ספרד

**סְפָרַד** (בספרדית: **España**, "אֶסְפַּנְיַה",  ) או **ממלכת ספרד** (בספרדית: **Reino de España**, , תעתיק: "ריינו דה אספניה") היא מדינה בדרום-מערב אירופה.

שטחה של המדינה נפרש על פני 505,370 קמ"ר והיא המדינה השנייה בגודלה באיחוד האירופי, אחרי צרפת. שטחה של המדינה נפרש על פני מרבית שטחו של חצי האי האיברי, אותו היא חולקת עם פורטוגל, אנדורה והטריטוריה הבריטית גיברלטר. חלק גדול מאדמתה גובל בדרום ובמזרח לים התיכון, למעט קו גבול יבשתי קצר עם גיברלטר; בצפונה, לאורך שרשרת הרי הפירנאים, היא גובלת בצרפת ובנסיכות אנדורה ולחופי מפרץ ביסקאיה; במערב וצפון-מערב היא גובלת בפורטוגל ובאוקיינוס האטלנטי. בטריטוריה הספרדית כלולים האיים הבלאריים בים התיכון, הסמוכים לחוף המזרחי של חצי האי (בהם מיורקה ואיביזה), והאיים הקנריים באוקיינוס האטלנטי, הסמוכים לחופי יבשת אפריקה. בנוסף, בשטחי ריבונותה של ספרד שתי הערים האוטונומיות סאוטה ומלייה, מעבר למצר גיברלטר, ומהוות מובלעות ספרדיות בצפון אפריקה, כך שספרד גובלת באופן רשמי גם במרוקו, מה שהופך אותה למדינה היחידה ביבשת אירופה הגובלת ביבשת אפריקה. 

עקב מיקומו היה שטח ספרד נתון להשפעות חוץ ממקורות שונים, לעיתים בו-זמנית, הן בתקופה הפרהיסטורית, והן לאורך השנים הארוכות בהן התגבשה ספרד לכדי ישות מדינית אחת. מאידך, הייתה לספרד השפעה חשובה מחוץ לגבולותיה ואף מעבר לים, בעיקר בעידן המודרני (בין המאה ה-16 למאה ה-19). בשנים אלה, הייתה האימפריה הספרדית רחבת ההיקף מעצמה עולמית, ועקב כך שגורה כיום שפתה העיקרית, הספרדית, בפיהם של מעל 400 מיליון בני אדם בעולם, רובם באמריקה הלטינית.
החל משנת 1978, עקב מותו של החנרליסימו פרנקו שלוש שנים קודם לכן, ספרד היא דמוקרטיה פרלמנטרית הכפופה למונרכיה חוקתית. במונחים של תוצר לאומי גולמי ואיכות חיים (על פי מדד הפיתוח האנושי) נחשבת ספרד למדינה מפותחת. המדינה חברה באומות המאוחדות, האיחוד האירופי, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי וארגון הסחר העולמי ומשתייכת לפי הגדרת כלכלנים לקבוצת מדינות ה-PIGS במדינות גוש האירו.

ספרד מחולקת ל-17 קהילות אוטונומיות ושתי ערים אוטונומיות.

## אטימולוגיה
בחוקה הספרדית אין קביעה באשר לכינויה הרשמי של ספרד, אף על פי שהכינויים "España" (ספרד), "Estado español" (המדינה הספרדית), "Reino de España" (ממלכת ספרד) ו-"Nación española" (האומה הספרדית) לחלופין שגורים בפי הספרדים. בשנת 1984, פרסם משרד החוץ הספרדי תקנה לפיה הכינויים "España" (ספרד) ו-"Reino de España" (ממלכת ספרד) תקפים באותה המידה לצורך אזכורה של המדינה בחוזים בינלאומיים.

### מקור השם הרומי "היספניה"
השם הרומי "היספניה" (Hispania) מתייחס לחצי-האי האיברי שבדרום-מערב אירופה. קיימות מספר השערות לגבי מקור השם. לפי אחת ההשערות, השם הוא שיבוש של השם הפיניקי "אי שפניא" שאנשי קרתגו נתנו למושבה שלהם בחצי-האי, אשר פרחה בין המאה השמינית לבין המאה השלישית לפני ספירת הנוצרים. משמעות השם הפיניקי היא "אי השפנים", בדומה לעברית. בנוסף, נמצאו מספר מטבעות רומיים בספרד שעליהן כתוב "Hispania" בלטינית, ומוטבע עליהן דמות ארנבון (נראה שאז קראו למה שאנו קוראים היום ארנבון - "שפן").

### מקור השם העברי "ספרד"
שמה העברי של היספניה, **ספרד**, לקוח מפרשנות עתיקה לכתוב בספר עובדיה:

.

על פי המקובל בין הפרשנים המודרניים, המקום הנזכר בעובדיה מצוי באסיה הקטנה. ההגייה המקורית של השם נשמרה, כנראה, בתרגום השבעים: סְפַרְד (Sfard), וכוונת הכתוב לשמה הלידי של בירת ממלכת לידיה שבמערב אסיה הקטנה (במערב טורקיה של ימינו), ששמה היווני היה סרדיס ושמה הפרסי היה ספרדה. בנוסח המסורה מופיע הניקוד: סְפָרַד.

אולם, מסורת פרשנית עתיקה מזהה את ספרד הנזכרת בכתוב עם הארץ הקרויה כיום ספרד. כבר תרגום יונתן בן עוזיאל לפסוק מזהה את ספרד עם 'אספמיא', וכך המשיכו היהודים לזהותה בימי הביניים (ראה המפרשים לעובדיה, שם). בעקבות זאת התקבע השם 'ספרד' כשמה העברי של הארץ.

רוב החוקרים מונים שתי סיבות להעדפת הזיהוי עם אספמיא בימי הביניים: ראשית, בכך שייכו את עצמם יהודי ספרד לשבט יהודה ונהנו מיוקרתו; ושנית, מכיוון שגלות היהודים לספרד המקראית קדמה לייסוד הנצרות, היה השיוך כתב הגנה בפני טענות הנוצרים, כיוון שתפוצת ספרד יכלה לטעון כי היא עצמה לא הייתה עוד בארץ ישראל בזמנו של ישו ובעת צליבתו, ועל כן אין היא חולקת באשמת שאר היהודים. אף על פי כן, הסברים אלו דחוקים במקצת ואף חכמי התלמוד קראו לארץ 'אספמיא' כשמה, כדוגמת הביטוי "חלום באספמיא" (), ובדומה לזה ניתן למצוא גם בימי הביניים.

## היסטוריה

### פרהיסטוריה
[ממוזער|280px|[אמנות סלע של סוס במערת אלטאמירה]]
[ממוזער|[אמנות סלע של ביזון אירופי במערת אלטאמירה|280x280 פיקסלים]]
שרידים מאובנים של בני-אדם קדומים שנמצאו באתרים ארכאולוגים בספרד מתוארכים לתקופה הפלאוליתית התחתונה, החל מגיל של יותר ממיליון שנה לפני זמננו. הם מסווגים למינים הומו אנטקסור והומו היידלברגנסיס, והותירו אחריהם כלי אבן מסותתים מן התעשייה האשלית. בתקופה הפלאוליתית התיכונה, כ־100 אלף עד 40 אלף שנה לפני זמננו, חיו בספרד הניאנדרטלים. הם הוחלפו בתקופה הפלאוליתית העליונה, כ-35 עד 10 אלף שנים לפני זמננו, על ידי בני המין האנושי המודרני, שהותירו יצירות אמנות פרהיסטוריות, דוגמת ציורי המערות שנתגלו במערת אלטאמירה שבצפון ספרד.

### העת העתיקה
במהלך האלף הראשון לפני הספירה הייתה הגירה לספרד בעיקר מכיוון צפון, דרך הפירנאים, אך גם בדרך הים, של עמים שונים: קלטים, קלטיברים, טרטסים, פיניקים, יוונים, קרתגים, רומאים. אלה הצטרפו לשבטים של איבֶרים ילידים. בחציו השני של האלף הראשון לפני הספירה ספרד הייתה שדה הקרב היבשתי העיקרי במלחמה בין רומא וקרתגו. לאחר ניצחון הרומאים במלחמה הפכה ספרד למושבה רומית בשם ספניה וסופחה לאימפריה שזה עתה קמה. בשנת 23 לפנה"ס הפך כל חצי האי האיברי להיות תחת שלטון רומי. השלטון הרומי הביא עמו את השפה הלטינית, אשר ממנה התפתחה הספרדית לצידן של הפורטוגזית, הקטלאנית ושפות איבריות נוספות.
הרומאים כרו בחצי האי האיברי כסף וזהב בכמויות גדולות.

