open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חגיגת כפר ביום ג'ורג' הקדוש

**חגיגת כפר ביום ג׳ורג׳ הקדוש** (A Kermis on St George’s Day) הוא ציור שמן על קנבס מאת הצייר הפלמי דוד טנירס הבן, המתוארך לשנת 1649. היצירה נחשבת לאחת מהשלמות והמובחנות שבסצנות הקרמיס (חגיגות כפריות) שיצר האמן, והיא מהווה מחווה מודעת לסגנונו של פיטר ברויגל האב. הציור נמצא כיום באוסף האמנות המלכותי הבריטי, ומספרו הקטלוגי הוא RCIN 405952.

## תיאור היצירה

הציור מציג חגיגה כפרית סוערת לכבוד יום ג׳ורג׳ הקדוש. בסצנה נראות דמויות רבות המעורבות במגוון פעילויות: ריקוד, שתייה, משחקים, מסחר, ועימותים. הדמויות פזורות ברחבי המרחב בצפיפות ובתנועה חיה, כאשר במרכז הציור רוקד זוג בחוסר מיומנות קומי אך בשמחה כנה. בצדדים ובמרכז ניתן לזהות ייצוגים של תכונות אנוש שליליות: גבר מטריד אישה (תאווה), שני גברים המופרדים כדי למנוע עימות (זעם), ודמות שיכור ישן (שכרות). התנהגויות של בהמיות וטיפשות ניכרות לכל אורך הסצנה, אך הן אינן מוצגות בגישה שיפוטית אלא באופן אנושי וחומל.

בצד שמאל של הציור נראה איש זקן המתבונן ברוקדים. דמות זו מזוהה כדמותו של זקן הכפר, והיא נתפסת כסמל לחוכמה סלחנית ולניסיון חיים.

## פרשנות

הציור ממשיך את מסורת תיאורי החיים הכפריים של ברויגל האב, אולם טנירס מאמץ גישה מתונה וסלחנית יותר כלפי דמויותיו. במקום דידקטיות מוסרית נוקשה, היצירה מתמקדת בתיאור חיי יום-יום מלאים בשטות, שמחה, קלות דעת וחולשות אנושיות.

הציור צויר שנה לאחר חתימת הסכם מינסטר (1648), שסיים אתמלחמת שמונים השנה בין ספרד להולנד. בהתאם לכך, יש הרואים בו ייצוג של רוח הזמן: תחושת הקלה ושחרור לאחר עשרות שנות סכסוך. הקרמיס – החגיגה הכפרית – מוצגת כמרחב של פיוס, חידוש החיים, ואחדות קהילתית.

## הקשר והשוואה ליצירות אחרות

בשנת 1649, אותה שנה שבה צויר ציור זה, יצר הצייר דוד רייקארט השלישי זוג ציורים בשם "יגון האיכרים" ו"שמחת האיכרים", אשר מדגימים מעבר מתיאור של חורבן ואלימות צבאית לתיאור של חיי כפר רגועים וחוגגים. יצירות אלו תומכות בפרשנות של ציורו של טנירס כסמל לשיבה לשגרה לאחר סיום הלחימה.

גרסה נוספת של ציור זה, שכיום אינה קיימת, נועדה ככל הנראה לווילם השני, נסיך אורנז'. רישום תכנון לציור, המצוי במוזיאון בגרמניה, כולל הוראה להכין ציור לפי הסקיצה עבור "הוד מעלתו, נסיך אורנז׳". הציור שבאוסף המלכותי כולל סמל של משפחת הבסבורג – פרט שמרמז כי נוצרו שתי גרסאות נפרדות של אותה יצירה, אחת לכל צד בסכסוך – דבר המצביע על הערכה משותפת לתרבות ולאמנות הפלמית בשני הצדדים הלוחמים.

## היסטוריית הרכישה והאוסף המלכותי
הציור נרכש על ידי המלך ג'ורג' הרביעי בשנת 1821 ונכלל ברשימות אוסף בית קרלטון משנת 1816 ומ-1819. ב-1841 הוא שובץ בגלריית התמונות של ארמון בקינגהאם (מספר קטלוגי 127). בעת הרכישה הוא הוערך ב-1,500 גיני, סכום יוצא דופן שהפך אותו ליצירה היקרה ביותר של טנירס באוספו של המלך.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:כלבים באמנות
האסון בקראן-מונטנה

**האסון בקראן-מונטנה** התרחש ב-1 בינואר 2026 כאשר אירעו פיצוץ, ובעקבותיו שרפה, בבר הפופולרי Le Constellation שבעיירת הסקי  בשווייץ. באירוע נהרגו כ-47 בני אדם וכ-115 נוספים נפצעו, רובם במצב קשה, כך על פי הצהרה ראשונית של המשטרה. סיבת הפיצוץ איננה ידועה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:2026 בשווייץ
קטגוריה:אירופה: התפוצצויות
קטגוריה:אסונות בשווייץ
קטגוריה:אסונות ב-2026
קטגוריה:אירופה: שרפות
קטגוריה:ואלה
פרי באמונטי

**פרי ארכנגלו באמונטי** (3 בספטמבר 1960 – 24 בדצמבר 2025) היה מוזיקאי אנגלי, באמונטי נודע בעיקר כגיטריסט וקלידן של להקת הקיור בין השנים 1990 ל-2005 ובין השנים 2022 ל-2025. הוא היה גם הבסיסט בלהקת הרוק Love Amongst Ruin.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|באמונטי (השני משמאל) בהופעה עם הלהקה Love Amongst Ruin בשנת 2015
באמונטי נולד בלונדון ב-3 בספטמבר 1960. הוא היה ידוע בשם טדי. בילדותו המוקדמת התגורר עם משפחתו בעיר בסילדון באזור החוף של מחוז אסקס במזרח אנגליה.

אלבומו הראשון עם הקיור היה Wish שיצא בשנת 1992, והוא נשאר עם הלהקה גם בשלושת האלבומים הבאים. בשנת 2005, רוברט סמית החליט להעזיב את באמונטי ואו'דונל מהלהקה, על פי דיווחים סמית רצה להמציא מחדש את הלהקה בהרכב מצומצם של שלושה חברים בלבד. למרות הפיטורים הפתאומיים והיעדר הצהרה רשמית המתארת את הסיבה, באמונטי וסמית' נשארו ביחסים ידידותיים. בסך הכל הופיע באמונטי בכ-400 הופעות במשך 14 שנים עם הקיור.

באמונטי שמר על פרופיל נמוך במשך מספר שנים, והקדיש את זמנו לדיג ולקריירה שלו כמאייר במסגרתה הוא פרסם תוכן ואיורים במגזין Fly Culture. הוא התגורר במחוז דבון עם אשתו דונה, ששיקמה ואילפה מחדש סוסי מרוץ. השניים גם ניהלו ביחד בית אבות לסוסים קשישים.

בשנת 2012 הוא הצטרף ללהקה Love Amongst Ruin כבסיסט והופיע באלבומם Lose Your Way משנת 2015. בשנת 2019, באמונטי נכנס להיכל היכל התהילה של הרוק אנד נרול כחבר בלהקת הקיור. הוא הצטרף שוב לקיור בשנת 2022 לסיבוב ההופעות הנרחב שלהם Shows of a Lost World.

באמונטי נפטר לאחר מחלה בביתו בדרום-מערב אנגליה, ב-24 בדצמבר 2025, בגיל 65. הוא הותיר אחריו את אשתו, דונה.

## דיסקוגרפיה
אלבומיו של באמונטי עם הקיור כוללים את
* Wish (1992)
* Paris (live, 1993)
* Show (live, 1993)
* Wild Mood Swings (1996)
* Galore (compilation, 1997)
* Bloodflowers (2000)
* The Cure (2004)
* Songs of a Live World: Troxy London MMXXIV (live, 2024)

## קישורים חיצוניים
* 

* אודות פרי באמונטי (באנגלית)
* פרי באמונטי ב"Picture of you"

## הערות שוליים

קטגוריה:אנגלים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2025
שמחה גדולה הלילה

**שמחה גדולה הלילה** הוא שיר ישראלי פופולרי.

## השיר
השיר נכתב על ידי משה אליהו בהתאמה לשיר הערבי "אלילא לילא לילא" השיר הותאם ליום העצמאות ושני בתיו האחרונים עוסקים במדינה. השיר כשלעצמו הוא שיר לכל עת ומתאימים לו מילים בהתאם לכל אירוע.

השיר החל להתפרסם מביצועו של פלפל אל-מסרי ויצא מאז בביצועים של זמרים שונים ביניהם דקלון, ג'ו עמר, משה חבושה, יהודית רביץ ועוד.

השיר התפרסם במיוחד לאחר שהוכנס לפסקול של סרט הפולחן הישראלי חגיגה בסנוקר כמלווה לסצנת הסיום - החתונה.

לשיר (המלא) גרסה חרדית המטשטשת אזכורים למדינה. רבי חיים שאול עבוד כתב לשיר הערבי מילים שונות.

ענבל פרלסון בספרה "שמחה גדולה הלילה" העוסק במוזיקה המזרחית בראשיתה ונקרא על שם השיר ניתחה את מילות השיר וטענה שהשיר מהווה ניסיון ליצור ייצוג המשתלב בשיח ההגמוני, כך מודגש, הלילה "אנו" באים לשמוח "עמכם".

