open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יעקב כ"ץ (ראש ישיבה)

ממוזער|הרב יעקב דב כ"ץ
הרב **יעקב דב הכהן כ"ץ** (כונה **ר׳ יענק'ל**; י' בשבט ה'תרצ"א, 28 בינואר 1931 – כ"ג בחשוון ה'תשע"ה, 15 בנובמבר 2014) היה ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד ורב בית כנסת חב"ד בבני ברק.

## ביוגרפיה
נולד בעיירת רודה שעל יד העיר חלם שבפולין, לרבקה ולרב שלמה זלמן צבי שהיה שוחט ובודק. למד ב"חדר". בשנת תרצ"ט, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברח עם משפחתו ליער סמוך ומשם עברו את הגבול לאזור בשליטת רוסיה. לאחר המלחמה הגיע למחנה העקורים פוקינג שבאוסטריה עילית, שם למד בישיבת תומכי תמימים שנפתחה במקום, בראשות הרב אברהם אליהו פלוטקין.

בשנת תש"ט עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והחל ללמוד בישיבת "אחי תמימים" בתל אביב, אצל המשפיע הרב חיים שאול ברוק. כעבור שנתיים עברה הישיבה ללוד, והוא עבר ללמוד שם אצל המשפיע הרב שלמה חיים קסלמן ואצל ראש הישיבה הרב ברוך שמעון שניאורסון. בחודש תמוז תשי"ב החל לעבוד בבית הספר של רשת "אוהלי יוסף יצחק". בתשי"ד מונה למגיד שיעור בישיבת תומכי תמימים בלוד. בי"ד בכסלו תשט"ז התחתן.

בשנת תשכ"ג נפתחה ישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד והרב כ"ץ התמנה למשגיח כללי, ובהמשך לראש הישיבה. כל שלושה שבועות היה מוסר שיעור כללי לתלמידי הישיבה בסוגיה על חומר הלימודים בגמרא בישיבה או בספר הרמב"ם; רבים משיעוריו יצאו לאור על ידי מערכת הערות התמימים ואנ"ש בישיבה, בקובץ דו שבועי ובספר הפלפולים הדו-שנתי.

בתוקף תפקידו הוא היה הסמכות העליונה של ראשי ישיבות חב"ד בישראל, והם היו מבקשים לשמוע את דעתו והכרעותיו בדברים שעמדו על הפרק. הוא נמנה עם אלו שהובילו קו נוקשה בכל הקשור לשמירה על צביון חייו של בחור ישיבה חב"די, התנגד לכל רפורמה או פשרה בנוגע לגיוס בני ישיבות לצה"ל, והוביל את הצטרפות ישיבות חב"ד להפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות.

לצד עיסוקו כראש ישיבה שימש גם כרב ומשפיע בבית כנסת חב"ד ברחוב הרב קוק בבני ברק, שם מסר שיעורים בתורת החסידות, לקהל מחצרות חסידיות, ליטאים וספרדים.

בשנת תשמ"ד עבר התקף לב אך חזר לעבודתו. בשנת תשס"ט חלה במחלה קשה ממנה הבריא ולאחר תקופה חזר לישיבה. בשבועות האחרונים לחייו נחלש עד לפטירתו בכ"ג בחשוון ה'תשע"ה. בהלווייתו שנערכה למחרת השתתפו אלפים והוא נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

## משפחתו
* גיסו משה בייטש, היה בעל תפילה ובעל מנגן, ושוחט בכפר חב"ד
* בנו הרב שמואל כ"ץ, שליח חב"ד בשיקגו
* חתנו הרב יצחק מישקין, ראש כולל מהרש"ל בבני ברק
* חתנו הרב יוסף יצחק דערען, שליח חב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה.
* חתנו הרב חיים פרוס, מו"צ בכפר חב"ד

## לקריאה נוספת
* יצחק יהודה, **ראש הישיבה**, עיתון כפר חב"ד, גיליון 1582, כ"ח בחשון תשע"ה

## קישורים חיצוניים
* תלמידי הישיבה כותבים על הרב כ"ץ, באתר COL
* שנה לפטירת הרב יעקב כ"ץ, באתר COL
* תמונות מחייו של ראש-הישיבה המרכזית באתר COL חשוון תשע"ה

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים בישראל
קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:ראשי ישיבות תומכי תמימים - חב"ד
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
מצודת אל-מסמכ

**מצודת אל-מסמכ** (בערבית: **قصر المصمك**, תעתיק מדויק: קצר אלמצמכ) היא מצודה הנמצאת במרכז העיר ריאד בערב הסעודית.

## היסטוריה
המצודה נבנתה בסביבות שנת 1865 על ידי הנסיך של ריאד עבד אלרחמן בן צ'בעאן בתקופת שלטונו של בית רשיד בחצי האי ערב. בשנת 1902 יצא ראש בית סעוד עבד אל-עזיז בן עבד א-רחמן בן פיצל אָאל סעוד שהיה אז בגלות בכווית במסע לכיבוש חצי האי ערב. בכוח מצומצם של כ-20 לוחמים הצליח להשתלט על מצודת אל-מסמכ, דבר שהיווה נקודת מפנה - התמיכה והאהדה לבית סעוד עלתה מחדש וכוחו הצבאי והפוליטי התחזק. המצודה הייתה השלב הראשון בכיבוש חצי האי ערב כולו שנמשך במהלך השנים שלאחר מכן. המצודה שימשה את עבד אל-עזיז מכיבושה בשנת 1902 ועד שנת 1938 אז עבר לארמון מוראבע, ארמון הפאר שבנה מחוץ לריאד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ריאד: מבנים
קטגוריה:חצי האי ערב: מבצרים
קטיושה (פירושונים)

ברוסית, "קַטְיוּשָׁה" הוא שם חיבה לאישה: השם קָתֵרִינָה התפתח לקַטְיָה – קַטְיוּשָׁה

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות חיבה
מירי רוזובסקי

**מירי רוזובסקי** (נולדה ב-8 במרץ 1967) היא סופרת, עורכת, מוציאה לאור ישראלית. כלת פרס ירושלים לספרות יפה.

## ביוגרפיה
מירי רוזובסקי נולדה וגדלה בירושלים, למדה בבית הספר התיכון גמנסיה רחביה.

למדה ספרות ותיאטרון באוניברסיטה העברית ותסריטאות בבית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל. רוזובסקי היא דוקטור לפילוסופיה, עבודת הדוקטורט שלה עוסקת בהיבטים פסיכואנליטיים של תהליכי כתיבת בדיון, במסגרת התוכנית לתרבות ופרשנות באוניברסיטת בר-אילן.

עבדה כעיתונאית במעריב ובחברת החדשות. כתבה תסריטים עבור ערוץ הילדים וטלעד.

מחברת רבי המכר "אותה האהבה, כמעט" ו"פעם בחיים", הרומן "כמו לשבור אור" וקובץ הסיפורים "כל הדרך הביתה ועוד סיפורים". כתבה את סדרת ספרי הילדים "רוני מקרוני" ואת ספרי הילדים "ילדה עם כנפיים" ו"כולם פה עכשיו".

ראש התמחות הכתיבה בבית הספר להתפתחות מקצועית, מכון מופ"ת, עמיתה בינתחומית ומלמדת במכון תל אביב לפסיכואנליזה בת זמננו.

ב-2021 הקימה עם אורנה לנדאו את שְׁתַּיִם בית הוצאה לאור. ב-2024 לאחר פרישתה של לנדאו, הרחיבה את ההוצאה למחלקות נוספות בשיתוף מוריה דיין קודיש, העורכת הראשית: סדרת ילדים בעריכת אורית גידלי, סדרת שירה בעריכת לי ממן, ועוד.

רוזובסקי מתגוררת בתל אביב. אם לשלושה. אחיה הוא הליטיגטור איל רוזובסקי.

## ספריה
* מיצי, ספרית פועלים, 2001 (יחד עם רן כהן אהרונוב)
* כל הדרך הביתה, עם עובד (במסגרת ספריה לעם), 2001
* ילדה עם כנפים, עם עובד, 2003
* רוני מקרוני וסבא אליעזר, כנרת, 2005
* רוני מקרוני פוגשת צפרדע, כנרת, 2005
* רוני מקרוני לא אוהבת חבורות, כנרת, 2005
* אותה האהבה, כמעט, זמורה-ביתן, 2005 (בעריכת נועה מנהיים)
* רוני מקרוני לא רוצה שום חוג, כנרת, 2006
* פעם בחיים, זמורה-ביתן, 2009) (בעריכת נועה מנהיים)
* כל הדרך הביתה ועוד סיפורים, זמורה-ביתן, 2011
* כמו לשבור אור, זמורה-ביתן, 2017
* כולם פה עכשיו, כנרת, 2019

## פרסים
* פרס ירושלים לספרות יפה (1999)
* פרס לסיפורת צעירה ע"ש יצחק וטובה וינר (2000).

## קישורים חיצוניים

* מירי רוזובסקי על תקווה בישראל של היום לרגל צאת הספר ״קו ארוך מחוק״, סוכן תרבות, כאן 11
* 
* 
* ראש בראש, מירי רוזובסקי עונה לשאלון האישי, אתר עברית
* 
* 
### אודות
* רשימת הפרסומים של מירי רוזובסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
ג'ייק באג

**ג'ייק באג** (באנגלית: **Jake Bugg**; נולד בשם **ג'ייק אדווין צ'ארלס קנדי** (**Jake Edwin Charles Kennedy**) ב-28 בפברואר 1994) הוא מוזיקאי, זמר וכותב שירים אנגלי.

