אמא גות'ל

**אמא גות'ל** היא דמות בדיונית המופיעה בסרט האנימציה "פלונטר" של אולפני וולט דיסני (2010). הדמות מבוססת באופן רופף על המכשפה מהאגדה הגרמנית "פעמונית". באנגלית הדמות מדובבת על ידי השחקנית והזמרת דונה מרפי בהופעת הבכורה שלה כמדבבת.

## הופעות
### פלונטר
בסרט פלונטר, אמא גות'ל מוצגת בתור אישה זקנה ויהירה שאוגרת את כוחות הריפוי החזקים של פרח השמש הקסום כדי להישאר צעירה ויפה לנצח. כאשר הפרח נלקח כדי לרפא את המלכה החולה של ממלכת קורונה, כוחותיו עוברים לבתה של המלכה, רפונזל. גות'ל ניסתה לקחת את השיער של רפונזל, אבל מגלה שהשיער מאבד מכוחו כשהוא נחתך. לכן היא חוטפת את התינוקת וכולאת את הנסיכה במגדל מבודד תוך כדי שהיא מתחזה לאמה כדי לנצל את כוחותיה. כדי להבטיח שרפונזל לא תעזוב, היא אומרת לה שהעולם החיצון מסוכן ומלא באנשים שעלולים לגנוב את שערה כדי להשתמש בו לעצמם.

### פלונטר: הסדרה
אמא גות'ל מוזכרת מספר פעמים ב"פלונטר: הסדרה" ומופיעה בחלומות ובפלאשבקים. בעונה השלישית, מתגלה שהיא אמה הביולוגית של קסנדרה, חברתה הטובה ביותר של רפונזל, אבל היא נטשה אותה כשהייתה צעירה.

## פיתוח
### יצירה
וולט דיסני עצמו ניסה לראשונה לעבד את האגדה " פעמונית " לסרט אנימציה באורך מלא בשנות ה-40, אך מאמציו מעולם לא התממשו משום שהסיפור המקורי נחשב לקצר מדי.

בשנת 2008, הבמאים נייתן גרנו וביירון הווארד החליטו להגדיל את היקף הסרט על מנת שהעיבוד יצליח. בינתיים, דמותה של אמא גות'ל פותחה לנבלת מורכבת יותר מהמכשפה עליה היא מבוססת, ונכתבה כ"אישה בודדה מאוד שלא באמת יודעת איך לנהל מערכת יחסים מכל סוג שהוא". מעט מאוד מידע נוסף נקבע על הדמות באותה תקופה, אשר תוארה בפשטות כ"סוג האישה שמדמיינת את עצמה באור הזרקורים".

בניגוד לנבלות המסורתיות של דיסני, אמא גות'ל אינה באמת מכשפה או קוסמת, ובמקום זאת מסתמכת על כוח הפרח הקסום. הבמאים החליטו לוותר על ההיבט העל-טבעי של דמותה המקורית, משום שהיעדר הקסם של הדמות מאלץ אותה להסתמך על שנינות, קסם, אינטליגנציה וכריזמה.

בחיפוש אחר השראה למערכת היחסים "המוזרה" של גות'ל ורפונזל, גרנו והווארד ראיינו כמה עובדות דיסני, וביקשו מהן לפרט תכונות באמהותיהן שהן "מצאו מעצבנות, דביקות או מגבילות", ובפרט "דברים שאמהותיהן היו עושות שגרמו להן להרגיש לכודות או חנוקות" כדי ליצור נבלת ריאליסטית יותר. השורה של גות'ל "מותק, קצת השמנת לי" מהשיר "אמא טובה" נלקחה מאחד הראיונות האלו.

### דיבוב

הבמאים הודו שהם לא היו להוטים לשכור אך ורק סלבריטאים מוכרים כדי לדבב את הדמויות הראשיות של הסרט. הווארד הסביר שהם חיפשו שחקנים שיש להם את "הקול הנכון" בשביל הדמויות, והעדיפו מדובבים שיוכלו "להביא נינוחות טבעית לדמויות האלו".

את "אמא גות'ל" מדבבת השחקנית והזמרת האמריקאית דונה מרפי, שחקנית ברודוויי זוכת פרס טוני, שקיבלה הודעה על אודישן בשביל "פלונטר" מהסוכנות שלה. מכיוון שמעולם לא דיבבה דמות אנימציה לפני כן, השחקנית החליטה להיבחן לתפקיד הנבלת מתוך ציפייה שהחוויה החדשה תהיה מהנה. כמעט מיד, מרפי פיתחה חיבה חזקה לדמות של גות'ל בגלל מורכבותה. הווארד חשף בראיון שמרפי נבחרה מתוך מאות שחקניות משום שהיה לה "משהו נוסף". הבמאים נהנו במיוחד מהכריזמה והאינטליגנציה שמרפי הביאה לתפקיד.

למרות שמרפי לא ביססה את הופעתה על אדם ספציפי, היא הודתה בראיון שהיא קיבלה השראה מהופעתה של בטי לו גרסון בתור קרואלה דה ויל בסרט *"[[על כלבים וגנבים]]"* של דיסני. הווארד התלהב שמרפי "קלטה" את דמותה של גות'ל, והודה שבסופו של דבר השתמש ב-90% מההקלטות המקוריות של השחקנית, משום ש"הדמות פשוט התעוררה לחיים כשהיא הגיעה".

### עיצוב

הבמאים הרגישו לחץ ליצור נבל ש"יעמוד בציפיות הנבלים הקלאסיים של סרטי [דיסני] קודמים". גרנו והווארד רצו שגות'ל תהיה דמות מצחיקה ומפחידה בבת אחת ותיארו אותה כ"נוכחות מפקדת וחזקה... שיכולה גם להיות חמה".

גרנו והווארד ראו אותה כ"אחת הדמויות הקשות ביותר לפיצוח בסרט", ורצו שגות'ל תתואר כנבלת ערמומית, חביבה וכריזמטית מספיק כדי לשכנע את הקהל.

"אם אמא גות'ל הייתה נבלת מרושעת, שנראית כמו נבלת ומתנהגת מפחיד, היית חושב, 'למה רפונזל נשארת במגדל?'"

בטיוטות מוקדמות, גות'ל קיבלה השראה מאורסולה מ"*[[בת הים הקטנה (סרט, 1989)|בת הים הקטנה]]"*, מה שגרם לדמות להיות "אפלה מדי". בסופו של דבר, יוצרי הסרט חשבו שעדיף שגות'ל תהיה עדינה יותר ולא "אמא שטוחה ושתלטנית", בדומה לליידי טרמיין, אמה החורגת האכזרית של סינדרלה, מהסרט "*[[סינדרלה (סרט, 1950)|סינדרלה]]"*.

הבמאים גם רצו להבהיר שאמא גות'ל ורפונזל אינן קשורות ביולוגית. "כשהן עומדות יחד, ברור מאוד שהן לא אם ובת, רק לפי מבנה הגוף שלהן, השיער שלהן, צבע עורן", בניגוד לסצנה שבה רפונזל נמצאת ליד הוריה האמיתיים, המלך והמלכה.

האנימטורים בחנו קטעים של מרפי כדי לקבל "רעיונות לגבי הבעות פנים" ו"מחוות". לאחר ספקולציות רבות, הבמאים הודו שבנוסף למרפי, המראה הפיזי של גות'ל הושפע מהזמרת האמריקאית, שר.

### מוזיקה
אמא גות'ל שרה שני שירים בסרט: "אמא טובה", שבו גות'ל מזהירה את רפונזל "מהרוע שנמצא בעולם" והחזרה של השיר, שניהם נכתבו על ידי המלחין אלן מנקן והפזמונאי גלן סלייטר. בעודו המוזיקה של רפונזל יותר מודרנית, "צעירה, עכשווית ורעננה", מנקן החליט ששיריה של גות'ל יהיו בסגנון ברודוויי קלאסי.

## קבלה
רוב מבקרי קולנוע שבחו את דמותה של גות'ל. הקהל נהנה מההומור, המורכבות, הכריזמה והראוותנות של הדמות. IGN אמרו שהיא "כמעט גנבה את ההצגה" וטים רובי מה"דיילי טלגרף" תיאר אותה כ"דיווה מניפולטיבית ובלתי נשכחת". גם הופעתה של מרפי זכתה לשבחים רבים, כשמבקרים כינו אותה "המתנה של ברודוויי לסרטי אנימציה" והכריזו ש"אף אחד מלבד מרפי לא הייתה צריכה להיות מלוהקת כגות'ל."

עם זאת, לא כל הביקורות היו חיוביות וחלק מהמבקרים התלוננו שגות'ל הייתה פסיבית ורדודה מדי. טיילר האנלי מ"Palo Alto" כינה אותה "חד־ממדית וגנרית" בעוד ביל גיברון מ-PopMatters טען שהיא נבלת דיסני חלשה ופחות מאיימת מאשר מליפיסנט מ*[[היפהפייה הנרדמת (סרט, 1959)|"היפהפייה הנרדמת"]]* וקרואלה דה ויל מ*"[[על כלבים וגנבים]]"*. [ממוזער|347x347 פיקסלים|[קוספליי של אמא גות'ל]]

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:פעמונית (מעשייה)
קטגוריה:דמויות אנימציה של דיסני
קטגוריה:נבלי דיסני