open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
המומיה: שובו של קיסר הדרקון

**המומיה: שובו של קיסר הדרקון** (באנגלית: **The Mummy: Tomb of the Dragon Emperor**) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות-פעולה אמריקאי משנת 2008 בבימויו של רוב כהן ובכיכובם של ברנדן פרייזר, ג'ט לי, מריה בלו, ג'ון האנה, ומישל יאו. הסרט מתרחש בסין, במקום במצרים כמו בסרטים הקודמים בזיכיון, ומתמקד במקורותיו של צבא הטרקוטה. זהו הסרט השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי המומיה.

הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-405 מיליון דולרים ברחבי העולם, אך הוא זכה לפחות הצלחה מהסרטים הקודמים בסדרה. בשנת 2017 סרטי יוניברסל ניסו ליצור אתחול מחדש לזיכיון סרטי המומיה עם סרט חדש בכיכובו של טום קרוז.

## תקציר העלילה
עלילת הסרט מתחילה בסין בימי קדם כאשר הקיסר הראשון של סין (מגולם על ידי ג'ט לי) מבקש לכבוש את העולם אך המכשפה זי יואן (מגולמת על ידי מישל יאו) מטילה עליו קללה והוא נקבר יחד עם צבאו במאוזוליאום תת-קרקעי.

בשנת 1946 אלכס אוקונל (מגולם על ידי לוק פורד), שהוא בנם של ריק אוקונל (מגולם על ידי ברנדן פרייזר) ואשתו אוולין (מגולמת על ידי מריה בלו), מגלה את קברו של קיסר סין הראשון. הגילוי של אלכס מוביל בהמשך לתחיית הקיסר הראשון לאחר שגנרל בצבא הסיני מאלץ את אלכס להסיר את הקללה שהוטלה עליו.

משפחת אוקונל, יחד עם אחיה של אוולין ג'ונתן והמכשפה זי יואן, חייבים כעת לעצור את הקיסר לפני שיצליח להפוך להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם ביחד עם צבאו.

## צוות השחקנים הראשי
* ברנדן פרייזר בתפקיד ריק אוקונל - בעלה של אוולין ואביו של אלכס.
* ג'ט לי בתפקיד הקיסר הראשון של סין. איש מלחמה מרושע שמעוניין להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם.
* מריה בלו בתפקיד אוולין קרנהאן-אוקונל - אשתו של ריק ואמו של אלכס. בעבר גילמה את הדמות רייצ' וייס .
* ג'ון האנה בתפקיד ג'ונתן קרנהאן, אחיה הבכור של אוולין.
* לוק פורד בתפקיד אלכסנדר רופרט "אלכס" אוקונל, בנם של ריק ואוולין, אשר כיום בן 21. אלכס מתאהב בבתה של זי יואן, לין.
* מישל יאו בתפקיד זי יואן, מכשפה בת אלמוות אשר ממנה הקיסר הראשון של סין מעוניין להשיג את סוד חיי הנצח.
* איזבלה ליונג בתפקיד לין, מושא האהבה של אלכס, ובתה של זי יואן.
* אנתוני וונג בתפקיד הגנרל יאנג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
וולקן (כוכב לכת היפותטי)

[ממוזער|וולקן במפה [הדפס אבן|ליטוגרפית משנת 1846]]

**וולקן** (באנגלית: **Vulcan**) היה כוכב לכת תאורטי שמספר אסטרונומים לפני המאה ה-20 חשבו שהיה קיים במסלול בין כוכב חמה לבין השמש. ספקולציות לגבי, ואפילו תצפיות לכאורה של גופים שמימיים או כוכבי לכת בין חמה לשמש מתוארכים מתחילת המאה ה-17. הטענה לקיומם הסביר זכה לתמיכתו של המתמטיקאי הצרפתי אורבן לה-ורייה, אשר חזה את קיומו של נפטון באמצעות הפרעות במסלול אורנוס. עד 1859 הוא אישר הפרעות בלתי מוסברות במסלולו של חמה וחזה שהן חייבות להיות תוצאה של השפעת מכוח הכבידה של כוכב לכת סמוך אחר או סדרת אסטרואידים לא ידועה בין חמה לשמש. דיווח של אסטרונום חובב צרפתי שצפה בחפץ חולף מול השמש באותה שנה הוביל את לה ורייר להכריז כי סוף סוף התגלה כוכב הלכת המבוקש, אשר העניק לו את השם "וולקן".

חיפושים רבים נערכו עבור וולקן במהלך העשורים הבאים, אך אף על פי שמספר אנשים טענו שמצאו אותו, לא היה ניתן לאשר את קיומו. הצורך בכוכב הלכת כהסבר להפרעות במסלול של חמה מיותר, מאחר שכאשר תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין משנת 1915 הראתה כי יציאתו של מרקורי ממסלול שנחזה על ידי הפיזיקה הניוטונית הוסברה על ידי השפעות הנובעות מהעקמומיות של המרחב הזמן בגלל מסת השמש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכת השמש
קטגוריה:כוכבי לכת משוערים
רימון (סוג)

**רימון** (שם מדעי: ***punica***) הוא סוג עץ קטן או שיח בעל גזעים אחדים ממשפחת הכופריים שבסדרת הדסאים, ובעבר תחת משפחה נפרדת – רימוניים.

מוצאו של הסוג על פי הערכות מאזור פרס, משם התפשט באופן טבעי אל המזרח התיכון המורחב. בהמשך תפוצתו הורחבה בידי האדם למקומות נוספים.

## מאפיינים ומיון
מיני הרימון מאופיינים בפרחים אדומים, ובהם חמישה עד שמונה עלי כותרת אדומים. גביע הפרח בעל ארבעה עד תשעה עלים בשרניים דמויי "כתר", שאינם נושרים כעלי הכותרת אלא נשארים ומעטרים את ראש הפרי, והם המעניקים לו את צורת "הכתר" האופיינית. פרי הרימון הוא ענְבָה מדומה.

בסוג רימון כלולים שני מינים ידועים:
* רימון מצוי (**pomegranate** או **Punica granatum**) – המין הנפוץ יותר בין השניים, חשוב יותר לאדם המרבה לגדל ממנו זנים תרבותיים רבים. זהו המין המוזכר בשבעת המינים.
* רימון סוקוטרי (**Socotran pomegranate** או **Punica protopunica**) – מין אנדמי לסביבת האי סוקוטרה (כפי העולה משמו) ופחות מוכר של הרימון, מידותיו של מין זה קטנות יותר מהרימון המצוי, פרחיו בהירים יותר ופירותיו פחות מתוקים. מין זה נמצא בסכנת הכחדה. בנוסף יש מעריכים כי זה הוא האב הקדום של הרימון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:כופריים
משה פסל (קצין)

**משה פסל** הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד חטיבת אלכסנדרוני, וקודם לכן שירת כמפקד יחידת אגוז וכמפקד גדוד 51.

## ביוגרפיה
משה פסל נולד וגדל ברעננה למשפחה ציונית דתית, בתיכון למד במדרשיית נעם פרדס חנה, ולאחר מכן למד במכינה קדם-צבאית עצם ביישוב בני עצמון בגוש קטיף. בשנת 2005 התגייס ליחידת שלדג, לצוות עליו פיקד גיל ורנר, והמשיך לקורס קציני חי"ר. באפריל 2010, בהיותו מפקד צוות ביחידת אגוז, קיבל את אות מצטיין הרמטכ"ל, במבצע צוק איתן שימש כמפקד פלגה ביחידה.

בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 13. בשנת 2020 מונה למפקד גדוד 51 עליו פיקד עד שנת 2022, אז מונה למפקד יחידת אגוז. במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 נפצע קשה בקרב בכיסופים, השתקם וחזר לפקד על היחידה והוביל אותה בהמשך מלחמת חרבות ברזל עד יולי 2024. ב-21 באוגוסט 2024 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני. איגרת שכתב לחייליי החטיבה סיים במילים "כפריה של לבנון יהיו לשממה ודרכיה ללא מוצא". פסל הוביל את צק"ח אלכסנדרוני בתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל, בקרב מיס אל-ג'בל, בקרב חולא ובקרב על ברך הליטני. בספטמבר 2025 סיים את תפקידו כמח"ט אלכסנדרוני. 

## קישורים חיצוניים

; מפרי עטו:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית עצם
קטגוריה:מפקדי גדוד 51
קטגוריה:מפקדי יחידת אגוז
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
תרבות אוקראינה

280px|ממוזער|אוקראינים בלבוש לאומי מסורתי
260px|ממוזער|אוקראינים בלבוש מסורתי מבצעים ריקוד עם מסורתי
**תרבות אוקראינה** כוללת את המנהגים, המסורות, האמנות וההיסטוריה של העם האוקראיני אשר משקפים את המורשת המגוונת של אוקראינה. הזהות התרבותית של אוקראינה עוצבה לאורך ההיסטוריה כתוצאה מהאינטראקציה עם המדינות השכנות כמו רוסיה, פולין, טורקיה ואוסטריה-הונגריה.

## היסטוריה
להיווסדות של רוס של קייב במאה ה-9 הייתה השפעה רבה על תרבות מקומית מובהקת שתהפוך לבסוף לזהות התרבותית האוקראינית. במהלך תקופה זה קייב הפכה למרכז תרבותי ופוליטי. תרבות המדינה הושפעה לאורך ההיסטוריה גם רבות מהתרבות הנוצרית, ומהתרבות הסלאבית.

לאורך ימי הביניים ועד לעת המודרנית המוקדמת התרחשו סכסוכים תכופים בתחומי אוקראינה בהם היו מעורבים המעצמות השכנות, כולל פולין, ליטא והאימפריה העות'מאנית. למרות האתגרים הללו, התרבות האוקראינית המשיכה להתפתח, ובמיוחד באזורים המערביים של אוקראינה להם הייתה השפעה פולנית ניכרת.

המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 היו תקופה של התעוררות תרבותית באוקראינה. בהשראת התנועות הלאומניות האירופיות, האינטלקטואלים והאמנים האוקראינים ביקשו בתקופה זו לקדם את המורשת התרבותית שלהם. עם זאת, במהלך תקופה זו האימפריה הרוסית החלה לחתור לדכא את התרבות האוקראינית באמצעות הגברת השפעת התרבות והשפה הרוסית. תחת השלטון הסובייטי ברית המועצות חתרה יותר ויותר להפוך את התרבות הסובייטית להומוגנית בכל שטחי ברית המועצות. אף על פי כן התרבות האוקראינית הצליחה לשרוד ואף לשגשג בתחומים מסוימים במהלך התקופה הסובייטית. נפילת ברית המועצות ב-1991 הובילה לתחייה של המנהגים האוקראינים, השפה האוקראינית והאמנויות האוקראיניות המסורתיים.

במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, נגרם נזק משמעותי לאתרי תרבות רבים באוקראיניה. אתרי התרבות שניזוקו או נהרסו על ידי צבא רוסיה כוללים בין היתר ספריות, מוזיאונים, גלריות, תיאטראות, וגני חיות. ההערכה היא שהבנייה מחדש של האתרים שניזוקו עשויה להימשך בסביבות עשור.

## דת
הנצרות הייתה דומיננטית במיוחד בעיצוב התרבות האוקראינית עוד מהמאה ה-9. רוב האוקראינים משתייכים כיום לנצרות האורתודוקסית. הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית היא כיום הכנסייה הגדולה במדינה.

## אדריכלות
האדריכלות האוקראינית משקפת היטב את ההשפעות המגוונות שהשפיעו לאורך ההיסטוריה על התרבות האוקראינית. דוגמאות בולטות לאדריכלות האוקראינית כוללות בין היתר את כנסיות העץ העתיקות האוקראיניות, ובמיוחד אלו שנמצאות באזור הקרפטים, אשר מכילות עיטורים מורכבים, וכמו גם את המבנים בסגנון הבארוק האוקראיני, ובמיוחד הקתדרלות והמנזרים העתיקים של קייב. במאה ה-20, האדריכלות האוקראינית הושפעה במיוחד מברית המועצות, כאשר בתקופה זו נבנו באוקראינה מבנים גרנדיוזיים רבים בסגנון סובייטי.

## לבוש מסורתי
חולצת ה"ויסשיוואנקה"  הרקומה, נחשבת כיום ללבוש המסורתי הלאומי של אוקראינה. נהוג לרוב ללבוש את חולצת הויסשיוואנקה באירועי תרבות שונים לאורך השנה, ובמיוחד בחודש מאי במצעד חולצות הויסשיוואנקה. ביגוד מסורתי נוסף כולל את הקוז'וח  והשרוברי  לגברים ואת הקוז'ושנקה  לנשים.

## גלריית תמונות

קובץ:Фестиваль_«Спалах_Різдвяної_звізди_2017".jpg|אוקראינים בלבוב חוגגים את חג המולד בפסטיבל קוליאדה המסורתי
קובץ:80-391-9007_Kyiv_St.Michael's_Golden-Domed_Monastery_RB_18_(cropped).jpg|מנזר כיפת הזהב של מיכאל הקדוש בקייב אשר בנוי בסגנון הבארוק האוקראיני
קובץ:Театр-студія"Під_мостом".jpg|להקת ריקודי עם אוקראינית בלבוש מסורתי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
בנג'מין הנטינגטון

**בנג'מין הנטינגטון** (באנגלית: **Benjamin Huntington**; 19 באפריל 1736 – 16 באוקטובר 1800) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18 מקונטיקט ושימש כציר בקונגרס הקונטיננטלי השני וכחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס הראשון של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
הנטינגטון נולד בנוריץ' שבמושבת קונטיקט, והיה בנם היחיד של דניאל הנטינגטון ואשתו השנייה רייצ'ל (וולקוט) הנטינגטון. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1761 והתמנה למודד אדמות עבור מחוז ווינדהאם באוקטובר 1764. הנטינגטון למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1765. הוא החל לעסוק בעריכת דין בנוריץ'. מאוחר יותר העניקה מכללת ייל תואר ראשון להנטינגטון.

הנטינגטון שימש כחבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1771–1780 ושימש כיו"ר הבית בשנים 1778–1779. ב-1775 כיהן בוועדת הבטיחות בבית המדינה ומונה לייעץ עבור המושל ג'ונתן טראמבל במהלך פגרת בית המחוקקים. בשנת 1778, הנטינגטון מונה לציר בקונגרס הפרובינציאלי בניו הייבן.

בין השנים 1780–1784, ושוב ב-1787 וב-1788, היה הנטינגטון חבר בקונגרס הקונטיננטלי. הוא כיהן במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1781 עד 1789 ומ-1791 עד 1792. הנטינגטון כיהן כחבר בסנאט של המדינה מ-1781 עד 1790 ומ-1791 עד 1793, ובנוסף כיהן גם כשופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מ-1784 עד 1790, ושוב מ-1791 עד 1793. כאשר הממשלה החדשה נכנסה לפעולה ב-1789, הוא נבחר לייצג את קונטיקט בקונגרס הראשון של ארצות הברית כמועמד המפלגה פרו-אדמיניסטרטיבית, שכיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1791.

עם התאגדותה של נוריץ' ב-1784, הוא נבחר לראש העיר הראשון שלה, וכיהן עד התפטרותו ב-1796. בשנת 1793, הוא מונה לשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט, וכיהן בתפקיד זה עד 1798.

הנטינגטון מת ב-16 באוקטובר 1800 ברומא, ניו יורק, ונקבר בבית הקברות של המושבה העתיקה בנוריץ'.

### חיים אישיים
הנטינגטון התחתן עם אן הנטינגטון מווינדהאם, קונטיקט, ב-5 במאי 1765. היא מתה ב-6 באוקטובר 1790 בנוריץ'. בנם נקרא בנג'מין הנטינגטון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1736
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1800
ארנולד כץ

**ארנולד כץ** (ברוסית: **Арнольд Михайлович Кац**; 18 בספטמבר 1924 – 22 בינואר 2007) היה מנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1988 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

## קורות חיים
ארנולד כץ נולד בשנת 1924 בבאקו (אז בתחומי ברית המועצות כיום באזרבייג'ן) למשפחה יהודית. הוריו התגוררו באודסה ועברו לבאקו בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. אביו היה רופא ואמו הייתה כנרית.

כץ החל לנגן בגיל צעיר. לאור כישרונותיו המשפחה עברה למוסקבה בשנת 1936. אמו החלה לנגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי וארנולד החל ללמוד בבית ספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה.

לאחר שחרור מהשירות הצבאי כץ המשיך לימודי נגינה בכינור ב (1947–1949) וניצוח בשנים 1947–1951.

כץ היה בעל 3 תעודות השכלה גבוהה בתחום מוזיקה אך בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות התקשה למצוא עבודה קבועה. הוא עבד במספר ערים ובשנת 1954 הגיע לטומסק בה בגיל 30 קיבל תפקיד של מנצח ראשי של התזמורת.

בשנת 1956 הוא קיבל הצעה להקים ולעמוד בראש של תזמורת סימפונית חדשה בנובוסיבירסק. הוא החליט לקבל את ההצעה ועבר לעיר עם אשתו וביתו בת שנתיים.

באוקטובר 1956 התזמורת החלה להופיע בערי סיביר. בשנת 1957 הוא הוזמן למוסקבה. באותן שנים רפרטואר התזמורת כלל יצירות של דמיטרי שוסטקוביץ', דבר שנגד את העמדה הרשמית של השלטון הסובייטי כלפי המלחין. בשנת 1962 הופעות התזמורת עברו בהצלחה בלנינגרד. בשנת 1963 בחגיגות של יבול 10 לקיום התזמורת כץ כלל ביצוע של סימפוניה ה-13 של שוסטקוביץ', למרות האיסור הלא רשמי של ניקיטה חרושצ'וב להשמעת יצירה זו.

בשנת 1957 כץ החל ללמד בקונסרבטוריון של נובוסיבירסק ובשנת 1980 התמנה לפרופסור.

בשנת 1970 התזמורת לראשונה הופיע מחוץ לגבולות של ברית המועצות. בהמשך היו הופעות רבות במדינות אירופה ואמריקה.

בתקופה של 50 שנים בהם כץ היה מנצח ראשי של התזמורת בוצעו מעל ל-1000 קונצרטים.

למרות הצלחותיו הגדולות לתזמורת לא היה לו אולם הופעות בעיר. בשנת 1990 כאשר תיאטרון אופרה עירוני נסגר לשיפוצים הבעיה החריפה. למרות מאמציו של כץ לא היה קידום של ממש בנושא. האולם נבנה רק בשנת 2013 ונקרא על שם ארנולד כץ.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 כץ עם תזמורתו המשיכו בסבבי הופעות ברחבי רוסיה ומחוץ לגבולות המדינה.

בשנת 1999 כץ עבר שבץ מוחי אך השתקם והמשיך להופיע.

בשנת 2007 הוא נסע לבייג'ינג. ב-17 בדצמבר במהלך חזרות עם התזמורת הוא קיבל שבץ בפעם השנייה ונפטר. הלוויה הרשמית התקיימה בנובוסיבירסק ולפי בקשתו הוא נטמן בדיסלדורף בו מתגוררת ביתו ומשפחתה.

על פעילותו בתחום התרבות לכץ הוענקו מספר עיטורים, פרס הפדרציה הרוסית (1994), תואר אמן העם של ברית המועצות (1989) ופרסים נוספים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:מורים למוזיקה ברוסיה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:נפטרים ב-2007
אמיל סלאי

**אמיל סלאי** (במקור **שוורץ** עד 1889, בהונגרית: **Szalai Emil**; מאקו, 5 בנובמבר 1874 – מחנה הריכוז אושוויץ, יוני 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, סופר משפטי ועורך כתב עת משפטי יוקרתי, יועץ משפטי של גופים גדולים מתרגם ספרותי. אביו של שאנדור סלאי (1912–1983).

## ביוגרפיה
אמיל שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור שוורץ ושל פלורה (פאני) שטרן. משנת 1900 עבד כעורך דין בבודפשט. הוא עסק בעיקר בזכויות יוצרים. בשנות ה-20 וה-30 היה היועץ המשפטי ועורך הדין של שלושה גופים גדולים:
* אגודת המחזאים ההונגרית
* קואופרטיב מנהלי התיאטרון של בודפשט
* האגודה הפילהרמונית

בין השנים 1923–1938, הוא היה העורך של כתב העת המשפטי היוקרתי "מדינת חוק" (Jogállam). ב-1944 הוא גורש ברכבות לאושוויץ, שם נרצח ואיבד את חייו. בית המשפט קבע את יום מותו כ-15 במאי 1944.

אשתו הייתה פירושקה גלסנר, איתה התחתן ב-28 בדצמבר 1908 בפרנצווארוש, בודפשט.

## ספריו
* זכויות יוצרים בהונגריה (בודפשט, 1922)
* זכויות יוצרים: הגנה על יוצרים חוק 1921 מספר LIV
* הסבר וניתוח אמנת יוניון של ברן (בודפשט, 1922)
* אמן מבצע, תקליטי גרמופון, רדיו מחקר בהקשר זכויות יוצרים (בודפשט, 1935)

## תרגומיו הספרותיים
* חוסה אצ'גראי: מריאנה. דרמה בשלוש מערכות, בודפשט, 1896 (ספרייה זולה)
* סרוונטס: תיאטרון הבובות המופלא (1904)
* חוסה אצ'גראי: זמר הרחוב. רעיון לירי; תִרגוּם אמיל סלאי; Vass, בודפשט, 1898 (תוכניַת תיאטראות בודפשט)
* חוסה אצ'גראי: קדוש או מטורף. דרמה; Vass, בודפשט, 1898 (תוכניַת תיאטראות בודפשט)
* חוסה אצ'גראי: רוברטו דה פֶּדְרוֹסָה. דרמה; Vass-Lampel, בודפשט, 1898 (תוכניַת תיאטראות בודפשט)
* ז'אן אקאר (Jean Aicard): האב לבונאר (Le Père Lebonnard) (1905)
* חוסה אצ'גראי: הנשיקה האחרונה (1920)
* אונורה דה בלזק:האישה בת ה-30 (1920)
* Alfred Hedenstierna: זכרונות מר ינסון (1924)

## לקריאה נוספת
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
* מי זה מי? לקסיקון אנשים בני זמננו. בודפשט, Beta Literary Co., 1937.
* יוז'ף פלטינוס : פשעי הבנייה החופשית. בודפשט, 1938-1939.
* Új magyar életrajzi lexikon VI. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי). 

## קישורים חיצוניים
* אמיל סלאי, באתר Arcanum
* אמיל סלאי, באתר GENi

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:עורכי כתבי עת יהודים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:מאקו (עיר): אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
יום קובי בראיינט

**יום קובי בראיינט** (באנגלית: **Kobe Bryant Day**), נקרא גם **יום הממבה** (**Mamba Day**), הוא מועד המצוין ב-24 באוגוסט באופן רשמי בלוס אנג'לס ובמחוז אורנג', ומנציח את חייו של שחקן הכדורסל קובי בראיינט. התאריך נבחר בשל מספרי החולצה שלבש בראיינט במהלך הקריירה שלו בליגת ה-NBA – 8 ו-24, וכמו כן בשל העובדה שיום לפני כן, 23 באוגוסט, הוא יום הולדתו של בראיינט. ב-27 ביולי 2021, חברת הקונגרס מקליפורניה מישל סטיל, הציגה הצעה להכיר ביום זה כיום המצוין באופן לאומי בכל ארצות הברית.

## היסטוריה
ב-2016, לאחר פרישתו של בראיינט מכדורסל, הכריזה עיריית לוס אנג'לס על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט", מתוך הכרה בפעילות הפילנתרופית של בראיינט במסגרת "קרן קובי וונסה בראיינט", ש"מוקדשת לשיפור חייהם של בני נוער ומשפחות נזקקות ועידוד צעירים לפעילות באמצעות ספורט". 

ב-26 בינואר 2020 נהרגו קובי בראיינט ובתו ג'יאנה, יחד עם שבעה נוסעים נוספים, בהתרסקות מסוק בקלבסס, קליפורניה. לאחר שבעה חודשים, ב-12 באוגוסט 2020, החליטה פה אחד מועצת מחוז אורנג', להכריז על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט". את ההצעה יזמה יושבת הראש של המועצה, מישל סטיל.

ביום קובי בראיינט הראשון, 24 באוגוסט 2020, נשיא מועצת העיר לוס אנג'לס, הרב וסון, הודיע בטוויטר שלו שקטע מרחוב פיגרואה ייקרא "שדרות קובי בראיינט". בנוסף, במהלך משחק 4 בסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA 2020, שחקני לוס אנג'לס לייקרס לבשו חולצת "בלאק ממבה" (כינויו של בראיינט) עם המספרים "8" ו-"24" לזכרו, כאשר דמיאן לילארד מקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס היריבה נועל נעליים הכוללות מספרים אלו מאחור. בתגובה לניצחון הלייקרס במשחק, כתב לברון ג'יימס ש"[בראיינט] נמצא כאן בבניין" וש"הכוכבים התיישרו".

## הערות שוליים

קטגוריה:לוס אנג'לס: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש אוגוסט
קטגוריה:קובי בראיינט
איטלו האוס

**איטלו האוס** (באנגלית: **Italo house**, באופן מילולי: מוזיקת האוס איטלקית) היא תת-ז'אנר מוזיקלי של איטלו דיסקו, מוזיקת האוס ובלאריק ביט, שמקורה באיטליה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית של סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

המאפיין המוזיקלי העיקרי של הז'אנר הוא השימוש שלו בדגימות מתקליטי האוס, בעיקר של זמרות, ובאקורדים אלקטרוניים לפסנתר בעיקר ליריים, יותר מאשר תקליטי שיקגו האוס.

הדוגמה הידועה ביותר מהז'אנר הוא השיר "Ride on Time" של להקת בלאק בוקס .

## הערות שוליים

קטגוריה:שנות ה-1980 במוזיקה
קטגוריה:שנות ה-1990 במוזיקה
אדוארד גראץ'

**אדוארד גראץ**' (ברוסית: **Эдуард Давидович Грач**; נולד ב-19 בדצמבר 1930) הוא נגן כינור וויולה, מורה למוזיקה ומנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1991 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.
## קורות חיים
אדוארד גראץ' נולד בשנת 1930 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה למשפחה יהודית.

גראץ' למד בבית ספר למוזיקה לילדים מחוננים אצל פיוטר סטוליארסקי באודסה משנת 1936. בתקופת מלחמת העולם השנייה למד בנובוסיבירסק.

בשנת 1944 גראץ' החל ללמוד בבית ספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה והמשיך ללימודים בקונסרבטוריון אותו סיים עם תואר שלישי בשנת 1958. בין מוריו היו אברם ימפולסקי ודוד אויסטרך.

בשנת 1949 גראץ' החל להופיע באופן קבוע בקונצרטים ככנר. בשנת 1964 הוא היה חבר בטריו לצד נגן פסנתר ונגנית ויולה.

בשנת 1979 גראץ' לראשונה היה מנצח תזמורת.

בשנת 1980 גראץ' החל להופיע כנגן ויולה.

בשנת 1990 גראץ' הקים תזמורת קאמרית "מוסקוביה" והיה מנהלו אמנותי ומנצח. התזמורת נתנה הופעות רבות ברוסיה ומחוץ לגבולותיה.

בשנת 1989 גראץ' החל ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה, בשנת 1990 התמנה לפרופסור והחל משנת 2007 היה ראש קתדרה לכינור. בנוסף לכך הוא מעביר שיעורי אמן ברוסיה ובמדינות רבות נוספות לרבות ישראל.

במהלך הקריירה גראץ' זכה בפרסים בתחרויות רבות. הוא היה שופט בתחרויות רבות ברוסיה ובמדיות אחרות.

רפרטואר של גראץ' כולל כ-700 יצירות. הוא היה המבצע הראשון של כ-50 יצירות.

על פעילותו בתחום התרבות לגראץ' הוענקו מספר עיטורים, הוא זכה בתחרויות רבות, קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1987) ופרסים ותוארי כבוד נוספים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:מנצחים יהודים רוסים
קטגוריה:מורים למוזיקה ברוסיה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:כנרים יהודים רוסים
קטגוריה:ויולנים רוסים
קטגוריה:ויולנים יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
Little Red Corvette

"**Little Red Corvette**" הוא סינגל של המוזיקאי האמריקאי פרינס, שיצא בהוצאת חברת התקליטים וורנר רקורדס ב-9 בפברואר 1983. השיר מופיע כסינגל השני של אלבום האולפן החמישי של פרינס, *1999*.

השיר דורג במקום ה-108 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים לשנת 2004 של המגזין רולינג סטון.

נכון לאוגוסט 2024, השיר הושמע למעלה מ-50 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-45 מיליון פעמים ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1983
קטגוריה:שירי פרינס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מין מזדמן
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:שירי פאנק (Funk) אמריקאיים
קטגוריה:שירי פופ
קטגוריה:שירי רוק אמריקאיים
קטגוריה:שברולט קורבט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
פאיז א-דווירי

**פאיז מוחמד חַמַד א-דווירי** (בערבית: **فايز محمد حمد الدويري**; נולד ב־3 במרץ 1952) הוא אסטרטג ופרשן צבאי ברשת אל-ג'זירה. אלוף לשעבר ב.
## ביוגרפיה
נולד ב־3 במרץ 1952 בעיירה  שבאירביד. למד במכללה צבאית וב־1972 סיים את לימודיו בדרגת תת-לוטננט, התגייס לחיל ההנדסה המלכותי הירדני והשתתף במבצעי פינוי מוקשים בגבול ירדן–סוריה.
בין 1977 ל־1979 הוצב בתימן ושימש כקצין הנדסה ב ופיקח על הקמת ביצורים במצרי באב אל-מנדב ועל בניית מחנה ח'אלד בתעז.

א-דווירי הוא הקצין הראשון מחוץ למדינות נאט"ו שלמד ב־.

ב־1979 למד מנהל עסקים באוניברסיטת אל-ירמוכ.

דווירי למד שנה במכללה המלכותית לפיקוד ומטה ולאחר מכן נשלח להשתלמות בקורס בין לאומי במכללה הפקיסטנית לפיקוד ומטה, במשך ארבע שנים שימש כמרצה במכללה המלכותית בירדן ובהמשך קיבל את הפיקוד על המכללה.

לאחר פרישתו לפנסיה הוציא דוקטורט באוניברסיטת ירדן בנושא "תפקידן של אוניברסיטאות ציבוריות בקידום תפיסת הביטחון הלאומי".

א-דווירי מועסק כפרשן צבאי ברשת אל-ג'זירה, וכתב ספר בשם "הביטחון הלאומי" על אסטרטגיה צבאית.

מפרוץ מלחמת חרבות ברזל הופיע כמעט מדי יום במהדורת החדשות של אל-ג'זירה ונתן פרשנות על המלחמה, באופן שיטתי הוא הציג את חמאס כגוף צבאי סדיר. הפופולריות שלו עלתה כשבסרטון שהפיקה הזרוע הצבאית של החמאס נשמע אחד המחבלים צועק "תן פרשנות יא דווירי", מטבע לשון שהפך להאשטג (#حلل_يا_دويري).

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:פרשנים צבאיים
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
קטגוריה:אנשי צבא ירדנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ירדן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-ירמוכ
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ירדן
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1952
מגפת אנצפאליטיס לתארגיקה

**מגפת אנצפאליטיס לתארגיקה** הייתה מגפה של מחלת אנצפאליטיס לתארגיקה שנמשכה בין השנים 1918–1930. הגורם למגפה עדיין לא ידוע, אף על פי שהסיבה יוחסה פעם למגפת השפעת הספרדית המקבילה, אך מחקר מודרני ערער על טענה זו. התמותה ממחלה זו גבוהה מ-20%.

## רקע
**[[אנצפאליטיס לתארגיקה]]** היא תסמונת נוירולוגית הגורמת לעייפות, פנים "דמוי מסכה", דימום מוגזם בקרום המוח ותסמינים נוירולוגיים כלליים אחרים. הוכרה באופן רשמי כמחלה בשנת 1917, ונראה שהיא קיימת הרבה יותר זמן בהיסטוריה האנושית. ידוע שהיא גורמת לפרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי.

## ציר זמן
הנוירולוג קונסטנטין פון אקונומו פרסם מאמר באפריל בשנת 1917 על מספר מקרים פתלוגים בהם נתקל בחודשי החורף של 1916 ו-1917. חולים אלו, למרות אבחנות קודמות שונות שלהם, הציגו דפוס דומה של תסמינים. הדבר הוביל אותו לאבחן מחלה חדשה, שאותה כינה **[[אנצפאליטיס לתארגיקה]]**. במקביל בצרפת, הרופא רנה קרושה נתקל בדפוסים דומים ופרסם את ממצאיו מספר ימים לאחר פרסום מאמרו של קונסטנטין פון אקונומי. בעקבות שני הדיווחים הללו דווחו מקרים רבים נוספים של המחלה, תחילה באירופה, אך במהרה התפשטו ברחבי העולם. המגפה הגיעה לשיאה בין השנים 1920 ל-1929, עם הערכה של כמיליון אנשים שאובחנו עם **אנצפאליטיס לתארגיקה**.

## גורמים
הסיבות ל**[[אנצפאליטיס לתארגיקה]]** עדיין לא ידועות. אף על פי שהקשר למגפת השפעת הספרדית נוצר לעיתים קרובות, התפרצות ה**אנצפאליטיס לתארגיקה** החלה מעט מוקדם יותר. עם זאת, אין די בכך להפריך את הטענה, אלא רק לציין שלא כל הראיות הקיימות מסתדרות.

## סיום המגפה
בערך בשנת 1931 הסתלקה המגפה כלעומת שבאה ללא טיפול ממשי.

לא ידועה הסיבה שבשלה תמה המגפה.

## אחרי המגפה
בעקבות המגפה דווחו מקרים רבים של פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי. מצב זה היה נבדל ממחלת פרקינסון אידיופטית, שכן היא מופיעה בחולים צעירים יותר ממחלת פרקינסון רגילה, וחסרה את ה"רעד מתגלגל" של מחלת פרקינסון. החולים ששרדו את המגפה נותרו ברובם נכים לכל ימיהם בסוג של תרדמת מכנית בין ישנות לעירות.

## ראו גם
* אנצפאליטיס לתארגיקה
* התעוררות (סרט) – על טיפול באחד המחלימים בבית החולים מונט כרמל

## לקריאה נוספת
* "יקיצות" – ספר מאת אוליבר סאקס המתאר את טיפולו בחולים פוסט אנציפלסטים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגפות
קטגוריה:התפרצויות עולמיות של מגפות
קטגוריה:1919 במדע
פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי

**פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי** היא מחלה פרקינסונית שלפי הדעה המקובלת נגרמת על ידי מחלה ויראלית המעוררת ניוון של תאי העצב בחומר השחור. באופן כללי, ניוון זה מוביל לפרקינסוניזם קליני.

מבחינה היסטורית, החל משנת 1917 התרחשה מגפה של אנצפאליטיס לתארגיקה, המכונה גם דלקת המוח של פון אקונומי או "מחלת השינה", שנגרמה אולי בהקשר לשפעת הספרדית של 1918; עם זאת, אפילו עם השימוש בבדיקות אבחון מולקולאריות מודרניות על גופות שחלו במחלה זו, לא נוצר קשר מוצק בין אנצפאליטיס לתארגיקה עם השפעת הספרדית. אף על פי שפרקינסוניזם נצפה מדי פעם בשלב המוח החריף של דלקת המוח המוחית, הוא נתקל לעיתים קרובות בשלב הפוסט-אנצפליטי. הופעת פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי עשויה להתרחש מספר שנים לאחר ההחלמה ממחלת אנצפאליטיס לתארגיקה. המנהיג הנאצי אדולף היטלר סבל ממחלה זו.

אזורי המוח שנפגעו מהמחלה מכילים סבכים פיברילריים, דומים לאלה הנראים אצל חולים במחלת אלצהיימר. עם זאת, הפלאק הסנילי השכיח במחלת אלצהיימר לא נמצא.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות חוץ-פירמידיות ותנועתיות
מיכאיל שווייצר

**מיכאיל שווייצר** (ברוסית: **Михаил Абрамович Швейцер**; 16 בפברואר 1920 – 2 ביוני 2000) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

## קורות חיים
מיכאיל (מויסיי) שוויצר נולד בשנת 1920 בפרם למשפחה יהודית. בשנת 1925 המשפחה עברה למוסקבה.

בשנת 1943 שווייצר סיים לימודי בימוי במכון לקולנוע תחת סרגיי אייזנשטיין. הוא עבד כעוזר במאי באלמטי. בשנת 1943 חזר למוסקבה והחל לעבוד באולפני "מוספילם". הוא היה עוזר של מיכאיל רום בסרטו שצולם בשנת 1944.

בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות שווייצר פוטר מעבודה ועבר לסברדלובסק בה פעל בתחום סרטי תעודה. בשנת 1956 הוא ביים ב"לנפילם" סרט חדש. על סרטו "קשר עדוקה" משנת 1957 נמתחה ביקורת קשה מצד השלטונות והקרנתו לא אושרה. הם דרשו לשנות באופן מהותי את תוכנו וסרט יצא להקרנות בשם אחר. רק בשנת 1988 בתקופת פרסטרויקה שווייצר הצליח לשחזר חלקית את הסרט המקורי.

בשנת 1968 שווייצר ביים סרט "עגל הזהב" על פי רומן באותו שם עם סרגיי יורסקי בתפקיד ראשי של אוסטפ בנדר. סרט זכה להצלחה גדולה. בהמשך שווייצר ביים מספר סרטים על בסיס יצירות קלסיות של אלכסנדר פושקין, אנטון צ'כוב, ניקולאי גוגול ולב טולסטוי. הוא היה שותף לכתיבת תסריטים ובחלק סרטיו גם אשתו סופיה מילקינה הייתה שותפה לכתיבת תסריט. בסך הכול הוא ביים כ-20 סרטים.

על פעילותו בתחום הקולנוע שווייצר קיבל פרס ברית המועצות (1977) ומספר עיטורים. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. בשת 2000 הוא זכה בפרס ניקה, על מכלול פעלותו על סרטו שהוקרן באותה שנה הוא קיבל פרסים קינוטאבר בשנת 1992  

שוויצר נפטר בשנת 2000 במוסקבה ונטמן בבית העלמין ווסטריאקובסקויה לצד אשתו ובנו שנפטר בגיל 3

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים סובייטים
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:תסריטאים יהודים
קטגוריה:בוגרי המכון לקולנוע על שם גרסימוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ג'ונתן סטרג'ס

**ג'ונתן סטרג'ס** (באנגלית: **Jonathan Sturges**; 23 באוגוסט 1740 – 4 באוקטובר 1819) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, אשר ייצג את קונטיקט כציר בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סטרג'ס נולד בפיירפילד שבמושבת קונטיקט שם אביו, סמואל (1712–1771) היה מודד. אמו, אן (בר) סטרג'ס הייתה אשתו השנייה של סמואל.  סבא רבא שלו, גם ג'ונתן סטרג'ס (1624–1700), היה אחד המתיישבים המקוריים של העיירה.

ב-1759 השלים סטרג'ס את לימודיו בייל. הוא קיבל את התואר השני שלו מייל ב-1761, ואת התואר דוקטור למשפטים מייל ב-1806. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין במאי 1772. הוא החל לעסוק בעריכת דין בפיירפילד.

### קריירה
כניסתו של סטרג'ס לקריירה ציבורית החלה כאשר שכניו בפיירפילד שלחו אותו לבית הנבחרים של קונטיקט ב-1772. הוא הוחזר מדי שנה עד 1784. ב-1773 שירת את מחוז פיירפילד כשופט שלום, וב-1775 שימש כשופט של בית המשפט לצוואות. קונטיקט שלחה אותו כציר לקונגרס הקונטיננטלי ב-1786. הוא כיהן כחבר במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1786 עד 1788, ובמקביל כיהן כשופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מ-1786 עד 1789.

כאשר הוקמה ממשלת ארצות הברית החדשה, הבוחרים בחרו בו לבית הנבחרים של ארצות הברית כמועמד מפלגת תומכי הממשל. הוא כיהן שתי קדנציות בקונגרס מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1793. סטרג'ס היה אחד משבעת הנציגים שהצביעו נגד חוק העבדים הנמלטים משנת 1793.

עם שובו הביתה, הוא מונה לשופט עמית של בית המשפט העליון בקונטיקט, שם כיהן מ-1793 עד 1805. הוא היה אלקטור נשיאותי ב-1797 וב-1805.

### חיים אישיים
בשנת 1760 נישא סטרג'ס לדבורה לואיס. נולדו להם ארבעה ילדים משותפים. בנם, לואיס בר סטרג'ס, שירת גם הוא כמו אביו בבית הנבחרים של ארצות הברית. ג'ונתן סטרג'ס, פטרון אמנויות חשוב בעיר ניו יורק, היה נכדו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1740
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1819
V-Wave

**וי - וייב בע"מ**, המוכרת במותג **V-WAVE**, היא חברת הזנק ישראלית שפיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב.

## היסטוריה
החברה נוסדה באוגוסט 2009 על ידי ד"ר אשר שמואלביץ', פרופ' גד קרן ויעקב ניצן. מנכ"ל החברה מאז 2015 הוא ד"ר ניל אייגלר ונשיא החברה הוא ארז רוזנפלד. מטה החברה שוכן בקיסריה.

החברה פיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב, המוחדר ללב באמצעות צנתור. בשנת 2020 קיבל השתל סימון CE, המאשר את שיווקו באירופה.

בשני סבבי גיוס הון ראשונים גייסה החברה 35.5 מיליון דולר. בסבב שלישי גייסה החברה 70 מיליון דולר, ובספטמבר 2020 הוגדל סבב זה בעוד 28 מיליון דולר. עם המשקיעים בחברה נמנים קבוצת ברמ, פרופ' בנעד גולדווסר וחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון.

באוגוסט 2024 הודיעה חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון על הסכם לרכישת החברה תמורת סכום של עד 1.7 מיליארד דולר, הכולל תשלום של 600 מיליון דולר במזומן, וסכומים נוספים של עד 1.1 מיליון דולר בהתאם לעמידה באבני דרך.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיסריה: חברות
קטגוריה:יצרני מכשור רפואי ישראלים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2009
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
בעיית פניאנו

ממוזער|upleft=1.5|משולש העקבים: <math>\triangle DEF </math>, משולשים חסומים: <math>\triangle DEF\,,\triangle GHI </math>. מתקיים:<math>|DE|+|EF|+|FD|\leq |GH|+|HI|+|IG| </math>.
בגאומטריה, **בעיית פניאנו** היא בעיית אופטימיזציה שהוצעה ונפתרה לראשונה על ידי המתמטיקאי האיטלקי ג'ובאני פניאנו ב-1775:

הפתרון הוא משולש העקבים (Orthic triangle), שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש הנתון.

## פתרון
למשולש העקבים, שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש חד-הזווית הנתון, יש ההיקף הקטן ביותר מבין כל המשולשים החסומים במשולש הנתון, ולפיכך זהו פתרון לבעיית פניאנו. ההוכחה המקורית של פניאנו עשתה שימוש בשיטות של קלקולוס ובלמת ביניים שניתנה על ידי אביו ג'וליו פניאנו. מאוחר יותר הוכחות גאומטריות אחרות נתגלו, בין היתר על ידי הרמן שוורץ וליפוט פייר. הוכחות אלו עשו שימוש בתכונות הגאומטריות של שיקופים כדי לקבוע מסלול בעל אורך מינימלי.

## עקרונות פיזיקליים
ממוזער|left|279px|משולש ''abc'' הוא משולש העקבים של המשולש ''ABC''.
ניתן לתת פתרון פיזיקלי למחצה לבעיה באמצעות דימוי של מסגרת המשולש החסום \triangle DEF  לגומיה מתוחה, ושל הקודקודים D,E,F כמעין חרוזים שיכולים להחליק בחופשיות על מסגרת המשולש החיצוני \triangle ABC . מכיוון שהגומיה שואפת למזער את האנרגיה האלסטית שלה ולפיכך גם את אורכה הכולל, שלושת החרוזים יתייצבו במיקומים על היקף המשולש \triangle ABC  שמקיימים שהיקף המשולש החסום הוא מינימלי.

במצב שיווי משקל מכני כזה, שקול הכוחות הפועל על כל חרוז חייב להתאפס. כיוון שכך, בכל אחד מקודקודי המשולש החסום מתקיים שסכום שני הווקטורים המייצגים את מתיחות הגומיה לאורך שני הצלעות הנפגשות באותו קודקוד, חייב להיות מאונך לצלע המתאימה של המשולש החיצוני \triangle ABC  (שכן מסגרת המשולש \triangle ABC  יכולה להפעיל רק כוח נורמלי). מכיוון שמתיחות הגומיה אחידה לאורכה, שני הווקטורים הללו שווים בגודלם, ולפיכך האנכים לצלעות המשולש החיצוני שעוברים דרך קודקודי המשולש החסום בעל ההיקף המינימלי הם בהכרח חוצי הזוויות של המשולש החסום. כלומר, מתקיים (הסימון בשורה הבאה מתייחס לאיור השני):

: \angle bcA = \angle acB, \angle caB = \angle baC, \angle abC = \angle cbA

חוצי הזוויות הללו נפגשים בנקודה אחת שהיא מרכז המעגל החסום של המשולש \triangle DEF . לפי משפט ידוע אחד על משולש העקבים (שהוכחתו לא מובאת כאן) של משולש נתון, נקודת מפגש הגבהים H של משולש מסוים היא גם מרכז המעגל החסום O של משולש העקבים שלו.

לפיכך, כל אחד מהאנכים לצלעות המשולש \triangle ABC  העוברים דרך D,E,F עובר גם דרך קודקוד של המשולש החיצוני, כלומר D,E,F הם עקבי הגבהים של המשולש החיצוני, ו - \triangle DEF  הוא משולש העקבים של \triangle ABC .

## ראו גם
* גובה (גאומטריה)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משפטים בגאומטריה
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2021–2022)

**בחירות לרשויות המקומיות ב[[הרשות הפלסטינית|רשות הפלסטינית]]** נערכו בשני סבבים ב־11 בדצמבר 2022 וב־26 במרץ 2022.

בסבב הראשון בדצמבר 2021 נערכו בחירות ב־154 כפרים. בסבב השני במרץ 2022 נערכו בחירות ב־50 רשויות נוספות.

## רקע
ביולי 2021 הודיעה הרשות הפלסטינית על פיזור המועצות ברשיות המקומיות, עקב תום כהונתן כתום ארבע שנים מהבחירות הקודמות במאי 2017.

ב־6 בספטמבר 2021 החליטה הממשלה הפלסטינית על קיום בחירות בכלל הרשויות הפלסטיניות. על פי ההודעה, בחירות יערכו בדצמבר 2021 ב־387 רשויות ביהודה ושומרון ורצועת עזה, וב־90 רשויות נוספות יערכו בחירות במועד מאוחר יותר. עם זאת, על פי הוועדה הודיעה כי הבחירות ברצועה יערכו רק אם יאושרו בידי חמאס. החלוקה למועמדים נקבעה על פי סיווג הרשויות ברשות הפלסטינית: במועד הראשון נערכו בחירות למועצות C ומועצות כפרים, בעוד שלמועצות A ו־B, בעלות אוכלוסייה מעל 15,000 איש, נערכו במועד השני. המועד לבחירות ברשויות אלו נקבע בהחלטה ב־27 בספטמבר.

חמאס החרימה את הבחירות, בדרישה לקיום בחירות גם למועצה המחוקקת ולראשות הרשות הפלסטינית, שבוטלו על ידי אבו מאזן מוקדם יותר באותה שנה. גם החזית העממית לשחרור פלסטין החרימה את הבחירות. עם זאת, התמודדו בבחירות נציגים המזוהים עם תנועות אלו ברשימות עצמאיות. מטעם הפת"ח הוגשו בבחירות לעיתים יותר מרשימה רשמית אחת במועצה.

## הבחירות
הבחירות בסבב הראשון התקיימו בפועל ב־154 רשויות בלבד בהן הוגשה יותר מרשימה אחת. ב־162 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד, ב־50 לא הוגשו רשימות בכלל, וב־10 התמודדו פחות מועמדים ממספר המושבים. ועדת הבחירות הפלסטינית קיבלה בסבב זה 774 רשימות מהן אישרה 765, בהם 6,299 מתמודדים שכרבע מהן נשים. שתי רשימות נוספות נפסלו מאוחר יותר בעקבות עררים שהוגשו נגדן. אחוז הצבעה עמד על כ־66%.

ועדת הבחירות החליטה לכלול בסבב השני 61 רשויות נוספות בהן נמנע קיום בחירות בסבב הראשון, כך שמספר הרשויות בהן נועדו להתקיים בחירות בסבב השני עמד על 127. בפועל התקיימו בחירות ב־50 רשויות בלבד, כאשר ב־23 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד וב־28 לא הוגשו רשימות כלל. ברשות אחת היו מספר המועמדים נמוך ממספר המושבים. בסבב השני הוגשו 267 רשימות ו־259 אושרו, בהן התמודדו 2,539 מועמדים. אחוז ההצבעה עמד על 53%.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: בחירות
קטגוריה:2021 בפוליטיקה
קטגוריה:2022 בפוליטיקה
קטגוריה:2021 באסיה
קטגוריה:2022 באסיה
ליסה סי

**ליסה סי** (באנגלית: **Lisa See**; נולדה ב-18 בפברואר 1955) היא סופרת אמריקאית ממוצא סיני.

בספריה היא מרבה לעסוק במעמדן וחייהן של נשים אסיאתיות - סיניות וקוריאניות, במאות הקודמות, ומחקר של תרבויות סיניות עתיקות. ספריה זכו לפופולריות רבה והפכו לרבי מכר בינלאומיים. חלק מספריה תורגמו לעברית בהוצאת מודן.

## ביוגרפיה
סי נולדה ב-18 בפברואר 1955 בפריז שבצרפת, לאימה, קרולין סי, פרופסורית לאנגלית וסופרת, ולאביה, ריצ'רד סי, אנתרופולוג. סבא רבה שלה מצד אביה, פונג סי, היגר לארצות הברית מסין. סי גדלה בלוס אנג'לס קליפורניה, בסמיכות לצ'יינה טאון מה שהשפיע על חייה ויצירתה.

סי פעילה באירועי תרבות ושימור מורשת בקהילה הסינית בלוס אנג'לס. במהלך מצעד ראש השנה הסיני של דרקון הזהב הודיעה סי כי תתרום את כתבי ידה לאוניברסיטת קליפורניה לצורכי הוראה ומחקר.

## ספריה

* **On Gold Mountain** (1995)
* **Flower Net** (1997)
* (1999) **The Interior**
* (2002) **Dragon Bones**
* **Snow Flower and the Secret Fan** (2005) - (תורגם לעברית; **סיפור כתוב במניפה**)
* (2007) **Peony in Love**
* (2009) **Shanghai Girls** - (תורגם לעברית; **נשות שנחאי**)
* (2011) **Dreams of Joy** - (תורגם לעברית; **חלומות על אושר**)
* (2014) **China Dolls** - (תורגם לעברית; **בובות סיניות**)
* (2017) **The Tea Girl of Hummingbird Lane** - (תורגם לעברית; **נערת התה**)
* (2019) **The Island of Sea Women** - (תורגם לעברית; **האי של נשות הים**)
* (2023) **Lady Tan’s Circle of Women** - (תורגם לעברית; **מעגל הנשים של הגבירה טאן**)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אמבט חלב

[ממוזער|אמבט חלב ועלי ורדים באתר [ספא (מרחצאות)|ספא בתאילנד]]
**אמבט חלב** הוא אמבט בו משתמשים בחלב במקום במים. לעיתים קרובות מוסיפים לאמבט מרכיבים ריחניים, כגון דבש, ורדים, חינניות ושמנים אתריים. החומצה הלקטית שבחלב היא סוג של חומצה אלפא הידרוקסית , והיא ממיסה את החלבונים הקושרים תאי עור מתים.

## היסטוריה
אגדות מספרות שקלאופטרה רחצה בחלב אתונות מדי יום כטיפול יופי לעורה. אגדות אלו לא אוששו. ההיסטוריון אדריאן גולדוורת'י, מחבר הספר אנתוני וקלאופטרה, מאמין שהקיסרית הרומית פופה (אשתו של נירון) החלה אופנת רחצה זו 80 שנה לאחר מותה של קלאופטרה.

המלכות קתרין פאר ואליזבת הראשונה התרחצו בחלב מתוך אמונה שזה יגרום לעור שלהן להיראות צעיר וחיוור יותר.

תמיסת בנזואין כונתה בארצות הברית בראשית המאה ה-19 גם כ"אמבט חלב". באופן מבלבל, גם אמבטיות של חלב פרה היו נפוצות באותה תקופה במקביל.

יש התייחסויות לחלב פרה כטכניקת רחצה שהתקיימה בהודו במאה ה-19 בספר "חמישים ואחת שנות חיים ויקטוריאניות" מאת מרגרט אליזבת צ'יילד וילייר, רוזנת ג'רזי.

בראשית המאה ה-20 דווח כי הזמרת וכוכבת ברודוויי אנה הלד מתרחצת בחלב מדי יום. מאוחר יותר היא צוטטה כמי שהתרחצה בחלב רק פעמיים בשבוע כשגרה בפריז, מכיוון שהתקשתה להקפיד על שגרת יופי זו הרחק מביתה. בעלה, פלורנץ זיגפלד, דיווח מאוחר יותר לעיתונות כי היא רחצה בחלב מדי יום וקבעה צילומים כך שכתבים יוכלו לצלם את החלב המועבר אליה.

**אמבט [[חובצה]]** היה גם הוא שיטת רחצה היסטורית נפוצה עבור חיות בתערוכה. השיטה משמשת עדיין כיום עבור חזירים וכלבים למשל.

## בפולקלור
יש חוקרים הטוענים כי אמבטיות חלב שימשו כ"מתכון ליופי", כמו גם לריפוי, השגת מראה צעיר והתפכחות מקסמים.

## בקולנוע ובתקשורת
* אמבט חלב למטרות רפואיות כביכול לילד גוסס ניתן לראות בסרט "אחות לילה" משנת 1931.
* פופה (קלודט קולבר) רוחצת בחלב בסרט "סימן הצלב" משנת 1932.
* בסרט "ז'יז'י" משנת 1958 נראית דודה אלישיה רוחצת באמבט חלב מצופה תחרה.
* בסרט Carry on Cleo משנת 1964, מרקוס אנטוניוס נתקל לראשונה בקלאופטרה בזמן שהיא עושה אמבט חלב.
* בסרט "חוות הקסמים" משנת 1973, אדית צוקרמן, אשתו של הומר, מציעה לרחוץ את וילבור באמבט חובצה כהכנה ליריד.
* המלכה רוונה (שרליז ת'רון) מתוארת כשהיא מתרחצת באמבט חלב כשהיא עונדת את הכתר שלה בסרט מ-2012 "שלגייה והצייד"
* לוקרטיה (לוסי לולס) רוחצת באמבט חלב בעונה 1, פרק 9 של סדרת הטלוויזיה "ספרטקוס".
* רן יוטול (סיגננובה מקודי לונד) עורכת אמבט חלב בסדרה הנורווגית "ראגנארוק", בעונה 1 פרק 4.

## מרכיבים שונים
שמאל|ממוזער|230x230 פיקסלים|גבר נרגע באמבט חלב

### חיוניים
* חלב טרי או אבקת חלב

### אופציונליים
* מים
* דבש
* שיבולת שועל
* שקדים טחונים
* לבנדר
* שמנים אתריים
* עשבי תיבול
* אגוז מוסקט
* שורש אוריס
* שמן ברגמוט
* שמן גרניום
* שמן ויטמין E
* עמילן תירס
* אצות
* מלח ים

## הערות שוליים

קטגוריה:מרחץ
קטגוריה:חלב
לואיס בר סטרג'ס

**לואיס בר סטרג'ס** (באנגלית: **Lewis Burr Sturges**; 15 במרץ 1763 – 30 במרץ 1844) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט בין השנים 1805–1817.

## ביוגרפיה
סטרג'ס נולד ב-15 במרץ 1763 בפיירפילד, קונטיקט, בנו של ג'ונתן סטרג'ס, שגם שירת בבית הנבחרים. סטרג'ס סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1782, עסק בעיסוקי מסחר בניו הייבן, וחזר לפיירפילד, קונטיקט, ב-1786. הוא שימש כפקיד בית המשפט לצוואות במחוז פיירפילד בין השנים 1787 ל-1791, והיה חבר בבית הנציגים של המדינה בין השנים 1794 ל-1803. סטרג'ס נבחר כפדרליסט לקונגרס התשיעי כדי למלא חלקית את המשרות הפנויות שנגרמו כתוצאה מהתפטרותם של קלווין גודארד ורוג'ר גריסוולד. הוא נבחר מחדש לקונגרס העשירי ולארבעת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-16 בספטמבר 1805 עד 3 במרץ 1817. מאוחר יותר הוא עבר לנורווק, אוהיו, שם נפטר ב-30 במרץ 1844. הוא קבור בחצר האפיסקופלית של סנט פול שם.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1763
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1844
קלווין גודארד (פוליטיקאי)

**קלווין גודארד** (באנגלית: **Calvin Goddard**; 17 ביולי 1768 – 2 במאי 1842) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קונטיקט.

## ביוגרפיה
גודארד נולד ב-17 ביולי 1768 בשרוסברי, מחוז ווסטר, פרובינציית מפרץ מסצ'וסטס. הוא למד באקדמיית פליינפילד, שם למד לימודים קלאסיים, והשלים את לימודיו בדארטמות' קולג' ב-1786. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1790 והחל לעסוק בכך בפליינפילד, קונטיקט.

גודארד כיהן כחבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1795–1801. הוא נבחר מטעם המפלגה הפדרליסטית לקונגרס השביעי כדי למלא את המושב שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של אליצור גודריץ'. הוא נבחר מחדש לקונגרסים השמיני והתשיעי וכיהן מ-14 במאי 1801 ועד להתפטרותו ב-1805 לפני כינוס הקונגרס התשיעי. החליף אותו לואיס בר סטרג'ס. הוא נבחר שוב לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט ב-1807 ואף כיהן כיו"ר הבית. הוא עבר לנוריץ', קונטיקט ב-1807 וחזר לעסוק בעריכת דין. הוא היה אלקטור לנשיאות בבחירות 1812, ציר באמנת הרטפורד בשנים 1814–1815, שופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מיוני 1815 עד יוני 1818, וראש עיריית נוריץ' מ־1814 עד 1834. הוא מת בנוריץ' ב-2 במאי 1842, ונקבר בבית הקברות בעיר.

לחתנו ולתלמידו לשעבר אסא צ'יילד היה בן קלווין גודארד צ'יילד שהוא קרא על שמו.

הוא גם לימד את בנו צ'ארלס בקוס גודארד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
אליצור גודריץ'

**אליצור גודריץ**' (באנגלית: **Elizur Goodrich**; 24 במרץ 1761 – 1 בנובמבר 1849) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18 מקונטיקט. הוא שימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט וכגובה המכס.  הוא היה גם אחיו של הסנאטור האמריקני צ'ונסי גודריץ', חתנו של האב המייסד אוליבר וולקוט.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| תואר ראשון באמנויות, אליצור גודריץ' האב, אביו של אליצור גודריץ', מכללת ייל, 1752
גודריץ' נולד ב-24 במרץ 1761 בדורהם שבמושבת קונטיקט, והיה בנו של אליצור גודריץ'. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1779, והיה שם מורה מ-1781 עד 1783 ולמד משפטים. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1783, הוא החל לעסוק בעריכת דין בניו הייבן. הוא שירת בבית הנבחרים של קונטיקט מ-1795 עד 1802 והיה הפקיד שלו במשך שישה ישיבות ויו"ר הבית במשך שניים.

בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1796 הוא היה אלקטור פדרליסט לנשיאות, ותמך במועמד הפדרליסט ג'ון אדמס נגד מועמד המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית תומאס ג'פרסון.

הוא נבחר לייצג את קונטיקט בקונגרסים השישי והשביעי, אך כיהן רק בקונגרס השישי, מ-4 במרץ 1799 עד 3 במרץ 1801,  מכיוון שהנשיא ג'ון אדמס מינה אותו למוכס מכס לנמל ניו הייבן. לאחר זמן קצר הוא הודח מתפקידו על ידי יורשו של אדמס, הנשיא תומאס ג'פרסון. הדיון במעשה הזה העלה מג'פרסון מכתב שבו הוא הצהיר על אישורו להדחה בגלל דעות פוליטיות.

גודריץ' נבחר למועצת המושל בקונטיקט ב-1803, וכיהן עד 1818. הוא לימד משפטים בייל בין השנים 1801–1810 ושימש שופט צוואות בין השנים 1802–1818. מ-1803 עד 1822 הוא היה גם ראש עיריית ניו הייבן.  מ-1803 עד 1807, הוא שימש גם כשופט של בית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט. 

גודריץ' היה חבר בתאגיד ייל, הגוף המנהל של האוניברסיטה, מ-1809 עד 1818 והיה המזכיר שלה מ-1818 עד 1846. ייל העניקה לו תואר ב-1830. גודריץ' מת בניו הייבן ב-1 בנובמבר 1849, ונקבר בבית הקברות ברחוב גרוב.

הוא הוצג בין 1,700 חברי הקונגרס שנמצאים ברשימת חברי הקונגרס האמריקאי שהחזיקו בעבדים בשלב מסוים בהיסטוריה האמריקאית.  

## חיים אישיים
בנו של גודריץ', צ'ונסי אלן גודריץ', התחתן עם בתו של נואה ובסטר. אחיו, שנקרא גם צ'ונסי גודריץ', היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. 

אשתו של גודריץ', אנני ווילארד אלן גודריץ', הייתה אחותו של ג'ון אלן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט וחבר בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט.  

גיסתו, מרי אן וולקוט גודריץ', באמצעות אחיו הסנאטור צ'ונסי גודריץ', הייתה בתו של החותם על הכרזת העצמאות של ארצות הברית, אוליבר וולקוט, ואחותו של שר האוצר האמריקני אוליבר וולקוט הבן.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חוקרי משפט אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1761
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1849
סלט (שיר)

"**סָלָט**" הוא שיר ילדים עברי בחרוזים שנכתב על ידי ע' הלל, הולחן על ידי דפנה אילת והושר על ידי דליה פרידלנד.

השיר התפרסם בספרו של ע' הלל, "הספר הגדול של ע. הלל".

## קישורים חיצוניים
* סלט, באתר יוטיוב, בערוץ נושא – Dalia Friedland.
* [ממוזער|[ע. הלל|ע' הלל, מחבר השיר, בשנת 1949]]מילים לשיר סלט (המולחן), באתר שירונט.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ע. הלל
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
אסייר ויאליברה

**אסייר וִיאַלִיבְּרֶה מולינה** (בספרדית: **Asier Villalibre Molina**; נולד ב-30 בספטמבר 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בראסינג סנטנדר מהליגה הספרדית השנייה בהשאלה מדפורטיבו אלאבס.

## קריירת מועדונים
ויאליברה נולד בגרניקה שבחבל הבסקים, והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו בשנת 2011. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבת של בילבאו, בסקוניה, בעונת 2013/2014, במשחק בו גם כבש את שער הבכורה שלו בליגה השלישית בגיל 15.

במאי 2015, לאחר 20 שערים נוספים עבור בסקוניה, ויאליברה הועלה לקבוצת המילואים בליגה השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-24 באוגוסט, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במקומו של גורקה סנטאמריה בהפסד ביתי 0–1 נגד ז'ירונה. ויאליברה הבקיע את שער הבכורה המקצועי שלו עבור אתלטיק בילבאו ב-6 בספטמבר 2015, בניצחון הביתי 1–3 על מיורקה. בגיל 17 שנים ו-341 ימים, הוא הפך למבקיע השני הצעיר ביותר עבור הקבוצה בליגה השנייה (אחרי אנדר גריטאנו בן ה-17 ו-198 ימים בשנת 1986).

ב-3 בדצמבר 2016, ויאליברה זומן לקבוצה הראשונה למשחק הדרבי הבסקי נגד אייבר, כשהוא תופס את מקומו של, אריץ אדוריס, היה מושעה לאחר שהורחק במשחק הליגה הקודם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה למחרת, כשהחליף את איניאקי ויליאמס לאחר 84 דקות ורשם בישול עבור איקר מוניאין שהבקיע את השער האחרון בתוספת הזמן בניצחון 1–3.

ויאליברה הופיע במשחק הראשון שלו בתחרות אירופית ב-8 בדצמבר 2016, תוך שהוא תורם מסירה מכרעת נוספת בתיקו 1-1 בחוץ נגד ראפיד וינה בשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר ששוב עלה מהספסל. הוא הושאל לנומנסיה ב-2 במאי של השנה שלאחר מכן, לחודש אחד.
[ממוזער|ויאליברה ב-[2012]]
ב-20 באוגוסט 2017, ויאליברה הושאל לקבוצת הליגה השנייה ריאל ואיאדוליד לשנה אחת. לאחר שהבקיע רק פעמיים בגביע, ההשאלה שלו בוטלה והוא עבר לאחר מכן ללורקה מאותה ליגה גם כן בהסכם זמני.

ויאליברה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה עבור אתלטיק ב-25 בינואר 2020, כשהוא משחק 84 דקות בתיקו 1–1 בחוץ נגד אספניול.

ב-17 בינואר שלאחר מכן, כבש את שער השוויון בדקה האחרונה נגד ברצלונה, שהוביל את המשחק להארכה, ולבסוף לניצחון 2–3 הסופר קאפ הספרדי 2020/2021;

לאחר שסיים 35 משחקים וארבעה שערים בעונת 2020/2021, מעמדו של ויאליברה ירד, והוא הושאל לדפורטיבו אלאבס ב-30 בינואר 2023. הוא הבקיע פעמיים במהלך הפלייאוף בליגה השנייה ועזר לקבוצתו להעפיל לליגה הראשונה. את השער הראשון כבש בחצי גמר הפלייאוף בניצחון 0–2 על אייבר; במשחק השני של גמר הפלייאוף גמר נגד לבאנטה, הפנדל שלו, עמוק בתוספת הזמן של הארכה, היה השער היחיד של המשחק.

ויאליברה חזר לאתלטיק בילבאו, וב-16 בספטמבר 2023 כבש בניצחון 0–3 על קדיס, כמה שניות לאחר שהחליף את גורקה גורוזטה. ב-7 בדצמבר באותה העונה, הוא הבקיע פעמיים נגד קאיון בסיבוב השני של גביע המלך הספרדי. חודש לאחר מכן, הוא כבש שני שערים כשעזר להביס את אייבר בסיבוב 32 (0–3), וחזר על הישג זה בשלב הבא כאשר המארחים הביסו את אלאבס 0–2; עם ששת השערים הללו, הוא השווה את המספר של חבי לוק מעונת 1991/1992, וסיים כמלך השערים המשותף של הטורניר יחד עם אבדון פראטס ואנאסטסיוס דוביקאס.

ב-15 ביולי 2024, ויאליברה חזר לאלאבס בחוזה לארבע שנים.

## קריירה בינלאומית
ויאליברה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת חבל הבסקים הלא רשמית במאי 2019, בתיקו 0–0 בחוץ נגד פנמה.

## תארים
;אתלטיק בילבאו
* גביע המלך (2): 2023/2024, 2020/2021
* הסופר קאפ הספרדי: 2021

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:כדורגלני נומנסיה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997