open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סטנלי ספרבר

**סטנלי ספֶּרבֶּר** (באנגלית: **Stanley Sperber**; נולד בינואר 1942) הוא מנצח ישראלי.

## ביוגרפיה
ספרבר, יליד ניו יורק, רכש את השכלתו המקצועית באוניברסיטת קולומביה (מוזיקולוגיה) ולאחר מכן המשיך ללמוד לתואר שני בניצוח בבית הספר ג'וליארד, שניהם בעירו. הוא ייסד בניו יורק את מקהלת "זמיר", והופיע עמה בזמריה (מפגש מקהלות בינלאומי שנערך מדי שלוש שנים בישראל) ב-1967 וב-1970. בעקבות זאת עלה ספרבר לישראל בשנת 1972 ומיד נקלט בעשייה המוזיקלית המקומית כמנהל המוזיקלי והמנצח של המקהלה הפילהרמונית תל אביב. שנה לאחר מכן ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט למנויים כמחליפו של המנצח אישטוון קרטס, שטבע במהלך סדרת קונצרטים באפריל 1973.

ספרבר ניצח על התזמורות החשובות בישראל, והמשיך להופיע תדיר בארצות הברית ובאירופה. הוא היה המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה.

בשנים 1972–1985 שימש כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 2000 חידשה המקהלה את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי, ומאז ועד היום היא ההרכב המזוהה איתו יותר מכל.
בסוף שנת 1978 הקים את מקהלת הגליל העליון, וניצח עליה עד שנת 1981.

בשנים 1985–2000 שימש ספרבר כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה, ואף זכה בתואר "מנצח כבוד" כאות הוקרה. לאחר מכן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית חולון ושל מקהלת רינת. בשנת 1987 היה בין יוזמיו ומקימיו של בית הספר לשירת מקהלה בתל אביב.

נוסף על עיסוקיו בתחום המוזיקה, ספרבר הוא שחקן טניס פעיל וכן שופט טניס בינלאומי מוסמך.

ספרבר מתגורר ברמת אביב מאז שנות ה-70. נישא לריקי, פסנתרנית, והוא אב לבן בשם נועם ספרבר וסב לליאם, עילי ויובל. בשנת 1987 נפטרה אשתו, בגיל 38 ,וכיום, מתגורר סטנלי עם אורה וייסברג.

## קישורים חיצוניים

* פרופ' סטנלי ספרבר באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
* סטנלי ספרבר, מנצח באתר האופרה הישראלית (באנגלית)
* סטנלי ספרבר באתר "הבמה"
* 
* 
* 
* 

ביקורות:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
מוזיקת ברברשופ

[250px|ממוזער|שמאל|רביעיית ברברשופ של [הצי האמריקאי בעת הופעה]]**מוזיקת ברברשופ** (באנגלית: **Barbershop music**) הוא סגנון עממי של מוזיקת א-קפלה, המושר ללא ליווי כלי נגינה. הסגנון מאופיין באקורדים מרובעים בטקסטורה מוזיקלית הומופונית בעיקרה. לכל אחד מארבעת הקולות יש תפקיד. הסולן (Lead Singer) שר את המנגינה, הטנור מלווה מעל המנגינה, הבס שר את התווים הנמוכים, והבריטון משלים את האקורד. עיבודי ברברשופ מתאפיינים בהרמוניות צפופות (Close Harmony) - צירופי צלילים במרווחים קטנים, העשויים לעיתים להישמע צורמים מחוץ להקשר ההרמוני.

מחקרים מוזיקולוגיים נוטים כיום לתמוך בטענה כי מקור הסגנון הוא בשכונות האפריקניות-אמריקניות של ארצות הברית בתחילת המאה ה-20. בשכונות אלה, מספרות הגברים (באנגלית Barbershops) היוו - ועודן מהוות - מרכז חברתי. הפורמט של שירת הברברשופ כהרמוניה של ארבעה תפקידי שירה מוצאת את שורשיה עוד בשירת הגוספל של הכנסיות האפריקניות-אמריקניות.

שירת ברברשופ מהווה כיום תחביב של זמרים (בעיקר גברים) רבים ברחבי העולם, ובמיוחד בארצות הברית, שבה נולד סגנון הברברשופ. הארגון *Barbershop Harmony Society* הוא ארגון-הגג הראשי המאגד את פעילותם של הרכבי ברברשופ בארצות הברית ובקנדה. בנוסף לו פועלים ארגונים נוספים שבהן משתתפים גם הרכבי נשים (*Sweet Adelines International*, ו-*Harmony Incorporated*).

הרכבי ברברשופ מפורסמים מהעולם:
*The Dapper Dans
*Vocal Majority
*Masters of Harmony
*Ambassadors of Harmony

בישראל פועלים מספר הרכבי ברברשופ, שהוותיקה מביניהן היא "**[[להקת הספרים הירושלמית]]**" אשר הוקמה ב-1983.
מאז הוקמו עוד מספר הרכבים, אשר הבולט ביניהם הוא "**[[12 טון]]**", הפועל בניצוחו של אלכס אשד. אשד הקים גם את "**[[ברברינה]]**", הרכב ברברשופ ישראלי על טהרת המין הנשי.

## ראו גם
* א-קפלה

## קישורים חיצוניים

* Barbershop Harmony Society
* להקת הספרים הירושלמית 
* 12 טונים
* ברברינה  

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קרל שפיטלר

**קרל פרידריך גאורג שפיטלר** (בגרמנית: **Carl Friedrich Georg Spitteler**; 24 באפריל 1845 – 29 בדצמבר 1924) היה סופר שווייצרי כותב גרמנית, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1919.

## חייו
שפיטלר נולד בליאשטל שליד בזל, הוא למד תאולוגיה בציריך ובהיידלברג, לימד במשך שבע שנים ברוסיה ובפינלנד וחזר לארצו בשנת 1885. לאחר תקופת מה בהוראה עבר לעיתונאות ומשנת 1892, כאשר התיישב בלוצרן, הקדיש את עצמו לספרות.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאבק שפיטלר למען הנייטרליות של שווייץ וגם כתב חוברת בנושא זה.

בתקופת שהותו ברוסיה ובפינלנד חיבר את "פרומתבס ואפימתבס" ולאחר שובו לשווייץ הוציא אותו לאור על חשבונו תחת השם הבדוי **קרל פליכס טאנדם**. הספר לא משך תשומת לב. הוא חזר וכתב אותו בחרוזים בשנת 1924. כיצירתו החשובה ביותר נחשב האפוס "אביב אולימפי" שהופיע ב-4 כרכים. האפוס לא זכה לתשומת לב ראויה עד שהמנצח הנודע פליקס ויינגרטנר כתב עליו מאמר גדול מלא תשבחות. המאמר הודפס במינכן בשנת 1904. בשנת 1910 הודפסה מהדורה חדשה של האפוס בחמישה כרכים.

בשנת 1919 הוענק לשפיטלר פרס נובל לספרות "כהערכה מיוחדת ליצירה האפית "**אביב אולימפי**".

שפיטלר נפטר בלוצרן ב-1924.

## יצירותיו
***פרומתבס ואפימתבס** אפוס גדול בפרוזה שנכתב מחדש בחרוזים בשנת 1924
***אקסטנא מונדנה** (1893)
***פרפרים** (1889) ספר שירים
***פרידלי** (1891) רומן
***גוסטב** (1892) רומן
***משלים ספרותיים** (1892)
***באלאדות** (1896)
***גוטהארד** (1897) רומן
***הקצין קונראד** (1898) רומן
***אמיתות צוחקות** (1898) קובץ מסות
***אביב אולימפי** (1900-1905) אפוס פילוסופי מיתולוגי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1924
מיס מיוזיק

**מיס מיוזיק** הוא אלבומה ה-13 של הזמרת שרית חדד, שיצא לאור ב-20 בדצמבר 2005. האלבום כולל בלדות כמו השיר "חתיכה מחיי" ושירים קצביים - "מיס מיוזיק", "כל האנשים השמחים", "בושם צרפתי" ועוד. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "כל האנשים השמחים" שכתב והלחין הנרי המעבד והמפיק המוזיקלי, בנוסף לשיר הזה הוא כתב והלחין עוד שלושה שירים. אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום: צביקה פיק, יואב גינאי, קובי אוז, יעקב למאי, ארז ברזוליק, ועוד.

## רשימת רצועות

## רשימת המשתתפים באלבום
*הפקה ראשית: שרית חדד
*הפקה מוזיקלית: הנרי, אייל לאון קצב, יעקב למאי, שי ראובני.
*הפקת שירה: יהודה תמיר
*קולות רקע וליווי: מאיה אברהם, מיכל קפלן.
*מיקסים: אייל לאון קצב, סיימון ויינשטוק.
*תופים: אשר פדי
*בס: אבי יפרח
*גיטרות: אבי סינגולדה, אודי שמחון, אריק כהן
*קלידים ותכנות: Henree, עמית הראל, יעקב למאי, עדי גולדשטיין, שי ראובני, אודי שמחון ובועז וולף
*כלי הקשה: יהודה תמיר, אמיר פינטו ואורן בלבן
*כלי מיתר: התזמורת של מומין ססלר וטל שגב
*חלילים (דודוק, נאי, חליל צד, זורנה): אמיר גבירצמן
*חליל ערבי וזורנה: מומין ססלר
*בגלמה: אריק כהן, מוסטפא הפאוקור
*דרבוקה: חזי יעקב
*פסנתר: טל שגב
*זורה: אריק כהן
*הוקלט באולפנים: שיר, henreemusic ,A.G ,private room ,momin sisler
*יחסי ציבור: שרי ישראלי וקרן קורנדאלי

## סינגלים

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי שרית חדד
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת אבי גואטה הפקות בע"מ
שדות לונדון

ממוזער|שמאל|250px|שדות לונדון, אוקטובר 2005.
**שדות לונדון** או **לונדון פילדס** (באנגלית: **London Fields**) הוא פארק ברובע האקני במזרח העיר לונדון.

## היסטוריה

הפארק תועד לראשונה בשנת 1540 כשטח ציבורי ששימש מובילי בקר לרעות את עדריהם לפני הובלתם לשוק.

מסמך בספריית האקני מתעד משחק קריקט משנת 1802. מגרש הקריקט עדיין מארח תחרויות מסוף אפריל עד אמצע ספטמבר מדי שנה. 

## הפארק כיום

הפארק כולל כיום את מגרש הקריקט, בריכת שחייה פתוחה, מסלול אופני ספורט, וכן שטחי עשב מגרשי משחקים לילדים ומגרשי טניס. שביל אופניים מוביל מהפאב בפארק לשוק ברודוויי. רכבת מחברת בין שדות לונדון לתחנת האקני דאונס ולתחנת רחוב ליברפול בסיטי. ה"פאב בפארק" הוא נקודת הזינוק לרכיבה הלילית השנתית של דאנוויץ' דינאמו. 

בעבר היה האזור בו מצוי הפארק אזור מוזנח אולם שיפוץ הפארק ומתקניו הוביל לעליית מחירי הדירות באזורו, ושיפור רמת החיים של האוכלוסייה סביבו.

אזור שדות לונדון נחשב אחד ממרכזי האמנות של לונדון. גלריות אמנות קטנות ובינוניות צמחו באזור ביניהן ה'הוטהאוז', קומפלקס גלריות שהורחב לאחרונה ופונה היום לצידו הצפון מזרחי של הפארק. 

מדי יום שבת, נערך באזור שוק המושך אליו חקלאים מהאזורים הכפריים המביאים ומוכרים את מרכולתם לצד רוכלים המוכרים עבודות יד, תכשיטים, מתנות, בגדי ילדים ובגדים יד שנייה. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:האקני
קטגוריה:לונדון: פארקים
פארק מייל אנד

ממוזער|"הגשר הירוק" המקשר בין שני חלקי הפארק.
**פארק מייל אנד** (באנגלית: **Mile End Park**) הוא פארק ציבורי הממוקם ברובע טאוור המלטס בעיר לונדון. שטח הפארק 36.4 קמ"ר, והוא נבנה על קרקעות ששימשו בעבר למפעלים תעשייתיים. במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה נהרסו כמעט כל המבנים בשטח, ולאחר המלחמה נבנה במקום הפארק.
הפארק מצוי מזרחית לתעלת גרנד יוניון, ודרומית לפארק ויקטוריה.

בשנות ה-90 בוצעו עבודות שיפוץ נרחבות בשטח הפארק, וגשר להולכי רגל נבנה על מנת לקשר בין שני חלקי הפארק הנחצה על ידי דרך מייל אנד.

אצטדיון מייל אנד ממוקם בפינתו הדרומית של הפארק. האצטדיון כעת בשיפוצים ונבנית בו בריכת שחייה ציבורית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טאוור האמלטס
מייל אנד
באשי-בוזוק

[שמאל|ממוזער|250px|באשי-בוזוק. ציור שמן מאת [ז'אן-לאון ז'רום 1881]]
**באשי-בוזוק** (בטורקית: **başıbozuk** ["**חסרי הנהגה**"]) היו כוחות לא סדירים של שכירי חרב מכל רחבי האימפריה העות'מאנית ששירתו את הסולטאן. מקורם ככל הנראה בשבטים באפגניסטן. הם לא קיבלו שכר, וחיו מרווחי השלל אותו היו לוקחים. כוחות אלו לא לבשו מדים, ונעו בדרך כלל רכובים על סוסים. הבאשי באזוק נודעו באכזריותם, והשתתפו בטבח בבולגריה ב-1876, ובמלחמת קרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות
באשי
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רדיפת נוצרים
רבקה מגן

**רבקה מגן** (31 במאי 1934 - 21 בפברואר 2018) הייתה סופרת ילדים ונוער, מורה ומפקחת חינוכית ישראלית.

## ביוגרפיה
רבקה מגן נולדה בתל אביב, עברה עם משפחתה לחיפה, שם התחנכה וסיימה את לימודיה במכללת גורדון. כבר בילדותה החלה לכתוב סיפורים. בעלת תואר ראשון במקרא, לשון וספרות עברית מטעם אוניברסיטת חיפה.

הקריירה הספרותית של מגן התחילה בכך שנתפרסמה מודעה בעיתון הקוראת לכל מי שיש לו יצירה בנושא "הים" לשלוח אותה לתחרות ספרותית נושאת פרסים. היא שלחה בעילום שם את יצירתה "איש המעלות", וזכתה במקום הראשון בפרס ע"ש שבי מאור.

עסקה בהוראה בבתי ספר יסודיים ועל-יסודיים. לימדה בבית הספר הריאלי ובבית הספר ליאו בק בחיפה.

ב-1971 הצטרפה למערכת "הארץ שלנו" כעורכת המדור "רן הספרן" וככתבת בכירה. ספרה "הצמיד של אופירה" מבוסס על זיכרון ילדות שקרה לה.

בשנת 1974 נתמנתה למפקחת חינוכית במחוז הדרום של משרד החינוך והתרבות, ועברה להתגורר בעומר. מ-1993 התגוררה בחיפה. בהמשך עברה לתל אביב.

מגן נפטרה ב-21 בפברואר 2018. הותירה אחריה בעל ושתי בנות.

## פרסים
*בשנת 1971 זכתה בפרס שב"י מאור
*בשנת 1980 בפרס יעקב אשמן לסיפור קצר
*בשנת 1997 זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער
*זכתה פרס הצילינדר הנודד מטעם אמנות לעם.
*ספרה "הכדור הוא ה…גול!" נבחר כספר האהוב ביותר ב"מצעד הספרים" 2004.

## מספריה
***לוחמים מספרים**, שנת 1974
***ראשונים מספרים**, שנת 1977
***[[הצמיד של אופירה]]** שנת 1981 פרס אשמן הומחז בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער וזכה בפרס הבמה להצגות ילדים ונוער כהצגה הטובה של השנה. הסיפור "התפקיד הראשי" מתוך הספר "הצמיד של אופירה" הומחז והועלה בשנת 2013 כהצגה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
***שלום לאבא** שנת 1983
***חרב חדה**, שנת 1990
***ציפור במלכודת**, שנת 1995
***האם אגלה למור** 1997, זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער
***אמא אל תבואי** בהוצאת כתר 2000
***הכדור הוא ה...גול!** בהוצאת כתר 2003 מקום ראשון במצעד הספרים זכה בתואר "ספר זהב" מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל.
***מעשה בצב, כלב ושני ילדים** בהוצאת קוראים 2005
***לרקוד עם עדן** בהוצאת כתר 2007 הומחז והועלה בשנים 2012 ו-2013 כהצגה בתיאטרון אורנה פורת.
***הכדור הוא ה...גול חוזר בגדול** בהוצאת כתר 2013

## קישורים חיצוניים
 בארכיון האינטרנט
* 
* ספרה הכדור הוא ה-גול באתר מט"ח
* 
* 
* 
* 
*  רבקה מגן מקריאה קטע מהסיפור "הצמיד של אופירה",
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמית גורדון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סגל בית הספר הריאלי
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
וימבלדון ופאטני קומונז

[250px|ממוזער|[טחנת הרוח וימבלדון, פברואר 2005]]
**וימבלדון ופאטני קומונז** (באנגלית: **Wimbledon Common**) הוא פארק ציבורי גדול המצוי בדרום מערב לונדון. שטחו 4.6 קמ"ר והוא מורכב משלושה אזורים - אזור "וימבלדון קומון" (Wimbledon Common), אזור "פאטני הית'" (Putney Heath) ואזור "פאטני קומון" (Putney Lower Common) המרוחק 2.4 ק"מ משני האזורים האחרים.

## היסטוריה
הפארק נוצר בעקבות חוק וימבלדון ופאטני קומונס משנת 1871 (Wimbledon and Putney Commons Act of 1871) המגן על השטחים ואוסר על בנייה במקום למעט למטרות נופש ופנאי.
הפארק כולל אזור של ביצות וכן מספר אזורים מיוערים. בשל הצמחייה והחרקים הייחודיים המצויים במקום הפארק מיועד להפוך לאזור שימור מיוחד.

תקציב שימור הפארק הוא כמיליון ליש"ט והוא ממומן מתקציבי חמשת רובעי לונדון בהם גובל הפארק.

בפארק ניצבת טחנת הרוח וימבלדון.

## קישורים חיצוניים

* 
* שימור וימבלדון ופאטני קומונז

קטגוריה:מרטון
קטגוריה:וונדסוורת'
קטגוריה:לונדון: פארקים
מגדל טראמפ העולמי

**מגדל טראמפ העולמי** (באנגלית: **Trump World Tower**) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרה הראשונה (בין רחוב 47 ל-48) במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. המגדל מתנשא לגובה של 262 מטרים והוא בעל 72 קומות.

## היסטוריה
בנייתו של המגדל בעלות של כ-360 מיליון דולר אמריקאי החלה בסוף שנת 1998 בהריסת המבנה הקודם ששכן על המגרש והסתיימה בשנת 2001. המגדל תוכנן על ידי האדריכל היווני, קוסטס קונדיליס, כמגדל מגורים וחזיתותיו הן קירות מסך בעלי זכוכיות כהות בגוון ברונזה. כתוצאה מחלונותיו הגדולים, מתאפשרת תצפית רחבה על איסט ריבר ומידטאון מנהטן. שלד הבטון המזוין שלו מגדיל את התנגדותו לרוח בקומותיו העליונות.

מגדל טראמפ העולמי היה מגדל המגורים הגבוה ביותר בעולם למשך שנתיים, מהשלמתו בשנת 2001 ועד השלמת בנייתו של מגדל המאה ה-21 בדובאי בשנת 2003. בשנת 2004 הושלמה בנייתו של מגדל פאלאס 3 בסיאול שנטל את התואר.

לפני הבנייה, דיירי בניינים סמוכים וביניהם וולטר קרונקייט, התנגדו להקמת המגדל בשל גובהו וחוסר במאפיינים החיצוניים. אחד החששות היה שהמגדל יגמד את בניין המזכירות של האומות המאוחדות הנמצא בסביבתו הקרובה.

עם סיום בנייתו נעו מחירי הדירות במגדל בין 625,000 דולר אמריקאי לדירת סטודיו לבין 28,000,000 דולר אמריקאי. יוצאת מן הכלל הייתה דירת הפנטהאוז המשתרעת על שתי הקומות העליונות, בשטח כולל של 1,858 מ"ר, שהוצעה למכירה ב-58 מיליון דולר אמריקאי. אולם, לאחר מספר שנים בהן לא נרכשה, הוחלט לפצלה ל-4 דירות נפרדות. רבים מרוכשי הדירות היו אוליגרכים רוסים, שביקשו לחלץ את כספם ממולדתם בעקבות קריסת הרובל והתמוטטותם של כמה בנקים גדולים במוסקבה.

באפריל 2006, נפתחה בקומת הכניסה של המגדל מסעדת Megu, מסעדת פיוז'ן אסייתית נחשבת בניו יורק.

## ראו גם
* בניין טראמפ
* גורדי שחקים בניו יורק
* מרסן מסה מתכווננת

## קישורים חיצוניים

* 
* מגדל טראמפ העולמי באתר Structurae
* 3D View of World Tower apartment
* CityRealty Trump World Tower

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהטן: גורדי שחקים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
קטגוריה:ארגון טראמפ
מועצה אזורית השרון התיכון

**מועצה אזורית השרון התיכון** הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור השרון בין כפר סבא בדרום למועצה אזורית הדר השרון בצפון.

המועצה גבלה בצפון במועצה אזורית הדר השרון וטירה, בדרום במועצה אזורית הירקון, כפר סבא וקלקיליה, במזרח בקלקיליה ואזור השומרון ובמערב במועצה אזורית חוף השרון ורעננה.

המועצה הוקמה ביוני 1951, על-פי החלטה מ2 למאי 1951 (פורסם 31.5.1951), וכללה בעת הקמתה את הקיבוצים: רמת הכובש, אייל וניר אליהו, את המושבים: ירחיב, צופית, גן חיים ושדה ורבורג ואת החווה החקלאית תל אשר. בעת ההקמה התקיים דיון האם לצרף למועצה גם את נווה ימין שישבה על קרקעות שהוכללו בתחומי השיפוט של כפר סבא והוחלט לצרפה למועצה, הגם שהצירוף הרשמי התבצע רק בשנת 1955.

בשנת 1953, הצטרף היישוב החדש, שדי חמד למועצה. על יישובי המועצה נמנה גם פרדס גן חיים, בית ברל וקלמניה. בשנת 1967 צורף היישוב החדש צור נתן למועצה. כך נכללו במועצה סך הכל 13 יישובים.

כבר בשנת 1957 התנהלו דיונים על איחוד המועצה עם מועצה אזורית הירקון. אולם רק בשנת 1980 היא התאחדה עם מועצה אזורית הירקון ומועצה אזורית מפעלות אפק להרכבת מועצה אזורית דרום השרון.

בראש המועצה עמד בראשיתה עובדיה פורת. בשנת 1953 החליף אותו יעקב לנדאו, שכיהן בתפקיד בכל ימי קיום המועצה ואף עמד בראש המועצה המאוחדת דרום השרון, בראשיתה.
## יישובי המועצה
* פרדס גן חיים 1928
* רמת הכובש, קיבוץ, נוסד 1932
* צופית, מושב, נוסד 1933
* גן חיים, מושב, נוסד 1935
* שדה ורבורג, מושב, נוסד 1938
* אייל, קיבוץ, נוסד 1949
* ירחיב, מושב, נוסד 1949
* ניר אליהו, קיבוץ, נוסד 1950
* שדי חמד, נוסד 1952
* צור נתן, נוסד 1966
* בית ברל
* קלמניה
* נווה ימין
* תל אשר (סך הכל: 13 יישובים).

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

שרון התיכון
מועצה אזורית מפעלות אפק

**מועצה אזורית מפעלות אפק** הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור מזרח גוש דן, חלק אחד ממנה בקרבת ראש העין והחלק האחר באזור בקעת אונו.

המועצה גבלה בצפון בראש העין ופתח תקווה, בדרום במועצה אזורית חבל מודיעין, יהוד וקריית אונו, במזרח באזור השומרון ובמערב בגני תקווה, סביון ופתח תקווה. 

## היסטוריה
החלטה על הקמת מועצה אזורית **אפק** נתקבלה במרץ 1950. המועצה הוקמה באוגוסט 1950 וכללה את כפר סירקין, גבעת השלושה, נחשונים, וגדוד 9. עם הקמת קיבוץ עינת צורפה גם היא למועצה אזורית אפק ושטח המועצה הייתה 19,000 דונם. חורשים שהוקמה בינואר 1955 צורפה גם היא למועצה. ראש המועצה היה יצחק בנדר. 

בינואר 1951 הוקמה מועצה אזורית **מפעלות** שכללה את היישובים כפר מעש, גני יהודה ומגשימים. לראש המועצה נבחר יונה קליין מכפר מעש. עם הקמת סביון היא נכללה במועצת מפעלות. 

בתחילת 1955 הוחלט על איחוד מועצה אזורית אפק עם מועצה אזורית מפעלות וכך קמה **מועצה אזורית מפעלות אפק** שהתכנסה לראשונה ב-5 ביולי 1956. בשנת 1960 צורפה גת רימון למועצה ובשנת 1963 כללה המועצה 11 יישובים בהם התגוררו כ-3400 נפשות.

דו"ח מבקר המדינה שפורסם בשנת 1969 מצא חריגות תקציביות במועצה.

עד שנת 1978 כללה המועצה גם את היישוב סביון אשר הפך בשנה זאת למועצה מקומית נפרדת. המועצה התאחדה עם מועצה אזורית הירקון ומועצה אזורית השרון התיכון להרכבת מועצה אזורית דרום השרון במרץ 1980.

לאורך כל שנות קיומה, ראש המועצה של מועצה אזורית מפעלות אפק היה יצחק בנדר.

## יישובי המועצה
בעת האיחוד כללה המועצה את שמונת היישובים:
* כפר מעש
* גבעת השלושה
* עינת
* כפר סירקין
* נחשונים
* גת רימון
* מגשימים
* גני יהודה

לפני 1977 כללה המועצה גם את חגור וחורשים.   

## הערות שוליים

מפעלות אפק
פארק וימבלדון

**פארק וימבלדון** (באנגלית: **Wimbledon Park**) הוא פארק באזור וימבלדון שברובע מרטון בעיר לונדון שבאנגליה.
הפארק קרוי על שם האזור, והוא הפארק השני בגודלו ברובע מרטון.
## היסטוריה
עד סוף המאה ה-19 היה אזור הפארק חלק מאחוזת וימבלדון, אחת מהאחוזות של משפחת ספנסר. במהלך המאה ה-18 עוצב הגן על ידי מעצב הגנים קייפאביליטי בראון אשר על פי תכנונו נחפר האגם המצוי בלב הפארק.

בשנת 1846 מכרה משפחת ספנסר את האחוזה לג'ון אגוסטוס בומונט שבנה על חלק משטחי האחוזה שכונת מגורים.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה רכשה מנהלת רובע וימבלדון את השטח הנותר של גני האחוזה, הכוללים את האגם (שטח הקטן בהרבה משטח הפארק המקורי) והפכה אותו לשטח ציבורי.

## קישורים חיצוניים

* קבוצת שימור אזור וימבלדון 

קטגוריה:מרטון
וימבלדון
בנק דם

[שמאל|ממוזער|200px|ניידת התרמת דם ב[שוודיה]]
**בנק דם** הוא מאגר של דם ומרכיבי הדם שנאספו מתרומות דם. מאגר זה נאסף ונשמר לצורך שימוש עתידי בעירויי דם ובתרופות לחולי מחלות דם למיניהן כגון המופיליה.

## היסטוריה
קרישת הדם מנעה תרומות דם עד לגילוי סימנים סוכריים ואיתם ארבעה סוגי הדם על ידי קרל לנדשטיינר ותלמידיו בראשית המאה ה-20.

למרות שתרומת דם הראשונה נערכה ב-1907 על ידי ראובן אוטנברג בבית החולים מאונט סיני תופעת קרישת דם בחשיפתו מן הוורידים נמשכה עד שריצ'רד לוינסון מאותו בית החולים מצא ציטרט נתרן כנוגד קרישה הראשון. הדבר איפשר עירוי דם לא ישיר מוריד אל וריד. בתוך כמה שנים התפתחה הטכניקה והתגלתה החשיבות של תרומת דם בהתאם לסוג דם. בהמשך פיתח פרנסיס פייטון רואוז תמיסת ציטרט-גלוקוז שאיפשרה לשמור דם במשך מספר ימים דבר שאיפשר לפתוח "פיקדונות בנק" בבריטניה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

ב-23 במרץ 1930 הצליח הרופא הסובייטי סרגיי יודין לבצע עירוי דם מגופה על סמך המחקרים הקודמים לפיהם אינו נהיה רעיל ובאותה שנה פתח את בנק הדם הראשון במכון על שמו של סקליפוסובסקי. עד לאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 היו קיימים בברית המועצות כבר כ-65 בנקים גדולים וכ-500 תחנות קטנות יותר. על מנת לעודד את השיטה פרסם יודין עצמו כתבה ב*[[פראבדה]]* ב-1935 בה טען ליעילותה בזמן מלחמה גדולה.

בעקבות הפרסום ב-1937 ברנרד פרטוס פתח בנק הדם האמריקאי הראשון בבית חולים קוק קאונטי בשיקגו והוא היה הראשון לתת למתקן את השם *בנק דם*. וילם יוהאן קולף היה הראשון שיסד בנק דם באירופה בתחילת שנות ה-40. תחילה קבלת דם מגוויות לא התקבלו במערב אך ידוע על עירויי דם בלתי חוקיים כאלו בארצות הברית בתחילת שנות ה-40.

בין 1937 ל-1940 גילו קרל לנדשטיינר ואלכסנדר סולומון וינר עוד גורם שיצר תגובות לא רצויות במהלך עירויי דם שבהמשך נקרא גורם רזוס על שמם של הקופים עליהם בוצע הגילוי.

לאחר שלוש שנים פיתחו ג'ון פרימן לוטיט ופטריק מוליסון דקסטרוז-ציטרט חומצי שהיה נוגד קרישה יעיל יותר ואיפשר העברת כמויות דם גדולות יותר לזמן ארוך יותר.

כלי זכוכית יצאו משימוש ב-1950 עם פיתוח שקיות פלסטיק סטריליות על ידי קרל וולטר וו. פ. מרפי שבנוסף לבטיחות איפשרו גמישות בהכנה.

מ-1979 נכנסו חומרי נוגדי קרישה יעילים יותר הכוללות אדנין.

לאחר תרומת הדם, נבדקת התרומה על מנת לזהות מחלות, ושאר גורמי מחלות. אם נמצא גורם כזה בעירוי, הוא נפסל לשימוש. לאחר הבדיקות מחלקים את הדם למנות בהתאם לסוג הדם. הדם נשמר בקירור ובתנאים סטריליים.

כיום קיימים בנקי דם ברוב מדינות העולם.

## בישראל
שמאל|ממוזער|200px|אוטובוס התרמת דם
לפני הקמת מדינת ישראל נוהל נושא תרומת דם על ידי מספר אגודות כולל "אגודת תומכי אחים" בירושלים.

בנק הדם הראשון של מגן דוד אדום בישראל הוקם על ידי הד"ר נתן (וילהלם) וולף ב-1946 בבניין מד"א ברחוב מזא"ה 13 בתל אביב. וולף נעזר ב"ארגון המתנדבים של תורמי דם" וברופאים: סוניה קבלקין, מלכה וולף, לודביג דרסלר, ושטארק. בהמשך, עבר הבניין ליפו ונקרא: "הבניין למתן שירותי הדם ע"ש הקולונל מיקי סטון".

בקריית מד"א ברמלה מצוי "בנק הדם המרכזי של מדינת ישראל", בו נמצאות כל תרומות הדם הנשלחות אל בתי חולים ברחבי המדינה.

## קישורים חיצוניים

* אתר שירותי הדם של מד"א
* נהלים להפעלת בנק דם ומתן עירוי דם - נוהלי משרד הבריאות (עדכון 2002)
* 
* 
*  אמבלונס חדש עבור בנק הדם, פברואר '''1951''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עירוי דם
קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות
קטגוריה:מקצוע הרפואה
קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה
דם
קטגוריה:תשתיות בריאות
גזוז (אלבום)

"**גזוז**" הוא אלבום הבכורה של להקת "גזוז". עם שני יוצאי להקת "כוורת", דני סנדרסון וגידי גוב, האלבום נשמע כהמשך ישיר של הקו המוזיקלי של הלהקה. את כל שירי האלבום כתב, הלחין ועיבד סנדרסון, ורובם הפכו ללהיטים גדולים. האלבום היה להצלחה גדולה, ונמכר ביותר מ-70,000 עותקים. אף על פי שמעולם לא יצא על גבי תקליטור, כל שירי האלבום מופיעים באוסף של הלהקה "20 הלהיטים", שיצא ב־1990.

## הצלחה במצעדים
באוקטובר 1978 יצא הסינגל "תשע בכיכר", שבשיאו הגיע למקום השלישי במצעד השבועי של רשת ג' ולמקום ה-12 במצעד הפזמונים התשל"ט (1979) של התחנה. שלושה חודשים לאחר מכן יצא "היא לא תדע" שהגיע בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'. אחריו יצא "אמא ודני" שהגיע גם הוא בשיאו למקום ה-8 במצעדים השבועיים ברשת ג'. הסינגל האחרון שיצא היה "לכבוד הקיץ" שצעד בראש המצעד של רשת ג' במשך שבועיים ולאחר מכן הגיע למקום ה-23 במצעד הפזמונים התשל"ט של התחנה. בעקבות הצלחת האלבום, נבחרה גזוז ללהקת השנה של המצעד.

## רשימת השירים

## משתתפים

* דני סנדרסון - גיטרות, שירה, קולות, מילים, לחנים ועיבודים
* גידי גוב - שירה וקולות
* מזי כהן - שירה וקולות
* מוטי דיכנה - גיטרה בס, שירה וקולות
* שלמה חממי - תופים
* דני פאר - פסנתר

## נגני כלי נשיפה
* מאיר שפייזר - סקפופון אלט, סקסופון טנור
* גרי רזניק - סקסופון טנור וחליל
* זיו בן - סקסופון אלט, סקסופון בריטון

## משתתפים נוספים

* אילן מוכיח - עיבוד כלי נשיפה
* אוהד אינגר - בס
* זאב דיקוורט - סקסופון טנור
* טומי פרידמן - טכנאי הקלטות ומיקסים
* אורית (דרדא) זולוטוב - טכנאית הקלטות

הוקלט בין ספטמבר 1978 לינואר 1979 באולפני "טריטון" 

## קישורים חיצוניים

* 
* האלבום באתר במומה

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1979
קטגוריה:אלבומי גזוז
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי רוק קל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מועצה אזורית הירקון

**מועצה אזורית הירקון** הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור השרון בין כפר סבא בצפון והוד השרון במרכזה ופתח תקווה וראש העין בדרום. המועצה גבלה בצפון בכפר סבא, קלקיליה ומועצה אזורית השרון התיכון, בדרום בראש העין, פתח תקווה וכפר קאסם, במזרח באזור השומרון, במערב ברעננה ובמרכז שטחה היו הוד השרון וג'לג'וליה.

יישובי המועצה היו:

* כפר מל"ל,
* אלישמע
* גני עם
* ירקונה
* עדנים
* חורשים
* חגור
* נווה ירק.

## היסטוריה
ביולי 1951 הגיעו שלושת היישובים הוותיקים: כפר מל"ל, ירקונה וגני עם על הקמת מועצה אזורית שתכלול גם את היישובים הצעירים בסביבה. המועצה קמה במרץ 1952 וכללה ארבעה יישובים. למועצה צורפו שלושה מושבי עולים: אלישמע, נווה ירק ועדנים. בשנת 1960 כללה המועצה שבעה יישובים.

כבר בשנת 1957 התנהלו דיונים על איחוד המועצה עם מועצה אזורית השרון התיכון.
בשנת 1980 המועצה התאחדה להרכבת מועצה אזורית דרום השרון יחד עם מועצה אזורית השרון התיכון ומועצה אזורית מפעלות אפק.

## ראשי המועצה
* משה זטלנד, עד 1958
* סנדו דוד, 1958-1960
* יוסף זמוסטיאנו, 1960 - 1980

## הערות שוליים

ירקון
קטגוריה:כפר מל"ל
קטגוריה:ירקונה
גלגול שני

"**גלגול שני**" הוא אלבומה השני של להקת "גזוז" אשר בדומה לאלבום הראשון של הלהקה, אף הוא יצא בשנת 1979.
## הפקה
כמו באלבום הקודם, דני סנדרסון היה מי שכתב והלחין את כל השירים, פרט לקטעים האינסטרומנטליים "מנגו א לה רמפה", "אלופי הדמקה" ו"נוסטלגיה". האלבום נחשב לפחות מצליח מקודמו, והשירים המוכרים ביותר בו הם "רוני", "מילים יפות", "אה או" ו"רק עם אופנוע". האלבום מעולם לא יצא על גבי תקליטור, ורק חלק משיריו צורפו לאוסף "20 הלהיטים" של גזוז. זמן קצר אחרי הוצאתו התפרקה הלהקה. כמו כן, שני שירים מתקליט זה מעולם לא ראו אור על גבי תקליטור והם הנעימה האינסטרומנטלית "מנגו א לה רמפה" והגרסה המקורית של השיר "היא התיישבה ליד פסנתר" (באלבומי האוסף הבאים של הלהקה מופיעה גרסה שהוקלטה מחדש).

מהאלבום יצאו השירים הללו לרדיו: "רוני" שהגיע למקום 3 במצעד השבועי ברשת ג', "אה או" שהגיע לראש המצעד השבועי של רשת ג' למשך 3 שבועות, ומאוחר יותר הגיע למקום ה-19 במצעד השנתי של תש"ם (1980) של התחנה, ו"רק עם אופנוע" שהגיע גם הוא בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי ברשת ג'. הלהקה הגיעה גם למקום השני בתואר "להקת השנה" במצעד השנתי.

## רשימת הקטעים

## קישורים חיצוניים

* 
* גלגול שני - התקליט המלא באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:אלבומי גזוז
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
אדם ומלואו

**אדם ומלואו** היא תוכנית טלוויזיה בת 20 פרקים ששודרה בערוץ 33 בין השנים 2004-2005. במסגרת תוכנית זו, הסתובב המגיש ברחבי ישראל, פגש אנשים והביא סיפורים על סביבת מגוריהם, זיכרונות ילדותם, וחייהם.

את התוכנית הגיש בהתחלה עוזי חיטמן, שהספיק להגיש 11 פרקים. לאחר מותו הפתאומי של חיטמן ב-2004, החליף אותו חנן גולדבלט עד מעצרו ב-2005.

בעקבות כך, החליטו בהפקת התוכנית להפסיק לייצר פרקים נוספים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ 33: תוכניות וסדרות
קטגוריה:עוזי חיטמן
אירוויזיון 1980

ממוזער|250px|ג'וני לוגן מניף את גביע זכייתו
**תחרות ה[[אירוויזיון]] של שנת [[1980]]** נערכה בהאג, הולנד ב-19 באפריל 1980.

הייתה זו השנה ה-25 שבה התקיימה התחרות. הגישה אותה המנחה מרלוס פלויטסמה.

ג'וני לוגן ייצג באותה השנה את אירלנד, וזיכה אותה במקום הראשון, עשר שנים בדיוק לאחר שהמדינה זכתה במקום הראשון באירוויזיון 1970. 7 שנים לאחר מכן, לוגן יביא את הזכייה השלישית לאירלנד באירוויזיון 1987. מרוקו הצטרפה לאירוויזיון בפעם הראשונה (וגם האחרונה בתולדותיה בתחרות). נציגתה הייתה הזמרת סמירה בן סעיד עם השיר "بطاقة حب" בשפה הערבית שפרושו הוא "מכתב אהבה". השיר המרוקאי הגיע למקום ה-18 עם 7 נקודות מאיטליה בלבד ומאחר ומרוקו הגיעה למקום אחד לפני האחרון ומאחר וישראל (שאז הייתה ביחסים בעיתיים עם מרוקו) הודיעה שתשוב לאירוויזון בשנה הבאה, החליטה מרוקו לא להשתתף יותר באירוויזיון.

מונקו פרשה מהתחרות וחזרה רק בשנת 2004, ושברה את שיא הקאמבק. שיא שנשבר רק ב-2024 על ידי לוקסמבורג כשהיא חזרה אחרי 30 שנים של היעדרויות. טורקיה חזרה לתחרות לאחר שנעדרה מאירוויזיון 1979, וזאת לאחר בעיות בתחום הפוליטי עם המארחת.

## רקע

ישראל, המנצחת של אירוויזיון 1979, סירבה לארח את התחרות בפעם השנייה ברצף, עקב בעיות כלכליות של ערוץ 1, ולאחר שרשות השידור נכשלה במציאת מימון, לא הייתה הסכמה לבקשתה להאריך את המועד הסופי. בנוסף, התאריך הסופי של אירוויזיון 1980 שנקבע על ידי איגוד השידור האירופי, התנגש עם התאריך העברי של יום הזיכרון לחללי צה"ל, דבר אשר גרם לישראל לפסול את עצמה מיידית מן התחרות, על אף היותה הזוכה בשנה הקודמת. קביעת התאריך נעשתה בשוגג ואיגוד השידור האירופי התנצל בפני ישראל, אך לא הסכים להזיז את מועד התחרות פעם נוספת בשל אילוצים שונים; ישראל קיבלה את ההתנצלות וחזרה להשתתף בתחרות כבר בשנה הבאה, באירווזיון של 81' באירלנד. בפסטיבל הזמר והפזמון של אותה שנה, אשר שימש בשנתיים הקודמות לבחירת השיר שייצג את ישראל בתחרות, זכתה להקת האחים והאחיות עם השיר "פזמון חוזר", לפני שהודיעה לרשות השידור על ביטול ההשתתפות. היה זה המקרה היחיד בהיסטוריית האירוויזיון (למעט התחרות הראשונה ב-1956) שבו הזוכה מהשנה הקודמת לא השתתפה בתחרות.

לאחר שספרד, שסיימה במקום השני ב-1979 ובריטניה (שהייתה ידועה כמין 'ברירת מחדל' כאשר המנצחת אינה מארחת) סירבו שתיהן להפיק את התחרות, הולנד הסכימה להשתתף בהפקה של התחרות על אף שבאירוויזיון 1979 היא הגיעה למקום ה-12. האולם הנבחר היה אותו אולם שאירח את אירוויזיון 1976, ה-Congresgebouw ("בניין הקונגרסים"), והתפאורה הייתה זהה כמעט כולה בשתי התחרויות.

## השירים המשתתפים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1980 באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1980

*
1980
קטגוריה:1980 במוזיקה
קטגוריה:האג: תרבות
1980
קטגוריה:1980 בהולנד
הימים של מידורי

**הימים של מידורי** (ביפנית, 美鳥の日々, Midori no Hibi) היא סדרת מאנגה בת 85 פרקים, שנוצרה על ידי קאזורו ינוה (Kazurou INOUE) כעבודתו הראשונה. הסדרה עובדה גם לסדרת אנימה בת 13 פרקים, מסטודיו פיירו. הסדרה שודרה בשנת 2004. 

## עלילה

סייג'י סאוומורה הוא תלמיד תיכון, נער אלים שנוהג ללכת מכות לעיתים קרובות. הוא מכונה "הכלב המשוגע סאוומורה" (Mad dog Sawamura), וידו הימנית מכונה "ידו הימנית של השטן" (Devil's right hand).

בגלל מזגו החם וכוחו הרב, רוב הנערים בסביבתו מעדיפים לברוח ולשמור מרחק ממנו, מלבד פרחחים מבתי הספר האחרים שרוצים לנקום בו על כך שהוא תמיד מנצח אותם. בגלל החזות המפחידה שלו אף נערה שהוא מחבב לא מסכימה להיות החברה שלו ולתת לו הזדמנות להרשים אותה.

יום אחד סייג'י מתעורר בבוקר ומגלה שכף ידו הימנית הפכה לילדה חיה בגודל של בובת כפפה. אותה ילדה, מידורי, מאוהבת בסייג'י מאז חטיבת הביניים. מסיבה מסתורית הגוף שלה נכנס לתרדמת והנשמה שלה נהפכה לגוף מינאטורי על כף ידו ה"אגדית" של סייג'י.

## דמויות
* **סייג'י סאוומורה**: בן 17. ידוע בתור עבריין אלים וברברי, אבל למרות היותו עצבני מאוד וחזק פיזית סייג'י הוא אדם טוב לב ומתחשב. יש לו 'ערכי קרב' והוא לא מתקיף יריבים חלשים ממנו. סייג'י משתוקק למצוא אהבה אבל הבנות שהוא מחבב דוחות אותו בגלל הסטריאוטיפ שלו כעבריין מפחיד.
* **מידורי קאסוגאנו**: בת למשפחה עשירה וחמה. ילדה חכמה ולומדת בבית ספר יוקרתי. היא מאוהבת בסייג'י כבר מחטיבת ביניים ולמרות שהיא רואה אותו כמעט יום-יום בתחנת הרכבת היא לא מצליחה לגלות לו את רגשותיה.
* **אוסאמו מיאנוהארה**: חבר נודניק של סייג'י. סייג'י הציל אותו כמה וכמה פעמים מבריונים מביתי ספר אחרים.
* **היאסה טאקאקו**: לומדת בכיתתו של סייג'י. נציגת הכיתה וילדה פעילה וייצוגית מאוד. היא בזה לסייג'י בגלל שהוא טיפוס אלים ולא מתורבת, אבל אחרי שהוא מציל אותה מבריונים רגשותיה כלפיו משתנים והיא מנסה לכבוש את ליבו.
* **רין סאוומורה**: אחותו של סייג'י. היפראקטיבית, חסרת מעצורים ומנהיגה של חבורת אופנוענים. היא אוהבת להציק לסייג'י, להביך אותו ולקחת ממנו את הכסף שלו.
* **שיאורי טסוקישימה**: שכנה של סייג'י, בסביבות גיל 10. היא מיודדת עם סייג'י וסומכת עליו הרבה יותר מאשר על משפחתה והאם החורגת שלה.
* **סוויצ'י טאקאמיזאווה**: תלמיד בבית הספר של סייג'י המוגדר כאוטאקו המושלם. הוא משוכנע שמידורי היא בובה ומתעקש למצוא את היוצר שלה כדי לקנות אחת כמוה לעצמו.
* **הארוקה קאסוגאנו**: אמא של מידורי. לאורך הסדרה היא מזמינה לבית מגוון רחב של רופאים או רופאי-אלילים ופתרונות דומים בתקווה שאחד מהם יצליח להעיר את מידורי מהתרדמת שלה.
* **קוטה שינגיאוג'י**: חבר ילדות של מידורי. מידורי חשובה לו מאוד ולכן הוא מנסה לשכנע את סייג'י לנסות להעיר אותה.

## קישורים חיצוניים

האתר הרשמי של מידורי (ביפנית)

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2000
קטגוריה:סטודיו פיירו: סדרות טלוויזיה
בין מוסר לאופנה

**בין מוסר לאופנה** הוא אלבומה היחיד של להקת הפופ הישראלית "פינגפונג", שיצא בשנת 2000. האלבום כלל את השיר "שמייח", שייצג את ישראל באירוויזיון 2000 (שיר מספר 3 באלבום).

## השירים באלבום
# יש לי אהוב בגבעתי
# רוצה למות להיט
#שמייח
# בורגר ראנץ'
# זקנים
# סקי
# צ'יקי
# ג'אנגלרו
# מי זה שם צועק למטה?
# נערת הכרך
# רוקדת בחתונה
# היי, היי, מר ישראל
# בוקאסה

## שותפים באלבום
לאלבום היו שותפים חברי הלהקה (גיא אסיף, רועי ארד, אהל עדן, ויפעת גלעדי), עובד אפרת, ודביר וולק. את עיצוב העטיפה ביצעו צמד הגרפיקאים כץ-פרידמן.

## קישורים חיצוניים

* ביקורת על האלבום באתר אינדי
* קליפ לשיר בורגר ראנץ', במאי: עידו פלוק, 2001

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
לסטר

**לסטר** (באנגלית: **Leicester**, ) היא עיר במזרח המידלנדס באנגליה, בירת מחוז לסטרשייר. העיר, השוכנת על גדות נהר סור (Soar), ידועה במגוון התרבותי שלה ובמורשתה ההיסטורית הענפה המשתרעת מהתקופה הרומית. לסטר היא מהגדולות בערי הממלכה המאוחדת, עם אוכלוסייה המונה כ-430 אלף תושבים (אומדן מ-2024). 

## גאוגרפיה
לסטר היא בירתו של מחוז הקרוי על שמה, לסטרשייר (Leicestershire), והיא העיר הגדולה ביותר באזור איסט מידלנדס. העיר נמצאת כשעת נסיעה מלונדון ברכבת מהירה.

לסטר היא העיר הרב-תרבותית ביותר בממלכה המאוחדת. כ-36% מתושביה אינם לבנים, השיעור הגבוה ביותר בבריטניה (למעט כמה רבעים בלונדון). 30% מתושבי העיר הם ממוצא הודי ופקיסטני, 3% ממוצא אפריקני וקריבי, 1% ממוצא סיני והשאר מעורבים. ב-1987 נבחר לראשונה בבריטניה אדם ממוצא הודי - תושב לסטר - לכהן כחבר פרלמנט. בעיר עשרות מסגדים, מקדשים הינדים וסיקיים; מקדש הג'יין היחיד בעולם המערבי נמצא בלסטר. בחג הדיוואלי (Diwali) ההינדי, חג האורות, נערכות תהלוכות ברחבי העיר, הגדולות ביותר מחוץ לגבולות הודו. בלסטר נערך הפסטיבל הקריבי השני בגודלו בבריטניה, אחרי זה של נוטינג היל בלונדון. העיר נחשבת למופת של דו-קיום בבריטניה. אתר האינטרנט של העיר כתוב באנגלית, בשלוש שפות הודיות, באורדו ובסינית.

לסטר היא מהעתיקות שבערי אנגליה, והיא נוסדה בראשית המאה הראשונה לספירה על ידי הרומאים. העיר הקנתה את שמה לחמש עיירות וכפרים בארצות הברית. כיכר לסטר שבלונדון קרויה על שם העיר.

בלסטר שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת לסטר (נוסדה ב-1921) ואוניברסיטת דה-מונפור (De Monfort, נוסדה ב-1992). בעיר נמצא השוק המקורה הגדול ביותר באירופה. בעיר נמצא גם מרכז החלל הלאומי בלסטר.

את העיר משרת נמל התעופה מזרח המידלנדס, הנמצא בקרבה של כ-35 קילומטר.

## [[ערים תאומות]]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של אוניברסיטת לסטר
* האתר הרשמי של אוניברסיטת דה-מונפור
* 

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
צ'ארלס פדרסן

**צ'ארלס ג'ון פדרסן** (באנגלית: **Charles John Pedersen**, 3 באוקטובר 1904 – 26 באוקטובר 1989) היה כימאי אמריקאי יליד דרום קוריאה, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1987 (במשותף עם דונלד ג'יימס קראם וז'ן-מארי להן), "על הפיתוח והשימוש במולקולות בעלות תגובות מותאמות מבנה עם סלקטיביות גבוהה".

## חייו
פדרסן נולד בפוסאן שבקוריאה הדרומית לאב נורווגי ולאם יפנית. את רוב חייו בילה בארצות הברית. הוא החל ללמוד באוניברסיטת דייטון, אוהיו, ארצות הברית ב-1922, וקיבל תואר ראשון בכימיה. משם המשיך ללימודי תואר שני ב-MIT שבמסצ'וסטס. כל העת נתמך פדרסן כלכלית על ידי אביו; לאחר שקיבל את התואר השני בחר שלא להמשיך בלימודים אלא להתחיל לעבוד, זאת כדי שיוכל לזכות בעצמאות כלכלית. פדרסן הוא מהזוכים הבודדים בפרס נובל בתחום מדעי שאינו בעל תואר דוקטור.

[שמאל|ממוזער|107px|דוגמה ל[אתר כתר]]

פדרסן התקבל לעבודה בחברת דופונט (DuPont), תאגיד המוצרים הכימיים הגדול בעולם, שם עבד במשך 42 שנים, עד לפרישתו. פדרסן זכה בפרס נובל כהוקרה על תגליותיו בתחום מולקולות האתר כתר, קבוצת תרכובות אורגניות טבעתיות בעלות תכונות מיוחדות. את הפרס חלק עם שני כימאים אחרים - אמריקני וצרפתי - אשר המשיכו את מחקרו בתחום האתרים. במהלך עבודתו דופונט נרשמו על שמו 65 פטנטים. את תגליותיו בנושא האתרים פרסם עשרים שנה לפני קבלת הפרס.

לאחר פרישתו דופונט עסק בדיג, צפרות, גננות וכתיבת שירים. פדרסן לקה במיאלומה בשנת 1983, ולמרות חולשתו הגיע לטקס קבלת הפרס בסטוקהולם ב-1987. פדרסן, מדען צנוע ונעים הליכות, קיבל את הידיעה על זכייתו בהפתעה גמורה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מהגרים מקוריאה הדרומית לארצות הברית
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דייטון
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
דור (מושב)

**דּוֹר** הוא מושב ליד זכרון יעקב השייך למועצה אזורית חוף הכרמל. הוקם בשנת 1949 על ידי קבוצת עולים יוצאי יוון, שלאחר מכן הצטרפו אליהם יוצאי עיראק.
## היסטוריה
המושב הוקם על האדמות החקלאיות של הכפר הערבי טנטורה, שתושביו גורשו או ברחו לפי גישות שונות במחקר ההיסטורי במהלך מלחמת העצמאות ולא הורשו לחזור אליו לאחריה. שמו של המושב נובע משמה של העיר הקדומה דור ששכנה סמוך למקום. חוף דור, חוף הים הסמוך למושב, הוא אחד הנוחים לרחצה בישראל, עקב היותו בתוך מפרץ טבעי.

לאורך חוף דור ניתן למצוא שפע של צמחיית חופים, בעלי חיים עשירים וצמחיית חולות. החוף הצפוני של דור הוכרז כשמורת טבע תל דור ובעל שבילים נוחים להליכה עם נקודות תצפית ומבינים היסטוריים.

## גלריה

Dor Israel.jpg|המושב דור לכיוון דרום, אוגוסט 2020
Dor beach 1.jpg||חוף הרחצה במבט אווירי, ספטמבר 2020


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים במחוז חיפה
שארל לה ברן

**שארל לה בּרַן** (בצרפתית: **Charles Le Brun**; 24 בפברואר 1619 – 22 בפברואר 1690) היה צייר ומעצב פנים צרפתי.  היה ממקימי האקדמיה לציור ולפיסול בפריז, לקח חלק בעיצוב ארמון ורסאיי, והתמנה לצייר הראשי של המלך לואי הארבעה עשר.

## קורות חייו ופועלו
נולד בפריז לאב שהיה פסל. גדל בחברת ציירים שהיו חבריו של אביו ולמד לשרטט בעודו ילד. בגיל 11 התקבל לסטודיו של הצייר סימון וואה בפריז. ב-1634 צייר אלגוריה על חיי הקרדינל רישלייה, שהתלהב מן הציור והזמין אצלו ציורים על נושאים מיתולוגיים כדי לעטר בהם את ארמונו בפריז. ב-1642 התלווה לצייר ניקולא פוסן במסע לרומא, ושם בהדרכתו של פוסן התחקה אחרי הציורים של רפאל ושל אמני הרנסאנס האיטלקי. ב-1646 חזר לפריז והפך לבן חסותו של ניקולא פוקה. כמו כן הוזמן בשנה זו (1646) ביחד עם אסטאש לה סואר לקשט את חללי ארמון לַמבֶּר  בפריז. ב-1648, בעזרתם של הקרדינל מאזארן ושל ז'אן-בטיסט קולבר, הקים את האקדמיה המלכותית לציור ולפיסול  בפריז. ב-1655 אקדמיה זו קיבלה מעמד ממלכתי והוסמכה להכשיר אמנים לשירות המדינה.

ב-1662 קנה קולבר עבור בית המלוכה הצרפתי את "גובלן", שהיה מפעל לייצור שטיחי קיר בפריז, ולה ברן מונה ב-1668 למנהלו.  לואי הארבעה עשר הזמין אצל לה ברן ציורים היסטוריים. הציור "אלכסנדר הגדול ומשפחת דרייווש" שבה את לבו של המלך, שהעניק ללה ברן תואר אצולה ומינה אותו ב-1662 לצייר הראשי שלו.
ב-1663 נתמנה לה ברן למנהל האקדמיה לציור ולפיסול, שאורגנה מחדש על ידי שר האמנות קולבר ב-1664 ונקראה בשם "האקדמיה המלכותית לאמנות". לה ברן נתמנה לשקם את הגלריה המרכזית בארמון הלובר בפריז, שעלתה בלהבות ב-1661, וצייר שם את "אגדות אפולו" (גלריית אפולו).

במשך 17 שנה (1664–1681) עסק לה ברן בעיצוב הפנים של ארמון ורסאיי, תכנן את "מדרגות השגרירים" וצייר 27 ציורי קיר המתארים את תהילתו של המלך לואי הארבעה עשר מ-"שלום הפירנאים" (1659) ועד "הסכמי ניימכן" (1679). ב-1677 התלווה אל המלך במסע למערכה בפלנדריה. משחזר המשיך בעבודתו בוורסאיי: "אולם המראות" (1679–1684) ו"אולם המלחמה והשלום". אחרי מות קולבר ב-1683 ירד לה ברן מגדולתו. הוא נפטר במפעל "גובלן" בפריז ב-1690 ונקבר בכנסיית סנט ניקולה דו שארדונה  ברובע החמישי שאת החזית שלה עיצב בסגנון קלאסי.

יצירתו של לה ברן הייתה שילוב של ציור, עיצוב פנים, אדריכלות, צורפות, עבודות עץ, עיצוב שטיחי קיר ועבודות שונות הכרוכות בעיטור ארמונות – יצירה שהוגדרה כסגנון לואי הארבעה עשר.

## קישורים חיצוניים

* 

לה ברן
קטגוריה:ילידי 1619
קטגוריה:נפטרים ב-1690
טלפרומפטר

ממוזער|370px|שדרנית טלוויזיה משתמשת במַקראה
**טֶלֶפְּרוֹמְפְּטֶר** (**מַקְרֵאָה**, **מַקְרֵאַת עֵזֶר**) הוא מכשיר להקרנת דפי טקסט על גבי מסך. המכשיר משמש בעיקר באולפנים ומאפשר לקריינים להקריא את הטקסט כשמבטם אל עבר המצלמה, במקום להשפיל מבט אל דפים הנמצאים על השולחן שלידם. את המַקראה הִמציאו ארווינג קאן ופרד ברטון בשנות ה-50 של המאה ה-20. כאשר הקריין נמצא רחוק מהמצלמה, מוקרן הטקסט על גבי מסך גדול המותקן מאחוריה.

המקראה הראשונה הייתה מכשיר מכני שהטקסט המוצג בו התקדם באמצעות עוזר שהאזין להתקדמות של הקריין ועקב אחר קצבו. בעשור הראשון של המאה ה-21 המקראה היא לרוב בדמות מכשיר דיגיטלי מבוסס מחשב המקדם את הטקסט בקצב קבוע ואף מאפשר לקריין שליטה על הקצב באמצעות ידית המוצבת סמוך אליו.

כיום משתמשים במקראות, בעיקר בטלוויזיה למשל בהגשת מהדורות חדשות ומבזקי חדשות, בתוכניות שונות ובקולנוע, אך גם פוליטיקאים ואנשי ציבור למדו את סגולותיהן. נשיא ארצות הברית ברק אובמה נהג לנצל זוג מקראות בנאומיו. מקראות אלה היו שקופות, וכך לא הסתירו את פניו מן הקהל.

בשנות החמישים של המאה ה-20 הקימו ארווינג קאן, הוברט שלאפלי ופרד ברטון את חברת TelePrompTer. ברטון היה שחקן שהגה את הרעיון של טלפרומפטר כאמצעי עזר להופעות טלוויזיה כאשר קריינים או שחקנים נדרשו לשנן חומר רב בזמן קצר. שלאפלי יצר את הטלפרומפטר הראשון ב-1950, שהיה מכשיר מכני פשוט שהופעל על ידי טכנאי שעמד קרוב למצלמה. התסריט להקראה נכתב על מגילת נייר שגולגלה בהתאם להתקדמות ההקראה, וניתן היה לשכור את המכונה ב-$30 לשעה. ב-1952 השתמש הנשיא האמריקני הרברט הובר בטלפרומפטר של שלאפלי במסגרת נאום שנשא בוועידה הרפובליקנית בשיקגו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מאיר שוורצמן

הרב **מאיר שוַורצמן** (1901 – 1968) היה סופר יידיש, רב חרדי, וסופר עברי.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה זגורוב שבפולין, בכ"ב בשבט תרס"א, 11 בפברואר 1901 למשפחה חסידית. למד ב"חדר" ובישיבה אצל רבי מאיר דן פלוצקי בעל ה'כלי חמדה', והשלים לימודי הסמכה לרבנות. בשנת ה'תרפ"ה נשא את חוה יאבלין משדליץ ועבר להתגורר לעיירה שדליץ הסמוכה ללודז', כיהן שם כרב צעיר, והיה בין מייסדי ופעילי "אגודת ישראל" בפולין.

בשנת ה'תרצ"ח 1938 היגר עם משפחתו לקנדה והתמנה בשנת ה'תש"א 1940 לרב בית הכנסת "בית יהודה" בעיר ויניפג ויסד שם את ישיבת 'בית ישראל'. כבר מצעירותו כתב ופרסם דברי ספרות ביידיש ודברי תורה בעברית. בגיל עשרים כבר נדפסו סיפוריו הראשונים ביידיש באירופה ובאמריקה, ובעברית נדפסו בארץ ישראל. יחד עם עיוני התורה שלו וסיפורי הילדים ברוח החסידות, נתן מאיר שורצמן מכוחו גם לסיפורי חייהם ותולדותיהם של רבנים גדולים. על ספרו "מאיר עיני ישרים" הסכמות של רבנים רבים, בהם הרבנים יצחק אייזיק הלוי הרצוג, בן-ציון מאיר חי עוזיאל, משה אביגדור עמיאל, זלמן סורוצקין והאדמו"ר מגור רבי ישראל אלתר.

נפטר בויניפג, קנדה בכ"א בחשון ה'תשכ"ט, 12 בנובמבר 1968. גופתו הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים ביום כ"ג חשון ה'תשכ"ט, 14 בנובמבר 1968.

מספריו ביידיש: 'היום-טובים שלנו', וויניפעג, 1946. 'הלהבה היהודית', (אש התמיד), וויניפעג, 1958. 'ליליאן', עם הקדמה מאת שרה שנירר, שעדלעץ (שדליץ), 1926, דער יידישער פלאם, וויניפעג - קנדה ה'תשי"ח 1958. ספריו של מאיר שורצמן מעוררים עניין עד היום בציבור החרדי, וספריו חוזרים ונדפסים גם היום.

## מספריו
***אש תמיד**, פרקים בתולדות החסידות ובתורתה, בני ברק, 1962.
***ואלה תולדות הרבי הראשון מגור**, עברית אלעזר ברוינר, ירושלים 1958.
* **דער יידישער פלאם,** וויניפעג - קנדה ה'תשי"ח 1958
***המאור הגדול : סיפור חייו של אבי שושלת גור בעל חידושי הרי"ם**, הרב מאיר שוורצמן, עברית י. שן, בני ברק 1991.
***ספר מאיר עיני ישרים : על חמישה חומשי תורה**, ילקוט ... רעיונות והשקפות ... והרבה מאמרים אשר חדשתי ודרשתי ... / מאתי ... מאיר בהרי"ם שווארצמאן, אשדוד, מכון זיכרון קדושי פולין, 1998.
*
***נצנים**, (ספר שירים), המרכז לספרות חרדית בארץ ישראל, 1945.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:שדליץ: רבנים
קטגוריה:רבנים קנדים
קטגוריה:מהגרים מפולין לקנדה
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1968
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
דימות רפואי

שמאל|ממוזער|250px|מכונת דימות תהודה מגנטית
שמאל|ממוזער|250px|צג ולוח בקרה של מכשיר אולטרה סאונד
**דימות רפואי** הוא שימוש בבדיקות שונות לצורך הדגמה חזותית של חלקים פנימיים של גוף נבדק. טכנולוגיה זו משמשת לאבחון קליני, למחקר פיזיולוגי ולסיוע בעת פעילות פולשנית. טכנולוגיות דומות פותחו גם עבור יישומים תעשייתיים.

הדימות הרפואי נחלק לשני תחומים: דימות מבני ודימות תפקודי.

הדימות המבני נותן מידע אנטומי על צורה של מבנים בגוף, ועמו נמנים צילום רנטגן, טומוגרפיה ממוחשבת, דימות תהודה מגנטית ובדיקת אולטרה סאונד רפואית. סוג זה של דימות מצטיין בפירוט אנטומי מדוקדק, לרבות איברים קטנים מאוד, ובתיאור היחסים המרחביים בין האיברים.

דימות תפקודי, המשמש בתחום הרפואה הגרעינית, מאפשר באמצעות חומרים רדיואקטיביים במינון נמוך הנקלטים ברקמות מטרה, בחינה של פעילות רקמה, מטבוליזם ותהליכים בתוך איבר או רקמה בזמן מחלה.

שיקוף היא שיטה שיכולה להדגים גם מבנה וגם תפקוד. לדוגמה: בזמן צנתור בעורקים הכליליים ניתן לראות גם את האיבר עצמו (הלב) וגם את הפעילות שלו (התכווצות והרפיה).

הסוגים השונים של הדימות הרפואי משמשים לבחינת איברים שונים בגוף, על פי אטימותם או תגובתם לקרינה. לעיתים נצבע האיבר הנבדק בחומר הנראה בבירור בבדיקה, כאשר האיבר עצמו שקוף לבדיקה המבוקשת. למשל, ניתן להחדיר לאיבר חומר ניגוד, כגון בריום בצילום רנטגן. לכל שיטת דימות יתרון בגילוי סוג מסוים של פתולוגיה גופנית, ולעיתים הרופאים משתמשים במספר שיטות או בשיטה משולבת כדי להגיע לאבחנה.

הדימות הרפואי מתבצע באמצעות ציוד ייעודי ממוחשב, המורכב משלושה חלקים עיקריים: מקור קרינה (או גלים), גלאים המתאימים לגלים שמשדר המקור ומקום בגוף הנבדק. הקרינה הנפלטת מהמקור, אשר יכולה להיות חיצונית כמו בדימות המבני או פנימית כמו בדימות התפקודי, נקלטת בגלאים ונשמרת במחשב כערך מספרי בהתאם לעוצמת הקליטה. ערכים אלו נקראים הדגימות. הדגימות מעובדות בכלים מתמטיים מתקדמים ליצירת תמונה המייצגת את פנים הגוף (המקטע הנסרק). התוצר המחושב מציג חתך בתוך הגוף, ובעיבוד נוסף על כמה פרוסות סמוכות, ניתן לייצר תמונה תלת־ממדית של איבר בתוך הגוף. את התמונות שמפיק ציוד הדימות מפענח רופא רדיולוג.

אחד העקרונות החשובים ביותר בדימות רפואי בו נעשה שימוש בקרינה מייננת, הוא עקרון ALARA – As Low As Reasonable achievable. משמעות הדבר היא שהרנטגנאי שואף להשתמש בכמות הקרינה הנמוכה ביותר האפשרית, מבלי לפגוע באיכות התמונה וביכולת להפיק ממנה מידע אבחנתי עבור הרופאים. הדבר מושג במספר אמצעים, לדוגמה באמצעות הקטנה של זמן החשיפה של הנבדק לקרינה, דבר שרלוונטי במיוחד בצילומים של ילדים, או כאלה הקשורים לתנועתיות כגון מערכת העיכול שלה יש תנועה פריסטלטית טבעית ובלתי רצונית.

## קישורים חיצוניים

* עופר בן חורין, ניידות הרנטגן הראשונות- המלחמה של מארי קירי, באתר MRI הפורטל הישראלי

* מידע על בדיקות דימות באתר כמוני
* גילוי קורונה על ידי ניתוחת תמונה – מחקר של חיית גרינשפן
* פורטל דימות רפואי בתחום ה-MRI
* 

*
קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
קטגוריה:בדיקות רפואיות
אירוויזיון 1975

**אירוויזיון 1975** ציין 20 שנה לתחרות, ונערך בסטוקהולם, בירת שוודיה, באולם שנבנה רק מספר שבועות לפני כן, מרכז הוועידות ע"ש אריק אלבחו בדרום הבירה השוודית. ניצחונה של אבבא באירוויזיון 1974 בשנה הקודמת העניק לשוודיה את הזכות להנחות את התחרות בפעם הראשונה.

בתחרות עצמה ניצחה להקת Teach-In מהולנד, והפכה למדינה השנייה שזכתה עם שיר בשפה שאיננה שפתה הרשמית. (הראשונה הייתה אבבא.) למקום השני הגיעה הלהקה המפורסמת הצלליות מבריטניה, ואילו למקום השלישי איטליה, עם הקלאסיקה "Era" של ווס ודורי גצי.

השיר הפורטוגזי, "שחר", היווה סמל לחגיגה בעקבות מהפכת הציפורנים שחוותה המדינה בשנה שעברה, ואף שרה על כך באותו האירוויזיון. על פי היוצר וההיסטוריון ג'ון קנדי אוקונור, בספרו על האירוויזיון - דוארטה מנדש, שייצג את פורטוגל ב-1975, נבדק מספר פעמים לפני שעלה לבמה מחשש שנשא עמו את מדי הצבא הפורטוגזי או כל סוג של נשק.

בנוסף, חלק מהזמרים (כדוגמת פורטוגל ויוגוסלביה), ביצעו את השירים שלהם באנגלית במהלך החזרות, בשאיפה לקבל כמה שיותר נקודות, בעקבות חוקי ההצבעה החדשים. בערב התחרות הביצועים נשארו בשפתם המקורית. מדינות אחרות, כמו בלגיה והולנד, הופיעו בביצוע דו לשוני - שפת המדינה המייצגת ברוב השיר, וחלקים מזעריים באנגלית.

## רקע

דיווחי מודיעין באותה תקופה טענו שהתחרות הייתה מטרה אפשרית להתקפת טרור של סיעת הצבא האדום (קבוצת באדר-מיינהוף), מה שחייב את המארגנים להגביר את האבטחה. בסופו של דבר, המתקפה נתבצעה בשגרירות מערב גרמניה בסטוקהולם, חודש לאחר האירוויזיון.

תנועות השמאל השוודית מחתה נגד התחרות והאספקט המסחרי שלה. בהתחלה הביקורות הופנו כלפי השדרנית השוודית, SR, על התקציב העצום שהקציבה לאירוע, אבל במהרה המחאות התמקדו במוזיקה בכלליות. בערב האירוויזיון עצמו, הועלתה יוזמה חדשה לא רחוק מאולם התחרות, כשהרעיון הבולט היה תחרות שכל מי שרצה יכול היה להופיע.

באירוויזיון 1975 הונהגה שיטת הצבעה חדשה, והיא השיטה שמונהגת עד היום. לכל מדינה היה מן חבר שופטים, שהעניק 12 נקודות לשיר המועדף עליה, 10 נקודות למקום השני, 8 לשלישי, 7 לרביעי וכך הלאה, עד שמגיעים למקום העשירי שמקבל נקודה אחת. קארין פאלק, מנחת התחרות, התבלבלה לא פעם משיטת ההצבעה החדשה, מפני שאז ועד 1980, הנקודות ניתנו על פי סדר ההופעה ולא מהקטן לגבוה.

בסתיו 1975, הרשות השוודית הודיע ששוודיה לא תשתתף באירוויזיון 1976 עקב ההוצאות הגבוהות של האירוויזיון שזה עתה אירחה. יותר מאוחר החוקים השתנו כך שלכל המדינות המשתתפות היה חלק בהוצאות המופע.

יוון פרשה מהתחרות בתגובה לפלישה הטורקית לקפריסין בשנת 1974, במחאה על הצטרפותה של טורקיה לתחרות. אעפ"י הפרישה, מספר שיא של מדינות השתתף בתחרות - 19 מדינות.

## השירים

## מבצעים חוזרים בתחרות

## ישראל באירוויזיון 1975

ישראל שלחה את שלמה ארצי לייצג אותה, שהיה בתחילת השגשוג שלו. לתחרות הוא נשלח עם שיר "את ואני" וסיים במקום ה-11 מתוך 19 משתתפות.

## קישורים חיצוניים

* 
* אירוויזיון 1975 באתר האירוויזיון הרשמי
* היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1975

*
קטגוריה:סטוקהולם: תרבות
קטגוריה:אירועי מוזיקה בשוודיה
1975
קטגוריה:1975 במוזיקה
1975
קטגוריה:1975 בשוודיה