פנטלאו דה אביירו

**פנטלאו דה אביירו** (בפורטוגזית: **Pantaleão de Aveiro**, בן המאה ה-16) היה נזיר פרנציסקני פורטוגלי, שעלה לרגל לארץ ישראל, שהה בה כשלוש שנים ובשובו חיבר ספר על פרשת מסעותיו.

## קורות חייו ומעשיו
אין מידע ברור על חייו. מניחים על פי שמו שנולד בעיר אביירו שבצפון פורטוגל, וכשנתקדש לנזוּרה נקרא פנטלאו על שמו של הקדוש הנוצרי פנטלאון. בצאתו למזרח היה עמית בקהילת  בליסבון.

פנטלאו דה אביירו נסע לאיטליה והשתתף בהתכנסויות האחרונות של ועידת טרנט. בהקדמה לספר מסעותיו בארץ ישראל סיפר כיצד התבקש על ידי בוניפציוס מרַגוּזָה , הקוסטוס של משמורת ארץ הקודש, לסייע באיתור מועמדים לשירות במזרח במקום אלה שמילאו את מכסת חובתם. אחרי שהצליחו לצרף שישים נזירים למשימתם, הפליג מוונציה למזרח, ויחד עם המגויסים החדשים הגיע לארץ ישראל, ככל הנראה ב-1562.

פנטלאו דה אביירו שהה בארץ כשלוש שנים, שאת רובן עשה בירושלים. בשובו לארצו העלה את סיפור מסעו על הכתב והקדיש את חיבורו לאיש חסדו , הארכיבישוף של ליסבון.

## מסעו בארץ הקדושה
פנטלאו דה אביירו הגיע לארץ ישראל דרך קפריסין ועלה לירושלים. הוא מוסר שמספר היהודים בה "איננו עולה, בדרך כלל, על שש-מאות", "ורובם עניים", מהם היו כשלושים "פורטוגלים" ומוסיף כי "היחס ליהודים הוא רע ביותר". הוא ביקר בהר ציון מקומם של קבר דוד ואולם הסעודה האחרונה. הגיע למעיין השילוח וציין שלידו עץ תות שלפי האגדה נבלע בו ישעיהו הנביא "בברחו מפני מנשה המלך". דה אביירו ביקר בקבר רחל ובמערת המכפלה בחברון וכן בקבר שמואל הנביא. אחרי כן המשיך צפונה לשכם ופגש שם טורקים וערבים (ראשם עטוף לבן), יהודים (ראשם עטוף צהוב), שומרונים (ראשם עטוף אדום). פנטלאו עבר לגליל, ביקר בטבריה "חזקה וחומותיה טובות" ותיאר "אישה פורטוגזית, שנמלטה ממלכות זו ברכוש גדול" וקנתה את העיר מידי הסולטאן. הוא המשיך את דרכו לצפת, "שם יושבים יותר מארבע-מאות יהודים, שרובם נולדו בפורטוגל". וממנה, דרך גשר בנות יעקב, עבר לדמשק ולעיר טריפולי בחוף לבנון וציין כי "בעיר זו נמצאו כאלפיים יהודים, רובם פורטוגזיים ויש להם בית כנסת גדול".

## "מסע בארץ הקדושה לפרטיה"
ממוזער|180px|שער "מסע בארץ הקדושה לפרטיה", מהדורת 1721
ספרו של פנטלאו דה אביירו, "מסע בארץ הקדושה לפרטיה" (*Itinerario da Terra Sancta e suas particularidades*), פורסם ב-1593. הספר זכה למהדורות חוזרות במשך המאות ה-17 וה-18, כולן בליסבון. מהדורה חדשה ראתה ראתה אור ב-1927 בעריכת ההיסטוריון אנטוניו באיו  בהוצאת אוניברסיטת קוימברה. הספר לא תורגם לשפות אחרות. פרקים הנוגעים ליישוב היהודי בארץ ישראל תורגמו לעברית בידי נחום סלושץ, והם מופיעים גם אצל מיכאל איש-שלום. סלושץ הביא במאמרו גם תרגום של הקטעים בהם מספר פנטלאו דה אביירו על יהודֵי קפריסין וסוריה שנקרו בדרכו.

הספר מניב מידע על יהודים ויישוביהם בארץ. פנטלאו דה אביירו דיווח לא מעט על מפגשיו עם מגורשי ספרד, "פורטוגלים" כלשונו, אולי משום שדיבר בשפתם, אולי משום קירבה אחרת. אף שהוסיף בספרו הערות לגנאי היהודים, סבר החוקר נחום סלושץ שיש בעצם עניינו בהם ובמגעיו עימם להצביע על כך שהיה אולי נצר לאנוסים, וכי דברי הביקורת נובעים מפחד "החקירה".

## בסיפורת
מהעדר עובדות ברורות על חייו של פנטלאו דה אביירו, טווה הסופר הפורטוגלי בן זמננו פרננדו קמפוש  (1926–2017) רומן היסטורי בשם "בית האבק"  על סמך הכתוב בספר מסעותיו של פנטלאו. הספר ראה אור ב-1986, ועלילתו מתמקדת בתככי חצרות המלוכה, בתנועת הרפורמציה, במאבקים הנסתרים בלשכות הוותיקן, אך בעיקר בשלוחות המתרחבות של האינקוויזיציה הספרדית.

## לקריאה נוספת
* מיכאל איש-שלום, "", בתוך: **מסעי נוצרים לארץ ישראל**, עם עובד ודביר, 1995; על חייו בעמ' 25–26, קטעים מספרו בעמ' 290–300
* נחום סלושץ, " בא"י וסוריה במאה הט"ז על פי מקור פורטוגזי", **קובץ החברה העברית לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה**, ג' (תרצ"ה), עמ' 323–330
* נתן שור, "היישוב היהודי בירושלים במאות הט"ז–י"ח על-פי כרוניקות  וכתבי נוסעים קאתוליים ופרוטסטאנטיים", בתוך: אמנון כהן (עורך), **פרקים בתולדות ירושלים בראשית התקופה העות'מאנית**, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשל"ט, עמ' 343–434; על פנטליאו דה אביירו בעמ' 361–363
## הערות שוליים

קטגוריה:פורטוגזים
קטגוריה:פרנציסקנים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:כותבי ספרי מסע בארץ ישראל
קטגוריה:ילידי המאה ה-16