open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
במסבאה רומית

**במסבאה רומית** הוא ציור שמן על בד, יצירתו של קרל בלוך, צייר דני שפעל במאה ה־19. היצירה מצויה באוסף מוזיאון האמנות הלאומי של דנמרק בקופנהגן.
[ימין|ממוזער|הציור ''במסבאה רומית'' נחשב לגרסה מועצמת של יצירה מוקדמת יותר מאת הצייר הדני [וילהלם מרסטרנד (1873–1810), אשר נכלל בין קודמיו המרכזיים של קרל בלוך. מרסטרנד צייר בשנת 1848 את היצירה *סצנה ממסבאה איטלקית* (Italian Osteria Scene), המוצגת כיום בני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן. יצירתו של בלוך מהווה עיבוד מתוחכם ומורכב יותר של הסצנה, תוך הגברת המטען הרגשי והחזותי. הפער בין שתי הגרסאות ממחיש את יכולתו של בלוך להעצים את האפקט הדרמטי באמצעות ריאליזם עשיר בפרטים, חפצים, והבעות פנים. הבחירה בדימוי שהציג מרסטרנד מעידה על זיקת המשך ברורה במסורת ציורי הז’אנר הדניים, ועם זאת חושפת את סגנונו הייחודי של בלוך ביצירת אווירה טעונה ונרטיב פתוח לפרשנות.]]

## תיאור היצירה
הציור מציג סצנת פנים במסבאה איטלקית: שלוש דמויות יושבות סביב שולחן עץ ועליו מפה לבנה, כלי אוכל, בקבוק דקנטר וכוסות יין. הדמויות – גבר ושתי נשים – יוצרות קשר עין ישיר עם הצופה, כאילו נקטעה סצנה אינטימית ברגע מפתיע. הגבר מימין, חובש כובע ומביט בחשדנות, לוחץ את מזלגו אל השולחן וסכין מציץ מכיסו. האישה משמאל פותחת את פיה מעט, בעוד שלפניה מונחים סכין ומזלג ריקים בעלי אופי פאלי מובהק. האישה מימין לוגמת מכוס יין ומביטה במבט חודר וישיר. לצדן יושב חתול, שגם מבטו מופנה לעבר הצופה. ברקע, שלושה גברים לבושים בהידור משוחחים בשקט. הצבעוניות חמימה, הניגוד בין החזית הדרמטית לרקע השקט יוצר מתח פנימי, והפרטים – בביגוד, כלי האוכל, והבעת הפנים – מעובדים בריאליזם עשיר.

## פרשנות והשוואות
הציור מציג קומפוזיציה טעונה במבטים, מחוות ודימויים המרמזים על יחסי כוחות, מיניות ואיום. יש שטוענים כי הסכין והמזלג המונחים בפיה של הדמות הנשית משמאל עשויים להיחשב כסמלים פאליים, והם ממוקמים בקרבה מטרידה לבקבוק הדקנטר הארוך ולפה פתוח — מצב המשלב בין הזמנה חושנית לבין סכנה פוטנציאלית. הדמות הגברית מימין נראית מתוחה; מזלגו נעוץ כלפי מטה וסכין מבצבץ מכיסו, מה שמוסיף לתחושת העימות. לעומת זאת, שתי הנשים משדרות פתיחות: האחת פותחת את פיה בתיאבון, והאחרת לוגמת מן היין במבט עמוק לעבר הצופה. לפי פרשנות אחרת, נוכחותו של חתול המביט גם הוא אל עבר הצופה מחזקת את תחושת החדירה לסצנה אינטימית, ואילו השיחה השלווה של שלושת הגברים ברקע יוצרת ניגוד צורם לקדמת התמונה הטעונה. פרשנות זו מדגישה את הפער בין שגרה לבין מתח נפשי ומיני.

## אזכור בתרבות עכשווית
הציור זכה לתשומת לב מחודשת בתרבות הפופולרית הבריטית בעקבות סדרת שידורים בתוכנית הבוקר של רדיו BBC Radio בשנת 2020. מגיש התוכנית, גרג ג'יימס, זוהה על ידי מאזינים כדומה באופן יוצא דופן לדמות הגברית בציור. בתגובה, שוחזרה היצירה בשידור חי באולפן בליווי משתתפות נוספות, במעין מחווה הומוריסטית ויזומה למקור מהמאה ה־19. האירוע כלל "Paint-Along" לאומי שבו צופים מאזינים התבקשו לצייר גרסאות משלהם לציור ולהעלותן לרשתות החברתיות. השחזור עורר עניין ציבורי נרחב, חיזק את מעמד היצירה באתוס התרבותי העכשווי, והציג את הרלוונטיות של ציורי ז'אנר מהמאה ה־19 גם בעידן המדיה הדיגיטלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:נשים בציור
סוניה סודרי

**סוניה** (נכתב גם: **סוניא**) **סודרי** היא שחקנית, במאית ומורה לתיאטרון. מייסדת בית הספר לתיאטרון "פסיפס" ותיאטרון "פסיפסו", וזוכת פרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **סוניה כהן-טנוז'י** בשנות החמישים של המאה ה-20 באלג'יריה. מגיל צעיר נמשכה לעולם התיאטרון, אך אביה שהיה נגן חצוצרה באופרה ובלהקת ג'אז העדיף שתלמד נגינה בפסנתר.

עם תום מלחמת העצמאות של אלג'יריה היגרה עם הוריה ואחותה לצרפת, ובגיל 16 התקבלה שם למגמת תיאטרון. בשנות ה-70 למדה באקדמיה הלאומית לתיאטרון בצרפת ובגיל 24 התקבלה לתיאטרון הלאומי של צרפת, שם שיחקה וביימה, ובמקביל עבדה כקריינית רדיו, והשתתפה בערבי שירה.

במהלך שנות פעילותה בתיאטרון הצרפתי, החלה סודרי בתהליך של חזרה בתשובה, למדה יהדות בסמינר לחוזרים בתשובה ועברית בסורבון. במהלך הלימודים פגשה את בעלה, והשניים עלו יחד לישראל. הם התגוררו בירושלים, צפת, תל אביב ועמנואל, ובשנים אלה נטשה סודרי את עולם התיאטרון, בהוראת רבנים שעימם התייעצה, ולימדה פסנתר לפרנסתה.

בשנת 2006 ייסדה סודרי את "פסיפס" בית ספר למשחק ותיאטרון לנשים חרדיות, הפועל בשכונת הבוכרים בירושלים ובבני ברק, ובשנת 2013 הקימה את תיאטרון "פסיפסו", שבו משחקות רבות מבוגרות בית הספר. התיאטרון הוכר מקצועית על ידי משרד התרבות, עיריית ירושלים ועמותת "תרבות לישראל".

### הצגות שכתבה וביימה
* **הילד פוטון** (2013) - הצגה חינוכית לנשים וילדים.
* **המסע** (2016) - הצגה לנשים במסגרת פסטיבל "360 מעלות" שהועלתה תחת כיפת השמיים בחצר בית הספר אליאנס בירושלים.
* **חתונה בשוק** (2017) - עיבוד חדשני לקומדיה "גם הוא באצילים" של מולייר, במסגרת פסטיבל ירושלים לאמנוית.
* **העיוורים** (2018) - על פי מחזה מאת מוריס מטרלינק.
* **מעבר** (2019) - עיבוד למחזה "בדלתיים סגורות" מאת ז'אן-פול סארטר.
* **סיטיפח** (2020) - מחזה מקורי שכתבה וביימה סודרי במסגרת פסטיבל "360 מעלות". בעקבות יצירת ההצגה זכתה בפרס לתרבות יהודית בתחום התיאטרון ע"ש אורי אורבך לשנת תש"פ
* **הרווקות** (2021) - מחזה שכתבה סודרי על ארבע אחיות בגיל מבוגר המבקשות להשתדך.
* **שורדות** (2024) - הצגה עתידנית על עולם הנשלט על ידי טכנולוגיה. ההצגה נכללה בסל התרבות הארצי לתלמידי כיתות י"א-י"ב.

## חיים אישיים
נשואה לאלי ולהם בן ובת, מתגוררת במודיעין עילית.

הזוג הכירו במהלך לימודי היהדות של סוניה כשאלי, בן למשפחה חרדית, הגיע לפריז ללמוד לאחר ששירת בצבא ולמד באוניברסיטה בישראל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* אפרת ברזל משוחחת עם סוניה סודרי, מקימת התיאטרון הנשי החרדי הראשון, ראיון באתר הידברות, 25 בפברואר 2021 
* 

### מאמרים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:חוזרות בתשובה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צרפתיות
קטגוריה:זוכות פרס שר החינוך לתרבות יהודית
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
מייק הארידופולוס

**מייקל ג'ון הארידופולוס** (באנגלית: **Michael John Haridopolos**; נולד ב-15 במרץ 1970) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת פלורידה מאז ינואר 2025. הארידופולוס, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית כחבר בית המחוקקים של פלורידה – תחילה בבית הנבחרים בשנים 2000–2003 ואחר כך בסנאט המדינתי בשנים 2003–2012.

## ביוגרפיה
הארידופולוס נולד בהנטינגטון שבניו יורק, בנם של ארני וג'ורג'יה הארידופולוס. אביו היה מהגר יווני ששירת כסוכן FBI. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת סטטסון, שם השלים לימודי תואר ראשון, ולאחר מכן השלים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת ארקנסו. בשנת 1993 החל הארידופולוס ללמד היסטוריה של ארצות הברית ומדע המדינה במכללת ברוורד (המכללה המדינתית מזרח פלורידה דהיום). ב-2007 החל לעבוד כמרצה במרכז בוב גראהם באוניברסיטת פלורידה.

בבחירות 2000 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של פלורידה, לאחר שניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ששה מועמדים בפער של למעלה מ-30%, וזכה בבחירות הכלליות ב-65% מקולות הבוחרים. בבחירות 2002, לאחר חלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בפלורידה, נבחר בבחירות המקדימות עם מעל 82% ובבחירות הכלליות עם 79% מהקולות. בינואר 2003, לאחר מותו של חבר הסנאט של פלורידה הווארד פאץ', התמודד הארידופולוס למושבו של הסנאטור המנוח ונבחר בבחירות הכלליות עם 63% מהקולות. 

בשנת 2008 נמנע הארידופולוס להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית בעקבות פרישתו של חבר הקונגרס דייב ולדון , ובחר להתמקד בשאיפתו לכהן כנשיא הסנאט של פלורידה. ב-2010 נבחר לתקופת כהונה נוספת בסנאט ללא מתנגדים. הוא כיהן שם כמצליף סיעת הרוב בין השנים 2008-2006, ובשנת 2009 נבחר לבסוף לנשיא הסנאט. ב-16 בנובמבר 2010 הושבע לתפקידו כנשיא, בתקופה בה נהנתה המפלגה הרפובליקנית מרוב הגדול ביותר בסנאט המדינתי מאז תקופת השיקום. 

בשנת 2011 הכריז על התמודדותו למועמדות המפלגה הרפובליקנית בבחירות לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור המכהן ביל נלסון. מסע הבחירות שלו זכה לתמיכתם של מושל ארקנסו לשעבר מייק האקבי, חבר הקונגרס קוני מאק הרביעי , גזבר המדינה ג'ף אטווטר ושר החקלאות אדם פוטנם. עם זאת, ביולי 2011 פרש מהבחירות כדי להישאר נשיא הסנאט של פלורידה.

באפריל 2024 הודיע ביל פוסי, נציג מחוז הקונגרס ה-19 של פלורידה בבית הנבחרים האמריקאי, על פרישתו מהחיים הפוליטיים. מיד לאחר מכן הכריז הארידופולוס על התמודדותו למושבו של פוסי בבית הנבחרים, והוא נבחר בנובמבר אותה שנה עם 62% מקולות הבוחרים. ב-3 בינואר 2025, עם התכנסות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית, הארידופולוס הושבע לתפקידו.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר האינטרנט האישי של מייק הארידופולוס 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטטסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של פלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
פרדוליכופיתקוס

**פרדוליכופיתקוס** (שם מדעי: *Paradolichopithecus*) הוא סוג נכחד של קופים בעלי זנב שנמצא בעבר ברחבי אירואסיה. מין הטיפוס, *P. arvernensis*, היה קוף גדול מאוד, בהשוואה למנדריל. פרדוליכופיתקוס היה כנראה מסוג מקוק, ושיתף איתם צורת גולגולת דומה מאוד. המאובנים המיוחסים לפרדוליכופיתקוס ידועים מהפליוקן המוקדם ועד לפלייסטוקן המוקדם מאירופה (צרפת, ספרד, יוון, רומניה וסרביה) ומאסיה (טג'יקיסטן וסין).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרימטים שחיו בפליוקן
קטגוריה:פרימטים שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:יונקים פרהיסטוריים שחיו באירופה
קטגוריה:יונקים פרהיסטוריים שחיו באסיה
חוזרים קדימה

**חוזרים קדימה** היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת ארבעה פרקים שהופקה על ידי הערוץ הראשון ושודרה ב-2014.

## תקציר
החל מאמצע שנות התשעים ניכרת בישראל מגמה רחבה של התעוררות רוחנית בקרב שכבות שונות באוכלוסייה. אם בעבר זוהתה תופעה זו בעיקר עם מושג "החזרה בתשובה", הרי שכיום היא מתוארת יותר כגיבוש זיקה מחודשת אל המקורות היהודיים. בתוך תהליך זה בולטות במיוחד דמויות מוכרות מעולם התרבות והאמנות, אשר חוויותיהן האישיות מוצאות לעיתים ביטוי ישיר ביצירתן האמנותית.

מנחה הסדרה, מאיר סויסה, יחד עם חברו מימי הלהקה הצבאית, הרב קלונימוס קלמן גולדשמידט, אשר חזר בתשובה, ביקשו להבין את רבדיה השונים של תופעה זו. במהלך הסדרה הם מתחקים אחר סיפור חייהם ונקודת מבטם של אמנים ישראלים מפורסמים שהעמיקו את הקשר למקורות היהודיים, תוך שהם מייצגים זרמים שונים בחברה. בין המשתתפים נמנים: קובי אוז, גולן אזולאי, גילי שושן, גאלה קוגן, דני שטג, איה קורן, שרון רוטר, אריאל זילבר, לאה שבת ואחרים.

כל אחד מארבעת פרקי הסדרה מוקדש להיבט אחר של התופעה, ומתמקד בתהליכים האישיים והיצירתיים העוברים על הדמויות הלוקחות בה חלק.

## פרקי הסדרה
### פרק 1: אור גנוז
הפרק הראשון בסדרה, "אור גנוז", שודר לראשונה ב-12 במאי 2014.

בין המרואיינים שבפרק: גולן אזולאי, עופר שלמה גיסין, איה קורן, קובי אוז, גילי שושן, דני שטג, שרון רוטר, אריאל זילבר.

### פרק 2: רצוא ושוב
הפרק השני בסדרה, "רצוא ושוב", שודר לראשונה ב-19 במאי 2014.

בין המרואיינים שבפרק: גילי שושן, שרון רוטר, גולן אזולאי, עופר שלמה גיסין, דני שטג, גאלה קוגן, זיו יחזקאל, קובי אוז, לאה שבת, חיים זנאתי, איה קורן.

### פרק 3: כתבו לכם את השירה
הפרק השלישי בסדרה, "כתבו לכם את השירה", שודר לראשונה ב-26 במאי 2014.

בין המרואיינים בפרק: אריאל זילבר, עופר שלמה גיסין, שרון רוטר, גולן אזולאי, איז'ו ליבוביץ', להקת עלמא, זיו יחזקאל, קובי אוז, גילי שושן.

### פרק 4: מגלות לגאולה
הפרק הרביעי והאחרון בסדרה, "מגלות לגאולה", שודר לראשונה ב-2 ביוני 2014.

בין המרואיינים שבפרק: קובי אוז, דני שטג, אריאל זילבר, גולן אזולאי, עופר שלמה גיסין, גילי שושן, זיו יחזקאל, להקת עלמא, שרון רוטר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
בריאת חוה (ויליאם בלייק)

**בריאת חוה** (באנגלית: **The Creation of Eve**), הוא ציור בצבעי מים על נייר, מאת ויליאם בלייק. היצירה שמורה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, אך אינה מוצגת לציבור.
## תיאור היצירה
היצירה מציגה את רגע המפגש בין אדם לחוה, בפרשנות ייחודית של בלייק לסיפור הבריאה שבספר בראשית. חוה יורדת מתוך ענני תכלת לעבר אדם השרוע על הקרקע ומביט בה בציפייה. דמות אלוהית בעלת נוכחות מרוממת עומדת ביניהם ומושיטה את ידיה כאילו כדי לחבר את זוג הידיים של אדם וחוה בטקס סמלי. בצד ימין התחתון של התמונה נראה אריה ישן ליד מספר טלאים – רמז לשלווה ולהרמוניה של העולם בטרם החטא הקדמון. גפנים משתרגות סביב עץ סמוך, ומסמלות את מוסד הנישואין. שני עופות בעלי נוצות בצבעים עזים של אדום וכחול מתוארים ברקע, ומייצגים את הנשמות החדשות שנבראו. היצירה מבוצעת ברישום מדויק ועם שימוש מעודן בצבעי מים, ומשקפת את סגנונו הסמלי והפיוטי של בלייק.

## פרשנות והשוואות
בלייק חורג מהייצוג המסורתי של בריאת חוה מתוך צלעו של אדם, ובוחר להציג את המפגש הראשון בין השניים כמעמד טקסי ומכובד. הפרשנות מדגישה את ההיבט הרוחני של האיחוד הזוגי, ולא את הפן הפיזיולוגי או הנרטיבי הפשוט. באמצעות אלמנטים סימבוליים כמו הגפנים, הציפורים והחיות, בלייק שוזר מטפורות של אחדות, תמימות ונשמה אלוהית. דמות "מלאך הנוכחות האלוהית" שבמרכז הסצנה מייצגת את ההתערבות האלוהית המחברת, ומדגישה את חשיבות הקשר הרוחני שבין אדם לחוה, רגע לפני חטא עץ הדעת. הבחירה להמחיש את הבריאה כרגע של חיבור ולא של הפרדה ממחישה את השקפתו המיסטית והנבואית של בלייק, שראה בתנ"ך יצירה פואטית עליונה.

## תולדות היצירה
בלייק יצר את העבודה עבור תומכו הנאמן תומאס באטס, שהזמין ממנו סדרת ציורים בנושאים מקראיים. זוהי יצירה גמורה בצבעי מים, והיא משויכת לקבוצת עבודות דתיות פרטיות שבלייק צייר בראשית המאה ה־19. התמונה נשמרת באוסף המטרופוליטן אך אינה מוצגת לציבור.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדם וחוה בציורים
קטגוריה:ציורים בצבעי מים
קטגוריה:יצירות ויליאם בלייק
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:מלאכים באמנות
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
יגאל הללי

**יגאל הללי** (כ"ה בשבט ה'תש"י, 12 בפברואר 1950 – כ"ה בתשרי ה'תשל"ד, 21 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז לאחר נפילתו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
הללי נולד בתל אביב לאסתר ולמשה. הוא התחנך בבית ספר אורט ישראל ביפו והיה כדורגלן, שחיין ואתלט חובב. בתחילת נובמבר 1967 גויס לצה"ל והוצב בחיל השריון. הוא הוכשר כנהג טנק ונשלח לשרת בבית הספר לשריון. בראשית נובמבר 1970 שוחרר מצה"ל אך המשיך לשרת במילואים. לאחר שחרור התחתן עם בתיה, וב-1972 נולדה בתם. הם התגוררו בבת ים.

כחייל צה"ל לחם במלחמת יום הכיפורים בחזית המצרית, כמשרת מילואים. הללי נהרג ביומה ה-16 של המלחמה, 21 באוקטובר 1973, בקרב בסיני. לאחר נפילתו קיבל את עיטור העוז על מעשה גבורה שגילה בקרב בו נפל:

הללי נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
תפילת הנערות בנווה דקלים

ממוזער|פוסטר סרטו של רינו צרור תפילת הנערות
"**תפילת הנערות**" הוא אירוע תפילה שהתרחש באוגוסט 2005 בבית הכנסת הספרדי בנווה דקלים שבגוש קטיף ביום הפינוי כחלק מהמחאה נגד תוכנית ההתנתקות. מאות נערות שהגיעו מכל קצות הארץ כדי להביע הזדהות עם תושבי גוש קטיף, התכנסו שם ושרו, בכו והתפללו לגאולה, באירוע שהפך סמל לרגעי השבר של המתנגדים לפינוי. אלא שבמהלך התפילה נשא לפתע הרב שלמה אבינר דברי פרידה ובירך "ברוך דיין האמת", מה שנתפס כצידוק הדין והשלמה עם הגזירה, ועורר תחושת שבר וזעזוע בקרב הנוכחים ואף תחושה של בגידה. עדויות חיילים ושוטרים שנכחו בבית הכנסת מתארות את ההתמודדות עם זעקות ותפילות של נערות צעירות כאחד הרגעים הקשים ביותר בתהליך הפינוי כולו. האירוע שודר בשידור חי על ידי רינו צרור, בתוכנית "דין וחשבון" ששודרה בערוץ 2, ובהמשך עובד לסרט דוקומנטרי בשם **"תפילת הנערות"**. בביקורת על הסרט הודגש כי התיעוד הצליח להעביר בעוצמה את חוויית הפינוי, אך נמתחה ביקורת על מסרים פוליטיים שנלוו אליו. במחקר ובתקשורת הודגשו עוצמתו הרוחנית של האירוע. מאז נותרה "תפילת הנערות" כחלק מהזיכרון הקולקטיבי של ההתנתקות וכסמל לשבר שחוותה הציונות הדתית.

## ביקורת
חלק מהנערות שהשתתפו באירוע המחאה חוו את האירוע כמשמעותי ומכונן, וכן כצעד חשוב של צריבת הטראומה בתודעה הציבורית לשם מניעת אירועי פינוי יישובים בעתיד. לעומתן, היו נערות שחוו את האירוע כמניפולציה וניצול של הרבנים ומנהיגי הציבור הדתי לאומי, אשר גרמו להן להאמין כי בכוחן למנוע את ההתנתקות, הבטיחו להן ש׳הָיֹה לֹא תִּהְיֶה׳, אמרו להן כי הן המעוז האחרון והכניסו אותן לאקסטזה של תפילה ושל בכי וזעקות, אך ברגע האמת - שהוסכם מראש עם מפקדי הצבא - נסוגו, ובכך סדקו סדק בינן ובין ההנהגה הרבנית והממסד הדתי. ביקורת נוספת התייחסה לזילות השואה שהתלוותה לאירוע ולתיעוד שלו על ידי רינו צרור, שהתבטאה בביטויים כמו: ".. כאלף נערות התקבצו בבית הכנסת, כמו שם בוורמייזא, בימים של פוגרום..." ביקורת נוספת נמתחה מכיוון גורמי ימין אשר הביעו זלזול במחאה הלא-אלימה, כמו גם בניסיון העקר לנסות להגיע ללבם של החיילים ושל הציבור הרחב.

## ראו גם
* תוכנית ההתנתקות
* ביצוע תוכנית ההתנתקות

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות בתרבות
קטגוריה:המחאה נגד תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:סרטים ישראליים
האנשים החיים המבוגרים ביותר בישראל

זוהי רשימה של שבעת **האנשים החיים המבוגרים ביותר בישראל**. על פי הערכה, בישראל ישנה אישה אחת שחצתה את גיל 110. נכון לאוקטובר 2025, צילה כהן מנתניה היא האדם החי הקשיש ביותר בישראל.

## ראו גם
* האנשים המבוגרים ביותר שתועדו
* האנשים החיים המבוגרים ביותר
* ישראל קרישטל

## הערות שוליים

האנשים החיים הוותיקים ביותר
קטגוריה:זקנה
אורי ארבל

**אורי ארבל (אלג'ם)** (10 במאי 1938 – 24 באוקטובר 1973) היה קצין בדרגת רב-סרן אשר נפל במלחמת יום הכיפורים, על לחימתו הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל.

## ביוגרפיה
ארבל נולד לפרלה-וידה ועזרא בסופיה בולגריה, ברוב תקופת מלחמת העולם השנייה הוא ומשפחתו התגוררו בכפר בבולגריה. לאחר המלחמה, בשנת 1949 עלו לישראל.

עם עלייתם ארצה שוכנו במחנה עולים בפרדס חנה. אביו נפטר בילדותו והוא למד בבית ספר יסודי במשמר הירדן, את לימודי התיכון עשה במשמר העמק.

ב-1956 התגייס ארבל לצנחנים ולקח חלק במבצע קדש. לאחר סיום קורס קצינים שירת כמפקד מחלקה בגדוד צנחנים, עם סיום שירותו הסדיר שוחרר בדרגת סגן. לאחר השירות יצא לשנת עזרה בכרמיה. לאחר מכן חזר לשירות קבע ושובץ לתפקיד מפקד היאחזות כרם שלום ומפקד פלוגת נח"ל.

בשנת 1963 התחתן עם לאה וטס עמה למשלחת צבאית לבוליביה, שם שימש כמדריך חקלאי במשך שנתיים. עם חזרתו ארצה סיים ארבל את שירות הקבע ושובץ כמפקד פלוגת צנחנים במילואים.

בשנת 1969 מונה למזכיר קיבוץ משמר העמק.

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס ארבל ונלחם בגזרה הדרומית של תעלת סואץ. ב-24 באוקטובר 1973 השתתף ארבל בלחימה על העיר סואץ וניסה לחלץ צוות טנק שנפגע, במסגרת ניסיון החילוץ נפצע ארבל ונהרג.

על מעשה זה הוענק לו בספטמבר 1975 צל"ש הרמטכ"ל:

ארבל הובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ משמר העמק.

## קישורים חיצוניים
* אורי ארבל, באתר יזכור
* צל"ש הרמטכ"ל לאורי ארבל, באתר משרד הביטחון

קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
צילה כהן

**צילה כהן** (נולדה ב-20 בנובמבר 1914, קרשניק שבפולין) היא האישה המבוגרת בישראל, ממייסדי העיר נתניה.

## קורות חיים
צילה כהן, נולדה ב-20 בנובמבר 1914 בקרשניק שבפולין. היא עלתה לארץ ישראל בשנת 1935 והתיישבה תחילה בתל אביב. מאוחר יותר הפכה לאחת ממייסדי העיר נתניה. כמי שהייתה חלק מדור המייסדים של העיר, אף השתתפה בטקס הנחת אבן הפינה לשכונת קריית צאנז בשנת 1958, השכונה בה ממוקם בית החולים לניאדו.

כהן ידועה לא רק בשל גילה המופלג, אלא גם בזכות אורח חייה הפעיל והעצמאי.

עד גיל 90, היא נהגה לצעוד כל בוקר מקניון השרון בנתניה ועד לחוף הים. עד גיל 102 היא המשיכה לחיות עצמאית, כמעט ללא עזרה.

### חגיגות 110
ביום הולדתה ה-110, בנובמבר 2024, זכתה צילה לברכות מיוחדות מנשיא המדינה, יצחק הרצוג. הנשיא כיבד אותה ושיבח את אריכות ימיה ואת החוכמה שצברה, כשהוא מציין ש"לא בכל יום יש לי את הכבוד לברך אזרח בגיל כה מופלג" והוסיף כי זקן הם ראשי תיבות של "זה קנה חוכמה".

## חייה האישיים
לכהן שני בנים, חמישה נכדים ושישה נינים. מתגוררת במחלקה הגריאטרית בבית החולים לניאדו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
אל-פורידיס (בית לחם)

**אל-פורַיְדיס** (בערבית: **الفرديس**. בתעתיק לעברית: **אל-פרידיס**) הוא כפר פלסטיני קטן בנפת בית לחם, למורדות הר ההרודיון.

## אטימולוגיה
הכפר נקרא על שם שמו הערבי של אתר ההרודיון שלמרגלותיו הוא יושב: ג'בל פורידיס, שמשמעו: ההר של הורדוס (תוך שיבוש המילה הורדוס) או: הר הגן (מלשון פרדס).

## היסטוריה

### השלטון הירדני
בתחילת שנות ה-50 הועבר הכפר לממשל ירדני לאחר מלחמת העצמאות, כתוצאה מהסכמי שביתת הנשק משנת 1949.

### לאחר מלחמת ששת הימים
הכפר הועבר לשליטה ישראלית לאחר מלחמת ששת הימים. לאחר הקמת הרשות הפלסטינית בשנת 1994 כתוצאה מהסכמי אוסלו, השליטה על הכפר הועברה לרשות הפלסטינית.

## אוכלוסייה
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית הכפר כ-1,095 נפש.

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת בית לחם
מישור (אל)

**מישור** היה שמו של אל שהופיע בתאוגוניה שכתב הסופר הפיניקי מהתקופה הרומית פילון איש גבל, בתיאור שנשמר על ידי אוסביוס ב"פרפארציו אוונגליקה",  ומיוחס לסכניתן הקדום עוד יותר.

## תיאור
הוא היה אחד משני ילדי האלים אמונוס ומגוס. שמו של השני היה צדק. ישנה אגדה עממית כי שני אלה היו הראשונים שגילו את השימוש במלח. השמות "מישור" ו"צדק" פירושם "ישר" ו"צודק". 

בנו של מישור נקרא טאאוטוס, והוא נחשב לממציא האלפבית הכתוב הראשון.

## ראו גם

* צדק (אל)

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה פיניקית
ח'רבת א-דיר (בית לחם)

**ח'רבת א-דיר** (בערבית: **خربة الدير**) הוא כפר פלסטיני הממוקם כעשרה ק"מ דרומית לבית לחם.

משמעות שם המקום היא חורבות המנזר.
## דמוגרפיה
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, אוכלוסיית הכפר מנתה באמצע שנת 2006 כ-1,564 נפש.

## גאוגרפיה
הכפר ממוקם במיקום אסטרטגי, שכן כביש ראשי עובר דרכו, המחבר את נפת חברון לנפת בית לחם. הכפר מפורסם בבארות הארטזיות שלו, המספקות מים למספר אזורים שכנים, כולל הערים בית לחם וחברון.

## ראו גם
* ח'רבת א-דיר (חברון)

קטגוריה:נפת בית לחם
רב רבא

**רב רבא** היה  ישיבת פומבדיתא (ששכנה באותה עת, לפי ירחמיאל ברודי, בנהרדעא) במאה ה־7, בין רב חנינא מבי גוהרא ורב בוסאי. בשנת 651 (תתקס"ב לשטרות) תיקן יחד עם רב הונא, גאון ישיבת סורא, את "תקנת המורדת".

לתקופת כהונתו נאמרו השערות שונות: הרב יצחק אייזיק הלוי קבעה בשנים 640–650, ואילו צבי גרץ איחרה לשנים 670–680. השיטה האחרונה אינה מקובלת עוד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סבוראים
קטגוריה:גאוני פומבדיתא
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-7
עונת 2022 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2022 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-132 של הליגה. Liga Profesional de Fútbol שחתמה על חוזה ניהול עם ההתאחדות, ניהלה את הליגה.

משחקי העונה החלו ב-3 ביוני 2022 והסתיימו ב-25 באוקטובר 2022.

בהתאם להחלטת התאחדות בסיום העונה הקודמת אף קבוצה לא ירדה ליגה. לקראת העונה לליגה עלו טיגרה ובאראקאס סנטראל.

התחרות כללה 27 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

בוקה ג'וניורס זכתה בתחרות (התואר ה-35 של הקבוצה).

לקביעת הקבוצות שבעונת 2023 ישחקו בליגת משנה הוכנה טבלת הישגים בעונות 2019/2020, 2021 ו-2022. בהתאם לממצאי הטבלה פטרונטו ואלדוסיבי ירדו מהליגה הבכירה.

העפלה לגביע ליברטדורס 2023 הוענקה על בסיס סיכום תוצאות העונה, סך הכול העפילו 6 קבוצות.

מתאו רטגי מטיגרה כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק בפעם ה-14 לליונל מסי מפריז סן-ז'רמן ()

## טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2022 בארגנטינה
Tears on My Pillow

"**Tears on My Pillow**" הוא שיר דו-וופ שנכתב על ידי סילבסטר ברדפורד ואל לואיס בשנת 1958. השיר הוקלט לראשונה על ידי להקת הרית'ם אנד בלוז אנתוני הקטן והאימפריאלס . ההקלטה המקורית של השיר הפכה ללהיט במצעד הבילבורד, והגיעה למקומות הרביעי והשלישי בקנדה.
השיר זכה במרוצת השנים לגרסאות כיסוי רבות. גרסתה של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג משנת 1990 זכתה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

## הגרסה המקורית של האימפריאלס
ללהקה היו בהתחלה מספר שמות, "האימפריאלס" (The Imperials), "הדופונטס" (The Duponts), ו"הצ'סטרס" (The Chesters). שדרן הרדיו אלן פריד מברוקלין, הוא זה שנתן ללהקה את שמה הנוכחי "אנתוני הקטן והאימפריאלס".

השיר טיפס למקום הרביעי בארצות הברית, עם למעלה ממיליון עותקים שנמכרו, והיה לסינגל המצליח ביותר בתקופת הדו וופ של האימפריאלס. הצלחתו השתוותה רק לסינגל "Goin' Out of My Head" של האימפריאלס מ-1964.

## גרסת קיילי מינוג

הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג הוציאה גרסת כיסוי לשיר "Tears on My Pillow" כסינגל האחרון מתוך אלבום האולפן השני שלה, *Enjoy Yourself*, ב-8 בינואר 1990. גרסת הכיסוי של מינוג נכללה גם בפסקול הסרט "מרד האוהבים" ("The Deliquents"), בו היא גם כיכבה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי למשך שבוע אחד בינואר 1990, ולמקום ה-35 במצעד הקנדי של מוזיקה עכשווית למבוגרים.

## גרסאות כיסוי נוספות
המוזיקאי בובי וינטון הממחה שירי פופ, הוציא גרסה של השיר בשנת 1963.

הזמר האמריקאי ג'וני טילוטסון  הקליט גרסת כיסוי ב-1969, שהגיעה למקום ה-119 במצעד הבילבורד האמריקאי, למקום ה-98 במצעד הקאש בוקס, ולמקום ה-94 במצעד הקנדי.

הזמר האמריקאי ג'וני נאש  שהתמחה בעיקר בשירי רגאיי, הוציא גרסה של השיר בשנת 1975.

השיר בוצע גם על ידי להקת הדו-וופ האמריקאית "Sha Na Na" עבור פסקול הסרט "גריז" משנת 1978.

הזמר ניל סדקה הוציא גרסת כיסוי לשיר בשנת 1983.

### מצעדים

### מכירות

## קישורים חיצוניים
* 20px "Tears on My Pillow", במסד הנתונים המוזיקלי Discogs **(באנגלית)**
* 30px "Tears on My Pillow", במסד הנתונים המוזיקלי Genius **(באנגלית)**
* 20px "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px"Tears on My Pillow", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* 20px "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* "Tears on My Pillow", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי ניל סדקה
קטגוריה:שירי קיילי מינוג
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דו-וופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:שירי R&B
ג'אם מאסטר ג'יי

**ג'ייסון ויליאם מיזל** (באנגלית: **Jason William Mizell**; 21 בינואר 1965 – 30 באוקטובר 2002), הידוע יותר בשם הבמה **ג'אם מאסטר ג'יי** (באנגלית: **Jam Master Jay**) היה מוזיקאי, מפיק תקליטים ודי ג'יי אמריקאי. הוא היה הדי ג'יי של להקת ההיפ-הופ המשפיעה Run-DMC . במהלך שנות ה-80, Run-DMC הפכה לאחת מלהקות ההיפ-הופ הגדולות ביותר, וזכתה להכרה על פריצת ההיפ-הופ למוזיקה המרכזית. מייזל נרצח באולפן ההקלטות שלו בקווינס, ניו יורק, בשנת 2002.

ג'ייסון היה נחשב כאחד מאגדות ההיפ-הופ הגדולות בעולם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:קורבנות רצח במדינת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
ניוטון (ויליאם בלייק)

**ניוטון** הוא מונוטייפ מאת המשורר, הצייר והמדפיס האנגלי ויליאם בלייק, שהושלם לראשונה בשנת 1795, אך עובד והודפס מחדש בשנת 1805. היצירה נמנית עם שתים-עשרה "הדפסות הצבע הגדולות" או "ציורים מודפסים בצבע בגודל גדול" שיצר בלייק בין השנים 1795 ל-1805, ובהם גם סדרת הדימויים שיצר בדבר מלך בבל נבוכדנאצר.

אייזק ניוטון מתואר כיושב עירום וכפוף על סלע בולט המכוסה באצות, ככל הנראה בקרקעית הים. מבטו ממוקד בתרשימים שהוא משרטט באמצעות מחוגה על גבי מגילה. המחוגה היא גרסה מוקטנת של זו שמחזיק אוריזן  ביצירתו של בלייק *העתיק בימים*.
[ימין|ממוזער|230x230 פיקסלים|הפסל ''ניוטון'' של פאולוצי משנת 1995 בכיכר של [הספרייה הבריטית.]]
התנגדותו של בלייק לעידן הנאורות הייתה עמוקה ומושרשת. בהערות שכתב ליצירתו *[[לאוקואון (מיתולוגיה)|לאוקואון]]*  - תחריט של דמות מן המיתולוגיה הקלאסית - ציין: "האמנות היא עץ החיים. המדע הוא עץ המוות."

תורת האופטיקה של ניוטון הייתה בעיניו פוגענית במיוחד, שכן בלייק הבחין הבחנה חדה בין ראיית ה"עין הצמחית" - כלומר הראייה החושית הגשמית -  לבין חזון רוחני.

התפיסה הדאיסטית, הרואה באל ישות מרוחקת שאינה מתערבת בענייני העולם, הייתה עבור בלייק תועבה. הוא עצמו טען שחווה באופן קבוע חזיונות רוחניים. בלייק הציב את "הראייה המרובעת" שלו כנגד "הראייה היחידה" של ניוטון - ראייה המבוססת על דת טבעית ומטריאליזם מדעי, שאותה תיאר כעקרה וחסרת חיים.

ניוטון שולב ב"שלישייה השטנית" של בלייק, לצד הפילוסופים פרנסיס בייקון וג'ון לוק.

הדפסו של בלייק שימש מאוחר יותר כבסיס לפסל הברונזה של אדוארדו פאולוצי *ניוטון, על פי ויליאם בלייק* משנת 1995, המוצב בכיכר שלפני הספרייה הבריטית. .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות ויליאם בלייק
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:אייזק ניוטון
סטיבן ליזבסקי

**סטיבן א. ליזבסקי** (באנגלית: **Stephen E. Liszewski**) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית המשרת כמנהל פיתוח כוחות משותפים במטות המשולבים.
## ביוגרפיה
ליזבסקי נולד באנאפוליס וגדל בגייתרסבורג שבמרילנד. ב-1990 סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לחיל הנחתים. הוא בוגר תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני בניהול ותכנון ביטחון מהמכללה לפיקוד ומטה של אוסטרליה ואוניברסיטת קנברה.

ליזבסקי הוכשר כקצין ארטילריה והוצב בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-12 ולאחר מכן ביחידת המשלוח הימי ה-11, בה פיקד על סוללת ארטילריה בגדוד השני בשנים 1998–2000 ולאחר מכן כקצין קישור, קצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד החמישי. ב-2006 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים ה-12 ולחם עימו בגזרת אל-אנבאר במלחמת עיראק. ב-2011 השתתף עם כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים בלחימה במחוז הלמנד במלחמת אפגניסטן. 

ב-2012 מונה למפקד רגימנט הנחתים ה-11 של דיוויזיית הנחתים הראשונה. הוא שירת כקצין אג"ם של כוחות הנחתים בפיקוד מרכז, קצין תכנון במפקדת כוחות הנחתים בפיקוד האינדו-פסיפי ובאגף המבצעים של המטות המשולבים. ב-2014 מונה לנציג חיל הנחתים במועצה ליחסי חוץ וב-2015 מונה למפקד הצוערים באקדמיה הימית. ב-2017 מונה לעוזרו הצבאי של מזכיר הצי. בשנים 2018 עד 2020 שירת כראש אגף התכנון במטה חיל הנחתים ובשנים 2020 עד 2022 שירת במטות המשולבים כקצין האחראי על נושא האימונים המשותפים ובראש צוות ניהול משבר אוקראינה–רוסיה. בתפקידו הבא שירת כמפקד מתקני הנחתים בפיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית (MCIPAC) עד 2024. בספטמבר אותה שנה מונה לסגן מנהל המטות המשולבים.

באוגוסט 2025 מונה לממלא מקום מנהל המטות המשולבים והועלה לדרגת לוטננט גנרל. בדצמבר 2025 פרד קאצ'ר החליף אותו בתפקיד והוא מונה למנהל פיתוח כוחות משותפים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר המטות המשולבים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:אנאפוליס: אישים
קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת המלחמה של הצי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
עונת 2023 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 2023 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-133 של הליגה. Liga Profesional de Fútbol שחתמה על חוזה ניהול עם ההתאחדות, ניהלה את הליגה.

משחקי העונה החלו ב-27 בינואר 2023 והסתיימו ב-30 ביולי 2023.

בסיום העונה הקודמת פטרונטו ואלדוסיבי ירדו מהליגה הבכירה, ועלו אליה בלגראנו ואינסטיטוטו דה קורדובה.

התחרות כללה 27 סיבובים. על ניצחון במשחק הוענקו 3 נקודות. במקרה של תיקו הקבוצות זכו בנקודה בודדת.

ריבר פלייט זכתה בתחרות (התואר ה-38 של הקבוצה).

לקביעת הקבוצות שבעונת 2024 ישחקו בליגת משנה הוכנה טבלת הישגים במהלך העונה שכללה תחרות הליגה, גביע ארגנטינה ו-Copa de la Liga Profesional. בהתאם לממצאי הטבלה ארסנאל דה סרנדי היו במקום האחרון וירדו ליגה. קולון וחימנסיה לה פלאטה שיחקו משחק נוסף לקביעת הקבוצה שתישאר בליגה הבכירה. "קולון" הפסידה וירדה ליגה.

העפלה לגביע ליברטדורס 2024 הוענקה על בסיס סיכום תוצאות העונה, סך הכול העפילו 6 קבוצות.

פבלו וגטי מבלגראנו מיכאל סנטוס () מטאז'רס כבשו 19 שערים וזכו בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק בפעם ה-15 לליונל מסי מפריז סן-ז'רמן ()/אינטר מיאמי ()
## טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר bdfutbol

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2023
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:2023 בארגנטינה
ג'ובאני וסקובי

**ג'ובאני וסקובי** (Giovanni Portilho Vescovi) הוא שחמטאי ברזילאי בדרגת רב-אמן שנולד ב-14 ביוני 1978 בפורטו אלגרה, ברזיל.

נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום הרביעי בברזיל לפי מד כושר.

## קריירה

וסקובי היה אלוף ברזיל לנוער מגילאי 10 ואילך בשנים שונות (1987–1992). היה סגן אלוף עולם לנוער עד גיל 10 וזכה באליפויות פאנ-אמריקאיות לנוער (לגילאי 12, 16, 18, 20).

בשנת 1998 וסקובי שיחק בלוח הראשון באליפות העולם הראשונה בשחמט לנוער (עד גיל 20) בריו דה ז'ניירו. הוא זכה במדליית הזהב בזכות תוצאה של 5.5/6 נקודות.

זכה באליפות השחמט של ברזיל שבע פעמים בשנים 1999, 2000, 2001, 2006, 2007, 2009, 2010.

זכה שלוש שנים ברציפות (2002–2004) באליפות ברמודה.

בשנת 2003 חלק מקום ראשון באליפות פאן-אמריקה שנערכה בבואנוס איירס שכללה 151 שחקנים, מרביתם רבי אמנים.

ניצח בתחרות הבינלאומית בסאו פאולו בשנים 2005 ו־2006.

השתתף באליפות העולם בשחמט 2002 (ניצח בסיבוב הראשון את בוריס גולקו אך הודח בסיבוב השני על ידי וסלין טופאלוב), באליפות העולם בשנת 2004 שם הודח בסיבוב הראשון, ובגביע העולם בשנת 2005 שם הודח בסיבוב השני על ידי פנטלה האריקרישנה.

ייצג את ברזיל בשבע אולימפיאדות שחמט: 1994, 1998, 2000, 2002, 2006, 2008 ו־2012.

## קבלת דרגות בין-לאומיות

* 1993 - אמן-בינלאומי
* 1998 - רב-אמן.

## ממשחקיו

וולינגטון קרלוס רושה - ג'ובאני וסקובי סאו פאולו - 1999

וולינגטון קרלוס רושה - ג'ובאני וסקובי סאו פאולו - 1999, יוטיוב

## קישורים חיצוניים

* ג'ובאני וסקובי, באתר פיד"ה
* האתר הרשמי של ג'ובאני וסקובי
* 1371 ממשחקיו של ג'ובאני וסקובי, באתר צ'סגיימס
* משחקיו של ג'ובאני וסקובי, באתר 365chess

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ברזיל בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1978
חוק הפסיכולוגים

**חוק הפסיכולוגים, התשל"ז–1977** הוא חוק ישראלי המסדיר את העיסוק במקצוע הפסיכולוגיה בישראל. החוק קובע מיהו פסיכולוג המוסמך לעסוק במקצוע, מסדיר את הרישוי וההסמכה, מגדיר תחומי מומחיות מוכרים, ומקים את מועצת הפסיכולוגים כגוף סטטוטורי מייעץ לשר הבריאות.

## רקע
החוק התקבל בכנסת השמינית ביום 15 במרץ 1977, פורסם בספר החוקים ועבר מספר עדכונים לאורך השנים. מטרתו הייתה להסדיר את מקצוע הפסיכולוגיה בישראל, להבטיח רמת הכשרה נאותה, ולמנוע התחזות ושימוש בלתי מוסמך בתואר "פסיכולוג".

## עיקרי החוק
### ייחוד העיסוק והתואר
* רק מי שרשום בפנקס הפסיכולוגים או קיבל היתר זמני רשאי לעסוק בפסיכולוגיה.
* שימוש בתואר "פסיכולוג" או בתארים מקצועיים נוספים מותר רק לבעלי רישיון בהתאם לחוק.
* נקבעו מגבלות על פרסומת מקצועית כדי למנוע הטעיית הציבור או פגיעה בכבוד המקצוע.

### סודיות מקצועית
פסיכולוג מחויב לשמור על סודיות המידע שנמסר לו במסגרת עבודתו, למעט מקרים בהם ניתנה הסכמה או קיימת חובה שבדין לגלות מידע.

### תחומי מומחיות
החוק מסמיך את שר הבריאות להכיר בענפי התמחות שונים בפסיכולוגיה.
כיום מוכרים שישה ענפים: פסיכולוגיה קלינית, חינוכית, חברתית–תעסוקתית–ארגונית, שיקומית, התפתחותית ורפואית.

### מועצת הפסיכולוגים
מועצת הפסיכולוגים הוקמה כגוף סטטוטורי בן 27 חברים בראשות שר הבריאות או נציגו. היא מייעצת לשר הבריאות ומפקחת על ההכשרה המקצועית.

### עונשין
עיסוק בלתי מוסמך במקצוע או התחזות לפסיכולוג מהווים עבירה פלילית שעונשה עד שנה מאסר או קנס.

## תקנות הפסיכולוגים (אישור תואר מומחה)
תקנות הפסיכולוגים (אישור תואר מומחה) הותקנו מכוח חוק הפסיכולוגים, סעיף 8, ומהוות חקיקת משנה המפרטת את אופן יישום הוראות החוק. התקנות מסדירות נושאים מרכזיים כגון רישום והסמכה, התמחות ומומחיות, בחינות, אישור תואר מומחה והסמכת מומחה מדריך.  

התקנות מגדירות גם את פעילותן של הוועדות המקצועיות – אחת לכל תחום התמחות מוכר – כגורם מקצועי מייעץ ומבצע לצורך יישום ההסדרים שבחוק. על פי התקנות, הוועדות המקצועיות, שממונות בידי מועצת הפסיכולוגים, מוסמכות לקבוע מי רשאי להתחיל בתהליך התמחות לאחר שעמד בדרישות המקדימות, ומי זכאי להירשם כבעל תואר מומחה לאחר שסיים את דרישות ההתמחות.  

ביולי 2025 פרסם משרד הבריאות טיוטת תיקון לתקנות באתר החקיקה הממשלתי, ובה הוצע כי הסמכות לקבוע מי זכאי להתחיל בהתמחות תועבר ל"מנהל", במקום שתישאר בידי הוועדות המקצועיות. פרסום הטיוטה לא לווה ביִידוע מוקדם של הוועדות המקצועיות, מועצת הפסיכולוגים או ציבור הפסיכולוגים, וזאת בניגוד לפרקטיקה שנקבעה בחוק, שלפיה מחויב השר להיוועץ בגורמים המקצועיים הממונים טרם נקיטת צעדים מהותיים בתחום ההתמחות.  

המהלך עורר ביקורת ציבורית נרחבת: לאתר החקיקה הוגשו למעלה מ-500 התייחסויות מטעם פסיכולוגים, ארגונים מקצועיים וגופים ציבוריים, שרובן הביעו חשש מפגיעה בעצמאות הפיקוח המקצועי על תהליך ההתמחות. בין היתר פורסמו ניירות עמדה רשמיים מטעם גופים מקצועיים מרכזיים בתחום הפסיכולוגיה

## תיקוני חקיקה
מאז חקיקתו בשנת 1977, החוק תוקן מספר פעמים, בשנים: תשל"ח, תשמ"א, תשנ"ד, תשנ"ו, תש"ס, תשס"ה, תשע"א, תשע"ה, תשפ"ג ותשפ"ה.

## ראו גם
* מועצת הפסיכולוגים

## קישורים חיצוניים
*  – נוסח מלא
* 
* אתר משרד הבריאות – רישוי פסיכולוגים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חקיקת בריאות ורפואה
פסיכולוגים
קטגוריה:הכנסת השמינית: חקיקה
קטגוריה:פסיכולוגיה
Mama Told Me Not to Come

**Mama Told Me Not to Come**, שנכתב גם **Mama Told Me (Not to Come)**, הוא שיר מאת הזמר-יוצר האמריקאי רנדי ניומן שנכתב עבור אלבום הסולו הראשון של אריק ברדון בשנת 1966. הגרסה של להקת "**[[ליל שלושת הכלבים]]**" משנת 1970 הגיעה לראש מצעד הסינגלים בארצות הברית. גרסתם של טום ג'ונס וסטריאופוניקס הגיעה למקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 2000.

## הקלטות מוקדמות
ניומן סיפר שהשיר נוצר בהשראת סצנת המוזיקה של לוס אנג'לס בסוף שנות ה-60. כמו ברוב שירי ניומן, הוא עצמו לובש דמות; בשיר זה המספר הוא צעיר קשוח, שמספר על מה שכנראה הייתה המסיבה ה"פרועה" הראשונה שלו בעיר הגדולה, המום ונחרד מעישון מריחואנה, שתיית ויסקי ומוזיקה רועשת, הוא נזכר ש"אמא אמרה לו לא לבוא".

ההקלטה הראשונה של "Mama Told Me Not to Come" בוצעה על ידי The Animals עם הסולן אריק ברדון. סינגל שתוכנן לצאת בספטמבר 1966 בוטל, אך השיר נכלל בסופו של דבר באלבומם משנת 1967 *Eric Is Here*.

השיר בביצועו של ניומן יצא באלבום 12 Songs משנת 1970, והתאפיין בליווי פסנתר בקצב בינוני וקטע גיטרה המעניקים לשיר תחושה של קטע בלוז של ריי צ'ארלס.

## גרסת ליל שלושת הכלבים
בשנת 1970, הוציאה להקת ליל שלושת הכלבים גרסה ארוכה יותר, בהשראת רוק אנד רול ופאנק לאלבומם It Ain't Easy, והסולן קורי וולס שר את השיר בסגנון מעט הומוריסטי, ג'ימי גרינספון ניגן בפסנתר אלקטרוני של Wurlitzer, מייקל אלסאפ בגיטרה, ודונה סאמר בקולות הרקע.

הבילבורד דירג את השיר במקום 11 של שנת 1970. הסינגל הפך לזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב-14 ביולי 1970. הוא גם היה השיר מספר אחת בשידור הבכורה של American Top 40 עם קייסי קאסם ב-4 ביולי 1970.

## גרסת טום ג'ונס וסטריאופוניקס
בשנת 1999, טום ג'ונס ו-Stereophonics ביצעו גרסת כיסוי לשיר עבור אלבומו ה-34 של ג'ונס, Reload. השיר יצא כסינגל ב-6 במרץ 2000, והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. בקליפ לשיר הופיע השחקן הוולשי ריס איוואנס.

## גרסאות נוספות
פי ג'יי פרובי הקליטה את אחת הגרסאות המוקדמות ביותר לשיר כבר בשנת 1967. כמו כן, בשנת 1970, הזמרת-יוצרת האמריקאית אודטה ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומה Odetta Sings. השיר הוקלט גם על ידי מגוון אמנים, ביניהם וילסון פיקט, לו רולס, The Wolfgang Press, יו לה טנגו, The Slackers ופול פריס (בתור וו. סי. פילדס) בליווי לאזלו ביין מלהקת The Animals. זמרת הג'אז רוזאנה ויטרו כללה אותו באוסף שירי רנדי ניומן שלה משנת 2011. גרסת כיסוי משנת 1970 של חמישיית הג'קסונים יצאה באלבום Come and Get It: The Rare Pearls.

## הופעות בפסקול
גרסת "ליל שלושת הכלבים" הופיעה בסרטו של פול תומאס אנדרסון משנת 1997, לילות בוגי.

מאוחר יותר, השיר הופיע גם בסרט פחד ותיעוב בלאס וגאס של טרי גיליאם משנת 1998 לרומן של האנטר ס. תומפסון משנת 1972, באותו השם.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סינגלים מ-1970
קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ABC רקורדס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:שירי טום ג'ונס
דיוקן מדה פרימאווזי

**דיוקן מדה פרימאווזי**  הוא ציור שמן על בד, מאת גוסטב קלימט. היצירה שמורה באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק ומוצגת בגלריה 829.

## תיאור היצירה
הדיוקן מתאר את מדה פרימאווזי, ילדה בת תשע אשר תנוחתה והבעת פניה משדרות ביטחון יוצא דופן לגילה. גופה ניצב בקדמת הבמה, בישיבה זקופה ויציבה, תוך שהיא מביטה ישר אל הצופה. הרקע והבגד מקושטים בפרחים צבעוניים בהירים, אשר מחזקים את הרושם של נעורים ורעננות. פרימאווזי לבושה בשמלה שהוזמנה במיוחד עבור הדיוקן ממעצבת האופנה אמילי פלוגה, שהייתה בת זוגו הקרובה של קלימט. קומפוזיציית הדמות, בחירת התלבושת ועיצוב הרקע עוצבו לאחר תהליך רישום ממושך שבו קלימט בחן תנוחות שונות, מיקום במרחב ואופני הלבשה שונים.

## פרשנות והשוואות
הדיוקן משקף את אופייה התקיף והאנרגטי של מאדה פרימאווזי, כפי שתוארה בזיכרונותיה, תוך הדגשת תחושת העצמאות והמודעות העצמית שלה. קלימט בחר להבליט תכונות אלה באמצעות קומפוזיציה שבה הדמות המרכזית ממלאת את מרבית המרחב הציורי, מוקפת באלמנטים דקורטיביים המשקפים תום ויופי נעורי. השמלה בעיצוב פלגה מחזקת את תחושת התחכום התרבותי של משפחת פרימאווזי, והיצירה כולה מעידה על השפעת סגנון האר נובו ומעגלי האוונגרד הווינאי על האסתטיקה של קלימט בשנות יצירתו המאוחרות.

## תולדות היצירה
הציור בוצע בהזמנתם של אוטו ויוג'ניה פרימאווזי, הוריה של מדה, שהיו פטרונים של של ציירים בווינה. בשנת 1938 הוחרם הציור על ידי הנאצים מידי ג'ני פוליצר שטיינר בעיר וינה. לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1951, הוחזר הציור לידיה. כיום שמורה היצירה באוסף הקבוע של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גוסטב קלימט
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ביזת יצירות אמנות בידי הנאצים
קטגוריה:ציורי פרחים
פיגמליון וגלתיאה (ז'אן-לאון ז'רום)

**פיגמליון וגלתיאה** הוא ציור שמן על קנבס מאת ז'אן-לאון ז'רום, שנוצר בסביבות שנת 1890. היצירה מתארת רגע מתוך המיתולוגיה היוונית, והיא אחת מתוך מספר גרסאות שצייר האמן לנושא זה. המיקום הנוכחי של הציור הוא במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

## נושא היצירה
הציור "פיגמליון וגלתיאה" מאת ז'אן-ליאון ז'רום מתאר את סיפור המיתולוגיה הקלאסית כפי שנמסר ביצירתו של אובידיוס, "מטמורפוזות". לפי הסיפור, פיגמליון, פסל מהאי קפריסין, יוצר פסל של אישה כליל השלמות ומתאהב ביצירתו. אלת האהבה אפרודיטה נעתרת לתפילתו ומחייה את הפסל, שזוכה לשם גלתיאה. ז'רום בחר להציג את הרגע הדרמטי שבו גלתיאה מתעוררת לחיים, בעוד פיגמליון כורע לפניה בהשתאות ובאהבה. בניגוד לגרסאות אחרות של הסיפור, שהציגו את גלתיאה כאובייקט דומם או פסיבי, ז'רום מייחס לה עמידה דינמית, עוצמתית ומוארת, בעוד שפיגמליון נותר מוצל וכפוף. הבחירה ברגע זה מדגישה את כוחן של האהבה, היצירה וההתגלמות, וכן את זיקת האמן ליצירתו, שנראית כמשקפת את הקשר של ז'רום עצמו לעשייה האמנותית שלו.

## תיאור היצירה
היצירה מציגה את הרגע שבו גלתיאה, פסל שיצר פיגמליון, מתעוררת לחיים באמצעות האלה אפרודיטה. הדמות הנשית עומדת על כן פסל, ופיגמליון רוכן כלפיה בניסיון לנשקה. גופה של גלתיאה מוצג כחלקו תחתון עדיין באבן לבנה, ואילו חלקה העליון כבר קיבל צבע עור חי. ידה הימנית מונחת על כתפו של פיגמליון, בעוד ידה השמאלית נדמית כמרפה את אחיזתו. בצדו של הציור מופיע קופידון בתוך ענן, המוכן לשגר חץ לעבר בני הזוג. סמוך להם מונחים שתי מסכות תיאטרון, ציור, ופטיש מושלך. הדמויות ממוקמות בתוך חלל סגור שבו נראות גם מספר פסלונים נוספים.

## פרשנות והשוואות
ז'רום חזר לנושא פיגמליון וגלתיאה בכמה גרסאות, בציור ובפיסול, תוך שהוא משנה את זווית הצגת הדמויות כדי להעניק תחושת צפייה תלת-ממדית. גלתיאה נראית כשהיא חיה למחצה: צבע עורה משתנה ככל שעולה הגוף כלפי מעלה. תנוחתה המתפתלת מדגישה את ניגודיות המרקם בינה לבין גופו המחוספס של פיגמליון. ההעמדה מדגישה את גובהה וחשיפתה של גלתיאה לעומת תנוחת הכניעה של פיגמליון, מה שמעלה אפשרות לקריאה אלגורית של שליטה נשית. הסגנון התיאטרלי ניכר באמצעים חזותיים כגון הפודיום, התאורה, המסכות, וקופידון. ברקע התרבותי הרחב, יש המזהים הקשרים עם שינויים חברתיים בצרפת של סוף המאה ה־19, בהם עליית תרבות הקברט והדיון בזכויות נשים.

## סמליות חזותית
בציור ז'רום בוחר להציג את רגע ההתעוררות לחיים תוך שימוש באפקטים חזותיים דרמטיים. גוף גלתיאה, שעדיין חלקו אבן לבנה וחלקו בשר ורדרד, מדגיש את רגע המעבר מהפסל החי אל האישה. היא עומדת על כן מוגבה, מוארת באור בהיר, באופן שמדמה במת תיאטרון ויוצר תחושת הצגה. סמוך לה מופיע פוטי בענן, מוכן לירות חץ אהבה. בצד הסצנה נראות מסכות המזכירות מסכות תיאטרון עתיקות, ובחזית - הפטיש המושלך של פיגמליון, כסימן לכך שהפסל נטש את כלי העבודה ברגע של תשוקה. קומפוזיציה זו, המשלבת בין ניגודים של גוף לבוש וערום, בין יצירה לאהבה, מציגה את הדינמיקה שבין האמן למוזה, כפי שז'רום חווה אותה בעצמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים של קופידון
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
ג'פרי פרידמן (גנטיקאי)

**ג'פרי מייקל פרידמן** (באנגלית: Jeffrey Michael Friedman; נולד ב-20 ביולי 1954) הוא גנטיקאי מולקולרי אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת רוקפלר וחוקר במכון הרפואי הווארד יוז. פרידמן התפרסם בזכות גילוי ההורמון לפטין ותפקידו בוויסות משקל הגוף, תגלית שתרמה לחקר השמנת יתר בבני אדם.

## ביוגרפיה
פרידמן באורלנדו שבפלורידה וגדל בנורת' וודמיר, פרבר של העיר ניו יורק. ב-1977 קיבל תואר דוקטור לרפואה (M.D.) ממכללת אלבני לרפואה וסיים את ההתמחות שלו ב-1980. באותה שנה החל לעבוד במחקר במכון הרפואי הווארד יוז ובאוניברסיטת רוקפלר, התמחה במעבדתה של מרי ג'ין קריק בתחום של השפעות האנדורפינים על התפתחות התמכרות לסמים. הוא ביקש לבחון את השפעות ההורמון כולציסטוקינין על השמנה ולצורך כך החליט לעזוב את מסלול ההתמחות ברפואה קלינית ולהתמקד במחקר. את לימודי התואר השלישי (Ph.D.) סיים ב-1986. ב-1991 מונה לפרופסור חבר ומשנת 1995 מכהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטה ומשנת 1996 כחוקר בכיר במכון הווארד יוז.

מחקריו מתמקדים בוויסות משקל הגוף, על ידי חיפוש ההורמון השולט בתיאבון בעכברים. ב-1994, זיהה את הגן המייצר את ההורמון לפטין, אותו כינה על שם המילה היוונית ל"רזה" (leptos), כהורמון המופרש מרקמת השומן. מחקריו של פרידמן הראו כי לפטין פועל על נוירונים במוח השולטים על המערכת המווסתת את תחושות הרעב והשובע, וכי פגמים בגן קשורים להשמנת יתר בבעלי חיים ובני אדם. טיפול באמצעות ההורמון מסייע במצבים מסוימים להפחתת התיאבון, ירידה במשקל, התמודדות עם סוכרת קשה וכן רמות שומנים לא תקינות בחולים עם ליפודיסטרופיה (הפרעה נדירה המאופיינת באובדן כמעט מוחלט של שומן תת-עורי וצבירת שומן באיברים פנימיים).

## פרסים והוקרות
*2005: פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
*2007: מדליית ג'סי סטיבנסון קובלנקו
*2009: פרס שאו במדעי החיים והרפואה
*2010: פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
*2012: פרס קרן BBVA לגבולות הידע בביו-רפואה (יחד עם דאגלס קולמן)
*2013: פרס המלך פייסל לרפואה
*2019: פרס וולף לרפואה
*2020: פרס פריצת דרך במדעי החיים
*2024: פרס הנסיכה של אסטוריאס למחקר מדעי וטכני

פרידמן הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, חבר זר בהאקדמיה המלכותית השוודית למדעים ובארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית.

## קישורים חיצוניים

*ג'פרי פרידמן באתר אוניברסיטת רוקפלר
*ביוגרפיה באתר פרס שאו
*ג'פרי פרידמן באתר פרס וולף

קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס פריצת דרך במדעי החיים
קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוקפלר
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:זוכי פרס שאו
קטגוריה:סגל מכון הווארד יוז למחקר רפואי
נבחרת אורוגוואי בכדורגל נשים

**נבחרת אורוגוואי בכדורגל נשים** היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של אורוגוואי. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האורוגוואית. משחקי הבית של הנבחרת מתקיימים באצטדיון סנטנאריו, שבמונטווידאו.

ההתאחדות לכדורגל הקימה את הנבחרת ב-1996, והטורניר הבינלאומי הראשון שהשתתפה בו היה הקופה אמריקה ב-1998. ההישג הטוב ביותר שלה במסגרת הטורניר היה ב-2006, בו הגיעה למקום השלישי.

הנבחרת העפילה שמונה פעמים לאליפות דרום אמריקה, ומעולם לא העפילה לגביע העולם ולטורניר הכדורגל של המשחקים האולימפיים. 

## כל אליפויות אמריקה הדרומית
*1991 - לא נרשמה
*1995 - לא נרשמה
*1998 - מקום שמיני
*2003 - מקום תשיעי
*2006 - 20x20px מקום שלישי
*2010 - מקום עשירי
*2014 - מקום שביעי
*2018 - מקום שמיני
*2022 - מקום שמיני
*2025 - מקום רביעי

## קישורים חיצוניים

* דף הנבחרת באתר התאחדות הכדורגל של אורוגוואי

## הערות שוליים

קטגוריה:אורוגוואי: כדורגל
אורוגוואי
עירן נהון

**עירן רפאל נהון** (נולד ב-8 ביוני 1975) הוא היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר, קצין בכיר בדרגת גונדר וניצב משנה לשעבר במשטרת ישראל.

## ביוגרפיה
נהון נולד ב-1975 לאלברט ויפה וגדל בבאר שבע. למד בבית ספר יסודי רעות ובתיכון מקיף א' בעיר.

בצבא שירת ביחידת מודיעין.

### שירות במשטרת ישראל
נהון התגייס בשנת 2002 למשטרת ישראל כעו"ד לתפקיד תובע בלשכת תביעות נגב. משנת 2008 עד שנת 2010 כיהן כמפקד לשכת התביעות הגדולה בישראל. בשנים 2011–2013 כיהן נהון כראש תחום תיאום וארגון בלשכת המפכ"ל יוחנן דנינו לאחר ששירת כשנה כעוזרו כאשר כיהן דנינו כמפקד המחוז הדרומי. בשנת 2013 קודם לדרגת סגן ניצב וכיהן כשלוש שנים כראש יחידת תביעות דרום. בשנת 2016 הקים נהון את יחידת הסדר מותנה בחטיבת התביעות של משטרת ישראל ושימש כמפקדה הראשון. בשנת 2020 קודם נהון לדרגת ניצב משנה ומונה לראש תחום חקירות-מודיעין במטה המבצעי של המשרד לביטחון פנים, וכן שימש יועץ בכיר לשר לביטחון פנים, אמיר אוחנה. ובשנת 2021 מונה ליועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר.

### שירות בשב"ס
בחודש יוני 2023 שלח נהון, בהיותו היועץ המשפטי של שירות בתי הסוהר, מכתב שבו טען לפגיעה במעמדו המקצועי ולהדרת סמכויותיו בידי נציבת שירות בתי הסוהר דאז, קטי פרי. לדבריו, המחלוקת נבעה מהעברת מסמך הנוגע לוועדת הבדיקה הממשלתית לבריחת האסירים מכלא גלבוע. בעקבות זאת הודיע על פרישתו מן התפקיד ועל מעבר לתפקיד יועץ משפטי בגוף ביטחוני אחר. כחודש לאחר מכן הודיע השר לביטחון פנים, איתמר בן גביר, לנציבה כי נהון ימשיך בתפקידו כיועץ המשפטי של שב״ס.

בשנת 2025 קודם נהון לדרגת גונדר והוא היועץ המשפטי הראשון בשירות בתי הסוהר הנושא דרגה זו. במהלך כהונתו הוכפפו כלל מערכי הייעוץ המשפטי, פיקודית ומקצועית, ליועמ"ש, במסגרת החלטה של נציב בתי הסוהר, קובי יעקובי והיועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב מיארה.

## חיים אישיים
נהון בעל תואר ראשון במשפטים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ותואר שני בספרות עברית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בן זוגה של יבה מרקוביץ, אב לשלושה ומתגורר בגבעות בר.

## הערות שוליים

קטגוריה:גונדרים בשירות בתי הסוהר
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
2025 08
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975