open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יוסף חריט

יוסף חריט וצביה חריט אברמסון, 1924|שמאל|ממוזער|250px
**יוסף חריט** (1 באוקטובר 1896, האימפריה הרוסית – 23 באפריל 1985, כפר גלעדי) היה מאנשי העלייה השנייה. חבר ארגון השומר וקבוצת הרועה. שירת בגדודים העבריים ובהמשך בארגון ההגנה. עבד במקורות.

## קורות חיים
יוסף חריט נולד ב-1896 בעיירה פוזלוב בפלך קובנה שברוסיה, להוריו יהודה וחיה (רבינוביץ') שקיימו בית ציוני סוציאליסטי. בעקבות תבוסת רוסיה במלחמת רוסיה–יפן פרצו פרעות ביהודים שאילצו את המשפחה לעבור לסמולנסק שם נשלח חריט ללמוד בבית ספר לחינוך כללי. הייתה זו האנטישמיות שבסופן של דבר דחפה את המשפחה לצאת מרוסיה.

עם סיום לימודיו ב-1913 עלה ארצה והחל לעבוד בפרדסי פיינברג בחדרה ובהמשך בקואופרציה במרחביה שם צורף לארגון השומר. במסגרת ארגון זה הצטרף לקבוצת הרועה ונדד עם חברי הקבוצה ברחבי הגליל עד פירוקה ב-1915.

לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף חריט לגדודים העבריים בשירות הצבא האנגלי. כשהחלו מאורעות תל חי וכן מאורעות תר"פ נקרא חריט (כמו יתר חברי השומר ששירתו בגדודים) "להעביר" נשק ממחסני הצבא הבריטי לטובת הגנת היישובים העבריים. רוב הנשק נלקח מהמחנה הבריטי בסרפנד אך כשראו שאין במחסנים אלו פצצות ורימונים החלו בייצור עצמי. במהלך הוצאת נפצים לרימונים ממחנה הבריטי בלוד נפצע חריט וטופל בבית חולים מספר שבועות. לאחר החלמתו עלה לגליל והתייצב ביחידה הרוכבת של "השומר" בפיקודו של נחום הורביץ. כשניסה לחזור, לאחר מספר שבועות, לגדוד העברי גילה שהבריטים החליטו לפרקו וחריט עם שאר אנשי "השומר" חזרו לגליל והחלו להקים בשלישית את כפר גלעדי.

בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף חריט לארגון המחתרתי הקיבוץ שרוב חבריו היו מפורשי "השומר". מטעם ארגון זה נשלח ב-1924 לתל יוסף לפקד על קורס למדריכים ולמפקדים צבאיים

ב-1929, בתקופת מאורעות תרפ"ט, התגייס חריט עם עוד ארבעים אנשי "השומר" לעזור בהגנת היישוב כשחריט עצמו פעל בתל אביב. בתקופת מאורעות תרצ"ו נקרא חריט למפקדת ההגנה שם הוחלט על הקמת פלוגות השדה בפיקודו של יצחק שדה ועל חריט הוטל לפקד על הפלוגה הדרומית ששמרה מראשון לציון ועד נגבה. בהמשך קיבל פיקוד על פלוגה באזור השרון.

ב-1941, בתקופת הפלישה לסוריה של בעלות הברית מונה חריט לפקד על הגליל העליון. עם סיום תפקידו חזר לכפר גלעדי. במסגרת מומחיותו סייע חריט למוסדות להקים קווי ייצור לכלי נשק (תעשייה שהשתלבה עם תע"ש).

ב-1944 החל לעבוד בחברת מקורות שם מילא ניהל את "פיתוח מקורות המים בישראל" וכן היה אחראי על הציוד הכבד בחברה עד צאתו לגמלאות. חריט נישא לצביה אברמסון (בתו של החלוץ משה אברמסון) ולהם שני בנים (נחום ודן). היה פעיל בהוצאת ספרי ארגון "השומר". נפטר ב-1985 והובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בתל חי.

## לקריאה נוספת
* יומן יוסף חריט, ארכיון יד טבנקין, רמת אפעל
* מרעה העדר של בית־גן, מזכרונות י. חריט, בתוך: אברהם יערי, **[[זכרונות ארץ ישראל]]**, כרך שני, פרק צב: כיבוש המרעה, תרע"ד (1914), עמ' 990–993.
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* יוסף חריט באתר "אלבום המשפחות - ראשון לציון"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:משפחת אברמסון
קטגוריה:מקורות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
למי (שכונה)

**למי** (בפורטוגזית: **Leme**) היא שכונה של המעמד הבינוני באזור הדרומי של ריו דה ז'ניירו. השכונה שוכנת בין השכונה בוטפוגו לשכונה אורקה.
השכונה קיבלה את שמה מסלע שצורתו דומה להגה (בפורטוגזית משמעות השם למי היא הגה).

בשנת 1975 נבנה אחד מהבניינים הגבוהים ביותר בחוף של למי, מלון לה מרידיאן; בשנת 2007 נסגר המלון ובשנת 2009 הוא נמכר לחברת וינדזור עבור 170 מיליון דולר, שופץ ונפתח מחדש בינואר 2011 תחת השם "מלון וינדזור אטלנטיקה".

ב-31 בדצמבר בכל שנה, התהלוכה לכבוד ימאנז'ה מתחילה מלמי.

## קישורים חיצוניים

* למי באתר rio.com

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: שכונות
נובי ויטקוב

**נובי ויטקוב** (באוקראינית: **Новий Витків**, נובי ויטקיב; בפולנית: **Nowy Witków**; ביידיש: **וויטקעוו**) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
האזכור הראשון של היישוב הוא משנת 1469, ובמאות ה-17 וה-18 הוחזק בידי משפחות אצולה. במאה ה-19 התפתח היישוב, ושימש כמרכז מסחרי לכפרים החקלאיים שסביבו. בשנת 1904 פרצה ביישוב שרפה גדולה, שלאחריה, נבנו בתיו מחדש.

## יהודי נובי ויטקוב
האזכור הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מראשית המאה ה-18. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית בכפר, אך מגמה זו באה לקצה בשנת 1904, כאשר רובם המוחלט של בתי היהודים ביישוב נשרפו, לרבות בית הכנסת. בעת הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו ביהודי הכפר הקוזקים. בתום המלחמה, השתקמה הקהילה בסיוע הג'וינט. בין מלחמות העולם התגברה בכפר הפעילות הציונית. בשנים אלה חיו ביישוב קרוב ל-1,000 יהודים, כמחצית תושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים ממערב פולין, אשר חלקם גורשו בידי השלטונות הסובייטיים לעומק ברית המועצות. ב-25 ביוני 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ולמחרת, העלו הגרמנים ואוקראינים מקומיים את בית הכנסת ובית המדרש בכפר באש, תוך עינוי יהודים כדי שישרפו בעצמם ספרי תורה, ואילוץ יהודי היישוב, ובהם רב הקהילה, לפרק בעצמם את קירות המבנים. בהמשך הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, החרמת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה מחוץ ליישוב.

באוקטובר 1942 שולחו כ-160 יהודים מהיישוב למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר יהודי היישוב הועברו בחודשים שלאחר מכן ליישובי הסביבה, וגורלם היה כגורל יתר היהודים במקומות אלו. שתי משפחות יהודיות אחרונות שנותרו בכפר נרצחו בתחילת 1943.

## קישורים חיצוניים

* נובי ויטקוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
מבצע מרלין

**מבצע מרלין** (באנגלית: **Operation Merlin**) היה מבצע חשאי של ארצות הברית תחת ממשל ביל קלינטון במטרה לספק לאיראן תכנון פגום של מרכיב לנשק גרעיני, כדי לעכב את תוכנית הנשק הגרעיני האיראנית, או כדי להפליל את איראן.

## היסטוריה
ג'יימס רייזן, סופר ופרשן המודיעין של "הניו יורק טיימס" מתאר בספרו State of War כי ה-CIA השתמש במהנדס גרעין רוסי שערק כדי לספק מודיעין טכנולוגי מוטה שכלל שרטוטי ראש נפץ גרעיניים פגומים במכוון לבכירים איראניים בפברואר 2000. לפי מסמכי ה-CIA, החיפוש אחר מהגר רוסי עם רקע הנדסי מתאים בפיזיקה גרעינית החל בספטמבר 1996. נוצר קשר ראשוני של ה-CIA עם המהגר שנבחר כבר באוגוסט 1994, הוא החל לקבל משכורת חודשית בסך 5,000 דולר על ידי ה-CIA בשנים 1997 ו-1998, החל מפברואר 1999 המשכורת עלתה ל-6,000 דולר. כינוי המהנדס הרוסי ב-CIA היה "מרלין". מרכיב הנשק שנבחר התבסס על רכיב "מנגנון הפיצוץ" (TBA-480) של פצצת אטום רוסית, אשר שונה בניסיון להפוך אותו לפגום באופן חמור. ה-CIA העריך כי הרכיב שפותח בארזאמאס-16, היה מתקדם ב-20 שנים ממה שבאמת נדרש להשגת נשק גרעיני מהדור הראשון. לאחר העברת התכנונים לאיראנים ב-3 במרץ 2000, ה-CIA האריך את העסקתו של המדען הרוסי עד מרץ 2003 לפחות, מתוך כוונה להעביר את התכנונים למדינה נוספת שנחשדה ברצון לפתח נשק גרעיני.

