פרנצ'סקה סקאנאגאטה

**פרנצ'סקה סקאנאגאטה** (באיטלקית: **Francesca Scanagatta**; בגרמנית: **Franziska Scanagatta**, **פרנציסקה סקאנאגאטה**; 1 באוגוסט 1776–20 בנובמבר 1864) הייתה איטלקייה שזכתה לפרסום נרחב כאשר התחזתה לגבר, התגייסה לצבא האימפריה הרומית הקדושה ולחמה בהצטיינות במהלך המלחמות הנפוליאוניות.

## ביוגרפיה
סקאנאגאטה נולדה במילאנו ב-1 באוגוסט 1776. ב-1794 אביה החליט לרשום את אחיה ג'אקומו לאקדמיה הצבאית התרזיאנית בווינר נוישטאדט ואת פרנצ'סקה לרשום למנזר בווינה. ג'אקומו התוודה בפני פרנצ'סקה שהוא אינו רוצה להיות חייל והיא החליטה להתחלף אתו. למזלם, אביהם שלח אותם לאוסטריה עם אישה שלא הכירה אותם, וכך פרנצ'סקה יכלה פשוט להתחזות לנער ולהירשם ללימודים באקדמיה הצבאית תחת שמו של אחיה. היא לא התגוררה באקדמיה אלא בעיר וכך הצליחה להימנע מחשיפת זהותה. היא הייתה האישה היחידה שלמדה באקדמיה מאז הקמתה ועד שנת 2003.

ב-1797 היא סיימה את לימודיה בדרגת לויטננט משנה והוצבה כמפקדת מחלקה ברגימנט הרגלים השלישי של וארסדין בהונגריה. במהלך במלחמת הקואליציה הראשונה היא צעדה עם אנשיה מהונגריה בניסיון להגיע אל הריין ולהצטרף ללחימה. עם זאת, עד שהגיעו כבר הסתיימה המלחמה. לאחר מכן היא צעדה עם אנשיה לשלזיה ואז לשטיריה. ב-1798 היא הועברה לרגימנט הרגלים הרגלים ה-56 בגליציה. כדי לא לחשוף את זהותה, היא מיעטה לפגוש אנשים חדשים. עם זאת, היא פקדה בקביעות את הקזינו בסנדומיר לצד שאר הקצינים ברגימנט. עם פרוץ מלחמת הקואליציה השנייה היא החלה להצעיד את אנשיה לגרמניה כדי להשתתף בלחימה, אולם בדרך לקתה בהתקף שיגרון ונאלצה להתאשפז למשך חודשיים. לאחר החלמתה הועברה לרגימנט הרגלים ה-12 בפנצ'בו.

עם הרגימנט החדש שלה היא צעדה לאיטליה כדי להשתתף בלחימה. זהותה עמדה מספר פעמים בסיכון. באחת הפעמים אחד מחבריה הביע בפומבי את חשדו כי היא אישה, וסקאנאגאטה בתגובה הציעה לו "להוכיח את הגבריות" שלה על אשתו של אותו קצין. בהזדמנות אחרת כאשר קצין לעג למראה הנערי שלה, היא הזמינה אותו לדו-קרב ופצעה אותו. בדצמבר ב-1799 היא הובילה את המתקפה על השוחות הצרפתיות בברבגלטה. במהלך החורף היא נסעה למילאנו ונפגשה עם משפחתה. הוריה ניסו לשכנע אותה לעזוב את הצבא, אולם היא סירבה. היא נותרה במילאנו עד מרץ, אז הועלתה לדרגת לויטננט ונסעה לגנואה כדי להשתתף במצור האוסטרי על העיר. עוד במהלך המצור, אביה פנה לשלטונות הצבא וחשף את זהותה האמיתית של בתו. היא נאלצה לעזוב את הצבא ממש ביום נפילתה של גנואה - 4 ביוני 1800. המפקד שלה, פרידריך היינריך פון גוטסהיים, ערך לכבודה מסיבת פרידה מכובדת, אשר במהלכה התייחסו אליה כל הקצינים כקצינה מן המניין.

פרנץ השני, קיסר אוסטריה, החליט להעניק לה קצבה, אולם נאסר עליה לענוד את המדליות שזכתה בהן במהלך שירותה הצבאי. היא חזרה למילאנו ונפגשה שם עם צ'לסטינו ספיני (Celestino Spini) אחד מחבריה לשעבר באקדמיה התרזיאנית, אשר נדהם לגלות שחברתו היא למעשה אישה. הם נישאו ב-16 בינואר 1804. נולדו להם שני בנים ושתי בנות. בניה התגייסו גם כן לצבא האוסטרי. כאשר הם הגיעו לבגרות, הותר להם לענוד את המדליות של אמם. היא התגוררה במילאנו עד מותה ב-20 בנובמבר 1864 ועוד הספיקה לראות את נכדה מתגייס לצבא האוסטרי.

## קישורים חיצוניים

* "Gendered War and Military", last accessed February 10, 2006
* "Austria's Military Academy Founded By Maria Theresa", last accessed February 10, 2006
* "Women Soldiers: The Historical Record", last accessed March 10, 2006
* "Europe and Me Magazine" No.33, article by Lucy Duggan, last accessed August 11 2016
* Militär-Zeitung 23 January 1865

קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:לוחמות קרוסדרסריות
קטגוריה:ילידות 1776
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1776
קטגוריה:נפטרות ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1864