open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מריאנה טימר

**מריה אלטיה "מריאנה" טימר** (בהולנדית: **Maria Aaltje "Marianne" Timmer **; נולדה ב-3 באוקטובר 1974) היא ספורטאית הולנדית בעבר, מתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, אלופה אולימפית, בעלת 3 מדליות זהב שהושגו בשתי אולימפיאדות (נאגנו 1998 וטורינו 2006), אלופת עולם בעלת 8 מדליות מהן 3 זהב ושיאנית עולם (2 שיאי עולם).

טימר זכתה בשנת 1998 בתואר ספורטאית השנה בהולנד.

## שיאיה האישיים

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מחליקות מהירות על קרח הולנדיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:אלופים אולימפיים הולנדים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:אלופות אולימפיות מהולנד
קטגוריה:מחליקות מהירות על קרח באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1974
בנגור (ויילס)

**בנגור** (בוולשית: **Bangor**) היא עיר בצפון מערב מחוז גוויניד' שבצפון ויילס.

העיר שוכנת בגדה הדרומית של מצר מנאי, סמוך לפתחו הצפוני לים האירי. בבנגור שוכנת אוניברסיטת בנגור וכן לקתדרלת בנגור. בעבר היא שימשה גם עיר נמל חשובה, במיוחד עבור תעשיית הכרייה בצפון ויילס. בבנגור מתגוררים 16,358 תושבים, מה שהופך אותה לאחת הערים הקטנות בממלכה המאוחדת ואחת משש ערים בלבד בכל רחבי ויילס, אף שבפועל היא נמצאת במקום ה-36 מבחינת מספר תושבים.

## היסטוריה
בנגור התחילה את דרכה במנזר שהוקם במקום במאה ה-6, הוא הוקם על ידי הקדוש דייניול לאחר שקיבל אישור לכך ממלך גוויניד' מלגווין גוויניד'. המנזר הוקם באזור נמוך המוקף גבעות כדי להסתיר אותו משודדים ופושטים המגיעים מכיוון הים, מקור השם *בנגור* הוא הכינוי בוולשית עתיקה לאזור המגודר בגדר עץ, כפי שהקיפה את המנזר בשנים הראשונות.

## גאוגרפיה
מרכז העיר בנגור שוכן באזור נמוך כאשר מדרום ומצפון לו שני רכסים מוגבהים מעט. מכיוון צפון וצפון-מזרח העיר יושבת לחופי מצר מנאי, בחוף המזרחי שוכן נמל פנריין אשר בעבר היה נמל חשוב ששימש את תעשיית הכרייה בצפון ויילס. כביש A5 עובר לאורך מרכז בנגור כשהוא משמש רחוב ראשי בעיר, ביציאה המערבית מבנגור הוא חוצה את מצר מנאי על גשר מנאי ומשם ממשיך לכיוון צפון-מערב אנגלסי והעיירה הוליהד. כביש A55 עוקף את העיר מדרום, בעוד ש-A5 ממשיך לכיוון דרום-מזרח ועובר דרך מרכז אנגליה ולבסוף מגיע ללונדון, A55 ממשיך בכיוון מזרח לאורך חופי צפון ויילס, כשהוא עובר בקונווי ומגיע לבסוף לצ'סטר. 

סמוך למרכז בנגור נמצאת גם תחנת רכבת המשרתת את קו הרכבת החוצה את צפון ויילס. בכניסה וביציאה מהתחנה, מסילת הרכבת עוברת במנהרות מתחת לשתי הגבעות המאגפות את העיר מצפון ומדרום, המסילה חוצה את מצר מנאי בסמוך לכביש A55 שחוצה את המצר על גבי גשר בריטניה.

## אתרים בעלי עניין
* **[[אוניברסיטת בנגור]]** - בעבר נקראה 'אוניברסיטת צפון ויילס'.
* **[[מזח]] גארת**' - המזח השני באורכו בוויילס והתשיעי באורכו בממלכה המאוחדת, באורך של 460 מטרים.
* **[[קתדרלת בנגור]]** - שוכנת במרכז העיר, המבנה המודרני שוכן במקום המנזר ההיסטורי.
* **[[טירת פנריין]]** - שוכנת בפאתי העיר, מכיוון צפון-מזרח.

## קישורים חיצוניים
* 

* אודות העיר בנגור , באתר התיירות של סנודוניה
* [העיר בנגור](http://wikitravel.org/en/Bangor_(Wales)), באתר 'ויקיטרבל' (ויקי-מסע)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גוויניד'
קטגוריה:ויילס: ערים
דרושים IL

200px|ממוזער|שמאל|הסמל הקודם
**דרושים IL** (שעד 2020 נקרא "**פורטל דרושים**") הוא אתר אינטרנט ישראלי בנושא חיפוש עבודה, המהווה לוח דרושים מקוון, שמפגיש בין מחפשי העבודה לבין מעסיקים שמחפשים עובדים. דרושים IL נמצא בבעלות יד 2 ומהווה חלק מקבוצת אקסל שפרינגר אשר מובילה את לוחות הדרושים באירופה. מטרת האתר לעזור למועמדים מכל הארץ ומכל תחומי העיסוק למצוא עבודה וכן לעזור למעסיקים למצוא את העובדים המתאימים ביותר.

האתר כולל מודעות דרושים, סוכן חכם, מערכת אוטומטית לכתיבת קורות חיים וקטגוריה קבועה של סקרי שכר עדכניים. בנוסף הפורטל עורך מחקרים וסקרים בנושאים שקשורים לעולם חיפוש העבודה והתעסוקה.

תכנים מהאתר ניתן למצוא גם באפליקציה לגוגל כרום וברשתות החברתיות: פייסבוק ויוטיוב

## אודות האתר
האתר הוקם בשנת 2006 תחת השם "פורטל דרושים" על ידי שני היזמים דרור אפשטיין ויאיר כהן והמטה שלו נמצא בעיר נתניה.

בשנת 2011 נבחר האתר כאחד מחמשת האתרים הטובים ביותר לחיפוש עבודה של פורטל נקסטר מבית מאקו.

בשנת 2015 עבר האתר מיתוג נוסף והתאמה כוללת של האתר לשימוש בסמארטפון שבמסגרתו נוצרו גם שני סרטונים פרסומיים חדשים בטכניקה המשלבת איור, אנימציה וצילום.

בספטמבר 2015 נמכרו 70% מפורטל דרושים לאתר יד2 של אקסל שפרינגר הגרמנית.

בשנת 2018 מונתה ליאת הדר שרביט כמנכ"לית פורטל דרושים.

בשנת 2020 הושק האתר החדש והמשופר אשר מושתת על טכנולוגיות חיפוש ייחודיות ומתקדמות בעולם, כגון בינה מלאכותית.

בחודש נובמבר 2020 שונה שם האתר לדרושים IL אתר הדרושים של ישראל והופץ המסר "מחזירים את ישראל לעבודה" כמוטו בימי הקורונה.

בחודש ספטמבר 2021 מונה אריאל קסל כמנכ"ל דרושים IL

בחודש מרץ 2023 מונה סיימון בלסוב כמנכ"ל דרושים IL.

## כנסים ושיתופי פעולה
בשנת 2009 החל האתר בשיתוף פעולה עם האתר האמריקאי CareerBuilder.

בשנת 2011 האתר נתן חסות לכנס העסקה מגוונת בשיתוף עם אתר HRD ועם עמותת קו משווה.

בשנת 2013 החל האתר בשיתוף פעולה עם אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה העברית לניהול לוח הדרושים של האגודה.

בשנת 2014 האתר נתן חסות לכנס מקורות הגיוס בשיתוף עם אתר HRD.

## פרויקטים התנדבותיים
במרץ 2008 אפשר האתר למעסיקים בקריית גת לגייס חינם עובדים ממפוטרי מפעל פולגת.

בפברואר 2012 שיתף האתר פעולה עם ארגון נכי צה"ל מחוז תל אביב יפו והמרכז, בפרויקט תעסוקה.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:פורטלים ישראליים
קטגוריה:גיוס והשמה בעבודה
מאון (עיר)

**מאון** (באנגלית: **Maun**) היא העיר החמישית בגודלה בבוצוואנה. מקור שמה הוא מהמילה 'maung' בשפתם של הבושמנים שפירושה "אחו אדום". נכון לשנת 2011 אוכלוסייתה מונה 55,784 איש. הבניה בעיר מורכבת מתמהיל של מבנים מודרניים עם ביקתות ילידים. מאון נחשבת ל"בירת התיירות" של בוצוואנה והיא המרכז המינהלי של מחוז נגמילנד (Ngamiland) שמוזג ב-1966 למחוז הצפון-מערבי. כמו כן היא משמשת כמרכזן של מספר רב של חברות תעופה וחברות טיולי ספארי שמפעילות טיולים באזור דלתת נהר האוקבנגו (Okavango).

למרות שבאופן רשמי היא עדיין מוגדרת ככפר, מאון התפתחה במהירות מעיירת ספר כפרית והתפשטה לאורכו של נהר תאמאלאקאנה (Thamalakane). כיום קיימים בה מרכזי קניות, בתי מלון, בתי הארחה וחברות להשכרת רכב, למרות שעדיין שוררת בה אווירה כפרית ובני השבטים המקומיים עדיין מביאים את עדרי הבקר שלהם למכירה בעיר. ניתן לראות עדרי קובוס המשקפיים האדום, רועים לאורך גדות הנהר, יחד עם חמורים, עיזים ובקר מקומיים.

## היסטוריה
מאז הקמתה של מאון ב-1915 כבירתו של עם הבאטוואנה (Batawana), יצא לה שם של עיירה עם תנאי מחיה קשים השוכנת במערב הפראי. עם זאת, הגידול בתעשיית התיירות והשלמת סלילתו של כביש האספלט שמקשר אותה עם נאטה (Nata) בראשית שנות התשעים, גרמו להתפתחותה המהירה והיא איבדה במידת מה את צביונה הכפרי הישן.

בימינו מאון היא עיר תיירותית משגשגת, הידועה לשמצה בחמורים ובעיזים השורצים בה. ניתן לראות את החיות הללו עומדות מסביב לעיר כאשר החקלאים המקומיים מגיעים במוניות הרבות למכור את מרכולתם על המדרכות. עם זרימתם של כספי התיירים, פינו הבקתות העגולות המסורתיות את מקומן לבתי לבנים מרובעים המקורים בגגות פח ולעיתים ברעפים. קליטת הטלפונים הסלולרים במאון מצוינת והיא בטווח של כ-20–25 ק"מ. העיר נעשתה גם למרכז שילוח אזורי לחומרי גלם וסוחרים המשרתים הן את המקומיים והן את מרכזי התיירות ואת מרכזי חיפוש האבנים היקרות שבצפון בוצוואנה. ניתן לקבל מגוון של שירותים בחנויות שבעיר ומיזמים מקומיים המציגים את מרכולתם על עגלות. שדה התעופה המקומי משרת את ענף התיירות. לעיתים שוכרים התיירים רכבי שטח מצוידים למחנאות בפארקים או שהם ממשיכים בטיסות פנים לאזורי התיירות הסמוכים.
במובן הרחב יותר מאון היא השער לנוסעים לתור את רובה של צפון בוצוואנה. משם יוצאים תיירים לכיוון טסודילו ולכיוון מדבר המלח של מאקגאדיקגאדי (Makgadikgadi).

## קישורים חיצוניים

* אתר העיתון המקומי ngami times
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1915
בנט הויה

**בנט הויה** (בנורווגית: **Bent Høie**; נולד ב-4 במאי 1971 ברנדברג שבדרום נורווגיה), הוא שר הבריאות של נורווגיה מאז 16 באוקטובר 2013. הוא חבר במפלגת השמרנים הנורווגית ונבחר לראשונה לסטורטינג (הפרלמנט של נורווגיה) בשנת 2001 ומייצג את מחוז רוגלנד. נוסף לכך, הוא מייצג את מפלגתו במועצה העירונית של סטוונגר.

הויה בוגר הפקולטה למשפטים מאוניברסיטת ברגן בשנת 1991 וחינוך בשנת 1993.

הויה הוא הומו גלוי ונשוי לבן זוגו דאג טריה סולבנג.

כראש המשלחת הנורווגית למשחקי החורף הפאראלימפיים שיערכו בסוצ'י שברוסיה ב-2014, הכריז הויה שיגיע ביחד עם בן זוגו לחיים, על אף החוקים ההומופובים ואווירה העוינת כלפי קהילת הלהט"ב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברגן
קטגוריה:שרי ממשלת נורווגיה
קטגוריה:להט"בים נורווגים
קטגוריה:שרי בריאות
קטגוריה:פוליטיקאים הומוסקסואלים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1971
גנזי

**גנזי** (**Ghanzi**) היא עיירה במערב בוטסואנה. העיירה היא בירת מחוז גנזי. משמעות שמה של העיירה בשפה המקומית הוא "אחוריים נפוחים", רמז לאנטילופות, ובהמשך הבקר הבריא שהיה מכונס באחד העמקים בסביבה. האזור הוא גבולו הצפוני של מדבר קלהארי.

## היסטוריה
האירופאי הראשון שהתיישב בגנזי היה האפריקאנר הנדריק ון זיל (Hendrik van Zyl) שהגיע למקום ב-1870 ועסק במסחר ובציד. ההגירה המשמעותית של האפריקאנרים לגנזי החלה בשנים 1897–1898 לערך. המתיישבים קיבלו את הזכות לגדל באזור עדרי בקר.
## דמוגרפיה
מספר תושבי העיירה עמד בשנת 2011 על 12,267 איש. האוכלוסייה במקום מורכבת מקבוצות אתניות שונות כמו: באסראווה (Basarwa), באקגלאגדי (Bakgalagadi) ובאהררו (Baherero) שהיחסים ביניהם הם יחסי סובלנות. השפות העיקרית המדוברת באזור היא השקגאלאגארי (Shekgalagari).

## גאולוגיה
הקרקע בסביבה מורכבת מאדמת חול עם צמחייה דלילה בגובה 1100–1230 מטרים מעל פני הים. מדבר הקלהארי הוא שטח החול הרצוף ביותר בעולם ושטחו 2500 קמ"ר. סלע היסוד הוא לבה בזלתית כמו בכמחצית שטחה של בוטסואנה. עומקה של שכבת החול נע בין 5 מטרים ל-200 מטרים.
## אקלים
האקלים הוא צחיח למחצה. הטמפרטורות המקסימליות נעות בין 33–45 מעלות צלזיוס בינואר ומגיעות ל-22 מעלות צלזיוס ביולי. טמפרטורת המינימום בתקופת החורף הם בין 4 מעלות צלזיוס ל-5 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 375 מ"מ אם כי היא יכולה להשתנות בשנים מסוימות בהפרשים של עד 50%.

## כלכלה
בגנזי פועל סניף בנק אחד ושלושה מרכזי קניות.

השילוב של אופי הקרקע והאקלים גורם לאזור להיות בלתי ראוי לעיבוד חקלאי באופן כללי. על ידי שימוש בהשקיה מגדלים באזור תירס, דורה, בוטנים, שעועית, אפונה ומלון.

באזור התגלו מרבצים גדולים של כסף ונחושת.
## תיירות
גנזי היא נקודת עצירה לתיירים שנוסעים לטיולים באזור דלתת נהר האוקבנגו (Okavango). באזור גנזי עצמה נמצאים שטחים בהם ניתן לראות חיות בר כמו אריות, צ'יטות וכלבי פרא. בעת סלילת הכביש לגנזי בוצע פיצוץ לצורך פילוס הדרך והתגלה מאגר מים תת-קרקעי וכתוצאה מכך נוצר בור בעומק 40 מטרים.

בעיירה עצמה ישנה תשתית תיירותית קטנה הכוללת כמה בתי הארחה, בנק, חנויות למלאכת יד ותחנת דלק.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:עיירות
קרוזינג

**קרוזינג** (מאנגלית: **Cruising for sex**) הוא כינוי לפרקטיקה של חיפוש יחסי מין מזדמנים, בדרך כלל אנונימיים, במקומות ציבוריים.

קרוזינג יכול להיעשות ברגל או ברכב ומתקיים לרוב באזורים מסוימים הידועים כאתרי קרוזינג. אתרים כאלה עשויים להיות פארקים ציבוריים או שירותים ציבוריים.

## מקור המילה ומשמעותה
מקור המונח בסלנג הפנימי של הקהילה ההומוסקסואלית האמריקאית במחצית הראשונה של המאה ה-20. באותה תקופה, יחסי מין הומוסקסואליים לא היו חוקיים בארצות הברית, כך שהיה בטוח יותר לקיים אותם באנונימיות מחוץ לבית ולדבר עליהם באמצעות מונח סלנג פנימי, שלא יובן על ידי מי שמחוץ לקהילה.

משמעות המושג (שפירושו המילולי הוא "**שִׁיוּט**" – להשיט כלי שיט בים הפתוח, לרוב ללא יעד מוגדר) היא שיטוט (wandering) או הסתובבות (walking around) באזור מצומצם מסוים, לרוב לא שיטתית, על-מנת "לראות מה (או ליתר דיוק – מי) יִקָרֵה בדרך".

## בישראל
בישראל, אתר קרוזינג היסטורי מפורסם הוא גן העצמאות בתל אביב, המשמש ככזה (במידה מצומצמת) עד היום. נוסף עליו, אתרי קרוזינג נודעים במיוחד הם: חוף הים בגעש ("חוף הנודיסטים"), החוף הנפרד בתל אביב (נורדאו – "חוף הדתיים"), גן העצמאות בירושלים, גן הזיכרון בחיפה גן רמז בבאר שבע וחוף עתלית.

## קישורים חיצוניים
* ראומה זיסקינד, "אם לא רוצים שנלך לגנים ציבוריים - איפה ניפגש?", עיתון מעריב, 25 בנובמבר 1986
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוגיות
קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קטגוריה:מקומות מפגש של להט"בים
אנטופגסטה

**אנטופגסטה** () היא עיר נמל בצפון צ'ילה ובירת מחוז אנטופגסטה. העיר נמצאת במרחק של כ-1,100 קילומטרים מבירת המדינה סנטיאגו דה צ'ילה. בשל החשיבות וההיסטוריה שלה העיר מכונה לעיתים "הפנינה של הצפון" (בספרדית: La Perla del Norte).

## היסטוריה
האזור היה בשליטת בוליביה, למרות שפעלו בו כורים וחברות צ'יליאנים. העיר הוקמה רשמית ב-22 באוקטובר 1868 כעיירת כורים בשם לה צ'ימבה, ושמה שונה לאחר מכן לאנטופגסטה.

ב-1873 בוליביה חתמה על הסכם הגנה הדדי עם פרו. למרות שההסכם קבע שאף אחת מהמדינות לא תחתום על הסכם סידור גבולות עם צ'ילה, בוליביה הפרה את החלק הזה וחתמה על הסכם כזה עם צ'ילה כעבור שנה. חלק מההסכם קבע שבוליביה לא תגבה מס מהצ'יליאנים או מהחברות שלהם בבוליביה. הבוליביאנים הפרו את החלק הזה וכתוצאה מכך הצ'יליאנים פלשו לבוליביה וכבשו את אנטופגסטה, בה היה רוב צ'יליאני, ובכך נפתחה מלחמת האוקיינוס השקט. העיר נשארה בשליטה צ'יליאנית גם לאחר המלחמה, אם כי הובטחה לבוליביה תנועה חופשית לנמל העיר בהסכמי השלום לאחר המלחמה, מאחר שהיא איבדה במלחמה את מוצאה לים.

ב-1995 העיר סבלה מרעידת אדמה בעצמה 7.3 בסולם ריכטר. למרות שנהרגו שלושה אנשים ונפצעו כמאה, הרס המבנים היה קטן ביחס לעצמת הרעידה.

## כלכלה
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על כריית נחושת ומינרלים אחרים. בעיר פועל גם נמל חשוב, אם כי בשנים האחרונות הוא איבד את ההובלה בין נמלי האזור לאור הקמת נמל ענק בעיר מחיונס.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, כשהמרכזיות בהן הן אוניברסיטת אנטופגסטה והאוניברסיטה הקתולית של הצפון.

## תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי סרו מורנו נמצא במרחק של כ-10 קילומטרים מצפון לעיר.

העיר מקושרת בקווי רכבת למספר ערים, כשהחשוב מביניהם הוא הקו ללה פאס.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:מחוז אנטופגסטה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1868
קטגוריה:צ'ילה: ערי נמל
סאברן

**סאברן** (בצרפתית: **Saverne** ובאלזסית: **Zàwere**) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. בשנת 2011 היו בקומונה 11,685 תושבים.

## גאוגרפיה
סאברן נמצאת בצפון-מערב אלזס, קרוב לגבול עם לורן וכ-40 ק"מ מערבית לעיר שטרסבורג. את העיר חוצה נהר הזורן ותעלת מארן-ריין. בסמוך לעיר נמצא מעבר הרים סאברן ברום של 413 מטר מעל לגובה פני הים שמהווה מעבר הרים טבעי בין מישור אלזס לעמק הלורן בהרי הווז'. כיום עובר דרך מעבר הרים זה כביש מהיר A4, המקשר בין פריז לשטרסבורג.

## היסטוריה
ישנם ממצאים מהמאה הראשונה לפני הספירה להתיישבות בעיר בעיקר של גאלים. במיקום זה הרומים הקימו קסטרום, בשם *Tres Tabernae*, לאחר שכבשו את גאליה, בעיקר בגלל מיקומה האסטרטגי של העיר, במעבר בין מישור אלזס לעמק הלורן. במהלך הכיבוש הרומי, נבנה החלק הגבוה של העיר ובהמשך במאה השלישי נבנתה חומה מסביב לעיר. גם תחת שלטון האימפריה הפרנקית ההתיישבות התרחבה ואף עברה לצפון נהר הזורן. כאשר לכל אורך הנהר נבנו טחנות רוח. לאחר החלוקה של האימפריה הפרנקית לפי חוזה ורדן ב-873, העיר הייתה באימפריה הרומית הקדושה והייתה תחת שלטונו של הבישוף של שטרסבורג עד למהפכה הצרפתית. החל מהמאה ה-16 נכבשה העיר מספר פעמים, במרד האיכרים של אלזס נכבשה העיר לראשונה מאז הכיבוש הרומי. במלחמת שלושים השנים העיר לא נכבשה, אך חלק גדול ממנה נהרס, כולל הארמון שהיה בעיר. הארמון, כמו כל העיר, נבנה מחדש. העיר נכבשה מחדש לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870, וחזרה לשלטון צרפת לאחר מלחמת העולם הראשונה.

בערב מלחמת העולם הראשונה ב-1913 אירעה בעיר פרשת סאברן. הפרשה החלה לאחר שחיל מצב גרמני שהוצב בעיר נהג להשפיל את התושבים האלזסים של העיר. בעקבות כך מרדו תושבי העיר בצבא הגרמני. הצבא הגרמני הגיב להתקוממות בפעולות חריפות, ובחלקן אף לא-חוקיות.

העיר נכבשה בשלישית בתחילת מלחמת העולם השנייה ושוחררה ב-22 בנובמבר 1944 על ידי הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צרפת החופשית בראשות גנרל לקלרק, יומיים לפני שכוחות אלו שחררו את שטרסבורג ואלזס כולה.

## ערים תאומות
*  
* 
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ריין תחתון: קומונות
טסאבונג

**טסאבונג** (**Tsabong** או **Tshabong**) היא עיירה במחוז קלגדי שבדרום בוטסואנה המשמשת כבירת המחוז. העיירה ממוקמת במדבר קלהארי. נכון לשנת 2012, מונה אוכלוסיית העיירה 8,049 איש.

בית החולים הראשי בטסאבונג משרת שטח נרחב מסביב לעיירה ומטפל בין השאר בחולי שחפת. החולים ובני משפחתם יכולים להישאר ולהתגורר במקום עד לסיום הטיפול.

ליד העיירה משתרע שדה קימברליט והוא אחד ממרבצי היהלומים הגדולים בעולם שמקורם בקימברליט.

בעיירה פועל שדה תעופה.

במקום קיים בית סוהר המופעל על ידי שירות בתי הסוהר של העיירה.

ממשלת בוצואנה אמורה להתחיל בבניית אצטדיון מיני ספורט קהילתי בטסאבונג. הפרויקט הוא חלק מעשרה האצטדיונים המיועדים לכפרים שונים בפריסה ארצית.

האצטדיון יוקם על מגרש בן 6 דונם באצטדיון Tsabong הנוכחי, בעלות של 466,000 דולר ארצות הברית שהוקצו בתקציב שנת הכספים 2019.

האצטדיון יכלול 200 דוכני פיגומים למגרשים, מגרש כדורגל עם דשא מלאכותי, מסלולי אתלטיקה, מגרש כדורעף, מגרש כדורסל, מלתחות וקיוסקים. הפרויקט נועד לשפר את הגישה למתקני הספורט ביישובים, להגדיל את ההשתתפות בספורט ובילוי בקרב בני הנוער וכן לשפר את הבריאות הכללית והבריאות של תושבי טסאבונג והסביבה.

## קישורים חיצוניים

פייסבוק, דברים לעשות בטסאבונג

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:עיירות
הקמפוס החרדי - הקריה האקדמית אונו

**הקמפוס החרדי – הקריה האקדמית אונו** הוא ענף של הקריה האקדמית אונו המיועד ללימודים אקדמיים עבור חרדים.

הקמפוס הוקם באור יהודה בשנת ה'תשס"א (2001), על ידי רנן הרטמן. בה'תשס"ג (2003) מונה הרב יחזקאל פוגל ליו"ר הקמפוס. בשנת ה'תשס"ט (2009) נפתחה שלוחה של הקמפוס החרדי בירושלים, וב-2012 מונה עו"ד משה שמעוני למנהל השלוחה. ב-2023 הועבר הקמפוס באור יהודה למשכן חדש בצומת סביון שבקריית אונו.

## הלימודים
מסלולי הלימוד כוללים תואר ראשון במקצועות הבאים: משפטים (.LL.B), מנהל עסקים (.B.A) (בהתמחויות: חשבונאות, ניתוח מערכות מידע, מימון ושוק ההון ושיווק וניהול), ריפוי בעיסוק (B.O.T), הפרעות תקשורת (.B.A), חינוך וחברה (B.A), פרסום ותקשורת שיווקית.

הלימודים מתקיימים בצורה המתאימה לאורח החיים החרדי. הם מתבצעים תוך הפרדת ימי הלימוד בין גברים ונשים, סטודנטים ומרצים. הגישה לאינטרנט דרך מסופי המחשב מסוננת באמצעות "אינטרנט רימון". ללימודים מתקבלים בוגרי מוסדות חרדיים, תוך שהם נדרשים לחתום על התחייבות לנהוג בהתאם לאורח החיים החרדי. מלגת הלימודים מותנית בין היתר בלבוש צנוע.

בקמפוס לומדים כ-3,000 סטודנטים לתארים ראשונים, ובמכינות הקדם־אקדמיות. 56% מהסטודנטים הם גברים, מתוכם 67% נשואים. הנשים מהוות 44% מהסטודנטים, מתוכן 35% נשואות. כ-86% מהסטודנטים הם בין הגילים 18–30.

