open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אליעזר דונת

**אליעזר-לאיוש (לויקו) דוֹנת** (בהונגרית: **Donáth**; 9 בפברואר 1902 – 25 בינואר 1969) היה אדריכל, צייר ושחקן תיאטרון ישראלי, ממקימי התיאטרון הסאטירי העברי הראשון, "הקומקום".
## ביוגרפיה
דונת נולד בבודפשט שבהונגריה. למד בבית הספר הריאלי והאקדמיה לציור בבודפשט. היה אמור לעלות לארץ ישראל ב-1914, בגיל 12, כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה, אולם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מנע זאת ממנו - ועל כן עלה רק ב-1921. בהמשך למד אדריכלות בטכניון בחיפה ובמקביל עסק בהעלאת ערבי קריאה ומשחק במסגרת "להקת חובבי הבמה העברית בחיפה". כן עבד בבניין.
ב-1927 ייסד יחד עם אביגדור המאירי ופסח עיר-שי את תיאטרון ה"קומקום". דונת שימש ב"קומקום" כקוֹנפרֶנסיֶיה (מנחה, קריין), במאי (אף שלא הייתה לו כל הכשרה פורמלית), צייר תפאורה ושחקן. יחד עם השחקן יעקב טימן יצר את הצמד "חכם ותם", בו גילם את החכם ("למעשה המצב היה הפוך: כלומר ה'תם' היה פיקח וה'חכם', סכל גמור". בשנת 1928 עבר לירושלים והופיע במרתף ברחוב בן-יהודה שנקרא "התוכי: קברט סאטירי".
בשנים 1930–1933 הופיע במסגרת "יורשו" של "הקומקום", "המטאטא".

לאחר שפרש ממשחק, ב-1933, התרכז באדריכלות (כמקצוע) ובציור (כתחביב). אשתו הייתה גילה-קָרולה לבית וסטרייך מקראקוב, ממנה נולדו לו ראובן-אלכסנדר - ודינה.

## לקריאה נוספת
* אריה ליפשיץ, 'אליעזר דונת – איש הקומקום והמטאטא', **[[במה (כתב עת)|במה]]** 41 (1969), 69–73.
* אריה ליפשיץ, **דרך עקובה** (רישומים: חנה לרנר), תל אביב: עם עובד – תרבות וחינוך, תשל"ח 1978.
* דְזֶ'ם וקונסרבים - אליעזר דונת, כותרים, 2011.
* אם תרצו זו אגדה - ניר דונת, כותרים, 2015.

## קישורים חיצוניים

* מערכת חיפוש אנשי במה, אוניברסיטת תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:שחקני תיאטרון המטאטא
קטגוריה:שחקני תיאטרון הקומקום
קטגוריה:שחקנים ביישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
רפרטואר

**רֶפֶּרְטוּאָר** (באנגלית: **Repertoire**) הוא מונח המתייחס לרשימה או קבוצה של דרמות, אופרות, יצירות מוזיקליות או תפקידים שחברה או אדם ערוכים לבצע מיד. המונח נמצא בשימוש נרחב על ידי מוזיקאים במשמעות של רפרטואר מוזיקלי.

## היסטוריה
השימוש הידוע הראשון של המילה "רפרטואר" נעשה בשנת 1847. מקור המילה רפרטואר, הוא שאילה מהמילה הצרפתית, "Répertoire", ועם משמעות דומה בתחום האמנות, המבוססת על המילה "Repertorium" (בתרגום לעברית: **מסמך**) מהלטינית המאוחרת.

## הגדרה בשיטות השונות
במובן המופשט כולל רפרטואר את כל השיטות, הידע או המיומנויות, שזמינים לאדם או מוסד בהקשר מסוים באופן מיידי.

לזמרי אופרה קיים רפרטואר אישי, בהתאם למאפיינים המוזיקליים שלהם ולתקופה היסטורית מסוימת. מספר אמנים, ביניהם מריה קאלאס ואמנים נוספים, אף זכו לתהילה על סמך הרפרטואר העשיר והמגוון שלהם שכלל תפקידים רבים ואופרות רבות מתקופות שונות.

בתחום המוזיקה והתיאטרון, הרפרטואר הוא אוסף של יצירות המוצגות באופן קבוע בבתי הקולנוע ואולמות קונצרטים והוא נקבע אף חודשים רבים מראש.

המושג רפרטואר משמש בהרחבה כהתייחסות לכל היצירות הצפויות בהכשרה למוזיקה קלאסית, באופן זה מתייחסים לרפרטואר תזמורת, פסנתר או מקהלה.

## ראו גם
*רפרטואר לחליל

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:אמנות הבמה
אבו כישכ (שבט בדואי)

[שמאל|ממוזער|200px|[אברהם שפירא (זקן השומרים) ושייח' שאקר אבו כישכ, בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20]]
**עַרַבּ אַבּוּ כִּשְׁכּ** (בערבית **عرب أبو كشك**) היה שבט בדואי בארץ ישראל שמוצאו במצרים או בצפון סיני. בני השבט היגרו לארץ בסוף המאה השמונה-עשרה. הם נטו את אוהליהם בעמק חפר והשרון עד חיפה. 

עד מחצית המאה ה-20 נטה את אוהליו בנפת יפו וליד המושבה פתח תקווה. בשל כך, התקיימו יחסים כלכליים בין אנשי השבט לבין אנשי היישוב, שכללו מסחר והעסקה. במאורעות תרפ"א (1921), תקפו לוחמים חמושים מאנשי השבט את פתח תקווה, והתפתח קרב, שבמהלכו נפלו חללים משני הצדדים ורבים אחרים נפצעו. 

על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1931, השתייכו אליו 1,007 נפש. בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר אבו כישכ בכ־1,900 נפש.

אנשי השבט הקימו את היישוב אבו כישכ בשרון הדרומי.
במהלך מלחמת העצמאות תקף כוח של אצ"ל מאהל אחד של השבט וגירש את יושביו. ב-30 במרץ 1948 עזב השבט את השרון מתוך פחד מפני התקפה יהודית.

## לקריאה נוספת
* יהודה אידלשטיין, **אברהם שפירא**, א-ב, תל אביב: הוצאת ידידים, תרצ"ט 1939, עמ' 413-353.
* אבי ששון ורועי מרום, ביארת שניר - מפרדס לשכונה: התפתחות ההתיישבות בעורף החקלאי של העיר לוד, **לוד - עיר האלוהים** 6, 2020, עמ' 75-49

## קישורים חיצוניים
* רמתיים - מושבה באדמות אבו קישק, מתוך: '''סיפורי מושבות''', באתר כותר
*  חתונה באוהלי אבו קישק. צולם בשנת 1929, ימים בודדים לפני פרעות תרפ"ט
* מפת אדמות אבו כישכ באתר הספרייה הלאומית
## הערות שוליים

קטגוריה:שבטים בדואים
קטגוריה:הגירות מצד מוסלמים לארץ ישראל
קטגוריה:פלסטינים ממוצא מצרי
גניה סנופ

[שמאל|ממוזער|180px|גניה סנופ בהצגה "בין לילה ובין שחר", [תיאטרון גשר]]
**גניה סנופ** (נולדה ב-25 בינואר 1984) היא שחקנית ישראלית.

## קורות חייה
כל משפחתה של גניה סנופ הגיעה מלטביה. סבא של אמה נלחם נגד הצבא הנאצי ונפל בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה. סבתה (אמא של אמה) הייתה בת למשפחה יהודית עשירה שמנתה עשרה ילדים. עם הכיבוש הסובייטי נשלחה לגלות בסיביר יחד עם אחיה ואחיותיה והצליחה לשרוד. בצעירותה למדה מוזיקה ופיתוח קול, אך קשיי היום-היום והלחץ המשפחתי הובילו אותה למקצוע ראיית החשבון. המשפחה עלתה לישראל בשנת 1981 והשתקעה בצפון הארץ. אביה של גניה הוא מהנדס ויזם ואמה רופאה ועוסקת גם בתרגום ספרותי. גניה היא הבת האמצעית בין שלוש אחיות. היא נולדה בטבריה וגדלה בשכונת נווה שאנן בחיפה, למדה בבית הספר הריאלי. מכיתה ט' עד י"ב הייתה בחוג צעירים של תיאטרון חיפה והשתתפה בהצגה "גטו" של תיאטרון חיפה, שיהושע סובול כתב וביים. היא שיחקה לצידם של אריה מוסקונה, אורי רביץ, אשר צרפתי ואמנון מסקין. בצבא הייתה סנופ מכ"ית בבסיס מחו"ה אלון, בו עולים חדשים עשו טירונות ולמדו עברית. לקראת השחרור החלה לנסוע לתל אביב לסדנת ביומכניקה בשיטת מאירהולד, בהדרכתה של סופי מוסקוביץ'.

כשהשתחררה מצה"ל עברה גניה לגור בתל אביב ולמדה במשך שלוש שנים בבית הספר לאומנויות הבמה על-שם סופי מוסקוביץ'. בין הסטודנטים בכיתתה היו גם דניאל בוצר, סמדר חרפק ועידן בוסיאן. בשנה ג' ללימודיה בבית הספר למשחק השתתפה בהצגת ליצנות ללא מילים בשם "זהו!". ההצגה עובדה ועלתה בתיאטרון המדיטק בחולון, בשם "ארץ טו טו" בבימויו של אלכסיי גבריאלוב. בהפקה השתתפו ארבעה מבני כיתתה של גניה ולימים הם הקימו את אנסמבל "קאקאפוניה" ליצנים תיאטרליים. האנסמבל יוצר מופעי רחוב וליצנות והשתתף בפסטיבלים בינלאומיים.

סנופ שיחקה בהצגה "עדות שקר" שכתב גור קורן, הבמאי שלה מתקופת הלימודים, ההצגה הופיעה בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא. קורן הביא אותה להצגה "בין לילה ובין שחר" בתיאטרון גשר, לה הוא כתב את העיבוד בהתבסס על ספרו של יהושע קנז.
סנופ היא גם שחקנית יוצרת בהצגה "תיאטרון פצפון", הצגה לפעוטות בתיאטרון אורנה פורת, פרויקט ראשון מסוגו בארץ בבימויו של גיל צרנוביץ'.

גניה סנופ מלמדת תיאטרון בבימת הנוער בכפר-סבא ובסדנאות התיאטרון של אורנה פורת.
היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "רמזור" ו"הדור הבא 24/7” והשתתפה בתוכנית "החברים של ארקשה", תוכנית ילדים בהנחיית ארקדי דוכין, ששודרה ב-HOT VOD.

השתתפה בסדנאות: ליצנות תיאטרלית בהנחיית טליה ספרא; "ממעמקים"- מרתון משחק מול מצלמה בהנחיית רני בלייר; "שקט מצלמים רעש" – סדנאות הבמה, בהנחיית עודד דוידוף, ניר ברגמן ורני בלייר. היא מתאמנת בשיטת "צ'אבק" לשחקנים מקצועיים בהנחייתו של שחר רוזן.

מדובבת סדרות בערוץ הילדים ובערוץ לוגי.

באוקטובר 2015 עלתה הסדרה המדרשה בה היא השתתפה.

## תפקידים
### תיאטרון

### קולנוע

### טלוויזיה

**קריינות**: אלבומו של ארקדי דוכין "החברים של ארקשה", אמא של ג'ק.

**דיבוב**: באטמן - עונה שלישית - ערוץ הילדים. קראפטי קידס - ערוץ לוגי. התיכון המוזר - ערוץ הילדים. מקס סטיל - ערוץ הילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
תיאהא

**תיאהא** היה **שבט [[בדואי]]** גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בסיני, הנגב ומדבר יהודה.

על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1922 השתייכו אליו 27,370 נפש, ובמפקד 1931, נמצא כי השתייכו אליו 14,173 נפש. 

השבט הגדול כלל במחצית המאה ה-20, כעשרים ושישה בתי אב: נתוש, בני עקבה (עוקבי), בדינה, בלי, ג'נביב, חכוך אל-האזיל, חכוך אל-אסד, חכוך אל בריקי, חכוך אבו עבדון, רמצין מסמרה, רמצין שעור, רושדה, אל שלליין, זלם אבו רבעה, אבו ג'ריעיד, זלם אבו קרינה, עלמת אבו לבה, עלמת אבו שנר, עלמת אבו ג'קים, ערור, קלזין תיהא, קטטוה, קדירת אבו רקיק, קדירת אל-צנע, קדירת אבו כף, קדירת אל-אעסם.

על פי מחקרו של יצחק בן-צבי בשנות ה-30 של המאה ה-20, בני עוקבה שומרים מסורת שעל פיה מוצאם בעיר מדינה בחצי האי ערב, וכי משה הביא אותם לארץ.

## שבט א-רמאדין
שבט זה הוא פלג של שבט התיאהא. בשנת 1948 התפלג שבט התיאהא אשר שכן באזור באר שבע ועבר לאזור חברון לדאהרייה. במשך הזמן עזבו חלק מתושביו את המקום ועברו צפונה לסביבות קלקיליה. שני תת-שבטים אלו נקראים רמאדין אל-ג'אנובי (הדרומי), ורמאדין א-שמאלי (הצפוני). אחד מכפרים אלו הוא ערב א-רמאדין אשר שוכן דרומית-מזרחית לקלקיליה.

## קישורים חיצוניים
* יצחק ביילי, רשימות על האוכלוסייה הבדואית ברצועת עזה, באתר סנונית
* רקע כללי על הבדואים, באתר משרד החינוך
* חגי ארליך,  '''המזרח התיכון בין מלחמות-העולם''', כרך 1, חלק 2, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, באתר גוגל ספרים

## הערות שוליים

קטגוריה:שבטים בדואים
קטגוריה:הגירות מצד מוסלמים לארץ ישראל
פליקס אבואה

**פליקס אדולף אבואה** (בצרפתית - **Félix Adolphe Éboué**;  26 בדצמבר 1884 - 17 במרץ 1944) היה מדינאי צרפתי שחור, ששימש בתפקידים בכירים בממשל הקולוניאלי הצרפתי. הוא היה הצרפתי השחור הראשון שקיבל מינוי למשרה רמה במינהל הקולוניאלי הצרפתי, כאשר מונה למושל גוואדלופ ב-1936. כמושל צ'אד במלחמת העולם השנייה, הביא לתמיכת המושבה, ועמה יתר מושבות אפריקה המשוונית הצרפתית, בצרפת החופשית בהנהגת שארל דה גול, כאשר משטרו של פיליפ פטן המכונה צרפת של וישי נחשב למשטר ה'לגיטימי', ומושבות רבות נותרו נאמנות לו. הוא תמך בשיתוף אפריקאים בממשל, ובעידוד התרבות המקומית. ב-1944 זכה להיות האדם השחור הראשון ששרידיו הוטמנו בפנתיאון בפריז לאחר מותו.

## ביוגרפיה

אבואה נולד בקאיין שבגיאנה הצרפתית (הנחשבת לחבל ארץ מעבר לים של צרפת). הורי הוריו היו עבדים. הוא היה הבן הרביעי ממשפחה בת חמישה ילדים. עוד בצעירותו גילה הישגים לימודיים וקיבל מלגה ללימודים בתיכון בבורדו. כן גילה מצוינות במשחק הכדורגל.

הוא סיים לימודי משפטים באחד מבתי הספר ה"קולוניאלים" המיועדים להכשרת בני המושבות בפריז. את הקריירה שלו התחיל באובאנגי שארי בה שרת כעשרים שנה, ולאחר מכן עבר למרטיניק. בשנת 1936 מונה למושל גוואדלופ, והיה לשחור הראשון הממונה למשרה רמה בממשל הקולוניאלי הצרפתי.

שנתיים לאחר מכן עבר לצ'אד, והגיע לפור לאמי ב-4 בינואר 1939, כאשר מלחמת העולם השנייה נראתה כעומדת בפתח. הוא היה בעל תפקיד מפתח בגיבוש תמיכת צ'אד באנשי צרפת החופשית של דה גול ב-1940 ובגיבוש השליטה בכל מושבות אפריקה הצרפתית המשוונית.

כמושל, עשה אבואה מאמצים רבים לשיפור מצבם של תושבי המושבה. הוא סימן כ"בעלי ערך" (évolué) מאתיים משכילים בני המקום, הוריד את מיסיהם ונתן להם משרות סמכות בממשל. על אף שהיה פרנקופיל, ופעל לעידוד השפה הצרפתית, גילה מעורבות בעידוד השפה והתרבות המקומיות. בשנת 1941 צורף ללגיון הכבוד.

ב-1944 מת מהתקף לב בעת ביקור בקהיר. אפרו נטמן בפנתיאון בפריז, והוא היה השחור הראשון שזכה לכך.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפת החופשית: אישים
קטגוריה:צ'אד: היסטוריה
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1884
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
יולן פלדש

שמאל|ממוזער|200px|עטיפת הספר "רחוב החתול הצד דגים" (1940) מאת יוֹלָן פֶלְדֶש

**יוֹלָן פֶלְדֶש** (קודם **פרידלנדר**, בהונגרית: **Földes Jolán**; קנדרש, 20 בדצמבר 1902 – לונדון, אוקטובר 1963) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה. ידועה בעיקר בזכות ספרה "רחוב החתול הצד דגים".

## ביוגרפיה
לאחר סיום לימודיה בבודפשט ב-1921 היא עברה לפריז ופרסמה מספר ספרים בהונגרית, שזכו להצלחה בארצה. בשנת 1936 פרסמה את ספרה הידוע ביותר: "רחוב החתול הצד דגים" (בהונגרית - *A halászó macska uccája*). עלילת הספר מתרחשת בפריז ברחוב הנושא שם זה (Rue du Chat-qui-Pêche) שאורכו 29 מטר ורוחבו 1.8 מטר. ברחוב זה התגוררו פליטים שהגיעו לפריז מארצות שונות לאחר מלחמת העולם הראשונה, חלקם פליטים פוליטיים וחלקם מהגרי עבודה. פלדש התגוררה ברחוב זה בשנת 1930, והיא מתארת בספר את קשיי קליטתם של הפליטים האלה בצרפת: מצד אחד הם מתגעגעים לארצות מולדתם, ומן הצד השני הם סובלים מהתנכרות של החברה הצרפתית.

הספר זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות. בשנת 1940 הופיע בארץ ישראל תרגום של הספר מצרפתית לעברית על ידי אהרון אברהם קבק.

בשנת 1941 היגרה לבריטניה, התיישבה בלונדון ופרסמה את יצירותיה באנגלית. ספרה "עגילי זהב" עובד לסרט ב-1947 בהשתתפות ריי מילאנד ומרלן דיטריך עם השיר המפורסם "עגילי זהב" בביצוע פגי לי.

רשימת ספרים:

## בהונגרית
*(*Mária jól érett* (1932
*(*Majd a Vica* (1933
*(*Ági nem emlékszik semmire* (1933
*(*Férjhez megyek* (1935
*(*A halászó macska uccája* (1936 - רחוב החתול הצד דגים, תורגם מצרפתית על ידי א.א. קבק, סדרת "ספרי רמון" הוצאת "מסדה", 1940
*(*Péter nem veszti el a fejét* (1937
*(*Fej vagy írás* (1937
*(*Más világrész* (1937

## באנגלית
*(Golden Earrings* (1945* 
**Prelude to Love*
**Shadows on the Mirror*
*(*Moving Freely* (1947

## בצרפתית
*(*Chacun son crime* (1949

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרות יהודיות בריטיות
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:מהגרות לממלכה המאוחדת
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1902
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1902
קטגוריה:נפטרות ב-1963
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1963
שיירת סוחרים

[250px|ממוזער|שמאל|שיירת מסחר נכנסת ל[טימבקטו, 1853; ציור של ברנאץ בספרו של היינריך בארת]]
**שיירת מסחר** הייתה שיטת המסחר העיקרית בין ישויות-מדיניות שונות בעולם העתיק, ובעולם הישן. השיטה הייתה מקובלת עד להצלחתה של המהפכה התחבורתית בשנת 1770, שהייתה נגזרת של המהפכה התעשייתית. משעה שהחל שימוש ברכבות להעברת משא, פחת השימוש בשיירות מסחר באופן בולט, עד שנעלם כליל.

שיירות היו נוהגות לחנות או לפרוק את סחורותיהן במבצרים. בארצות המזרח התיכון, היה זה קורה גם בחאנים.

## נתיבי מסחר עיקריים בעולם העתיק
דרך המשי, היו נתיבים עיקריים בהם הועבר משא למרכז ומזרח אסיה. דרך הבשמים שימשה לאפריקה.

## צומתי מסחר
ניתן למנות ארצות שונות, כגון ארץ ישראל, ארץ המגף, עיראק, וסין, כצומתי מסחר עיקריים, זאת בשל מיקומן הגאוגרפי, אשר היה נוח למסחר. הנוחות תבטא בראש ובראשונה במאפיינים כגון צורת הארץ, מזג האוויר, איכות השלטון, מגוון המכר, והטכנולוגיה, שהייתה מתקדמת פחות או יותר במקומות השונים.

## גלריית תמונות


Isle of Graia3.jpg|דייוויד רוברטס, שיירת סוחרים במפרץ אילת ואי האלמוגים, 1839 

Weeks Edwin Lord Arrival of a Caravan Outside The City of Morocco.jpg|אדווין לורד וויקס, הגעה של שיירת סוחרים מחוץ לעיר מרוקו

Caravan in the desert.jpg|שיירת גמלים במרוקו, נובמבר 2013
Silk Road 1992.jpg|שיירת גמלים בדרך המשי, 1992


## ראו גם
*חאן (מבנה)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מסחר
פקודת יומן

**פקודת יומן** היא רישום מקורי של עסקה בספר החשבונות, המתרגם פעולה חשבונאית ללשון הנהלת חשבונות. מטרת פקודת היומן היא לפצל את עבודת הרישום ולקיים בקרה על איזון הסכומים שנרשמו, להבדיל מרישום ישיר הנעשה ממסמך מקורי. לפקודת יומן אין צורה מיוחדת, אך היא מראה את פעולות החובה והזכות ומספקת פרטים וחישובים שונים התומכים ברישום.
פקודות היומן נרשמות על בסיס כרונולוגי ומערכת החשבונות היא המיון הענייני.

## ראו גם
* הנהלת חשבונות
קטגוריה:הנהלת חשבונות
בזיליקת פרוקופיוס הקדוש

**בזיליקת פרוקופיוס הקדוש** (צ'כית **Bazilika svatého Prokopa**) היא כנסייה השוכנת בטשביץ' שבמזרח צ'כיה. מבנה הכנסייה מייצג השפעה של אדריכלות מערב אירופית באזור זה, והוא הוכרז בשנת 2003, יחד עם הרובע היהודי בעיר כאתר מורשת עולמית.

## היסטוריה
המנזר הבנדיקטיני בטשביץ' הוקם ב-1101, והיה למרכז דתי וכלכלי חשוב. הקפלה הראשונה באתר הוקמה בשנת 1104 והוקדשה לעליית הבתולה לשמיים. בין השנים 1260-1240 נבנתה הכנסייה מחדש והוקדשה לפרוקופיוס הקדוש. הכנסייה ניזוקה בשנת 1468, אך שופצה לקראת סוף המאה ה-15. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-16 נהרס המנזר ותחתיו הוקמה טירה. החל בשנת 1726 שופצה הכנסייה באופן מקיף בידי האדריכל הצ'כי פראנטישק קאנקה (František Maxmilian Kanka), אשר עיצב אותה בסגנון הבארוק. המגדל הדרום-מערבי נבנה מחדש וחזית הכנסייה עוצבה מחדש, על שני מגדליה, בסגנון הבארוק הגותי. למעט מספר שינויים מינוריים בתחילת המאה ה-20, הכנסייה שמרה על חזותה ואופייה עד היום, אך הקפלה הדרומית אשר נהרסה, נבנתה מחדש בשנות ה-50 של המאה ה-20.

## הבזיליקה
הבזיליקה שוכנת על פסגת גבעה וצופה על העיר. היא נבנתה מגרניט ומאבן חול, ובצידה הדרומי היא מחוברת על הטירה. ייחודה של הבזיליקה הוא בכך שהיא מערבת סגנון רומנסקי עם סגנון גותי מוקדם. הכנסייה בנויה משלוש ספינות ולה בית המקהלה משולש. הספינה המרכזית מערבת יסודות בארוקיים וגותיים, וכך גם שני המגדלים שבחזיתה המערבית מתאפיינים בסגנונות אלה. בצידה הצפוני מרפסת רבועה פתוחה. האפסיס רומנסקי לחלוטין, אך תקרת הקריפטה שמתחתיו עשויה קמרונות צולבים גותיים. כיום קירות הכנסייה הפנימיים חלקים לחלוטין, אך שרידי טיח נכרים בבית המקהלה.

## גלריה

Tr-castle.jpg|החזית המערבית
Bazilika-Prokopa2007.JPG|המרפסת הצפונית
Trebic podklasteri bazilika velka apsida.jpg|האפסיס


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צ'כיה: כנסיות
חשמלנאים

**חשמלנאים** (שם מדעי: Torpediniformes) היא סדרה של דגי סחוס. כל הדגים בסדרה זו הם דגי חשמל המהממים את טרפם בעזרת שוק חשמלי. הם יכולים לפגוע גם בבני אדם שמאיימים עליהם.

לעומת שאר הבטאים בני סדרה זו שוחים על פני המים וגופם בנוי בצורת טיל. הטורפדו הימי מופעל לפי מבנה הגוף של בני סדרה זו.

## משפחות
בסדרה זו ארבע משפחות:
*היפניים (*Hypnidae*) בה סוג ומין יחיד היפנוס מונופטריגיוס (*Hypnos monopterygius*).
*נרקינידיים (*Narcinidae*) - בה 4 סוגים.
*נרקידיים (*Narkidae*) - בה 6 סוגים.
*חשמלניים (*Torpedinidae*) - בה 2 סוגים.

## קישורים חיצוניים

* 


קובץ:Narcine bancroftii cozumel.jpg
קובץ:Coffin ray (Hypnos monopterygius), Parsley Bay, Sydney.jpg|היפנוס מונופטריגיוס
קובץ:Narcine entemedor.jpg
קובץ:Torpedo marmorata2.jpg
קובץ:Electric ray Narke capensis P9111264.JPG


*
G.I.

[שמאל|ממוזער|200px|חיילי [צבא ארצות הברית בלחימה בזירת האוקיינוס השקט, 1943]]
**G.I.** (מבוטא גִ'י אָיי) הוא ביטוי באנגלית המהווה כינוי לחיילי צבא ארצות הברית וציודם.

המשמעות המיוחסת כיום לביטוי היא ראשי תיבות של **G**overnment **I**ssue (בתרגום חופשי – "פריט ממשלתי") וכן – באופן מוטעה – General Infantry (חיל רגלים כללי), אך המשמעות המקורית שלו הייתה ראשי תיבות של **G**alvanised **I**ron (ברזל מגולוון).

הביטוי Galvanised Iron הופיע לראשונה ברשומות צבא ארצות הברית עוד בטרם מלחמת העולם הראשונה, ככינוי לפריטי ציוד במחסני הצבא העשויים ברזל מגולוון. באותה מלחמה כינו החיילים האמריקניים בציניות את פגזי הארטילריה הגרמנית שהונחתו עליהם "G.I. Cans" (פחיות ברזל מגולוון) ובמהלכה הפך הביטוי לראשית תיבות של **G**overnment **I**ssue, כלומר כל אדם וחפץ הקשורים לצבא. הביטוי נעשה מוכר ונפוץ יותר במהלך מלחמת העולם השנייה.

הדור של ילדי 1901–1924 שלחמו במלחמת העולם השנייה נקרא לעיתים דור ה-GI.

גנרל הצבא עומר בראדלי כונה The G.I.'s General ("גנרל החיילים").

