open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרי בבקוק שרמן

**קרי בבקוק שרמן** (באנגלית: **Carrie Babcock Sherman**; 16 בנובמבר 1856 – 6 באוקטובר 1931) הייתה אשתו של סגן הנשיא ג'יימס ס. שרמן, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1909 ל-1912.

## ביוגרפיה
קרי נולדה ב-16 בנובמבר 1856 ביוטיקה, ניו יורק, והייתה בתם של לואיס המילטון בבקוק, עורך דין בולט, ואלן קתרין בבקוק (לבית שריל), היו לה שני אחים, שריל בבקוק, חייל, ואניטה בבקוק דלונג. סבה היה חבר הקונגרס ומפקד חטיבת האיחוד אליקים שריל, שנהרג בגטיסברג.

היא נישאה לג'יימס סקולקרפט שרמן ב-26 בינואר 1881. השניים הכירו מילדות.

לזוג נולדו שלושה בנים: שריל ב. שרמן (1883–1962), ריצ'רד יו. שרמן (1884–1951), ותומאס מ. שרמן (1885–1944).

בבחירות לנשיאות 1908 רץ בעלה לצד ויליאם הווארד טאפט, ומונה לסגן נשיא ארצות הברית במרץ 1909, ואילו קרי הפכה לגברת השנייה הראשונה שליוותה את בן זוגה במצעד ההשבעה, ורכבה אל הטקס בקפיטול האמריקאי.

שרמן מתה ב-6 באוקטובר 1931 ביוטיקה, ניו יורק, ונקברה בבית הקברות פורסט היל ביוטיקה, ניו יורק, לצד בעלה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
כרונולוגיית אשר

שמאל|368x368 פיקסלים|עמוד השער של Annals of the World
**כרונולוגיית אשר** היא כרונולוגיה של ההיסטוריה של העולם, שפורסמה בשנת 1650 על ידי הארכיבישוף האירי ג'יימס אשר. כרונולוגיה זו, המבוססת על קריאה מילולית של התנ"ך, הציעה שהעולם נברא בשנת 4004 לפנה"ס. העבודה הפכה לשם דבר בעיקר בקרב חסידי בריאתנות הארץ הצעירה, הגורסים שהיקום נברא לפני מספר אלפי שנים בלבד, בהתאם לתיאור בספר בראשית. כרונולוגיית אשר הופרכה ואיבדה את אמינותה במאה ה-19 בעקבות ביקורת מדעית.

הכרונולוגיה של אשר התבססה על קריאה מדוקדקת של התנ"ך ועל השוואה עם מקורות חיצוניים נוספים. אשר חילק את ההיסטוריה לשלוש תקופות עיקריות:
# **מ[[בריאת העולם (יהדות)|בריאת העולם]] ועד נדידתו של [[אברהם]]**: תקופה זו כוללת את תיאור קווי הדורות המובאים בבראשית ה' ובראשית י"א, בהם מופיע אילן יוחסין של אבות האומה עם ציון מספר השנים שעברו בין דורותיהם. אשר קבע את משך תקופה זו ל-2082 שנים, משנת 4004 לפנה"ס ועד שנת 1922 לפנה"ס.
# **מנדידתו של אברהם ועד בניית בית המקדש הראשון**: אשר קבע שתקופה זו נמשכה 910 שנים, מ-1922 לפנה"ס ועד 1012 לפנה"ס. בית המקדש הראשון הוקם לפי חישוביו 480 שנים לאחר יציאת מצרים.
# **מבניית המקדש ועד ל[[חורבן בית המקדש|חורבן הבית הראשון]]**: תקופה זו נחשבה למורכבת ביותר לחישוב בשל הקושי לתאם את שנות מלכי יהודה וישראל. אשר קבע כי תקופה זו נמשכה 424 שנים, משנת 1012 לפנה"ס ועד לשנת 588 לפנה"ס.

## ראו גם
* הכרונולוגיה המקראית והמסורתית
* מניין השנים בלוח העברי

## הערות שוליים

קטגוריה:כרונולוגיה
קטגוריה:בריאתנות
ערבית תוניסאית-יהודית

**ערבית תוניסאית-יהודית** היא ניב של ערבית תוניסאית שהיה מדובר בעיקר על ידי הקהילה היהודית בתוניסיה. הניב הזה הוא חלק מקבוצת השפות היהודיות-ערביות, שהן אוסף של ניבים ערביים ששימשו את הקהילות היהודיות ברחבי העולם הערבי.

## היסטוריה
הקהילה היהודית בתוניסיה התקיימה עוד לפני הכיבוש הרומי בצפון אפריקה. לאחר הכיבוש הערבי של צפון אפריקה, החלה הקהילה היהודית בתוניסיה לאמץ את הערבית כשפת יומיום, והניב שהתפתח בקרב היהודים היה מבוסס על הדיאלקט הפרה-הילאלי של הערבית התוניסאית. בניגוד לניבים הערביים של השבטים הבדואים, כמו שבטי בנו הילאל ובנו סוליים, ניב זה שמר על מאפיינים ייחודיים שהתפתחו כתוצאה ממעט מאוד מגעים עם קהילות חיצוניות, פרט להשפעות משפות יהודיות כמו לדינו. הדבר הוביל לפיתוח תכונות פונולוגיות ולכסיקליות ייחודיות לערבית התוניסאית-יהודית, כמו גם לשמירה קרובה יותר על מקורות אטימולוגיים.

הסופר המפורסם ביותר בערבית-יהודית הוא רב ניסים גאון (990–1062). אישיות רבנית משפיעה בתקופתו, ניסים מקאירואן כתב אוסף של סיפורי אנשים שנועדו לעידוד מוסרי, לבקשת חותנו על אובדן בנו. נסים כתב "ליקוט מהודר בנושא הקלה לאחר מצוקה" תחילה בסגנון ערבי-יהודי מוגבה בעקבות מוסכמות הקידוד והאיות של סעדיה גאון ובהמשך תרגם את היצירה לעברית.

בתחילת המאה ה-20, ערבית תוניסאית-יהודית הייתה אחת השפות העיקריות בקרב יהודי תוניסיה, עם אלפי דוברים. באותה תקופה, הוקמו בתי דפוס ראשונים שהפיקו עיתונים וספרים בערבית תוניסאית-יהודית. עם זאת, מאז הקמת מדינת ישראל בשנת 1948, חלה ירידה משמעותית בשימוש בשפה זו. רוב יהודי תוניסיה היגרו לישראל או לצרפת, שם עברו לדבר עברית או צרפתית כשפת אם.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: שפות
קטגוריה:ערבית יהודית
קטגוריה:יהדות תוניסיה
מסגד האימאם מוחמד אבן עבד אל-והאב

**מסגד האימאם מוחמד אבן עבד אל-והאב** (בערבית: **مسجد الإمام محمد بن عبد الوهاب**), המכונה גם **המסגד הלאומי של קטר**, הוא המסגד המרכזי והגדול ביותר במדינת קטר. המסגד נקרא על שמו של מוחמד אבן עבד אל-והאב, מטיף, מלומד, ותאולוג מוסלמי סוני מאזור נג'ד שבערב הסעודית, שנודע כמייסד תנועת הווהאביה, תנועה רפורמיסטית שהתפתחה לאסלאם הסוני במאה ה-18.

## ארכיטקטורה
המסגד משתרע על שטח של 175,164 מטרים רבועים וכולל אולם מרכזי ממוזג המאפשר לכ-11,000 גברים להשתתף בתפילות בו זמנית. בנוסף, ישנה חצר רחבת ידיים המיועדת לנשים, שבה ניתן לארח כ-1,200 מתפללות. המסגד כולל שלושה שערים ראשיים ו-17 כניסות צדדיות. האולם המרכזי מעוטר ב-28 כיפות גדולות, בעוד שבחצר החיצונית ישנן 65 כיפות נוספות. בסך הכל, המסגד יכול להכיל עד 30,000 מתפללים בו זמנית.

## מחלוקות וביקורת ציבורית
המסגד נחנך בשנת 2011 בטקס בהשתתפות אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני. בשנת 2012, הנהלת המסגד אסרה על כניסת ילדים לתפילות טרוואיח במהלך חודש הרמדאן, דבר שעורר כעס בקרב ההורים שהתעמתו עם אנשי הביטחון. מתפללת שהגיעה עם פעוטה התלוננה שהורחקה מהמסגד במהלך תפילת השקיעה כאשר המסגד היה יחסית ריק. לאחר שהתלוננה, הוצע לה שטיח תפילה והופנתה לפינה סמוכה לחדר ההיטהרות, אך לא הורשתה לעלות לקומה העליונה לצורך תפילה.

בשנת 2013 הוחזר האיסור על כניסת ילדים במהלך תפילות הרמדאן, דבר שעורר תגובות זעם נוספות בקרב המתפללים.

במהלך השנים נערכו במסגד דרשות שנויות במחלוקת, בהן דרשה שניתנה על ידי מוחמד אל-ערפי שתמך בג'יהאד בסוריה והצדיק את קבוצת המורדים האסלאמית ג'בהת פתח א-שאם. כמו כן, זגלול אל-נגאר, שהכחיש את פיגועי 11 בספטמבר, נשא דרשות במסגד מספר פעמים.

בפברואר 2013 נשא הסעיף אטיק אל-אטיק דרשה במסגד בה קרא להכחדת היהודים והנוצרים מידי האל, ולרוממות המוסלמים והאסלאם. באוקטובר 2013, חזר אל-אטיק על קריאתו להשמדת היהודים והנוצרים. במהלך חודש הרמדאן של שנת 2014, נשא אל-אטיק שוב דרשות במסגד, בהן קרא להשמדת שיעים, נוצרים, עלאווים ויהודים.

בשנת 2017 פורסמה בעיתון סעודי קריאה של 200 מצאצאי אבן עבד אל-והאב לשנות את שמו של המסגד בטענה שהשם אינו משקף את דרכו האמיתית של הסלף, למרות שמרבית תושבי קטר דוגלים בוהאביה.

באוגוסט 2024 נערכה במסגד נערכה הלווייתו של מנהיג חמאס, אסמאעיל הנייה. הנייה, אשר נהרג בתקיפה בטהראן, הובא לקבורה בטקס רווי משתתפים במסגד המרכזי בקטר. טקס ההלוויה הפך לאירוע פוליטי מרכזי בו השתתפו בכירי ממשלות ותנועות אסלאמיות ממדינות שונות, כולל נציגים מטורקיה, פקיסטן, ומדינות נוספות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קטר: מבנים
קטגוריה:המזרח התיכון: מסגדים
נאום רגנסבורג

**נאום רגנסבורג** היה נאום שנשא האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ב-12 בספטמבר 2006 באוניברסיטת רגנסבורג בגרמניה. הנאום, שכותרתו הייתה "אמונה, תבונה והאוניברסיטה – זכרונות והרהורים" (בגרמנית: **Glaube, Vernunft und Universität – Erinnerungen und Reflexionen**), עורר תגובות רבות וגרם למחלוקת בין-לאומית, בעיקר בשל ציטוט שהביא האפיפיור מכתבי הקיסר הביזנטי מנואל השני פלאולוגוס על האסלאם.

## תוכן הנאום
הנאום עסק בקשר בין אמונה לתבונה, תוך התייחסות לפילוסופיה יהודית, יוונית ונוצרית מתקופות שונות, וכן לניתוח התאולוגיה הנוצרית הפרוטסטנטית והחילוניות המודרנית. במסגרת דבריו, האפיפיור הדגיש את החשיבות של שילוב שאלת קיומו של האל בתבונה.

הקטע השנוי במחלוקת הופיע כאשר האפיפיור ציטט מתוך דיאלוג שנערך בשנת 1391 בין הקיסר הביזנטי מנואל השני לבין מלומד פרסי בלתי מזוהה. במהלך הדיאלוג, הקיסר התבטא בצורה חריפה כלפי האסלאם, ואמר כי מוחמד לא הביא דבר חדש מלבד דברים "רעים ולא אנושיים", כמו הציווי להפיץ את האמונה בכוח החרב. אמירה זו, שצוטטה בנאום, נתפסה כפוגענית על ידי רבים בעולם המוסלמי, וגררה תגובות זעם והפגנות נרחבות.

## המשמעות וההשלכות
הנאום גרם לתסיסה רבה במדינות מוסלמיות רבות, כאשר פוליטיקאים ומנהיגים דתיים מוסלמים ראו בציטוט זה השמצה של דתם. הפרלמנט הפקיסטני אף קרא לאפיפיור לחזור בו מהצהרתו. בנוסף, התקיימו הפגנות רבות במדינות מוסלמיות בהן הביעו המפגינים את מחאתם על דבריו של האפיפיור.

בניסיון להבהיר את דבריו, האפיפיור ציין שהציטוט לא נועד לשקף את דעתו האישית, אלא להוות חלק מדיון רחב יותר על היחס בין תבונה לאמונה בדתות השונות. הוא הדגיש כי האמירה של מנואל השני נאמרה ב"חריפות בלתי מתקבלת על הדעת" שנועדה להבהיר את ההבדל בין גישת הנצרות, הרואה את התבונה כחלק מהותי מהאמונה, לבין גישות אחרות, בעיקר באסלאם, בהן אלוהים נתפס כעולה על התבונה האנושית ולכן אינו מחויב להגבלות רציונליות.

בסיום הנאום, האפיפיור הזמין את העולם האסלאמי ואת שאר הדתות לדיאלוג המבוסס על תבונה רחבה ופתוחה, וזאת בניסיון להפיג את המתח שנוצר בעקבות הנאום.
## הערות שוליים

קטגוריה:הוותיקן: יחסי חוץ
קטגוריה:נאומים
קורנליה קול פיירבנקס

**קורנליה "נלי" קול פיירבנקס** (באנגלית: **Cornelia "Nellie" Cole Fairbanks**; 14 בינואר 1852 – 24 באוקטובר 1913) הייתה אשתו של צ'ארלס וו. פיירבנקס, סגן הנשיא ה-26 של ארצות הברית. במהלך כהונתו של בעלה היא כיהנה בתפקיד הבלתי רשמי של הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1905 ל-1909. היא הייתה מובילה בתנועת זכות הבחירה לנשים ונחשבה לפורצת דרך בפוליטיקה עבור נשים אמריקאיות במאות ה-20 וה-21.

## ביוגרפיה
קורנליה קול נולדה ב-14 בינואר 1852 במריסוויל, אוהיו, והייתה בתם של סנאטור מדינת אוהיו פילנדר קול ואשתו, דורותי (ויטר) קול. היא למדה בקולג' לנשים וסליאן של אוהיו, ממנו קיבלה תואר AB בשנת 1872.

ב-1874 היא נישאה לצ'ארלס פיירבנקס, אותו פגשה בקולג' וסליאן בזמן שעבדה בעיתון בית הספר. נולדו להם ארבעה בנים ובת אחת:
* רוברט פיירבנקס (שלמד ביל)
* ריצ'רד מ. פיירבנקס (שלמד ביל ושירת כקפטן במלחמת העולם הראשונה)
* אדלייד פיירבנקס (שהתחתנה עם ד"ר הוראס אלן, רופא)
* וורן צ'ארלס פיירבנקס
* פרדריק קול פיירבנקס

קורנליה וצ'ארלס פיירבנקס עברו לאינדיאנה שם החל צ'ארלס לעסוק בעריכת דין, והיא קראה איתו וסייעה בתרגול שלו, ובסופו של דבר עודדה אותו להיכנס לפוליטיקה.

היא הייתה אחת המייסדות של המועדון הספרותי השבועי של כל הנשים באינדיאנפוליס, וכיהנה כנשיאה הראשונה שלו בין 1885 ל-1888. היא גם כיהנה במועצת הצדקה של המדינה בתקופה זו.

כשבעלה כיהן כסנאטור אמריקאי החל משנת 1897, הגיעו בני הזוג לוושינגטון ב-1899 היא אירחה סיור של הנציבות העליונה הבריטית והאמריקנית לאלסקה. פיירבנקס, אלסקה נקראה לכבוד בעלה זמן קצר לאחר מכן.

קורנליה נבחרה לנשיאה הכללית של האגודה הלאומית של בנות המהפכה האמריקאית (DAR) בשנת 1901, והיא כיהנה שתי קדנציות בתפקיד זה. במהלך כהונתה היא סייעה לגייס כספים לבניית אולם הזיכרון קונטיננטל של החברה בוושינגטון. בשנת 1907 אורגן הסניף שלה בבנות המהפכה האמריקאית, עם 28 חברים בסניף. היא הייתה פעילה בתנועת ג'ורג' ג'וניור רפבליק.

לאחר שבעלה עזב את תפקידו, הם טיילו בעולם ב-1910, כולל הופעה בחצרו של המלך אדוארד השביעי. הלבוש שלה מהאירוע הזה נמצא במכון סמית'סוניאן. פיירבנקס הייתה תומכת של הנצרות הפרוטסטנטית, ותמכה בעבודה מיסיונרית.

פיירבנקס מתה מדלקת ריאות ב-24 באוקטובר 1913. היא הותירה אחריה ילדים, בעלה ואמה. היא קבורה לצד בעלה, שנפטר ב-1918, בבית הקברות קראון היל באינדיאנפוליס, אינדיאנה.

## מורשת
[ממוזער|200x200 פיקסלים|קברה של פיירבנקס בבית הקברות קראון היל ב[אינדיאנפוליס, אינדיאנה]]
קורנליה קול פיירבנקס נחשבה לפעילה פרוגרסיבית רבת עוצמה מאחורי הקלעים הפוליטיים, ועזרה לסלול את הדרך לנשים מנהיגות בארצות הברית. היא עזרה להקים את מועדון הנשים השני בארצות הברית באינדיאנפוליס באמצעות שירותה במועצת המנהלים הלאומית של הפדרציה הכללית של מועדוני נשים. היא נחשבה נשית, ובכל זאת סופרג'יסטית ותומכת זכויות נשים. מבחינה היסטורית היא זכורה כפורצת דרך בפוליטיקה עבור נשים אמריקאיות במאות ה-20 וה-21.

בצוואתו של בעלה, הוא השאיר כספים לקרן קורנליה קול פיירבנקס, שעזרה להקים את בית הזיכרון של קורנליה קול פיירבנקס, מרכז לטיפול בהתמכרות לאלכוהול באינדיאנפוליס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן של אוהיו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1913
שפות קלאסיות

**שפות קלאסיות** הן שפות בעלות מסורת ספרותית עצמאית ומגוון רחב של כתבים עתיקים שנכתבו בהן. לפי הגדרה זו, שפות קלאסיות הן בדרך כלל שפות שאינן מדוברות עוד כשפות אם, אך נותרו בעלות השפעה תרבותית וספרותית משמעותית לאורך ההיסטוריה. השפות הקלאסיות נחשבות לשפות שהייתה להן השפעה רחבה על תרבויות אחרות גם לאחר שהפסיקו לשמש כשפות אם במובן המקורי שלהן.

## שפות קלאסיות במערב

במסגרת הלימודים הקלאסיים המסורתיים באירופה, השפות הקלאסיות מתייחסות בעיקר ליוונית עתיקה ולטינית קלאסית שהיו השפות הספרותיות של העולם הים תיכוני בעת התקופה הקלאסית. יוונית עתיקה הייתה השפה של הומרוס ושל היסטוריונים, מחזאים ופילוסופים של אתונה הקלאסית, התקופה ההלניסטית והתקופה הביזנטית. הלטינית הייתה השפה הרשמית של האימפריה הרומית המוקדמת ולאחר מכן של האימפריה הרומית המערבית. לאחר שקיעת האימפריה הרומית, הלטינית המשיכה לשמש כלינגואה פרנקה בקרב המלומדים באירופה של ימי הביניים והרנסאנס, והיא נשארה שפת המדע והכנסייה הקתולית עד המאה ה-18.

## הערות שוליים

קטגוריה:שפות
ויספר

**ויספר** (באנגלית: **Wissper**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית-גרמנית-אירית לילדים שהופקה על ידי Made 4 Entertainment, Telegael ו-Bastei Media. בבריטניה הוקרן הפרק הראשון בערוץ 5 ברצועת מילקשייק! בשנת 2014, בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ! בשנת 2016. אורכו של כל פרק הוא 10 דקות.

## עלילה
ויספר היא ילדה בעלת קסם דיבור עם חיות, שבכל פרק היא עוזרת להם בבעיות שונות.

## דמויות
* **ויספר** (**Wissper**): ילדה בת 7 בעלת קסם דיבור עם חיות, כאשר היא מדברת עם חיות היא אומרת את מילת הקסם שהיא "שששששששש........".
* **פגי** (**Peggy**): גוזלת פינגווין סגולה קטנה אותה מוציאה ויספר מהמקרר.
* **קב** (**Kev**): תנין ירוק, אוהב לגלוש בגלשן.
* **דן** (**Dan**): פנדה סגול, אוהב ללעוס במבוק.
* **פסים** (**Stripes**) נמרה כתומה, נלהבת.

## מדבבים
הדיבוב העברי הופק על ידי מעיין קראים ובוים על ידי מעיין שניידר משה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות הנפשה גרמניות
קטגוריה:סדרות הנפשה איריות
קטגוריה:ערוץ הופ!: תוכניות רכש
המהומות בממלכה המאוחדת (2024)

**המהומות בממלכה המאוחדת בשנת 2024** היו מהומות של אנשי ימין קיצוני שנבעו מאסלאמופוביה והתנגדות להגירה. המהומות החלו ב-30 ביולי 2024 בעקבות מתקפת דקירות המונית שהתרחשה בסאות'פורט יום קודם לכן, ב-29 ביולי, שבה נהרגו שלושה ילדים. בעקבות המתקפה נפוצו ברשתות החברתיות שמועות שקריות, לפיהן הדוקר הוא מוסלמי או מהגר, דבר שהוביל לפרוץ מהומות ולהפגנות נגד הגירה ברחבי המדינה. המהומות החלו בסאות'פורט ולאחר מכן התפשטו לערים נוספות באנגליה ולבלפסט בצפון אירלנד. המהומות היו החמורות ביותר בממלכה המאוחדת מאז המהומות באנגליה ב-2011 וכללו התקפות גזעניות, הצתות וביזה.

## רקע

ב-29 ביולי 2024, אירע פיגוע דקירה במהלך סדנת יוגה וריקוד לילדים בסאות'פורט. שלושה ילדים נרצחו ושמונה נוספים נפצעו, מתוכם חמישה במצב קשה. שני מבוגרים שהיו במקום נפצעו גם הם באורח אנוש. זמן קצר לאחר המתקפה, החלו להתפשט ברשתות החברתיות שמועות לגבי זהותו של התוקף, כאשר נטען שהוא מוסלמי או מבקש מקלט. שמועות אלו, שהופצו בעיקר על ידי קבוצות ימין קיצוני, היו הזרז לפרוץ המהומות.

## המהומות
ב-30 ביולי, קבוצה של מפגינים התכנסה מחוץ למסגד בסאות'פורט במחאה נגד מה שחשבו למעורבותו של מוסלמי במתקפה. בהפגנה השתתפו חברי קבוצות ימין קיצוני כמו הליגה להגנה אנגלית (EDL) ו"האלטרנטיבה הפטריוטית" הנאו-נאצית. המפגינים תקפו שוטרים, הציתו ניידת משטרה ותקפו את המסגד המקומי. מעל חמישים שוטרים נפצעו במהלך ההתפרעויות, ושלושה כלבי משטרה נפגעו.

המשטרה ניסתה להרגיע את הציבור והודיעה שהתוקף הוא אקסל רודקובאנה, נער בן 17 שנולד בקרדיף שבוויילס למהגרים מרואנדה. הודעה זו נועדה לְהָזֵם את השמועות הכוזבות, אך המידע השגוי כבר הספיק להתפשט וההפגנות נמשכו.

בימים שלאחר פרוץ המהומות, ההתפרעויות התפשטו לערים נוספות באנגליה ובצפון אירלנד. ב-31 ביולי, נעצרו מעל 100 מפגינים בלונדון, והתקיימו הפגנות בערים נוספות כגון מנצ'סטר, הארטלפול ואלדרשוט. ב-2 באוגוסט, התרחשו מהומות בסנדרלנד, שם הוצתה תחנת משטרה, שלושה שוטרים נפצעו ונעצרו מספר מפגינים. ב-3 באוגוסט, המפגינים נגד הגירה התעמתו עם כוחות משטרה ומפגינים נגדיים, תקפו עסקים בבעלות מהגרים ובתי מלון בהם שוהים מבקשי מקלט.

המהומות עוררו תגובות חזקות מצד קבוצות נגד גזענות, איסלאמופוביה ואנטי-פשיזם. קבוצות כמו Stand Up to Racism, מפגינים פרו-פלסטינים, מוסלמים מקומיים ואנשים ממוצא אפריקאי, וכן חברי קהילות מקומיות נוספות, התארגנו בהפגנות נגדיות. התנגשות בין המפגינים הקיצוניים לבין המתנגדים למהומות הובילה לעימותים אלימים ברחבי המדינה.

## השלכות והחקירות
המהומות הביאו לנזק רב לרכוש, לפציעות רבות ולהגברת המתחים הבין-דתיים והבין-גזעיים בממלכה המאוחדת. נכון לאמצע אוגוסט 2024, המשטרה והגופים הממשלתיים ממשיכים לחקור את נסיבות ההתפרעויות ואת מקור הדיסאינפורמציה שהובילה להן. ההאשמות כלפי רוסיה מעוררות דאגות נוספות לגבי התערבות חיצונית בענייני הפנים של בריטניה, ובעיקר סביב סוגיות של גזענות ושנאת זרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
קטגוריה:מהומות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:2024 בממלכה המאוחדת
חורבת אל-ח'שה

**חורבת אל ח'שה** (דרדרה) היא אתר ארכאולוגי בעמק נחל משושים שברמת הגולן, בה נתגלו שרידי יישוב יהודי ומבנה בית כנסת. החורבה נמצאת צפונית לצומת יהודייה, ועובר בה שביל מסומן ירוק המוביל לבריכת המשושים.

## מחקר
שטח החורבה נחלק לשניים, כאשר במדרון הצפוני של העמק נתגלו בתים מודרניים של כפר ערבי שעשו שימוש באבני החורבה. בקצה הדרומי, על גבי שרידי יישוב קדום נבנו בתים שעשו גם כן שימוש משני באבני החורבה. בקצה החורבה נחשף מבנה בנוי אבני גזית. מבנה זה זוהה על ידי החוקרים כבית הכנסת של היישוב הקדום.

## ארכאולוגיה
באתר נתגלו שרידי כפר מודרני שנבנה בסמוך ועל חורבות יישוב יהודי קדום, מתקופת התלמוד. בקצה המזרחי של היישוב הקדום נחשף בית הכנסת הקדום, הבנוי אבני גזית. אבנים מעוטרות נתגלו בבנייה משנית ובשטח החורבה. כמו כן נמצאו שרידי המעידים של קיומו של בית בד. מצפון מזרח לחורבה נחשף בית קברות.

## ממצאים
הממצאים השונים שנתגלו בשטח חורבת אל ח'שה, מעידים על אופיו היהודי של היישוב ועל קיומו של בית כנסת במקום. השרידים שנתגלו תואמים בתי כנסת אחרים שנתגלו בגולן וכוללים: שרידי עמודים וכותרות, אבנים מעוטרות בורדות, שרידי משקופים, אבני אומנה ושבר כרכוב. בנוסף נתגלו אבני כבישה, אגני ריסוק, מצע כבישה, משקולת לקורה של בית בד, המעידים על קיומם של מספר בתי בד. בודדה נמצאה בשימוש משני בקיר אחד הבתים, כמו גם אגני אבן ושכב ריחיים של חמור.

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:רמת הגולן: בתי כנסת
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
ג'ני טאטל הוברט

**אסתר ג'יין "ג'ני" הוברט** לבית **טאטל** (באנגלית: **Esther Jane "Jennie" Hobart**; 30 באפריל 1849 – 8 בינואר 1941) הייתה אשתו של גארט הוברט, סגן נשיא ארצות הברית בשנים הראשונות של נשיאותו של ויליאם מקינלי. היא שימשה כגברת השנייה של ארצות הברית משנת 1897 ועד מותו של בעלה ב-1899, והייתה פילנתרופית ופעילה קהילתית בניו ג'רזי.

הוברט שימשה לעיתים קרובות כמארחת הבית הלבן מכיוון שהגברת הראשונה, אידה סקסטון מקינלי, סבלה מאפילפסיה ומחלות כרוניות אחרות.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער| דיוקן של הוברט
הוברט נולדה ב-30 באפריל 1849 בפטרסון, ניו ג'רזי, שם גם גדלה, והייתה בתם של עורך הדין הבולט סוקרטס טאטל ואשתו, ג'יין וינטרס. אמה נפטרה זמן קצר לאחר הלידה, והותירה את גידולה על ידי אמה החורגת, אליזבת וילר טאטל. היא נישאה לגארט הוברט בפטרסון ב-21 ביולי 1869, בתחילת דרכו כעורך דין ופוליטיקאי. נולדו להם ארבעה ילדים, שניים מהם מתו בילדותם. השניים האחרים היו גארט הבן ופאני, שמתה ב-1895.

בשנת 1896, גארט הוברט נבחר לסגן נשיא ארצות הברית לצד ויליאם מקינלי, והמשפחה עברה לוושינגטון הבירה. בתור הגברת השנייה של ארצות הברית, הוברט שימשה לעיתים קרובות כמארחת הבית הלבן מכיוון שהגברת הראשונה, אידה סקסטון מקינלי, סבלה מאפילפסיה ו מחלות כרוניות אחרות. סגן הנשיא הוברט מת מאי-ספיקת לב ב-21 בנובמבר 1899. לאחר מותו, היא חזרה לפטרסון והתערבה בענייני הקהילה. היא הייתה חברה קרובה של גברת מקינלי ומיהרה לבאפלו, ניו יורק, להציע את תמיכתה כשהנשיא מקינלי נרצח בספטמבר 1901.

במהלך תנועת זכות הבחירה לנשים האמריקנית, הוברט מיקמה את עצמה כאנטי סופרג'יסטית באופן מוחלט. היא ארגנה את אגודת ניו ג'רזי המתנגדת לבחירה לנשים וקיימה פגישות קבועות.

הוברט מתה מדלקת ריאות ב-8 בינואר 1941 בהלדון, ניו ג'רזי, שם התגוררה בחווה של בנה, ונקברה בבית הקברות סידר לאן בפטרסון, ניו ג'רזי.

## מילוי תפקידיה של מקינלי
כאשר משפחת מקינלי עברה לגור בבית הלבן לאחר השבעתו של הנשיא מקינלי, משפחת הוברט שכרה אחוזה מעבר לכיכר שזכתה לכינוי "הבית הלבן הקטן", רשמית בית בנג'מין אוגל טיילו. הוברט הייתה מבקרת מדי יום את אידה מקינלי שאיתה חלקה ידידות קרובה, ולעיתים קרובות ממלאת את תפקידה. בריאותה הגרועה של גברת מקינלי במהלך השנתיים הראשונות לממשלתו של מקינלי הובילה לכך שהוברט השתלטה על תפקידים רבים השמורים בדרך כלל לגברת הראשונה. הנשיא מקינלי היה משתמש באות שנקבע מראש של החזקת עיתון לפני הוברט כאשר גברת מקינלי עמדה להתעלף, והתריע לה להשתלט על אירוח האורחים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:פטרסון (ניו ג'רזי): אישים
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
אופנה גותית

[ממוזער|250px|[ויבקה סטנה, הסולנית של להקת המטאל הגותי המשפיעה טריסטניה בשנים 1996–2007, בשמלה גותית ויקטוריאנית שחורה עם מחוך.]]
ממוזער|הדוגמנית הגותית סנדי ג'יי.
**אופנה גותית** היא אופנה וסגנון לבוש המשויך לזרם התרבותי הגותי. סגנון זה מאופיין במראה אפל ולעיתים מורבידי, ומשתמש רבות בצבעי שחור בבגדים שיער ובאיפור. האופנה הגותית כוללת לרוב שיער צבוע בשחור או אדום-ג'ינג'י, בגדים שחורים, איפור כבד הכולל אייליינר כהה, לק ציפורניים שחור ושפתון כהה, ומראה דרמטי וייחודי. סגנונות הלבוש הגותי שואבים השראה מתקופות כמו התקופה האליזבתנית והוויקטוריאנית, וכן ממוטיבים השאובים מעולם ה-BDSM.

## מאפיינים
שמאל|ממוזער|זוג גותי זכר ונקבה
האופנה הגותית מזוהה בעיקר בזכות שימוש נרחב בבגדים כהים, כולל קטיפה שחורה, תחרה, רשתות ועור, ובצבעים כמו ארגמן וסגול. לעיתים קרובות, משולבים בה פריטים כמו מחוכים, כפפות, נעלי עקב גבוהות ותכשיטי כסף המעוטרים בסמלים דתיים או אוקולטיים (כגון צלב נוצרי או ענח' מצרי). נשים לרוב לובשות שמלות  כאשר הנפוצות שבהן הן שמלות קטיפה ארוכות ושמלות שחורות קצרות או חצאית מיני, לעיתים קרובות מעור.  סגנון זה מבטא את התחכום, המסתורין והמורכבות של תת-התרבות הגותית.

## אייקונים גותיים
בין הדמויות המשפיעות ביותר על סגנון הלבוש הגותי נמנית סוזי סו, סולנית להקת "סוזי והבנשיז", שהשפיעה רבות על הופעת סצנת הרוק הגותי. בנוסף, דמויות כמו רוברט סמית', מלהקת "הקיור", מוסידורה, בלה לוגוסי, דייוויד בואי, רוז ויליאמס, בטי פייג', מורטישה אדמס וונסדיי אדמס מזוהות גם הן עם הסגנון הגותי והפכו לאייקונים בתחום זה.

## מוזיקה
המוזיקה הגותית של שנות ה-80 של המאה ה-20, שהתפתחה בעיקר בלונדון, היוותה חלק חשוב בעיצוב האופנה הגותית. להקות רוק גותי כמו "באוהאוס", "הקיור", "סוזי והבנשיז" ו"סיסטרס אוף מרסי" השפיעו על המוזיקה ועל סגנון הלבוש של תת-התרבות הגותית. זמרות מטאל גותי, ולעיתים קרובות גם מטאל סימפוני, מתלבשות אף הן בסגנון גותי, בעיקר בהופעות ובצילומים.

## השפעה של מדיה חברתית
הרשתות החברתיות הגבירו את המודעות לאופנה הגותית והפכו אותה לנגישה יותר לקהל הרחב. עם זאת, נוצרה גם תופעה של "גותיות ראווה", שבה אנשים מציגים את סגנונם הגותי בעיקר לצורך צילום תמונות או סרטונים, ולא בהכרח כאורח חיים. הדבר הוביל לביקורת מצד חברי הקהילה הגותית המסורתית, אשר רואים בתופעה זו ניסיון שטחי לשייך את עצמם לתרבות הגותית ללא הבנה אמיתית של מהותה.

## ראו גם
* דימוי גוף
* גותים (זרם תרבותי)
* תורת הנסתר

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:אופנה במדינות המערב במאה ה-21
טרמיט פורמוסי

**טרמיט פורמוסי** או **טרמיט פורמוסני** (שם מדעי: *Coptotermes formosanus*) הוא סוג של טרמיט שמקורו בדרום סין ואשר היגר לטאיוואן, יפן, דרום אפריקה, סרי לנקה, ארצות הברית כשהוא נישא על גבי משלוחי עץ. שייך לקבוצת הטרמיטים שוכני הקרקע.

מקור שמו של הטרמיט הפורמוסי בשם הקולוניה הספרדית שהתקיימה בצפון טאיוואן פורמוסה הספרדית.
## מראה
אורכו של הפרט המכונף כ-12–15 מ"מ, צבעו חום בהיר, מחושיו ישרים. ארבעת כנפיו שוות באורכן וארוכות בהרבה מבטנו, ללא היצרון בין החזה לבטו.
לחיילים של הטרמיט הפורמוסי יש רקש אליפטי בצבע חום-כתמתם, לסת מעוגלת וגוף לבנבן. הם מראים תוקפנות כלפי כל חפץ שמתקרב ועשויים להפריש נוזל לבן מפתח בראשם.
## התנהגות
הטרמיט הפורמוסי הוא חרק חברתי החי בקהילות גדולות ובקינים תת-קרקעיים. מקנן בסביבה לחה ובה מזון עשיר בתאית. גודל המושבות של הטרמיט הפורמוסי מגיע למיליוני פרטים, כשמושבה אחת יכולה לכלול מעל 70 אלף פרטים בעלי יכולת התרבות בשנה. בניגוד לרוב מיני הטרמיטים שוכני הקרקע שלהם קן אחד בלבד קרוב לפני השטח, הטרמיט הפורמוסי מקים קן ראשי עמוק בקרקע ומספר קני משנה שיכולים להיות ממוקמים בתוך עצים, שורשים וקירות בתים, ואשר יכולים להתנתק מהקן הראשי ולתפקד כקנים עצמאיים. המושבה מחפשת מזון עד מרחק של כמאה מטרים מהקן הטרמיט הפורמוסי מותיר אחריו במהלך פעילותו תעלות בוץ בקוטר 0.5-1 ס"מ.

אצל הטרמיט הפורמוסי כ-15-25% מהפרטים בקן הם חיילים הפועלים להגן על הקן ותוקפים פולשים (זאת לעומת 1-3% בקרב מיני טרמיטים מקומיים בישראל). מעוף הכלולות של הטרמיט הפורמוסי בישראל מתרחש על פי רוב בחודשי האביב או הקיץ, בימים חמים ללא רוחות.

## מין מזיק
הטרמיט הפורמוסי הוא סוג הטרמיט המסב את הנזק הכלכלי הגדול בעולם. המושבות עשויות לגרום להרס למבנים, למתקני עץ, ואף לעצים חיים. בישראל הוא מהווה מין פולש הדוחק מיני טרמיטים מקומיים. בעל יכולת חדירה גם לשכבות חומרים כגון פלסטיק, גומי, בטון ומתכות רכות, ועל כן נוטה לפגוע גם בצנרת ובתשתיות חשמל וטלפון תת-קרקעיות.

הטרמיט הפורמוסי מכונה לעיתים 'טרמיט-על' בשל מושבותיו הגדולות והנזק שביכולתן להסב.

## הדברה
הדברת הטרמיט הפורמסי מתבססת על פתיונות מורעלים בעלי פעילות מושהית המכילים מעכבי כיטין (IRG), המפוזרים בדרך כלל בתחנות האכלה. הרעיון מאחורי שיטה זו הוא שהפיתיון המורעל מועבר על ידי הפועלים אל תוך המושבה.

## בישראל
ממוזער|תחנת ניטור לטרמיט פורמוסי בפתח תקווה.

המין זוהה לראשונה בישראל ביולי 2019 על ידי תומר לו, מומחה לטרמיטים, בפתח תקווה. באוקטובר 202 זוהה בפתח תקווה ובסביבתה גם על ידי אגף מזיקים והדברה במשרד להגנת הסביבה. ביוני 2021, בזכות היענות הציבור לקריאת המשרד להגנת הסביבה לדווח על מקרי טרמיטים נוספים, זוהו אזורים חדשים נגועים ביישובים הסמוכים לפתח תקווה, גבעת השלושה, נחלים ונופך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרמיטים
קטגוריה:מינים פולשים בישראל
קטגוריה:מזיקים
לטישה סטיבנסון

**לטישה גרין סטיבנסון** לבית **גרין** (באנגלית: **Letitia Green Stevenson**; 8 בינואר 1843 – 25 בדצמבר 1913) הייתה אשתו של סגן הנשיא עדלי א. סטיבנסון הראשון, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1893 עד 1897.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער| לטישה סטיבנסון
לטישה גרין נולדה ב-8 בינואר 1843 באלגני, פנסילבניה, והייתה בתם של הכומר הפרסביטריאני לואיס וו. גרין (1806–1863), שהיה ראש סנטר קולג' בדנוויל, קנטקי, ומרי פיצ'י פריי, צאצאית של המודד וההרפתקן ג'ושוע פריי. היא התחנכה ב-Walnut Hill Female Institute בלקסינגטון, קנטקי, ובבית ספר ליד פארק גראמרסי בניו יורק. עם פרוץ מלחמת האזרחים ב-1861, היא חזרה ללקסינגטון. לאחר שאביה נפטר בשנה שלאחר מכן, עברה גרין עם אמה צפונה לצ'נואה, אילינוי, שם התגוררה אחותה, ג'וליה גרין סקוט. שם, היא פגשה וחיזרה אחרי עדלי יואינג סטיבנסון, בוגר סנטר קולג'. הזוג התחתן בביתה של ג'וליה ב-22 בדצמבר 1866.

בני הזוג סטיבנסון עברו לגור בבית בבלומינגטון הסמוכה בשנת 1869, זמן קצר לאחר לידת ילדם הראשון, לואיס, שנקרא כך על שם אביה. הם תכננו בקפידה את משפחתם בעידן לפני שזה היה נפוץ או מקובל בציבור. לטישה קיימה את משק הבית בהיעדרו התכוף של בעלה. הבת מרי, שכונתה "בסי", הייתה חולה בילדותה ולבסוף נכנעה לשחפת ב-1895. לואיס גם אושפז לעיתים קרובות בבית חולים עקב סיבוכים מפציעה שנגרמה במהלך ציד. סטיבנסון נסעה עם בנה לסניטריומים ברחבי האזור. בסופו של דבר, אחריותו של סטיבנסון דעכה כאשר לואיס התחתן והבנות ג'וליה ולטיליה עזבו לפנימייה. לאחר מינוי פוליטי ב-1884 אשר הוביל למעבר לוושינגטון הבירה, סטיבנסון הפנתה את מרצה לתנועת זכויות הנשים המתעוררת.

כאשר עדלי היה מועמד לסגן נשיא ארצות הברית ב-1892, במהלך הבחירות לנשיאות לצד גרובר קליבלנד, לטישה פעלה מטעמו. סטיבנסון כבר הייתה רגילה לדבר בציבור דרך הנהגת מועדוני הנשים של בלומינגטון, ודיברה בשם בעלה, במיוחד בהתנגדות לחוק הלודג'. היא גם כתבה בדרך כלל מכתב אישור לתקשורת המקומית לאחר קמפיין בעיר.

לואיס סטיבנסון הפך למזכיר המדינה של אילינוי ואביו של מושל אילינוי ושל המועמד לנשיאות בשנים 1952 ו-1956 עדלי סטיבנסון. הנין שלהם, עדלי יואינג סטיבנסון השלישי, היה סנאטור אמריקאי מאילינוי מ-1970 עד 1981 ומועמד לא מוצלח למושל אילינוי ב-1982 וב-1986.

היא סבלה משגרון חמור ומכאבי ראש ממיגרנות שלעיתים קרובות אילצו אותה ללבוש סדי רגליים. אף על פי כן, היא תוארה כ"מתבוננת ושופטת חריפה של אנשים, ומארחת מקסימה".  היא עזרה להקים את בנות המהפכה האמריקנית כדי לנסות לרפא את המחלוקות בין צפון לדרום לאחר מלחמת האזרחים וירשה את גברת קרוליין הריסון כנשיאת הארגון.

היא מתה בביתה בבלומינגטון, אילינוי ביום חג המולד בגיל 70 בשנת 1913. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1843
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1843
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1913
אגום השלישי

**אגום השלישי** היה מלך בבל מהשושלת הכשית, באמצע המאה ה-15 לפני הספירה, בנו של כשתיליאש השלישי. באופן ספקולטיבי, ייתכן והוא המלך ה-13 בשושלת הכשית, אמנם ברשימת מלכים זו קיים חֶסֶר, שקיים גם ברשימת המלכים האשורית.

נראה שהיה מממשיכי דרכו של בורנבוריאש הראשון, מכיוון שהוא מוזכר ב"דברי ימי המלכים הראשונים" לאחר בנו אולם-בוריאש. אף ששם לא נזכר לצד שמו תואר מלכות, אין להוכיח מכך שלא היה מלך, כיון שמקור זה אינו עקבי בעניין זה, ואכן מתואר שם שהוא הזעיק את צבאו "אומנשו-אידקמה".

## מלחמותיו
ידוע עליו מעט מאוד. ההתייחסות הבבלית היחידה אליו היא ב"דברי ימי המלכים הראשונים", על גדוד שהוביל נגד "ארץ הים" דרומית לבבל, בשנת 1465 לפנה"ס בערך. פלישתו באה על רקע פלישת דודו אולם-בוריאש, עליו מסופר באותו חיבור שורות מספר לפני כן, שכבש מחוז זה ומינה את עצמו ל"אדון הארץ". לא ידוע האם נלחם בממלכה כשית יריבה, מחוז מרדן או שושלת "ארץ הים" החדשה. לכאורה הוא כבש את העיר "דור אנליל" שאינה מוכרת ממקורות אחרים ושלט על כל דרום מסופוטמיה.

החפירה שערכה Béatrice André-Salvini (1995) בבחריין, דילמון העתיקה, העלתה כ-50 לוחות שחלקם מתוארכים לאגום השלישי, שהשנים ה-3 וה-4 שלהם מעידות בתאריכים של טקסטים שנמצאו באזור קלעת. -בחריין, כאשר ייתכן שהשלטון הקאסיטי השתרע על האי. הוצע כי בהמשך להצלחותיו בכיבוש ים סילנד, הוא חצה לבחריין, בנה ארמון חדש והקים ביורוקרטיה מקומית, ובשנים השלישית והרביעית שלו החלו מסמכים מינהליים לתארך לתקופת שלטונו. מתעוררת בעיה בתיאוריה זו עקב נוסחת התאריך. המלכים המאוחרים קדאשמן-ארבה הראשון וקוריגאלצו הראשון לכל אחד מהם יש טקסטים המתוארכים בסגנון הארכאי "שם השנה" ולא עד יורשיהם, Kadašman-Enlil I ו־Burna-Buriaš II, שנות המלוכה נמנות מאז עלייתו של מלך.

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי בבל
קפה גרינשטיידל

ממוזער|300px| קפה גרינשטיידל בווינה, אוסטריה (2007)
**קפה גרינשטיידל** (בגרמנית: **Café Griensteidl**) היה בית קפה וינאי מסורתי הממוקם ב-Michaelerplatz 2 מול כנסיית סנט מיכאל ושער סנט מיכאל בארמון הופבורג ברובע האינרה שטאדט, הרובע הראשון של וינה, אוסטריה.

## היסטוריה
בית הקפה נוסד בשנת 1847 על ידי הרוקח לשעבר היינריך גרינשטיידל. בינואר 1897, המבנה המקורי נהרס במהלך שיפוץ מיכאלרפלאץ. בסתיו 1898 ירש אותו **בית הקפה גלטאואר**. במהלך תחילת המאה העשרים, פקדו את בית הקפה אמנים, מוזיקאים וסופרים רבים, ביניהם הוגו פון הופמנסטאל, ארתור שניצלר, ארנולד שנברג, אלכסנדר זמלינסקי, הרמן באהר, פרידריך אקשטיין, רודולף שטיינר, הוגו וולף ושטפן צווייג.

בשנת 1990, בית הקפה נפתח מחדש בשם Griensteidl שוב והפך למקום פופולרי בקרב תרבות בתי הקפה הווינאיים. אבל הבעלים סגרו אותו ביוני 2017, בנימוק של עליית דמי השכירות.

## גלריה

CafeGriensteidl_Michaelerplatz.jpg|טקסט=Old Café Griensteidl, before 1897|קפה גרינשטיידל הישן, לפני 1897
CafeGriensteidl_vor1897.jpg|טקסט=Old Café Griensteidl interior, before 1897|פנים קפה גרינשטיידל הישן, לפני 1897
Cafe-Griensteidl-1896.jpg|טקסט=Café Griensteidl, printing by Reinhold Völkel, 1896|קפה גרינשטיידל, הודפס על ידי מאת Reinhold Völkel, 1896


## ראו גם
* קפה צנטרל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:בתי קפה
זמן אלול (אלבום)

**זמן אלול** הוא אלבומו הרביעי של הזמר-יוצר החרדי-ישראלי נפתלי קמפה שיצא לאור בשנת 2022 בהפקתם המוזיקלית של אלי קליין ואיצי ברי.

## מידע כללי
באוגוסט 2022 הוציא קמפה את אלבום האולפן הרביעי שלו - 'זמן אלול', בהפקתם של אלי קליין ואיצי ברי. האלבום כולל 12 רצועות ובהם גרסאות כיסוי לשירים מתוך התפילות לחודש אלול ולימים הנוראים, ולשירים מסורתיים לימים אלו.

שמו של האלבום, 'זמן אלול', הוא הכינוי בעולם הישיבות לתקופה שבין ראש חודש אלול למוצאי יום כיפור. כדי ליצור אוירה של קומזיץ, האלבום הוקלט בליווי מקהלה.

## ביקורת
מבקר המוזיקה נתנאל לייפר כתב באתר כיכר השבת כי .

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים
* זמן אלול באתר הרשמי של נפתלי קמפה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי נפתלי קמפה
קטגוריה:אלבומים בעברית
פיגוע הירי בצומת מחולה (2024)

[ממוזער|ראש מועצת ערבות הירדן [דוד אלחייני, ראש מועצת מטה בנימין ישראל גנץ והרמטכ"ל הרצי הלוי מבקרים בזירת הפיגוע]]
**[[פיגוע ירי|פיגוע הירי]] ב[[צומת מחולה]]** היה פיגוע ירי שהתרחש ב-11 באוגוסט 2024 על ידי שלושה מחבלים פלסטינים מארגון הטרור חמאס. בפיגוע נרצח ישראלי אחד ונפצע ישראלי נוסף באופן בינוני. מבצע הפיגוע נמלטו. זהו פיגוע הירי השני שהתרחש בצומת, לאחר פיגוע ירי שהתרחש במקום ב-2001.

## הפיגוע
ב-11 באוגוסט 2024 שלושה מחבלים ירו שמונה כדורים לפחות לעבר שני כלי רכב בכביש 90 ממערב למזרח. הפצוע האנוש המשיך בנסיעה עד היישוב רותם, שם צוותי הצלה קבעו את מותו. נהג הרכב השני, שנפצע באורח ביוני, המשיך בנסיעה לכיוון מחולה. המחבלים נמלטו מהזירה.

מסוק של מד"א הטיס את הפצוע באורח בינוני לבית החולים רמב"ם כשהוא סובל בפלג גופו התחתון.

הנרצח בפיגוע הוא יהונתן דויטש מבית שאן, היה מאורס לנכדתו של ד"ר אלי שוסהיים ראש אגודת אפרת. יהונתן לחם בקרב בנחל עוז במהלך הלילה בין 7 ל-8 באוקטובר. במסגרת פעילות סריקה שביצע חילץ את שחף מושקוביץ שנכחה בהלווייתו.

ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע.

## לאחר הפיגוע
כוחות צה"ל פתחו במרדף אחר שלושת המחבלים, חסמו צירים וביצעו סריקות נרחבות במרחב. כוחות מיוחדים מיחידת דובדבן, יחידת מרעול, יחידת תגובה מהירה, ויחידה 636 הוקפצו למרחב. על פי דיווחים פלסטינים כוחות צה"ל החלו לפעול בכפרים כרדלה וברדלה שבצפון הבקעה.

ב-17 באוגוסט 2024 צה"ל הרג בג'נין את ראפת דואסי, סגן ראש התארגנות הטרור של חמאס בג'נין, ואחמד אבו ערה, מחבל חמאס בכיר, שהיו מעורבים בתכנון הפיגוע. הם נהרגו בתקיפת רכב מהאוויר בכיכר אל-בטיח'ה שבצפון-מערב העיר.

ב-9 באוקטובר 2024 נהרג עבד א-ראוף אל-מסרי, אחד המחבלים שביצעו את הפיגוע, במהלך חילופי אש בין מחבלים לכוחות צה"ל וימ"מ, בכפר אל-עקבה סמוך לטובאס.

ב-1 בדצמבר 2024, חוסל ואיל לחלוח, המחבל השני שביצע את הפיגוע, בתקיפת כלי טיס של חיל האוויר בכפר סיר דרומית לג'נין. יחד איתו נהרגו שלושה מחבלים נוספים.

ב-4 בדצמבר 2024 לוחמי ימ"מ ושב"כ עצרו בבית חולים בשכם את אימן גאנם, המחבל השלישי שביצע את הפיגוע, לאחר שנפצע במהלך ניסיון סיכול ממוקד נגדו יממה לפני כן. כעבור שנה, ב-2 בדצמבר 2025, הרס צה"ל את ביתו של גאנם בשכם. 

לזכרו של דויטש הנרצח בפיגוע, הוקם מצפה יהונתן דויטש ברכס הר הגלבוע.

## ראו גם
* מצפה יהונתן דויטש
* הפיגוע בצומת מחולה (1993)
* פיגוע הירי בצומת מחולה (2001)

## קישורים חיצוניים

*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:צומת מחולה: פיגועים
צומת מחולה
צומת מחולה
צומת מחולה
צומת מחולה
צומת מחולה
כמלאך

**כמלאך** הוא אלבומו השלישי של הזמר-יוצר החרדי-ישראלי נפתלי קמפה שיצא לאור ב-28 באוקטובר 2021 בהפקתם המוזיקלית של אלי קליין ואיצי ברי.

## מידע כללי
קמפה הוציא שני סינגלים מתוך האלבום טרם צאתו - בינואר 2021 הוציא את הסינגל "אם תעירו", ובאוקטובר 2021 הוציא את הקליפ-סינגל "חושב על ירושלים".

קמפה השיק את האלבום ב-28 באוקטובר 2021. באלבום 11 שירים, את כולם הלחין נפתלי קמפה ועיבדו אלי קליין ואיצי ברי.

בדצמבר 2021 ערך את מופע ההשקה לאלבומו, בנייני האומה בירושלים. לאחר שנכח במופע, כתב מבקר המוזיקה נתנאל לייפר "לדעתי גולת הכותרת של המוזיקה החסידית/יהודית בשבוע זה הייתה ההכרה בכך שנפתלי קמפה הוא כוכב זמר חסידי בהתהוות, מהסוג שהופך ברבות הימים ל"אחד מגדולי הזמר החסידי"."

## ביקורת והצלחה
מבקר המוזיקה נתנאל לייפר כתב על האלבום 

באוקטובר 2022 האלבום זכה בתואר אלבום השנה לשנת ה'תשפ"ב במצעד השנתי של תחנות הרדיו קול חי מיוזיק, וקול פליי, ושל אתר כיכר השבת. השיר "חושב על ירושלים" מתוך האלבום הגיע למקום השלישי בקטגוריית "שיר השנה" במצעד השנתי של האתר "כיכר השבת" לסיכום שנת תשפ"ב במוזיקה היהודית.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים
* כמלאך באתר הרשמי של נפתלי קמפה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי נפתלי קמפה
דקסטר: התחייה

**דקסטר: התחייה** (באנגלית: **Dexter: Resurrection**) היא סדרת דרמת פשע אמריקאית, שפותחה על ידי , המהווה המשך לאירועי עלילת המיני-סדרה "דקסטר: דם חדש".

הסדרה עלתה לשידור ב-11 ביולי 2025 בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ברחבי העולם ויומיים לאחר מכן ברשת "שואוטיים" בארצות הברית.

## רקע עלילתי
מספר שבועות לאחר אירועי "דם חדש", דקסטר מורגן, שהחלים באופן פלאי מפצע ירי קשה שכמעט גרם למותו, יוצא בעקבות בנו, הריסון, שנעלם, ומגיע לניו יורק. בינתיים, פקד אנג'ל בטיסטה ממשטרת מיאמי יוצא למצוד בעקבותיהם, נחוש לחשוף את האמת.

## צוות השחקנים
### דמויות ראשיות
* מייקל סי הול – ****
* פיטר דינקלג' – **לאון פרייטר**
* ג'ק אלקוט – **הריסון מורגן**, בנו של דקסטר.
* דייוויד זייאס – הבלש **אנג'ל בטיסטה**
* ג'יימס רימר – **הארי מורגן**, אביו המנוח של דקסטר, המשמש לו כמצפון.
* אומה תורמן – **צ'ארלי**
* נטרה גומה מבהו מווינה – **בלסינג קמרה**
* כדיה שרעף – הבלשית **קלודט ולאס**
* דומיניק פומוסה – הבלש **מלווין אוליבה**
* אמיליה סוארס – **אלסה ריברה**
### דמויות משניות
* קריסטן ריטר – **מיה לפייר / ליידי ונג'נס**
* סטיב שיריפה – **ויני**
* דייוויד מגידוף – **טדי ריד**
### דמויות אורחות
* ניל פטריק האריס – **לוול / אספן הקעקועים**
* אריק סטונסטריט – **אל / רפונזל**
* ג'ון ליתגו – **ארתור מיטשל / רוצח השילוש**
* דייוויד דסטמלצ'יאן – **גארת' / רוצח התאומים**
* ג'ימי סמיטס – **מיגל פרדו**
* מארק מנצ'קה – **רד**
* ריס אנטואנט – **ג'וי**
* אריק קינג – **ג'יימס דוקס**

## הפקה
### פיתוח
ב-26 ביולי 2024, במהלך פאנל ייעודי שהתקיים בכנס הקומיק-קון, סן דייגו עבור קידום הסדרה "דקסטר: ההתחלה", הוכרז לראשונה על פיתוחה של סדרת המשך למיני-סדרה "דקסטר: דם חדש", בה ישוב מייקל סי הול לגלם את דמותו של דקסטר. את הסדרה, שנועדה על פי מקורות להיות "רב-עונתית", פיתח קלייד פיליפס, יוצר הסדרה המקורית, שעתיד לשמש גם כמפיק בפועל וכשואוראנר.

### ליהוק
עם ההכרזה על הסדרה, אושר כי מייקל סי הול ישוב לגלם את דמותו של דקסטר מורגן. ב-7 בינואר 2025 נמסר על שובם של דייוויד זאייס, ג'ק אלקוט וג'יימס רימר לצוות השחקנים לגילום דמויותיהם של אנג'ל בטיסטה, הריסון מורגן והארי מורגן בהתאמה. מספר שבועות לאחר מכן לוהקה אומה תורמן גם היא לתפקיד ראשי. בפברואר 2025 נמסר על ליהוקם של פיטר דינקלג', נטרה גומה מבהו מווינה, כדיה שרעף, דומיניק פומוסה ואמיליה סוארס לצוות השחקנים הראשי, בעוד קריסטן ריטר לוהקה לצוות השחקנים המשני.

במרץ 2025 נמסר על ליהוקם של ניל פטריק האריס, אריק סטונסטריט ודייוויד דסטמלצ'יאן לתפקידי אורח, ושל סטיב שיריפה לתפקיד משני.
נוסף לכך, חשף ג'ון ליתגו בריאיון כי ישוב לגלם את דמותו של ארתור מיטשל / רוצח השילוש, ונודע על ליהוקו של דייוויד מגידוף לצוות השחקנים המשני. בשלהי אותו החודש אושר כי ג'ימי סמיטס ישוב לגלם את מיגל פרדו, ובאפריל 2025 לוהקו מארק מנצ'קה וריס אנטואנט לתפקידי אורח. ב-1 ביוני 2025 אושר כי אריק קינג ישוב לגלם את דמותו של ג'יימס דוקס.

### צילומים
צילומי הסדרה החלו ב-9 בינואר 2025 בניו יורק. מרקוס סיגה ביים את פרקים 1–2, 5–6 ו-9–10, בעוד מוניקה ריימונד ביימה את פרקים 3–4 ו-7–8.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שואוטיים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:רוצחים סדרתיים בדיוניים
קטגוריה:דקסטר (סדרת טלוויזיה)
חורבת א-טייבה

**חורבת א-טייבה** היא אתר ארכאולוגי ברמת הגולן שבו נחשפו שרידי יישוב יהודי קדום ובית כנסת, עליהם הוקם כפר ערבי בתקופה מאוחרת יותר. החורבה נמצאת על הגדה הדרומית של נחל עיט, דרום מערבית למושב אניעם.

## ארכאולוגיה
על פי הסקר והמחקר שנערכו במקום, עולה כי הכפר של העת החדשה הוקם על חורבות היישוב היהודי הקדום. לעיתים ישירות על גבי קירות של היישוב העתיק. מדרום לכפר משתרעים שדות חקלאיים וממזרח לו, יש טרסות. המבנה המרכזי הוא של בית כנסת שנבנה באבני גזית. בחלק מהאבנים שלו נעשה שימוש משני. אבנים מעוטרות מבית הכנסת משולבות בבתים החדשים וחלקן מפוזרות בשטח החורבה.

## ממצאים
ברחבי חורבת א-טייבה נמצאו בבנייה משנית אבנים מעוטרות המאפיינות בתי כנסת בגולן. בין האבנים יש כותרות, חוליות עמודים, קורת ארכיטרב ומשקוף מעוטר. ממצאים נוספים כוללים: אגן איגום, בית בד, בודדה, שכב ריחיים של חמור, משקולת קורה ובסיס בורג. הממצא הקרמי כולל חרסים מתקופת הברונזה, תקופת הברזל, התקופה ההלניסטית, התקופה הרומית הארץ ישראל, התקופה הביזנטית והתקופה הממלוכית. מצפון מזרח לאתר נתגלה בית הקברות הקדום של היישוב עם קברים חצובים בסלע.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
אנה מורטון

**אנה ליווינגסטון ריד מורטון** לבית **סטריט** (באנגלית: **Anna Livingston Reade Morton**; 18 במאי 1846 - 14 באוגוסט 1918) הייתה אשתו השנייה של סגן נשיא ארצות הברית לוי פ. מורטון והגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1889 ל-1893. היא הייתה ידועה בשם **אנה סטריט מורטון**.

## ביוגרפיה
אנה ליווינגסטון ריד נולדה ב-18 במאי 1846 בפוקיפסי, ניו יורק, והייתה בתם של ויליאם אינגרם סטריט (מת ב-1863) וסוזן ווטס סטריט (לבית קירני) (1819–1893).

סבה מצד אביה היה רנדל ס. סטריט, עורך דין וחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. דודה היה אלפרד בילינגס סטריט, עורך דין ומשורר בולט. סבה וסבתה מצד אמה היו אן (לבית ריד) קירני ורוברט קירני. דרך סבתה אן, בתם של קתרין ליווינגסטון וג'ון ריד, היא הייתה צאצאית של רוברט ליווינגסטון האב, הלורד הראשון של אחוזת ליווינגסטון.

בשנת 1873, אנה התחתנה עם לוי פרסונס מורטון (1824–1920), שנתיים בלבד לאחר מותה של אשתו הראשונה, לוסי יאנג קימבל, בשנת 1871. לאחר שנישאו, בעלה הפך לחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1879, וכיהן עד 1881 כאשר מונה לשגריר ארצות הברית בצרפת על ידי הנשיא ג'יימס א. גארפילד ב-1881. מורטון כיהן במשרה הזו עד 14 במאי 1885, ואנה נודעה כמלומדת צרפתית מטופחת מאוד.

במהלך כהונתו של בעלה כסגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא בנג'מין הריסון, היא הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1889 ל-1893 ולעיתים קרובות שימשה כמארחת עבור הממשל עקב מחלתה של הגברת הראשונה קרוליין הריסון ומותה לבסוף. במהלך תקופה זו, בני הזוג מורטון חיו בסקוט סירקל בוושינגטון הבירה, וגברת מורטון "הפכה למנהיגת החברה בוושינגטון, ומעולם לא הייתה מנהיגה מבריקה ופופולרית ממנה. זה היה החסד המולד שלה, הטאקט המולד שלה, וטוב ליבה שזכה להערצה וכבוד מכולם.

לאחר שהמורטונים עזבו את וושינגטון, לוי הפך למושל ניו יורק ואנה שימשה כגברת הראשונה של ניו יורק בין השנים 1895 ל-1896.

היא מתה בביתה, "Ellerslie" ברינבק, ניו יורק, ב-14 באוגוסט 1918, בגיל 72.

## חיים אישיים
לאנה ולוי נולדו חמש בנות ובן. הבן, לואיס מת בגיל ארבעה חודשים בלונדון, והבנות לנה ואליס מתו לפני אמם.
* אדית ליווינגסטון מורטון (1874–1964), שנישאה לוויליאם קורקורן יוסטיס (1862–1921), בנו של ג'ורג' יוסטיס הבן
* לנה קירני מורטון (1875–1905)
* הלן סטיובסנט מורטון (1876–1952), שנישאה לפול לואי מארי ארשמבו, בוסון דה טליראן-פריגור (1867-1952), בנו של שארל גיום פרדריק, בוסון דה טליראן-פריגור, הנסיך דה סאגאן.
* לואיס פרסונס מורטון (1877–1878), שמת בצעירותו.
* אליס מורטון (1879-1917), שנישאה לווינתרופ צ'נלר רת'רפורד (1862-1944), בנו של לואיס מוריס רת'רפורד.
* מרי מורטון (1881–1932), שאימצה שני ילדים, לואיס פיטר מורטון ומיריאן מורטון.

## פילנתרופיה
בדצמבר 1904, בני הזוג מורטון נתנו בעילום שם 600,000 דולר לקתדרלת סנט ג'ון האלוהית בניו יורק. בינואר 1905 חשף "הניו יורק טיימס" שהמורטונים היו הנותנים, כולל כספים לרכישת עוגב לזכר בתם לנה שמתה בפריז ביוני הקודם.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1918
דלתת הריין-מז-סכלדה

ממוזער|תמונת לוויין של דלתת הריין-מז-סכלדה בהולנד|346x346 פיקסלים
**דלתת הריין-מז-סכלדה** היא דלתת נהר בהולנד ובבלגיה שנוצרה על ידי מפגש נהרות הריין, המז והסכלדה. התוצאה היא שפע של איים לשעבר, זרועות ים וענפי נהרות, שבהם לנתיב מים שנראה כנחל רציף אחד עשויים להיות שמות נפרדים רבים עבור מקטעים שונים. היות שהריין תורם את רוב המים, נפוץ המונח "דלתת הריין", אם כי שם זה משמש גם לדלתה שבה הריין האלפיני זורם לימת קונסטנץ. לפי כמה חישובים, הדלתה של הריין-מז-סכלדה מכסה 25,347 קמ"ר, מה שהופך אותה לגדולה באירופה.

## כלכלה
[ימין|ממוזער|תמונת לוויין של החלק הצפוני של דלתת הריין-מז-סכלדה: 1. חלק מהאי [חוריי אוברפלאקיי 2. האי טינגמייטן 3. החלק המערבי של צפון בראבנט 4. האי פורנה 5. האי פוטן 6. האי הוקסה ווארד 7. האי דורדרכט 8. הפארק הלאומי ביסבוס 9. האי אייסלמונדה 10. האי רוזנבורך 11. חלק מדרום הולנד]]
החשיבות הכלכלית של הדלתה היא עצומה מכיוון שעל כל אחד משלושת הנהרות ניתן לשוט בצורה נוחה, מה שהופך את הדלתה לשער של הים הצפוני לשאר אירופה שמלבד גרמניה וצרפת, כולל גם את כל מרכז אירופה. הנמלים העיקריים בדלתה הם:
* בהולנד: רוטרדם, נמל זיילנד (פליסינגן -טרנויזן), ונמל אמסטרדם דרך תעלת אמסטרדם-ריין.
* בבלגיה: נמל אנטוורפן ונמל גנט דרך תעלת גנט-טרנויזן וזייסכלדה.

האזור כולו מוגן מפני הצפה על ידי מפעלי הדלתה .

## גאוגרפיה
ממוזער|246x246px| זרימת המים הממצועת בריין ובמז בשנים 2000–2011צורת הדלתה של הריין נקבעת על ידי שתי התפצלויות: ראשית, במילינגן אן דה ריין, הריין מתפצל לנהר הוואל ולנדריין, ושנית ליד ארנהם, נהר האייסל מסתעף מהנדריין. זה יוצר שלושה זרמים עיקריים, שניים מהם משנים שמות לעיתים קרובות למדי. הענף הראשי הגדול והדרומי מתחיל בתור הוואל וממשיך כ-Boven Merwede ("מרוֶיידה עליון"), Beneden Merwede ("מרוֶיידה תחתון"), נהר נורד ("נהר צפון"), ה-Nieuwe Maas ("המז החדש"), Het Scheur ("הקרע") ו-Nieuwe Waterweg ("נתיב מים חדש"). הזרימה האמצעית מתחילה בנדריין, ואז משתנה לנהר הלֶק, מצטרפת לנהר נורד, ובכך נוצר המז החדש. הזרם הצפוני שומר על השם אייסל עד שהוא זורם לתוך אגם אייסלמייר .

## הידרולוגיה
ההידרוגרפיה של הדלתא הנוכחית מאופיינת בזרועותיה הראשיות של הדלתא, בזרועות מנותקות (האייסל ההולנדי, נהר הלינגה, נהר פכט ועוד) ובנהרות ונחלים קטנים יותר. נהרות רבים נסגרו (על ידי סכרים) וכיום משמשים כתעלות ניקוז לפולדרים הרבים. בניית מפעלי הדלתה שינתה את הדלתה במחצית השנייה של המאה ה-20 באופן מהותי. כיום מי הריין זורמים לים, או למפרצים ימיים לשעבר המופרדים מהים, בחמישה מקומות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דלתאות נהר
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – קרב רב קבוצתי לגברים

תחרות **קרב רב קבוצתי לגברים** באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-29 ביולי 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. בשלב המוקדמות התחרו 12 קבוצות, כל אחת בת 5 מתעמלים.

המדליות בתחרות הוענקו על ידי נבן איליק מצ'ילה (חבר ה-IOC), יחד עם מורינארי וואטנבה מיפן (נשיא ה-FIG).

## הקבוצות המשתתפות
כדי להשתתף במשחקים האולימפיים, על ועד אולימפי לאומי לזכות באחד מ-12 המקומות הקבוצתיים. מקומות אלה הוקצו דרך אליפות העולם בהתעמלות בשנת 2022 (שלוש הקבוצות המובילות) ודרך אליפות העולם בהתעמלות בשנת 2023 (תשע הקבוצות המובילות, לא כולל אלו שהעפילו ב-2022). 12 הקבוצות התחרו בשלב המוקדמות בפריז ב-27 ביולי, כאשר 8 הקבוצות המובילות התקדמו לשלב הגמר.

הקבוצות הבאות העפילו למשחקים האולימפיים על ידי השגת אחד משלושת המקומות הראשונים באליפות העולם בהתעמלות 2022:
* 
* 
* 

הקבוצות הבאות העפילו למשחקים האולימפיים על ידי השגת אחד מתשעת המקומות הראשונים, מבין הקבוצות שטרם העפילו, באליפות העולם בהתעמלות 2023:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## לוח זמנים

## מוקדמות

שמונה הקבוצות המובילות, לפי הציון המשולב מכל מכשיר, התקדמו לשלב הגמר. בגמר, כל קבוצה בחרה שלושה מתעמלים שיתחרו על כל מכשיר. כל הציונים מכל מכשיר סוכמו כדי לתת את הציון הסופי של הקבוצה. הציונים שנצברו בשלב המוקדמות לא עברו לשלב הגמר.

## גמר

## ראו גם
* התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
* התעמלות במשחקים האולימפיים
* התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (2024)
2024 קרב רב קבוצתי גברים
פריץ מאכלופ

**פריץ מאכלופ** (בגרמנית: **Fritz Machlup**; 15 בדצמבר 1902 – 30 בינואר 1983) היה כלכלן יהודי-אוסטרי-אמריקאי הידוע בעבודתו בכלכלת מידע. כיהן כנשיא האגודה הבינלאומית לכלכלה בשנים 1971–1974. נחשב לאחד הכלכלנים הראשונים שבדקו ידע כמשאב כלכלי, והביא לפופולריות של המושג חברת המידע.

## ביוגרפיה
מאכלופ נולד להורים יהודים בווינר נוישטאדט, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו היה איש עסקים והבעלים של שני מפעלים לייצור קרטון. ב-1920 החל ללמוד כלכלה באוניברסיטת וינה, שם קיבל את הדוקטורט-dr.rer.pol ב-1923. בווינה, הוא השתתף בהרצאות של פרידריך פון ויזר, והשתתף בסמינרים שאורגנו על ידי לודוויג פון מיזס.

בשנת 1933, עבר לארצות הברית, שם היה עמית מחקר בקרן רוקפלר מ-1933 עד 1935. לאחר כיבוש אוסטריה על ידי הנאצים ב-1938, מאכלופ נשאר בארצות הברית, והפך לאזרח ארצות הברית ב-1940. כיהן כפרופסור לכלכלה של פרנק ה. גודייר באוניברסיטת באפלו מ-1935 עד 1947, ומילא תפקידים באוניברסיטאות שונות ברחבי ארצות הברית, כולל הרווארד, קולומביה וסטנפורד.

בין השנים 1947–1960, כיהן כפרופסור אבהרם ג'י הוצלר לכלכלה פוליטית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, במהלכן שימש כעמית מחקר בקרן פורד בשנים 1957–1958. הוא היה פרופסור ווקר לכלכלה ולמימון בינלאומי באוניברסיטת פרינסטון בין השנים 1960 ו-1971, שם גם ניהל את מדור הפיננסים הבינלאומי. כיהן כיועץ למחלקת האוצר מ-1965 עד 1977. מ-1971 ועד מותו ב-1983, הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק. עבודת המפתח שלו הייתה "ההפקה וההפצה של ידע בארצות הברית" (1962), שמייחסים לה את הפופולריות של הרעיון של חברת המידע.

מאכלופ נבחר לאקדמיה האמריקנית לאמנויות ולמדעים ב-1961, והחברה הפילוסופית האמריקאית ב-1963. הוא כיהן כנשיא האגודה הכלכלית האמריקאית ב-1966, והיה נשיא האגודה הבינלאומית לכלכלה מ-1971 עד 1974.

זמן קצר לפני מותו, הוא השלים את הכרך השלישי בסדרה של עשרה כרכים מתוכננים שנקראו ביחד "ידע: יצירתו, הפצתו וחשיבותו הכלכלית". מאכלופ גם סייע להקים את קבוצת בלאג'יו בתחילת שנות ה-60, והצטרף ליורשו הישיר, מועדון ה-30, ב-1979.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:כלכלני האסכולה האוסטרית
קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1983