open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סרבט ז'נבה

**מועדון הכדורגל סרבט ז'נבה** (בצרפתית: **Servette FC**) הוא מועדון כדורגל מן העיר ז'נבה שבשווייץ. נכון לעונת 2024/2025 המועדון משחק בליגת העל השווייצרית.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1890, כמועדון מוביל באזור הדובר צרפתית בשווייץ, כאשר זכה ב-17 אליפויות שווייץ וב-7 גביעים שווייצרים. סרבט ז'נבה זכתה גם בשנת 1908 בגביע הטורניר הבינלאומי של עיתונות הספורט, שהיה אחד מן תחרויות הכדורגל הבינלאומיות הראשונות במשחק. בשנת 1930, סרבט הייתה חלק מן הקבוצות שייסדו את גביע האומות, הטורניר שקדם לליגת האלופות של היום.

תחת אימונם המשותף של אומברטו ברבריס וקלוד אנדריי, המועדון זכה בכל התחרויות בהן השתתף בעונת 1978/1979, מלבד גביע אירופה למחזיקות גביע בו הודחו ברבע הגמר על ידי פורטונה דיסלדורף, הפיינליסטית של אותה השנה. סרבט ז'נבה, הייתה הקבוצה היחידה שנשארה בליגה הבכירה בשווייץ, מאז שנוסדה הליגה, עד שירדה לליגת המשנה בפעם הראשונה בתולדותיה.

בסוף עונת  עלתה הקבוצה לליגת העל השווייצרית.

בסוף עונת  סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השווייצרית השנייה. שתי עונות מאוחר יותר בעונת 2014/2015 הקבוצה רשמה את ירידת הליגה השלישית בתולדותיה, כשירדה ליגה נוספת לליגה השווייצרית השלישית, אך לאחר עונה אחת בלבד, היא שבה לליגה השנייה.

בסיום עונת 2018/2019 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השנייה בשווייץ ועלתה בחזרה לליגה הבכירה.

המועדון משחק באצטדיון סטאד דה ז'נב, אשר מכיל 30,084 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בשנת 2003, ואירח במהלך טורניר יורו 2008 שלושה משחקים משלב הבתים.

## פשיטת רגל

ב-4 בפברואר 2005, החברה העיקרית ששלטה במועדון הכריזה על פשיטת רגל. המועדון נקלע לחובות בסך של 10 מיליון פרנקים שווייצרים, ובנוסף שחקני הקבוצה לא קיבלו את משכורתם מאז חודש נובמבר 2004. בעקבות כך, המועדון הוכרח למכור את מרבית שחקניו ולשחרר מספר נוסף של שחקנים. כתוצאה מפשיטת הרגל, קבוצת הנוער של סרבט ז'נבה קיבלה את שם המועדון, והפכה להיות קבוצתו הרשמית בפועל, בעונת 2005/2006, הקבוצה הצעירה המחודשת של המועדון הצליחה להעפיל לליגה השווייצרית השנייה.

## סגל הקבוצה
נכון ל-16 באוקטובר 2025

 (קפטן)

 
 
 
 

 

 

 

## תארים
* **[[ליגת העל השווייצרית]]** **(17):**
** 1907, 1918, 1922, 1925, 1926, 1930, 1933, 1934, 1940, 1946, 1950, 1961, 1962, 1979, 1985, 1994, 1999
* **[[הגביע השווייצרי]]** **(8):**
** 1928, 1949, 1971, 1978, 1979, 1984, 2001, 2024
* '''ליגה שנייה בשווייץ''' **(3):**
**2006, 2016, 2019
* **[[גביע הדלה אלפי]]** **(4):**
** 1973, 1975, 1976, 1979
* **[[גביע הליגה השווייצרית]]** **(3):**
** 1977, 1979, 1980
* **[[הטורניר הבינלאומי של עיתונות הספורט]]** **(1):**
** 1908

## שחקנים מפורסמים
*  קרל היינץ רומניגה
*  אוליבר נויביל
*  סוני אנדרסון
*  ויורל מולדובן
*  כריסטיאן קארמבו
*  פיליפ סנדרוס
*  אלכסנדר פריי
*  לאופולד קילהולץ
*  מרטין פטרוב
* מרקו פסקולו

## מאמנים מפורסמים
*   בלה גוטמן
*  רוד קרול
*  אומברטו ברבריס

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר העוסק בהיסטוריה של המועדון

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל שווייצריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1890
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
Lullaby of Birdland

**Lullaby of Birdland** (בעברית: שיר ערש בבירדלנד) הוא סטנדרט ג'אז משנת 1952, שזכה ברבות השנים לביצועים רבים של המוזיקאים המובילים בעולם הג'אז והמוזיקה הפופולרית. השיר הולחן על ידי הפסנתרן הבריטי ג'ורג' שירינג, ומילותיו נכתבו על ידי הפזמונאי האמריקאי ג'ורג' דייוויד וייס. כיוון שבתקופה בה נכתב השיר, לא היה נהוג שתמלילן החבר באגודה האמריקאית למלחינים, כותבים ומפיצים (ASCAP) יכתוב מילים ללחן של מלחין בריטי, מילותיו מיוחסות לעיתים ל-B.Y. Forster - שם עט שבחר לעצמו וייס.

שמו של השיר מתייחס למועדון הג'אז המפורסם Birdland שבעיר ניו יורק, שפעל בשנות ה-50 של המאה ה-20 ואירח את מיטב אמני בג'אז של התקופה. בכך, מהווה שם השיר מחווה גם לסקסופוניסט והמלחין צ'ארלי פארקר, שעל בסיס כינויו "Bird" (ציפור) נקרא המועדון. עם הזמן הפך השיר להמנון הבלתי-רשמי של המועדון, והרכבי הג'אז שניגנו במועדון נהגו לסיים את הופעותיהם בשיר זה.

לחן השיר נכתב לבקשתו של מוריס לוי, בעל מועדון ה-Birdland, לטובת שידור רדיו מיוחד ששודר מהמועדון בשנת 1952. על פי עדותו של המלחין שירינג, השיר נכתב במשך 10 דקות בלבד, ומאוחר יותר הוקלט בגרסה אינסטרומנטלית. הזכויות על לחן השיר ניתנו כמובן לשירינג, אך הזכויות על הפצתו נותרו בידי לוי. מאוחר יותר כתב ג'ורג' וייס את מילות השיר, והוא הוקלט בשנת 1954 על ידי הזמרת שרה ווהן, יחד עם נגן החצוצרה קליפורד בראון. גרסאות מוכרות נוספות של השיר בוצעו על ידי אלה פיצג'רלד, מל טורמה והזמרת האיטלקייה מינה. בשנת 1954 פרסמה זמרת הג'אז האמריקאית בלוסום דירי ביצוע של השיר בשפה הצרפתית. בשנת 1962 הקליט ביל היילי גרסת טוויסט לשיר, שנקראה Lullaby of Birdland Twist. שירה של איימי ויינהאוס "October Song" כולל התייחסויות רבות למילותיו ומנגינתו של השיר Lullaby of Birdland.

בשנת 2004 פרסם ג'ורג' שירינג אוטוביוגרפיה, שנקראת כשמו של השיר.

## קישורים חיצוניים

* Lullaby of Birdland - פרטים אודות ההיסטוריה של השיר, וניתוח מוזיקלי שלו

קטגוריה:שירי ביל היילי
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
קטגוריה:שירי ג'אז
סירונה

שמאל|ממוזער|250px|אתרים בהם התגלו כתובות, פסלים או מקדשים לאלה סירונה.
**סירונה** (**Sirona**, **Thirona** או **Đirona** - נהגה "צירונה") הייתה אלה במיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ במרכז ובמזרח גאליה ולאורך נהר הדנובה. האלה נחשבה לאלת המעיינות החמים. פסליה ותגליפה לוו בעיקר בזאבים וילדים.

במספר מקדשים היא זוהתה כזוגתו של האל אפולו גראנוס או אפולו בורוו.

מקדשה העיקרי היה בטרוורי שבעמק הנהר מוזל.

מקור שמה במילה הגאלית "סטר" משמעה "כוכב".

ברחבי גאליה (צרפת של ימינו) התגלו כתובות רבות ופסלים המוקדשים לאלה. לא התגלו מקדשים לאלה בבריטניה.

## תיאור האלה
באלזי שבגרמניה התגלה תגליף אבן בו מתוארת האלה כלובשת גלימה ארוכה, ואוחזת בידה הימנית כד שתייה פולחני (פטרה - patera) ובידה השמאלית שרביט.

פסל האלה שהתגלה בהוכשיד מתאר את האלה כמחזיקה בידה קערה מלאה ביצים, ונחש אורך מתפתל סביב זרועה. בפסל זה לובשת האלה גלימה ולראשה עטרה שבמרכזה כוכב (מקור שמה).

פסל האלה שהתגלה במאליין שבקוט-ד'אור משנת 280 לפנה"ס לערך מתאר את האלה כעירומה למחצה, ונחש מתפתל סביב זרועה השמאלית - מוטיב המסמל את היותה אלת הרפואה.

בויין-אן-ואל התגלה עמוד מרובע ועליו ארבעה תגליפים המייצגים את סירונה, אפולו, מינרווה והרקולס. בתגליף זה מתוארת האלה כלובשת שמלה ארוכה ולראשה עטרה. בידה השמאלית היא אוחזת קרן שפע ובידה הימנית פטרה (כד טקסי) ממנו היא משקה נחש מתפתל.

## מקדשים
בחפירות ארכאולוגיות התגלו מספר מקדשים של האלה. מקדשים אלה כללו חדר פנימי ואכסדרה חיצונית. מקדשים אלה נבנו לרוב ליד מעיינות חמים או בארות.

אחד המקדשים התגלה בבודפשט ואחר בווייסבאדן שבהסה. מקדש מרכזי התגלה בהוכשילד - אשר נבנה סביב מעיין ושימש ככל הנראה אתר עלייה לרגל; מקדש זה נהרס בין השנים 250- 270 ולא נבנה מחדש.

## אזכורים תרבותיים
האסטרואיד 116 סירונה  שהתגלה על ידי כריסטיאן היינריך פרידריך פטרס, נקרא על שמה של האלה.

## קישורים חיצוניים

* תיאור האלה 
* תיאור האלה 

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות בריאות
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:אלות ים ונהר
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
אילנד

**אילנד**, **קאנה** או **בּוֹנְגּוֹ** (שם מדעי: *Taurotragus*) הוא סוג של אנטילופה ממשפחת הפרים שמקורו באזורי סוואנה באפריקה. לאילנד שני מינים: אילנד מצוי ואילנד ענק. האילנד הוא הגדול שבאנטילופות של אפריקה, עם זכרים במשקל שנע לרוב בין 600–800 ק"ג ונקבות במשקל שבין 400–600 ק"ג.

בישראל משתמשים באילנד לסילוק צמחייה מאזורים ביטחוניים רגישים מסביב לבסיסים צבאיים ובגבול עם לבנון. בשר האילנד מכיל אחוז גבוה יותר של חלבון ואחוז נמוך יותר של שומן מבשר בקר. בנוסף, חלב האילנד מכיל אחוז גבוה מאוד של סידן. אולם למרות זאת, האילנד אינו משמש לאכילה בקנה מידה נרחב.

את הכנסת האילנד בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, בתיאום עם צה"ל, יזם יגאל סלע, מראשוני החברה להגנת הטבע, אחרי שפרש מהחברה ב-1974 ועבר לעבוד במסגרת קק"ל.

## מיון
*סוג **אילנד** (*Taurotragus*)
**מין אילנד ענק (*Taurotragus derbianus*)
***תת-מין אילנד ענק מערבי (*Taurotragus derbianus derbianus*)
***תת-מין אלנד ענק מזרחי (*Taurotragus derbianus gigas*)
**מין אילנד מצוי (*Taurotragus oryx*)
***תת-מין אילנד מצוי זמביה (*Taurotragus oryx livingstonei*)
***תת-מין אילנד מצוי קייפ (*Taurotragus oryx oryx*)
***תת-מין אילנד מצוי מזרחי (*Taurotragus oryx pattersonianus*)

## קישורים חיצוניים

* 
* אילנד, באתר חוות האנטילופות בערבה
* קאנה (אילנד) באתר הספארי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן אנדראס וגנר
קטגוריה:פרים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קונדאטיס

**קונדאטיס** (**Condatis** - "מפגש מים") היה אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ בעיקר בצפון בריטניה הרומית ובגאליה. קונדאטיס היה אל מפגשי הנהרות, ומרכזו הפולחני היה בסמוך למפגש הנהרות טיין וטיס.

עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהה קונדאטיס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית.

שתי ערים בשם קונדאט (כיום רן שבברטאן, וכן העיר נורת'וויץ' שבצ'שייר) נקראו על שמו של האל.

קטגוריה:אלי ים ונהר
קטגוריה:אלי בריאות
פדרציית האופניים האיטלקית

ממוזער|טקסט=לוגו פדרציית האופניים האיטלקית|לוגו פדרציית האופניים האיטלקית
**פדרציית האופניים האיטלקית** (באיטלקית: **Federazione Ciclistica Italiana**; בראשי תיבות: **FCI**) היא פדרציית הספורט הלאומית למרוצי אופניים באיטליה האחראית על ספורט רכיבה על אופניים באיטליה.

הפדרציה חברה באיגוד הבינלאומי לאופניים ובאיחוד האופניים האירופאי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:פדרציות ספורט איטלקיות
טאראניס

ממוזער | שמאל**טאראניס** (**Taranis**) היה אל הרעם במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו), בריטניה והיספניה (ספרד של ימינו).

המשורר הרומי לוקאן מזכיר אותו (יחד עם האלים אסוס וטוטאטיס) בשירו האפי "פארסאליה".

טאראניס מתואר כאל מזוקן מחזיק בידו האחת ברק ובשנייה גלגל. עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה טאראניס עם האל יופיטר מהמיתולוגיה הרומית. כמו כן ניתן למצוא מאפייני דמיון רבים בין טאראניס לאל תור מהמיתולוגיה הנורדית.

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי סער
גאי אונסלו ליידקר

[שמאל|ממוזער|180px|קפטן גאי אונסולו לידקר מפקד [הצי המלכותי הבריטי בגזרת הלבנט. שני מימינו, עומד עמנואל טובים מנכ"ל אגודת יורדי ים זבולון]]

[שמאל|ממוזער|250px|קפטן גאי אונסלו ליידקר מימין עם [עמנואל טובים לשמאלו]]
**גאי אונסלו ליידקר** (**Guy Onslow Lydekker**, SNOLA, OBE, DSC, RN) (1890 - 23 ביוני 1984) היה קצין בצי המלכותי הבריטי בדרגת קפטן (מקביל לאלוף-משנה), ששימש כמפקד כוחות הצי הבריטי בארץ ישראל (פלשתינה) במלחמת העולם השנייה (Naval officer-in-charge Palestine Ports). 

בתחילת המלחמה, לאחר כיבוש לבנון מידי צרפת של וישי, התמקמה מפקדת גזרת הלבנט במחנה מיידון בביירות, אולם בהמשך העביר ליידקר את מפקדתו לבסיס סטלה מאריס בחיפה. בעיר הוקמו מספנות, שעסקו בעיקר בהסבת ספינות דיג לשולות מוקשים. בשלהי שנת 1941, כאשר המחסור החמור בכוח אדם מקצועי העיק ביותר, תמך ליידקר בגיוס מתנדבים יהודים לצי המלכותי הבריטי, על סמך היכרותו והתרשמותו ממיומנויותיהם של היהודים שעבדו כאזרחים במספנות ובבתי המלאכה של הצי בחיפה. יחד עם עמיתו לוטננט-קומנדר מיצ'ל, קיים לידקר שיחות עם אישי ציבור מן היישוב היהודי, ביניהם ראש המחלקה הימית של הסוכנות היהודית בר כוכבא מאירוביץ, בא כוח המחלקה הימית בחיפה ד"ר נפתלי וידרא, מזכיר מועצת פועלי חיפה ולשכת העבודה בנמל חיפה אבא חושי, היועץ המשפטי של הסוכנות דב יוסף, וראש המחלקה המדינית משה שרת, ובעקבות כך הסכימו ליידקר ומיצ'ל להמליץ בפני הממונים עליהם במפקדת הצי באלכסנדריה על גיוס יהודים לצי הבריטי לתפקידי חוף בלבד.

בנו, אנטוני ג'ון גאי ליידקר, התגייס אף הוא לצי המלכותי הבריטי ושרת כקצין בדרגת לוטננט (סרן ימי) על נושאת המטוסים אוונג'ר (HMS Avenger). הוא נהרג ביום ראשון 15 בנובמבר 1942, כאשר נושאת המטוסים הותקפה בטורפדו על ידי הצוללת הגרמנית U155 קרוב לגיברלטר.

לאחר פרישתו מן השרות התגורר ליידקר בסאנדרסטד שברובע קרוידון בדרום לונדון. הוא האריך ימים והלך לעולמו בשנת 1984, בגיל 94.

## עיטורים
* OBE - קצין של מסדר האימפריה הבריטית Officer of the Order of the British Empire 
* DSC - עיטור הצלב של השירות המצוין Distinguished Service Cross 
*SNOLA - קצין צי בכיר גזרת הלבנט Senior Naval Officer Levant Area 

## ראו גם
מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:קציני הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה
פדרציית האופניים האוסטרית

**פדרציית האופניים האוסטרית** (בגרמנית: **Österreichischer Radsport-Verband** – **ORV**) היא פדרציית הספורט הלאומית למרוצי אופניים באוסטריה האחראית על ספורט רכיבה על אופניים באוסטריה.

הפדרציה נוסדה בשנת 1973, ומורכבת מתשע אגודות ספורט אזוריות. הפדרציה חברה באיגוד הבינלאומי לאופניים ובאיחוד האופניים האירופאי.

הפדרציה מקיימת מרוצים ארציים של אופני כביש ואופני מסלול, וכן מרוצי רכיבה על אופני הרים, אופני BMX, סייקלו–קרוס ופרה-סייקלינג.

## נשיאי ה-ORV

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פדרציות ספורט לאומיות
קטגוריה:אוסטריה: ספורט
יהושע גרוס

**יהושע גרוס** (נולד ב-1937), הוא שופט בדימוס, כיהן כסגן נשיא בבית המשפט המחוזי בתל אביב.

## חייו
גרוס הוא יליד תל אביב ובוגר תיכון עירוני א' בתל אביב. מוסמך הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים (בהצטיינות). בעל רישיון עריכת דין משנת 1964, עורך דין עצמאי בשנים 1964 עד 1975. גרוס כתב מאמרים בעיתון הארץ בין השנים 1974 – 1975.

בשנת 1975 נתמנה גרוס לשופט בית משפט השלום בתל אביב. ב-1979 נתמנה שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב, ובשנת 1980 קיבל מנוי של קבע כשופט מחוזי. ב-1993 נתמנה כראש הרכב ערעורים (אזרחיים ופליליים) ובשנת 2000 נתמנה כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. פרש לגמלאות ב-2007.

מחבר הספרים "כבודו מלא אולם" (חידודי לשון בתחום המשפט), ו"אולם ומלואו".
עם פרישתו פורסם לכבודו הספר "משפט וספר" המכיל מאמרים של שופטים ופרופסורים בתחום זה, בעקבות השתלמויות בנושא "משפט וספרות" שהשופט גרוס מנהל במכון להשתלמות שופטים.

חיבר מאמרים רבים בנושאים משפטיים ובהם: "תכונות השופט" (המשפט, ביטאון המכללה למנהל - 1996) "על שופטים ופרקליטים במחזות שייקספיר" (הפרקליט, 1993) "סמכות בית המשפט המחוזי בענייני מזונות של בני זוג מוסלמים ונוצרים (הפרקליט, 1982), "מסמך בכתב לפי סעיף 8 לחוק המקרקעין" (הפרקליט, 1974), "בית-המשפט והאקדמיה".

משפטים מפורסמים אותם ניהל: צ'רלי ביטון, המרכז הרפואי בהרצליה, ד"ר קראוס, האחים אלפרון, מרסל פדידה (מנהלת בית-אבות), רייש ומזרחי (רצח בארצות הברית), שגרירות קנדה (חסינות דיפלומטית), הרצל אביטן (רצח רוני ניצן), דוד אפל, השגריר המצרי (חסינות דיפלומטית).

ב-1994 התמנה כיו"ר הוועדה לעיון בתיקי בתי-המשפט.

משמש כיום סגן נשיא ארצי ויו"ר סניף תל אביב של אגודת הידידות ישראל-אמריקה. יו"ר ועדת אימוצים, ועדת ערר לפי חוק השבת נכסים של נספי שואה, ועדת האכיפה המינהלית על פי חוק ניירות ערך. כמו כן, עד לשנת 2014 שימש כיו"ר ועדת הבחירות המרכזית של מפלגת הליכוד.

לגרוס ולרעייתו רינה שני בנים. אורן, פרופסור למשפט בינלאומי בבית הספר למשפט של אוניברסיטת מינסוטה. דרור, בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהוראה במכללת בית ברל.

## קישורים חיצוניים

*
*
*השופט יהושע גרוס פורש ממערכת המשפט אחרי 32 שנה של הומור ושנינה, באתר גלובס

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קיסוניוס

ממוזער|שמאל|250px|אתרים בהם התגלו כתובות לכבוד קיסוניוס.
**קיסוניוס** (**Cissonius** או **Cisonius**) או **קסוניוס** (**Cesonius**) היה אל המסחר במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו) וגם בדרומה של גרמניה ובשווייץ של ימינו.

עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית זוהה קיסוניוס עם האל מרקורי מהמיתולוגיה הרומית.

קסוניוס תואר כאדם מזוקן, שלראשו קסדה, והוא רוכב על איל ואוחז בידו כוס יין, או כאשר לראשו קסדה מכונפת והוא אוחז מטה שליחים, ומלווים אותו תרנגול ועז.

ככל הנראה, בהשפעת המיתולוגיה הרומית, הפך קיסוניוס לאל הסוחרים ומגן עוברי האורח.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי מסחר
שדה לבן

**שדה לבן** בשפת חז"ל הוא שדה המיועד לגידולים נמוכי קומה ולא לעצים. השדה נקרא "לבן" בגלל היותו נקי מצל שחור, או משום שהגידולים בו בעלי צבע בהיר יחסית .
שדה לבן שונה מ"שדה אילן" מבחינה הלכתית בזמנים בהם מותר לזרוע בו בשנה שישית, ובפעולות החקלאיות שמותר לעשות בו בחול המועד.

בנוסף שדה לבן אינו מושקה אלא מסתפק בגשם בשונה מבית השלחים.

## מקורות
בתנ"ך נזכרת המילה "שדמות", אשר רש"י מפרש אותה במשמעות "שדה תבואה", מכאן ייתכן ששדה לבן הוא במקרא "שדמה" (אף שאחרים מפרשים שמשמעות המילה היא גפן).

המונח שדה לבן מוזכר במשנה: , ובתוספתא.

בתלמוד מובא המונח בהקשר של נחלות השבטים בארץ ישראל: "ולא כחלוקה של עולם הזה חלוקה של עולם הבא; העולם הזה: אדם יש לו שדה לבן - אין לו שדה פרדס. שדה פרדס - אין לו שדה לבן. לעולם הבא - אין לך כל אחד ואחד שאין לו בהר ובשפלה ובעמק...".

## קישורים חיצוניים
*שדה לבן בוויקישיבה
*שדה לבן במילון ערכים לסדר זרעים מבית מכון התורה והארץ
## הערות שוליים

קטגוריה:לשון חז"ל
קטגוריה:שמיטה ויובל
אביב ואקנין

**אביב ואקנין** (נולד ב-8 בספטמבר 1976) הוא גולש גלים ישראלי, שזכה באליפות המדינה בין 2005 ל-2008.
## ביוגרפיה
ואקנין, יליד ישראל, החל לגלוש כבר בגיל חמש לאחר שקיבל גלשן מאחיו הגדול. ואקנין החל להתחרות בגיל 12. תאריו הראשונים היו אלוף ישראל לילדים (1992) ואלוף ישראל לנוער (1993–1995). באותן שנים הוא גם ייצג את ישראל באליפות העולם בגלישת גלים.

כשהתגייס לצה"ל הוא קיבל מעמד של ספורטאי מצטיין, ובזכות כך יכול להמשיך בקריירה שלו. לאחר שסיים את שירותו הצבאי הוא נפצע באופן אנוש לאחר שנפל מצוק בגובה 35 מטרים. הרופאים היו פסימיים באשר לסיכויי החלמתו, אך הוא הצליח להתגבר על כל פציעותיו בזכות תהליך שיקום שנמשך שנתיים. בתחרות הראשונה שבה השתתף לאחר שחזר לגלוש הוא אף זכה.

ואקנין המשיך להתחרות בישראל ומחוצה לה, ובין הישגיו ניתן למנות את המקום ה-16 באליפות עולם לנבחרות וסגן-אלוף ישראל בשנים 2003 ו-2005.

הוא זכה באליפות ישראל לבוגרים לראשונה בשנת 2004, ולאחר מכן בשנים 2006–2009.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גולשי גלים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בספורט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מחלף קריית ראשון

**מחלף קריית ראשון** הוא מחלף בכביש 431 המקשר לשדרות מוטה גור בראשון לציון. המחלף נפתח לתנועה בנובמבר 2008 עם פתיחת הקטע המערבי של כביש 431.

המחלף בנוי בתצורת מחלף יהלום שהצמתים בו הם מסוג מעגל תנועה. כל כיווני התנועה במחלף מתאפשרים באמצעות מעגלי התנועה ונתיבי שירות המשותפים למחלף מבוא איילון. הכניסות למחלף מכיוון מערב מבוססות על הכניסות מנתיבי איילון למחלף מבוא איילון.

## קישורים חיצוניים
*תמונות מבניית המחלף, קבוצת ד.א.ל

קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
קטגוריה:מחלפי יהלום
קריית ראשון
מחלף ראשון דרום

**מחלף ראשון דרום** הוא מחלף המקשר בין כביש 431 וכביש 4. הוא נפתח לתנועה בנובמבר 2008 עם פתיחתו של הקטע המערבי בכביש 431. לפני הקמתו הייתה במקום יציאה מכביש 4 לכביש 4311, ועם הקמתו של כביש 431 היא הפכה לחלק מנתיבי השירות של כביש 431.

כיווני התנועה במחלף חלקיים ומתאפשרים בשני כיוונים בלבד: מכביש 431 בכיוון מערב לכביש 4 בכיוון דרום ומכביש 4 בכיוון צפון לכביש 431 בכיוון מזרח. הגישה לכביש 4 מתבצעת באמצעות רמפה ארוכה המורכבת משלושה גשרים. קרבתו של המחלף למחלף עין הקורא מאפשרת בחירת נתיב נסיעה חלופי לשם ביצוע פניות בכיוונים אחרים.

## קישורים חיצוניים

*תמונות מבניית המחלף, קבוצת ד.א.ל

קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
ראשון דרום
אנדרטה לנופלים בקרבות באזור מודיעין

**[[יוסף אסא|האנדרטה]] לנופלים בקרבות באזור מודיעין** נמצאת ביער בן שמן בסמוך לקברות המכבים.

## היסטוריה
אזור מודיעין נקרא מקודם מודיעים על שם מולדת החשמונאים. האזור הוא מרחב הגבעות הפתוח בין הערים לוד, פתח תקווה ומודיעין. בשנת 1948 היה האזור משובץ בכפרים ערביים רבים ונקודה יהודית אחת - בן שמן. השליטה בחבל זה הייתה חשובה כדי להבטיח את הפעילות בשדה התעופה ליד לוד וכן לשם הרחבת מסדרון המעבר בין תל אביב לירושלים. רוב הקרבות בחבל ארץ זה התנהלו במסגרת מבצע דני ביולי 1948. באנדרטה מונצחים הנופלים בקרבות באזור מודיעין במלחמת העצמאות וכן בני היישובים באזור שנפלו במערכות ישראל.

האנדרטה הוקמה בשנת 1981. היא מורכבת משמונה משולשים בגבהים שונים שעיצובם משחזר את מצבת שבע הפירמידות שהייתה על קברי המכבים במודיעים. לפי הכתוב בספר מקבים א' (י"ג, 27) הקים שמעון התרסי שבע מצבות שצורתן פירמידה על קבר בני משפחתו: אביו מתתיהו הכהן, אימו, וארבעת אחיו שנהרגו בקרבות: אלעזר החורני, יהודה המכבי, יונתן הופסי ויוחנן הגרדי ומצבה נוספת לעצמו.

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל אסא יוסף.

ליד האנדרטה נמצא קיר הנצחה ובו חקוקים שמות הנופלים והקרבות בהם נפלו.

## גלריה

## ראו גם
* מבצע דני

## קישורים חיצוניים

* 

מודיעין
מודיעין
קטגוריה:יער בן שמן
פחד מליצנים

[שמאל|ממוזער|250px|ליצן מפחיד הוא דמות אשר נעשה בה שימוש ב[תרבות פופולרית|תרבות הפופולרית.]]
**פחד מליצנים** (לפעמים מכונה **קולרופוביה**, באנגלית: **Coulrophobia**, על אף שהמונח אינו רשמי) הוא פחד חריג, או אף בלתי נשלט, מליצנים. DSM-IV אינו מכיר בפחד ספציפי מליצנים כפוביה נפרדת, אך מתייחס לפחד מדמויות מחופשות, ומכיוון שנערכים מעט מחקרים על ליצנים, כולל על ליצנות רפואית, קשה לדעת את היקף התופעה. עם זאת, מחקר שנעשה באוניברסיטת שפילד מצא שליצנים רפואיים עשויים להפחיד חלק מהמטופלים. אולם, הדסון ועוזריו מדווחים כי נמצאה שגיאה שיטתית בעריכת מחקר זה והחוקרים חזרו בהם מפרסומו.

## בתרבות פופולרית
[ממוזער|200px|שמאל|[סיזר רומרו בדמות הג'וקר, מתוך סדרת הטלוויזיה "באטמן", 1967.]]
פחד מליצנים הופיע רבות בתרבות פופולרית, ובפרט בספרות, בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה, לעיתים תוך שימוש במונח "קולרופוביה". ישנן שלל דוגמאות של יצירות בהן מופיעות דמויות שליליות ומפחידות המחופשות לליצן, כגון הג'וקר בקומיקס של DC קומיקס, ״מפחיד״ ו- ״מפחיד 2״ ו-"זה" מאת סטיבן קינג. במקרים אחרים, פחד מליצנים משמש כאלמנט קומי: משום שבגדיו ומעשיו של הליצן נועד לשעשע את הצופים בו - בפחד מליצנים גלומה סיטואציה קומית, וזו מוצגת לא אחת בקומדיות מצבים, בסדרות טלוויזיה מצוירות ובסרטי קולנוע.

בין היצירות הרבות בהן קיים פחד מליצנים ניתן למנות את: אנימניאקס, באפי ציידת הערפדים, בוסטון ליגל, בן 10, דוקטור הו, ההרפתקאות של בילי ומנדי, הקול בראש, הרפתקאות שרה ג'יין, זה, מגרש ביתי, בונז, מנדלבאום בלש פרטי, משפחה מודרנית, סיינפלד, על טבעי, פרייז'ר, ראגרטס ועוד.

## ראו גם
* תופעת הליצנים המפחידים

## קישורים חיצוניים
* עמי בן בסט, זהירות ליצנים!, באתר "רשימות"
* ג'וזף דורווין, Coulrophobia and the Trickster, באתר אוניברסיטת טריניטי.
* , פורסם במקור ראשון
* The History and Psychology of Clowns Being Scary מאת לינדה רודריגז מקרובי, מגזין סמית'סוניאן, 1 באוגוסט 2013
* 
* 
* 
* פחד מליצנים הוא לא צחוק – והאם סרטי האימה אשמים בכך?, באתר עולם האימה, 30 במרץ 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:ליצנות
קטגוריה:פוביות
ריצ'רד דאן

**ריצ'רד פטריק דאן** (באירית: **Risteárd Ó Duinn**; נולד ב-21 בספטמבר 1979 בדבלין) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת הבלם.
## קריירה
דאן החל לשחק כדורגל בצעירותו במערכת הנוער של הום פארם. בשנת 1996 הוא עבר לשחק בקבוצת המילואים של אברטון, וב-1997 הוא חתם על חוזה מקצועני במועדון לחמש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אברטון במשחק גביע ה-FA כנגד סווינדון טאון ב-5 בינואר 1997.

בשנת 2000, בתום חמש עונות באברטון, חתם דאן במנצ'סטר סיטי תמורת 3 מיליון ליש"ט. הוא שיחק לראשונה במדי הקבוצה ב-23 באוקטובר, במשחק מול סאות'המפטון במסגרת הפרמייר ליג. את שערו הראשון עבור הסיטי הבקיע רק בעונת , במשחק מול ברמינגהאם סיטי בליגה הראשונה של הפוטבול ליג.

מאז שנת 2006, דאן כיהן כקפטן מנצ'סטר סיטי. הוא זכה בתואר שחקן השנה של המועדון ארבע פעמים ברציפות בין 2005 ל-2008, ובכך היה השחקן הראשון שזוכה בתואר זה ארבע פעמים. בשנת 2007 הוא אף זכה בתואר כדורגלן השנה באירלנד מטעם התאחדות הכדורגל האירית. הוא כבש שבעה שערים בשמונה שנים בהן שיחק בקבוצה.

בספטמבר 2009 עבר דאן לקבוצת אסטון וילה, בשל ריבוי שחקני ההגנה בסיטי. את שערו הראשון בקבוצה הוא כבש נגד קבוצתו הקודמת, מנצ'סטר סיטי. בשנת 2013 עבר לשחק בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס. בשנת 2015 שוחרר מהקבוצה, ובחודש נובמבר של אותה שנה הודיע רשמית על פרישה ממשחק.

דאן שיחק בנבחרת אירלנד משנת 2000 ועד שנת 2013. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2002, אך לא שותף בו. מאז שיחק 80 פעמים במדי הנבחרת וכבש שמונה שערים.

## קישורים חיצוניים

* ריצ'רד דאן באתר מנצ'סטר סיטי

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל אירים
קטגוריה:דבלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1979
מחלף נס ציונה

[שמאל|ממוזער|250px|מראה המחלף. במרכז התמונה ניתן לראות את ה[מנהרה המנקזת את התנועה המשתלבת מכביש השרות לתוואי הראשי של כביש 431 בכיוון מזרח]] 
ממוזער|250px|לקראת המחלף
**מחלף נס ציונה** הוא מחלף בכביש 431 המקשר אותו עם כביש 423. הוא נפתח לתנועה באופן חלקי בפברואר 2009 עם קישור לכביש 4313 לכיוון באר יעקב, ובהמשך נוסף החיבור לכביש 423.

המחלף נבנה בתצורה משולבת של מחלף יהלום ולולאת מחלף עלה תלתן. גשר המחלף עובר מעל כביש 431 בתוואי כביש 423. הלולאה מקשרת בין כביש 423 בכיוון צפון לבין כביש 431 בכיוון מערב. ממערב למחלף מתחילה דרך השרות של כביש 431 הנמשכת עד למחלף מבוא איילון. מסיבה זו משמש המחלף גם ככניסה למחלף ראשונים עבור הנוסעים בכביש 431 לכיוון מערב, ומנקז אליו את התנועה הנכנסת לכיוון מזרח של כמה מחלפים בכביש 431 הנמצאים ממערב לו. כדי לסייע בהשתלבות חלקה של כלל התנועה בכביש השרות אל הנתיב הראשי של כביש 431 בכיוון מזרח, נבנתה במחלף מנהרה קצרה העוברת מתחת לרמפה המשמשת את היוצאים מכביש 431 במחלף זה.

כביש 423 משמש כדרך אזורית המקשרת בין רחובות, נס ציונה וראשון לציון.

## קישורים חיצוניים

* תמונות מבניית המחלף, קבוצת ד.א.ל

קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:נס ציונה: תחבורה
נס ציונה
שושלת שין

**שושלת שין** (בסינית: 新, בפיניין: Xīn) הייתה שושלת הקיסרים הסינית השלישית, ששלטה על סין בין השנים 9–23 לספירה. משמעות המילה "שין" בסינית היא "חדש", כלומר שושלת חדשה.

השושלת מנתה למעשה רק קיסר אחד, בשם ואנג מאנג, וחצצה בין שתי **שושלות האן** ששלטו בתקופות שלפניה ושאחריה. וָאנְג מָאנְג כונה על ידי ההיסטוריונים בסין כקיסר גונב הכס. וָאנְג מָאנְג ביצע רפורמה בכלכלה ובבעלות על אדמות הקיסרות, דבר שקומם עליו את בני המעמד הגבוה - בעלי האדמות העשירים. באוקטובר שנת 23 המורדים צרו על ארמונו של **וָאנְג מָאנְג**, וב-6 באוקטובר הרגו אותו. בתום הקרב הושחתה גופתו של הקיסר וָאנְג מָאנְג, ראשו נכרת ונלקח לבירת האן וואן-צאנג, שם נתלה על חומת העיר. אחרי מותו קמה שושלת האן המזרחית, אשר המשיכה לשלוט כמאתיים שנים נוספות.

## גלריה

קובץ:Konfuzius.jpg|פסל של וָאנְג מָאנְג לבוש כחסיד של קונפוציוס
קובץ:Han commanderies and kingdoms CE 2.jpg|סין בשנת 2 לספירה


## קישורים חיצוניים

* 

שין
דומא קי

**דומה קי** (באנגלית: **Duma Key**) הוא ספר מתח, על גבול האימה, מאת סופר האימה סטיבן קינג, שיצא בשנת 2008.

## עלילה
אדגר פרימנטל, קבלן עשיר ממינסוטה, עובר תאונת עבודה במהלכה הוא מאבד את ידו הימנית וסופג פגיעה מוחית קשה. בזמן תהליך השיקום הוא חווה תנודות במצב הרוח, אובדנות והתקפי זעם, מה שגורם לאשתו להגיש בקשה לגירושין.

בעצת הפסיכולוג שלו, עוזב אדגר את מינסוטה ושוכר בית על חוף האי דומא קי, מול חופי פלורידה, שם הוא מנסה לחדש את תחביב הציור הישן שלו. אדגר מתיידד עם תושבי האי האחרים - קשישה בשם אליזבת איסטלייק שסובלת מדמנציה, שרוב שטח האי שייך למשפחתה, והמטפל שלה, ג'רום וייירמן, עורך דין לשעבר שסובל מפגיעה מוחית כתוצאה מניסיון התאבדות כושל.

אדגר שוקע בציור אובססיבי. כאשר הוא מצייר הוא שרוי באקסטזה, חש כאילו ידו הימנית החסרה היא זו שמציירת והוא אינו שולט במעשיו באופן מלא. הוא מגלה שציוריו מכילים חזיונות על-טבעיים, באמצעותם הוא מקבל מידע על המתרחש במינסוטה. התרחישים בציוריו מתגשמים במציאות, וכך הוא מרפא את ג'רום והורג רוצח בתא המעצר. 

אדגר מגלה שאמנים מצליחים רבים התגוררו בדומא קי בעבר, ושג'רום פיתח כישרון על-טבעי לטלפתיה מאז שנפגע במוחו, אך איבד אותו כשהתרפא. ציוריו נעשים מוחשיים ומעוררים אימה יותר ויותר, ומתמקדים בתיאור ספינה בשם "פרסי". אליבת מייעצת לאדגר למכור את ציוריו ללקוחות רבים ומרוחקים גאוגרפית מחשש שריכוז הציורים בדומא קי ייצור כוח על-טבעי מסוכן, ואדגר מסכים להציג את ציוריו למכירה בגלריית אמנות מקומית. התערוכה זוכה להצלחה רבה ורוב ציוריו של אדגר נמכרים. אליזבת מבקרת בתערוכה, ולמראה סדרת ציורי הספינה, היא חווה התקף חרדה ולבסוף שבץ, שגורם למותה. 

בציר זמן נפרד המתרחש ב-1927, אליזבת הצעירה, שנפצעה בראשה כשנפלה מכרכרה, מתחילה לצייר. ישות על-טבעית בשם "פרסי" מתקשרת איתה ומחדירה בה ידע, כוחות על-טבעיים ודחפים בלתי נשלטים. אליזבת מציירת סופה, שמתגשמת במציאות וחושפת שרידי ספינה טבועה בחוף דומא קי, ביניהם פסלון חרסינה בדמות אישה חסרת פנים. כשהפסלון מוצא מהמים כוחותיה של פרסי מתחזקים, ואליזבת המפוחדת מנסה להתנתק משליטתה. פרסי, כנקמה, גורמת לאחיותיה התאומות של אליזבת לטבוע בחוף, אך אליזבת מטביעה את הפסלון במים מתוקים וכך מנטרלת את כוחותיו. 

לאחר התערוכה חווה אדגר חזיונות של אחותיה המתות של אליזבת. הוא מגלה שאלה שמחזיקים בציוריו נמצאים בשליטתה של פרסי, ומורה ללקוחות הגלריה להשמיד את הציורים, אך לא מספיק למנוע ממבקרת אמנות שקנתה את אחד מציוריו להרוג את אילזה, בתו. הוא הולך עם ג'רום לאחוזת איסטלייק הישנה בה גרה אליזבת בילדותה, שם הם מוצאים את הפסלון בתוך מיכל מים מתוקים שנסדק והחל לדלוף עם השנים. אדגר מתנגד לשליטתה של פרסי ומעביר את הפסלון למיכל פלסטיק אטום.

אדגר וג'רום נוסעים למינסוטה ומשליכים את הפסלון למעמקי אגם פאלן , שם הם מקווים שיישאר. ג'רום מתכנן להקים רשת מלונות במקסיקו ומזמין את אדגר להצטרף אליו, אך חודשיים לאחר מכן, ג'רום מת מהתקף לב. אז מצייר אדגר, בפעם האחרונה, סופה רבת עוצמה שהורסת לחלוטין את דומא קי.

## קישורים חיצוניים
* אתר הבית של סטיבן קינג.
* 

קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
הם היו עשרה

**הם היו עשרה** הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 1960 ונחשב לאחד הסרטים החשובים בתולדות הקולנוע הישראלי.

את הסרט ביים ברוך דינר והופיעו בו בין היתר עודד תאומי, בומבה צור, ליאו פילר, גבריאל דגן, יהודה גבאי, ניסים עזיקרי, איתן פריבר, ישראל רובינצ'יק ונינט דינר. את התסריט כתב דינר יחד עם גבריאל דגן ומנחם שובל.

## הפקה והפצה
הסרט התאפיין במיעוט שימוש באביזרים, בצוות שחקנים קטן ובצילום איטי. ערכה את הסרט הלגה קלר. הסרט צולם ליד המושב שגב. הצגת הבכורה של הסרט נערכה בקולנוע "הבירה" בירושלים, בנוכחות נשיא־המדינה יצחק בן צבי וראש עיריית־ירושלים מרדכי איש שלום.
פסקול הסרט יצא לאור על תקליט של חברת "הד ארצי", וכלל 3 שירים המושרים בסרט על ידי שמעון ישראלי. 

"הם היו עשרה" היה הסרט הראשון שקיבל תמיכה כספית מהקרן לעידוד הסרט הישראלי.
## עלילה
עלילת הסרט עוסקת בחבורת חלוצים המקימים מושב שיתופי בארץ ישראל. בחבורה תשעה גברים ואישה - מניה. הסרט עוסק באתגרים העומדים בפני הקבוצה: יחס השלטונות העות'מאנים, יחס השכנים הערבים, בעיות קיומיות (מלריה, מחסור במים) וגם היחסים הפנימיים בקבוצה.

## פרשנויות
על הסרט נכתבו פרשנויות וניתוחים רבים. החוקרת אלה שוחט מציינת, כי השימוש בשפות המקוריות של כל אחת מן הדמויות (החלוצים מדברים רוסית, הערבים ערבית), וניסיונם של החלוצים לתקשר בערבית מסמל את פתיחותם.

חוקר קולנוע נוסף, ניצן בן שאול, ניתח את הסרט בהשוואה לסרט "צבר", וטוען, כי בעוד שהקונפליקט בין יהודים לערבים ב"צבר" עוסק במשאבים; ב"הם היו עשרה" הוא קונפליקט על חוק וסדר, הטומן בחובו אפשרות לפתרון.

מבקר הקולנוע אורי קליין כתב כי "המושגים בית וקהילה, כפי שהם מתוארים ב("הם היו עשרה"), מעורערים: הבית הוא ארעי, הקהילה מורכבת מיחידים שאינם משתלבים לקולקטיב, למרות הטקסים החברתיים שהם משתתפים בהם הכוללים קטעי שירה משותפת ואפילו קטע של ריקוד חסידי בעת הקציר".

## לקריאה נוספת
* נורית גרץ ויעל מונק, **במבט לאחור: קריאה חוזרת בקולנוע הישראלי 1948-1900**, האוניברסיטה הפתוחה, 2015.

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1960
קטגוריה:סרטי שחור-לבן ישראליים
קטגוריה:סרטי ברוך דינר
גן התקומה

שמאל|ממוזער|250px|מפת הרובע היהודי
שמאל|ממוזער|250px|מתקני ספורט בתחומי הגן
שמאל|ממוזער|250px|שרידי כנסיית סטפנוס הקדוש
שמאל|ממוזער|250px|התיאטרון הפתוח מעל קמרונות כנסיית הניאה
**גן התקומה** שוכן בשולי הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, ומהווה אתר ארכאולוגי ומקום לפעילות ספורט ופנאי.

## מיקום הגן ותולדותיו
גן התקומה שוכן בצמוד לחומת העיר העתיקה מדרום, סמוך לשער ציון. במאה ה-19 שימש חלקו המערבי של המתחם כמושבת מצורעים, שנודו מן החברה בשל מחלתם המדבקת, היא מחלת הנסן, המזוהה בטעות עם מחלת הצרעת המקראית. בתיהם העלובים של המצורעים נבנו סמוך לשער ציון, כשפניהם אל החומה. רק במחצית השנייה של המאה ה-19 עקרו המצורעים מהעיר העתיקה למוסדות מסודרים מחוץ לחומות. הבתים העלובים נהרסו, והמתחם הפך לחלק מהרובע היהודי.

האזור כולו שימש עד שנת 1948 למגוריהם של יהודים ספרדים, ונקרא בשם 'החָכּוּרה'.

## שם הגן
גן התקומה תוכנן כחלק מתוכנית האב לשיקום הרובע היהודי לאחר איחוד ירושלים ב-1967. שמו מבטא את תקומת הרובע מעפר והרס, שהיו מנת חלקו במשך 19 השנים שבהן היה נתון תחת שלטון ירדן.

## ממצאים ארכאולוגיים
פעולות השיקום והבנייה ברובע היהודי לאחר מלחמת ששת הימים נערכו בצד חפירות ארכאולוגיות. הייתה זו הפעם הראשונה שהרובע נחפר לעומק באופן יסודי, בשילוב כלי מחקר וטכנולוגיה מודרניים. מאחר שבמשך השנים בהן הייתה העיר העתיקה בידי ירדן לא התגורר כמעט איש בתחומי הרובע, יכלו הארכאולוגים לפעול כמעט בחופשיות, ובזכות כך חשפו ממצאים מרשימים מאוד מתקופות היסטוריות רבות.

הממצא הארכאולוגי החשוב ביותר, שנתגלה בחלקו המזרחי של גן התקומה, הוא מאגרי המים הקדומים של כנסיית הניאה הביזנטית. כנסייה זו, שהייתה כנראה הגדולה בכנסיות ירושלים במאה ה-6, השתרעה על פני שטח עצום, ושרידיה נתגלו גם תחת כיכר בתי מחסה. מאחר שגבול החומה הדרומית של העיר העתיקה שוכן על מדרון תלול, נאלצו בוני הכנסייה לתמוך את מאגרי המים בקירות עבים ובקמרונות גדולים, שהשתמרו יפה עד ימינו.

בחלק המרכזי של הגן נשתמרו שרידיו של מנזר סטפנוס הקדוש הארמני מן התקופה הצלבנית (לפני כ-900 שנה). עמודי המנזר שוחזרו, וכן חלק מקירותיו החיצוניים. בחלקו המערבי של גן התקומה נתגלו שרידיו של שער ציון מן התקופה האיובית. שער ציון של ימינו, הקבוע בחומת העיר העות'מאנית, שוכן למעשה בנקודה מערבית וגבוהה יותר לשער ציון ההיסטורי. השער הקדום עמד בקצה הקארדו העתיק, ושרידי בית השער הגדול שלו השתמרו, על קירותיהם העבים וחרכי הירי.

## מתקני ספורט ופנאי
על גבי מאגרי המים של כנסיית הניאה הוקם תיאטרון פתוח למופעים, וכן שני גני שעשועים לילדים. ליד שרידי מנזר סטפנוס נבנו מתקני ספורט, ובהם מגרשי כדורגל וכדורסל, וכן שולחנות פינג פונג, המהווים את חלקו העיקרי של הגן.

## ראו גם
* סובב חומות ירושלים
* הגן הארכאולוגי ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הרובע היהודי
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
קטגוריה:ירושלים: עתיקות
תקומה, גן ה-
דניס אוונס

**דניס ג'וזף אוונס** (באנגלית: **Dennis Joseph Evans**; 18 במאי 1930 - 23 בפברואר 2000) היה כדורגלן אנגלי.

## קריירה
אוונס נולד באלסמר פורט שבצ'שייר, והחל את קריירת הנוער שלו במועדון המקומי. הוא נבחן בלא הצלחה בוולבס, ובינואר 1951 חתם בארסנל. לאחר שנתיים בקבוצת המילואים ובקבוצת הנוער של המועדון ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953. בעונתו הראשונה הוא שיחק רק בחלק מהמשחקים, אך בעונתו השנייה בארסנל הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב בעמדת המגן השמאלי, במקום וולי ברנס.

אוונס היה שחקן הרכב קבוע עד סוף העשור. בתקופה זו הוא הבקיע את אחד מהשערים הידועים ביותר בהיסטוריה של ארסנל; לקראת סוף המשחק מול בלקפול ב-17 בדצמבר 1955 התוצאה הייתה 4 - 0, כאשר לפתע נשמעה שריקה מכיוון הקהל. אוונס חשב ששופט המשחק שרק לכיוונו, ובעט בכדור בשמחת ניצחון. כתוצאה מהבעיטה הכדור חלף על פני שוער ארסנל קון סאליבן, וחדר לרשת. המשחק הסתיים בתוצאה 4 - 1.

ב-1956 הפך אוונס לבועט הפנדלים הקבוע של ארסנל; הוא הבקיע 12 שערים ב-207 משחקיו במדי ארסנל, כולל שבעה בעונת 1958/1959. הוא גם החליף את השוער ג'ק קלסי הפצוע בגמר גביע ה-FA של 1959. במשך תקופה קצרה זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל, ואף השתתף במדי נבחרת לונדון בחצי גמר גביע ערי הירידים של עונת 1955/1958. אולם, המועדון לא שיחק היטב בתקופתו של אוונס, והוא לא זכה בתואר משמעותי כלשהו.

הוא היה המגן השמאלי הבכיר של ארסנל עד המשחק מול וולבס ב-29 באוגוסט 1959, שבו שבר את קרסולו. אף על פי שהתאושש הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו הקודמת. לאחר שבילי מק'קולו הובא על מנת למלא את מקומו הוא השתתף בשישה משחקים נוספים (האחרון מול טוטנהאם הוטספר ב-16 בינואר 1960), ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. הוא היה שחקן ארסנל עד 1963, וסייע לאמן את קבוצות המילואים והנוער. לאחר מכן הוא עבד בלוטון טאון באותם תפקידים. לאחר מכן הוא פרש מתחום הכדורגל.

## לקריאה נוספת
* ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who, Independent UK Sports, 1995 ()

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2000
תעריף

**תעריף** הוא שיטה לקביעת מחיר של מוצרים, בעיקר של שירותים, שאופי צריכתם משתנה ולכן אינו מאפשר קביעה מראש של המחיר הסופי שישולם בגינם. תעריפים מבוססים על חיוב לפי יחידות מדידה הנקבעות ומתומחרות מראש. התעריף הוא מנגנון גמיש שעושה שימוש בנתונים קלים למדידה ובכך מאפשר לחשב בדיעבד מה מחיר המוצר שנצרך.

בניגוד למחיר קבוע או למחירון, הקובעים סכום אחיד למוצר או לשירות, תעריף מגדיר את אופן החישוב של המחיר בהתאם לנתוני הצריכה בפועל.

## שימושים
תעריפים משמשים בדרך כלל במקרים הכוללים אחד או יותר מהמאפיינים הבאים:
* שונות גדולה בין משתמשים או שימושים – כאשר הלקוחות צורכים כמויות שונות של אותו השירות, שמוענק בלי קשר לצריכתו.
* הצורך בצדק וחלוקה שוויונית של עלויות – תעריף מאפשר שמי שצורך יותר ישלם יותר, וכך נמנעת סבסוד יתר של צרכנים כבדים על ידי צרכנים קלים.
* פיקוח ציבורי או אסדרה – בתחומים שבהם מעורבת המדינה או רשות ציבורית נקבעים תעריפים רשמיים כדי למנוע ניצול או אפליה. התעריפים נקבעים מראש, לרוב על ידי גוף מפקח, ומפורסמים לציבור כדי להבטיח שקיפות ואחידות בגבייה.
* שירותים התלויים במשתנים חיצוניים.
* שירותים שאופי הצריכה שלהם משתנה.
* תמחור שונה על פי סוג הצרכן.

שירותים נפוצים בהם מקובל תמחור על פי תעריפים הם דואר, שליחויות, הובלה, תחבורה ציבורית, מוצרי תשתית (מים, חשמל, גז בישול וכיוצ"ב), תחומים מסוימים של מיסוי, ביטוח אלמנטרי ועוד. רכיבי שכר מסוימים מחושבים לפי תעריף: שכר לעובד שעתי, למשל, מחושב לפי תעריף שעה כפול מספר השעות שעבד.

## יחידות מידה
יחידות המידה שמשמשות לקביעת המחיר הסופי בתעריפים יכולות להיות מכמה סוגים:
* מדידה ישירה של המוצר: הכמות המדויקת שנצרכה על ידי הלקוח. כמות זו יכולה להיות יחידת מידה פיזית כמו ק"ג, ליטר, קילומטר, קוט"ש – אך יכולה להמדד גם ביחידות זמן כמו משך שימוש (שעות). בחלק מהתחומים נהוגים תעריפים מדורגים, שבהם המחיר ליחידת צריכה משתנה בהתאם לכמות שנצרכה.
* תנאי השימוש במוצר – התמחור יכול להיות לפי תזמון של השימוש: יום/לילה, ימות השבוע/סופ"ש, לפי מקום גאוגרפי של הצריכה, לפי הביקוש לשירות או משתנים חיצוניים אחרים המשפיעים על מתן השירות או על ערכו לצרכן.
* סוג המשתמש או זהותו – תעריפים מאפשרים תמחור מותאם לאוכלוסיות מסוימות, למשל תעריפי אזרחים ותיקים או סטודנטים.

## אסדרה

לוחות תעריפים משמשים מעין חוזה בין גופים רגולטוריים כגון ועדת שירותים ציבוריים, ממשלה או רשות מקומית לבין עסקים המבקשים לספק מוצר או שירות לציבור, לעיתים בתמורה לזיכיון בלעדי.

תעריפים נדרשים בדרך כלל מספקי שירותים ציבוריים כגון מים, גז טבעי, חשמל, טלפון וטלוויזיה בכבלים. כאשר קיימת אסדרה בתחום, הם נדרשים גם מעסקים פרטיים כמו חברות הובלה, מוניות ומפעילי גרר. ברוב המקרים מקבלת החברה הרוצה לספק את השירות זיכיון המעניק לה בלעדיות גאוגרפית, לצמיתות או לתקופה קצובה, לעיתים עם אפשרות לחידוש.

החברה מגישה לגוף הרגולטורי הצעה משפטית המתארת את השירותים או המוצרים שיסופקו ואת המחירים המבוקשים בעבורם. ההצעה נבחנת על ידי הרשות, וכאשר היא מאושרת (עם או בלי תיקונים) היא נחשבת תעריף מחייב. רק אז רשאית החברה לספק את השירותים במחירים שנקבעו. במקרים רבים מהווה האישור גם אישור בלעדיות למתן השירות באותו אזור גאוגרפי.

## ראו גם
* עלות שולית
* תעריף עומס וזמן בישראל
* דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות
* מכס

## הערות שוליים

קטגוריה:מחיר
יהושע פולק

**יהושע מנחם פולק** (נולד בב' באדר א' ה'תש"ח, 12 בפברואר 1948) הוא איש ציבור חרדי שכיהן כסגן ראש עיריית ירושלים וחבר הכנסת בכנסת ה-17 בשלהי כהונתה מטעם אגודת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד באוראדיה רומניה למשפחה שהשתייכה לחסידות ויז'ניץ. בשנת 1961 עלתה משפחתו לישראל. למד בישיבת פוניבז' לצעירים ובישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים.

התחתן בשנת תשל"א (1971). בשנת 1981 התמנה לממלא מקום ראש המועצה הדתית בירושלים וכיהן בה עד 2002. לאורך השנים השתייך פוליטית לסיעת שלומי אמונים שבתוך מפלגת אגודת ישראל.

בשנת 2003 הוצב במקום השני ברשימת יהדות התורה למועצת עיריית ירושלים. כיהן כסגן ראש העיר תחת אורי לופוליאנסקי, כיו"ר הוועדה לתכנון ובנייה בעיר. במקביל כיהן גם כגזבר עיריית ביתר עילית, תפקיד שבו כיהן עד שנת 2014. כמו כן היה חבר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת עד ינואר 2014, כשהוחלף בידי אברהם יוסטמן.

לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה שובץ במקום ה-8 ברשימת יהדות התורה לכנסת. הרשימה קיבלה 6 מנדטים, אך בעקבות התפטרותו של יעקב כהן ביולי 2008 במסגרת הסכם רוטציה ופטירתו של אברהם רביץ ב-26 בינואר 2009, נכנס פולק לכנסת, כשבועיים לפני הבחירות לכנסת השמונה עשרה. בתקופה קצרה זו הוא היה חבר בסיעת אגודת ישראל, שנוצרה בדצמבר 2008 עם פיצול סיעת יהדות התורה למרכיביה.

במאי 2006 נפתחה חקירה פלילית נגד פולק בחשד לאי סדרים במהלך כהונתו כסגן ראש המועצה הדתית בירושלים.

בבחירות לעיריית ירושלים בשנת 2008 לא נכלל פולק ברשימת המועמדים למועצת העירייה. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה והתשע עשרה הוצב פולק במקום ה-11 ברשימת יהדות התורה לכנסת.

פולק נעצר באפריל 2010 בחשד למעורבות בפרשת הולילנד.

לקראת הבחירות לעיריית ירושלים בשנת 2013 פרש פולק מסיעת שלומי אמונים והצטרף למפלגת בני תורה. לאחר הבחירות מונה ליועץ לענייני תכנון ובנייה לסגן ראש העירייה מטעם המפלגה חיים אפשטין ולסגן יושב ראש המועצה הדתית בירושלים באוקטובר 2014.

## חיים אישיים
נשוי לאורה וגר בשכונת גבעת משה בירושלים. אב ל-8 בנים ובנות.

מילדיו:

* בנו הבכור, הרב מאיר טוביה, משגיח ומנהל רוחני של ישיבת עטרת ישראל לצעירים.
* בנו, אלי, מנכ"ל איחוד הצלה.
* חתנו, הרב בנימין גורטלר, ר"מ בישיבת תפארת התלמוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* הסיפור שלי, שומר ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם יהדות התורה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת חזקיהו-כפר חסידים
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:סגני ראש עיריית ירושלים
קטגוריה:הפלג הירושלמי: אישים
קטגוריה:ירושלים: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
הארי שירר

**הארי יוליוס שירר** (**Harry Julius Shearer**; נולד ב-23 בדצמבר 1943) הוא שחקן, קומיקאי, סופר, מוזיקאי ומנחה רדיו יהודי אמריקאי, המוכר בעיקר כמדבב של מספר רב של דמויות בולטות בסדרת האנימציה המצליחה "משפחת סימפסון". כמו כן שירר זכה גם לפרסום רב בשל התפקיד אותו גילם בסרט "ספיינל טאפ" משנת 1984.

## ביוגרפיה
### חיים פרטיים
שירר נולד בשנת 1943 בלוס אנג'לס לדורה ומאק שירר, זוג מהגרים יהודים מאוסטריה ופולין. שירר למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובאוניברסיטת הרווארד.

בשנים 1974–1977 היה נשוי לפנלופה ניקולאס. משנת 1993 ועד היום נשוי שירר לזמרת וכותבת השירים ג'ודית אוון.

### קריירה
שירר החל את הקריירה שלו כילד, כשחקן בסרטי קולנוע בשנות החמישים ובתוכניות רדיו. שירר שיחק גם את פרנקי בפיילוט של קומדיית המצבים "השאר זאת לביוור".

בהמשך היה שותף בקבוצה קומית בשם "The Credibility Gap" עימה עבד בתחנות הרדיו KRLA 1110 וב- KPPC-FM. בשנים 1979–1980 עבד שירר ככתוב וכשחקן בצוות הקבוע של התוכנית סאטרדיי נייט לייב.

משנת 1983 משמש שירר כמנחה של תוכנית רדיו קומית בתחנת הרדיו KCRW.

בשנת 1984 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של רוב ריינר "ספיינל טאפ" אשר עסקה בלהקה בדיונית בה הוא שיחק באסיסט בשם דרק סמולס.

משנת 1988 ועד היום מדבב שירר באופן קבוע דמויות רבות בסדרת האנימציה "משפחת סימפסון" אשר כוללים, בין היתר את מונטגומרי בורנז, ואילון סמיטרס, נד פלנדרס, הכומר לאבג'וי, ד"ר היברט, לני לנארד, קנט ברוקמן, גיל, רייניר וולפקאסטל, סקראטצ'י, קאנג, ד"ר מרווין מונרו, אלוהים ואת ג'בדיה ספרינגפילד. ב-2021 הודיעה ההפקה כי יפסיק לדבב דמויות אפרו-אמריקאיות כגון ד"ר היברט, ובמקומו יכנס לתפקיד קווין מייקל ריצ'רדסון.

בשנת 1993 שיחק בתפקיד אורח בסרט "עולמו של וויין 2" ובשנת 1998 שיחק בתפקיד אורח בסרט "גודזילה". בשנת 2017 שיחק בסרט "ממזרים" לצד אוון וילסון.

לאורך השנים כתב שלושה ספרים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מדובבי משפחת סימפסון
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דיבוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:חקיינים אמריקאים
קטגוריה:חקיינים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אלפרד ברינקמן

**אלפרד ברינקמן** (בגרמנית: **Alfred Brinckmann**; 3 בינואר 1891 - 30 במאי 1967) היה שחמטאי גרמני בדרגת אמן בינלאומי, סופר ופעיל שחמט בעיר קיל.

## קריירה
ברינקמן היה חבר כל חייו במועדון השחמט Kieler SG 1884. בין השנים 1921 ו-1949 השתתף שמונה פעמים באליפויות שחמט של גרמניה. הצלחתו השחמטאית הגדולה ביותר הייתה בשנת 1927 כאשר ניצח בתחרות ברלין, והקדים אמני שחמט חזקים כאהרון נימצוביץ', יפים בוגוליובוב ופרידריך זמיש.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר ארהרדט פוסט היה נשיא התאחדות השחמט הגרמנית, ברינקמן הגיע למקום ה-16 בתחרות באד אוינהאוזן בשנת 1940 (אליפות גרמניה השביעית, ניצח גאורג קינינגר),
 הגיע למקום השלישי בתחרות המבורג 1941 (ניצחו: קלאוס יונגה והרברט הייניקה,  הגיע למקום השביעי בתחרות ורשה/לובלין/קרקוב בשנת 1942 (ניצח: אלכסנדר אלכין), והגיע שלישי בתחרות מדריד 1943 (ניצח: פאול קרס).  https://web.archive.org/web/20101215163411/http://www.rogerpaige.me.uk/tables%2014.htm

בשנת 1953 זכה ברינקמן לדרגת אמן בינלאומי מארגון פיד"ה. בשנת 1965 מונה לחבר כבוד במועדון השחמט SG Kiel.

ברינקמן כתב ספרים רבים, בין היתר מספר ביוגרפיות, אחת מהן על יפים בוגוליובוב. כמו כן פרסם ספרים על תחרויות שחמט.  http://dispatch.opac.d-nb.de/DB=4.1/REL?PPN=104975733

לאחר מלחמת העולם השנייה עמל ברינקמן רבות על שיקום התאחדות השחמט הגרמנית. משנת 1950 ועד 1967 הוא כיהן כמזכיר איגוד FCB (התאחדות השחמט הגרמנית). בין השנים 1953 ו-1955 הוא ניהל את התחרויות בגרמניה ומשנת 1962 ועד 1967 כיהן כשופט שחמט. על תרומותיו אלו קיבל בשנת 1966 עיטור זהב מהתאחדות השחמט הגרמנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
חג הטט

**טט** (Tết) הוא החג החשוב ביותר בלוח השנה הוייטנאמי ומציין תחילת שנה חדשה בלוח הווייטנאמי המבוסס על שנת ירח.

לוח השנה הווייטנאמי מקביל ללוח השנה הסיני (ונבדל ממנו במספר חיות - שנת הארנב הסיני בלוח השנה הווייטנאמי הופך לשנת החתול, הפרה לתאו, וכו'), לפיכך הסינים והווייטנאמים חוגגים את חג תחילת השנה באותו יום. תאריך החג על פי לוח השנה הלועזי משתנה משנה לשנה (אך בדרך כלל מתקיים בין סוף ינואר לתחילת פברואר).

## ערב טט

המשפחות הווייטנאמיות מתכוננות לחג כשבוע מראש, קונות בגדים חדשים, מכינות אוכל מסורתי ורוכשות מתנות וקישוטים לחג. כמו כן נוהגים הווייטנאמים לבקר בקברי אבות המשפחה ולהדליק קטורת לזכר המתים. בערב החג נוהגות המשפחות לקיים טקס הענקת מנחות למתים הכולל הכנת ארוחה גדולה המוקדשת לרוחות אבות המשפחה. לאחר הטקס אוכלים בני המשפחה והאורחים את הארוחה, מחלקים מתנות ודמי מזל לילדים ונהנים מהאווירה המשפחתית. דמי המזל ניתנים לילדים בתוך מעטפות כסף אדומות מסורתיות. הילדים נותנים אף הם מתנות למבוגרים: תפוז הוא מתנה סמלית מקובלת, האמורה לסמל פריון ושפע. הילדים רשאים לבזבז את דמי המזל כרצונם ורשאים אף להמר במשחקי מזל (משחקי קלפים הם פעילות חג פופולרית).

## קישוטים מסורתיים

לקראת החג מתקשטים הבתים בצבעי אדום וזהב, צבעי המזל בתרבויות אסייתיות שונות, באורות צבעוניים, פרחים ובעץ הטט המסורתי (לרוב עץ שקד או עץ אפרסק, מקושט בקישוטי נייר וברכות אדומים וזהובים). מקובל כי ככל שיש יותר פירות על העץ כך יביא הדבר ליותר מזל. את עץ הטט נהוג להוציא מן הבית כעבור שבוע לאחר החג.

## יום החג

היום שלאחר ערב החג הוא יום שבתון המוקדש לביקור קרובים וחברים. יום זה אמור לסמל את השנה כולה, על כן משתדלים לא לרגוז בו, לא לעבוד קשה מדי, לא ללכלך את הבית וכו'. הילדים אינם הולכים לבית הספר ביום החג וזהו יום חופשה בכל בתי הספר הווייטנאמים. האורח הראשון המבקר בבית בשנה החדשה יסמל את הברכות שיפלו על הבית במהלך השנה. הווייטנאמים משתדלים להזמין לאחר חצות ערב החג אורח שהם מעריכים את תכונותיו האישיות. אדם מוסרי, מצליח ונעים הליכות הוא האורח המועדף. על מנת למנוע בואו של אורח ראשון לא רצוי, בעל הבית החושש יצא מביתו דקה לפני חצות ויכנס לבית בעצמו דקה לאחר חצות.

## תהלוכות וחגיגות

במהלך החג מתקיימות תהלוכות חג שבהן צועדים תזמורות, שחקנים המחופשים לדרקונים, רקדנים ועוד. הילדים נוהגים להדליק זיקוקי עשן ולהרעיש. בצ'יינה טאון שבניו יורק מתקיימת מדי שנה תהלוכה צבעונית וגדולה המושכת אליה סקרנים מכל העולם.

## ראו גם
* מתקפת טט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:וייטנאם: תרבות
קטגוריה:חגיגות השנה החדשה
אליאב נחליאלי

**אליאב נחליאלי** (נולד ב-4 ביולי 1950) הוא מעצב מוזיאונים ומרכזי מבקרים ישראלי.

## השכלה
נחליאלי גדל בירושלים ולמד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. הוא שרת בצה"ל כקצין והגיע לדרגת רב-סרן. נחליאלי סיים את לימודיו במחלקה לעיצוב סביבתי ותעשייתי בבצלאל בשנת 1978. בהמשך סיים לימודי מוזיאולוגיה, והוא מרצה בקורס למוזיאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
זכה פעמיים במלגות השתלמות בסמית'סוניאן בוושינגטון ובלוס אנג'לס, בתחום השימוש והיישום של תוכניות אור-קוליות ואפקטים מיוחדים במוזיאונים.

מיולי 1986 נחליאלי עצמאי ובעל סטודיו פרוגרמה 1 - סדנאות לעיצוב והמחשה. סטודיו זה מתמחה בעיצוב וביצוע מוזיאונים, מרכזי מבקרים ואטרקציות תיירותיות בתחום המורשת והתרבות.

## פרויקטים נבחרים
* מרכז שרשרת הדורות - על עיצוב הפרויקט זכה בפרס THEA לשנת 2007 (Theme Entertainment Association), ובאות העיצוב הישראלי לשנת 2008.
* מוזיאון הפלמ"ח - עיצוב, תכנון מפורט וניהול הפקה של המוזיאון. עיצוב הפרויקט זכה בפרס THEA לשנת 2000 (Theme Entertainment Association)
* פיתוח פיתוח מערכת אינטראקטיבית לתצוגת הדואר והבולאות במוזיאון ארץ ישראל.
* עיצוב וביצוע אתר ההנצחה להעפלה בכיכר לונדון בתל אביב.
* עיצוב וביצוע מוזיאון היהלומים החדש ברמת גן.
* חמאם אל-באשה בעכו - אלמנטים ויזואליים, סטטיים ודינמיים ופסקול המשלב את הווי החמאם בסיפורי עכו. האיורים, פרי עטה של הציירת טניה סלוצקי, מתארים את עכו בתקופה העות'מאנית - חיי היום יום, האירועים ההיסטוריים והווי החמאם.
* עיצוב והפקה של מוזיאון חוויתי לממצאי החפירות במצדה - שילוב ייחודי של ממצאים ארכאולוגיים אותנטיים וייחודיים מחפירות יגאל ידין, המומחשים ומשתלבים בתסכית דמיוני המאייר ומסביר את הממצאים.
* עיצוב מיצג "מחול קרני האור" הרובע ההרודיאני בירושלים במסגרת פסטיבל האור.
* מרכז מבקרים בבית לוי אשכול בירושלים. הפרויקט זכה באות העיצוב הישראלי לשנת 2019.

## פרסים והכרה
נחליאלי זכה פעמיים בפרס Thea, המוענק על ידי אגודת אתרי הבידור הנושאיים (TEA):
*בשנת 2000, פרס עבור עיצוב וביצוע של מוזיאון הפלמ"ח.
*בשנת 2007, פרס עבור עיצוב וביצוע מרכז המבקרים שרשרת הדורות בכותל.

נחליאלי זכה פעמיים באות העיצוב הישראלי:
* בשנת 2008, בקטגוריה של עיצוב תערוכות ומוזיאונים, על עיצוב מרכז שרשרת הדורות בכותל. הפרס שניתן הוא על שם המעצבת והעמיתה למקצוע, דורית הראל. במעמד קבלת הפרס הודיע נחליאלי כי בכוונתו לתרום את הפרס הכספי ולהקדישו למלגה עבור סטודנטים המתמחים בעיצוב מוזיאונים, על מנת לעודד את ההתמקצעות בתחום לימודים זה בארץ.
* בשנת 2019, על עיצוב מרכז המבקרים בבית לוי אשכול.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של סטודיו פרוגרמה 1
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
רם

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים