open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עדי כהן (שחיינית)

**עדי כהן** (נולדה בשנת 1985) היא אלופת ישראל בשחייה ושיאנית ישראל במשחה ל-50 מטר גב. אלופה ושיאנית המכביה (2001).

## ביוגרפיה
כהן התאמנה בקבוצת מכבי אשדוד בהדרכתו של ולדימיר סופר.

### 2000
#### אלופה ושיאנית ישראל
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בדנקרק צרפת בסוף יולי 2000, סיימה כהן במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.78 שניות. כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 30.79 שניות, שיפור לשיא בן השנה של טל שפייזר (30.91 שניות) ובשלב חצי הגמר היא שיפרה את שיאה הטרי והעמידה אותו על תוצאה של 30.59 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 30.57 שניות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונישבר במאית השנייה על ידי אניה גוסטומלסקי (30.56 שניות).

### 2001
בתחרויות השחייה של המכביה ה-16 זכתה כהן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא מכביה חדש.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-2001 זכתה כהן במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.62 שניות.

### 2002
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2002 סיימה כהן במקום 22 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.85 שניות ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.63 דקות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:21.36 דקות, לפני דנית קמה ממכבי קריית אונו (2:22.84 דקות) וסיגל סימסולו מבני הרצליה (2:23.53 דקות).  מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:05.42 דקות, אחרי אור מלצר מהפועל הוד השרון בית ברל שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14–18 של 1:04.40 דקות ולפני דנית קמה (1:06.90 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.62 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (29.98 שניות), ואור מלצר (30.53 שניות).

### 2003
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2003 זכתה כהן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.43 שניות, אחרי אור מלצר 30.32 שניות ולפני דנית קמה (31.43 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב ביחד עם חברתה לאגודה ורד בורוכובסקי בשיא אישי חדש של 1:05.13 דקות ואחרי אור מלצר (1:04.78 דקות).

### 2004
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 2004 זכתה כהן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.91 שניות, אחרי אור מלצר (30.65 שניות) ולפני סיגל סימסולו (31.13 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.34 דקות, אחרי מלצר (1:04.67 דקות) ולפני סימסולו (1:05.49 דקות).

### 2005
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2005 סיימה כהן פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.78 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.04 דקות.

## קישורים חיצוניים

* עדי כהן באתר *Swimrankings* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאניות ישראל בשחייה
קטגוריה:אלופות המכביה: שחייניות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
וולטר אננברג

**ולטר יוברט אננברג** (באנגלית: **Walter Hubert Annenberg**; 13 במרץ 1908 - 1 באוקטובר 2002) היה מוציא לאור, דיפלומט ונדבן יהודי-אמריקאי.

## קורות חיים
נולד במילווקי, להורים ממוצא יהודי-גרמני, מוזס לואיס "מו" אננברג, שהיה מוציא לאור ורכש את העיתון "The Philadelphia Inquirer", וסיידי ססיליה לבית פרידמן. היה הבן היחיד של הוריו. מלבדו היו להוריו שבע בנות. היה מגמגם מאז לידתו.

בשנת 1920 עברה המשפחה ללונג איילנד. לאחר סיום לימודיו ב-1927 למד בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת פנסילבניה. עם זאת, הוא נשר מלימודיו ומעולם לא השלים תואר אקדמי. כשלמד בקולג' היה חבר באחוות הסטודנטית היהודית "זטא בטא טאו", הוותיקה ביותר בארצות הברית.

לאחר מותו של אביו בשנת 1942, קיבל לניהולו את עסקי המשפחה, והביאם להצלחה יתרה, תוך השקת המגזין "TV Guide" לתוכניות טלוויזיה בשנת 1952 והמגזין "Seventeen" לבני נוער.

בעיתונים שהוציא, ובפרט ב-The Philadelphia Inquirer, לא היסס לתקוף את הממשל והרשויות בארצות הברית, ובשנות החמישים פרסם מאמרים התוקפים את המקארתיזם ואת תוכנית מרשל.

בשנת 1969 מינה אותו נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון לשגריר ארצות הברית בבריטניה, תפקיד שמילא עד שנת 1974, כאשר בשנת 1976 הוענק לו תואר אבירות של מסדר האימפריה הבריטית.

היה אספן אמנות, ונהג לארח באחוזתו שברנצ'ו מיראג' בקליפורניה ידוענים רבים, ובהם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ומלכת בריטניה אליזבת השנייה.

ייסד את "בית הספר אננברג לתקשורת" באוניברסיטת פנסילבניה ואת "בית הספר אננברג לתקשורת ועיתונות" באוניברסיטת דרום קליפורניה.

בשנת 1986 העניק לו הנשיא רונלד רייגן את מדליית החירות הנשיאותית.

בשנת 1989 ייסד את "קרן אננברג", המעניקה תמיכה כלכלית למלכ"רים בתחום שיתוף הידע, וכן תרם למוסדות שונים בתחום החינוך, בסך כולל המוערך בכ-2 מיליארד דולר.

עם מותו בשנת 2002 נתרם אוסף האמנות האימפרסיוניסטית שלו, בשווי מוערך של כמיליארד דולר, למוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

בשנת 2009 נפתח "The Annenberg Space for Photography" בלוס אנג'לס. המתחם היה מיועד לתערוכות בתחום הצילום הדיגילי ומסורתי. בתערוכה הראשונה הוצגו עבודות של קתרין אופי ואמנים אמריקאים נוספים. במקום הוצגו תערוכות רבות עד לשנת 2019. בהמשך הוא נסגר בעקבות מגפת הקורונה.

היה נשוי בראשונה לברניס דונקלמן, ובשנת 1951 נישא בשנית, לליונור כהן, אחייניתו של מייסד אולפני קולומביה הארי כהן.

## קישורים חיצוניים

* Walter Annenberg on 2000 Forbes 400 
* Broadcast Pioneers of Philadelphia web page
* Bio from The Annenberg Foundation
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מילווקי: אישים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:יהודים מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
דבליאצ'ה

**דֶבֶּלְיָאצָ'ה** (בסרבית: **Debeljača**, בסרבית בכתב קירילי: **Дебељача**, בהונגרית: **Torontálvásárhely** - טורונטאלוואשארהיי) הוא כפר בסרביה בשטח הרשות המקומית קובאצ'יצה אשר במחוז באנאט הדרומי שבפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
היישוב מתועד לראשונה בכתובים החל מהמחצית השנייה של המאה ה-17. היה זה יישוב ובו מספר משפחות אריסות שעסקו בחקלאות. במחצית המאה ה-18 נכלל היישוב בחזית הספר של ממלכת הבסבורג ולמקום הגיעו תושבים ממוצא סרבי ועמם נמנו אנשי צבא ובני משפחותיהם. בהמשך, עם שינוי קו חזית הספר נטשו הסרבים את המקום, ובשלהי המאה ה-18 הגיעו למקום מתיישבים ממוצא הונגרי. מאוחר יותר עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך מספר ימים. אזור דבליאצ'ה נותר בחזקת הגרמנים עם מרבית סרביה, ונוהל על ידי ממשלת בובות שכונתה "ממשלת ההצלה הלאומית" בראשות הגנרל מילאן נדיץ'. לאחר המלחמה נכלל הכפר דבליאצ'ה בשטחי יוגוסלביה, ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

רוב תושבי הכפר הם הונגרים.

## הקהילה היהודית
קהילה יהודית נאולוגית התקיימה בדבליאצ'ה מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1895 הוקם בית הכנסת הקהילתי וכן תלמוד תורה. עוד הוקם בית עלמין. ב-1931 התגוררו בכפר 225 יהודים, שהיוו 3.75 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 148 נפשות. יהודי הכפר נרצחו בשואה, רובם בסיימישטה ובטופובסקה שופה ומקצתם נורו למוות באזור פנצ'בו. בית הכנסת חולל על ידי הגרמנים. לאחר המלחמה לא חודשה הפעילות הקהילתית. נכון ל-2002 עמד על תילו מבנה בית הכנסת וכן אותרו בכפר שרידי בית העלמין היהודי.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת נרצחים בשואה מהכפר דבליאצ'ה, במאגר המידע של יד ושם

## הערות שוליים

דבליאצ'ה
דבליאצ'ה
לקרוס במשחקים האולימפיים

[ממוזער|שחקני נבחרת קנדה חוגגים את ניצחונם על נבחרת בריטניה ב[אולימפיאדת לונדון (1908)]]
ממוזער|המשחק בין נבחרות קנדה ובריטניה באולימפיאדת לונדון (1908)
**[[לקרוס]]** היה ענף ב**[[המשחקים האולימפיים|משחקים האולימפיים]]** באולימפיאדת סנט לואיס (1904) ובאולימפיאדת לונדון (1908). בהמשך, נערכו תחרויות ראווה בעוד שלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת אמסטרדם (1928), אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ואולימפיאדת לונדון (1948). בתחרויות השתתפו נבחרות של גברים בלבד.

