open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
וויאט איטון

**וויאט איטון**, באנגלית: **Wyatt Eaton**  (6 במאי 1849 - 7 ביוני 1896) היה צייר דיוקנאות קנדי-אמריקאי, שזכור כאחד ממייסדי .

## ביוגרפיה
איטון, שנולד ב, קוויבק, קנדה, היה סטודנט של , ניו יורק, למד אצל סמואל קולמן, דניאל הנטינגטון ואחרים. בשנת 1872, הוא עבר לפריז ולמד בבית הספר לאמנויות יפות אצל ז'אן לאון ז'רום. במהלך תקופה זו, הוא ערך היכרות עם ז'אן-פרנסואה מילה בברביזון,  וגם הושפע מחברו ז'ול בסטיאן-לפאז' שהאמין שאמנות צריכה להתמקד בחיים הכפריים.

לאחר שובו לארצות הברית ב-1876, הוא צייר סדרת דיוקנאות של משוררים אמריקאים למגזין ״המאה״ אשר נחרטו על ידי טימותי קול . הוא הפך למורה בקופר יוניון, ופתח סטודיו בניו יורק אך חזר למונטריאול לעיתים קרובות כדי לצייר פורטרטים. ב-1880 נסע לצרפת ולאיטליה. הוא הפך לאחד ממייסדי איגוד האמנות האמריקאי, לימים אגודת האמנים האמריקאים, שהיה המזכיר הראשון שלה. הוא גם היה חבר מייסד של אגודת האמנים הקנדיים במונטריאול (1867).

איטון מת משחפת בניופורט, רוד איילנד ב-7 ביוני 1896. 

## גלריה

File:The Artist in His Studio by Wyatt Eaton, 1873.JPG
File:Eaton-wyatt-1849-1896-canada-paris-3272801.jpg
File:Wyatt Eaton - Ariadne - 1911.8.1 - Smithsonian American Art Museum.jpg



## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1896
יחסי ניגריה–צ'אד

**יחסי ניגריה–צ'אד** הם יחסי החוץ בין ניגריה וצ'אד.

## סקירה כללית

החל מסוף שנות ה-80, ניגריה ראתה בצרפת את יריבתה העיקרית בניסיונה להתוות את מהלך ההתפתחות הפוליטית של מערב אפריקה. יחסיה הפטרנליסטיים בדרך כלל עם צ'אד התהדקו לאחר ההפיכה שהדיחה את הנשיא פרנסואה טומבלבאי ב-1975 לאחר מכן, הגבלת ההתרחבות הלובית תוך הימנעות מעימותים ישירים עם כוחות לוב הפכה גם היא למטרה חשובה. ניגריה נתנה חסות לשיחות בין הפלגים היריבים של צ'אד ב-1979 וקידמה עובד מדינה לא מוכר, מהמט שאווה לול, כראש ממשלת קואליציה של פשרה. מעמדו של לול כבובה ניגרית תרם להגברת ההתנגדות במהלך כהונתו הקצרה כנשיא ב-1979

שתי המדינות כוננו קשרים חזקים יותר במהלך שנות ה-80. בתקווה להפיק תועלת מסחרית ודיפלומטית על ידי הרחבת קשרי הסחר האזוריים, ניגריה החליפה את צרפת כמקור ההכנסות העיקרי של צ'אד לייצוא. הסכמי סחר דו-צדדיים כללו יצוא צ'אד של בעלי חיים, דגים יבשים וכימיקלים ויבוא של מוצרי מזון ומוצרים מיוצרים מניגריה. שתי הממשלות גם הכירו בערכו הפוטנציאלי של מגזר הסחר הבלתי פורמלי הגדול מעבר לגבולותיהן, שאף אחת מהמדינות לא הסדירה. בנוסף, התעשייה והמסחר הניגרית העסיקו כמה אלפי עובדים צ'אדים. לשתי המדינות יש מושבים במועצת הביטחון של האו"ם.

עם זאת, מערכת היחסים של צ'אד עם ניגריה לא הייתה נטולת מתחים. החל מסוף שנות ה-70, התרחשו עימותים סביב אגם צ'אד, שם קיוו שתי המדינות לנצל את עתודות הנפט. שתי המדינות גם ביקשו לנטרל את העימותים הללו, תחילה על ידי הקמת סיורים משותפים וועדה לתיחום הגבול מעבר לאגם בצורה ברורה יותר. ואז, בתחילת שנות ה-80, המפלס הנמוך של ימת צ'אד הביא לידי ביטוי שורה של איים זעירים, שהובילו למחלוקות נוספות ולשיבוש רשתות סחר בלתי פורמליות ארוכות שנים.

מערכת יחסים זו הייתה מסובכת גם בגלל חוסר היציבות של ניגריה עצמה בצפון, שנוצרה מהפונדמנטליזם האסלאמי הגואה. אלפי נפגעים התרחשו כתוצאה מעימותים אלימים בניגריה לאורך שנות ה-80. רוב האלימות הדתית הייתה ממקור ביתי, אבל המשטרה הניגרית עצרה כמה לובים, והחשש הניגרי מחדירת לוב דרך צ'אד התגבר.

מסע הצנע הכלכלי של ניגריה ב-1983 יצר מתחים גם עם מדינות שכנות, כולל צ'אד. ניגריה גירשה כמה מאות אלפי עובדים זרים, בעיקר מתעשיית הנפט שלה, שעמדה בפני קיצוצים דרסטיים כתוצאה מירידת מחיר הנפט בעולם. לפחות 30,000 מהמגורשים היו צ'אדים. עם זאת, למרות הלחצים הללו, הניגרים סייעו בעצירת תהליך השגת היציבות בצ'אד, ושתי המדינות אישרו את כוונתן לשמור על קשרים הדוקים.

## שיתוף פעולה בלחימה בבוקו חראם
במאי 2014, בעקבות חטיפת הנערות בניגריה,שר ההגנה הלאומי של צ'אד, Benaindo Tatola, נפגש עם שר ההגנה של קמרון, אדגרד אלאן מב נגו ביאונדה. "נגו אמר שגם צ'אד פרסה כוחות לעבוד יחד עם כוחות קמרונים בגבולות עם ניגריה. הוא גם אמר שכוחות משתי המדינות יעברו לניגריה וילחמו בבוקו חראם בשיתוף עם כוחות ניגריה."

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
מגדל המים של פרנצלאואר ברג

**מגדל המים של פרנצלאואר ברג** (בגרמנית: **Wasserturm Prenzlauer Berg**) הוא מגדל המים העתיק ביותר בברלין, שהושלם ב-1877 והיה בשימוש עד 1952. המבנה תוכנן על ידי הנרי גיל (Henry Gill) ונבנה על ידי חברת מפעלי המים האנגלית. הוא עומד בין קנאקשטראסה (Knaackstraße) ובלפורטר שטראסה (Belforter Straße) בקולביצקיץ (Kollwitzkiez), באזור פרנצלאואר ברג בברלין (חלק מרובע פנקו), ועבד על העיקרון של שימוש בצינורות מים כדי לספק מים לאוכלוסיית העובדים הגדלה במהירות.

## סקירה
[טקסט=|ימין|ממוזער|הסמל של מחוז [פרנצלאואר ברג ב-1987]]
מתחת למכל האגירה היו שש קומות ובהן חללים ששימשו כדירות של מפעילי המכונות שעבדו במגדל, משרדים וסדנאות מלאכה. אלה עברו שיפוץ ומאוכלסים עד היום. לדירות אלה ביקוש רב. 

בהיותו נקודת ציון בולטת, היה מגדל המים חלק משני סמלים מחוזיים מ-1920 עד 1987 ומ-1987 עד 1992.

### מחנה ריכוז
לאחר עליית הנאצים לשלטון שימש המרתף של בית המכונות (Maschinenhaus) של המגדל, שגודלו כ-1000 מ"ר, כמתקן של האס אה לכליאה המונית, ובאביב 1933 נעצרו בו קומוניסטים, סוציאליסטים, יהודים ואנשים אחרים שהמשטר החדש רדף, כלא ורצח. חומת זיכרון מ-1981 בשטח מגדל המים מנציחה את הפשעים הללו. ביוני 1933 שופץ מחנה הריכוז ובית המכונות שימש את חברי האס אה כחדר אוכל ובילוי, וחלקו השני כמעונות. בסתיו 1934 נסגר המקום והחלו עבודות להסבת השטח לגן ציבורי במסגרתן ביוני 1935, פוצץ בית המנוע הראשון. השטח הירוק נחנך ב-1 במאי 1937 וכיום יש מגרש משחקים באתר זה.

## קישורים חיצוניים

* רשימת אנדרטאות הזיכרון של ברלין

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: מבנים
קטגוריה:מגדלי מים
נבחרת ישראל האולימפית בכדורגל

**נבחרת ישראל האולימפית בכדורגל**, הידועה גם כ**נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 23**, היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ישראל המייצגת אותה בטורניר הכדורגל במשחקים האולימפיים. בהתאם לחוקי טורניר הכדורגל האולימפי, בנבחרת משחקים כדורגלנים ישראלים עד גיל 23 לצד שלושה חריגי גיל לכל היותר. סגל הנבחרת נקבע על ידי מאמן הנבחרת, הממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל לאימון הנבחרת הצעירה (עד גיל 21). מאמן הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024) הוא גיא לוזון. הנבחרת למעשה מורכבת ברובה מנבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 21, אך היא מצרפת מספר שחקנים עד גיל 23, וכאמור שלושה חריגי גיל.

## היסטוריה
 הופיעה פעמיים בטורניר הכדורגל האולימפי, במקסיקו סיטי 1968 ובמונטריאול 1976, ובשתי הפעמים הגיעה לרבע הגמר. עם זאת, בשני הטורנירים האלו התחרתה נבחרת ישראל בכדורגל במתכונתה הרגילה, ללא הגבלת גיל. מאז החלת המגבלה לגיל 23 ב-1992 ועד 2020, לא העפילה הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל האולימפי.

באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2023 הגיעה הנבחרת הצעירה של ישראל לרבע הגמר ולאחר מכן ניצחה את המארחת  4–3 בדו-קרב פנדלים לאחר 0–0 בסיום הזמן החוקי וההארכה, ובכך עלתה לחצי הגמר לראשונה בתולדותיה. הישג זה הבטיח לה את ההעפלה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), לראשונה כנבחרת עד גיל 23, כחלק ממשלחת ישראל באולימפיאדת פריז.

בטורניר הוגרלה ישראל לבית ד' יחד עם  ,   ו , אך הודחה לאחר שסיימה במקום האחרון עם תיקו ושני הפסדים.

## סגל
סגל הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). חריגי גיל מסומנים בכוכבית (*).

## קישורים חיצוניים
*פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

## הערות שוליים

*
כדורגל א
*
שלמה שטרנברג

**שלמה צבי שטרנברג** (נהגה: **סטרנברג**; באנגלית: **Shlomo Zvi Sternberg**; 20 בנובמבר 1936 – 23 באוגוסט 2024) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי. נודע בעבודותיו בגאומטריה, בעיקר בתאוריית לי  וגאומטריה סימפלקטית .

## ביוגרפיה
ב-1955 השלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בהנחיית אורל וינטנר . הוא המשיך לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק (1956–1957) ואוניברסיטת שיקגו (1957–1959) אז הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד שבה שימש כמרצה עד 2017, מאז היה פרופסור אמריטוס במוסד זה.

שטרנברג היה מתמיטקאי עטור תארים, חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 1969, חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מאז 1986.

שטרנברג היה יהודי אורתודוקסי ורב. הרב הרשל שכטר מישיבה יוניברסיטי תיאר אותו כ"גאון גדול ב'לימוד' ובמתמטיקה".  הוא העביר שיעור שבועי בתלמוד והלכה לסטודנטים באוניברסיטת הארוורד ולציבור היהודי באזור קמברידג׳.  בנוסף, העביר שיעורים שבועיים בביתו בברוקליין.  שיעוריו, שהעביר במשך עשורים רבים, הקיפו תחומים רחבים בהלכה, תוך התייחסות גם לרקע ההיסטורי והמדעי אשר נגע לנושאים שנדונו.

## קישורים חיצוניים

קישור לשיעורים בהלכה ומסמכים שונים: https://drive.google.com/drive/folders/1rq4XczLX_ia_2eVJJd0x-XEmBt22VjKH?usp=drive_link

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
טינו ליברמנטו

**ואלנטינו "טינו" פרנסיסקו ליברמנטו** (באנגלית: **Tino Livramento**; נולד ב-12 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג.

## קריירה
טינו ליברמנטו גדל בשכונת קרוידון שבלונדון. הוא הצטרף לצ'לסי בגיל 9 ממועדון המקומי ראונדשו. לקראת סוף עונת 2020/2021, הוא נכלל בסגל צ'לסי במשחקי הליגה נגד מנצ'סטר סיטי וארסנל. באוגוסט 2021 הוא חתם בקבוצת סאות'המפטון ב-14 באוגוסט 2021, ליברמנטו ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 3-1 לאברטון. ב-23 באוקטובר 2021, הוא כבש את השער הראשון שלו בקריירה, בתיקו של 2-2 מול ברנלי.

ב-8 באוגוסט 2023 חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 32 מיליון אירו.

## נבחרת לאומית
ב-27 באוגוסט 2021, זומן לראשונה לנבחרת אנגליה עד גיל 21. ב-7 בספטמבר 2021, הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת הצעירה של אנגליה במהלך הניצחון 0-2 על נבחרת קוסובו הצעירה, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנוער 2023. למרות שליברמנטו יצג את אנגליה דרך נבחרות הנוער שלה, הוא יכול גם לשחק עבור נבחרת סקוטלנד ונבחרת פורטוגל בזכות אימו הסקוטית ואביו הפורטוגזי.

ב-17 בנובמבר 2024 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 5-0 על  בליגת האומות.

## תארים
**ניוקאסל יונייטד**
* גביע הליגה: 2024/2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2002
האג'ימה מוריאסו

**היאימה מורייסו** (נולד ב-23 באוגוסט 1968) הוא כדורגלן עבר יפני, ששיחק מעל ל-250 משחקים במשך 14 שנה עם סאנפרס הירושימה היפנית. כיום מאמן את נבחרת יפן בכדורגל.

## קריירת מועדונים
לאחר לימודיו הצטרף מוריאסו  לקבוצת סאנפרס הירושימה בליגת העל היפנית ב-1987. באפריל 1990, מוריאסו היה בתקופת ניסיון במועדון מנצ'סטר יונייטד. בשנת 1998, המאמן הנס אופט הפך למאמנה של קיוטו פרפל סאנגה וצירף את מוריאסו למועדון בהשאלה. מוריאסו היה השחקן המרכזי של קיוטו בעונת 1998. לאחר מכן, חזר מוריאסו לסאנפרס הירושימה בעונת 1999, אך לא זכה לדקות משחק. בשנת 2002, הוצעה לו לעבוד בצוות האימון של המועדון, אך הוא החליט להמשיך לשחק. ב-2002, הוא חתם בוגאלטה סנדאי ולאחר כשנה החליט לפרוש מכדורגל מקצועי. 

## קריירת אימון
מוריאסו החל לעבוד כמאמן בצוות האימון של סאנפרקה הירושימה בעונת 2004, ב-8 בדצמבר 2011, התקבלה החלטה לאשר את מוריאסו כמאמן הקבוצה של סאנפרקה הירושימה בעונת 2012. כשלאחר מכן, הוא זכה באליפות הליגה היפנית פעמיים ברציפות (2012, 2013). לאחר מכן מורייאסו היה המאמן של נבחרת יפן עד גיל 23, בעיקר במהלך אולימפיאדת טוקיו 2020.

מוריאסו היה עוזר מאמנו של נישינו אקירה בנבחרת יפן במונדיאל 2018. ב-26 ביולי 2018, לאחר שהמאמן נישינו אקירה התפטר, איגוד הכדורגל של יפן מינה את מוריאסו למאמנה החדש של הנבחרת הלאומית, במטרה להכין את הנבחרת למונדיאל 2022. הוא הוביל את יפן לגמר גביע אסיה בכדורגל 2019 לאחר שניצחו את נבחרת איראן 3–0 בחצי הגמר, אך הפסידו בגמר 1–3 לנבחרת קטר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:מאמני כדורגל יפנים
קטגוריה:מאמני נבחרת יפן בכדורגל
קטגוריה:מאמני מונדיאל 2022
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:מאמני גביע אסיה 2023
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1968
רודולף ולדן

**קרל רודולף ולדן** (בפינית: **Karl Rudolf Walden**; 1 בדצמבר 1878 – 25 באוקטובר 1946) היה גנרל ופוליטיקאי פיני. שימש לזמן קצר כמפקד העליון של הצבא הפיני, וכן שימש כשר ההגנה של פינלנד לאורך רוב מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
ולדן נולד ב-1 בדצמבר 1878 בהלסינקי שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1900 הוא סיים בית הספר לקצינים של צבא האימפריה הרוסית והחל לשרת ביחידת רגלים של הצבא. כעבור שנתיים סולק מהשירות, לאחר שארגן שביתה יחד עם חבריו. הוא עבר לגור בסנקט פטרבורג והיה פעיל מאוד בקהילה הפינית המקומית. הוא פתח בית חרושת לנייר והמשיך לנהל אותו עד מותו. ב-1918 הכריזה פינלנד על עצמאות מרוסיה, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. ולדן הצטרף לשורות הצבא הלבן, ומילא בו תפקידים בכירים עד סיום המלחמה. ב-27 בנובמבר 1918 הוא ירש את וילהלם אלכסנדר טסלף בתפקיד המשולב של שר ההגנה והמפקד העליון של הצבא. ב-31 בדצמבר של אותה שנה, הוא החליט לפצל את התפקיד, והמשיך לכהן כשר ההגנה, בעוד שאת תפקיד מפקד הצבא העביר לקרל פרדריק וילקמה. ב-15 באוגוסט 1919 הוא פוטר מתפקיד שר ההגנה. שנה לאחר מכן הוא ייצג את פינלנד בהסכמי טרטו.

בעקבות פרוץ מלחמת החורף בין פינלנד לברית המועצות, חזר ולדן לצבא וקיבל מקום בקבינט הביטחון. מפקד הצבא באותה תקופה היה חברו מימי הצבא הלבן קארל גוסטף אמיל מנרהיים. השניים עבדו בשיתוף פעולה קרוב. ולדן גם היה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום של מוסקבה שסיים את המלחמה.

ב-27 במרץ 1940, ולדן מונה לשר ההגנה בממשלתו של ריסטו רייטי. יחד עם מנרהיים, הוא הוביל את הצבא הפיני במלחמת ההמשך, והיה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום שסיים את המלחמה. ב-1 בדצמבר 1944 הוא פרש מהצבא ומהחיים הפוליטיים. הוא נפטר בסיסמה ב-25 באוקטובר 1946.

## קישורים חיצוניים


* Biographische Notizen auf der Homepage der Finnischen Regierung
* Biographie auf der Mannerheim-Homepage
* Unabhängigkeit und Ende des Ersten Weltkriegs (1917-1918) 
* Finnische Geschichte in Briefmarken: Zwischen den Kriegen (1919–1939)
* Finnische Geschichte in Briefmarken: Zweiter Weltkrieg (1939-1945)
* „War and Peace“, Artikel im TIME-Magazine vom 18. März 1940


קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1946
קארלו אדווארד קיבקס

**קארלו אדווארד קיבקס** (בפינית: **Kaarlo Edvard Kivekäs**; 6 בדצמבר 1866 – 19 בפברואר 1940) היה איש צבא פיני. שרת כגנרל-מאיור בצבא האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה ולאחריה התגייס להצבא הפיני ושימש לזמן קצר כמפקד העליון של הצבא הפיני.

## ביוגרפיה
קיבקס נולד ב-6 בדצמבר 1866 בוולקאלה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1888 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית והוכשר כקצין ארטילריה. הוא שרת בקווקז ובאפגניסטן והתקדם בסולם הדרגות. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד הדיוויזיה ה-113. בעקבות פירוק הצבא הקיסרי ב-1918, קיבקס חזר לפינלנד שהכריזה בינתיים על עצמאות. הוא התקבל לצבא הפיני בדרגת גנרל מאיור, וב-19 ביוני 1919 מונה למפקד העליון של הצבא הפיני. הוא לא החזיק בתפקיד זמן רב, וב-11 בספטמבר של אותה שנה הודח ממנו ועבר לשמש כמפקד הגנת החופים של פינלנד. ב-1928 הוא פרש מהצבא בדרגת גנרל-לויטננט, אולם המשיך לשמש כיועץ עצמאי עבור משרד ההגנה. הוא נפטר בהמנלינה ב-19 בפברואר 1940.

## קישורים חיצוניים

* קארלו אדווארד קיבקס באתר Axis History Forum

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:נפטרים ב-1928
לידוביץ פיט

**לידוביץ פיט** (בצרפתית: **Ludovic Piette**;  11 במאי 1826 – 14 באפריל 1878) היה צייר אימפרסיוניסט צרפתי.

## ביוגרפיה
הוא בא ממשפחת אצולה קטנה ואביו היה הרשם של קהילת , בצפון מערב צרפת. שיעורי האמנות הראשונים שלו הגיעו מהציירים האקדמיים תומאס קוטיר ואיזידור פיס. במהלך לימודיו אצל קוטיר פגש את אדואר מאנה, שכבר התנסה בסגנונות חדשים. לאחר מכן, בזמן שהותו באקדמיה, הוא התיידד עם קאמי פיסארו, אף שהיה צעיר ממנו, תהיה לו השפעה מכרעת על עבודתו של פיט. הוא וחברים אחרים של פיסארו היו מציירים בחוץ לעיתים קרובות יחד. בשנת 1857, הוא הציג את הציור הראשון שלו בסלון. אומרים שהוא קיבל עבודה מנפוליאון השלישי לספק עיטורים לדירות של הקיסרית אג'ני, אך אין תיעוד רשמי לכך.

בשנת 1864, בגלל בריאות לקויה, הוא ואשתו התיישבו בחווה של משפחתו, אותה ירש לאחר מות אביו, ליד  בברטני. באותה תקופה, הוא החל לכתוב בקביעות לפיסארו, התכתבות ביניהם היא תיעוד חשוב של השנים המעצבות של האימפרסיוניזם, תקופה עם מעט תיעוד אחר. בהיותו שם, כיהן ב כחלק מסיעת הליברל-שמרנים.

כמו אימפרסיוניסטים רבים, הוא נטה להתמקד בנופים עם דמויות ו. בין אזורים האהובים עליו לציור היו  ו. ב-1877, בהזמנתו של פיסארו, הוא השתתף בתערוכה האימפרסיוניסטית השלישית.

לאחר מותו, הוצגה רטרוספקטיבה של עבודתו בתערוכה הרביעית ב-1879. רחוב בפונטואז נקרא לכבודו.

## גלריה

File:Piette Galette.jpg
File:Piette Landscape with Laundress 1864.jpg
File:Piette Hay moving.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1826
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1878
כנסיית מריה הקדושה (ברלין)

**כנסיית מריה הקדושה** (בגרמנית: **Marienkirche ;St.-Marien-Kirche**) היא כנסייה ברחוב קרל ליבקנכט (Karl-Liebknecht-Straße), לשעבר רחוב קייזר וילהלם (Kaiser-Wilhelm-Straße) במרכז ברלין, ליד אלכסנדרפלאץ. מועד ההקמה של הכנסייה המקורית אינו ידוע, אך הוא הוזכר כאתר שבו לכאורה חיללו יהודים את שרידי ישו ב-1243. כתוצאה מהאשמות אלו הועלו מספר יהודים על המוקד במקום שנקרא לימים יודנברג (Judenberg). המקום מוזכר בכרוניקות גרמניות ב-1292. משערים שהקמת הכנסייה הייתה מוקדם יותר במאה ה-13.

הארכיטקטורה של הבניין היא ברובה שחזור מודרני מסוף המאה ה-19 ומהתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הכנסייה הייתה במקור כנסייה קתולית, אך מאז הרפורמציה ב-1539 הייתה כנסייה פרוטסטנטית לותרנית. הקהילה הייתה חלק מהאיחוד הפרוסי של הכנסיות מ-1817 עד 1948, ארגון גג של כנסיות שמשלב בעיקר קהילות לותרניות, אך גם קלוויניסטיות ומעט כנסיות הווידוי הפרוטסטנטי המאוחד (Confessing Church).

## סקירה
כנסיית מריה הקדושה היא הכנסייה של הבישוף של הכנסייה האוונגליסטית של ברלין-ברנדנבורג-שלזיה העליון לוסטיה. קתדרלת ברלין נמצאת בפיקוח משותף של כל הכנסיות החברות באיגוד הכנסיות האוונגליסטיות. עם זאת, הכנסייה אינה נקראת "קתדרלה" – שם שאינו שגור בפרוטסטנטיות הגרמנית אלא רק בשפה המדוברת של כנסיות קתדרלות שהיו כנסיות של בישופים קתולים לפני הרפורמציה.
[ימין|ממוזער|פסלו של [מרטין לותר]]
יחד עם כנסיית ניקולס הקדוש, כנסיית מריה הקדושה היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. החלקים העתיקים ביותר של הכנסייה עשויים מגרניט, אך ברובה היא בנויה מלבנים, מה שמקנה לה מראה אדום בוהק. סגנון זה הועתק בבניית בית העירייה האדום של ברלין, הניצב בסמוך. במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוקה הכנסייה קשות מהפצצות בעלות הברית. לאחר המלחמה הייתה הכנסייה במזרח ברלין, ובשנות ה-50 היא שוחזרה על ידי השלטונות במזרח גרמניה.

לפני מלחמת העולם השנייה, כנסיית מריה הקדושה הייתה באמצע אזור צפוף אוכלוסין במחוז מיטה, והייתה בשימוש קבוע ככנסיית קהילה. לאחר המלחמה, אזור זה נוקה ממבנים הרוסים וכיום הכנסייה ניצבת במרחבים הפתוחים מסביב לאלכסנדרפלאץ, ומוצלת על ידי מגדל הטלוויזיה של ברלין.

מחוץ לכנסייה ניצב פסל של מרטין לותר. בכנסיית מריה הקדושה שוכן קברו המונומנטלי של אוטו כריסטוף פון שפאר, גנרל-פלדמרשל של ברנדנבורג-פרוסיה, שפיסל הפסל הפלמי ארטוס קווילינוס האב, אולי בסיועו של ברתולומאוס אגרס (Eggers). קרל הילדברנד פרייהר פון קנשטיין , מייסד אגודת התנ"ך הוותיקה ביותר בעולם (Cansteinsche Bibelanstalt), נקבר בכנסייה ב-1719.

בשנת 1951 העבירו את מזרקת נפטון לקרבת הכנסייה.

## אישים
כריסטוף אלברכט היה נגן עוגב במקהלה של הכנסייה בין השנים 1976–1992.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברלין: כנסיות
כנסיית ניקולאי (ברלין)

**כנסיית ניקולאי הקדוש** (בגרמנית: **St. Nikolai-Kirche**) על שם ניקולאוס הקדוש היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. היא שוכנת בחלק המזרחי של מרכז ברלין, ברובע מיטה. האזור שמסביב לכנסייה תחום על ידי , , נהר השפרה ורחוב , מכונה רובע ניקולאי, והוא אזור של מבנים משוחזרים מימי הביניים, מבנים שבחלקם הם חיקויים מודרניים. הכנסייה נבנתה בין השנים 1220 ל-1230, ויחד עם כנסיית מרי הקדושה באלכסנדרפלאץ, לא הרחק משם, היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין.

## היסטוריה
כנסיית ניקולאי הקדוש הייתה כנסייה קתולית. היא הפכה לכנסייה לותרנית לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית במרקיזות ברנדנבורג ב-1539. במאה ה-17, המשורר  שר בכנסייה זו והמלחין  היה המנהל המוזיקלי. התאולוג הלותרני  פיליפ יאקוב שפנר היה הכומר מ-1691 עד 1705. בשנים 1913 עד 1923, הכומר בכנסייה היה וילהלם וסל, שבנו הורסט וסל התפרסם מאוחר יותר כנאצי. המשפחה התגוררה ברחוב יודנשטראסה הסמוך.

ביום הרפורמציה בשנת 1938 (31 באוקטובר) שימש בניין הכנסייה את הקהילה הלותרנית בפעם האחרונה. המבנה נמסר לממשלה כדי לשמש כאולם קונצרטים ומוזיאון כנסייתי. מספר חברי הקהילה הצטמצם עקב הג'נטריפיקציה הגוברת של אזור פנימי זה של העיר. שטחי מגורים הוחלפו במשרדים וחנויות. מאוחר יותר התאחדה הקהילה עם הקהילה של כנסיית מרי הקדושה.

במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו הגג והמגדלים בכנסייה כתוצאה מהפצצות בעלות הברית. בשנת 1949 קרסו כל הקמרונות והעמודים הצפוניים. ההריסות היו במזרח ברלין, ורק ב-1981 התירו השלטונות האתאיסטיים של גרמניה המזרחית בנייה מחדש של הכנסייה עם עיצובים ותוכניות כמקודם. לפיכך, כנסיית ניקולאי הקדוש כפי שהיא נראית היום היא במידה רבה שחזור. כיום הכנסייה היא מוזיאון ואולם קונצרטים, בניהול קרן מוזיאון העיר ברלין לתרבות ולתולדות העיר (Stiftung Stadtmuseum Berlin – Landesmuseum für Kultur und Geschichte Berlins). בכנסייה נערך רסיטל לעוגב כמעט מדי יום שישי ב-17:00. המבנה ידוע באקוסטיקה שלו, והכנסייה צוידה ב-41 פעמונים.

### עוגב
העוגב הנוכחי נעשה על ידי חברת  מדרזדן.

## קישורים חיצוניים
* 

* ניקולאיקירכה
* קרן מוזיאון העיר ברלין – Stiftung Stadtmuseum Berlin
* מוזיאון ניקולאיקירכה

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:ברלין: מוזיאונים
קטגוריה:ברלין: כנסיות
קטגוריה:ברלין: מבנים
אנושיראואן רוחאני

**אנושיראואן רוחאני** (בפרסית: **انوشیروان روحانی**; נולד ב-24 ביולי 1939), הוא פסנתרן ומלחין איראני. הוא ידוע בהלחנה ובניצוח של מוזיקה קלאסית עכשווית, כמו גם מוזיקת פופ פרסית. הוא גם הלחין מספר פסקולים לסרטים איראניים.

## תחילת חייו
רוחאני, נולד בשנת 1939 ברשת, במחוז גילאן שבאיראן. רוחאני קיבל שיעורי נגינה מאביו, שהיה אף הוא משורר וכנר. אחיו, שהרדד רוחאני , ארדשיר רוחאני ושחריאר רוחאני הם גם מוזיקאים. כשרוחאני היה בן תשע הוא שידר את השיר הראשון שלו ברשת הרדיו הלאומית האיראנית.

מאוחר יותר למד רוחאני פסנתר אצל הפסנתרן ג'וואד מרופי  בקונסרבטוריון הפרסי הלאומי למוזיקה בטהרן.

מלבד פסנתר, שלט רוחאני בעוגב ובאקורדיון. בשנת 1958, אנושיראואן החל באופן רשמי את שיתוף הפעולה עם הרדיו האיראני הלאומי. הקריירה של רוחאני כוללת למעלה מ-500 יצירות הכוללות שירה, עיבודים לתזמורת, קטעי פסנתר ופסקול סרטים, ביניהם "סולטן-א-גלבהא", "דלה קוצ'ולו" ו"גול-י סנג".

## עבודות מאוחרות יותר
לאחר המהפכה האיראנית של 1979, המשיך רוחאני את ההלחנה שלו בעולם המערבי, בעיקר בלוס אנג'לס ובגרמניה, שם הקליט אלבומים בחברת התקליטים MZM.

רוחאני עבד עם תזמורות מחוץ לאיראן, כולל התזמורת הסימפונית הצ'כית בפראג, שביצעה את הקטעים התזמורתיים מאלבומו 'מנגינות אהבה סימפוניות'.

ב-2003 הוא כתב שיר אחד עבור סקורפיונז, "Maybe I Maybe You", שמופיע באלבום "Unbreakable".

## מורשת
רוחאני הלחין את המקבילה הפרסית לשיר "יום הולדת שמח" שכותרתה "תבלודת מובארק" (בתרגום חופשי: "ברוך יום הולדתך"). נהוג לשיר אותו במסיבות יום הולדת פרסיות (המוקדשות לאחיינו שרווין שאפי).

## ראו גם
* גול-י סנג

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-21
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מוזיקאים איראנים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1939
וילהו פטר ננונן

**וילהו פטר ננונן** (בפינית: **Vilho Petter Nenonen**; 6 במרץ 1883 – 17 בפברואר 1960) היה גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה של פינלנד, ולמשך כשנה כמפקד העליון של הצבא הפיני.

## ביוגרפיה
ננונן נולד ב-6 במרץ 1883, בקואופיו שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1901 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולמד בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי. הוא נשלח למנצ'וריה להשתתף במלחמת רוסיה-יפן, אולם בפועל לא לקח חלק בקרבות. לאחר המלחמה הוצב בבריגדת התותחנים המזרח-סיבירית ה-4. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד על גדוד ארטילריה שהוצב במבצר פיוטר הגדול באולנד. הוא סיים את המלחמה בדרגת פודפולקובניק. לקראת סיום המלחמה הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות לצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. ננונן הצטרף לצבא הלבן, ולאחר המלחמה הפך לחייל בצבא הפיני הסדיר והועלה לדרגת אברסטי. הוא סייע בהקמת חיל הארטילריה של הצבא הפיני החדש.

ב-1920 הוא מונה למפקד חיל הארטילריה הפיני. ב-1923 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור. ב-16 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה לשר ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 18 בינואר 1924. ב-7 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד הצבא. הוא כיהן בתפקיד עד 16 באפריל 1925. ב-1930 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בין 1937–1940 הוא כיהן כראש מועצת החימוש של משרד ההגנה. במהלך מלחמת החורף הוא היה חבר במועצה הצבאית העליונה. כמו כן הוא נשלח לארצות הברית במטרה לשאת ולתת על מכירת נשק לצבא הפיני.

ב-1941 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד חיל הארטילריה. הוא כיהן בתפקיד במהלך מלחמת ההמשך כנגד ברית המועצות. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם לאחר סיום המלחמה. ב-1947 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-17 בפברואר 1960.

## קישורים חיצוניים

* וילהו פטר ננונן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:נפטרים ב-1960
מליסה רוקסבורג

**מליסה רוקסבורג** (באנגלית: **Melissa Roxburgh** נולדה ב-10 בדצמבר 1992) היא שחקנית קנדית -אמריקאית.

## ביוגרפיה
רוקסבורג היא השנייה מבין ארבעה ילדים. יש לה שתי אחיות (קריסטי ואשלי) ואח צעיר אחד (מאט). אביה, קאם, הוא כומר קנדי ואמה, שלי וולפול, היא שחקנית טניס מקצוענית בריטית בדימוס. הוריה, לאחר שעברו לקנדה מארצות הברית, הקימו כנסייה בוונקובר. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, רוקסבורג החלה לעסוק במשחק בוונקובר. רוקסבורג היא בוגרת סטודיו ויליאם אספר למשחק.

## קריירה
היא קיבלה את התפקיד הגדול הראשון שלה בסרט "יומנו של חנון 2: רודריק שולט". היא המשיכה להופיע גם בסרט ההמשך  "יומנו של חנון 3: קיץ קטלני".

בשנת 2016 שיחקה בסרט "סטארטרק: אל האינסוף".

מ-2018 ועד 2023 כיכבה רוקסבורג בתפקיד הראשי כמיקלה סטון בסדרת הטלוויזיה "מניפסט" במשך ארבע עונות.

בשנת 2022, רוקסבורג שיחקה בתור הבלשית מרי קלי בסרט Mindcage, לצד מרטין לורנס וג'ון מלקוביץ'.

החל משנת 2025, רוקסבורג משחקת בתפקיד ראשי בסדרת הפשע של NBC, "המצוד". בסדרה היא מגלמת את בקס, סוכנת FBI.

## חיים אישיים
לרוקסבורג יש תשוקה לטיולים. כשהתבגרה, משפחתה ביקרה באפריקה, אירופה ודרום אמריקה, מה שהחל את העניין של רוקסבורג בנושאי צדק חברתי.  כיום היא משמשת כמנהיגת GenR עבור ועדת ההצלה הבינלאומית (IRC), המסייעת לאנשים במשברים הומניטריים קיצוניים. לפני משחקה בסדרה "מניפסט", רוקסבורג למדה תקשורת באוניברסיטת סיימון פרייזר בתקווה להיות עיתונאית. בשנת 2018 היא החלה מערכת יחסים עם ג'יי. אר. רמירז, אותו פגשה על הסט של סדרת הטלוויזיה "מניפסט". השניים נפרדו לזמן קצר ב-2021, וחזרו להיות ביחד ב-2022.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קנדים ממוצא בריטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קנדי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
לאורי מלמברג

**קרלו לאורי טורבלד מלמברג** (בפינית: **Kaarlo Lauri Torvald Malmberg**; 8 במאי 1888 – 14 במרץ 1948) היה לוטננט גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה וכמפקד העליון של הצבא הפיני.

## ביוגרפיה
מלמברג נולד ב-8 במאי 1888 בהלסינקי שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. אמו, הייתה איינו מלמברג - סופרת מוכרת ופעילה פוליטית לעצמאות פינלנד. כמו צעירים פינים רבים, מלמברג עזב את פינלנד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא לחם בשורותיו במהלך המלחמה, שלאחריה הכריזה פינלנד על עצמאותה. עם הכרזת העצמאות, פרצה בארץ מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הגרמנים, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. מלמברג התגייס לצבא הלבן ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. לאחר מכן הוא התגייס לצבא פינלנד. במקביל, הוא התגייס ל"משמר האזרחי" - מיליציה סמי-צבאית של הימין הקיצוני. ב-1921 הוא הפך למפקד הארגון.

בשנותיו הראשונות, הצבא הפיני היה נתון במשבר פיקודי חמור. הקצונה הוותיקה עברה ברובה את הכשרתה בצבא האימפריה הרוסית, בעוד הקצינים הצעירים יותר היו בוגרי הצבא הגרמני והיו נאמנים פחות לממשלה הדמוקרטית. כתוצאה מכך, מפקדי הצבא התחלפו בתדירות גבוהה. ב-16 באפריל 1925 נבחר מלמברג למפקד הצבא. למרות גילו הצעיר ודרגתו הנמוכה יחסית הוא נחשב למועמד פשרה. מחד, הוא היה בוגר הצבא הגרמני, ומאידך, היה נאמן ללא עוררין לממשלה. במקביל, הוא מונה גם לשר ההגנה. עם זאת, גם הוא לא החזיק מעמד בתפקיד זמן רב, וב-1 באוקטובר של אותה שנה פוטר משני תפקידיו.

בפברואר 1932, התמרדו הקצינים הצעירים בצבא פינלנד (מרד מנצלה) כנגד הממשלה הדמוקרטית. מלמברג הביע תמיכה במרד, אולם נמנע מלהצטרף אליו בפומבי. למרות זאת, רבים מאנשי המשמר האזרחי הצטרפו למרד, שנכשל לבסוף. ב-1935 הוא עזב את הצבא. עם זאץ, עם פרוץ מלחמת החורף כנגד ברית המועצות, הוא חזר לצבא ומונה למפקד גזרת חבל קרליה. הוא המשיך לשרת במהלך מלחמת ההמשך. עם סיום המלחמה ב-1944 הוא עזב את הצבא. כמו כן, כחלק מתנאי הסכם השלום, נאלצה ממשלת פינלנד לפרק את המשמר האזרחי שבראשו עמד.

מלמברג נפטר בהלסינקי ב-14 במרץ 1948. לאחר מותו הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט.

## קישורים חיצוניים

* לאורי מלמברג באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1948
Close Your Eyes (שיר של פליקס ין ו-VIZE)

"**Close Your Eyes**" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, וההרכב המוזיקלי הגרמני, VIZE, בהשתתפות הזמרת השוודית, מיס לי. השיר יצא ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. כמו כן, השיר הופיע כסינגל השלישי של אלבום המוזיקה השני של פליקס ין, *Breathe*. השיר נכתב על ידי מיס לי, סוני גוסטבסטון, פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ וויטלי זסטובסקיה, והופק על ידי פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ, ויטלי זסטובסקיה ו-VIZE.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-202 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-22 מיליון פעמים ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
ר.ו.ד. מולנבק

**רייסינג וייט דארינג דה מולנבק**, או בקיצור **ר.ו.ד. מולנבק**, הוא מועדון כדורגל בלגי מהעיר מולנבק, שבמחוז בריסל, המשחק בליגת המשנה הבלגית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1951 בשם סטנדארד וטרן. בשנת 2015, המועדון נמכר לאנשים שרצו להחיות את המועדון ר.ו.ד. מולנבק הוותיק שפורק בשנת 2002. כך שהמועדון החדש קיבל את השם החדש ר.ו.ד. מולנבק. המועדון עלה במהירות בפירמידת הליגות בבלגיה, והעפיל בתוך שנתיים מהליגה החמישית בבלגיה לליגה השלישית בבלגיה. 

בדצמבר 2021, הוכרז שהמועדון עבר לבעלותו של היזם האמריקאי ג'ון טקסטור, שבבעלותו מספר מועדונים בעלי מוניטין גבוה. ב-13 במאי 2023, מולנבק העפילו לליגת העל הבלגית בעקבות זכייה באליפות ליגת המשנה הבלגית, בניצחון 1–0 על קבוצת המילואים של אנדרלכט, כאשר מיקאל בירון כבש את שער הניצחון. בעונה שלאחר מכן, שבה לליגת המשנה.

## סגל הקבוצה
; עדכון ל-19 ביולי 2023.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל בלגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
קטגוריה:בריסל: כדורגל
Do It Better

"**Do It Better**" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה עם זמרת הפופ הגרמנייה, זואי ויס. השיר יצא ב-27 במאי 2022 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. השיר נכתב על ידי פליקס ין, זואי ויס, דניאל דימן, לואיז לינדברג, מואה פטרסון המר, וירוסלב פוליקרפוב ו-Junkx, והופק על ידי פליקס ין ו-Junkx.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-67 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-4 מיליון פעמים ביוטיוב.

ב-9 בדצמבר 2022, השיר זכה בקטגוריית "שיר הדאנס הטוב ביותר" של  .

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
רעות רווחה

**רעות רווחה** (נולדה ב-21 במאי 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת כנף ימין במכבי אסא תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.

## קריירת מועדונים
רווחה החלה לשחק כדורגל באופן מקצועי רק בגיל 15 אז הצטרפה לקבוצת הנערות של מ.ס. קריית גת, את אותה עונה סיימה כמלכת השערים בליגת העל לנערות עם 44 כיבושים.
היכולת הטובה שלה בעונה הזו סידרה לה זימון לאקדמיה לכדורגל עונה לאחר מכן.

בעונת 2017/2018 שיחקה באקדמיית הכדורגל של ההתאחדות לכדורגל במכון וינגייט ובמקביל המשיכה לשחק בליגת הנערות במדי מ.ס. קריית גת.

בעונת 2018/2019 החלה לשחק במדי מ.ס. קריית גת בליגת העל לנשים במדיה שיחקה עד ינואר 2021.

בחלון העברות בינואר 2021 חתמה בקבוצת ק.ק.פ. בידגושץ' מהליגה הפולנית, במדיה שיחקה עד לסיום העונה.

בקיץ 2021 הצטרפה למועדון הכדורגל מכבי בנות עמק חפר.

## בנבחרת ישראל
רווחה שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א בסרביה ב-2016 אז ערכה את הופעת הבכורה שלה בניצחון 6:0 על מונטנגרו.
הופיעה בנבחרת הצעירה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה ובשלב העילית.

החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים עשתה בניצחון 4:0 על נבחרת גאורגיה במוקדמות אליפות אירופה

## תארים אישיים
בעונת 2017/2018 רעות רווחה זכתה בפרס תגלית העונה של ההתאחדות לכדורגל.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר JSport
* פרופיל, באתר Soccerway
* פרופיל, באתר globalsportsarchive
* פרופיל, באתר Flashscore
* פרופיל, באתר worldfootball
*  (ראיון עם רווחה) 
* 
* 

## הערות שוליים

2023 07
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות באירופה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באירופה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
בריידי נון

**בריידי נון** (באנגלית: **Brady Noon**; נולד ב-30 בדצמבר 2005) הוא שחקן אמריקאי.

## קריירה
נון החל את הקריירה בשנת 2010 כשהופיע בסדרת הטלוויזיה אימפריית הפשע. בסדרה גילם את תומאס דרמודי. 

בשנת 2019, הוא גילם את ת'ור בסרט הקומדיה "ילדים טובים". 

בשנת 2021 דיבב את קולו של גרג הפלי בסרט המצויר של דיסני+, יומנו של חנון, ובסרט ההמשך מ-2022, יומנו של חנון 2: רודריק שולט. 

בשנת 2021, הוא גילם את אוון מורו בסדרה של דיסני+ "The Mighty Ducks: Game Changers", ובשנה לאחר מכן הופיע בסרט הקומדיה חתונה בהפתעה. ובסרט "Family Leave" של נטפליקס בתור ואייט.  

בשנת 2023, הוא לוהק לתפקיד רפאל בסרט צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים. בספטמבר 2021, הוא לוהק לתפקיד לוקאס הוליסטר במערבון ראסט  אך הוחלף על ידי פטריק סקוט מקדרמוט באפריל 2023,  עקב הפסקת ההפקה במשך יותר משנה, אשר נגרמה על ידי תקרית הירי במהלך צילומי הסרט . 

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2005
Las Palabras de Amor

"**Las Palabras de Amor**" (בעברית: "**מילות האהבה**") הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 *[[Hot Space]]*, ביחד עם השיר "Cool Cat" כבי-סייד. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום ("Body Language"), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה.

## רקע לשיר
מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את "Seven Seas of Rhye", "Killer Queen", "Now I'm Here" ו-"Good Old-Fashioned Lover Boy" בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס Rock the Cosmos Tour, הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III והשיר הופיע גם ב־DVD *[[Greatest Video Hits 2]]* שיצא בנובמבר 2003.

שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין *The Queen Album* משנת 1988.

## קרדיטים
*פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע
*בריאן מיי - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, קולות רקע, זמרה
*רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע
*ג'ון דיקון - בס

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בריאן מיי
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
הרנאן דיאז

**הרנאן דיאז** (בספרדית: **Hernán Díaz**; נולד ב-1973) הוא סופר אמריקאי יליד ארגנטינה. הרומן הראשון שלו, "במרחבים", תורגם לעברית על ידי שרון פרמינגר ופורסם בשנת 2024 בהוצאת ידיעות אחרונות. הרומן השני שלו "נאמנות" תורגם לעברית בידי שרון פרמינגר ויצא לאור בהוצאת משכל.
הספר נאמנות שפורסם ב-2022 זכה בפרס פוליצר לספרות באותה שנה.

## ביוגרפיה
דיאז נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לשוודיה. המשפחה שבה לארגנטינה לאחר החזרת הדמוקרטיה למדינה. הוא למד תואר ראשון בספרות באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן עבר ללונדון כדי ללמוד לתואר MA בקינגס קולג'.ב-1999 עבר לניו יורק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ניו יורק בהנחיית אביטל רונאל וסילביה מולוי בתחום ספרות השוואתית ופילוסופיה.

### קריירה
דיאז זכה במלגות ממרכז קולמן לחוקרים וסופרים של הספרייה הציבורית בניו יורק וממרכז בלאג'יו של קרן רוקפלר. הרומנים של דיאז תורגמו ליותר מ-20 שפות. מאמריו וסיפוריו הקצרים פורסמו בין השאר ב"פלייבוי" וב-"The Yale Review".

מלבד כתיבתו, הוא מנהל שותף של המכון ההיספני לתרבויות אמריקה הלטינית והאיברי באוניברסיטת קולומביה, ומשמש כעורך מנהל של כתב העת בשפה הספרדית "Revista Hispanica Moderna". בשנת 2017 הוציא את הרומן "במרחבים".

בשנת 2019 זכה בפרס וויטינג, המעניק 50,000 דולרים לכל זוכה לעשרה סופרים חדשים ומגוונים בתחומי סיפורת, עיון, שירה ודרמה. הפרס ניתן "על סמך הישגים בתחילת הקריירה, שנושאים בחובם הבטחה ליצירה ספרותית מעולה שצפויה בהמשך."

בשנת 2022 הוציא את הספר "נאמנות".

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: סיפורת
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בואנוס איירס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
Satcom

שמאל|ממוזער|200px|לוויין בזמן שחרור למסלול ממעבורת חלל
**Satcom** הייתה סדרת לווייני תקשורת אמריקאית ששיגורים החלו בשנת 1975. הלוויין האחרון בסדרה הפסיק לפעול בשנת 2002.

המערכת הייתה בבעלות חברת RCA תוך הקמת חברה RCA American Communications לתפעול המערכת וחברה RCA Astro Electronics לבניית הלוויינים. בשנת 1986 התחום נמכר לג'נרל אלקטריק תוך הקמת חברה GE Americom לתפעול וחברת ייצור לוויינים הפכה לחטיבה של GE Astro Space. בשנת 1993 חטיבה זו נמכרה ללוקהיד מרטין ותפעול הלוויינים עבר ל-SES. לאור שינויי הבעלות חלק מלוויינים פעילים נמכרו לחברות תקשורת לוויינים אחרות.

הלוויין הראשון בסדרה Satcom 1 שוגר בשנת 1975 והחל להעביר שידורי HBO, ניקלודיאון, Christian Broadcasting Network ותחנות נוספות. בהמשך לשידורים הצטרפה רשת CNN. הלוויין היה מצויד ב-24 משיבים ב-C-band לעומת 12 בלוויין מתחרה Westar 1 של וסטרן יוניון ולכן הצליח לקחת חלק משמעותי של השוק.

## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים
* נתוני לוויינים ושיגורים

קטגוריה:לווייני תקשורת
קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
סיימון קספה

**סיימון קספה** (1909–1933) היה יהודי תושב חרבין, מנצ'וריה, שנחטף לצורך כופר נפש, עונה ונרצח על ידי כנופיית פושעים פשיסטים בהשפעת המנהיג הרוסי הלבן הגולה קונסטנטין רודזייבסקי . החקירה על היעלמותו ומותו של סיימון בוצעה למראית עין על ידי השלטונות היפניים, שחיזרו אחרי הקהילה הרוסית הלבנה במטרה שיעודדו את האידאולוגיה האנטי-קומוניסטית שלהם, דבר שעורר סנטימנט אנטי-יפני בקרב הקהילה היהודית של מנצ'וקאו ואת בריחתם של כמעט 70% מהיהודים בחרבין.

קספה היה בנו של ג'וזף קספה, הבעלים של "בית המלון מודרנה" (Hôtel Moderne) שבחרבין, יחד עם רוב בתי הקולנוע והתיאטראות של העיר. ג'וזף קספה נמלט מרדיפות ברוסיה, ועבר לחרבין ב-1907. בתחילה ג'וזף היה חסר אזרחות, לאחר מכן הוא השיג אזרחות צרפתית עבור משפחתו. סיימון קספה גדל בחרבין, נסע בקביעות לצרפת כדי ללמוד בקונסרבטוריון של פריז, והיה פסנתרן מוכשר.

## חטיפה ורצח
באוגוסט 1933 נחטף סיימון קספה, כשחזר מטיול עם חברתו. התוקפים שלו התקרבו מאחור, תפסו אותו ולקחו אותו לאתר במרחק של כ- ממערב לעיר.

למחרת, ג'וזף קספה קיבל שטר כופר בדרישה של 100,000 דולר. הוא יצר קשר עם הקונסול הצרפתי המקומי, ששכנע אותו לעכב את תשלום הכופר והבטיח לשתף פעולה עם החקירה של השלטונות היפניים. חודש לאחר מכן, הוא קיבל חצי אוזן מדממת, אך שוב הומלץ לו שלא לשלם את הכופר. גופתו של סיימון קספה נמצאה על ידי המשטרה ב-3 בדצמבר. החוטפים הרעיבו והכו אותו, חתכו את אוזניו, תלשו את ציפורניו והכריחו אותו להחזיק את ראשו בתוך חור חשוך וקר באדמה כשהטמפרטורות ירדו ל-20 ו-30 מעלות מתחת לאפס. הוא הוצא להורג בירייה בראשו.

## אחרית דבר
אלפי מפגינים מקהילות רבות השתתפו בהלווייתו של קספה. להפגנות של הקהילות היהודיות בחרבין ושנגחאי בפני סגן שר החוץ היפני, ממורו שיגמיטסו, לא הייתה השפעה.

החוטפים נעצרו אך שוחררו למחרת. לאחר הרשעותיהם, הובא השופט הסיני באשמת בגידה. החוטפים נשפטו מחדש, נמצאו אשמים ונידונו ל-15–20 שנות מאסר. מספר שבועות לאחר מכן, השלטונות נענו בחיוב לבקשת רודזייבסקי לשחרורם בטענה שהמזימה, שהגה הסגן שלו מרטינוב, הונעה רק על ידי אג'נדה "פטריוטית".

עד אמצע שנות ה-30, האוכלוסייה היהודית של חרבין ירדה בחצי בגלל שפל כלכלי ואירוע החטיפה של סיימון קספה. תושבים אלה עברו לשנגחאי, לערים סיניות אחרות שאינן בשליטת יפן, או אפילו חזרה לברית המועצות, למרות העובדה שרבים הגיעו לסין כשהם נמלטים מהרדיפות שם.

## ראו גם
* קהילת יהודי חרבין

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים סינים
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:חרבין
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:נפטרים ב-1933
טיילור זקהאר פרז

**טיילור זקהאר פרז** (באנגלית: **Taylor Zakhar Perez**; נולד ב-24 בדצמבר 1991) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות משחקו בסרטים דוכן הנשיקות ואדום, לבן וכחול מלכותי.

## ביוגרפיה
פרז נולד בשיקגו ב-24 בדצמבר 1991 וגדל בצ'סטרטון, אינדיאנה. הוא למד בתיכון צ'סטרטון, שם התאמן במסגרת נבחרת השחייה. 

פרז הוא ממוצא מקסיקני, איטלקי, קרואטי, הונגרי ומזרח תיכוני.

אמו היא אסתטיקנית והוא הבן השלישי מבין שמונה ילדים. פרז נהג להחליף צמיגים בחנות הפחחות המשפחתית בסופי שבוע. הוא זכה במלגת שחייה באוניברסיטת פורדהאם, אך דחה אותה כדי ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שם התמחה בספרדית, תרבות וקהילה והתמחות משנית בטלוויזיה וסרטים.

פרז החל להופיע בהופעת מחזות זמר בבתי אופרה בגיל צעיר. הוא עבר ללוס אנג'לס שם החל לדגמן. הוא צילם בחדרו עם גיליון כרקע ושלח אותם במעטפות מנילה עם קלטות עצמיות.

## קריירה
פרז החל את הקריירה שלו בהופעה בסדרות טלוויזיה רבות בהן iCarly, פרברי הגיהנום*,* "*Young & Hungry*", קוד בלאק ו-סקנדל.**

בשנת 2020, גילם פרז את מרקו ולנטין פניה בסרט דוכן הנשיקות 2 של נטפליקס, מול ג'ואי קינג. לתפקידו לקח שיעורי כוריאוגרפיה וגיטרה. בשנת 2021, הוא שיחזר את התפקיד בסרט השלישי דוכן הנשיקות 3.

בשנת 2022, פרז כיכב בסדרה הקומית מינקס בתור שיין ברודי. לאחר מכן הוא כיכב בסרט הקומדיה "1Up" בתור דסטין. בשנת 2021 לוהק לתפקיד ראשי בסרט אדום, לבן וכחול מלכותי בתור אלכס קלרמונט-דיאז לצד ניקולס גאליצין.

## נדבנות
בתחילת מגפת הקורונה, פרז שיתף פעולה עם "Variant Malibu", חברת טכנולוגיה תלת־ממדית לייצור מסכות. המסכות עשויות מפסולת הייצור. הוא עיצב את המסכות שלו עם כוכבי דוכן הנשיקות 2 ג'ואל קורטני, ג'ואי קינג, מייגן יאנג ומייזי ריצ'רדסון-סלרס. ההכנסות ממהמכירה נתרמו לארגון בשיקגו שעוזר לילדים נכים, מבוגרים ומשפחות עם ילדים נכים בקהילה ההיספאנית.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא לבנוני
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
שוברט גמבטה

**שוברט גמבטה** (בספרדית: **Schúbert Gambetta**; 14 באפריל 1920 – 9 באוגוסט 1991) כינויו **"אל מונו"**, היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת המגן ימני.

## קריירה
גמבטה ערך את הופעת בכורתו במדי פניארול ב-30 בנובמבר 1937. לאחר מאבק משפטי קשה, הצליח לעבור ליריבתה העירונית נסיונל. גמבטה שבילה שם את מרבית הקריירה, זכה עם נסיונל בליגה האורוגוואית 10 פעמים  ו-3 פעמים בגביע אלדאו בין השנים 1940–1956. תוך כדי זמן זה שיחק בקוקוטה דפורטיבו הקולומביאנית ב-1949. גמבטה סיים את הקריירה שלו ב-1960 בשורות מר דה פונדו מהליגה השנייה.
[שמאל|ממוזער|275px|גמבטה (עומד, חמישי מימין) עם נבחרת אורוגוואי ב[מונדיאל 1950]]
במדי נבחרת אורוגוואי גמבטה זכה בקופה אמריקה 1942. הוא הבקיע שער אחד במהלכו בניצחון 0–7 על אקוודור. במונדיאל 1950 לקח חלק בזכייתה ושיחק ב"מרקנאסו" נגד ברזיל, שם הצטיין כאשר ניטרל את זיזיניו ואדמיר. גמבטה אומנם היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1954, אך לא שותף כלל.

## תארים
;נסיונל
*אליפות אורוגוואי (10): 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1956
*גביע אלדאו (3): 1940, 1942, 1946
;נבחרת אורוגוואי
*גביע העולם: 1950
*קופה אמריקה: 1942

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:מגני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני קוקוטה דפורטיבו
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:אורוגוואים שנפטרו ב-1991
דניאל הנטינגטון

**דניאל הנטינגטון**, באנגלית: **Daniel Huntington** (4 באוקטובר 1816 - 19 באפריל 1906) היה אמן אמריקאי שהשתייך לתנועת האמנות הידועה בשם אסכולת נהר הדסון ולימים הפך לצייר דיוקנאות בולט.

## ביוגרפיה
הנטינגטון נולד בניו יורק, ב-4 באוקטובר 1816. הוא היה בנם של בנג'מין הנטינגטון הבן ופיית' (לבית טרומבול) הנטינגטון. סבו מצד אביו היה בנג'מין הנטינגטון, ציר בקונגרס הקונטיננטלי השני ונציג ארצות הברית ראשון מקונטיקט. סבו מצד אמו היה ג'דיה הנטינגטון (1743–1818) מנוריץ', קונטיקט, אשר שירת כגנרל במלחמת העצמאות האמריקאית. 
ממוזער|חלום הרחמים
הוא למד בייל עם סמואל מורס, ומאוחר יותר עם הנרי אינמן. מ-1833 עד 1835 עבר לקולג' המילטון בקלינטון, ניו יורק, שם פגש את צ'ארלס לורינג אליוט, שעודד אותו להיות אמן.

### קריירה
הנטינגטון הציג לראשונה את עבודתו באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1836. לאחר מכן, הוא צייר כמה נופים בסגנון של אסכולת נהר הדסון. הנטינגטון ערך מספר נסיעות לאירופה, הראשונה ב-1839 לאנגליה, רומא, פירנצה ופריז עם חברו ותלמידו הנרי פיטרס גריי. בשובו לאמריקה ב-1840, צייר את ציורו האלגורי "חלום רחמים", שהביא לו תהילה. הוא גם צייר דיוקנאות והחל באיור של ״התקדמות הצליין״. ב-1844 הוא חזר לרומא. 

בשובו לניו יורק בסביבות 1846, הוא הקדיש את זמנו בעיקר לציור דיוקנאות, אף שצייר ז'אנרים רבים, נושאים דתיים והיסטוריים. מ-1851 עד 1859 הוא היה באנגליה. הוא היה נשיא האקדמיה הלאומית לעיצוב מ-1862 עד 1870, ושוב בשנים 1877–1890. הוא גם היה סגן נשיא מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. 

הנטינגטון מת בניו יורק ב-19 באפריל 1906. הוא נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין. 

## גלריה

קובץ:Brooklyn Museum - The Republican Court (Lady Washington's Reception Day) - Daniel Huntington - overall.jpg|החצר הרפובליקנית, 1861
קובץ:Daniel Huntington - Italy - 1973.41 - Smithsonian American Art Museum.jpg|איטליה,1843


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1906
ביל בויד

**ביל בויד** (באנגלית: **Bill Boyd**; 27 בינואר 1906 – 21 בנובמבר 1997) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בארבעה צמידי אליפות העולם בפוקר, וחבר בהיכל התהילה של הפוקר מ-1981.

## ביוגרפיה
בויד שירת בצעירותו במשמר הלאומי של ארצות הברית, שם גילה את משחק הפוקר. בגיל 24 החל לנהל חדרי פוקר שונים בסן פרנסיסקו. ב-1946 עבר ללאס וגאס והחל לנהל את חדר הפוקר של ה-Golden Nugget, תפקיד אותו מילא עד לסגירתו הזמנית ב-1988 לרגל שיפוצים. בחדר פוקר זה שוחק לראשונה אומהה הולדם באופן קבוע בלאס וגאס, לאחר שרוברט טרנר הציג את המשחק לבויד והוא הוסיף אותו לרשימת המשחקים, במקור תחת השם Nugget Hold'em, ובהמשך שונה שם המשחק לאומהה.

בויד השתתף באליפות העולם בפוקר משנתו השנייה, והוא זכה ב-4 צמידי אליפות העולם בפוקר ב-4 שנים רצופות, כולם במשחק No Limit Five-Card Stud. באותן השנים לא השתתפו שחקנים רבים בטורנירים בעלי עלות כניסה של 10,000 דולר, וזכייתו ב-1972 הייתה מול שחקן אחד בלבד. יוצאת דופן במיוחד הייתה זכייתו שנה לאחר מכן, שאומנם באופן רשמי נחשבת כזכייה בצמיד, אך הוא לא התחרה נגד שחקנים אחרים מכיוון שהיה היחידי שנרשם לטורניר.

ידי הפוקר הראשונות אשר חולקו בחדרי הפוקר של ה-Golden Nugget ב-1946, ושל ה-Mirage ב-1989, היו אליו.

ב-1981 נכנס להיכל התהילה של הפוקר.

### צמידי אליפות העולם בפוקר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
Palapa

שמאל|ממוזער|200px|לוויין בזמן לכידה על ידי מעבורת חלל
**Palapa** הייתה סדרת לווייני תקשורת של אינדונזיה ששיגורים החלו בשנת 1976. בעקבות הפעלת הלוויין הראשון בסדרה אינדונזיה הפכה להיות המדינה המתפתחת הראשונה בעלת לוויין תקשורת. הלוויינים היו בבעלות חברה ציבורית Indosat. שם הסדרה נלקח מהיסטוריה של אינדונזיה - "Palapa" הייתה שבועה עתיקה של ראשי המדינה במאה ה-14.

הלוויין הראשון שוגר ב-8 ביולי 1976 ממרכז החלל קנדי. הוא היה מסוגל להעביר אותות לכל האיים של אינדונזיה ולאזורים הסמוכים. על הלוויין הותקנו 12 משיבים ב-C-band ומשלקו היה 574 ק"ג. הוא פעל כ-7 שנים.

שיגור לוויינים של הדור השני החל בשנת 1984. הם כללו 24 משיבים ב-C-band ומשלקם היה 1200 ק"ג. לוויין Palapa-B2 שוגר בשנת 1984 ממעבורת החלל צ'לנג'ר במשימה STS-41-B. בגלל בעיה טכנית לוויין לא הצליח להגיע למסלול המתוכנן. במסגרת משימה STS-51-A הוא נלכד והוחזר לכדור הארץ. הוא שוגר פעם נוספת בשנת 1987.

לוווינים של הדור השלישי כללו 30 משיבים ב-C-band ו-4 משיבים ב-Ku-band.

לוויין Palapa-D שוגר בשנת 2009 על ידי משגר מדגם צ'אנגג'נג 3B. עקב בעיה טכנית בשלב השלישי של המשגר הלוויין לא הגיע למסלול המתוכנן. היה צורך להפעיל מנוע של הלוויין להצבתו במסלול המתוכנן. כתוצאה מכך אורך חיים של הלוויין התקצר ל-10 שנים.

השיגור שבוצע בשנת 2020 נכשל. נכון לשנת 2023 כל הלוויינים לא בשימוש וחברה לא מתכננת לחדש צי הלוויינים שלה.
## רשימת לוויינים

## קישורים חיצוניים

* נתוני לוויינים ושיגורים
* היסטוריה של שיגורים

קטגוריה:לווייני תקשורת
קטגוריה:אינדונזיה