open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ולדימיר מוחנקין

**ולדימיר אנטוליביץ' מוחנקין** (ברוסית: **Владимир Анатольевич Муханкин**; נולד ב-22 באפריל 1960) הוא רוצח סדרתי רוסי, שפעל במחוז רוסטוב, בעיקר בעיר שאחטי.

## הרציחות
ב-1995 התחיל מוחנקין לפעול וביצע שמונה מקרי רצח בחודשיים וחצי, כולם במחוז רוסטוב. קורבנות הרוצח הסדרתי היו ארבע נשים, שלוש נערות וגבר אחד. הוא גם ביצע שלושה ניסיונות רצח: שתי תקיפות על נשים ותקיפת נערה. מוחנקין ביתר חלק מן הגופות, ולאחרות עשה מניפולציות עם גופות מתות ולפני המוות. הייתה לו תשוקה לא בריאה לאיברים פנימיים, ולא פעם ישן עם האיברים הפנימיים שהוציא מגופותיהם של הקורבנות שלו. לאחר אחד המקרים, רצח בבית קברות, השאיר מוחנקין סדין עם שירה שכתב. ביום שלפני לכידתו ביצע מוחנקין שני מקרי רצח וניסיון רצח.

## משפט ועונש
במשפט, כשהבין כי הוא עומד לפני עונש מוות, חזר בו מוחנקין מכל עדויותיו. טרם משפטו הוחזק בכלא נובוצ'רקסק ולאחר שבית המשפט מצא אותו אשם ב-22 פשעים, כולל שמונה מקרי רצח, שלושה מהם של קטינים הועבר למתקן "הדולפין השחור". ב-11 בדצמבר 1996 נידון מוחנקין על ידי בית הדין המחוזי של רוסטוב לעונש מוות באמצעות כיתת יורים ולהחרמת רכושו. בהמשך, הוחלף עונש המוות במאסר עולם.

## ראו גם
* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

## קישורים חיצוניים

* , מתוך תוכנית הטלוויזיה רוסיה הקרימינלית
* , מתוך תוכנית הטלוויזיה "רוסיה הקרימינלית. התרה"

## הערות שוליים

קטגוריה:רוצחים סדרתיים רוסים
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1960
ליליאן ווסטקוט הייל

**ליליאן ווסטקוט הייל** (באנגלית: **Lilian Westcott Hale**; 7 בדצמבר 1880 - 3 בנובמבר 1963) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית אמריקאית.

## ביוגרפיה
ממוזער|ליליאן ווסטקוט הייל, ספל תה, 1909
על פי רישומי הארכיון המקוריים של ברידג'פורט בשנת 1880 בספריית מדינת קונטיקט, מפקד האוכלוסין הפדרלי בשנת 1900, היא נולדה ב־7 בדצמבר 1880, כלילאן קולמן ווסטקוט לאדוארד גרדינר ווסטקוט והרייט קלארק. אביה היה נשיא חברת נשק ברידג'פורט בשלהי שנות השבעים של המאה ה -19 והיה גזבר בשנת 1880.

ליליאן הייל למדה בבית הספר לאמנות של הרטפורד אצל אליזבת סטיבנס, ובשנת 1899 אצל ויליאם מריט צ'ייס בבית הספר לאמנות קיץ בלונג איילנד. להרחיב את השכלתה באמנות היא המשיכה בבית הספר במוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון עם אדמונד טרבל.

ב־11 ביוני 1902 התחתנה עם האמן פיליפ לסלי הייל,  שאביו היה אדוארד אוורט הייל,  ואחותו הייתה אלן דיי הייל. הם גרו בדדאם, מסצ'וסטס והייתה להם בת בשם ננסי שנולדה בשנת 1908.

עבודתה מורכבת מרישומים בפחם וכן ציורים צבעוניים. נושאי הציור כללו טבע דומם ונופים, אך היא אולי ידועה בעיקר בזכות דיוקנאותיה.

בסקירה שנערכה ב"הבוסטון גלוב" על תערוכה שכללה כמה מיצירותיה, כתבה כריסטין טמין," הרישומים שלה עטויים באובך רך, פרי טכניקה המבוססת על אלפי משיכות אנכיות מפותלות. הנשים ברישומיה של הייל נתפסות ברגעים אינטימיים, מהורהרים. בעוד שציורי דיוקנאות של ציירים אחרים מלאים ברקע בפורצלן מזרחי ועתיקות משובחות, החדר שציירה הייל בשנת 1930, כולל חלונות המפילים צללים גאומטריים על הרצפה - פשטות מכובדת. "

עבודותיה קשורות לבית הספר לאימפרסיוניזם אמריקני של בוסטון. 

בשנת 1927 זכתה הייל בפרס אלטמן מהאקדמיה הלאומית לעיצוב.

עבודותיה נמצאות במוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון, האקדמיה הלאומית לעיצוב, במוזיאון המטרופוליטן, באוסף פיליפס, במוזיאון צפון קרוליינה לאמנות ובמוזיאון קליבלנד לאמנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:ברידג'פורט: אישים
קטגוריה:ציירות אימפרסיוניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
בית איל

**בית איל** הוא מרכז ספורט, בריאות, תרבות והנצחה, הממוקם בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד שבעמק הירדן. הוא נקרא על שמו של איל שמעוני, בן הקיבוץ, שנפל בלבנון ב-18 בספטמבר 1997. המרכז הוקם ביזמתה של אורנה שמעוני, אמו של איל, ועל ידה. בבית מצוי גם מרכז הנצחה לכל חללי ישראל בלבנון.

## הבית
בבית איל קיימים בריכת שחייה מקורה, בריכה הידרותרפית, בריכת פעוטות, סאונה, טיפולי ספא, חדר כושר, סטודיו חוגים, אולם הרצאות, אמפיתיאטרון פתוח, מדשאות ומתקנים לילדים. במקום מתקיימים חוגים ופעילויות מגוונים. במקום התקיימו בשנים 2008–2013 אליפויות ישראל בשחייה בחורף, עד להקמתה של בריכת טוטו וינגייט שבה מתקיימות כיום אליפויות ישראל.

המוטו של המקום היא "הרמוניה של חיים" ומטרתו היא שילוב בין כל הגילאים, הקבוצות והגוונים הרבים בחברה הישראלית, בדגש על שילוב בעלי המוגבלויות בחברה, וחיבורם של כל אלו עם זכרם של הנופלים במערכות ישראל.

הבית תוכנן על ידי האדריכל דניאל בר קמא.

### ציר ארזי הלבנון
במפלס העליון של הבית מתפרסת לאורכו תצוגת זיכרון נרחבת הנקראת **ציר ארזי הלבנון**. היא מנציחה את שמות כל חללי היישוב בארץ ישראל וצה"ל שנפלו בלבנון - 1,397 במספר, ואת שמות 212 האזרחים שנרצחו בפעולות איבה שמקורן בלבנון. המונצחים הראשונים במקום הם כ"ג יורדי הסירה.

תצוגת הזיכרון מספרת את סיפור האירועים והמלחמות בין ישראל ולבנון משנת 1941 ואילך. היא כוללת טקסטים רבים ומסכי וידאו. במפלס תחתון ממוקם חלל המדמה מוצב של צה"ל ובו תמונות גדולות ומחשבים המיועדים ללמידה ולהתייחדות עם הנופלים וכן מסך להקרנת סרטים.

## קישורים חיצוניים
* 
** אודות בית איל
** סרט על הבית
* ערוץ בית איל, באתר יוטיוב
* סרטון שמות הנופלים המונצחים בבית איל
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתנ"ס
קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אנדרטאות באזור הצפון
קטגוריה:אשדות יעקב
קטגוריה:בקעת הירדן: אנדרטאות
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: אנדרטאות
וולנה ניז'ני נובגורוד

**וולנה ניז'ני נובגורוד** (ברוסית: **Футбольный клуб «Волна» Нижний Новгород**) היא קבוצת כדורגל רוסית מהכפר קוברנינו שבמחוז ניז'ני נובגורוד המתמודדת בליגה השנייה החל מעונת 2020/2021.

## היסטוריה
מועדון הכדורגל וולנה הוקם ב-2016 כקבוצה חובבנית של הכפר קוברנינו במחוז ניז'ני נובגורוד ביוזמת איש עסקים מקומי בשם אלכסיי קוזירב שמשך משקיעים מקומיים כדוגמת רשת החנויות Nash Produkt, ששימשה כספונסר ראשי.

הקבוצה השתתפה באליפויות המחוז החל מעונת 2017 ועד 2020. ב-16 ביולי 2020 נודע שהקבוצה קיבלה רישוי כקבוצת כדורגל מקצוענית וכי תחל להשתתף בליגה המקצוענית מעונת 2020/2021.

## אצטדיון הקבוצה
אצטדיון הקבוצה הוא אצטדיון לוקומוטיב בניז'ני נובגורוד המכיל 17,856 מושבים.

מתקן האימונים של הקבוצה מכונה "מירני" והוא ממוקם בכפר קוברנינו ונחנך בשנת 2017. יש בו מגרש כדורגל מודרני עם דשא סינתטי, חדרים נוחים למגורים, בית קפה, מרכז שיקום רפואי ואולם ספורט.