רייזן כתב בספרו כי הנשיא קלינטון אישר את המבצע וממשל בוש המשיך את התוכנית. פרסום מוקדם של פרטי המבצע על ידי הניו יורק טיימס נמנעו על ידי התערבות היועצת לביטחון לאומי קונדוליזה רייס בשנת 2003.

### כישלון המבצע
המהנדס הרוסי יצר קשר עם מדענים בתוכנית הגרעין האיראנית שהתעניינו במידע שהיה ברשותו, וה-CIA תדרך את המהנדס לטוס לווינה על מנת למסור את המסמכים בשגרירות איראן הפועלת בעיר. על מנת לשמור על חשאיות מרבית, ה-CIA לא עדכן את השלוחה שלו בווינה לגבי המבצע, לא עדכן את המהנדס ואפילו את מפעילו כי הוא יעביר מסמכים אשר מכילים מידע שגוי. בנוסף, כנראה במטרה למנוע מעקבים אחר המהנדס, הוא צויד בכתובת שגויה של שגרירות איראן בווינה, לאחר יומיים הצליח להגיע לשגרירות והניח בתיבת הדואר את מעטפת המסמכים, אך לא לפני שהבחין כי המסמכים שגויים ולכן צירף מכתב למעטפה ובו הסבר כי המסמכים לא מדויקים. לטענת רייזן המבצע לא רק שלא האט את תוכנית הגרעין אלא אף האיץ אותה מכיוון שעכשיו לאיראנים היו שרטוטים, גם אם לא מדויקים (אך הם ידעו מה לא נכון הודות למכתב שצורף למעטפה), של רכיב קריטי בנשק גרעיני, אשר הושוו לשרטוטים אחרים ממקורות אחרים כפי שמשערים שסופק לאיראניים על ידי עבד אלקדיר חאן.

## כתב אישום נגד מדליף המבצע
בשנת 2010, הוגש כתב אישום נגד ג'פרי אלכסנדר סטרלינג, קצין לשעבר ב-CIA, בטענה כי הוא המקור לחלק מהמידע בספרו של רייזן. הוא הורשע בריגול בינואר 2015 ונגזרו עליו 3.5 שנות מאסר.לאחר פרסום הספר בשנת 2006, רייזן הואשם בפגיעה בביטחון המדינה וה-FBI פתח בחקירה נגדו בהוראת משרד המשפטים, לאחר מספר שנים הוחלט שלא להגיש נגדו כתב אישום.

## ראו גם
*סטקסנט

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מבצעי ה-CIA
קטגוריה:ניו יורק טיימס
קטגוריה:יחסי איראן – ארצות הברית
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון
Victory (אלבום של אנלישד)

**Victory** (מאנגלית: **ניצחון**) הוא האלבום הרביעי של להקת הדת' מטאל השוודית אנלישד. האלבום יצא לאור בפברואר של שנת 1995.

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אנלישד.

## מבצעים
**אנלישד**
* ג'וני הדלונד - שירה, גיטרה בס
* פרדריק לינדגרן - גיטרה
* תומאס אולסון - גיטרה
* אנדרס שולץ - תופים

## קישורים חיצוניים

* האלבום באתר Encyclopaedia Metallum
* האלבום באתר הרשמי של הלהקה

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אנלישד
סטרחוביצה

**סטרחוביצה** (בפולנית: **Starachowice**) היא עיר בפרובינציית **[[שוויינטוקז'יסקיה|שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקְיֶה]]** שבפולין, על גדות נהר קמיינה (Kamienna), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
סטרחוביצה והיישוב הסמוך וייז'בניק (Wierzbnik), שאוחד עמה, החלו כיישובים בבעלות אצולה, ובשנת 1624 הוענקו להם זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התפתחה העיר, לאחר גילוי מרבצי ברזל בסביבתה.

## יהודי סטרחוביצה
ממוזער|בית הקברות היהודי בסטרחוביצה.
יהודים התיישבו בעיר ביתר שאת משנת 1862, עם ביטול האיסור הרשמי על ישיבת יהודים בה, ויהודי המקום נטלו חלק משמעותי בפיתוח התעשייה בעיר. בין מלחמות העולם התקיימה בעיר פעילות ציונית, שכללה הפעלת תנועות נוער ציוניות והקמת בית ספר עברי מרשת תרבות. כמו כן, פעלה בעיר אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיר 2,159 יהודים, מתוך 5,459 תושבים.

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו שרפו את בית הכנסת שבעיר, וגייסו את יהודיה לעבודות כפייה. בתקופה הראשונה לכיבוש הגיעו לעיר כ-500 פליטים יהודים מלודז' ועוד כמה מאות מפומרניה.

בנובמבר 1939 מונה בעיר יודנרט, אשר נצטווה להעביר לגרמנים סכומי כופר, ולספק מדי יום מאות יהודים לעבודות כפייה. בהמשך, צוו יהודי העיר לענוד סרט זרוע עם מגן דוד.

ב-2 באפריל 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו סגור שהוקם בה, בו התקיימו תנאי צפיפות ורעב. במאי 1941 הגיע מספר יושבי הגטו לכ-3,600 איש, והם הועסקו ברובם במפעלי התעשייה בעיר. בשנת 1942 הגיעו לגטו שבעיר פליטים יהודים נוספים מהסביבה.

ב-27 באוקטובר 1942 שולחו כ-2,000 יהודים מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה, והיתר הועברו לשני מחנות עבודה שהוקמו באזור העיר. חלק מהיהודים נרצחו בשעת האקציה. שני מחנות העבודה, על כ-3,000 השוהים בהם, חוסלו מיוני 1943 ועד יולי 1944, תוך רצח יושביהם, ועריכת מצוד אחר הנמלטים מהם.

לאחר תום המלחמה, במאי 1945, שבו לעיר מספר יהודים, אך לאחר שחלקם נרצחו בידי פולנים, עזבו את המקום האחרים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* וייז'בניק-סטרחוביצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
מבצע משחקים אולימפיים

**מבצע משחקים אולימפיים** (באנגלית: **Operation Olympic Games**) היה מבצע חשאי שקיומו לא אושר, במטרה לחבל בתוכנית הגרעין האיראנית באמצעות לוחמת סייבר. לכאורה המבצע התנהל בהובלת ארצות הברית ובמעורבות ישראל בסביבות שנת 2006.

## היסטוריה
לכאורה המבצע החל בממשל ג'ורג' ווקר בוש ב-2006 והמשיך תחת ממשל ברק אובמה, אשר הקשיב לעצתו של בוש להמשיך במתקפות סייבר על המתקן הגרעיני בנתנז.
בוש האמין כי זו האסטרטגיה שתמנע מישראל התקפה על מתקני הגרעין של איראן.
במהלך כהונתו השנייה של בוש, גנרל ג'יימס קרטרייט וקציני מודיעין אחרים הציגו בפני בוש קוד מתוחכם אשר יפעל כנשק סייבר. "המטרה הייתה להיכנס למערכות השליטה והבקרה של המתקן בנתנז... הקוד היה חודר למחשבים המיוחדים שאחראיים על הצנטריפוגות". הקוד פותח בזכות שיתוף פעולה עם יחידה 8200 תחת אגף המודיעין של צה"ל. המעורבות הישראלית הייתה חשובה לאמריקאים מכיוון שלישראלים היה "מודיעין מעמיק על פעילות המתקן בנתנז שהוא משמעותי להצלחת מתקפת הסייבר". בנוסף בכירים אמריקאים רצו "להניא את הישראלים מהנחתת מתקפה-מונעת נגד מתקני הגרעין האיראניים". וירוס המחשב שנוצר על ידי שתי המדינות כונה "הבאג" (the bug), וכאשר נתגלה כונה "סטקסנט" על ידי תעשיות ה-IT וחברות האבטחה. ניתוח התוכנה גילה שהפצתה נעשתה בעזרת ארבע פרצות אבטחה לא ידועות (התקפת Zero Day) של מערכת ההפעלה "Microsoft Windows". התוכנה שיבשה כ-1,000 צנטריפוגות מתוך 5,000 במתקן בנתנז.

היות שה"באג" אינו יודע להבחין בסביבת העבודה שלו, הוא התפשט למחשבים מחוץ לנתנז וברחבי האינטרנט וכך נחשף בפני הציבור וחברות אבטחה פרטיות. חברות האבטחה סימנטק ומעבדות קספרסקי בחנו את סטקסנט.

הוושינגטון פוסט דיווח כי גם הנוזקה להבה הייתה חלק ממבצע משחקים אולימפיים.

## חקירת ההדלפה
ביוני 2013 דווח כי קרטרייט היה נתון במעקב וחקירה של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בחשד להדלפת מידע מסווג על המבצע לכלי תקשורת בארצות הברית. קרטרייט שהצהיר כי לא היה מעורב בהדלפה, הורשע ב-2016 בהצהרת שווא ל-FBI, אך בטרם נגזר עונשו הוא זכה לחנינה נשיאותית מברק אובמה.
## הסרט "Zero Days"
ב-2016 הוצג סרט תיעודי בשם Zero Days , אשר טען כי בידיו עדויות חסויות של אנשי NSA שמעידים כי גילוי המערכת נבע מפזיזות ישראלית, בפרט ביחידה 8200, והאשים אותה בהכנסת שינויים במערכת Stuxnet שגרמו להפצה נרחבת מהרצוי של הווירוס ובשל כך לחשיפת המבצע, ולהפעלת הווירוס בלי אישור אמריקאי ולכן מטילה על ישראל את האחריות על דליפת הטכנולוגיה הרגישה הכרוכה בו לידיים איראניות ורוסיות.

## ראו גם
* מבצע מרלין

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:מבצעי הסוכנות לביטחון לאומי
קטגוריה:יחידה 8200
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין של איראן
קטגוריה:דוקטרינת בגין
ויילופולה סקשינסקיה

**ויילופולה סקשינסקיה** (בפולנית: **Wielopole Skrzyńskie**; ביידיש: **וויעליפאל** או **וויעליפאלי**) הוא כפר במחוז רופשיץ-סנדז'ישוב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
אזכורו הראשון של היישוב הוא משנת 1124, עת היה יישוב מבוצר. בין השנים 1348 ו-1933 היה הכפר במעמד עירוני, ושימש כמרכז מסחרי לכפרים החקלאיים שבסביבתו.

## יהודי ויילופולה סקשינסקיה
יהודים ראשונים התיישבו בוויילופולה סקשינסקיה בשלהי המאה ה-17, ובשנת 1765 מנתה הקהילה המקומית 151 יהודים ביישוב עצמו ו-158 יהודים בכפרי הסביבה. בכפר נוסדה גם חסידות וויליפולי בנובמבר 1918 פרעו איכרי הסביבה ביהודי היישוב. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, ונמנו בו 550 יהודים, כמחצית מתושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו כמה עשרות צעירים יהודים מהכפר מזרחה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה ותשלומי כופר. מסוף שנת 1940 נלקחו עשרות יהודים מהיישוב למחנה העבודה פוסטקוב, ומעת לעת ערכו אנשי גסטאפו שוד של רכוש היהודים ביישוב. באביב 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו פתוח, תוך הגבלות תנועה.

ב-26 ביוני 1942 הועברו יהודי הגטו שבכפר לגטו רופשיץ, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-50 קשישים וחולים מהכפר נרצחו במקום.

## קישורים חיצוניים

* ויילופולה סקשינסקיה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* חיי היהודים בעיר טרום השואה (וידאו צבעוני) 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
סרט וארוחת בוקר

**סרט וארוחת בוקר** הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 1977 בבימויו של אלפרד שטיינהרדט, עם מיקי קם ודורון תבורי בתפקידים הראשיים. 

## עלילת הסרט
הסרט מגולל את קשייו של זוג צעיר טיפוסי בישראל של 1974 שנקראים ציפי (מיקי קם) ורפי (דורון תבורי) שהוחמרו מאוד בעקבות שירותו הממושך של הבעל במלחמת יום הכיפורים ובמצב החירום שאחריה. הזוג נשוי זה מכבר, אך לא הצליח לקנות בית, והזוג מתגורר אצל הוריה של ציפי, וגורם להם להרבה מריבות בעקבות כך. 

שירות המילואים הכשיל את הבעל בלימודים באוניברסיטה ויצר גם ריחוק בין בני הזוג. רפי מאבד את ההערכה העצמית שלו וחש כי אשתו מעדיפה גברים אחרים על פניו, וגם ציפי מקנאה לבעלה, שיוצר קשרים עם חברותיו לשעבר, והזוג עומד על סף פרידה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1977
קטגוריה:סרטי אלפרד שטיינהרדט
ארמון הפאשא

ממוזער|ארמון הפאשא - עכו
**ארמון הפאשא** או **בית עבדאללה פאשא** בעכו הוא בניין שהיה אחד מנכסיה של משפחת בהאא אללה, אשר שימש את המשפחה המתרחבת, וכמקום להקביל בו את פניהם של עולי הרגל הבהאים שהגיעו אל העיר. 
הבניין ממוקם בפינה הצפון-מערבית של העיר העתיקה בעכו, רח' ההגנה, עכו.

## היסטוריה
[ממוזער|הבית נרכש על ידי [עבד אל-בהאא']]
הבית נקרא על שמו של אחד מבעליו הקודמים, עבדאללה פאשא שהיה מושל עכו כוואלי של צידון בשנים 1831-1819. עבדאללה פאשא היה השליט האחרון של ישות עצמאית למחצה שמרכזה בעכו, אשר שטחה כלל את צפון ארץ ישראל וחלקים גדולים מלבנון של ימינו, והיא התקיימה החל מאמצע המאה ה-18 בחסות האימפריה העות'מאנית. 

הבית נרכש על ידי עבד אל-בהאא על מנת לשכן בו את המשפחה המתרחבת וכדי לשמש כמקום להקביל בו את פניהם של עולי הרגל שהגיעו אל העיר. 
עבד אל-בהאא, בנו הבכור של בהאא אללה,  נולד בטהראן  ושמו המקורי היה עבאס אפנדי (عباس آفندی). הוא חונך על ידי אביו והושפע ממעמדו של בהאא אללה כמנהיג התנועה הבהאית הצעירה. ב-1853 הצטרף יחד עם משפחתו אל בהאא אללה כשזה נשלח לגלות בבגדאד. הוא המשיך את נדודיו יחד עם אביו כשזה נשלח לאיסטנבול ב-1863, ולאחר מכן לאדירנה ולעכו. בתקופה זו היה עבד אל-בהאא לעוזרו המרכזי של בהאא אללה, ואט אט החל לרכז את מגעי הקהילה הבהאית עם העולם החיצוני. ב-1872 הוא נישא למונירה ח'אנום בבית עבוד שבעכו. לזוג נולדו תשעה ילדים, אך רק ארבע מהבנות נותרו בחיים.
עבד אל-בהאא המשיך והתגורר במקום משך 13 שנים עד שעקר לחיפה, ובבניין זה הוחזקו שרידיו של הבאב בהיחבא, עד שהונחו במאוזוליאום שנבנה עבורו בחיפה ב-1909.

## קישורים חיצוניים

* THE HOUSE OF `ABDU'LLÁH PÁSHÁ - מתוך Bahai-library
* House of ‘Abdu’lláh Páshá

קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:בהאים
קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (בהאים)
קטגוריה:הבהאים בישראל
קטגוריה:עכו העתיקה
קטגוריה:ישראל: אתרי מורשת עולמית
מים שקטים חודרים עמוק

[ממוזער|ה[נטיפים והזקיפים של מערת אבשלום, המצויה בהרי יהודה, נתהוו בתהליך ממושך ואיטי (חלקם בני 300,000 שנים). מערה זו נחשבת לאחת מן המרהיבות בישראל.|285x285px]]
**[[מים]] שקטים [[חלחול (תהליך)|חודרים]] עמוק** הוא תַרגום עברי של פתגם לטיני שגורס כי גם מי שחיצוניותו שלֵווה ושקטה עשוי להיות בעל אישיות חזקה ומורכבת מכפי שנראה לעין, והוא משפיע או מסוגל למעשים גדולים, אף יותר ממי שמנסה למשוך את תשומת הלב. ביטוי זה משמש גם ססמת עידוד ודרבון: ברוגע ובנחת אפשר להשיג כל מטרה, גם קשָה, וכל הדרוש הוא התמדה והשקעה.

הביטוי נשען על אופיים של המים, שלכאורה "סרים למרותו" של תוואי השטח, ואינם יכולים להתגבר על מכשוליו – אולם אם יינתן להם די זמן, הם יצליחו במקרים רבים לחולל שינוי ולחדור גם את הסלע וההר.

בעבר (לדוגמה, במחזה יוליוס קיסר של שייקספיר) נלווָה לאמרה נופֶך של אזהרה מפני אנשים שקטים וּתמימים למראה, אשר עלולים להיות חורשי רעה ומזיקים.

## מְקור הביטוי
הביטוי בגרסה שונה במקצת נזכר לראשונה בכתב במאה הראשונה לספירה בספר "תולדות אלכסנדר הגדול" שכתב ההיסטוריון הרומאי קווינטוס קורטיוס רופוס: *altissima quaeque flumina minimo sono labi*, ובתרגום לעברית - "העמוקים שבנהרות – קולם חרישי מִכּול". קווינטוס רופוס ייחס את הביטוי ליושבי באקטריה. האזכור המוקדם ביותר של ביטוי זה באנגלית מתוארך למאה ה-15.

בלטינית מצוי הביטוי *gutta cavat lapidem* – "טיפה תיקוב אבן" (יש המוסיפים רישה: "בתמידות נפילתה תיקוב טיפה אבן"). ביטוי זהה מצוי גם בעברית בספר איוב: ; כלומר, המים הרכים המטפטפים במשך שנים ודורות שוחקים את האבנים הקשות ומפוררים אותן.

