open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Heal the World

"**Heal the World**" (רפא את העולם) הוא שיר של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר הופץ בהוצאת אפיק רקורדס ב-23 נובמבר 1992, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השמיני של ג'קסון, Dangerous.
השיר מדבר על מצב ילדים החיים תחת תנאי מלחמות ועוני ברחבי העולם וכיצד יכול האדם לרפא את העולם ולהפוך אותו לטוב יותר למען עתיד ילדיו. ג'קסון אף הקים את קרן תרומות Heal the World Foundation למען מטרה זו.

הוידאו קליפ של השיר הוא מהיחידים בהם מייקל ג'קסון לא מופיע בעצמו. הקליפ מציג בראשיתו סבל של ילדים מהעולם כולו, בסיטואציות של אזורי עימות בעולם בהם נמצאים שני כוחות חמושים זה מול זה (חיילים סינים, טנקים סובייטים, חייל ישראלי מול ערבים, ככל הנראה חיילים בריטים מול איריים, הפגנות קו קלוקס קלאן, ככל הנראה גם רמיזה ליוגוסלביה ובורונדי) ובתווך צופים בהם הילדים. בהמשך הקליפ רואים את הילדים משחקים ולקראת סופו ילדים רבים ניגשים לחיילים בצד האחר, כמה מהם עם פרחים, משחקים, רוקדים ומחייכים. החיילים מקבלים את הילדים בברכה ומשליכים את הנשק שלהם. בסצנה האחרונה בקליפ רואים ילדים רבים מלאומים שונים מחזיקים בידיהם נרות ובשלב מסוים המצלמה מתרחקת ורואים אין ספור נרות, עד שרואים את כל כדור הארץ וידיים של ילד מחזיקות אותו.

## מצעדים ודירוגים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים על כדור הארץ
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
גבריאל יוסף לוי

הרב **גבריאל יוסף לוי** (נולד ב- ז' באדר ה'תשי"ד, 10 בפברואר 1954) הוא ראש ישיבת באר התורה, יוזם ונשיא הגמ"ח המרכזי.

## ביוגרפיה
נולד ליצחק ושיינדי לוי. גדל בכפר אליהו ובשכונת רחביה בירושלים. למד בבית ספר חורב, בישיבת קול תורה, אצל הרב שלמה זלמן אוירבך, ובישיבת פוניבז' אצל הרב אלעזר מנחם מן שך והרב שמואל רוזובסקי. לאחר פטירתו של הרב רוזובסקי היה שותף בעריכת כתביו ושיעוריו והוצאתם לאור.
ממוזער
בשנת 1977 נשא את שפרה בתו של הרב אהרן פלדמן, לימים ראש ישיבת נר ישראל. בשנת 1984 מונה למגיד שיעור בישיבת בית מתתיהו בבני ברק. בשנת 1992 מונה לעמוד בראשות ישיבת פחד יצחק בירושלים עם הרב יונתן דייוויד. כמו כן היה ראש הקיבוץ ומגיד שיעור בישיבת אור אלחנן.

בקיץ ה'תשנ"ג (מאי 1993) הקים את ישיבת באר התורה בשכונת בית וגן בירושלים. בשנת 2016 עברה הישיבה לעיר בית שמש.

שיטת הלימוד של הרב לוי מתאפיינת בדרך לימודו של רבו הרב רוזובסקי.

בשל המצוקה הכלכלית של הורים במגזר החרדי הבאים להשיא את צאצאיהם, הקים הרב לוי ב-2001 את הגמ"ח המרכזי, המעניק הלוואות של מאות אלפי שקלים לאלפי משפחות חרדיות.

## משפחתו
אביו, הרב יצחק לוי, מחבר סדרת הספרים "פרשיות בספרי הנביאים", היה מורה ללימודי תנ"ך בישיבת חורב בירושלים, בנו של רופא הילדים ד"ר יעקב לוי, ראש מחלקת ילדים בבית החולים ביקור חולים. גיסו הוא הרב יהושע כ"ץ, רב העיר מעלה אדומים. גיס נוסף הוא הרב אברהם אבא וינגורט, עורך ספרי הרב יחיאל יעקב וינברג.

אחיו הרב מרדכי הוא משגיח הישיבה.

מבניו:
* הרב יעקב, נשוי לבתו של יוסף רייכמן (בעל השליטה במלון וולדורף אסטוריה ירושלים).
* הרב אביגדור, לשעבר ראש ישיבת "באר התורה קריית יהודה" בכסלון, סניף של ישיבת "באר התורה". ב-2016 מונה לר"מ בישיבה.

חתנו הרב יצחק וינברג, לשעבר מוסר שיעורים לבני הקיבוץ בישיבה, כיום ר"מ בישיבת דעת אהרן ("קפלן החדשה") בראשות הרב ניסן קפלן.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי חורב (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
מכבי ירושלים

השמות **מכבי ירושלים**, **חשמונאים ירושלים**, **בר כוכבא ירושלים** ושילוב שלהם עשויים להתייחס לשתי קבוצות ספורט שפעלו הן בתקופת המנדט הבריטי והן במדינת ישראל.
ז'אן-פול פיטוסי

**ז'אן-פול פיטוסי** (בצרפתית: **Jean-Paul Fitoussi**; 19 באוגוסט 1942 – 15 באפריל 2022) היה כלכלן צרפתי-יהודי ממוצא תוניסאי.

## קורות חיים
פיטוסי נולד בלה גולט שבתוניסיה. סיים דוקטורט בהצטיינות במשפטים ובכלכלה מאוניברסיטת שטרסבורג הוא היה פרופסור לכלכלה במכון למדע המדינה פריז (סיאנס פו) מאז שנת 1982 ועד למותו, ובאוניברסיטה הבינלאומית החופשית ברומא (LUISS). כמו כן כיהן כפרופסור במכון האוניברסיטאי האירופי בפירנצה (European University Institute) בשנים 1979–1983, וכפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1984.

בשנים 1989–2010 כיהן כנשיא מרכז המחקר הצרפתי לכלכלה (OFCE– Observatoire français des conjonctures économiques), ומאז 1997 ועד למותו כיהן כחבר במועצה לניתוח כלכלי של ראש ממשלת צרפת ובוועדה הכלכלית הלאומית. בפברואר 2008 מונה מטעם הנשיא סרקוזי לכהן יחד עם ג'וזף שטיגליץ ואמרטיה סן כמתאם בוועדה למדידת ביצועים כלכליים והתקדמות חברתית. בין השנים 2000 ל-2009 פיטוסי שימש כמומחה מקצועי בוועדה לעניינים כלכליים ומוניטריים של הפרלמנט האירופי, וכן היה חבר בוועדת האו"ם בנושא הרפורמה במערכת הפיננסית והמוניטרית הבינלאומית. ב-14 באפריל 2008 הוא נבחר למועצת המנהלים המפקחת של חברת טלקום איטליה.

פיטוסי נחשב לתומך בכלכלה קיינסיאנית, ועסק בתאוריות של אינפלציה, אבטלה, כלכלה פתוחה ותפקידה של המדיניות המקרו כלכלית. הוא היה מבקר של מדיניות פיסקלית ומונטרית נוקשה, משום שטען שיש לכך השפעה שלילית על הצמיחה והתעסוקה. הוא טען שמשבר הסאבפריים נובע "מרצון של רווחיות יתר של בעלי ההון הפיננסי." פרסם מאמרים אקדמיים ומאמרים פופולריים רבים, ועבודתו האחרונה עסקה בקשר שבין דמוקרטיה ופיתוח כלכלי. בשנת 2011 פרסם גילוי דעת שבו תמך במחאת האוהלים בישראל.

נפטר ב-15 באפריל 2022.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-תוניסאי
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1942
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2022
צרתיקניים

**צרתיקניים** (שם מדעי: Evaniidae) הם משפחה של צרעות טפיליות בסדרת הדבוראים, בעלי גלגול מלא. משפחה זו מונה כ־400 מינים ב־20 סוגים שונים. נפוצה בכל רחבי העולם מלבד בקטבים. הזחל של צרעה יחידנית זו ניזון מביצי תיקנים ומתפתח בתוך תיק הביצים של התיקן. הבוגרים ניזונים מצוף פרחים ולא הם או הזחלים מסוכנים לאדם.

## מינים בישראל
* קבוצת Hyptia
** *Brachygaster minuta*
* קבוצת Evania
** צרתיקן הבתים *Evania appendigaster*
** *Evania dimidiata*
** *Prosevania punctata*

## קישורים חיצוניים

* 
* evanioidea.info  קטלוג למשפחה.
* 

קטגוריה:דבוראים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
שק החלמון

שמאל|ממוזער|250px|שק חלמון (בימין-מרכז האיור) המחובר לעובר אנושי שאורכו 2.6 מ"מ
שמאל|ממוזער|250px|שק חלמון (בשמאל האיור) המחובר לעובר אנושי בן 31-34 ימים

**שק החלמון** הוא שק קרומי המחובר לעובר בשלבים המוקדמים של ההריון. שק החלמון משמש מקור תזונה וכן מקום ייצור לכדוריות הדם האדומות לפני התפתחות מחזור הדם הפנימי של העובר. בהמשך ההריון שק החלמון הופך לצינור דק שעובר דרך הטבור.
אצל בני אדם, שק החלמון הוא החלק הראשון של שק ההריון שניתן לזיהוי בבדיקת אולטרסאונד סביב חמישה שבועות להריון ונוכחתו מהווה אחד הסימנים להריון תקין.

## ראו גם
*הסעיף על שם מקל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היריון
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
גשר אליזבת

שמאל|ממוזער|250px|הגשר המקורי, תמונה מ-1903
**גשר אליזבת** (בהונגרית: **Erzsébet híd** קרי: **גשר ארז'בט**, הצורה ההונגרית לשם אליזבת) הוא גשר תלוי מעל נהר הדנובה בעיר בודפשט. הגשר הקיים כיום נבנה בין השנים 1961 ל-1964 באתרו של גשר באותו שם שהיה קיים במקום מ-1903 ועד שפוצץ, כמו כל גשרי הדנובה, ב-1945 על ידי צבא גרמניה הנאצית הנסוג. הגשר נקרא על שמה של מלכת הונגריה אליזבת (סיסי). 

בצד פשט (המזרחי) מתחבר הגשר לכיכר ה-15 במאי בה ניצבת הכנסייה העתיקה בעיר, "כנסיית העיר הפנימית". שם נמצאת מסעדה מפורסמת מרתף מתיאש. בצד בודה מתחבר הגשר לכיכר דוברנטי שלמרגלות גבעת גלרט, בה מוצב פסל של המלכה אליזבת.

## היסטוריית הגשר
הגשר המקורי הוקם בין השנים 1897 ל-1903. בעת בנייתו היה הגשר הארוך בעולם שאינו נסמך על עמודי תמיכה במרכזו. בצד בודה הגשר אינו ממוקם באופן אידיאלי אלא למרגלות צוק סלעי המצריך עבודה הנדסית מורכבת לחיבורו לרשת הכבישים. הסיבה שהגשר הוקם במקום זה היא שהקרקע במקום הייתה שייכת לאיש אצולה שהיה חבר מועצת העיר ואשר חפץ למכור חלקה זו עבור הקמת הגשר ולהרוויח מהעסקה. הוא הצליח לשכנע מהנדסים וחברי מועצה להקים את הגשר דווקא במקום זה. עקב הגאומטריה של הכביש נגרמו במקום תאונות דרכים רבות וקטלניות ובשנת 2004, לאחר תאונה מחרידה במיוחד, הוגבלה המהירות ביציאה מהגשר ל-40 קמ"ש בלבד, דבר ההופך את היציאה ממנו לעמוסה.

בניגוד לשאר הגשרים במרכז בודפשט, הגשר לא שוקם מיד לאחר מלחמת העולם השנייה, מחוסר אמצעים להקימו בתבניתו המקורית העשירה. לבסוף, ב-1961, הוחלט להקים גשר מודרני פשוט-קווים במקום העתק של הגשר המקורי.

## קישורים חיצוניים

* נתונים
* גשרי הדנובה: אליזבת

אליזבת
אליזבת
אליזבת
דליה שטנצלר

**דליה שטנצלר** (נולדה בשנת 1955) היא סופרת, יוצרת ומפתחת תוכניות ישראלית, בעלים ומנכ"ל של מכון יעדים ושל חברת יעדים אנימציה ומשחקים. יוזמת "הפעלופדיה" – אנציקלופדיה בת 12 כרכים לפעילות חברתית תרבותית. עומדת בראש חבר הנאמנים של עמותת "גדולים מהחיים" למען ילדים חולי סרטן.

## ביוגרפיה
דליה שטנצלר לבית רוזנשטוק–רוזן ילידת פתח תקווה. בת לאב עובד מערכת הביטחון ודיפלומט, יליד גרמניה, ולאם פלמ"חניקית, בת למשפחה ממקימי פתח תקווה, נחלת בנימין בתל אביב והשכונה הראשונה מחוץ לחומות ירושלים, נצר למשפחת אבן עזרא דור 12 בישראל.

כנערה כיהנה כנשיאה ארצית של ארגון "נוער לנוער" וכסגנית נשיאה עולמית של ארגון BBYO - ארגון הנוער העולמי של "בני ברית". לאחר שירותה הצבאי בחיל האוויר השלימה תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטת בר-אילן בתחומי החינוך עם התמחות בלימודים בלתי פורמליים וטכנולוגיה ותקשורת בחינוך.

היא נשואה לאפי שטנצלר, שהיה יו"ר קרן קיימת לישראל וראש העיר גבעתיים ואם לשתיים.

## פעילות עסקית
לאחר שעבדה במכון לאמצעי הוראה בגיל 26, הקימה שטנצלר את חברת "מכון יעדים" (1989) שעוסק בפיתוח הנחיה והפקה של תוכניות חינוכיות במולטי מדיה להובלת תהליכי שינוי בארגונים ומוסדות. בין הפרויקטים המובילים של החברה: "הפעלופדיה" - אנציקלופדיה לפעילות חברתית, "הפעלוטף" – אנציקלופדיה לפעילות הורים וילדים מסדרת "הפעלופדיה" לגיל הרך למדף הביתי; "מתודופדיה" – אנציקלופדיה למתודות. פעילויות החברה זיכו אותה בפרסים רבים על פיתוח משחקי סימולציה, שהיוו את התמחותה, ביניהם בתחרויות מטעם "איטל" – האגודה הטכנולוגית לפיתוח משחקים.

שטנצלר כתבה וערכה ספרים רבים, מאמרים, ומשחקים. רבות מהתוכניות שפיתחה פרצו דרך בתחום הפדגוגי-חברתי-קהילתי וזכו בהוקרה. בין השאר פיתחה שטנצלר משחקי לוח, כמו "האי המכושף" שנמכר בתפוצה עולמית. כן כתבה שטנצלר ספרי ילדים, ובהם: "תעלולים בשכונה", "מסע בארץ האור" ועוד. בשנת 2011 הקימה דליה את חברת יעדים אנימציה ומשחקים, הפועלת בשוק הבינלאומי.

## פעילות ציבורית
כאשת ראש עיריית גבעתיים לשעבר הייתה שטנצלר מן המובילות והמקימות של פורום נשות ראשי ערים במסגרת מרכז השלטון המקומי. במשך שנים פעלה כמתנדבת וכיועצת פדגוגית למערכות החינוך של יהדות גרמניה ולפיתוח מנהיגות צעירה בישראל ובחו"ל. בנוסף תרמה כמתנדבת בפיתוח תוכניות למחנות הקיץ היהודיים בחו"ל ובייעוץ אסטרטגי חינוכי למשרד החינוך בוועדות שונות.

במסגרת פעילותה כיו"ר חבר הנאמנים של "גדולים מהחיים" פועלת שטנצלר בהתנדבות לארגון ערבי גאלה להתרמה למען הילדים חולי הסרטן, וכן להרחבת הפעילות בנושאים שונים כמו תמיכה ברכישת תרופות שאינן בסל; הקמת גן ילדים לילדים חולי סרטן; הרחבת מעגלי התמיכה גם לאחים ולבני משפחה נוספים; ועוד. כאשת יו"ר קק"ל העולמי סייעה שטנצלר בגיוס תורמים למדינת ישראל. היא מרצה בהתנדבות בפני קבוצות נשים ומקדמת את המודעות לפעילות קק"ל וחשיבות ערכיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מכון יעדים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
Wind of Change

"**Wind of Change**" (בעברית: "**רוח של שינוי**") הוא שיר של להקת ההארד רוק הגרמנית סקורפיונז. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה קלאוס מיינה ב-1989 בעקבות ביקורה של הלהקה במוסקבה, בתקופת פירוקה ההדרגתי של ברית המועצות.

## הפקה
השיר מדבר על רוחות השינוי באותה תקופה, שהגיעו לשיאן בנפילת חומת ברלין, ובעקבות כך הפך לסמל של איחוד גרמניה.

השיר, שזכה להצלחה רבה ברחבי העולם, כלול באלבום Crazy World שיצא בשנת 1990. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים הגרמני באותה תקופה ובמצעדים אירופאים נוספים, ולמקום השני במצעד הבריטי. במצעד הלהיטים בארצות הברית הגיע השיר למקום הרביעי.

הוידאו קליפ של השיר מציג מראות המייצגות את הרוע שממסדים גורמים לעולם, בשנים שקדמו להפקת השיר (סוף שנות ה-80 של המאה ה-20): אירועי כיכר טיין-אן-מן (1989), האינתיפאדה הראשונה (הפגנה עם דגל פלסטין, ולעומתה חיילי צה"ל), אסון הנפט של אקסון ואלדז;
ומאידך, סמלים של תקווה לשינוי: גלאסנוסט, מיכאיל גורבצ'וב, שבירת חומת ברלין, לך ואלנסה ונלסון מנדלה.

במאי 2020, העלה העיתונאי והתחקירן פטריק ראדן קיף בפודקאסט שלו השערה כי השיר נכתב למעשה על ידי ה-CIA כדי להשתיל כמיהה לחופש בתודעתם של צעירים מהגוש המזרחי ולקדם את נפילת הקומוניזם, המבוססת על תחקיר שערך, אם כי ללא ראיות חותכות.
## מצעדים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1990
קטגוריה:שירי סקורפיונז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:שירים על רוסיה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:איחוד גרמניה מחדש
קטגוריה:CIA
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
יעקובוביץ

**יעקובוביץ** הוא שם משפחה יהודי אשכנזי שפירושו "בן יעקב".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יעקב
ארמון גרשם

שמאל|ממוזער|250px|חזית המבנה
שמאל|ממוזער|250px|"שער הטווסים"
**ארמון גרשם** (בהונגרית: **Gresham-palota**) הוא מבנה אר נובו מפואר במרכז בודפשט בכיכר סצ'ני (לשעבר כיכר רוזוולט) ברובע בלווארוש. המבנה הוקם בראשית המאה ה-20 על ידי חברת הביטוח הבריטית גרשם לפי תכנונו של האדריכל ההונגרי-יהודי ז'יגמונד קוויטנר. כיום נמצא הבניין בבעלות חברת ההחזקות האירית קווינלאן פרייבט ומשמש כמשכנו של מלון הפאר "ארבע העונות".

## היסטוריה
המבנה הוקם כהשקעה על ידי חברת הביטוח שלא הורשתה לסחור בניירות ערך והפיקה רווחים מנדל"ן. במקור עמד על אותו מגרש ארמון נאו קלאסי. תכנון המבנה נמסר לידי האדריכל ההונגרי ז'יגמונד קוויטנר, שלמד בווינה והושפע מסגנון הזצסיון הווינאי (ה"אר נובו הווינאי"). הקמת המבנה ארכה שנתיים, בין 1904 ל-1906. הבניין שימש כמטה החברה באירופה המרכזית וכמקום אירוח לבכירי החברה ולאריסטוקרטים בריטים שהיו קשורים עמה.

בשנות הונגריה הקומוניסטית הפך המבנה המפואר לבית דירות ומצבו התדרדר. בשנת 2001 רכשה את הארמון קבוצת מלונות ארבע העונות, שיפצה אותו לפי התוכניות המקוריות, כולל השקעה בעיצוב הפנים הכולל עבודות פרזול בברזל, פסיפס וויטראז' זכוכית, ופתחה בו ב-2004 את המלון המפואר והיוקרתי ביותר בבירה ההונגרית.

## תיאור המבנה
המבנה מהווה את אחת הדוגמאות הטובות ביותר לאדריכלות הזצסיון (אר נובו) במרכז אירופה. הזצסיון הווינאי, בניגוד לאר נובו הפריזאי הקלאסי התמקד פחות בעיטורים ויותר בעיצוב הארכיטקטוני עצמו לשם יצירת הצורות ה"טבעיות", הנראות כצמחים. בבניין מתבטא הדבר בצורה המפותלת בה מונח הגג על המבנה ובעמודי הכניסה.

המבנה מעוטר בפסלים רבים בהם פסל ראשו של סר תומאס גרשם, ממייסדי הבורסה של לונדון. שער הכניסה לגן מהווה דוגמה לעבודת פרזול וכוללת שני טווסים.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור המקום 

קטגוריה:בודפשט: ארמונות
קטגוריה:הונגריה: בתי מלון
קטגוריה:אר נובו
גשר מרגיט

**גשר מרגיט** (בהונגרית: **Margit híd**) הוא גשר על הדנובה במרכז בודפשט, המחבר את בודה, פשט והאי מרגיט. לגשר שתי "זרועות" הנפגשות במרכזו בזווית של 165 מעלות, מנקודת המפגש נמתח כבש ירידה אל האי. הגשר הוקם בין 1872 ל־1876 לפי תכנונו של האדריכל . כבש הירידה לאי הושלם ב־1900. אורכו הכולל של הגשר הוא 637.5 מטרים ורוחבו 25 מטרים. הגשר משמש לתנועת מכוניות, חשמליות (במרכזו, לפני הירידה לאי קיימת תחנת חשמלית), הולכי רגל ורוכבי אופניים. הגשר מהווה חלק מ"השדרה הגדולה", הטבעת השנייה בהיקפה ביחס למרכז העיר, שממשיכה מפשט לבודה על גבי הגשר ונקראת בה "שדרות מרגיט".

עמודי התמך של הגשר בצד פשט נפגעו מפיצוץ ב־4 בנובמבר 1944. בינואר 1945 פוצץ, ככל גשרי הדנובה בבודפשט, על ידי צבא גרמניה הנאצית הנסוג. הגשר שוקם בין 1946 ל־1948. ב־2011 הסתיימו עבודות שיקום ושיפוץ כוללות של הגשר, אשר משחזרות את מבנהו ועיטוריו המקוריים.

## בתרבות
הגשר הפך עם פתיחתו למוקד להתאבדויות בקפיצה ממנו לדנובה. עקב כך חיבר המשורר יאנוש אראן בלדה לקופצים מן הגשר.

## קישורים חיצוניים

* גשרי בודפשט: גשר מרגיט
* 

מרגיט
מרגיט
Memory Almost Full

**Memory Almost Full** (פירוש מילולי: זיכרון כמעט מלא) הוא אלבום של פול מקרטני ששוחרר באנגליה ב-4 ביוני 2007 ויום מאוחר יותר בארצות הברית.
האלבום הופק בין היתר גם באולפני אבי רוד. הוא מכר 1.5 מיליוני עותקים.

## מקור השם
בריאיון עם פול, אמר כי השם עלה לו כשהתריע הטלפון הסלולרי שלו "Memory almost full" (הזיכרון כמעט מלא).

## שירי האלבום
כל השירים באלבום נכתבו על ידי פול מקרטני.
השירים במהדורה הסטנדרטית היו:
# Dance Tonight
# Ever Present Past
# See Your Sunshine
# Only Mama Knows
# You Tell Me
# Mr. Bellamy
# Gratitude
# Vintage Clothes
# That Was Me
# Feet in the Clouds
# House of Wax
# End of the End
# Nod Your Head
במהדורת שני הדיסקים - הדיסק הראשון הוא המהדורה הסטנדרטית והשני מכיל את:
# In Private
# Why So Blue
# 222
# Audio commentary: Paul talks about the music of Memory Almost Full
# Dance Tonight (Acoustic version) 

מהדורת דלוקס יצאה ב-6 בנובמבר 2007 והכילה את השירים במהדורה הסטנדרטית ו-3 השירים הנוספים של המהדורה השנייה וגם DVD שהכיל חמישה שירים שהוקלטו באולם הנשפים האלקטרוני של לונדון ושני קטעי וידאו:
# Drive My Car
# Dance Tonight
# House of Wax
# Nod Your Head
# Only Mama Knows
# וידאו Dance Tonight 
# וידאו Ever Present Past

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פול מקרטני
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
ארז אהרוני

**ארז אהרוני** (נולד ב-1957) הוא סופר, עורך דין וטייס ישראלי.

## ביוגרפיה
אהרוני גדל בשכונת רמת חן ברמת גן, ולמד בבית הספר התיכון "עירוני ט'" בתל אביב, במגמה הריאלית. כנער הדריך בצופים ועסק בספורט. התגייס לחיל האוויר, וסיים קורס טיס במגמת קרב בשנת 1978. בהמשך, שרת בטייסת 131 (טייסת ההרקולסים) והשתתף בטיסות ובמבצעים שונים, כגון העלאת יהודי אתיופיה (מבצע משה ומבצע שלמה).

עם שחרורו, למד משפטים וסיים את התואר באוניברסיטת תל אביב בשנת 1983. עם קבלת רישיון עריכת דין הקים עם חבריו את משרד זיסמן, אהרוני, גייר ושות' המחזיק סניפים בישראל, בארצות הברית (ניו יורק, בוסטון, ווושינגטון), בסין (בייג'ינג, שאנגחאי ושנג'ן), בהודו ובאירופה. אהרוני מתפקד כשותף מנהל במשרד, ועוסק בתחומים משפטיים שונים, כמו נדל"ן, ליטיגציה, בנקאות ותקשורת.

אהבתו לכתיבה וסיפורת החלה בגיל צעיר. ב-2004, זכה סיפורו "גיעגועים" (קולות הברווז) במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר על שם אוריאל אופק. ב-2006 פורסם ספרו הראשון "חצי שפם" בהוצאת מעריב, וכשלוש שנים לאחר מכן יצא לאור ספרו "סודו של העיט" בהוצאת כנרת זמורה ביתן.

ב-2011 פורסם ספרו "אש בשדה קוצים", בעריכת אמנון ז'קונט, בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.

## ספריו
* ארז אהרוני, **חצי שפם**, מעריב, 2006
* ארז אהרוני, **סודו של העיט**, כנרת, זמורה-ביתן, 2009
* ארז אהרוני, **אש בשדה קוצים**, כנרת, זמורה-ביתן, 2011

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מהצג אל הדף, על תחרות הסיפור הקצר ע"ש אוריאל אופק, מאת יעל דר, 25 ביולי 2005, באתר וואלה תרבות
* אתר משרד עורכי הדין זיסמן, אהרוני, גייר ושות'
* 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ט' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
מעשה בחייט

[שמאל|ממוזער|250px|"מעשה בחייט" מוצג בתיאטרון [האהל, 1947]]
שמאל|ממוזער|250px|ממשתתפי ההצגה. מימין לשמאל: מריטיה (שושה פרלמוטר), מלר (יהודה גבאי), דורטיה (דבורה קסטלניץ).
"**מעשה בחייט**" הוא מחזה מאת פרידריך לוֹבֶּה (תחת הפסבדונים ההולנדי "י' דה פְרִיס", שעִמו הגיש את מחזותיו לתיאטרון "האהל"), שאף ביים אותו.

המחזה הוא קומדיה בת חמש תמונות, שמתרחשת בהולנד בימי כיבוש נפוליאון. מעשה בחייט, שמעז לחרף את שמו של נפוליאון בעת שכרותו ונידון על כך לשלושה שבועות מאסר, לאחר שהלשינו עליו התושבים. אולם, הוא שולח בסתר את שולייתו לבית הסוהר, לרצות את עונשו. תפנית מתרחשת כאשר מוציא השוליה את נשמתו בבית הכלא, והחייט נאלץ כעת להעמיד פני מת. כך, הוא נקלע למצבים מגוחכים, והוא נוכח בלוויה של עצמו, מודד את גודל מודעות האבל וצועד בביתו מצעד של אבל למשמע התזמורת אשר בלוויה. בהמשך מאמץ לעצמו זהות, שהוא אחיו התאום של עצמו, והוא נושא בשנית את אשתו.

המחזה הועלה בתיאטרון "האהל" בשנת 1947 בתרגום מגרמנית של לאה גולדברג. את עיצוב התפאורה ערך אריה ארוך ואת העיבוד המוזיקלי ארנסט גלזר.
הוא תוכנן לעלות לראשונה בסוף יוני 1947, אך לבסוף התקיימה הצגת הבכורה ב-8 ביולי, בשלהי עונת ההצגות תש"ז. המחזה זכה להצלחה, ועל כן פתח את עונת תש"ח בתיאטרון.

צוות השחקנים כלל את מאיר מרגלית בתפקיד הראשי (החייט) וכן את שושנה פרלמוטר בתפקיד מַרִיטְיֶה, דבורה קסטלניץ בתפקיד דוֹרְטְיֶה, לאה דגנית בתפקיד יוּלה, יהודה גבאי בתפקיד מֶלֶר, דניאל פוגלסון בתפקיד וִילֶם, יוסף זרובבל בתפקיד בעל הפונדק, יהודית ברקאית בתפקיד אַנְטְיֶה, בן ציון זילברג ואברהם נחתומי. את תפקידי השחקנים מתארת מבקרת "דבר" רבקה דוידית (בחתימת "בת־לוי"): "מרגלית בתפקיד המרכזי כבש את לב הצופים. ש' פרלמוטר אשת-החיל הנבונה וד' קסטלנץ, בעלת המזימות, ל' דגנית — כזמרת רחוב זקנה ונחמדה, י' גבאי כסוחר הרווק, ד' פוגלסון — הצעיר רודף הנשים, י' ברקאית — המלצרית טובת הלב וכן ב״צ זילברג ונחתומי — כולם, כולם טובים, ואף למעלה מזה".

דוידית תיארה את המחזה כ"מהתלה חמודה, השופעת חן וצחוק למכביר". לצד הביקורת החיובית על הופעת השחקנים, חלקה לוי מחמאות לתפאורה "במתכונת הציור ההולנדי הישן" ולתלבושות. לצד זאת, ראתה ברקע ההיסטורי "הזדמנות לפסיכולוגיה של כובשים ומדוכאים", שלא נוצלה היטב:
:"לדאבון לב, לא נדבקו היטב ה"טלאים" החדשים אל הטקסט הישן, ולא הספקנו "לטעום כמר" מאתמוספירת כיבוש הזרים... והחייט עצמו — לא הרגשנו בו גבורה יתירה ולא מרד מסוים, אלא דברי שכור, שאיננו אחראי למוצא־פיו. וכן לא חשנו שנאה מיוחדת אל הכובש ולא התרפסות מיוחדת מצד יתר התושבים, למרות עובדת ההלשנה. היחסים האלה שבין הכובש לאוכלוסייה לא הודגשו, והרי זו שגיאה בגוף המחזה."

## קישורים חיצוניים

*  (ביקורת)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות 1947
Hurd

**HURD** היא ליבת מערכת הפעלה שאמורה להיות הליבה של מערכת GNU.

## היסטוריה

במנשר של גנו הזכיר ריצ'רד סטולמן ש-"ליבה ראשונית קיימת אך תכונות רבות עדיין נדרשות כדי לחקות את יוניקס". הוא התייחס ל-TRIX, ליבת RPC (קריאה להליכים מרחוק) שפותחה ב־MIT, שעורכיה החליטו להפיצה בחינם והייתה תואמת עם גרסה 7 של יוניקס. בדצמבר 1986 התחילה עבודה לשינוי ליבה זו, אך מפתחיה החליטו לבסוף שהיא לא מתאימה כנקודת התחלה, בעיקר בגלל שהיא רצה רק על "ארכיטקטורת 68000 היקרה והאלמונית" והיה צורך להתאים אותה לארכיטקטורות אחרות לפני שאפשר היה להשתמש בה. ב־1988 נשקלה במקומה ליבת "מאך", אשר פותחה ב-CMU (אוניברסיטת קרנגי מלון), על אף שתחילה נדחה פיתוחה בגלל שמפתחיה נדרשו להוריד קוד שהיה שייך לחברת AT&T.

בתחילה הוחלט לקרוא לליבה Alix, אך המפתח מייקל בושנל העדיף מאוחר יותר את השם Hurd, כאשר השם הקודם נדחק לתת-מערכת ובסופו של דבר נעלם לחלוטין. גם הפיתוח של Hurd נעצר בסופו של דבר בעקבות בעיות טכניות ועימותים מתמשכים בין המפתחים.

מערכת דביאן כוללת גם הסבה חלקית לריצה מעל ליבת Hurd.

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית של Hurd מתוך אתר פרויקט גנו
* ההיסב של מערכת דביאן לליבת HURD

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:תוכנה חופשית
המפלגה הדמוקרטית של יפן

**המפלגה הדמוקרטית של יפן** (ביפנית: **民主党**, תעתיק: מינשוּטוֹ), או בשמה המקוצר **DPJ**, הייתה מפלגת מרכז-שמאל ביפן, שנוסדה ב-1998 מתוך מיזוג מספר מפלגות אופוזיציה. לאחר הבחירות הכלליות של 2009 הפכה המפלגה הדמוקרטית למפלגת השלטון בבית הנבחרים של יפן, עת הביסה את יריבתה הפוליטית המפלגה הליברלית-דמוקרטית וזכתה ברוב המושבים בבית התחתון ובבית היועצים של יפן, אולם בבחירות הכלליות של 2012 איבדה המפלגה מכוחה אל מול המפלגה הליברלית-דמוקרטית.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|מטה המפלגה הדמוקרטית

### עשור ראשון
המפלגה נוסדה ב-27 באפריל 1998, לאחר מיזוגן של ארבע מפלגות עצמאיות ליברליות או סוציאל-דמוקרטיות שהתנגדו לשלטון המפלגה הליברלית-דמוקרטית. נשיא המפלגה היה נאוטו קאן, לשעבר שר הבריאות, הרווחה והעבודה, והמזכיר הכללי היה צוטומו האטה, לשעבר ראש ממשלת יפן.

בבחירות הכלליות של 2003 קיבלה המפלגה הדמוקרטית 177 מתוך 480 המושבים בבית. אף על פי שעדיין נותרה המפלגה באופוזיציה, בבחירות אלה היא הראתה את כוחה הפוליטי. קאן התפטר ב-2004 בעקבות פרסום שערורייה בה היה מעורב, ואת מקומו תפס קצויה אוקאדה.

המפלגה הדמוקרטית הבטיחה לזכות בבחירות הכלליות של 2005, שנערכו לבקשתו של ראש הממשלה ג'וניצ'ירו קואיזומי בשל דחיית תוכניותו להפרטת שירות הדואר, אך לאחר שאיבדה 62 מושבים נאלץ אוקאדה להתפטר.

איצ'ירו אוזאווה נבחר לנשיא המפלגה ב-7 באפריל 2006.

### 2009-היום
אוזאווה התפטר מנשיאות המפלגה במאי 2009, בעקבות מעורבותו בפרשת גיוס כספים, ואת מקומו תפס יוקיו הטויאמה, מעט לפני הבחירות הכלליות של 2009, בהן הביסה המפלגה הדמוקרטית את המפלגה הדמוקרטית-ליברלית והשיגה רוב מוחלט בבית הנבחרים. הניצחון בבחירות הבטיח למעשה שהטויאמה יהיה ראש הממשלה החדש, וב-16 בספטמבר מינה אותו לתפקיד הקיסר אקיהיטו.

הטויאמה הודיע על התפטרותו ב-2 ביוני 2010 בכנס של המפלגה. לאחר אירוע התקיפה של כלי שיט צפון-קוריאני על כלי שיט דרום-קוריאני ב-28 במאי, חתם הטויאמה על הסכם עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה בו אישר את המשך פעילותו של בסיס חיל הנחתים באוקינאווה, ובעקבות זאת ספג ביקורת.

נאוטו קאן החליף את הטויאמה בראשות הממשלה ובהנהגת המפלגה. רעידת האדמה בסנדאי אמנם חיזקה את מעמדו, אך הוא הכריז שיתפטר לאחר שיעביר מספר רפורמות לשיקום המדינה, וב-11 בספטמבר 2011 התמנה יושיהיקו נודה לתפקיד. ב-16 בנובמבר 2012 פיזר נודה את בית הנבחרים, ובבחירות שנערכו חודש לאחר מכן איבדה המפלגה את השלטון.

ב-2016 התאחדה המפלגה עם מפלגת החדשנות של יפן. בספטמבר אותה שנה נבחרה רנהו לנשיאת המפלגה.

## מצע
המפלגה הדמוקרטית רואה עצמה כהולכת נגד הסטטוס קוו וכנגד הממסד השלטוני הנוכחי. היא טוענת שהבירוקרטיה בממשלה היפנית גדולה מדי, לא יעילה מספיק, שמרנית ולא גמישה, ובכוונת המפלגה להדיח את השלטון הישן הכבול על ידי חשיבה ארכאית ואינטרסים, לפתור את בעיות יפן, וליצור חברה חדשה, גמישה ותוססת המעריכה אינדיבידואליות וחיוניות.

### מטרות פוליטיות
* הקמת חברה בה השלטון מחויב לשקיפות ולהגינות.
* הבטחת שוויון הזדמנויות וביטחון כלכלי לתושבים, תוך התבססות על שוק חופשי.
* ביזור סמכויות הממשלה בקרב האזרחים, השווקים והשלטונות המקומיים.
* שמירה על עקרונות החוקה: שלטון העם, שמירה על זכויות האדם ופציפיזם.
* ניהול יחסי החוץ של יפן לפי עקרונות ההסתמכות-העצמית ודו-הקיום ההדדי.

## ראו גם
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר המפלגה

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1998
פרנסיסקוס סילביוס

**פרנסיסקוס סילביוס** (בגרמנית: **Franciscus Sylvius**; 11 במאי 1614, הנאו, גרמניה – 19 בנובמבר 1672, ליידן, הולנד) היה רופא ומדען הולנדי שהתמחה בפיזיולוגיה, כימיה ואנטומיה. סילביוס היה חסיד של עבודתם של: רנה דקארט, יאן בפטיסט ואן הלמונט וויליאם הארווי. היה בין התומכים הראשונים של התאוריה של מחזור הדם בהולנד. בין תלמידיו היה גם פרדריק ראוש, שלימים נעשה מדען ורופא מפורסם בהולנד, ותרם בנושא האנטומיה ושימור איברים.

סילביוס קיבל את ההכרה על המצאת הינייבר שממנו התפתח הג'ין.

## קישורים חיצוניים

* פתח סילביוס
* 

קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:מדענים הולנדים
קטגוריה:רופאים הולנדים
קטגוריה:קלוויניסטים ורפורמים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1614
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1672
חטיף מרס מטוגן בשמן עמוק

שמאל|ממוזער|250px
**חטיף מרס מטוגן בשמן עמוק** (באנגלית: **Deep-fried Mars bar**) הוא מנת קינוח, שמכינים אותה על ידי טיגון בשמן עמוק של חטיף שוקולד מסוג מרס, שנטבל בבלילה המשמשת לטיגון דגים. החטיף מקורר בדרך כלל לפני הטיגון על מנת שלא יימס בתוך השמן הרותח.

המנה הומצאה בחנות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד באמצע שנות התשעים. בקיץ 1995 פרסם עיתון מקומי בעיר אברדין ידיעה על חנות בעיירה סמוכה המגישה את המנה לילדים. בתוך ימים ספורים מצא הסיפור את דרכו לעיתונים הנפוצים בסקוטלנד ובבריטניה ומשם לשידורי הטלוויזיה של ה-BBC, והמנה הוכנה בתוכנית טלוויזיה בשידור חי. בעקבות הפרסום הרב הזדרזו חנויות פיש אנד צ'יפס ברחבי בריטניה להכניס את המנה לתפריטן.

בסקר שערך כתב עת רפואי ב-2009 בקרב כ-500 חנויות פיש אנד צ'יפס בסקוטלנד נמצא כי 37% מהן מגישות את המנה או הגישו אותה בעבר. חנויות אחדות דיווחו על מכירת מאות מנות בשבועות מסוימים. ילדים הם הלקוחות העיקריים של המנה.

המצאת המנה והפרסום לו זכתה הביאו להמצאת מנות דומות של חטיפים המטוגנים בבלילה בשמן עמוק, וביניהם ביצי הפתעה משוקולד, חטיף קוקוס מסוג **[[באונטי (חטיף)|באונטי]]** וחטיף **[[סניקרס (חטיף)|סניקרס]]** (מנה הפופולרית במיוחד בארצות הברית).

## קישורים חיצוניים

*מתכון למנה באתר ויקיספר (באנגלית)
*Deep-Fried Candy Bars: Scotland's Worst Food? באתר נשיונל ג'יאוגרפיק, 28 בדצמבר 2004

## הערות שוליים

קטגוריה:טיגון עמוק
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:קינוחי שוקולד
El pueblo unido jamás será vencido

**El pueblo unido jamás será vencido** (נהגה: [el ˈpweβlo uˈniðo xaˈmas seˈɾa βenˈsiðo]; מספרדית: "העם המאוחד לעולם לא ינוצח") הוא שיר של הלהקה הצ'יליאנית קילאפאיון. השיר הוקלט ביוני 1973, לאחר שנכתב בידי חברי הלהקה והולחן בידי סרחיו אורטגה, והוא נחשב לאחד השירים המייצגים את תנועת הנואבה קנסיון.

השיר נכתב כהמנון עבור קואליציית מפלגות השמאל "האחדות העממית", שסלוודור איינדה נבחר מטעמה לנשיא צ'ילה ב-1970. הקריאה "El pueblo unido jamás será vencido" הייתה אחת מסיסמאות הבחירות שלו. לאחר ההפיכה הצבאית ב-1973 הפך השיר להמנון בלתי רשמי של המתנגדים למשטר הצבאי של אוגוסטו פינושה. בביצועה של להקת אינטי-אילימאני הפך השיר מוכר גם ברחבי העולם.

מאז שנות ה-70 של המאה העשרים הפך השיר, בווריאציות שונות, למזוהה עם מהפכות ומחאות פוליטיות שונות. השיר "ברפאחיז" (בפרסית: بر پا خیز; מילולית: "תקומה") נכתב למנגינתו ושימש את הפלג השמאלי של המוחים במהפכה האיראנית ב-1979. השיר זכה לעדנה מחודשת גם במחאות 2009. המלחין האמריקני פרדריק ז'בסקי הלחין את היצירה המוזיקלית "The People United Will Never Be Defeated!", המבוססת על השיר. יצירה זו הושמעה במהלך מהומות ליל וייט בסן פרנסיסקו ב-1979, על רקע מתן גזר הדין במשפט רוצחו של הארווי מילק. במהלך המהפכה הכתומה באוקראינה ב-2004 כתבה להקת גרינג'ולי שיר בשם ראזום נאס בגאטו, נאס נה פודולאטי (באוקראינית: Разом нас багато, нас не подолати; מילולית: "יחד אנו רבים! לא יוכלו לנצחנו!") המבוסס על השיר הצ'יליאני. השיר הפך להמנון בלתי רשמי של המהפכה, ואף ייצג את אוקראינה באירוויזיון 2005 שנערך בקייב. מפלגת קואליציית השמאל הרדיקלי ביוון השתמשה בשיר במהלך הבחירות שנערכו במדינה ב-2007.

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר בספרדית ובאנגלית
* 

קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:נואבה קנסיון
קטגוריה:מוזיקה צ'יליאנית
קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:שירים פוליטיים
קן הדסון קמפבל

**קן הדסון קמפבל** (אנגלית: **Ken Hudson Campbell**, נולד ב-6 באפריל 1963) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הופעתו בשובר הקופות "ארמגדון" בתפקיד מקס מצוות קודחי הנפט של הארי סטאמפר.

## קריירה
קמפבל התחיל את דרכו בתפקידים קטנים בתור בקומדיות הקאלט "שכחו אותי בבית" ו"לקום אתמול בבוקר".
התפרסם לראשונה בטלוויזיה בקומדיית המצבים "בראש של הרמן", בתפקיד "חיה" ובפרק בסדרה "סיינפלד".
ב-1996 שיחק בקומדיה "צוללת דיזל" בתפקיד טבח האונייה באקמן.
בשנת 1998 הופיע קמפבל בתפקיד המפורסם ביותר שלו בשובר הקופות של מייקל ביי "ארמגדון". בסרט שיחק בתפקיד קודח הנפט מקס לנרט, אותו בוחר הארי סטאמפר (ברוס ויליס) למשימה הקידוח המיוחדת על האסטרואיד.
לאחר מכן תרם את קולו לסרטי האנימציה "יוסף נסיך החלומות", "טיטאן AE" ולקומדיה "ד"ר דוליטל 2" בה דיבב מספר חיות.
שיחק בקומדיות "אמריקן טריפ" בתור טום, הומו על ספינת התענוגות הגאה ו"חביב הנשים".
בשנת 2003 שיחק בסדרת הדרמה "הפרקליטים" בתור האסיר רונלד האף שרצח את אשתו ומאהבה. בשנת 2019 דיבב את דמותו של בומר בסרט "פלא של פארק".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
Ben (שיר)

"**Ben**" הוא השיר השני מהאלבום השני, Ben, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר יצא ב-1972, בהוצאת מוטאון ושימש בפסקול הסרט Willard, המספר על ילד בודד המתיידד עם חולדה קטלנית בשם בן.

השיר הגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד האמריקאי, זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס אוסקר.

## רקע
השיר נכתב במקור לדוני אוסמונד, אך מאחר שהוא היה במסע הופעות באותו הזמן, השיר הוצע לג'קסון.

למרות שג'קסון כבר הפך לאמן הצעיר ביותר שמכניס שיר למקום הראשון עם I Want You Back כחלק מחמישיית הג'קסונים, *Ben* הפך אותו לזמר הסולו השלישי הצעיר ביותר, בגיל 14, שמוציא סינגל המגיע למקום הראשון.

## מיקומי שיא

## פרסים ודירוגים

## גרסאות כיסוי
אמנים רבים הוציאו גרסה מחודשת לשיר, ביניהם בויזון, קריספין גלובר וקוני טבלוט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים על חברות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
מכבי אבישי מוצקין

ממוזער|מכבי מוצקין 1978
**מכבי אבישי מוצקין** (נקראת גם: **מכבי מוצקין**) היא קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר קריית מוצקין, המתמודדת בליגת העל בכדוריד.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1967 על ידי צבי הירש ודודי גושן ומגרשה הביתי היה בבית הספר אחדות בקרית מוצקין. רוב שחקני הקבוצה שהוקמה (דודי גושן, יוסף טיקוצקי, מאיר מן, אריק ברקוביץ (ברק), איל מסד, רפי רוזנברג, שמעון שמיאל, ירחמיאל גונטובניק, אברהם גונטובניק) היוו את שלד הקבוצה במהלך 8 השנים הראשונות לפעילותה.

בשנתה הראשונה עלתה הקבוצה מליגה ב' לליגה א' ושנתיים לאחר מכן (1974) עלתה הקבוצה מליגה א' לליגה הארצית. בשנת 1976 עלתה הקבוצה לליגה הראשונה- הליגה הלאומית.

13 הכדורידנים שהשתתפו בעליה הם: יוסף טיקוצקי, יצחק עלמני, איל מסד, דוד גושן (קפטן), יגאל גושן, דב טיקוצקי, מאיר מן, צבי בנדק, דן קליינברג, אלי חן, יצחק קרויצר, חיים קוז'יקרו, יוליאן גרינברג. מאמן הקבוצה: גנזי קובריגה.

במהלך השנים שלאחר מכן ירדה הקבוצה לליגה הארצית ושבה לליגה הלאומית פעמיים, עד לעלייתה בשנות ה-90.

בעונת 2000/2001 השתתפה במסגרת אירופאית ב**גביע אירופה לקבוצות** והפסידה בסיכום שני משחקים לקבוצת "דניס טורקו" מפינלנד.

בעונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית מהמקום האחרון. לאחר עונה אחת בלאומית, העפילה בחזרה לליגת העל.

בעונת 2009/2010 הוחזר המאמן יגאל גושן (שאימן את הקבוצה עד שנת 1997) במקומו של רפי קוט.

בעונת 2010/2011 השתלבה הקבוצה בפלייאוף העליון. ובנוסף הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר גביע המדינה והפסידה לקבוצת הפועל ראשון לציון 22-21.

בעונת 2016/2017 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית.

מאז שנת 1997 התווספה לשם הקבוצה המילה "אבישי", לזכרו של  שנהרג באסון המסוקים. אבישי היה קפטן קבוצת הנוער ובהמשך שיחק בקבוצת הבוגרים.

המועדון מפעיל מחלקת נוער גדולה. בעונות 2000/2001, 2006/2007 זכתה קבוצת הנוער בגביע המדינה. הקבוצה מארחת באולם הספורט על שם "משה גושן", המכיל 750 מקומות ישיבה.

### שחקנים בולטים בעבר

* קובריגה יגאל
* קובריגה גינדי-מאמן שחקן
* שי שיינבויים
* עופר פרגר
* ניר דובדבני
* ארז פפו
* אבי דביר
* שלומי שושן
* רן ויצמן
* אסף אוקמינסקי
* גילי בניטה
* אורי גורן
* יונתן שרצר
* מור פרץ
* חן קטן
* שלומי לוי
* שגיב לוי
* ירון בק
* יריב רינקוב
* אסף לחמיש
* צחי טויטו
* אבי בלטיטר
* דודי גושן
* שמעון אלברמן
* דוד עמר
* בני אברהם
* איל מסד
* יצחק קרויצר
* ניסן בלום
* ניסן רביד
* ירחמיאל (חולדוג') גונטובניק
* יוסי טיקוצקי
* עמית זערור
* דושאן בוזוליאק


## סגל הקבוצה לעונת 2025/2026
מעודכן ל-15 בינואר 2025:

### צוות מקצועי

***מאמן ראשי:** ניר חלימה
***מנהל:** ו**מנהל מקצועי:** צביקה בנדק

## קישורים חיצוניים

* דף הקבוצה, באתר איגוד הכדוריד
* 
* 
* תמונה קבוצתית של הקבוצה הבוגרת, באתר האינטרנט של איגוד הכדוריד בישראל
* 

קריית מוצקין
מוצקין
קטגוריה:קריית מוצקין: ספורט
בית הקברות הצבאי חוף כיאט

**בית הקברות הצבאי חוף כיאט** (באנגלית: **Khayat Beach War cemetery**) הוא בית קברות צבאי בריטי, השוכן במבואות הדרומיים של העיר חיפה. בית הקברות הצבאי הוקם בשנת 1941 וטמונים בו 887 חללים.

## מתחם בית הקברות
בית הקברות ניצב ממזרח לכביש תל אביב-חיפה (כביש 4), כ-500 מטר מצפון למחלף חיפה דרום שעליו. הוא מהווה חלק ממתחם בתי הקברות של מערב חיפה.

שמו של בית הקברות ניתן לו על שם משפחת כיאט שבבעלותה היה השטח מחוף כיאט הסמוך ועד נחל שיח.

מתחם בית הקברות הוא שטח מלבני נטוע דשא, ששטחו כ-65 דונם. פאתו הצרה פונה אל הכביש. החללים נקברו בו ב-11 חלקות.

במרכז שטח בית הקברות ניצב צלב ההקרבה. בצד שער הכניסה למתחם ניצבת תיבת ארד ובה ספר המרשם (Register) של החללים שנקברו באתר.

בית הקברות במתכונתו הקבועה הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

## החללים בבית הקברות
בבית הקברות נקברו 791 חללי צבאות מדינות האימפריה הבריטית שנהרגו בארץ ישראל, בעבר הירדן ובסוריה בתקופת מלחמת העולם השנייה (מתוכם: 534 בריטים, 54 אוסטרלים, 51 יוונים, 41 משטחי הנציבות העליונה, 29 הודים, 22 צרפתים, 14 דרום אפריקאים, 13 מאפריקה המזרחית, 6 ניו זילנדים, 5 קנדים, 5 פולנים, 4 צ'כים, 3 מעבר הירדן, 3 יוגוסלבים, 2 בלתי מזוהים, 2 מאפריקה המערבית, 1 קפריסאי, 1 בלגי, ו-1 הולנדי) וכן חייל גרמני מהלופטוואפה.

מרבית חללי האימפריה הבריטית נהרגו במלחמת העולם השנייה, אך 95 מהם נהרגו שלא במסגרתה. מרבית אלו היו חיילים שנהרגו בפעולות צבאיות בארץ ישראל בשלהי ימי המנדט הבריטי.

### קברים ראויים לציון
* ימאים של צי הסוחר הבריטי. חלקם נספו כאשר טובעה אוניית המטען **זילנד** (**SS Zealand**) על ידי צוללת גרמנית U-97 דרומית לחיפה ב-28 ביוני 1942.
* מלחים מהמשחתת הבריטית אה"מ **יאנוס** (**HMS Janus**) - ב-9 ביוני 1941, במהלך המערכה על סוריה ולבנון, נפגעה מאש שנורתה לעברה מהמשחתות הצרפתיות בסמוך לנמל צידון, דבר אשר גרם למותם של 13 מאנשי צוותהּ.
* **Norman Harvey**  - חייל שעוטר בצלב ויקטוריה – העיטור הצבאי הרם ביותר של הצבא הבריטי. נורמן הרווי, יליד 1899, עוטר בעיטור על לחימתו בבלגיה, ב-25 באוקטובר שנת 1918 במסגרת מלחמת העולם הראשונה. ב-1939 שב והתגייס לצבא הבריטי. הוא הוצב בארץ ישראל ונהרג בה בפעולה ב-16 בפברואר 1942, סמוך לחיפה.
* **Erwin Müller** - קצין בדרגת סרן (Hauptmann) בלופטוואפה. ארווין מילר היה קצין סיור מוטס בטייסת מס' 2 של להק המודיעין והצילום Aufklärungsgruppe 123. המטוס, מדגם יונקרס JU 88 D-1 שבו טס יחד עם צוותו, התרסק במהלך גיחת צילום באזור מפרץ חיפה ב-20 באפריל 1943.

## גלריית תמונות


תמונה:Khayat Beach War cemetery (4).JPG|בית הקברות במבט לכיוון מזרח
תמונה:Khayat Beach War cemetery (29).JPG|שורת מצבות של חיילים יהודים. בקצה השורה משמאל, עומדת בודדה מצבת הגנן שטיפל בגן ונהרג בתאונה בשנות ה-80 של המאה ה-20
תמונה:Norman Harvey.JPG|מצבה לזכרו של נורמן הרווי, המעוטר בצלב ויקטוריה
תמונה:Khayat Beach War cemetery (32).JPG|מצבת הקצין הגרמני, סרן ארווין מילר, עם סמל צלב הברזל



## ראו גם
* בית הקברות הצבאי הבריטי בחיפה

## קישורים חיצוניים

* בית הקברות באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

## הערות שוליים

צבאי חוף כיאט
חוף כיאט
חוף כיאט
קטגוריה:מערב חיפה
פרס קפלן (רפואה)

**פרס קפלן** הוא פרס הניתן מדי שנה על ידי האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית לעבודות מחקר המצטיינת בתחום. הפרס נוסד על ידי משפחתו של ד"ר איזידור קפלן אשר התמחה בתחום. קפלן שהה בישראל בזמן מלחמת יום הכיפורים וטיפל בפצועים בה. מאז יסוד הפרס בשנות השבעים המאוחרות הוענקו למעלה מ-20 פרסים לחוקרים ורופאים אשר הצטיינו במחקרים אודות הכירורגיה הפלסטית.

## בין הזוכים
* פרופסור דניאל האובן, על מחקרו על "ההתנהגות הביולוגית של סרטן תאי הבסיס בעור".
* פרופסור ירון הר-שי
* דוקטור דב קליין
* דוקטור ברוך גרבר
* דוקטור נועם חי, עבור עבודת הפוסט-דוקטורט המצטיינת בתחום תאי גזע ממקור של רקמת השומן (2006)
## ראו גם
* פרס יולודן
* פרס סיוורסטן לחקר הסרטן

## קישורים חיצוניים
* דף על פרס קפלן, באתר האיגוד הישראלי לכירורגיה פלסטית

## הערות שוליים

קפלן (רפואה)
קפלן (רפואה)
שלום הציבור (להקה)

**שלום הציבור** הייתה להקת גל חדש ישראלית שפעלה בשנים 1984–1985. היא הוקמה על ידי יובל בנאי, הגיטריסט אורן אליעזרי ואיגי דיין, שהיו חברים קודם לכן בלהקת "משינה".
## היסטוריה
לאחר שהתגלעו מחלוקות בין בנאי לבין שלומי ברכה, גם הוא חבר "משינה", התפרקה הלהקה במרץ 1984, לאחר הופעה אחרונה ב"קולנוע דן", בטרם הוציאה תקליט שדרים ראשון. לאחר הפירוק התפצלו דרכיהם של חברי הלהקה, ויוצאיה בנאי, אליעזרי ודיין הקימו את "שלום הציבור", בעת שברכה ומייקל בנסון הקימו את להקת "החזית העממית". הלהקה ניגנה במועדונים שונים בתל אביב, למשל בפאב "שבלול", אך הופעותיה לא זכו להצלחה רבה.

במסגרת "שלום הציבור" מצא בנאי ביטוי כרומנטיקן עדין, לעומת אפיונו כסולן סוער במשינה. אורן אליעזרי ניגן בסינתיסייזר, גיטרות ובס ואיגי דיין בתופים אלקטרוניים ובכלי הקשה. ללהקה הצטרפו גם יוצאי להקת "לאופרד" אוהד ורסנו ומרק רזניק, שניגנו בבס ובגיטרה בהתאמה, ובהקלטות ניגן גם רונן בן-טל, בעל האולפן שבו הקליטו, בסינתיסייזר. בנאי שר ותיכנת Oberheim DMX (מכונת תופים שיוצרה על ידי חברת Oberheim Electronics).

במסגרת הלהקה זנחו חבריה את השירים באנגלית, ששרו במשינה, וניסו לפנות אל הקהל הרחב. הופעת הבכורה של הלהקה נערכה ב"קולנוע דן" באוגוסט 1984.

הלהקה הוציאה שני תקליטי שדרים לתחנות הרדיו, שאת שניהם כתב בנאי והלחין אליעזרי: "נובמבר אחד" (או באיות "נובמבר 1") ו"ינשוף על ענף גבוה". השירים זכו להצלחה מסוימת ברדיו, אך הלהקה לא הצליחה לחתום על חוזה בחברת תקליטים.

אבי מורגנשטרן כתב על הלהקה:
:השינוי שחל באורן וביובל מצביע על התפכחות לגבי המציאות הישראלית הקודרת. את "משינה" באו לראות מעטים, למרות שזכתה לביקורות נלהבות כמעט מכל כתבי הרוק. אבל ביקורות אינן מספיקות. צריך גם קהל. כמו שתיאר אחד מעמיתי את המצב במועדוני הרוק בארץ - הכל קורה שם בקטן, כמו ממעוף של ציפור.

על שירם "נובמבר אחד" כתב:
:"נובמבר 1" הוא שיר אהבה די תמים, מלודי, במיוחד אם נשווה אותו לחומר שעשו השניים בעבר. בהחלט שיר קליט, אם כי האווירה קצת מנוכרת. בקיצור, משהו תקשורתי ששואף להצליח גם במצעדי הפזמונים. אפשר לומר שהשניים עשו כאן פשרה. אבל אם מצליחים לעשות גם משהו תקשורתי וגם טוב הרי תופשים שתי ציפורים במכה.

יאיר לפיד תיאר את "נובמבר אחד" כשיר "חביב, קליט ולא שום דבר יותר מזה".

ב-1985 התפרקה "שלום הציבור". לאחר פגישה מקרית של בנאי, ברכה ובנסון, הם החליטו על חידוש הפעילות של משינה. יובל בנאי העיד בראיון כי "לא נוצרה כימיה בהרכב הזה", והעיתונאי יוסי חרסונסקי העיר בעת חידוש פעילותה של משינה כי "הטקסטים הכבדים של הלהקה [של 'שלום הציבור'] לא נקלטו במועדוני תל אביב".

באוקטובר 2018 עלתה גרסת רמיקס של "ינשוף על עץ גבוה" לספוטיפיי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות גל חדש ישראליות
קטגוריה:משינה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1984
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1985
מלון בוטיק

[שמאל|ממוזער|250px|מלון מדיסון ב[ממפיס, טנסי]]
**מלון בוטיק** הוא מונח רווח לתיאור בתי מלון קטנים יחסית המאופיינים באינטימיות, עיצוב ייחודי ומתן תשומת לב אישית לאורחים.

המילה בוטיק בצרפתית מציינת חנות קטנה, בדרך כלל בתחום האופנה, המציעה סחורה ייחודית של פריטי ביגוד, הנעלה או תכשיטים בעיצוב אישי ובכמות מוגבלת, וזאת בהבדל מובהק מסניף של רשת שיווק גדולה או חנות כלבו המציעים סחורה מתועשת ואחידה. המונח אומץ לתחום המלונאות לאפיון מלון קטן וייחודי המנסה להציג אנטיתזה למלון סטנדרטי, אחיד ורשתי הדומה למלונות אחרים.

## היסטוריה
"מלונות בוטיק" הופיעו לראשונה בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20 בערים גדולות כמו ניו יורק, סן פרנסיסקו ולונדון, מתוך כוונה להעניק חוויית אירוח שונה, איכותית ומפתיעה, מעבר לרק פתרון אכסון נוח המאפיין בתי מלון רגילים רבים.

מלונות הבוטיק הראשונים היו כאלה שהופעלו על ידי בעלים פרטיים המעורבים אישית בניהולם, עובדה שהדגישה את ייחודיותם לעומת מלונות בניהול רשת או חברת ניהול. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הפכו מלונות הבוטיק יותר ויותר לבחירתם המועדפת של רבים מהנוסעים בעלי האמצעים, שמאסו במלונות היוקרה הסטנדרטיים וחיפשו חוויות אירוח חדשות ושונות. הפופולריות לה זכו מלונות הבוטיק גרמה לרשתות לאומיות ובינלאומיות רבות ליזום ולהקים, כענף בפעילותם, מותגי משנה יוקרתיים המדמים באופיים את מלונות הבוטיק הפרטיים, לעיתים קרובות תוך צירוף המילה "בוטיק" לשמם או לתיאורם של בתי המלון. כניסת רשתות אלו לתחום הביאה לעלייה במספר מלונות הבוטיק ובהיקף פריסתם בעולם, אך גם לשחיקה מסוימת בייחודם של מלונות אלה ובמשמעותו של המושג "מלון בוטיק".

## מאפיינים
אין תקן רשמי ומחייב להגדרתו של מלון בוטיק, ועל פי רוב זוהי הגדרה סובייקטיבית של בעלי של המלון ומנהליו. עם זאת, מקובל לצפות שמלון בוטיק יתאפיין במספר פרמטרים המיוחדים לו לעומת מלונות רגילים:
# מלון קטן המכיל מספר חדרים מועט יחסית (בודדים עד כמה עשרות)
# אינו מיועד למשפחות, במקרים רבים ישנו גיל מינימום לשהייה במלון.
# ממוקם לעיתים קרובות במבנה היסטורי משומר, או לעיתים במקום מבודד ופראי כדי להוסיף לאווירה המיוחדת של המלון.
# דגש על עיצוב פנים ייחודי, על פי רוב סביב נושא מובהק. במקרים רבים חדרי המלון עצמו שונים זה מזה וכל אחד בעל ייחוד לעצמו.
# מחירו של מלון בוטיק יהיה יקר יותר ללילה מול מלון רגיל, בשל ייחודיותו.
# תשומת לב רבה ויחס אישי מצד צוות המלון לאורחים, וקשב לצרכיהם ולפינוקם.

למרות הגדרת הגודל לעיל, ישנם גם מלונות בני מאות חדרים המגדירים עצמם או נחשבים בעיני אחרים "מלון בוטיק" משום עמידתם בסטנדרטים גבוהים של עיצוב ייחודי, יוקרה מפנקת ושירות אישי.

## בישראל
מלון הבוטיק הקונספטואלי הראשון בישראל, מלון סינמה בתל אביב, נפתח ב-2001 לאחר שהוסב מבניין "קולנוע אסתר" על ידי בני משפחת המייסדים. המלון עוצב בהשראת קולנוע וארכיטקטורת באוהאוס והחללים המרכזיים בו שומרו. במהלך העשור השני של המאה ה-21 החלו להיבנות בישראל מלונות בוטיק רבים, בעיקר בתל אביב ובירושלים. בין רשתות מלונות הבוטיק הבולטות ניתן למנות את מלונות בראון, רשת הרברט סמואל, מלונות אטלס ורשת מלונות ג'ייקוב. גם רשתות בתי המלון הגדולות כמו דן וישרוטל החלו לעצב את בתי המלון החדשים שלהן באזורי הביקוש בסגנון העונה על המאפיינים של מלון בוטיק.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

בוטיק
קטגוריה:שירותי אירוח ואוכל
סמבוקה

ממוזער|300px|סמבוקה מולינרי בלהבות
**סמבוקה** (באיטלקית: **Sambuca**) הוא משקה אלכוהולי איטלקי בטעם אניס, לרוב בצבע שקוף. קיימת **סמבוקה שחורה** בטעם ליקריץ או קפה ו**סמבוקה אדומה**. לרוב, הסמבוקה מכילה 42% אלכוהול בנפח.

האגדה מספרת שכשבחורה הייתה מביאה את בחיר ליבה אל הוריה, הם היו סועדים יחדיו.
בסוף הארוחה אֵם המשפחה הייתה מגישה סמבוקה. אם האב קיבל את המשקה עם שלושה פולי קפה (סימן לשילוש הקודש: האב, הבן ורוח הקודש) סימן שהאם נתנה את אישורה.

## מרכיבים
הסמבוקה מכילה שמנים אתריים המופקים מכוכבי אניס, אשר מעניקים טעם מודגש למשקה. לשמנים מוסיפים כוהל, תמיסת סוכר וחומרי טעם וריח.

## הגשה
סמבוקה מגישים בכוס קורדיאל. מציפים בפנים 3 פולי קפה ומציתים.

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות אניס
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
בני נצרים

**בְּנֵי נְצָרִים** הוא מושב דתי לאומי בחולות חלוצה שהוקם ב-2008 על ידי משפחות שפונו מהיישוב נצרים במהלך תוכנית ההתנתקות, וכן משפחות נוספות שהצטרפו אליהן. המושב נמצא במרחק 800 מטר מגבול ישראל–מצרים. היישוב שייך למועצה אזורית אשכול והוא הדרומי מבין יישוביה.

תושבי נצרים פונו בתחילה למושב יבול באופן זמני לקראת הקמת יישוב קבע בחולות חלוצה.

בבני נצרים מתגוררות כ-130 משפחות. ביישוב ישנם מעונות, גנים, בית הספר היסודי "נעם נצרים", בריכה, מדרשת נצרים – הדרכה ואירוח חלוצה – עמותה לחינוך בלתי פורמלי המפעילה אכסניית נוער, ישיבה תיכונית חקלאית "רגבים בנגב". יש בו גם כולל אברכים. בין השנים ה'תשע"ה–ה'תשפ"ד פעלה במקום "הישיבה הגבוהה בני נצרים".

תושבי היישוב עוסקים בעיקר בחינוך ובחקלאות.


קובץ:Bney Netzarim 2019-04-10 IZE-121.jpg|בית הכנסת המרכזי בבני נצרים
קובץ:PikiWiki Israel 43314 Architecture of Israel.jpg|בית הכנסת המרכזי בבני נצרים
קובץ:Bney Netzarim 2019-04-10 IZE-105.jpg|מיגונית מקושטת
קובץ:Bney Netzarim 2019-04-10 IZE-115.jpg|בית ביישוב


## קישורים חיצוניים

* בני נצרים - קהילנט
* מושב בני נצרים, באתר המועצה האזורית אשכול
* 
* ריאיון עם אליהו אוזן, חקלאי ומזכיר היישוב בעבר, בפודקאסט דוסקאט, ספטמבר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית אשכול
קטגוריה:יישובים שהוקמו למפוני תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: מושבים
קטגוריה:עוטף עזה: יישובים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2008
קטגוריה:חבל שלום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:מושבים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב המערבי: יישובים
חיים הכהן (מקובל)

הרב **חיים בן אברהם הכהן** (או **חיים הכהן מארם צובא** או **הרב טור ברקת**) (שמ"ה - תט"ו; 1585–1655) היה רב, פוסק, משורר ומקובל שפעל בארם צובא. תלמיד מובהק של רבי חיים ויטאל.

## ביוגרפיה
נולד במצרים לאברהם הכהן. בהקדמתו לספרו 'תורת חכם' מונה רבי חיים סדר ייחוסו בכהונה מעל חמישה דורות. בצעירותו עבר לצפת ולאחר מכן לארם צובא, שם החל לדרוש בהלכה ואגדה בבתי הכנסת בעיר. לימים עברה משפחתו לדמשק, שם התגורר עימם המקובל רבי חיים ויטאל במשך שלוש שנים, ורבי חיים הכהן למד אצלו קבלה. בהמשך מונה לרב ולראב"ד בארם צובא. בעיר הוא ייסד בתי מדרש חדשים וחיזק את הישנים.

לאחר מספר שנים החליט להדפיס את ספריו ולשם כך נסע יחד עם בנו לעיר ונציה שבאיטליה. הספינה הותקפה על ידי שודדי ים והוא ובנו נאלצו לקפוץ אל תוך הים מחשש פן ימכרו כעבדים, והשאירו אחריהם את כל כתביו. הרב הצטער על זה מאוד, אבל בסופו של דבר הגיע לוונציה ושם העלה מחדש מזכרונו חלק מספריו, והדפיסם.

בזמן שהותו בוונציה פגש ברב נתן נטע הנובר (ב' משה הנובר) מחבר הסידור 'שערי ציון', 'יוון מצולה', 'טעמי סוכה' וספרים נוספים. הפיוט 'דודי ירד לגנו' שחובר על ידי הרב מופיע בסדר תיקון חצות המופיע בסידור 'שערי ציון' ושם צוין שהפיוט חובר על ידי "מורי ורבי החכם השלם מוהר"ר חיים". הרב נתן נטע הנובר מציין בסידורו 'שערי ציון' כי הרב הנ"ל לימדו את חכמת הנסתר "ועבר עלינו איש קדוש הרב הכולל מוהר"ר חיים ז"ל ה"ה תלמיד מובהק תלמיד מובהק של הרב האלוקי מוהר"ר חיים ויטאל ז"ל ה"ה וקיבלתי ממנו חכמה מפוארה".

נפטר בוונציה בכ"ה בניסן ה'תט"ו (1655). על פי החיד"א הוא נקבר בעיר ליבורנו.

## חיבוריו
* ספר מקור חיים, פירוש לשולחן ערוך (על דרך הקבלה)
* טור אודם,
*טור ברקת - לשולחן ערוך אורח חיים
*טור פטדה
* פירוש לספר רות בשם **תורת חסד** - ונדפס תחת השם "מגדל דוד" (בלי תזכורת שמדובר במחבר חיים הכהן) 
***[http://hebrewbooks.org/6496 תורת חכם]** על חמישה חומשי תורה
*הפיוט דודי ירד לגנו הפותח את שירת הבקשות של יהודי מרוקו וכן בסדר תיקון חצות המופיע בסידור
***עטרת זהב** - פירוש למגילת אסתר, מכון האוצר
*פירוש על ספר עין יעקב

### חיבוריו שלא נדפסו
***עטרת שלום** - פירוש לשיר השירים
***מגינת לב** - פירוש למגילת איכה
***מפשר חלמין** - פירוש לספר דניאל
***מנורת זהב** לספר קהלת
*פירוש לספר ישעיה
*פירוש לספר איוב
*סידור תפילה של רבי חיים הכהן על פי כוונות האריז"ל

## לקריאה נוספת
רבי שלמה משה עמאר, **דודי ירד לגנו** : פירוש וביאור לפיוט דודי ירד לגנו, ירושלים תשע"ט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים מצרים
קטגוריה:ילידי 1585
קטגוריה:נפטרים ב-1655
מגדל חננאל

**מגדל חננאל** הוא מגדל (או מקום) שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור תוך או סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה בתקופת בית המקדש השלישי;

לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי.

## המגדל בתנ"ך
המגדל מוזכר גם בספר זכריה כסימן גאוגרפי אודות נבואתו המעותד לאחרית הימים; 

בעת שיבת ציון, מוזכר מגדל זה כאחד ממספר מקומות שהוקדשו על ידי אלישיב הכהן הגדול; 

המגדל מוזכר שוב בספר נחמיה אודות החנוכת חומת ירושלים שהוקדש בשתי קורבן תודות על ידי עזרא הסופר (ובחנוכה השתתף גם נחמיה בעצמו). בספר מוזכר אודות הקורבן תודה השנית שהעבירו על גבי חומת ירושלים; 

## משמעות השם
פירוש מעם לועז לספר ירמיהו מציע כי המגדל חננאל נקרא על שם שר מפורסם וידוע אצל דורו של ירמיהו הנביא.

## זיהוי המגדל
[שמאל|ממוזער|200px|כפי משמעות ספר נחמיה, מגדל חננאל עמד צמוד או מעל ל[החומה הראשונה|חומה הראשונה של ירושלים]]
ככל הנראה, מדובר כאן במגדל שעמד מעל או צמוד לחומה הראשונה. התרגום לספר זכריה מתרגם המגדל בשם מגדל **פקוס** יש שזיהו אותו כמגדל **היפיקוס** שבנה הורדוס ויש שחלקו מטעם המשמעות מדברי נחמיה שהמגדל עמד בצד צפונית מזרחית של ירושלים, בכך זיהו את המגדל עם מצודת אנטוניה.

## ראו גם
* החומה הראשונה
* הבירה התלמית

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ירושלים: גאוגרפיה
קטגוריה:בית המקדש השלישי