open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ועדת הכספים

**ועדת הכספים** היא אחת מוועדות הכנסת הקבועות, ונחשבת לאחת החשובות והמשפיעות שבהן, ביחד עם ועדת החוץ והביטחון. סעיף 100(2) לתקנון הכנסת קובע שתחומי עניינה הם "תקציב המדינה; מיסים לכל סוגיהם; מכס ובלו; מילוות; ענייני מטבע ומטבע חוץ; בנקאות ושטרי כסף; הכנסות והוצאות המדינה".

הוועדה דנה בתקציב המדינה ובחוק ההסדרים ומכינה אותם לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת, וביכולתה להשפיע אפוא השפעה מרחיקת לכת על הרכב התקציב, ובכלל זה על העברת תמיכות כספיות לסקטורים וגופים שונים. משום כך נודע לה משקל פוליטי רב. כמו כן דנה הוועדה בחוקים כלכליים, ובפרט בחוקי המיסים. תקנות בענייני מיסים מובאות לאישור הוועדה.

בכנסות האחרונות כיהנו כמחצית מהזמן חברי כנסת מהסיעות החרדיות (יהדות התורה) בראשות ועדת הכספים, ואף הסתפקו בתפקיד זה כתמורה לחברותן בקואליציה, משום שליושב ראש הוועדה יש לעיתים כוח רב אף יותר מלשר מכהן, שכן הוא יכול לעכב או לקדם החלטות תקציביות של מאות מיליוני שקלים על פי שיקול דעתו, אם כי בכפוף להחלטת שאר חברי הוועדה. זו הסיבה כי באופן קבוע כמעט יושב ראש הוועדה הוא ממפלגה החברה הקואליציה או ממפלגה התומכת בה מבחוץ, כדי לאפשר קידום תקציב המדינה והעברת החלטות ממשלה באופן סדיר.

הוועדה מאשרת גם את הצעתו של מבקר המדינה לתקציב משרדו, כדי להבטיח את אי-התלות שלו בתקציב המדינה שמכין אגף התקציבים במשרד האוצר.

## יושבי ראש הוועדה
[250px|ממוזער|שמאל|ישיבת ועדת הכספים בראשות ח"כ [ישראל גורי, בשנת 1952 לערך]]

## ועדות משנה
לוועדת הכספים ועדות משנה, המשתנות מעת לעת. כמו כן לוועדה ועדות משותפות עם ועדות אחרות, להלן רשימת ועודות המשנה והוועדות המשותפות של ועדת הכספים בכנסת ה-25:
* ועדת המשנה לעניין פיקוח על גופים נותני שירותים פיננסיים בתחום שוק ההון
* הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת הכספים לתקציב הביטחון
* הוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים לתקציב הכנסת לפי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* שידורי וידאו של ועדת הכספים באתר ערוץ הכנסת

## הערות שוליים

*
כספים, ועדת
קטגוריה:ועדות כלכליות בישראל
שמשון משאנץ

רבי **שמשון בן אברהם משאנץ** (בערך 1150 − 1214), **הר"ש משאנץ** (מכונה לפעמים גם **הרשב"א**), היה מחשובי בעלי התוספות במאה ה-12, מחבר תוספות שאנץ ופירוש הר"ש למשנה, ומראשי "עליית בעלי התוספות". אחיו הגדול הוא הריצב"א.

## קורות חייו
ממוזער|כתב ידו של רבי שמשון משאנץ מהמאה ה-13. נתגלה על ידי החוקר מוישה רוזנפלד ונחקר על ידי ד"ר דוד קירשנבוים.
מקום הולדתו של ר' שמשון אינו ידוע. א"א אורבך משער שנולד בעיר , עירו של סבו רבנו שמשון הזקן. את מקום מושבו קבע בעיר סנס (Sens) בחבל בורגון בצרפת. היה אחיו של הריצב"א, והוא נחשב ליורשו הרוחני ולתלמידו המובהק של בעל התוספות הגדול, ר"י הזקן, ונחשב על ידי הרא"ש לאחד משלושת חשובי בעלי התוספות, ביחד עם רבנו תם ור"י. ר' יצחק מווינה, שחי דור אחריו, כתב עליו: "שהוא היה יחיד בדור בתורתו ובחכמתו". בצעירותו הספיק לשמוע דברי תורה מפי רבנו תם, ומכאן הסיקו החוקרים כי נולד בערך בשנת 1150, שהרי רבנו תם נפטר בשנת 1171.

יש הטוענים שלמד גם אצל רבי דוד בן קלונימוס ממינצנבורג, אך הדבר מוטל בספק. היה מורו של בעל הסמ"ק, רבי יצחק בן יוסף מקורביל.

גדלותו בתורה הביאה לכך שבדורות שלאחריו הרבו להסתמך על פסקיו; ניתן לראות זאת בספרו של רבי משה מקוצי (הסמ"ג). דבריו מצוטטים לרוב על ידי רבני אשכנז. המהרש"ל מציין את בקיאותו המיוחדת של ר"ש בירושלמי, "יותר מכל אשר שמענו". ר"ש ביקר את הרמב"ם בהלכה ובהשקפה תוך הערכה רבה לגדולתו התורנית, ולא הסכים מסיבה זו להשתתף בפולמוס נגד "ספר המדע" לבקשת ר' מאיר הלוי אבולעפיה.

באחרית ימיו עלה לארץ ישראל יחד עם קבוצה של 300 רבנים, מה שכונה לימים "עליית בעלי התוספות". מקום קבורתו בבית העלמין היהודי הישן של חיפה.

## חיבוריו
* **[[תוספות]] שאנץ** - חיבורו הידוע. הוא מצוטט לרוב גם ב"תוספות טוך" ו"תוספות הרא"ש". תוספות שלו על מסכת פסחים ומסכת כתובות קיימים לפנינו. תוספותיו מובאים בתוספות שלנו במסכתות ברכות, שבת, עירובין, ביצה, נידה, סוטה ועוד.
* **פירוש ה[[משנה]]** - אחד מחיבוריו החשובים של ר"ש הוא פירושו למשנה סדר זרעים, שנחשב לאחד מספרי היסוד בתחום פרשנותו של סדר זה, ובתחום הפסיקה בנושאים המוזכרים בו (העוסקים בעיקר במצוות התלויות בארץ). יש הקושרים את עיסוקו במשנה בזיקתו לארץ ישראל ולתורתה. גם פירושו לסדר טהרות במשנה הוא מספרי היסוד בפרשנות סדר זה. בפירושיו הרבה ר"ש לצטט מן התוספתא ולפרש אותה, ובפירושו לזרעים - גם מן התלמוד הירושלמי.
* **תשובות** - תשובותיו לרמ"ה קיימים באגרות הרמ"ה.
* **פירוש ל[[ספרא]]** - נתייחס אליו בטעות.
* **פיוטים -** ר' שמשון חיבר, ככל הנראה, פיוטים. פיוט אחד פורסם בשמו, ראה: 'קונטרס הפיוטים', חיים בראדי, ברלין תרנ"ד (מאוחר יותר, נירנברג תרפ"ג, צורף הקונטרס אל 'מחזור ויטרי', מהדורת הורוויץ), סימן פא, שם הועתק פיוט "שפתי ישבחון ברנוני", תחת הכותרת: "מה"ר שמשון העולה לארץ הצבי". שי"ר, כרם חמד ח"ד 24 הערה 1, שיער יפה, שהכונה אל רבינו שמשון משאנץ.

## משפחת רש"י

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
שמשון בן אברהם משאנץ
קטגוריה:פרשני המשנה
קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין היהודי הישן של חיפה
קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-13
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-12
קטגוריה:יהודי צרפת במאה ה-13
אבוט וקוסטלו

**אַבּוֹט וְקוֹסְטֵלוֹ** (באנגלית: **Abbott and Costello**) היה שם הבמה של צמד הבדרנים האמריקאים וִילְיָאם אָלֶכְּסַנְדֶר (בָּאד) אַבּוֹט (2 באוקטובר 1895, אסבורי פארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית–24 באפריל 1974, וודלנד הילס, קליפורניה, ארצות הברית) ו**לוּאִיס פְרַנְסִיס קְרִיסְטֵלוֹ** (; 6 במרץ 1906, פטרסון, ניו ג'רזי, ארצות הברית–3 במרץ 1959, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית). ההרכב הוקם בשנת 1936 על בסיס שמות המשפחה של הבדרנים והיה לאחד הצמדים המצליחים ביותר שידע עולם הבידור האמריקאי. ההומור שלהם התבסס על השילוב הקומי בין השניים, כאשר אבוט סיגל לעצמו את ארשת הבירוקרט, הרציני וחמור הסבר, בעוד קוסטלו סיגל את תכונותיו המולדות כליצן. היחסים בין הדמויות נתנו לבורלסקה של הצמד ממד חדש של הומור שלא היה קיים עד אז. הצמד נודע בישראל בכינוי **השמן והרזה** (כמו זוג הבדרנים שקדם לו לורל והארדי).

## הפריצה לחזית הבמה
אף על פי שכבר מהמופע הראשון של השניים הם התפרסמו בקרב מועדוני הבידור המקומיים, את הפרסום הרב שלהם השיגו כאשר התארחו בתוכנית הרדיו של קייט' סמית' עם המערכון "מי בראשון" אשר קנה להם תהילת עולם ואף נכנס ל"היכל התהילה" של כדור הבסיס ב-1956. 

מערכון זה סלל את דרכם לחוזה שחתמו עם אולפני יוניברסל בשנת 1939, אשר הוביל לעשור של שוברי קופות קולנועיים כגון: "טוראים פרועים", "בצי האמריקאי", "להחזיק בשד", "התשעים הפרועות", "העת של חיינו" והקלאסיקה הגדולה ביותר שלהם, "אבוט וקוסטלו פוגשים את פרנקנשטיין".

