בית ויטנברג

**בית ויטנברג** הוא מתחם יהודי הנמצא ברחוב הגיא המוביל משער שכם לכותל המערבי. חלק מן הבניין עומד מעל "קבה" - קמרון מעל רחוב הגיא וצופה אל רחובות הגיא וויה דולורוזה.

## היסטוריה
### כבית מלון
בשנת 1866  עבר למתחם מלון מדיטרניאן,  מראשוני בתי המלון בירושלים, ששכן לפני כן בצמוד לבריכת חזקיהו, ונקנה על ידי היהודי המומר משה הורנשטיין שניהל אותו עם אישתו הנוצריה. המלון שכן במתחם עד 1870 בה הוא עבר לרחבת שער יפו.

במלון, במקומו במתחם, השתכנו במשך חודשים רבים צ'ארלס וורן ואנשי הקרן לחקר ארץ ישראל (PEF), שניהלו את אחת מהחפירות הארכיאולוגיות הראשונות בירושלים, ובמרתף המלון הם איכסנו את ציודם. המלון היה גם מוקד פעילות של הבונים החופשיים בירושלים. לפי תיאוריו של וורן, היו במלון 23 חדרי שינה, וחדר ההסבה המרכזי היה בבית הגשר שמעל לרחוב הגיא. חצר המלון שימשה להצגת מרכולתם של סוחרים שמכרו מזכרות, ולכבודות כמו טחינת תירס.

האורח המפורסם ביותר שהתאחסן במלון במיקומו זה היה הסופר האמריקני מארק טוויין, שלן בו במשך כמה לילות בעת ביקורו בירושלים  בספטמבר 1867, ביקור אותו תיאר ב"מסע תענוגות לארץ הקודש" שאת אחד מהמכתבים עליו הוא התבסס כתב טוויין במלון.

בשנים הראשונות אחרי שהורנשטיין העביר את מלון מדיטרניאן לרחבת שער יפו הוא כנראה המשיך לשמש כמלון. בדגם ירושלים של סטפן אילש המתחם מופיע ועליו שלט "Hotel Amerique".

### קנייתו על ידי ויטנברג והפיכתו להקדש
[ממוזער|בית ויטנברג בשנת [ה'תר"פ. תבליט מגן דוד גדול בחזית מעל קשת]]
משה ויטנברג היה סוחר עשיר מוויטבסק שברוסיה, שעלה לארץ ישראל בשנת 1882, בגיל 55. הוא הביא עמו חצי מיליון רובל והחליט להשקיע את הונו בירושלים. ויטנברג ביקש לקנות את החצר ברחוב הגיא מבעליה הנוצרי, עמנואל קליס. אולם הפטריארכיה הלטינית של ירושלים הקדימה אותו. ויטנברג ניהל במשך שנה משא ומתן עם הפטריארך הלטיני ורכש את הבית ב-1885. התשלום כלל דמי הסכמה של 500 נפוליאון זהב לפטריארכיה על נכונותה לוותר על הבית, וסכום זהה למתורגמן הערבי שתיווך בעסקה. אולם בפועל תיווך במשא ומתן בין הפטריארך (שדיבר ערבית וצרפתית), לויטנברג אליעזר בן-יהודה, אשר שימש כמתורגמן ביניהם:

במתחם היו כעשרים דירות, בכל אחת מהן שניים או שלושה חדרים. שנתיים לפני פטירתו הקים ויטנברנ במקום גם ישיבה בשם "תורת משה", שבה רוכזו כתבי יד עתיקים ויקרי כרך, שהביא ויטנברג מרוסיה. בשנות שבתו בירושלים רכש ויטנברג בכספו נחלות נוספות, בעיר העתיקה ומחוצה לה, והקים בהן בתים בשכונת מאה שערים וסביבתה. לפני מותו, באין לו צאצאים, העביר ויטנברג בבית הדין השרעי את רכושו להקדש שהוקם על שמו, במתכונת של הווקף המוסלמי. לאחר מותו, בשנת 1898, המשיכו יהודים לגור בחצר, אך ברעב הגדול של מלחמת העולם הראשונה נפטרו כל הזקנים שהתגוררו במקום בחינם. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכנסו להתגורר בחצר יהודים עולי הונגריה, בהם האמן שלמה ידידיה, חותנו מרדכי אבי שאול, אחיו האופטיקאי אלכסנדר ידידיה, בנו גרשון ידידיה, הרופא ד"ר דוד ברשי, המהנדס האמן מרדכי מושוני, חיים משה דננברג והעו"ד מרדכי בוקסבוים.

בפרעות תרפ"ט (1929) הציבה "ההגנה" בבית ויטנברג שישה לוחמים בפיקוד מרדכי גלילי. למרות זאת בליל שבת ברחו תושבי ומגיני בית ויטנברג מהמתחם, עקב חשש חמור לחייהם. סקר נכסים שערך 'ועד קהילת ירושלים' בשנת ה'תרצ"ב, התייחס ל**חצר ויטנברג** ונכתב בו 

לאחר שיהודים עזבו את המקום, אחד מראשי ההקדש, יותנן שלנק, השכיר מחצית מדירות במתחם למשפחה ערבית בשם אבו סנייני. זו השכירה את הדירות וכמה חנויות למשפחות ערביות אחרות, בשכירות משנה. בתקופת שלטון ירדן עבר כל הרכוש היהודי בעיר העתיקה לניהולו של "האפוטרופוס על נכסי האויב". אלא שהשלטון הירדני לא הפקיע את הרכוש, אלא הוסיף לגבות את דמי השכירות. אבו סנייני המשיך לשלם אותם דמי שכירות, אך מעתה ואילך שילשל את הכסף לידי הפקיד הירדני, במקום לידיו של מר שלנק.

### משנת 1967
לאחר 1967 המשיך בן המשפחה, עוואד אבו סנייני לנהל ולהשכיר את המתחם. בשנת 1968 פנה אליו לראשונה נציג "הקדש משה ויטנברג", עורך הדין טוביה גולדמן בדרישה לקבל את דמי השכירות שהועמדו על 1,400 דינר ירדני. אבו סנייני שילם את דמי השכירות וגבה תשלום מדיירי המשנה. במשך השנים עלו דמי השכירות, המשפחה לא עמדה בהם, הוגשה נגדם תביעה משפטית, ובית המשפט הורה להם לעזוב את המבנה. משפחה נוספת פונתה מהמתחם ב-1980 לאחר שלא שילמה דמי שכירות.

בתחילת 1987 מכר ההקדש את המתחם לידי עמותת עטרת כהנים, וזו חידשה את ההתיישבות היהודית במקום. בכ"ט אב נערכה חנוכת הבית. במעמד הרב שמחה הכהן קוק, הרב שלמה אבינר, אהרן ביר ונציג "הקדש ויטנברג" טוביה גולדמן.

בנובמבר 1987 רכש שר המסחר והתעשייה אריאל שרון דירה בבית ויטנברג והחל לשפץ אותה. לפני רכישת הבית אמר שרון למקורביו: . בחנוכת הבית שערך שרון השתתפו ראש הממשלה יצחק שמיר, שרים ועשרות חברי כנסת, הרב שלמה גורן וותיקי יחידה 101, אך שרון לא נשאר ללון במקום. שרון גם ערך במתחם כינוסים לפעילי הליכוד. בעקבות זאת הוגברה מאוד האבטחה על בית ויטנברג וסביבתו. בשנים שאחר כך שרון כמעט שלא ביקר בדירה. באפריל 2001, חברת החשמל המזרח ירושלמית אף ניתקה את זרם החשמל לדירה, עקב אי-תשלום חשבונות חשמל.

במהלך האינתיפאדה הראשונה רוב המשפחות שהתיישבו ב"בית ויטנברג" עזבו אותו, וחזרו להתגורר בו ב-1992.

ב-ו' בתשרי ה'תשס"ט (2008) נבנה במתחם בית, בתרומה של "קרן אוורסט" מייסודו של ארווין מוסקוביץ'. הבית נקרא "בית רועי", ע"ש רס"ן רועי קליין.

נכון לשנת 2009, המתחם נמצא בחזקת עמותת עטרת כהנים, ומתגוררות בו 7 משפחות יהודיות בדירות הבנויות סביב החצר הפנימית. לצד בתי המגורים פועל פעוטון המשמש את תושביו היהודים של הרובע המוסלמי. את אבטחת המתחם מממן משרד השיכון.

File:ויטנברגJ.JPG|מגדל השמירה בראש המבנה
ויטנברג D (4).JPG|גג המבנה המשמש כגן משחקים
File:בית שרון.JPG|הכניסה לדירת אריאל שרון
קובץ:ויטנברגA2 D (3).JPG|הכניסה ל**בית ויטנברג** מצפון


## לקריאה נוספת
* שבתי זכריה, **חצר ר' משה ויטנברג ברחוב הגיא בירושלים שבין החומות**, ירושלים: מדרשת ראשית ירושלים שע"י ישיבת עטרת כהנים, תשמ"ח 1987.

## קישורים חיצוניים

* חלק (קטן) מסיפורה של חצר ויטנברג, באתר "רחובות העיר ימלאו"
*תיק תיעוד מקדים -  בית ויטנברג (מלון מדיטרניאן), באתר שפירא אדריכלים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע המוסלמי: מתחמים יהודים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
קטגוריה:מאורעות תר"פ