עיתונאות כלכלית

[250px|ממוזער|שמאל|עמוד השער של העיתון הכלכלי [פייננשל טיימס ב-1983]]
**עיתונאות כלכלית** או **עיתונאות עסקית** היא החלק בעיתונאות העוקב אחר, מנתח ומפרש את הפעילויות העסקיות, הכלכליות והפיננסיות והשינויים המתרחשים בחברות. הנושאים מכסים באופן נרחב את כל תחום הפעילות המסחרית הקשורה לכלכלה.

תחום זה של עיתונות מספק חדשות ומאמרים על אנשים, מקומות ונושאים הקשורים למגזר העסקי. רוב העיתונים, המגזינים, הרדיו ותוכניות החדשות בטלוויזיה כוללים פלח עסקי. עיתונות עסקית מפורטת ומעמיקה עשויה להופיע בפרסומים, רדיו וערוצי טלוויזיה המוקדשים במיוחד לעיתונות עסקית ופיננסית.

## היסטוריה
עיתונות עסקית החלה כבר בימי הביניים, כדי לסייע למשפחות מסחר ידועות לתקשר זו עם זו.

בסביבות שנת 1700 החל הסופר דניאל דפו - הידוע בעיקר ברומנים שלו, במיוחד רובינזון קרוזו - לפרסם חדשות עסקיות וכלכליות. בשנת 1882 החלו צ'ארלס דאו, אדוארד ג'ונס וצ'ארלס ברגסטרסטר שירות טלגרף שהעביר חדשות לבתי השקעות לאורך וול סטריט. ובשנת 1889, הוול סטריט ג'ורנל החל לפרסם.

בעוד שהעיתונאית המפורסמת אידה טרבל  לא ראתה את עצמה ככתבת עסקית, הדיווח והכתיבה שלה על חברת Standard Oil Co. בשנת 1902 סיפקו את התבנית לאופן שבו אלפי עיתונאים עסקיים סיקרו חברות מאז. הכיסוי העסקי זכה לגדולה בשנות ה-90, עם השקעה רחבה יותר בשוק המניות. הוול סטריט ג'ורנל הוא דוגמה בולטת לעיתונות עסקית, והוא בין העיתונים המובילים של ארצות הברית הן מבחינת תפוצה והן מבחינת כבוד לעיתונאים שעובדים בעיתון.
## בישראל
[שמאל|ממוזער|250px|[עמוד שער|שער הגיליון הראשון של כתב העת "מסחר ותעשייה", 1 בינואר 1923]]
העיתונאות כלכלית בארץ ישראל החלה בראשית ימי המנדט הבריטי. ב-1922 החל עיתון "הארץ" להוציא מוסף שבועי בנושא מסחר ותעשייה, אבל הפסיק את הוצאתו לאור לאחר חודשים ספורים ושילב ידיעות כלכליות בתוך העיתון עצמו. ממשלת המנדט הוציאה לאור את "הביולטין המסחרי", שהודפס באנגלית בלבד וכלל ידיעות בלבד ללא דברי פרשנות ופובליציסטיקה.

העיתון הראשון והעצמאי לנושאי כלכלה בארץ ישראל - "מסחר ותעשייה" - שבועון שהושק ב-1 בינואר 1923 בתל אביב, ביוזמת יהושע גורדון ואלכסנדר עזר יבזרוב. הם גם יזמו, ארגנו וניהלו את התערוכה הארצישראלית הראשונה לתוצרת הארץ ב-1924 ואחר כך את ירידי המזרח הקרוב. את המאמר הראשון בגיליון הראשון כתב בצלאל יפה, והוא עסק בסיבות למשבר הכלכלי בארץ ישראל. עוד בגיליון הבכורה: סקירת מצב הפועלים, הצרכנות והתוצרת המקומית, בנק הפועלים בא"י, תעשיית הסבון בארץ, ענייני מכס, המצב המסחרי בחו"ל, ידיעות טכניות, שער הכספים בלונדון ועוד. העיתון יצא לאור כדו ירחון עד שנת 1933.

בשנת 1932 החל העיתון "דבר" להוציא לאור את "המשק השיתופי - דו שבועון לשאלות כלכלה, קואופרציה ומשק פועלים" בעריכתו של ברל כצנלסון.

בשנת 1952 החל שוב עיתון "הארץ" להוציא לאור מוסף כלכלי שבועי בשם "כלכלת הארץ", בעריכת אבינועם חיימי כהן. מוסף בן ארבעה עמודים שהוקדש לחדשות כלכלה, מידע על שוק ניירות הערך, פרשנויות ומודעות.

בשנת 1960 הושק על ידי פטר מרסטן "יום יום" - העיתון היומי הראשון בישראל בנושאי כלכלה; תחילה כקובץ דפים שכללו אוסף ידיעות כלכליות מהעיתונים ותמצית של שערי הבורסה, שהועתקו בסטנסיל והופצו על ידי שליח ללקוחות דוגמת בנקים וחברות ביטוח. החל מ-1964 הודפס כעיתון יומי, אך פעל כעיתון של איש אחד שמרסטן משמש כתב ועורך. מדי פעם אף הסתבך בתביעות דיבה.

בשנת 1964 הוקם העיתון הכלכלי היומי "שער" על ידי הפרסומאי אליעזר ז'ורבין, אחיו יוסף אמיר ושותפים נוספים והיה העיתון הכלכלי היומי הראשון שפרסם מדי יום את שערי כל המניות הנסחרות בבורסת תל אביב. יוסף אמיר היה קודם סגן החשב הכללי ומקורב לשר האוצר פנחס ספיר. מספר אנשי ציבור ועיתונאים כתוב עבור העיתון, בהם נתן ילין מור שהיה עורך לתקופה קצרה, יוסי שריד, חנניה גיבשטיין ויגאל לביב. בשנת 1972 רכשה החברה המאוחדת לפרסומים והדפסה את העיתון הכלכלי "שער" ואחר כך גם את העיתון הכלכלי "יום יום". מאחר ש"יום יום" כבר הודפס על ידה ומאחר שפעל ברווח עם בסיס מינויים קבוע, החברה המשיכה את הדפסתו במקביל ל"שער". עם זאת ב-1978 פיטר מנכ"ל החברה שבתאי הימלפרב את גדעון ספירו, לאחר תשעה ימים בתפקיד עורך העיתון "יום יום", מאחר שפרסם ידיעה על גרעון בבנק הפועלים, אליו היה מקורב.

בשנת 1966 הקים אחד ממייסדי "שער", מנחם ובר, עיתון מתחרה בשם "כספים ומסחר", שפעל עד 1969.

בשנת 1971 הקימה חברת "מודיעין אזרחי" את העיתון "מבט" שיצא לאור עד 1995.

בסוף 1983 החל לצאת לאור העיתון "גלובס", שהיה בעת הקמתו בבעלות יצחק דוידוב, שוקי וזלמן ליבוביץ ו "גחלת", חברת השקעות של "הסנה". "גלובס" הוקם כעיתון כלכלי איכותי לפי המודל של ה"פייננשל טיימס" הבריטי (ואף מודפס באופן דומה על נייר ורוד), אך הוא צבר הפסדים ונמכר שנה לאחר הקמתו לחיים בר און ומיקי אלבין, שבהמשך הצטרף אליו כשותף איש העסקים אליעזר פישמן. תחת ניהולו של חיים בר און החל לפעול ברווח ונכון ל-2025 הוא העיתון הכלכלי הוותיק בישראל. 

ב-23 במאי 1993 החל לצאת לאור העיתון "טלגרף", שהוקם על ידי קבוצת אנשי עסקים, ובהם אהרן דוברת, יצחק שרם, אבי טיומקין ופויו זבלודוביץ'. "טלגרף" נסגר ב־20 במאי 1996, לאחר כשלוש שנות פעילות, לאחר שנתקל בקשיי מימון בעקבות הפסדים של 18 מיליון דולר.
 
ב-1 במאי 2000 הושק אתר האינטרנט הכלכלי TheMarker, שהפך בהמשך גם לעיתון יומי ומגזין חודשי של קבוצת הארץ. הוא נוסד על ידי על ידי גיא רולניק יחד עם איתן אבריאל, ועדו פולק. המשקיעים הראשונים היו קבוצת "הארץ" ואתר האינטרנט הכלכלי האמריקאי TheStreet.com שיתוף פעולה שהתפתח על רקע שגשוג כלכלי וגאות בענפי ההיי-טק והאינטרנט בישראל ובעולם. באפריל 2001 נרכש האתר A-Online, שסיפק מידע עסקי ובורסאי בזמן אמת לפעילים בשוק ההון הישראלי, ומוזג לתוך אתר TheMarker. לאחר התפוצצות בועת הדוט קום מחק האתר TheStreet.com את השקעתו ב-TheMarker והוא עבר לבעלות מלאה של קבוצת "הארץ".

## קישורים חיצוניים
* ענת קם, האם העיתונות הכלכלית בישראל הפכה לחסרת פרופורציות בגודלה ובהשפעתה?, באתר "ליברל", 12 ביולי 2015

## הערות שוליים

*