## G.I. Joe
ממוזער|שמאל|גיליון מס' 6 של הקומיקס "G.I. Joe", דצמבר 1951
הקומיקסאי , שגויס לצבא ארצות הברית בשנת 1941 (תקופת מלחמת העולם השנייה), פרסם רצועת קומיקס שבועית בשם  בשבועון הצבא "יאנק" החל משנת 1942. פרסום זה הפך את המונח "ג'י. איי. ג'ו" (להבדיל מ"ג'י. איי." הכללי יותר) לכינוי נפוץ נוסף לחייל בצבא ארצות הברית. בהשפעת ביטוי זה נקראו בין היתר:
* סרט המלחמה האמריקאי  משנת 1945, אשר הסתמך על עבודתו של הכתב הצבאי ארני פייל ונכתב מנקודת מבטו.
* סדרת דמויות הפעולה ג'י. איי. ג'ו של חברת הסברו, שעל בסיסה נוצרו משנת 1967 ואילך סדרת הקומיקס וסדרות האנימציה G.I. Joe: A Real American Hero (מוכרות בישראל כ"כוח המחץ"), וסרטי הקולנוע ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ (G.I. Joe: Rise of Cobra; 2009), ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון (G.I. Joe: Retaliation; 2013) וג'י איי ג'ו: עיני נחש (Snake Eyes; 2021).
* משחק המחשב ג'י איי ג'ו, שהיה פופולרי מאוד בשנות ה-80 ושוחק בעיקר במחשבי הקומודור 128.
* סרט הפעולה ג'י איי ג'יין, ששמו הוא משחק מילים על הביטוי "ג'י איי ג'ו", שכן הסרט עוסק בחיילת ("ג'יין") ולא בחייל ("ג'ו").

## קישורים חיצוניים

*G.I. באתר Wordorigins
*G.I. באתר Dictionary.com

## הערות שוליים

קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
 קטגוריה:צבא ארצות הברית
קטגוריה:סלנג צבאי
חלוק נחל

שמאל|ממוזער|350px|חלוקי נחל
שמאל|ממוזער|350px|חלוקי נחל בסמוך לים המלח
**חלוק נחל** הוא סלע מסוג סלע קלאסטי, הנשחק על ידי מים ונמצא לרוב ליד נחלים.

לחלוקי נחל צבעים ומרקמים שונים. למרות שהם חלקים לרוב, תדירות המגע עם המים היא גורם המשפיע על חלקות הסלע ואם יצמחו עליו חזזיות. בנוסף, המגע עם סלעים אחרים עלול להיות גורם נוסף המשפיע על חלקות הסלע.

חלוקי נחל ניתן למצוא בשטחי נהרות קדומים ובבריכות.

## תהליך ההיווצרות
חלוקי הנחל מתחילים כשברי סלע גדולים יותר שצורתם זוויתית. כאשר הם נסחפים בזרם מים, הם מתנגשים ומתחככים זה בזה ובקרקעית הנחל. תהליך זה משפיע על הסלע בשני אופנים: הקטנת גודלו ושחיקת צורתו. קצב השחיקה פרופורציונלי לעקמומיות המקומית של פני השטח של האבן, לכן אזורים בעלי עקמומיות גבוהה יותר (כמו קצוות ופינות) נשחקים מהר יותר.

במחקר משנת 2014 הראו החוקרים כי תהליך היווצרות חלוקי הנחל מתרחש בשני שלבים מובחנים. בשלב הראשון, אותו כינו "השלב הפוליהדרלי", הקצוות והפינות החדות של האבן נשחקים במהירות, בעוד ממדי הצירים הכלליים נשארים קבועים. הקמירות של פני השטח גדלה ככל שהפינות מתעגלות, ועד כמחצית ממסת האבן עשויה להיאבד בשלב זה. השלב השני, המכונה "השלב החלק", מתחיל כאשר האבן הופכת לגמרי קמורה. בשלב זה, ממדי הצירים מתחילים להתקטן לאט והצורה מתפתחת לכיוון אליפסואיד או כדור.

גודל החלוקים יורד באופן מעריכי עם המרחק במורד הזרם. קיימת מחלוקת מדעית לגבי התרומה היחסית של שחיקה לעומת מיון סלקטיבי בתהליך זה. בעוד ששחיקה משחקת תפקיד משמעותי, תהליכים אחרים כמו מיון לפי גודל במהלך ההובלה עשויים גם הם להשפיע על התפלגות גודל החלוקים לאורך הנהר.

תהליך היווצרות חלוקי הנחל - אובדן מסה ושחיקת הצורה - משנה את ניידותו של החלוק ולכן עשוי להשפיע על צורת הנהר והתפתחותו. בתהליך זה נוצרים גם משקעי חול וסחף. מידת העיגול הנצפית בחלוקי הנחל בקרקעיות נחלים מאובנות מאפשרת להסיק לגבי תנאי זרימת נהרות עתיקים.

## מחוץ לכדור-הארץ
[ממוזער|360x360 פיקסלים|פני השטח של [טיטאנים|טיטאן, כפי שצולמו על ידי הגשושית הויגנס]]
עדויות לאבנים הדומות לחלוקי נחל נמצאו גם מחוץ לכדור-הארץ: על טיטאן (אחד מירחיו של שבתאי) ועל מאדים.

בינואר 2005, במהלך נחיתת הגשושית הויגנס על טיטאן, נקלטה בתשדורת רדיו בין הויגנס לגשושית קאסיני השתקפות מפני השטח. הניתוח התמקד ברצועת שטח ברוחב של 1 מטר עד 2 ק"מ ממערב לנקודת הנחיתה, והראה כי פני השטח שטוחים יחסית ומכוסים באבנים מעוגלות בקוטר של 5 עד 10 סנטימטרים. תוצאות דומות התקבלו גם מתמונות שצולמו במצלמת DISR של הויגנס. חוקרים משערים כי ייתכן שאבנים אלה קיבלו את צורתן בתהליך סחיפה בזרם של נוזל כלשהו, בדומה לחלוקי נחל בכדור-הארץ.

בשנת 2013 התגלו אבנים עגולות קטנות במכתש גייל שבמאדים על-ידי קוריוסיטי. לדעת החוקרים אבנים אלה קיבלו את צורתן באותו אופן בו נוצרים חלוקי נחל בנהרות על פני כדור-הארץ, ומכאן הסיקו שהיו מים זורמים על פני מאדים ויותר מכך - שזרימות המים היו יציבות ולא רק זמניות.

## חלוקי נחל בתנ״ך

* :  מתוך סיפור דוד וגוליית, דוד בוחר חמישה חלוקי אבנים מהנחל. בהמשך ירה אחד מהם בקלע על גוליית.
* :  רש״י מפרש ״בְּחַלְּקֵי־נַ֣חַל״ - בחלוקי אבנים אשר בנחל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סלעים
חשמלן

[ממוזער|שמאל|250px|[חשמלן משויש]]
**חַשְׁמַלָּן** (שם מדעי: *Torpedo*) הוא סוג של דגי סחוס במשפחת החשמלניים (Torpedinidae), אשר לפי חוקרים שונים הוא הסוג היחיד במשפחתו ולפי חוקרים אחרים מחולק עם הסוג *Tetronarce* שבו 9 מינים. הנשק הימי טורפדו נקרא על שם סוג זה. 

השם המדעי נגזר מן המילה הלטינית "torpere", שמשמעותה "לשתק" או "להקשיח".

## מינים
בסוג חשמלן קיימים 13 מינים:
* *Torpedo adenensis*
* *Torpedo alexandrinsis*
* חשמלן פלורידה (*Torpedo andersoni*)
* *Torpedo bauchotae*
* *Torpedo fuscomaculata*
* *Torpedo mackayana*
* חשמלן משויש (*Torpedo marmorata*)
* *Torpedo microdiscus*
* חשמלן מנומר (*Torpedo panthera*)
* *Torpedo semipelagica*
* חשמלן הכתמים (*Torpedo sinuspersici*)
* *Torpedo suessii*
* חשמלן עינוני (*Torpedo torpedo*)

### מינים שייתכן ששייכים לסוג
* חשמלן פסיפי (*T. californica*)
* *T. cowleyi*
* *T. fairchildi*
* *T. formosa*
* *T. macneilli*
* חשמלן סגול (*T. nobiliana*)
* *T. peruana*
* *T. puelcha*
* *T. tokionis*
* *T. tremens*

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסטה דומריל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1806
קטגוריה:חשמלניים
חשמלניים

**חשמלניים** (שם מדעי: Torpedinidae) היא משפחת דגי סחוס מסדרת החשמלנאים. בתוך משפחה זו ישנם 2 סוגים, אך כמה חוקרים רואים את כל המינים בסוג אחד - חשמלן (*Torpedo*). במשפחה כולה 22 מינים. 

מיני החשמלניים קיבלו את שמם עקב היותם דגי חשמל המייצרים משרירי התנועה שלהם חשמל, שמאוחסן ברקמות, שאצל חלקם מגיע עד 220 וולט והוא קטלני בשביל טרפם - לרוב דגי גרם, רכיכות וסרטנים. החשמל יכול לשמש גם ככלי הגנה, אך הוא פחות קטלני ליצורים בגודל של אדם בוגר.

הגדול שבבני המשפחה הוא המין חשמלן סגול שיכול להגיע לאורך מרבי של 1.8 מטר ולמשקל של עד 90 קילוגרם והוא המין הגדול ביותר בסדרתו. בני הקבוצה נעים מעל הקרקעית בעזרת גופם דמוי הזרים שעל שמו נקרא הנשק טורפדו.

## מיון
*משפחה **חשמלניים** (*Torpedinidae*)
**סוג *Tetronarce* - בו 9 מינים. ייתכן כי בני המין שייכים לסוג חשמלן.
**סוג חשמלן (*Torpedo*) - בו 13 מינים.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך גוסטב יעקב הנלה
שוג'י

[שמאל|ממוזער|250px|חדר יפני עם דלתות שוג'י ו[רצפה|רצפת טטאמי]]
**שוג'י** (ביפנית: 障子), באדריכלות יפנית, הוא דלת, חלון, או חוצץ העשוי נייר שקוף המחובר למסגרת עץ התומכת בשבכת עץ או חזרן.

מרבית השוג'י הם דלתות הזזה, ובכך חוסכות מקום. כיום נעשה שימוש בשוג'י בבתים מסורתיים ובבתים מודרניים כאחד, בעיקר בוואשיצו - חדר בסגנון יפני. בניגוד לעבר, כיום לא משמשים השוג'י בתור קיר חיצוני, אלא בתור קיר הפרדה בתוך הבית או כחלון.

## ראו גם
*ואשיצו
* טטאמי
*פוסומה
*בתי נייר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:דלתות
קטגוריה:חלונות
קטגוריה:עיצוב פנים
פוסומה

שמאל|ממוזער|250px|פוסומה
**פוסומה** (ביפנית: **襖**) הם פאנלים מרובעים שניתן להזיזם מצד לצד במטרה לשנות את גודל החדר, או המשמשים דלתות. גודלם הוא לרוב 90 סנטימטרים על 180 סנטימטרים, בדומה לטטאמי, ועוביים הוא 3-2 סנטימטרים. עם העלייה בגובה הממוצע של האוכלוסייה היפנית, כך עלה גובהו של הפוסומה, והגובה הממוצע כיום עומד על 190 סנטימטרים, בעוד שבעבר הגיעו עד גובה של 170 סנטימטרים. הפוסומה בנוי מסבכת עץ המכוסה בקרטון ובשכבה של נייר או בד משני הצדדים. לרוב יש לפוסומה שולי ורנית.

באופן מסורתי נהוג לצייר על הפוסומה, בדרך כלל תיאורי טבע, כגון הרים, יערות או חיות. הפוסומה המודרני עשוי להגיע חלק, או עם הדפסי מניפות, עלי שלכת, פרחי סאקורה, עצים או צורות גאומטריות.

בדומה לשוג'י, נעים הפוסומה על מסילות עץ ברצפה ובתקרה. המסילה העליונה נקראת קמואי (鴨居) והתחתונה - שיקיאי (敷居). פוסומה, שוג'י וטטאמי מהווים את מרכיביו העיקריים של הוואשיצו - חדר בסגנון יפני מסורתי.

## ראו גם
*טטאמי
*שוג'י
*ואשיצו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:דלתות
קטגוריה:קירות
חנאג'רה

[ממוזער|השייח'ים של שבט חנאג'רה. ביניהם מושל נפת באר שבע, [עארף אל-עארף. שנות השלושים של המאה העשרים]]

**חַנַ֫אגְ'רֶה** (בערבית: **الحناجرة**, הגייה ספרותית: **אַל-חַנַ֫אגִ'רַה**, הגייה מדוברת: **אֶל-חַנַ֫אגְ'רֶה**) היה **שבט [[בדואי]]** גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בסיני, הנגב ומדבר יהודה.

על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1931, נמצא כי השתייכו אליו שלושת אלפים ושבע מאות חמישים ושש נפש.
על פי הערכתו של יצחק בן-צבי ב-1937, כלל השבט כארבעת אלפים ארבע מאות שלושים ושתיים נפש.משפחות השבט הידועות הן: אבו מדין, ד֗וואהרה, סֻמירי ונצירה.

## ראו גם
*פריח אבו מדין

## קישורים חיצוניים
* יצחק ביילי, רשימות על האוכלוסייה הבדואית ברצועת עזה, באתר סנונית
* ויקטור גרן, פרק ארבעים ושניים, פרק ארבעים ושלוש, **תיאור ארץ-ישראל**, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, באתר כותר
* חגי ארליך, המזרח התיכון בין מלחמות-העולם, כרך 1, חלק 2, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, באתר books.google

## הערות שוליים

קטגוריה:שבטים בדואים
קטגוריה:הגירות מצד מוסלמים לארץ ישראל
קטגוריה:בדואים
ואשיצו

שמאל|ממוזער|250px|ואשיצו עם רצפת טטאמי ושוג'י
**ואשיצו** (ביפנית: **和室**) הוא מושג יפני המשמש לתיאור חדר בסגנון יפני מסורתי, להבדיל מיושיצו (洋室), שזהו חדר בסגנון מערבי.

מאפיין עיקרי של הוואשיצו הוא רצפת הטטאמי. בנוסף, לוואשיצו יש לרוב פוסומה, דלת הזזה, ולא דלת רגילה. לעיתים יהיה בחדר גם שוג'י וייתכן שיכיל גם טוקונומה, גומחה קישוטית.

בעבר היו כמעט כל חדרי הבית ביפן ואשיצו, האנשים ישנו על פוטון שנפרש על גבי טטאמי, וישבו ישירות על הטטאמי. כיום יש בבתים יפנים חדר ואשיצו אחד, המשמש לרוב חדר אירוח, ושאר חדרי הבית הם בסגנון מערבי.

גודלו של הוואשיצו נקבע לפי מספר הטטאמי שניתן לפרוש בו. הגדלים המקובלים הם חדרים של שישה או שמונה טטאמי, אך קיימים גם חצאי חדרים בגודל של ארבעה וחצי טטאמי.

הריהוט בחדר ואשיצו עשוי לכלול שולחן נמוך ומסביבו כריות ישיבה. בחורף נוהגים היפנים להשתמש בקוטאצו, שהוא שולחן נמוך שמכיל בתוכו גוף חימום.

## ראו גם
* טטאמי
* שוג'י
* פוסומה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:חדרים
סגר (שבט בדואי)

ממוזער|בדואים משבט סגר בבית אלפא, 1934
**סגר** או **ערב אל סגר**, היה **שבט [[בדואי]]** גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל. במאה ה-18 נטו בני השבט את אוהלם באזור עמק יזרעאל והשרון.בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל נלחם בהם השליט המקומי דאהר אל-עומר. 
יחסיהם עם היישוב היהודי, ובתקופת המנדט, עברו עליות ומורדות, הם השתתפו בהתקפות על היישובים בית אלפא, עין חרוד ותל יוסף בתקופת המאורעות; אולם בשנות ה-30 חזרו ושפרו את יחסיהם עם ההתיישבות היהודית בצפון הארץ. 

## קישורים חיצוניים
* גיורא זייד, בדואיי הגליל והישוב היהודי בתקופת המנדט, באתר סנונית

## הערות שוליים

קטגוריה:שבטים בדואים
אפריקה המשוונית הצרפתית

**אפריקה המשוונית הצרפתית** (בצרפתית: **Afrique équatoriale française**; ובראשי תיבות - AEF) הייתה פדרציה של מושבות צרפת באזור אפריקה המשוונית, שהשתרעה בין נהר קונגו צפונה למדבר סהרה.

## היסטוריה
הישות המכונה "אפריקה המשוונית הצרפתית" אוחדה ב-1910 מחמש טריטוריות שהיו בשליטת צרפת: קונגו הצרפתית, גבון, אובאנגי שארי, צ'אד וקמרון הצרפתית שהצטרפה לאחר מלחמת העולם הראשונה על אף שלא הוכרה כישות נפרדת עד 1920. המושל הכללי ישב בברזוויל ולו משנים בכל טריטוריה.

ב-1911 העבירה צרפת חלקים מכל טריטוריה לקמרון הגרמנית בעקבות משבר אגדיר. טריטוריות אלו הושבו לריבונות צרפתית לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, כאשר קמרון עצמה הושמה תחת שלטון מנדט צרפתי, בהחלטת חבר הלאומים ולא אוחדה עם אפריקה המשוונית הצרפתית.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר תבוסת צרפת והקמת משטר צרפת של וישי, הוביל פליקס אבואה, מושל צ'אד, את מושבות אפריקה המשוונית הצרפתית להצטרפות לתנועת צרפת החופשית של הגנרל שארל דה גול, זאת כאשר מושבות אפריקה הצפונית הצרפתית, ואפריקה המערבית הצרפתית נותרו נאמנות למשטר וישי. בתחילה סירבה גבון להצטרף לשאר המושבות בתמיכה בצרפת החופשית, אך לאחר הקרב על גבון השתלטו על ליברוויל תומכי צרפת החופשית, והמושבות התאחדו בתמיכה בצרפת החופשית, והיו למרכז האסטרטגי של פעילות צרפת החופשית באפריקה.

תחת משטר הרפובליקה הרביעית (1946–1958) יוצגה הפדרציה בפרלמנט הצרפתי. בספטמבר 1958 במסגרת קבלת חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית נערך במדינות אפריקה המשוונית הצרפתית משאל עם בדבר המשך דרכן כמושבות צרפתיות. כל מדינות אפריקה המשוונית הצרפתית החליטו לקבל את החוקה החמישית והצטרפו לגוף בשם "הקהילה הצרפתית" כמדינות עצמאיות, והפדרציה "אפריקה המשוונית הצרפתית" פורקה. ב-1959 הקימו מדינות אלו גוף זמני בשם "איחוד הרפובליקות המרכז אפריקאיות" בטרם קיבלו עצמאות מלאה באוגוסט 1960.

## קישורים חיצוניים

* אפריקה המשוונית הצרפתית (מתוך  1921)
* 

*
קטגוריה:אפריקה: מושבות צרפתיות לשעבר
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: היסטוריה
קטגוריה:צ'אד: היסטוריה
קטגוריה:קמרון: היסטוריה
קטגוריה:גבון: היסטוריה
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1910
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1958
טוקונומה

שמאל|ממוזער|250px|טוקונומה עם מגילה ואיקבנה
**טוקונומה** (ביפנית: 床の間) הוא מונח יפני המשמש לתיאור מגרעת בקיר בואשיצו, חדר בסגנון יפני, בו מוצג חפץ אמנותי. החפצים אותם מציגים בטוקונומה הם לרוב מגילות המכילות קליגרפיה או ציורים וסידור פרחים. לעיתים מציגים בטוקונומה גם עצי בונסאי, אך באופן מסורתי אלה נחשבים מלוכלכים מדי עבור מקום מכובד זה. הטוקונומה והחפצים המוצגים בו מהווים חלקים חשובים בעיצוב הפנים היפני המסורתי. המילה "טוקו" משמעותה רצפה או מיטה, ומשמעות המילה "מה" היא מקום או חלל.

הטוקונומה הופיע לראשונה בסוף תקופת אשיקאגה, באחוזות שהחלו להתפתח באותה תקופה, ונקראו אושיאיטה (押板). למעשה היו אלה מגרעות בקיר בהן תלו מגילות והניחו מתקני קטורת ונרות.

כשמארחים אורחים בוואשיצו, נהוג להושיב את האורח המכובד ביותר עם גבו לטוקונומה, והסיבה לכך היא צניעות. אין זה מנומס שהמארח מראה את הטוקונומה לאורחיו, ולכן עליו להימנע מלכוון את אורחו לשם. בשום אופן אין לדרוך בתוך שטח הטוקונומה, מלבד כשיש צורך בהחלפת המיצג, ואז יש לעקוב אחר כללי הנימוס.

לפחות אחד מעמודי התמיכה של הטוקונומה עשוי עץ, המותאם למטרה זו. צורתו נעה בין גזע עץ בלתי מעובד, עם ענף הבולט ממנו, לקרש עץ חלק. הבחירה ביניהם קובעת את רמת רשמיות הטוקונומה.

## ראו גם
*ואשיצו
*טטאמי
*פוסומה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
איוואן יובאנוביץ'

**איוואן יובאנוביץ**' (בסרבית: **Ивaн Јовановић**; נולד ב-8 ביולי 1962) הוא כדורגלן עבר סרבי, וכיום מאמן כדורגל המאמן את נבחרת יוון.

שיחק כקשר בראד בלגרד בליגת העל היוגוסלבית בעונות 1987/88 ו-1988/89. כעבור שנה עבר לאיראקליס סלוניקי היוונית, שם הוא הפך לאחד מהשחקנים הזרים הכי איכותיים ששיחקו אי פעם במועדון.

## תארים והישגים כמאמן
;קבוצתיים
*אפואל ניקוסיה
**אליפות קפריסין (4): 2004, 2009, 2011, 2013
**הגביע הקפריסאי: 2008
**הסופר קאפ הקפריסאי (4): 1 2004, 2008, 2009, 2011
**שלב הבתים של ליגת האלופות (2): 2009/10, 2011/12
**רבע גמר של ליגת האלופות: 2011/12
;אישיים
*מאמן השנה בקפריסין (6): 2004, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
*המאמן הסרבי של השנה: 2011

## קישורים חיצוניים

* דף המאמן באתר הרשמי של אפואל ניקוסיה  

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:לוזניצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראד בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אירקליס סלוניקי
קטגוריה:מאמני כדורגל סרבים
קטגוריה:מאמני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:מאמני נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל
קטגוריה:מאמני פנאתינאיקוס בכדורגל
קטגוריה:מאמני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1962
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1962
פרסאוס, מלך מוקדון

**פרסאוס** (ביוונית: Περσεύς; סביבות 212 לפנה"ס - 166 לפנה"ס) היה מלך ממלכת מוקדון האחרון מהשושלת האנטיגונית. ירש את המלכות מאביו, פיליפוס החמישי. הוכרע על ידי רומא בקרב פידנה. לאחר תבוסתו נפל בשבי ונפטר לאחר מספר שנים בבית-סוהר רומאי באיטליה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי מוקדון
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:השושלת האנטיגונידית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
פוטון (מצע)

שמאל|ממוזער|250px|פוטון יפני
**פוטון** (ביפנית: 布団) הוא סוג של מיטה יפנית המכילה מזרן ושמיכה מרופדים. המזרן גמיש מספיק על מנת לקפלו להניחו בצד במהלך היום ולאפשר שימוש בחדר למטרות אחרות מלבד שינה. הפוטון מורכב משני חלקים: שיקיבוטון (敷き布団), המזרן התחתון, וקאקֶבוטון (掛け布団), שמיכה עבה. השם "פוטון" לתיאור המזרן בלבד אומץ בטעות, תחילה בארצות הברית ואחר כך בעולם המערבי כולו וכיום נהוג לקרוא בכל העולם, מלבד ביפן, למזרן שיקיבוטון בשם פוטון.

שיקיבוטון הוא מזרן שטוח העשוי בד, ובתוכו מילוי כותנה, צמר או חומר סינתטי אחר, בגודל מיטת יחיד, חצי זוגית או זוגית. את המזרן פורשים על מחצלת טטאמי, ובסיום השינה מקפלים אותו על מנת לאפשר את השימוש בחדר. את המזרן נוהגים היפנים לאוורר מדי יום, ורבים משתמשים בפוטון טטאקי, מכשיר העשוי חזרן הדומה לחובט שטיחים.

שיקיבוטון בגרסתו המערבית מבוסס על שיקיבוטון היפני, אך עם מספר הבדלים. לרוב הוא מונח על מסגרת עץ או מתכת כמיטה או כספה, ולעיתים מוסיפים לו ספוגים או קפיצים. שיקיבוטון המערבי עבה יותר וגדול יותר משיקיבוטון היפני, ומותאם למידות המיטות המערביות.

## ראו גם
*ואשיצו
*טטאמי
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:כלי מיטה
קטגוריה:מיטות
אוניברסיטת רומבק

**אוניברסיטת רומבק**, היא אוניברסיטה ציבורית בעיר רומבק שבדרום סודאן.

## מיקום
האוניברסיטה פועלת בקמפוס זמני הנמצא בשטח בית ספר תיכון רומבק, בעיירה רומבק. לאוניברסיטה נבנה קמפוס קבוע בפרבר של רומבק, אבינג'וק.

## היסטוריה
הרעיון להקמת אוניברסיטה ברומבק הועלה לראשונה בפברואר 2006 כאשר נשיא סודאן באותה עת, עומר אל-בשיר, ביקר ברומבק. הוא הבטיח לבנות אוניברסיטה בעיירה אשר תהייה האוניברסיטה הציבורית הרביעית בדרום סודאן. האוניברסיטה נוסדה לבסוף בשנת 2010 בשיתוף פעולה בין הממשל המרכזי בח'רטום והשלטון האזורי בג'ובה. מעת הכרזת עצמאותה של דרום סודאן ביולי 2011 נמצאת האוניברסיטה באחריות ממשלת דרום סודאן.

## סקירה
אוניברסיטת רומבק היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות בדרום סודאן.

* האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, 1977.
* אוניברסיטת רומבק בעיר רומבק, 2010.
* אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל בעיר ואו.
* אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל בעיר אבייל, 2011. 
* אוניברסיטת הנילוס העליון במלקאל, 1991.
* האוניברסיטה על-שם ג'ון גראנג בעיר בור, 2006.

## פקולטות
נכון ליולי 2011, האוניברסיטה מקיימת לימודים בפקולטות האקדמיות הבאות:

# הפקולטה לחינוך
# הפקולטה ללימודי כלכלה ומדעי החברה

## ראו גם
* אוניברסיטאות בדרום סודאן
* רומבק
* מדינת האגמים
* בחר אל-ע'זאל

## קישורים חיצוניים
*  מיקומה הזמני של אוניברסיטת רומבק

## הערות שוליים

רומבק
קטגוריה:רומבק
מטתזה

**תגובת מֵטָתֵזה**, הנקראת לעיתים **תגובת התמרה כפולה**, היא תהליך כימי המכיל חילוף קשרים בין שני מגיבים, אשר מסתכם ביצירת תוצרים עם חוזק קשר דומה או שווה למגיבים ההתחלתיים.
התגובה מוצגת בצורה הבסיסית: 
A-B + C-D → A-D + C-B
הקשר בין המגיבים יכול להיות יוני או קוולנטי.
לרוב תגובות אלו מסתכמות בהוצאת משקע.

## סוגי תגובות
### חילוף יון נגדי
מטתזה היא טכניקה נפוצה לחילוף יונים. כאשר מתחילים מתמיסות מימיות של יונים אנאורגנים, ניתן להשתמש במטתזה כדי לבודד מלחים שמתמוססים בממס אורגני.

### אלקילציה

קומפלקסים עוברים אלקילציה דרך תגובות מטתזה. דוגמה לכך היא מטילציה של טיטנוצין די-כלורי:
(C5H5)2TiCl2 + 2 ClMgCH3 → (C5H5)2Ti(CH3)2 + 2 MgCl2
המלח בדרך כלל מוצא כמשקע.

### סתירה

תגובת סתירה היא סוג מסוים של תגובת התמרה כפולה. תגובת סתירה נגרמת כאשר חומצה מגיבה עם כמות שווה של בסיס. לרוב התוצר של תגובה זו הוא מים. לדוגמה, חומצה כלורית מגיבה עם נתרן הידרוקסידי על מנת ליצור נתרן כלורי ומים:
HCl (aq) + NaOH (aq) → NaCl (aq) + H
2O (l)
## ראו גם
*תגובת התמרה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תגובות כימיות
האריבו

**האריבו** היא חברת ממתקים אשר נוסדה בשנת 1920 בבון, גרמניה על ידי הנס ריגל האב. בתור שם החברה נבחרו ראשי התיבות של מקימה ומקום היווסדה - הנס ריגל בון (HAns RIegel BOnn).

בשנת 1922 החלה החברה לייצר ממתקי גומי, בהם הממתק הפופולרי גומונים. האריבו היו הראשונים שיצרו את הגומונים ובכך זכתה החברה להצלחה רבה. הנס ריגל האב נפטר במהלך מלחמת העולם השנייה וירש אותו בנו, הנס ריגל, במהלך כהונתו כמנהל החברה, החברה הרחיבה את פעולתה במדינות בכל רחבי העולם.

כיום האריבו היא היצרנית הגדולה ביותר של ממתקי גומי וג'לטין. כיום ישנם חמישה מפעלים בגרמניה ו-13 בכל רחבי אירופה. האריבו הואשמה בעבודות כפייה על היהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, אך החברה מכחישה זאת.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:סוכריות גומי
הנס ריגל

200px|ממוזער|הנס ריגל

**יוהנס פיטר "הנס" ריגל** (בגרמנית: **Hans Riegel**; 10 במרץ 1923 - 15 באוקטובר 2013) היה יזם גרמני אשר היה בעלים של יצרנית הממתקים האריבו.

הנס נולד בבון, גרמניה, בנו הבכור של מייסד חברת האריבו, הנס ריגל האב. הוא סיים את הדוקטורט על "התפתחות תעשיית הסוכר בעולם במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה", בשנת 1951, באוניברסיטת בון. בשנת 1953 נבחר ריגל למנהל אגודת הבדמינטון הגרמני אחרי שזכה באליפות גרמניה בבדמינטון.

אביו, הנס ריגל האב המציא את הגומונים בשנת 1922.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:יזמים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1923
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2013
קרן דואר

ממוזער|250px|שמאל|קרן דואר
ממוזער|פוסטיליונים, לייפציג
ממוזער|מובילי דואר עם קרן דואר, 1820
[ממוזער|100px|שמאל|[תיבת דואר גרמנית עם סמל קרן הדואר (הסמל הישן למטה, החדש למעלה)]]

[ממוזער|שמאל|200px|סמל קרן דואר מ[שוודיה]]
**קרן דואר** (באנגלית: **Post horn**) הוא כלי נשיפה ממתכת, עשוי פליז או נחושת, נטול שסתומים ובעל פייה דמוית גביע, ששימש לציון הגעתם או יציאתם של דוור רכוב או קרון דואר. עד ראשית המאה ה-17 נעשה שימוש בצרפת, אנגליה וגרמניה בקרנות קשתיות. בסביבות מועד זה החלו להיבנות כלים בפיתול אחד קטן מאוד, כ-7 סנטימטר לרוחב, בצליל יסודי קרוב ל-סי ♭. בהמשך יוצרו בגרמניה כלים בצורת צינור מעגלי או מעוקל בשלושה פיתולים, אף כי לפעמים היה ישר. מסיבה זו, קרן הדואר היא דוגמה לקרן טבעית. קרן היער פותחה מקרן הדואר על ידי הוספת שסתומים סיבוביים. קרן הדואר בצורתה זו שימשה בעיקר את הפוסטיליונים (Postilion), או מובילי הדואר, במאות ה-18 וה-19.

ממוזער|פסל שליח דואר רכוב תוקע בקרן דואר

מוצרט, מאהלר ואחרים שילבו את הכלי בהרכב של כמה יצירות תזמורתיות. במקרים כאלה מנגן קרנן התזמורת בקרן הדואר. דוגמה לשימוש בקרן דואר במוזיקה קלאסית מודרנית מופיעה בסולו המפורסם מאחורי הקלעים בסימפוניה השלישית של מאהלר. עם זאת, מחמת נדירותו של הכלי, התפקיד שנכתב לו מבוצע על פי רוב בחצוצרה או בפלוגלהורן

בשנת 1844 כתב הקרנן הגרמני הרמן קניג "גאלופ קרן דואר" כסולו לקרן דואר בליווי תזמורת. במאה ה-20 היה מקובל לנגן יצירה זו בתזמורת כלי נשיפה ממתכת. בעת מלחמת העולם הראשונה שימשו קרנות דואר עשויות עץ כאמצעי לאיסוף תרומות מלחמה בשיטה שכונתה "אנשי המסמרים". כל תורם קיבל בתמורה רשות לתקוע מסמר בקרן, עד שהתכסתה כליל.

## יצירות בהן משתתפת קרן הדואר

* יוהאן בר, קונצ'רטו מס' 4
* באך, "קפריצ'ו סופרה לה לונטאנאנצה" (1704)
* גאורג פיליפ טלמן, "פוסטיליונים, מוזיקה לשעת הסעודה" של (1733)
* מוצרט, סרנדה מס' 320 ברשימת קכל ומחול גרמני מס' 605 מס' 3 ברשימת קכל. שתי היצירות מצריכות קרן דואר בסי♭ וקרן שנייה, נמוכה יותר, ב-פה.
* גוסטב מאהלר, הסימפוניה השלישית

## שירותי דואר הכוללים את קרן הדואר בסמליהם

[שמאל|120px|ממוזער|בול של [נסיכות מולדובה משנת 1858 ועליו מצוירת קרן דואר]]

* דואר אוסטרליה
* הדואר הגרמני (Deutsche Post)
* הדואר הצ'כי (Česká pošta)
* הדואר הסלובקי (Slovenská pošta)
* קבוצת הדואר הבלגי
* דואר לוקסמבורג (P&TLuxembourg)
* הדואר האוסטרי (Österreichische Post)
* הדואר הספרדי (Correos)
* הדואר ההונגרי (Magyar Posta)
* הדואר הקרואטי (Hrvatska pošta)
* הדואר הסלובני (Pošta Slovenije)
* הדואר הפולני (Poczta Polska)
* הדואר הליטאי (Lietuvos paštas)
* הדואר האסטוני (Eesti Post)
* הדואר הנורווגי (סמל קודם) (Posten Norge)
* הדואר השוודי (Posten AB)
* דואר איסלנד (Íslandspóstur)
* דואר איי פארו (Postverk Føroya)
* דואר רומניה (Poşta Română)
* שירותי דואר בולגריה
* דואר אלבניה (Posta Shqiptare)
* דואר מקדוניה (Makedonska Pošta)
* דואר טורקיה
* דואר מולדובה (Poşta Moldovei)
* דואר אוקראינה (Ukrposhta)
* דואר בלארוס (Belpochta)
* דואר קפריסין
* דואר פורטוגל - מציג פרש על גב סוס נושא קרן בעיצוב שונה
* דואר מלטה - מציג קרן עם צלב מלטזי במרכזה

## קישורים חיצוניים

* 

*Post horn calls. Hungarian Post Co. Links to sound files.
*The Sound of Post Horns - Strains from a Past Era - Museumsposten - © Post & Tele Museum, Denmark.

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי נשיפה ממתכת
קטגוריה:דואר
אהרן פרץ

הרב **אהרן פרץ** (נפטר בשנת ה'תקכ"ו - 1766) היה רב ראשי בג'רבה שבתוניסיה. מקובל, בלשן ומשורר.

## קורותיו
נולד בג'רבה לאביו הפייטן רבי אברהם פרץ. סבו, הרב שלמה פרץ, המיוחס לפרץ בן יהודה, הגיע לג'רבה ממרוקו בתחילת המאה ה-18. נולדו לו שני בנים, חזקיה ומיכאל.

התחנך אצל הרב ניסים כייאט, יחד עם רבי יצחק חדאד (הראשון). בשנת ה'תע"ו חלה בעיניו, לאחר שהתפלל לה', התרפא מחוליו, ורבי אהרן כתב פיוט הודאה מיוחד לה' על רפואתו. התכתב בהלכה עם רבי מסעוד אלפאסי.

בהיותו רבה של ג'רבה, שינה כמה ממנהגי מקום, לדוגמה: תיקן לתקוע בשופר גם בתפילת הלחש (ולא רק בחזרת הש"ץ). כמו כן בסוף ימיו נמנע מאכילת חגבים, בעקבות דברי רבי חיים בן עטר. מביא שמועות רבות מחכמי מרוקו, עד שיש מי ששיער ששהה במרוקו תקופת מה. 

בין תלמידיו הרב נסים חורי הראשון, הרב ניסים הכהן, והרב צמח הכהן (אברי"ש).

## חיבוריו
חיבוריו העיקריים הם:
* **בגדי אהרן** - חידושים ופרשנות על התורה
* **משחת אהרן** - חידושים על התלמוד - שני החיבורים הראשונים נערכו על ידי הרב יהודה נג'אר. ונדפסו על ידי הרב מימון פרץ (ליוורנו תקס"ו).  
* **קול יעקב** - קובץ פיוטים  
* **ערוגות הבושם** - נושאים בלשניים ולשוניים  

ידועים 14 פיוטים שחיבר. שניים מפיוטים אלה, "אהובי" ו"איילת חשקי", חודשו והולחנו על ידי יונתן בר גיורא והם מושרים על ידי מירי מסיקה בסדרת הטלוויזיה מעורב ירושלמי.

## קישורים חיצוניים
* 
יום פטירתו של רבי אהרן פרץ זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
* 
* ר' אהרן פרץ, באתר הפיוט והתפילה
*יונתן בר גיורא, מירי מסיקה, רבי אהרן פרץ, רספוטין ואני, באתר הפיוט והתפילה
*איילת חשקי בביצוע מירי מסיקה
*אהובי בביצוע מירי מסיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1766
קטגוריה:ילידי 1766
קטגוריה:רבנים ג'רבאים
קטגוריה:פייטנים
תזכר

**תזכר** (געז: ተዝካር) נקרא גם **קורבן** (ቍርባን) הוא שמו של טקס אזכרת הנפטר בתרבות החבשית, שמקורו עוד לפני הגעת הנצרות לאתיופיה.

## נוצרים
אצל הנוצרים החבשים התזכר נערך ביום הארבעים ממותו של אדם, כיוון שהאמונה גורסת כי ביום זה נשמת האדם עומדת בפני האל. התזכר נערך במקום קבורת הנפטר ובו משתתפים קרוביו. תזכר נוסף נערך לאחר שמונים יום, חצי שנה ושנה לאחר התזכר הראשון.

## כמנתים
בקרב הכמנתים הטקס נערך תוך מספר חודשים מאז שהאדם נפטר. בטקס עצמו הכהנים מתפללים לאלים ובעיקר לאל מזגה כדי שנשמת הנפטר תיכנס לגן עדן. לאחר מכאן נערכת סעודה גדולה, שבמהלכה האורחים מתפללים גם הם בזכות הנפטר. כמו כן כל שנה מאז התזכר מצוין יום השנה לטקס המכונה "עמתת", טקס זה נערך במשך עשרות שנים לאחר שהאדם נפטר ומצוין במקום קבורת הנפטר.

## ביתא ישראל
אצל ביתא ישראל התזכר הוא בגדר חובה ונערך לראשונה לאחר שחלף שבוע מאז נפטר האדם, תזכר נוסף נערך שנה לאחר הראשון. התזכר עצמו הוא למעשה סעודה לעילוי ותיקון הנשמה. נהוג לשחוט קורבן לסעודה, אך אם הדבר אינו מתאפשר מוותרים על כך. בני המשפחה מתכנסים ונערכים לאורחים שיגיעו ומכינים אוכל ושתייה למענם, לכהנים מוקדש שלחן והם מתפללים למען נשמת הנפטר וקוראים בעיקר מספר תהלים ומצוואת אברהם. 

אין עורכים תזכר למנודה, מומר, ערל ולסוטה. בעבר היה נהוג לא לערוך תזכר לאדם שלא עבר וידוי אצל הכהן. 

בביתא ישראל קיימים שני חגים שבהם יש את המילה תזכר: הראשון הוא תזכר לכל דבר המכונה תזכר אברהם וחל בכ"ח באלול והוא טקס למות שלושת אבות שבו קוראים בצוואת אברהם, יצחק ויעקב. החג השני מכונה אף הוא תזכר אברהם חל בא' בתשרי והוא יום זיכרון לעקדת יצחק.

בקרב יוצאי אתיופיה בישראל נשמר התזכר תוך שילובו עם טקס האזכרה של היהדות הרבנית.

## ראו גם
*אזכרה

## הערות שוליים

קטגוריה:היימנות
קטגוריה:אתיופיה: תרבות
קטגוריה:אריתריאה: תרבות
קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
מחלף גינות סחרוב

[שמאל|ממוזער|250px|גינות סחרוב ב-[2011]]

**מחלף גינות סחרוֹב** (נקרא בעבר "**צומת גינות סחרוב**") הוא מחלף בכניסה המערבית לירושלים, שבו נפגשים רחוב מגיני ירושלים וכביש 333 (שדרות בן-גוריון).

המחלף הוא אחת מדרכי הכניסה המרכזיות של העיר ומוביל לשכונת גבעת שאול והר המנוחות. בעבר היה הצומת חלק מכביש 1, בטרם הוסט תוואי הכביש לעמק הארזים.
## היסטוריה
סלילת החיבור בין כביש 333 (אז כביש 1) לגבעת שאול החלה בתחילת 1989, במטרה להקל על עומס התנועה בכניסה לירושלים ולקצר את הדרך למשאיות שיעדן אזור התעשייה גבעת שאול. סלילת רחוב מגיני ירושלים וחיבורו לכביש 1 כצומת מרומזר הסתיימה בנובמבר 1989. סלילת הצומת הצריכה חציבה בצלע ההר עליו הוקמה קבוצת טרסות, בה נשתלה צמחייה ים תיכונית, ושקיבלה את השם "גינות סחרוב", על שם הפיזיקאי ופעיל זכויות האדם הרוסי אנדריי סחרוב.

בשנת 1997 אושרה תוכנית להקמת נתיב מהיר בכביש 1 בכניסות לתל אביב וירושלים, שישמש כנתיב אגרה ולתחבורה ציבורית. במסגרת התוכנית תוכננה הרחבה של צומת גינות סחרוב. לאחר עיכובים רבים נסלל נתיב נוסף בין מוצא לגינות סחרוב, אך ב-2010 הוחלט שהוא לא יופעל כנתיב מהיר אלא רק כנתיב תחבורה ציבורית.

בספטמבר 2017 פרסמה עיריית ירושלים, באמצעות חברת מוריה, מכרז לעבודות להקמת מחלף סחרוב, בעלות של כ–350 מיליון שקל. במסגרת העבודות תוכנן ביטול הרמזור בצומת גינות סחרוב על ידי בניית רמפה מעל הצומת. על מנת לאפשר את ביצוע הפרויקט נדרשה עיריית ירושלים לפנות כ–18 מבנים מהמורדות הדרומיים של שכונת ליפתא. הדיירים תושבי ליפתא קיבלו פיצוי כספי ופינו בהסכמה את המבנים.

המחלף נפתח לתנועה בינואר 2021. עם סיום עבודות ההקמה של הפרויקט הפך צומת גינות סחרוב למחלף שכולל 3 נתיבים בשדרות בן-גוריון, 2 נתיבי תחבורה ציבורית ושני גשרים.

## קישורים חיצוניים
*הרחבת כביש מס' 1 ומחלוף גינות סחרוב, באתר יהל מהנדסים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תחבורה
Adele Live

**Adele Live** היה סיבוב ההופעות השני של הזמרת הבריטית אדל. סיבוב הופעות זה נתמך על האלבום 21. סיבוב ההופעות החל ב-21 במרץ 2011 בנורווגיה, אירופה. במהלך סיבוב ההופעות הופיעה אדל באירופה ואמריקה הצפונית.

## רשימת השירים בסיבוב ההופעות
# "Hometown Glory"
# "I'll Be Waiting"
# "Don't You Remember"
# "Turning Tables"
# "Set Fire to the Rain"
# "Daydreamer"
# "If It Hadn't Been for Love"
# "My Same"
# "Take It All"
# "Rumour Has It"
# "Right as Rain"
# "One and Only"
# "Lovesong"
# "Chasing Pavements"
# "Make You Feel My Love"
;הדרן
#"Someone like You"
#"Rolling in the Deep"

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2011
קטגוריה:סיבובי הופעות של אדל
קטגוריה:סיבובי הופעות בממלכה המאוחדת
גקו

ממוזער|Gekko monarchus
**גֶּקּוֹ** (שם מדעי: *Gekko*) הוא סוג של לטאה ממשפחת השממיתיים. סוג זה מגוון מאוד והשממיות המשתייכות אליו נוטות להיות צבעוניות. הסוג מתאפיין גם בקריאות "פרסום" (קריאות חיזור) של הזכרים, שהמפורסמת שבהן היא קריאתו של זכר הגקו הענק (*Gekko gekko*), הנשמעת כ"גק-או" ומכאן שמו של המין ושל הסוג. בעוד שכמה מינים בסוג זה, כגון הגקו הענק, הן נפוצים ביותר, ישנם גם מינים בסכנת הכחדה.

הגקו חי על עצים ומקומות גבוהים אחרים בדרום-מזרח אסיה; חלק מהמינים משתכנים גם במגורי האדם.

אורכם של מיני הגקו קצר מ-30 ס"מ, מלבד הגקו הענק, שיכול להגיע לאורך 35 ס"מ. אורכו של פריט צעיר הוא בין 3 ל-15 ס"מ, ובוגר בין 20 ל-30 ס"מ.

תזונתו של הגקו כוללת בעיקר חרקים, אך הוא אוכל גם זוחלים קטנים ויונקים קטנים. לגקו, כמו לרוב השממיות, 5 אצבעות בכל רגל עם כריות הצמדה, העוזרות לגקו לטפס על משטחים חלקים כמו זכוכית.

כל מיני הגקו מטילים ביצים.

## מינים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:שממיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
PlayOnLinux

[ממוזער|דף PlayOnLinux ב[מרכז התוכנה של אובונטו]]
**PlayOnLinux** היא תוכנת ממשק משתמש, למערכת שכבת התאימות Wine, אשר מטרתה היא לפשט התקנת תוכנות מותאמות חלונות, על מערכות הפעלה מבית לינוקס, בדגש על משחקים. התוכנה משתמשת בבסיס נתונים אינטרנטי, המכיל תסריטי מעטפת, וקבצים בעלי הסיומת POL, המכילים את ההגדרות הנדרשות להתקנת כל תוכנה ותוכנה. 

בעת התקנת תוכנה אם PlayOnLinux לא ימצא אותה במאגרי הרשת, המשתמש עשוי להיות מופנה להגדרה ידנית של התוכנה.

## תוכן
התוכנה מכילה בעיקר משחקים פופולריים אך גם תוכנות מצויות שונות כדפדפנים ומעבדי תמלילים, כשעל פי רוב אלו מפותחות על ידי חברות מערכות ההפעלה המתחרות בלינוקס, מיקרוסופט ואפל.

דוגמאות לתוכנות הקיימות במערכת הם, מיקרוסופט אופיס ואינטרנט אקספלורר, של חברת מיקרוסופט, ואייטונס, וספארי של אפל.

## ראו גם
*Wine
*CrossOver

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:וירטואליזציה