open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איימר קווין

**איימר מרי רוז קווין** (באירית: **Eimear Ní Chuinn**, באנגלית: **Eimear Quinn**; נולדה ב-18 בדצמבר 1972 בדבלין) היא זמרת ומלחינה אירית. קווין זכתה באירוויזיון 1996 עם השיר "The Voice".

## קריירה מוזיקלית
בגיל ארבע, הצטרפה קווין למקהלה המוזיקלית של בית ספרה. בגיל 15 החלה קווין ללמוד שיעורי פיתוח קול אצל המורה, ג'ודי בגאן. קווין סיימה תואר במוזיקה באוניברסיטה הלאומית של אירלנד.

בשנת 1995, הצטרפה קווין למקהלה האירית "אנונה". במסגרת הלהקה, היא הקליטה שני אלבומים, "Omnis" ו-"Deep Dead Blue" ושימשה כסולנית במספר סינגלים שהלהקה פרסמה. הלהקה הופיעו במספר מדינות נוספות באירופה, דוגמת ספרד, צרפת והממלכה המאוחדת. כאשר הלהקה הופיעה בקתדרלת סנט פטריק בדבלין לכבוד חג המולד ב-1995, המפיק האירי ברנדן גרהאם שמע את קולה של קווין והציע לה לשיר את השיר שלו, "The Voice" שהתחרה באותה העת בקדם האירי לאירוויזיון 1996. קווין ניצחה בקדם וזכתה לייצג את אירלנד באירוויזיון 1996 שנערך באוסלו, בירת נורווגיה. קווין שובצה במקום ה-17 בסדר ההופעות של אירוויזיון 1996, לפי פינלנד ואחרי בלגיה. ב-18 במאי 1996, זכתה קווין בתחרות האירוויזיון במקום הראשון עם 162 נקודות. ניצחונה היה הניצחון הרביעי של אירלנד בחמש השנים הקודמות. לאחר ניצחונה, ערכה קווין סיבובי הופעות בינלאומיים בהם הופיעה באוסטרליה, ארצות הברית וכל רחבי אירופה. בנוסף, קווין הופיעה במספר תוכניות אירוח ברשות השידור האירית, RTÉ.

בשנת 2006, קווין הוציאה לאור את אלבום הסולו הראשון שלה, "Gatherings". באותה השנה, לרגל ציון 25 שנים להקמת אולם הקונצרטים הלאומי של אירלנד, הופיעה קווין עם השיר "The Voice". ההופעה שודרה בטלוויזיה האירית ולאחר מכן, הקונצרט הוצא לאור כ-DVD. בשנת 2007, הוציאה קווין את אלבומה השני, "O Holy Night" אשר הופק על ידי מרטין קווין.

בשנת 2011, הופיעה קווין מול מלכת הממלכה המאוחדת, אליזבת השנייה בעת ביקורה באירלנד. ב-2019 קווין הופיעה בעת ביקורו של האפיפיור פרנציסקוס באירלנד.

## חיים אישיים
קווין נשואה לנואל קורן, מפיק רדיו וטלוויזיה ומנכ"ל איגוד השידור האירופי. לזוג יש שתי בנות.

## דיסקוגרפיה
### סינגלים
* 1996: "The Voice"
* 1997: "Ave Maria"

### מיני-אלבומים
* 1996: "Winter, Fire and Snow"

### אלבומים
* 2001: "Through the Lens of a Tear"
* 2006: "Gatherings"
* 2007: "Oh Holy Night"

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות איריות
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: אירלנד
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:מלחינות
קטגוריה:ילידות 1972
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
Techno Cumbia

"**Techno Cumbia**" (בעברית: "**טכנו-קומביה**") הוא שיר של הזמרת סלינה, כאשר יצא כצד ב' לשיר "Dreaming of You" ונלקח מתוך אלבומה הרביעי. שני השירים יצאו ב-14 באוגוסט 1995 על ידי EMI לטין. בנוסף לכך, הוא נכלל גם באלבום האולפן החמישי שלה *[[Dreaming of You]]*.

השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השירים הלטיניים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי פיט אסטודילו ואחיה של סלינה והופק על ידי אחיה של סלינה. השיר הוא שיר טכנו-פופ וקומביה עם השפעות של דאנסהול, ראפ, דאנס לטיני ומוזיקת מועדונים. מבחינה לירית בשיר סלינה קוראת לכולם לרקוד לצלילים של טכנו קומביה שהיה לסגנון מוזיקה חדש שטרם היה נהוג להשתמש בו קודם.

## ביקורת והצלחה
השיר זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה שהוא אחד מהשירים הטובים ביותר באלבום. מומחים האמינו כי הטכנו-קומביה הצליח לחדור לשוק המוזיקה האורבנית אודות לסלינה. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד השירים הלטינים של בילבורד ובמצעד השירים המקסיקניים האזוריים והגיע למעמד פלטינה לטינית בארצות הברית. השיר קיבל את פרס שיר השנה לשיר הקרוסאובר הטוב ביותר בטקס פרסי מוזיקת הטחאנו ואף היה מועמד לפרס נוסף בטקס בקטגוריית קליפ השנה. בנוסף הוא גם היה מועמד לפרס BMI פופ בקטגוריית סינגל השנה.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיט אסטודילו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:שירי דאנסהול
קטגוריה:שירי היפ הופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI לטין
גצ'ה

**גצ'ה** (בהונגרית: **Gecse**) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בגצ'ה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 529 ובשנת 2020 רק 409 תושבים.

הכפר נהרס בחלקו בתקופת הכיבוש הטורקי ולאחר מכן שרפה גדולה כילתה חלק גדול מהבתים והשפיעה על המשך ההתיישבות במקום.

## יהודי גצ'ה
בגצ'ה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שמואל בר

**שמואל בר** (נולד בשנת 1948 לערך) הוא חייל צה"ל שעוטר בעיטור המופת על לחימתו בפעולת כראמה

## ביוגרפיה
בר שירת בשירות חובה בגדוד 82 בחטיבה 7. השתתף בקרבות מלחמת ששת הימים בחזית הדרום והצטיין בתפקידו כתותחן טנק.

פלוגתו של בר נטלה חלק בפעולת כראמה ב-21 במרץ 1968. במהלך הפעולה התקרב הטנק של בר אל טנק ישראלי פגוע על מנת לחלץ ממנו שלושה אנשי צוות שנפגעו ונשארו בו. רופא החטיבה ד"ר אשר פורת ומפקד הטנק יצחק בלק יצאו ממנו, זחלו לעבר הפצועים למרחק של כ-25 מטר תחת אש נשק קל ירדנית שסיכנה אותם, השכיבו אחד מהם על שמיכה וגררו אותו אל הטנק המחלץ. ד"ר פורת ביקש לגשת לחלץ את הפצוע השני. בר התנדב להצטרף אליו, והם זחלו אל הטנק הפגוע תחת אש וחילצו את הפצוע השני. הפצועים הושכבו על הסיפון האחורי של הטנק והועברו לטיפול רפואי. אחד מהם מת והשני החלים.

בעקבות הפעולה עוטרו פורת, בלק ובר בצל"ש הרמטכ"ל. לימים הומר הצל"ש של פורת בעיטור העוז ואילו הצל"שים של בר ובלק הומרו בעיטור המופת.

בר השתתף כחייל מילואים במלחמת יום הכיפורים בחזית הצפון. הוא נפצע בקרבות ורגלו נקטעה.

## לקריאה נוספת
*אשר (קרלוס) פורת, **חלוק לבן כומתה שחורה**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011

## קישורים חיצוניים
* שמואל בר, באתר הגבורה

קטגוריה:מעוטרי חטיבה 7
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת ההתשה
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
The Thrill Is Gone

ממוזער|ימין|בי בי קינג.
"**The Thrill Is Gone**" (בעברית: "**הריגוש חלף**") הוא שיר בלוז איטי ומוזיקת נשמה שנכתב על ידי מוזיקאי הבלוז רוי הוקינס וריק דארנל בשנת 1951. באותה שנה הביצוע של הוקינס הגיע למקום ה-6 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ של מגזין בילבורד. בשנת 1969, הביצוע של בי בי קינג לביצוע הפך לשיר המוכר ביותר שלו, ואחד משירי הבלוז המוכרים אי פעם. בי בי קינג זכה בשני פרסי גראמי עבור הביצוע שלו לשיר, והפך אותו לסטנדרט בלוז.

השיר מדבר על גבר שמרגיש כי אהבתו לבת זוגו פגה, לאחר שהיא החזיקה בו וניצלה אותו בזמן שהיה מאוהב בה. השיר מושר בגוף ראשון, כאשר נדמה כי מילות השיר הן למעשה מילות הפרידה מהגבר. הוא מזכיר כי כעת הוא יהיה בודד אך חופשי, וביום מן הימים היא תצטער על איך שהתנהגה כלפיו. השיר מנוגן בסולם B פנטטוני מינורי, כאשר בביצוע של קינג הוא מאופיין בתפקיד גיטרה מרכזי ומכיל שלושה סולואים. באלבום BB King and Friends: 80 השיר בוצע יחד עם אריק קלפטון, כאשר השניים שילבו את סולואי הגיטרה שלהם זה בזה. קינג נהג לבצע את השיר בהופעות יחד עם אמנים נוספים, בהם סלאש ורוני ווד, אריק קלפטון, ג'ימי ווהן ורוברט קריי, גרי מור ועוד.

בדצמבר 1969, יצא השיר כסינגל בידיי קינג והפך במהרה לאחד מלהיטיו הגדולים, ולצמרות מצעדי המכירות כמו מקום שלישי במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ ומקום 15 במצעד Billboard Hot 100. הקלטתו של קינג זיכתה אותו בפרס גראמי לביצוע ה-R&B הווקאלי הטוב ביותר - גבר בשנת 1970 ובפרס היכל התהילה של הגראמי בשנת 1998. גרסתו של קינג לשיר הוצבה במספר 183 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1951
קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:סינגלים מ-1970
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:שירי בלוז
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ABC רקורדס
טריטוריה פדרלית

**טריטוריה פדרלית** היא ישות טריטוריאלית של פדרציה שאינה שייכת לאף אחד ממחוזותיה והיא כפופה ישירות לשלטון הפדרלי.

## הטריטוריות הפדרליות של רוסיה
האפשרות ליצור טריטוריות פדרליות בפדרציה הרוסית הופיעה לאחר אימוץ חבילת תיקונים לחוקת רוסיה בשנת 2020. סעיף 67, סעיף 1 לחוקת הפדרציה הרוסית, קבע:סעיף 67 1. שטחי הפדרציה הרוסית כוללים את שטחי הגופים המרכיבים אותה, המים הפנימיים והים הטריטוריאלי, המרחב האווירי מעליהם. בשטח הפדרציה הרוסית, בהתאם לחוק הפדרלי, ניתן ליצור **טריטוריות פדרליות**. ארגון הכוח הציבורי בטריטוריות הפדרליות נקבע על פי החוק הפדרלי האמור.הרעיון הוצג על ידי יו"ר הדומה המחוזית של טולה, סרגיי חריטונוב, שציין כי: "אלה כוללים, למשל, יחידות מנהליות-טריטוריאליות סגורות, אזורי טבע מוגנים במיוחד, האזור הארקטי. זאת בשל דרישות מוגברות להבטחת בטיחות, הגנה והגנה על הסביבה (למשל, אגם בייקל, המים המינרליים הקווקזיים) או יצירת תנאים להגברת האטרקטיביות להשקעה, שניהולם "דורש רגולציה מיוחדת"." ב-9 בנובמבר 2020 הוגשה לדומה הממלכתית הצעת חוק על הקמת הטריטוריה הפדרלית סיריוס. ב-18 בנובמבר החוק אומץ בקריאה ראשונה, ב-8 בדצמבר, אושר בקריאה שנייה.

## טריטוריות פדרליות של מדינות אחרות
### כיום
* שלוש טריטוריות פדרליות קיימות במלזיה: פוטרג'איה, קואלה לומפור (הבירה) ולבואן.
* בניגריה עיר הבירה מהווה טריטוריה פדרלית המכונה "טריטוריית הבירה הפדרלית".
* לטריטוריית הבירה האוסטרלית, שכונתה עד שנת 1938 "טריטוריית הבירה הפדרלית", יש מעמד דומה לטריטוריה הפדרלית בארצות הברית.
* בארצות הברית מחוז קולומביה הוא בעל מעמד דומה.

### תוכניות
* עד 2019 פקיסטן ניהלה אזורים שבטיים פדרליים.
* ונצואלה מתכננת להעניק מעמד של טריטוריה פדרלית פדרלי לנכסיה הפדרליים.

## ראו גם
* הערים הפדרליות של רוסיה
* עיר פדרלית

## לקריאה נוספת

* *[[:ru:Авакьян,_Сурен_Адибекович|Авакьян С. А.]]* Федеральная территория // Конституционное право. Энциклопедический словарь. / Отв. ред. и рук. авт. колл. д-р юр. наук, проф. С. А. Авакьян. — М.: Норма, 2001. — 688 с.


## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: מחוזות
קטגוריה:פדרציה
פליין פאט

**פטריק ריינולדס**, הידוע בשם הבמה **פליין פאט**, הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקאי. מוכר בשל היותו הסוכן של יה וסט וקיד קאדי בתחילת הקריירה שלהם. הוא ידוע גם בשל עבודתו עם אמנים כמו דרייק, אלישה קיז, מרי ג'יי בלייג', גוסטפייס קילה, אשנטי, לודאקריס וג'ה רול.

הוא הפיק, בין היתר, את האלבומים *[[The Element of Freedom]], [[Stronger with Each Tear]], [[808s & Heartbreak]], [[Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager]], [[Man on the Moon: The End of Day]], [[Graduation]], [[The Life of Pablo]].*

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:אנשי מוזיקה אמריקאית
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים אמריקאים
נונאטאק גייטוויי

**נונאטאק גייטווי** (באנגלית: **Gateway Nunatak**; מילולית: נונאטאק השער) הוא נונאטאק בולט, באזור חוף סקוט, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הנונאטאק ממוקם ליד ראשו של קרחון מקאיי;

הנונאטאק ממוקם 17 קילומטרים ממערב להר גראן.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הנונאטק

הנונאטק נסקר לראשונה בשנת 1957, על ידי קבוצת הסקר הניו זילנדית הצפונית, מטעם המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי - אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.

### מקור השם

הנונאטאק נקרא בשם זה, מאחר שהוא מסמל פתח ברור בין מפלי הקרח של קרחון מקאיי, למשלחות המנסות לעלות על קרחון מקאיי לכיוון מערב.

## קישורים חיצוניים

* נונאטאק גייטוויי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נונאטאק גייטוויי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* נונאטאק גייטוויי באתר הגאזט האנארקטי של ממשלת אוסטרליה
* נונאטאק גייטוויי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור נונאטאק גייטוויי

## הערות שוליים

גייטוויי
גייטוויי
Last Dance/The Hustle/On the Radio

**Last Dance/The Hustle/On the Radio** (בעברית: ה**ריקוד האחרון/ההמולה/ברדיו**) הוא מחרוזת גרסאות כיסוי, שבוצע על ידי הזמרת סלינה ויצא כסינגל השני מתוך אלבום הפסקול של הסרט אודות חייה. המחרוזת הוקלטה בהופעה חיה ב-26 בפברואר 1995 והיא כוללת מחרוזת של גרסאות כיסוי לשלושה שירים:
 של דונה סאמר, "On the Radio" של דונה סאמר ו-"The Hustle" של ואן מקקוי. המחרוזת כללה גם קטעים מהשירים
"I Will Survive" של גלוריה גיינור ו-"Funkytown" של Lipps Inc.

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה מסחרית מתונה, כאשר הגיע למקום ה-25 במצעד השירים הלטיניים ולמקום ה-27 במצעד השירים המקסיקניים האזוריים.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
נקודת טרור (אנטארקטיקה)

**נקודת טרור** (באנגלית: **Terror Point**) היא לשון היבשה או חצי אי, בחלקו המזרחי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.

הנקודה נמצאת בסמוך מדרום להר טרור.

הנקודה מהווה את הגבול המזרחי של מפרץ פוג.

הנקודה ממוקמת 6 קילומטרים מערבית - צפונית-מערבית לכף מקיי.

## היסטוריה
### מקור השם

שמה של הנקודה ניתן לה על ידי חברי משלחת החקר הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904.

ללשון היבשה ניתן שם זה, בשל קרבתה להר טרור, המתנשא מעל נקודה זו, מצפון-מזרח לה.

שמו של הר טרור ניתן לו בשנת 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.

רוס קרא להר על שם ספינתו השנייה "טרור".

## ראו גם
* אוכף טרור
* קרחון טרור

## קישורים חיצוניים
* נקודת טרור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* נקודת טרור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* נקודת טרור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור נקודת טרור

## הערות שוליים

טרור
המטה המבצעי לתיאום הרשויות המבצעות במאבק בנגיף הקורונה

**המטה המבצעי לתיאום הרשויות המבצעות במאבק בנגיף הקורונה**, רשמית "המטה המבצעי למניעת ייבוא והתפשטות זיהום נגיף קורונה החדש בשטחי הפדרציה הרוסית" (ברוסית: **Оперативный штаб по предупреждению завоза и распространения новой коронавирусной инфекции на территории Российской Федерации**) הוא הגוף הפדרלי הבכיר ברוסיה האחראי לניהול פעילות הממשלה והגופים הפדרליים בתחום מניעת החמרת המצב האפידמיולוגי לאור פרוץ מגפת הקורונה ברוסיה. פועל בכפיפות לממשלת רוסיה.

## הרכב
בראש המטה עומדת סגנית ראש הממשלה טטיאנה גוליקובה. בהרכב המועצה מכהנים אישי ממשל בולטים ברוסיה כדוגמת:
* אנה פופובה, רופאת התברואה הראשית וראש השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן;
* סרגיי דנקוורט ראש השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי
* השר למצבי חירום והגנה אזרחית
* אנדריי מיכאילוביץ' מוריאקוב, סגן ראש שירות ביון החוץ`
* מיכאיל מוראשקו שר הבריאות
* ויטאלי סאבלייב יו"ר איירופלוט ובהמשך שר התחבורה (לפניו כיהן יבגני דיטריך כחבר המועצה מתוקף היותו שר התחבורה מינואר ועד נובמבר 2020).

## המועצה המתאמת למאבק בקורונה
במסגרת המטה פועלת גם המועצה המתאמת למאבק בקורונה (ברוסית: Координационный совет по борьбе с COVID-19), שהוקמה ב-14 במרץ 2020 ובה חברים מיכאיל מישוסטין ראש ממשלת רוסיה המשמש כיו"ר המועצה, אנדריי בלואוסוב סגנו, טטיאנה גוליקובה, דמיטרי צ'רנישנקו סגן ומזכיר המועצה, אנטון סילואנוב שר האוצר, סרגיי סוביאנין ראש עיריית מוסקבה, אלכסנדר בורטניקוב מנהל שירות הביטחון הפדרלי, ולדימיר בולאווין מנהל שירות המכס הפדרלי של רוסיה, אנדריי וורוביוב מושל מחוז מוסקבה, דמיטרי גוגין ראש הסוכנות הפדרלית לרזרבות מדינה, סרגיי דנקוורט ראש השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי, אלכסיי ז'וקוב סגן יושב ראש הדומה הממלכתית, יבגני זיניצ'ב שר החירום, ויקטור זולוטוב מפקד המשמר הלאומי של רוסיה, ולדימיר קולוקולצב שר הפנים של רוסיה, איגור קראסנוב התובע הכללי של רוסיה, דניס מנטורוב שר המסחר והתעשייה, מיכאיל מוראשקו שר הבריאות, אלווירה נביאולינה נגידת הבנק המרכזי של רוסיה, סרגיי נארישקין מנהל סוכנות הביון, מקסים אורשקין עוזר נשיא רוסיה ואישים נוספים.

## קישורים חיצוניים
* 

* המטה המבצעי לתיאום הרשויות המבצעות במאבק בנגיף הקורונה, באתר ממשלת רוסיה

קטגוריה:מגפת הקורונה ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים (רולינג סטון)

**100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים** היא רשימה שנוצרה ופורסמה במגזין המוזיקה והתרבות האמריקאי רולינג סטון בנובמבר 2008 המהווה ניסיון ליצור רשימה מקיפה של הכישרונות הווקאליים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית.

את הרשימה בחרו 179 מומחי מוזיקה אשר כללו מוזיקאים, מפיקי מוזיקה, ומבקרי מוזיקה שלקחו בחשבון גורמים שונים כמו מנעד ווקאלי, השפעה על תעשיית המוזיקה והתרומה הכללית לעולם המוזיקה.

הרשימה של הרולינג סטון כוללת מגוון רחב של אמנים מז'אנרים שונים, לרבות רוק, מוזיקה נשמה, פופ, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת קאנטרי.

## ביקורת
הרשימה עוררה ביקורת רבה במשאלי גולשים באינטרנט ובטוויטר. בין הטענות השכיחות היו אי הכללתם של זמרים כמו פרנק סינטרה, אוזי אוסבורן, דיאנה רוס, פול סיימון, סטינג, ביונסה, סלין דיון, מדונה, קייט בוש, אלה פיצג'רלד, דונה סאמר ועוד. ביקורות שכיחות נוספות היו על ערבוב לא מוצדק בין איכות הזמרה וההשפעה כאמנים, ערבוב שגרם למיקום גבוה מדי של זמרים כמו ג'ון לנון ובוב דילן, לעומת מיקום נמוך מדי של זמרים כמו פרדי מרקיורי, ויטני יוסטון, דולי פארטון ומריה קארי.

## ראו גם
* 500 השירים הגדולים בכל הזמנים
*100 האמנים הגדולים בכל הזמנים
*500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים
*האמנים הנעקבים ביותר בספוטיפיי

## הערות שוליים

קטגוריה:דירוג בנושא מוזיקה
תאודוטיון

[שמאל|ממוזער|350x350 פיקסלים|יחסי הגומלין בין כתבי יד עתיקים משמעותיים שונים של התנ"ך. LXX מציין את [תרגום השבעים המקורי.]]
**תאודוטיון** (ביוונית: **Θεοδοτίων**; נפטר סביב שנת 200 לספירה) היה מלומד יהודי הלניסטי, אשר בשנת 150 לספירה לערך תרגם את התנ"ך ליוונית. יש מחלוקת לגבי השאלה אם הוא תיקן את תרגום השבעים או תרגם מתוך כתבי יד עבריים שייצגו מסורת מקבילה שלא שרדה.
על פי בן דורו, אירנאיוס, תאודוטיון היה יהודי גר, כמו עקילס, ומהעיר אפסוס.

במאה ה-2 צוטט הטקסט של תאודוטיון ב"הרועה של הרמאס"  וב"דיאלוג עם טריפון היהודי"  של יוסטינוס מרטיר. הגרסה המוגמרת שלו, אשר מלאה כמה חוסרים בגרסת השבעים של ספר ירמיהו וספר איוב, יצרה טור אחד בהקספלה של אוריגנס, סביב 240 לספירה. ההקספלה, ששרדה רק בפרגמנטים, הציגה שישה טקסטים בעברית וביוונית זה לצד זה: שתי גרסאות יווניות מאת עקילס וסימכוס, וגרסת תאודוטיון בעקבותיה, שככל הנראה משקפת הבנה בת זמנו של הרצף ההיסטורי שלהם.

תרגומו של תאודוטיון הועתק כל כך הרבה בכנסייה הנוצרית הקדומה, עד שגרסתו לספר דניאל גברה למעשה על גרסת תרגום השבעים. ספר דניאל של השבעים שרד בשני כתבי יד ידועים בלבד, קודקס כיסיאנוס 88  (שהתגלה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-18) ופאפירוס 967  (התגלה בשנת 1931). הירונימוס, בהקדמתו לדניאל (407 לספירה), מתעד את דחיית גרסת השבעים של אותו ספר בשימוש נוצרי: "אני גם רוצה להדגיש בפני הקורא את העובדה שזה לא היה על פי גרסת השבעים אלא על פי גרסת תאודוטיון עצמו שהכנסיות קוראות בפומבי את דניאל". הקדמתו של הירונימוס מציינת גם שבתוך ההקספלה היו הערות, מה שמעיד על מספר הבדלים גדולים בתוכן בין דניאל של תאודוטיון לבין הגרסאות המוקדמות יותר ביוונית ובעברית. עם זאת, דניאל של תאודוטיון קרוב יותר לנוסח המסורה העברי ששרד, הטקסט שהוא הבסיס לרוב התרגומים המודרניים. דניאל של תאודוטיון הוא גם זה שנמצא בגוף במהדורה הרשמית של תרגום השבעים שפורסמה על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי בשנת 1587.

זהירותו של תאודוטיון בתעתוק מילים עבריות לצמחים, בעלי חיים, מלבושים ובגדים פולחניים, ומילים בעלות משמעות לא ברורה, במקום לאמץ תרגום יווני, העניקו לו מוניטין של "לא מלומד" בקרב עורכים בטוחים יותר לאחר הרנסאנס, כמו ברנאר דה מונפוקון .

## קישורים חיצוניים
* תאודוטיון, האנציקלופדיה היהודית 
* ספר בראשית, פרק ב, פסוק ז – דוגמה לנוסח תאודוטיון לצד נוסחים אחרים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:יהודים במאה ה-2
תחנת ורשה (סנקט פטרבורג)

ממוזער|260x260 פיקסלים| תחנת ורשה, נוף מאזור המסילה לשעבר
**תחנת ורשה** (ברוסית: **Варша́вский Вокза́л**), היא תחנת רכבת נוסעים לשעבר בסנקט פטרבורג, רוסיה, הממוקמת מדרום למרכז העיר, והייתה פעילה בשנים 1853–2001. משנת 2001 עד 2017 שימשה כביתו של מוזיאון הרכבות הרוסי (הידוע גם כמוזיאון התחבורה המסילתית המרכזי של הפדרציה הרוסית).

## היסטוריה
התחנה נבנתה במקור בשנת 1851 עבור קו רכבת שהושלם בשנת 1858 מהעיר למעון הצאר בגטצ'ינה. הקו הורחב בשנת 1859 לפסקוב ובשנת 1862 לוורשה, שהייתה באותה תקופה חלק מפולין הקונגרסאית ומהאימפריה הרוסית. קו משני חיבר מהקו הראשי לגבול פרוסיה בוויראבליס (כיום ליטא) שחיבר את פטרבורג לבירות אחרות באירופה.

הבניין הנוכחי תוכנן על ידי פיוטר סלמנוביץ' בתערובת של סגנונות היסטוריים. הוא נבנה בשנים 1857–1860. כנסייה הוקמה בחזית התחנה בשנת 1908; מאוחר יותר נהרסה ופסל לנין של הפסל הסובייטי ניקולאי טומסקי הוצב בשנת 1949.

בשנת 2001, התחנה נסגרה, כאשר שירות רכבות למרחקים ארוכים הופנו אל תחנת ויטבסק ושירות נוסעים אל התחנה הבלטית, והפסל של לנין הוסר.

על המסילה, מוזיאון הרכבת נהג להציג 80 תערוכות של מנועי קיטור, קטרי חשמל ודיזל. המוזיאון סגור והתערוכות הועברו למוזיאון הרכבות הרוסי הסמוך לתחנת הרכבת הבלטית, שנפתח ב־1 בנובמבר 2017.

## עתיד
מחסן ומוסך הרכבות של תחנת לדוגה מתוכנן לעבור לתחנת ורשה לשעבר.

## ראו גם
* תחנת פינלנד, סנקט פטרבורג
* רכבת צארסקויה סלו

## קישורים חיצוניים

* שיפוץ תחנת ורשה 
* אתר התחנה עם תמונות רבות
* דיווח על ביקור בתחנת ורשה
* מוזיאון תצלומי הרכבת במוסקבה
* צילומי רכבת הלוויות של לנין
* תחנת הרכבת פאבלצקי אתר רשמי
* מוזיאון הרכבת של מוסקבה בתחנת הרכבת ריגה, מוסקבה
* 156 תמונות של מוזיאון הרכבת של תחנת ורשה

קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחבורה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
התחנה הבלטית (סנקט פטרבורג)

**התחנה הבלטית** היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, אחת מתחנות הרכבת העמוסות ביותר ברוסיה לפי נפח התנועה הפרברית.

את התחנה עיצב האדריכל אלכסנדר קרקאו בהשראת גאר דה ל'אסט בפריז. הבנייה החלה בשנת 1854. התחנה נפתחה ב־21 ביולי 1857 כתחנת הרכבת פטרהוף.

## סקירה כללית
התחנה שומרת על גג זכוכית מעל פלטפורמות המסוף ומוקפת שוליים דו קומתיות. המבנה השמאלי היה אמור להיות שמור לבני משפחת המלוכה הרוסית שנסעו לארמונותיהם בסטרלנה, פטרהוף ואורניינבאום. לוח זכוכית בחזית עדיין מציג את השעון המקורי שתוכנן על ידי פאבל בור, שען מהולל של הצאר ואביהם של שחקני הוקי קרח.

בשנת 1872, לאחר שהוארך קו הרכבת לרוול (טאלין), שונה שם תחנת הרכבת פטרהוף לשם הנוכחי. בשנים 1931–1932 שופצה התחנה. מבוא סמוך לתחנת הרכבת התחתית הבלטית נפתח בשנת 1955. מאז 1933 שימשה התחנה לטיפול ברכבות פרבריות בלבד.

בשנת 2009 יצאה הרכבת ההיברידית המרובת יחידות DT1 לנסיעת הבכורה שלה מתחנה זו.

## גלריה

קובץ:Baltiysky Rail Terminal Waiting Hall.jpg|אולם ההמתנה
קובץ:BalticRailTerminal004.jpg|רציפים בתחנה
קובץ:MBTram-08.jpg|התחנה בשנת 1909


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
תחנת ויטבסק (סנקט פטרבורג)

**תחנת ויטבסק** (ברוסית: **Ви́тебский вокза́л**) היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, רוסיה. בעבר הייתה ידועה בשם תחנת **סנקט פטרבורג-צארסקוסלסקי** והיא הייתה תחנת הרכבת הראשונה שנבנתה בפטרבורג ובאימפריה הרוסית כולה.

## היסטוריה מוקדמת
התחנה, שנמצאת במעבר שדרת זגורודני ותעלת וובדנסקי שנעלמה כעת, נחנכה בנוכחות ניקולאי הראשון ב־30 באוקטובר 1837, כאשר הרכבת הרוסית הראשונה, ששמה היה **פרובורני**, יצאה מהרציף שלה למעון הקיסרי בצארסקויה סלו. ניתן לראות העתק של רכבת זו כמוצג קבוע בתחנה.

הבניין הראשון של תחנת פטרבורג (כפי שהייתה ידועה אז) נבנה מעץ באוגוסט ובספטמבר של אותה שנה לפי תכנון של קונסטנטין תון. מכיוון שהתברר שהוא קטן מדי, הוא נהרס תוך שתים עשרה שנה ומבנה גדול בהרבה הוקם בפיקוחו של תון בשנים 1849–1852. נעשו הרחבות נוספות בשנות 1870.

## אדריכלות
התחנה נעשתה יותר ויותר רעועה ועמוסה ככל שהמאה ה־19 נמשכה, עד שהתקבלה ההחלטה לקרוע את כל העניין ולהתחיל מחדש. הבנייה החלה בשנת 1901 ונמשכה שלוש שנים. סטניסלב ברזוזובסקי הוסיף לתחנה שתי קומות חדשות, חזית מצועצעת במגוון רחב של סגנונות היסטוריים, עם תבליטים דקורטיביים, עם מפרט יוגנדסטיל, חלונות בצורת חצי עיגול חריגה ושתי תכונות רגילות של תחנות רכבת מהמאה ה־19: כיפה בעלת מראה פסבדו-רנסאנס ומגדל שעון.

עם זאת, עיצובו של סימה מינאש () פנים אר-נובו מפואר שהפך את הבניין למקושט ביותר מבין תחנות הרכבת של פטרבורג. מינאש היה אחראי על גרם המדרגות, מבואה עם ויטראז'ים ואולמות מרווחים המתהדרים בסדרת לוחות מצוירים המתעדים את ההיסטוריה של הרכבת הראשונה ברוסיה. הקשתות המתנשאות של הבניין ומרחבי הזכוכית הראו את היכרותו של האדריכל עם טכניקות בנייה מתקדמות מהמערב.

בתחנת הרכבת ויטבסק, בניגוד למסופי רכבת אחרים, אין כיכר תחנה לפניה: חזיתה הראשית משקיפה אל פרוספקט זגורודני.
ממוזער

## היסטוריה מודרנית
[ימין|ממוזער|275x275 פיקסלים| פנים [אר נובו|האר-נובו של התחנה.]]
בחריגה מהנוהג הרגיל בשנים הסובייטיות, תחנת ויטבסק שימרה את סככת הרכבות המוגבהת שלה, חמישה רציפים ומעליות המזוודות כמעט ללא פגע, מה שהפך אותה למיקום אידיאלי לצילומי העיבודים הסובייטים של אנה קארנינה, סיפורי שרלוק הולמס וקלאסיקות אחרות מהמאה ה־19.

מצד שני, פרטים ארכיטקטוניים רבים הוסרו מהחזית והאולמות במהלך שיפוצים סובייטים חסרי רגישות. רגע לפני חגיגות הרבע של שנת 2003, התחנה עברה שחזור מדוקדק של חלל הפנים המקורי ועיצוב יוגנדסטיל. מלבד ההעתק של הרכבת הרוסית הראשונה, תחנת ויטבסק כוללת ביתן נפרד עבור הצאר ומשפחתו ופסל חזה שיש של ניקולאי הראשון.

מהתחנה יוצאים קווי רכבת למרכז אירופה, למדינות הבלטיות, אוקראינה, בלארוס והפרברים הדרומיים של סנקט פטרבורג, כמו פושקין ופאבלובסק. התחנה מחוברת לתחנת פושקינסקאיה של הרכבת התחתית של סנקט פטרבורג.

## ראו גם
* צארסקויה סלו
* פושקין, סנקט פטרבורג
* רכבת צארסקויה סלו

## לקריאה נוספת

* Богданов И.А. *Витебский вокзал Ц Царскосельская железная дорога* . // Новый журнал. 2002.


## קישורים חיצוניים

* מראה חוץ של תחנת ויטבסק
* מראה פנים של תחנת ויטבסק

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
הלובי הארמני בארצות הברית

ממוזער|ימין
**הלובי הארמני בארצות הברית** (באנגלית: **Armenian lobby in the United States**) הוא קבוצה של חברות יחסי ציבור, עורכי דין ולוביסטים מקצועיים ש שמועסקים ישירות על ידי הממשלה הארמנית על מנת לרתום את המדיניות והממשל האמריקאי על מנת שיהיה מותאם לאינטרסים של ממשלת ארמניה. אחת המטרות העיקריות של הלובי היא שארצות הברית תכיר ברצח העם הארמני אך בינתיים לאור השפעת הלובי הטורקי  הכרה זו עדיין לא הוכרזה.

## היסטוריה
הלובי הארמני הוקם כמעט אך ורק על ידי ארגונים מקומיים כמו הוועד הלאומי ארמני של אמריקה (ה-ANCA)  וכן ארגון האספה הארמנית של אמריקה (ה-AAA) , מה שמותיר את ממשלת ארמניה במידה רבה מחוץ לתהליך הקמתו של הלובי, לשני הארגונים הללו יש מטרות לובי דומות, בעיקר סביב שיפור יחסי ארמניה–ארצות הברית, קידום ההכרה ברצח העם הארמני ומנגד חסימת הסיוע לאיובותיה של ארמניה – טורקיה ואזרבייג'ן. עם זאת הגישות בהן נוקטות שתי הקבוצות שונות ולכן הם מתחרות האחת בשנייה, כך למשל ה-AAA פועלים בגישה שדומה לגישתו של הארגון המרכזי בלובי הישראלי, איפא"ק אך ה-AA דוגל בגיוס תרומות גדולות מארמנים בעלי השפעה בארצות הברית.

חלק מההישגים של הלובי מחצית השנייה של המאה ה-20 היו אישור של העברת סכום סיוע לארמניה שמוערך ב-90 מיליון דולר מדי שנה, בנוסף לכך הלובי הארמני הצליח לקדם את סעיף-חוק שאוסר על ממשלת ארצות הברית לתת לממשלת האזרית סיוע ישיר ובעקבות אזרבייג'ן היא המדינה היחידה ממדינות ברית המועצות לשעבר שעדיין לא קיבלה סיוע אמריקאי כלשהו.

ב-2000 הודיע יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית דניס הסטרט שהוא יתמוך ב"תיקון שיף", שנקרא על שמו של המחוקק אדם שיף. שיף יזם תיקון לחוק סיוע, שעתיד היה למנוע מטורקיה להשתמש בכספי סיוע החוץ האמריקאי שמקבלת טורקיה מדי שנה, ובו היא שוכרת שירות שדלנות פוליטיים בוושינגטון הבירה על מנת למנוע הכרה אמריקאית ברצח העם הארמני.

הלובי הארמני אמנם היה אפקטיבי עד סוף המאה ה-20, אך עם חלוף השנים הוא מסורס באופן כמעט מוחלט על ידי הלובי הטורקי שרוצה למנוע את המשכיות ההשפעה הארמנית בארצות הברית לצד האינטרסים הטורקים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמניה: יחסי חוץ
קטגוריה:שדלנות בארצות הברית
גיגה שאנגחאי

**גיגה שאנגחאי** או **גיגה-מפעל 3** (בסינית: **上海超级工厂**) הוא גיגה-מפעל של חברת טסלה בשאגנחאי, סין. במפעל פס ייצור של טסלה דגם 3 וטסלה דגם Y. קצב הייצור המתוכנן של המפעל הוא 250,000 מכוניות חשמליות בשנה. דגם 3 הראשון יוצר בדצמבר 2019, 12 חודשים בלבד לאחר שטסלה החלה בבניית המפעל בדצמבר 2018.

אתר המפעל נמצא במחוז פודונג, כאשר קצהו המערבי נושק למחוז פנגשיאן.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפעלי טסלה
קטגוריה:שאנגחאי: מבנים
תחנת הרכבת קולפינו

**תחנת הרכבת קולפינו** היא תחנת רכבת הממוקמת בעיר קולפינו, בנפת קולפינו בסנקט פטרבורג, רוסיה. התחנה ממוקמת במרחק 24 ק"מ מתחנת הרכבת מוסקבה. התחנה משרתת רכבות פרבריות מסנקט פטרסבורג, מלאיה וישארה, שאפקי, וליקי נובגורוד. רכבות חשמליות כמו לסטוצ'קה ES1, ED4M, ET2M ו־ER2T נוסעות מקולפינו. רכבות למרחקים ארוכים לא עוצרות בתחנת קולפינו. התחנה ניצבת במרחק של כ־1.2 ק"מ ממרכז קולפינו.

## היסטוריה
תחנת קולפינו נפתחה ב־9 במאי 1843 עם הקמת הרכבת הראשונה באימפריה הרוסית וקו הרכבת פטרבורג – מוסקבה. בניין התחנה הראשון היה בן קומה אחת ועשוי עץ. התחנה נבנתה מחדש בראשית שנות 1890 ונפתחה מחדש ב־1 בספטמבר 1893. החלק המרכזי היה מקושט בגילוף מעץ. היו הרחבות, שבהן שכנו חדרי ההמתנה של המחלקה הראשונה והשנייה והמשרד של מנהל התחנה. תחנת הטלגרף תפסה את אחד החדרים.

בניין התחנה נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה. התוכנית להקמת קולפינו לאחר המלחמה, כולל תחנת הרכבת, פותחה בוועדת התכנון העירונית. הפרויקט של הרכב התחנות נוצר בבית המלאכה של האדריכל מ. קלימנטוב בשנת 1949. ההרכב של כיכר פריבוקזלניה שתוכנן על ידי קלימנטוב לא מומש במלואו. בניין התחנה החדש לא נבנה לבסוף בשל ההחלטה שלא לממש תוכניות גרנדיוזיות מתקופת סטלין בשנת 1953. במקום הבנייה המתוכננת נבנה בית תחנות עץ קטן בן קומה אחת. בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, הוקמו שני בנייני אבן משני צידי פסי הרכבת עם משרדי כרטיסים, חדר המתנה ושירותים. במהלך השיפוץ האחרון הם פורקו.

בתקופת ברית המועצות, משנת 1932 ועד אמצע שנות השישים של המאה העשרים, התקיים קו רכבת ייעודי בין תחנת קולפינו לתחנת הרכבת ההיסטורית בפושקין השכנה. לקו הייתה תחנה אחת באמצע, ומטרתה העיקרית הייתה הובלת פועלים למתחם התעשייה של מפעל איז'ורה של קולפינו. הקו פורק זמנית במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה.

## גלריה

קובץ:RS Kolpino.jpg|תחנת הרכבת קולפינו, 2017.
קובץ:Kolpino Vokzal03.jpg|נוף לתחנה מככר פריבוקזלניה
קובץ:ЧС2Т-1044, станция Колпино.jpg|קטר חשמלי מדגם סקודה CHS2T-1044 עם רכבת פרברית בקולפינו
קובץ:ЭТ2М-091, станция Колпино.jpg|רכבת חשמלית ET2M מגיעה לתחנת קולפינו
קובץ:Kolpino station freight yard.jpg|חצר מטענים המחברת את התחנה לרשת הרכבות של מפעל איז'ורה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
נימרוז

**נימרוז** (בפרסית/דארי: **ولایت نیمروز**, בפשטו: **نيمروز ولايت**) הוא מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום אפגניסטן וגובל במחוזות פארה מצפון והלמנד ממזרח כמו גם בגבולות בינלאומיים עם מחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן באיראן ומחוז בלוצ'יסטן בפקיסטן. נימרוז הוא מבין המחוזות המדבריים יותר של אפגניסטן ובכללו מאוכלס בדלילות יחסית עם 156,600 איש בלבד.

## גאוגרפיה
הטופוגרפיה של המחוז היא שטוחה ברובה עם שטח מדברי ניכר. אגם מרכזי, המון סאברי ממוקם בנפת קאנג, בדרום המחוז ומשמש בתור מקור המים המרכזי של המחוז כמו גם בתור נווה מדבר. עיר הבירה המחוזית היא זרנג' הגובלת עם איראן. העיר נמצאת בגובה של 476 מטר מעל פני המים ואוכלוסייתה 49,851, לערך שליש מכלל אוכלוסיית המחוז.

## אוכלוסייה
לאורך העשור השני של המאה ה-21, פליטים בלוצ'ים שנלחמו על עצמאותם מפקיסטן וגורשו בידי הכוחות המזוינים של פקיסטן, ברחו ומצאו מקלט במחוז נימרוז, מה שהגדיל את אוכלוסיית המחוז מ-118,000 ל-156,000 איש בתוך פחות מעשור.

המושל המחוזי מוחמד סמיאללה קיבל את תואר ההנדסה שלו מאוניברסיטת קאבול. לטענתו, אין לו שום זיקה פוליטית. הוא מונה למושל על ידי אשרף גאני אחמדזאי במאי 2016. לממשלה האפגנית ישנה החזקה יציבה יחסית על המחוז ופעולות הטליבאן נראות לרוב בצפון המחוז, בקירוב למחוז הבעייתי והלא יציב פראה.

### ביטחון
ההשפעה של איראן במחוז גבוהה. סכסוכים מתמידים סביב מקורות מים ותמיכה חשאית בטליבאן מצד גורמים פקיסטנים החמירו את המתיחות הקיימת במחוז. כאמור רוב ההתנגשויות נגד ארגוני הטרור מתרחשות בצפון המחוז. ישנה פעילות מועטת של אל-קאעדה כמו גם ארגונים המפוצלים מהטליבאן עצמו. רוב הנפות במחוז מסווגות כמחלוקות בין כוחות, למעט נפת בירת המחוז, זרנג', שמסווג תחת שליטה ממשלתית לגמרי.

65 אירועים הקשורים למורדים התרחשו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.1 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות פעולות צבאיות נגד אל-קאעדה ותקיפות אוויריות נגד הטליבאן ומפעלי הייצור הנרקוטיים שלהם בכשרוד, שכן ישנה תעשיית אופיום במחוז. כן דווח על עימותים מזוינים בין כוחות הביטחון האפגניים לטליבאן בצפון המחוז. כמו כן דווח על תקיפה של טליבאן במחסומים משטרתיים אפגנים. דווח על 82 נפגעים אזרחיים (18 הרוגים ו-64 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 45 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר על ירידה של 17% בהשוואה לשנת 2017.

בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 86 אנשים ממחוז נימרוז. באותה תקופה עקרו 617 אנשים למחוז נימרוז עקב השקט היחסי בתוכו. השפעה נוספת על האוכלוסייה האזרחית כוללת, למשל, מחסומי טליבאן לגביית מיסים על כלי רכב הנושאים סחורות. באוקטובר 2018 דווח גם על חסימות דרכים בידי מורדים להשפעה על הבחירות המחוזיות. כמו כן מדווחים על התקפות טליבאן נגד פרויקט ממשלתי לבנות סכר.

## חלוקה מנהלית
ממוזער|מפת נפות נימרוז
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז נימרוז ואוכלוסייתן.
* צ'האר בורג'כ – 8,080
* צ'חאנסור – 11,165
* גנג – 13,514
* ח'אש רוד – 35,381
* זרנג' – 49,851

## ראו גם
* בלוצ'ים
* פראה (מחוז)

## קישורים חיצוניים

* נימרוז - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים
* נימרוז - EASO

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
יוהאן וילהלם שירמר

**יוהאן וילהלם שירמר** (בגרמנית: **Johann Wilhelm Schirmer**; 7 בספטמבר 1807 – 11 בספטמבר 1863) היה צייר נוף גרפי וגרפיקאי מבית הספר דיסלדורף.

## ביוגרפיה והתפתחות אמנותית
שירמר היה בנם הבכור השני של כורך הספרים יוליך יוהאן גוטלוב שירמר (1763–1826) ואשתו וילהלמין יוהנה כריסטינה שירמר, לבית פון בריטשבארט (1768–1841). אחיו הצעיר היה צייר הנוף והצלם פחות ידוע פיליפ שירמר. בילדותו חווה שירמר את המצור על ייליך (1814), אותו תיאר מאוחר יותר בזיכרונותיו.

בין השנים 1821 ו- 1824 השלים שירמר חניכה לכריכת ספרים בבית המלאכה של אביו. בנוסף, החל בלימודי ציור ולמד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף משנת 1826. שם הוא הפך לתלמיד של וילהלם פון שאדו והיינריך קולבה. בהשפעתו של קרל פרידריך לסינג התאמן שירמר כצייר נוף.

מאז 1834 נעשה עוזר הוראה ומשנת 1839 כפרופסור באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, שירמר יחד עם לסינג, הם המייסדים החשובים ביותר של בית הספר לציור נוף בדיסלדורף. גוסטב יאקוב קנטון היה בין תלמידיו. בשנת 1836 נסע להולנד, וביצע בהזמנתו של קמיל סגליו בשנת 1836, נסיעה לנורמנדי. נסיעה זו גרמה לו לזנוח את הכיוון שהלך בו - מיותר דגש על הרישום, להעצמת הדגש על אפקט הצבע והגוון. ביטויים לשינוי סגנון זה, נראה משנת 1838בתמונות כמו "נוף סתיו", "וטרהורן" או "יונגפראו בשווייץ".

נסיעתו לאיטליה בשנת 1840 הביאה אותו לכיוון המסוגנן והאידיאליסטי יותר של ציור הנוף, לעיתים קרובות עם מוטיבים מקראיים.

בשנת 1841 הוא התחתן עם אמילי פון ברדלבן.

בשנת 1854 הוא מונה למנהל הראשון של בית הספר לאמנות בקרלסרוהה שהוקם באותה העת, על ידי יורש העצר הנסיך, ומאוחר יותר הדוכס הגדול, פרידריך הראשון. הוא עבר מדיסלדורף לקרלסרוהה. כאן עבד שירמר בין היתר כמורה של הנס תומא, רודולף אפ ואנטון פון ורנר.

נושאים דתיים שולטים בעבודתו המאוחרת, בעוד שתמונותיו האחרונות כבר אינן שייכות לשום כיוון מסוים. הם ביטוי כללי למצבי רוח או מחשבות ונושאים בסגנון אימפרסיוניסטי.

עבודתו הגרפית של שירמר, כ -30 גיליונות, אינה ידועה. בצעירותו עד שנות ה-1840 הייתה חשובה לאמן. הוא העדיף תחריט, ועסק גם בליטוגרפיה. התחריט הראשון שלו, "הנזירה המתפללת", נוצר בדיסלדורף בשנת 1829. בשנת 1847 פורסם תיק העבודות שלו שכלל שמונה תחריטי נוף מקוריים, המורכבים מגיליונות מתקופות שונות.

יחד עם אוגוסט וובר, הוא נחשב לאחד משני ה"אידיאליסטים "בבית הספר בדיסלדורף.

לזכרו שמו נחרט באקדמיה לאמנות בדיסלדורף בסוף שנות ה-1890.

תערוכות חדשות שוב הדגישו את חשיבותו של שירמר לפיתוח ציור הנוף הגרמני במאה ה -19.

## גלריה

File:Gemälde August Haun.jpg

File:J W Schirmer Le Tréport 1836.jpg

File:Johann Wilhelm Schirmer - The Wetterhorn - Google Art Project.jpg

File:Johann Wilhelm Schirmer Hintersee-bei-Berchtesgaden.jpg

File:Johann Wilhelm Schirmer Nach dem Sturm.jpg

File:Schirmer Südtiroler Haus@Weimar Schlossmuseum.JPG

File:Johann Wilhelm Schirmer Landschaft am Oberrhein.jpg

File:Johann Wilhelm Schirmer Capri mit Blick auf Santa Serafina.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1807
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1863
תחנת מוסקבה (סנקט פטרבורג)

**תחנת מוסקבה** (רוסית: Московский вокзал), הידועה גם כתחנת הרכבת הראשית של סנקט פטרבורג, הוא מסוף תחנת רכבת בעיר סנקט פטרבורג, רוסיה. זוהי תחנת הרכבת משרתת את קו פטרבורג – מוסקבה וקווים אחרים העולים ממרכז רוסיה ודרומה, קרים, סיביר ומזרח אוקראינה.

## היסטוריה
זו התחנה העתיקה ביותר שהשתמרה בעיר, הוקמה בשנים 1844–1851 לפי עיצובו של קונסטנטין תון. מכיוון שניקולאי הראשון היה הקיסר המכהן והפטרון הגדול של בניית הרכבות בתחום, התחנה נקראה על שמו ניקולאייבסקי. שמה שונה לאוקטיברסקי כדי להנציח את מהפכת אוקטובר בשנת 1924, התחנה לא קיבלה את שמה הנוכחי עד 1930.

אף על פי שחלונות "ונציאניים" גדולים, שתי קומות של עמודים קורינתיים ומגדל שעון בן שתי קומות במרכז מתייחסים במפורש לאדריכלות הרנסאנס האיטלקית, הבניין משלב תכונות נוספות ממגוון תקופות ומדינות. תחנת רכבת תאומה, המכונה כיום תחנת הרכבת לנינגרד, הוקמה לפי עיצובו של תון בקצה השני של קו הרכבת, במוסקבה.

בעוד שהחזית של תון נותרה שלמה ביסודה עד היום, התחנה הורחבה בשנים 1869–1879 ובשנת 1912. היא פותחה מחדש באופן פנימי בשנים 1950–1952 וב־1967. פסל חזה ברונזה של פיוטר הגדול באולם הראשי נחשף בשנת 1993 והחליף פסל חזה של לנין. התחנה משרתת את התחנות מיאקובסקאיה וכיכר ווסטאניה של המטרו, כאשר שתי התחנות מקושרות לבניין התחנה במסדרון תת-קרקעי.

## שירותים
### רכבת מהירה


Сапсан 77401 J01.jpg|רכבת ספסאן ברציף תחנת מוסקבה. 2015.
ЭП20-017, Невский Экспресс, Колпино - Саблино.jpg|רכבת EP20-017, של קו נבסקי אקספרס. 2015.
ЭС1-046, Россия, Ленинградская область, перегон Мга - Горы (Trainpix 145307).jpg|רכבת לאסטוצ'קה. 2015
ЭП2К-213, станция Колпино.jpg|רכבת חשמלית המיועדת לתחנת הרכבת קולפינו. 2015.


## גלריה

קובץ:Moskow railway station in 1900s.jpg|התחנה בשנות 1900
קובץ:Leningrad_Monument_003.jpg|התחנה ביום הניצחון
קובץ:Moskovsky Rail Terminal Hall.JPG|האולם המקומר
קובץ:Gare-de-moscou-Petersbourg.jpg|אולם הכרטיסים הראשי ואולם ההמתנה של התחנה
קובץ:Moskovsky Rail Terminal (Saint Petersburg) Original roundhouse dating from 1850s.jpg|הכניסה למסדרון המקורי של רכבת ניקולאייבסקי במחסן הקטר בתחנת הרכבת מוסקבה. הבית העגול משנות ה-50 של המאה העשרים.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נבסקי פרוספקט
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
דושקו טרייצ'בסקי

**דושקו טרייצ'בסקי** (במקדונית: **Душко Трајчевски**; נולד ב-1 בנובמבר 1990 בסקופיה) הוא כדורגלן ממקדוניה הצפונית המשחק בעמדת הקשר בליגת העל הקפריסאית בקבוצה דוקסה קאטוקופיה  ובנבחרת מקדוניה הצפונית.

## קריירה
### מועדונים
דושקו טרייצ'בסקי למד כדורגל בעירו סקופיה והחל קריירה מקצועית בשנת 2010. בשנת 2011 הוא חתם על חוזה עם טטקס טטובו וכעבור שנה עבר לרבוטניצ'קי בה שיחק מספק עונות. בתקופה זו הוא זכה עם קבוצתו באליפות הליגה בעונת 2013/14 ופעמיים בגביע בעונות 2013/14 וב-2014/15.

בשנת 2018 הוא עבר לשחק בקפריסין ובעונת 2019 נקלט בדוקסה קאטוקופיה הקפריסאית.

### בינלאומי
דושקו טרייצ'בסקי  ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה במרץ 2015.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:קשרי כדורגל מקדונים
קטגוריה:סקופיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני רבוטניצ'קי
קטגוריה:כדורגלני דוקסה קאטוקופיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1990
עגבניית תמר

250px|ממוזער|שמאל|עגבניות תמר
**עגבנית תמר** היא זן עגבנייה, המשמשת הן לשימורים והן לייצור רסק עגבניות, בגלל צורתה הדקה והמוצקה. עגבניות תמר נפוצות בסופרמרקטים במדינות מסוימות, עגבניות תמר מכונות גם **עגבניות איטלקיות**, **עגבניות רומא** או **עגבניות שזיפים איטלקיות**.

עגבניות תמר גדלות בארצות הברית, מקסיקו, אוסטרליה ובריטניה.

## סוגים
הזן "**Roma VF**" נפוץ ביותר בקטלוגים של זרעים החל משנת 2007. הוא פותח על ידי מחלקת החקלאות של ארצות הברית של שירות המחקר החקלאי (ARS), מרילנד, ב-1950.

## תיאור
עגבניות תמר הן בצורת תמר גדול, ביצה או אגס ואדומות כשהן בשלות לגמרי. יש להן מעט זרעים והן עגבניות טובות לשימורים ולרוטב.

הבשלת העגבניות לוקחת פחות משלושה חודשים, הצמח עצמו גדל לגובה מטר אחד והפרי היחיד שוקל כ-60 גרם.

כל שיח מניב אשכולות רבות, מה שהופך את עגבניות התמר לזן פופולרי בקרב גננים שעושים שימורים ביתיים.

## גלריה

קובץ:Roma Tomato Skin 60x.jpg|תאי עור עגבניות תמר בהגדלה פי 60


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עגבנייה
תחנת לדוגה

**תחנת לדוגה**, היא תחנת הרכבת החדשה והמודרנית ביותר בסנקט פטרבורג, רוסיה, שנפתחה בשנת 2003. זוהי התחנה העיקרית היחידה בעיר, 4 האחרות הן תחנות מסוף. היא משמשת רכבות לצפון כאשר רכבות ממזרח עברו בעבר בתחנת רכבת מוסקבה, כמו גם כמה קווים בתחנת פינלנד, תחנת ויטבסק והתחנה הבלטית. כמה רכבות שמקורן במוסקבה שנוסעות לערים אחרות דרך סנקט פטרבורג משתמשות גם בתחנה.

## היסטוריה
תוכניות בנייה ראשוניות הוקמו בסוף שנות השמונים של המאה העשרים שנועדו להחליף את תחנת ורשה, אך הפרויקט נגנז. בניית התחנה החלה בשנת 2001 והושלמה בשנת 2003. התחנה החדשה, שתוכננה על ידי האדריכל ניקיטה ייבין, היא מהגדולות ברוסיה עם קיבולת של עד 50 רכבות נוסעים ו־26 רכבות למרחקים ארוכים המאכלסות 4,500 נוסעים בשעה.

התחנה נבנתה בעלות של תשעה מיליארדים רובל (כ־300 מיליון דולרים), התחנה נפתחה 2003 לקראת חגיגות 300 שנת לייסודה של העיר. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נכח בפתיחת התחנה החדשה של עיר הולדתו.
## גלריה

קובץ:Ladozhsky Rail Terminal Central Hall.jpg|אולם הכרטיסים ואולם ההמתנה
קובץ:Ladozhsky Vokzal perron.JPG|רציפים בתחנת לדוגה
קובץ:Ladoga-terminal02.jpg|תחנת לדוגה


## קישורים חיצוניים

* כתבה על פתיחת תחנה
* אתר רשמי
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
פאנוז רודסטר / AIV רודסטר

**פאנוז רודסטר / AIV רודסטר** (באנגלית: **Panoz Roadster, AIV Roadster**) הן מכוניות ספורט, פתוחות (רודסטר) מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האמריקאית **Panoz, LLC**  (משנת 1989 היצרנית קרויה: **Panoz Auto Development**).

דגם "פאנוז רודסטר" יוצר בין השנים 1995–1992.

דגם "AIV רודסטר" יוצר בין השנים 1999–1996.

## "פאנוז רודסטר"
* יוצרו 44 יחידות.
* 2 מושבים.
* 2 דלתות.
* גוף הדגם נבנה מלוחות אלומיניום (בדומה לדגם פלימות' פרוולר).
* מנוע מרכזי-קדמי V8 צילינדרים, 5.0 ליטר מתוצרת פורד.
* מנוע הנעה אחורית.
* תאוצה בין 0–100 היא 4.5 שניות.

## "AIV רודסטר"
* קרוי גם "פאנוז AIV רודסטר".
* יוצרו 176 יחידות.
* 2 מושבים.
* 2 דלתות.
* גוף הדגם נבנה מלוחות אלומיניום.
* מנוע מרכזי-קדמי V8 צילינדרים, 4.6 ליטר מתוצרת פורד.
* מנוע הנעה אחורית.
* קיבולת מכל דלק - 42.4 ליטר.
* יחס כוח / משקל: 265.21 כ"ס ל-1,000 ק"ג.
* תאוצה בין 0–100 היא 4.6 שניות.

## גלריה

קובץ:Panoz Roadster, yellow - 2473.jpg | "פאנוז AIV רודסטר"
קובץ:2002 yellow Panoz AIV roadster front.JPG | "פאנוז AIV רודסטר"
קובץ:2002 yellow Panoz AIV roadster rear 1.JPG | "פאנוז AIV רודסטר"
קובץ:2002 yellow Panoz AIV roadster interior.JPG | "פאנוז AIV רודסטר" - מבט לתא הנהג


## ראו גם
* פאנוז אברוזי

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1992
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קמנשהגייס

**קמנשהגייס** (בהונגרית: **Kemeneshőgyész**) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בקמנשהגייס מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 686 ובשנת 2020 רק 493 תושבים.

## יהודי קמנשהגייס
בקמנשהגייס חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ארגון שמלט

**ארגון שמלט** (בגרמנית: **Organisation Schmelt**) היה ארגון אס אס נאצי שניהל מערכת של מחנות עבודות כפייה ובהם בעיקר אסירים יהודים. מקורו בסוף 1940 בשלזיה העלית המזרחית, אך מחנותיו הוקמו לאחר מכן בחבל הסודטים ובאזורים אחרים. רבים ממחנותיו נקלטו מאוחר יותר במערכות מחנות הריכוז ובהם אושוויץ וגרוס-רוזן.

ארגון שמלט נקרא על שמו של קצין האס אס אלברכט שמלט, שעמד בראשו. מפעלי הארגון החלו בסוף נובמבר 1940 לשלוח אלפי צעירים יהודים למחנות עבודה. באפריל 1942 עבדו כ-6,500 צעירים יהודים, בעיקר מבנדין ומסוסנוביץ, ב-40 מחנות העבודה שהקים ארגון שמלט. בתחילת 1943 עבדו כ-12,000 מיהודי בנדין במחנות ארגון שמלט.

## לקריאה נוספת
* בלה גוטרמן, **גשר צר אל החיים: יהודים במחנה גרוס־רוזן ובמחנות העבודה שלו 1945-1940**, יד ושם, 2000
* אביהו רונן, "עובדי כפייה במחנות של ארגון שמלט בשלזיה", בתוך **[[דפים לחקר השואה]]** י"א, 1993, ע' 41-18

* Gruner, Wolf (2006). "The SS Organisation Schmelt and the Jews from Eastern Upper Silesia, 1940–1944". Jewish Forced Labor Under the Nazis: Economic Needs and Racial Aims, 1938-1944. Cambridge: Cambridge University Press. pp. 214–229. .
* Guṭerman, Belah (2008). "2–3". A Narrow Bridge to Life: Jewish forced labor and survival in the Gross-Rosen camp system, 1940-1945. New York: Berghahn Books. .
* Osterloh, Jörg (2015). "Sudetenland". In Gruner, Wolf; Osterloh, Jörg (eds.). The Greater German Reich and the Jews: Nazi Persecution Policies in the Annexed Territories 1935–1945. War and Genocide. Translated by Heise, Bernard. New York: Berghahn Books. pp. 68–98. .
* Steinbacher, Sybille (2015). "East Upper Silesia". In Gruner, Wolf; Osterloh, Jörg (eds.). The Greater German Reich and the Jews: Nazi Persecution Policies in the Annexed Territories 1935–1945. War and Genocide. Translated by Heise, Bernard. New York: Berghahn Books. pp. 239–266. .


## קישורים חיצוניים
* על ארגון שמלט ב באתר יד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
קטגוריה:אס אס
קטגוריה:קצרמר השואה
מיכל טאובר

**מיכל טאובר** (נולדה ב-30 באוגוסט 1980) היא זמרת ומלחינה ישראלית.

## ביוגרפיה
מיכל טאובר נולדה ב-30 באוגוסט 1980 באשקלון להורים שעלו מארצות הברית. כאשר היא הייתה בת שנה הם חזרו לארצות הברית והתיישבו בניו יורק. היא חתמה בקולומביה רקורדס ובסוני מיוזיק בגיל 17 והוציאה שלושה אלבומים, Sky with Stars, Coma ו-Lovesick.

בשנת 2005, כחלק מצוות ההרכב המוזיקלי של אופרת הסבון האמריקאית One Life to Live , חלקה טאובר פרס אמי עם הצוות על הישגים בבימוי והלחנה מוזיקלית לסדרת דרמה. הצוות היה מועמד לפרס בשנים 2002, 2004, 2006 ו-2007. טאובר הייתה מועמדת לשיר המקורי הטוב ביותר עבור "Tissue Paper Wings" בשנת 2002.

בשנת 2018 היא ביצעה כמה שירים בסרט "כאשר נפגשנו לראשונה".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מלחינות ישראליות
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אמי לבידור בשעות היום
קטגוריה:אשקלון: מוזיקאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
מסדר הכתר ההודי

[טקסט=Elizabeth in red uniform on a black horse|שמאל|ממוזער|240x240 פיקסלים| אליזבת השנייה, במדיה כאלוף-משנה משמר הסקוטים, עונדת את תג המסדר כמדליה (ראשונה משמאל). ([יום הולדתו הרשמי של המונרך, 1986)]]

**המסדר הקיסרי של הכתר ההודי** (באנגלית: **Order of the Crown of India**) הוא מסדר במערכת המסדרים והעיטורים הבריטית. המסדר הוקם על ידי המלכה ויקטוריה בשנת 1878, כשהפכה לקיסרית הודו. המסדר פתוח רק לנשים ולא נקבעו מינויים נוספים מאז חלוקת הודו בשנת 1947. המסדר הוגבל לנסיכות בריטיות, נשים או קרובי משפחה של נסיכים הודים ואשתו או קרובות משפחה של כל אדם שהחזיק בתפקיד:
* המושל הכללי של הודו
* מושל מדרס
* מושל בומביי
* מושל בנגל
* אלוף פיקוד הודו
* מזכיר המדינה של הודו

## תיאור
חברי המסדר יכלו להשתמש באותיות הפוסט-נומינליות "**CI**", אך לא קיבלו כל קדימות או מעמד מיוחד בשל כך. יתר על כן, הם היו רשאים לענוד את תג המסדר, שכלל את האותיות הקיסריות של המלכה ויקטוריה, VRI ("ויקטוריה רג'ינה אימפריקס"). האותיות היו משובצות ביהלומים, פנינים וטורקיז והיו יחד מוקפות בגבול פנינים שעליו דמות הכתר הקיסרי. התג נלבש מחובר לקשת כחולה בהירה, עם שוליים לבנים, על כתף שמאל. המלכה אליזבת השנייה (כנסיכה אליזבת) ואחותה הנסיכה מרגרט מונו למסדר על ידי אביהם המלך ג'ורג' השישי ביוני 1947. עד לפטירתה הייתה המלכה אליזבת השנייה החברה האחרונה שנותרה בחיים וכיום הריבון של המסדר הוא בנה צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. החברה הרגילה האחרונה הייתה הנסיכה אליס, דוכסית גלוסטר שנפטרה ב־2004.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מסדרי אבירות בריטיים
אסון החיטה המורעלת בעיראק

**אסון החיטה המורעלת בעיראק** התרחש במהלך חורף 1971/1972 כתוצאה מהרעלת כספית המונית של צרכני חיטה שטופלה בעיקר במתיל-כספית (כספית אורגנית ([CH3Hg]+)) טרם שילוחה ממקסיקו לעיראק. כתוצאה מההרעלה מתו 459 אנשים על פי התיעוד העיראקי, אך מוערך כי מספר הנפגעים בפועל היה פי עשרה.

## השתלשלות האירועים
לאחר הפיכת הבעת' השנייה בעיראק והעלייה לשלטון של סאדאם חוסיין ב-1968 נוצר משבר מזון שאילץ את המשטר לחפש מקורות לייבוא דגנים. העסקה המרכזית יצאה לפועל עם חברת קרגיל האמריקאית לרכישת גרעיני חיטה מסוג Mexipak, שפיתח במקסיקו נורמן בורלוג. הגרעינים צופו במתיל-כספית שנועד למנוע התפתחות נבגי פטריות לעובש על מנת לשמר אותם. הגרעינים נועדו לזריעה ולא לצריכה. בסך הכול סופקו לעיראק החל מסוף 1971, 95,000 טון דגנים, מתוכם 73,201 טון גרעיני חיטה שסופקו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1971 לנמל בצרה ו-22,262 טון שעורה שסופקו במהלך אוקטובר-נובמבר וטופלו בפניל-כספית אצטט . הגרעינים היו צבועים בגוון ורוד-כתום המאפיין את ציפוי תרכובות הכספית.

העיראקים להם סופקו הגרעינים, לא זיהו את סימני האזהרה בספרדית ובאנגלית על השקים ולא ייחסו חשיבות לצבע הגרעינים שירד בשטיפה. במקום לעשות בהם שימוש לזריעה, סיפקו אותו לבעלי חיים וכקמח לאפיית לחם ביתי.

על פי מקורות עיראקיים מעל 6,500 איש אושפזו בבתי חולים כתוצאה מהרעלת הכספית ומתוכם מתו 459. נזק לטווח ארוך, כולל מומים ביילודים, אטקסיה, עיוורון, והפרעות אחרות לחושים, דווחו בקרב רבים מהצרכנים. ג'יין הייטאואר, רופאה וחוקרת שראיינה רופאים עיראקים העריכה כי מספר הנפגעים בפועל היה גבוה פי עשרה מהדיווחים של המשטר. רוב הנפגעים היו במחוזות בהם נעשה שימוש בגרעינים כקמח ללחם ביתי, בפרט בכירכוכ שבכורדיסטן העיראקית, לא נרשמו פגיעות בקרב תושבי הערים הגדולות בהם היה פיקוח על צריכת הקמח. פגיעה זו בעיקר באזור הכורדי העלתה השערה אצל הייטאואר כי ייתכן והמשטר העיראקי פעל במזיד נגד הכורדים. לסיוע פנתה עיראק לארגון הבריאות העולמי ששלח למדינה משלחת מומחים.

ב-1974 פרסם צוות משותף של ארגון המזון והחקלאות וארגון הבריאות העולמי המלצות למניעת אסון דומה. בין ההמלצות היו פרסום אזהרות על מארזי המזון בשפה המקומית הנהוגה במקום אליו מסופק, הגבלה ואסדרה של השימוש במתיל-כספית, ובחינה של הוספת תוסף בעל טעם מר עז למניעת צריכה שגויה.

## ראו גם
*מחלת מינמטה

## לקריאה נוספת
*Diagnosis: Mercury: Money, Politics, and Poison, ספרה של ג'יין הייטאואר, 2011
## קישורים חיצוניים
*Methylmercury poisoning in Iraq, מאמר בScience, 20 ביולי 1973
*MERCURY- CONTAMINATED GRAIN IN IRAQ באנציקלופדיית EOLSS
*Mercury Poisoning in Iraq Is Said to Kill 100 to 400, כתבה בניו יורק טיימס, 9 במרץ 1972
קטגוריה:כספית
קטגוריה:הרעלות מסמים, תרופות וחומרים ביולוגים
קטגוריה:עיראק: היסטוריה
קטגוריה:אסיה: אסונות
קטגוריה:חיטה
קטגוריה:1971
קטגוריה:1972