## גרסאות עבריות
ב"סיפור פשוט" לש"י עגנון כתוב: "**מי מנוחות חותרים בטוחות**". ב"מראה מוסר" לאולם זליגמן הוצע הנוסח "**במים שקטים אל תַּאֲמֵן**", וממנו ביידיש: *שטיל וואסער גראבט טיף* (תרגום חופשי: מים שקטים חופרים עמוק). נוסחים עבריים אחרים לרעיון זה: "מים חרישים – עמוקים וקשים"; "שמרני אל מפני נהר חרישי, מפני נהר זועף אשתמרה"; "עמוקים מי מנוחות"; "כוחם של הגלים בהֶתמדם". בפיהם של יהודי מרוקו נמצא הפתגם: "עבור נחל רועש ואל תעבור נחל שקט".

בבבא בתרא (צ"ב, עמוד ב) כתוב:  – כלומר האווז משפיל (בהליכתו את ראשו ארצה), אבל עיניו צופות ומשוטטות (למעלה למרחוק למזונותיו, ומייחלות למצוא איזה מאכל לפיו). על כך כתב רש"י: מחמת עַנְוְתָנוּתוֹ של האדם לא יהא בוש *(אל לו למנוע את עצמו)* מלשאול דבר הצריך *(הנחוץ)* לו בין תורה בין לפרנסתו ולתבוע חובו. אך יש שדרשו את הכתוב כמזהיר מפני מי שנראה שקט ותמים.

באבות דרבי נתן (פרק ו' הלכה ב') מסופרת אגדה על רבי עקיבא שמראה המים ששחקו את האבן שכנעו אותו שגם הוא בגילו יכול להתחיל ללמוד תורה (תוך התייחסות לפסוק הנ"ל מאיוב).

ב"**[[המתמיד|הַמַּתְמִיד]]**", משיריו הידועים של חיים נחמן ביאליק, הוא כתב: . בשאלה זו ביטא ביאליק התפעלות פיוטית מהתלמידים הגדולים של הישיבה, שלמדו ולמדו מבלי לחוש בעייפות. גם במשפט זה הומשל החומר הקשה (שמיר וחלמיש הן אבנים קשות ביותר) לקושי המשימה, שכוחו הרב לא יעמוד לו רק בשל כוח ההתמדה של ה"חוצב" בו (כלומר התלמיד). הקשר בין התמדה להישג ניכר במאמר נפולאון "הניצחון – נחלת המתמידים". גם במשלי נכתב בשבח המתמיד: .

## בתרבות
* ב"פסטיגל 2025" היה שיר בשם "מים שקטים" שאותו בצעו אלין גולן ונדב חנציס, שבפזמונו מופיע הפתגם.

## ראו גם
* התמדה

## הערות שוליים

קטגוריה:אמרות כנף בלטינית
קטגוריה:מוטואים
קטגוריה:ביטויים שייקספיריים
אנדריי קיסקה

**אנדריי קיסקה** (בסלובקית: **Andrej Kiska**; נולד ב-2 בפברואר 1963 בפופרד) הוא איש עסקים ונדבן סלובקי, שכיהן כנשיא סלובקיה בשנים 2014–2019. הוא רץ לנשיאות סלובקיה כמועמד עצמאי ונבחר בסיבוב השני של הבחירות כשגבר על יריבו, ראש הממשלה רוברט פיצו. מהנדס אלקטרוניקה בהכשרתו. הוא בן לקבוצה האתנית הגורלית.

## קורותיו
קיסקה נולד בפופרד בשנת 1963 בימי הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית. הוא למד הנדסה בפקולטה לאלקטרוטכניקה של בית הספר הטכני הגבוה (כיום – האוניברסיטה הטכנית הסלובקית) בברטיסלאבה. התמחה במיקרואלקטרוניקה ועבד כמהנדס בחברה הממשלתית "נפטופרויקט". בשנת 1990 אחרי מהפכת הקטיפה, היגר לארצות הברית, בה עבד באתרי בנייה ובמכירת כריכים בתחנות דלק. בהתחלה הפסיד את כל חסכונותיו בעסק שנכשל. כעבור שנתיים חזר לסלובקיה ועסק בניהול עסקים בתחום מוצרי יוקרה. יחד עם אחיו הבכור הקים בהמשך שתי חברות המיקרו אשראי "מיקרו טאטרה", "טריאנגל" ו"קוואטרו" (1996) שסיפקו סחורות במיקרואשראי. עסקיו שגשגו והוא הפך למיליונר. בשנת 2005 העביר את החברה קווארטו לבנק VÚB. בשנת 2006 הקים עמותה שלא למטרות רווח הקרויה "המלאך הטוב" (Dobrý anjel), שדרכה תורמים עוזרים למשפחות שנקלעו למצוקה כספית כתוצאה מבעיות בריאות חמורות (כמו סרטן). עד שנת 2013 מעל 120,000 משפחות תרמו לעמותה זו 20 מיליון אירו ל-5,000 משפחות.

## הבחירות לנשיאות
בסיבוב ראשון של הבחירות לנשיאות סלובקיה, רץ קיסקה לתפקיד כשהוא טירון פוליטי ועמד במקום השני עם 24% מהקולות, אחרי ראש הממשלה רוברט פיצו (28% מהקולות). מכיוון שאף אחד מהמועמדים לא זכה ליותר מ-50% מהקולות, ב-29 במרץ 2014 התקיים סיבוב שני, שבו זכה קיסקה בכמעט 60% מקולות המצביעים. הוא נכנס לתפקיד הנשיא ב-15 ביוני 2014.

## עמדות פוליטיות
בתחום מדיניות החוץ קיסקה תומך בעצמאות חבל קוסובו ובהכרתו הרשמית כמדינה עצמאית. הוא ביקר את מהלכי רוסיה באוקראינה, ובניגוד לראש הממשלה פיצו ולנשיא צ'כיה מילוש זמאן תמך בסנקציות נגדה. את משכורתו כנשיא הוא תרם לנזקקים. בנושאי משפחה הוא בדעה שהתא המשפחתי מתבסס על קשר בין גבר ואישה.

אנדריי קיסקה גר בפופרד והוא נשוי למרטינה לבית ז'יבורוב ואב לחמישה ילדים, שניים מהם מנישואיו הראשונים למריה קיסקובה

## ספרים
*2011 – *Cesta manažéra z pekla, alebo, Ako robiť charitu úspešne a so srdcom* (דרך המנג'ר אל הגיהנום, או איך לעסוק בנדבנות בהצלחה ועם לב)

## פרסים ואותות הוקרה
*נובמבר 2006 – תואר "מנג'ר השנה" מטעם המגזין TREND
*2011 – פרס "כנף הגביש" על נדבנות
*החל מ-2014 כנשיא הרפובליקה זכה קיסקה ב:
*אות המסדר על שם אנדריי הלינקה, על שמו נקרא "משמר הלינקה", דרגה א
*אות המסדר על שם לודוביט שטור, דרגה א
*הצלב על שם מילן רסטיסלב שטפאניק דרגה א
*הצלב על שם פריבינה דרגה א

## קישורים חיצוניים

* 

* פרטים ביוגרפיים 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי סלובקיה
קטגוריה:אנשי עסקים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:מהנדסי חשמל
קטגוריה:ילידי 1963
שירה אבין

**שירה אבין** (נולדה ב-1962) היא אשת ציבור שכיהנה כממלאת מקום ראש העיר ברמת השרון.

## ביוגרפיה
אבין גדלה בראשון לציון, בת למשפחת לוינשטיין והיא בוגרת הגימנסיה הריאלית. שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן, ת"ש ונפגעים. היא בוגרת לימודי אמנות ועיצוב. בשנת 1987 עברה להתגורר ברמת השרון.

בשנת 2003 נבחרה למועצת רמת השרון, ובשנת 2008 נבחרה לקדנציה שנייה במועצת העיר ומונתה לסגנית ראש העירייה וממלאת-מקומו.

בסוף שנת 2013 הכריז ראש העירייה, יצחק רוכברגר, על נבצרות, בעקבות העמדתו לדין בעבירות מרמה והפרת אמונים. אבין, שבבחירות לרשויות המקומיות הוצבה במקום השני ברשימתו של רוכברגר, "רמת השרון שלנו", מונתה לממלאת מקום ראש העיר בפועל. במסגרת כהונתה, יזמה והובילה תוכנית אב לנגישות ("עיר נגישה לכל תושביה"), תוכנית אב לשילוט והקמת מנהלת למרחב הציבורי. בשנת 2014, בעודה מכהנת כממלאת מקום ראש עיריית רמת השרון בפועל, נקלעה לעימות חריף עם קודמה בתפקיד, יצחק רוכברגר. ביוני 2015, לאחר הרשעתו של רוכברגר, הודיעה אבין על הדחתו ממועצת העירייה, אך החלטתה זו בוטלה על ידי בית המשפט.

אבין התמודדה בבחירות לראשות עיריית רמת השרון שנערכו ב-12 בינואר 2016. במהלך הבחירות, תמכו בה חברי הכנסת ממפלגת העבודה יצחק הרצוג ושלי יחימוביץ'. היא לא נבחרה, וסיימה את תפקידה בעירייה עם מינויו של אבירם גרובר, שניצח בסיבוב השני של הבחירות ונבחר.

אבין שימשה כחברה בדירקטוריון של החברה למתנ"סים, ברמה הכלל-ארצית. במסגרת פעילותה, הקימה את פורום יושבי הראש של החברה למתנ"סים ועמדה בראשו.

אבין חיה בזוגיות עם גיל ואם לשני בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* שירה אבין באתר הבחירות המיוחדות 2016
* פוליטיקה - הכר את הסגנית ומ"מ: שירה אבין, באתר קול ברמה, 3 במרץ 2013

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית רמת השרון
קטגוריה:נשים בראשות עיריות בישראל
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
תצפית עבר

**תצפית עבר: גאולתו של כריסטופר קולומבוס** (באנגלית: **Pastwatch: The Redemption of Christopher Columbus**) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקני אורסון סקוט קארד. הספר עוסק בחייו ובפעולותיו של מגלה הארצות כריסטופר קולומבוס. חלק גדול מהעלילה עוסק בקבוצת מדענים אשר נוסעים בזמן למאה ה-15 על מנת לשנות את האופן שבו התפתח הקשר בין העולם הישן לעולם החדש.

הספר נכתב באנגלית, ותורגם לצרפתית, פולנית, רוסית, ספרדית, הונגרית ועברית. יצא לאור בעברית בהוצאת אופוס בשנת 1999, בתרגומו של רחביה ברמן.

## עלילה
בעתיד, האדם המציא מכונה שמאפשר לראות אירועים שהתרחשו בעבר ("תצפית עבר"). טאג'ירי היא חוקרת "תצפית עבר", המתמחה בקולוניזציה של האיים הקאריביים ובחייו של כריסטופר קולומבוס. יום אחד היא מגלה שהמכונה מאפשרת לשלוח הודעות לעבר. טאג'ירי, בעלה חוסיין וביתם דיקו, ממונים לאחראים על מיזם שליחת ההודעות לעבר. טאג'ירי והחוקרים מגלים שתוכניתו המקורית של קולומבוס הייתה לשחרר את ארץ הקודש מהכיבוש המוסלמי, ורק בעקבות התערבות מהעתיד הוא החליף את מטרתו לחציית האוקיינוס האטלנטי כדי להגיע להודו. החוקרים מבינים שבקו הזמן המקורי, שבה קולומבוס פנה לירושלים, האימפריה של הטלקסקלה פלשה לאירופה, שיעבדה אותה, והביאה אליה את מנהג קורבן האדם. כדי למנוע את הזוועה, גורמים מקו הזמן המקורי שלחו הודעה לקולומבוס אשר הסיטה אותו לגלות את אמריקה לפני שהאימפריות המקומיות יוכלו לצבור כוח מספק כדי לשעבד את אירופה. פתרון זה אמנם מנע את שעבודה של אירופה אבל גרם להרס רב בקרב הילידים שבאמריקה.

טאג'ירי וציוותה מחליטים שעליהם לשנות את ההיסטוריה כך שאף אחת מהזוועות לא תתרחש. הם שולחים שלושה נוסעים בזמן לאמריקה. שניים מגיעים זמן רב לפני הגעת קולומבוס לאמריקה. הם משתמשים בווירוסים מהונדסים גנטית כדי לפתח בקרב האמריקאים חסינות למחלות העולם הישן, שגרמו למוות כה רב, ועמלים לחזק את החברות הקאריביות לקראת בואו של קולומבוס, בין השאר על ידי הפצה של דת כמו נוצרית ועל ידי ביטול קורבן האדם. כשקולומבוס מגיע לקאריביים, הנוסעים בזמן מטביעים את ספינתו כך שלא יוכל לעזוב. נטוש בעולם החדש, קולומבוס לומד לכבד את דרכיהם של המקומיים, והאימפריות של העולם הישן והחדש נפגשות כשהן שוות זו לזו בכוחן.

האפילוג מתאר את העתיד שנבנה כך כאוטופיה, ומתאר כיצד ארכאולוגים בקו הזמן החדש מוצאים הודעה מהצוות של טאג'ירי המתאר את ההתערבות.

## ראו גם
* אורסון סקוט קארד

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מסע בזמן בספרות
קטגוריה:כריסטופר קולומבוס
קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי 1996
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:יצירות זוכות פרס גפן
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני: מסע בזמן
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
Mrs. Robinson

**Mrs. Robinson** (מילולית: גברת רובינסון) הוא שיר של צמד המוזיקאים האמריקאי סיימון וגרפונקל, שנכתב על ידי פול סיימון. גרסה מוקדמת של השיר הופיעה בסרט "הבוגר" משנת 1967, וכן מופיע השיר באלבום האולפן הרביעי של הצמד Bookends מ-1968.

בשנת 1968 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לשירם השני של הצמד שמגיע לראש הטבלה לאחר The Sound of Silence. ב-1969 זכה בפרס גראמי עבור ההקלטה הטובה ביותר של השנה.

מספר זמרים ידועים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר במהלך השנים, ביניהם פרנק סינטרה, למונהדס ובון ג'ובי.

## רקע

בעת שעבד הבמאי מייק ניקולס על סרטו "הבוגר" הוא נשבה בקסמם של שירי סיימון וגרפונקל, להם נהג להאזין באותה התקופה , ונפגש עם יו"ר חברת ההקלטות של סיימון וגרפונקל – קולומביה רקורדס – כדי לחתום על חוזה מולם לכתיבת מוזיקה עבור הסרט. פול סיימון לא קיבל בברכה את הרעיון וחשש מהתמסחרות של הצמד באם ימכרו שירים לסרט, אך הסכים לכתוב שיר או שניים עבור הסרט לאחר שהתרשם מהתסריט שכתב מייק ניקולס.
מספר שבועות לאחר מכן, סיימון הציע לניקולס שני שירים חדשים שכתב - "Punky's Dilemma" ו-"Overs". ניקולס התרשם שהשירים אינם מתאימים לסרט ושאל את סיימון אם כתב שירים נוספים לצמד, וסיימון השמיע לו גרסה מוקדמת של שיר שכתב והלחין בשם "Mrs. Roosevelt" - גברת רוזוולט - על שם אלינור רוזוולט, אשתו של נשיא ארצות הברית לשעבר פרנקלין רוזוולט. ניקולס התלהב מאוד מהשיר וביקש לשנות את שמו לגברת רובינסון, על שם אחת הדמויות הראשיות בסרטו, וכך הופיע השיר בסרט ובאלבום, ומוכר כיום.

## ביקורות
### רשימות כל הזמנים

## פרסים ומועמדויות

בשנת 1969 זכה השיר בשני פרסי גראמי בטקס גראמי ה-11, כולל לתקליט השנה של השנה.

למרות שהסרט "הבוגר", שבו הופיע השיר, היה מועמד לכמה פרסי אוסקר וזכה בפרס על הבימוי, השיר לא היה רשאי להיות מועמד לאוסקר על פי חוקי הפרס, משום שלא נכתב במיוחד עבור הסרט.

## קישורים חיצוניים
* 

* עמוד השיר באתר songfacts.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי סיימון וגרפונקל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
בית ספר לאמנויות לחימה

**בית ספר לאמנויות לחימה** (באנגלית: **Kickin' It**, בתרגום חופשי *בועטים בזה*) היא קומדיית מצבים של דיסני XD, ששודרה החל מה-13 ביוני 2011 ועד ל-25 במרץ 2015. לסדרה יש 4 עונות ו-84 פרקים. בישראל, הסדרה משודרת בערוץ דיסני ישראל החל מ-2012 עד שנת 2017. 

הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.

## עלילה
ג'ק וחבריו צריכים לשפר את התדמית הגרועה של אקדמיית אמנויות הלחימה בובי וואסבי.

## דמויות ראשיות

## שידור

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:קומדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2011
ניירי דון פורטר

**ניירי דון פורטר** OBE (באנגלית: **Nyree Dawn Porter**; 22 בינואר 1936 – 10 באפריל 2001) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ילידת ניו זילנד.

## ביוגרפיה
פורטר נולדה בעיר נייפר שבניו זילנד בשנת 1936. שמה המקורי הוא Ngaire, והשם Nyree הוא תעתיק פונטי של שם זה.
עבודת המקצועית הראשונה הייתה בסיור הופעות עם "ניו זילנד פליירס טרסט". היא זכתה לשבחים על הופעתה כג'סיקה ב"הסוחר מוונציה" וכג'ולייט במחזה "רומנוף וג'ולייט". עוד הופיעה פורטר בהצגות רוויו ובמחזות זמר. ב-1958 זכתה בתחרות כישרונות לשחקניות צעירות בשם "מיס סינמה" בארגון של "Rank", והפרס היה טיול מסביב לעולם ומבחן בד בלונדון. מבחן הבד היה כנראה תעלול פרסומי בלבד, אבל פורטר עברה לגור בבריטניה והחליטה להישאר שם. עד מהרה החלה לשחק בתיאטרון. הופעת הבכורה שלה בווסט אנד הייתה במחזה "Look Who's Here" בתיאטרון פורצ'ן בדרורי ליין. בהמשך שיחקה בתפקיד קוני במחזה הראשון של ניל סיימון בווסט אנד "לך תקע בחצוצרה", ובמחזות נוספים.

ב-1990 גילמה שתי דמויות במחזמר "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" מאת סטיבן סונדהיים בתיאטרון הלאומי, ושיחקה בתפקיד אוליביה במחזה "הלילה השנים עשר" בתיאטרון שו, ובתפקיד רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" בפסטיבל לאדלו.
בסיור הופעות באוסטרליה שיחקה במחזה "Beyond Reasonable Doubt" מאת ג'פרי ארצ'ר, וכן במחזמר "המלך ואני".

בקולנוע הופיעה פורטר בסרט "The Cracksman", ב-"Two Left Feet" ובאנתולוגיה של סרטי האימה "The House That Dripped Blood" ו-"From Beyond the Grave". היא השתתפה בתוכניות טלוויזיה שונות, והיא זכורה בעיקר מתפקידה כאייריני בסדרת הדרמה "ההגדה לבית פורסייט" ובתפקיד הרוזנת קרוליין בסדרה "The Protectors".

ב-1968 כיכבה פורטר בסדרה הקומית "Never a Cross Word" וחמש שנים אחר כך שיחקה בסדרה של ג'רי אנדרסון "The Protectors". בסדרה היומית "For Maddie With Love" גילמה פורטר את הדמות הראשית, אישה שנותרו לה חודשים מעטים לחיות. בתפקיד הבעל הופיע השחקן איאן הנדרי. שתי העונות של הסדרה שודרו ב-1980 וב-1981. בסדרה "הגומלים" השתתפה פורטר בתפקיד אורח בפרק "Death on The Slipway".

### חיים אישיים
בעלה הראשון, ביירון או'לירי, מת ב-1970 ממנת יתר של תרופות. פורטר נישאה שוב ב-1975 לשחקן רובין הלסטיד. בני הזוג התגרשו ב-1987 אחרי הולדת בתם נטליה פרנצ'סקה הלסטיד.

ב-1970 הוענק לה תואר קצינה במסדר האימפריה הבריטית (OBE).

ב-2001 נפטרה פורטר בוונדסוורת' שבלונדון ממחלת הלוקמיה. גופתה נשרפה ונטמנה בבית הקברות שבפאטני וייל.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* Obituary in The Guardian
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ניו זילנדים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו ב-1936
קטגוריה:נפטרות ב-2001
קטגוריה:נפטרים ב-2001
סטיב הארווי

**ברודריק סטיבן "סטיב" הארווי** (באנגלית: **Broderick Stephen** "**Steve**" **Harvey**; נולד ב-17 בינואר 1957) הוא קומיקאי, מנחה טלוויזיה, שחקן ושדרן רדיו אמריקאי, המנחה את תוכנית האירוח *The Steve Harvey Morning Show* ואת סכסוך משפחתי.

## ביוגרפיה

הארווי נולד ב-17 בינואר 1957 לג'סי, כורה פחם, ולאלואיז, עקרת בית. שמו הראשון ברודריק נקרא על שמו של השחקן ברודריק קרופורד.
בהמשך עברה משפחתו של הארווי להתגורר בקליבלנד שבאוהיו, לרחוב East 112th, כאשר בשנת 2015 שמו של רחוב זה שונה כאות כבוד ל'דרך סטיב הארווי' (*Steve Harvey Way*). סיים תיכון בגלנוויל אוהיו בשנת 1974. לאחר התיכון למד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית ובאוניברסיטת המדינה קנט.

## קריירה
בצעירותו עבד בעבודות מזדמנות בהן דוור, סוכן מכירות של חברת ביטוח, מנקה שטיחים ומתאגרף.

בשנים 1994–1995, כיכב בסיטקום "*Me and the Boys*" ברשת ABC, בדמותו של סטיב טאוור, אלמן עם שלושה בנים שמנהל חנות וידאו.
משנת 2010 הוא מנחה את תוכנית הבידור Family Feud .

הארווי נבחר להנחות את תחרות מיס יוניברס ב-2015. בעת ההכרזה על הזוכה טעה הארווי והכריז בטעות על מיס קולומביה כעל זוכה במקום מיס הפיליפינים. הארווי תיקן את טעותו לאחר דקות ספורות כשמיס קולומביה כבר עמדה נרגשת עם סרט וכתר הזכייה.

בשנת 2022 החל להנחות את תוכנית המציאות-המשפטית "*Judge Steve Harvey*" ברשת ABC, שמסגרתה דומה במקצת לתוכנית המיתולוגית "השופטת ג'ודי". הסדרה עלתה בבכורה ב-4 בינואר 2022 והרשת הזמינה לתוכנית עד כה 10 פרקים.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מנחי תחרויות יופי
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שערוריות תחרויות יופי
קטגוריה:זוכי אמי - אישים: מנחה שעשועון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה המערבית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: הומניטרי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
תיין סיין

**תיין סיין** (בבורמזית: **သိန်းစိန်**, נולד ב-20 באפריל 1945) הוא איש צבא בדימוס (בדרגת לוטננט גנרל) ופוליטיקאי בורמזי, ששימש כנשיא מיאנמר (בורמה) ממרץ 2011 ועד 2016. כמו כן כיהן כראש הממשלה בשנים 2011-2007 ודגל במדיניות מתונה ושל רפורמות אחרי שנים רבות של משטר צבאי בארצו. נבחר מטעם מפלגת האחדות, הסולידריות והפיתוח.

הרפורמות שממשלתו יזמה כללו הקלת הצנזורה, שחרורם של אסירים פוליטיים רבים והפסקת פרויקט שנוי במחלוקת בתחום הכוח ההידרואלקטרי שעמד להתבצע בשיתוף פעולה עם סין. בבחירות ב-1 באפריל 2012 התאפשרה השתתפות מפלגת האופוזיציה החשובה ביותר - הליגה הלאומית לדמוקרטיה (NLD). בעקבות המדיניות שיזמה ממשלתו של תיין סיין נבחרה בורמה בשנת 2014 לעמוד בראש איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN), השתפרו יחסי המדינה עם ארצות הברית והוקלו הסנקציות נגדה.

## קורות חייו
תיין סיין נולד במשפחת איכרים בכפר הקטן קיונקו בדלתה של הנהר , באזור הידוע בימינו כעיירה נגאפודאוו, כצעיר מבין שלושה אחים.

למד באקדמיה לשירותי ביטחון, אותה סיים עם תואר בשנת 1968. בהמשך עלה בהיררכיה הצבאית ושימש קצין בצבא הקבע במשך ארבעים שנה. בשנת 1988 היה למייג'ור בחטיבה 55 של חיל הרגלים באזור סגאינג.

למד קורס במכללה לפיקוד ומטה בקאלאוו במדינת שאן ושירת כמפקד גדוד הרגלים 89 על יד קאלאי, באותו אזור, סגאינג. ב-1991 חזר ליאנגון ובשנת 1992 הועלה לדרגת קולונל. שירת בהמשך כקצין בכיר בתפר שבין המטה הכללי של הצבא ומשרד הביטחון. בשנת 1995 קודם לדרגת גנרל חטיבתי ונשאר לשרת במשרד הביטחון. ב-1996–2000 פיקד על המפקדה האזורית המשולשת בקיאינג טונג, במדינת שאן, בגבול עם סין, לאוס ותאילנד, אזור שבו שרצו סוחרי סמים, וצבאות מקומיים הקשורים אליהם - הצבא המאוחד של מדינת ווא ומיליציית לאהו.

בשנת 1997 התקדם לדרגת מייג'ור גנרל והתקבל לשורות המועצה הממלכתית לשלום ופיתוח (SPDC), החונטה הצבאית ששלטה אז במדינה.

## ראש ממשלה ואחר כך נשיא
במאי 2007 אחרי שראש הממשלה סו וין חלה בלאוקמיה, תיין סיין נכנס לתפקיד במקומו.

אחרי הדחת ראש שירותי המודיעין הגנרל חין ניונט, התמנה תיין סיין למזכיר הראשון של המועצה.

ב-29 באפריל 2010 התפטר תיין סיין משורות הצבא יחד עם עוד 22 קצינים, כדי להתחיל פעילות פוליטית אזרחית במסגרת המפלגה לאחדות, סולידריות ופיתוח, מייסודה של החונטה הצבאית.

הוא עמד בראש אספה לאומית שחוקקה את החוקה החדשה של מיאנמר.

נבחר לנשיאות בפברואר 2011. הוא הושבע כחודש וחצי לאחר מכן.

בנובמבר 2015 אורגנו במינאנגמה בחירות ראשונות חופשיות שבהן ניצחה מפלגתה של אונג סן סו קי, הליגה הלאומית לדמוקרטיה. תיין סיין עמד בראש תהליך העברת השלטון לנשיא החדש הטין קיאו.

### חייו הפרטיים
תיין סיין נשוי לחין חין וין ולזוג שלוש בנות. הוא סובל ממחלת לב ויש לו קוצב לב.

יום אחרי שעזב את תפקיד הנשיא, נודע שתיין סיין עומד לפרוש למנזר כנזיר בודהיסטי בדומה לאביו. לפי ידיעה בפייסבוק הוא אימץ את השם או סנטידהאמה וחי במנזר בפין או לווין. הוא הוסמך כנזיר על ידי אשין ננדמלבהיוואמסה.

## פרסים ואותות הוקרה
*עיטור מסדר האיחוד הבורמזי בדרגת מפקד גדול (אגא מאהה תריי סיתו - Agga Maha Thray Sithu)
*עיטור המסדר המפואר של האמת בדרכת מפקד גדול (אגא מאהה תירי תודהאמה - Agga Maha Thiri Thudhamma)

## קישורים חיצוניים

* כתבה ב-BBC ב-10.11.2014*Profile: Myanmar President Thein Sein*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בורמזים
קטגוריה:גנרלים
קטגוריה:ראשי ממשלה בורמזים
קטגוריה:נשיאי מיאנמר
קטגוריה:בורמזים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידי 1945
גשר אבני מדרך

[ממוזער|שמאל|250px|גשר אבני מדרך ליד Bolton Abbey ([יורקשייר)]]
[ממוזער|שמאל|250px|גשר אבני מדרך החוצה [נחל]]
**גשר אבני מִדְרָךְ** הוא גשר הבנוי ממקבץ אבנים המסודרות זו לצד זו במרווחים של עד עשרות סנטימטרים (כגודל של צעד אחד של בן אדם) ויוצרות מבנה של גשר פשוט או משטח מוגבה, המאפשר להולכי רגל לעבור מעל מכשול טבעי (כדוגמת נחל). בשונה מסוגי גשרים אחרים, לגשר מסוג זה אין מיפתח ראשי. גשר אבני מדרך, לצד גשרי בולי עץ, מהווה ככל הנראה את סוג הגשר העתיק ביותר שנבנה אי פעם.

## גלריה

Stepping stones.jpg|גשר אבני מדרך במחוז סארי באנגליה
Stepping Stones - geograph.org.uk - 5528.jpg|גשר אבני מדרך בפארק הלאומי "אזור האגמים" באנגליה


## ראו גם
* מעברה (נקודת חצייה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אבני מדרך
אלי סמית

**אַלי סמית** (באנגלית: **Ali Smith**; נולדה ב-1962) היא סופרת ומחזאית סקוטית.

## קורות חייה ופועלה
סמית נולדה באינוורנס להורים ממעמד הפועלים. היא למדה באוניברסיטת אברדין ולאחר מכן בקולג' ניוהם באוניברסיטת קיימברידג', אך לא סיימה את לימודי הדוקטורט. היא עבדה כמרצה באוניברסיטת סטרת'קלייד עד שלקתה בתסמונת התשישות הכרונית ומאז היא סופרת במשרה מלאה. בנוסף היא כותבת טורים עבור הגארדיאן והשבועון הספרותי The Times Literary Supplement.

סמית מתגוררת כיום בקיימברידג' עם בת זוגה, הקולנוענית שרה ווד.

בשנת 2007 סמית נבחרה כחברה באגודה המלכותית לספרות.

בשנת 2015 הוענק לה תואר גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית על פועלה הספרותי.

בשנת 2019 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ניוקאסל.

סמית פרסמה עד כה חמישה קובצי סיפורים, עשרה רומנים ושבעה מחזות. שלושה מספריה היו מועמדים ברשימה הקצרה לפרס מאן בוקר ורבים מהם זכו במספר פרסים מקומיים אחרים.

## ספריה שתורגמו לעברית
* **כמו**: רומן, הוצאת בבל, 1998; מאנגלית: שרון פרמינגר
***בת פוגשת בן**: רומן, הוצאת פן וידיעות ספרים, 2008; מאנגלית: שרון פרמינגר 
***עולם מלון**: רומן, הוצאת בבל, 2008; מאנגלית: דפנה רוזנבליט
***המקרית**: רומן, הוצאת בבל, 2010; מאנגלית: ארנה קזין
***סתיו**: רומן, ספרית פועלים, 2019; מאנגלית: דבי אילון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברות האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:זוכות פרס לסיפורת מאת נשים
קטגוריה:זוכי פרסים לספרות
קטגוריה:סופרות סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
קטגוריה:להט"ביות בריטיות
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:סופרות לסביות בריטיות
עאפיה סידיקי

**עאפיה סידיקי** (באורדו: **عافیہ صدیقی**, נולדה ב-2 במרץ 1972 בקראצ'י, פקיסטן) היא פעילת טרור פקיסטנית מרצה כיום עונש מאסר בארצות הברית, לאחר שהורשעה ב-2010 בתקיפה וניסיון לרצח של אמריקניים ששירתו באפגניסטן. בעלת דוקטורט במדעי המוח מאוניברסיטת ברנדייס שבארצות הברית.

## קורות חיים
[ממוזער|תמונתה של סידיקי כפי שפורסמה על ידי ה-[FBI]]
סידיקי היגרה לארצות הברית ב-1990 כסטודנטית לתואר ראשון באוניברסיטת יוסטון, לאחר מכן עברה ל-MIT והשלימה שם תואר בביולוגיה. בהמשך, היא למדה קוגניציה ומדעי המוח בברנדייס, שם קיבלה דוקטורט ב-2001. בסוף 2002, במהלך מלחמת אפגניסטן, היא חזרה לפקיסטן. בשנת 2003, במהלך חקירת ח'אלד שיח' מוחמד, אחד ממובילי פיגועי 11 בספטמבר, נמסר שמה כשליחה ואשת כספים של אל-קאעידה, וה-FBI הוסיף אותה לרשימת המבוקשים.

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר פרצה מלחמת אפגניסטן שבעקבותיה חזרה סידיקי לפקיסטן בתחילת 2003. במרץ 2003 ח'אלד שיח' מוחמד, המתכנן הראשי של פיגועי 11 בספטמבר, מסר בחקירתו את שמה כשליחה ואשת כספים של אל-קאעידה, והיא נוספה לרשימת המבוקשים לחקירה של ה-FBI. סידיקי ירדה למחתרת יחד עם שלושת ילדיה, עד למעצרה בראזני שבדרום אפגניסטן ב-17 ביולי 2008 על ידי המשטרה האפגנית. כשנעצרה היו ברשותה מסמכים ורשימות על הכנת חומרי חבלה, וכן מכלי נתרן ציאניד. היא עוכבה לתשאול. למחרת ירתה לעבר אנשי צבא ו-FBI, באמצעות רובה שהושאר ללא השגחה על ידי אחד החוקרים, אשר השיבו אש וירו בה.

סידיקי הוטסה על ידי ה-FBI לניו יורק והואשמה בבית משפט בסעיפי תקיפה וניסיון לרצח של אזרחים אמריקניים בתחנת המשטרה בראזני, אפגניסטן. המשפט החל בספטמבר 2008, וסידיקי הכחישה את המיוחס לה. ב-3 בפברואר 2010, לאחר 18 חודשים במעצר, היא נשפטה והורשעה, ונגזרו עליה מאוחר יותר באותה שנה 86 שנות מאסר.

בפקיסטן הפכה סידיקי לסמל לאומי כקורבן השיטה האמריקנית, וטענתה לחפות זכתה לתמיכה מפוליטיקאים מכל הקשת הפוליטית, מאיסלאמיסטים, ומהתקשורת הפקיסטנית. במרץ 2010, אחרי הרשעתה, הן ראש הממשלה יוסוף רזא גילאני והן מנהיג האופוזיציה נוואז שריף התחייבו לפעול לשחרורה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:בוגרות המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:נשים פקיסטניות
קטגוריה:פקיסטניות שנולדו ב-1972
קטגוריה:פקיסטנים שנולדו ב-1972
טו יויו

**טו יויו** (במנדרינית: **屠呦呦**; נולדה ב-30 בדצמבר 1930) היא רופאה סינית שהתמחתה בפרמקולוגיה ובטיפול התרופתי במלריה.

בשנת 2015 זכתה טו בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה על גילוי החומר ארטמיסינין, המשמש תרופה למלריה. מרכיב הארטמיסינין התגלה ובודד באופן מוצלח מצמח הלענה, שמקורו ברפואה הסינית המסורתית. הגילוי היווה פריצת דרך בתחום הרפואה הטרופית ואפשר ריפוי של מיליוני בני אדם.

טו היא הסינית הראשונה שזכתה בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה וכן הראשונה מהרפובליקה העממית של סין שזכתה בפרס נובל במדעי הטבע. היא נולדה, התחנכה וביצעה את כל עבודתה המדעית בסין.

## ביוגרפיה
טו נולדה בנינגבו בג'ג'יאנג שברפובליקה הסינית. ב-1955 החלה ללמוד כימיה רפואית בבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת בייג'ינג. לאחר מכן למדה רפואה סינית במשך שנתיים וחצי. לאחר לימודיה החלה טו לעבוד באקדמיה הסינית לרפואה.

טו יויו המשיכה בעבודתה גם בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה העשרים, כאשר החלה בסין מהפכת התרבות. באותה תקופה, גינו את המדענים בסין. עם זאת, נשיא וייטנאם הו צ'י מין שכנע את ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי לנסות לפתח תרופה למלריה, והוקמה במאי 1967 תוכנית סודית לפיתוח תרופה. במסגרת זו, טו נשלחה להאינאן לחקור חולי מלריה.

ב-1969, תקופה בה סרקו מדענים ברחבי העולם כבר חומרים רבים כדי לנסות לטפל במחלה עם הצלחה מוגבלת על בסיס כינין, עלה בראשה של טו רעיון לחפש חומרים פעילים של צמחי מרפא סיניים. ב-1971, החלו לטפל עם אחד החומרים הפעילים שעלו בסריקה, וטיפלו בעכברים שהודבקו במלריה היה לענה חד-שנתית (Artemisia annua), ששימש ברפואה הסינית לטיפול נגד חום, שהוא תסמין של מלריה. בהתחלה זיקקו את החומר בשיטה מסורתית של הרתחה והוא לא הצליח לטפל במחלה, אולם אז עלה הרעיון שזיקוק יעיל יותר עשוי לשפר את התגובה לתרופה. הם החלו לזקק אותו בעזרת קור והחומר הפעיל זוקק בצורה טובה והיה יעיל נגד המחלה בעכברים ובקופים, ונמצא יעיל מאוד. מאוחר יותר היא התנדבה להיות האדם הראשון שמודבק במחלה לצורך ריפויה.

ב-1971–1972 ביצעו מבחנים קליניים שגם הם נחלו הצלחה. ב-1972 בודדו במעבדתה את החומר הפעיל, וניתחו אותו בשיטות שונות ובהן ספקטרוסקופיית מסה, ספקטרופוטומטריה ועוד. מאוחר יותר מעבדתה שיתפה פעולה עם מעבדות נוספות לפענוח מבנה החומר באמצעות קרני X. ב-1973 יצרו נגזרות של החומר על מנת לבדוק מהם האתרים הפעילים שלו. עבודתה פורסמה ב-1977 בצורה אנונימית.

ב-1980 היא קודמה לתפקיד חוקרת, לאחר תחילת הרפורמה בכלכלת סין. ב-1981 נערך כנס בבייג'ינג לחקר המלריה אליו הגיעו גם נציגים של ארגון הבריאות העולמי ושל האומות המאוחדות. כמה מחקרים על השימושים של הלענה הוצגו בכנס וזכו לתגובה אוהדת. בשנות ה-80 אלפי אנשים ברחבי סין רופאו באמצעות התרופה.
בשנת 2001 קודמה לתפקיד של יועצת אקדמית לדוקטורנטים. כיום היא מכהנת כמדענית הראשית של האקדמיה הסינית.

## פרסים והוקרות
* פרס לסקר ב-2011
* פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2015

## קישורים חיצוניים

* מרפואה סינית מסורתית לרפואה אמיתית ולפרס נובל, גליליאו, נובמבר 2015
* הרצאת פרס נובל שלה  (עם תרגום לאנגלית)
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:פרזיטולוגים
קטגוריה:זוכות פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל סינים
קטגוריה:מדעניות סיניות
קטגוריה:מלריולוגיות
קטגוריה:סינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פקין
קטגוריה:זוכי פרס לסקר-דבייקי למחקר קליני רפואי
קטגוריה:סיניות שנולדו ב-1930
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1930
פעילות פאראפונקציונלית

**פעילות פאראפונקציונלית (**מאנגלית: **Parafunctional activity)** היא הפעלת אחד מחלקי הגוף בצורה שונה משימושו הטבעי. מונח זה שימושי בעיקר במקצועות רפואת השיניים על מנת לתאר שימושים פאראפונקציונליים של הפה, הלשון והלסת. דוגמאות לפעילויות פאראפונקציונליות הן חריקת שיניים, דחיקת לשון, כסיסת ציפורניים וכל שימוש של הפה שאינו קשור לאכילה, שתיה או דיבור.

## ביומכניקה
בניגוד לדעה הרווחת, פעולות פונקציונליות (כלומר, פעולה טבעית של אחד מאיברי הגוף), כמו לעיסה, אינן הגורם המרכזי לשחיקה בחומר השן. פעילות פאראפונקציונלית היא כוח הרסני יותר מכמה סיבות. בעוד שבזמן הלעיסה השיניים נוגעות אחת בשנייה לעיתים נדירות, חריקת שיניים עשויה להתרחש מספר שעות ביום, בדרך כלל בזמן שינה. הלחץ המופעל על השיניים בזמן הפעולות הפונקציונליות נע בין 20 psi ל-80 psi. מן הצד האחר, הלחץ המופעל על השיניים בזמן פעולות פאראפונקציונליות יכול להגיע אף ל-3000 psi. כיוון הכוחות בזמן פעילות פונקציונלית הוא אנכי לציר האורך של השיניים. כיוון זה גורם לנזק המועט ביותר לשן כתוצאה מהמבנה האנטומי של חיבור השן לעצם. לעומת זאת, פעילות פאראפונקציונלית יוצרת כוח אופקי על השיניים.

כוחות חזקים עשויים לפעול על השיניים גם בזמן מקרים שבהם הגוף מפעיל רפלקס מגן. כאשר אדם חש בלחץ בזמן תאונת דרכים לדוגמה, הלסתות ננעלות בחוזקה. פעולה זו נחשבת פעולה פאראפונקציונלית, למרות שיש לה תפקיד פונקציונלי.

### השלכות קליניות
לכוחות החזקים שמופעלים בזמן הפעילות הפאראפונקציונלית משמעות בבחירת הטיפול הנכון למטופל. הכוחות שמופעלים בזמן הפעילות חזקים בעשרות מונים על הכוחות הטבעיים שפועלים על השיניים בזמן מנוחה. לעיתים, שיחזורים דנטליים, כמו כתרים וסתימות, עשויים להיות מושפעים מפעילות שכזאת וליפול או להישחק תוך זמן קצר. לכן, במקרים כאלה רופא השיניים יעדיף להציע למטופל טיפול שעמידותו לפעילות הפאראפונקציונלית גבוהה יותר מאשר טיפולים אחרים.

## ראו גם
*חריקת שיניים
*הפרעת שינה

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:רפואת שיניים
פוהל

**פוהל** הוא שם משפחה ממקור גרמני (Pohl).

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
ולדמר השלישי, מלך דנמרק

**ולדמר השלישי** (בדנית: **Valdemar III**; 1314 – 1364) היה מלך דנמרק מ-1326 ועד 1329 בהיותו קטין וכן דוכס שלזוויג (תחת השם "ולדמר החמישי") בין השנים 1325 – 1326 ובין השנים 1330 – 1364. הוא הומלך על דנמרק כנגד המלך הכושל, כריסטופר השני, והובעה התנגדות כלפיו על ידי רוב נתיניו. תקופת מלכותו הסתיימה לאחר התפטרותו. לעיתים השם "ולדמר השלישי" מתייחס למלך ולדמר הצעיר שמלך קודם לכן.

## חייו
אביו של ולדמר היה אריק השני, דוכס שלזוויג, נינו של אבל, מלך דנמרק ואמו הייתה אדלייד, בתו של היינריך הראשון, רוזן הולשטיין-רנדסבורג.

כאשר קרוב משפחתו הרחוק וראש הענף היריב בבית המלוכה הדני, כריסטופר השני, הוגלה מהממלכה, בחרו אצילי הולשטיין ודנמרק מלך חדש. בחירתם נפלה על הדוכס ולדמר בן ה-11 משלזוויג, שהיה ראש הענף שהתייחס לאבל הראשון. עקב גילו הצעיר, מונה דודו מצד אמו, הרוזן גרהרד השלישי מהולשטיין רב העוצמה, שגם היה בעל החוב הגדול ביותר של ממלכת דנמרק הממושכנת, כעוצר ואפוטרופוס של המלך הצעיר.

התנאים של העלייה לכס המלוכה של ודלמר היו נוקשים לא פחות מאלה של כריסטופר. ביניהם היה התנאי של הריסת הטירות בסקונה ולכל האצילים הוענקה הזכות לבצר את נחלותיהם. עם זאת, הסעיף החשוב ביותר בתנאי עלייתו למלוכה של ודלמר היה שבעתיד, לא יוכל אותו אדם למלוך על שלזוויג ועל דנמרק בעת ובעונה אחת. בהתאם לכך ויתר ולדמר על תוארו כדוכס שלזוויג והעבירו לדודו.

בפועל משלו על כל דנמרק באותה עת אצילים מסוימים. היה זה מצב שלא זכה לאהדה בקרב מעמד האיכרים. חלק מהאצילים היו למעשה זרים ורבים מהם הטילו מיסים חדשים. ב-1328 התמרדו איכרי זילנד, אך מרד זה דוכא. ב-1329 הגיעה תורם של איכרי יוטלנד למרוד ואלה נחלו יותר הצלחה, אך מרד זה גם הוא דוכא בסופו של דבר. לבסוף, ויתר גרהרד בשמו של ולדמר על כס המלוכה הדני וב-1329 הותר לכריסטופר השני לשוב לכס מלכותו. ולדמר הפך שוב להיות דוכס שלזוויג.

ב-1340 נישאה אחותו היחידה, הלוויג לולדמר הרביעי, מלכה החדש של דנמרק. בשארית תקופת שלטונו הוא הוביל שינויים במדיניותה של שלזוויג כלפי דנמרק וניהל כלפיה מלחמות ותקופות של שיתוף פעולה לסירוגין.

ולדמר מת ב-1364. הוא היה נשוי לריצ'רדיס משוורין, בתו של הרוזן גינצלין השישי משוורין-ויטנברג. יחד נולדו להם שני ילדים, ולדמר והיינריך, שירש את אביו על כס הדוכסות.

## קישורים חיצוניים

* Valdemar 3. Eriksen | Gyldendal - Den Store Danske 
* Valdemar 3. på gravsted.dk 

קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:מונרכים שוויתרו על כסאם
קטגוריה:ילידי 1314
קטגוריה:נפטרים ב-1364