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
Jujutsu Kaisen Modulo

**Jujutsu Kaisen Modulo** (ביפנית: **呪術廻戦 ≡モジュロ**; בתעתיק : **Jujutsu Kaisen Mojuro**) היא סדרת מאנגה יפנית, שנכתבה בידי  ואוירה בידי יוג'י איוואסאקי. הסדרה מהווה המשך ישיר למאנגה "ג'וג'וטסו קאיסן" מאת אקוטאמי.

הוצאת המאנגה לאור החלה בספטמבר 2025 בכתב העת לשונן "Weekly Shōnen Jump" של הוצאת "Shueisha". עלילת הסדרה מתרחשת 68 שנים לאחר אירועי "משחקי הדילול" המתוארים בסדרה המקורית ומותו של ריומן סוקונה. העולם השתנה באופן משמעותי; בעוד ש"תור הזהב" של הכישוף חלף, הטכנולוגיה והג'וג'וטסו החלו להתמזג. האיום המרכזי משתנה מרוחות מקוללות מסורתיות לסימוריאנים, גזע חייזרים המגיע לכדור הארץ כשהם מחזיקים באנרגיה מקוללת משלהם.

## עלילה
חלפו 68 שנים מאז אירועי "משחקי הדילול". בשנת 2086 מגיע לכדור הארץ גזע חוצני בשם הסימוריאנים, הנוחת באמצעות חללית. גורל העולם מונח עתה בידי שני מכשפי ג'וג'וטסו – האחים יוקה וצורוגי אוקוטסו. המפגש בין מכשפי הג'וג'וטסו לבין ישויות חוצניות יוצר מציאות חדשה ובלתי-צפויה, שממנה מתפתח עימות המאיים לערער את האיזון הקיים בעולם.

## הפקה
הוצאת הסדרה לאור החלה בכתב העת "Weekly Shōnen Jump" ב-8 בספטמבר 2025. אקוטאמי ציין כי הסדרה עתידה לרוץ במשך כחצי שנה ולהקיף כשלושה טאנקובונים, "כל עוד לא תבוטל".

בעבר הביע אקוטאמי הסתייגות מאישור יצירת ספין אוף, בשל חשש מחוסר הלימה יצירתית עם הסדרה הראשית. עם זאת, הוא הסכים להצעה חדשה שהבטיחה להרחיב את היקום העלילתי של "ג'וג'וטסו קאיסן" באמצעות ציר זמן מקביל. גישה זו אפשרה העמקה של המיתולוגיה המרכזית או חקירת תקופות אחרות מבלי ליצור סתירות עלילתיות. רעיון זה שימש כבסיס לפיתוח "Jujutsu Kaisen Modulo", אשר התגבש מרעיון מופשט ראשוני לכדי סדרה מגובשת לאחר תכנון נרחב.

## הפצה
הסדרה, שנכתבה בידי גגה אקוטאמי ואוירה בידי יוג’י איוואסאקי, החלה לצאת לאור ב-8 בספטמבר 2025 בכתב העת לשונן "Weekly Shōnen Jump" של הוצאת "Shueisha". ההוצאה הדיגיטלית באנגלית מתבצעת על ידי "Viz Media" וכן באמצעות פלטפורמת "Manga Plus" של "Shueisha".

## הערות שוליים

קטגוריה:שונן
קטגוריה:אנימות ומאנגות מדע בדיוני
קטגוריה:אנימות ומאנגות פנטזיה
קטגוריה:אנימות ומאנגות פעולה
קטגוריה:אנימות ומאנגות על-טבעי
לורדגן

**לורדגן** (בפרסית: ****) היא עיר בנפה המרכזית של מחוז לורדגן, בפרובינציית צ'הארמהל ובחטיארי שבאיראן, המשמשת כבירת הנפה ובירת המחוז.

## דמוגרפיה
העיר מאוכלסת בלורים. בזמן מפקד האוכלוסין הלאומי בשנת 2006, אוכלוסיית העיר מנתה 22,728 נפשות ב-4,459 משקי בית. מפקד האוכלוסין שנערך לאחר מכן בשנת 2011 מנה 35,276 נפשות ב-8,037 משקי בית. במפקד האוכלוסין של 2016 מנתה אוכלוסיית העיר כ-40,528 נפשות ב-10,482 משקי בית.

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת במחוז לורדגן שבמערב איראן בגובה של כ-1600 מטרים מעל פני הים.

## אקלים

## הפגנות 2025-2026

ב-28 בדצמבר 2025 פרצו הפגנות המוניות ברחבי ערים רבות באיראן, על רקע משבר כלכלי מחמיר, שתוך מספר ימים התפתחו לתנועה רחבה שדרשה את סיום שלטון הרפובליקה האסלאמית במדינה.

ארגון זכויות האדם Hengaw דיווח כי ב-1 בינואר 2026 כוחות המשטר ירו למוות באחמד ג'ליל, בן 21, ובסג'אד ולאמאנש, בן 28, שניהם לורים מלורדגן. ב-7 בינואר דווח כי 2 שוטרים נהרגו בידי המפגינים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
לורדגן (מחוז)

**מחוז לורדגן** נמצא בפרובינציית צ'הארמחאל ובח'תיארי שבאיראן. בירתו היא העיר לורדגן.

## היסטוריה
שלושה כפרים התמזגו ויצרו את העיר מנג'-א נסה בשנת 2011. באותה שנה, מחוז סרדשט הכפרי הופרד מהמחוז המרכזי בהקמת מחוז טלאייה, כולל מחוז דודרה הכפרי החדש. בנוסף, ארבעה כפרים התמזגו ויצרו את הכפר סרדשט, שהוכרז כעיר בשנת 2013.

בשנת 2019, מחוז ארמנד הכפרי ומחוז ח'אנמירזה הופרדו מהמחוז עם הקמת מחוז ח'אנמירזה. מחוז פאלארד הופרד מהמחוז כדי להקים את מחוז פאלארד בשנת 2022.

בסוף דצמבר 2025, הצטרף המחוז להפגנות הארציות נגד המשטר האיראני, ושניים מתושביו היו ההרוגים הראשונים באותן ההפגנות.

## דמוגרפיה
### שפה
שבטי בחטיארי הם התושבים העיקריים במחוז לורדגן. האנשים מדברים בעיקר את שפת הלורי בניב הבאחטיארי, שהוא חלק משפות דרום-מערב איראן.

### אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין הלאומי של 2006, אוכלוסיית המחוז מנתה 175,289 נפשות, ב-34,603 משקי בית. מפקד האוכלוסין שנערך לאחר מכן בשנת 2011 מנה 194,783 נפשות ב-44,921 משקי בית. במפקד האוכלוסין של 2016 מנתה אוכלוסיית המחוז כ-209,681 נפשות, ב-54,825 משקי בית.
## גאוגרפיה
במחוז לורדגן נמצא מישור מילאס (دشت ميلاس), בו מעובדים חיטה, אורז ושעורה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן
מסבאח (מערכת נ"מ)

**מֶסְבָּאח** (בפרסית: **مصباح**) היא מערכת נ"מ נגררת להגנה אווירית מתוצרת איראן, שפותחה ויוצרה על ידי הארגון לתעשיות האווירו־חלל של המשרד להגנה ולוגיסטיקה של הכוחות המזוינים של איראן. המערכת נועדה להגנה על מתקנים רגישים מפני איומים אוויריים בגובה נמוך, והיא פועלת באופן אוטומטי ללא צורך בהפעלת אש על ידי מפעיל אנושי.

המערכת מיועדת ליירוט מגוון מטרות מעופפות בגובה נמוך, ובהן מסוקים, כלי טיס בלתי מאוישים, טילי שיוט ורחפנים.

## רקע
בשנות ה־2000 הכוחות המזוינים של איראן הגדירו צורך במערכת הגנה אווירית לטווח קצר וגובה נמוך שתשלב עוצמת אש גבוהה, צמצום מספר אנשי הצוות, זמן תגובה מהיר, קצב אש גבוה, דיוק משופר ועלות נמוכה יחסית. בהתאם לדרישות אלה פותחה מערכת מסבאח.

בחודש מאי 2010 נחנך קו הייצור של המערכת בנוכחות שר ההגנה, אחמד וחידי.

## היסטוריה
בנובמבר 2010 הודיע ראש אגף המבצעים של מפקדת ההגנה האווירית של איראן כי בקרוב ייכנסו הדגמים החדשים של מערכת מסבאח לשימוש מבצעי.

## מבנה ומאפיינים טכניים
מערכת מסבאח מבוססת על ארבעה תותחי ZU-23, שכל אחד מהם בעל שני קנים, ובסך הכול שמונה קנים. כל קנה מסוגל לירות בקצב של כ־500 פגזים לדקה, כך שקצב האש הכולל של המערכת מגיע לכ־4,000 פגזים בדקה.

המערכת עושה שימוש בתחמושת בקוטר 23 מ"מ. הזנת התחמושת מתבצעת באמצעות שמונה מחסניות, כל אחת בקיבולת של 200 פגזים, ובסך הכול 1,600 פגזים. מהירות הלוע של הפגזים עומדת על כ־980 מטרים לשנייה.

מערכת מסבאח כוללת מספר רכיבים עיקריים: מכ"ם תלת־ממדי, מרכז שליטה ובקרה, מערכת בקרת אש, מערכת הנשק, שלדה נגררת.

### המכ"ם
המכ"ם הוא מסוג מערך מופע תלת־ממדי, ובעל טווח גילוי של עד 20 קילומטרים. הוא מסוגל לאתר ולעקוב בו־זמנית אחר עד 20 מטרות, ולספק נתונים כגון סוג המטרה, גובה, טווח ונקודת יירוט. בנוסף, למכ"ם יכולת זיהוי עמית-טורף (IFF).

### מרכז שליטה ובקרה
מרכז השליטה והבקרה מקבל את נתוני המטרות מהמכ"ם, מדרג אותן לפי רמת האיום ומעביר את המידע למערכת בקרת האש לצורך יירוט.

### מערכת בקרת אש
מערכת בקרת האש, המכונה "סָאפָאת", מנתחת את הנתונים המתקבלים ומזהה מטרות בטווח של עד 10 קילומטרים. על בסיס נתוני טווח, תנועה ותנאים סביבתיים, המערכת מחשבת את מסלול המטרה ומעריכה את מיקומה העתידי. כאשר המטרה מתקרבת לטווח של 1,500–2,500 מטרים, ניתנת פקודת אש באופן אוטומטי.

המערכת כוללת שני חיישנים: חיישן אלקטרו־אופטי וחיישן תרמי (תת־אדום). החיישנים הם פאסיביים, דבר המקשה על גילוי המערכת, ומאפשרים פעולה רציפה ביום ובלילה. מערכת בקרת האש פותחה ויוצרה על ידי חברת סא-איראן.

מרכז השליטה והבקרה, מערכת בקרת האש ומקור אספקת האנרגיה של המערכת מותקנים בתוך מכולה אחת המורכבת על גבי משאית.

### מערכת הנשק והשלדה
מערכת הנשק מותקנת על שלדה מסתובבת המסוגלת להסתובב 360 מעלות במישור האופקי. השלדה מצוידת בארבעה גלגלים, ובמקרה הצורך ניתן לגרור אותה באמצעות משאית לצורך ניידות ופריסה מחדש.

## גרסאות
קיימות לפחות שתי גרסאות של המערכת: **מסבאח** ו**מסבאח-1**. מידע פומבי מפורט לגבי ההבדלים בין שתי הגרסאות אינו זמין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:מערכות הגנה אווירית
קטגוריה:אמצעי לחימה איראניים
ליד עריסת הקולנוע

**ליד עריסת הקולנוע** היא סדרת טלוויזיה ישראלית בת שמונה פרקים, ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנים 1978–1979. הסדרה שודרה בימי חמישי בשעה 17:00, ושודרה בשידור חוזר בטלוויזיה החינוכית בשנת 1985. הסדרה הוקדשה לסקירת ראשית הקולנוע ולהתפתחות הראינוע בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. את הסדרה הנחה יהורם גאון.

הסדרה נוצרה בעקבות הגעתו, בדרך מקרה, של חומר ארכיוני נדיר במיוחד למחלקת הסרטים של טלוויזיה החינוכית. החומר כלל גלילים של סרטים אמריקאיים ישנים, שנעשו בשנים 1895–1905, ואשר היו מונחים במשך שנים רבות בארכיון ספריית הקונגרס של ארצות הברית. הסרטים עברו תהליך שימור ושחזור, ונמצאו ראויים להקרנה, אף שאיכותם הטכנית נותרה ירודה מאוד.

למרות מצבם הטכני, הוחלט להקרין את הסרטים לציבור, מתוך העדפה ברורה להציגם במצבם הקיים מאשר לגנוז אותם לחלוטין. ההחלטה התקבלה בשל ערכם הארכיוני הגבוה, חשיבותם להבנת תולדות הקולנוע, והסקרנות שהם מעוררים. הסרטים המוצגים בסדרה הם גישושים ראשוניים ביותר בתחום הקולנוע, מתקופה שבה טרם היה ברור אם מדובר בתעשייה, באמנות, או באמצעי תיעוד בלבד.

החומר המוקרן בסדרה אינו מוכר אף לרבים מצופי הקולנוע המקצועיים, והוא ממחיש לצופה את התהליכים הראשוניים שעבר הראינוע בראשית דרכו. לצד זאת, הסדרה מבקשת להעניק לצופים כלים להבנת השפה הקולנועית ולצפייה מושכלת יותר בסרטים בני זמננו.

מרבית פרקי הסדרה מתמקדים בסרטים שנעשו בארצות הברית בשנים 1895–1905. עם זאת, כדי להציג תמונה היסטורית רחבה ומדויקת יותר של ראשית הקולנוע, הוקדשו שתי תוכניות נפרדות לאחים לומייר ולז’ורז’ מלייס, מחלוצי הקולנוע בצרפת, אשר נחשבים לחלוצים מרכזיים בהתפתחות הקולנוע בעולם כולו. הפרקים העוסקים בקולנוע האמריקאי מתמקדים בעיקר בפועלו של תומאס אלווה אדיסון ובחלוץ תעשיית הסרטים, הבמאי אדווין פורטר.

את הסדרה הנחה יהורם גאון, שנבחר לתפקיד לא רק בשל אהבתו לקולנוע, אלא גם בזכות סגנון ההנחיה העממי והנגיש שלו, אשר תרם להבנת החומר. אף שגאון מוכר בעיקר כשחקן וזמר, בסדרה הוזכר גם הרקע שלו כבמאי, הידוע פחות לציבור הרחב.

גאון מופיע לאורך הסדרה כשהוא יושב בתפאורה המשחזרת באופן מסוגנן אולם קולנוע מראשית ימי הקולנוע, מהסוג שבו הוקרנו הסרטים הראשונים. את ההקרנות מלווה הפסנתרן אורי קריב, המנגן מוזיקה חיה בפסנתר בהתאם לתמונות המוקרנות על המסך, כפי שהיה נהוג בתקופת הסרט האילם בראשית המאה ה-20.

בכל אחד מפרקי הסדרה ניתן גם רקע חברתי־תרבותי, ולעיתים אף פוליטי, אשר ממנו צמחו הסרטים המוקרנים. שילוב זה נועד להעמיק את הבנת ההקשר ההיסטורי והתרבותי של ראשית הקולנוע ולהציגו לא רק כתופעה טכנולוגית, אלא גם כתוצר של תקופתו.

## קישורים חיצוניים
*  (בסוף הדף)
* , 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
יעקב טולדנו (מגדל העמק)

**יעקב טולדנו** (נולד ב-5 במרץ 1941) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית מגדל העמק.

## ביוגרפיה
נולד במקנס שבמרוקו לאליהו וזוהרה טולדנו, הבכור מבין שבעה אחים ואחיות. אחיו אלי הוא תת־אלוף במילואים. למד בתלמוד תורה ובבית ספר של רשת אליאנס בעיר. בגיל 13 עלה לישראל עם משפחתו. תחילה התגוררה המשפחה במושב גורן במשך כחצי שנה, ולאחר מכן השתקעה במגדל העמק.

בנעוריו השתתף בתוכנית של חברת נוער, שבמסגרתה נשלח יחד עם אחותו לכפר הנוער נווה עמיאל למשך שנתיים, ולאחר מכן לשנה בקיבוץ סעד. עד לגיוסו לצה"ל עבד במשך שנה במפעל לליטוש יהלומים במגדל העמק. בשנת 1960 התגייס לצה"ל ושירת כחובש קרבי פלוגתי במחנה ג'וליס במשך כשנתיים וחצי. במילואים שירת כחובש קרבי גדודי בחטיבה 9 שבגדוד 91, ולחם במלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים, מלחמת לבנון הראשונה ומלחמת לבנון השנייה.

עם תום שירותו הצבאי החל לעבוד בההסתדרות, תחילה כמזכיר הפועל, ובהמשך שימש מזכיר הנוער העובד והלומד, מזכיר איגוד מקצועי ורכז איגוד מקצועי.

בצעירותו שיחק כדורגל בקבוצת הפועל מגדל העמק בעמדת הבלם, ובהמשך שיחק בקבוצת הפועל עפולה.

בבחירות 1974 שובץ במקום החמישי ברשימת "המערך" בראשות צבי אלדרוטי, כנציג המשמרת הצעירה, ונבחר למועצה. בשנת 1975 מונה לסגן וממלא מקום ראש המועצה. במהלך פעילותו הציבורית פעל גם בזירה הבין־לאומית, כאשר נשלח לצרפת למשך כחודש, לסייע ליהודים מקומיים בתהליך העלייה לישראל. לאחר מכן השתתף בשליחויות דומות בארגנטינה ובאורוגוואי. במשך תקופה שימש כראש המועצה בפועל, בעוד אלדרוטי המשיך לשאת בתואר. בשנת 1977 התפטר אלדרוטי מתפקידו, ובמאי אותה שנה בחרה מליאת המועצה בטולדנו לתפקיד ראש המועצה. בתקופתו נחנכו המתנ"ס ומרכז יד לבנים, הוקמו גני ילדים ובריכת השחייה, והושלמה בניית המרכז המסחרי בעיר.

בבחירות 1978 הפסיד המערך בראשותו לשאול עמור, מועמד הליכוד. לאחר הבחירות שימש מנהל כוח אדם במפעל "סטרפלסט" שפעל בעיר, במשך כארבע שנים. הוא התמודד על ראשות המועצה בבחירות המוניציפליות ב-1983 וב-1993, בהן הפסיד לעמור. כיהן כסגן וכממלא מקום ראש המועצה של שאול עמור במשך שלוש קדנציות, במקביל למד לימודי תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה במשך כשנתיים, אך לא השלים את התואר.
המשיך לשמש כסגן וממלא מקום גם בקדנציה הראשונה של ראש העיר אלי ברדה, עד לפרישתו מהחיים הפוליטיים בשנת 2003.

