open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ביטלוקר

250px|ממוזער|שמאל|סמליל BitLocker
**BitLocker** היא טכנולוגיית הצפנת דיסק, הכלולה במערכות ההפעלה של מיקרוסופט מ-Windows Vista ואילך. היא נועדה להגן על הנתונים על ידי הצפנת אמצעי האחסון כולו. כברירת מחדל נעשה שימוש באלגוריתם ההצפנה AES בצופן בלוקים (CBC) או במוד XTS ועם מפתחות של 128 או 256 ביט. CBC אינה בשימוש לאורך כל הדיסק אלא נעשה ברמת סקטור של מידע.

## ראו גם
* Microsoft Windows
* מיקרוסופט
* מיקרוסופט TechNet
* הצפנה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:אחסון נתונים
קטגוריה:תוכנה מבית מיקרוסופט
לוס פינוס

[ממוזער|229x229 פיקסלים|[נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון מתארח בלוס פינוס עם אנריקה פניה נייטו, 2015]]
**לוס פינוס** (בספרדית: **Los Pinos**, בתרגום חופשי לעברית: "האורנים") הוא בית הארחה במרכז מקסיקו סיטי המשמש כמשכנו ומקום מגוריו של נשיא מקסיקו, מאז 1934, עת נחנך בידי הנשיא לאסרו קארדנאס. המונח 'לוס פינוס' מהווה גם מטונימיה לנשיא מקסיקו.
## היסטוריה
הארמון נבנה ב-1853 בסגנון האמנות האקלקטית, נרכש והיה למעונם הרשמי של נשיאי מקסיקו בשנת 1934. מאז היה הארמון בית ל-13 נשיאי מקסיקו ובני משפחותיהם במשך עשרות שנים. בשנת 2000 פתח הנשיא ויסנטה פוקס את הארמון לציבור הרחב ועבר להתגורר בווילה סמוכה.
עד שנת 1940, התגוררו ראשי המדינה של מקסיקו בטירת צ'פולטפק, במקום סמוך. בשנת 1934, נכנס הנשיא לזרו קרדנס לתפקידו וסירב לגור בטירת צ'פולטפק בטענה כי הטירה ראוותנית מדי ואינו רוצה בה כמעונו הרשמי. הוא הציע להקים בית קטן יותר בסמוך לטירה, גם הוא בפארק צ'פולטפק, בשם "Rancho La Hormiga". בהמשך שינה את שם המשכן ל"לוס פינוס".
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו סיטי: מבנים
קטגוריה:מקסיקו: פוליטיקה
קטגוריה:אמריקה: מעונות רשמיים
נשיא מקסיקו

**נשיא המדינות המקסיקניות המאוחדות** (בספרדית: **Presidente de los Estados Unidos Mexicanos**) או בקיצור **נשיא מקסיקו** הוא ראש המדינה והמשרה הפוליטית הרמה ביותר במקסיקו. על פי חוקת מקסיקו, נשיא מקסיקו הוא המנהל הבלעדי של הקבינט של מקסיקו  ושל הרשות המבצעת במדינה, והוא גם המפקד העליון של הכוחות המזוינים של מקסיקו.

הנשיאה הנוכחית של מקסיקו היא קלאודיה שיינבאום, שמכהנת בתפקיד מ-1 באוקטובר 2024.

## התפקיד
המשרה נוסדה לראשונה ב-10 באוקטובר 1824. מקסיקו היא רפובליקה נשיאותית, לכן כל הכוח הפוליטי נמצא אצל הנשיא. הנשיא הוא ראש המדינה והוא הראש של מדינות מקסיקו. הנשיא עומד בראש הקבינט של מקסיקו, והוא אחראי לניהול השוטף של הממשלה ושל המדינה עצמה.

## סמכויות
פרק ג' בחוקת מקסיקו מגדיר וקובע את סמכויותיו של הנשיא, כמו כן גם את הכישורים עבור משרדו האישי של הנשיא.

כדי להיות זכאי לכהן כנשיא, סעיף 82 של החוקה קובע כי על התנאים הבאים להתקיים:
# להיות אזרח מקסיקני מלידה. הנשיא חייב למלאות את זכויותיו האזרחיות, למשל שילום מיסים ותשלומי מדינה. כמו לנשיא חייב להיות לפחות הורה אחד שהוא אזרח מקסיקני מלידה.
# להיות תושב מקסיקו לפחות בעשרים השנים שלפני הבחירות. הנשיא חייב להיות מעל גיל 35 שנים.
# לא להיות חבר בכנסייה או בכת דתית.
# לא להיות בשירות פעיל בצבא במהלך ששת החודשים לפני הבחירות.

## בחירות
הנשיא נבחר בבחירות ישירות על ידי העם לתקופת כהונה קצובה בת שש שנים. בשנים 1934–1821 כהונתם של נשיאי מקסיקו הוגבלו לארבע שנים בלבד, ומאז 1934 תקופת הכהונה המרבית הועלתה לשש שנים. הנשיא לא יכול להיבחר לתקופת כהונה שנייה. לקראת סוף כהונתו של הנשיא המכהן, עליו להתייעץ עם מנהיגי המפלגות בקונגרס של מקסיקו על מנת לדון בבחירת המועמדים המרכזיים לנשיאות מקסיקו.

כל הנשיאים נבחרים מושבעים לתפקיד ב-1 בדצמבר ומסיימים את כהונתם ב-30 בנובמבר.

## נשיאי מקסיקו (1934 ואילך)
להלן רשימת הנשיאים במקסיקו המודרנית. לאחר הרפורמה החוקתית של 1933, תקופת הנשיאות במקסיקו הוארכה לכדי שש שנים ללא אפשרות הבחרות מחדש לתפקיד. אחרי הבחירות הפדרליות 1934 כל הנשיאים סיימו את כהונתם ביעד שנקבע מראש.

## ראו גם
* פוליטיקה של מקסיקו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקסיקו: פוליטיקה
מקסיקו
גלגל חניה

[ממוזער|200px|שמאל|גלגל חניה בעיר [קלן שבגרמניה]]
**גלגל חניה** (או **מגדל חניה**) הוא מתקן המאפשר חניה של כמה מכוניות על שטח מצומצם. המגדל משמש בדרך כלל להוספת מקומות חניה בתשלום באזורים עירוניים צפופים בהם יש מחסור במקומות חניה. המתקן מבוסס על גלגל מסתובב, לרוב באמצעות מנוע חשמלי או משאבה הידראולית, אשר מרים את המכוניות ממפלס הכביש כלפי מעלה וחזרה לאחר מכן.

## תפעול

מבחינת הרעיון תפעול המתקן דומה להרבה מתקנים של מחסן ממוחשב, כאשר הנהג מחנה את הרכב בכניסה ייעודית והגלגל מציב אותו באיתור מוגדר בתוך הגלגל. מתקן מכני או הידראולי מעלה את המכונית אנכית כשזו מתחת או מעל זו שנכנסה למתקן בסמוך לה. מרגע שהמכונית חנתה במקום הייעודי היא מועברת הצידה אל מקום החניה הפנוי. כאשר המשתמש ברכב מעוניין לאסוף את הרכב המתקן מאתר את מיקומו של הרכב ומעביר אותו אל מפלס הכביש באותה נקודה ייעודית.

## יתרונות
* כמות גבוהה של חניות ליחידת שטח.
* מהיר להקמה.
* כאשר החניה בגלגל נעשית בתשלום, הגלגל מייצר הכנסות גבוהות יותר ליחידת שטח מאשר מקומות חניה רגילים.

## חסרונות
* לגלגל החניה עלויות תפעול גבוהות יחסית לחניה רגילה.
* עצם יצירת מקומות חניה נוספים במרכזי ערים צפופים עלולה לעודד כניסה עם רכבים פרטיים. הרשויות מקומיות רבות משקיעות מאמצים ניכרים על מנת להפחית כניסת רכבים למרכזן (למשל בשיטת חניוני חנה וסע).
* המתקן אינו פועל בהפסקת חשמל.

## בישראל
[ממוזער|גלגל חניה בעיר [ירושלים]]
בנובמבר 2016 החל לפעול בירושלים פיילוט להפעלת המתקן באזור שוק מחנה יהודה. לאחר הצלחת הפיילוט הוחלט שהגלגל יישאר ועיריית ירושלים הודיעה כי תקים מתקנים נוספים ברחבי העיר וב-2018 הנפיקה היתרים לעשרה מגדלים ליד שער שכם ושער ציון בלי תוכנית בנייה.

## ראו גם

* מערכת חניה אוטומטית

## קישורים חיצוניים

* אתר המסביר על המתקן 

## הערות שוליים

קטגוריה:חניה
שר הפנים של רוסיה

**שר הפנים של רוסיה** (ברוסית: Министр внутренних дел Российской Федерации) הוא ראש המשרד לענייני פנים, גוף העוסק בענייני ביטחון פנים, הגנה על הסדר הציבורי ואכיפת החוק ברוסיה ועל ביטחונם של אזרחי הפדרציה הרוסית. שר הפנים הרוסי הוא ראש המשטרה הרוסית ומהווה במקביל הן כשר ממשלתי לענייני פנים והן כמפכ"ל ומפקד המשטרה הרוסית.

תפקיד השר נוצר בעקבות הרפורמה הממשלתית של קיסר רוסיה אלכסנדר הראשון מספטמבר 1802 עם הקמת משרד הפנים ולאחריו משרד המשטרה של האימפריה הרוסית. סמכויות המשרד כוללות תפקידים ולהם זיקה לביטחון לאומי ולאכיפת חוק.

שר הפנים אחראי על ענייניה הפנימיים של רוסיה, על ענייני הגירה ואזרחות, ענייני השיטור אך לא כולל את ענייני הביטחון הלאומי (אלה חלק מתפקידי פס"ב והמשמר הלאומי של רוסיה). בעבר שר הפנים היה גם השר האחראי על שירותי בתי הסוהר; ברם, ב-2004 תפקידים אלה הועברו לאחריות משרד המשפטים ושירות בתי הסוהר הפדרלי שאך זה הוקם.

החל מ־21 במאי 2012 מכהן ולדימיר קולוקולצב בתפקיד שר הפנים לאחר שמונה לתפקיד על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בהמלצת ראש הממשלה דמיטרי מדבדב. קודם לכן כיהן קולוקולצב כמפקד משטרת מוסקבה בשנים 2009 - 2012.

## שרי הפנים לדורותיהם

## הערות שוליים

*
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
ארדה

טקסט=ארדה בעידן הראשון|ממוזער|ארדה בעידן הראשון
**ארדה** היא ארץ ביצירותיו של הסופר הבריטי ג'.ר.ר. טולקין. פשר המילה הוא – הממלכה, והיא מתייחסת בזה לשלטון ה ומלכם מנווה על העולם. בשונה מהרבה פנטזיות שבהן מתרחשים הסיפורים בעולם 'אחר', 'מקביל' ו'פנטסטי', אצל טולקין הגישה מיתולוגית יותר, וארדה מקבילה לכדור הארץ. בשר הטבעות מכונה לפעמים הארץ התיכונה – חלק מארדה – העולם הישן.

ארדה היא חלק מאאה – ה'עולם הגשמי' של טולקין. אאה נבראה על ידי אילובטר. לארדה באו חלק מהאיינור, וכמה מן הגדולים והחשובים שבהם, הם הוולאר, איתני ארדה, שבני האדם קראו להם 'אלים'. הוולאר, עם בני לווייתם המיאר, אף הם מהאיינור, עיצבו את ארדה בראשיתה זמן רב, ובמקביל, מלקור עמל להשחית את מלאכתם ואת ארדה. בארדה נוצרו האלפים ובני האדם בזמנים שונים, הם ילדי אילובטר, וחיו בה גם הגמדים, הם יצירי כפיו של אַוּלה שאילובאטאר נפח בהם חיים, ההוביטים, תת-גזע של בני אדם, כל בעלי החיים, פרי חזונם של האיינור באיינולינדאלה, וכל יצורי האופל של מלקור, הם עיוותים של יצירי האחרים.

מלכתחילה הייתה ארדה שטוחה. תחמו אותה חומות הלילה. במערבן הייתה דלת הלילה, ממנה השליכו הוואלאר את מלקור מחוץ לארדה בסוף העידן הראשון, ובמזרחן שערי הבוקר. דרך השערים הללו הייתה השמש חוזרת לגבולות העולם, אחרי שהייתה עוברת תחתיו בלילה. בארדה היו הארץ התיכונה, והארץ המערבית, היא אמן, הממלכה הברוכה. הן היו מוקפות באקאיה, הים החיצוני, ומופרדות על ידי בלגיר, שנקרא גם הים הגדול. היו בה גם האיים נומנור וטול ארסאה, האי הבודד. 

בסוף העידן הראשון נחרבה בלריאנד, שהיוותה את רוב הארצות שממזרח להרים הכחולים בארץ התיכונה, אחרי מלחמת החרון במורגות'. בסוף העידן השני נחרבה נומנור, אחרי שאנשי נומנור ניסו בהנהגת אר פאראזון להתריס במלכות הוולאר בארדה, התעגל העולם, ואמאן והאי הבודד יצאו מגבולות העולם. מאז, הדרך אליהם היא רק על ידי הדרך המישירה, שבה אין בני תמותה יכולים לעבור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שר הטבעות
ההבטחה (מיני-סדרה)

**ההבטחה** (באנגלית: **The Promise**) היא מיני-סדרה טלוויזיונית בריטית, בת 4 פרקים, המתארת את השנים האחרונות (1948-1945) של פעילות הצבא הבריטי בפלשתינה בתקופת המנדט הבריטי עד למלחמת העצמאות של מדינת ישראל. חשיבותה החוץ-טלוויזיונית של הסדרה, בהצגתה את המאבק היהודי-פלסטיני בשנות הארבעים דרך מבטו של צד-שלישי המעורב אף הוא ישירות במהלך הקונפליקט בשטח: חיילי המנדט הבריטי בארץ ישראל.
הסדרה נכתבה ובוימה בידי פיטר קוזמינסקי (אנ') יהודי בריטי לאחר שקיבל מכתב מאדם ששירת כחייל בצבא הבריטי בפלשתינה שם הוצב לאחר לחימה ממושכת במלחמת העולם השנייה ובו סיפר על חוויתיו כחייל בשלהי ימי המנדט. ולאחר מכן ריאיין עוד כ-80 אזרחים בריטים אשר שירתו בפלשתינה כחיילים בשלהי ימי המנדט.

העלילה מסופרת בשתי תקופות: האחת פרי יומנו האישי של סמל (סרג'נט) בצבא המנדט הבריטי בארץ משלהי המנדט, והתקופה האחרת היא בישראל וביו"ש כשישים שנים אחרי, כפי שהם נגלים לעיניה של נכדתו התיירת הבריטית המגיעה לארץ לראשונה, מלווה ביומנו ועוקבת אחר גורלו.

הסדרה שודרה בערוץ 4 הבריטי בפברואר 2011, ולאחר מכן גם בטלוויזיה האוסטרלית. כמו כן הסדרה דובבה לצרפתית ושודרה בטלוויזיה הצרפתית.

למרות שהסדרה זכתה לשבחים ולביקורות חיוביות בבריטניה, הסדרה זכתה לביקורת שלילית בישראל בשל כך שהיא הציגה את הסכסוך מנקודת מבט אנטי ישראלית, והציגה את אנשי אצ"ל וחיילי צה"ל בצורה שלילית. בגלל זה בישראל הוקרנה הסדרה בסינמטק ירושלים, סינמטק תל אביב וסינמטק חיפה, ולא שודרה בטלוויזיה הישראלית. נספח העיתונות בשגרירות ישראל בלונדון, תקף את הסדרה משום שלטענתו היא מציגה את הישראלים כתאבי דם, ואמר: "במהלך הקריירה בת 15 השנים שלי מעולם לא ראיתי דבר כזה בתקשורת המערבית". הסדרה בשלמותה הועלתה לאתר יוטיוב תחת השם 'Palestine under British Mandate'.

## שחקנים ישראליים המופיעים בסדרה
רוב-ככל הסדרה צולמה באתרים בישראל, וכמה ישראלים יהודים משתתפים בה כשחקנים. מביניהם, בולט איתי טיראן המשחק בתפקיד מרכזי. בתפקידים משניים שונים מופיעים בה, בין השאר: סמדי וולפמן, שי אגוזי, יאיר רובין, גיא לואל, תומר אופנר, נועה קולר, איילה ליפשיץ, רועי אסף, מתי אטלס, אייל רוזלס, אילן גנני, מיכל רובין, בני אלדר, אלון דהן, יגאל רזניק, יורם יוספסברג.

## אירועים היסטוריים המתוארים בסדרה
*שחרור מחנה הריכוז ברגן-בלזן
*פיצוץ מלון המלך דוד בירושלים
*הפיכת הכפר הפלסטיני 'עין חוד' ליישוב הישראלי 'עין הוד'
*פרשת הסרג'נטים וחטיפתם בידי האצ"ל
*חשיפת הסליק ביגור
*הפשיטה הבריטית הגדולה על תל אביב במסגרת השבת השחורה
*עימותי מתנחלים ופלסטינים בחברון
*הטבח בדיר יאסין
*הקרב על חיפה בשנת 1948
*הנכבה הפלסטינית והגירת הפליטים עם עזיבת הבריטים
*פיגועי מחבלים מתאבדים בישראל
*צה"ל ברצועת עזה
*הריסת בתים בסכסוך הישראלי-פלסטיני

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות
קטגוריה:המנדט הבריטי בתרבות
קטגוריה:סרטים וסדרות טלוויזיה בין-לאומיים שצולמו בישראל
קטגוריה:Channel 4
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני בתרבות
רב נחמן בר רב הונא

**רב נחמן בר רב הונא** היה אחד מאחרוני האמוראים בבבל, ראש ישיבת סורא.

באיגרת רב שרירא גאון מסופר שאחרי פטירתו של רב אשי (בשנת ד'קפ"ז - 427), ראש ישיבת סורא, מילאו את מקומו מרימר ואחריו רב אידי בר אבין (השני) עם פטירתו של זה (בשנת ד'רי"א - 451) התמנה ("מלך") רב נחמן בר רב הונא למשך שלוש שנים, עד פטירתו בשנת ד'רי"ד (454).

חכם זה לא מוזכר בתלמוד בשמו המלא, אולם בכמה מקומות הוזכר חכם בשם רב נחמן שדן בעניינים שונים עם רב אשי ורבינא, וכפי הנראה הכוונה לרב נחמן בר רב הונא. לדעת שלום אלבק כל המקומות הללו זקוקים להגהה או פירוש אחר, וחכם זה לא הוזכר בתלמוד כלל.

חכם זה לא היה בנו של האמורא המפורסם רב הונא, שקדם לו בשנים רבות, ולא ידוע על קשר כלשהו ביניהם.

