open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מתנות לאביונים

250px|ממוזער|קופות צדקה עבור מתנות לאביונים
250px|ממוזער|חיילי צה"ל מחלקים מתנות לילדים בסיכון ועוזרים להם להתכונן לחג.
**מתנות לאביונים** היא אחת מהמצוות הנוהגות בחג פורים, והיא חלה על גברים ונשים כאחד. המצווה מחייבת כל אדם להעניק מתנות במהלך החג לשני אביונים לפחות מתנה אחת לפחות לכל אחד.

## מקור המצווה

מקור המצווה במגילת אסתר, באיגרת שכתב מרדכי היהודי ליהודים הגרים בכל מדינות המלך אחשוורוש:

לפי התיאור במגילת אסתר, ראשיתו של חג פורים הייתה בחגיגות ניצחון ספונטניות בעקבות ניצחון היהודים בשושן הבירה ובכל ערי ממלכת פרס, ולאחר שסוכלה מזימתו של המן להשמיד את יהודי הממלכה. רק שנה לאחר הניצחון ביקש מרדכי לעגן את החגיגה כאירוע שנתי, ואז הוסיף למנהגי החג גם הענקת מתנות לאביונים. בעקבות דרישת מרדכי נקבעה המצווה המחייבת, הענקת מתנה לשני נזקקים לפחות.

## מדיני המצווה
בתלמוד הבבלי מדייק רב יוסף שישנו חיוב לשלוח שתי "מתנות" לשני אביונים, מן הריבוי בפסוק "מתנות" (לפחות שתיים) "לאביונים" (לפחות שניים). בעקבותיו פוסק הרמב"ם:

הפוסקים דנו בכמות הכסף שעל אדם לתת לעני ביום הפורים; יש שאמרו שמספיק לתת פרוטה אחת לכל עני, היינו סכום כסף מינימלי. דעה אחרת היא שיש לתת לכל אחד מהעניים כסף בכמות שניתן לקנות איתה מנה לאכילה. במקרה שאדם לא מצא עני לתת לו, יכול להפריש סכום לתת לעני שימצא, גם אם יתן בפועל רק לאחר החג.

זמן חיוב המצוה הוא ביום שבו קוראים את המגילה, ולכן כאשר לא קוראים את המגילה בפורים עצמו (כמו למשל בפורים משולש) מחלקים את המתנות לאביונים ביום י"ד, שבו קוראים את המגילה. הסיבה לכך היא .

## חשיבות המצווה
הרמב"ם כותב בספרו כי מצווה זו היא החשובה מבין מצוות חג הפורים:

## ראו גם
*מקרא מגילה
*משלוח מנות
*סעודת פורים
*בובת המן

## לקריאה נוספת
*
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הרב משה טרגין שיעור בעניין מתנות לאביונים, באתר ישיבת הר עציון
*מתנות לאביונים, באתר בית חב"ד
* 
*  תצלומים המתעדים את המנהג, דנצ'ו ארנון, אתר הספרייה הלאומית
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורים
קטגוריה:דברי קבלה
אדון עולם

"**אֲדוֹן עוֹלָם**" הוא פיוט המופיע בסידורי רבות מקהילות ישראל בטרם תפילת שחרית. המשקל הערבי מחזק את ההשערה ששיר זה חובר בימי הביניים, וסביר שנכתב בספרד או באיטליה. המחבר אינו ידוע, וחלק מהאחרונים ייחסוהו לרב שרירא גאון, לרב האי גאון, או לרב שלמה אבן גבירול. הפיוט נמצא לראשונה בסידור בן המאה ה־13, ועל־כן המחקר דחה השערות אלו.

## תוכן הפיוט ומעלתו
הפיוט עוסק בשבח לאלוהים על גודלו מעל העולם ואי-תלותו בו, כאשר לבסוף ישנה אמירה המביעה את הביטחון בו בעת שהאדם הולך לישון, כאשר רוחו מופקדת בידי בורא העולם.

בשורה הפותחת במילים "וְהוּא אֵלִי וְחַי גּוֹאֲלִי" קיימת פנייה בתוכן השיר, בעוד השורות הקודמות עסקו בהיותו של הבורא נבדל ועליון על כל, מכאן עובר המשורר אל שייכותו הפרטית של הבורא אליו. הוא מכנה אותו "אלי" בגוף ראשון מדבר, וסומך על כך שיגאל אותו מקשייו וצרותיו

בקהילות ספרד ותימן ישנו נוסח ארוך יותר של הפיוט. לדעת כמה חוקרים, חלק מן התוספות הן חלק מן הפיוט המקורי שנשמט מסידורי אשכנז ואיטליה, בעוד שחלק אחר הוא תוספת מאוחרת.

על מעלת הפיוט נכתב:

אם הרב התכוון לפיוט זה, הרי שלדבריו לא ייתכן שהפיוט נכתב לאחר תקופת רב שרירא, למשל בידי הרב שלמה אבן גבירול. אמנם כאמור בפתיח הערך, על־פי המחקר פיוט זה נכתב בתקופה מאוחרת עוד יותר, ועל־כן לא ייתכן שהגאונים התייחסו אליו.

## זמני אמירתו
את הפיוט נהגו בימי הביניים להגיד בליל יום כיפור, ובמשך הזמן הועבר גם לזמנים שונים, הוא נאמר בחלק מהקהילות לפני תפילת שחרית או אחרי תפילת שחרית וערבית. רבות מקהילות אשכנז בארץ חותמות את תפילת ערבית של שבת בפיוט (ואילו בקהילות ספרד ותימן חותמים את התפילה בפיוט יגדל). במסורת בבל הוא הפיוט החותם את שירת הבקשות. בחלק מהמסורות נאמר גם בסמוך לתפילת הסליחות בימי אלול והימים הנוראים.

ביהדות מרוקו נהגו לומר פיוט זה לפני הכנסת כלה לחופה.

## לחנים
הפיוט זכה ללחנים רבים. החל מהעת החדשה באירופה ועד היום בבתי כנסת מסורתיים המתפללים בנוסחים של יוצאי אירופה, הניגון המקובל הוא של אליעזר גרוביץ'.. לחן זה יצא כשיר "The Poet and the Prophet" מאת The Village Stompers . הלחן נמצא בשימוש גם באנימה גינטמה.

בין המפורסמים ביותר בישראל ובעולם הוא הלחן שהלחין ושר עוזי חיטמן יחד עם עודד בן חור בפסטיבל הזמר החסידי ב-1976 וזכה במקום השני בפסטיבל. לחן זה היה לשיר המרכזי בכל הופעה של צמד רֵעים ואף זוהה עמם. לחן זה זכה למקום קאנוני כמעט. הוא מושר בעיקר בחגיגות ושמחות, אך על אף שאינו לחן מסורתי הוא משולב לעיתים בתפילה בקהילות יהודיות בארץ ובעולם. שיר זה הושר בידי מקהלת הצבא האדום, במופע לכבוד ישראל.

## לקריאה נוספת
* יצחק משה אלבוגן, **[[התפילה בישראל בהתפתחותה ההיסטורית]]**, הוצאת דביר, 1972.
* 
* 
* הראי"ה קוק, **[[עולת ראי"ה]]**, מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ה, חלק א' עמודים מו - נ

## קישורים חיצוניים

* 
* אדון עולם באתר "אתר הפיוט והתפילה"
* 
* ביצועים אחדים לפיוט "אדון עולם", באתר "אוצר הזמר העברי"
* אדון עולם בביצוע חוה אלברשטיין, שולה חן ועדנה גורן, באתר YouTube

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:שירי עוזי חיטמן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עוזי חיטמן
קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:שירי דודו פישר
דמוגרפיה של תוניסיה

אוכלוסיית תוניסיה מונה 12,356,117 תושבים בסה"כ (לפי הערכת הבנק העולמי 2022), שחלוקת הגילים ביניהם היא:
* גילים 0–14: 25%
* גילים 15–64: 66%
* גילים 65 ומעלה: 9%

קצב גידול האוכלוסייה בה הוא 0.8%, והיא מחולקת לרוב מוחלט של ערבים, מיעוט של עמים אירופאים, ומיעוט יהודים. כמו כן, גם החלוקה הדתית היא בהתאם מוסלמים, נוצרים, ו־ יהודים. תוחלת החיים הממוצעת גבוהה מתוחלת החיים הממוצעת העולמית (74 שנים למול 71, נכון לשנת 2021).

שיעור הילודה בתוניסיה הוא 16 נולדים עבור כל 1000 איש, בעוד שיעור התמותה הוא 8 נולדים עבור כל 1000 איש (נכון ל־2021).

## היסטוריה
תושביה המקוריים של תוניסיה הם ברברים, אולם כבר במאה ה-12 לפני הספירה התיישבו הפיניקים באזור, והקימו את העיר קרתגו שהייתה להם לעיר בירה. בשנת 146 לספירה כבשו הרומאים את תוניסיה, ובמאה השביעית לספירה, עם כיבושי האסלאם, נפלה תוניסיה בידי הערבים. מאז, הפכה הדת השלטת בה לדת המוסלמית. בשנת 1574 נפלה תוניס, עיר הבירה בידי העות'מאנים, ובשנת 1881 כבשו את תוניסיה הצרפתים.

כיום הברברים מהווים פחות מאחוז אחד מכלל האוכלוסייה התוניסאית, ושאר התושבים הם צאצאי העמים שעברו באזור והשאירו עקבות: פיניקים, יוונים, רומאים, טורקים, צרפתים, ספרדים, אך בעיקר ערבים.

## פיזור האוכלוסייה
ריכוז האוכלוסייה הגדול ביותר הוא לאורך החופים, שם האקלים הוא ים תיכוני ונוח יותר למחיה.

תוניסיה מחולקת ל־24 מחוזות. ריכוז האוכלוסייה הגדול ביותר הוא במחוזות הסמוכים למחוז תוניס – בירת תוניסיה. תוניס עצמה מונה כ־984,000 תושבים (נכון לשנת 2004), אך יחד עם פרבריה והמחוזות הסמוכים אליה, מגיעה אוכלוסיית האזור ליותר משני מיליון תושבים. מחוז גדול אחר באזור הוא מחוז נאבל, המונה כמעט 700,000 תושבים, גם הוא, כתוניס עצמה פרוש לאורך קו החוף. המחוז הגדול ביותר משטחו הוא המדבר (מחוז טטאוין), אך אוכלוסייתו היא הדלה ביותר, ולמרות גודלו הרב הוא מונה 144,000 תושבים בלבד. מחוזות גדולים נוספים: מחוז ספאקס המונה כ־860,000 תושבים. מחוז סאוס, המונה כ־544,000 תושבים ומחוז קרואן, המונה כ־546,209 תושבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
תוניסיה
תוניסיה
קטגוריה:תוניסיה
אריה לייב קינדרפרוינד

**אריה לייב בן נתן קינדרפרוינד** (**קינדערפריינד**; בלועזית: Arieh Loeb Kinderfreund; 1788 – 1837) היה משורר עברי, בלשן, איש רוח בן תקופת ההשכלה ומראשוני משכילי גליציה.

קינדרפרוינד נולד בעיר זמושץ' במזרח פולין. בשנת 1815 האזור עבר לשליטת האימפריה הרוסית. רוב חייו הוא התגורר בגליציה שהייתה בשליטה של האימפריה האוסטרית ושימש מורה לשפות. ב-1834 הוא הוציא לאור, בלבוב (למברג), את ספר שיריו העבריים, "שירים שונים", בסיוע אחיו אברהם קינדרפרוינד. שיריו של קינדרפרוינד מתאפיינים ברהיטות העברית ובעושרה וכן בתיאורי טבע ובהתבוננות הפנימית של המחבר בחייו ורגשותיו. מאפיינים אלו הפכו את שירתו ליוצאת דופן בקרב כותבי העברית בתקופתו.

קינדרפרוינד הותיר אחריו שירים עבריים נוספים שלא פורסמו, חיבור בלטינית על עליונות השפה העברית ומאמר פולמוסי לטובת היהדות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

 

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משכילי גליציה
קטגוריה:ילידי 1788
קטגוריה:נפטרים ב-1837
אחמדאבאד

**אחמדאבאד** (בהינדית: **अहमदाबाद**, בגוג'ראטית: **અમદાવાદ**, באנגלית: **Ahmedabad**) היא העיר הגדולה ביותר במדינת גוג'ראט שבמערב הודו ועיר הבירה שלה בשנים 1960–1970. אחמדאבאד היא העיר השביעית בגודלה בהודו. אחמדאבאד שוכנת על גדות נהר סאבארמאטי. לעיתים נקראת העיר **קארנאוואטי** על שם העיר הקודמת. הסולטאן אחמד שאה בחר את אחמדאבאד לעיר בירה בשנת 1411 לכן נקראה העיר על שמו. ב-2017 הוכרז חלקה ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

[ממוזער|250px|[בית הכנסת מגן אברהם (הודו)|בית הכנסת מגן אברהם באחמדאבאד]]

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גוג'ראט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אארוסוויט

**אָאֵרוֹסְוִיט** (באוקראינית: **Аеросвіт**; באנגלית: **Aerosvit**) הייתה חברת תעופה פרטית באוקראינה. בסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי בוריספיל הסמוך לקייב. החברה  נכנסה להליך פירוק  בתחילת שנת 2013.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-25 במרץ 1994. באפריל של אותה שנה החלה להפעיל טיסות בקווים שבין קייב לתל אביב, אודסה, סלוניקי, אתונה ולרנקה. באוקטובר החלה לטוס גם למוסקבה. סוג המטוס הראשון שהיה בבעלותה הוא בואינג 737.

62% ממניותיה של אארוסוויט נמצאו בידיהם של בעלי מניות אוקראינים פרטיים, בעוד השאר הוחזקו בידי חברות המשקיעות בה. ב-7 בינואר 2013 הודיעה החברה על הליך פירוק .

בשנת 1997 התרסק מטוס של אארוסוויט בסלוניקי.

## חברות בת
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הקימה החברה 2 חברות בת: "דנייפר-אביה" ו"דונבאסאארו".

## טיסות למזרח
עד לסגירתה הייתה החברה פעילה בתחום הטיסות למזרח, בעיקר לבנגקוק, בירת תאילנד. סוג המטוס שהיה מופעל לטיסות אלו הוא בואינג 767.
ישראלים נהגו לטוס עם החברה נוכח המחירים הנמוכים בהשוואה לטיסות אל על, אולם לא אחת התקבלו תלונות על איחורים ועיכובים גדולים בטיסות.

## צי המטוסים

## פעילות החברה בישראל
החברה הייתה פעילה מאוד בתחום קווי התעופה בין אוקראינה לישראל. הקו הראשי שהפעילה החברה בין שתי המדינות הוא הקו בין נמל התעופה בוריספיל לנמל התעופה בן-גוריון. קו זה פעל בתדירות של שתי טיסות יומיות, אשר התבצעו במטוסי בואינג 737-800 ובואינג 767-300ER.

כמו כן, החברה הפעילה טיסה יומית אחת מהערים: דניפרופטרובסק, דונצק, סימפרופול ואודסה לנמל התעופה בן-גוריון. טיסות אלו התבצעו במטוסי בואינג 737.

## קישורים חיצוניים

 מדיה וקבצים בנושא  אארוסוויט באתר Airliners.net

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה אוקראיניות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
ריצ'רד אבדון

**ריצ'רד אבדון** (באנגלית: **Richard Avedon**; 15 במאי 1923 – 1 באוקטובר 2004) היה צלם יהודי-אמריקאי, אשר עבד כצלם אופנה ובהמשך הכין צילומים אמנותיים.

## קורות חיים
אבדון נולד בניו יורק למשפחה יהודית רוסית. כישרונו כצלם התגלה על ידי אלכסיי ברודוביץ' שהיה מנהל אמנותי במגזין האופנה הארפר'ס בזאר. ב-1946 אבדון הקים סטודיו משלו, והחל לספק תמונות למגזינים כמו ווג, ומגזין לייף. לאחר מכן הפך לצלם הראשי בהרפר'ס בזאר. בניגוד לנהוג באותה תקופה, אבדון צילם דוגמניות שחייכו, צחקו, ופעמים רבות היו בתנועה בזמן הצילום.

ב-1966 אבדון החל לעבוד כצלם אופנה במגזין ווג, ובנוסף לכך החל לצלם נושאים רבים אחרים. בין היתר צילם בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם, את הפגנות התנועה לזכויות האזרח, ומאושפזים בבתי חולים למחלות נפש. בהמשך צילם את נפילת חומת ברלין, ואת אביו בסדרת תמונות המתעדות את דעיכתו בשל מחלת הסרטן בה לקה.

מפורסמים ביותר הם צילומי הדיוקן של אבדון, שהתאפיינו ברקע לבן וחלק, ללא עצמים שיעזרו למקם את הדמות מבחינת הקשר, ובהעמדת המצולם בפשטות, מישיר מבט אל המצלמה. הוא התעניין במיוחד באופן בו ניתן ללכוד חלק מאישיותו ונפשו של האדם בצילום הדיוקן. ככל שהתפרסם צילם יותר ויותר דיוקנאות של ידוענים. בין היתר צילם את הביטלס, מרילין מונרו, ונסטסיה קינסקי.

במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 יצא לצלם במערב ארצות הברית אנשים אקראיים בסטודיו ארעיים שהקים בשטח. את התמונות קיבץ בספר שהפך לרב-מכר בשם "במערב האמריקאי". הביקורת שהושמעה נגד אבדון הייתה שהוא מציג את אמריקה באופן משפיל. מנגד שיבחוהו
על האופן בו נהג במצולמיו בתשומת לב וכבוד השמורים בדרך כלל לפוליטיקאים חשובים או ידוענים.

אבדון זכה במהלך חייו בפרסים רבים כולל פרס הסלבלד ב-1991 ו-Master of Photography Award מהמרכז הבינלאומי לצילום ב-1993. בפרס Prix nadar ב-1994 על ספרו "עדות" (Evidence) וב-2003, שנה לפני מותו, קיבל את מדליית יובל 150 שנה של החברה המלכותית לצילום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* קודאק- אבדון - שנות השישים
* אתר נוסף עם ביוגרפיה תמונות ועוד
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:צלמי עיתונות אמריקאים
קטגוריה:צלמי עיתונות יהודים
קטגוריה:צלמי אופנה יהודים
קטגוריה:צלמי אופנה אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:צלמי דיוקן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:זוכי פרס הסלבלד
אלמנך (ניווט)

[שמאל|ממוזער|250px|לוח אסטרונומי לניווט מתוך ה[אלמנך Almanach Perpetuum של אברהם זכות]]
שמאל|ממוזער|250px|שני עמודים מתוך האלמנך הימי האמריקאי
**אלמנך ימי** הוא שנתון המפרט את מיקומם של גרמי השמים, לרבות השמש, הירח, כוכבי הלכת ו-57 כוכבי שבת נבחרים, בכל רגע נתון לגבי כל מיקום על פני כדור הארץ.

האלמנך משמש רבות לניווט אסטרונומי, בו ידיעת מיקומם של גרמי השמים מאפשרת חישוב מיקום הצופה על פני כדור הארץ.

תנועתם היחסית (לכדור הארץ) של גרמי השמים ניתנת לחיזוי מדויק. כלומר, ביחס לכל נקודה על פני כדור הארץ, ניתן לחשב בדיוק רב מה יהיו הזוויות היחסיות לגרמי שמים מסוימים. מאחר שמהירות תנועתם הזוויתית של גרמי השמים המצויים במערכת השמש, קרי השמש, הירח וכוכבי הלכת, מהירה יחסית, מיקומם מפורט באלמנך בנפרד. מיקום כוכבי השבת לעומת זאת, אינו מפורט לגבי כל כוכב וכוכב, אלא מיקומה של קבוצת הכוכבים אריאס. באמצעות ספרות נוספת, ניתן לדעת את מרחקם הזוויתי של כל אחד מכוכבי השבת מאריאס.

מאחר שהשימוש העיקרי בניווט אסטרונומי נעשה בכלי שיט, האלמנך המסורתי ערוך באוריינטציה ימית ומחויב להימצא בכל כלי שיט על פי תקנים בינלאומיים. עם התקדמות המחשוב בכלי שיט, הולך ומתייתר השימוש באלמנך בצורתו המסורתית ואת מקומו מחליפות תוכנות מחשב.

האלמנך המסורתי מוצא לאור על ידי האדמירליות הבריטית, אולם כיום קיימות הוצאות מתחרות נוספות. האלמנך הראשון הוצא על ידי האדמירליות בשנת 1767.

## ראו גם
* ניווט אסטרונומי
* סקסטנט
* אצטרולב

## קישורים חיצוניים
* אתר האגודה הישראלית לאסטרונומיה אשר מפרסמת את האלמנך האסטרונומי השנתי בישראל.
* ידיעון האגודה הישראלית לאסטרונומיה אשר נשלח פעם בשבועיים וכולל רשימת אירועי שמיים בולטים, המקובצים מאלמנך האגודה ומקורות נוספים.

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:ימאות
קטגוריה:ניווט לווייני
עשרת הכבלים

**עשרת הכבלים** בבודהיזם (על פי ה**סוטא פיטאקה** שבקאנון הפאלי) מייצגים את המעצורים מהם צריכים בני האדם להשתחרר על מנת להגיע להארה. כל אחד מהם מייצג איכות שאינה-טהורה ("מזהמת"), הכובלת את האדם כשרשרת-אסורים לקיום רווי הסבל (דוקהה) בעולם הסמסרה. ככל שהאדם מתנתק מכבלים אלו, כך הוא מתקדם בהדרגה דרך ארבעת שלבי ההארה, עד לשחרורו מסבל באופן מלא.

### היאחזות ב"עצמי"
מתייחסת לאמונה בזהות אישית ובקיום "אני" קבוע; תפישת האדם את עצמו כיישות נפרדת בעלת ממשות. על פי התפישה הבודהיסטית, זוהי "ראיה שגויה" או "הבנה שאינה נכונה". מאשליה זו מתבקש האדם להתעורר, דרך חקר מדיטטיבי של עצמו. כבל זה מתנתק כאשר האדם רוכש באופן חווייתי וישיר את תובנת ה"אין אני" ("**אנטא**" או "**אנאטמן**").

### ספק
מתייחס לספק בדבר נכונות דברי הבודהה, אמיתותה של הדהרמה, ויכולתו של האדם להשתחרר מסבל. אין בכך גינוי של התכונה החיובית לנהוג בספקנות בריאה. בבודהיזם אין דוגמות, שיש לקבל מתוך ציות עיוור או אמונה דתית. מהות התרגול המדיטטיבי היא בחינה דקדקנית של המציאות דרך מחקר ישיר. "ספק" מהווה כבל ומעצור רק כאשר הוא מונע מהאדם מלהמשיך ולבדוק את אמיתות הדברים בעבור עצמו.

### היצמדות לטקסים ולפולחנים
בעוד שהבודהיזם איננו שולל טקסי דת, הוא מזהיר מפני האשליה שהשחרור מסבל יתרחש בזכות קיום טקס או פולחן כלשהו, שאין בצידו שמירה על כללי מוסר, חקירה של הנפש או פיתוח חכמת אמת.

### השתוקקות חושית
מתורגמת לעיתים גם כ"תשוקה חושנית". רצון להשגת אושר בזכות חוויות חושיות נעימות (טעם, ריח, צליל, מראה, מגע). מתוארת במרכז גלגל החיים. אחד מהיבטי הטנהא'''.

### רצון-להרע / דחייה
מתייחס לתחושות סלידה ומחשבות זדון כלפי אנשים, קבוצות, יצורים חיים, מצבים, פעולות, אובייקטים, וכן כלפי העצמי.

### תאווה לקיום בעולם החומר
הרצון להמשיך ולהתקיים בעולם, או להיוולד לתוכו מחדש בגלגול החיים הבא.

### תאווה לקיום חסר הצורה
אחד מהיבטי הטנהא הייחודיים למודטים. מתייחס להשתוקקות לקיום בלתי-חומרי, בעולמות שזמינים בגלגול חיים עתידי (על פי המסורת) לאלו שהצליחו לטהר את נפשם במידה מספקת.

### גאוותנות
תחושת עליונות, גבהות-לב, ביטחון-עצמי מוגזם, חשיבות-עצמית, יהירות, התנשאות, זילזול באחר, הערכה מוגזמת של האדם את יכולותיו, הישגיו ומיומנויותיו, והיאחזות בידע, במראה חיצוני או ברכוש כמקור לגאווה.

### חוסר שקט
מתייחס לחוסר יציבות של תשומת הלב, המתאפיינת בפיזור מחשבות, נטייה להיתפס ולהיגרר אחרי הסחות דעת, והתרגשות מוגזמת מגירויים חולפים.

### בורות
חוסר ההבנה של טבעה הממשי של המציאות כפי שהיא משתקפת בשלושת סימני הקיום: ארעיותן של כל התופעות, ריקותן, היעדר העצמי, ומקורו של הסבל.

קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
Desiderata

שמאל|ממוזער|250px|כריכת הספר בו מופיעה הפואמה
**דזידרטה** (מלטינית, דברים שמשתוקקים או נכספים אליהם) הוא פואמה בפרוזה אודות השגת האושר בחיים. זכויות היוצרים עליה נרשמו ב-1927 על ידי מקס ארמן.

השיר זכה לתפוצה רחבה בשנות השישים ללא ייחוס לארמן, כשנטען שנמצא בכנסיית סיינט פול בבולטימור שבמרילנד, ונכתב ב-1692 (שנת ייסודה). טענה זו התגלתה כאגדה עירונית כיוון שארמן שמר כמה מגרסאותיו לשיר. גרסה בקולו של לס קריין הגיעה למקום השמיני לפי דירוג המגזין "בילבורד" בסוף שנת 1971.

## מקטעים


Go placidly amid the noise and the haste:, 

and remember what peace there may be in silence:. 
...
You are a child of the universe:,
no less than the trees and the stars:;
you have a right to be here:. 
And whether or not it is clear to you:,
no doubt the universe is unfolding as it should:.

…
With all its sham, drudgery, and broken dreams:, 
it is still a beautiful world:.
Be cheerful. Strive to be happy:

:צעד בשקט בתוך הרעש והחיפזון
::וזכור את השלווה המצויה בדממה
...
:אתה הוא בן היקום,
::אינך שונה מהעצים או הכוכבים,
:זכותך להיות פה,
::ובין אם מובן לך בין אם לאו,
:אין ספק כי היקום מתקדם לייעודו.
…
:עם כל הזיוף, עבודת הפרך והחלומות השבורים שבו
:העולם עודו יפה.
::שמח. שאף להיות מאושר.

## זכויות יוצרים
ב-1927 רשם ארמן את זכויותיו בשיר (סימון מספר 962402). עם מותו, עברו זכויות אלו לאלמנתו, ברטה, וב-1962 ירשן אחיינה. ב-1971 נמכרו הזכויות להוצאה לאור קרשנדו, בבעלות רוברט בל. עם זאת, ארמן לא הוסיף את סימן זכויות היוצרים לכמה עותקים שהופצו באופן חופשי. נושא זכויות היוצרים נדון בבית המשפט במקרה Bell v. Combined Registry Co בו קבע בית המשפט כי מאחר שארמן שחרר לרשות הציבור את היצירה, הרי שוויתר למעשה על זכויות היוצרים. משרד זכויות היוצרים האמריקני ציין את החלטת בית המשפט בדוחות השנתיים של 1976 ו-1977 באומרו: "ההפקעה קרתה עקב פרסום רשמי של עותקים ללא הסימון ההולם".

לשיר גרסאות שונות המסתיימות הן ב-"be careful" והן ב-"be cheerful" בהיעדר מקור מוחלט, נראה שההחלטה בדבר הסיום הנכון נותרת בידי הקורא.

## הקלטות נוספות
היצירה הוקלטה גם כמחשבות ספוק באלבום "שני צדדיו של לנרד נימוי" ב-1968 על ידי לנרד נימוי (כדמות ספוק) בליוויו המוזיקלי של צ'ארלס ר. גרין. במסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת, בתחילת הסרט, כשספוק משוחח עם הולרים על השתנות הסביבה הפוליטית הוא מנסח מחדש את השורה אודות היקום: "היקום יתגלה כפי שנועד".
קיימות הקלטות במספר שפות נוספות, רובן משתמשות באותה מוזיקת רקע ואף בפזמון האנגלי.

לשיר חוברו מספר פרודיות, בהן: דטריוראטה  של הנשיונל למפון, וגרסה קלינגונית - דיסאינטגרטה.

## בישראל
בישראל מוכרת היצירה בעיקר בזכות השמעתה התדירה של גרסתה האנגלית בקול השלום בקולו של אייבי נתן. דגימה משידור כזה מופיעה בשירו של ברי סחרוף, 77'.

ספר השירים בו היא מופיעה תורגם לעברית בשם "כיסופים: מילים לחיים", בהוצאת כנרת.

## ראו גם
* Wear Sunscreen

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
שולמית לבנברג

**שולמית לבנברג** (נולדה ב-1969 בישראל) היא פרופסור מן המניין, ראש מעבדה בפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון, סגנית הדיקן לפיתוח אסטרטגי ולשעבר דיקנית הפקולטה. עוסקת בתחומים הנדסת רקמות מתאי גזע, יצירת כלי דם ברקמה מהונדסת, התמיינות תאים על פיגומים פולימריים.

## ביוגרפיה
לבנברג למדה באולפנת כפר פינס ועשתה שירות לאומי כמדריכת טיולים בבית ספר שדה בירושלים. בעלת תואר ראשון בביולוגיה מהפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובוגרת מסלול ישיר לדוקטורט בביולוגיה מולקולרית בהנחייתו של פרופסור בני גייגר במדרשת פיינברג של מכון ויצמן למדע. שהתה לצורך הפוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) שם שימשה 5 שנים כעמיתת מחקר אצל פרופסור רוברט לנגר, חתן פרס הארווי של הטכניון.

בשנת 2005 פרסמה מחקר משותף עם פרופסור רוברט לנגר מ-MIT, שהיווה פריצת דרך ביצירת חלקי רקמה אנושית, בו הצליחה ליצור רקמת שריר מתפקדת מתאי גזע עובריים שהושתלה בהצלחה בעכברים. מחקר זה אמור לקרב את הרפואה ליצירת איברים חלופיים לאיברים שנפגעו כתוצאה מטראומה גופנית או ממחלה, והוא בעל חשיבות רבה בתחום הנדסת הרקמות.

בתחילת 2007 התפרסם כי הצליחה עם פרופסור ליאור גפשטיין ליצור במעבדה רקמת לב פועמת מתאי גזע עובריים אנושיים, על גבי פיגום ספוגי מתכלה. בעבודה זו ישנם שני חידושים: שימוש בתאי גזע עובריים אנושיים, ויצירת מערך כלי הדם ברקמה, שקריטי לצורך השתלת הרקמה בגוף.

בשנים 2011–2012, במסגרת שנת שבתון, שימשה כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד.

היא מייסדת שותפה ויועצת מדעית ראשית בחברת אלף פארמס העוסקת בייצור בשר מתורבת, יועצת מדעית ראשית בחברת NanoSynex למכשור רפואי וחברה במועצה המדעית המייעצת של חברת התרופות NurExone Biologics.

לבנברג נשואה ליהודה ולהם שישה ילדים, מתגוררים במורשת שבמועצה אזורית משגב שבגליל התחתון. גיסה הוא הרב צבי לבנברג.

## פרסים והוקרה
* זכתה בפרס קריל (2006)
* נבחרה לרשימת 50 המדענים המובילים של סיינטיפיק אמריקן, כ"מנהיגת מדע" בתחום הנדסת רקמות (2006)
* קיבלה ביחד עם שלושה מדענים נוספים פרס בטקס בארמון האליזה ובמטה אונסק"ו (2008)
* נבחרה על ידי העיתון "גלובס" כאחת מחמישים הנשים המשפיעות בישראל לשנת 2014
* זכתה בפרס רפפורט למחקר ביו רפואי בקטגוריית חוקרת בכירה לשנת 2018
* זכתה בפרס ברונו (2019)
* 2021 - אבירת מרכז פרס לנשים פורצות דרך בתחומן
* פרס כץ לשנת 2021
* ב-2022 הופיעה ברשימת "50 מעל 50" - 50 הנשים הבולטות של מגזין פורבס
* ב-2023 נבחרה כעמיתת האקדמיה האמריקאית הלאומית לממציאים 

## קישורים חיצוניים

* Shulamit Levenberg, Ph.D., The Technion
* 50 המדענים המבטיחים של המגזין "סיינטיפיק אמריקן"
* פרסי קריל
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:זוכות פרס קריל
קטגוריה:ביולוגיות מולקולריות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אולפנת כפר פינס
קטגוריה:בוגרות שירות לאומי
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:זוכות פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס כץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:חוקרות ישראליות
קטגוריה:מועצה אזורית משגב: אישים
קטגוריה:כלות אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות
ניווט אסטרונומי

**ניווט אסטרונומי** הוא שיטת ניווט המשתמשת בגרמי השמים על מנת למצוא את קווי האורך והרוחב בהם נמצאים המנווטים. לצורך החישובים משתמשים בכלים כגון בסקסטנט, אלמנך, טבלאות ללקיחת תצפיות, טבלאות נוריס ועוד.

## שיטות לחישוב קו הרוחב
* כוכב הצפון: כיוון שכוכב הצפון (פולאריס) נמצא בקירוב טוב מעל הקוטב הצפוני, ניתן רק על ידי מדידת גובהו מעל האופק (במעלות) למצוא את קו הרוחב בו אנו נמצאים. על מנת להגיע לרמת דיוק גדולה יותר יש צורך בתיקון המרחק שלו מהקוטב. שיטה זו יעילה רק בחצי הכדור הצפוני, ממנו ניתן לראות את כוכב הצפון. בחצי הכדור הדרומי משתמשים בקבוצת הכוכבים הנקראת הצלב הדרומי, הנמצאת בקירוב מעל לקוטב הדרומי.
* צהירה: כאשר גוף שמימי נמצא בצהירה (מלשון צהריים), הוא נמצא בשיא גובהו. ניתן לאמת את זה בשתי דרכים - סקסטנט או מד אזימוט, המראה צפון או דרום בלבד. לאחר שגילינו מהי הזווית מעל האופק בזמן צהירה (במעלות), יש להחסיר 90 ממספר זה. את התוצאה יש להוסיף או להחסיר מן הנטייה של אותו גורם שמימי, ועל ידי כך מתקבל קו הרוחב בו אנו נמצאים.

## שיטה למציאת קו האורך
* מחשבים את הגובה של הגוף השמימי מעל האופק, ומבצעים תיקון לשגיאות הסקסטנט.
* מחשבים בעזרת "אתר משוער" מהו המיקום שלנו (בעזרת האלמנך), אך משתמשים בקו אורך משלים.
* מחשבים מהי הנטייה של אותו גורם שמימי (בעזרת האלמנך).
* נכנסים לטבלאות ללקיחת תצפיות ומוצאים לפי קו הרוחב המשוער ולפי המיקום מה יהיה הגובה המחושב, ומה יהיה האזימוט.
* מפחיתים את הגובה המחושב מהגובה שמצאנו בפועל.
* אם התוצאה חיובית, יש להמשיך לכיוון האזימוט אותו חישבנו (Toward).
* אם התוצאה שלילית, יש לנוע לכיוון ההפוך מן האזימוט (A way).
* כעת מסמנים קו הניצב לאזימוט, בקו זה אנו נמצאים.

יש לחזור על הפעולה מספר פעמים ועל ידי הרצת תכווינים ניתן למצוא מיקום מדויק.

## קישורים חיצוניים

* 
* א. שינפלד, [איך יקבע רב חובל את מקום אונייתו בלב ים](https://maarchotyamhome.files.wordpress.com/2020/08/0chelhayamyud.pdf	), "חיל הים" י' אפריל 1949, עמ' 36.
* 
* 

קטגוריה:ניווט
פדמאסמבהאבה

שמאל|ממוזער|250px|גורו רינפוצ'ה - הפסל בדרום סיקים, בגובה 39 מטר הוא הפסל הגבוה ביותר בעולם של הקדוש.

**פדמאסמבהאבה** (בסנסקריט פירושו "נולד מהלוטוס"), הוא יוגי ורב-אמן טנטרה, אשר הביא את הבודהיזם הטנטרי לטיבט במאה ה-8. בבהוטן, בנפאל ובטיבט הוא מוכר יותר כ**גורו רינפוצ'ה** ("מאסטר יקר ערך") אשר ההולכים בזרם הנינגמה מחשיבים אותו כבודהה שני ומייחסים לו מיתוסים רבים.

לגורו רינפוצ'ה היו נשים רבות, אך יֵשֶה צוגיאָל, יוֹגיני מפורסמת בטיבט, הייתה בת-לווייתו העיקרית בחייו. כאישה צעירה הייתה משרתת של המלך הטיבטי טְריסוֹנג דֶצֶן, וזה נתן אותה כ"מתנה" לגורו רינפוצ'ה כמנחת דהרמה על הסמכתו. מאז הייתה לתלמידה של גורו רינפוצ'ה, וקיבלה כמעט את כל לימודיו. בזכות תרגולה הגיעה להגשמה הגבוהה ביותר. עם גורו רינפוצ'ה הסתירה טֶרְמוֹת בכל רחבי טיבט ובמקומות אחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנשי דת בודהיסטים
קטגוריה:בודהיזם טיבטי
קטגוריה:ילידי 717
קטגוריה:נפטרים ב-762
יוליה סוארה

**יוליה סוארה** (ברומנית: **Iulia Soare**; (5 ביולי 1920 – 24 ביולי 1971), סופרת ומתרגמת יהודיה רומניה.

יוליה סוארה נולדה בשם לילי זוננפלד (Lilly Sonnenfeld) בגאלאץ, רומניה ונפטרה בבוקרשט.

בשנת 1946 היא סיימה את לימודי ספרות באוניברסיטת בוקרשט. בין היצירות המרכזיות שלה טרילוגיה על חיי משפחה יהודית שפורסמה במהלך סוף שנות ה-50 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. בנוסף לכתיבה היא עסקה בתרגום מגרמנית.

## מספריה
* 1956 – Familia Calaff "משפחת קאלאף", על משפחה יהודית
* 1957 – Stendhal "סטנדל"
* 1962 – O plimbare la Baneasa "טיול בבנאסה"
* 1969 – Vărsta de bronz "גיל הארד"
* 1971 – Duminică frumoasa de primăvară "סוף שבוע אביבי יפה"

## קישורים חיצוניים
* קורות חיים 

קטגוריה:גאלאץ: אישים
קטגוריה:סופרות יהודיות רומניות
קטגוריה:מתרגמים רומנים
קטגוריה:מתרגמות מגרמנית
קטגוריה:ילידות 1920
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרות ב-1971
נפח פעימה

**נפח פעימה** (באנגלית: **Stroke volume**) הוא נפח הדם המוזרם על ידי הלב במחזור פעימה אחת דרך העורקים. נפח זה שווה לנפח החדר השמאלי של הלב במצב ריפיון שריר הלב, כלומר לאחר הרפייתו, המכונה דיאסטולה, פחות נפחו לאחר התכווצות שריר הלב, סיסטולה. אצל אדם מבוגר נפח הפעימה נע בין 75 ל-155 סנטימטר מעוקב.

נפח הפעימה, אם כן, מושפע ישירות מגודל החדר השמאלי ומהלב כולו, ומיכולת ההתכווצות של שריר הלב. מדדים אלו מושפעים בעיקר מאימון אירובי, אשר מצריך מהלב אספקת דם גבוהה יותר לשרירי הגוף הפועלים וכך דורש פעילות מאומצת יותר של שריר הלב, המשפרת את ביצועו ויכולת התכווצותו וגורמת לגידולו המכונה היפרטרופיה (hypertrophy).

נפח פעימה גדול עוזר לעיסוק בפעילות גופנית והכרחי במיוחד לפעילות ממושכת כגון ריצות ארוכות, שחייה ממושכת ועוד. לכן, מדד זה הוא מכריע בסבולת לב ריאה, אחד המרכיבים של הכושר הגופני. אדם בעל כושר גופני גבוה וסיבולת לב ריאה טובה, הוא גם בעל נפח פעימה יותר גדול מאשר אדם שלא עוסק בפעילות גופנית או לאדם שמקצועו היא פעילות אנארובית, כמו ריצת מאה מטר.

נפח הפעימה מושפע מהדופק ומשפיע עליו, בין אם במצב מנוחה או מאמץ. לאדם עם נפח פעימה יותר גדול יהיה דופק נמוך יותר מזה של אחר, בזמן ששניהם באותה דרגת מאמץ. הדבר נגרם מכך, שאם נניח שעל הלב של שניהם להזרים אותה כמות דם לגוף ביחידת זמן נתונה, הלב שכל פעימה שלו מזרימה יותר דם, יפעם פחות פעמים על מנת להגיע לאותה מכסה כמו של הלב הקטן יותר.

למחלות מערכת הדם יכולות להיות השפעות על נפח הפעימה, לדוגמה: יתר לחץ דם גורם ללחץ מוגזם על דפנות הלב וכתוצאה מזה מרחיב אותו; בניגוד להתפתחות תקינה של שריר הלב, מצב זה מוביל לשריר חלש ודליל, שיכול לגרום לבעיות בתפקודו במהלך הזמן.

## ראו גם
* סיבולת לב ריאה
* לחץ דם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לב
קטגוריה:פעילות גופנית
ויליאם פורסיית'

**ויליאם פורסיית**' (באנגלית: **William Forsythe**, נולד ב-30 בדצמבר 1949 בניו יורק) הוא רקדן, כוראוגרף ובמאי תיאטרון.
פורסיית' החל את לימודיו בבית הספר לבלט של בלט ג'ופרי בשנת 1969. הוא רקד עם הקבוצה עד שעבר לבלט שטוטגרט.

## חייו
תחילת דרכו ככוריאוגרף הייתה במחזה "אולריך" בשנת 1976, שהועלה עם בלט שטוטגרט. לאחר מכן הוא הפך לכוריאוגרף הראשי של הלהקה עד שנת 1981. אז גם יצר את עבודתו המפורסמת, "Love Songs" בשנת 1979.

לאחר כתיבה כעצמאי ברחבי אירופה, הוא מונה ככוריאוגרף הראשי והבמאי של בלט פרנקפורט בשנת 1982, והיה הכוריאוגרף של הבלט עד שנת 1984.

עבודתו מאופיינת עוד מתחילת דרכו באגרסיביות. תנועות הרקדנים כוחניות על גבול איבוד שיווי המשקל, גופם נמתח ומוטה לזוויות דרסטיות וכמו מושלך מתנועה אחת לשנייה. בריקודי הדואט הרקדנים נראים כנלחמים אחד בשני יותר מאשר כתומכים.

חלק מעבודותיו נוצרו ללא סיפור מלווה או דמויות בזמן שאחרות עוצבו כמחזות.

## בין עבודותיו
*Steptext (1984), בלט שטוטגרט
*Aterballetto 1984), בלט שטוטגרט
*איבוד פרט קטן (1987), בלט פרקפורט
*להרשים את הצאר (1988), בלט פרנקפורט
*הרמן שמרמן (1992), בלט ניו יורק
*תיאורית איברים (1990), בלט פרנקפורט
*חמישייה (1993), בלט פרנקפורט
*טקסט ראשון (1995), הבלט המלכותי
*זרם משוער (1996), להקת דניאל לאריו
*זרם משוער 2 (1997), בלט פרנקפורט

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:כוריאוגרפים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'קסונוויל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
אלקיים

**אלקִיִים** (שם מדעי: Alcidae) היא משפחת עופות ימיים קטנים עד בינוניים בגודלם המשתייכים לסדרת החופמאים.
[ממוזער|[מורלט קיטליצי]]
[ממוזער|[אוריה מצויה]]
[ממוזער|להקת [אלקה קטנה|אלקות קטנות]]
[ממוזער|[תוכי ים מקורנן אוכל צדפה.]]

## מאפיינים
האלקיים דומים במידה מסוימת לפינגווינים בחזותם החיצונית, וזאת בשל צבע הנוצות השחור-לבן, העמידה האנכית וכמה מהרגליהם ההתנהגותיים. למרות זאת, האלקיים אינם קרובים לפינגווינים, והחוקרים מאמינים שקרבה חיצונית והתנהגותית זו מקורה באבולוציה מתכנסת.
בניגוד לפינגווינים, מיני האלקיים המודרניים מסוגלים לעוף (למעט האלקה הגדולה שנכחדה). האלקיים ניחנים ביכולת שחייה וצלילה טובה, אך הליכתם על הקרקע מגושמת. בנוסף, מכיוון שכנפיהם קצרות, יחסית, עליהם לנפנף בכנפיהם במהירות רבה כדי להצליח להתרומם באוויר.

רוב האלקיים חיים בים הפתוח ומגיעים לחופים רק לשם  התרבות וקינון. עם זאת, מינים מסוימים, כמו אוריה מצויה (*Uria aalge*), מבלים חלק ניכר מן השנה באתרי הקינון במטרה להגן עליהם מטורפים ואיומים אחרים. חלק מהמינים, כגון האוריה (*Uria*), מקננים במושבות גדולות מאוד על גבי מצוקים משוננים, ואילו אחרים, כגון הסוג גולמט (*Cepphus*), מקננים בקבוצות קטנות על גבי חופים מסולעים. תוכי הים (*Fratercula*) ומספר מינים אחרים מקננים במעין מאורות או שוחות קטנות.

האלקיים ניזונים מדגים, ולרוב העופות הימיים היחידים המתחרים איתם על מזון הם הקורמורנים (*Phalacrocoracidae*). בדרך כלל, כאשר שני המינים נקלעים לאותו אזור האלקיים הם שנסוגים ופונים לחפש את מזונם במקום אחר. 

כנפיהם של האלקיים מתוכננות בצורה שמקלה מאוד על הצלילה, וברוב הפעמים בדרך זו הם משיגים את מזונם. יכולת הצלילה משתנה בין המינים השונים, והאוריה, המיטיבה ביותר לצלול, יכולה להגיע לעומק רב מאוד של 100 מטרים.

## מיני האלקיים
* תת-משפחת *Alcinae*
** סוג אוריה (*Uria*)
*** מין אוריה מצויה (*Uria aalge*)
*** מין אוריה חייכנית (*Uria lomvia*)
** סוג ומין יחיד אלקה קטנה (*Alle alle*)
** סוג ומין יחיד אלקה גדולה (*Pinguinus impennis*) - נכחדה
** סוג ומין יחיד אלקה חדת-מקור (*Alca torda*)
** סוג מורלט (*Synthliboramphus*)
*** מין מורלט גואדלופו (*Synthliboramphus hypoleucus*)
*** מין מורלט סקריפס (*Synthliboramphus scrippsi*)
*** מין מורלט קרברי (*Synthliboramphus craveri*)
*** מין מורלט קשיש (*Synthliboramphus antiquus*)
*** מין מורלט יפני (*Synthliboramphus wumizusume*)
** סוג גולמט (*Cepphus*)
***מין גולמט שחור (*Cepphus grylle*)
***מין גולמט יונתי (*Cepphus columba*)
***מין גולמט ממושקף (*Cepphus carbo*)
** סוג מורלט קטן (*Brachyramphus*)
*** מין מורלט משויש (*Brachyramphus marmoratus*)
*** מין מורלט ארך-מקור (*Brachyramphus perdix*)
*** מין מורלט קיטליצי (*Brachyramphus brevirostris*)
* תת-משפחת *Fraterculinae*
** סוג ומין יחיד אלקית קסין (*Ptychoramphus aleuticus*)
** סוג אלקית (*Aethia*)
*** מין אלקית מצוייצת (*Aethia cristatella*)
*** מין אלקית דררתית (*Aethia psittacula*)
*** מין אלקית ננסית (*Aethia pusilla*)
*** מין אלקית משופמת (*Aethia pygmaea*)
** סוג ומין יחיד אלקית כחולה (*Bracaramphus kasalia*)
** סוג ומין יחיד אלקית קרנפית (*Cerorhinca monocerata*)
** סוג תוכי ים (*Fratercula*)
*** מין תוכי ים אטלנטי (*Fratercula arctica*)
*** מין תוכי ים מקורנן (*Fratercula corniculata*)
*** מין תוכי ים פסיפי (*Fratercula cirrhata*)

## ראו גם
* פינגווינים
* תוכי ים
* אלקה גדולה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד ליץ'
פטרוס מברומיכאליס

שמאל|ממוזער|200px|פסלו של פטרוס מברומיכאליס באתונה.
**פֶּטרוֹס מַבְרוֹמִיכָאלִיס** (באנגלית: **Petros Mavromichalis**; ביוונית: **Πέτρος Μαυρομιχάλης**; 1765–1848), הידוע גם בשם "פטרוביי" (Πετρομπέης), היה מנהיג המניאטים, יושבי חצי האי מאני (Mani) בדרום יוון, במחצית הראשונה של המאה ה-19 ומהאישים הבולטים במלחמת העצמאות היוונית.

## הלחימה בשלטון הטורקי
למשפחת מברומיכאליס (מברו-שחור, מפחיד, כלומר מיכאל המפחיד או מיכאל השחור) הייתה היסטוריה ארוכת-שנים של לחימה בטורקים, אשר שלטו באותו זמן ביוון. סבו גאורגקיס ואביו פיירוס היו בין מנהיגי מרד אורלוב.

בעקבות המרד פרצו מאבקים פנימיים בין מנהיגי חצי האי מאני (Mani), ועד מהרה יצא שמעו של פטרוס הצעיר כמי שהצליח ליישב את המחלוקות ולאחד מחדש את המשפחות הלוחמות. באותה תקופה הוא גם כרת ברית עם נפוליון בונפרטה, שהתכוון לתקוף את הטורקים במצרים במתואם עם המורדים ביוון. אלא שכישלון המצביא הצרפתי בארץ הנילוס גרם לדחיית המרד ביוון.

ב-1814, לאחר התארגנותם מחדש, שוב איימו המניאטים על שלומה של האימפריה העות'מאנית. הסולטאן הציע למברומיכאליס ויתורים אחדים, ובכלל זה להעניק לו את תואר הביי של מאני; צעד זה היה בבחינת הכרה רשמית במעמד האוטונומי למעשה של האזור. למרות זאת המשיך פטרוביי לארגן את הקפטאנים (capetanei, המפקדים) של הפלופונסוס לקראת המרד המתוכנן. ב-1818 נתקבל כחבר בארגון המחתרתי "פיליקי אטריה", וב-1819 תיווך בין משפחות הקפטאנים העיקריות והביא לברית רשמית ביניהן.

## מלחמת העצמאות היוונית
ב-17 במרץ 1821 הניף פטרוביי את נס המרד באראופולי (Areopoli), ובכך ניתן למעשה האות לתחילת מלחמת העצמאות היוונית. ב-23 במרץ נכנסו חייליו אל העיר קלמאטה (Kalamata) ושחררוה.

לאחר קיץ 1822 פרש פטרוביי מן הלחימה, בהותירו את הפיקוד על חייליו בידי בניו, ששניים מהם נהרגו בקרבות. הוא המשיך לפעול כמתווך כל אימת שהתעוררו מחלוקות בין הקפטאנים, ושימש כמנהיג הסנאט של מסיניה, מועצת המנהיגים הראשיים של המרד. פטרוביי ניסה גם לקבל סיוע מן המערב, ושיגר מכתבים אחדים למנהיגים ולפילהלנים באירופה ובארצות הברית.

## ההתנקשות בקפודיסטריאס
עם סיום מלחמת העצמאות נעשה פטרוביי חבר הסנאט היווני הראשון בראשותו של יואניס קפודיסטריאס. לאחר זמן קצר פרצה מחלוקת בין שני האישים על רקע התעקשותו של קפודיסטריאס להקים ממשלי מחוזות המבוססים על מינויים פוליטיים, שיחליפו את מערכת הנאמנויות המשפחתיות המסורתית. אחיו של פטרוס, טסאניס, הנהיג את המרד נגד המושל הממונה של לקוניה (Lakonia); שני האחים הוזמנו לפגישה עם קפודיסטריאס כדי לשאת ולתת לכאורה על פתרון המשבר, אך נאסרו מיד עם הגיעם. מתאו בבית הכלא ניסה פטרוס להגיע להסדר עם קפודיסטריאס, אך הלה סירב. בסופו של דבר יושב המשבר באמצעים מסורתיים יותר: ב-27 בספטמבר 1831 התנקש קונסטנטינוס, אחיו של פטרוס, בחיי קפודיסטריאס. פטרוס גינה בפומבי את הרצח.

לאחר רצח קפודיסטריאס מסרו המעצמות הגדולות את השלטון על יוון לידי המלך אותון, שיחסו לקפטאנים היה ידידותי הרבה יותר. פטרוס נבחר לסגן נשיא מועצת המדינה ומאוחר יותר לסנאטור. הוא מת באתונה ב-17 בינואר 1848 ונקבר ברוב כבוד ופאר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מורדים
קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:מלחמת העצמאות היוונית: אישים
קטגוריה:יוון העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1765
קטגוריה:נפטרים ב-1848
קטגוריה:יוונים שנפטרו במאה ה-19
אלכסנדרו רובוט

**אלכסנדרו רובוט** (שם לידה: **אלתר רוטמן**; ברומנית: **Alexandru Robot**; י' בשבט ה'תרע"ו, 15 בינואר 1916 – ה'תש"א או ה'תש"ב, 1941) היה סופר, משורר ועורך יהודי-רומני.

## קורות חיים
רובוט נולד בבוקרשט שברומניה בשם אלתר רוטמן. כישוריו הספרותיים התגלו בגיל צעיר מאוד. בשנת 1932 הוא פרסם את ספר שיריו הראשון. באותה תקופה הוא התפרסם גם בעיתונות לילדים לצד פריקלה מרטינסקו. בשנת 1935 אלכסנדרו רובוט עבר לקישינב והחל לעבוד במערכת העיתון "ויאצה בסרביאי" (חיי בסרביה) ובמהרה היה לעורך הראשי. אחרי סיפוח האזור לברית המועצות הוא נותר בקישינב והמשיך לעבוד בעיתונות הסובייטית.

הוא נעלם באוגוסט 1941 ונמנה בין קורבנות שואת יהודי רומניה.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 מספר יצירות שלו הוצאו לאור מחדש במולדובה וברומניה.

## מספריו
* 1932 - Apocalips terestru ("אפוקליפסה של העולם הזה")
* 1936 - Somnul singurătăţii ("שנת הבדידות")
* Music-hall ("מיוזיק הול")

קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1941
מרצ'ל ברסלשו

**מרצ'ל ברסלשו** (ברומנית: **Marcel Breslaşu**; נולד כ**מרצ'ל ברסליסקה**; 19 בספטמבר 1903 – 29 בספטמבר 1966) היה מלחין, משורר, סופר ומתרגם יהודי-רומני.

## ביוגרפיה
מרצ'ל ברסלשו נולד בבוקרשט תחת השם מרצקל ברסליסקה. סיים לימודי התיכון בתיכון "ספירו הארט" בבוקרשט, למד בהמשך באקדמיה למוזיקה (הקונסרבטוריון) בבוקרשט ובמקביל גם בפקולטה למשפטים. את לימודי המשפטים סיים בפריז עם תואר דוקטור. אף בעת היותו בפריז למד הלחנה אצל וונסאן ד'אנדי בסכולה קנטורום הידועה. בשובו לרומניה עסק זמן קצר בעריכת דין, בעו את זמנו הפנוי הקדיש לכתיבה ולהלחנה. 

התחיל את דרכו בכתיבה בכתב עת לילדים יהודים. כתב בהמשך שירים ליריים ותירגם מהשירה הצרפתית והגרמנית. בשנת 1934-1938 כתב והלחין בהשראת התנ"ך אורטוריית חילונית "שיר השירים" שבוצעה על במת האופרה בבוקרשט. 

היה בעל השקפות קומוניסטיות ולאחר עליית הקומוניסטים לשלטון ברומניה כיהן בתפקידים אחראיים בתחום התרבות והספרות - במסגרת אגודת הסופרים, כמו כן כיהן כראש המחלקה להוראה במניסטריון האמנויות והמדע.

בשנות ה-1950 בדומה להרבה מעמיתיו כתב שירים בסגנון ריאליסטי סוציאליסטי לכבוד מאבק הפרולטריון, ובניית החברה החדשה. 

בתקופת הפוסט סטליניסטית ערך בין השנים 1961–1963 את כתב העת החדש ושהפך ליוקרתי, "המאה ה-20", המוקדש לספרות העולם. ברסלאשו היה פרופסור ודקאן ב"מכון (בית הספר הגבוה) לתיאטרון על שם יון לוקה קאראג'אלה". 
הוא כתב גם ספרות ילדים, בעיקר סביב דמות בשם "בונדוצ'ל". הוא ידוע גם במשלי החיות ובאפיגרמות שכתב

פעמיים הוענק לו פרס המדינה, בשנים 1957 ו-1962.

## לקריאה נוספת
***שורשים וסער - אנטולוגיה של סופרים יהודים בשפה הרומנית**
בעריכת ק. א. ברתיני, א. ב. יפה ודורה ליטמן -ליטאני, הוצאת הספרים "עקד", תל אביב, 1972

## קישורים חיצוניים
* שירים מאת מרצ'ל ברסלשו, באתר "cerculpoetilor.net" 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1966
שומרה (מבנה)

[שמאל|ממוזער|250px|שומרה בוואדי ג'נן ליד [כביש 443]]
[שמאל|ממוזער|250px|דגם של שומרה בכפר התנ"כי ב[יד השמונה]]
[שמאל|ממוזער|250px|שומרה ב[גבעת עדה, שנות ה־40]]
[שמאל|ממוזער|250px|שומרה ב[שביל הדסה]]
[ממוזער|שומרה במצפה עודד ביישוב [יקיר]]
**שוֹמֵרַה** היא מבנה שמירה קדום המשמש להגנה על החלקה החקלאית בעונה בה היא מעובדת, לעיתים קרובות בכרמי ענבים. השומרה היא לרוב בעלת שתי קומות, שהתחתונה מהן בנויה מקירות עבים העשויים מאבני גוויל, ומשמשת לאחסון של הענבים והעליונה הייתה בעצם סוכת-שמירה, ובה הוצב השומר על החלקה ועל התפוקה החקלאית. הודות לקירות העבים בקומה התחתונה (עובי הקיר יכול להגיע אף למטר) הטמפרטורה בחדרי השומרה נמוכה יחסית לחוץ והענבים, שבתנאים רגילים תוססים די מהר, נשמרים טריים. בעונת הבציר היה נהוג לעיתים שהפועלים, או אפילו כל המשפחה תעבור לגור זמנית בשומרה, כדי לחסוך את ההליכה הביתה בבוקר ובערב.

בארץ ניתן לראות שומרות רבות בהרי ירושלים ובאתרים בהם נשארו שרידים של חקלאות עתיקה. ביהודה ושומרון ישנן עדיין שומרות רבות פעילות וניתן לראות בהן שומר או מנעול. רעיון השומרה מוזכר מספר פעמים בספרי הנביאים (למשל ישעיהו ה' ב') מה שמלמד על שייכותה לתרבות באותה תקופה. הרעיון מוזכר גם בברית החדשה (הבשורה על-פי מרקוס י"ב א'). חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל תיארו בשנות ה-70 של המאה ה-19 את השומרות כ"שריד נוסף לאדריכלות היהודית (הקדומה)", וציינו כי מדובר כמבנים חזקים וגסים שניתן למצוא בסמוך לגתות ולקברים חצובים בסלע.

השם "שומרה" מופיע לראשונה בספרות חז"ל ובשנת 2016 אישרה אותו האקדמיה ללשון העברית כחלופה למילה 'בודקה', ביתן שמירה או מבנה שמירה.

## קישורים חיצוניים

* מגדל (שומרה) בכרם, הספרייה הווירטואלית של מטח
* מגדלים (שומרות) בכרם, הספרייה הווירטואלית של מטח

[ימין|ממוזער|250px|דגם של שומרה ב[מוזיאון ימי התנ"ך בעין כרם]]

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנים חקלאיים
מתיו לואיס

**מתיו דייוויד לואיס** (באנגלית: **Matthew David Lewis**; נולד ב-27 ביוני 1989) הוא שחקן  אנגלי. לואיס התפרסם במיוחד בזכות תפקידו כנוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר המבוססים על סדרת הספרים המצליחה של ג'יי קיי רולינג.

## ביוגרפיה
לואיס נולד בלידס שבחבל יורקשייר שבאנגליה לאדריאן ולינדה לואיס. יש לו שני אחים גדולים: כריס שהוא עורך טלוויזיה ואנתוני שהוא שחקן ומוזיקאי. הוא למד בתיכון הקתולי סנט מרי.

### קריירה
מאז שהיה בן חמש לואיס משחק. הוא התחיל מקטעים קצרים ששודרו בטלוויזיה, תוכניות טלוויזיה, ותוכניות דיון. בין השנים 1995–2000 הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה שהפיקה רשת ה-BBC.
בשנת 2000 נבחר לואיס לתפקיד של נוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר. הוא שיחק את דמותו של נוויל במשך הסרטים. עבור התפקיד של נוויל, הובלטו השיניים של לואיס, והוא נעל נעליים שהיו גדולות עליו בשתי מידות. בנוסף, הונחו חתיכות פלסטיק מאחורי אוזניו כדי לגרום להן לבלוט יותר. במהלך הצילומים של הסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול", הלנה בונהם קרטר, שמשחקת את דמותה של בלטריקס לסטריינג', קרעה בטעות את עור התוף של לואיס כשהיא תקעה את השרביט שלה באוזנו.

בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "ללכת בדרכך" לצד אמיליה קלארק וסם קלאפלין. הסרט מבוסס על רומן באותו שם שנכתב על ידי ג'וג'ו מויס. ב-2018, שיחק בסרט "טרמינל" בכיכובה של מרגו רובי ובסדרה "חברות". 

בשנת 2020 שיחק בסדרת הדרמה התקופתית של ערוץ 5 הבריטי, "כל היצורים גדולים כקטנים" את דמותו של יו. 

## חיים אישיים
ב-29 במאי 2018 נישא לאנג'לה ג'ונס באיטליה לאחר שהיו מאורסים מנובמבר 2016. הזוג הכיר ב"חגיגת הארי פוטר השנתית" באתר הנופש יוניברסל אורלנדו.
הוא משמש כסגן הנשיא לקרן הצדקה של לידס יונייטד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989
ר"מ

**ר"מ** בהקשר המודרני הוא תוארו של רב המלמד תלמוד בישיבה. במקורה שימשה המילה כראשי תיבות של "ריש מתיבתא" (בארמית: ראש ישיבה). לעיתים נקרא הר"ם גם בתואר מגיד שיעור. מכונה גם מג"ש.

## בישיבות השונות
תפקיד הר"מ בישיבות חרדיות בעיקר מסתכם בהוראת התלמוד. עם זאת, פעמים רבות - בעיקר בישיבות לצעירים - תפקידו של הר"מ רחב הרבה יותר, והוא משמש גם כיועץ רוחני וכאוזן קשבת לתלמידים, בדומה למשגיח. באופן כללי ישנה התנגדות בציבור החרדי להכשרת ר"מים מבחינה פדגוגית.

בישיבות קטנות לאומיות ובישיבות תיכוניות, הר"מים הם מלמדי התלמוד אך גם המחנכים בפועל, ואילו שאר המורים (גם למקצועות קודש אחרים) אינם נושאים תואר זה. בדרך כלל הר"מים בישיבות אלו הם בעלי השכלה פדגוגית. הפירוש המקובל לראשי התיבות בישיבות אלו הוא "רב מחנך". בישיבות הגבוהות ובישיבות ההסדר של הזרם הדתי לאומי אפשר למצוא גם ר"מים לתנ"ך ור"מים לאמונה ולמחשבת ישראל.

ישנן ישיבות, כמו ישיבת רבנו יצחק אלחנן, שהר"מים הבכירים בהן, שאינם ראשי הישיבה, מקבלים את התואר "ראש ישיבה ב... ".

על בסיס התואר נוצר התואר חצר"מ (חצי ר"מ), לתיאור בעלי תפקידים דומים בישיבה הנמצאים במשרה חלקית או המשמשים כעוזרים לר"מים.

## ראו גם
* ראש ישיבה
* משגיח

## לקריאה נוספת
*מרדכי בר-לב, הישיבה התיכונית ושיטת תורה עם דרך ארץ, בתוך "תורה עם דרך ארץ" הו' אונ' בר-אילן תשמ"ז, עמודים 248–250.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:תארים ותפקידים בישיבות
קטגוריה:ישיבה: מושגים
יאקופו פרי

**יאקופו פרי** (באיטלקית: **Jacopo Peri**; 20 באוגוסט 1561 – 12 באוגוסט 1633) היה מלחין וזמר איטלקי בתקופת המעבר בין סגנון תקופת הרנסאנס לזה של תקופת הבארוק. נהוג לראות בפרי את ממציא האופרה, כמי שחיבר את היצירה הראשונה הנקראת אופרה בימינו, "דפני" (בסביבות 1597) ואת האופרה הראשונה ששרדה עד היום, "אאורידיצ'ה" (1600).

## חייו
פרי נולד כנראה ברומא, אבל למד בפירנצה אצל כריסטופאנו מאלווצי. לאחר לימודיו יצא לעבוד במספר כנסיות ברומא, הן כנגן עוגב והן כזמר. לאחר זמן החל לעבוד בחצרם של בני מדיצ'י, תחילה כזמר טנור ונגן קלוויקורד ובהמשך כמלחין. יצירותיו הראשונות כללו מוזיקה נלווית למחזות ומדריגלים.

בשנות ה-90' של המאה ה-16 נוצר קשר בין פרי לבין יאקופו קורסי, פטרון המוזיקה הראשון במעלה בפירנצה. הם סברו שאמנות זמנם נופלת בערכה מן היצירות הקלאסיות של יוון ורומי והחליטו לנסות ליצור טרגדיה יוונית, כפי שהבינו אותה. יצירתם נוספה לזו של ה"קמראטה" הפלורנטינית מן העשור הקודם שהפיקה את הניסויים הראשונים בתחום המונודיה, שירת הסולו מעל בס קונטינואו, שהתפתחה עם הזמן לרצ'יטטיב ואריה. פרי וקורסי צירפו אליהם את המשורר אוטאביו רינוצ'יני לכתיבת הטקסט והתוצאה הייתה "דפנה", שגם אם ברור כיום שהמרחק בינה לבין מה שהיוונים היו מזהים כשלהם גדול ורב, מקובל לראות בה את הסנונית הראשונה לאותה צורה חדשה, האופרה.

רינוצ'יני ופרי שיתפו שוב פעולה ביצירת "אאורידיצ'ה". יצירה זו בוצעה לראשונה ב-6 באוקטובר 1600 ושלא כ"דפנה", שרדה עד ימינו (אם כי כמעט אין מעלים אותה על הבימה וגם באותן הזדמנויות נדירות, רק כקוריוז היסטורי). היצירה עשתה שימוש ברצ'יטטיבים, פיתוח חדש שהשתלב בין האריות לקטעי המקהלה
וסייע לקידום העלילה.

פרי יצר עוד כמה אופרות, בדרך כלל בשיתוף עם מלחינים אחרים, וכן כתב מספר יצירות אחרות כבידור באירועי חצר שונים. יצירותיו אינן מבוצעות כיום וסגנונו האופראי נראה מיושן אפילו בזמן מותו, בהשוואה למוזיקה של מלחינים רפורמיסטים צעירים יותר, כמו קלאודיו מונטוורדי. עם זאת, השפעתו של פרי על המלחינים שבאו בעקבותיו הייתה רבה.

## מקורות

* "Jacopo Peri", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. 


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1561
קטגוריה:נפטרים ב-1633
כריסטופאנו מאלווצי

**כריסטופאנו מאלווצי** (באיטלקית: **Cristofano Malvezzi**;
28 ביוני 1547 (הוטבל) - 22 בינואר 1599) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי בשלהי תקופת הרנסאנס. הוא היה אחד המלחינים המפורסמים ביותר בפירנצה בתקופת המעבר לסגנון הבארוק.

## חייו
מאלווצי נולד בלוקה. משנת 1551 חי בפירנצה ושירת בחצר מדיצ'י משנת 1562. הוא שימש כנגן עוגב בכמה כנסיות בעיר וכן עבד כמורה. בין תלמידיו היה יאקופו פרי, הנחשב על דעת רבים לממציא האופרה. משנת 1573 כיהן במשרה הכפולה של מאסטרו די קאפלה בקתדרלה ובכנסיית ג'ובאני באטיסטה, שנחשבה למשרת המוזיקאי הרמה ביותר בעיר. בין יצירותיו שלושה ספרי מדריגלים, ספר ריצ'רקארי, אולם רק שתי יצירות קודש - מחדל תמוה כשמדובר במלחין שהיה כה מקורב לכנסייה.

עקב פעילותו בפירנצה, המספר הרב של נגינות ביניים (intermedi) שכתב לבני מדיצ'י ולמשפחות אצולה אחרות, ספר הריצ'רקארי שהקדיש לרוזן דה בארדי והקדשת ספר מדריגלים לאמיליו דה קבליירי, יש משערים כי היה חבר ב"קאמרטה" הפלורנטינית - קבוצה של מוזיקאים ומשוררים מתקדמים, שבניסיון לשחזר את המוזיקה של יון העתיקה, יצרו את המונודיה הראשונה ובסופו של דבר את האופרה הראשונה. בין אם היה חבר בקבוצה אינטימית זו ובים אם לאו, המוזיקה שלו הייתה מהנודעות בפירנצה. אחת מיצירות המפוארות ביותר - חיבור קולוסלי של מוזיקה ל-O fortunato giorno ("יום של מזל") שנכתב לאינטרמדיו אשר נועד לחגיגת כלולות במשפחת אצולה - נכתב לשלושים תפקידים ווקאליים נפרדים, המחולקים לשבע מקהלות הממוקמות בנפרד בחלל האולם. כמה מן המדריגלים שלו נכתבו בסגנון המונודי, המרמז גם הוא לקשריו האפשריים עם הקאמרטה.

אחיו של מאלווצי, אלבריגו (1550 - 1615 בקירוב), היה גם הוא נגן עוגב ומלחין.

## לקריאה נוספת
 
* "Cristofano Malvezzi," in *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers., 1980. 


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1547
קטגוריה:נפטרים ב-1599
יקותיאל גורדון

ר' **יקותיאל בן יהודה ליב גורדון** (נפטר לאחר 1742) היה תלמידו ואיש סודו של הרמח"ל.

## קורות חייו
נולד בווילנה ועבר לאיטליה כדי ללמוד רפואה באוניברסיטת פדובה. שם פגש את רמח"ל, ולמד ממנו תורה וקבלה. ר' יקותיאל אף שקל לעזוב את לימודי הרפואה כדי להקדיש עצמו ללימוד תורה כרבו, אך הרמח"ל הורה לו כי ימשיך בלימודי הרפואה. בהמשך חייו פעל ר' יקותיאל רבות לטיהור שמו של הרמח"ל, ואף השיג את הסכמת הגאון מווילנה לספרי הרמח"ל.

ר' יקותיאל גורדון היה הראשון שפרסם את המגיד של רמח"ל, בכך ששלח מכתב אודות המגיד לר' מרדכי יפה מווינה וכך בעצם התחיל הפולמוס אודות רמח"ל וכתביו. מסופר, כי ר' יקותיאל הצר על כך מאוד ומשמיים שלחו את המגיד לומר לו כי מה' יצא הדבר.

ר' יקותיאל היה אחד ממעתיקי כתבי רמח"ל והיה חותם על העתקותיו בשם "קיויתיאל" (המצפה והמקוה לאלהים). לאחר שרמח"ל עזב את פדובה בשנת 1735 והחבורה התפוררה, שב ר' יקותיאל לפולין והקים שם חבורה, הם התבדלו מהקהילה ולבשו בגדים מיוחדים. ר' יקותיאל היה ממפיצי קבלת הרמח"ל לפולין ולליטא, ויש משערים שממנו קיבל ברוך שיק משקלוב את רעיונות תורת הקבלה.

האריך ימים ונפטר מעל לגיל 80 בהיותו בוונציה.

## כתביו
ר' יקותיאל כתב מספר ספרים, אך רק מעט מכתביו יצאו לאור. שאר כתבי היד נמצאים באוניברסיטה העברית. מכתביו:
* ויכוח מר ינוקא ומר קשישא - עריכה של מאמר הוויכוח של רבו.
*מראה מוסר.
* ספר משלוח מנות (חידות מגלה) - פיוט בנושא מגילת פורים. כתוב כולו בראשי התיבות "מגילה".
* פירוש המצוות - כשמו.

## לקריאה נוספת
* 'גורדון, יקותיאל בן לייב', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 137-138 (, תמונה 1335-1336).

## קישורים חיצוניים
* 

* מראה המוסר.
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מקובלי איטליה
קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:תלמידי רמח"ל