האוהבים (הבן האובד)

**האוהבים (הבן האובד)** (באנגלית: **(Lovers)  Prodigal Son**) הוא ציור שמן על בד מאת גודפריד שאלקן, שפעל בשנים 1643 עד 1706. היצירה מתוארכת לשנים 1692 עד 1706 בקירוב. מידותיה 76.5 על 63.8 סנטימטר והיא חתומה בפינה הימנית התחתונה בצבע בהיר בשם G. Schalcken. הציור נכלל באוסף ליידן.

## תיאור היצירה

לאור נר בודד נראית צעירה האוחזת סרט כחול בידה הימנית. היא לבושה בגלימה חושפנית יחסית מסאטן כתום וצהוב המעוטרת בפרוות סמור ועונדת צמיד פנינים כפול המעיד על מצבה הכלכלי הנוח. היא מביטה בגבר צעיר המתואר בפרופיל חלקי וידו המורמת מצביעה על שיחה אינטימית ביניהם. בחלל החשוך ניתן להבחין בכובע מחורץ ובבגד אדום חום אלגנטי מעל חולצה לבנה מעוטרת תחרה. הוא עוטה צעיף כחול ועונד רצועת זרוע זהובה מעל מרפקו השמאלי.

משמאל נראית בקושי אישה מבוגרת בפרופיל. היא מניחה יד אחת על כתפה של הצעירה ובידה האחרת מרימה את הרעלה מעל שערה כדי לחשוף את פניה. הנר מוצב על שולחן מכוסה בד ירוק כהה. לצד פמוט פליז פשוט מונחים מטבעות זהב ומחרוזת תכשיטים.

## פרשנות

המטבעות והתכשיטים שעל השולחן יחד עם נוכחות האישה המבוגרת כסרסורית מצביעים על כך שהסצנה מתארת ביקור של צעיר אצל אישה בעלת מוסר מפוקפק. שאלקן עושה שימוש מכוון בהתמחותו בתיאור סצנות המוארות באור נר כדי להדגיש את האינטימיות והרמיזה המינית. התאורה החשוכה מגדירה את המפגש כאירוע חשאי ובלתי מוסרי שאינו מתרחש באור יום.

בהתחשב ברקעו של האמן כבן למשפחה בולטת מדורדרכט של אנשי דת ותאולוגים, סביר שהסצנה מתארת את משל הבן האובד המבזבז את ירושתו בחיי הוללות על פי הבשורה על פי לוקס. רמז חשוב לכך הוא הכובע המחורץ הישן של הצעיר המזכיר פרשנויות קרוואגיסטיות למשל זה שנוצרו בשנות העשרים עד הארבעים של המאה השבע עשרה באוטרכט.

[250px|ממוזער|ימין|[הסרסורית (הונטהורסט)|הסרסורית, ציור מאת חרארד ואן הונטהורסט]]
## השוואות
[250px|ממוזער|שמאל|[חבורה עליזה (חרארד ואן הונטהורסט)|חבורה עליזה, חרארד ואן הונטהורסט]]
הציור נקשר ליצירותיהם של אמני אוטרכט הקאראווג'יסטים ובהם יאן ואן ביילרט ובעיקר חרארד ואן הונטהורסט. אצל ואן הונטהורסט מילא אור הנר תפקיד מרכזי וגם בציור זה ממלא האור תפקיד דומה. דוגמה מוקדמת היא ציורו חבורה עליזה משנת 1622 שתועד כאילו הוא מתאר את הבן האובד בבית בושת הנכנע לפיתויי שתייה וליטופים.

יש שהשוו גם לציורו של ואן הונטהורסט הסרסורית משנת 1625. גם שם נראות שלוש דמויות סביב שולחן ועליו נר דולק המוסתר בחלקו בידי הצעיר. דמות הסרסורית דומה בשתי היצירות. ואן הונטהורסט מדגיש בגלוי את מקצועה של האישה באמצעות מחשוף עמוק כלי נגינה ונוצות בשערה, ואילו שאלקן מציג את הצעירה בעידון רב יותר אף כי בני תקופתו הבינו היטב את משמעות הסצנה. קהל לקוחותיו הבינלאומי והעשיר העדיף פרשנות מתוחכמת ומרומזת זו על פני תיאור ישיר יותר.

## תולדות היצירה

הציור היה במשך שנים רבות חלק מאוסף קוק בדאוטי האוס שבריצ'מונד, מן האוספים הפרטיים החשובים באנגליה, אשר נוסד בידי סר פרנסיס קוק בסיוע סר ג'ון צארלס רובינסון. היצירה נכנסה ככל הנראה לאוסף בין השנים 1868 ל 1876 תקופה שבה נרכשו יצירות רבות והאמן נהנה ממוניטין חזק באנגליה. בשנת 1880 התחזקה תהילתו באנגליה כצייר אור נרות בעקבות פרסום סיפור רוחות מאת שרידן לה פנו שעסק בו. קוק רכש גם דיוקן עצמי של שאלקן לאור נר משנת 1695 שנוצר בלונדון. ייתכן כי הציור נוצר באותה תקופה בין 1692 ל 1696 אך ייתכן גם שמקורו בשנותיו האחרונות של האמן בהאג. הבד הגדול יחסית פלטת הצבעים הבהירה שכבת הצבע הדקה והאחידה ולבושה ומצחה הגבוה של האישה מצביעים על תיארוך בין 1692 ל 1706.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:זנות בציור
קטגוריה:ציורים באוסף ליידן