סרטים אלו העלו את המורל האמריקאי בזמן מלחמת העולם השנייה והקנו להם את התואר "מלכי הקומדיה". בסיוע מעמדם החדש יצאו אבוט וקוסטלו למסע הופעות מכיסם הפרטי על מנת לגייס כספים למאמץ המלחמתי, ובמהלכו גייסו 89 מיליון דולר במשך שלושה ימים.

בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, עם התחזקותו של מדיום הטלוויזיה, הנחו השניים את תוכנית הבידור של רשת NBC - "שעת הקומדיה של קולגייט". זמן קצר לאחר מכן קיבלו תוכנית משלהם ברשת CBS.

## הפיצול
בשנת 1957 התפצל הצמד ברוח טובה. שנתיים לאחר מכן, ב-3 במרץ 1959, נפטר קוסטלו, וב-24 באפריל 1974 נפטר אבוט. חרף מותם, ההומור המיוחד אותו הגו השניים ממשיך להתקיים ומהווה השראה לבדרנים רבים.

## פרסים ואותות כבוד
ב-8 בפברואר 1960 קיבלו אבוט וקוסטלו 3 כוכבים (כל אחד בנפרד, סה"כ 6) בשדרת הכוכבים בהוליווד - כוכב לציון פעילותם ברדיו, כוכב לציון פעילותם בסרטים, וכוכב לציון פעילותם בטלוויזיה.

בשנת 1991 הנפיק שירות הדואר האמריקאי בול לזכרם של השניים תחת הכותרת "אגדות הקומדיה".

## פילמוגרפיה
שמאל|ממוזער|250px

## בתרבות
* בסרטוני ה"לוני טונס" ישנו צמד חתולים בשם "בובוט וקוסטלו". 
## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:צמדים קומיים
קטגוריה:מופיעי בורלסקה
אינגבורג בכמן

שמאל|ממוזער|180px|אינגבורג בכמן
**אינגבורג בכמן** (גרמנית: **Ingeborg Bachman**; 25 ביוני 1926 – 17 באוקטובר 1973) הייתה משוררת אוסטרית, סופרת ומסאית.

## חייה
אינגבורג בכמן נולדה בקיץ 1926 בקלגנפורט שבמחוז קרינתיה שבאוסטריה. היא החלה לפרסם את יצירתה בגיל 19 בשנת 1946, ועוררה מיד תשומת לב רבה בעולם הספרות הגרמני. בכמן ניהלה באותן שנים מערכת יחסים אינטימית עם המשורר היהודי בלשון הגרמנית פאול צלאן. מראשית שנות החמישים זכתה להכרה בארצות דוברות הגרמנית, ספריה התפרסמו והיא זכתה בפרסים ספרותיים חשובים. אינגבורג בכמן עברה לרומא ושם התגוררה תקופות ארוכות בחייה. 

בגיל 32 פגשה את הסופר והמחזאי השווייצרי הנודע מקס פריש, וחייתה עמו במשך חמש שנים. היא הייתה פמיניסטית ונחשבת לאחת מן הסופרות הראשונות בספרות האירופית שהעלו בחריפות רבה את שאלת מצבה של האישה בחברה המודרנית. בכמן גם הייתה אנטי נאצית חריפה ביותר וניהלה מאבקים ספרותיים וחוץ ספרותיים עקשניים נגד הנאצים ומורשת הנאציזם בגרמניה ובאוסטריה. ספרה "יומן מלחמה" ראה אור בעברית בספרית פועלים.

בספטמבר 1973 פרצה שרפה בחדר השינה שלה ברומא לאחר שככל הנראה, נרדמה עם סיגריה בוערת. בכמן נכוותה קשות, הובהלה לבית החולים ברומא ושם נפטרה לאחר שלושה שבועות.

הלחצים והמתחים בעולמה הפנימי חברו בתחילת שנות ה-70 לקשיים חיצוניים של ביקורת פוליטית ומערכות מוסריות שניהלה, והועלתה השערה שייתכן ושמה קץ לחייה.

בשנת 2010 יצא לאור הספר "יומן מלחמה", המגולל את סיפור אהבתה של בכמן לחייל הבריטי ג'ק האמש (הוא יעקב חמיש), יהודי ממוצא וינאי. בין השניים נרקם קשר סוער, שהפך לקשר מכתבים שהלך והתרופף בהדרגה לאחר שחמיש בחר לעלות לארץ ישראל. ב"יומן מלחמה" לא הוזכר שמו של חמיש במפורש והוא תואר רק כ"ידיד נפש". רק שנים מאוחר יותר גילו בניו של חמיש את תמונותיה של בכמן בעיזבונו של אביהם והצליחו לקשר בין שתי הדמויות. הספר "יומן מלחמה" תורגם לעברית ויצא לאור ב-2022 כשהוא כולל גם את מכתביו של חמיש אליה.

## ספריה של אינגבורג בכמן בעברית
* **בעיות של היצירה הספרותית בת זמננו**, תרגמה מגרמנית: עדה ברודסקי, הוצאת כרמל, 2008.
***שנת השלושים**, סיפורים, תרגמה מגרמנית: טלי קונס. בלוית מבוא מאת מיכל בן-חורין, הוצאת כרמל, 2007.
***מאלינה**, רומן, מגרמנית - יעקב גוטשלק, ספרית פועלים, תל אביב, 1995.
***יומן מלחמה**, תרגמה מגרמנית: טלי קונס, ספרית פועלים, תל אביב, 2022
וכן תורגמו לעברית שירים בודדים מיצירתה, על ידי כמה מתרגמים, שלא כונסו עדיין בספר. ביניהם:
***תריסר שירים גרמנים נבחרים**, גינתר גראס, אינגבורג בכמן, הלמוט הייסנבולט, פאול צלאן, אריך פריד, תרגום - דן עומר, רישומים - תרצה ולד, ירושלים 1969.

## פרסים על שמה
*פרס "אינגבורג בכמן"
פרס ספרותי המוענק באוסטריה לסופרים בשפה הגרמנית ונחשב לבין החשובים בספרות הגרמנית. סכומי הפרס נעים בין €5,000 ל- €22,500.
*מלגה על שמה
מאז שנת 1991 מעניקה קרן וולף מדי שנה את **מלגת אינגבורג בכמן**, מיסודו של אנסלם קיפר. המלגה, בסך 8,000 דולר, נועדה לעודד אמנים צעירים ומבטיחים בישראל הזקוקים למלגה במיוחד לצורך השתלמות בחו"ל. המלגה מיועדת לאמנים ישראלים שטרם מלאו להם 35 שנה, שעדיין לומדים או שלא מכבר סיימו את לימודיהם.

## קישורים חיצוניים

* הסזפר "בעיות של היצירה הספרותית בת זמננו" באתר טקסט
* 
* , מאמר על אינגבורג בכמן ושיר משלה
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## ראו גם

* יומן מלחמה עם מכתבי ג'ק האמש אל אינגבורג בכמן

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס ביכנר
קטגוריה:סופרות אוסטריות
קטגוריה:משוררות אוסטריות
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1926
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:נפטרות ב-1973
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1973
פפה (כדורגלן ברזילאי)

**ז'וזה מאסיה** (בפורטוגזית: **José Macia**, נולד ב-25 בפברואר 1935), הידוע יותר בשם **פפה**, הוא כדורגלן ומאמן עבר ברזילאי ששיחק כחלוץ בקבוצת הכדורגל סנטוס ובנבחרת ברזיל בכדורגל.

פפה זכה עם נבחרתו בגביע העולם בכדורגל בשנים 1958 ו-1962 אך לא שיחק בהרכב.

פפה שיחק בקבוצת סנטוס משנת 1954 עד שנת 1969, החל לאמן את הקבוצה בשנת 1973 ובאותה עונה זכה באליפות סאו פאולו.

## הישגים כשחקן
* גביע העולם בכדורגל בשנים 1958 ו-1962
* אליפות סאו פאולו בשנים 1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965, 1967 ו-1968 במדי סנטוס.
* גביע ברזיל בשנים 1961 ,1962, 1963, 1964 ו-1965 במדי סנטוס.
* גביע ליברטדורס בשנים 1962 ו-1963 במדי סנטוס.
* הגביע הבין-יבשתי בשנים 1962 ו-1963 במדי סנטוס.
* גביע רוקה בשנת 1963 במדי סנטוס.
* טורניר ריו-סאו פאולו בשנים 1963, 1964 ו-1966 במדי סנטוס.

## הישגים כמאמן
* אליפות ברזיל עם קבוצת סאו פאולו בשנת 1986
* אליפות הליגה היפנית עם יומיורי ורדי בשנת 1993.
* אליפות הליגה השנייה בברזיל עם אינטרנסיונל דה לימיירה בשנת 1988.
* אליפות סאו פאולו עם סנטוס בשנת 1973 ועם קבוצת סאו פאולו בשנת 1986.
* אליפות מחוז סיארה עם פורטלזה בשנת 1985.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:מאמני נבחרת פרו בכדורגל
קטגוריה:מאמני סנטוס
קטגוריה:מאמני פורטוגזה
קטגוריה:מאמני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:מאמני סאו פאולו
קטגוריה:מאמני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:מאמני א-סד
קטגוריה:מאמני קופה אמריקה 1989
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1935
איים אבודים

**איים אבודים** (באנגלית: **The Lost Islands**) היא סדרת טלוויזיה אוסטרלית בת 26 פרקים שהופקה בשנות השבעים ושודרה לראשונה באוסטרליה ב-1 בינואר 1976.
הסדרה הייתה הפקה משותפת של הערוץ המסחרי Ten Network עם חברת סרטי פרמאונט.

בישראל שודרה הסדרה בתחילת שנות ה-80 בשעות אחר הצהריים, לאחר מכן בטלוויזיה הלימודית במסגרת הרצועה היומית בשעות הבוקר בחופש הגדול, ולאחר מכן שודרו פרקים ממנה בתוכנית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.

עם השנים זכתה הסדרה למעמד של סדרת פולחן בישראל, בעיקר משום שהסדרה שודרה בשידורים חוזרים רבים במשך שנים רבות בשידורי חופשת הקיץ של הטלוויזיה החינוכית, כפי שהדבר בא לידי ביטוי בסרט הנושא את שם הסדרה.

## עלילה
סופת הוריקן כמעט מטביעה בלב ים אונייה שעל סיפונה 40 נערים מרחבי העולם. 35 נערים מצליחים להיחלץ מהאונייה בסירות הצלה, אולם בשל הבהלה חמישה נערים נותרים באונייה. הסערה סוחפת את האונייה אל שני איים לא מוכרים המאוכלסים בצאצאים של אנשים שהגיעו לשם בנסיבות דומות כ-200 שנה קודם לכן.

האי הראשון, הקרוי טאמבו, נשלט על ידי רודן אלמותי בן 200 שנה המכונה ה-Q, אשר הגיע לאי באחת מאותן אוניות שהיו בדרכן לאוסטרליה. במוקד האי קיים עמק בו חיים צאצאי צוות האונייה המקורית, בסגנון חיי קהילה קולוניאלית של המאה ה-18. הרודן עושה הכל על מנת ללכוד ולחסל את חמשת בני הנוער מן העולם החיצון, המהווים בעיניו איום לשלטונו.
האי השני, הקרוי מאלו, שוכן בקרבת האי טאמבו, קטן יותר בגודלו ושומם. הרודן Q משתמש במאלו כמחנה עבודה, שאליו נשלחים האסירים ובלגונה שבאי הם נאלצים לצלול ולהשיג "אצה כחולה" נדירה המזוקקת בהמשך לאבקה בה משתמש Q כדי להאריך את חייו.

הילדים מפתחים קשרי ידידות וחברות עם חלק מן המקומיים. בפרק האחרון בסדרה מצליחים ה"זרים" לשכנע את תושבי הכפר למרוד בראש הממשלה וב-Q ומצליחים לסלקם מן הכפר ללא שפיכות דמים. חמשת הזרים מצטרפים לכפר וג'רמיה, משרתו לשעבר של הרודן, נבחר לתפקיד ראש הכפר.

## שחקנים
* טוני יוז - טוני
* ג'יין ואליס - אנה
* רוברט אדגינגטון - דייוויד
* אמנדה מא - סו יינג
* כריס בנאוד - מארק
* מרגרט נלסון - הלן מרגרט קווין
* רודני בל - אהרון ג'יימס קווין
* ריק האטון - ראש הממשלה רופוס קוואד
* רון האדריק - ה-Q
* רון בלאנשארד - קוול
* וואלאס איטון - מנהל בית הספר קווילטר
* ווילי פנל - ג'רמיה קוויזל
* קורנליה פרנסס - אליזבת' קווין
* פרנק גאלאכר - קוויג
* מייקל הווארד - ג'ייסון קווין
* דון פאסקו - אדם קווין

## קישורים חיצוניים

* איים אבודים בארכיון המידע של הטלוויזיה האוסטרלית

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות דרמה אוסטרליות
קטגוריה:סדרות נעורים אוסטרליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1970
סונאטה לפסנתר מס' 16 של מוצרט

**סונאטה לפסנתר מס' 16 ב[[דו מז'ור]]**, K.545 מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט היא ככל הנראה הסונאטה לפסנתר המפורסמת ביותר שלו. היא תוארה על ידי מוצרט עצמו ב-26 ביוני 1788 בקטלוג היצירות שלו שכתב כ"סונטה קטנה לפסנתר למתחילים" ("eine kleine Klavier Sonate für Anfänger"), ולעיתים היא ידועה בשמות החיבה "סונאטה קלה" (*Sonata facile*) או "סונאטה פשוטה" (*Sonata semplice*). כתב היד של היצירה אבוד כיום והיא מופיעה בכתב ידו של מוצרט בקטלוג הנזכר לעיל בלבד.

נראה שמוצרט חשב באותה תקופה על סדרה של יצירות לילדים, כפי שמעידה הסונטה לכינור ופסנתר ק. 547 שהולחנה שבועיים לאחר מכן, שאף היא קלה יחסית.

## המוזיקה
ליצירה יש שלושה פרקים:
* *Allegro*
* *Andante*
* *Rondo*

קובץ:Mozart k545 opening.png

הפרק הראשון מתחיל עם אחת מהדוגמאות הטובות ביותר לבס אלברטי. הוא כתוב במבנה סונאטה במפתח דו מז'ור. בפתיחה, הנושא הראשון קצר ומוכר בקרב רבים. אחריו מגיע גשר והוא מתחלף לאט לאט לסול מז'ור, כהכנה לנושא השני, והוא לירי יותר מהראשון. קודה מגיעה כדי לסיים את הפתיחה, ולאחר מכן יש חזרה על הפתיחה. בחטיבת הפיתוח, הנושא כתוב בסול מינור. הוא מתמרן בין מספר סולמות שונים לפני שמתקבע על פה מז'ור. וכאן מוצרט עשה דבר מעניין: ברקפיטולציה (סיכום), נוכח הנושא הראשון אך הוא כתוב בסולם הסאב-דומיננטי לו, פה מז'ור. הנושא השני כתוב, כמו סוף הפרק, בדו מז'ור.

הפרק השני כתוב בסולם סול מז'ור, הדומננטי לדו מז'ור. הפרק איטי בהרבה מן הראשון, אם כי באופן אירוני ארוך יותר; בימיו של מוצרט, מפעם ודינמיקה הותרו לדמיון הנגן, כך שתוספות רבות אפשריות הן "ככל הנראה" אלו של המוציא לאור. המוזיקה עוברת באופן חד אל אמצע הפרק, יורדת בחצי-טון, בניגוד לארבעת חצאי-הטונים הדרושים למעבר למינור המתאים, דבר הנפוץ יותר במושגי המוזיקה. הפרק עובר אז באופן חד, אך יפהפה, אל חצי טון גבוה יותר, אל הטוניקה, ואז, לאחר שהנושא הראשי וחטיבת פיתוח מושמעים שוב, מסתיים הפרק.

הפרק השלישי כתוב במבנה סונאטה-רונדו והוא בסולם הטונלי, דו מז'ור. מעריכים שהוא הקשה ביותר לנגינה מבין השלושה. הנושא הראשון משולהב וסוער ומוסיף רוח ליצירה. הנושא השני כתוב בסול מז'ור ומכיל אלברטי בס ביד השמאלית. הנושא הראשון מופיע שוב ואחרי הנושא השלישי, אשר כתוב בסולם מינורי ומתמרן בין סולמות שונים ורבים לפני שמתיישר חזרה אל דו מז'ור. הנושא הראשון מופיע שוב, לאחריו קודה, ולבסוף הסיום בדו מז'ור.

## שונות
* למרות שהיצירה ידועה מאוד בימינו, היא לא ראתה אור בימיו של מוצרט, והופיעה לראשונה מודפסת ב-1805.
* בסרט האנימציה של האחים וורנר לוני טונס, התיבות הפותחות של הסונאטה מתקשרות אל הדמות של הסבתא מסרטי האנימציה של טוויטי וסילבסטר.
* עיבוד הפופ מאת ריימונד סקוט של נושא הפתיחה, שכותרתו "בתוך חדר ציורים מהמאה ה-18", הפך ללהיט ב-1939.

## שמיעה
* הפרק הראשון, *Allegro*
קובץ:K545_allegro.ogg
* הפרק השני, *Andante*
קובץ:K545_andante.ogg
* הפרק השלישי, *Rondo*
קובץ:K545_rondo.ogg
(כל קובצי השמיעה הם חלק מפרויקט מוטופיה)

## ראו גם
* וולפגנג אמדאוס מוצרט
* סונאטה

## קישורים חיצוניים

* את התווים ליצירה ניתן למצוא כאן בקובץ PDF

קטגוריה:סונאטות מאת מוצרט
קטגוריה:יצירות לפסנתר
אלנד רואד

שמאל|ממוזער|250px|אצטדיון אלנד רואד - מבט מבחוץ

**אלנד רואד** (באנגלית: **Elland Road**) הוא אצטדיון בעיר לידס שבאנגליה, והוא ביתה של קבוצת הכדורגל האנגלית, לידס יונייטד.

## היסטוריה ונתונים
האצטדיון הוקם בשנת 1897 ושימש כאצטדיון למשחקי רוגבי. ב-1904 נרכש האצטדיון בידי מועדון הכדורגל לידס סיטי שהתפרק ב-1919. מאז בנייתו שופץ האצטדיון מספר פעמים. הפעם האחרונה הייתה בתום עונת 1992–1993, כאשר נבנה אגף חדש אשר הוסיף לאצטדיון 17,000 מקומות ישיבה, ובכך הקנה לו את מספר המושבים שהוא מכיל כיום: 37,608. אורכו של מגרש הכדורגל באצטדיון הוא 105 מטרים, ורוחבו כ-68 מטרים. אלנד רואד הוא האצטדיון הארבעה-עשר בגודלו באנגליה והרביעי בגודלו מחוץ לפרמייר ליג.

כל יציעיו של האצטדיון הם מקורים וקרובים מאוד אל כר הדשא כמקובל בדרך כלל באצטדיונים באנגליה, עובדה התורמת לאווירה מיוחדת במהלך המשחקים. אלנד רואד אירח בעבר גם מספר מופעי רוק, ביניהם של להקת קווין ב-1982, ושל להקת U2 בשנת 1987.

מחוץ לאצטדיון ניצבים פסלי ברונזה של בילי ברמנר, אחד מגדולי שחקני הקבוצה בכל הזמנים, ושל דון ריווי, גדול מאמני הקבוצה בכל הזמנים.

## היציעים
### היציע המערבי
תפוסה: 12,000 מושבים. קרוי על שמו של שחקן העבר האגדי של המועדון, ג'ון צ'ארלס. יציע זה עלה באש בשנת 1956, נבנה מחדש ונפתח לקהל כשנה מאוחר יותר. יציע זה משמש כיציע העיתונות, ובו נמצאות גם עמדות השידור של הטלוויזיה והרדיו המשדרים את מהלך המשחקים. כמו כן מאכלס היציע המערבי את תאי הצפייה של בעלי ומנהלי המועדון הבכירים.

### היציע הדרום מערבי
ביציע זה הותקן בשנות השמונים מסך וידאו ענק המשדר את השערים שהובקעו במהלך המשחק, וכן קטעים חוזרים מן המשחק למען הצופים באצטדיון שהחמיצו אותם. כמו כן משמש המסך כלוח תוצאות וכשעון.

### היציע הדרומי
תפוסה: 6,500 מושבים. היציע הדרומי שופץ בשנת 1974 בעלות של כחצי מיליון ליש"ט, ונבנו בו בין היתר כ-16 תאי צפייה פרטיים, וכן מסעדה המשמשת את בכירי המועדון. היציע שופץ בפעם האחרונה בעונת 1988–1989, ונוספו לו כ-16 תאי צפייה פרטיים נוספים.

### היציע הדרומי-מזרחי
יציע זה משמש את אוהדי הקבוצות האורחות.

### היציע המזרחי
תפוסה: 15,000 מושבים. יציע זה נבנה בעונת 1992–1993 והחליף את היציע הישן, ומשמש גם כיציע המשפחות. הוא מכיל מרכז קניות, מסעדות ובתי קפה.

### היציע הצפוני
תפוסה: 7,000 מושבים. יציע זה קרוי על שמו של דון ריווי, מאמנה המפורסם והמצליח ביותר של הקבוצה בכל הזמנים. היציע הצפוני מכונה גם ה"קופ", (The Kop), סלנג באנגלית ליציע ה"אוהדים השרופים". תקרתו נבנתה בשנת 1968, והוא שופץ בעונת 1993–1994 והותקנו בו כ-7000 מקומות ישיבה חדשים, עובדה שהפכה את אלנד רואד לאצטדיון המכיל מקומות ישיבה בלבד, בניגוד לשנות השבעים והשמונים בהם היו קיימים גם יציעי עמידה. את היציע חנכה אלמנתו של ריווי, והוא מכיל טרקלין כניסה מפואר בעל שטיחים מקיר אל קיר, וכן דוכני מזון מהיר.

## קישורים חיצוניים

* האצטדיון באתר The Stadium Guide
* האצטדיון באתר World Stadiums

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל באנגליה
קטגוריה:לידס יונייטד
קטגוריה:לידס
מוגוצ'ה

**מוֹגוֹצָ'ה** (ברוסית: **Мого́ча**) היא עיר בחבל עבר הבאיקל, כ-700 ק"מ צפונית-מזרחית לצ'יטה. מוגוצ'ה היא אחת מתחנות הרכבת המרכזיות של רשת הרכבת הטרנס סיבירית. העיר שוכנת במפגש הנהרות מוגוצ'ה ואמזר. בנוסף נמצא בעיר שדה תעופה צבאי ואזרחי.

## היסטוריה
שמה של מוגוצ'ה נובע מהשפה האבנקית **מונגו** - אחד השבטים האבנקים, ו**צ'י** - סיומת לשייכות. הסבר אחר טוען שמשמעות שמה היא "עמק זהב". היישוב הוקם בשנת 1910 במהלך סלילת הרכבת האמורית, ותחנת הרכבת "מוגוצ'ה" נוסדה בשנת 1914. בשנות ה-20 החלה הפקת זהב תעשייתית באזור. מוגוצ'ה זכתה למעמד "עיר" בשנת 1950. בסוף שנות ה-50 ותחילת ה-60 נבנה ליד מוגוצ'ה שדה תעופה צבאי בעקבות הפיצול הסיני-סובייטי. הוקמו בעיר מספר פרויקטי דיור שנועדו לאכלס את מוגוצ'ה, שניחנה באקלים עוין. כתוצאה גדלה האוכלוסייה לכמעט 18,000 איש בשנת 1979. עם תחילת שנות ה-90 עזבו שליש מתושביה לערים גדולות בעקבות שפל כלכלי חמור. מרבית תושביה עובדים באחזקת הרכבת הטרנס סיבירית והשאר במכרות זהב.

מזג האוויר קיצוני ביותר לכן ישנו פתגם מקומי: "אלוהים ברא את סוצ'י והשטן את מוגוצ'ה"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חבל מנהלי עבר הבאיקל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1910
דגל צפון אירלנד

**[[דגל]] [[צפון אירלנד]]** אינו דגל רשמי מאז שנת 1972, ולמעשה אין דגל רשמי עצמאי לצפון אירלנד, ונעשה שימוש בדגלים רבים ושונים.

## דגל ממשלת צפון אירלנד
**דגל אלסטר** (באנגלית: Ulster Banner) היה השם הרשמי של הדגל הרשמי של צפון אירלנד בעבר. דגל זה כלל את צלב ג'ורג' הקדוש שבמרכזו יד אדומה על כוכב לבן בן שש פינות ומעליו כתר המסמל את הקשר לבית המלוכה הבריטי.

דגל זה משמש כיום דה פקטו דגל צפון אירלנד (יש להבדילו מדגל פרובינציית אלסטר).

## היסטוריה
בשנת 1924 הוענקה לממשלת צפון אירלנד מכוח צו מלכותי הזכות להניף דגל או להשתמש בסמל. בשנת 1953 מומשה זכות זו לרגל הכתרת המלכה אליזבת השנייה. בשנה זו הכריזה ממשלת צפון אירלנד על הדגל כדגל רשמי. הפסיק להיות הדגל הרשמי של המדינה עם פירוק הפרלמנט של צפון אירלנד על ידי ממשלת בריטניה בשנת 1972.

ממוזער|150px|דגל פרובינציית אלסטר

הדגל מבוסס על הדגל העתיק של פרובינציית אלסטר. דגל זה שונה מדגל צפון אירלנד בכיוון האגודל. בדגל צפון אירלנד האגודל פתוח בעוד שבדגל אלסטר הוא צמוד ליד. מקורו של ההבדל - בניסיון להבדיל בין ששת המחוזות של צפון אירלנד לעומת תשעת המחוזות של פרובינציית אלסטר. הרקע הצהוב של דגל אלסטר הפך, עם קביעת הדגל כדגל צפון אירלנד, ללבן - במטרה להידמות לדגל אנגליה. הכתר מסמל את הקשר לבית המלוכה הבריטי.

ישנה מחלוקת באשר למשמעות הסמל - יש האומרים שזהו מגן דוד ומקשרים את הדגל לבית דוד, ואחרים אומרים שששת הקצוות מסמלים את ששת המחוזות של צפון אירלנד.

כיום נעשה שימוש בדגל רק על ידי היוניוניסטים התומכים בהמשך הקשר עם בריטניה, אולם הדגל, כמו גם היוניון ג'ק אינו מוצג על בנייני הממשל (בהתאם להסכם בלפסט משנת 1998- כאשר במקרים מיוחדים (כמו יום ההולדת הרשמי של המלכה) מונף היוניון ג'ק.

## הצעות להחלפת הדגל
אף שהועלו הצעות שונות להחלפת הדגל מעת לעת, הצעות אלה זוכות לתמיכה ציבורית מועטה ביותר, מאחר שרוב היוניוניסטים וה"נאמנים לכתר" אינם רוצים לפגוע בקשרי צפון אירלנד עם בריטניה ועם בית המלוכה הבריטי. במקביל, הלאומנים ותומכי האיחוד עם רפובליקת אירלנד לא רואים כל צורך בדגל חדש ומעדיפים את השימש בדגל אירלנד. מסיבות אלה נוצרת למעשה הסכמה בין הפלגים השונים בפוליטיקה הצפון אירלנדית נגד קביעת דגל חדש.

## קישורים חיצוניים

* 
* דגלי צפון אירלנד
* מתח בעקבות הנפת דגל צפון אירלנד באתר ה-BBC
* 

צפון אירלנד
צפון אירלנד
קטגוריה:צפון אירלנד: סמלים לאומיים
צפון אירלנד
אלף (סדרת טלוויזיה)

**אָלְף** (באנגלית: **ALF**) היא קומדיית מצבים אמריקאית שהופקה על ידי אולפני NBC בשנים 1986–1990. הסדרה ירדה מהמסכים אחרי 4 עונות בשל בעיות תקציב, אך עם זאת צברה פופולריות רבה לזמן רב. בשנת 1996 יצא סרט טלוויזיה בשם "פרויקט אלף" ששודר ב-NBC, וכן הופקו שתי סדרות הנפשה בשם "אלף: סדרת האנימציה" ו"אגדות אלף".

בישראל הסדרה שודרה במקור בסוף שנות ה-80 בערוץ הראשון, ולאורך השנים שודרה גם בערוץ 3, בערוץ 2, ובערוץ ביפ.

## תקציר העלילה
הסדרה נוצרה בהשראת וכגרסה פרודית לסרט "אי.טי. - חבר מכוכב אחר". עלילת הסדרה מתמקדת בחייזר מכוכב "מלמק" (**Melmac**) שחלליתו מתרסקת על המחסן של משפחת טאנר, משפחה אמריקאית טיפוסית. השם שניתן לחייזר הוא ALF – ראשי תיבות של **Alien Life Form** ("יצור חייזרי"). הסדרה עוסקת בנסיונותיה של המשפחה להסתיר את דבר קיומו של אלף, ובקשיים הנובעים מנוכחותו, מאישיותו הקיצונית ומהרגליו המשונים (בעיקר אהבתו הגדולה לבשר חתולים).
לפי כמה מהפרקים משפחת טאנר גרה ברחוב היימדל 171 בלוס אנג'לס.

## שחקנים ודמויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:חוצנים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:ליונסגייט: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:אלף (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1986
לוגון (נהר)

**לוגון** (בצרפתית: **Logone**) הוא יובל ראשי של נהר הצ'ארי. מקורותיו נמצאים במערב הרפובליקה המרכז-אפריקאית, צפון קמרון ודרום צ'אד. ביצות רבות, חלקן מיוערות, מקיפות את הנהר.
מונדו, העיר השנייה בגודלה בצ'אד, נמצאת על גדות הנהר.

בנהר עובר מקטע מהגבול הבינלאומי בין צ'אד וקמרון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קמרון: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'אד: גאוגרפיה
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
דגל אלסטר

**דגל אלסטר** הוא הנס ההיסטורי המייצג את אלסטר, אחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד. זהו דגל זהב המוטבע בצלב ישר אדום הנמתח עד לקצות הדגל ובמרכזו מגן לבן המוטען בכף יד ימנית בצבע אדום.

הדגל משלב בין שלטי האצולה של שתי משפחות אצולה חשובות מהפרובינציה – היד האדומה, הידועה כיד האדומה של אלסטר, מייצגת את שבט או'ניל (O'Neill) שממנו הגיעו המלכים ההיסטוריים של אלסטר, והצלב האדום על רקע זהב, לייצוגו של בית ברק (Burke) - בית אצולה נורמני אשר התיישב באזור במאה ה-11.

הדגל עודנו בשימוש לייצוגה של פרובינציית אלסטר בעיקר באירועי ספורט איריים בנפרד לצדם של דגלי הפרובינציות האחרות או כחלק מדגל ארבע הפרובינציות - דגל משולב של ארבעת הדגלים, שם הוא מופיע ברבע הראשון (שמאלי עליון). הדגל אף שימש בסיס לעיצובו של דגלה ההיסטורי של צפון אירלנד, ששטחה חופף לשטחיה ההיסטוריים של אלסטר.

## קישורים חיצוניים
* 
* דגל אלסטר באתר העוסק בתרבות צפון אירלנד

## הערות שוליים

קטגוריה:אלסטר
אלסטר
אלסטר
סמל צפון אירלנד

**סמל [[צפון אירלנד]]** הוענק לממשלת צפון אירלנד בצו מלכותי של המלך הבריטי בשנת 1924 לאחר שאירלנד נפרדה מהממלכה המאוחדת.

הסמל, כמו גם דגל צפון אירלנד, עוצבו על ידי נוויל וילקינסון בשנת 1923, והשימוש בסמל אושר באפריל 1924 על ידי ממשלת צפון אירלנד, לאחר קבלת הצו המלכותי.

הסמל כולל שני תומכים שנוספו לסמל בשנת 1925: אריה (סמל אנגליה) ואייל (סמל אלסטר) המחזיקים את שלט האצולה האריה אוחז בדגל בו מצויר שעליו נבל מוזהב על רקע כחול ואילו האייל אוחז בדגל אלסטר (ללא הסמל המרכזי) במרכז שלט האצולה צלב אדום על רקע לבן, ובמרכזו כוכב לבן בן שישה קצוות שעליו יד אדומה (היד האדומה של אלסטר). מעל הכוכב - כתר אדוארד הקדוש המסמל את בית המלוכה הבריטי.

בשנת 1971 נוסף לסמל המוטו בלטינית, על ידי קולג' האבירים של לונדון: "Quis separabit?" - "מי יפריד בינינו" אשר שימש גם כמוטו של מסדר האבירות של פטריק הקדוש.

בשנת 1973 עם פיזור בית הנבחרים של צפון אירלנד הופסק השימוש הרשמי בסמל, ומאז נעשה שימוש בסמל הממלכה המאוחדת - בשינוי אחד - בסמל בו נעשה שימוש בצפון אירלנד מצויר אייל היוצא ממגדל.

## ראו גם
*דגל צפון אירלנד

## קישורים חיצוניים

צפון אירלנד

קטגוריה:צפון אירלנד
קטגוריה:צפון אירלנד: סמלים לאומיים
צ'ארי

שמאל|300px|נהר צ'ארי|ממוזער

**נהר צ'ארי** או **שארי** הוא נהר הזורם במרכז אפריקה, שיחד עם יובלו אוהם אורכו 1,740 ק"מ. הנהר הוא מקור המים העיקרי של ימת צ'אד, ובחלקו מהווה את הגבול בין צ'אד לקמרון.

## גאוגרפיה
תחילתו של הנהר ברפובליקה המרכז-אפריקאית, משם הוא זורם בכיוון כללי צפון מערב דרך צ'אד אל ימת צ'אד. בנג'מנה נשפך אליו יובלו המערבי והעיקרי, נהר הלוגון, ומשם וצפונה מהווה הצ'ארי את הגבול בין קמרון וצ'אד. 

אגן הניקוז של הנהר משתרע על שטח של כ-548,747 קמ"ר, וכולל חלקים מסודאן, הרפובליקה המרכז אפריקאית וקמרון.

היובל הגדול ביותר של הצ'ארי הוא נהר הלוגון, יובלים קטנים יותר כוללים את בהר סלמט, בהר סאה, בהר אוק ובהר קאטה. הנהר מספק 90 אחוז מכלל המים הזורמים לימת צ'אד.

## אוכלוסייה
חלק גדול מאוכלוסיית צ'אד, בהם תושבי סאר  ותושבי הבירה נג'מנה, מתרכזת לאורך נהר צ'ארי.

הנהר מהווה מוקד חשוב לדיג מקומי, בעיקר של דגי נסיכת הנילוס.

מאז 2016 מדווח אזור נהר הצ'ארי כאחד המקומות הבודדים בהם מחלת תולעת גינאה נותרה אנדמית.

## היסטוריה

לאורך ההיסטוריה אוכלס אגן נהר הצ'ארי על ידי דוברי שפות צ'אדיות, שפות אדמאווה-אובנגיות  ושפות בונגו-בגירמי . לאורך הנהר התקיימה בין המאה ה-6 לפנה"ס ועד ל (לכל המאוחר) תרבות הסאו .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אפריקה: נהרות
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'אד: גאוגרפיה
קטגוריה:קמרון: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
טרון (סרט)

**טרון** (באנגלית: **TRON**) הוא סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 1982, בכיכובם של ג'ף ברידג'ס בתפקיד קווין פלין (והתוכנה קלו) וברוס בוקסלייטנר בתפקיד אלן בראדלי (והתוכנה טרון). הסרט מתהדר בעיצובים ויזואליים ייחודיים לשנה בה יצא, והוא בין הראשונים שנעשה בו שימוש נרחב בגרפיקת CGI על ידי אולפני הסרטה.
הסרט הוא אב הטיפוס של כל סרטי "מטריקס" ודומיו.

בשנת 1997 קיבל האנימטור קן פרלין פרס אוסקר בקטגוריית ההישג הטכני על המצאתה של שיטת מיפוי פרוצדורלית בשם "Perlin Noise", שהומצאה במיוחד עבור הסרט "טרון" ומאז שימשה בעשרות סרטים ומשחקי מחשב.

## תקציר העלילה
קווין פלין הוא מתכנת משחקי וידאו צעיר ומוכשר העובד בחברת התוכנה ENCOM. הוא מפתח מספר משחקי וידאו בשעותיו הפנויות ושומר אותם על המחשב המרכזי של החברה במטרה לפתוח יום אחד חברת משחקים משלו, אך המשחקים נגנבים על ידי עובד אחר בחברה, אד דילינג'ר (דייוויד וורנר), אשר מונע מפלין גישה לשרת ומציג אותם כאילו הם שלו וזוכה לקידום. בעקבות זאת פלין מתפטר (או מפוטר, זה לא ברור). דילינג'ר יוצר תוכנת מחשב (Master Control Program או MCP) בעלת בינה מלאכותית אשר מפתחת מודעות עצמית ומשתלטת על עולם המחשב ועל התוכנות שבו.

שלוש שנים אחר כך, פלין מנסה שוב ושוב לפרוץ למחשב הראשי כדי למצוא הוכחות שהמשחקים הם פרי פיתוחו אך ללא הצלחה. הוא מתגנב לתוך החברה בעזרת ידידיו הוותיקים כדי לנסות למצוא הוכחות אך נשאב לתוך עולם המחשב על ידי התוכנה הראשית (ה-MCP) וגם סארק (עוזרו של ה-MCP). שם הוא נאלץ להתחרות בסדרת משחקים כמו מרוץ אופנועים וירטואלי נגד תוכנות אחרות (בדומה לגלדיאטורים). הוא מתחבר לתוכנה אבטחה בשם טרון (שהיוצר שלה הוא ידידו אלן בראדלי) וביחד הם יוצאים כדי להשמיד את התוכנה הראשית.

## השפעת הסרט
הסרט היה הסרט הראשון באורך מלא שעשה שימוש בטכנולוגיית CGI ליצירת דמויות ועצמים ממוחשבים. בקופות הסרט לא עמד בצפיות של דיסני למרות שמכר הרבה כרטיסים ואף קיבל ביקורות טובות, הוא נחשב לסרט חשוב בהתפתחות הגרפיקה הממוחשבת הקולנועית ולסרט קאלט בקרב קהילות האקרים וגיקים למיניהם.

האמנית היטו שטיירל לוקחת השראה מהסרט בעבודה **Factory of the Sun** (מפעל השמש) מ-2015.

אחת הסיבות לכישלון הסרט נעוצה בעובדה שהוא יצא ב-1982, בתקופה שלרוב האנשים לא היה הרבה ידע במושגים שונים שמופיעים בסרט כגון RAM ווירוס מחשב. רק בתחילת שנות ה-90 הסרט חזר לתודעה הציבורית. בשנת 2004 יצא משחק המחשב "טרון 2.0" כמשחק המשך לסרט. הרבה סרטים (כדוגמת "מטריקס") שאבו ממנו אלמנטים עלילתיים על מציאות מדומה.

## סרט המשך
בכנס קומיק-קון שנערך בסן דייגו ב-24 ביולי 2008 שוחרר קדימון לסרט המשך ל"טרון", בשם "טרון: המורשת".

## בתרבות
* בסדרה "סאות' פארק" דמותו של משה רבנו עוצבה על פי תוכנת אדון השליטה.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סייברפאנק
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1982
קטגוריה:סרטי וולט דיסני
פריים טיים

[שמאל|ממוזער|250px|שקופית עם נתוני [מדרוג (רייטינג)|מדרוג בשעות השיא בישראל מוצגת בדיון על תקשורת (מימין לשמאל: עמנואל הלפרין, דליה דורנר ואלכס גלעדי), נובמבר 2009]]
**פריים טיים** או **שעת שיא** (באנגלית: **Prime time** - זמן מובחר) הוא מושג הנדסי המתייחס בדרך כלל לשעות צריכת השיא של מוצר מסוים, כגון צריכת הספק חשמלי או מים. בתקשורת מדובר לרוב על שעות צפיית השיא בטלוויזיה, המשתנות מאזור לאזור אך נעות בדרך כלל בין השעות 19:00 ל-23:00. בשעות אלו מושג המדרוג הגבוה ביותר, כלומר כמות הצופים היא הגדולה ביותר. ערוצי טלוויזיה מסחריים מניבים את רוב רווחיהם בשעות אלו, כיוון שעלות דקת פרסום בשעות השיא היא היקרה ביותר.

רוב תוכניות הטלוויזיה שמשודרות בשעות פריים טיים הן "תוכניות לכל המשפחה", תוכניות אשר פונות לכל המגזרים, שכבות האוכלוסייה וקבוצות הגיל (לרוב תוכניות מציאות, שעשועונים וסדרות דרמה וקומדיה).

## קישורים חיצוניים

* 

## ראו גם
מדרוג (רייטינג).

קטגוריה:טלוויזיה: צפייה
קטגוריה:מונחים בטלוויזיה
סטודיו למשחק ניסן נתיב

ממוזער|150px|הסמליל הקודם של בית הספר|טקסט=הסמליל הקודם של בית הספר|ימין
[250px|ממוזער|קמפוס ירושלים לאומנויות ב[רחוב בצלאל, שבו, משנת 2022, ממוקם בית ספר למשחק ניסן נתיב בירושלים]]
[ממוזער|250px|מקום בית הספר למשחק בירושלים עד שנת [2021]]
**סטודיו למשחק ניסן נתיב** הוא בית ספר למשחק ולאמנויות התיאטרון. מסלול הלימודים בסטודיו כולל שלוש שנות לימודי משחק, תנועה, עבודת פיתוח קול ומוזיקה, בנוסף לסדנאות ולמכינות. הצגות הסטודיו השתתפו בפסטיבלים ובתחרויות בין-לאומיות.

במסגרת הסטודיו הופקה בשנת 2008 ההצגה "הצגה יומית".

## היסטוריה
את הסטודיו ייסד ניסן נתיב במרתף נטוש ברח' ריינס 47 בתל אביב בשנת 1963. לאחר חודשים אחדים עבר המוסד למבנהו של בית הספר תל נורדאו שבמרכז תל אביב, שם שכן עד שנת 1974. לאחר מכן עבר לרח' בצלאל יפה פינת אחד העם, ומשם לרחוב הרצל 158 בתל אביב (בית מרס). ב-15 בדצמבר 2015 עבר הסטודיו למשכנו הקבוע שהוקם במיוחד עבורו וממוקם ברחוב נועם 5 ביפו. 

בשנת 1987 הוקם סניף נוסף לסטודיו בבית אלישבע בשכונת המושבה היוונית שבירושלים. בספטמבר 2022 עבר הסניף למשכן הקבע שלו סמוך לבית העם ברחוב בצלאל. הסטודיו למשחק הוא כיום חלק אינטגרלי מקמפוס ירושלים לאמנויות שהקימה עיריית ירושלים במטרה לעודד שיתופי פעולה בין המוסדות הפועלים בו והפיכתו למרכז ארצי ללימודי אמנויות הבמה והקולנוע. הקמפוס כולל גם את בית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה, בית הספר לתיאטרון חזותי והמרכז למוזיקה מן המזרח.

## ראו גם
* ערכים על בוגרי ניסן נתיב

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

*
קטגוריה:ישראל: בתי ספר למשחק
קטגוריה:תל אביב-יפו: חינוך
קטגוריה:יפו: חינוך
קטגוריה:ירושלים: חינוך
ספאמלוט

**סְפָּאמאָלוֹט** הוא מחזמר קומי המבוסס על הסרט "מונטי פייתון והגביע הקדוש" משנת 1975. כמו הסרט, זוהי פרודיה על אגדות המלך ארתור. למרות זאת, המחזמר שונה מהסרט בדרכים רבות, במיוחד עקב העובדה שהוא מכיל פרודיות רבות גם על ברודוויי. אריק איידל, חבר בחבורת מונטי פייתון, כתב את מילות השיר ואת העלילה, וג'ון דו פרז כתב את רוב המוזיקה.

איידל הסביר את הרעיון מאחורי שם המחזמר בהודעה לעיתונות, שפורסמה בפברואר 2004:
“אהבתי את הכותרת ספאמאלוט מאוד. בחנו את טיב הכותרת מול הקהל שלנו בסיבוב ההופעות האחרון בארצות הברית, ונראה שהם אהבו אותו בדיוק כפי שאהבתי אותו בעצמי. בסופו של דבר, הם אלו שישלמו את מחירי ברודוויי כדי לצפות במופע. הכותרת נלקחת משורה בסרט שאומרת: "אנו אוכלים חזיר, ריבה והרבה ספאם" (באנגלית: and Spam a lot.)

ההפקה המקורית בברודוויי, בשנת 2005, אשר בוימה על ידי מייק ניקולס, הייתה מועמדת ל-14 פרסי טוני וזכתה ב-3, כולל פרס טוני למחזמר הטוב ביותר של עונת 2004–2005. במהלך ההפקה הראשונית, הועלו למעלה מ־1,500 הופעות, ולמעלה מ־2 מיליון איש צפו במופע. ההכנסות הסתכמו בלמעלה מ־175 מיליון דולרים אמריקאיים.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הופעת בכורה בשיקגו, מאתר המעריצים של מונטי פייתון
* A Quest Beyond The Grail, מתוך הניו יורק טיימס
* תזמורת אגוזי הקוקוס הגדולה ביותר בעולם

## הערות שוליים

קטגוריה:מונטי פייתון
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזמר הטוב ביותר
קטגוריה:מחזות זמר מבוססי סרטים
קטגוריה:מחזות זמר
גלריית דגלי מדינות אוסטריה

דגלי מדינות אוסטריה: 

## ראו גם
* דגל אוסטריה
* סמל אוסטריה

## קישורים חיצוניים

*
אוסטריה
פורינר

**פורינר** (באנגלית: **Foreigner**; נקראה בעברית "נוכרי") היא להקת רוק בריטית-אמריקאית שזכתה לשיא הצלחתה בשנות השבעים והשמונים.

## היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-1976 כאשר מיק ג'ונס ואיאן מקדונלד נפגשו עם לו גרם, ויחד החליטו להקים להקה. לגרעין ראשוני זה הצטרפו דניס אליוט, אל גרינווד ואד גגליארדי. ב-1977 הוציאו את אלבומם הראשון, "Foreigner" שנמכר בלמעלה מ-4 מיליון עותקים. אלבום זה כלל את להיטם Cold as Ice ואת Feels Like The First Time. שנה לאחר מכן הוציאה הלהקה את אלבומם השני "Double Vision", שמכר מעל 5 מיליון עותקים וכלל את הלהיטים "Hot Blooded" ושיר הנושא. אלבומם השלישי, יצא ב-1979 ונקרא "Head Games", שלו גרם טוען שזה האלבום הכי מצליח שלהם.

ב-1980 פרשו מקדונלד, ליארדי וגרינווד ואילו והבסיסט ריק ווילס הצטרף. ב-1981 יצא אלבומם "4", הנחשב למצליח ביותר שלהם ובו נכללים שניים מן השירים המוכרים ביותר של הלהקה Urgent ו-Waiting For A Girl Like You יחד עם שיר ידוע נוסף, Juke Box Hero. ב-1984 יצא אלבומם "Agent Provocateur", שכלל שני להיטים "I Want to Know What Love Is" ו-"That Was Yesterday" השירים הפכו לחלק מלהיטי הלהקה.

ב-1987 יצא אלבומם "Inside Information", שכלל את הלהיטים: Say You Will ו-I Dont Want To Live Without You.

ב-1990 פרש לו גרם מהלהקה, מה שגרם לדעיכת הלהקה. מיק ג'ונס החליף אותו בג'וני אדוארדס, איתו הם הוציאו ב-1991 את האלבום "Unusual Heat" שלא נחל הצלחה רבה. בעקבות זאת פרשו ג'וני, ריק ודניס ולו גרם חזר ב-1992. ב-1993 הצטרפו ברוס טרגון, ג'ף ג'קובס ומרק שולמן.

ב-1995 יצא אלבומם שנחל עוד פחות הצלחה מקודמו, Mr. Moonlight. אז הצטרף טום גימבל ומרק שולמן הוחלף ברון וויקסו. ב-1998 הוחלף רון בבריאן טיצ'י שהיה עד שנת 2000 ואז חזר שולמן והרכב זה החזיק מעמד עד שהתפרק ב-2002.

ב-2003 דירג מגזין הרולינג סטון את השיר "I Want To Know What Love Is" במקום ה-476 ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של כל הזמנים.

ב-2016 הגיעו חברי הלהקה לישראל במסגרת סיבוב ההופעות שלהם, וקיימו שתי הופעות (14-15.6) באמפיתיאטרון קיסריה.

חברי הלהקה חזרו במסגרת סיבוב הופעות לציון 40 שנות פעילות הלהקה להופעה נוספת שהתקיימה ב-5 במאי 2018, בהיכל מנורה מבטחים.

ב 29 בספטמבר 2022 הופיעו שוב בישראל, כחלק מסיבוב הופעות לכבוד 45 שנה לתחילת פעילותם. ההופעה הייתה בפארק רעננה.

## דיסקוגרפיה
* Foreigner - 1977
* Double Vision - 1978
* Head Games - 1979
* 1981 - 4
* Records - 1982 (אוסף)
* Agent Provocateur - 1984
* Inside Information - 1987
* Unusual Heat - 1991
* Mr. Moonlight - 1994
* 2009 - Can't Slow Down

## חברי הלהקה
* מיק ג'ונס: גיטרה, קלידים, קולות (1976-)
* לאו גרם: שירה, כלי הקשה (1976-1990, 1992-2002)
* ג'ף ג'קובס: קלידים, ליווי (1993-)
* טום גימבל: סקסופון, גיטרות, קולות (1995-)
* קלי הנסן: שירה (1995-)
* ברוס טרגון: בס, קולות (1993–2002)
* רון וויקסו: תופים (1995–1998)
* בריאן טיצ'י: תופים (1998–2000)
* איאן מקדונלד: גיטרה, קלידים, כלי נשיפה, קולות (1976–1980)
* אל גרינווד: קלידים, סיינטרייז (1976–1980)
* אד גגליארדי: בס, קולות (1976–1979)
* ריק ווילס: בס, קולות (1979–1992)
* ג'וני אדוארדס: שירה, גיטרה (1990–1992)
* דניס אליוט: תופים (1976-1993)
* מרק שולמן: תופים, קולות (1993–1995, 2000-)

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של לו גרם
* 

קטגוריה:ניו יורק: להקות
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1976
דוקלה באנסקה ביסטריצה

**דוקלה בנסקה ביסטריצה** (בסלובקית: **FK Dukla Banská Bystrica**) היה מועדון כדורגל סלובקי מהעיר באנסקה ביסטריצה שבמרכז סלובקיה, בירת מחוז בנסקה ביסטריצה. הקבוצה זכתה פעמיים בגביע הסלובקי.

בסוף עונת  המועדון ירדה לליגה השנייה וראשי המועדון החליטו על איחוד עם מועדון אחר. מאז הקבוצה משחקת תחת שם MFK Dukla Banská Bystrica.

בעונות 2023/2024 ו-2024/2025 קבוצה שיחקה בליגה העליונה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1965
ניטרה (כדורגל)

**מועדון הכדורגל ניטרה** (**FC Nitra**) הוא מועדון כדורגל סלובקי מהעיר ניטרה (העיר הרביעית בגודלה בסלובקיה) שבמערב סלובקיה, בירת מחוז ניטרה. הקבוצה משחקת בליגה הסלובקית הרביעית. למרות היותה אחת הקבוצות הוותיקות ביותר בסלובקיה, היא לא זכתה מעולם באליפות הליגה הסלובקית או בגביע הסלובקי.

## שחקנים מפורסמים
* מיכאל היפ
* לובומיר מוראבצ'יק
* אריאל הרוש

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1909
אינטר ברטיסלאבה

**אינטר ברטיסלאבה** (בסלובקית: **FK Inter Bratislava**) הוא מועדון כדורגל סלובקי מהעיר ברטיסלאבה, בירת סלובקיה. בעונת 2006/2007 שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה במדינה, הקורגון ליגה. הקבוצה זכתה באליפות הליגה הסלובקית בעונות 1999/2000 ו-2000/2001. כמו כן זכתה הקבוצה בשלושה גביעי סלובקיה בעונות 1994/1995, 1999/2000 ו-2000/2001.

עד לשנת 1965 הייתה הקבוצה חלק מקבוצת סלובן ברטיסלאבה עד שהקבוצה פוצלה לשני מועדונים מתחרים. המועדון היה השני בחוזקו בעיר ברטיסלאבה אחרי סלובן ברטיסלאבה עד לשנת 2003, אז הפך המועדון להיות השלישי אחרי מועדון ארטמדיה ברטיסלאבה.

בשנת 2006 נשרה הקבוצה לליגת המשנה הסלובקית, בה היא שיחקה עד לעונת 2018/19 כאשר בסיומה ירדה לליגה השלישית..

## הישגים מרכזיים באירופה
הקבוצה שיחקה לראשונה באירופה, אז כנציגת צ'כוסלובקיה ובשם "**הכוכב האדום ברטיסלאבה**" בעונת 1959/1960, אז שיחקה בגביע אירופה ולאחר שעברה בשלב המוקדם את קבוצת פורטו מפורטוגל הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. בעונת 1962/1963, אז תחת השם "**סלובנאפט ברטיסלאבה**", הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו וזכתה בו, תוך שהיא עוברת את קבוצות אויפשט ההונגרית בשלב רבע הגמר, טטבאניה ההונגרית בחצי הגמר וקאלציו פאדובה מאיטליה בגמר. היה זה ההישג האירופי הראשון בתולדות הקבוצה והיא הייתה עתידה לשחזר אותו גם בעונה שלאחר מכן.

בוענת 1963/1964, עונה לאחר מכן, הקבוצה חזרה לגביע האינטרטוטו, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת אורגריטה IS משוודיה, ברבע הגמר על קבוצת מודנה האיטלקית, בחצי הגמר על קבוצת פ.צ. רואן הצרפתית וניצחה בגמר את קבוצת פולוניה ביטום מפולין. הקבוצה הגיעה עוד פעם אחת לגמר גביע האינטרטוטו, בעונת 1966/1967, אז עברה את קבוצות גו אהד ההולנדית, ADO דן האג, גם היא מהולנד אך הפסידה בגמר לקבוצה הגרמנית איינטרכט פרנקפורט.

בעונת 1975/1976 הקבוצה שיחקה לראשונה בגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת ריאל סרגוסה מספרד ועברה בסיבוב השני את קבוצת א.א.ק. אתונה היוונית אך הפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת סטאל מיאלק מפולין.

הקבוצה השתתפה בגביע אופ"א בעונת 1994/1995, לראשונה בתולדותיה כנציגת סלובקיה (שקיבלה עצמאות מצ'כוסלובקיה כשנה לפני כן). בסיבוב הראשון פגשה הקבוצה בקבוצת מיפה מפינלנד אך הפסידה לה.

לקבוצה היו עוד מספר הופעות במוקדמות ליגת האלופות בהן לא עברה את הסיבוב המוקדם השלישי וכן מספר הופעות בגביע אופ"א כאשר בהן לא עברה את הסיבוב השני במפעל.

## תארים
;סלובקיה
* **אליפות [[ליגת העל הסלובקית|הקורגון ליגה]]**: 2 (2000, 2001)
* **ב[[הגביע הסלובקי בכדורגל|גביע הסלובקי]]**: 6 (1984, 1988, 1990, 1995, 2000, 2001)

;צ'כוסלובקיה
* **אליפות [[ליגת העל הצ'כוסלובקית|הליגה הצ'כוסלובקית הבכירה]]**: 1 (1959)

;אירופה
* **זכייה ב[[גביע האינטרטוטו]]**: 2 (1962/1963, 1963/1964)

## שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובקיות
קטגוריה:ברטיסלאבה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
ג'ון אליוט גרדינר

**סר ג'ון אליוט גרדינר** (באנגלית: **Sir John Eliot Gardiner**; נולד ב-20 באפריל 1943 בפונטמל, דורסט, אנגליה) הוא מנצח בריטי בולט. התפרסם ביותר בניצוח על מוזיקת בארוק בכלים אותנטיים.

לגרדינר יש יותר מ-250 הקלטות. הוא ייסד את מקהלת מונטוורדי ואת סולני הבארוק האנגליים. רשימת הקלטותיו מקיפה יצירות החל מקלאודיו מונטוורדי וכלה בבנג'מין בריטן וכוללת, מלבד מוזיקה עתיקה ומוזיקת בארוק, שבהן הוא נודע ביותר, גם מגוון רחב מן התקופה הקלאסית במוזיקה ומן המוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית. בין היצירות שהקליט תשע הסימפוניות של בטהובן, "קללת פאוסט" של ברליוז ו"פלסטף" של ורדי. כמנצח אורח הופיע גרדינר עם כמה מן התזמורות הראשונות בחשיבותן בעולם, ביניהן תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, תזמורת הקונצרטחבאו והפילהרמונית של וינה.

## חיים וקריירה
התנסותו הראשונה של גרדינר במוזיקה הייתה בעיקר בשירה עם משפחתו ובמקהלת הכנסייה של עיר הולדתו. בהמשך ללימודי מוזיקה בכוחות עצמו ולנגינה בכינור, החל ללמוד ניצוח בגיל 15. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, למד היסטוריה, ערבית וספרדית של ימי הביניים בקינג'ס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.

בתקופת לימודיו לתואר ראשון בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', החל בקריירה של מנצח בביצוע Vespro della Beata Vergine של קלאודיו מונטוורדי משנת 1610, בקפלת קינגס קולג', ב-5 במרץ 1964. ביצוע זה הוביל, או מילא תפקיד חשוב, בייסוד מקהלת מונטוורדי, שעמה הופיע לראשונה בלונדון, בויגמור הול בשנת 1966.

בתקופת לימודיו בקיימברידג' ניצח גרדינר על זמרי אוקספורד וקיימברידג' במסע קונצרטים במזרח התיכון.

אחרי קבלת תואר מוסמך בהיסטוריה, המשיך גרדינר בלימודי המוזיקה בקינג'ס קולג' לונדון אצל תרסטון דארט ובפריז אצל נדיה בולאנז'ה, שהמוזיקה שלה השפיעה עליו מגיל צעיר מאוד. ב-1968 ייסד את תזמורת מונטוורדי. ששינתה את שמה, עם המעבר מכלי נגינה מודרניים לכלים אותנטיים בשנת 1977, לסולני הבארוק האנגליים.

בשנת 1969 ניצח גרדינר לראשונה על אופרה, בביצוע חליל הקסם מאת מוצרט באופרה הלאומית האנגלית. כעבור ארבע שנים, ב-1973, הופיע לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בניצוח על איפיגניה בטאוריס של גלוק. "סולני הבארוק האנגליים" הופיעו עמו לראשונה באופרה בשנת 1977, בפסטיבל למוזיקה עתיקה של אינסברוק, בביצוע אותנטי של אציס וגלתיאה מאת הנדל. הופעתו הראשונה בארצות הברית הייתה בשנת 1979, כאשר ניצח על התזמורת הסימפונית של דאלאס. משנת 1980 עד 1983 כיהן כמנצח הראשי של תזמורת הרדיו של ונקובר בקנדה.

גרדינר נודע בהימנעותו מביצוע המוזיקה של ריכרד וגנר: "אני באמת מתעב את וגנר - כל מה שהוא מייצג - ואני אפילו לא מאוד אוהב את המוזיקה שלו".

בשנת 2024 פוטר ג'ון אליוט גרדינר מסולני הבארוק האנגליים וממקהלת מונטוורדי על כך שהכה לזמר בס במהלך הופעה.

## משפחה
גרדינר היה נשוי לכנרת אליזבת וילקוק משנת 1981 עד 1997; נולדו להם שלוש בנות. בשנת
2001 נשא לאישה את איזבלה דה סאבאטה, נכדתו של המנצח ויקטור דה סאבאטה. בזמנו הפנוי, גרדינר מנהל בצפון דורסט חווה אורגנית, שהקים דודו-זקנו, המלחין הנרי בלפור גרדינר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:סגל קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1943
סקסונים טרנסילבנים

[שמאל|ממוזער|250px|שילוט דו לשוני ב[רומנית ובגרמנית בסיביו]]
**הַסַּקְסוֹנִים הַטְּרֶנְסִילְבָנִים** (בגרמנית: **Siebenbürger Sachsen** – "זיבנבירגר זאקסן"; בהונגרית: ביחיד "סאס" ברבים "סאסוק", "ארדיי סאסוק" - Erdélyi Szászok, ברומנית - ביחיד: "סאס", ברבים: "סאש (י)" Saşi), הם קבוצה אתנית גרמנית החיה בעיקר בטרנסילבניה, מאז המאות ה-12–13.

אף על פי שמוצאם לא היה ממש מחבל סקסוניה, בימי הביניים נקראו בתעודות לטיניות והונגריות "סקסונים", אחד השמות שבהם כונו הגרמנים בפי עמים אחרים. במהלך הזמן הם עצמם אימצו את השם הזה. קיימים גם "סקסונים" מגלי הגירה במאות 12–13, באזורים שכנים בצפון הונגריה, וכן בסלובקיה, במחוז מרמורש ובדרום בוקובינה. אוכלוסייה זו מכונה "סקסונים ציפסרים", או בקיצור "ציפסרים".
[ממוזער|[קתדרלה לותרנית בסיביו]]
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בעידן השלטון הקומוניסטי, ואחרי נפילתו במחצית השנייה של המאה ה-20, פחתה אוכלוסייה זו בעקבות הגירה המונית חזרה לגרמניה, שם היא ממשיכה לשמור על מורשתה.

## היסטוריה
התיישבות ה"סקסונים" במזרח וצפון-מזרח טרנסילבניה החלה באמצע המאה ה-12 ביוזמת גזה השני, מלך הונגריה. מלכתחילה נועדו המתיישבים הגרמנים להגן על גבול הממלכה ההונגרית. בין המתיישבים עד סוף המאה ה-13 נמנו גרמנים, ולונים, פלמים ומעט צרפתים. חלק נכבד מהם היו חברי המסדר הטבטוני. שטח הטריטוריה בה ישבו המתיישבים הגרמנים בדרום טרנסילבניה היה כ־30,000 קילומטרים רבועים. ב-1224 העניק המלך ההונגרי אנדראש השני לסקסונים הטרנסילבנים כתב זכויות בו ניתנה להם אוטונומיה מנהלית, טריטוריאלית ודתית.

הקיסרית מריה תרזה גירשה ממולדתם אלפי אוסטרים פרוטסטנטים, שסירבו לשוב לחיק הכנסייה הרומית-קתולית; המגורשים (כ-2670 במספר) יושבו בין השנים 1752–1757 בטרנסילבניה.

שנים לאחר התיישבותם והתבססותם באזור צברו הסקסונים כוח רב למדי; עדות לכך ניתן לראות בכהונתו של סמואל ברוקנטל כמושל טרנסילבניה. הערים הסקסוניות הראשיות היו קרונשטאדט, הידועה ברומנית כבראשוב והרמנשטאדט, הידועה כיום בשמה הרומני: סיביו.

מספטמבר 1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה, החלה הגירה לאוסטריה של רבבות רומנים דוברי גרמנית, כולל אלפי סקסונים טרנסילבנים; ב-1998 חיו באוסטריה כ-12,000 סקסונים טרנסילבניים.

על פי אגדה של הסקסונים הטרנסילבניים מקורם בילדים, שהלכו אחרי החלילן מהמלין, נכנסו למערה ולאחר הליכה ממושכת מתחת לאדמה, יצאו באזור בראשוב, שם הקימו את היישוב הראשון.

## ראו גם
* פדיון בני המיעוט הגרמני ברומניה
*סקסונים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סקסונים טרנסילבנים
קטגוריה:רומניה: קבוצות אתניות
קטגוריה:גרמנים
התקופה האפיפלאוליתית

**התקופה האפיפלאוליתית** (**Epipaleolithic** ביוונית: epi = אחרי; paleo = קדום; lithos = אבן או **אחרי [[תקופת האבן הקדומה]]**) היא תקופה פרהיסטורית מסוף תור הפליסטוקן העוקבת לתקופה הפלאוליתית וקדומה לתקופה הנאוליתית, ומהווה למעשה תקופת מעבר בין חברות הציידים-לקטים של הראשונה והחברות החקלאיות של האחרונה. התקופה האפיפלאוליתית מוגדרת בעיקר באגן הים התיכון, לפי עדויות ארכאולוגיות לחברות מורכבות יחסית של ציידים-לקטים, אשר ייצרו מיקרוליתים (להבוני צור מסותתים) בצורות אחידות (למשל סהרון, טרפז ומשולש). בסוף התקופה קיימות עדויות לישיבת קבע וככל הנראה גם לניצני ביות הצמחים, המבשרים את המעבר לאורח חיים חקלאי.

המונח מקביל מכמה בחינות לתקופה המזוליתית, המאוחרת יותר, של צפון אירופה. המונח מזוליתית כלל בעבר גם את התרבויות שהיום מוגדרות כאפיפלאוליתיות. לראשונה ניתן שם התקופה לשורה של תעשיות כלי צור במגרב של צפון אפריקה, על ידי חוקרים צרפתים, משום שהממצא לא תאם את ההגדרות האירופיות לתקופה המזוליתית. בסופו של דבר נעשה המונח מקובל מאוד מחוץ לאירופה גם במזרח התיכון, באנטוליה ובקפריסין.

בארץ ישראל החלה התקופה האפיפלאוליתית לפני כ-23 אלף שנה והסתיימה לפני כ־11,700 שנה. התקופה כוללת מספר תרבויות ארכאולוגיות המתאפיינות בעיקר במיקרוליתים מסותתים לצורות מסוימות, כגון התרבות הכבארית, התרבות הכבארית הגאומטרית, התרבות הרמונית, התרבות המושאבית והתרבות הנאטופית. לפחות האחרונה כבר משקפת שינויים מרחיקי לכת במבנה הכלכלי-חברתי של אוכלוסיות פרהיסטוריות, לפי העדויות לישיבה בכפרי קבע.

כיום מקובל לחלק את התקופה האפיפלאוליתית לשלוש תקופות:
* התקופה האפיפלאוליתית המוקדמת בין השנים 23,000 ועד 18,000.
* התקופה האפיפלאוליתית התיכונה בין השנים 18,000 ועד 14,500.
* התקופה האפיפלאוליתית המאוחרת בין השנים 14,500 ועד 11,500.

## תרבויות בתקופה האפיפלאוליתית בארץ ישראל



Image:Microburin.png|נקר מיקרוליתי
Image:Microlito Trapecio.png|טרפז
Image:Microlito Triángulo.png|משולש
Image:Microlito Segmento de-círculo.png|סהרון



## ראו גם
*תקופת האבן
*מיקרולית
*מערת הנחל

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:תקופת האבן