open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
למידת הימנעות

**הימנעות** היא מושג פסיכולוגי המתאר התנהגות שמתרחשת לאחר אירוע לא נעים ומטרתה למנוע את קיומו של הגירוי/ האירוע הלא נעים בעתיד.

**למידת הימנעות** היא סוג של התניה אופרנטית. בהתניה אופרנטית האדם לומד שהתנהגות מסוימת מביאה לתוצאה מסוימת וההתנהגות הזו תוגבר כאשר התוצאה מתגמלת. במצב של למידת הימנעות התוצאה המתגמלת היא הימנעות מתוצאה שלילית.

מאורעות שליליים, המעוררים אי נוחות (אברסיביים), משמשים לעיתים קרובות להתניה. ישנם סוגים של התניה אברסיבית שבחלקם האירוע השלילי מביא להחלשת תגובה קיימת ובחלקם מביא ללמידת תגובה חדשה. במקרה של למידת בריחה, האדם לומד תגובה שמפסיקה את האירוע השלילי ולרוב היא תקדים ללמידת הימנעות. בלמידת הימנעות יש סימן מקדים לגירוי השלילי וכאשר האדם מבצע קישור (התניה קלאסית) בין אירועים מקדימים לאירוע השלילי האדם לומד תגובת פחד לסימן המקדים ולומד להגיב בצורה שתמנע את האירוע השלילי.

ניתן להדגים למידת הימנעות בתהליך הביהביוריסטי של התניה אופרנטית, על פי הניסוי הנודע של תיבת סקינר: חולדה מושמת בתיבה. הבודק מפעיל נורה, וזמן קצר לאחר מכן מפעיל זרם חשמלי בצידה האחד של התיבה. החולדה קופצת לצידה השני של התיבה (למידת בריחה). לאחר מספר ניסיונות, בכל פעם שהבודק מפעיל רק את הנורה, לומדת החולדה לקפוץ לצידה השני של התיבה, כדי להימנע מהזרם החשמלי עוד בטרם הופיע (למידת הימנעות).

## הימנעות כרונית
למידת הימנעות יכולה להיות מותאמת, כאשר היא מונעת סכנה אמיתית וממשית, אך יכולה להיות לא מותאמת כאשר היא מבוססת על חששות לא מציאותיים או מוגזמים. הימנעות כרונית מגירויים בלתי נעימים יכולה להוביל להתנהגויות לא מסתגלות ולהפרעות נפשיות כמו הפרעות חרדה, הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD) והפרעה טורדנית כפייתית (OCD). במקרים אלו, הימנעות הופכת להיות בעיה בפני עצמה, שכן היא מחזקת את הפחד ומגבילה את יכולת ההתמודדות עם מצבים שונים.

## הקשר נוירולוגי
האמיגדלה, קבוצת גרעינים הנמצאת עמוק בתוך האונות הטמפורליות, אחראית על עיבוד רגשות ופחדים ונראה שלמידת הימנעות קשורה לפעילות מוגברת באמיגדלה. מחקרים מראים את הפעילות של האמיגדלה המגיבה לגירויים מאיימים ולרמזי הימנעות אפילו אם ההימנעות אינה רציונלית. במקרים של פגיעה באמיגדלה נראה הפחתה בהתנהגות פחד וקשיים בהתניית פחד. ממצאים אלו מראים שבקרב יונקים האמיגדלה היא מבנה המוח העיקרי המעורב בלמידת פחד.

ההיפוקמפוס מעורב בהפרעות חרדה ובהפרעת דחק פוסט טראומטית. הימנעות היא סימפטום מרכזי של הפרעות חרדה ולכן כאשר בחנו את הקשר בין נזק בהיפוקמפוס ללמידת הימנעות נראה שתפקוד לקוי של ההיפוקמפוס, פגיעה בפלסטיות של הסינפסות בהיפוקמפוס או נפח מופחת מביאים ללמידת הימנעות מתמשכת.

## הכחדת למידת הימנעות
הכחדת למידת הימנעות היא תהליך שבו מופחתת ההתנהגות של הימנעות מגירוי בלתי נעים עד שהיא נעלמת לחלוטין. תהליך זה מתבצע בדרך כלל באמצעות חשיפה הדרגתית לגירוי, תוך שליטה והפחתה של התגובות הרגשיות והפיזיות שהגירוי מעורר. החשיפה לגירוי מתבצעת בצורה מבוקרת ובטוחה, כך שהמטופל לומד שהגירוי אינו מסוכן כפי שחשב. בנוסף, שימוש בטכניקות טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT) מאפשר למטופלים לפתח אסטרטגיות חדשות להתמודד עם הגירוי מבלי להימנע ממנו.

## קישורים חיצוניים

* אנאבלה שקד, הימנעות: הדרך הבטוחה לכישלון בחיים, באתר מרכז י.נ.ר, 7 בספטמבר 2023
* התמודדות עם הימנעות, באתר מכבי שירותי בריאות

## ראו גם
* אינהיביציה
* חוסר אונים נרכש
* התמודדות ממוקדת הימנעות

## הערות שוליים

קטגוריה:למידה
קטגוריה:ביהביוריזם
ב. טראוון

ממוזער|רט מרוט,או בשמו האמיתי אוטו פייגן, האדם אשר רוב ההיסטוריונים מעריכים כי הוא ב. טראוון. בצילום - אחרי מעצרו בלונדון ב-1923|180px
**ב. טראוון** (בגרמנית:**B. Traven**; נולד ב-1882 או ב-1890, נפטר בתאריך לא ידוע) הוא שם עט של סופר שכתב בגרמנית והתפרסם בארצות הברית בזכות ספרו, "האוצר מסיירה מדרה", אשר היווה בסיס לסרט בו כיכב המפרי בוגארט. רוב ההיסטוריונים מעריכים שטראוון היה למעשה רט מרוט, שחקן במה ואנרכיסט, שברח מאירופה למקסיקו בסביבות שנת 1924.

טראוון נחשב לאיש המסתורין בעולם הספרות של המאה ה-20. הוא נולד למשפחה גרמנית באזור שהיה אז גרמני והיום הוא חלק מפולין. הוא היה מעורב בפוליטיקה, ובתקופה הסוערת שלאחר מלחמת העולם הראשונה מספרים שהיה לזמן קצר ראשה של ממשלה מהפכנית במדינת בווריה. מסופר גם שנידון למוות ומאז נמלט ושוטט בעולם. הוא נאסר באנגליה בגלל חוסר תעודות ולאחר שהשתחרר הפליג משם כמלח בספינת סוחר נורווגית לכיוון אמריקה וליד טמפיקו שבמקסיקו קפץ מהספינה וכנראה נשאר במקסיקו עד מותו בשנת 1969. על שמו האמיתי ומוצאו יש ספקולציות רבות כולל אחת הטוענת שהוא בן בלתי חוקי של הקיסר וילהלם השני. טראוון כתב 12 ספרים שתורגמו לשפות רבות ופורסמו בכל רחבי העולם.

בשנת 1929 פורסם הרומן "הוורד הלבן", על ניסיונותיה של חברת נפט אמריקאית לרכוש חווה מקסיקנית, בניגוד לרצונו של בעל החווה. רומן זה שימש, בין השאר, השראה לשמה של מחתרת "הוורד הלבן" שהתנגדה לשלטון המפלגה הנאצית בגרמניה.

בשנת 1948 הסריט ג'ון יוסטון במקסיקו את הסרט "האוצר מסיירה מדרה" על פי הספר. לביצוע המלאכה עזר יועץ טכני בשם **האל קרובס** שלאחר מכן זוהה כטראוון עצמו.

בשנת 1954 הוסרט ספרו "מרד התלויים" במקסיקו. בשנת 1960 הוסרט "מקריו" על ידי רוברטו גאוולדון (Roberto Gavaldón) בשם "הזמנה למקריו".

בגלל חייו ההרפתקניים, כונה טראוון בארצות הברית, "ג'ק לונדון הגרמני".

## מספריו
* "בארץ החופשית ביותר בעולם" 1917 - 1921 Der Ziegelbrenner (מאמרים)
* Der Busch 1928
* "מחוזות האביב" Land Des Frühlings 1928
* "גשר בג'ונגל" 1929 Die Brücke im Dschungel
* "אסלן נורבל" Aslan Norval 1960 

סיפורי הג'ונגל
* "הקרן" 1931 Der Karren
* "השלטון" Government 1931
* "צעידה אל קאובה" Der Marsch ins Reich der Caoba 1933
* "טרוזה" 1936 Die Troza
* "יצירת השמש" 1936 Sonnen-Schöpfung (אגדה אינדיאנית) 
* "גנרל שבא מהג'ונגל" 1940 Ein General kommt aus dem Dschungel
* "מקריו" 1950 Macario

## ספריו שתורגמו לעברית
* 1925 **קוטפי הכותנה** (Die Baumwollpflücker) - תרגם מגרמנית צבי ארד, זמורה, ביתן - מוציאים לאור, 1985. 
* 1926 **אונית המתים** (Das Totenschiff) - תרגם מגרמנית יצחק שנברג, הוצאת שטיבל, 1933; תרגם מגרמנית צבי ארד, זמורה, ביתן - מוציאים לאור, 1983.
* 1927 **האוצר של סיירה מאדרה** (Der Schatz der Sierra Madre) - תרגם מגרמנית צבי ארד, זמורה, ביתן - מוציאים לאור, 1985.
* 1929 **השושנה הלבנה** (Die Weiße Rose) - תרגם מגרמנית אפרים ברוידא, הוצאת שטיבל, 1932; ספריה לעם, עם עובד, 1962; תרגמה מאנגלית עינת שמיר, הוצאת תמוז, 1986.
* 1936 **מרד התלויים** (Die Rebellion der Gehenkten) - תרגמה מאנגלית עליזה נצר, עמיחי, 1964.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* 
* 

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:אישים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:אנרכיסטים גרמנים
קטגוריה:נפטרים על פי ויקינתונים
אצטט

**אצטט** הוא מלח הנוצר מתגובה של חומצה אצטית עם בסיס אלקלני, בורוני או מתכתי. אצטט גם מציין את היון −C2H3O2.

רוב החומצה האצטית המיוצרת בעולם מיועדת לייצור אצטטים פולימריים.

כבר ב-1865 ידעו ליצור חוט מאצטט, אבל רק ב-1894 זה נרשם כפטנט.
## ראו גם
* אצטילציה
* תסיסה
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:אניונים
גשר קווינסבורו

[ממוזער|300px|מבט מהאוויר על גשר קווינסבורו ומרכז האי [מנהטן.]]

**גשר קווינסבורו** (באנגלית: **Queensboro Bridge**) הוא גשר העובר מעל איסט ריבר ומחבר בין שכונת לונג איילנד סיטי ברובע קווינס לבין האי מנהטן בעיר ניו יורק. הגשר עובר מעל האי רוזוולט.

## כינוי הגשר
שמאל|ממוזער|250px|גשר קווינסבורו
תושבי העיר מכנים את הגשר "**גשר רחוב 59**" - שם שהפך פופולרי עוד יותר בעקבות שירם של סיימון וגרפונקל "שיר גשר רחוב 59".

## הקמת הגשר
ההצעות לחיבור האי מנהטן עם לונג איילנד סיטי בקווינס הוצעו לראשונה בשנת 1838. ניסיונות ראשונים להשגת מימון הקמת הגשר החלו בשנת 1867 עם הקמת חברה לצורך העניין, אולם זו פשטה רגל בשנות ה-90 של המאה ה-19. בשנת 1903 הוגשו תוכניות להקמת הגשר על ידי מחלקת הגשרים של העירייה. התוכניות תוכננו על ידי גוסטב לינדנתל יחד עם לפרט ל. באק והנרי הורנבוסלט, אשר תכננו גם את גשר ויליאמסבורג.

הקמת הגשר נמשכה בשנים 1903–1909. משך הבנייה התארך בשל התמוטטות חלק מהגשר הנבנה במהלך סופה, וכן שביתות עובדים רבות (אשר באחת מהן נעשה ניסיון לפוצץ את אחד מחלקי הגשר). עלות הבנייה הגיעה ל-18 מיליון דולר. במהלך הקמת הגשר נהרגו 50 עובדים.

הגשר נפתח לציבור ב-30 במרץ 1909. 

שמו המקורי של הגשר היה "גשר האי בלקוול" - שמו הקודם של האי רוזוולט.

## מבנה הגשר
[ימין|ממוזער|300px|הגשר - מבט מכיוון [לונג איילנד סיטי.]]
 
לגשר חמישה מקטעים שאורכם: 
* האי מנהטן לאי רוזוולט - 360 מטרים.
* המקטע מעל האי רוזוולט - 192 מטרים.
* האי רוזוולט לקווינס - 300 מטרים.
אורך הגשר בין שני עוגניו 1,135 מטרים, ואורכו הכולל של הגשר (לרבות כבישי הגישה) - 2,270 מטרים.
לגשר שני מפלסים. בעת בנייתו היו במפלס העליון שני נתיבי תנועת כלי רכב, ושתי מסילות ברזל אשר שימשו את קו השדרה השנייה. במפלס התחתון היו ארבעה נתיבי כלי רכב ושני נתיבי חשמלית.
נתיבי הרכבת ונתיבי החשמלית הוסרו בשנות ה-40 של המאה ה-20, ומאז היו בגשר 11 נתיבי תנועת כלי רכב.
בשנת 1987 החל שיפוץ של הגשר הצפוי לעלות מעל 300 מיליון דולרים, אשר טרם הסתיים.

## שימושי הגשר
בחלקו העליון של הגשר מצויים ארבעה נתיבי תנועת כלי רכב. בחלקו התחתון של הגשר שישה נתיבים - הארבעה האמצעיים לכלי רכב, והשניים החיצוניים לתנועת הולכי רגל ורוכבי אופניים.

## הגשר באומנות
הגשר שימש רקע לסרט ספיידרמן משנת 2002. בסרט הגובלין הירוק זורק את מרי ג'יין ווטסון מהגשר וספיידרמן צריך להחליט האם להציל אותה או להציל את הנוסעים ברכבל האי רוזוולט.

## קישורים חיצוניים

* כבישים בניו יורק

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קווינסבורו
ארפינו

**ארפינו** (באיטלקית: **Arpino**), או בשמה הקדום **ארפינום**, היא עיירה הממוקמת בנפת פרוזינונה שבמחוז לאציו במרכז איטליה.
## גאוגרפיה
שטח העיירה משתרע על 55 קמ"ר. נכון ל-2005 מנתה אוכלוסיית ארפינו כ-7,430 נפשות.

תאריך היווסדותה של ארפינום אינו ידוע, אולם נראה שתושביה הקדומים היו וולסקים. בשנת 354 לפנה"ס נחתם הסכם בין הרפובליקה הרומית לבין הסאמניטים שחילק את שטח הוולסקים בין שני הכוחות וארפינום נפלה בידי הסאמניטים. במהלך המלחמות הסאמניטיות עברה העיר לשליטתה של רומא.

בשנת 188 לפנה"ס קיבלו תושבי העיר אזרחות רומית, מלאה או חלקית. נראה שארפינום נחשבה כבר במאה ה-2 לפנה"ס עיר רומאית לכול דבר, השערה שנתמכת על בסיס היותה מקום לידתם של שנים מגדולי המדינאים הרומים, גאיוס מריוס וקיקרו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לאציו: ערים
ביקור המלאכים באוהל אברהם

[ממוזער|362x362 פיקסלים|ציור של [לודוביקו בוטי.]]
**ביקור המלאכים באוהל אברהם** הוא סיפור מקראי שמופיע בתחילת פרשת וירא, העוסק בביקור של שלושה מלאכים באוהלו של אברהם באלוני ממרא שבישרו לו על לידת יצחק.

## הסיפור במקרא
הסיפור מופיע, כאמור, בפרשת וירא :

## בספרות חז"ל
בחז"ל במדרשים ובתלמוד, ישנם תוספות שונות, שאינם מוזכרות במפורש בפסוקים.

המעשה כפי שמופיע במקרא מספר על התגלותו של אלוהים אל אברהם אבינו ביום חם במיוחד, כאשר האירוע התרחש ביום השלישי למילתו של אברהם - מצב בו היה חלוש במיוחד. כאשר ראה אלוהים בחולשתו הוא "הוציא חמה מנרתיקה" כדי לגרום לבני אדם לצאת לרחוב ובכך לחסוך מאברהם את הטרחה שבאירוח. אולם על אף החום הגדול, אברהם שנחשב למכניס אורחים, ישב על פתח ביתו בציפייה לאורחים מזדמנים.
[250px|ממוזער|שמאל|היצירה [אברהם מארח את שלושת המלאכים (רמברנדט)|אברהם מארח את שלושת המלאכים  מעשה ידי רמברנדט משנת 1646]]
אלוהים עצמו בא ל"ביקור חולים" אצל אברהם, ובעוד אלוהים משוחח עם אברהם הבחין אברהם מרחוק בשלוש דמויות, אברהם עזב את אלוהים ורץ לקבל את האורחים, פנה אליהם וביקשם לסור לביתו. 

ממעשהו של אברהם דרשו חז"ל את האמרה: 

עוד מבואר בתלמוד, שאברהם חשש שהם עובדי עבודה זרה הסוגדים לאבק רגליהם ולכך ביקשם טרם היכנסם לרחוץ רגליהם ורק אחר כך להיכנס לביתו. 

לאחר מכן, פנה אברהם לשרה אשתו שתמהר להכין לחם משלושת סאה קמח והוא עצמו רץ להכין חמאה, חלב ובן בקר להגיש לאורחים. 

אף שמלאכים אינם יכולים לאכול, מבואר בתלמוד שנראים היו כאוכלים:
[250px|ממוזער|שמאל|[אברהם והמלאכים (ג'ובאני בטיסטה טייפולו)|אברהם והמלאכים, ציור מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה טייפולו]]
בספרות חז"ל מובא כי שלוש המלאכים שבאו לאברהם הן מיכאל וגבריאל ורפאל, ומלבד עצם מטרת הביקור, היו להם שליחות נוספת: מיכאל בא לבשר את שרה שיוולד לה בן לשנה הבאה, רפאל בא לרפא את אברהם מצער הברית, גבריאל נשלח להפוך את סדום. 

ואכן לאחר הסעודה בישר מלאך לאברהם כי בעוד שנה תוליד שרה אשתו בן, ולחיזוק ההבטחה חרץ המלאך חריץ בכותל האוהל ואמר כי בעוד שנה, כאשר תגיע השמש לחריץ זה, ייוולד להם בן, יצחק אבינו.

במסכת בבא מציעא האריכו חז"ל בדברי אגדה על סיפור מעשה זה של הכנסת אורחים של אברהם, ובין היתר ביארו:
* מסרבין לאדם קטן (ולכך הוצרך לוט להפציר במלאכים שיסורו לביתו), אבל אין מסרבין לאדם גדול (ולכך מיד נענו המלאכים לבקשת אברהם).
* אמור מעט ועשה הרבה: אברהם אמר שיכין מעט אך עשה הרבה, כמעשה הצדיקים (בניגוד למעשה עפרון).
* לשאול לשלום האישה.
* אשה צרה עיניה באורחים יותר מן האיש: אברהם ביקש ליתן להם סולת, ושרה הציעה רק קמח.
הרמב"ם סבור  שכל סיפור אברהם והמלאכים היה בחלום של אברהם.

## תאריך הסיפור

בתורה ובחז"ל לא התפרש תאריך המאורע, ובספרות הראשונים כתבו תאריכים שונים:

* בסדר עולם ביקור המלאכים מתוארך לט"ו בניסן. 
* בפרקי דרבי אליעזר אברהם נימול ביום הכיפורים והיום השלישי שבו באו המלאכים היה י"ב בתשרי. 
* בספר היובלים ביקור המלאכים מתוארך לראש החודש הרביעי (יום תקופה - מקביל לא' בתמוז) בעוד שברית המילה מתוארכת בפרק ט"ו ל-15 בחודש השלישי (ט"ו בסיוון) שהוא חג השבועות בלוח השנה במגילות קומראן.

## קישורים חיצוניים

* יעקב ישראל סטל, אימתי ביקרו המלאכים אצל אברהם, **סגולה**, 23 חשוון תשפ"ב.

## הערות שוליים

קטגוריה:סיפורי ספר בראשית
קטגוריה:פרשת וירא
קטגוריה:אישים בתנ"ך ששמם אינו מצוין
לי קוניץ

**לי קוניץ** (באנגלית: **Lee Konitz**; 13 באוקטובר 1927 – 15 באפריל 2020) היה מלחין ונגן ג'אז אלטו-סקסופון יהודי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
קוניץ נולד בשיקגו, ארצות הברית למשפחה יהודית, שהיגרו מאוסטריה ומרוסיה. נחשב לאחד ממייסדי סגנון הקול ג'אז (Cool Jazz) ומעמודי התווך שלו, לאחר הופעותיו בסדרת ההקלטות של מיילס דייוויס "Birth of the Cool". בעוד שבאותה תקופה מרבית נגני האלטו-סקסופון הושפעו השפעה מכרעת מענק נגני האלטו-סקסופון צ'ארלי פארקר, יצר קוניץ צליל ייחודי, והפך לאחד מאמני האלתור האמיתיים.

לפני הופעותיו עם מיילס דייוויס, זכה קוניץ להכרה בזכות נגינת הסולו שלו בתזמורתו של קלוד ת'ורנהיל בשלהי שנות ה-40, אך למעשה פיתח את תפיסתו המקורית לאלתור במהלך לימודיו עם לני טריסטנו.

בשנת 1949 הקליט קוניץ שני אלתורים חופשיים עם שישייתו של הפסנתרן לני טריסטנו, הרכב שבו השתתף וורן מארש, נגן סקסופון טנור אשר ליווה את קוניץ שנים רבות. לאחר תקופה בה הופיע עם תזמורתו של סטן קנטון, (1952–1954) הקים קוניץ הרכב ג'אז משלו.

במהלך ארבעים שנות חייו האחרונות, ניגן והקליט קוניץ בכל סגנונות הג'אז, החל מבי בופ דרך קול ג'אז ועד לג'אז חופשי.

באוגוסט 2014 הופיע קוניץ בפסטיבל הג'אז באילת.

קוניץ נפטר ב-15 באפריל 2020 בבית החולים לנוקס היל שבניו יורק, לאחר שאובחן כחולה בדלקת ריאות, כתוצאה מסיבוך של נגיף הקורונה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
גשר ברונקס וייטסטון

ממוזער|300px|מבט אווירי על הגשר
**גשר ברונקס וייטסטון** (באנגלית: **Bronx Whitestone Bridge**) המכונה גם "**גשר וייטסטון**" הוא גשר תלוי החוצה את איסט ריבר ומחבר בין רובע קווינס לרובע הברונקס בניו יורק.

הגשר, אשר נבנה על מנת לשמש אמצעי גישה לתערוכה העולמית של ניו יורק (1939), נפתח לתנועה ב-29 באפריל 1939. בעת שנבנה היו בו ארבעה נתיבים, אולם בשנת 1949 הוא הורחב לשישה נתיבי כלי רכב.

הגשר התלוי מחבר בין פארק פרי פוינט שברובע הברונקס לוייטסטון שבקווינס.
אורכו הכולל של הגשר 1,149 מטרים, ואורך חלקו המרכזי - 701 מטרים. הגשר תוכנן בדומה לגשר מצר טקומה ולאחר שהאחרון התמוטט, הוא שופץ הגשר וחוזק. הגשר בבעלות העיר ניו יורק ומתופעל על ידי רשות מנהר וגשר טרייבורו.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשות התחבורה המטרופולינית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: גשרים
ברונקס וייטסטון
ברונקס וייטסטון
קטגוריה:הברונקס
גשר ויליאמסבורג

ממוזער|300px|זיקוקים בליל הפתיחה של הגשר, 1903
ממוזער|300px|מבט על תמוכות הגשר
**גשר ויליאמסבורג** (באנגלית: **Williamsburg Bridge**) הוא גשר תלוי החוצה את איסט ריבר ומחבר בין לואר איסט סייד של רובע מנהטן ושכונת ויליאמסבורג שברובע ברוקלין בעיר ניו יורק.

## הקמת הגשר
עבודות הקמת הגשר החלו בשנת 1896 והגשר נפתח לציבור ב-19 בדצמבר 1903. עלות הקמתו של הגשר הייתה 12 מיליון דולרים. בעת שנבנה היה הגשר - הגשר התלוי הגדול בעולם. הגשר נשא תואר זה עד לבניית גשר בר מאונטיין בשנת 1924. את תואר הגשר התלוי הארוך ביותר בצפון אמריקה הוא נשא עד פתיחת גשר בנג'מין פרנקלין בשנת 1926.

## מבנה הגשר
אורכו של מרכז הגשר 488 מטרים, ואורך הגשר בין שני עוגניו - 2,227 מטרים. רוחבו של הגשר במרכזו 36 מטרים, וגובה הגשר מעל פני הנהר 41 מטרים. גובה המגדלים של הגשר 102 מטרים.

בעת הקמתו היו על הגשר שני מסלולים לנסיעת כלי רכב, שני מעברי הולכי רגל, ארבע מסילות חשמלית ושתי מסילות רכבת תחתית.

הגשר הוא אחד משני גשרים באזור העיר ניו יורק הנושא הן תחבורת כלי רכב והן רכבות (השני הוא גשר מנהטן).

בשנות ה-80 של המאה ה-20 שופץ הגשר מספר פעמים.

## קישורים חיצוניים

*רשות התחבורה - העיר ניו יורק
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ויליאמסבורג
ויליאמסבורג
קטגוריה:לואר איסט סייד
יורה דעה

**יורה דעה** (בראשי תיבות: **יו"ד**) הוא החלק השני בספר ארבעה טורים של רבי יעקב בן אשר ושל החלק המקביל לו בשולחן ערוך.

הדינים הנכללים בחלק יורה דעה נוגעים להלכות איסור והיתר, ונחשבים כשניים בחשיבותם רק להלכות המובאות בחלק אורח חיים, ההלכות הנוגעות ליומיום.

כיום משתמשים בשם **יורה דעה** גם כדי להגדיר את מכלול הדינים הנוגעים לדיני איסור והיתר, כגון: תערובות, נדרים ונידה.

## תוכן יורה דעה בטור ובשו"ע

## מפרשים על השולחן ערוך - יורה דעה
### חיבורים שנדפסו סביב החיבור שולחן ערוך

### חיבורים שנדפסו בנפרד

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:שולחן ערוך
קטגוריה:יוסף קארו
אבן העזר

**אבן העזר** (בראשי תיבות: **אה"ע** או **אבה"ע**) הוא החלק השלישי בספר ארבעה טורים של רבי יעקב בן אשר ושל החלק המקביל לו בשולחן ערוך.

## תוכן הספר ושמו
חלק זה עוסק בדיני אישות (כגון קידושין וגיטין). השם נלקח בהשראה מן הפסוק "אעשה לו **עזר** כנגדו" שמדבר על בריאת זיווגו של האדם הראשון - חווה.

כיום השם **אבן העזר** משמש להגדרת מכלול הדינים הנוגעים לדיני נישואים וגירושים. דינים אלו אינם כוללים את דיני נידה המהווים חלק מהלכות איסור והיתר המובאות בחלק יורה דעה.

בספרות ההלכה והשו"ת של האחרונים חולקו לרוב, הנושאים העוסקים בהלכות אלו, לפי הסדר שנקבע בחלק אבן העזר בטור.

## הנושאים הנידונים באבן העזר
*הלכות פריה ורבייה א-ו
*הלכות אישות ז-כה
*הלכות קידושין כו-סה
*הלכות כתובה סו-קיח
*הלכות גיטין קיט-קנד
*הלכות ייבום קנו-קסח
*הלכות חליצה קסט-קעו
*הלכות אונס ומפתה קעז
*הלכות סוטה קעח

## מפרשים על השולחן ערוך - אבן העזר

## קישורים חיצוניים

*
* אתר גירושין כהלכה‚ מאגר ספרים ושו"תים על אבן העזר
* יד יהודה על שולחן ערוך אבן העזר, יהודה פריס, אוצר החכמה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:שולחן ערוך
קטגוריה:יוסף קארו
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
חושן משפט

**חושן משפט** (בראשי תיבות: **חו"מ**) הוא החלק הרביעי והאחרון בספר ארבעה טורים של רבי יעקב בן אשר ושל החלק המקביל לו בשולחן ערוך.

## מקור שם הספר ותוכנו
מקור השם "חושן משפט" נובע מהפסוק "ועשית חושן משפט מעשה חושב" וזאת משום המילה **משפט** המורה על עיסוקו של הספר בדיני ממונות.

כיום משמש הביטוי **חושן משפט** למכלול הדינים הנוגעים לדיני ממונות.

## תוכן חושן משפט

## נושאי כלים וספרים בולטים
על דפי השולחן ערוך על פי רוב מופיעים נושאי הכלים המופיעים בכל חלקי השולחן ערוך (ט"ז, באר היטב, באר הגולה, ביאור הגר"א, חידושי רבי עקיבא איגר, חידושי החת"ם סופר, חכמת שלמה ופתחי תשובה) ובנוסף מופיעים הספרים המיוחדים לחושן משפט:
*ש"ך (מופיע לצד טקסט השולחן ערוך)
*סמ"ע (מופיע לצד טקסט השולחן ערוך)
*קצות החושן
*נתיבות המשפט
*כסף הקדשים
*אמרי ברוך
בחלק מהמהדורות נוספו:

* חידושי ההפלאה, 
* קונטרס הספיקות
* משובב נתיבות
* לוח סימנים מבעל הסמ"ע
* משכנות יעקב
* נחלת צבי מבעל ה"פתחי תשובה" 
* "פרי מגדים" לרב שמואל בן אלכסנדר.

ספרים בולטים נוספים ההעוסקים בעייני חושן משפט הם: 

* אורים ותומים
* שער משפט
* משפט שלום
* אולם המשפט

## קישורים חיצוניים

* טור - שולחן ערוך חושן משפט, עם נושאי כלים באתר על התורה

* 
* חושן משפט, hebrewbooks

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:שולחן ערוך
קטגוריה:יוסף קארו
קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
עודד בצר

**עודד בֶּצֶר** (22 באוגוסט 1921 – 17 באוקטובר 1989) היה סופר ישראלי.

## ביוגרפיה
בצר נולד בברסלאו שבגרמניה, בן שלישי של משפחה יהודית אמידה. שמו המקורי היה וולפגנג בסר (וולפגנג-זאב).

בזמן הלימודים הצטרף בצר לתנועת נוער ציונית "הבונים" ואחריהם הצטרף, בשנת 1936, להכשרה של הסוכנות בכפר אלגוט (בחבל שלזיה).
בליל הבדולח הועברו חניכי המחנה ברכבת משא, דרך גבול גרמניה למחנה הריכוז בוכנוואלד. לאחר חודש ימים הצליחה הסוכנות היהודית לשחרר את הצעירים בטענה כי "היהודים הללו יצאו מיד מגרמניה כדי להשתלם בחקלאות בהולנד". בצר יצא עם חברי ההכשרה לחיות בהכשרה ההולנדית "וירנגו" ולאחר שישה חודשים עלה באוניית המעפילים "דורה", כשבועיים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
עם הגעתו ארצה הצטרף לקיבוץ הבונה שהמתין בחדרה לעלייתו על הקרקע. באותו הזמן הצטרף להגנה ובמשך השנים השתתף בקורסים רבים כחניך וכמדריך.
בשנת 1941 נמנה עם ראשוני העולים על הקרקע של קיבוץ דורות, שהיה באותם ימים היישוב היהודי הדרומי ביותר בארץ ישראל ובצר התמנה לאחראי מטעם ההגנה לרשת האיתות של יישובים בסביבתה של דורות.

משנת 1950 עד שנת 1959 שירת בצבא קבע כקצין קשר והשתתף במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. בשנת 1957 עזב את קיבוץ דורות ובשנת 1960 סיים את לימודיו במכון להשכלה ולמחקר בבית ברל.

עודד בצר נפטר בשנת 1989 והובא למנוחות בבית העלמין קריית שאול. על מצבתו נכתב- סופר לילדים ונוער שפועלו וספריו הוטבעו בחותם אהבת הארץ ואהבת האדם. היה נשוי לברכה לבית יהוד, אב לבן ולשתי בנות.

### ארכיון
ארכיונו נמצא בארכיון גנזים- אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.

## כתביו
בצר החל בכתיבה במלחמת העצמאות ופרסם עשרות סיפורים קצרים וסיפורים בהמשכים החל משנות ה-50.

בפסטיבל הזמר והפזמון 1965 הושמע פזמון שכתב בצר בשם "איילת החן" ללחן של נתן שחר ולעיבוד של יצחק גרציאני בשני ביצועים שונים, אחד של אריק איינשטיין ואחד של יפה ירקוני .
הפזמון זכה בפרס הראשון בפסטיבל וזכה גם בתואר "שיר השנה" במצעד הלהיטים של קול ישראל.

*"ביבר הארגמן"- 1956.
*"גבעת הערוצים"- 1959.
*"הצנחנית שלא שבה"- 1969, פרס למדן.
*"נא לא לדרוך על הדשא"- 1969.
*"לא בדרך המלך"- 1973.
*"הגששים מגבול הצפון"-1975, פרס אסתר רבינוביץ'.
*"המסע המופלא אל לוחמי בר-כוכבא"-1978, פרס זאב לספרות ילדים ונוער.
*"המסע המופלא אל מנהרת הזמן"-1983.
*"שומר סודות- 1988.
*"ביקור בגן החיות- 1990.

## לקריאה נוספת
*אוריאל אופק, **[[לקסיקון אופק לספרות ילדים]]**, הוצאת זמורה ביתן, עמ' 102-101.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אלי אשד "מנהרת הזמן של רמת אילן"

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:דורות (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל

**גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל** (באנגלית: **Cross Bay Veterans Memorial Bridge**; "גשר חוצה המפרץ זיכרון לוותיקי המלחמות") הוא גשר החוצה חלק ממפרץ ג'מייקה ומגיע לחצי האי רוקאווי שברובע קווינס בעיר ניו יורק.

הגשר נפתח לתנועה בשנת 1970 והוא כולל שישה נתיבים לכלי רכב.

הגשר נמצא בבעלות העיר ניו יורק ומופעל על ידי רשות המנהרות וגשר טרייבורו.

הגשר פועל ככביש אגרה ועלות המעבר בו הוא דולר וחצי למנויים, עם הנחות לתושבי האזור. בשנת 1997 רודולף ג'וליאני הבטיח הנחות לתושבי האזור בתשלום האגרה וזכה בסקרים בתמיכה גורפת שלהם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קרוס ביי וטרנס ממוריאל, גשר
קטגוריה:כבישי אגרה
קול ג'אז

**קוּל ג'אז** (באנגלית: **Cool Jazz**) הוא סגנון ג'אז שהתפתח בסוף שנות הארבעים, כפי הנראה כתוצאה מסדרת הקלטות אותן הקליט מיילס דייוויס ואשר הסתכמו בתקליט The Birth of the Cool, ומכאן שמו. הסגנון התפתח במקביל לפיתוח ה"בִּי בּוֹפּ" (Bebop) בחוף המזרחי על ידי צ'ארלי פארקר.

הסגנון מתאפיין בשינויי מלודיה על סמך האקורדים המקוריים, בדומה ל-בי בופ, אולם הוא חסר את "החומץ והפלפל" של הבי בופ. המוזיקה רגועה יותר ורבים טוענים כי היא חסרה את הרגשנות האינטנסיבית שכה מאפיינת את הבי בופ. כמו כן אמני הקול ג'אז מצטיינים לרוב יותר באיכות הצליל בעוד שאמני הבי בופ ביכולת טכנית ובאלתור מהיר.

המתופפים בסגנון קול ג'אז מרבים להשתמש במברשות תיפוף במקום במקלות, כך שבמקום קצב מהיר עם צלילים חדים, מופק מהתופים קצב רגוע עם צלילים רכים יותר.
הסגנון היה פופולרי מאוד מראשיתו בשנות הארבעים ועד לאמצע שנות ה-50.

בין המוזיקאים הבולטים שניגנו בסגנון זה ניתן למנות את: 
*מיילס דייוויס
*צ'ט בייקר
*פול דזמונד
*ג'רי מאליגן
* סטן גץ
* דייב ברובק
* שלי מאן

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ג'אז
איי קרקנה

**איי קרקנה**, או **איי כרכנה** (בערבית: **جزر قرقنة**) הם קבוצת איים הממוקמים במפרץ גאבס שבתוניסיה, מצפון לאי ג'רבה.

קבוצת איים זו מכילה 7 איים ששטחם הכולל הוא 170 קמ"ר. רק 2 איים מתוך הקבוצה מיושבים. אחד מאיי הקבוצה שימש מקום מקלט זמני לגאיוס מריוס, לאחר שהוגלה מרומא על ידי סולה בשנת 88 לפנה"ס. כמו כן נמצא כאן הבית בו הסתתר במשך שלושה ימים חביב בורגיבה, מנהיג העצמאות שהפך לנשיא הראשון של תוניסיה, כאשר ברח ממעצר צרפתי בשנת 1945.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קרקנה, איי
קטגוריה:תוניסיה: גאוגרפיה
קרקנה
צ'ארלס מריאם

[ממוזער|צ'ארלס מריאם (משמאל) עם לואיס ברונלאו, ב[הבית הלבן|בית הלבן, לאחר פגישה עם הנשיא רוזוולט, 1938]]
**צ'ארלס אדווארד מריאם** (באנגלית: **Charles Edward Merriam**; 15 בנובמבר 1874 – 8 בינואר 1953) היה איש מדע המדינה וחוקר פוליטי בארצות הברית, מאבותיה של הגישה ההתנהגותית במדע המדינה.

## קריירה
מריאם שימש כשנים רבות כפרופסור למדע המדינה באוניברסיטת שיקגו. עד לתקופתו של מריאם עסק תחום מדע המדינה בעיקר בניתוחם של מוסדות פוליטיים מתוך גישה פורמלית, והמעיט בערכו של המחקר האמפירי. מריאם, מתוך ראיית ההתפתחות במדעים כסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה אשר קידמו מחקר מדעי המבוסס על ממצאים אמפיריים, קידם את "הגישה ההתנהגותית", והוציא את מדע המדינה מן התחום הצר שיועד לו במסגרת הפקולטה למשפטים או הפקולטה לפילוסופיה, לכלל גישה ייחודית, בין תחומית, הנשענת על הקידמה המדעית, ועל שיטות מחקר כמותניות, שעיקרן ביצוע מחקרי שטח הנשענים על סקרים. אמונתו של מריאם הייתה כי בכוחם של תהליכי תיעוש וקידמה מדעית לחזק את ההשתתפות הפוליטית של האזרחים במערכת הפוליטית.

מריאם שילב את המחקר הפוליטי עם ניסיון לעסוק בקריירה פוליטית. בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20 שימש מריאם במספר ועדות חקירה שחשפו את אי הסדרים הכספיים במפלגה הרפובליקנית בשיקגו. בכך קנה לו שם הן בעירו שיקגו והן ברמה הלאומית. כישלונו בבחירות המקדימות לראשות העיר שיקגו בשנת 1919 לא היווה סיום לקריירה הפוליטית שלו, אם כי לאחריו לא ניסה עוד את כוחו בבחירות למשרה פוליטית. מריאם שימש כיועץ לנשיאים הרברט הובר ופרנקלין דלאנו רוזוולט ובתקופת השפל הגדול קידם את אמונתו בכוחה של המערכת הפוליטית ליצור שינוי חברתי בסיסי.

בשנת 1931 פרסם מריאם את מאמרו פורץ הדרך "**על מצבו הנוכחי של חקר הפוליטיקה**". הייתה זו תחילתה של אסכולה מחקרית אשר קידמה את גישתו של מריאם במדע המדינה באמצעות הקמת גופים כ"ועדה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Committee) ו"המועצה לחקר מדע החברה" (Social Science Research Council) אשר העניקו מלגות ומענקים לחקר מדעי החברה על פי שיטתו המדעית של מריאם. מריאם ותלמידיו הרולד לאסוול והרולד גוסנל פעלו בשנים הבאות, עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה לקידום מחקרים פורצי דרך בשאלות של השתתפות פוליטית ופסיכולוגיה פוליטית.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה ותמונה מתוך אתר אוניברסיטת שיקגו
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקאית למדע המדינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
ארוחת צהריים

**ארוחת צוהריים** היא ארוחה הנאכלת בצוהריים או בשעות אחר הצוהריים המוקדמות.

בתרבויות שונות, סוג וכמות המזון הנצרך בארוחת הצוהריים משתנים. במדינות רבות, כמו ישראל, גרמניה, וסקנדינביה, נוהגים לאכול ארוחה חמה ועיקרית בצוהריים. לעומתן, במדינות כמו הולנד, האיים הקנריים ובלארוס, ארוחת הצוהריים קלה יותר, והארוחה העיקרית נאכלת בערב. תזונאים רבים ממליצים על ארוחה עיקרית בצוהריים כדי שהאנרגיה תספיק להמשך היום. מאז שנות השמונים, תנור מיקרוגל הפך נפוץ, והוביל לשימוש בארוחות צוהריים קפואות או שאריות מזון ביתי.

אנשים רבים אוכלים צוהריים במקום העבודה או הלימודים, בהפסקת צוהריים ייעודית. במקומות עבודה מסוימים נוהגים העובדים לאכול בקפיטריה, או לצאת ולאכול במסעדות שבסביבה, שחלקן מציעות גם ארוחה עסקית. יש מקומות שמציעים קפיטריות. במקרים אחרים, העובדים מביאים מזון מהבית, במיוחד כשאין אפשרות לארוחות מסודרות. ביטוי אומנותי מפורסם המבטא זאת הוא התצלום "ארוחת צוהריים על גורד שחקים". הצילום צולם בעת בניית בניין RCA בשנת 1932 ומראה פועלים אוכלים על קורת בניין בגובה רב על קו הרקיע של ניו יורק. בנוסף, הסרט "ארוחת צוהריים ערומה" משנת 1991, בבימויו של דייוויד קרוננברג, עוסק במסע הזייתי של סופר אמריקאי במציאות סוריאליסטית.

קובץ:Lunch from Karnataka on a plantain leaf.jpg|ארוחת צוהריים מסורתית בקרנאטקה שבהודו, מוגשת על עלה בננה
קובץ:Lunch break at Rockefeller center Manhattan.jpg|ארוחת צוהריים במרכז רוקפלר, מנהטן
קובץ:Etalage met koosjere artikelen, Bestanddeelnr 255-0453.jpg|שלט בירושלים מודיע על ארוחת צוהריים כשרה, 1948


## ראו גם
* מנת קרב
* סעודת אמנים
* ארוחת מנחה
* הפסקת קפה

## קישורים חיצוניים

צהריים
ארוחת ערב

[ממוזער|שמאל|250px|ארוחת ערב [קטלוניה|קטלאנית של יום שישי הטוב - בקלה עם ביצים קשות וצימוקים]]
**ארוחת ערב** היא הארוחה הנאכלת בשעות הערב והיא בדרך כלל הארוחה האחרונה ביום.

בישראל מקובלת ארוחת ערב קלה, הדומה בהרכבה לארוחת בוקר ישראלית, וכוללת ביצים, סלטים, לחם, גבינות ומיצים. חלופה לכך היא מאכל פחמימות המוגש חם, למשל טוסט, פיצה, פסטה. ארוחת ערב בשרית מקובלת פחות.

במדינות האנגלו-סקסיות כמו בריטניה, קנדה וארצות הברית, ארוחת הערב מוגשת בדרך כלל בשעות הערב המוקדמות, בין שש לתשע בערב. במקומות אחרים באירופה, כמו למשל ספרד, ארוחת הערב יכולה להיות מוגשת אפילו בעשר או אחת-עשרה בלילה. ארוחות ערב חברתיות עם אורחים וידידים יכולות גם הן להימשך מאוחר אל תוך הלילה.

ארוחת הערב היא לרוב הארוחה שמשמשת כשילוב של אוכל ובידור או מפגש חברתי, בין אם היא נאכלת במסעדה או בבית, כדי לחגוג אירועים שונים כמו חתונות או ימי הולדת, או אירועים רשמיים יותר בין אם ממלכתיים או פרטיים.

ארוחת ערב חגיגית כוללת לרוב שתי מנות לפחות, ועשויה להיות מוגשת עם יין. בסופה מוגש לעיתים קינוח. המנה העיקרית בארוחת ערב חמה תכלול בדרך כלל שילוב של בשר, פחמימות וירקות. ארוחות ערב רשמיות יכולות לכלול מנות רבות, לדוגמה: אפריטיף (משקה מתאבן), מתאבנים, מרק, סלט, פסטה, דגים, סורבה (לניקוי החיך), מנה עיקרית, צלחת גבינות, פירות, קינוח, דיז'סטיף (משקה קינוח) ואף סיגר.

## קישורים חיצוניים

* 
*ארנה רז, יום שישי יש מאין, אלכסון, 26 ביוני 2018
* 

ערב
יצחק יצחקי

**יצחק יצחקי** (26 בנובמבר 1936 – 19 בפברואר 1994) היה חבר הכנסת, איש חינוך וסופר ישראלי.

## ביוגרפיה

יצחקי נולד בטבריה למשפחה ששורשיה בסוריה והיה פעיל שם ב"מכבי הצעיר". למד פסיכולוגיה וחינוך באוניברסיטאות בר-אילן ותל אביב. לימד התעמלות בבתי-ספר יסודיים והיה מנהל בית-הספר הממלכתי ח' בטבריה לילדים חריגים בשנים 1963-1961. בנוסף ייסד וניהל את כפר ”עידוד” לילדים פגועי מוח בשנת 1961.

לקראת הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 הצטרף למפלגת שלומציון של אריאל שרון כמספר 2 ברשימה ונכנס יחד עם שרון לכנסת. מיד לאחר הבחירות התמזגה המפלגה עם הליכוד. ב-14 באוקטובר 1980 פרש יצחקי מהליכוד והקים סיעה עצמאית בשם "ישראל אחת". לפני שזכה להכרה כסיעה, הוסיף יצחקי את המילים "ישראל אחת" לשם משפחתו, כדי שיושב ראש הישיבה יקראנו בשמו המלא "חבר הכנסת יצחקי ישראל אחת" ובכך יביא את שם הסיעה שביקש להקים לתודעת הציבור. כאשר זכה להכרה כסיעה נפרדת, כעבור מספר שבועות, חזר לשמו הישן. כחבר כנסת עסק בעניינים חברתיים, ובפרט בנושאים הקשורים לזכויות הילד, לשכבות החלשות וללוקים במוגבלות שכלית התפתחותית. בין היתר יזם תיקון לחוק חינוך חובה, המטיל על המדינה את ההשתתפות בחינוכם של ילדים חריגים מגיל שלוש.

יצחקי חלה במחלת הסרטן, ונפטר ב-19 בפברואר 1994.

## ספריו
* להיות ככל הילדים (1975)
* לחש וקמיע (1976)
* אדוני היו”ר, כנסת נכבדה! לקסיקון שימושי למונחי הכנסת (1975)
* זכויות הילד בחקיקה הישראלית (1983)
* סמים וקטינים (1983)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
פינדארוס

**פִּינְדָארוֹס** (ביוונית עתיקה: **Πίνδαρος**; 522–443 לפנה"ס) היה משורר יווני, מיוצריה הדגולים של השירה הלירית ביוון העתיקה. נולד בכפר קינוסקאפלאי אשר במחוז תבאי. באנגלית ובשפות אירופיות נוספות הוא נקרא גם **פינדאר**.

## משורר המיתוס והאריסטוקרטיה
בשירתו בולטת המסורת המשפחתית שלו, והעובדה שאביו נמנה עם האריסטוקרטיה ואילו אימו השתייכה למעמד נמוך, ויש אומרים אף לקטגוריה של העבדות, השפיעה על חלק מכתיבתו הלירית ועל אופייה.

פינדארוס היה מבאי חצרות שליטים והסתופף במחיצתם של האריסטוקרטים. למעשה היה אריסטוקרט בלב ובנפש והקפיד על תוארי המשפחה וסמליה עד כדי חרדת קדושה. אביו השתייך לקבוצה שנקראה בשם "אייגידאי", היינו צאצאי הגיבור המיתולוגי אייגאוס. חבורה זו נקשרה לאצולה הוותיקה של העיר תבאי, לדור המייסדים, שקצה החוט המיתולוגי שלו מתגלגל עד לימי מייסד העיר, הלא הוא קדמוס.

אלכסנדר הראשון ממקדוניה הזמינו לחצרו ופינדארוס חיבר שיר תהילה לכבודו. כגמול לכך חמל שליט זה על ביתו של פינדארוס בתבאי ולא החריבו ואף לא בזז את רכושו, כפי שנהג כלפי שאר המבנים בעיר זו.

## אמן הליריקה
על פי האגדה, פינדארוס נעקץ על ידי דבורה בפיו בשנות ילדותו, וכך הפך למשורר ששירתו מתוקה כדבש. פינדארוס נחשב לאחד המשוררים המובילים בשירה הלירית המקהלתית שביוון הקדומה. שיריו מצטיינים בשלימות צורה וביופי של הצלילים. פינדארוס מרבה לשזור את המיתולוגיה בכלל יצירותיו. הוא אמן השימוש במטפורות ובתיאורים נועזים. פינדארוס למד מוזיקה ונגינה בכלי זמר, ובעיקר ב"אאולוס" (החליל הדו-קני). מיומנותו המוזיקלית מזדקרת ביצירותיו, הן בהקשר לתוכן, למהות ולמיקצב.

[ממוזער|[ניקה במרכבתה מצוירת על ידי צייר הרמונקס המאה ה-5 לפנה"ס]]
## ה'אודות' האולימפיות
נודעו במיוחד ה"אודות" ("אודה" – oide – שיר שזומר במקהלה או ביחיד בליווי כלי נגינה) שחיבר, הן לכבוד ניצחונותיהם של בני אצולה בקרבות והן לכבודם של מנצחים בתחרויות הקודש הספורטיביות, באולימפיה, בדלפוי, בנמאיה ובקורינתוס. מליריקה זו, ובפרט מ"האודות האולימפיות", עולה תמונה עשירה, מגוונת ועסיסית על המשחקים הספורטיביים: הספורטאים, המאמנים, האימונים, ענפי התחרויות, השיפוט, הקהל, הפרסים, העבריינות ועוד. שיריו זורקים אור היסטורי מעניין על נושא תרבות הגוף והמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.

חלק גדול מיצירותיו אבד ומה ששרד נמצא בספרייה הגדולה של אלכסנדריה ובציטטות מפי משוררים אחרים. יצירותיו של פינדארוס השפיעו רבות על השירה הרומית.

פינדארוס נפטר בארגוס והוא בן 79 שנה, גיל מופלג לימיו.

## תרגום יצירתו לעברית
* **מזמורי הניצחון**, תרגם אהרן שבתאי, הוצאת שוקן, 2019.

## קישורים חיצוניים
* 

* קטלוג יצירותיו מתורגמות לאנגלית באתר The Perseus Catalog
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:תבאי: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
בלוטות זיעה

בלוטות זיעה נחלקות לשני סוגים: בלוטות זיעה **אקריניות** ובלוטות זיעה **אפוקריניות**.

בלוטות זיעה **אקריניות** מפוזרות על פני כל שטח העור, מלבד השפתיים ואיברי המין. בלוטות זיעה רבות שכאלו נמצאות על כף היד ובגב העליון. בלוטת זיעה בנויה כצינור מתפתל. בבסיס הצינור, בשכבה התת-עורית, נוצרת הזיעה. הצינור עובר בעיקר דרך הדרמיס. 
תפקיד הבלוטות האקריניות הוא סילוק פסולת דרך הזיעה שהן מפרישות וכן איבוד חום יתר על ידי **[[התאדות]]** הזיעה, תופעה שמאפשרת ויסות ושמירה על טמפרטורת גוף קבועה. 

בלוטות זיעה **אפוקריניות** מופיעות בריכוזים גבוהים בבית השחי ובמפשעה. הבלוטה מתפתלת ומתחילה בשכבה התת-עורית. בלוטות אלו גדולות יותר מהבלוטות האקריניות ומתפתחות בגיל ההתבגרות. 
הנוזל אותו הן מפרישות הוא יותר צמיג וכהה מן הזיעה, והריח הלא נעים שניתן להרחה בקלות אצל אנשים שלא משתמשים בדאודורנט נובע מחיידקים שניזונים מההפרשה, כיוון שבית השחי הוא מקום לח וחם - בית גידול אידיאלי לחיידקים. הבלוטות מפרישות חומר אנטי-פטריתי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:מערכת הכסות
קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:זיעה
נטייה מוקדמת

ברפואה, **נטייה מוקדמת** (או "**פרה דיספוזיציה**") היא נטייה לחלות במחלות מסוימות. נטייה מוקדמת יכולה לנבוע ממבנה גנטי המועד לפורענות או מתנאים סביבתיים. לחלקים באוכלוסייה שיש להם נטייה מוקדמת ישנה נטייה לחלות במחלות מסוימות, לעומת אנשים אחרים שהם חסינים יותר.

מחלות רבות מושפעות מנטייה גנטית מוקדמת ובהן מחלות לב, סרטן ולחץ דם.

קטגוריה:גנטיקה
בקעת סיירים

**בקעת סיירים** היא בקעה באזור דרום הנגב.
## גאוגרפיה
הבקעה גובלת בצפון בבקעת עובדה וצוקי עובדה, במזרח בהר ברך, בדרום בהרי אילת ובמערב בהר הוגן, הר שגוב וגבול ישראל–מצרים.

רוחבה של הבקעה הוא כ-2 ק"מ ואורכה כ-6 ק"מ. הבקעה נמצאת באחד מקטעיו של נחל חיון הזורם אל אזור הערבה.

הבקעה נכבשה במהלך מלחמת העצמאות במבצע עובדה שנערך בשנת 1949. הבקעה נקראה על שם סיירי הפלמ"ח מחטיבת הנגב אשר סיירו באזור במהלך מבצע עובדה בניסיונם למצוא דרך לאילת אשר תעקוף את מעבר ראס א-נקב שנשלט על ידי הצבא המצרי ואשר היה המעבר היחידי דרכו היה ניתן להגיע למפרץ אילת (מלבד המעבר מכיוון הערבה בה פעלה חטיבת גולני). במהלך מבצע עובדה הוקם במקום מנחת בשם "שדה אברהם", ששימש להנחתת כוחות למבצע.

בבקעה נמצא מחנה מגן סיירים, מחנה צבא הקרוי על שמו של האלוף קלמן מגן. המחנה שימש בעבר את חיל השריון וכיום משמש את חיל הגנת הגבולות.

סיירים
קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:כביש 10
תא אפנדימלי

שמאל|ממוזער|200px|תא האפנדימה
תא האפנדימה ("Ependyma cell") הוא אחד מארבעת סוגי תאי הגליה במערכת העצבים המרכזית, הם אינם יכולים לייצר CSF אך יכולים להתמיין לתאים המייצרים את נוזל ה-CSF, הנוזל מוחי שדרתי, המגן על מערכת העצבים המרכזית, ויצירת רקמת אפיתל המרפדת את המוח וחוט השדרה.
בקרום תאי האפנדימה הפונה לחלל נמצאות שלוחות ארוכות דמויות ריסים המכונות סיליה ("Cilia"), שתפקידן להניע את נוזל ה-CSF במערכת. 
על קרום זה ישנן גם שלוחות קצרות יותר, חסרות יכולת תנועה, בשם מיקרווילי ("Microvilli"), אשר משמשות לספיגה מחודשת של הנוזל המוחי שדרתי כדי למחזרו.

## קישורים חיצוניים
* 

אפנדימלי
אפנדימלי
מיקרוגלייה

**מיקרוגְלִייָה** (**Microglia**) הם סוג של תאי גלייה במערכת העצבים המרכזית. הם מהווים את קו ההגנה הראשון בהגנה על המוח מפני פגיעות.
גודלם קטן יחסית לתאי גלייה אחרים, ומכאן שמם – מיקרו-גלייה. 
הם שונים במוצאם העוברי ובפונקציה שלהם במוח. 
תאי המיקרוגלייה מהווים כ-20% מכלל תאי הגלייה במוח, וכ-12% מכלל תאי המוח. 
תאי המיקרוגלייה נמצאים בכל חלקי המוח כשהם במגע הדוק עם הסינפסות, גופי תאי העצב וכלי הדם.
מוצא תאי המיקרוגלייה הוא במזודרם (המקור ליצירת מח העצם), ובשלב מסוים של ההתפתחות העוברית הם נודדים למערכת העצבים ומתיישבים בה. 
ניתן לזהות במורפולוגיית המיקרוגלייה מורפולוגיה אמבואידית (דמוית אמבה): הם תאים גדולים ונפוחים. צורה זו משמשת אותם בתפקידם בסילוק שיירי תאי העצב המתים. 
במוח הבוגר קיימת מורפולוגיה שונה לתאי המיקרוגלייה: גוף תא קטן והרבה שלוחות מסועפות, הנמצאות בתנועה מתמדת וחשות את סביבתן. 
כאשר נוצר נזק למוח יש התקבצות שלוחות מיקרוגלייה בזמן קצר מאוד. 
הכניסה המסיבית של השלוחות יוצרת בידוד של האזור הפגוע מהסביבה.

## תגובת המיקרוגלייה
המידע על הנזק מתקבל מתאי העצב ותגובת המיקרוגלייה נחלקת לשני סוגים: תגובה מהירה ותגובה מאוחרת. 
תגובה מהירה – שליחה מסיבית של שלוחות מגוף תא המיקרוגלייה לאזור הנזק ליצירת בידוד האזור. 
תגובה מאוחרת – עלייה במספר תאי המיקרוגלייה על ידי חלוקת תאים נמרצת ונדידת התאים החדשים (לאחר החלוקה) לאזור הנזק. 
התאים שנדדו לאזור במוח שניזוק משנים את המורפולוגייה שלהם לצורה עגולה ואמבואידית, המאפיינת תאים בעלי יכולת פגוציטוזה.

## תפקידי המיקרוגלייה
* בליעת זיהום חיידקי או זיהום נגיפי בפגוציטוזה.
* סילוק שאריות שברי תאים או תאים מתים.
* משמשים כתאים מציגי אנטיגנים, כך שיכולים לשלוח סיגנל לתאי T של מערכת החיסון.
* מפרישים פקטורים שתומכים בהישרדות תאי העצב הפגועים.

## קישורים חיצוניים

* משטרת המח
* 

קטגוריה:מערכת העצבים
קטגוריה:תא
קטגוריה:אימונולוגיה
ליאו דליב

ממוזער|שמאל|ליאו דליב
**ליאו קלמנט פיליברט דליב** (שם מלא בצרפתית: **Léo Clement Philibert Delibes**; 21 בפברואר 1836 – 16 בינואר 1891), היה מלחין צרפתי,  תלמיד של אדולף אדם. בתחילת דרכו כתב כמה אופרות ואופרטות. ב-1863 נתמנה נגן-ליווי באופרה של פריז וכעבור זמן היה למנצח על מקהלת האופרה. יצירותיו הנודעות ביותר הן הבלטים "קופליה" וסילביה (בלט) והאופרה "לאקמה".

הוא לימד בקונסרבטואר של פריז. קמיל ארלנגר היה בין תלמידיו.

## קישורים חיצוניים

* תוכנית על ליאו דליב, אתר BBC 
* 
* 

קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:מלחיני בלט
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1836
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1891
רועי (ספר)

**רועי** הוא רומן אשר נכתב על ידי אסתר שטרייט-וורצל, יצא לאור בשנת 2003 והפך לרב-מכר.

## עלילה
בספר מתוארים חייו של רועי, אשר גדל ללא אב. בנעוריה, אמו דליה הייתה המאהבת של רפי, מפקד בצה"ל - אביו הביולוגי של רועי.

בחלוף השנים, דליה נישאת לרופא בשם מייק. בעת טיול במדבר יהודה, דליה פוגשת את רפי ומוזמנת יחד עם מייק לארוחה משותפת. בתום הארוחה, מייק מגלה כי רפי הוא אביו הביולוגי של רועי, שאינו יודע דבר על כך. בנו של רפי, עמרי, מפתח קשר חברי עם רועי, ומזמין אותו לביקור במושב בעמק יזרעאל בו הוא גר עם משפחתו. הגילוי מעורר את זעמו של מייק, שרב עם דליה. מאותו הרגע יחסיהם של מייק ורועי משתנים, והופכים לקרים מאוד. למייק ודליה נולדים תאומים. מייק אוהב את ילדיו ומפנק אותם, מה שמדגיש את יחסו הרע לרועי.

כעבור שנתיים, רועי מקבל מכתב מעמרי, ומחליט לנסוע למושב. באותה עת, מייק מקבל הזמנה להשלים את לימודי הפרופסורה שלו בארצות הברית. הוא מסרב לקחת את רועי עמו, לאחר הידרדרות ביחסיהם. בעקבות כך, דליה מסרבת לטוס ביחד עם מייק, ומותירה את מייק לבדו. במהלך חופשת הפסח מייק חוזר לביקור, שנגמר בפתאומיות, כאשר מסתבר שהוא לקח את התאומים איתו לארצות הברית. דליה טסה לשם אך לא מצליחה להחזיר אותם לארץ. בינתיים רועי עובר לגור בקביעות עם סבו וסבתו, חיים ורות, אצלם נהג להתארח בזמן שמייק הגיע לביקוריו בארץ. בין היתר הוא פוגש את סמדר, נערה בבית ספר התיכון שבו הוא לומד, בה הוא מתאהב. אחרי כמה שנים מייק דליה והתאומים חוזרים לארץ.

בסיוע של חברתו, רועי מגלה את האמת אודות זהותו האמיתית של אביו הביולוגי, דבר אשר גורם למשבר במשפחתו של רפי. אשתו ובנותיו מתכחשות לקיומו של רועי. היוצרות מתהפכות, כאשר הוא מתפייס איתן. בינתיים, יחסיהם של דליה ומייק עולים על שרטון. לבסוף הם מתגרשים. דליה מוצאת נחמה בכך שתוכל להחזיר את רועי אליה. היא משלימה עם רפי ורעייתו.

במהלך הספר רועי מתאר את ההתרחשויות בארץ, ביניהם האינתיפאדה השנייה, אשר גובה מחירים רבים. חברו של רועי, ליאור, אשר גורש מביתו ועבר לפנימייה, נרצח על ידי מחבל, דבר המקשה על חייו של רועי. הוא וסמדר מחזיקים בדעות פוליטיות שונות אך הדבר אינו מעיב על מערכת היחסים שלהם.

## ערכי משפחה
הספר מציג מערכות יחסים סבוכות בכל הרבדים. רועי גדל במשפחה חד הורית. אמו בחרה במערכת היחסים החדשה שלה, תוך כדי ויתור על בנה. מייק הוא גבר קנאי, וברגע שהכיר את רפי שינה את יחסו אל דליה ורועי. רועי גדל עם סבו וסבתו המשמשים עבורו כהורים. הוא מכיר נערה וחווה אהבה ראשונה. הוא אף חווה שכול. רועי פוגש את אביו ומשפחתו בטיול, ומיד חש קשר רגשי עמוק איתם, למרות שלא ידע מדוע. זהו מאפיין קבוע בספריה של אסתר, הזיקה החזקה למשפחה.

## קישורים חיצוניים
*  

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי אסתר שטרייט-וורצל
קטגוריה:ספרי הוצאת עמיחי
בקכילידס

**בקכילידס** (יוונית עתיקה: Βακχυλίδης; 525 לפנה"ס, האי כיוס – 450 לפנה"ס) היה משורר יווני ארכאי, קלאסי, בן תקופת המעבר של המאה הששית והחמישית לפנה"ס. כמשורר בעל רגישות חברתית ופוליטית חווה באקכלידס את חילופי המשטרים במרכז יוון, ממשטר אוליגרכי וטימוקרטי לדמוקרטי, ומעברי משטר אלה השפיעו על אופי כתיבתו.

## משורר הספורט והספורטאים
בקכילידס מזכיר לא מעט את המשורר הידוע פינדארוס. פרט לרגישותו החברתית והפוליטית, נחשף בקכילידס, ממש כמו פינדארוס, לתופעה החינוכית-חברתית המעניינת ביוון - ובעיקר באתונה - של החינוך הגופני ותרבות הגוף ביוון העתיקה. בקכילידס ראה במו עיניו את המעבר העקרוני בתרבות היוונית בין אידיאל הכוח האתלטי לבין אידיאל העידון האתלטי, כשבמרכזו עומד ה"איידוס", המיתאם ההרמוני בין גוף לנפש.
בדומה לפינדארוס התענג בקכילידס בצפייה בתחרויות הספורטיביות, ובעיקר במיפגשים התחרותיים של מרכזי הקודש ביוון. בשיריו אפשר למצוא תיאורים קולחים וציוריים על תחרויות הספורט, על השיפוט והאימון, על חיי הספורטאי, בדידותו מחד וחברותיותו מאידך.

## משורר מוזמן
בקכילידס חיבר יצירות ליריות רבות לשירי מקהלות, כמקובל בתרבות היוונית הקלאסית. הוא הוזמן אחר כבוד על ידי מועצות עירוניות של הפוליס, כגון אתונה, ארגוס ואף ספרטה, לכתוב עבור העיר קטעים ליריים. לצד שירי הלל והדר למנצחים בתחרויות הספורטיביות, חיבר בקכילידס שירים מרשימים ומרגשים על חגיגות מקודשים לאלי הפנתאון, לחגים ממלכתיים, לקדמוניותן של אותם ערים שהזמינו אותו ואף לשירי משתה ויין של אריסטוקרטים שונים.

## מוסר בין הטורים
ניתן למצוא אצל בקכילידס, ולא במאמץ רב, אמירות מוסריות במישרין ובעקיפין, בעניין שקר ואמת, צדק ורשע, אנוכיות והומניזם ועוד. לעיתים שולבו אלה בשירי השבח למנצח האתלטי, כשהמחבר הציג אותן בזיקה למשפחת המנצח, העיר (פוליס) המיוצגת, המרכז התחרותי שבו השתתף ועוד. לעיתים הושפע בקכילידס מהתפתחות הדרמה והתיאטרון ביוון, ומתוך כך הציג באורח דרמטי חילופי דברים בין הדמות המרכזית, כגון מלך אתונה, לבין המקהלה, המייצגת עמדות מהותיות אנטי-מלוכניות.

## המעט ששרד
חלק גדול מיצירותיו אבד. העובדה כי המעט שנותר הונצח על גבי פפירוסים במצרים, והעובדה שחלק מאמירותיו ושיריו מונצחים בכתבים רומיים, מלמדת עד כמה השפיע משורר חשוב ומרכזי זה על השירה הלטינית ומחשבתה.

## לקריאה נוספת

* 


## קישורים חיצוניים

* 
* יצירות מאת או על בקכילידס באתר ארכיון האינטרנט

קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
אגאלוך

**אגאלוק** (אנגלית: **Agalloch**) היא להקת אקסטרים מטאל מפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית.

אלבומיה של אגאלוק הם בסגנון בלאק מטאל ובלאק מטאל אווירתי, אך היא משלבת סגנונות רבים במוזיקה שלה, כגון פוסט-מטאל ודום מטאל. הלהקה אימצה לעצמה צליל ייחודי שמורכב משירת בלאק מטאל עם אלמנטים של פולק ודום מטאל, מעברים אקוסטיים ואווירה מלנכולית ואפלה. האלבום השלישי יצא ב-2006. רבים הוגים את שמה של הלהקה כ"אגאלוך", אך ההגייה הנכונה היא "אגאלוק". הלהקה הודיעה על פירוקה במאי 2016, בעמוד הפייסבוק הראשי של אגאלוק.

באפריל 2023 הלהקה התאחדה.

## חברי ההרכב
*ג'ון הוגם (שירה / גיטרה)
*דון אנדרסון (גיטרה)
*ג'ייסון ויליאם וולטון (בס)
*אייסופ דקר (תופים)

### חברים לשעבר
*שיין ברייר (קלידים)
*כריס גרין (תופים)

## דיסקוגרפיה

;אלבומי אולפן
* *[[Pale Folklore]]*  1999
* *[[The Mantle]]*  2002
* *[[Ashes Against the Grain]]*  2006
* *[[Marrow of the Spirit]]*  2010

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות בלאק מטאל
קטגוריה:פורטלנד
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
לוקה טוני

**לוקה טוני** (באיטלקית: **Luca Toni**; נולד ב-26 במאי 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות בסרייה א' ובבונדסליגה.

## קריירה
טוני החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת הכדורגל מודנה מהליגה האיטלקית השלישית בעונת 1994/1995. בעונה זו הבקיע שני שערים בשבעת המשחקים בהם שיחק. בעונתו הבאה במודנה הוא כבש חמישה שערים ב-25 הופעות, והקבוצה נאבקה על העלייה לליגה השנייה.

בקבוצת לציאלה מהליגה השלישית הבקיע טוני 15 שערים, ובכך עורר עניין בקבוצת טרוויזו. טוני עבר לטרוויזיו מהסרייה ב' בעונת 1999/2000, והבקיע 15 שערים ב-35 משחקים. הצלחתו סללה את דרכו להחתמתו בקבוצת הכדורגל ויצ'נצה מהסרייה א', ולאחר מכן בקבוצת הכדורגל ברשה, שם שיחק למשך שתי עונות יחד עם רוברטו באג'ו.

בעונת 2003/2004 הצטרף טוני לקבוצת הכדורגל פלרמו ועזר לקבוצה לזכות באליפות הסרייה ב' ולעלות ליגה, כשהבקיע 30 שערים בעונתו הראשונה וזכה בתואר מלך השערים של הליגה במשותף עם כריסטיאן לוקרלי. בעונה שלאחר מכן כבש טוני 20 שערים ב-35 משחקים ועזר לקבוצתו להשיג מקום בגביע אופ"א. 

בזכות יכולתו המרשימה בפאלרמו, טוני זכה להופעה ראשונה בנבחרת הלאומית, וביולי 2005 חתם טוני בפיורנטינה תמורת 10 מיליון אירו. ב-7 בספטמבר 2005 הפך לשחקן פיורנטינה הראשון אשר הבקיע שלושער במשחק של הנבחרת האיטלקית, במוקדמות מונדיאל 2006. 

בעונת 2005/2006 כבש לוקה טוני 31 שערים, שהקנו לו את תואר מלך השערים באירופה כולה - נעל הזהב האירופית. בכך היה טוני לשחקן הראשון מאז שנת 1958 שכבש מעל 30 שערים בעונה אחת בסרייה א'.

בשנת 2007 עזב טוני את פיורנטינה לבאיירן מינכן הגרמנית תמורת 11 מיליון אירו. במינכן שימש טוני כחלוץ העיקרי של הקבוצה, ועזר לקבוצה לזכות באליפות הבונדסליגה ובגביע הגרמני, עם 24 שערים בליגה. ב-31 בדצמבר 2009, לאחר שהסתכסך עם לואי ואן חאל, מאמן באיירן מינכן, הושאל טוני לרומא עד סוף העונה. בעונת 2010/2011 עבר לגנואה, אך בחלון ההעברות בחודש ינואר 2011 עזב את הקבוצה וחתם על חוזה לעונה וחצי ביובנטוס. בשנת 2012 חתם טוני בקבוצת א-נסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

ביולי 2013 חתם בהלאס ורונה מהליגה האיטלקית.

ב-6 בדצמבר 2015 הודיע על פרישה בסיום העונה.

במשחקו האחרון בהלאס ורונה הבקיע טוני נגד יובנטוס שער בפנדל אשר העניק לקבוצתו ניצחון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מודנה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
חולות עגור

**חולות עגור** היא שמורת טבע ואזור דיונות במערב הנגב, החלק המרכזי של אזור חולות חלוצה.

## גבולות השמורה
שמורת חולות עגור גובלת בצפון ובצפון-מזרח בשטחי אש של המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, במזרח בשמורת חולות שונרה, בדרום בהר קרן ושלוחת קרן ובמערב בסיני וגבול ישראל–מצרים.

## גאוגרפיה
מקורם של החולות הוא בבליית הרי גרניט במזרח אפריקה, שהוסעו לאורך הנילוס לעבר הים התיכון, ונישאו על ידי הרוח לפנים הארץ מצפון סיני. תהליך זה נעצר עם הקמת סכר אסואן בשנת 1962.

בשנת 2002 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה רמת נגב את הכרזתה של שמורת טבע בחלק מחולות חלוצה, על מנת למנוע בנייה שתפגע בשטחי הטבע שבהם נמצאים בעלי חיים וצמחים מוגנים. השטח הוכרזו בסוף 2010 כשמורת טבע בשם "חולות עגור" ששטחה כ־176,000 דונם.

### חולות עגור צפון
השמורה נמצאת בתהליך אישור להרחבתה לכיוון צפון עד לאזור יישובי חבל שלום.

מרכז|ממוזער|520px|חולות עגור

## קישורים חיצוניים

* ערן היינס, שמורת חולות עגור - שמורה חדשה באזור, YouTube
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
עגור