open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שמעון שוקן

**שמעון שוקן** (נולד בשנת 1954) הוא פרופסור למדעי המחשב, דיקן-מייסד של בית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת רייכמן.

## ביוגרפיה
נולד בצהלה לגדעון שוקן, אלוף בצה"ל, ודבורה שוקן, דמות בולטת בעולם האמנות בישראל ונכד ללילי ושלמה זלמן שוקן. למד בבית ספר תיכון חדש בתל אביב. את שירותו הצבאי (1972 - 1977) עשה כחייל בסיירת אגוז וכמפקד פלוגה בצנחנים בדרגת סרן.

לאחר לימודי כלכלה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים סיים דוקטורט (1985) בבית ספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה וזכה בפרס הדיסרטציה המצטיינת של ICIS. לאחר מכן היה פרופסור-חבר באוניברסיטת ניו יורק (1985–1995). בשנת 1995 חזר מארה״ב לישראל והצטרף לצוות המייסדים של המרכז הבינתחומי הרצליה, שם הקים את הפקולטה למדעי המחשב ועמד בראשה כדיקן עשר שנים (1996–2006). כמו כן היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד (2005) וסטנפורד (2012), וכיהן כיו"ר ועדת מקצוע מדעי המחשב במשרד החינוך.

שוקן מתמחה בפיתוח קורסים חדשנים וכלי תכנה להוראת מדעי המחשב ומתמטיקה. עבודותיו מתוארות בין היתר בהרצאות באתר TED ובספר "The Elements of Computing Systems: Building a Modern Computer from First Principles".

יחד עם פרופסור נעם ניסן מהאוניברסיטה העברית, פיתח את הקורס "Nand to Tetris", שמועבר בימינו בלמעלה ממאה אוניברסיטאות ברחבי העולם, וכן כקורס בקורסרה.

מייסד-שותף של חברת "Matific", שמפתחת מערך משחקים להוראת ולימוד מתמטיקה מגן ילדים עד כתה ו׳ (מופץ בישראל תחת המותג "עשר אצבעות").

שוקן הוא רוכב אופני הרים, נושא עליו הוא כתב את הספר "ארץ זבת חלב ודווש", בשיתוף עם רפי רבינוביץ. הוא מוביל תוכנית טיפולית לנערים בסיכון המבוססת על רכיבת אופניים.

מתגורר ברעננה עם אשתו איריס, פסיכותרפיסטית ומטפלת משפחתית.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אתר אישי
* הקורס מנאנד לטטריס: בונים מחשב שפיתח יחד עם פרופסור נעם ניסן, בגרסה העברית שלו באתר קמפוס IL
* הרצאה של שוקן בפורום TEDx על רכיבה שיקומית עם נוער במצוקה
* הרצאה של שוקן בפורום TedGlobal על קורס אשר יזם המנוהל בשיטת תוכן פתוח
* 
* 
;**מכתביו**
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:לוחמי סיירת אגוז
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
שמעון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קנג'י מיזוגוצ'י

**קנג'י מיזוגוצ'י** (ביפנית: **溝口 健二**; 16 במאי 1898 – 24 באוגוסט 1956), במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן יפני.
במהלך הקריירה שלו ביים שמונים וחמישה סרטים המעידים על הפופולריות הרבה לה זכתה יצירתו.

## ביוגרפיה
מיזוגוצ'י נולד בטוקיו, לאב נגר. מצבה הכלכלי של משפחתו היה כה רעוע, עד שאביו החליט כי בתו הבכורה תימכר כגיישה, מעשה שהיה לו השפעה רבה על תפיסת העולם של מיזוגוצ'י. יחס זה לאחותו וכן התנהגותו האכזרית של אביו לאימו, גרם לטינה עמוקה של הבן לאביו. בגיל 13 עזב את בית הספר והתחיל לעבוד וללמוד עיצוב פרסומות בקובה שביפן. מאוחר יותר, בשנת 1920, הוא החל לעבוד כשחקן בתעשיית הקולנוע היפנית, שלוש שנים אחר כך, והוא רק בן 25, היה לבמאי מיומן באולפני ניקאטסו.

## קריירה
עבודותיו הראשונות של מיזוגוצ'י התבססו על יצירות קודמות לדוגמה אדפטציות מיוג'ין או'ניל, טולסטוי והאקספרסיוניזם הגרמני. את סרטיו הראשונים יצר בזריזות, לעיתים תוך שבועות ספורים. וכך משנות ה-20 ועד לשנות ה-30, ביים למעלה משבעים סרטים, אך דא עקא, רובם אבדו. כמה מסרטיו השתייכו לז'אנר ה"קייגו איגה", סרטים מגמתיים בעלי נטייה שמאלית שהופקו ביפן בשנות העשרים והשלושים, בסרטים אלה עיצב מיזוגוצ'י את נטיותיו הסוציאליסטיות, וגיבש את ייחודיותו המהרהרת באלה.

למעמדו כבמאי מוערך הגיע בשנת 1936 בה הופקו סרטיו "Sisters of Gion" ו"Naniwa Elegy". סרטו החשוב ביותר הוא אוגטסו מונוגטרי משנת 1954.

## פילמוגרפיה חלקית

* 47 הרונין  (1941)
* חייה של אוהארו  (1952)
* אוגטסו מונוגטרי (1953)
* סאנשו דאיו (1954)
*האוהבים הצלובים  (1954)

## לקריאה נוספת

*Andrew, Dudley, and Paul Andrew. **Kenji Mizoguchi, A guide to References and Resources**. Boston: G.K. Hall, 1981.


## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יפנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1956
מרולה

שמאל|ממוזער|250px|פרי המרולה
250px|ממוזער|שמאל|עצי מרולה בשדות קיבוץ קטורה בנגב
[250px|ממוזער|שמאל|עץ מרולה נקבי בקיבוץ [אליפז (קיבוץ)|אליפז]]

ה**מָרוּלָה** (שם מדעי: *Sclerocarya birrea*) הוא עץ פרי אפריקאי בינוני עד גדול. פירותיו משמשים למאכל ולייצור ליקר.

## מאפיינים
גובה העץ יכול להגיע ל-10–15 מטרים. קיימים עצים נקביים וזכריים, כאשר רק הנקביים מניבים פירות. לפירות העץ ריח מיני, וכאשר הם נמצאים בשמש זמן ממושך הם מתחילים לתסוס, והאלכוהול מושך את בעלי החיים עוד יותר אל העץ. מעטים מגדלים את המרולה כגידול מסחרי ברחבי העולם (בערבה ישנם מטעי מרולה השייכים לקיבוץ יטבתה ומטע ניסיוני בקיבוץ קטורה). כך למשל הפירות שמהם מייצרים את הליקר המפורסם (ליקר אמרולה) נאספים באמצעות תשלום לילידים אפריקאים שהולכים לאסוף אותם מהבר.
הפרי עסיסי עם טעם ייחודי ומכיל כמות ויטמין C גדולה בהרבה משל תפוז. אולם גרעינו גדול וציפתו (בשר הפרי) מעטה, ועל כן הפוטנציאל השיווקי שלו כפרי מאכל הוא נמוך.

## פולקלור
אגדה מספרת כי פירות אמרולה שנפלו מהעץ החלו לתסוס בג'ונגל. פילים שעברו באזור החלו לאכול את הפרי התוסס, השתכרו ולאחר שדעתם נשתבשה עליהם – החריבו כפרים ודהרו ללא מטרה. המקומיים צפו בפילים, גילו את הסיבה להתנהגותם והחלו להשתמש בפרי בעצמם.
סרט שהוקרן ב-1974 הראה כיצד פילים, קופים ותאואים שאכלו פירות אלו, הפגינו סימני שכרות. אולם, מחקרים מאוחרים הראו, כי סצנות אלו, במיוחד אלו עם חיות גדולות, אינן סבירות וככל הנראה מבוימות. על מנת שפיל יושפע מפירות מרולה תוססים, עליו לאכול כמות גדולה מאוד של פירות אלה, ואילו חיות אחרות מעדיפות את המרולות בעודם בוסר. כמו כן, כמות המים ששותה פיל ביום, אמורה לדלל את ריכוז הפירות התוססים לרמה שלא תשפיע עליו.

הפולקלור האפריקני מייחס לפרי תכונות של פריון והגברת תשוקה מינית.
יש שבטים המכנים את העץ בשם "עץ הנישואים", ועורכים תחתיו טקסי נישואים.
בני שבט הזולו מאמינים כי כדי לרפא חצבת יש לקום בבוקר בלי לומר מילה ולנשוך את קליפת עץ המרולה.

## ראו גם
*ליקר אמרולה
*שמן מרולה

## קישורים חיצוניים

* סרטון המציג חיות ספארי המשתכרות מפרי המרולה,
* על העץ והליקר, באתר בר מאסטר

*מרולה יתרונות בריאותיים, באתר מד פורטל

## הערות שוליים

קטגוריה:עצי פרי
קטגוריה:אלתיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1844
רודני ביופורד

**רודני אלן ביופורד** (אנגלית: **Rodney Alan Buford**; נולד ב-2 בנובמבר 1977 במילווקי שבויסקונסין) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע והסמול פורוורד.

## קריירה
ביופורד שיחק באוניברסיטת קרייטון, ונבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA על ידי מיאמי היט. לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בעונת הרוקי שלו הוא עבר לאיטליה והצטרף לבאסקט רימיני. בינואר 2000 הוא חזר לארצות הברית והצטרף לפילדלפיה 76'. לאחר מכן הוא שיחק בממפיס גריזליס, בפנאתינאיקוס, בסקרמנטו קינגס, בוירטוס רומא, בדקוטה וויזארדס מה-CBA, שב לסקרמנטו קינגס (לאחריה עבר ל-CBA למדי סו פולס סקייפורס), וניו ג'רזי נטס. בקריירה שלו בליגת ה-NBA הוא הגיע לממוצע של 6.4 נקודות למשחק. הוא שיחק במשך עונה אחת (2002/2003) בפנאתינייקוס מיוון, עמה זכה באליפות ליגת העל היוונית.

ביופורד החל את עונת 2006/2007 במכבי תל אביב, אך שוחרר כבר בדצמבר בעקבות בעיות משמעת ויכולת לא טובה. חודשים אחדים לאחר מכן התברר כי הוא נכשל בבדיקת סמים במהלך משחק במכבי, והייתה זו הפעם השלישית בקריירה שלו. לאחר מכן הוא הצטרף לאזובמאש מאריופול מאוקראינה, שבה שיחק בעונת 2005/2006. אולם, הוא עזב את הקבוצה בפברואר 2007 לאחר משחק אחד בלבד בטרם חזר אליה בהמשך 2007 ושיחק בקבוצה גם בעונת 2007/2008.

## קישורים חיצוניים
 
* פרופיל באתר ה-NBA
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קרייטון
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני דקוטה ויזארדס (CBA)
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (CBA)
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:בחירות דראפט של מיאמי היט
קטגוריה:ויסקונסין: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אייסברן ברמרהאפן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב'

"**ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב**'" הוא אלבומם של הזמר אריק איינשטיין והמוזיקאי אבנר קנר, שיצא ב-1976 על ידי חברת התקליטים פונוקול (אז נקראה ליטרטון חיפה) בשיתוף פעולה עם חברת "הגר". בהפקת מיכאל תפוח. האלבום מכיל בעיקרו שירים מהקלאסיקה הישראלית שחידש איינשטיין. אבנר קנר עיבד והפיק מוזיקלית את מרבית שירי האלבום (למעט "משורר זקן" בעיבודו של שם טוב לוי), הלחין את השירים "האווזים" ו"משורר זקן" ושר בדואט עם איינשטיין את השיר "האווזים".

## שירי האלבום

## משתתפים
*אריק איינשטיין: שירה
*אבנר קנר: פסנתר, ויברפון וקולות, עיבודים והפקה מוזיקלית, שירה ב"האווזים"
*יצחק קלפטר וחיים רומנו: גיטרות חשמליות
*שלמה יידוב: גיטרה אקוסטית, גיטרה ספרדית
*מתי כספי: גיטרה אקוסטית
*אלון אולארצ'יק ואיתן גדרון: גיטרה בס
*שם טוב לוי: קולות
*יהודית רביץ: קולות ("לילה", "דוגית נוסעת")
*קורין אלאל: קולות ("דוגית נוסעת")
*דוד טרטקובר: עיצוב עטיפה

## קישורים חיצוניים

*
* רשימת השמעה של ארץ ישראל הישנה והטובה חלקים א׳-ה׳ ביישום המוזיקה ספוטיפיי

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
ב
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
משינה Live 2003

**משינה Live 2003** הוא אלבום הופעה שיצא לאחר סיבוב הופעות של להקת הפופ רוק הישראלית משינה בשנת 2004, מיד לאחר איחודהּ מחדש לאחר שמונה שנים שבהן לא הופיעו חברי הלהקה יחדיו. האלבום יצא בפברואר 2004 על ידי חברת התקליטים הליקון.

האלבום הופץ בגרסת תקליטור אודיו או כ-DVD. התקליטור כולל 14 מלהיטי העבר של משינה ועוד שני שירי חדשים, "משהו קטן וטוב" ו"ואולי עכשיו", שכתבו והלחינו יובל בנאי ושלומי ברכה במשותף לרגל איחוד הלהקה. ב-DVD ישנם 17 להיטי עבר, השיר החדש "משהו קטן וטוב" ועוד קטעים נדירים של הלהקה מאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות שלהם.

## רשימת השירים בדיסק האודיו
עיבודים מאת חברי "משינה".
# משהו קטן וטוב (יובל בנאי ושלומי ברכה)
# להתראות נעורים שלום אהבה (יובל בנאי)
# את לא כמו כולם (יובל בנאי)
# ברחובות שלנו (יובל בנאי/משינה וראובן שפירא)
# שלח לי מלאך (יובל בנאי/משינה)
# את באה לבקר (יובל בנאי/שלומי ברכה)
# אנחנו שניים (יובל בנאי/משינה)
# הכוכבים דולקים על אש קטנה (שלומי ברכה)
# דני (שלומי ברכה)
# נגעה בשמיים (יובל בנאי)
# אז למה לי פוליטיקה עכשיו (שלומי ברכה)
# אין מקום אחר (יובל בנאי/שלומי ברכה)
# תחזור תחזור (יובל בנאי)
# ריקוד המכונה (שלומי ברכה)
# רכבת לילה (אהוד בנאי/שלומי ברכה)
# ואולי עכשיו (יובל בנאי ושלומי ברכה)

## רשימת השירים ב-DVD
# משהו קטן וטוב
# להתראות נעורים שלום אהבה 
# את לא כמו כולם
# אנחנו שניים 
# ברחובות שלנו
# שלח לי מלאך 
# את באה לבקר
# מכונית
# אז למה לי פוליטיקה עכשיו
# הכוכבים דולקים על אש קטנה 
# דני 
# נגעה בשמיים
# אנה
# אין מקום אחר
# אחכה לך בשדות
# תחזור תחזור
# ריקוד המכונה
# רכבת לילה

### תוספות מיוחדות
# משינה מאחורי הבמה 
# שלג צח + גרסת דיבורים 
# גלריית תמונות 

## חברי הלהקה בזמן הקלטת האלבום
*שירה, גיטרה אקוסטית, מילים: יובל בנאי
*גיטרה, מילים: שלומי ברכה
*בס: מייקל בנסון
*תופים, כלי הקשה: איגי דיין
*קלידים, סקסופון: אבנר חודורוב

קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'

[250px|ממוזער|לוח המשחק המקורי שעל בסיסו עוצבה עטיפת האלבום כפי שהוצג בתערוכה למעצב [דוד טרטקובר במוזיאון תל אביב לאמנות]]
שמאל|ממוזער|150px|אריק איינשטיין ואבנר קנר, מתוך עטיפת האלבום
"**ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג**'" הוא אלבום של הזמר אריק איינשטיין והמוזיקאי אבנר קנר משנת 1977. האלבום מכיל בעיקרו שירים מהקלאסיקה הישראלית, שחידש איינשטיין עם עיבודים מאת קנר.

קנר עיבד את שירי האלבום וכן הלחין את השיר "מאחורי השער". יוני רכטר הלחין את השיר השני החדש באלבום: "עטור מצחך זהב שחור" למילים של המשורר אברהם חלפי, שאיינשטיין הקליט מאוחר יותר אלבום שלם של שיריו. שיר זה, הבולט באלבום, הפך מיד עם יציאתו לאחד משיריו המרכזיים של איינשטיין, ונחשב לאחד מהשירים האהובים על קהל המאזינים הישראלי.

את עטיפת האלבום עיצב דוד טרטקובר, על בסיס לוח משחק הקופסה משנות החמישים, "טיול בארץ" בהוצאת בנימין ברלוי, שנמצא באוספו.

## רשימת רצועות

## קרדיטים
*אריק איינשטיין: שירה
*אבנר קנר: עיבודים, פנדר רודס (פסנתר חשמלי), פסנתר, שירה וקולות רקע
*שלמה יידוב: גיטרות
*אוהד אינגר, קובי כהן, אבנר יפעת, עמי פרנקל: גיטרה בס
*אלון הלל: תופים
*שם טוב לוי: חליל
*איתן שפירא: אקורדיון ב"כחול המטפחת" ו"זמר אהבה לים"
*מל קלר, זאב דיקוורט, מורטון קם ולב בילנקין: כלי נשיפה
*יוני רכטר: לחן, עיבוד, פסנתר קלאסי וקולות רקע ב"עטור מצחך"
*יהודית רביץ וקורין אלאל: קולות ב"עטור מצחך"

*דוד טרטקובר: עיצוב עטיפה (על פי לוח משחק מאת בנימין ברלוי)

## קישורים חיצוניים

* רשימת השמעה של ארץ ישראל הישנה והטובה חלקים א׳-ה׳ ביישום המוזיקה ספוטיפיי

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
ג
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
אלדו צ'קאטו

**אלדו צ'קאטו** (איטלקית: **Aldo Ceccato**; נולד ב-18 בפברואר 1934) הוא מנצח איטלקי. 
## ביוגרפיה
צ'קאטו הוא יליד מילאנו. הוא עבד כעוזרו של סרג'יו צ'ליבידאקה והיה מנהל מוזיקלי של תזמורת דטרויט משנת 1973 עד 1977. בין השנים 1985 ל-1990 היה המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של ברגן, נורווגיה. צ'קאטו הוא חתנו של המנצח ויקטור דה סאבאטה והקליט את יצירותיו של דה סאבאטה לחברת היפריון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1934
מערכת

ממוזער|250px|דיאגרמה של מערכת, שבה הגבול מפריד בין המערכת לסביבה. הגבול נקבע על פי הגדרת המערכת, אשר משתנה ממקרה למקרה.
**מערכת** היא אוסף של מרכיבים, מוחשיים או מופשטים, הקשורים ביניהם ומתפקדים יחד למען מטרה משותפת.
מערכת מופעלת בדרך כלל באמצעות פעולת מרכיביה ובמקרים מסוימים, כאשר אחד המרכיבים מפסיק את פעולתו, פוגע הדבר בהמשך פעולתה של המערכת (למניעת תלות ברכיב בודד מתוכננת לעיתים יתירות במערכת). מערכת יוצרת  בין חלקיה השונים, כך שאוסף הרכיבים במערכת יוצר "שלם", המהווה יותר מאשר סך מרכיביו (הוליזם).

במדע נעשה שימוש במערכת מודל לשם תיאור והבנת מערכות.

## סוגי מערכות
;מערכת טבעית: מערכת שנוצרה על ידי הטבע. לדוגמה: מערכות אקולוגיות, ביולוגיות, פיזיולוגיות. מערכות טבעיות הן מערכות שלא בהכרח מכילות מטרה ברורה, אך הן שרידות, יעילות, וגמישות.
;מערכת מלאכותיות: שילוב של רכיבים מעשה האדם המאורגנים ופועלים בתיאום, להשגת מטרה העונה על צורך. תת-המערכת הבסיסית של מערכת מלאכותית שניתנת לתיאור באמצעות תרשים קלט-תהליך-פלט היא מנגנון. את המנגנון מרכיבים **רכיבים**. למערכת יהיו לרוב שני סוגי פלט: פלט רצוי ופלט בלתי רצוי. דוגמה לפלט בלתי רצוי הוא חום המופק מהמערכת בזמן פעולתה. למערכת יהיו קלטים ופלטים, במערכות מלאכותיות לרוב יהיו שני סוגי פלטים: פלט שלילי ופלט חיובי.
;תת מערכת: מערכת בתוך מערכת גדולה יותר.
;מערכת על: מערכת מאוד גדולה שמורכבת מתת מערכות. דוגמה למשל הוא תיאור של מערכות אקולוגיות המורכבת ממספר רב של תתי מערכות (למשל זנים שונים).
;גישה מערכתית: דרך להתמודד עם בעיה תוך הכרת המאפיינים, קשרי הגומלין ביניהם ואופן השפעתם על החברה והסביבה.
; מערכת פשוטה מול מערכת סבוכה: המחקר מבחין בין מערכות פשוטות שניתן לעשות להן רדוקציה לכלל מרכיביהן ומקיימות ההיגיון ליניארי (דוגמת מערכות טכנולוגיות כמו מטוסים) לבין מערכות סבוכות בהן אינטראקציות כאוטיות מקומיות ובלתי מתוכננות מייצרות דפוסים מערכתיים (למשל במזג האוויר). רמה נוספת של הבחנה מתארת מערכות סבוכות וסתגלניות בהן לאלמנטים המרכיבים את המערכת יש יכולות תנועה ולמידה עצמאיות המשליכה על יכולת ההסתגלות של המערכת כולה (כפי שניתן לראות באבולוציה של מערכות אקולוגיות).

## דוגמאות למערכות
*מערכות בגוף האדם
*מערכת סטריאו
*מערכת הפעלה (במחשב)
*מערכת השמש
*מערכות שלטוניות (מערכת הרווחה)
*מערכת משפט
*חללית
*מכונית
*מדפסת

## ראו גם
* מערכת מורכבת
* שילוב מערכות
* לודויג פון ברטלנפי
* מערכת (עיבוד אותות)

## קישורים חיצוניים

* אתר המדריך לחשיבה מערכתית

*
קטגוריה:טכנולוגיה
קידום מכירות

שמאל|ממוזער|250px|דיסקית חנייה משווייץ (שנות השבעים). החלון השמאלי מראה את זמן תחילת החניה. הדיסקית הופצה על ידי הבנק השווייצרי UBS
**קידום מכירות** או **קידום מותג** (ראשי תיבות: קד"ם) הם מונחים המתארים מהלכי שיווק משלימים לפרסום וליחסי ציבור. תהליכים אלו מכונים בעולם הפרסום גם בשם **שלוש מאות שישים מעלות** מתוך כוונה לתאר אותם כמשלימים את מעגל הפנייה לצרכנים. שם נוסף המשמש את התעשייה בהקשר דומה הוא BTL (ראשי תיבות של Below the Line, להבדיל מפרסום במדיה שנרכשה המכונה Above the line - ATL).

תהליכי קד"ם יכולים להיות מיועדים להגברת מכירות באופן נקודתי או להגברת כוחו של המותג והמודעות אליו, ובכך להגביר המכירות באופן עקיף (ולאו דווקא מיידי).

## דוגמאות לתהליכי קד"ם
* מתן חסות לאירועים (לדוגמה - כפר המוזיקה של קוקה-קולה, או תחרות רד בול פלוגטאג).
* העברת מסרים שיווקיים על ידי שחקנים ואמנים באירועי השקת מוצר או כחלק מפעילות קידום מכירות.
* תכנים שיווקיים במהלך תוכניות טלוויזיה או רדיו (שלא במסגרת פרסומת).
* פעילות שיווקית בנקודות מכירה, כגון מתן טעימות ללקוחות על ידי דיילים.
* שימוש באלמנטים חווייתיים שונים כגון מתקני חוויה שונים, הפעלות על ידי שחקנים ואמנים שונים כדי להעביר את הלקוחות חוויה הקשורה למותג .

## ראו גם
* שיווק
* שיווק פרוגרמטי
* תקשורת שיווקית
* מבצע מכירות
* מסחור חזותי
* יתרון להיקף
* מרצ'נדייזינג

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרסום
סיקסטן ארלינג

**סיקסטן ארלינג** (בשוודית: **Sixten Ehrling**; 3 באפריל 1918 – 13 בפברואר 2005) היה מנצח שוודי. הוא היה, בין היתר, המנהל המוזיקלי של האופרה המלכותית השוודית  והמנצח הראשי של תזמורת דטרויט.

## ביוגרפיה
ארלינג נולד במאלמה, שוודיה, בן לאב בנקאי. מגיל 18 למד באקדמיה המלכותית למוזיקה בסטוקהולם. באקדמיה למד כינור, עוגב ופסנתר לצד ניצוח. בתקופת מלחמת העולם השנייה למד אצל קרל בהם ואצל אלברט וולף.

הופעתו הפומבית הראשונה כמנצח הייתה עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם בשנת 1950, אז ניצח על פולחן האביב של סטרווינסקי. בשנת 1953 התמנה כמנהלה המוזיקלי של האופרה השוודית המלכותית, משרה בה התמיד עד 1960. במהלך השנים האלה עבד בצמוד למנצחים ידועי שם כמו הטנור יוסי ביירלינג והסופרן בירגיט נילסון. בראשית שנות ה-50 הקליט ארלינג את המכלול הראשון השלם של הסימפוניות של סיבליוס עם תזמורת סטוקהולם. בשנת 1959 הוא הביא את ההפקה של "אניארה", יצירתו של קרל-בירגר בלומדאהל, אל פסטיבל אדינבורו הבינלאומי.

תקופת כהונתו של ארלינג עם האופרה המלכותית הסתיימה במרירות. הוא התפטר ויצא לארצות הברית לאחר שהתבקש לעדן את סגנון מנהיגותו הבוטה, שעליו אף התנצל. בשנת 1963 החליף ארלינג את פול פאריי בתפקיד המנצח הראשי של תזמורת דטרויט. בתקופת שהותו בדטרויט היה לוצ'אנו בריו מלחין הבית שם, לתקופה קצרה. ארלינג נודע ברבגוניות בניצוחו ושלח את ידו בכל סוגי המוזיקה. הוא נודע גם בהזדהות מלאה עם הסגנון והתקופה של כל יצירה שעליה ניצח. עם זאת, לא הצטיין בחדשנות על דוכן המנצחים, שלא כברנשטיין או סטוקובסקי.

ארלינג גם לימד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, בין 1973 ל-1987. הוא מת בניו יורק, שם התגורר מאז שנות ה-70.

## לקריאה נוספת
* ארה, לייף (1995), "מאסטרו: Sixten Ehrling, en Dirigent och Hans Epok" סטוקהולם, פישר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים שוודים
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1918
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2005
לוקהיד P-38 לייטנינג

לוקהיד **P-38 לייטנינג** הוא מטוס קרב אמריקני ששימש את חיל האוויר האמריקני במלחמת העולם השנייה.

P-38 לייטנינג היה אחד מהמטוסים החשובים ביותר בזירת האוקיינוס השקט. המטוס נכנס לראשונה לשירות פעיל ב-1941 ושירת את האמריקנים עד לשנת 1949. לאחר המלחמה השתמשו בו גם איטליה והונדורס.

הלייטנינג פותח לפי דרישה של אוויריית הצבא האמריקני, והתאפיין בגוף מרכזי קצר ובשני מנועים הנתונים במנורים (גופים מאורכים) נפרדים בצידיו. המטוס היה רב-שימושי וביצע משימות הפצצת צלילה, סיוע קרוב, צילום, סיור ובעיקר ליווי מפציצים ארוכי טווח. עד לכניסתו לשירות של P-51 מוסטנג היה הלייטנינג המטוס העיקרי של צבא ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט ובזירת הודו-סין.

ריצ'רד בונג, אלוף ההפלות האמריקאי של כל הזמנים, הפיל 40 מטוסים יפניים בזירת האוקיינוס השקט במטוס P-38.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

P-38
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ארצות הברית
קטגוריה:מטוסים אמריקאיים במלחמת העולם השנייה
עבד אל-חמיד כראמי

**עבד אל-חמיד כראמי** (בערבית: **عبد الحميد كرامي**; 23 באוקטובר 1890 – 23 בנובמבר 1950) היה פוליטיקאי לבנוני ומנהיג דת מוסלמי סוני. בני משפחתו של כראמי שימשו באופן מסורתי בתפקיד המופתי של טריפולי, אך כאשר התמנה עבד אלחמיד לתפקיד בשנת 1943, הוא נעצר על ידי שלטונות המנדט הצרפתי, לצד אישים פוליטיים נוספים מתנועת העצמאות הלבנונית. לאחר קבלת העצמאות שימש כראמי כראש ממשלת לבנון ושר האוצר שלה בין 10 בינואר 1945 ו-20 באוגוסט 1945. שני בניו – רשיד כראמי ועומר כראמי – הפכו גם הם לפוליטיקאים בכירים במדינה, וכיהנו אף הם כראשי ממשלה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
עבד אל חמיד
קטגוריה:שרי האוצר של לבנון
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרים ב-1950
עומר כראמי

**עומר עבד אל-חמיד כראמי** (בערבית: **عمر عبد الحميد كرامي**, בתעתיק מדויק: **עמר עבד אלחמיד כראמי**; 7 בספטמבר 1934 – 1 בינואר 2015) הוא פוליטיקאי לבנוני ששימש כראש ממשלת לבנון בשתי קדנציות נפרדות.

## ביוגרפיה
עומר כראמי נולד ב־1934 בעיירה א-נורי שבצפון לבנון, בסמוך לטריפולי לעבד אל-חמיד כראמי, לימים ראש ממשלת לבנון.

כראמי קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קהיר ב־1956.

עומר כראמי נכנס לפוליטיקה ב-1987 בעקבות ההתנקשות באחיו רשיד כראמי שכיהן כראש ממשלת לבנון.

כראמי מונה ב־1989 לשר החינוך של לבנון, וב-24 בדצמבר 1990, לאחר שסלים אל-חוס התפטר, מונה לראש ממשלת לבנון. ממשלתו הייתה הממשלה הראשונה בלבנון שהוקמה לאחר הסכם טאיף שנועד להביא לסיום מלחמת האזרחים בלבנון. ממשלת כראמי הצליחה להביא לפירוק מרבית המליציות הלבנוניות ולייצב את שלטון הממשלה על המדינה. במאי 1991 חתמה ממשלתו על חוזה ידידות מול סוריה. תמיכה זו עוררה ומעוררת ביקורת נגדו מצד לאומנים לבנונים, ובייחוד בקרב הנוצרים המרונים האנטי-סורים, הטוענים כלפיו כי שעבד את ריבונותה של לבנון להגמוניה הסורית. ב־13 במאי 1992 התפטר כראמי בעקבות נפילת הלירה הלבנונית והמחאה הציבורית החריפה שבאה לאחריה.

כראמי נבחר לפרלמנט הלבנוני ב־1992, 1996 ו־2000 מטעם מחוז הבחירה טריפולי.

כראמי הושבע שוב לתפקיד ראש ממשלת לבנון ב-21 באוקטובר 2004. לאחר רצח ראש הממשלה הקודם רפיק אל-חרירי ב-2005, האשימו חברי אופוזיציה את סוריה במעשה, ודרשו כי תסיג את כוחותיה ואת אנשי המודיעין שלה מתחומי לבנון – דרישה שנתקלה בהתנגדותו של כראמי הפרו-סורי. כמה ממנהיגי האופוזיציה אף האשימו את ממשלת כראמי במעורבות ברצח. למרות האיסור על הפגנות ציבוריות גברה המחאה הציבורית ברחובות לבנון, והאופוזיציה הודיעה על כוונתה להגיש הצעת אי-אמון בממשלתו של כראמי, דבר שאילץ אותו להגיש את התפטרותו ב-28 בפברואר 2005, ולהמשיך לכהן כראש ממשלת מעבר.

עשרה ימים לאחר התפטרותו, ובעקבות הפגנות תמיכה בסוריה שנערכו בביירות, החזיר אותו הנשיא אמיל לחוד לתפקידו והטיל עליו להקים ממשלה חדשה. כראמי ניצל את ההזדמנות כדי לקרוא לכל המפלגות להצטרף לממשלת אחדות לאומית, אך מאמציו עלו בתוהו וב-13 באפריל נאלץ להגיש את התפטרותו פעם נוספת.

כראמי לא נבחר לפרלמנט הלבנוני ב־2005 או 2009.

כראמי נפטר ב־1 בינואר 2015.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
עומר
קטגוריה:ילדי מנהיגי מדינות
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1934
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
שדרת האמריקות 1251

**בניין אקסון** (באנגלית: **Exxon Building**) המכונה גם **[[שדרת האמריקות]] מס' 1251** (באנגלית: **1251 Avenue of the Americas**) על פי כתובתו של המבנה, הוא חלק ממרכז רוקפלר, המצוי על השדרה השישית.
המבנה תוכנן בשנת 1963 על ידי חברת האדריכלים האריסון ואברמוביץ (**Harrison and Abramovitz**).
למבנה שלושה חלקים - הגבוה בחלקי המבנה, המכונה "X", הושלם בשנת 1971 ולו 229 מטרים ו-54 קומות. הראשון מבין המגדלים שהוקם מכונה "Y" (בניין מקגרו היל) הושלם בשנת 1969, ולו 51 קומות. השלישי מבין המבניינים שהוקם מכונה "Z". לבניין זה 45 קומות.
בניין אקסון הוא השני בגובהו מבנייני מרכז רוקפלר (הגבוה בבניינים הוא בניין GE).

במבואת המבנה מצוי העתק של ציורו של פבלו פיקאסו שנוצר כתפאורה עבור הבלט "**Mercure**". יצירה זו, שנעשתה ברשותו של האמן, היא העתק של היצירה המוצגת במוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז.

## ראו גם
* גורדי שחקים בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* 

[ממוזער|ימין|200px|העתק של ציור של [פבלו פיקאסו, שנעשה באישור האמן, המוצג במבנה.]]

קטגוריה:מנהטן: מגדלי משרדים
קטגוריה:מרכז רוקפלר
אדמונד פלפס

**אדמונד ס. פלפס** (באנגלית: **Edmund S. Phelps**; נולד ב-26 ביולי 1933) הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת קולומביה שבארצות הברית. פלפס הוא חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2006, על תרומתו בחקר היחס בין אינפלציה ואבטלה. 

במחקריו, אשר בוצעו ברובם בשנות ה-60, טען פלפס כי בניגוד לעקומת פיליפס, היחס בין אינפלציה לאבטלה אינו שלילי. פלפס ומילטון פרידמן הציגו תאוריה לפיה רק אם רמת האבטלה תרד מתחת לרמת האבטלה הטבעית, מונח בו הם השתמשו לראשונה, יחל היחס השלילי בין האבטלה לאינפלציה. פלפס עוד חקר כיצד אותו תהליך משפיע על מקבלי ההחלטות בטווח הקצר והארוך. 

פלפס קיבל את התואר הראשון מאמהרסט קולג' (Amherst College) ב-1955 ואת תואר הדוקטור מאוניברסיטת ייל בשנת 1959. פלפס החל את הקריירה האקדמית שלו בייל, עבר לאוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 1971 הצטרף לסגל אוניברסיטת קולומביה, בה הוא משמש כפרופסור מן המניין לכלכלה פוליטית מאז 1982. פלפס מכהן בתור מנהל המכון לקפיטליזם וחברה של אוניברסיטת קולומביה.

## הקשר הישראלי
בשנת 2001 אדמונד פלפס והיאן הן מאוניברסיטת סינגפור פרסמו בכנס על מקרו-כלכלה שנערך מטעם האוניברסיטאות הישראליות בן-גוריון ובר-אילן, מחקר הטוען כי הייסוף שיצר נגיד בנק ישראל דאז, דוד קליין, דווקא עזר לצמיחה, בניגוד לדעת רבים. 

ההסבר, לשיטתם, נעוץ בכך שכשיש ייסוף, הייבוא גדל. הגידול בייבוא מעודד את התחרות בשוק המקומי, מה שמוריד את המחירים ואת המרווחים של היצרנים המקומיים. ירידת המחירים מעודדת את הגדלת הביקוש אצל הצרכנים, המגיבים בהגדלת התפוקה – בגלל הביקוש של הצרכנים וגם כדי לשמור על הרווח הכולל שלהם.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר האינטרנט של אדמונד פלפס
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
AN-94

ה-**AN-94 אבאקן** (**Abakan**) הוא רובה סער רוסי מודרני. ראשי התיבות AN מייצגות ברוסית את המילים "אבטומאט ניקונובה" (הרובה האוטומטי של ניקונוב) מודל 1994, הוא נבחר על פני כלי נשק מתחרים רבים במבחנים מקיפים, כולל ה-AEK-971 שתוכנן בידי צוות שהונהג בידי בנו של מיכאיל קלשניקוב מתכנן ה-AK-47. ה-AN-94 תוכנן בידי מפעלי איז'אמאש (Izhmash) של רוסיה כתחליף ל-AK-74 המזדקן אשר נמצא כיום בשימוש בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. כיום ה-AN-94 מופץ ליחידות עילית, ליחידות משטרה מסוימות ולמשרד לביטחון פנים הרוסי.

## מאפיינים
קוטרו של ה-AN-94 הוא אותו קוטר של האיי-קיי 74 (5.45X39 מ"מ), וגם הוא משתמש בבריח מסתובב כדי לנעול את הפעולה, כאן מסתיים הדמיון ביניהם. כדי לתאר את שיטת הפעולה של הרובה משתמשים ניקונוב ומהנדסיו במונח "תזוזת פעימה אחורה" (blowback shifted pulse), כאשר נושא הקליע מונע אחורה בכוחם של הגזים מהכדור וגלגלת מפעילה את מכשיר הזנת הכדורים. המנגנון הזה מאפשר קצב אש גבוה בהרבה מזה שהיה אפשרי בלעדיו. קצב האש הגבוה הזה (1,800 כדורים לדקה) מופעל בפרצים של שני כדורים. אלה הם שני הכדורים הראשונים במצב אוטומטי מלא, והכדורים הבאים נורים בקצב של 600 כדורים לדקה, דבר זה אפקטיבי ביותר נגד שכפ"צ מכיוון ששני הכדורים פוגעים באותה נקודה, מה שמאפשר כוח חדירה גדול ממה שקליע 5.45 מסורתי יכול לאפשר. מסיבה זו הוא מופעל על ידי יחידות נגד טרור מסוימות. הכוונת האחורית היא שיפור משמעותי לעומת הכוונת הסטנדרטית של ה-AK-47. מפצה סטייה הרבה יותר אפקטיבי ומשמיע פחות רעש מה-AK-47.

## חסרונות
ה-AN-94 יקר פי חמישה עד שישה לייצור מאשר ה-AK-74. המנגנונים הפנימיים של ה-AN-94 מסובכים מאוד ומאוד קשים לתחזוקה, לכן גם עולה יותר לאמן חיילים לטפל בו באפקטיביות. בנוסף לנשק ארגונומיה גרועה מאוד, כלומר שהוא לא-נוח ואינטואיטיבי למשתמש, בעיקר ידית האקדח הלא-נוחה ואת הקת המתקפלת שמכסה את ההדק (מה שהופך את הנשק לחסר תועלת כאשר זה מקופל).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:רובי סער רוסיים וסובייטיים
פן פלזה 1

**פן פלזה 1** (באנגלית: **One Penn Plaza**) הוא גורד שחקים המצוי בניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית, בקרבת תחנת פנסילבניה, מערבית לשדרה השביעית, בין רחובות 33 ו-34 במנהטן.

המבנה תוכנן על ידי קאהן וג'ייקובס והושלם בשנת 1972, גובהו 229 מטרים ולו 57 קומות.
המבנה מדורג - ולו שלוש מדרגות - בקומה השביעית, הארבע עשרה והחמישים וחמש.

המבנה בנוי פלדה ובטון ומחופה בזכוכית סולרית ואלומיניום שעבר אלגון.

## ראו גם
* גורדי שחקים בניו יורק
## קישורים חיצוניים

* פן פלזה 1 באתר המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH)

קטגוריה:מנהטן: מגדלי משרדים
לאונטי מרובלי

**לֶאוֹנְטִי מְרוֹבֵלי** (בגאורגית: **ლეონტი მროველი**) היה כותב רשומות גאורגי מהמאה האחת עשרה, כפי הנראה כרוניקן כנסייתי, שכתב מספר חלקים של הרשומות הגאורגיות, בהן את כַּרתְּלִיס צחוֹברֶבָּה (ქართლის ცხოვრება). מרובלי איננו שם משפחה אלא שם תואר לבישוף הדיוקסיה של רוּאִיסִי , שהיה כפי הנראה הבישוף שלו. תרגום נוסף לשמו הוא **לאונטיוס מרואיסי**.

מחוץ לפירושים מאוחרים לכתבי-היד המכונים בשם "הרשומות הגאורגיות" או "הכרוניקות הגאורגיות", אוזכר לאונטי בכתובים על ידי הארכיבישופים של רואיסי שלוש פעמים: בכתב-יד מן המאה האחת עשרה מהר אתוס; בתרגום הפירוש של יוחנן כריסוסטומוס לבשורה על-פי מתי שנעשה על ידי אֶכּוותִּימֶה מאתוס ; ובכתב-יד משנת 1066 ממערות תּרֵחווִי  שבמרכז גאורגיה, שבו התייחסות ספציפית אליו. כתב יד זה הפריך את ההשערה כי לאונטי היה בן המאה השמינית או תחילת המאה העשירית.

ידוע כי בשנת 1103 הוא כבר לא כיהן בתפקיד כנסייתי, כיוון שלא סיפר בכתביו על כינוס הסינוד הכנסייתי שכונס על ידי המלך דוד הבנאי ברואיסי ובקתדרלה הסמוכה אוּרבּנִיסִי . חלק מההיסטוריונים זוקפים לזכותו של לאונטי את כתיבתם של חלקים מהרשומות הגאורגיות של ימי הביניים, ואילו היסטוריונים אחרים רואים בו רק מהדר של טקסטים מוקדמים יותר שאסף. מכל מקום, מרובלי ככותב רשומות התמקד בכתיבה ספרותית על חשבון כתיבה בסגנון כנסייתי.

מבין ההיסטוריונים המוקדמים רק לאונטי והיסטוריון אלמוני של תמר המלכה, הציגו רשימה מלאה של בני מעמד האצולה אריסתווי.

## חיבורים
החיבורים המיוחסים ללאונטי מרובלי:
* ההיסטוריה של המלכים והאבות הקדמונים של הגאורגים 
* מות הקדושים של ארצ'יל הקדוש ([גאו'](https://wikisource.org/wiki/%22%E1%83%AC%E1%83%90%E1%83%9B%E1%83%94%E1%83%91%E1%83%90_%E1%83%AC%E1%83%9B%E1%83%98%E1%83%93%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%93%E1%83%90_%E1%83%93%E1%83%98%E1%83%93%E1%83%94%E1%83%91%E1%83%A3%E1%83%9A%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%9B%E1%83%9D%E1%83%AC%E1%83%90%E1%83%9B%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%90%E1%83%A0%E1%83%A9%E1%83%98%E1%83%9A%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90%22_(1849)))

## לקריאה נוספת
* דונלד ראיפיילד (2000), '''הספרות של גאורגיה''': היסטוריה, עמ' 59, 63, , 
* סטפן ראפ (2003), '''מחקרים בהיסטוריוגרפיה של גאורגיה בימי הביניים''': טקסטים מוקדמים והקשרים אירואסיאתיים, עמ' 156–163, , 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים גאורגים
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-11
פוליגלוט

**פוליגלוט** (מיוונית: poly – רב, glossa – שפה), **רב־לשוני** או **מולטילינגואל** (מלטינית: multi – רב, lingua – שפה) הוא אדם בעל רמת שליטה גבוהה במספר רב של שפות. דיגלוט, דו־לשוני או בילינגואל הוא אדם הדובר שתי שפות באופן שוטף, טריגלוט, תלת־לשוני או טרילינגואל - בשלוש, וכן הלאה; אונילינגואל, חד־לשוני או מונוגלוט הוא אדם הדובר שפה אחת בלבד.

קשה לקבוע באופן מוחלט את מספר השפות אותן מדבר הפוליגלוט, מפאת הקושי בהגדרת המושג "דובר שפה": ניתן להסתפק אם מסוגלוּת לנהל שיחה יומיומית בשפה זרה תיחשב לידיעת השפה, למרות חוסר האפשרות לנהל שיחה בשפה זרה זו ברמה גבוהה, או האם דיפלומטים שמסוגלים לנהל שיחות בשפות שונות, אך אין ביכולתם לכתוב בשפות אלה בצורה נאותה, נחשבים לדוברי שפות אלו. כמו כן, ניתן לתהות אם ידיעת שפה מסוימת, המקלה מאוד על הבנת שפות דומות (וייתכן שאלו ניבים), תחשב כידיעת מספר שפות. לדוגמה, דוברי נורווגית רבים יהיו מסוגלים להבין בקלות יחסית שוודית ודנית.

פאוול ג'נולוס מקנדה שולט ב-42 שפות ועל כך נכלל בספר השיאים של גינס.

## בתרבות
בסדרת הספרים שכתבה שאנון מסנג'ר, שומרת הערים האבודות, פוליגלוטיה היא יכולת מיוחדת הגורמת לאלף לדבר כל שפה שהיא באופן שוטף ובמבטא מושלם. בדרך כלל, מי שיש לו פוליגלוטיה מקבל יכולת מיוחדת נוספת.

## פוליגלוטים מפורסמים

## ראו גם
* רב-לשוניות
* חד-לשוניות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלשנות
טרומסה

**טְרוֹמְסֶה** (בנורווגית: **Tromsø**, בסאמי: **Romsa**, "רומסה") היא עיר ומרכז מוניציפלי במחוז טרומס בצפון נורווגיה. נכון לשנת 2022 התגוררו בה כ־77,500 תושבים.

טרומסה היא העיר השביעית בגודלה בנורווגיה מבחינת אוכלוסייה, והראשונה בגודלה מבחינת שטח, ומהווה בית לאוניברסיטה הצפונית בעולם, וכן למבשלת הבירה, הגן הבוטני והפלנטריום, כולם הצפוניים ביותר בעולם. העיר, היושבת על אחד האיים מתוך 239,057 האיים של נורווגיה, נמצאת 344 קילומטרים צפונית לחוג הארקטי.

בשל קרבתה לזרם הגולף, נהנים תושבי העיר מטמפרטורות סבירות, יחסית למידת קרבתה של העיר לקוטב הצפוני. הטמפרטורות בתקופת החורף עומדות על 2- עד 4- מעלות צלזיוס, בעוד שעל אותו קו רוחב הטמפרטורות נמוכות בהרבה ככל שמתרחקים מהים לפנים היבשת.

## היסטוריה
העיר נוסדה באופן רשמי ב-1794, אבל כבר ב-1250 נבנתה במקום כנסייה. באמצע המאה ה-19 היו בעיר כ-1,400 תושבים בלבד אבל לקראת סוף אותה מאה גדלה מאוד אוכלוסיית העיר בגלל היותה בסיס מרכזי למשלחות לחקר הקוטב הצפוני. במהלך מלחמת העולם השנייה העיר שימשה לתקופה קצרה כמושב של הממשלה הנורווגית.

## תיירות
העיר נחשבת לאחד ממרכזי התיירות העולמיים לצפייה באורות הצפון ולחוויית גלישה באמצעות מזחלות הרתומות לכלבי האסקי סיבירי.

טרומסה נחשבת "השער לקוטב". עוד בעבר, חוקרי הקוטב הראשונים השתמשו בה כנקודת היערכות לפני יציאתם לקוטב הצפוני. גם היום היא משמשת מטיילים באופן דומה ובעיקר כנקודת יציאה לתצפית על הלווייתנים הקטלנים ועל הזוהר הצפוני.

העיר נהנית משמש חצות במשך כ-70 ימים בשנה והשמש אינה שוקעת החל ממחצית חודש מאי ועד לקראת סוף חודש יולי.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* טרומסו באתר נורווגיה
* 
* 
* 

קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:נורווגיה: ערי חוף
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
קטגוריה:נורווגיה: ערי נמל
ביירות (מחוז)

**מחוז ביירות** (בערבית: **محافظة بيروت**, תעתיק מדויק: מחאפט'ת בירות) הוא הקטן במחוזות לבנון ושטחו 19.8 קמ"ר. הוא כולל את העיר ביירות בלבד, שמשמשת כבירת המחוז ובירת המדינה. בתחומיו נמצא המרכז הכלכלי, הפוליטי, התרבותי והחברתי החשוב במדינה. באופן מסורתי, מושל המחוז הוא נוצרי-אורתודוקסי וראש העיר מוסלמי-סוני.

## ערים
* ביירות

## קישורים חיצוניים

ביירות, מחוז
קטגוריה:ביירות: גאוגרפיה
הר הלבנון (מחוז)

**מחוז הר הלבנון** (בערבית: **محافظة جبل لبنان**) הוא אחד מתשעת מחוזות לבנון. המחוז נמצא בחלק המערבי של לבנון לאורך חופי הים התיכון, ומחוז ביירות הוא מעין מובלעת בתוכו. הודות לקרבה הרבה לבירת המדינה, המחוז נהנה מפיתוח גבוה ביחס לשאר המדינה. הנוצרים מהווים את רוב אוכלוסיית המחוז.

בירת מחוז הר הלבנון היא העיר בעבדא, מקום מושבו של נשיא לבנון. נפות כסרוואן וג'בייל היו חלק מהמחוז עד 7 בספטמבר 2017, ואז הן הופרדו מהמחוז על מנת ליצור מחוז חדש, כסרוואן-ג'בייל.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שרר באזור רעב, שגרם למותם של כ-200 אלף תושבים.

## נפות
מחוז הר הלבנון מחולק לארבע נפות:
* נפת בעבדא (בעבדא)
* נפת עאליי (עאליי)
* נפת אל-מתן (ג'דיידה)
* נפת שוף (בית א-דין)

## קישורים חיצוניים

הר הלבנון, מחוז
צפון לבנון

**מחוז צפון לבנון** (בערבית: **محافظة الشمال**, בתעתיק מדויק: **מֻחאפט'ת אלשׁמַאל**, בתרגום לעברית: **מחוז הצפון**) הוא אחד ממחוזות לבנון. המחוז נמצא לאורך חופי הים התיכון בחלק הצפוני של לבנון. בירת המחוז היא עיר הנמל טריפולי, העיר השנייה בגודלה בלבנון.

האזור מתאפיין בגיוון גאוגרפי ותרבותי, כולל נופים של חופים, הרים ועמקים. עם זאת, המחוז נמצא באחד מהאזורים העניים ביותר במדינה, ומתמודד עם אתגרים כלכליים וחברתיים משמעותיים, במיוחד בעקבות נוכחותם של פליטים סורים רבים שנמלטו מהסכסוך בסוריה.

ארגונים בינלאומיים פועלים באזור במגוון תחומים, כולל חינוך, תעסוקה ובריאות, במטרה לשפר את תנאי החיים של התושבים ולסייע לפיתוח בר קיימא במחוז.

## נפות
מחוז צפון לבנון מחולק לשש נפות:
* נפת טריפולי (טריפולי)
* נפת זע'רתא (זע'רתא / אהדן)
* נפת בשרי (בשרי)
* נפת בתרון (בתרון)
* נפת אל-כורה (אמיון)
* נפת מינייה-דניה (מינייה / סיר דניה)
## דמוגרפיה
לפי נתוני מצביעים רשומים במחוז צפון לבנון בשנת 2014:

* סונים – 50.95%
* נוצרים מרונים – 30.34%
* יוונים אורתודוקסים – 12.47%
* עלווים – 2.76%
* נוצרים אחרים – 1.14%
* יוונים קתולים – 1.00%
* שיעים – 0.93%
* דרוזים – 0.01%

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

צפון לבנון, מחוז
אל-בקאע

**מחוז אל-בקאע** (בערבית: **محافظة البقاع**) הוא אחד ממחוזות לבנון. הוא נמצא בחלק המזרחי של לבנון וגובל עם סוריה. בירת המחוז היא העיר זחלה.

המחוז הוא המרכז החקלאי של לבנון, ועוברת בו הדרך העתיקה בין לבנון לבין סוריה ושאר העולם הערבי. המחוז ידוע בתעשיית היין שלו, במטבח הייחודי שלו, ובפסטיבלים שמתקיימים בו מדי קיץ.

## גאוגרפיה
המחוז משתרע על פני שטח של 1,271 קמ"ר. שטח המחוז חופף לחלק הדרומי של בקעת הלבנון. הוא ממוקם במזרח לבנון, וגובל בסוריה במזרח. האזור כולו הוא שטח נמוך המוקף רכסי הרים מסביבו – הרי הלבנון במערב והרי מול הלבנון במזרח. בעבר שטחי מחוז בעלבכ-אלהרמל היו חלק מהמחוז והוא היה המחוז הגדול ביותר בלבנון מבחינת שטח.

## נפות
מחוז אל-בקאע מחולק לשלוש נפות:
* נפת זחלה (זחלה)
* נפת ראשיא (ראשיא)
* מערב הבקאע (ג'וב ג'נין)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בקאע
קטגוריה:בקאע
א-נבטיה (מחוז)

**מְחוֹז אַ-נַּבַּטִיַּה** (בערבית: **محافظة النبطية**) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 1,058 קמ"ר ובירתו היא העיר א-נבטיה.

## נפות
במחוז א-נבטיה ארבע נפות:
* נפת א-נבטיה (א-נבטיה)
* נפת מרג' עיון (מרג' עיון)
* נפת חאצביא (חאצביא)
* נפת בינת ג'בייל (בינת ג'בייל)

## קישורים חיצוניים

נבטיה, מחוז
*
דרום לבנון (מחוז)

**מחוז דרום לבנון** (בערבית: **محافظة الجنوب**, בתעתיק מדויק: **מֻחאפט'ת אלג'נוב**, בתרגום לעברית: **מחוז הדרום**) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 929.6 קמ"ר ובירתו היא העיר צידון.

## נפות
מחוז דרום לבנון מחולק לשלוש נפות:
* נפת צידון (צידון)
* נפת ג'זין (ג'זין)
* נפת צור (צור)

## ראו גם
* דרום לבנון

## קישורים חיצוניים

דרום לבנון, מחוז
*
סוכות (מצרים)

[שמאל|ממוזער|200px|תצלום אוויר של אזור [תעלת סואץ והאגמים המרים]]
[שמאל|ממוזער|200px|[אגם תמסח על פי ספרות המחקר, מצפון לאגמים המרים שבתעלת סואץ]]
**סֻכֹּת** (בכתיב מלא: **סוכות**) לפי הסיפור בתנ"ך, הייתה התחנה הראשונה של שבטי ישראל ביציאת מצרים, בדרכם מארץ מצרים לארץ ישראל.

## המקור בתורה
בספר שמות מתוארת יציאת מצרים מרעמסס, אל סוכות: 

מסוכות נסעו בני ישראל לאיתם בקצה המדבר.

בספר במדבר מסופר על מסעות שבטי ישראל, שנכתבו בידי משה: 

## זיהוי
במאה ה-20, הוצע לזהות את סכות ליד מצרים באתר בשם ת'כוֹת או ת'וקו, אולם חוקרים חלקו על זיהוי זה. התקבל על דעת חוקרים הזיהוי ב-תֶל אִל מַסְחוּתָה, הנמצא בקצהו המזרחי של ואדי ת'מִלַת, כ-20 ק"מ מערבית לאסמאעיליה. זיהוי נוסף הוצע באתר בסמוך לג'בל מרים, במרחק 20 ק"מ מתל משח'וטה, בצידו המערבי של אגם תמסח.

לפי הצעה אחת, מחבר ספר ויקרא שהוסיף את מצוות הסוכה כזכר ליציאת מצרים, שיער שהמקום נקרא "סוכות" בפי בני ישראל, בעקבות העובדה שה' סיפק להם סוכות שבהן יוכלו לתפוס מחסה, כאשר נמלטו ממצרים.

### הקשר בין סוכות שבשמאל הירדן לבין סוכות ביציאת מצרים
סוכות מצוינת גם כמקום הראשון של הגעתו של יעקב אבינו לארץ ישראל מחרן שבמסופוטמיה וגם כמקום הראשון ביציאת מצרים לארץ ישראל. השוואה זאת הובאה במכילתא: "**ויסעו מרעמסס-סכתה** - סכות ממש. דכתיב **ויעקב נסע סכתה** (בראשית לג), דברי רבי אליעזר".

בפסוק "אֱלֹהִים דִּבֶּר בְּקָדְשׁוֹ אֶעְלֹזָה אֲחַלְּקָה שְׁכֶם וְעֵמֶק סֻכּוֹת אֲמַדֵּד." השווה ביניהם גם רש"י: "סוכות זה איני יודע מאיזה אומה היא. לא ידעתי סוכות שבאו לו ישראל, כשנסעו ישראל מרעמסס, היכן הוא".
## ראו גם
* סוכות, שהייתה בעבר הירדן המזרחי, סמוך לנחל יבוק.

## לקריאה נוספת
* יוחנן אהרוני, **אטלס כרטא לתקופת המקרא**, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
* פרופ' הרב דוד פרנקל, **[https://thetorah.co.il/article/how-and-why-sukkot-was-linked-to-the-exodus איך נקשר חג הסוכות ליציאת מצרים ומדוע?]** באתר התורה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:ים סוף (אתר מקראי)
יצחק סטולמן

הרב **יצחק סטולמן** (1980-1897) היה רב  בארצות הברית, כיהן כנשיא "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

## תולדותיו
נולד בשנת תרנ"ז ברובל, מאזיר (פלך מינסק, רוסיה) לר' אריה ליב סטולמן. בצעירותו התחנך אצל הרבנים ר' משה חיים הכטמן ששימש אב בית דין של רובליע ובעיר סטאכאוו. אחר כך למד בישיבות מפורסמות: רובנה, ישיבת החפץ חיים בראדין, ישיבת כנסת ישראל בקובנה, ישיבת נובהרדוק. 

הוסמך להוראה על ידי הרבנים: ר' משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלובודקה, ר' אליעזר רבינוביץ, אב"ד מינסק, ר' שמעון שקופ, ראש ישיבת טלז בגרודנה, ר' משה מרדכי הכטמן. 

שימש ברבנות וכראש ישיבה בישיבות מאזיר, ויורעוויץ ברוסיה. משנת תרפ"א עד שנת תרפ"ד שימש כרב באזריצ'י . בשנת תרפ"ד הגיע לארצות הברית ונתקבל לרב בקהילות בית אהרן וישראל, משכן ישראל, שערי שמים, בדטרויט, ארצות הברית.

חיבר ספר בן ארבעה חלקים, מנחת יצחק, המכיל דרשנות על התורה, לפי סדר פרשות השבוע והמועדים. הקים את ועד הרבנים בדטרויט ואת ישיבת בית יהודה בדטרויט. כמו כן היה נשיא מפלגת "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

בשנת תשכ"ה עלה לירושלים ונפטר בה בשנת תש"מ.

הסופר אריה לב סטולמן הוא נכדו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
איתם

ממוזער|מפה של נדודי בני ישראל 1641
**אֵתָם**  הייתה, לפי המקרא, התחנה השנייה  במסלולם של בני ישראל בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.

לפי התורה, המקום נמצא ב"קצה המדבר" - בגבול שבין מצרים ה"נושבת" לבין מדבר ארץ מצרים.

לשם איתם יש דמיון בשם המצרי ח'תֵם, שמשמעותו מצודה, מבצר - מקום מוגן ומבוצר. 
יש מזהים את המקום בסֶרָפֵאוּם, הנמצאת צפונית לאגם המר שבאמצע הדרך בין אִסְמָאעִילִיָה לאָבּוּ סֻלְטָן.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי המקרא במצרים
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
שרדינג (מחוז)

**שרדינג** (בגרמנית: **Bezirk Schärding**) הוא מחוז בצפון אוסטריה עילית שבאוסטריה, באינפירטל, אחד מארבעת חלקיה של אוסטריה עילית. שכנותיה הן: בדרום המחוזות גריסקירכן וריד אים אינקרייס, במזרח מחוז רוהרבאך ובצפון בוואריה שבגרמניה. במחוז 29 עיירות ועיר אחת, העיר שרדינג שהיא בירתו.

## ערים ועיירות
### ערים
*שרדינג

### עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
מחוז שטייר-לנד

**מחוז שטייר-לנד** (בגרמנית: **Bezirk Steyr-Land**) הוא מחוז בדרום מזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. במחוז ישנן 21 עיירות, אוכלוסייתו מונה 57,611, נכון לשנת 2001 ושטחו משתרע על 971.70 קמ"ר. המחוז מקיף את העיר שטייר, ושכניו הם במערב מחוז קיכדורף אן דר קרמס, בצפון מחוז לינץ ובדרום אוסטריה תחתית.

## עיירות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

שטייר-לנד
מחמוד א-נאשף

**מחמוד א-נאשף** (בערבית: **محمود الناشف** ; 1906 – 10 בנובמבר 1979) היה חבר הכנסת מטעם סיעת חקלאות ופיתוח בכנסת הרביעית.

## ביוגרפיה
א-נאשף נולד בשנת 1906 בטייבה.

הוא נבחר למועצה המקומית של טייבה מטעם רשימה עצמאית וכיהן כחבר המועצה המקומית. לאחר מכן, אף נבחר לכהן כראש המועצה המקומית טייבה.

לקראת הבחירות לכנסת הרביעית, שהתקיימו ב-3 בנובמבר 1959, הקים א-נאשף את רשימת מפלגת חקלאות ופיתוח ועמד בראשה. הרשימה זכתה רק במנדט אחד, למרות סקרים בקרב הציבור הערבי שהראו כי למפלגה יש פוטנציאל להגיע עד ל-3 מנדטים.

א-נאשף נבחר לכנסת וכיהן, החל מ-30 בנובמבר 1959, כחבר בוועדת הכנסת ובוועדת החינוך והתרבות. בתום כהונת הכנסת, ב-4 בספטמבר 1961, המפלגה לא התמודדה בשנית בעקבות הקמת מפלגת קידמה ופיתוח ופיצול התמיכה בין הרשימות. א-נאשף היה מתומכי מפלגת שיתוף ופיתוח, אותה הנהיג מספר 2 של א-נאשף במפלגת חקלאות ופיתוח, ג'בר מועדי.

א-נאשף נפטר בגיל 73 ב-10 בנובמבר 1979.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חקלאות ופיתוח
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:ראשי מועצת טייבה
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
ממשלת ישראל העשרים

**ממשלת ישראל העשרים** הוקמה בידי יצחק שמיר ב-10 באוקטובר 1983, לאחר התפטרותו של מנחם בגין.

## הרכב הכנסת העשירית ערב הקמת הממשלה
[250px|שמאל|ממוזער|ממשלת ישראל ה-20 בראשות [יצחק שמיר בבית הנשיא חיים הרצוג. משמאל לימין: פסח גרופר, גדעון פת, משה ארנס, אהרן אוזן, אליעזר שוסטק, יובל נאמן, משה נסים, מרדכי צפורי, יוסף בורג, יצחק שמיר, חיים הרצוג, דוד לוי, יצחק מודעי, יעקב מרידור, יורם ארידור, אברהם שריר, מרדכי בן-פורת, שרה דורון, אריאל שרון, זבולון המר, חיים קורפו ודן מרידור מזכיר הממשלה]]

## הקמת הממשלה
ב-28 באוגוסט 1983 הודיע מנחם בגין, בפתאומיות, על כוונתו המיידית להתפטר מתפקידו כראש הממשלה. את ההתפטרות עצמה דחה בגין עד לאחר בחירת יורשו, והגעה להסכמות על הקמת ממשלה חלופית. בליכוד התגבשו השרים סביב תמיכה ביצחק שמיר כמחליפו, וניסו לשכנע את דוד לוי להימנע מהתמודדות מולו. דוד לוי לא נענה לבקשות ושמיר גבר עליו בהתמודדות במרכז הליכוד ב-1 בספטמבר 1983. במקביל, החלו נציגים מהמערך בשיחות עם הסיעות הדתיות בניסיון לגבש קואליציה בראשותם. יצחק ברמן, דרור זייגרמן, דן תיכון, מנחם סבידור, יגאל הורביץ ומרדכי בן-פורת, שנודעו כ"קבוצת השישה", דרשו הקמת ממשלת אחדות והודיעו שלא יצביעו בעד ממשלה שראשה לא יתחייב להקים ממשלת אחדות. ב-12 בספטמבר 1983 חתם שמיר עם נציגי כל הסיעות בממשלת בגין, למעט הורביץ ובן פורת, שעמדו על הדרישה לממשלת אחדות לאומית, על הסכם להקמת ממשלה בראשות שמיר על בסיס הממשלה הקודמת. ב-18 בספטמבר פתח הנשיא בהתייעצויות ולאחר שהומלץ על ידי 64 חברי כנסת, הטיל עליו הנשיא את התפקיד לנסות להקים ממשלה. בהתאם להבטחתו, פנה שמיר אל המערך בהזמנה שיצטרפו לממשלתו, אולם שיחות בירור שהתקיימו התפוצצו לאחר מספר ימים בהאשמות הדדיות לגבי זהות האשם בחוסר ההצלחה להסכים על ממשלת אחדות. ב-5 באוקטובר 1983 התייאשו גם חברי קבוצת השישה מהנסיונות להקים ממשלת אחדות, וב-10 באוקטובר אושרה הממשלה בכנסת.

הרכבה של ממשלה זו היה זהה לזה של הממשלה התשע עשרה בראשות מנחם בגין והיא כיהנה עד לאחר הבחירות לכנסת האחת עשרה.

## ציוני דרך ומדיניות
בתחום הביטחוני, הבטיחה הממשלה לשמור על זכותו של העם היהודי בארץ ישראל, תוך כדי קידום השלום האזורי ומתן אוטונומיה לתושבי השטחים שלא תוביל להקמת מדינה פלסטינית. בנוסף הובטח שבתום תקופת המעבר שנקבעה בהסכמים, תממש ישראל את זכותה על השטחים. הממשלה תפעל לחיזוק ההתיישבות.

הממשלה הבטיחה לעודד את היוזמה החופשית ושוויון ההזדמנויות, בנוסף לריסון האינפלציה והפחתת רמת העוני, כמו גם המשך הפעולות של שיקום השכונות.

הממשלה הבטיחה עידוד החינוך הדתי ושמירה על הסטטוס-קוו הדתי.

שר האוצר יורם ארידור פרש מתפקידו חמישה ימים לאחר השבעת הממשלה, ובמקומו מונה חבר הכנסת מהליכוד יגאל כהן-אורגד. השר בלי תיק מהתנועה להתחדשות ציונות חברתית, מרדכי בן-פורת, התפטר מהממשלה 3 חודשים לאחר השבעתה. הממשלה סיימה את כהונתה ב-13 בספטמבר 1984.

## סיעות הקואליציה

; מספר הח"כים החברים בקואליציה:
* 62 ח"כים לפני פרישת סיעת התנועה להתחדשות ציונית חברתית (10 באוקטובר 1983 - 31 בינואר 1984).
* 61 ח"כים לאחר פרישתה (31 בינואר 1984 - 13 בספטמבר 1984).

## הרכב הממשלה
הממשלה מנתה עד ינואר 1984 20 שרים ולאחר מכן 19 שרים, והייתה זהה בהרכבה לממשלה ה-19, פרט לפסח גרופר ויגאל כהן אורגד, שהחליפו בהתאמה את מנחם בגין ואת יורם ארידור כשר החקלאות וכשר האוצר. סך הכל כיהנו כשרים בממשלה לתקופת זמן כלשהי 21 אנשים.

### חילופי שרים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

②20
קטגוריה:הכנסת העשירית
קטגוריה:שנות ה-1980 בישראל
קטגוריה:1983 בפוליטיקה
קטגוריה:1984 בפוליטיקה
Anthology 3

***Anthology 3*** הוא אלבום אוסף כפול של להקת הביטלס שיצא בשנת 1996 כחלק מהאוסף המשולש The Beatles Anthology. האלבום כולל קטעים נדירים וחלופיים מהשנתיים האחרונות של פעילותם. הוא כולל קטעים מזמן הקלטת האלבום הלבן עד להתפרקותם, אחרי ההקלטות לאלבום Let It Be ב-1970.

## רשימת השמעה
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
### דיסק ראשון
# A Beginning (ג'ורג' מרטין)
# Happiness Is a Warm Gun
# Helter Skelter
# Mean Mr. Mustard
# Polythene Pam
# Glass Onion
# Junk (מקרטני)
# Piggies (ג'ורג' האריסון)
# Honey Pie
# Don't Pass Me By (רינגו סטאר)
# Ob-La-Di, Ob-La-Da
# Good Night (אינסטרומנטלי)
# Cry Baby Cry
# Blackbird
# Sexy Sadie
# While My Guitar Gently Weeps (האריסון)
# Hey Jude
# Not Guilty (האריסון)
# Mother Nature's Son
# Glass Onion (גרסת מונו)
# Rocky Raccoon
# What's The New Mary Jane
# Step Inside Love / Los Paranoias (הביטלס)
# I'm So Tired
# I Will
# Why Don't We Do It in the Road?
# Julia

### דיסק שני
# I've Got a Feeling
# She Came in Through the Bathroom Window
# Dig A Pony
# Two Of Us
# For You Blue (האריסון)
# Teddy Boy (מקרטני)
# Rip It Up (רוברט באקוול-ג'ון מרסקלסו) / Shake, Rattle and Roll (צ'ארלס קלהון) / Blue Suede Shoes (קארל פרקינס)
# The Long And Winding Road
# Oh! Darling
# All Things Must Pass (האריסון)
# Mailman, Bring Me No More Blues (רוברטס-כץ-קלייטון)
# Get Back
# Old Brown Shoe (האריסון)
# Octopus's Garden (סטאר)
# Maxwell's Silver Hammer
# Something (האריסון)
# Come Together
# Come and Get It (מקרטני)
# Ain't She Sweet (אגר-יילן)
# Because
# Let It Be
# I Me Mine (האריסון)
# The End

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומי אוסף שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפן ביתי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אפל רקורדס
קבר גרנט

**קבר גרנט** (באנגלית: **Grant's Tomb**; השם הרשמי: **General Grant National Memorial**) הוא מאוזוליאום לנשיא ה-18 של ארצות הברית יוליסס ס. גרנט, הממוקם ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק.
במאוזוליאום טמונה גם אשתו של הנשיא - ג'וליה דנט גרנט. שמו הרשמי של המאוזוליאום הוא "**האנדרטה הלאומית לג'נרל גרנט**" (General Grant National Memorial), והוא ממוקם על גדת נהר ההדסון, בפארק ריוורסייד.

## תיאור המאוזוליאום
הקבר תוכנן על ידי האדריכל ג'ון דנקן, ובנוי מגרניט ומשיש. הקמת המבנה הסתיימה בשנת 1897, ובעת הקמתו היה המבנה - המאוזוליאום הגדול ביותר בצפון אמריקה. 
דנקן בתוכניתו ניסה להקים מבנה הדומה למאוזוליאום בהאליקרנסוס (אחד משבעת פלאי העולם העתיק), או, ליתר דיוק, מבנה שאמור להיות דומה לו, שכן המאוזוליאום בהליקרנאסוס לא נשתמר, ואין מידע מדויק כיצד נראה.

בהלווייתו של גרנט נכחו למעלה ממיליון צופים שצפו בתהלוכה בה צעדו אנשי צבא רבים, נשיא ארצות הברית באותה עת גרובר קליבלנד, שרי הממשלה, כל שופטי בית המשפט העליון, וכל חברי בית הנבחרים האמריקאי. בפתיחת המבנה, שנערכה ב-27 באפריל 1897 (יובל ה-75 להולדתו של גרנט) נכח מספר דומה של צופים וכן נשיא ארצות הברית באותה עת ויליאם מקינלי.

תוכניתו של דנקן, שאושרה על ידי איגוד אנדרטת גרנט, כללה גרם מדרגות שהוביל אל גני טרסה הצופים אל הנהר. התוכנית שונתה וקוצצה משיקולים תקציביים. 
האנדרטה כוללת עיטורים רבים ובהם פסיפסים. במרכז הכיפה מצוי אוקולוס המאיר את שני ארונות הגרניט של גרנט ואשתו. 

מעל הכניסה למבנה חקוקות המילים מתוך האוטוביוגרפיה של גרנט משנת 1885: "Let us have peace" - "תנו לנו שלום".

מאז ה-14 באוגוסט 1958 מנוהל האתר על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

במהלך המאה ה-20, ועל אף היותו אתר מוגן, סבל המבנה הזנחה רבה, ואף כוסה גרפיטי. בשנת 1989 בעקבות יציאתו לאקרנים של הסרט "גלורי", המתאר את מלחמת האזרחים, גבר העניין באתר, ולאחר שעבודה של פרנק סקטורי (Frank Scaturro), סטודנט מאוניברסיטת קולומביה, שמתארת את הזנחת האתר פורסמה בכלי התקשורת, החליט רשות הפארקים על השקעה של 1.8 מיליון דולרים בשיקום האתר.

ב-27 באפריל 1997 הסתיימו עבודות השיקום.

## ראו גם
* קבר הרדינג
* אנדרטת זיכרון נשיאותית

## קישורים חיצוניים

* 
* איגוד קבר גרנט
* הלווייתו של גרנט באתר PBS
* ההקדשה המחודשת של האתר במלאת מאה שנה להקמתו
* תצלום אוויר של המבנה באתר גוגל ארת'
* 

גרנט, יוליסס קבר
קטגוריה:ניו יורק: אנדרטאות
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:מאוזוליאומים
קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות לאומיות
קטגוריה:יוליסס ס. גרנט
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים