open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חיכמאת חרייס

[250px|שמאל|ממוזער|תנועה וטבע, פסל אבן, יצירתו של חיכמאת חרייס, במסגרת "מדבר וים", נמצא מול [קניון מול הים בטיילת באילת]]
**חיכמאת חרייס** הוא פסל דרוזי ישראלי. פסלו המפורסם "תנועה וטבע", נמצא מול קניון מול הים בטיילת באילת.

## קורות חיים
חרייס מתגורר במע'אר. הוא משתתף בסימפוזיונים ברחבי העולם ופסליו ניצבים ברחבי תבל. הוא הקים גן פסלים בטבע ליד מע'אר שבו מוצגים פסלי האבן, הברזל והבטון שלו.

ב-2018 השתתף בסיפוזיון בינלאומי לפיסול באבן ביבנה.

ב-2019 השתתף בפרויקט עם 4 פסלים נוספים לאורך ערוץ נחל צלמון הזורם ליד מלון נוף גנוסר, בדרכו לכנרת. הנושא המשותף הוא הטבע והדגים המקיפים את האגם. הוא שילב בדמות זנב הדג שיצר, חלק ממתכת שבולט מעל לסלע.

## פסלים במרחב הציבורי
* **תנועה וטבע** – פסל מאבן, נמצא מול קניון מול הים בטיילת באילת, 2015

## גלריה

קובץ:Hikmat Hrayes in Ganey Tikva 1.jpg|פסל של חיכמאת חרייס בטיילת התקווה, גני תקווה


## קישורים חיצוניים
* מפסלים בגנוסר, באתר כנס מדיה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פסלים דרוזים ישראלים
קטגוריה:מע'אר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
תזמורת פסטיבל בודפשט

**תזמורת פסטיבל בודפשט** (בהונגרית: **Budapesti Fesztiválzenekar**) היא תזמורת סימפונית הונגרית שהוקמה בשנת 1983 על ידי המנהל המוזיקלי שלה איוואן פישר והפסנתרן זולטאן קוצ'יש. 

מטרת התזמורת היא להפוך את הקונצרטים שלה לאירועים משמעותיים בחייה המוזיקליים של הונגריה, ולהעניק לבודפשט תזמורת סימפונית חדשה בעלת מעמד בינלאומי.

## היסטוריה
לאחר שנים ראשונות של הופעות מוגבלות, ב-1992 התגבשה התזמורת כהרכב קבוע. היא הופיעה בבודפשט וערכה סיבובי הופעות ברחבי העולם. התזמורת פעלה תחת חסותה של עיריית בודפשט וקרן BFO החדשה. לאחר שנת 2000, התזמורת פעלה באמצעות על ידי קרן BFZ ומומנה משילוב של תמיכה ממשלתית, סיבסוד ממועצת העיר וגיוס כספים עצמאי. ב-2006, התמיכה העירונית של מועצת העיר בודפשט הגיעה ל-440 מיליון פורינט, מה שאיפשר לתזמורת לקיים 48 קונצרטים בבודפשט מדי שנה, לקיים קונצרטים בחמש ערים אחרות בהונגריה ולקיים 30 קונצרטים מחוץ להונגריה.

תזמורת פסטיבל בודפשט מתארחת באופן קבוע בפסטיבלים מוזיקליים ברחבי אירופה ואמריקה, כגון: זלצבורג (פסטיבל הקיץ), וינה (מוזיקפריין, קונצרטהאוס), לוצרן (פסטיבל לוצרן), ציריך (טונהאלה), ניו יורק (קרנגי הול, איברי פישר הול), שיקגו, לוס אנג'לס (הוליווד בול), מונטריאול, טוקיו (היכל סונטורי), הונג קונג, פריז (תיאטרון שאנז אליזה), ברלין, מינכן, פרנקפורט (אלטר אופרה), לונדון (הפרומס), פירנצה (מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו), רומא (אולם הקונצרטים של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה), אמסטרדם (קונצרטחבאו), פראג (פסטיבל המוזיקה הבינלאומי של פראג), ובואנוס איירס (תיאטרו קולון).

לאחר שהקליטה בחברות תקליטים כמו הונגרוטון, טלדק, דקה רקורדס וברלין קלאסיק, ב-1996 חתמה התזמורת על חוזה בלעדי להקלטות עם פיליפס קלאסיק. ההקלטה שלה של "המנדרין המופלא" של בארטוק זכתה בפרס גרמופון להקלטה התזמורתית הטובה ביותר לשנת 1998. הקלטות נוספות של יצירות מאת בארטוק, דבוז'אק, צ'ייקובסקי, ומאהלר זכו בפרסים ובהכרה בינלאומית. בשנת 2003 חתמה התזמורת על הסכם שיתוף פעולה עם חברת Channel Classics Records.

הפקות האופרה של התזמורת כללו את "חליל הקסם" (בודפשט), "כך עושות כולן" (אתונה), "אידומניאו" (בודפשט ואתונה), "אורפיאו ואאורידיצ'ה" (בודפשט ובריסל) ו"הטורקי באיטליה" (פריז). התזמורת פתחה את פסטיבל האופרה של ויצ'נצה עם "פלסטף" בתיאטרו אולימפיקו. 

לתזמורת יש גם אנסמבל המנגן מוזיקת בארוק, אנסמבל המתמחה במוזיקה פולקלור הונגרית, הרכבי ג'אז ותזמורת קאמרית. התזמורת מקיימת הופעות חוץ לסטודנטים, קונצרטים תזמורתיים מרכזיים, קונצרטים של מוזיקה קאמרית בשעות אחר הצהריים של יום ראשון, "קונצרטי קקאו" לילדים בגילאי 5-10, סדרת היידן-מוצרט, כאשר הסולנים הם חברי התזמורת, וכן "חזרות פתוחות".

בנובמבר 2008, המגזין "גרמופון" בחר את תזמורת פסטיבל בודפשט לאחת מ-20 התזמורות הטובות בעולם במקום ה-9.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

בודפשט
קטגוריה:בודפשט: תרבות
קטגוריה:מוזיקה הונגרית
מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה

**מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה** (בקטלאנית: **FC Barcelona Museu**) הוא מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה, הממוקם באצטדיון הקאמפ נואו.

## היסטוריה
המוזיאון נחנך ב-24 בספטמבר 1984 בעת נשיאותו של ז'וזפ ליואיס נונייס. בשנת 2000, שונה שמו של המוזיאון ל-"מוזיאון הנשיא נונייס" תחת נשיאותו של יורשו, ג'ואן גספרט. ב-15 ביוני 2010 נפתח המוזיאון מחדש לאחר ארגון מחדש.

המבנה מפוצל לשלושה אגפים נפרדים עם קולנוע, מסך מגע אורקולי, ומידע על ההיסטוריה של מועדון הכדורגל ברצלונה. ניתן לבקר במוזיאון רק על ידי הזמנת החבילה "Camp Nou Experience", הכוללת כניסה למוזיאון וסיור באצטדיון. האגף הראשון כולל אוסף תמונות, מסמכים וגביעים, המפרטים את ההיסטוריה של המועדון על קיר זכוכית אינטראקטיבי, המאפשר למבקרים לגעת במסכים ולקרוא את המידע. קיר הזכוכית, המצויד בטכנולוגיית לייזר, מאפשר צפייה בווידאו, תמונות ומוזיקה באמצעות משוב של המשתמש. האגף השני הוא אוסף תצוגת אמנות פרטית המוצגת דרך קבע במוזיאון, ומציגה יצירות של אמנים מקומיים ידועים ובהם, סלבדור דאלי, ז'ואן מירו ואנטוני טאפייס. באגף השלישי, "אוסף Futbolart" מציג מזכרות כדורגל מהמועדון, כולל חדר גביעים עם כל גביע, או העתק שלו, שהמועדון זכה בו.
[230px|ממוזער|ימין|חולצתו של [דייגו מראדונה המוצגת במוזיאון]]
אחד הפריטים המוצגים בקולקציית "Futbolart" הוא הנעליים איתן כבש רונאלד קומאן את שער הניצחון גמר גביע אירופה לאלופות 1992, אותו כבש בדקה ה-111 מול סמפדוריה, 21 דקות בתוך תוספת הזמן שניתנה, והבטיח את הגביע האירופי הראשון של ברצלונה.

המוזיאון משתרע על פני 3,500 מ"ר ומושך אליו כ־1.2 מיליון מבקרים בשנה, ומדרג אותו במקום השני לאחר מוזיאון פיקאסו, שמושך אליו 1.3 מיליון מבקרים, כמוזיאון המתויר ביותר בעיר ברצלונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברצלונה: מוזיאונים
קטגוריה:ברצלונה (כדורגל)
World's Smallest Violin

**World's Smallest Violin** (בעברית: **ה[[כינור]] הקטן ביותר בעולם**) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הפופ האמריקאית AJR. השיר יצא לאור ב-26 במרץ 2021, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, *[[OK Orchestra]]*. בשנת 2022 הפך השיר ויראלי בפלטפורמת המדיה החברתית "טיקטוק", כאשר רבים השתמשו בפזמון הסיום ובשורה "I'll blow up into smithereens" כסאונד רקע לסרטונים בהם הם מציגים את הסרטון הכי ויראלי שלהם.

## רקע
השיר עוסק בניסיון למזער כאב ולהשוות את הכאב של אחד לאחר. בהפקת השיר נעשה שימוש נרחב בכינור, חצוצרה ופסנתר. ב-*The Daily Californian* תואר השיר:
השיר הוא דוגמה חזקה לזינוק חסר הפחד של שלושת האחים לתוך שפע של ז'אנרים מוזיקליים, בהם פולק, ג'אז ותיאטרון מוזיקלי, הכל ברצועה אחת. השילוב השאפתני הזה של סגנונות עלול להוביל לאסון, אך האחים AJR שלטו בו במיומנות, תוך ששיקפו לא רק את הצליל, אלא גם את התוכן הלירי של כל ז'אנר.

בסרטון טיקטוק שהכינה הלהקה עצמה הוסבר כיצד הם בנו את הפקת השיר. צוין כי קצב השיר נוצר באמצעות מחיאות כפיים ודריכות, ועבור קולות הרקע השתמשה הלהקה ב-Vocoder.

## ביקורות
"World's Smallest Violin" זכה לביקורות חיוביות עד מעורבות. א. ד. אמורוסי ממגזין וראייטי כתב שהשיר לא השתלב היטב עם המסר של האלבום, וטען כי אם השיר לא היה נכלל באלבום, הוא היה עובד טוב יותר. זאקרי ויטמן מ-*The Globe* כתב ביקורת שלילית על האלבום עצמו, אם כי מצא את השיר "סביל", והסביר, "זהו השיר הסביר השני באלבום. יש לו מנגינה נחמדה וקונספט לירי מהנה".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי יצא לאור ב-26 במרץ, יום יציאתו של השיר. בקליפ, מבצעים AJR את השיר בדירתם בזמן שדברים מוזרים קורים סביבם, כדוגמת כלי נגינה המתחילים לרחף ויען והעוברת בסלון. הקליפ מסתיים כאשר החדר וחברי הלהקה אדם וראיין קופאים לפתע, וג'ק מביט סביבו בבלבול.

נכון לאוקטובר 2023 זהו הקליפ הנצפה ביותר בערוץ היוטיוב של הלהקה, עם 165 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי AJR
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי זהב באוסטרליה
סבב הטניס העולמי של ה-ITF

ממוזער|220px

**טורנירי** **הסבב העולמי של ה-ITF** (באנגלית: **ITF World Tennis Tour**; מכונים גם "**טורנירי הפיוצ'ר**") הם סדרה של טורנירי טניס מקצועניים המתקיימים מסביב לעולם ומאורגנים על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF). טורנירים אלו הם נמצאים ברמה המקצוענית השלישית והנמוכה ביותר בסולם הסבבים העולמיים בטניס לגברים (אחרי כלל הטורנירים של ה-ATP: ארבעת הגראנד סלאמים, גמר ה-ATP ותשעת טורנירי המאסטרס, סבב 500 ATP וסבב ATP 250 וטורנירי הצ'לנג'ר.

טורניר זה הוכנס בתוך סולם הדירוג של ה-ATP כדי לתת במה לטניסאים צעירים מקצועניים, על מנת לקבל נקודות בדירוג ATP , ולהכין אותם אל תוך טורנירי הצ'לנג'ר, ובעתיד אל תוך טורנירי ה-ATP לרמה הגבוהה יותר. למעשה משמש הסבב כטורנירי הכניסה של טניסאים לדירוג ה-ATP, כאשר כיום כמעט כל טניסאי מקצועני מתחיל את דרכו בסבב זה, בו הוא צובר את נקודות דירוג ה-ATP הראשונות שלו.

## היסטוריה ופורמט
במקור, סבב הטניס לגברים של ה-ITF כלל טורנירי לוויין בודדים, שכל אחד מהם התקיים במשך ארבעה שבועות. הטורניר המקורי הוצג בינואר 1998. עם זאת, בהמשך, ה-ITF הציג טורנירים של ה-Futures (טורנירי הפיוצ'ר), מה שאפשר גמישות רבה יותר בארגון הטורנירים עבור איגודים לאומיים, והשתתפות בטורנירים לשחקנים. עם הזמן, היחס בין טורנירי Futures ללוויינים גדל עד 2007, אז הופסקו הטורנירים הבודדים לחלוטין, ונשארו טורנירי הפיוצ'ר בלבד.

טורנירי הפיוצ'ר מאפשרים לשחקנים חדשים לזכות בתארים בקריירה ולשפר את הדירוג שלהם. הטורנירים מתקיימים הן ביחידים והן בזוגות ונמשכים שבוע כל אחד. נכון לשנת 2017, קרן הפרסים לכל טורניר היא 15,000 דולר או 25,000 דולר. חלק מהטורנירים מספקים גם דיור למשתתפים. לטורנירים אלו יש בדרך כלל הגרלות מוקדמות גדולות יחסית, המאפשרות לשחקנים לא מדורגים העושים את דרכיהם הראשונות בטניס להיכנס לטורנירים ולצבור נקודות דירוג ATP.

בשנת 2019, בוצעו רפורמות בסבב, ששינו אותו ל-"ITF World Tennis Tour" כשם גג חדש לטורנירי Pro Circuit ו-Junior Circuit לשעבר, והוא ישמש כמסלול השחקנים הצעירים בין משחק הג'וניור לרמות העילית של הטניס המקצועני. השקת הסבב היא שיאה של סדרת רפורמות של ITF שנועדו לתמוך בשחקנים צעירים מוכשרים בהתקדמותם למשחק הבכיר, ולמקד את כספי הפרסים ביעילות לטורנירים מקצועיים כדי לאפשר ליותר שחקנים להתפרנס מטניס מקצועני, ובכך להגדיל את הכמות העולמית של שחקני הטניס המקצועניים ולשפר את הענף כולו.

## נקודות דירוג של ה-ATP על הטורנירים
### לעונת 2022

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-ATP
לילה לא שקט (שיר)

**לילה לא שקט** הוא שיר של שלמה ארצי, הכלול באלבום בעל אותו השם, שיצא בשנת 1986.

## תוכן
השיר מתאר את חלומו של הדובר בשיר. בחלום הוא חולם על חברו שנפל ("שוב בלילה אני חולם עליך"; "לילה לילה לא שקט ואתה מת...") ועל אשת חברו ("והיא כבר יש לה ילד פה"). האישה מזמינה את דובר השיר אליה ("היא מצלצלת שאבוא"), ובעוד הדובר מספר כיצד מות חברו מהדהד בו ("אני אומר לה זה חוזר"; "כן, זה לא עוזב") ניתן לראות כיצד אשתו של החבר מחזרת אחריו ("היא משקה אותי קפה חם ומלטפת את כולי"; "היא מתפשטת גם כשלא חם ומפתה אותי").

## רקע
שלמה ארצי כתב והלחין את השיר, ועיבד רביב גזית.

השיר נכתב בשנת 1973 אחרי מלחמת יום הכיפורים על חברו של ארצי, רב-סרן , שהיה טייס יסעור ונהרג במלחמה ב־24 באוקטובר 1973, בעת שטס לחלץ פצועים מעבר לתעלת סואץ. עם זאת, להיבט הלכאורה מיני שבשיר אין פשר.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים על לילות
בנק הגנים הישראלי

**בנק הגנים לצמחי ארץ ישראל** או בשמו המקוצר **בנק הגנים הישראלי** הוא בנק זרעים האחראי על איסוף ושימור זרעי הבר של כלל צמחי ישראל ובדגש על צמחי בר בעלי פוטנציאל כלכלי-חקלאי או חברתי-תרבותי בלתי ממומש, העשוי לשמש לדורות הבאים. הבנק שוכן במרכז וולקני שבצפון-מזרח ראשון לציון.

בנק הגנים מקדם מחקר אודות הקמת והחזקת מאגרים גנטיים, איתור תכונות חשובות לתועלת האדם והסביבה ויצירת קשרים ושיתופי פעולה לאומיים ובינלאומיים, בנושאים של תפעול בנקי גנים, שימור זרעים ושימור שונות גנטית.

## הבנק
אוסף הבסיס של בנק הגנים במתקני מנהל המחקר החקלאי כולל כ-30,000 דוגמאות של כ-2,070 מינים שונים. כ-15,000 מדוגמאות אלה נאספו בישראל בעיקר מאוכלוסיית הבר.

בנוסף, קיים אוסף נרחב של זני תרבות מסורתיים ומסחריים שמקורם ב-152 מדינות.

בנק הגנים החל בתהליך של הקמת מאגר זרעי קנאביס רפואי.

## ראו גם

* כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד
* גנים בוטניים בישראל

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שימור מזון
קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
קטגוריה:משרד החקלאות
קטגוריה:מכון וולקני
החי בסוריה

[ממוזער|250x250 פיקסלים|[דוב חום סורי – החיה הלאומית של סוריה]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[עז הבר]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[אייל הכרמל]]
**עולם החי בסוריה** כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של סוריה. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו אריות ונמרים, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, סוריה נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ואפריקה כשתועדו בה בסך הכול עד היום כמעט כ-400 מינים של עופות.

כמו כן, לסוריה רצועת חוף בים התיכון אשר בעל מגוון מינים גדול.

## גאוגרפיה

## החי בסוריה
במשך השנים, פעילות אנושית השפיעה על המגוון הביולוגי של סוריה. בעבר חיו באזור האריה האסייתי, הברדלס האסייתי, הנמר (מתת-המינים נמר ערבי ונמר אנטולי), אך אלו נכחדו מן האזור, ולכן הדוב החום הסורי והזאב האפור הם הטורפים הגדולים ביותר שנותרו באזור. מינים מקומיים אחרים הם: השועל המצוי, הצבוע המפוספס, התן הזהוב, הנמייה המצויה, חמוס השלגים, הסמור המשויש, גירית הדבש, הגירית המצויה והלוטרה האירופית. משפחת החתולים מיוצגת על ידי הקרקל, חתול ביצות, חתול חולות וחתול בר. הפרסתנים כוללים את הצבי הארץ-ישראלי, צבי הזפק, אייל הכרמל, עז הבר, היעל הנובי והראם הלבן.

עשרה מינים של לווייתנים תועדו מול חופי סוריה וכן כלב ים נזירי מצוי. תועדו ארבעה מינים של צבי ים, כשהנפוץ ביותר הוא צב הים החום, וכן כ-295 מינים של דגים ימיים תועדו במי סוריה.

כמעט כ-400 מיני ציפורים תועדו במדינה.

## הכחדה ומאמצי שימור

## בתרבות
החיה הלאומית של סוריה היא דוב חום סורי.

## ראו גם
* החי בארץ ישראל
* החי בירדן
* החי בלבנון
* החי בים התיכון

## קישורים חיצוניים
* החי בסוריה

*
אוליביה קולפו

**אוליביה פרנסס קולפו** (באנגלית: **Olivia Frances Culpo**; נולדה ב-8 במאי 1992) היא דוגמנית, משפיענית אופנה ושחקנית אמריקאית. היא הוכתרה כמיס תבל לשנת 2012.

## ביוגרפיה
קולפו נולד בקרנסטון, רוד איילנד, להורים סוזן ופיטר קולפו. היא הילדה האמצעית מבין חמישה אחים. אביה, מסעדן, מחזיק בבעלות על עסקים ברחבי בוסטון. ההיא ממוצא איטלקי ואירי מצד אמה. לקולפו יש שני אחים גדולים יותר, פיט ואורורה, ושני אחים צעירים יותר, גאס וסופיה.

קולפו למדה באוניברסיטת בוסטון, אך לא סיימה את לימודיה. היא החלה ללמוד צ'לו בכיתה ב', וניגנה בתזמורת הנוער הפילהרמונית של רוד איילנד.

בשנת 2007 קולפו זכתה במיס רוד איילנד נוער והיא ייצגה את רוד איילנד במיס נוער ארצות הברית, אך סיימה בעשירייה המובילה בלבד.

לאחר שזכתה בתחרות מיס רוד איילנד 2012, היא זכתה בתחרות מיס ארצות הברית ב-3 ביוני 2012.

קולפו ייצגה את ארצות הברית בתחרות מיס תבל שהתקיימה ב-19 בדצמבר 2012 בלאס וגאס, נבדה. היא זכתה בתחרות, והפכה לנציגה השמינית מארצות הברית שזוכה בתואר והראשונה מאז שברוק לי הוכתרה כמיס תבל 1997. קולפו הפכה גם לאישה הראשונה מרוד איילנד שזוכה בתואר.

ב-10 בספטמבר 2013, קולפו השתתפה בתצוגת האופנה של שרי היל שהתקיימה במגדל טראמפ בניו יורק. ב-9 בנובמבר 2013, היא הכתירה את גבריאלה איסלר מוונצואלה כמיס תבל הבאה. בכך היא הפכה למיס תבל השלישית מארצות הברית שהעבירה את התואר לוונצואלה, אחרי שון ות'רלי בשנת 1981 וצ'לסי סמית' בשנת 1996.

קולפו הפכה לאושיית רשת לאחר שרכשה כמות עוקבים משמעותית בטוויטר, אינסטגרם ויוטיוב, ושיתפה פעולה עם מספר מותגי יופי ואופנה כמו לוריאל, קיפלינג ואוברליס כמשפיענית. קולפו הופיעה גם בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, והופיעה על שער הגיליון של 2020 לצד ג'סמין סנדרס וקייט בוק. היא גם הופיעה בתוכנית הריאליטי "נבחרת הדוגמניות" בשנת 2018. בנוסף, לקולפו היו תפקידים בסרטים "האישה האחרת", "מרגישה פצצה, "פעולת תגמול", ולוהקה לתפקיד ראשי בסרט הדרמה "Venus as a Boy".

באוגוסט 2017 פתחה קולפו מסעדה עם משפחתה ברוד איילנד.

## חיים אישיים
בין השנים 2013–2015, קולפו יצאה עם המוזיקאי ניק ג'ונאס. קולפו הייתה במערכת יחסים עם שחקן הכדורגל דני אמנדולה מפברואר 2016 עד אפריל 2019. מאז קיץ 2019, היא במערכת יחסים עם שחקן הפוטבול כריסטיאן מקפרי. קולפו ומקפרי נישאו ביולי 2024.

## פילמוגרפיה

### וידאו קליפים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:פעילות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות מיס ארצות הברית
קטגוריה:זוכות מיס תבל
קטגוריה:אמריקאים ילידי רוד איילנד
קטגוריה:קרנסטון: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
שאול לוי

**שאול אהרון לוי** (15 באפריל 1948 – 7 באוקטובר 1973) היה נווט קרב בחיל האוויר הישראלי בעל עיטור העוז שנהרג במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
לוי נולד בעיראק לכתון ועבדול-נבי בשנת 1948. משפחתו עלתה לארץ בשנת 1951. הוא למד בבית הספר הולץ בתל אביב, במגמת מכונאות מטוסים. לוי היה חניך בתנועת הצופים.

התגייס לצה"ל בנובמבר 1965, והתנדב לשרת בחיל האוויר. לאחר שסיים את הטירונות עבר קורס צניחה וקורס נווטים, אותו סיים בהצטיינות. לוי שירת כחצי שנה כנווט בטייסת תובלה ואחרי-כן עבר לשרת כנווט במטוסי "ווטור".

בשנת 1969 נשלח לארצות הברית לקורס נווטי מטוסי "פנטום". לאחר חזרתו לארץ היה אחד המהטייסים הראשונים בטייסת הפאנטומים הראשונה. לוי גם היה אחד מהמדריכים הראשונים בטייסת, ולאחר מכן מונה לסגן השני של מפקד הטייסת. הוא ראשון הנווטים בטייסת שזכה למלא תפקיד בכיר כזה.

ב-18 ביולי 1970 בזמן מלחמת ההתשה, טס לוי כנווט במטוס פנטום שאותו הטיס מפקד טייסת 69, אביהו בן-נון, במבצע אתגר לתקיפת סוללות טילי קרקע-אוויר במצרים. מטוסם נפגע מטיל קרקע-אוויר, אך הם הצליחו להנחית אותו בנחיתת אונס בבסיס רפידים. לפני שפרצה מלחמת יום הכיפורים לוי נרשם ללימודי אלקטרוניקה בטכניון בחיפה.

ב-7 באוקטובר 1973 הובילו הטייס אהוד חנקין ולוי מבנה של מטוסי פנטום במטרה לתקוף סוללת טילים בסוריה. במהלך הטיסה גילו כי המטרה שרצו לתקוף נמצאת במקום שונה מהמתוכנן וקרובה למטוס. למרות הסכנה החליטו השניים לרדת לכיוון הסוללה כדי לתקוף. הם הפציצו את המטרה, אך עקב הירידה לגובה נמוך נפגע מטוסם מאש נ"מ של הצבא הסורי. גופתו של לוי שנחשב תחילה כנעדר נמצאה וזוהתה והוא הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי קריית שאול. לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סרן.

לאחר שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור, "עיטור העוז" פורסמה בעיתון במחנה כתבה לזכרו בשם "הפנטום פגע ונפגע". בשנת 1975 פורסם בעיתון ידיעות אחרונות, ראיון עם שאול, שהיה אמור להתפרסם בשנת 1970, אך קטעים ממנו צונזרו מסיבות ביטחוניות.

במאי 1975 העניק הרמטכ"ל מרדכי גור ללוי את עיטור העוז:

## הנצחה
שמו מונצח באנדרטה לבני העיר חולון שנפלו במערכות ישראל ובבית יד לבנים בעיר, בקיר זיכרון לאנשי הטכניון שנפלו במערכות ישראל בחיפה, אתר הנצחה לחללי חיל התקשוב (הקשר והאלקטרוניקה) ביהוד ובאנדרטה שהוקמה בהר הטייסים לזכר לוחמי חיל האוויר שנפלו בעת שירותם.

## חיים אישיים
בשנת 1969 נשא לאישה את בת זוגו דובה. לוי השאיר אחריו אישה ושני בנים, הורים, אח ושתי אחיות, בנו השני שנולד אחרי מותו, נושא את שמו יניב-שאול.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:בוגרי תיכון הולץ
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
פדרו דמיאנו

שמאל|ממוזער|העמוד הראשון של ספרו
**פדרו דמיאנו** (בפורטוגזית: **Pedro Damião**; באיטלקית: **Damiano** ובלטינית: **Damianus**; 1480 – 1544) היה שחמטאי ורוקח פורטוגזי. הוא נולד בעיר אודמירה בפורטוגל. דמיאנו כתב את הספר "Questo libro e da imparare giocare a scachi et de li partiti", שפורסם ברומא, איטליה, ב-1512; לספר יצאו שמונה מהדורות במאה ה-16. הוא מתאר את כללי המשחק, מציע עצות אסטרטגיות, מציג מבחר של בעיות שחמט ומספק ניתוחים של מספר פתיחות. זה הספר העתיק ביותר שלפיו ניתן לראות כי הריבוע בצד ימין של השורה הקרובה לכל שחקן חייב להיות בצבע לבן. דמיאנו מספק גם עצות הנוגעות לשחמט עיוור, המתמקד בעיקר בצורך לשלוט בסימונים המבוססים על מספור המשבצות מ-1 עד 64. אף על פי שספרו של דמיאנו היה לרב מכר, הוא עצמו אינו נחשב לשחקן הבולט בכישוריי המשחק שלו.

בספר זה דמיאנו הציע כי שחמט הומצא על ידי חשיארש הראשון, וזו תהיה הסיבה לכך שהוא היה ידוע בפורטוגזית כ-"שאדרש" ("xadrez") ובספרדית כ-"אחדרש" ("ajedrez"). אך למעשה תאוריה זו הופרכה ונמצא כי המילים שאולות מהשפות סנסקריט ופרסית.

ספרו של דמיאנו הוא גם המקור למימרה הידועה "אם אתה רואה מהלך טוב, נסה למצוא אחד טוב יותר", המיוחסת לעיתים בשוגג ללסקר ולסופרים אחרים; אמרות דומות הביע אל-סולי לגבי שאתראנג', הווריאציה הפרסית הקודמת לשחמט.

## פתיחות שחמט
בניתוח הפתיחה שלו, דמיאנו הציע שאחרי 1.ה4 ה5 2.פ-ו3 המענה 2...פ-ג6 הוא המהלך הטוב ביותר ו-2...ד6 (שנקרא כעת הגנת פילידור) לא כל כך טוב. הוא גינה בצדק את 2...ו6 כמהלך נחות בבירור, וציין שמוטב ללבן לשחק 3.פ:ה5 ולזכות ביתרון; עם זאת, אף על פי גינויו, מאוחר יותר פתיחה זו קיבלה את השם הגנת דמיאנו. הוא קבע כי המהלכים 1.ה4 ו-1.ד4 הם המהלכים הראשונים הטובים היחידים וש-1.ה4 עדיף. הוא סיקר את הפתיחה האיטלקית, הפתיחה הרוסית וגמביט המלכה הנרצה.

מרבית מניתוחיו הופרכו או הוצגו כלא מדויקים בעת האסכולה המודרנית בשחמט.

## בעיות שחמט
**לבן עושה מט בשלושה מסעים**  *פתרון:*  1.מה:א7+ מ:א7 2.צ-א2+ מה-א4 3.צ:א4#**לבן עושה מט בחמישה מסעים** *פתרון:*  1.צ:ח8+ מ:ח8 2.צ-ח1+ מ-ז8 3.צ-ח8+ מ:ח8 4.מה-ח1+ מ-ז8 5.מה-ח7#**לבן עושה מט בשני מסעים** *פתרון:*  1.מה:ח7+ מה:ח7 2.פ-ו7#

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי שחמט
קטגוריה:שחמטאים
קטגוריה:רוקחים
קטגוריה:פורטוגזים
קטגוריה:ילידי 1480
קטגוריה:נפטרים ב-1544
יוסף בקמן

**יוסף בקמן** (12 בנובמבר 1951 – 26 באוקטובר 1973) היה קצין שנהרג במלחמת יום הכיפורים בעל עיטור המופת.

## ביוגרפיה
יוסף בקמן נולד בשנת 1951 לסטלה ואברהם, בחיפה. בילדותו עברה המשפחה להתגורר בבית לחם הגלילית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר היסודי "אלון" ולאחר מכן למד בבית הספר המקצועי "נשר" במגמת חשמל. היה פעיל בנבחרת הכדוריד של המושב.

בפברואר 1970 התגייס בקמן לצה"ל ושירת בסיירת חרוב. במסגרת שירותו סיים קורס מ"כים חי"ר, קורס צניחה וקורס קציני חי"ר. בפברואר 1973 השתחרר משירות סדיר והחל לעבוד כמאבטח מטוסים בנמל התעופה לוד.

ערב מלחמת יום-הכיפורים היה אמור לצאת בתפקיד מטעם מקום העבודה לאמסטרדם. הוא מיהר להגיע ליחידה ולא שעה להפצרות מנהליו בחברת אל על.

בקמן לחם בקרבות הבלימה והפריצה בזירת הדרום במלחמת יום הכיפורים. בקמן שהיה מ"מ עמד בראש חייליו בקרב העיר סואץ ופרץ לתוך העיר סואץ. חבריו לקרב סיפרו כי פתאום התפוצץ לידם רכב מצרי וחיילים נפצעו. המצרים הפגיזו את השיירה. בקמן רץ לאורך השדרה וסחב פצועים. לאחר שהמ"פ נפגע, קיבל בקמן על עצמו את הפיקוד. תוך כדי ההפגזות ובקור רוח, חילק פקודות, סייע לפצועים, שוחח בקשר והפעיל את כלי הנשק. בקמן סירב להשאיר את הפצועים בשטח ובכך הציל רבים מהם.

ב-26 באוקטובר נשלח כוח בפיקודו לבלום יחידות של הארמייה השלישית שהתקיפה את הכוח במפתיע. כשהסתיים הקרב, עלה בקמן על הסוללה לבדוק מה מצבם של חייליו. בקמן הבחין בכוח מצרי ופתח באש לכיוונם כהוא חשוף ובו בעת מארגן את הכוח ומחלק פקודות. הוא נורה בידי צלף מצרי ונהרג. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין בבית לחם הגלילית.

השאיר אחריו אב, אם ואח ובת זוג אורית עמה תכנן להתחתן. לאחר נופלו הועלה לדרגת סרן והוענק לו "עיטור המופת".

באפריל 1976 העניק הרמטכ"ל לבקמן את עיטור המופת:

## הנצחה
משפחתו הוציאה לאור חוברת לזכרו. שמו מונצח באנדרטת הצנחנים כביש גדרה, צומת ביל"ו, אנדרטת חורשת הנופלים ליד עפולה ופינת הנצחה בתיכון "מקיף נשר".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בית לחם הגלילית: אישים
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
ג'ק לוסמה

**ג'ק לוסמה** (באנגלית: **Jack Robert Lousma**; נולד ב-29 בפברואר 1936, גרנד ראפידס) הוא מהנדס ואסטרונאוט אמריקאי אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב.

## קורות חיים
ג'ק לוסמה נולד בעיר גרנד ראפידס שבמישיגן למשפחה בעלת שורשים הולנדים. בשנת 1954 הוא סיים את בית הספר התיכון ובשנת 1959 קיבל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת מישיגן. לוסמה קיבל גם תואר שני מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בשנת 1965.

בשנת 1959 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית וסיים קורס טיס בשנת 1960. הוא כיהן במספר תפקידים ולזכותו כ-4500 שעות טיסה במטוסי סילון.

## שירות בנאס"א
ג'ק לוסמה התקבל ליחידת הכנת האסטרונאוטים באפריל 1966. הוא היה חבר בצוות תמיכה של אפולו 9, אפולו 10 ו-אפולו 13.

לוסמה הוצב בצוות של סקיילאב 3 וביצע טיסה שערכה כ-60 ימים. במהלך הטיסה הוא עשה פעילות חוץ רכבית. הוא מונה למפקד צוות STS-3 ששוגרה בשנת 1983. במהלך טיסה זו לראשונה היה שימוש בקנדארם. במהלך משימות בחלל לוסמה פעמיים ביצע פעילות חוץ רכבית.

זמן קצר לאחר הטיסה השנייה לוסמה עזב את נאס"א בדרגת קולונל.

## לאחר פרישה
בשנת 1984 לוסמה התמודד על מקום בסנאט של ארצות הברית אך הפסיד. לוסמה החל לעבוד בחברות הנדסה שונות והתקדם לתפקידי ניהול בכירות.

לוסמה התחתן בשנת 1956 ולזוג נולדו 4 ילדים. בשנת 2013 המשפחה עברה לטקסס.

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:גרנד ראפידס: אישים
קטגוריה:הלכי חלל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
יחסי אירלנד–קרואטיה

**יחסי אירלנד–קרואטיה** הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין **[[אירלנד|הרפובליקה של אירלנד]]** ל**[[קרואטיה|רפובליקת קרואטיה]]**.

## היסטוריה
ב-15 בינואר 1992 הכירה אירלנד בקרואטיה כמדינה עצמאית מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד וקרואטיה כוננו ב-27 בינואר 1995. בין המדינות התפתחו יחסי ידידות, ללא משברים רציניים. אירלנד הביעה תמיכה חזקה בבקשתה של קרואטיה להצטרף לאיחוד האירופי. במחצית הראשונה של 2004, אירלנד כיהנה כנשיאת מועצת האיחוד האירופי ובקשתה של קרואטיה להתקבל לאיחוד זכתה לתגובה חיובית. ביוני 2003 ערך ראש ממשלת קרואטיה, איביצה ראצ'אן, ביקור ממלכתי באירלנד, במהלכו נפגש עם ראש ממשלת אירלנד ברטי אהרן, יושב ראש הדאל אירן (בית הנבחרים האירי) רורי או'הנלון ויו"ר הסנאט האירי רורי קילי.

בנובמבר 2005, ברטי אהרן ביקר בקרואטיה, במהלך ביקורו הרשמי הוא נפגש עם נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ', ראש הממשלה איבו סאנאדר, דובר הסבור הקרואטי ולדימיר שקס ובכירים נוספים. ברטי אהרן הביע תמיכה בהצטרפות קרואטיה לאיחוד האירופי ותיאר את היחסים בין המדינות כלבביים וידידותיים מאוד. ראשי הממשלה של שתי המדינות הדגישו את החשיבות של שיתוף פעולה כלכלי, תרבותי ומדעי עמוק יותר בין המדינות. ראש הממשלה איבו סאנדאר אמר כי קרואטיה אימצה את הניסיון האירי בהליך רישום חברות ופתיחת מפעלים מסחריים.

ביוני 2013 ערך נשיא אירלנד מייקל היגינס ביקור ממלכתי רשמי בקרואטיה, והפך לנשיא אירלנד הראשון שביקר במדינה. במהלך ביקורו, נפגש מייקל היגינס עם נשיא קרואטיה איוו יוסיפוביץ' ועם עובדי מדינה נוספים, ונתן הרצאה באוניברסיטת זאגרב על החוויה האירית כחברה באיחוד האירופי ועל עתידו של איחוד זה. שתי המדינות הן כעת חברות מלאות באיחוד האירופי. בין השנים 2013–2017, 14,552 אזרחים קרואטים היגרו לאירלנד.

ב-5 באפריל 2017, נשיאת קרואטיה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' ביקרה באירלנד, שם נפגשה עם הנשיא מייקל היגינס, ראש הממשלה אנדה קני, ראש עיריית דבלין ברנדן קאר ופוליטיקאים נוספים. הנשיאה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' השתתפה בטקס נטיעת העצים המסורתי במשכן הנשיא האירי, הניחה זר בגני הזיכרון וביקרה במוזיאון ההגירה האירית
.

## יחסי סחר
משנת 1993 עד 2011, אנשי עסקים איריים השקיעו 139.3 מיליון אירו בכלכלה הקרואטית ודורגו במקום ה-18 בין המשקיעים המובילים במדינה זו. ב-2010 ביקרו בקרואטיה 28,933 תיירים אירים, וההשקעה של אירלנד בכלכלה הקרואטית הסתכמה ב-70.4 מיליון אירו. קרואטיה ייצאה לאירלנד סחורות בשווי 14.4 מיליון יורו (בעיקר תרופות ודשנים) וייבאה מאירלנד סחורות בשווי 73.1 מיליון יורו (בעיקר שמנים ובשמים אתריים, תרופות, מכונות וכימיקלים שונים). בשנת 2012 ייצאה קרואטיה סחורות לאירלנד בשווי 13.3 מיליון דולר ויבוא סחורות בשווי 94.5 מיליון דולר.

בשנת 2013 הצטרפה קרואטיה לאיחוד האירופי ואירלנד הפכה לאחת המדינות הפופולריות ביותר עבור מהגרים קרואטים. ב-16 ביוני 2015 הרדיו והטלוויזיה הקרואטית שידרו סרט תיעודי על מהגרים קרואטים באירלנד בשם "אירלנד היפה שלנו - הארץ המובטחת לעם הקרואטי" (Lijepa naša Irska - obećana za hrvatske građane). בשנים 2015–2016, 5,500 קרואטים עברו להתגורר באירלנד, בעיקר בדבלין, קורק, לימריק וגולווי.

## נציגויות דיפלומטיות
* לאירלנד יש שגרירות בזאגרב, בירת קרואטיה.
* לקרואטיה יש שגרירות בדבלין, בירת אירלנד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
רוי גומס דה סילבה

דום **רוּי גוֹמֶס דָה סִילְבָה** (בפורטוגזית: **Rui Gomes da Silva**; בספרדית: **Ruy Gómez de Silva**), הנסיך הראשון של אבולי (27 באוקטובר 1516 ב – 29 ביולי 1573 במדריד), היה אציל פורטוגזי ואחד מיועציו הבכירים של מלך ספרד פליפה השני.

## ראשית חייו
רוי גומס דה סילבה נולד ב שבפורטוגל, בנו השני של דום פרנסיסקו דה סילבה, אדון אולמה ושמוסקה (senhores de Ulme e da Chamusca). במרץ 1526 ליווה את האינפנטה איזבלה, נסיכת פורטוגל, לסביליה, שם נישאה לקרלוס הראשון, מלך ספרד.

הוא נשאר בספרד כחלק מפמלייתה של איזבלה. בשנת 1527, כאשר נולד פליפה השני, לעתיד מלך ספרד, הפך רוי למשרת אישי שלו. ידידות עמוקה קשרה בין שני הנערים במהלך כל חייהם. בשנת 1554 כאשר אחיו הבכור ז'ואאו מת, ירש רוי את הנחלה של אולמה ושמוסקה.

## עלייה לשלטון
כשפיליפה ירש את כס המלכות הספרדי ב-1556, קיבל רוי, שהיה מקורב לאחד השרים המשפיעים יותר, כמה תוארי אצולה, בהם, נסיך  ו למלך. כשר של פיליפה השני, הייתה לרוי גומס דה סילבה חשיבות יוצאת דופן בתוך הפוליטיקה הספרדית, ופיליפה השני העניק לו את תואר האצולה הגבוה ביותר, . באפריל 1559 היה אחד החותמים על שלום קאטו-קמברזי שסיים את המלחמות האיטלקיות עם ממלכת צרפת.

## המפלגה האבולית
בשל השפעתו בחצר המלוכה הספרדי, נודע רוי בקרב שגרירים זרים כ"ריי גומס" (Rey Gomes, המלך גומס), במקום שמו הספרדי "רוי גומס". היריב הפוליטי הגדול ביותר שלו היה פרננדו אלווארז דה טולדו, הדוכס השלישי מאלבה. היו להם חילוקי דעות בנוגע לממשלת ספרד. רוי גומס היה בעד מערכת הרבה יותר פדרליסטית ופשרנית, בעוד הדוכס מאלבה היה בעד ריכוז הכוח בתוך מונרכיה מאוחדת ולוחמנית.

## נישואים וצאצאים
בשנת 1552 התארס רוי לאנה דה מנדוסה בת ה-12, בתו של דייגו אורטאדו דה מנדוסה, הדוכס הראשון מפרנקווייה, לפי הצעה ובקשה של פיליפה השני. החתונה הרשמית התקיימה ב-18 באפריל 1553.

נולדו להם עשרה ילדים:
* חוזה דה סילבה גומס השלישי (Jose da Silva Gomes III, בערך 1558–1563)
* אנה דה סילבה אי דה מנדוסה, דוכסית מדינה סידוניה (Ana Gómez de Silva y de Mendoza, duquesa de Medina Sidonia, 1560–1610)
* רודריגו דה סילבה אי מנדוסה (Rodrigo da Silva y Mendoza, 1562–1596), הדוכס השני מפסטרנה
* פדרו דה סילבה אי מנדוסה (Pedro de Silva y Mendoza, בערך 1563)
* דייגו דה סילבה א מנדונסה (Diego da Silva e Mendonça, 1564–1630), משנה למלך פורטוגל (1615–1621), המרקיז הראשון מאלנקר
* רוי גומס דה סילבה אי מנדוסה (Ruy Gómez de Silva y Mendoza, 1565–?), המרקיז הראשון של לה אליסדה (I marqués de la Eliseda)
* פרננדו דה סילבה אי מנדוסה (Fernando de Silva y Mendoza, 10 בפברואר 1570 - 23 ביולי 1639) בישוף של סיגואנסה (1623–1639)
* מריה דה סילבה אי מנדוסה (María de Mendoza y María de Silva, בערך 1570)
* אנה דה סילבה אי מנדוסה (Ana de Silva y Mendoza, 1573–1614)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצולה פורטוגזית
קטגוריה:ילידי 1516
קטגוריה:נפטרים ב-1573
הסליק ברשפון

**הסליק ברשפון** הוא סליק שנבנה במושב רשפון ב-1937 על ידי מייסדי היישוב בשיתוף ההגנה כדי לשמור על הנשק הלא חוקי שרכשו וקיבלו. הסליק שימש את בני המקום עד קום המדינה אך סודו נשמר גם אחרי מלחמת העצמאות. קיומו נחשף רק ב-2006 במהלך עבודות להריסת המבנה שמעליו. הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

## רקע
תהליך הקמת הסליקים ביישוב העברי החל לאחר מלחמת העולם הראשונה בעקבות המכסות שהטילו שלטונות המנדט הבריטי על החזקת נשק באופן חוקי. המאורעות שהתחוללו בשנים שלאחר המלחמה הביאו את הנהגת היישוב והיישובים למסקנה שכדי להתגונן טוב יותר יש צורך ביותר נשק מעבר למכסה שהקציבו הבריטים והחל מסע רכש משמעותי, בארץ ובחו"ל. הבריטים שניסו לעצור תהליך זה ערכו חיפושים אינטנסיביים אחרי הנשק ביישובים ברחבי הארץ לכן ננקטו שלל פתרונות כדי להחביא את הנשק שהתבססו בעיקר על הטמנתו באדמה. הפתרון הנפוץ היה שימוש במכלים וצנורות אטומים אולם במקרים רבים נבנו סליקים מבטון עם מנגנונים מתוחכמים לכניסה אליהם. מרב הסליקים שנבנו בארץ לא התגלו על ידי הבריטים למרות חיפושים קפדניים ומספר סליקים המשיכו להיות חבויים ולשמש לאחסון נשק ותחמושת גם לאחר הקמת המדינה עד גילויים ופתיחתם שנים רבות לאחר מכן.