זכה באות יקיר העיר מגדל העמק לשנת 2023.

משנת 2025 משמש כחבר דירקטוריון מתנ"ס מגדל העמק.

## חיים אישיים
טולדנו נשוי לנורית, ששימשה מנהלת בית הספר "יגאל אלון" בעיר במשך 19 שנים, ואב לשלושה. מתגורר במגדל העמק.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מועצת מגדל העמק
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:כדורגלני הפועל מגדל העמק
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:משפחת טולדנו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
רומחית סורית

**רָמְחִית סוּרִית** (שם מדעי: *Coenagrion syriacum*) היא מין של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים, אנדמית לאזור הלבנט. בישראל זהו מין לא נדיר, בעיקר ברמת הגולן ובעמקי צפון ישראל.

## תיאור
**מידות:** אורך כולל 30–37 מ"מ (מתוכם הבטן 24–29 מ"מ), ואורך כנף אחורית 16–20 מ"מ.

הרומחית הסורית היא חלק מקבוצה של שלושה מיני רומחיות הדומים למדי אחד לשני ונבדלים בתפוצתם הגאוגרפית: *C. puella* האירופאית ו-*C. intemedium* מכרתים. שלושתם שפריריות כחולות-שחורות דקות וארוכות עם פטרוסטיגמות כהות, והזכרים עם דוגמה אופיינית על פרקי הבטן: S2 עם צורת U, על פרקים S3–S5 טבעות שחורות עם "קוצים" מוארכים מצידי כל פרק הנמשכים כמעט עד לבסיסו; ו-S6–S7 שחורים ברובם. לנקבות החלקים העליונים של פרקי הבטן שחורים, והן יכולות להופיע או בצבעים כחולים בדומה לזכרים (אנדרומורף), או בגוון בז'-ורדרד עם בטן כחלחלה (ג'ינומורף).

## אקולוגיה
עונת התעופה של הבוגרים היא בעיקר ממרץ עד יוני.

### תפוצה
זהו מין אנדמי לרצועה מצומצמת באזור הלבנט; נצפית בישראל ובאזורי החוף של לבנון, סוריה וטורקיה.

### בית גידול
בתי הגידול הטבעיים שלה הם מקווי מים עומדים או בעלי זרימה איטית העשירים בצמחיית מים, למשל נהרונית (*Potamogeton* ).

## שימור
בתוך אזור התפוצה המצומצם שלה, הרומחית הסורית נפוצה באופן מקומי; אך הרס בתי גידול עם ירידה באוכלוסייה עקב ניהול מים לקוי עלול להוביל את אוכלוסיית המין לפגיע. סימנים ראשונים של ירידה כבר זוהו, וההערכה היא שהאוכלוסייה ממשיכה להצטמצם. ידועות פחות מ-70 תת-אוכלוסיות התופסות שטח של פחות מ-50 קמ"ר; וההערכה היא שהיקף בית הגידול הכולל הזמין הוא פחות מ-200 קמ"ר. האוכלוסיות פרושה באופן מקוטע על פני שטח של כ-50,000 קמ"ר. בשל סיבות אלו, מסווג המין במצב שימור "קרוב לסיכון" ברשימה האדומה של IUCN.

## גלריה

קובץ:Coenagrion syriacum 608952842.jpg|זכר, טורקיה
קובץ:Syrian Bluet, Lebanon imported from iNaturalist photo 265658138.jpg|זכר, לבנון


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שפריריות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1924
ווקאלואיד

**ווֹקַאלוֹאִיד** (באנגלית: **Vocaloid**; ביפנית: **ボーカロイド**; בתאתיק לעברית: **בּוֹקָארוֹאִידוֹ**) היא תוכנת סינתיסייזר קולי המאפשרת למשתמשים ליצור שירה מלאכותית על ידי הזנת מילים ולחן. התוכנה פותחה על ידי תאגיד ימאהה והושקה לראשונה בשנת 2004. טכנולוגיית התוכנה מבוססת על דגימות קול של זמרים אנושיים, אשר עוברות עיבוד דיגיטלי המאפשר למשתמש לשלוט בפרמטרים כמו גובה הצליל, ויברטו, ודיקציה, כדי לייצור תוצאה שנשמעת כשירה אנושית.

הפרויקט החל כיוזמה מחקרית באוניברסיטת פומפאו פברה בספרד בשיתוף עם ימאהה. בניגוד לסינתיסייזרים מסורתיים המפיקים צלילים אינסטרומנטליים, ווקאלואיד משתמשת בספריית קולות (בנק הקול) – מאגר של הברות וצלילים שהוקלטו על ידי מדבבים או זמרים (הנקראים "ספקי קול"). המשתמשים בתוכנה, המכונים "מפיקים", יכולים לעצב את הקול כך שיתאים למגוון סגנונות מוזיקליים, מפופ ואלקטרוניקה ועד רוק ואופרה.

ייחודיותה של התוכנה טמונה בשימוש בדמויות וירטואליות המייצגות את ספריות הקול השונות. הדוגמה המפורסמת ביותר היא האטסונה מיקו, שהפכה לאייקון תרבות גלובלי, אך הצלחת התוכנה הולידה דמויות פופולריות נוספות כמו קאגאמינה רין ולן, מגורינה לוקה, מייקו וקאיטו.

התוכנה חוללה מהפכה בתעשיית המוזיקה העצמאית, במיוחד ביפן, שכן היא אפשרה ליוצרים ללא גישה לזמרים מקצועיים להפיק שירים באיכות גבוהה. תופעה זו הובילה לצמיחת קהילת מעריצים ענפה, יצירת תוכני וידאו ב-יוטיוב וב-Niconico, ואף לקיומן של הופעות חיות בהן הדמויות מופיעות כהולוגרמות על הבמה בליווי נגנים חיים.

## הווקאלואידים (דמויות הווקאלואיד)

### דמויות של "[[קריפטון פיוצ'ר מדיה]]" (Crypton Future Media)

* **[[האטסונה מיקו]]** (Hatsune Miku) הווקאלואיד הכי פופולרי אי פעם.
* '''קאגאמינה רין''' (Kagamine Rin) ו'''קאגאמינה לן''' (Kagamine Len) שניהם בחבילה אחת, וזה נקרא **[[קאגאמינה רין ולן]]** (Kagamine Rin and Len).
* **[[מגורינה לוקה]]** (Megurine Luka) הדמות בוגרת יותר עם קול עמוק ומלודי. היא הייתה הראשונה שתוכנתה לשיר היטב גם ביפנית וגם באנגלית.
* **מייקו** (MEIKO). הווקאלואיד היפנית הראשונה, בעלת קול יציב ומקצועי.
* **קאיטו** (KAITO) זמר ווקאלואיד גברי, ידוע בקול סופרן/בריטון ובצעיף הכחול שלו.

### דמויות של ".Internet Co., Ltd"

* **[[מגפואיד]]** (Megpoid) הידועה גם בשם הדמות '''גומי''' (Gumi).
* **גאקפואיד** (Gackpoid) הידועה גם בשם הדמות **גאקפו** (Gackpo).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2004
קטגוריה:יפן: המצאות
אבנר נאש

**אבנר נאש** (באנגלית: **Abner Nash**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית שכיהן כמושל קרוליינה הצפונית השני בשנים 1780–1781, וכחבר הקונגרס הקונטיננטלי מ-1782 ועד מותו.
## ראשית חייו
אבנר נאש נולד באחוזת המטעים "טמפלטון מנור" במחוז הנסיך אדוארד שבמושבת וירג'יניה, כבנם של ג'ון נאש ואן אוון. הוא למד משפטים בקריאה עצמית והתקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה. שם הוא גם החל את הקריירה הפוליטית שלו כאשר היה חבר בית השועים  של המושבה בשנים 1761–1765, ולאחר מכן עבר לניו ברן  שבפרובינציית קרוליינה הצפונית.
## קריירה פוליטית
נאש היה תומך במהפכה האמריקאית. הוא ייצג את ניו ברן בקונגרס הפרובינציאלי של קרוליינה הצפונית החל מ-1774, וב-1776 היה חבר בוועדה שניסחה את חוקת המדינה החדשה. ב-1777 הוא היה לחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, וכיהן כיושב הראש הראשון של הבית, וב-1779 נבחר כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית.

ב-1780 נבחר נאש על ידי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית כמושל קרוליינה הצפונית. במהלך תקופת כהונתו הקצרה, חוותה המדינה את כמה מהעימותים הקשים ביותר שלה בשדה הקרב במלחמת העצמאות של ארצות הברית. שלא כמו אחיו, פרנסיס נאש , מזגו ובריאותו הלקויה לא התאימו לצורכי המלחמה. אלו הובילו לקשיים בינו לבין בית המחוקקים. האספה הכללית מינתה את קודמו בתפקיד המושל ריצ'רד קאסוול כמפקד העליון בדרגת מייג'ור גנרל של כוחות המיליציה של המדינה, אף על פי שעל פי החוקה, כמושל הייתה לו האחריות על הכוחות. בדצמבר 1780 הם מינו מועצה מיוחדת שנגסה מסמכויותיו. כתוצאה מכך הוא התפטר ביוני 1781 ושב לביתו. במקומו נבחר תומאס ברק.

ב-1782 נבחר נאש כנציג קרוליינה הצפונית לקונגרס הקונטיננטלי, בו הוא כיהן עד מותו.
## חיים אישיים
ב-1767 נשא נאש לאישה את ג'סטינה דייוויס, אלמנתו של מושל הפרובינציה ארתור דובס . לאחר פטירתה ב-1771 נישא נאש בשנית ב-1772 למרי וייטינג (לבית ג'ונס) ויתרספון. לשניים נולדו שתי בנות ובן, פרדריק נאש , שגם הוא היה עורך דין ופוליטיקאי, וכיהן כנשיא בית המשפט העליון של קרוליינה הצפונית. צאצא שלו, שנקרא גם הוא בשם פרדריק, היה המשורר שנודע בשמו האמצעי אוגדן נאש.

אבנר נאש נפטר בעת שהיה בישיבה של הקונגרס בניו יורק ב-2 בדצמבר 1786. בתחילה הוא נטמן בחצר כנסיית סנט פול במנהטן, אך בהמשך הועברה קבורתו לאחוזת הקבר המשפחתית במחוז קרייבן שבקרוליינה הצפונית.
## לקריאה נוספת

* Hamilton, Joseph Grégoire de Roulhac (1909). "Presentation of portrait of Governor Abner Nash to the State of North Carolina in the hall of the House of Representatives, at Raleigh, November 15, 1909, by the North Carolina Society of the Sons of the Revolution". Raleigh, N.C.


## קישורים חיצוניים
* אבנר נאש באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* אבנר נאש באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* אבנר נאש באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1740
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1786
כרמל (ניו יורק)

**כרמל** (באנגלית: **Carmel**) היא עיירה במחוז פטנם, ניו יורק, ארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2020 , אוכלוסיית העיירה מנתה 33,576 תושבים ובשנת 2024 היקף האוכלוסייה הוערך ב-33,992 תושבים. העיירה כרמל נמצאת בגבול הדרומי של מחוז פטנם, גובלת במחוז ווסטצ'סטר, כ-80 ק"מ צפונית לעיר ניו יורק ו-16 ק"מ מערבית לדנברי, קונטיקט. אין בה כפרים מאוגדים, אם כי בכפרים כרמל  ומהופאק  יש אוכלוסייה גדולה מספיק כדי להיחשב ככפרים.

## היסטוריה
העיירה כרמל הייתה מיושבת במקור על ידי אינדיאנים מבני שבט הוואפינגר , אשר בשנת 1691 מכרו את הנכס לסוחרים הולנדים. בשנת 1697, סוחר ניו יורקי עשיר, אדולפוס פיליפס , רכש את שטר הקרקע שלהם, וקיבל פטנט מויליאם השלישי, מלך אנגליה על כל שטח האדמה שהוא כיום מחוז פטנם. העיירה יושבה בסביבות שנת 1740 על ידי ג'ורג' יוזון.

כרמל הוקמה יחד עם העיירה פרנקלין  מחלק מהעיירה פרדריק ב-17 במרץ 1795, בעודה עדיין חלק ממחוז דאטצ'ס . שם העיר פרנקלין שונה לפטרסון ב-6 באפריל 1808. העיירה פרדריק שינתה את שמה לקנט ב-15 באפריל 1817. כרמל הועברה למחוז פטנם כאשר מחוז דאצ'ס פוצל ליצירת מחוז פטנם בשנת 1812 וכרמל יועדה למושב המחוז. בשנת 1861, חלק קטן מכרמל נלקח ונוסף לעיירה פטנם וואלי .

פסל לזכרה של סיביל לודינגטון  ניצב לצד אגם גלניידה. בגיל 16, נאמר שהיא רכבה כל הלילה כדי להתריע בפני הכוחות ב-26 באפריל 1777 על בוא הבריטים. מחקר משנת 2015 ב"רבעון של ניו אינגלנד"  קובע כי ישנן מעט ראיות התומכות בסיפור, והאם הרכיבה התרחשה הועמדה בספק.

## גאוגרפיה
על פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיירה הוא 105 קמ"ר, מתוכם 93 קמ"ר הום יבשה ו-12 קמ"ר הם מים .קו העיירה הדרומי הוא הגבול של מחוז ווסטצ'סטר, הסמוך לסומרס  וליורקטאון . העיירה ממוקמת כ-80 ק"מ צפונית לעיר ניו יורק (נמדד מסנטרל פארק) וכ-16 ק"מ מערבית לדנברי, קונטיקט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה
קטגוריה:מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
קטגוריה:אגן הניקוז קרוטון
ג'ון האתורן

**ג'ון האתורן** (באנגלית: **John Hathorn**; 9 בינואר 1749 – 19 בפברואר 1825) היה פוליטיקאי אמריקאי וקצין בצבא הקונטיננטלי ממדינת ניו יורק.

## ביוגרפיה
האת'ורן נולד ב-9 בינואר 1749 בווילמינגטון שבמושבת דלאוור. הוא השלים לימודי הכנה, ולאחר מכן עבד כמודד קרקעות וכמורה. הוא עבר להתגורר בעיירה ווריק שבפרובינציית ניו יורק, שהייתה אז חלק ממחוז גושן, ונישא לאליזבת ולינג. הוא היה בעל עבדים.

בתחילה שירת כקפטן במיליציה הקולוניאלית המקומית, וב־7 בפברואר 1776 מונה לקולונל של רגימנט מחוז אורנג' הרביעי. הוא שירת לאורך כל מלחמת העצמאות של ארצות הברית. האתורן היה חבר בוועדה שמונתה לקבוע מיקום יעיל לשרשרת ההגנה על נהר ההדסון, שנועדה למנוע מן הבריטים להתקדם במעלה הנהר, ולאחר מכן חיבר את הדוח בנושא. הוא היה אחד ממפקדי קרב מיניסינק.

לאחר המלחמה, ב־26 בספטמבר 1786, מונה לבריגדיר גנרל במיליציה של מחוז אורנג', וב־8 באוקטובר 1793 קודם לדרגת מייג'ור גנרל במיליציה של מדינת ניו יורק.

האת'ורן כיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק מטעם מחוז אורנג' בשנים 1778, 1780, בין 1782 ל־1785, וכן בשנים 1795 ו־1805. בשנת 1784 אף כיהן כיושב ראש האספה.

הוא כיהן כחבר הסנאט של מדינת ניו יורק בשנים 1786–1790 ובשנים 1799–1803, וכיהן כחבר ב'מועצת המינויים' בשנים 1787 ו־1789. בדצמבר 1788 נבחר לקונגרס הקונפדרציה, אך לא השתתף בפעילותו משום שזה חדל מלהתקיים זמן קצר לאחר מכן.

במרץ 1789 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס הראשון, וכיהן בו מ־23 באפריל 1789 ועד 3 במרץ 1791. בהמשך נבחר כנציג המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקונגרס הרביעי, וכיהן מ־4 במרץ 1795 ועד 3 במרץ 1797. הוא התמודד לבית הנבחרים גם בשנים 1793, 1800 ו־1802.

עד סוף ימיו עסק האתורן בפעילות מסחרית. הוא נפטר ב-19 בפברואר 1825 ונקבר בבית הקברות של ווריק.

במהלך מלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אוניית ליברטי אמריקאית, 'SS John Hathorn', כהוקרה לפועלו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1749
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1825
מקאם נבי אל-ח'דר

**מקאם נבי אל-ח'דר** (בערבית **مقام النبي الخضر**) הוא אתר קדוש לדרוזים השוכן בכפר יאסיף. הדרוזים מאמינים שנבי אלח'דר, הוא התגלמותו של אליהו הנביא. אחד מכינויו של אליהו הוא אל-ח'דר, שמשמעותו הוא "הירוק". אל-ח'דר או בשמו האחר, אבו אבראהים הוא אחד מחמשת הנביאים שייסדו את הדת הדרוזית. אתר זה נחשב לאתר החשוב ביותר המוקדש לאליהו הנביא. יש אתרים נוספים בישראל המוקדשים לנביא זה. המתחם שוכן ביו הרחובות 111, 170 ו-207.
הדרוזים עולים לרגל לאתר כל שנה ב־25 בינואר. האתר מכונה בפי הדרוזים "אלמקאם אלשמאלי" ונמצא בחלק הדרומי מזרחי של כפר יאסיף. מדינת ישראל מכירה ביום זה כיום חופשה רשמי. בכנס דנים בענייני העדה הדרוזית.

## תיאור האתר
האתר מטופח על ידי הדרוזים משנת 1880, זאת במקביל לטיפוח האתר נבי שעייב בחיטין. מדובר במבנה גדול מאוד עם גן המקיף אותו מסביב. במרכז המבנה חדר עם שטיחים אדומים שבו מעין קבר מכוסה בפרוכת. במבנה חדרים רבים המשמשים להתכנסות, כיפה גדולה מתנשאת מעל המבנה. גן עם שפע עצים עם שולחנות וספסלים, מגרש חניה גדול, וגם חנות מזכרות
## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:העדה הדרוזית בישראל: אתרים דתיים
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל
קטגוריה:אליהו הנביא
קטגוריה:כפר יאסיף
KDE Plasma 6

**KDE Plasma 6** היא הגרסה השישית והחדשה ביותר של סביבת שולחן העבודה KDE Plasma. זוהי היורשת של KDE Plasma 5 והגרסה היציבה הראשונה שלה הושקה ב־28 בפברואר 2024.

## סקירה כללית
KDE Plasma 6 תוכננה לא להיות שונה באופן משמעותי מ־KDE Plasma 5, אלא להיות סדרה של שיפורים. KDE Plasma 6 נבנתה באמצעות Qt 6, KDE Frameworks 6 ו־ KDE Gear 24.02. בנוסף, התמיכה בפרוטוקול Wayland שולבה כברירת מחדל בהפעלה הגרפית, כאשר התמיכה ב־X11 הפכה למשנית, ותופסק כליל עם השקת גרסה 6.7 של Plasma. עם Plasma 6 מגיעה ערכת צלילים חדשה, Ocean, המחליפה את ערכת הצלילים Oxygen כברירת מחדל. ל־Plasma 6 ב־Wayland יש תמיכה חלקית ב־HDR ובמסנני תיקון לעיוורי צבעים. גם מרכז היישומים Discover ויישום הגדרות המערכת שופרו. לצד זאת, הוחזר אפקט הקובייה התלת־ממדי לשולחן העבודה.

## תכונות חדשות
בהשוואה לגרסה האחרונה של Plasma 5, גרסה 6 של Plasma מגיעה עם מספר תכונות חדשות:
* הלוח צף על פני המסך כברירת מחדל. אפשר להתאים את הלוחות בעזרת שינוי הגודל שלהם או שימוש במצב הסתרה אוטומטית, וגם ניתן לגרום ללוחות להיצמד למסך ולשמש כמעגנים.
* נוספה האפשרות לשנות את סדר הצגת תוצאות החיפוש ב־Plasma, לצד אפשרות להמיר אזורי זמן והתאמת החיפוש לפי המקשים שנלחצו הן בשפת המערכת והן באנגלית.
* נוספה ליישומון לוח השנה התמיכה בלוח השנה ההיג'רי למוסלמים ההולכים לפי שיטת אום אל־קורא.
* נוספה התמיכה בשימוש בסיסמה ובהזדהות עם טביעת אצבע בו־זמנית.
* נוספה תמיכה בערכות צלילים.

## היסטוריה
הגרסה היציבה הראשונה של Plasma 6 הושקה ב־28 בפברואר 2024.

### גרסאות
נכון לינואר 2026, גרסאות חדשות עם תכונות חדשות מתפרסמות כל ארבעה חודשים, ומקבלות שלושה עדכונים בשנה. עם זאת, מאז שנת 2023, קהילת KDE הצהירה על כוונתה לעבור להוציא עדכונים כל חצי שנה, אם תאריך פרסום העדכונים יוכל להתאים להשקת הגרסאות החדשות של הפצות הלינוקס הפופולריות שמגיעות עם Plasma (קובונטו, אופן סוזה ופדורה).

כל גרסה חדשה שמתפרסמת מקבלת עד שישה עדכונים המכילים תיקוני תקלות. התמיכה בכל גרסה מסתיימת כאשר מתפרסמת גרסה חדשה של Plasma. נכון לעת כתיבת שורות אלה, אין תוכניות להציע גרסת תמיכה לטווח ארוך של Plasma 6.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2024
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:KDE
קטגוריה:ממשקי משתמש
תומאס ברק

**תומאס ברק** (באנגלית: **Thomas Burke**; ) היה רופא, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, יליד אירלנד, שייצג את קרוליינה הצפונית בקונגרס הקונטיננטלי, וכיהן כמושל רוד איילנד השלישי בשנים 1781–1782. ברק היה הראשון מבין שני מושלי קרוליינה הצפונית שהחזיקו באמונה הקתולית (השני היה מייק איזלי שנבחר בשנת 2000).
## ראשית חייו
תומאס ברק נולד בעיירה טיאקווין  שבמחוז גולוויי שבאירלנד. ב-1764 הוא היגר למושבת וירג'יניה, ועסק שם במשך כמה שנים ברפואה. הוא למד משפטים והחל לעסוק בעריכת דין בנורפוק. ברק היה אחד התומכים הראשונים במהפכה האמריקאית, וכתב פרסומים נגד חוק הבולים של 1765. ב-1772 הוא עבר להילסבורו  שבפרובינציית קרוליינה הצפונית.
## קריירה פוליטית
ברק נבחר כחבר הקונגרס הפרובינציאלי החמישי של קרוליינה הצפונית שהתכנסה בהליפקס  ב-1776. הוא השתתף בדיון שהוביל לכינון חוקת המדינה החדשה. ב-20 בדצמבר אותה שנה הוא נבחר כנציג לקונגרס הקונטיננטלי השני, וב-4 בפברואר 1777 הגיע לאייש את מושבו בפילדלפיה. ברק היה תומך נלהב של זכויות המדינות, אם כי עד 1781 התמתנו עמדותיו בסוגיה זו במידת מה. בספטמבר 1777 התכוננו רוב חברי הקונגרס להימלט מפילדלפיה לנוכח התקרבות הבריטים. ברק, תחת זאת, הצטרף לכוחות בראשותו של אבנר נאש מקרוליינה הצפונית במאמצים להגנת העיר. הוא נכח ב, ולאחר מכן שב לפעילותו בקונגרס.

ברק שירת בקונגרס עד 1781, כאשר הוא נבחר כמושל קרוליינה הצפונית. הוא שב הבייתה ביוני כדי להתחיל לכהן בתפקידו. כמושל הוא תמך באופן פעיל ועודד את המיליציה של המדינה בהתנגדות לכוחות הבריטים והלויאליסטים. בספטמבר הוא נלכד על ידי הלויאליסטים בפיקודו של קולונל דייוויד פניניג . לאחר ניסיון חילוץ בלתי מוצלח של המיליציה של הפטריוטים בפיקודו של ג'ון בטלר  ב, נכלא ברק על ידי הבריטים באי ג'יימס  שליד צ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.

לברק הותר לחיות בחופשיות באי בתנאים של שחרור על תנאי, אך הוא היה נתון ליחס רע ותנאים מחפירים, וחשש מפני התנקשות בחייו. לבסוף, ב-16 בינואר 1782 הוא נמלט והגיע לקרוליינה הצפונית. הוא כתב לבריטים שהוא עדיין ראה עצמו נתון לתנאי השחרור על תנאי. הוא חידש את פעילותו כמושל לפני ששוחרר על תנאי בעסקת חילופי שבויים. בהתאם לכך, רבים מתושבי קרוליינה הצפונית ופקידי הממשל הקונטיננטלי החשיבו אותו כמי שהפר את התחייבותו והוא נותר תחת עננה של חרפה. באפריל 1782 הוא לא עמד לבחירה לתקופת כהונה שנייה כמושל, והוחלף באלכסנדר מרטין.
## מותו
ברק לא החלים לאחר תקופת מאסרו. הוא פרש לביתו שהיה ידוע בשם טייאקווין (Tyaquin) שבמחוז אורנג'.

תומאס ברק נפטר בביתו ב-2 בדצמבר 1783. הוא נטמן באחוזתו שלידי הילסבורו, ששוכנת בסמוך לדרך המושל ברק הקרויה על שמו. על שמו נקרא גם מחוז ברק שבקרוליינה הצפונית.

## קישורים חיצוניים

* תומאס ברק באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* תומאס ברק באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* תומאס ברק באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:שבויי הכוחות המזוינים של ארצות הברית
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מאירלנד לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1747
קטגוריה:נפטרים ב-1783
Party for Everybody

**Party for Everybody** (בתרגום לעברית: **מסיבה לכולם**) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הרוסייה בורנובסקיה בבושקי. השיר זכה בקדם האירוויזיון הרוסי, שהתקיים במוסקבה ב-7 בפברואר 2012, ונבחר לייצג את רוסיה באירוויזיון 2012 שהתקיים בבאקו.

## על השיר
רוב מילות השדיר הן באודמורטית. במהלך ראיון עם חברות הלהקה לעיתון, "קומסומולסקאיה פראבדה", אמרה חברת הלהקה אולגה טוקטארווה, כי הלהקה כתבה את השיר בעצמה, בעוד שהחלקים באנגלית נכתבו על ידי מחברת בריטית. היא אמרה: "אני אפילו לא אגיד את שם המחברת, אני לא יכולה לבטא אותו, היא לא רוסייה". למעשה, מחברת המילים באנגלית, היא כותבת השירים האמריקאית המפורסמת, , הידועה בעיקר בזכות הלחנת השיר "The Power of Love" בביצוע . השיר הולחן על ידי . המילים באודמורטית ובאנגלית נכתבו בנפרד. אחת מחברות הלהקה הסבירה את משמעות חלק ממילות השיר באנגלית: "אנחנו שרות על הדלקת התנור, לישת הבצק ופריסת המפה על השולחן, בזמן שאנו מחכות שהילדים יחזרו הביתה. וכאשר ילדינו יחזרו הביתה, נחגוג ונרקוד."

חברות הלהקה אף ציינו כי למידה המילים באנגלית לא הייתה קשה מדי.

