open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קומפלקסו דו אלמאו

**קומפלקסו דו אלמאו** (בפורטוגזית: **Complexo do Alemão**, "המתחם הגרמני"), הוא קבוצת פאבלות בצפון ריו דה ז'ניירו שבברזיל.

## היסטוריה
ממאמר שפורסם ב־O Globo בשנת 2007 עולה מקור השם קומפלקסו דו אלמאו: לאחר מלחמת העולם הראשונה, פולני בשם לאונרד קצ'מרקוויץ' קנה את הקרקע. לא עבר זמן רב לפני המקום נודע בשם "מורו דו אלמאו" ("גבעת הגרמני"), בשל מראהו הפיזי של קצ'מרקוויץ'. האזור הכפרי החל לשנות את מראהו בשנת 1920 המאוחרות, כאשר מפעל העור **"קורטומה קריוקה"** ("ברוסקאי קריוקה") נוסד. הוא משך אליו מאות עובדים לאזור. כאשר שדרת ברזיל נחנכה בשנת 1946, האזור התחיל להתקדם והפך במהירות למרכז התעשייתי הראשי של העיר. עם זאת, הדיור הבלתי חוקי החל בשנת 1951, כאשר קצ'מרקוויץ' חילק את אדמתו לחלקות ומכר בסופו של דבר אותם. במקומות המיושבים התפתחו פאבלות במהלך הדיקטטורה הצבאית. מספר המתיישבים הגיע לשיאו לקראת סוף הדיקטטורה.

שמאל|ממוזער|250px|נוף טיפוסי בקומפלקסו דו אלמאו
מעלית גונדולה שנבנתה על ידי קבוצת לייטנר-פומה משתרעת על פני קומפלקסו דו אלמאו, ומאפשרת לתושבים ניידות מהירה יותר.

## דמוגרפיה
*שטח: 2.96 קמ"ר (2003).
*תושבים: 69,143 נפש (2010).
*בתים: 21,272 (2010).

## בעיות חברתיות
### רציחות משטרתיות
במתחם מתקיימת פעילות סחר בסמים ענפה, דבר הגורם לחיכוך תמידי עם גורמי החוק. אחת ההתפרצויות החריפות והקטלניות של חיכוך זה הוא "טבח קומפלקסו דו אלמאו", שהתרחש ב-27 ביוני 2007. קבוצה של כוחות צבאיים ומשטרתיים הרגו תשעה עשר בני אדם ופצעו רבים. איגוד עורכי הדין של ברזיל פרסם דו"ח כי אחד עשר האנשים האחרונים שנהרגו בתקרית, לא היו קשורים לסחר בסמים כלל. עד לסיום המשחקים הפאן-אמריקאיים של שנת 2007, שהתקיימו בריו, הוטל מצור על האזור. לטענת גורמי הביטחון, הדבר נועד על מנת לאפשר את אבטחת המשחקים. דו"ח שהונפק על ידי הממשלה הפדרלית חושף כי במהלך המצור התקיימו הוצאות להורג. באתר האינטרנט שלה, התאחדות העובדים הסוציאליים (PSTU) מבקרת את המבצע, וטוענת כי מטרת המבצע הייתה לשמר את תדמית ברזיל בעולם, ולמנוע תקריות במהלך המשחקים. יוניצ"ף אף היא מבקרת את המבצע, שפגע בארבעה ילדים, והשאיר אלפי ילדים ללא גישה לבית הספר.

### הפלישה ב-2010

ב -25 בנובמבר 2010, פלשה יחידת המבצעים המיוחדים (BOPE) יחד עם חיל הים הברזילאי, לפאבלה קרוזירו וילה, בריו דה ז'ניירו, על מנת ליצור UPP (מפורטוגזית: *Unidade de Policia pacificadora*, **"[[היחידה המשטרתית לשמירת השלום|יחידת משטרה משכינת שלום]]"**) בפאבלה. במהלך פעולה זו נהרגו 31 בני אדם, אבל רוב סוחרי הסמים ברחו קומפלקסו דו אלמו הסמוכה. למחרת, כתגמול, סוחרי הסמים הורו לשרוף עשרות מכוניות ברחבי העיר. בעקבות אירוע זה, שר הביטחון חוסה מריאנו באלטרם, מגובה על ידי מושל ריו, אישר לצבא לשלוח אולטימטום לפושעים החבויים בקומפלקסו דה אמו, או להיכנע ולהניח את נשקם, או להתמודד עם פלישת הכוחות המשולבים של BOPE, הצבא הברזילאי, וחיל הים הברזילאי, שעלולה להסלים את האלימות ולהביא לנפגעים. הפושעים סירבו להיכנע לאיומים ששידר הצבא. יומיים לאחר מכן, 3000 אנשים פלשו לקומפלקסו דו אלמו עם רובים, טנקים, קרב ושריוניות. למרות איומי העבריינים, הכוח הצבאי נתקל בהתנגדות מועטה והשתלט על השטח בתוך שעות ספורות. לאחר הפלישה, והחיפוש הראשוני שנערך, נמצאו טונות של סמים (קוקאין ומריחואנה), כלי נשק וכלי רכב גנובים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: שכונות
קטגוריה:פאבלות
לשכת המסחר הבין-לאומית

**לשכת המסחר הבין-לאומית** (באנגלית: **International Chamber of Commerce**; בצרפתית: **Chambre de commerce internationale**; בספרדית: **Cámara de Comercio Internacional**; בראשי תיבות: **ICC**) היא ארגון בין־לאומי שנועד לקידום עסקים, השקעות וסחר בין־לאומי על ידי הורדת חסמים למעבר חופשי של הון, סחורות ושירותים בין מדינות. הגוף נוסד ב-1919, מקום מושבו בפריז והוא מהווה ארגון גג עולמי ללשכות מסחר לאומיות (בישראל: איגוד לשכות המסחר). הארגון פועל בשיתוף פעולה עם האו"ם ועם ארגון הסחר העולמי. סיסמת הגוף "World Peace Through World Trade" ("שלום עולמי דרך מסחר עולמי") נטבע על ידי תומאס ווטסון, שהיה נשיאו.

אחד מהגופים המרכזיים בלשכה הוא בית הדין הבין-לאומי לבוררות (ראשי התיבות שלו הם ICA, אך הוא מכונה גם "בית הדין של ה-ICC" בהתייחס ללשכת המסחר הבין-לאומית בחסותה הוא פועל), לבירור עתירות בסכסוכים עסקיים בין־לאומיים.

## ראו גם

* אמנת ניו יורק

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
משקוף

250px|ממוזער|שמאל|משקוף סטרוקטורלי, התומך בקיר שמעליו
[250px|ממוזער|שמאל|משקוף דקורטיבי ב[פריז]]
ה**משקוף** (באנגלית: **lintel** או **lintol**) הוא הקורה בחלק העליון של מסגרת התומכת בקיר שמעל דלת או חלון, ונשען על שתי תומכות או עמודים אנכיים.
## שימוש אדריכלי
בארכיטקטורה של תקופות שונות ותרבויות רבות, משקוף היה מרכיב בשיטת הבנייה "". חומרי בניין רבים ושונים שימשו למשקופים. באדריכלות קלאסית המשקוף הוא האלמנט הנושא את העומס ומוצב מעל הכניסה ומכונה ארכיטרב. המשקוף הוא אלמנט מבני המונח בדרך כלל על עמודי אבן או עמודי אבן מוערמים, מעל  או כניסה. דוגמה מהתקופה התרבותית ביוון המיקנית (בערך 1600–1100 לפני הספירה) היא "" במיקנה שביוון. משקלו 120 טונות, בממדים משוערים 8.3 × 5.2 × 1.2 מ', והוא מהגדולים בעולם.

המשקוף עשוי לעיתים גם מעץ או מתכת ובינו לבין דופן הקיר אליו הוא מחובר קיים תפר מתוכנן או סדק שאותו נהוג לכסות בשלווניה.
## שימוש דקורטיבי
השימוש בצורת המשקוף כאלמנט בנייה דקורטיבי מעל שערים, דלתות וחלונות, ללא תפקיד מבני, שימש במסורות וסגנונות אדריכליים של מרבית התרבויות במשך מאות שנים.

דוגמאות לשימוש נוי במשקופים נמצאים באולמות היפוסטיל במצרים העתיקה ובארכיטקטורה החציבה בסלע של מקדשים בודהיסטים במערות. מקדשי בודהיסטים פרהיסטוריים ואחריהם הודים לאחר מכן היו מבני עץ עם משקופי עץ נושאים עומס על פני פתחים. מקדשי המערה שנחפרו בסלע היו עמידים יותר, ומשקופי האבן המגולפים שאינם נושאים עומדים אפשרו שימושים נוי יצירתיים באלמנטים בודהיסטים קלאסיים. בעלי מלאכה מיומנים מאוד הצליחו לדמות את מראה העץ, לחקות את הניואנסים של מבנה עץ ואת גרגר העץ בחפירת מקדשי מערות מסלע מונוליתי. בדוגמאות בנייה הודיות בודדות, מסורת הארכיטקטורה של הוויסלה בין המאות ה-11 וה-14 הוציאה משקופי אבן לא מבניים מגולפים לפרטים באזור רמת דקאן הדרומית בדרום הודו. עידן  הייתה תקופה חשובה בהתפתחות האמנות והארכיטקטורה בתרבות  הדרומית. הוא זוכר בעיקר בזכות המנדאפות של , המשקופים, ואלמנטים אדריכליים אחרים, כמו במקדש צ'נאקשווה.

תרבות המאיה באמריקה הייתה ידועה באומנות המתוחכמת והארכיטקטונית המונומנטלית שלה. עיר המאיה , בדרום מקסיקו של ימינו, התמחה בגילוף האבן של אלמנטים של קישוטי נוי בתוך משקופי אבן מבניים. המשקופים המוקדמים הקדומים ביותר נוצרו בשנת 723 לספירה. באתר הארכאולוגי של יאכצ'ילאן ישנם חמישים ושמונה משקופים עם חתיכות דקורטיביות המשתרעות על פתחי מבנים גדולים. בין גילופי המאיה שנחפרו ניתן למצוא שלושה משקופים לדלתות מקדש הכוללים סצנות עלילתיות של מלכה שחוגגת את משיחת המלך בידי אלוהים.

## מקור השם בעברית
המילה "משקוף" מופעיה בתנ"ך 3 פעמים, שלושתן (שמות י״ב, פסוקים - ז ,כ״ב, כ״ג) בספר שמות. . . כולם בהקשר סימון שתי המזוזות ומשקוף הבית בדמו של טלה, כסימון לבתי בני ישראל בעת מכת בכורות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דלתות
קמירוס

שמאל|ממוזער|350px|עתיקות קמירוס
**קמירוס** (ביוונית: **Κάμειρος**) היא עיר עתיקה באי רודוס שביוון.

העיר קמירוס שוכנת על החוף הצפון-מערבי של האי, בלב האזור החקלאי, והייתה אחת משלוש ערי המדינה של רודוס, ואחת מערי השישייה הדורית.

בתקופת הברונזה האזור היה מיושב על ידי יוונים מיקנים, אך העיר קמירוס עצמה הוקמה על ידי היוונים הדורים. קמירוס התאחדה עם איליסוס ולינדוס במאה החמישית לפני הספירה. זו הייתה חברה חקלאית שהפיקה שמן, יין ותאנים. בתור הזהב של העיר, במאה ה -6, הייתה זו העיר הראשונה ברודוס שהטביעה מטבעות משלה. שקיעתה של קמירוס הייתה תוצאה של הנטישה ההדרגתית של תושביה, שהחליטו לעבור לעיר רודוס שהוקמה בשנת 408 לפנה"ס.

## עתיקות קמירוס
### החפירות ארכאולוגיות
בין השנים 1852–1864 החלו החפירות הארכאולוגיות באקרופוליס של קמירוס על ידי אלפרד ביליוטי (Alfred Biliotti) ואוגוסט סלצמן, אך משנת 1928 החלו החפירות לקבל תאוצה באופן שיטתי על ידי בית הספר לארכאולוגיה האיטלקי עד סוף מלחמת העולם השנייה. הממצאים שנחשפו בחפירות, שהם עשירים מאוד וחשובים, הובאו למוזיאון הבריטי ולמוזיאון הלובר.

### מבנה העיר העתיקה
העיר העתיקה נבנתה בשלוש מדרגות, במדרגה העליונה של הגבעה היה האקרופוליס, ובו מקדש אתנה, וסטואה. היישוב העיקרי היה במדרגה האמצעית, ובו רשת של רחובות מקבילים ובתי מגורים. על המדרגה התחתונה נבנה בית המקדש הדורי, ככל הנראה לאל אפולו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רודוס: יישובים
קטגוריה:יוון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
יאליסוס

שמאל|ממוזער|250px|מנזר פילרימוס העתיק של יאליסוס
**יאליסוס** (ביוונית: **Ιαλυσός**, ידועה גם בשם הנוסף טריאנטה Trianta) היא עיר באי רודוס, יוון. ניהולה של יאליסוס משנת 2011, נמצא כיום בשלטון המקומי כחלק מעיריית רודוס.

## מיקומה

העיר יאליסוס שוכנת על החוף הצפון מערבי של האי, צמוד לשפת מפרץ הומונימוס, נבנתה בעיירה הדורית העתיקה איליסוס, כשמונה קילומטרים ממערב לעיר רודוס, בלב האזור החקלאי, והייתה אחת משלוש ערי המדינה של רודוס. כמו שאר האזור, היא עמוסה מאוד. למרות אלפי התיירים שבאים בכל שנה, הצליח יישוב זה  לשמור על אופיו של כפר רודיאני טיפוסי. הגישה  לחוף ישירה וניתן למצוא במקום מלונות גדולים ומסורתיים רבים. חזית החוף באזור זה אידיאלית לספורט ימי מכל הסוגים. 

יאליסוס ממוקמת בסמוך לאתר של העיר יאליסוס העתיקה, אשר הייתה בעבר פוליס ואחת מערי השישייה הדורית.

## אוכלוסייה

יאליסוס היא העיר השנייה בגודלה באי רודוס, מספר האוכלוסייה עומד כיום על כ-12,000 תושבים. עד שנת 1985 הייתה יאליסוס כפר עם אוכלוסייה של כ-2500 בני אדם, אך במהלך השנים הבאות האוכלוסייה גדלה ל-10,107 תושבים במפקד של 2001.

## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:רודוס: יישובים
פלטינס ארנה

**פלטינס ארנה** (בגרמנית: **Veltins-Arena**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר גלזנקירכן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. האצטדיון נפתח בשנת 2001 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שאלקה 04.

בשנת 2004 אירח האצטדיון את משחק גמר ליגת האלופות בו גברה פורטו על מונקו בתוצאה 3-0. כמו כן, אירח האצטדיון חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006' כולל משחק בשלב רבע הגמר. תכולת האצטדיון היא 61,482 (כולל יציעי ישיבה ועמידה) צופים במשחקי ליגה, ותכולה של 53,951 צופים (יציעי ישיבה בלבד) במשחקים בינלאומיים. גג האצטדיון ניתן להזזה כמו גם משטח הדשא. ביולי 2005 נמכרו הזכויות על שם האצטדיון למבשלת הבירה הגרמנית פלטינס.

ב-2010 רשם האצטדיון ציון דרך נוסף, כאשר במרכזו הותקנה זירת הוקי קרח והוא אירח את משחק הפתיחה של אליפות העולם בהוקי קרח בין נבחרות ארצות הברית וגרמניה. המשחק משך 77,803 צופים, וקבע שיא עולמי של קהל במשחק הוקי קרח (שנשבר מאז).

ב-2024, האצטדיון אירח כמה מהמשחקים ביורו 2024. האצטדיון אירח את המשחקים בין אנגליה לסרביה, בין ספרד לאיטליה ובין פורטוגל לגאורגיה. האצטדיון אף יארח משחק בשמינית הגמר וברבע הגמר.

## גלריה

קובץ:Veltins Arena T-Home Cup.jpg|מבט מבפנים
קובץ:080110 schalke arena germany.JPG|מבט מבפנים
קובץ:Veltins-Arena Spielertunnel 2011-08-03.JPG|מנהרת השחקנים, 2011
קובץ:AufSchalke-Arena 2016.jpg|האצטדיון ממבט על


## קישורים חיצוניים

* 
* האצטדיון באתר stadionwelt 

## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מבנים
קטגוריה:גלזנקירכן: ספורט
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:שאלקה 04
קטגוריה:אצטדיוני גמר ליגת האלופות
גדליה רבינוביץ מליניץ

הרב **גדליה רבינוביץ מליניץ** (? - כ"ט בכסלו ה'תקס"ד). היה מייסד חסידות ליניץ ומחבר הספר "תשואות חן".

## ביוגרפיה
רבי גדליה נולד לרבי יצחק שהיה דיין בפולנאה שהיה מיוחס למהרש"א, בזיווג שני חתן רבי משה טשרטריער אחיו של רבי צבי מקמינקא. בנעוריו ביקר מספר פעמים אצל ה"בעל שם טוב" שחיבבו מאוד. היה תלמידם של רבי יהודה לייב מפולנאה ושל המגיד ממזריטש ורבי יעקב יוסף מפולנאה. היה ידוע בכושר דרשנות, כיהן ברבנות מגיל 18 באוסטרופול, מאריפול וליניץ, ובעיירה סטוויטש הסמוכה לליניץ. נפטר בכ"ט בכסלו תקס"ד.

סיפורים רבים המופיעים בשבחי הבעש"ט נשמעו מפי רבי גדליה (המכונה שם "הרב דקהילתנו").

מבין תלמידיו ידוע רבי שלום מפראהביטש אביו של רבי ישראל מרוז'ין, רבי גדליה עמד לימינו בשעה שכמה אדמו"רים ערערו על דבריו. תלמיד נוסף - רבי יהודה לייב מליניץ רשם את רעיונותיו על ארץ ישראל והגאולה.

## משפחתו
* בנו - שמואל יהודה לייב (תקמ"ב - י"ט בכסלו תקע"ח), מילא מקום אביו.
* בנו - יצחק יואל (תקנ"א - כ"ה בחשוון תקפ"ח), חתנו של רבי יעקב מלוברטוב, מילא מקום אחיו.
* חתנו - רבי אליהו דב, דיין באיוונצא.
* חתנו - רבי צבי בן רבי יוסף מקמינקא.
* חתנו - רבי ישראל חיים מלודמיר (בנו של רבי אברהם המלאך).
* חתנו - רבי אהרן מצ'רנוביל.
* חתנו - רבי יוסף מוויניצא.

## קישורים חיצוניים
* 
* גדליה רבינוניץ מליניץ באתר אהלי צדיקים(הקישור אינו פעיל! 25/10/2020)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מפודוליה
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות ליניץ
קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:נפטרים ב-1788
משרפות מים

**מִשְׂרְפוֹת מַיִם** (בכתיב חסר: **מִשְׂרְפֹת מַיִם**) או **מִשְׂרְפוֹת**, הייתה עיר בצפון ארץ ישראל בתקופת המקרא.

## במקרא
בספר יהושע מסופר על יהושע בן נון וצבאותיו, שרדפו אחרי יבין מלך חצור וצבאות עמי כנען, עד סביבות "משרפות מים", הסמוכה לצידון:

בהמשך מתוארת "משרפֹת מים" (בכתיב חסר) כמצויה, על פי נבואת יהושע, בגבולות הארץ המובטחת לעם ישראל:

יש הסבורים כי שם האתר מעיד על מפעל להפקת מלח, משאב יקר ערך בעת העתיקה, בבריכות אידוי מי הים באמצעות השמש.

חוקר המקרא מרטין נות הציע לתקן את הניקוד בכתובים אלה ולגרוס מִשְׂרְפוֹת **מִיָּם**, כלומר ממערב. לפי זה שם המקום הוא מִשְׂרְפוֹת.

יואל אליצור (חוקר מדעי היהדות) גורס כי המקום מצוי בגב ההר ולא בחוף כלשהו ובשל כך מציע לפרש על פי הפועל הערבי בהגיית אָשָׁרפֲ (أَشْرَفَ) שעינינו בראייה והסתכלות, הצירוף משרפות-מים מתייחס למעיין או מקור נחל שופע שהיה בקרבתו.

## זיהוי האתר
במאה ה-20 הוצע לזהות את משרפות מים באתר **[[ח'רבת אל-משירפה|חָרְבַּת מַשְׂרֵף]]**, הממוקמת דרומית לראש הנקרה וקילומטר אחד צפונית לחוף בצת, על רצועת החוף שממול לכפר הנופש ראש הנקרה. ברחבי האתר ניתן להבחין במשטחי כורכר מרובעים רבים החצובים בסלע, אשר חלקם הגדול מצופה בטיח. החוקרים סבורים כי משטחים אלה נוצרו בתקופה העתיקה בעקבות כריית אבן הכורכר לשם בניין. לאחר מכן שמשו בתור בריכות לאידוי מי הים לטובת הפקת מלח, וייתכן שגם לגידול חלזונות הארגמן מהם הפיקו הפיניקים, תושבי המקום, את צבע הארגמן, בדומה לנעשה בעכו, תל שקמונה ותל דור.

בסביבות האתר נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו ממצאים מתקופת הברונזה (ועד התקופה הצלבנית).

## גלריית תמונות

## לקריאה נוספת
* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 47.
* יוחנן אהרוני, **נחלת אשר: בין משרפות-מים לשיחור-לבנת; על היאחזות שבטי ישראל בצפון הארץ**, חיפה: דפוס איילון, 1970.
* יוחנן אהרוני, **ארץ כבול: נחלת אשר: בין משרפות-מים לשיחור לבנת: על היאחזות שבטי ישראל בצפון הארץ**, חיפה: החוג האזורי לידיעת הארץ [של] המועצות האזוריות סולם צור וגעתון, 1976.
* בן-ציון לוריא, "'משרפות מים' וישובי העברים בצפון", **[[בית מקרא]]**, ל"ו, קכ"ד, 1990, עמ' 10-1. 

## קישורים חיצוניים
* יוחנן אהרוני, "גבולות הארץ מהתנחלות השבטים וראשית המלוכה", **[[מחניים (כתב עת)|מחניים]]**, קכ"ז, תשל"ב 1972, באתר דעת.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:מישור החוף הצפוני: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:כנען
קטגוריה:נחלת שבט אשר
MHP ארנה

**MHP ארנה** (בגרמנית: **MHPArena**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר שטוטגרט שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. האצטדיון נחנך בשנת 1933 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שטוטגרט. עד לשנת 1993 נקרא האצטדיון נקרשטדיון על שם נהר נקר הזורם בעיר. בין השנים 1993–2008 נקרא האצטדיון גוטליב דיימלר על שמו של המהנדס גוטליב דיימלר שנמנה עם מייסדי חברת מרצדס-בנץ. בשנת 2008 שונה שמו של האצטדיון למרצדס-בנץ ארנה. החל משנת 2023 נקרא האצטדיון MHP ארנה.

בשנת 1959 אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה ריאל מדריד אשר גברה על סטאד ריימס. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 1974 בו אירח ארבעה משחקים משלב הבתים. במהלך מונדיאל 2006 אירח האצטדיון שישה משחקים, בהם את המשחק על המקום השלישי. כמו כן, ביורו 1988 אירח האצטדיון משחק אחד משלב הבתים וכן את משחק חצי הגמר. באותה השנה אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה פ.ס.וו. איינדהובן אשר גברה על בנפיקה ליסבון.

פרט למשחקי כדורגל אירח האצטדיון גם אירועי אתלטיקה: בשנת 1986 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה, ובשנת 1993 אירח את אליפות העולם באתלטיקה.

במהלך השנים נערכו באצטדיון שינויים רבים. בין 2004 ל-2005 שופץ האצטדיון על מנת שיעמוד בסטנדרט לאירוח משחקי מונדיאל 2006. בין 2009 ל-2011 עבר האצטדיון שיפוץ כללי שבמסגרתו בוטלו מסלולי האתלטיקה שהפרידו בין הדשא ליציעי האצטדיון, כר הדשא הונמך ושניים מהיציעים נבנו מחדש במטרה לקרב את היציעים לדשא. כיום תכולת האצטדיון עומדת על 60,441 צופים במשחק ליגה הכוללים יציעי עמידה וישיבה, ו-54,906 צופים במשחקים בינלאומיים הכוללים יציעי ישיבה בלבד.

## גלריה

Mercedes-Benz-Arena 2013.JPG|מבט מבפנים
Cannstatter Kurve 2013.JPG|יציע אוהדי שטוטגרט
Gottlieb-Daimler-Stadion Stuttgart innen.JPG|האצטדיון בשנת 2005 בזמן שכלל מסלול אתלטיקה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:שטוטגרט (כדורגל)
קטגוריה:שטוטגרט: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:גרמניה: אתלטיקה
לאה סדו

**לאה אֵלֵן סֵדוּ-פורנייה דה קלוזון** (; נולדה ב-1 ביולי 1985), המוכרת בשם האמנותי **לאה סֵדוּ**, היא שחקנית קולנוע צרפתייה. זכתה להכרה בזכות הופעותיה בסרטים "רובין הוד", "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", "חצות בפריס", "כחול הוא הצבע החם ביותר", "מלון גרנד בודפשט" ובסרטי ג'יימס בונד "ספקטר" והמשכו "לא זמן למות".
200px|ממוזער|סדו, 2009

## ביוגרפיה
לאה סדו נולדה בפריז שבצרפת, למשפחה מרקע נוצרי. היא בתם של איש העסקים אנרי סדו, והנדבנית ואלרי סדו. סדו היא נכדתו של המפיק הצרפתי ז'רום סדו וקרובת משפחתו של בעליה של חברת ההפקה "Gaumont" ניקולא סדו.

## קריירה
היא החלה את דרכה בתחום המשחק בקומדיה "Mes copines" ובדרמה "מאהבת זקנה", ופרצה לתודעה בצרפת בזכות הופעה ראשית בשנת 2008 בדרמה "הנשמה הטהורה" (*La belle personne*), שבה גילמה את הנערה ז'וני. על הופעתה הייתה סדו מועמדת לפרס פריצת השנה של פרס סזאר.

ב-2009 היא הופיעה בדרמה האוסטרית המצליחה "לורדס" והופיעה בהופעת הבכורה ההוליוודית הקצרה שלה בסרטו מעורר המחלוקת של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", שבו הופיעה, בתחילתו, בתפקיד אחת מתוך שלוש בנותיו של מר פייר לפטיד, אשר מסתיר משפחה יהודית מתחת לרצפת ביתו.

ב-2010 השתתפה בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" בתפקיד איזבל מאנגולם, אשתו של המלך ג'ון. כמו כן, הייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס פריצת השנה של פרס סזאר על הופעתה בסרט "פרודנס היקרה".

ב-2011 הופיעה בסרט הפעולה שובר הקופות "משימה בלתי אפשרית 4" בתפקיד המתנקשת הצרפתייה סבין מוראו, ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד גבריאלה, מוכרת תקליטים איתה מתיידד גיבור הסרט גיל (אוון וילסון).

ב-2014 זכתה בפרס לומייר על הופעותיה בסרט "כחול הוא הצבע החם ביותר" וב-"Grand Central". בשנת 2016 שיחקה לצד מריון קוטיאר בסרט "זה רק סוף העולם" של הבמאי הקנדי קסבייה דולן.

## חיים אישיים
בספטמבר 2016 סיידו פרסמה שהיא ובן זוגה אנדרה מאייר מצפים לילד ראשון יחד. ב-18 בינואר 2017, היא ילדה את בנה הבכור, ז'ורז'.

ביולי 2021 סיידו נמצאה חיובית ל-SARS-CoV-2, הייתה אסימפטומטית ומבודדת בביתה בפריז. האבחנה גרמה לה לדלג על פסטיבל הקולנוע בקאן ב-2021.

ביוני 2024 חתמה סיידו על עצומה המופנית לנשיא צרפת עמנואל מקרון בדרישה שצרפת תכיר רשמית בפלסטין כמדינה. במאי 2025 חתמה סיידו על מכתב גלוי המבקר את ה"פסיביות" של תעשיית הקולנוע במהלך העימות המתמשך בעזה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1985
פשע נגד השלום

בתחום המשפט הבינלאומי הפומבי, **פשע נגד השלום** או פשע תוקפנות הוא כל שיתוף פעולה במלחמה, אשר אינה מותרת על פי העקרונות המוסכמים בין האומות המאוחדות. באופן מדויק, משמעות הביטוי:

יוצא דופן בולט להגדרה היא נקיטה בפעולה צבאית הגנתית בהתאם להוראות סעיף 51 למגילת האו"ם. פעולות הגנתיות אלה נתונות לבחינת מועצת הביטחון, אולם אינן דורשות אישור של האו"ם כדי שתהיינה חוקיות בהתאם למשפט הבינלאומי. מועצת הביטחון היא הקובעת האם פעולה מלחמתית היא חוקית בהתאם לזכותם של יחיד או קולקטיב להגנה עצמית.

## הגדרות
### הסכם קלוג-בריאן
בשנת 1928 נקבע בהסכם קלוג-בריאן, הידוע כאמנה הכללית לזניחת המלחמה:
:הצדדים לאמנה מצהירים בזאת בפה מלא בשם עמיהם כי הם מגנים פניה לדרך מלחמה לצורך פתרון מחלוקות בינלאומיות, וזונחים דרך זו, ככלי למדיניות לאומית ביחסיהם זה עם זה.

אם מדינה אינה מודיעה רשמית לאומות המאוחדות כי היא מכירה בהסכם קלוג-בריאן, אף אם חתמה עליה, האומות המאוחדות אינן יכולות להתייחס להפרה של הסכם קלוג-בריאן כאל הפרה של הדין הבינלאומי (זאת בהתאם לאמנת האומות המאוחדות בסעיף 102). כיוון שפרשנות סעיף 102 לאמנת האומות המאוחדות שמורה למועצת הביטחון, הרי שעדיין אפשר שהמועצה תיקבע קיומו של "פשע נגד השלום" ללא קשר להצהרה על קבלת ההסכם.

## עקרונות נירנברג
עקרונות נירנברג  הם קבוצה של הנחיות לקביעת מהו פשע מלחמה, פשע נגד השלום ופקודה בלתי חוקית בעליל. המסמך נוצר על ידי ועדת המשפט הבינלאומי של האו"ם  לבקשת העצרת הכללית ועל בסיס ועידת לונדון. כדי להסדיר את העקרונות משפטיים הבסיסיים למשפטיהם של חברי המפלגה הנאצית בעקבות מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1945 הגדירה אמנת לונדון להקמת הטריבונל הצבאי הבינלאומי שלוש קטגוריות של פשעים, אשר אחד מהם הוא פשעים נגד השלום.

השימוש הראשון בהגדרה זו נעשה בפינלנד לצורך העמדה לדין של הדרג המדיני הפיני במהלך מלחמת העולם השנייה - על שגרמו לפתיחת מלחמה נגד ברית המועצות ונגד בריטניה בשנת 1941, או על מניעת שלום.

בשנת 1950 הגדיר הטריבונל הצבאי בנירנברג פשע נגד השלום:

הגדרה זו לקוחה מתוך עיקרון מספר 6 בעקרונות נירנברג אשר אומצו על ידי האומות המאוחדות ושולבו במגילת האומות המאוחדות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפט בין-לאומי פומבי
קטגוריה:דיני מלחמה
טיילור שילינג

**טיילור שילינג** (באנגלית: **Taylor Schilling**; נולדה ב-27 ביולי 1984) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות תפקידיה בדרמה הרפואית של NBC "מרסי" ובדרמה הקומית של נטפליקס "כתום זה השחור החדש", עליו קיבלה מועמדות לפרס אמי ולשני פרסי גלובוס הזהב.

## ביוגרפיה
שילינג נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית. היא בתם של רוברט ג'יי שילינג ופטרישיה. את ילדותה חילקה בין שכונת מערב רוקסברי שבעיר לעיירה ויילנד שבמסצ'וסטס בשל גירושיי הוריה.

שילינג סיימה בשנת 2006 את לימודיה בהצטיינות מאוניברסיטת פורדהם שבניו יורק סיטי עם תואר ראשון במשחק. לאחר מכן למדה באוניברסיטת ניו יורק אך נשרה לאחר שנתה השנייה.

## קריירה
שילינג שיחקה לראשונה באופן מקצועי בשנת 2007 בדרמה העצמאית "חומר למחשבה".

מפיקת הטלוויזיה אליזבת הלדנס שצפתה בשילינג מופיעה בניו יורק התרשמה מיכולותייה והטיסה אותה הישר ללוס אנג'לס, כדי להיבחן לתפקיד הראשי של סדרת הדרמה שלה "מרסי". שילינג זכתה בתפקיד ושיחקה במשך עונה אחת בתור האחות ורוניקה קלהאן.

ב-2011 שיחקה שילינג בתפקיד הראשי בסרט המבוסס על הרומן "מרד הנפילים" בתור דאגני טגארט, סגנית נשיא למבצעים בחברת הרכבות "טאגראט טרנסקונטיננטל". וכן שיחקה בסרט "בר מזל".

בין 2013–2019 הופיעה בתפקיד הראשי בסדרה המקורית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש" המבוססת על זכרונותיה של פייפר קרמן. בסדרה היא מגלמת את פייפר צ'פמן, אסירה מהמעמד הבינוני גבוה. על הופעתה בסדרה הייתה שילינג מועמדת לפרס גלובוס הזהב עבור השחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה – דרמה וגם לפרס אמי לשחקנית הראשית המצטיינת בסדרה קומית לשנת 2014.

## חיים אישיים
בנוגע למיניותה, שילינג הצהירה בעבר: "היו לי מערכות יחסים מאוד רציניות עם המון אנשים, ואני אדם מאוד רחב. אין שום חלק ממני שאפשר להכניס אותו תחת תווית מסוימת. אני ממש לא נכנסת להגדרות, זה מצומצם מדי, הייתה לי המון אהבה, ואין לי שום נקיפות מצפון מהיכן זה בא." בשנת 2019 הוסיפה עוד בנושא: "היו לי מערכות יחסים עם גברים ומערכות יחסים עם נשים. זה קשור לאדם ולא למין שלו. זה מעשה פוליטי הרבה יותר רדיקלי לא לצמצם את עצמך לתווית רק כדי לגרום לאנשים אחרים להרגיש יותר בנוח. ניהלתי קשרים רציניים עם הרבה אנשים שונים."

ביוני 2020, בעקבות חודש הגאווה, אישרה שילינג באמצעות חשבון האינסטגרם שלה כי היא במערכת היחסים עם האמנית אמילי ריץ.

שילינג סיפרה בעבר שהיא עושה מדיטציה טרנסצנדנטלית.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא גרמני
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
M43

**M43** (מ-**Messier 43**), נקראת גם **ערפילית דה מיירן** על שם האסטרונום שגילה אותה וכן **NGC 1982** היא ערפילית פליטה והחזרה בקבוצת הכוכבים אוריון ומהווה למעשה חלק מערפילית אוריון.

## היסטוריה
הערפילית תוארה לראשונה בשנת 1731 על ידי האסטרונום הצרפתי ז'אן-ז'אק ד'אורטו דה מיירן כ"זוהר מסביב לכוכב, המזכיר את אטמוספירת השמש, לו הייתה צפופה וגדולה דיה להראות ממרחק זה". ב-4 במרץ 1769 צפה בה שארל מסיה ותיאר אותה ככוכב קטן המוקף בערפילית בסמוך לערפילית שבחרב של אוריון (ערפילית אוריון). הוא גם כלל אותה בשרטוט של ערפילית אוריון שנעשה על ידיו. בקטלוג מסיה היא קיבלה ציון נפרד משל ערפילית אוריון ותוארה ככוכב קטן מוקף ערפל. מסיה ציין בנוסף שהכוכב שבערפילית עמום לעומת הכוכבים שבערפילית אוריון. ב-4 במרץ 1774 הערפילית נצפתה גם על ידי ויליאם הרשל שהוסיף לצפות בה גם לאחר מכן ותיאר שינויים בערפיליות שמסביב לכוכבים שבה.

הערפילית נמצאת כ-7 דקות קשת מצפון ל-θ באוריון שבתוך ערפילית אוריון. ניתן לראותה באמצעות טלסקופ חובבים.

## מאפיינים
[ימין|ממוזער|200px|[ערפילית אוריון ו-M43 בחלקה השמאלי-עליון]]
הערפילית היא למעשה חלק מערפילית אוריון וההפרדה ביניהן נגרמת בשל ערפילית בליעה שיוצרת רצועה אפלה ביניהן. הערפילית מהווה את השאריות מענן של אבק בין-כוכבי וגז שממנו נוצרו הכוכבים שבתוך הערפילית. שאריות האבק מחזירות את אור הכוכבים ואטומי הגז שבה מעוררים על ידי הקרינה העל-סגולה הנפלטת מהכוכבים החמים ביותר ובעקבות העירור פולטים קרינה באור נראה. הכוכב הבהיר ביותר בערפילית הוא NU באוריון - כוכב משתנה שבהירות נראיתו נעה בין דרגה 6.5 לדרגה 7.6. הכוכב הוא מסוג ספקטרלי B0.5V וקרינתו מעוררת את הגז שבערפילית וגורמת לו לקרון.

הערפילית היא קטנה לעומת ערפילית אוריון, כ-5x7 שנות אור וממרחק של כ-1,300 שנות אור גודלה הזוויתי הוא כ-15x20 דקות קשת - כרבע מגודלה של ערפילית אוריון.

## קישורים חיצוניים

*מידע על M43 באתר SEDS
* 

קטגוריה:ערפיליות פליטה
43
M43
קטגוריה:ערפיליות החזרה
קבוע אומגה

**קבוע אומגה** הוא קבוע מתמטי המסומן באות היוונית אומגה, המקיים:
:\Omega\,e^{\Omega}=1\,
ערכו של הקבוע הוא בקירוב ...0.5671432904097838729999686622 . הוא מקיים את המשוואות
: e^{-\Omega}=\Omega\, וכן  \ln \Omega = - \Omega\,.
עבור אינטואיציה גרפית נסתכל על הגרפים של הפונקציות e^x ו \frac{1}{x}. בנקודת החיתוך שלהם ערכה של קואורדינטה x הוא קבוע אומגה.

קבוע זה הוא הפתרון היחידי של (1)W כאשר W היא פונקציית W של למברט. שמו לקוח משמה הנוסף של פונקציה זו, פונקציית אומגה.

ניתן לבנות את קבוע אומגה בצורה איטרטיבית על ידי סדרת קירובים שמתחילה ב-&Omega;0 כלשהו ומקיימת
: \Omega_{n+1}=e^{-\Omega_n}\,
הסדרה מתכנסת לקבוע אומגה כאשר n שואף לאינסוף. הגבול מתקיים כיוון שקבוע אומגה הוא נקודת שבת יציבה של הפונקציה  e^{-x} .

בנייה אפקטיבית יותר היא
:\Omega_{n+1} = \frac{1+\Omega_n}{1+e^{\Omega_n}}
כיוון שלפונקציה
: f(x) = \frac{1+x}{1+e^x}
יש אותה נקודת שבת אבל בנקודה זאת הנגזרת שווה ל-0, ולכן הסדרה שואפת לגבול הרבה יותר מהר (מספר הספרות הנכונות בערך מוכפל בכל איטרציה).

קבוע אומגה מקיים את הזהות:
: \Omega=\frac{1}{\displaystyle \int_{-\infty}^{\infty}\fracx}{(e^x-x)^2+\pi^2}}-1 \,

## תכונות
קבוע אומגה הוא אי-רציונלי. הוכחה: נניח בשלילה שהוא רציונלי, ואז קיימים p ו-q שלמים כך ש-
:  \frac{p}{q} = \Omega 
ואז
:  1 = \frac{p e^{\left( \frac{p}{q} \right)}}{q}
:  e = \left( \frac{q}{p} \right)^{\left( \frac{q}{p} \right)} = \sqrt[p]{\frac{q^q}{p^q}} 
אבל e הוא מספר טרנסצנדנטי, ואילו הביטוי שאליו הגענו הוא שורש של פולינום בעל מקדמים רציונלים (ממעלה q) כלומר אלגברי. סתירה.

קבוע אומגה הוא גם טרנסצנדטי. כיוון שאילו הוא היה אלגברי אז לפי משפט לינדמן-ויירשטראס \exp(\Omega) יהיה טרנסצנדטי וכך גם
\exp^{-1}(\Omega)=-\Omega, וזאת סתירה להנחה שקבוע אומגה אלגברי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

אומגה
קטגוריה:מספרים טרנסצנדנטיים
קטגוריה:לוגריתמים
טור אחד לחלום

**טור אחד לחלום** הוא סרט טלוויזיה דרמטי ישראלי באורך 65 דקות, שהופק בשנת 2011 ומתאר דרמה משפחתית תקופתית המתרחשת בירושלים ערב המהפך הפוליטי של 1977. כתב וביים אלון שרביט והפיק ריקי שלח עבור ערוץ 10.

בהשתתפות עמוס תמם, לירז צ'רכי, ריימונד אבקסיס, אלי אלטוניו, רונית יודקביץ', יעקב כהן.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2012.

הסרט שודר בבכורה טלוויזיונית בערוץ 10, בפריים טיים ב-24 באוקטובר 2012.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בסוף השבוע בו נערכות הבחירות במאי 1977, המהפך הפוליטי הראשון.
בירושלים נערכים בבית משפחת דהאן לחתונת הבן הקטן דני (אלי אלטוניו). הבן הבכור שבי (עמוס תמם), חולם על מהפך משלו. הוא לא מוכן להשלים עם בדידותו ואובדן הבכורה, הוא חייב להוכיח לכולם כי גם הוא "שווה משהו" בהיררכיה המסורתית.
אם יש דבר אחד ששבי יודע לעשות טוב יותר מכל דבר אחר הוא מילוי טוטו. הוא משוכנע כי השבת זכייתו בטור השבועי תשיב את כל העניינים לידיו. המזל משחק לו, אלא שלחיים יש תוכניות אחרות, בשבת הזאת יצטרכו המשפחה המסורתית להתמודד עם כל משקעי העבר והזכייה רק מסבכת את העלילה.

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא "טור אחד לחלום" ערוץ 10
* 
* טור אחד לחלום, פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה

קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
דומברובה גורניצ'ה

**דומברובה** (בפולנית: ; ביידיש: **דאמבראווה**) היא עיר בשלזיה (זגלמביה) שבדרום פולין ובה התגוררו בשנת 2021 116,930 תושבים.

בדומברובה חיו כ-5,500 יהודים לפני השואה. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוקם בה גטו גדול עם יותר מ-20,000 יהודים. יהודי הגטו שולחו למחנות עבודה או ישירות לאושוויץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* תערוכת אינטרנט על הקהילה היהודית בדומברובה גורניצ'ה באתר יד ושם.
* 
* 
* 
* 

[ממוזער|ימין|300 פיקסלים|קן [השומר הצעיר בדומברובה גורניצ'ה (בין 1929 - 1933), בין החניכים ראשוני עין השופט]]

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1916
דום (תואר)

**דום** הוא תואר כבוד הקודם לשם הפרטי (נכתב לרוב רק באות D). מקור התואר הוא מהתואר דומינוס ("Dominus") הלטיני.

בפורטוגל ובברזיל דום משמש כתואר כבוד, במיוחד עבור צאצאי שושלת המלוכה או בישופי הכנסייה הקתולית, הצורה הנשית *[[דון (תואר)|דונה]]* הוא תואר כבוד נפוץ לנשים.

התואר היה בשימוש גם בצרפת, כמו דום פריניון, וכן שימש את האפיפיורים מאביניון, בדומה לתואר דון האיטלקי והספרדי.

התואר מיועד כיום עבור נזירים בנדיקטינים וקרתוזיאנים, ועבור חברי קבוצות מסוימות מתוך מסדרי כמורה. הגרסה הנשית המקבילה לתואר זה באנגליה היא "דיים" (Dame).

בפורטוגזית, התואר דונה (או יותר בנימוס, "גברת דונה"), נפוץ כשמדובר באשה שאיננה מחזיקה בתואר אקדמי. מקובל להתייחס לאשת ראש הממשלה או הנשיא כדונה.

היו מקרים בפורטוגל ובברזיל, שבהן התואר דום (או דונה) היה בשימוש, ואף נקנה (בצורה חוקית), על ידי אנשים שלא היו ממשפחת המלוכה.

קטגוריה:תארים
כלכלת סאו טומה ופרינסיפה

**המערכת הכלכלית של סאו טומה ופרינסיפה** מתבססת על החקלאות. 90% מן הייצוא מבוסס על ייצור הקקאו, ועשרת האחוזים הנותרים גם הם מגיעים בעיקרן מן העולם החקלאי. התעשייה איננה מפותחת דיה, ולאחרונה נתגלו במדינה מרבצי נפט. סאו טומה ופרינסיפה ניצבת מבין המדינות העניות בעולם, כמחצית מתושבים מובטלים.

## היסטוריה

### התקופה הקולוניאלית (1471-1950)
בשנת 1506 חיו בסאו טומה, האי הדרומי, כבר כ-1000 תושבים, ומתוכם כ-600 יהודים. בנוסף לאלו שהו במקום במעמד נמוך יותר כ-2,000 עבדים שחורים שהובאו מהיבשת השכנה. האיים הפכו למרכז סחר פורטוגזי בעבדים. בכל שנה, נשלחו מהאיים כמה אלפי עבדים אל המטעים הפורטוגזיים בברזיל ובאיים הקריביים. עבדים הועסקו באפן נרחב גם בסאו טומה ובפרינסיפה, בעיקר בעבודה במטעי הסוכר. בסוף המאה ה-16, האיים הפיקו בשנה כ-12,000 טון של סוכר. בשנים 1572 ו-1573 הוכפפו האיים ישירות אל הכתר הפורטוגלי. בתחילת המאה ה-17 השתנה המצב הפוליטי והכלכלי באיים לרעה. עלייתם של מטעי הסוכר בברזיל, הולידו תחרות עם התוצרת הברזילאית. דבר זה גרם למשבר כלכלי מתמשך באזור, וזה הביא לעזיבתם של מתיישבים לבנים רבים ולמרידות עבדים חוזרות ונשנות. בשנת 1844 חיו באיים 185 לבנים בלבד, לעומת 7054 שחורים, 5514 מתוכם היו עבדים. באמצע המאה ה-16, היה בסאו טומה נמל פורטוגזי אשר שימש בעיקר לתדלוק ספינות הצי האימפריאליסטי.

במהלך ראשית המאה ה-19, בעקבות התחרות הכושלת עם ברזיל בעניין שוק מטעי הסוכר, החלו תושבי האי להבין שאינם יוכלו להתחרות איתה ולהגיע להישגים כלכליים עליה. אט אט הם החלו לפתח תוצרות חקלאיות אחרות, קפה ובעיקר קקאו. סאו טומה הפכה עד מהרה ליצואנית קקאו מובילה בתחום, ובשנת 1908 הפכה לגדולה ביותר בעולם בנושא זה. תוצרת זו מהווה גם בימינו את הבסיס הכלכלי של המדינה. מספר שנים לאחר מכן, בשנת 1822, עזבו הפורטוגזים את ברזיל, וקמה שם האימפריה הברזילאית העצמאית. כך הפכה סאו טומה ליצואנית הכמעט בלעדית של סוכר לפורטוגל. שנים אלו, אמצע ושלהי המאה ה-19, היו שנים של פריחה כלכלית, אך רוב שדרות לא נהנו העם ממנה. עם הגידול החד בביקוש, החלו להעסיק במקום יותר ויותר עבדים. זאת, חרף העובדה שפורטוגל ביטלה באופן רשמי את העבדות באימפריה שלה באותה התקופה, בשנת 1876. דבר זה הגיע עד כדי כך, שבשנת 1900, הודיעו יצרני השוקולד בבריטניה ובצרפת, על הפסקת רכישה של תוצרת החקלאית מהאי, לרבות קקאו.

### התקופה העצמאית (1950-היום)
## מגזרים כלכליים

### חקלאות

### בנקאות

### מחצבים

## ראו גם
* סאו טומה ופרינסיפה
* היסטוריה של סאו טומה ופרינסיפה

## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של סאו טומה ופרינסיפה 
* הערת רקע: סאו טומה ופרינסיפה 

## הערות שוליים

סאו טומה ופרינסיפה
קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה
יום אינדיאנה

**יום אינדיאנה** (באנגלית: **Indiana Day**) הוא יום חג לאומי במדינת אינדיאנה שבארצות הברית.

החג, שנקבע בשנת 1925 על ידי בית המחוקקים של אינדיאנה בחוק המדינה, חל מדי שנה ב-11 בדצמבר, יום ההחלטה על הצטרפותה של אינדיאנה כמדינה למדינות ארצות הברית על ידי קונגרס ארצות הברית.

במסגרת החוק נקבע כי ייערכו טקסים ברחבי המדינה, במוסדות ציבוריים ובבתי הספר במדינה על מנת לציין את היום. בהתאם, נהוג לקיים טקס רשמי בבניין בית המחוקקים של אינדיאנה שבאינדיאנפוליס.

על אף שמדובר ביום חג לאומי - יום זה אינו מהווה יום חופש בשכר לעובדי המדינה.

## קישורים חיצוניים
*חוק המדינה הקובע את קיום החג הלאומי
*אתר רשמי של החג, באתר ממשלת אינדיאנה

## הערות שוליים

אינדיאנה
אינדיאנה
קטגוריה:אינדיאנה
אינוקנטיוס העשירי

**אינוקנטיוס העשירי** (בלטינית: **Innocentius X**; 6 במאי 1574 – 7 בינואר 1655) היה אפיפיור מ-15 בספטמבר 1644 עד ליום מותו ב-7 בינואר 1655.

## חייו
נולד ברומא כג'ובאני בטיסטה פמפילי (Giovanni Battista Pamphilj) למשפחה שהגיעה מגוביו. למד תאולוגיה ועריכת דין באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית. הוא התקדם בהיררכיה הכנסייתית, וב-1621 שלח אותו גרגוריוס החמישה עשר כנונציו לנאפולי. ב-1626 מינה אותו אורבנוס השמיני לקרדינל ולשגריר הוותיקן בספרד.

לאחר מותו של אורבנוס השמיני, זכה אינוקנטיוס בתמיכת הקרדינלים הספרדים ונבחר לאפיפיור למרות ההתנגדות הקרדינלים הצרפתים. הקרדינל מאזארן, ראש הקבוצה הצרפתית היה יכול להטיל וטו על בחירתו, אולם הוא איחר לקונקלווה והגיע רק לאחר שהסתיימה ההצבעה.

אינוקנטיוס התנגד להסכמי שלום וסטפאליה לאור הפגיעה החמורה במעמדה של הכנסייה שנבעו מהם, הפקעת שטחים משליטה קתולית והכרה במדינות פרוטסטנטיות כדוגמת הולנד ושוודיה והורדת השפעתה של הדת על שלטונות המדינות באירופה. התנגדותו הייתה ללא הועיל והסכם זה קבע את פני המדיניות באירופה מאז ואילך.

במהלך כהונתו היה אינוקנטיוס נתון להשפעתה של גיסתו אולימפיה מאידלצ'יני (Olimpia Maidalchini) שהואשמה בתאוות בצע, ובעקבותיה נחשבת כל כהונתו כמושחתת.

זמן קצר לאחר תחילת כהונתו, נקט אינוקנטיוס בצעדים חוקיים בשל אי סדרים כספיים נגד משפחת ברבריני (Barberini) - אחת המשפחות החשובות והעשירות ברומא באותה תקופה ומשפחתו של האפיפיור הקודם שזכתה בעת שלטונו לטובות הנאה מפליגות. שלושת בני המשפחה המרכזיים, הקרדינל פרנצ'סקו, אנטוניו וטדאו ברבריני ברחו לפריז, שם מצאו מקלט בחסותו של הקרדינל מאזארן. בתגובה, עיקל אינוקנטיוס את ארמון ברבריני ופרסם בולה אפיפיורית שקובעת כי כל קרדינל שייעדר ממדינת האפיפיור שישה חודשים ללא אישור מהאפיפיור, ייענש בשלילת הבנפיקיום שלו ובסופו של דבר לשלילת מעמד הקרדינל עצמו. הסנאט קבע כי צו האפיפיור לא חל בתחומי צרפת, אך אינוקנטיוס לא נכנע עד שמאזארן הודיע על הכנות לפלישה צבאית לאיטליה. לאחר מכן התחממו יחסי האפיפיור וצרפת, ושוקמו באופן מלא כאשר בנו של טדאו, מפאו ברבריני נשא לאישה את אחייניתו של האפיפיור.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית תמך אינוקנטיוס באירלנד הקתולית למרות התנגדותו של מאזארן, ושלח כנונציו מיוחד לאירלנד את ג'ובאני בטיסטה רינוצ'יני (Giovanni Battista Rinuccini), ארכיבישוף פרמו. רינוצ'יני הגיע לקילקני בראש כוח צבאי ועימו אספקה וכסף לכוחות האיריים, אך הוא נכשל במטרתו כשכוחות הפרלמנט האנגלי גברו על אירלנד והוא חזר לאיטליה.

## קישורים חיצוניים

* אינוקנטיוס העשירי באנציקלופדיה הקתולית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1574
קטגוריה:נפטרים ב-1655
ארתור קורן

**ארתור קורן** (באנגלית: **Arthur Korn**; ) היה אדריכל ומתכנן ערים יהודי-גרמני.

## קורות חיים
קורן נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב, בפולין). למד אדריכלות באקדמיה המלכותית לאמנות ולמלאכת יד בברלין (Königliche Kunst- und Kunstgewerbeschule) בין השנים 1909–1911.

אחרי מלחמת העולם הראשונה עבד, תקופה קצרה, עם אריך מנדלסון והצטרף לחבורת "Der Ring" מיסודו של האחרון, ששאפה לקדם את האדריכלות המודרנית. כאדריכל מודרני הושפע קורן מטכנולוגיות חדשות שנכנסו לתחום האדריכלות. אחד החידושים שהרשימו אותו במיוחד הייתה השימוש בזכוכית. ב-1929 פרסם ספר בשם "הזכוכית באדריכלות המודרנית", שהוגדר על ידי עמיתיו כ"ספר נבואי", ובו כלל עבודות וטכניקות הקשורות בחומר שהיה חדש כחומר בנייה.

אחרי עליית הנאצים לשלטון וחקיקת חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, נשללה ממנו, כמו מיתר האדריכלים היהודים, הרשות לעבוד במקצועו, והוא היגר ליוגוסלביה ואחר כך, ב-1938 ללונדון. באנגליה הצטרף לקבוצת MARS, שדגלה בהטמעת האדריכלות המודרנית באנגליה. בין שאר פעילותיה של הקבוצה היה קורן יו"ר והרוח החיה בוועדה ששאפה לתכנן את "לונדון אחר המלחמה"; תוכנית שפורסמה ב-1942.

בין 1941 ל-1945 לימד בבית ספר לארכיטקטורה באוקספורד ואז החל ללמד בבית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלים AA (Architectural Association School of Architecture), מבתי הספר העצמאיים לאדריכלות הוותיקים ביותר בעולם.

ב-1966 פרש מעבודתו בלונדון. ב-1969 היגר לאוסטריה, ושם נפטר (באזור וינה).

## מעבודותיו
* 1922–1924 – בית ג'נט גולדשטיין, לאחר מכן "הבית של הגימנסיה הגרמנית".
* 1923 – בית קרוגר מגורים.
* 1923 – תכנון מרכז מסחרי בחיפה (עם זיגפריד ויצמן).
* 1924 – בית מגורים בברלין.
* 1924 – הקמת מפעל נעליים בבורג ביי מגדבורג.
* 1924 – בית מגורים של ד"ר קרויאנקר (Krojanker) בבורג ביי מגדבורג.
* 1924 – בית גולדשטיין בברלין (עם זיגפריד ויצמן).
* 1924 – בית של פריץ וסרווגל בברלין.
* 1926 – שיקום בניין המשרדים של חברת אבטחה וניהול נכסים בברלין.
* 1927–1928 – בית מגורים של ד"ר מרטין אברהם, בברלין.
* 1928 – חנות של חברת קופ & יוסף בברלין.
* 1930–1931 – מפעל גומי של יוליוס פרום בברלין.

## קישורים חיצוניים

* כריסטיאן קוטר, ארתור קורן בפרויקט "אדריכלים בגלות 1933-45", המכון לתולדות האמנות והאדריכלות, מכון קרלסרוהה לטכנולוגיה (השכלה, משרות ופרויקטים) 

קטגוריה:אדריכלים יהודים בריטים
קטגוריה:אדריכלים יהודים גרמנים
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
יום סיווארד

[שמאל|ממוזער|250px|[ויליאם סיוארד|ויליאם הנרי סיווארד]]
**יום סיווארד** (באנגלית: **Seward's Day**) הוא יום חג לאומי במדינת אלסקה שבארצות הברית.

חג זה נחוג מדי שנה, ביום שני האחרון של חודש מרץ, ומציין את יום החתימה על חוזה רכישת אלסקה - החוזה בין ארצות הברית ורוסיה, שנחתם ב-30 במרץ 1867 במסגרתו רכשה ארצות הברית את שטחי אלסקה, תמורת 7.2 מיליון דולר.

חג זה נקרא על שם מזכיר המדינה של ארצות הברית באותה עת ויליאם הנרי סיווארד אשר נשא ונתן על הרכישה.

חג זה נחוג לצד יום אלסקה (המציין את יום המעבר לשליטת ארצות הברית, ונחוג מדי שנה ב-18 באוקטובר).
## ראו גם
* יום אלסקה

## קישורים חיצוניים
* יום סיווארד בארצות הברית
* חגים לאומיים באלסקה
## הערות שוליים

סיווארד
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
קטגוריה:אלסקה
קטגוריה:יום שני
אורסולה האובנר

ב
**אורסולה האובנר** (נולדה ב־22 בדצמבר 1945) היא פוליטיקאית אוסטרית במפלגת הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ), לשעבר חלק ממפלגת החירות האוסטרית (FPO).

## ביוגרפיה

אורלוסה נולדה בבאד גויזרן, אוסטריה עילית, ועשתה את בחינות הבגרות שלה בבאד אישל בשנת 1963. אורסולה היא מורה לשעבר, ופוליטיקאית מקומית. אחיה הצעיר הוא ירג היידר אשר היה ראש מפלגת החירות האוסטרית.

### קריירה פוליטית
אורסולה הצטרפה אל אחיה ירג היידר כאשר החליט לפרוש ממפלגת החירות האוסטרית (FPO) וליצור את הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ). עם הזמן עלתה הצלחתה בזירה הפוליטית, והיא מונתה כחברת ממשלה (Staatssekretärin) בפברואר 2003, בתפקיד סגנית השר לעניינים חברתיים.

ביוני 2004, מונתה, בלחץ אחיה, לראש מפלגת החירות האוסטרית.

בעקבות הדחתו של הרברט האפט, יושב ראש המפלגה, היא מונתה במקומו לשר פדרלי בנושאי הרווחה בינואר 2005. עם זאת תקופתה כראש המפלגה נחשבת לכישלון.

ב-2006 הצטרפה למפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה", שהתפצלה ממפכת "החירות".

שימשה חברת הפרלמנט מטעם המפלגה עד 2013. לאחר שמפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה" לא עברה את אוחז החסימה.

## חיים אישיים
אורסולה נשואה עם שתי בנות. 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאיות אוסטריות
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1945
הברית למען עתיד אוסטריה

**הברית למען עתיד אוסטריה** (בגרמנית: **Bündnis Zukunft Österreich**), מופיע בדרך כלל בראשי התיבות BZÖ, היא מפלגה אוסטרית בעלת שישה עשר מושבים במועצה הלאומית.

המפלגה נוסדה ב-3 באפריל 2005 על ידי ירג היידר כצורה מתונה יותר של מפלגת החירות האוסטרית (FPO), כמו כן המפלגה הוקמה בעקבות חילוקי דעות ניכרים בין ירג היידר להיינץ כריסטיאן שטראכה. האמנה של המפלגה הופקדה במשרד הפנים הפדרלי ב -3 באפריל 2005 כפי שנדרש על פי החוק האוסטרי, וקרן המפלגה הוכרז על ידי חברים לשעבר של מפלגת החירות ביום שאחרי, ועד מהרה זכתה בשבעה מנדטים בבחירות 2006,

בבחירות ספטמבר 2008 ראתה המפלגה את פריצת הדרך המפתיעה עם 21 מנדטים, אך טרגדיה פקדה אותה כאשר 13 ימים לאחר הבחירות נספה ירג היידר בתאונת דרכים. את מקומו מילא סגנו, שטפן פצנר שכיהן חודש וחצי ולאחריו כיהן הרברט שייבנר כחמישה חודשים. 

באפריל 2009 נבחר יוזף בּוּכֶר לתפקיד יושב ראש המפלגה, ותחת הנהגתו עברה המפלגה לכיוון הליברליזם הכלכלי ושמרנית מבחינה חברתית.

## אידאולוגית המפלגה
ב-15 באוקטובר 2009, תיארה המפלגה את העמדה הפוליטית כימנית מרכז, צורה של עמדה מתונה יותר לעומת מפלגת החירות האוסטרית. יושב ראש המפלגה העביר כוונה להפוך את המפלגה לגרסה האוסטרית של המפלגה החופשית דמוקרטית הגרמנית. 

המפלגה תומכת בהכנסת מודל גרין קארד כמו בארצות הברית, מדיניות זו הונהגה על ידי יושב ראש המפלגה בשנת 2009. כמו כן תומכת המפלגה בהפסקה מיידית של גיוס חובה לצבא, על ידי הקמת צבא מקצועי לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוסטריה: מפלגות
קטגוריה:אוסטריה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:אוסטריה: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
האיגוד הבין-לאומי למדעי הרדיו

ממוזער | שמאל**האיגוד הבין-לאומי למדעי הרדיו** (בצרפתית: **l'Union Radio-Scientifique Internationale**, ראשי תיבות: **URSI**) הוא אחד מתוך 40 איגודים בין-לאומיים המשויכים למועצת המדע הבין-לאומית. האיגוד פועל ללא מטרות רווח ואינו כפוף לממשלה כלשהי, וחברות בו כ-40 מדינות. מזכירות האיגוד ממוקמת באוניברסיטת גנט שבבלגיה.

## היסטוריה
האיגוד הוקם ב-1919, כהמשך לפעילותה של הוועדה הבין-לאומית לטלגרפיה אלחוטית (1913-1914, אז התקשורת האלחוטית הנפוצה היחידה הייתה טלגרפיה). מאז 1922, מקיים האיגוד כינוס תלת-שנתי. בשנות ה-50, קידם האיגוד את מיזם השנה הגאופיזית הבין-לאומית.

מטרתו של האיגוד בזמן הקמתו הייתה "קידום מחקר מדעי של טלגרפיה אלחוטית, במיוחד מהסוג הדורש שיתוף-פעולה בינלאימי". עם השנים התרחבה הצהרת הכוונת וכיום היא כוללת גם קידום מחקרים בנושאי טלקומוניקציה, רדיו-אסטרונומיה, הנדסת מכ"ם, השפעות ביולוגיות של קרינה אלקטרומגנטית והשפעות פיזיות הנגרמות מגלי רדיו, בטווח שבין תדר קיצוני נמוך לאורכי גל נראים לעין.

## מטרות
המטרה המוצהרת של האיגוד כיום היא:
* קידום פעילות בין-לאומית במדעי הרדיו ושימושיו, וייצוגו בציבור
* סטנדרטיזציה של שיטות המדידה במדעי הרדיו, והגברת התיאום בין השיטות הקיימות
* קידום ואספקת אמצעים למחקרים במדעי הרדיו.

## ועדות מדעיות
לאיגוד 10 ועדות פעילות, המתכנסות בהתאם לצורך. הוועדות עוסקות בתחומים שונים של מדעי הרדיו :
* ועדה למטאורולוגיה אלקטרומגנטית
* ועדה לשדות וגלים
* ועדה למערכות תקשורת אלטוחית ועיבוד אותות
* ועדה לאלקטרוניקה ופוטוניקה
* ועדה לתאימות אלקטרומגנטית סביבתית
* ועדה להתפשטות גלים וחישה מרחוק
* ועדה לגלים בפלסמה
* ועדה לרדיו-אסטרונומיה
* ועדה להשפעות אלטקרומגנטיות על רפואה וביולוגיה

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים לא-ממשלתיים
קטגוריה:רדיו
קטגוריה:איגודים חברים במועצת המדע הבין-לאומית
יוזף בוכר

**יוזף בּוּכֶר** (בגרמנית: **Josef Bucher**; נולד ב-19 באוגוסט 1965) הוא פוליטיקאי אוסטרי ומנהיג הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ).
 
לאחר מותו של ירג היידר נבחר בוכר ליושב ראש המפלגה. הוא נבחר לתפקיד על ידי קונגרס המפלגה בלינץ ב-26 באפריל 2009.
 
בשנת 2011 מתח בוכר ביקורת בראיון על הממשלה האוסטרית הפדרלית וטען כי בשל חוסר נקיטת רפורמות על ידה התדרדרו רבים מבני מעמד הביניים לעוני.
 
בוכר הוא גרוש ואב לשניים. בבעלותו בית מלון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:מלונאים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1965
DistroWatch

**DistroWatch** הוא אתר המספק מידע אודות הפצות לינוקס, תוכנות חופשיות ו/או מבוססות קוד פתוח.

האתר הוקם והחל לפעול ב-31 במאי 2001, על ידי לדיסלב בודנר אשר היה עורכו עד 17 בנובמבר 2008, שאז החליפו כעורך כריס סמארט.

האתר מספק חדשות, סטטיסטיקות, דירוגי פופולריות, ומידע נוסף, אודות הפצות לינוקס, תוכנות חופשיות/מבוססות קוד פתוח, ומערכות הפעלה דמויות יוניקס, כ-Opensolaris, מיניקס, ו-BSD. האתר מכיל כיום מידע אודות מאות הפצות, ובו השוואות מקיפות בין חבילות תוכנה והפצות שונות, מחירי ההפצות והתאמתם לארכיטקטורות מעבד שונות. מדי יום שני מוציא האתר סיכום אודות המתרחש בעולם הפצות הלינוקס על בסיס שבועי.

דירוגי הפופולריות של ההפצות מבוססים רק על פופולריות של צפייה בדפים של ההפצות השונות באתר, ולא על נתונים חיצוניים, ולכן משקפים אולי התעניינות בהפצה, אך לא מעבר לכך.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
קטגוריה:לינוקס
דילופוזאורוס

**דילופוזאורוס** (שם מדעי: *Dilophosaurus*) הוא סוג של דינוזאור תרופוד טורף שחי בתקופת היורה המוקדמת, לפני כ-193 מיליון שנים באמריקה הצפונית.

## מאפיינים
אורכו של דינוזאור זה הגיע ל- ומשקלו ל-400 ק"ג. לדילופוזאורוס הייתה מעין "כרבולת" כפולה ייחודית בחלקה הקדמי של הגולגולת, ממנה ניתן לו שמו (מילולית: "לטאה בעלת ציצה כפולה"). בסוג נכלל מין אחד - *Dilophosaurus wetherilli*.

מדענים משערים, שאף על פי שהדילופוזאורים צדו בלהקות, הם הסתמכו על מנהיג הלהקה. עקב ניביו הקטנים טוענים חלק מהמדענים שהיה בעל נשיכה ארסית, בדומה לדרקון קומודו.

דינוזאור זה תואר על ידי הפלאונטולוג האמריקאי סמואל פול ולס (Samuel Paul Welles) בשנת 1970.

## בתרבות
הדילופוזאורוס ידוע בעיקר מהספר "פארק היורה" של מייקל קרייטון ומהסרט המבוסס עליו, "פארק היורה", שם הוצג כדינוזאור בגובה 1.5 מטרים (במציאות הגיע כנראה לגובה שלושה מטרים), עם ציצית מתקפלת סביב הצוואר (כמו שיש לחרדון הצווארון), היורק ארס משתק על קורבנותיו. פלאונוטולוגים לא מצאו תימוכין במאובנים ליריקת הארס או לציצית, אך ייתכן שהכיל ארס בניביו.

דילופוזאורוס הופיע גם בסרט "עולם היורה" כהולוגרמה העוזרת לעכב את הרפטור שרדף אחרי החבורה. הוא היה אמור להופיע גם בסרט ההמשך: "עולם היורה: נפילת הממלכה", אך לבסוף הושמט ובמקום נראה כפסל וגם נשמע ביער בתחילת הסרט, אך נמלט מטירנוזאורוס לפני שנראה. הדילופוזאורוס מופיע גם בסרטים עולם היורה: עולם חדש ועולם היורה: מחנה הקרטיקון.

הדילופוזאורוס הופיע גם במשחקי המחשב של הסדרה כמו: "Jurassic Park: Operation Genesis", "פארק היורה: המשחק", "פארק היורה 3: בניית פארק", "עולם היורה: המשחק" ו"Jurassic World Evolution".

הדילופוזאורוס הופיעה בסדרות כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה (שם הוא הורג אנצ'יזאורוס) והדינוזאורים!.

בנוסף, משמש הדילופוזאורוס כדינוזאור הלאומי של מדינת קונטיקט.

## קישורים חיצוניים

* 

## גלריה
ממוזער|איור של דילופוזאורוס
ממוזער|בהשוואה לאדם
ממוזער|דגם

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1970
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל פול ולס
קטגוריה:דילופוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה תחתון באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו ביורה תחתון
רפרף ההרדוף

**[[רפרף]] [[הרדוף הנחלים|ההרדוף]]** (שם מדעי: *Daphnis nerii*) הוא מין של עש במשפחת הרפרפיים. באזורי תפוצתו הוא חי בסביבת צמחי הרדוף הנחלים (ומכאן שמו העברי) ובגינות נוי ליד צמחי וינקה. כמו כל מיני משפחת הרפרפים הוא מתעופף תוך רפרוף מהיר של כנפיו הארוכות.הרפרף מוצץ צוף בזמן רפרוף מעל הפרח.

## מאפיינים
גופו של רפרף ההרדוף מוצק וקצהו מחודד כך שצורתו דומה לחרוט. כנפיו הקדמיות גדולות מאוד ומחודדות. אורך מוטת כנפיו הוא 90-120 מ"מ. כאשר כנפיו האחוריות קצרות מהקדמיות. על ארבע כנפיו כתמים ירוקים וקווים ורודים וצהובים. בראשו חדק ארוך בעזרתו הוא מוצץ צוף.

רפרף ההרדוף מקים עד 4 דורות בשנה. לאחר ההזדווגות, הנקבה מטילה עד 200 ביצים ירוקות על צמחי ההרדוף והוינקה שמשמשים כפונדקאים. מהביצים בוקעים זחלים באורך של כמה מילימטרים. הזחל ירוק עם גחון אפרפר-ירוק, קו לבן-כחול משני צדדיו, קדמת גופו צהובה  ועליה 2 עיניים כחולות מדומות על רקע שחור. לקראת ההתגלמות צבעו של הזחל משתנה למופע כהה בגווני צהוב חום. הזחלים אוכלים את עלי ההרדוף וכאשר הם מגיעים לאורך של 7.5 ס"מ הם מתגלמים. את גלגול הגולם, הם עוברים על האדמה בין עלים יבשים. גלגול זה נמשך 120 ימים.

קובץ:א299 רפרף ההרדוף.JPG|זחל של רפרף ההרדוף מופע ירוק
File:Daphnis nerii caterpillar at Sarbari, Purulia district, India - 20191206 100920.jpg|זחל של רפרף ההרדוף מופע כהה
File:Oleander hawkmoth pupa.jpg|גולם של רפרף ההרדוף
File:Daphnis nerii (Thailand, Nonthaburi, Bang Bua Thong, Soi Mu Ban Bua Thong, 26.i.2015) (D. Kruger) adult 3.jpg|בוגר


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:רפרפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
פיונה ברוס

**פיונה אליזבת ברוס** (נולדה ב-25 באפריל 1964) היא מגישה בריטית, עיתונאית וקריינית טלוויזיה.

## חייה הפרטיים

פיונה נולדה בסינגפור, היא בת למשפחה בריטית אשר התגוררה באופן זמני ברפובליקת סינגפור, אביה הוא עובד סקוטי שעלה מתפקיד של נער שליחויות לתפקיד מנכ"ל החטיבה של "יוניליוור", אמה רוזמרי היא בת מאומצת.

היא התחנכה בבית הספר היסודי גייטון הייזוול, ובקולג' ניו קרוס לונדון, בתקופה זו היא דגמנה במגזין הנערות המתבגרות "ג'קי".

פיונה למדה צרפתית ואיטלקית בהרטפורד קולג', אוקספורד, ובתקופה זו היא אימצה לעצמה את מראה הפאנק לזמן קצר.

## קריירה

לאחר שסיימה את לימודי האוניברסיטה, הצטרפה פיונה לחברת ייעוץ וניהול במשך שנה, אך מצאה את העבודה כחוויה משעממת להחריד, על פי עדותה. לאחר מכן, עבדה במשרד פרסום במשך כמה שנים, לפני שפגשה את העורך דאז טים גרדאן, ולפי דבריה היא פנתה אליו רבות עד שנתן לה עבודה כחוקרת ב-BBC בשנת 1989.

מאז הצטרפותה ל-BBC בשנת 1989, היא עברה להציג את תוכניות הדגל הרבות עבור התאגיד הכולל של חדשות ה-BBC בשש, וחדשות BBC בעשר, "יריד עתיקות בדרך" ועוד תוכניות רבות. משנת 2003 ועד 2007, היא הייתה בעלת סדרה תיעודית משלה, "הסיפור האמיתי".

## פעילויות

פיונה היא פעילה פמיניסטית בעלת הצהרות בוטות בתקשורת, לנוכח סקר בשנת 2006 היא תקפה את שנאת הנשים אשר קיימת בלבנון.

פיונה היא סגנית נשיא כבוד של ארגון "סיוע צדקה אל מעבר לים".

## משפחתה

פיונה פגשה את נייג'ל שארוקס כשהיה מנהל משרד הפרסום שבו עבדה, הם נישאו ביולי 1994 באיזלינגטון. לבני הזוג יש שני ילדים, הבן סם (יליד ינואר 1998) והבת מיה (ילידת נובמבר 2001). 

היא ומשפחתה מתגוררים במחוז הרטפורדשייר שבאנגליה.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל האישי של פיונה ברוס באתר ה BBC 

קטגוריה:עיתונאיות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1964