יוסף נאור

**יוסף (יוסק'ה) נאור** (25 בנובמבר 1925 – 13 באוגוסט 2013) היה אלוף-משנה בחיל האוויר הישראלי, ממפתחי תחום הלוחמה האלקטרונית והמכ"ם בחיל, ולאחר שחרורו בכיר בתעשייה האווירית. חתן פרס ביטחון ישראל בשנים תשכ"ז (1967), על פיתוח מתקן "רקפת", ותש"ם (1980).

## ביוגרפיה
נאור נולד בפולין. בתקופת מלחמת העולם השנייה נמלט עם משפחתו לסיביר וניצל מן השואה. לאחר המלחמה הגיע לצ'כוסלובקיה. בזמן מלחמת העצמאות החל שם בלימודי אלקטרוניקה בשליחות צה"ל. בשנת 1949 עלה לארץ, התגייס לחיל האוויר הצטרף למחלקת ציוד ותוך כדי המלחמה המשיך בלימודיו בטכניון בחיפה. במסגרת שירותו בחיל האוויר כראש ענף לוחמה אלקטרונית פיתח את תחום הלוחמה האלקטרונית והתקין את מכשירי המכ"ם הראשונים. יצא ללימודים באנגליה והתמחה במערכות טרנספונדרים.

בשנת תשכ"ז (1967) זכה בפרס ביטחון ישראל על פיתוח מערכת "רקפת", שנתנה תמונה מדויקת של מסכי המכ”מ של האויב ואפשרה לחיל האוויר לטוס ב"שטחים המתים". הצוות בראשות נאור פיתח גם את ה"מאירה" שפענח את תדרי המכ"ם הרוסי P-12, ובסיוע אנשי רפא"ל,  תכנן את ה"יבלת" מערכת חסימה אלקטרונית לשיבוש תדרי מכ"ם שהופעלה באמצעות אנטנות אופקיות שהורכבו משני צדי מטוס דקוטה. פיתוחים אלו תרמו תרומה מכרעת ליכולת חיל האוויר להפתיע את המצרים במבצע מוקד שפתח את מלחמת ששת הימים.

במלחמת ההתשה פיתח מערכות שיבוש מכ"ם שהותקנו על מסוקי חיל האוויר במטרה לשבש את תפקוד סוללות הנ"מ המצריות באזור תעלת סואץ. פיתוח אחר שימש לשיבוש מערכות הקשר של הטייסים הסובייטים בקרב רימון 20.

נאור לא היה אהוד על המיועד לתפקיד מפקד חיל האוויר, בני פלד, אשר כינה אותו "אפיפיור הלוחמה האלקטרונית",
"פתאום מופיע גאון תורן ופתאום הוא אחראי על כל הלוחמה האלקטרונית של כל חיל האוויר ומפקדת חיל האוויר מצייתת לו כאילו היה רספוטין" והתנגד להיעדר הרשמיות הארגונית בפעולותיו - היה רגיל לעקוף את שרשרת הפיקוד ולפנות ישירות למפקד החיל מוטי הוד. מיד לאחר מינויו למפקד החיל במאי 1973, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, הפסיק פלד את שירותו של נאור בחיל האוויר והוא השתחרר בדרגת אלוף-משנה. מוסיף וטוען אורי מילשטיין שלא רק שנאור סולק מחיל האוויר אלא גם שפיתוחיו בתחום הלוחמה האלקטרונית לא באו לידי ביטוי במלחמה ו"היה זה מחדל חמור והוא שקבע במידה רבה את תוצאות המלחמה" משום אי יכולתו של חיל האוויר לעמוד ביעדים שהציב לעצמו ושעליהם צה"ל כולו סמך את ידו.

עם סיום פרק השירות בחיל האוויר השתלב נאור בתפקיד בכיר בתעשייה האווירית.

אחרי מלחמת יום הכיפורים השקיע חיל האוויר מאמצים רבים לשפר את מה שפיתח נאור. בראש צוות השיפורים עמדו אלוף-משנה אביאם סלע, וחבר בולט בו היה יצחק בן-ישראל. מבצע ערצב 19 במלחמת שלום הגליל היה מפגן יכולת לפיתוחיו של נאור וממשיכי דרכו.

בשנת תש"ם (1980) זכה בפעם השנייה בפרס ביטחון ישראל על תרומה נוספת לפיתוח אמצעי לוחמה אלקטרונית שהתחיל בזמן שירותו בחיל האוויר, וסיים בעבודתו במחלקת הפיתוח של התעשייה האווירית.

## ראו גם
* יחידה 555

## קישורים חיצוניים

*  ("מבצע ערצב 19", הערה מס' 222)
* 
* 
*סרטון מפגש שישי בסדרת הרצאות של ד"ר אורי מילשטיין על גיבורים וגבורה במלחמות ישראל במרכז מורשת בגין בירושלים. המתמקד באלוף-משנה יוסף נאור

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:סגל התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת חשמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013