open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חטיפת הדיפלומטים האיראנים

**חטיפת הדיפלומטים האיראנים** התרחשה ב-4 ביולי 1982, בזמן מלחמת האזרחים בלבנון. באירוע נחטפו שלושה דיפלומטים משגרירות איראן בלבנון ועיתונאי, ועקבותיהם נעלמו.

הדיפלומטים הם מוחסן אלמוסאווי, הממונה על השגרירות, אחמד מותוואסליאן, הנספח הצבאי האיראני בלבנון, ותקי רסתגאר, נהג השגרירות. אליהם נלווה כאזם אח'וואן, צלם ועיתונאי שטח של סוכנות העיתונאים האיראנית אירנ"א.

על פי הגרסה המקובלת, הארבעה היו בדרכם משגרירות איראן בדמשק ללבנון על כביש ביירות-דמשק, נעצרו במחסום של הכוחות הלבנוניים מצפון לביירות ב-4 ביולי 1982 והועברו למטה הפלנגות בביירות, שם נרצחו. האיראנים טוענים כי בשנת 1990 הארבעה הועברו חיים לישראל. מאז הם משמשים כטיעון קבוע שמועלה על ידי איראן וארגון חזבאללה בכל דיון על עסקה לחילופי שבויים, ובכלל זה בנושא רון ארד. ישראל הכחישה טענה זו.

יו"ר הכוחות הלבנוניים סמיר ג'עג'ע, שהיה מפקד בכוחות בזמן מלחמת האזרחים, סתר את הטענה האיראנית כשטען בריאיון לעיתון הלבנוני "א-ספיר" בשנת 2006, לאחר ששוחרר מן הכלא, כי הכוחות הלבנוניים עומדים מאחורי רציחתם של הדיפלומטים.

בשנת 2007 יצא באיראן משחק מחשב שעיקרו שחרור בדיוני של ארבעת הדיפלומטים מהשבי בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה האסלאמית של איראן: היסטוריה
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:היעלמויות בלתי מוסברות
קטגוריה:סכסוך איראן–ישראל: מבצעים ישראלים
קטגוריה:1982 בלבנון
קטגוריה:מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות
יום העלייה

[250px|ממוזער|בני ישראל חוצים את [נהר הירדן ונכנסים לארץ כנען ביום י' בניסן (1919)]]
**יום העלייה** הוא יום ציון ממלכתי במדינת ישראל המצוין בז' בחשוון. זהו יום ציון שנתי להכרה בחשיבות העלייה לארץ ישראל כבסיס לקיום מדינת ישראל כמדינה יהודית. בנוסף, החוק הוא יום ציון של י' בניסן, המועד בו על פי המקרא בני ישראל עברו את הירדן ונכנסו לארץ ישראל. החג נקבע ב**חוק יום העלייה** משנת 2016.

## קביעת החוק
[שמאל|ממוזער|250px|ציור של מעבר הירדן בימי יהושע, מאת [גוסטב דורה המאה ה-19.]]
ממוזער|שמאל|250px|בני ישראל חוצים את נהר הירדן ונכנסים לארץ כנען ביום י' בניסן
יום ציון זה נועד . חג זה נקבע ב, שאושר בכנסת ב-21 ביוני 2016.

למרות שהחג מציין בין היתר את י' בניסן, הוא נקבע לז' בחשוון. זאת בשל הקרבה לחג הפסח, בו בתי הספר בחופשת חג והכנסת בפגרה. ז' בחשוון נמצא כתאריך מתאים בשל סמיכותו לקריאת פרשת לך לך, בה מצווה אברהם ללכת לארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מועדים לאומיים
קטגוריה:אירועים בחודש ניסן
קטגוריה:אירועים בחודש חשוון
קטגוריה:עלייה
משה הגר

[ממוזער|250px|הרב משה הגר (משמאל) בריקוד עם אחיו רבי [אליעזר הגר (סרט ויז'ניץ)|אליעזר הגר]]
הרב **משה הגר** (ה' בתמוז ה'תרפ"ו, 22 ביוני 1926 – ט' באייר ה'תשנ"ט, 25 באפריל 1999) היה ראש ישיבת יחל ישראל של חסידות סרט ויז'ניץ בחיפה במשך כשלושים וחמש שנה. מכונה לאחר פטירתו על שם ספרו, "הברכת משה".

## קורות חייו
ממוזער|250px|מצבת קברו, באוהל אדמו"רי ויז'ניץ
נולד בגרוסוורדיין שברומניה, לרבי ברוך הגר, האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, שהיה בנו הרביעי של רבי ישראל הגר, מנהיג חצר ויז'ניץ. נקרא על שם דודו רבי משה הגר שכיהן באדמו"רות בשאץ, שנפטר חודשיים לפני כן. בילדותו למד יחד עם אחיו אליעזר, עם אביהם. בבחרותו למד בישיבת "בית ישראל ותמכין דאורייתא" בסירט.

בשנות השואה הוגלה יחד עם משפחתו ושאר יהודי האזור לטרנסניסטריה שהפכה למחנה ריכוז גדול. עלה לארץ ישראל בשנת 1947 (ה'תש"ז) באנית המעפילים "כנסת ישראל", נעצר בנמל חיפה וגורש למחנות המעצר בקפריסין, שם שהה כשנה ולאחר מכן עלה ארצה למחנה המעצר בעתלית. שימש כרב ורשם נישואין במועצה הדתית של חיפה.

כשנה אחרי פטירת אביו הוכתר אחיו הבכור לאדמו"ר מסרט ויז'ניץ ואילו הוא מונה לראש ישיבת "יחל ישראל - סרט ויז'ניץ". בישיבה נהג לתת שיעורים בעיון בגמרא ובשולחן ערוך, כמו כן נהג לערוך בחינות שבועיות לתלמידי הישיבה. במשך עשרות שנים נהג לנסוע לחו"ל למשך כחודשיים מדי שנה (חודש בקיץ וחודש בחורף) לצורך גיוס כספים להחזקת המוסדות. שלא כבמקרים אחרים בחסידות ויז'ניץ, שבהם מונו כמה אחים לאדמו"רים, ביטל הרב משה את דעתו לאחיו האדמו"ר. האחים נהגו להתייעץ זה בזה. הרב משה ייצג את החצר באירועים שונים, בישראל ובחו"ל.

הרב הגר נהג לקום מדי יום בהשכמה וללמוד שעות רבות לפני תפילת שחרית. שמר על סדרי לימוד קבועים במשך היום. תמך בבחורים ואברכים נזקקים בשיכון על ידי נתינת הלוואות ומענקים (חלקם כ"מתן בסתר") מקרן גמ"ח שניהל.

בחורף שנת ה'תשנ"ט חלה הרב הגר והוטס לטיפולים רפואיים בארצות הברית. בט' באייר של אותה שנה נפטר. נטמן באוהל אדמו"רי בית ויז'ניץ בבית העלמין זיכרון מאיר בבני ברק.

לאחר פטירתו הודפסו חלק מחידושיו ודרשותיו בספר **"ברכת משה"**. רחוב השילוח בחיפה המוביל לקריית החסידות "רמת ויז'ניץ", נקרא אף הוא "ברכת משה" על שמו.

## משפחתו
הרב הגר נישא לבת דודתו, אלטע פעריל (נפטרה ב' בטבת ה'תשע"ה, 24 בדצמבר 2014), בתו של הרב חיים מנחם דוד הורוביץ, רבה האחרון של דז'יקוב ונכדו של רבי ישראל הגר. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות.
*בנו הבכור הוא הרב מנחם דוד הגר (יליד 1949), האדמו"ר משאץ ויז'ניץ. נשוי לבלומא מלכה, בתו של הרב חיים אלתר פנט, רבה של שייך מוניס (כיום רמת אביב) (משושלות דעש-קוסון).
*בנו הרב ישראל אליעזר היה רב ביהמ"ד של חסידי סרט-ויז'ניץ בירושלים. היה נשוי לדבורה, בתו של האדמו"ר רבי שמואל שמעלקי רובין מסוליצא. (נפטר ג' בכסלו ה'תשפ"ו)
*בתו רבקה נשואה לרב מאיר כ"ץ, ראש הכולל ברמת ויז'ניץ.
*בתו חוה נשואה לרב אהרן אליהו, בנו של חיים משה פלדמן מלונדון, נגיד ואיש חסד, מראשי העסקנים בחצר חסידות ויז'ניץ.

## הערות שוליים

קטגוריה:חסידות סרט ויז'ניץ
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים בישראל
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:אישים הקבורים באוהל אדמו"רי ויז'ניץ
משה הגר
קטגוריה:רבני ישיבת יחל ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
קיצביל

**קיצביל** (בגרמנית: **Kitzbühel**; נהגה: ) היא עיר במדינת טירול שבאוסטריה הממוקמת כ-80 קילומטרים מזרחית לאינסברוק ו-70 ק"מ דרום מערבית לזלצבורג, על גדות נהר קיצבילר אכה. בירת מחוז קיצביל.

גובה העיר הממוצע הוא 762 מטר מעל גובה פני הים. העיר משתרעת על פני 58.02 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה כ-8,000 תושבים נכון ל-2013.

פירוש השם בתרגום חופשי הוא **תל** (Bühl) **עופר** (Kitz).

## היסטוריה
המתיישבים הראשונים באזור היו האילירים, שהתיישבו באזור בין המאה ה-11 לפנה"ס למאה ה-8 לפנה"ס לצורך כריית נחושת מהגבעות הסמוכות לעיר.

בסביבות שנת 15 לפנה"ס, תקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר, כבשו הרומאים את האלפים והקימו את פרובינציית נוריקום שכללה את אזור קיצביל. לאחר שקיעת האימפריה הרומית, התיישבו הבווארים באזור והחלו בכריתת יערות.

במאה ה-12 העיר הוזכרה לראשונה במסמך ממנזר כימזה כ-"Chizbuhel". בעקבות היותה עיר גבול ידעה קיצביל פעמים רבות מעבר מיד ליד בין אוסטריה לבוואריה.

ב-1255 הפכה העיר חלק מבוואריה. לודוויג השני, דוכס בוואריה העניק לקיצביל זכויות של עיר ב-6 ביוני 1271. עקב כך בוצרה העיר בחומה. 
מכיוון שבמשך המאות הבאות שימשה העיר כמרכז מסחר אזורי, פרחה ביציבות, אוכלוסייתה גדלה והיא לא נפגעה במלחמות, נהרסו חומות העיר מעל לגובה של קומה אחת ושמשו לבניית בתים חדשים.

כשמרגרטה מאולטש נישאה לדוכס הבווארי לודוויג החמישי ב-1342 שבה קיצביל להיות חלק מטירול, אך לאחר שלום שרדינג ב-1369 העיר הוחזרה לבוואריה. ב-30 ביוני 1504 כבש מקסימיליאן הראשון את קיצביל ואת קופשטיין הסמוכה, וכך העיר שבה להיות חלק מטירול.

במאה ה-16 עברה העיר כפיקדון לידי דוכס בית למברג, עד 1 במאי 1840, אז שבה העיר לשליטת אוסטריה.
המלחמות במאה ה-18 לא הגיעו לתחום העיר, אך מספר תושבים מטירול השתתפו בהתקוממות נגד נפוליאון. בחוזה פרסבורג משנת 1805 נאלץ הקיסר פרנץ הראשון למסור את העיר לבוואריה, אולם לאחר מפלתו של נפוליאון הושבה העיר לטירול, כפי שסוכם בקונגרס וינה.

בשנת 1875, כשבניית מסילת הרכבת זלצבורג טירולר באן נסתיימה, המסחר והתעשייה בעיר שגשגו. במלחמות העולם הראשונה והשנייה העיר לא נפגעה, בזכות היותה רחוקה מאזורי הלחימה.

## ערים תאומות
קיצביל היא עיר תאומה של הערים:
* 
* 
* 
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
*אתר הסקי של קיצביל
* 
* 

ממוזער|מרכז|880px|פנורמה של קיצביל

קטגוריה:טירול: ערים
האהבה פנים רבות לה

**האהבה פנים רבות לה** הוא האלבום ה-13 של הזמר אריק איינשטיין, אלבום שנוצר עם המוזיקאי יוני רכטר ויצא לאור בשנת 1976. האלבום מהווה את שיתוף הפעולה הראשון של איינשטיין עם רכטר, יוצא להקת כוורת.

רכטר הלחין ועיבד את מרבית שירי האלבום, למעט השירים "עוד יהיה", שכתב והלחין איינשטיין, והשירים "זה לא בושה להיות עצוב" ו"לא היה מה שהיה", שהולחנו על ידי רכטר יחד עם שותפו הקודם של איינשטיין ושל רכטר עצמו, המוזיקאי אבנר קנר. האלבום כולל גם גרסה עברית לא מלאה לשירו של אלביס פרסלי "Love Me Tender", שעוברת לשם "נגמרו לי המילים" וכולל גם שירה באנגלית.

איינשטיין כתב 6 מ-10 שירי האלבום. ארבעה שירים הולחנו למילים של לאה גולדברג, רכטר וגידי רוזנטל.

לצד רכטר מנגנים באלבום יוצאי להקת כוורת נוספים: יצחק קלפטר, מאיר פניגשטיין ואלון אולארצ'יק (התקליטון הראשון שהוציא איינשטיין בשנת 1960 כלל שיר שנכתב לו על ידי אביו של אולארצ'יק, אדוארד: "היא הייתה בת 17").

את עטיפת האלבום ציירה בתו של איינשטיין, שירי, שציירה שנתיים קודם (ב-1974) גם את עטיפת האלבום "סע לאט".

את שיר הנושא של האלבום כתב גדעון (גידי) רוזנטל (אחיו הצעיר של הלשונאי רוביק רוזנטל) שנהרג במלחמת יום הכיפורים והיה בן 23 במותו.

## רשימת רצועות

## קרדיטים
*אריק איינשטיין: שירה
*יוני רכטר: עיבודים, הפקה מוזיקלית, פנדר רודס, פסנתר, אורגן וסינתיסייזר
*אלון אולארצ'יק: גיטרה בס, קולות רקע
*יצחק קלפטר: גיטרות
*מאיר פניגשטיין: תופים וכלי הקשה
*שם טוב לוי: חליל (שירים 1,5)
*מורטון קם: סקסופון
*נגני התזמורת הפילהרמונית - מיתרים וכלי קשת

## הפקה
*טומי פרידמן: טכנאי הקלטה
*לואי להב: טכנאי הקלטה
*שמוליק בורנשטיין: מפיק
*שירי איינשטיין: ציור העטיפה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי יוני רכטר
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
צמד רעים

[שמאל|ממוזער|260px|צמד רעים בהופעת הבכורה שלהם כצמד, ב[פסטיבל הזמר החסידי הראשון (1969)]]
250px|ממוזער|שמאל|צמד רעים בהופעה ב-2019
**צמד רעים** הוא הרכב מוזיקלי של שני זמרים, **ישראל גוטסדינר** ו**בני רוזנבאום** (שניהם ילידי 1948), השרים בעיקר מוזיקה יהודית וחסידית. הצמד פעיל למעלה מ-50 שנה, ונכון לשנת 2024 הוא הצמד היחיד בתולדות המוזיקה שעשה זאת עד כה.

## היסטוריה
גוטסדינר ורוזנבאום היו חברי להקת הרבנות הצבאית. כשהשתחררו מצה"ל, בשנת 1969, החלו להופיע יחד בשם "צמד רעים". הם הופיעו ברוב פסטיבלי הזמר החסידי. בסוף 1971 זכו במקום השלישי עם השיר "והבא עלינו". בשנת 1971 זכו במקום הראשון בפסטיבל שירי התנ"ך עם השיר "אשת לוט". שנה לאחר מכן זכו בפסטיבל הזמר החסידי עם השיר "עוד יישמע" במקום השני. בשנת 1975 זכו שוב במקום השני כששרו את "ולירושלים עירך" יחד עם גלי עטרי. בשנת 1974 יצאו לסבב הופעות בדרום אמריקה ובשנת 1975 הופיעו בקנדה ובארצות הברית. בשנת 1976 זכו בפסטיבל הזמר החסידי עם השיר "יחדשו" שהולחן מברכת החודש.

זכו באות הוקרה על תרומה ייחודית לזמר העברי מטעם אוניברסיטת בר-אילן במאי 2009. ב-2019 קיבלו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה.

הצמד מופיע ברחבי ישראל למן הקמתו ב-1969 ועד היום.

### בטלוויזיה
בסוף 1969 הופיעו במוצאי שבת בטלוויזיה בתוכנית "המבדיל בין קודש לחול". בהמשך, הגישו תוכניות מסורת שונות במשבצת ערב שבת/מוצאי שבת. בשנים 1972–1973 הגישו את התוכנית "יום השישי". בשנים 1975–1976 הגישו את התוכנית "שלום לבוא שבת". בשנים 1977–1980 הגישו את התוכנית "בצאת השבת".

## דיסקוגרפיה
***מה יביא לי המחר**
***ח"י לרעים**
***כי אשמרה שבת**
***שמחנו - עם צמד רעים**
***שלום לבוא שבת**
***שמח תשמח רעים האהובים** - ינואר 1975
***עוד יישמע**
***עם ישראל חי!**
***חצי יובל פלוס - 27 שנים ביחד** - 1996

## קישורים חיצוניים

* 

* 30 שנה ועוד. רעים מופע לרגל שלושים שנה לצמד רעים מאתר "צופר" (קובץ וידאו)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
רעים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:זוכי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:משתתפי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
לאקי לוצ'יאנו

**צ'ארלס "לאקי" לוצ'יאנו** (באנגלית: **Charles "Lucky" Luciano**; נולד בשם סלבטורה לוּקניה; 24 בנובמבר 1897 – 26 בינואר 1962) היה חבר במאפיה האמריקאית, מייסד המועצה ואחראי במידה רבה, עם עמיתו מאיר לנסקי, למבנה המודרני הכולל את חמש משפחות המאפיה בארצות הברית.

## ראשית חייו
נולד בסיציליה ב-1897, היגר לארצות הברית ב-1906 והתערה בעולם הפשע הסיציליאני-אמריקני. היכרותו עם מאיר לנסקי החלה בתגרת רחוב ביניהם שלאחריה התיידדו.

ב-1927 היגרו לארצות הברית רבים מתושבי קסטלמארה שבסיציליה. מנהיגם היה סלבטורה מרנזנו. משהתבססו בניו יורק פרצה מלחמה בינם לבין כנופיית ג'וזפה מסרייה. מלחמה זו נודעה בשם מלחמת הקסטלמארזים. במהלך המלחמה לוצ'יאנו היה מהבכירים בצידו של ג'ו מסרייה. ב-1929 נחטף לוצ'יאנו לרכב, הוכה, נדקר והושלך לחוף הים כשהוא פצוע קשה. למרות פציעתו החלים וזכה מאז לכינוי "לאקי" (בר מזל).

ב-1931 תכנן עם ידידו לנסקי את השתלטות הדור הצעיר על המאפיה, וכצעד ראשון החליט לרצוח את מפקדו ג'ו מסרייה. הוא הזמין אותו למסעדה וכאשר לוצ'יאנו הלך לשירותים נכנסה קבוצת אנשים ורצחה את מסרייה. הרוצחים היו קבוצה מעורבת של איטלקים ויהודים, ובהם אלברט אנסטסיה, בן סיגל, ויטו ג'נובזה וג'ו אדוניס.

## עלייתו לשלטון
מותו של מסרייה איפשר למרנזנו להשתלט על המאפיה. הוא מינה את עצמו ל"בוס כל הבוסים" והכריז על לוצ'יאנו כסגנו. בשבועות הבאים כינס אספה שבה התווה את עתידו של העולם התחתון. כל ארגוני הפשע האיטלקי בניו יורק חולקו לחמש משפחות. באותה הזדמנות נבחרה מועצה (Commission) שתפקידה לגשר במריבות בין המשפחות. מרנזנו הכריז על שמות ראשי המשפחות, ולוצ'יאנו קיבל לידיו את השליטה בארגונו של מסרייה. כעבור חצי שנה החל לוצ'יאנו לחשוש שמרנזנו רוצה להיפטר ממנו ומחבריו, ושלח את לנסקי לתכנן את חיסולו של מרנזנו. לנסקי בחר קבוצה של פושעים יהודים שלא היו מוכּרים לאנשיו של מרנזנו, ובמסווה של סוכני אלכוהול פדרליים הם נכנסו למפקדתו של מרנזנו, וירו בו למוות.

לאחר מותו של מרנזנו השתלטו לנסקי ולוצ'יאנו על המאפיה ויצרו חוקים חדשים. המאפיה החלה לעבוד בשיתוף פעולה עם כנופיית פשע אחרות, ונוסדה מועצת מנהלים שההחלטות בה התקבלו בהצבעה. עם חברי המועצה נמנו לנסקי, לוצ'יאנו, לואיס בוכהלטר, פרנק קוסטלו, ובן סיגל.

## מעצר וגירוש
ב-1936 נעצר לוצ'יאנו, נשפט ונידון למאסר של שלושים עד חמישים שנה. לנסקי ידידו הבטיח לשחררו. במלחמת העולם השנייה רקם לנסקי עסקה שבמסגרתה לוצ'יאנו יסייע לפלישה האמריקנית לסיציליה על ידי קשריו עם חברי המאפיה בסיציליה, ותמורת זה ישוחרר מהכלא. ואכן, ב-1946 שוחרר לוצ'יאנו וגורש מארצות הברית לאיטליה. הוא מת בגיל 64 מבעיית לב.

## בתרבות
ב-1973 יצא סרט על דמותו. בסדרה "אימפריית הפשע" גילם את דמותו וינסנט פיאצה. בסרט "באגסי" משחק ביל גרהם בתפקיד לוצ'יאנו. יש הטוענים כי דמותו של ויטו קורליאונה בסרט "הסנדק" מבוססת על דמותו של לוצ'יאנו.

## ראו גם
* המועצה
* מאיר לנסקי
* אלברט אנסטסיה
* מלחמת הקסטלמארזים

## לקריאה נוספת
* ריץ' כהן, **יהודים קשוחים**, תרגמה עפרה אביגד, הוצאת מודן, 1998.
* מייק דש, **המשפחה הראשונה: טרור, סחיטה והולדת המאפיה האמריקאית**, תרגמה דבי אילון, ספרי עליית הגג, 2011.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מורשעים בדין בארצות הברית
קטגוריה:מאפיונרים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1897
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1962
80 (מספר)

**80** (במילים: **שמונים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 79 ולפני 81.

## במתמטיקה
* 80 הוא מספר הרשאד.

## במדע
* המספר האטומי של כספית.

## ביהדות
* על פי מסכת אבות, אומרים על אדם שהגיע לגיל 80 שהוא הגיע לגבורות.

## בתחומים אחרים
* 80 הוא מספר הימים שלקח להקיף את העולם בספר מסביב לעולם בשמונים יום.
* 80 הוא מספר הפורט של HTTP בפרוטוקול TCP/IP.
***T-80** הוא טנק מערכה אשר פותח בעיר לנינגרד בברית המועצות בין השנים 1973-1975 ונכנס לייצור סדרתי בשנת 1976.
*המרד ההולנדי שהיה בשנים 1568-1648 נקרא גם מלחמת שמונים השנה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מספרים טבעיים
טינטורטו

**טינטוֹרֶטוֹ** (באיטלקית: **Tintoretto**; 29 בספטמבר 1518 – 31 במאי 1594) הוא כינויו של יאקופו קומין (Jacopo Comin), צייר בן הרפובליקה של ונציה, מחשובי ציירי אסכולת ונציה והרנסאנס באיטליה. יצירתו של טינטורטו מאופיינת בשימוש בקומפוזיציות תאטראליות ובצבעים עזים, שבזכותם זכה לכינוי 'איל פוריוזו' (Il Furioso).

## ביוגרפיה

טינטורטו נולד כיאקופו קומין בוונציה בשנת 1518, הבן הבכור מתוך 21 אחים. אביו, ג'ובאני, היה צבע בדים (טינטורה באיטלקית) ומכאן קיבל את כינויו, טינטורטו - צבע קטן. מקור המשפחה הוא בברשה בלומברדיה, שהייתה אז חלק מהרפובליקה של ונציה. בעבר מקובלת הייתה הסברה כי מקור המשפחה בעיירה הטוסקאנית לוצ'ה.

בילדותו נהג טינטורטו לצייר על קירות ביתו. בערך בשנת 1533 נשלח טינטורטו אל הסטודיו של הצייר טיציאן, כדי להתמחות בסדנא שלו. טינטורטו שהה בסטודיו רק עשרה ימים וטיציאן שלח אותו בחזרה הביתה. ייתכן כי הסיבה לכך הייתה שטיציאן ראה כמה ציורים חדשניים ומרעננים שנוצרו על ידי טינטורטו, מה שגרם לו לקנא באמן הצעיר והמבטיח, או להבין שבשל גישתו העצמאית לא יוכל להיות תלמיד נוח.

למרות זאת, ניכרת השפעתו הרבה של טיציאן על יצירתו של טינטורטו. עדות לכך ניתן למצוא בכתובת שכתב על קיר הסטודיו שלו - "Il disegno di Michelangelo ed il colorito di Tiziano" (עיצובו של מיכלאנג'לו, צבעיו של טיציאן). אכן השפעתו של מיכלאנג'לו ניכרת בעיצוב הדמויות בציוריו.

טינטורטו היה הצייר הרשמי של הרפובליקה הוונציאנית ויצר תמונות רבות עבור ארמון הדוג'ה. את ציוריו של טינטורטו מאפיינות קומפוזיציות תיאטרליות וצבעים עזים. בשל שימושו הדרמטי בפרספקטיבה וצורות תאורה מיוחדות, הוא נחשב למבשר אומנות הבארוק.

טינטורנו הוזכר בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

## גלריה


קובץ:Jacopo Tintoretto - The Origin of the Milky Way - Google Art Project.jpg|מקור שביל החלב, הגלריה הלאומית בלונדון
קובץ:Tintoretto, Jacopo - Creation of the Animals - 1551-52.jpg|בריאת החיות, נוצר בין השנים 1550–1552. הציור מוצג כיום בגלריית האקדמיה בוונציה
תמונה:Jacopo Tintoretto - Finding of the body of St Mark - Yorck Project.jpg|מציאת גופתו של מרקוס הקדוש, יצירת מופת 1562-6שמן על בד398x315 ס"מגלריית האקדמיה, ונציה
St Mark's Body Brought to Venice.jpg|גופתו של מרקוס הקדוש מובאת לונציה (1562-6), גלריית האקדמיה, ונציה
קובץ:Tintoretto_-_Miracle_of_the_Slave.jpg|נס העבד, 1548שמן על בד415x544 ס"מגלריית האקדמיה, ונציה

Tintoretto Battle of Asola.jpg|*המטה של אצולה* (1544-45), המוזיאון הלאומי שבפוזנן
Jacopo Tintoretto 003.jpg|*אריאדנה, ונוס ובכחוס* (1576-77) ארמון הדוג'ה
קובץ:Jacopo Tintoretto - The Last Supper - WGA22649.jpg|הסעודה האחרונה, 1590-4שמן על בד365x568 ס"מכנסיית סן ג'ורג'ו מג'ורה, ונציה
Jacopo Tintoretto 008-2.jpg|* ישו ביחד עם מרי ומרתה* (ca. 1560), פינקוטק הישן, מינכן
Jacopo Tintoretto 026.jpg|גן העדן, עבודת ההכנה ליצירת המופת גן העדן שמוצגת בארמון הדוג'ה (1588), מוזיאון הלובר, פריז
Accademia - Miracle of the Slave by Tintoretto.jpg| סן מרקו הצלת עבדים, (1548), גלריית האקדמיה, ונציה
Jacopo Tintoretto-Cain and Abel-Academia Galleries-Venice.jpg|קין והבל, (1550-53), גלריית האקדמיה, ונציה



## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1518
קטגוריה:נפטרים ב-1594
קטגוריה:ציירים ונציאנים
שורפני

**שוֹרַפַּני** (בגאורגית: **შორაპანი**) היא עיירה בנפת זסטפוני שבמחוז אימרתי, גאורגיה. העיר נוסדה במאה ה-3 לפנה"ס, כמקום מושבם של נסיכי (אֶריסתַווי) ארגוותי (ידועה גם כדוכסות שורפני) בתקופת יוון הקלאסית ותחילת ימי הביניים. במפקד שנערך בשנת 2014 נמנו בעיירה 1,258 תושבים.

ליד העיר נמצאים שרידי מצודת שורפני, שאוזכרה על ידי סטרבון כ"סַרַפַּנה", ועל ידי פרוקופיוס "סַרַפַּניס", ותוארה כמבצר על הדרך שהובילה מקולכיס שבמערב גאורגיה לממלכת איבריה שבמזרח גאורגיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:יוון העתיקה: ערים בגאורגיה
ביצ'ווינתה

[שמאל|ממוזער|200px|קתדרלת אנדרי הקדוש מ[המאה ה-10 לערך]]
**ביצ'ווינתה** (בגאורגית: **ბიჭვინთა**, באבחזית: **Пицунда**) היא עיירת נופש באבחזיה, רפובליקה בדלנית של גאורגיה. היא ממוקמת על גדת הים השחור, 25 ק"מ דרומית לגגרה.

## אקלים
הקיץ בביצ'וינתה חם עם טמפרטורות ממוצעות של 23°С (באוגוסט). החורף הוא מתון יותר עם טמפרטורות ממוצעות 6°С (בינואר). ממוצע המשקעים השנתי הוא 1,410 מ"מ.
## היסטוריה

העיר נוסדה על ידי היוונים במאה ה-5 לפנה"ס כקולוניה מסחרית בשם: **פיטיוס** (**Πιτυοΰς**) או **פיטיאונט**. בחפירות ארכאולוגיות נתגלו שרידי כנסייה מהמאה ה-4 ובית מרחץ עם רצפת מוזאיקה. הקדוש יוחנן כריסוסטומוס הוגלה לשם ומת ליד החוף, בשנת 407. נמל "פיתוס הגדולה" לשעבר, היא כיום אגם בתוך העיר. במאה ה-6, העיר הייתה מרכז פוליטי ודתי חשוב ובירת ממלכת אגריסי. בישופות פיטיאונט נוסדה בשנת 541. בתקופת הממלכה הגאורגית המאוחדת נקרא העיר **ביצ'וינתה**. בשנות ה-80 של המאה ה-8 הייתה חלק מממלכת אבחזיה, עד לסוף המאה ה-10, ובסוף אותה מאה המלך בגרט השלישי בנה בעיר קתדרלה שנותרה עד היום, ומכילה שרידים של ציורי קיר מהמאה ה-13 וה-16. ביצ'וינתה גם שימשה כמקום מושבה של הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית הקתוליות של אבחזיה עד אשר הפכה אבחזיה להיות תחת ההגמוניה של האימפריה העות'מאנית, במאה ה-16.

במאה ה-13 השתלטו הסוחרים מג'נובה על האזור, וקראו לו "פֶּזוֹנדה". הם שלטו עד למאה ה-15. במאות ה-17 וה-18 הייתה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית. ובתחילת המאה ה-19 תחת שליטת האימפריה הרוסית.

המונומנט העיקרי של ביצ'וינתה היא קתדרלה מהמאה ה-10, שנבנתה על ידי המלך בגרט השלישי. הוא מכיל שרידים של הקיר המצויר מהמאה ה-13 והמאה ה-16, ובו נכתב כתב היד הבשורות של ביצ'ווינתה. כמו כן ישנן בעיר מלונות רבים לתיירים רוסים, הפוקדים את העיר בקיץ.

## תמונות

תמונה:Ridge view from pitsunda cape.jpg|מבט על הרי הקווקז מכף ביצ'וינתה
תמונה:2014 Picunda, Sobór św. Andrzeja (wnętrze) (02).jpg|הפרסקו בכיפת קתדרלת ביצ'וינתה
תמונה:Organ in Pitsunda.jpg|העוגב בקתדרלת ביצ'וינתה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:גאורגיה: ערי חוף
קטגוריה:הים השחור: יישובים
הולשטיין (גזע בקר)

**הולשטיין** (בגרמנית: **Holstein**) הוא זן של בקר שמקורו בפריזלנד, הולנד. ההולשטיין הוא הזן הנפוץ בעולם של פרות המיועדות לייצור חלב. הצבע העיקרי של הפרה מזן זה הוא שחור ולבן, אך ישנו גם זן אדום ולבן, הקרוי "הולשטיין אדום".

בארצות הברית בלבד פרות ההולשטיין מהוות 90% מאוכלוסיית הפרות לחלב. בישראל היה נפוץ עד ראשית המאה ה-20 הזן הדמשקאי, אך יבוא מסיבי של פרות הולשטיין בעשורים הראשונים של המאה הביא לדומיננטיות של זן זה במשק החלב הישראלי. פרת החלב הישראלית אף הוגדרה כתת-גזע הנקרא "הולשטיין פריזי ישראלי". כיום כמעט כל פרות החלב בישראל הן מזן הולשטיין.

גורמים פרטיים ייבאו זירמה של פרים מזנים שונים (בעיקר סימנטל, מונביליארד, וג'רזי), על מנת ליצור מכלוא בין זנים אלו לבין ההולשטיין. אגודת ההזרעה הקואופרטיבית השולטת בשוק ההזרעות, שיאון, מעודדת מהלך זה, כחלק מתכנון העדר.

המאפיין הבולט ביותר בהולשטיין הוא השילוב בין נפח גבוה של ייצור חלב לבין אחוז השומן שבחלב. חלב אופייני של פרת הולשטיין יכיל בין 3%-4% של שומן חלב.

תפוקת החלב הממוצעת של פרות הולשטיין בארצות הברית עומדת על כ-10,000 ליטר בשנה. תפוקת החלב הממוצעת של פרות הולשטיין באירופה עומדת על 8,000-7,000 ליטר בשנה. תפוקת החלב הממוצעת של פרות הולשטיין-פריזי-ישראלי בישראל עמדה ב-2018 על 12,010 ליטר בשנה.
[שמאל|ממוזער|250px|פרת הולשטיין אדומה - לבנה עם עגל. ה[פנוטיפ בו הצבע השחור מוחלף באדום נדיר והוא תוצאת אלל רצסיבי.]]משקלה של פרת הולשטיין בוגרת כ-700 ק"ג וגובהה (בכתפיים) כ-1.5 מטר, משקל הלידה של העגל כ-40 ק"ג.

## ראו גם
*בקר לבשר
*בקר לחלב

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גזעי בקר
פסגות 8,000 המטרים

[שמאל|ממוזער|300px|[צ'ו אויו, להוטסה, מקלו והאוורסט נשקפים מתחנת החלל הבין-לאומית]]
**פסגות 8,000 המטרים** הן ארבע עשרה הפסגות העצמאיות הגבוהות ביותר בכדור הארץ, שגובהן הוא מעל 8,000 מטרים מעל גובה פני הים. כל הפסגות נמצאות ברכסי ההרים הימליה וקארקוראם שבאסיה.

המטפס הראשון שטיפס את כל 14 הפסגות היה ריינהולד מסנר מאיטליה, בין השנים 1970–1986. הוא טיפס על הפסגה האחרונה ב-16 באוקטובר 1986 בגיל 42. נכון לשנת 2021, רק 44 מטפסים השלימו משימה מסוכנת ותובענית זו. לפחות ארבעה מטפסים נספו בהיותם קרובים לסיום המשימה.

ב-29 באוקטובר 2019 המטפס הנפאלי נירמל פורג'ה  קבע את שיא הטיפוס המהיר בטפסו את כל 14 הפסגות תוך שישה חודשים ושישה ימים, תוך שהוא מנפץ את השיא הקודם שעמד על שמונה שנים. משימה זו שהוא קרא לה Project Possible תועדה בסרט 14 פסגות: שום דבר אינו בלתי אפשרי .

## רשימת פסגות 8,000 המטרים

(הנתונים מעודכנים לספטמבר 2003, מספר החברה הגאוגרפית הסינית.)

## גלריית תמונות של הפסגות

Image:Everest kalapatthar crop.jpg| אוורסט
File:K2-big.jpg| K2
Image:K2-big.jpg| K2
Image:Kangchenjunga.JPG| קנצ'נג'ונגה
Image:LhotseMountain.jos.500pix.jpg| להוטסה
Image:Makalu from Island Peak.jpg| מקלו
Image:ChoOyu-fromGokyo.jpg| צ'ו אויו
Image:DhaulagiriMountain.jos.500pix.jpg| דהאולגירי
Image:Manaslu, from base camp trip.jpg| מנאסלו
Image:Nanga parbat, Pakistan by gul791.jpg| ננגה פארבט
Image:AnnapurnaSouthMountain.jos.500pix.jpg| אנפורנה
Image:HiddenPeak.jpg|גאשרברום I
Image:7 15 BroadPeak.jpg| פסגת ברוד
Image:Gasherbrum2.jpg| גאשרברום II
Image:Shishapangma.jpg| שישהפנגמה


## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אסיה: הרים
קטגוריה:הרים
עקרון לה שטלייה

ממוזער|155x155 פיקסלים|אנרי לה שטלייה, 1850-1936
**עקרון לה שטלייה** (בצרפתית: **Le principe de Le Chatelier**), הקרוי על שמו של הכימאי הצרפתי אנרי לה שטלייה, עוסק בשיווי משקל כימי ותמציתו:כלומר, המערכת תשאף למזער את השפעתן של עקות המופעלות עליה על ידי ביצוע שינויים פנימיים שמטרתם לחזור לשיווי משקל.

עקות שכיחות במערכות כימיות הן שינויי ריכוז, טמפרטורה או לחץ.

לדוגמה, אם מחממים מערכת בשיווי משקל היא תקרר את עצמה, אם מקררים אותה היא תנסה לחמם את עצמה וכן הלאה. עקרון לה שטלייה חשוב מאוד בתחום התעשייה, שכן אם מורידים את ריכוז התוצר במערכת בשיווי משקל (מוציאים אותו ממכל התגובה למשל), המערכת תתאזן על ידי הגדלת כמות התוצר. לדוגמה: בתגובת מתילציה עם מתיל-יודיד השקעת יון היודיד החופשי עם יון כסף (כלוריד, למשל) תחזיר את התגובה.

חוק איכותי זה מאפשר לחזות את שינוי שיווי המשקל של תגובה כימית. למשל: שינוי בריכוז בתגובת שיווי משקל של דו־תחמוצת הגופרית וחמצן שהופכת לגופרית תלת חמצנית.

אם נגדיל את הלחץ של דו־תחמוצת הגופרית אז התגובה תיטה כדי להוריד את הלחץ שלה.

דוגמה נוספת: ביצור של חומצה גופרתית, השלב השני הוא תגובה הפיכה.

כאשר הטמפרטורה עולה, כאשר במקרה זה התגובה כלפי התוצרים היא אקסותרמית והתגובה ההפוכה היא אנדותרמית, המצב החדש יצור העדפה של התגובה ההפוכה כאשר היא משתמשת באנרגיית החום, וכך נשמר שיווי המשקל על ידי הורדת החום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:כימיה פיזיקלית
קטגוריה:כימיה של שיווי משקל
טילדה

**טילדה** (**~**) (על פי האקדמיה ללשון העברית: **גַּל**, באנגלית: **Tilde**) היא סימן כתב (עילי בדרך כלל) המשמש כסימן דיאקריטי בספרדית ובפורטוגזית. במקור שימש לציון ראשי תיבות וכיום יש לה שימושים מגוונים בהקשרים שונים.

המילה **טילדה** (tilde בספרדית) מקורה מהמילה הלטינית titulus שפירושה כותרת או כתב עילי. ישנו דמיון בין סימן ה"טילדה", לבין הטעם המקראי זרקא, או הצִנּ֘וֺרִית – המסומן באופן דומה, מעל האות המוטעמת.

## שימושים שונים
### הגייה
* בשפות כמו פורטוגזית הטילדה משמשת כסימן דיאקריטי – הופעתה מעל האות משנה את הגייתה (כגון O ו-Õ).
* בשפות כמו ספרדית ואסטונית הטילדה משמשת כחלק מאות, למשל Ñ הספרדית ו-Õ האסטונית.
* באלפבית הפונטי הבין-לאומי טילדה מעל סימן תנועה מציינת אנפוף (כך: [ɔ] לעומת [ɔ̃]), טילדה העוברת במרכז סימן עיצור מציינת וילוּן או ליעלוע (כך [l] לעומת [ɫ]), וטילדה תחת עיצור קולי או תנועה מציינת קוליות חורקנית.

### סימון
* באנגלית – בערך, בקירוב. למשל $10~ משמעו בערך 10 דולר.
* במילונים – מחליף את שמו של הערך כאשר הוא חוזר בהגדרת הערך על מנת לחסוך במקום.

### במדעים
* בלוגיקה הטילדה מסמנת את שלילת הטענה כך למשל P~ פירושו: לא P.
* באלקטרוניקה – זרם חילופין.
* במתמטיקה – לסימן \ A\sim B יש בדרך כלל משמעות של דמיון, שקילות או שוויון בסדרי הגודל.
* בפיזיקה – מציין סדר גודל, לדוגמה x~1000 משמעותו היא ש-x הוא מסדר גודל של 1000.
*בגאומטריה– הסימן ~ בין שני מצולעים מסמן שהם דומים, כלומר זוויותיהם שוות והיחס בין הצלעות זהה, והסימן =~ או -~ מסמן חפיפה מלאה בין מצולעים.

### במחשבים
#### שפות מחשב
* במערכת ההפעלה Windows – קיצור של שמות קבצים שארוכים מ-8 תווים תחת חלון DOS.
* במערכת ההפעלה Unix – משמשת הטילדה לציון תיקיית הבית של המשתמש הנוכחי.
* בשפת התכנות C++&lrm; – כאשר היא באה לפני שם המחלקה משמשת הטילדה לציון Destructor, פונקציה ההורסת את המחלקה, או להיפוך הסיביות של ערך מספרי.
* בתחום הביטויים הרגולריים, בעקבות השימוש ב-perl לציון הפעלת ביטוי רגולרי על מחרוזת.
* שימושים נוספים ב-CSS ובשפות אחרות.

#### במקלדת מחשב
במקלדת מחשב רגילה, ממוקם מקש הטילדה בפינה השמאלית-העליונה של לוח המקשים. מקש זה מארח גם את סימן ההטעמה המשני או את הנקודה-פסיק במקלדת עברית ומחייב שימוש בו-זמני במקש Shift במקביל ללחיצה על מקש הטילדה, על מנת ליצור ~.

להזנת סימן הטילדה בתוכנת וורד כך שיופיע מעל האות הרצויה יש להקליד את האות ולאחריה (ללא רווח) את המספר 0303 וללחוץ Alt+X.

## ראו גם
*זרקא – אחד מטעמי המקרא הדומה בצורתו לטילדה
*גרש
*אפוסטרוף

## קישורים חיצוניים

* טילדה באתר הצרפתי של דומיניק דידייה, מורה בשאלון-אן-שמפאן (Au domicile des mots dits et écrits:Le cabinet de curiosités)
* במילונים בשפה האנגלית
* Computer Hope
* Wolfram MathWorld
* (Acklam, Peter and Weisstein, Eric W. "Tilde." From MathWorld—A Wolfram Web Resource)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סימנים דיאקריטיים
קטגוריה:סימני כתב
אלקטרה (מיתולוגיה)

[ממוזער|300px|שמאל|אלקטרה ו[אורסטס, מתוך הספר **סיפורי הטרגיקנים היווניים** מאת אלפרד צ'רץ'.]]
[ממוזער|200px|שמאל|אלקטרה ו[אורסטס בפסל מהמאה ה-1 לפנה"ס ב]]
**אלקטרה** (ביוונית: **Ηλέκτρα**; מילולית: ענבר) ממיקנה הייתה בתם של אגממנון וקליטמנסטרה במיתולוגיה היוונית.

## דמותה
אלקטרה נעדרה ממיקנה כשאביה אגממנון חזר ממלחמת טרויה ונרצח על ידי אייגיסתוס, מאהבה של קליטמנסטרה, או על ידי קליטמנסטרה עצמה.
אייגיסתוס וקליטמנסטרה רצחו גם את קסנדרה, נביאה מטרויה שהייתה שלל מלחמה של אגממנון.

על פי האודיסאה, לאחר שמונה שנים הובאה אלקטרה מאתונה יחד עם אחיה אורסטס. על פי פינדארוס, אורסטס ניצל מהמרצחים על ידי אומנתו או על ידי אלקטרה ונמסר לחסותו של המלך סטרופיאוס. האורקל מדלפי הורתה לאורסטס בהגיעו לגיל 20 לחזור לביתו ולנקום את מות אביו.

על פי אייסכילוס, ב"נושאות הנסכים" וב"נוטות החסד": אורסטס פגש את אלקטרה למרגלות קבר אביהם, לשם הגיעו שניהם לשם פולחן למת. הם זיהו זה את זה ותכננו את הנקמה.
אורסטס ופילאדס (בנו של המלך סטרופיוס) הרגו את קליטמנסטרה ואייגיסתוס בעזרת אלקטרה. אורסטס, שהשתגע בעקבות כך, נרדף על ידי האריניות, אלות הזעם והנקמה שתפקידן לרדוף רוצחי קרובי משפחה. אורסטס נמלט למקדש אפולו בדלפי, אך למרות שפעל בהוראת אפולו, לא יכול היה אפולו להגן עליו מהשלכות מעשיו. לבסוף, אתנה העמידה אותו למשפט באקרופוליס באתונה. האריניות דרשו את קורבנן, אורסטס טען כי פעל בהוראת אפולו, השופטים נחלקו בדעותיהם ואתינה הכריעה כי אורסטס יזוכה.

גרסה שונה של הסיפור מופיעה במחזה "איפיגניה בטאוריס" של אוריפידס, לפיה אורסטס הובל על ידי האריניות לטאוריס שלחופי הים השחור, שם הוחזקה אחותו איפיגניה. אורסטס ופילאדס הובאו לאיפיגניאה כדי להקריבם לארטמיס. שלושתם ברחו מטאוריס, ובזכות האיחוד המשפחתי סופקו האריניות ופסקו מלרדוף את אורסטס.

אלקטרה ופילאדס התאהבו ונישאו. על פי אוריפידס אלקטרה אמנם הושאה בעבר על ידי אייגיסתוס וקליטמנסטרה לאיכר, כדי שילדיה העתידיים לא יהיו בני אצולה ולכן יקטן הסיכוי כי ינקמו את רצח סבם, אך האיכר סירב לממש את הנישואין מתוך כבוד לאלקטרה.

תסביך אלקטרה בפסיכולוגיה קרוי על שמה.

## עיבודים של הסיפור המיתולוגי
* "האורסטיאה" - טרילוגיית מחזות של אייסכילוס.
* "אלקטרה" - מחזה מאת סופוקלס.
* "אלקטרה" - מחזה מאת אוריפידס.
* "אלקטרה" - מחזה מאת המחזאי הסרבי דנילו קיס.
* "הזבובים" - מחזה מאת ז'אן-פול סארטר (1943), עיבוד מודרני לסיפור אלקטרה, בגישה אקזיסטנציאליסטית.
* "אלקטרה" - מחזה מאת Hugo von Hofmannsthal, מבוסס על מחזהו של סופוקלס.
* "האבלות יאה לאלקטרה", מחזה מאת יוג'ין או'ניל, מבוסס על מחזהו של אייסכילוס.
* "אלקטרה" - סרטו של הבמאי Michael Cacoyannis, מבוסס על מחזהו של אוריפידס.
* "אלקטרה" - אופרה של ריכרד שטראוס עם ליברית מאת הוגו פון הופמנסטל.
* "אלי" - סרט (1984) בכיכובה של שלי וינטרס המבוסס על עלילת אלקטרה.
* "אלקטרה אהובתי" סרטו של הבמאי Miklós Jancsó.
* "מיתוס" - מחזה של אנסמבל עיתים בבימויה של רנה ירושלמי.
*"אלקטרה"- מחזה המבוסס על הליברית שכתב הוגו פון הופמנסטל, בעיבודם של עירא אבנרי וליהיא ברזל-מלמד. הועלה על ידי החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב במאי 2008.

## לקריאה נוספת
* אוריפידס, "אלקטרה", בתרגום אהרן שבתאי, הוצאת שוקן - המפעל לתרגום ספרות מופת, תשס"ב 2001, תל אביב
* סופוקלס, "אלקטרה", בתרגום אהרן שבתאי, הוצאת שוקן - המפעל לתרגום ספרי מופת, תשס"ב 2001, תל אביב

## קישורים חיצוניים

* "מיתוס" בקאמרי - נקמת דם - מאז ועד היום , באתר "הבמה"
* סרטים שונים בעקבות הסיפור המיתולוגי, באתר IMDb
* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
סילון

[שמאל|ממוזער|250px|סילון מים מלאכותי ב[אגם ז'נבה]]
**סילון** הוא כינוי לזרימה במהירות גבוהה בכיוון מסוים. הזרימה יכולה להיות של חומר או מספר חומרים במצב צבירה כלשהו או במספר מצבי צבירה – נוזל, גז, פלזמה, או גופי מוצק קטנים, ולעיתים קרובות פחות, זורם אחר כגון חלקיקים.

גייזר הוא סילון של מים וקיטור שנוצר באופן טבעי. סילון מלאכותי של מים נוצר באמצעות צינור המזרים מים בלחץ גבוה, ולעיתים משמש במזרקות.

מנוע סילון מתבסס על סילון של גז – אוויר ותוצרי בערת המנוע – היוצא מהמנוע והודף את המטוס שבו הוא מותקן, בהתאם לחוק השלישי של ניוטון.

באסטרופיזיקה, סילון מתאר זרימה מהירה של פלזמה בניצב למישור דיסקת ספיחה שנמצאת לעיתים סביב חור שחור או כוכב נייטרונים.

בניסויי מאיצי חלקיקים, סילון מתאר את אוסף ההאדרונים שנוצר סביב קווארק או גלואון. סילונים שמתגלים בגלאי מעידים על קווארקים או גלואונים שנוצרו בהתנגשות החלקיקים בניסוי.

בעלי חיים מסוימים יכולים להתיז סילון דם מגופם. לדוגמה איגואנית מקרינה טקסנית, במקרי קיצון, מתיזה סילון דם מעינייה ובשל כך היא מכונה "לטאת דם". זהו אמצעי הנועד לבלבל את הטורף ולאפשר להן להימלט.
הדבר נעשה באמצעות עצירת זרם הדם מהראש ויצירת לחץ מבוקר אשר מתבטא בסילון דם מבוקר שהן מכוונות כלפי האיום. טווח סילון הדם הוא כ-90 ס"מ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:אסטרופיזיקה
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
צ'ה בום-קון

**צ'ה בום-קון** (הנגול: 차범근; ) כדורגלן עבר דרום קוריאני ששיחק בעמדת החלוץ. בום-קון הוא חלוצה הפורה ביותר של נבחרת קוריאה הדרומית בכל הזמנים ומלך ההופעות שלה עם 136 הופעות (יחד עם הונג מיונג-בו) בום-קון היה לשחקן בולט בבונדסליגה בשנות השמונים.

## קריירת משחק
אחד מהטובים שבכדורגלני יבשת אסיה בכל הזמנים, בום-קון זכור בקרב אוהדי נבחרת ישראל בשנות השבעים ואף בקרב שחקניה, ממספר משחקים בין נבחרות קוריאה וישראל, במוקדמות גביע העולם. שחקן הנבחרת הישראלית גידי דמתי אמר ל"הארץ" כי: "כולנו הכרנו רק שם אחד, צ'ה בום קון. כל התרגולים היו על השחקן הזה, שהיה גבוה, מהיר עם משחק ראש מצוין ובעיטות איומות בשתי הרגליים".

אף שקוריאה הדרומית של בום-קון מנעה מישראל את ההעפלה למונדיאל 1978, היא גם לא הגיעה לשם בעצמה. בשנים שלאחר מכן לא שותף במשחקי הנבחרת, לאחר שעבר לשחק בגרמניה בגיל 27. לאחר פחות משנה במדי דרמשטדט, הוא עבר לשחק באיינטרכט פרנקפורט וזכה עימה בגביע אופ"א. לאחר מספר שנים עבר לבאייר לברקוזן וגם עימה זכה באותו מפעל אירופי, לאחר ניצחון במפגש גמר כפול מול אספניול. במשחק הראשון בחוץ, בו הובסה לברקוזן בתוצאה 3–0, נפצע בום-קון והוחלף לאחר 18 דקות. בגומלין, בו ניצחה לברקוזן באותה תוצאה, כבש בום-קון את השער השלישי של קבוצתו, שניצחה לבסוף בדו-קרב פנדלים. באותה תקופה היה בום-קון אחד מהכוכבים הגדולים בבונדסליגה; כשפרש ב-1989, עמדו לזכותו 98 שערים ב-308 הופעות בליגה הגרמנית הבכירה - יותר מכל שחקן זר אחר לפניו.

במובן מסוים הקדימה ההצלחה של בום-קון את זמנה. הכדורגל בארצו לא היה מפותח דיו אז. הליגה המקצוענית הקוריאנית (K-League) נוסדה רק ב-1983; הנבחרת הלאומית העפילה לראשונה מזה שלושים ושתיים שנה למונדיאל רק ב-1986. במקסיקו 1986 שיחק אמנם בום-קון עם הנבחרת, לאחר שנעדר ממנה שמונה שנים. אולם את הפריחה שבאה אחר כך, שהתבטאה בשש הופעות רצופות נוספות במונדיאל, החמיץ כשחקן, אף שהיה לו בה חלק כמאמן.

## קריירת אימון
עם שובו לקוריאה פנה לעסוק בפיתוח הכדורגל בה. הוא הקים רשת של בתי ספר לכדורגל ואימן את קבוצת אולסן יונדאי הוראנג-אי מהליגה הקוריאנית, במשך שלוש שנים (1991–1994). ב-1997 מונה למאמן הנבחרת הלאומית, אותה הצעיד להעפלה למונדיאל 1998 בצרפת, ולהדחה נוספת מהטורניר כבר בשלב הבתים הראשון. לאחר התבוסה הכואבת 5-0 להולנד של חוס הידינק, פוטר מתפקידו. אז האשים בתקשורת את ההתאחדות הקוריאנית על שלא הציעו בונוסים ראויים, והוסיף על כך את הטענה שתוצאות משחקי הכדורגל המקצועני בקוריאה נקבעות מראש. ההתאחדות הקוריאנית הטילה עליו עונש מיידי של הרחקה לחמש שנים. הוא עזב את קוריאה עם אשתו. הידינק החליף אותו בתפקיד מאמן נבחרת קוריאה הדרומית, ובהמשך הוביל אותה להישג הגדול (מקום רביעי) במונדיאל 2002, אותו אירחה.

לאחר שאימן במשך כשנה וחצי את קבוצה שנג'ן פינגאן מהליגה הסינית וזכה באליפות, חזר לקוריאה ועבד כפרשן בטלוויזיה שם. ב-2003 שב לליגה הקוריאנית כמאמנה של סוואן סמסונג בלו-וינגס, עימה זכה באליפות ב-2004.

בנו, צ'ה דו-רי, שיחק כמו אביו לפניו, בליגה הגרמנית ובנבחרת קוריאה הדרומית.

## קישורים חיצוניים

* כל ההופעות הבינלאומיות באתר rsssf.com
* 
* 

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:מאמני כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:מאמני נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:מאמני מונדיאל 1998
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1953
התפוחים

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת האלבום Attention!
להקת **התפוחים** (באנגלית: **The Apples**) היא הרכב מוזיקלי ישראלי המונה תשעה חברים – מתופף, נגן קונטרבס, ארבעה נשפנים, שני תקליטנים וסאונדמן. ההרכב מנגן מוזיקת פאנק, ג'אז וגרוב.

## היסטוריה
להקת התפוחים החלה את דרכה ב־2002, כאשר חברו חברי ההרכב האלקטרוני RadioTrip (עופר טל, המוכר בכינוי "SchoolMaster", ואורי ורטהיים, המוכר בכינוי "MixMonster") למתופף יוני הלוי ולבסיסט שי רן. הרעיון היה ליצור בסיס פאנקי שמשולבים בו דגימות, סקראצ'ינג וחטיבת כלי נשיפה דומיננטית. ההופעות הראשונות שלהם היו למעשה סטים ספונטניים, עתירי אלתורים, אשר היוו את הבסיס לאלבום הראשון של התפוחים, "מיץ", שראה אור ב־2003 והוקלט כולו במפגש הקלטות אחד.

אלבומם השני, , יצא באוקטובר 2005. באלבום זה, ריכזו התפוחים במשך 43 דקות, 9 קטעים המאופיינים בסגנונם הפאנק-גרובי. השקת האלבום לוותה בסיבוב הופעות ששיאו היה בערב ראש השנה במועדון "קומפורט" בתל אביב מול קהל של כ־700 איש. בסיבוב ההופעות של קיץ 2006 הופיעה הלהקה שוב ב"קומפורט", בפסטיבל ישראל, פסטיבל שנטיפי, מועדון "הצוללת הצהובה" בירושלים ובמועדון "הסיטי הול" בחיפה. בחודש יוני 2006 הודפס  באנגליה במהדורת ויניל. התקליט מכיל בונוס מיוחד – "רצועת הסקראץ' העברית הראשונה" – דגימות וכלים לסקראצ'ינג, לשימוש תקליטנים.

באוקטובר 2006 הוציאו התפוחים סינגל על תקליטון דרך חברת התקליטים "Freestyle Records", הממוקמת בלונדון. האלבומים מופצים ברחבי העולם על ידי שתיים מחברות ההפצה הגדולות באירופה, "Goya Music" ו־"SoulSeduction".

בינואר 2007 יצאה להקת התפוחים לסיבוב הופעות בן שלושה שבועות בהממלכה המאוחדת, אותו החלו במועדון ה-"Jazz Cafe" המארח מדי ערב את מיטב האמנים מתעשיית המוזיקה העולמית.

להקת המחול ורטיגו יצרה מופע מחול מודרני בשם "Sunny Side Up" לשירי הלהקה. המופע הועלה לראשונה בינואר 2007 במרכז סוזן דלל.

בחודש יוני 2007 הוציאה הלהקה סינגל (EP) על גבי תקליטון דרך חברת התקליטים Freestyle Records, ובו חידוש ללהיט "Killing in the Name Of" של הלהקה "Rage Against the Machine", אשר אזל מהחנויות תוך מספר ימים ספורים, והפך ללהיט בתחנות רדיו ורחבות ריקודים באירופה ובאוסטרליה.

מאז יצאה הלהקה למספר סיבובי הופעות נוספים באירופה, ובחודש מאי 2008 הוציאה את אלבומה השלישי Buzzin About, על גבי תקליט ויניל ועל גבי תקליטור, דרך חברת התקליטים הבריטית "Freestyle Records".

בשנת 2010 יצא אלבומם הרביעי, "Kings", ובו שיתפה הלהקה פעולה עם פרד ווסלי, הטרומבוניסט והמנהל המוזיקלי של ג'יימס בראון, ועם שלמה בר, סולן להקת "הברירה הטבעית".

הלהקה הוציאה לאור את אלבומה החמישי, "Fly On It" בתחילת שנת 2012, וליוותה את השקתו במסע הופעות באנגליה.

## חברי הלהקה
* יוני הלוי – תופים
* ארתור קרסנובייב – חצוצרה
* ירון אוזנה – טרומבון
* אולג ניימן – סקסופון טנור וסופרן
* ירון סמיט - סקסופון טנור
* יובל טבצ'ניק - סקסופון בריטון
* יקיר ששון - סקסופון בריטון וחליל
* ארז טודרס – פטיפונים
* עופר "Schoolmaster" טל – מקולים (פטיפונים)
* מארקי פ'אנק - פטיפונים
* שי רן - קונטרבס
* אלון כרמלי - קונטרבס
* אלעד מוסקטל – קונטרבס
* אורי "Mixmonster" ורטהיים - סאונד ואפקטים בבמה ובאולפן

## דיסקוגרפיה
* מיץ (2003)
* Attention!  (2005)
* Buzzin About (2008)
* Kings  (2010)
* Fly On It (2012)
* Dragonz (2016)

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:להקות פאנק (Funk) ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2002
מאריס ורפקובסקיס

**מאריס ורפקובסקיס** (בלטבית: **Māris Verpakovskis**; נולד ב-15 באוקטובר 1979 בלייפאיה, לטביה) הוא כדורגלן עבר לטבי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת לטביה.
## קריירה
ורפקובסקיס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לייפאיס מטאלורגס, שם שיחק 37 משחקים שבהם הבקיע 7 שערים. ב-2000 עבר לסקונטו ריגה, שם שיחק 77 משחקים והבקיע 41 גולים.
אחרי שהבקיע את רוב השערים לזכות נבחרת לטביה במוקדמות יורו 2004 (6 שערים ב-10 משחקים), והיה אחד השותפים העיקריים להעפלתה של הנבחרת לראשונה לטורניר גדול, חתם ורפקובסקיס לחמש שנים בדינמו קייב מליגת העל האוקראינית.
ב-2004 נבחר לשחקו העונה על ידי האוהדים.

לאחר שאיבד את מקומו בדינמו קייב, בשנת 2007 הושאל מאריס לקבוצת חטאפה הספרדית, ולאחר מכן הושאל לקבוצת היידוק ספליט הקרואטית ולסלטה ויגו הספרדית.

בשנת 2009 הושאל לארגוטליס מליגת העל היוונית, ובשנת 2011 הסתיים חוזהו בדינמו קייב, והוא חתם בקבוצת FK באקו מאזרבייג'ן. בינואר 2013 חזר לארגוטליס. בשנת 2014 הצטרף ללייפאיה הלטבית.

## תארים
* אלוף אוקראינה עם דינמו קייב: 2004
* מחזיק הגביע האוקראיני עם דינמו קייב: 2005
* אלוף לטביה עם סקונטו ריגה: 2001, 2002, 2003
* הכדורגלן הלטבי של השנה (2): 2003, 2004.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים לטבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל לטבים
קטגוריה:כדורגלני סקונטו ריגה
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני באקו
קטגוריה:כדורגלני ארגוטליס
קטגוריה:כדורגלני לייפאיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לטביה
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1979
קטגוריה:כדורגלני לייפאיאס מטלורגס
אנטולי טימושצ'וק

**אנטולי אלכסנדרוביץ' טימושצ'וק** (באוקראינית: **Анатолій Олександрович Тимощук**; נולד ב-30 במרץ 1979) הוא כדורגלן עבר ומאמן אוקראיני. טימושצ'וק הוא שיאן ההופעות של נבחרת אוקראינה עם 144 הופעות.
## קריירה
### כשחקן
אנטולי טימושצ'וק נולד בעיר לוצק למשפחה ספורטיבית. אביו שיחק כדורגל כחובבן ואחותו הגדולה שיחקה בקבוצה בקייב ואף שימשה כקפטן נבחרת הנערות, עד שנאלצה לפרוש בשל פציעה.

בגיל 6 החל טימושצ'וק ללכת לאימונים. מאמנו הראשון היה ולדימיר באיסרוביץ', והוא התאמן תחתיו במשך שמונה שנים. בקבוצת הילדים שיחק בין היתר בטורנירים אזוריים. בהמשך עבר לבית ספר רגיל ושם למד עד סיום לימודיו. בהמשך טימושצ'וק למד לתואר ראשון ב"ספורט אולימפי ומקצועי" באוניברסיטה.

לאחר שסיים את הלימודים בפנימייה בקייב, טימושצ'וק שיחק בקבוצת ווהלין לוצק בשל הקרבה לבית. במשחקו הראשון נכנס כמחליף כאשר קבוצתו הייתה בפיגור 1:0, כבש את שער השוויון ובישל את שער הניצחון במשחק. לאחר מכן, קיבל מספר הצעות מצ'רנומורץ אודסה ומטירול מאוסטריה. בטירול לא הושגה הסכמה כספית והוא חזר לאוקראינה. טימושצ'וק הגיע לשחק בקבוצת שחטאר דונצק, שם שיחק כחלוץ וכקשר ועם השנים אף התמנה לקפטן שלה ועמה זכה בשלוש אליפויות אוקראיניות ושלושה גביעים.

בשנת 2007 עבר טימושצ'וק לרוסיה לקבוצת זניט סנקט פטרבורג, עמה זכה באליפות ובגביע אופ"א.

ב-20 במאי 2009 חתם טימושצ'וק בקבוצת באיירן מינכן הגרמנית, במדיה זכה בשתי אליפויות, שני גביעים ובליגת האלופות. בתום עונת  חזר לקבוצת זניט סנקט פטרבורג.

ב-5 ביולי 2015 חתם בקאיראט אלמטי הקזחית במדיה זכה בגביע הקזחי ב-2015 ובסופר הקזחי ב-2016.

### כמאמן
ב-10 בפברואר 2017 פרש ממשחק פעיל וכחודש לאחר מכן מונה לעוזר המאמן הראשי של זניט סנקט פטרבורג.

ב-9 במרץ 2022, החליטה ההתאחדות לכדורגל באוקראינה לשלול מטימושצ'וק את תעודת המאמן שלו ואת תואר שיאן ההופעות של הנבחרת , בעקבות החלטתו להישאר לעבוד ברוסיה לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה.

## תארים
;שחטיור דונצק
* אליפות אוקראינה – 2002, 2005, 2006
* הגביע האוקראיני – 2001, 2002, 2004
* הסופר קאפ האוקראיני – 2005

;זניט סנקט פטרבורג
* אליפות רוסיה – 2007, 2014/2015
* הסופר קאפ הרוסי – 2008
* גביע אופ"א – 2008
* הסופר קאפ האירופי – 2008

;באיירן מינכן
* אליפות הבונדסליגה – 2010 ,2013
* הגביע הגרמני – 2010 ,2013
* ליגת האלופות – 2013

;קאיראט אלמטי
* הגביע הקזחי: 2015
* הסופר קאפ הקזחי: 2016

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:לוצק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ווהלין לוצק
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני קאיראט אלמטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באוקראינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בקזחסטן
קטגוריה:נשללי פרסי המדינה של אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1979
שוואץ (מחוז)

**שוואץ** הוא מחוז במזרח מדינת טירול שבאוסטריה. שכניו הם: בוואריה בצפון, המחוזות קופשטיין וקיצביהל ומדינת זלצבורג במזרח, איטליה בדרום ומחוז אינסברוק במערב.

המחוז משתרע על 1.843.18 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 85,187 תושבים נכון ל 2022. במחוז ישנן 39 עיירות ובירתו היא העיירה שוואץ.

במחוז נמצא חלק מעמק נהר אין וכל עמק צילרטל, ועוברים מספר רכסי הרים.

## ערים ועיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טירול: מחוזות
שריר הגב הרחיב

**שריר הגב הרחיב** (TA: Musculus latissimus dorsi) הוא שריר גדול ושטוח המכסה את החלק האחורי-צידי של הגב. הגב הרחיב הוא מניע ראשי של הזרוע כאשר הוא פושט, מקרב ומסובב פנימה את הזרוע. השריר גם מרים את הגוף אל הזרועות, בזמן פעולות כמו טיפוס או עליות מתח.

## תיאור

שריר הגב הרחיב מכסה את האזור המותני וכן את המחצית התחתונה של האזור החזי. צורתו מזכירה משולש שקודקודו העליון בנקודת חיבורו לעצם הזרוע.

תחילת השריר בסיבים גידיים המחוברים לזיזים הקוציים של שש החוליות החזיות התחתונות (T6 עד T12) ולחיתולית המותניים והגב (Fascia thoracolumbalis), דרכה הוא מחובר לזיזים של חוליות המותניים והעצה, לרצועה הרום קוצית (Ligamentum supraspinale) ולרכס הכסל. מספר סיבים שריריים, מחוברים ישירות לרכס הכסל הצידי ולשלוש או ארבע הצלעות התחתונות.

השריר מסתיים בגיד, כשבעה סנטימטרים אורכו, הנאחז בחלקו התחתון של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע.

### משולשים
*בין הגבול הצידי של חיבור הגב הרחיב לרכס הכסל, לגבול התיכון של חיבור שריר הבטן המלוכסן החיצוני לרכס הכסל נוצר משולש בשם **משולש המותניים** (lumbar triangle of Petit). בסיס המשולש הוא רכס הכסל וקרקעיתו הוא שריר הבטן המלוכסן הפנימי.
*משולש נוסף בסמוך לעצם השכם, מוגדר על ידי צידו התיכון של הגב הרחיב (גבול תחתון למשולש), שריר הטרפז (גבול עליון) והגבול השידרתי של עצם השכם (גבול צידי). חלק מקרקעית המשולש, מהווה השריר המעוין הגדול. כאשר עצם השכם נעה קדימה על ידי שילוב ידיים ובנוסף מכופפים מעט את הגב הופכות צלעות שש ושבע והמרווח ביניהן לתת עוריים ומאפשרים האזנה (בעזרת מסכת). מכאן שמו של המשולש - **משולש ההאזנה** (triangle of ausculation).

## עצבוב

שריר הגב הרחיב מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי, השביעי והשמיני דרך **עצב החזה והגב** (Nervus thoracodorsalis).

## ראו גם
* אנטומיה טופוגרפית (**גו במבט אחורי**, **בית חזה במבט צידי**)
*אנטומיה - מונחים

## קישורים חיצוניים

* 

גב הרחיב
דגל אוקלהומה

**דגל אוקלהומה** (באנגלית: **Flag of Oklahoma**) מבוסס על סמלו של שבט אוסייג' האינדיאני אשר התגורר במחוז אוסייג' שבאוקלהומה. הדגל מכיל מגן מעור ביזון אמריקאי עם שבע נוצות עיט על רקע של כחול השמים. מתחת למגן מופיע הכיתוב "אוקלהומה" באנגלית. על המגן מופיעים שני סמלי שלום: מקטרת שלום, המייצגת את האינדיאנים וענף של זית המייצגת את האדם הלבן. על המגן נמצאים גם שישה צלבים המסמלים את הכוכבים אצל האינדיאנים. במקור הצלבים היו לבנים, אולם בשנות ה-80 של המאה ה-20 הם שונו לצבע אדום-חום. הצבע הכחול של הרקע נלקח מהדגל של שבט הצ'וקטאוו, הדגל האינדיאני הראשון. 

במקור, אימצה אוקלהומה בשנת 1911 דגל עם רקע אדום וכוכב כחול-לבן באמצע עם המספר 46, שסימל את היותה של אוקלהומה המדינה ה-46 של ארצות הברית. הצבעים של הדגל היו צבעי ארצות הברית. תחרות לעיצוב דגל חדש נפתחה בשנת 1924 בגלל הדמיון בין הדגל של אוקלהומה לדגל הקומוניסטי. ב-2 באפריל 1925 אימצה אוקלהומה את המקור לדגל הנוכחי. הכיתוב "אוקלהומה" הוסף לדגל בשנת 1941. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אוקלהומה
קטגוריה:אוקלהומה: סמלים
אוקלהומה
דגל אורגון

**[[דגל]] [[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[אורגון]]** (באנגלית: Flag of Oregon) הוא בעל רקע כחול ועליו סמל מדינת אורגון הנתמך על 33 כוכבים המייצגים את היותה של אורגון המדינה ה-33 של ארצות הברית. מעל לסמל כתוב באנגלית "מדינת אורגון" ומתחת לסמל מצוינת שנת ההצטרפות של אורגון לארצות הברית – "1859". בצד האחורי של הדגל מצויר בונה. יחס אורך לגובה של הדגל הוא 3:5.

דגל אורגון הוא בין הבודדים בעולם שיש להם תמונות שונות משני עבריהם, דבר שמייקר מאוד את ייצור הדגל. דגל נוסף כזה הוא זה של פרגוואי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

אורגון
אורגון
קטגוריה:אורגון: סמלים
קטגוריה:בונה בתרבות
קטגוריה:עיט בתרבות
שחמט לואיס

[ממוזער|שמאל|200px|שחמט לואיס. למעלה: מלך, מלכה, רץבמרכז: פרש, [צריח (שחמט)|צריח, רגלילמטה: מבט מקרוב על המלכה]]
**שחמט לואיס** (באנגלית: **Lewis chessmen**) הוא אוסף כלי שחמט מימי הביניים.

## תיאור כלי המשחק
המומחים סבורים כי כלי השח נוצרו בנורווגיה, ככל הנראה בטרונדהיים (מקום בו נמצאו כלי שח דומים), במהלך המאה ה-12. באותה תקופה היו איי ההברידים החיצוניים וחלק גדול מאיי סקוטלנד בשליטת נורווגיה. ההיסטוריונים סבורים כי מערכת כלי השחמט הוחבאה במהלך העברתם להתיישבות נורדית בחופה המזרחי של אירלנד.

מרבית כלי השחמט עשויים משנהב של ניבתן, ויתרתם עשויה משן לוויתן. 78 הכלים שנתגלו יוצרים יחד ארבע או חמש מערכות של כלי שחמט - שתי מערכות מהן מלאות. סה"כ ישנם שמונה מלכים, שמונה מלכות, 16 רצים, 15 פרשים, 12 צריחים ו-19 רגליים. כל כלי המשחק הם בדמות אנשים, למעט הרגליים. הפרשים מפוסלים כדמויות אדם הרכובות על סוסים קטנים ומחזיקות בידיים חניתות ומגינים.

על חלק מכלי המשחק נמצאו כתמים אדומים - דבר המעיד כנראה שבאמצעות צבעים אדומים הבדילו בין הצדדים המשחקים (בניגוד לכלי המשחק המודרניים הצבועים שחור ולבן).

כלי המשחק התגלו בשנת 1831 על חוף חולי במפרץ איג על האי לואיס, בהברידים החיצוניים שבסקוטלנד. אין תעוד מפורט באשר לאופן מציאת הכלים, אולם על פי עדויות שנשמרו הם נמצאו בתוך מבנה עשוי אבן שנקבר על ידי החולות.

כלי השחמט הוצגו בפגישה של האגודה לעתיקות של סקוטלנד ב-11 באפריל 1831. לאחר מכן נרכשו 10 מכלי המשחק על ידי קירקפטריק שארפ (Kirkpatrick Sharpe), והיתרה על ידי המוזיאון הבריטי. שארפ רכש כלי נוסף ומכר את כלי השח שברשותו ללורד לונסבורו, אשר מכר את הכלים בשנת 1888 לאגודת העתיקות של סקוטלנד. אגודת העתיקות תרמה את כלי השח למוזיאון המלכותי שבאדינבורו.


תמונה:UigChessmen SelectionOfKings.jpg|שני מלכים ושתי מלכות.
תמונה:UigChessmen SelectionOfPieces.jpg|פרשים ורצים.
תמונה:UigChessKing rightfront.jpg|העתק של אחד המלכים
תמונה:Chess01.jpg|כלי המשחק המצויים במוזיאון בסקוטלנד
תמונה:Lewis-chessmen08.jpg|כלי המשחק במוזיאון הבריטי


## השפעות תרבותיות
הסגנון הייחודי של כלי המשחק היווה השראה לסדרת ההנפשה "Noggin the Nog".

כלי המשחק היוו השראה לכלי משחק שחמט הקוסמים בסרט הקולנוע הארי פוטר ואבן החכמים משנת 2001.

דאגי מקלין כתב שיר בשם **Marching Mystery** המתבסס על כלי המשחק.

## לקריאה נוספת

*N. Stratford, *The Lewis chessmen and the enigma of the hoard* (The British Museum Press, 1997)
* Michael Taylor, *The Lewis Chessmen* (British Museum Publications Limited)
* HJR Murray, *A History of Chess* (Oxford University Press)


## קישורים חיצוניים

* תיאור המוצג באתר המוזיאון הבריטי
* שחמט לואיס באתר Chez.com

קטגוריה:כלי שחמט
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
קטגוריה:סקוטלנד: שחמט
קטגוריה:סקוטלנד: ארכאולוגיה
קטגוריה:נורווגיה: שחמט