חגלה (מושב)

טקסט=הסילו בכפר חגלה|ממוזער|ב-1936 התחילו המאורעות והישוב סבל מהתקפות קשות של פורעים ערבים. חגלה שימשה כעמדה קדמית של היישובים באזור. בשנה ההיא נרצח אז החלל הראשון של המושב והוחלט להמשיך בבניית כפר חגלה. באותה עת נבנו 17 הבתים הראשונים.
טקסט=מגדל המים|ממוזער|מגדל המים שצילם ישראל פרקר ב 1933
**חׇגְלָה** (קרי: חוגלה) הוא מושב בעמק חפר, מדרום לחדרה, בתחום המועצה האזורית עמק חפר. הוא קרוי על שם חגלה בת צלפחד, שעמק חפר נכלל בנחלת שבטה, מנשה. המושב משתייך לתנועת הנוער "האיחוד החקלאי".

## היסטוריה
בשנת 1926 הוקם "ארגון להתיישבות אינטנסיבית" על ידי 30 פועלים מהמושבה חדרה, חברי מפלגת "אחדות העבודה". כעבור שנה הקימו חברי מפלגת "הפועל הצעיר" בחדרה ארגון נוסף להתיישבות המבוססת בעיקר על משק ההדר. בשנת 1928 התאחדו שני הארגונים לארגון אחד בשם ארגון "אינטנסיבי" שמטרתו הייתה להקים התיישבות על אדמת עמק חפר המבוססת אף היא על משק ההדר
רכישת הקרקע וההתיישבות לא נראתה באופק ולכן כ-150 מחברי הארגון התחילו לחסוך סכום כסף קטן שישמש להם כסכום ראשוני לרכישת הקרקע ליד חדרה. הם הצליחו לאסוף כ-2,000 לא"י שנמסרו לחברת "הכשרת הישוב". הרכישה נדחתה משנה לשנה ובינתיים עלתה הצעה לרכישת פרדסי "עטה" הסמוכים לחדרה, שהיו בידי בנק אנגלו-פלשתינה-בנק לאומי לישראל כיום. גם הצעה זו לא צלחה וכתוצאה מכך חלק מהחברים ויתרו על התיישבות חקלאית ונאחזו בחלקת קרקע במושבה עצמה. כ-100 חברים שנשארו המשיכו לתבוע את זכותם להתיישבות חקלאית וכשנגאלה אדמת עמק חפר נענתה קק"ל לבקשה להקצות לארגון שטח אדמה להתיישבות של 50 מחברי הארגון. הכסף שנחסך והופקד כפיקדון לרכישת הקרקע, שימש כאבן יסוד של תחילת ההתיישבות.

באביב של שנת 1933 הוקם צריף סככה ראשון על האדמה שהוקצתה לארגון. נערכה הגרלה ולפיה כל חבר קיבל חלקת קרקע. התוכניות להקמת היישוב החלו יחד עם קידוח הבאר הראשונה וזריעת תבואת הקיץ. ב-14 בנובמבר 1933 הגיעו שלוש המשפחות הראשונות שהקימו צריפי דירה ארעיים בקיבוץ גבעת חיים השכן, והתחילו לעבד את אדמתן לקראת נטיעת פרדסיהם. בינואר 1934 הונח היסוד למגדל המים ובאביב של אותה השנה ניטעו עצי ההדר הראשונים. 15 מחברי הארגון השיגו הלוואות לבניין בתיהם. בשלהי 1935 החלו המתיישבים הראשונים להשתכן בבתיהם ולעבד את המטעים שלהם. כעבור שנה, בשנת 1936, הגיעו עוד 12 חברים להשתקע ביישוב וכך הושלמה התיישבותם של 50 מחברי הארגון.
באותו זמן הסכימו המתיישבים להצעת ועדת שמות היישובים לקרוא ליישוב שלהם "חגלה". המתיישבים היו מרוסיה ופולין יחד עם תושבי הארץ. ענפי החקלאות העיקריים במושב הם תפוזים, פרחים, מכוורת ומשתלות צמחי בית.

