יצחק ויץ

**יצחק פטר הרברט (איציק) וִיץ** (7 בנובמבר 1934 – 12 בינואר 2026) היה אימונולוג וחוקר סרטן ישראלי, פרופסור בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב. כיהן כסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח וכדקאן הפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז. היה חלוץ בחקר המיקרו-סביבה הסרטנית, חתן פרס סנט-גיירגי לשנת 2023.

## ביוגרפיה
יצחק ויץ נולד בווינה, אוסטריה, בנם היחיד של פרידה (לבית גרסטמן), ילידת לבוב, והרמן-צבי ויץ. אביו היה עורך דין בהכשרתו.

בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכשנה וחצי לאחר האנשלוס, עלה לארץ ישראל המנדטורית יחד עם משפחתו, והשתקעו בשכונת כרם אברהם בירושלים. את לימודיו היסודיים עשה בבית הספר תחכמוני, ואת לימודיו התיכוניים בתיכון בית הכרם (לימים התיכון ליד האוניברסיטה), שם היה בן מחזורם של דרורה חבקין, עדי צמח, אליעזר רחמילביץ ומנחם ברינקר.

ב-1952 התגייס לצה"ל ושירת כקצין בחיל השריון. את שירות המילואים ביצע בחיל הרפואה. את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים עשה במסלול ישיר לתואר שני במיקרוביולוגיה, ביוכימיה ופרזיטולוגיה והשלים אותו בשנת 1959. המשיך ללימודי תואר שלישי באימונולוגיה ובחקר הסרטן, בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1965 הגיש את עבודת הדוקטורט, ומיד לאחר מכן יצא לארצות הברית. הוא שהה משך כשלוש שנים כעמית בתר-דוקטורי ב-Roswell Park Memorial Institute  בבאפלו, ניו יורק.

ב-1968 שב לישראל, הצטרף כמרצה לאימונולוגיה באוניברסיטת תל אביב וכן מונה לראש המחלקה למיקרוביולוגיה. עם הצטרפותו זכה למענק בגובה 125 אלף לירות ישראליות לצורך מחקר אימונולוגי בחולי סכיזופרניה. לאחר כשנה קודם לדרגת מרצה בכיר, ובשנת 1972 לדרגת פרופסור חבר. באותה שנה הוביל את העברת המחלקה למיקרוביולוגיה מהקמפוס האוניברסיטאי באבו כביר, אל הקמפוס ברמת אביב. בשנת 1975 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין.

ב-1979 נבחר לדקאן הפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' וייז, וכן ייסד את המרכז לחקר הביולוגיה של הסרטן ועמד בראשו. בשני תפקידים אלה כיהן עד 1984, אז מונה לסגן נשיא אוניברסיטת תל אביב למחקר ופיתוח וליושב ראש "רמות", חברת מסחור הטכנולוגיות של האוניברסיטה. בתפקידים אלה כיהן כשלוש שנים. בשנות ה-80 וה-90 כיהן בתפקידים שונים בחבר הנאמנים של האוניברסיטה.

ויץ מלא תפקידים שונים הן בישראל והן בפורומים בינלאומיים. בישראל כיהן כנשיא האגודה לאימונולוגיה (בשנים 1986–1989), וכנשיא מייסד של האגודה הישראלית לחקר הסרטן (בשנים 2008–2011) וכן כיהן בוועדות לאומיות לשיתוף פעולה מדעי בין ישראל לגרמניה ובין ישראל לצרפת.

ב-2003 יצא לגמלאות, אך המשיך לעסוק במחקר פעיל ועמד בראש קבוצת מחקר עד 2024.

## מחקר
עד פרישתו, יצחק ויץ היה חוקר הסרטן הוותיק ביותר באוניברסיטת תל אביב. ברבות השנים פרסם מעל 220 מאמרים בכתבי עת מדעיים, ערך 11 ספרים וכתב פרקים רבים נוספים. הוא היה חבר בשורה של אגודות וחברות מדעיות בתחומי האימונולוגיה וחקר הסרטן, וכן שימש חוקר אורח באוניברסיטאות בארצות הברית ובאוסטריה. בשוודיה כיהן כפרופסור אורח במכון קרולינסקה. היה עורכם של כתבי עת אחדים העוסקים בחקר הסרטן. עם תלמידיו לאורך השנים נמנים הפרופסורים עדית בן-ברוך ויונה קיסרי מאוניברסיטת תל אביב.

בראשית שנותיו כחוקר, הוביל צוות שהצליח להבין מדוע חולי סרטן אינם דוחים את הגידולים הסרטניים שאותם הם נושאים.

בהמשך היה לחלוץ חקר המיקרו-סביבה הסרטנית (Microenvironment) ופיתח תחום זה. הוא כיהן במשך למעלה מעשור כנשיא המייסד של החברה הבינלאומית למיקרו-סביבת הסרטן. במסגרת תפקיד זה ארגן שבעה כנסים בינלאומיים שהתמקדו בחקר המיקרו-סביבה הסרטנית: בבית גבריאל (1995), בווינה (2002), בפראג (2004) בפירנצה (2007), בוורסאי (2009), בסוג'ואו (2012) ובתל אביב (2015).

תרומתו המדעית העיקרית של ויץ הייתה בכך שזיהה לראשונה כי המיקרו-סביבה התאית והמולקולרית מהווה נקודת מפתח ביצירתם של גידולים סרטניים וגרורות.

מעבדתו של ויץ חקרה את המנגנונים התאיים והמולקולריים של גרורות סרטניות, המהוות את הגורם הקטלני ביותר במחלת הסרטן, במטרה לפתח דרכי טיפול חדשות. הוא וקבוצתו עסקו בלמידת האינטראקציות בין תאי הסרטן לבין המיקרו-סביבה המקיפה אותם, ואשר משפיעות על התפתחות הגידול והיווצרות גרורות. יחסי הגומלין הדו-כיווניים בין הגידול לבין המיקרו-סביבה שלו, מתבטאים בין היתר ביכולת של כל אחד מהם להשפיע על התבטאות הגנים של האחר ולווסתה, ומהווים מרכיב קריטי ב"צומת קבלת ההחלטות" של התאים הסרטניים לקראת התפתחותה או אי-התפתחותה של גרורה.

## הוקרה
* פרס גורביץ מטעם האוניברסיטה העברית (1960)
* עמית אנה פרנק בווילז'ואיף, צרפת (1961)
* עמית אלינור רוזוולט לחקר הסרטן (1974)
* ראש הקתדרה לאימונוביולוגיה על שם דייוויד פורמן (1980–2003)
* מלגת פוגרטי מטעם המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית (1990)
* חבר נבחר של האקדמיה העולמית לאמנות ומדע (1996)
* פרס ז'קלין סרוסי לחקר הסרטן (2003)
* פרס מפעל חיים לתרומות מדעיות מטעם המכון לווירולוגיה הומנית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד (2008)
* הרצאה לזכר אוטו הרץ בחקר הסרטן, אוניברסיטת תל אביב (2014)
* סימפוזיון באוניברסיטת תל אביב לרגל הגיעו לגבורות (2014)
* דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת וינה (2018)
* ההרצאה השנתית על שם מרלן וסטיוארט גרינבאום, המכון לווירולוגיה הומנית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד (2019)
* פרס מפעל חיים מטעם הארגון הישראלי לחקר הסרטן (2022)
* חבר כבוד באקדמיה האירופית לאימונולוגיה של סרטן (2022)
* פרס מפעל חיים מטעם בית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן (2023)
* פרס סנט-גיירגי להתקדמות בחקר הסרטן (2023)
* פרופסור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הרפואית של וינה (2024)
* סימפוזיון באוניברסיטת תל אביב לרגל הגיעו לגיל תשעים (2024)

## חיים אישיים
ויץ היה נשוי לחוה (לבית שניידוביץ), גננת, אב לעודד ומרית. 

התגורר שנים ארוכות בשכונת תל ברוך בתל אביב, ובעשורים האחרונים לחייו, לאחר פרידתו מחוה, התגורר בנס ציונה עם בת זוגו סמדר פישר.

נפטר בינואר 2026, בגיל 91, והובא למנוחות בבית הקברות "מנוחה מכובדת" בגבעת ברנר.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי, באתר אוניברסיטת תל אביב
* אתר החברה הבינלאומית לחקר מיקרו-סביבה סרטנית
* יצחק ויץ בהרצאה על מיקרו-סביבה סרטנית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ביו-רפואה וחקר הסרטן
קטגוריה:כרם אברהם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2026