open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלבאיסין

**אלבאיסין** (בספרדית: **Albaicín** או **Albayzín**) הוא רובע קטן בעיר גרנדה, בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבספרד. אלבאיסין הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1994, וצורף להכרזה על ארמון אלהמברה וארמון החנרליפה.

## היסטוריה
חוקרים מעריכים כי את שמו של אלבאיסין העניקו לו תושבי העיר באסה, שגלו מעירם לאחר הקרב לאס נאבאס דה טולוסה והתיישבו באזור זה של גרנדה, מחוץ לחומות. עם זאת, יש חוקרים הטוענים כי השם מגיע דווקא מערבית ("אלביזין", אנשי הבזים).
אזור אלבאיסין יושב לראשונה בזמן האיברים. במקום התיישבו במפוזר תושבים של האימפריה הרומית. העדויות להגעתם של המוסלמים לאזור הם רק משלב מאוחר בהרבה, לאחר הגעתם של הזירים (שושלת ברברית) לגרנדה. הסברה הרווחת היא, שאלבאיסין לא היה מיושב בתקופה שמנפילתה של האימפריה הרומית ועד להקמתה של ממלכת זיריד (ב-1013) ובניית החומות באלבאיסין (הנקראות בספרדית Alcazaba Cadima).
בשיאה של תקופה זו חיו באלבאיסין כ-10,000 תושבים. רבים מהתושבים חיו בעושר רב, בבתים מפוארים, עם גנים ובריכות, ובמרכז הרובע נבנה בתקופה ההיא אחד המסגדים המרהיבים שהיו בגרנדה, ששרידיו נותרו עד ימינו, בסמוך לכנסיית סלבדור.

## תיאור
[שמאל|ממוזער|250px|רובע אלבאיסין הנשקף מ[ארמון אלהמברה]]
רובע אלבאיסין נמצא על גבעה תלולה המשקיפה על ארמון אלהמברה ואת נקודת התצפית הנמצאת בסמוך לכנסיית סן ניקולאס, אשר ממנה ניתן להשקיף על הארמון ועל גרנדה, פוקדים תיירים רבים.
בתוך אלבאיסין ניתן למצוא את המרחצאות הערביים העתיקים, את המוזיאון הארכאולוגי של גרנדה ואת כנסיית סלבדור, שנבנתה על שרידיו של מסגד מורי.
הרובע מתאפיין בבתים עתיקים וסמטאות קטנות וצעירים רבים מתגוררים בו ועוסקים באמנות. בגבעה שמעל לרובע ישנן עשרות מערות בהן מתגוררים אנשים גם כיום.

## ארכיטקטורה
ניתן למצוא באלביסין מספר מבנים ומונומנטים, אשר מרביתם מתקופת הרנסאנס ומתקופת השושלת הנסרית (השושלת המוסלמית האחרונה ששלטה בממלכת גרנדה, מ-1238 עד 1492).

## גלריה

Alhambra (190071935).jpeg|ארמון אלהמברה נשקף מנקודת תצפית הנמצאת סמוך לכנסיית סן ניקולאס
Alambra night thierry brouard.jpg|ארמון אלהמברה נשקף מנקודת תצפית הנמצאת סמוך לכנסיית סן ניקולאס בלילה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרנדה (ספרד)
קטגוריה:השושלת הנסרית
ברברה באך

**ברברה באך** (באנגלית: **Barbara Bach**; נולדה ב-27 באוגוסט 1947) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית ממוצא יהודי. ידועה בעיקר בשל תפקידה כנערת בונד בסרט "המרגלת שאהבה אותי" (1977). היא נשואה למוזיקאי רינגו סטאר.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **ברברה גולדבאך** (**Barbara Goldbach**) ברוזדייל, קווינס, ניו יורק שבארצות הברית. בתם של מארג'ורי והווארד איי. גולדבאך (2001-1922), שוטר במקצועו. היא הייתה הצעירה מבין חמשת ילדיהם. אביה ממשפחה יהודית-אשכנזית, ואמה הייתה ממשפחה קתולית ממוצא אירי. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי ברובע ג'מייקה שבקווינס, ניו יורק. 

באך עזבה את בית הספר בהיותה בת 16 לטובת קריירת דוגמנות, עד שהפכה לדוגמנית-על. ג'ו וולש, גיטריסט להקת האיגלס, נישא לאחותה של באך, מארג'ורי באך, ב-13 בדצמבר 2008.

באך היא בעלת תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1993).

## קריירה
ב-1971 שיחקה באך לצידן של שתי נערות בונד, קלודין אוז'ה וברברה בושה בסרט המסתורין La Tarantola dal ventre nero שהוא a giallo film והיא הופיעה בתפקידים קטנים בסרטים איטלקיים.

היא גילמה את המרגלת הרוסיה "אניה אמסובה" בסרט "המרגלת שאהבה אותי" בשנת 1977, תפקיד שהביא לה הכרה בינלאומית והפך אותה לסמל סקס. אם כי במשחקה כרב-סרן אניה אמסובה היא הייתה נערת בונד הראשונה שהשתוותה בכוחה לבונד, מכיוון שאף היא הייתה מרגלת מוכשרת, באך אמרה בסיום עבודתה על הסרט שבונד הוא: "חזיר שוביניסטי שמשתמש בנשים כדי להגן על עצמו מפגיעתם של כדורים."

בשנה שלאחר מכן היא הופיעה בסרט Force 10 from Navarone. היא הייתה מועמדת לשחק בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'ארלי", אולם הפסידה את התפקיד לשלי האק, כשעברה מבחני בד לסדרה.

באך הופיעה ב-28 סרטים. היא לא עבדה כשחקנית מאז אמצע שנות השמונים. היא גם הופיעה בפלייבוי מספר פעמים בין 1975 ל-1981, ב-1985 וב-2008.

### חיים אישיים
באך פגשה את איש העסקים האיטלקי אוגוסטו גרגוריני בטיסה לרומא ב-1966. הם נישאו ב-1968 ועברו לאיטליה שם נולדו בתם, הזמרת-יוצרת פרנצ'סקה גרגוריני (7 באוגוסט 1968) ובנם ג'אני (1972). באך נפרדה מגרגוריני ב-1975 ושבה לארצות הברית עם שני ילדיה. 

באך פגשה ברינגו סטאר באתר ההסרטה של הסרט "איש המערות" בפברואר 1980, והם נישאו ב-27 באפריל 1981, שבועות מעטים אחרי שהסרט יצא לבתי הקולנוע. בשנים האחרונות באך מלווה את סטאר בסיוריו והופיעה בכמה מהקליפים של רינגו.

היא ייסדה תוכנית לעזרה עצמית לגמילה מהתמכרות בסיועם של ג'ורג' הריסון, אריק קלפטון ופאטי בויד, שהייתה נשואה להריסון ולקלפטון. באך וסטאר הקימו את ארגון הצדקה "The Lotus Foundation".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יהודי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
טנק חילוץ M-88

**טנק החילוץ M88** הוא טנק חילוץ (טחל"ץ) בינוני-כבד ונחשב לאחד מטנקי החילוץ הגדולים ביותר הנמצאים בשירות כיום בעולם. מטרת הטחל"ץ היא חילוץ כלי רכב ובעיקר רכב קרבי משוריין וטנקים הנפגעים בשדה הקרב. הטחל"ץ יכול לפעול בכל מזג אוויר ומבוסס על טנק ה-M60 פטון האמריקאי. ייצורו הסדרתי של ה-M88 החל בשנת 1961 וכיום הוא משמש צבאות רבים, כולל צה"ל.

השימוש הניכר ביותר בטנק חילוץ זה היה במלחמת וייטנאם, מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק ובמלחמת קוסובו.

## תפקידו של ה-M88
תפקידו העיקרי של **טנק החילוץ M-88** הוא לתקן או להחליף חלקים פגועים בכלי רכב צבאיים (בעיקר רכב קרבי משוריין) בזמן שהם מותקפים. בנוסף, ה-M88 משמש לחלץ כלי רכב תקועים (למשל רכב אשר הופל לאדמה בוצית ואיבד יכולת לנוע). ל-M88 יש מנוף עם כננת המאפשר החלפת חלקים פגומים ברק"מ (בעיקר החלפת המנוע). המנוף מרים את החלק הפגום ומוריד במקומו חלק חילוף תקין. ל-M88 יש גם כננת לגרירת רכבים תקועים. ל-M88 מחובר APU ("יחידת כוח עזר") המאפשר לו להעביר כוח הידראולי וכוח חשמלי לרכבים אחרים.

במלחמת עיראק השתמש צבא ארצות הברית במנוף ובכננת של ה-M88 למשימות בנייה והנדסה קרבית, בעיקר הצבת חומות המורכבות ממקטעי בטון מודולריים.

בצה"ל, ה-M88 משרת לצד דחפורי D9 משוריינים המסייעים בחילוצים. רוב תפקידי הגרירה הועברו לדחפור, שמשמש גם לחילוץ כלי רכב שהתהפכו. ב-2008 הוסבו מספר דחפורי D9L לחילוץ אחרי שהמעקר האחורי שלהם הוחלף בכננת חילוץ. בעקבות התגברות איום הנ"ט בלבנון ורצועת עזה מוגנו חלק מטנקי ה-M88 במיגון כלוב.

### דגמים
* **M88**: הדגם המקורי הנחשב לטנק חילוץ בינוני, בעל צוות של 5 חיילים.
** **M88A1**: דגם משודרג, בעל מערכת אב"כ ומשגרים למדוכות עשן, בעל צוות של 3–4 חיילים.
** **M88A2 "הרקולס"**: דגם גדול יותר במידות ומשקל, בעל יכולות הרמה משופרות ונחשב לטנק חילוץ כבד, בעל צוות של 3 חיילים.

## מדינות המשתמשות בטנק החילוץ M-88

*: צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית
*: צה"ל (מופעל על ידי חיל הטכנולוגיה והאחזקה)
*: צבא אוסטרליה
*: צבא אוסטריה
*: הצבא המצרי
*: הצבא הגרמני
*: הצבא היווני
*: צבא לבנון
*: צבא פקיסטן
*: הצבא הפורטוגזי
*: צבא טורקיה
*: צבא טאיוואן
*: צבא ספרד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי רכב משוריינים אמריקאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1961
קטגוריה:כלי רכב משוריינים ישראליים
קרול בוקה

**קרול בוקה** (בצרפתית: **Carole Bouquet**; נולדה ב-18 באוגוסט 1957) היא שחקנית ודוגמנית צרפתייה.

## ביוגרפיה
בוקה נולדה בניי-סיר-סן, צרפת כאחת משתי בנות, כשהייתה בגיל צעיר הוריה נפרדו. היא למדה תקופה בסורבון אך לאחר מכן הפסיקה את הלימודים ועברה ללמוד משחק בפריז.

## קריירה
היא זכתה לפרסום בינלאומי בשל תפקידה כנערת בונד מלינה האבלוק, בסרט "לעינייך בלבד" משנת 1981, אולם היא הופיעה גם בכמה סרטים אירופאיים לאורך שנות השמונים וממשיכה לעשות זאת בצרפת.

היא ידועה גם בשל הופעתה בסרט הסוריאליסטי הקלאסי "תשוקה אפלה" של הבמאי לואיס בונואל משנת 1977; ובתפקידה בסרט "יפה מדי בשבילך" משנת 1989, שזכה להצלחה ברחבי תבל, שעבורו זכתה בפרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר. היא גם הייתה מועמדת לפרס סזאר כשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט Rive droite, rive gauche משנת 1984.

ב-1998 ו-1999 הנחתה את טקס פרס האקדמיה האירופית לקולנוע.

בשנת 2002 כיכבה בסרט הצרפתי "נשיקות צרפתיות".

בשנת 2021 החלה לככב בגרסה הצרפתית של הסדרת הישראלית המצליחה "בטיפול" שנוצרה על ידי חגי לוי, אורי סיון וניר ברגמן ובצרפת הופקה על ידי אוליבר נקש ואריק טולדנו.

בשנת 2023 ביצעה הופעת אורח בסדרה הקומית "Escort Boys" אשר שודרה בפריים וידאו.

## חיים אישיים
היא אלמנתו של המפיק ז'אן-פייר רסאם, ממנו יש לה ילד, דימיטרי ראסאם, מפיק סרטים הנשוי לנסיכה שארלוט קסיראגי ממונקו.

בשנים 1997–2005 בוקה יצאה עם השחקן ז'ראר דפארדיה, עמו עבדה מספר פעמים, הם היו מאורסים מ-2003 עד 2005.

## פילמוגרפיה חלקית
[שמאל|ממוזער|200px|בוקה עם [ז'ראר דפארדיה בפסטיבל קאן 2001]]

* (La famille Cigale)" (1977)

* תשוקה אפלה (1977)

* Il Cappotto di Astrakan (1979)
* Buffet froid (1979)
* Blank Generation (1980)

* לעינייך בלבד (1981)

* Bingo Bongo (1982)
* Der Tag der Idioten (1982)
* Mystère (1983)
* Le Bon roi Dagobert (1984)
* Rive droite, rive gauche (1984)
* Nemo (1984)
* Spécial police (1985)
* Double messieurs (1986)
* La Coda del diavolo (1986)
* Jenatsch (1987)
* New York Stories (1989) סיפורי ניו יורק

* יפה מדי בשבילך (Trop belle pour toi)  (1989)

* Bunker Palace Hôtel (1989)
* Donne con le gonne (1991)
* Tango (1993)
* A Business Affair (1994)
* Grosse Fatigue (1994)
* Poussières d'amour - Abfallprodukte der Liebe (1996)
* Lucie Aubrac (1997)
* Le Rouge et le Noir (1997) (TV)
* En plein coeur (1998)
* Un pont entre deux rives (1999)
* Wasabi (2001)
* Embrassez qui vous voudrez (2002)
* Blanche (2002)
* Bienvenue chez les Rozes (2003)
* Feux rouges (2004)
* Les Fautes d'orthographe (2004)
* Nordeste (2005)
* Travaux, on sait quand ça commence... (2005)
* L'Enfer (2005)
* Tempête (2022)


### טלוויזיה

* Sex & the City episode An American Girl in Paris: Part Deux (2004)
*תינוקה של רוזמרי (2014)
*גמל שלמה (2017)
*תראו איך הם רוקדים (2018)
*Escort Boys (2023)


## ביבליוגרפיה

* Goux, Yves (1998). "Interview, article and other trace". Télémoustique. (French)


## קישורים חיצוניים

* קרול בוקה ב-Yahoo! Movies 
* קרול בוקה ב-AlloCiné 

קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכות פרס סזאר
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1957
מצחיקונת (סרט)

**מצחיקונת** (באנגלית: **Funny Girl**) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1968, המבוסס על מחזמר בעל אותו שם שהוצג על במות ברודוויי. הסרט מבוסס על חייה של פאני ברייס, כוכבת ברודוויי וקומיקאית מפורסמת מהמחצית הראשונה של המאה ה-20.
בסרט מככבים ברברה סטרייסנד (ששיחקה גם במחזמר בברודוויי) ועומר שריף. על משחקה בסרט זכתה סטרייסנד בפרס אוסקר.

## עלילה
הסרט מתרחש בניו-יורק שלאחר מלחמת העולם הראשונה. סיפור חייה של ברייס מסופר בפלשבק. ברייס, הכוכבת הגדולה שפלורנץ זיגפלד המגולם על ידי וולטר פידג'ן, מפיק ברודוויי אגדי מוכן לחכות לה, נזכרת בהתחלה כשחלומה הגדול היה להיות אחת מנערותיו של זינגפילד.

פאני ברייס באה מבית יהודי, מרחוב הנרי במנהטן. היא מקבלת את ההזדמנות הראשונה שלה בתיאטרון הוודויל, שם היא מצחיקה ומקסימה את הקהל וגם את ניק ארנסטין (עומר שריף), מהמר מקצועי מוכר ברחבי ניו-יורק, שבא לפגוש אותה מאחורי הקלעים אחרי המופע. ברייס מתאהבת בו מיד.

הצלחתה של ברייס מתרחבת וחלומה מתגשם, היא מקבלת לביתה הזמנה מפלורנס זינגפילד לקחת חלק במופע שלו. ברייס מככבת במחזה וכובשת את הקהל עם הכישרון וההומור שלה. בינתיים היא ממשיכה להיפגש לסירוגין עם ארנסטין, עד שארנסטין מודיע לה שהוא נאלץ לעזוב את הארץ לזמן מה כי הוא רוצה להמשיך במשחקי ההימורים שלו על ספינה מחוץ לגבולות ארצות הברית. ברייס מחליטה בלי לחשוב, ללכת אחרי הלב שלה והולכת אחרי ארנסטין ועוזבת את סיבוב ההופעות של נערותיו של זינגפילד.

ברייס רוצה להינשא לו, אך ארנסטין מציב כתנאי לנישואיהם 'מכה גדולה' שהוא רוצה לעשות במשחק פוקר גדול. ארנסטין זוכה ואכן הם מתחתנים. נושא הכסף וההימורים ילווה את נישואיהם עד סופם.

לברייס וארנסטין נולדה בת. היא חוזרת להופיע וארנסטין ממשיך להמר אך הפעם מפסיד ומכניס את המשפחה לחובות. כשברייס מגלה זאת, היא מנסה לעזור לו, אך פוגעת בכך בגאוותו. בסופו של דבר מסתבך ארנסטין במעילה ונעצר על ידי המשטרה. ברייס ההמומה יוצאת בהודעה לתקשורת שהיא מאמינה בחפותו, אך ארנסטין מודה באשמה ונכנס לבית הכלא.

בסיום הסרט מחליטים ברייס וארנסטין שהספיק להשתחרר מהכלא, להיפרד.

## רשימת השירים של הסרט

* If a Girl Isn't Pretty
* I'm the Greatest Star
* I'd Rather Be Blue Over You (Than Happy With Somebody Else)
* Rollerskate Rag
* Secondhand Rose
* His Love Makes Me Beautiful
* People
* You Are Woman, I Am Man
*Don't Rain on My Parade
* Sadie, Sadie
* Funny Girl
* My Man


## הצלחת הסרט
בנוסף לזכייתה של סטרייסנד בסרט בפרס השחקנית הטובה ביותר, היה הסרט מועמד לשבעה פרסי אוסקר נוספים, בהם: פרס הסרט הטוב ביותר ושחקנית המשנה הטובה ביותר (לקיי מדפורד). הסרט זכה לשלל ביקורות טובות והעלה את קרנה של ברברה סטרייסנד בהוליווד ואת זכרה של פאני ברייס בכלל.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1968
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ויליאם ויילר
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
מוד אדמס

**מוד אדמס** (בשוודית: **Maud Adams**; נולדה ב-12 בפברואר 1945) היא שחקנית שוודית הידועה במיוחד בשל שני תפקידים שונים בהם גילמה את נערת בונד בשני סרטי ג'יימס בונד. "האיש בעל אקדח הזהב" (1974) וכגיבורה ששמה כשם הסרט "אוקטופוסי" (1983).

## שנותיה הראשונות
אדמס נולדה כמוד סולבייג כריסטינה ויקסטרום (Maud Solveig Christina Wikström) בלולאו, שוודיה, בתם של טיירה, מפקחת מס ממשלתית וגוסטב ויקטרום, רואה חשבון.

היא רצתה בתחילה לעבוד כמתורגמנית מכיוון שהיא מדברת חמש שפות באופן שוטף.

היא התגלתה ב-1963 בחנות בידי צלם שביקש לצלם אותה, הוא שלח את הצילום לתחרות מיס שוודיה אותה ארגון המגזין אלר (Allers). אדמס זכתה בתחרות ומאז נסקה קריירת הדוגמנות שלה.

## קריירה
אדמס עברה לפריז ואחרי כן לעיר ניו יורק ועבדה עבור איילין פורד (Eileen Ford). באותה עת הייתה אחת הדוגמניות המבוקשות וממקבלות השכר הגבוה ביותר בעולם. היא התחילה בקריירת המשחק כשהופיעה בסרט The Boys In The Band  (1970), שם שחקה דוגמנית צילום בפתיחת הסרט. בשנות השבעים הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה הוואי חמש אפס וקוז'ק. אדמס זכתה לפרסום עולמי כפילגשו של הרשע בסרט "האיש בעל אקדח הזהב" עם רוג'ר מור וכריסטופר לי.

מיד אחרי כן היא הופיעה בסרטו העתידני של נורמן ג'ואיסון Rollerball, ובמספר סרטים אירופאים, וכן במותחן Tattoo עם ברוס דרן. אלברט ברוקולי, מפיק סדרת ג'יימס בונד, זכר אותה לטובה והיא התבקשה לשוב כגיבורה ששם הסרט קרוי על שמה אוקטופוסי, שם גילמה את דמותה של אישה מסתורית ואקזוטית, בעלת אי פרטי העומדת בראש ארגון הברחה בינלאומי, בו חברות נשים צעירות ויפהפיות, גם כן לצדו של רוג'ר מור. בשני סרטי ג'יימס בונד שיחקו לצדה של אדמס שחקניות שוודיות: קריסטינה וייבורן כמגדה ב"אוקטופוסי" ובריט אקלנד כמרי גודנייט ב"האיש בעל אקדח הזהב". היא גם הופיעה בתפקיד ניצבת בסרט ג'יימס בונד "רצח בעיניים" (1985).

אם כי גילום נערת בונד לא תמיד העיד על המשך קריירה כשחקנית, הגיבה אדמס: "כשאני מתבוננת על כך מאחור; איך את יכולה שלא ליהנות מהעובדה שהיית נערת בונד ? זוהי תרבות פופולרית ולהיות חלק ממנה זה מאוד נחמד."

אדמס ניצלה את הצלחתה והופיעה בסדרת הטלוויזיה האמריקנית Emerald Point NAS (1984-1983), אולם לא עלה בידה להמשיך ולזכות בתפקידים מרכזיים, היא הופיעה בסרטים מדרגה שנייה כמו Jane and the Lost City  (1987) היא הגישה את תוכנית הטלוויזיה השוודית Kafé Luleå (1984) והופיעה בתפקיד אורח באופרת הסבון השוודית Vita lögner  (1998). היא כיכבה בתפקיד אורח בסדרה מופע שנות ה-70 (2000), כששובניתה של טניה רוברטס, ביחד עם קריסטינה וייבורן (ששיחקה לצידה ב"אוקטופוסי") וברברה קאררה, כל הארבע היו נערות בונד (אם כי קאררה שיחקה בעיבוד הבלתי רשמי של הסדרה בסרט "לעולם אל תאמר לעולם לא"). אדמס נותרה מקורבת למפיקי סרטי בונד, נכחה לעיתים בהצגות הבכורה ובאירועים אחרים הקשורים לסדרה. היא גם הייתה נשיאת חברת הקוסמטיקה Scandinavian Biocosmetics.

## חייה האישיים
נישואיה הראשונים של אדמס (1975-1966), לצלם רוי אדמס, הסתיימו בגירושים.

בהמשך ניהלה מערכות יחסים עם השחקן רייד סמיט וסטיבן זקס, מנתח פלסטי.

היא נישאה לבעלה הנוכחי, המגשר והשופט בדימוס, צ'ארלס רובין ב-1999.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם מוד אדמס ב-BBC Wiltshire
* מוד אדמס - משוודיה באהבה

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות שוודיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1945
לאס וגאס אייסז

**לאס וגאס אייסז** (באנגלית: **Las Vegas Aces**) היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת ה-WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1997 בתור **יוטה סטארז** כאחת משמונה הקבוצות המקוריות של הליגה. באותה תקופה הייתה יוטה ג'אז מליגת ה-NBA קבוצת האחות של הסטארז. בשנת 2003 עברה הקבוצה לעיר סן אנטוניו שבטקסס ושינתה את שמה ל"**סן אנטוניו סילבר סטארז**".

הקבוצה אירחה את משחקיה הביתיים AT&T סנטר שבסן אנטוניו, המשמש גם את קבוצת הכדורסל "סן אנטוניו ספרס", שהייתה קבוצת-האחות של ה"סטארז" בליגת ה-NBA. הקבוצה משחקת בבית המערבי של הליגה וזכתה בשנת 2008 באליפות הבית.

בשנת 2018 עבר המועדון ללאס וגאס שבנבדה, ושינה את שמו ל"לאס וגאס אייסז". ב-2022 זכתה הקבוצה באליפות ראשונה, והפכה לקבוצה הראשונה בלאס וגאס הזוכה באליפות בליגה מקצוענית ראשית.

אייז'ה וילסון היא בין כוכבות הקבוצה ופעמיים זכתה במדליית זהב אולימפית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
קטגוריה:קבוצות WNBA
קטגוריה:לאס וגאס: מועדוני ספורט
Signed Sealed Delivered

**Signed Sealed Delivered** הוא אלבום הסולו החמישי של הזמר קרייג דייוויד. האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2010 על ידי חברת התקליטים יוניברסל. זהו האלבום הראשון של דייוויד ביוניברסל, בה חתם בסוף 2009, אחרי שעזב את האחים וורנר.

האלבום הוא אלבום קאברים לשירי מוטאון והוא כולל 9 קאברים ו-3 שירים חדשים לגמרי. הסינגל הראשון מהאלבום הוא "One More Lie- Standing In The Shadows" והוא יצא לאור שבוע לפני האלבום, ב-22 במרץ 2010. השיר מסמפל את הלהיט "Standing In The Shadows Of Love" של Four Stops. השיר הגיע למקום ה-76 במצעד הבריטי. הסינגל השני מהאלבום "All Alone Tonight- Stop, Look, Listen" יצא לאור ב-31 במאי.
האלבום כולל קאברים ללהיטים של מרווין גיי, סטיבי וונדר, אל גרין, קורטיס סטייגרס  ועוד.

האלבום דורג במקום ה-13 במצעד האלבומים הבריטי.

## רשימת השירים
# (One More Lie (Standing In The Shadows
# (Signed, Seald, Delivered (I'm Yours
# (All Alone Tonight (Stop, Look, Listen
# I Heard It Through The Grapevine
# Just My Imagination
# For Once In My Life
# Sittin' On The Dock Of The Bay
# Mercy Mercy Me
# I Wonder Why
# Papa Was A Rollin' Stone
# Let's Stay Together
# This Could Be Love

## סינגלים
# (One More Lie (Standing In The Shadows - מקום 76 בבריטניה
# (All Alone Tonight (Stop, Look, Listen

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
דורית ניתאי נאמן

**דורית ניתאי נאמן** (נולדה ב-14 ביולי 1965, תל אביב) היא שחקנית, במאית תיאטרון ומורה למשחק ישראלית.

## קורות חיים
דורית ניתאי נולדה בתל אביב, בתו של השחקן ניקו ניתאי. למדה בחוג לתיאטרון בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. בעלת תואר שני בלימודי נשים ואמנות.

