open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שיגרו יושידה

שמאל|ממוזער|250px|שיגרו יושידה
**שיגרו יושידה** (ביפנית: **吉田 茂**;  22 בספטמבר 1878 - 20 באוקטובר 1967) היה ראש ממשלת יפן בין השנים 1946 ל-1947 ובין השנים 1948 ל-1954.

## חייו
יושידה נולד בטוקיו, שם למד באוניברסיטת טוקיו. הוא הצטרף לסגל הדיפלומטי של יפן ב-1906, מיד לאחר ניצחונה של יפן במלחמת רוסיה–יפן. הוא היה שגרירה של יפן באיטליה ובריטניה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ולבסוף פרש מתפקידו כשגריר בלונדון ב-1938.

במשך שנות ה-30 של המאה ה-20 ובשנות ה-40 המוקדמות (לפני סיום מלחמת העולם השנייה), יושידה השתתף בתנועה האימפריאליסטית היפנית. לאחר מספר חודשי מאסר ב-1945, הוא הפך להיות אחד ממנהיגי המפתח של יפן שלאחר המלחמה ונבחר להיות ראש ממשלתה ה-45 ב-22 במאי 1946. התמיכה שלו בשאיפות ארצות הברית ובריטניה וההיכרות שלו עם החברה המערבית, אשר הושגו דרך לימודים ותפקידים פוליטיים בחוץ לארץ, הפכו אותו למועמד המתאים ביותר בעיני שלטונות הכיבוש של יפן.

לאחר שהוחלף על ידי טצו קטאיאמה ב-24 במאי 1947, הוא חזר לראשות הממשלה כראש הממשלה ה-48 ב-15 באוקטובר 1948. הוא ניצח בשלוש מערכות בחירות בזה אחר זה (ה-49: 16 בפברואר 1949; ה-50: 30 באוקטובר 1952; וה-51: 21 במאי 1953), ולבסוף הפסיד ב-10 בדצמבר 1954, כאשר הוחלף על ידי איצ'ירו הטויאמה. הוא פרש מבית המחוקקים של יפן ב-1955.

מדיניותו של יושידה התרכזה סביב "החוק היבש של יושידה", אשר הדגיש את ההתאוששות הכלכלית של יפן על חשבון העצמאות בענייני חוץ. תחת שלטונו של יושידה, יפן התחילה לבנות מחדש את התשתית התעשייתית והסתמכה על ארצות הברית להגנתה. יש הסבורים כי רעיון זה מרכזי במדיניות וכלכלה של יפן גם כיום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:שרי החוץ של יפן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1967
אבעבועות הפרות

**אבעבועות הפרות** (אבעבועות הבקר) היא מחלת עור הנגרמת על ידי נגיף (***Cowpox virus***). תסמיני המחלה הם אבעבועות אדומות על העור והיא מועברת על ידי מגע מפרות לבני אדם. הנגיף שגורם לאבעבועות הפרות שימש לביצוע החיסון המוצלח הראשון נגד מחלה אחרת. המחלה מחסנת כנגד מחלת האבעבועות השחורות הקטלנית הנגרמת על ידי נגיף הווריולה (*Variola major virus*). בשל כך נגזרה המילה הלועזית "vaccination" (חיסון) מהמילה הלטינית vaca, שפירושה פרה.

## גילוי תופעת החיסון
ב-1796 הבחין הרופא הכפרי הבריטי אדוארד ג'נר בכך שחולים שחלו והתאוששו מאבעבועות הפרות, נראו כמחוסנים לא רק ממקרים נוספים של אבעבועות הפרות, אלא גם מהמחלה הקשה יותר, האבעבועות השחורות. על ידי גירוד הנוזל מפצעי האבעבועות הפרות לעור של אנשים בריאים, הצליח ג'נר לחסן אנשים אלו מאבעבועות שחורות.

נגיף אבעבועות הפרות נפוץ באירופה, בעיקר בממלכה המאוחדת. מקרים בהם המחלה פוגעת בבני אדם נדירים מאוד, ובדרך כלל מועברת מחתולים מבויתים. תקופת הדגירה של המחלה היא 9-10 ימים. הנגיף שכיח בקיץ ובסתיו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זיהומים נגיפיים המאופיינים בנגעים בעור ובקרום הרירי
שריף עבדור-רחים

**ג'וליוס שריף עבדור-רחים** (באנגלית: **Julius Shareef Abdur-Rahim**; נולד ב-11 בדצמבר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1996–2008.

## ביוגרפיה
עבדור-רחים שיחק בקבוצת הכדורסל של "תיכון וילר", והוביל אותה לזכייה באליפות ליגת התיכונים של ג'ורג'יה בשנת 1994. לאחר מכן שיחק שנה אחת באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

בדראפט ה-NBA 1996 נבחר במקום השלישי על ידי ונקובר גריזליס. בכל 5 עונותיו עם הגריזליס היה הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצע כולל של 20.8 נקודות למשחק.

ביוני 2001 הועבר עם ג'מאל טינסלי בטרייד לאטלנטה הוקס, תמורת פאו גאסול, ברווין נייט ולורנזן רייט. בעונת  נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, כשחקן "נבחרת המזרח".

בפברואר 2004 הועבר עם ת'יאו ראטליף ודן דיקאו בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, תמורת וסלי פרסון וראשיד וולאס.

בקיץ 2005 חתם על חוזה בקבוצת סקרמנטו קינגס. בעונת  השתתף לראשונה בקריירה בפלייאוף ה-NBA, אך קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הראשון. בסיום עונת  פרש ממשחק פעיל, בגין פציעות חוזרות בברכיו.

### נבחרת ארצות הברית
בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סידני (2000) ייצג עבדור-רחים את נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הזהב.

## סטטיסטיקות הקריירה
### בעונה הסדירה של ה-NBA

### בפלייאוף ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:מארייטה (ג'ורג'יה): אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כדורסלני ונקובר גריזליס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של ונקובר גריזליס
קטגוריה:כדורסלנים מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
אנסטסיוס הראשון (אפיפיור)

**אנסטסיוס הראשון** (בלטינית: **Anastasius I**; מת ב-19 בדצמבר 401) היה יורשו של סיריקיוס על כס האפיפיור וכיהן בערך בין השנים 399–401. אנסטסיוס נולד ברומא, והיה בנו של מקסימוס. הוא ירש את סיריקיוס כאפיפיור. 

אנסטסיוס ידוע בעיקר בגלל הגינוי לכתבי אוריגנס, התאולוג מאלכסנדריה לאחר תרגומם ללטינית. לאורך כל כהונתו, פעל אנסטסיוס נגד כתביו של אוריגנס, ובשנת 400 כינס מועצה לדיון בהם. המועצה קבעה כי אוריגנס לא היה נאמן לכנסייה. במהלך כהונתו עודד את הנוצרים בצפון אפריקה להילחם בכת הדונאטיסטים.  הוא הורה לכמרים לעמוד ולהרכין את ראשם בעת קריאת הבשורות .

עם ידידיו נמנו אוגוסטינוס, הירונימוס ופאולינוס. הירונימוס מתארו כאדם בעל קדושה רבה, שהיה עשיר בעוניו. הוא מת ונקבר ברומא, באחת מהקטקומבות של העיר. יורשו, אינוקנטיוס הראשון, היה למעשה בנו, שכן באותה העת עוד לא היה איסור על הכמורה הקתולית להתנזר מחיי אישות, וזהו מקרה ייחודי שבו בן האפיפיור ירש את כיסאו. הירונימוס התייחס אליו כאל אביו של אינוקטניוס, אולם חוקרים טוענים כי מדובר בהתייחסות לקשר היררכי ולאו דווקא לקשר ביולוגי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 340
קטגוריה:נפטרים ב-401
שמש-אדום

**שמש-אדום** (בכתיב המצרי: **שמשו-אתום**) הייתה עיר קדומה בארץ כנען.

לא ידוע במדויק היכן נמצאת שמש-אדום. לפי רשימותיו הגאוגרפיות של תחותמס השלישי, כנראה נמצאת העיר בגליל. נראה, כי שמש-אדום עמדה בדרך ראשית, שהובילה מארץ העמק צפונה לגליל המזרחי ומשם לבקעת הלבנון ולמעברות הארנת. ייתכן וזו העיר "אדמה" המוזכרת במקרא ברשימת ערי שבט נפתלי.

אנשי העיר מרדו באמנחותפ השני, וכשהוא יצא למסע צבאי בארץ כנען, הוא הרס את העיר, לקח שבויים רבים, ושדד את העיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:כנען
רמירו הראשון, מלך אראגון

**רָמִירוֹ הראשון** (1000 לערך-1063) היה המלך הראשון של אראגון (1035–1069). רמירו היה בנו הלא-חוקי של סנצ'ו השלישי, מלך נווארה, כשמת אביו קיבל את תואר רוזן אראגון. רמירו ערער על סמכותו של אחיו הצעיר גרסיה סנצ'ס השלישי, שקיבל את השלטון בנווארה מאחר שהיה בן חוקי לאביו. עד מהרה (1043) התעמתו בקרב טפאיה (Tafalla). רמירו נחל תבוסה, אך בכל זאת התנער משלטונו של אחיו והמליך עצמו למלך אראגון. ב-1044 עם מות גיסו נוספו לתחום שלטונו האזורים סובררבה (Sobrarbe) וריברגוסה (Ribargoza).

רמירו נהרג ב-1063, במהלך קרב גראוס ויורשו היה סנצ'ו הראשון, בנו מאשתו חיסברגה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי אראגון
קטגוריה:ילידי 1008
קטגוריה:נפטרים ב-1063
ניי (עיר מדינה)

**נִיִי** (במכתבי אל-עמארנה התעתיק הוא **נִיִ**) הוא שמה של עיר עתיקה ששכנה באלף השני לפנה"ס באזור סוריה של היום ליד נהר האורונטס. העיר מוזכרת במקורות מהעת העתיקה ובהם מכתבי אל-עמארנה.

העיר מוזכרת באנלים מימי המלך המצרי אמנחותפ השני שמלך במחצית המאה ה-15 לפנה"ס. אמנחותפ יצא לשלושה מסעות כיבוש לכנען ולצפון סוריה. במסעו השני (שהוא מכנה הראשון), עלה לאורך דרך הים והגיע לבקעת הלבנון משם המשיך ל"ארץ ניי", והגיע לאוגרית. הוא חצה את האורונטס ליד קטנה וחזר בחזרה באותו מסלול.. הטקסט מציין שמלכה ואנשיה של ניי דברו שלום עם אמנחותפ. העיר מוזכרת גם בכתובת המופיעה על גבי פסלו של המלך אִדרימי, שליט אללח' המספרת על קורות חייו. המלך מלך במאה ה-15 לפנה"ס, ועל פי הכתובת הוא היה שליט גם של ניי.

ניי מופיעה במכתבי א"ע 53 ו-59. השם מופיע בתכתובת של מושלי המדינות הקטנות שבסוריה שהיו בחסות מצרים. מסעות הכיבוש של שופילוליומש השני מלך האימפריה החתית, עוררה את חשש המדינות. הם רצו להישאר בחסות מצרית, בזמן שעזירו שליט ממלכת אמורו ואתגמה שליט קדש רצו לעבור לחסות חתית. מכתב א"ע 53, הוא מכתבו של אכיזי מושל קטנה לאמנחותפ הרביעי, הוא מספר לו את מה שקורה ומבקש את עזרתו. במכתבו מוזכרים מספר שליטים הרוצים להישאר נאמנים למצרים. אחד השליטים הוא מלך ארץ נִיִי.

מכתב א"ע 59 הוא מכתבם של תושבי תוּנִיפּ  למלך מצרים. הם מתלוננים שעשרים שנה כתבו למלך ולא קיבלו עזרה והמלך לא עשה דבר, למרות מעשיו של עזירו שנכנס לצומור ועשה בה כרצונו. הם מספרים שעזירו עשה להם בדיוק כמו שעשה לניי, והעיר בוכה. ממכתב זה עולה שעזירו כבש את ניי.

## הערות שוליים

קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
חשבו

**חַשַבּוּ** (על פי מכתבי אל-עמארנה: **חַשַבֻ**) הייתה עיר כנענית בארץ עמקו שבדרום בקעת הלבנון. נלחם בה תחותמס השלישי. יורשו, אמנחותפ השני כבש אותה, לקח בה שבויים ובזז אותה. אחד ממכתבי אל-עמארנה (א"ע 174) נכתב על ידי בִּיאֶרִי (באכדית: bi-e-ri), שליט חשבו, למלך מצרים. המכתב עוסק בבקשת עזרה ממלך מצרים כנגד פעילותו של איתגמה מושל קדש שפעל כנגד האינטרסים של מצרים בעמקו ונכנע לשופילוליומש הראשון מלך האימפריה החתית. המכתב הוא אחד מארבעה מכתבים (כולל 175, 176 ו-363) שנכתבו על ידי מושלי ערים שונות היושבים בעמקו ונוסחו כולם בנוסח מאוד דומה.

מיקום העיר מזוהה עם תל חַשבֶּה שנמצא בין בעלבכ לשמסטאר.

## ראו גם
*עמקו

קטגוריה:כנען
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קטגוריה:בקאע
G

האות **G** היא האות השביעית באלפבית הלטיני. הרומאים יצרו את האות הזו מהאות C כדי להבדיל בין העיצור /g/ לעיצור /k/, וכמו C אף היא התפתחה באופן עקיף מהאות היוונית גמא.

באנגלית של היום משמשת G כעיצור וילוני, סותם, קולי (/IPA: /g) ולעיתים כעיצור בתר-מכתשי, מחוכך, קולי (/IPA: /ʤ) לפני האותיות e, i או y, בדומה לצליל האות הלטינית J באנגלית; יש גם מקרים, בעיקר לפני האות e בסוף מילה (כמו במילה "Gara**g**e"), שהאות G נהגית כעיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי (/IPA: /ʒ), בדומה לצליל של האות J בצרפתית ובפורטוגזית.

## ייצוגים של האות G
[שמאל|ממוזער|100px|[דגלי הקוד הבינלאומי|דגל הקוד הבינלאומי של האות G.]]

קוד ASCII של האות הגדולה G הוא 71 ושל האות הקטנה g הוא 103.

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "**[[גולף]]**" (**Golf**)

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים ונקודה:

:--·

בכתב ברייל:
:60px

## התפתחות האות G

## משמעויות של האות
* במוזיקה שחורה – קיצור של גנגסטר
* בביוכימיה – החומצה האמינית גליצין
* בביולוגיה – גואנין (אחת מארבע אבני היסוד של DNA)
* במוזיקה – התו סול
* ב־RGB – כמות הצבע הירוק
* בפיזיקה:
** G – קבוע הכבידה
** g – תאוצת הכובד על פני כדור הארץ
* סרט איטלקי הנקרא G ויצא בשנת 1974
* בפיזיולוגיה – נקודת G, הממוקמת על הדופן העליונה של הנרתיק בגוף האישה ונטען שיש לה תפקיד בהגעה לאורגזמה נשית
* מגדל G – מגדל מגורים בתל אביב, שבנתה חברת גינדי החזקות
* קניון G – רשת קניונים של חברת גזית גלוב

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
ננאד קרסטיץ'

**ננאד קרסטיץ**' (בסרבית: **Ненад Крстић**; נולד ב-25 ביולי 1983 ביוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי, ששיחק בעמדת הסנטר.

המועדון המקצועני הראשון שבו שיחק היה פרטיזן בלגרד. קרסטיץ' נבחר במקום ה-24 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA לשנת 2002 על ידי ניו ג'רזי, שהחתימה אותו בתחילת עונת . בעונתו הראשונה בליגה הוא רשם 10 נקודות ו-5.3 כדורים חוזרים למשחק. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשנת 2008 עבר לקבוצת ליגת העל הרוסית, טריומף ליוברצי ובתחילת עונת 2008/09, חזר ל-NBA, וחתם באוקלהומה סיטי ת'אנדר.

בפברואר 2011 עבר קרסטיץ' לבוסטון סלטיקס בעסקת חליפין ביחד עם ג'ף גרין תמורת נייט רובינסון וקנדריק פרקינס שעברו לאוקלהומה.

ב-22 ביוני 2011 חתם ננאד קרסטיץ' על חוזה לשנתיים בקבוצה הרוסית צסק"א מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני טריומף ליוברצי
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:סרביה ומונטנגרו: כדורסלנים אולימפיים
קטגוריה:ספורטאים סרבים ברוסיה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1983
קני גארט

**קֶנִי גָארֶט** (באנגלית: Kenny Garrett; נולד ב-9 באוקטובר 1960) הוא סקסופוניסט אמריקאי.

## חייו
נולד בדטרויט ב-1960 לאב סקסופוניסט ג'אז ולאם חובבת רית'ם אנד בלוז, והחל לנגן בסקסופון אלט בגיל 10. הוא ניגן בדטרויט עם התזמורת של מרסר אלינגטון (בנו של דיוק אלינגטון), ונשאר עם התזמורת למשך שלוש שנים. ב-1980 עבר לניו יורק, שם ניגן בין היתר עם מיילס דייוויס, פרדי האברד וארט בלייקי. מאוחר יותר החל בקריירת סולו, שהתרכזה בעיקר בפוסט-בופ, עם ניסויים בפיוז'ן ובשילוב ג'אז והיפ הופ.

אחד מאלבומיו הבולטים הוא Pursuance: The Music of John Coltrane מ-1996, בו הוא מנגן מיצירותיו של ג'ון קולטריין. באלבום זה מנגן הגיטריסט הידוע פאט מת'יני.

הופיע בישראל באוגוסט 2005.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
תהיל"ה

שמאל|ממוזער|250px
**תהיל"ה** (**תשתית הממשלה לעידן האינטרנט**), היא המערכת המרכזית של ממשלת ישראל להפצת מידע ממשלתי באינטרנט והגוף המרכזי שמבטיח שירותי גלישה מאובטחים למשרדי הממשלה ולמוסדותיה.

מיזם תהיל"ה, הוקם בשנת 1997 במאמץ ממשלתי משותף שהובל על ידי החשב הכללי דאז שי טלמון וסגנו הבכיר איציק כהן מטרת המיזם הייתה לענות על איומים באבטחת המידע של הרשת הממשלתית הפנימית עם חיבורה לאינטרנט, ללא אמצעי בקרה והגנה. למן הקמתה ועד סוף 2009 ניהל בועז דולב את הפרויקט. בינואר 2010 מונה אילן יום טוב למנהל הזמני של הפרויקט.

נכון ל-2008, תהיל"ה מכילה חוות שרתים של מאות שרתי מידע. תהיל"ה אחראית להקמתה של תשתית מרכזית של מערכות מידע המבוססת על עיקרון הממשל הזמין, שכוללות בין השאר מערכת לניהול, מילוי והורדת טפסים רשמיים למיניהם ומאפשרת תשלום מקוון.

במרץ 2011 קיבלה ממשלת ישראל החלטה להקים את גוף המנמ"ר הממשלתי, ולהכניס את פעילות תהיל"ה תחת ניהולו של גוף זה, יחד עם פעילותו של אגף ממשל זמין, ופעילויות רוחביות נוספות.

## קישורים חיצוניים
* תהיל"ה

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: אינטרנט
קטגוריה:מיזמים ממשלתיים בישראל
האפיפיור הנבחר סטפנוס

**האפיפיור הנבחר סטפנוס** (באיטלקית: **Stephen**; מת ב-25 במרץ 752) אמור היה לרשת את זכריה על כס האפיפיור. בחלק מהרשימות לא נמנה סטפנוס עם האפיפיורים ובשנת 1959 נמחק שמו מן הרשימה הרשמית של האפיפיורים, אך היסטוריונים רבים מונים אותו ברשימה.

סטפנוס נבחר לאפיפיור עם מותו של האפיפיור הקודם ב־23 במרץ 752. שלושה ימים מאוחר יותר הוא מת משטף דם במוח טרם הכתרתו. בגלל הבלבול בשאלה אם אכן היה סטפנוס אפיפיור ישנו בלבול לעיתים בנוגע למספור אפיפיורים ששמם סטפנוס אחריו. לדוגמה, יורשו, סטפנוס גם הוא, רשום לעיתים כסטפנוס השני או השלישי, כשהגרסה הנוספת בסוגריים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-8
קטגוריה:נפטרים ב-752
רויקסופ

הערה: בערך זה יופיע שם הצמד כ-רויקסופ ולא רקסופ, על אף הכתיב השגוי, משום שזהו שמו הרשמי בישראל לפי חברת הליקון (בעלת הזכויות על הפצת הדיסקים של הצמד בישראל).
שמאל|ממוזער|250px|טורבירן ברונדטלאנד וסוין ברג, חברי הצמד '''רויקסופ'''.
**רויקסופ** (בנורווגית: **Röyksopp**) הוא צמד מוזיקה אלקטרונית שמקורו בעיר בֶּרְגֶן שבנורווגיה, שחבריו הם טוֹרְבְּיֶרְן בְּרוּנְדְטְלָאנְד וסְוֶיְן בֶּרְג. הם חברו רשמית בשנת 1998, והוציאו את אלבום הבכורה שלהם .Melody A.M בשנת 2001.

המילה **רויקסופ** (הצמד עצמו מאיית Röyksopp, אך בנורווגית יש לאיית Røyksopp), שמשמעותה "פטריית עשן", היא השם הנורווגי לזן של פטריות בשם Lycoperdale, שפולטות עשן כשנוגעים בהן. השם גם לוקח השראה מפטריית העשן שנוצרת בהתפוצצות פצצת אטום.

## היסטוריה
ברונדטלאנד וברג נולדו וגדלו בעיירה טְרוֹמְסֶה. הם הכירו כשהיו בני 12 ו13 בהתאמה ואף ניגנו יחד לתקופה קצרה בתחילת שנות ה-90. השניים נפגשו שוב בברגן בסוף שנות העשרה שלהם. באותה העת, גילתה העיר עניין במוזיקה אלקטרונית מחתרתית, והם פעלו יחד ובמקביל למוזיקאים נורווגים אחרים כמו Frost (פְרוֹסְט), Kings of Convenience (קִינְגְס אוֹף קוֹנְוִינִיֶנְס), Those Norwegians (ד'וֹז נוֹרְוִיגִ'יָאנְס) ו-Drum Island (דְרָאם אָיְלֶנְד). הסינגלים הראשונים שלהם יצאו באמצעות חברת התקליטים העצמאית Tellé, ומאוחר יותר הוציאו את האלבום .Melody A.M עם חברת התקליטים הבריטית Wall of Sound. האלבום נחשב לאלבום המוצלח ביותר של הצמד, בעל הכרה ציבורית רחבה, וממנו מוכרים הלהיטים "Eple" ,"Poor Leno" ,"Remind Me" ו-"Sparks".

הפופולריות של אלבום הבכורה צברה תאוצה בעזרת מספר וידאו קליפים מרהיבים וחדשניים גרפית. אחד מהם, סרטון בסגנון אינפוגרפי שנוצר על ידי החברה הצרפתית H5 עבור הרצועה "Remind Me", זכה בפרס סרטון המוזיקה הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV בשנת 2002.

הרצועה "Eple" נבחרה על ידי חברת המחשבים Apple להשמעה בהפעלה הראשונה של מחשבי מקינטוש בהם הותקנה מערכת ההפעלה Mac OS X Panther.

אלבומם השני, The Understanding, יצא ב-12 ביולי 2005, כשקדם לו הסינגל הראשון מתוכו "Only This Moment" שיצא ב-27 ביוני 2005, והפך ללהיט.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* 2001 – .Melody A.M
* 2005 – The Understanding
* 2009 – Junior
* 2010 – Senior
* 2014 – The Inevitable End

### סינגלים
* 2001 – Eple
* 2001 – Poor Leno
* 2002 – Remind Me
* 2003 – Sparks
* 2005 – Only This Moment
* 2005 – 49 Percent
* 2005 – ?What Else Is There

## קישורים חיצוניים

* 

* הדף של רויקסופ באתר חברת התקליטים Astralwerks
* 

קטגוריה:להקות נורווגיות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:רמיקסרים
אשר פיש

**אשר פיש** (נולד ב-19 במאי 1958 בירושלים) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי.

## ביוגרפיה
אשר פיש נולד בישראל וגדל בירושלים. שירת בצה"ל ככתב גלי צה"ל לעניינים פרלמנטריים ולענייני השטחים. לאחר שירותו הצבאי למד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל מנדי רודן.

פיש כיהן בתור המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ושל האופרה הישראלית (שם התפטר מתפקידו בשנת 2008). הוא ניצח על הפקות אופרה באופרה הישראלית החדשה, במטרופוליטן אופרה של ניו יורק, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן שבלונדון, באופרה של וינה וכן בבית האופרה של אדלייד שבאוסטרליה ובבית האופרה של סיאטל (שם הוא "מנצח אורח ראשי").

כמו כן ניצח על קונצרטים רבים בתזמורות שונות, ביניהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת סנט לואיס, התזמורת הסימפונית של מונטריאול, הפילהרמונית של ניו יורק והפילהרמונית של מינכן וכן תזמורות באטלנטה, יוסטון, דאלאס וטורונטו.

באופרה הישראלית ניצח על אופרות רבות ובהן: כוחו של גורל, אותלו, אאידה ודון קרלו (ורדי), כרמן (ביזה), יבגני אונייגין (צ'ייקובסקי), שמשון ודלילה (סן-סנס) ולה טרוויאטה מאת ורדי.

פיש מופיע לעיתים כפסנתרן, בין השאר בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, ופסטיבל המוזיקה - "אשר פיש וחברים" בכפר שמריהו.

משנת 2014 הוא משמש כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מערב אוסטרליה.
### חייו האישיים
פיש נשוי לזמרת הקנדית לינדה פבלקה, ואב לבת. המשפחה מתגוררת בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
פרוג'ה (כדורגל)

**אסוצ'אציונה קלצ'יסטיקה פרוג'ה קלצ'ו** (באיטלקית: **Associazione Calcistica Perugia Calcio**) הוא מועדון כדורגל מן העיר פרוג'ה שבאיטליה. המועדון הוקם בשנת 1905 וכיום הוא משחק בסרייה ג', הליגה האיטלקית השלישית, אחרי שבילה שנים רבות בליגה הבכירה הסרייה א. צבעי הקבוצה הם אדום ולבן. פרוג'ה זכתה בגביע האינטרטוטו בשנת 2003. כינויו של המועדון הוא "גריפוני".

אצטדיונה הביתי של פרוג'ה נקרא סטאדיו רנאטו קורי והוא מכיל 28,000 מקומות, הוא ממוקם בתוך פרוג'ה עצמה. יושב ראש המועדון הוא מסימיליאנו סנטופדרה ומאמנה הנוכחי של הקבוצה הוא אנדראה קמפלונה.

עונת השיא של המועדון הייתה עונת 1978/79. בעונה זו שיחקה פרוג'ה בסרייה א' והצליחה לשמור על מאזן נקי מהפסדי ליגה לאורך כל העונה, אך למרות זאת סיימה רק במקום השני אחרי מילאן, שזכתה בסקודטו באותה עונה.

## שחקנים מפורסמים
* פאולו רוסי
* הידטושי נקטה
* פבריציו רבאנלי

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
פוסט-פורדיזם

המונח **פוסט-פורדיזם** (**post fordism**) משמש לתאר את הכלכלה בעידן שלאחר הייצור ההמוני שאפיין את המאה העשרים, והגיע לשיאו בשנות ה-60 של אותה מאה. המשתמשים במונח מתייחסים לכלכלה שאחרי שנות ה-70 כאל כלכלה פוסט-פורדיסטית.

בעוד שפורדיזם מתאפיין בצבירה אינטנסיבית של הון ונכסים וייצור המוני בסגנון אמריקאי, הרי ההגדרה של פוסט-פורדיזם נותרה חמקנית ובלתי-ברורה. כלכלה פוסט-פורדיסטית מתאפיינת, בין היתר, בגמישות רבה של משאבים, ייצור וצריכה.

פוסט-פורדיזם הוא מעיקרו פוסט-תעשייתי, כפי שטוענים לאש ואורי. פוסט-פורדיזם משנה את דפוסי הייצור, על ידי כך שהוא מעודד גמישות ויכולת שינוי מהירה בעסקים. במקביל משתנים גם דפוסי הצריכה - במקביל לצריכה של מוצרי ייצור המוני אנו מפתחים רצון לצרוך מוצרי נישה. על מנת להבדיל עצמנו מהאחר יש צורך בהון תרבותי מפותח יותר. למשל, אנשים קונים מכנסיים המיוצרים בייצור המוני וזהה לכל העולם, אבל משלימים אותם עם חולצה שרכשו אצל מעצבת מקומית.

ההון בכלכלה הפוסט-פורדיסטית פרוש על פני פרויקטים אחדים ולא מוגבל למדינת לאום מסוימת. דבר זה, בנוסף למאפיינים נוספים של הפוסט-מודרניזם, מחליש את חשיבותה של מדינת הלאום בכלכלה העולמית. קיים קשר הדוק בין גלובליזציה לכלכלה פוסט-פורדיסטית: השתיים ניזונות זו מזו.

הכלכלה הפוסט-פורדיסטית שמה דגש רב על אסתטיקה ומיתוג. זוהי אסתטיקה פוסט-מודרנית, המטשטשת את ההיררכיה  בין מה שנחשב "גבוה" ל"נמוך". אנשים יכולים לקנות חולצת כותנה פשוטה בשלוש מאות דולר, למשל. המרחק מצטמצם גם בין מה שנחשב ל"אמנות" ומה שנחשב ל"מוצר". חוקרת התרבות והסוציולוגית הישראלית אווה אילוז היא אחת החוקרות החשובות בתחום.

ההשטחה מחלחלת גם אל ההיררכיה היצרנית: נוצר קיטוב הולך ומתעצם בין ה"פועלים", למשל - העובדים בסניף של מקדונלד'ס, ובין ה"מנהלים", קבוצה מצומצמת ששולטת בחברה ממרחק. אפשרויות הקידום שאפיינו בעבר את המפעל של פורד, לדוגמה, נעלמות בהיררכיה החדשה. במקום משרות-העבר  נוצרים מקג'ובס, עבודות שאינן דורשות הכשרה מיוחדת, ואותן יכול לבצע כל אדם.

יצירת המשרות נמוכות ההכנסה ונטולות אפשריות הקידום מובילה גם להתפוררות של העיר כפי שהתקיימה במאה העשרים. בעיר נותרים לגור העשירים ביותר, והעניים נדחקים אל הפרברים ואל שיכוני הדיור העירוניים.

## ראו גם
* פורדיזם

## לקריאה נוספת
* אורי רם, **הגלובליזציה של ישראל**, 2005
* אווה אילוז, **תרבות הקפיטליזם**, 2002
* אווה אילוז, **האוטופיה הרומנטית**, 2002

*Ash, Amin. 1994. **Post-Fordism: A reader**
*Harvey, David. 1989. **The Condition of Postmodernity**
*Lash, Scott and Urry, John. 1994. **Economies of Signs and Space**


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאוריות כלכליות
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:מערכות כלכליות
אינוקנטיוס הראשון

**אִינוֹקֶנְטִיוּס הראשון** (בלטינית: **Innocentius I**; מת ב-12 במרץ 417) היה האפיפיור בין השנים 402 ו-417, וירש את כס האפיפיור מאנסטסיוס הראשון. לפי כותב הביוגרפיה שלו ב"ספר האפיפיורים" ה"ליבר פונטיפיקליס", הוא היה בנו של אדם בשם אינוקנטיוס מאלבנו, אך לפי עדות בן התקופה הירונימוס אביו היה האפיפיור אנסטסיוס. הוא נולד, לפני שאביו נטל על עצמו את נדר הפרישות.

כבר עם תחילת כהונתו, הוא נתפס כבורר סמכותי במחלוקות כנסייתיות, הן במזרח והן במערב. בתקופת כהונתו התרחש המצור על רומא בידי אלאריק הוויזיגותי בשנת 408. לפי זוסימוס, היו הרעב והמגפות כה כבדים, שניתנה רשות להקריב קרבנות ולהתפלל לאלוהויות הפגניות של רומא. אינוקנטיוס, מכל מקום, נעדר אז מן העיר בשליחות אל הקיסר הונוריוס ברוונה בזמן ביזת העיר בשנת 410.

כקודמיו על כס האפיפיור, עסק גם אינוקנטיוס בניסיונות להרחיב ולהעמיק את שליטת הכס ברומא על-פני כל הנוצרים. הוא נידה מן הכנסייה את ויקטריקיוס מרואן, אקסופריוס מטולוז, אלכסנדר מאנטיוכיה ואחרים, ופעל בעקבות פניותיו של יוחנן כריסוסטומוס כנגד תיאופילוס מאלכסנדריה – פעולות המצביעות על כך שהיו עילות רבות לנידוי. הוא נקט עמדה במחלוקת פלאגיוס, ואישר את החלטות הוויעוד (סינוד) בקרתגו משנת 416 שנשלחו אליו וכתב ברוח זו לאבות הנומידים של ויעוד מילבה שעמם נמנה אוגוסטינוס שפנו אליו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 378
קטגוריה:נפטרים ב-417
ג'לאטו

**ג'לאטו** (באיטלקית: **Gelato**, מילולית: "קפוא") הוא קינוח גלידה איטלקי. בעל מאפיינים ייחודיים בטעם, במרקם ובמרכיבים. באיטלקית, המונח ג'לאטו מתאר כל סוג של גלידה, אך מחוץ לאיטליה הוא מתייחס לקינוח קפוא מסוים, כזה שבניגוד לגלידה, מערכת המכונות שמכינה את הג'לאטו מכניסה לתוך הג'לאטו כמות אפסית של אוויר. לכן הג'לאטו הוא מוצר דחוס ובעל טעם עז יותר, ודומה בטעמו לגלידת שמנת כשהוא מבוסס על חלב.  

## מרכיבים ומרקם
הבסיס לג'לאטו הוא מים וחלב (ולעיתים חלב סויה), בשילוב סוכר או ממתיקים מלאכותיים, מייצבים, וחומרי טעם טבעיים. ג'לאטו ארטיזנלי איכותי מתאפיין בשימוש בפירות טריים, שבבי שוקולד, אגוזים, עוגיות או ממתקים. כאשר הוא עשוי ממים בלבד וללא רכיבי חלב, הוא נקרא גם סורבה (sorbetto).

אחוזי השומן האופייניים לג'לאטו נעים בין 2%–8%, תלוי ברכיבים (אגוזים, חלב או שמנת יעלו את אחוזי השומן). ג'לאטו מכיל בדרך כלל 6%–9% שומן חלב – שיעור נמוך יחסית בהשוואה לסוגי גלידה אחרים, ובייחוד לגלידה האמריקאית העשויה שמנת, שעשויה להכיל בין 10% ל־30% שומן. בארצות הברית קינוח קפוא צריך להכיל לפחות 10% שומן כדי להיקרא "גלידה" באופן רשמי. בנוסף, ג'לאטו מכיל כ־35% אוויר – כמות נמוכה משמעותית לעומת גלידה תעשייתית רגילה – מה שהופך אותו לצפוף יותר ובעל טעם מרוכז.   

## הכנה
בדרך כלל מכינים ג'לאטו מתערובת של:

* – 1 ליטר מים.
*200 – 600 גרם סוכר.
* ק"ג פירות טריים או מוצרים אחרים.
*0 –  ליטר חלב.
*5 – 25 גרם מייצב.
היחס המדויק משתנה, אך עם אותה מטרה לייצר מוצר שהוא רך; לא מוצק ולא נוזלי לאחר ההקפאה.

תהליך ההכנה כולל פסטור, קירור וערבול סימולטני, המונע היווצרות גבישי קרח ומקנה לג'לאטו מרקם חלק וקרמי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קינוחים קפואים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:איטליה: המצאות
קטגוריה:איטליה: אוכל רחוב
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי חלב
לפתן

[שמאל|ממוזער|250px|לפתן [נקטרינה|נקטרינות עם שמנת]]
**לִפְתָּן** (בלועזית: **קוֹמפּוֹט**) הוא סלט פירות מתוק של פירות או חלקים מהם (כמו תפוחים, אגסים, דובדבנים, תותים, שזיפים) וסוכר, לרוב הוא נוזלי יותר מריבות, ג'לי או קונפיטורות. לפתנים יכולים להכיל גם תבלינים ופירות יבשים.

בפולין ורוסיה לפתן הוא משקה מסורתי. בשנות ה-80, 60% מהמשקאות שנשתו בבתים היו לפתנים או תבשילים ביתיים מסוגם. היום הכמות ירדה ל-30%. בחלק מהבתים תה עם לימון הפך לתחליף ללפתן (בחלק מהמדינות במזרח אירופה, שותים תה לא רק אחרי ארוחה, אלא לכל משכה ומנותיה). לרוב לא ימצא קומפוט במסעדה פולנית ממוצעת, והוא נפוץ יותר במסעדות רוסיות קטנות. בפולין, לפתן ותה החליפו את מוצרי מיצי הפירות.

בתקופת הצנע בישראל, בשל המחסור בפירות הוכנו לפתנים מירקות כגון קישוא וגזר.

## הלפתן בתרבות
* ישנו סרט ישראלי בשם "קומפוט נעליים" בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני.
* ישנו מערכון של הגשש החיוור בשם "פגז קומפוט".
* בפינה "חצי אחרי חמש" בתוכנית "שבוע סוף", נוהגים אנשל (אורי גוטליב) ויעקב (עידן אלתרמן) לצאת להפסקת קומפוט באמצע כל ראיון שהם מנהלים עם אורחיהם.
*בסדרה מנדלבאום בלש פרטי, בעונה הראשונה גרי (יניב פולישוק) מכין קומפוט מפירות ״עייפים״ שהוא לקח מהירקן.

## ראו גם
* גריסים אדומים
* סלט פירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
דימום פנימי

[שמאל|ממוזער|300px|דימום פנימי ב[עין]]

**דימום פנימי** הוא דימום המתרחש בתוך הגוף. הדימום מכונה לעיתים **שטף דם פנימי**. שטף דם או דימום מוגדרים כיציאת הדם מכלי הדם.

דימום פנימי עשוי להיגרם כתוצאה מפגיעות שונות במערכות הגוף ובעיקר חבלה לאיברי הגוף (פגיעה על ידי גורם חיצוני), מפרצת הגורמת לקרע בכלי דם ראשי, תאונה קיצונית המתרחשת בתאונת דרכים (הגורמת לקרע באיברי הגוף) וגם פגיעה של הדף כתוצאה מפיצוץ הגורם לקרעים באברי הגוף הפנימיים.

דימום פנימי נרחב או מתמשך הוא מצב חירום רפואי אשר עלול לגרום למוות בהיעדר טיפול מידי. רמת הפגיעה נקבעת על פי כמות הדם שיוצא מכלי הדם. הגוף מתגבר על דימומים פנימיים בקנה מידה קטן באמצעות יכולת הדם להיקרש. מקרה שכיח של דימום פנימי בקנה מידה קטן הוא חבורה הנגרמת בדרך כלל כתוצאה מ"מכה יבשה": דם מתפשט מתחת לעור וגורם ל"סימן כחול". מצב זה מוגדר כהמטומה.

## סכנות הדימום
* הדם יכול לגרום ללחץ איברים ולהוביל לפגיעה בפעילותם.
* אובדן הדם עלול להכניס את הנפגע למצב של הלם.

## אבחנה וטיפול
אין אפשרות לאבחן דימום פנימי ללא בדיקה רפואית מדוקדקת, אך חשד לדימום שכזה ייקבע על פי נסיבות הפגיעה ובעיקר על פי סימני ההלם המתפתחים בנפגע כשהוא מאבד כמות גדולה של דם. דרך נוספת המעוררת חשד לדימום היא על פי סימנים שנראים בפגיעה מקומית כמו בטן קשה בדימום בטני או עליית לחץ דם כתוצאה מדימום בקופסית הגולגולת.
הטיפול יכלול את החזרת הנוזלים לנפגע (דם או נוזלים קריסטולאידים) ועצירת הדימום על ידי התערבות כירורגית. בדימום פנימי אי אפשר לטפל בשטח.

## ראו גם
*שטף דם בשד - דימום פנימי כתוצאה ממכה טראומטית לשד
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תסמינים וסימנים כלליים
קטגוריה:פתולוגיה
פנימי
טוניק ויליאמס-דרלינג

**טוניק ויליאמס-דרלינג** (באנגלית: **Tonique Williams-Darling**, נולדה ב-17 בינואר 1976) היא אתלטית מבהאמה. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004) ואלופת עולם (הלסינקי 2005) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
ויליאמס נולדה בנסאו. היא למדה באוניברסיטת קרוליינה הדרומית וסיימה תואר ראשון בבית ספר מור למנהל עסקים ב-1999.

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה ויליאמס במקום ה-46 בתוצאה של 53.43 שניות.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה ויליאמס במקום החמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.38 שניות, המנצחת הייתה אנה גווארה ממקסיקו (48.89 שניות).

הצלחתה הבינלאומית הראשונה של ויליאמס הייתה זכייתה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2004 בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.87 שניות.

אותה שנה זכתה ויליאמס בכל שש התחרויות בליגת הזהב בריצת 400 מטר, כמו כריסטיאן אולסון משוודיה (קפיצה משולשת) ושניהם התחלקו בפרס מיליון דולר (כל אחד מהם קיבל 500,000 דולר). במפגש שנערך ברומא, היא שברה את שיאה של גווארה בליגת הזהב בריצת 400 מטר וקבעה תוצאה של 49.25 שניות. בהמשך היא שיפרה פעמיים את התוצאה וקבעה שיא אישי חדש של 49.07 שניות בתחרות שנערכה בברלין.

### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ויליאמס במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.41 שניות, לפני גווארה (49.56 ששניות) ונטליה אנטיוך מרוסיה (49.89 שניות).

### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה ויליאמס במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.55 שניות, לפני סניה ריצ'רדס מארצות הברית (49.74 שניות) וגווארה (49.81 שניות).

בתחרויות האתלטיקה של משחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכתה ויליאמס במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.76 שניות, אחרי כריסטין אוהורוגו מאנגליה (50.28 שניות).

ויליאמס נשואה לאתלט דניס דרלינג.

## קישורים חיצוניים

* sports123.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות בהאמיות
קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:אלופות אולימפיות מאיי בהאמה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 400 מטרים
יהודה ליב שניאורסון

רבי **יהודה לֵיבּ שניאורסון** (מכונה: **המהרי"ל מקאפוסט**; ה'תקס"ט (1809) – ג' בחשוון ה'תרכ"ז (12 באוקטובר 1866)) האדמו"ר מקאפוסט, הוא בנו של הצמח צדק, רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השלישי של חב"ד.

## חייו
נולד בשנת ה'תקס"ט (1809) ל"צמח צדק" ולחיה מושקא . אבי סבו, רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד ובעל התניא היה הסנדק שלו. מילדותו התקשר לסבו, רבי דובער שניאורי (שכונה "אדמו"ר האמצעי"), ולמד אצלו. סבו חיבב אותו מאוד, נהג להמתין לו לאמירת מאמרי חסידות והיה מכנה אותו "מיין סטענדער" (=הסטענדר שלי), כי היה נשען עליו כשהיה אומר חסידות.

בי"ד חשוון תקפ"ה (1824) נשא לאישה את בתו של החסיד ר' שלמה פריידעס משקלוב, מגדולי חסידי חב"ד. להם נולדו: שלמה זלמן שניאורסון ושלום דובער שניאורסון (מרציצה). אשתו השנייה שמה שרה ולהם נולדו: שמריהו נח שניאורסון ורחל מוניסזון.

חודשיים לאחר פטירת אביו הצמח צדק, התיישב בעיר קאפוסט השוכנת דרומית לוויטבסק (היום בבלארוס), והחל לנהוג שם בנשיאות. מהרי"ל היה הבן המבוגר ביותר שהסכים לנהוג באדמו"רות ואף בחיי אביו נהג באדמו"רות, ולכן נהרו אליו מרבית החסידים. עם זאת, בית דין שהוקם כדי לדון בשאלת יורשו של ה"צמח צדק", פסק כי המהר"ש, רבי שמואל שניאורסון הוא זה שאמור למלא את מקום אביו בלובביץ' .

בשמחת תורה תרכ"ז (1866) חלה, ונפטר ביום ג' בחשוון באותה שנה. נקבר בעיר קאפוסט. את מקומו מילא בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון בעל ה"מגן אבות" מקאפוסט.

בפרויקט היכל הנגינה מופיעים שני ניגונים שלו.

## אילנות יוחסין

## ראו גם
* חסידות קאפוסט

## לקריאה נוספת
* עמרם בלוי, תולדות ימי חייו של כ"ק אדמו"ר רבי יהודה ליב שניאורסאהן מקאפאסט, היכל הבעש"ט כרך ט"ז, עמודים קנא-קפ.

## קישורים חיצוניים
* אדמו"ר יהודה לייב - המהרי"ל באתר "MyTzadik"

## הערות שוליים

ד
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:אזרח נכבד לדורותיו (של האימפריה הרוסית)
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1808
קטגוריה:נפטרים ב-1866
קטגוריה:נשיאי קופת מעות ארץ הקודש
רושטו רצ'בר

**רושטו רצ'בר** (בטורקית: **Rüştü Reçber**; נולד ב-10 במאי 1973 באנטליה, טורקיה) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער. לזכותו 120 הופעות במדי נבחרת טורקיה.

## קריירה
רושטו הפך לשוער הראשון של נבחרת טורקיה כבר ב-1994. ביורו 1996 שיחק עם הנבחרת אבל שיא הצלחתו הייתה במונדיאל 2002 שם הגיע עם טורקיה עד למקום השלישי. אחרי המונדיאל עבר לברצלונה.
רושטו מיעט לשחק בברצלונה וחזר לשחק בפנרבחצ'ה, קבוצתו הקודמת, אך לאחר כשלוש עונות עבר ב-2007 לבשיקטש הטורקית.
ביורו 2008, שיחק רושטו ברבע הגמר נגד נבחרת קרואטיה לאחר הרחקתו של השוער הראשון וולקן דמירל במשחק האחרון בשלב הבתים. הוא סייע לנבחרתו להעפיל לחצי הגמר, לאחר שעצר את הפנדל האחרון בדו-קרב הפנדלים נגד קרואטיה.

בשנת 2012 פרש רושטו ממשחק פעיל.

## חייו האישיים
רושטו נשוי לאיזיל רצ'בר, ולשניים בן ובת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:שוערי כדורגל טורקים
קטגוריה:אנטליה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים טורקים בספרד
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1973
פרנק סינקלייר

**פרנק מוחמד סינקלייר** (אנגלית: **Frank Mohammed Sinclair**; נולד ב-3 בדצמבר 1971 בלונדון) הוא כדורגלן עבר ג'מייקני ומאמן כדורגל בהווה.

## קריירה
הוא החל את הקריירה שלו בצ'לסי בשנת 1990. לאחר מכן שיחק בוסט ברומיץ' אלביון, לסטר סיטי, ברנלי, האדרספילד טאון. בשלהי הקריירה שלו שיחק בעיקר בקבוצות חובבניות. בהמשך פנה לקריירת אימון, תחילה כמאמן-שחקן ולאחר מכן החל להתמקד באימון בלבד.

לזכותו של סינקלייר 28 הופעות בנבחרת ג'מייקה כולל במונדיאל 1998.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים ג'מייקנים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ג'מייקנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני לינקולן סיטי
קטגוריה:כדורגלני ויקם וונדררס
קטגוריה:כדורגלני רקסהאם
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ג'מייקה
קטגוריה:אנגלים ממוצא ג'מייקני
קטגוריה:ילידי 1971
אדה אקיניבי

**אדאולה (אדה) פיטר אולווטוין אקיניבי** (באנגלית: **Adeola (Ade) Peter Oluwatoyin Akinbiyi**; נולד ב-10 באוקטובר 1974) הוא כדורגלן עבר אנגלי-ניגרי.

אקיניבי הוא יליד רובע האקני בלונדון. הוא שיחק עם קבוצת לסטר סיטי בפרמייר ליג ועם ברנלי בליגת המשנה הראשונה. אקיניבי מייצג את נבחרת ניגריה אף על פי שנולד באנגליה.

משנת 2013 אקיניבי הוא מאמן שחקן בקבוצת פ.צ. קולוין ביי מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני ג'ילינגהאם
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נוטס קאונטי
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1974
פולכריה

**פּוּלְכֶרִיָה** (ביוונית: **Πουλχερία**, בלטינית: **Pulcheria**; 19 בינואר 399–453) הייתה בתם של קיסר ביזנטיון ארקדיוס ושל אליה אודוקסיה.

## חייה
פולכריה הייתה אחותו הגדולה של תאודוסיוס השני והחזיקה בעוצמה רבה כאשר הוכתר לקיסר בעודו ילד בשנת 408, אחרי מות ארקדיוס. היא נטלה את שבועת הבתולים, כדי להימנע ממצב בו ייכפו עליה נישואים, ונטתה להסתמך על תמיכת הקצינים הגרמאנים השונים שמינתה, כמו אספר  האלאני. בשנת 416 היה תאודוסיוס מסוגל לשלוט בעצמו, אך פולכריה שימרה עמדת השפעה חזקה, בין השאר משום שהוכתרה בעצמה לקיסרית בשנת 414. 

באותה שנה גרמה לתאודוסיוס לסלק את כל הפגנים מהשירות הציבורי באימפריה. היא הייתה נוצרית אדוקה ותחת השפעתה הפכו גם תאודוסיוס ואשתו אליה אודוקיה (שהייתה פגנית) לנוצרים אדוקים. 

בשנת 421 הכריז תאודוסיוס מלחמה על פרס בהשפעת פולכריה, ככל הנראה משום שהפרסים רדפו נוצרים. פולכריה לא התנגדה לאריאניזם, שהייתה אמונתם של השבטים הגרמאנים. תאודוסיוס תמך בתחילה בנסטוריוס, פטריארך קונסטנטינופול, אך פולכריה, בעזרת הארכיבישוף קיריליוס מאלכסנדריה שכנעה אותו לשוב לאמונה האורתודוקסית ונסטוריוס הוגלה בשנת 435. פולכריה גם שכנעה את אחיה להגלות את היהודים ולהחריב את בתי הכנסת שלהם בקונסטנטינופול. 

בשנת 441 הצליח הסריס כריסאפיוס , שקודם לכן הצליח לסלק את הפרפקט האהוד סירוס מפנופוליס  ואת אליה אודוקיה, אשת הקיסר, לשכנע את תאודוסיוס לסלק את פולכריה והשתלט במידה רבה על הקיסר. נטען, ויש מן הסתם ממש בטענה, שתאודוסיוס נהג בשנים אלו לחתום על צווים קיסריים בלי לקרוא אותם. 

פולכריה עברה לחיות בשולי העיר קונסטנטינופול כנזירה. מספר חודשים לפני מותו של תאודוסיוס סר חינו של כריסאפיוס ופולכריה שבה והפכה גורם מרכזי בחצר הקיסרית. לפני מותו של תאודוסיוס בשנת 450 אורגן על ערש דווי הסדר להמשך שלטון שושלת תאודוסיוס באמצעות נישואים בין פולכריה לבין הגנרל הגרמאני פלביוס מרקיאנוס. הנישואים אורגנו בהסכמה שהגנרל יכבד את שבועת הבתולים של פולכריה בת ה-51. פעולתם הראשונה של הקיסר החדש ופולכריה הייתה להורות על הוצאתו להורג של כריסאפיוס באופן מבזה לפני שערי העיר. 

בשנת 451 סייעה פולכריה לארגן את ועידת כלקדון לגינוי הנסטוריאניזם. הוועידה גם גינתה את החלטות סינוד רובר משנת 449 שתמכו במינות המונופיזיטית ובנזיר המונופיזיטי אוטיכס, שהודח והוגלה בהחלטת הוועידה. בכלקדון הכריזה פולכריה על פלביאנוס מקונסטנטינופול  כמרטיר, אחרי שהודח בסינוד רובר והומת בידי תומכי אוטיכס. 

פולכריה מתה ביולי 453, כשהיא מותירה את כל רכושה לכנסייה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:ילידי 399
קטגוריה:נפטרים ב-453
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-5
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-4
קונסטנטין פרזאן

שמאל|ממוזער|200px|קונסטנטין פרזאן
**קונסטנטין פרזאן** (ברומנית: **Constantin Prezan**; 27 בינואר 1861–27 באוגוסט 1943) היה איש צבא אשר שימש כגנרל וראש המטה של הצבא הרומני במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
פרזאן נולד ב-27 בינואר 1861 בבוטימאנו, ובשנת 1883 התגייס לצבא הרומני. בשנת 1887 הוא הועלה לדרגת קפטן, ובהמשך השתתף במלחמת הבלקן השנייה.

הוא שירת כמפקד הארמייה הרביעית במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן כראש המטה. לאחר אימונים בבוקרשט וצרפת שירת קונסטנטין במטה הכללי וב־1880 קיבל את המינוי.

לאחר שרומניה הכריזה על מעבר לצד בעלות הברית תוך זניחת הנייטרליות שלה באוגוסט 1916, פרזאן קיבל את הפיקוד על הארמייה הרביעית אשר חצתה את הרי הקרפטים אל תוך טרנסילבניה. הם נתקלו בהתנגדות עיקשת של הארמייה הראשונה של הצבא האוסטרו-הונגרי, התנגדות אשר בעקבותיה אולץ צבאו של פרזאן לשגת חזרה אל הקרפטים.
ב־1916 מונה לראש המטה הכללי על ידי פרדיננד הראשון, מלך רומניה.

לאחר כיבוש טרנסילבניה, ב־1920 פרש פרזאן מהשרות הצבאי.

בעקבות המשבר פוליטי ב־1930 עקב חזרתו של קרול השני, מלך רומניה התבקש פרזאן לחזור לצבא ומונה לדרגת מרשל (יחד עם יריבו אלכסנדרו אוורסקו) והתבקש להקים ממשלה ללא זהות מפלגתית אך ללא הצלחה, זמן קצר לאחר מכן פרש אך היה רשום ברשימות הצבא עד 1943.
ימין|ממוזער|100px|סמל הארמייה הרביעית של קונסטנטין פרזאן

## כרונולוגיה צבאית
* 1916 מפקד הארמייה הרביעית.
* 1916-1920 רמטכ"ל.
* 1939-1943 עדיין בצבא, אך ללא תפקיד.

## עיטורים
* Mihai Viteazu Order דרגה שלישית - על השתתפות במערכה של 1916 עבור גבורה ודבקות במשימה.
* Mihai Viteazu Order דרגה שנייה - 1917 בעת שפיקד על המפקדה הכללית של הצבא הרומני.
* Mihai Viteazu Order דרגה ראשונה - לאחר שהוביל את צבאו למלחמה בבסרביה, בוקובינה וטרנסילבניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי צבא רומנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:מרשלים רומנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1861
קטגוריה:נפטרים ב-1943
סאול קי יון

**סאול קי יון** (קוריאנית: 설기현; ) הוא כדורגלן עבר דרום קוריאני ששיחק כחלוץ. ערך 82 הופעות במדי נבחרת קוריאה הדרומית.

סאול קי יון שיחק בקבוצת אנדרלכט הבלגית עד שנת 2004 ואז עבר לוולבס. לאחר מכן שיחק ברדינג וב-2007 עבר לפולהאם.

עם נבחרת קוריאה הדרומית שיחק במונדיאל 2002 והגיע איתה עד למקום הרביעי. שערו המפורסם ביותר היה נגד נבחרת איטליה במשחק בו קוריאה הדרומית ניצחה את איטליה ועלתה לרבע הגמר.

## תארים
;אנדרלכט
* אליפות בלגיה: 
* הסופר קאפ הבלגי: 

;אל-הילאל
* גביע כתר הנסיך הסעודי: 

;אולסן יונדאי
* גביע הליגה הקוריאנית: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני פוהאנג סטילרס
קטגוריה:כדורגלני אולסן יונדאי
קטגוריה:כדורגלני אינצ'ון יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1979
שטרודל

ממוזער|200px|הכנת שטרודל תפוחים
ממוזער|200px|שטרודל לפני אפייה
**שְׁטְרוּדְל** (בעברית: **כְּרוּכִית**; מגרמנית: **Strudel**) הוא סוג של מאפה מרכז-אירופי, שמקורו במטבח האוסטרי, ומכאן כינויו המקובל "שטרודל וינאי".

## אטימולוגיה
מקור המילה **Strudel** הוא כנראה מגרמנית עתיקה, שבה פירוש המילה "שטרודל" הוא "מערבולת".

### השם העברי
התו "@" מכונה שטרודל בשל דמיונו לשטרודל (במבט מהצד). האקדמיה ללשון העברית פעלה לפי המקובל בציבור וקבעה שהמילה "כרוכית", שאותה ייעדה כתחליף עברי למילה "שטרודל" (עוגה), תשמש כתחליף עברי גם לשמו של התו "@". המילה "כרוכית", על שתי משמעויותיה, טרם נקלטה בציבור. בצק שטרודל נקרא גם "בצק מתוח באוויר".

## סוגים
הסוגים הנודעים ביותר הם שטרודל תפוחי עץ (Apfelstrudel), טופפן-שטרודל (טופפן היא סוג של גבינת שמנת עשירה), שטרודל פרג (Mohnstrudel) ושטרודל דובדבנים חמוצים (Weichselstrudel). יש גם שטרודלים מלוחים המכילים מילוי כגון תרד, כרוב כבוש, בשר חזיר (Schinkenstrudel) וכדומה.

### שטרודל וינאי
בצק השטרודל הווינאי גמיש מאוד. מכינים אותו מקמח בעל ריכוז גבוה של גלוטן, עם מעט מאוד שומן ובלי סוכר. לשם קבלת בצק דק מאוד, מניחים אותו על גבי סדין ומותחים אותו לעלה דקיק בעזרת גבות כפות הידיים בלבד בכיוון מן המרכז והחוצה, בתהליך הדורש זמן רב. לאחר מכן ממולא הבצק במלית תפוחים שמניחים עליו רק לאחר סחיטה והידוק קפדניים, כשמתחתיה שכבה של פירורי לחם לשם ספיגת הנוזלים. השטרודל מגולגל בזהירות תוך משיכתו של הסדין, הידוק והימנעות מקריעתו של הבצק, ולאחר מכן קצוותיו נתחבים אל בין השטרודל לתבנית. השטרודל מועבר בזהירות אל התבנית, מהודק שוב ונמרח בקפידה בחמאה או במרגרינה מומסת. הוא נאפה בתנור בטמפרטורה של 200–240 מעלות צלזיוס, בתלות בכמות המלית (ככל שכמות המלית גבוהה יותר, על הטמפרטורה להיות נמוכה יותר), ובמשך זמן של 45–60 דקות. לאחר האפייה ניתן לפזר על השטרודל אבקת סוכר.

מאפה השטרודל האוסטרי המסורתי שונה מהשטרודל המוגש בשאר העולם, שלעיתים קרובות עשוי בצק פילו או בצק עלים. מקור נוסף של השטרודל הוא המאפים היווניים והמזרח-תיכוניים.

## קישורים חיצוניים

*מתכון לאפפלשטרודל באתר "על השולחן"
* 
* יצור שטרודל מסורתי בווינה (באנגלית)

קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:המטבח הגרמני: עוגות
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:המטבח האוסטרי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי תפוחים
קטגוריה:מאפים ממולאים
קטגוריה:עוגות פרי
יצחק טאיטו

**יצחק טהור טאיטו** (נולד ב-13 ביוני 1941) הוא רב-נגד במילואים, ששימש נגד המשמעת של בית הספר לקצינים של צה"ל, מאז יוני 1968 עד יולי 2021, ונחשב לחייל בעל הוותק הרב ביותר בצה"ל.

## ביוגרפיה

רב-נגד טאיטו נולד בתוניסיה ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949 כשהיה בן 8. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1959 ושירת בנח"ל, שם שימש מפקד כיתה, סמל מחלקה ורב-סמל פלוגתי. ב-1963, עבר לשרת בבית הספר לקצינים של צה"ל (הידוע בשם בה"ד 1), שהיה באותם הימים בבסיס סירקין, ושימש שם רב-סמל פלוגתי וסגנו של נגד המשמעת שלמה ישראלי. בחודש מאי 1968, עבר הבסיס למקומו הנוכחי ליד מצפה רמון, ועם סיום קורס הקצינים ביוני אותה שנה, מונה טאיטו לנגד המשמעת של הבסיס ולמפקד המחנה. מאז הוא שמש בתפקיד זה ברציפות וב-26 באוגוסט 2021, במלאת לו 80 שנה, סיים את תפקידו ויצא לחופשת פרישה בת חודשיים.

רנ"ג טאיטו טען כי היה משליט משמעת ללא איומים וענישה, אלא קודם כול באמצעות חינוך והסברה. טאיטו היה ידוע במיוחד בשל קולו הסמכותי הנשמע במסדרי הסיום של בה"ד 1, הנערכים אחת לשלושה חודשים.

היה אחראי על אלפי טקסים, ביניהם טקס ההלוויה הצבאי של ראש הממשלה יצחק רבין, ב-1995, וקבלת הפנים לנשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1977.

מחזור הקק"צ האחרון שבו טאיטו העביר את ערכיו ופיקד, היה מגמת מעוז ה-229 הסריאלית (של יוצאי קצונה מחזור אוג' 24).

## פרסים והוקרה
* בשנת 2018, קיבל פרס מפעל חיים על פועלו ממפקד זרוע היבשה, אלוף קובי ברק.
* העתק ממוזער של דמותו של רנ"ג טאיטו, נמצא בפארק מיני ישראל.

## חיים אישיים
מאז ילדותו מתגורר בבאר שבע. יש לו בת ושני בנים, בוגרי בה"ד 1 בעצמם.

## גלריה

קובץ:IDF Yitzhak Taito 1.jpg
קובץ:Yitzhak Taito with Shaul Mofaz.jpg|יצחק טאיטו עם הרמטכ"ל שאול מופז
קובץ:IDF Chief Warrant Officer Yitzhak Taito 3 (cropped).jpg
קובץ:IDF Chief Warrant Officer Yitzhak Taito 1.jpg
קובץ:IDF Yitzhak Taito 2.jpg
קובץ:IDF Yitzhak Taito 4.jpg|יצחק טאיטו עם הרמטכ"ל חיים בר-לב
קובץ:Taito.jpg|טאיטו באחד מטקסי סיום קורס קצינים
קובץ:IDF Chief Warrant Officer Yitzhak Taito 4.jpg


## קישורים חיצוניים

* טל מויסה, טאיטו מסכם, אתר דובר צה"ל, 31 באוגוסט 2008
* טל לב-רם, רנ"ג טאיטו חגג 70 במטכ"ל, באתר גלי צה"ל
* 
* 
* 
* 
* אלון תשובה, המסדר יעבור לדום: הרס"ר המיתולוגי של בה"ד 1 בריאיון מיוחד, אתר צה"ל, 25 במאי 2017
* 
* 
* 
* אבי בלדי, ממנו תראו וכן תעשו: רב-נגד יצחק טאיטו פורש מצה"ל, בבלוג עונג שבת, 17 בספטמבר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:נגדי משמעת בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
מארז

[ממוזער|250px|מארז של [מקלט רדיו צבאי]]
**מארז** הוא קופסה המהווה את חלקו החיצוני של מוצר. המארז משמש בראש ובראשונה להגנה על רכיבי המוצר שבתוכו. פעמים רבות יש במארז פתחים לשם חיבורו למוצרים אחרים. כאשר זהו מארז של מכשיר חשמלי כולל המארז כפתור להדלקה וכיבוי של המכשיר, ולעיתים נכללים בו כפתורים נוספים לכוונון פעולת המכשיר. חומרי גלם מקובלים לצירתו של מארז הם פח, פלסטיק, עץ ועוד. 

עיצוב המארז משלב שיקולים של פונקציונליות, יופי ותדמית. בהתאם לכך, מארז של מכשיר שנועד לפעול בשדה הקרב נדרש לעמידות גבוהה בתנאי סביבה קשים, ואין חשיבות ליופיו. לעומת זאת, במארז של מכשיר שנועד לפעול בבית או במשרד אין צורך בעמידות גבוהה של המארז, אך יש חשיבות ליופיו. במכשיר שפעולתו יוצרת חום, כגון מקרר, כולל המארז אמצעים לפליטתו של חום זה. 

דוגמה: מארז מחשב מכיל בתוכו את כל רכיביו של המחשב (לוח אם, מעבד, ספק כוח וכו'). במארז יש פתחים לשקעים המאפשרים את חיבורו של המחשב לרכיבים פריפריאליים, כגון מדפסת, אוזניות, מקלדת ועוד.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:מכשירי חשמל: רכיבים
קטגוריה:מושגים בהנדסה
סויוז

**סוֹיוּז** (קירילית: **Союз**) היא מילה בשפה הרוסית שמשמעותה היא "ברית".
סלט פירות

שמאל|ממוזער|250px|סלט פירות
**סלט פירות** הוא מנה המורכבת ממגוון של פירות, בדרך כלל טריים, המוגשת עם סירופ או עם נוזלי הפירות עצמם. סלט הפירות יכול להיות מוגש כמתאבן, סלט קטן ליד הארוחה או קינוח. כשמוגש כמתאבן או כקינוח, סלט הפירות נקרא גם "קוקטייל פירות".

ישנם מספר מתכונים ביתיים לסלט פירות שכוללים מגוון של פירות, או שימוש ברוטב, במקום סירופ או נוזלי הפירות. גרסה אחת היא סלט פירות בסגנון וואלדורף, אשר בהכנתו משתמשים ברוטב על בסיס מיונז. במתכונים אחרים משתמשים בשמנת חמוצה, לבן או אפילו חרדל כרכיב עיקרי ברוטב. ברוז'אק, סלט פירות מלזי, משתמשים ברוטב חריף עם בוטנים וממרח חסילונים.

הגשת כוסות קטנות של סלט פירות כקינוח נפוצה בבתי ספר ציבוריים בארצות הברית. במקרים רבים זה הקינוח היחיד שמוצע לתלמידים.

## ראו גם
* אמברוזיה (קינוח)
* סלט
* קומפוט

## קישורים חיצוניים

* משה שגב, סביצ'ה כריש עם סלט פירות טרופי וסורבה גזר, באתר "חיים טוב"

פירות, סלט
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאכלי פירות
דייוויד הראשון, מלך סקוטלנד

**דייוויד הראשון**, מלך סקוטלנד (באנגלית: **David I of Scotland**, בגאלית סקוטית: **Dauíd mac Maíl Choluim**; 24 במאי 1084 – 1153, מכונה גם "הקדוש" (St. David I of Scotland)) היה מלך סקוטלנד החל מ-1124 ועד למותו.

## ביוגרפיה
דייוויד היה בנם הצעיר של מלקולם השלישי מלך סקוטלנד ושל אשתו מרגרט.
הוא נישא למתילדה, בתו של וולטאוף, רוזן צפון אמבריה, ב-1113, ובכך קיבל חזקה על התואר רוזן האנטינגדון.

עם מותו של המלך אדגר ב-1107, נחלקו השטחים השייכים לממלכה הסקוטית לפי צוואתו בין שני אחיו, אלכסנדר ודייוויד. אלכסנדר קיבל את הכתר ואת החלקים בסקוטלנד מצפון לנהרות פורת' וקלייד. דייוויד קיבל את המחוזות הדרומיים יותר ואת התואר רוזן קאמברלנד. עם מותו של אלכסנדר ב-1124 קיבל דייוויד את הממלכה ואת הכתר, החל ב-27 באפריל באותה השנה.

ב-1127, כברון אנגלי, הוא נשבע נאמנות למתילדה, כיורשת לאביה הנרי הראשון. כאשר נעשה ניסיון להדיחה ממעמדה ב-1135, דייוויד תמך במטרותיה ופלש לממלכת אנגליה. אירוע זה נסתיים בהסכם שלום לאחר שגויס צבא אדיר כדי לבלום אותו, אך הסכם זה לא שרד זמן רב. לאחר שאיים בפלישה ב-1137 דייוויד מימש את איומו ב-1138, אך ספג תבוסה גדולה בביצת קאטון.

הוא חזר לסקוטלנד באותה שנה, והשלום חזר לשרור. מאז הקדיש עצמו דייוויד לענייני ממלכתו שלו: הוא הקים מספר מנזרים ומרכזי דת וקידם את תהליך הפיאודליזם בממלכה (ויורשיו אכן הצליחו לממש אותו). הוא מת בקארליסל, בשנת 1153. הוא מוכר על ידי הכנסייה הקתולית כקדוש, על אף שמעולם לא הוכרז באופן רשמי ככזה.

היו לו שני בנים, מלקולם והנרי, ושתי בנות, קלאריסיה והודיארנה.

ייסד את ארמון הולירוד בעיר אדינבורו בשנת 1128.

## קישורים חיצוניים

* St. David I of Scotland .
* 
* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:ילידי 1084
קטגוריה:נפטרים ב-1153