אנטון רפאל מנגס

**אנטון רפאל מנגס** (בגרמנית: **Anton Raphael Mengs**; 22 במרץ 1728, אוּסיג שבבוהמיה – 29 ביוני 1779, רומא, מדינת האפיפיור) היה צייר יליד בוהמיה שנחשב לאחד מאמני הנאו־קלאסיציזם המרכזיים והמשפיעים ביותר בראשיתו.

מנגס נולד באוסיג, שבאותה תקופה הייתה חלק מממלכת בוהמיה (כיום אוסטי נד לבם, צ'כיה). הוא למד ציור אצל אביו בדרזדן שבסקסוניה, שם נחשף למסורת ציור החצר האירופית. בשנת 1745 מונה לצייר החצר של שליט סקסוניה בדרזדן, ובשנותיו הראשונות התמחה בעיקר ביצירת דיוקנאות בפסטל. הדיוקנאות שצייר מאותה תקופה מאופיינים בצבעוניות בהירה ועשירה, שהבליטה את הרכות והחן שבפני מושאי הציור.

בראשית שנות ה־50 של המאה ה־18 שב מנגס לרומא, מרכז האמנות האירופי של התקופה, שם נוצרה ידידותו ההדוקה עם ההיסטוריון והארכאולוג הגרמני יוהאן יואכים וינקלמן. קשר זה היה בעל חשיבות מכרעת להתפתחות סגנונו – מנגס אימץ את ההתלהבות של וינקלמן מן העת העתיקה ואת השאיפה ליופי אידיאלי, טהור ונצחי. מתוך תפיסה זו עיצב את סגנונו הנאו־קלאסי, ששילב השראה מן הפסלים והאמנות של יוון ורומא העתיקות עם יסודות ציוריים של רפאל, קורדג'ו וטיציאן.

בשנת 1761 השלים מנגס את הפרסקו המונומנטלי **פארנאסוס** בווילה אלבאני שברומא, יצירה שזכתה להדים נרחבים באירופה ונחשבת ליצירת מפתח בקיבוע מעמדו של הנאו־קלאסיציזם כסגנון מוביל. באותה תקופה עסק גם בדיוקנאות, והתמודד בזירה האמנותית עם פומפאו בטוני, הצייר הרוקוקואי הבולט של רומא. בשנת 1761 הוזמן לחצר המלוכה הספרדית במדריד, שם נטל חלק בעיטור ארמונות המלך. בין השנים 1769 ל־1772 שב לרומא, עיטר את "חדר הפפירוסים" (*Camera dei Papiri*) בוותיקן, ולאחר מכן חזר לספרד ושהה בה עד שנת 1777.

מנגס זכה בחייו להערצה רבה ונחשב לאמן הגדול באירופה. ביצירותיו דחה את האשליה הדרמטית והתנועה הסוערת של סגנון הבארוק, והעדיף הרמוניה, איפוק ועיצוב המבוסס על דגם קלאסי מושלם. עם זאת, במרוצת הזמן דעכה תהילתו, וסגנונו נתפס כרציונלי ומחושב מדי ביחס לדורות המאוחרים יותר. חלק מיצירותיו, ובעיקר דיוקנאותיו, מפגינים קלילות וביטחון בצבע ובקו, המעידים על שליטה טכנית מרשימה. בנוסף לפועלו האמנותי, פרסם בשנת 1762 את החיבור התאורטי **הרהורים על יופי וטעם בציור** (*Reflections on Beauty and Taste in Painting*), שבו הציג את עקרונות היופי האידיאלי שהנחו את דורו ואת תפיסתו לגבי האמנות הקלאסית.

## גלריית יצירות

File:Anton Raphael Mengs, Prince of Asturias, Future Charles IV of Spain (са 1765) - 02.jpg|נסיך אסטוריאס, העתיד להיות קרלוס הרביעי, מלך ספרד (בערך 1765).
File:Anton Raphael Mengs - Infantin Maria Ludovica (1745-1792), Gemahlin von Leopold II.jpg|דיוקן מריה לואיסה, נסיכת ספרד
File:Mengs, Helios als Personifikation des Mittages.jpg|הלִיוֹס כהתגלמות הצהריים (בערך 1765
File:Anton Raphael Mengs - St. John the Baptist Preaching in the Wilderness - Google Art Project.jpg|יוחנן המטביל מטיף במדבר
File:Mengs, Diana als Personifikation der Nacht.jpg|דיאנה כהתגלמות הלילה (בערך 1765).
File:Anton Rafael Mengs - Retrato de la marquesa de Llano - Google Art Project.jpg|המרקיזה דה יאנו (בערך 1775).
File:Anton Raphael Mengs 017.jpg|השליח פטרוס
File:Anton Raphael Mengs, The Triumph of History over Time (Allegory of the Museum Clementinum), ceiling fresco in the Camera dei Papiri, Vatican Library, 1772 - M0tty.jpg|ניצחון ההיסטוריה על הזמן, תקרת ספריית הוותיקן
File:William Burton Conyngham.jpg|דיוקן ויליאם ברטון קונינגהאם (1733–1796)
File:Anton Raphael Mengs - The Dream of St. Joseph - Google Art Project.jpg|חלומו של יוסף הקדוש (בערך 1774)
File:Johann Joachim Winckelmann (Raphael Mengs after 1755).jpg|יוהאן יואכים וינקלמן במוזיאון המטרופוליטן לאמנות (בערך 1777)
File:“Portrait of a Lady”.webp|דיוקן גברת אלגנטית (1775), גרמניה
File:Anton Raphael Mengs - Maria mit dem Kind und zwei Engeln - GG 126 - Kunsthistorisches Museum.jpg|המדונה עם הילד ושני מלאכים (1770–1773), מוזיאון המוזיאון לתולדות האמנות (וינה)
File:Mengs, Jupiter küsst Ganymed.jpg|יופיטר מנשק את גנימד (1760), הגלריה הלאומית לאמנות עתיקה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:בוהמיה: אישים
קטגוריה:ילידי 1728
קטגוריה:נפטרים ב-1779