open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אהוד חבצלת

**אהוד חבצלת** (באנגלית: Ehud Havazelet) (13 ביולי 1955 - 5 בנובמבר 2015) היה סופר יהודי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
פרופ' אהוד חבצלת נולד בירושלים, לרב פרופ' מאיר חבצלת, מרצה בכיר בישיבה אוניברסיטה בניו יורק. אביו הוא בנו של זישא ברנדוויין, מצאצאי הבעש"ט וממשפחת האדמו"ר מסטרטין. אמו, שרה, היא בתו של הרב פרופ' שמואל קלמן מירסקי ושולמית, בתו של יוחנן דוד סלומון. דודניתו היא הסופרת החרדית מנוחה פוקס.

בגיל שנתיים הוא עבר עם משפחתו לארצות הברית. עד גיל 18 הוא קיבל חינוך ישיבתי. בגיל 18 הוא נכנס ללמוד בקולג' של אוניברסיטת קולומביה. באותה תקופה הוא עזב את אורח חייו הדתי, והצטרף לחוגי השמאל הרדיקלי שפעלו באוניברסיטאות בתקופת כהונתו של ריצ'רד ניקסון. הוא השתלם במספר מוסדות אקדמיים בתחום של כתיבה יוצרת. 

משנת 1989 לימד באוניברסיטת אורגון כתיבה יוצרת. במקביל הוא עסק בכתיבה של רומן וספרי סיפורים קצרים. ספריו וסיפוריו עוסקים בדרך כלל בדמויות יהודיות, ומעורבים בהם מוטיבים ביוגרפיים מחיי המחבר. ספריו זכו בפרסים רבים, ובהם מלגת גוגנהיים. 

חבצלת נפטר ב-2015 ממחלת הסרטן.

## ספריו


* What Is It Then between Us? (short stories), Scribner, 1988
* Like Never Before, (short stories), Farrar, Straus & Giroux, 1998



בעברית: לעולם לא, תרגמה מאנגלית: מרים שפס, כנרת, 2002 

* Bearing the Body, (novel), Farrar, Straus & Giroux, 2007

בעברית: צל חיים, תרגמה מאנגלית: אביטל ארז, כנרת, זמורה-ביתן, תשס"ט 2009

## אילן יוחסין משפחת פרוש

## קישורים חיצוניים
* 
* צל חיים - אהוד חבצלת (ספר) – ביקורת על ספרו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:משפחת ברנדויין
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
יהושע בן עמי

**יהושע בן עמי** (23 בפברואר 1924 - 17 באוגוסט 2011) היה פסיכולוג חינוכי וחוקר השואה שעסק בעיקר בחקר שואת יהודי הונגריה והביא לפרסומו בישראל של הספר "ברחתי מאושוויץ" מאת רודולף ורבה.

## חייו
יהושע בן עמי נולד בהונגריה בראשית שנת 1924. במלחמת העולם השנייה נשלח למחנה עבודה. משפחתו נשלחה בשנת 1944 לאושוויץ ושם הושמדה. לאחר המלחמה נסע אל קרובי משפחתו בארצות הברית, ובשנת 1948 עלה לישראל והתגייס לצה"ל. בתקופת המלחמה נקטעו לימודיו העיוניים. הוא למד את מקצוע המסגרות ובמשך תקופה מסוימת עבד בהוראה בבתי ספר מקצועיים. בשנות ה-60 למד פסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר קבלת התואר החל לעבוד כיועץ חינוכי.

### חקר השואה
בשנות ה-80 יצא לגמלאות, ומאז הקדיש את כל עתותיו וכוחו לחקר השואה, בעיקר שואת יהדות הונגריה. במסגרת מחקריו אלה נתקל בספריהם של רודולף ורבה ואלפרד וצלר, שהצליחו לברוח יחד ממחנה ההשמדה אושוויץ, הגיעו לסלובקיה באפריל 1944 ושם מסרו עדות על הנעשה באושוויץ ועל הגורל הנשקף לקהילה היהודית בהונגריה, שמכונת ההשתקה הנאצית הצליחה למנוע מאנשיה כל ידיעה על מה שאירע למשלוחים קודמים שהגיעו לאושוויץ.

גירוש יהדות הונגריה לאושוויץ נועד ליוני 1944. ורבה ווצלר קיוו שעדותם תגיע אל מנהיגי הקהילה ותמנע את גירוש אנשיה, אך העדות נבלמה ולא הגיעה לידיעת הקהילה. כ-400 אלף מיהודי הונגריה נשלחו לאושוויץ בחודשים מאי עד יוני 1944. בן עמי מצא את שני הספרים בסלובקיה והחליט לתרגם את ספרו של ורבה, שנכתב באנגלית, ולהביאו לידיעתם של תושבי ישראל, שרובם לא שמעו מעולם לא על ורבה ולא על בריחת ורבה ווצלר מאושוויץ.

נוסף לספר "ברחתי מאושוויץ", בחר ותרגם את הספר "השתיקה: מדוע לא פורסם המידע על אושוויץ במועדו", 1994, בעריכת יעל זיידמן, ואת ספרו של ורבה, "ההכנות לשואה בהונגריה: דיווח על ידי עד ראייה", 1994

בן עמי היה חובב מוזיקה ושר במשך עשרות שנים במקהלות חובבים ובמקהלות מקצועיות. מאז ראשית שנות ה-60 גר בהרצליה, שם נפטר באוגוסט 2011. הותיר אחריו אישה, בן ושלושה נכדים.

## קישורים חיצוניים
* אוניברסיטת חיפה, שידור דיון בנושא הבריחה מאושוויץ, בהשתתפות פרופ' רות לין, פרופ' אדיר כהן, עו"ד מיכל שקד ויהושע בן עמי, חלק א'
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרי שואה ישראלים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
הנפשת חול

**הנפשת חול** או **הנפשה באמצעות חול** הוא סוגה של הנפשה (אנימציה) או אמנות במה במסגרתה האמן יוצר סרט הנפשה באמצעות ציור באצבעותיו על גבי משטח מואר, כאשר ה"צבע" בו נעשה שימוש הוא חול. האמן מצייר בחול על ידי זריית חול על גבי המשטח והזזתו. שימוש בצבעי חול שונים או במשטח מואר שצבעיו משתנים מאפשר הנפשה צבעונית.

בין הסרטים שעשו שימוש בטכנולוגיה זו ניתן למנות את:
*"הינשוף שהתחתן עם האווזה (אגדה אסקימוסית)" (1974)
*"The Erlking" (2002)
*"Tracks"  (2003)

## קישורים חיצוניים

*הסבר לביצוע הנפשה בחול 
* דוגמה לסרטון הנפשה בחול 
* דוגמה לסרטון הנפשה בחול
* סרטוני הנפשה בחול של האמנית אילנה יהב

קטגוריה:הנפשה
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
שאול ארלוזורוב

**שאול ארלוזורוב** (21 בספטמבר 1930 – 13 בפברואר 2024) היה מומחה מים ישראלי, סגן נציב המים ויושב-ראש אגודת מהנדסי המים בישראל.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1930 בתל אביב, בן לסימה וחיים ארלוזורוב. בשנת 1933, בהיותו בן 3, נרצח אביו על חוף ימה של תל אביב. מכיתה ג' ועד כיתה ח' היה ילד חוץ בקיבוץ גניגר, לאחר מכן למד בתיכון בגימנסיה הרצליה, בן מחזורם של השופט יצחק זמיר והסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו). בשנת 1948 התגייס לפלמ"ח, ובמלחמת העצמאות שירת כמכונאי וכמטילן בטייסת הגליל. לאחר קום המדינה היה טייס בחיל האוויר ומילא תפקידים שונים במודיעין חיל האוויר.

למד הנדסת מים ומכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. משנת 1955 עבד בחברת מקורות, ושימש בה במשך שנים בתפקידים בכירים. בשנת 1967 יצא לשנת שליחות בגאנה מטעם תה"ל לקדם את תכנון המים בעריה המרכזיות אקרה וטמה. בין השנים 1969–1977 שימש סגן נציב המים. בין השנים 1980–1993 עבד כמנהל פרויקטים בתחום המים בבנק העולמי בוושינגטון. בשנת 1995 היה יושב-ראש הוועדה הציבורית לבחינת ניהול משק המים בישראל. בסוף שנות ה-90 נבחר כיו"ר אגודת מהנדסי המים בישראל. עבד כיועץ עצמאי במספר פרויקטים גלובליים.

ארלוזורוב היה מעורב במיזמי הנצחה של אביו, חיים ארלוזורוב, והרצה בפורומים וכינוסים לזכרו. גם לאחר מסקנות ועדת החקירה הממלכתית לרצח ארלוזורוב הוא דבק בגרסה המקורית לפיה רוצחי אביו הם אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט.

נפטר ב-13 בפברואר 2024 בגיל 93, והובא למנוחות בבית העלמין כפר נחמן ברעננה .