## ראו גם
* וולגה ניז'ני נובגורוד
* ניז'ני נובגורוד (כדורגל, 2007)
* ניז'ני נובגורוד (כדורגל, 2015)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2016
קטגוריה:מחוז ניז'ני נובגורוד
אפליוטס

**אפליוטס** (פירוש שמו מיוונית: השמש העולה) היה האל היווני של הרוח הדרום-מזרחית. מכיוון שהיוונים חשבו שרוח זו גורמת גשם מרענן המועיל במיוחד לחקלאים, הוא מתואר לעיתים קרובות כשהוא נועל מגפיים גבוהים ונושא פרי, עטוף בבד בהיר שמתחתיו יש מספר פרחים או תבואה. הוא מגולח, עם שיער מתולתל והבעה ידידותית. מכיוון שאפיליוטים היה אל מינורי, הוא מזוהה לפעמים עם יורוס, אל הרוח המזרחית. המקביל הרומאי לאפליוטס היה סובולנוס.

אפליוטס הוא בנו של אוס ואסטרויס. הוא אחיו של יורוס, נוטוס, זפירוס, בוראס, ליפס, קאיקס וסקירון. 

## קישורים חיצוניים
* [תיאור האל](https://greekmythology.wikia.org/wiki/Apeliotes_(Anemoi))

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלי אנמוי
קטגוריה:אלי רוח
איגיפאן

**איגיפאן** (יוונית עתיקה: **Αἰγίπαν**; בתרגום חופשי: **פאן-עז**) היה על פי מספר גרסאות אל נבדל מפאן, בעוד שאחרות רואות בו דמות זהה לפאן. ככל הנראה סיפורו הומצא במלואו בתקופה מאוחרת יחסית.

## במיתולוגיה
לפי היגינוס, הוא היה בנו של זאוס (יש מקורות שמספרים כי הוא בנו של אפולו) ואגה (נקראת גם בואטיס או אייקס), והועבר לכוכבים. אחרים טוענים כי איגיפאן הוא אביו של פאן, וקובעים שהוא ובנו הם חצי עיזים וחצי דגים, מעין עזי-ים.

באמנות היוונית, איגיפאן מתואר לעיתים קרובות כעז ים, היצור המיתי המיוצג על ידי קבוצת הכוכבים גדי. כאשר זאוס בתחרותו עם טיפון נשלל מגידי ידיו ורגליו, הרמס ואיגיפאן החזירו לו אותם בסתר והתאימו אותם במקומות המתאימים להם, לאחר שגנבו אותם מהמערה הקוריקיאנית שבה נשמרו על ידי דלפינה.

כאשר נלקחו מזאוס גידי ידיו ורגליו במהלך תחרות עם הטיטאנים, הרמס ואיגיפאן שחזרו אותם בסתר והתאימו אותם במקומות המתאימים.

## בספרות
סופרים מאוחרים יותר כמו פליניוס הזקן השתמשו במונחים "איגיפאניים", כדי לתאר גזע של פראי פרא דמויי סאטירים שנאמר כי הם מתגוררים בלוב. תיאור זה נמשך בספרי החיות מימי הביניים שבהם נעשה שימוש לפעמים במונחים איגיפאניים וסאטירים כדי לתאר יצורים דמויי קוף או חיות. אלה נחשבים לתיאורים פנטסטיים של בבונים או קופים. התייחסות לאיגיפאניים כמין מופיעה גם ב-The Fall of the House of Usher של אדגר אלן פו.

## לקריאה נוספת
* **[[גאיוס יוליוס היגינוס|היגינוס]]** (בפרקים פאבולה (שורה 155), אסטרונומיקה (שורה 2.13.28) וקאטאסטריסמי (שורה 27))
* **[[פסאודו-אפולודורוס]]** (בפרק ביבליותקה (שורה 1.6.3))

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
נוטוס

[ממוזער|250px|ציור [פרסקו ביזנטי של האל נוטוס]]
**נוטוס** (ביוונית עתיקה: **Νότος**; בלטינית: Notus) היה האל היווני של הרוח הדרומית. הוא היה קשור לרוח החמה המייבשת של עלייתו של סיריוס לאחר אמצע קיץ, נחשב לאל המביא את סערות סוף הקיץ והסתיו, וכמשמיד גידולים.

המקביל הרומי של נוטוס הוא אוסטר, התגלמות רוח הסירוקו, רוח דרומית שמביאה מזג אוויר מעונן, רוחות חזקות וגשם לדרום אירופה ממדבר סהרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלי אנמוי
בנטלי S2

**בנטלי S2** (באנגלית : **Bentley S2**; קרוי גם: **בנטלי קונטיננטל S2**) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **[[בנטלי]]** אשר יוצרה בין השנים 1962–1959 בבריטניה

## תצורות
* 4 דלתות - סלון (דגם "בנטלי S2", יוצרו 1,863 יחידות)
* 4 דלתות - סלון (דגם "בנטלי קונטיננטל S2", יוצרו 388 יחידות)
* 2 דלתות - סלון
* 2 דלתות - קבריולה
* 4 דלתות + דלת אחורית תחתונה (חלק תחתון בלבד נפתח) - סטיישן

## מידות ומפרט טכני
* יוצרו 2,308 יחידות
* מנוע קדמי - אורכי. בלוק הצילינדרים והראשים יצוקים בסגסוגת אלומיניום וברזים הידראוליים מפעילים את שסתומי התקורה
* מנוע בנזין, מנוע קירור מים, סוג הנעה : הנעה אחורית
* מאיידים תאומים עם חנק אוטומטי
* הגה כוח
* בקרת נסיעה מופעלת חשמלית
* מיזוג אוויר גמיש
* קיבולת מכל דלק - 81.8 ליטר
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.9 שניות (דגם "בנטלי קונטיננטל S2" שנת 1959)

## גלריה

קובץ:Bentley S2 hf.jpg | "בנטלי S2"
קובץ: Bentley S2 Standard Steel Saloon i.jpg| "בנטלי S2" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Bad Bentheim - Schlosspark 10 ies.jpg | "בנטלי S2"
קובץ: 59 Bentley S-2 (7299656740).jpg| "בנטלי S2", שנת 1959
קובץ:Bentley S2, James Young RREC Annual Rally 2010 4875159991.jpg | "בנטלי S2"
קובץ:Bentley Continental S2 3157641184.jpg | "בנטלי קונטינטל S2" בתצורה 2 דלתות
קובץ:Techno Classica 2018, Essen (IMG 9692).jpg | "בנטלי קונטינטל S2" בתצורה 2 דלתות
קובץ:Bentley (37919825815).jpg | "בנטלי קונטיננטל S2" בתצורה 2 דלתות
קובץ:Bentley Continental S2 3157641220.jpg | "בנטלי קונטיננטל S2" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ: 1962 Bentley S2 Continental.jpg| "בנטלי קונטיננטל S2", שנת 1962 - קבריולה
קובץ:1962 Bentley S2 Mulliner Drophead Coupe.JPG | "בנטלי S2", שנת 1962 - קבריולה



קובץ:1960 Bentley S2 Shooting Brake by Wendler, rear left.jpg | "בנטלי S2", שנת 1960 - סטיישן
קובץ:1960 Bentley S2 Shooting Brake by Wendler, front left.jpg | "בנטלי S2", שנת 1960 - סטיישן


## ראו גם
* בנטלי
* בנטלי S1
* בנטלי S3

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* האתר הרשמי של חברת בנטלי

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1959
קטגוריה:מכוניות בריטיות
S2
קרייג סמית'

**קרייג סמית**' (באנגלית: **Craig Smith**; נולד ב-10 בנובמבר 1983) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2006–2015. ב-6 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ובשנים הבאות שיחק, בין היתר, עבור הפועל ירושלים ועירוני נס ציונה מליגת העל הישראלית.

## קריירת מכללות
סמית' נולד בעיר אינגלווד שבקליפורניה, ובין השנים 2002–2006 למד באוניברסיטת "בוסטון קולג'". לאורך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 18.1 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק, ונבחר 3 פעמים לחמישיית העונה של המחוז. בעונתו האחרונה הוביל את ה"איגלס", לצדם של ג'ארד דאדלי וטייריס רייס, להעפלתם הראשונה מזה 12 שנים לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen). במשחק שמינית הגמר תרם סמית' 14 נקודות, 14 ריבאונדים ו-7 אסיסטים, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת וילאנובה בתוצאה 59–60. בעת סיום לימודיו ניצב סמית' במקום השני ברשימת הקלעים המובילים של בוסטון קולג', אחרי טרוי בל, עם 2,349 נקודות בסך הכול.

## קריירת משחק מקצועית
### ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2006 נבחר סמית' בבחירה ה-36, על ידי מינסוטה טימברוולבס. בעונתו הראשונה במינסוטה קלע 7.4 נקודות ואסף 5.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשתי העונות הבאות העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק, לרוב כשחקן ספסל. ב-11 בדצמבר 2007 קלע שיא קריירה של 36 נקודות בהפסד קבוצתו מול וושינגטון ויזארדס.

ביולי 2009, לאחר 3 עונות עם הטימברוולבס, הועבר לצד סבסטיאן טלפייר ומארק מאדסן ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת קוונטין ריצ'רדסון. בשתי עונותיו בקבוצה תרם 6.9 נקודות בממוצע למשחק.