## היסטוריה
באולימפיאדת סנט לואיס השתתפו שלוש קבוצות לקרוס, שלא היו נבחרות לאומיות. שתיים מהן היו מועדוני לקרוס מקומיים (מועדון הקנדי מוויניפג ומועדון אמריקני מהעיר המארחת סנט לואיס). קבוצה שלישית, אף היא מקנדה, הורכבה כולה מאינדיאנים בני מוהוק. בשלב חצי הגמר גברה הקבוצה מסנט לואיס על קבוצת המוהוק 0–2, ובמשחק הגמר גברה הקבוצה מוויניפג על הקבוצה מסנט לואיס 2–8 וזכתה במדליית הזהב.

באולימפיאדת לונדון השתתפו שתי נבחרות בסך הכל, המארחת בריטניה ונבחרת קנדה. נבחרת שלישית, דרום אפריקה, הייתה אמורה להשתתף גם כן, אך ביטלה את השתתפותה. במשחק היחיד שנערך גברה קנדה על בריטניה 10–14.

גם במשחקי הראווה שנערכו בין 1928 ל-1948 השתתפו נבחרות משלוש מדינות אלו בלבד (ארצות הברית בשלושתן, בריטניה באמסטרדם ובלונדון בלבד, וקנדה באמסטרדם ובלוס אנג'לס בלבד).

הענף יחזור למשחקים האולימפיים שיתקיימו בלוס אנג'לס בשנת 2028.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
קטגוריה:לקרוס
פרננדו פאצ'קו

**פרננדו פַּאצֶ'קוֹ פלורס** (בספרדית: **Fernando Pacheco Flores**; נולד ב-18 במאי 1992) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אל-פתח. פאצ'קו גדל בריאל מדריד, שם שיחק שני משחקי גביע בקבוצה הראשונה. הוא בילה את רוב הקריירה שלו באלאבס לאחר שחתם בה ב-2015, ורשם 253 הופעות במדיה.

## קריירה
פצ'אקו נולד בעיר בדחוס שבמחוז אקסטרמדורה, ספרד. פצ'אקו שיחק בשני מועדונים מקומיים לפני העברתו לריאל מדריד ב-2006, בגיל 14. את הופעתו הראשונה בריאל מדריד C ערך נגד ראיו מאחאדהונדה בליגה הספרדית השלישית בכדורגל, משחק זה היה משחק האליפות עבור הטרסרה ליגה, ערך פצ'אקו ב-28 באוגוסט 2011 כאשר הוא בן 19.

את המשחק הראשון עם הקבוצה מרכזית שיחק פצ'אקו ב-20 בדצמבר 2011 כאשר נכנס בחילוף מאוחר, הוא החליף שוער צעיר נוסף, אנטוניו אדאן שגם הוא היה שוער בריאל מדריד ובמשחק זה ניצחה ריאל מדריד ג' את פונפררהדינה 1–5 בקופה דל ריי.
בעונת 2012–2013 התחיל להופיע בריאל מדריד קסטיליה וערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 ביוני 2013 ובאותו משחק ניצחה ריאל מדריד קסטיליה את א.ד אלקורקון בתוצאה 0–4 ושמר על העמדה שלו גם למשחק הבא נגד גירונה.

ב-11 באוגוסט 2014 הודיעה הקבוצה הראשית ריאל מדריד לפאצ'קו שהו נכלל בסגל לגמר סופר קאפ האירופי נגד סביליה בתור שוער שלישי. פאצ'קו שיחק משחק יחיד במדי ריאל מדריד בשמינית גמר גביע המלך נגד קורנייה, ריאל מדריד ניצחה 0–5, פאצ'קו שיחק את כול 90 הדקות.

ב-7 באוגוסט 2015 פאצ'קו חתם לשלוש שנים בדפורטיבו אלבס מהליגה הספרדית השנייה.

בעונת 2015–2016 ערך פאצ'קו 40 הופעות ליגה ואף עלה עם קבוצתו ליגה.

בעונת 2016–2017 ערך 36 הופעות במדי דפורטיבו אלבס.

ב-10 באוגוסט 2022 חתם לארבע שנים באלמריה.

ב-31 בינואר 2023 חתם לשלוש שנים באספניול.

## תארים
;ריאל מדריד
* הסופר קאפ האירופי: 2014
* גביע העולם לקבוצות: 2014

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני אל-פתח
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1992
שלום בער סורוצקין

הרב **שלום בער סורוצקין** (נולד ב-24 ביוני 1968, כ"ח בתמוז ה'תשכ"ח) הוא ראש מוסדות עטרת שלמה הכוללים מעל 40 מוסדות בישראל.

## ביוגרפיה
נולד בקרית ישיבת טלז שבקליבלנד, אוהיו, לרב בנימין סורוצקין ולאה פייגא (נפטרה בי"ד בחשון ה'תשפ"ו) לבית סילבר (טשאיינס). הוא נקרא על שם אבי אמו, הרב שלום דוב סילבר. מצד אביו הוא נכדו של הרב ברוך סורוצקין ונינו של הרב זלמן סורוצקין.

למד בישיבת אמרי ברוך שבראשות אביו, ולאחר מכן בישיבת בריסק בראשות הרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק.

בשנת ה'תשנ"א נשא את בתיה, בתו של הרב נחום דב קרייסמן דיין בפתח תקווה. לאחר נישואיו עבר להתגורר בירושלים.

### הקמת רשת עטרת שלמה

בשנת ה'תשנ"ד החל לשמש כמנהל רוחני בכולל ברית התורה בעיר ביתר עילית, לאחר שראש הכולל לא עמד בתשלום משכורות האברכים לקח הרב סורוצקין על עצמו את אחזקת הכולל, ולאחר שנה סגר את הכולל בביתר ופתח את כולל עטרת שלמה הראשון בעיר בית שמש.

בשנת ה'תשנ"ט פתח את ישיבת אור אליעזר בבית שמש, שהתחילה את הקמת רשת הישיבות הקטנות של מוסדות עטרת שלמה.

בהמשך פתח כוללים בערים נוספות, ביניהן בני ברק, ירושלים, מודיעין עילית, בית חלקיה, יסודות, צפת ועוד. רשת הכוללים "עטרת שלמה" הייתה יוצאת דופן בגודלה, ובשיאה למדו שם כ-2500 אברכים. בתחילת העשור השני של המאה ה-21, בעקבות הקיצוצים שעשתה הממשלה לכוללים והישיבות, התקשה הרב סורוצקין לשלם את מלגות האברכים. לאחר מאמצים רבים הצליח לגייס את הכספים לתשלום המלגות החסרות.

בהמשך עבר הרב סורוצקין להתמקד גם בתלמודי תורה ובישיבות קטנות שפתח ברחבי הארץ, במהלך השנים היה הרב סורוצקין שותף מרכזי בכמה יוזמות שנועדו לסייע לכלל האברכים בישראל.

בשנת ה'תשע"א פתח ישיבה קטנה "עטרת יוסף" בבני ברק. בהמשך פתח עוד ישיבות קטנות בערים אלעד, ירושלים, בית שמש, נתיבות, ביתר ומודיעין עילית.

בשנת תשע"ד פתח ישיבה גבוהה "עטרת שלמה" בכפר הנוער שדה חמד, בראשון לציון והעמיד בראשה את הרב חיים פיינשטין ואת הרב חיים מרדכי אוזבנד.

הרב סורוצקין היה מקורב לרב אהרן לייב שטיינמן שעמד בנשיאות מוסדותיו, וכן היה מקורב לרב חיים קניבסקי, שניהם סייעו לו בקשר עם נדיבים אמידים ברחבי העולם.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:משפחת בלוך
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:משפחת סורוצקין
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבות קטנות
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
טנא נגה

**טנא נגה** הייתה חברה ישראלית לייצור מוצרי חלב שהוקמה ב-1953 על ידי משה פרנקנטל ואגודת "טנא", אגודה שיתופית לשיווק תוצרת חקלאית. החברה נקלעה לקשיים בסוף שנות ה-60 ונמכרה במחיר סמלי ליגאל הורביץ. הורביץ מכר את החברה ל"תנובה" בשנת 1981.

בשנת 1939 הקים משה פרנקנטל את מחלבת "נגה" בכפר שמריהו. פרנקנטל היה הראשון שייצר חלב שעבר תהליך עיקור, במכונה שייבא לשם כך. "טנא" הייתה אגודה שיתופית מרכזית לשיווק תוצרת חקלאית של מושבי רסקו והוקמה על ידי יהודה בכר, ממייסדי אבן יהודה. בדצמבר 1953 הוחל בייצור חלב מעוקר, המוצר העיקרי של המחלבה והיצרנית היחידה בישראל אז של חלב מעוקר. בנוסף יוצרו גם חלב מפוסטר, שוקו וגבינות קשות (אילת, ערד ומצדה). המחלבה קיבלה ציוד ייצור רב מארגון יוניצף. מאוחר יותר מכר פרנקנטל את חלקו בטנא נגה לרסקו.

בשנת 1957 ייצרה המחלבה כחצי מיליון ליטר בשנה (כ-700,000 בקבוקי חלב בחודש). בשנת 1958 רכשה טנא נגה את "המחלבות המאוחדות" ברמת גן, שהעסיקו בין 60 ל-70 עובדים. בסוף 1963 העסיקה המחלבה כ-100 עובדים. באוקטובר 1967 הוחלט על מיזוג שני המפעלים (בכפר שמריהו וברמת גן) ומעבר לרמת גן. חברת רסקו הפכה לבעלת טנא נגה (שעד אז החזיקה ב-65 אחוזים מן המניות), כיוון שהמשקיעים סירבו לכסות את חובות החברה. המחלבה נקלעה לקשיי נזילות ויגאל הורביץ רכש אותה בתחילת שנת 1970 תמורת לירה אחת. טנא נגה נכנסה לתחום הגלידות כאשר בסוף 1972 רכשה את מפעל הגלידות "אדניר", שהוקם ב-1964 ופעל באזור התעשייה באר טוביה, אחד ממפעלי חברת המושבים בדרום.

במאי 1981 הוחלט להעביר את המחלבה מרמת גן לקריית מלאכי. טנא נגה נמכרה ל"תנובה" בספטמבר 1981. חלק מציוד הייצור נמכר למחלבות גד. בשנות השמונים יוצרו תחת המותג טנא נגה גבינות רכות, חלב ושוקו, מעדני חלב וגלידות. שיווק המוצרים תחת המותג נמשך עד סוף שנות ה-80. בקריית מלאכי פעלו מפעל לגלידות ומחלבה לייצור מוצרי חלב. לאחר הרכישה הפרידה תנובה בין שני המפעלים - מפעל הגלידה הפך לחברה בפני עצמה - "גלידות טנא נגה".

בשנת 1996 הוקמה "גלידות נסטלה", מיזם משותף (Joint Venture) של תנובה ואסם, כיוון שמפעלי הגלידה לא הניבו את הרווחים המצופים. אסם ונסטלה רכשו 50% מסנוקרסט (מפעל בפתח תקווה) וגלידות טנא נגה. בשנת 1999 הוקם מפעל חדש בקריית מלאכי, שבו מוזגה פעילותם של שני המפעלים הישנים. בשנת 2003 רכשה אסם את חלקה של תנובה ב"גלידות נסטלה". החברה נמצאת כיום בבעלותה המלאה של חברת אסם.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרטים, באתר מוזיאון תנובה

קטגוריה:יצרני מוצרי חלב בישראל
קטגוריה:מותגי גלידה
קטגוריה:תעשיית גלידות בישראל
קטגוריה:תנובה
קטגוריה:אסם
לה דז אלפ

**לה דז אלפ** (בצרפתית: **Les Deux Alpes** וגם **Les 2 Alpes** או **Les 2 Alpes 3600**) היא עיירת נופש וסקי השוכנת בגובה של 1,650 מטר מעל פני הים, במחוז איזר בחבל אוברן-רון-אלפ על יד אגווי דו פלה דה לה סל. 

אתר הסקי של העיירה הוא אתר סקי הקיץ הגדול ביותר באירופה והשני שהוקם בצרפת לאחר אתר הסקי בשאמוני.
[ממוזער|ימין|גולשים ב[קרחון יבשתי|קרחון מון-דה-לן באתר הסקי ביולי 2015]]

## אתר הסקי
הקרחונים באתר הסקי מאפשרים סקי בכל עונות השנה, אך הרכבלים פועלים רק בין אמצע חודש יוני ועד סוף אוגוסט בעונת הקיץ ומתחילת דצמבר ועד סוף אפריל בעונת החורף ומספר ימים נוספים בחודש אוקטובר.

פוניקולר היוצא מתחנת הרכבל בדיאבלה, מוביל לפוניקולר נוסף הנוסע בתוך מנהרה מתחת לקרח ומגיע לגובה של 3,450 מטר שם ישנה נקודת תצפית ממנה ניתן לראות את ההרים סביב, ביניהם גם פסגות הנמצאות במרחק של למעלה ממאה קילומטרים מנקודת התצפית, וכן את ההר הגבוה ביותר באירופה, המון בלאן, ואת ההרים L'Alpe d'Huez וה-Platea de Vercors, המתנשאים מעל העיר גרנובל.

בתוך הקרחון ישנה מערה ובה פסלים של חיות ודמויות שונות מקרח.
ממוזער|ימין|ההר ממזרח לעיירה, ניתן להבחין בחלק ממסלולי האופניים מסלול האקסטרים וסמל העיירה מדשא במרכז ההר
ממוזער|ימין|הכניסה למערת הקרח שבאתר הסקי

## תיירות קיץ
לה דז אלפ היא אתר פופולרי לתיירים ומטיילים ומושך גם רוכבי אופניים. בנוסף בעיירה שפע של אטרקציות לילדים בכל הגילאים.

בימי הקיץ פועלים בעיירה שני רכבלי כיסאות העולים לפסגות ההרים בשני הצדדים, מעלית גונדולה המחברת את העיירה עם הכפר ונוסק, וכן מערכת של כמה מעליות גונדולה העולות לאתר הסקי.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רון-אלפ: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
פטריק לייהי

**פטריק ג'וזף לייהי** (באנגלית: **Patrick Joseph Leahy**; נולד ב-31 במרץ 1940) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן כסנאטור מטעם מדינת ורמונט מאז שנת 1975 ועד שנת 2023. לייהי היה בעת פרישתו החבר הוותיק ביותר בסנאט וכיהן מתחילת שנת 2021 ועד ינואר 2023, כמו גם בשנים 2012–2015 כנשיא הזמני של הסנאט.

## קורות חיים
לייהי נולד במונטפלייר שבוורמונט. מוצאה של אמו איטלקי, ואילו אביו ממוצא אירי. חלק מאבותיו הגיעו לוורמונט במאה ה-19 כדי לעבוד כחוצבים. ב-1964 קיבל תואר J.D במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון. לאחר מכן עבד כשותף בפירמה שנוהל על ידי מושל ורמונט דאז, פיליפ הוף. ב-1966 מינה הוף את לייהי למלא מושב פנוי במשרד המשפטים של ורמונט, כפרקליט מטעם מחוז שיטנדן. הוא נבחר באותה שנה לכהונה מלאה, וב-1970 לכהונה שנייה.

בנובמבר 1974 נבחר לסנאט של ארצות הברית, בצל פרשת ווטרגייט, שגרמה להתפטרותו של ריצ'רד ניקסון באוגוסט אותה השנה. הוא הביס את חבר בית הנבחרים היחיד של ורמונט דאז, וירש את הסנאטור המכהן זה 34 שנים, ג'ורג' אייקן. בבחירתו הפך לסנאטור הנבחר הראשון בהיסטוריה של ורמונט השייך למפלגה הדמוקרטית. מאז נבחר לעוד שבע כהונות מלאות. הצבעותיו בסנאט ועמדותיו הן מהליברליות ביותר בבית המחוקקים. הוא שירת בשנים 2001–2003 וכן בשנים 2007–2015 כיושב ראש ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית.

אחד מהישגיו הבולטים הוא , סדרת תקנות האוסרות על מחלקת המדינה ומחלקת ההגנה של ארצות הברית לספק סיוע צבאי למדינות המפרות את זכויות האדם.

עם פטירתו של דניאל אינווי בדצמבר 2012, הפך לייהי לחבר הוותיק ביותר בסיעה הדמוקרטית בסנאט (ואף הוותיק ביותר מבין שתי הסיעות), וירש את תפקידו כנשיא הזמני של הסנאט, וכיהן בו עד ינואר 2015.

במרץ 2015 נמנה לייהי עם הסנאטורים הבודדים שלא נכחו בנאום בנימין נתניהו בפני הקונגרס של ארצות הברית כנגד הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית. בפברואר 2016 הוא פנה, יחד עם עוד עשרה חברי קונגרס מהמפלגה הדמוקרטית, למזכיר המדינה ג'ון קרי, בדרישה לחקור חשד שכוחות הביטחון הישראליים הוציאו להורג פלסטינים ללא משפט.

החל מינואר 2021 כיהן כנשיא הזמני של הסנאט, לצידה של סגנית הנשיא, קמלה האריס. ב-15 בנובמבר 2021 הכריז לייהי כי לא יתמודד ב-2022 לתקופת כהונה תשיעית בסנאט, וכהונתו נחתמה לראשונה לאחר כ-48 שנים רצופות עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2023.

הוא ערך הופעת קמע בחמישה סרטי באטמן.

## חיים אישיים
לייהי נשוי ואב לשלושה. הוא קתולי באמונתו. הוא עיוור בעינו השמאלית מאז לידתו.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* פטריק לייהי, באתר הסנאט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מוורמונט
קטגוריה:נשיאים זמניים של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:פרוגרסיביים אמריקאים
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
אמנת מאלמה

ממוזער|שיחזור בן ימינו
**אמנת מאלמה** (בשוודית: **Malmö recess**) הייתה הסכם בין ממלכות שוודיה ודנמרק לסיום מלחמת העצמאות השוודית שנחתם ב-1 בספטמבר 1524 בעיר מאלמה שבדנמרק (כיום חלק משוודיה). ההסכם נחתם תחת חסותם של ברית ערי הנזה, בין גוסטב ואסה ודנמרק-נורווגיה. וכך נקבע:
* בוועידה שתתקיים בעיר ליבק במידסומאר 1525 ישמשו ברית ערי הנזה כמתווכים בין שאיפות שתי הממלכות (שוודיה ודנמרק).
* שוודיה מחויבת להשאיר את חבל (היום מחוז) בלקיניה בידי דנמרק, אך היא תוכל להמשיך ולהחזיק במחוז בוהוסלן (מאז 1999 חלק ממחוז ווסטרה יטאלנד).
* גוטלנד תישאר חבל ארץ נפרד ("שטח ויסבי") מה-1 בספטמבר 1524 ועד לסיום הוועידה (בעיר ליבק).
* כל נושאי הפיצויים (משני הצדדים) ידונו בוועידה זו.
* כל האסירים (משני הצדדים) ישוחררו באופן מיידי.
* כל הפעילויות המזוינות ייפסקו באופן מיידי.
* על שני הצדדים לכבד את ההסכם, לשמור על השלום והידידות ולחיות בשכנות טובה.
כל מי שתפר הסכם זה תחויב לשלם 100,000 זהב (gyllen), אשר יחולקו מחצית לצד השני ומחצית למתווכים (ברית ערי הנזה).

עד 1532 לא הושג הסכם, ובוהוסלן חזרה לדנמרק תמורת 1,200 זהב (Guilder).

## ראו גם
* מלחמת העצמאות השוודית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מאלמה
קטגוריה:דנמרק: היסטוריה
מאלמה
קטגוריה:מאלמה
קטגוריה:דנמרק: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי דנמרק–שוודיה
מאלמה
קטגוריה:איחוד קאלמאר
מנספילד (אוהיו)

**מנספילד** (באנגלית: **Mansfield**) הוא מושב המחוז של מחוז ריצ'לנד אשר במדינת אוהיו שבארצות הברית, כ-105 קילומטרים מקולומבוס ו-111 קילומטרים מקליבלנד.

## דמוגרפיה וגאוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2010 היו בעיר 47,821 תושבים, 18,696 משקי בית ו-10,655 משפחות. 73.3% מהתושבים הם לבנים, 22.1% אפרו-אמריקאים, 0.2% אינדיאנים, 0.7% אסיאתים, ו-3.0% משני גזעים או יותר.

העיר משתרעת על שטח של כ-80.08 קילומטרים רבועים, מתוכם 79.95 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-0.13 קמ"ר שטחי מים.

## ערים תאומות
* 
* 

## תושבים נודעים ממנספילד
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו במנספילד כוללים את:
* שרוד בראון (נולד ב-1952) - פוליטיקאי אמריקאי
* לוק פרי (נולד ב-1966) - שחקן אמריקאי

## ראו גם
* מתקן מנספילד

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אוהיו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1808
מנואל

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
קטגוריה:שמות משפחה
צבי מיתר

**צבי מיתר** (12 באוקטובר 1933 - 2 ביולי 2015) היה עורך דין ישראלי, מייסד משרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', נמנה עם מייסדי קבוצת עורק, שכללה את דפי זהב, ערוצי זהב ואמדוקס.

## קורות חיים
מיתר נולד בתל אביב. הוא התייתם מאביו בגיל 12. שירת בצה"ל כקצין בחטיבת גולני. ב-1957 סיים תואר מוסמך במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, את התמחותו עשה במשרד הרמן, פינקוס, שוורץ ופלד. ב-1962 הקים משרד עורכי דין עצמאי שהפך ברבות השנים לאחד המשרדים הגדולים בישראל. הוא עמד בראש המשרד עד שנת 2000. בשנים 1983 עד 1995 שימש יו"ר ועד מחוז תל אביב בלשכת עורכי הדין. במסגרת תפקידיו בלשכת עורכי הדין היה חבר הוועד המרכזי והמועצה הארצית, יו"ר ועדת הכספים וכן חבר מטעם הלשכה בוועדה למינוי שופטים.

היה מבעלי "קבוצת עורק" יחד עם אחיו שמואל מיתר ועם מוריס קאהן, איש עסקים שהכיר מתקופת התמחותו. הקבוצה כללה את מדריכי הטלפונים דפי זהב ודרכה צמחה חטיבה בתחום המחשוב שהפכה לחברת אמדוקס. כמו כן פעלו תחת הקבוצה חברות נוספות בהן חברת הכבלים ערוצי זהב, חברת התקשורת קווי זהב, והשלוחה הישראלית של חברת הביטוח AIG. קבוצת עורק פורקה ב-2008 לאחר השלמת מכירת כל החזקותיה.

מיתר היה בעל אוסף גדול של כתבי יד, מכתבים, מסמכים היסטוריים ויצירות אמנות. הוא היה נדבן שתרם בין השאר למיזמי חינוך, בהם מרכז צבי מיתר ללימודי משפט מתקדמים באוניברסיטת תל אביב, מכון צבי מיתר לחדשנות טכנולוגית, משפט ואתיקה במרכז הבינתחומי הרצליה, מרכז לימודים של ישיבת תורת החיים במועצה אזורית נחל שורק ומלגות לסטודנטים. כיהן כיו"ר חבר הנאמנים של האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. כמו כן תרם להקמת המכון לחקר לוחמת היבשה, למוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה. בבריטניה תרם לאוניברסיטת אוקספורד, לאלברט הול למוזיאון הימי הלאומי, ולמוזיאון אשמוליאן.

## חיים אישיים
צבי מיתר היה נשוי לעפרה ואב לאביעד ולדפנה, המכהנת כיו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב. משנת 2001 התגורר בלונדון. נפטר בשנת 2015 ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

## קישורים חיצוניים

* צבי מיתר  באתר משפחת צבי ועפרה מיתר
* ביוגרפיה באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:אספני אמנות ישראלים
קטגוריה:אספני ספרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:נציגי לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
לייקווד (אוהיו)

**לייקווד** (באנגלית: **Lakewood**) הוא מושב המחוז של מחוז קויאהוגה אשר במדינת אוהיו שבארצות הברית. העיר משתייכת לאזור המטרופולין קליבלנד רבתי, וגובלת בעיר קליבלנד. נכון ל־2020 חיים בתחום היישוב כ־51,000 תושבים.

## דמוגרפיה וגאוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2020 גרו בעיר כ-50,942 תושבים, 25,274 משקי בית ו-11,207 משפחות. 

87.5% מהתושבים הם לבנים, 6.4% אפרו-אמריקאים, 0.3% אינדיאנים, 1.9% אסיאתים, ו-2.7% משני גזעים או יותר.

העיר משתרעת על שטח של כ-17.33 קילומטרים רבועים, מתוכם 14.32 קמ"ר שטחים יבשתיים וכ-3.01 קמ"ר של שטחי מים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אוהיו: ערים
קטגוריה:גיי וילג'
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
גנזבה דיבאבה

**גנזבה דיבאבה** (נולדה ב-8 בפברואר 1991) היא אתלטית אתיופית. אלופת העולם (בייג'ינג 2015), סגנית האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ושיאנית העולם לשעבר בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, היא שיאנית העולם הנוכחית בריצת 1500 מטר, ריצת 3000 מטר וריצת 5000 מטר באולם.

## ביוגרפיה
דיבאבה נולדה בבקוג'י שבמחוז ארסי באתיופיה. אחיותיה הגדולות הן האתלטיות טירונש דיבאבה, אלופה אולימפית ואלופת עולם ואג'גייהו דיבאבה, סגנית אלופה אולימפית. בת דודתה, דררטו טולו אף היא אלופה אולימפית.

כנערה זכתה ב-2008 במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה לנוער בריצת 5000 מטר, בשנים 2008 ו-2009 זכתה פעמיים ברציפות באליפות העולם לנוער במרוצי שדה וב-2010 זכתה במדליית זהב באליפות העולם לנוער בריצת 5000 מטר.

ב-2012 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה באיסטנבול. היא סיימה בתוצאה של 4:05.78 דקות. באולימפיאדת לונדון (2012) סבלה מפציעה במהלך המקצה המוקדם של ריצת 1500 מטר ולא סיימה את התחרות. לאחר האולימפיאדה עברה להתאמן תחת הדרכתו של ג'אמה אדן. בפברואר 2014 שברה את שיא העולם בריצת 1500 מטר באולם כשקבעה תוצאה של 3:55.17 דקות בתחרות בקרלסרוהה. חמישה ימים אחר כך שברה את שיא העולם בריצת 3000 מטר באולם בתוצאה של 8:16.60 דקות בתחרות בסטוקהולם. שבוע לאחר מכן שברה גם את שיא העולם בריצת שני מייל באולם, בתוצאה של 9:00.48 דקות, שיפור של כמעט שש שניות מהשיא הקודם של מסרט דפאר (9:06.26 דקות). במרץ 2014 זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר באליפות העולם באולם שהתקיימה בסופוט שבפולין.

בפברואר 2015 שברה את שיא העולם בריצת 5000 מטר באולם כשקבעה תוצאה של 14:18.86 דקות בתחרות XL גאלן בסטוקהולם. ביולי 2015 שברה את שיא העולם מ-1993 בריצת 1500 מטר, והעמידה אותו על 3:50.07 דקות. באליפות העולם ב-2015 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.08.09 דקות ובמדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:44.14 דקות לאחר המנצחת אלמז איינה (14.26.83 דקות) וסגניתה סנברי טפארי (14:44.14 דקות). בעקבות הישגיה זכתה דיבאבה בתואר אתלטית השנה בעולם לשנת 2015.

במרץ 2016 זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה באולם בריצת 3000 מטר, כסיימה בתוצאה של 8:47.43 דקות.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.27 דקות לאחר המנצחת פיית' קיפייגון מקניה (4:08.92 דקות).

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8.45.05 דקות ובמדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4.05.27 דקות.

## קישורים חיצוניים

* נזבה דיבאבה באתר runnersworld.com
* נזבה דיבאבה באתר all-athletics.com
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:רצות למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים אתיופים למרחקים ארוכים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים אתיופים
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שיאניות עולם אתיופיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטית השנה בעולם
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: ספורטאית השנה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מאתיופיה
קטגוריה:רצות 1500 מטר
קטגוריה:רצות 3000 מטר
קטגוריה:רצות 5000 מטר
קטגוריה:אתיופיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-1991
לוקאס ואסקס

**לוקאס ואסקס איגלסיאס** (בספרדית: **Lucas Vázquez Iglesias**; נולד ב-1 ביולי 1991) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקיצוני והמגן בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.

## קריירת מועדונים
### ריאל מדריד
ואסקס נולד בלה קורוניה שבמחוז גליסיה, ספרד. שיחק במספר מועדונים קטנים לפני שהצטרף למערכת הנוער של ריאל מדריד ב-2007 בגיל 16. הוא ערך את הופעותיו המקצועיות הראשונה בעונת 2010–2011 בריאל מדריד C. בעונה שלאחר מכן כבש ארבעה שערים ב-23 משחקים על מנת לעזור לריאל מדריד קסטיליה לחזור לסגונדה דיוויזיון לאחר היעדרות של חמש שנים. את הופעתו הראשונה ערך ב-28 בפברואר 2012 מול לה רודה, שהסתיים בתיקו 2-2.

ואסקס ערך את הופעתו הראשונה בסגונדה דיוויזיון עם ריאל מדריד קסטיליה ב-17 באוגוסט 2012 בהפסד חוץ 1–2 לוויאריאל.

### אספניול
ב-19 באוגוסט 2014 הושאל לאספניול מליגת העל הספרדית למשך עונה עם אפשרות לקנייה, וערך את הופעתו הראשונה בליגה ב-30 באוגוסט כאשר החליף את סלבה סביליה במחצית השנייה, המשחק הסתיים בהפסד 1–2 לסביליה.

את שערו הראשון בליגה כבש ב-5 באוקטובר 2014, בניצחון 0–2 על ריאל סוסיאדד. ב-3 ביוני 2015 החליטה אספניול לממש את סעיף הרכישה בחוזה ההשאלה והוא חתם בקבוצה לארבע שנים, כשסכום העברתו מריאל מדריד היה 500 אלף יורו.

### חזרה לריאל מדריד
ב-30 ביוני 2015 השתמשה ריאל מדריד בסעיף בחוזהו של ואסקס המאפשר רכישה חוזרת בסך מיליון יורו. ואסקס חזר לקבוצה, והיה שותף, בין השאר, לזכייתה של ריאל מדריד שלוש פעמים ברציפות בליגת האלופות, בשנים 2016–2018.

### באייר לברקוזן
ב-26 באוגוסט 2025 חתם לשנתיים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה, אליה עבר בהעברה חופשית.

## קריירה בינלאומית
ואסקס לא ייצג כלל את נבחרות ספרד הצעירות. לקראת יורו 2016 זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד על ידי המאמן ויסנטה דל בוסקה, ב-7 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 לנבחרת גיאורגיה במשחק הכנה לטורניר. הופיע בטורניר עצמו פעם אחת בלבד כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בשמינית הגמר בהפסד 0–2 לנבחרת איטליה.

נכלל בסגל הנבחרת לטורניר המונדיאל 2018 ברוסיה, בו שיחק ארבע דקות בלבד בתיקו 3-3 מול נבחרת פורטוגל.

לא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020 וטורניר המונדיאל 2022 בקטר.

## תארים
;ריאל מדריד
*אליפות ספרד (4): 2016/2017, 2019/2020, 2021/2022, 2023/2024
*הסופרקאפ הספרדי (4): 2017, 2020, 2021/2022, 2023/2024
*ליגת האלופות (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/2024
*הסופר קאפ האירופי (4): 2016, 2017, 2022, 2024
*גביע העולם למועדונים (4): 2016, 2017, 2018, 2022

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר הרשמי של ריאל מדריד

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1991
מישל קפאנדו

**מישל קפאנדו** (בצרפתית: **Michel Kafando**, נולד ב-18 באוגוסט 1942 בוואגאדוגו) הוא דיפלומט ופוליטיקאי בורקינאי, כיהן כנשיא זמני של בורקינה פאסו ב-21 בנובמבר 2014 - 29 בדצמבר 2015. נכנס לתפקידו בעקבות ההתקוממות שהביאה להדחת הנשיא בלז קמפאורה ששלט במדינה למשך 27 שנה ובעקבות הסכם בין הצבא למפלגות הפוליטיות וקבוצות אזרחיות בנוגע להקמת ממשל מעבר עד לבחירות החדשות ב-2015.

## ביוגרפיה
### צעירות ולימודים
מישל קפאנדו נולד בשנת 1942 בוואגאדוגו. הוא לימודי תיכון במכללת ז'אן בטיסט בעיר הולדתו. אחר למד בבירת סנגל, דקר ובז'נבה.
בשנת 1969 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בורדו בצרפת, אחר כך עשה עד שנת 1972 לימודי מדעי מדינה בפריז. בשנת 1990 סיים עבודת דוקטורט במדעי המדינה באוניברסיטת פריז 1 -סורבון
בנושא:"מדינות מועצת ההסכמה - בנין, בורקינה פאסו, קוט ד'יוואר, ניז'ר, טוגו ומדינות הגוש המזרחי:מעוניות אידיאולודית לפתיחות דיפלומטית, 1990-1960".

### קריירה דיפלומטית ופוליטית
קפאנדו מילא תפקידים שונים בשירות החוץ של מדינתו. בשנים 1981–1982 נציג ארצו (אז וולטה עילית) בארגון האומות המאוחדות וגם השגריר בקובה. בשנים 1980-1977 ושוב ב-1983-1982 כיהן כשר החוץ בימי נשיאותו של ז'אן-בטיסט ודראוגו. בשנים 1998–2011, בימי שלטונו של בלז קמפאורה, ייצג שוב את מדינתו באו"ם.
הוא פרש לגמלאות בשנת 2011 ועסק בייעוץ ובגידול עופות בפרבר של עיר הבירה.
מישל קפאנדו נשוי ואב לשני ילדים.

### נשיא זמני של בורקינה פאסו
בעקבות ההתקוממות משנת 2014 הודח ב-31 באוקטובר 2014 הנשיא בלז קמפאורה השלטון נתפס על ידי הצבא. האיחוד האפריקאי דרש שתוך שבועיים השלטון יימסר לאזרחים. בהתאם להסכם בין הצבא לכוחות הפוליטיים וקבוצות אזרחיות במדינה, אומצה ב-13 בנובמבר 2014 אמנת מעבר. ב-21 בנובמבר העביר לטננט קולונל יאקובה איזאק זידה את סמכויות ראש המדינה לנשיא הזמני שנבחר על ידי ועדה, מישל קפאנדו. זידה התמנה על ידי קפאנדו לראש ממשלה והרכיב ממשלה זמנית עד לבחירות. ביולי 2015 החליט הנשיא לקחת מזידה את סמכויות שר הביטחון ולהשאירו בתפקיד ראש הממשלה בלבד.
ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי המיוחד ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברים ביחידה זו עצרו את הנשיא קפאנדו ואת ראש הממשלה זידה בעת ישיבת הממשלה. ההפיכה הצבאית שאורגנה ככל הנראה על ידי קצינים שתמכו בעבר בשלטונו של בלז קומפאורה הקימה "מועצה לאומית לדמוקרטיה" בראשות הגנרל בדימוס ז'ילבר דיאנדרה, מפקד לשעבר של RSP ויד ימינו של הנשיא לשעבר קומפאורה. ב-18 בספטמבר 2015 ה"מועצה" הורתה לשחרר את מישל קפאנדו ממעצר. כעבור מספר זמני הוחזרו לו ולזידה מפתחי השלטון.

## קישורים חיצוניים

* מינויו כשגריר באו"ם ב-1998, science blog 
* מינויו לנשיא זמני - בכתבה באתר Burkina 24 ,כולל נאומו אחרי המינוי Abdou Zoure 17 בנובמבר 2014 
* באתר רדיו פראנס אנטרנסיונאל 
* בוקרינה פאסו מאמצת אמנת מעבר, באתר "קואסי" 16 בנובמבר 2014

* חדשות הסוכנות AFP באתר yahoo

קטגוריה:נשיאי בורקינה פאסו
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:שגרירים בקובה
קטגוריה:ילידי 1942
ישראלה אבתאו

**ישראלה אבתאו** (באנגלית: **Israela Avtau**; נולדה בשנת 1987) היא דוגמנית ישראלית.

## ביוגרפיה

אבתאו נולדה ברמלה, ישראל, כילדה שלישית מתוך ארבעה למשפחה יוצאת אתיופיה. בעקבות עבודתו של אביה, בגיל 5 עברה לאילת עם אימה, עדנה ושאר האחים והאחיות שלה.

לא-שירתה בצה"ל עקב בעיות רפואיות.

היא זכתה בתואר "מיס אילת" בגיל 15. שנה לאחר מכן, בגיל 16, ניצחה בתחרות של סוכנות הדוגמנות עלית בישראל, ונסעה לייצג את ישראל בתחרות הבינלאומית "מראה השנה של עלית" שנערכה בסינגפור, ביחד עם הסגנית הראשונה מאי אקרמן. בגיל 17 עברה להתגורר בתל אביב, בגיל 20 התגוררה מספר חודשים בפריז, ובגיל 21 עברה לניו יורק.

בשלהי נובמבר 2008 פסק בית משפט השלום בתל אביב כי על שי אביטל, מבעלי סוכנות הדוגמנות "עלית מודל ישראל", לשלם לאבתאו פיצוי בסך 100,000 ש"ח לפי סעיף 6(ב) לחוק למניעת הטרדה מינית. בית המשפט קיבל את טענתה של אבתאו לפיה אביטל הטריד אותה מינית בארבעה אירועים שונים, כאשר באחד מהאירועים אביטל חיכך מול עיניה את תמונתה על גבי איבר מינו, ובאירוע אחר נכנס למיטה שבה אבתאו ישנה.

באותה שנה היא הוחתמה בסוכנות הדוגמנות MC2 בבעלותו של עפר רפאלי. בזירה הבינלאומית היא מיוצגת על ידי סוכנות וילהלמינה.

היא דגמנה בעבר לחברת "AVON", "טומי הילפיגר", "פולו ראלף לורן", "מאוזנר" ו"פאקטורי 54", עשתה את הקמפיין לחברת הסבונים LUX, ובעבר הצטלמה לשער של Elle גרמניה, למודעות של בתי הכלבו האמריקאיים מייסיס, דילארד'ס ונורדסטור.

ב-2013 הופיעה של שער המגזין בריטי "pulse", על גיליון חודש אוגוסט.

בנוסף היא שימשה כ"פנים" של חברת הקוסמטיקה הצרפתית "וישי".

בעשור השני של המאה ה-21 שימשה כ"פנים" של חברת הקוסמטיקה הבינלאומית "קליניק", והשתתפה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה האמריקאית "Olay" המופץ בעיקר בצפון אפריקה.

## קישורים חיצוניים

* כתבה על הדוגמנית ישראלה אבתאו ערוץ הטלוויזיה הישראלי אתיופי
* 
* 
* 
* תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר Wilhelmina
* תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר NEXT
* תיק עבודות של ישראלה אבתאו, באתר models

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי מקומיות בישראל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 2003
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
נדב פלטי

**נדב פלטי** (נולד ב-25 באפריל 1959) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי בתחום הטלוויזיה. יו"ר חברת מפל תקשורת ומנכ"ל דורי מדיה גרופ. מפקד סיירת גולני במלחמת לבנון הראשונה.

## ביוגרפיה
פלטי נולד וגדל בקיבוץ הזורע להורים שעלו מארצות הברית. ניגן בחצוצרה וזכה על כך במלגות לימודים. בשנת 1976 התגייס לצה"ל, ובחר לשרת בחטיבת גולני. עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לסיירת ושימש מפקד צוות וסגן מפקד הסיירת, ולקח חלק בפשיטות בלבנון, סוריה וירדן. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת לבנון הראשונה שב לשירות ומונה למפקד הסיירת לאחר שמפקדה, משה קפלינסקי, נפצע קשה, ומחליפו, גוני הרניק, נהרג. לאחר שלושה חודשים קפלינסקי החלים וחזר לפקד על הסיירת. פלטי השתחרר מצה"ל בשנת 1983 בדרגת רב-סרן.

קיבל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מאוניברסיטת תל אביב. עבד כרואה חשבון והיה שותף מנהל בפירמת רואי החשבון BDO זיו האפט.

יחד עם תמי מוזס-בורוביץ' וחברת אפריקה ישראל הקים את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. פלטי מכהן כיו"ר הדירקטוריון של מפל תקשורת וכמנכ"ל דורי מדיה גרופ, וכדירקטור בחברות בנות של דורי מדיה גרופ ובחברות אחרות. כיהן כדירקטור בחברת "כנפיים אחזקות", החברה האם של "אל על", תפקיד ממנו פרש עם מינויה של אשתו לסמנכ"לית כספים בחברה. בשנת 2011 שימש יו"ר טקס האמי הבינלאומי.

נשוי לדגנית, סמנכ"לית כספים בגרנית הכרמל ואחר כך באל על, שאותה פגש במסגרת שירותם בצה"ל. להם שני בנים רז ודר ובת - שני פלטי שולץ מתגורר במושב ירקונה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:הזורע: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ירקונה: אישים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
מבצע הוריקן

300px|ממוזער|שמאל|ענן ההתפוצצות בניסוי
**מבצע הוריקן** היה הכינוי שניתן לניסוי הגרעיני הראשון של בריטניה. הניסוי נערך ב-3 באוקטובר 1952 באיי מונטבלו (Montebello) האוסטרליים שבאוקיינוס ההודי, כ-130 קילומטרים ממערב לחופי מדינת אוסטרליה המערבית. בניסוי פוצצה פצצת פלוטוניום, שעוצמת ההתפוצצות שחוללה הייתה שקולה ל-25 קילוטון TNT.

הניסוי החל סדרה של 88 ניסויים גרעיניים בריטים, שנערכו עד לשנת 1991. 55 מהם התקיימו באוסטרליה.

## המתקן הגרעיני
חלק מהמדענים אשר הקימו את תוכנית הגרעין הבריטית השתתפו קודם לכן בפרויקט מנהטן האמריקאי. על כן שלא במפתיע המתקן הגרעיני אשר הופעל בניסוי דמה לפצצת הפלוטוניום איש שמן, אשר החריבה את נגסאקי - הגם שחוק האנרגיה האטומית האמריקאי מ-1946 מנע מבריטניה גישה לנתוני פרויקט הגרעין האמריקאי.

בניסוי פוצץ מתקן שהכיל שבעה קילוגרם של פלוטוניום, אשר הופקו בעיקר במתקן וינדסקייל (Windscale) שבקאמבריה, אך נעשה שימוש גם בפלוטוניום שהופק במפעל צ'וק ריוור (Chalk River) שבקנדה.

## הניסוי
השייטת הבריטית לניסוי כללה את נושאת המטוסים לליווי **קמפניה** (Campania), הפריגטה **פלים** (Plym), שנשאה את הפצצה ושלוש נחתות, ובהן 1,500 איש. התברר שכוח זה היה קטן מדי והוא בקושי הספיק לשם ניהול הניסוי.

בריטניה הייתה מוטרדת מאוד בזמנו מתרחיש של התקפה גרעינית עליה על ידי פצצה שתוסתר בבטנה של אונייה. כדי לבחון את התוצאות של פיצוץ שכזה הונח המתקן בבטנה של הפריגטה, אשר עגנה באחת הלגונות שבארכיפלג, במים בעומק של 12 מטרים. המתקן הגרעיני בבטן האונייה נמצא בעומק של 2.7 מטרים מתחת לקו המים.

הניסוי נערך בשעה 08:00 לפי השעון המקומי. הענן שחוללה ההתפוצצות התנשא עד לגובה של 4.5 קילומטרים בלבד, זאת בשל האוויר היבש במקום שהביא להתאדות של המים שהכיל הענן ורוחות עזות שנשבו. גוף הפריגטה התאדה ונותרו ממנו רק פיסות מתכת קטנות. ההתפוצצות שחולל המתקן הותירה בקרקעית הלגונה מכתש בעומק של שישה מטרים ובקוטר של 300 מטרים.

## לאחר הניסוי
תוצאות הניסוי תרמו לייצור הנשק הגרעיני הבריטי הראשון, פצצת הפלוטוניום **דנובה כחולה**, שנועדה לנשיאה במפציצים והפכה למבצעית בנובמבר 1953.

בשנת 1956 נערכו באיי מונטבלו שני ניסויים גרעיניים בריטים נוספים. השני שבהם היה הגדול בניסויים הגרעיניים שנערכו באוסטרליה, כאשר המתקן שהופעל בו הפיק עוצמת התפוצצות של 98 קילוטון.

## ראו גם
*מבצע גראפל

## קישורים חיצוניים

* על הניסוי, מאתר Atomic Weapons Establishment (שמור באתר archive.org)
* על הניסוי, באתר Nuclear Weapon Archive
* סרטון על הניסוי וההכנות לקראתו, באתר (UK) National Ariche
* סרטון על הניסוי וההכנות לקראתו מהארכיון הלאומי של אוסטרליה

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק גרעיני: ניסויים
קטגוריה:אוסטרליה: היסטוריה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:היסטוריה של הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:תוכנית הגרעין של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:1952
קטגוריה:יחסי אוסטרליה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:1952 בממלכה המאוחדת
יאקובה איזאק זידה

**יאקובה איזאק זידה** (בצרפתית: **Yacouba Isaac Zida**, נולד ב-16 בנובמבר 1965 ביאקו) הוא איש צבא בורקינאי, ראש ממשלת המעבר של בורקינה פאסו  בין  19 בנובמבר 2014 ל-17 בספטמבר 2015. זידה הוא קצין בדרגת לטננט קולונל. יחד עם מפקדי צבא אחרים הדיח ב-31 -30 באוקטובר את הנשיא בלז קמפאורה, בעקבות ההתקוממות העממית נגד אותו נשיא שביקש להאריך כהונתו בעוד 5 שנים אחרי ששלט במדינה 27 שנה ברציפות. ב-1 בנובמבר -21 בנובמבר 2014 כיהן זידה כשליט צבאי וראש מדינה, אחרי שראש המטכ"ל הגנרל אונורה נאברה טראורה נאלץ תוך יום לוותר על שאיפתו המוצהרת להנהיג את המדינה.
.,
זידה, שביטל בהתחלה את החוקה משנת 1991, החזיר אותה על כנה ב-16 בנובמבר 2014 עקב מחאות מבפנים ומחוץ. הוא השתתף בהמשך במאמצי הפיוס שהביאו לאימוץ אמנת מעבר של המדינה והעביר את ראשות המדינה לנשיא הזמני, מישל קפאנדו.
.

קפאנדו מינה אותו לראש ממשלה ב-21 בנובמבר 2014.
 

ב-15 ביולי 2015 נדרש זידה לוותר על תיק הביטחון בממשלת המעבר שהנהיג.
ב-16 בספטמבר 2015, יומיים אחרי שהוועדה לפיוס לאומי ורפורמות המליצה על פירוק המשמר הנשיאותי ("הרגימנט לביטחון נשיאותי" RSP), חברי RSP עצרו את הנשיא הזמני מישל קפאנדו ואת ראש 
הממשלה זידה.

## ביוגרפיה
יאקובה איזאק זידה נולד ביאקו, במחוז פאסורה. הוא משתייך לעדה נוצרית פרוטסטנטית והוא מדבר שוטף את השפות מורה, דיולה, צרפתית ואנגלית.
למד לימודי אנגלית באוניברסיטת ואגאדוגו עד שנת 1989 ולאחר מכן נרשם ב-1993 לאקדמיה הצבאית ז'ורז' נמואנו ביישוב פו שבדרום המדינה. הוא סיים תואר שני למנהל בינלאומי ב-IAE באוניברסיטת ליון 3. 

זידה בחר בקריירה צבאית ושירת והתאמן במקומות רבים בעולם:מקנס במרוקו, טאיוואן, קנדה, יאונדה (קמרון). בשנת 1996 שובץ במשמר הביטחון הנשיאותי RSP של הנשיא בלז קמפאורה והפך לסגן מפקד היחידה עם דרגת לוטננט קולונל. בימי המשבר בחוף השנהב, בשנים 2011-2001 היה קצין קשור במסגרת מאמצי התיווך של קמפאורה במדינה השכנה. בשנים 2009-2008 שימש כפקח במסגרת "הקסדות הכחולות" של האו"ם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בשנת 2012 לקח חלק באימונים ללוחמה אנטי-טרור באוניברסיטת הכוחות המיוחדים בטמפה, פלורידה.
בימי ההתקוממות העממית ב-2014 הגן על ארמון הנשיא בקוסיאם, המבצר האחרון של הנשיא. אחרי שמפקד הצבא הורה לירות במפגינים עבר זידה לצד המרד.

ב-17 בספטמבר 2015 נעצר על ידי יוזמי הפיכה צבאית בראשות הגנרל ז'ילבר דיאנדרה. ב-23 בספטמבר 2015 עקב כישלון ההפיכה השתחרר וחזר לראשות הממשלה.
ב-6 בינואר 2016 הגנרל זידה מסר את השלטון לראש הממשלה החדש, פול קאבה טייבה. בהמשך הוא נסע לקנדה. בספטמבר 2016 ,אחרי נסיעתו של זידה לחו"ל, הורה נשיא בורקינה החדש, רוק מרק כריסטיאן קאבורה לבית המשפט לפתוח נגדו הליכים בגין "עריקות". זידה הואשם גם בשחיתות בעת עמידתו בראש ממשלת מעבר ועל דיכוי המרד מאוקטובר 2014 בתוקף היותו ראש מלחקת המבצעים של RSP. בינואר 2017 סילק אותו הנשיא קאבורה משורות הצבא הלאומי.

זידה הוא אב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא בורקינאים
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:פוליטיקאים בורקינאים
קטגוריה:ילידי 1965
ג'ואנה הייז

**ג'ואנה דאב הייז** (באנגלית: **Joanna Dove Hayes**; נולדה ב-23 בדצמבר 1976) היא אתלטית אמריקאית. אלופה אולימפית (אתונה 2004) בריצת 100 מטר משוכות.

## ביוגרפיה
הייז נולדה בוויליאמספורט, פנסילבניה

### 1999
באוניברסיאדת פלמה (1999) זכתה הייז במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 54.57 שניות, אחרי דיימי פרניה מקובה שקבעה שיא אוניברסיאדה חדש של 53.95 שניות. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד היא סיימה במקום 18 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.38 שניות.

### 2003
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית בשנת 2003 זכתה הייז במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.77 שניות, לפני דיימי פרניה (55.10 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת היא סיימה במקום עשירי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.35 שניות.

### 2004
באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט הונגריה במרץ 2004 סיימה הייז במקום רביעי בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.86 שניות. כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה המהירה בתחרות בשיא אישי חדש של 7.83 שניות.

#### אלופה אולימפית
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה הייז במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אולימפי ובשיא אישי חדש של 12.37 שניות, לפני אולנה קרסובסקה מאוקראינה (12.45 שניות) ובת ארצה מליסה מוריסון-הווארד (12.56 שניות). חודש לאחר מכן, היא זכתה בתחרות הגמר העולמי באתלטיקה בתריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.58 שניות, לפני בת ארצה ג'ני אדמס (12.68 שניות).

### 2005
בתחרות שנערכה בניו יורק  ב-11 ביוני 2005 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות תוצאה של 12.47 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בעולם והייתה מועמדת לזכייה באליפות העולם. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד היא מעדה בריצת הגמר ולאחר שלא סיימה את הריצה דורגה במקום השמיני. בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה השנייה בטיבה (12.76 שניות), תוצאה שהייתה מספיקה לה למדליית כסף בגמר.

### 2006
בתחרות שנערכה בלינץ, אוסטריה ב-22 באוגוסט 2006 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה 12.76 שניות.

### 2008
הייז לא הצליחה להכלל בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) בשל פציעה ובכך לא הגנה על תוארה. שלושה שבועות לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בלונדון ב-26 ביולי היא קבעה את תוצאת השנה שלה - 12.63 שניות, תוצאה שהייתה יכולה להקנות לה את מדליית הכסף.

### 2010
בדצמבר 2010 ילדה הייז בת, זואי.

### 2012
בתחרות שנערכה באירוויין קליפורניה בסוף באפריל 2012 קבעה הייז בריצת 100 מטר משוכות את תוצאת השנה שלה - 12.87 שניות.

## שיאיה האישיים
**אצטדיון פתוח**
* ריצת 100 מטר: 11.41 שניות (2004)
* ריצת 100 מטר משוכות: 12.37 שניות (2004)
* ריצת 400 מטר משוכות: 54.57 שניות (1999)
**אולם סגור**
* ריצת 60 מטר: 7.51 שניות (2006)
* ריצת 60 מטר משוכות: 7.83 שניות (2004)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים משוכות
קטגוריה:פנסילבניה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
ארוסואלן

**ארוסוַאלן** (בשוודית: **Arosvallen**) הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר וסטרוס שבשוודיה. ארוסואלן היה עד שנת 2007 אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל אסטרוס אס. קיי, והוא משמש גם עבור אתלטיקה. האצטדיון נבנה בשנת 1932, וכמו רוב אצטדיוני התקופה, הכיל 10,000 מושבים בלבד. שיא הקהל הוא 14,208 צופים ב־6 במאי 1956 במשחק בין Västerås SK ו-Sandvikens IF. אצטדיון ארוסואלן אירח מספר טורנירים בין-לאומיים, בהם מונדיאל 1958 וגביע העולם בכדורגל נשים 1995.

## הערות שוליים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בשוודיה
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים
אצטדיון מאלמה

**אצטדיון מאלמה** (בשוודית: **Malmö Stadion**) הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר מאלמה שבשוודיה. האצטדיון מהווה מגרש-ביתי של קבוצת איי.אף. קיי מאלמה, ושל קבוצת האתלטיקה של מאלמה (MAI).

האצטדיון היה גם מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל מאלמה אף.אף  מהאלסונסקאן (ליגת-העל השוודית) מיום פתיחת האצטדיון בשנת 1958 ועד שעברה למגרשה החדש באצטדיון סוודבנק בשנת 2008. מאלמה אף.אף עדיין משתמשת באצטדיון כמגרש האימונים שלה וכן כמגרש קבוצת הנוער. בנוסף להיותו מגרש כדורגל, משמש האצטדיון גם לקונצרטים ואירועים נוספים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בשוודיה
קטגוריה:מאלמה: ספורט
קטגוריה:מאלמה: מבנים
קטגוריה:מאלמה (כדורגל)
בוטנון

**בוטנון** (Butanone) או בשמו הנפוץ **מתיל אתיל קטון** (methyl ethyl ketone - MEK) הוא תרכובת שנוסחתה הכימית C4H8O. החומר הוא קטון ונראה כנוזל שקוף, דומה בריחו לאצטון, מסיס במים ומשמש כממס תעשייתי.

## ייצור
מייצרים בוטנון בחמצון של 2-בוטאנול בקטליזה של נחושת, אבץ או ארד

CH_3CH(OH)CH_2CH_3 \longrightarrow CH_3C(O)CH_2CH_3 + H_2

בשיטה זו מופקים בעולם 700,000 טון מהחומר בשנה.

## שימושים
* בוטנון הוא ממס נפוץ לעיבוד שרפים, צלולוז אצטט וניטרוצלולוזה. תכונותיו כממס דומות לאלו של אצטון אך טמפרטורת הרתיחה שלו גבוהה יותר וקצב הנידוף איטי יותר. משתמשים בו בייצור חומרים פלסטיים, טקסטיל, שעווה ובמוצרים ביתיים כורנית, תכשירים להסרת צבע, דבקים וחומרי ניקוי. בוטנון משמש גם כממס לצבע בטושים מחיקים.
* בוטנון ממיס פוליסטירן ופולימרים אחרים ולכן משמש לחיבור חלקי פלסטיק זה לזה - אין מדובר בהדבקה שכן החומר אינו משמש דבק אלא ב"הלחמת" הקצוות המומסים זה לזה.
* בוטנון הוא חומר הגלם לייצור מתיל אתיל קטון פראוקסיד המשמש כקטליזטור לתגובות פולימריזציה כצילוב של פוליאסטרים וכן כחומר נפץ לא תקני.

## בטיחות
בוטנון הוא חומר דליק ומגיב עם חומרים מחמצנים. שרפה של החומר יש לכבות באמצעות פחמן דו-חמצני, אבקה או קצף.

החומר גורם גירוי בעיניים ובאף, פגיעה בריאותית חמורה לא נצפתה בניסויים בבעלי חיים אלא בחשיפה לריכוזים גבוהים מאוד לאורך זמן ממושך: חשיפה לריכוזים של 3,000 חלקים למיליון למשך שבע שעות ביום גרמה לפגיעה בהתפתחות השלד ובעוברים ולמשקל לידה נמוך.

## קישורים חיצוניים

גיליון בטיחות חומרים לבוטנון

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
קטגוריה:חמצן: תרכובות
פרונויה (תופעה פסיכיאטרית)

**פרונויה** (באנגלית: **Pronoia**) היא תופעה פסיכוטית הפוכה לפרנויה, שבה אדם חש שאנשים או ישויות רבות כח (אלים, ממשלות) פועלים לטובתו. האדם חושד שהעולם קושר קונספירציה לפעול למענו.

המושג הופיע לראשונה ב-1982 במאמר של ד"ר פרד ה. גולדנר שפורסם בכתב העת האקדמי *Social Problems*. המאמר הוזכר בעיתונים מובילים בארצות הברית, כמו "פסיכולוגיה היום", "ניו יורק דיילי ניוז", "וול סטריט ג'ורנל" ועיתונים נוספים. ב-1994 הוקדש גיליון של מגזין וויירד בבריטניה לתופעת "זיפי" (Zippie - תופעה בה אדם מבצע דברים ללא תמורה, מושג שנועד לתאר תומכי תרבות חופשית), ובהקשר לכך התייחס לפרונויה כתחושה של האדם שהאחרים קושרים קשר לסייע לו מאחורי גבו.

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכיאטריה
עינאב

**עינאב** (בערבית: **عيناب**) היא עיירה בנפת עאליי במערב הר הלבנון שבמרכז לבנון. היא צופה לעיר ביירות ונמצאת במרחק של 25 קילומטר ממנה.

## היסטוריה
העיירה הוקמה בשנת 1910 ואחת הראשונה בנפת עאליי.

עינאב מזוהה כעיירה בה בוצעו קרבות רבים ברבות השנים. בזמן מלחמת האזרחים הראשונה בלבנון בשנת 1958 נלחמו על שליטה בעיירה הכוחות הדרוזים בראשות כמאל ג'ונבלאט מול הממשל הלבנוני. בזמן מלחמת לבנון הראשונה כוחות חטיבת הצנחנים נלחמו באזור כנגד כוחות סוריים, הכוחות הדרוזים של המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית והפלנגות הנוצריות.

במרץ 1989, חיל האוויר הישראלי תקף בית ספר בעיירה במהלך פעולה נגד בסיס של החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין באזור שלמאן. בפעולה נהרגו 3 אנשים ונפצעו 22 תלמידי בית הספר.
מאוחר יותר באותה שנה צה"ל תקף שוב בעקבות שיגורי רקטות לעבר צפון ישראל.

## קישורים חיצוניים

* Ainab municipality website
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1910
קטגוריה:מחוז הר הלבנון: יישובים