## הקמת הסליק ברשפון
מושב רשפון הוקם ב-1936 ולפי הסכם עם המשטרה הבריטית הוקצה למקום כוח נוטרים ומספר רובים, שהוחזקו באופן חוקי, להגנה על המקום. זמן קצר לאחר הקמתו פרצו המאורעות של המרד הערבי הגדול והישוב החדש הותקף תדיר על ידי כנופיות ערביו מהכפר אל-חרם ששכן בקרבת חוף הים ממערב למושב.

כדי להתגונן מהתקיפות הוקם ב-1937, במרכז היישוב, מבנה ציבורי מבטון כשקומת הקרקע שכנו גן ילדים (בצד דרומי), צרכניה (במרכז) ומרפאה (בצד הצפוני). על גגו של המבנה הוצבה תחנת נוטרים בה גם הוחזק הנשק החוקי של היישוב. על גגו של חדר הנוטרים הוצב זרקור שסייע בלילות השמירה. במקביל לבניית הבניין העילי חפרו אנשי המשק, בסיוע ארגון ההגנה, סליק מתחת גן הילדים שם החזיקו את הנשק הבלתי חוקי שרכשו או קיבלו מההגנה. הירידה לסליק נעשתה על ידי הזזת 4 אריחים ברצפת השירותים של הגן. למרות מספר חיפושים שערכו הבריטים ביישוב לא התגלה הסליק. הסליק נוהל על ידי בן המושב משה זילבר.

## גילוי הסליק ושימורו
לאחר קום המדינה המשיך הבניין מעל פני הקרקע לשמש את חברי המושב למטרות ציבוריות שונות וזאת בזמן שאנשי הביטחון של המושב המשיכו לשמור בסוד על קיום הסליק עם הנשק והתחמושת שבתוכו. ב-2 באוגוסט 2006 נהרס המבנה העליון, לאחר שנמצא לא בטיחותי, ובמהלך ההריסה נחשף פתח הירידה לסליק. בסליק נמצאו כלי נשק חלודים, רימונים ופצצות מרגמה בארגזים שהתפוררו עם השנים. הציוד טופל בסיוע משטרת ישראל ולאחר דיונים של מספר שנים הוחלט, בהסכמת ועד רשפון ומועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, לשמר את האתר ולהנציח את ההיסטוריה שלו.

במסגרת תהליך השימור נוקה הסליק, הותקנה בו תאורה ונפתחו פתחי אוורור. בבסיס הבטון, שהיווה את תקרתו של הסליק, נקבעו 3 לוחות מאריחי קרמיקה עם תמונות מחשיפת הסליק ותכולתו. בחנוכה, 2 בדצמבר 2013, נערך במקום טקס חנוכת הסליק המשוחזר.

## קישורים חיצוניים

* גדעון כהן, הסליק ברשפון, ב"המושב - אתר תנועת המושבים", עמוד 7
* אסתר רוזנפלד מספרת על המבנה הציבורי הראשון ברשפון, באתר מושב רשפון, 11 בנובמבר 2018
* , עבודת בית ספר, 2016
* , עבודת בית ספר, 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:רשפון
רשפון
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
אל פובלנואו

**אל פובלנואו** (בקטלאנית: **El Poblenou**, נהגה [əl ˌpɔbːləˈnɔw]; פירוש: "הכפר החדש") היא שכונה נרחבת במחוז סאנט מארטי בברצלונה, הגובלת בים התיכון בדרום, בסאנט אדריה דל בסוס במזרח, בפארק המצודה שבמחוז סיוטט וליה ממערב, ומחוז סאנט אנדראו מצפון. בעבר השכונה הייתה עיירה מופרדת לחלוטין מברצלונה.

## היסטוריה
במהלך המהפכה התעשייתית של המאה ה-19, פובלנו הייתה המוקד של התעשייה הקטלונית והאיברית, מה שהקנה לה את הכינוי "מנצ'סטר הקטלונית". מסביב לאשכול המפעלים הנרחב ניצבו בעיקר אזורי מגורים של מעמד הפועלים. עם חלוף הבאז התעשייתי, נקלעה השכונה למצב של נטישה ולאחר תקופה של הזנחה עברה השכונה מהפך דרמטי. המשחקים האולימפיים ב-1992 היו הטריגר העיקרי לשינוי המסיבי הזה של אל פובלנואו. רבים מהאזורים שפותחו - כולל וילה אולימפיקה , אזור דיאגונל מאר  ואזור הפורום - מהווים כ"שכונות" בפני עצמן. אבינגודה דיאגונל משלים את התוכנית המקורית, הלא גמורה, ומשתרע כעת מפלאסה דה לס גלוריס ועד לים. תוכנית  הנרחבת להסבת אל פובלנואו לרובע הטכנולוגי והחדשנות של העיר, כמו גם הגדלת שטחי הפנאי והמגורים.

לצד האזורים החדשים והיוקרתיים של וילה אולימפיקה ודיאגונל מאר, אמנים ואנשי מקצוע צעירים רבים הסבו את המפעלים והמחסנים לשעבר ללופטים, גלריות וחנויות. גם בתי ספר וסטודיו לאמנות ועיצוב נפתחו.

חלק ממבני המפעלים הישנים מוכרזים כיום כאנדרטאות היסטוריות ונמצאים תחת הגנה ושימור. דוגמה לכך היא המפעל Hispania SA, שנבנה על ידי הסוחר הקובני-גרמני אמיליו היידריך , והאדריכל ג'וזף גרנר ב-1923, דוגמה נוספת היא המפעל לכימיקלים "Valls, Teixidor i Jordana".

רחוב רמבלה דל פובלנו (Rambla del Poblenou) המוצל, המשתרע מאבינגודה דיאגונל ועד לחוף הים, הוא הרחוב המסחרי הראשי.

## תחבורה ציבורית
* קו 1 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: מרינה, גלוריס
* קו 4 של הרכבת התחתית של ברצלונה. תחנות: סלבה דה מאר, פובלנו, לקונה, בוגאטל
* חשמלית. תחנות: גלוריאס, קה ל'ארניו, פרה IV, פלוביה

## ראו גם
* הפורום האוניברסלי לתרבויות (2004)

## קישורים חיצוניים


* Online tour of Poblenou from the City's web
* Poblenou neighbourhood association
* Information on the Parc Central del Poblenou
* Sant Martí council


## הערות שוליים

קטגוריה:ברצלונה: שכונות
יוסף ממן (חייל)

**יוסף ממן** (1947 – 12 באוקטובר 1973) היה חייל שנהרג במלחמת יום הכיפורים, בעל עיטור המופת.

## ביוגרפיה
ממן נולד בשנת 1947 לאיזה וחביב בקזבלנקה, מרוקו. משפחתו עלתה לארץ בשנת 1954. ממן שגדל בטבריה למד בבית הספר "תלמוד תורה" בעיר, ולאחר מכן בבית-הספר הדתי "אחוזת נפתלי" בקיבוץ לביא. כדי לעזור בפרנסת המשפחה, עזב את לימודיו בתיכון. ממן עבר קורס מכונאות רכב.

ממן התגייס לצה"ל בפברואר 1963 והוצב בחיל השריון, חיל הטכנולוגיה והאחזקה ובחיל החימוש בתפקיד מכונאי רכב.

בתחילת אוגוסט 1965, שוחרר יוסף מהשירות הסדיר כדי שיוכל לעזור בפרנסת המשפחה. לאחר ששוחרר, הוצב ביחידת מילואים ושם מונה להיות המכונאי הראשי במוסך "עמק הירדן".
באחד התרגילים של יחידת המילואים, פלוגת חרמ"ש בה שירת, נקרע הזחל של אחד הזחל"מים. ממן תיקן את התקלה ללא כל הוראה ממפקדיו. אחרי שהוברר לרמטכ"ל דוד אלעזר שצפה בתרגיל, כי מעשהו היה יוזמה אישית וספונטנית ציין את ממן לשבח.

במלחמת ששת הימים לחם ממן בקרבות שהתחוללו בג'נין ובקוניטרה.

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הוצב עם יחידתו עם ברמת הגולן. ממן היה עסוק בתיקון והכשרה של כלי רכב שנפגעו תחת אש. ב-8 באוקטובר הכשיר זחל"ם לאחר שנפגע באש, וזאת תחת הפגזה כבדה וכשהחיילים תופסים מחסה. ב-12 באוקטובר בעת הקרב שהתחולל נתקע הזחל"ם, וממן רץ לתקן אותו תחת מטחי אש שנורים לעבר יחידתו. הוא נורה ונהרג. על מעשהו עוטר על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור באות המופת. הוא הובא למנוחות בבית העלמין הצבאי בטבריה.

באפריל 1976 העניק הרמטכ"ל מרדכי גור לממן את אות המופת:

ממן השאיר אחריו הורים, אישה, בן ובת, אחים ואחיות.

## הנצחה
שמו מונצח באנדרטה לנופלים במערכות ישראל בכפר הנוער הודיות, אנדרטה לזכר בני העיר טבריה שנפלו במערכות ישראל, יד לשריון בלטרון, אתר הנצחה לחללי חיל החימוש בנתניה ובבית יד לבנים בעירו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל החימוש במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל החימוש במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
פטרנליזם

**פטרנליזם** הוא התערבות של מדינה, מוסד, קבוצת אנשים או פרט מסוים בענייניו של פרט אחר כנגד או בלי קשר לרצונו, בכוונה להיטיב עם האחר או להגן עליו מפני פגיעה. יסוד עיקרי בפטרנליזם הוא הגבלת החופש או האוטונומיה של הפרט ואף כפייה ממש של פעולות. פטרנליזם עשוי גם לבוא לידי ביטוי בהטעיה מכוונת של האחר על מנת לגרום לו לפעול באופן הרצוי על ידי המטעה.

הפטרנליזם חורג מהשיטה האינדיבידואליסטית, עליה מושתת הכלכלה הקלאסית, ולפיה כל פרט הוא השופט הטוב ביותר של טובתו הוא, ומבטא גישה של עליונות.

מקור המושג בתפיסה של מערכת משפחתית בה האב (Pater) נתפס כרציונלי יותר מהאם והילדים, ולכן ראוי לכפות עליהם את דעותיו.

## צורות
* פטרנליזם "צר" מול "רחב" – פטרנליזם צר מתייחס לפטרנליזם המופעל על ידי המדינה ושלוחיה בלבד (חקיקה, מערכת המשפט וכיוצ"ב), פטרנליזם רחב מתייחס לכל התייחסות פטרנליסטית שהיא (למשל, בית חולים המונע ממטופל מידע רפואי הרלוונטי למצבו).
* פטרנליזם "רך" – התערבות המיועדת להגן מפני פעולה שאינה מודעת. דוגמה: הצבת שלט המזהיר בפני רחצה בחוף ים בשל סכנת מערבולות.
* פטרנליזם "קשה" – שלילת חופש הבחירה. בדוגמה הנ"ל, למשל, באמצעות הצבת כוחות שיטור המונעים כניסה למים.
* פטרנליזם "טהור" – שלילת החירות או האוטונומיה נעשית רק על האדם או קבוצת האנשים המוגנים.
* פטרנליזם "לא טהור" – קבוצת האנשים שחירותם או האוטונומיה שלהם נפגעת במידה מסוימת רחבה יותר מקבוצת האנשים עליהם נועדה הפעולה להגן.
* פטרנליזם "מוסרי" – פעולה המיועדת לקדם את ההתנהגות המוסרית של אנשים גם אם לא תשפר את רווחתם.

## ראו גם
* משטר סמכותני

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פילוסופיה של המשפט
קטגוריה:תאוריות במדע המדינה
קטגוריה:מוסר
קטגוריה:משפחה
צ'אבה קרשי

**צָ'אבָּה קֶרֶשִי** (בהונגרית: **Kőrösi Csaba**; נולד ב-1958) הוא דיפלומט הונגרי המכהן כיום כנשיא ה-77 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות. בעבר היה מנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה.

## ביוגרפיה
צ'אבה קרשי נולד בסגד שבדרום־מזרח הונגריה בשנת 1958. למד במכון הממלכתי ליחסים בין־לאומיים של מוסקבה (רוסיה), במכון ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת לידס (בריטניה), מכון טרומן לחקר המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים (ישראל), ובבית הספר הרווארד קנדי באוניברסיטת הרווארד (ארצות הברית).

### קריירה
קרשי הצטרף למשרד החוץ ההונגרי בשנת 1983 ושירת כנציג הונגריה במדינות שונות, בין היתר ביוון, בישראל ובלוב. הוא כיהן גם כנציג הקבוע של הונגריה באו"ם, וכסגן נשיא העצרת הכללית מ-2011 עד 2012. הוא היה סגן מזכיר המדינה האחראי על מדיניות ביטחון, דיפלומטיה רב-צדדית, וזכויות אדם, לפני שמונה למנהל קיימות סביבתית בלשכת נשיא הונגריה.

#### נשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות
ב-7 ביוני 2022 נבחר לכהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות במושב ה-77 שלה. הוא החליף את עבדאללה שהיד מהאיים המלדיביים, והחל לכהן ב-13 בספטמבר 2022.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי הונגריה
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:נשיאי העצרת הכללית של האומות המאוחדות
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:בוגרי המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1958
מרכז לתרבות עכשווית של ברצלונה

**מרכז לתרבות עכשווית של ברצלונה** (בקטלאנית: **Centre de Cultura Contemporània de Barcelona**), הידוע גם בראשי תיבות שלו, **CCCB**, הוא מרכז אמנויות  בברצלונה, קטלוניה, ספרד.

המרכז ממוקם בשכונת אל רבאל, ונושא הליבה שלו הוא העיר והתרבות העירונית . ה-CCCB מארגן תערוכות, דיונים, פסטיבלים, קונצרטים, מחזורי סרטים, קורסים, הרצאות ופעילויות נוספות.

## פעילויות
המרכז ממוקם בשכונת אל רבאל, ונושא הליבה שלו הוא העיר והתרבות העירונית . ה-CCCB מארגן תערוכות, דיונים, פסטיבלים, קונצרטים, מחזורי סרטים, קורסים, הרצאות ופעילויות אחרות. בנוסף, מעודד יצירה באמצעות טכנולוגיות ושפות חדשות, חוקר ומקדם את המיזוג המתמשך של שפות וז'אנרים שונים, ומעביר הפקות פנימיות למרכזי אמנות, מוזיאונים ומוסדות לאומיים ובינלאומיים אחרים. המטרה הבסיסית של פעילויות אלו היא ליצור דיון, חשיבה והרהורים על נושא העיר והמרחב הציבורי, ונושאים נוספים המגדירים את האקטואליה. הוא מטפל בנושאים במטרה לקשר את העולם האקדמי עם תהליכי יצירה ואזרחים בכלל. ה-CCCB הוא גם מרחב פתוח ליוצרים, עמותות ומתכנתים עצמאיים שאיתם יצר קשרים לאורך השנים.

ה-CCCB מציע לציבור גישה לחלק מאחזקותיו, ארכיון מולטימדיה הכולל חומרים שיצר המרכז במהלך שנות פעילותו. מגוון רחב של חומרים (מסמכים, פרסומים, קבצים דיגיטליים, אודיו-ויזואליים וכו') בנושאים מרכזיים של תרבות וחברה עכשוויים הזמינים לעיון בארכיון CCCB, והוא ממשיך להתעדכן כל העת. פתוח לציבור גם XcèntricArchive של המרכז, ארכיון דיגיטלי של סרטים ניסיוניים ותיעודיים, הכולל למעלה מ-700 כותרים הקשורים לתוכנית שלו "Xcèntric. הקולנוע של CCCB".

ה-CCCB הוא קונסורציום ציבורי שנוצר על ידי המועצה המחוזית של ברצלונה (Diputació de Barcelona) ומועצת העיר ברצלונה. הגוף הניהולי השולט בקונסורציום הוא המועצה הכללית, שהנשיא שלה הוא נשיא המועצה המחוזית של ברצלונה וסגן הנשיא שלה הוא ראש העיר. ג'ודית קאררה היא המנכ"לית.

## המבנה
שטח המרכז הוא 15,000 מטרים רבועים, מתוכם 4,000 מטרים רבועים הם חללי תצוגה. יש בו גם אודיטוריום, חנות ספרים וחדרי סמינרים והרצאות מגוונים. ה-CCCB תופס חלק מבית האחוזה הישן Casa de Caritat, שנבנה בשנת 1802 ומשמש תפקיד זה עד 1957. המקום המחודש הוא פרי עבודתם של האדריכלים הליו פינון (Helio Piñón) ואלברט ויאפלנה (Albert Viaplana), ובשנת 1993, הפרויקט זכה בפרסי אדריכלות של FAD וסיוטט דה ברצלונה. המבנה החדש החליף את האגף הצפוני, והשלים את הפריסה המקורית בצורת U עם נפח מנסרתי בגובה 30 מטר, תוך הצגת חזית מזוגגת היוצאת אל החצר בחלקה העליון. עם משחקי ההשתקפויות שלו, תכונה חדשה זו הופכת למראה של הגגות שמסביב ולנקודת תצפית על העיר, כמו גם לאחסון תקשורת פנימית (אולמות, מעליות ומדרגות).

באביב 2011, ה-CCCB הרחיב את שטחיו עם שילוב התיאטרון לשעבר של Casa de Caritat, ששופץ. הפרויקט, שתוכנן על ידי "מרטינז לאפנה-טורס אדריכלים" (Martinez Lapeña-Torres Arquitectos, SL), יוצר חיבור במפלס המרתף עם המתחם הנוכחי, בחצר פאטי דה לס דונס, ומתייחס לתיאטרון הישן, שנבנה ב-1912 על ידי האדריכל ג'וזף גודיי אי קאסאל. חלק מאחד מהאכסדראות מהמאה ה-19 של בית החולים לשעבר דה לה קריטאט.

## קישורים חיצוניים

* 

* ביקורות ורשמים של מבקרים 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברצלונה: תרבות
קטגוריה:ברצלונה: מוזיאונים
מאסיה

[ממוזער|[לה מאסיה|לה מאסיה דה קאן פלאנס בלס קורטס, ברצלונה.]]
**מאסיה** (בקטלאנית או בספרדית: **masía** ובאראגונית: **pardina**) היא סוג של בנייה כפרית הנפוצה במזרח ספרד: קטלוניה, קהילת ולנסיה, אראגון, לנגדוק ופרובאנס (בדרום צרפת). החלקה עליה בנויה המאסיה נקראת מאס . לרוב מדובר במבנים גדולים אך מבודדים, שכמעט תמיד קשורים לחקלאות משפחתית או לפעילות מקנה.

החומרים ששימשו לבניית מאסיות השתנו לאורך הדורות, ולעיתים קרובות נקבעו על פי מיקומם. באזורים הרריים השתמשו לעיתים קרובות באבן מחוספסת, למעט פתחים, חלונות וקשתות, שבהם עבדו עם אבן מעובדת. במהלך ימי הביניים, בוץ שימש כמלט, והוחלף מאוחר יותר בסיד או צמנט. במקומות שבהם היה קשה להשיג אבן, לבני חימר היו נפוצות יותר כחומר בנייה.

על פי רוב, חזיתות הכניסה של המאסיות מכוונות לדרום. למבנים עתיקים יותר מהמאה ה-16 יש כניסה ראשית בעלת קשת בעוד שלבניינים שנבנו לאחר המאה ה-18 יש בדרך כלל פתחי משקוף. מאסיות נבנו, בדרך כלל, מקורות עץ שהוצבו בניצב לחזית וחופו באריחים. בפירנאים ובאזורים הרריים אחרים, הקירוי עשוי לעיתים קרובות מצפחה.

המאסיות היו בדרך כלל בניינים בני שתי קומות לפחות, כאשר קומת הקרקע שמורה לעבודות חקלאות ואף לאכלס בעלי חיים, כאשר הקומה העליונה שמורה למגורי המשפחה. אם הייתה קומה מעל זה, היא הייתה משמשת לעיתים קרובות כאסם, או מדי פעם לאכלס יונים.

ישנן מאסיות הכוללות קפלות פרטיות.

בתקופה המודרנית, מאסיות רבות הוסבו לוילות מגורים, מסעדות, צימרים או מרכזים לתיירות כפרית. בנוסף, ישנן מאסיות שהוסבו למוזיאונים (וילה ג'ואנה, מרכז ג'וג'ול-קאן נגרה) או ששוקמו והותאמו לשימושים תרבותיים.

כמה יצירות מוקדמות של הצייר הספרדי ז'ואן מירו מתארות את המאסיה  של משפחתו וכמו כן, איכרים קטאלונים.

## מועדון הכדורגל ברצלונה

אקדמיית הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה נקראת "לה מאסיה" (La Masia), מכיוון שהייתה ממוקמת בעבר במאסיה אותנטית מהמאה ה-18, הנקראת "לה מאסיה דה קאן פלאנס". המאסיה ממוקמת בסמוך לקאמפ נואו במחוז לס קורטס בברצלונה, ושימשה לשכן כדורגלנים צעירים מ-1979 עד 2011.

## גלריה

Can Taxonera Arenys de Mar Catalonia.jpg|מאסיה Can Taxonera בארניס דה מאר.
Catalonia PremiàDeDalt Rectoria.JPG|בית הכמורה  של פרמיה דה דאלט, מסביבות המאה ה-17.
Mas fabregas del bosc-ametlladelvalles.jpg|מאס Fabregas del Bosc ב-ל'אמתלה דל ואלייס.
Mas dorca.jpg|מאסיה מאס דורקה ב-ל'אמתלה דל ואלייס.
Catalonia SantVicençDeMontalt CanMora.JPG|קאן מורה, בסנט ויצ'נס דה מונטל.
Tejeria Olocau del Rey 57.JPG|"מאסיה דה לה Teijería", באולוקאו דל ריי, אלס פורטס.
Can pages vell-ametlladelvalles.jpg|מאס "Can Pages Vell" ב-ל'אמתלה דל ואלייס.
Can Masdeu - Centro Social Ocupado con huertos.JPG|מאס Can Masdeu, בקולסרולה בפאתי ברצלונה.
Masia de xàbia.jpg|מאסיה טיפוסית בשאביה .


## ראו גם
* לה מאסיה

## לקריאה נוספת

* Various authors; Gran enciclopèdia catalana, Ed. Enciclopèdia catalana, Barcelona, 
* Soldevila, Ferran et alt; Història de Catalunya, Selecta-Catalònia, Barcelona, 1989 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:ספרד: אדריכלות
יחסי אפריקה–סין

[ממוזער|400px|מפה המציגה את דרכי המסחר ששימשו סביב [המאה ה-1 לספירה ובמרכזה דרך המשי]]
**יחסי אפריקה–סין** או **יחסי אפרו–סין** הם היחסים ההיסטוריים, הפוליטיים, הכלכליים, הצבאיים, החברתיים והתרבותיים בין מדינות אפריקה לרפובליקה העממית של סין.

## סקירה כללית
מעט ידוע על היחסים העתיקים בין סין ואפריקה, אם כי ישנן עדויות מסוימות לקשרי סחר מוקדמים. נקודות השיא של הקשרים מימי הביניים כוללים את מסעו מהמאה ה-14 של החוקר המרוקאי אבן בטוטה ואת מסעות שושלת מינג מהמאה ה-15 של האדמירל הסיני ג'נג הא.

היחסים הפוליטיים והכלכליים המודרניים בין סין היבשתית ליבשת אפריקה החלו בעידן מאו דזה-דונג, לאחר ניצחון המפלגה הקומוניסטית הסינית במלחמת האזרחים הסינית. בתחילת המאה ה-21, המדינה המודרנית של הרפובליקה העממית של סין (PRC) בנתה קשרים כלכליים חזקים יותר ויותר עם אפריקה. בשנת 2013, הוערך כי מיליון אזרחים סינים מתגוררים באפריקה. בנוסף, ההערכה היא כי 200,000 אפריקאים עבדו בסין בשנת 2017.

בשנת 1971 קיבלה סין את התמיכה מ-26 מדינות אפריקאיות באו"ם להשתלט על המושב של טאיוואן. מאו דזה-דונג היה אסיר תודה על התמיכה ואמר: "האחים האפריקאים שלנו הם שנשאו אותנו לאו"ם". כיום כמעט כל מדינות אפריקה מכירות באופן רשמי בסין העממית ולא בטאיוואן. נכון לשנת 2022, אסוואטיני וסומלילנד (הלא מוכרת) הן שתי המדינות האפריקאיות היחידות שיש להן יחסים רשמיים עם טאיוואן.

היו יותר ויותר קשרים מדיניים, ביטחוניים וכלכליים הדוקים יותר בין סין למדינות אפריקה. הסחר בין סין לאפריקה גדל ב-700% במהלך שנות ה-90, וסין היא כיום שותפת הסחר הגדולה ביותר של אפריקה. בשנת 2000 הוקם הפורום לשיתוף פעולה בין סין לאפריקה  כפורום בין מדינות אפריקה לסין.

## דעת הקהל
בתפיסה הציבורית, על פי סקר דעת הקהל העולמי של ה-BBC (PIPA) משנת 2011, ב-5 מדינות אפריקאיות רוב האזרחים החזיקו בדעות חיוביות על סין: קניה (73%), ניגריה (85%), גאנה (72%), מצרים (55%) ודרום אפריקה (53%). סקר נוסף של ה-BBC מצא שקניה (77%) וניגריה (82%) החזיקו בדעה חיובית לגבי השפעת הצמיחה של סין על ארצם. בשנת 2013, סקרי PIPA הראו כי רוב האזרחים החזיקו בדעות חיוביות כלפי סין בניגריה (78%) וגאנה (68%), אולם ציינו כי יש ירידה בדעות החיוביות על סין בקניה (58%). סקר נוסף ב-2014 הראה על עלייה בדעת הקהל החיובית בקניה (65%), כמו גם על 67% בגאנה ועלייה ל-85% בניגריה.

בשנת 2022, בלומברג דיווח כי שני העשורים האחרונים של ההשקעות של סין בתשתיות אפריקאיות ואספקת מוצרי צריכה במחירים סבירים ליבשת, גרמו לאפריקאים צעירים להחזיק בדעות חיוביות יותר כלפי סין. סקר שנערך על ידי קרן משפחת איצ'יקוביץ ביוני 2022 אשר כולל ראיונות ארוכים פנים אל פנים עם הנסקרים, הראה כי 76% מ-4,507 צעירים אפריקאים ב-15 מדינות אפריקאיות כינו את סין כמעצמה זרה בעלת ההשפעה החיובית הגדולה ביותר על חייהם, העולה על ארצות הברית ואירופה. הדעות החיוביות כלפי סין היו החזקות ביותר ברואנדה, מלאווי וניגריה. עם זאת, 56 אחוז מהנסקרים האמינו גם בתיאוריה לא מבוססת לפיה מגפת COVID-19 נוצרה והופצה בכוונה על ידי סין.

## ראו גם
* יחסי אפריקה–ישראל
* יחסי החוץ של סין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

 
קטגוריה:אפריקה: היסטוריה
אפריקה