שיחקה בתיאטרון הסימטה, אותו יסד אביה המחזאי, הבמאי והשחקן ניקו ניתאי, בהצגות: "סינים סינים", "אי זוגי", "שלישייה במי במול", "אשתי הנצחית לשעבר". הופיעה גם בתיאטרון הקאמרי, בהצגות: "אויב העם", "השיבה הביתה" ו"האישה המופלאה שבתוכנו". כבמאית ייסדה את קבוצת התיאטרון "נשים יוצרות" על שם טלי שקד-זגמן, וביימה את ההצגות: "אבירות מתעלפות", "האיש משם", "כדור הבדולח", "סודות נלחשים" ו"בלוג - מסע בין יומנים".

ניתאי נאמן גם הופיעה בסדרה "חלומות נעורים" בתפקיד המורה בילי. בשנת 2000 זכתה בפרס ראשון לשחקנית בתחרות הסרטים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה על תפקידה בסרט "פרמננט".

בשנת 2001 ביחד עם אביה עברה לתיאטרון קרוב וכיום היא המנהלת האומנותית שלו.

היא שימשה לגד אפוטקר למודל לסדרה של 30 יצירות.

## קישורים חיצוניים

* 
* טל גורדון, האזרח כאן, ממש קרוב, באתר הבמה, 28 בנובמבר 2012
* טל גורדון, האזרח כאן משנה את העולם, באתר הבמה, 25 בנובמבר 2019
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורות למשחק בישראל
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
חיים אבולעפיה (הראשון)

שמאל|125px|ממוזער|קברו של ר' חיים אבואלעפיא בהר הזיתים
רבי **חיים בן יעקב אבואלעפיא הראשון** (1580 - ת"ל 1670) היה רב בארץ ישראל. ומגדולי התורה בדורו.

## תולדותיו
נולד לר' יעקב אבולעפיה דמות מרכזית בצפת ובדמשק, נצר למשפחה יהודית ענפה של רבנים ועסקני ציבור ממגורשי ספרד, שמוצאה מן האזור ההיסטורי קסטיליה שבספרד, נמנה בין תלמידיו של מהרי"ט יחד עם חבריו ר׳ חיים בנבנישתי מחבר הספר כנסת הגדולה, ור' יהושע בנבנשתי מחבר ספר שדה יהושע, ור' אברהם בן חנניה.

עלה לארץ ישראל ושימש כדיין בצפת, כרבה של טבריה, עבר לחברון בזמנו של הרב אברהם אזולאי ולבסוף התיישב בירושלים. היה ראש משלחת הרבנים שיצאה ב-1662 לתהות על טיבו של נתן העזתי ולפי דברי השבתאים, הוא זה שהביא לגירושו של שבתי צבי מארץ ישראל. נכדו ר' יעקב אבולעפיה היה רבה של טבריה לפני חורבנה, ונינו, ר' משה אבולעפיה, היה אביו של ר' חיים אבולעפיה (השני) מחדש היישוב היהודי בטבריה.

## קבר רבי חיים אבולעפיה
ר' חיים אבולעפיה נפטר בשנת ת"ל (1670) ונטמן בחלקת הקברים הסמוכה לקבר זכריה שבבית הקברות הר הזיתים. בשנת 1960 חפרה במקום משלחת ארכאולוגית ירדנית-בריטית סביב קבר זכריה, וזו השליכה את כל הקברים והמצבות היהודיים, שגורלם לא נודע מאז. כעבור 50 שנה התגלתה מצבתו של ר' חיים אבולעפיה מוטלת בקרבת מקום, ובשיתוף פעולה של אתרא קדישא, החברה קדישא הספרדית ומרכז המידע של הר הזיתים, אותר מקומו המקורי של הקבר, והמצבה הושבה למקומה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת אבולעפיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:דמשק: רבנים
קטגוריה:רבנים סורים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1670
1955 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1955 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים
* הסרט המוזיקלי ברנשים וחתיכות הופק באולפני MGM בשנת 1955. הסרט בוים בידי ג'וזף ל. מנקייביץ' והופק בידי סמואל גולדווין.
* ג'יימס דין נהרג בגיל 24 בתאונת דרכים, לקראת סיום צילומי הסרט "ענק", סרטו רחב היריעה של הבמאי זוכה האוסקר ג'ורג' סטיבנס.
* גבעה 24 אינה עונה היה הסרט הגדול ביותר שהופק בישראל עד אותה עת, מבחינת תקציבו, אמצעיו הטכניים וכוכביו. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל הקולנוע בקאן.

## סרטים שוברי קופות
# היפהפייה והיחפן ($100,249,000)
# מיסטר רוברט ($9,900,000)
# ברנשים וחתיכות ($7,875,000)

## פרסים
### [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
* הסרט הטוב ביותר – מרטי
* הבמאי הטוב ביותר – דלברט מאן (מרטי)
* השחקן הטוב ביותר – ארנסט בורגניין (מרטי)
* השחקנית הטובה ביותר – אנה מניאני (השושנה המקועקעת)
* שחקן המשנה הטוב ביותר – ג'ק למון (מיסטר רוברט)

### [[פרס גלובוס הזהב|פרסי גלובוס הזהב]]
#### דרמה
* הסרט הטוב ביותר – קדמת עדן
* השחקן הטוב ביותר – ארנסט בורגניין (מרטי)
* השחקנית הטובה ביותר – אנה מניאני (השושנה המקועקעת)

#### קומדיה או מחזמר
* הסרט הטוב ביותר – ברנשים וחתיכות
* השחקן הטוב ביותר – טום יוול (חטא על סף ביתך)
* השחקנית הטובה ביותר – ג'ין סימונס (ברנשים וחתיכות)

## נולדו
[שמאל|ממוזער|200px|[רואן אטקינסון]]
* 6 בינואר – רואן אטקינסון, שחקן וקומיקאי בריטי
* 18 בינואר – קווין קוסטנר, שחקן, במאי קולנוע ומפיק אמריקאי, זוכה פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על סרטו "רוקד עם זאבים"
* 16 במרץ – איזבל הופר, שחקנית קולנוע צרפתייה, זוכת פרס הסזאר ופעמיים בפרס השחקנית בפסטיבל הקולנוע בקאן
* 17 במרץ – גארי סיניז, שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי, זוכה פרס אמי, פרס גלובוס הזהב, שני פרסי גילדת שחקני המסך ופרס אובי. היה מועמד לפרס אוסקר על משחקו בסרט "פורסט גאמפ".
* 19 במרץ – ברוס ויליס, שחקן אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב וזוכה פעמיים בפרס אמי
* 23 באפריל – ג'ודי דייוויס, שחקנית קולנוע אוסטרלית, זוכת שני פרסי גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי, הייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר
* 16 במאי – דברה וינגר, שחקנית קולנוע יהודיה אמריקאית, אשר הייתה מועמדת שלוש פעמים לזכייה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר
* 17 במאי – ביל פקסטון, שחקן ובמאי אמריקאי שהיה מועמד לארבעה פרסי גלובוס הזהב (נפטר ב-2017)
* 18 במאי – צ'או יון-פאט, שחקן קולנוע סיני
* 22 ביולי – וילם דפו, שחקן קולנוע אמריקאי רבגוני, מועמד ארבעה פרסי אוסקר ושלושה פרסי גלובוס הזהב
* 4 באוגוסט – בילי בוב תורנטון, שחקן, במאי קולנוע, מוזיקאי ומחזאי אמריקאי, זוכה פרס אוסקר על תסריטו לסרט "לולאת להב" ב-1996
* 13 בנובמבר – וופי גולדברג, שחקנית קולנוע אמריקאית. גולדברג היא אחת מהאישים הבודדים (נכון ל-2008 – 13 אנשים) אשר זכו בפרס האוסקר, פרס גלובוס הזהב, פרס טוני, פרס אמי ובגראמי. כמו כן היא האפרו אמריקאית השנייה אשר זכתה באוסקר.

## נפטרו
* 12 בפברואר – טום מור, שחקן אמריקאי
* 7 באפריל – תידה בארה, כוכבת יהודי ה-אמריקאית של הסרט האילם
* 5 באוגוסט – כרמן מירנדה, זמרת ושחקנית ברזילאית שהפכה לכוכבת-על בארצות הברית במהלך שנות הארבעים של המאה העשרים
* 30 בספטמבר – ג'יימס דין, שחקן קולנוע אמריקני

## סרטים נוספים
* האיש בעל זרוע הזהב
* המלכודת העדינה
* חטא על סף ביתך
* לא כזר
* מרד הנעורים
* קדמת עדן

## ראו גם
*1954 בקולנוע 
*1955
*1956 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1955 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
ג'רונימו סטילטון (סדרת טלוויזיה)

**ג'רונימו סטילטון** (באיטלקית: **Geronimo Stilton**) היא סדרת הנפשה איטלקית משנת 2009, שמבוססת על סדרת ספרים באותו שם. הסדרה משודרת בישראל בדיבוב עברי בערוץ לוגי מאז פברואר 2010 ומרץ 2012, ובערוץ  החל מ-2017.

## דמויות
### גיבורים
* **ג'רונימו סטילטון** (אמנון וולף): הדמות הראשית בסדרה. ג'רונימו הוא עכבר, אחיה של טיאה, בן דודו של מלכודני ודודו של בנג'מין. הוא חוקר ומנהל עיתון מפורסם.
* **בנג'מין סטילטון** (עידו דנקנר / איטן גרינברג): בנג'מין הוא העכבר הצעיר שבחבורה, ואחיינם של ג'רונימו, טיאה ומלכודני.
* **טיאה סטילטון** (טליה ברקאי): עכברה ואחותו של ג'רונימו. היא עובדת בתור שליחה בעיתון המשפחתי.
* **פנדורה** (אלה פטר / נטע אופיר): חברתו הטובה ביותר של בנג'מין. מצטרפת לבנג'מין וג'רונימו פעמים רבות על מנת לפתור תעלומות שונות.
* **מלכודני סטילטון** (מולי שולמן): בן דודם של ג'רונימו וטיאה ודודו של בנג'מין. מלכודני ידוע גם בפשלנותו הנוראית.

### דמויות רעות
* **סאלי ראסמוסן** (שרון שחל): מנהלת העיתון "עכברוש העיר", העיתון המתחרה בעיתונו של ג'רונימו. היא האויבת המושבעת של ג'רונימו.
* **סיימון סקווילר** (אביתר אדיר / גיא רושיניאק): עכברוש. הוא עובד כמשרת של סאלי ולרוב עוקב אחר ג'רונימו ומנסה לגנוב לו את הכתבות שלו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות רכש
התחנה המרכזית של באת'

שמאל|ממוזער|250px|התחנה המרכזית
**התחנה המרכזית של באת**' (אנגלית: **Bath Bus Station**) היא תחנה מרכזית השוכנת ברחוב מנברס שבמרכז העיר באת', אנגליה. התחנה נפתחה ב-1958, בניהולה של חברת בריסטול אומניבוס.

## היסטוריה
סאות'גייט הוא אזור בבאת' בין רחוב מנברס במזרח לסנט ג'יימס פרייד במערב, שהושפע במידה הרבה ביותר מבליץ בדקר באפריל 1942. התחנה המרכזית נבנתה במסגרת פרויקט לחידוש אזור זה של באת', שבו שכנה תחנת הרכבת המרכזית שהייתה על המסילה המחברת את בריסטול ולונדון. התחנה המרכזית נבנתה ליד המחלבה הוויקטוריאנית, שהייתה עשויה מלבנים אדומות, ועליה ניכרו סימנים להפצצות הקשות. במהלך הבנייה נהרסו בניינים ורחובות ישנים על מנת לפנות מקום לתחנה, ובנוסף להם נהרסו גם מרכז הקניות סאות'גייט וחניון האם גארדנס. הרס המבנים העתיקים נודע בכינוי "האונס של באת'", והוא נפסק בשנות ה-60 בעקבות המחאה הציבורית. מאז אותם אירועים הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, וחלק ניכר מהבניינים שבמרכזה מוגנים באמצעות מעמד של בניין רשום.

מאז בנייתה הייתה התחנה מוקד לפעילות של מגוון שירותי אוטובוסים: אוטובוסים עירוניים, אוטובוסים מחוזיים, אוטובוסים מדינתיים וסיורים באוטובוסים עם גג פתוח. התחנה חוותה את תהליכי הלאמת והפרטת התחבורה הציבורית על ידי מפלגת הלייבור והמפלגה השמרנית בהתאמה, ואת הפיכת חברת בריסטול אומניבוס לחברת בדג'רליין, שנרכשה על ידי החברה הסקוטית פירסטגרופ ומותגה מחדש כפירסט סומרסט & אייבון בע"מ.

במשך 20 שנים היו תוכניות להרוס את התחנה המרכזית כחלק מתוכנית החידוש של אזור סאות'גייט. בתקופה זו היה הבניין בבעלות המועצה המקומית והוחכר לפירסטגרופ. אף אחת מהמפלגות ששלטו בעיר לא הייתה מוכנה לשפר או לתקן את מצבו הרעוע, ונראה היה כי הוא אכן ייהרס. אולם, הפיתוח מחדש היה שנוי במחלוקת ולעיתים קרובות היה צורך בבדיקות חוזרות, והפרויקט יצא לדרך בתחילת 2007 עם מינוים של קבלנים חדשים. בסופו של דבר נהרסה התחנה ביולי 2007.

הפעילות של חברת פירסט סומרסט & אייבון הועברה לאתר זמני שנבנה בחניון שברחוב אייבון ב-16 ביוני 2007. מהלך זה בוצע על ידי החברה הקבלנית "סר רוברט מק'אלפין", על מנת להשלים את פרויקט סאות'גייט כולו בתוך שנה אחת.

המיקום החדש שנבחר עבור התחנה המרכזית היה בית צ'רצ'יל, ששימש חברת חשמל מקומית וננטש בשנות ה-20. הריסת הבניין הייתה שנויה במחלוקת, ונטען כי ראוי לשמר את חזית הבניין ולשלב אותה בעיצוב הכללי של התחנה המרכזית החדשה, ומנגד טענו האדריכלים כי הדבר אינו ישים. בתחילת 2007 אישרה מועצת העיר של באת' תוכניות חדשות לבניית רוטונדה מזכוכית ומתכת במגרש ליד תחנת הרכבת באת' ספא ועל קצה נהר אייבון, ולאחר מכן החלו העבודות. התחנה המרכזית החדשה נפתחה ב-7 ביוני 2009.

## קישורים חיצוניים

* מידע על תוכניות הפיתוח באתר מועצת באת' וצפון-מזרח סומרסט
* כתבה על פתיחת התחנה באתר פירסטגרופ

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגליה: מבני תחבורה
קציצות כרישה

[שמאל|ממוזער|210px|[כרישה, חומר הגלם לקציצה]]
שמאל|ממוזער|210px|קציצות כרישה עם בשר
שמאל|ממוזער|210px|קפטיקאס דה פרסה בנוסח יהודי טורקיה בגרסה מוארכת
** קציצות כרישה** או **קציצות פראסה** (מלאדינו: **Fritas de Prasa**, ** Keftikas de Prasa**) הן מאכל מהמטבח הטורקי-עות'מאני הנפוץ בקרב יהודים ספרדים מהמזרח התיכון, אסיה הקטנה והבלקן. המאכל עשוי קציצות כרישה מטוגנות, ומוגש בדרך כלל כתוספת לארוחה המרכזית בחגי ישראל כגון ראש השנה, חג הפסח ושבועות.

למאכל גרסה צמחית בצורת לביבה, או בשרית בצורת קציצה מטוגנת. התערובת הבסיסית מורכבת מצמח הכרישה. ללביבה מוסיפים תפוחי אדמה, ביצים, מלח ופלפל שחור, מניחים במקרר ליממה כדי שתצטמג ולפני טיגונה, מצפים בקמח מצה במהלך חג הפסח, או בפירורי לחם בשאר ימות השנה. לקציצה מוסיפים גם בשר טחון מסוגים שונים. יש הנוהגים להוסיף לתערובת פירורי לחם או קמח מצה, כדי לקצר את זמן הצטמגותה, אך הדבר פוגם בטעם הדומיננטי של הכרישה. בדרך כלל, הלביבה הצמחית דקה ושטוחה יותר מגרסת הקציצה הבשרית.

הקציצה נחשבת למעדן במטבח הספרדי יהודי, אך הכנתה נחשבת למלאכה ארוכה ומתישה, בעיקר בשל כמויות הכרישה הדרושות כדי להכין תערובת המספיקה לארוחה רבת משתתפים, ומשך הזמן שחולף עד שהתערובת מוכנה לטיגון ולכן באופן מסורתי הוגשו הקציצות רק בארוחות חג. ההקשר לחגים כגון ראש השנה ופסח נבע גם מסימני החגים השונים עליהם ברכו. "הכָּרְתִי" בסדר ליל ראש השנה, ובפסח כמאכל מן הצומח המקדים את ההגדה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח היהודי ספרדי
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:לביבות
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:מאכלי ראש השנה
קטגוריה:מאכלי כרישה
כרישה
פרידריכשטאדט-פאלאסט

**פרידריכשטאדט-פאלאסט** (בגרמנית: **Friedrichstadt-Palast**), או בקיצור **ארמון ברלין** (**Palast Berlin**), הוא תיאטרון מסחרי שנבנה בשנת 1984 עם טכנולוגיה מודרנית בשכונת מיטה שבברלין. זהו אחד מבתי התיאטרון המובילים באירופה לאמנות התיאטרון תוך שמירה על הקו המסורתי.

## הבניין הראשון

במקור הבניין ההיסטורי של פרידריכשטאדט-פאלאסט נמצא באולם השוק העתיק, בערך 200 מטרים דרומית מערבית של המיקום הנוכחי, כאשר הכתובת הרשמית בשנת 1867 הייתה ב-Am Zirkus 1.

בשנת 1873, הוסב המבנה לזירת קרקס עם 5,000 מושבים. בעשורים שלאחר מכן קרקס סלמונסקי, רנץ ושומן (Salamonsky, Renz and Schumann) ניסה לשעשע ברלינאים בהופעותיו.

בשנת 1910, האולם הוסב לזירה גדולה כאשר מקס ריינהארדט (Reinhardt) ביים את הצגות התיאטרון הראשונות. ריינהארדט החליט לבנות מחדש את הבניין לשימוש מחודש עבורו וזה נבנה על ידי האדריכל הנודע האנס פלציג (Poelzig). בבניין הייתה במה מסתובבת בקוטר של 18 מטרים, והותקן בקדמת הבמה מסך מתנועה. בנוסף הבמה הייתה מצוידת בטכנולוגיית תאורה ואפקטים מודרניים.

בשנת 1924 הכניס המנהל החדש אריק שארל (Charell) נושאים מודרניים והביא כוכבים כמו הקומיקאי הרמוניסטס (Harmonists) או לה יאנה (La Jana) לבית. במשך התקופה הנאצית, שם התיאטרון הוסב ל- Theater des Volkes והוצגו שם אופרטות עבור הקהל הבורגני. בתחילת 1945 הבניין סבל בשל התקפות אוויר חוזרות. לאחר תום המלחמה, האמן מריון שפדוני (Spadoni) פתח מחדש את הבית במאי 1945. אז נקרא הבניין Palast Varieté והיו בו 3,500 מושבים. אנסמבל של ילדים עמד על הבמה בפעם הראשונה.
בשנת 1949 השתלטה עיריית ברלין על המתקן, והשם המקורי "פרידריכשטאדט-פאלאסט" חזר.
ב-29 בפברואר 1980 הבניין נסגר בגלל שקיעה חזקה של היסודות כמו גם של העמודים התומכים. לאחר כן להקת השחקנים עברה למבנה חדש בשנת 1985, הריסת המבנה בן 120 שנים החלה כמעט מיד.

## התיאטרון היום
היום, פרידריכשטאדט-פאלאסט הוא ארמון המופע הגדול והמודרני ביותר באירופה. ב-27 באפריל 1984, נפתח מחדש. ומידותיו הן: 80 מטר רוחב, 110 מטר אורך ומכסה שטח קרקע של 195,000 מטרים מעוקבים.

האולם הגדול של פרידריכשטאדט-פאלאסט משמש באופן קבוע לביצוע הופעות, ומכיל 1,895 מושבים. רצפת הבמה שלו 2,854 מ"ר והוא הגדול בעולם. קשת המסך בקדמת הבמה ברוחב 24 המטר הוא הרחב ביותר באירופה.

פרידריכשטאדט-פאלאסט הוא מבנה ייחודי ומצטיין בתוכניות שלו, החל הצגות לילדים, הופעות אורח, הפסטיבלים, ועוד. פרידריכשטאדט-פאלאסט מתמחה בהופעות מורכבות ופנטסטיות תוך שימוש בטכנולוגיות מגוונות ובתאורה מתקדמת על הבמה. הבמה יכולה לאכלס למעלה ממאה אמנים, ומספר רב של אקרובטים בסגנונות שונים.

## קישורים חיצוניים

* 

* Friedrichstadt-Palast Berlin אתר פרידריכשטאדט-פאלאסט 

קטגוריה:ברלין: תיאטראות
דניאל מיכלסון

**דניאל מיכלסון** (נולד ב-1949) הוא רב ופרופסור חבר במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן. מחקריו הם בתחום המתמטיקה השימושית וחקר משוואות דיפרנציאלית. בנוסף למתמטיקה, הוא חוקר צפנים בתנ"ך ותחומים נוספים המצויים בתפר שבין התורה למתמטיקה, בהם מיקומו של בית המקדש.

## ביוגרפיה

מיכלסון נולד בריגה, בירת לטביה ב-1949, להורים ניצולי שואה. ב-1971 הוא סיים לימודים במתמטיקה מאוניברסיטת מוסקבה ועלה לישראל. הוא שירת בצה"ל ובין השנים 1972 ל-1980 לימד מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב ולמד לקראת דוקטורט. ב-1980 סיים דוקטורט במתמטיקה שימושית והמשיך ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת UCLA בלוס אנג'לס. ב-1983 חזר ארצה והחל ללמד באוניברסיטה העברית בירושלים.

באוניברסיטה העברית חזר בתשובה בהיותו מרצה בכיר בה. שם גם פגש בפרופ' אליהו ריפס והחל לחקור בעידודו את הצפנים בתנ"ך. כמו כן הוא עוסק בחקר גאוגרפיה תנכית, מידות ומשקלות, ובמיוחד עוסק  במידות בית המקדש. מיכלסון חבר בתנועה לכינון המקדש ומקיים מטעם התנועה סיורים בהר הבית בנושא "מתמטיקת המקדש". כמו כן הוא חבר "הסנהדרין המתחדשת" שנוסדה ב-2005 על ידי הרב עדין אבן ישראל ופרופ' הלל ויס.

## קישורים חיצוניים

* דף הבית של מיכלסון.
* דניאל מיכלסון באתר torahcode
* תרשימים של ירושלים ובית המקדש

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:מדענים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
התיאטרון המלכותי (באת')

שמאל|ממוזער|250px|חזית התיאטרון
שמאל|ממוזער|250px|תיאטרון הביצה
**התיאטרון המלכותי** (אנגלית: **Theatre Royal**) השוכן בבאת' שבאנגליה מכיל כ-900 מקומות, וגילו למעלה מ-200 שנים.

התיאטרון הראשון בבאת' נבנה ב-1705, אך היה קטן מאוד וכמעט לא הניב רווחים. ב-1738 נהרס התיאטרון, ובמקומו נבנה בית החולים ומינרל ווטר. בתקופה זו נערכו מספר מחזות במקום הידוע כחדרי סימפסון. לאחר מכן נפתח התיאטרון מחדש ברחוב קינגסמיד, אך נסגר שוב ב-1751, זמן קצר לאחר שנסיך ויילס, לימים המלך ג'ורג' השלישי, פרש עליו את חסותו. ב-27 באוקטובר 1750 נפתח תיאטרון חדש ברחוב אורצ'ארד, והצגת הבכורה שנערכה בו הייתה של המחזה הנרי הרביעי מאת ויליאם שייקספיר.

ב-1768 חוקק הפרלמנט הבריטי חוק שלפיו הוקם בעיר התיאטרון המלכותי הראשון, שהיה גם הראשון מסוגו מחוץ ללונדון וזכה להצלחה רבה. כעבור 36 שנים החל תכנונו של תיאטרון חדש בכיכר בופורט. התיאטרון ברחוב אורצ'ארד נסגר ב-1805, וכעבור ארבע שנים החל הבניין לשמש ככנסייה קתולית, וכיום הוא משמש כלשכה של הבונים החופשיים. בנייתו של התיאטרון החדש הסתיימה בתוך שנה, ותוכננה על ידי האדריכל ג'ורג' דאנס. דאנס תכנן את האלמנטים הקשתיים, הפילסטרים ושאר הקישוטים בחזית התיאטרון. הצגת הבכורה, ריצ'רד השלישי, נערכה ב-12 באוקטובר 1805. התיאטרון נחשב לכישלון מסחרי, ועד 1850 היה על סף סגירה פעמים אחדות.

ב-18 באפריל 1862 נשרף התיאטרון עד היסוד, ובמרץ 1863 נפתח התיאטרון מחדש באותו אתר, עם העלאת המחזה חלום ליל קיץ של שייקספיר. תיאטרון זה תוכנן על ידי אדריכל התיאטראות צ'ארלס ג'ון פיפס. כעבור ארבעים שנים החל תהליך ריהוט מחדש של התיאטרון, מאחר שתוקף האישור שניתן על ידי הפרלמנט עמד לפוג. בסופו של דבר הוא חודש באישור של הלורד צ'מברלין. במלחמת העולם השנייה שגשג התיאטרון, והצליח לשרוד את הפצצות הלופטוואפה על באת'.

ב-1979 נרכש התיאטרון, והפך למלכ"ר. כעבור שנה החל גיוס כספים למטרות שיפוצים. פיטר הול, מנהל התיאטרון המלכותי הלאומי, הודיע כי בכוונתו להשתמש בבאת' כבסיס לעריכת הפקות בגודל בינוני. העבודות החלו ביוני 1981. התיאטרון נפתח מחדש ב-30 בנובמבר 1982. הנסיכה מרגרט הייתה אורחת הכבוד בהצגת הבכורה, שבדומה ל-1863 הייתה "חלום ליל קיץ".

ב-1997 נבנה תיאטרון סטודיו קטן בצד האחורי של הבניין, ברחוב מונמות', ונקרא סטודיו יוסטינוב על שם השחקן פיטר יוסטינוב. התיאטרון מארח פסטיבל בינלאומי שנתי לתיאטרון בובות למבוגרים, ומשמש כאולם להופעות מוזיקליות. בפברואר 2008 נפתח הסטודיו מחדש לאחר תקופה שבה היה סגור לרגל ריהוט מחדש.

התיאטרון, ביחד עם פאב גאריק'ס הד הסמוך, הוא בניין רשום מדרגה II*, הנחשב לדוגמה טובה של אדריכלות ג'ורג'יאנית. באודיטוריום יש טבעות טיח מצועצעות, קישוטים מוזהבים ואדומים, תקרה גדולה בסגנון הטעיית העין (trompe l'oeil), ונברשת. ב-1982 בוצעו בתיאטרון עבודות חידוש, וב-1999 הוא רוהט מחדש.

כיום עיקר תוכנית ההצגות של התיאטרון מבוססת על הצגות שבועיות, ובנוסף להן הוא מארח מספר פסטיבלים בכל שנה, כולל פסטיבל שייקספיר של באת', פסטיבל הבובות הבינלאומי של באת', ועונת חברת פיטר הול. מחזות אחדים מוצגים בתיאטרון זה לפני שהם מוצגים בתיאטראות של לונדון.

בשנת 2005 נבנה תיאטרון האג (Egg, ביצה) מאחורי תיאטרון רויאל, והוא משמש כתיאטרון ילדים.

במשך השנים נטען כי התיאטרון נרדף על ידי רוח רפאים בשם "הגברת האפורה", שהייתה ככל הנראה שחקנית בימיו הראשונים. נאמר כי היא צופה בהצגות מתיבת הצפייה הפופולרית הקרויה על שמה, ומותירה אחריה ניחוח יסמין.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:באת': מבנים
קטגוריה:אנגליה: תיאטראות
רבי חייא בר אבא

רבי **חייא בר אבא** (או **רבי חייא** או **רבי חייה**) **הכהן** היה אמורא מהדור השלישי שנולד בבבל, עלה לארץ ישראל ולמד אצל רבי יוחנן.

תוארו בתלמוד הוא "רבי" אך לפעמים נקרא בשם "רב".

## ביוגרפיה
בצעירותו הספיק להכיר את רבי חנינא ורבי יהושע בן לוי, שניים מראשוני האמוראים שחיו בתפר שבין תקופת התנאים לתקופת האמוראים. רבו המובהק, ככל הנראה רבי יוחנן. ולאחר מותו של רבי יוחנן למד אצל רבי אלעזר בן פדת. חבריו לבית המדרש היו רבי אמי, רבי אסי ורבי אבהו. רבי חייא מוזכר בתלמוד כמי שהיה חוזר על כל משנתו מדי חודש לפני רבו, ודייק מאוד בשמועותיו. עיקר התמחותו הייתה בהלכה ופחות באגדה. מסופר, שכאשר רבי חנינא בן עגיל פנה לשאול את רבי חייא מדוע המילה "טוב" נאמרה רק בדיברות השניות, הוא הפנה אותו לרבי תנחום בר חנילאי, וטען שהוא אינו יודע כלל אם המילה "טוב" נאמרה בדיברות השניות. למרות זאת, עשרות מאמרותיו באגדה מוזכרות בתלמוד (בשם רבו רבי יוחנן).

רבי חייא היה עני עד כדי כך שתואר בתלמוד כי נעליו היו מטולאות, ומשכך החליט רבי חייא לצאת לבבל למצוא פרנסה. רבי אלעזר, רבו, שלחו לנשיא שיכתוב לו מכתב המלצה, והנשיא כתב:  ובניסוח אחר: .

רבי חייא נדד במקומות רבים, ומוזכר כי בנוסף לבבל הוא ביקר גם ברומי, בסוריה, ובתוך ארץ ישראל בערים "גבלא"., טבריה, צור, וציפורי. במהלך נדודיו הוא היה פעיל ציבורית ותיקן תקנות שונות. כך לדוגמה הוא עבר בין ערים שונות ואסף כסף לטובת ישיבות ארץ ישראל, כמו כן מוזכר כי הוא הקים "ארכונין", ובמקום אחר מוזכר כי הוא אסף כסף למען יתומים ואלמנות. לאחר שובו לארץ ישראל הוא החל, יחד עם רבי אמי ורבי אסי, לעבור בין הערים השונות ולדאוג לניהול התקין שלהן, כך לדוגמה הם מינו פרנסים ובעלי תפקידים נוספים בערים בהן הם חסרו.

עם תלמידיו נמנה רב שמואל בר רב יצחק. אחיו, רבנאי, מוזכר בתלמוד. ייתכן שרבי שמעון בר אבא היה קרובו או אף אחיו. בנו, רבי אבא, היה מוסר שמועות משמו, וכן היה לו בן בשם רבי כהנא, ובן בשם רבי נחומיה.

## מאימרותיו בשם רבי יוחנן
* .
* .

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* חייא בר אבא - אנציקלופדיית אביב, 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רבי אלעזר בן פדת
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-3
אלכסנדר פובולוצקי

**אלכסנדר פובולוצקי** הוא כנר ומלחין ישראלי יליד אוקראינה.

## קורות חיים
פובולוצקי היה בן למשפחה מוזיקלית והחל לנגן בכינור בגיל חמש. הוא למד באקדמיה למוזיקה של אודסה, מוסד שהוציא תלמידים נודעים כמו סביאטוסלב ריכטר, אמיל גיללס ודוד אויסטרך.

לאחר סיום לימודיו בשנת 1970 הצטרף פובולוצקי לחמישייה קאמרית ובהמשך ניגן בתזמורת הקאמרית של מוסקבה. בשנים הבאות ניגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי במוסקבה ובתזמורת הסימפונית הממלכתית של ברית המועצות בניצוח יבגני סבטלנוב, עד עלייתו לישראל בשנת 1990. במקביל לנגינה עסק גם בהוראה ובהלחנה, הן לתיאטרון והן לרדיו ולטלוויזיה של מוסקבה.

אלכסנדר פובולוצקי חבר בקבוצת הכינור השני בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא הקים את שלישיית פובולוצקי ואת אנסמבל וירטואוזים של תל אביב, שנגניו חברים בפילהרמונית, ועם הרכבים אלה הוא יוצא לסיורי קונצרטים בישראל ומחוצה לה.

פובולוצקי הלחין יצירות רבות, בהן יצירה המבוססת על נושאים של הנריק וייניאבסקי לתחרות הכינור על שם וייניאבסקי בפולין, שבה ישב בחבר השופטים. כן חיבר יצירה לשני קלרינטים סולו ותזמורת על נושא רפסודיה בכחול של גרשווין ועיבודים רבים לאנסמבל הכנרים של קשת אילון.

בנו ובתו של אלכסנדר פובולוצקי, יוג'ין ומריאנה, חברים בשלישיית פובולוצקי ובאנסמבל וירטואוזים של תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* נגני כלי קשת באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
* אתר הבית של אלכסנדר פובולוצקי 

קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:כנרים רוסים
רמי דנון

**רמי דנון** (נולד ב-12 ביוני 1943 – 3 באוקטובר 2019) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מחזאי ובמאי ישראלי.

## ביוגרפיה
רמי דנון נולד במרוקו ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 6. במהלך שנות ה-60 למד דרמה ותיאטרון בסטודיו של נולה צ'לטון. בשנת 1968 היה ממייסדי תיאטרון החאן בירושלים. בתחילת שנות ה-70 למד בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן הצטרף לתיאטרון חיפה.

הוא היה נשוי לשחקנית תחיה דנון. בנותיהם הן השחקניות חן דנון זקס והגר דנון.

דנון נפטר ב-3 באוקטובר 2019 בגיל 76, ממחלת הסרטן.

## קריירה

### קריירת המשחק
דנון שיחק בעשרות הצגות בתיאטרון חיפה, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון באר שבע, הקאמרי והבימה. כמו כן הוא הופיע בדרמות רבות בטלוויזיה ובסרטי קולנוע רבים, בהם סרט הטלוויזיה "לחם", שזכה לשבחים רבים. סרטו הראשון היה "הצד השני" בבימויו של אורי זוהר (1968). בשנת 1984 שיחק את פיטוסי בסרט "מאחורי הסורגים", שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. באותו תפקיד שיחק גם בסרט ההמשך "מאחורי הסורגים 2" בשנת 1992. בשנת 1986 זכה בתפקיד השחקן המצטיין על תפקידו בסרט "חיוך הגדי", שאף ייצג את ישראל בפסטיבל ברלין. בשנת 1987 גילם את איש המוסד אברהם בסרט "המרגל הישראלי בדמשק" (המרגל הבלתי נתפס), אודות חייו של המרגל הישראלי בסוריה אלי כהן. ב-1990 שיחק את רס"ר בן שבת בסרט "נשיקה במצ"ח", תפקיד שלימים הפך לקאלט. באותה השנה שיחק בסרט "הדרך לעין חרוד", אשר מבוסס על ספרו של עמוס קינן בעל אותו שם. בשנת 2004 שיחק בסרט "משהו מתוק".

בטלוויזיה שיחק דנון בשנת 2003 בסדרה הקומית "חלומות מתוקים", סדרה בבימוי ארנון צדוק בהפקת הערוץ הראשון. 

בשנת 2013 השתתף בסדרת הדרמה והמתח, "פצועים בראש" בדמותו של אהוד תמיר. את הסדרה יצרו חנן סביון וגיא עמיר עבור "HOT". ב-2016 שב לשחק לעונה השנייה. 

בשנת 2014 גילם את רבי דנינו, בסרטה של רונית אלקבץ "גט - המשפט של ויויאן אמסלם".

### מחזאות ובימוי
מאז 1986 פנה דנון לתחום המחזאות והבימוי, כתב וביים עשרות מחזות, הן של מחזאים ישראלים והן מחזות מתורגמים. בין עבודותיו הרבות, בולטות ההצגה רעולים מאת אילן חצור, שדנון היה שותף לכתיבתה וזכתה לשבחים רבים; המחזה שיינדלה בבימויו של דנון (בשיתוף אמנון לוי), שזכה בפרסים והצליח בישראל ומחוצה לה; כתב (עם יוסי מלמן) וביים את "הבן הטוב", הצמה של אבא, בכתיבתו של דנון (בשיתוף עם אמנון לוי) ובבימויו, שזכתה לבקורות נלהבות והוצגה מאות פעמים וולנטינו (בשיתוף עם אמנון לוי).

בין 1992 ל-1995 כיהן דנון בצוות הניהול האומנותי של פסטיבל עכו. בשנת 2003 ייסד את התיאטרון הקהילתי בעיר שדרות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
אבן אל-עלקמי

**אבו טאלב מוחמד מואייד א-דין אל-אסרי אל-בע'דאדי בן אחמד אל-עלקמי** (בערבית: **ابو طالب محمد مؤيد الدين الاسري البغدادي بن احمد العلقمي**; ) היה וזיר שיעי ממוצא פרסי בחצרו של אל-מסתעצם, הח'ליף העבאסי האחרון שמשל בבגדאד.

## חייו
אבן עלקמי התחנך בפרס. הוא למד במדרסה והיגר לבגדאד, שם מצא תעסוקה כפקיד בחצר הח'ליפות. בשנת 1244 מונה לווזיר תחת אל-מסתעצם. אבן עלקמי קשר קשר עם הולאגו חאן בתיווכו של הפילוסוף השיעי ממשהד, טוס , נסיר א-דין א-טוסי. הוא קיווה שלאחר שבגדאד תיפול, תימסר לידיו משרת מושל העיר. הוא אכן זכה לכהן כמושל, אך רק לחודשים ספורים. הוא נפטר בעיר ונקבר בקרבת המקדש השיעי של האימאמים ה-7 וה-9 בקזימין, ובנו עז א-דין ירש אותו כמושל, אף הוא למשך חודשים ספורים, עד שהוחלף בידי עטא-מלכ ג'ובייני . 

מסופר מפי היסטוריונים סונים כי לאחר שנכנס לעיר הוא "הושפל על ידי הטטרים ונאלץ לרכוב על חמור. אישה אחת שראתה אותו אמרה לו: 'האם כך ראית את בני עבאס נוהגים? וכעת הגענו למצב זה בשל מעשי ידיך'. לאחר מכן הסתגר בביתו למשך יומיים וזאת הסיבה שמת מודאג ועצוב". בזיכרון ההיסטורי הערבי מציינת דמותו משל לבוגד (לרוב שיעי) במדינה המבקש למסור אותה בידי אויבים חיצוניים.

## ראו גם
* נפילת בגדאד (1258)

קטגוריה:בית עבאס
קטגוריה:ילידי 1197
קטגוריה:נפטרים ב-1258
אל-וצאף

**עבדאללה בן פצ'לאללה שרף א-דין א-שיראזי** (קרי: פדלאללה; בערבית: **عبد الله بن فضل الله شرف الدين الشيرازي**) היה היסטוריון פרסי בן המאה ה-14 שפעל בחצר השושלת האילח'אנית קודם לשנת 1299 ועד למותו בשנת 1323. הוא מכונה "**אל-וצאף**", מילה שמשמעותה "מחבר שירת הלל", בשל עבודותיו החשובות המתארות את קורות התקופה. בנוסף שימש וצאף כגובה מיסים במחוז פארס תחת מחמוד ע'אזאן ותחת אלג'ייטו (Öljaitü).

## יצירתו של וצאף
ספרו החשוב ביותר "תג'זיאת אל-אמצאר ותזג'יאת אל-אעצאר" ("הקצאת הערים ומדידת העידנים") ממשיך את עבודתו של ג'ווייני המתארת את קורות האימפריה המונגולית עד לנפילת בגדאד בשנת 1258.

## סגנונו של וצאף
וצאף ידוע בשל הכתיבה הפרסית המסוגננת שלו. סגנון זה ידוע כ"פרסית פירחונית" והוא קשה מאוד לקריאה. האילח'אן אלג'ייטו, שידע לקרוא פרסית, לא הצליח להבין את הכרוניקה שחיבר וצאף. סגנון הכתיבה של וצאף איפשר לו למתוח ביקורת על השליטים המונגולים בתוך המלל המסוגנן, אך לא קריא, של כתיבתו.

## ראו גם
*רשיד א-דין המדאני

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדענים פרסים
קטגוריה:היסטוריונים מוסלמים
קטגוריה:ילידי 1257
קטגוריה:נפטרים ב-1329
סלימאן שאה

**סלימאן שאה** (בפרסית: **سليمان ساه**) היה מצביא עבאסי באחרית ימיה של הח'ליפות העבאסית. הוא כיהן תחת אל-מסתעצם בבגדאד והיה המפקד הכללי של הצבא לאחר ניצחונו בקרב אנבאר. הוא עודד את אל-מסתעצם לא להיכנע להולאגו והיה אחראי על הגנתה של העיר במהלך המצור המונגולי עליה בינואר-פברואר 1258. לאחר כיבוש העיר הוא נתפס והוצא להורג יחד עם הח'ליף ו-700 מתומכיהם.

## ראו גם
* נפילת בגדאד

קטגוריה:בית עבאס

קטגוריה:נפטרים ב-1258
מוניק

**מוניק אנג'לה איימס** (באנגלית: **Monique Angela Hicks**; נולדה ב-11 בדצמבר 1967), ידועה בשם הבמה **מוניק**, היא קומיקאית ושחקנית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט "פרשס".

## קריירה
מוניק החלה את קריירת המשחק בסדרה "משפחת פרקר" בתפקיד ראשי של ניקול אן "ניקי" אוגלאבי. את תפקידה זה גילמה למשך 5 עונות מ-1999 עד 2004. מאז התפרסמה והחלה להנחות תוכניות ערב כמו "Showtime at the Apollo". בהמשך שיחקה בסרטים הקומים: "בייבי בוי", "בנות שמנות" ו"ברוך שובך רוסקו ג'נקינס", "מופע השיער", ו"''הכל כלול''" לצד קווין הארט וסנופ דוג, הסרט נקטל על ידי המבקרים ונכשל בקופות. ב-2007 תרמה את קולה לסרט "הצד הגס של הפינגווינים" של הבמאי בוב סאגט.

בשנת 2009 שיחקה בסרט "פרשס", בו גילמה את דמותה של מארי, אמה המתעללת של גיבורת הסרט פרשס ג'ונס (גבורי סידיבי).
על תפקידה קיבלה ביקורות אוהדות, וכן זכתה במספר פרסים יוקרתיים, בהם פרס האוסקר, פרס גילדת שחקני המסך, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א. מוניק היא האישה האפרו אמריקאית השש עשרה שקיבלה מועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית המשנה, והרביעית שזכתה. באופן כללי, היא האדם האפרו אמריקאי השנים עשר שזכה בפרס האוסקר, והשביעי בעשור הנוכחי.

בשנת 2015 שיחקה בסרט של HBO, "סיפורה של בסי סמית" אודות חייה של בטי סמית, בתפקיד מא רייני. על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או סרט.

בשנת 2023 גילמה את גולדי בעונה השנייה של סדרת הפשע "*BMF*" ברשת Starz.

בשנת 2024 שיחקה בסרט האימה העל טבעי "הישועה" (אנ') של נטפליקס, בתור סינת'יה הנרי.

מוניק מנחה כיום את התוכנית "The Mo'Nique Show".

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכות פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית משנה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מורגן
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: קולנוע: השחקנית הטובה ביותר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967