מארי פרית'

**מארי פרית**' (באנגלית: **Mary Frith**, נולדה: 1584 (בערך); נפטרה: 26 ביולי 1659), כונתה **מול** (או **מאל**) **קאטפרס** (**Moll** (**Mal**) **Cutpurse**), הייתה כייסת אנגלייה ידועה לשמצה ושליחה של העולם התחתון של לונדון.

## משמעות כינויה
מול, מעבר להיותו כינוי למרי, היה גם כינוי נפוץ במאות ה-16 עד ה-17 עבור אישה צעירה, בדרך כלל בעלת מוניטין מפוקפק. המונח "Cutpurse" מתייחס למוניטין שלה כגנבת שתגזור ארנקים כדי לגנוב את תכולתם.

השם הנוסף שבו נודעה, "הנערה השואגת" נגזר מהתופעה הרווחת בלונדון בתקופה המודרנית המוקדמת של "נערים שואגים": צעירים תוקפניים ממעמד חברתי נמוך אשר קראו תגר על הכללים החברתיים, ונהגו בבריונות להפחיד עוברי אורח. 

## חיים יוצאי דופן
תולדות חייה אינם ברורים, והרבה הגזמות ומיתוסים נקשרו בשמה. רבים מהם הונצחו בעזרת הביוגרפיה הסנסציונית "חייה של גברת מרי פרית'", שנכתבה ב-1662, שלוש שנים לאחר מותה.

מרי פרית' נולדה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-16 לסנדלר ולעקרת בית. דודה של מרי, אחיו של אביה, שהיה כומר, ניסה לשנות את דרכיה בגיל צעיר ושלח אותה לניו אינגלנד. ואולם היא קפצה מעל הסיפון לפני שהספינה יצאה להפלגה, וסירבה להתקרב שוב לדודה. מרי הסתובבה בפומבי לבושה במקטורן גברי ובאברקיים, כשהיא מעשנת מקטרת ומקללת בחופשיות. על פי התיעוד, ידה נכוותה ארבע פעמים - ענישה נפוצה לגנבים בתקופה זו.

מרי הייתה ידועה בכך שלבשה בגדי גברים ואף הציבה מראות כדי לטפח את הראוותנות שלה. באופן מפתיע, ביתה היה די נשי, הודות למאמציהן של שלוש משרתות במשרה מלאה.

היא החזיקה תוכים וגידלה כלבי מסטיף שהיו חשובים במיוחד עבורה, לכל כלב הייתה מיטה משלו עם סדינים ושמיכות. היא הכינה את האוכל שלהם בעצמה.

האמונה הרווחת היא שפרית' התפרסמה לראשונה בשנת 1600, כאשר הוגש נגדה כתב אישום במידלאסקס על גניבה ב-26 באוגוסט של אותה שנה. בשלב זה היא התחילה לצבור מוניטין. בשנים הבאות נכתבו עליה שני מחזות, שעסקו בהתנהגותה השערורייתית, במיוחד בלבוש בגדי גברים, ולא הראו אותה באור חיובי במיוחד, אם כי חלק מהדברים מחמיאים לה בסטדנרטים עכשוויים כמו השתלחות בגבר אשר מניח כי כל הנשים הן פרוצות וכשהיא מדגימה פרישות בסירובה העיקש להינשא. 

למרות הכל, נראה כי מרי קיבלה מידה לא מבוטלת של חופש בחברה שלא ראתה בעין יפה נשים החורגות מהמוסכמות. בשנת 1611 פרית' אפילו הופיעה (בבגדי גברים, כמו תמיד) בתיאטרון Fortune, התבדחה על הבמה עם הקהל, ושרה שירים תוך כדי ניגון בלאוטה. אפשר להניח שדבריה ושירתה היו מגונים במידת מה, אבל עצם הופעתה על הבמה הייתה הפרה של המוסכמות.

במקרה אחד, מפיק בשם ויליאם בנקס התערב עם מרי על 20 פאונד שהיא לא תרכב מצ'רינג קרוס לשורדיץ' לבושה כגבר. מרי לא רק זכתה בהתערבות, היא רכבה כשהיא גם מנופפת בדגל ותוקעת בחצוצרה. היא רכבה על גבו של סוס ההופעות המפורסם, מרוקו.

פעולות פומביות כגון זו הובילו לענישה מסוימת. היא נעצרה בגין לבוש מגונה ב-25 בדצמבר 1611 והואשמה במעורבות בזנות. ב-9 בפברואר 1612 היא נדונה לעשיית תשובה וכפרה בגין "חייה הרעים" בעמידה כשהיא עטוית סדין לבן במהלך דרשת בוקר יום ראשון שנערכה ב -St. Paul's Cross . על הופעתה באותו מעמד נאמר כי היא בכתה במרירות ונראתה מתחרטת מאוד, אך לאחר מכן התברר כי ייתכן שהייתה שיכורה.

היא נישאה לווקנור מרקהאם ב-23 במרץ 1614 ונטען כי הנישואים היו צעד מחושב מבחינתה, אשר נועדו לתת לה טענה נגדית להאשמות שהתייחסו אליה כאל רווקה זקנה והוללת.

ככל הנראה, הייתה לחברה סיבה אמיתית ליחסה שלילי כלפיה. לדבריה שלה, בשנות ה-20 של המאה ה-17 היא עבדה בשליחות עבריינים ובסרסרות. היא לא סיפקה רק נשים צעירות לגברים, אלא גם מאהבים מכובדים לנשות המעמד הבינוני. במקרה אחד, שבו אישה על ערש דווי הודתה בבגידה עם מאהבים שסיפקה לה מרי, שכנעה מרי את אותם מאהבים לתמוך כספית בילדי האישה, שככל הנראה היו שלהם.

באותה תקופה נשים שהתלבשו בלבוש גבר באופן קבוע נחשבו בדרך כלל ל"מתפרעות מינית ובלתי נשלטות", אך מרי עצמה טענה שאינה מעוניינת במין.

על פי התיעוד, היא שוחררה ב-21 ביוני 1644 מבית החולים בת'לם לאחר שנרפאה מאי שפיות. לא ברור האם היה לכך קשר לסיפור לפיו היא שדדה את הגנרל פיירפקס וירתה בזרועו במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. עוד נאמר, כי על מנת לחמוק מהגרדום ומכלא ניוגייט, היא שילמה שוחד של 2,000 פאונד. 

מרי נפטרה מבצקת ב-26 ביולי 1659 ברחוב פליט בלונדון.

## תדמיתה המגדרית
האופן שבו פרית' התלבשה ודיברה ערער את הקודים המוסריים של ימיה. היא נחשבה ל"אישה המעשנת הראשונה של אנגליה" ורוב התמונות שלה מציגות אותה מעשנת מקטרת, דבר שרק גברים עשו באותה תקופה. באותה תקופה הציגו התיאטראות עישון טבק כבלתי מהנה עבור נשים.

אין ספק כי העישון והלבוש היו חיוניים מבחינת הדימוי והאופי שלה.

פרית' נהנתה מתשומת הלב שמשכה, שכן הדרכים התיאטרליות שנקטה אכן נועדו לעורר תגובה ולגרום לאחרים לאי נוחות. באחת ההופעות שלה, שהוצגה בתיאטרון פורצ'ן בלונדון, שיחקה פרית' בניגוד גמור לשאר מקובל בתפקידים נשיים ראשיים. בעוד דמויות נשיות אחרות נתפסו כרעיות או כמשרתות, הופיעה פרית' כייצוג שלילי של חופש. באמצעות הלבוש שלה והתנהגותה הפורצת את הגבולות החברתיים, היא הוצגה כחסרת בסיס ומסגרת, ובאמצעות החופש שהשיגה היא הוצגה כמי שאיבדה את התכונות שהופכות אותה לאישה. ההצגה שבה כיכבה נועדה להראות אותה באור שונה לחלוטין, כמי שאין לה כלל את אמות המידה הנדרשות או הרצויות מאישה. על ידי התלבשות ושבירת גבולות חברתיים, היא הוצגה כמי שאין לה מבנה, ועל ידי השגת חופש הוצגה כמי שאיבדה את התכונות שהפכו אותה לאישה. אולם תפיסות אלו, לפיהן נהגה גם בחיי היומיום שלה, הביאו לענישתה הפומבית.

## קישורים חיצוניים

* חייה ומותה של גברת מרי פרית' באתר crimeculture.com
* Moll Cutpurse *בספר נבלות* מאת צ'ארלס וויבלי באתר gutenberg.org
* מרי פרית', כינוי מול קאטארס, בחיים ובספרות מאת גוסטב אונגרר באתר thefreelibrary.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרוסדרסרים
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-16
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1659