## משפחתו
ארלוזורוב היה נשוי לפלור, ולהם שלושה ילדים. בהמשך היה נשוי לשושנה אפלבוים, ולהם בת. התגורר בתל אביב.

* בתו היא העיתונאית מירב ארלוזורוב.
* מיכל - עורכת דין, היועצת המשפטית של חברת מכתשים אגן. נשואה לד"ר ירום טורק, מומחה רפואי מטעם בית המשפט בתחום רפואת השיניים – אחיה של פרופ' חנה יבלונקה.

## עץ יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* פגישה עם שאול ארלוזורוב, האתר החופשי של בני קריית חיים, 2 בנובמבר 2006
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:מומחים לאיכות הסביבה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת מכונות
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
שאול
קטגוריה:מקורות: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כפר נחמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
כלי שמלאכתו לאיסור

בהלכות שבת, **כלי שמלאכתו לאיסור** הוא אחד ממיני המוקצה, שהוא - דבר שרגילים לעשות בו מלאכות שאסורות בשבת. בתנאים מסוימים התירו חכמים להשתמש בכלים אלו, ובלבד שרוצים לעשות בהם שימוש שמותר בשבת.

## רקע

התקנה שהגבילה את טלטולם של "כלים שמלאכתן לאיסור", מיוחסת לנחמיה, כפי שמופיע בפסוק, .

האיסור על כלים שמלאכתם לאיסור היה שלא לטלטל אותם כלל, אפילו לצורך גופם או לצורך מקומם, מכיוון שראה נחמיה שהאנשים מקלים בהלכות שבת ומטלטלים מרשות היחיד לרשות הרבים ועוברים בכך על מלאכת הוצאה שהיא אחת מל"ט אבות מלאכה, ולכן כדי לעשות סייג לדבר אסרו לחלוטין טלטול כל הכלים שבבית. לאחר שראה נחמיה ששמירת שבת התחזקה בקרב העם הם שבו והתירו טלטול כלי שמלאכתו להיתר, ולאחר תקופה התירו אף טלטול כלי שמלאכתו לאיסור לצורך גופו או מקומו.

## היתרים לשימוש בכלי שמלאכתו לאיסור
ממוזער|250px|פטיש ביתי הוא כלי שמלאכתו לאיסור ומותר לטלטל אותו לצורך גופו - (פיצוח אגוזים למשל) או מקומו
*לצורך גופו - לעשות שימוש שמותר בשבת על ידי גוף החפץ. לדוגמה: אמנם פטיש הוא כלי שמלאכתו לאיסור, משום שבונים בו, אבל כדי לפצח אגוזים מותר להשתמש בו בשבת.
*לצורך מקומו - לפנותו ממקום מסוים משום שצריך לאותו מקום. לדוגמה: אם ישאירו כלי שמלאכתו לאיסור על ספה. כאשר ירצו לשבת על אותה ספה ניתן להזיז את אותו חפץ.

כמו כן, גם אם רוצים להציל את הכלי עצמו או להשתמש בו בצורה שאינו מותר בשבת, אפשר גם להערים ולמצוא שימוש נוסף בכלי גם אם זו לא המטרה העיקרית. לדוגמה: אפשר להכניס טלפון מהחצר שיורד שם גשמים בתנאי שיעשה שימוש בגוף הטלפון.

דרך נוספת לטלטל כלי שמלאכתו לאיסור כדי להציל את הכלי עצמו (כגון מחמה לצל) הנה על ידי הנחת חפץ שאיננו מוקצה עליו. 

כאשר מזיזים כלי שמלאכתו לאיסור באחד משני האופנים האלה, ניתן להניחו היכן שרוצים ואין חובה לעזוב אותו מיד.

כלי שמלאכתו לאיסור הוא רק כלי כזה שאין מקפידים על השתמשות בו לצורך אחר, כמו פטיש למשל. כל כלי שמלאכתו לאיסור ומקפידים שלא להשתמש בו לצורך אחר מלבד המלאכה שלו הוא מיועד, נחשב למוקצה מחמת חיסרון כיס, הדוגמאות המובאות בשולחן ערוך הן: סכין של שחיטה ושל מילה, כלי סת"ם ודומיהן. מסיבה זו, כל מכשיר יקר שאין מזיזים אותו ממקומו לשום צורך חוץ מהצורך שלו, כגון כלים חשמליים רגישים הן מוקצה מחמת חיסרון כיס.

## כלי שמלאכתו לאיסור ולהיתר
כלי שמשתמשים בו גם להיתר, אם עיקר מלאכתו היא לאיסור ורק באופן עראי משתמשים בו לצורך ההיתר הוא נחשב כלי שמלאכתו לאיסור, אבל אם הוא עשוי לצורך שימוש לאיסור ולהיתר מותר לטלטל אותו בשבת ודינו ככלי שמלאכתו להיתר, שמותר לטלטל אותו לכל צורך שהוא ואפילו לצורך שמירה על הכלי עצמו (אבל לא שלא לצורך כלל).

## קישורים חיצוניים
* 
*
* 
* הרב ירון אליה, כלי שמלאכתו לאיסור, אתר עיתים לתורה

## הערות שוליים

קטגוריה:מוקצה
קטגוריה:איסורי שבות
פרוינד

**פרוינד** (Freund) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו חבר.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
שריר הכסל והמותניים

**שריר הכסל והמותניים** (TA: Musculus iliopsoas) הוא מונח המאחד שני שרירים באזור הבטן והאגן המניעים את הירך. השריר הוא מניע חזק ועיקרי של מפרק הירך לכיוון כיפוף. וכן משמש לשמירה על יציבות מפרק הירך.

## תיאור
שריר הכסל והמותניים מורכב משני שרירים, **שריר הכסל** (Musculus iliacus) ו**שריר המותניים הגדול** (Musculus psoas major).

תחילתו של שריר הכסל ברכס הכסל ובגומץ הכסל של עצם הכסל, בכנף של עצם העצה וברצועות העצה והכסל הקדמיות. חלקו המרוחק של השריר נאחז בגיד של שריר המותניים הגדול ובחלק העליון של גוף עצם הירך, מעט מתחת לתל הירך הקטן.

תחילתו של שריר המותניים הגדול בחלק הצידי של חוליות המותן, החל בחוליה החזית השתים עשרה ועד לחוליה המותנית החמישית וכן בחלקם הצידי של הדיסקים שבין החוליות. חלקו המרוחק של השריר נאחז בתל הירך הקטן של עצם הירך.

## עצבוב
שריר הכסל מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני והשלישי (L2, L3) דרך עצב הירך.

שריר המותניים הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הראשון, השני והשלישי (L1, L2, L3), ישירות מהענפים הקדמיים של שורשי העצב.

## לקריאה נוספת

* Moore KL, **Clinically Oriented Anatomy**, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 385-387, 1992.


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
אמנות אקלקטית

[שמאל|ממוזער|250px|[בית השגרירות הרוסית, דוגמה לסגנון האקלקטי בארץ ישראל.]]
**אָמָּנוּת אֶקְלֶקְטִית** (נקרא גם: **לַקְטָנוּת**, פירוש בעברית: "לקטני/ליקוטי", כלומר: "אספני" - אוסף של סגנונות יחדיו) היא סוגה של אמנות מתוך הזרם הקרוי: אקלקטליזם השואלת מתרבויות שונות ומסגנונות שונים, ומשלבת אותם יחדיו. מקור המילה "אקלקטיות" מהשפה היוונית (eklektos) ומשמעותה "לבחור".

אמנות זו אינה משלבת סוגות מסוימות של אמנות, והמונח מתאר למעשה כל שילוב בין סגנונות שונים, הן בתחום האמנות החזותית, הן בתחום האדריכלות, והן בתחום המוזיקה. המונח בעיקר משמש לתאר שילוב בין סגנונות אמנות, אדריכלות או מוזיקה קלאסיים, לבין סגנונות מודרניים, או לשאילה או ציטוט אלמנטים קלאסיים בסוגות אמנות מודרניים.

## ציור אקלקטי
השימוש במונח אמנות אקלקטית מיוחס ליוהאן יואכים וינקלמן; הוא תיאר בו את אמנותם של בני משפחת קרצ'י, אשר שילבו ביצירותיהם סגנונות קלאסיים (ובייחוד סגנון יווני קלאסי) עם עקרונות הרנסאנס.

אחד האמנים הידועים שעודדו התפתחות סגנון זה במאה ה-18 היה סר ג'שואה ריינולדס, ראש האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון.

היצירות המוקדמות של פבלו פיקאסו, אשר שילבו בין אלמנטים מסורתיים מהאמנות האפריקאית לבין הסגנון המסורתי האירופי, הן דוגמה לציור אקלקטי.

## אדריכלות אקלקטית
באדריכלות, הסגנון האקלקטי מתאר את סגנונות הבנייה של שלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20, במסגרתם ניסו לשלב סגנונות בנייה שונים. דוגמה לסגנון אדריכלי זה הוא הסגנון האקלקטי בארץ ישראל, אשר שילב אדריכלות מערבית עם סגנונות קישוטיים ממספר רב של מקורות השראה - האדריכלות הקלאסית (יוון-רומא-רנסאנס-בארוק), אדריכלות של המזרח הרחוק, אר דקו, המזרח הקרוב, הסגנון הספרדי-מורי (אלהמברה), אר-נובו ואדריכלות מזרח-תיכונית עתיקה.

