open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
האיש האפור

**האיש האפור** (באנגלית: **The Gray Man**) הוא רומן הביכורים של מארק גריני, שיצא לאור לראשונה בשנת 2009 בהוצאת ג'וב ספרים . זהו גם הרומן הראשון שמציג את "האיש האפור", סוכן CIA לשעבר, קורטלנד "קורט" ג'נטרי. לאחר שהסתבך כנער עם רשויות החוק במיאמי, סייע מכר של אביו לקבלתו לסוכנות. הוא עבר הכשרה ניכרת ושירת שנים רבות כאיש מבצעים באגף לפעולות מיוחדות של הסוכנות.

ג'נטרי לקח חלק בשורה ארוכה של מבצעים חשאיים ומבצעי לוחמה בטרור. אירוע שנותר עמום בספר הביא להדחתו של מהסוכנות ולסימונו כבוגד. פרס הוצב על ראשו והוא נמלט על חייו. מאז שעזב את ה־CIA היה ג'נטרי למתנקש פרילנסר, אך תמיד קיבל על עצמו חוזים שנגען להריגתם של ראשי ארגוני פשע וטרור וכיוצא באלו.

הרומן עוקב אחר ג'נטרי במשימה ברחבי אירופה להציל את המפקד שלו, סר דונלד פיצרוי ואת משפחתו בנורמנדי, צרפת מאדם בשם לויד, חבר בתאגיד צרפתי ענק שרוצה לגבור על ג'נטרי כדי לנהל עסקה בשווי מיליארד דולר למען אינטרסים בשדות הנפט בניגריה, שם נשיאה רוצה שג'נטרי ימות בשל רצח אחיו.

הספר תורגם לעברית בשנת 2015 בהוצאת קוראים.

## עיבוד קולנועי

היו כמה ניסיונות להפוך את הרומן לסרט, בתחילה כשכריסטופר מק'קווארי הוכרז כבמאי בשנת 2016. לאחר שגרסה זו לא התקדמה להפקה ממשית, הפרויקט היה רדום עד יולי 2020, אז הודיעה נטפליקס על תוכניותיה לעבד את הספר. ג'ו ואנתוני רוסו נשכרו לביים, כשג'ו רוסו גם יכתוב את התסריט, כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי ביצעו כתיבה מחודשת. אנה דה ארמס, כריס אוונס, ראיין גוסלינג, ואגנר מורה, ג'סיקה הנוויק ודנוש לוהקו לככב וצילומי הסרט החלו בתחילת 2021 בתקציב של 200 מיליון דולר. הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-22 ביולי 2022.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
שבע שניות

**שבע שניות** (באנגלית: **Seven Seconds**) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, המבוססת על הסרט הרוסי המייג'ור, שנכתב ובוים על ידי יורי ביקוב. הסדרה נוצרה על ידי וינה סוד (יוצרת סדרת דרמת הפשע, ההריגה) ועלתה לשידור לראשונה ב-23 בפברואר 2018 בנטפליקס.

בעקבות כיכובה בסדרה, רג'ינה קינג זכתה בפרס אמי בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט.

## עלילה

פיטר ג'בלונסקי, שוטר מהגזע הלבן, פוגע לא במכוון ופוצע את ברנטון בטלר, נער אפרו-אמריקאי בן 15 מג'רזי סיטי. ג'בלונסקי קורא לזירת התאונה לחבריו השוטרים. הם מניחים שברנטון מת וכתוצאה מכך מפקד הצוות וחבריו מטייחים את התאונה. בלש ותובעת מנסים לפענח את המקרה כאשר ברקע פורצת מתיחות בין הגזעים של העיר.

## דמויות
### דמויות ראשיות
* קלייר-הופ אשיטי בתור קיי-ג'יי הרפר
* בו נאפ בתור פיטר ג'בלונסקי
* מייקל מוסלי בתור ג'ו "פיש" רינלדי
* דייוויד ליונס בתור מייק דיאנג'לו
* ראסל הורנסבי בתור אייזיאה בטלר
* ראול קסטיו בתור פליקס אוסוריו
* פטריק מורני בתור מני וילקוקס
* זאקרי מומו בתור סת' בטלר
* מישל וינטימילה בתור מארי ג'בלונסקי
* רג'ינה קינג בתור לטריס בטלר

### דמויות משנה
* קורי שמפיין בתור קדוס פורטר
* נדיה אלכסנדר בתור נדין מקאליסטר
* קולי מוסטפא ספיקס בתור מסיאה
* אדריאנה דימאו בתור טריסה
* ג'רמי דוידסון בתור ג'יימס קונלי
* גרטשן מול בתור סם הנסי
* סוייר ניהאוס בתור מאגי רינלדי

## פרקים

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2018
יעקב דפני

**יעקב (יענקלה) דפני** (נולד ב-1934 בבני ברק) הוא ביולוג ימי, ומנהל האקדמי של מכללת אילת, חוקר טבע. חיבר ספרים רבים, שרובם עוסקים באזור מפרץ אילת.

## ביוגרפיה
נולד בשם **יעקב לורברבוים** לזלמן וציפורה לורברבוים ברמת גן.

חוקר שנים רבות את האקולוגיה של ים סוף משמש כפקח וכמדריך ברשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים באילת ובסיני ובחברה להגנת הטבע.
חלק מפעילותו הוא מעקב תמידי אחר מצבו האקולוגי של מפרץ אילת, ולכך מוביל במאבק להגנתה של שמורת האלמוגים הייחודית של אילת. דפני פרסם מאמרים אחדים בנושא אילת וספר העוסק בתנאים האקולוגיים של המפרץ – "מפרץ אילת, מים סוף ועד סופו". הספר מתאר את מפרץ אילת מהיבטים שונים, החל בטבע ועד ההיסטוריה, וכן בניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו. הוא מאמין כי הדו-קיום בין השונית לפעילות האדם באילת הוא אפשרי ובר-ביצוע.
בנוסף לכך, חקר את הביולוגיה של הרכיכות הימיות של מפרץ אילת (עקבה) והראה איך זיהום בחלק הצפוני של המפרץ מגביל את מספר המינים החיים. ד"ר דפני עקב אחר הפאונה של רכיכות מפרץ אילת במשך 30 שנים, ופרסם דוחות ורשימות בנושא.

## חיים אישיים
ב-1956 נשא לאישה את מזל (למשפחת כלף) שהוריה ילידי תימן משפחה חשובה שעלו לישראל מתימן, ולהם 3 ילדים, בנות בשם רמה וליאור דפני ובן ד"ר נדב דפני. ד"ר יעקב דפני הוא מתושביה הוותיקים והאהודים של העיר אילת.

## ספריו
***דרכים ושבילים בהרי אילת** (באנגלית, הוצאת גפן, ירושלים 1995, הספר הוא מדריך טיולים, המתאר כ־30 שבילים ומסלולים באזורי אילת).
*Strange is their middle name **מוזר הוא שמם האמצעי - קווצי העור** (ספר אינטרנטי המתאר את קווצי-העור למחלקותיהם, ואת מחקר קיפודי-הים שעשה לקראת התואר ד"ר ב).
*Gulf of Eilat, From the Red Sea to the Red Line-מפרץ אילת, מים-סוף ועד סופו (ספר המתאר את מפרץ אילת מהבטים שונים, החל בטבע החופי והימי ועד ההיסטוריה ובניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו, הוצאת צ'ריקובר, 2000 תל אביב).
*Eilat's Coral Reefs-שוניות האלמוגים של אילת במבט אופטימי (מדריך לשוניות האלמוגים של אילת, באנגלית ובעברית, 2008 הוצאת "יעלה" אילת תשס"ח).
*Eilat's Mountains-הרי אילת (נופים, מינרלים ומאובנים 2010 הוצאת "יעלה" אילת תשע"ח).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אילת: אישים
קטגוריה:ביולוגים ימיים
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:טקסונומים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
עקב מקסיקני

**עקב מקסיקני** (שם מדעי: *Buteo plagiatus*) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה המרכזית, מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית והוא שייך לסוג עקב. הוא מקורב למינים עקב אדום-כתף ועקב בונאפרט.
## מאפיינים
עקב זה מגיע לאורך 46 עד 61 סנטימטרים ולמשקל 475 גרם בממוצע. גופו של העקב אפור עם חזה מסורטט, ראש אפור-בהיר בעל עיניים שחורות, הרגליים כתומות והזנב העבה שחור בעל שלוש רצועות לבנות לרוחבו. הוא בעל כנפיים מעוגלות יחסית, מתאימות לתעופה ביערות. הזכרים והנקבות דומים במראם וגודלם בעוד הצעירים מעט יותר חומים ומפוספסים עד התבגרותם.

העקב מעופף לאורך דרום-מערב ארצות הברית בדרום ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס ודרומה למקסיקו, גואטמלה, בליז, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה ועד לצפון קוסטה ריקה. לרוב הוא מצוי ביערות טרופיים או לחים, אך גם ביערות יבשים יותר ובחורשים פתוחים או שדות.

עקבים אלה מהירים יחסית לבני סוגם והם עטים על טרף של זוחלים, צפרדעים, יונקים קטנים כמו מכרסמים ועטלפים ועופות אחרים בצלילה מהאוויר, לעיתים לאחר מעקב אווירי.

