החוזרת הביתה למשפחתה לאחר 13 חודשים במשימת יחיד בחלל ומגלה, באופן בלתי מוסבר, שהיא בהריון.

ב-7 באוגוסט 2013, הודיעה רשת CBS שבכוונתה לאשר את הסדרה בת ה-13 פרקים, CBS דילגה על שלב הפיילוט המסורתי ואישרה את שידורה של הסדרה. סטיבן ספילברג שימש כאחד מהמפיקים בפועל של הסדרה. הפקת הסדרה החלה בלוס אנג'לס ב-10 בפברואר 2014.

הסדרה משודרת בארצות הברית ברשת הטלוויזיה CBS בהפקת חברת אמבלין אנטרטיינמנט. הסדרה עלתה לאוויר ב-9 ביולי 2014.

באוקטובר 2015, בוטלה הסדרה על ידי CBS לאחר 2 עונות.

בישראל הסדרה עלתה לאוויר ביום שבת, 30 באוגוסט 2014 בערוץ HOT Zone וב-Hot VOD.

## עלילה
מולי וודס, אסטרונאוטית מסוכנות החלל ISEA נשלחת למשימת יחיד בחלל שאורכה 13 חודשים על סיפונה של תחנת החלל *סרפים*. היא חוזרת הביתה לבעלה ג'ון, מהנדס רובוטיקה שיצר את בנם אית'ן, אב טיפוס אנדרואידי שנקרא "Humanich" ("מאונש"). מולי מגלה באופן מסתורי שהיא בהריון, ומתחילה בחיפוש אחר תשובות.

**הקדמת פתיחה:** (מקוריין על ידי האלי ברי): 

## דמויות
### דמויות ראשיות
* **מולי וודס** (האלי ברי): אסטרונאוטית מסוכנות החלל ISEA ומדענית, שבאופן מסתורי חוזרת הביתה ומגלה שהיא בהריון לאחר שראתה את המאהב לשעבר שלה שמת בתחנת החלל סרפים.
* **ד"ר ג'ון וודס** (גוראן ויסניץ): בעלה של מולי, הוא מהנדס רובוטיקה ועומד בראש פרויקט ה"מאונשים".
* **אית'ן וודס** (פירס גאגנון): בנם של מולי וג'ון, רובוט דמוי-אדם והאב טיפוס של פרויקט ה"מאונשים".
* **הידקי יאסומוטו** (הירויוקי סנאדה): מהבעלים של תאגיד יאסומוטו.
* **אלן ספארקס** (מייקל אוניל): מנהל סוכנות החלל ISEA.
* **ג'ולי ג'לינו** (גרייס גאמר): העוזרת של ג'ון וודס בפרויקט המאונשים.
* **ד"ר סאם בארטון** (קמרין מנהיים): רופאה מפעם ה-ISEA, וחברתה של מולי.

### דמויות אורח
* **פמי דוד** (אנני ורשינג): חברת דירקטוריון בתאגיד יאסומוטו, סקפטית מאוד בנוגע לפרויקט המאונשים.
* **הרמון קרייגר** (בראד בייר): אסטרונאוט מ-ISEA שראה את אמו המתה בתחנת החלל סרפים, הוא ביים את התאבדותו וחי כיום בבידוד.
* **גורדון קרן** (מורי סטרלינג): סגן המנהל החדש של סוכנות החלל ISEA.
* **קווין **(לואיס גוסט ג'וניור): דוקטור לשעבר, ואביה המנוכר של מולי.
* **קייטי ספארקס** (טסה פרר):  קרובת משפחה של אלן.

## קבלה
### ביקורות
אקסטנט קיבלה ביקורות חיוביות. באתר Metacritic, הסדרה מחזיקה בתוצאה של 68 מתוך 100, בהתבססות על 31 ביקורות, בשפת האתר הסדרה קיבלה ביקורות "חיובית באופן כללי". באתר Rotten Tomatoes, הסדרה מחזיקה בתואר "טרי מוסמך" עם ציון של 83% בהתבססות על 40 ביקורות. ההסכמה הכללית היא: "למרות שהרבה מרעיונות הסדרה הושאלו באופן ברור ממקורות אחרים, אקסטנט נהנית מגישה ייחודית לכמה סיפורים מוכרים".

### רייטינג ושבחים
פרק הבכורה של הסדרה נצפה בארצות הברית על ידי 9.58 מיליון צופים והעונה הראשונה קיבלה רייטינג ממוצע של 6.20 מיליון צופים לפרק. ב-2014, נבחרה הסדרה, יחד עם עוד 6 אחרות, ל"פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לסדרה החדשה המרתקת ביותר".

## פרקים

## קישורים חיצוניים
* 

* עמוד הסדרה, באתר CBS
* עמוד הסדרה, באתר פייסבוק

קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2014
קורט אפשטיין

**קורט אפשטיין** (באנגלית: **Kurt Epstein**; 29 בינואר 1904 – 1 בפברואר 1975) היה שחקן כדורמים צ'כוסלובקי-יהודי וניצול שואה. הוא ייצג את ארצו בכדורמים בשתי אולימפיאדות (אמסטרדם 1928 וברלין 1936).

## ביוגרפיה
קורט אפשטיין גדל ברודניצה נד לבם, שבחבל בוהמיה על גדת נהר האלבה, 22 ק"מ צפונית לפראג למשפחה יהודית, בנם של מקסימיליאן והלנה אפשטיין, אחד משלושה בנים. בתיכון הוא התאמן בשחייה, בכדורמים ובחתירה ובהמשך עבד כמאמן שחייה. בשנת 1924 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה והגיע לדרגת סגן משנה.

### שחקן כדורמים אולימפי
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים אפשטיין עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים במקום תשיעי. הוא שיחק משחק אחד שבו הנבחרת שלו הפסידה לנבחרת בריטניה 2–4. לצידו בנבחרת שיחקו 6 שחקנים, ארבעה מהם יהודים: הוגו קלמפפנר, פבל שטיינר, פרנטישק גטרויר ופרנטישק שולץ.

באולימפיאדת ברלין (1936) סיים אפשטיין עם נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורמים שוב במקום תשיעי. הוא שיחק שלושה משחקים. במשחק הראשון, נבחרתו ניצחה את נבחרת יפן בתוצאה של 3-4, במשחק השני, נבחרתו הפסידה לנבחרת גרמניה 6-1 שבסופו של דבר זכתה במדליית הכסף בטורניר ובמשחק השלישי נבחרתו הפסידה לנבחרת צרפת 2–3.

### במלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה, נכלא אפשטיין במספר מחנות ריכוז. בתחילה הוא נכלא בטרזיינשטט, אחר כך באושוויץ ובהמשך עבד במחנה עבודה קטן בצפון צ'כיה, פרידלנט (Frydlant). בתקופת השואה נרצחו כל בני משפחתו.

### אחרי המלחמה
בתום מלחמת העולם השנייה, חזר אפשטיין לפראג. הוא נבחר לוועד האולימפי של צ'כוסלובקיה. הוא נישא לפרנסי, מעצבת שמלות, אף היא שרדה את המחנות בהם היה כלוא (טרזיינשטט ואושוויץ) וכן בברגן-בלזן וגם כל בני משפחתה נרצחו בשואה. בשנת 1947 נולדה לזוג בת, הלן אפשטיין, פרופסור לעיתונאות באוניברסיטת ניו יורק. עם עלייתה לשלטון של המפלגה הקומוניסטית בצ'כוסלובקיה, הוא ובני משפחתו היגרו לארצות הברית. לזוג נולדו עוד שני בנים. לאחר כעשר שנים שבהם לא מצא עבודה קבועה ויציבה, בסופו של דבר עבד כחותך במפעל של בגדי ילדים, ברובע הטקסטיל.

## קישורים חיצוניים

* My Father, The Jewish Athlete ,Helen Epstein, באתר *The Jewish Writing Project*, 13 באפריל 2009 
* JAN ŠTUMBAUER, The contribution to the history of the jewish sports in Czechoslovakia in the years 1918–1939 
* Peter Bučka, Sportovci židovského původu na olympijských hrách v barvách československé trikolóry, באתר *Zidovske-listy*, עמודים 36–38, 

קטגוריה:שחקני כדורמים יהודים
קטגוריה:ספורטאים צ'כוסלובקים
קטגוריה:שחיינים צ'כוסלובקים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:יהודים בצבא הצ'כוסלובקי
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כיה
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנולדו ב-1904
קטגוריה:נפטרים ב-1975
ג'וני לואיס

**ג'ונתן קנדריק "ג'וני" לואיס** (באנגלית: ** Jonathan Kendrick "Johnny" Lewis**; 29 באוקטובר 1983 - 26 בספטמבר 2012) היה שחקן אמריקאי-יהודי שהתפרסם בזכות תפקידיו בסדרה "ילדי האנרכיה" ובסרטים "הודעה קטלנית" ו"הנמלטות".

## ביוגרפיה
לואיס נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה בשכונת שרמן אוקס, בנם האמצעי של מייקל ודיוונה לואיס. בן למשפחה יהודית בעלת זיקה לסיינטולוגיה. לאחר סיום לימודי התיכון, עזב את הבית בגיל 18 במטרה לפתוח בקריירת משחק.

## קריירה
בשנת 2000, כשהיה בן 16 כבר החל לקבל תפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה, בין היתר בסדרות "הרקיע השביעי" ברשת The CW ו"מלקולם באמצע" של רשת FOX.

לואיס התגלה לראשונה בשנת 2004 בסדרה הקומית "דרייק וג'וש" בניקלודיאון וכאשר שיחק לצדה של הילרי דאף בסרט הנעורים "בקול גדול" בתפקיד הצעיר קיווי וילסון. בשנת 2005 הופיע לואיס בעונה השלישית של סדרת הדרמה "The O.C." בתפקיד דניס "צ'ילי" צ'ילדרס המתחבר לנערה מריסה קופר (מישה ברטון).

בשנת 2007 שיחק לואיס בסרט האימה הבדיוני "הנוסע השמיני נגד הטורף 2" בתור הסטודנט ריצ'י הווארד. ב-2008 החל את דרכו בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה", בסדרה הופיע במשך שנתיים בתפקיד קיפ, יוצא מלחמת עיראק המתקבל כחבר במועדון "ילדי האנרכיה".

לואיס השתתף בדרמה הביוגרפית "הנמלטות" מ-2010, ובסרט האימה "הודעה קטלנית" מ-2008 בתפקיד בריאן סואה ובסרט "*Lovely Molly*" מ-2011.

## חיים אישיים
בשנים 2008 עד 2010 היה במערכת יחסים זוגית עם השחקנית דיאן גאטה ונולדה להם בת. גאטה קיבלה בבית המשפט את המשמורת עליה.

לואיס נעצר שלוש פעמים בין השנים 2011 ל-2012 על השתתפות בקטטה, כוונה לשימוש בנשק חם ופריצה לדירה. ועדת מבחן שבחנה את תיקיו קבעה שלואיס סובל ממחלת נפש ומהווה סכנה לציבור. הוא שוחרר מהכלא שבמחוז לוס אנג'לס ב-24 בספטמבר 2012, יומיים לפני מותו.

## מותו
בליל ה-26 בספטמבר 2012 נפל לואיס אל מותו בלוס אנג'לס לאחר שהכה למוות את קתרין דייוויס, קשישה בת 81 אשר השכירה לו חדר מגורים ב-2009 וב-2012. לפי דיווחי התקשורת, לואיס הגיע אל ביתה של דייוויס שבלוס אנג'לס והחל להתווכח עמה. הוויכוח יצא מכלל שליטה, לואיס הכה את דייוויס למוות ונמלט מדירתה. שכנים שהיו בקרבת מקום ושמעו צעקות, מנעו מלואיס מלברוח. לואיס חזר בריצה אל דירתה של דייוויס, ניסה לעלות למרפסת ביתה, מעד ונפל אל מותו. דו"ח נתיחה לאחר המוות קבע שהוא לא היה תחת השפעת סמים או אלכוהול לפני מותו.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:רוצחים בארצות הברית
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
שפרבר

**שפרבר** (גרמנית: **Sperber**) הוא שם משפחה גרמני שמשמעותו נץ

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
כיתה קטנה

**כיתה קטנה** היא מסגרת לימודית בתחום החינוך המיוחד הפועלת בתוך בית ספר רגיל, ומטרתה להעניק לתלמידים לימוד מותאם בסביבתם הטבעית, ללא הפרדה למסגרת נפרדת. במסגרתה מספר התלמידים מוגבל (עד 15), כדי לאפשר יחס אישי התואם לצרכיהם הלימודיים והחברתיים. 

כיתה קטנה אינה מיועדת אך ורק לתלמידים על הרצף האוטיסטי, אלא פתוחה לתלמידים עם צרכים מגוונים, כגון לקויות למידה משמעותיות, קשיים רגשיים או התנהגותיים וקשיי תקשורת. במסגרת זו ניתנת תמיכה מותאמת אישית לכל תלמיד, ובכך נשמרת השתלבותו בסביבה הקהילתית ובמסגרת בית ספר רגיל.

כל תלמיד עובר תהליך של ועדת זכאות ואפיון לקביעת צרכיו האישיים; תלמיד שלא עובר תהליך זה אינו זכאי להשתתף במסגרת. בנוסף, בכיתה פועל צוות טיפולי המעניק טיפולים בתחומים כגון אמנות, דרמה ומוזיקה, כאשר כל תלמיד מקבל לפחות שעת טיפול שבועית. במסגרת הפעילות מתקיים שיתוף פעולה עם גורמים מקצועיים כגון פסיכולוגים ואנשי רווחה.

לכל תלמיד מוגדרת תוכנית לימודים אישית (תל"א), הנבנית בשיתוף גורמים טיפוליים, הוריים ומקצועיים. התוכנית, המבוססת על אבחונים קודמים, כוללת התאמות בחומרי הלימוד ובקצב הלמידה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה חינוכית
קטגוריה:נגישות חינוך והשכלה
שמרלינג

**שמרלינג** הוא שם משפחה.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים