open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רונלד פיירברן

**ויליאם רונלד דודס פיירברן** (באנגלית: **William Ronald Dodds Fairbairn**, 11 באוגוסט 1889 - 31 בדצמבר 1964) היה פסיכואנליטיקאי ופסיכותרפיסט ממוצא סקוטי וחבר בחברה הפסיכואנליטית הבריטית. מחלוצי ההוגים של גישת יחסי האובייקט.

## חייו
פיירברן נולד באדינבורו ולמד באוניברסיטת אדינבורו לימודי דתות ולימודי יוון. בהמשך שירת תחת הגנרל אלנבי במערכה על ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. בשובו לבריטניה למד רפואה ועסק בהוראת פסיכולוגיה ובטיפול. בזכות כתביו, זכה להיות חבר בחברה הפסיכואנליטית הבריטית.

ממוזער|קברו של רונלד פיירברן בבית הקברות דין באדינבורו
פיירברן היה אחד ממייסדי קבוצת האמצע בפסיכולוגיה - קבוצה שדגלה באנליזה המתרכזת ביחסים בין אנשים (יחסי אובייקט), זאת בשונה משני הזרמים בפסיכולוגיה של אותה התקופה, הזרם הקלייניאני וזה של אנה פרויד, אשר שמו את עיקר הדגש על הדחפים שבאדם.

## חידושיו
### הליבידו מוכוון האובייקט
אחת מתרומותיו החשובות ביותר של פיירברן לתאוריה הפסיכואנליטית הייתה בהצגתה של נקודת מבט אלטרנטיבית בנוגע לליבידו. בניגוד לפרויד, אשר הציג את הליבידו כמכוון עונג, פיירברן חשב על הליבידו כמוכוון אובייקט - כלומר כמוכוון ליצירת קשר עם האחר. הקשר הראשוני והמשמעותי ביותר הוא הקשר הנוצר בין הילד להוריו, קשר המביא לחיבור חזק מאוד ביניהם ומעצב את חייו הרגשיים. האובייקטים הראשוניים של ההורים מהווים אבטיפוס לקשרים עתידיים וכך הקשר הראשוני איתם קובע במידה רבה את חוויותיו הרגשיות של הילד בהמשך חייו.

### יחסי אובייקט פנימיים
פיירברן טען שהאובייקטים שהילד רוכש בשלבי חייו הראשונים מהווים מודל לכל חוויותיו העתידיות הנוגעות לקשרים עם אחרים. יחסי האובייקט הפנימיים מתארים יחסים המתקיימים בנפשו של האדם. הורים נורמליים יצרו אצל הילד אוריינטציה המכוונת החוצה כלפי אנשים אמיתיים ויצירתם של קשרים אמיתיים. כשצרכיו הפסיכולוגיים של הילד לא מסופקים על ידי הוריו, מתפתחת פתולוגיה של הימנעות מפנייה אל המציאות החיצונית, ובמקום יחסים אמיתיים עם אחרים מפתח האדם אובייקטים פנימיים, מדומיינים, ומקיים עימם יחסים פנטזמטיים.

### פיצול העצמי (פיצול האגו)
על פי פיירברן, ילד להורים בלתי זמינים רגשית יפריד בין הפן המגיב בהוריו (האובייקט הטוב) לבין הפן שאינו מגיב (האובייקט הבלתי מספק). הילד מפנים את האספקטים שאינם מגיבים בהורים ותופס את המאפיינים הללו כחלק ממנו - זאת משום שהם אינם נוכחים במציאות. מנגנון הגנה זה מכונה "פיצול העצמי", ובו המאפיינים הטובים והרעים של ההורה מופרדים ואין מקום לשילוב בין שני החלקים ולתחושה אמביוולנטית.

## האישיות הסכיזואידית

פרברן תרם תרומה משמעותית בתחום האישיות בתיאוריו הנוגעים לאישיות הסכיזואידית. המאפיינים העיקריים של אישיות זו הם ניתוק רגיש ונסיגה ממעורבות רגשית. לדעתו, זוהי הפרעה האופיינית לפגיעה ביחסי עצמי-אובייקט. ההימנעות והניתוק מרגשות מקורם ביחסים עם אובייקט, שנחוו בינקותם כמכאיבים וכמתסכלים.

## ראו גם
* יחסי אובייקט
* וילפרד ביון
* הארי גאנטריפ
* דונלד ויניקוט
* מרגרט מאהלר
* מלאני קליין

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים בריטים
קטגוריה:פסיכולוגים סקוטים
קטגוריה:פסיכיאטרים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1964
נטליה ראמוס

**נטליה נורה ראמוס כהן** (באנגלית: **Nathalia Norah Ramos Cohen**; נולדה ב-3 ביולי 1992) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. התפרסמה בזכות תפקידה הראשי בסדרה "בית אנוביס", ובסרט "בראץ: הסרט".

## ביוגרפיה
ראמוס נולדה במדריד, ספרד. אימה היא יהודייה מאוסטרליה במקור, ואביה הוא זמר הפופ הספרדי חואן קרלוס ראמוס וקארו, הידוע בשם הבמה שלו, "Ivan"- איוון (אנ'). יש לה אח צעיר יותר בשם מייקל. היא ומשפחתה עברו להתגורר במלבורן, אוסטרליה בהיותה בת שנתיים, וכשראמוס הייתה בת ארבע, עברה להתגורר במיאמי ביץ', פלורידה בארצות הברית, שם למדה במספר מוסדות חינוך ובשנתה הראשונה בתיכון למדה זמן קצר בתיכון מיאמי ביץ' (אנ'), עד שעברה להתגורר בלוס אנג'לס שם למדה בתיכון בוורלי הילס (אנ').

בשנת 2018 סיימה את לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה עם תואר ראשון במדעי המדינה עם התמקדות בפוליטיקה של דרום-מזרח אסיה.

## קריירה
היא התפרסמה לראשונה בגיל 13 כשהופיעה בשני פרקים בסדרה הקומית "משפחה בהפרעה".

בשנת 2007 קיבלה ראמוס את תפקידה הקולנועי הראשון בסרט הלייב אקשן "בראץ: הסרט", המבוסס על סדרת בובות האופנה "בראץ". בסרט גילמה את אחת הדמויות הראשיות, יסמין.
ב־2008 השתתפה בסדרה "טרו ג'קסון" בניקלודיאון בתפקיד אורח של דוגמנית על, דקוטה.
ב-2009 השתתפה בדרמה הבריטית העצמאית "31 מזרח 62 צפון".

בשנים 2011–2012 ראמוס כיכבה בסדרת המתח "בית אנוביס", של ערוץ ניקלודיאון, בה שיחקה את נינה מרטין, ילדה אמריקאית המגיעה לבית אנוביס שבעקבות הגעתה מתעוררים מקרים מוזרים הקשורים למיתולוגיה המצרית. לאחר העונה השנייה הודיעה ראמוס כי לא תשחק בעונה השלישית משום שהיא רוצה לסיים את לימודיה במכללה. לאחר סיום שידור העונה השלישית הודיעה כי אם תהיה עונה רביעית, היא תשתתף בה.

ב-2013 כיכבה בסרט האימה "The Damned". ב-2014 השתתפה בסדרה "הוחלפו בלידתן".

## חיים אישיים
ראמוס הפכה לאזרחית אמריקאית ב-2 ביוני 2016.

ב-28 בדצמבר 2021, ראמוס נישאה לדרק אן לאחר 13 שנות זוגיות, והודיעה ב-14 בינואר 2022 על הריונה עם ילדה הראשון.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוסטרלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:מהגרות מאוסטרליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
ז'אן הראשונה, מלכת נווארה

[שמאל|ממוזער|150px|[חותם של ז'אן הראשונה]]
**ז'אן הראשונה, מלכת נווארה** (בצרפתית:  **Jeanne Ire de Navarre**; 14 בינואר 1273 – 31 במרץ או 2 באפריל 1305) הייתה בתם של אנרי הראשון, מלך נווארה ורעייתו בלאנש מארטואה, שהייתה בת השושלת הקאפטינגית. ז'אן שלטה כמלכת נווארה וכרוזנת שמפן, ובנוסף שימשה, מתוקף נישואיה לפיליפ הרביעי, מלך צרפת, כמלכה-רעייה של צרפת.

## ביוגרפיה
ז'אן נולדה בבר סו סיין שבמחוז אוב. אביה מת כשהייתה תינוקת והיא ירשה את כס המלוכה. בשל גילה, אימה בלאנש שימשה כעוצרת שלה ושלטה בפועל בנווארה. כוחות זרים ופנימיים ניסו לנצל את המצב הרגיש – עוצרת אישה ומלכה תינוקת וז'אן ואימה ביקשו את הגנתו של פיליפ "הנועז", מלך צרפת. 

שלושה מבניה הפכו למלכי צרפת: לואי (נולד ב-1289) פיליפ (נולד ב-1293) ושארל (נולד ב-1294). בת נוספת, איזבל נישאה לאדוארד השני, מלך אנגליה ושירתה כמלכה-רעייה של אנגליה מתוקף נישואין אלה. ז'אן הראשונה מתה בוונסן ב-1305, בגיל 32.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מלכי נווארה
קטגוריה:נשות מלכים צרפתים
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-13
קטגוריה:מלכות המאה ה-13
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-14
קטגוריה:מלכות המאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1273
קטגוריה:נפטרים ב-1305
צבי בטשא

**צבי בטשא**, (19 בנובמבר 1922 - 29 באוגוסט 2015) היה פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת חיפה.

## ביוגרפיה
בטשא נולד בשנת 1922 באולומוץ שבצ'כוסלובקיה. בגיל 9 התייתם מאביו שנפטר ממחלה. בעקבות מות אביו החליטה אמו ללמוד משפטים וזמן קצר לפני כיבוש צ'כיה על ידי הנאצים היא סיימה דוקטורט במשפטים. באביב 1939 הוא הספיק לעזוב את צ'כיה עם עליית הנוער והגיע לארץ לקיבוץ דגניה ב' ב-17 ביולי 1939. אחותו ואימו שלא הגיעו איתו, נספו בשואה בגטו לודג' ובחלמנו. ראשית האחות בסוף 1941 או בתחילת 1942 מטיפוס בגטו לודג' ואחר כך אמו ב-3 ביוני 1942 בחלמנו.

ב-1942 עבר בטשא עם גרעין של מספר צעירים נוספים לקיבוץ כפר המכבי. הוא עסק בעבודות פלחה, דיר, ומטעי הקיבוץ כאשר במקביל מילא תפקידים ציבוריים של הדרכת נוער בקריית חיים, שליחות להבאת יהודים מצ'כיה בשנים 1947–1948, ושליחות בשווייץ בשנים 1966–1969.

בשנת 1960 כאשר היה בן 38 התחיל בטשא ללמוד לימודי פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. ב-1964 סיים בהצטיינות תואר ראשון. בשנת 1969 הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרנקפורט, בגרמניה.

בשנים 1969 - 2006 היה בטשא חבר בסגל ההוראה של אוניברסיטת חיפה בחוג למדע המדינה.

## פרסומים
במהלך השנים פרסם בטשא 17 ספרים, רובם בשפה הגרמנית (שהיא שפת אם עבורו). הספרים עוסקים בהשכלה הגרמנית בתקופת המהפכה הצרפתית, טקסטים חיבורים שונים, וספר על משנתו של טומאש מסריק שהיה נשיא צ'כיה. בשנת 2001 התפרסמה אוטוביוגרפיה שלו בצ'כית.

בעברית הוא פרסם שלושה כרכים תחת הכותרת: "מחשבה מדינית מודרנית ממונטסקייה עד מרקוזה".

בשנותיו האחרונות עסק בטשא בעיקר בכתיבת מאמרים על יהדות ויהודים שונים באזור בו נולד.

## משפחתו
בשנת 1953 נישא בטשא לשולה לבית מאיר. נולדו להם שלושה ילדים, האמצעי נדב היה אלוף ושיאן ישראל בשחייה. בתו הבכורה עליזה, פרופסור לגנטיקה של האדם באוניברסיטת בר-אילן ומנהלת המעבדה הגנטית במרכז רפואי מאיר. בנו הצעיר יוחאי, עורך דין עצמאי. ב-1990 הוא התאלמן. בטשא התגורר עד מותו בקיבוץ כפר-המכבי ולו היו 8 נכדים. נכדו (בנו של נדב) הוא שחיין, יונתן בטשא, אלוף ישראל בשחייה אף הוא.

בטשא נפטר בשנת 2015 ונקבר בבית הקברות האזורי בקיבוץ רמת יוחנן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: מדעי המדינה
קטגוריה:כפר המכבי: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המשותף לרמת יוחנן, כפר המכבי ואושה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
קוטבוס

**קוֹטְבּוּס** (בגרמנית **Cottbus**; בסורבית תחתית: **Chóśebuz**) היא עיר במדינת ברנדנבורג, גרמניה, הממוקמת כ-125 ק"מ מדרום מזרח לברלין על נהר השפרה. בעיר ישנם מעל ל-100,000 תושבים נכון לסוף 2009. עם מיעוטה הסורבי-וונדי, היא העיר הדו-לשונית הגדולה ביותר בגרמניה. קבוצת הכדורגל של העיר, אנרגי קוטבוס, משחקת ב.

חלקה הדרומי של העיר, המקושר למרכז על ידי פארקים ירוקים לצד נהר שפרה. הנסיך הרמן פון פיקלר-מוסקאו, שהיה מעצב גינות, תרגם את השקפותיו על העולם לנופי פארק. נקודת ציון מרכזית בהם היא פירמידת האגם המכילה את המאוזוליאום של הנסיך.

## היסטוריה
היישוב הוקם ב על ידי הסורבים, שבנו טירה על אי בנהר שפרה ושם העיר מאוזכר לראשונה במסמך מ-1156. במהלך ההתפשטות הגרמנית מזרחה  ב התיישבו גרמנים רבים בעיר וחיו לצד התושבים המקומיים. בימי הביניים הייתה קוטבוס מפורסמת בזכות הצמר שלה, אשר יוצא למקומות רבים בברנדנבורג, בסקסוניה ובבוהמיה. ב-1462 נקנתה העיר על ידי טריטוריית המרקיז של ברנדנבורג וב-1701 הצטרפה לממלכת פרוסיה. מ-1949 ועד לאיחוד גרמניה מחדש ב-1990 הייתה העיר חלק מגרמניה המזרחית.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברנדנבורג: ערים
ארמיית הפאנצר הרביעית (ורמאכט)

**ארמיית הפאנצר הרביעית** הייתה ארמיית שריון של הורמאכט שהשתתפה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
מקורה של הארמייה בקורפוס הממונע ה-16 שהוקם בברלין בפברואר 1938. הקורפוס נלחם במערכה בפולין ובמערכה בצרפת. לקראת מבצע ברברוסה, ב-17 בפברואר 1941 הורחב הקורפוס לכדי "פאנצרגרופה" (Panzergruppe) ושויך לקבוצת ארמיות צפון. פאנצרגרופה כללה בתחילת דרכה את קורפוס הפאנצר ה-56, את קורפוס הפאנצר ה-46 ואת הקורפוס ה-8.

בפלישה לברית המועצות, כללה הפאנצרגרופה ה-4 את קורפוס הפאנצר ה-41 ואת קורפוס הפאנצר ה-56. הפאנצרגרופה השתתפה בקרבות קשים בחלקה הצפוני של החזית המזרחית והובילה את ההתקדמות של קבוצת ארמיות צפון לעבר לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג). בעקבות הקשחת ההגנה הסובייטית באזור לנינגרד והעברת כובד המשקל לעבר המתקפה על מוסקבה, הועברה הפאנצרגרופה לקבוצת ארמיות מרכז כדי לסייע בכיבוש עיר הבירה הסובייטית. למרות התגבורות הגדולות שקיבלה קבוצת ארמיות מרכז, היא נכשלה במשימה ומוסקבה נותרה בידיים סובייטיות.

ב-1 בינואר 1942 אורגנה הפאנצרגרופה מחדש, הפעם כארמיית שריון מן המניין וקיבלה את השם "ארמיית הפאנצר הרביעית". הארמייה תוגברה וקיבלה ציוד חדש והועברה לקבוצת ארמיות דרום. במסגרת קבוצת ארמיות זו, השתתפה בקרב סטלינגרד, שבו ספגה אבדות קשות בכוח אדם ובציוד.

הארמייה קיבלה תגבורת כוח אדם וציוד שנועדו להחליף את האבדות הרבות שספגה והשתתפה בקרב קורסק, שבו תקפה את מבלט קורסק מצדו הדרומי. הארמייה, יחד עם כל הצבא הגרמני, ספגה מפלה בקרב ונהלה קרבות הגנה קשים בדרומה של ברית המועצות, בעת קרב דנייפר. בנובמבר 1943, הסובייטים הגיעו עד קייב והארמייה נקראה לסייע בהגנת העיר. למרות הניצחון הסובייטי וכיבוש העיר על ידי הצבא האדום, הצליחה הארמייה להחזיק את הקו שהופקדה עליו.

בהמשך המלחמה השתתפה הארמייה בקרבות בלימה נגד הסובייטים, במיוחד במבצע ויסלה-אודר שבה ספגה אבדות כבדות מאוד כשאחד הקורפוסים שלה כותר והושמד לחלוטין. שרידי הארמייה נסוגו לתוך גרמניה. במהלך הנסיגה, התערבב קורפוס אס אס הררי החמישי שהיה חלק מהארמייה ביחידות הארמייה התשיעית ונוצר פקק תנועה ענק דרומית לרמת זיילו. הארמייה התשיעית וקורפוס אס אס הררי החמישי כותרו והושמדו על ידי הסובייטים בקרב האלבה.

## מפקדים
* אריך הפנר (15 בפברואר 1941 - 8 בינואר 1942)
* ריכרד רואוף (8 בינואר 1942 - 31 במאי 1942)
* הרמן הות (31 במאי 1942 - 10 בנובמבר 1943)
* ארהרד ראוס (10 בנובמבר 1943 - 21 באפריל 1944)
* יוזף הרפה (1 במאי 1944 - 28 ביוני 1944)
* ולטר נהרינג (28 ביוני 1944 - 5 באוגוסט 1944)
* הרמן באלק (5 באוגוסט 1944 - 21 בספטמבר 1944)
* פריץ-הוברט גרזר (21 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945)

## ראו גם
* קרב סטלינגרד
* קרב קורסק
## קישורים חיצוניים
* ארמיית הפאנצר הרביעית באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

4
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
4
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
ארמייה 4
ישיבת ברכת התורה

**ישיבת ברכת התורה** היא ישיבה גבוהה הממוקמת בעיר העתיקה של ירושלים, המיועדת לתושבי חו"ל דוברי אנגלית.

## היסטוריה
הישיבה נוסדה בשנת 1989 בבניין המקורי של ישיבת עץ חיים, הממוקם מול בית הכנסת החורבה בעיר העתיקה. הישיבה משכה אליה בתחילה בעיקר בעלי מקצועות בלי רקע תלמודי חזק. בשנת 2000 עברה הישיבה למבנה חדש ברחוב אור החיים, סמוך לקארדו.

החל משנת 2005 לומדים בישיבה גם תלמידים אמריקאים צעירים יותר שכבר למדו שנה בישראל. בשנת 2009 פתחה הישיבה גם תוכנית לתלמידי שנה א'. התלמידים מגיעים מארצות הברית, קנדה, אירופה ודרום אפריקה.

בלימוד הגמרא נוקטת הישיבה בשיטה ייחודית המבוססת על הספר "דרכי הגמרא" מאת הרב יצחק קנפנטון ועל הספרים "דרך תבונות" ו"ספר ההיגיון" מאת רבי משה חיים לוצאטו. הרב גרין פיתח שיטה זו לבקשתו של הרב מרדכי גולדשטיין. כל תוכניות הלימוד כוללות בחינות חובה.

חלק מצוות הישיבה הם בוגריה.

הישיבה מקיימת מדי כחודשיים ימי עיון לנשים שאורכם כשבוע.

## גלריית תמונות


ישיבת ברכת התורה (2).JPG|מקום השיעורים
ישיבת ברכת התורה (3).JPG|הכניסה לישיבה
ישיבת ברכת התורה (1).JPG|לימודים בישיבה
 

## קישורים חיצוניים

* 

ברכת התורה
קטגוריה:הרובע הארמני
היאבקות

[שמאל|ממוזער|250px|פסל של [פאנקרטיון - היאבקות יוונית עתיקה]]
**היאבקות** היא אמנות לחימה עתיקה בה נעשה שימוש בהתגוששויות, אחיזות ולפיתות שונות. היאבקות היא תחרות פיזית הנערכת למטרות ספורט או למטרות ראווה, בין שני אנשים (לעיתים אף יותר) המנסים להשיג יתרון אחיזה האחד על השני במטרה להכריע את המתחרה באמצעות כוח גופני ובתרגילי זריזות ללא שימוש בכלי נשק. 

היאבקות ספורטיבית היא ענף ספורט אולימפי, והיאבקות מקצועית הוא שם כולל למופעי בידור בהם מוצגות תחרויות היאבקות מבוימות.

היאבקות היא אחת מצורות הלחימה העתיקות ביותר, והתייחסות אליה ניתן למצוא כבר באיליאדה המתרחשת בשנה העשירית  של מלחמת טרויה. במיתולוגיה היוונית מתוארים איאס ואודיסאוס מתאבקים זה בזה. אלמנטים של היאבקות ניתן למצוא בפאנקרטיון, אמנות לחימה שהתקיימה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה במשך כאלף שנים.

## ראו גם
* פאנקרטיון
* היאבקות יוונית
* היאבקות במשחקים האולימפיים
* היאבקות (ספורט)
* היאבקות מקצועית
* סומו 
* היאבקות בשמן זית
* היאבקות בתמנונים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:אמנויות לחימה
קטגוריה:היסטוריה של הספורט
אפקט היו-יו

ממוזער|השלבים באפקט היו-יו
**אפקט היו-יו** המכונה גם **מחזור המשקל** הוא תופעה חוזרת ונשנית של אובדן משקל והשבתו בשל דיאטת הרזיה המבוססת על הגבלת צריכת הקלוריות היומיות. המונח "דיאטת יו-יו" נטבע על יד ד"ר קלי בראונל (Kelly D. Brownell) מאוניברסיטת ייל, בהתייחס לתנועה המחזורית מעלה-מטה של היו-יו. אדם השומר על הדיאטה מסוג זה מצליח בתחילה להשיג את מטרת איבוד המשקל אך נכשל בשמירה עליו לאורך זמן ומתחיל לעלות במשקל שוב, ואז הוא מנסה לאבד שוב את המשקל שהחזיר לעצמו וחוזר חלילה.

## גורמים
קיימים כמה גורמים לאפקט היו-יו, אבל בדרך כלל סיבת התופעה בדיאטת הרזיה חריפה מדי. בתחילה יחוש האדם המתחיל בדיאטה כזו תחושת התעלות בשל אובדן המשקל וגאווה ביכולתו להימנע מאכילה. במשך הזמן גורמות המגבלות על האכילה המוטלות בדיאטות חריפות אלו לתופעות דוגמת דיכאון או עייפות שבעטיין קשה מאוד להתמיד בדיאטה. בסופו של דבר חוזר האדם להרגלי האכילה הקודמים, כשכעת נוספת תחושת הכישלון של הניסיון לרזות באמצעות דיאטה המגבילה את כמות האוכל. במצב רגשי זה נוטים אנשים רבים לאכול אפילו יותר משאכלו לפני שהחלו בדיאטה ועקב כך הם עולים במשקל במהירות.

## השפעות בריאותיות
דיאטה הרזיה הגורמת לאפקט היו-יו מבוססת על הפחתה דרסטית בצריכת מזון כתחליף לתזונה מאוזנת ופעילות גופנית. עקב כך, יכול אדם שנוקט בצעד זה לאבד הן מסת שרירים והן רקמות שומן במהלך השלב הראשוני של אובדן המשקל (על מנת שלא לאבד שרירים חובה לעסוק באימון משקולות). עם השלמת הדיאטה סביר להניח שגופו של אדם שמנע מעצמו מזון יחוש את תגובת הרעב, דבר שיוביל לגידול משקל מהיר שכולו רקמת שומן. זוהי מחזוריות שמשנה את היחס שומן לשרירים בגוף, אחד הגורמים החשובים ביותר בבריאות האדם. מחקר שנעשה בחולדות הראה כי חולדות שעברו מחזורים של דיאטת יו-יו נוטות לעלות מהר יותר במשקל עם זאת, מחקר שנעשה ב-1994 על ידי צוות בראשות אטקינסון (Atkinson) הראה כי "למחזורים של עלייה וירידה במשקל אין השפעות שליליות על הרכב הגוף, על קצב חילוף החומרים במנוחה, על פיזור השומן בגוף, או על הצלחה בעתיד לרדת במשקל", וכי אין מספיק עדויות המראות כי גורמי הסיכון למחלות לב תלויים ישירות בדפוסים של דיאטה מחזורית. לדיאטת יו-יו יכולות להיות השלכות רגשיות ופיזיות קיצוניות בשל הלחץ שאדם המעוניין לרדת במשקל במהירות גורם לעצמו. שביעות הרצון המיידית מהירידה במשקל מפנה את מקומה בסופו של דבר להרגלי האכילה הישנים הגורמים לעלייה במשקל ולמועקה רגשית. וכי מכיוון ש"אין הגדרה אחת מקובלת של מחזור עלייה וירידה במשקל", בלתי אפשרי למחקר להסיק מסקנות ספציפיות לגבי ההשפעות בפועל של דיאטה מחזורית, עד שנושא זה יוגדר בצורה מוחלטת.

## לקריאה נוספת

* Atkinson, R. L., Dietz, W. H., Foreyt, J. P., Goodwin, N. J., Hill, J. O., Hirsch, J.,… Yanovski, S. Z., *Weight cycling. National task force on the prevention and treatment of obesity* ,Journal of the American Medical Association, volume 15, issue 272, pages = 1196–1202, 1994


## קישורים חיצוניים

*National Weight Control Registry ארגון הבוחן את האמצעים לשמירה על אובדן משקל לאורך זמן. 
*ארגון Overeaters Anonymous ארגון בינלאומי (הפועל גם בישראל) לירידה במשקל על בסיס הרעיונות של ארגון אלכוהוליסטים אנונימיים. 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיאטות
קטגוריה:תזונה
קריית שומרי אמונים

ממוזער|קריית שומרי אמונים
**קריית שומרי אמונים** היא שכונה בירושלים אשר הוקמה עבור חסידי שומרי אמונים בתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים.

הקריה נבנתה בסמוך לשער מנדלבוים, בין הרחובות שבטי ישראל ושמואל הנביא ובין השכונות בתי אונגרין ובית ישראל. רחובה הראשי של הקריה נקרא "שומרי אמונים". 

השכונה הוקמה בידי האדמו"ר אברהם חיים ראטה שכונה בתחילה האדמו"ר מברגסז. שם הקריה מנציח את שם החבורה שייסד אביו, רבי אהרן ראטה, שנפטר בתש"ז (1947) - "חבורת שומרי אמונים". מאוחר יותר הוסב גם שמה של החסידות לשם זה. 

האדמו"ר (נפטר ב-2012) התגורר רוב ימות השנה בבני ברק. הוא שהה בשכונה בחודשי אלול תשרי וקיים בבית מדרשו שבקצה השכונה את תפילותיו ושולחנותיו ("טיש"). 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:שכונות חרדיות בירושלים
אדנה (נפה)

**נפת אדנה** (בטורקית: **Adana ili**) היא נפה בדרום-מרכז אנטוליה במחוז הים התיכון. זוהי הנפה השישית בגודלה בטורקיה עם כ-2 ורבע מיליון תושבים (2020), אשר 78% מתוכם מרוכזים במטרופוליס סביב בירת הנפה, אדנה. יחד עם מרסין, אוסמניה והאטיי, אדנה היא חלק מצ'וקורובה, הן כלכלית והן גאוגרפית.

## גאוגרפיה
שטחה של הנפה הוא 14,030 קמ"ר, והיא מחולקת ל-15 מחוזות. דרום הנפה הוא מישורי ואילו הצפון הררי. נפת אדנה גובלת במרסין ממערב, בהאטיי בדרום מזרח, באוסמנייה במזרח, בקרמאנמרש בצפון מזרח, בקייסרי בצפון, בנידה בצפון מערב ובים התיכון מדרום.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית נפת אדנה מונה 2,258,718 איש (2020). 87% מהתושבים בנפה גרים באזורים אורבניים, ובכך זוהי אחת מהנפות האורבניות ביותר בטורקיה. אחוז גידול האוכלוסין הוא 1.78%, הגבוה מהממוצע במדינה. רוב תושבי הנפה חיים ב-5 מחוזות היוצרים את מטרופוליס אדנה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אדנה (נפה)
דער איזראעליט

**דער איזראעליט** (נהגה "איסרָאֶליט"; בגרמנית: *Der Israelit*; 'הישראלי' במובן של "יהודי", "בן לעם ישראל")
, היה שבועון יהודי גרמני אורתודוקסי שהופיע מ-15 במאי 1860 ועד לנובמבר 1938, ונסגר על ידי המשטר הנאצי.

## היסטוריה
השבועון נוסד ב-15 במאי 1860 במיינץ על ידי הרב והסופר מאיר מרכוס להמן. בשנת 1870 הוא התאחד עם כתב העת "ישורון" (במהדורתו הישנה, שהוקם בשנת 1854). החל משנת 1871 ועד שנת 1882 הופיע העיתון יחד עם נספח שבועי בלשון הקודש (כלומר בעברית) בשם "הלבנון", אשר יצא לאור קודם לכן כעיתון עצמאי בפריז. בין השנים 1873-1879 הופיע "דער איזראעליט" במהדורה מקבילה ביידיש.

העיתון נחשב מורה דרכם של רבים מהאורתודוקסים בגרמניה. נמצאו בתי כנסת אשר באין רב, הגבאי היה מקריא את העיתון על הבמה ובסיומו היה נאמר קדיש דרבנן, כמו אחרי שיעור.

לאחר מות מייסד העיתון עבר תפקיד העורך לידי בנו, אוסקר להמן (1858-1928). בשנת 1906 העביר להמן את ההוצאה לאור של העיתון ממיינץ לפרנקפורט. באותה עת, רכש יעקב רוזנהיים את העיתון, וקידם בו את השקפותיו שלו ושל אגודת ישראל לגבי דרכה של האורתודוקסיה היהודית. בשנת 1908 מונה הסופר זליג שכנוביץ לעורך העיתון.

בתחילת נובמבר 1938 פסק העיתון לצאת לאור, לאחר שהמשטר הנאצי אסר על הפצתו.

## תוכן
העיתון היה, כהגדרתו, "ביטאון מרכזי של היהדות האורתודוקסית". הוא נקט בגישה דתית שמרנית-מסורתית, והיווה תגובת-נגד לכתב העת הרפורמי-ליברלי, "אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס" עם הזמן הפך "דער איזראעליט" לדובר החשוב ביותר בתחום העיתונות של היהדות האורתודוקסית בגרמניה.

בעיתון הופיעו סיפורים עלילתיים-היסטוריים בהמשכים מאת הרב מאיר להמן, שנועדו למשוך את לב בני הנוער והיו שזורים בטענות נגד "המחדשים". הסיפורים, המשמשים כראי היסטורי לחיי יהדות מרכז אירופה במאה ה-19, כונסו ויצאו לאור בין השנים תשט"ז - ותשי"ח בסדרה בת עשרה כרכים, שהודפסה מאז כמה פעמים. הסיפורים אף עובדו מחדש בשנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי הסופרת ר. פרידמן, וזכו להצלחה מחודשת בציבור החרדי.

## לקריאה נוספת
יהודה בן אבנר, מפתח לידיעות על היהדות החרדית, האנטישמיות ורדיפות היהודים בגרמניה 1938-1918 בביטאונה של היהדות החרדית "דר איסראליט" (Der Israelit), 1991

## קישורים חיצוניים

ארכיון גליונות סרוקים של ה-Der Israelit באתר אוניברסיטת גתה.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:עיתונות חרדית
קטגוריה:גרמניה: עיתונים
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
קטגוריה:יהדות פרנקפורט
קטגוריה:הלבנון
הווידאו של בני

**הווידאו של בֶני** (במקור: **Benny's Video**) הוא סרט הקולנוע השני של הבמאי האוסטרי מיכאל הנקה. הסרט, שיצא בשנת 1992, עוסק בדיון על ניכור חברתי בחברה המודרנית, השפעתה השלילית של התקשורת ובמיוחד הטלוויזיה על תפיסת המציאות של האדם, ויחסי הגומלין ביניהם. זהו חלקה השני של טרילוגיה קולנועית העוסקת בנושאים אלה ודומים, שכוללת גם את הסרטים "היבשת השביעית" ו"71 פרגמנטים מכרונולוגיה מקרית".

## תוכן הסרט
בני הוא נער שחדרו עמוס בציוד וידאו, הכולל בין השאר מצלמה דו-כיוונית שמסוגלת לצלם הן את הרחוב שבחוץ והן את פנים החדר. הסרט סובב סביב רצח שמבצע בני בחדרו בנערה בלתי מוכרת, שאותה הזמין לביתו במהלך ביקורו בספריית וידאו. הרצח מתבצע בעקבות החלפת העלבות סתמית בין בני והנערה, בעזרתו של אקדח הימום (המשמש להימום בעלי חיים לפני שחיטתם) אותו לקח בני ללא רשות מחוותם של הוריו, גאורג ואנה. המצלמה של בני הייתה מכוונת אל פנים החדר בזמן הרצח. לאחר הרצח, בני חוזר לשגרה היומיומית שלו, ובשלב מסוים מקרין כבדרך אגב את סרטון הווידאו בו תועד הרצח בפני הוריו. בסרטון מעשה הרצח עצמו מתנהל מחוץ למסך, ורק השתתקות צרחותיה של הנערה מעידה על מותה.

ההורים, שחוששים לעתידו של בני וכן מהאשמות שיופנו כלפיהם, מחליטים לחתוך את גופת הנערה לפיסות קטנות מספיק על מנת להעלימן דרך צינור ניקוז. בני ואמו יוצאים לנופש במצרים בעוד שהאב נשאר באוסטריה לשם ביצוע המשימה. במהלך הנופש בני מצלם וידאו עבור אביו בו הוא מספר לו, ספק בציניות, על חוויותיו במצרים. לאחר חזרתם של בני ואמו מהנופש, בני מקרין בפני שוטרים את שיחתם של הוריו בה הם תכננו את דרך ההיפטרות מן הגופה, אותה צילם בעצמו, ובכך מפליל את הוריו. גם בסרטון הווידאו הזה, ההורים עצמם מוסתרים מאחורי דלת מוגפת כמעט לחלוטין, ורק קולותיהם נשמעים.

הסרט כולל מוטיב חוזר של מסך טלוויזיה שעליו מוקרן סרטון כלשהו, המופנה ישירות אל צופי הסרט, כך שחלק מהסצנות בסרט מתנהלות למעשה על גבי "מסך בתוך מסך".

## נושאי הסרט
נושא מרכזי בסרט הוא הסכנה הגדולה הנעוצה, לתחושתו של הנקה, בהשפעתה של הטלוויזיה על תפיסת המציאות של האדם המודרני. לטענתו של הנקה, האדם אינו תופס את המציאות כפי שהיא אלא רק נגזרת של המציאות, שהיא דרך הייצוג של המציאות בטלוויזיה.
סרט נוסף של הנקה שמתמקד בנושא זה ואף מרחיב את הטיפול בו הוא "משחקי שעשוע" משנת 1997.

לדעת מבקרי קולנוע רבים, סצנת הרצח היא סצנת המפתח בסרט: הצופה בסרט מצפה למפגש מיני בין בני והנערה, אך בני מעדיף להרוג את הנערה ולשוב אל חדרו העמוס במכשירי וידאו, שהשליטה שלו עליהם היא מוחלטת; זהו אחד מהסמלים שבסרט לניכור ולחוסר היכולת של בני אדם להיחשף אחד לשני.

באתר "Senses of Cinema" נרמז כי הסרט הוא פרודיה על "סרטי התבגרות" (באנגלית: "coming-of-age films", סרטים שעוסקים בתהליך ההתבגרות).

## פרסים ומועמדויות
*פסטיבל וינה 1992 - פרס "Vienna Film Award" (זכייה)
*פרסי האקדמיה האירופאית 1993 - פרס פיפרסקי (זכייה), הסרט האירופאי הטוב ביותר (מועמדות)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי אימה מ-1992
קטגוריה:סרטי מיכאל הנקה
קטגוריה:סרטי אימה אוסטריים
קטגוריה:סרטי אימה שווייצריים
מישל פרי

**מישל פרי** (באנגלית: **Michelle Perry **; נולדה ב-1 במאי 1979) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופת העולם פעמיים ברציפות בריצת 100 מטר משוכות (הלסינקי 2005, ואוסקה 2007).

## ביוגרפיה
פרי נולדה בגרנדה הילס, לוס אנג'לס שבקליפורניה.

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה פרי בקרב שבע במקום 14 בתוצאה של 6.124 נקודות.

### אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה פרי במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.66 שניות, לפני דלורין אניס-לונדון מג'מייקה (12.76 שניות) ובריג'יט פוסטר-הילטון אף היא מג'מייקה (12.76 שניות).

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 הגנה פרי על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.46 שניות, לפני פרדיטה פליסיאן מקנדה (12.49 שניות) ואניס-לונדון (12.50 שניות).

בשל היותה אלופת העולם היוצאת קיבלה פרי כרטיס חופשי לאליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009. אל התחרות היא הגיעה בכושר מאוד לא טוב וסיימה רק במקום 34 בתוצאה חלשה עבורה של 13.68 שניות.

## שיאיה האישיים
**אצטדיון פתוח**
*ריצת 100 מטר: 11.34 שניות (2007)
*ריצת 100 מטר משוכות: 12.43 שניות (2006)
*ריצת 200 מטר: 22.91 שניות (2004)
*ריצת 800 מטר: 2:12.81 דקות (2004)
*ריצת 400 מטר משוכות: 56.23 שניות (2001)
*קפיצה לגובה: 1.70 מטר (2004)
*קפיצה לרוחק: 6.14 מטר (2001)
*הדיפת כדור ברזל: 12.07 מטר (2003)
*הטלת כידון: 40.73 מטר (2004)
*קרב שבע: 6126 נקודות (2004)
**אולם סגור**
*ריצת 60 מטר משוכות: 7.86 שניות (2006)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות אמריקאיות
קטגוריה:קליפורניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
האס

**האס** הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית. פירוש המילה "Haas" בגרמנית היא "ארנב", או בהשאלה, אדם זריז.
בהקשר יהודי-אשכנזי סביר להניח שזוהי נגזרת של השם העברי "יחזקאל".

## ראו גם
* הס

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יחזקאל
חזית סטלינגרד

ממוזער|ימין|מדליון לציון הלחימה בסטלינגראד
**חזית סטלינגרד** הייתה קבוצת ארמיות סובייטית, שהוקמה על ידי הפיקוד העליון הסובייטי כדי להגן על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד במהלך מלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי במהלך המערכה על סטלינגרד. 

חזית סטלינגרד הוקמה בהוראת הסטאבקה ב-12 ביולי 1942. מפקדה הראשון היה מרשל סמיון טימושנקו. טימושנקו פיקד קודם לכן על החזית הדרום-מערבית, והכוחות שבפיקודו ספגו אבדות כבדות כל כך עד שהפיקוד הסובייטי נאלץ לפרק את החזית. חזית סטלינגרד כללה במקור 3 ארמיות, שהועברו עליה מעתודת הסטאבקה (הארמיות ה-62, ה-63, וה-64), שתי ארמיות טנקים שנמצאו בתהליך הקמה (ה-1 וה-4), ושרידים של 4 ארמיות שהשתייכו במקור לחזית הדרום-מערבית (הארמיות ה-21, ה-28, ה-51 וה-57). בין יחידות החזית התפרסמה במיוחד הארמייה ה-62 בפיקודו של וסילי צ'ויקוב שהגנה על העיר סטלינגרד במהלך המתקפה הגרמנית על העיר (ספטמבר-נובמבר 1942).

בעת הקמת חזית סטלינגרד, היא נדרשה להגן על חזית ברוחב 520 ק"מ ממערב לעיקול נהר הדון. כתוצאה מהאבדות הכבדות שספג הצבא האדום במהלך קרב חרקוב השני, ובשלב הראשון של מתקפת הקיץ הגרמנית בדרום רוסיה, נהנו הכוחות הגרמניים שתקפו את החזית מעדיפות גדולה בכוח אדם ובציוד. כוחות החזית לא הצליחו לעצור את התקדמות הארמייה השישית הגרמנית ונאלצו לסגת אל הגדה המזרחית של הדון לאחר שספגו אבדות כבדות. ב-21 ביולי הוחלף טימושנקו על ידי גנרל וסילי גורדוב, שמונה למפקד החזית החדש, אך השינויים בפיקוד לא שיפרו את מצבה של החזית. 

בגלל הנסיגה ושינויים בפריסת הכוחות גדל רוחב החזית שנדרשה לתפוס חזית סטלינגרד לכדי 800 ק"מ בקירוב, ולכן החליט הפיקוד הסובייטי בראשית אוגוסט לפצל אותה לשניים. הארמיות שהחזיקו בשטח מדרום לנהר דונסקאיה צאריצה הועמדו תחת פיקוד החזית הדרום-מזרחית במטרה לעצור את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית לסטלינגרד מכיוון דרום. חזית סטלינגרד נדרשה לעצור את התקדמות הארמייה ה-6 לסטלינגרד מכיוון צפון ומערב. לאחר פריצת הארמייה ה-6 אל נהר הוולגה מצפון לסטלינגרד בסוף אוגוסט 1942, קיבלה חזית סטלינגרד את האחריות על קו החזית מצפון לעיר, וניהלה שורת התקפות נגד כושלות כנגד האגף השמאלי של אגד הכוחות הגרמני שתקף את סטלינגרד. ב-30 בספטמבר 1942 שונה שמה של החזית ל"חזית הדון" ואילו החזית הדרום-מזרחית, שכללה את הארמייה ה-62, קיבלה את השם "חזית סטלינגרד". מפקד החזית היה קולונל גנרל אנדריי יריומנקו, וסגנו לעניינים פוליטיים היה ניקיטה חרושצ'וב. החזית הייתה אחראית על הזרמת אספקה ותגבורות לארמייה ה-62 בסטלינגרד, וכוחות האוויר והארטילריה שהופעלו על ידי מפקדת החזית סייעו לארמייה לבלום את המתקפה הגרמנית בתוך העיר.

במהלך מתקפת הנגד באזור סטלינגרד בנובמבר 1942 (מבצע אורנוס) שימשה החזית כזרוע הדרומית של תנועת המלקחיים הסובייטית, שכיתרה את הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד, והביסה את הארמייה הרומנית הרביעית שעמדה מולה. ערב מתקפת הנגד כללה החזית 5 ארמיות (הארמיות ה-62, ה-64, ה-57, ה-51 וה-28), 2 קורפוסים ממוכנים וקורפוס פרשים. במחצית השנייה של דצמבר 1942 השתתפו כוחות החזית בהדיפת מתקפה גרמנית גדולה מדרום לסטלינגרד ("מתקפת מאנשטיין"), שנועדה לחלץ את הארמייה השישית מטבעת הכיתור הסובייטית, ולאחר מכן ניהלה מתקפת נגד מוצלחת כנגד כוחות הציר שפעלו בגזרה זו. ב-1 בינואר 1943 שונה שוב שמה של החזית לחזית הדרומית. חלק מהארמיות שהשתייכו במקור לחזית השתתפו במבצע לחיסול הכוחות הגרמניים בכיס סטלינגרד, לאחר שהועברו לשליטת חזית הדון בפיקוד קונסטנטין רוקוסובסקי, לצורך המבצע.

סטלינגרד
סטלינגרד
קטגוריה:יחידות סובייטיות בקרב סטלינגרד
גיל ג'יבלי

**גיל ג'יבלי** (נולד ב-ז' בכסלו ה'תשי"ז, 30 בנובמבר 1957) הוא מאייר, קריקטוריסט וצייר קלסתרונים ישראלי. משמש כמאייר הראשי של העיתון "גלובס"; כמו כן הוא משמש כמבקר ג'אז.

## קורות חייו
גיל ג'יבלי נולד ליצחק ג'יבלי, מלוחמי יחידה 101, ולעמליה, מוזיקאית וכוריאוגרפית. את שמו נתן לו אביו על שם **פעולות גיל** (ראשי תיבות: **ג**יבלי **י**צחק **ל**חופש), כינוי לפעולות צבאיות שביצעו חבריו של יצחק ג'יבלי לשחרורו, לאחר שנפל בשבי הירדני במבצע ברוך 1. הוריו של גיל ג'יבלי התגרשו כשהיה בן ארבע, והוא עבר לגור אצל סבו וסבתו בקיבוץ גבעת חיים איחוד. בגיל שמונה עבר לגור עם אמו בבאר שבע, וכעבור ארבע שנים עבר להתגורר בקיבוץ מזרע, שם אומץ על ידי שניים מבני הקיבוץ שהיו יוצאי יחידה 101.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי ציור בבית הספר לאמנות קלישר בתל אביב. בשנת 1982 נסע לניו יורק, שם למד ציור במשך מספר שנים בקולג' "אמפייר סטייט". בעת שהותו בניו יורק עבד כעוזר לקריקטוריסט רענן לוריא. בשנת 1983 חזר בתשובה.

בשנת 1989 הוחלט בעיתון הכלכלי "גלובס" לנקוט בקו המקובל בעיתונים כלכליים בעולם שבהם מחליפים איורי הדיוקנים את הצילומים. ג'יבלי נבחר כמאייר הבית של העיתון, ומאז הפכו איוריו לאחד מסמליו של "גלובס". כמו כן, פרסם במשך מספר שנים טור שבועי בנושא מוזיקת ג'אז הקרובה ללבו.

ג'יבלי מתמחה בציורי קלסתרונים, והוא פועל בשרות משטרת ישראל. לזכותו נזקפים מספר מקרים של לכידת עבריינים שזוהו לפי הקלסתרון שצייר, בהם תפיסת הרוצח של שרה סמוכי בשנת 2000 בעיר אשדוד, שנרצחה בדוכן מפעל הפיס ביריה אחת. הקלסתרון שאייר, לפי תיאור של עובדת בחנות סמוכה לדוכן הפיס, יחד עם שחזור הרצח, שודר בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חוקר". שוטר שזהה את הקלסתרון כדומה לאדם שנעצר בשוד בנק בעבר הוביל לתפיסתו של הרוצח. ג'יבלי שימש ציר מרכזי בסרט התעודי ההרוג ה-17, לפי עדות נהג האוטובוס ושני נוסעים, צייר שני קלסתרונים כדי לזהות את ההרוג האלמוני מהפיגוע בצומת מגידו בשנת 2002. כמו כן צייר לפי עדויות ניצולים את קלסתרונו של פאוול פרנקל, מפקד אצ"י (הארגון הצבאי היהודי) בגטו ורשה.

עד היום צייר ג'יבלי למעלה מעשרת אלפים דיוקנים. בשנת 2000 הציג מעבודותיו בתערוכה בגבעתיים, ובשנת 2008 השתתף עם קבוצת ציירים בתערוכת דיוקנאות שנערכה בבית ציוני אמריקה בתל אביב. ג'יבלי גם אייר מספר ספרים, ובהם הספר "בונים פה נמל: מכתבים מסבא נודניק" (הוצאת תמוז, 2004), ספר לילדים שיצא זמן קצר אחרי מות רפאל איתן ובו מכתבים שכתב לנכדיו על עבודתו בנמל אשדוד.

### חייו הפרטיים
ג'יבלי נשוי לאסתר הלברטל ואב לחמישה. מתגורר בקריית הרצוג.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתרו של גיל ג'יבלי בעיתון גלובס
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:ציירים ומאיירים חרדים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
וראקרוס

**וראקרוס** (בספרדית: **Veracruz**) היא עיר נמל והעיר הגדולה ביותר במדינת וראקרוס במקסיקו. העיר שוכנת במפרץ מקסיקו במרכז המדינה ומשמשת כנמל המסחרי הגדול והראשי שלה. בשנת 2010 גרו בעיר 552,156 אנשים, ושטחה המוניציפלי היה 241 קמ"ר.

## היסטוריה
הספרדים הגיעו לראשונה לאזור ב-1518, וגילו שהילידים המקומיים מעבדים זהב. עקב כך נשלחה כעבור שנה משלחת נוספת בהנהגת הרנאן קורטס. במהלך המשלחת קורטס ואנשיו הקימו באזור התיישבות בשם "וייה ריקה דה לה ורה קרוס" (בספרדית: Villa Rica de la Vera Cruz), שמשמעו "הכפר העשיר של הצלב האמיתי". השם מתייחס לזהב שנמצא באזור ולעובדה שהמשלחת של קורטס נחתה באזור ביום שישי הטוב. זו הייתה למעשה ההתיישבות האירופאית הראשונה ביבשת אמריקה (לא כולל האיים הקרובים לה).

העיר שימשה כנמל חשוב וכבסיס לסחר עבדים, כשאלו הגיעו אליה והועברו לשאר חלקי מקסיקו. מכיוון שייצוא זהב וכסף היה הענף המרכזי של העיר, שודדי ים רבים נמשכו אליה. עקב כך הוקם מבצר באי סן חואן דה אולואה הקרוב לעיר באמצע המאה ה-16. ב-1618 פרצה שרפה בקרבת העיר שהפכה חלק גדול ממנה לאפר. ב-1640 הוצב בעיר צי של כ-50 ספינות כהגנה נוספת מפני שודדי הים. למרות ההגנות העיר הותקפה על ידי שודדי ים ב-1683. במהלך יתרת התקופה הקולוניאלית הייתה העיר הנמל החשוב ביותר במלכות המשנה של ספרד החדשה.

מ-1810, במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו, הציבה ספרד כוחות בעיר כדי לשמור על נתיב חופשי בין ספרד לבירת מקסיקו מקסיקו סיטי. ב-1820 הצליחו המורדים בשלטון הספרדי להשתלט על העיר. כוחות מחיל המצב הספרדי שנותר במבצר סן חואן דה אולואה תקפו את העיר ב-1823, ועל עמידתה של העיר מפניהם היא קיבלה את התואר "עיר הרואית". העיר קיבלה תואר זה בפעם השנייה כשהצליחה לעמוד בפני התקפה של צרפת ב-1837, ובפעם השלישית לאחר שארצות הברית פלשה אליה במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו ב-1847.

ב-1857 פרצה מלחמת אזרחים במקסיקו בין השמרנים לליברלים וממשלו של הנשיא הליברלי בניטו חוארס ברח ממקסיקו סיטי ועבר לווראקרוס. ב-1861 שלחה ספרד כוחות לכיבוש הנמל, כדי להבטיח את תשלום החובות של מקסיקו לספרד שחוארס השעה. ב-1864 כבשו כוחות צרפתים את העיר כחלק מהמלחמה הפרנקו-מקסיקנית, בה ניסו להעביר את מקסיקו לשליטתו של מקסימיליאן הראשון.

ההתקפות האירופאיות הרבות על הנמל דרדרו את מצבו, ובתחילת המאה ה-20 הוא נחשב לאחד הנמלים המסוכנים בחוף של יבשת אמריקה. נשיא מקסיקו באותה עת, פורפיריו דיאס, יצר קשר עם חברות זרות במטרה שישפרו את תשתיות הנמל ויהפכו אותו למודרני.

ב-1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, תקפה ארצות הברית וכבשה את העיר במטרה לשמר את המסחר האמריקני במקסיקו. על כך קיבלה וראקרוס בפעם הרביעית את התואר "עיר הרואית". במהלך המאה ה-20 התאגדו פועלי הנמל של וראקרוס ובמאבקם מול הממשל ירד הנמל מגדולתו.

## כלכלה
הכלכלה של העיר מסתמכת בעיקר על הנמל, שהוא הגדול, הוותיק והחשוב ביותר במקסיקו. בנוסף הכלכלה המקומית מסתמכת על תיירות, תעשייה הכוללת ייצור כלי רכב ופלדה, ודיג.

## חינוך
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת וראקרוס שהוקמה ב-1944 ושלומדים בה כ-70,000 סטודנטים.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל אריברטו חרה, המציע טיסות לערים מרכזיות במקסיקו ולעיר יוסטון בארצות הברית.

העיר מקושרת בכביש אגרה בעל ארבעה נתיבים למקסיקו סיטי, ובכבישי אגרה אחרים לערים כמו חלפה, בירת מדינת וראקרוס.

## ערים תאומות

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי חוף
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל בחוף המזרחי
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קטגוריה:מפרץ מקסיקו: ערי נמל
קורטדו

קפה **קורטדו** (מספרדית: **Cortado**) הוא מנת אספרסו, חלב חם ומעט קצף. מוגש באופן מסורתי בכוס של 150 - 200 מ"ל.
משקה זה פופולרי מאוד בספרד, פורטוגל ואמריקה הלטינית. נהוג לשתות משקה זה בשעות אחה"צ.
בקובה מוכר משקה זה בשם "קורטדיטו"  (Cortadito) והוא מוגש בכוס מיוחדת שלה יש בסיס מתכתי וידית מחוט מתכת.

## משקאות דומים
הקורטדו דומה מאוד באופיו למשקאות רבים אחרים:
קפוצ'ינו האיטלקי - לו אמנם יש יותר קצף; הגרסה האמריקנית ל**קפה או-לה**, שאינו מבוסס על אספרסו; קפה פיקולו האוסטרלי הנמזג לכוס של 90 מ"ל; המשקה הפורטוגזי גאלאו, בו כמות האספרסו קטנה במיוחד, והקלאיינה בראונר (בראונר קטן) האוסטרי.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:משקאות קפה
קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
גברים אמיתיים

**גברים אמיתיים** היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת עונה אחת, המנסה למפות את השינויים שחלו בגבר הישראלי בשנים האחרונות. הסדרה כוללת שישה פרקים, במהלכם היוצר רשף לוי בודק מיהו הגבר הישראלי מניח הנחות לגבי השינויים שעבר ומציג השערות לגבי עומק השינוי והאם השינוי שחל בגברים הישראלים אמיתי. הסדרה עלתה בשנת 2006, בערוץ yes דוקו.

## הפרקים
* **פרק 1 - יאללה מכות**  – על הקשיחות הגברית.
* **פרק 2 - עד שהמוות יפריד בינינו** – על תפקיד הגבר בזוגיות המודרנית.
* **פרק 3 - אני וגופי** – גבר הוא קודם כל הגוף שלו. על משמעות הגוף הגברי. 
* **פרק 4 - מגש הכסף** – על התפקיד המסורתי של הגבר - להביא את הלחם הביתה, ועל תפקיד הכסף בחייהם של הגברים.
* **פרק 5 - ראש בין הרגלים** – סקס, החלק החשוב בגבריות המודרנית. 
* **פרק 6 - בדיקת אבהות** – על  אבהות כהגשמת הגבריות.

## קישורים חיצוניים

**ביקורות**
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2006
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
דון הרפר

**דון הרפר-נלסון** (באנגלית: **Dawn Harper-Nelson**; נולדה ב-13 במאי 1984) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) בריצת 100 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
הרפר נולדה באיסט סנט לואיס, אילינוי. היא מתאמנת בהדרכתו של בוב קרסי בעלה של ג'קי ג'וינר קרסי אלופה אולימפית. למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).

### 2003
בשנת 2003 זכתה הרפר במדליית זהב הן באליפות ארצות הברית באתלטיקה לנוער בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות והן במשחקים הפאן אמריקאים לנוער בתוצאה של 13.42 שניות.

### 2005
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2005 סיימה הרפר במקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.23 שניות. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצה זו בתוצאה של 12.91 שניות.

### 2006
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2006 סיימה הרפר במקום שביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.02 שניות. באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצה זו בתוצאה של 12.92 שניות. היא קבעה שיא אישי בריצה זו בתוצאה של 12.80 שניות.

### 2007
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 2007 סיימה הרפר במקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.07 שניות. באותה שנה היא קבעה שיא אישי בריצה זו בתוצאה של 12.67 שניות.

### 2008
#### אלופה אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה הרפר במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי של 12.54 שניות, לפני סאלי פירסון מאוסטרליה (12.64 שניות) ופריסילה לופז-שלייפ מקנדה (12.64 שניות).

### 2009
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיימה הרפר במקום שביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.81 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה את שיאה האישי ואת התוצאה המהירה בתחרות כולה, 12.48 שניות, תוצאה שהייתה מאפשרת לה לזכות במדליית זהב.

### 2011
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה הרפר במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות, בשיא אישי חדש של 12.47 שניות, אחרי פירסון שקבעה שיא תחרות חדש ואת התוצאה הרביעית בטיבה בהיסטוריה של ריצה זו, 12.28 שניות ובת ארצה דניאל קרותרס (12.47 שניות).

### 2012
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה הרפר במדליית כסף ולא הצליחה להגן על תוארה, בריצת 100 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 12.37 שניות, אחרי סאלי פירסון שקבעה שיא אולימפי חדש של 12.35 שניות, ולפני בת ארצה קלי וולס (12.48 שניות).

## שיאיה האישיים
**אצטדיון פתוח**
*ריצת 100 מטר: 11.90 שניות (2005)
*ריצת 100 מטר משוכות: 12.37 שניות (2012)
**אולם סגור**
*ריצת 60 מטר משוכות: 7.98 שניות (2006)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:אתלטיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים משוכות
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אילינוי: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
דמה אנדויה

**דמה אנדויה** (**Dame N'Doye**; נולד ב-21 בפברואר 1985 בצ'ס) הוא כדורגלן עבר סנגלי ששיחק כחלוץ. דמה הוא אחיו הצעיר של הכדורגלן אוסמן אנדויה.

## קריירה
אנדויה החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הסנגלי ז'אן ד'ארק בשנת 2003, ושיחק בו 3 עונות. בשנת 2006, הוא עבר למועדון הכדורגל הקטרי אל-סד תמורת 500,000 אירו. אחרי עונה אחת בלבד בקטר במהלכה זכה בדאבל הקטרי, אנדויה החליט שברצונו לעבור לשחק באירופה וכך חתם בקבוצה הפורטוגלית אקדמיקה דה קוימברה. בעונתו הראשונה בפורטוגל, כבש 9 שערים ב-24 משחקים. לאחר עונת הבכורה המוצלחת שלו באירופה, הוא עבר למועדון הצמרת היווני פנאתינאיקוס תמורת 800,000 אירו. בפנאתינייקוס שיחק אנדויה עונה אחת ולאחר שמאמנו האנק טן קאטה לא הכלילו בתוכניות הקבוצה לעונה הבאה, חתם באוגוסט 2008, במועדון היווני הצנוע יותר OFI כריתים. בכרתים, אנדויה שיחק ב-15 משחקי ליגה בהם כבש 7 שערים. ב-12 בינואר 2009, הוא חתם בקבוצת פ.צ. קופנהגן, על חוזה לארבע וחצי שנים, תמורת סכום המוערך בכ-2 מיליון אירו. במהלך שתי עונותיו הראשונות בדנמרק, אנדויה היה לחלק מהותי בחוד הקבוצה, לה סייע לכבוש כמות נכבדת של שערים חשובים בדרך לזכייה בשני תוארי אליפות ליגת העל הדנית רצופים ובגביע הדני. לאחר שבעונת 2010–2011, כבש שער אשר הבטיח את ניצחונה של קופנהגן על רובין קאזאן הרוסית במסגרת ליגת האלופות, ועוד שער נגד מועדונו היווני לשעבר פנאתינייקוס, גם כן בליגת האלופות, שמו של אנדויה נקשר עם מספר מועדונים בכירים באירופה כמו א.ז. אלקמאר, סמפדוריה וברמינגהאם סיטי. באוגוסט 2012 עבר ללוקומוטיב מוסקבה תמורת 5.5 מיליון יורו. בפברואר 2015 חתם בהאל סיטי. באוגוסט 2015 עבר לטרבזונספור הטורקית.

## תארים
* ליגת העל הקטרית: 2005/2006
* גביע הנסיך הקטרי: 2005/2006
* ליגת העל הדנית: 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011
* הגביע הדני: 2008/2009, 2011/2012

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סנגלים
קטגוריה:כדורגלני א-סד
קטגוריה:כדורגלני אקדמיקה דה קוימברה
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני OFI כרתים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סנגל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני האל סיטי
קטגוריה:סנגלים שנולדו ב-1985
אבי ביטון

**אָבִי בִּיטוֹן** (נולד ב-24 במרץ 1981) הוא שף ישראלי.

## ביוגרפיה
ביטון נולד בפרדס כץ, אח צעיר לארבע אחיות, למשפחה ממוצא מרוקאי. הוא שהה במטבח כבר מגיל צעיר, וב-1995, בגיל 14, עבד בסניף קפולסקי ברמת גן. את שירותו הצבאי עשה בחיל השריון (התגייס ב-1999). כשהתבגר עבד במסעדות "רפאל" של רפי כהן, "קורדליה" של ניר צוק ו"יועזר בר יין" של שאול אברון. ביטון גם היה שותף להקמתה של מסעדה בעיר בוקרשט שברומניה ועבד כשף פרטי.

ביטון מתחבר לבישול "עילי ביתי" ואת סגנונו שואב מהמטבח הצרפתי-ים תיכוני, תוך התבססות על חומרי הגלם עם נגיעות מינימליות. הוא הושפע מהשפים הישראלים שלום קדוש, חיים כהן ועזרא קדם.

בשנת 2005, בגיל 24, פתח ביטון את מסעדת "אדורה", יחד עם שותפיו דורון נחמן והילה אבנת, כשמנות הדגל באדורה הן "בקלאווה כבד אווז" ו"פלאפל חצילים". בספטמבר 2009 פתח את הבר "צינה" ברחוב דיזנגוף, בתל אביב. בשנת 2010 פתח ביחד עם נחמן את המסעדה הכשרה "מרקדו" בקומה העליונה של קניון עזריאלי.

ביטון הגיש את תוכניות הטלוויזיה "מקסימום 24" ו"מטבח עולמי" בערוץ האוכל והשתתף בתוכניות "השף הבריא" בערוץ 10. הגיש את תוכניות הבישול "סופר שף" בערוץ האוכל ובערוץ 10 ו"בית הספר לשפים מתחילים" מבית הטלוויזיה החינוכית. החל מ-2015 מגיש את תוכנית הבישול "במטבח עם אמא" בערוץ האוכל, שכבר משודרת 3 עונות.

המגזין "על השולחן" בחר ב"אדורה" כאחת מעשר המסעדות הטובות בישראל לשנת 2009. מדריך מפה בחר ב"אדורה" כמסעדה השביעית בטיבה בישראל לשנת 2010. ביוני 2011 אתר האינטרנט TripAdvisor, בחר במסעדת אדורה כמסעדה השנייה המומלצת ביותר בתל אביב, ברשימת הדירוג של 250 מסעדות בעיר.

בחודש אפריל 2016, ולאחר שעזב את מסעדת אדורה, הצטרף שף אבי ביטון לקייטרינג "מזל טלה".

ב-2018 פתח בתל אביב את מסעדת "קפה פופולר".

ב-2021 הפך להיות השף של מסעדת "יאסו" בתל אביב במקומו של אביב משה.

ב- 2024 הצטרף לתוכנית מאסטר שף בקשת 12 כשופט.

## ספריו
* "**בני ואבי מבשלים**" (עם בני סיידא), הוצאת מודן, 2010.
* "**ספר העוף**" (עם בני סיידא), הוצאת מודן, 2011.
* "**שולחן לחג - ארוחות נפלאות לראש השנה, פסח ושבועות**" (עם עמיר אילן, איילת לטוביץ', עומר מילר), רימונים הוצאה לאור והוצאת כתר, 2012.

## גלריה

Avi biton 2011 1.jpg|בחזית התמונה: פלאפל חצילים שרופים בפרמזן; בירכתי התמונה: קרפצ'יו שייטל 'בלו סטילטון' וצימוקים פרסים
Avi biton 2011 2.jpg|פילאס של סלמון אטלנטי
Avi biton 2011 3.jpg|פילה בקר ברוטב פטריות כמהין וקראנץ קשיו
Avi biton 2011 4.jpg|גליליות פטיסייר וקולי תותים
Avi biton 2011 5.jpg|זאכר הל אספרסו


## קישורים חיצוניים

* אתר מסעדת אדורה
* סדרת התוכניות "סופר שף" בהנחיית אבי ביטון לצפייה ישירה , בערוץ האוכל, באתר וואלה VOD
* 
* דיוקן של אבי ביטון, באתר "שפים ישראלים"
* דיוקן של אבי ביטון, באתר "שפים"
* 
* סוניה ברשילון, אבי ביטון, באתר "חיים טוב"
* 
* מסעדה חדשה כשרה לשף אבי ביטון (אדורה): מרקדו, באתר "אכול ו-Chateau", 21 באוגוסט 2010
* על הספר בני ואבי מבשלים, באתר "טקסט"
* השף הבריא עם אבי ביטון, נענע 10, 23 באוקטובר 2008
* מתכונים של אבי ביטון, cookeat.co.il
* 
* 
* 
* 
* 
* אתר החיים הטובים - התוכנית של אבי ביטון - פשוט לבשל

**ביקורות**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:פרדס כץ: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
אליפות העולם בכדורסל 1986

**[[אליפות העולם בכדורסל]] [[1986]]** היה טורניר כדורסל בינלאומי שנערך בספרד בתאריכים 5–19 ביולי.

באליפות השתתפו לראשונה 24 נבחרות. שלב הבתים של האליפות נערך בארבע ערים שונות בספרד, שלב הבתים השני נערך בשתי ערים נוספות ושלב הגמר נערך במדריד.  זכתה באליפות לאחר שגברה במשחק הגמר על  ובכך גמלה לה על הפסדה בגמר אליפות העולם בכדורסל 1982.

## מיקומים

## השלב המוקדם
### בית א' (סרגוסה)

### בית ב' (פרול)

### בית ג' (מאלגה)

### בית ד' (טנריפה)

## שלב חצי הגמר
### בית 1 (ברצלונה)

### בית 2 (אוביידו)

## שלב הגמר
### משחקי דירוג 9–12

### משחקי דירוג 5–8

### חצי הגמר

### מקום 3

### גמר

## פרסים

***השחקן המצטיין**: דראז'ן פטרוביץ' ()

### חמישיית הטורניר
* דראז'ן פטרוביץ'
* ארווידאס סאבוניס
* אוסקר שמידט
* דייוויד רובינסון
* ואלרי טיחוננקו

## ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדורסל התמודדה במוקדמות האליפות מול נבחרות ,  ו. כדי להעפיל לאליפות היה עליה לסיים את הבית במקום הראשון. ישראל עמדה במשימה, סיימה את המוקדמות עם מאזן של חמישה ניצחונות והפסד בודד והעפילה לאליפות. המשחק המכריע, מול צ'כוסלובקיה בהיכל הספורט יד אליהו, הגיע לשניות האחרונות במצב של שוויון, והוכרע בסל ניצחון של מיקי ברקוביץ'.

באליפות עצמה הוגרלה ישראל לבית ב' יחד עם , , ,  ו. ישראל סיימה את הבית במקום השני ועלתה לשלב חצי הגמר עם שלושה ניצחונות: על אורוגוואי, קובה ואנגולה; ושני הפסדים: לברית המועצות ולאוסטרליה. בשלב חצי הגמר ישראל הפסידה ל ול אך גברה על  ועברה למשחקי הדירוג למקומות 5–8. בשלב זה הפסידה ישראל ל אך גברה על  וסיימה את האליפות במקום השביעי עם מאזן כולל של 5 ניצחונות ו-5 הפסדים.

סגל הנבחרת באליפות: האווי לאסוף, מוטי דניאל, עדי גורדון, ניר רכליס, ארי רוזנברג, מיקי ברקוביץ', חן ליפין, דורון שפע, דורון ג'מצ'י, לבאן מרסר, תומר שטיינהאוור, עופר יעקובי. המאמן היה צביקה שרף.

נכון ל-2023, אליפות זו הייתה אליפות העולם האחרונה בה השתתפה ישראל.

## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר פיב"א

1986
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1986
קטגוריה:תחרויות כדורסל בספרד
תחרות הערים

**תחרות הערים** היא תחרות מתמטית בינלאומית לתלמידי תיכון, שנוסדה ב-1980, ונערכת כמעט בו זמנית ביותר ממאה ערים בעולם, בכעשרים וחמש מדינות, פעמיים בשנה (סתו ואביב). 

התחרות הראשונה התקיימה במוסקבה, קייב וריגה.

בדומה לתחרויות מתמטיות אחרות בעולם, פתרון השאלות בתחרות דורש תובנה מקורית ומבריקה, ורק מעט ידע מוקדם. בשונה מתחרויות אחרות, לתחרות שתי גרסאות: גרסת תרגול וגרסה תחרותית. הגרסה התחרותית קשה יותר, אך השאלות בה שוות יותר ניקוד. לצורך דירוג הזוכים מקובל לסכם את הנקודות בשלוש השאלות הטובות ביותר שפתר כל מתחרה, מתוך 7-5 השאלות שבתחרות.

תלמידים מישראל משתתפים, ממספר ערים, בתחרות מאז שנות ה-90 המוקדמות. התחרות היא אחת מהתחרויות הארציות השנתיות בתהליך המיון לנבחרת ישראל במתמטיקה (לצד האולימפיאדה הלאומית במתמטיקה של משרד החינוך, אולימפיאדת גיליס ואולימפיאדת גרוסמן).

## ראו גם
* אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית
* נבחרת ישראל במתמטיקה
* אולימפיאדת גיליס

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר התחרות בעברית, בעריכת לב רדזיווילובסקי
* אתר נבחרת ישראל במתמטיקה, באתר מכון ויצמן למדע, שם גם הפנייה לתהליך המיונים

קטגוריה:מפעלים לקידום המתמטיקה
קטגוריה:תחרויות מדע וידע
קטגוריה:תחרויות בישראל