אלבום הבכורה שלו, הנושא את שמו, Jake Bugg, שוחרר באוקטובר 2012 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. אלבומו השני, Shangri La, שוחרר בנובמבר 2013. אלבומו השלישי, On My One, שוחרר ביוני 2016.

במרץ 2017 הופיע באג בישראל כאורח בנשף הרוק של אביב גפן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1994
מפלגת המולדת (רוסיה)

**מפלגת המולדת הרוסית** (ברוסית: **Всероссийская политическая партия «Родина»**) היא מפלגת ימין לאומנית-שמרנית רוסית.

המפלגה נוסדה לראשונה כתנועת הברית הפטריוטית העממית "מולדת" (Народно-патриотический союз Родина) ב-14 בספטמבר 2003 על ידי דמיטרי רוגוזין. ב-14 בפברואר 2004 נרשמה כמפלגה פוליטית ברשם המפלגות הרוסי.

ביולי 2006 המפלגה התאחדה עם מפלגת רוסיה הוגנת. בספטמבר 2012 דמיטרי רוגוזין טען כי מיזוג המפלגה הביא לירידה בכוח התנועה והוא הכריז על הקמת התנועה מחדש כמפלגה פוליטית.

כיום בראש המפלגה עומד אלכסיי ז'ורבאליוב.

## היסטוריה
### הקמה
ממוזער|דגל המפלגה, 2004
המפלגה הוקמה בספטמבר 2003 עם מיזוגן של מפלגת האזורים הרוסית, גוש התנועה הפטריוטית העממית "מולדת", קונגרס הקהילות הרוסיות, התנועה לחיים הוגנים, מפלגת התחייה הלאומית "רצון העם" והמפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של רוסיה.

המפלגה השתתפה בבחירות לפרלמנט בשנת 2003 והשיגה 5,469,556 קולות (9,02%) ובכך עברה את אחוז החסימה והצליחה להכניס לפרלמנט 29 חברים. ברם, לאחר כניסתה לדומה החלו מאבקים פנימיים בין מייסדי התנועה ולבסוף פוצלה התנועה לשלוש סיעות שונות. באותה עת מספר המנדטים בסיעות המפוצלות עמד על 49 (בשל הוספת מנדטים מחוזיים לכל אחת מהסיעות) ואחד מחבריה מונה גם לסגן יושב ראש הדומה.

בשנת 2005 המפלגה נכשלה בהגשת רשימות מפלגתיות להתמודדות בבחירות לרשויות המקומיות. המפלגה ניסתה להגיש בקשה למועמדות את חבריה לבחירות לדומה העירונית של מוסקבה אך בית המשפט דחה את הבקשה. בפברואר 2006 בית המשפט המחוזי במוסקבה החליט להוריד את המפלגה מרשימת המפלגות בבחירות במחוז קורסק ובמחוז קלינינגרד.

במחוז גורנו-אלטאייסק הצליחה המפלגה להתמודד ולסיים במקום השני בבחירות שם כשהיא גורפת 10,52% תמיכה מהבוחרים.

### פירוק
ממוזער|דגל המפלגה בשנים 2005–2006
[ממוזער|סמל [רוסיה הוגנת בשנים 2006–2009. דגל רוסיה ובתחתיתו הכתובת: "מולדת, גמלאים, חיים"]]
במרץ 2006 מונה מנהיג חדש למפלגה והמפלגה שינתה את מצעה מתנועה לאומנית שמאלנית לתנועה סוציאל-דמוקרטית וצבע המפלגה שונו מאדום לצהוב.

נכון לאפריל 2006 המפלגה מנתה 135 אלף חברים.

ביולי 2006 המפלגה מוזגה עם המפלגה הרוסית לחיים כדי לייסד את רוסיה הוגנת. מנהיגי המפלגה הכריזו על כוונתם לאחד את כל מחנה השמאל ברוסיה (לרבות המפלגה הקומוניסטית ומפלגות לאומניות שונות).

מיזוג המפלגות הושלם באוקטובר 2006 לאחר איחודם של מפלגת המולדת, המפלגה הרוסית לחיים ומפלגת הגמלאים הרוסית. המפלגה החדשה נקראה "רוסיה הוגנת:מולדת/גמלאים/חיים" ולאחר מכן קוצר השם ל"רוסיה הוגנת".

### תחייה
בספטמבר 2011 אורגן מפגש של חברי מפלגת המולדת שביקשו להיפרד מרוסיה הוגנת ולהקים את המפלגה מחדש. דמיטרי רוגוזין, ממנהיגי המפלגה, טען שרוביה הוגנת השתלטה על משאביה של מפלגת המולדת.

באפריל 2012 מפלגת המולדת הגישה לרשם המפלגות במשרד המשפטים הרוסי בקשה להקמה מחדש. בספטמבר 2012 נערך כנס הייסוד של המפלגה ובדצמבר נרשמה מחדש באופן רשמי.

במסגרת המפלגה פועלת תנועת הנוער "נמרי המולדת" (Тигры родины).

המפלגה רעננה את מצעה המפלגתי ולרבות תמיכה בלאומנות שמרנית ופופוליזם ימני היא דוגלת בפיתוח האזור הארקטי, השגת ריבונות כלכלית רוסית וקידום רפורמה בתעשייה הצבאית.

בספטמבר 2016 הצליחה להידחק לדומה ולקבל מושב אחד בו.
## ראשי המפלגה

## ראו גם
*רוסיה הוגנת

## קישורים חיצוניים

*
*אתר המפלגה בשנת 2006
*פרסומת המפלגה לקראת הבחירות לרשויות המקומיות
*מסרטוני המפלגה

קטגוריה:רוסיה: מפלגות
קטגוריה:רוסיה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2012
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2003
סימן סתתים

[250px|ממוזער|שמאל|סימני סתתים בכנסייה ב[אלזס-לורן|אלזס]]
**סימן סתתים** או לעיתים **תו סתתים** או **סמל סתתים** הוא סמל אשר נחקק על ידי אומן הסיתות על אבן מהוקצעת בבניין או מבנה ציבורי. הסימן היה טביעה אישית של האומן או של סדנת סתתים כסימן של גאווה מקצועית, וכדי לסייע בחישוב השכר לאומן בסוף יום העבודה במחצבה.

בימי הביניים נקבע סימן הסתתים לסדנה מסוימת בעת קבלת רישיון מגילדת הסתתים והבנאים.

בארץ ישראל תווי סתתים אופייניים במיוחד במבנים מן התקופה הצלבנית. במבנים מן התקופה הממלוכית ניתן לזהות סימוני סתתים על עיטורי מוקרנס (גילופי אבן ייחודיים), באמצעותם ניתן להתחקות אחר עבודותיהם של האומנים.

## קישורים חיצוניים

* תווי סתתים בעכו 
* אתר פרויקט איתור, זיהוי ושימור סימני סתתים בבריטניה 

קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:סמלים
הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ

**הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ** (מגרמנית: **Großherzogtum Mecklenburg-Strelitz**) הייתה דוכסות היסטורית בצפון גרמניה לחופי הים הבלטי, כיום חלק ממדינת מקלנבורג-מערב פומרניה. בירתה של הדוכסות הייתה העיר נוישטרליץ.

## היסטוריה
דוכסות מקלנבורג-שטרליץ נוסדה בשנת 1701, לאחר מאבק ירושה למעלה מ-5 שנים, שהתנהל לאחר מותו של גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב בשנת 1695, בין פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין לדודו אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ.

בתקופת המלחמות הנפוליאוניות שמר קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ על נייטרליות, אולם לאחר קרב ינה וקרב אאורשטדט הצטרף קרל לקונפדרציה של הריין.

לאחר תבוסת נפוליאון ברוסיה, פרש קרל מהקונפדרציה של הריין, והצטרף למדינות הקואליציה השישית, והשתתף בקרב לייפציג.

בקונגרס וינה קיבל קרל יחד עם בן דודו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין, מעמד של דוכס גדול.

בשנת 1816 מת קרל השני, ובמקומו עלה לשלטון בנו גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. גאורג שיפר מאוד את מערכת החינוך במדינה, ואף ביטל את הצמיתות בדוכסות. במהלך מהפכות 1848 התעוררה תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובאוקטובר 1849 חוקק גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ חוקה יותר ליברלית. בד בבד הכניס גם פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין אף הוא חוקה יותר ליברלית במדינתו. בשנת 1860 מת גאורג, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

בשנת 1904 מת פרידריך וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, שהיה האיש העשיר ביותר בגרמניה לאחר הקיסר. בשנת 1914 מת אדולף פרידריך החמישי, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.

ב-23 בפברואר 1918 התאבד אדולף פרידריך השישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ללא שהשאיר בנים אחריו, ויורשו קרל מיכאל, דוכס מקלנבורג ויתר על התואר, ומשום כך קיבל את נחלותיו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין שהיה בן דודו.

ב-14 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

## לאחר מכן
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לשנת 1933.

במהלך השלטון הנאצי, בשנת 1933, אוחדו המדינות מקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-שטרליץ לכדי מדינת מקלנבורג המאוחדת.

## שליטי מקלנבורג-שטרליץ
* קרל השני (1815 – 1816)
* גאורג (1816 – 1860)
* פרידריך וילהלם (1860 – 1904)
* אדולף פרידריך החמישי (1904 – 1914)
* אדולף פרידריך השישי (1914 – 1918)
* פרידריך פרנץ הרביעי (1918)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקלנבורג-מערב פומרניה
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הגרמנית
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הצפון-גרמנית
קטגוריה:האימפריה הגרמנית: מדינות
גריידי

**גְּרֵידִּי** (Grady) הוא שם פרטי או שם משפחה אמריקאי, שם לערים ומחוזות באמריקה ושם משפחה יהודי-תימני במקור אל־גריידי.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
צביקה אמדור

**צביקה אמדור** (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש בעבר מפקד גדוד רותם, ומפקד חטיבת אפרים.

## ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 התנדב לסיירת שקד ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר ולחם במלחמת לבנון הראשונה. אמדור שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד, ובהם מפקד גדוד רותם, אותו הוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד חטיבה 5 ופיקד על חטיבת אפרים. בשנים 1999–2001 פיקד על מערך מגל. בשנת 2001 פרש מצה"ל ופנה לעסוק בהוראה.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:מפקדי גדוד רותם
קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:מפקדי חטיבת אפרים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
לקפוץ את הכריש

[250px|ממוזער|שמאל|פונזי מסדרת הטלוויזיה "[ימים מאושרים" קופץ מעל הכריש]]
**לקפוץ את הכריש** (באנגלית: **Jumping the shark**) הוא מושג בעולם הטלוויזיה המציין אירוע במהלך סדרת טלוויזיה המסמן את התדרדרותה הבלתי נמנעת בסקרי הצפייה. אירוע כזה יכול להיות סטייה מעקרון תסריטאי יסודי של הסדרה, התפתחות מופרכת בקו עלילתי ביחס לעולמה הפנימי של הסדרה, שינוי ביחס לדמות מסוימת וכדומה. אירוע זה גורם לאוהבי הסדרה לאבד אמון בה וביוצריה, עובדה הגורמת לצניחה בפופולריות, הגורמת בתורה לנטישת כוכבים וכותבים. בהשאלה משמש המושג לתיאור הרגע בהתפתחות מותג כלשהו שממנו רק ילך וידרדר.

## מקור הביטוי
מקורו של הביטוי הוא בפרק הראשון של עונתה החמישית של הסדרה "ימים מאושרים", בו מבקרים פונזי (בגילומו של הנרי וינקלר) וחבורתו בלוס אנג'לס. שם מסתכסך פונזי עם נער מקומי שמזמין אותו לתחרות סקי מים שבמהלכה הוא צריך לקפוץ מעל כריש. האירועים בפרק סטו מהקו המקובל של הסדרה, התנהגותו של פונזי לא תאמה את דמותו והפרק אף סימן את מעברה של דמותו המשנית לקדמת הבמה ותחילת התמקדות הסדרה בו. בראייה לאחור נחשב כי בנקודה זו החלה התדרדרות הסדרה, ולמרות שנמשכה עוד שש עונות, איבדה את רוב קהל הצופים הנאמן שלה.

בשנות התשעים הפך הביטוי פופולרי בשיחות קולג' בהן נדונו סדרות עבר. העיתונאי ג'ון היין, שהיה סטודנט באותן שנים, יצר ב-1999 אתר אינטרנט בשם jumptheshark.com (שנמכר ל-TV Guide בשנת 2006) ובו פירט 200 רגעי "קפיצת כריש" של סדרות טלוויזיה אמריקאיות והפך בכך את הביטוי למקובל בדיווחים על תעשיית הבידור עד כדי הכללתו במילון אוקספורד.

## קישורים חיצוניים
* The Moment 32 Shows Jumped The Shark
* Jumping the Shark: 10 Great TV Shows That Took a Turn for the Worse
* 
*TV's Biggest Jumping The Shark Moments

## הערות שוליים

קטגוריה:טלוויזיה: צפייה
קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
קטגוריה:כרישאים בתרבות
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
קטגוריה:קפיצות
לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן

**לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן** (בגרמנית: **Ludwig II. von Hessen und bei Rhein**; 26 בדצמבר 1777 – 16 ביוני 1848) היה הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן, בין השנים 1830–1848.

## ביוגרפיה
### ילדותו
לודוויג נולד ב-26 בדצמבר 1777 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן, וללואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, בתם של גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-פאלקנבורג-דאגסבורג.

### שלטונו
ב-16 באפריל 1830 מת אביו לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.

במהלך מהפכות 1848 התחוללו מהומות בדוכסות, ובשל כך לודוויג התפטר ב-5 במרץ 1848, ומסר את השלטון לבנו לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן.

ב-16 ביוני 1848 מת לודוויג בעיר דרמשטאדט.

## משפחתו
ב-19 ביוני 1804 התחתן לודוויג עם בת דודתו וילהלמינה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. לזוג נולדו שבעה ילדים:

* לודוויג (1806–1877).
* בן נולד מת (1807).
* קרל וילהלם לודוויג (1809–1877).
* אמליה אליזבת לואיזה קרולינה פרדריקה וילהלמינה (1821–1826).
* בת נולדה מתה (1822).
* אלכסנדר לודוויג גאורג פרידריך אמיל (1823–1888). 
* מקסימיליאנה וילהלמינה מריה (1824–1880), התחתנה עם אלכסנדר השני, קיסר רוסיה.

לפי כל הראיות ארבעת הילדים הצעירים של בני הזוג, לא היו ילדיו של הדוכס הדגול לודוויג, אלא של מאהבה של אמם, הברון **אוגוסט לודוויג פון סנארקלן דה גראנסי**, אולם כדי להימנע מסקנדל לודוויג הכיר בכל ילדיו כשלו.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1777
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1848
הנחת (סדרת סרטים)

**הנחת** (באנגלית: **The Marine**) היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על דמות של לוחם מארינס לאחר שחרורו, ובו אירוע/תקרית בזמן חייו החדשים ומשתמש בכל כישוריו הצבאיים להצלת המצב.

בכל פעם עומד דמות של אותו חייל מארינס משוחרר עם סיפור מסוים אחר, אין קשר בין פרק אחד לשני בסדרה. לכל פרק בסדרה עלילה שונה ושחקן שונה לאורך פרקי הסדרה, עד כה יצאו כ-6 פרקים.

את הסרט הראשון ביים , את השני רואל רין, את השלישי סקוט וויפר ואת הרביעי  עד כה יצאו כ-5 פרקים לסדרה, הסרט השישי יצא בשנת 2018 ובוים על ידי . הוא האחרון בסדרה.

## סרטי הסדרה

## תקציר הסרטים

### הנחת (2006)
הסרט הראשון מביא את סיפורו של ג'ון טריטון (ג'ון סינה), לוחם מארינס לשעבר הפורש משירותו הצבאי וחוזר הביתה לאשתו. לאחר מכן, קבוצת שודדים חוטפים את אשתו ומתכננים תוכנית בריחה.

הסרט הראשון בוים על ידי ג'ון בוניטו, ויצא בתאריך ה-13 באוקטובר בשנת 2006.

### הנחת 2: קרב הישרדות (2009)
הסרט השני מביא את סיפורו של ג'ו לינווד (טד דיביאסי), לוחם מארינס לשעבר שיוצא לחופה עם אשתו באי קסום ואווירת גן עדן. השקט מתפוצץ לאחר שקבוצת טרוריסטים חוטפים את אשתו ובני ערובה אחרים תמורת כופר.

הסרט השני בוים על ידי רואל ריין, ויצא בתאריך ה-29 בדצמבר בשנת 2009.

### הנחת 3: בעורף החזית (2013)
הסרט השלישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר (מייק מיזנין) לוחם מארינס לשעבר מעוטר, שחוזר לביתו ולאחותו, עד שמתגלה שהיא נחטפת על ידי שכירי חרב הוא משתמש בכל כישוריו הצבאיים ומנסה להצילה.

הסרט השלישי בוים על ידי סקוט וויפר, ויצא בתאריך ה-5 במרץ בשנת 2013.