### אדריכלות אקלקטית בארץ ישראל
[שמאל|ממוזער|200px|[בית הפגודה בתל אביב, דוגמה לאדריכלות אקלקטית]]

הסגנון האקלקטי ('לקטני' בעברית) בישראל הוא סגנון אדריכלי שהיה נפוץ בשנות ה-20, ועיקרו שילוב של אדריכלות מערבית עם סגנונות קישוטיים ממספר רב של מקורות השראה.

## מוזיקה אקלקטית
סגנון אקלקטי במוזיקה מתאר שימוש בסגנונות מוזיקליים שונים מסגנונו העיקרי של היוצר, או שילוב מספר סגנונות היסטוריים. בתרבות העכשווית סגנון תקלוט אקלקטי הוא סגנון בו התקליטן משלב יצירות ממגוון סוגות מוזיקליות לכדי יצירה אחת. לעיתים משתמשים במונח זה על מנת לתאר (בזלזול) יוצר לא מקורי המשתמש בסגנונות של יוצרים אחרים.

## קישורים חיצוניים

*
*מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית הכדים, באתר 'חלון אחורי', 23 ביוני 2018

קטגוריה:אסכולות באמנות
קטגוריה:סגנונות באדריכלות
זפייקאנקה

250px|ממוזער|זפייקאנקה בתנור
**זָפְּיֶיקַאנְקָה** (בפולנית: **Zapiekanka**, ברבים: זפייקאנקי) היא מאכל רחוב או מזון מהיר מהמטבח הפולני. מאכל זה הוא למעשה כריך פתוח, הדומה לטוסט גבינה צהובה. המאכל עשוי מפרוסת בגט שעליה לרוב פטריות וגבינה מוקרמת. לרוב המאכל מכיל גם מילוי שעליו מוקרמת הגבינה. מילוי זה מכיל בשר חזיר או בשר אחר או ירקות. לעיתים המילוי כולל קטשופ או רוטב אחר. הכריך המוקרם נחשב למאכל זול, הנמכר ברחוב, או מוכן בבית על ידי סטודנטים ובני נוער, בשל קלות ומהירות הכנתו.

## קישורים חיצוניים

* אינגריד ויליאמס, '''מפולניה באהבה: סוף שבוע בקרקוב''', הניו יורק טיימס (כתבה שתורגמה לעכבר העיר וכן פורסמה בעיתון דה מארקר)

קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:כריכים
טרמצינו

ממוזער|שמאל|250px
**טְרָמֶצִינוֹ** (באיטלקית: **tramezzino**; ברבים **טרמציני** או **טרמיציני** -**tramezzini**) הוא כריך האופייני למטבח האיטלקי. הכריך עשוי משתי פרוסות לחם לבן, שנחתכה המעטפת הקשה שלהן. הכריך חתוך לצורת משולש. כריך זה מוגש לרוב כחטיף בפאבים איטלקיים, או נאכל לארוחת בוקר. הכריך ממולא במילויים שונים, בעיקר מילוי של טונה, זיתים ופרושוטו.

מקורו של הטרמציני בביית הקפה מולאסאנו די פיאצה קסטלו (Caffè Mulassano di Piazza Castello) שבעיר טורינו שבאיטליה. הכריך היה פיתוח של הכריכים המוגשים במסגרת שעת התה המסורתית מהמטבח האנגלי, והומצאו על ידי גבריאלה ד'אנונציו. לפי גרסה אחת הכריכים הומצאו בשנת 1925, ולפי גרסה אחרת - באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.

שמו, "טרמציני", שפירושו "בין שניהם", כוונתו לבין שתי פרוסות הלחם.

## ראו גם
* סנדוויץ' דה מיגה

## קישורים חיצוניים

* אוכל איטלקי - אין כמוהו בעולם
* ההיסטוריה של הטרמצינו

קטגוריה:כריכים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
וירג'יניה רומטי

**וירג'יניה (ג'יני) מ' רומטי** (באנגלית: **Virginia "Ginni" M. Rometty **; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מנהלת אמריקאית. בשנים 2012–2020 שמשה כיושבת ראש חבר המנהלים, הנשיאה והמנהלת הכללית של חברת IBM ומתוקף כך עמדה בראש החברה. לפני שמונתה למנכ"לית עבדה בתפקיד סגנית נשיא בכירה, הממונה על המכירות ועל השיווק ועל האסטרטגיה. תשע שנים רצופות נמנתה עם "חמישים הנשים החזקות ביותר בעולם העסקים" (לפי המגזין Fortune) וב-2013 אף דורגה על ידי המגזין במקום הראשון.

## ביוגרפיה
ב-1979 השלימה רומטי בהצטיינות את לימודיה בבית הספר להנדסה ולמדע יישומי של אוניברסיטת נורת'ווסטרן ומטעמו הוענק לה תואר ראשון במדעי המחשב ובהנדסת חשמל. לאחר השלמת הלימודים עבדה במכון ג'נרל מוטורס. ב-1981 החלה לעבוד ב-IBM כמהנדסת מערכות בסניף החברה בדטרויט. עשר שנים לאחר מכן, ב-1991, הצטרפה לקבוצת הייעוץ של החברה. בשנת 2002 הובילה רומטי את רכישת חברת הייעוץ העסקי הגדולה "ייעוץ פרייסווטרהאוסקופרס" (PricewaterhouseCoopers consulting) על ידי IBM, תמורת 3.5 מיליארד דולר. ב-2009 מונתה לסגנית נשיא בכירה והופקדה על המכירות ועל השיווק ועל האסטרטגיה. רומטי מזוהה עם אסטרטגית צמיחה של IBM אשר מבוססת בעיקר על השקעת החברה במחשוב ענן ובניתוח מידע. היא הובילה גם את התקנת ווטסון (Watson), המחשב ששיחק וניצח בשעשועון הטלוויזיה ג'פרדי!, לתכליות עסקיות. ב-25 באוקטובר 2011 הכריזה חברת IBM על מינויה של רומטי למנכ"לית ולנשיאה הבאה של החברה, אחרי פרישתו של סם פאלמיסנו מתפקיד המנכ"ל. ב-1 באוקטובר 2012 החליפה את פאלמיסנו גם בתפקיד יו"ר IBM.

רומטי היא האישה הראשונה שמונתה למנהלת הכללית שלIBM; על כך אמר קודמה בתפקיד, פאלמיסנו: "ג'יני קיבלה את זה בגלל שזה מגיע לה... זה לא קשור במאומה למדיניות חברתית מתקדמת".

רומטי חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת נורת'ווסטרן (שבה למדה). כמו כן חברה היא במועצת המנהלים של מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג ובוועדת "גביע דמינג" (Deming Cup's) בבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת קולומביה, אשר מוקירה אנשים על מצוינות תפעולית. כן כיהנה במועצת המנהלים של חברת הביטוח AIG בשנים 2009-2006.

ב-6 באפריל 2020 פרשה, כאשר הכריזה בינואר, מתפקיד המנכ"ל ומתפקיד הנשיא.

## קישורים חיצוניים


* Virginia M Rometty - President and Chief Executive Officer IBM Corporation, IBM, January 2012

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:דירקטוריות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:עובדות IBM
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
שזר (תורת הקשרים)

בטופולוגיה, **שֶׁזֶר** הוא איחוד של כמה קשרים שאינם חותכים זה את זה, על אף שהם עשויים להיות משולבים יחד. קשר, במונחים אלה, הוא שזר שיש לו מרכיב יחיד. קשרים ושזרים נלמדים במסגרת תורת הקשרים. שזר שבו n מרכיבים נקרא n-שזר.

הדוגמה הלא-טריוויאלית הפשוטה ביותר היא השזר של הופף , המורכב משני מעגלים העוברים זה דרך זה. המעגלים בטבעות בורומאו קשורים כקבוצה, אף על פי שכל שניים מהם ניתנים להפרדה. באופן כללי יותר, n-שזר שכל תת-שזר שלו המורכב משני קשרים הוא טריוויאלי נקרא **שזר בורומאי**; ו-n-שזר שכל תת-שזר שלו הוא טריוויאלי נקרא **שזר ברוני** (על שם Brunn, 1892). מושגים אלה מתלכדים עבור 3-שזרים. הראשון שבנה סדרה אינסופית של 3-שזרים בורומאים הוא Tait, 1876-77. 

כל שזר אפשר להציג בתור צמה שחיברו את פתיליה בתחילתה ובסופה לפי הסדר. הצמה הזו יחידה, עד כדי הצמדה וכפל מימין ב-\sigma_n^{\pm 1}, כאשר n הוא הוא מספר הפתילים בצמה (**משפט מרקוב**, 1936).