לקראת עונת  חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, ובעונתו היחידה עמה מיעט לשחק וקלע 3.3 נקודות למשחק בלבד. באף אחת מ-6 עונותיו ב-NBA לא השתתף סמית' בפלייאוף ה-NBA, בעוד קבוצותיו ניצחו ב-35% ממשחקיהן.

### מחוץ ל-NBA
באוגוסט 2012 חתם סמית' על חוזה בהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית. ב-19 משחקיו בקבוצה תרם 13.5 נקודות ו-6.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, בטרם שוחרר במרץ 2013, לקראת סיום העונה הסדירה. לאורך תקופתו בקבוצה התעמת מספר פעמים עם מאמן הפועל, שרון דרוקר, אשר הביא לשחרורו המוקדם.

בין השנים 2013–2014 שיחק לתקופות קצרות עבור "הונג קונג בולס" מהליגה הסינית השנייה, וסו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

לקראת עונת  חזר לישראל, וחתם על חוזה בעירוני נס ציונה. ב-24 משחקיו בקבוצה הצטיין עם ממוצעים של 20.0 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, אולם במרץ 2015 נפצע בכתפו ושוחרר מהקבוצה. מאז תקופתו בנס ציונה לא שב סמית' לשחק באופן מקצועי, ובכך למעשה פרש ממשחק, בגיל 31.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני בוסטון קולג'
קטגוריה:בחירות דראפט של מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-BIG3
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
עושה הנפלאות (סרט, 1945)

**עושה הנפלאות** (באנגלית: **Wonder Man**) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי עם דני קיי ווירג'יניה מאיו בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על סיפור קצר של ארתור שיקמן  ובבסיסו שני אחים תאומים שאחד מהם נרצח ומופיע כל הזמן כרוח רפאים.

דני קיי משחק תפקיד כפול של האח החי ושל רוח האח המת. זה דורש אפקטים רבים ואכן הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ופרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר.

## תקציר העלילה
האחים דינג'ל (דני קיי) הם תאומים זהים, דומים בחיצוניותם אך שונים לגמרי באופיים. באסטר דינג'ל הוא טיפוס מוחצן ורודף נשים המופיע מידי ערב במועדון "פליקן". הוא מופיע עם הרקדנית מידג' מלון (ורה-אלן) והם מאורסים.

אדווין דינג'ל הוא אדם מלומד, בוגר אוניברסיטת פרינסטון שמבלה שעות רבות בספרייה והספרנית אלן (וירג'יניה מאיו) מאוהבת בו.

במועדון "הפליקן" מבקר גם הפושע "עשרת אלפים" ג'קסון (סטיב קוקרן). הוא חשוד ברצח רקדנית מהמועדון ובאסטר דינג'ל שהיה נוכח באירוע עומד להעיד נגדו במשפט. ג'קסון שולח שניים מאנשיו שחוטפים אותו, מהממים אותו במכה בעורף ומשליכים אותו למותו באגם בפארק פרוספקט בברוקלין.

רוחו של באסטר מושכת את אדווין לפארק שם הוא "נפגש" עם אחיו ומדבר איתו. השוטרים והמבלים בפארק חושבים שהוא יצא מדעתו כי רק הוא רואה ושומע אותו. גם בעל המעדנייה שמידט (ס.ז. סאקאל) חושב כך ומסלק אותו מהחנות.

אדווין מגיע למועדון וכולם וכולם מקבלים אותו בשמחה. המנהל מונטי (דונלד וודס) מורה לו לעלות לבמה ולהופיע ואדווין הנבוך קורא לאחיו המת שייכנס לגופו כדי שיוכל להופיע. לבסוף "מגיע" באסטר ואדווין מבצע את השיר עיניים שחורות  כשלידו פרחים באגרטל שגורמים לו להתעטש כל הזמן לצחוקיו של הקהל.

עוזריו של ג'קסון מדווחים לו כי חיסלו את באסטר אך להפתעתו הוא רואה אותו בהופעה במועדון ושולח אותם לחסל אותו שוב. ביניתיים תופסים אותו אנשי התובע המחוזי ומביאים אותו לחקירה בפני התובע המחוזי או'בראיין (אוטו קרוגר). אדווין לא יודע דבר והתובע שעומד לצאת מדעתו, זורק אותו ממשרדו.

אדווין בורח אל דירתה של אלן אבל הפושעים אחריו, לאחר שנודע לו שהתובע המחוזי נמצא בבית האופרה הוא בורח לשם ומופיע כזמר אופרה. לבסוף מוזעקים שוטרים ועוצרים את ג'קסון ואנשיו.

מידג' שחיכתה לבאסטר/אדווין לטקס הנישואים, מתייאשת מאי הגעתו ומסכימה להצעתו של מונטי לנישואים. בעיתון מופיעה מודעה גדולה עם צילומים של מונטי ומידג', אדווין ואלן. לאחר החתונה מתייחדים אדווין ואלן ורוחו של באסטר מופיעה שוב בחדרם...

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קטע ריקד של ורה-אלן מתוך עושה הנפלאות, באתר יוטיוב
קטגוריה:סרטי 1945
קטגוריה:סרטי RKO
קטגוריה:סרטי דני קיי
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
בית חולים נווה רעיה

**בית חולים נווה רעיה** הוא בית חולים ובית אבות גריאטרי בפתח תקווה המיועד לחוליים סיעודיים, חולי אלצהיימר ותשושי נפש.
לבית החולים רישיון לבית חולים סיעודי מטעם משרד הבריאות.

## מבנה
נווה רעיה נוסד ב-1997 בשכונת שעריה, סמוך למחלף כביש 471.

בנווה רעיה המתפקד כבית חולים ובית אבות, מאושפזים כ-100 מטופלים:
*שתי מחלקות למאושפזים סיעודיים: בעלת תפוסה של כ-65 מאושפזים הזקוקים לעזרה בביצוע פעולות יומיומיות בסיסיות, המתקשים בתנועה וחלקם בכיסאות גלגלים.
*מחלקת תשושי נפש: בעלת תפוסה של כ-30 מטופלים בעלי ירידה קוגניטיבית שסובלים מירידה בזיכרון, בכושר שיפוט ובהתמצאות.

בבית החולים עובדים כ-80 אנשי צוות ועובדים סיעודיים והוא מספק השגחה וטיפול רפואיים במהלך כל שעות היממה על ידי רופאים המתמחים בגריאטריה ופסיכוגריאטריה, אחים מוסמכים, פיזיותרפיסטים, דיאטניות, ועובדים סוציאליים. חלק משיטות הטיפול כוללות רפואה אלטרנטיבית ובהם צמחי מרפא. בחלק מהמחלקות ישנם מעקב ושמירה צמודים על המטופלים. במידה ונדרש פינוי דחוף, מפונים החולים למרכז רפואי רבין הסמוך.

בית האבות כולל חדר פיזיותרפיה, מספרה, בית מרקחת וחדר כושר.
בבית האבות מתקיימים חוגים רבים, חלקם בעלי אופי טיפולי ובהם ריפוי בעיסוק: ציור ופיסול, וטיפול באמצעות ריקוד.

בשנת 2004, זכה בית האבות בפרס גליקמן לטיפול בקשיש.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בתי חולים גריאטריים
קטגוריה:פתח תקווה: בתי חולים
בית חולים נאות המושבה

**בית חולים נאות המושבה** הוא בית חולים ובית אבות גריאטרי בנס ציונה המיועד לחוליים סיעודיים.

## מבנה
נאות המושבה נוסד ב-2003 בנס ציונה על ידי רשת נאותים ולימים רכשה אותו רשת "Golden Care". בית החולים ממוקם בתוך מרכז מסחרי (ישפרו סנטר) הנמצא בתוך פארק ציבורי בהיקף אלף דונם.

נאות המושבה המורכב מבית חולים ובית אבות, מכיל 5 מחלקות הכוללות כ-200 מיטות:
*שלוש מחלקות סיעודיות (108 מיטות): מאפשרת אשפוז מטופלים הזקוקים לעזרה בביצוע פעולות יומיומיות בסיסיות, המתקשים בתנועה וחלקם בכיסאות גלגלים. בבית החולים ישנן 36 מיטות לטיפול בחולים סיעודיים מורכבים.
*שתי מחלקות לתשושי נפש: מאפשרות אשפוז 60 מטופלים תשושי נפש הסובלים מירידה קוגניטיבית שסובלים מירידה בזיכרון, בכושר שיפוט ובהתמצאות.
*מחלקה לטיפול סיעודי מורכב (36 מיטות).
נאות המושבה כולל שני מכוני פיזיותרפיה, מרכז הדרכה וייעוץ לחולי דמנציה, מכון דיאליזה, אונקולוגיה ומחלקת מונשמים.

בית החולים מספק השגחה וטיפול רפואיים במהלך כל שעות היממה על ידי רופאים המתמחים בגריאטריה ופסיכוגריאטריה, אחים מוסמכים, פיזיותרפיסטים, דיאטניות, ועובדים סוציאליים.

חלק משיטות הטיפול כוללות הידרותרפיה, ריפוי בעיסוק ובדיבור וטיפול פליאטיבי. בית החולים מאפשר פינוי דחוף, לבתי החולים הסמוכים קפלן ברחובות ולשמיר בראשון לציון.

בית האבות כולל מספרה, בית מרקחת ושירותי כביסה.

ב-2019, חשף סוכן סמוי פרשת התעללות בקשישים סיעודיים.

## הערות שוליים

נאות המושבה
קטגוריה:נס ציונה: מבנים
אברהם יצחק ברזל

[ממוזער|אירוע בישיבת [מיר ברכפלד. מימין לשמאל: הרב צבי פרצוביץ, הרב אריה פינקל, הרב אליעזר יהודה פינקל, הרב נועם אלון, הרב אברהם יצחק ברזל, הרב ראובן הכסטר.]]
הרב **אברהם יצחק ברזל** (י"ז בתמוז ה'תש"ה, 28 ביוני 1945 – י' באדר ה'תש"ף, 6 במרץ 2020) היה ראש ישיבת מיר ברכפלד.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרב חיים עזרא וחנה מערא ברזל. בבחרותו למד בישיבת פוניבז' והיה לתלמידו של המשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין.

נישא לתמרה בתו של הרב אליעזר לופיאן ראש ישיבת תורת אמת בלונדון ובנו של המשגיח הרב אליהו לופיאן.

לאחר נישואיו התגורר בגייטסהד שבאנגליה ולאחר תקופה קצרה מכן חזר לארץ ישראל, ועבר להתגורר בזכרון יעקב שם מונה על ידי הרב שלום מאיר יונגרמן לראש הכולל במקום. במשך תקופה לימד בישיבת איתרי בחדרה.

עמד בראשות ישיבת "נחלת יעקב" בקריית הרצוג בבני ברק, במשך שתים עשרה שנה. בשנת ה'תשנ"ט עם הקמתה של ישיבת ישיבת מיר במודיעין עילית (מיר ברכפלד) מונה על ידי ראש הישיבה הרב נתן צבי פינקל, לכהן בראשה.

בישיבה היה מוסר שיעור כללי כל יום שלישי וכן ועדים והיה ראש הישיבה של סדר בקיאות, ובמקביל כיהן כרב קהילת "חניכי הישיבות" במודיעין עילית.

מדי שנה היה מוסר שיחה בליל תשעה באב בהשתתפות מאות אנשים.

נפטר לאחר מחלה ממושכת בי' באדר ה'תש"ף ונקבר בבית הקברות פוניבז'.

החל מאב ה'תש"ף מוציאה משפחתו עלון בשם "מבית אבי" ובו מדברי תורתו.

במלאת שנה לפטירתו הוציאו תלמידיו מישיבת מיר ברכפלד ספר לזכרו בשם **זיכרון אבי**, בענייני שבת.

## ספריו
* **עיוני רש"י** - על חמשה חומשי תורה ומגילת אסתר
* **עיוני הגדה** - על הגדה של פסח והלל
* **תשובה מאהבה** - על הלכות תשובה להרמב"ם
* **ברכת אב"י** - חידושים על מסכתות הש"ס

## קישורים חיצוניים
* 
* הספר תשובה מאהבה באתר HebrewBooks
* הספר עיוני הגדה באתר HebrewBooks
* קובץ חדושי תורה זיכרון אבי בענייני שבת קודש, לזכר רבי אברהם יצחק ברזל באתר HebrewBooks
* פורום אודותיו באתר פורום אוצר החכמה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבת מיר מודיעין עילית
קטגוריה:מודיעין עילית: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:מפרשי פירוש רש"י לתורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
סקירון (אל)

**סקירון** (ביוונית: **Σκίρων**) היה שמו של אל הרוח הצפון-מערבית, על אף שלעיתים הוא משמש גם כאל של הרוח הנושבת מהסלעים הסקירוניים. שמו קשור ל"**סקירופוריון**", האחרון משלושת חודשי האביב בלוח השנה של העיר אתונה.

סקירון מתואר כאיש מזוקן המטה קדירה, המייצג את תחילת החורף. מקבילו הרומי הוא קאאורוס או קורוס.

## מקורות
לידל, סקוט וג'ונס (לקסיקון יווני)

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלי אנמוי
קטגוריה:אלי רוח
סורת אל-אנשקאק

**סורת אל-אִנְשִקאק** (בערבית: **سورة الانشقاق**) היא סורה מספר 84 בקוראן, והיא מונה 25 פסוקים.

## שם הסורה
שם הסורה נגזר מהפסוק הראשון בה, ומשמעותו היא "קריעת הרקיע".

## תוכן הסורה
הנושא המרכזי של הסורה הוא יום הדין.

פסוקים 1–5 מתארים את התבקעות השמיים והארץ, אירועים אשר לפי המסורת האסלאמית יתרחשו באחרית הימים.

פסוקים 6–15 מתארים את רחמיו של אללה כלפי חלק מהאנשים ואת זעמו כלפי האחרים.

פסוקים 16–19 הם לכאורה שבועות של אללה, והבטחה שהאדם יעבור אירועים כאלו ואחרים, שלב אחר שלב.

פסוקים 20–25 מדברים על השכר והעונש שיהוו לכאורה חלק מיום הדין.

## במסורת האסלאמית
ישנו חדית' שבו נטען כי מוחמד, נביא האסלאם, אמר כי זה אשר מתמיד בקריאת סורת אל-אנשקאק, ינצל לכאורה ביום הדין. האימאם ג'עפר א-צאדק גרס כי אללה יגשים את משאלותיו של המתמיד בקריאת סורה זו. נוסף על כך, חלק מחכמי האסלאם ממליצים על קריאת הסורה בשעת הלידה, ובימים של הירח המלא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סורות
אוניברסיטת גנט

**אוניברסיטת גנט** (בהולנדית: **Universiteit Gent**) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת בגנט שבבלגיה, אשר נוסדה בשנת 1817 על ידי וילם הראשון, מלך הולנד. היא אחת האוניברסיטאות הפלמיות הגדולות ביותר עם כ-44,000 סטודנטים וכ-9,000 אנשי צוות. אחד ממוסדותיה הבולטים של האוניברסיטה הוא ספריית אוניברסיטת גנט. בניגוד למוסדות אקדמיים אחרים בבלגיה (כגון האוניברסיטה החופשית של בריסל), אוניברסיטת גנט אינה מקושרת באופן ישיר לאידאולוגיה או לדת כלשהי ומציגה עצמה כפלורליסטית.

לאחר המהפכה הבלגית בשנת 1830 עבר המוסד לניהול בלגי. בשנת 1930 הפכה האוניברסיטה למוסד דובר ההולנדית הראשון בבלגיה, לאחר שנים של שימוש בצרפתית. במהלך מלחמת העולם השנייה, השלטון הגרמני ניסה לייצר אוריינטציה גרמנית באוניברסיטה, תוך שינויים בסגל האקדמי. בשנות ה-50 וה-60 האוניברסיטה גדלה והתפתחה בקצב מהיר. מספר הסטודנטים עלה מ-3,000 בשנת 1953 ל-11,500 בשנת 1969. מספר הפקולטות עלה לאחת עשרה, כשנפתחו פקולטות רבות ובהן מדעים יישומיים (1957), כלכלה ו-וטרינריה (1968), פסיכולוגיה, ביו-הנדסה וחינוך (1969) ורוקחות. בשנת 1992 נוסדה המחלקה למדעי המדינה ולממשל. בסוף שנות ה-60 התרחשו הפגנות ומהומות של סטודנטים בהשפעת מאי 1968.

## דירוגים בין-לאומיים
* דירוג שנגחאי - מקום 90 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 115 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 2 (2024)

## בוגרים בולטים
* יעקב דורי
* דניאל ורוז'אן
* אנרי ון דה ולדה
* מוריס מטרלינק
* פרידריך אוגוסט קקולה
* פיליפ הרווחה
* ז'וזף פלטו
* ז'אק רוג
* אדולף קטלה
* אנרי פירן

## קישורים חיצוניים

* 

* 

גנט
גנט
גנט
קטגוריה:גנט
לוג'ה דיי מרקטו נואובו

**לוג'ה דיי מרקטו נואובו** (באיטלקית: **Loggia del Mercato Nuovo**) היא לוג'יה, בפירנצה.

## היסטוריה
הלוג'ה נבנתה באמצע המאה השש עשרה בלב פירנצה סמוך לפונטה וקיו בניצוח האדריכל והפסל ג'ובאני בטיסטה דל טאסו.

הלוג'ה נבנתה במקור לשם מכירת משי, מוצרי מותרות וכובעי קש, אך היום משמשת בעיקר לממכר מוצרי עור ומזכרות.

בגומחות הפינתיות התכוונו להציב פסלים של אנשי פירנצה אבל בפועל רק שלושה פסלים נקבעו במהלך המאה השמונה עשרה: מיקלה די לנדו שהנהיג במאה הארבע עשרה את מהפכת סורקי הצמר, ג'ובאני וילאני היסטוריון ומדינאי מן המאה הארבע עשרה, וברנארדו צ'ניני צורף פסל ומדפיס מן המאה החמש עשרה .

מוקד תיירותי בפאת הכיכר הוא פורצ'לינו - מזרקת חזיר הבר של פירנצה, קיימת מסורת נפוצה של שפשוף אפו של פורצ'לינו והכנסת מטבע לפיו עד לנפילתו אל כיוון זרימת המים עם הבעת משאלה.