## קבלה ביקורתית
השיר קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות מצד מבקרים ומפיקי מוזיקה. ארתור גספריאן אמר לכתבים כי אירופה עשויה לראות בבורנובסקיה בבושקי מעין "אטרקציה מוזיקלית", ולכן סבר כי "סיכוייהן לזכות בתחרות נמוכים". מנגד, יוסיף פריגוז'ין טען כי "בורנובסקיה בבושקי עשויות לזכות בתחרות, בשל המקוריות והייחודיות שלהן". איגור קרוטוי שיבח את הלהקה והצהיר שלא יתפלא אם היא תזכה בתחרות. ולרי מלאדזה אמר שהלהקה הייתה הבחירה המועדפת עליו.

## הליך הבחירה
השיר "Party for Everybody" התמודד בקדם האירוויזיון הרוסי, "Evrovidenie" , שהתקיים במוסקבה ב-7 בפברואר 2012. לאחר שקלול הצבעות השופטים והצופים, השיר זכה בקדם עם 38.51 נקודות, ונבחר לייצג את רוסיה באירוויזיון 2012.

## באירוויזיון
רוסיה שובצה להתחרות בחצי הגמר הראשון שהתקיים ב-22 במאי 2012, בתור הביצוע ה-14, אחרי  ולפני . בתום המשדר הוכרזה רוסיה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר, ומאוחר יותר התברר כי דורגה במקום הראשון בחצי הגמר עם 152 נקודות. בגמר, שנערך ב-26 במאי, הופיעה רוסיה שישית, אחרי  ולפני , והגיעה למקום השני עם 259 נקודות, אחרי השיר השוודי, "Euphoria" בביצוע לורן.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2012
לו ז'אנמונו

**לו ז'אנמונו** (בצרפתית: **Lou Jeanmonnotf**; נולדה ב-28 באוקטובר 1998 בפונטרליר), היא ביאתלטית צרפתית. היא אלופה אולימפית, אלופת העולם בעלת 7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. היא בעלת 15 ניצחונות במסגרת סבב גביע העולם.
## קריירה בגביע העולם
לו ערכה את הופעת הבכורה שלה בגביע העולם ב־2021 וסיימה במקום ה־72 בדירוג הכללי. ב־2022 היא קיבלה הזדמנות רק באוסלו במסגרת גביע העולם. החל מ־2023 היא חברה קבועה בנבחרת צרפת בגביע העולם בעונה הזאת היא סיימה פעמיים על הפודיום במסגרת גביע העולם וסיימה בסך הכול במקום ה־11 הכללי במסגרת גביע העולם.
## הפריצה לצמרת
בעונת 2023–2024 לו חוותה פריצה משמעותית היא נצחה גם בספרינט וגם במרדף בגביע העולם באסטרנסד, הצליחה להגיע לשני פודיומים בגביע העולם באנטולץ, זכתה ב-4 מדליות באליפות העולם בנובו מסטו: 2 מזהב קבוצתיים ושתי מדליות ארד אישיות מהספרינט ומהזינוק המוני. את העונה היא סיימה עם 6 פודיומים רצופים כולל 2 ניצחונות ובמרחק של 23 נקודות בלבד מליסה ויטוצי שזכתה בגביע העולם את העונה היא סיימה עם 4 ניצחונות בסך הכול.

בעונת 2024–2025 המשיכה לו את ההתקדמות מהעונה הקודמת. היא פתחה את העונה עם ניצחון בגביע העולם בקונטלטי במירוץ האישי, המשיכה עם זכייה במרדף בהוכפילזן. הצליחה לנצח גם במרדף באוהברף וגם זכתה שוב במירוץ האישי ברופלדינג. באליפות העולם היא סיימה עם אכזבה יחסית עם 3 מדליות, 2 מזהב אבל רק מדליה אישית אחת. בהמשך העונה היא הצליחה לנצח את גביע העולם בפוקגיקה והגיעה לתחרות האחרונה של השנה באוסלו כשהיא בפיגור של 20 נקודות מפרניססקה פרויס. באוסלו שתיהן נלחמו בעוצמה מדהימה לו הפסידה ב-0.2 שניות בלבד לפרוייס בספרינט. במרדף לו ניצחה ופרוייס סיימה חמישית, למירוץ האחרון של העונה לזינוק ההמוני היא הגיעה ביתרון של 5 נקודות ובמירוץ האחרון בהקפה האחרונה כ-400 מטר לסיום אחרי ששתיהן יצאו ביחד בצוותא להקפה האחרונה לו מעדה ולא הצליחה להגיע לפניש ובסופו של דבר הפסידה את גביע העולם ב-20 נקודות בלבד בסיומת דרמטית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1998
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ביאתלון
דייוויד ברוקס

**דייוויד ברוקס** (באנגלית: **David Brooks**; 1756 – 30 באוגוסט 1838) היה קצין בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק.

## ביוגרפיה
ברוקס נולד ב-1756 בפילדלפיה שבפרובינציית פנסילבניה ולמד בבתי הספר הציבוריים בעיר. בשנת 1776 הצטרף לצבא הקונטיננטלי בדרגת לוטננט. הוא נשבה בקרב על פורט וושינגטון ב־16 בנובמבר 1776, והיה שבוי מלחמה במשך יותר משלוש שנים, עד שהוחלף בינואר 1780. לאחר שחרורו, כמי ששוחרר על תנאי, נאסר עליו להשתתף שוב בלחימה, ולכן מונה לעוזר האפסנאי הכללי לענייני לבוש.

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-18 למד ברוקס משפטים, הוסמך כעורך דין והחל לעסוק בעריכת דין. עם הקמתה בשנת 1783 היה חבר מייסד באגודת סינסינטי. הוא עבר למחוז ניו יורק שבמדינת ניו יורק (האזור שהוא כיום מנהטן), וכיהן כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1787–1788. לאחר מכן עבר למחוז דאטשס שבניו יורק, ושב לכהן כחבר באספה המדינתית בשנים 1794–1796. בשנת 1795 מונה גם לשופט במחוז דאטשס, תפקיד שבו החזיק עד 1807, אף שבתקופות שונות כיהן במקביל גם כמחוקק מדינתי או פדרלי, או כפקיד פדרלי.

בשנת 1796 נבחר ברוקס לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו מ־4 במרץ 1797 עד 3 במרץ 1799. ניסיונותיו להיבחר מחדש בשנים 1798 ו־1800 נכשלו.

במאה ה־19 מונה ברוקס לנציב שניהל משא ומתן על הסכם עם בני שבט הסנקה. בשנת 1807 עזב לבסוף את תפקידו כשופט במחוז דאטשס ומונה למזכיר מחוז דאטשס. הוא כיהן בתפקיד זה בכמה קדנציות: מ־5 ביוני 1807 עד 25 בינואר 1809, מ־9 בפברואר 1810 עד 11 בפברואר 1811, ושוב מ־23 בפברואר 1813 עד 13 בפברואר 1815. בשנת 1810 כיהן פעם נוספת כחבר האספה המדינתית של ניו יורק.

בהמשך מונה ברוקס לקצין בשירות המכס של ארצות הברית. הוא נפטר בפוקיפסי שבמדינת ניו יורק ב־30 באוגוסט 1838.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1756
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1838
Drown

"**Drown**" הוא סינגל של התקליטן ההולנדי מרטין גריקס, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האמריקאי, קלינטון קיין , שיצא ב-27 בפברואר 2020 בהוצאת חברות התקליטים סטמפד רקורדס, אפיק אמסטרדם וסוני הולנד. השיר נכתב על ידי ג'ייק טורי, סטיבי רוש, אוסרין, מרטין גריקס, מיקי אקו, ג'וני קופר, ג'סטין פרקר וקלינטון קיין, והופק על ידי אוסרין ומרטין גריקס.

נכון לינואר 2026, השיר הושמע למעלה מ-18 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-235 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פופ
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מרטין גריקס
Higher Ground (שיר של מרטין גריקס)

"**Higher Ground**" הוא סינגל של התקליטן ההולנדי מרטין גריקס בשיתוף פעולה עם המוזיקאי השוודי ג'ון מרטין, שיצא ב-14 במאי 2020 בהוצאת חברות התקליטים סטמפד רקורדס, אפיק אמסטרדם וסוני הולנד. השיר נכתב והולחן על ידי בון, אלבין נידלר, מישל זיטרון, מרטין גריקס וג'ון מרטין, והופק על ידי מרטין גריקס.

נכון לינואר 2026, השיר הושמע למעלה מ-12 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-104 מיליון פעמים בספוטיפיי.

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מרטין גריקס
LongeviQuest

**LongeviQuest** (בקיצור **LQ** בראשי תיבות) הוא ארגון מדעי המתמחה בחקר אריכות ימים. בנוסף לחקר ההזדקנות האנושית מנקודת מבט ביולוגית, הוא עוסק גם באימות, או פסילת הגילאים המדווחים של בני מעל 110 שנים.

הארגון נוסד בדצמבר 2022 על ידי בן מאיירס, ורוברט דאגלס יאנג. הוא צוטט על ידי מקורות מידע רבים כסמכות בתחום הגרונטולוגיה, הוא משמש גם כמקור בספר השיאים של גינס, המתפרסם מדי שנה.

חברי LongeviQuest פגשו וראיינו רבים מבני המאה ומעלה ברחבי העולם. ביקורם הראשון היה אצל מריה ברניאס מוררה, בבית האבות בקטלוניה, שם התגוררה. מפגשים בולטים נוספים כוללים את אליזבת פראנסיס  (שהייתה האשה המבוגרת ביותר בארצות הברית) ואת שיצואי האקואישי בן ה-108, מיפן שבמרץ 2025 הופיעה כספרית המבוגרת ביותר בעולם.

בדצמבר 2023, יומי יאמאמוטו מונתה לנשיאת קבוצת המחקר לגרונטולוגיה LongeviQuest ביפן; היא נינתו של  שנפטרה בשנת 2021 זמן קצר לפני יום הולדת 116, והייתה לאדם השני בעל תוחלת החיים הארוכה ביותר ביפן.

יומי יאמאמוטו, ונשיא המחקר של אמריקה הלטינית, פבריציו וילטורו, שוחחו עם מעל 1,000 בני מאה, כדי להבין את אורחות חייהם וסוד אריכות ימיהם. 

## ראו גם
* גרונטולוגיה
* קבוצת המחקר לגרונטולוגיה
* גיל 110

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרונטולוגיה
קטגוריה:ארגונים לא-ממשלתיים
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2020
תומאס טילוטסון

ד"ר **תומאס טילוטסון** (באנגלית: **Thomas Tillotson**; בערך 1751/1752 – 5 במאי 1832) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
טילוטסון נולד בפרובינציית מרילנד סביב השנים 1751 או 1752. הוא היה בן־אחיין מדרגה רביעית של הארכיבישוף מקנטרברי, ג'ון טילוטסון.
הוא קיבל השכלה מקיפה, למד רפואה ועסק במקצוע.

בשנת 1776 מונה ללוטננט ראשון במיליציה של מרילנד ושירת במלחמת העצמאות האמריקאית. בשנת 1780 מונה בידי הקונגרס לרופא ולמנתח הכללי של המחלקה הצפונית בצבא הקונטיננטלי, וכיהן בתפקיד זה עד תום המלחמה. לאחר מכן השתקע בריינבק שבמדינת ניו יורק ועסק ברפואה.

### קריירה פוליטית
בשנת 1788 ייצג את מחוז דאטשס כחבר האספה המדינתית של ניו יורק כנציג המפלגה הפדרליסטית. בשנת 1790, לאחר מותו של סנאטור המדינה אנתוני הופמן, נבחר טילוטסון למלא את מקומו. הוא כיהן כחבר הסנאט של מדינת ניו יורק בשנים 1791–1799, וכיהן כחבר במועצת המינויים בשנת 1791. בבחירות לסנאט של ארצות הברית בשנת 1795 סיים במקום השני, לאחר שהפסיד לסנאטור המכהן רופוס קינג בהצבעה של 35–30 בבית המחוקקים של המדינה.

בשנת 1800 נבחר כמועמד המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השביעי, אך התפטר ב־10 באוגוסט 1801, עוד לפני שהתכנס הקונגרס, כדי להתמנות למזכיר המדינה של ניו יורק. הוא כיהן בתפקיד זה עד 15 במרץ 1806, ושוב מ־16 בפברואר 1807 עד 1 בפברואר 1808.

### לינווד
אחוזתו של טילוטסון בריינבק נודעה בשם 'לינווד'. במקור הייתה חלק מאחוזת ארטסן־קיפ. טילוטסון רכש מאייזק ואן אטן את החלק הדרומי של הקרקע, שהייתה חלק מהאדמות שהוענקו בשנת 1688 בידי המושל דונגן לגריט ארטסן ולאחרים. השטח גבל מדרום וממערב בנהר ההדסון, וממזרח בנחל שנקרא לנדסמנס קיל, ששימש גם כגבול המערבי של אחוזת ביקמן. בשנים 1788–1790 תכנן שם ד"ר טילוטסון אחוזת כפר וקרא לה 'לינווד'. מביתו נשקף נוף מרהיב של הנהר.

בהמשך רכש 150 אקרים מאדמות ביקמן שבין לנדסמנס קיל לנחל פולסבורג. רמה זו, שבין שני הנחלים, עם תצפיות נרחבות להרי הקטסקיל ולנהר ההדסון, נודעה בשם לינווד היל. בשפך לנדסמנס קיל בנה מזח וטחנה לטחינת דגן. באותה תקופה רכש גם חלק נוסף מאדמות ביקמן — 29 אקרים של חורש ממזרח לנחל פולסבורג, שבו שני מפלים יפים היורדים עד מפלס הנהר. חלק זה של האחוזה נודע בשם 'גלנברן'.

בשנת 1830 העניק טילוטסון את 'גלנברן' לנכדתו ג'וליה לינץ', שלימים נישאה לכומר סטיבן אולין, נשיא אוניברסיטת וסליאן. לאחר מותו של טילוטסון נמכר 'לינווד היל' לפדרל ונדרבורג.

### חיים אישיים
בשנת 1779 נישא למרגרט ליווינגסטון (1749–1823), בתם של השופט רוברט ליווינגסטון ומרגרט (לבית ביקמן) ליווינגסטון. בין אחיה היו מזכיר המדינה של ארצות הברית אדוארד ליווינגסטון והצ'נסלור רוברט ליווינגסטון.

טילוטסון נפטר בריינבק ב־5 במאי 1832, ונקבר בכספת משפחת ליווינגסטון בבית העלמין של הכנסייה ההולנדית הרפורמית בריינבק.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:מזכירי המדינה של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1751
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1832
שמשון ודלילה (ריגו)

**שמשון ודלילה** (באנגלית: **Samson and Delilah**), הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי-בריטי ג'ון פרנסיס ריגו, שנוצר ככל הנראה בשנת 1784 והוענק כעבודת דיפלומה לאקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון.

הציור מתאר רגע דרמטי מהתנ"ך, בו שמשון משתחרר מהכבלים שדלילה קשרה על גופו, לאחר שבגדה בו והסגירה אותו לידי הפלשתים. הסצנה עוצבה בהשראת האסתטיקה הקלאסית של תקופת הרנסאנס והבארוק, ומשקפת את שילוב הכוח הגופני והטרגדיה הנפשית של הדמות.

## תיאור היצירה

במרכז הקומפוזיציה מופיע שמשון, כמעט עירום, בתנוחת מאבק דרמטית. גופו השרירי מתוח כשהוא קורע את הכבלים מידיו ורגליו. בצד הימני נראית דלילה כשהיא מושכת וילון וחושפת מאחוריה חייל פלשתי מזוין וזקן נוסף. המתח בין הדמויות מעורר תחושת סכנה מתקרבת, ובו זמנית – רגע של עוצמה בלתי רגילה. 

ריגו השתמש בתנוחת הגוף של שמשון לפי דמותו של "המן" בציור הקיר של מיכלאנג'לו בקפלה הסיסטינית, וצביעת הגוף בגוונים בשרניים וחמים שואבת השראה מציוריו של רובנס. כל פרט מחושב במטרה להעצים את הדמות כגיבור הרואי וקלאסי.

## פרשנות

הציור בוחר לתאר רגע יוצא דופן בעלילה המקראית: לא את נפילתו של שמשון, אלא את התנגדותו. בכך מעניק ריגו לדמות ממד של "גיבור טראגי" – אדם שברגעיו האחרונים מפגין עוצמה, חירות וגאווה. 

דלילה אינה מתוארת כדמות שטנית באופן חד משמעי, אלא דווקא כאישה נוכחת אך מהססת. המתח בין דמותה ובין שמשון יוצר עומק פסיכולוגי, המאזן בין בגידה לאנושיות.

[250px|ממוזער|שמאל|[שמשון ודלילה (רובנס)|שמשון ודלילה, פטר פאול רובנס]]
[250px|ממוזער|ימין|[עונשו של המן, מיכאלאנג'לו]]
## השוואה ליצירות אחרות
בהשוואה לייצוגים קלאסיים אחרים של סיפור שמשון ודלילה, ציורו של ג'ון פרנסיס ריגו בולט בבחירת הרגע הדרמטי שבו שמשון מתעורר ומגלה את בגידתה של דלילה – רגע של התנגדות פיזית ולא של כניעה פסיבית. זאת בניגוד ליצירתו הידועה של פטר פאול רובנס, שמשון ודלילה (1609–1610), שבה מתואר שמשון הישן כאשר דלילה גוזזת את שיערו בסתר, באווירה אפלה וחושנית המעצימה את תחושת הבגידה והנפילה. ריגו, לעומת זאת, מציג את שמשון בעיצומו של מאבק, בעמדה של כוח ושליטה, גופו מתוח, עיניו פקוחות, וידיו קורסות את החבלים שכבלו אותו. תנוחת הגוף של שמשון ביצירה מתבססת על דמותו של המן בציור הקיר עונשו של המן (1511) מאת מיכלאנג'לו, בקפלה הסיסטינית – תנוחה פיסולית ודינמית המשווה לדמות מראה הרואי קלאסי. גם הגוונים הבשרניים והטיפול הדרמטי באור וצל מזכירים את סגנונו של רובנס, אך אצל ריגו הם משרתים סיפור של התנגדות במקום של פיתוי. הבחירה להציג את דלילה לא כמרשעת חד-ממדית אלא כדמות מהססת ונוכחת, ואת הפלשתים לא כברברים אלא כלוחמים מאורגנים, מטעינה את הסצנה בעומק מוסרי ורגשי. כך ריגו יוצר ייצוג ייחודי לשמשון, המשלב בין מקרא, תיאטרון, אמנות גבוהה ותפיסה נאו-קלאסית של גיבור טראגי.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמשון בציורים
קטגוריה:אמנות דתית
קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18