## פעילות נוספת
הנהלת הקמפוס מקיימת "במה", שבמסגרתה נפגשים אישי ציבור עם התלמידים. במסגרת הבמה התארחו בקמפוס: נשיא המדינה שמעון פרס הרמטכ"ל גבי אשכנזי, נגיד בנק ישראל לשעבר, סטנלי פישר, יו"ר מפלגת העבודה לשעבר, חה"כ שלי יחימוביץ', ואיש התקשורת לשעבר, חבר הכנסת, יאיר לפיד.

בתחילת 2014, הוקם בתמיכת הנהלת הקמפוס אתר "שידוכיישן", שמטרתו לשדך תלמידים ותלמידות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:מוסדות לימוד חרדיים בישראל
קטגוריה:אור יהודה: חינוך
קטגוריה:קמפוסים
קטגוריה:חרדים באקדמיה בישראל
בקצה ההר

**בקצה ההר** הוא אלבום הסולו השביעי של הזמר הישראלי גידי גוב.

## הפקה
האלבום יצא ב־2005, 14 שנה לאחר "אין עוד יום", אלבום הסולו הקודם של גוב שכלל שירים חדשים. בשנים שבין יציאת אלבומים אלו התמקד גוב בטלוויזיה והקליט בעיקר גרסאות כיסוי, בין השאר במסגרת תוכנית האירוח "לילה גוב" ואלבום עיבודי הג'אז "ריקוד ירח".

בדומה לאלבומי הסולו הקודמים של גוב, גם באלבום זה ניכרת דומיננטיות של מוזיקאי יחיד בכתיבת שירי האלבום, במקרה זה המוזיקאי והזמר עמיר בניון, שיוצר על פי רוב מוזיקה ים תיכונית שגוב לא התנסה בה עד עתה. בניון כתב והלחין באלבום ארבעה שירים וכן הלחין שלושה שירים שכתב אסף אטדגי. כמו כן חזר גוב באלבום זה לשתף פעולה עם אלון אולארצ'יק, שהפיק ועיבד את שירי האלבום והלחין עוד שלושה מהם. עוד נכללו באלבום שני שירים שכתב והלחין שלומי שבן, תרגום מצרפתית של עלי מוהר לשיר "Puisque vous partez en voyage", תרגום לשירה של המשוררת הפולנית ויסלבה שימבורסקה ולחן של יזהר אשדות לשיר "כל שושנה" של המשוררת זלדה.

בשיר "מכיוון שאתה נוסע" שר גוב בדואט עם אשתו, המחזאית והתסריטאית ענת גוב, שזו לה הפעם הראשונה כזמרת מאז שירותה בלהקת הנח"ל.

האלבום התקבל בתגובות מעורבות, כאשר לצד ההתלהבות מהופעת השירים החדשים ומשיתוף הפעולה הבלתי צפוי בין גוב לבניון נשמעו ביקורות על שירתו של גוב ועל איכות חלק מהשירים. עם זאת הפכו חלק מהשירים ללהיטים, והשיר "מי תרצי" הגיע למקום ה־17 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשס"ה של רשת ג'. באלבום האוסף של גוב "שלל שיריו" שיצא ב־2009, נכללו ארבעה משירי האלבום.

## רשימת הקטעים באלבום

## קישורים חיצוניים

* מילים לשירים של "בקצה ההר" באתר שירונט
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
נוריקום

**נוריקום** הייתה פדרציה קלטית שבטית עתיקה, ומאוחר יותר פרובינקיה רומית במרכז אירופה, שהשתרעה על השטחים שכיום מהווים את דרום ומרכז אוסטריה וחלקים מצפון סלובניה.

מקור שמה של הממלכה הוא כנראה מאחד השבטים הקלטים שהתיישב בה במחצית השנייה של האלף הראשון לפנה"ס. שטח הממלכה חפף בערך לשטחים שמהווים היום את צפון סלובניה ומדינות קרינתיה, שטיריה, אוסטריה עילית, ומערבה של אוסטריה תחתית, באוסטריה. 

הממלכה נכבשה על ידי האימפריה הרומית בשנת 16 לפנה"ס, כנראה עקב פשיטות של שבטיה על חופי איטליה, ומאוחר יותר אורגנה כפרובינקיה. גבולות הפרובינקיה היו נהר הדנובה בצפון, פאנוניה במזרח, איטליה בדרום, ורייטיה במערב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שווייץ: היסטוריה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
קניה (עיר)

**קניה** (**Kanye**) היא עיירה הממוקמת במחוז הדרומי של בוצוואנה. העיירה משמשת כבירת המחוז. קניה הייתה הכפר שממנו צמח שבט הבאנגוואקסטה (Bangwaketse) שהוא אחד השבטים העיקריים במדינה. העיירה נוסדה על ידי מתיישבים אירופאים ב-1853. כיום היא בירתם של בני שבט הבאנגוואקסטה. העיירה ממוקמת באזור ההררי שבדרום המדינה במרחק 68 ק"מ מהבירה גאבורונה. במקום פועל שדה תעופה ושירות בתי הסוהר של בוצוואנה מפעיל במקום בית סוהר.

## קישורים חיצוניים

* "Kanye, Botswana Page". Falling Rain Genomics, Inc.
* KANYE HISTORY, www.botswanabeckons.com
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853
מגדל המים בראשון לציון

**מגדל המים בראשון לציון** הוקם בשנת 1898 לצד באר המושבה וגן המושבה, והיה למגדל המים השני שמוקם בישוב החדש.

המגדל הוקם במימונו של הברון רוטשילד, על ידי האדריכל א' וָארוֹן והמהנדס אדולף שטַרקמֶט, שהועברו מראש פינה לראשון לציון לצורך בנייתו. הבריכה בראש המגדל הייתה הבריכה השלישית שהוקמה לצד הבאר, שחפירתה הושלמה ב-1883. קדמו לה בריכה סגורה עם מים לשימוש ביתי ובריכה פתוחה כשוקת לבהמות וכבריכת שחייה. מהבריכה שבראש המגדל הוזרמו מי שתייה לבתי ומשרדי פקידות הברון בלבד. שאר בתי המושבה זכו לאספקת מים סדירה רק עם הקמתו של מגדל בריכות המים ברחוב ביל"ו.

גובהו של המגדל 11.25 מטר. בראש המגדל ניצבת בריכת מים גלילית סגורה, דופנותיה ממתכת וקיבולתה 60 מ"ק. המסד ו-4 עמודי המגדל נבנו מאבני כורכר מסותתות. מעל העמודים מבנה פתוח מחופה בגג רעפים, במרכזו ניצבת הבריכה, מסביב לו מרפסת שתחומה במעקה ברזל וב-16 עמודים שתומכים בגג. עמודי המבנה ועמודי המרפסת יוצרים קשתות ביניהם. בעיצובו של המבנה ניכרת השפעה מצורתם של מגדלי פעמונים בכנסיות. הגישה לחלקו העליון של המגדל התבצעה באמצעות סולם חיצוני.

ברבות השנים פסק השימוש במגדל, וחלקו העליון הוסר. ב-1987 שוחזר המגדל לראשונה, ובראשו הוצב מבנה משוחזר של המרפסת והבריכה. לצד המגדל שוחזרה בריכת המים הפתוחה. בשנת 2013 עבר המגדל עבודות שחזור נוספות בעלות של כ-300 אלף ש"ח, בהן הוחלפו חלק מאבני הכורכר שניזוקו קשות. הבריכה המשוחזרת הפתוחה הוחלפה במזרקה רדודה בגובה פני הרחוב. המגדל הוא אתר מורשת מוכרז. איורים שונים של המגדל משמשים כסמל של מוזיאון ראשון-לציון ושל חברת המים העירונית "מניב".

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 5874 water Tower in Rishon lezion.jpg|בסביבות 1910
קובץ:B03175 - ANZAC Camp near Rishon LeZion water tower.JPG|אוהלים של אנזא"ק לצד המגדל, בסביבות 1918
קובץ:מגדל המים על יד רחוב זלמן דוד ליבונטין ראשון לציון ללא מיכל המים.jpg|המגדל בלי חלקו העליון, 1966
קובץ:IMAG0004------------------.JPG|בשנת 2009
קובץ:RLZ OldWaterTower June2013 02.JPG|עבודות השחזור במהלך 2013
קובץ:מגדל 1.jpg|לאחר השחזור
File:Rishon-LeZion-Water-Tower-IZE-38.jpg|בלילה, לאחר השחזור ושיפוץ הכיכר והוספת מזרקה


## לקריאה נוספת
*רבקה נחמני שוסטרמן, "מגדלי מים", בתוך: שלמה שבא (עורך), **[[עת־מול]]**, כרך י"ט, גיליון 3 (113), תל אביב: הוצאת מלוא בע"מ, שבט תשנ"ד - פברואר 1994, עמ' 3–6

## קישורים חיצוניים

*רבקה נחמני שוסטרמן, "התפתחות מגדלי המים בארץ-ישראל", בתוך: מרדכי עומר (אוצר ועורך), **קטלוג התערוכה "מגדלי מים בישראל 1891-1993"**, תל אביב: הוצאת הגלריה האוניברסיטאית ע"ש גניה שרייבר באוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 9–27
*מגדל המים באתר מוזיאון ראשון-לציון

## הערות שוליים

ראשון לציון
קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
סרובה

**סרובה** (**Serowe**) היא עיירה במחוז המרכז בבוטסואנה המשמשת כבירת המחוז וכמרכז הכלכלי שלו. סרובה היא מקום הולדתו של הנשיא הראשון של בוטסואנה הנחשב לאבי האומה, סרטסה קחאמה ומקום קבורתו. קאמה היה בן לשבט הבאמאנגוואטו (Bamangwato) שסרובה היא מרכזו.

## היסטוריה
סרובה הוקמה בשנת 1903 על ידי המלך חאמה השלישי, מנהיג שבט הבאמאנגוואטו שייסד אותה כבירתו.
בגבעת סוואננג (Swaneng) שבעיר הוקם בית הספר הראשון של תנועת הבריגדות (Brigades Movement) בהנהגתו של האפריקאנרי פטריק ון רנסבורג שהיה לוחם נגד משטר האפרטהייד.

## גאוגרפיה
סרובה ממוקמת באזור פורה העשיר במימי נהר לוטסאנה (Lotsane). היא שוכנת ממערב לכביש גאבורונה-פרנסיסטאון וממנו ניתן להגיע אליה בקלות. העיירה היא גם ראשיתו של הכביש המוליך לאורפה (Orapa) שבה נמצאים מרבצי יהלומים גדולים. בסוואננג ניצבות למעשה שתי גבעות שנקראות סוואננג האם וסוואננג האב.

## ראו גם
* סרטסה קחאמה

## קישורים חיצוניים

* 
* Serowe, www.botswanabeckons.com
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1903
לורה פרייז'ר

**לורה פרייז'ר** (באנגלית: **Laura Fraser**; 24 ביולי 1976) היא שחקנית סקוטית המוכרת בזכות תפקידיה בסדרות "שובר שורות", "שפת נשים" ו"לעולם-לא-עולם" ובסרטים "הסקוטי המעופף", "סיפורו של אביר", "טיטוס" ו"מתחיל מחדש".

## ביוגרפיה
פרייז'ר נולדה בגלאזגו שבסקוטלנד.

החלה את דרכה במיני סדרת הפנטזיה "לעולם-לא-עולם" בתפקיד הראשי של הנערה "דלת". בסוף שנות ה-90 הופיעה בסרטים "האומנת" של ירון קרבה בתפקיד הראשי של חיה סילברשמידט, "פנים קטנות" ו"להתגרש מג'ק". שיחקה לראשונה בהפקה הוליוודית בשנת 1999 בדרמה התקופתית של ג'ולי טיימור "טיטוס" בתפקיד לווינייה בתו של הגנרל הרומאי טיטוס אנדרוניקוס (אנתוני הופקינס).

בשנת 2000 השתתפה בקומדיה "קווין ופרי קורעים את איביזה" בתפקיד הקנדיס חברתו של קווין. בשנת 2001 הופיעה פרייז'ר בקומדיית ההרפתקאות ההוליוודית "סיפורו של אביר" בתור הנפחית קייט. ב-2004 הופיעה בדרמה הפוליטית של HBO "מלאכיות מברזל" בתפקיד הפעילה החברתית דוריס סטיבנס. ב-2006 הועמדה פרייזר לפרס האקדמיה הסקוטית על הופעתה בדרמת הספורט הביוגרפית "הסקוטי המעופף" בתפקיד אן אשתו של רוכב האופניים גרהם אוברי (ג'וני לי מילר). ב-2005 שיחקה פרייז'ר במיני סדרה הבריטית המוערכת "קזנובה" לצידו של דייוויד טננט איתו הופיעה גם במיני סדרה "אב חד הורי".

ב-2009 שיחקה בדרמה האוסטרלית "מתחיל מחדש" בתפקיד קטי אשתו הגוססת מסרטן של כתב הספורט ג'ו וור (קלייב אואן).
ב-2010 שיחקה בסדרת הדרמה הבריטית "שפת נשים" בתפקיד הראשי של הארכיטקטית קאט מקנייז. בשנת 2012 לוהקה לעונה האחרונה של הסדרה הפופולרית "שובר שורות" בתפקיד אשת העסקים לידיה קוויל המקושרת לוולטר וייט (בריאן קראנסטון) ולארגון הפשע של גאס, והופיעה בתפקיד זה גם בסדרת הפריקוול "סמוך על סול".

לפרייז'ר ילדה אחת מנישואיה לשחקן האירי קארל גירי.

## פילמוגרפיה
* פנים קטנות (1996)
* האומנת (1998)
* השבט (1998)
* האיש במסכת הברזל (1998)
* הדודנית בת' (1998)
* להתגרש מג'ק (1998)
* מה קרה להרולד סמית'? (1999)
* סקסואליות וירטואלית (1999)
* טיטוס (1999)
* קווין ופרי קורעים את איביזה (2000)
* סיפורו של אביר (2001)
* 16 שנים של אלכוהול (2003)
* שער השטן (2003)
* גב האריות (2003)
* אנשי המהפכה (2006)
* התענוג הנפלא של נינה (2006)
* הסקוטי המעופף (2006)
* מתחיל מחדש (2006)
* פלוטר (2011)
* *The Sisterhood of Night* (2014)
**In the Cloud* (2018)

### טלוויזיה
* לעולם-לא-עולם (1996)
* הוא ידע שהוא צודק (2004)
* הרשעה (2004)
* מלאכיות מברזל (2004) - סרט טלוויזיה
* קזנובה (2005)
*דבר אליי (2007)
* אב חד הורי (2010)
* שפת נשים (2010–2012)
* שובר שורות (2012–2013)
* קופסה שחורה (2014)
* הנעדרת (2016)
*נקם (2016)
* לוך נס (2017)
* סמוך על סול (2020-2017)
*The Pact (2021)
**Patience* (2025)
**Mint (TBA)* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סקוטיות
קטגוריה:מדבבות סקוטיות
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1976
שניאור זלמן צייטלין

**שניאור זלמן צייטלין** (באנגלית: Solomon Zeitlin, ברוסית: **Шломо Цейтлин** [*שלמה* צייטלין]; כ"ג באייר תרמ"ו/ 28 במאי 1886 או 31 במאי 1892 צ'שניקי בלארוסיה – ז' בטבת תשל"ז/ 28 בדצמבר 1976, פילדלפיה, ארצות הברית) היה היסטוריון יהודי שעסק בעיקר בתקופת בית שני ובנצרות המוקדמת.

## קורות חיים
צייטלין למד בדווינסק וסנקט פטרבורג. הוא למד באקדמיה של הברון גינצבורג, ובאותה תקופה התיידד עם שניאור זלמן שזר, והם התגוררו באותה חדר-פנימייה.

ב-1904 קיבל סמיכה. את הדוקטורט שלו בנושא מגילת תענית כמקור לכרונולוגיה והיסטוריה בתקופות ההלניסטית והרומית כתב בבית המדרש לרבנים בפריז. אחרי מלחמת העולם הראשונה היגר לארצות הברית וקיבל דוקטורט מדרופסי קולג' בפילדלפיה.

חיבורו, "The Rise and Fall of the Judean State" (עלייתה ונפילתה של מדינת יהודה), משמש עד היום כספר היסטוריה בסיסי על תקופת בית שני וחומר קריאה הכרחי לכל אחד שרוצה ללמוד על מקורותיה ולידתה של הנצרות.

צייטלין לימד בדרופסי קולג' מ-1917 לפני כן לימד בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. ב-1919 הצטרף, יחד עם לוי גינצבורג, ישראל דוידסון, ישראל פרידלנדר ואלכסנדר מרכס לצוות המורים בבית המדרש לרבנים בניו יורק. אחרי מותו של כורש אדלר ב-1940 היה צייטלין עורך "Jewish Quarterly Review". הוא מילא תפקיד זה עד מותו. בנוסף להיסטוריה הוא לימד גם תלמוד. רבנים רבים באזור פילדלפיה היו תלמידיו. הוא לא נישא מעולם.

ד"ר צייטלין עורר מחלוקת כאשר הצהיר שהוא לא מאמין שמגילות מדבר יהודה הן מתקופה קודמת לנצרות. הוא סבר שהן מן המאה השישית או המאה השביעית. בין נושאי מחקריו היו ראשית הנצרות, כתביו של יוספוס פלביוס, וספרות יוונית ורומית ובקשר שלהן למקורות התלמודיים. צייטלין היה פעיל בוויכוח הספרותי עם פרופסור ארנולד טוינבי בקשר לתביעות היהודים על ארץ הקודש. הוא כתב הרבה על שאלת מיהו יהודי.

## מבחר מחיבוריו
* 
* 


**Who Crucified Jesus?*, New York: (Harper & Brothers, Publishers), 1942, 1947
**Maimonides - A Biography*, New York: (Bloch Publishing Company), 1955
**The Rise and Fall of the Judean State: A Political, Social and Religious History of the Second Commonwealth*. New York: Jewish Publication Society of America, 1967.


## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
*  

* 
* 


## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רוסים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:חוקרי נצרות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
רד דיר

**רד דיר** (באנגלית: **Red Deer**) היא עיר במרכז אלברטה, קנדה. היא נמצאת במרכזה של רצועת היישובים המרכזית של אלברטה, המכונה "פרוזדור קלגרי-אדמונטון", ומוקפת במחוז רד דיר. זו העיר השלישית המיושבת ביותר בפרובינציית אלברטה, לאחר קלגרי ואדמונטון. העיר ממוקמת באזור פארק אספן, אזור חקלאי העשיר גם בנפט. האזור הסובב אותה הוא אזור מרכזי להפקת נפט. לפי מפקד האוכלוסין המוניציפלי משנת 2021, אוכלוסיית העיר רד דיר מנתה 100,844 אנשים. מחוז רד דיר מונה כ 120,000 אנשים.

רד ריד נמצאת בערך באמצע הדרך בין קלגרי לאדמונטון, ובאפשרות תושביה להשתמש הן בנמל התעופה הבין-לאומי קלגרי, והן בנמל התעופה הבין-לאומי אדמונטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלברטה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1882
מולפולולה

**מולפולולה** (באנגלית: **Molepolole**) הוא הכפר הגדול בבוטסואנה. הכפר הוא בירת מחוז קווננג שבדרום־מזרח המדינה. אוכלוסיית המקום היא משבט הבקוונה (Bakwena) שהוא אחד משמונה השבטים הראשיים של בוטסואנה. ראש השבט היה אחד משלושת ראשי השבטים שנסעו לבריטניה כדי לבקש את חסותה בתקופה הקולוניאלית. מולפולולה, שהיא גם בירתו של השבט, נקראת על שם נהר באותו שם. היא ממוקמת במרחק 50 ק"מ מבירת המדינה גאבורונה.
זהו אחד הכפרים המסורתיים הגדולים באפריקה; אוכלוסייתו מונה 67,598 נכון לשנת 2011. מולפולולה הוא השער לתרים את מדבר קלהארי. בכפר פועל בית משפט מסורתי (Kgotla) ופועל בו בית החולים הסקוטי על שם ליווינגסטון, מהגדולים במדינה.
## היסטוריה
לפני שהגיעו לאזור והקימו את מולפולולה, הייתה בירתם של בני שבט הבקוונה נטסוונג (Ntsweng), אתר היסטורי הממוקם כמה ק"מ מדרום-מזרח למולפולולה. האזור יושב לראשונה על ידי השבט ב-1864. הוא ננטש ב-1937 כאשר אולץ השבט לעבור למולפולולה על ידי השלטונות הקולוניאליים. כיום ניתן לראות באתר שבו שכנה נטסוונג את חורבותיה.
## חינוך
במולפולולה פועלים מוסדות מבתי ספר יסודיים ועד לחינוך גבוה. מוסדות החינוך הגבוה כוללים את הקולג' לחינוך ואת בית הספר לאחיות. כמו כן פועלים במקום שמונה חטיבות ביניים, בית ספר תיכון אחד וארבעה בתי ספר פרטיים.

## קישורים חיצוניים

* "Molepolole, Botswana Page". Falling Rain Genomics, Inc.
* An archaeological survey of Ntsweng in Molepolole
* botswanabeckons.com - Molepolole

## הערות שוליים

קטגוריה:בוטסואנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1937
תחנת הכוח הגרעינית נובו-וורונז'

**תחנת הכוח הגרעינית נובו-וורונז**' (ברוסית: **Нововоронежская АЭС**) היא תחנת כוח גרעינית במחוז וורונז', 45 ק"מ מזרחית לוורונז', רוסיה. במהלך הקמת המתקן הוקמה העיר נובו-וורונז' לבוני ומתחזקי התחנה. תחנת הכוח מורכבת חמישה כורים גרעיניים שהראשון בהם פעל החל מ-1964 והחמישי פועל משנת 1980. בקרבת תחנה הכוח נבנתה היחידה הראשונה של תחנת הכוח הגרעינית נובו-וורונז' 2 והיחידה השנייה נמצאת בשלבי בנייה.

עבודות הבנייה של תחנת הכוח החלו בשנת 1957. הקמת הכור הראשון הסתיימה בשנת 1964 והחל מספטמבר 1964 הוא מייצר חשמל לרשת החשמל הארצית. בשנת 1969 הופעל הכור השני. בשנת 1967 החלו עבודות הקמה של היחידה השלישית והרביעית. הם התחילו לעבוד בשנים 1971-1972. בשנת 1974 החלו עבודות בהקמת היחידה החמישית באתר זה. היא התחילה לפעול בשנת 1980.

שמאל|ממוזער|250px|תחנת הכוח הגרעינית נובווורונז' (היחידה החמישית) 

תחנת כוח זה מהווה המקור העיקרי לאספקת חשמל וחום למחוז וורונז'. סביב המתקן הוקמו 33 תחנות מדידת קרינה רדיו-אקטיבית.

כול הכורים המופעלים במתקן הם מתכנון של אנטולי אלכסנדרוב. קירור הכורים מתבצע במי נהר דון הזורם בקרבת תחנת הכוח ומים שנאגרים באגם מלאכותי שנבנה במהלך בנייה של כור מס' 5 של תחנת הכוח. לא ידוע על תקלות משמעותיות שקשורות עם הכורים בתחנות כוח זו.

## מבנה התחנה
נכון ל-3.2018 באתר פועל כור גרעיני בודד:
* כור מס' 1 בהספק של כ-197 מגוו"ט - נבנה בשנים 1957-1964, נסגר בשנת 1988
* כור מס' 2 בהספק של כ-336 מגוו"ט - נבנה בשנים 1964-1969, נסגר בשנת 1990
* כור מס' 3 בהספק של כ-417 מגוו"ט - נבנה בשנים 1967-1971, נסגר בשנת 2016
* כור מס' 4 בהספק של כ-417 מגוו"ט - נבנה בשנים 1967-1972, נסגר לשיקום בשנת 2017
* כור מס' 5 בהספק של כ-1000 מגוו"ט - נבנה בשנים 1980-1974, סגירה צפויה בשנת 2035

## קישורים חיצוניים

* 

נובו-וורונז'
קטגוריה:תוכנית הגרעין של ברית המועצות
נובו-וורונז'
קטגוריה:מחוז וורונז'
ג'ון פרנקלין אנדרס

**ג'ון פרנקלין אנדרס** (באנגלית: **John Franklin Enders**; 10 בפברואר 1897 – 8 בספטמבר 1985) היה ביולוג אמריקאי ומדען מדעי הרפואה, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954 על תרומתו לפיתוח תרכיבי החיסון, יחד עם תומאס הקל וולר ופרדריק צ'פמן רובינס.

## תולדות חייו
יליד קונטיקט. אביו היה מנהל בנק והוריש לו הון של מיליוני דולרים. ב-1915 התקבל לאוניברסיטת ייל אולם לאחר שנתיים התגייס לחיל האוויר האמריקאי ושירת כמדריך טיסה. לאחר מלחמת העולם הראשונה סיים את לימודיו בייל וקיבל תואר ראשון ב-1919. לאחר מכן עסק בנדל"ן ולמד שפות, בהן גרמנית וקלטית במטרה להפוך למורה. עם זאת, חיבתו לביולוגיה משכה אותו לבסוף להרשם ללימודי בקטריולוגיה ואימונולוגיה. ב-1930 סיים את לימודיו לתואר דוקטור בביו רפואה באוניברסיטת הרווארד והתקבל כחבר צוות ההוראה והמחקר באוניברסיטה.

ב-1938 החל עבודה על בידוד וירוס החזרת. ב-1946 פרסם עם עמיתים מאמר ובו מבחן סרולוגי לזיהוי המחלה, שלעיתים מתחוללת בגוף באופן סמוי וכן הדגמה של היכולת החיסונית של היחשפות לנגיף מת שלה. באותה שנה ייסד את מעבדת המחקר לזיהומים ומחלות בבית החולים לילדים של בוסטון. במעבדה זו התרכז בחקר המחלות הוויראליות וערך את מחקריו פורצי הדרך עבורם זכה בפרס נובל.

בשנת 1949 פרסם יחד עם עמיתיו, תומאס הקל וולר ופרדריק צ'פמן רובינס על הצלחה בייצור תרבית הנגיף הגורם לשיתוק ילדים. מיד לאחר מכן הפעיל יונה סאלק את שיטת אנדרס-וולר-רובינס לשם ייצור החיסון הראשון לשיתוק ילדים.

ב-1954 בודדו אנדרס ופיבלס (Peebles) את וירוס החצבת, ובאמצעות שיטת סאלק ייצרו את החיסון למחלה הקטלנית

## פרסים ואותות הצטיינות
* 1946 - חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* 1954 - פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
* 1963 - מדליית החירות הנשיאותית
* 1967 - עמית זר בחברה המלכותית הבריטית

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בקטריולוגים אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:אימונולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
הספרייה הלאומית על שם סצ'ני

שמאל|ממוזער|250px|''הספרייה הלאומית של שם סצ'ני'' בארמון בודה
[250px|ממוזער|הספרייה הלאומית על שם סצ'ני בעת ביקורו של [אילן מור, שגריר ישראל בהונגריה, נובמבר 2015]]
**הספרייה הלאומית של שם סצ'ני** (בהונגרית: **Országos Széchényi Könyvtár**) היא ספרייה בבודפשט, אחת משתי ההספריות הלאומיות של הונגריה. השנייה היא ספריית האוניברסיטה של דברצן. הספרייה פתוחה לציבור וניתן לבקר בה כתיירים בסיורים מאורגנים קבועים היוצאים מהכניסה אליה.

הספרייה נוסדה ב 1802 על ידי הרוזן ההונגרי פרנץ סצ'ני, אביו של אישטוון סצ'ני. פרנץ סצ'ני נסע בעולם ורכש ספרים בהונגרית שאותם אסף ותרם לספרייה הלאומית. בעקבותיו נוצר גל של רכישת ותרומת ספרים בהונגרית לספרייה על ידי ציבור רחב. ב-1803 נפתחה הספרייה לציבור בפשט.

ב-1808 הקימה האספה הלאומית ההונגרית, הדיאט, את המוזיאון הלאומי של הונגריה שמטרתו איסוף ושימור נכנסי תרבות היסטוריים, ארכאולוגיים וטבעיים של הונגריה. המוזיאון והספרייה שולבו יחד והופרדו רק ב 1949. הספרייה עברה ב 1985 לארמון בודה שם היא ממוקמת בימינו.

בתי הוצאה לאור ובתי דפוס בהונגריה מחויבים לספק לספרייה העתק מכל דבר דפוס שיוצא לאור במדינה. כמו כן כוללים אוספי הספרייה חומר בהונגרית שמודפס ויוצא לאור מחוץ להונגריה, וחומר שאיננו מודפס (הקלטות, סרטי וידאו וכו'). נכון ל 2014 האוספים כוללים למעלה משמונה מיליון פריטים, בתוכם 2.5 מיליון ספרים, 385,000 כרכים של פרסומים סדרתיים (עיתונים, פרסומים רשמיים), מיליון כתבי יד, כולל מפות עתיקות של הונגריה, 320,000 תמונות ורישומים, למעלה משלושה מיליון פוסטרים ודברי דפוס קטנים ועוד.

לספרייה אוסף מיוחד של ספרים עתיקים הכוללים את:
* הספר הראשון שהודפס בהונגריה ב-1473 "הכרוניקה של ההונגרים".
* 1,814 אינקונבלות, שהודפסו במאה הראשונה לקיום הדפוס
* 8,600 עותקים של ספרים שהודפסו לפני 1711
* הטקסט העתיק ביותר הקיים שכולו בהונגרית - תפילה וטקס אשכבה מהמאה ה-12 (זהו הטקסט הקדום ביותר באיזושהיא שפה אוראלית)
* השיר הראשון בהונגרית (קינה על מרים הבתולה)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בודפשט: מבנים
קטגוריה:הונגריה: ספריות
סצ'ני
קטגוריה:בודפשט: חינוך
קטגוריה:בודפשט: תרבות
סטניסלב פוזדניאקוב

**סטניסלב פוזדניאקוב** (ברוסית: **Станислав Поздняков**; נולד ב-27 בספטמבר 1973) הוא סיף עבר רוסי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות זהב בחרב וכן אלוף עולם 11 פעמים במסגרת נבחרת רוסיה ואישי. על הישגיו בספורט לפוזדניאקוב הוענקו מספר עיטורים רוסים.

ב-29 במאי 2018 נבחר לנשיא הוועד האולימפי הרוסי. שימש בתפקיד עד דצמבר 2024.

## ביוגרפיה
סטניסלב פוזדניאקוב נולד בעיר נובוסיבירסק למשפחת רופאים. כבר בגיל 6 הוא התחיל להתאמן בשחייה ואחר כך רצה לעבור לכדורגל. בגיל תשע הוא עבר לסיף. בגיל 16 הוא זכה באליפות ברית המועצות לנוער. לאחר הצלחה בתחרות הראשונה לבוגרים, כבר בשנת 1994 הוא נשלח עם נבחרת ברית המועצות לבוגרים לאליפות העולם וזכה במדליה הראשונה. בשנת 1996 הוא לראשונה נשלח להשתתף במשחקים האולימפיים. בסך הכול הוא השתתף בחמישה משחקים אולימפיים.

בשנת 2008 הוא עזב את הספורט התחרותי ומונה למאמן ראשי של נבחרות רוסיה בסיף ולסגן נשיא האיגוד הרוסי לסיף.

## השתתפות במשחקים האולימפיים
בשנת 1992 הוא נשלח להשתתף במשחקים אולימפיים בברצלונה. פוזדניאקוב השתתף רק בתחרות קבוצתית וזכה במדליית זהב.

באטלנטה 1996 הוא היה בין הספורטאים המובילים בקבוצה וזכה במדליית זהב אישית וקבוצתית.

בסידני 2000 פוזדניאקוב לא הצליח בתחרות אישית והזכה רק במקום התשיעי. בתחרות קבוצתית הוא זכה במדליית זהב שלישית ברציפות.

באתונה 2004 הופעת הנבחרת הרוסית לא הייתה מוצלחת הקבוצה זכתה רק במקום השלישי. גם בתחרות אישית פוזדניאקוב הצליח להגיע למקום השישי בלבד.

בייג'ינג 2008 היה הפעם החמישי שפוזדניאקוב השתתף במשחקים. בתחרות אישית הוא היה במקום ה-17 וגם בתחרות קבוצתית הנבחרת הרוסית נותרה ללא מדליות (המקום הרביעי).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סייפים רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1973
צ'ארלס סטארק דרייפר

**צ'ארלס סטארק דרייפר** (באנגלית: **Charles Stark "Doc" Draper**; 2 באוקטובר 1901 – 25 ביולי 1987) היה מהנדס ומדען אמריקאי שפיתח את הניווט האינרציאלי החיוני לטילים מונחים וצוללות ולמסע בחלל. ייסד ועמד בראש מעבדת המכשור של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) (ב-1973 נפרדה המעבדה מעל האוניברסיטה והפכה למכון מחקר עצמאי שלא למטרות רווח בשם ) ועמד בראש הצוות שפיתח את מחשב הניהוג של חלליות תוכנית אפולו ששיאה היה בנחיתת האדם הראשון על הירח.

## תולדות חייו
יליד מיזורי, ב-1922 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן עבר ל-MIT וסיים שם ב-1926 תואר ראשון בהנדסת חשמל והמשיך בלימודים ובמחקר. ב-1938 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מ-MIT.

ב-1939 התמנה לפרופסור להנדסת אווירונאוטיקה וייסד את מעבדות המכשור. במהלך מלחמת העולם השנייה ביקש דרייפר להתנדב כטייס, אך נדחה. אף על פי כן מימש את רצונו להפוך לטייס באמצעות קורס טיס אזרחי. תוך שילוב ניסיונו כטייס וכמדען פיתח דרייפר את מערכת הניווט האינרציאלית, עזר ניווט העושה שימוש במחשב ובחיישני תנועה לניווט לפי חישוב עיוור. כלומר חישוב רציף של מיקום, כיוון ומהירות ללא כל צורך בנקודות ייחוס חיצוניות.

בתחילת שנות החמישים התבקשה מעבדת המכשור בראשות דרייפר לספק מערכת הנחיה פנימית כמערכת מגבה לטיל האטלס. מערכת ההנחיה של האטלס תוכננה כשילוב של מערכת אוטונומית על גבי הטיל ושל תחנת מעקב ושליטה קרקעית. בסופו של דבר, המערכת האוטונומית תפסה מקום מרכזי בטילים בליסטים, והשילוב בינה לבין תחנה קרקעית נותר בשימוש בחקר החלל.

ב-1961 זכו מעבדות דרייפר בחוזה הראשון שהוציאה נאס"א במסגרת תוכנית אפולו. במסגרת זו נבנה מחשב הניהוג והניווט של אפולו ששימש להכוונת רכב הנחיתה הירחי בתשעה שיגורים, שישה מתוכם נחתו בפועל על הירח. ב-1963 נבחר דרייפר לכהן כנשיאה השני של .

דרייפר היה עמית האקדמיה הלאומית למדעים, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הצרפתית למדעים, ,  וחבר הנהלת IEEE. ב-1964 זכה במדליה הלאומית למדעים.

## מורשת
דרייפר הוספד כ"אחד המהנדסים המובילים של זמננו", ו, יו"ר תאגיד MIT, זיכה אותו על יצירת "תעשייה חדשה לגמרי במכשירים ומערכות אינרציאליות למטוסים, ספינות, צוללות, טילים, לוויינים. ורכבי חלל".

### פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
 הקימה את  ב-1988 מטעם המעבדה של בעל השם ב-MIT. הפרס, המוענק מדי שנה ומורכב מ-500,000 דולר במזומן, מדליון זהב ותעודה כתובה ביד, נועד "להגביר את ההבנה הציבורית של תרומות ההנדסה והטכנולוגיה לרווחה וחירות האנושות". התרומה לפרס ניתנה על ידי מעבדת צ'ארלס סטארק דרייפר.

## קישורים חיצוניים

* Draper at 25, חוברת לרגל 25 שנה למעבדות דרייפר
* ביוגרפיה באתר היכל התהילה של הממציאים
* ביוגרפיה קצרה ומכתבים, אתר ההיסטוריה של תוכנית החלל
* ביוגרפיה באתר האקדמיה הלאומית למדעים
* "דוק" דרייפר והמעבדה, באתר מעבדות דרייפר
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:מהנדסי חשמל אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:זוכי פרס אלן אמיל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
אפרים ליפשיץ

**אפרים ליפשיץ** (2004–1909) היה צייר ישראלי, יליד פולין.

## קורות חיים

אפרים ליפשיץ נולד בסטולין, פולין, בשנת 1909 למשפחה דתית בת 12 ילדים. ליפשיץ למד ב"חדר" ובבית הספר "תרבות". לאחר סיום לימודיו היה ליפשיץ פעיל במסגרות ציוניות בעיירה ופעל כצייר אוטודידקט. בין השנים 1933–1935 שהה בפריז, צרפת. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. הוא עבד בבניין ובתיאטרון "האוהל". בשנת 1937 הצטרף לארגון "ההגנה". בתקופת מלחמת השחרור אף גויס לצה"ל מטעם מחתרת ההגנה. בשנת 1944 למד ציור אצל אהרון אבני ובין השנים 1945–1948 למד ציור בסטודיו של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי בתל אביב.

בשנת 1951 נמנה ליפשיץ על מקימי "קבוצת העשרה" והציג בכל תערוכותיה. בין השנים 1952–1974 עבד בבנק הפועלים. בשנת 1953 נמנה עם מייסדי כפר האמנים בעין הוד ובשנת 1970 הצטרף כחבר לקריית האמנים בצפת ואף כיהן כיו"ר הקריה. בשנת 1964 הציג ביחד עם קבוצת "תצפית". בין השנים 1970–1980 היה חבר בקבוצת רוסטרום.

יצירותו המוקדמת של ליפשיץ, לפני עלייתו לארץ ישראל, לא נשתמרה. היא הכילה עבודות דקורטיביות, תפאורות, ציורי אקוורל פיגורטיביים ועוד. לאחר עלייתו שינה ליפשיץ את סגנון ציורו, שהפך לאקספרסיבי, בהשפעת יצירות "אסכולת פריז". במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 ניכרת ביצירותיו השפעת קבוצת אופקים חדשים. יצירותיו הכילו תיאורי נוף ותפנים העשויים במשיכות מכחול חופשיות, בשימוש בקווי קונטור ובשימוש בצורות דקורטיביות. סדרת הציורים "עין גדי", משנות השישים של המאה ה-20, עשויה כהפשטה של הטבע העשויה בעזרת רשת של קווים צבעוניים. בסוף שנות ה-90, בעקבות תאונת דרכים, עבר לציור בגירי פסטל.

במסגרת מיזם הנצחת אמנים ואנשי במה של עיריית תל אביב, נקבעה לוחית זיכרון על ביתו של אפרים ליפשיץ ברחוב ארלוזורוב 8 פינת אדוארד ברנשטיין 21 בתל אביב.

## לימודים
250px|ממוזער|שמאל|לוחית זיכרון על ביתו של אפרים ליפשיץ
*1944 - הסטודיו של אהרון אבני, תל אביב
*1948-1945 - הסטודיה, תל אביב
*1952-1951 - השתלמות בבית הספר לאמנות *גראנד שומייר*, פריז, צרפת.

## פרסים
*1958 - פרס דיזנגוף
*1968 - פרס הסתדרות העובדים הכללית, ישראל
*1988 - פרס לציור ולפיסול על-שם נחום גוטמן, הסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:קבוצת העשרה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
ג'ורג' בידל

**ג'ורג' וולס בידל** (באנגלית: **George Wells Beadle**; 22 באוקטובר 1903 – 9 ביוני 1989) היה גנטיקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1958 (יחד עם אדוארד לורי טטום ויהושע לדרברג) על גילוי התפקיד של הגנים בניהול התהליכים הביוכימיים בתא.

## תולדות חייו
בידל נולד בחווה חקלאית בנברסקה. ב-1927 סיים תואר מוסמך אוניברסיטה באוניברסיטת נברסקה-לינקולן והתקבל כעוזר מחקר באוניברסיטת קורנל ועסק במיפוי גנטי ותאי של זני תירס (*Zea mays*) בשיטות מנדליאניות. ב-1931 קיבל תואר דוקטור.

בין 1931 ל-1936 עבד בידל כחוקר במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קל-טק). הוא עבד עם תאודוסיוס דובז'נסקי, חלוץ השימוש בדרוזופילה במחקר הגנטי. ב-1935 עבד במשך כחצי שנה עם הביולוג היהודי-רוסי-צרפתי בוריס אפרוסי (Boris Ephrussi) במכון הביו-כימי בפריז (Institut de Biologie physico-chimique) על הגנטיקה וההתפתחות של פיגמנט העין של הדרוזופילה.

ב-1937 התמנה בידל לפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד. בניסויים שערכו בידל ואדוארד טייטום בסטנפורד, הקרינו מיקרו אורגניזם עובש (*Neurospora crassa*) בקרני רנטגן, שהיה ידוע שיוצרות מוטציה גנטית. השניים הוכיחו קשר ישיר בין המוטציות הגנטיות לבין התבטאותם של אנזימים במסלולים מטבוליים במיקרו אורגניזם ופיתחו את השערת הקשר הישיר גן-אנזים (One gene-one enzyme hypothesis). עבודה זו זיכתה את השניים בפרס נובל ב-1958. אחת מיכולותיו ותרומותיו של בידל למדע הביולוגיה המולקולרית הייתה בחירה באורגניזמי מודל טובים לניסוייו וכינון מתודולוגיה לבחירתם.

ב-1946 שב בידל לקליפורניה כראש המחלקה לביולוגיה וב-1961 נבחר לכהן כנשיא אוניברסיטת שיקגו.

## פרסים ואותות הצטיינות
* 1946 - חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
* 1950 - פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
* 1958 - פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
* 1967 - עמית זר של החברה המלכותית

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר האקדמיה למדעים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי נברסקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים אמריקאים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
אייקון (קומיקס)

**אייקון** (באנגלית: **Icon**) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת *Icon #1* ממאי 1993, ונוצרה על ידי הכותב דווין מקדאפי והמאייר מארק ברייט.

אייקון הוא למעשה חייזר, כמו סופרמן, שנחת בכדור הארץ ואומץ על ידי אישה מקומית. אייקון הוא האלטר אגו של ארנוס, אך כינויו הארצי הוא אוגוסטוס פרימן. 

## קישורים חיצוניים
דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:חוצנים בקומיקס
קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
מעבר סאברן

**מעבר סאברן** (בצרפתית: **Col de Saverne**) הוא מעבר הרים ברכס הווז' שמהווה מעבר הרים נמוך יחסית ברכס הרים בין עמק אלזס לעמק לורן בגובה של 413 מטר מעל לגובה פני הים. זהו המעבר הצפוני בין הלורן לאלזס כאשר המעבר הנוסף הוא מעבר בלפור (trouée de Belfort) שנמצא בדרום הגבול בין הרי הווז' להרי היורה. 

חשיבותו האסטרטגית של המעבר הביאה להקמת העיר סאברן למרגלות המעבר, כבר במאה הראשונה לפני הספירה. ושליטה על העיר כמו על המעבר היה יעד חשוב לכל הכובשים באזור זה. בין השאר המעבר הרחב שימש למעבר של כוחות הברית במלחמת העולם השנייה בדרכם לשחרור אלזס ומשם לכניסה לתוך גרמניה.

היום עברים במעבר כבישים חשובים בהם כביש מהיר A4 וכביש לאומי 4 (RN4) שמחברים בין פריז לשטרסבורג והגבול עם גרמניה.

## קישורים חיצוניים

סאברן
מרבי-רגל

**מַרְבֵּי-רֶגֶל** (שם מדעי: Myriapoda) היא תת-מערכה במערכת פרוקי-רגליים הכוללת את רבי-הרגליים, נדלים ואחרים. הקבוצה כולל כ-13,000 מינים, כולם יצורי יבשה וניתנים לזיהוי בקלות, על פי מספר הרגליים הרב, שמספרם יכול לנוע בין פחות מעשרה ועד 750 אצל המין Illacme plenipes.

מאובני מרבי-רגל ניתן למצוא כבר מעידן הסילור למרות שעדויות מלקולריות מצביעות על כך שכנראה התפתחו עוד מתור הקמבריון. הסוג ארתרופלאורה ששייך לתת-מערכה נחשב לפרוק הרגליים היבשתי הגדול ביותר שהלך על פני האדמה.

## מיון מחלקות
*מחלקת הנדלים (Chilopoda)
*מחלקת רבי-הרגליים (Diplopoda)
*מחלקת Pauropoda
*מחלקת סימפילה (Symphyla)

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:פרוקי-רגליים
קטגוריה:תת-מערכות בעלי חיים