open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אהרן רבין

**אהרן רבין** (1870–1942) היה אדמו"ר ורב העיר לנוביץ'. פעל במזרח אירופה בתקופה שלפני השואה.

## ביוגרפיה
אהרן רבין נולד בשנת 1870 (תר"ל), למשה רבין, אשר היה נצר לשושלת חסידית מיוחסת. מצד משפחתו, היה מצאצאיו של הבעל שם טוב, מייסד תנועת החסידות, ונחשב לדור השישי לו. שמו ניתן על שם זקינו, האדמו"ר אהרן מטיטיוב.

בגיל צעיר התחתן עם בתו של הרב מרדכי משומסק, משושלת המגיד מזלוטשוב.

בגיל 30, מונה לרב העיר לנוביץ', שם נמשך בעקבות פעלו של זקנו מצד אשתו, הרב יוסף מראדיוויל. בביתו הקים בית מדרש אשר משך אליו תלמידים רבים מהעיירה ומהסביבה. ביתו היה ידוע כמקום של צדקה ואירוח נדיב.

### חיי משפחה
הרב אהרן היה נשוי לרבנית חיה איטא, והיו להם שישה ילדים. אשתו נפטרה בשנת 1913 (תרע"ג). בעודו נותר לגדל את ילדיו לבד, המשיך להנהיג את קהילתו.

בנו, ר' ישראליקול, נספה עמו בתקופת השואה.

### השואה
בתקופת השואה, עם כניסת הנאצים ללנוביץ', המשיך הרב אהרן להנהיג את קהילתו תחת תנאים קשים. לפי עדויות, הוא הוביל מניינים בסתר כאשר בתי הכנסת נסגרו על ידי השלטון. בסופו של דבר, הוא נלכד יחד עם קהילתו ונרצח בגיא ההריגה, שם עודד את בני עדתו והוביל את תפילות הווידוי וקריאת שמע לפני מותו.

### מורשתו
לאחר פטירתו, חצרו נחרבה בשואה, אך זכרו נשמר בקרב החסידים ובתיעוד שנשאר על פועלו. סיפור חייו ומורשתו מהווים חלק מהזיכרון הקולקטיבי של החסידות שנספתה בשואה.

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:נפטרים ב-1942
מנו לסנר

**מנו לסנר** (בהונגרית: Lessner Manó; טפולצה, 28 בספטמבר 1884 – ולס, 5 בנובמבר 1944) היה מהנדס אזרחי ואדריכל יהודי-הונגרי יוצא דופן בתפיסתו האדרעכלית שחלק גדול מיצירותיו נבנו שלא תחת שמו מסיבות פוליטיות. לסנר היה ראש החוג הראשון באוניברסיטה לנושא תכנון ערים ולמעשה הקים את החוג. הוא נספה בשואה ככל הנראה במערב אוסטריה.

## קורות חיים
מנו לסנר נולד במשפחה יהודית מפורסמת של סוחרי יין, בנם של שמואל לסנר ושל פרנציסקה (פאני) שלזינגר. הוא השלים את בית הספר היסודי שלו בטפולצה, ולאחר מכן המשיך את לימודיו בגימנסיה בעיר גיור, שם היה לאיוש קוזמה גם בן מחזורו לכיתה וגם חברו, שעמו נותרה ידידותו גם מאוחר יותר. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הפך לסטודנט לאדריכלות באוניברסיטה הטכנית של מינכן. בחוזרו הביתה, ב-30 בנובמבר 1913 בבודפשט, בארז'בטווארוש, התחתן עם ארז'בט, בתם של ד"ר שמואל פנייש ושל אתלקה וייס. בתקופה זו עבד במשרדי אדריכלות שונים.

תחת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הוא לקח על עצמו משימות חשובות והפך לחבר במנהלת המוזיאונים והאמנויות האחראית על האדריכלות. מאפריל 1919 עמד בראש המחלקה החדשה לתכנון ולתכנון ערים בעקבות הרפורמה של האוניברסיטה למדעים שימושיים. לאחר נפילת רפובליקה, אגודת המהנדסים והאדריכלים ההונגרית גירשה אותו מחברותו באגודה. בשנים אלו עיצב עיצובי במה, תפאורות, מצבות ורהיטים. הוא הכין את התוכניות האדריכליות שלו תחת שמות עמיתיו. רבות מיצירותיו נהרסו בהפצצות במלחמת העולם השנייה ונבנו מחדש.

כמה תוכניות יקרות ערך, שרטוטים, כתבים ותצלומי בניינים שהושלמו נמצאו באוסף האדריכלי של מוזיאון Kiscelli. אלה גם מראים שהוא דחה לא רק את אסכולת האקדמיזם אלא גם את הדוגמות של האדריכלות המודרנית. לכן, הבתים המסורתיים שלו יוצאי דופן בדיוק כמו אלה שנולדו ברוח מודרנית. הבניינים שלו מאופיינים לפעמים בצורות גושים מדהימות. הוא אהב את הנטיות ההונגריות של הבארוק העממי, ויישם במודע את מרכיביו.

הוא דן לעיתים קרובות ברעיונותיו עם חבריו; עם קלמן סֶלֶה, בני פרנצי, נואמי פרנצי, יוז'ף אגרי, דיולה דרקוביץ', אישטוואן סניי, פאל פטזאי.

עבודותיו כללו את:
* שחזור של בית העירייה בסנטאנדרה
* את אתר הנופש לילדים בקסטהיי
* בית הבד וגת היין Szent-György.
* בשנים 1928-1829 השתתף גם בניהול עבודות הבנייה של בית החולים למגפות בטפולצה
* הוא גם תכנן וילות משפחתיות, בין היתר, בגבעת הוורדים (Rózsadomb (Budapest)) וגבעת גלרט בבודפשט ובעיר זאלאגרסג

בגיל 60, סירב לעזרת חבריו, הוא נלקח למחנות שירות עבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) כמעט מרצונו. מוולס שבמערב אוסטריה, הוא עדיין נתן אותות חיים. מעולם לא שמעו ממנו שוב. אשתו הייתה קלרה קון.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון ביוגרפי של טפולצה
* Veszprém megyei életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי של מחוז וספרם)
* פרנץ לסנר: זוכרים את האדריכל מנו לסנר (השנתון לבנות, בודפשט, 1973)
* מיהאי קובינסקי: לקסיקון אדריכלי מודרני (בודפשט. 1978)
## קישורים חיצוניים
* מנו לסנר אילן יוחסין באתר My Herritage
* מנו לסנר באתר urbanistak
* תשעה אבני נגף הונחו בעיר טאפולצה לזכר חברי משפחת לסנר המפורסמת. אתר MAZSIHISZ התאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה
* מרתף היין בסלע, של 1,700 מ"ר של משפחת לסנר מתחת לעיר טאפולצה
## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1884
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
גאורג מלכיאור קראוס

**גאורג מלכיאור קראוס** (בגרמנית: **Georg Melchior Kraus**; ) היה צייר גרמני, תלמיד של יוהאן היינריך טישביין  וחבר של גתה.
## ביוגרפיה
גאורג נולד כבן שישי בין תשעה ילדים, חמישה מאחיו מתו לפני גיל שנה, הוריו ניהלו בית הארחה בפרנקפורט, בגיל שמונה לאחר מותה המוקדם של אימו אביו התחתן בשנית.

בין השנים 1759 עד 1762 מלכיאור קראוס הוכשר כצייר אצל צייר החצר יוהאן היינריך טישביין האב בסטודיו שלו בחצר של פרידריך השני.

בשנת 1762 מלכיאור קראוס השתלם בפריז אצל החרט יוהאן גאורג וילה  שם הכיר את כריסטוף מרטין וילנד, ויוהאן פרידריך יוסטין ברטוך.

בשנת 1773 מלכיאור קראוס הוצג על ידי חבריו בחצר ויימאר ובשנת 1775 בהזמנת קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך מלכיאור קראוס קבע שם את מושבו במטרה ליסד עם פרידריך יוסטין ברטוך בית ספר לציור חופשי - ויימאר פרינסלי  אותו הוא ינהל.

בשנת 1786 הוציאו גיאורג מלכיאור קראוס והמו"ל יוהאן פרידריך יוסטין ברטוך  מגזין אופנה  עבורו יצר קראוס, את לוחות הנחושת בבית הספר אותו ניהל, המגזין כלל בחלקו גם צבע.

שיתוף הפעולה המצליח בין מלכיאור קראוס וברטוך הניב בשנת 1790 הוצאת ספר לילדים עם תמונות מתחריטים שנוצרו בבית הספר לציור שלהם.

גתה לקח עמו לעיתים קרובות את מלכיאור קראוס למסעותיו לתורינגיה, להרי ההארץ וגם למיינץ שם קראוס שרטט את המצור על העיר.

בשנת 1806 לאחר ניצחון נאפוליאון בקרב ינה-אאורשטדט השתלטו חיילים צרפתים על ויימאר וגם על ביתו של מלכיאור קראוס שנפצע במהלך זה, חברו ברטוך לקח את הצייר הפצוע וטיפל בו, מלכיאור קראוס שרד מספר שבועות עד למותו.

## גלריה

Portrait of Johann Wolfgang von Goethe by Georg Melchior Kraus at at Goethe-Nationalmuseum.jpg|דיוקן של גתה
Performance of Iphigenia at the Amateur Theatre by Georg Melchior Kraus, Goethe-Nationalmuseum.jpg|איפיגניה בטאוריס (גתה)
Charles Augustus, Grand Duke of Saxe-Weimar-Eisenach by Georg Melchior Kraus at Goethe-Nationalmuseum.jpg|קרל אוגוסט
Joseph Martin Kraus.jpg|דיוקן של יוזף מרטין קראוס בסגנון מלכיאור קראוס
1772 Kraus Familie bei der Mahlzeit anagoria.JPG|ארוחה משפחתית
Georg Melchior Kraus - Herberg interieur - 1135 - Städel Museum.jpg|ארוחה משפחתית בטברנה
1773 Kraus Zwischen Wissenschaft und Ehe anagoria.JPG|קרוע בין מדע לנישואין


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1737
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1806
גודפרי צ'שייר

**גודפרי צ'שייר השלישי** (; נולד ב-3 ביוני 1951) הוא מבקר קולנוע, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי.

הוא היה מעורב בהקמת המגזין "Spectator" בריילי בשנת 1978. כמו כן, שימש כיושב ראש חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק.

בשנים 2001 ו-2005 זכה בשלושה פרסים לביקורת האמנות הטובה ביותר מטעם איגוד עיתוני השבוע האלטרנטיביים.

## חייו אישיים
צ'שייר נולד וגדל בעיר ראלי שבצפון קרוליינה. הוריו הם סיס ובאדי צ'שייר. יש לו אח, ספרייג, ואחות בשם שוגר. הוא גם דוד לשתי אחייניות, שרה ודווי, ולאחיין אחד בשם ג'ו. צ'שייר מתגורר בניו יורק.

## קריירה כבמאי
בשנת 2005 החל לצלם סרט דוקומנטרי בשם "Moving Midway", המתאר את השפעת העברת בית האחוזה המשפחתי ממיקום הסמוך לכביש סואן אל תוך היער, לאזור שקט ושלו יותר, על משפחתו, ובמקביל, את השפעת המפגש עם צאצאי עבדים שהיו בבעלות משפחתו, כולל אלו שמוצאם מעבד וסבו-רבא של צ'שייר.

## קריירה כמבקר קולנוע
צ'שייר היה אחד ממייסדי המגזין "Spectator" בעיר ריילי בשנת 1978. באותה תקופה החל לכתוב ביקורת קולנוע באופן מקצועי. בשנת 1991 עבר לניו יורק, ומאז כתב עבור פרסומים לאומיים ובינלאומיים רבים, ביניהם: "הניו יורק טיימס", "וילג' ווייס", "וראייטי" ונוספים.

במיוחד מעניינים אותו ייצוגים קולנועיים של דרום ארצות הברית, קולנוע איראני, והמעבר מטכנולוגיה אנלוגית לדיגיטלית.

## סרטים מועדפים
בשנת 2012 השתתף בסקר המבקרים של המגזין "Sight & Sound" ובו מנה את עשרת הסרטים האהובים עליו:
* 2001: אודיסיאה בחלל
* פחד אוכל את הנשמה
* אוניית הקרב פוטיומקין
* Close-up
* הסנדק חלק שני
* אי-סובלנות
* הנידון למוות ברח
* האיש שירה בליברטי ואלנס
* ז'אן ד'ארק
* חלון אחורי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מבקרי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
אנשי המסתורין

**אנשי המסתורין** (באנגלית: **Mystery Men**) הוא סרט גיבורי-על קומי אמריקאי משנת 1999 בבימויו של קינן אייבורי ויינס, המבוסס באופן רופף על דמויות מהקומיקס של בוב בורדן. הסרט עוקב אחר קבוצה של גיבורי-על לא שגרתיים ולא יוצלחים שמנסים להציל את העיר שלהם. כאשר קפטן מדהים, גיבור-העל הראשי, נלכד בידי הנבל קזנובה פרנקנשטיין, הקבוצה המוזרה מוצאת עצמה כתקוותה היחידה של העיר.

בכיכובם של בן סטילר, האנק אזריה, וויליאם ה. מייסי., גרג קינאר, קלייר פורלני, קל מיטשל, פול רובנס, ג'יין גארופלו, ווס סטודי, ג'פרי ראש, לנה אולין, אדי איזארד וטום וייטס.

הסרט קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, אך היה כישלון קופתי שהרוויח קצת יותר מ-33 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 68 מיליון דולר.

## תקציר העלילה
הסרט מתמקד בקבוצה של גיבורים שוליים, בהם סופרמנים עם כוחות יוצאי דופן כמו המרולל, שמתמחה בזריקת מזלגות, והקיקיונר, שמסוגל להפוך לבלתי נראה רק כשהוא לבדו. כשהגיבור הראשי קפטן מדהים (גרג קיניר) נחטף על ידי הנבל המטורף קזנובה פרנקנשטיין (ג'פרי ראש), צוות "אנשי המסתורין" חייב להתגבר על חוסר הניסיון שלהם ולהתאגד כדי להציל את העיר ולהוכיח את עצמם כגיבורים.

## צוות השחקנים הראשי
* **[[בן סטילר]]** בתפקיד רוי / המרולל
* **[[ויליאם ה. מייסי]]** בתפקיד אדי / הקיקיונר
* **[[האנק אזריה]]** בתפקיד ג'פרי / משליך המזלגות
* **[[ג'נין גרופלו]]** בתפקיד קרול / המרשעת
* **[[קלייר פורלני]]** בתפקיד מוניקה
* **[[גרג קיניר]]** בתפקיד קפטן מדהים
* **[[ג'פרי ראש]]** בתפקיד קזנובה פרנקנשטיין

## ביקורות
הסרט אנשי המסתורין קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. עם זאת, לאורך השנים, הסרט הפך לסרט פולחן בזכות ההומור הייחודי, השנינות והליהוק הייחודי של הדמויות. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 61%, וב-Metacritic, ציון של 65 מתוך 100.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:גיבורי-על
ארי בן

שמאל|ממוזער| הנסיכה מרתה לואיז וארי בן בחתונה של הנסיכה השוודית מדלן ב-2013
**ארי מיכאל בן** (בנורווגית: **Ari Mikael Behn**; 30 בספטמבר 1972 – 25 בדצמבר 2019) היה סופר, מחזאי ואמן חזותי נורווגי, אשר נודע במיוחד בזכות נישואיו המתוקשרים עם הנסיכה הנורווגית מרתה לואיז בין השנים 2002 ל-2017. הוא היה אזרח פרטי לכל אורך שנות נישואיהם, ללא תואר מלכותי או מעמד מיוחד כלשהו.

## ביוגרפיה
הוא נולד בשנת 1972 בשם ארי מיכאל בירשול בעיר ארהוס שבדנמרק להורים נורווגים. לאורך ילדותו משפחתו גרו במקומות שונים ברחבי נורווגיה ומחוץ לנורווגיה עד שהיא השתקעה בשנת 1978 בעיירה הנורווגית מוס. בילדותו פיתח עניין בספרות ובאמנויות. בן למד היסטוריה ודת באוניברסיטת אוסלו, וקיבל שם בהמשך תואר ראשון.

בשנת 1996 שינה את שמו לארי בן כאשר בחר להשתמש בשם המשפחה של סבתו מצד אמו לפני נישואיה.

בשנת 1999 פרסם את אוסף הסיפורים הקצרים "Trist som faen" ("עצוב באופן מחריד"), אשר זכה לשבחי המבקרים והצליח למכור קרוב ל-100,000 עותקים. לאחר נישואיו לנסיכה מרתה לואיז הוא פרסם לאורך השנים ארבעה רומנים, שני אוספי סיפורים קצרים נוספים ומחזה. סגנונו הספרותי שילב לעיתים קרובות אלמנטים אוטוביוגרפיים.

