open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי פורטוגל–צ'ילה

**יחסי פורטוגל–צ'ילה** הם היחסים הדיפלומטיים בין פורטוגל לבין צ'ילה. פורטוגל הייתה המדינה הראשונה בעולם שהכירה בעצמאות צ'ילה.

## היסטוריה
היחסים בין המדינות החלו בהצהרה שפורסמה ב-11 באוגוסט 1821 על ידי ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל, אשר הכירה במפורש באומה הדרום אמריקאית כרפובליקה חופשית וריבונית, ובכך הפכה ממלכת פורטוגל למדינה הראשונה שהכירה רשמית במדינת צ'ילה.

לאחר ההפיכה בשנת 1973 בצ'ילה, סגרה פורטוגל את שגרירותה בסנטיאגו דה צ'ילה, והחליפה אותה בקונסוליית כבוד, ואילו הדיקטטורה הצבאית הצ'יליאנית מצידה, ובתגובה, גם הקימה קונסוליית כבוד על עקרון ההדדיות. היחסים הדיפלומטיים כוננו מחדש ב-26 ביוני 1989, כחלק מהתגובה הבינלאומית לאחר תוצאת משאל העם הצ'יליאני, 1988.

צ'ילה ופורטוגל הן מדינות חברות בקהילת האומות האיברו-אמריקאיות, ומשתתפות באופן פעיל בפסגה האיברואמריקנית, בנוסף הם חברות מלאות בארגון המדינות האיברו-אמריקניות לחינוך, מדע ותרבות (OEI) והאיחוד הלטיני.

## יחסי כלכלה
יחסי הסחר בין שתי המדינות הללו נשלטים על ידי הסכם ההתאגדות כלכלי (EPA) אשר נחתם בשנת 2002 בין צ'ילה לבין האיחוד האירופי, ואשר נכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2003. במהלך השנים האחרונות צ'ילה ביקשה להשוות את עצמה בטווח הבינוני לפורטוגל כמדד למדינה מפותחת, בשל קרבתה בכמה אינדיקטורים סוציו-אקונומיים ברחבי העולם. שתי המדינות חברות ב (OECD).

צ'ילה מייצאת לפורטוגל בעיקר פירות (קיווי, ענבים, אגוזי מלך ותפוחים), דגים, סרטנים וצדפות, ניירות, קרטון ויין צ'יליאני, ואילו פורטוגל מייצאת לצ'ילה בעיקר מוצרי עץ, כמה פריטים מכניים ואלקטרוניים ורשתות טקסטיל סינתטיים עבור דיג.

## נציגויות דיפלומטיות
* מקסיקו מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון וקונסוליה כללית בפורטו.
* פורטוגל מחזיקה במקסיקו שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
טוני ג'אנג

**ג'אנג ג'ידונג** או בכנויו במערב **טוני ג'אנג** או **טוני זאנג** (בסינית: **张志东**), הוא מיליארדר סיני, מייסד-שותף, CTO לשעבר ומחזיק המניות השני בגודלו של תאגיד הטכנולוגיה הסיני טנסנט.

## ביוגרפיה

ג'אנג נולד בשנת 1971 למד יחד עם מא הואטנג באוניברסיטת שנג'ן, לימים הקימו שניהם יחד את חברת האינטרנט טנסנט שהפכה מהרה לאחת מחברות הטכנולוגיה הגדולות העולם עם שווי של מעל 500 מיליארד דולר.

לג'אנג גם תואר שני מאוניברסיטת דרום סין לטכנולוגיה.

בינואר 2021 הוערך הונו במעל 25 מיליארד דולר. הוא מתגורר בשנג'ן.

## הערות שוליים

קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה סינים
קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1971
יחסי גרמניה–טאיוואן

[ממוזער|נשיאת טאיוואן [צאי יינג-ון נפגשת עם תומאס פרינץ, מנהל המכון הגרמני טאיפיי (נציגות גרמניה בטאיוואן), פברואר 2020]]
**יחסי גרמניה–טאיוואן** הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין טאיוואן.

## סקירה כללית
### היחסים עם גרמניה המזרחית
גרמניה המזרחית הכירה ב מסיבות אידאולוגיות, ובשל כך לא קיימה כלל יחסים עם טאיוואן.

### היחסים עם גרמניה המערבית
גרמניה המערבית לא הכירה בתחילה ב. הסיבה לכך הייתה מצד אחד בשל מדיניות החוץ האנטי-קומוניסטית של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, ומצד שני העובדה שהרפובליקה העממית הכירה ב-DDR, שלפי דוקטרינת הלשטיין הפכה את היחסים הדיפלומטיים לבלתי אפשריים. אולם למרות זאת לא הוקמו יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין בטייוואן תחת הגנרל צ'יאנג קאי-שק. באופן עקרוני, הרפובליקה הפדרלית תמכה בעמדת סין האחת, מכיוון שבדרך זו קיוותה למצוא תמיכה בעמדתה ביחס לאחדות גרמניה. למרות היעדר מערכות יחסים רשמיות, התנהלו חילופי דברים תרבותיים ובלתי פורמליים. האגודה הגרמנית-סינית נוסדה בשנת 1957, וחבריה כללו גרמנים וטאיוואנים. החברה כללה בתחילה בעיקר מחברי ה"בונדסטאג" הגרמני, שעסקו בפיתוח ארוך הטווח של היחסים בין גרמניה לטאיוואן. עם המעבר לברלין, החברה שינתה את שמה ל"ידידי טייוואן". החברה היא היחידה מסוגה באירופה. בשנת 1957 נוסד גם מעגל החברים הפרלמנטרי ברלין-טייפה.

ב-25 באוקטובר 1971, החלטה 2758 של האו"ם הכירה ב במקום הרפובליקה של סין (טייוואן) כנציגה הלגיטימית של סין, והעניקה לרפובליקה העממית את מושבה הקודם של טאיוואן במועצת הביטחון.

באוקטובר 1972, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה יצרה קשרים דיפלומטיים רשמית עם הרפובליקה העממית של סין, אולם קשרים לא רשמיים התקיימו מאז 1964.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי פורטוגל–קנדה

**יחסי פורטוגל–קנדה** הם היחסים הדו-צדדיים בין קנדה לפורטוגל. שתי המדינות הן חברות בנאט"ו והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|אנדרטה לפורטוגל ב"פארק דו פורטוגל" במונטריאול, קנדה
אחד ממגלי הארצות האירופיים הראשונים שביקרו בקנדה של ימינו היה גספר קורטה-ריאל שחקר את האזורים האטלנטיים של קנדה. היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לפורטוגל כוננו רשמית בשנת 1946. בנובמבר 1972 גינתה קנדה את מלחמות המושבות הפורטוגזיות באנגולה, מוזמביק ובגינאה הפורטוגזית. בנובמבר 2010 ביקר בפורטוגל ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, כדי להשתתף בפסגת ליסבון בשנת 2010.

## יחסי סחר
בשנת 2013 הסתכם המסחר הדו-צדדי בין קנדה לפורטוגל (CAD) ב-611.8 מיליון דולר. היצוא של קנדה לפורטוגל הסתכם ב-236.6 מיליון דולר. מוצרי תעופה וחלל, דגנים, מכונות וחלקים, ברזל ופלדה, וירקות; היו בין סחורות הייצוא המובילות מקנדה לפורטוגל. היבוא מפורטוגל בשנת 2013 הסתכם ב-375.2 מיליון דולר. משקאות (יין), דלקים ושמנים מינרליים, הנעלה, מכונות חשמל ואלקטרוני וציוד וריהוט; היו בין סחורות היבוא המובילות מפורטוגל לקנדה.

## קהילות פורטוגזיות
בקנדה חיים בסביבות 400,000 אנשים ממוצא פורטוגזי, שהם מהגרים או צאצאים שלהם. קנדה פתחה את שעריה להגירה מפורטוגל בשנת 1953; מרבית הקנדים הפורטוגזים מוצאם מהאיים האזוריים. קיימת קהילה פורטוגזית בטורונטו. אזור זה בו מתגוררים רוב הקנדים הפורטוגזים נקרא פורטוגל הקטנה. קיים גם כזה אזור במונטריאול וכ-20,000 פורטוגזים מתגוררים בוונקובר, וכן 34,000 במחוז קולומביה הבריטית. קהילות פורטוגזיות קטנות יותר קיימות בקלגרי, ויניפג ובערים אחרות. לניופאונדלנד היסטוריה ארוכה של דייגים פורטוגזים, אשר ראשיתם מהמאה ה-16.

## נציגויות דיפלומטיות
* פורטוגל מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ו-5 קונסוליות באדמונטון, מונטריאול, טורונטו, ונקובר וויניפג.
* קנדה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-2 קונסוליות בפארו ופונטה דלגדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
המכון ללימודי משפט מתקדמים

**המכון ללימודי משפט מתקדמים** (באנגלית: The **Institute of Advanced Legal Studies**, בראשי תיבות: **IALS**) הוא מכון מחקר בבית הספר ללימודים מתקדמים שבלונדון, בריטניה, שנוסד בשנת 1947. המכון מהווה מרכז מצוינות אקדמי לאומי, המשרת את הקהילה המשפטית ואת האוניברסיטאות ברחבי בריטניה ובעולם באמצעות מלגה משפטית, מתקנים וספריה משפטית השוואתית. מאז 1976 בית המכון הוא בית צ'ארלס קלור, שנמצא בלב בבלומסברי, בכיכר ראסל. חלק מתפקיד המכון בתמיכה ובקידום מחקר משפטי לאומי ובין-לאומי בבריטניה ובעולם, המכון פעיל במספר שותפויות עם ספריות וארגונים אחרים, מומחים ורב תחומיים כאחד. תפקידו לקדם, לסייע ולהפיץ את תוצאות הלימוד והמחקר המתקדם בתחומי המשפט, לטובת אנשים ומוסדות בבריטניה ובעולם.
המכון מעניק ליווי מחקרי מוביל במשפטים - משאב לאומי עבור חוקרים משפטיים התומכים בסיוע של סטודנטים למחקר באוניברסיטאות ברחבי בריטניה ובאוניברסיטת לונדון.

המכון מקיים מספר תוכניות לימוד לתואר שני ושלישי. בשנת 2012 נוסד כתב העת "סקירת דיני סטודנטים" הנותן הזדמנות לסטודנטים, לפרסם מחקר מקורי ולנהל יומן מדעי. המכון ללימודי משפט מתקדמים הוא משאב לאומי למחקר משפטי ולהנחיות ומרכזי המחקר מהווים מרכיבי ליבה בעבודת המכון בקידום ותמיכה במחקר משפטי. מרכזי מחקר המכון**:**
* המרכז ללימודי חקיקה על שם סר ויליאם דייל
* מרכז לדיני חברות ופיננסים
* מרכז מידע ומדיניות מרכז
* צ'יר וולף לחינוך משפטי

בנוסף לארכיון המוסדי שלו, ארכיון המכון מחזיק חומרי ארכיונים של ארגונים ואנשים פרטיים הקשורים לחינוך משפטי. והם**:**
* האיגוד הבריטי והאירי לספרני חוק 1969–2010.
* המועצה הכללית של הלשכה
* האיגוד הבין-לאומי לספריות משפט
* המכון ללימודי משפט מתקדמים
* אליזבת פרסומים ותיקים של מויס בנושא ספרות משפטים
* רישומי חינוך משפטי - המכיל מספר אוספים רבים אחרים ובו נמצא ארכיון איגוד המשפט הבין-לאומי.

תחומי המחקר במכון הם**:**

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר המכון ללימודי משפט מתקדמים ברשת החברתית פייסבוק
* אתר המכון ללימודי משפט מתקדמים ברשת החברתית טוויטר

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:מכוני מחקר אירופיים
חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב

**חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב** (באנגלית: **Open Season: Scared Silly**) הוא סרט הנפשה ממוחשבת של חברת סרטי סוני הנפשה. הסרט הופץ ישירות ל-DVD בשנת 2015. בסרט זה לא מופיעות הדמויות מתוך שני סרטי ההמשך הקודמים, "חברים על הכוונת 2" ו"חברים על הכוונת 3".

## תקציר העלילה
אליוט מספר את האגדה המספרת על איש-זאב שחי ביער. אולם דוב הגריזלי בוג מבוהל מהרעיון ומסרב לצאת למחנה הקיץ המסורתי יחד עם חבריו עד שיידע בוודאות כי האיש-זאב אינו שם. אליוט וחבריו מנסים לעזור לבוג להתמודד עם פחדיו, כדי שיוכלו להמשיך ליהנות ביחד. באותו זמן הצייד שו (מהסרט הראשון) חוזר ופתח בשנית את עונת הצייד,  כשהחיות בשמורה בסכנה, בוג, אליוט ומר נקניק יצאו כדי לחקור את התעלומה על איש הזאב, והובילו לסגירת עונת הצייד.

## ראו גם
* חברים על הכוונת (סדרת סרטים)

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:חברים על הכוונת
מי זאת עולה - נשים בתורה על פי הקבלה והחסידות

**מי זאת עולה** הוא ספר מאת הרב ניר מנוסי העוסק בדמויות נשיות בתורה, על פי פירושים מתחום הקבלה והחסידות. זהו כרך ראשון מתוך טרילוגיה שעתידה לעסוק גם בנשים המופיעות בספרי הנביאים ובספרות חז"ל.

הספר יצא לאור בעברית בשנת 2019, הוצאת מגיד.

## הספר
הספר מציג גישה פמיניסטית-תרבותית, לפיה האישה שוות-ערך לגבר אך שונה ממנו בתכונותיה וברצונותיה. לחיזוק גישה זו, המחבר עושה שימוש נרחב במושגים קבליים על זהותם של האיש ושל האישה. הנחת יסוד נוספת היא שבנפש הנשית קיים מאבק מתמיד בין דמות האישה ה"כאוטית" לדמות האישה ה"מתוקנת". האישה הכאוטית מיוצגת בדמותה של לילית והאישה המתוקנת מיוצגת בדמותה של חוה. המחבר מסווג את הנשים בתנ"ך לפי דמות האישה הדומיננטית יותר בנפשן. כך למשל מתוארת לאה כאישה המקושרת לנשמתה של לילית, בעוד רחל מקושרת לנשמתה של חוה.

חלק מהפרקים בספר מוקדשים לסיפורים מורכבים בתנ"ך, כמו מעשה יהודה ותמר ומעשה שכם ודינה – כאשר הספר נותן פרשנות יצירתית המנסה להדגיש "נקודות אור" גם במעשה הבעייתי לכאורה, תוך יישום של המושג "עזות דקדושה" שמקורו בספר הזוהר. פרק נוסף מוקדש למערכת היחסים של המשולש אברהם אבינו שרה אמנו והגר צרת אברהם. המחבר מרחיב על הסיבות לכך שבאירוע הראשון שרה, שעוד נקראה "שרי", פועלת באופן אקטיבי בעוד אברהם פסיבי, ואילו באירוע במקביל השני שרה בשמה החדש פועלת באופן שונה תוך שאברהם הוא האקטיבי. הפרק האחרון מוקדש לאקטיביסטיות של בנות צלופחד ומשמעותה ביחס לזכויות האישה.

הספר מראה כי התנ"ך מכיר בזכויות האישה הרבה יותר מתרבויות מקבילות בעידן העתיק. ביחס לעת החדשה מועלית בספר הטענה כי לפי הקבלה זמן הגאולה מתאפיין בשיווי זכויות מלא לגברים ולנשים. באתר ההוצאה לאור מתוארת מטרת הספר: .

## ביקורת על הספר
סיגלית בנאי תיארה את הספר כך: .

## קישורים חיצוניים
*הספר באתר ההוצאה לאור.

**על הספר**
* 
* 
* צור ארליך, מי זאת עולה - נשים בתורה על פי הקבלה והחסידות, השילוח
* שיחה עם המחבר על הספר

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניזם דתי (יהדות)
ריפוי החירש אילם

ממוזער|300x300 פיקסלים| ''ישו מרפא את'' החירש אילם, מאת ברתולומאוס ברנברג, 1635
**ריפוי החירש אילם** מדקאפוליס הוא אחד הנסים של ישו, שמופיע בבשורת מרקוס בלבד (מרקוס ז: 37-31) . קיימות הקבלות רבות בין אירועי נס זה לאירועי נס ריפוי העיוור מלידה.

## ספור הנס לפי בשורת מרקוס
על פי בשורת מרקוס, כאשר ישו נכנס לאזור "עשר הערים" (דקאפוליס), לאחר שעבר בצידון וירד לים הכנרת, מספר אנשים הביאו אליו גבר שהיה חירש אילם, הם התחננו בפני ישו שיניח את ידיו עליו וירפא אותו. ישו הפריד אותו מן ההמון שמסביבו, הניח את אצבעותיו על אוזניו של החירש אילם, ירק ונגע בלשונו של האיש, הביט השמימה תוך השמעת אנחה וציווה עליו: "היפתח". מיד נרפא החירש אילם והוא תחיל לשמוע ולדבר ברור.

כמו בנסים רבים אחרים, ציווה ישו על הנוכחים שלא יפיצו את השמועה, על נס הריפוי, אך ככל שהוא ציווה זאת עליהם כן הרבו להשמיע את הדבר.

תיאור הנס הזה בא מיד לאחר תיאור נס ריפוי בתה של האישה הכנענית שהתחננה לישו שירפא את בתה שרוח טומאה (שד) נכנסה לתוכה (דיבוק). אישה זו דברה עם ישו תוך הבעת העמדה ששליחותו של ישו היא לא רק כלפי העם היהודי, אלא שהיא חובקת עולם וכוללת גם את הגויים (מרקוס ז: 30-24). על אף שהבשורה לא מציינת האם החרש אילם הזה היה יהודי או לא יהודי, הוא ללא ספק התגורר באזור עשר הערים - הדקאפוליס שהיה מאוכלס בגויים בעיקר.

## ציטוט מתוך בשורת מרקוס

## פרשנות
פרשן הברית החדשה למאר ויליאמסון כותב כי סיפר נס זה הוא האחרון מתוך סדרה של נסים העוסקים בגילו זהותו של ישו, כמשיח, כפי שאישר מאוחר יותר השליח שמעון כיפא (פטרוס) בבשורת מרקוס ח:29 שבה ענה שמעון כיפא לישו על שאלתו לתלמידיו: "וְאַתֶּם מַה־תֹּאמְרוּ לִי מִי־אָנִי" תשובתו הנחרצת של פטרוס הייתה "אַתָּה הוּא הַמָּשִׁיחַ".

מקובל לחשוב שבכך שישו רפא באופן נסי חולים מסוגים שונים לרבות חרשים, אילמים, פסחים ועיוורים, הוא ממלא נבואות אודותיו מן התנ"ך, כמו הנבואה מישעיהו לה: 6-5: "5 אָז תִּפָּקַחְנָה, עֵינֵי עִוְרִים; וְאָזְנֵי חֵרְשִׁים, תִּפָּתַחְנָה. **6** אָז יְדַלֵּג כָּאַיָּל פִּסֵּחַ, וְתָרֹן לְשׁוֹן אִלֵּם: ". כמו כן כאשר יוחנן המטביל שלח שנים מתלמידו לשאול את ישו האם הוא האחד שמצפים לבואו או שמא יש להמתין למישהו אחר, ענה ישו: " **<small>22</small>** וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם לְכוּ וְהַגִּידוּ לְיוֹחָנָן אֵת אֲשֶׁר רְאִיתֶם וַאֲשֶׁר שְׁמַעְתֶּם עִוְרִים רֹאִים וּפִסְחִים מְהַלְּכִים וּמְצֹרָעִים מְטֹהָרִים וְחֵרְשִׁים שׁוֹמְעִים וּמֵתִים קָמִים וַעֲנִיִּים מִתְבַּשְּׂרִים׃ **<small>23</small>** וְאַשְׁרֵי הָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא־יִכָּשֵׁל בִּי" (בשורת מרקוס ז:23-19).

## ביבליוגרפיה
* פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN965-447-053-5
* ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך - לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
* ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה - לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
* סף עמנואל לנדסמן, קורות חיי ישוע המשיח, דפוס ינץ בע"מ
* ישוע מנצרת ושאול השליח - תולדותיהם ופועלם, החברה לכתבי הקודש בישראל, 1976, 1991
* פאול טיינה, מלך היהודים, 1995, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 965-447-032-2

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישו
קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:נסים בנצרות
קטגוריה:לקויות שמיעה
ראקושפלוטה

**ראקושפלוטה** (בהונגרית: **Rákospalota**) היא אחת מהעיירות במחוז פשט, שסופחה לעיר הבירה בודפשט בשנת 1950. מהווה כיום חלק מבודפשט בשם רובע 15. הרובע והעיירה שצורפה אינם זהים כי חלקים ממנה צורפו לרבעים אחרים של בודפשט.

## גאוגרפיה
גבולות רובע ראקושפלוטה כיום: קו הרכבת בודפשט-ואץ-סוב (סוב היא עיירת הגבול של הונגריה עם סלובקיה במחוז פשט). הגבול המינהל של בודפשט - רחוב סנטמיהאיי - רחוב באנקוט - הצד הצפוני-מזרחי של כיכר מזשקלאץ' (ג'ינג'רברד).

## היסטוריה
השם ניר-פלוטה הופיע לראשונה בתעודה בשנת 1281. בתקופה הטורקית ננטשו מספר יישובים באזור, אך הפלוטה שרדה. בעלי האחוזות באזור התחלפו לעיתים קרובות. לאחר סיום איחוד האחוזות במאה ה-19 (commassatio), התפדו האיכרים מהרוזן אישטוואן קארויאי בשנת 1861. היישוב הפך בשנת 1923 לעיר בעלת מועצת עיר על פי חוק.

יחד עם כמה יישובים נוספים, ששייכים כיום לבירת הונגריה, בתחילת שנות החמישים העיר ראקושפלוטה והכפר הגדול פשטאויהיי סופחו לבודפשט, למעשה ב־1 בינואר 1950 ונוצר מהם רובע 15 של הבירה. במקביל, אישטוואנטלק (Istvántelek), שהיה עד אז שייך לראקושפלוטה, הפך לחלק מהעיר אויפשט יחד עוד יישובים, והוא נקרא היום רובע 4 של בודפשט.

## כלכלה
מפעל שמן הצמחי ראקושפלוטה הוקם בשנת 1831, כאשר יצרן הסבון המומחה יוז'ף הוטר הקים את בית המלאכה שלו ליציקת סבון ונרות בפשט.

## יהודים ובתי כנסת

ממוזער|300px|בית הכנסת הקיים בראקושפלוטה, משמש כמחסן ספרים.
אין תיעוד על התיישבות יהודים בראקושפלוטה עד המאה ה-19. בשנת 1836 הקימו כאן יהודים מפעל לייצור לבד. על פי נתוני מפקדי אוכלוסין מספר היהודים במקום היה 38 בשנת 1857, 82 בשנת 1869, ו -123 בשנת 1880. בראשית שנות השלושים של המאה ה-20 המספר כבר עלה על 2,600 ועל פי מקורות מסוימים, 3,000. הרב האורתודוקסי הראשון במקום היה הרב מיכאל יצחק (מיהאי) דושינסקי 1871- 1939. הרב דושינסקי כיהן כרב האורתודוקסי של המקום מגיל 27 במשך 40 שנה כמעט עד מותו.

בית הכנסת (היו כנראה לפחות שניים), האחד בית כנסת בסגנון מורי והשני שקיים עד היום כמבנה, אבל משמש כמחסן ספרים. בבית הכנסת האורתודוקסי התפללו גם הנאולוגים.

בתחילת יולי 1944 פונה הגטו של ראקושפלוטה, ואז, יחד עם יהודים אחרים, גורשו האנשים לראשונה למפעל לבנים בבודהקאלאס, ומשם לאושוויץ. יום הזיכרון ליהודים מראקושפלוטה הוא י"ט בתמוז ויש המציינים אותו יחד עם צום שבעה עשר בתמוז.

## לקריאה נוספת
* סדרת ספרים על ראקושפלוטה ויישובי הסביבה. Ladányi László: Rákospalota – Pestújhely – Újpalota: XV. kerület. Budapest városrészei-sorozatBudapest: CEBA Kiadó, 2000. 
* A Besenyő parkról  על פארק בשנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:בודפשט
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ארייה (חקלאות)

[ממוזער|250px|אריית תאנים ב[דאלית אל-כרמל, 1964]]
**ארייה** היא פעולת קטיף התאנים.

## מקור המושג
הפועל **אָרָה** שימש במקור באופן כללי לציון פעולה של איסוף או ליקוט. בתנ"ך הפועל מופיע פעמיים, בהקשר של המור –  () – ובהקשר של הגפן –  (). בספרות חז"ל התייחדה לפועל המשמעות של ליקוט או קטיף תאנים, ומשמעות זו השתמרה. לדוגמה, לפי מדרש רבה "אמר רבי יודן: התאנה הזו בתחלה אורים אותה אחת אחת, ואחר כך שתים, ואחר כך שלושה, עד שאורים אותה בסלים ובמגריפות" ().

## היסטוריה

שרידים ארכאולוגים של עצי תאנה, שתוארכו לתקופה הנאוליתית המוקדמת, נמצאו באזורים שונים בדרום-מערב אסיה, והמוקדמים שבהם, באזור נתיב הגדוד וגלגל, תוארכו ללפני 10,550–11,700 שנים. מרדכי כסלו, ענת הרטמן ועופר בר-יוסף שיערו שהשרידים בגלגל מראים על איסוף מכוון של פירות תאנה מעצים שעברו פרתנוקרפיה, ועל כן אלו השרידים המוקדמים ביותר של ביות צמחי בר לצרכים חקלאיים, לפני הביות של דגנים. עם זאת, אחרים חלקו על טענה זו. בשנת 2022 הציעו חוקרים אחרים שקיימות עדויות היסטוריות לטיפוח חקלאי של עצי תאנה באזור תל צף, והן מתוארכות לתקופה הכלקוליתית, לפני כ-7,000 שנה. על פי דניאל זהרי אהוד וייס ומריה קופף, לא ניתן לדעת האם השרידים שנמצאו מלפני תקופת הברונזה קשורים בעצי בר או בחקלאות. עדויות ברורות לחקלאות תאנים קיימות מתקופת הברונזה המוקדמת באזור ים המלח, קפריסין, מסופוטמיה, סוריה, ואגן הנילוס במצרים, שם נמצאו גם ציורים של בבונים עוזרים בקטיף תאנים. נמצאו עוד איורים רבים של קטיף תאנים מהעת העתיקה, כולל בקבר בני חסן (1900 לפנה"ס בערך).

על החשיבות של התאנים בתרבות העתיקה מעידים האזכורים הרבים של התאנה בתנ"ך ובספרים אחרים. בין השאר, מעידה ספרות חז"ל על הכרה במאפיינים שונים הקשורים בפעולת הארייה. לדוגמה, על הצורך במומחיות בקביעת זמן הקטיף של התאנה:  () ועל כך שהקטיף מתמשך בהדרגה לאורך העונה:  () דוגמאות נוספות מעידות על החשיבות של קטיף התאנים גם בתרבויות אחרות. כך למשל, נמצאה כתובת בקילטפה, שבה אחד משבעת החלקים של השנה נקרא "השביעית של התאנים", על שם עונת קטיף התאנים המרכזית.

## קישורים חיצוניים
* אָרָה, במילון העברית הישנה והחדשה מאת אליעזר בן-יהודה, באתר פרויקט בן-יהודה

## הערות שוליים

קטגוריה:פעולות חקלאיות
קטגוריה:פיקוס
יחסי מצרים – קוריאה הדרומית

**יחסי מצרים–קוריאה הדרומית** הם היחסים הדיפלומטיים, כלכליים ואידאולוגיים בין קוריאה הדרומית למצרים.

## טיב היחסים
היחסים בין מצרים לקוריאה הדרומית לא התקיימו במשך רוב שנות קיומן של שתי המדינות. כאשר מצרים הכריזה בשנת 1965 על הכרה בקוריאה הצפונית כמדינה הפכה עצמה אוטומטית למדינה עוינת של קוריאה הדרומית.

הסיכויים ליחסים טובים בין המדינות שאפו לאפס כשמצרים וקוריאה הצפונית הפכו למדינות ידידות: קוריאה הצפונית שלחה תגבור צבאי למצרים במלחמת יום הכיפורים, והנשיא חוסני מובארכ ביקר בקוריאה הצפונית יותר מארבע פעמים בעשור. אלא שב-13 באפריל 1995 ניכר שינוי מידניות מצד מצרים כלפי חצי האי הקוריאני, כאשר הכירה גם בקוריאה הדרומית כמדינה.

אמנם, היחסים בין המדינות לא קיבלו תפנית חדה ולא היו למשמעותיים אך כן סומנו כמה מחוות הדדיות: הוקמה שגרירות מצרית בסיאול ושגרירות דרום-קוריאנית בקהיר. בתוך כמה שנים החל סחר בין המדינות, כשהיצואנית המובילה הייתה מצרים: בשנת 2011 נרשם ייצוא סחורות ממצרים בשווי 8.2 מיליארד דולר אמריקאי, לעומת ייבוא סחורות מדרום קוריאה בשווי 802 מיליון דולר בסך הכל.

במפקד האוכלוסין המצרי שנערך בשנת 2011 נמצא כי במצרים חיים כ-905 אזרחים דרום קוריאנים, רובם בקהיר ואלכסנדריה. רובם הגדול של האזרחים הדרום קוריאנים במצרים עובדים כפועלים, אך גם בתחום ההיי טק. לפי הסטטיסטיקה אחד מכל 109,604 מצרים הוא קוריאני.

## קישורים חיצוניים

*שגרירות מצרים בסיאול
*שגרירות דרום קוריאה בקהיר

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שירים מלילה גוב 2

**שירים מלילה גוב 2** הוא אלבום משולש של גרסאות כיסוי של גידי גוב ועוד, שיצא לאור באוגוסט 1997.
הגרסאות הוקלטו במהלך תוכנית האירוח "לילה גוב" שהנחה גידי גוב, בין השנים 1995 ל-1997, וזהו למעשה אלבום המשך ל"שירים מלילה גוב" שיצא שנתיים לפני כן.
גוב היה מזמין אליו אורחים ובסוף כל תוכנית היה מארח אמן מוזיקה ושר איתו בדואט גרסת כיסוי לשיר הקשור לאומן או לגוב עצמו. להקת הליווי של התוכנית כונתה "התנינים" והיא זו שעיבדה את השירים וניגנה אותם בגרסאות אלו.

## רשימת השירים

## נגנים
*חברי להקת "התנינים":
**אלון הלל - תופים וכלי הקשה
**יוראי אורון - בס
**אלכס פולק - גיטרות
**עדי רנרט - קלידים

## קרדיטים
*הוקלט בהופעה חיה בתוכנית "לילה גוב" של ערוץ 2, טלעד, נ.נ. אולפני ישראל - 1995–1997
*שידור חי והקלטות המוזיקה: ליאור טבת
*מיקסים - עמי איילי - אולפני "המון" ואולפני "גל-קול", יולי-אוגוסט 1997
**"חוזה לך ברח ו"אין כמו יפו בלילות" - מיקס: ליאור טבת
**"סתיו", "ליפא עגלון", "מטריה בשניים" - מיקס: מרק רוטוול
*עוזרי טכנאי - שמוליק משאלי, יואב עצמון, גלעד כהן, טל אופק
*מאסטרינג ועריכה דיגיטלית - אולפני S.D.L חן נובקוביץ'
*עיצוב - פיליפ בולקייה, מיכל סודאי
*איורים - איה גורדון נוי
*הפקת דפוס - מתי אלחנתי
*עריכת האוסף - אתי אנטה וגידי גוב
*מפיקה בפועל - לבנה אלון
*ניהול הפקה - רותי טוויל
*עוזרת הפקה - שרונה היין
*יחסי ציבור - מירי בן-יוסף
*מפיקים - אתי אנטה, מיכאל תפוח, "המון הפקות" בע"מ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
רוברט וולטר וייר

**רוברט וולטר וייר** (באנגלית: **Robert Walter Weir**; 18 ביוני 1803 – 1 במאי 1889) היה אמן ומחנך אמריקאי ונחשב לצייר של אסכולת נהר ההדסון. וייר נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1829 והיה מדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. עבודתו הידועה ביותר היא "בואם של עולי הרגל" ברוטונדה של הקפיטול בוושינגטון הבירה. יותר מ-450 מיצירותיו ידועות.

## ביוגרפיה וקריירה
רוברט וייר נולד לרוברט ומרי קתרין (ברינקלי) וייר ב־18 ביוני 1803 בעיר ניו יורק. הוא מעולם לא סיים את לימודיו בקולג', והוא עזב עבודה כפקיד מסחרי כדי לצייר ב 1821 בגיל 18. הוא למד אמנות בניו יורק משנת 1822 עד 1824. הוא לימד את עצמו לצייר לפני שנסע ללמוד באיטליה בשנת 1824. הוא נשאר בפירנצה עד 1825, אחר כך ברומא משנת 1825 עד 1827. במהלך שהותו למד את יצירותיהם של מיכלאנג'לו, ומאסטרים איטלקיים אחרים מהרנסאנס. הוא שב לניו יורק בשנת 1827 כדי לטפל בחבר חולה ונשאר שם עד 1834, והפך לחלק בלתי נפרד מהקהילה האמנותית שלה.

הוא מונה למורה לרישום (1834–1846) ואחר כך לפרופסור לרישום (1846–1876) באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק.
ממוזער|287x287 פיקסלים|רוברט וייר, מועדון הסירות גרינוויץ', 1833
וייר היה האמן החמישי שמילא את תפקיד מדריך האמנות באקדמיה. במהלך 42 שנותיו (1834–1876) בתפקיד זה, הוא הנחה רבים ממפקדי העתיד של מלחמת האזרחים האמריקאית. בין תלמידיו הבולטים בווסט פוינט היו ג'יימס אבוט מקניל ויסלר וסת' איסטמן. הוא גם פיתח קשר מיוחד עם יוליסס ס. גרנט.

הוא נפטר בעיר ניו יורק ב־1 במאי 1889.

## ילדים
וייר היה נשוי פעמיים ונולדו לו 16 ילדים. הבן ג'ון פרגוסון וייר (נולד ב־1841) היה צייר ופסל שהפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1866, והיה למנהל בית הספר לאמנות באוניברסיטת ייל בשנת 1868. הבן ג'וליאן אלדן וייר (נולד ב־1852) למד אצלו והפך לצייר. הוא היה ממקימי אגודת האמנים האמריקנים בשנת 1877, והיה חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב (1886) והיה חבר בקבוצת "עשרת הציירים האמריקנים", ניו יורק.
ממוזער|305x305 פיקסלים|רוברט וייר, בואם של עולי הרגל, 1844
הבת אמה וייר התחתנה עם תומאס לינקולן קייסי האב, קצין צבא אמריקני וראש יחידת המהנדסים. הבת הלן רוטגרס וייר התחתנה עם תומאס סטורגיס, שעסק בהקמת עיר בוויומינג, והיה המפקד השני על מכבי האש של ניו יורק.

## עבודתו
וייר נחשב לחלק מאסכולת נהר ההדסון. אחד מציוריו הידועים ביותר הוא "בואם של עולי הרגל" התלוי ברוטנדה של הקפיטול.

הציור הוזמן על ידי הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1837 והציור הוצב ברוטונדה בדצמבר 1843.

הבדים שלו עוסקים בעיקר בנושאים היסטוריים, אם כי הוא גם צייר כמה דיוקנאות.
ממוזער|240x240 פיקסלים|רוברט וייר, נהר ההדסון, 1878

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1803
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1889
יחסי וייטנאם – קוריאה הדרומית

**יחסי וייטנאם–קוריאה הדרומית** נוסדו ב-22 בדצמבר 1992, אם כי הן קיימו יחסים ארוכים עוד קודם לכן.

## העת העתיקה
כבר בעת העתיקה עברו קווי דמיון בין שתי המדינות, כששתיהן היו חלק מהספירה התרבותית המזרח-אסיאתית וחלקו את האמונה והפילוסופיה שבקונפוציאניזם וכן את מבנה הממשל, התרבות והחברה שבשתי המדינות. צ'ו צ'י-וון, מושל ומשורר קוריאני, חשף בפני בני עמו את הידע של צפון וייטנאם בחיבורים שכתב.

המעטים שהצליחו לשרוד לאחר נפילת שושלת לי נמלטו לקוריאה אחרי הטבח שבוצע בהם, אחת הניצולות היה לי לונג-טונג שבהמשך סייע להביס את המונגולים ולסיים את הכיבוש הארוך של חצי האי קוריאה, אם כי אחרי סילוקם הפכה קוריאה לווסל של המונגולים. אחרי שניצח את המונגולים, הפך לי לונג-טונג לגיבור ולאחת הדמויות החשובות במלחמות המונגוליות, דבר שסייע לביסוס הקשרים בין קוריאה לווייטנאם, במשך שמונה מאות השנים שעברו מאז.

## מלחמת וייטנאם

במהלך מלחמת וייטנאם שתי המדינות בקוריאה, הן הצפון והן הדרום, גילו מעורבות במלחמה וסייעו לצד שהיה קרוב להשקפתן. שתי המדינות סייעו בין היתר בכוח אדם, ציוד וכדומה, אם כי דרום קוריאה שלחה יותר סיוע בהשוואה לשכנתה מצפון. נשיא דרום קוריאה, לי סינג-מן, הציע לשלוח לדרום וייטנאם כוחות ב-1954, אולם הצעתו נדחתה על ידי מחלקת המדינה האמריקאית. הכוחות הראשונים מדרום קוריאה שהגיעו לווייטנאם כעבור 10 שנים לא היו לוחמים, והיו חלק ממשלחת בית החולים של קוריאה הדרומית. בסך הכל, בין השנים 1965 ל-1973, לחמו בווייטנאם 213,853 חיילים דרום קוריאנים, ולפי משרד התרבות והתקשורת של וייטנאם הם גרמו להריגתם של 41,400 לוחמי הצפון ו-5,000 אזרחים. עם זאת, לא מדובר במספרים רשמיים מאחר שלא התקיימה חקירה בנושא. לאחר מלחמת וייטנאם היו במדינה אלפי ילדים שנולדו כתוצאה מאונס נשים וייטנאמיות על ידי חיילי דרום קוריאה.

בשנת 2001 התנצל נשיא דרום קוריאה קים דה-ג'ונג על הסבל והכאב שגרמה לתושבי וייטנאם במהלך המלחמה, הגם שלא מדובר במעשה מכוון. הוא הבטיח להמשיך לתמוך בפיתוחה של וייטנאם.

## כיום
בשנת 2006, אחרי ניסוי גרעיני של צפון קוריאה, הביע דובר משרד החוץ בווייטנאם את דאגתה הכבדה של ממשלת וייטנאם מהניסוי, וקבע כי הוא יגביר את המתיחות ויאיים על היציבות באזור, וכן כי ממשלתו תומכת בפירוז חצי האי הקוריאני מנשק גרעיני.

בשנת 2009 הסכימו שתי המדינות על העלאת היחסים לדרגת "שותפות מקיפה".

## סחר
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-67.2 מיליארד דולר אמריקאי. עיקר הסחורות שווייטנאם ייצאה לקוריאה הדרומית, בשווי כולל של 19.6 מיליארד דולר, היו ציוד אלקטרוני, פריטי לבוש וציוד אופטי. עיקר הסחורות שקוריאה הדרומית ייצאה לווייטנאם באותה שנה בהיקף כולל של 47.6 מיליארד דולר, היה ציוד אלקטרוני, אופטי ופלסטיק.

## תיירות
נכון ל-2018, כ-3,485,406 דרום קוריאנים ביקרו בווייטנאם, המדינה השנייה בגודלה מבחינת התיירות הנכנסת לווייטנאם (המדינה הראשונה היא סין עם 4,966,468 תיירים).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
שירכ (אסלאם)

[ממוזער|תבליט של שלוש האלות הערביות לפני עליית האסלאם, אל-עוזא, [אל-לאת, ומנאת; חטרא, המאה ה-2 לספירה]]
**שירְכּ** (בערבית: **شرك**, תעתיק מדויק: **שִׁרְכּ**) הוא מונח בשריעה (ההלכה האסלאמית) שמשמעותו הדתית היא עבודת אלילים או כפירה בהיותו של אללה האל אחד ויחיד.

למילה شرك מספר משמעויות בערבית, ובהקשר האסלאמי היא מתורגמת לרוב כ"שיתוף", דהיינו שיתופו של גורם מלבד אללה (במקומו או בנוסף לו) באלוהות.

העוסקים בשירכ נקראים מֻשְׁרִכּוּן (مشركون). באסלאם, העבודה הזרה נחשבת לחטא חמור ביותר. לפי התאולוגים המוסלמים, אללה יסלח על כל חטא מלבד עבודה זרה. יחד עם זאת, במסורת האסלאמית יש גם שאומרים שאללה יסלח גם על עבודה זרה, במידה והאדם מבקש סליחה באופן כנה לפני שהוא מת. הראיה שהם לוקחים לכך היא שרוב הצחאבה נהגו לעבוד אלילים לפני שהם קיבלו את האסלאם.

## סוגים של שירכ
לפי פרשני הקוראן, ישנם מספר סוגים של שירכ. סוג אחד הוא כאשר לוקחים את חכמי הדת, הנזירים, הכמרים, או שאר אנשי הדת כנציגים של האל, בין אם באופן ישיר, ובין אם באופן עקיף על ידי קבלת כל מה שהם אומרים כאמת גם אם זה סותר את הכתוב בקוראן.

סוג אחר של שירכ הוא עבודת דברים חומריים, כמו למשל חטא העגל, אשר מוזכר גם בקוראן.

סוג נוסף הוא עבודה זרה בשיתוף – האמונה באלים נוספים מלבד אללה, או ייחוס תכונות אלוהיות לאחרים מלבד אללה.

עומר בן אל-ח'טאב אף אמר ש"כל הנשבע באחר מלבד באללה, ביצע כפירה או עבודה זרה".

## לקריאה נוספת
* Patricia Crone, **The Qurʾānic Pagans and Related Matters**, BRILL, 2016

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
קטגוריה:עבודת אלילים
ג'יימס מקגוורן

**ג'יימס פ. מקגוורן** (באנגלית: **James F. McGovern**; נולד ב-28 בנובמבר 1946) הוא תת-מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית בשנים 1986–1989. מדצמבר 1988 ועד אפריל 1989 הוא כיהן כמזכיר חיל האוויר בפועל.
## ראשית חייו
ג'יימס מקגוורן נולד בדייטון, אוהיו. הוא למד באקדמיה הימית של ארצות הברית, שם הוא הוסמך כבוגר במדעים ב-1969. לאחר מכן ועד 1979 הוא שירת בשירות פעיל בצי ארצות הברית ולאחר מכן הוא המשיך בכוחות המילואים של הצי.

ב-1978 סיים מקגוורן לימודי תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
## קריירה בממשל
בין השנים 1978–1981 הוא היה שותף במשרד עורכי הדין "דיקסטיין שפירו" בוושינגטון הבירה. לאחר מכן ועד 1982 הוא שימש כיועץ המשפטי הכללי של ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, בתקופה בה עמד בראשה הסנאטור הרפובליקני מטקסס ג'ון טאוור. בהמשך הוא קודם והיה לראש צוות הוועדה והיועץ הראשי שלה ובתפקיד זה הוא שימש עד 1987.

ב-17 בספטמבר 1986 מינה הנשיא רונלד רייגן את מקגוורן כתת-מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. מדצמבר 1988 ועד אפריל 1989 הוא כיהן כמזכיר חיל האוויר בפועל.

## לאחר פרישתו
לאחר סיום שירותו בממשל הפדרלי שימש מקגוורן במשך שבע שנים כנשיא קונצרן טלדיין. לאחר מכן הוא שימש כנשיא חברת טריפוליס טכנולוגיות, כמנהל הכלכלי של חברת אל קמינו, כמנהל הכלכלי של חברת דנהיל טכנולוגיות, כמנהל הכלכלי של חברת מקגוורן ושות' וכמנהל הכלכלי של חברת קולפוינט. ב-2005 הוא היה לחבר בדירקטוריון של תאגיד פרסונד וב-2016 הוא הצטרף למועצת המנהלים של חברת אינגרם מיקרו.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה באתר אקדמיית הצי של ארצות הברית 
* הודעה על מינויו של מקגוורן כתת-מזכיר חיל האוויר 

קטגוריה:מזכירי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
סולה (נהר בפולין)

300px|ממוזער|שמאל|מראה הנהר בחלקו הדרומי
**סולה** (בפולנית: **Soła**) הוא נהר באורך של 89 קילומטר, הזורם בפרובינציות פולין קטן ושלזיה שבדרומה של פולין. הוא אחד מיובליו של הנהר ויסלה.

מקורו של הנהר הוא ברכס הרי הבסקידים (Beskidy), חלק מהרי הקרפטים, בגבולה של פולין עם סלובקיה. הנהר זורם צפונה עד לשפכו אל תוך הוויסלה בכפר ברושקוביצה (Broszkowice) מצפון מזרח לעיר אושוויינצ'ים. שטח אגן הניקוז שלו הוא 1,375 קילומטר רבוע. מספר סכרים שלפניהם מאגרי מים נטויים על הנהר בחלקו הדרומי.

תוואי הנהר עובר בצפונו ליד העיר אושוויינצ'ים, במרחק של עשרות מטרים מגדר מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ I. במהלך הפעלת המחנה הושלכו לתוך הנהר בפקודת הגרמנים כמויות גדולות של אפר אדם ועצמות אדם גרוסות. אלו היו שרידי גופותיהם של יהודים ואחרים שנרצחו בתאי הגאזים במחנה ובמחנה בירקנאו הסמוך אליו וגופותיהם נשרפו. ההשלכה נעשתה על ידי אנשי הזונדרקומנדו, שאולצו להשתתף בהפעלת תאי הגזים והמשרפות באושוויץ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פולין: נהרות ונחלים
קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה)
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה)
קטגוריה:אושוויץ
ג'ון ג'. וולש

**ג'ון ג'יימס "ג'ק" וולש הבן** (באנגלית: **.John James "Jack" Welch Jr**; 23 באוגוסט 1930 – 8 באוקטובר 2010) היה מדען, איש עסקים ואיש ממשל אמריקאי. הוא שימש כסגן מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית לרכש בין השנים 1987–1992. ב-1989 הוא כיהן לזמן קצר כמזכיר חיל האוויר בפועל.
## ביוגרפיה
ג'ון וושל נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס. הוא למד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם הוא סיים לימודי בוגר במדעים ב-1951.

לאחר סיום לימודיו הוא החל לעבוד בחברת ייצור המטוסים "ווט" , שב-1961 נרכשה על ידי חברת "לינג-טמקו-ווט" . בשנים 1965–1970 הוא היה סגן נשיא חטיבת הטילים והחלל של LTV אירוספייס קרופוריישן. בתקופה זו הוא שימש במקביל כמדען הראשי של חיל האוויר של ארצות הברית. ב-1970 הוא היה לסגן הנשיא של LTV אירוספייס, משרה בה הוא שימש עד 1974, כאשר התמנה כסגן נשיא התאגיד. ב-1975 הוא מונה כסגן נשיא בכיר של LTV איירוספייס, תפקידו בו הוא כיהן עד 1985.

ב-1 ביולי 1987 מינה הנשיא רונלד רייגן את וולש כסגן מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית לרכש. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה עד תום נשיאותו של הנשיא הבא, ג'ורג' הרברט ווקר בוש. לזמן קצר, מה-29 באפריל ועד ה-21 במאי 1989, הוא כיהן כמזכיר חיל האוויר בפועל.

לאחר סיום שירותו בממשל הפדרלי שימש וולש כחבר דירקטוריון בכמה תאגידים, כולל MBDA-ארצות הברית, ורינט מערכות, סרקו, דינקס צבא וביטחון, מגיט ווילקוקסון.

ג'ון וולש נפטר ב-8 באוקטובר 2010 בדאלאס, טקסס.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מזכירי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
הנריק דלסגארד

**הנריק דלסגארד** (בדנית: **Henrik Dalsgaard**; נולד ב-27 ביולי 1989) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת המגן הימני באורהוס הדנית.

## קריירת מועדונים
דלסגארד התחיל את הקריירה שלו במספר מועדונים מקומיים, אחד מהם הוא ויבורג. בדצמבר  חתם באולבורג. ב-11 במאי 2009, דלסגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אורהוס. ב-31 במאי 2009, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד נורשלן.

בדצמבר , דלסגארד חתם לשנתיים וחצי בזולטה ורכם, עם אופציה לשנה נוספת.

ב-23 במאי 2017, דלסגארד חתם לשלוש שנים בברנטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-1 בנובמבר 2017, נפצע בברכו במשחק נגד ברמינגהאם סיטי ונעדר לשלושה חודשים. ב-10 באפריל, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד נוטינגהאם פורסט. ב-29 בנובמבר 2019, האריך את חוזהו במועדון בעונה נוספת.

ב-7 ביוני 2021, חזר דלסגארד לדנמרק וחתם על חוזה לשלוש שנים במיטיולן.

בקיץ  חתם באורהוס.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו, דלסגארד שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק.

ב-26 בינואר 2013, דלסגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 נגד . ב-26 במרץ 2019, דלסגארד הבקיעת את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד .

## תארים
; אולבורג
*ליגת העל הדנית: 
*הגביע הדני: 

; זולטה ורכם
*הגביע הבלגי: 

; אישיים
*נבחרי העונה בדנמרק: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:מגני כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני אולבורג
קטגוריה:כדורגלני זולטה ורכם
קטגוריה:כדורגלני ברנטפורד
קטגוריה:כדורגלני מיטיולן
קטגוריה:כדורגלני אורהוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים דנים באנגליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1989
הנס גלובקה

**הנס גלובקה** (בגרמנית: **Globke Hans**; 10 בספטמבר 1898 – 13 בפברואר 1973) היה משפטן ופקיד במשרד הפנים  של הרייך השלישי ופקיד בכיר בממשלת מערב גרמניה בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
גלובקה שירת ברפובליקה הוויימרית, וב-1929 מונה ליועץ לענייני מנהל של משרד הפנים הפרוסי. גלובקה לא היה חבר במפלגה הנאצית, אולם סייע לה. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 סייע בחקיקת חוקי החירום שהעניקו להיטלר סמכויות רודניות בלתי מוגבלות. בין החוקים שהיה שותף לכתיבתם היה החוק מיום 10 ביולי 1932, המפזר את ממשלת פרוסיה בראשות הסוציאל-דמוקרט אוטו בראון. בשנת 1936 כתב עם וילהלם שטוקרט ועם  ברנהארד לוזנר את ה'פרשנות לחקיקת הרייך בענייני גזע' שמבוסס על השיתוף של 'העם הגרמני ההומוגני מבחינה גזעית, והקשור בקשרי דם'. בפרשנותו הבהיר כי 'בעלי דם זר' – כלומר, בעיקר יהודים – יהיו מנועים אוטומטית מקבלת אזרחות הרייך, ומכהונה במשרת ציבור כלשהי. גלובקה הגה את הרעיון לחייב את כול יהודי גרמניה להוסיף לשמם את השמות 'ישראל' לגבר ו'שרה' לאישה.

במסגרת תפקידו ברייך סייע בניסוח חוקי נירנברג  וקבע קווים מנחים ל'גרמניזציה' של העמים הנכבשים באזורי הכיבוש. כמו כן סייע לממשלה הפשיסטית של סלובקיה לנסח את החוקים הנוגעים ליהודים.

## אחרי המלחמה
גלובקה נהנה ממעמד יוקרתי בגרמניה שאחרי המלחמה.  ב-1953 מונה גלובקה למנהל כללי של משרד ראש-הממשלה (הקנצלריה) ולראש אגף כוח-אדם, את תפקידיו אלו מילא עד שנת 1962. הקאנצלר קונראד אדנאואר העניק לגלובקה את חסותו ומנע את התפטרותו בעקבות ביקורת שנשמעה לכיוונו ממזרח גרמניה. לפני פרישתו, העניק אדנאואר אות הצטיינות לגלובקה. עם זאת במזרח גרמניה, ראו בגלובקה פושע ומסמך שחובר שם נקרא: "גלובקה - הביורוקרט של המוות". המסמך מוכיח את הקשר של גלובקה לחקיקה הנאצית. בעקבות זאת בית משפט העליון של מזרח גרמניה גזר עליו מאסר עולם. בשנת 1961 בימי משפט אייכמן בישראל, סוכנות הביון של מערב גרמניה פעלה להצניע את קשריו של גלובקה עם אייכמן.

פריץ באואר ששימש כתובע הכללי של מדינת הסן, זימן את  גלובקה וגבה ממנו עדות על חלקו בניסוח החוקים. גלובקה טען להגנתו, כי סייע בכתיבת החוקים במטרה לרכך את החוקים שניסו לחוקק הנאצים. לבסוף, החליטו משרדי המשפטים של המדינות הסן ונורדריין וסטפאליה על העברת תיק החקירה של גלובקה לתובע הכללי בבון. לאחר שהועבר התיק לבון, החליט התובע הכללי שם על סגירת התיק והפסקת החקירה בעניין. 

בשנת 1963 בעקבות הביקורת הציבורית וגזר הדין שניתן כנגדו במזרח גרמניה, עזב גלובקה את תפקידיו הציבוריים והיגר לשווייץ.

## ראו גם
* דה-נאציפיקציה
* רוצח מכתבה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משפטנים נאצים
קטגוריה:משפטנים גרמנים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
מישור רוסון

**מישור רוסון** או **רמת רוסון** המכונה גם **הר רוסון** (באנגלית: **Rawson Plateau**; המכונה גם **Mount Rawson**) הוא רמה מישורית מכוסה קרח, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

אורכו של המישור 24 קילומטרים; גובהו 3,400 מטרים מעל פני הים.

המישור הוא מוצאם של קרחון באומן, קרחון מופט, וקרחון סטיגל.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הרמה

הרמה מופתה לראשונה על ידי משלחת החקר של ריצ'רד בירד בשנים 1928 - 1930, ובשנית על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.

### מקור השם

הרמה נקראת על שמו של קנט ל. רוסון (Kennett L. Rawson), שנתן חסות למשלחת ריצ'רד בירד שנערכה בין השנים 1928–1930, והיה חבר במשלחת ריצ'רד בירד שנערכה בין השנים 1933–1935.

## קישורים חיצוניים
* מישור רוסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* מישור רוסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח במישור רוסון
* תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מישור רוסון (לפי גבהים)

## הערות שוליים

רוסון
רוסון
רוסון
דמומית

**דְּמוּמִית** (שם מדעי: *Adonis*) היא סוג פרח ממשפחת הנוריתיים בו כ-20–30 מינים, הצומח באופן טבעי באירופה ובאסיה. הפרחים הם אדומים, צהובים או כתומים ויש להם 5–30 עלי כותרת.

שמו העברי של הפרח, במובן Adonis, מיוחס לאליהו ספיר, לאחר שאליעזר בן יהודה, שחידש את הביטוי **דמומית**, ייחסו ל-Anemone, היא הכלנית.
מיני הדמומית גדלים לגובה של 10–40 סנטימטרים, עם עלים נוצתיים. פרחי הדמומית משמשים כצמחי נוי בגינות. מיני דמומית מכילים כימיקלים רעילים, בדומה לאלו שנמצאו במספר רב של נוריתיים.

השם המדעי *Adonis* מתייחס לדמות המיתולוגית אדוניס, אהובה של האלה אפרודיטה (או ונוס בגרסת המיתולוגיה הרומית), שנהרג מפגיעת חזיר בר. על פי השיר האפי מטמורפוזות של אובידיוס, הכלנית, גם היא ממשפחת הנוריתיים, נוצרה כאשר ונוס יצקה את נקטר האלים על דמו.

## מיני דמומית (רשימה חלקית)
* דמומית קטנת-פרי - נפוץ בכל אגן הים התיכון. אדום-כותרת בארץ ישראל. במערב אזור התפוצה, ובמיוחד בספרד, נפוץ זן שפרחיו צהובים.
* דמומית ארם צובא - ידוע גם בשם: "דְּמוּמִית אֶרֶץ יִשְׂרָאֵלִית". בעל עלי כותרת בצבע אדום קטיפתי. דומה מאוד לכלנית מצויה ולנורית אסיה ומרחוק קשה להבחין ביניהם.
* דמומית עבת שיבולת - שמו המדעי: *Adonis aestivalis* . צמח נוי המשמש גם לרפואה מסורתית. צומח באופן טבעי באירופה אך נפוץ גם באזורים אחרים, כולל ארצות הברית.
* דמומית השדה - שמו המדעי: *Adonis annua* . בעל עלי כותרת בצבע שני. צמח נוי. צומח באופן טבעי בצפון אפריקה, מערב אסיה, אזור הים התיכון ואירופה. בעל פרחים ועלים רעילים.
* דמומית משוננת - שמו המדעי: *Adonis dentata Delile*. נפוץ בארץ ישראל, צפון אפריקה וספרד. בארץ ישראל צבע הכותרת שלו צהוב-כתום, בשונה משאר מיני הדמומית.
* "*Adonis amurensis*" . בעל עלי כותרת צהובים-זהובים. צומח באופן טבעי ביפן, סין, קוריאה והמזרח הרחוק הרוסי.
* שמאל|לא ממוסגר|דמומית קטנת-פרי"*Adonis cyllenea*" . צמח נוי. צומח באופן טבעי ביוון. בעבר נחשב כמין נכחד, אך התגלה מחדש בשנת 1976. בעל עלי כותרת צהובים-כתומים.
* "*Adonis flammea*" . צומח באופן טבעי באנטוליה, הלבנט ודרום אירופה.
* "*Adonis microcarpa*" . צומח באופן טבעי במערב אסיה ודרום אירופה, אך הובא גם לאוסטרליה. בעל עלי כותרת אדומים.
* "*Adonis pyrenaica*" . מין מאוד נדיר בטבע. צומח באופן טבעי בהרי הפירנאים. צמח נוי. בעל עלי כותרת צהובים.
* "*Adonis vernalis*" . צמח נוי. צומח באופן טבעי באזורים נרחבים באירואסיה. פורח באביב (בניגוד לרוב מיני הדמומית), משמש כצמח מרפא, בעיקר למחלות לב. בעל עלי כותרת צהובים.

## גלריה

קובץ:Adonis-microcarpa001.jpg|דמומית קטנת-פרי
קובץ:Vered Hagalil3249.JPG|דמומית ארם צובא
קובץ:Adonis aestivalis 1.jpg|"דמומית עבת שיבולת"
קובץ:Adonis annua flor.jpg|"דמומית השדה"
קובץ:Adonis dentata 1.jpg|"דמומית משוננת"
קובץ:W_hukujusou3021.jpg|"*Adonis amurensis*"
קובץ:Adonis flammea in Mardin.jpg|"*Adonis flammea*"
קובץ:Adonis-microcarpa001.jpg|"*Adonis microcarpa*"
קובץ:ADONIS PYRENAICA - GENTO - IB-228 (Adonis pirinenc).JPG|"*Adonis pyrenaica*"
קובץ:Adonis vernalis gonsenheim.jpg|"*Adonis vernalis*"


## ראו גם
* אדוניס
* צמחי מרפא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:נוריתיים
מות אדוניס (מצואולי)

**מות אדוניס** (באיטלקית: **Morte di Adone**) הוא פסל שיש של הפסל ג'וזפה מצואולי, שהושלם בשנת 1709 ומתאר את מות אדוניס. הוא נחצב בגודל טבעי (גובה 193 ס"מ) ומוצג במוזיאון הארמיטאז' בסנקט פטרבורג.

על פי השיר האפי מטמורפוזות של אובידיוס, גידלה האלה ונוס את אדוניס כאם והוא הפך למאהב שלה. באחת מגיחות הציד שלו נפצע אדוניס פציעה קשה בירכו על ידי חזיר בר ומת מפצעיו בידיה של ונוס, אשר יצקה את נקטר האלים על הדם הניגר, וממנו צמחו פרחי הכלנית האדומים (למרות זאת, סוג הפרח הקרוי על שם אדוניס הוא הדמומית).

הפסל הגיע למוזיאון הארמיטאז' בשנת 1923, לאחר ששכן לפני כן באוסף מוסין-פושקין (Musin-Pushkin collection).

יצירה זו של מצואולי, מתלמידיו של ברניני, שעליה עבד כמעט 30 שנה (החל מ-1680), מגלמת את כל התכונות של הבארוק המאוחר. היא מתארת את הרגע שבו אדוניס עומד ליפול, לאחר שספג מהלומה מחזיר הבר. תנוחתו ולבושו של אדוניס מחזקים את הדינמיות של הרגע הדרמטי הזה. גלימתו, אשר מועפת אל מעבר לכתפו, מעניקה לפסל רוגע וציוריות. העיבוד המגוון של השיש, החל מליטוש אלגנטי לחספוס, משפר את הדקורטיביות של היצירה.

## ראו גם
* מות אדוניס, ציור שמן של פטר פאול רובנס
* ונוס ואדוניס, ציור שמן של טיציאן

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארמיטאז'
קטגוריה:פיסול
קטגוריה:יצירות המאה ה-18
רוזי דיי

**רוזי ג'יין דיי** (באנגלית: **Rosie Jane Day**; נולדה ב-6 במרץ 1995) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעתה בתפקיד מרי הוקינס בסדרת הטלוויזיה "זרה" של ערוץ Starz, ומתפקידה בדמות הבת של שרה ג'סיקה פרקר בסרט הקומי "כל הדרכים מובילות לרומא". החל מ-2019 היא מככבת בתפקיד טינה פמברטון בסדרה "Living The Dream" לצדם של פיליפ גלניסטר ולזלי שארפ. ב-2018 שיחקה בסרט "במעמקי המסדרון האפל" בכיכובה של אומה תורמן.

## ביוגרפיה
דיי החלה לשחק בילדותה, הן על במת התיאטרון והן על המסכים, בעקבות אחותה הגדולה. באחד האודישנים של אחותה היא התגלתה על ידי סוכן שחקנים, וקיבלה את תפקידה הראשון בגיל 4, בסדרה "Hope and Glory" של ה-BBC. באותה שנה שיחקה דיי יחד עם אחותה בתפקידי שניים מילדיי משפחת דודקוב במחזה "קייטנים" מאת מקסים גורקי, שהועלה בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון. עד מהרה הפכה לילדה שחקנית מצליחה, וגילמה בטלוויזיה הבריטית דמויות כגון טס אליוט בדרמה הרפואית של ITV "רחוב הארלי", ועל הבמה שיחקה בתיאטרון רויאל קורט ובתיאטרון פאלאס.

דיי מעולם לא למדה משחק באופן מקצועי, אבל למדה מניסיון בעבודה עם שחקנים מבוגרים, על ידי התבוננות וחיקוי.

בגיל 16 שיחקה דיי בתפקיד נעמי במחזה "Spur of the Moment" מאת אניה ריס שהועלה בתיאטרון רויאל קורט בווסט אנד הלונדוני.

הופעת הבכורה של דיי בקולנוע הייתה ב-2012 בתפקיד אנג'ל, קורבן של סחר בנשים, בסרטו של פול הייט "The Seasoning House". על תפקיד זה קיבלה ביקורות משבחות, וארבעה פרסים בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. כדי להתכונן לתפקיד ערכה דיי מחקר על נשים שהיו במצב הזה, ולמדה שפת סימנים כדי לגלם דמות חירשת.

ב-2013 נבחרה דיי כאחת מרשימת כוכבי המחר של מגזין הקולנוע Screen International.

ב-2015 כיכבה דיי לצדה של שרה ג'סיקה פרקר, עליה אמרה שיש לה "השפעה אדירה", בסרט הקומדיה הרומנטית "כל הדרכים מובילות לרומא". אחר כך חזרה למסך הקטן לתפקיד מרי הוקינס בעונה השנייה של סדרת הדרמה ההיסטורית "זרה" של ערוץ Starz. ב-2014 היא עבדה עם השחקן הסקוטי סם היואן בסרט "Heart of Lightness", המבוסס על המחזה "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן, והוא הציע ללהק אותה לתפקיד. כחלק מהקאסט של הסדרה "זרה", קיבלה דיי את פרס סטלייט להרכב השחקנים הטוב ביותר ב-2017.

באותה שנה כיכבה דיי לצדה של אומה תורמן בסרט "במעמקי המסדרון האפל", סרט אימה אמריקאי-ספרדי המבוסס על רומן מאת לויס דאנקן. הסרט "Butterfly Kisses" בו שיחקה בתפקיד הראשי, זכה בפרס דוב הקריסטל לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2017.

ב-2018 החלה דיי לככב בתפקיד טינה פמברטון בסדרת הקומדיה-דרמה "Living the Dream". ב-2019 שיחקה בתפקיד ג'יין אשר בסדרה "Urban Myth: Scrambled Eggs".

## פילמוגרפיה

## תיאטרון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
עובר מה שעובר

**עובר מה שעובר** הוא פזמון ישראלי שכתב והלחין אודי דמארי, ובוצע על ידי הזמר החסידי האמריקאי אברהם פריד, באלבומו כמה טוב שנפגשנו. נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-330 אלף צפיות ביוטיוב. 

## רקע

מילות השיר עוסקות בניחום ועידוד על הצרות בחיים, ובכך שעם ישראל עובר אותן ביחד.

מילות הפזמון בשיר הן "על כולנו עובר מה שעובר, רק לקום להתגבר; אל תיפול אחי, האמונה בלב. על כולנו עובר מה שעובר, רק תקום ותתגבר, ותתעודד כי אלוקים שומר".

השיר זכה לפרסום רב ולהצלחה במגזר הדתי והחרדי והושמע גם במגזר החילוני. היה מהשירים המושמעים בתחנות רדיו קול חי ורדיו קול ברמה והועמד מספר פעמים בראש מצעד ההאזנות לתחנות החרדיות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי אברהם פריד
יחסי טנזניה–קניה

**יחסי טנזניה–קניה** הם היחסים הבינלאומיים, הדו-צדדיים, המדיניים, הפוליטיים והשיתופיים המתנהלים בין **[[הרפובליקה המאוחדת של טנזניה]]** לבין רפובליקת קניה. טנזניה היא שותפה בולטת של קניה בתחומים רבים, בעיקרם סחר, ביטחון (צבאי), חינוך, חקלאות ואנרגיה.

טנזניה מחזיקה בנציבות גבוהה בניירובי, וקניה בדאר א-סלאם.

## היסטוריה
הנציבויות הגבוהות הראשונות של קניה בטנזניה ולהפך נפתחו לאחר שקניה זכתה בעצמאות. עם זאת, לאחר התפרקות הקהילייה המזרח-אפריקנית בשנת 1977, שתי המדינות ניתקו את הקשר המדיני. התפרקות ה-EAC הראשונה, שהוקמה בשנת 1967 הובלה על ידי הבדלים אידאולוגיים בין טנזניה לקניה. כפי שהיה במלחמה הקרה, מדינות אפריקה עמדו בפני החלטות האם להפוך לסוציאליסטיות או קפיטליסטיות. מנהיג קניה, ג'ומו קניאטה, התכוון לדאוג שקניה לא תהפוך לסוציאליסטית אלא תצטרף לזרם הקפיטליסטי. טנזניה, לעומת זאת, דגלה באוג'אמה, מדיניות סוציאליסטית מרכז-אפריקאית.

טנזניה וקניה חידשו את הקשרים הדיפלומטיים בשנת 1983. באותה תקופה, גורמים רבים האטו את הרעיון של אוג'אמה בטנזניה וביניהם המלחמה עם אוגנדה ועוד גורמים חברתיים רבים אחרים.

ב-7 ביולי 2000, טנזניה וקניה יחד עם אוגנדה הקימו מחדש את הקהילייה המזרח-אפריקנית (EAC). ה-EAC תרמה רבות בשיפור הסחר והיחסים הכלליים בין שתי המדינות.

כיום שתי המדינות נהנות מיחסים בריאים. שתי המדינות מאוכלסות באוכלוסיות דוברות סוואהילי מהגדולות בעולם. סוואהילי היא השפה הרשמית והלאומית בשתי המדינות. קניה וטנזניה חולקות קווי דמיון תרבותיים רבים.

### ביקורים מדרג גבוה
[שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים| [נשיא קניה, מוואי קיבאקי, במרכז, נשיא אוגנדה יוורי מוסבני משמאל, ונשיא טנזניה, ג'קאיה קיקווטה, מימין במהלך פסגת ה-EAC השמינית בארושה.]]
לאורך ההיסטוריה ביקרו נשיאי טנזניה וקניה פעמים רבות במדינות זה של זה.

## סחר וכלכלה
בספטמבר 2014 הייתה טנזניה יעד הייצוא הגדול ביותר של סחורות מקניה בתוך מזרח אפריקה. סך היצוא של קניה לטנזניה בשנת 2011 הוערך בכ-488 מיליון דולר אמריקאי לעומת 390 מיליון דולר בשנת 2010. הייבוא לקניה מטנזניה הוערך ב-185.4 מיליון דולר בשנת 2011, עלייה מ-126 מיליון דולר בשנת 2010. בשנים שבין 2007–2008 היצוא הטנזני לקניה גדל ב-17%.

### השקעת חוץ ישירה

בשנת 2009 הוערכה ההשקעה הקנייתית ביותר משני מיליארד דולר אמריקני, שהפכה את קניה למשקיעת החוץ הישירה השנייה בגודלה בטנזניה.

### תשתיות
טנזניה וקניה קשורות בכביש ורכבת. סכום כסף אדיר הוקצה לשדרוג ותחזוקה של התשתית המחברת בין שתי המדינות. באותה עת ערך הנשיא אוהורו קניאטה את אחד מביקוריו בטנזניה בדרך.

## ראו גם
* הקהילייה המזרח-אפריקנית (EAC)
* יחסי אוגנדה–טנזניה
* יחסי החוץ של טנזניה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הרי רוסון (אנטארקטיקה)

**הרי רוסון** או **הרי פרדריק רוסון** (באנגלית: **Rawson Mountains** או **Frederick H. Rawson Mountains**) הם רכס הרים בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

## גאוגרפיה

צורת הרכס - חצי סהר.

ההרים ממוקמים בין מוצאם של הקרחונים אמונדסן וסקוט.

הגבוהים בהרי הרכס הם הר וייאט (שגובהו 2,930 מטרים מעל פני הים), והר ויבר (שגובהו 2,780 מטרים מעל פני הים).

### אתרים ברכס
ברכס מצויים:
הקרחונים קרחון אמונדסן, קרחון סקוט וקרחון פולטר, וההרים הר וייאט, הר ויבר, וילבר, הר ורלאוץ.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההרים

הראשונים שהגיעו אל ההרים, הייתה הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההרים בדצמבר 1934.

### מקור השם

ריצ'רד בירד נתן לרכס את שמו.

הרכס נקרא על שמו של פרדריק ה. רוסון (Frederick H. Rawson), בנקאי אמריקאי שנתן חסות למשלחות ריצ'רד בירד שנערכו בין השנים 1928–1930 ובין השנים 1933–1935.

## קישורים חיצוניים
* הרי רוסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הרי רוסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* מזג אוויר נוכחי מעודכן בהרי רוסון
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי רוסון
** סטטיסטיקות ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הרי רוסון

## הערות שוליים

רוסון
קטגוריה:חוף אמונדסן
Miracle (שיר של סמרה רחימלי)

"**Miracle**" (בעברית: "**נס**") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת האזרית, סמרה רחימלי. השיר נכתב על ידי אמיר אלי, יעקב "ג'קה" אריקסון, הנריק וויקסטרום ודון אמיר וייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2016. השיר יצא לאור לקהל הרחב ב-13 במרץ 2016.

## רקע
ב-10 במרץ 2016, השיר "Miracle" הוכרז על ידי רשות השידור האזרית (**IVT**) כשיר האזרי לאירוויזיון 2016. סקר שהוכן על ידי רשות השידור האזרית בקרב מעריצי אירוויזיון מ-35 מדינות באירופה, קבע כי השיר "Miracle" הוא השיר שאזרבייג'ן צריכה לשלוח לתחרות. ב-13 במרץ 2016 השיר פורסם רשמית בפלטפורמות השונות. ב-10 במאי 2016 סמרה הופיעה בחצי הגמר הראשון, 14 בסדר ההופעות, לפני מונטנגרו ואחרי אסטוניה. השיר זכה במקום ה-6 עם 185 נקודות ובכך העפיל לגמר. ב-14 במאי באותה השנה, סמרה הופיעה בגמר, רביעית בסדר ההופעות, לפני הונגריה ואחרי הולנד. היא זכתה במקום ה-17 עם 117 נקודות (44 נקודות מהשופטים ו-73 נקודות מהקהל).

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות

## קישורים חיצוניים

* סרטון השיר "Miracle", באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2016
קטגוריה:שירי אזרבייג'ן באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית