open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מושל קולורדו

**מושל קולורדו** (באנגלית: **Governor of Colorado**) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת קולורדו שבארצות הברית. המושל אחראי על אכיפת חוקי המדינה ובסמכותו לאשר את הצעות החוק שעברו באספה הכללית של קולורדו או להטיל עליהן וטו, לכנס את בית המחוקקים, ולהעניק חנינות, למעט במקרים של בגידה או הדחה. המושל הוא גם המפקד העליון של הכוחות הצבאיים של המדינה.

מושל קולורדו הנוכחי הוא הדמוקרט ג'ארד פוליס, שהושבע לתפקידו ב-8 בינואר 2019.
## בחירת המושל
כדי להיבחר כמושל קולורדו, על המועמד לתפקיד להיות בן 30 לכל הפחות, להיות אזרח ארצות הברית, ולהיות תושב קולורדו במשך שנתיים לכל הפחות טרם היבחרו.

חוקת קולורדו משנת 1876 קבעה מלכתחילה שהמושל ייבחר פעם בשנתיים, כשתקופות כהונתו תתחיל ביום שלישי השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות. תיקון לחוקה, שהתקבל ב-1956, ונכנס לתוקף ב-1959, האריך את משך כהונת המושל לארבע שנים. מלכתחילה לא חלה על המושל הגבלת כהונה. תיקון לחוקה שהתקבל ב-1990 הגביל את כהונת המושל לשתי תקופות כהונה רצופות, אם כי אין מגבלה על מספר תקופות הכהונה הכולל שיכול מושל לכהן בהן, כל עוד מושל שכיהן שתי תקופות כהונה רצופות ימתין תקופת צינון של ארבע שנים לפני שיוכל להיבחר שוב.
## סדר הירושה
במקרה בו משרת המושל מתפנה טרם סיומה המתוכנן, סגן המושל מושבע כמושל. במקרה ששתי המשרות מתפנות, סדר הירושה ממשיך לנשיא הסנאט המדינתי וליושב ראש בית הנבחרים המדינתי, בתנאי שהם מאותה מפלגה כמו זו של המושל היוצא. עד 1968 נבחר סגן המושל בנפרד מהמושל, ומאז נבחרים המושל וסגנו באותו פתק הצבעה.
## היסטוריה
ב-7 בנובמבר 1859 התארגנה  הזמנית, ששטחה חרג במקצת משטחה של מדינת קולורדו הנוכחית. טריטוריה זו מעולם לא קיבלה הכרה מהממשלה הפדרלית בימים הסוערים אז של ערב פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית. במהלך קיומה של טריטוריה זו כיהן בה מושל אחד בלבד, הדמוקרט תומך האיחוד רוברט ויליאם סטיל, שנבחר בבחירות כלליות. ב-6 ביוני 1861, חודשים מספר לאחר הקמתה של טריטוריית קולורדו ומספר ימים לפני הגעתו של מושל הטריטוריה הראשון, הכריז סטיל על פירוקה של הטריטוריה.

טריטוריית קולורדו הוקמה על חלקים משטחיהן של טריטוריית ניו מקסיקו, טריטוריית יוטה, טריטוריית נברסקה וטריטוריית קנזס. במהלך שנות קיומה של טריטוריית קולורדו, בשנים 1861–1876, כיהנו בה שבעה מושלים, בשמונה תקופות כהונה, שמונו לתפקידם על ידי נשיא ארצות הברית.

מאז כינונה של קולורדו כמדינה בארצות הברית ב-1 באוגוסט 1876 ועד היום כיהנו כמושלי המדינה 38 אישים, כולם גברים, ב-43 תקופות כהונה נפרדות, כאשר מושל אחד כיהן בשלוש תקופות כהונה בלתי רצופות, ושלושה מושלים כיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כל אחד. המושלים שמשך כהונתם היה הארוך ביותר הם ריצ'רד לאם ורוי רומר, שכיהנו בתפקידם 12 שנים בשלוש תקופות כהונה רצופות כל אחד. תקופות הכהונה הקצרה ביותר הייתה זו של ג'יימס המילטון פיבודי שכיהן בין ה-16 ובין ה-17 במרץ 1905, לאחר שבבחירות שנערכו ניצח אלווה אדמס, שלאחר שבוע של כהונה הכריז בית המחוקקים כי לא הוא המנצח החוקי בבחירות, אלא פיבודי, אך בית המחוקקים התנה את קביעתו זו בכך שפיבודי יתפטר מיד מתפקידו ובמקומו יושבע סגנו הנבחר ג'סי פולר מקדונלד.
## רשימת מושלי קולורדו

## קישורים חיצוניים

* 
* מושלי קולרדו באתר אגודת המושלים הלאומית 
* חוקת קולורדו 

## ביאורים

*
יחסי קובה – קוריאה הצפונית

**יחסי קובה-קוריאה הצפונית** הם היחסים הדו-צדדיים בין קובה וקוריאה הצפונית.

לקובה יש יחסים דיפלומטיים עם קוריאה הצפונית מאז 29 באוגוסט 1960.

## היסטוריה
קובה הייתה אחת מבנות הברית העקביות ביותר של קוריאה הצפונית. התקשורת הצפון קוריאנית מציגה את הקובנים כחברים בעניין המשותף של הסוציאליזם. במהלך המלחמה הקרה, קוריאה הצפונית וקובה יצרו קשר של סולידריות על בסיס עמדותיהן המיליטנטיות המתנגדות לכוח האמריקאי.

צ'ה גווארה, אז שר בממשלת קובה, ביקר בקוריאה הצפונית ב-1960 והכריז עליה כמופת לקובה. ב-1968, ראול קסטרו הצהיר שדעותיהם "זהות לחלוטין בכל דבר". מנהיג קובה פידל קסטרו ביקר ב-1986. קובה הייתה אחת המדינות הבודדות שהפגינו סולידריות עם קוריאה הצפונית על ידי החרמת אולימפיאדת סיאול ב-1988.

פידל קסטרו כתב כי בשנות ה-80 קים איל-סונג, "לוחם ותיק ובלתי מעורער, שלח לנו 100,000 רובי AK-47 והתחמושת המקבילה לו מבלי לגבות סנט".

בשנת 2013, נערך חיפוש בספינה צפון קוריאנית, *כנופיית צ'ונג צ'ון*, על ידי רשות תעלת פנמה בזמן שנסעה בתעלת פנמה ונמצא שהיא נושאת נשק מקובה, ככל הנראה לתיקון בקוריאה הצפונית ובחזרה. הספינה הועברה מאוחר יותר לממשלת קוריאה הצפונית.

בינואר 2016, קוריאה הצפונית וקובה הקימו מערכת סחר חליפין. כמו כן בשנת 2016, מפלגת הפועלים של קוריאה והמפלגה הקומוניסטית של קובה נפגשו כדי לדון בחיזוק הקשרים. לאחר מותו של פידל קסטרו ב-2016, ממשלת קוריאה הצפונית הכריזה על תקופת אבל של שלושה ימים ושלחה משלחת רשמית להלווייתו. המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און ביקר בשגרירות קובה בפיונגיאנג כדי לחלוק כבוד.

בשנת 2018, נשיא קובה החדש מיגל דיאס-קאנל ביקר בקוריאה הצפונית, והדגיש את הסולידריות הסוציאליסטית ואת ההתנגדות לסנקציות. ליום הולדתו בשנת 2021 קים ג'ונג-און שלח לדיאס-קאנל סל פרחוני דרך שגריר המדינה.

## נציגויות דיפלומטיות
* קובה מחזיקה בקוריאה הצפונית שגרירות בפיונגיאנג.
* קוריאה הצפונית מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
צו חיפוש אזורי

**[[צו חיפוש]] אזורי** הוא צו שנעשה בו שימוש בארצות הברית על ידי רשויות אכיפת החוק לצורך השגת מידע על כל המידע הדיגיטלי שנאסף על משתמשים ששהו באזור גאוגרפי מסוים בתאריך מסוים או לאורך תקופת זמן. הצו מנצל את העובדה שחברות טכנולוגיה כמו גוגל אוספות במקביל למידע הגאוגרפי גם סוגים נוספים של מידע כתוצאה משימוש בשירותים נוספים בפלטפורמה.

## היסטוריה
חברת גוגל דיווחה כי בשנים האחרונות חלה עלייה עקבית במספר הפניות של רשויות החוק אליה במטרה לממש צווי חיפוש אזוריים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
חיפוש
2021 11
יחסי טנזניה – קוריאה הצפונית

**יחסי טנזניה–קוריאה הצפונית** הם יחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה וטנזניה. לטנזניה ולקוריאה הצפונית יש היסטוריה ארוכה של שיתוף פעולה צבאי, שהחל בתמיכה ההדדית שלהן במאבק האנטי-אימפריאליסטי באפריקה הדרומית במהלך המלחמה הקרה.

## סקירה כללית
### סיוע צבאי
קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי למדינות אפריקאיות מאז תחילת שנות ה-70 כדי לסייע למדינות אפריקאיות במאבק השחרור שלהן. בשנת 2014 אוגנדה וטנזניה הואשמו על ידי האו"ם בגין עסקאות נשק שונות עם קוריאה הצפונית. האו"ם טען כי טנזניה ניהלה סחר בלתי חוקי בנשק למרות האמברגו שהוטל על המדינה. המומחים טענו כי 18 טכנאים צבאיים היו מעורבים בשיפוץ ובתחזוקה, מטוסי F-7 של חיל האוויר של טנזניה וכלי טיס צבאיים אחרים.

אובמה הדגיש נקודה זו במהלך ביקורו בטנזניה, אולם שר החוץ של טנזניה לא הכחיש את ההאשמות. שר החוץ של טנזניה הכחיש כל עסקאות נשק עם קוריאה הצפונית, אך אמר כי השימוש בטכנאים צפון קוריאנים אינו מהווה הפרה של הסנקציות של האו"ם.

### סחר
הסחר בין טנזניה לקוריאה הצפונית אינו מהותי. טנזניה מייצאת רק כמויות קטנות של קפה לקוריאה הצפונית וקוריאה הצפונית מייצאת כמויות קטנות של מכשירים רפואיים או תרופות.

### מרפאות רפואיות
קוריאה הצפונית הפעילה במדינה כ-13 מרפאות רפואיות, מהן שתיים נסגרו. עם סגירת שתי המרפאות, הממשלה מצאה אי סדרים שונים עם המרפאות. לרופאים לא היה רישיון והם ביצעו שיטות רפואיות ללא רישיון.

## נציגויות דיפלומטיות
* קוריאה הצפונית מחזיקה בטנזניה שגרירות בדאר א-סלאם המוסמכת לכל המדינות השכנות מלבד אוגנדה וקניה.
* טנזניה מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי קוסובו – קוריאה הצפונית

**יחסי קוסובו–קוריאה הצפונית** הם יחסי החוץ בין קוריאה הצפונית לקוסובו.

## היסטוריה
במרץ 2017 ביקר שגריר צפון קוריאה רי פיונג דו בבלגרד ואישר את תמיכת קוריאה הצפונית בשלמותה הטריטוריאלית של סרביה ואת התנגדותה לעצמאותה של קוסובו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
נאשוויל (כדורגל)

**מועדון הכדורגל נאשוויל** (באנגלית: **Nashville Soccer Club** או **Nashville SC**) הוא מועדון כדורגל מהעיר נאשוויל, בירת מדינת טנסי, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המערבי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2017 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2020 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.

## היסטוריה
מאז שלהי שנות ה-80, היו בנאשוויל שתי קבוצות כדורגל, אשר שיחקו בליגה החצי-מקצוענית NPSL. הראשונה, נאשוויל מטרוס, התקיימה מאז 1989 ועד 2012 וירש אותה מועדון הכדורגל נאשוויל, מ-2013 ועד 2016. קבוצות אלה, היו קבוצות אוהדים, דוגמת הפועל קטמון או מכבי קביליו יפו.

לאור ההצלחה של קבוצות האוהדים, החליטו מספר אנשי עסקים מקומיים לנסות ולהקים קבוצה מקצוענית, כחלק מה-MLS, במסגרת הרחבת הליגה. באוגוסט 2016, הוגשה ההצעה למנהלת הליגה, ובה גם התחייבות לבניית אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium). באוקטובר 2017 נחשפו התוכניות של בניין אצטדיון חדש וחדיש, בעלות של $275 מיליון דולר, תוכנית אשר אושרה על ידי עיריית נאשוויל כחודש לאחר מכן. ב-20 בדצמבר 2017 הכריזה מנהלת ה-MLS באופן רשמי, כי נאשוויל תצטרף לליגה, החל מעונת 2020.

במהלך השנתיים הראשונות של הקבוצה בליגת ה-MLS, היא שיחקה במסגרת המחוז המזרחי של הליגה, אך הצטרפותה של שארלוט לליגה בעונת 2022, כקבוצת ההרחבה ה-18 שלה, הובילה להעברתה של נאשוויל מהמחוז המזרחי של הליגה למערבי.

### MLS
משחק ה-MLS הראשון של נאשוויל היה ב-29 בפברואר 2020, כאשר המועדון אירח את אטלנטה יונייטד באצטדיון ניסאן. המשחק נערך מול 59,069 צופים, והפך לאירוע הכדורגל בעל מספר הצופים הגבוה ביותר בטנסי. ווקר זימרמן כבש את השער הראשון של הקבוצה בו הפסידה 2-1. עונת הבכורה של הקבוצה נעצרה ב-12 במרץ, לאחר שני משחקים בלבד, כאשר ה-MLS השעתה את העונה לשלושים יום עקב מגפת הקורונה. נאשוויל סיימה את עונת 2020 עם מאזן 8-8-7 עם 32 נקודות. הם נכנסו לפלייאוף גביע ה-MLS בסיבוב הפלייאוף, לאחר שניצחו את אינטר מיאמי 3-0 וניצחו את טורונטו 1-0 בסיבוב הראשון, לפני שהודחו על ידי האלופה בסופו של דבר, קולומבוס קרו, בחצי גמר הליגה בהארכה. בעונת 2021, נאשוויל הציגה הגנה טובה, וספגה רק 33 שערים, הכי מעט בליגה, ולא הפסידה בבית. נאשוויל גם העפילה שוב לפלייאוף, אך הודחה שוב בחצי גמר הליגה, הפעם על ידי פילדלפיה יוניון בדו-קרב פנדלים. בעונת 2022 העפילה הקבוצה בפעם השלישית ברציפות לפלייאוף אך הודחה בשלב הראשון על ידי לוס אנג'לס גלאקסי. עונת 2024 הייתה העונה הראשונה בה הקבוצה לא מעפילה לפלייאוף לאחר שסיימה במקום ה-13 בטבלת המזרח.

## שחקנים
### סגל נוכחי
; נכון ל-4 באוגוסט 2025

 (בהשאלה מלוס אנג'לס גלאקסי)

 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות MLS
קטגוריה:נאשוויל: מועדוני ספורט
סנט לואיס סיטי

**מועדון הכדורגל סנט לואיס** (באנגלית: **Louis City Soccer Club** או **Louis City SC**) הוא מועדון כדורגל מהעיר סנט לואיס שבמדינת מיזורי, המשחק במחוז המערבי של ליגת ה-MLS החל משנת 2023.

המועדון מארח את משחקיו הביתיים באצטדיון 'סיטי פארק' (אנ') בסנט לואיס.

## היסטוריה
מאז שנת 2007, נעשו ניסיונות להקים או להעתיק קבוצת MLS לעיר סנט לואיס. אחת הספקולציות שעלו בתקופה זו הייתה האפשרות שריאל סולט לייק תעבור מיוטה למיזורי, אם לא ייבנה לקבוצה אצטדיון חדש, אך לבסוף תוכנית זו לא יצאה אל הפועל. החל משנת 2014, נבחנה האפשרות להקמת אצטדיון חדש בעיר, שכמו במקרה של אטלנטה, ישמש הן את קבוצת ה-NFL של העיר, והן את קבוצת הכדורגל העתידית. עם זאת, מעברם של הסנט לואיס ראמס ללוס אנג'לס, הורידו תוכנית זו מהפרק.

בשנת 2017, לאחר שנמצאו מקורות מימון מספיקים על מנת לסייע בהקמה של אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium), בעלות של כ-$200 מיליון דולר, באזור הדאונטאון של העיר, שוב עלה רעיון הקמת קבוצת MLS בעיר לסדר היום. לאחר עיכובים ביורוקרטיים רבים, ב-20 באפריל 2019 הוציאה מנהלת ה-MLS הודעה המאשרת את הצטרפותה של סנט לואיס לליגה, החל מעונת 2023.

### אצטדיון
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון **אנרג'ייזר פארק** (Energizer Park), הממוקם במרכז העיר סנט לואיס. האצטדיון הוא חלק ממתחם עירוני בשטח של כ־31 אקרים, הכולל גם את משרדי הקבוצה, מתקני אימון ושטחי מסחר. האצטדיון משמש גם לאירועים נוספים כמו קונצרטים ותחרויות ספורט מקומיות, ועוצב כך שישתלב עם הסביבה האורבנית.

## סגל הקבוצה
נכון ל-9 באוגוסט 2025

 (בהשאלה ממינסוטה יונייטד)

 (בהשאלה מסלאביה פראג)

 
 
 

## תארים
* MLS – הבית המערבי:
** אלופה (עונה סדירה): 2023

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות MLS
קטגוריה:סנט לואיס: מועדוני ספורט
אצטדיון PNC

**אצטדיון PNC** (באנגלית: **PNC Stadium**) הוא אצטדיון כדורגל ביוסטון, בירת טקסס שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 23,039 צופים. שמות האצטדיון הקודמים היו **אצטדיון BBVA קומפאס** (באנגלית: **BBVA Compass Stadium**), והוא שימש עד שנת 2019, עת הוחלף השם ל**אצטדיון BBVA** (באנגלית: **BBVA Stadium**) ששימש עד שנת 2021 עת הוחלף לשם הנוכחי.

## היסטוריה
במהלך שש השנים הראשונות לקיומה, יוסטון דינמו נדדה בין שלושה אצטדיונים שונים, בהתאם לתחרות בה שיחקה (משחק בליגת ה-MLS, משחק במסגרת גביע ארצות הברית הפתוח או טורניר בינלאומי של CONCACAF). לאור זאת, בשנת 2009, החלה הקבוצה לחפש מקורות מימון על מנת לבנות לעצמה אצטדיון חדש, המיועד לכדורגל בלבד, וסמוך לאזור הדאונטאון. דרישות אלה, בנוסף לנוחות הקבוצה והפסקת הנדודים, היו חלק מדרישות הפרנצ'ייז, מצד מנהלת הליגה.

ב-26 בינואר 2010 הודיעה הקבוצה כי היא מצאה מקום המתאים לבניית האצטדיון החדש, וב-7 באפריל של אותה שנה, אישרה מועצת העיר יוסטון את תוכנית הבנייה. ב-5 בפברואר 2011 החלו העבודות, וב-12 במאי 2012 ארחה יוסטון את משחקה הראשון באצטדיון החדש, בו היא ניצחה את די.סי. יונייטד 1-0.

### ציוני דרך מרכזיים
מאז נחנך האצטדיון החדש, לא הצליחה **יוסטון דינמו** לזכות בשום תואר במסגרת הליגה. עם זאת, ב-26 בספטמבר 2018 היא זכתה לראשונה בתולדותיה ב**גביע ארצות הברית הפתוחח**, לאחר שניצחה את פילדלפיה יוניון בתוצאה 3-0, לעיני 16,060 צופים.

בזירה הבינלאומית, ב-12 באוקטובר 2012, שימש האצטדיון כמגרשה הביתי של נבחרת מקסיקו במשחק מוקדמות מונדיאל 2014, בו ניצחו המקסיקנים את גיאנה בתוצאה 5-0. כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-29 בינואר 2013, שימש האצטדיון לראשונה כמגרשה הביתי של נבחרת ארצות הברית בכדורגל, אשר סיימה בתיקו 0-0 מול קנדה.

אף על פי שנבחרת ארצות הברית קיימה מספר משחקים ביוסטון, ואף על פי שהאצטדיון ארח לא פחות מ-14 משחקים במסגרת גביע הזהב של CONCACAF, נכון לשנת 2021 טרם שוחק בו משחק **רשמי** (מוקדמות מונדיאל או **גביע הזהב**) בו שיחקה נבחרת ארצות הברית. עם זאת, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים קיימה כבר מספר משחקים רשמיים באצטדיון, האחרון שבהם בשנת 2020.

בנוסף, אף על פי שהעיר יוסטון עצמה תארח משחקים במסגרת מונדיאל 2026, יהיה זה אצטדיון NRG (המשמש את קבוצת הפוטבול יוסטון טקסאנס), ולא **אצטדיון PNC**, אשר יארח את המשחקים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יוסטון: ספורט
PNC
קטגוריה:יוסטון: מבנים
מושל קונטיקט

**מושל קונטיקט** (באנגלית: **Governor of Connecticut**) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת קונטיקט שבארצות הברית, והמפקד העליון של הכוחות הצבאיים שלה.

מושל קונטיקט הנוכחי הוא הדמוקרט נד למונט, שהושבע לתפקידו ב-9 בינואר 2019.

## תפקידים וסמכויות
המושל אחראי על אכיפות חוקי המדינה, ובידיו הסמכויות לאשר את הצעות החוק שעברו באספה הכללית של המדינה או להטיל עליהן וטו, וכן בסמכותו לכנס את האספה. שלא כמו עמיתיו ממדינות אחרות של ארצות הברית, למושל קונטיקט אין סמכות להעניק חנינות. סמכות זו מסורה לידי מועצת החנינות של המדינה והמושל מוסמך רק לעכב ביצוע של גזרי דין. מתוקף תפקידו המושל חבר ב"מועצת איגרות החוב" (State Bond Commission) של המדינה, ובמועצות הנאמנים של אוניברסיטת קונטיקט ושל אוניברסיטת ייל.

## בחירת המושל
קונטיקט הייתה אחת משלוש עשרה המושבות והתקבלה כמדינה באיחוד ב-9 בינואר 1788. טרם הכרזת עצמאותה הייתה קונטיקט מושבה של ממלכת בריטניה הגדולה. עד 1818 לא כוננה קונטיקט חוקה משלה, והיא פעלה על פי סעיפי הצ'רטר הקולוניאלי, שקבע שהמושל ייבחר אחת לשנה, ושכהונתו תתחיל ביום חמישי השני של חודש מאי.

 הנוכחית, שאושרה ב-1965, קובעת שכהונת המושל תארך ארבע שנים, שיחלו ביום רביעי שלאחר יום שני הראשון של חודש ינואר שלאחר הבחירות. החוקה הקודמת של 1818 קבעה שהמושל ייבחר אחת לשנה. ב-1875 הוארכה כהונת המושל לשנתיים, וב-1948 היא הוארכה לארבע שנים. בחוקת 1875 נקבע מועד השבעת המושל לזה שנהוג כיום. לפני כן היה המושל מושבע ביום רביעי הראשון של חודש מאי שלאחר הבחירות. החוקה קובעת שסגן המושל ייבחר למשך אותה תקופת כהונה כמו זו של המושל. החל מ-1962 נבחרים המושל וסגנו באותו פתק הצבעה. במקרה של התפנות משרת המושל מושבע סגן המושל כמושל. עד קבלתה של חוקת 1965, במקרה כזה כיהן סגן המושל רק כמושל בפועל. לא קיימת הגבלת כהונה מכל סוג שהוא על המושל.

## היסטוריה
מאז כינונה של קונטיקט כמדינה ועד היום כיהנו בה 68 גברים ושתי שנים ב-74 תקופות כהונה כמושלי המדינה. ארבעה מתוכם כיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כל אחד. תקופות הכהונה הארוכות ביותר היו של המושלים שכיהנו בראשית ימיה של המדינה, כאשר ארבעה מושלים נבחרו ליותר מתשע תקופות כהונה של שנה אחת כל אחד. תקופת הכהונה הארוכה ביותר הייתה זו של המושל הראשון ג'ונתן טראמבל האב, שכיהן כמושל במשך 14 שנים, אך 7 מתוכן היו כמושל קולוניאלי, טרם קבלת העצמאות. מושל המדינה שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר היה בנו, ג'ונתן  טראמבל הבן, שכיהן במשך 11 שנים. תקופת הכהונה הקצרה ביותר הייתה זו של היירם בינגהאם השלישי, שכיהן במשך יום אחד בלבד לפני שהתפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. לוול ויקר בולט בהיותו מקרה נדיר בפוליטיקה האמריקאית של מושל שנבחר מטעם מפלגה שלישית, מפלגת קונטיקט, שמטעמה הוא נבחר ב-1990.

## רשימת מושלי קונטיקט
המספור הרשמי של מושלי קונטיקט מתחיל ב-1639 וכולל את המושלים של מושבת קונטיקט. המושל הקולוניאלי האחרון, ג'ונתן טראמבל האב, נבחר גם כמושל המדינה הראשון לאחר הכרזת עצמאותה, והוא המושל ה-16 למניין מושלי קונטיקט.

## קישורים חיצוניים

* 
* מושלי קונטיקט באתר אגודת המושלים הלאומית 
* חוקת קונטיקט 
* חוקת קונטיקט (1818) 
* הצ'רטר הקולוניאלי (1638) 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
הר בוייר

**הר בוייר** (באנגלית: **Mount Boyer**) הוא הר בהרי מריק, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

הר בוייר ממוקם 2 קילומטרים דרומית-מערבית מהר בקר. 

גובהו של ההר 1,500 מטרים מעל פני הים.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי ההר

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961 – 1967.

### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של פרנסיס סי. בוייר (Francis C. Boyer), שהיה נגד רפואה בצי ארצות הברית, שהיה אחראי על תחנת אייטס בשנת 1964.

## קישורים חיצוניים

* הר בוייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר בוייר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
*הר בוייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של אזור הר בוייר

## הערות שוליים

 

בוייר
סוונסון

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שוודיים
קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
אנה גורית

**אנה (אנקה) גורית** הייתה עורכת סרטים ישראלית.

## קורות חייה
נולדה בפולין בשנות ה-20 של המאה ה-20. למדה קולנוע באוניברסיטת לודז'. ב-1955 ערכה את סרטה הראשון, "תחת השמיים" של קורט וובר.
לאחר מכן עבדה בעורכת יומנים וסרטים דוקומנטריים בחברה הממשלתית "פילם פולסקי".
ב-1958 עלתה לישראל עם בעלה ובנה. עברתה את שמה מ**הנקה גורצקה**. עבדה 7 שנים בסרטי גבע כעורכת סרטים. לאחר מכן עבדה כעורכת עצמאית. הרבתה לשתף פעולה עם הבמאי אורי זוהר.

ב-2019 נערכה לכבודה רטרוספקטיבה בפסטיבל קולנוע דרום.

## מהסרטים שערכה
### קולנוע
* חבורה שכזאת, 1963
* האתמול של מחר, 1963 (עם נלי גלעד)
* חור בלבנה, 1965
* מוישה ונטילטור, 1966
* סבינה והגברים, 1966
* עליזה מזרחי, 1967
* כל ממזר מלך, 1968
* השכונה שלנו, 1968
* הצד השני, 1968
* התרוממות, 1970
* השוטר אזולאי, 1971
* התרנגול, 1971
* שתי דפיקות לב, 1972
* עיניים גדולות, 1974
* יער אמלש הקסום, 1974

### טלוויזיה
* ליאור, 1974 (בהפקת הטלוויזיה הלימודית)
* "חבילות מאמריקה", 1972
* כנרת כנרת, 1974
* דודי ורעי, 1975
* "שכרון סיני", 1979 (תיעודי)

### סרטים תיעודיים
* בדמייך חיי, דוד פרלוב, 1962
* בירושלים, דוד פרלוב, 1963
* הקרב על היעד, אורי זוהר, חיים חפר, 1963
* האתמול של המחר, ברוך אגדתי, 1964
* מותו של אברהם לייב, דן בן אמוץ, 1964
* עת עדרים, יצחק הרבסט, 1965
* הכנסת, נתן גרוס, 1965
* אמצעי שליטה של המש"ק, אורי זוהר, 1966
* ביקור האפיפיור בישראל 1964, לא ידוע, 1966
* מצדה, יצחק הרבסט, 1968
* סטודנטים, עקיבא ברקין, 1968
* הבימה – אתמול והיום, בלה ברעם, 1972
* בארץ הנגב, יצחק הרבסט, 1975
* ירושלים של ילדים, בלה ברעם, 1978
* דיוקנו של אמן – מרדכי ארדון, יונה זרצקי, 1980

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 	
* 
* 	
* לאן נעלמה אנה גורית? באתר של סמדר זמיר

קטגוריה:עורכות קולנוע ישראליות
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
It's in the Rain

"**It's in the Rain**" (בעברית: "**זה בגשם**") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השביעי שלה, *[[Amarantine]]*. השיר יצא לאור ב-2006, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא הופץ כסינגל שנה לאחר צאתו של האלבום.

השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האיטלקי.

## הוצאה
השיר הופץ כסינגל האירופאי השני שהוציאה אניה מתוך אלבומה, *Amarantine*, משנת 2005. הוא הופץ בחלק ממדינות אירופה במחצית הראשונה של 2006. במקומות אחרים, כולל הממלכה המאוחדת ואירלנד, השיר הופץ כסינגל בנובמבר 2006, כדי לקדם את ההוצאה המחודשת של האלבום, *Amarantine*.

פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניה ב-22 באוקטובר 2008. הוא צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2005
קטגוריה:סינגלים מ-2006
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רומא ראיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
אלדד קטורזה

**אלדד קטורזה** (נולד ב-20 בנובמבר 1965) הוא המנהל הרפואי במוסד לביטוח לאומי, מיולי 2025. ניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר ובהמשך את מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, מומחה ברפואת נשים ומינהל רפואי. פרופסור מן המנין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

## קורות חייו
קטורזה נולד בבאר-שבע בשנת 1965. שירת כלוחם ומפקד בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, עד לתפקיד מ"פ מסייעת. לאחר מכן עבר לשרת כמפל"ג ביחידת שלדג של חיל האוויר, שם, בין היתר, השתתף במבצעים האוויריים להעלאת יהודי אתיופיה, ואף פיקד על חלק מהם.

הוא בעל תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במחקר רפואי שניהם בהצטיינות. במקביל לתואר השני החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. קטורזה גם למד לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.

הוא התמחה במיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בתום ההתמחות ביצע השתלמות-על בהדמיית מוח העובר באולטרסאונד ו-MRI בבית החולים טרוסו בפריז. עם חזרתו לישראל בשנת 2011 החל לרכז את תחום הדמיית מוח העובר במכון הדימות של אגף הנשים והיולדות בשיבא. הוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר כחלק מצוות הנוירו-רדיולוגיה של מכון הדימות. הוא הקים וניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר, מרפאה מולטי-דיסציפלינרית הנותנת מענה כוללני-הדמייתי, גנטי ונוירולוגי, לזוגות עם חשד להפרעה נוירולוגית בעובר.
הוא השלים התמחות-על במנהל רפואי במסגרת הנהלת המרכז הרפואי שיבא.

החל מיולי 2025 הוא המנהל הרפואי במוסד לביטוח לאומי.

### מחקר, אקדמיה והוראה
קטורזה הוא פרופסור מן המניין בחוג למיילדות וגינקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. שותף לפרסומם של מעל ל-100 מאמרים מדעיים.

ביולי 2020 מונה קטורזה למנהל מכון גרטנר, תפקיד בו כיהן עד 2025. במרכז הרפואי שיבא הוא ניהל את תוכנית ח"ץ (חוקרים צעירים) המשלבת בין רופאים וחוקרים ותיקים וצעירים.

## חיים אישיים
קטורזה נשוי לדנה ואב לשני ילדים. מתגורר בגבעתיים.

## קישורים חיצוניים

*אלדד קטורזה באתר מדיקו
*פרסומים מדעיים של פרופ' אלדד קטורזה באתר Pubmed
## הערות שוליים

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:לוחמי יחידת שלדג
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קסניה בוגוסלבסקיה

**קסניה בוגוסלבסקיה** (ברוסית: **Ксения Богуславская**, באנגלית: **Kseniya Boguslavskaya**; 24 בינואר 1892 – 3 במאי 1972) הייתה אמנית אוונגרד רוסית, משוררת ומעצבת פנים. בעלה ז׳אן פוני היה גם צייר.

## קריירה
נולדה בסנט פטרסבורג, למדה אמנות בפריז בשנים 1911 עד 1913. היא חזרה לסנט פטרסבורג ב-1913 ונישאה לז׳אן פוני. דירתם בסנט פטרסבורג הפכה למקום מפגש לאמנים ומשוררים אוונגרדיים. עם פוני היא פרסמה את החוברת הקובו-פוטוריסטית "Рыкающий Парнас" ב-1914.

במהלך שנת 1915 הצטרפה בוגוסלבסקיה ל״סופרמוס״ («Супремус»), קבוצת אמנים אוונגרדיים. חלק מחברי הקבוצה כללו (ליובוב פופובה, נאדז'דה אודלטסובה, ורווארה סטפנובה, אלכסנדרה אקסטר, איבן קליון, נינה גנקה-מלר, ז׳אן פוני ואחרים. את הקבוצה הוביל מייסד הסופרמטיזם, קזימיר מלביץ'.

בשנים 1915–1916 עם אמנים סופרמטיסטים אחרים, היא עבדה במרכז העממי של כפר ורבובקה במחוז האוקראיני ליד קייב. היא הציגה בתערוכה הפוטוריסטית הראשונה ב-1915, ועזרה בארגון תערוכת הסופרמטיסט בסוף 1915. היא גם הייתה חברה בקבוצות אמנים רוסיים נוספות.

## תקופת ברלין
ב-1919 היא ופוני ברחו מברית המועצות אל פינלנד. היא התגוררה בברלין בין השנים 1919 ל-1923, עבדה כמעצבת תפאורות עבור הקברט הרוסי-גרמני בשם Der Blaue Vogel ועבור התיאטרון הרומנטי הרוסי. בברלין, היא יצרה קשרים עם הפוטוריסטים הבינלאומיים.

## תקופת פריז
לאחר 1923 היא גרה עם בעלה בפריז. בעלה נפטר בפריז ב-1956; היא תרמה 12 ציורים של בעלה למוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז ב-1959 ותרמה כמה מתחריטיו וניירות אחרים לספרייה הלאומית של צרפת ב-1966. היא הציגה ב-Salon des Indépendants ב-1966 ועזרה בארגון תערוכה מעבודותיו של פוני במוזיאון דה ל'אורנג'רי באותן שנים.

היא מתה במונפרנאס, פריז ב-1972.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:ילידות 1892
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרות ב-1972
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1972
Sad Boy

"**Sad Boy**" (בעברית: "**ילד עצוב**") הוא שיר של המפיק המוזיקלי המרוקאי-הולנדי R3hab והדי ג'יי האנגלי ג'ונאס בלו, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס והזמרת קיילי קנטרל. השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ארטיסט פרטנר גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים השוודי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'ק האויט, אנטונינה ארמאטו, אווה מקס, הייט, אמבר ואן דיי, YK קוי, ג'ונאס בלו ו-R3hab והופק על ידי YK קוי, R3hab וג'ונאס בלו, גם כן. ב-31 באוגוסט 2021 פרסם ג'ונאס בלו פוסט בו תייג את R3hab, אווה מקס וקיילי קנטרל. יומיים לאחר מכן, השיר הוכרז באופן רשמי על ידי ג'ונאס ותאריך יציאתו, 10 בספטמבר 2021, נחשף.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-10 בספטמבר 2021, ביום צאתו כסינגל. בתחילת קליפ המילים, ניתן לראות לב שבור מואר באורות, עם קרדיטים של R3hab, ג'ונאס בלו, אווה מקס וקיילי קנטרל לפי הסדר. הוא זכה להצלחה מתונה כאשר צבר למעלה מ-1.7 מיליון צפיות בסך הכול.

הווידאו קליפ הרשמי של "Sad Boy" יצא לאור ב-20 באוקטובר 2021 והוא מעין קליפ מונפש.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי אווה מקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אווה מקס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אנטונינה ארמאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירים על רגשות
Haunted Heart

**Haunted Heart** (בעברית: **לב רדוף**) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך סרט האנימציה הממוחשבת האמריקאי, "משפחת אדמס" (2019). השיר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כשיר הנושא מהסרט.

השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הילדים הדיגיטליים.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טים ג'יימס, כריסטינה אגילרה ואנטונינה ארמאטו והופק על ידי רוק מאפיה. בסמוך לצאתו, פורסמה עליו כתבה ברולינג סטון בה נכתב: "בשיר הרודף והדרמטי הזה, אגילרה מתייחסת בחוכמה לאופן שבו אתה לא יכול לשלוט בהתאהבות, ומשווה את זה לאירוע בלתי נמנע שיכול להרגיש ממש מפחיד, אבל גם משכר".

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.

## וידאו קליפ
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-27 בספטמבר 2019, ביום צאתו כסינגל. קליפ המילים כולל שלושה חלקים; חלק המילים של "Haunted Heart"; חלק בו ניתן לראות סצנות של אגילרה מקליטה אותו באולפן הקלטות; וחלק שלישי הכולל סצנות הלקוחות מ"משפחת אדמס". אגילרה ביצעה את השיר ב-2019 לכבוד ליל כל הקדושים.

נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על למעלה מ-5.9 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אנטונינה ארמאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טים ג'יימס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי רוק מאפיה
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
נינה גנקה-מלר

**נינה הנריקובנה גנקה** או **נינה גנקה-מלר** (ברוסית: **Нина Генке-Меллер, Нина Генке**, באנגלית: **Nina Genke-Meller**: 19 באפריל 1893 – 25 ביולי 1954) הייתה אמנית סופריסטית, מעצבת וגרפיקאית אוקראינית-רוסית.

## ביוגרפיה
נינה גנקה נולדה במוסקבה ב-1893 לאב הולנדי, גנריק גנקה, ולאם רוסייה, נדז'דה טיכאנובה. היא נישאה לאמן ואדים מלר (1884-1962). נינה גנקה-מלר נפטרה בקייב ב-1954.

## חינוך
בשנת 1912 סיימה את לימודיה בגימנסיה הפרטית לבנדובסקיה בקייב. היא קיבלה תואר בשפה והיסטוריה רוסית. בשנה שלאחר מכן היא החלה ללמד היסטוריה, גאוגרפיה וציור במכללה הגבוהה לנשים בסקופטסי. שם היא פגשה את האמנית יבגניה פריבילסקה שעמדה בראש הסטודיו לאמנות במרכז עממי וקיבלה השראה רבה להפוך לאמנית בעצמה. בשנת 1914 החלה גנקה ללמוד בסטודיו של אלכסנדרה אקסטר בקייב לצורך השכלתה לאמנות, והפכה לעוזרת בסטודיו של אקסטר מ-1915 עד 1917. במקביל, היא עבדה כאמנית במרכז העממי של כפר סקופצי, בפיקוח יבגניה פריבילסקיה.

## יצירה
נינה גנקה הייתה קשורה קשר הדוק לקבוצת ״סופרמוס״ שהונהגה על ידי קזימיר מלביץ', מייסד הסופרמטיזם. משנת 1915 עבד גנקה כאמן ראשי של המרכז העממי של כפר ורבובקה (מחוז בקייב). היא משכה אמנים אוונגרדיים מפורסמים כמו קזימיר מלביץ', נדז'דה אודלטסובה, אלכסנדרה אקסטר, איבן קליאן, ז׳אן פוני, ליובוב פופובה, אולגה רוזנובה, קסניה בוגוסלבסקיה ואחרים לקואופרטיב האומנים האיכרים היצירתיים. 1915-1916 השתתפה ביצירת ההצגה "קמירה קיפארד" עבור תיאטרון קאמרני במוסקבה. כמו כן לימדה רישום בגימנסיה הפרטית של קרוגר, עבדה במשותף על פאנל גדול עם האמנית קטריה וסילייבה, כחברה במרכז העממי של קייב. יחד עם קבוצת האמנים-סופרמטיסטים יצרו רשת של אולפנים אמנותיים ותעשייתיים שמטרתם לתמוך באמנות עממית בטרנופול, קולומיאה, אזורי צ'ורטקוב וצ'רנוביץ.

זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר של 1917, נינה גנקה השתתפה בקישוט רחובות קייב ואודסה לחגיגות המהפכה יחד עם אלכסנדרה אקסטר וקלימנט רדקו, והחלה לעצב מופעים גרנדיוזיים וכתבה ספר על עיצוב גרפי.

גנקה הייתה אמן ראשי של בית ההוצאה לאור Golfstream בראשות המשורר-פוטוריסט האוקראיני, מיכאיל סמנקו. במקביל עבדה כגרפיקאית.

בין השנים 1920–1924 לימדה אמנות. בשנת 1924 עברה למוסקבה, עבדה כמעצבת במה, מעצבת קרמיקה (בעיקר צלחות) ועיצבה טפטים. גנקה גם מילאה תפקיד של סגן ראש המועצה לאמנויות יפות.

בשלב מאוחר יותר, עבדה גנקה כמעצבת פנים ומפקחת על מוסדות דקורטיביים ואמנות שימושית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים רוסים
קטגוריה:אמנים אוקראינים
קטגוריה:אמניות
קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1893
קטגוריה:נפטרות ב-1954
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1954
נוכלת ושמה סו

**נוכלת ושמה סו** (באנגלית: **Curly Sue** - **סו המתולתלת**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1991 בבימויו, בכתיבתו ובהפקתו של ג'ון יוז, עם ג'יימס בלושי, קלי לינץ' ואליסן פורטר  בתפקידים הראשיים.

הילדה-שחקנית אליסן פורטר בת העשר זכתה ב"פרס האמן הצעיר"  כשחקנית הצעירה הטובה ביותר בסרט קולנוע.

התסריט הוא על זוג חסרי בית, מבוגר וילדה, שאירוע אחד מביא למהפך חיובי בחייהם כמו באגדות. המבקרים לא אהבו את הסרט אבל הוא הצליח מאד מסחרית.

## תקציר עלילה
ביל דנסר (ג'יימס בלושי) מגדל לבד את סו (אליסן פורטר) מאז לידתה. הוא הכיר את אמה בבאר בפלורידה. האם מתה והשאירה לו את סו. ומאז הוא מגדל אותה לבד למרות שאינו אביה הביולוגי. אין לו מקום עבודה קבוע ולמעשה הוא וסו הם חסרי בית. הם מסתובבים ברחובות ומקיימים את עצמם ממעשי נוכלות קטנים.

כעת סו בת עשר והם מגיעים לשיקגו שם מנסה ביל להיכנס למסעדה,, מתווכח עם המלצר ובינתיים סו חוטפת עוגות.

הם מנסים לביים תאונת דרכים כדי לסחוט את הנהג. גריי אליסון (קלי לינץ') היא עורכת דין אמידה שמנהלת משרד עם ברנרד אוקסבר (פרד תומפסון). ביל וסו אורבים בחניית הבניין, סו מכה את ביל שמשתטח מאחורי המכונית של קלי ומביים שנפגע ממכוניתה. קלי המבוהלת מרגיעה אותם ומזמינה אותם למסעדת פיצה. היא מתבוננת בהם כשהם אוכלים ברעבתנות ומתרגשת מהיחס החם בין ביל לסו. קלי מזעיקה את הארוס השחצן שלה ווקר (ג'ון גץ), שמסתכל בבוז ובתיעוב על שני חסרי הבית האלה.

קלי וווקר הולכים לקונצרט והיא ממשיכה לחשוב על החיבה של ביל וסו. שני חסרי הבית ממשיכים להסתובב ברחובות שיקגו ונתקלים שוב במכונית של קלי בכניסה לביתה. הפעם זו תאונה אמיתית. ביל נפצע קלות וזועק וקלי לוקחת אותם לדירתה המפוארת.

למחרת מספר לה ביל את סיפורם והיא קונה להם בגדים חדשים ומגלה שסו היא אנאלפביתית. היא מוכיחה את ביל ומשכנעת אותו למצוא עבודה. הם משחקים קלפים עם העוזרת טרינה (ויוקה דייוויס) וסו מנצחת אותם. בינתיים מגלה ווקר את ביל בדירתה של קלי ומתפתח שם ריב בו נחבטים שניהם.

קלי קונה בגדים חדשים לשניהם והם יוצאים לבלות בעיר ולבצע שטויות - "מתפלחים" לחתונה לא שלהם, הולכים לראות סרט בתלת מימד ו"סוחבים" פופקורן וקוקה קולה מאחד הצופים. ביל מוצא עבודה בבניין ומתפתח רומן אהבה בינו לקלי.

ג'ון מלשין עליהם למחלקת הרווחה, סו נלקחת למעון לילדים וביל נעצר.

קלי משחררת את ביל בערבות ואת סו מהמעון ומקבלת עליה משמורת.

לבסוף הם מלווים את סו ליום הראשון שלה בבית הספר.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לנוכלת ושמה סו, באתר יוטיוב
* נעימת הנושא העיקרי של נוכלת ושמה סו, באתר יוטיוב
* נוכלת ושמה סו, באתר TCM

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי ג'ון יוז
מאיר מלמד

ממוזער|שלט בכניסה לשכונת נוה מאיר ברמלה שנקראה על שמו.
**מאיר מלמד** (ג' באלול ה'תרס"ו, 24 באוגוסט 1906 – כ"ז בשבט ה'תשמ"ז, 26 בפברואר 1987) היה ראש העירייה הראשון של רמלה תחת שלטון מדינת ישראל, בין השנים 1949–1965.

## ביוגרפיה
נולד ברוסה שבבולגריה ב-1906 למשה, צאצא למשפחת רבנים, ולאסתר בת שמואל לוי. רכש השכלה ובקיאות בשפות בולגרית, עברית, ספרדית, צרפתית וגרמנית. כבר מגיל צעיר עסק בפעילות לאומית. היה יו"ר תנועת מכבי ברוסה, וממייסדי פועלי ציון בבולגריה.

עלה לארץ ישראל בשנת 1934, ועבד כפועל חקלאי בכפר סבא. לאחר מכן עבד בפיצוץ סלעים בנמל תל אביב, הצטרף ל"הגנה" ועבר קורס מפקדים. הוא עסק בהוראת חינוך גופני במכללת מקס פיין בתל אביב, והיה אחראי מטעם ההגנה על חינוך גופני מיוחד בבתי ספר תיכוניים בתל אביב. הצטרף למפא"י והיה חבר מרכז המפלגה.

במלחמת העצמאות שרת כקצין בצבא ההגנה לישראל.
### כראש עיר
במאי 1949 התבקש למלא את תפקיד ראש המועצה הממונה ברמלה. בבחירות הראשונות לרשויות המקומיות בישראל שהתקיימו בנובמבר 1950, התמודד בראשות רשימת מפא"י לעיריית רמלה. מפלגתו זכתה ב-4 מושבים במועצת העיר והייתה לרשימה הגדולה במועצה. בתמיכת הציונים הכלליים, המזרחי והרשימה הערבית המקומית, נבחר לראשות העיר בינואר 1951.

הוא כיהן בתפקידו במשך שלוש קדנציות, שנמשכו 15 שנים רצופות. הוא קידם את הפיכתה של רמלה לעיר קולטת עלייה, ובכך תרם להגדלת אוכלוסייתה ולהתפתחותה. באפריל 1964 הודיע על פרישתו מן התפקיד מסיבות בריאותיות, אולם בהמשך חזר בו מהתפטרותו. בספטמבר 1965 פרש סופית מן התפקיד.
### לאחר פרישתו
לאחר פרישתו מן העירייה, עסק בהוראת חינוך גופני באופן פרטי.

במרץ 1966 ניתנה לו "אזרחות כבוד" של רמלה.

נפטר באפריל 1987 ונקבר בבית הקברות הישן ברמלה. הותיר אחריו את רעייתו חנה, בן ובת.

על שמו נקראת שכונת "נווה מאיר" ברמלה ומרכז הספורט העירוני של העיר.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית רמלה
קטגוריה:מורים לחינוך גופני
קטגוריה:פעילים ציונים בבולגריה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים ברמלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
נהר אימג'ין

**נהר אימג'ין** (בקוריאנית: 임진강 בקוריאה הדרומית) או **נהר רימג'ין** (בקוריאנית (צפון קוריאה): 림진강 בקוריאה הצפונית) הוא הנהר ה-7 בגודלו בקוריאה. הנהר זורם מצפון לדרום, חוצה את האזור המפורז הקוריאני ומתחבר לנהר האן  במורד הזרם של סיאול, ליד הים הצהוב.

## היסטוריה
נהר אימג'ין היה האתר בו התקיימו 2 קרבות מרכזיות: הקרב על נהר אימג'ין במהלך פלישת יפן לקוריאה  ב-1592, והקרב על נהר האימג'ין שהתרחש במהלך מלחמת קוריאה.

### אזור ניצול משותף
ב-4 בנובמבר 2018, צוות של 20 חברים המורכב מ-10 אנשים מקוריאה הצפונית ו-10 אנשים מקוריאה הדרומית, החלו בסקר בין-קוריאני משותף שנועד להוביל לפיתוח אזור ניצול משותף לאורך שפך נהר אימג'ין. האזור אפשר לאזרחים לגשת בצורה מהירה לשפך הנהר לצורך תיירות, הגנה אקולוגית ואיסוף מצרפי בנייה, ולעשות זאת תחת הגנה של צבאות משני צדי הגבול הקוריאני.ב-5 בנובמבר 2018, המועצות של מחוזות גאנגון וגיאנגי של קוריאה הדרומית, שהם גבולות האזור המפורז הקוריאני, חתמו על "הסכם עבודה לשלום" בתחנת דוראסן בפאג'ו, אשר העניק אישור מקומי לניצול משותף באזור. הסקר הבין-קוריאני של שפך נהר אימג'ין הסתיים ב-9 בדצמבר 2018. מפה של האזור התפרסמה ב-25 בינואר 2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אסיה: נהרות ונחלים
קטגוריה:קוריאה: גאוגרפיה
האב, הבן וראש העיר

**האב, הבן וראש העיר** הוא אלבום הראפ השמיני של הראפר הישראלי סגול 59. את האלבום הפיקו שירוטו (תומי רותם) ומאיור (יובל מאירי) והוא כולל תשע רצועות. האלבום יצא לאור ב-26 בנובמבר 2021 בלייבל קמ"ע."האב, הבן וראש העיר" נחשב לאלבום הראפ הישראלי הראשון של ראפר סולן שיצא גם בפורמט של תקליט ויניל

הסינגלים שיצאו מתוך האלבום הם "הניחי את החרב" בהשתתפות הזמרת דנה ברגר ו"רוח וצלצולים" בהשתתפות הראפרית אקו.

בביקורת על האלבום שהתפרסמה ב"ידיעות אחרונות" בתאריך 9.12.21 כתב המבקר אמיר שוורץ: "סגול 59, מהדמויות היותר חשובות בהיפ הופ המקומי, נשמע מרענן ומקורי באלבום החדש שלו, "האב, הבן וראש העיר", שמספק האזנה כיפית ומעניינת".
ב-15 באפריל 2022 יצאה לכל אתרי הסטרימינג הגרסה האינסטרומנטלית של האלבום.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

*- האב, הבן וראש העיר באתר בנדקמפ

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי סגול 59
איוואן קליון

**איוואן ואסילייביץ' קליוּן**, (ברוסית: **Иван Васильевич Клюн**, נולד בשם קליונקוב – **Клюнков**, באנגלית: **Ivan Kliun**; 1 ספטמבר 1873 – 13 בדצמבר 1943) היה צייר אוונגרד רוסי, פסל ותאורטיקן אמנות.

## ביוגרפיה
אביו היה נגר. בשנת 1881, במטרה לשפר את מצבם הכלכלי, עברה המשפחה לקייב. ב-1890 הם עברו שוב, לפולין הרוסית. את השכלתו האמנותית הראשונית קיבל בחברה לעידוד האמנויות היפות בוורשה, בשנות התשעים של המאה ה-19, בעת שעבד כרואה חשבון. ב-1898 עבר למוסקבה, שם פקד את האולפנים של פיודור רברג ואיליה משקוב.

אולם הקשר החשוב ביותר שלו הגיע בשנת 1907 כאשר פגש את קזימיר מלביץ' והוצג בפני האוונגרד הרוסי. מפגש זה השפיע עליו מאוד, אם כי הוא הצטרף לסלון מוסקבה כאשר הוא נוצר בשנת 1910 ונשאר חבר שם עד 1916. הוא עבד במקור בסגנון הסימבוליסטי, אך בשנת 1913, בשל השפעתו של מלביץ', הוא החל להציג עם קבוצה מסנט. פטרבורג המכונה ״איחוד הנוער״. בשלב זה, הוא התחבב בקובו-פוטוריזם, החל לפסל (בהשפעת ולדימיר טאטלין) ומאוחר יותר הציג עם כמה קבוצות אוונגרד אחרות.

בשנת 1915, הוא סיפק ליטוגרפיות ופרק קצר לספר, "החטאים הסודיים של האקדמאים" מאת המשורר אלכסיי קרוצ'ניך . הספר היה ביקורת חריפה על הסמליות והדקדנס בכלל. באותה שנה הוא הפך לחסידי הסופרמטיזם של מלביץ', ובשנה שלאחר מכן הצטרף לקבוצתו הידועה בשם סופרמוס . כשהיה שם, הוא עזר להכין מניפסט וכתב עת שמעולם לא פורסם. הוא גם שיתף פעולה עם המרכז העממי של כפר ורבובקה - עבודה עם אומנים איכרים.

מ-1918 עד 1921, לימד ציור בסדנאות האמנות של וחוטמאס . משנת 1920, הוא היה חבר במכון לתרבות אמנותית, ולאחר 1921, חבר באקדמיה הממלכתית למדעי האמנות .

עד אמצע שנות ה-20, עבודותיו היו בעיקר צורות גאומטריות. בסוף שנות ה-20 הוא פיתח עניין באמנות מערב אירופה מודרנית, במיוחד הצרפתית; העתקת יצירות של פיקאסו ובראק.

בתחילת שנות ה-30, הוא יצר ציורי טבע דומם רבים בסגנון הפוריסטי. מאמצע שנות ה-30 ואילך הוא, ורוב האמנים הסובייטים, נאלצו לצייר יצירות של ריאליזם חברתי. בתגובה, הוא יצר טבע דומם ונופים מציאותיים ונתן אותם לחברים ובני משפחה.

## גלריה

קובץ:«Портрет жены художника».jpg
קובץ:Landscape Racing By (Kliun, 1914, 18).jpg
קובץ:Landscape Racing By.png|alt=
קובץ:Иван Клюнков (Клюн) «Беспредельное по принципу свет-цвет».jpg|alt=
קובץ:Клюн Натюрморт с цветами и кувшином.jpg


## קישורים חיצוניים
 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1873
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
רכס סאפורטרז

**רכס סאפורטרז** (באנגלית: **Supporters Range**) הוא רכס הרים המהווה חלק מהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
### מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגית לאנטארקטיקה של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition בראשי תיבות: NZGSA), אשר חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961 – 1962.

שם זה ניתן לרכס, מאחר שמספר פסגות ברכס נקראות על שם תומכי המשלחת הבריטית האנטארקטית (משלחת נמרוד) אשר חקרה את אנטארקטיקה בפיקודו של ארנסט שקלטון בין השנים 1907 – 1909.

שם הרכס: "סאפורטרז" באנגלית משמעו "נותני חסות", או "תומכים".

## גאוגרפיה

הרי המלכה מוד מהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים. אורכו של רכס סאפורטרז 40 קילומטרים והוא גובל בגדה המזרחית של קרחון מיל, בין קרחון קלטי בצפון, לבין זרם הקרח מיל בדרום. הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא בהר וייט שגובהו 3,470 מטרים מעל פני הים.

אתרי רכס סאפורטרז:
הר ג'וד, הר וייאט, הר וסטמינסטר, הר קינזי, נקודת ראנפולי, קרחון אשוורת', קרחון ג'נסן, קרחון מיל וזרם הקרח מיל.

הרי הרכס העיקריים לפי גובהם:

## קישורים חיצוניים
* רכס סאפורטרז באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס סאפורטרז באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רכס סאפורטרז באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* רכס סאפורטרז באתר peakbagger
* מזג אוויר נוכחי מעודכן ברכס סאפורטרז
** תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס סאפורטרז
** נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור רכס סאפורטרז
** סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכס סאפורטרז

## הערות שוליים

סאפורטרז
סאפורטרז
סאפורטרז
Eurovision – Australia Decides

***Eurovision – Australia Decides*** (בעברית: "**אירוויזיון – אוסטרליה בוחרת**") הייתה תחרות שירה שנתית, שהופקה על ידי רשות השידור האוסטרלית (SBS). התוכנית שימשה לבחירת הנציג והשיר האוסטרלי לתחרות הזמר של האירוויזיון בשנים 2019–2020 ו-2022.

## רקע
לרגל המהדורה ה-60 של האירוויזיון, הוזמנה רשות השידור האוסטרלית להשתתף בו. הרשות, שהייתה חברה חלקית באיגוד השידור האירופי, נענתה לבקשתו, ושלחה את גיא סבסטיאן עם השיר "Tonight Again". כדי לא לפגוע בסיכוי העפלה של מדינות אירופה, אוסטרליה, לצד אוסטריה המארחת ו"ארבע הגדולות" עלתה אוטומטית לגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 196 נקודות. בעקבות המיקום הגבוה, הצטרפה אוסטרליה לאירוויזיון באופן רשמי. בשנת 2016 הגיעה המדינה למקום השני עם השיר "Sound of Silence" של דאמי אים.

בשנת 2015–2018 נבחר הנציג באופן פנימי, על ידי ועדה מטעם רשות השידור הממלכתית. בספטמבר 2018 הודיעה SBS כי החל משנת 2019 יופק קדם לאומי לאירוויזיון 2019. החל מאירוויזיון 2023 החליט תאגיד השידור האוסטרלי לבחור באופן פנימי את נציגות המדינה.

## זוכי התוכנית

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה אוסטרלית
קטגוריה:אוסטרליה באירוויזיון
קטגוריה:אירועים לבחירת נציגות לאירוויזיון
אאודי פילד

**אאודי פילד** (באנגלית: **Audi Field**) הוא אצטדיון כדורגל בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 20,000 צופים, והוא משמש כמגרשה הביתי של קבוצת ה-MLS די. סי. יונייטד.

## היסטוריה
כבר בשנת 2004, הביע הקומישינר של ה-MLS, דון גרבר את דאגתו מהתנגשות לוחות המשחקים של **די. סי. יונייטד** והוושינגטון נשיונאלס, שכן שתי הקבוצות השתמשו באותו אצטדיון לצורך משחקיהן הביתיים (בליגת ה-MLS וה-MLB, בהתאמה). הוא טען כי אצטדיון ייעוד לכדורגל צריך להיות יעד מרכזי של הקבוצה. מספר אופציות למיקומו של האצטדיון החדש נבדקו, כולל האפשרות כי הקבוצה תשחק בבולטימור, הסמוכה, במדינת מרילנד. הסחבת שהתארכה לכדי שבע שנים, הביאה את גרבר לבקר בפומבי את הפוליטיקאים בבירה הפדרלית, על כך שהם מונעים מהקבוצה את האפשרות לאתר מקום לבניית האצטדיון, על אף שכבר הושגו מרבית מקורות המימון לפרויקט.

לבסוף, ב-25 ביולי 2013 נמצא מיקום בדרומה של העיר וושינגטון, אשר עליו הושגה הסכמה, לצורך בניית האצטדיון. התוכנית אושרה ב-17 בדצמבר 2014, אך עיכובים ביורוקרטיים נוספים מנעו את תחילת העבודות עד לסוף פברואר 2017. ב-9 ביולי 2018 נעשה טקס גזירת הסרט על האצטדיון החדש, וב-14 ביולי שוחק בו המשחק הראשון. 20,504 צופים חזו ביונייטד מנצחת 3-1 את ונקובר וייטקאפס.

### משחקי נבחרות
מאז נפתח האצטדיון, הוא ארח שני משחקים של נבחרת ארצות הברית בכדורגל. הראשון נערך ב-5 ביוני 2019, בו הפסידה ארצות הברית 1-0 במשחק ידידות נגד ג'מייקה. כשלושה חודשים אחר כך, ב-11 באוקטובר, ניצחה ארצות הברית את קובה בתוצאה 7-0, במסגרת ליגת האומות של CONCACAF.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פילד
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ספורט
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
Sorry, I'm a Lady

"**Sorry, I'm a Lady**" (בעברית: "**סליחה, אני ליידי**") הוא סינגל משנת 1977 של צמד הזמרות הספרדי באקארה .

## הצלחה מסחרית
"Sorry, I'm a Lady" זכה להצלחה בינלאומית והפך ללהיט. במצעדי השירים שבאוסטריה, אירופה, גרמניה, הולנד ונורווגיה הגיע למקום הראשון. במצעד הסינגלים השווייצרי הגיע למקום השני, ובמצעד הסינגלים השוודי למקום השלישי. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע למקום השמיני בשיאו.

בישראל, הפך השיר ללהיט כאשר דורג במצעד השנתי במקום ה-72, תוך שבמצעד השבועי הגיע בשיאו למקום השני.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרנק דוסטל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רולף סוג'ה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פרנק דוסטל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רולף סוג'ה
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
תולדות השואה - רומניה

**תולדות השואה - רומניה** הוא ספר עיוני בן שני כרכים, בן 1490 עמודים, שנכתב על ידי ההיסטוריון ז'אן אנצ'ל ויצא לאור בשנת 2002, בהוצאה לאור של יד ושם, במסגרת סדרת "תולדות השואה" לפי ארצות.

הספר הזה מהווה מחקר מקיף ביותר על תולדות יהודי רומניה לפני השואה, בתקופת השואה ואחריה. בספר יש תיאור מעמיק של המדיניות הרומנית כלפי היהודים וגם של החיים היהודיים הפנימיים, ובכלל זה תיאור השמדתם של יהודי בסרביה, בוקובינה וטרנסניסטריה. פרקים מיוחדים עוסקים בפרעות ביהודי יאשי ובשאלת הרכוש שנגזל.

ב-23 בינואר 2003 התקיים יום עיון לרגל הופעת הספר. יום העיון התקיים בפני אולם מלא בקהל שהיה מורכב ברובו הגדול מיוצאי רומניה ובני משפחותיהם, וכן מקהל חוקרים, מחנכים ומתעניינים.

בראש המושב הראשון ישב פרופסור יהודה באואר שהצביע על הייחוד שבספר: תיאורו של פרק בשואת יהודי אירופה שהמחקר עליו נותר מאחור, בין השאר בגלל היעדר הנגישות אל החומר הארכיוני; והצגת פרשה, שבה השלטון המקומי – הרומני – ולא הגרמני, היה המוביל בביצוע רצח היהודים. הוא עמד על כך, שז'אן אנצ'ל הקדיש למחקר כשני עשורים מחייו, וכל אמירה של המחבר בספר מיוסדת על מסמכים. יושב ראש הנהלת יד ושם, מר אבנר שלו, בירך את מר אנצ'ל על השלמת מחקרו, וציין את החשיבות שיד ושם רואה בפרסום הספר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ספרי עיון בנושא השואה
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי רומניה
אצטדיון ניסאן (נאשוויל)

**אצטדיון ניסאן** (באנגלית: **Nissan Stadium**) הוא אצטדיון רב-תכליתי בנאשוויל, בירת טנסי שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון, מאז ההרחבה האחרונה שלו בשנת 2006, היא 69,143 צופים. האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות הפוטבול מה-NFL, טנסי טייטאנס, ושל קבוצת ה-NCAA של אוניברסיטת המדינה של טנסי, טנסי טייגרס. כמו כן, עד לפתיחתו של אצטדיונה החדש של קבוצת ה-MLS נאשוויל, במהלך עונת 2022, גם קבוצת הכדורגל משתמשת במתקן זה, לצורך משחקיה הביתיים.

האצטדיון כולל שלוש קומות של ישיבה, כאשר הקומה הראשונה מקיפה את כל האצטדיון, ושני מגדלים עם שתי קומות נוספות כל אחד, נמצאים משני צדדיו של האצטדיון לאורכו (אך לא מאחורי השערים). סוויטות ה-VIP ממוקמות במגדל המזרחי, בעוד יציע העיתונאים ממוקם בקומה השנייה של המגדל המערבי.

## היסטוריה
ב-6 במאי 1996, הצביעה עיריית נאשוויל בעד הצעה שקידמה בניית אצטדיון חדש לטייטאנס, שיחליף את האצטדיון המיושן בו הם שיחקו באותה עת. מכיוון שכמעט מחצית מהסכום שהושג לבניית האצטדיון, היה מהקופה הציבורית, נערך משאל בנושא, וקרוב ל-60% מהמצביעים אישרו את המימון לפרויקט. הוחלט שהמימון הציבורי יבוצע על ידי העלאת המס על מי השתייה.

### משחקי הפוטבול באצטדיון
לאחר שהאצטדיון נפתח, בשנת 1999, הצליחו הטייטאנס להשיג רצף של 13 ניצחונות רצופים בבית, לפני שהם נכנעו לבולטימור רייבנס במשחקם ה-14 בבית. מאז פתיחת האצטדיון, הצליחו הטייטאנס למכור את כל הכרטיסים לכל משחק בית, כולל משחקי קדם-העונה של ה-NFL. הצלחה זו נובעת משיטת "רישיון מושב אישי" או "היתר מושב אישי" (באנגלית: personal seat license או PSL), לפיו אם אדם מחליט לא לחדש את המנוי שלו ולא משתמש בזכותו למכור את המושב לאדם אחר – זכות זו חוזרת לידיו של המועדון.

לפיכך, לא רק שהקבוצה מצליחה למכור מראש את כל הכרטיסים העונתיים, אלא ישנה גם רשימת המתנה ארוכה לרכישת כרטיסים אלה, כמו גם לכרטיסים העונתיים עצמם (שנמכרים בנפרד). שיטה זו קיימת בליגות נוספות, כולל בכדורגל, וקבוצת הכדורגל ארסנל מהליגה האנגלית משתמשת בטקטיקה דומה.

### משחקי הכדורגל באצטדיון
קבוצת הכדורגל של נאשוויל, התחייבה בעת הצטרפותה לליגת ה-MLS כי היא תבנה אצטדיון ייעודי לכדורגל (באנגלית: Soccer Specific Stadium), שישמש אותה למשחקי הליגה ומשחקים בינלאומיים במסגרות השונות. עם זאת, ולאור העובדה שאצטדיונה החדש, אצטדיון נאשוויל פיירגראונדס, יהיה מוכן רק במהלך שנת 2022, כרגע משחקת הקבוצה ב**אצטדיון ניסאן**.

בנוסף לקבוצת ה-MLS, **אצטדיון ניסאן** משמש לא אחת כאצטדיונה הביתי של נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים, ואף ישמש כאחד מהאצטדיונים שיארחו את אליפות העולם בכדורגל, אותה תארח ארצות הברית במשותף עם קנדה ומקסיקו, בשנת 2026.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

ניסאן (נאשוויל)
קטגוריה:נאשוויל: ספורט
קטגוריה:טנסי טייטאנס