### התקופה הוויזיגותית
ב-409 פלשו שבטים גרמאניים: הסואבים, הוונדלים והאלאנים לחצי האי האיברי. בשנת 416 הגיעה הפלישה של השבט הגותי הנודע, הוויזיגותים. אלו גרשו את הוונדלים והאלאנים והשתלטו על כל חצי-האי, למעט האזור שבצפון מערב שנשאר בשלטון הסואבים. התקופה הוויזיגותית בספרד נמשכה כ-300 שנה, עד הכיבוש המוסלמי של ספרד בעשור השני של המאה השמינית.

תקופת שלטונם של הוויזיגותים הייתה רצופה במאבקים עם הסואבים, הבסקים, הפרנקים ואף עם האימפריה הביזנטית, שהשתלטה על דרום חצי-האי והחזיקה בו בין השנים 552 ל-628. במחצית השנייה של המאה ה-6, השתלט המלך הוויזיגותי לאוויגילד על השטחים שבהם ישבו הסואבים.
הוויזיגותים שהיו במקורם נוצרים-אריאנים המירו בשנת 589 את זרם דתם לנצרות-הקתולית.

### מהכיבוש המוסלמי ועד הרקונקיסטה

[ממוזער|'''[האלקסר של סגוביה|טירת סגוביה** (Alcázar de Segovia) ב-1860. טירה זו נבנתה בתחילה כמבצר בידי ה[[מורים]] המוסלמים, וזכה לתוספות בנייה מאוחר יותר כשנשלט בידי נוצרים. בימינו, מעט מאוד נותר משרידי המבצר המורי המקורי.|292x292 פיקסלים]]
[[קובץ:DepictionofMoors.jpg|ממוזער|חיילים מוסלמים [[מורים]]  ]]

במאה ה-8 לספירה, הופיעו בספרד [[מוסלמים]] ממוצא ערבי-[[ברברים (עם)|ברברי]] בהנהגתו של [[טארק בן זיאד]]. לאחר הניצחון על הצבא הוויזיגותי ב[[קרב גואדאלטה]] בשנת 711 (בו נהרגו עיקר אצילי הוויזיגותים ובראשם המלך [[רודריק]]), הכוח תוגבר על ידי [[מוסא אבן נוסייר]], המושל המוסלמי של צפון אפריקה, וכבש את עיקר השטח של חצי האי הספרדי תוך שלוש שנים, עובדה שנזקפת לפילוג בקרב הוויזיגותים. בשנת 732 המוסלמים ה[[מורים]] חצו את הרי הפירנאים צפונה אל תוך צרפת והגיעו עד [[עמק הלואר]] אך שם נבלמו ב[[קרב טור]]. מנקודה זו המורים נהדפו על ידי ה[[פרנקים]] אל הפירנאים ובהמשך נסוגו גם משם.

במהלך כיבוש ספרד נוצרו עימותים בין הפלגים הערבים השונים ובנוסף התעוררה מרידה של ה[[ברברים (קבוצה אתנית)|ברברים]] שהחלה בשטחי צפון אפריקה והתפשטה לתוך ספרד. במקרים מסוימים מרידות אלו פגעו במאמצי הכוחות המוסלמים. המרידה הסתיימה בפשרה בין הפלגים שבעקבותיה מונה ב-747 יוסוף בן עבד א-רחמן א-פיהרי למושל אנדלוסיה לתקופה קצובה ולאחריה הוחלף בידי נציג פלג אחר. א-פיהרי לא עמד בסיכום והחזיק בכוח בשלטון במשך תשע שנים.

ב-750 [[האשמיה|חוסלה]] מרבית שושלת [[בית אומיה]], ששלטה עד אז בחליפות בדמשק, בידי [[בית עבאס]] שתפסו את השליטה בחליפות. צאצא של השושלת, [[עבד א-רחמן הראשון]], הצליח לברוח מ[[דמשק]] ל[[קורדובה (ספרד)|קורדובה]] שבספרד, אליה הגיע ב-756 כאשר לצידו פמליה גדולה ומפוארת, רובם נאמנים לשלטון אומיה. בהגיעו לספרד, הצליח לקחת את השלטון מידי א-פיהרי ומיסד את אמירות [[אל-אנדלוס]] כיישות עצמאית ונפרדת מהחליפות בדמשק שנשלטה בידי בית עבאס. עברו 25 שנים עד שא-רחמן הצליח להשתלט על החלקים הצפוניים של ספרד.

בימי [[בית אומיה]] (מ-756 ועד 1031), הייתה האמירות ממלכה משגשגת ביותר. חינוך חינם לעניים, יחסי שלום עם בני דתות אחרות בתוך ספרד, [[ספרייה|ספריות]], [[אוניברסיטה]] מוסלמית ראשונה מסוגה, ומסחר פורה הפכו אותה לממלכה המצליחה ביותר באירופה. התרבות המקומית הושפעה עמוקות מימי השלטון ה[[רומא העתיקה|רומאי]] ומימי השלטון הוויזיגותי. לאחר נפילת החליף האחרון ב-1031 התפצלה החליפות למספר ממלכות קטנות (נסיכויות [[טאיפה (ממלכה מוסלמית)|טאיפה]]).
ה[[רקונקיסטה]] היא תקופת כיבושה מחדש של ספרד מידי המוסלמים. ראשית התקופה בשנת [[722]], לאחר ניצחונו של האציל הנוצרי [[פלאיו]] (Pelayo) ב[[קרב קובדונגה]] וסיומה בכיבוש [[גרנדה (עיר)|גרנדה]], המעוז ה[[אסלאם באירופה|מוסלמי]] האחרון שנותר בספרד, ב-[[2 בינואר]] [[1492]].

ב-[[1469]] נישאו [[המלכים הקתוליים|המלכה והמלך הקתוליים]]: [[איזבלה הראשונה מקסטיליה|איזבלה הראשונה]] מלכת קסטיליה ו[[פרננדו השני מאראגון|פרננדו השני]] מלך אראגון – שני אלה נודעים בתור שליטי ספרד שקיבלו את ההחלטה ה[[אנטישמיות נוצרית|אנטישמית]] הרשמית על [[גירוש ספרד|גירוש היהודים מארצות ספרד]] בשנת [[1492]].

=== האימפריה הספרדית ===

[[קובץ:Spanish Galleon.jpg|שמאל|ממוזער|ספינת **גליאון** ספרדית. תחריט בן [[המאה ה-16]]. באמצעות ספינות מסוג זה ייבאה ספרד לאירופה במאה ה-16 את ה[[עושר]] הרב שריכזו מושבותיה שב[[העולם החדש|עולם החדש]].]]
בשנת 1492, שנת השלמת הרקונקיסטה, גילה [[כריסטופר קולומבוס]], מחדש, את [[האיים הקאריביים]] ובעקבותיהם, לאחר מספר שנים, גם את יבשת [[אמריקה]]. [[חוזה טורדסיאס]] משנת [[1494]] חילק את העולם החדש בין ספרד ו[[פורטוגל]].

התפתחויות אלה, השלמת הניצחון על המוסלמים בחצי האי האיברי וגילוי אמריקה מחדש בתקופה זו, הפכו את ספרד ל[[מעצמה]] אירופית ואף עולמית מובילה במאות [[המאה ה-16|ה-16]] ו[[המאה ה-17|ה-17]], תקופה המכונה [[תור הזהב של ספרד]].

[[האימפריה הספרדית]], שהחריבה את האימפריות של ה[[אינקה]] וה[[אצטקים]], שלטה על מרבית [[אמריקה הדרומית]] ו[[אמריקה המרכזית|המרכזית]], על חלק מ[[האיים הקאריביים]] ועל דרומה של [[אמריקה הצפונית]]. ספרד שיעבדה את תושביה המקוריים של אמריקה, הקימה בה מושבות ונהנתה מזרם שוטף של חומרי גלם, ובעיקר [[כסף (מתכת)|כסף]] ו[[זהב]]. התפשטותה ה[[קולוניאליזם|קולוניאלית]] לא הייתה מוגבלת לאמריקה בלבד, ובמהלך [[עידן התגליות]] פתחו [[מגלה ארצות|מגלי ארצות]] בשירות ספרד נתיבי מסחר והתיישבות ל[[אי]]י [[האוקיינוס השקט]] ולכמה אזורים ב[[דרום-מזרח אסיה]], דוגמת [[הפיליפינים]]. כל זאת, לצד שכניהם מפורטוגל, שהיו אף הם בעיצומה של בניית [[אימפריה]] קולוניאלית מסחרית-ימית משלהם - [[האימפריה הפורטוגזית]] - שחלשה על מושבות ו[[פייטוריה|תחנות סחר]] ב[[ברזיל]], ב[[אפריקה]], ב[[הודו]], ב[[סין (אזור)|סין]], ב[[יפן]] ובאיים ב[[האוקיינוס ההודי|אוקיינוס ההודי]].

ספרד חיזקה את השפעתה גם בתוך אירופה. באמצעות קשרי [[נישואים|נישואין]] נקשר הכתר הספרדי ל[[בית הבסבורג]], ששלט ב[[האימפריה הרומית הקדושה|אימפריה הרומית הקדושה]] (שמרכזה ב[[אוסטריה]] של ימינו). [[קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה]], מלך בעצמו גם על ספרד בשנים [[1516]]–[[1556]]; לאחר שלטונו פוצלו כתרי אוסטריה וספרד, אך השתיים, תחת שלטון ההבסבורגים, נשארו בעלות ברית קרובות. בהמשך הובאה ספרד ב[[איחוד פרסונלי]] עם השכנה [[פורטוגל]] ([[1580]]–[[1640]]), ובכך חלש שלטונה בשנים אלה גם על מושבות האימפריה ה[[פורטוגזים|פורטוגזית]] ותחנות הסחר שלה. תחת שלטון ספרד הובאו גם חלקים נרחבים מ[[איטליה]] וכן ארצות השפלה, [[הולנד]] ו[[בלגיה]] של ימינו.

[[קובץ:Battle of Lepanto 1571.jpg|ממוזער|קרב לפנטו, שסימן את סוף השליטתה הימית של העות'מאנים בים התיכון.]]

ואולם, לריבוי הנכסים ה[[אימפריאליזם|אימפריאליים]] נודעו גם השלכות שליליות. בהיותה כוח אדיר ומאיים קנתה לה ספרד של בית הבסבורג אויבים רבים, ונמצאה כמעט באופן רציף ב[[מלחמה]] עם אחת או יותר מיריבותיה: [[צרפת]], [[אנגליה]], [[הולנד]], [[האימפריה העות'מאנית]] (בים) ונסיכויות גרמניות. ראוי לציון המאבק הממושך נגד הולנד, שהחל במרד הולנדי נגד שלטון ספרד ב-[[1566]], והתפתח ל[[מלחמת שמונים השנה]]. בתקופת ה[[רפורמציה]], הובילה ספרד, לצד אוסטריה, את המחנה ה[[נצרות קתולית|קתולי]] נגד ה[[פרוטסטנטים]], בעיקר בגרמניה וב[[ארצות השפלה]]. מבחינה כלכלית, לא השכילה האימפריה הספרדית לנצל את שטף ה[[מתכות יקרות|מתכות היקרות]] מאמריקה לפיתוח כלכלי, חברתי וטכנולוגי של ארץ האם. המלחמות הממושכות דלדלו את אוצר המלוכה, ומדינות אירופיות יריבות חלפו על פני ספרד במידת התפתחותן הכלכלית, ובהדרגה - גם בעצמתן הצבאית.

[[מלחמת הירושה הספרדית]] שהתחוללה בתחילת [[המאה ה-18]] הייתה נקודת ציון חשובה בהיסטוריה הספרדית. במלחמה זו, נאבקו [[בריטניה]] ו[[אוסטריה]] שבשלטון [[בית הבסבורג]] נגד [[צרפת]] בעניין כתרי צרפת וספרד: פיליפ מאנז'ו מ[[בית בורבון]], נכדו של [[לואי ה-14]], קיבל בירושה גם את ספרד. בריטניה, האויבת הגדולה של צרפת וספרד גם יחד, נאבקה בירושת הענק. אוסטריה הצטרפה אליה.
בתום המלחמה, ב[[חוזה אוטרכט]] ([[1713]]) נקבע כי פיליפ יהפוך לפליפה מלך ספרד בלבד וחל איסור על איחוד המדינות.

=== שקיעת האימפריה הספרדית ===
[[קובץ:Arrested workers during the Asturian Revolution, 1934.jpg|250px|ממוזער|[[משמרות ההסתערות]] ו[[המשמר האזרחי (ספרד)|המשמר האזרחי]] עוצרים פועלים ב[[המרד באסטוריאס|מרד באסטוריאס]], 1934]]
[[קובץ:GuardiaAsalt2.jpg|250px|ממוזער|[[משמרות ההסתערות]] ב[[ברצלונה]] לאחר דיכוי מרד [[מפלגת הפועלים של האיחוד המרקסיסטי]], 1937]]
במאה ה-19 ספרד החלה לשקוע מכל עבר: ב[[דרום-אמריקה|דרום אמריקה]] ובמרכזה הכריזו המדינות עצמאות; [[פלורידה]] אבדה לה לטובת [[ארצות הברית]] בתחילת המאה; [[נפוליאון]] ריסק אותה והשליט לזמן מה את אחיו [[ז'וזף בונפרטה|ז'וזף]] כמלך; ובסוף המאה גזלה ממנה [[מלחמת ארצות הברית–ספרד]] את מושבותיה האחרונות - [[קובה]], [[פוארטו ריקו]] ו[[הפיליפינים]]. ב[[אפריקה]], נותרה ספרד עם המושבות [[גינאה המשוונית]], [[איפני]] (מושבה זעירה בדרום מערב מרוקו), ו[[סהרה הספרדית]] (כיום [[סהרה המערבית]]).
בתחילת המאה ה-20, החליטו ספרד ו[[צרפת]] לכבוש את [[מרוקו]] ולחלקה, וספרד קיבלה את צפון מרוקו - [[מרוקו הספרדית]].

ספרד המשיכה בשקיעתה, ובתחילת המאה ה-20 כבר נחשבה למדינה נחשלת. בשנת [[1931]] הודח מלכה של ספרד. באותה השנה קמה [[הרפובליקה הספרדית השנייה|הרפובליקה הדמוקרטית של ספרד]].

אולם, לאחר שהולאמו רכושם והונם של ה[[אציל]]ים, הכנסייה, משפחת המלוכה וקציני צבא בכירים החליטו הם יחדיו (ללא משפחת המלוכה) לצאת להילחם בכוח במשטר וב"[[בולשביזם|בולשביזציה]]".

=== מלחמת האזרחים בספרד ===

[[קובץ:Grupos de milicianos con sus armas en la localidad de Alegia (7 de 10) - Fondo Marín-Kutxa Fototeka.jpg|250px|ממוזער|שמאל|לוחמי מיליציה רפובליקנים בחבל הבסקים, 1936]]
ב-[[1936]] פרצה [[מלחמת אזרחים]] בספרד. במלחמה התקוממו חלק מיחידות הצבא כנגד הממשלה הרפובליקאית. מקרב הנהגת הצבא התבלט הגנרל [[פרנסיסקו פרנקו]], שעמד, בסופו של דבר, בראש ההתקוממות. המורדים, שכינו עצמם "לאומנים", זכו לתמיכת מגזרים שמרניים מקרב החברה הספרדית, כגון ה[[כנסייה]], תומכי המלוכה ומפלגות הימין, ונתמכו בידי כוחות [[איטליה|איטלקיים]] ו[[גרמניה|גרמניים]]. מנגד התגוננו ה"רפובליקאים", שכללו את מרבית יחידות ה[[צבא]] הסדיר, מפלגות השמאל ומרבית ה[[מיעוטים]] העיקריים בספרד, דוגמת ה[[בסקים]] וה[[קטלוניה|קטלאנים]]. כוחות אלו נתמכו בידי [[ברית המועצות]] ומתנדבי [[הבריגדות הבינלאומיות]].
לאחר כשלוש שנות מלחמה, בשנת [[1939]], תמה מלחמת האזרחים בניצחונם של הלאומנים.

=== ימי פרנקו ===
[[קובץ:Desfile_de_tropas_por_las_calles_de_San_Sebastián_(14_de_20)_-_Fondo_Car-Kutxa_Fototeka.jpg|ממוזער|250px|מצעד צבאי בתקופת פרנקו , 1942]]
[[קובץ:Fotografía_de_la_bandera_española_presidiendo_un_acto_de_la_División_Azul.jpg|ממוזער|250px|[[הדיוויזיה הכחולה]]]]

הגנרליסמו פרנסיסקו פרנקו, "אל [[קאודיו]]", היה מנהיג פופוליסטי ימני, בעל אידאולוגיה [[שמרנות|שמרנית]], המושפעת מן ה[[קורפורטיזם]] וה[[פשיזם]]. משטרו ה[[רודנות|רודני]] מיסודו נשען על גורמים שונים ועוינים במידת מה זה לזה, שפרנקו תמרן ביניהם במיומנות: הצבא וזרועות הביטחון, [[הכנסייה]], ובפרט אנשי מסדר [[אופוס דאי]], מפלגת ה"פלאנחה" הפשיסטית, חוגים [[מלוכנות|מלוכניים]] שונים ואליטה עסקית וטכנוקרטית. המדינה הגבילה קשות את חירויותיהם הפוליטיות של האזרחים, ובין היתר אסרה על כל גילוי של [[זהות לאומית]] בקרב המיעוטים הקטלונים והבסקים.

על אף הקרבה האידאולוגית ל[[גרמניה הנאצית]] ול[[איטליה הפשיסטית]], שסייעו לניצחונו במלחמת האזרחים, נמנע פרנקו ממעורבות פעילה של ספרד ב[[מלחמת העולם השנייה]]. ספרד נהנתה מקשרי מסחר עם שני הצדדים, שסייעו לכלכלתה ההרוסה לאחר מלחמת האזרחים. בראשית המלחמה נקטה ספרד במדיניות של נייטרליות אוהדת כלפי [[מעצמות הציר]], שאף התבטאה במשלוח כוח המתנדבים "[[הדיוויזיה הכחולה]]" ל[[החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה|חזית הרוסית]]. כאשר נטתה הכף לטובת [[בעלות הברית]], נעשתה מדיניותה של ספרד פרו-מערבית יותר, אך לא עד כדי הכרזת מלחמה על גרמניה.

לאחר המלחמה וב[[שנות ה-50 של המאה ה-20|שנות החמישים]] סבלה ספרד של פרנקו מבדידות פוליטית וכלכלית. מאחר שהמשטר היה אנטי-דמוקרטי ואנטי-[[קומוניזם|קומוניסטי]], לא [[ברית המועצות]] ולא [[מדינות המערב]] כוננו קשרים טובים עם ספרד. ב-[[14 בדצמבר]] [[1955]] [[מדינות החברות באומות המאוחדות|הצטרפה ספרד לאו"ם]] אך רק ב[[שנות ה-60 של המאה ה-20|שנות ה-60]] הבינו ארצות הברית וחברות ברית [[נאט"ו]] את חשיבותה של ספרד ב[[המלחמה הקרה|מלחמה הקרה]], והדבר הביא להתפתחותם ההדרגתית של הקשרים בין [[ארצות המערב]] לספרד. כסף זר החל לזרום בצורה שוטפת לספרד וענף ה[[תיירות]] החל להתרומם, בד בבד עם המגזר התעשייתי.

בימיו האחרונים, ביקש פרנקו מחואן קרלוס, נכדו של [[אלפונסו ה-13]], אחרון מלכי ספרד, להיות יורשו לאחר מותו ולהנהיג מלוכה חוקתית בספרד. פרנקו עצמו הלך לעולמו בשנת 1975.

=== ספרד הדמוקרטית ===
[[קובץ:Atentado de ETA en el aeropuerto de Madrid Barajas4.jpg|ממוזער|250px|[[המחתרת הבסקית]] פוצצה  את [[נמל התעופה מדריד-בראחס]] ב-2006]]
לאחר מותו של פרנקו עלה [[חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד|חואן קרלוס]] לכס המלוכה. בתמיכת המלך עברה המדינה תהליך מהיר של דמוקרטיזציה, ללא שפיכות דמים. השלטון המרכזי הגיע להסדרים עם המיעוטים הבסקי והקטלאני, שהכירו בזכויותיהם הלשוניות והתרבותיות והעניקו להם מידה רבה של אוטונומיה. נחקקו שורת חוקים [[סוציאליזם|סוציאליסטים]] לטובת השכבות החלשות. ב-[[1978]] חוקקה [[חוקת ספרד|החוקה הספרדית]]. ב-[[1982]] הצטרפה ספרד ל[[נאט"ו]] וב-[[1986]] ל[[האיחוד האירופי|איחוד האירופי]].

למרות זאת, המשיכה [[המחתרת הבסקית]], [[אט"א]] (ETA) – לבצע [[פיגוע טרור|פיגועי טרור]] בספרד – החל מסוף [[שנות ה-60 של המאה ה-20|שנות ה-60]] ואף עד תחילת שנות ה-[[2000]], אולם ב-2011 הכריזה המחתרת הבסקית על הפסקת אש ועל עצירת פעולות הטרור במחאתה האכזרית כנגד הממשל הספרדי ותומכיו.
בסוף [[העשור השני של המאה ה-21]] התמודד השלטון המרכזי עם [[בדלנות]] [[קטלוניה|קטלונית]] בלתי אלימה שכללה גם את [[משאל העם על עצמאות קטלוניה]] הבלתי-[[חוקת ספרד|חוקתי]].

== פוליטיקה ==

[[קובץ:Ouverture des Cortès, Madrid, a la fin du discours du Roi, les députés poussent le cri «Mort aux carlistes», de Vierge.jpg|שמאל|ממוזער|[[ארמון הסנאט בספרד|מבנה]]  [[הסנאט של ספרד]] , 1872]]
[[קובץ:Constitucion_espanola_1978.JPG|שמאל|ממוזער|250px|[[חוקת ספרד]]]]

ספרד היא [[מונרכיה חוקתית]], [[דמוקרטיה|דמוקרטית]] המתנהלת לפי ה[[חוקה]] שהתקבלה ב-[[1978]] אחרי תום השלטון ה[[דיקטטורה|דיקטטורי]] של [[פרנסיסקו פרנקו]]. בראש המדינה עומד [[מלך ספרד]]. כיום הוא [[פליפה השישי, מלך ספרד|פליפה השישי]]. בדומה למדינות מערביות אחרות בעלות מונרכיה חוקתית, ל[[מלך]] יש תפקיד סמלי בלבד. אף על פי שהוא מוגדר כ[[ראש המדינה]] וכ[[מפקד העליון]] של הכוחות המזוינים, כל החלטותיו חייבות לקבל את אישור [[ראש ממשלת ספרד]] ויושב ראש הקונגרס (הבית התחתון).

הרשות המחוקקת היא ה"[[קורטס חנרלס]]" ("Cortes Generales") אשר מורכב משני בתים: קונגרס הנציגים ("Congreso de los Diputados") שהוא הבית התחתון ואשר לו סמכויות רבות יותר, והסנאט ("Senado") שהוא הבית העליון. חברי הבית התחתון נבחרים בשיטה אזוריות-יחסית, בה לכל מחוז בחירה יש כמה נציגים שמתחלקים בין רשימות המפלגות באופן יחסי לתוצאות במחוז. רוב חברי הבית העליון נבחרים בבחירות אישיות, והיתר ממונים על ידי בתי המחוקקים של [[קהילות אוטונומיות של ספרד|הקהילות האוטונומיות]].

המפלגות הראשיות הן "[[מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית]]" (PSOE) משמאל, ו[[המפלגה העממית]] (PP) מימין, ובנוסף יש עוד מספר מפלגות קטנות, רבות מהן מקומיות. מאז-[[2018]] מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית נמצאת בשלטון.

ב[[ראש הרשות המבצעת]] עומד [[ראש ממשלת ספרד|ראש הממשלה]] אשר זקוק לאמון הבית התחתון של הפרלמנט (ה[[קורטס חנרלס]]). מאז [[2018]] ראש הממשלה הוא [[פדרו סנצ'ס]] מ[[מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית]].

מערכת המשפט היא מערכת עצמאית שבנוסף אליה קיים [[בית המשפט לענייני חוקה של ספרד|בית משפט חוקתי]].

בנוסף לשלטון המרכזי, ל[[קהילות אוטונומיות של ספרד|קהילות האוטונומיות]] שמרכיבות את ספרד יש סמכויות שלטוניות שמשתנות בין קהילה לקהילה. ספרד אינה מוגדרת רשמית כ[[פדרציה]], אך מבחינה מעשית השלטון בה [[ביזור|מבוזר]] יותר מאשר במרבית מדינות המערב, וסמכויות רבות מסורות לידי הקהילות האוטונומיות.

=== חלוקה מנהלית ===


====מחוזות====

[[קובץ:Provinces of Spain-HE.svg|שמאל|ממוזער|250px|[[מחוזות ספרד]]]]
ספרד מחולקת מבחינה אדמיניסטרטיבית ל-50 מחוזות (Provincias) שהם היחידות הטריטוריאליות הבסיסיות בספרד. רוב המחוזות נקראים על שם עיר הבירה שלהם.

המחוזות וגבולותיהם מתבססים על החלוקה שנעשתה ב-[[1833]]. מאז ועד לסוף המאה העשרים המחוזות היוו את יחידת השלטון האזורית הגדולה ביותר. עם התגבשות החלוקה של ספרד לקהילות אוטונומיות, במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה העשרים, חשיבותם המנהלתית של המחוזות ירדה. אולם הם נותרו "אבני הבניין" מהן מורכבות הקהילות האוטונומיות.

המחוזות משמשים גם כמחוזות בחירה לבית הנבחרים, ומחוזות משפטיים.

====קהילות אוטונומיות====

סעיף 2 ב[[חוקת ספרד|חוקה הספרדית]] משנת [[1978]] מבטיח את הזכות לאוטונומיה של הלאומים והאזורים שמרכיבים את "האחדות שאינה ניתנת לחלוקה" של המדינה הספרדית. עיקרון זה מבטא שינוי דרסטי לעומת משטר [[פרנקו]] הריכוזי, שדיכא ביד קשה גילויים של שונוּת תרבותית. דבר זה נעשה על ידי התאגדות מחוזות שכנים ל-17 [[קהילות אוטונומיות של ספרד|קהילות אוטונומיות]] (Comunidades Autónomas, ביחיד Comunidad Autónoma). מספר המחוזות (provincias) בכל קהילה אוטונומית נע בין 9 ב[[קסטיליה ולאון]], למחוז יחיד בשש מהקהילות האוטונומיות. בנוסף, לשתי הערים הספרדיות בחופי [[מרוקו]], [[מלייה]] ו[[סאוטה]], יש מעמד של **ערים אוטונומיות** (Ciudades Autónomas).

לכל קהילה אוטונומית יש מידת אוטונומיה שונה וסמכויות שונות. מהאוטונומיה הרחבה ביותר נהנות הקהילות ה"היסטוריות": [[חבל הבסקים]], [[קטלוניה]], [[גליסיה]] ו[[אנדלוסיה]].
קטלוניה וחבל הבסקים אף מחזיקות כוח משטרה עצמאי. כך גם חלק מהקהילות גובות את המיסים בעצמן ואף מנהלות משא ומתן עם [[ממשלת ספרד]] באשר לכמות המיסים שיועברו אליה, בעוד שאחרות מקבלות מהממשלה הקצאות כספיות. רוב השלטונות המקומיים מנהלים כיום מאבק עם השלטון המרכזי על היקף הסמכויות שיואצלו להם.

[[קובץ:Comunitats autònomes d'Espanya he.svg|שמאל|ממוזער|400px|[[הקהילות האוטונומיות של ספרד]]]]
שמות האזורים הם (מצפון מזרח לדרום):
* [[קטלוניה]] (Catalunya / Cataluña)
* [[אראגון]] (Aragón)
* [[נווארה]] (Nafarroa / Navarra)
* [[לה ריוחה]] (La Rioja)
* [[חבל הבסקים]] (Euskadi / País Vasco)
* [[אסטוריאס|נסיכות אסטוריאס]] (Principáu d'Asturies / Principado de Asturias)
* [[קנטבריה]] (Cantabria)
* [[גליסיה]] (Galiza / Galicia)
* [[קסטיליה ולאון]] (Castilla y León)
* [[האיים הבלאריים]] (Islas Baleares)
* [[ולנסיה (קהילה אוטונומית)|ולנסיה]] (Valencia)
* [[קסטיליה-לה מנצ'ה]] (Castilla-La Mancha)
* [[מדריד (קהילה אוטונומית)|מדריד]] (Madrid)
* [[אקסטרמדורה]] (Extremadura)
* [[מורסיה (קהילה אוטונומית)|מורסיה]] (Murcia)
* [[אנדלוסיה]] (Andalucía)
* [[האיים הקנריים]] (Islas Canarias)
* [[מחוז סרגוסה|סרגוסה]] (Zaragoza)

<small>הערה: כאשר מופיעים שני שמות בלועזית, הראשון הוא בשפת האזור והשני בספרדית [[קסטליאנית]]</small>

שתי הערים האוטונומיות הן:
* [[מלייה]] (Melilla)
* [[סאוטה]] (Ceuta)

=== דגל, סמל והמנון ספרד ===
[[קובץ:Spanish flag.ogv|ממוזער|[[דגל ספרד]]]]

[[דגל ספרד]] הוא דגל בעיצוב [[פס ספרדי]] ה[[מטען (הרלדיקה)|מוטען]] ב[[סמל ספרד]]. הדגל כולל [[טריבנד]]: הפס העליון וכן הפס התחתון צבועים שניהם בצבע [[אדום]], כשהפס המרכזי שרוחבו כפול מרוחב הפסים הצרים הוא בצבע [[צהוב]]. הדגל הוכרז כדגל ספרד ב[[חוקת ספרד]] משנת [[1978]]. הסמל המוטען ב[[ימין ושמאל בהרלדיקה|שמאלו]] של הדגל הוא [[שלט הרלדי]] הכולל אלמנטים המשלבים בין הממלכות ההיסטוריות אשר הרכיבו את ספרד: [[אריה (סמל)|אריה]] בעבור [[ממלכת לאון]]; [[טירה]] בעבור [[ממלכת קסטיליה]]; ארבעה פסים אדומים על [[מגן (הרלדיקה)|מגן]] זהב בעבור [[ממלכת אראגון]]; שרשרת זהב על [[מגן (הרלדיקה)|מגן הרלדי]] אדום בעבור [[ממלכת נווארה]] ו[[רימון מצוי|רימון]] בעבור [[ממלכת גרנדה#ממלכת גרנדה הנוצרית|ממלכת גרנדה הנוצרית]]. במרכז המגן מופיע סמל בית [[בית בורבון|בורבון-אנז'ו]] (שממנו יצאה שושלת מלכי ספרד), שלוש חבצלות מוזהבות על רקע כחול וגבול אדום. כ[[תומכים (הרלדיקה)|תומכים]] מופיעים [[עמודי הרקולס]] מוכתרים ועליהם המוטו [[עוד מעבר]] ובראש הסמל מופיע [[כתר ממלכת ספרד]].

ה[[המנון]] הלאומי של ספרדר הוא "[[המארש המלכותי]]", והוא אחד ההמנונים הבודדים בעולם שאין להם מילים רשמיות. בנוסף לכך, לא ידוע מה מקור מנגינת ההמנון. בשנת [[1770]], גילה מלך ספרד [[קרלוס השלישי, מלך ספרד|קרלוס השלישי]] את השיר שכונה אז "La Marcha Granadera" ("ה[[מארש]] ה[[גרנדיר]]י") והחליט להחשיב אותו כ"מארש הכבוד". את השיר ניגנו בכל טקס ציבורי, ומכיוון שהשיר נוגן בכל אירוע מלכותי, העם הספרדי התייחס אליו כהמנון - כמארש המלכותי.

=== צבא וביטחון ===

[[קובץ:Guardias_reales_en_2001.jpg|ממוזער|[[המשמר המלכותי הספרדי]] ב[[הארמון המלכותי של מדריד|ארמון המלכותי של מדריד]]]]

הכוחות המזוינים של ספרד הם הכוח הצבאי של ספרד. הכוחות אחראיים להגן על שלמות הממלכה. הם מורכבים [[הצבא הספרדי|מהצבא]], [[הצי הספרדי|צי]] ו[[חיל האוויר והחלל של ספרד|חיל האוויר]]. [[מלך ספרד]] הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים.
משנת 1982 הכוחות חברים ב[[נאט"ו]] ומשנת 1994 הכוחות חברים ביורוקורפוס (Eurocorps).
הכוחות מהווים חלק מהיחידות הצבאיות של [[האיחוד האירופי]] ומ[[כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות|כוחות שמירת השלום של האו"ם]].
לחבל הבסקים ולקטלוניה האוטונונמיות יש כוחות משטרה נפרדים.

== כלכלה ==


[[קובץ:Operation_Tracer_cork_tiles.png|ממוזער|200px|[[חומר גלם|חומר הגלם]] [[שעם]] הוא משאב טבע מרכזי בכלכלת ספרד]]
[[קובץ:Cuatro Torres Business Area en 2014. PNOA cedido por © Instituto Geográfico Nacional.jpg|ממוזער|250px|[[CTBA|אזור העסקים ארבעת המגדלים]]]]
[[קובץ:Factoría_de_Renault_en_Valladolid._Junta_de_Castilla_y_León._2018.jpg|ממוזער|250px|[[יצרני כלי רכב|מפעל כלי רכב]] בעיר התעשייתית [[ואיאדוליד]] ב[[קסטיליה ולאון]]]]

כלכלת ספרד המודרנית היא [[מדינת רווחה]] באופייה והיא אחת הכלכלות הגדולות והמשמעותיות באירופה. נכון ל-[[2017]], מדורגת ספרד ככלכלה ה-14 בגודלה בעולם והחמישית בגודלה באירופה. ה[[תמ"ג לנפש]] בה עומד על קרוב ל-38,000 דולר. ספרד, שבעברה הייתה מדינה חקלאית בעיקרה, היא כיום בעלת [[תעשייה|מגזר יצרני]] הנמנה בין החשובים במערב אירופה. זאת בשל קצב הצמיחה הגבוה בענפי התעשייה השונים ממנו נהנתה ספרד מאז [[שנות ה-50 של המאה ה-20|שנות ה-50]].
ענף החקלאות מעסיק כ-5% מסך ה[[אוכלוסייה]] הפעילה כלכלית במדינה.

באיחור מה, בהשוואה למדינות אחרות במערב אירופה, התפתחו בספרד גם תעשיות ה[[פלדה]], ה[[מספנה|מספנות]], ה[[טקסטיל]] וה[[מחצבים]]. כיום, בכלכלתה של ספרד מיוחס ל[[מגזר השירותים]] פלח נכבד. הדבר מתבטא בבירור הן בנתון ה[[תמ"ג|תוצר המקומי הגולמי]] (בשנת [[2005]] - 67% מסך התמ"ג) והן בשיעורי תעסוקה לפי מגזרים (65%). ה[[הכנסה גולמית|הכנסות]] מ[[ענף התיירות]] מאפשרות להטות את הכף בשיפור [[מאזן תשלומים|מאזן התשלומים]].
בסוף [[שנות ה-90 של המאה ה-20]] ותחילת שנות [[המאה ה-21]], עודדה הממשלה הימנית [[ליברליזם כלכלי|ליברליזציה]], [[הפרטה]], דה-רגולציה והקטנת שיעור המס. ב-[[1 בינואר]] [[1999]] הייתה ספרד בקבוצה הראשונה של המדינות באיחוד האירופי, שהחליפו את המטבע שלהן ב[[אירו]]. לאחר הבחירות של [[2004]] הפחיתה המדינה עוד יותר את המעורבות הממשלתית בעסקים, נלחמה ביתר שאת בהונאות מס, ועודדה [[יצירתיות]], מחקר ופיתוח. עם זאת, לאחר העלאות מיסים ומגזר ציבורי שהתנפח, סובלת ספרד משיעור [[אבטלה]] גבוה מאוד (21% ב-[[2011]]), בעיקר בקרב צעירים, מ[[גרעון]] ממשלתי, ומ[[בועת נדל"ן]] שהובילה בין [[1995]] ל-[[2007]] לזינוק של יותר מ-200% במחירי הבתים.

[[משבר החוב האירופי]] החמיר את מצבה הכלכלי של ספרד, כפי שהשפיע על שאר מדינות ה-[[PIGS]], בשל הגידול החד בחוב החיצוני של ספרד והתחזית לצמיחה נמוכה, אשר יחד עם הורדת דירוג האשראי של ספרד על ידי סוכנויות הדירוג הביא לחששות כי המדינה תגיע למצב שבו לא תוכל לפרוע את חובותיה ("[[פשיטת רגל]]"). בשנת [[2010]] התרחש בספרד משבר התעסוקה החמור ביותר במדינות ה-PIGS, וכ-20% מתושבי ספרד לא השתתפו במעגל העבודה. אחת מתוצאות המשבר המהווה גם אינדיקטור לחומרתו הייתה ירידת השערים ועליית התשואות של איגרות החוב של ספרד הנסחרות בבורסה ומיועדות להיפרע בעוד 10 שנים. זאת לאור העלאות מיסים, עליות מחירים, ומגזר ציבורי שהלך ותפח. [[הבנק המרכזי האירופי]] (ECB) הגביר את רכישות איגרות החוב שהונפקו על ידי ספרד בניסיון למתן את הירידה החדה בערכן אך המצב הכלכלי של המדינה לא השתפר. ביוני [[2012]] הודיעה ספרד כי היא זקוקה לסיוע של האיחוד האירופי, כדי לשמור על היציבות של המערכת הפיננסית שלה. נכון לפברואר [[2018]] רמת האבטלה ירדה לשיעור של 15%.

ספרד מדורגת במקום השני בעולם מבחינת התיירים הזרים הנכנסים אליה, אחרי [[צרפת]] המדינה המתוירת בעולם. עם למעלה מ-80 מיליון תיירים בשנה נכון ל-[[2019]].

== גאוגרפיה ==

[[קובץ:Spain heb.png|ממוזער|300px|מפת תבליט של ספרד]]
[[קובץ:Riadadesantateresa.jpg|ממוזער|300px|[[סנטה תרזה]]  ב[[מורסיה (עיר)|מורסיה]] ב-1879]]

ספרד ממוקמת במערב אירופה ושטחה משתרע על פני מרבית [[חצי האי האיברי]]. היא גובלת ב[[פורטוגל]], ב[[צרפת]] ב[[אנדורה]] ובטריטוריה הבריטית [[גיברלטר]]. בצפון מזרח המדינה נמצא רכס [[הרי הפירנאים]], המהווה [[גבול]] טבעי עם [[צרפת]].
כן נתונים תחת [[ריבונות]]ה של ספרד שני [[ארכיפלג]]ים עיקריים - [[האיים הקנריים]] שב[[האוקיינוס האטלנטי|אוקיינוס האטלנטי]], השוכנים למול חופי [[מרוקו]] ו[[האיים הבלאריים]] בים התיכון והן הערים הספרדיות [[סאוטה]] ו[[מלייה]], הנמצאות ב[[מובלעת|מובלעות]] ב[[צפון אפריקה]], אשר גובלות במרוקו. בנוסף, לספרד איים ו[[איון (גאוגרפיה)|איונים]] השוכנים מול חופי [[חצי האי האיברי]], דוגמת [[האיים הקולומברטיים]]. בנוסף, נמצאים תחת תחום שיפוטה של ספרד מספר טריטוריות בלתי יבשתיות קטנות אף יותר כגון [[האיים הצ'פריניים]], האיון [[ולס דה לה גומרה]] והאיון [[אלהוסמס]], השוכנים כולם מול חופי צפון אפריקה.

מבחינת שטחה, ספרד היא המדינה הרביעית בגודלה באירופה, אחרי [[רוסיה]] (החלק האירופי של שטחה), [[אוקראינה]] ו[[צרפת]]. מבין מדינות [[האיחוד האירופי]], היא מדורגת שנייה אחרי [[צרפת]].
גבולותיה הפיזיים של ספרד הם כדלקמן: במערב - [[פורטוגל]] ו[[האוקיינוס האטלנטי]]; במזרח - [[הים התיכון]]; בדרום - [[מצר גיברלטר]], האוקיינוס האטלנטי והים התיכון; בצפון - [[הרי הפירנאים]], ו[[הים הקנטברי]] שהוא חלקו הדרומי של [[מפרץ ביסקאיה]].

===אקלים===
בספרד [[אקלים]] מגוון ביותר כשהנפוץ הוא ה[[אקלים ים-תיכוני|אקלים הים תיכוני]]. לחופיה [[דרום|הדרומיים]] והים-תיכוניים אקלים המכונה [[אקלים ים-תיכוני]] של [[חוף|חופים]] אשר שורר אף ב[[עמק גוואדלקיביר]]. אקלים זה מתאפיין בטמפרטורות נעימות ובשפע משקעים במשך רוב השנה, מלבד ב[[קיץ]]. ככל שמרחיקים פנימה אל תוך היבשת הופך האקלים לקיצוני יותר, והאקלים הוא ים תיכוני יבשתי, השורר ברוב שטח [[חצי אי|חצי האי]] - [[טמפרטורה|טמפרטורות]] נמוכות ב[[חורף]], [[טמפרטורה|טמפרטורות]] גבוהות ב[[קיץ]] וכמויות משקעים משתנות, בהתאם למיקום הגאוגרפי. באופן כללי, בצפון-מערב הארץ כמות משקעים רבה יותר מאשר במזרח. בהתאם לכך, ב[[גליסיה]] וסמוך לחופי [[הים הקנטברי]] שורר [[אקלים ימי]] המתאפיין בשפע משקעים במשך כל השנה, במיוחד בחורף, ובטמפרטורות מתונות.
באזורים גבוהים ניתן להבחין באקלים הררי, ב[[ההרים הקנטבריים|הרים הקנטבריים]], ב[[הרי הפירנאים]], בשרשרת ההרים האיברית, בשרשראות ההרים המרכזית ובזו של [[בטיקה]], כמו גם באזורים הגבוהים של ה[[האיים הקנריים|איים הקנריים]], בהם שוררות טמפרטורות נמוכות (חורף קר או קר מאוד) ושפע משקעים.

באזורים מסוימים במזרח חצי האי שורר [[אקלים צחיח]] או [[אקלים צחיח למחצה|צחיח למחצה]] (פחות מ-300 מ"מ משקעים בשנה): מחוז [[אלמריה (מחוז)|אלמריה]] (בפרט [[מדבר טאברנאס]]) או [[הפארק הלאומי קאבו דה גאטה-ניחאר]] (בו נרשמים פחות מ-200 מ"מ [[גשם]] בשנה), [[גרנדה (ספרד)|גרנדה]], [[גוודיקס (גרנדה)|גוואדיקס]], [[מורסיה (עיר)|מורסיה]], [[אליקנטה]], ו[[אברו|עמק נהר אברו]], שבו נובעות כמויות המשקעים הקטנות מ[[רוח פן|אפקט פן]].

באיים הקנריים שורר [[אקלים סובטרופי]], עם [[טמפרטורה|טמפרטורות]] גבוהות כל השנה ומעט משקעים. באיים המערביים נמדדות כמויות משקעים גבוהות יותר. אקלים זה שורר גם בחופיו הדרומיים של חצי האי - ב[[מאלגה]], גרנדה, אלמריה, שבהן שוררות טמפרטורות נוחות יחסית במשך כל השנה, אף שנמדדות בהן כמויות משקעים גבוהות יותר במידת מה מאשר באיים הקנריים.

== דמוגרפיה ==


במהלך המאה העשרים הכפילה ספרד את גודל אוכלוסייתה. העיקר הגידול באוכלוסיית ספרד חל ב[[שנות ה-60 של המאה ה-20|שנות ה-60]] ובראשית [[שנות ה-70 של המאה ה-20|שנות ה-70]] של המאה העשרים. אוכלוסייתה של ספרד מונה כיום כ-47 מיליון איש.

=== קבוצות אתניות ===
[[קובץ:1912-05-15 MUNDO GRÁFICO 1.jpg|ממוזער|250px|צוענים במדריד, 1912]]
קבוצת הרוב האתנית ילידת ספרד מהווה כ-89 אחוזים מאוכלוסיית ספרד. חוקת ספרד מכירה בקבוצות מיעוט אתניות היסטוריות בספרד.

=== הגירה מספרד ואל ספרד ===
[[ספרדים (עם)|ספרדים]] היגרו לאורך השנים למדינות אחרות בעולם. החל מ[[המאה ה-15]] היגרו ספרדים (ו[[פורטוגל]]ים) רבים אל [[אמריקה הלטינית]], וכיום הם וצאצאיהם מהווים כשליש מהאוכלוסייה באזור זה, ומכונים "אמריקאים-לטינים לבנים". ב[[המאה ה-16|מאה ה-16]] היגרו לשם כ-240 אלף ספרדים, בעיקר ל[[פרו]] ול[[מקסיקו]], וב[[המאה ה-17|מאה ה-17]] היגרו 450 אלף ספרדים נוספים. בשנים [[1846]]–[[1932]] היגרו כחמישה מיליון ספרדים ל[[דרום אמריקה]], בעיקר ל[[ארגנטינה]] ול[[ברזיל]]. בשנים [[1960]]–[[1975]] היגרו כשני מיליון ספרדים למדינות [[מערב אירופה]], וכ-300 אלף לאמריקה הלטינית.
בשנים האחרונות חל גידול באוכלוסייה הספרדית, במיוחד בעקבות חזרתם של ספרדים רבים למולדתם לאחר שהיגרו בשנות ה-70 לארצות אחרות באירופה.

בגלל המשבר הכלכלי חלה ירידה במספר המהגרים, שמספרם נכון ל-[[2011]] כ-4.8 מיליון. ה[[מהגרים]] מהווים כ-11 אחוזים מכלל האוכלוסייה, נכון ל-2011 מעל 860,000 אלף מהגרים מוצאם מ[[רומניה]], מ[[מרוקו]] 770,000, מ[[אקוודור]] 360,000 ומ[[קולומביה]] כ-270,000. שאר המדינות העיקריות של מהגרים לספרד הן [[בריטניה]], [[בוליביה]], [[גרמניה]], [[איטליה]], [[בולגריה]] ו[[הרפובליקה העממית של סין|סין]]. ההערכות הן שיש כ-200,000 מהגרים מדרום ל[[סהרה]] וכי ספרד היא המדינה בעלת האחוזים הגבוהים של מהגרים באירופה אחרי [[קפריסין]] שבמקום הראשון.

=== שפות בספרד ===
[[קובץ:Spain languages.svg|ממוזער]]
ה[[ספרדית]] שמקורה ב[[קסטיליאנית]] (הקרויה español או castellano בשפה עצמה) היא ה[[שפה רשמית|שפה הרשמית]] ברחבי ספרד, אך שפות אזוריות אחרות גם הן מדוברות. בלא לאזכר אותן בשמן החוקה הספרדית מכירה באפשרות של שפות אזוריות כרשמיות, במקביל לספרדית, באזורים האוטונומיים המתאימים של כל שפה ושפה. השפות להלן הן השפות האזוריות הרשמיות במקביל לספרדית, בחלוקה לפי אזורים:
* [[קטלאנית]] (català) - ב[[קטלוניה]] (Catalunya), ב[[האיים הבלאריים|איים הבלאריים]] (Illes Balears), ב[[וולנסיה]] (València) וברצועה המזרחית של [[אראגון]] (Aragó). קטלאנית מדוברת גם באלגרו שב[[סרדיניה]], ב[[לנגדוק-רוסיון|רוסיון]] ב[[צרפת]] וכן במדינת [[אנדורה]].
* [[בסקית]] (euskara) - ב[[חבל הבסקים]] (Euskadi) ובחלקים של [[נווארה]] (Nafarroa). מוצאה של שפה זו לא ידוע ולא מוכר קשר שלה לשפות אחרות.
* [[גליסית]] (galego) - ב[[גליסיה]] (Galicia או Galiza).
* [[אוקסיטנית]] [[אראנית]] (occitan aranés) - בוואל ד'אראן (Val d'Aran) שבתוך [[קטלוניה]].

קטלאנית, גליסית, אוקסיטנית וספרדית קסטיליאנית התפתחו כולן מה[[לטינית]] ולכולן ניבים משלהן, שחלק מדובריהם מתייחסים אליהם כאל שפה נפרדת (למשל [[ולנסית]] שהיא ניב של קטלאנית). כמו כן ישנן עוד שפות מיעוטים ששרדו משפת ה[[רומנסה]]: אסטור-לאונית ב[[אסטוריאס]] ובחלקים מ[[לאון (ספרד)|לאון]], [[סמורה]] ו[[סלמנקה]], ואקסטרמדורית ב[[קסרס]] ובסלמנקה, שהתפתחו שתיהן מהניב האסטור-לאוני העתיק; ה[[אראגונית]] (או פאבלה, fabla), המדוברת בחלקים של [[אראגון]]; הפאלה (fala) המדוברת בשלושה כפרים ב[[אקסטרמדורה]]; וכן מספר ניבים פורטוגזיים באקסטרמדורה ובקסטיליה-לאון. עם זאת, שלא כמו הקטלאנית, הגליסית והבסקית, אין להן כל מעמד רשמי.

חוקרי לשונות רבים טוענים כי ניבי הספרדית המדוברים ב[[אמריקה הלטינית]] (המקסיקני, הארגנטינאי, הקולומביאני וכו') מקורם בספרדית של דרום מערב ספרד ([[אנדלוסיה]], [[אקסטרמדורה]] ו[[האיים הקנריים]]).

באזורים התיירותיים של חופי הים התיכון וב[[האיים הבלאריים|איים הבלאריים]], [[אנגלית]] ו[[גרמנית]] מדוברות על ידי תיירים, תושבים זרים ועובדי תיירות. מהגרים רבים מ[[אפריקה]] וצאצאיהם דוברים את השפה האירופית הרשמית בארץ מוצאם ([[פורטוגזית]], אנגלית, [[צרפתית]] ואף [[אפריקנס]]).

===דת בספרד===
[[קובץ:Sacristia parroquia de san pedro.jpg|ממוזער|כנסייה ב[[ולבה|וולבה/הואלבה]]]]
נכון לשנת 2022 בספרד 57.6% מהאוכלוסייה מוגדרים כ[[נוצרים-קתולים]] (אם כי רק כ-17% משתתפים בקביעות בטקסי דת). 2.2% מגדירים את עצמם בני דתות אחרות – בעיקר [[אסלאם]] – אך גם דתות [[מזרח אסיה|מזרח-אסייאתיות]] וכן זרמים נוצריים נוספים. 37.7% מהאוכלוסייה מגדירה את עצמה כ[[חוסר דת|לא-דתית]] (12.5% אתאיסטים, 7% [[אגנוסטי]]ם והיתר "לא מאמינים/אדישים"). ב איבדה הכנסייה בספרד מאחיזתה בין השאר קיבל שופט החלטה חסרת תקדים, לפיה בית הספר חייב לסלק את ה[[צלב#צלב נוצרי|צלבים]] מכיתות הלימוד, בנימוק שהם פוגעים באופייה החילוני של המדינה. בנוסף, ניתן תוקף חוקי לנישואים חד-מיניים ולגירושים מהירים, והוקל בחוקים הנוגעים להפלות ולהמתת חסד.

==== יהדות ספרד ====
[[קובץ:חותם של קהילת סביליה ספרד.jpg|ממוזער|200px|חותם של הקהילה היהודית של סביליה]]

כיום יש כ-48,000 יהודים שהם כ־0.1% מכלל ה[[דמוגרפיה של ספרד|אוכלוסייה בספרד]], מרביתם בערים מדריד ובברצלונה. ב[[מדריד]] נשארו חמישה [[בית כנסת|בתי כנסת]], הגדול שביניהם ברחוב Balmes 3, בו נמצא גם בית הקהילה היהודית. בית כנסת פעיל אחר הוא בית הכנסת אהל שרה. במדריד קיים גם [[Hebrew school|בית ספר יהודי]] על-שם [[אבן גבירול]], ובו מתחנכים כ-200 תלמידים ותלמידות. ב[[ברצלונה]] נותרו 4 בתי כנסת בלבד, מתוכם שניים [[יהדות רפורמית|רפורמיים]].


=== צפיפות אוכלוסין ===
[[קובץ:EspDens2.jpg|שמאל|ממוזער|250px|מפת מוקדי צפיפות האוכלוסייה בספרד, 2008]]
[[צפיפות אוכלוסייה|צפיפות האוכלוסייה]] היא 91 נפש ל[[קמ"ר]], מהנמוכות במערב אירופה, ובדירוג ה-29 בעולם. מרבית האוכלוסייה מרוכזת בעיקר ב[[מטרופולין]] [[מדריד]] וכן לאורך חופי המדינה. מדריד עצמה היא העיר הגדולה ביותר בספרד, עם כ-3.4 מיליון תושבים; העיר השנייה בגודלה היא [[ברצלונה]], עם 1.7 מיליון תושבים, והשלישית בגודלה היא [[ולנסיה]], ובה כ-825 אלף תושבים. תושבים רבים התיישבו גם באיי ספרד, מתוכם הגדול ביותר כיום הוא [[טנריפה]], עם כ-886 אלף תושבים, ואחריו [[מיורקה]] עם 884 אלף תושבים, ו[[גראן קנריה]] שב עם כ-829 אלף תושבים.

== חינוך ותרבות ==

[[קובץ:Parlaments mani educació.ogv|ממוזער|הפגנה נגד קיצוצים בחינוך ב[[ולנסיה|וולנסיה]]]]

ספרד היא חלק מ[[ארגון המדינות האיברו-אמריקניות]], בו משתפות מדינות [[איברו-אמריקה|איברו-אמריקאיות]] פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.

=== ספורט בספרד ===
[[קובץ:ACB Trophy.png|ימין|ממוזער|115px|גביע [[ליגת העל הספרדית בכדורסל]]]]


ה[[כדורגל בספרד]] מפותח מאוד, ו[[נבחרת ספרד בכדורגל]] [[הדירוג העולמי של פיפ"א|מדורגת]] כאחת מעשר הנבחרות הטובות בעולם. בשנת 2008 זכתה הנבחרת הספרדית ב[[יורו 2008|אליפות אירופה]] ובשנת 2010 זכתה ב[[מונדיאל 2010|אליפות העולם בכדורגל]]. בשנת 2012 זכתה ספרד בפעם השנייה ברציפות ב[[יורו 2012|אליפות אירופה]], ושלישית ברציפות בטורניר גדול. [[לה ליגה|ליגת העל הספרדית]] המכונה "לה ליגה" היא אחת הליגות הטובות בעולם. בין 20 הקבוצות המשחקות בה בולטות במיוחד, קבוצת [[ברצלונה (כדורגל)|ברצלונה]] וקבוצת [[ריאל מדריד]] שהיא הקבוצה שזכתה הכי הרבה פעמים ב[[ליגת האלופות]].בענף ה[[כדורסל בספרד]] - ה[[נבחרת ספרד בכדורסל|נבחרת הספרדית]] נחשבת לטובה באירופה והשנייה בטיבה בעולם (אחרי [[נבחרת ארצות הברית בכדורסל|ארצות הברית]]). גם בליגת ה[[כדורסל]] הקבוצות השולטות הן [[ברצלונה (כדורסל)|ברצלונה]] ו[[ריאל מדריד (כדורסל)|ריאל מדריד]] שזכתה הכי הרבה פעמים ב[[יורוליג]].עוד ענפי ספורט עיקריים בספרד: [[כדוריד]], [[כדורעף]], [[טניס]], [[מרוץ אופניים]] ו[[פורמולה 1]].


==ראו גם ==
* [[יחסי ישראל–ספרד]]

== לקריאה נוספת ==
*[[שלמה בן-עמי]], **ספרד בין דיקטטורה לדמוקרטיה**, [[עם עובד|הוצאת עם עובד]], 1990
*פרד ברונר ואילן רחום. **המעצמה העולמית הראשונה - ספרד, אירופה ואמריקה בראשית העת החדשה.''' ירושלים, הוצאת כרמל, תשס"ז-2007

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינות העולם
קטגוריה:מדינות אירופה
קטגוריה:מדינות החברות במועצת אירופה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות ספרדית
קטגוריה:מדינות המחזיקות בנושאת מטוסים
קטגוריה:חצי האי האיברי
קטגוריה:מדינות החברות באיחוד האירופי
קטגוריה:מדינות החברות בנאט"ו