במרכז הלוג'ה ממוקמת אבן לציון מקום הענשת פושטי רגל על ידי שבירת ספסל המסחר שלהם, נוהג זה יצר בשפה האיטלקית את המונח "פשיטת רגל" (**Bancarotta**) ומשם בשפות אחרות.

## גלריה

Il porcellino by Pietro Tacca - Replica.jpg|העתק פורצ'לינו - מזרקת חזיר הבר של פירנצה מאת פייטרו טאקה
Giovanni villani-Loggia del Mercato Nuovo.jpg|פסל ג'ובאני וילאני
Statue of Michele di Lando-Loggia del Mercato Nuovo-Florence.jpg|פסל מיקלה די לנדו
Statues-Loggia del Mercato Nuovo.jpg|פסלי מיקלה די לנדו וברנארדו צ'ניני
Loggia del Porcellino, la pietra dello scandalo.JPG| אבן במרכז הלוג'ה לציון מקום הענשת פושטי רגל על ידי שבירת ספסל המסחר שלהם.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אדריכלות הרנסאנס
קטגוריה:פירנצה: מבנים
קרחון לנד

**קרחון לנד** (באנגלית: **Land Glacier**) המכונה גם **קרחון אמורי לנד** (באנגלית: **Emory Land Glacier**) הוא קרחון רחב בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

הקרחון מבותר ביותר.

אורכו של הקרחון 60 קילומטרים, והוא נשפך אל מפרץ לנד.

## היסטוריה
### גילוי הקרחון

הקרחון התגלה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941).

### מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של אדמירל אמורי ס. לנד (Emory S. Land), שהיה יושב ראש הוועדה הימית של ארצות הברית (U.S. Maritime Commission).

## לקריאה נוספת

• K.C. JEZEK, H.X. LIU, **[https://asf.alaska.edu/wp-content/uploads/2019/03/jezek_2005.pdf Structure of southeastern Antarctic Peninsula ice shelves and ice tongues from synthetic aperture radar imagery]**, Journal of Glaciology, Vol. 51, No. 174, 2005

## קישורים חיצוניים
* קרחון לנד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* קרחון לנד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* קרחון לנד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

לנד
לנד
אורי בר-און (במאי)

**אורי בר-און** (נולד ב-12 באפריל 1975) הוא תסריטאי, במאי ומרצה ישראלי-אמריקאי. כתב וביים את סרט הקולנוע "10% ילדה שלי".

## ביוגרפיה
בר-און נולד בארצות הברית, אך גדל בישראל. בוגר תואר ראשון בספרות כללית ובמנהל עסקים ותואר שני בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב. הוא כותב ומביים קולנוע דוקומנטרי ועלילתי עבור גופי שידור שונים בישראל ובעולם. סרטיו הוקרנו בפסטיבלים רבים ביניהם סאנדנס, טרייבקה ואחרים. הוא מרצה בחוג לתקשורת באוניברסיטת רייכמן ובמכללת מנשר.

## קריירה
ב־2002 ביים את הסרט הקצר הראשון שלו "72 בתולות", שהשתתף בפסטיבלים סאנדנס וטרייבקה, ולאחר מכן ביים עוד מספר סרטים קצרים - "נשיקה היא נשיקה", "שיר אהבה אחר".

ב־2003 ביים מערכונים עבור תוכנית הטלוויזיה של גידי גוב בערוץ 10.

ב־2004 ביים את התוכנית "המדריך להתאהבות" עבור ערוץ YTV.

ב־2005 ביים את הפרויקט הדוקומנטרי "הודעה נמסרה למשפחה" עבור יס - שידורי הלוויין, בהפקת יפעת פרסטלניק, העוסק באנשים שבני משפחתם הקרובים נהרגו במהלך השרות הצבאי.

ב־2006 ביים והפיק את הסרט הדוקומנטרי "52-50" עבור קשת ערוץ 2, בהפקת אריק ברנשטיין ועלמה הפקות. הסרט הוא וידאו-אקטיביזם ועוסק באלימות משטרת הגירוש כנגד עובדים זרים.

ב־2007 ביים עבור הערוץ הצרפתי ארטה, שלושה סרטים קצרים מתוך פרויקט "הסצנה החסרה" בהפקת קוארק הפקות.

ב־2008 ביים והפיק בשיתוף הצלם קובי צאיג. את הסרט הדוקומנטרי "המלך לאטי הראשון". הסרט עוסק בעובד זר מסנגל הנשוי בישראל לאישה ממוצא רוסי, ורוצה שבנו הישראלי יהיה מלך של שבט בסנגל. הוקרן בבכורה בתחרות הרשמית של פסטיבל דוקאביב.

ב־2010 כתב כתסריטאי ראשי וכותב דיאלוגים בסדרת הטלוויזיה "האלופה 3" עבור "הוט".

ב־2014 היה שותף כתסריטאי פיתוח עלילות לכתיבת העונה הראשונה של הסדרה "מתים לרגע" עבור "הוט".

ב־2015 יצא לקולנוע בישראל סרטו האישי ביותר "10% ילדה שלי" אותו כתב, ביים, הפיק והפיץ. הסרט זכה בפרס סרט הפרינג' בתחרות פרסי אופיר, והיה בין ששת המועמדים האחרונים לזכייה, והשתתף בפסטיבלים רבים כולל פסטיבל ירושלים ופסטיבל סנטה ברברה. הסרט הוא דרמה קומית העוסקת בקשר בין בחור בן 27 לילדה הצעירה בת ה-8 של בת הזוג החדשה שלו. הסרט בכיכובם של אודי פרסי, ויהלי פרידמן ומשתתפים בו גם עידן אלתרמן, ורד פלדמן, גור בנטביץ' ואורי קלאוזנר. מפיקים נוספים - שלום גודמן, עדן צולי, קובי צאיג, בן כליפי.

ב־2017 ביים את צילומי החוץ של העונה השנייה של התוכנית "הטוב מכולם" בהנחיית אברי גלעד, עבור רשת.

ב־2019 ערך תרגום והוציא לאור בשיתוף עם שלום גודמן והוצאת אסיה תרגום של הספר "להרוג את הכלב השני" מאת הסופר הפולני מארק חלאסקו, ובתרגום של עילי הלפרן. הספר הוצא כחלק מעבודה על תסריט לסרט העוסק בשנים אותן העביר מארק חלאסקו בישראל.

ב־2020 ביים את הסדרה הדוקומנטרית "שמיים בצבע אדום" בשיתוף עם היוצר נתי דינר ובהפקתו עבור "כאן 11". הסדרה בת 3 פרקים עוסקת בהיסטוריה של ירי הרקטות מרצועת עזה, החל מהרקטה הראשונה שנחתה בשדרות ועד לימינו, ובסיפורה של מערכת כיפת ברזל. הסדרה מועמדת לשלושה פרסים בתחרות הטלוויזיה של האקדמיה הישראלית - פרס הסדרה הדוקומנטרית, פרס הבימוי ופרס הצילום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* אורי בר-און בספר הקולנוע הישראלי
* אורי בר-און במרכז הבינתחומי הרצליה
* אורי בר-און , במנשר לאמנות
* 
* 
* 
* יערה עוזרי, לשנות את המציאות, להעיד על עצמנו, באתר תקריב
* יערה עוזרי, עדויות – חלק ב, באתר תקריב
* 
* 
* 

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: תקשורת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
משפחת כדורי

[שמאל|ממוזער|אחוזת "אולם השיש" ב[שאנגחאי, שהייתה בבעלות משפחת כדורי]]
[ממוזער|פנינסולה, [הונג קונג]]
**משפחת כדורי** (באנגלית: **Kadoorie**, בערבית: **خضوري**) היא משפחה בריטית עשירה, במקור יהודים מבגדאד. מאמצע המאה ה-18 בה התמקמה במומבאי (שנקראה אז בומביי), והפכה לאחת המשפחות העשירות באסיה; מאמצע המאה ה-19 התרכזו עסקיהם בשאנגחאי, ומשנת 1949 ואילך בהונג קונג.

ב-1842, המשפחה החלה את עסקיה בהונג קונג ושלטה לצד משפחת ששון בעסקים רבים ובבתי מלון. שתי המשפחות הקפידו על מדיניות העסקת עובדים ומנהלים יהודיים, בעיקר ממוצא בגדדי כדי לסייע לקליטת המהגרים היהודים ולעודד את צמיחתן הכלכלית. בזכות שליטתן בכלכלה, ופעילויות צדקה רבות, כונו "הרוטשילדים של המזרח הרחוק". המשפחה תרמה לקהילה היהודית בהונג קונג וגם למוסדות שאינם יהודיים ברחבי העולם. בישראל תרומותיהם הקימו את בית הספר החקלאי כדורי, והיו בין התורמים להקמת האוניברסיטה העברית בירושלים.

ב-1882 מנתה הקהילה היהודית בהונג קונג 60 אנשים בלבד. ב-1902, תרמה משפחת ששון את בית הכנסת "אוהל לאה" ובשנת 1905 תרמה משפחת כדורי את המרכז היהודי שנבנה ליד בית הכנסת. מעשי המשפחה סייעו לאלפי פליטים יהודים במלחמת העולם השנייה עד שהאח הצעיר אליעזר כדורי נעצר בידי היפנים ורכושו הוחרם. במהלך המלחמה כבשה יפן את העיר ויהודים רבים נשבו במחנות שבויים. בית הכנסת לא ניזוק באופן רציני אך המרכז היהודי נהרס ובשנת 1949 נבנה שוב במימון משפחת כדורי.

אחרי המלחמה, עלו להונג קונג אלפי יהודים שהגיעו מסין וחלקם גם היגרו ממנה לאוסטרליה, ארצות הברית וישראל.

נכון לתחילת המאה ה-21, מונה הקהילה היהודית כ-4,000 איש.

משפחת כדורי כוללת מספר אנשים בולטים:
* סר אליס כדורי (1865–1922), נדבן ואיש עסקים
* סר אליעזר כדורי (1867–1944), נדבן ואיש עסקים
** לורנס כדורי (1899–1993), הברון כדורי מקולון בהונג קונג והעיר ווסטמינסטר, מפקד במסדר האימפריה הבריטית, תעשיין, מלונאי ופילנתרופ מפורסם.
*** ריטה לורה מקולאי, התחתנה עם רונלד מקולאי
**** אנדרו מקאיולאי (נולד ב-1967)
*** סר מייקל כדורי (נולד ב-1941), איש עסקים ופילנתרופ
**** בטינה מיוריאל כדורי (נולדה בשנת 1984)
**** נטלי לואיז כדורי (נולדה בשנת 1986)
**** פיליפ לורנס כדורי (נולד בשנת 1992)
** סר הוראס כדורי (1902–1995) , תעשיין, מלונאי ופילנתרופ

רוזה כדורי הייתה נשואה להרפתקן האמריקני הילייר דו-בריר .

חברות שהוקמו על ידי המשפחה:
* קבוצת CLP
* מלונות פנינסולה

## ראו גם
* בית הספר החקלאי כדורי
* מכון כדורי בטולכרם
* גטו שאנגחאי

## קישורים חיצוניים

* 
* אליהו בירנבוים, הונג קונג, בזכות שתי משפחות, מכללת הרצוג
* כרונולוגית יהודי שנגחאי מ-1832 ועד היום, הקהילות היהודיות בסין
* ג'ונתן קאופמן "מלכי שנגחאי", הוצאת מטר, 2024

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:יהודים עיראקים
קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:שמות משפחה
בסמטי בלוז

**בסמטי בלוז** הוא סרט מוזיקלי קומי-רומנטי אמריקאי, משנת 2017, בבימויו של דן בארון. זהו סרט הביכורים של הבמאי והוא מבוסס על תסריט מאת ברון וג'ף דורכן. בסרט מככבים ברי לארסון ואוטקרש אמבודקר בתפקידים הראשיים וכן סקוט באקולה, דונלד סאת'רלנד וטיין דיילי.

על פי דרישה מאולפני Shout!, הסרט יצא במהדורה מוגבלת.

## עלילה
מדענית בשם לינדה (ברי לארסון) יוצרת עם אביה (סקוט באקולה) אורז שעבר שינוי גנטי. הבוס של השניים (דונלד סאת'רלנד) שולח אותה להודו בכדי למכור אותו לחקלאים הכפריים. בהתחלה היא מפגינה בורות וחוסר ידע ביחס למדינה, אולם בהמשך היא לומדת בזכות ההודים המוכשרים ומסבירי הפנים. היא פוגשת בחקלאי משכיל, ראג'יט (אוטקרש אמבודקר), הנאבק למען זכויותיהם של חקלאי האורז המקומיים. כאשר לינדה מגלה שהעסקה המוצעת של החברה בה היא מועסקת תהרוס את אורח חייהם של החקלאים, היא מבינה שעליה ועל ראג'יט לעבוד בשיתוף פעולה בכדי לעצור זאת.
## דמיות
* ברי לארסון כלינדה, מדענית מזון
* סקוט בקולה כאריק, אביה של לינדה
* דונלד סאת'רלנד כגורגון, הבוס של אריק ולינדה
* טיין דיילי כאוולין
* אוטקרש אמבודקר כראג'יט
* באגים בהרגאבה קרישנה כבאפוג'י
* סאהיל סגל כוויליאם
* סוהסיני מולאי כגברת פאטל
* לקשמי מנצ'ו כסיטה

## הפקה
בינואר 2013 הצטרפה ברי לארסון לצוות הסרט, עם דן ברון כבמאי, ודן ברון וג'ף דורכן כתסריטאי. הצילומים התרחשו לראשונה בשנת 2013 בקרלה. במקור הם היו אמורים להתקיים בטמיל נאדו, אך מזג אוויר יבש הפך את המקומות המתוכננים לבלתי מתאימים ולכן ההפקה נאלצה לעבור מקום שבועות לפני תחילתו.לא צולמו מספיק סצנות בשנת 2013 מכיוון שהשבועות האחרונים של ההפקה חופפים לעונת המונסון והתפאורות נפגעו. ההפקה הסתיימה במאי 2017.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2017
בסמטי בלוז
מפרץ לנד

**מפרץ לנד** (באנגלית: **Land Bay**) המכונה גם **מפרץ אמורי לנד** (באנגלית: **Emory Land Bay**) הוא מפרץ מלא קרח, בחוף ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

רוחבו של המפרץ 70 קילומטרים.

המפרץ ממוקם בסמוך ממזרח לאי גרובס.

## היסטוריה
### גילוי המפרץ

המפרץ התגלה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941).

### מקור השם

המפרץ נקרא על שם קרחון לנד הנשפך אליו.

הקרחון נקרא על שמו של אדמירל אמורי ס. לנד (Emory S. Land), שהיה יושב ראש המועצה הימית של ארצות הברית (U.S. Maritime Commission).

## לקריאה נוספת

• R. Kwok, **[https://trs.jpl.nasa.gov/bitstream/handle/2014/39235/04-2825.pdf?sequence=1&isAllowed=y Ross Sea Ice Motion, Area Flux, and Deformation]**, Journal of Climate: Vol. 18, No. 18, pp. 3759–3776. doi: 10.1175/JCLI3507.1

## קישורים חיצוניים
* מפרץ לנד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מפרץ לנד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ לנד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מפרץ לנד באתר marineregions

## הערות שוליים

לנד
אוניברסיטת אוסקה

**אוניברסיטת אוסקה** (ביפנית: **大阪大学**) היא אוניברסיטה לאומית הממוקמת במחוז אוסקה שביפן אשר הוקמה בשנת 1724. זוהי אחת האוניברסיטאות הראשונות שהוקמו ביפן. אוניברסיטת אוסקה נחשבת לאחת משלוש האוניברסיטאות המובילות ביפן ביחד עם אוניברסיטת קיוטו ואוניברסיטת טוקיו. תוכניות הלימודים באוניברסיטה מושכות סטודנטים זרים מכל רחבי העולם.

מוסדות האוניברסיטה החלו לקום במהלך המאה ה-18, אך היא הוקמה באופן מודרני ורשמי בשנת 1931, ובכך הפכה האוניברסיטה למוסד האקדמי המודרני השישי ביפן. בית הספר לרפואה נוסד במקום בשנת 1869. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוקמו באוניברסיטה פקולטות ומחלקות מחקר רבות, ובהן בית הספר היפני הראשון להנדסה, ומחלקות לחינוך, פסיכולוגיה וסוציולוגיה. בשנת 1994 נוספו עוד שתי פקולטות לתארים מתקדמים.

באוניברסיטה פועלים 21 מכוני מחקר, 4 ספריות; הספרייה המרכזית, הספרייה למדעי החיים, הספרייה למדעים והנדסה והספרייה ללימודים בין-לאומיים ושני בתי חולים אוניברסיטאיים; בית החולים של אוניברסיטת אוסקה ובית החולים לרפואת שיניים של אוניברסיטת אוסקה. האוניברסיטה מפעילה גם מכוני מחקר והוראה מחוץ ליפן, הממוקמים בבנגקוק, שאנגחאי, חרונינגן וסן פרנסיסקו.

לאוניברסיטה יש שיתופי פעולה אקדמיים משמעותיים עם מוסדות רבים, ובהם אימפריאל קולג', אוניברסיטת צינגהואה, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת טורונטו, המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת מקגיל, האוניברסיטה הלאומית של סינגפור, האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, אוניברסיטת קלן, אוניברסיטת ז'נבה ואוניברסיטת בולוניה. 

האוניברסיטה חברה בקונסורציום RU11, באיגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה, בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט והיא אחת מ לשעבר (1931, אוניברסיטת אוסקה הקיסרית).

## ארגון אקדמי
נכון לשנת 2024, יש באוניברסיטת אוסקה 11 בתי ספר לתוכניות לתואר ראשון ו-15 בתי ספר לתארים מתקדמים:
#### בתי ספר לתואר ראשון

#### בתי ספר לתארים מתקדמים

## דירוגים
#### דירוג בין-לאומי
* דירוג שאנגחאי: מקום 151–200 (2023)
* Times Higher Education: מקום 175 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 86 (2024)

#### דירוג אזורי - אסיה
* Times Higher Education: מקום 28 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 24 (2024)

#### דירוג אזורי - יפן
* דירוג שאנגחאי: מקום 4–5 (2023)
* Times Higher Education: מקום 4 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 4 (2024)

## בוגרים, פקידי אוניברסיטה

זוכי פרס נובל הידקי יוקאווה ואקירה יושינו קיבלו את הדוקטורט שלהם מאוניברסיטת אוסקה. הבוגרים כוללים את מקבלי פרס קראפורד, פרס יפן, פרס קיוטו, פרס וולף, פרס אלברט לסקר, פרס שאנון, פרס קרן גיירדנר הבין-לאומי, פרס רוברט קוך ועוד.

*הידקי יוקאווה, פרס נובל לפיזיקה 1949
*אקירה יושינו, פרס נובל בכימיה 2019
*טדמיטסו קישימוטו, פרס קראפורד 2009
*טושיו הירנו, פרס קראפורד 2009
*אוסמו הייאישי, פרס זאב הרפואה 1986
*Hidesaburo Hanafusa, פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי 1982
*Shizuo Akira, פרס רוברט קוך 2004

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אוסקה
קטגוריה:RU11
קטגוריה:התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה
בלארף

**בלארף** (באנגלית: **Blarf**) הוא פרויקט מוזיקלי של הקומיקאי האמריקאי אריק אנדרה. בלארף הייתה במקור להקה שהורכבה מאנדרה וחבריו, אך היא התפרקה במהירות. בשנת 2019 חידש אנדרה את הפרויקט, והוציא את האלבום "Cease & Desist" דרך Stones Throw Records.

## היסטוריה
לאחר שאריק אנדרה נרשם למכללת ברקלי למוזיקה בוסטון, מסצ'וסטס, הוא הקים להקה בשם "בלארף". מטרת הלהקה הייתה לחקות את הסגנונות של פרנק זאפה והביסטי בויז. הלהקה התפרקה אחרי זמן קצר מכיוון שמתופף הלהקה התחתן בגיל 18 עם אישה הנמצאת בתנועה נגד הפלות, ואנדרה בתגובה כתב שיר בשם "I Love Abortions" (בעברית: "אני אוהב הפלות").

ב-25 בדצמבר 2014, אנדרה הוציא באופן עצמאי מיני-אלבום בהשתתפות מפיק התקליטים הקנדי The First Seed, תחת הכותרת "BLARF".

ב-6 ביוני 2019, נחשף כי אמן חדש נחתם לסטונס ת'רואו רקורדס תחת השם "Blarf" וכי אלבום האולפן הבכורה שלו "Cease & Desist" אמור לצאת ב-26 ביוני. עד מהרה התחוללה שמועה ש"בלארף" הוא כינוי של אנדרה, אולם דמותו של בלארף הכחישה זאת. להופעותיו הפומביות הנדירות מאוד של בלארף הוא נראה בדרך כלל לובש תחפושת של רונלד מקדונלד.

הסינגל המוביל באלבום, "Badass Bullshit Benjamin Buttons Butthole Assassin", יצא ב-18 ביוני עם קליפ נלווה. Cease & Desist יצא כמתוכנן ב-26 ביוני 2019. האלבום מבוסס מאוד על סמפלים והוא מכיל אלמנטים של פלנדרפוניקה ומוזיקת נויז. קליפים לסינגלים "Banana" ו-"Boom Ba" יצאו ב-31 ביולי וב-12 באוגוסט 2019, בהתאמה.

אנדרה הופיע בשידור חי כ"בלארף" לראשונה ב-6 ביולי 2019, בלוס אנג'לס עם עמיתיו הנגנים ת'אנדרקאט, דומי וג'יי. די. בק.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן
* Cease & Desist *- 2019*

### תקליטים
* 2014 - (BLARF)  

### סינגלים
* 2019 - "Badass Bullshit Benjamin Buttons Butthole Assassin"
* Banana" - 2019"
* Boom Ba" - 2019"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות אמריקאיות
דורון בר אדון

**דורון בר-אדון** (1940 – 7 בספטמבר 2024) היה צייר ופסל ישראלי.
## ביוגרפיה
בר-אדון נולד בירושלים ב-1940 לארכאולוג ואיש ארגון ההגנה פסח בר אדון והעיתונאית דורותי בר אדון. בהיותו בן שלוש עברה המשפחה למושב מרחביה, שם גדל ובגר במקביל לשהותו בקיבוץ מרחביה.

בנערותו למד ציור אצל דן אמיתי, חבר קיבוץ שריד. בגיל 26 המשיך בלימודי אמנות במכללת אורנים אצל מרסל ינקו, בבצלאל אצל אברהם אופק ובאופן פרטי בגבעתיים אצל רודי להמן. בתקופת לימודיו בבצלאל הכיר את האמנית רעיה בר אדון, אותה נשא לאשה, ויחד שיתפו השניים פעולה.

החל מ-1976 לימד אמנות במוסדות כמו בית הספר התיכון תלמה ילין, אוניברסיטת חיפה, מכללת רופין, מכללת הגליל המערבי ובמכון אבני. לאורך השנים הציג עשרות תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות וכן יצר עבודות באתרים ציבוריים ובמבנים כמו בניין המועצה האזורית אשכול ומגדל המים בחדרה.

מאז 1964 התגורר עם משפחתו בחופית. נפטר ב-7 בספטמבר 2024, והובא למנוחות בבית העלמין המשותף לכפר ויתקין, חופית ובית ינאי. הוא הותיר אחריו אישה, ילדים ונכדים.


baradonhedera01.JPG|קיר אמנות בחדרה, אריחים ולבנים מקרמיקה, 1972–1973
doronbaradonhedera02.JPG|פרט בקיר האמנות בחדרה, 1972–1973


## לקריאה נוספת
* דורון בר-אדון: **הבגד של ההורים**, הוצאה עצמית, 2005
* דורון בר-אדון: **דימויים וימים**, כנרת זמורה-ביתן, 2007
* דורון בר-אדון: **[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1974%2F01%2F25&id=Ar02902&sk=DB29B0BD מורנו רודי להמן, במלאת לאמן 70 שנה]**, מעריב, 25 בינואר 1974
* **[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1978%2F02%2F24&id=Ar03804&sk=A51F3844 תבליטים חדשים בנוף הנגב]**, מעריב, 24 בפברואר 1974
* אראלה הראל: **[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1972%2F05%2F18&id=Ar01705&sk=0D99DE1D פסל דרך]**, משא לספרות אמנות ועיון, 18 במאי 1972
* **[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1968%2F03%2F07&id=Ar00605&sk=5BDB6459 עבודה זוגית- רעיה ודורון בר-אדון מציגים קרמיקה וחיתוכי עץ]**, דבר 7 במרץ 1968
* דורון בר-אדון: **קין בעיני עצמו – יוצר לוחם בזירה הפתוחה**, סטודיו 115, יולי 2000, עמוד 36.

## קישורים חיצוניים
*דורון בר-אדון במרכז מידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל.
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בקיר אמנות בחדרה שיצר דורון בר-אדון, באתר 'חלון אחורי', 26 ביולי 2020
* בר־אדון דורון, באתר סקר אמנות קיר, יד בן-צבי, ירושלים
* דורון בר-אדון באוסף נזר לקרמיקה אמנותית ישראלית

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מרחביה (מושב): אישים
קטגוריה:חופית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אישים הקבורים בכפר ויתקין
קבוצת קדם

[ממוזער|שמשון בלוך על הסוס. התמונה צולמה ב-[1918 בבקעת הירדן סמוך ליריחו עם גדוד 39 של קלעי המלך]]
**קבוצת קדם** הייתה מסגרת הגנתית, אשר הוקמה בשנת 1920 והיוותה את אחד מגרעיניו הראשונים של ארגון ההגנה בתל אביב.

## רקע
קבוצת קדם הייתה אחת מכמה קבוצות דומות, אשר טרם הצטרפותן לארגון ההגנה פעלו על בסיס מקומי וללא תאום או פיקוד אזורי. מסגרת זו התבססה בעיקרה על יוצאי הגדודים העבריים לשעבר, ופעלה להגן על האוכלוסייה היהודית באזור יפו וסביבתה.

יוזם הקמתה ומפקדה הראשון היה שמשון בלוך, בעברו חייל בגדוד נהגי הפרדות, אשר נטל חלק במערכה בגליפולי בשנת 1915, ולאחר מכן חייל בגדוד 39 של קלעי המלך, אשר נטל חלק בקרבות השחרור האחרונים של הצבא הבריטי בעמק הירדן בשנת 1918.

קבוצת זו, אשר מנתה בשיאה ככל הנראה כ-50 איש, השתכנה ופעלה במבנה בו שכן בעבר מלון הפאר "בלה ויסטה" (כיום אזור גן צ'ארלס קלור). מבנה זה נרכש מאחר יותר על ידי חברת הבניה "קדם", אשר הפכה אותו למשכן למשרדיה ולמגורים עבור עובדיה, ומכאן נגזר גם שמה של הקבוצה.

במאורעות תרפ"א (מאי 1921) בלטה הקבוצה בפעילותה להגנת יהודי האזור מפני הפורעים הערבים . זאת, היות שהייתה היחידה אשר החזיקה בנשק מבין מסגרות ההגנה שפעלו באזור. בין 47 היהודים שנפלו חלל במאורעות אלה היה גם חבר קבוצת קדם, משה סטרלצין, אשר נהרג כאשר ניסה להציל משפחה יהודית בשכונת נווה שלום. עם תום המאורעות השתלבה קבוצה זו עם ארגון ההגנה הארצי ופעלה במסגרתו. גם בשנים שלאחר מכן, היוותה קבוצת קדם כוח מגן מרכזי בעיר.
ממוזער|קבוצת הקומנדו של קדם משנת 1921 בתל אביב
לדברי אחד ממפקדיה, ראובן גולדברג, מתוך קבוצת קדם יצאו בשנים שלאחר מכן רבים ממפקדיה של "ההגנה" בתל אביב.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של ארגון ההגנה
* תומר דרור, **[https://www.maarachot.idf.il/2020/%D7%92%D7%99%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%A0%D7%95%D7%AA/%D7%9E%D7%A2%D7%A8%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%A0%D7%94/%D7%A8%D7%90%D7%A9%D7%99%D7%AA%D7%94-%D7%A9%D7%9C-%D7%A7%D7%91%D7%95%D7%A6%D7%AA-%D7%A7%D7%93%D7%9D-%D7%95%D7%A9%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%91%D7%94-%D7%91%D7%90%D7%A8%D7%92%D7%95%D7%9F-%D7%94%D7%94%D7%92%D7%A0%D7%94-%D7%91%D7%AA%D7%9C-%D7%90%D7%91%D7%99%D7%91/ ראשיתה של קבוצת קדם ושילובה בארגון ההגנה בתל אביב]**, אתר מערכות, 31 בדצמבר 2020.
*אילן שחורי, **[https://www.mytelaviv.co.il/YearZeroTlv שנת האפס של תל אביב - מאמרים ומחקרים בתולדות ת"א]**, אתר תל אביב שלי, מאי 2021.
*תומר דרור, **[https://fliphtml5.com/vmkhr/hfbk/basic/153-183 ראשיתה של קבוצת קדם ושילובה בארגון ההגנה בתל אביב]**, מערכות, עמ' 153-160, דצמבר 2020 טבת תשפ"א
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:מחתרות בארץ ישראל
קטגוריה:ההגנה
קטגוריה:ההגנה: היסטוריה
יום חופש העיתונות העולמי

**יום חופש העיתונות העולמי** (באנגלית: **World Freedom Day**) הוא מועד בין-לאומי של האומות המאוחדות וארגון הבריאות העולמי המצוין מדי שנה ב-3 במאי. ציון המועד החל בשנת 1998. מטרתו ל לחשיבות חופש העיתונות וחופש הביטוי לפי סעיף 19 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם ולציון יום השנה ל, הצהרה על עקרונות העיתונות החופשית שהרכיבו עיתונאים בעיתון אפריקאי בוינדהוק, 1991.

## היסטוריה
בשנת 2018 בוטל כנס בחסות . בשנת 2018, מספר ארגוני חדשות הצטרפו למסע פרסום. עיתונאים שנהרגו בקאבול נזכרו ביום חופש העיתונות העולמי.

## פרס גיירמו קאנו לחופש העיתונות העולמי
אונסק"ו מציינת את יום חופש העיתונות העולמי על ידי הענקת  לאדם, ארגון או מוסד ראויים שתרם תרומה יוצאת דופן להגנה ו/או קידום חופש העיתונות בכל מקום בעולם, במיוחד כאשר זה הושג מול סכנה. הפרס, שנוסד בשנת 1997, מוענק על פי המלצת חבר מושבעים בלתי תלוי של 14 אנשי מקצוע בתחום החדשות. השמות מוגשים על ידי ארגונים לא ממשלתיים אזוריים ובין-לאומיים הפועלים למען חופש העיתונות ועל ידי מדינות חברות אונסק"ו.

הפרס נקרא לכבודו של , עיתונאי קולומביאני שנרצח מול משרדי עיתונו, "", בבוגוטה, ב-17 בדצמבר 1986. כתביו של קאנו פגעו בברוני הסמים החזקים של קולומביה.

## כנס אונסק"ו
החל משנת 1998 אונסק"ו מקיימת ועידה של עיתונאים, אקטיביסטים וסוכנויות האו"ם על מנת לעסוק במצב חופש העיתונות והביטוי ברחבי העולם. כל כנס מתמקד בנושא הקשור לחופש העיתונות, לרבות ממשל תקין, סיקור תקשורתי של טרור,  ותפקיד התקשורת במדינות שלאחר סכסוך. נושאי הוועידה:

## ראו גם
* תחקיר עיתונאי
* חופש העיתונות
* עיתונאים ללא גבולות (RSF)

## קישורים חיצוניים


* UN World Press Freedom Day
* UNESCO World Press Freedom Day


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות
קטגוריה:חופש הביטוי
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
קטגוריה:אונסק"ו
קטגוריה:חופש העיתונות
בית החולים בית בלב

**בית החולים בית בלב** הוא בית חולים שיקומי הממוקם במערב ראשון לציון.

## מבנה בית החולים
את בית החולים מפעילה רשת בתי האבות "בית בלב" שהיא חלק מקבוצת מכבי שירותי בריאות, בית החולים מכיל מעל ל-420 מיטות אשפוז, כולל כ-13 מחלקות ואף מכון אשפוז יום ובריכה טיפולית. עלות הקמת בית החולים הייתה כ-200 מיליון דולר שאומנם אינם מכספי משרד הבריאות אבל באישורו של המשרד. מלבד זאת מכיל גם מערכות אלקטרו-מכניות, חניון מכוניות ומכון אמבולטורי לבאים לבית החולים. סך שטח בית החולים הוא כ-25,000 מ"ר.

אדריכל בית החולים הוא דב קורן, בית החולים ממוקם ברחוב משה שרת, שבמערב ראשון לציון.

בית החולים משמש בעיקר חולים הנמצאים בתהליך אשפוז המשכי.

## היסטוריה
במרץ 2019 פורסם כי חברה בשם אפקון בניה אשר מתפקדת כחברת בת של החברה אפקון החזקות חתמה על הסכם עם רשת בתי האבות בית בלב על ההסכם להקמת בית החולים.

בתחילת אפריל 2019 התקיימו דיונים בוועדה של משרד הבריאות, את הוועדה הקים מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב ובה נידון על המשבר והעומס שקיים במחלקות הפנימיות, פתרונה של בעיית העומס תהיה הקמת בית החולים אשר תקל משמעותית על תפקוד המחלקות הקיימות.

באפריל 2019, הונחה אבן הפינה והחלה בניית בית החולים.

ביוני 2022 נפתח בית החולים.

## ראו גם
* בית החולים עדי נגב
* בית החולים בית רבקה
* מכבי שירותי בריאות

## קישורים חיצוניים

* 
* בית חולים גריאטרי בית בלב – ראשון לציון, באתר חברת ערן שרגא – ניהול ופיתוח נדל"ן
* אפקון תקים מרכז רפואי גריאטרי יחד עם "בית בלב", באתר חדשות ספונסר

## הערות שוליים

קטגוריה:בתי חולים שיקומיים
קטגוריה:ראשון לציון: בתי חולים
אלכסנדר מרשל

**אלכסנדר מרשל** (ברוסית: **Александр Маршал**; נולד ב-7 ביוני 1957) הוא זמר וגיטריסט רוסי.

אלכסנדר מינקוב נולד בכפר במחוז קרסנודר למשפחת טייס קרב. הוא התחיל לנגן בגיטרה בגיל שבע. בשנת 1974 אלכסנדר החל ללמוד בבית הספר לטייסים והקים בה להקה. תוך זמן קצר הוא הבין שקריירה צבאית לא מתאימה לו, אך לא הצליח להשתחרר מהצבא והמשיך את השרות כחייל. בהיותו לומד בבית הספר צבאי הוא זכה לכינוי "מרשל".

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 אלכסנדר מרשל הגיע למוסקבה וניגן במסעדות. באותה תקופה הוא קיבל הזמנה להשתתף בלהקה פארק גורקוגו. לאחר חזרות של מספר שנים הלהקה נסעה לסיבוב הופעות בארצות הברית. התכנון היה לחזור לרוסיה] תוך מספר חודשים, אך הלהקה שהה בארצות הברית במשך חמש שנים. בשנת 1988 הם עשו חוזה עם חברת Polygram.

פרנק זאפה סידר ללהקה מספר הופעות. בשנת 1989 הוצאה אלבום Gorky Park ששירים ממנו נכללו במצעד הפזמונים של בילבורד. אלבום נוסף של הלהקה חיזק את הפופולריות שלה והם אף הקים סטודיו להקלטות בלוס אנג'לס.

בשנת 1998 אלכסנדר מרשל נפרד מהלהקה והחל להופיע באופן עצמאי. באותה תקופה הוא חזר לרוסיה ומאז הוא מתגורר במוסקבה.

אלכסנדר מרשל הוציא 13 אלבומים. הוא זכה 6 פעמים בפרס גרמופון הזהב. בשנת 1998 הוא זכה בפרס "אובציה".

## קישורים חיצוניים

*  

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:גיטריסטים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה רוסים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:זמרי שאנסון רוסים
קטגוריה:בארדים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957