open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דודו אברהם

**דודו אברהם** (נולד ב-1 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
אברהם החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים של המועדון ערך במחזור האחרון של עונת 1999/2000, נגד הפועל חיפה.

בשנת 2002 עבר למועדון ספורט אשדוד ובמדי הקבוצה שיחק שלוש שנים, ולאחר מכן שיחק שתי קדנציות בהפועל חיפה, וכן שיחק במכבי אחי נצרת, הפועל רעננה והפועל רמת השרון.

בשנת 2010 עבר לקבוצת הפועל ראשון לציון, ובעונתו השנייה במועדון סייע לה להעפיל לליגת העל.

בקיץ 2012 עבר אברהם למכבי יבנה, ובשנת 2013 פרש ממשחק פעיל, ומונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל רעננה.

בקיץ 2016 מונה אברהם לעוזר המאמן של שרון מימר בהפועל כפר סבא.

במאי 2017, לאחר עזיבתו של חיים סילבס, מונה למאמן הפועל רעננה. בספטמבר 2017 פוטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:מאמני הפועל רמת השרון
קטגוריה:מאמני הפועל רעננה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
פרדריק הסלקוויסט

**פרדריק הסלקוויסט** (בשוודית: **Fredrik Hasselquist**; 3 בינואר 1722 – 9 בפברואר 1752) היה חוקר טבע שוודי, מתלמידו של לינאוס ואחד מחוקרי הטבע הראשונים שביקרו בארץ ישראל.

## קורות חיים
הסלקוויסט נולד לאנדרו הסלקוויסט, כומר עני ממנו התייתם בגיל 12. אימו, שפטירתו של האב, ערערה את נפשה אושפזה בבית משוגעים. דודו של הנער קיבל אותו תחת חסותו ומימן את לימודיו. ב-1741 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת אופסלה והועסק כמדריך באוניברסיטה. בד בבד למד תחומים נוספים של מדעי הטבע. למרות בריאותו הלקויה מאמציו למצוינות אקדמית נשאו פרי: הנהלת האוניברסיטה העניקה לו ב-1746 קצבת מחיה מהמלך. שנה לאחר מכן פרסם מחקר על תכונות הצמחים והוכיח כי היה ראוי לקיצבה שקיבל. מורו לינאוס האיץ בו לנסוע לארץ ישראל משום שידיעת הטבע באזור הייתה דלה. פרדריק הסכים והחל ללמוד ערבית לקראת המסע למזרח. ב-1750 מונה לחבר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים.

מסעו של הסלקוויסט בלבנט החל ב-1749 בטורקיה, נמשך במצרים, בארץ ישראל, בלבנון, בקפריסין, ברודוס ובכיוס והסתיים באיזמיר. במהלכו תיאר מינים רבים של צמחים ובעלי חיים ואף אסף דגימות של סלעים. כמו כן התמקד בתרופות מקומיות. הסלקוויסט נחת ביפו ב-1 באפריל 1751, ביקר בירושלים, בבית לחם, ביריחו ובים המלח ואף הצפין לנצרת, להר תבור ולטבריה. הוא ציין ביומניו צמחים ובעלי חיים המוזכרים במקרא, כגון השיזף המצוי שנחשב כמרכיב בעטרת הקוצים של ישו בצליבתו. כמו כן דיווח על מצב המסחר בארצות שבהן ביקר.

בדרכו חזרה לשוודיה הכריעה אותו מחלת השחפת והוא מת בגיל 30 סמוך לאיזמיר שבטורקיה ונקבר שם. יומן המסע והדגימות שאסף הגיעו בשלום לשוודיה, וחמש שנים לאחר מותו פרסם מורו לינאוס את ממצאיו בשוודית בכותר "Iter Palæstinum" (מסע לארץ ישראל). ב-1762 תורגם החיבור לגרמנית ולהולנדית, ב-1766 יצא לאור בתרגום לאנגלית  וב-1769 – בצרפתית.
* מינים חדשים שתוארו על ידו מסומנים בקיצור .Hasselq כדוגמת שמו המדעי של אוכם מצרי – *Suaeda aegyptiaca* (Hasselq.)

## לקריאה נוספת
* זהר עמר, "פרדריך הסלקוויסט – מראשוני חוקרי הטבע המקראי", בית מקרא, לח (תשנ"ג), עמ' 245–247
* זהר עמר, "פרידריך הסלקוויסט – מחלוצי המחקר הבוטני המדעי בארץ-ישראל", אריאל, 105–106 (טבת תשנ"ה), עמ' 114–120
* שמעון בודנהיימר, "פרדריק הסלקוויסט בארץ ישראל, 1751", *[[Israel Exploration Journal]]*, כרך 2 (1952), עמ' 6–14 

## קישורים חיצוניים

* ספר מסעו של הסלקוויסט במזרח בתרגומו לאנגלית (1766) *[http://ia902704.us.archive.org/25/items/voyagesandtrave00hassgoog/voyagesandtrave00hassgoog.pdf Voyages and Travels in the Levant in the Years 1749, 50, 51, 52]*

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:ביולוגים שוודים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:ארץ ישראל: חוקרי טבע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:ילידי 1722
קטגוריה:נפטרים ב-1752
אפולינר באמייל

"**אפולינר באֶמַייל**" או "**אפולינר מאֶמַייל**" (באנגלית: **Apolinère Enameled**) הוא רדי מייד, שנוצר בין השנים 1916–1917 על ידי האמן האמריקאי יליד צרפת מרסל דושאן.

העבודה מורכבת רדי מייד של שלט פרסומת לצבעים תעשייתיים עשוי פח, אותו שינה דושאן. השינוי המרכזי היה עיוות הכותרת הראשית "Sapolin Enamel". דושאן מחק כמה אותיות והוסיף אחרות כך שאוזכר שמו של המשורר הצרפתי גיום אפולינר. בתחתית השלט, מצד ימין, הוסיף דושאן את הכתובת "[from] Marcel Duchamp 1916 1917." ("(מ) מרסל דושאן 1916-1917"). הטקסט עשוי להעיד על העניין של דושאן באותנטיות ובבעלות אמנותית. בצידו השמאלי התחתון של השלט שינה דושאן את כתובת היצרן "Gerstendorfer Bros. New York, U.S.A.," לכתובת "Any act red by her ten or epergne, New York, U.S.A."

בגב העבודה הוסיף יצרן השלט את הכתובת בעפרון "If sign becomes soiled, clean with damp cloth." ("אם השלט מתלכלך, נקה [אותו] בעזרת מטלית לחה".) דושאן הוסיף המשך אירוני - "Don't do that" ("אל תעשה זאת")

## קישורים חיצוניים
*Apolinere Enameled
## הערות שוליים

קטגוריה:מרסל דושאן
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1910
קטגוריה:מוזיאון ישראל: פסלים
ולדימיר זומר

**ולדימיר זומר** (בצ'כית: **Vladimír Sommer**, 28 בפברואר 1921 - 8 בספטמבר 1997) היה מלחין צ'כי מדולני ייז'טין ליד מוסט.

זומר החל את לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, שם למד כינור אצל בדז'יך וולדן והלחנה אצל קארל יאנאצ'ק. הוא המשיך בלימודיו באקדמיה לאמנויות הבימה של פראג אצל פבל בוז'קובץ'. משרתו הראשונה הייתה כמורה להלחנה ובמשך הזמן התמנה לפרופסור במחלקת המוזיקה של אוניברסיטת קארל בפראג. זומר כתב שלוש סימפוניות, אוברטורה, קונצ'רטו לצ'לו וקונצ'רטו לכינור, מוזיקה קאמרית ויצירות למקהלה. הוא מת בשנת 1997 בפראג.

## יצירות נבחרות
 
* סונאטה לשני כינורות, 1948
* קונצ'רטו לכינור בסול מינור, 1950
* "אנטיגונה", אוברטורה לטרגדיה של סופוקלס, 1957
* "סימפוניה ווקאלית" לקונטראלטו, קריין, מקהלה ותזמורת, 1958
* "הנסיך באיאיה", סוויטה תזמורתית, 1970
* "סימפוניה לכלי מיתר", 1977
* "סימפוניית רקוויאם" לסולנים, מקהלה ותזמורת, 1978
* קונצ'רטו לצ'לו ותזמורת, 1979
* סונאטה לפסנתר, 1980
* רביעיית מיתרים בסי מז'ור, 1981
* רביעיית מיתרים ברה מינור

## קישורים חיצוניים


* Vladimir Sommer Biography


קטגוריה:מלחינים צ'כים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1997
ריו נגרו (פירושונים)

פירוש השם **ריו נגרו** (**Río Negro**) בספרדית ובפורטוגזית הוא "נהר שחור" (או "הנהר השחור").
מחוז סן דייגו

**מחוז סן דייגו** (באנגלית: **San Diego County**) הוא אחד מהמחוזות הדרומיים ביותר של קליפורניה והמחוז הדרומי ביותר לחופו של האוקיינוס השקט. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר היא העיר סן דייגו. במחוז גרים כ-2.5 מיליון תושבים (2008).

## היסטוריה

המתיישבים הראשונים של מחוז סן דייגו היו ספרדים שהגיעו בשנת 1769 והקימו את מיסיון 'סן דייגו דה אלקלה'.

מחוז סן דייגו הפך לחלק מארצות הברית לאחר חתימת הסכם גואדלופה אידלגו שסיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848. 

השם סן דייגו הגיע במקור ממגלה הארצות הספרדי סבסטיאן ויזקאינו אשר מיפה את מפרץ סן דייגו בשנת 1602 ואת חופי קליפורניה קרא למפרץ על שם הקדוש דייגו מאלקלה - "סן דייגו". העיר והמחוז נקראו השוכנים לחופי המפרץ נקראו על שמו של המפרץ.

המחוז הוגדר כמדינה בשנת 1850 והיה גדול משטחו כיום. שטחו כלל את רוב דרום קליפורניה ומזרח מחוז לוס אנג'לס. 
בסוף המאה ה-19 קטן שטח מחוז סן דייגו כאשר הוקמו מחוזות חדשים: מחוז ריברסייד בשנת 1893, מחוז אורנג' ב-1889 ומחוז אימפריאל בשנת 1907.

## גאוגרפיה

מחוז סן דייגו משתרע על 11,721 קילומטר רבועים. 10,878 ק"מ רבועים אדמה ו-843 קילומטר רבועים מים (7.20%).

בחלקו המערבי של המחוז משתרע חופו של האוקיינוס השקט לאורך 70 ק"מ, הרים גובהים ומושלגים בפסגתם במזרח ומאחוריהם מדבר סונורה. במרכז המחוז משתרע יער לאומי קליבלנד

### ערים ועיירות במחוז סן דייגו
* סן דייגו (בירת המחוז)
* אושנסייד
* אימפריאל ביץ'
* אל קיון
* אנקינידס
* אסקונדידו
* דל מאר
* ויסטה
* לה מסה
* למון גרוב
* נשיונל סיטי
* צ'ולה ויסטה
* סולנה ביץ'
* סנטי
* סן מרקוס
* פאוויי
* קורונדו
* קרלסבד

## דמוגרפיה
בשנת 2006 חיו במחוז 2,461,454 תושבים ב-1,067,846 משקי בית ו-663,449 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 259 אנשים לקמ"ר.

## קישורים חיצוניים

* 

סן דייגו
ז'וזף ז'ורז'

**ז'וזף אלפונס ז'ורז**' (בצרפתית: **Joseph Alphonse Georges**; 15 באוגוסט 1875 – 24 באפריל 1951) היה גנרל צרפתי ששימש כמפקד החזית הצפונית במהלך המערכה על צרפת.

## חייו
ז'ורז', בוגר האקדמיה הצבאית סן-סיר, שירת בצבא הצרפתי במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-1917 הצטרף, בדרגת קולונל, אל המשלחת הצבאית הצרפתית שיצאה ליוון. בין 1918 ל-1922 היה מפקד חיל המשלוח הצרפתי ביוגוסלביה ולאחר מכן שירת בחיל המצב הצרפתי בחבל הרוהר. בשנים 1925–1926 שימש כשלישו של המרשל אנרי פיליפ פטן במהלך מלחמת הריף, בה סייעה צרפת לספרד לדכא את מרידת שבטי הריף במרוקו. בין 1929 ל-1931 היה מנהל משרד המלחמה תחת השרים אנדרה מאז'ינו ולואי בארטו. ב-9 באוקטובר 1934 נפגע באירוע במרסיי בו התנקשו בחיי המלך אלכסנדר הראשון מיוגוסלביה ובחיי בארטו.

בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, התמנה למפקד החזית הצפונית, והיה אחראי על קבוצות הארמיות שהיו אמורות להגן על צרפת מן הצפון ומן המזרח במקרה של פלישה גרמנית. הוא התנגד לתוכנית הפעולה שהגה ראש המטה הכללי, הגנרל מוריס גמלאן, לפיה במקרה של מלחמה תתפוס קבוצת הארמיות הראשונה בפיקודו של גסטון ביוט עמדות קדמיות בבלגיה ובהולנד, אך דעתו לא התקבלה.

בעת המערכה על צרפת ב-1940 נכשלו קבוצות הארמיות שבפיקודו בהדיפת המתקפה הגרמנית, והצבא הצרפתי הובס בתוך שישה שבועות.

בשנת 1943 הצטרף אל הגנרל אנרי ז'ירו באלג'יריה, והיה בין ראשי "הוועד לשחרור לאומי" בו פעלו גם אנשי צרפת החופשית בראשות שארל דה גול, בין יוני לנובמבר 1943, ולאחר מכן יצא לגמלאות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הבלגי
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1875
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1951
חלוקה בניצב (הרלדיקה)

[שמאל|ממוזער|150px|[דגל הרלדי|דגלו ההרלדי של הקרדינל וולזי כארכיבישוף של יורק שלטו האישי (מימין) מחולק בניצב עם שלט האצולה של תפקידו כארכידוקסות של יורק (משמאל)]]
**חלוקה בניצב** היא שיטה הרלדית לשילובם של שני שלטי אצולה זה לצד זה על מגן אחד. החלוקה מתבצעת לאורך המגן, מראשו ועד לתחתיתו, כך ששני שלטי האצולה מסודרים בכל צד של החלוקה.

חלוקה בניצב מסמלת בהרלדיקה איחוד. בדרך כלל זהו האיחוד בין בעל לאשתו: שלטו של הגבר משובץ בצד הדקסטרי (בצדו הימני של השלט, אך נראה לעין הצופה כצדו השמאלי), ושלט האישה מונח בצד הסיניסטרי (או הצד הימני). עם זאת, קיימים גם איחודים אחרים, כגון האיחוד שבין בישוף לדיוקסיה שלו.

## ראו גם
* חלוקה לרבעים
* חלוקה לשדות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרלדיקה
ריו נגרו (נהר בארגנטינה)

**ריו נגרו** (בספרדית: **Río Negro**; מילולית: "הנהר השחור") הוא אחד הנהרות החשובים בפטגוניה הארגנטינאית. מקור שמו בשפתם של בני המפוצ'ה, בה הוא נקרא קורו לאובו (Curu Leuvu), ובעבר נקרא גם ריו דה לוס סאוסס (Río de los Sauces; מילולית: "נהר הערבות"), בשל הערבות הרבות שגדלות לאורכו.

מוצאו של הנהר במפגש הנהרות נאוקן ולימאי, בסמוך לעיר נאוקן. הוא זורם לכיוון דרום-מערב, ונשפך לאוקיינוס האטלנטי כעבור 635 ק"מ. הנהר זורם כולו בפרובינציית ריו נגרו, לה הוא נותן את שמו. הקטע האחרון שלו מהווה גבול בין פרובינציה זו לבין פרובינציית בואנוס איירס.

האזור שסביב הנהר פורה, והחקלאות בו כוללת, בין היתר, גידולי תפוחים, אגסים, אפרסקים ועגבניות. אזור זה הוא גם המאוכלס ביותר בפטגוניה, ועם הערים שלאורכו נמנות נאוקן, צ'יפולטי, חנרל רוקה, קרמן דה פטגונס ובירת פרובינציית ריו נגרו, ויידמה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:פרובינציית ריו נגרו: גאוגרפיה
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות אמריקה הדרומית הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
ג'ט בלו איירווייז

**ג'ט בלו** (באנגלית: **JetBlue Airways**) היא חברת תעופה אמריקאית המוגדרת כחברת תעופה במחיר נמוך.
בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק.

בנמל התעופה ג'ון פ. קנדי בניו יורק מחזיקה ג'ט בלו בבעלות בלעדית בטרמינל 5.

החברה מפעילה טיסות ל-101 יעדים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, אמריקה הלטינית,הבהאמאס והאיים הקרביים.

לחברה הסכם קוד עם מספר חברות בינלאומיות וביניהן אל על.

ג'ט בלו מספקת גם שירותי אינטרנט בטיסה מסוג Fly-Fi בכל צי האיירבוס שלה. היא מספקת ללקוחותיה אפשרות לרכוש כרטיסים משלושה תעריפים ממותגים הכוללים כחול, כחול פלוס וכחול פלקס. כל אחד מהמחירים הללו כולל הצעות שונות, כגון תיקים משובצים בחינם, דמי שינוי מוזלים ונקודות נוסע מתמיד נוספות.

## תולדות החברה
החברה נוסדה בפברואר 1999 על ידי דייוויד נילמן בשם "ניואייר". בספטמבר אותה שנה קיבלה החברה 75 סלוטים להמראות ונחיתות בנמל התעופה קנדי בניו יורק והחלה להפעיל את טיסותיה ב-11 בפברואר 2000. זמן קצר לאחר התחלת הטיסות שונה שם החברה לג'ט בלו. החברה הייתה אחת מחברות התעופה הבודדות בארצות הברית שהמשיכו להרוויח אחרי פיגועי 11 בספטמבר 2001.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## תאונות ותקריות
ממוזער|גיצים עולים מגלגל המטוס בטיסה 292 במהלך הנחיתה

* ב-21 בספטמבר 2005, מטוס איירבוס A320 בטיסה 292 בקו ברבנק לניו יורק, ביצע נחיתת חירום בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס עקב כשל בכן הנסע הקדמי של המטוס שהסתובב 90 מעלות. לאחר שהייה של 3 שעות באוויר על מנת לשרוף כמה שיותר דלק וכך להפחית את משקל המטוס, נחת המטוס בלוס אנג'לס והגיע לעצירה מוחלטת ללא נפגעים. נזק כבד נגרם לגלגל הקדמי של המטוס.
* ב-27 במרץ 2012, בשל משבר נפשי, נעל טייס המשנה את דלת תא הטייס מבפנים והחל להתבטא בטירוף דעת על טרוריזם ו-11 בספטמבר. לא היו נפגעים בתקרית והטייס הורשע.

## קישורים חיצוניים

* 

 מדיה וקבצים בנושא ג'ט בלו איירווייז באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
לימאי

**לימאי** (בספרדית: **Río Limay**) הוא נהר בפטגוניה הארגנטינאית. מוצאו באגם נאוול ואפי בהרי האנדים, וקצהו כ-380 ק"מ צפונית-מזרחית משם, בסמוך לעיר נאוקן, שם הוא מתמזג עם נהר נאוקן, ונשפך לריו נגרו. לאורך כל אורכו, מהווה הנהר את הגבול בין הפרובינציות נאוקן וריו נגרו. בנוסף לאגם נאוול ואפי, מזינים את נהר לימאי מספר נהרות, ובהם טְרָפוּל, קוֹז'וֹן קוּרָה ופִּיקוּן לֶאוּפוּ.

לאורך הנהר חמישה סכרים, המשמשים תחנות כוח הידרואלקטריות. בתחנות אלה מיוצר למעלה מרבע מהחשמל בארגנטינה כולה. הקמת הסכרים הביאה ליצירת אגמים גדולים: אָלִיקוּרָה, פְּיֶידְרָה דֶל אָגִילָה ואֶסֶקְיֶיל רָאמוֹס מֶקְסִייָה.

## קישורים חיצוניים


תמונה:Alicura230.JPG|סכר אליקורה
תמונה:FerryLimay.jpg|מעבורת חוצה את הנהר בוויז'ה ז'נקין
תמונה:ISS012-E-13151 Limay River, El Chocón.jpg|צילום לווין של אגם אסקייל ראמוס מקסייה, ליד סכר אל צ'וקון



קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:פרובינציית ריו נגרו: גאוגרפיה
קטגוריה:פרובינציית נאוקן: גאוגרפיה
טיפולוגיה (פסיכולוגיה)

**טיפולוגיה** (באנגלית: **Typology**) היא תחום העוסק בחלוקה של אנשים לטיפוסי אישיות שונים. ברוב המקרים תיאוריות טיפולוגיות שכאלה הן פסאודו-מדעיות. דוגמאות לכך הן סיווגי האישיות של הפסיכואנליטיקאי קרל גוסטב יונג, סיווג מאיירס-בריגס, האניאגרם של האישיות ועוד.

## סוג אישיות
הפסיכולוגיה מתמודדת לעיתים עם השאלה מהו "סוג האישיות" של המטופל. בשונה מסיווג על פי תכונות, לפיו קיימות דרגות ורמות שונות של תכונות אצל אדם ולפיכך הוא עוסק בתיאור הבדלים כמותיים בין אנשים - מיון לפי טיפוס אישיות עוסק בתיאור ההבדלים האיכותיים בין אנשים שונים. כך, למשל, בסיווג לפי תכונות, יתוארו אנשים על פי מאפיין המופנמות - מוחצנות כממוקמים על פני רצף בעל דרגות שונות הנע בין מופנמות קיצונית למוחצנות קיצונית; לעומת זאת, בסיווג על פי טיפוסים, אדם מופנם ואדם מוחצן הם שני סוגים ברורים ונפרדים של טיפוסים.

כדי לתת מענה ראוי לשאלה מהו סוג הטיפוס של אדם מסוים, נערך בתאוריות השונות מיפוי של סוגי האישיות השונים, ונוצרו תאוריות שמתארות, כל אחת על פי דרכה, את כל סוגי האישיות הקיימים. כך נוצרה הטיפולוגיה, שעוסקת בתאוריות השונות שנועדו לסיווג אנשים. השם "טיפולוגיה" הוא הלחם של המילים "טיפוס" (=סוג אישיות) ו"לוגיה" (=מדע).

קטגוריה:פסיכולוגיה של האישיות
באלצ'ה סאפו

דאג'אזמאץ' **באלצ'ה סאפו** (ידוע גם בכינוי **באלצ'ה אבא נפסו** 1863–1936) היה מושל וגנרל אתיופי, שנלחם במלחמה האתיו-איטלקית הראשונה והשנייה. הוא הגיע ממשפחה לא אריסטוקרטית. 

באלצ'ה היה בן לעם הגוראגה שנפל בשבי חיילי מנליק סורס והועבר לשרת בחצרו באדיס אבבה
עלה לגדולה כגזבר והצטיין כאיש ארטילריה בקרב אדווה (1 במרץ 1896) נגד האיטלקים, ולאחר קרב זה הועלה לדרגת דאג'זמץ
. לאחר מכן כיהן כמושל סידאמו ולאחר מות דאג'זמץ יאלמה מקונן היה מושל הרר בשנים 1908-1910. 

ב-1916 עזר להכות את ליג' ייאסו נכדו ויורשו של מנליק ויריבו של טפרי מקונן (מי שיהיה לימים הקיסר היילה סלאסי). מאוחר יותר דאג'זמץ באלצ'ה שהיה שמרן התנגד לרפורמות של טפרי מקונן וב-1928 נאלץ להיכנס למנזר
. הוא נהרג ב-1935 בקרבות מול צבאות הפלישה הפשיסטיים.
באזור גוראגה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיופיה: תקופת הגיבוש
קטגוריה:ילידי 1862

קטגוריה:נפטרים ב-1936
אלדברן

}
|כיתוב=
|תמונת קבוצת כוכבים=250px
     12px
  
|כיתוב קבוצת כוכבים=מיקומו של אלדברן על רקע צביר ההיאדות
|קבוצת כוכבים=שור
|שמות נוספים=α בשור, עין השור, גליזה 171.1
|סוג=ענק כתום
|בהירות=0.85 משתנה
|סיווג ספקטרלי=K5 III
|עלייה ישרה=
|נטייה=
|מחזור=לא סדיר
|בהירות מוחלטת=0.63- משתנה
|רדיוס=44
|מסה=2.5
|עוצמת הארה=350
|טמפרטורה=4,100
|מהירות סיבוב=
|כוכבים נלווים=אלדברן B
|גיל=
|מרחק בשנות אור=1 ± 65}}
|-
|

|}
**אַלְדֶּבַּרַן** (בלועזית: **Aldebaran**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה. בשל מיקומו הבולט בראשו של השור, כונה הכוכב בעבר "עין השור". אף על פי שאלדברן נראה כאילו הוא נמצא בתוך צביר הכוכבים ההיאדות, הוא אינו חלק מהצביר ונמצא למעשה בפחות מחצי המרחק אליו. אלדברן מהווה את הקודקוד המערבי של משושה החורף.

## שם
מקור שמו הנוכחי הוא מערבית "א-דַבַּראן" (الدبران) – "העוקב" מכיוון שהוא נראה כעוקב אחרי צביר הפליאדות.

### זיהוי אפשרי בספר איוב
בספר איוב מופיע שם הכוכב **עַיִשׁ** () או **עָשׁ** (). זיהויו איננו ודאי, והוצעו הצעות שונות בנושא. לפי אחת ההצעות, ההתייחסות ל"בניה" של עיש מרמזת שעיש הוא הכוכב הזוהר ביותר בקבוצתו, ומאחר שבפרק ט פסוק ט הוא מצוי בסמיכות לכסיל וכִּימָה נראה שיש לזהות את אותה קבוצה בקרבת הפליאדות ואוריון; הכוכב "עיותא" בסורית, הוא עיש, מזוהה עם כוכב אלדברן, הבהיר מבין כוכבי קבוצת השור. בנוסף, גם באיליאדה באו קבוצת ההיאדות (שבהן בולט אלדברן), הפליאדות ואוריון בסמיכות ספרותית. אף האטימולוגיה של "היאדות" ביוונית קשורה להורדת גשמים, כך שייתכן שיש קשר בין "עיש" במקרא למלה הערבית "ע'יש" ("להמטיר").

## מאפיינים
אלדברן הוא למעשה כוכב כפול במרחק של כ-65 שנות אור, המורכב מענק כתום ומננס אדום המקיפים זה את זה במרחק של כ-607 יחידות אסטרונומיות. בנוסף ניתן לראות בסמוך להם זוג כוכבים נוסף - כוכב כתום וננס אדום, אך מערכת זוגית זו נמצאת במרחק גדול בהרבה ואינה קשורה למערכת של אלדברן.

### מאפייני אלדברן A
[ימין|ממוזער|175x175px|השוואה בין אלדברן A (משמאל) ו[השמש]]אלדברן A הוא ענק כתום עם מסה של כ-2.5 מסות שמש, רדיוס של כ-44 רדיוסי שמש, והוא מאיר בעוצמה החזקה פי 350 מהשמש. בשלב זה הכוכב כילה את המימן שבליבתו ועבר להתיך הליום תוך כדי התנפחות והתקררות. בהירותו משתנה מעט – בכשתי עשיריות של דרגת בהירות באופן לא סדיר. בשל מסתו הנמוכה יחסית הוא צפוי לסיים את התפתחותו כננס לבן.

מדידות של מהירותו הרדיאלית הראו תנודות בעלות מחזוריות ארוכה, שמרמזות על קיומו של בן לוויה קרוב - ייתכן שזהו כוכב לכת מסיבי דמוי צדק אך עם מסה פי 11 משל צדק שמקיף את הכוכב במרחק של כ-1.35 יחידות אסטרונומיות. עד כה לא התגלו עדויות ישירות לקיומו וייתכן שהשינויים במהירות לכאורה נובעים מהתנפחות והתכווצות של שכבותיו החיצוניות של הכוכב.

### מאפייני אלדברן B
אלדברן B הוא ננס אדום שמסתו כשביעית ממסת השמש ורדיוסו כשליש משל השמש. הוא עמום מאוד וניתן להבחין בו רק באמצעות טלסקופים גדולים.

[ממוזער|מרכז|350px|
השוואת גדלים בין גרמי שמים (בכל תמונה מימין לשמאל):
1. [כדור הארץ > נוגה > מאדים > כוכב חמה
2. צדק > שבתאי > אורנוס > נפטון > כדור הארץ
3. סיריוס > השמש > פרוקסימה קנטאורי > צדק
4. אלדברן > ארקטורוס > פולוקס > סיריוס
5. ביטלג'וז > אנטארס > ריג'ל > אלדברן
6. UY במגן > NML בברבור > VY בכלב גדול > ביטלג'וז
]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:משתנים לא סדירים איטיים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים שור
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
רוז'ינוי

**רוֹזִ'ינוֹי** (בבלארוסית: **Ружаны**, "רוּזַ'אנִי"; בפולנית: **Różana**, "רוּזַ'נַה"; ביידיש: **ראָזשינאָי**; מקובלים גם השמות **Ражана**, "רַזַ'נַה", וכן **Ражаная**, "רַזַ'נַיַה") היא עיירה קטנה השוכנת לגדות הנהר רוז'נקה, בנפת פרוז'ני שבמחוז ברסט שבמערב בלארוס. העיירה מרוחקת כ-140 ק"מ מברסט ליטובסק, ונמצאת כ-45 ק"מ מצפון-מזרח לעיירה פרוז'ני, בנקודת המפגש של הדרך המחברת בין פרוז'ני וסלונים עם זו המחברת בין וולקוביסק וקוסוב פולסקי.

האזכור הראשון של העיר הוא משנת 1552. בעיירה שרידיו של ארמון מרשים; שתי כנסיות – כנסיית השילוש הקתולית (נבנתה ב-1617) וכנסיית פטרוס ופאולוס האורתודוקסית (נבנתה בין השנים 1762–1788); קפלה קטנה בבית הקברות המקומי; בית קברות גרמני; וכן בית קברות יהודי עתיק וחורבותיו של בית כנסת.

בין רבניה של העיר היה הרב מרדכי גימפל יפה.

## יהודי היישוב
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מראשית המאה ה-17. בשנת 1659 (ראש השנה ה'ת"ך) הופצה בעיירה עלילת דם, שבעקבותיה הוצאו להורג מספר יהודים בה. על מאורע זה נכתבה סליחה שנאמרה מאז בבית המדרש בעיירה מדי יום כיפור, ונדפסה בספר "דעת קדושים".

קבוצת איכרים יהודים מהכפר נובופבלובקה הסמוך לרוז'ינוי עלתה ארצה ב-1883 והייתה לגרעין המייסד של המושבה עקרון (מזכרת בתיה). בשנת 1919 ערכו חיילים פולנים פוגרום ביהודי העיירה, בו נרצחו 6 יהודים ונשדדו רבים.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך פעילות של תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, תוך הלאמת המסחר הפרטי בעיירה.

### בשואה
בתחילת מבצע ברברוסה, סוף יוני 1941, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. ביולי 1941 רצחו הגרמנים 15 יהודים מהעיירה, והטילו על הקהילה לשלם סכום כופר גבוה, תוך החרמת רכוש היהודים. בד בבד ערכו הגרמנים מספר מעשי התעללות והשפלה המוניים ביהודי העיירה.

באוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-2 בנובמבר 1942 הוצעדו כל יושבי הגטו למחנה הריכוז שכונה "מחנה הבונקרים" בוולקוביסק, תוך ירי בכ-500 יהודים בדרך, בהם ילדים רבים. מהמחנה שולחו יתר היהודים עד סוף החודש, לאחר שהוחזקו בו בתנאי צפיפות ורעב קשים, יחד עם כ-20,000 היהודים הנוספים במקום, בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה.

מכ-2,400 יהודי רוז'ינוי, שרדו את השואה שלושה אנשים.

## לקריאה נוספת
*מאיר סוקולובסקי, **רוז'ינוי: ספר זיכרון לקהילת רוז'ינוי והסביבה**, תל אביב: ארגון יוצאי רוז'ינוי והסביבה, 1957.

## קישורים חיצוניים

* 
* רוז'אנה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* דף העיירה, באתר ShtetLinks 
* 
* תרגום חלקי לספר הזיכרון, באתר Jewishgen.org 
* תמונות מן העיירה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
המודל של בנג'מין גראהם

**המודל של בנג'מין גראהם** הוא מודל המשמש להערכת ערכה של חברה המבוטא בנוסחה שעוצבה על ידי בנג'מין גראהם. הנוסחה כפי שתוארה על ידו במהדורת 1962 של ספרו "ניתוח ניירות ערך", היא:

:V* = EPS \times (8.5 + 2g) 

כאשר:
* V - ערך פנימי למניה (Intrinsic Value).
* EPS - רווח למניה ב-12 החודשים האחרונים.
* 8.5 - מכפיל רווח קבוע לחברה ללא צמיחה.
* G - קצב צמיחה שנתית צפוי עבור 7 עד 10 השנים הבאות.

נוסחה זו אינה מוצבת ביחס לשערי הריבית. הנוסחה נחשבת לפשטנית, ובעלת ערך מעשי מזערי לרוב המשקיעים . למשל, חברה עם קצב צמיחה צפוי של 10% ברווח למניה יכול להיות במכפיל רווח של 28.5 כדאי לה להיות אפשרית לקניה. רוב משקיעי ערך היו דוחים את זה. לפחות חצי מהמניות ב-s&p 500 עומדות בקריטריונים הללו ורוב משקיעי ערך לא היה קונים אותם במכפיל של 28.5 או מכפיל קרוב לכך. מצד שני, אם החברה יכולה לגדול בהכנסות בשיעור כזה במשך 30 שנים, זאת תהיה מציאה.
אף על פי כן, גראהם גם הטיף ללקיחת שוליים של ביטחון. לכן אם נקבל את הנוסחה הזאת ונגדיר של 50% שולי בטיחות נגיע למכפיל רווח של 14.25 בדוגמה הנ"ל. משקיעי ערך רבים היו חושבים בצורה רצינית לגבי קנית חברה עם מכפיל 14 וגידל בהכנסות ב-10% כל שנה.
ואז, הוא תיקן את הנוסחה שלו ב-1974 (בנג'מין גראהם, "העשור 1965–1974: המשמעות שלו לאנליסטים כלכליים, התחיה של הערך") כדלהלן:
גראהם הציע כלי מעשי ישיר לצורך הערכה של הערך הפנימי של המניה. המודל שלו מציג גישה להערכה מעשית שמתמקדת בנתונים העיקרים שקשורים לשוק ומשתנים ספציפיים לחברה.

הנוסחה של גראהם מציעה לחשב את הערך הפנימי של החברה כך:

:V* = \cfrac{EPS \times (8.5 + 2g) \times 4.4}{Y}

כאשר:
* V: ערך פנימי של המניה.
* EPS: רווח למניה ל-12 החודשים העוקבים.
* 8.5 : הקבוע מייצג מכפיל רווח מתאים לחברה ללא צמיחה כפי המוצע על ידי גראהם.
* G: הערכת קצב הצמיחה של החברה בטווח של 5 השנים הבאות.
* 4.4: התשואה הממוצעת של אג"ח חברות בדירוג גבוה בשנת 1962, השנה בה פורסם מודל זה.
* Y: התשואה הנוכחית של אג"ח חברות המדורג AAA.

כדי לישם את התאוריה הזו לכדי החלטת קנייה-מכירה, לכל חברה יש את ערך ה RGV שלה (ערך גרהאם מקורב). RGV נקבע על ידי חלוקת הערך הפנימי של המניה (V) על ידי המחיר הנוכחי שלה (P).

ערך של פחות מ-1 מסמן על מניה יקרה מידי ולכן אין לקנות אותה, כאשר ערך RGV של יותר מ-1 מראה על מניה מוערכת מעט מידי ועל כן יש לקנות אותה.

בגלל האומדנים בהם היא משתמשת, קשיים יכולים להיווצר בלהעריך מניות של חברות קטנות וחדשות באמצעות מודל הזה וכן כל מניה עם גידול של הכנסה לכל מניה לא עקבי. המודל יעיל ביותר בגלל פשטותו אבל זו גם המגבלה שלו, המודל אינו פועל טוב על כל מניה.

לכן, החישוב סוביקטיבי כאשר הוא נשקל לבדו. ועל כן לעולם הוא לא צריך להיות בשימוש לבד; המשקיע חייב לקחת בחשבון גורמים אחרים כמו:

*ערך הנכסים נטו כדי לקבוע את יכולת הקיום הכספית של החברה המדוברת.
*ערך נכס נוכחי כדי לקבוע יכולת קיום כספית של הטווח הקצר של החברה.
*D/E חוב ליחס הון עצמי.
*איכותו של תיק הנכסים הנוכחים.

קטגוריה:כלכלה
יעל אביב

250px|ממוזער|שמאל|יעל אביב עם שלמה צפריר בסצנה מן הסרט "משפחת שמחון", 1963
**יעל אביב** (10 ביוני 1945 – 10 בינואר 2025) הייתה מלהקת ושחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
יעל אביב נולדה בלודז' בפולין בשם גיזה וידזר. היא עלתה לישראל בעליית גומולקה ולמדה בבית ספר אליאנס בתל אביב. בעקבות רצונה להתפרסם, היא נהגה לברוח מבית הספר ולהגיע לבית הקפה "כסית", שם פגשה את דוד אבידן ועידוא בן גריון. באותה תקופה העניק לה מנחם גולן את השם "אביב". אחד מחברי נעוריה היה הבמאי בועז דוידזון.

עוד לפני שהייתה בת 18 החלה להשתתף בפרסומות, בסרטי קולנוע ובתיאטרון (תיאטרון חיפה, תיאטרון בימות והתיאטרון הקאמרי). בקיץ 1963 היא השתתפה בצילומי הסרט "אולי תרדו שם" ולקראת סוף 1963, לוהקה לתפקיד גלינה בסרט "משפחת שמחון".

בשנים 1965–1969 למדה משחק בפריז. היא הגיעה לשיא הצלחתה ב-1971, כששיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "חדווה ושלומיק". אחר כך, הופיעה בהצגות שונות, שהאחרונה שבהן הייתה במחצית הראשונה של 1973, "השפעת קרני גמא על ציפורני החתול".

בעקבות הצטרפותה ל"קבוצת העין השלישית" בהנהגת ז'ק קתמור, התנתקה מעולם הקולנוע ובספטמבר 1973 עזבה את ישראל עם בעלה, עורך הדין והסופר יצחק שני. הם ירדו ללונדון, שם נולדה בתם, הצלמת תאי שני. משם עברו לגואה שבהודו שם התגוררה במשך כעשר שנים ועסקה בעיצוב אופנה. כשבתה הגיעה לגיל בית ספר, עברה עם משפחתה לבלגיה כדי שהבת תוכל ללמוד בבית ספר בינלאומי שם. לאחר כשבע שנים בבלגיה, נפרדה מבעלה, ובשנת 1994 חזרה אביב לישראל ושימשה עוזרת-במאי שלישית בסרטו של אסי דיין "שמיכה חשמלית ושמה משה". אחר כך עסקה בליהוק לפרסומות בערוץ 2 ובהדרגה הפכה למלהקת בכירה לסרטים ולסדרות טלוויזיה. אחת התגליות הגדולות הנזקפות לזכותה היא יעל בר זוהר, אותה ליהקה לפרסומת של בגדי ים, כשבר זוהר הייתה נערה בת 15.

יעל אביב נפטרה בליסבון, בירת פורטוגל, ב-10 בינואר 2025.

## היצירות בהן השתתפה
### בקולנוע
* משפחת שמחון (1964)
* אולי תרדו שם (1964)
* רק לא בשבת (1965)
* מצור (1969)
* חלומות (1969)
* הרפתקאות ילדי החוף (1971)
* 7 פעמים ביום (1971)
* ז'אקו והיצאניות (1972)
* הגלולה (1972)

### בתיאטרון
* האב - יוהאן אוגוסט סטרינדברג
* לילה במאי - א.ב. יהושע
* בשפל - מקסים גורקי

### בטלוויזיה
* חדווה ושלומיק (1971)

### ליהוק
#### סרטים שאותם ליהקה
* צומת וולקן (1999)
* יוסי וג'אגר (2002)
* חצוצרה בוואדי (2002)
* איש החשמל (2003)
* ללכת על המים (2004)
* הכלה הסורית (2004)
* נוזהת אל-פואד (2005)
* מחילות (2006)
* הבועה (2006)
* עץ לימון (2008)
* שלום ולהתראות (2008)

#### סדרות טלוויזיה שליהקה
רמת אביב גימל (1995)
* משחק החיים (2003)
* מעורב ירושלמי (2003)
* פרנקו וספקטור (2003)
* מיכאלה (2004)
* טלנובלה בע"מ (2005)
* הבורר (2007, פרק 1)
* הכל דבש (2007)
* חשופים (2008/2009)
* חסמבה דור 3
* משפחה טובה
* האלופה (2005)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלהקים ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2025
דומיניק סוויין

**דומיניק אריאן סוויין** (באנגלית, **Dominique Ariane Swain**; נולדה ב-12 באוגוסט 1980) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, המוכרת בעיקר מתפקידה כלוליטה בסרט הנושא את שמה "לוליטה" משנת 1997.

## ביוגרפיה
דומיניק אריאן סוויין נולדה ב-12 באוגוסט 1980 במאליבו, קליפורניה, בתם של סינדי (לבית פיצג'רלד) ודייוויד סוויין האב, מהנדס חשמל. יש לה שתי אחיות צעירות ממנה, השחקניות צ'לסה סוויין ואלכסיס סווין, ויש לה אח ואחות חורגים מנישואיו הראשונים של אביה. סוויין גדלה במאליבו ושם למדה ב"תיכון מאליבו" ועסקה בספורט ואמנות. הוריה פרודים.

## קריירה
בשנת 1995, כאשר הייתה בת 15 נבחרה סוויין לתפקיד לוליטה בסרט הנושא את שמה "לוליטה" מתוך 2,500 ילדות, והסרט יצא לאקרנים ב-1997. באותה שנה כיכבה גם כביתו המרדנית של ג'ון טרבולטה בסרט "עימות חזיתי".

בשנת 2001 כיכב בתפקיד הראשי בסרט הדרמה "פרוצה" בתפקיד של קאט סטורם, אודות אישה צעירה בניו יורק של שנות ה-80, והתמודדותה עם קבוצת אנשי המעמד העליון בשכונתה. לאחר מכן כיכבה במספר סרטים נוספים כגון: "אלפא דוג" בתור הנערה סוזן הארטניין המעורבת בחטיפת הנער זאק מזורסקי (אנטון ילצ'ין). בשנת 2008 גילמה את ננסי בסרט האקשן "פגיון" לצדם של סטנה קטיק, טום ברנג'ר וויליאם פורסיית'.

בשנת 2015 לוהקה לסרט האקשן העצמאי "רוצח שכיר בלונדון" לצדם של מיקי רורק, דריל האנה, אריק רוברטס ומייקל מדסן.

## חייה הפרטיים
סוויין היא דוברת של PETA. בגיל 21 הייתה לצעירה ביותר מבין הדוגמניות אשר הצטלמו בעירום עבור PETA. סוויין איננה צמחונית אך היא מתנגדת לשחיטה של חיות עבור הפרווה שלהן.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מאליבו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
בדיקות קופסה שחורה

שמאל|ממוזער|250px|סכימת בדיקות קופסה שחורה
**בדיקות קופסה שחורה** (באנגלית **Blackbox testing**) על פי ארגון ה-ISTQB הן "בדיקות פונקציונליות או לא פונקציונליות המתבצעות ללא התייחסות למבנה הפנימי של הרכיב או המערכת". זוהי שיטה להגדרת בדיקות ולא שלב במעגל החיים של המוצר. לפיכך ניתן לבצע בדיקות קופסה שחורה בכל אחת מהרמות של בדיקות התוכנה: בדיקות יחידה, בדיקות אינטגרציה, בדיקות מערכת ובדיקות קבלה.

בבדיקות קופסה שחורה מתייחסים אך ורק לקלט ולפלט של המערכת; הבדיקה עוברת אם הפלט שהתקבל מהרכיב הנבדק (או הפעולה שביצע הרכיב) זהה לפלט שאמור להתקבל על פי הדרישות מרכיב תקין, כלומר: אם המערכת אכן עושה מה שהיא מתוכננת לעשות. בבדיקות קופסה שחורה יש חשיבות אך ורק ל**מה**, ולא ל**איך**: חשובה רק התוצאה, ולא הדרך שבה המערכת הגיעה אליה.

המשלימות לבדיקות קופסה שחורה הן בדיקות קופסה לבנה, שהן אוסף של שיטות לבדיקת המבנה הפנימי של המערכת וצורת הטיפול שלה בקלטים שונים.

## טכניקות הבדיקה
קיימים מספר טכניקות לבדיקות קופסה שחורה הטכניקות הראשיות הם:
* **מחלקות שקילות** (Equivalence partitioning)
* **ניתוח ערכי קצה** (Boundary value analysis)
* **טבלאות החלטה** (Decision table testing) - טבלאות המציגות קומבינציות אפשריות של קלטים לצד הפלטים הצפויים, בהם ניתן להשתמש כדי ליצור תרחישי בדיקה
* **מכונת מצבים** (State transition testing)
* **בדיקת תרחישי שימוש** (Use Case testing)

קטגוריה:בדיקות תוכנה
גידולי חקלאות לא מנוצלים

ממוזער|העץ ''Ziziphus mauritiana'' הוא צמח שאינו מנוצל אף שפירותיו נאכלים לעיתים בידי תושבי האזורים סביבו.
**גידולים חקלאיים לא מנוצלים** הם צמחי מזון בעלי ערך קלורי אשר אינם משמשים עתה בחקלאות הקונבנציונלית המודרנית, אך ניתן להשתמש בהם עבור מזון, סיבים, מרעה, שמן, רפואה ותבלינים. לרוב גידולים מסוג זה אינם מגודלים בקנה מידה גדול כפי שמקובל בחקלאות המודרנית ולעיתים אף נאספים ישירות מהבר.

מבין כלל מיני הצמחים המוכרים למדע, כ-7,500 מינים שונים מוכרים כצמחי מאכל. למרות זאת, כ-95%  מכלל כמות המזון בעולם מתבססת על שלושים מינים בלבד, בראשם חיטה, אורז ותירס. גידולים עתירי יבול אלו דחקו את קבוצת גידולי החקלאות הלא-מנוצלים, שרבים מהם שימשו בחקלאות המסורתית בעבר, אשר לא התבססה על שיטות אגרו-טכניות והשקיה. לרוב מותאמים גידולים השייכים לקבוצה זו לגידול על אדמות שוליות ובתנאי סביבה קיצוניים.

## ראו גם
* צמחי תרבות מסורתיים
* גזעי בר של צמחי תרבות
* מרכז תפוצה
* מונוקולטורה

## קישורים חיצוניים

* מרכז בינלאומי לגידולי חקלאות לא מנוצלים
* אתר העוסק במחקר למטרות גיוון בגידולים חקלאיים

קטגוריה:גידולים חקלאיים
קחוון הנגב

**קחוון הנגב** (שם מדעי: *Anthemis melampodina*) הוא צמח חד-שנתי ממשפחת המורכבים. גובהו מגיע ל-15–25 ס"מ והוא בעל קרקפת פרחים צהובה-לבנה: הפרחים הלשוניים הלבנים ערוכים בהיקף התפרחת, ואילו הפרחים הצינוריים הצהובים ערוכים במרכזה.
## מאפיינים
קחוון הנגב הוא מין הקחוון הנפוץ ביותר במדבר. גדל בעיקר באזור הנגב הצפוני וצפון מדבר יהודה. צמח זה דומה לקחוון מצוי וניתן למצוא את שניהם באותם אזורי גידול. לעומת הקחוון המצוי שגוון עליו ירוק חי, הגוון של קחוון הנגב ירוק מאפיר. לשניהם מצעית תפרחת קמורה, המתכדרת עוד יותר בזמן ההבשלה.

הקחוון גדל בנגב הצפוני בכל בתי הגידול - מדרונות סלעיים, צידי דרכים, אשפתות ומישורים. בנגב המרכזי ובערבה מצטמצמת תפוצתו לצידי דרך וערוצי נחלים.

תקופת פריחה של קחוון הנגב היא בחודשים מרץ-אפריל.

## קישורים חיצוניים

* קחוון הנגב - מידע ותמונות

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1813
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אליר רפנאו דליל
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים לבנים-צהובים בארץ ישראל
קו פיקדילי

**קו פיקדילי** הוא אחד הקווים של הרכבת התחתית של לונדון. הקו, שנפתח ב-1906, חוצה את לונדון מקוקפוסטרס (Cockfosters) בצפון מזרח עד אקטון טאון (Acton Town) בדרום מערב, ומשם מתפצל לשתי שלוחות, האחת פונה לכיוון צפון מערב עד אוקסברידג' (Uxbridge), והשנייה ממשיכה בכיוון דרום מערב להאטון קרוס (Hatton Cross) ומגיעה עד נמל התעופה הית'רו. הקו הוא השני באורכו מבין קווי הרכבת התחתית של לונדון, אחרי קו סנטרל.
צבעו של הקו על מפת הרכבת הוא כחול.

## היסטוריה

הקו המקורי נבנה בין פינסבורי פארק (Finsbury Park) להאמרסמית' (Hammersmith), כשמתוכו הקטע בין פינסבורי פארק לברונס קאורט (Barons Court), באורך 15.3 ק"מ, נבנו כמנהרה תת-קרקעית, והמשכו של המסלול מברונס קאורט להאמרסמית' נבנה על גבי הקרקע. ב-1910, 4 שנים אחרי הקמת הקו הוא מוזג עם רכבות אחרות וב-1928 הוקמה תחנת הרכבת Piccadilly Circus בכיכר פיקדילי. ב-1932 הוארך הקו בשני הכיוונים, לסאות' הארוו (South Harrow) מצפון מערב, ולארנוס גרוב (Arnos Grove) מצפון מזרח. ההמשך לאוקסברידג' (בצפון מערב) וקוקפוסטרס (בצפון מזרח) הושלמו שנה לאחר מכן, ב-1933. בשנים מאוחרות יותר הוארך הקו מערבה להאונסלאו ווסת' (Hounslow West) והאטון קרוס, בשנת 1975, ולנמל התעופה הית'רו - טרמינלים 1,2,3 ב-1977. ב-1986 נפתח קטע נוסף בצורת לולאה אשר צירף את טרמינל 4 לשירות. במרץ 2008 עם פתיחתו של הטרמינל החדש, טרמינל 5, נפתח קטע חדש שהאריך את הקו עד לטרמינל. קטע זה הוא המסילה החדשה הראשונה שנפתחה מאז הארכתו של קו ג'ובילי ב-1999.

## נתונים ומספרים

קו פיקדילי הוא קו עמוק, אורכו 71 ק"מ, יש בו 52 תחנות בין קוקפוסטרס לאוקסברידג' או הית'רו, ובשעות השיא של הבוקר והערב פועלות בו 79 רכבות. בקו נוסעים מדי יום כ-530,000 נוסעים (באמצע השבוע), ובסך הכול מעל 176 מיליון נוסעים בשנה. מרכז הבקרה והפיקוח של הקו נמצא בתחנת ארלס קורט. קו פיקדילי מחזיק בשיא המרחק הקצר ביותר בין שתי תחנות סמוכות במערכת הרכבת התחתית של לונדון, 260 מטר בלבד בין התחנות של כיכר לסטר (Leicester Square) וקובנט גארדן (Covent Garden).

## הפיגוע בקו פיקדילי

בשנת 2005 הותקפה הרכבת בקו הפיקדילי כאשר מחבל מתאבד מוסלמי ביצע פיגוע התאבדות. הפיצוץ אירע בשעה 8:10 בבוקר כשהרכבת הייתה בנסיעה בין תחנת קינגס קרוס לתחנת כיכר ראסל. הפיצוץ היה חלק מהתקפה על מספר קווים ברכבת התחתית, וסונכרן עם עוד שתי התקפות בקו סירקל והתקפה באוטובוס. הפיצוץ בקו זה גרם ל-26 הרוגים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של לונדון
פולמוס קיטוס

**פולמוס קיטוס** היה התנגשות בין הכוח הרומאי בפרובינקיית יהודה ובין יהודים בסביבות השנים 115–117 במקביל למרד התפוצות.

## מקורות
המקורות אודות האירועים מועטים ועמומים. המשנה מזכירה תקנות אבלות שגזרו בעקבות "פולמוס של קיטם" שאותו היא מאזכרת בין פולמוס של אספסינוס (המרד הגדול) ו"פולמוס אחרון" (מרד בר כוכבא), אכן אינה מציינת פרטים אודות האירוע.

בסדר עולם רבה נכתב . על פי כרוניקה זו האירוע התרחש באמצע העשור השני או בתחילת העשור השלישי של המאה השנייה.

ההיסטוריה אוגוסטה מציינת שבתקופת אדריאנוס "פרקו עול אותן אומות אשר טראיאנוס בעבר הכניע", בין היתר בארץ ישראל, בה "ניעורו הלכי רוח מרדניים". בנוסף, קיימת עדות אפיגרפית על כך שהתנהלה לחימה בארץ ישראל בשנים הללו.

## אירועים
מכיוון שהאירוע לא הותיר את רישומו בהיסטוריה, יש הסכמה בקרב החוקרים שהיקפו היה קטן יחסית. 

לא ידוע על סדר המאורעות המדויק. יודעים שבשנת 116 נשלחה וקסיליה של הלגיון השלישי קירנאיקה לירושלים למטרות תמיכה בלגיון העשירי פרטנסיס. בשנת 117 מינה הקיסר טראיאנוס את לוסיוס קווייטוס, שדיכא את המרידות במסופוטמיה, למושל יהודה והוסיף לגיון שני למצבת כוח האדם הרומאי בפרובינקיה (ככל הנראה היה זה הלגיון השני טראיאנה) ויש להניח שקווייטוס קיבל את מינויו כדי לדכא תסיסה ביהודה. דבר זה הפך את יהודה לפרובינקיה פרוקונסולרית (כלומר פרובינקיה שנציבה היה קונסול לשעבר) וזה מדגים את הרצינות שהרומאים התייחסו לאיום והחשש שלהם ממרידות יהודיות.

היקף ההתנגשות, מקומה, הגורמים לה ותוצאותיה, וכן הקשר שלה למרד התפוצות אינם ידועים.

יש המזהים את לוליאנוס ופפוס כמנהיגי המרד, מכיוון שמסופר עליהם בתלמוד שנהרגו על ידי טראיאנוס.  שם מסופר ש"נהרגו שמעיה ואחיה אחיו" ויש המשערים שאלה הם השמות העבריים של לוליאנוס ופפוס. על-פי מגילת תענית הם הוצאו להורג בי"ב באדר. יש הסבורים שלמרד זה רומז התלמוד בסיפורו על חורבן "הר המלך" יחד עם שתי המרידות הגדולות, המרד הגדול ומרד בר כוכבא.

המשנה מדברת על פולמוס קיטוס אשר בעקבותיו גזרו חכמים כי הכלות בחתונתן לא ישימו עטרות בראשן לאות אבל, ושאדם לא ילמד את בנו יוונית.

## ראו גם
* המלחמות הפרתיות
* מרד התפוצות

## לקריאה נוספת
* ישראל היילפרין, **ספר הגבורה**, חלק א', "פולמוס טראיאנוס" עמ' 11 - 14, הוצאת עם עובד, תש"י
* משה דוד הֶר, האם נשתתף הגליל בפולמוס של קיטוס או במרד בר-כוסבה  קתדרה 4, ירושלים, 1977
* יוסף גייגר, ציפורי ופולמוס קיטוס
* דוד רוקח, הערות ל'פולמוס של קיטוס', קתדרה 4, ירושלים, 1977
* שמואל ספראי, התאוששות היישוב היהודי בדור יבנה : ח. פולמוס של קיטוס, באתר מט"ח


* E. M Smallwood, *Palestine c. AD 115-118*, **Historia** ii (1962), pp. 500-10
* C. Bruun, *The Spurious ‘expeditio Iudaeae’ under Trajan*, **ZPE** 93 (1992), pp. 98–106
* M. Pucci Ben Zeev, *L. Tettius Crescens expeditio Iudaeae*, **ZP** 133 (2000), pp. 256–8
* Miriam Pucci Ben Zeev, *The Uprisings in the Jewish Diaspora (116-117 CE)*, in: **The Cambridge History of the Jewish People**, vol. 4, ed. Steven Katz, Cambridge, 2006, pp. 93-104


## קישורים חיצוניים
* פרופ' מרים בן זאב, בין 'פולמוס של קיטוס' למרד בר-כוכבא – עיונים חדשים, סרטון ביוטיוב, ערוץ אוניברסיטת בר-אילן, פברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:התקופה הרומית בארץ ישראל
קטגוריה:מלחמות בארץ ישראל
קטגוריה:מלחמות רומיות
קטגוריה:מרידות יהודיות
מרכז תפוצה

[ממוזער|250px|[אזור תפוצה|אזורי תפוצה עיקריים של ביות יצורים בעולם (צבועים בשחור).]]
**מרכז תפוצה** הוא אזור גאוגרפי אשר בו קבוצה של יצורים חיים עברו ביות, או שגדלים באופן טבעי בבר. לדעת חוקרים רבים, מרכז התפוצה בדרך כלל זהה למרכז השונות הגנטית.

מקורות גנטיים של צמחים מאזורים אלו משמשים במטרה לאתר קרובי בר של גידולי תרבות, וכן לטיפוח ולזיהוי גנים בעלי חשיבות חקלאית (לדוגמה כמקור לגנים דומיננטיים לעמידויות למחלות). מידע על מרכזי התפוצה של מיני צמחים חשוב גם במטרה למנוע אובדן גנטי כתוצאה מהכחדתם של אקוטיפים וקווים מסורתיים וכתוצאה מהרס בתי גידול. שימור מאגרים גנטיים אפשרי בעזרת שימורם של זרעים בבנקי גנים, או שמירה של המינים בבית גידולם הטבעי.

**מרכזי ואווילוב** הוגדרו על ידי ניקולאי ואווילוב כאזורים גאוגרפיים בהם החל ביות צמחים. ואווילוב קבע שצמחים לא בויתו באופן מקרי אלא באופן מכוון באזורי מרכזי התפוצה.

## ראו גם
* גידולי חקלאות לא מנוצלים
* צמחי תרבות מסורתיים
* גזעי בר של צמחי תרבות
* תחום תפוצה

## קישורים חיצוניים
* בנק הגנים הישראלי

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:שמירת טבע
נויה צייטשריפט פיר מוזיק

[שמאל|ממוזער|200px|העמוד הראשון של ה-Neue Zeitschrift für Musik, מיום [30 באפריל 1850]]
Die **neue Zeitschrift für Musik** (גרמנית: **[[כתב עת|כתב העת]] החדש ל[[מוזיקה]]**) הוא כתב עת מוזיקלי מייסודו של רוברט שומאן. כתב העת הופיע לראשונה באפריל 1834 בעזרתו של יוליוס קנר (Julius Knerr), העורך הרשמי הראשון. בשנת 1835 הפך רוברט שומאן רשמית לעורך הראשי של העיתון.

בשנת 1854, שומאן פרש מעריכתו של כתב העת. ובשנת 1855, התמנה פרנץ ברנדל כעורך של כתב העת. פרנץ ברנדל, הגה את הביטוי האסכולה הגרמנית החדשה, והיה ממתנגדי השמרנים שביניהם היו שומאן, ברהמס ועוד. דבר זה הוביל למלחמת הרומנטיקנים.

כתב העת כלל בעיקר ביקורות מוזיקה. בימיו של שומאן, ביקורת המוזיקה לא התייחסה על פי רוב לביצועים, אלא ליצירות מוזיקליות חדשות שנכתבו באותה תקופה. שומאן הרשה לעצמו לבקר מלחינים ויצירות בהתאם לתפישת עולמו האמנותית, כמו שהובעה בגילוי הדעת הרעיוני שלו - Davidsbund. שומאן עצמו עבד בעיתון עד יוני 1843. בעיתון זה פורסם גם גילוי הדעת של ריכרד וגנר במאמר "היהדות במוזיקה". המאמר ספג ביקורת חריפה, הן על תוכנו והן על הנהלת העיתון שפרסמה אותו. בעיתון גם הביע שומאן, במאמר חד-פעמי שנים לאחר שפרש מעריכתו, את התלהבותו מהכישרון הצעיר והלא-ידוע, אז בן 20 בלבד, יוהנס ברהמס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקה גרמנית
קטגוריה:רומנטיקה
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
Super Light

**Super Light** הוא אלבום האולפן השני מאת להקת הרוק הישראלית איזבו, אשר יצא לאור ב-3 ביולי 2008 בחברת התקליטים לייבלה. בעקבות יציאת האלבום, יצאה הלהקה למסע הופעות, שבמסגרתו הופיעה בפסטיבלים גדולים באירופה, כגון Sziget Festival בבודפשט ו-TFF.Rudolstadt ב-Rudolstadt שבגרמניה.

## רשימת הרצועות
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רן שם טוב.

## משתתפים
*רן שם טוב: גיטרה, שירה, הפקה
*יונתן לוי: בס
*שירי הדר: קלידים
*ניר מנצור: תופים

## קישורים חיצוניים

* Super Light באתר Discogs
* אתר האינטרנט הרשמי של איזבו

קטגוריה:אלבומי אינדי רוק
תרשיש (הוצאת ספרים)

**תרשיש** הייתה הוצאת ספרים עברית שנוסדה בירושלים בשנת 1939 על ידי הטיפוגרף ומעצב הגופנים ד"ר משה שפיצר, שקודם לכן היה מנהלה של הוצאת שוקן בגרמניה ושימש גם כעוזרו של מרטין בובר. המתרגם והעורך המרכזי בהוצאה היה עמנואל אולסבנגר.

ההוצאה הוציאה לאור בעיקר ספרות מופת מתורגמת ממיטב הספרות הקלאסית העולמית, כגון "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה, ה"בהגווד גיטא" (מכתבי הקודש ההינדיים החשובים) ושירי יוהאן וולפגנג פון גתה. נוסף על תרגומים קלאסיים, ראו אור בהוצאה ספרי שירה מקורית ומתורגמת.

חלק מספרי ההוצאה יצאו בהוצאה ביבליופילית, תוך הקפדה על סוג הנייר, העריכה הגרפית, סוג האות וכדומה. ספרי ההוצאה מבוקשים ביותר בין ביבליופילים ישראליים ואספני ספרים.

בראשית שנות ה-80 נרכשה ההוצאה על ידי הוצאת דביר.

## לקריאה נוספת
* אריאל ורדי, עדה ורדי, מרון ארן (עורכים), **ספר שפיצר: פרקי חיים וספרי תרשיש**, הוצאת מנגד, 2009–2015.

## קישורים חיצוניים
* עבודתו החלוצית של משה שפיצר מאתר "עוקץ"
* 

קטגוריה:הוצאות ספרים עבריות
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1939
מיקלוש ברודי

**מיקלוש ברודי** (בהונגרית: **Bródy Miklós**; ברומנית: **Miklós (Nicolae) Bródy**; 30 במרץ 1877 – 17 בדצמבר 1949) היה מלחין, מנצח, שחמטאי יהודי-הונגרי-רומני.

## קריירה שחמטאית

בשנת 1897 חלק ברודי מקום 4–5 בתחרות ברלין (ניצח: איגנץ פון פופיל). באותה שנה חלק מקום 3–4 בתחרות וינה (ניצח: גאורג מרקו). בשנת 1899 הגיע למקום השלישי בתחרות בודפשט (ניצח: גזה מארוצי) ובאותה שנה חלק מקום 2–3 עם קרל שלכטר לאחר גזה מארוצי בתחרות וינה, לזכרו של איגנץ קוליש. בשנת 1900 הגיע למקום ה-13 בתחרות פריז (ניצח: עמנואל לסקר).

בשנת 1902 הגיע ברודי למקום השמיני בתחרות הנובר (ניצח: ולטר ג'ון) בשנת 1906 הגיע למקום השלישי בתחרות גיור, אליפות הונגריה הראשונה (ניצח: זולטן פון באלה). בשנת 1908 חלק מקום 6–7 בתחרות דיסלדורף (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1909 חלק מקום 2–4 אחרי ז'יגמונד ברס בתחרות בודפשט. בשנת 1911 חלק מקום 3–5 בתחרות בודפשט (אליפות הונגריה, ניצחו: זולטן פון באלה וז'יגמונד ברס). בשנת 1913 חלק מקום 6–7 בתחרות בודפשט (ניצח: רודולף שפילמן).

לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך ברודי לאזרח רומני כתוצאה מחילופי הגבולות שלאחר המלחמה. ברודי הגיע למקום השישי בתחרות בודפשט בשנת 1921 (ניצחו: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר ושוואי). בשנת 1927 הגיע למקום השני באליפות רומניה השנייה (ניצח: אלכסנדרו טירולר).

ברודי ייצג את רומניה בשלוש אולימפיאדות שחמט:

באולימפיאדת השחמט 1926, אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השנייה שהתקיימה בבודפשט בין 26 ביוני לבין 15 ביולי 1926. ברודי שיחק בלוח השני בנבחרת שהשיגה מקום שלישי באולימפיאדה וזכה במדליית ארד קבוצתית.

באולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהאג בין 21 ביולי לבין 6 באוגוסט 1928. ברודי ניצח בארבעה משחקים, סיים ארבעה בתיקו והפסיד בשמונה.

באולימפיאדת השחמט 1935, אולימפיאדת השחמט השישית שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בוורשה בין 16 באוגוסט לבין 31 באוגוסט 1935. ברודי ניצח בחמישה משחקים, סיים בתיקו שבעה והפסיד בשלושה.

## קישורים חיצוניים

* אומדן מד הכושר של ברודי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: רומניה
קטגוריה:שחמטאים יהודים רומנים
קטגוריה:מנצחים יהודים רומנים
קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1877
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1949
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1949
ניסוי הרשי-צ'ייס

שמאל|ממוזער|180px|סקירה של הניסוי
שמאל|ממוזער|180px|סכמה של הבקטריופאג' T2 phage
**ניסוי הרשי-צ'ייס** הוא שורה של ניסויים שערכו אלפרד הרשי (Alfred Day Hershey) ומרת'ה צ'ייס (Martha Cowles Chase) ב-1952 שאישרו שה-DNA הוא חומר תורשתי, כפי שהופגן לראשונה על ידי ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי ב-1944. ה-DNA היה מוכר היטב לביולוגים מ-1869, אך עד אז סברו רובם כי חלבונים הם שנושאים את המידע המשמש לתורשה.

הרשי וצ'ייס ערכו את ניסוייהם על הבקטריופאג' *Enterobacteria phage T2* (או בקיצור T2 phage), סוג של נגיף שמבנהו פוענח זמן קצר לפני כן באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני. מבנה הבקטריופאג' פשוט והוא בנוי ממעטפת חלבון המכילה את החומר התורשתי. הבקטריופאג' תוקף חיידקים באמצעות היצמדות לממברנה החיצונית שלהם והזרקת החומר התורשתי שלו לתוכם, ובכך גורם למנגנון התורשה של החיידק לייצר עוד נגיפים, כשהוא מותיר את מעטפת החלבון הריקה דבוקה לחיידק.

בניסוי הראשון, הם סימנו את ה-DNA של הבקטריופאג'ים בזרחן רדיואקטיבי (P32), יסוד הקיים ב-DNA, אבל לא באף אחת מ-20 חומצות האמינו, אבני הבניין של החלבונים. הם אפשרו לבקטריופאג'ים לתקוף את החיידק Escherichia coli (או בקיצור E.coli), ואז הסירו את מעטפות החלבון מהתאים שהותקפו באמצעות בלנדר וצנטריפוגה. הם מצאו כי הסמן הרדיואקטיבי היה קיים רק בתוך תאי החיידקים ולא בקליפת החלבון.

בניסוי השני הם סימנו את הבקטריופאג'ים באמצעות גופרית רדיואקטיבית (S35), יסוד הקיים בחומצות האמינו ציסטאין ומתיונין, אבל לא ב-DNA. לאחר ההפרדה, נמצאו הסמן הרדיואקטיבי במעטפות החלבון בלבד, אך לא בחיידק הנגוע, ובכך אישרו כי החומר התורשתי הגורם לחיידק להידבק הוא DNA.

ב-1969 זכה הרשי בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה בשל "תגליותיו בקשר למבנה התורשתי של נגיפים".

## ראו גם
* ניסוי גריפית'

## קישורים חיצוניים

* Independent functions of viral protein and nucleic acid in growth of bacteriophage המאמר המקורי של הרשי וצ'ייס משנת 1952 שבו הם מתארים את הניסויים שעשו

קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:ביולוגיה: ניסויים
קטגוריה:1952
חסימה (כדורסל)

[שמאל|ממוזער|220px|[גרג מונרו (מימין) נחסם על ידי יונאס ולנצ'יונאס.]] 
בכדורסל מתרחשת **חסימה** כאשר שחקן הגנה מסיט את הכדור, באופן חוקי, בניסיון זריקה של שחקן הקבוצה היריבה. כינויים נוספים לחסימה הם **גג** ו**בלוק** (מאנגלית: Block). מותר לחסום זריקה רק בזמן שהכדור בדרכו כלפי מעלה, וכל חסימה של זריקה מהרגע שהכדור הגיע לשיא הגובה (ובדרכו כלפי מטה) אסורה, ותיחשב כסל של הזורק. חוק זה, המכונה "גולטנדינג" (מאנגלית: Goaltending), נועד למנוע משחקני הגנה לתפקד כ"שוערים" על יד הסל.

## תכונות החוסמים
לעיתים קרובות, החוסמים המובילים הם שחקנים בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד, בזכות גובהם וקרבתם לסל. מלבד גובה, עוזרים לחוסם גם ניתור גבוה ויכולת תזמון טובה בקפיצה. חוסמים טובים תורמים למשחק ההגנה של קבוצתם גם מבלי לחסום זריקות, בכך שנוכחותם על המגרש מרתיעה שחקני התקפה מלחדור לסל. חסימה של הכדור אל תוך תחומי המגרש (בניגוד לשליחתו אל היציעים) מובילה לעיתים קרובות להתקפה מתפרצת של הקבוצה החוסמת. מקובל לציין את שחקן בוסטון סלטיקס, ביל ראסל, כשחקן שהצטיין בחסימות תוך השארת הכדור בתוך המגרש.

## רישום הסטטיסטיקה
[שמאל|ממוזער|220px|[מירזה בגיץ' חוסם מאחור את דושקו סבאנוביץ' ביורובאסקט 2011.]] 
חסימה נרשמת כנתון סטטיסטי לזכות השחקן החוסם, ובמקביל לכל חסימה נרשמת לשחקן הנחסם "החטאה מהשדה". אם החוסם יצר מגע עם ידו של הזורק בעת החסימה, תישרק עבירה נגד המגן וחסימתו לא תירשם בדפי הסטטיסטיקה. בנוסף, לא תירשם חסימה כאשר נעשתה על הזורק עבירה של שחקן הגנה אחר. כמו כן, לא תירשם חסימה לזכות שחקן שחסם זריקה אשר נכנסה לסל למרות החסימה.

## שיאי חסימות ב-NBA
ליגת ה-NBA וליגת ה-ABA החלו לתעד חסימות רק החל מעונת . שיאן החסימות ב-NBA הוא האקים אולאג'ואן, שרשם לאורך הקריירה 3,830 חסימות בסך הכול. ממוצע החסימות למשחק הגבוה ביותר שייך לשחקן יוטה ג'אז, מארק איטון, שחסם 3.5 פעמים בממוצע למשחק לאורך הקריירה. אלמור סמית' מלוס אנג'לס לייקרס מתועד כשחקן בעל שיא החסימות במשחק בודד, כשחסם 17 זריקות במשחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס ב-28 באוקטובר 1973. שני שחקנים בלבד, מלבד סמית', חסמו 15 זריקות במשחק אחד – מאנוט בול (1986 ו-1987) ושאקיל אוניל (1993).

*הנתונים שלהלן מעודכנים לסוף עונת :

## ראו גם
* מלך החסימות של ה-NBA

## קישורים חיצוניים

* רשימות שיאי ה-NBA בכל הזמנים, באתר הרשמי של ה-NBA

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים בכדורסל
אקליפטוס ורוד קליפה

**אקליפטוס ורוד קליפה** (שם מדעי: *Eucalyptus salmonophloia*; באנגלית: **Salmon Gum**, **Wuruk** או **Woonert**) הוא עץ ירוק עד ממשפחת ההדסיים. מוצאו במזרח אוסטרליה.

## תיאור
העץ יכול לגדול לגובה של כ-30 מטרים. קליפתו החלקה והמיוחדת של הגזע משנה את צבעה מוורוד בחודשי הקיץ עד לירקרק או ירוק-חום בחודשי החורף. עליו של העץ ארוכים ודמויי רומח (צרים וחדים בקצותיהם), הם נעשים צרים וחדים בהדרגתיות ומכילים שמן ריחני. העלים והפירות מבריקים ובעלי צבע ירוק-אפרפר.

העץ בעל גדילה מהירה (תוך 4 שנים נעשה גבוה). פרחיו פורחים באביב (בין אוגוסט לדצמבר) בצבעי לבן-שמנת. העץ צומח בצורה זקופה, עם ענפים שמתפשטים החוצה ולמעלה, כך שנוצרת צורת סוכך. השורשים לא מעמיקים ומשתרעים על פני שטח נרחב, כך שהם מוצאים לחות וחומרים מזינים.

זן זה של אקליפטוס הוא בעל אורך חיים משוער של מעל ל-150 שנה.

## שימושים
העץ שמיוצר מאקליפטוס ורוד קליפה ידוע כבעל עמידות חזקה, ובעבר יצרו ממנו אדנים למסילת רכבת ומוטות כרייה. הוא משמש גם לעצי-הסקה, וכן עבור טיהור קרקעות ועבור שטחי אדמה שצריכים ייצוב. הוא מאופיין בחסינות גבוהה לקור, גדילה מהירה ואפשרות לגדול בקרקעות דלות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1878
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדיננד יקוב היינריך פון מולר
ורוד קליפה
קטגוריה:אוסטרליה: עצים