בשנת 2002 יצר סרט תיעודי על מלחמת אפגניסטן והופיע במספר סרטים קומים. בנוסף, בשנת 2011 הוא הנחה את סדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "Ari og Per", ומשנת 2013 ועד מותו הוא היה פעיל כאמן חזותי, ושאב השראה רבה מזרם הנאו-אקספרסיוניזם ומאמנים כמו ז'אן-מישל בסקיה.

## חיים אישיים
בן התחתן עם הנסיכה הנורווגית מרתה לואיז ב-24 במאי 2002. לזוג נולדו לאורך השנים שלוש בנות - מוד אנג'ליקה, לאה איזדורה ואמה טלולה. הם חיו לאורך השנים במקומות שונים, כולל לונדון וניו יורק, לפני שהם נפרדו לבסוף ב-2016 והתגרשו ב-2017.

ב-25 בדצמבר 2019 בן התאבד בביתו בלומדאלן בהיותו בן 47. לאורך שנותיו האחרונות בן סבל מאלכוהוליזם והתמודדות עם בעיות נפשיות. בזמן מותו בן היה מערכת יחסים עם עורכת הדין אבה ריש היילמן.

הלווייתו נערכה בקתדרלת אוסלו ב-3 בינואר 2020 והוא נקבר בבית הקברות *Vår Frelsers gravlund* באוסלו*.*

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי כפי שאורכב בארכיון האינטרנט ב-19 באפריל 2020

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבדים: אמנים
קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:ציירים נורווגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1972
קטגוריה:נפטרים ב-2019
חנה קליין

**חנה קליין** (נולדה בשנת 1951) היא פעילה פמיניסטית ולהט"בית בישראל, ממייסדות "אל"ף" ו"קל"ף". בשל תפקידה החלוצי בקהילה הלהט"בית בישראל, קליין כונתה על ידי חברי הקהילה והתקשורת "הלסבית הראשונה של תל אביב". יקירת העיר תל אביב (2022).

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל אביב. התחנכה ב"יהודה הלוי" ובתור נערה הצטרפה אל מועדון "הפועל תל אביב" בחתירה.

לדבריה, גדלה בבדידות ובקושי רב להשלים עם זהותה כלסבית, עד שגילתה בעיתון על היווסדה של האגודה לשמירת זכויות הפרט באמצע שנות ה-70. קליין הצטרפה לוועד המייסד של האגודה, והייתה האישה היחידה בו מלבד זיוה אילות, שפרשה במהרה.

בפעילותה באגודה, הקימה קליין את חוג הנשים שכלל כ-130 חברות בירושלים, חיפה ואילת. בשנת 1977 פרשה מהאגודה ביחד עם עוד מספר נשים אחרות, והקימה את אל"ף. ב-1979, כאשר בוטל כנס בין לאומי של הומואים ולסביות יהודים בשל איום הרבנות לבטל את תעודת הכשרות של מקום האירוע, פתחה בהפגנה בכיכר רבין ביחד עם חברות הארגון. מחאה זו צולמה לטלוויזיה, וקליין הייתה מהנשים הראשונות שנחשפו לתקשורת כלסביות גלויות. לאחר ההפגנה, חזרו קליין ועמיתותיה לאגודה לשמירת זכויות הפרט.

בשנת 1986 הקימה חיה שלום את קל"ף, וקליין החלה לשמש כמנהלת החשבונות של הארגון ובהמשך הגזברית. בשנת 1996 לקחה חלק בהתמודדות של מיכל עדן למקום ברשימת מרצ - ניסיון שלא צלח. לצד השתתפותה במאבק הלהט"בי, לקחה חלק במאבק הפמיניסטי בישראל, כשסייעה להקים את מרכז הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית והמקלט לנשים מוכות בחיפה.

## פרסים
* בשנת 2001 זכתה בתואר יקירת קהילת הלהט"ב
* בשנת 2015 במלאת 40 שנים לאגודת הלהט"ב בישראל, זכתה להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות הקהילה.
* בשנת 2022 זכתה באות יקירת העיר תל אביב

## לקריאה נוספת
* איריס רחמימוב, **"סעודות, הפגנות והתפכחות": - רדיקליזם לסבי בירושלים, 1989-1972**, מתוך כתב העת זמנים, גיליון 131, עמודים 62–71, החברה ההיסטורית הישראלית

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2022
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אריה שרון (ראש מועצה)

**אריה שרון** (נולד ב-1 במרץ 1959) הוא ראש המועצה האזורית אלונה משנת 1999.

נולד בשנת 1959 במושב אביאל בו הוא מתגורר גם כיום. אביו היה בעל משק חקלאי, ולו כרמים ומטעי נשירים. עד תחילת כהונתו כראש מועצה, נהג לסייע בעבודה החקלאית במשק.

בוגר בית הספר לקציני ים עכו ושירת בחיל הים. למד תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני במנהל ציבורי באוניברסיטת חיפה. לאחר לימודיו עבד במשך 12 שנים במחלקת הביקורת הפנימית בחברת החשמל. אב לשלושה ילדים.

## ראשות המועצה

נבחר לראשונה לראשות המועצה בשנת 1999.

בבחירות 2013 ניצח ברוב של 74.8%.

בבחירות 2018 התמודד מול בבי בן יתח, וניצח ברוב של 55.36%.

בבחירות 2024 היה המועמד היחיד.

מלבד תפקידו כראש מועצת אלונה, מכהן שרון גם כיו"ר רשות ניקוז ונחלים מאז שנת 2022 וכן מכהן כראש הוועדה החקלאית של מרכז המועצות האזוריות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לקציני ים עכו
קטגוריה:עובדי חברת החשמל
קטגוריה:חיילי חיל הים
קטגוריה:אביאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
השיטפונות בנפאל (2024)

**באוקטובר 2024 אירעו מספר שיטפונות קטלניים** בעקבות גשמים עזים מתחילת יולי ועד סוף ספטמבר בנפאל. השיטפונות גרמו להצפות משמעותיות ברחבי המדינה וכן למספר מפולות בוץ. גשמים אלו היו הכבדים ביותר שתועדו באזור מאז 1970 לפחות, והיו תוצאה של שקע ברומטרי בעונת המונסון השנתית. נזקי השיטפונות היו כבדים גם עקב תשתיות ותכנון לקויים, לרבות בנייה לא מתוכננת במישורי שיטפונות.

השיטפונות החלו ב-26 בספטמבר והשפיעו מאוד על האזורים המזרחיים והדרום-מזרחיים של נפאל, כמו גם באזורים הסמוכים של הודו, כמו אוטר פראדש ואסאם. נהר הקוסי התמלא עד לרמות מסוכנות, בעוד שנהרות בגמטי ונאקו גרמו להצפות במחוז בגמטי. עמק קטמנדו קיבל בין 240 מ"מ ל-322.2 מ"מ גשם בין ה-28 ל-29 בספטמבר, מה שגרם להצפות כבדות בבירת נפאל, קטמנדו. תשתיות, כולל צינורות מים וגישה לחשמל ולאינטרנט, ניזוקו, ושלושת הכבישים המהירים מחוץ לעיר נחסמו. דווח על מספר נפגעים מכלי רכב שנקברו במפולות. הממשלה הפנתה את כוחות משטרה וצבא, הכוללים למעלה מ-3,000 איש, לסייע בעבודות חילוץ וניקיון, ובתי ספר ואוניברסיטאות נסגרו באזורים שנפגעו.

לפחות 193 הרוגים ו-64 נעדרים אושרו בשל השיטפונות בסוף ספטמבר, כולל לפחות 37 בקטמנדו. כל הטיסות משדה התעופה של קטמנדו בוטלו, ובתי ספר ואוניברסיטאות בנפאל
נסגרו למשך שלושה ימים. כ-4,000 בני אדם נזקקו לחילוץ, ולפחות 322 בתים ו-16 גשרים ניזוקו.

## קישורים חיצוניים
* 
קטגוריה:אסונות טבע ב-2024
קטגוריה:אסונות בנפאל
קטגוריה:אסיה: שיטפונות
קטגוריה:2024 באסיה
בית העלמין פרדלקינו

**בית העלמין פרדלקינו** (ברוסית: **Переделкинское кладбище**) הוא בית קברות, הממוקם במחוז האדמיניסטרטיבי של מוסקבה החדשה, במוסקבה.

פרדלקינו הוא נקרופוליס לאנשי ספרות וממוקם על הגדה הגבוהה של נהר סטון. ממוקם ליד תחנת פרדלקינו , בקו 20px|link= של הקוטרים המרכזיים של מוסקבה.

## אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין
* בוריס פסטרנק
* קורניי צ'וקובסקי
* לידיה צ'וקובסקאיה 
* ארסני טרקובסקי 
* רוברט רוז'דסטבנסקי
* יבגני יבטושנקו
* מרגריטה אליגר
* יפים גלר
* יוסיף רייבסקי
* יורי שצ׳קוצ׳יקין 
* גלינה סרבריאקובה 
* מריה פרילז'ייבה 
* אולגה פרובסקאיה 
* סמיון ליפקין 
* אלכסנדר מז'ירוב 
* ואדים קוז'בניקוב 
* אולגה איווינסקאיה 
* ולנטין אסמוס 
* ניקולאי וירטה 
* גאורגי ולדימוב 
* ואדים סידור 

## קישורים חיצוניים

* 

פרדלקינו
Dakloos

***Dakloos*** (בעברית: "**חֲסַר בַּיִת**") הוא אלבום הבכורה של הזמר ההולנדי יוסט קליין. את האלבום הוציאה ב-1 ביוני 2016 לאור חברת התקליטים מאדה מיוזיק להורדה דיגיטלית ולסטרימינג.

*Dakloos* כולל שמונה רצועות, ואורכו עומד על 17 דקות ו-52 שניות. חלק מהרצועות מושרות בהולנדית וחלק אחר באנגלית, ושתיים מתוכן, "Zorro" ו-"Range Rovers", הן דואטים בהשתתפות מיק ספק ומרטין בהתאמה. לפני יציאת אלבום לא פורסמו סינגלים מסחריים לקידומו.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2016
קטגוריה:אלבומי יוסט קליין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בהולנדית
נייתן סנפורד

**נייתן סנפורד** (באנגלית: **Nathan Sanford**; 5 בנובמבר 1777 – 17 באוקטובר 1838) היה פוליטיקאי אמריקאי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סנפורד נולד ב-5 בנובמבר 1777 בברידג'המפטון שבניו יורק, והיה בנם של תומאס סנפורד ופיב (לבית בייקר) סנפורד, משפחה של חקלאים וסוחרים.

הוא למד באוניברסיטת ייל, למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בעיר ניו יורק.

### קריירה
בשנת 1803 מונה כתובע המחוזי הפדרלי עבור מחוז ניו יורק, ונשאר בתפקיד עד 1815 כאשר המחוז פוצל למחוזות הצפוני והדרומי של ניו יורק.

בשנים 1808–1809 ו-1811 כיהן כחבר ב. בשנת 1811 נבחר ליושב ראש ב-29 בינואר, אך לא יכול היה להשתתף במושב לאחר ה-10 בפברואר בגלל בריאות לקויה. האספה החליטה לבחור יושב ראש חדש ובחרה בוויליאם רוס. מ-1812 עד 1815 כיהן כחבר הסנאט של ניו יורק.

ב-1815 נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לסנאט של ארצות הברית וכיהן בתפקיד מ-4 במרץ 1815 ועד 3 במרץ 1821. הוא היה יו"ר הוועדה למסחר וייצור (הקונגרסים ה-15 וה-16), וחבר בוועדה לענייני הצי (הקונגרס ה-15) ובוועדת הכספים (הקונגרס ה-16). בשנת 1821 התמודד לבחירה מחדש כקלינטוניאני, אך הובס על ידי מרטין ואן ביורן.

הוא היה ציר בוועידת החוקה של מדינת ניו יורק של 1821, ובין השנים 1823 ל-1826 כיהן כצ'נסלור ניו יורק. בבחירות 1824 קיבל 30 קולות אלקטורליים לסגן נשיא ארצות הברית.

בשנת 1826 התפטר מתפקידו לאחר מועמדותו בסנאט, ונבחר שוב לסנאט של ארצות הברית. הוא נכנס לתפקידו ב-31 בינואר 1826 וכיהן עד 3 במרץ 1831. הוא כיהן כיושב ראש ועדת החוץ של הסנאט (הקונגרס ה-19), ובדרך כלל יישר קו עם הנשיא ג'ון קווינסי אדמס ומזכיר המדינה הנרי קליי. לאחר מכן חידש את עבודתו בעריכת דין בפלאשינג, ניו יורק.

### חיים אישיים
סנפורד היה נשוי שלוש פעמים. נישואיו הראשונים היו לאליזבת "אליזה" ואן הורן (1780–1811). מקום מגוריו בפלאשינג, "סנפורד הול", הפך לבית משוגעים פרטי בשנת 1845, בניהולו של ד"ר ג'יימס מקדונלד, וגנרל אלן מקדונלד. יחד, נייתן ואלייזה היו הורים למספר ילדים, ביניהם:
* אדוארד סנפורד (1805–1876), סנאטור במדינת ניו יורק.
* אליזה סנפורד, שנישאה לג'ון לה ברטון.
* צ'ארלס סנפורד.
* הנרי סנפורד.

לאחר מות אשתו הראשונה ב-1811, נישא סנפורד בשנית למרי אסתר מלבון איזקס (1790–1816), בתם הבכורה של קולונל ראלף אייזק ואליזבת (לבית סבור) אייזקס, ב-1813. יחד, הם היו הורים לשני ילדים:
* מרי סנפורד (1814–1841), שנישאה לפיטר גנסוורט (1788–1876), גם הוא סנאטור במדינת ניו יורק.
* הנרי סנפורד (1816–1832), שמת צעיר.

לאחר מות אשתו השנייה, נישא בשנית בפעם השלישית למרי ביוקנן (1800–1879), לה נישא במאי 1828. יחד, הם היו ההורים של:
* רוברט סנפורד (1831–1908), בוגר בית הספר למשפטים של יוניון קולג' וניו יורק.

הוא מת בפלאשינג ב-17 באוקטובר 1838, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית של סנט ג'ורג' בפלאשינג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:יושבי ראש ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1777
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1838
סוסאנה סונדפור

**סוסאנה אארטון סונדפור** (בנורווגית: **Susanne Aartun Sundfør**; נולדה ב-19 במרץ 1986) היא זמרת-יוצרת ומפיקת תקליטים נורווגית. סגנונה המוזיקלי משלב אלמנטים של ארט פופ, אלקטרוניקה, מוזיקת פולק ופופ ניסיוני.

## ביוגרפיה
סונדפור נולדה וגדלה בעיירה האוגסונד (Haugesund) שבמערב נורווגיה. סונדפור היא נכדתו של התאולוג והבלשן של אארטון (Kjell Aartun). סונדפור גילתה עניין רב במוזיקה בילדותה והיא החלה לנגן בכינור בגיל שמונה, לקחה שיעורי פסנתר לראשונה בגיל תשע, ולקחה שיעורי שירה לראשונה בגיל 12. בתיכון היא למדה במגמת מוזיקה. בהמשך למדה אנגלית ואמנות באוניברסיטת ברגן.

סונדפור החלה להופיע לראשונה במהלך שנת 2005. אלבום הבכורה של סונדפור, אשר נקרא "Susanne Sundfør", יצא לשווקים ב-2007 וזכה להצלחה ניכרת בנורווגיה, במיוחד בזכות הפופולריות של הסינגל "Walls". בשנת 2008 סונדפור זכתה בנורווגיה בפרס Spellemannprisen (הפרס הנורווגי המקביל לפרס הגראמי) בקטגוריית האמנית הטובה ביותר, אך היא דחתה את הפרס, בטענה שהיא לא מרגישה בנוח עם קטגוריות המבוססות על מגדר. אלבום האולפן השני של סונדפור, "The Brothel", אשר יצא לשווקים ב-2010, הכיל ססאונד אלקטרוני יותר והוא היה לאלבום הנמכר ביותר בנורווגיה באותה השנה.

בשנת 2012 הוציאה סונדפור את אלבום האופן "The Silicone Veil" אשר הגיע לצמרת מצעד האלבומים הנורווגי באותה השנה וזכה לשבחים רבים. בשנת 2015 הוציאה לשווקים את האלבום "Ten Love Songs" שהכיל אלמנטים של מוזיקת דאנס-פופ אלקטרונית אשר זכה להצלחה מסחרית ניכרת בנורווגיה ומחוץ לנורווגיה, והכיל בין היתר את הלהיטים "Fade Away" ו-"Delirious". ב-2017 הוציאה לשווקים את האלבום "Music for People in Trouble" שהכיל סאונד אקוסטי יותר ועסק בנושאים של הרס סביבתי, קריסה חברתית וחרדה קיומית.

לאורך השנים סונדפור שיתפה פעולה עם מספר אמנים, כולל הרכב המוזיקה האלקטרונית הנורווגי רויקסופ והרכב המוזיקה האלקטרונית הצרפתי M83. היא זכתה לפרסום רב בשנת 2013 כאשר ביצעה את השיר "Oblivion" שהיה נעימת הנושא של הסרט "אבדון" אשר הופק על ידי M83. בנוסף, לאורך השנים סונדפור הפיקה מוזיקה לאמנים אחרים והלחינה גם את המוזיקה לסרט התיעודי "Self Portrait" משנת 2020. אלבום האולפן השישי שלה, "Blómi" יצא לשווקים ב-2023.

## חיים אישיים
באוגוסט 2020 פרסמה סונדפור באינסטגרם שהיא בהריון עם בנה הראשון. שנתיים לאחר מכן, בקיץ 2022, סונדפור נישאה למוזיקאי הג'אז הנורווגי אנדרה רוליגהטן.

## דיסקוגרפיה
### אלבומי אולפן

### אלבומי הופעות חיות

### סינגלים

**סינגלים שיצאו לשווקים במסגרת שיתופי פעולה**

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברגן
קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1986
Scandinavian Boy

***Scandinavian Boy*** (בעברית: "**ילד סקנדינבי**") הוא אלבום האולפן השני של הזמר ההולנדי יוסט קליין. את האלבום הוציאה ב-20 באוקטובר 2017 לאור חברת התקליטים מאדה מיוזיק להורדה דיגיטלית ולסטרימינג. הוא פורסם כשנה לאחר צאת אלבום הבכורה של קליין, *[[Dakloos]]*.

*Scandinavian Boy* כולל 13 רצועות, ואורכו עומד על 32 דקות ו-36 שניות. חלק מהרצועות מושרות בהולנדית וחלק אחר באנגלית. לפני יציאת אלבום לא פורסמו סינגלים מסחריים לקידומו. *Scandinavian Boy* הגיע למקום ה-12 במצעד 100 האלבומים ההולנדיים ולמקום ה-121 במצעד האלבומים של פלנדריה.

איגוד תעשיית ההקלטות ההולנדי התעיד את היצירה בתואר זהב על שחצה את רף 20,000 העותקים ברחבי הולנד.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי יוסט קליין
קטגוריה:אלבומים בהולנדית
קטגוריה:אלבומים באנגלית
עובדיה גרמן

**עובדיה גרמן** (באנגלית: **Obadiah German**; 22 באפריל 1766 – 24 בספטמבר 1842) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. הוא התבלט מאוד בכהונתו כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו יורק בין השנים 1809–1815 וכיושב ראש האספה המדינתית של ניו יורק ב-1819.

## ביוגרפיה
גרמן נולד ב-22 באפריל 1766, באמניה שבפרובינציית ניו יורק. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1792, והחל לעסוק בכך בנוריץ'. כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בין השנים 1798 עד 1799, 1804 עד 1805, ו-1807 עד 1809.

בשנת 1809 נבחר לסנאט מטעם ניו יורק. הוא כיהן קדנציה אחת, מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1815, ולא הועמד לבחירה מחדש. גרמן נודע כמבקר של חוסר ההכנות הצבאיות שנעשו לקראת מלחמת 1812, והצביע נגד הכרזת המלחמה. בשנת 1812, גרמן היה אחד הנאמנים המייסדים של מכללת המילטון. הוא היה השופט הראשון של בית המשפט של מחוז צ'ננגו מ-1814 עד 1819. הוא גם היה קצין מיליציה של המדינה, ובסופו של דבר הפך למייג'ור גנרל.

בתמיכת פרויקט תעלת אירי של דוויט קלינטון, גרמן נטל חלק בתכנון ובפיקוח על בנייתו לאחר מינויו לוועדת המדינה לעבודות ציבוריות ב-1817. גרמן חזר לאספה ב-1819 כחבר בפלג הקלינטוני של המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית ונבחר לכהן כיושב ראש. לאחר מכן חידש את עבודתו בעריכת דין. גרמן הפך לוויגי כשהמפלגה הזו קמה.

הוא מת ב-24 בספטמבר 1842 בנוריץ' שבניו יורק, ונקבר בבית הקברות נורת' נוריץ' בצפון נוריץ', ניו יורק.

## משפחתו
לגרמן היו שבעה ילדים עם אשתו הראשונה, מרי אן לואיס, הידועה בשם אן, שמתה ב-1829.
* לואיס גרמן (נפטר ב-1819) היה לוטננט בצי ארצות הברית ומוותיקי מלחמת 1812.
* מוריס
* סאתרלנד
* אלברט היה פונדקאי בנוריץ' לפני שעבר לאוהיו.
* וולטר, שירש את אביו בעסקי הסחר של המשפחה בנוריץ'. הוא שירת כקפטן מיליציה במהלך מלחמת 1812 והפך לחדל פירעון לאחר שעסקיו נכשלו ב-1820.
* ג'וליה, שהייתה אשתו של סטיבן אנדרסון מנוריץ', ולאחר מכן התגוררה בוויסקונסין.
* מריה (נפטרה ב-1876), שהייתה אשתו של הכומר ג'ורג' הרמון והתגוררה בוויסקונסין ובאוהיו.

לאחר מות אשתו הראשונה, התחתן עם מרי אן נייט. לזוג נולדו שני בנים. מרי אן עברה לסירקיוז עם בניהם כשהיו צעירים, בעוד עובדיה המשיך לגור בנוריץ'.

## אלמנתו
אלמנתו של עובדיה גרמן, מרי אן נייט, טענה כי אחיה (בכמה חשבונות אומרים אחיה של גרמן) הונה אותה מהעיזבון של גרמן ב-70,000 דולר (כ-1.7 מיליון דולר ב-2014). היא התגוררה בסירקיוז והפכה לאשמה ציבורית לאחר שנמצאה "במצב של דלות גדולה", מאמציה להתפרנס באמצעות ציור ו"עבודה יוקרתית" כשלו. טענתה שהיא אלמנתה של גרמן לא התקבלה בסירקיוז עד שאושרה לאחר מותה.

## מורשת
העיירה גרמן, ניו יורק, נקראת על שמו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1766
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
סמואל מיצ'יל

**סמואל לאת'ם מיצ'יל** (באנגלית: **Samuel Latham Mitchill**; 20 באוגוסט 1764 – 7 בספטמבר 1831) היה רופא, חוקר טבע ופוליטיקאי אמריקאי מניו יורק.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סמואל מיצ'יל נולד ב-20 באוגוסט 1764 בהמפסטד שבפרובינציית ניו יורק, והיה בנם של רוברט מיצ'יל ואשתו, מרי לאת'ם, שהיו שניהם קווייקרים.

הוא נשלח לסקוטלנד וב-1786 השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת אדינבורו עם תואר MD, כאשר על השכלתו שילם דוד עשיר. כשחזר לארצות הברית לאחר לימודי הרפואה, השלים מיצ'יל גם לימודי משפטים. כעורך דין, הוא פיקח על רכישת אדמות במערב ניו יורק מהאינדיאנים משבט האירוקוי ב-1788.

### קריירה
מיצ'יל לימד כימיה, בוטניקה והיסטוריה של הטבע במכללת קולומביה מ-1792 עד 1801 והיה עורך מייסד של *The Medical Repository*, כתב העת הרפואי הראשון בארצות הברית. בשנת 1793 נבחר לעמית זר של החברה המלכותית של אדינבורו. 

בנוסף להרצאותיו בקולומביה על בוטניקה, זואולוגיה ומינרלוגיה, מיצ'יל אסף, זיהה וסיווג צמחים ובעלי חיים רבים, במיוחד אורגניזמים מימיים. בשנת 1797 נבחר לעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. מ-1807 עד 1826 לימד בקולג' לרופאים ומנתחים בניו יורק ולאחר מכן עזר לארגן את הקולג' לרפואה של רוטגרס בניו ג'רזי, שם כיהן כסגן נשיא עד 1830. בהיותו בקולומביה פיתח מיצ'יל תיאוריה מופרכת של מחלות; עם זאת, זה הביא לקידום ההיגיינה האישית שלו ולשיפור התברואה.

מיצ'יל כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק ב-1791 ושוב ב-1798 ולאחר מכן נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן מ-1801 ועד להתפטרותו ב-22 בנובמבר 1804. כחבר קונגרס, היה אחד מהשופטים במשפט ההדחה נגד השופט ג'ון פיקרינג. בנובמבר 1804 נבחר מיצ'יל כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו יורק כדי למלא את המושב שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של ג'ון ארמסטרונג, וכיהן מ-23 בנובמבר 1804 עד 3 במרץ 1809. לאחר מכן כיהן שוב כחבר בית הנבחרים מ-4 בדצמבר 1810 עד 3 במרץ 1813.

מיצ'יל נבחר לחבר באגודת העתיקות האמריקאית בשנת 1814. ב-29 בינואר 1817, כינס מיצ'יל את הישיבה הראשונה של האקדמיה למדעים של ניו יורק, שנקראה במקור ה-Liceum of Natural History, ולימים נבחר לנשיא האקדמיה.

מיצ'יל תמך בתוקף בבניית תעלת אירי, בחסות ידידו ובעל בריתו הפוליטי, דוויט קלינטון. מיצ'יל הציע לשנות את שמה של ארצות הברית של אמריקה ל-Fredonia, ולשלב את ה"חופש" האנגלי עם סוף לטיני. למרות שההצעה לא נשקלה ברצינות, כמה עיירות אימצו את השם, כולל פרדוניה שבניו יורק. כמה רודפי חירות הקימו רפובליקה קצרת מועד בשם זה בטקסס בסוף שנות ה-20 של המאה ה-19.

מיצ'יל מת בניו יורק ב-7 בספטמבר 1831.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1764
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1831
צ'ארלס דאדלי

**צ'ארלס אדוארד דאדלי** (באנגלית: **Charles Edward Dudley**; 23 במאי 1780 – 23 בינואר 1841) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי. חבר ב-Albany Regency של מרטין ואן ביורן, דאדלי כיהן כראש עיריית אולבני, ניו יורק, חבר בסנאט של מדינת ניו יורק וסנאטור אמריקאי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דאדלי נולד ב-23 במאי 1780 בג'ונסון הול, אקסלשל, סטפורדשייר במהלך המהפכה האמריקאית להורים לויאליסטים. אביו, צ'ארלס דאדלי, היה אנגלי ששימש כגבאי מכס המלך בניופורט, רוד איילנד, שם התחתן עם קתרין קוק, ממשפחה קולוניאלית ברוד איילנד. סבו וסבתו מצד אביו היו תומאס דאדלי ומרי (לבית לבט) דאדלי מסטפורדשייר, אנגליה.

בנובמבר 1775, אביו נטש את משרדו בניופורט וחיפש מקלט על סיפון ספינת מלחמה בריטית. בשנה שלאחר מכן, הוא התגורר באנגליה, שם הצטרפה אליו אשתו. המשפחה נשארה באנגליה עד מות אביו ב-1790. בשנת 1795, אמו של דאדלי חזרה לרוד איילנד, והביאה איתה את הצעיר בן החמש עשרה, שלמד בניופורט.

### קריירה
ממוזער| כרטיס הפלגה של ספינת קליפר לספינה על שם אשתו בלנדינה
סמוך לתחילת המאה ה-19, דאדלי עבד כפקיד בחדר ספירה וערך מסעות מניו יורק לאיי הודו המזרחית כממונה על המטען. מאוחר יותר הוא עבר לאולבני, ניו יורק, שם עסק בעסקי המסחר והתחתן עם משפחה מאולבני פוליטית בולטת.

#### קריירה פוליטית
דאדלי נכנס לחיים הציבוריים כשהיה בשנות השלושים המאוחרות לחייו. הוא הצטרף ל-Albany Regency, הקוטרינה שמרטין ואן ביורן הקים כדי להוביל את ה-Bucktails, הקבוצה שנלחמה בדוויט קלינטון על השליטה במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית של ניו יורק.

דאדלי היה אלקטור לנשיאות בבחירות 1816 והצביע עבור ג'יימס מונרו ודניאל טומפקינס. הוא כיהן כחבר מועצת אולבני בין השנים 1819 עד 1820. הוא היה ראש העיר מ-1821 עד 1824, וחבר בסנאט של מדינת ניו יורק מ-1820 עד 1825. הוא היה שוב ראש העיר מ-1828 עד 1829.

#### סנאטור אמריקאי
דאדלי נכשל בניסיונו להיבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1828. כאשר ואן ביורן התפטר ממושבו בסנאט של ארצות הברית כדי להיות מושל ניו יורק ב-1829, דאדלי נבחר למלא את התפקיד הפנוי.

דאדלי תפס את מקומו ב-15 בינואר 1829, ונשאר בתפקידו עד תום כהונתו ב-3 במרץ 1833. הוא היה דוגמה מוקדמת לאיש העסקים בסנאט, שם מילא תפקיד לא בולט, אך תמך בנאמנות בממשל ג'קסון.

#### אחרית חייו
דאדלי פרש בתום כהונתו ובילה את שארית חייו באולבני, תוך שמר על העניין שלו בפוליטיקה כשג'קסון, ואן ביורן ואחרים פעלו להקמת המפלגה הדמוקרטית לאחר התפצלות הדמוקרטים-רפובליקנים ב-1824, תלוי באיזה מועמד לנשיאות הם תמכו.

### חיים אישיים
דאדלי התחתן עם בלנדינה בליקר (1783–1863), בת למשפחת אולבני בולטת. בלנדינה הייתה בתם של רוטגר בליקר (נכדו של ראש העיר רוטגר יאנסן בליקר) וקתרין (לבית אלמנדורף) בליקר.

דאדלי מת באולבני, ניו יורק ב-23 בינואר 1841. הוא נקבר בבית הקברות הכפרי של אולבני.

### מורשת
דאדלי היה אסטרונום חובב. ב-1856, אלמנתו סיפקה כספים למצפה כוכבים באולבני, מצפה הכוכבים של דאדלי, שנקרא על שם בעלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1780
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1841
ג'ורג' ויליאם סמית'

**ג'ורג' ויליאם סמית**' (באנגלית: **George William Smith**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1790–1794 ובשנים 1801–1802, כחבר מועצת מושל המדינה בשנים 1807–1811, כמושל וירג'יניה בפועל במשך חמישה ימים בינואר 1811, ובאפריל אותה שנה נבחר כמושל המדינה ה-17 וכיהן בתפקיד עד שנספה בשריפה ב-26 בדצמבר 1811.
## ראשית חייו
ג'ורג' ויליאם סמית' נולד באחוזת משפחתו, "בת'רסט" שבמחוז אסקס, מושבת וירג'יניה, כבנם של אליס ומריוות'ר סמית'. אביו היה פוליטיקאי בולט בווירג'יניה, שכיהן בבית השועים  של וירג'יניה, בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של וירג'יניה. אמו, אליס לבית לי, הייתה נינתו של ריצ'רד לי הראשון , שכיהן כתובע הכללי של המושבה, כחבר בבית השועים וכחבר במועצת המושל. ג'ורג' ויליאם סמית' עסק בעריכת דין ונישא פעמיים. מנישואיו הראשונים לשרה אדמס ב-1793 נולדו ילדים, ומנישואיו השניים לג'יין ריד לא נולדו ילדים.

## קריירה פוליטית
כמו אביו, נכנס סמית' הצעיר לפוליטיקה, כאשר ייצג את מחוז אסקס בבית הנבחרים של וירג'יניה בשנים 1790–1794. בהמשך הוא עסק בעריכת דין בריצ'מונד, וב-1801 נבחר שוב לבית הנבחרים, הפעם כנציג העיר ריצ'מונד. הוא נבחר שוב למושב הבית של 1807–1808, אך נוצח כאשר יריבו בבחירות, ג'ון ה. פושי, ערער על תוצאותיהן בהצלחה. זמן קצר לאחר מכן מונה סמית' למועצת מושל המדינה על ידי בית המחוקקים, ועד מהרה היה לנשיא המועצה, תפקיד שהקביל אז לתפקיד סגן המושל.

## מושל וירג'יניה
כחבר בכיר במועצה, כיהן סמית' כמושל וירג'יניה בפועל בית תקופות כהונותיהם של ג'ון טיילר האב וג'יימס מונרו במשך חמישה ימים בינואר 1811. באפריל אותה שנה, כאשר התפטר מונרו מתפקידו כדי לכהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית, היה סמית' שוב למושל בפועל, וב-30 בנובמבר נבחר לתפקיד בזכות עצמו כנציג המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. עם זאת, כהונתו הקצרה כמושל המדינה ה-17 נמשכה שלושה שבועות בלבד ונקטעה עקב מותו.
### מותו
סמית' נספה בשריפה גדולה שפרצה ב-26 בדצמבר 1811 בבית התיאטרון של ריצ'מונד . בתחילה הוא חולץ בבטחה מהמבנה, אך שב אליו ונספה כאשר ניסה להציל את בנו הצעיר. מותו הפתאומי והבלתי צפוי הותיר את וירג'יניה בווקום שלטוני, והמושל בפועל, פייטון רנדולף, דאג לעריכת בחירות לתפקיד בינואר 1812, בהן נבחר ג'יימס ברבור שהתמודד מול סמית' בבחירות של נובמבר.

אפרו של סמית' נטמן תחת סלע בכנסיית המונומנטל  שבריצ'מונד יחד עם אפרם של שאר קורבנות השריפה, כולל הסנאטור לשעבר ונשיא בנק וירג'יניה, אברהם ונאייבל.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1629-1630


## קישורים חיצוניים

* ג'ורג' ויליאם סמית' באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'ורג' ויליאם סמית' באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:מושלי וירג'יניה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של וירג'יניה
קטגוריה:הרוגי שרפות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1762
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1811
גאווין קריל

**גאווין ג'יימס קריל** (באנגלית: **Gavin James Creel**; 18 באפריל 1976 – 30 בספטמבר 2024) היה שחקן, זמר ופזמונאי אמריקאי זוכה פרס טוני, גראמי ואוליבייה.

## ביוגרפיה
קריל נולד ב-18 באפריל 1976 בעיר פינלי  שבאוהיו, והחל את דרכו המוזיקלית מגיל צעיר. קריל סיים תואר ראשון בתיאטרון מוזיקלי מאוניברסיטת מישיגן בשנת 1998.

קריל החל את קריירת התיאטרון שלו בשנת 2002 כשהופיע בתפקיד הראשי במחזמר "מילי המודרנית והמתוקה", בו גילם את דמותו של ג'ימי סמית'. תפקיד זה זיכה אותו במועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר.

לאורך השנים, קריל הופיע במגוון רחב של מחזות זמר, כולל "שיער" בו גילם את קלוד וקיבל מועמדות נוספת לפרס טוני על תפקידו בשנת 2009. בין השנים 2012–2015 גילם את תפקיד פרייס במחזמר "ספר המורמונים" וזכה בפרס אוליבייה על הופעתו בגרסה של ההפקה ב"ווסט אנד". בשנת 2017 זכה בפרס טוני על תפקידו כקורנליוס במחזמר "הלו, דולי!" לצד בט מידלר. בשנת 2022 השתתף קריל בהפקה של "אל תוך היער" לצד שרה ברליס, שהחלה במסגרת "Encores!" ולאחר מכן עברה לברודוויי. בשנת 2023 עלה המחזמר הראשון שכתב, "Walk on Through: Confessions of a Museum Novice", בתיאטרון ה-MCC באוף ברודוויי.

תפקידים בולטים נוספים שלו כוללים השתתפות במחזות "כלוב העליזים", "She Loves Me" ו"מלצרית".

בנוסף לקריירת התיאטרון שלו, קריל הוא גם זמר ומוזיקאי. הוא הפיק אלבומים, בהם "Goodtimenation", "Quiet", "Get Out" וסינגל צדקה "Noise".

קריל גם הופיע בסדרות הטלוויזיה "אימה אמריקאית" ו"סנטרל פארק" בשנת 2021.

קריל כתב את המחזמר "Walk On Through: Confessions of a Museum Novice", שהוצג באוף ברודוויי בשנת 2023.

קריל אובחן ביולי 2024 במחלת סרקומה ממאירה נדירה ואגרסיבית, והיה בטיפול במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק לפני שעבר לטיפול בהוספיס בביתו. ב-30 בספטמבר 2024, קריל הלך לעולמו בגיל 48.

בעקבות מותו, קהילת המעריצים קראה לעמעום מלא של האורות בכל התיאטראות בברודוויי, ובמקביל החלה עצומה בנושא ב-Change.org שקיבלה תמיכה משמעותית, עם יותר מ-22,000 חתימות. בסופו של דבר הוחלט כי תיאטראות ברודוויי יעמעמו את כל האורות לזכרם של קריל, מגי סמית' ואדריאן ביילי. ההחלטה לעמעם את האורות הגיעה בעקבות ביקורת ציבורית על המדיניות של ועדת בעלי התיאטראות של ברודוויי. ב-2 בדצמבר 2024 התקיים טקס זיכרון לכבודו בתיאטרון סנט ג'יימס בברודוויי ויום לאחר מכן, יעומעמו האורות לזכרו בברודוויי.

## אקטיביזם
קריל תמך בקהילת הלהט"ב ובזכויות אדם, והביע את עמדותיו החברתיות והפוליטיות בפתיחות. קריל היה שותף להקמת ארגון הצדקה Broadway Impact לקידום נישואים של זוגות מאותו המין והיה מעורב בארגון Broadway Cares/Equity Fights AIDS.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
לינור אברג'ל

**לינור אברג'ל** (נולדה ב-1983) היא פעילה למען הקהילה הטרנסית בישראל ונשים שנמצאות במעגל הזנות. אברג'ל היא ממקימות ארגון ארגמן ומנכ"לית טרנסיות ישראל לשעבר.

## ביוגרפיה
נולדה כזכר בטירת כרמל למשפחה מסורתית ממוצא מרוקאי ממעמד סוציואקונומי נמוך. בנעוריה למדה בישיבה ליטאית. אביה עבד כצבע ואימה עקרת בית. אברג'ל נזרקה מביתה לאחר שמשפחתה גילתה את משיכתה לגברים, גרה ברחוב והחלה לעסוק בזנות.

לאחר שירותה הצבאי כמש"קית חינוך בבסיס מזון בחיפה, החלה להופיע בדראג תחת שם הבמה "דייזי ביץ'" ולעבור תהליך התאמה מגדרית. כמלכת דראג, יצרה את בית הספר למקצועות הדראג במרכז הגאה בתל אביב, קורס בו נלמדה אומנות הדראג באופן ממוסד בישראל. בנוסף, הפיקה לאורך מספר שנים את פסטיבל הדראג הגדול בישראל, הוויגסטוק. בשנת 2012 פתחה חנות לייבוא ומכירת מוצרי שיער בדיזנגוף סנטר בשם "טרסים", והצליחה לצאת ממעגל הזנות.

ב-2025 השתתפה בעונתה התשיעית של תוכנית המציאות בואו לאכול איתי בכאן 11.

## פעילות ציבורית
בשנת 2018, בעקבות חוק איסור צריכת זנות, החלה להיאבק עם טרנסג'נדריות נוספות בהצעת החוק. התארגנות זו הביאה אותה להקים את ארגון "טרנסיות ישראל", והיא עומדת בראש מיום הקמתו.

ב-2019 עבדה עם עידן רול כיועצת לענייני הקהילה הטרנסית, ובכך הייתה היועצת הפרלמנטרית הטרנסג'נדרית הראשונה בכנסת, אך הפסיקה לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש. ב-2022 עבדה בכנסת כיועצת לענייני נשים לקטי שטרית והמשיכה לפעול כנגד חוק הפללת לקוחות זנות.

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024 עמדה בראשות "הרשימה השווה" שהתמודדה בבחירות למועצת עיריית תל אביב, אך לא הצליחה להיבחר למועצה. הרשימה הייתה הראשונה בישראל שכלל מועמדיה חברי קהילה הלהט"ב.

## הערות שוליים

קטגוריה:טרנסג'נדריות ישראליות
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בישראל
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ג'יימס ווטסון (פוליטיקאי מניו יורק)

**ג'יימס ווטסון** (באנגלית: **James Watson**; 6 באפריל 1750 – 15 במאי 1806) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית וייצג את מדינת ניו יורק.

## ביוגרפיה
ווטסון נולד בוודברי  שבמושבת קונטיקט ב-6 באפריל 1750. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1776, והוסמך ללוטננט ברגימנט של קונטיקט. הוא פרש כקפטן ב-1777 ולמד משפטים. ווטסון עבר לניו יורק בשנת 1786 והפך לסוחר ברחוב ברוד 44. הוא היה חבר ב בשנים 1791, 1794–1796 והיה יושב ראש ב-1794. הוא היה חבר בסנאט של מדינת ניו יורק (המחוז הדרומי) מ-1796 עד 1798 והיה העוצר של אוניברסיטת ניו יורק מ-1795 ועד מותו.

ב-1798 נבחר ווטסון כפדרליסט לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את המושב שהתפנה כתוצאה מהתפטרותו של ג'ון סלוס הובארט וכיהן בקונגרסים ה-5 וה-6 מ-11 בדצמבר 1798 עד 19 במרץ 1800, כאשר התפטר כדי לקבל מינויו של הנשיא ג'ון אדמס לקצין הצי של נמל ניו יורק.

ווטסון נכשל בניסיונו להיבחר לסגן מושל ניו יורק ב-1801. הוא היה חבר באגודת סינסינטי ומארגן והנשיא הראשון של אגודת ניו אינגלנד של ניו יורק, מ-1805 ועד מותו ב-15 במאי 1806 בניו יורק.

הבית העירוני של ווטסון, הממוקם ברחוב סטייט 7 בניו יורק עדיין עומד על תילו ונמצא במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. זה היה גם מקום מגוריה של אליזבת אן סיטון, הקדושה הקתולית האמריקאית הראשונה. הבית מאוכלס כיום על ידי בית הכומר של כנסיית גבירתנו של כנסיית המחרוזת הקדושה והוא חלק ממקדש סיטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1750
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1806
ריפעת עזאיזה

**ריפעת עזאיזה** (בערבית: **رفعت عزايزة**; נולד ב-25 באפריל 1964) הוא ראש המועצה המקומית דבורייה.

## ביוגרפיה
ריפעת עזאיזה נולד כבן יחיד לפדיל ופאוזיה וגדל בדבורייה. למד בבית ספר יסודי ובתיכון דבוריה וסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1981.

לאחר התיכון עבד כשנתיים במסעדות בתל אביב. בשנת 1984 החל ללמוד בטכניון לתואר ראשון בביולוגיה אותו סיים בשנת 1987.

לאחר מכן עבד במעבדת כימיה דחופה בבית חולים איכילוב (1987–2013). במקביל עבד במעבדת כימיה דחופה בבית החולים הדסה הר הצופים משנת 1989 עד לשנת 1994.

בשנים 1989—1992 השלים לתואר שני בביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1994, עם סיום עבודתו בבית חולים הדסה הר הצופים, עבר לצפון ישראל ועבד בשירותי מעבדה של מכבי שירותי בריאות בנצרת במשך שנתיים.

בשנים 1998—2003 שימש חבר מועצה וממלא מקום ראש מועצה דבורייה.

בהמשך מונה למנהל מעבדות מכבי במחוז הצפון ושימש בתפקיד עד לבחירתו כראש מועצה במרץ 2024.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה מול באסם דאוד, נור אלדין יוסף, ג'אודת מסאלחה, גאזי עזאיזה וזוהיר יוספיה. בסיבוב הראשון של הבחירות זכה עזאיזה ל-24.64% מהקולות ועלה לסיבוב השני מול זוהיר יוספיה שזכה ל-22.00% מהקולות. בסיבוב זה הפסיד עם 49.57% מהקולות לעומת 50.43 ליוספיה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה מול באסם דאוד, ג'אודת מסאלחה, מאג'ד מסאלחה וזוהיר יוספיה. והפסיד לזוהיר יוספיה עם 38.33% מהקולות לעומת 43.56% ליוספיה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול השאם יוסף, נור אלדין יוסף, וזוהיר יוספיה. וגבר על יוספיה עם 60.80% מהקולות לעומת 25.85% ליוספיה.

נשוי לשירין, עובדת במעבדה גנטית במרכז רפואי העמק ואב לארבעה. מתגורר בדבורייה.

## קישורים חיצוניים

* ריפעת עזאיזה, באתר מועצה מקומית דבורייה

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:דבורייה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
M van Marketing

***M van Marketing*** הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר ההולנדי יוסט קליין והחמישי של הראפר דוני. את האלבום הוציאה ב-3 באוגוסט 2018 לאור חברת התקליטים מאדה מיוזיק להורדה דיגיטלית ולסטרימינג. הוא פורסם כשנה לאחר צאת אלבומו של קליין, *[[Scandinavian Boy]]*.

*M van Marketing* כולל 11 רצועות, ואורכו עומד על 29 דקות ו-34 שניות. חלק מהרצועות מושרות בהולנדית וחלק אחר באנגלית. לפני יציאת אלבום פורסם סינגל מסחרי אחד לקידומו: "Parmezaan & Linkerbaan", שהגיע בשיאו למקום השביעי במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים. *M van Marketing* הגיע למקום העשירי במצעד 100 האלבומים ההולנדיים ולמקום ה-79 במצעד האלבומים של פלנדריה.

## רשימת רצועות

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי יוסט קליין
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בהולנדית
Parmezaan & Linkerbaan

"**Parmezaan & Linkerbaan**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר ההולנדי יוסט קליין בהשתתפות הראפר דוני. את השיר הוציאה ב-29 ביוני 2018 לאור חברת התקליטים מאדה מיוזיק כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן *[[M van Marketing]]*.

השיר הגיע למקום השני במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים. השיר נכתב על ידי קליין, דוני, אנה טקסטרה ורינו סמבו, שגם הפיק אותו מוזיקלית לצד קטה. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-2.5 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-29 ביוני 2018. נכון לאוגוסט 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-320 אלף צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יוסט קליין
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בהולנדית
איימי פוסטר

**"איימי פוסטר"** הוא סיפור קצר מאת ג'וזף קונרד שנכתב ב-1901, פורסם לראשונה ב- *Illustrated London News* (דצמבר 1901), ונאסף ב- *Typhoon and Other Stories* (1903).

מהגר עני ממרכז אירופה המפליג מהמבורג לאמריקה טובע עם ספינתו מול חופי אנגליה. תושבי הכפרים הסמוכים, בתחילה לא מודעים לטביעה, ומכאן לאפשרות של ניצולים. לכן הם רואים בו נווד ומטורף מסוכן. הוא לא מדבר אנגלית; שפתו הזרה המוזרה מפחידה אותם, והם אינם מציעים לו סיוע.

בסופו של דבר, "יאנקו גוּראל" (כפי ששמו מבוטא באנגלית) מקבל מחסה ועבודה על ידי זקן מוזר מקומי, מר סווָפר. יאנקו לומד מעט אנגלית. הוא מסביר שהשם שלו, "יאנקו", משמעותו "יוחנן הקטן" וכי הוא היה תושב ההרים (תושב אזור הרי, גוּראל).

יאנקו מתאהב בעובדת הבית איימי פוסטר, שהייתה אדיבה כלפיו. למרות חוסר האישור מצד הקהילה, הם מתחתנים. הזוג גר בקוטג' שמר סווָפר נתן ליאנקו אחרי שהציל את נכדתו. ליאנקו ולאיימי יש בן שאיימי קוראת לו ג'וני (על שם יוחנן הקטן). איימי, אישה פשוטה, מוטרדת מהתנהגותו של יאנקו, במיוחד מניסיונותיו ללמד את בנם להתפלל בשפה "מפחידה" שלו.

כמה חודשים מאוחר יותר, יאנקו חולה במחלה קשה ומתחיל להזות בשפתו המקורית בעת הזיית השפעת. איימי, נבהלת, לוקחת את ילדם ובורחת על חייה. למחרת, יאנקו מת מאי ספיקת לב. מתברר שהוא פשוט ביקש במילותיו - מים.

קטגוריה:סיפורים קצרים
קטגוריה:ספרות אמריקאית
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
Albino

***Albino*** (בעברית: "**לבקן**") הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר ההולנדי יוסט קליין. את האלבום הוציאה ב-18 בינואר 2019 לאור חברת התקליטים אלבינו ספורטס להורדה דיגיטלית ולסטרימינג. הוא פורסם כחצי שנה לאחר צאת אלבומו הקודם של קליין, *[[M van Marketing]]*.

*Albino* כולל 13 רצועות, ואורכו עומד על 33 דקות ו-41 שניות. חלק מהרצועות מושרות בהולנדית וחלק אחר באנגלית. לפני יציאת אלבום פורסמו שני סינגלים מסחריים לקידומו: "Meeuw" ו-"Ome Robert", שהגיעו בשיאם למקום השביעי והשני במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים בהתאמה. *Albino* הגיע למקום החמישי במצעד 100 האלבומים ההולנדיים ולמקום ה-43 במצעד האלבומים של פלנדריה. כמו כן, הוא דורג במקום העשירי במצעד האלבומים של ליטא.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי יוסט קליין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בהולנדית
Albino (שיר)

"**Albino**" (בעברית: "**לבקן**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר ההולנדי יוסט קליין בהשתתפות טייס. הוא יצא לאור ב-18 בינואר 2019, בהוצאת חברת התקליטים אלבינו ספורטס, יחד עם כל שירי האלבום *[[Albino]]*.

השיר הגיע למקום ה-30 במצעד האולטראטופ של פלנדריה. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי קליין ויוסט. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-12.2 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-28 ביוני 2019. נכון לאוגוסט 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-3.5 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי יוסט קליין
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בהולנדית