זוג העקבים מקנן על ענפים גבוהים ובהם הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים כחולות בהירות. הגוזלים פורחים מהקן תוך 6 שבועות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן שלגל
קטגוריה:עקב
קטגוריה:מקסיקו: עופות
סאבו (שחקן)

**סאבו דגסטיר**, המוכר יותר בשם **סאבו** (באנגלית: **Sabu Dastagir**), היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא הודי שהתפרסם בעיקר כנער בשנות ה-30 וה-40 בארצות הברית ובריטניה.

## ביוגרפיה
הוא נולד במייסור, הודו בשם **Selar Sabu** למשפחה הודית-מוסלמית. אביו היה מהוט בשירותו של מהראג'ה. 

בגיל 13 התגלה על ידי צוות חיפוש שנשלח על ידי המפיק אלכסנדר קורדה כדי למצוא שחקן לסרט "נער הפיל" לפי ספרו של רודיארד קיפלינג.

הוא הוטס לבריטניה ביחד עם אחיו, למד אנגלית והופיע בסרט בהצלחה. קורדה בחר בו בסרט "התוף" (1938) שגם הוא היה הצלחה גדולה.

ב-1940 עבר לארצות הברית ולוהק לתפקיד ראשי בסרט הגנב מבגדד וב-1942 לוהק לתפקיד "מוגלי" בסרט ספר הג'ונגל בבימויו של זולטאן קורדה.

הוא הוחתם בסרטי יוניברסל והופיע בסרטים: "לילות ערב" (1942), "פרא לבן" (1943) ו"אשת הקוברה" (1944).

בשנת 1944 קיבל אזרחות אמריקאית וגויס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כמטילן בגזרת האוקיינוס השקט. על שירות זה הוענק לו צלב התעופה המצוינת.

לאחר השחרור דעכה הקריירה שלו. ב-1947 שיחק בסרט "נרקיס שחור" לצידה של דברה קר.

ב-1949 שיחק בסרט "שירת הודו" שם הכיר את אשתו, השחקנית מרילין קופר ונולדו להם שני ילדים.

ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

סרטו האחרון היה "זהירות, נמר בעיר" לצידו של בריאן קית'. הוא מת מהתקף לב בגיל 39, לפני שהסרט יצא לאקרנים.

## פילמוגרפיה חלקית
*"נער הפיל" – (1937)
*"התוף" – (1938)
*"הגנב מבגדד" – (1940)
*"ספר הג'ונגל" – (1942)
*"אשת הקוברה – (1942)
*"נרקיס שחור" – (1947)
*"שירת הודו" – (1949)
*"זהירות, נמר בעיר" – (1964)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:שחקנים ילדים הודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מהודו לארצות הברית
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
איסוטה פרסקיני סוג 8

**איסוטה פרסקיני סוג 8** (באיטלקית: **Isotta Fraschini Tipo 8**) היא מכונית סלון, מסוג "טורפדו" ("Torpedo (car)" ) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **Isotta Fraschini**  אשר יוצרה בין השנים 1919–1924.

## "איסוטה פרסקיני סוג 8"
* יוצרו 1,380 יחידות ב-8 תצורות שונות. "איסוטה פרסקיני סוג 8" הוצעה על ידי היצרן עם שלדה ומנוע חשופים, הקונה היה מזמין את גוף הרכב לפי התאמה אישית.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין 8 צילינדרים, בטור 5,902 סמ"ק
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* המכונית צוידה בבלמי ארבעה גלגלים עם דוושה מכנית ובקרת מנוף
* המתלים היו ציר קשיח עם קפיצי עלים חצי אליפטיים ובולמי זעזועים הידראוליים מאחור.
* המתחרות העיקריות של "סוג 8" היו המכוניות המיוצרות על ידי רולס רויס.
* דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" יוצאו לארצות הברית.
* דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" צולמו למספר סרטים.

## מדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8"
* קבריולה – 2 דלתות.
* קבריולה – 4 דלתות.
* סדאן – 4 דלתות.
* לנדולט – 4 דלתות.

## גלריה

קובץ:Isotta-Fraschini Tipo 8.jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8"
קובץ:1920 Isotta Fraschini Tipo 8 Museo Nazionale dell'Automobile Torino 01.jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:1920 Editing Isotta Fraschini Tipo 8 French Owner's Manual Chassis.jpg | שלדה של "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:L'evolutione dell'automobile Isotta Fraschini (3801243272).jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8" - מבט ללוח מחוונים
קובץ:1920 Isotta Fraschini Tipo 8 Museo Nazionale dell'Automobile Torino 02.jpg | לוגו "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:1921 Coppa del Lazio Isotta 8 Anderloni Maserati.webp | "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1921 - מכונית מרוץ במרוץ "גביע לאציו" (Coppa del Lazio)
קובץ:1923 Isotta Fraschini Tipo 8 Italian ad.jpg | פרסום היצרן לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", משנת 1923 (בצד העליון: דגם לנדולט)
קובץ:1923 Isotta Fraschini ad.jpg | פרסום לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1923 בארצות הברית


## ראו גם
* איסוטה פרסקיני סוג 8A
* איסוטה פרסקיני סוג KM

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1919
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
ניקולט בראוינינג

**ניקולט אדריאנה בראוינינג** (בהולנדית: **Nicolette Bruining**; 27 באוגוסט 1886 – 12 באפריל 1963) הייתה תאולוגית הולנדית ונשיאה מייסדת תאגיד השידור הרדיו הפרוטסטנטי הליברלי ההולנדי, מורה וחסידת אומות העולם.

## ביוגרפיה
ניקולט אדריאנה בראוינינג נולדה ב־27 באוגוסט 1886 בסטומפטורן, הולנד לאיידה הלנה אליזבת (לבית הויגנס) ואלברטוס בראוינינג. היא סיימה את לימודיה בגימנסיה בארלאוס באמסטרדם והחליטה ללכת בעקבות אביה ולמדה תאולוגיה באוניברסיטה. היא נרשמה לאוניברסיטת אמסטרדם, שם אביה היה פרופסור, וסיימה תואר ראשון בשנת 1912. באותה שנה היא החלה ללמד תאולוגיה בבתי ספר שונים, כולל בית הספר להכשרת מורים של אגודת האג. בשנת 1916 היא הציגה את עבודת הדוקטורט שלה על התאולוג הלותרני ההולנדי פרנץ הרמן ריינהולד פון פרנק. היא הצטרפה לאיגוד הפרוטסטנטים הליברלים וכיהנה כיו"ר הסניף בהאג. היא גם החלה להטיף בעיריות שונות הן בסניף הליברלי של הכנסייה הרפורמית והן באגודה הפרוטסטנטית בהולנד.

בשנת 1923 סייעה בהקמת ה-NPB Vrijzinnige Geloofsgemeenschap (קהילת האמונה הליברלית) כדי להרחיב את היקף הקהילה בכנסייה. במיוחד היא הציעה להשתמש במדיום הרדיו החדש להפצת התפיסה הנוצרית הליברלית. בשנת 1925 הקימו ברואינינג ואד ספלברג ועדה שתחקור את האפשרות לשדר תוכניות תמיכה במיזם. הם גילו שהגוף הממשלתי האחראי על רישוי שידור ייתן זמן אוויר רק לארגונים שהוקמו כחוק. כתוצאה מכך המשיך הוועד המרכזי בשנת 1926 להקים את תאגיד השידור הרדיו הפרוטסטנטי הליברלי, (VPRO); בראוינינג הייתה נשיאת התאגיד וספלברג שימש כמזכיר התאגיד. בראוינינג פרסמה את גישתם הן בשידוריהם והן במאמרים המתפרסמים לעיתים קרובות במגזין הרדיו "Vrije Geluiden" (צלילים חופשיים), שדגל באחדות והזמין את כל התנועות האינטלקטואליות להשתתף. במהלך הכיבוש הנאצי בהולנד נאסר על תאגיד השידור לשדר.

בראוינינג לימדה עברית בכיתות הגבוהות בבית הספר התיכון העירוני בהאג, אך בשנת 1941 גורשו כל התלמידים היהודים והיא עזבה את לימודיה במחאה. היא הסכימה להמשיך ללמד סטודנטים בביתה. כשאחת מתלמידותיה, אליזבת ויסוויץ ומשפחתה, אוימו בגירוש, בראוינינג שימשה כמתווכת עם המחתרת ההולנדית כדי לעזור למשפחה למצוא בתי מחסה. היא, סיפקה קופונים לקצבת מזון, העבירה מכתבים בין בני המשפחה ובאופן אישי. היא הייתה צריכה להעביר את ההודעה הכואבת לויסוויץ כי הוריה נבגדו ונשלחו למחנה המעבר וסטרבורק. שתי בנות משפחת ויסוויץ שרדו את המלחמה, הודות לעזרתה של בראוינינג.

