צבי רגבי

**צבי רִגְבִּי** (13 ביוני 1919 – 18 באפריל 2013) היה פרופסור בטכניון, כימאי ומהנדס כימי בתעשיות האזרחיות והביטחוניות בישראל. הקים את המרכז למחקר הגומי בחיפה, את מפעל הפלסטיק הספוגי למזרנים של חברת אליאנס באור עקיבא וריכז את פעילות הגומי ברפאל מערכות לחימה מתקדמות.

## קורות חיים
צבי רגבי (רוגובסקי) נולד בביירות לחנה לבית הירשפלד ומרדכי רוגובסקי. חנה ומרדכי עברו ב-1915 לביירות מראשון לציון, כדי להקים סניף של יקב "כרמל מזרחי" שיספק יין כשר לקהילה היהודית בסוריה ולבנון. סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות בהצטיינות ותואר שלישי בהנדסת חשמל באוניברסיטת לונדון. עם סיום לימודיו, עבד ככימאי, בחברת אימפריאל כמיקל אינדסטריז (ICI). עלה לארץ ב-1945 תוך כדי שהוא ממשיך לעבוד כיועץ ב-ICI. במלחמת העצמאות שירת כקצין בחיל האוויר והיה חבר בצוות שבנה פצצות להטלה ממטוסים המשיך להתנדב בחיל המדע (חמ"ד) גם לאחר שחרורו. עבד כעשרים שנה בתעשייה הכימית ולאחר מכן כפרופסור בטכניון עד פרישתו לגמלאות.

## פעילות מדעית ואקדמית
רגבי פיתח וביסס תיאוריות להשפעה של מרכיבים קשיחים (כגון פיח) על גומי וחקר את הגברת חוזק הגומי. שיתף פעולה עם משרד הביטחון וצה"ל וכן עם תעשיות הגומי בישראל ובמדינות אחרות. היה עוזרו המדעי של מנהל המועצה המדעית שליד משרד ראש הממשלה ובתפקיד זה החל לפתח את התשתית להקמת תעש מערכות (התעשייה הצבאית). היה כימאי בכיר בחברת שרפון, הקים ופיתח את האיגוד למחקר הגומי עבור תעשיית הגומי. הקים והיה המנהל המדעי של מפעל פלסטיק ספוגי למזרנים של חברת אליאנס. ריכז את פעילות הגומי ברפאל, שם עבד בין השאר על פיתוח תערובת גומי חדשנית שתעמוד ביעילות בשריפת המנוע של טילים שונים. במסגרת עבודתו במערכת הביטחון בתחילת שנות השמונים, תכנן ובדק את הגנת המתקן התת-קרקעי של מפקדת פיקוד הצפון לעמידות בפני אירועים שונים כולל רעידות אדמה, וזאת על ידי פיתוח תושבות ייעודיות המורכבות מגומי, מתכת ופלטות.

בשנת 1979 עמד בראש ועדה שמונתה על ידי שר הכלכלה והתעשייה (תמ"ת) לבדיקה של התפוצצות בקבוקי משקה תוססים שהיו עשויים אז מזכוכית. הוועדה הוקמה לאחר מקרה מוות שהתרחש כתוצאה מפיצוץ בקבוק משקה כזה, ובעקבות מסקנותיה הוציא משרד התעשייה והמסחר צווים לבטיחות בקבוקים. בשנת 1981 קיבל את פרס הקרן ע"ש אל"ם אשר פלד - מייסד חיל החימוש בהגנה ובצה"ל, על המצאת שיטה למניעת דליקות במיכל דלק של טנק שנפגע.

בשנים 1967–1987 היה רגבי חבר סגל בטכניון, פרופסור חבר וראש המחלקה למכניקה, פרופסור מן המניין בפקולטה להנדסה כימית, דקאן בית הספר למוסמכים ומנהל בית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי. התחומים העיקריים אותם לימד היו חוזק חומרים ותרמודינמיקה. בשנת 1987 פרש לגמלאות והמשיך במחקריו כפרופסור אמריטוס.

רשם פטנט בארצות הברית ובאנגליה בנושא היווצרות כדורים של פולימר תרמופלסטי, במיוחד זכוכית.

רגבי היה אחד ממחברי דו"ח טכני בנוגע לשיטות לבדיקת יציקות גמורות מטעם . חיבר את הספר **יסודות הטכנולוגיה של הגומי** ואת הערך קאוצ'וק באנציקלופדיה העברית.

תחומי המחקר העיקריים של רגבי היו מדעי הגומי והזכוכית ומכניקת ממברנות (יציקת זכוכית בהזרקה), פיתוח מערכות לאחסון נפט, דפורמציות אלסטיות גדולות של ממברנות דמויות גומי, אחסון דלק בעל דליקות נמוכה והתנהגות של אלסטומרים (פולימר צמיגי עם דרגת אלסטיות גבוהה) הממולאים בחלקיקים מגנטיים. במסגרת מחקריו בתחום הראולוגיה, חקר צמיגות של חומרים לרבות זכוכית. במסגרת הנדסה רפואית, חקר צמיגות של דם אדם. לזכותו 97 פרסומים מדעיים.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: כימיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013