open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תאומים (קבוצת כוכבים)

**תאומים** הוא המזל השלישי בגלגל המזלות, בין שור לסרטן. סמלו הוא ♊︎ והשמש חולפת דרכו מסוף יוני עד סוף יולי ובו היא מגיעה לנקודה הצפונית ביותר בתנועתה המדומה על פני השמיים. הקבוצה קרויה על שמם של התאומים קסטור ופולוקס, אשר על פי המיתולוגיה היוונית נתגלגלו לשני הכוכבים הבהירים הסמוכים קסטור ופולוקס בקבוצה. 

## כוכבים חשובים
**α בתאומים** (**[[קסטור]]**) נראה ככוכב כחול-לבן בבהירות נראית מדרגה 1.6 במרחק של כ-50 שנות אור. טלסקופ קטן מאפשר להבחין שמדובר במערכת בת שלושה כוכבים, שניים מהם כחולים-לבנים בבהירות מדרגות 2.0 ו-2.8, ואליהם נלווה ננס אדום בבהירות מדרגה 9. ניתוח ספקטרוסקופי של הכוכבים מגלה שכל אחד משלושת הכוכבים הוא כוכב זוגי בעצמו, כך שמדובר למעשה במערכת בת שישה כוכבים.

**β בתאומים** (**[[פולוקס]]**) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כתום בבהירות מדרגה 1.1 במרחק של 34 שנות אור. לכוכב יש כוכב לכת עם מאסה של יותר מפעמיים המאסה של צדק, המקיף אותו אחת ל-590 ימים. זהו אחד הכוכבים הנראים לעין היחידים שידוע שיש להם כוכבי לכת.

**γ בתאומים** (**[[אלהנה]]**) הוא כוכב כחול במרחק של כ-105 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 1.9. ניתוח ספקטרוסקופי מראה על קיומו של בן זוג, בו לא ניתן להבחין באופן ישיר.

**ε בתאומים** (**[[מבסוטה]]**) הוא על-ענק צהוב במרחק של כ-900 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 3. טלסקופ קטן מאפשר להבחין בבן זוג בבהירות מדרגה 9.

**η בתאומים** הוא ענק אדום במרחק של כ-350 שנות אור. בהירותו משתנה באופן סדיר למחצה מדי 234 ימים בין דרגות בהירות 3.1 ל-3.9.

**ζ בתאומים** הוא על-ענק צהוב מסוג משתנה קפאידי שדרגת בהירותו נעה בין 3.7 ל-4.2 במחזוריות של 10.2 ימים. הוא נמצא במרחק של כ-1200 שנות אור.

## גרמי שמיים מעניינים אחרים
M35 הוא צביר פתוח שמכיל כ-100 כוכבים. ניתן לראותו במשקפת אך הוא נחשב למרשים יותר בטלסקופ.

NGC2392 היא ערפילית פלנטרית סמוך לכוכב δ בתאומים שמכונה "ערפילית האסקימוסי" או "ערפילית הליצן". בגלל המראה שלה בהגדלה חזקה ובצילום ארוך חשיפה. הבהירות הנראית שלה היא מדרגה 10.

[שמאל|ממוזער|250px|תרשים הוויזואלי של [האנס אוגוסטוס ריי שבו ניתן לראות איך פולוקס וקסטור משמשים כראשים של התאומים, התואמים משלבים ידיים וכוכבים חיוורים יותר משלימים את הגפיים של התאומים]]

## ראו גם
* מזל תאומים
*  (פירושונים)

## קישורים חיצוניים

* צילום שמים עמוקים של תאומים
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
*
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
בתרונות

שמאל|ממוזער|250px|הפארק הלאומי "בדלנדס" בדרום דקוטה, ארצות הברית
שמאל|ממוזער|250px|בתרונות בארי
**בִּתְרוֹנוֹת** או **אדמת זִיבּוּרִית** הוא אזור בעל מדרונות תלולים אשר נחרץ ובותר על ידי מים.

בתרונות נוצרים באזורים אשר הסלעים המרכיבים אותם הם סלעי משקע רכים וחוליות שאינם מלוכדים היטב, נוטים לבליה ואין עליהם די צמחייה שתעגן את הקרקע. מקומות אלה הם בדרך-כלל צחיחים ונוטים לשיטפונות, ומעט הגשמים היורדים עליהם הם גשמי זעף.

בתרונות קיימים באזורים נרחבים בקנדה ובארצות הברית. אחד המקומות הידועים ביותר הוא הפארק הלאומי בדלנדס במדינת דרום דקוטה שבארצות הברית (ראו תמונה), ובו 982 קילומטר רבוע של הרים חרוצים ופסגות חדות.

בארץ ישראל ניתן למצוא בתרונות בערבה ובאזור ים המלח, וכן במישור החוף הדרומי. באזור זה נמצאות שמורת בתרונות רוחמה בסמוך לקיבוץ רוחמה ושמורת בתרונות בארי בסמוך לקיבוץ בארי.

## ראו גם

* בתרונות רוחמה
* בתרונות בארי

## לקריאה נוספת
*פרופסור משה ברור, "אפר געשי", **לקסיקון גאוגרפי**, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א

## קישורים חיצוניים

* דן גזית, לחתוך בבשר החי, בתרונות בגדות הנחלים בחבל הבשור, "ככה זה", עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, 7 בדצמבר 2010, עמ' 26
* האתר הרשמי של פארק "בדלנדס"
* 

קטגוריה:סלעי משקע
קטגוריה:גאומורפולוגיה
ז'לגיריס קובנה

280px|שמאל|ממוזער|ההיכל הביתי ז'לגיריס ארנה
**ז'לגיריס קובנה** היא קבוצת כדורסל ליטאית מהעיר קובנה המתמודדת בליגת העל הליטאית והיורוליג.

## היסטוריה
שמו הרשמי של המועדון הוא "מועדון הכדורסל ז'לגיריס". סמל המועדון הוא בצורת מגן ירוק-לבן עם הכתובית "BC Žalgiris", ציור של כדורסל והאות Z.

המועדון הוקם על בסיס קבוצת הכדורסל הקיימת בקובנה. בשישה ביולי 1941, לאחר ניצחון הקבוצה המקומית על גרמניה במסגרת המשחקים האירופאים, העניקו לאומנים ליטאים (שקראו לעצמם פרטיזנים) פרס לשחקני הכדורסל מקובנה, להשתתף בטבח יהודים בפורט השביעי. כל שחקן קיבל אישור להוציא להורג 10 יהודים. השחקנים התעללו באסירים יהודים, הכו אותם עם כתות הרובים ואחר כך רצחו 30 מהם ביריות. לאחר מכן עזבו בצהלות שמחה ובשיירה.

שמה של הקבוצה נגזר מהניצחון בקרב ז'לגיריס, שמו הליטאי של קרב גרונוולד.

ז'לגיריס היא קבוצת הכדורסל הליטאית שטיפחה את מספר הכדורסלנים הבכירים הגדול ביותר החל מ-1944. בין השחקנים הידועים ששיחקו בקבוצה ניתן למנות את האלופים האולימפיים מודסטאס פאולאוסקאס, ארווידאס סאבוניס, רימאס קורטינאיטיס, ולדמאראס חומיצ'יוס  ורבים אחרים. באמצע שנות ה-80 משחקי הגמר בליגה הסובייטית בין ז'לגיריס וצסק"א מוסקבה היוו השראה לתחייה הלאומית הליטאית והקמתה מחדש של ליטא כמדינה עצמאית.

בשלה הטופ 16 בעונת  הטופ 16 ביורוליג נוצחה ז'לגיריס על ידי מכבי תל אביב לאחר הארכה שנבעה מסל של דרק שארפ בדיוק עם סיום המשחק. המשחק מוכר כנס ז'לגיריס מכיוון שנראה בלתי אפשרי שמכבי תל אביב תנצח, לאחר שז'לגיריס החזיקה ביתרון 6 נקודות 16 שניות לסיום המשחק.

שחקן העבר של הקבוצה, ארווידאס סאבוניס, הוא בעלי הקבוצה לאחר שרכש אותה ב-2003. ב-2011 עברה הקבוצה לאולמה החדש, ז'לגיריס ארנה, המכיל 15,552 מקומות ישיבה.

בעונת  העפילה הקבוצה לראשונה מזה 19 שנים לפיינל פור היורוליג.

## תארים והישגים
***הליגה הליטאית**:
**אליפות (24): 1991–1999, 2001, 2003–2005, 2007, 2008, 2011–2021, 2023
***[[הגביע הליטאי בכדורסל]]**:
**זכייה (13): 1990, 2007, 2008, 2011, 2012, 2015, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
**גמר: 2009, 2010, 2016, 2019
***[[סופרוליג]]**:
**זכייה (1): 1999
**גמר: 1986
***[[גביע ספורטה]]**:
**זכייה (1): 
**גמר: 1985
***[[הגביע הבין-יבשתי]]**:
**זכייה (1): 1986
***[[הליגה הבלטית]]**:
**אליפות (5): 2005, 2008, 2010, 2011, 2012
**מקום שני: 2006, 2007, 2009
***הגביע הבלטי**:
**זכייה (1): 1998
***[[אליפות ברית המועצות בכדורסל גברים|הליגה הסובייטית]]**:
**אליפות (4): 1947, 1951, 1985–1987
**מקום שני: 1949, 1952, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989
**מקום שלישי: 1953–1956, 1973, 1978
***גביע ברית המועצות**:
**זכייה (1): 1953

## סגל השחקנים לעונת

## קישורים חיצוניים

*  

* דף הקבוצה באתר היורוליג

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:קבוצות כדורסל ליטאיות
קטגוריה:אלופות אירופה בכדורסל לקבוצות
וינדלי קי

**וינדלי קי** (באנגלית: **Windley Key**) הוא אי מסוג קי הנמצא באיי הקיז העליונים בקבוצת איי הפלורידה קיז, במדינת פלורידה שבארצות הברית.

האי ממוקם בין סמני המיל ה-84 וה-85 של כביש US1 (הכביש המהיר שמעל הים) החוצה את האי.

צפונית לאי נמצא פלנטיישן קי ודרומית לו נמצא קי מטקומבה העליון.

באי מצויות חלק משכונות העיירה איילמורדה.

## היסטוריה
בעבר היה וינדלי קי שני איים נפרדים. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1870 מכונים איים אלה בשם "אמברלה קיז" (איי המטריה). המפקד ציין כי באיים התגוררה משפחה אחת שהתפרנסה מחקלאות.

הסקר הגאולוגי משנת 1861 מציין את שני האיים בשם הנוכחי "וינדלי'ז קי" (Windley's Key) - היינו הקי של וינדלי - ככל הנראה שמו של חקלאי שהתגורר באי.

האי מופה על ידי צ'ארלס סמית' בשנת 1872.

בין השנים 1906–1907 בעת שהנרי פלאגלר בנה את הרכבת מעל הים, מילאו פועליו את מצר הים שבין שני האיונים, והפכו אותם לאי אחד.

באי עצמו התגוררו עובדים שעבדו במחצבות שהוקמו באי על מנת לספק אבנים לבניית מסילת הרכבת, ולימים לבניית הכביש המהיר מעל הים. בין השנים 1934–1935 נבנה גשר בין האי לבין גראסי קי על ידי משוחררי מלחמת העולם הראשונה שעבדו במחצבות והתגוררו בצריפים באי.

האי ניזוק בצורה קשה בהוריקן יום העבודה של שנת 1935.

מאז 1940 פעל באי "תיאטרון הים" (Theater of the Sea) - דולפינריום בו הוצגו הופעות מדי יום.

העבודות במחצבות האי פסקו במהלך מלחמת העולם השנייה, והתחדשו עם תום המלחמה. המחצבות נסגרו לבסוף בשנת 1968.

ב-10 בנובמבר 1979 נמכרו אדמות האי שהיו שייכות לחברת הרכבות, לצורך הקמת מבני מגורים באי, ותוכננה הצפת המחצבות על מנת ליצור לגונות פנימיות. מדינת פלורידה התנגדה לתוכנית ורכשה את אדמות המחצבות בשנת 1986 לצורך הפיכתן לפארק גאולוגי מדינתי.

## קישורים חיצוניים
* ההיסטוריה של וינדלי קי

קטגוריה:פלורידה קיז
יום יומן

**יום יומן** (התוכנית הייתה ידועה גם בשם "**צ'סטר וחגית**" החל מ-1993) הייתה רצועת שידור יומית לילדים בת עשרים דקות, ששודרה בערוץ 2 הניסיוני, בשעות אחר הצהריים בין השנים 1991–1993, בכיכובה של חגית דסברג.

הדמות המזוהה ביותר עם הסדרה היא דמותו של הברדלס המואנש צ'סטר צ'יטה, אשר גולמה על ידי יואב צפיר בתוך תחפושת צ'יטה ענקית (בובת הקמע של החטיף הפופולרי "צ'יטוס" של תאגיד פפסיקו שהושק בישראל בערך באותה תקופה).

את שיר הפתיחה של התוכנית ביצעו יואב צפיר וחגית דסברג. חלק מהתסריטים של הסדרה כתב אברי גלעד.

במאי 1992 יצא לאור מקבץ של פרקי התוכנית כקלטת וידאו.

## דמויות התוכנית
* **[[צ'סטר צ'יטה]]** (יואב צפיר) – הדמות הראשית. צ'יטה דמוית אדם דוברת עברית בעלת משקפי שמש.
* **חגית** (חגית דסברג) – ידידתו של צ'סטר.
* **ג'וזפה** (יהויכין פרידלנדר) – אחיו האיטלקי של צ'סטר, בעל רעמת תלתלים גדולה.
* **המעריצה** (מיכל צפיר) – המעריצה הכפייתית והמשוגעת של צ'סטר, המרבה לצרוח "אני מתה!"

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה בישראל
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1991
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
אנמיה אפלסטית

**אנמיה אפלסטית** או **חוסר דם אפלסטי** (באנגלית: **aplastic anemia**) היא מחלה שבה מח העצם לא מייצר מספיק תאי דם לתפקוד תקין של הגוף.

6 מתוך מיליון בני אדם חולים באנמיה אפלסטית. האנמיה האפלסטית נחלקת לשניים: אנמיה אפלסטית נרכשת ואנמיה אפלסטית ראשונית. את האנמיה האפלסטית הראשונית קשה מאוד לרפא.

## תסמינים
המחסור בשלושת הגורמים העיקריים של רכיבי הדם בא לידי ביטוי באנמיה (חסר דם) ונטייה לדימום תרומבוציטופניה. חסר הדם נובע מחוסר בתאי הדם האדומים האחראים על העברת החמצן מהריאות לתאי הגוף ופחמן דו-חמצני מתאי הגוף לריאות. הנטייה לדימום נובעת מחוסר בטסיות דם, האחראיות לקרישה. חסר בתאי דם לבנים (חסר בלימפוציטים: לימפוציטופניה, חסר במונוציטים: מונוציטופניה, וכן נויטרופניה), יגרום לפגיעה במערכת החיסונית ולנטיה לזיהומים, בהם גם אופורטוניסטיים.

## סיכונים
אנמיה אפלסטית נרכשת שהיא תוצאה של נטילת תרופות מסוימות (תרופות כימותרפיות, אנטיביוטיקה כלורמפניקול, קרינה מזיקה או שתיית חומר רעיל) בדרך-כלל נרפאת מעצמה. בניגוד לכך, אנמיה אפלסטית ראשונית, היא מחלה מסוכנת ביותר, כאשר מחצית מן החולים בה מתים מזיהומים או מחיידקים בתוך פחות משנה מחשיפה לזיהום.

## אבחון
לרוב אבחון האנמיה נערך כשהחולים מגיעים למיון במצב רעוע, המתבטא לעיתים בעייפות קשה, בחיוורון ולעיתים בדימום שלא נפסק או קושי חמור בנשימה. במקרים חמורים, החולים מגיעים למיון עקב זיהום. קרוב למחצית החולים האלה ייתקלו בקושי רב להגיע לריפוי. את האנמיה ניתן לגלות בבדיקת דם פשוטה, אך כדי לאבחן את המחלה יש צורך בביופסיה של מח העצם על מנת לראות שאכן יש קושי בייצור התאים.

## טיפול
כאשר ידוע הגורם לאנמיה האפלסטית והיא ניתנת לטיפול, אזי ניתן לרפאה על ידי מנות דם, מנות טסיות וממריצי ייצור נויטרופילים. אומנם נדיר, אך אפשרי כי אנמיה אפלסטית שהיא קבועה תירפא מעצמה. מחלות חום הנגרמות על ידי חיידק שמחייב טיפול אנטיביוטי, דימום קל עד קשה שמצריך עירוי טסיות דם וקשיים נוספים עלולים להביא לאשפוז חולי אנמיה אפלסטית בבית חולים. כדי לטפל במחלה נעזרים בממריצי מח עצם או נוגדנים מיוחדים: (ATG).הפתרון האולטימטיבי הוא השתלת מח עצם.

## ראו גם
*תסמונת שווכמן-דיאמונד

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנמיה
מצר פלק

שמאל|ממוזער|250px|המצר, מסלול המעבורת וגשר אדם
**מצר פלק** (**Palk**) הוא מצר ים המפריד בין מדינת טאמיל נאדו שבהודו לבין סרי לנקה. קרוי על שם סר רוברט פלק  שהיה השליט של מדראס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית מ-1763 ועד 1767.

מצר פלק מחבר בין מפרץ בנגל, הנמצא מצפונו, לבין מפרץ מנר, מדרום. רוחבו נע בין 64 ל-137 ק"מ.

במצר יש ארכיפלג של שרטונים, שוניות ואיים קטנים, הקרוי גשר אדם (או גשר ראמא), ומהווה קשר יבשתי לא רציף בין הודו לבין סרי-לנקה. האי הקרוב לטאמיל נאדו, ראמסוואראם, מחובר ליבשת על ידי גשר פמבן, הגשר הימי הארוך ביותר בהודו (אורכו 2.3 ק"מ).

המים הרדודים וסדרת השוניות והשרטונים מונעת מאוניות לחצות אותו, אם כי ספינות דיג ואוניות משא קלות יכולות להפליג בו. על מנת לחסוך לאוניות את הצורך להקיף את סרי לנקה ולהיות חשופות לרוחות העזות והסערות שבחופה הדרומי, הוצע מספר פעמים לחפור במצר תעלה.

## קישורים חיצוניים

* 

פלק
קטגוריה:טמיל נאדו
פלק
פלק
פלק
מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים שנערכו בין שנת ה'תשכ"ג ל-ה'תשכ"ט.

## רשימת המצעדים השנתיים בשנים ה'תשכ"ג–ה'תשכ"ט
### ה'תשכ"ג-1963
אחרי שבמשך שנים אחדות התקיימו בעיתונים סיכומי שנה ומצעדי פזמונים, החליטו תחנות הרדיו לשדר את האירוע. בשנה זאת חנך "הגל הקל" של קול ישראל מצעד שעירב פזמונים עבריים ולועזיים. במצעד השנתי זכה "שיר השכונה" של להקת התרנגולים. אחריו ניצב "דבר אלי בפרחים" של גאולה גיל. למקום השלישי הגיע השיר "לוס פיקודוס צפונוס" של להקת פיקוד צפון.

### ה'תשכ"ד-1964
העורך חיים קינן והחיילת דליה הלר ייסדו את המצעד העברי של גלי צה"ל, "משלנו". במצעד כיכבה שלישיית גשר הירקון עם "אהבת פועלי הבניין", שהפך לשיר העברי המצטיין במצעד המעורב של הגל הקל.

### ה'תשכ"ה-1965
השיר "איילת החן" של אריק איינשטיין, שזכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון, זכה גם בתואר "שיר השנה".

### ה'תשכ"ו-1966
השיר "שיר הטלפון" של ניקולה פאונה , בביצוע שלישיית הגשש החיוור שתרגם ירון לונדון, זכה בתואר "שיר השנה". גם למקומות השני והשלישי הגיעו שירים מתורגמים, "שלגיה" של שלישיית התאומים ו"סימן שאתה צעיר" של שלישיית גשר הירקון.

### ה'תשכ"ז-1967
ב"גלי צה"ל" הוחלט להפריד בין השירים העבריים ללועזיים ולמעשה מדובר במצעד הפזמונים העברי הראשון.

"ירושלים של זהב", שירה של נעמי שמר, נעדר מהמצעד. ב"משלנו" זכה השיר "גשם בוא" של להקת הנח"ל בפער גדול ממתחריו.

### ה'תשכ"ח-1968
השיר "מלכות החרמון" של להקת פיקוד צפון עם הסולן מוצי אביב זכה בתואר "שיר השנה". הלהקה הגיעה גם למקום השלישי עם השיר "עמק דותן", שניהם מתוך תוכניתה "על הרמה", אך בתואר להקת השנה זכו צמד דרום. בתואר זמר השנה זכה אבי טולדנו, ובתואר זמרת השנה זכתה גאולה גיל.

### ה'תשכ"ט-1969
בשנה זו גם ב"קול ישראל" הוחלט להפריד בין השירים העבריים ללועזיים ולקיים שני מצעדי פזמונים. למעשה כאן נוצר המצעד השנתי העברי הראשון, מצעד אשר נשען אך ורק על דירוג שירים ולחנים עבריים. דרך מצעד זה אפשר להבחין במקום הנכבד שלקחו שני מוסדות מוזיקליים בתרבות המדינה בתקופה זו – הלהקות הצבאיות ופסטיבל הזמר והפזמון. חמישה שירים מתוך הפסטיבל של שנה זו נכנסו לרשימת הדירוג השנתי, כולל השיר שכבש את פסגת המצעד, "על כפיו יביא", שבוצע על ידי המשוחררת הטריה מלהקת חיל הים – רבקה זהר. זהר אף זכתה בתואר זמרת השנה. שיר נוסף מתוך הפסטיבל שזכה במקום השלישי הן בפסטיבל והן במצעד השנתי, "בדרך חזרה", בוצע על ידי אבי טולדנו הכוכב של להקת גייסות השריון, שזכה בתואר זמר השנה. בתואר להקת השנה זכתה הוותיקה בלהקות צה"ל, להקת הנח"ל, שיצאה בתוכניתה ה-21.
ב"גלי צה"ל" נתמנה העורך הצעיר גדי ליבנה כעורך המצעד העברי. יגאל בשן נבחר כזמר השנה, רבקה זהר כזמרת השנה והצמד אילן ואילנית כלהקת השנה.

דירוג השירים של קול ישראל:

דירוג השירים של גלי צה"ל:

קטגוריה:מצעד הפזמונים העברי השנתי
קטגוריה:שנות ה-1960 בישראל
קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-1960
באר מילכה

**בְּאֵר מִלְכָּה** הוא מושב במועצה האזורית רמת הנגב, כ-3 ק"מ צפון מערבית ליישוב כמהין.

## היסטוריה
כבר בשנות ה-70 דובר במוסדות המיישבים על הקמת יישוב בבאר מילכה ובינואר 1979 הופקדה תוכנית מפורטת של היישוב. בעקבות הסכם השלום בין ישראל ומצרים דובר על הקמת שישה יישובים באזור ובאר מילכה נועד להיות אחד מהם. בנובמבר 1985 עלתה למקום כיתת משמר שהחזיקה את המקום עד הגעת גרעין הנח"ל לזיקים שהקים במקום היאחזות נח"ל ב-22 בינואר 1986. ב-19 ביוני 1986 התקיים במקום טקס רשמי של עלייה על הקרקע. ביולי 1990 נסגרה ההיאחזות, אשר לטענת הסוכנות סיימה את תפקידה עם הקמת כמהין.

באפריל 1998 יזמה תנועת המושבים הקמת מושב חדש במקום. בנובמבר 2001 החל גרעין מפתח של תנועת בני המושבים להכשרת האזור לעלייה מחודשת על הקרקע.
גרעין המשפחות נוסד בשנת 2002, התארגן ביישוב כמהין הסמוך. באוגוסט 2003, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום אישרה למתן תוקף את הקמת היישוב, והוכרז על תחילת עבודות ההקמה, אך הן התעכבו. ביוני 2006 אוכלס המקום.

ביוני 2007 התגוררו במקום כבר 12 משפחות, אך חברת בזק סירבה לחברו לרשת הטלפונים בגלל העלות הגבוהה.

בשנת 2012 נחנכה רפת ענק במושב, המיועדת לאכלס בשלב הסופי 1000 פרות חולבות. בשלב הראשון של ההקמה הושקעו 13 מיליון שקלים לאכלוס 250 חולבות.

## גאוגרפיה
בנקודת המפגש של נחל לבן עם נחל ניצנה נמצאת באר עתיקה, שנקראת בערבית "ביר-מלגה" או "ביר-מלקה". פירוש השם: באר המפגש. הבאר כרויה מדרגות סחף, ותוחמת את אפיק נחל לבן מדרום. עומקה כ-19 מטר, בחלקה התחתון היא חצובה בסלע גיר ובחלקה העליון היא חצובה ומדופנת באבני גיר. על פי הבאר יש תקרה מקומרת עם פתח מלבני מחושק בפסי ברזל. ארבע שקתות יצוקות בטון מקיפות את פי הבאר.

## קישורים חיצוניים

*אתר מושב באר מילכה 
*
*הערוץ של המושב באר מילכה ביוטיוב
*באר מילכה, באתר המועצה האזורית רמת הנגב

## הערות שוליים

קטגוריה:אזור ניצנה
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2006
קטגוריה:מועצה אזורית רמת הנגב
קטגוריה:הר הנגב
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
Gateway

[שמאל|ממוזער|250px|Gateway המכיל [Firewall ומקשר בין ה-LAN ל-WAN]]
[שמאל|ממוזער|250px|[מודם המתפקד כ-BRouter ומשמש כ-Gateway בין הרשת הביתית לבין האינטרנט]]

**Gateway** (בעברית: **שער**) הוא צומת ברשת (בעל כתובת רשת) המיועד לקישור בין מערכות שונות. בדרך כלל מדובר בקישור בין מערכות הפועלות בתקנים ופרוטוקולים שונים, או נמצאות תחת אחריות של גורמים שונים.

אמצעי Gateway יכולים להיות ממומשים במספר צורות:
* נתב ו/או BRouter המשמשים כ-Gateway בשל היותם שער מרמת רשת אחת (לדוגמה, מהרשת המקומית) אל כלל הרשת (לדוגמה האינטרנט).
* תוכנה המופעלת על גבי מחשב, אשר מחובר לרשתות שונות. לעיתים התוכנה עצמה תחולק לכמה חלקים, וה-Gateway יקבל הודעות ויעביר אותן מחלק אחד לחלק השני של התוכנה. דוגמה לכך היא שימושים באבטחת מידע כאשר על מחשב ה-Gateway תהיה גם תוכנת אנטיוירוס או Firewall). דוגמה אחרת היא ביזור עומסי חישוב על השרת המרכזי, על ידי עיבוד הנתונים בידי שרתי Gateway מרובים, ושליחת המידע המעובד אל השרת המרכזי.

## שער ברירת מחדל
אחת מהגדרות הרשת של מכשירים רבים היא "שער ברירת מחדל" (Default Gateway). בזכות הגדרה זו, יודע המכשיר מהי הכתובת של ציוד הרשת, שמאפשר תקשורת לכיוון כלל הרשת. לדוגמה, הגדרת שער ברירת מחדל במחשב שנמצא ברשת מקומית, תאפשר למחשב למצוא את הנתב שמחבר בין הרשת המקומית לבין כלל האינטרנט.
דרך אחרת לאתר שער אל הרשת הוא באמצעות הגדרות לנתב, כך שיענה לקריאות ARP שמכוונות לגורמים שמחוץ לרשת המקומית.

## ראו גם
* תקשורת מחשבים – מונחים
* ניתוב ברירת המחדל

## הערות שוליים

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
מנזר מרקוס הקדוש

**מנזר מרקוס הקדוש של הסורים** (בסורית: **ܕܰܝܪܳܐ ܕܡܳܪܝ̱ ܡܰܪܩܽܘܣ ܕܣܽܘܪ̈ܳܝܝܶܐ**, דַיְרֹא דְמֹר(י) מַרְקוּס דְסוּרֹייֶא; בערבית: **دير مار مرقس**, דיר מאר מרקס), הקרוי גם **כנסיית סנט מרק** או **בית מרקוס**, הוא מתחם הנמצא ברובע הארמני בעיר העתיקה בירושלים, ומשמש כמרכזה של הכנסייה הסורית-אורתודוקסית בארץ ישראל. הוא משמש כמנזר, ככנסייה, וכמקום מושבו של הארכיבישוף הסורי-אורתודוקסי של ירושלים .

המנזר קרוי על שמו של הקדוש יוחנן-מרקוס , המזוהה עם מרקוס המבשר. על פי המסורת המקובלת על ידי הכנסייה הסורית-אורתודוקסית, במקום זה היה ביתה של מרים , אמו של יוחנן-מרקוס, המוזכר בברית החדשה (מעשי השליחים, , פסוק י"ב). בנוסף, על פי מסורתם, ישו עצמו התאכסן בבית זה, ובו התקיימה הסעודה האחרונה.

## האתר
הכנסייה היא מן הקדומות ביותר בעיר ולה מסורות עתיקות. היא שוכנת במבנה מימי הצלבנים מהמאה ה-12, ובנויה על יסודות קדומים יותר מימי הביזנטים.

שלט לשמאלה של דלת הכניסה למתחם מבשר כי המקום הוא חדר הסעודה האחרונה וביתו של מרקוס, אך בעבר התנוססה הכתובת בלונטה שמעל דלת הכניסה, שבו נראה דיוקנו של מרקוס המבשר כשהוא מוקף בשבכה שבה ארבעה-עשר עלי גפן.

לצד הקיר הדרומי מצויה תחת אפיריון עץ מוזהב אייקונה של מרים ובנה ומתחת לה אגן טבילה. על פי המסורת האיקונה צוירה במאה הראשונה לספירה על ידי השליח לוקאס שהיה צייר. בקיר הצפוני מצויה גומחה מוגנת בסורג ובה רליקטים של אחד הפטריארכים הסיריאנים. על אחד מעמודי הקיר הצפוני נחשפה ב-1940 כתובת באיסטרנגליון (כתב הסורי הקדום), המספרת שזהו בית מרים, אימו של יוחנן המכונה מרקוס, אותו הנציחו השליחים בכנסייה זו שנבנתה מחדש בשנת 73 לאחר החורבן. לצד הקיר המערבי יורד גרם מדרגות אל הקריפטה, שהיא "החדר העליון" שבו, לפי המסורת הסיריאנית, נערכה הסעודה האחרונה, ובו חל הפנטקוסט (ירידת רוח הקודש על התלמידים). השער שלצד הקריפטה הוא השער דרכו הגיע פטרוס כאשר נמלט מחיילי הורדוס והפקיד כאן את מרים אם ישו שהמשיכה להתגורר כאן לאחר הצליבה. זה גם השער המוליך לבית אימו של מרקוס. החדר העליון מצוי כיום מתחת למפלס הרחוב, כיוון שמפלס הרחוב עלה עם השנים עקב שכבות חורבן. המזבח מוסתר לא על ידי איקונוסטאזיס אלא על ידי פרוכת קטיפה רקומה. הסורים טוענים שזהו גם מקום מגוריו של יעקב הקטן, אחיו הצעיר של ישו, ותמונתו מופיעה לצד המזבח על-גבי כיסא מפואר מכוסה בכיפה.


קובץ:East Jerusalem Batch 1 (1010).jpg|הכניסה לחצר הסורים וכנסיית סנט מרק
קובץ:Assiryans2.jpg|פנים הכנסייה
קובץ:Assiryans3.jpg|פינה בכנסייה
קובץ:13122012meme 058.jpg|דלת הכניסה לכנסייה
קובץ:Inscription_with_translation.jpg|הכתובת שנתגלתה ב-1940 ותרגומה לאנגלית
קובץ:Church of the Syrian Christians in Jerusalem. 1900. ppmsca.10707.II.jpg|פנים הכנסייה בשנת 1900
קובץ:Restoration2.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024
קובץ:Restoration3.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024
קובץ:Restoration4.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024


## לקריאה נוספת
**מאמרים**
* אייל מירון (עורך), **ירושלים וכל נתיבותיה – לסייר עם יד בן צבי**, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, 1996, עמ' 135-136.
* אלי שילר, "הכנסייה הסורית בירושלים" בתוך **עדות ומיעוטים בעיר העתיקה**, הוצאת אריאל, ירושלים, 1980, עמ' 47–51

## קישורים חיצוניים

* סרט וידאו על הכנסייה הסורית-אורתודוקסית בירושלים
* 

## הערות שוליים

סנט מרק
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
קטגוריה:מבנים עתיקים
קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
ג'ורג' פאג'ט תומסון

**[[סר]] ג'ורג' פאג'ט תומסון** (באנגלית: **George Paget Thomson**; 3 במאי 1892 – 10 בספטמבר 1975) היה פיזיקאי אנגלי שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1937 על גילוי התכונות הגליות של האלקטרון, כפי שהן באות לידי ביטוי בתופעות של עקיפה. הוא חלק את הפרס עם קלינטון דייוויסון, שעסק במחקר בתחום זה במקביל.

## ביוגרפיה
תומסון נולד בקיימברידג' שבאנגליה. אביו הוא חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1906 ג'יי ג'יי תומסון, ואמו היא רוז אליזבת' פאג'ט, בתו של פרופסור לרפואה באוניברסיטת קיימברידג'. תומסון למד מתמטיקה ופיזיקה בטריניטי קולג'. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לחיל הרגלים המלכותי. לאחר שירות קצר בצרפת, החל לעסוק באווירודינמיקה.

בשנת 1924 התחתן עם קייטלין ביוקנן סמית', בתו של הכומר סר ג'ורג' אדם סמית'. נולדו להם שני בנים ושתי בנות. קייטלין נפטרה בשנת 1941.

## קריירה
לאחר ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה, התקבל כחבר סגל באוניברסיטת קיימברידג', ומשם המשיך לאוניברסיטת אברדין. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1937 על מחקריו באברדין שהובילו לגילוי התכונות הגליות של האלקטרון. בעוד שאביו של תומסון ראה באלקטרון כחלקיק (וזכה על כך בפרס נובל), תומסון הראה שהוא יכול לעקוף כגל, תגלית שהוכיחה את עקרון הדואליות גל-חלקיק, השערה שהועלתה לראשונה בידי לואי דה ברויי בשנות העשרים של המאה העשרים, וכונתה על שמו השערת דה ברויי.

בשנת 1930 מונה תומסון לפרופסור באימפריאל קולג' בלונדון. בשנות השלושים המאוחרות ובמהלך מלחמת העולם השנייה התמחה בפיזיקה גרעינית, והתמקד ביישומים הצבאיים שלה. בין השנים 1940-1941 עמד בראש ועדת מאו"ד (MAUD), שהגיעה למסקנה שאכן ניתן ליצור פצצה גרעינית. לאחר מכן המשיך את עבודתו בתחום האנרגיה הגרעינית, אך עסק בנוסף גם באווירודינמיקה ועל הערך של המדע בחברה.

ב-1943 זכה לתואר אבירות.

תומסון נשאר באימפריאל קולג' בלונדון עד לשנת 1952, שבה עמד בראש קורפוס כריסטי קולג' שבקיימברידג'. בשנת 1964 הקולג' חנך לכבודו מבנה חדש בקמפוס לקהמפטון שלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אברדין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אימפריאל קולג'
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1892
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1975
קנון גרופ

**קנון גרופ** (באנגלית: The Cannon Group Inc) היא חברה אמריקאית אשר הפיקה והפיצה סרטי קולנוע בין השנים 1967 עד 1993. 

הצלחת חברת קנון גרופ מיוחסת בעיקר למפיקים הישראלים מנחם גולן  ויורם גלובוס אשר קנו את הבעלות על החברה בשנת 1979 לאחר קריירה משגשגת בתעשיית הקולנוע בישראל.
החברה בבעלותם של גלובוס וגולן הפיקה בין השנים 1979 עד 1989 בסך הכל 125 סרטי קולנוע והחזיקה רשתות בתי קולנוע ואולפנים מהגדולות בעולם.

## היסטוריה
חברת קנון גרופ החלה את דרכה ב-23 באוקטובר 1967. היא הוקמה על ידי דניס פרידלנד וכריס דיואי (שניהם היו בשנות העשרים המוקדמות שלהם באותה העת). עד 1970 השניים הפיקו סרטים (ביניהם הסרט "ג'ו" בו שיחק השחקן פיטר בויל) בקנה מידה גדול אף יותר מחברות ההפקה העיקריות באותה העת. הם הצליחו לעשות זאת על ידי כך שהם שמרו על כך שתקציביהם לא יעברו את ה-300,000 דולר לסרט או אף פחות במקרים מסוימים. אף על פי כן, בהמשך שנות השבעים החברה נקלעה לקשיים כלכליים לאחר סדרה של סרטים אשר לא הצליחו בקופות. בנוסף על כך שינויים בחוקי המיסים על הפקות של סרטי קולנוע הובילו לירידה חדה במניות החברה.
בשנת 1979 פרידלנד ודיואי נאלצו למכור את החברה לשני בני הדודים הישראליים מנחם גולן ויורם גלובוס תמורת סכום של 500,000 דולר. גולן וגלובוס התאימו את ההפקות של החברה לדרישות השוק בשנות השמונים לסרטי פעולה. תוך מספר שנים קנו לעצמם גולן וגלובוס מעמד של מפיקי על הוליוודיים, קנון גרופ נחשבה לאחת מחברות הפקת הסרטים הגדולות בעולם. גולן וגלובוס השתלטו דרך קנון גרופ על רשתות בתי קולנוע ואולפנים בעיקר בארה״ב ואירופה אשר ביססו את קנון גרופ כקונצרן תקשורת מהגדולים בעולם עד אמצע שנות ה-80.

בין הסרטים שהופקו על ידי החברה במהלך שנות השמונים היו: הנינג'ה (1981) משאלת מוות 2 (1982), מבצע בעורף האויב, השגריר (1984), ערפדי החלל (1985), מכרות המלך שלמה (1985), נינג'ה אמריקאי (1985), מחץ הדלתא (1986), קוברה (1986), סופרמן 4: השאיפה לשלום (1987) ולוחמי החופש (1988).
בין השאר הסרטים אותם הפיקה החברה הקפיצו את קריירות הקולנוע של צ'אק נוריס, צ'ארלס ברונסון, סילבסטר סטאלון וז'אן-קלוד ואן דאם. 
בשנת 1986 הגיעה חברת "קנון" לשיא כשהפיקה 43 סרטים בשנה זו בלבד. הסרט ההולנדי שהפיקה החברה "התנקשות" זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 1987 הפיקה החברה את סרטו של גודאר, "המלך ליר", אחת מכמה הרפתקאות של סרטי "איכות" לצד סרטי המתח והפעולה הרבים.

גולן וגלובוס פרקו את החבילה ב-1989 לאחר שהחברה נקלעה לחובות ולחקירה מצד ה-SEC.

אחד הסרטים האחרונים אשר הופקו על ידי גולן וגלובוס היה סרטו הפוסט-אפוקליפטי של ז'אן-קלוד ואן דאם "מכונת תופת" (1989).

## מורשת
ב-2014 יצאו שני סרטי תעודה על החברה, הסרט האמריקאי-אוסטרלי "בוגאלו חשמלי" , והסרט הישראלי "גו-גו בויז"  בבימויה של הילה מדליה.

## מסרטי קנון גרופ
בין הסרטים שהפיקה והפיצה חברת קנון גרופ:
*** [[הנינג'ה]]
* **מעבר לשיא**
* **השגריר** (1984)
* **קוברה**
***נינג'ה אמריקאי (סדרת סרטים)
* **[[מחץ הדלתא]]**
* **[[לוחמי החופש]]**
* **[[מחץ הדלתא 2]]**
* **[[מבצע בעורף האויב]]**
* **[[מבצע בעורף האויב 2]]**
* **[[מבצע בעורף האויב 3]]**
* **[[ספורט הדמים]]**
* **[[מכונת תופת]]**
*** [[הנסיך-צפרדע (סרט)|הנסיך צפרדע]]** (1986)
* **[[דואט לאחת (סרט)|דואט לאחת]]** (1986)
***[[שלגיה (סרט)|שלגיה]]** (1987)
* **[[עיתונות שחורה (סרט)|עיתונות שחורה]]** (1987)
* **הנזל וגרטל** (1987)
* **[[פגישה עם המוות (סרט)|פגישה עם המוות]]** (1988)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:גלובוס גרופ
חלון ראווה

[שמאל|ממוזער|250px|חלון הראווה של חנות "[סטימצקי" ברמת השרון מוקדש כולו לקידום מכירות של ספר יחיד]]
[שמאל|ממוזער|250px|חלון הראווה של חנות הספרים "ליריק" ב[רמת השרון, ובו מדגם מייצג מספרי החנות]]
**חלון ראווה** (גם: "ויטרינה") הוא חלון הממוקם בחזית חנות ופונה לעבר העוברים ושבים. הוא מציג מדגם מייצג של מוצרי החנות או מבחר של מוצרים אטרקטיביים במיוחד, ונועד לפתות לקוחות פוטנציאליים החולפים על פניו להיכנס לחנות, בעקבות הרושם הראשוני שיצר אצלם חלון הראווה על המוצרים שבחנות. משכך, חלון הראווה הוא כלי שיווקי חשוב.

בחנויות בגדים בדרך כלל מוצגות בחלון הראווה בובות תצוגה דמויות אדם, הלבושות בבגדים ובאביזרי הלבוש הנמכרים בחנות.

בנוסף נתלים שלטי ומדבקות מחירים, מבצעים וקידום מכירות על הזגוגית או על המוצרים עצמם.

החלטה שעל בעלי או מנהלי החנות לקבל היא אם לנצל את חלון הראווה להצגת מגוון רחב ממוצרי החנות, או לשם קידום מכירתו של מוצר יחיד. דוגמה להחלטה זו ניתן לראות בחנויות ספרים, שבהן יש המציגות מגוון ספרים בחלון הראווה, ויש המציגות ספר חדש יחיד, שלחנות יש עניין בקידומו.

לעיתים חלון הראווה אינו אלא חלון המאפשר לראות דרכו את החנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*    התגוננותנו הכלכלית - הִתחרות חלונות ראווה של תוצרת הארץ (1939)

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:חלונות
אמפיתיאטרון קסטרנסה

[200px|שמאל|ממוזער|קירות האמפיתיאטרון מהווים חלק מ[חומת אורליאנוס.]]
**אמפיתיאטרון קסטרנסה** (**Amphitheatrum Castrense**) הוא אמפיתיאטרון שנבנה ברומא העתיקה במאה השנייה. שרידי האמפיתיאטרון ממוקמים כיום בסמוך לבזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה. ייחודו של מבנה אמפיתיאטרון זה - בשל העובדה שנבנה מלבנים ולא מאבנים חצובות.

שרידי התיאטרון שרדו בשל שילובם בתוך חומת אורליאנוס.

## היסטוריה
אמפיתיאטרון זה היה שייך לחצר הקיסרי - ומכאן שמו "Castrense". על פי סגנון בנייתו, האמפיתיאטרון נבנה ככל הנראה בתקופת שלטונו של הקיסר טראיאנוס.
עם הקמת חומת אורליאנוס נעשה שימוש בקירות המבנה כחלק מהחומה - כאשר החומה קושרה על קיר המבנה ממזרח וממערב, והמבנה האליפטי, הפך למגדל שמירה בחומה. שערי המבנה נאטמו באבנים על מנת לבצרו.

איורים מהמאה ה-16 של המבנה מראים את קומתו השלישית, אולם זו נעלמה
מאוחר יותר, וכיום נותרו קירות מעטים מהקומה הראשונה והשנייה.

## תיאור המבנה
האמפיתיאטרון היה בעל צורה אליפטי, אורכו 88.5 מטרים ורוחבו 78 מטרים. המבנה נבנה כולו מלבנים ומבטון מצופה לבנים. המבנה עוטר בתגליפי גבס וכותרות קורינתיות.

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה של האמפיתיאטרון
* סמיואל בול פלאטנר, '''מילון טופוגרפי של רומא העתיקה''', הוצאת אוניברסיטת אוקספורד

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:רומא: חומות
קסטרנסה
קי מטקומבה העליון

**קי מטקומבה העליון** (באנגלית: **Upper Matecumbe Key**) הוא אי מסוג קי, באיי הקיז העליונים, המהווה חלק משרשרת הפלורידה קיז שבמדינת פלורידה בארצות הברית.

דרך US1 (הכביש המהיר שמעל הים) חוצה את האי בין סמני מיל 79 ו-83.

האי נמצא דרומית מערבית לוינדלי קי וצפונית מזרחית לקי מטקומבה התחתון.

על האי ממוקמות חלק משכונות העיירה איילמורדה.

## היסטוריה
השם "מטקומבה" מקורו בכינוי שניתן על ידי הספרדים לכל איי הקיז. שם זה מופיע על מפות ספרדיות ובתיאורים ספרדיים של הנצלת הספינות אטוצ'ה ומרגריטה שטבעו בשנת 1622.
הממפה הספרדי דון חואן מאלודונלדו מציין בכתביו (משנת 1595) כי קי מטקומבה נמצא בין קי לאגו וקי בהאיה הונדה - ומציין ששם טבעה האטוצ'ה. ככל הנראה כוונתו לאי אחר והשם מתייחס לקבוצת האיים ולא לקי מטקומבה העליון או התחתון. כתבים אלו הטעו מחפשי אוצרות רבים אשר חיפשו את האטוצ'ה (זו התגלתה לבסוף על ידי מל פישר, ושרידה מוצגים במוזיאון מל פישר בקי וסט).

קי מטקומבה התחתון הופיע במפות הספרדיות בשם "מטקומבה וייחו" (Matecumbe Viejo - בספרדית: "מטקומבה הישן") בעוד שקי מטקומבה העליון נקרא במפות הספרדיות "מטקומבה נואבו" (Matecumbe Nuevo - מטקומבה החדש).
במפות שונות מופיע השם בצורות כתיבה שונות: Matacombe, Matacumbe, Mateconbe, Mattecumbe, ו- Maticombe, ומדובר באחד השמות הראשונים שניתנו על ידי מגלים אירופאים לאיים, ככל הנראה על שם האינדיאנים האלימים שחיו בהם. צורת הכתיב "Matacombe" מקורה בתיאור מתקפה של אינדיאנים בה נהרגו תשעה חיילים ספרדיים בשנת 1571. ככל הנראה מקור השם בביטוי "להרוג אנשים" - "matar hombre" בספרדית, ומדובר בתיאור המקרה, אולם ישנם מלומדים הסברים שמדובר בעיוות של שם אינדיאני "גורגונבה". מלומדים אחרים סבורים שהשם האינדיאני הוא למעשה עיוות של השם הספרדי.

המתיישבים הראשונים באי היו בני משפחת פארקר, שהתיישב באי בעשור האחרון של המאה ה-19, וכן בני המשפחות ראסי ופינדר. בשל משפחתו הגדולה של פארקר (היו לו 12 ילדים שהתגוררו עם משפחותיהם באי) נודע האי בשם "פארקרוויל" (Parkerville).

הקמת הרכבת מעל הים ביוזמת הנרי פלאלגר שינתה את אופיו של האי, ובתים רבים נבנו בו בין השנים 1905 ו-1935.

מהנדס הרכבות ויליאם ק. קרום מיפה את האי בין השנים 1902- 1904 ובשנת 1907 רכש את האדמה וחלק אותה לחלקות עליהן נבנו הבתים הראשונים שלימים יהפכו חלק מהעיירה איילמורדה.

בשנת 1908, עם הגידול באוכלוסייה, נפתח באי סניף הדואר הראשון, וכן נבנתה באי תחנת רכבת ותחנת טלגרף. עיקר כלכלת האי התבססה על התיירות. באי פעלו מספר מועדונים, בהם מועדון דיג ומועדון שכונה "המושבה הקריבית" (Caribbee Colony) שנבנה על ידי ג'ורג' מריק. מועדנים אלה כללו מסעדות וחדרי אירוח, והמושבה הקריבית כללה גם אולם ריקודים עבור התיירים.
במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1928 התגוררו באי 180 תושבים.

הוריקן יום העבודה בשנת 1935 והוריקן דונה בשנת 1960 גרמו נזק רב לבתי האי.

עם בניית הכביש המהיר מעל הים, וחיבור האי לפלורידה בשנת 1928 החלה תנופה בתיירות האי ונבנו אתרי נופש ומלונות נוספים באי.

באי ממוקמת אנדרטה לחללי מלחמת העולם הראשונה ואנדרטה נוספת לאזרחים שנהרגו בהוריקן של שנת 1935.

## קישורים חיצוניים
* ההיסטוריה של קי מטקומבה העליון

מטקומבה העליון
אינדיאן קי

**אינדיאן קי** (באנגלית: **Indian Key**; "הקי האינדיאני") הוא אי בשרשרת איי הפלורידה קיז במדינת פלורידה שבארצות הברית. האי מהווה פארק היסטורי מדינתי, והוא ממוקם בסמוך לדרך US1 ("הכביש המהיר שמעל הים"). כיום האי אינו מיושב.

## היסטוריה
מחקרים ארכאולוגים שנערכו באי גילו כי האי היה מיושב על ידי אינדיאנים אלפי שנים קודם לגלוי האיים על ידי הספרדים, במאה ה-16.

בשנת 1733 נחתו בחופי האי ניצולי הספינות הטרופות של צי האוצר הספרדי שנטרף בסופת הוריקן עזה. הניצולים היו המתיישבים האירופאים הראשונים שהגיע אל האי.

בראשית המאה ה-18 שימש האי כבסיס לדיגים מקובה ואיי הבהאמס. צוותי הדייגים התגוררו באי מספר חודשים בצריפים מדי שנה ושנה אולם לא הוקם יישוב קבע באי. בשנת 1824, כשנתיים לאחר שהשליטה בפלורידה בכלל ובאיים בפרט הועברה מספרד לארצות הברית, התיישבו באי שני גברים מקי וסט (ג'שואה אפלבי, ועובדו, אדם בשם סניידר) שהקימו באי חנות עבור תושבי איי הקיז העליונים. ההתיישבות גדלה, ובשנת 1829 מנתה כעשרים מתיישבים, בהם 12 נשים. מרבית תושבי האי התפרנסו מהנצלת סחורות של ספינות שטבעו בסערות הרבות.

בשנת 1830 הגיע אל האי ג'ייקוס האוסמן, שהתפרנס מהנצלת סחורות מספינות שניטרפו. האוסמן רכש את מרבית שטח האי והחל לבנות במקום מבנים עבור מתיישבים. עם גידולו של היישוב באי, הוקם באי בשנת 1832 בית מכס ובשנת 1840 סניף דואר. גידולו המהיר של היישוב, והסכסוכים עם תושבי קי וסט (אשר התפרנסו אף הם מהנצלת סחורות ונפגעו מהתחרות), הביאו את האוסמן, בשנת 1836 לשכנע את בית המחוקקים של טריטוריית פלורידה להפריד את איי הקיז העליונים ממחוז מיאמי-דייד ולהפוך אותם למחוז נפרד (מחוז דייד) שבירתו ממוקמת על האי.

בשל מלחמת הסמינולים השנייה בשנת 1835 ובשל טבח ניו ריוור בשנת 1836 נמלטו תושבי הקיז הלבנים מכל האיים למעט מקי וסט ואינדיאן קי. תושבי האי החזיקו על האי שישה תותחים וכלי נשק רבים, ולכן החליטו להישאר ולהתגונן.

ב-7 באוגוסט 1840 תקפו כ-100 לוחמים אינדיאנים במפתיע את האי. מרבית התושבים הצליחו להימלט ברגע האחרון, למעט 13 ממגיני האי שנהרגו, ובהם ד"ר הנרי פריין שכיהן כקונסול ארצות הברית במקסיקו. חיילי צי ארצות הברית ניסו לתקוף את האינדיאנים שעל האי מבסיס הצי הסמוך בטי טייבל קי, אולם האינדיאנים התגוננו באמצעות תותחי המתיישבים שעל האי, והמלחים נסוגו.
האינדיאנים בזזו את מבני המתיישבים, ושרפו אותם, ולאחר מכן עזבו את האי.

עם תום המלחמה שבו מספר מתיישבים אל האי (כפי שניתן ללמוד ממפקד האוכלוסין משנת 1850) ובמהלך מלחמת הסמינולים השלישית הוצבו חיילי הצי להגן על שתי המשפחות שנותרו בו. האי ננטש בשנית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אולם יושב בתום המלחמה. תושבי האי התפרנסו בעיקר מגידול פירות טרופיים ובננות, ובאי הוקם מגדלור.

בראשית המאה ה-20 ננטש האי והוריקן יום העבודה של שנת 1935 הרס את שרידי המבנים שעליו.

בשנת 1971 נרכש האי על ידי מדינת פלורידה שהפכה אותו לפארק היסטורי מדינתי.

## קישורים חיצוניים
* 
* ההיסטוריה של אינדיאן קי
* תיאור הקי 
* תיאור ההיסטוריה של הקי

קטגוריה:פלורידה קיז
קטגוריה:פארקים מדינתיים בארצות הברית
קטגוריה:איים לא מיושבים
קסטרה פרטוריה

**קַסְטְרָה פְּרֶטוֹריָה** או קסטרה פְּרָאיטוֹרְיָה (בלטינית: **Castra Praetoria**) היה מחנה המגורים של המשמר הפרטוריאני ברומא העתיקה בתקופת האימפריה.

לדברי ההיסטוריון סווטוניוס, המבנים הוקמו בין השנים 21–23 על ידי לוקיוס איליוס סיאנוס, בתקופת שלטונו של הקיסר טיבריוס. המתחם נועד לרכז במקום אחד כמה יחידות משמר.

מחנה המגורים נבנה מחוץ לעיר רומא, בקצה הצפון מזרחי של העיר. הוא הוקם באחד האתרים הגבוהים ביותר בעיר רומא, בגובה 50–60 מטרים מעל פני הים, והוקף בחומות אבן. אורכו של המחנה היה 440 מטר ורוחבו 380 מטר. המחנה המרובע חולק לארבע על ידי רחוב ראשי (הקארדו מקסימוס, cardo Maximus) שחצה אותו מדרום לצפון, ורחוב שחצה אותו ממזרח למערב. הקארדו קישר בין שני שערים, הפורטה פרטוריה והפורטה דוקומנה (לא ברור איזה שער היה בצפון, ואיזה בדרום), והרחוב המזרחי-מערבי קישר בין הפורטה פרינקיפליס דקסטרה (ממזרח) והפורטה פרינקיפליס סיניסטרה (ממערב).

חומות המתחם נבנו מבטון ומלבנים והתנשאו לגובה 4.73 מטר. שלוש מתוך ארבע החומות שהקיפו את המחנה שולבו בחומת אורליאנוס בעת הקמתה, והוגבהו ב-2.5–3 מטר. מצידה החיצוני של החומה נחפר חפיר בעומק של כ-2.3 מטר.

במחנה התגלה מזבח לאלה פורטונה ששימש את החיילים המוצבים בו.

המחנה נהרס על ידי הקיסר קונסטנטינוס הראשון אחרי שפיזר את המשמר הפרטוריאני בשנת 312 בעקבות ניצחונו של קונסטנטינוס בקרב גשר מילוויוס.

האזור הסמוך למחנה נקרא עד היום על שמו – "קסטרו פרטוריו".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:רומא: חומות
מבטשה

**מַבטשה** או **מהדק רבד** היא ציוד מסילה נייד המיועד לטיפול ברבד עליו מונחת מסילת רכבת. הרבד הוא מצע החצץ שעליו מונחת המסילה ושמכסה את האדנים שלה, והוא תומך ומייצב אותה. לשם כך על הרבד להיות דחוס ומהודק כך שהמסילה תהיה יציבה ולא תזוז או תשקע בזמן שרכבת עוברת עליה. בעבר בוצע הידוק הרבד באופן ידני, אך כיום המסילות והאדנים כבדים בהרבה ולא ניתן לבצע זאת ללא מיכון.

המבטשות הראשונות הרימו את המסילה והידקו את הרבד מתחתיה, כיום העבודה מתבצעת בלי להזיז את המסילה  כאשר חלק מהמבטשות המודרניות גם מיישרות את המסילה תוך כדי עבודה ומתקנות סטיות שנוצרו במרחק שבין הפסים, כך שהנסיעה ברכבת נעשית חלקה ונוחה יותר.

## אופן העבודה
[שמאל|ממוזער|250px|מבטשה מס' 801 של [אליקים בן ארי (חברה)|חברת בן ארי (בעבר של רכבת ישראל) מתוצרת Plasser & Theurer דגם Unimat 08-275 בעבודות על הקו החדש ירושלים תל אביב.]]
שמאל|ממוזער|250px|מבטשה מס' 801  של חברת 'בן ארי' (בעבר של רכבת ישראל) מתוצרת Plasser & Theurer דגם Unimat 08-275. מנגנון ההידוק רבד
שמאל|ממוזער|250px|מכונת הידוק (מבטשה) מספר 804, תוצרת חברת Plasser & Theurer, דגם 08-275 UNIMAT 3S, במתחם הצמ"ה בתחנת חיפה מזרח
המבטשה מונעת עצמאית (בדרך כלל על ידי מנוע דיזל) ויכולה לנוע על המסילה אל המקום בו יש צורך להדק את הרבד. במרכז המבטשה נמצאת יחידת ההידוק הכוללת 16 זרועות הידוק ומנועים הידראולים המשמשים להנעת הזרועות ולהפעלת רטט. העבודה מתבצעת במחזור בן שלושה שלבים:
* החדרת זרועות אל הרבד מסביב לאדן של המסילה
* דחיסת הרבד והידוקו באמצעות רטט
* הוצאת הזרועות ומעבר אל האדן הבא

במבטשות הכוללות יחידת ישור מסילה יש חוגונים מיוחדים המודדים את המרחק בין הפסים ואת הפרש הגבהים ביניהם ומתקנים אותו אם יש בכך צורך.

הידוק הרבד מתבצע לאחר הנחת מסילה חדשה ופיזור הרבד מסביבה וכאשר יש צורך בתחזוקה של הרבד עקב שחיקה לאחר תקופה של שימוש במסילה.

## ראו גם
* מווסת רבד

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* הסבר באנגלית על פעולת ההידוק - אתר Plasser & Theurer.
* 
קטגוריה:ציוד רכבות נייד
מווסת רבד

[שמאל|ממוזער|250px|מווסתי רבד ב[תחנת הרכבת חיפה מזרח: מס' 809 מתוצרת חברת Kershaw ומס' 813 מתוצרת חברת Geismar]]
[שמאל|ממוזער|250px|מווסת רבד של [חברת בן ארי (בעבר של רכבת ישראל) מס' 807 בעבודות חישמול מסילה תל אביב - ירושלים ליד שעלבים, מתוצרת חברת Kershaw]]
[שמאל|ממוזער|250px|מווסת רבד ב[תחנת הרכבת ראש העין דרום: מס' 816 דגם USP 2005 מתוצרת חברת Plasser & Theurer]]
**מווסת רבד** הוא ציוד מסילה נייד המיועד ליישור הרבד עליו מונחת מסילת רכבת ולקביעת גובהו ופיזורו מסביב למסילה. הרבד הוא מצע החצץ עליו מונחת המסילה והוא מכסה את האדנים ונמצא מסביבם על מנת לתת להם תמיכה ולמנוע מהם תזוזה אופקית בזמן שרכבת עוברת על המסילה. בעת הנחת מסילה חדשה מפוזר עליה רבד ועל מנת ליצור כיסוי אחיד בגובה ובעובי המתאימים משתמשים במווסת רבד.

## אופן העבודה
מווסת רבד מצויד בזרועות הידראוליות מלפניו ומצדדיו הניתנות להרמה והורדה. על הזרועות מורכבות כנפי פלדה המיישרות את הרבד לגובה אחיד מסביב למסילה ולאדנים. בצידו האחורי מורכב מטאטא מסתובב המנקה את פסי המסילה מרבד שהועף עליהם. ניתן לשלוט על ההגבהה של הזרועות ועל מרחקן של זרועות הצד מן המסילה ובכך לקבוע את גובה שכבת הרבד ואת עוביה מסביב לאדנים. הרבד צריך לכסות את האדנים, אך לא את הפסים, ולהגיע ולהמשיך אל מעבר לאדנים למרחק של 150–450 מ"מ.

ויסות הרבד מתבצע לאחר הנחת מסילה חדשה ופיזור הרבד מסביבה וכאשר יש צורך בתוספת של רבד עקב שחיקה לאחר תקופה של שימוש במסילה.

## ראו גם
* מבטשה

## קישורים חיצוניים

מווסתי רבד - אתר חברת Kershaw.

קטגוריה:ציוד רכבות נייד
חיוויאי

**חִוְיַאי** (שם מדעי: *Circaetus*) הוא סוג של דורס יום ממשפחת הנציים המתמחים באכילת נחשים.

## מאפיינים
אורך גופו של החיוויאי נע בין 62 ל-70 ס"מ, מוטת כנפיו כ-190 ס"מ ומשקלו 1.1 עד 1.6 ק"ג. ראשו גדול ורחב ועיניו קבועות בחזית הפרצוף, כך שמראהו מזכיר דורס לילה. כנפיו הארוכות והרחבות משמשות אותו לדאייה על זרמי אוויר חמים. בזמן הדאייה סורק החיוויאי את נחלתו בחיפוש אחר טרף. ביכולתו לרפרף זמן ארוך באותו מקום אם יש לו צורך בכך.

מקור שמו של החיוויאי הוא במילה הארמית "חיויא", שמשמעותה נחש, שכן זהו טרפו העיקרי: בעונה אחת יכול חיוויאי לטרוף מאות נחשים. החיוויאי נוחת על הנחש בשתי רגליו, קוטל אותו במכת מקור ומתחיל לבלעו מהראש. ידועים מקרים שבהם הנחש המתגונן נשך בחוזקה חיוויאי או נכרך על צווארו וחנק אותו למוות. נחשים גדולים במיוחד נוהג החיוויאי לשמוט מגובה רב ולאכלם רק אחרי מותם. בנוסף לנחשים אוכל החיוויאי זוחלים אחרים.

החיוויאי בונה את קנו במקומות שיש מהם תצפית נרחבת. הזכר נושא את חומרי הקינון והנקבה בונה מהם את הקן. חלקו החיצוני של הקן בנוי מחומרים גסים כמו ענפים וזרדים, חלקו הפנימי מרופד בעלים. בתטולה ביצה אחת, עליה דוגרת בעיקר הנקבה. שני ההורים דואגים למזון הגוזל.

החיוואי מצוי בדרום אירופה, צפון אפריקה ואסיה. הוא נודד מעל ישראל בסתיו ובאביב ומקנן בה בקיץ.

בגולן נמצא משקוף אבן מתקופת התלמוד, המעוטר בעופות דורסים, קרוב לוודאי חיוויאים, האוחזים בנחש. על המשקוף חרותה הכתובת "זה בית מדרשו שהלרבי [= של רבי] אליעזר הקפר".
[ממוזער|ימין|250px|[חיוויאי חום]]

## מינים
* חיוויאי הנחשים (*Circaetus gallicus*)
* חיוויאי שחור־חזה (*Circaetus pectoralis*)
* חיוויאי ביאונדיון (*Circaetus beaudouini*)
* חיוויאי חום (*Circaetus cinereus*)
* חיוויאי מפוספס דרומי (*Circaetus fasciolatus*)
* חיוויאי מפוספס מערבי (*Circaetus cinerascens*)

## קישורים חיצוניים

* תמונות של חיוויאים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:חיוויאי
משתני גרסמן

בפיזיקה מתמטית, **משתני גרסמן** או **מספרי גרסמן** (נקראים גם **anticommuting c-number**), הם סוג של מספרים או איברים באלגברה שתכונתם העיקרית היא שהם אנטי-מתחלפים ביניהם, כלומר: החלפה בסדר ביניהם משנה את הסימן (מוסיפה עוד מינוס). המספרים והאלגברה קרויים על שם הרמן גראסמן, שהציע את האלגברה החיצונית כתשתית לנושאים רחבים במתמטיקה ב-1844.

## הגדרות ותכונות בסיסיות

מספרי גרסמן \ \theta_i הם אנטי-מתחלפים עם מספרי גרסמן אחרים  \ \theta_j באלגברה אך מתחלפים עם מספרים רגילים x:

: \theta_i \theta_j = -\theta_j \theta_i\qquad\theta_i x = x \theta_i.

בפרט, ריבוע של מספר גרסמן (כלומר: מספר גרסמן כפול עצמו) מתאפס 

: (\theta_i)^2 = 0\,, שכן \ \theta_i \theta_i = -\theta_i \theta_i .

אינטגרציה של מספרי גרסמן מקיימת את הדרישות הבאות:

* ליניאריות
: \int  d\theta \, [a f(\theta) + b g(\theta) ]= a \int  d\theta \, f(\theta) + b \int d\theta \, g(\theta)

* אינטגרל של נגזרת חלקית

: \int d\theta \,  \left[\frac{\partial}{\partial\theta}f(\theta)\right] = 0 

דרישות אלה מובילות לחוקים הבאים באינטגרציה על מספרי גרסמן:

: \int d\theta  \, 1 = 0
: \int d\theta \, \theta = 1

בפרט אפשר להסיק מכך שפעולות אינטגרציה וגזירה של משתני גרסמן הם אותו הדבר.

באינטגרלי מסלול בתורת שדות קוונטית האינטגרלים הגאוסיאנים הבאים נדרשים עבור שדות פרמיונים אנטי-מתחלפים:

: \int \,d\theta\,d\eta  \exp\left[\theta^TA\eta\right] = \det A 

כאשר A היא מטריצה ריבועית N \times N .

האלגברה שנוצרת על ידי קבוצה של מספרי גרסמן נקראת "אלגברת גרסמן". אלגברת גרסמן נוצרת על ידי n משתני גרסמן בלתי-תלויים והיא מממד  2*n*. אלגברות גרסמן הם מקרה פרטי של סופר אלגברה - אלגברה עם משתנים ("זוגיים") שמתחלפים ומשתנים ("אי-זוגיים") שאנטי-מתחלפים.

## אלגברה חיצונית

אלגברת גרסמן היא אלגברה חיצונית של המרחב הווקטורי הנפרש על ידי היוצרים. האלגברה החיצונית מוגדרת ללא תלות בבחירת הבסיס (אלגברה).

## הצגה על ידי מטריצות

מספרי גרסמן ניתנים לייצוג על ידי מטריצות. ניקח לדוגמה את אלגברת גרסמן הנוצרת על ידי שני מספרי גרסמן \ \theta_1 ו- \ \theta_2. מספרי גרסמן אלה ניתן להציג באמצעות שתי מטריצות 4 על 4:

:\theta_1 = \begin{bmatrix}
0 & 0 & 0 & 0\\
1 & 0 & 0 & 0\\
0 & 0 & 0 & 0\\
0 & 0 & 1 & 0\\
\end{bmatrix}\qquad \theta_2 = \begin{bmatrix}
0&0&0&0\\
0&0&0&0\\
1&0&0&0\\
0&-1&0&0\\
\end{bmatrix}\qquad \theta_1\theta_2 = -\theta_2\theta_1 = \begin{bmatrix}
0&0&0&0\\
0&0&0&0\\
0&0&0&0\\
1&0&0&0\\
\end{bmatrix}


באופן כללי, אלגברת גרסמן עם *n* יוצרים ניתן להציג על ידי מטריצות ריבועיות 2*n* &times; 2*n*. באופן פיזיקלי ניתן לחשוב על מטריצות אלה כאופרטורי יצירה והשמדה הפועלים על מרחב הילברט של *n* פרמיונים זהים בסיס מספרי האכלוס. מאחר שמספרי האכלוס של פרמיונים הם רק 0 או 1 יש 2*n* מצבי בסיס אפשריים. באופן מתמטי, ניתן לפרש מטריצות אלה כאופרטור המתאימים לכפלה חיצונית שמאלית על אלגברת גרסמן.

## יישומים

בתורת שדות קוונטית, מספרי גרסמן הם האנלוג הקלאסי לאופרטורים אנטי-מתחלפים. הם משמשים בהגדרה אינטגרלי מסלול של שדות פרמיונים. למטרה זו זה הכרחי להגדיר אינטגרלים על משתני גרסמן, שנקראים אינטגרל ברזין.

מספרי גרסמן משחקים תפקיד חשוב בהגדרה של סופר יריעה (או סופר מרחב) כאשר הם משמשים כקואורדינטות אנטי-מתחלפות.

קטגוריה:אלגברה
ייאסו

**ייאסו** (געז: ኢያሱ) היא גרסה אתיופית של השם יהושע. השם גם מתורגם כ-אייסו או ישו.
ייאסו השלישי, קיסר אתיופיה

**ייאסו השלישי** (עברית: יהושע השלישי) היה קיסר אתיופיה מ-16 בפברואר 1784 - 24 באפריל 1788 הוא היה בנו של אבאטו אזאקו ונכדו של ייאסו השני.

ייאסו הומלך לקיסר על ידי אביו הראס אבאטו אזאקו. תקופת מלכותו נמשכה כארבע שנים ואופיינה במאבק בין המצביאים, בהם: וולדה סלאסי, הראס היילה יוסדיק. המצביאים הדיחו את ייאסו, שבסופו של דבר מת מאבעבועות שחורות

## הערות שוליים




קטגוריה:אתיופיה: תקופת השופטים
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1810
מגלשה

[250px|ממוזער|מגלשה ב[יפן עשוית מתכת]]
[250px|ממוזער|מגלשה בו[ולנסיה שבספרד עשויה פלסטיק]]
[ממוזער|250px|מגלשה מעוקלת במבנה של [צינור]]
ממוזער|מגלשה
**מַגְלֵשָׁה** היא מישור משופע המיועד לשימוש בני אדם. המגלשה היא בעיקר מתקן המיועד לילדים הנפוץ בגני משחקים בכל רחבי העולם, וכן במגרשי גני ילדים ובתי ספר. אך מגלשות מיועדות גם להורדת אנשים בחירום בזמן מהיר. כמו במטוסים. 

המגלשות עשויות ממגוון חומרים, בעיקר חומרים פלסטיים אך גם מעץ, מתכת או פיברגלאס. משטח המגלשה חלק כדי לאפשר החלקה. צורתן כצורת מסילה מוארכת המונחת על גבי משטח מוגבה וממנו יורדת המסילה למשטח נמוך יותר, דבר המאפשר גלישה בישיבה או בשכיבה במורד המסילה. סולם, מדרגות או חבל טיפוס מאפשרים גישה למשטח העליון של המגלשה.

מגלשות יכולות להיות מעוקלות ובעלות צורות שונות. מגלשות בטיחותיות יותר בנויות כצינור סגור או סגור למחצה כדי למנוע סכנת נפילה מגובה.

## ראו גם
* מגלשת מים
* מישור משופע

## קישורים חיצוניים

[ממוזער|250x250px|פסל [המפלצת בירושלים, עם שלוש מגלשות (לשונות). פיסלה: ניקי דה סן פאל]]

קטגוריה:מתקני שעשועים
מגלשת מים

[ממוזער|250px|מגלשת מים בעלת [תמה של מקדש מאיה. הגולש אינו נוחת בבריכה שלפני המקדש, אלא ממשיך לגלוש בצינור העובר מתחת למים]]
**מגלשת מים** היא מתקן שעשועים הדומה בצורתו למגלשה. מגלשת מים היא צינור סגור או פתוח בחלקו העליון, עשוי לרוב חומר פלסטי או מתכת, המונח בהטיה ממשטח גובה למשטח נמוך. זרם מים הזורם בו מאפשר גלישה במורד הצינור, לרוב לתוך בריכה או למשטח האטה. הגולש מחליק בישיבה או בשכיבה על זרם המים, או ביושבו על רפסודה או אבוב

מתקן זה מצוי לרוב בפארקי מים אך גם בבריכות שחייה וכחלק ממתקני שעשועים בחוף ים. הצינורות יכולים להיות ישרים או מעוקלים. מגלשות תלולות יכולות ליצור אפקט של נפילה חופשית, וכן יכולות לכלול פעלולים נוספים כגון הוספת ערפל במנהרת הגלישה, תאורה מיוחדת, או אורות לייזר.

סדרה של מגלשות צמודות מאפשרת לגולשים להתחרות זה בזה.

שימוש ברצועת הנעה יכול לאפשר לגולשים לנוע במעלה המגלשה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פארקי מים
קטגוריה:מתקני שעשועים
מייקי ויי

ממוזער|270x270px
**מייקל ג'יימס ואיי לי** (אנגלית: Michael James Way Lee; נולד ב-10 בספטמבר 1980) הוא נגן בס אמריקאי. הוא מנגן בלהקת הרוק האמריקנית מיי כמיקל רומנס, והוא אחיו הצעיר של סולן הלהקה ג'רארד ויי.

## ביוגרפיה
ויי נולד וגדל בניוארק שבניו ג'רזי. אביו ממוצא סקוטי ואמו ממוצא איטלקי. מייקי הוא אחיו של ג'רארד ויי, סולן הלהקה, והוא זה שהציע את שם הלהקה מתוך הספר "Ecstasy: Three Tales of Chemical Romance", שנכתב בידי ארוין וולש.

מייקי עבד בחברת "Eyeball", חברת התקליטים של הדיסק הראשון של הלהקה "I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love".
בחודשים הראשונים כשהלהקה החלה להופיע נהג ויי להשתכר לפני כל הופעה "כדי לטשטש את פחד הבמה". 

ויי התחתן עם אליסיה סימונס ב-7 במרץ 2007. סימונס היא מורה לגיטרה, ניגנה ב-2005 תקופה קצרה בלהקת From First to Last. הזוג התגרש ב-2013 . ב-2014 התחיל לצאת עם חברתו הנוכחית קריסטין קולבי.

בשנת 2015 הוא שיתף פעולה עם Waterparks באלבום החדש של הלהקה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:חברי להקת My Chemical Romance
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
חולצת הקשת בענן

ממוזער|שמאל|200px|חולצת הקשת בענן
[ממוזער|שמאל|200px|[פביאן קנצ'לרה, אלוף העולם ברכיבה נגד השעון ב-2006, ב-2007, ב-2009 וב-2010, לבוש בחולצת הקשת בענן]]
**חולצת הקשת בענן** היא חולצת רכיבה המוענקת למנצח באליפות העולם בענפים השונים של רכיבת אופניים תחרותית. החולצה נלבשת על ידי האלוף בתחרויות השנה שעברה ומבדילה אותו משאר הרוכבים בתחרויות השונות.

החולצה מוענקת למנצח ולמנצחת באליפות העולם במרוצי כביש, במרוצי כביש נגד השעון, באופני הרים, באופני מסלול, באופני סייקלו-קרוס ובאופני BMX.

החולצה לבנה ועליה חמישה פסים רוחביים בצבעי איגוד האופניים הבינלאומי שהם גם צבעי הדגל האולימפי.

הרוכב שלו הוענקה החולצה חייב ללבוש את החולצה בשנה שאחרי האליפות, עד האליפות הבאה, אך ורק בסוג המרוץ שבו הוא אלוף העולם: לדוגמה, אלוף העולם במרוצי כביש אינו רשאי ללבוש את החולצה במרוץ נגד השעון. 

אם אלוף העולם מוביל גם במרוץ קטעים (דוגמת החולצה הצהובה במרוץ הטור דה פראנס), עליו ללבוש את חולצת מוביל המרוץ. אותו חוק חל גם לגבי המוביל במפעל הפרו-טור השנתי הלובש חולצה לבנה. עם זאת, ב-2006, בעת שטום בונן היה אלוף העולם והוביל בסדרת הפרו-טור, הגיעו מארגני המרוצים לפשרה עם איגוד האופניים הבינלאומי ובונן לבש חולצה בעיצוב חדש שכללה אלמנטים משתי החולצות.

בהמשך הקריירה שלהם, לאחר שכבר אינם אלופי עולם מכהנים, רשאים הרוכבים שזכו בחולצת הקשת בענן לרכוב במדי קבוצותיהם הרגילות כשעל צווארונם ושרווליהם מסומנים פסי חמשת "צבעי הקשת" (למשל לאנס ארמסטרונג). כמו בשנת הכהונה כאלוף, החולצות המעוטרות בפסי הצוואר והשרוול נלבשות רק בעת שאלופי העולם לשעבר משתתפים במרוץ מאותו סוג בו זכו בתואר.

## הקללה
בין אוהדי הספורט קיימת אמונה עממית המכונה "קללת חולצת הקשת בענן". על פי אמונה זו נדון לובש החולצה לחוסר מזל בשנה בה הוא לובש אותה. במקרים רבים מצליחים אלופי העולם בסוגים השונים של רכיבת האופניים גם בשנה בה הם מחזיקים בתואר ובחולצה, אך כאשר רוכב המחזיק בחולצה נפצע, נתפס בשימוש בחומרים אסורים או אינו משיג הישגים ספורטיביים כפי המצופה ממנו, מיד נשלפת על ידי אוהדי הספורט טענת "קללת חולצת הקשת בענן".
בראיון שנערך עם טום בונן, בעת שהיה אלוף העולם, הוא התייחס ל"קללת הקשת בענן" ואמר: "קללת חולצת הקשת בענן היא דבר שאיננו קיים. אם אתה מסוגל לזכות באליפות העולם, אתה יכול לנצח גם במרוצים אחרים. מה שמתלווה לחולצה הוא לחץ, ואם אתה מתמודד היטב עם לחץ, אתה יכול להתמודד עם חולצת הקשת בענן".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אופניים
קשת בענן