התפתחותו המשקית של כפר חגלה הייתה איטית ורק בשנת 1939 החלה החברה החקלאית הארץ-ישראלית (פאז"א) לתת למתיישבים תשלומים ראשונים מתקציב ההתיישבות לבניית ביתם, להקמת רפת ולול ולנטיעת פרדס. ההוצאות המרובות עלו על ההכנסות שהיו להם מעבודתם החלקית כשכירים בפרדסי חדרה ובסביבת עמק חפר. הלוואות ההתיישבות שניתנו לחלק מהם מהמוסדות המתיישבים סייעו לפיתוחם של המשקים והמחירים הטובים של התוצרת החקלאית תרמו לאיזון המשקי שלהם כך שלא היה יותר צורך בעבודתם כשכירים. יחידת הקרקע של המתיישבים הוגדלה ואספקת המים על ידי קידוחי בארות נוספים גדלה אף היא, וכיסתה את רוב אדמת המושב שבתחומי עמק חפר. מספר התושבים בחגלה היה 235. שטח היישוב היה כ-2,500 דונם כאשר על 280 דונם ניטעו עצי פרי הדר. 430 דונם שימשו למספוא בהשקאה וב-270 דונם נשתלו ירקות. מספר ראשי הבקר היה 137 ומספר העופות היה כ-11,000.

בשנת 2000 הוקמה הרחבה קהילתית ליישוב, שהביאה איתה משפחות חדשות וקידום למושב.

### מגדל המים בכפר חגלה
ברוב היישובים שהוקמו לפני קום המדינה היה מגדל המים המבנה הראשון שהוקם. בחגלה הוקם מגדל המים בשנים 1933–1934 על ידי פועלי בניין מקיבוץ גבעת חיים השכן וחברי חגלה סייעו כפועלים. מיקום המגדל בראש הגבעה במרכז המושב. המגדל נבנה מבטון. צורת המגדל גליל-מצולע עם 12 צלעות וכל המבנה בעל 3 קומות שמעליהם מכל מים מבטון וסולם עובר דרך פיר במרכז המכל מקומה שלישית עד לגג המכל. מסביב לגג מעקה בטון ומסביב למגדל גרם מדרגות חיצוניות עם מעקה בטון,
למגדל המים היו מספר שימושים תחילה שימש כמכל מים להספקת מי שתייה בצינורות למגרשי המושב ולפרדסים. בתקופת המאורעות השתמשו להעברת ידיעות בין היישובים על ידי סימון בדגלים ביום ואותות מורס על ידי פנס בחשיכה שימש המגדל כנקודת טריג שעוזרת למיפוי השטח. הקומה הראשונה של המגדל שימשה כחדר ביטחון כשהיו יריות על היישוב ושם הסתתרו הנשים והילדים. מאוחר יותר שימשה הקומה הראשונה כחדר כיתת לימוד עגולה, צרכנייה, ספרייה, מספרה ועוד. הקומה השנייה בה הותקן מכשיר טלפון שימשה כמזכירות והנהלת חשבונות של המושב עד שעברו לבניין בית הספר וקומה זו הפכה למחסן נשק ולצורך זה אטמו את החלונות בבטון, הרכיבו דלת ברזל עם מנעולי ביטחון ואזעקה. כאשר הותקנה גדר חשמלית סביב המושב הותקן בקומה זו לוח בקרה וכל לילה הוצב תורן שדיווח על מקרים בהם התגלתה פרצה בגדר. הקומה השלישית שימשה כמעבר לעלייה לגג המגדל, תחנת נוטרים (גפירים), מחסן נשק ליגאלי בתקופת המנדט שם התייצבו חברי המושב לפני השמירה לקבלת הנשק והמעיל הצבאי (שינל). לאחר שהנשק הועבר לקומה השנייה הוקמה בקומה זו שם מרפאת שיניים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז