open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קן בייטס

**קן בייטס** (באנגלית: **Ken Bates**; נולד ב-4 בדצמבר 1931 בלונדון, אנגליה) הוא עסקן כדורגל בריטי.

ב-1976 הקים את הבנק האירי למסחר.

בייטס רכש את צ'לסי ב-1982 עבור לירה שטרלינג אחת, כאשר המועדון היה בצרות כלכליות. סייע רבות בצמיחה הכלכלית של המועדון בשנות ה-90 עם הבאת שחקנים כמו ג'אנפרנקו זולה וג'ימי פלויד האסלביינק. ב-2004 מכר את המועדון ל-רומן אברמוביץ' תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג.

כמו כן, בייטס היה מעורב רבות בבנייתו מחדש של אצטדיון ומבלי, והחל בפרויקט עוד בשנת 1997, אך נטש אותו ב-2001.

אחרי שנדחתה הצעתו להשקיע בשפילד ונסדיי, החליט ב-2004 בייטס להשקיע בלידס יונייטד, והיה נשיא המועדון.

## קישורים חיצוניים

* מאמר על התפטרותו של בייטס מצ'לסי

קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:לידס יונייטד
קטגוריה:צ'לסי (כדורגל)
קטגוריה:עסקני ספורט בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1931
מלחמת שלוש מאות שלושים וחמש השנים

[250px|ממוזער|שמאל|תצלום לוויין של [איי סילי]]
**מלחמת שלוש מאות שלושים וחמש השנים** (באנגלית: **Three Hundred and Thirty Five Years' War**, בהולנדית: **Driehonderdvijfendertigjarige Oorlog**) הוא הכינוי שניתן לעימות משנת 1651 בין הרפובליקה ההולנדית לאיי סילי, המהווים חלק ממחוז קורנוול שבאנגליה, על רקע המעורבות ההולנדית במלחמת האזרחים האנגלית. אין ודאות לגבי הכרזת המלחמה ובפועל לא היו כל פעולות איבה בין הצדדים. ככל הידוע "מלחמה" זו נשכחה ולכן לא הוכרז על סיומה. מצב זה התקיים במשך 335 שנים עד שנת 1986, אז נחתם הסכם שלום סמלי בין הולנד לבין איי סילי.

## הכרזת המלחמה
[שמאל|ממוזער|250px|מפת [קורנוול|מחוז קורנוול, איי סילי מסומנים בחץ]]
במהלך מלחמת האזרחים השנייה של בריטניה, בשנת 1648, הצליחו תומכי הפרלמנט בראשות אוליבר קרומוול לדחוק את יריביהם המלוכנים נאמני צ'ארלס השני מלך אנגליה, שבשליטתם היה הצי המלכותי, אל איי סילי שלחוף מחוז קורנוול.

הצי של איחוד שבעת המחוזות של הולנד, שחבר לתומכי הפרלמנט, הותקף על ידי הצי המלכותי וספג ממנו אבדות כבדות. ב־30 במרץ 1651, הגיע אדמירל מרטן טרומפ לסילי כדי לדרוש פיצויים מהצי המלכותי על הנזקים שנגרמו לספינות ההולנדיות ולמטען שנשאו. על פי זכרונותיו של בלסטרוד וייטלוק  (צוטטו בבוולי, 2001), מכתב מתאריך 17 באפריל 1651 מסביר:

מכיוון שאנגליה עצמה הייתה בידי תומכי הפרלמנט, המלחמה הוכרזה ספציפית נגד איי סילי.

ביוני 1651, זמן קצר לאחר הכרזת המלחמה, הכניעו כוחות הפרלמנט תחת פיקודו של האדמירל רוברט בלייק את הצי המלכותי. הצי ההולנדי, שלא היה מאוים יותר, עזב מבלי שהספיק לירות. בגלל אי הבהירות של הכרזת מלחמה בין מדינה לבין חלק קטן של מדינה אחרת, ההולנדים שכחו להכריז באופן רשמי על שלום.

## הסכם שלום
בשנת 1985, רוי דונקאן, היסטוריון ויושב ראש המועצה של איי סילי, כתב בקשה לשגרירות הולנד בלונדון לסיים את המיתוס שהאיים עדיין במלחמה עם הולנד. צוות השגרירות בדק את הנושא ומצא שאכן המיתוס הוא נכון. בהמשך דונקאן הזמין את השגריר יונקר ריין היידקופר לבקר באיים ולחתום על הסכם שלום. השלום הוכרז ב-17 באפריל 1986, 335 שנים לאחר הכרזת המלחמה.

## שאלת אמיתותה של הכרזת המלחמה
בוולי טען, שהמכתב בזכרונותיו של ויטלוק הוא קרוב לוודאי המקור לאגדה על "הכרזת המלחמה":

## לקריאה נוספת

* Scilly peace *[[The Times]]*, 19 April, 1986.
* Bowley, RL (2001) *Scilly At War*, pp. 37, 38 & 65. Isles of Scilly, UK: Bowley Publications Ltd. .


## קישורים חיצוניים

* Britain: Peace in Our Time, Time, 28 April 1986
* 335 Year War, ScillyNews


קטגוריה:אגדות אורבניות: מלחמות
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:מלחמות הולנד
שלוש מאות שלושים וחמש
שלוש מאות שלושים וחמש
קטגוריה:1986 בממלכה המאוחדת
משפחת שוקן

**משפחת שוקן** היא בעלי העיתון **[[הארץ]]**, הוצאת הספרים "הוצאת שוקן" ומפעלי מו"לות נוספים.

בין בני המשפחה:
*שלמה זלמן שוקן - אבי המשפחה שקנה את עיתון **הארץ** לבנו, גרשום, כמתנת נישואין.
**גרשום שוקן - בנו של שלמה זלמן. היה עורך "הארץ" מ-1939 עד 1990. אביהם של עמוס שוקן, הלל שוקן ורחלי אידלמן.
***עמוס שוקן - בנו של גרשום שוקן, המו"ל של "הארץ". 
***הלל שוקן - בנו של גרשום שוקן, אדריכל.
***רחלי אדלמן - בתו של גרשום שוקן, מנהלת "הוצאת שוקן".
**גדעון שוקן - בנו של שלמה זלמן, אלוף בצה"ל, ראש אגף כח אדם.
***שמעון שוקן - בנו של גדעון שוקן, ממייסדי המרכז הבינתחומי הרצליה.

*
קטגוריה:משפחות יהודיות בארץ ישראל
גטו בודפשט

ממוזער|שמאל|300px|החלק האחרון של חומות גטו בודפשט, שנהרס בשנת 2006
ממוזער|300px|מפת הגטו הגדול של בודפשט
ממוזער|300px|לוח זיכרון באחד משערי הגטו
**גטו בודפשט** שמכונה **"**הגדול" היה הגטו שבו רוכזו יהודי בודפשט, הונגריה וסביבותיה לאחר הכיבוש הנאצי של הונגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה ועד לשחרור הונגריה בידי הצבא האדום הסובייטי.

גטו בודפשט כלל מספר גושי בניינים ברובע היהודי הישן, מסביב לבית הכנסת הגדול, שהוקף גדר כדי למנוע הברחת סחורה פנימה, או אנשים החוצה. הנאצים נכנסו להונגריה ב־19 במרץ 1944, והגטו הוקם למשך שלושה חודשים בלבד - מנובמבר 1944 עד לשחרור העיר בינואר 1945.

כמו בגטאות אחרים שהקימו הנאצים באירופה, גטו בודפשט היה מנותק לחלוטין מהעולם החיצון - לא הוכנס מזון פנימה, ואפילו זבל לא נלקח החוצה ממנו. בנוסף, הצפיפות הייתה גדולה, ושילוב התנאים הללו גרם לתחלואה גבוהה והתפשטות מחלות כמו טיפוס. אחד ממנהיגי הגטו הגדול היה מיקשה דומונקוש חבר במועצת היהודים, היודנראט (Judenrat) של בודפשט בהנהגת שאמו שטרן והגן על יהודי הגטו בהקרבה עצמית רבה.

מעל למחצית מתושבי הגטו נשלחו למחנות ריכוז בעיקר באמצעות צעדות המוות בודפשט-הדיישהאלום (סתיו 1944) לגבול האוסטרי. מהקמת הגטו ועד לשחרורו קטנה אוכלוסיית הגטו מ־200,000 איש ל־70,000, כשלרוב הנותרים ניתנה הגנה דיפלומטית על ידי פוליטיקאים מארצות נייטרליות במלחמה כגון שווייץ ושוודיה. רוב הנשלחים מהגטו הוצעדו למחנות ריכוז בגבול אוסטריה, באוסטריה (מאוטהאוזן) ובגרמניה (ברגן-בלזן). חלקם שוחרר בידי הצבא האדום וחלקו בידי הצבא האמריקאי.

היה גטו נוסף ברובע 13 שכונה "הגטו הקטן" או "הגטו הבינלאומי" שכלל עשרות בניינים שנקראו בתים מוגנים תחת חסות המדינות הנייטרליות במלחמה.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* גטו בודפשט באתר מרכז שמעון ויזנטל (באנגלית)
** תצלומים
** מפות
** תכנים טקסטואליים
* ריאיון עם פעיל הצלה בגטו בודפשט, באתר יד ושם
* על הצלת יהודים מגירוש מגטו בודפשט, באתר יד ושם
* שמו שטרן (אנגלית) מתוך אנציקלופדיה YIVO ליהדות מזרח אירופה

קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:יהדות בודפשט
בודפשט
ארץ אחרת

250px|ממוזער|שמאל|שער הגיליון הראשון של "ארץ אחרת"
**ארץ אחרת** היה מגזין ישראלי שעסק בענייני החברה הישראלית והעם היהודי. המגזין נוסד על ידי במבי שלג, שגם שימשה כעורכת הראשית. הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור באוקטובר 2000, והוא הפסיק להופיע בסוף שנת 2015. יצא לאור בידי עמותה.

בחודש פברואר 2013 החל המגזין להופיע באינטרנט בלבד כמהדורה חודשית, עם נושא מרכזי שסביבו התקיים דיון. אודות הנושא המרכזי התפרסמו חמישה מאמרים, להם התלוו שלושה מאמרים העוסקים בתרבות ושני מאמרי דעה. מאמרי הדעה התחלפו בתדירות משתנה.

## המגזין

אחת ממטרותיו של כתב העת הייתה להפנות את השיח הציבורי אל נושאים קשים שאינם זוכים לתשומת הלב הראויה בתקשורת הכללית. לשם כך הפיקה מערכת "ארץ אחרת" גיליון נושא שמתאר ומנתח את התחום מכל צדדיו. כך נערכו גיליונות על מגמות כלכליות בחברה, כמו הגיליון שעסק בסכנות שבהפרטה בסוף 2002; גיליון שהוקדש לעשירון התחתון בישראל בשנת 2004; גיליון שעסק בהפרטת בתי הסוהר בשנת 2006 ועל המדיניות של משרד האוצר ב-2007. גיליונות שעסקו בתופעות חברתיות כמו הגיליון על דו"ח דברת (2005), על העוני (2003), על החיים בעוטף עזה (2007), על מוסד הרבנות הראשית (2008) ועל אמנות "לא תל אביבית" (2010). כמו כן עוסקים חלק מהגיליונות במגזרים ציבוריים שונים מזווית תרבותית, כלכלית ורוחנית – כאלו הם הגיליונות שהוקדשו לערביי ישראל, לתיאור קשייהם של עולי אתיופיה, לעולים מברית המועצות לשעבר, לחרדים ולאליטה הישראלית. רובם של הכותבים בגיליונות אלו שייכים אל המגזר עליו הם כותבים.

פעילות זו של תיאור וניתוח החברה הייתה, לדעת עורכי כתב העת, הכרחית על רקע שקיעת העיתונות הכתובה ברחבי העולם המערבי. העורכים מצביעים על העובדה שמדורי האוכל, האמנות, עיצוב האופנה והבידור תופסים יותר ויותר עמודים ותשומת לב ומשתלטים על השיח התקשורתי בעיתונות המודפסת ובאינטרנט כאחד. כאשר, בד בבד הולכים ומצטמצמים הכתבות והתחקירים שמסקרים ומפרשים את האירועים החברתיים ואת ההשלכות החברתיות השונות שנובעות ממדיניות הכנסת ומהחלטות של קובעי המדיניות בתחומים רחבים. וכך – על אף הנגישות למידע העומדת לרשות הציבור: טלוויזיה, רדיו, עיתונות ואינטרנט, סוגיות חשובות נדחקות אל שולי התודעה הציבורית.

במהדורת הדפוס התפרסמו 67 גיליונות בעברית ושבעה גיליונות בשפה האנגלית.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתב העת באוסף העיתונות של הספרייה הלאומית
*ארץ אחרת באתר "עיתונות יהודית היסטורית"- גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* 
* 
* 
* , פורסם במוסף הספרות של ידיעות אחרונות, 5 בדצמבר 2008
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
הקיסר נפל על הראש 2

**הקיסר נפל על הראש 2** (באנגלית: **Kronk's New Groove**) הוא סרט הנפשה קומי של אולפני וולט דיסני שיצא ב-2005 והוא סרט ההמשך של "הקיסר נפל על הראש" משנת 2000. הסרט מתאר את עלילותיו של קרונק, תושב האינקה ועוזרה לשעבר של איזמה המרושעת אשר נהפך לטוב לב.

## עלילה
לאחר שעזב את איזמה בסוף הסרט הקודם קרונק החל לעבוד כטבח במסעדת מודקה והופך לטבח פופולרי. הוא מקבל מכתב על כך שאביו הזועף והרטנוני מגיע לביקור, מה שגורם לקרונק לעצבות עקב ציפיותיו של אביו שיבנה דירה על ההר, יתחתן ויהפוך לאבא. קרונק נזכר בפלאשבק על כך שהיו לו כבר בית ובחורה אך הוא איבד אותם: כדי להרשים את אביו הוא מחליט לחסוך כספים עד שיוכל לקנות דירה. איזמה המרשעת שנזרקה מהארמון מחליטה לעשות איתו עסקה בה הוא ימכור לזקנים "שיקוי נעורים" ובתמורה יקבל ממנה כספים ויוכל לקנות בית משלו. יחד הם מוכרים את השיקוי והזקנים בעיר מתמכרים אליו ומחליטים למכור הכל תמורה לעוד שיקוי. לבסוף הם מוכרים את בית האבות לקרונק ונותרים חסרי כל. 

עם זאת השיקוי של איזמה לא גורם להם לדבר ובמהלך הכתרה של איזמה חזקה לקיסרית, קרונק ורודי הורסים לה את התוכנית בכך שהם מגלים שהיא רימתה. בתגובה זקני הכפר רודפים אחריה עד לגשר התלוי מעל נהר שורץ תנינים. כהגנה אחרונה איזמה הופכת לארנבת ואז נחטפת בידי עוף דורס. קרנוק מחליט להחזיר לזקנים את בית האבות.

בפלאשבק אחר הוא נראה מאמן שבט ילדים בצופים ומוביל אותם לתחרות מחנה גדולה. השבט היריב לו מובל בידי מיס בירדוול, אשר במשך התחרות מתאהבת בקרונק והוא בה. ואולם הילדים משבטו של קרונק משתוללים ומרטיבים את כל ילדי השבט שלה וכך היחסים ביניהם נשברים. שבטו של קרונק נפסל ובהמשך התחרות ני השבטים מחליטים להתחרות אחד בשני בכל העוצמה. קרונק גם נותן לטיפו משימה לרמות בשביל ששבטה של בירדוול ייפסל במשימה האחרונה. ואולם רגע לפני הגמר קרונק ומיס בירדוול משלימים, ומכינים לשני השבטים עוגת צימוקים. הם מחליטים להשלים ולהתחרות ללא רדיפה, אך טיפו לא שומע על כך, מחדיר אבקת צ'ילי לתוך קרם הידיים של מיס בירדוול וגורם לתאונה. לאחר זה מיס בירדוול כועסת על טיפו אך קרונק מודה שהרעיון שלו והם נפרדים.

כך קרונק איבד את היכולת להרשים את אביו, אשר נכנס למסעדה, אך בעזרת פאצ'ה ומשפחתו מעמיד פנים שהוא נשוי ואינו טבח במסעדה. דבר זה גורם ללקוחות המסעדה להתעצבן והוא נאלץ לבשל במהירות גבוהה. לבסוף התנור קורס ומתפוצץ עם כל מה שבתוכו ואביו קולט את התרמית. הוא מתנצל לאביו אך חבריו מספרים לאביו את האמת ואביו מניף לו אגודל כסימן לשביעות רצון מבנו.

בסוף הסרט נראית איזמה כארנבת בתוך קן הדורס ובו 2 ביצים הבוקעות. האפרוחים נראים חמודים עד שהם פותחים את פיהם וכנראה טורפים אותה.

## דמויות ומדבבים
***קרונק** – פטריק וורברטון/מיכה אוזין סליאן, היועץ הטיפש של איזמה לשעבר והדמות הראשית של הסרט.
***מיס בירדוול** – טרייסי אולמן/סיון שביט, ידידה של קרונק
***איזמה** – ארת'ה קיט/יעל עמית, מכשפה חזקה והנבלית של הסרט
***[[קוזקו הקיסר]]** – דייוויד ספייד/עידו מוסרי, קיסר האינקה וידידו של קרונק
***פאצ'ה** – ג'ון גודמן/נתן דטנר, איכר שמן וידידו של קרונק
***צ'יצ'ה** – ונדי מאליק/לימור שפירא, אשתו של פאצ'ה
***פאפי** – ג'ון מהוני/יורם יוספסברג, אביו הרטנוני של קרונק
***רודי** – ג'ון פידלר/שמוליק טנא, ידיד זקן של קרונק

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
אדר היקר

**אֶדֶר הַיְקָר** הוא שם אחד מספריו המוקדמים של הרב קוק. שם הספר הוא ראשי תיבות של (הרב) '''א'''ליהו '''ד'''וד '''ר'''בינוביץ' אשר היה חותנו של הרב קוק. מקור הביטוי "אדר היקר" הוא מ:  הפרק השלם בזכריה הוא משל העוסק בגאולת ה' את עמו. כמו כן, לפני המאמר הראשון בספר מצוטט פסוק מאותו פרק (פסוק ז') ודרשת חז"ל עליו.

[שמאל|ממוזער|230px|מודעה בעיתון [חבצלת (כתב עת)|חבצלת, י"א בשבט תרס"ו, המבשר על הופעת הספר "אדר היקר"]]

בספר זה משרטט הרב קוק בהרחבה קווים לדמותו של חותנו, האדר"ת, תוך שהוא משלב קטעים אוטוביוגרפיים מכתבי האדר"ת, אולם רובו של הספר מוקדש לרעיונות מחשבתיים של מחברו.

## מהדורות הספר
הספר נדפס לראשונה ביפו בשנת ה'תרס"ו (1906) בידי שמואל קוק, אחיו של המחבר. 

בקיץ תשכ"ז (1967), לאחר שהמהדורה הראשונה הפכה בלתי ניתנת להשגה, הדפיס מחדש בנו של הרב קוק ועורך כתביו, הרב צבי יהודה הכהן קוק, את **אדר היקר** כשהוא מצרף אליו כנספח עשרים איגרות פרי עטו של האדר"ת.
במהדורה זו צירף הרב צבי יהודה ספר נוסף שכתב הרב קוק באותה תקופה - עקבי הצאן. הספר הכולל מאמרים בכמה תחומים, המפורסם שבהם הוא "מאמר הדור". בין המאמרים הנוספים המופיעים בספר - "הפחד" ו"הענג השמחה".

הספר יצא לאור על ידי מוסד הרב קוק.

בתשע"ג יצא מהדורה של הספר עם ביאור מאת הרב שלמה אבינר. בתשע"ו- מהדורה שנייה, בהוצאת ספריית חוה.

## מתכני הספר
בהיותו בתשתיתו ספר ביוגרפיה של האדר"ת, אחד התכנים בספר הוא ערך סיפור תולדותיהם של צדיקים. לדברי הראי"ה, עצם סיפור תולדותיהם של הצדיקים מטהר את העולם:

## תגובות לספר
כתגובה לספר כתב הרב אליקים געציל ליובאוונא, מחסידי ברסלב איגרת תגובה, לפיה אילו היה משתמש הראי"ה בכתבי רבי נחמן מברסלב לא היה צריך להשתמש במילים לועזיות: "אילו ידעתם את טוב הספרים האלה ואת שיחם אז לא הוכרחתם לשנות את מלבושכם כל-כך". הוא מבקש מהראי"ה שיבאר את המילים הזרות שנמצאות בספרו, ושיודיע האם כוונתו לתמוך בדרך הציונות.
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* אחד הצעירים, רעיונות ל"אדר היקר", השקפה, 9 בפברואר 1906, עמ' 4
* חיים מיכל מיכלין, בדבר ספר אדר היקר, השקפה, 13 בפברואר 1906, עמ' 6
* חיים יהושע קוסובסקי, הדרי לעולם, חבצלת, 15 בפברואר 1906, עמ' 6
* ישראל הלוי טלר, על "אדר היקר", השקפה, 27 בפברואר 1906, עמ' 7-8
* י"כ, יקר הערך!, חבצלת, 27 במרץ 1906, עמ' 2
* ד"ר יוסף הלוי זליגר, אדר היקר, חבצלת, 13 בנובמבר 1906, עמ' 3
*הרב הראל כהן, 76 שיעורים בכל ספר אדר היקר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
טבעת

[ממוזער|250 px|טבעת [יהלום.]]
ממוזער|250px|אישה עונדת טבעות
ממוזער|כף יד עם חמש טבעות שונות

**טבעת** היא תכשיט הנענד סביב האצבע של כף היד או של כף הרגל.

הטבעות נענדות הן על ידי גברים והן על ידי נשים. טבעות עשויות ממתכת (בעיקר זהב, כסף ופלטינה), פלסטיק, עץ, עצם, זכוכית וחומרים נוספים. טבעות מעוטרות לעיתים באבנים יקרות או יהלומים.

בתרבות המערבית משמשת טבעת כדי לסמל נישואין או אירוסין.

## סוגי טבעות

## מידת טבעת
ארגון התקינה הבין-לאומי (ISO) מגדיר את מידת הטבעת לפי הקוטר הפנימי שלה, הנמדד במילימטרים. המידה מצוינת באופנים שונים ברחבי העולם:

בישראל יש שתי שיטות נפוצות למידות של טבעות:
#מיספור נומינלי שנע בין 1- 36.
#ציון מידת הטבעת לפי ההיקף הפנימי שלה במילימטרים: מכפלת קוטר הטבעת בגודל פאי (3.14 בקירוב).

בארצות הברית וקנדה משתמשים גם כן בשיטה נומיטרית למדידת טבעת: המידות נעות בין 0 ל-16 ומחולקות לרבעים וחצאים. בבריטניה ואירלנד משתמשים באותיות A-Z למידת הטבעת, עם חלוקה לחצאים. בספרד, איטליה ושווייץ נהוג לציין את מידות הטבעות לפי הנוסחה הבאה: הקוטר הפנימי של הטבעת פחות 40 מ"מ. המידות של טבעות ברוסיה מצוינות לפי הקוטר הפנימי שלהן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אצבעות
וינה הצעירה

[שמאל|ממוזער|130px|[הוגו פון הופמנסתאל]]
**"וינה הצעירה"** (Jung-Wien) הייתה תנועה רוחנית-ספרותית שפעלה בעיר וינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, בעשורים האחרונים של המאה ה-19 וב"מפנה המאות", בין השנים 1890 ו-1914.

בקבוצת "וינה הצעירה" נקבצו טובי המשוררים וסופרים האוסטרים, והתנועה פעלה עד מלחמת העולם הראשונה. בין הבולטים שבחברי "וינה הצעירה" היו המשוררים ריינר מריה רילקה והוגו פון הופמנסתאל, המספרים ריכרד בר-הופמן, ארתור שניצלר, פטר אלטנברג ושטפן צווייג, וכן עיתונאים-הוגים כקרל קראוס.

התנועה הולידה הלכי רוח וזרמים ספרותיים שהתייחדו בנאו-רומנטיות, בשירה לירית בעלת הלך רוח קדורני, באסתטיזם קיצוני, ואפילו באימפרסיוניזם. התנועה צמחה על רקע הרגשת החידלון, סוף התקופה, האופיינית ל"מפנה המאות" באימפריה המתפוררת.

תנועת "וינה הצעירה" נטלה את שמה וחלק ממטרותיה מתנועת "גרמניה הצעירה", תנועה ליברלית של אנשי רוח ויוצרים, שקמה בגרמניה, באמצע המאה התשע עשרה, ברוחה של המהפכה הצרפתית.

קטגוריה:וינה: תרבות
קטגוריה:וינה: אישים
Lightbulb Sun

**Lightbulb Sun** הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית פורקיופיין טרי. האלבום יצא בשנת 2000, ונחשב לאחד האלבומים המוצלחים יותר של הלהקה.

## רשימת השירים




## משתתפים
* סטיבן וילסון - שירה, גיטרה, פסנתר, בנג'ו
* ריצ'רד ברביירי - סינתיסייזר, האמונד, מלוטרון
* קולין אדווין - גיטרה בס
* כריס מייטלנד - תופים, כלי הקשה
* ת'יאו טראוויס - סקסופון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פורקיופיין טרי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
שי להב (מוזיקאי)

**שי להב** (נולד בטבריה ב-15 בספטמבר 1968) הוא זמר, מוזיקאי ומפיק ישראלי. חבר בלהקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, וקלידן הלהקה אור כשדים.

## ביוגרפיה
בשנות התשעים, במקביל לחברותו במופע הארנבות של ד"ר קספר, כתב והלחין מספר שירים לשרון חזיז (ביניהם הלהיט: "קח אותי לשם", אותו כתב בשותפות עם מאיר גולדברג). להב הפיק, הלחין ועיבד את אלבומי הלהקה היי פייב.

ב-1998 מונה למנהל המחלקה העברית בחברת התקליטים "אן אם סי" ושימש בתפקיד עד לשנת 2000.

בשנת 2003 הקים להב עם דן תורן חברת תקליטים בשם פה גדול הפקות. בשנת 2004 הוציא את "אדוני הממון", אלבום בן 11 שירים, שלווה בסיבוב הופעות. בין שירי האלבום ראויים לציון שיר הנושא שלו ("אדוני הממון") שביצע כדואט עם דן תורן, והביצוע המחודש לשיר "הקומיקאים", החותם את האלבום, בו נוספו בתים חדשים לגרסה הוותיקה של "מופע הארנבות של ד"ר קספר".

בשנת 2012 השתתף להב כמוזיקאי בהצגת הפרינג' "משחק באש" בתיאטרון באר שבע, מאת המחזאי שי להב. המחזה עוסק בזוגיות רומנטית ובשגרה היום-יומית אשר חווה זוג נשוי לאורך חייו המשותפים, ומלווה בשירים בביצוע חי בשילובה של יפעת נוח להב ("ליברה"). שירי המחזה הוקלטו לאלבום והופצו במקביל לסדרת המופעים. 

בשנת 2013 שימש כמעבד המוזיקלי בסדרת הריאליטי "מה שקורה באילת VIP", אותה יצר וביים איתי שגב. 

בשנת 2014 הקליט עם איתי שגב אלבום חושפני בשם "זמנקליני".

בשנת 2025 הפיק אלבום אינדי דאנס בשם "דיסקו שמש" עם צביקה כהן, חברו להרכב "מופע הארנבות של דוקטור קספר". 

## קישורים חיצוניים

* 
* טל גורדון, ריאיון: משבר ה-40 של שי להב, באתר הבמה, 19 בספטמבר 2012
* 
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:חברי להקת אור כשדים
קטגוריה:קלידנים ישראלים
קטגוריה:מופע הארנבות של ד"ר קספר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קתדרלת סנט ג'ורג'

שמאל|ממוזער|250px|קתדרלת סנט ג'ורג'
250px|ממוזער|החלל המרכזי בקתדרלה
**קתדרלת סנט ג'ורג**' (באנגלית: **St. George's Cathedral**) היא קתדרלה אנגליקנית-אפיסקופלית השוכנת ברחוב דרך שכם במזרח ירושלים.

הקתדרלה שוכנת במתחם גדול שהוקם בשנת 1898 ובו גם אכסניה לצליינים וקולג', והיא משמשת כקתדרת הבישוף האפיסקופלי של ירושלים, ראש הכנסייה האפיסקופלית בירושלים והמזרח התיכון המאגדת את המאמינים בכנסייה בישראל, הרשות הפלסטינית, ירדן, סוריה ולבנון.

קולג' סנט ג'ורג' (St George’s College Jerusalem או SGCJ), שנוסד בשנת 1899, משמש כמוסד לימוד והשכלה. הקולג' התפרסם לאחר שמרדכי ואנונו קבע בו את מקום מגוריו, לאחר שחרורו ממאסר.

## גלריה

תמונה:Tower of St. George's Cathedral Jerusalem.jpg|מגדל של קתדרלת סנט ג'ורג', גובה 33 מטר, דומה בצורתו למגדל הפעמונים של מודלין קולג' באוקספורד
תמונה:St. George's Cathedral Interiors organ Jerusalem.jpg|העוגב של קתדרלת סנט ג'ורג
תמונה:St. George's Cathedral memory sign.jpg|שלט זכרון לשוטרים בריטים שנפלו בעת שרות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
תמונה:The royal arms Jerusalem St. George's Cathedral.jpg|סמל הממלכה המאוחדת שהיה תלוי על ארמון הנציב עד לסיום המנדט הבריטי, והועבר לכנסיה


## קישורים חיצוניים

* 
* הקתדרלה באתר הדיוקסיה האפיסקופלית של ירושלים
* אתר הקולג'
* 
* 

קטגוריה:מזרח ירושלים: כנסיות ומנזרים
סנט
ג'ורג'
ג'ורג'
קרל הרמן פרנק

**קרל הרמן פרנק** (בגרמנית: **Karl Hermann Frank**;  24 בינואר 1898 – 22 במאי 1946) היה מנהיג נאצי גרמני מחבל הסודטים, שתיפקד כמושל בפועל של צ'כיה לפני ובזמן מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
פרנק נולד ב-24 בינואר 1898 בעיר קרלסבד (כיום קרלובי וארי). אביו היה לאומן גרמני, מתומכיו של הפוליטיקאי הלאומני גאורג פון שנרר, וחינך אותו לשנאת צ'כים ולאנטישמיות מגיל מוקדם. לאחר שנכשל בלימודיו בבית-הספר למשפטים באוניברסיטה הגרמנית בפראג, פרנק התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, החל לעסוק במכירת ספרים בקרלסבד, עיר מולדתו, הצטרף למפלגה הנאצית ונבחר לפרלמנט הצ'כוסלובקי מטעמה. ב-1 באוקטובר 1938 סופח חבל הסודטים לגרמניה ופרנק מונה להיות ראש אזור - "גאולייטר" (בגרמנית: Gauleiter) של המפלגה הנאצית בצ'כולובקיה. הקיצוניות שלו מצאה חן בעיני היינריך הימלר, שמינה אותו לאס.אס.-בריגדפיהרר בנובמבר 1939.

לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939 וכינון הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, מונה פרנק לכהן כמפקד המשטרה, הוענק לו תואר "מזכיר המדינה של הפרוטקטורט", והוא הועלה לדרגת אס.אס.-גרופנפיהרר (המקבילה לדרגת תת-אלוף) תחת קונסטנטין פון נויראט. למרות שהיה כפוף לנויראט, פרנק החזיק בכוח האמיתי בפרוטקטורט בזכות הכרתו המעמיקה את הצ'כים ותודות לתמיכתו של הימלר. כמזכיר המדינה ומפקד המשטרה, פרנק נקט במדיניות של רדיפת הצ'כים. הוא לחץ עד שהביא למאסרו של ראש ממשלת בוהמיה ומוראביה, אלויס אלייש, ובמקביל חתר בסתר להוריד את נויראט ממעמדו. כשנויראט הודח מעמדתו בספטמבר 1941, פרנק קיווה לקבל את תפקיד הרייכספרוטקטור אך זה הועבר לריינהרד היידריך. למרות שתחילה יחסי העבודה בין פרנק להיידריך היו עוינים, השניים שמו בצד את חילוקי הדעות ושיתפו פעולה ביניהם.

גם כשנרצח היידריך ב-4 ביוני 1942 בידי אנשי המחתרת הצ'כית, תפקיד הרייכספרוטקטור לא הועבר לפרנק אלא לקורט דליגה. דליגה ופרנק עבדו ביחד בחיסול הכפרים לידיצה ולז'אקי על יושביהם כדי לנקום בצ'כים את דמו של היידריך. בתקופה זו, פרנק נודע באכזריותו במילוי תפקידו. אפילו אדולף אייכמן הגדירו כשונא יהודים "בנוסח יוליוס שטרייכר". תחת דליגה פרנק המשיך לחזק מעמדו עד כי כשוילהלם פריק קיבל את משרת הרייכספרוטקטור ב-1943, פרנק היה הקצין החזק ביותר בבוהמיה ומוראביה.

באוגוסט 1942 הוא מונה ל-"מושל המדינה" בבוהמיה ומוראביה. ביוני 1943 הוא קודם לדרגת אס.אס.-אובר-גרופנפיהרר (אלוף), גנרל המשטרה וגנרל הואפן אס.אס.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר שנכנע לכוחות של צבא ארצות הברית בפלזן ב-9 במאי 1945, פרנק הוסגר לידי הצ'כים ונשפט בבית-המשפט העממי בפראג בין מרץ לאפריל 1946. לאחר שהואשם בפשעי מלחמה ובהריסת לידיצה, נגזר על פרנק עונש מוות.

הוא נתלה בפומבי בחצר כלא פנקרץ שבפראג מול קהל של 5,000 איש ב-22 במאי 1946.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:צ'כוסלובקיה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהוסגרו לצ'כוסלובקיה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:אנשי ואפן אס אס
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
נגב מינרלים תעשייתיים

שמאל|ממוזער|250px|תנור אשר שימש את החברה במכתש רמון
שמאל|ממוזער|250px|מתקן ניפוי והפרדת חול
**נגב מינרלים תעשייתיים בע"מ** (**נ.מ.ת.**) הוקמה בשנת 1953 בשם חברת "**חרסית וחול זך בנגב בע"מ**". תחום פעילותה העיקרי הוא פיתוח וייצור מינרלים אל מתכתיים.
## היסטוריה
בשנים 1953-1952 החלו חברת "מחצבי ישראל" ו"סולל בונה" בהכנות להקמת חברה שתעסוק בפיתוח, כרייה ושיווק מחצבים עבור תעשיית הקרמיקה ותעשיית הזכוכית הישראלית. הערכה שפורסמה בשנת 1952 הצביעה על מאגר של 20 אלף טון חרסיות בנגב. החברה נרשמה ב-16 בינואר 1953 והייתה אמורה להחליף את "תעשיות אבן גיר בע"מ", שהוקמה על ידי "סולל בונה" בשנת 1950. מטרת הקמתה הייתה פיתוח, כרייה ושיווק המחצבים שהתגלו בואדי חתירה שבמכתש הגדול לטובת תעשיית הקרמיקה והזכוכית הישראלית. למעשה, הפכה "אבן גיר" לחברה הקבלנית של "חרסית וחול זך", דבר שיצר בעיות ניהוליות ותפעוליות שונות. החברה שיווקה בעיקר חרסיות שונות שמקורן במכתש הגדול ומכתש רמון, שבשנת 1956 נתגלתה בו חרסית דמוית צור, שמשמשת לתעשיית חסיני אש, וכן קאולין (חרסית לבנה), המשמש לייצור אריחי קיר ואסלות. וחול לתעשיית הזכוכית שנכרה באזור אילת. במאי 1954, לדוגמה, מכרה החברה 860 טון חרסית לתעשייה המקומית. עם זאת, השימוש במחצבים אלו היה בעייתי. הדבר נבע מחוסר אחידות בייצור ובעיבוד החומר, שגרמו לתקלות בייצור.

בשנת 1958 הקימה החברה מפעל לעיבוד חול לזכוכית שהובא ממכתש רמון בדימונה, אולם מפעל זה לא הופעל לבסוף ובמקומו הקימה החברה מפעל חדש במכתש רמון, בקרבת מקום הכרייה של המחצבים. במחצית שנות ה-60 הוקם שם גם מתקן לעיבוד חרסית, שנסגר בשנת 1967 בשל חוסר כדאיות כלכלית. בשנים 1971-1970 הופעל המתקן על ידי אשר זכרי, יזם פרטי שהפעיל אותו כקבלן-משנה.

מפעל כריה של החברה ממוקם במכתש הגדול שברכס חתירה ובו מתבצעים כרייה ייבוש וניפוי של חול קוורץ זך (סיליקה), שמשמש בעיקר לתעשיית הזכוכית וכן לתעשיית הבנייה. גם בבקעת תמנע הסמוכה לאילת מצוי חול זה, אך לכרייה במכתש הגדול יתרון כלכלי בעלויות הובלה נמוכות בשל קרבתו למרכז.

כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20 ביקשה הממשלה למכור את החברה ליזם פרטי, לאחר שלא הצליחה ליצור רווחיות בפעילותה. בשנת 1970 פורסם מכרז למכירתה, שבוטל בשל הצעות נמוכות. משנת 1975 הפכה החברה לחברה בת של "כימיקלים לישראל" וב-2004 נמכרה לחברת "דורז ד.ר. אחזקות" שבשליטת משפחת רזין.

בשנת 1995 החל את פעילותו במישור רותם מפעל לכרייה ועיבוד של גיר וסיד שמשמשים בעיקר את התעשייה הכימית ותעשיית הבנייה. מטה החברה שוכן כיום בפארק התעשייה עומר.

## קישורים חיצוניים
* 
* שי טחנאי, מארץ המחצבים לארץ המכתשים - מדרשת שדה בוקר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשייה כימית בישראל
קטגוריה:תעשיית הקרמיקה בישראל
קטגוריה:יצרני כימיקלים
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:עומר: חברות
קטגוריה:מישור רותם: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות
קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים בישראל
קטגוריה:תעשיית אבן וסיד
רחוב בנק 25

**רחוב בנק 25** (באנגלית: **25 Bank Street**) הוא גורד שחקים ברציפי הרון באזור הדוקלנדס של לונדון. גובהו של המבנה 153 מטרים, ובו 33 קומות. המבנה, שהושלם בשנת 2003 הוא המבנה השביעי בגובהו בלונדון. 

במבנה ממוקם המטה האירופי של חברת ההשקעות ג'יי פי מורגן צ'ייס.

המבנה תוכנן על ידי האדריכל סזאר פלי.

## ראו גם
*גורדי שחקים בלונדון

## קישורים חיצוניים

* תיאור המבנה באתר emporis.com

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
אגם ביקאז

**אגם ביקאז** (ברומנית: **Lacul Bicaz**), או בשמו הרשמי **אגם מעיין ההר** (ברומנית: Lacul Izvorul Muntelui) הוא אגם אגירה ברומניה, שנבנה על אפיק נהר ביסטריצה, במחוז ניאמץ. האגם ממוקם 4 ק"מ מהעיר ביקאז וכ -35 ק"מ מהעיר פיאטרה ניאמץ.

הסכר נבנה בין השנים 1950–1960 ונועד לתפעול תחנת הכוח ההידרואלקטרית **ביקאז-האלון** (Bicaz-Stejaru). הסכר הוא באורך 435 מטרים, גובהו 127 מטרים ורוחבו המרבי בבסיסו הוא 119 מטרים. אורך האגם הוא 40 קילומטרים ושטחו 33 קילומטרים רבועים. הקיבולת המקסימלית היא 1.25 קמ"ק מים, וההיקף הממוצע שלו הוא כ-71 ק"מ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ביקאז
ביקאז
ביקאז
מגדל טרליק

**מגדל טרליק** (באנגלית: **Trellick Tower**) הוא מגדל בן 31 קומות המצוי בצפון קנזינגטון ברובע קנזינגטון וצ'לסי שבלונדון. המבנה בנוי בסגנון הברוטליסטי ותוכנן על ידי האדריכל ארנו גולדפינגר שמונה על ידי מועצת העיר לונדון, בשנת 1966. בניית המבנה הושלמה בשנת 1972. הוא מוגדר כמבנה לשימור בעל חשיבות ארכיטקטונית מדרגה שנייה (*Grade II).

## תיאור המבנה וייחודו
גובהו של המבנה לרבות תורן התקשורת שבראשו - 120 מטרים (גובה המבנה מבלי התורן - 98 מטרים).

תוכניתו של גולדפינגר התבססה על מגדל בלפרון שבאזור פופלר שבמזרח לונדון, והושפעה מחצר אניסלנד שבגלאזגו (מבנה שתוכנן על ידי חברת האדריכלות ג' הולמס ושות' והושלם בשנת 1968).

המבנה הוא מבנה מוארך, בעל מגדל מעלית נפרד המחובר למבנה המגורים בכל קומה שלישית באמצעות מסדרון קישור. בקומות שמעל ומתחת למסדרון הקישור, הגישה אל מגדל המעלית נעשית באמצעות מדרגות פנימיות.

במגדל 217 דירות. לאחר בנייתו היו כל הדירות בבעלות מועצת לונדון רבתי אשר השכירה את הדירות. זמן קצר לאחר הקמת הבניין הועברו לדירות למועצה המקומית (מועצת הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי).

מרבית הדירות נמצאות כיום בבעלות המועצה המקומית ומושכרות על ידה. מיעוטן בבעלות פרטית.

בעת השלמת הקמת המגדל החל התהליך של הפסקת בניית בניינים ציבוריים מסוג זה, בשל הבעיות הסוציאליות שנוצרו בהם. בשנות ה-70 של המאה ה-20 יצא לבניין שם רע בשל הפשיעה הרבה בו, ואירועים של אינוס ושימוש בסמים במסדרונות הבניין.

ב-1984 התאגדו הדיירים והפעילו לחץ על המועצה המקומית עד שזו התקינה מערכת אינטרקום בכניסה לבניין וכן העסיקה שוער. בעקבות פעולות אלו עלו מחירי הדירות, והבניין הפך פופולרי.

בדצמבר 1989 הותקנו על גג הבניין אנטנות תקשורת.

בשנת 1998 הוכרז הבניין כבניין לשימור.

## ראו גם

* גורדי שחקים בלונדון

## קישורים חיצוניים

* מגדל טרליק באתר Skyscrapernews.com.

טרליק, מגדל
קטגוריה:מבנים שתכנן ארנו גולדפינגר
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:ברוטליזם
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה II*
מאסרו של ישו (קאראווג'ו)

**מאסרו של ישו** (באיטלקית: **Cattura di Cristo**) הוא ציור של קאראווג'יו משנת 1602.

בציור מתוארת לכידתו של ישו בגת שמנים בידי חיילים רומאים שהונחו על ידי יהודה איש קריות, המזהה את ישו בנשקו אותו על לחיו (הבשורה על-פי מרקוס 14:44). הדמות בעלת השפם בקצה הימני של התמונה, אשר מחזיקה בידה הימנית פנס היא דיוקן עצמי של קאראווג'ו.

ציור זה נחשב "נעלם", עד שנתגלה בשנת 1990 במסדר הישועי בדבלין, שם היה תלוי בחדר האוכל של הישועים מאז שנות השלושים המוקדמות של המאה העשרים, אך נחשב לעותק של ציור של ואן הונתורסט, מממשיכי קאראווג'יו ההולנדים.

הציור נמכר על ידי משפחת מתאי מרומא (כציור של ואן הונתורסט) ב 1802 לוויליאם המילטון ניסבת מסקוטלנד, שבביתו היה תלוי עד 1921. לאחר מכן הוא נמכר לרופאה אירית שתרמה אותו למסדר האחים הישועים. לאחר שנוקה ושוקם בשנת 1990, נתגלה מקורו האמיתי, ומאז הוא מוצג ברשות המסדר בגלריה הלאומית של אירלנד שבדבלין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:אמנות נוצרית
קטגוריה:דבלין: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:נשיקות באמנות ובתרבות
Component video

**Component video** היא אחת מהשיטות להעברת אות וידאו אנלוגי.
ממוזער|שמאל|''component video''
אות הקומפוננט מכיל בנפרד את אות הבהירות (Y - luminance), ואת אותות הפרשי הצבעים (b-y), (r-y). בצורתו הבסיסית ביותר כולל האות בנפרד את שלושת צבעי היסוד: אדום, ירוק וכחול (RGB). לשם כך משתמשים בשלושה כבלים נפרדים, דבר המאפשר להעביר אותות וידאו באיכות גבוהה יותר מאות Composite video.
אות זה נקרא כך מכיוון שהאות מופרד לרכיביו. שיטה זו משמשת להעברת את אות החוזי (וידאו) בלבד, ללא אות השמע (אודיו).
מכיוון שהאות מורכב מחלקים בסיסיים יותר (צבעי היסוד), עיבודו בשיטה זו מדויק וטוב יותר ומאפשר לבצע כיוונים וכיולים בצורה מדויקת יותר. לדוגמה, הקטנת שיעור הצבע האדום באות המורכב. 
חסרונה העיקרי של שיטה זו היא עצם ההפרדה לשלושה כבלים, כלומר יש לפרוס 3 פריסות זהות (במקום אחת בשיטת Composite), וכן, כל מכשיר כזה דורש 3 מחברים.

שיטה זו רווחת בתחום הווידאו המקצועי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקני וידאו
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
גן צ'ישמיג'יו

[שמאל|250px|ממוזער| צ'ישמיג'יו, [חורף 2002]]
**גן צ'ישמיג'יו** (ברומנית: **Grădina Cişmigiu**) הוא הגן הציבורי העתיק ביותר בבוקרשט, רומניה.

הגן נמצא במרכז בוקרשט, שטחו כ-160 דונם, והוא תחום בשני נתיבי תחבורה חשובים: שדרת המלכה אליסבטה (Regina Elisabeta) ושדרת סקיטוּ מגוראנוּ (Schitu Măgureanu) ובמרכזו אגם צ'ישמיג'יו. 

הגן מטופח בסגנון הגנים האנגליים, ויש לו מספר מבואות: שתיים מכיוון שדרות סקיטוּ מגוראנוּ, שתיים מכיוון שדרות המלכה אליסבטה, ואחת מכיוון רחוב שטירבאי וודה (Ştirbei Vodă).

## תולדות המקום
[שמאל|250px|ממוזער| צ'ישמיג'יו, [קיץ 2010]]
בשנת 1779 שליט מונטניה, אלכסנדר איפסילנטי (הסבא) (סבו של אלכסנדר איפסילנטי), ציווה על ביצוע שתי חפירות ניקוז במקום. הביצה שנוצרה הייתה למוקד זיהום במרכז העיר. בשנת 1830 הגנרל פאבל קיסליוב, המושל הרוסי של הנסיכויות הרומניות באותה תקופה, הורה על ייבוש המקום והפיכת השטח לגינה ציבורית. ההוראה בוצעה רק בעת שלטונו של גאורגה ביבסקו, בשנת 1847, כאשר הוטל על אדריכל הנוף הווינאי וילהלם מאייר (Wilhelm Mayer) לבצע את המלאכה. בתקופה שלאחר ביבסקוּ, השליט החדש, ברבו שטירבאי, החליט לחפור גם אגם ולחבר אותו לנחל הדמבוביצה. בשנת 1852 סודרו המשעולים והוצבו מאה "ספות", ספסלים ללא משענות, עשוים מעץ אלון. עבודות ההשבחה הסתיימו בשנת 1854, שנה בה נערכה הפתיחה הרשמית של הגן. בחורף של שנת 1883 קפא האגם ועל פניו הקפואים נערכו תחרויות החלקה על הקרח.

בגן נשתלו בהדרגה יותר מ-30,000 עצים מקומיים וגם עצים אקזוטיים, נבנו מערות מלאכותיות, מעין זונק וגשרים ונשתלו שטיחי פרחים. במערב הגן יש גינה צרפתית ובצפון גן ורדים.

שנים אחר כך, העירייה רכשה שטחים סמוכים והגדילה את הגן, והובאו לאגם ברבורים ושקנאים. בשלושת האגמים הוכנסו דגים אקזוטיים. באחד האגמים יש אי ומעגן, בו אפשר לשכור סירות לשיט באגמים. ב-1852 הוקף כל הגן בגדר נמוכה. משרד הפנים של רומניה הפגין דאגה רבה לגן, ופרסם הוראות התנהגות: במשעוליו נאסרה כניסה ברכיבה או בכרכרות; השהיה בגן הותרה מהזריחה ועד שעה 22.00 ובלילות בהירים עד חצות. הדריכה על הדשא וקטיפת פרחים הייתה אסורה, כמו גם טיול עם כלבים או חיות מחמד אחרות ואף התנהגות רעשנית מדי. 

בחלק מהגן, בצד הסמוך לשדרת המלכה אליסבטה הוקמה רוטונדה, בה הוצבו פסלים של גדולי משורריה וסופריה של רומניה.

## קישורים חיצוניים

* Parcul Cişmigiu אתר המציג את ההיסטוריה של הגן ואת המפה שלו. 
* Parcul Cișmigiu 

קטגוריה:רומניה: תרבות
צ'ישמיג'יו
צ'ישמיג'יו
מוכרים בלבד 2

**מוכרים בלבד 2** (באנגלית: **Clerks II**) הוא סרטו השביעי של קווין סמית'.

## תקציר העלילה
לאחר שהחנות בה דנטה ורנדל (מוכרים בלבד) עבדו נשרפת, הם מוצאים את עצמם עובדים בסניף המקומי של רשת המזון המהיר הבדויה Mooby's (הדמות על לוגו המסעדה מוכרת למעריציו של סמית' מהסרט דוגמה כמעין עגל הזהב). הסרט מתרחש ביומו האחרון של דנטה בעבודה, לפני שהוא וארוסתו, אמה, (המגולמת על ידי אשתו של סמית', ג'ינפר שוואלבך) עוברים לחיים חדשים בפלורידה. רנדל מתקשה להתמודד עם העובדה שהחבר הכי טוב שלו עוזב; דנטה מנסה להבין האם הוא באמת צריך לעשות את הצעד הזה; אליאס (טרבור פרהמן) מתמודד עם היותו בתול בן 19; בקי (רוזריו דוסון) מתמודדת עם העומס של להחליף את דוד שלה בניהול הסניף, ועם האכזבות שלה בחיים; ג'יי ובוב ממשיכים למכור סמים מחוץ למסעדה; והכל מלווה בקטילות תרבות הפופ, וההומור הרגיל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי קווין סמית'
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
ג'ון הארווי קלוג

**ג'ון הארווי קלוג** (באנגלית: **John Harvey Kellogg**; 26 בפברואר 1852 - 14 בדצמבר 1943) רופא אמריקאי, תזונאי, ממציא ואיש עסקים, מנהל בית הבראה הוליסטי, שהתמקד במיוחד בתזונה, חוקנים והתעמלות. היה צמחוני נלהב, והוא ידוע במיוחד כממציא הקורנפלקס, יחד עם אחיו, ויל קית' קלוג 
## חייו
קלוג סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת מישיגן ב-1875 ונישא לאלה ארווילה איטון ב-1879. לקלוג לא היו ילדים מכיוון שהאמין שיחסי מין אינם בריאים, אך גידל יותר מ־40 ילדים שלא היו ילדיו הביולוגיים, ואימץ באופן רשמי שבעה מהם.

קלוג זכה לפרסום כמנהל בית ההבראה בבאטל קריק. הוא התנגד לניתוחים והאמין כי הדרך הנכונה היא לשפר את אורח החיים על פי דעותיו הרפואיות שכללו בין היתר התעמלות, צמחונות, חוקן לעיתים קרובות, הינזרות ממין והיצמדות לדיאטה מפורטת שפיתח. כחלק מאותה דיאטה, קלוג פיתח לראשונה, ביחד עם אחיו, את הקורנפלקס. בעקבות מריבה עם אחיו, פתח האחרון מפעל משלו לייצור קורנפלקס שמוכר כיום כ"קלוגס". מטופל של קלוג, צ'ארלס ויליאם פוסט, פתח לאחר מכן מפעל מתחרה בשם "פוסט".

קלוג הציג חידושים רפואיים רבים ורשם מספר פטנטים על אמצעים רפואיים שפיתח. למרות התנגדותו לניתוחים, קלוג תמך באופן נלהב במילה כהליך רפואי מונע מחלות ולהפסקת אוננות, במקרה שאמצעים אחרים נכשלו. הוא המליץ לבצע את המילה ללא הרדמה. כדי למנוע אוננות של בנות, קלוג הציע שני פתרונות רפואיים: לכרות את הדגדגן () או לשפוך עליו חומצה. ניתוחים דומים שבוצעו מסיבות רפואיות שונות היו מקובלים בסוף המאה ה-19, וקלוג ביצע פעולות אלו גם בעצמו.

## קישורים חיצוניים

* אורי קציר, דגני בוקר וברית מילה , אפלטון
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:תזונאים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1943
לס פול

שמאל|ממוזער|250px|לס פול
**לס פול** (באנגלית: **Les Paul**; 9 ביוני 1915 – 13 באוגוסט 2009) היה גיטריסט קאנטרי-ג'אז אמריקאי, הידוע כאחת מהדמויות החשובות בהתפתחותם של כלי נגינה חשמליים מודרניים וטכניקות הקלטה. פול היה חלוץ בהתפתחות הגיטרה החשמלית בעלת הגוף המוצק (הגיבסון לס פול, הקרויה על שמו), בהקלטה רב-ערוצית, ובאפקטים שונים של חזרה והד.

## חייו
נולד בשם לסטר ויליאם פולפוס (Lester William Polsfuss) בעיר ווקשה שבויסקונסין. עוד בגיל 12, בשנת 1928, ניגן במסעדות המבורגרים כדי להרוויח דמי כיס. אז הוא החליט להגביר את הגיטרה שלו, ולשם כך הוא פירק את החלק העליון של הפטיפון, חיבר אותו לגיטרה באמצעות חוטי טלפון שאותם חיבר לרדיו וכך יצר גיטרה חשמלית.

בתחילת שנות ה-40 החליט פול לנסות ליצור גיטרה חשמלית מגוף מלא. כאשר עבד אצל יצרני הגיטרות "אפיפון", ניצל את סופי השבוע וניסר לשניים גיטרה אקוסטית מתוצרת "אפיפון", ובמקום החלק המרכזי חיבר בול עץ. באמצעות זוויות פח הוא חיבר צוואר של גיטרת גיבסון, בנה פיקאפ בעצמו והלך עם המצאתו, שאותה כינה "בול העץ", לבית החרושת של גיבסון. אנשי "גיבסון" לעגו לפול וכינו אותו "הילד עם מקל המטאטא". בשנת 1950, כאשר ליאו פנדר הצליח לייצר גיטרה חשמלית, דבר שאנשי גיבסון חשבו שאינו אפשרי, עמדו בחברת גיבסון על טעותם וחיפשו את "הילד עם מקל המטאטא". לבסוף, בשנת 1951, הם מצאו את פול וביקשו ממנו לחתום על המצאתו, והחתימה מוטבעת עד היום על כל גיטרת לס פול.

## לס פול ומרי פורד
לס פול ומרי פורד  התחתנו בשנת 1949 וההחלו לחבר מוזיקה ולשיר ביחד. **מרי פורד** הייתה גיטריסטית וסולנית אמריקאית, עם ניסיון רב ובשנת 1950 החלו להופיע במצעדי הפזמונים. בשנות ה-50 הם היו כוכבי מוזיקה והוציאו 28 להיטים. השיר שלהם Vaya con Dios (מילולית "לך עם אלוהים") נבחר כאחד מ-100 השירים המערביים המובילים בכל הזמנים. ההקלטה של השיר הגיעה לראשונה למצעד רבי המכר של מגזין בילבורד ב-13 ביוני 1953 ונמשכה 31 שבועות בטבלה, ואחר כך למצעדי פזמונים נוספים, והיה השיר השני הנמכר ביותר בשנת 1953. בשנת 2005, ההקלטה של השיר הוכנסה להיכל התהילה של הגראמי.

פול ופורד התגרשו בדצמבר 1964, וגם סיימו את שיתוף הפעולה שלהם.

לס פול ביצע בשירו "Johnny (is the Boy for Me)" פלגיאט ביצירתו של המלחין היהודי רומני ריכרד שטיין, "מזחלת עם פעמונים", והפסיד בתביעה שהוגשה נגדו.

פול נפטר בניו יורק ב-13 באוגוסט 2009, בגיל 94.

## קישורים חיצוניים

*  
* 
* 
* 
* שרבוט גוגל שהופיע ביום הולדתו של לס פול
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:זוכי פרס אמי בפריים טיים: הנדסה
קטגוריה:יצרני כלי נגינה אמריקאים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
נינו אנניאשווילי

**נינוֹ אנניאשווילי** (בגאורגית: **ნინო ანანიაშვილი**; נולדה ב-28 במרץ 1963), הידועה גם כנינה גדבנובה אנניאשווילי, היא בלרינה גאורגית והמנהלת האמנותית של להקת הבלט הלאומי של גאורגיה.

## ביוגרפיה
[שמאל|ממוזער|250px|אנניאשווילי במרכז בביצוע [אגם הברבורים]]
אנניאשווילי נולדה בשנת 1963 בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) לגדואן אנניאשווילי וליה גוגולשווילי. משום נטייתה הרבה לחלות, ובהמלצת רופאיה לעיסוק בספורט, החלה להתאמן בהחלקה על הקרח. בשנת 1969 היא החלה את אימונים מסודרים במוסד הכוריאוגרפי של גאורגיה, ובשנת 1973 הייתה לאלופת החלקה (לצעירים). בשנת 1976 בהשגחת סבתה עזבה את בית הוריה לטובת לימודי בלט המוסד הכוראוגרפי של מוסקבה (МГАХ). המורה העיקרית שלה הייתה נטליה זולוטובה. בשנת 1978 התקבלה ללימודים בבולשוי, והחלה ללמוד ככל יתר הבלרינות. הופעתה הראשונה על הבמה הייתה בשנת 1980 בהפקה של "קופליה". היא סיימה את חוק לימודיה בשנת 1981, והתקבלה לבלט בולשוי. בשנת 1983 קודמה לדרגת סולנית והופיעה לראשונה כמקצוענית בעיר המוצא שלה טביליסי. ולבסוף עלתה לדרגת פרימה בלרינה. אנניאשווילי, יחד עם, אנדריס לייפה, הייתה הרקדנית הסובייטית הראשונה, שהופיעה עם הבלט של ניו יורק סיטי, כאמן אורחת, בשנת 1986. בשנת 1993 היא הפכה לרקדנית העיקרית של תיאטרון הבלט האמריקאי. בשנת 1999 היא הצטרפה לבלט יוסטון באותה דרגה.

היא קיבלה אישור לרקוד כאמן אורח מחוץ לברית המועצות **רק** משנת 1986, בהתאם לעקרונות הגלאסנוסט של מיכאל גורבצ'וב. בעלה קישר אותה לכוריאוגרף הדני פרנק אנדרסון. האחרון שהתפלא לשמוע כי אנניאשווילי תוכל להופיע (עד אז הזמנות להופעה כאמן אורח לאנניאשווילי נידחו על ידי הסובייטים מכל מיני תואנות), מיהר לקשר אותה עם התיאטראות בעולם ומאז היא מופיעה ברחבי תבל. דבר זה גם פתח לה דלת בבלט בולשוי.

במהלך הקריירה שלה הופיעה אנניאשווילי בהרבה הפקות, ביניהם: "אנה קרנינה", אפולו מוליך המוזות, ציפור האש, אגם הברבורים, מפצח האגוזים, "דון קיחוטה, ז'יזל, רומיאו ויוליה, "היפהפייה הנרדמת", "הנסיך מעץ", "סינדרלה", הסילפידה, הביידרה, הנערה הסוררת, קופליה ועוד

המדינות בהן הופיעה (ברוב המקומות כאמן אורח): בולגריה, דנמרק, פינלנד, גאורגיה, גרמניה, הונגריה, איטליה, יפן, מונקו, נורווגיה, פורטוגל, רוסיה, סרביה, שוודיה, ישראל, בריטניה וארצות הברית. 

בישראל, היא כיכבה בהפקת הבולשוי, בתפקיד ז'יזל וקיטרי מתוך דון קישוט.

## תחרויות

* בשנת 1980 קיבלה מדליית זהב יחד עם אחרים בתחרות הבלט הבינלאומית העשירית בוורנה שבבולגריה.
* בשנת 1981 יחד עם אנדריס לייפה זכתה בפרס מכובד בתחרות הבלט הבינלאומית הרביעית במוסקבה כאשר לייפה זכתה בזהב.
* בשנת 1985 זכתה במדליית זהב בתחרות הבלט הבינלאומית החמישית במוסקבה.
* בשנת 1986 זכתה יחד עם אנדריס לייפה בפרס מכובד בתחרות הבלט הבינלאומית השלישית בג'קסון מיסיסיפי, ארצות הברית.

## פרסים

* שחקן המדינה מגאורגיה הסובייטית, 1989
* פרס "טריומפ" פרס לאומי בלתי תלוי (בפעם הראשונה שרקדנית זוכה בו), 1991
* פרס שותא רוסתוולי היוקרתי מגאורגיה, 1993
* שחקן המדינה של הפדרציה הרוסית, 1995
* "אשת השנה" (מוסד ביוגרפי בינלאומי), 2000
* "הפרס הלאומי מריט", רוסיה, 2001
* "פרס מגזין ריקוד", 2002
* "מדליית הכבוד" (הפרס הגבוה ביותר בגאורגיה), 2003
* פרס מגזין הבלט - נשמת רקדן (בקטגוריית מלכת הריקוד), 2003

## קישורים חיצוניים

* 
* ירון מרגולין, נקודת המפנה של אנניאשווילי הגדולה
* 

קטגוריה:רקדני בלט גאורגים
קטגוריה:זוכי פרס שותא רוסתוולי
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:פרימה בלרינות
קטגוריה:ילידות 1963
ציטוקינין

שמאל|ממוזער|200px|המבנה הכימי של זיאטין
[שמאל|ממוזער|200px|מטאטא המכשפה בעץ [ליבנה (עץ)|ליבנה]]

**ציטוקינין** (באנגלית: **Cytokinin**, ובקיצור: CK) הוא שם כולל לקבוצה של תרכובות אורגניות המשמשות כהורמונים צמחיים.

קיימים שני סוגים של ציטוקינינים, הנבדלים ביניהם במבנה הכימי. הורמוני הסוג הראשון מכילים כולם את הפורין אדנין, המצוי גם בנוקלאוטיד ATP ובחומצות הגרעין DNA ו-RNA. הורמוני הסוג השני מבוססים על שתנן, תרכובת חנקנית קטנה המצויה בשתן של בעלי חיים. למרות השוני הכימי הגדול בין שני סוגי הציטוקינינים, תפקודם הפיזיולוגי דומה. ציטוקינינים מצויים גם ביצורים מממלכות אחרות, כגון פטריות, חיידקים ובעלי חיים.

הציטוקינין הראשון שנתגלה היה הקינטין, אך החשוב ביותר הוא **זיאטין** (Zeatin), אשר התגלה לראשונה בצמח התירס ואשר קרוי על שמו (השם הטקסונומי של התירס הוא *Zea mays*). המילה **ציטוקינין** עצמה מקורה במילה ציטוקינזה (חלוקת התא); ההורמון מעודד תהליך זה בצמח.

ציטוקינינים מעודדים את צמיחת הגבעול והענפים המשניים ומדכאים את צמיחת השורש. צמיחת הגבעול והענפים מתרחשת באמצעות חלוקת תאים. הציטוקינינים מעודדים פוטוסינתזה וסינתזה של כלורופיל, מעודדים היווצרות של עורקים (שיפה ועצה) בצמח ומעכבים את הזדקנות הצמח.

בניגוד לאוקסין, הורמון המעודד שלטון קודקודי בצמח (צמיחה רבה של הגבעול הראשי ביחס לענפים המשניים), הרי שציטוקינין מדכא זאת. ניתן לראות זאת במחלת עצים המכונה מטאטא המכשפה. המחלה נגרמת על ידי אורגניזמים שונים כגון חיידקי פיטופלזמה הגורמים לביטוי יתר של ציטוקינין ברקמות העץ, או פטריות המפרישות אותו וגורמות לביטול השלטון הקודקודי דוגמת עץ הליבנה (תמונה). הדבר גורם לצמיחת ענפים דמויי-שיח (או דמויי קן של ציפור) במקום ההידבקות, זאת עקב ההשפעה המדכאת של ההורמון על הדומיננטיות הקודקודית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:הורמונים צמחיים
אנדרו לוג אולדהם

**אנדרו לוג אולדהם** (אנגלית: **Andrew Loog Oldham**; נולד ב-29 בינואר 1944) הוא מפיק רוקנרול, אמרגן וסופר בריטי. הוא ידוע ביותר כמנהלם של הרולינג סטונז בשנות השישים, כאשר הוא מאמץ סגנון ראוותני שהושפע מחברו פיל ספקטור. בנוסף היה המפיק של הסינגל הראשון של הזמרת ושתי בניאן בשנת 1965. בשנת 2014, לוג נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:הרולינג סטונז
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא אוסטרלי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
דרומון

260px|ממוזער|שחזור של אוניית דרומון
**דְרוֹמוֹן** (ביוונית: **δρόμων**) היה דגם אוניית המלחמה הסטנדרטי בציי המלחמה הביזנטיים מהמאה ה-6 ועד סוף המאה העשירית לספירה לערך. זהו גם השם הגֶּנֶרִי בו השתמשו הביזנטים לציון ספינות הקרב שלהם, בלא התייחסות לסוג זה או אחר.

פירוש השם "דרומון" ביוונית הוא: "רָץ". הדרומונים הראשונים היו ספינות משוט חד-טוריות, חמושות באיל ניגוח ובחיילי צי; במרוצת הדורות הפכו לדו-טוריות, את איל הניגוח החליף מקור־חרטום (beak), מעין גשרון השתלטות בחרטום, והן שמו את מבטחן בלוחמת סיפונים ובירי כלי קלע ו"אש יוונית" ולא עוד בניגוח אוניות האויב.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספינות מלחמה עתיקות
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: צבא וביטחון
ויליאם קרלוס ויליאמס

שמאל|ממוזער|ויליאם קרלוס ויליאמס

**ויליאם קרלוס ויליאמס** (באנגלית: **William Carlos Williams**, **WCW**; 17 בספטמבר 1883 – 4 במרץ 1963) היה משורר, רופא, מחזאי ומספר אמריקאי.

## חייו
נולד ברתרפורד שבניו ג'רזי. החל לכתוב ולפרסם שירה עוד בהיות תלמיד בבית-הספר התיכון. אז גם החליט להקדיש את חייו הן לרפואה והן לשירה. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת פנסילבניה, שם פגש את המשורר עזרא פאונד והתיידד עמו. עזרא פאונד סייע לו רבות בראשית דרכו הספרותית. בשנים מאוחרות יותר הושפע ויליאמס גם משירתו של תומאס סטרנס אליוט.

בשנת 1906 סיים ויליאמס את לימודי הרפואה, ובשנת 1910 פתח מרפאה בעיר הולדתו, ושימש כרופא עד 1951. בשובו לרתרפורד ייסד כתב עת ספרותי, ובו הביא יצירות רבות מעבודתו הפוריה: מסות, שירים, סיפורת ומחזאות. הוא התייצב למן ראשית דרכו בראש התנועה המודרניסטית, האימג'יניסטית, השוחרת את שירת אירופה במיטבה. את קובץ שיריו הראשון פרסם בשנת 1909, ומאז פרסם קובצי שירה רבים וגם רומנים וקובצי סיפורים.

ויליאם קרלוס ויליאמס נחשב המשורר המשפיע על אלן גינזבורג ועל יוצרי דור ה"ביט" האחרים. השפעת שירתו באמריקה גדלה מאוד בשנות החמישים והששים של המאה העשרים. הוא היה חולה שנים רבות, אך זכה לכתוב ולפרסם משיריו כמעט עד פטירתו.

ויליאמס פרסם בחייו כמה וכמה ספרי שירה, שאחדים מהם תורגמו לעברית. כמו כן תורגמו שירים בודדים משלו, שנדפסו בכתבי עת ספרותיים בארץ.

נפטר בעיר הולדתו, רתרפורד, ב-1963.

## ספריו בעברית
***העולם מצטמצם לתמונה מוכרת: מבחר שירים**, תרגמו מכבית מלכין ויואב ורדי, כרמל, ירושלים, 2005.
***רוצה רק לומר**, תרגם עודד פלד, קשב לשירה, תל אביב, 2004.
***סיפורי רופא**, תרגם עודד פלד, רסלינג, תל אביב, 2006.
* **האלפבית של העצים** - מבחר שירים, תרגם שמעון זנדבנק, הקיבוץ המאוחד, 2023.

## לקריאה נוספת
* ויליאם קרלוס ויליאמס – **עצה למשורר הצעיר** (מאנגלית: יפתח בריל), דחק, כרך טז, 2023.

## קישורים חיצוניים

* 
* המריצה האדומה, תרגום: עודד פלד, החוטם 4, קיץ 2009
* ערן סבאג, קריאה בשירי וויליאם קרלוס וויליאמס, חיים של אחרים, גלי צה"ל, 16 בנובמבר 2011
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
חיים שיבי

**חיים שיבי** (נולד ב-23 בספטמבר 1949) הוא עיתונאי, סופר ומשפטן ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים. בוגר בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה, הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. בעל תואר שני בתקשורת מהפקולטה לעיתונות של אוניברסיטת מיזורי בארצות הברית. חבר לשכת עורכי הדין.

שיבי החל את דרכו העיתונאית בעריכת עיתון הסטודנטים "פי האתון", שבין צוות כותביו היו, בין היתר, חנוך מרמרי, קובי ניב ואברהם גל. היה כתב "על המשמר" בשטחים. ערך ופיתח במשך 7 שנים את העיתון המקומי הראשון ברשת המקומונים של ידיעות אחרונות - "קול ירושלים". לאחר מכן הפך לכתב ב"ידיעות אחרונות", תפקיד בו החזיק לאורך 27 שנים. במהלכן שימש בין היתר ככתב מדיני, כתב פרלמנטרי ואף שליח העיתון בוושינגטון לאורך 4 שנים.

ערך והגיש עם חיים הכט את "הכיסאות", תוכנית טלוויזיה מן הכנסת ששודרה בערוץ 2.

שיבי פרש מ"ידיעות אחרונות" בינואר 2006. ב-1988 ייסד עם עו"ד יוסי ריכטר והחל לערוך ולפתח את ביטאון לשכת עורכי הדין במחוז ירושלים "הלשכה".

באביב 2018 עלו לרשת אתר ומגזין מחוז ירושלים של לשכת עורכי הדין - בעריכתו - עד ליוני 2022.

חבר ופעיל במועצת העיתונות, עורך אתר המועצה ויוזם הקמת צוות התגובות במועצה. חבר הנהלת אגודת העיתונאים ירושלים, פעיל בוועדות מקצועיות של האגודה ועורך אתר האינטרנט של האגודה-2024-2009.
שיבי הופיע כפרשן פוליטי בכלי תקשורת רבים, בין השאר ב-CNN, אל ג'זירה, פוקס ניוז, אן.פי.אר. רדיו קנדה וערוץ הכנסת.

בפברואר 2010 הצטרף שיבי לאגף ההסברה בבית יד שרה בירושלים כמנהל תקשורת ועורך הידיעון שנשלח מדי שבוע לאלפי מתנדבים. חבר פעיל בצוות ההסברה הבכיר עד נובמבר 2020.

## ספריו
* "דוגה פרייד צ'יקן" - על יורדים ישראלים בניו-יורק
* "חינוכו מחדש של ח"כ קליין" - רומן פוליטי
* "מסכת התדמית" - על פוליטיקה, תקשורת והישרדות
* "חיה פוליטית" - סיפורים קצרים (זכה בפרס ירושלים לספרות)
* "תיק לוין" - רומן פוליטי
* "המקצוע שנתפש ברשת" - מאחורי הקלעים של תעשיית התקשורת

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* חיים שיבי, באתר "חדשות מחלקה ראשונה"

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:חברי מועצת העיתונות בישראל
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
רוי רוג'רס

**לאונרד פרנקלין סליי** (באנגלית: **Leonard Franklin Slye**; 5 בנובמבר 1911 – 6 ביולי 1998), מי שהתפרסם כ**רוי רוג'רס** (Roy Rogers), היה זמר ושחקן אמריקאי. הוא הופיע ביחד עם אשתו וכלבו ביותר ממאה סרטים.

רוג'רס נולד בסינסינטי, אוהיו.

ב-6 ביולי 1998, מת רוג'רס מאי ספיקת לב, בגיל 86.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
אבי פילוסוף

**אבי פילוסוף** (נולד ב-11 בדצמבר 1946) הוא עורך דין ומנהל ישראלי, שותף במשרד עורכי דין גורניצקי ושות'.

## ביוגרפיה
נולד בתל אביב לדוד וויקי פילוסוף יליד יוון ולאם ילידת תוניס. בנערותו היה מתופף בלהקת קצב. בוגר גימנסיה הרצליה ובעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבד בחברת ישפאר, יבואנית סוני. בסוף שנות ה-60 נישא לבת כיתתו בגימנסיה תמרה (תמי) פרומצ'נקו, בתו של הבעלים דאז של חברת עלית, אבא פרומצ'נקו. עבד כ-14 שנה בחברת עלית, ובשנת 1980 מונה למנכ"ל החברה, וכיהן בתפקיד עד 1986. בכניסתו לעלית, נתנה החברה חסות לקבוצת הכדורגל בני יהודה תל אביב, ופילוסוף כיהן בה כיו"ר במהלך 10 שנים.

כיהן בדירקטוריון התעשייה האווירית (1985–1989) יו"ר דירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב (1995–1996), יו"ר ומנכ"ל חיפה כימיקלים (1997–2008).

לאחר גירושיו מתמרה פרומצ'נקו התחתן עם דליה רבין, והתגרש ממנה ב-2004. פילוסוף נשוי בשלישית ליוכי שטן.

במאי 2018 מונה לדירקטור בידיעות אחרונות.

פילוסוף אב לבת מאשתו הראשונה.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלי עלית
קטגוריה:משפחת פרומצ'נקו
קטגוריה:משפחת רבין
קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946