open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויצ'נצה

**ויצ'נצה** (באיטלקית: **Vicenza**) היא עיר עתיקה במחוז ונטו שבצפון איטליה. נכון ל-2023 העיר מונה כ-109,496 תושבים. שוכנת למרגלות גבעות בריצ'י, 60 ק"מ מוונציה ו-200 ק"מ ממילאנו. מוכרת ומוערכת בזכות המבנים שבנה בה האדריכל אנדראה פלדיו.

ממוזער|שמאל|250px|פיאצה דיי סיניורי

## היסטוריה
העיר  שגשגה בתקופת הרומית, אך נהרסה על ידי אטילה מלך ההונים אחרי פלישתו לאימפריה הרומית המזרחית. במאה ה-12 הפכה לעיר עצמאית ובמאה ה-15 הפכה לבת חסותה של ונציה. העיר נהנתה אז מתקופה של שגשוג ועושר רב, ופטרוני האמנות בה בנו ארמונות מפוארים. האדריכל הראשי של העיר, אנדראה פלדיו, שילב בבניית ארמונותיו מוטיבים מהעת העתיקה ומהרנסאנס. תלמידיו המשיכו לפתח את סגנונו הייחודי, ובנו מבנים רבים שזכו להערכה בינלאומית, כדוגמת הווילות הפלדיאניות בוונטו, קבוצת וילות שבנו פלדיו וכמה מתלמידיו.

המבנים העיקריים שבנה אנדראה פלדיו במרכזה של העיר, שהקנו לה את המוניטין שלה, הם:
*פלאצו דלה ראג'ונה (המכונה בשם "הבזיליקה"  Palazzo della Ragione)
*התיאטרון האולימפי (Teatro Olimpico)
*פלאצו קייריקאטי (Palazzo Chiericati)
*לוג'יה דל קפיטניאטו (Loggia del Capitaniato)
ממוזער|273x273 פיקסלים|פסל האדריכל אנדראה פלדיו בויצ'נצה
אונסק"ו הכיר בווילות הפלדיאניות, יחד עם מרכזה ההיסטורי של העיר ויצ'נצה, כאתר מורשת עולמית ב-1994.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* ממוזער|248x248 פיקסלים|עמודי האריה המכונף של מרקוס הקדוש (משמאל) והגואל בפיאצה דיי סיניורי

קטגוריה:ונטו: ערים
גאורגי השביעי, מלך גאורגיה

**גאורגי השביעי** (בגאורגית: **გიორგი VII**) (מת ב- 1405 או 1407) מבית בגרטיוני היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1393 ועד למותו בשנת 1407 (על פי גרסה אחרת משנת 1395 ועד 1405).

## חייו

גאורגי היה בנו של בגרט החמישי הגדול מאשתו הלנה, בתו של בסיליוס, קיסר טרפזונטס, שנפטרה מדבר בשנת 1366.

בנובמבר 1386 הובס אביו של גאורגי, בגרט, ונלקח בשבי בידי המצביא המונגולי טימור לנג. אולם בפלישה המונגולית הבאה הצליח גאורגי לארגן התנגדות מוצלחת ושחרר את אביו, שמינה אותו כשליט משותף בשנת 1369.

בשנת 1393 נפטר בגרט וגאורגי הפך למלך היחיד של הממלכה. רוב תקופת שלטונו עברה במאבק מול טימור לנג, שערך, בשנים 1387–1403, שבע פלישות נוספות כנגד הממלכה הגאורגית העקשנית, שהשאירו את גאורגיה הרוסה. בסופו של דבר, בשנת 1403, נאלץ גאורגי לערוך הסכם שלום עם האויב האכזרי. על פי ההסכם הכיר גאורגי בטימור לנג כמושל והסכים לשלם לו מס ומצד שני הכיר טימור לנג בזכותם של מלכי גאורגיה להיות מוכתרים כמלכים נוצרים.

גאורגי נהרג בקרב נגד נוודים טורקמנים, משבט קארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو, "טורקמני הכבשה השחורה") כפי הנראה. וסביר גם כי היה חשוך בנים כיוון שאחיו, קונסטנטין הראשון יורש אותו עם מותו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני
גאורגי ה-7
קטגוריה:ילידי 1366
קטגוריה:נפטרים ב-1407
Print screen

[שמאל|ממוזער|300px|מיקום המקש במקלדת סטנדרטית עם 102 מקשים ב[אנגלית.]]
**Print screen** (לעיתים מופיע בקיצורים שונים כגון **Prt Scr** ,**Print Scrn** ו-**Prnt Scrn**) הוא מקש המופיע על מרבית המקלדות המודרניות. בדרך כלל מופיע המקש יחד עם מקשי break ו-Scroll lock. לעיתים הוא מופיע יחד עם הפונקציה SysRq. במערכות הפעלה מבוססות שורת פקודה לחיצה על מקש זה העתיקה את זיכרון הבאפר של המסך ליציאה סטנדרטית של מדפסת, כגון LPT1. במילים אחרות, כל מה שהוצג על המסך ברגע הלחיצה על המקש - הודפס.

מערכות הפעלה חדשות המשתמשות בממשק משתמש גרפי נוטות להעתיק את תמונת מפת הסיביות הנוכחית של המסך אל לוח העריכה (clipboard) או לשטח אחסון דומה. לאחר מכן ניתן להדביק את התמונה שנשמרה לתוך קבצים ולהשתמש בהם כתמונת מסך. ישנן מעטפות המאפשרות לערוך את התנהגות הכפתור באמצעות כפתורים נוספים כגון מקש Ctrl ו-מקש Alt.

במערכת ההפעלה חלונות, לחיצה על מקש ה-print screen תלכוד את כל המסך, ואילו לחיצה על המקש יחד עם מקש Alt תלכוד את החלון הפעיל בלבד. את התמונה שנלכדה ניתן להדביק בתוכנות עריכה כמו ב-Word, במכתב דואר אלקטרוני, בצייר של חלונות ובתוכנות גרפיקה אחרות.  החל מגרסה 8, לחיצה על מקש Print Screen יחד עם מקש סמל Windows שומרת את צילום המסך כתמונה לתיקיית התמונות במחשב, מה שחוסך את הצורך להדביק את צילום המסך בתוכנה ולהשתמש בה כדי לשמור אותו כתמונה. לחיצה על מקש PrintScreen יחד עם מקש סמל Windows ומקש Alt שומרת את צילום המסך בתיקיית הווידאו במחשב.  לחיצה על מקש ה-print screen יחד עם המקשים Alt ו-Shift מפעיל את פונקציית החדות הגבוהה שמשמש אנשים בעלי ליקויי ראייה שונים.

בשולחנות העבודה GNOME ו-KDE המקש מבצע פעולה דומה לזו שמתבצעת בחלונות. אך במקום לשמור את המידע ללוח העריכה, ייפתח חלון המציג את התמונה שנלכדה ומציע לשמור אותה כקובץ (בברירת המחדל בפורמט PNG).

במחשבים ובמסכים החדשים, מקש ה-PrintScreen איננו לוכד תמונה מסרט וידאו שרץ על המחשב, שכן בסרט מטפלים כרטיס המסך והמאיץ הגרפי ולא מערכת ההפעלה. ישנן תוכנות המאפשרות לכידת מסך של תמונה מתוך סרט, באמצעות פונקציה הכלולה בתוכנה.

## ראו גם
* מקשי קיצור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מקשים
קונסטנטין הראשון, מלך גאורגיה

**קונסטנטין הראשון** (בגאורגית: **კონსტანტინე I**) 1369 לערך - 1411 או 1412) מבית בגרטיוני היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1407 ועד למותו בשנת 1412 (על פי גרסה אחרת משנת 1405 ועד 1412).

## חייו

קונסטנטין היה בנו של בגרט החמישי הגדול מאשתו השנייה, אנה מטרפזונטס. בשנת 1400 נשלח קונסטנטין על ידי אחיו, גיאורגי השביעי, כשגריר למצביא המונגולי, טימור לנג, שערך פלישות אכזריות והרסניות בגאורגיה. לאחר מכן תבע מאחיו גיאורגי לערות הסכם שלום עם המונגולים, אולם תביעתו לא נענתה בידי אחיו. בשנת 1402, קונסטנטין יחד עם הנסיך יואנה ג'אקלי, מסאמצחה, נכנע לטימור לנג אולם לא לקח חלק בקרבות כנגד הגאורגים.

בשנת 1407 ירש קונסטנטין את המלוכה מאחיו גיאורגי, ופתח בתוכנית לשיקום הממלכה מההרס שנגרם עקב הפלישות המונגוליות. לקראת שנת 1411, כרת קונסטנטין ברית עם השירוואנשאח (شروان شاه), איברהים הראשון משירוואן, ושליט שאקי (Şəki), סידי אחמד, כנגד ההתקדמות של הטורקמנים מקארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو) לקווקז. בקרב המכריע, קרב צ'אלר'אן, הובסו בעלי הברית וקונסטנטין, אחיו דוד והשירוואנשאח איברהים נלקחו בשבי.

בשבי התנהג קונסטנטין ביהירות ועורר את כעסו של הנסיך קארא יוסוף, שהורה להוציאו להורג יחד עם אחיו דוד ו-300 אצילים גאורגיים.

## ילדים

לקונסטנטין היו שלושה ילדים מאשתו רוּסה אמירג'בי, ביתו של קוצנה אמירג'בי, שהיה בין היתר, שגריר בקונסטנטינופול.

* אלכסנדר הראשון הגדול שירש אותו 
* בגרט 
* גיאורגי

## קישורים חיצוניים

* מלכי גאורגיה

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני
קונסטנטין ה-1
קטגוריה:ילידי 1369
קטגוריה:נפטרים ב-1411
בית עדות למורשת גוש עציון

[שמאל|ממוזער|250px|בית העדות - מימין [משוריין ממלחמת העצמאות]]
**בית עדות למורשת גוש עציון**, נמצא בקיבוץ כפר עציון, בבית מוזיאון לתולדות ההתיישבות בגוש עציון. ניתן לצפות בו בחיזיון אור-קולי שמספר את ההיסטוריה של האזור.

הבית ממוקם במורדות הגבעה שעליה שכן כפר עציון עד לחורבנו בשנת 1948. לידו נטוע גן זיכרון, ובו בית אחד ששרד מהקיבוץ שחרב וחזית של בית חווה ("המנזר הגרמני") שהקימו ב-1928 נזירים ממנזר דורמיציון בירושלים ובו התגוררו ראשוני גוש עציון.

במסגרת בית עדות למורשת גוש עציון שוחזר ה"מנזר גרמני" וקיים בו ארכיון פעיל שמתעד את כל המסמכים והממצאים של גוש עציון ועוקב אחר פרסומים חדשים. הארכיון מהווה מרכז לחוקרים וסטודנטים שחוקרים את תולדות המקום.

בקיבוץ כפר עציון נמצאים גם מוזיאון האדם בהר, ובו אוסף של כלי בית וכלי עבודה האופייניים להר חברון, וגן בוטני וזואולוגי בשם "שיר השירים".

## חיזיון אור-קולי

במוזיאון מוצג חיזיון אור-קולי הכולל המראה את המאורעות מרכזיים בתולדות העם היהודי באזור מאז חידוש היישוב היהודי בהר:
* גלי ההתיישבות בגוש-עציון.
* ימי המערכה במלחמת העצמאות
* הציפייה לבנות את הגוש מחדש.
* בניית גוש עציון מחדש אחרי מלחמת ששת הימים.
* תנופת היישוב היהודי בגוש-עציון - מועצה אזורית גוש עציון

## אולמות התצוגה

במוזיאון שני אולמות תצוגה וארכיון ובו ספרייה לשירות הציבור.
* אולם ההתיישבות - מתאר את שלבי ההתיישבות בהר בעת החדשה: הקמת מגדל עדר, כפר-עציון של חברת 'אל-ההר' מיסודו של הולצמן ויישובי גוש עציון על ארבעת יישוביו בתקופה לפני הקמת המדינה. מוצגות בעיות ההר הצחיח - הקרקע והמים, קשיי ההתיישבות בסביבה עוינת והווי החיים בהר בימים הראשונים ליישובו.
* אולם המערכה על גוש עציון במלחמת העצמאות - המצור על היישובים, מהלך שיירות האספקה והתגבורת מירושלים לגוש עציון ובחזרה ענו שיירת נבי דניאל, הקרבות הקשים על הגנת הגוש והעסקת התגבורת הערביות (שלא עלו לירושלים בעקבות זאת), הקרב האחרון והנפילה של הגוש.

בארכיב קיימים צילומים, מסמכים, עדויות אישיות מוקלטות, סרטי זיכרון לנופלים, אנשי "נצר אחרון" וחפצים מעזבונם של הנופלים.

## קישורים חיצוניים

* אתר ההיסטוריה וההנצחה של גוש עציון
* מידע על מפעלי ההנצחה בכפר-עציון

קטגוריה:גוש עציון
גוש עציון
מורשת
גוש עציון
קטגוריה:כפר עציון
מוזיאון קדם לארכאולוגיה

**מוזיאון קדם לארכאולוגיה** נמצא בקדומים ופועל במסגרת מדרשת ארץ ישראל. המוזיאון נוהל על ידי צבי סלונים, אוצרת המוזיאון היא רחל סלונים.

ב-1974 הוקם היישוב קדומים, ובמהלך העבודות להקמת אשקוביות התגלה האתר הארכאולוגי "קדום" מהתקופה הכנענית ותקופת הברונזה הקדומה.
ב-1979 החלו בעבודות חשיפה באתר הנמשכות גם כיום.

במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים שנתגלו באתרים עתיקים בקדומים ובשומרון, ביניהם מספר גדול של כדים ומספר ארונות קבורה מרשימים המכילים שרידים ששימשו ככלים ככל הנראה עבור האנשים שנעו בנתיב שכם-במות ההר אל מישור החוף.

בעקבות הממצאים הוחלט להקים את המוזיאון במקום כמוזיאון אזורי, שיכלול ממצאים מתקופות נוספות:
התקופה הפרהיסטורית, התקופה הכלכוליתית, תקופת הברונזה הקדומה–כנענית, תקופת הברונזה התיכונה–כנענית, תקופת האבות-תרבות הברונזה, תקופת הברונזה המאוחרת-כנענית והתקופה הישראלית.

במוזיאון תצוגה נרחבת של כלי חרס ובעיקר כדים מתקופות שונות, וכן מספר ארונות קבורה יהודיים.
כמו כן, במוזיאון קיימת תצוגה של פריטים שומרונים, תערוכות מתחלפות של אומנות, מפה טופוגרפית של השומרון וכן מתקיימות בו פעולות חינוכיות.

## מראות מהמוזיאון


תמונה:museon kedem 1.jpg|מפת תבליט של ארץ ישראל עם דגש על השומרון
תמונה:museon kedem 2.jpg|שחזור כניסה למערת קבורה שומרונית
תמונה:museon kedem 3.jpg|ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בשומרון מתקופת הברונזה התיכונה
תמונה:museon kedem 7.jpg|תצוגת כלים שנמצאו מתקופת הברונזה
תמונה:museon kedem 8.jpg|כלים מגיר שנמצאו בחפירות המערת חיזמה בצפון ירושלים
תמונה:museon kedem 4.jpg|מסרק מעץ - מהתקופה הביזנטית
תמונה:museon kedem 5.jpg|מזוזה שומרונית
תמונה:museon kedem 6.jpg|בעת פעילות חינוכית



## לקריאה נוספת
* יצחק מגן, **מוזיאון קדם**, הוצאת אריאל, 1982.

## קישורים חיצוניים

*מוזיאון קדם באתר I Museume's

קדם
קטגוריה:קדומים
קדם
קטגוריה:קדומים: מבנים
מרגרתה מצנאואר

**מרגרתה מצנאואר** (גרמנית: Margarete או Margarethe Matzenauer; 1 ביוני 1881- 19 במאי 1963) הייתה זמרת קונטראלטו וסופרן דרמטי אמריקאית, ילידת באנאט, אז באוסטרו-הונגריה, ממוצא הונגרי-גרמני.

## חייה
מצנאואר נולדה בטימישוארה בחבל באנאט ,אז באימפריה אוסטרו-הונגרית למשפחת מוזיקאים. אביה לודוויג היה מנצח, ואמה זמרת אופרה. מרגרתה מצנאואר למדה בגראץ, בברלין ובמינכן. את הקריירה שלה כזמרת התחילה בשטרסבורג בשנת 1901 בתפקידים של פאק ופטימה באופרה "אוברון" של ובר. קנתה לעצמה שם קודם על במות אירופה - אחרי שטרסבורג בשנים 1901–1904, באופרה של מינכן בשנים (1904–1911) קודם כאלטו דרמטי ומצו סופרן. אחר כך עברה בהצלחה רבה לתפקידי סופרן דרמטי. מרגרתה מצנאואר הצטיינה במנעד ואיכויות קול רחבים במיוחד - מקונטראלטו ועד סופרן דרמטי גבוה. זכתה בהערכה רבה בביצוע תפקידיהן של **אזוצ'נה**, כרמן, **מיניון**, **ואלטראוטה**, **ארדה** ו**אורטרוד**.

בשנת 1911 התקבלה למטרופוליטן אופרה בניו יורק והפכה לאחת מכוכביה למשך 19 שנה עד שנת 1930. התפקיד הראשון שביצעה שם היה זה של **אמנריס** מאאידה, בליהוק שכלל את אנריקו קרוזו בתפקיד **רדמס** ואת אמי דסטין בתפקיד **אאידה**, תחת ניצוחו של ארטורו טוסקניני. אחר כך הופיעה מצנאואר גם בתפקיד **איזולדה** בטריסטן ואיזולדה של וגנר וב-13 בנובמבר 1912 מילאה בהתראה קצרה ובהצלחה את מקומה של זמרת אחרת בתפקיד החדש בשבילה של **קונדרי** באופרה פרסיפל, גם היא של וגנר.

בשנת 1913 היא שרה על במת המטרופוליטן ב"נשף המסכות" לצד אנריקה קרוזו ופסקואלה אמטו. על במת אופרת מטרופוליטן ביצעה מגוון רחב של תפקידים, ביניהם **אבולי** בהפקה הראשונה במטרופוליטן של דון קרלו של ורדי בשנת 1920, **סנטוצה** באבירות כפרית של מסקאני, **מרינה** בבוריס גודונוב של מוסורגסקי, **לאונורה** ב"פידליו" של בטהובן ו**ברונהילדה** בוולקירה של וגנר. בשנת 1924 שרה בתפקיד **קוסטליצ'קה** באופרה ינופה של ינאצ'ק בבכורה האמריקאית שלה.

מרגרתה מצנאואר הופיעה לעיתים נדירות על במות אחרות: בשנת 1911 בפסטיבל ביירוית בתפקידים **ואלטראוט**, הנורנה הראשונה.
**פלוסהילדה** בתיאטרון קולון בבואנוס איירס, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובתיאטרון של שאנז אליזה בפריז.

הופעתה האחרונה במטרופוליטן הייתה בתפקיד שבו התחילה שם: אמנריס מ"אאידה" ב-13 בפברואר 1930. אולם היא המשיכה לשיר בקונצרטים וללמד בכיתות אומן. בשנת 1938 פרשה סופית מהמוזיקה האופראית. הופעתה האחרונה על במה הייתה בקומדיה "ויקי" בברודוויי בשנת 1942.

מצנאואר נישאה בשנת 1912 לטנור אדוארדו פרארי-פונטנה (1878–1936), ועקב כך היא בעלת אזרחות איטלקית.

מצנאואר מתה ב-1963 בון-נויס, קליפורניה.

בין תלמידותיה הצטיינה המצו-סופרן בלאנש תיבום.

## מקורות


* Alain Pâris, **Dictionnaire des Interpretes et de l'interpretation musicale au XXe siecle** Bouquins, Robert Laffont S.A., Paris 1995
* Arthur Jacobs, **The Penguin Dictionary of Musical Perfomers**, 1990
* John Warrack and Ewan West, **The Oxford Dictionary of Opera**, 1997


## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתרArkivmusik
* 

קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:זמרות סופרן אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אופרה אמריקאיות
קטגוריה:טימישוארה: אישים
קטגוריה:נשים גרמניות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:זמרות סופרן
יהודה צבי ברנדויין (מקובל)

[ממוזער|הרב ברנדויין בטקס הכנסת ספר תורה ב[לוד ב-1965.]]
הרב **יהודה צבי הרש ברנדויין** (מכונה **רב ההסתדרות**, י"א באדר תרס"ג, מרץ 1903 – י"ח בניסן תשכ"ט, אפריל 1969) היה ראש המחלקה הדתית בהסתדרות ומקובל. גיסו ואחד מממשיכי דרכו של הרב יהודה לייב הלוי אשלג, "בעל הסולם".

## ביוגרפיה
נולד בצפת למקובל הרב אברהם ברנדויין ולחנה לבית וייסבלום. היה דור שישי בארץ, מצד אביו נצר לשושלת אדמור"י אליק-סטרטין, ומצד אמו צאצא לרבי אלימלך מליז'נסק ולרבי לוי יצחק מברדיצ'ב.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נסע להונגריה, שם למד תורה מפי רבי יואל טייטלבוים - האדמו"ר מסאטמר. כשחזר לירושלים למד בישיבות חיי עולם ושער השמיים. התקרב ל"בעל הסולם" והחל ללמוד אצלו קבלה. אשתו של הרב אשלג, בתו של הרב מאיר יוסף אברמוביץ, חסיד גור, שידכה לו את אחותה הצעירה, לאה. הוסמך לרבנות על ידי הרב אברהם יצחק קוק והרב יוסף חיים זוננפלד.

נחשב אחד מממשיכי דרכו של הרב יהודה אשלג. חיבר ספרים בקבלה, בהם הוצאה מחדש של כתבי האר"י עם הערות.

בשנת 1957 נבחר לשמש ראש המחלקה הדתית בהסתדרות הכללית. ב-1967 עבר להתגורר ברובע היהודי, החל בהקמת ישיבה והיה האדמו"ר של חסידות סטרטין בירושלים.
כיום פועלת שם, ברובע היהודי, ישיבת "קול יהודה" הקרויה על שמו. בית הכנסת המשרת את הישיבה נמצא בסמוך לכניסה המערבית (הראשית) אל בית כנסת החורבה.

בנו, הרב אברהם ברנדווין, מילא את מקומו כמנהיגה של חסידות סטרטין. בתו נשואה לרב מרדכי שיינברגר, רבהּ של קהילת אור הגנוז. בת נוספת הייתה נשואה לרבי אריה לייביש מז'מיגראד. בן דודו היה הרב יוסף שמואל ברנדויין-מוריה.
הרב שרגא ברג הוא מתלמידיו.

## מספריו
*פירוש "מעלות הסולם" לתיקוני הזוהר

## לקריאה נוספת
* יונתן מאיר, "גילוי וגילוי בהסתר: על 'ממשיכי' הרי"ל אשלג, ההתנגדות להם והפצת ספרות הסוד", **קבלה** ט"ז, תשס"ז, עמ' 151–258
* **ידיד נפשי**, 3 כרכים, בהוצאת המרכז לקבלה

## קישורים חיצוניים

* 
* האדמו"ר של ההסתדרות, מעריב, 21 בספטמבר 1960, עמ' 23
* התייחדות עם זכרו של הרב ברנדווין ז"ל, דבר, 14 באפריל 1969, עמ' 2
* סעדיה לוי, לזכר נעדרים: הרה"ג י. צ. ברנדוין, דבר, 10 ביוני 1969, עמ' 11
* א. ארליך, הרב יהודה צבי ברנדוין, דבר, 13 במאי 1970, עמ' 12
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חסידות אשלג
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
יהודה צבי
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:מקובלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
נקיפת לרמור

150px|ממוזער
**נקיפת לרמור** (על שמו של ג'וזף לרמור) היא הנקיפה (פרצסיה) שמבצע מומנט מגנטי של אלקטרון, גרעין אטום או אטום בנוכחות שדה מגנטי. 

באנלוג הקלאסי של מערכת קוונטית זו, השדה המגנטי מפעיל מומנט כוח על המומנט המגנטי על פי המשוואה:
:\vec{\Gamma} = 
\vec{\mu}\times\vec{B}=
\gamma\vec{J}\times\vec{B} 
כש-\vec{\Gamma} הוא מומנט הכוח, \vec{J} הוא התנע הזוויתי ו-\ \gamma הוא **המקדם הג'ירומגנטי**, שמוגדר כיחס בין המומנט המגנטי והתנע הזוויתי. הווקטור של התנע הזוויתי מסתובב סביב צירו של השדה המגנטי בתדירות הנקראת **תדר לרמור** שערכה:
:\ \omega_{Larmor} \equiv 2\pi\nu_{Larmor} = \gamma \cdot B 
כש-*<math>\ \omega </math>* הוא המהירות הזוויתית ו-**B** עוצמת השדה המגנטי. 

לדוגמה, עבור פרוטונים \gamma = 4257 הרץ/גאוס, ולכן, בשדה מגנטי של 3 טסלה (30,000 גאוס) תדר לרמור הוא 127.7 מגהרץ (MHz).

תופעה זו חשובה מאוד בדימות תהודה מגנטית, תהודה מגנטית גרעינית ותהודה מגנטית פרמגנטית של אלקטרונים.

## ראו גם
* תהודה מגנטית גרעינית
* דימות תהודה מגנטית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקה אטומית
קטגוריה:פיזיקה גרעינית
קטגוריה:מגנטיות
טלמאפ

שמאל|ממוזער|200px|גרסה 5 של השרות על מכשירי סלולר שונים
**טלמפ** (Telmap) הייתה חברה בינלאומית שמרכזה בישראל שנתנה שרות בינלאומי, בתחום מיפוי וחיפוש ברשת הסלולרית כמו גם שרותי ניווט של מערכת ניווט לוויינית מבוססת GPS. את החברה הקים וניהל טכנולוגית מיכאל פצ'טניקוב בשנת 2000. פצ'טניקוב היה אז תלמיד תיכון בן 17. בחברה השקיעה קבוצת Science Navigation הבריטית בבעלותו של איש העסקים היהודי ויטק טראץ', שהביא לחברה את המנכ"ל שהוביל אותה בשנים 2001-2012, אורן ניסים. החברה הגיעה לרווחיות תפעולית לראשונה בשנת 2010.

בסוף ספטמבר 2011 נרכשה החברה על ידי אינטל תמורת יותר מ-100 מיליון דולר. ביולי 2013 הודיעה אינטל על סגירת הפעילות של החברה ופיטורי מרבית העובדים.

השרות תמך במגוון גדול של טלפונים סלולריים והתאים לניווט ברכב ולניווט של הולכי רגל. בחירת המסלול יכולה הייתה להיעשות לפי קריטריונים של מהירות או מרחק. המערכת הגדירה מסדרון בו היא הוסיפה להנחות את המשתמש במקרה של סטייה מהנתיב המתוכנן, ללא צורך בחישוב מסלול שלם מחדש. המשתמש יכל לשמור מראש ספר כתובות או נקודות עניין ולהגדיר יעדים לניווט מהיר. משתמשים יכלו לשלוח נקודת מיקום בעזרת אס אם אס למשתמשים אחרים. ההנחיה הוצגה בצורה גרפית על מסך הטלפון הסלולרי ולוותה גם בהנחיה קולית כמו "פנה ימינה", "סע ישר" וכדומה. מערכת המיפוי והניווט פעלה על בסיס תכנה בשם אנדרומדה. אפליקציית הניווט של החברה עובדת עם שורה ארוכה של מערכות הפעלה ושותפים, בהם MapQuest, בלקברי, נוקיה, פאלם, אריקסון, נאבטק, סימביאן, מוטורולה וסוני-אריקסון.

בנוסף, החברה סיפקה גם שירותי תוכן מקומי. האפליקציה שלה הייתה מסוגלת לומר למשתמשים אם יש מסעדה בסביבתם או אילו סרטים מוצגים בבית הקולנוע הקרוב. בישראל שיתפה טלמפ פעולה עם אתר המסעדות Rest, כך שהקופונים של אתר המסעדות מופיעים בתוכנת הניווט, כולל פרטים של המסעדה והמרחק ממנה. האפליקציה של טלמפ גם הודיעה למשתמש על עסקים ואירועים בקרבת מקום. בנוסף היא ציינה את מצלמות המהירות באזור ונותנת דיווחי תנועה. האפליקציה הציעה גם שכבה חברתית. המשתמשים בטלמאפ יכלו לצייץ בטוויטר, לשלוח צ'ק אין בפייסבוק ולחלוק מיקומים עם אחרים.

החברה פיתחה טכנולוגיה מיוחדת של שרת-לקוח למפות דיגיטליות, גישה לתוכן נלווה מקומי (לדוגמה, בישראל - דפי זהב) וניווט. השותפים של החברה בעולם הם אמריקה און ליין (AOL), בלקברי, פאלם, סוני-אריקסון, נאוטק וחברת מפה הישראלית. החברה הוקמה בשנת 2000 ולה היו מרכז בהרצליה שבישראל ומשרדים בצפון אמריקה, בריטניה וכן משרדים באתרים נוספים באירופה. המפות של החברה כיסו את צפון אמריקה - קנדה, ארצות הברית ומקסיקו, מרכז אמריקה, דרום אמריקה באופן חלקי, אירופה, המזרח התיכון, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. ב-2011 השתמשו בשירותיה כשבעה מיליון לקוחות באירופה, סינגפור ואוסטרליה. בין המפעילות הסלולריות המרכזיות שמפיצות את האפליקציה של טלמאפ ניתן למנות את מירס, פלאפון, פרטנר וסלקום בישראל, SFR בצרפת, וודפון בבריטניה וטלפוניקה בגרמניה. כמו כן, החברה הפיצה את האפליקציה לטלפונים חכמים תחת המותג M8.

ב-28 ביולי 2013 הודיעה אינטל כי היא סוגרת באופן מיידי את פעילותה של החברה.

## קישורים חיצוניים
* האתר של טלמפ
* טלמאפ באתר דירקשן מגזין

## הערות שוליים

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:ניווט לווייני: שימושים
קטגוריה:יישומונים בתחום התחבורה
קטגוריה:אינטל ישראל
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
מבצע מהדק נייר

שמאל|ממוזער|350px|מדענים גרמנים שגויסו על ידי ארצות הברית במסגרת המבצע
**מבצע מהדק נייר** (באנגלית: **Operation Paperclip; פֶּיְיפֶּרקְלִיפּ**) הוא שמו של מבצע שביצעו אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים של ממשלת ארצות הברית מיד לאחר מלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה לאתר ולגייס מדענים בכירים נאצים בגרמניה, בברית המועצות ובמדינות נוספות, כדי לשלב אותם במחקרים בארצות הברית, בתקופת המלחמה הקרה. יותר מ-1600 מדענים, מהנדסים וטכנאים גרמניים בתחומים שונים מאווירונאוטיקה ועד מדעי החומר וכימיה אותרו והועברו במהלך המבצע לארצות הברית.

מדענים אלה תרמו לתוכנית החלל האמריקאית, אך גם למחקרים פסיכיאטריים כדוגמת פרויקט MKULTRA.

המדענים, שחלקם השתתפו בפשעי המלחמה של הנאצים, הביאו איתם בדרך כלל גם חברים ובני משפחה. הם הועברו למתקן P. O. Box 1142. שעליו נעשה הסרט התעודי "**ת"ד 1142**, הנאצים הסודיים של אמריקה".

## רשימת אוסנברג
באביב 1943 החלה גרמניה במאמצים להחזיר מיחידות השדה מדענים וטכנאים כדי להשתמש בכישוריהם לצורך מחקר ופיתוח. כדי לגייס מדענים וטכנאים, נדרש תחילה לאתר אנשים בעלי כישורים מתאימים, ובהמשך לבדוק את נאמנותם הפוליטית והאידאולוגית. ורנר אוסנברג מאוניברסיטת הנובר, שעמד בראש ההתאחדות למחקר צבאי (Wehr Forschungsgemeinschaft), הכין רשימה של מדענים וטכנאים שעמדו בדרישות המקצועיות והפוליטיות, לצורך החזרתם לעבודה מדעית. במרץ 1945 מצא טכנאי פולני שאריות מהרשימה שנגרסה ונזרקה לשירותים, והודות לשאריות אלו הרכיבו האמריקאים "רשימה שחורה" - שם קוד לרשימת מדענים שיועדו לחקירה, ובראשם ורנר פון בראון.

## מבצע Overcast
תוכניתם המקורית של האמריקאים הייתה לראיין רק חוקרי טילים, אולם בעקבות מברק שנשלח לפנטגון ב-22 במאי 1945 על ידי מייג'ור סטיוור הוחלט לשנות את התוכנית ולפנות טכנאים גרמנים ואת משפחותיהם כדי להשתמש בידע שרכשו לצורך המלחמה באוקיינוס השקט, וכן כדי למנוע את העברת הידע לידי ברית המועצות. 

נוסף על מדענים המומחים בטילים ובפיזיקה גרעינית, חיפשו בעלות הברית גם מומחים בתחומי הכימיה, הרפואה והנשק ימי.

מרבית המדענים היו מדענים שהועסקו במסגרת פיתוח V-2, ואלו שוכנו עם משפחותיהם בבוואריה. שם המבצע שהתקבל במטות המשולבים האמריקאים ב-19 ביולי 1945 היה Overcast, אך מאחר שנעשה שימוש פומבי ב"מחנה Overcast" למחנה בו שוכנו המדענים, ניתן למבצע שם הקוד "**פייפרקליפ**" (Paperclip).

## מבצעים מקבילים
מבצע מקביל בשם "קופסת גפרורים" ניהלו גם הקנדים.

גם ברית המועצות עשתה מאמץ להשיג את הידע הגרמני בנושא טילים. סטלין שרגז על נפילתם של בכירי המהנדסים לידי האמריקאים אמר: "זה בלתי נסבל בהחלט. אנו הבסנו את צבאות גרמניה הנאצית; אנו כבשנו את ברלין ופנמינדה; אך האמריקאים השיגו את מהנדסי הטילים". עם זאת, עלה בידי הסובייטים לתפוס מאות טכנאים ומהנדסים, את המעבדות בפנמינדה וכן רשימות של ספקי רכיבים לטילים. הטכנאים והמהנדסים הועברו לברית המועצות בשנת 1946. שם הם נחקרו ומסרו פרטים שאפשרו לסובייטים לבנות את הטילים הגרמניים. עד נובמבר 1953 הוחזרו הטכנאים לגרמניה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:ארצות הברית: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מבצעי ה-CIA
אמילי אוסמנט

**אמילי ג'ורדן אוסמנט** (באנגלית: **Emily Jordan Osment**; נולדה ב-10 במרץ 1992) היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית. היא ידועה בשל תפקידיה כגרטי גיגלס בטרילוגיית "ספיי קידס" וכלילי טרסקוט בסדרה "האנה מונטנה" של ערוץ דיסני.

## ביוגרפיה
אוסמנט נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, לשחקן מייקל יוג'ין אוסמנט ולתרסה אוסמנט (לבית סיפרט), מורה לאנגלית. היא חונכה כקתולית. אחיה הגדול הוא השחקן מועמד פרס האוסקר היילי ג'ואל אוסמנט.

## קריירה
את הקריירה שלה בתעשיית הבידור החלה אוסמנט ב-1997, כאשר לוהקה לפרסומת של חברת משלוחי הפרחים "FTD".

ב-1998 לוהקה לפרסומת של FTD (חברת משלוחים אמריקאית). לאחר מכן השתתפה במספר פרסומות. הפריצה הקולנועית שלה הייתה בסרט "The Secret Life of Girls" (החיים הסודיים של בנות), שיצא לאקרנים ב-1999. באותה שנה זכתה גם בפרס האומנית הצעירה, בשל השתתפותה בסרט הטלוויזיוני "Sarah, Plain and Tall: Winter's End". לאחר מכן שיחקה בסרטים "ספיי קידס 2" ו"ספיי קידס 3".

בשנת 2006 קיבלה אוסמנט, כשהייתה בת 13, את תפקיד לילי טרסקוט בסדרה המצליחה של דיסני "האנה מונטנה".

בנוסף, היא דיבבה בסרט "Holidaze: The Christmas That Almost Didn't Happen". היא שיחקה בסדרת המשחקים של ערוץ דיסני בקבוצה הירוקה בשנת 2006 ובקבוצה הצהובה בשנת 2007; בשנתיים אלו הקבוצה שלה זכתה במקום השני.

בשנת 2007 שיחקה אוסמנט בסרט "שעה מכושפת: אל תחשבו על זה" וגילמה את קאסי, הדמות הראשית. בנוסף הקליטה את פסקול הסרט, והשתתפה בווידאו קליפ שלו. באותה שנה הקליטה גם את השיר "You've Got a Friend" מתוך אלבומו של בילי ריי סיירוס.

ב-2008 כיכבה בסרט "אם הכדורגל". בשנת 2009 כיכבה אוסמנט בתפקיד ראשי בסרט מבית דיסני "אבא בצרה", וכן בעיבוד הקולנועי של הסדרה בכיכובה, "האנה מונטנה: הסרט".

ב-2009 הוציאה אוסמנט את השיר "All The Way Up". מאוחר יותר הוציאה סינגל שני, "You Are The Only One". אלבומה הראשון, "All the Right Wrongs", יצא באוקטובר 2009. ב-2010 יצא אלבומה השני, "Fight or Flight", הכולל את סינגל הבכורה "Let's Be Friends", והסינגל השני "Love Sick".

במקביל לקריירה המוזיקלית, המשיכה להופיע כשחקנית. מ-2010 דיבבה תפקיד משנה בסדרת האנימציה "קיק". ב-2011 דיבבה בסרט "הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2". ב-2011 היא גם כיכבה בסרט "בריונות ברשת" ("Cyberbully"). בשנים 2015–2016 שיחקה בעונה השלישית והרביעית בתפקיד חוזר בסיטקום "ממי" ברשת CBS, בתור ג'ודי.

במשך השנים, אוסמנט שיחקה בתפקיד אורח בסיטקומים רבים: "מפגשים מהסוג האישי", "חברים", "שני גברים וחצי", "ג'ונאס", "החיים היפים על הסיפון", "לחיות עם בנים", "שלדון הצעיר".

בשנים 2012–2020 היא דיבבה ב-24 פרקים של סדרת האנימציה הקומית "איש משפחה" דמויות שונות.

בשנים 2014–2018 היא מככבת בתור גבי דיימונד בסיטקום "רעבה לאהבה" ברשת ABC Family (כיום Freeform).

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## דיסקוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px|אוסמנט בהופעה, 2010

### אלבומי אולפן
* Fight Or Flight (2010)

### מיני-אלבומים
* All the Right Wrongs (2009)
* *When I Loved You* (2019)

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של אוסמנט
* אתר מעריצים של אוסמנט 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות פופ אמריקאיות
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:אמניות גפן רקורדס
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:בוגרות מכללת אוקסידנטל
קטגוריה:בוגרי מכללת אוקסידנטל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
אופינקה

שמאל|ממוזער|250px|נעלי אופינקה
**אופינקה** (ברומנית: **opincă**) וברבים **אופינצ'י** הוא סוג הנעלה מסורתי של הכפריים ברומניה ובבולגריה.

אופינקה עשויה ממלבן של עור מעובד העוטף את כף הרגל ומהודק בעזרת שרוך או רצועה. הרצועה קרויה **נוז'יצה** (ברומנית: **nojiţă**) וכך קרוי גם כל אחד מהחורים של האופינקה שדרכם מעבירים את הרצועה.

במאה ה-20 התחילו לייצר אופינצ'י גם מגומי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נעליים
קטגוריה:רומניה: תרבות
גשר פדרב

**גשר פדרב** (בצרפתית: **Pont Faidherbe**), הקרוי על שם הגנרל הצרפתי לואי פדרב, מושל אפריקה המערבית הצרפתית החל מ-1854, עובר מעל זרוע של נהר סנגל, ומחבר את האי סן-לואי אל רובע סור, שניהם בסן-לואי שבסנגל. הגשר נבנה בסוף המאה ה-19 ונחנך ב-19 באוקטובר 1897. אורכו 507.35 מטרים ורוחבו 10.5 מטרים. הוא עשוי משבע קשתות שאחת מהן נעה על צירה כדי לאפשר תנועת אוניות בנהר. קשתות המתכת של גשר זה הקושרות את סן לואי ליבשת תוכננו על ידי גוסטב אייפל ונבנו במקור כדי לחצות את הדנובה. לאורך הגשר מדרכה להולכי רגל העשויה מעץ. הגשר כולו שוקם בשלבים בשנים 2008–2012, כאשר קטעים מחלקי המתכת המתפוררים של הגשר המקורי הוחלפו בהעתקי פלדה בעיצוב המקורי.

## קישורים חיצוניים

*ההיסטוריה האמיתית של גשר פדרב 
*גשר פדרב בסן לואי 

## הערות שוליים

קטגוריה:קצרמר תחבורה
פדרב, גשר
צבי הירש שפירא

רבי **צבי הירש שפירא** (י"א בתמוז ה'תר"י, 21 ביוני 1850 - ט"ז בתשרי ה'תרע"ד, 17 באוקטובר 1913) היה רבה של מוקצ'בו (מונקאץ') והאדמו"ר השני של חסידות מונקאטש. מחבר הספרים "באר לחי רואי", "דרכי תשובה", "צבי תפארת" ועוד.

## קורות חייו
נולד לרבי שלמה שפירא ולחיה פרומה רבקה (נכדתו של רבי משה לייב מסאסוב) בעיירה סטריזוב בפולין בי"א תמוז תר"י (1850) ונקרא על שם רבי צבי הירש מזידיטשוב שזהו יום פטירתו. בהיותו כבן שש אורס לאסתר הורוויץ בת רבי חנינא הורוויץ, רב העיר אולינוב, בנו של רבי יעקב ממעליץ. החתונה התקיימה באדר תרכ"ה (1865) באולינוב. רבו היה רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ולאחר פטירתו נסע גם לבנו רבי יחזקאל שרגא משינאווא.

בשנת ה'תרמ"א מונה אביו לכהן כרבה של מונקאטש, והוא החל לשמש כראש אב בית דין בעיר. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ג, מילא את מקומו כרב העיר וכאדמו"ר. הוא הודח על ידי השלטונות ההונגרים בשל אי-ידיעת השפה ההונגרית, אך המשיך לכהן כרב באופן לא רשמי ובהמשך חזר לתפקידו. בשנת ה'תרס"ח הקים את "כולל מונקאטש ועשרת הגלילות" שהעביר כסף ליוצאי הונגריה שחיו בארץ ישראל ושבמסגרתו הוקמה לימים שכונת "בתי מונקאטש", בירושלים. התנגד נמרצות לכל ניסיון לחידוש בחיים המסורתיים של היהודים. היה ממתנגדי הציונות ואף התנגד לתנועת אגודת ישראל שקמה בזמנו.

חיבר ספרים רבים, בהם: "דרכי תשובה" על השולחן ערוך, "באר לחי ראי" על תיקוני הזוהר, שו"ת "צבי תפארת", "תפארת בנים" על התורה ומועדים, "תפארת בנים" על הגדה של פסח. קורות חייו נדפסו בספר בית שלמה (לזכר אביו), בפרק "מאמר צבי תפארת".

נפטר ביום השני של חג סוכות ה'תרע"ד בעיר מונקאץ', ונטמן בו ביום בבית העלמין בעיר. את מקומו מילא בנו היחיד, רבי חיים אלעזר שפירא, בעל "מנחת אלעזר".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

ספריו:
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אדמו"רי מונקאץ'
קטגוריה:מוקצ'בו: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1913
סנגל (נהר)

שמאל|ממוזער|250px|תמונת לוויין של מערב אפריקה והנהר סנגל
**סנגל** הוא נהר במערב אפריקה המשמש בחלקו כגבול בין סנגל ובין מאוריטניה.
הנהר מפריד בין הסאהל - אזור גאוגרפי העובר לרוחבה של יבשת אפריקה, בין מדבר סהרה שבצפונו, לחבל הארץ הפורה יותר  שבדרומו (אין זו המדינה בעלת השם הזהה), ומהווה את גבולו הצפוני של אזור אפריקה שמדרום לסהרה. בין שני אזורים גאוגרפיים אלו עובר הנהר סנגל. באזור הנהר נעשים מאמצים לעצור את התפשטות מדבר הסהרה על ידי פיתוח החומה הירוקה הגדולה.

הדלתה של הנהר הוכרזה בשנת 2005 כשמורה ביוספרית של אונסק"ו.

## קישורים חיצוניים

* 

* The Hydrology of Senegal (PowerPoint presentation)


קטגוריה:סנגל: גאוגרפיה
קטגוריה:מאוריטניה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
האל ספרקס

**האל ספרקס** (באנגלית: **Hal Sparks**; שמו המלא: האל הארי מייג' ספרקס, נולד ב-25 בספטמבר 1969 בסינסינטי, אוהיו) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי שהתפרסם בתפקיד מייקל נובוטני בסדרת הטלוויזיה האמריקאית הפופולרית "הכי גאים שיש", כמו כן הוא היה מנחה בערוץ המוזיקה VH1. קודם לכן הוא הנחה את התוכנית "Talk Soup" בערוץ הבידור "E!". 

## קריירה
בנוסף למשחק, האל הוא גם סולן וגיטריסט בלהקת הרוק "Zero 1" (שכונתה בעבר "The Hal Sparks Band"). בלהקה חברים: רוברט האל (חבר של האל ספרקס) בבאס ומיילס לורטה (בן דוד של האל ספרקס) בתופים. האלבום הראשון שלהם הופק על ידי סולן להקת "King's X", דאג פיניק. הניסיון המוזיקלי שלו השתלם כשהשתתף בעונה הראשונה של "אבק כוכבים". הוא הצטרף ללהקת "Metal Skool" לעיתים קרובות בשירי "Skid Row".

האל ספרקס הוא גם מנחה קבוע בסדרת התוכניות "אני אוהב את ה..." של רשת VH1: "אני אוהב את שנות ה-70", "אני אוהב את שנות ה-80", "אני אוהב את שנות ה-80 הספירה לאחור", "אני אוהב את שנות-80 3-D", "אני אוהב את שנות ה-90", "אני אוהב את שנות ה-90: Part Deux", "אני אוהב את החגים", "אני אוהב צעצועים" ו"אני אוהב את שנות ה-70: חלק ב'".

האל היה הקפטן של קבוצת השיקגו היטמן ב-GSN אקסטרים דודג'בול. היו לו מספר תפקידי אורח בכמה סרטים, ביניהם: "דיק רוברטס: ילד פלא לשעבר" ו"ספיידרמן 2" שם הוא שיחק נוסע במעלית עם הרבה מאוד שורות. התפקיד הראשון שלו בסרט מדע בדיוני היה ב"אחי, איפה האוטו שלי?" בתפקיד זולטן, מנהיג של אגודת חנונים שאובססיביים לחלל החיצון. הקריירה המוקדמת של האל החלה כשהוא נהפך להיות המנחה הכי צעיר של שעשועון הטלוויזיה "קניון האוצרות".

האל היה אחד מחמשת הכוכבים שהופיע בפרק הראשון של "פרויקט הסופר כוכבים" ברשת VH1.

## קרדיטים
### טלוויזיה
*2016-הווה: מעבדה לכוחות על: יחידת עילית (דמות חוזרת)
*2016: צער גידול בנות - הדור הבא
*2012-2016: מעבדה לכוחות על
*2007: טאק והכוח של ג'וג'ו (מדבב)
*2007: האמהות המצחיקות ביותר של אמריקה 3 (מנחה)
*2006: פרויקט הסופר כוכבים
*2006: לאס ווגאס
*2005: CSI: בפרק כלב אוכל כלב (תפקיד אורח)
*2000-2005: הכי גאים שיש
*2005: Video Game Vixens (מנחה)
*2004: אקסטרים דודג'בול
*2003: פרייז'ר (תפקיד אורח)
*2002: אחד על אחד (תפקיד אורח)
*2001,2002: Rendez-View (מנחה אורח)
*1999-2000: Talk Soup (מנחה)
*2000: Martial Law (תפקיד אורח)
*1998: Cheap Theatrix 
*1995: הרופאה קווין, אישה קסומה (תפקיד אורח)
*1994: לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן (תפקיד אורח)

### קולנוע
*2018: *Bachelor Lions*
*2009: תמצית
*2007: הבית שג'ק בנה
*2006: הכחשה (מפיק שותף)
*2004: ספיידרמן 2
*2004: Lightning Bug
*2003: דיק רוברט: ילד פלא לשעבר
*2002: Bleacher Bums
*2001: דוקטור דוליטל 2
*2000: אחי איפה האוטו שלי
*1999: Lost & Found
*1996: פולש
*1995: Signs and Wonders
*1989: Chopper Chicks in Zombietown
*1987: צפרדע

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הלהקה Zero 1

קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
מתיחות

ממוזער|250px|מתיחות בחבל המקשר בין שתי מסות, מסומנת באות T.
בפיזיקה, **מתיחות** (מסומנת לרוב ב-\ T ) היא כוח תגובה, הפועל על ידי מיתר מתוח (כגון חבל, או שרשרת), על העצם שמותח אותו. כיוון הכוח הוא תמיד לאורך המיתר, מן העצם למיתר.

המתיחות קיימת אף בתוך המיתר עצמו: אם המיתר היה מחולק לשניים, כל חצי היה מפעיל את אותו הכוח על החצי השני. המתיחות של המיתר קובעת תכונות של רעידת המיתר, ואורך הגל העצמי של המיתר, ומשפיעה לפיכך על התדר. לכן בכלי מיתר מוזיקליים המיתרים מתוחים במתיחויות שונות - על מנת ליצור צלילים שונים.

## כוח המתיחות
עוצמת כוח המתיחות גדל, ככל שהמתיחה חזקה יותר. במתיחה חלשה, הכוח פועל על פי חוק הוק בדומה לכוח הפועל על קפיץ: הוא תלוי בקבוע הקפיץ (קבוע המשתנה על פי תכונות כמו החומר, הצפיפות וצורת המיתר) ובהפרש אורך המיתר שנוצר עקב מתיחתו. כך גם בעת השימוש בחץ וקשת עוצמת כוח המתיחות שנצטברה במיתר עוברת אל החץ כאנרגיה קינטית, הגורמת לו לעוף אל עבר המטרה. ככל שהמתיחות גדולה יותר, גדל המרחק אליו יגיע החץ. 

### חישוב כוח המתיחות
ממוזער|250px|מתיחות בחבל הנוצרת כתגובה לכוח הכבידה המופעל על הגוף המחובר אליו. משום שהגוף נמצא במצב סטטי של שיווי משקל, סכום הכוחות הפועלים עליו חייב להיות אפס.
למשל, עבור מיתר מקובע בקצה אחד ובקצה השני קיימת משקולת במסה m ניתן לחשב את המתיחות לפי החוק הראשון של ניוטון (\sum \vec F = 0) מקבלים ש-
\sum \vec F=\vec T - m \vec g = 0 כאשר T היא המתיחות  ו-g היא תאוצת הכובד.

## השפעת המתיחות על מהירות של גלים במיתר
מתיחות של מיתר משפיעה על מהירות גלים המתקדמים בו, ועל התדירויות העצמיות שלו. מהירות הגל נתונה על ידי  v = \sqrt\frac{T}{\rho} , כאשר  T  היא המתיחות ו-\rho  היא צפיפות המיתר.

## ראו גם
* מיתר
* תורת המיתרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:כוחות פיזיקליים
גדעון קרמר

**גדעון קרמר** (בלטבית: **Gidons Krēmers**, נולד ב-27 בפברואר 1947) הוא כנר ומנצח יהודי-לטבי. בשנת
1980 עזב את ברית המועצות והתיישב בגרמניה.

## ביוגרפיה
קרמר נולד בריגה להורים ממוצא גרמני-יהודי. אביו הוא ניצול שואה. קרמר החל לנגן בכינור בגיל ארבע ולמד אצל אביו וסבו, שניהם כנרים מקצועיים. בהמשך למד בבית הספר למוזיקה של ריגה ואצל דוד אויסטרך בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1967 זכה בפרס שלישי בתחרות על שם המלכה אליזבת בבריסל, בלגיה; אחר, בשנת 1969, זכה בפרס שני בתחרות הכינור הבינלאומית במונטריאול, קנדה ואז בפרס ראשון בתחרות פגניני בג'נובה; בשנת 1970 קיבל שוב פרס ראשון בתחרות הבינלאומית על שם צ'ייקובסקי במוסקבה.

הקונצרט הראשון של קרמר במערב התקיים בגרמניה ב-1975. בהמשך הופיע בפסטיבל זלצבורג בשנת 1976 ובניו יורק ב-1977.
אשתו הראשונה הייתה הכנרית טטיאנה גרינדנקו.
בשנת 1980 יחד עם אשתו השנייה, אלנה בשקירובה, בתו של הפסנתרן דמיטרי בשקירוב עזב את ברית המועצות והתיישב בגרמניה. בשנת 1981 ייסד קרמר פסטיבל מוזיקה קאמרית בלוקנהאוס, באוסטריה, שתוכניותיו התמקדו בחדיש ובחורג מן המוסכמות; מאז 1992 נודע הפסטיבל בשם "קרמראטה מוזיקה" ובשנת 1996 ייסד קרמר את "קרמראטה בלטיקה", תזמורת קאמרית המורכבת מנגנים צעירים מן המדינות הבלטיות. כמו כן היה בין מנהליו האמנותיים של פסטיבל "ארט פרויקט 92" במינכן והוא מנהל פסטיבל "מוזיקזומר" בגשטאט, שווייץ.

בשנת 2008 הוא השתתף בסבב הופעות Being Gidon Kremer ביחד עם "קרמראטה מוזיקה" ודואט של אלכסיי איגודסמן.

קרמר עשה לו שם ברפרטואר הרחב שלו, המשתרע מאנטוניו ויוואלדי ויוהאן סבסטיאן באך עד מלחינים עכשוויים. הוא הפיץ את יצירותיהם של מלחינים כמו אסטור פיאצולה, ג'ורג'ה אנסקו, פיליפ גלאס, אלפרד שניטקה, מייצ'יסלב ויינברג, ארוו פרט, של בן ארצו, פטריס ואסקס ושל ג'ון אדמס, בין השאר. עם המלחינים הרבים שהקדישו לו יצירות נמנים סופיה גוביידולינה ("אופרטוריום") ולואיג'י נונו ("לה לונטנאנצה נוסטלג'יקה אוטופיקה פוטורה"). בין שותפיו לנגינה ואלרי אפאנאסייב, מרתה ארחריץ', אולג מייסנברג, מישה מייסקי, יורי בשמט וואדים סחרוב. יש לו רשימת הקלטות ענפה עם חברת "דויטשה גרמופון", שעמה הוא מקליט מאז 1978; כמו כן הקליט לחברות פיליפס רקורדס, דקה, ECM ונונסאץ'.

באוסף הכינורות העתיקים של קרמר כינור גוארנרי דל ג'זו משנת 1730 וכינור סטרדיוואריוס משנת 1734, המוכר בכינוי "ברון פייטיץ'-הרמן". הכינור הנוכחי שלו הוא אמאטי משנת 1641.

בתו של גדעון קרמר - ליקה קרמר - היא שחקנית קולנוע, במאית ומגישת תוכניות טלוויזיה ברוסיה.

## פרסים ואותות כבוד
* פרס ארנסט פון סימנס (1982)
* פרס לאוני סונינג למוזיקה (1989) דנמרק
* מדליית הדוכס הגדול גדימינאס, (2000), ליטא
* פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה, (2008) שוודיה
* פרס פרמיום אימפריאלה (2016) יפן

## לקריאה נוספת

* Alain Paris - Dictionnaire des interprètes et de l'interprétation musicale au XXe siècle - Bouquins, Robert Laffont,1995,Paris

* אלן פארי - לקסיקון של המבצעים ושל הביצוע המוזיקלי במאה העשרים, סדרת בוקן, הוצאה לאור רובר לפון, פריז, 1995

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס ארנסט פון סימנס
קטגוריה:זוכי פרס פרמיום אימפריאלה למוזיקה
קטגוריה:ילידי 1947
אליעזר שטרן

**אליעזר (לוטק) שטרן** (1915, ה'תרע"ה – 24 באוגוסט 1981, כ"ד באב תשמ"א) היה פדגוג ישראלי, יליד פולין, פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.

## קורות חיים
שטרן נולד בעיר קיילצה (Kielce) שבפולין, אביו של אליעזר, יעקב קופל שטרן, נמנה עם חסידי קוצק. אמו של אליעזר, טאובה שטרן (לבית מיכרובסקי), נולדה בעיר צ'נסטוחובה (czestochowa). אליעזר שטרן למד בחדר בקילצה. לאחר מכן עברה משפחתו להתגורר בעיר לודז', והוא החל ללמוד בגימנסיה הציונית על שם יצחק כצנלסון.

כשהיה בן 17 היה ממקימי ומייסדי תנועת הנוער "בני עקיבא" בלודז', שם הכיר את דינה (מאשה) גליקסמן, לה נישא בשנת 1942.

שטרן עלה לארץ ישראל בשנת 1935 והחל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום שנת הלימודים הראשונה חזר לפולין לחודשי הקיץ כדי לסייע לתנועת "בני עקיבא" בארגון מושבות הקיץ, וחזר ארצה לקראת פתיחת שנת הלימודים החדשה באוניברסיטה.

נמנה עם מארגני חבורת הסטודנטים "יבנה" שעסקה בפעילות חינוכית קהילתית.

בין השנים 1943–1944 שימש ביחד עם אשתו כחלק מהסגל החינוכי של "כפר הנוער הדתי" שליד כפר חסידים.
בין השנים 1946–1948 התגורר עם אשתו בקבוצת יבנה.

לאחר שנים עברו להתגורר בחולון, ואליעזר החל לעבוד כמורה בגימנסיה "צייטלין".
כמו כן עסק בהוראה והדרכה במוסד החקלאי "מקוה ישראל".

בשנת 1951 אליעזר ואשתו עברו להתגורר בתל אביב.

לאחר מספר שנים יצא לשליחות באנגליה למשך שנתיים כדי לנהל את בית המדרש למורים מטעם הסוכנות היהודית.
לאחר מכן לקח חלק בניהול הסמינר האירופאי לנוער בשווייץ.

בשנת 1958 שב לישראל והתגורר בתל אביב.
החל ממקד את לימודיו בפילוסופיה כללית ויהודית, בקבלה ובתולדות עם ישראל.
בשנת 1960 החל לעבוד כמפקח על המקצועות ההומניים בבתי ספר תיכוניים, ובשנת 1962 החל ללמד במחלקה לחינוך באוניברסיטת בר-אילן, בה מצא כר נרחב לפעילותו החינוכית והמדעית. כעבור שנים מעטות נתבקש לקבל על עצמו את ניהול המחלקה לחינוך והפכה לבית הספר לחינוך אותו ניהל שנים רבות.

בשנת 1970 סיים את כתיבת הדיסרטציה שלו וזכה לתואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית.

בשנת 1972 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן.

במהלך שנות ה-70 עבד שטרן בין היתר כיועצו של שר החינוך זבולון המר והיה שליח הסוכנות היהודית במונטריאול.

בשנת 1980 הקים את "המרכז היהודי לתפוצות" ליד אוניברסיטת בר-אילן מתוך תודעת אחריות לחינוך הציוני דתי בגולה, כמו כן הקים וייסד את בית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן.

הוא נפטר ממחלת הסרטן ב-24 באוגוסט 1981, בן 66 בפטירתו.

## משפחתו
לאליעזר ולדינה שטרן שלושה בנים ובת. בנם הוא פרופסור ידידיה צ' שטרן. הוא קרוי על שם דודו צבי, שנהרג בתאונת נשק במושבה מגדיאל בשנת 1949.

## חיבוריו
* **אישים וכיוונים**, פרקים בתולדות האידיאל החינוכי של תורה עם דרך ארץ, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן תשמ"ז.

## לקריאה נוספת
* חנה יעוז, "אליעזר שטרן: האידיאל החינוכי של 'תורה עם דרך ארץ' מהאורתודוקסיה היהודית באירופה לחינוך הדתי-לאומי בישראל", בתוך: דב שוורץ (עורך), **אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 285–293.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
קרלו סקרפה

**קרלו סקרפה** (באיטלקית: **Carlo Scarpa**; 2 ביוני 1906–1978) היה אדריכל ומעצב איטלקי.

## ביוגרפיה
סקרפה נולד ב-1906 בוונציה. ב-1922 התחיל את הפרויקט הראשון שלו במשרד האדריכלים "VIRonaldo". ב-1926 סיים את לימודיו בשרטוט אדריכלי ב"אקדמיה רויאל" שבוונציה, והחל לעבוד במוסד העליון לארכיטקטורה בוונציה, כעוזרו האישי של פרופ' ג'יסירילי. הוא עסק בתורת החומרים, ובשנים 1933–1947 שימש כמנהל האמנותי של וניני, אחד היצרנים הגדולים של זכוכית ונציאנית.

בשנים 1954–1964 נתן סקרפה שיעורים לסטודנטים ברומא. סקרפה זכה להוקרה על עבודותיו – ב-1956 זכה בפרס ה"אליבטי" הלאומי לארכיטקטורה, ב-1962 קיבל את פרס "INARCH" על עבודתו "קסטלווצ'יו", מוזיאון בוורונה. ב-1972 מונה למנהל האוניברסיטה לארכיטקטורה בוונציה.

ב-1978 נפל סקרפה ממדרגות בניין ביפן, נפצע קשה ומת מפצעיו לאחר עשרה ימים. הוא נקבר לפי בקשתו בקבר בעמידה, באחת מהפינות בצורת ה–L באחוזת הקבר בריון, בה ביצע את אחת מיצירותיו האדריכליות המשמעותיות ביותר.

## עבודתו האדריכלית
אחת היצירות הבולטות ביותר של סקרפה היא **קבר בריון** - מבנה קבר שבנה בשנים 1969–1978, כקבר פרטי לבני הזוג בריון בעיירה סן-ויטו, בסמוך לטרוויזו שבאיטליה. פרויקט זה העסיק את סקרפה בחלק האחרון לחייו. הקבר כונה "עיר המתים", והוצב כתוספת לבית קברות שקיים שם. כך בעצם ביסס נוף חדש בתוך ישן ובנה קומפלקס נרטיבי, אשר התחיל מצורות עומדות חופשיות עשויות בטון. האתר כולל כנסייה קטנה עם כניסה מיוחדת לארון מתים, ובחצר בריכה שבמרכזה אי, שאליו אין גישה - כמטפורה לחיים לאחר המוות. סקרפה התמקד בעבודתו בפרטים הקטנים והמעודנים ביותר, וכל מרכיב במבנה היה מורכב והכרחי להבנת הווית הקבר כמתרגמת את יצירת החיים. עם זאת, הקבר היה מבנה עדין, והוא לא השתמר כיאות ונהרס בשנים האחרונות.

סגנונו של סקרפה נחשב כפוסט מודרניסטי אקלקטי. הפרויקט של מבנה הקבר שבנה, הוא אוסף אורגני שלא ניתן לחלוקה אך בנוי מחלקים שונים כשכל אחד מהם יכול להוות חלק מאלמנטים נפרדים. סקרפה האמין שהארכיטקטורה היא כמו שירה, ושהמבנים חייבים להראות טבעיים. המטרה היא לבנות מערכות יחסים מלאות חיים בתוך החלל, באמצעות חקר מלא של כל הגורמים במונחים שדומים למוזיקה - הרחבה וצמצום, אור וחושך, צבעוני ומונוכרומטי, שקוף ואטום, עץ ומתכת, ובקיצור - ניגודים. למעשה סקרפה שאל מגרסאות שונות של שירים, דרכים להראות רעיון או כדי לציין את הצורך בחללים מסוימים. 

סקרפה שילב במבנה הקבר אלגנטיות פורמלית עם היתוך אלמנטים מעשה ידי אדם אל תוך הטבע, והבעת שמחת חיים. זאת עשה באמצעים כגון משחק המים, שמתועל לפלגים קטנים הנעלמים לבריכות קטנות, ומשחק האוויר והאור המגיבים לשינויי הזווית של הקירות המקיפים ומדרונות פני הבטון. כל שינוי בזווית האור או חילופי עונות מקנים לבית הקברות מראה שונה. אחת המטרות של סקרפה הייתה להגן על הקברים מפני נזקי מזג האוויר. הנפטר ביקש להיקבר קרוב לאדמה, ולכן בנה סקרפה קשת קטנה בשם "ארקוסיליום" (מילה לטינית ששימשה לציון מקום קבורה של אישיות חשובה). הגשר נבנה בגרסת קבר מהמסורת הקתולית, והוספו לה פסיפסים כחלק מהמסורת הוונציאנית. שני העיגולים הפתוחים במבנה הקבר מסמלים את האיחוד בין בני הזוג הנפטרים, על ידי החיבור עם הקרמיקה.

## קישורים חיצוניים

* קרלו סקרפה באתר "ארכיטקט" 

קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:מעצבים איטלקים

קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1978
וחטנג הרביעי, מלך גאורגיה

**וחטנג הרביעי** (בגאורגית: **ვახტანგ IV**) (1413 לערך - דצמבר 1446) מבית בגרטיוני היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1442 ועד למותו בשנת 1446.

## חייו

גאורגי היה בנו של אלכסנדר הראשון הגדול מאשתו דולאנדוחט. בשנות שלטונו האחרונים, הכתיר אביו את וחטנג ושני אחיו, דמטרה וגיאורגי, כשליטים משותפים של הממלכה. בשנת 1442 הפך אלכסנדר לנזיר וויתר על כיסאו לטובת וחטנג. עם תחילת שלטונו העניק וחטנג מספר מחוזות לאחיו, ששלטו במחוזותיהם כוואסלים של הממלכה הגאורגית ומלכים משותפים יחד עם וחטנג.

תקופת שלטונו הקצרה של וחטנג וחולשתו הביאה את הממלכה לקצה התפוררותה הסופית, שחלקים ממנה נקרעו על ידי אצילי הממלכה ושסבלה מאפקט שמונת הפלישות ההרסניות של טימור לנג שהתרחשו קודם לעלייתו של וחטנג לשלטון.

בתקופת שלטונו התרחשה ההתקפה השנייה של הנסיך הטורקמני, ג'אהאן שאח משבט קארא קויונלו (Garagoýunly, قراقویونلو, "טורקמני הכבשה השחורה"). וחטנג יצא לקראתו ופגש אותו באחלציחה (בדרום גאורגיה), אולם המאבק האכזרי לא הניב ניצחון. בלילה עזב ג'אהאן שאח את שדה הקרב וחזר לתבריז (تبریز).

וחטנג נפטר לאחר ארבע שנות שלטון ללא ילדים ואחיו גיאורגי השמיני ירש אותו.

## קישורים חיצוניים

* רשימת מלכי גאורגיה

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני
וחטנג ה-4
קטגוריה:ילידי 1413
קטגוריה:נפטרים ב-1446
אילנה שפיר

**אילנה שפיר** (21 במרץ 1924 – 12 באפריל 2014) הייתה אמנית פסיפס ישראלית בעלת הכרה בינלאומית.

## ביוגרפיה
שפיר נולדה בסרייבו שביוגוסלביה (כיום בבוסניה והרצגובינה). בשנות מלחמת העולם השנייה ברחה משפחתה לכפר יוגוסלבי קטן, שם זכתה להגנת התושבים המקומיים. שפיר ציירה את אנשי הכפר, ציורים המהווים לתושבים עד היום מזכרת לתקופה ולקרוביהם שנפטרו. מאוחר יותר ניצלה שפיר את כישוריה כדי לצייר מפות לפרטיזנים, שאל שורותיהם הצטרפה. את תקופת המלחמה הנציחה בחלון פסיפס בבית כנסת באשקלון, בו נרשמו שמות בני המשפחה שנספו בשואה.

לאחר המלחמה למדה שפיר באקדמיה לאמנות בזגרב שביוגוסלביה המשוחררת. היא עלתה לישראל בשנת 1949. תחילה ציירה במעברות עולים והתנסתה בטכניקות נוספות, ולבסוף התמקדה באמנות הפסיפס. בתחום זה פיתחה סגנון ייחודי שזכה בקהילת האמנים העולמית לכינוי "המוזאיקה הספונטנית" - כלומר, בניגוד לעבודת המוזאיקה המסורתית, שפיר עבדה ללא ללא ציור מוקדם ויצירתה התהוותה תוך כדי עבודה.

שפיר הייתה אמנית מוערכת מאוד בתחום אמנות הפסיפס. היא הרצתה והנחתה סדנאות בכנסי אמנות שונים בעולם ובכלל זה בברזיל, בארצות הברית ובסקוטלנד. תערוכות שלה הוצגו במקומות שונים בעולם.

שפיר זכתה בתואר "יקירת העיר אשקלון" בשנת 1986. יצירתה "עולמות", פרי עבודת חודשים רבים, עומדת במבואת היכל התרבות באשקלון, שאותו תכנן ובנה האדריכל גיורא שפיר.

נפטרה ב-12 באפריל 2014. מאז מותה מטפח בנה גיורא את ביתה ומכבד את בקשתה לא למכור אותו. בבית ובגינה נמצאות עבודותיה של שפיר בציור, קרמיקה ופסיפס ומוקרן סרט על חייה ועבודותיה. המקום מקבל קבוצות קטנות בהזמנה מראש אך עדיין לא קבל הכרה כמוזיאון.

## תמונות

קובץ:Water paints.jpg|צבעי מים
קובץ:MO.1996.02 - RIPPLES OF CREATION.jpg|RIPPLES OF CREATION
קובץ:MO.1980.03 - GIRL AND BIRD.jpg|GIRL AND BIRD


## קישורים חיצוניים

* 
* איתמר כהן, האמנית אילנה שפיר בין 8 האמנים המובילים בעולם בתחום המוזאיקה, אשקלון.אינפו, 13 בדצמבר 2010
* הודעה על פטירתה באתר "אשקלון ניוז"

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:אמני פסיפס
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
פורקיה קאטוניס

[שמאל|ממוזער|300px|פורקיה פוצעת את ירכה, ציור של [אליזבטה סיראני]]
**́פורקיה ק́תוניס** (בלטינית: **Pórcia Catónis**), (79 לפנה"ס – יוני 43 לפנה"ס)הייתה אצילה רומאית שהייתה בתו של מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס ואשתו של מרקוס יוניוס ברוטוס.

## ביוגרפיה
פורקיה נולדה בשנת 79 לפנה"ס, אביה היה קאטו הצעיר ואמה הייתה אטיליה. כשהייתה ילדה קטנה, גירש אביה את אמה כתוצאה מניאופיה עם יוליוס קיסר. פורקיה קיבלה חינוך מקיף והייתה סטואית כמו אביה.

פורקיה נישאה למרקוס קלפורניוס ביבולוס בשנת 58 לפנה"ס, הנישואים היו נישואים פוליטיים שנועדו לחזק את קשרי הברית בין ביבולוס לקאטו, לזוג היו שני ילדים שזהותם לא ברורה אולם ייתכן שאחד מהם היה לוקיוס קלפורניוס ביבולוס.

כמה שנים לאחר נישואיה של פורקיה, ביקש קווינטוס הורטנסיוס הורטלוס לשאתה לאישה, למרות שקאטו נטה לכך ממניעים פוליטיים, ביבולוס סירב ובסופו של דבר קאטו השיא את הורטנסיוס לאשתו.

כשמלחמת האזרחים בין פומפיוס לקיסר פרצה בשנת 49 לפנה"ס, אביה ובעלה של פורקיה צידדו בפומפיוס ולכן היא הלכה אחריהם בגלותם ליוון. בעלה ביבולוס שקיבל מידי פומפיוס פיקוד על צי בן 130 ספינות נפטר בשנת 48 לפנה"ס ואביה קאטו התאבד בשנת 46 לפנה"ס אחרי תבוסתו בקרב תאפסוס.

בסוף שנת 45 לפנה"ס פורקיה נישאה בשנית לדודנה ברוטוס, הנישואים כנראה התקבלו באופן שלילי מכיוון שהגירושים של ברוטוס מאשתו הראשונה קלאודיה לא התקבלו ברוח טובה ויש רמיזות בכתביו של קיקרו על כך שפורקיה ואמו של ברוטוס סרוויליה קפיאוניס לא הסתדרו. ככל הנראה, מכיוון שמשפחתה של פורקיה הייתה אנטי-קיסרית ובאותו הזמן ברוטוס היה עדיין מקורב לקיסר, הנישואים לא נבעו ממניעים פוליטיים אלא ממניעי אהבה.

פלוטרכוס מספר שפורקיה חתכה את ירכיה כדי להוכיח שהיא ראויה שברוטוס יחלוק איתה את סודותיו ואכן ברוטוס התרשם ממנה עמוקות וגילה את הסוד על הקשר לרציחתו של קיסר. אולם באידו של מרס עצביה של פורקיה בגדו בה והיא, מחשש לשלומו של ברוטוס, שלחה מספר שליחים לפורום לברר מה עלה בגורלם של הקושרים.

פורקיה נפטרה בשנת 43 לפנה"ס כתוצאה ממחלה ומותה גרם צער רב לבעלה שהאשים את חבריה, שבכך שלא טיפלו בה כראוי, גרמו למותה. אולם בעת העתיקה הייתה קיימת אגדה לפיה פורקיה התאבדה לאחר כישלונו והתאבדותו של ברוטוס בקרב פיליפי בשנת 42 לפנה"ס, לפי פלוטרכוס כששמעה פורקיה את החדשות על בעלה היא התאבדה על ידי בליעת גחלים בוערים. עם זאת, היסטוריונים מודרניים מוצאים סיפור זה כבלתי קביל. יש שדוחים את הסיפור על הסף בעוד אלה שמקבלים את בסיסו של הסיפור כאותנטי מציינים שסופרי העת העתיקה טעו בתאריך פטירתה ושהיא בעצם נפטרה כתוצאה משריפת פחמים בחדר שאינו מאוורר, מה שיצר הרעלת פחמן חד-חמצני.

## קישורים חיצוניים

* פוליאנוס, סטרטאגמס, 8.32

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-1 לפנה"ס