### הנחת 4: מטרה נעה (2015)
הסרט הרביעי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השנייה, שהפעם עובד בשירות האבטחה ומחויב לשמור ולהגן על בחורה יפהפייה החושפת מידע מפליל על אנשי צבא מושחתים.

הסרט הרביעי בוים על ידי וליאם קופמן, ויצא בתאריך ה-21 באפריל בשנת 2015.

### הנחת 5: שדה קרב (2017)
הסרט החמישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם השלישית, שהפעם עובד כחובש (EMT). הוא מגיב לקריאה של אדם כאשר קבוצת אופנוענים טרוריסטים תוקפים אותו.

הסרט החמישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-25 באפריל בשנת 2017.

### הנחת 6: קרוב ביותר (2018)
הסרט השישי מביא את סיפורו של ג'ק קרטר בפעם הרביעית, הוא מתאחד יחד עם נחת נוסף לשעבר כדי להציל ילדה חטופה מארגון פשע.

הסרט השישי בוים על ידי ג'יימס נון, ויצא בתאריך ה-13 בנובמבר בשנת 2018. פרק זה הוא האחרון בסדרת הסרטים של הנחת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות סרטי פעולה
עונת 1971/1972 בליגה הלאומית בכדורסל

**עונת 1971/1972 בליגה הלאומית בכדורסל** הייתה עונתה ה-18 של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל גבת (שזכתה במקום השני בסוף העונה) וביתר ירושלים. העונה הסדירה החלה ב-8 באוקטובר 1971 הסתיימה ב-5 במאי 1972 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השלישית ברציפות. 

בהתאם לתוצאות העונה הפועל חולון והפועל חיפה ירדו ליגה.

## טבלת הליגה

## ראו גם

* גביע המדינה בכדורסל 1971/1972

## קישורים חיצוניים
* מידע מאתר מנהלת הליגה

קטגוריה:1971 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:1972 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1971
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1972
מרוץ 6 השעות של סילברסטון

**מרוץ 6 השעות של סילברסטון** הוא מרוץ סיבולת למכוניות ספורט המתקיים מדי שנה במסלול המרוצים סילברסטון באנגליה.

המרוץ נוסד בשנת 1976 כחלק מאליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) ומהווה כיום באופן מסורתי את מרוץ פתיחת העונה של אליפות העולם במרוצי סיבולת.

## היסטוריה
מרוץ סילברסטון נוסד בשנת 1976 כדי להוות חלק מתחרות אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA). בשנת 1975 בוטל המרוץ הבריטי המסורתי בשנים ההן של האליפות אשר היה מתקיים במסלול המרוצים ברנדס האטץ' (Brands Hatch) במחוז קנט עקב עבודות לשדרוג המסלול, ובעקבות זאת לא התקיים מרוץ בשנה זו בבריטניה לראשונה מאז 1966. התוכנית הייתה לייסד מרוץ סיבולת בן 6 שעות חדש אשר יתקיים במסלול סילברסטון ויהווה תחליף למרוץ שבוטל על מנת שבריטניה תוכל לחזור ולארח את אליפות העולם ולהוות חלק ממנה.

המרוץ הראשון שהתקיים נערך במתכונת מצומצמת מאחר שכמה מן הקבוצות המשתתפות באליפות העולם בחרו שלא להתחרות במרוץ. את מרוץ זה ניצחו הנהגים הבריטיים ג'ון פיצפטריק וטום וולקינשואו מקבוצת ב.מ.וו. במרוץ שנת 1977 גדל מספר הקבוצות המשתתפות כאשר את מרוץ זה ניצחו הנהגים ג'קי איקס ויוכן מאס מקבוצת המרוצים הפרטית מרטיני רייסינג במכונית הפורשה 935 כמו גם את המרוץ בשנה שלאחר מכן, ובכך הפכו לנהגים הראשונים אשר זכו בניצחון שנתיים ברציפות. את מרוץ 1979 ניצחה קבוצת המרוצים הפרטית גלו במכונית פורשה 935 זאת לאחר שהמכונית של קבוצת פורשה הרשמית אשר הובילה ברוב שלבי המרוץ התרסקה והותירה לה את הניצחון במרוץ.

מרוץ 1980 זכור במיוחד כאשר היה המרוץ הראשון בו ניצחה מכונית אבטיפוס ייעודית, מכונית הדה קדנה לולה-פורד על ידי אלן דה קדנה הבריטי אשר שימש כנהג במרוץ הביתי, בנוסף להיותו בעלים הקבוצה, מתכנן ויצרן המכונית.

בשנת 1982 נוסדה באליפות העולם קטגוריית C הבכירה (LMP1 כיום) למכוניות אבטיפוס ייעודיות אך למעשה בשנה זו ניצחה במרוץ דווקא קבוצת לנצ'יה על ידי מכונית מגרופ 6 הקודמת. בשנת 1983 ניצחה בפעם הראשונה מכונית מקטגוריית C כאשר הנהגים דרק בל ושטפן בלוף מקבוצת פורשה ניצחו במרוץ על ידי מכונית הפורשה 956. פורשה חזרה להציג דומיננטיות במרוץ לאחר שניצחה שוב פעמיים נוספות בשנים 1984–1985 על ידי הנהגים ג'קי איקס ויוכן מאס.

למעט שנת 1989 בה התקיים המרוץ במסלול דונינגטון, בין השנים 1986–1991 קבוצת יגואר ניצחה במרוץ 5 פעמים ברציפות כאשר היא עושה זאת מול הקהל הבריטי המקומי.

## מיתוג ופורמט
שמאל|ממוזער|250px|תרשים מסלול סילברסטון
מרוץ סילברסטון נוסד במקור כמרוץ האורך 6 שעות. בין השנים 1983–1988 שונה פורמט המרוץ משעתי לפורמט מרחק ושמו של המרוץ שונה למרוץ 1000 ק"מ של סילברסטון. בשנת 1989 הועבר קיום המרוץ למסלול דונינגטון, וחזר לסילברסטון בשנת 1990 בפורמט מרוץ מקוצר ל-480 ק"מ. בשנת 1991 קוצר המרוץ ל-430 ק"מ, בשנת 1992 הוארך ל-500 ק"מ והייתה זו גם השנה האחרונה בה התקיים המרוץ עד לשנת 2000 כאשר חודש באופן חד פעמי בפורמט 500 ק"מ. בשנת 2004 חודש קיום המרוץ שוב ועד לשנת 2010 נערך בפורמט מרחק 1000 ק"מ. בשנת 2011 חזר המרוץ לגרסתו המקורית כאשר הפורמט חזר להיות שעתי בן 6 שעות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות ספורט
קטגוריה:בקינגהאמשייר
קטגוריה:נורת'האמפטונשייר
סילברסטון
חיים דילקריס

רבי **חיים גדליה (האגין) דילקריס** (או: **אבגרדן** או **יצחק**; באנגלית: **Hagin fil Deulacres**; כנראה נפטר ב-1290) היה פרסביטר יהודי אנגליה, הרב הראשי הממונה מטעם השלטונות על יהדות אנגליה. האחרון שכיהן בתפקיד זה לפני גירוש יהודי אנגליה.

## ביוגרפיה
אבגרדן, בשמו היהודי, יצחק או חיים, נולד בלונדון. אביו היה איש עסקים בשם קריס (Cresse) או דילקריס (Deulacresse), אחיו של רבי אליהו מנחם מלונדריש. האב, שנפטר בשנת 1269, זכה להערכה רבה. אדוארד הראשון, מלך אנגליה, מצוטט כמי שהוסיף בכתב ידו על גבי שטר הצוואה של האב: "הוא מעולם לא חטא כלפינו בהיותו בחיים, אלא חי ביושר ובאמונה לפי מנהגי היהודים כיהודי טוב ונאמן".

אבגרדן, או האגין, אינו מוזכר במקורות היהודיים כי לא היה מקובל על הקהילה היהודית בזמנו. יחסי הקהילה עם השלטונות ערב גירוש יהדות אנגליה היו מעורערים. הקהילה סבלה לאורך כל ימי שלטונו של אדוארד הראשון מרדיפות, עלילות דם והאשמות בזיוף מטבעות. לאחר שכבר גמלה בלבו של אדוארד ההחלטה על גירוש היהודים, פנתה אם המלך אלינור מפרובנס, שהיהודי אבגרדן נשא חן בעיניה, אל בנה בבקשה למנות יהודי שיהיה אחראי ומפקח על הקהילה היהודית.

הוא התמנה למשרתו ב-15 במאי 1281 והחזיק במשרה זו עד יום הגירוש בשנת 1290. שמו כראש רבני אנגליה מוזכר רק במקורות נוצריים בני התקופה. הוא לא מוזכר בין המגורשים, ולכן משערים כי נפטר לפני הגירוש. הוא עצמו קיבל תעודת ביטחון מיוחדת לקראת הגירוש, אך רכושו של בנו הוחרם.

שמו המקורי היה כפי הנראה "Hoggen" – כינוי גנאי שהוענק לו בידי האנגלים, צורת הרבים של "Hog", "חזיר" באנגלית ימי-ביניימית.

אדולף נויבאואר מייחס לו את תרגומן של כמה מעבודותיו בתחום האסטרולוגיה של רבי אברהם אבן עזרא.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ראשיים של בריטניה
קטגוריה:חכמי אנגליה
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:משפחת אבון הגדול
קטגוריה:יהודי אנגליה במאה ה-13
חגורות ליון

ממוזער|חגורות הביצורים. באדום החגורה הפנימית ובכחול החיצונית, המאוחרת יותר.
**חגורות ליון** הן קבוצות ביצורים ומבצרים שנבנו סביב העיר ליון שבצרפת, בין השנים 1830-1890. הביצורים נבנו בשתי טבעות – טבעת פנימית, הכוללת סדרת מבצרים המקושרים בחומה, ומעגל חיצוני, הכולל מבצרים עצמאיים במקומות אסטרטגיים, על דרכים המובילות לעיר ונקודות שטח שולטות. סוגי הביצורים מגוונים וכוללים סוגים שונים של מבנים וחילות, החל מסוללות עפר, דרך מבני סוללות תותחים ועד למבצרים גדולים עם מגדלים וחומות נישאות.

## היסטוריה
### הטבעת הפנימית
לאחר מהפכת 1830, פירוק שלטון הרסטורציה וסילוק בית בורבון מן השלטון נבחנו מחדש צורכי הביטחון של המדינה. החשש ממתקפה מצד אוסטריה, שהייתה בעלת ברית של הבורבונים, הביא להחלטה לבצר את אזור דרום-מזרח צרפת. למפקד כללי של עבודות ההגנה בליון מונה המרשל איבר רואו דה פלרי (Hubert Rohault de Fleury), ולביצור העיר הוקצב סכום עצום של 10 מיליון פרנק צרפתי לשנים 1831-1839. 

השלב הראשון של הבנייה החל ב-1831 וכלל הקפה חלקית של העיר בחומות ובנייה של מבצרים, בשלוש חזיתות מרכזיות: חזית מזרחית גדולה, חזית צפונית שסוגרת את חצי האי עליו בנויה העיר, וחזית מערבית על הדרכים לעבר פנים הארץ. בפרויקט הבנייה העצום הועסקו מעל 20,000 פועלים, רובם מובטלים עד אז, מה שסייע במניעת התקוממויות. מספר התקוממויות של מקומיים פרצו בכל זאת בשנה הראשונה לבנייה, ובחלקן השתתפו גם חיילים. רובן דוכאו במהירות, ועד סוף השנה התייצב תהליך הבנייה. העבודות הורחבו, הופסקו והתחדשו מספר פעמים לאורך 20 השנים הבאות, ועד 1854 נבנו תשעה עשר פרויקטים, מתוכם עשרה מבצרים, שהגנו על שטח שהיקפו עשרים ושישה קילומטרים.

### הטבעת החיצונית
בזמן מלחמת פרוסיה-צרפת, בשנת 1870, התגלתה אסטרטגיית הביצורים כבלתי יעילה נוכח שיטות ההתקפה הפרוסיות, הכוללות פשיטות והחרבת הערים הקטנות, ולא מצור או התמודדות ארוכה וקשה עם המבצרים הצרפתיים והערים הגדולות המוגנות. בעיה נוספת הייתה קרבתם של המבצרים לעיר: טווח התותחים הלך וגדל עם הזמן, ולמבצרים הצמודים לעיר לא הייתה יכולת להתמודד עם תותחים שהוצבו במרחק גדול מהם והצליחו לפגוע בעיר. כדי לפתור בעיות אלו החליט בשנת 1874 השלטון, בראשות הנשיא פטריס דה מק מהון, לבנות מערך מבצרים נוסף שיגן על שטחים גדולים ולא על נקודות עירוניות מסוימות. 25 מיליון פרנקים הוקצבו לאזור האלפים, ומחצית מהסכום יועדה לאזור ליון, במטרה לקדם פני מתקפה גרמנית-איטלקית אפשרית מכיוון שווייץ. ארבעה מבצרים נבנו באופן מיידי, ואליהם הצטרפו בשנים הקרובות מבצרים ועמדות תותחים. מבצרי הטבעת החיצונית נבנו במרחק של כעשרה קילומטרים או יותר מהעיר. כל אחד מהם עמד בפני עצמו, אך ניצב במרחק קילומטרים אחדים מחברו, כך שלא יישארו חורים גדולים בטבעת ההגנה. בסך הכל נבנו בטבעת החיצונית ארבעה עשר מבצרים ושבעים עמדות ארטילריה.

### אחרית
הרחבת המערכת לא נמשכה זמן רב: שכלולים ושיפורים בהרכב חומר הנפץ ששימש את תותחי התקופה הפכו את הביצורים הבנויים אבן לחלשים ולא עמידים דיים. לאחר עצירה של מספר שנים בבנייה נמצא התחליף, בדמות הבטון המזוין. הביצורים האחרונים שנוספו סביב ליון, עד 1890, כבר נבנו בבטון. למרות השימוש בבטון, השינויים הטכנולוגיים בזירה הצבאית, יחד עם התבססות גבולות מדינות הלאום באירופה, הורידו משמעותית מערכה הצבאי של מערכת המבצרים.

## ראו גם
* ביצורי וובאן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפת: מבצרים
קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: מבנים
קטגוריה:רון-אלפ: מבנים
קטגוריה:ליון
עידית איצקוביץ

הרבנית **עידית איצקוביץ** היא דמות תורנית בולטת במדרשות תורניות לבנות. מזוהה אידאולוגית עם ישיבות הקו.

## ביוגרפיה
שמעה ולמדה שיעורים של הרצי"ה קוק וכן של הרבנית חנה טאו ובעלה הרב צבי ישראל טאו.

הרבנית איצקוביץ מלמדת במדרשת הרובע וכן במכון אורה, ובמדרשות שיל"ת, בבינת, שירת חברון, אוריה, תהלליה, ראשית, ממעמקים, דניאלי ועוד.

כמו כן מלמדת במכללה ירושלים ומעבירה שיעורים בכנסי בניין שלם, בכנסי ימי העיון בתנ"ך, בכנסים של מכון פוע"ה ועוד.

בפברואר 2023 במסגרת פעילות של ארגון "דרישת ירושלים" שהקים בעלה הרב שמואל, דרשה להסיר מהגן הארכאולוגי ירושלים שברובע היהודי ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הביזנטית והצלבנית בטענה כי מציביהם היו "שופכי דמינו, שונאנו וכובשי ארצנו".

## משפחתה
היא אחייניתו של הרב ישראל מאיר לאו (אביה והרב לאו אחים מן האב אך לא מן האם), ונינתו של רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ (ה"אהבת ישראל"). אחיה הוא הרב משה הגר-לאו ראש המכינה הקדם-צבאית יתיר.

נשואה לרב שמואל, ר"מ בישיבה קטנה מורשה שבגבעת שאול. מתגוררת ברובע היהודי בירושלים. לזוג חמישה ילדים.

## ספרים
* **בחסדך בטחתי** – עיון בנושא מידת הביטחון בד'. בת ציון, תשפ"א.
* **גלה כבוד מלכותך** – ביאור עניינו של ראש השנה על פי תפילות היום. בת ציון, תשפ"א.
* **בחגוי הסלע** – פירוש על מזמורי תהילים במעגל השנה, תשפ"ג.
* **תפארתך עמי** – ספר על מידת הצניעות.

## קישורים חיצוניים
* שיעורים שהעבירה במדרשת אוריה
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:רבניות ישראליות
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:משפחת לאו
קטגוריה:סגל מכללה ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
יחסי אזרבייג'ן–קטר

[250px|ממוזער|אמיר קטר שייח' [תמים בן חמד אאל ת'אני (מימין) נפגש עם נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב בעת ביקור האחרון בדוחא, 2017]]
**יחסי אזרבייג'ן–קטר** הם היחסים הדיפלומטיים שבין **[[אזרבייג'ן|הרפובליקה של אזרבייג'ן]]** לבין **[[קטר (מדינה)|מדינת קטר]]**. קטר מסכימה עם אזרבייג'ן בסכסוך הארמני-אזרי אך לא נמנעת ממיסוד יחסים דיפלומטיים טובים וענפים עם האחרונה.

## היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין מדינת קטר כוננו ב-14 בספטמבר בשנת 1994, זמן קצר לאחר הירגעות הקרבות עם ארמניה על נגורנו קרבאך, שטח שדה יורה הוא שלה, אבל דה פקטו הוא בשליטה צבאית ארמנית. שתי השגרירויות של שתי המדינות אחת אצל השנייה נפתחו בשנת 2007 שתיהן. בין המדינות נחתמו הסכמים רבים בעיקר בתחומי הכלכלה והתרבות.

## יחסים תיירותיים
במהלך פגישה של ארגון ה-QCCI דנו על פיתוח התיירות שבין אזרבייג'ן לקטר, המפגש נערך במעמד שר התרבות והתיירות האזרי עבולפאס גרייב וסמנכ"ל הארגון מוחמד בן אחמד בן טוואר, הרי הוא מקטר. שר התרבות והתיירות הבטיח כי אזרבייג'ן תקדם יחסיה עם קטר באמצעות תיירות ותשמח לעזור לקטר במגוון תחומים וענפים. השר הוסיף כי ארצו רואה חשיבות רבה ביחסיה עם מדינת קטר, וקרא לאנשי עסקים ותיירים לנהור לאזרבייג'ן ולהכיר את התרבות האזרית. מצדו, סגן הנשיא ארגון ה-QCCI הדגיש וחזר על דבר השר והוסיף הוא כי קטר מוכנה לבחון את האפשרות שהציעה אזרבייג'ן וסיכוי גדול שתסכים לה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
המעמקים

**המעמקים** (באנגלית: **The Deep**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור נכתב ביולי 1952 והופיע לראשונה בגיליון דצמבר 1952 של Galaxy Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים, ושוב בשנת 2014 בספר כתבי אייזק אסימוב 4.

באוטוביוגרפיה "In Memory Yet Green" כותב אסימוב כי המניע שלו לכתיבת הסיפור היה לבדוק האם סופר יכול לעשות הכל במדע בדיוני, ולכן הוא כתב סיפור בו אהבת אם נחשבת למגונה.

## עלילה
הסיפור מתאר גזע החי במעמקי האדמה בעקבות מות השמש שלהם והתקררותו של כוכבם. בשל הדלדלות מאגרי האנרגיה שלהם בני הגזע מחליטים לשגר את עצמם לכוכב לכת חדש, שבמקרה יוצא שהוא כדור הארץ. הם שולחים סוכן לכדור הארץ כדי להפעיל מכונה שתאפשר את המעבר. הסוכן נחרד כאשר הוא נחשף להיבטים שונים בחיי בני האדם, ביניהם הקשר בין ילד לאימו, השינויים במזג באוויר וחוסר היכולת של בני האדם לתקשר באופן טלפתי. בעקבות זאת מחליט הגזע להתיישב במעמקי כדור הארץ ולא ליצור קשר עם בני האדם.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1952
נעורים (סיפור קצר)

**נעורים** (באנגלית: **Youth**) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון מאי 1952 של Space Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים. זהו אחד מסיפורי אסימוב הבודדים בו מופיעים חייזרים. הסיפור יוצא דופן בכך שלאף דמות אין שם, או תיאור פיזי, עד לסוף הסיפור. כל המבוגרים, כולל החייזרים, מכונים על פי המקצוע שלהם, ושני הצעירים מכונים בשמות החיבה שלהם.

## עלילה
'מקלון' הוא בנו של אסטרונום שעורך ביקור באחוזה כפרית של תעשיין חשוב. בנו של התעשיין, 'אדמון', מצא שתי חיות מוזרות, והוא משתף את מקלון בתוכניתו להפיכתם לחיות בקרקס. בינתיים, האסטרונום אומר לתעשיין שהוא בא במגע עם חייזרים שרוצים לפתח עמם מסחר בין כוכבי. לטענת האסטרונום כוכבם זקוק לעזרה מאחר שמאז המלחמות האטומיות שכילו את תרבותם העתיקה, העולם נכנס לתהליך של רגרסיה. לטענתו אם לא יעשה דבר מה התרבות החייזרית עלולה לעמוד בפני קריסה מוחלטת.

כאשר החייזרים לא מגיעים לפגישה המתוכננת, האסטרונום והתעשיין יוצאים לחפש אותם. הם מוצאים חללית קטנה מרוסקת עם מספר חייזרים מתים בתוכה, והאסטרונום בטוח כי כולם מתו בהתרסקות. כאשר האסטרונום שומע את אדמון מודה כי הוא מחזיק שתי חיות בכלוב באסם מבין האסטרונום כי ה"חיות" הן למעשה שני חייזרים שהצליחו לשרוד את ההתרסקות. כאשר התעשיין מבין כי החייזרים נמנעו מלפגוע בשני הצעירים, מה שגרם לכליאתם, הוא מתרצה לטובה, ומסכים לעזור לחייזרים להתחיל לסחור עם כוכבו.

שני החייזרים מצליחים לתקן את החללית ומתחילים במסעם לכוכב שלהם. כאשר הם עוזבים, מתאר אסימוב את אדמון ומקלון לראשונה, ומתברר שהם חייזרים והחייזרים שלכדו הם בעצם בני אדם: "אדמון הביט בספינה היוצאת לדרכה, ועד הרגע האחרון שנמוגה בחלל, רטטו בצער זרועות התמנון שלו, על שמן נקרא, והעיניים שבקצותיהן התמלאו גבישים זהובים, נישאים ברוח: דמעות."

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1952
המחוז האדמיניסטרטיבי המזרחי (מוסקבה)

**המחוז האדמיניסטרטיבי המזרחי של מוסקבה** (ברוסית: **Восточный административный округ**) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 16 נפות.

שטח המחוז נודע בעבר כמקום מנוחה וצייד עבור בני האצולה הרוסית. בסוף המאה ה-17 הצאר אלכסיי מיכאילוביץ' בהה כאן את ארמונו והיה נוהג לצאת לצייד. בנו, פיוטר הגדול, היה אוסף כאן את צבא השעשועים שלו, שהיווה את הבסיס ליחידות הצבא הסדיר.

בתחומי המחוז נמצא מגרשה הביתי של לוקומוטיב מוסקבה, אצטדיון לוקומוטיב.
## נפות המחוז
* בוגורודסקויה
* ושניאקי
* איזמאילובו
* איזמאילובו המזרחית
* גוליאנובו
* איוואנובסקויה
* קוסינו-אוחטומסקי
* מטרוגורודוק
* נובוגירייבו
* נובוקוסינו
* פרובו
* פראובראז'נסקויה
* איזמאילובו הצפונית
* גבעת הבזים
* סוקולניקי

## קישורים חיצוניים

* 
*פורטל החדשות המחוזי

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
מתחם אושילנד

250px|ממוזער|שמאל|המגלשה במתחם אושילנד
**מתחם אושילנד** הוא מרכז קניות ובילוי בכפר סבא. מרכז הקניות הוא חלק ממתחם אושירה אשר נבנה באזור התעשייה עתיר ידע.

## פעילות
בניית המתחם החלה בשנת 2012 והסתיימה ב-2016. המתחם נפתח לפעילות ב-7 ביולי באותה שנה.

המתחם כולל ארבע קומות, כאשר התחתונה בהן משמשת גם כמפלס חנייה. במקום 15 אולמות קולנוע של הוט סינמה שהחליף את הקולנוע הישן בקניון ערים בכפר סבא לטובת בית קולנוע גדול וחדשני. הקולנוע מתפרס על שתי קומות, כאשר חמישה אולמות הם אולמות VIP.

בנוסף לבתי הקולנוע הקניון כולל פארק משחקים חיצוני לילדים, שוק האוכל המקורה הראשון בישראל הנמצא מחוץ לתל אביב ומתחם מעצבים הכולל דוכנים מתחלפים העוסקים בתחומי עיצוב שונים כגון עיצוב הבית ואומנות ובנוסף ישנה גם מגלשה בגובה שלוש קומות. הקומה התחתונה כללה פארק אינטראקטיבי לילדים המבוסס על משחק הילדים הווירטואלי "מוגובי" הנקרא מוגו פארק והסקייטפארק המקורה הראשון בישראל, שניהם נסגרו כשלוש שנים אחרי פתיחת המרכז.

בשנת 2017 מתחם השוק המקורה עבר לבעלי רשת "דרבי בר דגים" לאחר כישלון המתחם במתכונתו הקודמת אשר הייתה תחרות למתחמים דומים כגון שרונה מרקט ושוק צפון. כעת המתחם עובד כמסעדה אחת גדולה המחולקת לכ-24 מסעדות קטנות בסגנונות קולינריים שונים תחת מותגים ייחודיים למתחם שנוצרו על ידי "דרבי בר דגים".

המתחם כולל חניון תת-קרקעי בן שתי קומות הכולל כ-1500 מקומות חנייה.

בקרבת המתחם הייתה אמורה להבנות תחנת הרכבת כפר סבא צפון, אך זו בוטלה ב-2021.

## קישורים חיצוניים

* 

כפר סבא
קטגוריה:כפר סבא: מבנים
קטגוריה:כפר סבא: כלכלה
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי (מוסקבה)

**המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי של מוסקבה** (ברוסית: **Юго-Восточный административный округ**) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 12 נפות.

בראש המחוז עומד הפרפקט.

המחוז באופן היסטורי ידוע כשכונת פועלים פרברית, לכן התחומי המחוז פועלים מספר מפעלים, כדוגמת מפעל הרכבים AZLK, מפעל פטרוכימי ואחרים.

במחוז שטחים ירוקים ופארקים גדולים כמו פארק קוזמינקי, ליובלינו, פארק לפורטובו ופארק 850 שנה למוסקבה. בתחומי המחוז פועל גם כלא לפורטובו הפדרלי.
## נפות המחוז
* ויחינו-ז'ולבינו
* קאפוטניה
* קוזמינקי
* לפורטובו
* ליובלינו
* מריינו
* נקראסובקה
* ניז'ני נובגורוד
* פצ'אטניקי
* ריאזאן
* טקסטילשצ'יקי
* נפת הנמל הדרומי

## פרפקט המחוז
* ולדימיר זוטוב (1991 - 2015)
* אנדריי ציבין (2015 -)
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרומי (מוסקבה)

**המחוז האדמיניסטרטיבי הדרומי של מוסקבה** (ברוסית: **Южный административный округ**) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 16 נפות. זהו המחוז הגדול ביותר מבחינת אוכלוסייה ומתגוררים בו 1,774,351 איש.

## נפות המחוז
* ביריוליובו המזרחית
* ביריוליובו המערבית
* בראטייבו
* דנילובסקי
* דונסקוי
* זיאבליקובו
* מוסקבורצ'יה-סאבורובו
* נאגאטינו-סאדובניקי
* נאגאטינסקי זאטון
* נאגורני
* צפון אורחובו-בוריסובו
* דרום אורחובו-בוריסובו
* צאריצינו
* צ'רטאנובו הצפונית
* צ'רטאנובו המרכזית
* צ'רטאנובו הדרומית

## פרפקט המחוז
בראש המחוז עומד הפרפקט אלכסיי צ'אלישב (מאז נובמבר 2013). לפניו כיהן גאורגי סמולייבסקי.

תמונה:Префектура Южного административного округа города Москвы.JPG|בניין הנהלת המחוז


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
אן ווג

**אן ווג** (**En Vogue**) היא להקת R&B/פופ, שבמקור כללה את טרי אליס, דון רובינסון, סינדי הרון ומקסין ג'ונס.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה באוקלנד, קליפורניה, בשנת 1989, והגיעה למקום השישי במצעד US Hot 100 עם הסינגל "Hold On", מאלבום הבכורה שלהן מ-1990 *Born to Sing*. ב-1992 יצא אלבום שני, *Funky Divas*, שהעפיל לטופ-10 בארצות הברית ובבריטניה, וכלל שלושה להיטים - ."My Lovin' (You're Never Gonna Get It)", שהגיע גם הוא למקום שני, וכן את "Giving Him Something He Can Feel" ו-"Free Your Mind" שהיו בעשרת הראשונים.

ב-1996, "Don't Let Go (Love)" היה ללהיט מקום-שני השלישי של הקבוצה במצעד הפופ, ולסינגל השישי שהגיע למספר אחד במצעד ה-R&B. רובינסון עזבה את הקבוצה ב-1997, זמן קצר לפני שיצא האלבום השלישי, *EV3*, אשר גם הגיע בארצות הברית ובבריטניה לראש המצעדים. ג'ונס עזבה את הקבוצה ב-2001, והוחלפה על ידי אמנדה קול; אך בשנת 2003, קול עזבה והוחלפה על ידי רונה בנט, במשך ההקלטות של האלבום *Soul Flower*. ההרכב המקורי התאחד מחדש לשם הופעות, פעם ב-2005, ושוב לסבב ההופעות לכבוד 20 שנה ל-En Vogue, "En Vogue: 20th Anniversary". זמן קצר לאחר הסיום ההופעות, רובינסון וג'ונס עזבו כדי להתמקד בקריירות סולו, ובנט חזרה להופיע עם הקבוצה כשלישייה.

En Vogue מכרו יותר מ-30 מיליון אלבומים ברחבי העולם, והן מדורגות כמספר 18 ברשימת האמנים והלהקות המצליחות של שנות התשעים של מגזין בילבורד. הקבוצה זכתה בשבעה פרסי MTV, שלושה פרסי Soul Train, שני פרסי המוזיקה האמריקאיים, וקיבלו שבע מועמדויות לפרס גראמי.

## חברות הלהקה
* טרי אליס
* סינדי הרון
* רונה בנט

**חברות לשעבר**
* דון רובינסון (1989–1997)
* מקסין ג'ונס (1989–2001)
* אמנדה קול (2001–2002)

## דיסקוגרפיה

* *Born to Sing* (1990)
* *Funky Divas* (1992)
* *EV3* (1997)
* *Masterpiece Theatre* (2000)
* *The Gift of Christmas* (2002)
* *Soul Flower* (2004)


## סבבי הופעות

* *Funky Divas Tour* (1992)
* *EV3 Tour* (1997)
* *En Vogue Live!* (2005)
* *En Vogue: 20th Anniversary Tour* (2010–11)


## פילמוגרפיה
### הסרט

### טלוויזיה

## ראו גם
* רשימת אמנים רבי מכר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:להקות בנות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
תרנגול הודו מבוית

ממוזער|תרנגולי הודו ברוסיה.
ממוזער|בשר ההודו.
**תרנגול הודו מבוית** הוא הזן המבוית של המין תרנגול הודו מצוי (*Meleagris gallopavo*) שבסוג תרנגול הודו.

תרנגול ההודו בוית באמריקה הצפונית בעת החדשה לפני 200–500 שנה בקירוב, כשבמרכז אמריקה הוא בוית כבר בשנת 2,000 לפנה"ס, כנראה על ידי המאיה. בניגוד לשמו, הוא כלל איננו מגיע מהודו, אליה חשבו שהגיעו מגלי אמריקה. באותו אופן הכינוי האנגלי "turkey" (באנגלית גם שמה של טורקיה), התפתח בשל בלבול בין תרנגול ההודו לבין הפנינייה, שמקורה באפריקה והיא נודעה כנראה לאנגלים דרך סוחרים טורקיים.

תרנגול ההודו בוית ומגודל בעיקר בשביל בשרו, ביציו ונוצותיו. התרנגול המבוית שונה ביותר מאביו הפראי. הוא גדול יותר ויכול להגיע לאורך 12–100 ס"מ למשקל 40 ק"ג - כמעט העוף הכי גדול מבין המעופפים. בגלל משקלם וכנפיהם הקצרות הם אינם יכולים לעוף בניגוד למין החי בטבע.

התרנגולים המבויתים הם בדרך כלל לבנים לגמרי או שחורים לגמרי למעט אזור החזה שיכול להיות מעט ירוק-חום מבריק או אדום. הראש קטן אדום עם פנים כחולות ומעל למקור ישנו דלדל.

תכולת החלבון והברזל בבשר הודו גדולה משל תרנגול הבית, ותכולת השומן קטנה יותר. 

## ראו גם
*רשימת זני תרנגולי הודו 
*תרנגול הודו מצוי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:תרנגולי הודו
קטגוריה:חקלאות עופות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
קטגוריה:מינים מבויתים
ג'ון דיקסון-פוינדר, ברון איזלינגטון הראשון

[ממוזער|250px|הגעתו של הלורד איזלינגטון ל[ולינגטון (ניו זילנד)|ולינגטון בכרכרה טקסית]]
**ג'ון פוינדר דיקסון-פוינדר, ברון איזלינגטון הראשון** (באנגלית: **John Poynder Dickson-Poynder, 1st Baron Islington**; 31 באוקטובר 1866 – 6 בדצמבר 1936) היה פוליטיקאי בריטי שכיהן בין שאר תפקידיו כמושל ניו זילנד בין השנים 1910 – 1912.

## ראשית חייו
נולד באי וייט בשם ג'ון פוינדר דיקסון כבנו של סגן אדמירל ג'ון בורמסטר דיקסון. הוא התחנך בבית הספר טויפורד ובבית הספר הארו ולמד בקולג' כרייסט צ'רץ'. ב-1884 הוא ירש מדודו את התואר הברונט השישי וב-1888, כאשר הוא ירש את רכושו של דודו מצד אמו, הוא קיבל הרשאה מלכותית להוסיף לשם משפחתו את השם פוינדר.

## חבר הפרלמנט
ב-1890 מונה דיקסון-פוינדר להיות השריף העליון (High Sheriff) של מחוז וילטשייר. ב-1892 הוא נבחר לפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית במחוז הבחירה של צ'יפנהאם וב-1905 הוא הצטרף להמפלגה הליברלית. בין השנים 1898 – 1904 הוא היה חבר במועצת מחוז לונדון.

## קריירה צבאית
מלכתחילה התגייס דיקסון-פוינדר לגדוד המתנדבים של הרגימנט הסקוטי המלכותי, אך הוא עבר לרגימנט הפרשים המלכותי של וילטשייר, שם הוא קודם ב-7 בדצמבר 1898 לדרגת קפטן. הוא התנדב לשרת במלחמת הבורים ומונה להיות לוטננט בגדוד הפרשים האימפריאלי הראשון ב-7 בפברואר 1900 ומאוחר יותר הוא שימש כשלישו האישי של הלורד מט'ואין ועל כך הוא עוטר בנובמבר אותה שנה באות השירות המצוין. בעקבות פרישתו מגדוד הפרשים האימפריאלי הוענקה לו ב-5 בפברואר 1901 דרגת כבוד של לוטננט בצבא. בשנה שלאחר מכן הוא קודם ב-31 במאי 1902 לדרגת מייג'ור בגדוד הפרשים המלכותי של וילטשייר.

## מושל ניו זילנד
ב-1910 מונה דיקסון-פוינדר לתפקיד מושל ניו זילנד, תפקיד אותו הוא מילא במשך שנתיים וב-27 באפריל אותה שנה הוענק לו התואר ברון איזלינגטון, על שם שכונת איזלינגטון שבלונדון. הוא היה האחרון שהחזיק בתואר "מושל ניו זילנד" לפני שזה שונה לתואר "המושל הכללי של ניו זילנד" בתקופת כהונתו של יורשו. ב-1911 הוענק לו התואר אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש והוא נכנס כחבר במועצה המלכותית וב-1912 הוא מונה להיות נשיא הוועדה המלכותית לשירותים הציבוריים בהודו.

## קריירה מאוחרת
שנתיים מאוחר יותר מונה דיקסון-פוינדר להיות תת-מזכיר המדינה במשרד המושבות וב-1915 הוא מונה להיות תת-מזכיר המדינה לענייני הודו. במשך שמונה שנים הוא גם היה יושב הראש של המכון האימפריאלי (Imperial Institute) והוא היה האחראי על הוועדה הלאומית לחסכונות מ-1920 ועד 1926. באותה שנה הוענק לו התואר אביר הצלב הגדול במסדר האימפריה הבריטית, לאחר ש-13 שנים קודם לכן הוענק לו התואר אביר מפואר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.

הלורד איזלינגטון מת ב-6 בדצמבר 1936 בגיל 70 בלונדון ונקבר בהילמרטון שבוילטשייר.

## קישורים חיצוניים


*  'ISLINGTON, Sir John Poynder Dickson-Poynder, Bt., Baron; P.C., G.C.M.G., G.B.E., D.S.O., K.J.St.J.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 23-Apr-09
* "Lord Islington, KCMG, DSO, PC". The Governor-General. Retrieved 12 November 2010.


קטגוריה:המושלים הכלליים של ניו זילנד
קטגוריה:קצינים בריטים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1866
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1936
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי (מוסקבה)

**המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי של מוסקבה** (ברוסית: **Юго-Западный административный округ**) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 12 נפות. בשטח המחוז מתגוררים כ־11.5% מכלל אוכלוסיית מוסקבה.

במחוז ממקום גן בוטני גדול של מכון המחקר המדעי לצמחים ארומטיים וצמחי מרפא

## [[פרפקט]] המחוז
* יורי פריטולה (1991–1993)
* פיוטר אקסנוב (1993–2000)
* ולרי וינוגרדוב (2000–2005)
* אלכסיי צ'אלישב (2006–2012)
* ויקטור פויר (2012)
* אולג וולקוב (2012–)

## נפות המחוז

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
המחוז האדמיניסטרטיבי המערבי (מוסקבה)

**המחוז האדמיניסטרטיבי המערבי של מוסקבה** (ברוסית: **Западный административный округ**) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במערב העיר וכולל 13 נפות.

בתקופה הסובייטית נבנו במחוז אוניברסיטאות ומכוני מחקר רבים, מה שהיווה מוקד משיכה לסטודנטים ואנשי אוניברסיטה שעברו להתגורר במחוז.

בנפת ראמנסקו שוכנות שגרירויות זרות רבות, כמו גם נמל התעופה הבינלאומי ונוקובו, בית הכנסת לזכר השואה הממוקם בגבעת פוקלונאיה והיכל הקרח קרילאטסקויה. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 נבנו במחוז הבתים העגולים.

## פרפקט המחוז
* יורי אלפאטוב (2003 - 2010)
* אלכסיי אלכסנדרוב (2010 -)
## נפות המחוז
* ונוקובו
* דורוגומילובו
* קרילאטסקויה
* קונצבו
* מוז'אייסקי
* נובו-פרדלקינו
* אוצ'אקובו-מאטבייבסקויה
* פרוספקט ורנדסקוגו
* ראמנקי
* סולנצבו
* טרופאריובו-ניקולינו
* פילובסקי פארק
* פילי-דאווידקובו

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
וזרשטדיון

**וזרשטדיון** (בגרמנית: **Weserstadion**) הוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם בעיר ברמן שבגרמניה, ומשמש כאצטדיון הביתי של קבוצת הכדורגל ורדר ברמן. האצטדיון ממוקם על חצי אי בגדה הצפונית של נהר וזר, וקרוי על שמו (משמעות השם ורדר בגרמנית של אזור ברמן היא חצי אי). האצטדיון מוקף בפארקים ירוקים רחבים. אצטדיון זה מכיל 42,100 מקומות ישיבה במשחקי הבונדסליגה.

הווזרשטדיון הוקם לראשונה בשנת 1909, ועבר מאז מספר שיפוצים. הראשון בשנת 1963, ואחר כך גם בשנת 1989 ובשנת 2002. באצטדיון היה בעבר מסלול ריצה, אך המסלול הוסר כאשר משטח הדשא הונמך בשנת 2002, על מנת לאפשר את הגדלת מספר המושבים בכ-8000. בשנת 2004 נבנו בצמוד לחלק הצפוני של האצטדיון ארבעה מגדלים, בהם ממוקמים המשרדים של ורדר ברמן, וניתן למצוא בהם משרדים של חברות מקומיות ומסעדות. בשנים 2008–2011 עבר האצטדיון שיפוץ כללי שבמסגרתו נבנו מחדש היציעים שמאחורי השער קרוב יותר לכר הדשא, חזית האצטדיון הוחלפה, ועל גג האצטדיון הורכבו מערכות אנרגיה סולארית.

האצטדיון היה מועמד לארח משחקים במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, אך מועמדותו נפלה לבסוף.

נוסף על משחקי הכדורגל, באצטדיון זה הופיעו אמנים גדולים כמו בון ג'ובי, מייקל ג'קסון, דפש מוד, מטאליקה, האבנים המתגלגלות, רובים ושושנים, טינה טרנר, ואן היילן ואחרים.

## גלריה

קובץ:Weserstadion-7790.jpg|חזית האצטידון לצד נהר הווזר, 2015
קובץ:Weserstadion Nordseite.JPG|חזית האצטדיון, 2007
קובץ:Weserstadion Agosto 2011.jpg|פנים האצטדיון, 2011


## קישורים חיצוניים

* 
* וזרשטדיון באתר הרשמי של ורדר ברמן

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:ורדר ברמן
קטגוריה:ברמן: ספורט
קטגוריה:ברמן: מבנים
חיים יהודה ישראל

הרב **חיים יהודה ישראל** (תקכ"ח, 1768? – ח' באדר א' תקפ"ט, 11 בפברואר 1829) היה הרב של רודוס.

נולד ברודוס בסביבות שנת 1768 למשה ישראל (השני), נצר לשושלת רבנים בהם רבי משה ישראל שהיה אף הוא רבה של רודוס. אביו נפטר בצעירותו, בן 34 שנה וכבר בשנה שלאחר מכן, נשא חיים יהודה הצעיר את אשתו הראשונה. שימש בתור שליח ציבור ורב ברודוס והתמנה לרב הראשי של האי כשהרב אברהם הלוי, קודמו בתפקיד, עלה לארץ בשנת 1815. 5 שנים לאחר מכן, עלה הרב ישראל בעצמו לירושלים כשהוא מותיר על כסאו את בנו, מיכאל יעקב ישראל. אין ידוע מתי נישא לאשתו השנייה, אך זו נפטרה בירושלים, ושם נישא חיים יהודה בשלישית.

הרב חיים יהודה ישראל נפטר בירושלים בח' באדר א' תקפ"ט (11 בפברואר 1829) ונקבר בהר הזיתים.

הרב ישראל הביא לבית הדפוס את ספריו של אביו: ספר השו"ת "**משה ידבר**" וספר הדרשות "**שארית ישראל**". את ספרו שלו עצמו, ספר הדרשות "**קול יהודה**", הכולל גם שו"ת בענייני אבן העזר, לא זכה להביא לבית הדפוס והוא נדפס בידי בנו, מיכאל יעקב ישראל, בשנת 1832.

## לקריאה נוספת
שמעון מרכוס, **תולדות הרבנים למשפחת ישראל מרודוס**, הוצאת ראובן מס, ירושלים, תרצ"ה, עמ' 58–65 (וראו גם בפרקים אודות אביו ובנו).

קטגוריה:רודוס: רבנים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:משפחת ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1768
קטגוריה:נפטרים ב-1829