בשנת 1945 הותר לתחנת הרדיו לחזור לשדר. בראוינינג וספלברג הוחזרו לעבוד בתחנה בשנת 1947. בשנת 1951, כאשר הוקמה קרן הטלוויזיה ההולנדית, כיהנה בראוינינג בדירקטוריון כנציגת VPRO. לאורך כל שנות ה-50 הנחתה תוכנית המכונה "היום" התוכנית שודרה בשידור חי לפי בקשתה. היא פרשה בשנת 1956 והפכה לנשיאת כבוד של VPRO לכל החיים. בראוינינג נפטרה ב־12 באפריל 1963 בהאג. לאחר מותה, היא זכתה לכבוד על ידי ממשלת ישראל ב־7 במרץ 1990 והוקרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תאולוגים
קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:המחתרת ההולנדית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:ילידות 1886
קטגוריה:נפטרות ב-1963
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1963
יחסי אוזבקיסטן–סין

ממוזער|שגרירות אוזבקיסטן בבייג'ינג
**יחסי סין-אוזבקיסטן** (באוזבקית: **Xitoy-O'zbekiston munosabatlari**) הם היחסים הדיפלומטיים שבין סין לאוזבקיסטן. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה בשאנגחאי.

## היסטוריה
סין הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-27 בדצמבר 1991 ושתי המדינות כוננו יחסים ב-2 בינואר 1992. שתי המדינות חתמו על "אמנת ידידות ושיתוף פעולה סין-אוזבקית" בשנת 2005, במהלך פגישתו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב עם נשיא סין חו ג'ינטאו בבייג'ינג.

אוזבקיסטן שיתפה פעולה עם סין בהסגרת פעילים אוגוריים נגד סין.

ראש ממשלת אוזבקיסטן עבדוללה אוריפוב כינה את סין "השותפה הקרובה ביותר" של אוזבקיסטן בפגישה שנערכה ב-26 באוגוסט 2019.

## יחסים כלכליים
סין היא כיום השותפה המובילה באוזבקיסטן כמקור היצוא והיבוא הגדול ביותר. סין הגדילה גם את הלוואות הפיתוח שלה לאוזבקיסטן. סין רואה באוזבקיסטן חלק קריטי ביוזמת החגורה והדרך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סירקט

**הנרי ראסל וולטר** (באנגלית: **Henry Russell Walter**; נולד ב-23 באפריל 1986), הידוע בשם הבמה **סירקט** (**Cirkut**), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי. הוא הפיק וכתב שירים עבור ריהאנה, אווה מקס, פיטבול, קייטי פרי, מיילי סיירוס, דה ויקנד, בריטני ספירס, ג'סי ג'יי, קשה, שאקירה, ניקי מינאז' ו-B.o.B. שירים שכתב והפיק כוללים את להיטי המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, "Part of Me", "Roar" ו-"Dark Horse" של קייטי פרי, ו-"Wrecking Ball" של מיילי סיירוס. קרדיט ההפקה שלו באלבום *[[Starboy (אלבום)|Starboy]]* של דה ויקנד זיכה אותו בפרס גראמי, בקטגוריית "האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר".

## קורות חיים וקריירה
וולטר גדל בהליפקס שבנובה סקוטיה, קנדה ועבר לטורונטו בשנת 2004. בשנת 2008, השתתף בהפקת אלבומה של בריטני ספירס, ''Circus'', בשיר "Mmm Papi". הוא שלח אותו כרצועה אינסטרומנטלית לחברת התקליטים קובלט מיוזיק גרופ  דרך עורך דינה של החברה, כריס טיילור. הפזמונאית ניקול מורייר החלה להשתמש בו לכתיבה יחד עם בריטני ספירס.

וולטר פתח את אולפני Dream House בטורונטו. לאחר מכן, עבר להתגורר בלוס אנג'לס. הוא הפיק את "Part of Me", שיר הנושא של סרט ההופעה של קייטי פרי, Katty Perry: Part of Me, שיצא בשנת 2012. וולטר היה אחראי גם על ההפקה והכתיבה של השיר "High for This" של דה ויקנד, והפיק וכתב 9 שירים באלבום ''Starboy'' של דה ויקנד, שיצא בשנת 2016.

## דיסקוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים קנדים
קטגוריה:פזמונאים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1986
יצחק יאסו

ממהרי **יצחק יָאסוּ** (אמהרית: **ይስሃቅ ያሱ**; 1892–1997) היה המנהיג הדתי של קהילת ביתא ישראל בתיגראי (מדינה בצפון אתיופיה). במהלך עליית ביתא ישראל התיישב בירושלים.

## קורות חייו
נולד לדֶמֶקֶץ' מֶבְרַהְט ולקֶס דֶבְתֶרַה אלקה יאסו גונצ'ל אדהנני ככל הנראה בשנת 1900 בעדי שווא, האימפריה האתיופית. בגיל 17 נישא לוֶויִנִי יָאסוּ ולזוג נולדו 9 ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בימי חייו של יָאסוּ. מאביו, שהיה כהן דת קיבל את חינוכו הדתי בדבר תורה ומצוות. יָאסוּ נודע בכך שנהג לרכוב על סוסו ליישובים מרוחקים בשביל ללמד יהודים מקומיים תורה. הוא שימש בתפקיד בורר במהלך סכסוכים בין משפחות ושכנים. בגיל 27 קיבל תואר של מנהיג דת וכהן מהנזירים היהודים ששכנו בהרי סֵמֵן בטקס מרשים ורב משתתפים. בהמשך, אף בנו אדהנני הוסמך אצל הנזירים בהרי סמין אך הוא נפטר בטרם עת.

לאחר הפיכתו של אבא יצחק לכהן הוא המשיך במנהגו ללמד מקומיים וקרא לעליית ביתא ישראל אל עבר ארץ ישראל וירושלים.

במהלך שלטונו של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, הגיעו שליחים המייצגים את הכנסייה האורתודוקסית האתיופית בכוונה להביא להתנצרות בקרב היהודים המקומיים. יָאסוּ שוחח איתם והשיג הסכמה עם הכנסייה כי יהודי תיגראי לא ידרשו להמיר את דתם. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה הביאה לסיפוח אתיופיה לתוך מזרח אפריקה האיטלקית. השלטונות האיטלקיים נענו לדרישותיו של יָאסוּ להמיר את יום השוק מיום שבת ליום חול ולשפץ בית כנסת אזורי. בשנת 1935 פטריארך הכנסייה האתיופית, בוצעו אבונה יוהנס, העניק ליָאסוּ את התואר "מלאך השלום" (የሰላም መልአክ).

בין תפקידיו, יָאסוּ הסמיך מספר כוהני דת ברחבי מחוז תיגראי. לאחר יותר משישים שנה של פעילות באתיופיה, מלחמת האזרחים האתיופית הביאה את יָאסוּ, ביחד עם רוב קהילת יהודי אתיופיה, להגר למדינת ישראל במסגרת מבצע אחים. בשנת 1981 החל את דרכו לעבר ישראל אך נעצר על ידי הרשויות של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה ושוחרר רק לאחר מספר חודשים. עם שחרורו המשיך בדרכו עם הקהילה ובעת הגיעו לסודאן הוצע לו לזרז את עלייתו, הצעה אליה סירב עקב מחויבות לקהילתו. לבסוף הגיע לארץ ישראל בשנת 1982. עם הגעתו הוא טען כי: 

עם הגעתו שלח מברק לממשלת ישראל בו הודה לראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, על פועלו למען העלייה. תחילה גר במרכז העלייה בעתלית ומאוחר יותר הוא עבר להתגורר בקריית גת עם בתו, אדנייש יצחק. דרשותיו קיבלו חשיבות רבה בקהילת עולי אתיופיה. הוא קרא לעולים לקבל את דרכם של רבני ישראל אך בו בזמן לשמור על המסורות שלהם. יָאסוּ הביא איתו מאתיופיה ספר תורה גדול והביאו לישראל. יָאסוּ נפטר בשנת 1997 (בגיל 105) והותיר במותו שישה ילדים. לאחר פטירתו התפרסמו דברי תורתו ובשנת 2020 משפחתו פרסמה ספר אודות חייו: 'מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ'.

## לקריאה נוספת
* מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ

## הערות שוליים

קטגוריה:כהני ביתא ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהדות אתיופיה
קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
ח'רקובצנקה

[ממוזער|חרקובצ'נקה קרוב לתחנת ז'ונגשאן ב[אנטארקטיקה (2014)]]
**ח'רקובצ'נקה** (ברוסית: **Харьковчанка**, "אשת חרקוב", יוצר בשם הקוד: ייצור 404S), הוא רכב שטח, שיועד לאנטארקטיקה. יוצר בין השנים 1957–1958 בברית המועצות. תוכנן ונבנה במפעל הנדסת התחבורה בחרקוב, ומאוחר יותר יוצר על ידי מפעל מאלישב. מבוסס על פלטפורמת הטרקטור AT-T (שתבססה על טנק T-54). בדצמבר 1959 שניים מהם ("21" ו-"23") הגיעו לאנטארקטיקה ולקוטב הדרומי הגאוגרפי. ברכב השלג המאסיבי היה מטבח קטן, שירותים, תנור ושמונה מיטות.

במשלחת הרוסית ה-39 לאנטארקטיקה ה-Vityaz DT-30Ps החליפו את החרקובצ'נקות. והם הוחלפו מאוחר יותר על ידי 300 כלי שלג מסוג PistenBully.

## היסטוריה
ממוזער|הדור השני של חרקובצ'נקה.
בשנת 1958 נבנו שלוש חרקובצ'נקות ונשלחו לאנטארקטיקה. הם עברו מחוף האוקיינוס לתחנת ווסטוק הסובייטית בפברואר 1959. שניים מהם, ו-AT-T שלישי, יצאו מתחנת ווסטוק לקוטב הדרומי בתחילת דצמבר 1959, והגיעו לנקודה ב-26 בדצמבר 1959. הרוסים הפתיעו את הצוות האמריקני שהוטסו לתחנת אמונדסן – סקוט בקיץ הקודם.

בעשרות השנים שלאחר מכן נערכו בעזרת החרקובצ'נקה משלחות מחקר לתוך אנטארקטיקה.

בשנים 1974–1975 תוכנן ונבנה הדור השני של החרקובצ'נקה. השוני המרכזי היה החזרת המנוע לקדמת הרכב והגישה אליו הייתה מבחוץ, נוסף גנרטור חדש לחשמל וחימום בשעה שהמנוע הראשי לא עבד. שלוש חרקובצ'נקות מדור שני ירדו מפס הייצור בסתיו 1975.

דור שלישי פוטנציאלי שהתבסס על ה-MT-T תוכנן בשנות ה-80, אך נעצר מספר פעמים מסיבות תקציביות. פירוק ברית המועצות, הותיר את החרקובצ'אנקה ככלי התחבורה העיקרי באנטארקטיקה עד שנת 2010.

### דור ראשון
בדומה לקרוזר השלג האנטארטי, המנוע היה חלק ממרחב המחיה ואפשר טיפול מבלי להיחשף לקור החיצוני. כתוצאה מכך, רעש המנוע מנע שינה מהצוות ומרחב המחיה כוסה בפיח ריחות מאדי הפליטה.

## מאפיינים טכניים
### דור ראשון
* הרכבה: חרקוב (מפעל להנדסת תחבורה בחרקוב), אוקראינה.
* יצרן: מפעל מלישב
* אורך: 
* רוחב: 
* גובה: 
* גלגלים: 7 בכל צד עם גלגל שיניים ובטלה
* רוחב מסלול: 
* מתלה: מוט פיתול
* מנוע:  דיזל V-12
* מהירות שיוט: 30 קמ"ש (19 קמ"ש)
* מקסימום מהירות: 56 קמ"ש (35 קמ"ש)
* מקסימום שיפוע: שיפוע של 30 מעלות
* משקל: 
* עומס גרירה: 60 טונות

## קישורים חיצוניים

* החצייה הרוסית של הקוטב הדרומי

## הערות שוליים

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
קטגוריה:רכבי שלג
גירוש מהצבא

**גירוש מהצבא** הוא אחד העונשים שרשאי להטיל בית דין צבאי בצה"ל על חייל שדרגתו אינה נמוכה מסמל ונדון למאסר. העונש של גירוש מהצבא יוטל בנוסף לעונש המאסר או במקומו. 

הסמכות להטיל עונש זה מופיעה ב לחוק השיפוט הצבאי. סעיף 28 לחוק קובע: "גירוש מן הצבא גורר אחריו גם שלילת הדרגה הצבאית של הנדון".

עונש זה הוטל במקרים מעטים בלבד, משום שבתי הדין הצבאיים ראו בו "אמצעי ענישה נדיר וחריג בחומרתו מכלל אמצעי הענישה המסורים בידי בתי-הדין הצבאיים". הסיבה לכך היא שעונש זה נושא בחובו ענישה כפולה: לצד ממד משמעותי של קלון וביזוי, כאשר המדובר במשרת קבע – נושא עונש הגירוש גם ממד כלכלי מובהק, שכן לעונש זה מתלווה שלילת
הדרגה הצבאית של הנדון, ולצידה שלילה של כל זכויות הגימלה. 

בהתאם לכך, העונש הוטל בשתי קטגוריות של מקרים: 
* עבירות העלולות לפגוע במישרין או בעקיפין בביטחון המדינה, במובנו הרחב של מושג זה. 
* עבירות הטומנות בחובן יסוד בולט של חרפה או של קלון עד כי הדעת אינה סובלת שאותו אדם ימשיך להימנות על המסגרת הצבאית ויוסיף לשרת בצה"ל.

מקרה בולט של הטלת עונש גירוש מהצבא הוא מקרהו של תא"ל רמי דותן, ראש להק הציוד בחיל האוויר, שהורשע "בפרשיות שחיתות שאין להן תקדים בהיקף ובחומרה בתולדות המשפט בצה"ל", ובהן קבלת שוחד.

## הערות שוליים

קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:ענישה
יאגו (דמות דיסני)

**יאגו** (באנגלית: **Iago**) הוא תוכי בדיוני, המופיע בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, ובשני סרטי ההמשך, "שובו של ג'אפר" ו"אלאדין ומלך הגנבים". בסרט הראשון הוא עוזרו של ג'אפר, הנבל הראשי של הסרט, אך בסרטים הבאים דמותו נעשית מורכבת יותר. את דמותו של יאגו דיבב במקור גילברט גוטפריד, ובעברית אוהד שחר.

## עיצוב הדמות
לשלושת הגיבורים המרכזיים בסרט הוסיפו חיית מחמד, לאלאדין יש את אבו הקוף, ליסמין יש את ראג'ה הטיגריס ולג'אפר יש את יאגו התוכי. השוני בין יאגו לשאר החיות הוא שהוא מדבר, מה שהופך אותו לדמות החשובה ביותר בסרט שאינה מבוססת על האגדה המקורית.

האנימטור וויל פין ניסה לעצב את דמותו של יאגו בהשראת המדבב גילברט גוטפריד, מה שמתבטא במיוחד בעיניו העצומות למחצה ושיניו הבולטות.

## הופעות
### [[אלאדין (סרט, 1992)|אלאדין]]
בסרט הראשון של הסדרה משמש יאגו בעיקר כאתנחתא קומית, מלבד בשני מקרים: הוא זה שמציע לג'אפר את התוכנית להתחתן עם הנסיכה וכך להפוך לסולטן, והוא גונב את המנורה מאלאדין, כשהוא מחקה את קולה של יסמין ומפתה אותו לצאת מהארמון.

עם סוף הסרט, כאשר ג'אפר הופך לג'יני ונכלא במנורה, גם יאגו נכלא איתו.

### [[שובו של ג'אפר]]
בסרט ההמשך הופך יאגו לדמות מרכזית. עם פתיחת הסרט הוא נמלט מהמנורה, מסרב לדרישת ג'אפר שיוציא גם אותו, ומכריז שהוא לא רוצה להיות עבד של אף אחד. כשהוא מגיע לאגרבה, יאגו מציל בטעות את חייו של אלאדין, וכך הם מתיידדים. אלאדין נועל את יאגו בכלוב, ומבטיח לו שישחרר אותו לאחר שיספר ליסמין שהוא חזר למוטב. לפני שהוא מספיק לעשות זאת, הסולטן ויסמין מגלים את יאגו. אלאדין מצליח לשכנע את הסולטן שיאגו ראוי לאמון, אבל יסמין נפגעת מכך שאלאדין הסתיר ממנה מידע. ג'יני משכנע את יאגו להחזיר לאלאדין טובה בכך שישכנע את יסמין לסלוח לאלאדין, ויאגו מצליח לקרב ביניהם שוב.

ג'אפר מצליח לחזור לאגרבה בעזרת שודד בשם אביס מאל, ואומר ליאגו שהוא יסלח לו על בגידתו בתמורה לסיוע בתוכנית הנקמה באלאדין. יאגו נאלץ לשתף פעולה עם ג'אפר, ומוביל אל אלאדין והסולטן למלכודת. ג'אפר לוכד את יסמין והג'יני, ומפליל את אלאדין ברצח הסולטן. יאגו מתחרט על מעשיו, ומשחרר את ג'יני מכדור הכוח שג'אפר כלא אותו בתוכו. הג'יני מציל את אלאדין רגע לפני שהוא מוצא להורג, משחרר את כולם מהצינוק ואומר לבני החבורה שהדרך היחידה להביס את ג'אפר היא להרוס את המנורה שלו.

ג'אפר, שחושב שאלאדין מת, מורה לאביס מאל לבקש במשאלה האחרונה לשחרר אותו מהמנורה. אביס מאל אומר לו שהוא עדיין לא קיבל שום משאלה שרצה באמת. ג'אפר נותן לו אוצרות רבים, אך אביס חושד שאחרי שהוא יביע את המשאלה כל האוצרות יעלמו. בזמן שהשניים מתווכחים, אלאדין מנסה לגנוב את המנורה של ג'אפר, אבל ג'אפר מבחין בו ועוצר אותו, פותח את האדמה ומרחיק את כולם מהמנורה. ברגע האחרון מופיע יאגו וזורק את המנורה ללבה, המנורה נשרפת וג'אפר מושמד באופן סופי.

### הופעות נוספות
*בסרט השלישי, אלאדין ומלך הגנבים, חוזר יאגו לתפקיד קטן. בסרט הוא מתחבר עם קאסים, מלך הגנבים ואביו של אלאדין.
*בסדרת הטלוויזיה העוסקת בהרפתקאות אלאדין ויסמין, משתתף יאגו כאחד מבני החבורה.
*בסרט "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים" יאגו משתתף.
*בגרסת הלייב אקשן של אלאדין משנת 2019, דמותו של יאגו צומצמה מאוד, והוא מדבר לעיתים נדירות (כמו תוכי מדבר רגיל).
* ב"לגו נסיכות דיסני: ארמון ההרפתקאות", מופיע יאגו שהוא נהיה קפטן של ספינה כשהוא יושב  על כתפו של הקפטן של הספינה, שבה אף מופיע סמי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלאדין
קטגוריה:דמויות אלאדין (זיכיון)
הרמן לינדה

**הרמן לינדה** (בגרמנית: **Hermann Linde**; 26 באוגוסט 1863 – 26 ביוני 1923) היה צייר גרמני בסגנון הסימבוליסטי. הוא התמחה בנושאים אוריינטלים.

## ביוגרפיה ועבודה
הוא היה בנו של הרמן לינדה הזקן, רוקח וצלם חלוץ. אחיו היו מקס לינדה, רופא עיניים ואספן אמנות, והיינריך אדוארד לינדה-ולטר, שהפך גם הוא לצייר. הוא קיבל את שיעורי האמנות הראשונים מסבו כריסטיאן פטר וילהלם שטולה , צייר דקורטיבי.

הוא המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות של דרזדן ובבית הספר לאמנויות של ויימאר. בשנת 1890, בהצעת אחיו היינריך, שחזר מקהיר, יצא למסע לימוד לסיציליה, מצרים ותוניסיה. בין השנים 1892–1895 עבד כצייר בהודו. ציורו "תהלוכת לנגר" זכה במדליית הזהב של המשנה למלך הודו. הציור נמצא באוסף של המוזיאון בברמן.

בשנת 1896 שהה תקופה קצרה בפריז ובתוניסיה, ואז שהה בשנתיים הבאות במושבת האמנים בדכאו.

כמה מקרובי משפחתו של אביו התעניינו בחברה האנתרופוסופית. לאחר שהשתתף בפגישה גדולה ובהרצאה בשנת 1906, הוא הפך לחבר באגודה. בשנת 1910 הוא פגש את שטיינר, שהזמין אותו לצייר ציורי קיר לפנים בניין הגאתניום הראשון. לינדה עשה רישומים על פי סיפור של גתה "האגדה על הנחש הירוק והשושן היפה". לאחר שראה את הציורים, הציע שטיינר כי הם ייעשו בשילוב עם סצנות ממחזה המסתורין המודרני שלו.

לינדה עבד על ציורי הקיר והפרויקטים האחרים שם במשך שנים רבות.

הוא נפטר שישה חודשים לאחר שבניין הגטניום הראשון הושמד על ידי שרפה.

לדברי שטיינר, הוא נפטר מ"לב שבור", בגלל כל השנים שהתמסר כולו לבניין וליצירותיו.

בהווה לינדה הוא אחד הציירים האוריינטלים החשובים ביותר.

תמונתו של "ילדה על מרפסת מכוסה בסארי" הגיעה לסותבי'ס בניו יורק בספטמבר 2007, וקיבלה שיא במכירה פומבית של תמונות לינדה עם 133,000 דולר ארצות הברית.

## גלריה

File:Goetheanum - Aquarell von Hermann Linde.jpg|בניין הגתאנום הראשון

File:Hermann Linde Dachauer Bäuerin beim Kirchgang.jpg|איכרים בדרך לכנסייה

File:Hermann Linde Weimar Schlossallee.jpg| בווימאר

File:Hermann Linde - Girl standing in a veranda wearing a Pochampalli sari (ca.1895).jpg|ילדה עם סארי



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
איי-קיד

**קרלוס רואיז** (באנגלית: **Carlos Ruiz**; נולד ב-9 במאי 1997) הידוע יותר בשם הבמה שלו, **אקסיום** הוא מתאבק ספרדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית NXT. בעברו, הוא הופיע בארגוני היאבקות עצמאיים אמריקאים ואירופאים, כשהבולטים ביניהם היו Pro Wrestling Guerrilla (PWG), Progress Wrestling, Chikara, Defiant Wrestling ו-White Wolf Wrestling (Triple W).

## קריירת היאבקות מקצועית
### ארגונים עצמאיים (2012–היום)

ביוני 2016, דווח שאיי-קיד ישתתף בטורניר "מלכי השלישיות" של ארגון ההיאבקות Chikara לצד רוד זיאס ואדם צ'ייס. לעומת זאת, הם הודחו מהטורניר כבר בשלב הראשון על ידי בריטיש סטרונג סטייל (פיט דאן, טרנט סבן וטיילר בייט). ב-8 באפריל 2018, הוא ואדם צ'ייס זכו באליפות הזוגות של !ATTACK, אך הם הפסידו אותה 105 ימים לאחר מכן למאסטש מאונטיין (טרנט סבן וטיילר בייט). בנוסף, איי-קיד הופיע בארגון ההיאבקות White Wolf Wrestling (Triple W), שבו הוא זכה שלוש פעמים באליפות אבסולוט, פעם אחת באליפות אקסטרים ופעם אחת באליפות במשקל כבד.

### NXT UK (2019–2022)

איי-קיד הופיע לראשונה ב-WWE ב-20 באפריל 2019 בהקלטות התוכנית *[[NXT UK]]*, כשהוא חבר לשורות קרלוס רומו וביחד הם נחלו הפסד ל-Gallus (מארק קופי ווולפגנג). ב-17 באוקטובר, דווח שאיי-קיד חתם על חוזה רשמי בארגון והוא יופיע במותג הבריטי, NXT UK. שבועיים לאחר מכן, הוא ערך את קרב היחידים הראשון שלו, כשגבר על קסיוס אונו. ב-26 בנובמבר 2020, איי-קיד הפך לאלוף גביע המורשת הנוכחי של NXT UK, כשגבר על טרנט סבן בגמר הטורניר להכתרת האלוף הראשון. ב-14 בינואר 2021, איי-קיד כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה של NXT לאחר שהפסיד לאלוף, וולטר. ב-18 בפברואר, איי-קיד רשם הגנה מוצלחת על תוארו מול שה סמואלס. ב-20 במאי, איי-קיד איבד את תוארו בתום שישה סיבובי חוקים בריטיים לאחר שהפסיד לטיילר בייט בתוצאה 1–0. ב-1 ביולי, איי-קיד הפסיד לג'ורדן דבלין כתוצאה מהכנעה. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית *NXT UK*, הוא ניצח את ג'ורדן דבלין בקרב איירון מן 30 דקות בתוצאה 1–2. ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית *NXT UK*, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר ורמפייג' בראון בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות בריטניה של איליה דרגונוב. הוא קיבל את הקרב המיוחל ב-14 באוקטובר בפרק של התוכנית *NXT UK*, אך לא צלח במשימתו לאחר שהפסיד לאותו דרגונוב. ב-18 בנובמבר, קיד גבר על סם גראדוול. ב-16 בדצמבר, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר וכתוצאה מכך הפך לטוען לכתר לאליפות גביע המורשת. ב-10 בפברואר 2022, קיד ניצח את סקסון האקסלי.

### NXT (2022–היום)

ב-22 במרץ בפרק של התוכנית *NXT 2.0*, איי-קיד הפסיד לגרייסון וולר בקרב העפלה לקרב הסולם המחומש באירוע NXT Stand & Deliver על אליפות צפון אמריקה של NXT. שבוע לאחר מכן, ניתנה לאיי-קיד הזדמנות נוספת להעפיל, אך גם הפעם לא הצליח, זאת לאחר שהפסיד לקמרון גריימס בקרב משולש אשר כלל בנוסף את רודריק סטרונג.

## אליפויות והישגים

* **הישגים בארגון ההיאבקות ATTACK! Pro Wrestling**
** אליפות הזוגות של !ATTACK (פעם אחת)  - עם אדם צ'ייס

* **הישגים בארגון ההיאבקות White Wolf Wrestling**
** אליפות אבסולוט של Triple W (3 פעמים)
** אליפות אקסטרים של Triple W (פעם אחת)
** אליפות במשקל כבד של Triple W (פעם אחת)

* **הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE**
** אליפות גביע המורשת של NXT UK (פעם אחת)
** טורניר אליפות גביע המורשת של NXT UK
** אליפות הזוגות של NXT (פעמיים)  - ביחד עם ניית'ן פרייזר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
טים טאז

**טים טאז** (באנגלית: **Team Taz**; שפירושו: "צוות טאז") היא קבוצת היאבקות מקצועית אשר מופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) ונקראת על שמו של מתאבק העבר, טאז, המתפקד כמנהיג ומנהל הקבוצה. הקבוצה כוללת את ריקי סטארקס, פאוורהאוס הובס והוק.

## היסטוריה

ביולי 2020, ריקי סטארקס עזר לבריאן קייג' (שלווה על ידי טאז) בתקיפתו על רוברט אנתוני ודארבי אלין לאחר הקרב של האחרונים, מה שגרם ליצירת שותפות בין השניים. סטארקס וקייג', שנוהלו על ידי טאז, הוכרו ביחד בשם "טים טאז" (באנגלית: **Team Taz**; שפירושו: "צוות טאז"). טים טאז פתחו בפיוד עם אלין וקודי רודס. ב-18 בנובמבר בפרק של התוכנית *Dynamite*, השניים הותקפו על ידי טים טאז, עד שוויל הובס, שהיה ידוע בהתנגדותו לשלטון של טים טאז בארגון, הגיע כשבידו כיסא ובכוונתו היה ניתן לראות שהוא מתקדם אל עבר תקיפת טים טאז. למרבה הפלא, הובס תקף את רודס בעזרת חגורת אליפות ה-FTW של קייג' ואף עזר להם בתקיפתם נגד רודס ואלין; בעקבות צעד זה והצטרפותו לטים טאז, הובס ביצע את מעברו לדמות הרעה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, הוא הופיע תחת שם במה חדש **פאוורהאוס הובס**, כשבאותו הפרק גבר על לי ג'ונסון. עוד באותו הפרק, טאז חנק את קודי ובנו של טאז, הוק, הצטרף לשורותיו. בספיישל Winter Is Coming, שנערך ב-2 בדצמבר, הובס וסטארקס הפסידו בקרב זוגות לרודס ואלין. בספיישל Winter Is Coming, שנערך ב-2 בדצמבר, סטארקס ופאוורהאוס הובס הפסידו בקרב זוגות לדארבי אלין וקודי רודס. שבועיים לאחר מכן בתוכנית, הוק הוצג כחבר החדש בטים טאז לאחר שנחשף שהוא התאמן תחת קודי רודס במטרה להפוך למתאבק מקצועי. באותו הפרק, טים טאז פתחו בפיוד עם סטינג, שנחלץ לעזרתם של רודס ואלין.

ב-23 בדצמבר בפרק של התוכנית *Dynamite*, טים טאז התעמתו עם סטינג והיו בדרכם לתקוף אותו, עד שלפתע האורות כבו וכאשר הם דלקו בחזרה, אלין הופיע בזירה לצד סטינג. בספיישל Brodie Lee Celebration of Life, שנערך ב-30 בדצמבר, קייג', סטארקס והובס הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה לקודי רודס, אורנג' קאסידי ופרסטון "10" ואנס. לאחר סיום הקרב, טים טאז התכוונו לתקוף את המנצחים, אך ליריביהם היו תוכניות אחרות. האורות כבו ודלקו ואלין עשה את דרכו דרך הקהל, ולאחר מכן האורות כבו ונדלקו פעם נוספת, אך הפעם סטינג עשה את דרכו דרך הקהל ביחד עם אלין אל עבר הזירה. באירוע Revolution, שנערך ב-7 במרץ 2021, טים טאז הפסידו לדארבי אלין וסטינג בקרב רחוב.

## חברי הקבוצה
### נוכחיים
[שמאל|150px|ממוזער|[טאז (מתאבק)|טאז – המייסד והמנהל שעל שמו נקראת הקבוצה]]

### לשעבר

## אליפויות והישגים

* **הישגים בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling – AEW**
** אליפות FTW (3 פעמים, **נוכחי**) – קייג' (1), סטארקס (1)  והוק (1, **נוכחי**)
** קרב קזינו באטל רויאל (2020) – קייג'
* **הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter – WON**
** האישיות הלא מתאבקת הטובה ביותר (2020)

## הערות שוליים

קטגוריה:AEW
קטגוריה:Tag team
טוואדה

**טוֹוַאדַה** (ביפנית: **十和田市**) היא עיר במחוז אאומורי שביפן. באזור פועל המרכז לאומניות טוואדה .

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-562 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-46 ק"מ מבירת המחוז אאומורי, אאומורי. בנוסף, ליד העיר נמצא אגם טוואדה .

## אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (20 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר ( מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,394 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (175 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (77 מ"מ גשם).

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
הלמוט קולה

**הלמוט קולה** (בגרמנית: **Helmut Kolle**; 24 בפברואר 1899 – 17 בנובמבר 1931) היה צייר גרמני שהצליח בצרפת בשנות ה-20 של המאה ה-20, ומיזג את הסגנון המודרניסטי הגרמני לזה של הציור הצרפתי.

## קורות חייו
קולה נולד בשרלוטנבורג, אז עיר עצמאית וכיום חלק מברלין, כבנם השני של הבקטריולוג הנודע וילהלם קולה (1868–1935) והלנה אלווינה בריגל. אביו עבד בתחילה במכון למחלות מידבקות בניהול רוברט קוך (החל מ-1942 מכון רוברט קוך) ואז עבר לברן שבשווייץ עם משפחתו בשנת 1906, שם קיבל קולה גם חינוך מסוים בציור וברישום.

בשנת 1917 עברה המשפחה לפרנקפורט, שם הפך וילהלם קולה למנהל המכון המלכותי לטיפול ניסיוני (שנקרא מאז 1947  על שם המייסד, פאול ארליך). בשנת 1918 פגש הבן הלמוט את שותפו העסקי, המאהב והמנטור שלו וילהלם אודה, אספן אמנות, ועבר איתו לוויימאר. לאחר התנסויות מוקדמות כסופר, עבר קולה להתמקד בציור, וקיבל הדרכה מארנה פינר בשנת 1918/1919. הדרכה זו התאפשרה בזכות קשריו של אודה בעולם האמנות.

בשנת 1923 הציג אודה את התערוכה הראשונה של ציורי קולה בגלריית האמנות שלו בברלין. בשנת 1924 עברו קולה ואודה לפריז, שם קולה הושפע רבות מיצירותיהם של פבלו פיקאסו וז'ורז' בראק.

תערוכה מוצלחת מאוד התרחשה בשנת 1925. בתערוכה בשנת 1926 נמכרו גם כמעט כל הציורים שהוצגו, ובסביבות הזמן הזה החל הלמוט קולה לחתום על ציוריו כ"קולה" במקום להשתמש בשם הבדוי הקודם שלו – "הלמוט פום היגל" (Helmut vom Hügel). השם הבדוי מבוסס על הדמיון בין ההגייה של שם המשפחה "Kolle" להגיית המילה הלטינית "colle", שיכולה להתפרש כ"מהגבעה". בגרמנית יתורגם הצירוף "מהגבעה" כ-"vom Hügel".

בשנת 1926 עבר אודה לשנטילי שבצפון צרפת. קולה הצטרף אליו מאוחר יותר, בשנת 1928, כאשר מצבו הבריאותי הידרדר.

קולה סבל מדלקת פנים הלב מאז 1922. בקיץ 1931 החמירו בעיות הבריאות שלו והוא נפטר בנובמבר באותה שנה. הוא נקבר בשנטילי.

## יצירתו
עבודותיו של קולה המתארות אנשים נוטות להציג גברים במצבים שונים של התפשטות או תנוחות מפתות, כנערים בעלי מראה נשי (בעבודותיו הראשונות) וכגברים שריריים מאוד (מאוחר יותר בקריירה). השינוי נבע כנראה מאידיאלים של גבריות שמופיעים ברומנים של אנרי דה מונטרלאן. למרות התחושות ההומו-ארוטיות הברורות למדי בציוריו, קולה שמר בסודיות על נטיותיו ההומוסקסואליות ויחסיו עם אודה, בשונה מהפתיחות של אמנים הומוסקסואליים אחרים בצרפת או בגרמניה באותה תקופה, כגון קלאוס מאן.

לאחר מותו של קולה, התערוכות הגדולות של עבודותיו התקיימו בהמבורג (1952 ו-2011), בקמניץ (2010) ובמינכן (1994), בנוסף לתערוכות רבות בגלריות אירופיות קטנות יותר. באנגליה הייתה  המעריצה החשובה ביותר של יצירתו, והיא הציגה את ציוריו של קולה בגלריה שלה בלונדון בשנים 1930, 1931, 1934, 1935 ו-1938.

## גלריה

File:Helmut Kolle - Boy with Fruit Basket.jpg|נער עם סל פירות
File:Helmut Kolle - Boys with Fans.jpg|נערים עם מניפות
File:Helmut Kolle - Two Boys with a Cat and a Bird.jpg|שני נערים עם חתול וציפור
File:Helmut Kolle - Boy Putting on Shirt.jpg|נער מתלבש
File:Helmut Kolle - Young Boxer.jpg|מתאגרף צעיר
File:Helmut Kolle - Reading Sailor.jpg|מלח קורא
File:Helmut Kolle - Sitting Soldier.jpg|חייל יושב


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1931
תנעם

**תַּנְעַם** (בערבית: **تنعم**) היא עיירה במחוז כ'ולאן שבתימן, כ-20 ק"מ ממזרח לצנעא. בעיירה התקיימה קהילה יהודית עתיקה, שנייה בחשיבותה לקהילת צנעא. העיירה ממוקמת ליד שני הרים: "יג'ות'" ו"יעוק".

## הקהילה היהודית
הקהילה היהודית בתנעם היא אחת הקהילות העתיקות בתימן. הקהילה נחשבת "ריש גלותא", כלומר אחד ממקומות מושבם הראשונים של היהודים שגלו לתימן. בעבר, בתי דין סמוכים היו בתנעם ובצנעא בלבד, ועל כך היו אומרים: . במסגד בתנעם נמצא עמוד בשימוש משני עליו חרוטה הכתובת ״אמן, אמן, וזה הבית יהיה מסגיד״ (משמע בית תפילה) באותיות בשפה השבאית המאוחרת. ממצא זה תומך במסורת המקומית לפיה הגיעו יהודים לתנעם בעקבות חורבן בית המקדש הראשון.

את הקהילה הזכיר לראשונה הנוסע ר' בנימין מטודלה, שביקר בה במאה ה-12.

בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-50 משפחות, 250 נפש. היחסים בין הערבים המקומיים ליהודים היו טובים. חברי הקהילה היו עניים, והתפרסנו מכתיבת סת"ם, חייטות, סנדלרות וכדומה. בעיר היו שני בתי כנסת: "תנעמי" ו"חמאמי". רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי אברהם שחב (עד שנת ה'תרפ"ב-1922), מארי יחיא חמאמי (עד שנת ה'תרפ"ט). משנת 1929 ועד העלייה לארץ ישראל שימש כרב הקהילה מורי יוסף חיים קרואני.

בני הקהילה עלו ארצה במבצע על כנפי נשרים בשנת ה'תש"ט (1949).

מסורת ביד בני הקהילה, כי בעבר, עוד לפני תקופת האסלאם, רצו הערבים המקומיים להתחתן בבנות היהודים. היהודים סירבו, אך לאחר זמן לא הייתה להם ברירה. היהודים ארגנו את הגמל שעליו צריכה להיות הכלה, כך שירכיבו אותה בליווי הציבור עד מקום הנקרא חראוה, שם מרוכזים החתן ואורחיו. במקום להלביש כלה ולהרכיבה על הגמל, ליקטו היהודים צמח בשם כ'ירה (במרכז תימן נקרא צובירה), והלבישו את הענפים בבגדי הכלה. כך הובילו את התהלוכה, וכשהגיעו לחראוה, קמו היהודים המלווים והרגו באורחי החתן, ורק מעטים הצליחו להימלט.

## הכפר צבול
ליד העיירה תנעם נמצאות חורבות של כפר יהודי, ובית כנסת בתוכו. מסורת בפי זקני תנעם, שבזמן האימאם מנצור, נגזר שיש לתפוס את ילדי היהודי היתומים ולהפכם למשרתים. לכן השליכו את עצמם בני הכפר צבול לנהר העובר ליד כפרם. המקום נקרא "כניסת צבול" ולא "כפר צבול", וזה מעיד על קדושתו.

מסופר שנער ערבי רצה לבזות את המקום, ונתקע שם ולא יכול היה לצאת. רק לאחר שהבחינו בו התושבים המוסלמים ביקשו מרב העיר תנעם, הרב שלום דוכ'אן, להתפלל עליו. רק לאחר שהבטיח שלא יבזה שנית את המקום, השתחרר.

## לקריאה נוספת
* ד"ר משה גברא, **אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן**, כרך ב, עמ' 593–595

## קישורים חיצוניים
* 
* הקהילה היהודית בתנעם, באתר לשון הבית

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בתימן
יחסי הרשות הפלסטינית – כווית

**יחסי הרשות הפלסטינית–כווית** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[הרשות הפלסטינית]]** ל**[[מדינת כווית]]**.

## היסטוריה

לפני מלחמת המפרץ השנייה הגיע מספר הפלסטינים ל-400,000 מכלל אוכלוסיית כווית, שמנתה אז שני מיליון, וכ-200,000 מהם נולדו בכווית או חיו שם את מרבית חייהם, שכן ישנם כוויתים שהם דור שלישי לפלסטינים שהגיעו עשרות שנים לפני כן. היחסים המוקדמים החלו בשנת 1936, כאשר נשלח המופתי חאג' אמין אל-חוסייני למשימה פלסטינית לחינוך תושבי כווית, ובהמשך הגיעו הפלסטינים לכווית באינטנסיביות בשלושה שלבים שונים: 1948, 1967 וב-1975. כווית הייתה אחת המדינות הבולטות שפתחו את הדרך לפלסטינים אליה, סיפקה להם הזדמנויות עבודה ופרנסה, ונתנה לפלסטינים חופש יחסי בהשוואה למדינות ערביות אחרות. בשנות ה-80 של המאה ה-20, הערבים הפלסטינים היוו את עיקר כוח העבודה בכווית.

היחסים בין הכוויתיים לפלסטינים הדרדרו במהלך מלחמת המפרץ השנייה, עקב תמיכת הפלסטינים בעיראק שתקפה את כווית באותה מלחמה. אמנם בתחילת המתיחות יו"ר אש"ף יאסר ערפאת ניסה לתווך בין עיראק לכווית, אך בהמשך הוא צידד בעיראק. למשל עם תחילת מבצע "סופה במדבר" בינואר 1991 ארגון אש"ף ניסח הצהרות בהן הוא רואה בהתקפות על עיראק "הרבה מעבר לגבולות ההחלטה שניתנה על ידי מועצת הביטחון של האו"ם וכי ההתקפה על עיראק מהווה" סכנה אכזרית ו"תוקפנות" שיש לטפל בהן. בעיצומן של ההתקפות בפברואר 1991, יו"ר אש"ף, יאסר ערפאת, ביקר בבגדאד, ובו אישר "את עמדתם הנחרצת של העם הפלסטיני ושל ארגון השחרור הפלסטיני כלפי עיראק והתיצבותם בשוחה המשותפת בקרב להגנה על עיראק, פלסטין והאומה הערבית". מאות אלפי פלסטינים עזבו את כווית מסיבות שונות (פחד מרדיפה, מחסור במזון, קשיים בטיפול רפואי, מחסור כלכלי, פחד ממעצר וטיפול רע במחסומים של עיראקים). בתגובה לתמיכת הפלסטינים בעיראק, לאחר מלחמת המפרץ בשנת 1991, השלטון הכוויתי גילה יחס שלילי כלפי הפלסטינים ונקט צעדים שונים נגדם. כתוצאה מכך, כ-200,000 פלסטינים עזבו את כווית, בין השאר עקב נטל כלכלי מוגבר, עדכון תקנות התושבות, וחשש מהתעמרות מצד כוחות הביטחון הכוויתיים.

ב-15 באפריל 2013, פתח מחדש נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, את שגרירות הרשות בכווית לאחר סגירה בת 22 שנים.

## נציגויות דיפלומטיות
* לרשות הפלסטינית יש שגרירות בכווית סיטי, בירת כווית.
* לכווית אין שגרירות ברשות הפלסטינית, ועזיז אלדיאני משמש כשגריר לא-תושב.

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
כתב השטנה

בתקופת שיבת ציון בהובלת זרובבל, סבל היישוב היהודי המתחדש בארץ ישראל מהתנכלויות מצד השומרונים. בין השאר שלחו השומרונים לפרס **כתב שטנה** שמאשים את היהודים בתכנון מרד במלכות, וכך גרמו להפסקת בניין המקדש לתקופה ארוכה.

האירוע מתואר ב, בשפה הארמית (כיון שהאיגרת במקורה נכתבה בארמית).

## רקע
כחמישים שנה לאחר חורבן בית המקדש, בשנת 538 לפנה"ס, העניק ליהודים כורש, שליט האימפריה הפרסית אשר כבשה את האזור, את הזכות לשוב לעבוד את אלוהים בירושלים, ולנהל בעצמם אוטונומיה יהודית תחת שלטון פקידיו. בהצהרת כורש כפי שהובאה בספר דברי הימים קרא כורש לגולי בבל: "מי בכם מכל עמו ה' אלוהיו עמו ויעל".

כ-42,000 איש עלו לארץ בעקבות ההכרזה. רובם ככל הנראה נמנו על עניי בבל, שכן חלק גדול מהיהודים בחרו להישאר בבבל מסיבות כלכליות, אך היהודים שלא עלו לארץ נתנו לעולים כסף וכלים יקרי ערך. בספר עזרא מוזכר שכאשר חזרו הגולים הם הונהגו על ידי ששבצר שהיה "הנשיא ליהודה", וזרובבל בן שאלתיאל. מרבית החוקרים סבורים שאלו שני אישים נפרדים – ששבצר הוא שנאצר בן יהויכין מלך יהודה, והוא נבחר על ידי כורש לעמוד בראש הגולים, אך זמן קצר לאחר מכן התמנה זרובבל לתפקיד נציג השלטון הפרסי ביהודה – אך רוב פרשני המקרא סבורים שזרובבל וששבצר הם אותו אדם.

מעט אחרי הקמת בית המקדש ביקשו השומרונים (המכונים בכתוב "צָרֵי יְהוּדָה וּבִנְיָמִן") לקחת חלק בבניית המקדש. זרובבל, יהושע הכהן הגדול ושאר המנהיגים דחו אותם: . המלבי"ם מבאר שהדחייה נבעה מההנחה שהשומרונים מצפים שעולי הגולה ישנו את הפולחן שלהם, ויעבדו גם את אלוהי השומרונים – כפי שהשומרונים עבדו גם את אלוהיהם וגם את אלוהי ישראל. המצודת דוד פירש שהמנהיגים הבינו שהשומרונים רק מחפשים נקודות תורפה, ולא באמת רוצים להשתתף.

מאז סבל היישוב מהתנכלויות רבות מצידם של השומרונים.

## כתב השטנה
כחלק מהמאמץ לפגוע ביהודים השבים מהגולה, שלחו השומרונים איגרת לארתחששתא הראשון מלך פרס, שעליה חתמו רחום בעל טעם ושמשי ספרא (רחום בעל הדברים ושמשי הסופר). באיגרת הם טענו שלאחר שהיהודים יסיימו לבנות את המקדש הם יפסיקו לשלם מס, ושירושלים הייתה מאז ומעולם עיר שנוהגת למרוד באימפריות שסביבה, ובניין ירושלים והמקדש הוא חלק מתוכנית של היהודים למרוד בשלטון הפרסי. לדבריהם נאמנותם למלכות לא מאפשרת להם לשבת ולשתוק.

בעקבות האיגרת השתכנע ארתחששתא שבניין ירושלים אכן יכול לסכן את פרס, והוציא צו מידי העוצר את בניין בית המקדש לתקופת ביניים – שכן אם יימצא שהמקדש לבדו לא מסכן את ממלכת פרס ואכן יש אישור מן העבר לבנות אותו, יהיה ניתן להמשיך בעבודות עליו.

### אחרית דבר
כשמונה עשרה שנה לאחר מכן, הנביאים חגי וזכריה קראו לשבי ציון לחדש את בניית המקדש, והבטיחו שבזכות מעשה זה תיפסק הבצורת הקשה ששררה באותם ימים. העם שמע לנביאיו, והחל בבניין המקדש עוד לפני שהושג אישור ממלכות פרס. האישור ניתן לבסוף על ידי המלך דריווש, ולאחר ארבע שנים הושלם בניין המקדש ונחנך בג' באדר בשנה השישית למלכות דריווש.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספר עזרא
קטגוריה:שיבת ציון
קטגוריה:התקופה הפרסית בארץ ישראל
Do It Right

**Do It Right** (בעברית: **עשה זאת כמו שצריך**) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת הבריטית אן-מארי. השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2015, על ידי חברות התקליטים אסיילום רקורדס ו-Major Tom's, כסינגל שלא מתוך אלבום.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-32 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מארי ב-12 בינואר 2016.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אן-מארי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אסיילום רקורדס
וילהלם אודה

**וילהלם אוּדֶה** (בגרמנית: **Wilhelm Uhde**; 28 באוקטובר 1874 – 17 באוגוסט 1947) היה אספן אמנות, סוחר, סופר ומבקר יהודי-גרמני, אספן מוקדם של ציור מודרניסטי, ודמות משמעותית בקריירה של אנרי רוסו.

## קורות חיים
אודה החל ללמוד משפטים בדרזדן אך עבר בהמשך ללימודי תולדות האמנות. הוא למד במינכן ובפירנצה לפני שעבר לפריז בשנת 1904. הוא רכש לראשונה ציור של פיקאסו בשנת 1905, והיה אחד האספנים הראשונים של הציורים הקוביסטיים של פיקאסו וז'ורז' בראק. הוא פגש את רובר דלונה, סוניה דלונה ואנרי רוסו בשנת 1907, ופתח את גלריית האמנות שלו בשנת 1908 בפריז, שם הציג את ז'ורז' בראק, ראול דופי, אוגוסט הרבין, ז'ול פסקין ופבלו פיקאסו.  אודה הזמין את פיקאסו לצייר את דיוקנו ב-1910 והפיק את המונוגרפיה הראשונה על רוסו בשנת 1911.
ממוזער|רובר דלונה, דיוקן של וילהלם אודה
אודה וסוניה דלונה (טרק) התחתנו בשנת 1908 בלונדון. על פי הדיווחים היו אלו נישואי נוחות שהסתירו את ההומוסקסואליות שלו. הם התגרשו בשנת 1910 וטרק התחתנה עם רובר דלונה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה איבדו אזרחים גרמנים רבים שחיו בצרפת את רכושם למדינה הצרפתית. כתוצאה מכך, הוחרם האוסף של אודה (כולל יצירות מאת ז'ורז' בראק, ראול דופי, אוגוסט הרבין, מארי לורנסין, פרננד לגר, פבלו פיקאסו ואנרי רוסו) ונמכר על ידי הממשלה בשנת 1914. בסדרת מכירות פומביות במלון דרוט בשנת 1921.

בשנים 1919–1920 עבד אודה עם הלמוט קולה והתגורר עמו בשנטילי שבצרפת. אודה הפך לפציפיסט בתקופת רפובליקת ויימאר, אך שב לצרפת בשנת 1924, וחזר לשנטילי בשנת 1927. כיהודי, הוא בילה את מלחמת העולם השנייה במסתור בדרום צרפת, בשלב מסוים עזר לתנועת ההתנגדות הצרפתית.

## ציירי הלב הקדוש
אודה ידוע גם כמארגן הראשי של תערוכת האמנות הנאיבית הראשונה, שהתקיימה בפריז בשנת 1928. בין המשתתפים היו אנרי רוסו, סרפין לואי (מסנליס) ואחרים הידועים ביחד כציירי הלב הקדוש. סרפין לואי הייתה עובדת הניקיון בבית של אודה, שאת עבודתה הוא גילה ונתן לה חסות בין השנים 1912 עד 1930.

## מורשת
חלק משמעותי מסיפור חייו של אודה מסופר בסרט הצרפתי Séraphine (אנ') משנת 2008 של הבמאי מרטין פרובוסט, ומתמקד במפגש ובתפקיד של סרפין לואי בחייו והוא בחייה. הסרט זכה בשבעה פרסי סזאר, כולל הסרט הטוב ביותר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1874
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
.as

**.as** היא סיומת האינטרנט בסמואה האמריקנית. היא מנוהלת על ידי AS Domain Domain. Island Networks, המספקת שירותי רישום עבור .gg ו-.je, אחראית גם על הפעילות הטכנית של **.as**.

## נוהג
שמות דומיינים הם ללא תשלום עבור עסקים ואנשים פרטיים התושבים בסמואה האמריקאית או קשורים אליהם.

אין הגבלה על הנרשמים, והדומיין פופולרי גם מחוץ לסמואה. יש מספר שמות **.as** בשל הרישום כדי בשימוש על ידי אנשים, חברות וארגונים ללא קשר סמואה האמריקנית (כמו למשל, אנשים וארגונים הקשורים אסטוריאס, אזור ספרדית). "AS" או "A / S" הוא סיומת המציינת חברת מניות משותפת במדינות מסוימות, כולל נורווגיה, דנמרק, אסטוניה וצ'כיה, ולכן TLD זה עשוי לשמש חברות מסוג זה. כמו כן, למערכות או אתרים אוטונומיים מסוימים המספקים מידע על מערכות אוטונומיות או BGP, כגון bgp4.as, יש שמות דומיינים רשומים. לפעמים הוא משמש כגרזן דומיין, מכיוון שהסיומת "-s" פירושה ריבוי בכמה שפות כמו אנגלית וספרדית, ולכן "-כמו" תהיה הסוף של רבים של מילה שמסתיימת עם "a". דוגמה לכך היא האתר הברזילאי escol.as, שפירושו "בתי ספר".

## ראו גם
* .us

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סמואה האמריקנית
קטגוריה:ארצות הברית: אינטרנט
פרארי אנצו

**פרארי אנצו** (באנגלית: **Ferrari Enzo**) היא מכונית-על הקרויה על שם מייסד החברה, אנצו פרארי. היא הוצגה ב-1 בספטמבר 2002.

## ייצור ופיתוח
האנצו תוכננה על ידי קן אוקויאמה, ראש תחום העיצוב של פינינפארינה, ונחשפה בתחילה בתערוכת הרכב בפריז בשנת 2002 עם ייצור מצומצם של 399 יחידות. החברה שלחה הצעות הזמנה ללקוחות קיימים, במיוחד אלה שקנו בעבר את הפרארי F40 והפרארי F50. הייצור החל בשנת 2003. בשנת 2004 נבנתה מכונית הייצור ה-400 שנמכרה מאוחר יותר במכירה הפומבית של סותבי'ס תמורת 1.1 מיליון דולר.

## מפרט טכני
הפרארי אנצו כוללת מנוע V12 בנפח 5,998 סמ"ק שמספק כ-651 כוחות סוס ב-7,800 סיבובים לדקה ו-657 ניוטון מטר ב-5,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.14 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 355 קילומטרים לשעה.

לאנצו יש גלגלים בקוטר 19 אינצים של חברת ברידג'סטון ובלמים בקוטר 15 אינצים מחברת ברמבו.

## ביקורות
בשנת 2004, המגזין האמריקאי *Sports Car International* הכריז כי מכונית הפרארי אנצו נמצאת במקום השלישי ברשימת מכוניות הספורט המובילות של שנות האלפיים.

עם זאת, פרארי אנצו תוארה כאחת מ"חמישים המכוניות המכוערות ביותר של 50 השנים האחרונות", שכן בלומברג ביזנסוויק ציטט את הקימורים והזוויות שלה כמכוערים מדי, במיוחד את מכסה המנוע בצורת ה-V.

## גלריה

קובץ:Enzo Ferrari x 2 (7262861958).jpg|פרארי אנצו
קובץ:Ferrari Enzo Engine.jpg|מנוע ה-V12


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

אנצו
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2002
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים