open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
כרמל דנגור

**כרמל דנגור** (נולדה ב-21 באפריל 1997) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת תאגיד השידור הישראלי ביהודה ושומרון מאז 2018.

## ביוגרפיה

בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, דנגור שירתה בצה"ל בכתב העת "במחנה", ככתבת מגזין וככתבת תחום המשפט ויהודה ושומרון.

לאחר סגירת כתב העת עברה דנגור לגלי צה"ל ושימשה בשנים 2017–2018, ככתבת השטחים של התחנה.

דנגור השתחררה ב-2018 והחלה לשמש ככתבת יהודה ושומרון של ערוץ כאן 11 ורשת ב'.

בתפקיד זה פרסמה את החשדות שהובילו לפתיחת חקירה פלילית ראשונה נגד אנשי שב"כ ביחידת מבת"ן, לאחר שהיחידה סגרה ללא חקירה למעלה מאלף תלונות. דנגור חשפה הקלטת שיחה שערכה שרת המשפטים איילת שקד עם אמו של חשוד בטרור יהודי, שנחקר בחשד ליידוי אבנים לעבר עאישה א-ראבי והריגתה. היא פרסמה לראשונה את הסדר הטיעון שנחתם עם הנאשם הקטין בפרשת רצח משפחת דוואבשה בעיירה דומא, ואת הקלטות תרגיל החקירה השנוי במחלוקת שנערך לו. דנגור פרסמה את הפגישה בין הרב חיים דרוקמן ליו"ר רע"מ מנסור עבאס, במסגרת הניסיונות להקמת ממשלה בראשות בנימין נתניהו, ובהישענות על רע"מ. היא פרסמה את מתווה הפשרה בעניין פינוי המאחז אביתר. עוד פרסמה הקלטה של מפקד פיקוד המרכז, אלוף תמיר ידעי, שבה הוא אומר כי הכח שנתון בידיו הוא "באזור של סטלין". בסדרת כתבות שערכה התפרסמו חומרי החקירה בפרשת בריחת ששת האסירים מכלא גלבוע, ובכלל זאת עדותו של זכריא זביידי ותיעוד ראשון של הבריחה עצמה ממצלמות הכלא.

דנגור יצרה מספר פרויקטים תיעודיים ששודרו בתאגיד השידור, ובהם הסדרה "גבעת הנערות" שתיעדה במשך למעלה משנה את החיים במאחז היחיד שבו מתגוררות נערות. בנוסף, דנגור הביאה את סיפורה של תושבת מאחז שגורשה ממנו, וביתה הוצת, לאחר שנודע לשכניה כי בן זוגה הוא פלסטיני. דנגור תיעדה את מעברה של שולמית לבנת, שנודעה כזמרת המחתרות, בגיל 91 למאחז מבודד בשומרון. דנגור השתתפה בתחקיר לקראת כתיבת הספר ואנקמה שכתב רועי שרון על הטרור היהודי בישראל ובשטחים ויצא ב-2023.

## חיים אישיים
דנגור גדלה כבת יחידה להורים שהתגרשו בילדותה. אביה, איתן דנגור, נפטר מסרטן כשהייתה בת 25. שלוש שנים אחר כך, באותו תאריך, נפטרה מסרטן גם אמה מיכל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:בוגרות תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
כנסיית אוגוסטינוס הקדוש (פריז)

**כנסיית אוגוסטינוס הקדוש בפריז** או **כנסיית סן אוגוסטין** (צרפתית: **Église Saint-Augustin de Paris**) היא כנסייה קתולית הממוקמת ברובע ה-8 של פריז. הכנסייה גדולת הממדים, נבנתה כחלק מתוכנית אוסמן להתחדשות פריז בזמן הקיסרות השנייה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|תרשים החזית הראשית
[שמאל|ממוזער|250px|הכנסייה כפי שנצפית מ[שער הניצחון בפריז]]

בתקופת שלטונו של נפוליאון השלישי בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, עברה פריז מהפך דרמטי בניצוחו של ז'ורז'-אז'ן אוסמן. במסגרת התוכנית, שדרות רחבות חדשות רבות נסללו דרך העיר שנותרה צפופה עוד מימי הביניים, ומבני ציבור בולטים הוצבו בקצוותיהן של שדרות על מנת לספק נוף מרשים. כנסיית אוגוסטינוס הקדוש, שנבנתה סמוך למקום שבו נולד האוסמן, נבנתה בקצה השדרה על מנת לספק קונטרה לכנסיית מדלן בקצה השני של השדרה.

הכנסייה תוכננה גם כך שניתן יהיה לראותה מגג שער הניצחון. המגרש צר עליו בנויה הכנסייה, והכיפה בגובה 61 מטרים, הקנו פרופורציות חריגות לבניין. הכנסייה תוכננה על ידי חברו הפרוטסטנטי של אוסמן, האדריכל ויקטור בלטארד, שתכנן גם את שוקי לה אל המפורסמים בעיר. בעוד שהשימוש של בלטארד בברזל במבנה של סן אוגוסטין זכה לשבחים על כושר ההמצאה שלו, מבקר אחר תיאר את הכנסייה כ"כאב עיניים: ממוקמת בצורה מגוחכת, ללא פרופורציה, מרוסקת מתחת לכיפה גדולה מדי". השכונה סביב הכנסייה היא כיום אחת היקרות בפריז.

## אדריכלות
הכנסייה נבנה בין השנים 1860 ו-1868 בסגנון אקלקטי המשלב אלמנטים גותיים ואלמנטים רומנסקיים. המבנה הוא  באורכו ו- ברוחב, והיה אחד הבניינים הגדולים הראשונים בפריז שנבנו עם שלד מתכתי. חזית הכנסייה מציגה את ישו ושנים עשר השליחים, הניצבים מעל ארבעת האוונגליסטים. הכנסייה מציגה ציורים של ויליאם-אדולף בוגרו, ז'אן-היפפוליט פלנדרין, אמיל סינול, אלכסנדר-דומיניק דנואלה ופיסול מאת אלברט-ארנסט קארייר-בלוז והנרי צ'אפו.

## גלריה

קובץ:Eglise Saint-Augustin, Paris, France, 1890s.jpg|הכנסייה בשנות ה-90 של המאה ה-18
קובץ:Interior of église Saint-Augustin de Paris 22.JPG|החלל הפנימי של הכנסייה
קובץ:P1030123 Paris VIII église Saint-Augustin orgue rwk.JPG|האורגן
קובץ:Paris Saint-Augustin11.JPG|ויטראז' המתאר את סנט וינסנט דה פול


## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של הכנסייה

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: כנסיות
קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
קטגוריה:הקיסרות השנייה
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
אדואר וז'אן שוונדר

**אדואר** **שוונדר** (בצרפתית: **Édouard Schwander**; נולד ב-1897 – 8 באוגוסט 1976) ו**ז'אן** **שוונדר** (בצרפתית: **Jeane Schwander**;  נולדה ב-1902 – 21 במרץ 1976) היו זוג צרפתי, שהוכרו כחסידי אומות העולם, על כך שהצילו משפחה יהודית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

## פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
ב-2 בספטמבר 1939, ז'ול ולואיז גרומבך היו בחופשה עם ילדיהם, ז'קלין ופייר, בנורמנדי כשהחדשות התפרסמו, על הפלישה הגרמנית לפולין. המשפחה היהודית החליטה לא לחזור לביתה בפריז, אלא לברוח ל ברובע טארן, שם היה לז'ול סניף של חנות העורות שבבעלותו. הם שכרו דירה באזור ורשמו את ילדיהם לבית ספר.

במהלך תקופה זו הם התיידדו עם משפחת שוונדר, שהתגוררה בכפר . אדואר וז'אן שוונדר היו הבעלים של מפעל באזור, והיו להם חמישה ילדים. שתי המשפחות הסכימו שאם הגרמנים יכבשו את האזור, ילדי גרומבך יגורו עם בני הזוג שוונדר.

כשהאיום הזה התממש, הזמינו בני הזוג שוונדר את כל משפחת גרומבך למצוא מחסה בביתם. הם פינו שניים מחדרי השינה של בנותיהם כדי לפנות להם מקום. בתקופה זו למדה ג'קלין גרומבך בבית ספר שנוהל על ידי נזירות. מנהלת בית הספר, אנטוניה אלבי, עודדה את משפחת גרומבך לאפשר לג'קלין להתגורר בבית הספר, כדי שתוכל להמשיך את לימודיה. כאשר ז'ול גילה שהגסטפו ביקרו במחסן שלו בגראולה, ושאלו אודות מקום הימצאו, הוא חשש שהם ימצאו את בתו ג'קלין.

חמושה בכרטיס הביקור של ז'ול, בתם של השוונדרים רנה, שהייתה בת גילה של ג'קלין וחברתה, רכבה על אופניה לבית הספר במנזר והחזירה את ג'קלין לביתם תוך שהיא חולפת על פני יחידה של חיילים גרמנים, שלא עצרו אותן. כדי למנוע חשד, קנתה ז'אן שוונדר כמות רגילה של מצרכי מזון בשוק המקומי, ורנה הייתה סורקת את החוות המרוחקות כדי לרכוש מספיק מזון להביא למשפחת גרומבך. בחודשי הכיבוש האחרונים נשארו בני משפחת גרומבך בחדריהם והצליחו להסתתר עד השחרור.

## לאחר המלחמה
ילדי שוונדר נזכרו כמה חם היה בביתם כי ז'אן לא נתנה לאף אחד לפתוח את החלונות, שמא העוברים והשבים יציצו פנימה ויראו את משפחת גרומבך. לאחר המלחמה המשפחות שמרו על קשר טלפוני. בני הזוג גרומבך התקשו לדבר על תקופת מסתורם, אך בנם, פייר, ביקר בקביעות את המצילים שלהם בסן-הילייר.

## הכרה והנצחה
ב-8 במאי 2012 הוכרו אדואר וז'אן שונדר על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בפריז ושמם נחקק בקיר הכבוד ביד ושם בירושלים. ז'אן נפטרה ב-8 באוגוסט 1969. אדואר נפטר ב-21 במרץ 1976.

## הערות שוליים

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1897
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1976
ויליאם הרדינג (מושל איווה)

**ויליאם לויד הרדינג** (באנגלית: **William Lloyd Harding**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-22 בשנים 1917–1921.
## ראשית חייו
ויליאם הרדינג נולד בעיר סיבלי שבאיווה. מאוחר יותר הוא חי בסו סיטי. בשנים 1897–1901 הוא למד בקולג' מורגנסייד, המשיך בלימודיו וקיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הדרומית.
## קריירה פוליטית
ב-1906 נכנס הרדינג לחיים הפוליטיים וכיהן כחבר בית הנבחרים של איווה, תפקיד בו הוא החזיק במשך שש שנים. בשנים 1913–1917, במלך תקופת כהונתו של המושל ג'ורג' קלארק, הוא כיהן כסגן מושל המדינה. ב-1916 זכה הרדינג במועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איווה ובבחירות הוא זכה בניצחון סוחף, כאשר ניצח ב-98 מתוך 99 מחוזות איווה. ב-11 בינואר 1917 הושבע הרדינג כמושל המדינה ה-22.

ב-1918 נבחר הרדינג לכהונה שנייה, וכך היה למושל איווה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בתקופה זו פעלו בכל אחת ממדינות ארצות הברית "מועצות הגנה", זאת בעקבות הצהרתו המפורסמת של הנשיא וודרו וילסון "העולם חייב להיות בטוח עבור הדמוקרטיה", ו"מיליוני גברים ונשים ילידי גרמניה האוהדים אותה חיים בינינו... אם קיימת חוסר נאמנות היא תטופל ביד חזקה".

הרדינג היה משוכנע שהטמעה תחזק את הפטריוטיות וחש שקיים קשר בין התקשורת וההטמעה. הוא גם טען שכל שימוש בשפה זרה תיתן לאויב את האפשרות להפיץ תעמולה. הוא היה למושל היחידי בארצות הברית שהוציא מחוץ לחוק את השימוש בשפות זרות. הוא התייחס לסוגיות אלו בצו שכותרתו הייתה "הצהרת בבל", שאסר על כל תקשורת ציבורית בכל שפה למעט אנגלית. הצו אסר על שימוש בשפות זרות בציבור, בשיחות טלפון, בבתי ספר ובתפילות.

תקופת כהונתו של הרדינג כמושל עמדה בצל שערוריות. עוינותו כלפי המהגרים וקבוצות אתניות זרות התרחבה מעבר ליחסו אל הגרמנים וכללה גם את תושבי איווה ממוצא נורווגי ודני.

בחקירה שנוהלה, נחשף מתן שוחד לכאורה בסכום של 5,000 דולר שניתן תמורת קבלת חנינה של הרדינג לפושע שהורשע באונס. כתוצאה מכך התפטרו מספר בעלי תפקידים, והוגשה הצעה להליך הדחה, אך זו לא צלחה. החלטת גינוי עברה ברוב של 70 מול 34. ב-1920 לא התמודד הרדינג על כהונה נוספת.

ויליאם הרדינג נפטר בדה מוין ב-17 בדצמבר 1934. הוא נטמן בבית הקברות גרייסלנד פארק שבסו סיטי.

## קישורים חיצוניים

* ויליאם הרדינג באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם הרדינג במילון הביוגרפי של איווה 
* ויליאם הרדינג באתר The Political Graveyard 
* 
* William, Lloyd Harding. From Iowa, Its History & Its Citizens, Volume 2, 1918.

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלי איווה
קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי איווה
קטגוריה:חברי האספה הכללית של איווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
Day 1

**Day 1** (בעברית: **יום 1**) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס, מתוך אלבום הבכורה שלה, *[[Leslie Grace]]*. השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2012, על ידי חברת התקליטים טופ סטופ מיוזיק, כסינגל השני מתוך האלבום. גרייס השתתפה בכתיבת השיר, ביחד עם ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה.

השיר הגיע למקום השני במצעד האיירפליי הלטיני.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לזלי גרייס, ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה והופק על ידי סרג'יו ג'ורג'. לאחר יציאת סינגל הבכורה של גרייס, "Will U Still Love Me Tomorrow", הוחלט כי "Day 1" יופץ כסינגל השני מתוך האלבום וכסינגל השני בקריירה שלה. הוא הוכר כאחד השירים הטרופיים המצליחים ביותר על ידי ASCAP ב-2014.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.8 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-2 באפריל 2013, כמה חודשים לאחר יציאתו כסינגל.

נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-0.2 אלף צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לזלי גרייס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לזלי גרייס
קטגוריה:שירים על זמן
הפועל הצפון תל אביב

**הפועל הצפון תל אביב** (כונתה גם **הפועל "הצפון"**) הייתה קבוצת כדורגל בישראל מהעיר תל אביב, שהוקמה בשנת 1946, בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל. כבר בשנת הקמתה עלתה לליגה הבכירה, ושיחקה שם בעונת 1947/1948, אך זאת הופסקה באמצע בעקבות מלחמת העצמאות. לאחר המלחמה הקבוצה פורקה. בהמשך הוקמה הקבוצה מחדש ושיחקה בליגות הנמוכות, אך התפרקה סופית שוב ב-1988.

## היסטוריה
קבוצת הפועל "הצפון" הייתה מועדון שהוקם בשנות ה-30 בענפי הכדורעף, כדורסל, שחייה, אתלטיקה, וכדורגל נוער. קבוצת הכדורגל הבוגרת הוקמה על ידי יוצאי מחלקת הנוער של קבוצת הפועל תל אביב שלא ניתן להם הזדמנות לשחק בקבוצה הבוגרת. הקבוצה נרשמה לליגה ב' של עונת 1946/1947 (הליגה השנייה באותם ימים). בקבוצה שיחקו בין היתר אשר בלוט ודוד (דוביד) שווייצר. הקבוצה הייתה קבוצה ללא משאבים אמיתיים והשיגה את הציוד מתורמים מקומיים ומהשחקנים עצמם, אולם היא הפתיעה את חובבי הליגה ואת שאר הקבוצות כאשר כבר בעונתה הראשונה סיימה במקום הראשון במחוז דרום של ליגה ב', עם 13 ניצחונות מתוך 16 משחקים, וללא הפסדים, וכך העפילה לליגה הבכירה של עונת 1947/1948. בליגה הבכירה נתקלה הקבוצה בקבוצות מבוססות עם שחקנים ברמה גבוהה יחסית (בין היתר עם קבוצת המקור של רוב שחקניה, הפועל תל אביב). בליגה זו הספיקה הקבוצה לשחק שישה משחקים, והפסידה בכולם. לאחר מכן הופסקה הליגה בעקבות פריצת מלחמת העצמאות. נעשה ניסיון ליצור "ליגת חירום" לאחר מכן, אך לאחר שני מחזורים היא הפסיקה להתקיים, הליגה נעצרה והקבוצה התפרקה בעקבות המלחמה.

לאחר סיום מלחמת העצמאות, הקמת מדינת ישראל וחזרת ליגות הכדורגל לפעילות, הקבוצה הוזמנה לשמור על מקומה בליגה הבכירה ולהשתתף בליגה הישראלית של 1949/1950, אולם מאחר שהקבוצה התפרקה בזמן מלחמת העצמאות וכל שחקניה התפזרו, הקבוצה לא הופיעה לשלושת משחקיה הראשונים, הוכרזה כמפורקת והוסרה מהליגה.

הקבוצה הוקמה בעשור לאחר מכן והצטרפה לליגה ג' של עונת 1957/1958. לאחר שתי עונות הצליחה לעלות גם לליגה ב', אך ירדה שוב לליגה ג' בסיום עונת 1974/1975, שם היא נשארה עד 1987/1988, לאחריה התפרקה סופית.

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1946
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
קטגוריה:תל אביב-יפו: מועדוני ספורט
קטגוריה:תל אביב-יפו: קבוצות כדורגל
גנאלוגיה גנטית

**גנאלוגיה גנטית** היא תחום המשלב בדיקת DNA גנאלוגית, פרופיל DNA ובדיקות סקר גנטיות עם שיטות מחקר בגנאלוגיה מסורתיות על מנת לגלות קשרים גנטיים בין יחידים. יישום זה של גנטיקה נמצא בשימוש של היסטוריונים וחוקרי משפחה במאה ה-21.

ב-1875 ג'ורג' דרווין השתמש בשמות משפחה על מנת להעריך את תדירות הנישואים בין בני דודים ובכך היה התחלה של תחום זה. נעשה שימוש בשיטות בדיקת DNA גנאלוגיות בקנה מידה גדול יחסית כדי להתחקות אחר דפוסי נדידת עמים. ונקבע מתי בני האדם הראשונים הגיעו לצפון אמריקה ובאיזה דרך הם הלכו. חוקרים ומעבדות מרחבי העולם דגמו אוכלוסיות ילידים מרחבי העולם במאמץ למפות דפוסי הגירה היסטוריים של בני אדם.

## קישורים חיצוניים

* 

*
Duro y Suave

**Duro y Suave** הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס והראפר נוריאל. השיר יצא לאור ב-19 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין, כסינגל שלא מתוך אלבום. גרייס כתבה את השיר ביחד עם ריקי מונטנר, מאו מונטנר, קמילו ונוריאל. הוא תואר כשיר מסוגת המוזיקה הלטינית.

השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של צ'ילה.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ריקי מונטנר, מאו מונטנר, קמילו, לזלי גרייס ונוריאל והופק על ידי MTC דה מונסטר. "Duro y Suave" הפך לשיר המצליח ביותר של גרייס ונוריאל ברחבי העולם, כאשר דורג בעשרות מצעדי פזמונים שונים; הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של צ'ילה, כמו גם למקום השמיני במצעד הסינגלים של אקוודור.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-250 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-19 בינואר 2018, ביום יציאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את גרייס כשברקע אורות מתחלפים. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את נוריאל ביחד עם גרייס מבצעים את השיר ומבצעים תנועות ריקוד שונות, כשרקדני ליווי מקיפים אותם בסצנות שצולמו במקומות שונים.

נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-415 אלף צפיות.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי לזלי גרייס
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לזלי גרייס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
זואי פרי

**זואי פרי** (באנגלית: **Zoe Perry**; נולדה ב-26 בספטמבר 1983) היא שחקנית אמריקאית. היא הופיעה כמרי קופר הצעירה בסדרה "שלדון הצעיר", תפקיד שאמה, לורי מטקאלף, שיחקה בסדרת המקור "המפץ הגדול". פרי שיחקה גם בתפקידים חוזרים בסדרות "המשפחה" ו"סקנדל".

## קריירה
פרי נולדה בשיקגו לשחקנים לורי מטקאלף וג'ף פרי ב-26 בספטמבר 1983. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הייתה כג'קי בפלאשבקים בסיטקום רוזאן, בו הופיעה גם אמה באותו תפקיד. הוריה, לעומתה, לא רצו שפרי תמשיך במשחק עד שתתבגר בשל החשש מהלחץ שנלווה אליו. בתיכון, פרי טענה שהיא ביישנית מכדי להופיע, והחלה לשחק באוניברסיטת נורת'ווסטרן, כדרך להכיר חברים לאחר המעבר מאוניברסיטת בוסטון.

אחרי שסיימה את לימודיה, זואי פרי עברה לניו יורק כדי לחפש עבודה בטלוויזיה, וקיבלה תפקידים קטנים בסדרות כמו חוק וסדר: מדור מיוחד, אך הגעגועים הביתה החזירו אותה לקליפורניה, שם מצאה עבודה בתיאטרון. ב-2013 היא הופיעה בברודוויי במחזה The Other Place לצד אמה. ב-2015 פרי שיחקה לצד אביה וקווין מק'קיד בדרמה זוכת פרס פוליצר שנכתבה על ידי יוג'ין או'ניל, אנה כריסטי.

פרי הופיעה בתשעה פרקים במותחן של ABC, המשפחה, בשנת 2016. ב-2017 היא לוהקה לתפקיד חוזר במותחן הפוליטי סקנדל ששודר ב-ABC, ובו כיכב אביה. באותה שנה היא לוהקה לגרסה הצעירה של מרי קופר (אמו של שלדון קופר) בספין אוף של הסיטקום המפץ הגדול. יש לציין שבגרסת המקור, אמה של פרי שיחקה את מרי קופר. למרות קרבתה לתוכנית דרך אמה, זואי פרי קיבלה את התפקיד אחרי אודישן.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
נקודת ואראדרו (אנטארקטיקה)

**נקודת ואראדרו** (באנגלית: **Varadero Point**) היא לשון יבשה, הבולטת לתוך מפרץ בארקליי, מתוך חופי רוברי, שבחצי האי ביירז, במערב האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרצון באבא טונקה.

גבעת ואראדרו (שגובהה 116 מטרים מעל פני הים) מתנשאת מעל נקודת ואראדרו.

נקודת ואראדארו ממוקמת 6.46 קילומטרים דרום-מזרחית מנקודת אסקס;

נקודת ואראדארו ממוקמת 1.19 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת וילארד;

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הנקודה

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.

### מקור השם

שמה של הנקודה תיאורי.

"ואראדרו" בספרדית משמעו בית סירות.

באזור הנקודה קרחונים ימיים "נתקעים" ו"חונים".

## קישורים חיצוניים
* תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור, באתר copernix

## הערות שוליים

ואראדרו
מנהטן עילית

**מנהטן עילית** (באנגלית: **Upper Manhattan**) הוא האזור הצפוני ביותר של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבארצות הברית. אזור מנהטן עילית נתחם מדרום ברחוב 96, בצפון בסנטרל פארק (רחוב 110), רחוב 125 ורחוב 155. לעיתים רבות נעשה שימוש במונח "**Uptown"** על מנת להתייחס לאזור מנהטן עילית, למרות שבדרך כלל השימוש במונח נוטה יותר להתייחס לשכונות של ניו יורק שנמצאות צפונית לרחוב 59.

לרוב מקובל לכלול את השכונות הבאות באזור מנהטן עילית –⁠ מרבל היל, אינווד, וושינגטון הייטס (כולל פורט ג'ורג', שרמן קריק והדסון הייטס), הארלם (כולל שוגר היל, המילטון הייטס ומנהטנוויל), מזרח הארלם, מורנינגסייד הייטס ועמק מנהטן (באפר וסט סייד).

גשר ג'ורג' וושינגטון מחבר את שכונת וושינגטון הייטס אשר באזור מנהטן עילית לפורט לי, ניו ג'רזי אשר נמצאת מעבר לנהר ההדסון. זהו הגשר העמוס ביותר בעולם בו עוברת תעבורת כלי רכב.

## אטרקציות תיירותיות
בדומה לאזורי מגורים אחרים בניו יורק, אזור מנהטן עילית אינו נחשב למרכז תיירות מרכזי בעיר ניו יורק, אם אזור זה כולל מספר אטרקציות תיירותיות בולטות כגון קבר גרנט, תיאטרון אפולו, ארמון יונייטד, הקלויסטרס, מסעדת סילביה, המילטון גראנג', אחוזת מוריס-ג'ומל, מינטונז פליי האוס, מוזיאון הג'אז הלאומי בהארלם ובית דיקמן, יחד עם פארק פורט טריון, רוב פארק ריוורסייד, ריברבנק סטייט פארק, פארק סאקורה ופארקים אחרים.

## ראו גם
* מנהטן תחתית
* מידטאון מנהטן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנהטן: שכונות
דיוויזיית הלנדווהר ה-13 (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית הלנדווהר ה-13** (בגרמנית: **13. Landwehr-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-17 במאי 1915 בחזית המערבית ולחמה שם בקרבות השונים, ובכלל זה מבצע מיכאל, הקרב השלישי על האן וקרב סן-מייל. לאחר תום המלחמה צעדה היחידה חזרה הביתה, שם שוחררה הדיוויזיה לראשונה ולבסוף פורקה בינואר 1919.

## מפקדים
* הרמן היידבורן (9 במאי 1915 – 18 באוגוסט 1915)
* וילהלם באלק (19 באוגוסט 1915 – 4 בספטמבר 1916)
* הרמן היידבורן (5 בספטמבר 1916 – 17 במאי 1917)
* פאול ליבסקינד (18 במאי 1917 – 23 במאי 1917)
* הרמן רומשטל (23 במאי 1917 – 20 באוגוסט 1917)
* גאורג פון גייל (20 באוגוסט 1917 – 2 בדצמבר 1918)
* קורט וילקה (3 בדצמבר 1918 – 16 בינואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

13
13
ג'ק מולהרן

**ג'ק מולהרן** (באנגלית: **Jack Mulhern**; נולד ב-15 במאי 1994) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
מולהרן נולד בריי, ניו יורק. הוא בנם של קארן ושל השחקן מאט מולהרן. אחיו קונור הוא מלחין. הוא סיים את לימודיו במכללת סקידמור.

## קריירה
בשנת 2017 ביצע את הופעתו הראשונה בטלוויזיה בפיילוט לסדרה "המפתחות של משפחת לוק", המבוססת על חוברת הקומיקס באותו השם מאת ג'ו היל . הסדרה לא יצאה בפועל בסוף.

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עולם חדש" שהוקרנה בנטפליקס. באותה שנה הופיע בפרק של סדרת הטלוויזיה "וו טאנג קלאן: סאגה אמריקאית".

בשנת 2020 הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Odd Man Rush".

בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הסודות של איסטאון" מבית HBO. באותה שנה לוהק מולהרן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה העתידית "אימפריית הכאב", שהוקרנה בנטפליקס במהלך 2023.

בפברואר 2022 לוהק מולהרן לתפקיד בסרטו של ג'ורג' קלוני, "הבחורים בסירה". הסרט יצא בשנת 2023. הוא גילם את החותר דון יום שיחד עם קבוצתו זכה במדליית הזהב באולימפיאדת ברלין.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת סקידמור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
וילהלם באלק

**קונרד פרידריך אוגוסט היינריך וילהלם באלק** (בגרמנית: **Konrad Friedrich August Henry William Balck**; 19 באוקטובר 1858 – 15 ביולי 1924) היה קצין פרוסי שהגיע לדרגת גנרל-לויטננט במהלך מלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### משפחתו
באלק נולד ב-19 באוקטובר 1858 באוסנבריק, שהשתייכה לממלכת הנובר, והיה בנם של לוטננט קולונל בריטי ג'ורג' פיליפ באלק ואשתו שרלוט לבית ליטגן, בתם של גנרל-מיור קונרד פרידריך ליטגן (1790–1854) ואשתו דורותי שרלוט לאקמאן.

### קריירה מוקדמת
ב-15 באפריל 1876, הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף כסמל לרגימנט הרגלים ה-78 (מזרח פריזיה) באוסנבריק. בשנת 1898 הוא מונה כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 – "פוגל פון פלקנשטיין"), ובשנת 1899 הוצב במטה הכללי, שם, ב-22 ביולי 1900 הועלה לדרגת מיור. ב-20 ביולי 1904 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-19 (פוזן ה-2 – "פון קורבייר"). ב-16 באוקטובר 1906 הועבר לסגל רגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה תחתית ה-1 – "גרף קירכבאך") בפוזן, וב-27 בינואר 1907 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-27 בינואר 1910 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1910 מונה כמפקד רגימנט הרגלים ה-61 (פומרניה ה-8 – "פון דר מרוויץ"). ב-22 במרץ 1913 מונה באלק למפקד חטיבת הרגלים ה-82 בקולמר והועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-9 במאי 1914 מונה למפקח ראשי של חיילי טלגרפיה/אותות.

### ספריו
יצירתו בת שישה כרכים מ-1903 "Taktik" (באנגלית: "Tactics") תורגמה לאנגלית על ידי וולטר קרוגר ופורסמה בארצות הברית בשני כרכים, "Introduction and Formal Tactics of Infantry in 1911" ו-"Cvalry, Field and Heavy Artillery in Warfare Field" ב-1914. תרגום זה משך את תשומת ליבו של מייג'ור גנרל לאונרד ווד, ראש מטה צבא ארצות הברית, והוא זכה לקריאה נרחבת, וזכה לשבחים מקציני הצבא האמריקני.

### מלחמת העולם הראשונה
בשנה הראשונה למלחמת העולם הראשונה, הוא המשיך בתפקידו כמפקח ראשי של חיילי טלגרפיה/אותות. ב-7 בדצמבר 1914 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-99, עימה לחם בחזית המערבית, ואף עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל. הוא נפצע ב-19 בדצמבר 1914 ולאחר שהותו בבית החולים מונה למפקד דיוויזיית הלנדווהר ה-13 ב-19 באוגוסט 1915. ב-5 בספטמבר 1916 מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-51, וב-22 במרץ 1917 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. באותה שנה קיבל את מסדר הכתר מחלקה 2 עם כוכב וחרבות. ב-4 במרץ 1918 מונה באלק למושל האיים הבלטים אסל, טאגה ומון. כהוקרה על פעולותיו כמפקד דיוויזיה במהלך הקרבות בשמפאן ולפני ורדן, עוטר באלק ב-9 במרץ 1918 בעיטור הפור לה מריט ומסדר הנשר האדום דרגה שנייה עם כוכב, עלי אלון וחרבות.

### אחריתו
לאחר המלחמה פרש באלק מהצבא והתגורר באאוריך, עד מותו ב-15 ביולי 1924. בנו היה גנרל חיל השריון הרמן באלק, שהיה אחד מקציני השריון הגרמני המוצלחים במלחמת העולם השנייה ועוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1858
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1924
Holley

**Holley** היא חברה אמריקאית המייצרת אביזרים שונים לתעשיית הרכב. מטה החברה ממוקם בקנטקי.

## היסטוריה
בברדפורד שבפנסילבניה אחים הולי בנו מכונית תלת-אופן שהייתה יכולה להגיע למהירות של כ-50 קמ"ש. תוך זמן קצר הם הקימו Holley Motor Company ומכונית ראשונה יצאה מפס הייצור בשנת 1902. בשנת 1901 אחים הולי ביקרו בפריז וחזרו משם עם אישור להתחיל בייצור מאיידים שפותחו בצרפת. החברה מציינת שנת 1903 כשנת יסוד שלה מכיוון שבשנה זו היא החלה לייצר באופן סדרתי מאיידים לחברת פורד. תוך זמן קצר הייצור עבר לדטרויט והמוצר העיקרי היה מאיידים לפורד.

בשנת 1913 ג'ורג' הולי נסעה לסיור במפעילם בגרמניה. באותה תקופה מאיידים של הולי היו מותקנים בחלק משמעותי של מכוניות המיוצרות בארצות הברית. בשנת 1925 החברה קיבלה מדליה של "מכון פרנקלין" על פיתוחים שלה. ג'ורג' הולי, ממייסדי החברה נכנס להנהלה של מספר חברות אמריקאיות בתחום הרכב והתעופה.

בשנת 1952 הוחלט להעביר את מפעל הייצור העיקרי של החברה לקנטקי. בשנת 1968 בעלות על החברה עברה ממשפחת הולי ל-Coltec Industries. בשנות ה-80 החברה נכנסה לתחום ייצור מערכות הזרקת דלק. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נסגרו מספר מפעלים והייצור התרכז במפעל בקנטקי.

בשנת 1999 Coltec Industries מכרה את "הולי" תמורת 100 מיליון $. החל מאותה תקופה הוחלט על הרחבת פעילות החברה לאפיקים נוספים בתחום תעשיית הרכב. במסגרת זו נרכשו מספר חברות שמייצרות חלקים שונים לתעשיית הרכב.

בשנת 2000 הוקם מרכז ייצור חדש במיסיסיפי במטרה לרכז בו פסי ייצור מ-5 מפעלים ברחבי ארצות הברית, קנדה ומקסיקו. במקביל החברה המשיכה בהתרחבות ורכישת חברות מייצרות חלקים שונים למכוניות לרבות חברת Halibrand ונוספות.

בשנת 2008 החברה הכריזה על פשיטת רגל. היא נרכשה על ידי קרן השקעות והמשיכה בפעילותה. כיום היא נמצאת בבעלות Sentinel Capital Partners שריכזה תחת החברה כל פעילותה בתחום תעשיית הרכב.

בשנת 2021 החברה הפכה לחברה ציבורית הנסכרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* 
* היסטוריה של החברה

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב אמריקאיים
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
דיוויזיית המילואים ה-51 (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית המילואים ה-51** (בגרמנית: **51. Reserve-Division**) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-23 באוגוסט 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-26 במסגרת הארמייה הרביעית. הדיוויזיה נטלה חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטלה חלק בקרב איפר השני ולאחר מכן נותרה בפלנדריה. בספטמבר 1916 הועברה הדיוויזיה לאזור הסום, שם נטלה חלק ב. במאי 1917 הדיוויזיה הועברה לאזור שמפאן, שם לחמה במהלך הקרב השני על האן, ולאחר מכן לחמה באזור ורדן. במרץ 1918 לחמה הדיוויזיה במבצע מיכאל, ובקיץ 1918 היא לחמה ב, ולאחר מכן במתקפת מז-ארגון עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, שם פורקה ב-10 בינואר 1919.

## מפקדים
* פרדיננד וינקר פון דנקנשווייל (23 באוגוסט 1914 – 13 בנובמבר 1914)
* פרידריך פון קלייסט (14 בנובמבר 1914 – 21 באפריל 1916)
* פליקס לנגר (22 באפריל 1916 – 19 באוגוסט 1916)
* הרמן היידבורן (20 באוגוסט 1916 – 4 בספטמבר 1916)
* וילהלם באלק (5 בספטמבר 1916 – 4 במרץ 1918)
* אלברט פריטש (5 במרץ 1918 – 20 במרץ 1918)
* גוסטב פון פרסטר (21 במרץ 1918 – 26 ביולי 1918)
* אוואלד פון קלייסט (27 ביולי 1918 – 29 באוקטובר 1918)
* קונרד וולף (30 באוקטובר 1918 – 10 בינואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

51
51
אלכס פיצאלן

**אלכס פיצאלן** (באנגלית: **Alex Fitzalan** נולד: ב-26 באפריל 1996) הוא שחקן אוסטרלי.

## ביוגרפיה
פיצאלן נולד בבריזבן, קווינסלנד, אוסטרליה.

## קריירה
תפקידו הראשון של פיצאלן היה בסרט הקצר "I Miss You". באותה שנה הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית "Yesterday Is History".

בשנת 2016 הופיע בכמה סרטים קצרים. שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הטלוויזיה "Life Series", בסרטי הטלוויזיה "The Get" ו-"Crash & Burn".

בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "סלנדרמן".

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עולם חדש".

בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "50 States of Fright" לצד אייסה באטרפילד.

בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע העתידי "שבלייה" המבוסס על חייו של המלחין שבלייה דה סנט ג'ורג', יליד גואדלופ. הסרט יצא לאקרנים ב-21 באפריל 2023.

בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "הפראיות".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסטרלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1996
פאביו קרבאליו

**פאביו ליאנדרו פרייטאס גוביה קראבליו** (בפורטוגזית: **Fábio Leandro Freitas Gouveia Carvalho**; נולד ב-30 באוגוסט 2002) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר או הקיצוני בקבוצת ברנטפורד מהפרמיירליג.

## קריירה
קראבליו נולד בטורס ודראס, במחוז ליסבון שבפורטוגל. הוא שיחק באקדמיה של בנפיקה ליסבון לפני שעבר עם משפחתו ללונדון ב-2013. הוא שיחק בבלחאם לפני שהוחתם על-ידי פולהאם ב-2015.

במאי 2020 חתם קראבליו על החוזה הראשון שלו עם פולהאם, כשחתם במועדון לשנתיים. ב-23 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כמחליף בניצחון 0–2 בגביע הליגה על שפילד ונסדיי. ב-15 במאי 2021, כבש את שערו הראשון בהפסד 1–3 לסאות'המפטון.

קראבליו פתח בצורה מרשימה את עונת 2021/2022 בצ'מפיונשיפ, כשהבקיע שלושה שערים בחמשת המשחקים הראשונים של העונה. כתוצאה מכך זכה קראבליו בתואר שחקן החודש הצעיר של הליגה לחודש אוגוסט. בסך הכל סיים את העונה עם 11 שערים ב-40 הופעות ליגה וסייע לקבוצה לעלות לפרמייר ליג.

בקיץ 2022 חתם בליברפול תמורת 7.7 מיליון אירו.

ב-30 ביולי 2022 ערך הופעת בכורה בקבוצה בניצחון 1–3 על מנצ'סטר סיטי במשחק מגן הקהילה. שבוע לאחר מכן ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בתיקו 2-2 נגד פולהאם. ב-27 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה בפרמייר ליג, בניצחון ליברפול 9-0 על בורנמות'.

ב-30 ביוני 2023 הושאל לר.ב. לייפציג. ב-10 בינואר 2024 הושאל להאל סיטי.

ב-12 באוגוסט 2024, קרבאליו הצטרף לברנטפורד בחוזה לחמש שנים, עם אופציה לשנה נוספת

קראבליו ייצג את נבחרות אנגליה עד גיל 18.

הוא זומן לנבחרת עד גיל 21 של פורטוגל ב-17 במרץ 2022, לפני משחקי מוקדמות אליפות אירופה מול איסלנד ויוון.

## תארים
**ליברפול**
* מגן הקהילה: 2022

#### ר.ב. לייפציג

* הסופר קאפ הגרמני: 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני האל סיטי
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2002
אריה רוזנפלד

הרב **אריה לייב רוזנפלד** (נולד בי' בטבת ה'תש"י, 30 בדצמבר 1949) הוא האדמו"ר מפינסק-קרלין.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לרבי אהרן רוזנפלד, מחשובי חסידי קרלין ולימים האדמו"ר מפינסק קרלין, וליוכבד. התייתם מאמו בגיל צעיר ועבר להתגורר באנטוורפן יחד עם משפחתו, שם למד בתלמוד תורה של חסידות בעלזא. בבחרותו למד בישיבת שם עולם של חסידות אמשינוב, שם למד גם אצל הרב שמואל אוירבך. היה חסיד של רבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב, ששימש גם כאדמו"ר לחלק מחסידי קרלין.

לאחר פטירת רבי משה מרדכי מלעלוב נבחר אביו לכהן כאדמו"רות על ידי חלק מהחסידים, פלג שכונה "חסידות פינסק קרלין".

לאחר פטירת אביו בכ"ח בניסן ה'תשס"א מונה לאדמו"ר. הוא מנהיג את מרכז החסידות בירושלים כאשר מלבד מרכז החסידות בירושלים קיימות קהילות גם בבני ברק, ביתר עילית, בית שמש ומודיעין עילית (אחוזת ברכפלד). ישיבה קטנה "דרכי משה" בביתר עילית, וישיבה גדולה בבני ברק (נפתחה בשנת תשפ"ג). על קהילתו נמנים כ-700 משפחות.

## משפחתו
*בנו הרב ברוך, רב הקהילה במודיעין עילית, חתן הרב יהודה יחיאל שיינפלד האדמו"ר מטולטשווא
*חתנו הרב ראובן קלפהולץ, ראש הישיבה קטנה של החסידות
*חתנו הרב יחזקאל שרגא רוזנבוים, מכהן כאדמו"ר מקרעטשניף טערבישאן בבית שמש
*חתנו משה טייטלבוים, בן הרב יוסף דוד טייטלבוים, האדמו"ר מסאסוב.
*חתנו איתמר רוזנבוים, בן הרב יהודה רוזנבוים, האדמו"ר מלינסק.

## לקריאה נוספת
* בנימין בראון, מיטלטלת: חסידות קרלין בין עליות למשברים''', ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2018.

## קישורים חיצוניים
* האדמו"ר מפינסק קרלין, JDN
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רי פינסק קרלין
קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
ליסה סטול

**ליסה סטול** (בגרמנית שווייצרית: **Lisa Stoll**; נולדה ב-13 באפריל 1996) היא נגנית קרן אלפים שווייצרית מווילכינגן שבקנטון שפהאוזן.

## ביוגרפיה
סטול החלה לנגן על חלילית בגיל שש ושנתיים לאחר מכן בקורנית. לאחר שרכשה ניסיון מסוים בניגון כלי נשיפה, עברה בגיל עשר סטול לנגן על קרן האלפים המורכבת יותר מבחינה מוזיקלית.

בספטמבר 2007, השתתפה סטול לראשונה בתחרות סולנים והרכבים של שווייץ המזרחית בזירנאך, שם זכתה במקום הראשון בקטגוריית כלי נשיפה ממתכת עם הקורנית. ב-2008 היא הייתה המשתתפת הצעירה ביותר באותה תחרות, שוב עם הקורית, והגיעה למקום החמישי.

באפריל 2008, העפילה סטול עם קרן האלפים לגמר הארצי של תחרות המוזיקאים הצעירים של שווייץ ה-15 אך לא זכתה. היא אף השתתפה בגמר הארצי של פסטיבל היודל בשווייץ ביוני של אותה שנה והייתה אחת מחמשת הזוכים. בכך היא ושאר הזוכים קיבלו הזדמנות להפיק דיסק משותף בהובלתו של המוזיקאי השווייצרי אלכס אויגסטר. סטול זכתה בפרס חבר השופטים על שיר משלה בגמר תחרות היודל והמוזיקאים הצעירים של שווייץ, שהתקיימה ב-30 באוגוסט 2008 בפריבור.

הפריצה הגדולה של סטול הגיעה בפברואר 2009 עם הופעתה בתוכנית המוזיקה העממית של הטלוויזיה השווייצרית "!Hopp de Bäse". כמעט שבועיים לאחר מכן, סטול הופיעה בשנית בטלוויזיה השווייצרית בתוכנית האירוח של קורט אישבאכר. בנוסף להופעות במה רבות, הופיעה סטול בטלוויזיה ברמה הלאומית והבינלאומית, כולל מופע נוסף ב-"!Hopp de Bäse" ובתוכנית המיוחדת "Menschen 09" וכן ב-Benissimo ו-Musikantenstadl.

בספטמבר 2009, לאחר שסטול העפילה לגמר בתחרות הכישרונות הצעירים Musikantenstadl, היא זכתה גם בתחרויות "Stadlstern" ו-Silvesterstadl בדצמבר אותה שנה עם השיר "ריקוד הפרות" (Tanz der Kühe) (בהלחנת קרלו ברונר). באותו חודש יצא אלבום הבכורה שלה "Alphorn-Liebe", שנכנס לאחר מכן גם למצעד השווייצרי.

## דיסקוגרפיה
* Alphorn-Liebe (2009), מקום 42 במצעד השווייצרי.
* Alphornflirt (2011)
* Vo Berg und Tal (2013) (עם הצמד המוזיקלי "Florian & Seppli")
* Alphorn Perlen (2015), מקום 78 במצעד השווייצרי.
* Urchig (2015)
* Gipfelstürmer (2018)
* Spirit of Love (2022), מקום שמיני במצעד השווייצרי.

## קישורים חיצוניים
* 

* ליסה סטול, ב-SoundCloud

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים שווייצרים
קטגוריה:נגניות
קטגוריה:ילידות 1996
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1996
טיבור שר

**טיבור שר** (במקור **רובינשטיין**; בהונגרית: **Scher Tibor**; קישקרש, 27 ביולי 1912 – בודפשט, 2 ביולי 1975) היה היסטוריון העת העתיקה, רב, מומחה במדעי יהדות, השפה העברית והמחקר שקשור לעברית, ספרן, דוקטור למדעים בהיסטוריה, (1963) פרופסור באוניברסיטה.

## ביוגרפיה
טיבור רובינשטיין נולד כבנם של אנטל רובינשטיין, מורה בבית ספר עממי ושל אילונה שר, אך מאוחר יותר אומץ (מסיבה בלתי ידועה) על ידי אהרון שר, בעל משרה בקהילה היהודית ואסתר ליכטמן וכך הפך שם משפחתו לשֶר. הוא סיים את לימודיו העל תיכוניים באוניברסיטת פאזמאני פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובבית המדרש לרבנים בבודפשט (1936). הוא היה מורה בגימנסיה עד 1945. לאחר מכן בשנים 1946–1948 היה נספח תרבות בארץ ישראל וראש "המכון ההונגרי" בירושלים. בשנים 1948–1950 היה ראש לשכת הדקאן בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד ובשנים 1950–1952 היה מנהל הספרייה של האקדמיה ההונגרית למדעים. בתקופה זו הוקמה הספרייה המזרחנית של האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנים 1952–1956 היה מנהל ספריית האוניברסיטה של פץ'. במשך שנתיים עבד במכון להיסטוריה של האקדמיה האוקראינית למדעים. מ-1958 ועד מותו היה פרופסור חבר במחלקה למדעי הספרנות, ולאחר מכן של המזרח העתיק של אוניברסיטת אטווש לוראנד. מאמריו פורסמו ב"סקירת הספרים ההונגרית" (Magyar Könyvszemle),ב-Acta Orientalia, וב"הספרן" (Könyvtáros).

## חייו הפרטיים
הוא היה בעלה של אולגה שיק, זמרת אופרה ומורה לשירה, אותה נשא לאישה ב-31 באוקטובר 1940 בבודפשט. הם התגרשו ב-1954. אשתו השנייה הייתה ורוניקה סרדג'וק, אותה נשא לאישה ב-1955 בבודפשט.

## עבודותיו העיקריות
* רוחות מזיקות בתנ"ך ובספרות התלמודית (עבודת דוקטורט, בודפשט, 1936)
* היסטוריה קצרה של ספריית האקדמיה ההונגרית למדעים (בודפשט, 1951)
* הספר ההונגרי והספרייה בתקופת המלחמות עם טורקיה והמאבק לעצמאות לאומית (בודפשט, 1962)
* מצבו החברתי ותפקידיו של הסופר בחברות העתיקות במזרח התיכון (הדיסרטציה לדוקטורט, 1963)
* כתובות פיניקיות וכנעניות (בודפשט, 1973)

## ראו גם
* המכון למורשת לאומית - קברים לאומיים הרב טיבור שר
* טיבור שר ביוגרפיה באתר Arcanum
* הספד לפטירתו של הרב טיבור שר (בגרמנית)

## לקריאה נוספת
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי)
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. כרך השלמה. 1981)

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:היסטוריונים יהודים הונגרים
קטגוריה:ספרנים ומידענים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1975
אילן ברונר

[ממוזער|330x330 פיקסלים|תמונתו הידועה ביותר של ברונר: [משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות.]]
[ממוזער|300px|שמאל|יצחק רבין ב[נאום הר הצופים.]]
**אילן ברונר** (1934 – 13 באפריל 2023) היה צלם עיתונות ישראלי. היה פעיל במיוחד בתקופת מלחמת ששת הימים וצילם את הצילום הידוע של משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות, וכן את נאומו של יצחק רבין בהר הצופים לאחר המלחמה.

## קורות חיים
נולד בצ'כוסלובקיה, בנם של חנן והילדה ברונר. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח לבדו לאנגליה במסגרת הקינדר-טרנספורט. בשנת 1945 עלה לארץ ישראל.

עבד כצלם עיתונות בלשכת העיתונות הממשלתית.

לקראת מלחמת ששת הימים גויס לדובר צה"ל יחידתי במסגרת המילואים. חוליית הסיקור שלו, שכללה עיתונאי, איש טלוויזיה וצלם, הייתה מסופחת לשר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל יצחק רבין. ב-7 ביוני 1967 בשעות הבוקר שוחררו הר הבית והכותל המערבי. באותו יום טס ברונר עם דיין ורבין במסוק מתל אביב לירושלים והם נחתו ליד בנייני האומה, שם חיכתה להם פמליה גדולה של קצינים ועשרות מכוניות שהתלוו לדיין ורבין בדרך לעיר העתיקה ולכותל. דיין הורה לברונר להתיישב בקומנדקר, שהיה הרכב השני בשיירה, מיד אחרי המכונית שהובילה אותו. כשהגיעו לעיר העתיקה, מיהרה הפמליה לעבר העיר העתיקה. את הכניסה הם עשו דרך שער האריות, וברונר הנציח את המעמד.

צילום ידוע נוסף של ברונר הוא של הרמטכ"ל יצחק רבין נושא את נאומו בתיאטרון המעלות בהר הצופים ב-28 ביוני 1967 בטקס קבלת תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

נשא לאישה את אסתר, התגורר בגבעתיים. נפטר ב-13 באפריל 2023.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
**צילומים נוספים**:
* 
* משה דיין ולוי אשכול
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ניצולי הקינדר-טרנספורט
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ילדים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
פולקסווגן קראפטר

**פולקסווגן קראפטר** (בגרמנית: **Volkswagen Crafter**) היא מכונית מסחרית מתוצרת פולקסווגן אשר מיוצרת משנת 2006 ועד היום. החל משנת 2017 מיוצר דגם חשמלי.

## היסטוריה
פיתוח הגדם בוצע על ידי מרצדס-בנץ במקביל לפיתוח מכונית זהה לעבור החברה. הדור הראשון יוצר במפעלי מרצדס-בנץ אך עם מנוע של פולקסווגן. המכונית צוידה עם מנועים של 2.0 או 2.5 ליטר בעלי יכולת 88–161 כוח סוס. קראפטר מצוידת בכריות אוויר קדמיות בדגם בסיסי ובכריות אוויר צדדיות כאופציה, מערכת בקרת משיכה ו-ABS. המכונית יכולה להעביר מטען במשקל עד 3–5 טונות.

בשנת 2006 מכונית זכתה בתואר "מכונית השנה" באנגליה ואוסטרליה.

בשנת 2016 בסין החלו לייצר העתק של הקראפטר בשם "Huanghai Raytour".

בשנת 2017 החל ייצור הדור השני. תכנון בוצע על ידי מהנדסי פולקסווגן. ייצור עבר לפולין בו הוקם מפעל חדש עם יכולת ייצור של 85 אלף מכוניות בשנה.

בשנת 2017 החל ייצור דגם חשמלי עם יכולת נסיעה של 280 ק"מ ומטען של כ-2 טונות.

## קישורים חיצוניים

* 
* תיאור דור שני של קראפטר
* סרטון עם תיאור המכונית

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2006
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קראפטר
פרובינציית ייליך-קלווה-ברג

**פרובינציית ייליך-קלווה-ברג** (בגרמנית: **Provinz Jülich-Kleve-Berg**) הייתה פרובינציה של פרוסיה מ-1815 עד 1822. ייליך-קלווה-ברג הוקמה בשנת 1815 משטחים שסופחו על ידי ממלכת פרוסיה מצרפת והדוכסות הגדולה של ברג, ופורקה בשנת 1822 כאשר אוחדה עם הדוכסות הגדולה של הריין התחתון ויצרה את פרובינציית ריינלנד. קלן הייתה בירת המחוז.

## היסטוריה
לאחר המלחמות הנפוליאוניות, קונגרס וינה החזיר את דוכסות קלווה לממלכת פרוסיה, אשר שילב את השטחים עם שאר נחלות הריין שנלקחו בחזרה מצרפת (חלרה הפרוסית ונסיכות מורס) עם האדמות הרייניות שנרכשו בווינה - דוכסות ייליך ודוכסות ברג יחד עם חלקים מנסיכות הבוחר מקלן והעיר החופשית וההנזה של קלן ועוד כמה טריטוריות קטנות יותר.

ב-30 באפריל 1815, השלטונות הפרוסיים ארגנו מחדש את מדינות הממלכה ל-10 מחוזות **, אשר ייליך-קלווה-ברג הייתה אחת מהם. שם המחוז התייחס לדוכסויות המאוחדות של יוליך-קלווה-ברג, טריטוריה לשעבר של האימפריה הרומית הקדושה שהכילה את רוב האזור.

בירת הפרובינציה הייתה קלן, כאשר המחוז חולק ל-Regierungsbezirke (מחוזות) של דיסלדורף, קלווה וקלן החל מה-22 באפריל 1816. נשיא המחוז היה פרידריך, רוזן סולמס-לאובאך.

ב-22 ביוני 1822, צו של הקבינט הפרוסי איחד את המחוז עם הדוכסות הגדולה של הריין התחתון, עם בירתה בקובלנץ, כדי ליצור את פרובינציית ריינלנד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרובינציות פרוסיה
צפון סין

**צפון סין** (בסינית: **华北**), או **הואביי** הוא אזור גאוגרפי בסין, המורכב מהמחוזות בייג'ינג, טיינג'ין, חביי, שאנשי, ומונגוליה הפנימית.

בתקופה המודרנית אזור צפון סין השתנה באופן מהותי מבחינת ההרכב החברתי-פוליטי והכלכלי. אזור צפון סין הושפע לאורך השנים באופן ניכר מהמרקסיזם, וממערכות התעשייה הסובייטיות, תוך שהייתה גם הקפדה על שימור התרבות הילידית הסינית המסורתית. אחד מהגידולים החקלאיים הבולטים ביותר באזור צפון סין הם גידולי החיטה.

רוב תושבי אזור צפון סין מדברים בניבים של שפות צפון סיניות כמו מנדרינית, ובמיוחד הניב המקומי הדומיננטי של מנדרינית - ניב בייג'ינג. ניב בייג'ינג מהווה כיום במידה רבה את הבסיס לסינית התקנית (המכונה גם "מנדרינית תקנית"), אשר היא השפה הרשמית של הרפובליקה העממית של סין.

## ערים שמכילות מעל למיליון תושבים
ממוזער|250px|מרכז בייג'ינג
בירות מחוז מוצגות להלן עם **טקסט מודגש**.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אזורים
מזרח סין

180px|ממוזער|המיקום של אזור מזרח סין בסין
**מזרח סין** (בסינית: 中国东部) הוא אזור גאוגרפי ותרבותי המשתרע על פני אזור החוף המזרחי של סין.

בשנת 1949 הממשל הסיני הגדיר באופן רשמי, למטרות כלכליות, את אזור מזרח סין כך שיכלול את המחוזות הבאים - אנחווי, פוג'יין, ג'יאנגסו, שאנדונג וג'ג'יאנג, וכמו גם את העיר שאנגחאי. בשנת 1961, התווסף מחוז ג'יאנגשי לאזור מזרח סין. בשנת 1978 חדלה להתקיים הגדרה רשמית למחוזות שנכללים באזור מזרח סין.

## ערים שמכילות מעל למיליון תושבים
ממוזער|250px|מרכז שאנגחאי
בירות מחוז מוצגות להלן עם **טקסט מודגש**.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אזורים
יהדות מרילנד

יהודים התיישבו במרילנד מאז המאה ה-17. נכון לשנת 2018, האוכלוסייה היהודית במרילנד עמדה על 3.9% עם 201,600 איש. האוכלוסיות היהודיות הגדולות ביותר במרילנד נמצאות במחוז מונטגומרי ובאזור המטרופולין של בולטימור, במיוחד בפייקסוויל ובצפון מערב בולטימור. נכון לשנת 2010, בולטימור ומחוז בולטימור היוו את עיקר הקהילה היהודית במדינה, וכמות היהודים בה הוערכה ל-100,000 איש. בפרברי מרילנד של וושינגטון הבירה (מחוז מונטגומרי ומחוז פרינס ג'ורג') מספרה של האוכלוסייה היהודית עמד על כ-116,700, נכון לשנת 2017, כאשר רובם מתגורר במחוז מונטגומרי התחתון. ברוקוויל ובפוטומק מאוכלסת עיקר האוכלוסייה היהודית של מחוז מונטגומרי, וקהילות נוספות קיימות גם באזור בת'סדה ובצ'בי צ'ייס ובשכונת קעמפ מיל של סילבר ספרינג. קהילות יהודיות קטנות יותר קיימות גם בערים נוספים, כמו גיית'רסבורג, גרמנטאון, וויט אוק, אולני וטקומה פארק. גם בקולומביה, בפרדריק ובאנאפוליס קיימות קהילות יהודיות קטנות.

## היסטוריה
ג'ייקוב למברוזו הוא התושב היהודי הידוע הראשון של מרילנד, לאחר שהתיישב בפרובינציית מרילנד בשנת 1656.

בין שנות ה-30 ל-1870 התיישבו במרילנד 10,000 יהודים מגרמניה וממרכז אירופה. יהודי מזרח אירופה החלו להתיישב במרילנד בשנות ה-50 של המאה ה-19, ובהמשך אף הייתה הגירה המונית של יהודי מזרח אירופה בין שנות ה-80 ל-1920.

ב-1899 חיו 35,000 יהודים במדינת מרילנד.

בשנת 1904, איזידור ריינר נבחר לסנאטור היהודי הראשון בארצות הברית ממרילנד, והוא אחד הסנאטורים היהודים הראשונים בארצות הברית בהיסטוריה האמריקאית.

ב-1969 הפך מרווין מנדל למושל היהודי הראשון של מרילנד.

## קישורים חיצוניים
* הפדרציה היהודית המאוחדת של בולטימור
* צ'ארלס אי סמית' קהילות חיים
* הפדרציה היהודית של וושינגטון רבתי
* המוזיאון היהודי של מרילנד
* תעודת כשרות Star-K
* ועד הרבנים, מועצת הרבנות של וושינגטון רבתי

## הערות שוליים

קטגוריה:מרילנד
מרילנד
ועד קהילות ליטא

**ועד קהילות ליטא** (**ועד מדינת ליטא**) שימש במאה ה-17 וה-18 כארגון הגג של יהדות ליטא. לפני הקמת הארגון יהדות ליטא הייתה חלק מוועד ארבע ארצות.

## רקע
מאז הקמתו של ועד ארבע ארצות הייתה יהדות ליטא חלק ממנו, אולם לאחר שליטא הופרדה על ידי השלטונות ונקבע לה מיסים שונים הוקם לה ועד מיוחד "ועד קהילות ליטא".

## ייסוד
לדעת רוב החוקרים ועד קהילות ליטא נוסד בשנת ה'שפ"ג (1623). אולם, לדעתו של ישראל היילפרין הוא נוסד כמה עשרות שנים קודם לכן.

את הוועד ייסדו שלוש הקהילות הגדולות בליטא של אז: בריסק, הורדנא ופינסק, שכללו תחתם כחמישים ערים בליטא. הם התכנסו יחד בט' באלול ה'שפ"ג בבריסק וקבעו תקנות בענייני גביית המיסים, משא ומתן, דין והנהגת הקהילות. הכינוס השני היה גם הוא בבריסק באייר ה'שפ"ו והוא עסק במיסים. בכינוסים השלישי והרביעי בה'שפ"ז וה'שפ"ח נקבעו תקנות שקבעו סדרים לכל קהילות יהודי ליטא.

שלושים שנה לאחר ייסוד הוועד, בשנת ה'תי"ב, דרשה קהילת וילנה לצטרף גם היא אל הוועד. הוועד נענה לבקשה וצירף אליו נציג אחד מקהילת וילנה. לאחר שמונה שנים נוסף אליו נציג שני מקהילת וילנה. בשנת ה'ת"ל ניתן להם הרשות לצרף נציג שלישי. בשנת ה'תמ"ז הושווה מעמדה של קהילת וילנה לשאר הקהילות וניתן לה גם צירוף של סופר ושמש בימי ההתועדות.

בשנת ה'תנ"א (1691) הופרדה קהילת סלוצק מבריסק והפכה לחברה בפני עצמה. עד סיום פעילות הוועד פעלו בו חמש קהילות אלו.
## דעיכה
ועד קהילות ליטא סיים את פעילותו בשנת תקכ"א.

## חברי הוועד וישיבות הוועד
נציגי כל קהילה נקראו "ראשי מדינה". לפי פנקס ועד הקהילות, ראשי המדינה נבחרו בבחירות הכלליות לוועד הקהל שנערכו בפסח של כל שנה או בעת כינוס הוועד. תחילה היו שני ראשי מדינה לכל קהילה, ובהמשך צורף אליהם שלישי. לפי תקנה משנת ה'שצ"ד כל קהילה רשאית לבחור נציג או שניים בעת הבחירות הכלליות, והנותר לפני כינוס הוועד. על "ראשי המדינה" הוטל גם לוודא את קיום החלטות הוועד.

כל אחת מישיבות הוועד ארכה מספר שבועות. בשנת ה'ת"ד הגבילו את אורך הישיבות לארבעה שבועות, אולם בשנת ה'תל"ד כבר התירו להמשיך את הכינוס חמישה שבועות ובשנת ה'תמ"ז האריכו לשישה שבועות.
## ראו גם
*ועד ארבע ארצות

## לקריאה נוספת
* שמעון דובנוב, **[https://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=22078#p=1&fitMode=fitwidth&hlts=&ocr= פנקס המדינה של ועד הקהילות הראשיות במדינת ליטא]**, קובץ תקנות ופסקים משנת שפ"ג עד שנת תקכ"א, ברלין תרפ"ה באתר HebrewBooks.
* ישראל היילפרין **[https://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=23222#p=70&fitMode=fitwidth&hlts=&ocr= תוספות ומילואים לפנקס מדינת ליטא]** בתוך "חורב" מאסף מוקדש לתולדות ישראל וספרותו ירושלים כרך ב' חוברת א' עמ' 67–86 תרצ"ה עמ' באתר HebrewBooks.
* ישראל היילפרין, **[https://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=23221#p=3&fitMode=fitwidth&hlts=&ocr= תוספות ומלואים לפנקס מדינת ליטא]**, בתוך "חורב" מאסף מוקדש לתולדות ישראל וספרותו ירושלים כרך ב' חוברת ב' תרצ"ז עמ' 125–190 באתר HebrewBooks.
* ישראל היילפרין, ראשיתה של המועצה היהודית הליטאית ויחסיה עם מועצת ארבע הארצות / ראשיתו של ועד מדינת ליטא ויחסו אל ועד ארבע ארצות, בתוך: ציון, כרך ג, חוברת א (תשרי תרצ"ח), עמ' 51–57
## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות ליטא
קטגוריה:עם ישראל בעת החדשה
קטגוריה:ארגונים יהודיים
דומיניק סולאנקה

**דומיניק איודלה סולאנקה-מיטשל** (באנגלית: **Dominic Ayodele Solanke-Mitchell**; נולד ב-14 בספטמבר 1997), הידוע בשם **דומיניק סולאנקה**, הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה. 

## קריירת מועדונים
### צ'לסי
סולאנקה החל את הקריירה שלו בצ'לסי ב-2004 בקבוצה מתחת לגיל שמונה. במהלך עונת 2013/2014, הבקיע 20 שערים ב-25 הופעות בקבוצה עד גיל 18.

הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו עם צ'לסי בספטמבר 2014. עקב פציעתו של דייגו קוסטה, סולנקה היה חלק מסגל הקבוצה הבוגרת למשחק הפרמייר ליג נגד קריסטל פאלאס ב-18 באוקטובר 2014. שלושה ימים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כשעלה כמחליף בדקה ה-73 במהלך הניצחון 0–6 על מריבור במסגרת ליגת האלופות. זה הפך אותו לשחקן הצעיר ביותר ששיחק עבור המועדון בליגת האלופות.

### ויטסה
ב-4 באוגוסט 2015, סולאנקה הושאל לוויטסה ארנהם מהליגה ההולנדית.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-23 באוגוסט 2015 בהפסד 0–2 לפיינורד. שבוע לאחר מכן, הוא כבש את שערו הראשון בניצחון 4–1 על קמבור. הוא סיים את העונה עם שבעה שערים ב-25 הופעות.

### ליברפול
ב-30 במאי 2017 חתם סולאנקה בליברפול.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 באוגוסט 2017 בניצחון 2–1 על הופנהיים בפליאוף ליגת האלופות. הוא כבש את שערו הראשון בליברפול ב-13 במאי 2018, היום האחרון של עונת 2017/2018, בניצחון הביתי 4–0 על ברייטון אנד הוב אלביון.

### בורנמות'
סולאנקה חתם בבורנמות' ב-4 בינואר 2019 על חוזה ארוך טווח. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 בפברואר בהפסד 2–0 לקארדיף סיטי. הוא כבש את שעריו הראשונים עבור בורנמות' רק בהופעתו ה-39 בליגה ב-12 ביולי 2020, בניצחון 1–4 על לסטר סיטי. בסיום אותה העונה, עונת 2019/2020 ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ. הוא כבש 15 שערים בצ'מפיונשיפ במהלך עונת 2020\2021, וסיים כמלך השערים המשותף של המועדון בליגה יחד עם ארנו דנג'ומה. בעונת 2021/2022 סיים כסגן מלך השערים עם 29 שערי ליגה, וסייע לקבוצתו לעלות בחזרה לפרמייר ליג. ב-23 בדצמבר 2023 כבש שלושער בניצחון 2-3 על נוטינגהאם פורסט, סולאנקה זכה בתואר שחקן החודש בפרמייר ליג בדצמבר 2023, אחרי שכבש 6 שערים בשבעה משחקים, סולאנקה הפך לשחקן בורנמות' הראשון שזוכה בתואר.

### נבחרת אנגליה
סולאנקה ייצג את אנגליה בכל נבחרות הנוער. במאי 2014 היה חלק מהנבחרת עד גיל 17 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 17 לשנת 2014. הוא סיים כמלך השערים המשותף של הטורניר עם ארבעה שערים בארבע הופעות, כולל שער במשחק הגמר.

בנוסף היה בסגל הנבחרת עד גיל 20 למונדיאל 2017 של פיפ"א עד גיל 20. הוא כבש ארבעה שערים בטורניר, כולל צמד נגד איטליה בחצי הגמר. סולאנקה זכה בכדור הזהב כשחקן הטורניר, לאחר שנבחרתו זכתה בטורניר כשניצחה 0–1 את ונצואלה.

הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת בנובמבר 2017 למשחק ידידות מול ברזיל באצטדיון ומבלי, ונכנס כמחליף בדקה ה-75 במשחק שהסתיים בתיקו 0–0.

ב-27 במאי 2019 נכלל סולאנקה בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 לאליפות אירופה לשנת 2019.
## תארים
;טוטנהאם הוטספר
* הליגה האירופית : 2025
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1997