לפי מסורת שמופיעה בשיבולי הלקט (סימן מה) בימי רב נחמן זה הונהגה הבלעת קריאת שמע בקדושה, בתחילה בכל התפילות ולבסוף בתפילת מוסף: "מצאתי בתשובות הגאונים ז"ל... שבימות רב נחמן גזר יוזגרד מלך פרס שלא יקראו קריאת שמע לאלתר. מה עשו חכמים שבאותו הדור? תקנו להבליעו בין כל קדושת, בין בשחרית בין במוסף בין במנחה בין בחול ובין בשבת בין ביום טוב...". אך יש שהגיהו בדברי שיבולי הלקט "שבמות" במקום "שבימות", מאחר שבאגרת רש"ג מסופר שעם פטירתו של רב נחמן "נפל שמדא וגזר זדגרד לבטולי שבתא".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
קטגוריה:תלמידי רב אשי
קטגוריה:נפטרים ב-454
ג'יימס דרייפוס

**ג'יימס דרייפוס** (באנגלית: **James Louis de Zogheb Dreyfus**; נולד ב-9 באוקטובר 1968) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעותיו בקומדיות המצבים "הקו הכחול הדק" בתפקיד השוטר קווין גודי וב"תן לי, תן לי" בתפקיד טום פארל. מ-2012 הוא משחק בסדרה "משפחה וצרות אחרות" בדמות הכומר רוג'ר.

## ביוגרפיה
דרייפוס נולד בצרפת ובילדותו עבר לאנגליה. הוא התחנך בבית הספר הארו, ואחר כך למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הוריו התגרשו כשהיה צעיר.

ב-1998 זכה דרייפוס בפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר על תפקידו ב-"The Lady In The Dark" שהועלה בתיאטרון המלכותי הלאומי. באותה שנה היה מועמד לפרס איאן צ'ארלסון על גילום דמותו של קסיוס במחזה השייקספירי "יוליוס קיסר" בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם.

### קריירה
הפריצה של דרייפוס בטלוויזיה הייתה כשהופיע בסדרה הקומית "פשוט נהדרת", ובהמשך בתפקיד השוטר קווין גודי בסיטקום של בן אלטון "הקו הכחול הדק", ובתפקיד טום פארל, השותף לדירה הגיי של לינדה (קאתי בורק) בקומדיית המצבים "תן לי תן לי". דרייפוס שיחק לצדה של בט מידלר בסיטקום האמריקאי "בט".

בנובמבר 2004 הופיע דרייפוס בתפקיד כרמן גיאה בהצגת הבכורה בלונדון של המחזמר "המפיקים" של מל ברוקס בתיאטרון דרורי ליין. הוא שיחק בתפקיד זה במשך עשרה חודשים עד אוגוסט 2005.

דרייפוס גילם את הדמות של גיבור העל ת'רמומן בסדרה הקומית "הגיבור שלי" של ערוץ BBC One. הוא החליף את ארדל או'הנלן ששיחק בתפקיד זה במשך שש עונות. על אף שהם גילמו את אותה דמות, דרייפוס השתמש בשם ג'ורג' מאנדיי, בניגוד לג'ורג' סאנדיי שהיה השם ששימש את או'הנלון. התוכנית בוטלה אחרי שאחוזי הצפייה היו מאכזבים.

עוד כיכב דרייפוס בקומדיה "Churchill: The Hollywood Years" משנת 2004 בתפקיד מיסטר טיזי-ויזי.

במרץ 2006 חזר דרייפוס להופיע בווסט אנד בהפקה מחודשת של הקומדיה "Donkeys' Years" מאת מייקל פריין בתיאטרון הקומדיה לצדם של סמנתה בונד, דייוויד הייג ומארק אדי. באוגוסט עזב את המחזה כדי להופיע בתפקיד המנחה בהפקה של המחזמר "קברט" בווסט אנד. ב-2008 שיחק בהפקה מחודשת של "Common Pursuit" מאת סיימון גריי בתיאטרון "Menier Chocolate Factory".

בין ספטמבר 2009 עד ינואר 2010 הופיע דרייפוס במחזה "ארוחת בוקר בטיפאני" בתיאטרון רויאל היימרקט שבלונדון.

בינואר 2012 הופיע בפרק "A Rare Bird" בסדרה "רציחות במידסומר" בתפקיד ראלף פורד.

החל מ-2012 משחק דרייפוס בתפקיד הכומר רוג'ר בסדרה "משפחה וצרות אחרות" (מאונט פלזנט).

בפברואר 2015 הופיע דרייפוס במחזה "הארווי" בבימויו של לינדזי פוזנר. ההפקה הוצגה בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם עד 21 בפברואר ואחר כך בסיבוב הופעות בבריטניה ובתיאטראות וסט אנד.

בינואר 2016 שיחק דרייפוס בתפקיד ד"ר הרדל במחזה "The Master Builder" בתיאטרון אולד ויק.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1968
ג'ק או'ניל

**ג'ק או'ניל** (באנגלית: **Jack O'Neill**) הוא דמות של קצין חיל האוויר האמריקני בסדרת המדע הבדיוני "סטארגייט SG-1". את הדמות מגלם השחקן ריצ'רד דין אנדרסון (אשר שימש גם כמפיק בסדרה). דמותו של או'ניל הופיעה לראשונה בסרט "סטארגייט" (שם גולמה על ידי קורט ראסל), וכן הופיעה גם בסדרת ההמשך "סטארגייט אטלנטיס" ובסרט "סטארגייט: רצף הזמן".

בתחילת הסדרה דרגתו של ג'ק או'ניל הייתה קולונל, ובהמשך הסדרה עלה לדרגות בריגדיר גנרל, מייג'ור גנרל ולוטננט גנרל.  

או'ניל משמש כמפקד הצוות בשבע העונות הראשונות. הוא ממונה למפקד על פיקוד סטארגייט לאחר שקודם לדרגת בריגדיר גנרל. בתחילת העונה התשיעית הוא מקודם לדרגת מייג'ור גנרל ועובר לוושינגטון די. סי., וממשיך במספר הופעות אורח בעונות 9–10.

## ביוגרפיה
ג'ק או'ניל נולד באילינוי, ב-20 באוקטובר 1952, למשפחה ממוצא אירי. עבר למינסוטה בגיל צעיר. התחתן עם שרה ונולד להם בן בשם צ'ארלי, שנהרג בתאונה כששיחק עם אקדחו של אביו. 

או'ניל שירת בחיל האוויר של ארצות הברית, בעיקר בכוחות המיוחדים של החיל, ולחם במלחמת וייטנאם ומלחמת המפרץ. במהלך מלחמת המפרץ נפל בשבי העיראקי ושוחרר לאחר כארבעה חודשים.

שימש כראש צוות סטארגייט במהלך שבע העונות הראשונות. בעל גנים של אדוני המערכת, המאפשרים לו להשתמש בטכנולוגיה עילאית.

או'ניל ידוע בשל היותו ציני ובעל חוש הומור יבש. חייל אמיץ, אבל נרתע מהסברים מדעיים מסובכים. הוא חובב את סדרת הטלוויזיה הסימפסונים. בני האסגרד מחבבים אותו ורוחשים לו אמון. חיבב מאוד את סמאנתה קרטר.

על שמו של או'ניל נקראה סדרת ספינות חלל. ייחודה של סדרה זו בכך שדגם ספינה זו יועד בעיקרו נגד המשכפלים. דגם הספינה ייצג את הטכנולוגיה החדישה ביותר של האסגרד.

המגזין TV Guide הציב את או'ניל כמספר 10 ברשימת "25 אגדות המדע בדיוני בכל הזמנים".

## קישורים חיצוניים

* ג'ק או'ניל, באתר stargate.wikia

## הערות שוליים

קטגוריה:סטארגייט
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
שר המשפטים של רוסיה

**שר המשפטים של רוסיה** (ברוסית **Министр юстиции Российской Федерации**) הוא השר הממשלתי האחראי על משרד המשפטים של רוסיה האחראי על ענייני חוק ומשפט, התביעה הכללית, שירות ההוצאה לפועל הפדרלי ושירות בתי הסוהר הפדרלי .

משרת שר המשפטים נוצרה על ידי אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה בספטמבר 1802, אך קדמה לה תפקיד הגנרל פרוקורור משנת 1722 שכיהן במקביל גם כראש משרד המשפטים מספטמבר 1802 כשחובותיו במקור היו לפקח על מערכת המשפט באמצעות הסנאט הרוסי. הגנרל פרוקורור של רוסיה היה אחד מתפקידי המדינה הבכירים ביותר באימפריה הרוסית. המשרה נוסדה בצו קיסרי של פיוטר הגדול ב-12 בינואר 1722 ומלכתחילה נועד הגנרל פרוקורור להיות ראש לשכת הסנאט והאחראי לוודא את יישום החלטות הסנאט וניהולו התקין. במקביל היה אמון על ניהול משרד התביעה הכללית, שעסק בפיקוח על החלטות מינהליות וערכאות משפטיות. כך היה המצב עד לפרוץ מהפכת פברואר בשנת 1917.

בשנת 1936 תפקיד התובע הכללי של ברית המועצות הופרד מתפקידו של שר המשפטים וקומיסר המשפטים העממי מונה כשר ממשלתי האחראי לענייני משפט. מצב שנמשך לאורך כל התקופה הסובייטית גם לאחר שינוי שם המשרה מקומיסר המשפטים העממי לשר המשפטים.

בשנת 1991 מונה שר המשפטים של הפדרציה הרוסית, אך עדיין נותר תפקיד זה נפרד מתפקיד התובע הכללי.

## הגדרת התפקיד
שר המשפטים אחראי למתן שירות לציבור בתחום המשפט בהתאם למדיניות הממשלה ותוך הגנה על שלטון החוק. השר ומשרדו אמונים על שורה ארוכה של נושאים ותחומי פעילות משפטיים ומקצועיים שונים, ובין תפקידיו העיקריים הם ארגון מערכות בתי המשפט, בתי הדין ושירות ההוצאה לפועל הפדרלי, הכנת נוסח החקיקה הממשלתית, ליווי החקיקה הפרטית ופרסום ברשומות, אכיפת החוק הפלילי באמצעות מערכת התביעה הכללית, ייצוג המדינה בפני ערכאות שיפוטיות ומעיין שיפוטיות, ביצוע חוקים ששר המשפטים ממונה על ביצועם, ובכלל זה מתן שירותים משפטיים והסדרה בתחומים משפטיים ומקצועיים מגוונים.

שר המשפטים, כחבר הממשלה, ממונה על משרד המשפטים מבחינה מנהלית ותקציבית ומבחינה מקצועית. בתחומי אחריותו מצויים כל מערכות בתי המשפט ובתי הדין ומשרדי ההוצאה לפועל. שר המשפטים איננו מתערב בתיקים ספציפיים, אולם יש בידו לקבוע הנחיות הנוגעות למדיניות כללית של התביעה והפרקליטות, ולהחלטות התובע הכללי.

## שרי המשפטים לדורותיהם

### שרי המשפטים של ממשלת המעבר

### שרי המשפטים של [[הצבא הלבן|התנועה הלבנה]]

### קומיסרי המשפטים העממיים של ברית המועצות

### שרי המשפטים של ברית המועצות

### יושבי ראש ועדת המשפטים של ברית המועצות

### שרי המשפטים של ברית המועצות

### שרי המשפטים של הפדרציה הרוסית

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:משרות פוליטיות ברוסיה
תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד (1947)

[180px|ממוזער|כתבה המסקרת את המקרה בעיתון היומי האמריקאי [שיקגו סאן-טיימס|שיקגו סאן מ-26 ביוני 1947]]
**תצפית העב"ם של הטייס קנת' ארנולד** הוא אירוע נודע של מפגש מהסוג הראשון שהתרחש לכאורה ביום שלישי ה-24 ביוני 1947, כאשר הטייס האמריקני קנת' ארנולד טס לכאורה בקרבת מערך של תשעה עצמים מעופפים בלתי מזוהים, אשר עשו דרכם לכיוון הר ריינייר במהירויות אשר להערכתו של ארנולד היו לכל הפחות 1,700 מייל בשעה (2,735 קמ"ש).

המקרה, אשר זכה באותה העת לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית והיה למקרה הראשון בו נעשה בתקשורת האמריקנית שימוש במונח "צלחת מעופפת", נחשב למקרה תצפית העב"מים הראשון שזכה לכיסוי נרחב בתקשורת.

## התקרית
ביום שלישי ה-24 ביוני 1947 הטייס האמריקני קנת' ארנולד טס מ-שהייליס, וושינגטון, ליאקימה, וושינגטון, במטוס פרטי מסוג CallAir A-2. במהלך הטיסה ארנולד החליט לסטות מעט ממסלול הטיסה המקורי על מנת לנסות ולאתר מטוס תובלה של חיל הנחתים, שהתרסק באזור הר ריינייר, במטרה לזכות בפרס כספי בסך 5,000 דולרים, שהוצע למי שיצליח לאתר את המטוס.

מספר דקות לפני 15:00 בצהריים, כאשר ארנולד החליט להפסיק לחפש את המטוס שהתרסק, ולהתחיל לטוס מזרחה לכיוון יאקימה, הוא הבחין בתשעה עצמים מעופפים דמויי דיסק אשר לטענתו טסו במערך מצפון לדרום, במרחק 32 עד 40 קילומטרים ממנו. להערכתו של ארנולד העצמים המעופפים נעו במהירות 1,700 מייל בשעה (2,735 קמ"ש).

לטענתו של ארנולד העצמים המעופפים טסו בתחילה לעבר הר ריינייר, ולאחר מכן המשיכו לנוע דרומה בקצב מהיר מאוד לכיוון הר אדמס, עד שנעלמו באופק.

## אחרית דבר
מקרה התצפית של ארנולד אומת בחלקו על ידי אנשים שונים במדינת וושינגטון, שטענו שצפו באותו היום בעצמים מעופפים בשמי מדינת וושינגטון. אחת מהעדויות האמינות ביותר שחיזקו את טענותיו של ארנולד הייתה דיווח של צוות טיסה של יונייטד איירליינס, אשר דיווחו כי ראו תשעה אובייקטים דמויי דיסק בשמי איידהו עשרה ימים בלבד לאחר התצפית של ארנולד.

המקרה נבדק על ידי חיל האוויר האמריקני, אשר קבע באופן רשמי כי ארנולד טעה באבחנתו וכי לא היו מטוסים שטסו באזור הר ריינייר בזמן בו אירעה לכאורה התצפית של ארנולד.

בשנת 1952 תיאר קנת' ארנולד את המקרה בספרו "The Coming of the Saucers".

## קישורים חיצוניים

* קנת' ארנולד מדווח על המקרה בראיון ברדיו ב-25 ביוני 1947 

## הערות שוליים

קטגוריה:עצמים בלתי מזוהים
קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה
קטגוריה:1947 בארצות הברית
שירות ההוצאה לפועל הפדרלי

**שירות ההוצאה לפועל הפדרלי** (ברוסית: **Федеральная служба судебных приставов**, מילולית: "שירות פקידי ההוצאה לפועל הפדרלי", בקיצור **ФССП России**) היא סוכנות פדרלית הכפופה למשרד המשפטים של רוסיה ואחראית לאכיפת פסקי דין, הפעלת לשכות הוצאה לפועל, אבטחת בתי משפט והגנה על מערכת המשפט הרוסית. השירות אחראי גם למימוש פסקי הדין והמסמכים האחרים המוגשים לו לביצוע.

על פי האתר הרשמי של הארגון, השירות מורכב מ-89 משרדים אזוריים והוא מעסיק 74,559 איש.
## משימות
שירות ההוצאה לפועל הפדרלי עוסק ב:
* הגנה על שופטים ואבטחת שלומם מפני התנכלויות, סחיטות ומעשי נקמה מצד פושעים.
* ליווי אסירים מבתי המשפט אל בתי הסוהר ולהפך.
* הבטחת הסדר הציבורי במתחם בתי המשפט, בית המשפט לחוקה ובבית המשפט העליון.
* הפעלת לשכות הוצאה לפועל, אכיפת החלטות שיפוטיות וגביית חובות וקנסות.
* הסדרת שוק חברות הגבייה הפרטיות, שירותי הגבייה והאכיפה.
* הסדרת קיומם התקין של סדרי המשפט, שמירת הביטחון והסדר הציבורי בהיכלי המשפט (בדומה למשמר בתי המשפט הישראלי).
סוכני השירות בעלי סמכויות עיכוב ומעצר בתחומי בתי המשפט והם נושאים עמם כלי נשק ומשתפים פעולה עם שירות בתי הסוהר הפדרלי בליווי אסירים למשפט. בשנת 2012 השירות החל להפעיל יחידת איתור מבוקשים.
## כוחות מיוחדים
השירות מפעיל יחידת כוחות מיוחדים (Спецназ ФССП России), מאז 2005, במסגרת המחלקה לארגון תורנות מבצעית (Специализированный отдел оперативного дежурства), הכוללת גם את מוקדי החירום של השירות. בשנת 2012 הוצמד לכוחות כומתה ירוקה שהפכה לסימן ההיכר של היחידה.

## ראשי הארגון

## גלריה

קובץ:Russia, Flag of Federal service of bailiffs, 2004.png|דגל השירות עד 2006
קובץ:Погрузка Рафаила Шепелева в машину приставов Свердловского областного суда.jpg|איש השירות לצד רכב שירות
קובץ:Moscow Kuznetsky Most Street 16.jpg|מטה השירות


## ראו גם
* שירות המרשלים של ארצות הברית
* רשות האכיפה והגבייה
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:רוסיה: ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:משרד המשפטים של רוסיה
עדני סימקין

**עדני סימקין** (נולד ב-2 במרץ 1937) הוא איש עסקים ישראלי, מנהל הנציגות הישראלית של חברת הספנות MSC.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב ליהודית ויואל סימקין, גם הם ילידי ישראל, ארבעת סביו נמנים עם מייסדי פתח תקווה, אביו היה חבר בהגנה, חבר מועצה בעיריית פתח תקווה וחבר ברוטרי, אמו הייתה מורה ויש לו שלוש אחיות. הוא למד בבית הספר עממי פיק"א ובתיכון גימנסיה הרצליה.

סימקין התגייס לגולני והשתתף במלחמת סיני. השתחרר מצה"ל כקצין בשנת 1958. לאחר סיום שירותו החל ללמוד מדע המדינה וסוציולוגיה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. בה בעת החל לעבוד בחברת ספנות בשם פרדס סינדיקט.

לאחר גמר לימודיו באוניברסיטה שימש מנהל המשרד של חברת הספנות של האחים עופר בתל אביב. לאחר מכן התמזגה החברה עם חברת צים. שימש כנציג צים במדינות שונות במשך כ-12 שנים, עבד בצים בתפקידים שונים במשך 30 שנה, החל מאיש שיווק ומכירות ועד לתפקיד מספר 2 בחברה, ראש מנהל הספנות, האחראי לתפעולן של כל ספינות החברה.

בשנת 1996 עזב את צים לטובת פתיחת נציגות של חברת הספנות גרימאלדי. בשנת 1998 הקים בארץ סוכנות שייצגה את חברת הספנות הגדולה בעולם, חברת מארסק הדנית, וניהל אותה במשך שש שנים. לאחר מכן התמנה כנציג של חברת הספנות MSC בישראל.

במרץ 2009 השיקה חברת MSC את ספינת המטען הגדולה ביותר בעולם, "MSC Danit". הספינה נקראה על שמה של דנית, בתו של סימקין, כאות הוקרה לפעילותו בחברה.
בשנת 2015 זכה סימקין, דרך חברת TIL ההולנדית, חברת בת של MSC, במכרז להקמת נמל הדרום באשדוד.

בשנת 2013 הוענק לו אות הוקרה מעיריית חיפה על פועלו ותרומתו להגברת הסחר, הכלכלה והתיירות בעיר.

סימקין נשוי ואב לארבעה. הוא מתגורר בתל אביב, אחותו חיה התחתנה עם מיכה רם, אחות נוספת נאווה התחתנה עם האגרונום עידו אהרונסון (נכדו של צבי אהרנסון).

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים בתחום הספנות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר פיק"א
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:סגל צים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
סינוואר

**סינוואר** הוא שם משפחתם של שלושה אחים מארגון החמאס, שנהרגו במלחמת חרבות ברזל.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
בועז גולדברג

**בועז גולדברג** (נולד ב-1963) הוא קצין משטרה בדרגת ניצב וכיהן כראש אגף משאבי אנוש.
## ביוגרפיה
גולדברג התגייס למשטרת ישראל ב-1988. שירת בימ"מ, ב-1990 השתתף בפעולה לחיסול חוליית מחבלים חמושה, שחדרה לצורך ביצוע פיגוע הרג בגבול הדרום. על ביצוע הפעולה זכה עם שלושה מעמיתיו בעיטור האומץ של משטרת ישראל. בהמשך שירותו במשטרה שימש סגן מפקד תחנת זבולון, מפקד משטרת התנועה במרחב חוף, מפקד משטרת חדרה, סגן מפקד מרחב חוף, שימש מפקד מנהלת תיאום פעילות אכיפה דיני מקרקעין והשתתף ב-2012 בפינוי מאחז מגרון. בספטמבר 2016 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף התנועה.

בינואר 2021 קודם לדרגת ניצב ומונה לראש אגף משאבי אנוש.

ביולי 2024 פרש מהמשטרה.

בעל תואר ראשון במדע המדינה, תואר שני במדעי הרוח והחברה מהמכללה לביטחון לאומי. אב לארבעה בנים, ששלושה מהם משרתים במשטרה.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור האומץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
דוד שלמה גרודזנסקי

רבי **דוד שלמה גרודזנסקי** (ה'תקפ"א, 1821 - י' בתמוז ה'תרס"ד, 23 ביוני 1904) היה רב ליטאי, רבה של העיירה היהודית איוויה שבפלך וילנה במשך קרוב לחמישים שנה.

## ביוגרפיה
נולד לרבי משה אריה גרודזנסקי, שכיהן אז כרבה של איוויה והיה נצר לשושלת רבני המקום מזה מאה שנים. הוא למד בתחילה מפי אביו והתפרסם בילדותו כעילוי. בבחרותו נסע לקובנה ולמד אצל רבי ישראל מסלנט בכולל נבייזר, הוא שמר כל חייו על קשריו עם תלמידי רבי ישראל האחרים מאותה תקופה, מי שלימים עמדו בחזית תנועת המוסר: רבי נפתלי אמסטרדם, רבי יצחק בלאזר ורבי שמחה זיסל זיו מקלם.

לאחר תקופה עבר ללמוד בוולקוביסק ושם נישא לרבקה עלקה בת ר' חיים עוזר איינהורן (אחיינו של הרב זאב וולף איינהורן). הוא התפרנס בידי חותנו והצטרף לחבורת לומדים מקומית שעליה נמנו גם רבי יחיאל הלר ורבי ברוך מרדכי ליבשיץ מחבר "ברית יעקב".

עם פטירת אביו בערב יום הכיפורים של שנת ה'תרי"ח (1857), התמנה במקומו כרבה של איוויה מולדתו. בתקופתו התקיימה בעיירה ישיבה גדולה וחשובה שבראשה עמד הרב אלכסנדר זיסקינד יעקב כ"ץ, מחבר "שפתי יעקב" (וילנה תרס"ו), הישיבה פעלה תחת פיקוחו ותלמידיה סרו לביתו לקבל מפיו מתורתה של תנועת המוסר.

כאיש תנועת המוסר, עסק רבות בהוראת ועידוד העיסוק במצוות שבין אדם לחברו. הוא אף שכנע את הרב משה יצחק דרשן, "המגיד מקלם", להפסיק לכלול בהרצאותיו עיונים פילוסופיים ולמקד את הדברים ביחסי אנוש מעולים ובמשפט צדק לכל.

מכתביו בהלכה שרדו דברים אחדים, חלקם נדפסו בעיתון "הלבנון" בכמה הזדמנויות, ואחרים בספרו של בנו השלישי, הרב חיים עוזר גרודזנסקי.

הרב גרודזנסקי נפטר ביום חמישי י' בתמוז ה'תרס"ד, 23 ביוני 1904. במקומו כיהן כרבה של איוויה, חתנו הרב יצחק קוסובסקי.

## ילדיו
* חיה שרה אשת יהודה לייב מוסטקוב 
*הרב אברהם צבי הירש גרודזנסקי - ר"מ במשך עשרות שנים בישיבת רמיילס שבווילנה.
*הרב חיים עוזר גרודזנסקי - מגדולי התורה בליטא בתקופה שקדמה לשואה, פוסק בולט בתקופתו ונשיא מועצת גדולי התורה.
* הרב משה אריה ליב גרודזנסקי - רב בעיירות שונות בליטא
* יעקב שמואל גרודזנסקי 
* וייבע זלצמן - נספתה בשואה
* רישה אשת אליעזר מאיר גוסקינד
* אליהו איסר גרודזנסקי
* שאול גרודזנסקי - שניהם סוחרים שחיו בווילנה (נפטרו שניהם ב-1924)
* פייגה לאה - נישאה לרב יצחק קוסובסקי. שנה לאחר מינוי בעלה כרבה של איוויה במקום אביה, ילדה בן שנקרא על שם אביה, אך נפטרה ימים בודדים לאחר הלידה, בעת ברית המילה

## לקריאה נוספת
* הגאון רבי דוד שלמה גראדזענסקי זצ"ל, בתוך: תולדות רבינו זצ"ל, נספח למהדורת תשנ"ו של ספר "אחיעזר" חלק ד

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:אבות בתי דין
שוער הלילה

**שוער הלילה** (אנגלית: **The Night Porter**, איטלקית: **Il portiere di notte**) הוא סרט דרמה ארוטי-פסיכולוגי איטלקי בבימויה של ליליאנה קוואני שגם השתתפה בכתיבת התסריט, עם דירק בוגרד ושרלוט רמפלינג בתפקידים הראשיים. בסרט יש תכנים של יחסי מין סאדו מזוכיסטיים, והומוסקסואליים ותסמונת סטוקהולם בין המעונה למענה.

הקישור בין השואה וסטיות המין במחנות גרר ביקורות קשות על הסרט שחלק מהמבקרים כינו אותו "שערורייתי". חלק מהמבקרים שיבחו אותו והוא הפך במספר מדינות לסרט פולחן.

בוגרד השתתף בשחרור מחנה ברגן-בלזן וחווה שם מראות קשים. במשך שנים סירב להשתתף בתפקיד של גרמני עד להצעתה של קוואני.

הסרט מתרחש בווינה ב-1957 ובו נפגש איש אס אס לשעבר עם אסירה שאותה עינה והשפיל במחנה ריכוז ובמקום שתברח ממנו או תסגיר אותו, היא מתמסרת אליו להשפלות נוספות.

החלטת המועצה לביקורת סרטי קולנוע בישראל שלא לאפשר את הקרנת הסרט מן הסיבה שהוא עלול לפגוע ברגשות ניצולי השואה, נהפכה על ידי בג"ץ.

## תקציר העלילה
מקס (דירק בוגרד) הוא שוער לילה (פקיד קבלה) בבית המלון "אופר" בווינה. הוא ממלא את תפקידו ביעילות, רושם את המבקרים, מביא משקאות לחדרים ואף מספק שירותי מין לרוזנת מזדקנת. איש אינו יודע כי מאחורי הדמות שלו מסתתר איש אס אס סדיסטי שעינה אסירים ובעיקר אסירות במחנה הריכוז בו שירת במלחמת העולם השנייה.

יום אחד מגיעה למלון לוצ'יה (שרלוט רמפלינג) שהייתה אסירה במחנה ריכוז ועברה התעללות נפשית ומינית על ידי מקס. כעת היא נשואה למנצח תזמורת אמריקאי המגיע לווינה לנצח על האופרה חליל הקסם. מבטיהם הנדהמים נפגשים אך הם אינם מוציאים מילה.

מקס הולך להופעה באופרה ויושב בסמוך ללוצ'יה ותוך כדי שירת האופרה הם מתבוננים זה בזו ומופיעים פלשבקים על מחנה הריכוז:
*מקס מקבל קבוצת אסירים שחלקם עונדים טלאי צהוב. לאחר מכן הוא מסתובב ומצלם אותם עירומים. לשאלותיו מי הם, אחד מזדהה כקתולי, השני כלותרני והשלישי כיהודי. הוא מתקרב ללוצ'יה העירומה ומצלם אותה מקרוב. לאחר מכן הוא מפחיד אותה כשהוא יורה לעברה והיא עירומה מולו.
*לוצ'יה רוקדת חשופת חזה לפני קציני האס אס ובראשם מקס ושרה שיר גרמני בסגנון קברטי. מקס נהנה ומדמה אותה לשלומית בת הורדוס ומגיש לה לבסוף פרס בדמות ראש ערוף של אסיר כדימוי לראשו של יוחנן המטביל.

לוצ'יה מודיעה לבעלה כי היא רוצה להישאר מספר ימים למנוחה בווינה. היא נשארת במלון ובעלה ממשיך במסע ההופעות שלו. מקס מופתע מהחלטה ומכה אותה בגלל זה אך היא נצמדת אליו והם מקיימים מין סוער.

במלון מתאספת קבוצת אנשי אס אס לשעבר שמטרתם להשמיד ראיות על פשעי האס אס. בראשם עומד הנס (גבריאלה פרצטי) ובחבורה נמצא גם קלאוס (פיליפ לירוי) איתו יש למקס יחסים הומוסקסואלים עוד מימי המלחמה.

הם מגלים את לוצ'יה העלולה לסכן אותם ודורשים ממקס לחסל אותה. מקס לא יכול לעשות זאת כי התאהב בה. הוא מתפטר מעבודתו במלון ומביא את לוצ'יה לדירתו. הנס ואנשיו צרים עליהם, מזונם אוזל והם סובלים חרפת רעב.

לבסוף הם מנסים לחמוק מהבית עם עלות השחר אך אנשי הנס עוקבים אחריהם ומחסלים אותם.

## קישורים חיצוניים

* שוער הלילה, באתר TCM
* קדימון לסרט שוער הלילה, באתר יוטיוב
* ליליאנה קוואני על שוער הלילה, באתר יוטיוב
* 
* , , 
* בג"ץ 549/75 חברת סרטי נח בע"מ נ'המועצה לבקורת סרטי קולנוע, פ"ד ל' (1) 757.

קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה איטלקיים
קטגוריה:BDSM בקולנוע
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:וינה בקולנוע
קטגוריה:סרטי פולחן
אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק

**אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק** (ביוונית: **Πριγκίπισσα Αλεξάνδρα της Ελλάδας**; 30 באוגוסט 1870 - 24 בספטמבר 1891) הייתה נסיכה יוונית, בתו של מלך יוון גאורגיוס הראשון, ונכדתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק (וצאצא לשושלת האצולה הגרמנית-דנית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג).

## ביוגרפיה
### בצעירותה
אלכסנדרה נולדה בקורפו ב-30 באוגוסט 1870, לגאורגיוס הראשון, מלך היוונים ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. משפחת המלוכה היוונית לא הייתה אמידה בקנה מידה של משפחות המלוכה, והם חיו בפשטות. אביה המלך גאורגיוס היה אדם שתקן, אבל בניגוד לגישה הכללית של התקופה, הוא האמין שילדים צריכים להיות רעשניים ושמחים. המסדרונות הארוכים של בית המלוכה באתונה שמשו את אלכסנדרה ואחותה ברכיבה על אופניים, רולרבליידס, סקייטבורד, ולפעמים אף רכבו יחד עם אביהם. אלכסנדרה ואחיה גודלו על ידי מטפלות בריטיות, ואנגלית הייתה השפה הראשונה שלמדו, אבל הם דברו יוונית בינם לבין עצמם, ובנוסף למדו גרמנית וצרפתית.

אלכסנדרה שכונתה "אלין" בתוך משפחתה, או אליקס היוונית, כדי להבדיל בינה לבין דודתה, אלכסנדרה, נסיכת ויילס, הייתה בחורה בעלת אופי שמח והייתה אהובה ביותר על ידי משפחתה. אלכסנדרה ואחיה ניקולאס ואחותה מריה בילו חופשות רבות בדנמרק אצל הסבא והסבתא מצד אביה ונפגשו שם עם בני הדודים הרוסים והבריטיים שלהם בכינוסים משפחתיים גדולים.

### נישואיה ומותה
ב-17 ביוני 1889 התחתנה אלכסנדרה עם פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, אחיו של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, אותו הכירה מביקוריו התכופים ביוון בעקבות מחלתו התכופה בדרכי הנשימה, ונולדו לה ממנו שני ילדים.

בהיות אלכסנדרה בחודש השביעי בהריון של בנה השני, טיילה עם חברותיה על גדות נהר מוסקבה. אלכסנדרה קפצה לסירה שעגנה בנהר, אולם התהפכה ונפלה למים. למחרת התמוטטה אלכסנדרה, ילדה את בנה דמיטרי, ולאחר מכן שקעה בתרדמת, וכעבור 6 ימים ב-24 בספטמבר 1891 מתה. אלכסנדרה נקברה בסנקט פטרבורג, והיה צורך לרסן את בעלה שלא יקפוץ לתוך הקבר.

לאחר מכן התחתן בעלה בנישואים מורגנטיים עם אולגה קארנוביץ', ובנה דימיטרי היה מעורב ברצח גריגורי רספוטין.

בשנת 1939 השיג אחיינה גאורגיוס השני, מלך יוון אישור מיוסיף סטלין, והעביר את גופתה לקבורה ביוון. מאוחר יותר הקים אחיינה פבלוס, מלך יוון את "בית החולים אלכסנדרה ליולדות" שנקרא על שמה.

## משפחתה
ב-17 ביוני 1889 התחתנה אלכסנדרה עם פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1890–1958)
* דמיטרי פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1891–1942)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אצולה יוונית
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:ילידות 1870
קטגוריה:נפטרות ב-1891
Sheela-Na-Gig

**Sheela-Na-Gig** (בעברית: **שילה-נה-גיג**) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי הזמרת והמוזיקאית האנגלייה פי ג'יי הארווי. השיר יצא כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה, "Dry", בפברואר 1992. זהו הסינגל האחרון שיצא מהאלבום, והיחידי שנכנס למצעד הפזמונים גם בבריטניה וגם בארצות הברית.

## מקור והקלטה
ממוזער|213x213 פיקסלים|פסל שילה-נה-גיג

השיר נכתב ב-1990. כותרת השיר מתייחסת לפסלי שילה נה גיג: דמויות מפוסלות של נשים ערומות עם פות מודגש, שמצויות על פני מבנים שונים, במיוחד באירלנד ובבריטניה. גרסת האלבום של השיר הופקה על ידי המתופף רוב אליס. גרסה נוספת של השיר הוקלטה לתוכנית של ג'ון פיל ונכללה באלבום The Peel Sessions 1991-2004 שיצא ב-2006.

## מילים וקומפוזיציה
מילות השיר מתייחסות במספר אזכורים לפסלי שילה נה גיג בביטויים כגון "תסתכל עליהן, על ירכיי הפוריות", "את אקסהיביציוניסטית" ו"שימי כסף בחור העקר שלך". מצד שני, המילים מתארות "דרישות גבריות יהירות ושנאה עצמית נשית" וכן "רוקרית במעיל עור שמספקת הומור שחור לחבר'ה בגניחה מאנפפת". הגבר בשיר לא מעוניין בה בגלל אותו אקסהיביציוניזם, וכי הוא לא רוצה להיות "טמא". הביטוי "כריות מלוכלכות" מתייחס לרומן *[[קארי (ספר)|קארי]]* של סטיבן קינג, בו הדמות מרגרט וייט משתמשת במונח לתאר שדיים. המילים החוזרות "אני הולכת לשטוף את הגבר ההוא מהשיער שלי" הן הכותרת של שיר ממחזמר מ-1949, *דרום האוקיינוס השקט*.

מבחינה מוזיקלית, השיר מולחן בכוונון סטנדרטי ומנוגן עם קאפו על השריג הראשון. הפתיחה כוללת ארבע תוים המנוגנים לסירוגין. הבית והפזמון בנויים משני אקורדים (E5-G5). במהלך הגשר של השיר ("שימי כסף בחור העקר שלך"), משתנים האקורדים (A5-F#5-A5-B5). השימוש באקורדי כוח עולה בקנה אחד עם סצנת הרוק האלטרנטיבי של שנות ה-90, כאשר להקות אחרות, כגון נירוונה, היו ידועות בשימוש באקורדים אלה.

## הצלחה מסחרית וביקורות
הסינגל "שילה נה גיג" יצא לאור בשלוש גרסאות. הסינגל הופץ לראשונה בפברואר 1992, ארבעה חודשים לפני שחרורו של האלבום. בסינגל נכללו עוד שני שירים מהאלבום, "שיער" ו-"ג'ו". הסינגל הצליח מאוד בארצות הברית, והגיע למקום 9 במצעד הבילבורד האלטרנטיבי. בבריטניה הסינגל הצליח פחות - נכנס למצעד הסינגלים הבריטי במספר 69, ויצא מהמצעד בשבוע לאחר מכן.

השיר, כמו גם האלבום *Dry*, עורר באופן גורף תגובה חזקה מצד המבקרים. מגזין Z התייחס לשיר כ"מחשמל ביותר" ו-"יוצר פניה מינית סרקסטית ואגרסיבית." בביקורת ב"אנטרטיינמנט ויקלי" נאמר כי השיר "גואל את נושא השיר המטריד בעזרת קול מזכך וגיטרה חורכת". האתר Allmusic הילל את השיר, בתארו את הדינמיקה של כתיבת השיר כ"יוצאת מן הכלל, משנה כיוון מהמתח בבית שנלחש, לפזמון שדוהר במצערת פתוחה לרווחה, והשיא בחלק האמצעי שמתפוצץ (פעמיים) בזעם קדוש". התוכן הלירי של השיר גם קיבל שבחים, ותואר כ"מבהיל; במסווה של סמל פוריות קלטי, הארווי מתארת דמות שמתערטלת מול מאהב פוטנציאלי, אך נדחית באופן מרושע וברוטלי". על הבית האחרון בשיר נכתב "כאילו סכין גילוח רשלנית חתכה את השיר בטרם עת", ומסכם כי "שילה נה גיג" הן "שלוש דקות מדהימות, עדיין כנראה ההופעה הטובה ביותר שלה". בגיליון של המגזין ספין מספטמבר 1999 הגיע השיר למקום השני ברשימת "20 הסינגלים הטובים של 1990".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פי ג'יי הארווי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
אנדרטת הכוחות הפולנים במלחמת העולם השנייה

**אנדרטת הכוחות הפולנים במלחמת העולם השנייה**, הניצבת במשתלת הזיכרון הלאומית בסטפורדשייר שבבריטניה, מנציחה את תרומתם ואת קורבנם של אנשי הכוחות המזוינים הפולנים במלחמה זו, בפולין ובחזיתות המלחמה האחרות. היא האנדרטה השנייה בגודלה במשתלה (אחרי אנדרטת הכוחות המזוינים).

האנדרטה, המצופה שיש אפור, ניצבת על גבי משטח עגול בקוטר של 18 מטרים בליבה של רחבת דשא ועצים. בהיקפו של המשטח העגול ניצבים ארבעה כותלי שיש קשתיים, שפתחים נקבעו ביניהם, ולמרגלותיהם ספסלי ישיבה.

במרכז המשטח ניצב כן מרובע ועליו ארבע דמויות הפונות לארבע פאות הכן: טייס, חייל, מלח ואשת מחתרת פולנים. מעל ארבע הדמויות מתנשא עיט הפורש את כנפיו - סמלה של פולין.

בנוסף להיותה אתר זיכרון משמשת האנדרטה כמכשיר חינוכי אודות תרומת פולין במלחמה: על גבי הכתלים בהיקפו של משטח האנדרטה חרותים 16 טקסטים המספרים על עוצבות וארגונים פולנים שהשתתפו במלחמה ועל אירועים פולנים מרכזיים בה:

האנדרטה נבנתה על פי עיצוב מאת הפסל הפולני רוברט סובוצ'ינסקי (Robert Sobociński). היא נחנכה ב-19 בספטמבר 2009, זמן קצר לאחר יום השנה ה-70 לפרוץ מלחמת העולם השנייה.

## ראו גם
*אנדרטת הטייסים הפולנים בלונדון

## קישורים חיצוניים

* אתר האנדרטה

פולין
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
פולנים
קטגוריה:כוחות פולין במערב
קטגוריה:ארבורטום הזיכרון הלאומי
הסופר קאפ הקולומביאני

**הסופר-קאפ הקולומביאני** (בספרדית: **Copa SuperLiga**) הוא טורניר כדורגל קדם-עונתי הנערך בדרך כלל כשבוע לפני פתיחת הליגה ומאורגן על ידי הדימיור בין אלופת טורניר האפרטורה לאלופת טורניר הפינליססיון.

הטורניר הוא צמד משחקים בו כל אחת מהקבוצות מארחת בביתה והמנצחת בסיכום שני המשחקים היא זו שזוכה בתואר. הטורניר שוחק לראשונה בשנת 2012, ונכון לשנת 2017 מחזיקת הגביע היא אינדפנדיינטה סנטה פה, שהיא גם שיאנית הזכיות. בשנת 2014 הייתה זו הפעם היחידה, שבה הזוכה בסופרליגה גם קיבלה מקום להשתתף בטורניר הקופה סודאמריקנה, אך בעקבות השינויים שהטורניר עבר, תקבל הזוכה בסופרליגה פרס כספי נאה במקום ההשתתפות בסודאמריקנה.

שמאל|ממוזער|אינדפנדיינטה סנטה פה, מחזיקת הגביע ב-2013, כשהטורניר עוד נקרא "סופרליגה פוסטובון"

## השיטה
בכל תחילת שנה קלנדרית, בדרך כלל לקראת סוף חודש ינואר, מתמודדות אלופת טורניר האפרטורה ואלופת טורניר הפינליססיון של השנה הקודמת בצמד משחקים של בית וחוץ, כאשר הקבוצה שסיימה עם מרב הנקודות בטבלה המשוקללת, היא זו שזוכה לארח את משחק הגומלין. הקבוצה שמנצחת בסיכום הכללי של שני המשחקים, היא זו שזוכה בתואר. במקרה של שוויון בתוצאה, יוכרע המפגש בבעיטות הכרעה. בקולומביה אין חשיבות לחוק שערי חוץ.
אם אותה קבוצה זוכה הן באליפות האפרטורה והן באליפות הפינליססיון, יריבתה בסופרליגה תהיה הקבוצה שסיימה עם מרב הנקודות בטבלה המשוקללת של העונה הקודמת.

## היסטוריית מחזיקות הסופרליגה

## גביעים
צורת הגביע השתנתה בהתאם לנותן החסות של הליגה. משנת ההקמה ב-2012 ועד שנת 2015 נותנת החסות הייתה חברת המשקאות הקולומביאנית פוסטובון, והטורניר היה נקרא סופרליגה פוסטובון. החל משנת 2016 נותנת החסות היא יצרנית הבירה בווריה, והטורניר קיבל את שמו סופרליגה אגילה.

Sligapost vector.svg|סופרליגה פוסטובון (2012 - 2015)
Sligaguila.svg|סופרליגה אגילה (2016 - )


## קישורים חיצוניים
* 

קולומביאני
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקולומביה
הגביע הקולומביאני

[שמאל|ממוזער|200px|[סמלו הקודם של הטורניר, כשפעל בחסות "אגילה"]]
**הגביע הקולומביאני** (בספרדית: **Copa Colombia**) הוא תחרות הגביע השנתית של הכדורגל הקולומביאני. הטורניר שוחק לראשונה בשנת 1950, אולם שוחק שנים מעטות ולא רציפות ובהפרשי זמן גדולים. בשנת 2008 החליטה הנהלת הדימיור לארגן מחדש את טורניר הגביע המשוחק עד היום. קבוצת אתלטיקו נאסיונל היא בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר במפעל עם ארבע זכיות בסך הכל.

## היסטוריה
שמאל|250px|ממוזער|הגביע שבו זכתה מיונאריוס בשנות ה-50
הדימיור ייסדה את טורניר הגביע ב-1950 והקבוצה הראשונה לזכות בו הייתה בוקה ג'וניורס דה קאלי. מכאן החל אי הסדר בטורניר עצמו ובסתירות במקורות השונים לגבי המשך הטורניר. בעוד שחלק מהמקורות טוענים שבוקה ג'וניורס דה קאלי זכתה גם בעונה שלאחר מכן בגביע אחרי ניצחון על מיונאריוס, מקורות אחרים טוענים שמיונאריוס הייתה זו שניצחה אבל בעונת 1952-53. כלומר, שהטורניר המדובר ב-1951-52 כלל לא התקיים. אגב, גם באתר הרשמי של קבוצת מיונאריוס, אין כל התייחסות לזכייה של הקבוצה בתואר בשנה זו. ב-1956 שוב חודש הטורניר, אך הופסק במהלכו.

עוד גרסה של הגביע שוחקה ב-1963 ולפי הרישומים הייתה זו מיונאריוס שגברה בגמר על דפורטיבו קאלי בטורניר שנקרא אז קופה ממורטיבה. גרסה אחרת טוענת שהגביע ניתן למיונאריוס בעקבות זכייתה באליפות קולומביה שלוש פעמים ברציפות. תואר זה אינו נחשב לתואר רשמי מבחינת הדימיור.

טורניר הגביע חזר ב-1981 לאחר הפסקה ארוכה מאוד ושולב ביחד עם משחקי הליגה. למעשה מחזיקת הגביע הבטיחה את השתתפותה בשלב הפלייאוף של הליגה בעונה שלאחר מכן. בגמר גברה אינדפנדיינטה מדיין על דפורטיבו קאלי.

הטורניר שוב הופסק וחזר ב-1989, עוד פעם כחלק מהליגה כאשר הפעם ארבע הקבוצות שהגיעו לחצי גמר הגביע זכו בנקודות שהצטברו להם בליגה. במשחק הגמר ניצחה אינדפנדיינטה סנטה פה את אוניון מגדלנה.

ב-2008 החליטה הנהלת הדימיור להחזיר את טורניר הגביע באופן מסודר אחרי שנים רבות של הפסקה. הטורניר עצמו נקרא קופה קולומביה או בשמו המסחרי, תלוי מי נותנת החסות. מ-2010 ועד 2015 נקרא קופה פוסטובון והחל מ-2016 נקרא קופה אגילה. בטורניר לוקחות חלק כל 36 הקבוצות שמרכיבות את הליגה הראשונה והשנייה בקולומביה.

## השיטה
מ-2008 ועד 2016 חולקו 36 הקבוצות לשישה בתים של שש קבוצות בכל בית. כל קבוצה שיחקה 10 משחקים בשיטת ליגה של בית וחוץ שבסיומם העפילו לשמינית הגמר שתי הראשונות בכל בית ובנוסף ארבע קבוצות מהמקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר. החל משלב השמינית ועד לסיום, הטורניר משוחק בשיטת נוקאאוט של בית וחוץ. במקרה של שיויון בסיכום המשחקים, העולה תקבע בבעיטות הכרעה.

החל מ-2017 השיטה שונתה. 32 קבוצות מחולקות לשמונה בתים של ארבע קבוצות בכל בית. כל קבוצה משחקת שישה משחקים בשיטת ליגה של בית וחוץ ולשמינית הגמר מעפילות כל מנצחות הבתים ובנוף ארבע הסגניות בעלות המאזן הטוב ביותר. אליהן מצטרפות בשמינית מחזיקת הגביע האחרונה, אלופת טורניר הקלאוסורה, אלופת טורניר הפינליססיון והקבוצה עם מרב הנקודות בטבלה השנתית המשוקללת שאינה אלופה. הזוכה בגביע מקבלת כרטיס לקופה ליברטדורס.

## הקבוצות המשתתפות

## מחזיקות הגביע בכל הזמנים

## צורת הגביע

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תחרויות כדורגל בקולומביה
קטגוריה:תחרויות גביע לאומיות (כדורגל)
ג'ון קארמק

**ג'ון קארמק** (אנגלית: John Carmack; נולד ב-20 באוגוסט 1970) הוא מתכנת משחקי מחשב אמריקאי. קארמק הוא אחד מהמייסדים של החברה id Software והמתכנת הראשי של המשחקים: קומנדר קין, Wolfenstein 3D (ידוע בכינויו "הטירה הנאצית"), DOOM וQuake. החל מאוגוסט 2013 קארמק הוא גם מנהל הטכנולוגיות הראשי בחברה אוקולוס VR שעוסקת במציאות מדומה ופיתחה בין היתר את אוקולוס ריפט. הוא המקים של חברת Armadillo Aerospace.

## חייו
### ילדותו
קארמק נולד לסטן קארמק, כתב טלוויזיה מקומי. קארמק גדל במטרופולין של קנזס סיטי. הוא התעניין במחשבים מגיל קטן.

כפי שמדווח בספרו של דייוויד קושנר Masters of Doom, בגיל 14, פרץ קארמק ביחד עם מספר נערים לבית הספר במטרה לגנוב מחשב מסדרת Apple II. הוא נעצר על ידי המשטרה ונשלח לשנה אחת למרכז לעבריינים צעירים.

הוא למד באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי למשך שני סמסטרים אך באמצע הלימודים פרש והחל לתכנת.

### קריירה
בראשית דרכו, עבד קארמק בחברת Soft Disk משריבפורט שבלואיזיאנה, שהתמקדה בהפצת עיתונים אלקטרוניים. במהלך עבודתו בחברה, פגש קארמק לראשונה את ג'ון רומרו ואדריאן קארמק (אין קשר משפחתי), לימים שותפיו העסקיים בהקמת id Software. עד לאותה תקופה, המשחקים שרצו על המחשב נעצרו כל פעם שהשחקן הגיע לסוף המסך ואז יצרו את המסך הבא והמשיכו, ג'ון קארמק הצליח ליצור אלגוריתם שיכול היה להריץ משחקים על המחשב באופן חלק, בלי שהמשחק יהיה צריך להיעצר. בעקבות ההמצאה הזו ג'ון קארמק הקים את החברה id Software ביחד עם ג'ון רומרו, טום הול ואדריאן קארמק. הם לא פרשו מ-Soft Disk ואף השתמשו במחשבי החברה על מנת לפתח משחקים.

בשנת 1990 הוציאה החברה את החלק הראשון בסדרת המשחקים קומנדר קין בעזרת חברת 3D Realms, שהפיצה את המשחק.

בשנת 1991 פרשו קארמק ושותפיו מ-Soft Disk.

קארמק המשיך לעבוד ב-id Software ופיתח משחקים מוכרים כמו DOOM, הטירה הנאצית, Quake ועוד. את מנועי המשחק שחברת id Software היא מכרה לחברות אחרות, כך יצא, שמנועי המשחק שקארמק פיתח הופיעו גם במשחקים Half-Life ,Call of Duty ,Medal of Honor ועוד.

ב-7 באוגוסט 2013 מונה קארמק למנהל הטכנולוגיות הראשי בחברה אוקולוס VR (שפיתחה בין היתר את משקפי האוקולוס ריפט) וב-22 בנובמבר באותה שנה קארמק פרש סופית מ-id Software כדי להשקיע את כל מרצו באוקולוס VR. קארמק פרש מתפקיד זה בסוף 2019 כדי להתמקד בפיתוח מוצרי בינה מלאכותית בחברה.

## לקריאה נוספת

* Kushner, David (2003). **Masters of Doom: How Two Guys Created an Empire and Transformed Pop Culture**, New York: Random House. .


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אמי לטכנולוגיה ולהנדסה
קטגוריה:מעצבי משחקים
קטגוריה:זוכי פרס עמית באפט"א
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
ארכיפלג בוקאס דל טורו

**ארכיפלג בוקאס דל טורו** (בספרדית: **Bocas del Toro**; "פיות השור") הוא ארכיפלג בים הקריבי במחוז בוקאס דל טורו בצפון מערב פנמה, קרוב לגבול עם קוסטה ריקה. הארכיפלג מפריד בין מפרץ אלמירנטה (Bahía Almirante) ולגונת צ'יריקי (Chiriqui) מהים הקריבי. העיר הגדולה בארכיפלג היא בוקאס דל טורו , הממוקמת באי קולון .
## גאוגרפיה
הארכיפלג מורכב מכשישה איים גדולים ועוד כ-300 איים קטנים יותר. באזור כ-13,000 תושבים. ניתן לנוע בין האיים במוניות-מים ובסירות פרטיות. לאי קולון ניתן להגיע גם באמצעות מטוסים ומעבורות. אי נוסף בארכיפלג הוא האי בסטימנטוס.

שטח הארכיפלג הוא כ-250 קמ"ר. זהו אזור נופש אקולוגי הכולל גם פארק ימי שהוכרז כאתר שימור של אונסק"ו ומכונה "גלאפגוס של הקריביים".

האיים בארכיפלג פופולריים מאוד ואהובים על התיירים, ולכן הם התפתחו בשנים האחרונות, אולי גם בגלל הקרבה לקוסטה ריקה. בפנים האיים יש יערות גשם, והחופים באזור הם עם חול לבן ועצי קוקוס, עם שוניות אלמוגים לצלילה ושנירקול. יש במקום אווירה של בילויים, וניתן למצוא באזור מסעדות חוף רבות, שלל בתי מלון, פאבים, ברים, וטיולי שייט (הכוללים צפייה בדולפינים, כוכבי-ים, צפרדעים אדומות וצבי-ים). כמו כן, במקום פועל גם בית חב"ד.

באי נערכו צילומי העונה הראשונה של הישרדות רוסיה.

## קישורים חיצוניים

* על האזור, באתר גרינגו
* על האזור, באתר למטייל
* אל האזור, באתר bartravel
* על האזור, באתר טריפו

בוקאס דל טורו
בוקאס דל טורו
בוקאס דל טורו
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של הקריביים
מרכז מורשת יהדות בבל

**מרכז מורשת יהדות בבל** הוא מוזיאון ומרכז מחקר באור יהודה המנציח את מורשת יהדות בבל.

## היסטוריה
נוסד בשנת 1973 כמוסד ללא כוונת רווח במטרה לאסוף, לשמר, להנציח את מורשת יהדות בבל. למטרה זו מפעיל "המרכז" מכון מחקר, הוצאה לאור, ספרייה וארכיונים. במסגרת המכון נערכים כנסים אקדמיים, מחקרים שחוקר אספקטים של שירה, פרוזה, מוזיקה, ריקוד ומחזאות, לבוש שהם חלק ממורשת יהדות בבל.

המרכז מפעיל גם את "מוזיאון יהדות בבל" שנפתח לציבור בשנת 1988, ומציג תערוכות קבועות ומתחלפות.

## אגפי המרכז
האגף ההיסטורי מספר את תולדותיה של יהדות בבל. האגף האתנוגרפי מציג את אורח חייהם של היהודים, מנהגים ההווי והתרבות החומרית. אגף זה עוסק אף באיסוף חפצים ופרטי לבוש של יהדות עיראק לצורכי שימור ותיעוד. הגלריה לאומנות פלסטית מציגה תערוכות מתחלפות המתכתבות עם המורשת והתרבות של יהודי בבל. במסדרונות המרכז מוצגים ציורים של שלמה כדורי המתארים את יהדות בבל.

## מוזיאון יהדות בבל
המרכז מפעיל גם את "מוזיאון יהדות בבל" שנפתח לציבור בשנת 1988. במוזיאון מוצגים ממצאים שונים, החל מתמונות ועד חפצים היסטוריים של עולי עיראק. במוזיאון מוצגים למבקרים פרקים מתולדות יהודי בבל לדורותיהם במשך למעלה מ-2600 שנה.

באמצעות תערוכות הקבע, מוצגות תרומתן של ההנהגה הרוחנית של הישיבות הגדולות וההנהגה הגשמית של ראשות הגולה לקיומו של העם היהודי, כמו גם יחסי הקהילה עם השלטון והחברה הסובבת בתקופות השונות. התערוכות במוזיאון מפנות זרקור לעבר הקהילות השונות המרכיבות את יהדות בבל ולתמורות שחלו בהן במאות השנים האחרונות, כמו גם לעבר המוסדות העצמאיים שהקימו.

במוזיאון תערוכות מיוחדות המוקדשות למאורעות המרכזיים בחייהם של יהודי עיראק במאה ה-20, הפרהוד (פרעות חג השבועות 1941), הקמת התנועה הציונית בגלוי ובמחתרת העלייה ההמונית וההשתלבות במדינת ישראל.

המוזיאון מארגן גם חוגים לבני נוער בנושא שירה וריקוד ממורשת יהדות בבל במטרה להנחיל לדור הצעיר את ערכי המורשת.

מבנה המוזיאון עוצב סביב מוטיב הבית היהודי המסורתי בעיראק, כשבלבו החצר הפנימית. כמו כן, שוחזרו סמטה ברובע היהודי ובית הכנסת הגדול בבגדאד.

ב-25 באפריל 2013, ביקר נשיא המדינה שמעון פרס במרכז. את ביקורו סיכם במילים הבאות:

.

## פרס
* התשמ"ט– 1989 פרס יושב ראש הכנסת על העמקת הידע והתודעה של העם היהודי לעדותיו

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אור יהודה: מבנים
קטגוריה:יהדות בבל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב נטל
בבל
בבל
בבל
יהדות בבל