open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אולימפיאדת השחמט 1994

**[[אולימפיאדת השחמט]] ה-31** אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה במוסקבה, שברוסיה, בין 30 בנובמבר ל-17 בדצמבר 1994.

## התחרות הפתוחה
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* ליאוניד יודסין (2625) 2+,4=,3-
* איליה סמירין (2615) 5+,7=,0-
* לב פסחיס (2605) 2+,3=,3-
* אלון גרינפלד (2600) 4+,3=,2-
* בוריס אלתרמן (2585) 2+,7=,0-
* ואדים מילוב (2590) 4+,4=,1-

הנבחרת סיימה במקום 14.  

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד לוקסמבורג 1:3 - ניצחון
** נגד קירגיזיה 1:3 - ניצחון
** נגד קזחסטן 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד יוון 1:3 - ניצחון
** נגד יוגוסלביה 2:2 - תיקו
** נגד צרפת 2:2 - תיקו
** נגד לטביה 2:2 - תיקו
** נגד אנגליה 3:1 - הפסד
** נגד פולין 1:3 - ניצחון
** נגד בלארוס 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד דנמרק 2.5:1.5 - הפסד
** נגד ארגנטינה 1.5:2.5 – ניצחון
** נגד אוסטריה 1:3 - ניצחון
** נגד ארמניה 2:2 - תיקו

## התחרות לנשים

**אולימפיאדת ה-14 לנשים** התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
### תוצאות הגמר

### מדליות אישיות

### נבחרת ישראל
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
* מאשה קלינובה (2295) 4+,2=,6-
* אנה סגל (2220) 4+,2=,6-
* לודמילה צ'יפנסקיה (2230) 7+,4=,3-
* אירינה יודסינה 3+,2=,4-

הנבחרת סיימה במקום 9. 

להלן התוצאות הקבוצתיות:
** נגד איטליה 0:3 - ניצחון
** נגד סלובקיה 1:2 - ניצחון
** נגד סין 1.5:1.5 - תיקו
** נגד סלובניה 1:2 - ניצחון
** נגד אסטוניה 2:1 – הפסד
** נגד בולגריה 1:2 - ניצחון
** נגד קזחסטן 2:1 – הפסד
** נגד בוסניה והרצגובינה 0:3 - ניצחון
** נגד אוקראינה 1:2 - ניצחון
** נגד גאורגיה 2:1 – הפסד
** נגד קרואטיה 1.5:1.5 - תיקו
** נגד מולדובה 0.5:2.5 - ניצחון
** נגד הונגריה 2:1 - הפסד
** נגד רומניה 2.5:0.5 - הפסד

## קישורים חיצוניים

* מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס 
* מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס 

קטגוריה:אולימפיאדת שחמט
קטגוריה:1994 ברוסיה

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1994
קטגוריה:מוסקבה: תחרויות שחמט
אנדרטת המלחמה הסובייטית (טירגארטן)

[שמאל|ממוזער|כיתוב ב[אנגלית על צידה השמאלי של האנדרטה.]]
**אנדרטת המלחמה הסובייטית** (בגרמנית: **Sowjetisches Ehrenmal**, ברוסית: **Мемориал павшим советским воинам в Тиргартене**) היא אנדרטה הנמצאת בפארק טירגארטן שבמרכז ברלין בירת גרמניה. האנדרטה היא הגדולה מבין כל האנדרטאות שהוקמו להנצחת זכרם של 80,000 חיילי הצבא האדום שנפלו בקרב על ברלין באפריל ובמאי 1945.

האנדרטה מוקמת מצפון לרחוב 17 ביוני, בסמוך לשער ברנדנבורג ולבניין הרייכסטאג.

## היסטוריה
האנדרטה הוקמה בשנת 1945, זמן קצר לאחר כיבוש העיר על ידי הצבא האדום. צילומי התקופה מציגים את האנדרטה בלב שטח פתוח (מאחר שהפארק כולו עלה באש בעקבות הפצצות בעלות הברית ויתרת עצי הפארק נכרתו על מנת שישמשו כעצי בעירה בחודשי המלחמה האחרונים). כיום ניצבת האנדרטה בלב הפארק.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל מיכאיל גורביץ, והפסלים ולדימיר ציגאל ולב קרבל.

אף שהאנדרטה ניצבה בשטח הבריטי של מערב ברלין, במהלך המלחמה הקרה אפשרו הבריטים לחיילי הצבא האדום לקיים משמר כבוד באנדרטה וכן אפשרו גישה חופשית ממזרח ברלין אל האנדרטה לחיילים.

## תיאור האנדרטה
האנדרטה נבנתה מלבנים שנלקחו מבניין לשכת הקנצלר ההרוס. האנדרטה בנויה בצורת אכסדרת עמודים (סטואה) שצורתה חצי גורן, ובמרכזה פסל של חייל הצבא האדום. משני צידי האנדרטה תותחי הוביצר M1937 (152 מ"מ) ושני טנקי T-34 אשר שימשו בכיבוש העיר.

הכניסה לאנדרטה מסומנת על ידי קשת ניצחון גדולה. אחריו מופיע הפסל "ממוטר היימת" בצורת פסל של אישה המתאבלת על הבנים שנפלו. בשלב הבא מונחים המבקרים על ידי שני דגלי גרניט אדומים גדולים ומסוגננים. מרכז האנדרטה הוא הפסל המתנשא של חייל סובייטי, המסמל ניצחון על המשטר הנאצי עם ילד בזרועותיו וחרב בידו. הפסל המרשים ניצב על תלולית עם מוזוליאום שבחלקו הפנימי ניתן לראות פסיפס של הצייר אלכסנדר א 'גורפרנקוב. השביל לפסל הראשי מוקף פסלים אחרים. באמצעות מדרגות יכולים המבקרים לרדת לשדות הקבר. לחמשת השדות יש אופי סמלי: סך כל 7,000 הקורבנות הקבורים שוכנים בקברים לא בולטים בשולי הצמח.

בכל שנה, באנדרטת המלחמה הסובייטית, טקס הנחת זר מציין את חללי הסובייטים שנפלו במהלך שחרור ברלין.

בחלקה האחורי של האנדרטה מצוי מוזיאון פתוח ובו תמונות המתארות את הקמת האנדרטה.

על האנדרטה כיתוב ברוסית:

## טקסים
מדי שנה, ב-8 במאי (יום הניצחון באירופה) נערך באנדרטה טקס אזכרה הכולל הנחת זרים.

ערב טקס האזכרה בשנת 2010 נמרחו על גבי האנדרטה בצבע אדום כתובות נאצה בהן נכתב: "גנבים, רוצחים, אנסים", בהתייחס לפשעים שביצעו חיילי הצבא האדום באוכלוסייה האזרחית עם כיבוש גרמניה, במיוחד אונס של נשים.

## ראו גם

* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו
* אנדרטת המלחמה הסובייטית שברובע פנקו

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות
סובייטית, אנדרטת המלחמה (טירגארטן)
סובייטית, אנדרטת המלחמה (טירגארטן)
טירגארטן
קטגוריה:פארק טירגארטן
בוב מקנאב

**רוברט "בוב" מקנאב** (אנגלית: **Robert "Bob" McNab**; נולד ב-20 ביולי 1943 בהאדרספילד, יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

מקאנב החל את הקריירה שלו בהאדרספילד טאון, המועדון המקומי של עיר הולדתו, ושיחק שם כשבעים משחקים במשך שלוש עונות. הוחתם בארסנל על ידי ברטי מי באוקטובר 1966, וזכה מיד למקום קבוע בהרכב המועדון. מקנאב השתתף עם ארסנל במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969, בהם הפסיד המועדון ללידס יונייטד ולסווינדון טאון בהתאמה.

הופעת הבכורה של מקנאב במדי נבחרת אנגליה הייתה במשחק נגד נבחרת רומניה ב-6 בנובמבר 1968, ומקנאב השתתף בשלושה משחקים נוספים במדי נבחרתו אך לא הצליח להפוך לשחקן קבוע בסגל הנבחרת. ברמה הארצית הוא זכה ליותר הצלחה, בעיקר כאשר שחקני ארסנל הצליחו לזכות בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970 ובדאבל בעונת 1970/1971. מקנאב החסון היה חלק מחוליית ההגנה של ארסנל ביחד עם פט רייס ופרנק מקלינטוק, ובעונת הדאבל הוא שיחק ב-62 משחקים מתוך 64 בכל המסגרות.

מקנאב המשיך לשחק עבור ארסנל לאורך רוב שנות ה-70 המוקדמות, כולל ההפסד ללידס יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1972; אולם, הוא החמיץ את רוב עונת 1971/1972 בגלל פציעה והוחלף על ידי סמי נלסון, אך בעונה שלאחר מכן החלים ושיחק ביותר מ-50 משחקים. בעונת 1973/1974 הוא נפצע פעם נוספת, ולפיכך חלק את עמדת הבלם השמאלי עם נלסון בשתי העונות הבאות. ב-1975 נאמר למקנאב בן ה-32 כי המועדון לא זקוק יותר לשירותיו כיוון שיש לו מחליף צעיר יותר, והוא שוחרר בקיץ בהעברה חופשית. מקנאב שיחק ב-365 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שישה שערים.

לאחר שעזב את ארסנל הוא שיחק בוולבס, ולאחר מכן עבר לסן אנטוניו ת'אנדר מה-NASL. לאחר ששיחק בארצות הברית הוא חזר לאנגליה כדי לשחק במועדון הכדורגל בארנט, ולבסוף חצה את האוקיינוס האטלנטי פעם על מנת לשחק בוונקובר וייטקאפס הקנדית ולאמן אותה, לפני שפרש כליל ממשחק פעיל.

מקנאב היגר ללוס אנג'לס לאחר פרישתו, שם הוא גם מתגורר באופן קבוע ועובד בפיתוח נדל"ן. ב-1999 הוא היה חלק מקבוצת אנשים בראשון מילאן מנדריץ' שרכשה את פורטסמות', ולמשך זמן קצר הוא חזר מפרישתו והיה המאמן הזמני של המועדון לאחר פיטוריו של אלן בול בדצמבר 1999, עד למינויו של טוני פוליס בחודש שלאחר מכן.

מלבד היותו כדורגלן הוא עסק בשנות ה-70 גם בתחום הטלוויזיה.  מקנאב היה חלק מהפאנל המיוחד של רשת ITV בזמן מונדיאל 1970, וב-1973 השתתף כשחקן אורח בסדרת טלוויזיה מקומית.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ב-NASL

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני פורטסמות'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1943
שאיבת שומן

250px|ממוזער|שמאל|ניתוח שאיבת שומן
**שאיבת שומן** (נקראת גם **ליפוסקציה**) היא הליך כירורגי לצמצום היקפים של הגוף בעיקר באזור הישבן, הבטן והירכיים. במקרים מסוימים נערכות שאיבות שומן בחלקים נוספים בגוף. שאיבת שומן אינה באה כתחליף לדיאטה. היא נועדה לאפשר הסרת שומן אשר לא ניתן להסירו בתהליך הרזיה ופעילות ספורטיבית או כאשר מדובר בצורך רפואי דחוף לצמצום כמות השומן בגוף.
משך הניתוח ותהליך ההחלמה תלוי במספר האזורים בהם מבוצעת שאיבות השומן. עקרונית מדובר בתהליך החלמה קצר יחסית ואת התוצאות הסופיות ניתן לראות כבר בסיום הניתוח או עד שלושה חודשים מסיומו.

**תופעות לוואי אפשריות:**
* שטפי דם (סימנים כחולים כמו מכה)
* אדמומיות של העור
* זיהום (על מנת למנוע זיהום יש לקחת אנטיביוטיקה לאחר הפעולה למשך 5 ימים)
* נפיחות
* לעיתים רחוקות יכולה להיווצר כוויה בעור בנקודה מסוימת
* חוסר רגישות בעור באזור שנשאב או לחלופין, רגישות מוגברת

**סיבוכים אפשריים:**
* דימום
* הצטברות נוזלים באזור שאיבת השומן

**במקרים נדירים:**
* זיהום
* אסימטריה
* אי התכווצות העור באזור שאיבת השומן
* תסחיפים ריאתיים

## שאיבת שומן כמבוא לניתוחים שונים

בחלק מניתוחי הגינקומסטיה מהווה שאיבת שומן מעין מבוא לניתוח. ראשית כל נשאב השומן מאזורים פריפריאליים ועיקריים בשד, ורק אחרי כן יבוצע ההליך הכירורגי פר-אקסלנס, הנוגע להסרת רקמת החיבור הבלוטית הנמצאת בקרבת השריר.

## קישורים חיצוניים

* כתבה מקיפה על שאיבת שומן, הסבר על התהליך (מאתר כללית אסתטיקה)
* המסה או מעמסה – להיפטר משומן עודף, הסבר על התהליך (מאתר הדסה)
* 
* שאיבת שומן - מחלקת כירורגיה אסתטית בית חולים רמב"ם
* ניתוח שאיבת שומן מאתר כללית אסתטיקה
* שאיבת שומן ללא ניתוח, כירורגיה פלסטית, באתר מדיקו, 12 באוקטובר 2020

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כירורגיה פלסטית: פעולות
קטגוריה:שמנות והזנות יתר
ורוניקה הקדושה

[260px|ממוזער|מלאך מחזיק את המטפחת של ורוניקה הקדושה מאת  [קוזימו פנצ'לי בגשר סנטאנג'לו.]]
**ורוניקה**, הקרויה גם **ברניס** או **ברניקי** היא קדושה בנצרות. על פי הספר מימי הביניים "מעשי הקדושים" (לטינית - **Acta Sanctorum**) היא הייתה אישה אדוקה מירושלים אשר נתנה לישו את המטפחת שלה, כך שיוכל לנגב את מצחו במהלך התקדמותו לגבעת הגולגולתא. ישו קיבל את הצעתה, מחה את זיעתו, וכשהחזיר את מטפחת, תוואי פניו הופיע עליו. השם "ורוניקה" הוא לטיניזציה של השם ברניקי, שם שמקורו במקדונית עתיקה, ומשמעותו "נושאת הניצחון". קיימת פרשנות (מוטעית) באטימולוגיה העממית הטוענת כי מקור השם ב"אמת" (vera בלטינית) ו"צלם" (eikon ביוונית).

לא קיים ביסוס לשימוש בשם ורוניקה בסיפור הצליבה בברית החדשה. המסורת מזהה את ורוניקה עם האישה זבת הדם המתוארת בבשורה על פי מתי:

המסורת מוסיפה שוורוניקה הוזמנה לרומא על ידי הקיסר טיבריוס שסבל ממחלה קשה ונרפא מחוליו על ידי התבוננות במטפחת.

יום חגה הוא ה-4 בפברואר בכנסייה הקתולית וה-4 באוקטובר בכנסיות האורתודוקסיות.

התחנה הששית בוויה דולורוזה מוקדשת לוורוניקה, שכן על פי המסורת הנוצרית מן המאה ה-15 שם עמד ביתה. המקום נרכש על ידי הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית ב-1883 ושנתיים לאחר מכן נבנתה בו כנסייה. הכנסייה נבנתה מחדש על ידי אנטוניו ברלוצי ב-1953 וכוללת כנסייה וקריפטה. בוותיקן, בבזיליקת פטרוס הקדוש מציגים הנוצרים שרידים מהמטפחת הקדושה של ורוניקה.

על שמה של ורוניקה נקרא מין הצמחים ורוניקה, ממשפחת הלחכיים; וביניהם הורוניקה הסורית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים במאה ה-1
אנטואן דה פיליפו

**אנטואן דה פיליפו** (בצרפתית: **Antoine de Phélippeaux**; 1 באפריל 1767 – 1 במאי 1799) היה קצין תותחנים צרפתי, למד בנעוריו ביחד עם נפוליאון בונפרטה, שפיקד בשרות הבריטים על הגנת עכו בעת המצור על עכו.

## ביוגרפיה
דה פיליפו היה בן כיתתו של נפוליאון באקדמיה הצבאית בצרפת. דה פיליפו היה בן אצולה אמיד ויפה תואר והצטיין בלימודים ואילו נפוליאון היה בן למשפחה ענייה ללא ייחוס רם ולא נמנה בין המצטיינים.

בשנת 1785 סיימו שניהם את הלימודים והתגייסו לצבא בתור קציני תותחנים זוטרים. עם פרוץ המהפכה הצרפתית ב-1789 נלחם דה פיליפו כיאות למעמדו-לצד המלוכנים ונאלץ בשנת 1791 לברוח לאנגליה.

משנודע לו שאיש הצי האנגלי סידני סמית נתפס בעת פעולה בנמל לה האבר ונאסר בבית הכלא בפריז, החליט לשחררו. הוא חזר בחשאי לצרפת, זייף ניירות של קצין משטרה, התיידד עם בתו של מנהל בית הסוהר והצליח ליצור קשר עם סמית. בליווית ארבעה מחבריו שלבשו בגדי שוטרים הגיע דה פיליפו לבית הסוהר כשהוא לובש בגדי קצין משטרה והציג תעודה מזויפת המצווה למסור לידיו את סמית. לאחר הרפתקאות רבות הגיעו השניים לאנגליה. סמית גמל למצילו ושכנע את האנגלים למנותו כקצין בחיל הים האנגלי למרות היותו צרפתי.

סמית עלה בדרגה והתמנה למפקד שייטת בדרגת גנרל. עם מסעו של נפוליאון למצרים וארץ ישראל נצטווה סמית להפליג לחופי הארץ ולעזור לטורקים להדוף את הצבא הצרפתי. כשהתקרב נפוליאון לעכו מינה סמית את דה פיליפו למפקד אניה וציווה עליו לנחות בעכו עם חייליו כדי לעזור למושל העיר אחמד אל ג'זאר.

אל ג'זאר חשש שלא יוכל להגן על העיר לאור ניצחונותיו של נפוליאון והיה מוכן לנטשה. דה פיליפו עם כמה מאות חיילים אנגלים הגיע לעכו ושכנע את אל ג'זאר להגן עליה. סמית הפגיז מאוניותיו במפרץ את ריכוזי הצבא הצרפתי.

שני התלמידים-חברים מהאקדמיה הצבאית נלחמו זה בזה משני צדי חומת עכו. מדי פעם היה דה פיליפו עולה על החומה וצופה לעבר הצרפתים. מסופר כי פעם אחת הבחין בנפוליאון עומד מוקף בקציניו. סמל התותחנים שעמד לידו ביקש ממנו רשות לירות לעברם אך דה פיליפו סירב.

כוחותיו של דה פיליפו נהנו משפע של תחמושת שסופקה להם דרך הים בעוד שנפוליאון סבל מהעדר אספקה צבאית ובעיקר מהעדר תותחים שבעזרתם קיווה לפרוץ את החומות, כי האוניות שהובילו את התותחים ממצרים נפלו בידי השייטת של סמית ושימשו את מגיני העיר.

דה פיליפו נקט בהגנה אקטיבית. בתור קצין תותחנים היה מאתר את נקודות התורפה של הצרפתים ופוקד על התותחנים הטורקים לירות לשם. בלילות היה יוצא בחשאי עם חיילים אנגלים ומתנפל על החיילים הצרפתים המופתעים. הוא ארגן קווי הגנה פנימיים בעיר ופעם אחת הצליחו הצרפתים לחדור לעיר אבל נתקלו בקו הגנה שני ונהדפו על ידי המגינים שבראשם דה פיליפו. ביטחונו של אל ג'זאר גבר עד כדי כך שהוא ציווה לכרות את ראשו של הנציג הצרפתי שבא לדון על תנאי הכניעה ולהציבו על החומה לנוכח עיניהם של הצרפתים.

דה פיליפו לא זכה לראות בנסיגת הצרפתים. הוא מת ממחלה (מכת שמש או דבר שהיה נפוץ בעיר בגלל תנאי התברואה הירודים) כשבועיים לפני נסיגת הצרפתים. סמית הספיד אותו ואמר כי מת "מאחר שלא נתן מנוחה לעצמו בשני חודשי המלחמה, ונמצא בכל מקום ובכל רגע שבו נערך קרב. ביום ובלילה, הקדיש למלחמה בבני עמו ובבן כיתתו לשעבר".

## לקריאה נוספת
*שלמה שבא: ארץ ישראל - אוטוביוגרפיה, הוצאת דביר, 2001.
* עלא חליחאל, **להתראות עכו**, עם עובד, 2018

## קישורים חיצוניים

* אורי קציר, דרכים שנפרדו, באתר e-mago (על נפוליאון ואנטואן דה פיליפו)

קטגוריה:מסע נפוליאון בארץ ישראל
דה פיליפו, אנטואן
קטגוריה:צרפתים  שנולדו ב-1767
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1799
מיטשל

**מיטשל** (**Mitchel** או **Mitchell**) הוא שם פרטי ושם משפחה נפוץ במדינות דוברות אנגלית. כמו כן, משמש השם **מיצ'ל** (**Míchel**) ככינוי ספרדי לאישים (בעיקר כדורגלנים) ששמם הפרטי הוא .

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם מיכאל
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
רונאלד דה בור

**רונאלד דה בור** (בהולנדית: **Ronald de Boer**; נולד ב-15 במאי 1970 בהורן שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקשר במדי מספר קבוצות באירופה ובקטר ובמדי נבחרת הולנד. הוא אחיו התאום של פרנק דה בור. לרוב דה בור שיחק בצד הימני של הקישור או ההתקפה.

## קריירה
דה בור תחילה שיחק ברמה חובבנית בקבוצות קטנות בהולנד, לפני שהתחיל בקריירה מקצוענית במדי קבוצת אייאקס אמסטרדם ב-1988. בשורות הקבוצה שיחק שלוש שנים, לפני שעבר לטוונטה אנסחדה למשך שנתיים. הוא חזר לאייאקס ב-1993 והיה לאחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה ואף זכה עמה בליגת האלופות ב-1995. ב-1998 עבר עם אחיו לקבוצה הספרדית ברצלונה, אך ב-2000, לאחר שלא זכה למעמד של שחקן קבע והצליח להבקיע שער בודד ב-33 משחקים, עבר לגלאזגו ריינג'רס שאימן ההולנדי דיק אדבוקאט. בקבוצה הסקוטית שיחק במשך ארבע שנים מוצלחות ואחיו חבר אליו ב-2004. שניהם העבירו את עונותיהם האחרונות ככדורגלנים בקטר.

במדי נבחרת הולנד דה בור הופיע 67 פעמים, בהם הבקיע 13 שערים. הוא הופיע עם הנבחרת במונדיאל 1994 ובמונדיאל 1998, בו השתתף בשישה משחקים והבקיע שני שערים, אף על פי שהוא החמיץ את בעיטתו בדו-קרב בעיטות עונשין בחצי הגמר מול נבחרת ברזיל ב-1998. כמו כן, דה בור שותף גם ביורו 1996 וביורו 2000. מאמני הנבחרת שיבצו את דה בור במספר עמדות בקישור ובהתקפה.

דה בור לא היה הקפטן הקבוע של אייאקס או של נבחרת הולנד, אך זכה לענוד את סרט הקפטן במספר משחקים במדיהן, שכן היה אחד מסגני הקפטן.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל וסטטיסטיקות

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני א-שמאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1970
קוסטס קרמנליס

שמאל|ממוזער|250px|קוסטס קרמנליס
**קונסטנטינוס (קונסטנדינוס) אלכסנדרו קרמנליס** (ביוונית: **Κωνσταντίνος Αλεξάνδρου Καραμανλής**; נולד ב-14 בספטמבר 1956) היה ראש ממשלת יוון בשנים 2004–2009, והמנהיג לשעבר של מפלגת "הדמוקרטיה החדשה" מפלגה ימנית-שמרנית שייסד ב-1974 דודו קונסטנדינוס קרמנליס, ראש ממשלת יוון לשעבר.
## ביוגרפיה
קרמנליס נולד באתונה ולמד משפטים באוניברסיטת אתונה. החל את פעילותו הפוליטית בגיל צעיר במפלגת "הדמוקרטיה החדשה". למרות שקרמנליס מילא תפקידים גבוהים בקרב ארגוני הנוער והסטודנטים של המפלגה בין 1974 ל -1979, ושירת בצי (1977–1979), הוא התמקד באותן שנים בלימודיו, ולא בקריירה הפוליטית שלו.

קרמנליס השלים תואר שני ודוקטורט במדע המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת טאפטס בארצות הברית.

התמנה לראשות הממשלה ב-10 במרץ 2004, בעקבות ניצחון מפלגתו בבחירות לפרלמנט, הפך לראש הממשלה הצעיר ביותר בהיסטוריה היוונית החדשה, נכון לאותו רגע (אלכסיס ציפראס נבחר בהמשך בגיל צעיר יותר). הוא זכה גם בקדנציה שנייה בעקבות הבחירות לפרלמנט בספטמבר 2007. ב-4 באוקטובר 2009 הפסיד בבחירות למנהיג "התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית", יורגוס פפנדראו.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת יוון
קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:בוגרי בית ספר פלטשר למשפטים ודיפלומטיה באוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:ילידי 1956
הומומורפיזם (לוגיקה)

בשפה מסדר ראשון בלוגיקה מתמטית, **הומומורפיזם** היא העתקה בין מבנים לוגיים ששומרת על סימני היחס ועל סימני הפעולה. לרוב משמשות העתקות הומומורפיות לזהות בין מבנים לוגיים שונים. העתקה שהיא הומומורפיזם וגם חח"ע נקראת שיכון. העתקה שהיא הומומורפיזם וגם חח"ע ועל נקראת איזומורפיזם.

## הגדרה

בהינתן שפה L, ומבנים לוגיים A,B, ההעתקה H מ-A על B היא **הומומורפיזם** אם:
* לכל קבוע c של השפה L מתקיים H(c^A) = c^B.
* לכל סימן פעולה n-מקומי f ולכל a_1,a_2,a_3 \dots ,a_n \in |A| מתקיים:
:H(f^A(a_1,a_2,a_3, \dots ,a_n))=f^B(H(a_1),H(a_2),H(a_3), \dots ,H(a_n))
* לכל סימן יחס n-מקומי R ולכל a_1,a_2,a_3 \dots ,a_n \in |A| מתקיים:
: R^A(a_1,a_2,a_3, \dots ,a_n) \iff R^B(H(a_1),H(a_2),H(a_3), \dots ,H(a_n) ) 

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קטגוריה:מורפיזמים
בילי מק'קולו

**ויליאם ג'יימס "בילי" מק'קולו** (באנגלית: **William James "Billy" McCullough**; 27 ביולי 1935 – מרץ 2026) היה כדורגלן צפון אירי.

## ביוגרפיה
מק'קולו נולד בקאריפרגוס. הוא החל את הקריירה שלו במועדון פורטאדאון, וב-1958 הוחתם על ידי ארסנל. הוא שיחק בעמדת הבלם השמאלי, וערך את הופעת הבכורה בארסנל במשחק נגד לוטון טאון ב-26 בדצמבר 1958. באותה העונה הוא שיחק רק בעשרה משחקים. מק'קולו הפך לבלם השמאלי הקבוע לאחר שלן וילס עבר לעמדת הבלם הימני בתחילת עונת 1959/1960.

מק'קולו התפרסם בזכות העקביות וכושרו הגופני. הוא לבש את חולצה מספר 3 של ארסנל במשך שש העונות הבאות, והחמיץ בהן משחקים ספורים בלבד. את העונה הראשונה של מק'קולו המועדון סיים במקום השלישי, אך את שאר העונות סיים רק במרכז הטבלה.

הוא הופיע לראשונה במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק ידידות נגד נבחרת איטליה ב-25 באפריל 1961, שהסתיים בהפסד 3-2. מק'קולו הופיע במדי נבחרתו בעשרה משחקים שבהם לא כבש, האחרון שבהם היה בהפסד 0–2 לנבחרת אנגליה ב-22 בדצמבר 1966.

בעונת 1965/1966 נאלץ מק'קולו להתחרות על מקומו בהרכב עם פיטר סטורי הצעיר. כאשר ברטי מיי החל לאמן את ארסנל בסיום אותה העונה הוא שאף לבנות סגל צעיר, והכניס את מק'קולו לרשימת ההעברות של ארסנל לאחר סוף העונה. מק'קולו שיחק ב-253 משחקי ליגה במדי ארסנל, והבקיע בהם 4 שערים. הוא הועבר למילוול באוגוסט 1966, ולאחר מכן שיחק תקופות קצרות בבדפורד טאון, בקורק סלטיק ובדרי סיטי.

נפטר במרץ 2026.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:כדורגלני דרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2026
פראנש-קונטה

**פראנש-קונטה** (בצרפתית: **Franche-Comté**) היה חבל אדמיניסטרטיבי במזרח צרפת משנת 1972 עד לסוף 2015. החבל הורכב מארבעה מחוזות: דו, ז'ורה, סון עילית וטריטוריית בלפור. בתחילת 2016 אוחד עם חבל בורגון במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית לחבל בורגון-פראנש-קונטה.

## היסטוריה
האזור היה מיושב מאז התקופה הפלאוליתית ונכבש על ידי הגאלים. לאחר מכן התיישבו בו שבטים גרמנים במהלך ההגירות הגרמניות, בעיקר הבורגונדים, שהתיישבו באזור לאחר שהגאלים פינו את האזור. מאוחר יותר, האזור היה חלק משטחם של האלמנים ב, ולאחר מכן חלק מממלכת בורגונדי מ-457 עד 534. הבורגונדים אימצו את הנצרות, וניצרו את האזור. בשנת 534 היא הפכה לחלק מהממלכה הפרנקית. בשנת 561 היא נכללה בממלכת בורגונדי המרובינגית תחת גונטרם, בנו השלישי של כלותר הראשון. בשנת 613, כלותר השני איחד מחדש את הממלכה הפרנקית תחת שלטונו, והאזור נותר חלק מממלכת בורגונדי תחת המרובינגים והקרולינגים המאוחרים יותר.

### רוזנות בורגונדי
השם Franche Comté de Bourgogne או Freigrafschaft Burgund בגרמנית (המחוז החופשי של בורגונדי) לא הופיע רשמית עד 1366. האזור היה טריטוריה של רוזנות בורגונדי משנת 888, הרוזנות הפכה כפופה ל ב-1034. הופרד סופית מהדוכסות השכנה של בורגונדי עם התאגדותה של האחרונה בממלכת צרפת בשנת 1477. באותה שנה בקרב ננסי במהלך מלחמות בורגונדיה, הדוכס האחרון, שארל הנועז, נהרג בקרב. למרות שהרוזנות, יחד עם הדוכסות, נתפסה על ידי לואי האחד עשר, מלך צרפת, בשנת 1492, בנו שארל השמיני העביר אותה לפיליפ מאוסטריה, נכדו ויורשו של שארל הנועז. כאשר בנו של פיליפ, הקיסר קרל החמישי, ירש את כס המלכות הספרדי בשנת 1516, פראנש-קונטה, יחד עם שאר אדמות בורגונדיה, עברו לידי הספרדים.

### מחוז של ממלכת צרפת

קומטה נכבשה על ידי צרפת בשנת 1668, אך חזרה לספרד במסגרת הסכם אקס-לה-שאפל. היא נכבשה בשנית ב-1674, ולבסוף נמסרה לצרפת בהסכמי ניימכן (1678). מובלעות כמו מונבליאר נותרו מחוץ לשליטת צרפת.

פראנש-קונטה היה אחד האזורים האחרונים בצרפת עם צמיתות. בשנת 1784, מחצית מהאוכלוסייה הייתה מורכבת מצמיתים, שהיוו 400,000 מתוך מיליון צמיתים צרפתים. בעלי הקרקע לקחו שתים עשרה ממחיר המכירה אם צמית רצה למכור. צמיתים לא נאלצו להישאר על האדמה, אבל האדון יכול היה לתבוע droit de suite, לפיו איכר שמת הרחק מאחזקתו השאיר אותה לאדון, גם אם היו לו יורשים. אדמת צמית נמלט הוחרמה לאחר עשר שנים. לואי השישה עשר, מלך צרפת הוציא צו האוסר על שיטות אלה ב-8 באוגוסט 1779, אך הפרלמנט של בזנסון חסם זאת עד 1787.

### אחרי 1790
אוכלוסיית האזור צנחה בחמישית מ-1851 ל-1946, מה שמשקף צמיחה טבעית נמוכה של צרפת והגירה לאזורים עירוניים יותר של המדינה. רוב הירידה התרחשה ב- Haute-Saône וב-Jura, שנותרו בין האזורים התלויים יותר בחקלאות במדינה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בורגון-פראנש-קונטה
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
פרסי סנדס

**פרסי רוברט סנדס** (אנגלית: **Percy Robert Sands**; 1881 - דצמבר 1965) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בארסנל במשך שבע עונות.
## חייו
סנדס נולד בנורווד שבלונדון, למד הוראה, והצטרף לוולוויץ' ארסנל (שמו של המועדון באותה תקופה) כשחקן חובב בשנת 1902. בזמן שהיה שחקן חובב הוא היה הקשר המרכזי הבכיר של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בלקפול בעונת 1903/1904. רק כעבור שלוש שנים הוא חתם על החוזה של שחקן מקצועי, ובזמן שלא שיחק בארסנל עבד כמורה.

המועדון העפיל לליגה העליונה ב-1904, וסנדס הפך לשחקן קבוע בהרכב. על אף שהמועדון סיים בדרך כלל במרכז הטבלה ולא התבלט ביכולת המשחק שלו, הוא הצליח להעפיל לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1905/1906 ובעונת 1906/1907. סנדס נחשב באותה תקופה לשחקן אמין, ושיחק במועדון בתקופה הלא טובה שלו, כולל הקשיים הכספיים והירידה לליגה השנייה בסוף עונת 1912/1913, שבה היה הקפטן והמועדון עבר לשחק באצטדיון הייבורי ושינה את שמו לארסנל בלבד.

משחקי הכדורגל הרשמיים הושהו בעקבות פריצתה של מלחמת העולם הראשונה, אך סנדס המשיך לשחק עבור ארסנל במשחקים הלא רשמיים על אף שכבר היה בן 33. בשלב מאוחר יותר של המלחמה סנדס עזב את ארסנל והתגייס לחיל האוויר המלכותי, שהציב אותו בחזית המערבית של המלחמה. לאחר המלחמה הוא הצטרף למועדון סאות'נד יונייטד מהליגה הדרומית, ולאחר מכן פרש. סנדס שיחק ב-350 משחקים במדי ארסנל, וקבע שיא מועדון שנשבר על ידי בוב ג'ון כעבור 15 שנים.

הוא מעולם לא שיחק בפועל בנבחרת אנגליה על אף שזומן מספר פעמים למבחנים.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
צדוק (פירושונים)

**צָדוֹק** הוא שם פרטי מקראי. כשם משפחה הוא בדרך כלל תרגום לשם הערבי "צאלח" שמשמעותו קרובה. רוב נושאי השם יוצאי תימן ומעט מפרס.

קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
שרה דבורצקי

**שרה דְבוֹרֶצְקי** (4 באוגוסט 1915 – 12 בדצמבר 1972) הייתה מתרגמת ישראלית, כלת פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת מעיריית תל אביב לשנת 1966.

## ביוגרפיה
דבורצקי נולדה בשם **שרה שניאורסון** באוקראינה, בת לאהרן מנחם מנדל וחיה שניאורסון (איש חינוך ופעיל חברתי, בן למשפחה שמיוחסת לרבי שניאור זלמן מלאדי) ולחנה טְבֶרסקי. בשנת 1924 עלתה יחד עם אחיה ואמה לארץ ישראל. הם התגוררו בתל אביב עד שנת 1929, אז עלה אביה ארצה והמשפחה עברה לגור בירושלים. אביה היה פעיל בסוכנות היהודית ושימש כגזבר האוניברסיטה העברית. שרה דבורצקי למדה בגימנסיה רחביה. כבר אז הצטיינה בשפות והתעניינה בספרות יפה - ידעה לקרוא ולכתוב בצורה שוטפת בעברית, יידיש, רוסית, ופולנית מבית, והצטיינה בלימודי אנגלית וצרפתית בבית הספר. כבר אז הייתה בקיאה בשירה וספרות יפה בשפה הרוסית. היא למדה באוניברסיטה העברית חוג ראשי פילוסופיה וחוג משני לשונות קלאסיות, וקיבלה תואר שני בשנת 1938. בזמן מלחמת העולם השנייה עבדה במשרדי ממשלת המנדט. בשנת 1940 נישאה לאריה דבורצקי, לימים פרופסור למתמטיקה, נשיא מכון ויצמן למדע ונשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

שרה דבורצקי עסקה בתרגום מלטינית לעברית של חשובי ההיסטוריונים הקלאסיים.

## משפחתה
דבורצקי הייתה אם לבת ובן. בנה, גדעון דבורצקי, לחם במלחמת יום הכיפורים וקיבל את עיטור העוז עבור פינוי תחת אש של נפגעי החווה הסינית. מספר ימים לאחר קרב זה נהרג בפאיד.

אחיה, מרדכי שניאורסון, היה איש משרד החוץ, שגריר במקסיקו, בברזיל וביפן וציר בצרפת.

## ספרים שתרגמה
* קורנליוס טאקיטוס, **[[דברי הימים (טקיטוס)|דברי הימים]]**; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הוסיף הערות: עקיבא גלבוע, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ה. (הדפסה שנייה: מוסד ביאליק והוצאת כרמל, תש"ע-2010.)
* קורנליוס טאקיטוס, **[[ספרי השנים (טקיטוס)|ספרי השנים]]**; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: חיים וירשובסקי והוסיף הערות: עקיבא גלבוע, ירושלים: מוסד ביאליק תשכ"ב. (הדפסה שנייה: מוסד ביאליק והוצאת כרמל, תש"ע-2010.)
* גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, **קאטילינא, יוגורתא, קטעים מדברי הימים**; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: חיים וירשובסקי; והוסיף הערות: ישראל שצמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ח.
* טיטוס ליוויוס, **תולדות רומא**: ספרים א, ב, כא, כב, ל; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: דוד אשרי והוסיף הערות: ישראל שצמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב.
* אמיאנוס מארקלינוס, **דברי הימים**: ספרים יד–יט; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: ארנאלדו מומיליאנו; הוסיף הערות וביאורים: דוד רוקח. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמות מלטינית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מלטינית לעברית
קטגוריה:זוכות פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:משפחת טברסקי: ענף צ'רקס-שניאורסון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
סמי נלסון

**סמואל "סמי" נלסון** (אנגלית: **Samuel "Sammy" Nelson**; נולד ב-1 באפריל 1949 בבלפסט, צפון אירלנד) הוא כדורגלן עבר צפון אירי, שהצטרף לארסנל ביום הולדתו ה-17.

## קריירה
בתחילת הקריירה שלו נלסון שיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, אך בשלב מאוחר יותר עבר להגנה והפך לבלם שמאלי. הוא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצת המילואים של ארסנל במשך מספר עונות, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד איפסוויץ' טאון ב-25 באוקטובר 1969. נלסון היה מחליפו של הבלם הוותיק בוב מקנאב, ורק כאשר מקנאב נפצע בעונת 1971/1972 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע. עם זאת, כאשר מקנאב היה מחלים מהפציעות שלו הוא היה מועדף בהרכב על פני נלסון.

ב-21 באפריל 1970 נערך משחק בין נבחרת צפון אירלנד לנבחרת אנגליה, ונלסון עלה בו כמחליף וערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו. נלסון שיחק בנבחרתו ב-51 משחקים, כולל שני משחקים במסגרת מונדיאל 1982.

מקנאב עזב את ארסנל בקיץ 1975, ונלסון זכה לבסוף למקום קבוע בהרכב במשך חמש העונות הבאות. בעונות הללו הוא שיחק בשלושת משחקי גמר גביע ה-FA שהמועדון העפיל עליהם (1978 - הפסד, 1979 - ניצחון, 1980 - הפסד), ובהפסד ב-1980 לוולנסיה בגמר גביע המחזיקות.

נלסון היה ידוע בזכות קשיחותו ותיקוליו, והיה אחד מהשחקנים האהודים על הקהל. שמו הוכתם לאחר שהוחלט בהנהלת ארסנל להשעותו, כיוון שלאחר שהבקיע את שער השוויון במשחק בהייבורי נגד קובנטרי סיטי, הוא הוריד את מכנסיו והפנה את אחוריו אל היציע הצפוני של האצטדיון.

עם הגעתו למועדון של האנגלי הבינלאומי קני סנסום ב-1980 נלסון מצא את עצמו פעם נוספת בקבוצת המילואים. הוא עזב את ארסנל ב-1981 על מנת להצטרף לברייטון אנד הוב אלביון. הוא שיחק במדי ארסנל ב-339 משחקים, והבקיע בהם 12 שערים.

נלסון שיחק בברייטון במשך שתי עונות, ולמרות שלא הצליח להציל את המועדון מירידת ליגה בעונת 1982/1983, הוא הצליח להוביל אותו לגמר גביע ה-FA (הרביעי בקריירה שלו), אך המועדון הובס במשחק החוזר של הגמר בתוצאה 0-4 על ידי מנצ'סטר יונייטד, לאחר 2-2 במשחק הראשון. נלסון פרש מכדורגל באותו קיץ, ולאחר שאימן את ברייטון במשך תקופה קצרה הוא עזב את תחום הכדורגל והחל לעסוק בתעשיית הביטוח. בנוסף, נלסון עובד באצטדיון האמירויות של ארסנל כחלק מסיור מיוחד.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל השחקן באתר הרשמי של ארסנל

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:בלפסט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
אלן סנדרלנד

**אלן סנדרלנד** (אנגלית: **Alan Sunderland**; נולד ב-1 ביולי 1953) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

## חייו
סנדרלנד, יליד קוניסברו, יורקשייר, החל את הקריירה שלו כשחקן מתלמד בוולבס ב-1971; בתחילת דרכו שיחק כקשר, אך לבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. במדי וולבס הוא השתתף ביותר מ-200 משחקים, וזכה עם המועדון בגביע הליגה ב-1974 ובאליפות הליגה השנייה ב-1977. סנדרלנד הצטרף לארסנל בנובמבר 1977 תמורת 220,000£, ומייד הפך לשחקן הרכב קבוע.

אחד מהמשחקים הידועים של סנדרלנד במדי ארסנל היה בגמר גביע ה-FA של 1979; תוצאת המשחק הייתה 2 - 0 לטובת ארסנל על פני מנצ'סטר יונייטד משערים של בריאן טלבוט ופרנק סטייפלטון, והמועדון היה על סף ניצחון בדקה ה-85. אולם, שחקני היונייטד הצליחו להבקיע צמד בתוך שלוש דקות, והמשחק נכנס להארכה. בדקה האחרונה של המשחק יצאו שחקני ארסנל להתקפת נגד נמרצת; ליאם בריידי מסר לגרהאם ריקס שהיה בצד השמאלי של המגרש, וסנדרלנד הצליח להבקיע שער ניצחון מהפינה הרחוקה משוער היונייטד לאחר מסירה של ריקס.

סנדרלנד שיחק בארסנל במשך חמש שנים נוספות, מתוכן שנתיים כשותפו להתקפה של פרנק סטייפלטון; הוא היה מלך השערים של ארסנל בעונת 1979/1980 ובעונת 1981/1982, והיה בהרכב השחקנים שהפסיד ב-1980 במשחקי הגמר של גביע ה-FA וגביע המחזיקות.

הופעתו היחידה של סנדרלנד במדי נבחרת אנגליה הייתה בניצחון 2 - 1 במשחק הידידות נגד נבחרת אוסטרליה, שנערך בסידני ב-31 במאי 1980. קודם לכן סנדרלנד שיחק בנבחרת אנגליה ב', בנבחרת עד גיל 23 ובנבחרת עד גיל 21.

סנדרלנד מצא את עצמו מחוץ להרכב של ארסנל לאחר מספר פציעות והגעתו של צ'ארלי ניקולאס. הוא הצטרף לאיפסוויץ' טאון בהשאלה בפברואר 1984, ובקיץ הצטרף למועדון באופן קבוע. הוא שיחק באיפסוויץ' עד 1986, עבר לשחק במשך תקופה קצרה בדרי סיטי מאירלנד, ולבסוף פרש מכדורגל.

לאחר פרישתו הוא פתח פאב באיפסוויץ', לפני שהיגר למלטה. לאחר שעבר למלטה הוא אימן את בירקירקארה במשך תקופה קצרה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני דרי סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1953
ג'ון סמלס

**ג'ונתן צ'ארלס "ג'ון" סמלס** (אנגלית: **Jonathon Charles "Jon" Sammels**; נולד ב-23 ביולי 1945 באיפסוויץ') הוא כדורגלן עבר אנגלי.

## קריירה
ב-1961 סמלס הצטרף לארסנל, שהיה המועדון האהוד עליו כנער. הוא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצת הנוער, ושיחק בשבעה משחקים במדי הנבחרת הצעירה של אנגליה. משחקו הראשון במדי הבוגרים היה נגד בלקפול ב-27 באפריל 1963. אולם, בעונת 1963/1964 הוא שיחק בשני משחקים בלבד ובעונה שלאחריה אף לא במשחק אחד, והוא זכה למקום קבוע בסגל הבוגרים רק לאחר עזיבתם של ג'ף סטרונג וג'ורג' איסטהאם.

סמלס התפרסם בזכות מסירותיו המדויקות ובעיטותיו החזקות, ופריצתו התרחשה בעונת 1965/1966, כאשר החל מהעונה שלאחריה הוא הופך לשחקן הרכב קבוע בארסנל. בנוסף למשחקיו בארסנל הוא השתתף בתשעה משחקים במדי הנבחרת האנגלית עד גיל 23. סמלס השתתף בשני ההפסדים של ארסנל בגמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, לפני שזכה עם המועדון בגביע ערי הירידים ב-1970; סמלס הבקיע את השער השלישי של ארסנל בניצחון 3 - 0 על אנדרלכט במשחק השני של הגמר, והמועדון זכה בתואר כיוון שבמשחק בבלגיה הוא הפסיד בתוצאה 1 - 3.

אולם, בעונת 1970/1971 סמלס איבד את מקומו בהרכב כתוצאה מפציעה בקרסולו ומעליית קרנו של ג'ורג' גרהאם; למרות שהשתתף במספיק משחקים על מנת להיות זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני האלופה, הוא לא נטל חלק במשחק גמר גביע ה-FA שבו גבר המועדון על ליברפול והשלים את הזכייה בדאבל. סמלס ביקש להשתחרר מארסנל, והוא הועבר ללסטר סיטי תמורת 100,000 לירות שטרלינג. במדי ארסנל הוא השתתף ב-270 משחקים, והבקיע בהם 52 שערים.

סמלס היה שחקן הרכב קבוע בלסטר במשך שבע עונות, ושיחק ב-265 משחקים שבהן הבקיע 25 שערים. שחקני לסטר שיחקו היטב תחת הדרכתו של ג'ימי בלומפילד, אך התואר היחיד שבו זכו היה מגן הצדקה ב-1971, והם מעולם לא סיימו מעל המקום השביעי בליגה. סמלס עזב את לסטר בהעברה חופשית ב-1978, ושיחק עבור ונקובר וייטקאפס מקנדה במשך עונה אחת. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל וחזר להתגורר באנגליה. לאחר פרישתו החל לעסוק בהוראת נהיגה.

## לקריאה נוספת

*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

* ראיון עם סמלס באתר אוהדים של לסטר

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
פיטר סימפסון (כדורגלן אנגלי)

**פיטר פרדריק סימפסון** (אנגלית: **Peter Frederick Simpson**; נולד ב-13 בינואר 1945 בגורלסטון, נורפוק) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

## קריירה
סימפסון הצטרף לסגל המקצועי של ארסנל ב-1960, וחתם על חוזה של שחקן מתלמד באוקטובר 1961. הוא חתם על חוזה של מקצוען במאי 1962. בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק הליגה נגד צ'לסי ב-14 במרץ 1964, שהסתיים בהפסד 2 - 4 של ארסנל.

בשלוש עונותיו הראשונות בסגל הבוגר הוא השתתף ב-22 משחקים בלבד. אולם, עם מינויו של ברטי מיי לתפקיד המאמן לפני תחילת עונת 1966/1967 הוא קודם להרכב הראשון, ונשאר בו עד סוף העשור. הוא החל את הקריירה כשהוא משחק בכל עמדה במגרש, אך כאשר הפך לשחקן הרכב קבוע הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, בדרך כלל לצידו של פרנק מקלינטוק.

סימפסון היה שחקן מפתח בתקופת ההצלחה הקצרה של ארסנל בתחילת שנות ה-70. לאחר ההפסדים במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969 הוא היה שחקן מפתח בסגל שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, שבה השתתף ב-57 משחקים. סימפסון נפגע בסחוס והחמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונת הדאבל 1970/1971, הוא הצליח להחלים מפציעתו ולהשתתף במשחקי גביע ה-FA, כולל הניצחון 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר.

למרות הקריירה הארוכה שלו בצמרת הליגה הוא מעולם לא שיחק במדי הנבחרת, למרות שבעונת 1969/1970 הוא זומן מספר פעמים על ידי סר אלף ראמזי. הוא המשיך לשחק בארסנל בשנים חסרות התואר שלאחר הדאבל, ובכל עונה השתתף ביותר מ-35 משחקים. בעונת 1975/1976 הוא כבר היה בן 30, ושיחק רק תשעה משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק ב-25 משחקים, אך בעונה שלאחריה שוב מיעט לשחק. הוא עזב את ארסנל ב-1978 לאחר ששיחק ב-468 משחקים, בהם הבקיע 15 שערים.

הוא שיחק תקופה קצרה בארצות הברית, ולאחר מכן חזר לאנגליה ושיחק במועדון החובבני הנדון, לפני שפרש.

## לקריאה נוספת

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
פארק טרפטו

שמאל|ממוזער|250px
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטת המלחמה הסובייטית (פארק טרפטו)|אנדרטת המלחמה הסובייטית בפארק.]]
שמאל|ממוזער|250px
**פארק טרפטו** (בגרמנית: **Treptower Park** - "טרפטואֶר פארק") הוא פארק הממוקם על גדת נהר השפרה ברובע טרפטו הנמצא בדרומה של העיר ברלין בירת גרמניה.

## היסטוריה
הפארק משתרע על פני 360 דונם ונבנה בשנים 1876–1878 על פי תוכניותיו של מהנדס הגנים הראשי של ברלין, גוסטב מאייר. עלות בניית הפארק הייתה 1.2 מיליון מארק, והוא נחשב לחידוש בזמנו, שכן הוא היה פתוח לציבור הרחב, וכלל מתחם למשחקי ספורט. ב-1890 הוצב בחלקו המערבי של הפארק פסלו של מאייר שיצר הפסל אלברט מנתה, וב-1896 נערך בפארק יריד הסחר של ברלין. ב-1946 החלו עבודות על אנדרטת המלחמה הסובייטית, שנחנכה ב-1949 על שטח של 100 דונם. התוספת האחרונה לפארק נעשתה בשנים 1957–1958 וכללה גן ורדים שבו למעלה מ-25,000 שתילים, פסל ומזרקה. ב-14 ביולי 1987 נערך בפארק קונצרט של להקת הרוק הבריטית ברקלי ג'יימס הארווסט, שהיה קונצרט הרוק הראשון של להקה מערבית שנערך באוויר הפתוח בגרמניה המזרחית.

## מונדיאל 2006
במהלך מונדיאל 2006 התקיים בפארק האירוע "פופ-קיק 06" שמשך אליו 200,000 מבקרים ועורר ביקורת קשה מצד התושבים באזור, שחששו מהרס הפארק ופגיעה בחיות הבר ששוכנות בו. בסופו של דבר, למרות כמות המבקרים שהפתיעה אפילו את מארגני האירוע, הנזק לסביבה היה מועט, ומתוך 135,000 אירו שהוקצו מראש לשיקום הנזקים, רק חלק קטן נוצל.

## גן הבירה
בחלקו המזרחי של הפארק, על גדת השפרה, נמצא ה"צנר", גן בירה ופונדק עם 1,500 מושבים. המבנה, שהוא בן למעלה מ-100 שנה, אירח מדי קיץ אירועי תרבות, עד שנקנה על ידי רשת המזון המהיר ברגר קינג.

## פארק שפרה
בתוך הפארק נמצא פארק שעשועים נטוש, 'שפרה פארק – ברלין'. הפארק פעל בין השנים 1969–2001. הבעלים של הפארק, נורברט ויטה, פשט רגל ועזב את גרמניה בפתאומיות. הוא לקח עמו כמה מהמתקנים בפארק לפרו ושם פתח פארק שעשועים קטן בכיכר ג'וקי בלימה.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור השפרה-פארק

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: פארקים
טירגארטן (פארק)

שמאל|ממוזער|250px|עצי הטירגארטן
[שמאל|ממוזער|250px|שדרת [עץ|עצים בטירגארטן]]
**טירגארטן** (בגרמנית: **Tiergarten**; קיצור של **Großer Tiergarten**) הוא פארק גדול הממוקם ברובע טירגארטן של העיר ברלין, בירת גרמניה.

## גאוגרפיה
הפארק ממוקם דרומית לנהר השפרה, והוא גדול מעט יותר מההייד פארק שבלונדון. משמעות שמו של הפארק בגרמנית הוא "גן חיות", שכן הפארק גובל בגן החיות העירוני של ברלין (Zoologischer Garten) בעבר היה הפארק אזור ציד של האלקטורים של ברנדנבורג. הפארק תוכנן בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי מעצב הנוף פטר יוזף לנה. בתוך הפארק אגמים ושבילים רבים, יערות קטנים ואזורי דשא ופרחים והוא גובל בשער ברנדנבורג במזרחו. במרכז הפארק נמצאת כיכר "הכוכב הגדול" (Großer Stern), ובאמצעה עמוד הניצחון של ברלין (Siegessäule).

בחלקו הצפוני של הפארק נמצא בית תרבויות העולם (Haus der Kultur der Welten). את הפארק חוצה רחוב 17 ביוני (Straße des 17. Juni), המקשר בין שער ברנדנבורג וכיכר הכוכב הגדול, ברחוב עוברות תהלוכות ופסטיבלים רבים, הידוע בהם הוא מצעד האהבה השנתי (Love Parade).

פארק טירגארטן נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד בלחימה העזה סביב ברלין בשנה האחרונה למלחמה, וגם סבל בצורה דרמטית בעקבות המלחמה. אל מול מחסור חריף בפחם בחורף 1945/6 כרתו הברלינאים את מה שנשאר מעצי הפארק כדלק, וכמעט כיערו את כל האזור. פארק טירגארטן הוקם מחדש עם עצים משנת 1949, בעיקר הודות לתרומות רבות של עצים מרחבי גרמניה.

בסמוך לפארק ממוקמים המשרדים החדשים של קנצלר גרמניה והבניין הרייכסטאג – הפרלמנט הגרמני. הפארק מוזכר רבות בכתבי וולטר בנימין.

## ראו גם

* מגדל הנ"מ בטירגארטן
* רחוב טירגארטן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברלין: פארקים
מקדונל

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה סקוטיים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
האלה אספניולי

**האלה אספניולי** (1951 - 25 באפריל 2022) הייתה אשת אקדמיה וחוקרת בתחום החינוך הערבי בישראל. כיהנה כסמנכ"ל המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה.

## ביוגרפיה
האלה אספניולי נולדה ב-1951. כיהנה כיו"ר ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי וכיועצת שר החינוך, והייתה חברה בהנהלות האגודה לזכויות האזרח ומרכז מוסאוא.

אספניולי הקדישה רבים ממחקריה לפערים במערכת החינוך בין יהודים וערבים בישראל. היא טענה שהסיבה העיקרית לפערים הללו - למשל באחוז הזכאות לתעודת בגרות - היא פער עמוק בשיטות ההוראה ובתשומות כגון בתי ספר ירודים וחסרי תנאים מינימליים שעדיין נפוצים במגזר הערבי. סיבות נוספות שתורמות להבדלים הן מעורבות נמוכה של ההורים בחינוך הערבי ומחסור במערכות שמאתרות ומאבחנות את הילדים שזקוקים ליחס מיוחד. היא הדגישה כי כבר בגן טרום חובה נקודת הזינוק בין יהודים וערבים איננה שווה ולכן בחלוף הזמן הפער רק הולך ומעמיק. כל מערכת החינוך הערבית, היא קובעת, לקויה וסובלת מחסרים – הן מבחינת יחס המערכת אליה והן מבחינת יחס המורים עצמם. במאמריה עמדה על כך שתוכניות הלימודים במערכת החינוך הערבית זרות וגורמות לניכור בקרב התלמידים.

היא האמינה שהפתרון טמון בשוויון בחינוך, שוויון הזדמנויות, שוויון בחלוקת המשאבים, ואף אפליה מתקנת, כאשר המסגרת לכך תהיה הקמת מינהל חינוך ערבי בישראל.

אספניולי הייתה אחותה של נבילה אספניולי, פסיכולוגית קלינית ופמיניסטית פעילה בארגוני נשים.

האלה אספניולי נפטרה ב-25 באפריל 2022. התגוררה בנצרת.

## קישורים חיצוניים

* ד"ר האלה אספניולי - אוטונומיה תרבותית לחינוך הערבי, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
* 
* 
* מחקר של אספניולי על החינוך בגיל הרך, נענע 10
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:חוקרות חינוך ישראליות
קטגוריה:חוקרי חינוך ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
התאחדות הכדורגל האיטלקית

**התאחדות הכדורגל האיטלקית** (באיטלקית: **Federazione Italiana Giuoco Calcio**) היא הגוף האחראי על הכדורגל באיטליה. היא אחראית על כל קבוצות הכדורגל ונבחרות הכדורגל ועל כל הליגות והגביעים באיטליה.

התאחדות הכדורגל נוסדה בשנת 1898, חברה בפיפ"א מאז 1905 וחברה באופ"א מאז 1954. ההתאחדות אחראית בין השאר על ליגת העל האיטלקית ועל ליגת המשנה האיטלקית וכן גם על יתר הליגות הנמוכות יותר, קופה איטליה והסופר קאפ האיטלקי, וכמו כן אחראית על נבחרת הגברים, נבחרת הנשים והנבחרות הצעירות של איטליה.

נשיא ההתאחדות האיטלקית הנוכחי הוא רוברטו פבריסיני.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איטליה: כדורגל
איטליה
פולדי שצמן

שמאל|ממוזער|150px|פולדי שצמן
**פּוֹלדִי שצמן** (8 באוגוסט 1922 – 16 באוקטובר 1994) היה מלחין ומנהל מוזיקלי ישראלי, מהבולטים שבמלחיני המוזיקה לתיאטרון בישראל.

## ביוגרפיה
פולדי שצמן נולד בשנת 1922 בעיר צ'רנוביץ שבממלכת רומניה (כיום באוקראינה). בוגר בית ספר למוזיקה בצ'רנוביץ. מלחמת העולם השנייה קטעה את מהלך הקריירה שלו ומכאן ואילך היו חייו מסע נדודים רווי אימת המלחמה עד שעלה לארץ ישראל בשנת 1949.

לאחר שהייה קצרה בקיבוצים בית השיטה וניר דוד, שבהם ארגן את הצד המוזיקלי בחגיגות הקיבוצים, הגיע לחיפה, ובהמלצתו של חיים טופול התקבל לעבודה כעוזרו של פרנק פלג בתיאטרון חיפה. במשך שנות עבודתו בתיאטרון הלחין מוזיקה ל-163 הצגות.

בשנת 1968 עבר לתל אביב, ועד שנת 1989 היה המנהל המוזיקלי של תיאטרון הבימה וכתב את המוזיקה לכל ההצגות הבולטות בתיאטרון.
ב-1978 פגש בחנוך לוין, ומאז ועד מותו בשנת 1994 הלחין מוזיקה למחזותיו. בשנת 1981 הוא כתב מוזיקה להצגה בבימוי של הלנה קורקין, ב-1985 כתב את המוזיקה לסרט גשר צר מאד של נסים דיין.

פולדי שצמן ביחד עם מתי כספי, שלמה גרוניך, אלכס וייס, סטו הכהן, וגיל אלדמע היו המעבדים של המופע של חבורת בימות (1972-1973).

לצד עבודתו בתיאטרון, לימד מוזיקה, עיבד וניהל מוזיקלית הפקות פרטיות, כתב קטעי ג'אז לילדים ויצירות מוזיקליות מגוונות.

יוסי מר חיים הגדיר את המוזיקה של פולדי שצמן כ"לירית, מזוקקת, רגשית מאוד ולא מתפרצת לעולם מעבר לטקסט, הוא חי ונשם תיאטרון".

באלבום הכפול "כשתחשכנה עיניי" – שירים ומוזיקה ממחזותיו של חנוך לוין, אפשר לשמוע את חנוך לוין שר כששצמן מלווה אותו בפסנתר. קטע זה הוקלט בחזרות על המחזה "הזונה הגדולה מבבל" ונשמר על ידי שצמן.

עבור כתיבת המוזיקה ל"הקיץ" שבוצעה בקונצרט באדינבורו קיבל פרס בינלאומי.

שצמן נפטר ב-1994, בגיל 72. הותיר אישה, שתי בנות ובן.

לאחר מותו זכה בפרס אקו"ם ע"ש אהרן אשמן, על פועלו בתחום הלחנת מוזיקה לתיאטרון.

ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.

## המחזות הבולטים שהלחין להם מוזיקה
* "הביתה, הביתה" (הבימה)
* "מחזור אלכוהולי" (הבימה)
* "המשיח"
* "האשה המופלאה שבתוכנו" (הקאמרי)
* "הוצאה להורג" (הקאמרי)
* "הלוויה חורפית" (הבימה)
* "הזונה הגדולה מבבל" (הקאמרי)
* "יאקיש ופופצ'ה" (הקאמרי)
* "ייסורי איוב" (הקאמרי)
* "הילד חולם" (הבימה)
* "הנשים האבודות מטרויה" (הקאמרי)

## לקריאה נוספת
* יוסי מר חיים, "פרידה ליריות מאחורי הקלעים", **[[העיר]]**, 21 באוקטובר 1994.
* תמי לוביץ, "פולדי שצמן ז"ל – אבדה לתיאטרון", **ערב ערב**, 18 באוקטובר 1994.

## קישורים חיצוניים

* 
* פולדי שצמן באתר הבימה
* 
* 
* טל גורדון, המוזיקה של חנוך לוין: ראיון עם ערן ליטוין, באתר "הבמה", 24 בנובמבר 2008

## הערות שוליים

קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:תיאטרון בישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
פארק ויקטוריה (ברלין)

שמאל|ממוזער|אנדרטת פרידריך וילהלם השלישי.
ממוזער|שמאל|חלקו העליון של מפל המים.
**פארק ויקטוריה** (בגרמנית: **Viktoriapark**) הוא פארק הממוקם בשכונת קרויצברג בברלין,  בירת גרמניה.

במרכז הפארק, בראש גבעה הנקראת קרויצברג, נמצאת אנדרטה לפרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לרגל ניצחונו בקרבות לשחרור פרוסיה בסיום מלחמות נפוליאון. מהגבעה ניתן להשקיף על מרבית דרומה של העיר ברלין. מהאנדרטה זורם מפל מים מלאכותי במורד הגבעה עד למפגש הרחובות גרוסבֶרן (Großbeerenstraße) וקרויצברג (Kreuzbergstraße).

## היסטוריה
האנדרטה המרכזית בפסגת הפארק תוכננה בשנת 1821 על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל.

בשנת 1888 עוצב הפארק מחדש על ידי מנהל הפארקים העירוניים הרמן מֶכטיג (Hermann Mächtig) אשר עיצב את הפארק בסגנון טבעי יותר.

בין השנים 1913–1916 נוספו שטחים לפארק והוא הורחב לכיוון מערב.

## ראו גם

* פארק ויקטוריה שבלונדון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברלין: פארקים
מייקל איגנטייף

**מייקל איגנטייף** (באנגלית: **Michael Ignatieff**; נולד ב-12 במאי 1947) הוא פרופסור קנדי להיסטוריה שפרסם ספרים ומאמרים רבים בנושאי לאומיות, אתיקה פוליטית ומדינית. איגנטייף היה מנהיג המפלגה הליברלית בקנדה וראש האופוזיציה בפרלמנט הקנדי. איגנטייף שימש בתפקיד מ-10 בדצמבר 2008 והתפטר לאחר תבוסתו בבחירות במאי 2011. בהמשך שימש כחבר פרלמנט באזור טורונטו. בשנת 2016 מונה איגנטייף לנשיא "האוניברסיטה המרכז-אירופית" בבודפשט.

## ביוגרפיה
איגנטייף הוא נצר למשפחה של פוליטיקאים ידועים. אבי סבו היה ניקולאי איגנאטייב, מדינאי רוסי שכיהן כיו"ר ועדת השרים (1872-1880) ואחר כך כשר הפנים בשנים 1881–1882. הוא מונה לתפקיד שר הפנים לאחר רציחתו של הצאר אלכסנדר השני והוביל קו לאומני כדי להסיח את דעת הקהל מהמשבר הפוליטי ברוסיה בעקבות רצח הצאר. בנו של ניקולאי, סבו של איגנטייף, היה הרוזן פאבל איגנאטייב והוא כיהן בתפקיד שר החינוך בממשלת הצאר האחרון ניקולאי השני ברוסיה.

לאחר המהפכה הקומוניסטית ברח פאבל עם משפחתו לקנדה. אביו של איגנטייף, ג'ורג', גדל בקנדה הפך לדיפלומט ושימש כשגריר קנדה באומות-המאוחדות. הוא אף היה מעורב בוועדת אונסקו"פ, הוועדה שהחליטה על תוכנית החלוקה שהתקבלה בכ"ט בנובמבר 1947.

## עבודתו המחקרית
איגנטייף פרסם ספרים ומאמרים רבים בנושאי חקר הלאומיות והיסטוריה של הרעיונות. אחד מספריו הידועים ביותר הוא הביוגרפיה רחבת ההיקף שכתב על ישעיה ברלין, שתורגמה גם לעברית (מייקל איגנטייף, ישעיה ברלין, מאנגלית: כרמית גיא, הוצאת עם עובד, 1999). איגנטייף העיד על עצמו שברלין הוא האדם שהשפיע עליו ביותר, חוץ מאביו.

## דרכו הפוליטית
בצעירותו היה איגנטייף מעורב במערכות הבחירות של המפלגה הליברלית כמתנדב, אך נכנס לחיים הפוליטיים בגיל מאוחר, רק בשנת 2005 לאחר שקנה לעצמו שם בינלאומי כהיסטוריון וכחוקר מן השורה הראשונה. תוך כשלוש שנים הפך למנהיג המפלגה הליברלית. בבחירות הראשונות בהן הנהיג את מפלגתו, במאי 2011, התרסקה המפלגה הליברלית ונותרה עם כ-30 חברי פרלמנט בלבד. איגנטייף עצמו הפסיד את מושבו בפרלמנט ולראשונה בהיסטוריה הקנדית סיימה מפלגתו את הבחירות כמפלגה השלישית בגודלה. בעקבות התבוסה התפטר איגנטייף מתפקיד יושב ראש המפלגה.

## איגנטייף וישראל
איגנטייף התגורר בישראל במהלך שנת 1999 כאשר שימש כמרצה אורח באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בזמן מלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006 אמר איגנטייף בריאיון לעיתון "טורונטו סטאר" כי חשוב ביותר שישראל תשלח מסר ברור לחזבאללה כי חטיפת חיילים וירי טילים על ישראל לא יהיו נסבלים. בתגובה לשאלת הכתב על תגובתו להרג האזרחים הלבנונים בפעולת צה"ל בכפר כנא, השיב איגנטייף כי "שנתו אינה נודדת" בגלל מה שקרה. תגובתו זו הביאה למחאה חריפה מצד מוסלמים בקנדה. בעקבות זאת, ניסה איגנטייף לחזור בו בריאיון לטלוויזיה בקוויבק וטען כי הירי בכפר כנא היה למעשה "פשע מלחמה". אמירה זו עוררה את מחאתם של יהודים רבים בקנדה, ואיגנטייף הצטער עליה.

בנובמבר 2007 כאשר שימש בתפקיד סגן יושב ראש האופוזיציה ביקר איגנטייף בישראל.

ב-2019 זכה בפרס דן דוד, על תרומתו המתמשכת להגנת הדמוקרטיה ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
 מייקל איגנטייף בריאיון לטלוויזיה הקנדית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים קנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בקנדה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של קנדה
קטגוריה:זוכי פרס דן דוד
קטגוריה:קנדים ממוצא רוסי
קטגוריה:סגל בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס חנה ארנדט
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1947