## ראו גם
* אינדקס שזירה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תורת הקשרים
שרון שטרק

**שרון אינגריד שטרק** (נולדה ב־14 במרץ 1974) היא שחקנית ובמאית ישראלית.

## ביוגרפיה
שמאל|ממוזער|180px|שטרק בסדרה "מלאך של אמא", 2016
שמאל|ממוזער|180px|שטרק בסדרה "מלאך של אמא"
שרון שטרק נולדה וגדלה בירושלים, בת לשני הורים רופאים. בילדותה למדה שטרק בלט, ובגיל 13, בעקבות מפגש עם הרקדן הרוסי הנודע ולרי פאנוב, נסעה להתמקצע בבית הספר לבלט אמריקאי בניו יורק, השייך ללהקת הבלט הנודעת ניו יורק סיטי בלט, ושם סיימה במקביל גם את לימודי התיכון בבית הספר Professional Childrens School. עם סיום הלימודים החלה שטרק לרקוד בלהקת Scapino Ballet באמסטרדם.

כעבור שנתיים נפצעה שטרק במהלך עבודתה, דבר שמנע ממנה להמשיך לרקוד. שטרק שבה לישראל ונרשמה ללמודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב, אותו סיימה ב-1998. במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל. בתום הלימודים שיחקה בתיאטרון חיפה במשך שנתיים, במהלכן השתתפה בהצגות "פירוק" ,"שלום ולא להתראות" וכן במופע "אויסטר" של להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק, שהופיע במקומות רבים בעולם. בשנת 2001 הצטרפה שטרק ללהקת תיאטרון החאן, כפי שגיבש אותה המנהל הנכנס מיקי גורביץ'. תחת שרביטו התגבשה להקה בעלת שפת תיאטרון ייחודית ורפרטואר מקורי ויוצא דופן בנוף הישראלי. שטרק שיחקה, בין היתר בהפקות "מילה של אהבה", "חיל פרשים אנו", "דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו", "הקמצן", "אושר", "מאכינל", "עירם של האנשים הקטנים", "אהובת הדרקון" ועוד. כמו כן שיחקה בשתי העונות של תוכנית המערכונים "מקום לדאגה", של ימי ויסלר לערוץ 10, בסדרות הקומיות "אבודים באפריקה", "ג'וני ואבירי הגליל ו"טקסי דרייבר" של YES, ב"גבוה וגרינבאום" של קשת, ובעוד סדרות וסרטי קולנוע רבים.

ביוני 2016 עלתה ב-Yes סדרת המתח המדוברת "מלאך של אמא" בה שטרק מגלמת בתפקיד ראשי את יעל טמיר, פסיכולוגית העובדת בשירות בתי הסוהר אשר בנה נרצח.

במקביל למשחק שטרק היא גם במאית ויוצרת תיאטרון. היא כתבה וביימה את ההצגה "פרדוקס" בתיאטרון תמונע ויצרה וביימה הצגות נוספות בתמונע, בבתי ספר למשחק (בהם סמינר הקיבוצים וניסן נתיב), ובפסטיבלים לתיאטרון קצר, מביניהם עלתה ב-2016 בתמונע ההצגה 'דו"ח התקדמות'.

הייתה מועמדת לפרס התיאטרון לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2005 על תפקיד היצור בהצגה "עירם של האנשים הקטנים".

ב-2024 שיחקה בסרטו של ארז תדמור "סודה".

## תיאטרון

שחקנית **תיאטרון החאן**, בשנים 2001–2009, בהצגות:

שיחקה בתיאטרון **[[צוותא]]** - בשיתוף **[[הבימה]]**

**המרכז הגאה** בגן מאיר ו**[[פסטיבל עכו]]**

שחקנית **תיאטרון חיפה**, בשנים 1999–2001, בהצגות:

## טלוויזיה

## קולנוע

## כתיבה ובימוי

## כוריאוגרפיה להצגות

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* מרב שקד, מוכרים סודות עם שרון אינגריד שטרק, באתר תעשייה קום, 16 ביוני 2014
* שרון שטרק מועמדת לפרס התיאטרון לשחקנית המשנה לשנת 2005 על תפקיד היצור בהצגה "עירם של האנשים הקטנים", באתר פרס התיאטרון הישראלי
* שרון שטרק באתר תיאטרון החאן
* השואוריל של שרון שטרק
* 
* שרון שטרק, באתר הבמה, דצמבר 2004
* ביקורת: "אהובתי הנשואה" - קצת אחרת, באתר הבמה, 30 באוגוסט 2007
* צבי גורן, "מאכינל" – נפש תועה על כיסא חשמלי, באתר הבמה, 25 ביולי 2006

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
השריר המתוויך הגדול

**השריר המתוויך הגדול** (TA: Musculus adductor magnus) הוא הגדול בקבוצת השרירים המקרבים של הירך. כיווץ של השריר המתוויך הגדול מקרב את הירך וגם מניע את הירך לכיוון כיפוף. חלקו האחורי פועל בדומה לשרירי מיתר הברך ומניע את מפרק הירך לכיוון פשיטה.

## תיאור
תחילתו של השריר המתוויך הגדול בענף עצם החיק התחתון ובענף עצם השת. תחילת חלקו האחורי של השריר בגבששת השת של עצם השת.

חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך עצם הירך. החל בתל הירך הגדול בחלק העליון של העצם, המשך ברכס הירך שעל גוף העצם ועד גבשושית המתוויך בחלק התחתון של העצם. האחז בחלק העליון ובגוף עצם הירך שמור לחלק המקרב של השריר ואילו בגבשושית המתוויך נאחז החלק האחורי של השריר.

רציפותו של אחז השריר בעצם הירך נקטע באזור רום העלי התיכון של עצם הירך ליצירת פתח המכונה מִבְקַע תְּעָלַת הַמַּתְוִיכִים (Hiatus adductorius). המבקע מאפשר כניסה של כלי דם ועצבים, שנעו דרך תעלת המתוויכים (Canalis adductorius) בירך, אל תוך גומץ בית הברך.

## עצבוב
החלק המקרב של השריר המתוויך הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך העצב הסותם.

החלק האחורי של השריר מעוצבב על ידי שורש העצב המותני הרביעי (L4) דרך החלק השוקתי של עצב השת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
אברהם יפה'ן

הרב **אברהם יפה'ן** (תרמ"ו, 1886 – י"ד בניסן תש"ל, 1970) היה ראש ישיבת נובהרדוק בנובהרדוק, ביאליסטוק, ניו יורק וירושלים.

## תולדותיו
נולד בשנת תרמ"ו (1886) לאשר צבי יפה'ן. למד בישיבות סלוצק וקוברין, וכן אצל הרב זלמן סנדר כהנא שפירא. בשנת תרס"ז (1907), בגיל 20, עבר לנובהרדוק, שם התקרב ל"סבא מנובהרדוק", הרב יוסף יוזל הורוביץ. בשנת תרע"ג (1913) נישא לבתו של רבו "הסבא מנובהרדוק". בשנת תרע"ד (1914) נשלח על ידי חמיו לברנוביץ' לייסד שם ישיבה בשיטת המוסר של נובהרדוק.

בי"ז בכסלו תר"פ (1919) נפטר חמיו והוא התמנה תחתיו כראש הישיבה המרכזי וכממשיכו בהנהגת שיטת המוסר של נובהרדוק. למרות האיסור שהטילו השלטונות הבולשביקים, המשיך ללמד תורה בתנאי מחתרת, ואף נאסר בשל כך למשך כחודש. בהתייעצות עם החפץ חיים הועברה הישיבה לביאליסטוק שבפולין. כמוה עשו גם שאר ישיבות נובהרדוק ברוסיה שהעבירו את פעילותן לערים שונות בפולין - מזריטש, ורשה ופינסק.

בשנת תרפ"ט (1929) ביקר בארץ ישראל וייסד ישיבה בתל אביב יחד עם עמיתו הרב הלל ויטקינד. במהלך ביקורו בארץ נפגש עם הרב יוסף חיים זוננפלד. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה העביר את הישיבה מביאליסטוק לווילנה. הוא קיווה לעלות לארץ ישראל, אך משהייתה הזדמנות נסע דרך סיביר לשאנגחאי שבסין. בסוף שנת תש"א (1941) הגיע לארצות הברית וייסד בניו יורק את ישיבת "בית יוסף".

בשנת תשכ"ג (1963) העלה את עצמות חמיו "הסבא מנובהרדוק" לקבורה בהר המנוחות בירושלים. כעבור שנה, בשנת תשכ"ד (1964), עלה לישראל והתגורר בירושלים, שם ייסד מחדש את ישיבת "בית יוסף".

נפטר בליל י"ד בניסן תש"ל, ונקבר בהר המנוחות, סמוך לקבר חמיו.

בנו היה הרב יעקב חיים יפה'ן, ראש ישיבת בית יוסף בניו יורק ומחבר ספר "נר משפט" על מסכת סנהדרין, ונכדו היה הרב אהרן יפה'ן, מראשי ישיבת חברון ונינו הוא הרב איתן יפה'ן מגיד שיעור בישיבת חברון. חתנו היה הרב יהודה לייב נקריץ מישיבת נובהרדוק, שבתו שושנה נישאה לרב יחיאל יצחק פאר ראש ומייסד ישיבת "דרך איתן" על שם הרב יפה'ן.

בנו זלמן נפטר בתשנ"ג.

## מתלמידיו
* הרב יעקב ישראל קניבסקי
* הרב אליעזר בן ציון ברוק

## ספריו
* **המוסר והדעת** - שיחות מוסר
* **דרך איתן** - שיעורים על מסכתות הש"ס

## לקריאה נוספת
* דוד זריצקי, **האי שופרא**, נדפס בשנית בתוך ספרו: **זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה**, עמ' 285–295

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:ראשי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:משפחת יוסף יוזל הורוביץ
קטגוריה:ביאליסטוק: רבנים
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת קוברין
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלוצק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
Revolution 9

**Revolution 9** (**מהפכה מספר 9**) היא קטע מוזיקלי אוונגרדי מן האלבום The Beatles ("האלבום הלבן הכפול") של להקת הביטלס. למרות שהקרדיט לקטע הוא של לנון-מקרטני, ההקלטה בוצעה למעשה על ידי ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון, יוקו אונו וג'ורג' מרטין יחד עם הטכנאי ג'ף אמריק. סגנון הקטע שונה בתכלית מיתר הקטעים באלבום והוא נכלל בתקליט על אף מחאות יתר חברי הלהקה ומפיקם ג'ורג' מרטין.

הקטע המוזיקלי, 8 דקות ו-22 שניות ארכו (ה"שיר" הארוך ביותר של הביטלס), כולל "לופים" (לולאות של סרט הקלטה) של קטעי מוזיקה שונים (בעיקר קטעי מוזיקה מתוך השיר revolution מאותו תקליט והקלטת טכנאי קול האומר "Number Nine") המנוגנים הן באופן רגיל והן לאחור, אפקטים אלקטרוניים שונים, דיבורים (They are standing still; Take this brother, may it serve you well), קטעים מסרטים ומתחנות רדיו, זעקות, יללות והתנשמויות (בביצוע יוקו אונו), מוזיקה צבאית ועוד. מטרת הקטע, לדברי לנון, הייתה להמחיש במוזיקה כיצד נראית ומרגישה מהפכה, נושא שריתק אותו בעת ההקלטה, שנת 1968 בה התחוללו מהפכת הסטודנטים בפריז, "האביב של פראג", מחאות נגד מלחמת וייטנאם ורצח מרטין לותר קינג בארצות הברית ועוד. המספר 9 היה מספר המזל של לנון (שנולד ב-9 באוקטובר).

הקטע המוזר סיפק רמזים לתאוריות קשר רבות. כך למשל נטען כי המשפט החוזר "Number nine", כאשר הוא מושמע לאחור, נשמע כביכול נאמר בו "Turn me on dead man" (הדלק אותי, איש מת), שקושר לתיאורית הקשר על מותו של מקרטני. בראשית 1969, לאחר שהתברר שהרוצח המטורף צ'ארלס מנסון התייחס לשירי הביטלס, ובפרט לשירים מהאלבום הלבן, כדרשות שהניעו אותו לבצע מעשי רצח, נפוצו שמועות כביכול בהשמעת הקטע לאחור מתגלים מסרים סמויים ושטניים.

## מקורות קטעי צליל שזוהו כמרכיבים את היצירה
* קטעי שיחות באולפן בין ג'ורג' מרטין וג'ף אמריק ואחרים
* נגינת פסנתר
* לופ שנלקח מתוך הקלטה טכנית של טכנאי הקלטה האומר "number nine" 
* שורות טקסט מפי ג'ון לנון, ג'ורג' האריסון ויוקו אונו
* קריאות, גניחות ומלמולים של יוקו אונו
* יצירות קלאסיות: O Clap Your Hands מאת ראלף ווהן-ויליאמס, האקורד המסיים את סימפוניה מס' 7 מאת יאן סיבליוס; הסיום של Symphonic Études מאת רוברט שומאן, מושמעת לאחור
* קטע נגינת כינורות בו נעשה שימוש בהקלטת A Day in the Life
* קטע משירו של פריד אל-אטרש "אוואל חמסה", שנקלט ברדיו
* לופים של קטעי מלוטרון, כולל מוכפלים, מנוגנים לאחור וכו'
* רעש מכאני, גרירת כיסאות, שרשראות ברזל וכד' 
* אפקטים מתקליטי ספריות אפקטים סטנדרטיות (שבירת זכוכית, צופר מכונית, ילדים משחקים), חלקם מעוותים, מוכפלים או מושמעים לאחור
* קטע מהקלטת הסיום של טייק 18 של Revolution 1, בה לנון צורח את המילה Right
* בכי תינוק
* קריאות קהל

## קישורים חיצוניים

* הקטע ב"תנ"ך הביטלס"
* "מהפכה מספר 9", דקה אחר דקה פירוק של מרכיבי הקטע

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק ניסיוני
בלנקה טאובר

**בְּלַנְקָה טַאוּבֶּר** (**Blanka Tauber**; 8 או 9 ביולי 1910, שומוריה, הונגריה (כיום Šamorín סלובקיה) – 23 או 24 בדצמבר 1989, ישראל) הייתה ציירת ישראלית ילידת סלובקיה.

## קורות חייה
נולדה בשם בלומה בלנקה טאובר בב' בתמוז ה'תר"ע בעיירה שומוריה (Somorja), אז חלק מממלכת הונגריה, כעבור מספר שנים בתחומי צ'כוסלובקיה (כיום שמורין, Šamorín, בסלובקיה). טאובר הייתה אחת מששת ילדיהם של אהרון הלוי ופייערל ביילע ברטה שהייתה נכדתו של ר' דוד בישיץ. את הכשרתה בציור ואמנויות גרפיות קיבלה באקדמיה לאמנות בפראג ובהשתלמות אצל אנדרה לוט (Lhote) ופרננד לז'ה בפריז שלאחריה שבה לצ'כוסלובקיה. היא הושפעה מסזאן והאקספרסיוניזם.

בשנת 1937 ביקרה בארץ ישראל, אך שבה למשפחתה. מאוחר יותר נשלחה יחד עם משפחתה אל מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ; היא ואחותה יוליה, ששימשה כרופאה באושוויץ, שרדו את השואה. אביה, אחיה יחיאל, ומשפחת אחותה נרצחו באושוויץ. לאחר המלחמה חזרה באופן זמני אל ביתה ומשם עברה לבודפשט, אך ברחה בשל האנטישמיות ועלתה לישראל עם אחותה במרץ 1950. בארץ עבדה בבית חרושת לקרמיקה.

בשנת 1951 הציגה לראשונה בישראל בתערוכת יחיד במוזיאון תל אביב.
טאובר הייתה ממייסדי קריית האמנים בצפת וחיה ויצרה בה במשך כ-35 שנה. כמו כן, הייתה חברת אגודת האמנים של צ'כוסלובקיה והונגריה וחברת אגודת הציירים והפסלים בישראל.

בראשית יצירתה, טאובר ציירה בעיקר נופים, אך משנת 1970 ואילך עסקה בעיקר בנושא השואה.

טאובר הציגה בתערוכות יחיד רבות, בהן: בשנים 1935–1949 בצ'כוסלובקיה (בערים ברטיסלאבה, ברנו, ניטרה), בווינה ובבודפשט. בשנים 1951–1952 הציגה במוזיאון תל אביב לאמנות. ובשנים 1952–1970 הציגה מספר רב של תערוכות יחיד בגלריות ברחבי ישראל, בהן: בית גורדון ברחובות, בית החלוצות בנתניה, טרקלין בחיפה, בית צבי ברמת גן, יד לבנים בפתח תקווה ו"בית סירינו בגבעת ברנר.

בשנים 1956–1966 הציגה בתערוכות יחיד בארצות הברית, במכון הרצל בניו יורק, במרכזי הקהילה היהודית בורצ'סטר, ובבלטימור.

בלנקה טאובר נפטרה ערירית בכ"ז בכסלו תש"ן והותירה את רכושה לאחותה. היא נטמנה בבית העלמין בבני ברק.

יצירותיה נמצאות באוספי המוזיאון העירוני בברטיסלאבה, מוזיאון תל אביב, מוזיאון יד ושם ומוזיאון "ניו קאונטי" בלוס אנג'לס.

## פרסים
* 1951 – פרס דיזנגוף, על ציור השמן "עצים בגן"
* 1970 – פרס נורדאו לאמנות הציור

## לקריאה נוספת
* **ארט 2000 - ספר אמני ישראל: ציירים ופסלים**, הוצאת סטודיו חיט, 1993, עמ' 77.

* "Blanka Tauber", in: A. Robert Neurath, *Bratislava Pressburg Pozsony Jewish Secular Endeavors (1867-1938)*, Bloomington, Ind.: Xlibris, 2011, p. 170 


## קישורים חיצוניים
* 
* בלנקה טאובר, באתר קהילת צאצאי הגאון בז"ך לבונה אחיו וגיסיו
* דברים לזכרה, באתר המגזין היהודי "שבת", 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נורדאו
קטגוריה:זוכות פרס דיזנגוף
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:השואה באמנות: אמנים
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ניצולות השואה: סלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים יהודים צ'כים
קטגוריה:ציירות צ'כיות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
שריר המסרק

**שריר המסרק** (TA: Musculus pectineus) מהווה חלק מקבוצת השרירים התיכונה של הירך, שכיווצם יוצר תנועת קירוב במפרק הירך. שריר המסרק הוא אחד השרירים המרכיבים את רצפת משולש הירך, אזור אנטומי בו עוברים כלי דם ועצבים מרכזיים של הגפה התחתונה. כיווץ של שריר המסרק מניע את הירך לכיוון קירוב וכיפוף.

## תיאור
תחילתו של שריר המסרק בענף עצם החיק העליון. חלקו המרוחק נאחז בקו המסרקי של עצם הירך (Linea pectinea femoris), בחלק העליון האחורי של העצם.

## עצבוב
שריר המסרק מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני והשלישי (L2, L3) דרך עצב הירך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
שובו של הבן האובד

**שובו של הבן האובד** הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין שציור בין השנים 1661–1669 לערך. זוהי אחת היצירות האחרונות שצייר רמברנדט - הוא השלים אותה זמן קצר לפני פטירתו. היצירה מוצגת כיום במוזיאון ארמיטאז', בסנקט פטרבורג שברוסיה.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת את משל הבן האובד מהברית החדשה ומציגה את הרגע בו האב מקבל את הבן האובד. היסטוריון האמנות קנת' קלארק סבור כי יצירה זו נחשבת על ידי רבים כ"תמונה הטובה ביותר שצוירה".

המשל מתאר את האב כשהוא מקבל בברכה את הבן שחזר בתשובה לאחר שיצא לתרבות רעה, והוא מחבק את הבן העטוי סחבות. הבן כורע ברך לפני האב, והאב מתכופף לחבק אותו ושם את ידיו על כתפי הבן. בעוד שפניו של הבן חשוכות, פני האב מוארות. לימינו של האב ניצב האח הבכור (המתנגד לסליחה שניתנת לאח הצעיר), המוצג שידיו שלובות לפני חזהו - מחווה המציגה את אי הסכמתו למתרחש לפניו והתרחקותו מגילוי האהבה שבין האב והבן הסורר.

## היסטוריה
רמברנדט צייר איורים ותרשימים רבים ואף מספר ציורים המבוססים על משל הבן האובד. הדמויות המופיעות ביצירה הופיעו ביצירות קודמות של רמברנדט:


תמונה:Rembrandt - Syn marnotrawny.jpg|**הבן האובד**, איור מעשה ידי רמברנדט משנת 1636
תמונה:Rembrandt - Rembrandt and Saskia in the Scene of the Prodigal Son - Google Art Project.jpg|**[[הבן האובד בפונדק]]**, ציור מעשה ידי רמברנדט משנת 1637 לערך
תמונה:Prodigal son by Rembrandt (drawing, 1642).jpg|**הבן האובד**, ציור מעשה ידי רמברנדט משנת 1642


## קישורים חיצוניים

* תיאור היצירה באתר הרשמי
* תמונה ברזולוציה גבוהה של היצירה

קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ארמיטאז': ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
פנחס דורון

**פנחס דורון** (**דורונבוש-שפלטר**; באנגלית: **Pinchas Doron-Spalter**; 1933 – 30 באוגוסט 2019, כ"ט באב ה'תשע"ט) היה פרופסור ליהדות, תנ"ך, וספרות עברית, ומחבר ספרות תורנית בעברית ובאנגלית.

## ביוגרפיה
### ראשית דרכו
דורון נולד בשנת 1933 בעיירה לנצוט שבפולין. בילדותו נחשב כילד פלא, ובהיותו בגיל חמש וחצי נשא דרשה תורנית שבה הסביר לציבור את הגמרא.
עם פרוץ השואה נמלטה משפחתו מהעיר. אמו נספתה באושוויץ, ואביו נפטר לאחר המלחמה בבית חולים ממחלת השחפת. דורון ואחיו הוכנסו לבית יתומים נוצרי ברוסיה. לאחר כשנתיים נמלט דורון מבית היתומים ושב ללנצוט כשהוא נתלה על קרונות רכבת. בלנצוט הוא גילה כי נותר ללא משען ומשענה והמשיך להתגלגל מעיר לעיר עד שנקלט בבית יתומים "גורדוניה" השייך למפ"ם.
בקרקוב חלה בדיפטריה, ושתי אחיות נזירות ניסו לפתות אותו להתנצר בהבטחות מפליגות. הוא ביקש ארכה של שלושה ימים למחשבה ובסופם הודיע על סירוב בתוקף.

בן דודו אהרן גולדמן מצאו בבית החולים והדריך אותו לצאת מבית היתומים אל המקום שבו שהה בן הדוד. לאחר מכן התקבל לישיבת תורת אמת שבראשות הרב משה שניידר, שם למד עם הרב משה שטרנבוך והכיר את הרב יצחק טוביה וייס.
בתקופת למודיו חלה באסתמה קשה והרופאים חייבוהו לעבוד עבודה גופנית. עקב כך עלה לישראל בשנת 1951, והחל לעבוד בקיבוץ לביא בחליבה ידנית של כבשים.

### הוראה ומחקר
לאחר מספר שנים עזב את הקיבוץ והחל ללמוד הוראה בסמינר למורים ומדריכים דתיים בבית וגן בירושלים.
לאחר נישואיו ירד לארצות הברית למשך 36 שנים, שבמהלכן קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העירונית של ניו יורק (CUNY) לפילוסופיה יהודית. לקראת הדוקטורט שלו עסק בעריכת כתב יד מימי הביניים בשם "מלחמת האמת", שעיסוקו בפילוסופיה יהודית וקבלה. מחקר זה שימש כתזה לדוקטורט ויצא כספר בשנת תשל"ח. לאחר הדוקטורט המשיך ללמד שם יהדות, תנ"ך וספרות עברית עד יציאתו לגמלאות. באותן שנים פרסם סדרת ספרים בת שישה כרכים על פירוש רש"י לתורה.
בבורו פארק קיבל גם סמיכה לרבנות.
הוציא לאור שני כרכים של פירושים על סידור התפילה בשם "פילולי פנחס".

בשנים האחרונות לחייו שקד על הוצאת סדרת ספרים בשם "מושגי יסוד בתלמוד" שמטרתה להוות אנציקלופדיה תלמודית גם לאנשים שאינם בקיאים בתלמוד ובלשונו הייחודית. סדרה זו יוצאת לאור באנגלית ובעברית.

התגורר בשכונת הר נוף בירושלים, והיה אב לחמישה.

נפטר בכ"ט באב ה'תשע"ט.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר של פנחס דורון-שפלטר 
* 
* 
* על סיפורו המופלא של רבי פנחס דורון באתר כדורי-נט.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:מדענים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ילדים בשואה: ברית המועצות
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:ילדי פלא
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:פרשני התפילה
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת אמת-לונדון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת העיר ניו יורק
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מפרשי פירוש רש"י לתורה
קטגוריה:הר נוף: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
פרס פולאר למוזיקה

**פרס פולר למוזיקה** הוא פרס מוזיקה בין־לאומי המוענק בחסות האקדמיה המלכותית למוזיקה של שוודיה. הפרס נוסד בשנת 1992 על ידי סטיג אנדרסון, מפיק מוזיקלי אשר נודע בעיקר בזכות העבודה שלו עם להקת אבבא. הפרס מוענק מדי שנה לאמן עכשווי ולמלחין קלאסי. את הזוכים בוחרת ועדה המורכבת מנציג משפחת אנדרסון, איגוד המלחינים בשוודיה (FST) והאגודה לשמירת זכויות היוצרים בשוודיה (STIM).

לכל אחד סהזוכים מוענק 1 מיליון קרונות שוודיות (כ־94,000 דולר אמריקאי, נכון לשנת 2024)

## רשימת זוכים
* 1992: פול מקארתני והמדינות הבלטיות (אסטוניה, לטביה, ליטא)
* 1993: דיזי גילספי וויטולד לוטוסלבסקי
* 1994: קווינסי ג'ונס וניקולאוס הארנונקור
* 1995: אלטון ג'ון ומסטיסלב רוסטרופוביץ'
* 1996: ג'וני מיטשל ופייר בולז
* 1997: אריק אריקסון וברוס ספרינגסטין
* 1998: ריי צ'ארלס וראבי שנקר
* 1999: סטיבי וונדר ויאניס קסנאקיס
* 2000: בוב דילן ואייזק שטרן
* 2001: רוברט מוג, ברט בכרך וקרלהיינץ שטוקהאוזן
* 2002: סופיה גוביידולינה ומרים מקבה
* 2003: קית' ג'ארט
* 2004: בי בי קינג וג'רג' ליגטי
* 2005: ז'ילברטו ז'יל ודיטריך פישר-דיסקאו
* 2006: לד זפלין וואלרי גרגייב
* 2007: סטיב רייך וסאני רולינס
* 2008: פינק פלויד ורנה פלמינג
* 2009: פיטר גבריאל, אל סיסטמה וחוסה אנטוניו אבראו
* 2010: ביורק ואניו מוריקונה
* 2011: רביעיית קרונוס ופטי סמית'
* 2012: יו-יו מה ופול סיימון
* 2013 יוסו נ'דור
* 2014 צ'אק ברי ופיטר ס
* 2015 אמילו האריס ואוולין גלני
* 2016 מקס מרטין וצ'צ'יליה ברטולי
* 2017 סטינג וויין שורטר
* 2018 המכון הלאומי למוזיקה באפגניסטן, אחמד נזר סרמסט ומטאליקה
* 2019 גראנדמאסטר פלאש, אן-סופי מוטר ומשחקים לשינוי 
* 2020 אנה נטרבקו ודיאן וורן
* 2021 לא הוענק עקב מגפת הקורונה
* 2022 איגי פופ ואנסמבל אנטרקונטמפורן
* 2023 כריס בלקוול, אנז'ליק קיג'ו וארוו פרט
* 2024 נייל רוג'רס ואסה-פקה סאלונן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פרסי מוזיקה
קטגוריה:פרסים שוודיים
Beyond Magnetic

**Beyond Magnetic** הוא המיני אלבום השלישי של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור בשנת 2011 והוא וכל שיריו הוקלטו בזמן הקלטת האלבום Death Magnetic. אלבום הגיע למקום ה-32 במצעד הבילבורד 200.

## רשימת שירים

## משתתפים
* ג'יימס הטפילד - שירה וגיטרת ליווי
* קירק האמט - גיטרה מובילה וקולות ליווי
* רוברט טרוחיו - בס
* לארס אולריך - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2011
קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מהדורות אייטונס בלעדיות
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני שנגרי-לה
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת וורנר רקורדס
יואכים בראון

**יואכים בראון** (11 באוגוסט 1929 – 6 ביוני 2013) היה מוזיקולוג ישראלי, פרופסור באוניברסיטת בר-אילן.

## חייו
נולד בריגה. משפחתו הוגלתה בשנת 1941 לסיביר וחזרה לריגה רק בשנת 1955. בין השנים 1949–1953 למד בקונסרבטוריון הלאומי של לטביה, שם קיבל תואר שני בהצטיינות. בין השנים 1953–1960 למד בקונסרבטוריון של מוסקבה, שם כתב עבודת דוקטורט בנושא אמנות הכינור בלטביה. הוא פרסם בשנת 1968 את הספר *Methods of Violin Playing* וכן ספר על אודות ההיסטוריה המוזיקלית של המדינות הבלטיות. בשנת 1969 ניסה לקבל ויזה לישראל, למשפחתו ובעקבות כך סולק ממשרתו ומחברותו באיגוד המלחינים של ברית המועצות.

בשנת 1972 עלה לישראל והצטרף למחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, שם מונה בשנת 1987 לפרופסור מן המניין. בשנת 1992 שימש כראש המחלקה למוזיקה ובשנת 1997 יצא לגמלאות כפרופסור אמריטוס.

בשנת 1998 פרסם בגרמנית ספר אודות המוזיקה הקדומה בישראל, אשר תורגם אחר כך לאנגלית בשם *Music in Ancient Israel/Palestine: Archaeological, Written and Comparative Sources Bible in Its World*.

בינואר 2011 נערך לכבודו כנס בינלאומי באוניברסיטת בר־אילן בשיתוף האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה.

בראון נפטר בירושלים ב־2013, בגיל 83.

## קישורים חיצוניים
* יואכים בראון באתר המחלקה למוזיקה של אוניברסיטת בר-אילן
* ביוגרפיה נוספת באתר האוניברסיטה
* ביוגרפיה ורשימת פרסומיו
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מוזיקה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
הטריטוריה האינדיאנית

ממוזער|הטריטוריה האינדיאנית (1836)
[ממוזער|העברת אוכלוסיית האינדיאנים מהשטחים שממזרח לנהר ה[מיסיסיפי (נהר)|מיסיסיפי אל הטריטוריה האינדיאנית הנמצאת באזור המשתייך כיום למדינת אוקלהומה.]]
**הטריטוריה האינדיאנית** היא אזור בארצות הברית שהוקצה לאינדיאנים על ידי ממשלת ארצות הברית בשנת 1834.

שורשיה של הטריטוריה האינדיאנית בהכרזה המלכותית של הכתר הבריטי בשנת 1763 שהגביל את התיישבות הלבנים ורכישת קרקעות מאינדיאנים בשטחים שממערב להרי האפלצ'ים. השטח שהוקצה לאינדיאנים צומצם עם השנים ובשנת 1795, בחוזה גרינוויל, שנחתם לאחר מספר קרבות בין האמריקאים לאינדיאנים, הוצא אזור שכלל את רוב אוהיו ואינדיאנה אל מחוץ לשטח שהוקצה לאינדיאנים, כך שהשטח האינדיאני כלל רק שטחים ממערב לנהר המיסיסיפי. בשנת 1830 הועבר חוק שהנהיג מדיניות של העברה כפויה של אינדיאנים אל האזורים שהוקצו להם ממערב למיסיסיפי.

בשנת 1834 חוקקה גרסה נוספת של החוק להגבלת הסחר עם אינדיאנים. בגרסה זאת נקבע אזור הטריטוריה האינדיאנית כ:
:"כל החלק של ארצות הברית ממערב למיסיסיפי שאינו כלול במיזורי, לואיזיאנה או טריטוריית ארקנסו".

ברבות הזמן צומצם שטח הטריטוריה האינדיאנית למדינת אוקלהומה בלבד ובשנת 1890, לחלקה המזרחי של אוקלהומה בלבד. בשנת 1905 ביקשה התארגנות אינדיאנית לצרף לארצות הברית את הטריטוריה האינדיאנית כמדינת סקויה, אולם ההצעה סורבה ובשנת 1907, עם צירוף מדינת אוקלהומה לאיחוד, חדלה הטריטוריה האינדיאנית להתקיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האינדיאנים בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
מנוסת הכלבים

**מנוסת הכלבים** (באנגלית: **The Plague Dogs**) הוא סרט אנימציה בריטי טרגי מ-1982 המבוסס על ספרו של ריצ'רד אדמס (הידוע בתור כותב "גבעת ווטרשיפ") היוצא נגד ניסויים בבעלי חיים. הסרט הוא מבין הסרטים המאוירים המעטים שלא מיועדים לילדים במערב ובממלכה המאוחדת בפרט. ביחד עם "גבעת ווטרשיפ", הסרט זכה למעמד של סרט פולחן, מעמד שלא הרבה זכו לו במדיום האנימציה.

## עלילה
רוף וסניטר, שני כלבי מעבדה שעוברים סדרה של ניסויים אכזריים, מצליחים יום אחד לברוח ממכון הניסויים שבו הם שהו. הם מנסים להסתדר ולהסתגל לחיים מחוץ למעבדה. אך שרשרת של תאונות וקשיים, המחלות הגופניות והנפשיות שהם שארית מציקה מהעבר, הזכרונות מהבעלים, והשלטונות שמתברר ששני הכלבים "חשובים" להם, מכריעים אותם לבסוף.

## דמויות
***רוף** - לברדור מעורב מבוגר בעל יכולת הישרדות ועמידות גבוהה בלחץ, מנסה לשמור על איזון ולפתור באופן הגיוני את הבעיות שניצבות בפניו במהלך הסרט.
***סניטר** - פוקס טרייר. כתוצאה מניסויים במוחו הוא השתגע. בעל נטיות פילוסופיות אך מצד שני בעל קמצוץ של נטייה משיחית לגאולה (תוצאה ברורה של הפגיעה במוחו). חלש ועדין באופיו.
***הטוד** - שועל בעל אנגלית במבטא ג'ורדי, פיקח, ערמומי ובעל ניסיון בחיי הטבע והעיר בהתאם לסטריאוטיפ. מבין את הלך מחשבתם של בני אדם. הוא משמש מדריך לשני הכלבים לזמן מה אך בסופו של דבר מערים עליהם, מה שחוזר אליו כבומרנג.

## הבדלים בין הספר לסרט
ישנם הרבה הבדלים בין סוף הסיפור כפי שריצ'רד אדמס כתב אותו לבין סוף הסרט. הבולט מביניהם הוא שבסרט הכלבים כנראה לא שורדים, למרות שבמהדורה הבריטית מראים אותם טובעים במרחק, דבר שקוצץ בגרסאות ה-DVD האמריקאיות. הספר נגמר באותה צורה אך עם מספר תוספות של אחרית דבר שפורסמו במהדורות הבאות. לפי תוספות אלה, זוג הכלבים ניצל ומוחזר לבעליו המקורי ששרד. עוד בסרט נראה קוף בתוך מכל פלדה ולא ברור מה קורה איתו, הכוונה כנראה לניסויים של הפסיכולוג הארי הארלו בתוך "בור הייאוש", הספר רומז או מזכיר במפורש עוד הרבה ניסויים כאלה.

## שיר סיום הסרט
שיר הסיום, "זמן גאות ושפל", הולחן ובוצע על ידי אלן פרייס.
השיר ודיאלוגים מסוימים מהסרט עברו סימפול על ידי להקת האינדסטריאל הידועה סקיני פאפי לצורך שירם "מבדק" (Testure).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטים על כלבים
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:ניסויים בבעלי חיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה בריטיים
קיטי קט וחומי

**קיטי קט וחומי** (באנגלית: **Kitty Cats**) היא סדרת טלוויזיה חינוכית לילדים בגילאי הגן ובית הספר היסודי בהנחיית בובות. התוכנית שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בשנים 1993- 1995.

## סקירה כללית
הסדרה התמקדה בהרפתקאותיהם של שני גורי חתולים בשם קיטי וקט וכלבלב בשם חומי אשר מחנכים ומבדרים את הצופים הצעירים באמצעות שירים וסיפורים שונים. קיטי וקט גרים יחד בבית בכפר בעוד שחומי חי במערה קטנה בחצר האחורית שלהם.

השלושה נפגשים כל יום ומשחק יחד בחצר האחורית. כמו כן, בחצר האחורית ישנו גם עץ גדול בו גר תוכי ושמו פליפ אשר הוא חבר טוב של הדמויות הראשיות ונוהג לבקר אותם לעיתים קרובות.

## דמויות הסדרה ושמות המדבבים בגרסה העברית
* **קיטי** (שרית וינו אלעד) - גורת חתולים ואחותו הבוגרת של קט.
* **קט** (חן חגי) - גור חתולים ואחיה הצעיר של קיטי.
* **חומי** (אלון אופיר) - כלבלב חום. מבוגר מקיטי וקט והולך לבית הספר. יש לו חבר בשם בולי שרק מוזכר בפרקים.
* **פליפ** (גיל זמק) - תוכי אשר ידיד של הדמויות הראשיות. נוהג לטייל בעולם לעיתים קרובות.
* **בוני** (ליליאן ברטו) - כלבה אשר ידידה של הדמויות הראשיות.
* **פודי** (ליאור אשכנזי) - קיפוד שובב אשר ידיד של הדמויות הראשיות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות בכיכובן של בובות
מלח סדומית

[שמאל|ממוזער|250px|מלח סדומית, בתערוכה "הנס והמגפה - ירושלים: גיליון רפואי" במוזאון [מגדל דוד.]]
**מלח סדומית** הוא כינוי תורני למלח שמקורו בים המלח. מלח זה מופיע בכמה הקשרים בספרות התורנית.

## בקטורת ובקרבנות
המקור הקדמון ביותר בו מופיע המלח הוא הברייתא של פיטום הקטורת, בה הוא מופיע כאחד המרכיבים של קטורת הסמים. .
לקרבן יש להביא מלח סדומית.

## במים אחרונים
אחת הסיבות לתקנת מים אחרונים היא מפני שאריות של מלח סדומית הנמצאות על הידיים, ועלולות לעוור במגע עם העיניים.

## זיהוי
חלוקות הדעות בנוגע לזיהוי הספציפי של מלח סדומית- לכולם ברור שהוא מאזור ים המלח אך המחלוקת היא האם מדובר במלח מים המלח שהוא תוצר של אידוי או מלח כמחצב מהר סדום. רס"ג מזהה אותו עם מלח "דראני" ועל פי ניתוח של מקורות מימי הביניים הסיק פרופ' זהר עמר שייתכן ומדובר במלח הקרנליט שלמעשה בניגוד למלחים מסוגים אחרים התאים יותר למעשה הקטורת בכך שבשריפתו אין התפוצצויות המסכנות את המכהן המקטיר וגורמות לבעיה הלכתית של "עיכולי קטורת" שעפים ממזבח הקטורת על רצפת ההיכל. 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחים
קטגוריה:קטורת הסמים
קטגוריה:ים המלח
כריס סטרינגר

**כריס סטרינגר** (**Christopher Brian Stringer**; נולד ב-31 בדצמבר 1947), הוא פלאואנתרופולוג בריטי, מומחה לאבולוציה של אדם קדום ובין מובילי תאורית המוצא האפריקאי של המין האנושי בן ימינו הומו ספיינס.

## תארים ותפקידים
סטרינגר למד אנתרופולוגיה לתואר ראשון בקולג' האוניברסיטאי של לונדון (1969), והשלים דוקטורט מאוניברסיטת בריסטול (1974) ותואר D.Sc באנטומיה (1990). הוא חוקר במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון מאז 1974. בשנת 1999 מונה כראש המחלקה לחקר מוצא האדם במוזאון. בנוסף מאז שנת 1995 משמש כפרופסור אורח באוניברסיטת לונדון.

בשנת 2004 מונה כחבר החברה המלכותית.

## מחקר
[שמאל|ממוזער|350px|הצעתו של כריס סטרינגר לעץ האבולוציוני של מיני האדם ב[פלייסטוקן]]

עבודת המחקר של סטרינגר מתמקדת במאובני האדם הניאנדרטלי והומו ספיינס. בשנות ה-70 היה חלוץ תאוריית המוצא האפריקאי של האנושות בת-ימינו. זאת בעקבות אבחנתו שמאובני ספיינס באירופה - כמו שרידי קרו-מניון - שונים ממאובני האוכלוסייה הניאנדרטלית שקדמה להם באירופה, ודומים יותר למאובני אדם ארכאי באפריקה. לתאוריה היו מתנגדים רבים בעת שהוצגה, אך מאז זכתה לסיוע רב ממחקרים גנטיים, למשל תגלית חווה המיטוכונדרית בשנות ה-80, וכיום נחשבת לקונצנזוס מדעי המקובל על כל החוקרים בתחום.

השתתף במחקרי מאובנים בגיברלטר, טורקיה ומרוקו, וכן בחקר מאובני וממצאי נחל מערות שבכרמל, השמורים כיום במוזיאון הבריטי.

## מחיבוריו

סטרינגר השתתף בכתיבת קרוב ל-200 מאמרים מדעיים, חלקם בכתבי עת מדעיים מובילים כמו Science, Nature ו-PNAS. כמו כן כתב ספרים רבים על האבולוציה של האדם, מהם חיבורים מדעיים ומהם ספרי מדע פופולרי לציבור הרחב.

בשנת 2011 יצא ספרו The Origin of Our Species, העוסק בהתפתחות האדם המודרני.

## משפחה

סטרינגר גר בסאסקס ויש לו שלושה ילדים.

## ראו גם
* האדם הדניסובי
* הומו היידלברגנסיס
* נדידת האדם הקדמון

## קישורים חיצוניים

* הדף האישי של כריס סטרינגר באתר מוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון. 
* דף אישי של כריס סטרינגר, כולל וידאו של ראיון עמו, באתר "הקצה". 
* מאמרים מדעיים של כריס סטרינגר במנוע החיפוש האקדמי Pubmed. 
* הרצאה מוסרטת של כריס סטרינגר על מקורם האפריקאי של בני-אדם מודרניים אנטומית, בערוץ אוניברסיטת קליפורניה ביוטיוב. 

קטגוריה:אנתרופולוגים בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:פלאואנתרופולוגים
קטגוריה:חוקרי אבולוציה של האדם
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
אחוזת אל-מסרי

שמאל|ממוזער|250px|אחוזת מסרי לצד בתי קריית לוזה

**אחוזת אל-מסרי** או **בית פלסטין** היא בית מגורים מפואר הניצב בראש הר גריזים, הנמצא בבעלותו של איש העסקים הפלסטיני מוניב אל-מסרי. אחוזת אל-מסרי משתרעת על-פני שטח של כ-280 דונם, באזור בו לא מתגוררים פלסטינים, בסמוך ליישוב הר ברכה ולשכונת השומרונים קריית לוזה.

אחוזת אל-מסרי נבנתה בין השנים 1998–2000 וכמעט כל חומרי הבנייה יובאו מצרפת כולל החצץ והחול. הווילה הושלמה לאחר פרוץ האינתיפדה השנייה והבנייה נמשכה במקביל ללוחמה בשכם כאשר בשטח התפוצצו פגזי צה"ל, ובבנייה הועסקו כ-500 פועלים. המקום הוחזק משך זמן-מה בידי צה"ל.

## המבנה
ממוזער|250px|וילה קפרה המקורית|ימין
האחוזה היא העתקה של וילה קפרה "לה רוטונדה", שנמצאת ליד העיר ויצ'נצה שבחבל ונטו באיטליה. הווילה המקורית נבנתה על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו, במאה ה-16, בתקופת הרנסאנס האיטלקי, והיא מופיעה ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.

בחללי הבית הוצבו יצירות אמנות קלאסיות, מהמאות ה-17 וה-18. בין היתר נמצאים בו שידה של מארי אנטואנט, ספות של לואי ה-17, פסל של הרקולס מהמאה ה-16 שהוצב באולם הכניסה ועיטורי קיר מעשה ידיהם של פבלו פיקאסו ואמדאו מודיליאני. בחזית הבית בריכת נוי עגולה מחופה באבנים צרפתיות ובמרכזה מזרקה מסביב לברכה גן ובו עצי זית עתיקים; במרתף המבנה אתר ארכאולוגי מוכרז ובו שרידי מנזר עתיק מהמאה ה-17. השרידים התגלו באקראי בעת הבניה וזו נעצרה עד לחשיפת כל השרידים. עוד שוכנים באחוזה בריכת שחייה ולצידה ג'קוזי וסאונה. בבית משרתים עובדים שהובאו מסרי לנקה ועברו קורס בערבית.

## קישורים חיצוניים

* Visiting a Palace in the West Bank

## הערות שוליים

קטגוריה:הר גריזים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: מבנים
קטגוריה:נפת שכם