open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
היא עשתה לו עוול

**היא עשתה לו עוול** (באנגלית: **She Done Him Wrong**) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של לוואל שרמן ובכיכובם של מיי וסט וקרי גרנט. בתפקידי משנה משחקים אוון מור, גילברד רונאלד, נוח ברי, לואיז ביוורס וראשל אדסון.

הסרט הופק על ידי ויליאם לאברון. תסריט הסרט נכתב על ידי הארווי טוי וג'ון בריט והוא מבוסס על מחזה של וסט "Diamond Lil" משנת 1928. פסקול הסרט הולחן על ידי ראלף ריינג'ר, ג'ון ליפולד וסטפן פטרניסקי. אדית הד עיצבה את תלבושות הסרט.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנות 1890 בניו יורק. הסרט מגולל את סיפורה של ליידי לו (מיי וסט), זמרת ברים. לו עובדת אצל גאס ג'ורדן (נוח ברי) שדואג לכל צרכיה וקונה לה יהלומים.

לו לא מודעת לזה שגאס מנהל מוסד מפוקפק לנשים ביחד עם סרגיי סטיינאוף (גילברד רונאלד) וריטה (רפאלה אוטינו). אחד מאויביו הגדולים של גאס, דן פליין (דייוויד לאנדו), רומז ללו אודות עסקיו של גאס. הוא מפציר בה להצטרף אליו טרם יקרה משהו לגאס, אך היא מצידה משאירה את העניינים מעורפלים.

חברה של לו, ספיידר קיין (דוי רובינסון), מספר לה שפטרונה בעבר, צ'ייק קלארק (אוון מור), נמצא בבית הכלא והוא רוצה לנקום בה על שהיא נטשה אותו. לו מבקרת אותו בכלא כדי להרגיע אותו.

בסוף הסרט צ'ייק מצליח לברוח לדירתה של לו והשוטר קפטן צ'אמינג (קרי גרנט) עוצר את גאס וסרגיי. צ'ייק מנסה להרוג את לו, אך קפטן צ'אמינג עוצר בעדו. לו חושבת שגם היא הולכת להיעצר, אך קפטן צ'אמינג מציע לה להישאר איתו.

## קבלה
הסרט הפך להיות שובר קופות עם הכנסות של שני מיליון דולר ביחס לתקציב שעמד על מאתיים אלף דולר.

המגזין "וראייטי" נתן ביקורת שלילית לסרט בטענה שהאולפן "סרטי פרמאונט" מיהר לתת לשחקנית מיי וסט תפקיד ראשי בסרט מבלי ללהק לצידה שחקנים מוכרים או תסריט טוב.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לההפקה הטובה ביותר (מה שידוע היום כסרט הטוב ביותר). אורכו של הסרט הוא כ-66 דקות מה שהפך אותו לסרט הקצר ביותר שהיה מועמד אי פעם בקטגוריית הסרט הטוב ביותר.

בשנת 1996 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.

### מכון הסרטים האמריקאי
במרוצת השנים מכון הסרטים האמריקאי דירג הסרט בכמה מרשימותיו:
* 1998 – מאה שנים... מאה סרטים – מועמדות
* 2000 – מאה שנים... מאה קומדיות במקום ה-75
* 2004 – מאה שנים... מאה שירים, השיר "Frankie and Johnny" – מועמדות
* 2005 – מאה שנים... מאה ציטוטים, הציטוט "Why don't you come up sometime and see me?" במקום ה-26

## הערות
* מיי וסט לקחה לעצמה קרדיט על חשיפתו של השחקן קרי גרנט ששיחק לצידה בתפקיד ראשי על אף שהוא כבר הופיע בשבעה סרטים מלבד הסרט עם וסט. למעשה חשיפתו הגדולה הייתה שנה קודם לכן בסרט "בלונד ונוס" לצד מרלן דיטריך.
* הסרט דמה מאוד בעלילתו לסרט שיצא באותה השנה "The Bowery". הדמות צ'אק קונרס הופיעה בשני הסרטים בתפקידים שונים.
* וסט התעקשה ללהק את השחקנית האפרו אמריקאית לואיז ביוורס לצידה בסרט כדי לשבור את האפליה ששררה באותה תקופה כלפי שחקנים אפרו אמריקאיים. עקב ההצלחתה לוהקו כמה שחקנים אפרו אמריקאיים לכמה מסרטיה.

## צוות שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1933
ברכת כלה

ממוזער|שמאל|אחד מנוסחי ברכת כלה
**ברכת כלה** הוא שם נפוץ לתחינה או לתפילה, שאומרות חלק מן הכלות היהודיות בחתונתן לפני לכתן לחופה, לאחר שהחתן מכסה את פניהן בהינומה. התפילה מבטאת את רצון הכלה להיכנס בברית הנישואין מתוך שלמות ונקיות וללא חטאים.

התפילה אינה חובה ויש לה נוסחים רבים. נוסח מוקדם של התפילה מובא בספר **חופת חתנים** של הרב רפאל מלדולה משנת תקנ"ו (1795 או 1796). מחבר נוסח זה הוא רבי יוסף חיים בן סאמון, שחיבר גם את הספר "עדות ביהוסף" על הש"ס.

## קישורים חיצוניים
* טקס הנישואין - כיסוי הכלה והכניסה לחופה, באתר מכון עתים

## הערות שוליים

קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:תפילות ביהדות
ספרינג ברייקרס

**ספרינג ברייקרס** (באנגלית: **Spring Breakers**, בתרגום לעברית: **חופשת האביב**) הוא סרט קולנוע קומי-מתח ואקשן, בבימוי הרמוני קורין ובכיכובם של סלינה גומז, ג'יימס פרנקו, ונסה הדג'נס, רייצ'ל קורין ואשלי בנסון.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה בספטמבר 2012 וזכה לביקורות חיוביות, אך שהוצג על כלל מסכי הקולנוע בתחילת 2013 נקטל על ידי המבקרים אף על פי שזכה להצלחה קופתית ביחס לתקציבו.

## תקציר העלילה
ארבע נערות קולג' (סלינה גומז, ונסה הדג'נס, אשלי בנסון, רייצ'ל קורין) מפרבר מנומנם בארצות הברית מממנות את חופשת האביב שלהן בעיר החוף הגדולה בעזרת שוד סניף רשת מזון. לאחר לילה פרוע, הן נתפסות על ידי המשטרה באשמת שימוש בסמים. עבריין קשוח (ג'יימס פרנקו) משחררן בערבות, ומציע להן להצטרף אליו. אחת הבנות נבהלת וחוזרת הביתה אך השאר מצטרפות. אחת מהן חוטפת כדור בזרוע ממנהיג כנופיה יריבה וחוזרת גם היא. השתיים הנותרות יוצאות יחד עם מאהבן החדש לחסל את יריבו. במהלך הקרב הוא נורה למוות אך הן ממשיכות את המשימה ומחסלות בבת אחת את כל חברי הכנופיה היריבה.

## צוות השחקנים
* ג'יימס פרנקו - קרטל הסמים "חייזר"
* סלינה גומז - פיית'
* אשלי בנסון - בריט
* ונסה הדג'נס - קנדי
* רייצ'ל קורין - קוטי
* האת'ר מוריס - בס

## קישורים חיצוניים

* 

* דור בביוף, ביקורת סרט: "ספרינג ברייקרס" כל כך נורא שהוא בעצם טוב, באתר ״אנשי הספר״, 21 במרץ 2013
* 
* 
* נטע אלכסנדר, ספרינג ברייקרס: ריקני או חתרני?, באתר הארץ, 31 במרץ 2013
[מרכז|ממוזער|343x343px|שחקניות הסרט במהלך הבכורה ב[פריז, פברואר 2013]]

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סמים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
אנגולם

**אַנגוּלֵם** (בצרפתית: **Angoulême**) היא עיר בדרום-מערב צרפת, בירת מחוז שראנט. אוכלוסייתה כיום היא כ-50,000 נפש בלבד, אך בעבר הייתה עיר בעלת מעמד וחשיבות גבוהה בהיותה צומת דרכים מרכזי. מתקיים בה מרכז מנהלי, מסחרי ודתי באופן רצוף במשך למעלה מאלפיים שנה. העיר ידועה במיוחד בשל הקתדרלה הרומנסקית שלה, הקתדרלה של אנגולם ובשל היותה מרכז הקומיקס של צרפת. בין 1515 ל-1589 נשאו מלכי צרפת בתואר דוכס אנגולם (שושלת ולואה-אנגולם).

## היסטוריה
### מימי הביניים עד המאה ה-20
העיר מוזכרת על ידי גרגוריוס מטור, המוסר כי היא הייתה דיוקסיה (מושב בישוף) מן המאה ה-3. בשנת 507 לאחר שנכבשה מן הויזיגותים על ידי קלוביס הראשון. בהמשך עברה העיר לידי הנורמנים במאה ה-9.

מאז המאה ה-9 הייתה העיר רוזנות. כאשר נשא ג'ון, מלך אנגליה את איזבלה מאנגולם, יורשת הרוזנות, הפכה העיר לנחלת הכתר האנגלי. ב-1220, לאחר מותו של המלך ג'ון, נישא איזבלה ליו דה לוזיניאן והעיר עברה לנחלת משפחתו עד מותו ללא יורשים של האחרון בשושלת ב-1302, אז שבה העיר לנחלת הכתר. מייסד בית ולואה, שארל, רוזן ולואה היה רוזן אנגולם. ב-1360 הועברה העיר, במסגרת הסכם ברטיני, לידי בית פלנטג'נט. ב-1378 שחרר את העיר שארל החמישי, מלך צרפת מידי השלטון הבריטי וב-1394 עברה הרוזנות לידי בית אורליאן.

אחד מיורשי הרוזנות היה ב-1515 לפרנסואה הראשון, מלך צרפת. הוא הפך את מעמד העיר לדוכסות והעניקה לאמו, לואיז, נסיכת סבויה. בעת מלחמות הדת בצרפת סבלה העיר ממצור חוזר ונשנה ועברה בין הצדדים. ב-1568 נכבשה על ידי ההוגנוטים בראשות גאספאר דה קוליני השני ולאחר מכן שבה הדוכסות לרשות הכתר. מ-1515 ועד הכחדותה של שושלת ולואה ועליית בית בורבון ב-1589 נקראה שושלת מלכי צרפת שושלת ולואה-אנגולם ומלך צרפת נשא בתואר דוכס אנגולם. הדוכס האחרון של אנגולם היה לואי-אנטואן (נפטר ב-1844), בנו של שארל העשירי, מלך צרפת, הוא הוכרח לוותר על תוארו ב-1830.

### המאה ה-20
בעקבות היותה של העיר צומת דרכים חשוב, הפכה במאה ה-20 לצומת מסילות רכבת מרכזי בו מתחברת המסילה מנמל לה רושל למסילת פריז-בורדו.

לאחר כיבוש צרפת במלחמת העולם השנייה הייתה העיר בשטח הכיבוש הגרמני. יהודי העיר והסביבה גורשו למחנות ריכוז מתחנת הרכבת שלה. חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית חיבלו ברכבות ובתחנת הרכבת, לזכרם ולזכר יהודי העיר, הוצבה בתחנה אנדרטה. בהמשך הפציצו בעלות הברית את התחנה לקראת הפלישה לנורמנדי.

## אתרים
האתר המרכזי בעיר מבחינה תיירותית ודתית הוא הקתדרלה של אנגולם המוקדשת לפטרוס הקדוש. הקתדרלה שהוקמה במאה ה-12, היא דוגמה לאדריכלות ואמנות רומנסקית.

אתרי העיר התיירותיים המרכזיים מלבד הקתדרלה הם החומות והביצורים, ארמון העירייה והממשל המקומי מן המאה ה-19 (hôtel de ville) פרי תכנונו של האדריכל פול אבדי שאף ערך את השיפוץ בקתדרלה והשוק העתיק.

## מרכז קומיקס
העיר מיצבה עצמה כבירת הקומיקס של צרפת. יש בה מוזיאון קומיקס חשוב, ניצב בה פסל של הרז'ה, יוצרה של דמות הקומיקס טינטין, ומ-1974 מתקיים בה פסטיבל הקומיקס השני בגדלו באירופה  המעניק גם פרס חשוב בתחום. המרכז הלאומי לקומיקס ותמונות (CNBDI) שבאנגולם הוא ספריית הפקדה רשמית ליצירות קומיקס בצרפת וסניף של הספרייה הלאומית של צרפת.

## ערים תאומות
הערים התאומות של אנגולם הן:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פואטו-שראנט: ערים
יום האם (סדרת טלוויזיה)

**יום האם** היא סדרה קומית מבית "קשת" של ערוץ 2 שכתבה דניאלה לונדון דקל ויצרה יחד עם דנה עדן, בבימוים של רני סער ואיתן צור. הסדרה הייתה מבוססת על הטור הקבוע של לונדון דקל במגזין "לאשה". זכויות ההפקה של הסדרה, נמכרו בנובמבר 2012 לרשת הטלוויזיה האמריקאית CBS. את קטעי הקומיקס בסוף הפרקים מאיירת לונדון-דקל בעצמה. העונה השנייה צולמה בקיץ 2014 ועלתה לשידור ב-19 במאי 2016.

## עלילה
הסדרה עוקבת אחר משפחת שהינו, אלה (קרן מור) אשר נשואה למושו (דרור קרן) ולהם שלושה ילדים. השניים מתמודדים בדרכים קומיות עם ההורות. דמותה של אלה מביאה לדיון מספר שאלות איתן מתמודדים הורים רבים, כמו: האם לשקר לילד כאשר חיית המחמד מתה, או כיצד מתמודדים עם ילד המגלה השמנת יתר. הסדרה עוסקת במגוון נושאים הוריים וחברתיים.

## דמויות
### דמויות ראשיות
* **אלה שהינו** (קרן מור) - נשואה למושו. אם למיכאל, תמרה ושירה. עובדת כמאיירת קומיקס. בסוף העונה הראשונה נכנסת להריון לא רצוי.
* **מושו שהינו** (דרור קרן) - נשוי לאלה. אב למיכאל, תמרה ושירה. עובד בחברת פיצוחים וגרעינים.
* **מיקי** (אורלי זילברשץ) - חברתה הטובה של אלה. בעלת חנות תכשיטים.

### דמויות נוספות
* **שירה שהינו** (מאיה נתיב) - הבת הקטנה, בת 5.
* **מיכאל שהינו** (תמיר מתוק/דניאל ליטמן) - הבן הבכור, בן 15.
* **תמרה שהינו** (אור מורשטיין) - ילדת הסנדוויץ, בת 13, לומדת בכיתה ז' יחד עם חברתה הטובה, חמלה.
* **רוחמה** (רות גלר) - אמא של אלה, חולת אלצהיימר.
* **קובי שהינו** (איציק גולן) - אחיו של מושו, מנהל ביחד איתו חברת פיצוחים וגרעינים.
* **חמלה** (עמית מושקוביץ') (עונה 1) - חברתה הטובה של תמרה, הבת של דנה (אמא מהגן), בת 13.
* **איריס** (דורית לב ארי) (עונה 1) - גננת בגן הילדים בו לומדת שירה.
***דנה** (נועה ברנר) (עונה 1) - אמא של חמלה. עוזרת להתנדב לגמילות חסדים ותמיד גוררת לזה את אלה שמנסה להתחמק.
***רננה** (נלי תגר) (עונה 1) - עובדת בחנות של מיקי. מעריצה את אגי משעול.
***ינון** (אלדד פריבס) (עונה 1) - שכן של מיקי, הומו. מיקי מאוהבת בו בסתר.
* **בוריס** (יפים ריננברג) (עונה 2) - בן הזוג הרוסי של מיקי.
* **רומי** (שמרית לוסטיג) (עונה 2) - אמא של ילדה הלומדת עם שירה. אלה תמיד מנסה להתחרות איתה.
* **דינה** (שרית וינו אלעד) (עונה 2) - פעילה חברתית. לומדת עם מושו בקורס למגדר והיא נמשכת אליו.
שחקנים אורחים (בתפקיד עצמם):
* ירון לונדון
* מוטי קירשנבאום
* טוביה צפיר
* אפרת גוש
* אגי משעול
* מישל קישקה
* דניאלה לונדון דקל

## שידור הסדרה
הסדרה החלה לשדר ב-20 באוגוסט 2012 בערוץ 2 במסגרת "שידורי קשת". העונה הראשונה כללה 13 פרקים. פרק הבכורה של "יום האם", זכה ל-26.3% רייטינג, ו-800 אלף צפיות. הסדרה שודרה בימי שני בשעה 21:50. פרק אחרון לעונה שודר ב-27 באוקטובר וזכה ל-23.4% אחוזי רייטינג.

עם סיום העונה הראשונה הוכרז על הפקת עונה שנייה. אך הפקתה התעכבה מספר שנים והעונה השנייה עלתה ב-19 במאי 2016.

בתחילת 2013 הופק פרק פיילוט לגרסה האמריקאית של "יום האם" בערוץ CBS, שלאחריו הוחלט לא לעלות את הסדרה לשידור בערוץ.

## קישורים חיצוניים
**מידע וכתבות:**
* 

* 
* 
**ביקורות:**
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות משפחתיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2012
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה על הורות
ARD

**ARD** (בגרמנית: **Arbeitsgemeinschaft der öffentlich-rechtlichen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik Deutschland**; בתרגום: קונסורציום תאגידי השידור הציבורי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה) הוא ארגון משותף של תאגידי השידור הציבוריים האזוריים של גרמניה.

## היסטוריה
הארגון נוסד ב-1950 בגרמניה המערבית כדי לייצג את האינטרס המשותף של תאגידי השידור הציבוריים שמעתה היו גם מבוזרים, במיוחד כדי לנהל רשת שידור משותפת.
220px|ממוזער|ימין|מפת תאגידי השידור הציבוריים האזוריים החברים ב-ARD
ה-ARD הוא תאגיד השידור הציבורי השני בגודלו בעולם לאחר ה-BBC עם תקציב של כ-6 מיליארד יורו ו-23,000 עובדים. תקציב התאגיד מגיע בעיקר מאגרת שידור שעל כל בית פרטי, חברה ומוסד ממשלתי בגרמניה לשלם. התאגיד מנהל ומפעיל את ערוץ הטלוויזיה הממלכתי הראשון שנקרא Das Erste.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גרמניה: טלוויזיה
קטגוריה:גרמניה: ארגונים
קטגוריה:שידור ציבורי
Das Erste

**Das Erste** (בתרגום מילולי: *דאס ארסטה*, שמשמעותו "הראשון") הוא ערוץ ממלכתי גרמני בבעלות תאגיד השידור הציבורי ARD.

## היסטוריה
השידורים הניסיוניים של הערוץ החלו ב-27 בנובמבר 1950 כערוץ טלוויזיה של מה שהיה אז NWDR, תאגיד השידור הציבורי של המבורג שיותר מאוחר התפצל ל-NDR ו-WDR ב-1956. ב-27 נובמבר 1950 השיק הערוץ תוכנית פיילוט, ששודרה בשלושה ימים בשבוע. שידורי ספורט ניסויים, חדשות שודרו גם הם. ב-26 באוקטובר 1952 הונח בהמבורג אבן היסוד לבניין החדש של הטלוויזיה. ב-25 בדצמבר 1952 החלו רשמית השידורים של הערוץ. עד אז נמכרו 5,000 מקלטי טלוויזיה. מעתה ואילך, התבצעו השידורים בכל יום בין 20:00 ל-22:00. קליטתו של הערוץ הייתה בתחילה מוגבלת למערב גרמניה וצפון ברלין.

ב-23 באוקטובר 1953 עבר הערוץ לאולפן הטלוויזיה החדש בהמבורג. זה היה הראשון שהותאם במיוחד לאולפן טלוויזיה באירופה. [4] מספר מנויי הטלוויזיה הרשומים עלה מ-3000 בקיץ 1953 ל-40,000 באוגוסט 1954. 

שידור בכל רחבי גרמניה החל ב-1 בנובמבר 1954 במסגרת תאגיד השידור הציבורי ARD. לאחר שתאגידי שידורים אזוריים מקומיים הצטרפו גם הם, הערוץ נהיה ל-Deutsches Fernsehen (הטלוויזיה הגרמנית). היה זה ערוץ הטלוויזיה היחידי בגרמניה המערבית עד ייסודו של ערוץ ZDF ב-1963.

ב-1 באוקטובר 1956 החל הערוץ בשידור היומי של חדשות הערב. ב-2 מארס 1959, חדשות הערב הוקראו בפעם הראשונה באמצעות שדר.

ב-30 בספטמבר 1984 שינה הערוץ את שמו ל-Erstes Deutsches Fernsehen (הטלוויזיה הגרמנית הראשונה). מאז 1997 מותג הערוץ שוב כ"ערוץ הראשון".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה גרמניים
ים הקור

250px|ממוזער|שמאל|ים הקור
**ים הקור** (בלטינית: **Mare Frigoris** - "מארה פריגוריס") הוא ימה ירחית הממוקמת באגן פרוקלרום בצפון ים הממטרים שעל הירח. הימה נמצאת צפונית למכתש אפלטון.

ים הקור משתרע על כ -300 ק"מ בכיוון צפון-דרום, מעל 1000 ק"מ בכיוון מזרח-מערב ושטחו הוא כ-440,000 קמ"ר.

בדומה לייתר ימות הירח, אין מדובר בימה אלא בעמק המכוסה בבזלת.

## גאולוגיה
אזור האגן שבו מצוי ים הקור נוצר בעידן האימבריאני התחתון. הימה עצמה נוצרה בעידן האימבריאני העליון (בחלקה המזרחי) ובעידן ההארטוסתניאני (בחלקה המערבי).

## גילוי הימה
בדומה למרבית ימות הירח, שמה של הימה ניתנה לה על ידי ג'ובאני ריקיולי בשנת 1651. השם אומץ רשמית בשנת 1935.

## איזוכרים תרבותיים
אזור זה של הירח מהווה את אתר ההתרחשות של הפרק השני בסדרת הטלוויזיה "בסיס ירח 3" של רשת ה-BBC משנת 1973.

## קישורים חיצוניים

* נתוני ים הקור באתר USGS
הקור
ויטאליאן

**ויטאליאן** (בלטינית: **Papa Vitalianus**) היה אפיפיור מ-30 ביולי 657 עד מותו ב-27 בינואר 672. נולד בעיר סגני שבמחוז לאציו, איטליה. בימיו נמשכה המחלוקת לגבי היחס למונותליטיזם.

נבחר לכס האפיפיור לאחר מותו של קודמו, אאוגניוס הראשון. כמו קודמו, ניסה ויטאליאן לחזק את הקשר עם בירת האימפריה הביזנטית המזרחית, קונסטנטינופול, ונפגש עם הקיסר הביזנטי, קונסטנס השני.

השימוש בנגינת עוגב בכנסיות מיוחס לראשונה לתקופתו של ויטאליאן.
ויטאליאן נחשב לקדוש על ידי הכנסייה הקתולית. יום חגו הוא 27 בינואר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 600
קטגוריה:נפטרים ב-672
הזהר מהמכונית

**הזהר מהמכונית** (ברוסית: **Берегись автомобиля**) הוא סרט קומדיה סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים מוספילם בבימוי אלדר ריאזנוב. בכורת הסרט התקיימה בשנת 1966. הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות ואינוקנטי סמוקטונובסקי שגילם את תפקיד הראשי זכה בתואר "שחקן השנה". הסרט זכה במספר פרסים בפסטיבלים לקולנוע ונשאר פופולרי בחבר המדינות עד היום.

## רקע
הסרט הוא עבודה משותפת ראשונה של אלדר ריאזנוב ואמיל ברגינסקי. הם כתבו תסריט על רובין הוד סובייטי אך מטעמים פוליטיים ראשי מוספילם לא הסכימו להתחיל בצילומים. בשנת 1964 התסריט עובד לנובלה ופורסם בירחון "מולודאיה גברדיה". תגובת הממסד הייתה חיובית ולכן סוכם על התחלת העבודה על הסרט.

## עלילה
סוכן ביטוח ושחקן בתיאטרון חובבים יורי דטוצ'קין (אינוקנטי סמוקטונובסקי) מגיע לבתים רבים בכוונה לשכנע את האזרחים לעשות ביטוח. במהלך עבודתו הוא פוגש אנשים לא מעטים שהרכוש שלהם אינו תואם את משכורתם והוא מניח שיש להם מקורות הכנסה לא חוקיים. הוא מחליט לגנוב מהם את מכוניותהם הפרטיות, למכור אותן ולהעביר את הכסף לבתי יתומים. חקירת הגנבות מגיעה לחוקר משטרתי בשם מקסים פודבריוזוביקוב (אולג יפרמוב) שהוא שחקן בתיאטרון חובבים יחד עם דטוצ'קין תחת במאי קשוח (יבגני יבסטיגנייב).

דטוצ'קין מנסה לגנוב אוטו מדימה סמיצבטוב (אנדריי מירונוב) אך מצליח רק מהניסיון השלישי.

בינתיים חוקר המשטרה שם לב שקיימת התאמה בין היעדרויות של דטוצ'קין מהחזרות להצגת המלט לבין מועדי הגנבות. כמו כן נודע לו שהסיבות שדטוצ'קין מציין להנהלת התיאטרון על היעדרותו אינן תואמות את הסיבות שהוא מסר להנהלת סוכנות הביטוח בה הוא מועסק.

בפגישה בבית קפה חוקר משטרה מגלה לדטוצ'קין את ממצאי חקירתו. דטוצ'קין מצידו מגלה לו את הסיבות לגנבות ומראה לו קבלות על העברת הכסף לבתי יתומים. החוקר מחליט לגנוז את הממצאים, אך דטוצ'קין דורש ממנו להעביר את הממצאים למפקדיו במשטרה.

דטוצ'קין מבצע את הגנבה האחרונה ומעביר את המכונית לתחנת משטרה בה עובד חברו. הוא נעצר, אך בכל זאת מקבל אישור מיוחד להשתתף בהצגת בכורה של המלט. במהלך המשפט נערכות הפגנות רחוב הדורשות את שחרורו. בקטע אחרון של הסרט רואים אותו חוזר מהכלא לבת זוגו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
שלמה לביא (צלם)

**שלמה לביא** (**לֶיְבּוביץ**; 1925 – 16 בנובמבר 1977) היה צלם עיתונות ישראלי.

## ביוגרפיה
לביא נולד ברומניה לרפאל יוסף ליבוביץ.
עלה לארץ ישראל ב-1948, לפני קום המדינה, והתגורר ברחוב אבן גבירול 11 בתל אביב.
במשך שנים עבד כצלם עיתונות עצמאי. תצלומיו הופיעו בעיתוני הארץ וכן בעיתונים בעולם. בשנותיו האחרונות עבד גם עבור חברת "כנס".
היה ממארגני תא צלמי העיתונות באגודת העיתונאים בתל אביב ובמשך שנים רבות היה חבר הוועד הארצי של אגודת הצלמים בישראל.

לביא נפטר מהתקף לב, בגיל 52.
נקבר בבית העלמין הדרום בחולון.
הותיר אישה, זהבה לבית גרצברג, מוותיקי העובדים של הוועד הפועל של ההסתדרות, בת ושני בנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
נטליה גורביץ'

**נטליה גורביץ**' היא ספורטאית ומאמנת ישראלית, זוכת אליפות אירופה בוו-שו ב-2011.

## ביוגרפיה
גורביץ נולדה במולדובה, ובגיל 8 עלתה עם הוריה לישראל. בעלת תואר שני בניהול ספורט וחינוך גופני ממכללת וינגייט. כיום מתגוררת ברחובות, מאמנת נבחרת צעירים בבית הספר סמילנסקי ברחובות.

## קריירה ספורטיבית
גורביץ התוודעה לוו-שו כשהייתה בת 12. זכתה במקום החמישי בטורניר או שו במסגרת אולימפיאדת בייג'ינג 2008. במרץ 2010 זכתה במדליית ארד באליפות שהתקיימה באנטליה שבטורקיה.

באליפות העולם שהתקיימה באוקטובר 2010 בשיניאן שבסין, זכתה במקום השלישי בקטגוריה צ'אן צ'ואן (אגרוף ארוך),.

באפריל 2011 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה באושו שהתקיימה בטאלין שבאסטוניה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:אמניות לחימה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות מולדובה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
מגדל ששון חוגי

**מגדל ששון חוגי** הוא מגדל משרדים ממוקם ברחוב אבא הלל סילבר 12 ברמת גן בפינת רחוב הרי הגלעד.

המגדל תוכנן על ידי יסקי-מור-סיון אדריכלים. בנייתו הסתיימה ב-2009 והוא מונה 21 קומות. בכל קומה לובי קומתי המעוצב בקווי הלובי הראשי של המגדל. מתחת למגדל ישנו חניון תת-קרקעי בן ארבע קומות. למגדל זה, ולבית איילון ביטוח ישנה רחבה משותפת ובה פסל ואנדרטה לחללי פרעות בעיראק.

במגדל שוכנות מספר שגרירויות, בהן שגרירויות דרום אפריקה, אוסטריה, בלגיה, ליטא, גאנה וקולומביה.

בשנת 2018 הצטרף לבניין משרד היח״צ המוביל דני לוי תקשורת.

## קישורים חיצוניים
* מגדל ששון חוגי, באתר קבוצת ששון חוגי

## הערות שוליים

ששון חוגי, מגדל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
אוח

**אוֹחַ** (שם מדעי: *Bubo*) הוא סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. הוא מוכר גם בשמות: "**ינשוף מצויץ**", "**ינשוף מקרין**" ו"**ינשוף אוזנן**"; המתייחסים לציצות השיער בראשו הנראות כאוזנים או קרניים. קרוי גם "**ינשוף עיטי**" על שם גודלם ותעוזתם לטרוף טרף גדול יחסית לסוגי ינשופיים אחרים.

בסוג זה נמצאים המינים הגדולים ביותר בסדרת דורסי הלילה והגדול שבכולם הוא האוח המצוי השוקל 1.5-4.2 ק"ג ומוטת כנפיו 160–200 ס"מ והוא נפוץ גם בישראל. מין נוסף המגיע לישראל הוא אוח פרעוני (*Bubo ascalaphus*).

## מיון
בסוג 24 מינים:
*אוח מנומר (*Bubo africanus*)
*אוח פרעוני (*Bubo ascalaphus*)
*אוח הודי (*Bubo bengalensis*)
*אוח בלקיסטון (*Bubo blakistoni*)
**Bubo bouvieri*
*אוח מצוי (*Bubo bubo*)
*אוח הכף (*Bubo capensis*)
**Bubo cinerascens*
**Bubo coromandus*
*קטופה כתומה (*Bubo flavipes*)
*קטופה מלאית (*Bubo ketupu*)
*אוח ורו (*Bubo lacteus*)
*אוח לוקוסטיקטוס          (*Bubo leucostictus*)
*אוח זוטר (*Bubo magellanicus*)
*אוח יערוני (*Bubo nipalensis*)
*אוח פל (*Bubo peli*)
*אוח פיליפיני (*Bubo philippensis*)
*אוח פרייזר          (*Bubo poensis*)
**Bubo shelleyi*
*אוח מלאי      (*Bubo sumatranus*)
**Bubo ussheri*
*אוח וירג'יניה (*Bubo virginianus*)
**Bubo vosseleri*
*קטופה מצויה (*Bubo zeylonensis*)

המין אוח השלג - הועבר לסוג היחידי *Nyctea*. המינים קטופה מצויה, קטופה כתומה, קטופה מלאית ואוח בלקיסטון הועברו לסוג מהסוג שבוטל - קטופה (Ketupa).

## גלריה

קובץ:Indian eagle owl wings spread.JPG|אוח הודי
קובץ:Bubo bubo juveniles.jpg|גוזלים של אוח מצוי
קובץ:Bubo virginianus (Grand-duc d'Amérique).jpg|אוח וירג'יניה
קובץ:Dusky Eagle Owl (Bubo coromandus) at nest at Bharatpur I2 IMG 5324.jpg|Bubo coromandus
קובץ:Verreaux's Eagle Owl RWD3.jpg|אוח ורו


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרה מרי קונסטנט דומריל
קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1805
גשר אריק

**גשר אריק** הוא גשר המתוח על פני נהר הירדן בסמוך לחופה הצפוני של הכנרת.

על פני הגשר עובר כביש 87, המוביל מן הגליל התחתון אל רמת הגולן.

הגשר הנוכחי הוא גשר קבע מבטון, שנחנך בשנת 1998 במקומו של הגשר המקורי, שהיה גשר ביילי.

הגשר המקורי הוקם בשנת 1972, עוד טרם סיום סלילת כביש 87. הוא ניצב עדיין בשלמותו (אך ללא שימוש) כ-30 מטרים מצפון לגשר הקבע. אורך הגשר המקורי היה 30 מטר ורחבו 4 מטרים.

הגשר נקרא על שמו של סגן , קצין צנחנים של גדוד 202 שטבע בתאריך 12 באוגוסט 1970 בסמוך למקום הגשר בזמן אימוני צליחה. זמן קצר אחר כך ביקר במקום אלוף פיקוד צפון מוטה גור שהחליט לקרוא את הגשר על שם שמיר. שלטים בשתי הכניסות לגשר מציינים כי הוא קרוי על שמו.

## גלריה

קובץ:גשר אריק הישן 2.jpg|גשר אריק הישן
קובץ:Arik Bridge.jpg|גשר אריק החדש מעל נהר הירדן, 1 בינואר 2008
קובץ:Arik Bridge - 2.jpg|שלט הנצחה לסגן אריק שמיר בכניסה לגשר 1 בינואר 2008


## קישורים חיצוניים
* 
*
*
*

## הערות שוליים

אריק
קטגוריה:הכנרת: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים המנציחים את חללי מערכות ישראל
יששכר מירון

250px|ממוזער|שמאל|יששכר מירון
**יששכר מירון** (**מיכְרוֹבסקי**) (באנגלית: **Issachar Miron**; 5 ביולי 1920 – 29 בינואר 2015) היה מלחין ישראלי אמריקאי.

## ביוגרפיה
מירון נולד כ**סטפן מיכְרוֹבסקי** בעיירה קוטנו בפולין. אביו, שהיה רב וכנר, עודד אותו לקבל חינוך מוזיקלי. ב-1939 עלה לארץ ישראל, וזמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת העולם השנייה, שבה נספתה כל משפחתו. בראשית שנות ה-40 נישא לצפורה (ילידת קייב 1923, שעלתה לארץ ישראל ב-1925).

הוא התגייס לצבא הבריטי בתחילה לבאפס ואחר כך לבריגדה היהודית. בצבא נפגש עם יחיאל חגיז, שמסר לו להלחנה את השיר "צאנה צאנה" (שנקרא בהתחלה "החיילים באים"). השיר זכה לתהילת עולמים בביצוע של להקת הוויברז בהשתתפות פיט סיגר והוא אחד מהשירים העבריים הידועים בעולם, ביחד עם "הבה נגילה", "הבאנו שלום עליכם ו"ערב של שושנים". ב-שנות ה-50 ניהל משפטים בארץ ובארצות הברית בקשר לזכויות יוצרים על שיר זה.

עם קום המדינה התגייס לצה"ל בתפקיד קצין ראשי להווי ואמנויות. לאחר מכן מונה להיות סגנו של פרנק פלג, מנהל החינוך המוזיקלי במשרד החינוך.

בשנת 1959 זכה בפרס אנגל.

עם שיריו המפורסמים נמנים "אוּרי", שנכתב על ידי רפאל קלצ'קין לזכר , בעלה הראשון של יפה ירקוני, שנפל כלוחם בבריגדה היהודית במערכה על הנהר סניו; והשיר "עופי רוח", למילותיו של אהרן אשמן, שהיה השיר הישראלי הראשון ששודר ברדיו המצרי בעקבות שיחות השלום ב-1977.

ב-1963 עזב את ישראל והיגר לארצות הברית, שם השתקע בניו יורק. הוא המשיך לכתוב יצירות מוזיקליות בצורת פזמונים, קנטטות, אורטוריות, מוזיקה לסרטים, קטעי חזנות ועוד. הוא הפיק כ-200 תקליטים והלחין ועיבד מאות שירים לזמרים ולמקהלות.

ב-2008 קיבל תעודת הוקרה מה"גראמי" על השתתפותו באלבומו של פיט סיגר "At 89", שזכה בפרס גראמי בקטגוריית אלבום המוזיקה העממית הטוב ביותר. באלבום זה מושמע השיר "צאנה צאנה" בעברית, ערבית ואנגלית.

מירון נפטר בניו יורק ב-29 בינואר 2015, כחצי שנה לאחר מותה של אשתו מזה 71 שנה, צפורה. הותיר שלוש בנות, נכדים ונינים.

## קישורים חיצוניים
* 

* טלילה אלירם, 
* ביצועים ישנים לשיריו של יששכר מירון, באתר "אוצר הזמר העברי" של רשות השידור
* 
* יששכר מירון, באתר אקו"ם
* גילה פלם, 
* 

* Neil W. Levin, Issachar Miron, Milken Archive of Jewish Music
* Larry Yudelson, Tzena composer remembers Pete Seeger, *[[The Jewish Standard]]*, 7 February 2014
* Issachar Miron (obituary), *[[The New York Times]]*, March 1, 2015
* Gabriela Geselowitz, 'Tzena Tzena' Composer Issachar Miron Dies at 95, *[[Tablet]]*, March 2, 2015
* Issachar Miron (obituary), *[[The Jewish Standard]]*, 4 February 2015


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:זוכי פרס אנגל
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
הים הדרומי (הירח)

[200px|שמאל|ממוזער|הים הדרומי. במרכז התמונה ניתן לראות את [מכתש פגיעה|מכתש ג'נר ובשמאל התמונה את מכתש לם.]]
**הים הדרומי** או **הים האוסטרלי** (בלטינית: **Mare Australe** - "מארה אוסטרלה") הוא ים ירחי הממוקם בדרום מזרח הצד הקרוב של הירח. קוטרו של הים הדרומי 693 ק"מ, וחלקו המזרחי נמצא בצד הרחוק של הירח. את החלק המזרחי של הים הדרומי ניתן לראות מכדור הארץ בזמן ליברציה.

בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בימה אלא בעמק המכוסה בזלת.

הים הדרומי ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 38.9° דרום, 93.0° מזרח.

## גאולוגיה
האגן בו מוקם הים הדרומי נוצר בעידן הפרה-נקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק ויצרה את הים במהלך העידן ההאימבריאני העליון.

על פני הים הדרומי מספר מכתשים ובהם מכתש ג'נר ומכתש לם.

## קישורים חיצוניים

* נתוני הים הדרומי באתר USGS

דרומי
נפתלי צבי גוטליב

**נפתלי צבי גוטליב **(ט"ז באייר תרצ"ה, 1935 - ט"ו בתמוז תשע"ז, 9 ביולי 2017) היה סופר חב"די.

## ביוגרפיה
נולד בירושלים לחיים יוסף. בצעירותו התקרב לחסידות חב"ד ולמד בישיבת תורת אמת בירושלים. בשנת תשל"ב התמנה למזכיר כולל חב"ד ולגבאי בית כנסת חב"ד במאה שערים. ניהל את ישיבת תומכי תמימים בקריית גת למשך תקופה קצרה. כתב בשבועון כפר חב"ד בשנות השמונים.

בשנת תשל"ה התחיל בכתיבת הספר "תולדות לוי יצחק", ביוגרפיה של רבי לוי יצחק שניאורסון, על פי בקשתו של בנו הרבי מנחם מנדל שניאורסון.

גוטליב התגורר בחמש עשרה שנותיו האחרונות בביתר עילית. היה נשוי לגיטל ואב לשישה בנים וארבע בנות. בנו הרב שלום דובער הוא שליח חב"ד ורב העיר ניקולייב. בנו הרב חיים יוסף הוא שליח חב"ד בתלפיות.

## ספריו
* **יהדות הדממה**, פרקי גבורה על יהודי רוסיה הסובייטית, ירושלים תשמ"ד-תשמ"ז, שני כרכים
* **תולדות לוי יצחק**, תולדות רבי לוי יצחק שניאורסון, מהדורה ראשונה ברוקלין תשל"ז; מהדורה רביעית מורחבת, כפר חב"ד תשנ"ה, שלושה כרכים
* **פניני הכתר**, פנינים וסיפורים מאדמו"רי חב"ד, כפר חב"ד תשמ"ז, שלושה כרכים
* **אדירי התורה**, סיפורי חז"ל על התנאים והאמוראים, ירושלים: מכון בית יחיאל, תשמ"ד-תשס"ג, 13 כרכים
* **עמודי חסד**, סיפורים ופתגמים בנושא צדקה וחסד, ירושלים תשד"מ
* **עמודי תורה**, סיפורים ופתגמים בנושא לימוד תורה, ירושלים תשמ"ט, שני כרכים
* **ראש בני ישראל**, סיפורים על הרבי מחב"ד, כפר חב"ד תשנ"ד
* **רבותינו נשיאינו**, על הרבי מחב"ד, כפר חב"ד תשנ"ב

### תרגום ועריכה
* **האיש שלא נכנע**, זכרונות רבי אליעזר ננס, ירושלים תשנ"ז, שני כרכים
* **זכרונותי**, פרקי זכרונות מילקוטו של רבי נחום שמריהו ששונקין, ירושלים תשמ"ח
* **ליקוטי סיפורים**, זכרונות וסיפורים אשר ליקט ואסף הרב חיים מרדכי פרלוב
* **עצתו אמונה**, לקט עצות והדרכות מתוך אגרות הרבי מחב"ד מסודרים לפי נושאים, ירושלים תש"ס, שני כרכים
* **ספר זיכרון**, פעילותו של הרב בנימין אליהו גורודצקי ברוסיה, ירושלים תשמ"ג
* **סיפורי החג**, סיפורים לחגי ישראל, יחד עם מנחם מנדל משי זהב, ירושלים תשל"ט-תשמ"ג, חמישה כרכים

## קישורים חיצוניים

* 'האיש שיצא בעקבות ר' לוי יצחק' ראיון באתר חב"ד קזחסטן
* **[http://jemedia.org/heres_my_story/PDF/he/color/12-4-15.pdf תולדות לוי יצחק]**, הרב גוטליב מתראיין לדף השבועי של חברת jem - כסלו תשע"ו
* נפתלי צבי גוטליב באתר WorldCat

קטגוריה:ביתר עילית: אישים
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:סגל שבועון כפר חב"ד
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
בובי ליץ'

ממוזער|שמאל|בובי ליץ' והחבית שבה חצה את מפלי ניאגרה
**בובי ליץ**' (באנגלית: **Bobby Leach**; 1858, קורנוול, אנגליה - 26 באפריל 1926, ניו זילנד) היה הגבר הראשון והאדם השני, לאחר אנני טיילור, שחצה את מפלי ניאגרה בתוך חבית. הוא ביצע את הפעלול ב-25 ביולי 1911. בנפילתו, סדק ליץ' את לסתו ושבר את שתי פיקות ברכיו. כתוצאה מכך אושפז למשך שישה חודשים בבית חולים. ליץ' עבד בקרקס של ברנום וביילי (Barnum and Bailey Circus) ולכן פעלולנות לא הייתה זרה לו. קודם לפעלולו במפלי ניאגרה, היה ליץ' בעל מסעדה ברחוב ברידג' והתרברב מול לקוחותיו שכל מה שאנני (טיילור) יכולה לעשות, הוא יכול לעשות יותר טוב.

בניגוד לאנני טיילור לפניו, בובי ליץ' נהנה מהצלחה עקב פעלולו. במשך כמה שנים הוא סייר בקנדה, ארצות הברית ואנגליה, סיפר על הרפתקתו במופעי וודביל ואולמות הרצאה, הציג והצטלם עם החבית בה חצה את המפלים.

ליץ' חזר למפלי ניאגרה, ניו יורק ב-1920 וניהל בריכת שחייה. בשנות השישים שלו ניסה לשחות דרך המערבולות שבתחתית המפלים אבל נכשל לאחר כמה ניסיונות. בניסיונתיו הכושלים, הציל אותו אדם בשם ויליאם "רד" היל, שהכיר את המפלים והיה ידוע באזור לאחר מכן עקב פעולות ההצלה הרבות שביצע.

ב-1926, בזמן סיור פומבי בניו זילנד, ליץ' פצע את רגלו כשהחליק על קליפת תפוז (יש אומרים שהייתה זו קליפת בננה). רגלו הזדהמה, ועקב נמק נאלצו לכרות אותה. למרות הכריתה, ליץ' נפטר מפצעיו חודשיים לאחר מכן.

## קישורים חיצוניים

* https://web.archive.org/web/20080723192615/http://reservationsystems.com/niagara_daredevils/bobby_leach.html
* 

קטגוריה:הרפתקנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1926
ינשוף הרעמה

**ינשוף הרעמה** (שם מדעי: *Jubula lettii*) הוא סוג ומין יחיד של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים אשר אנדמי ליערות גשם באפריקה. הינשוף נדיר לצפייה, ולכן רבים מהיבטי אורח חייו לוטים באפלה. משערים כי הוא נמצא תחת סיכון מסוים לקיומו, בשל כריתת יערות, חקלאות ואיבוד בתי גידול.

## תיאור
זהו ינשוף בגודל בינוני שאורכו נע בין 30 ל-44 ס"מ, אשר קיבל את שמו מציצות האוזניים ונוצות הצוואר המוארכות שלו, המקנות לראשו מראה "רעמתי". גופו מקושט בפסים וכתמים, וצבוע בחלקיו העליונים בצבע הערמון, בצבע אדמוני בחלקיו התחתונים, ובצבע לבנבן בבטנו. צבע רגליו מקורו צהוב חיוור.

## תפוצה ובית גידול
משוער כי ינשוף הרעמה מעדיף יערות גשם בעלי עצים גבוהים וחופה צפופה (ראו פירוש:), ולא יערות ירוקי-עד למחצה (ראו פירוש:). יתר על כן, הוא לעולם לא נצפה מחוץ ליער או לקרחת היער. המין מעדיף במיוחד אזורים בהם צמחים מטפסים וחרקים נפוצים בשפע (כמו ליד נהרות).

ינשוף הרעמה נצפה במספר מקומות: ליבריה (נימבה ובזבדרו שנמצאת בגרנד קדה; ראו מחוזות ליבריה), חוף השנהב (הפארק הלאומי טאי), גאנה (תצפית ישנה בלבד), קמרון (הפארק הלאומי Korup,הר Rata ו-Rumpi Hills, הר Cameroon ו-Mokoko-Onge), גינאה המשוונית, גבון (Gamba, לופה-אוקנדה, Ipassa), הרפובליקה של קונגו (Dimonika ו-Lower Kouilou) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (שמורת אוקאפי, Itombwe). נכון לשנת 2012, תחום תפוצתו אינו ידוע במלואו, בנוסף לנדירותו וחוסר המידע עליו. כמו כן, גודל האוכלוסייה אינו ידוע, אך משוער כי הוא נדיר יותר במערב שטח תפוצתו, ונפוץ יותר במזרחו.

## התנהגות
זהו יצור לילי, המגיח ממקום מושבו בין הצמחים המטפסים עם בואה של שעת בין הערביים כדי לצוד במרחבים הפתוחים. משוער כי חיפושיות וחגביים מהווים את רוב פריטי תפריטו (נמצאו גם ירקות וירק בבטנו של ינשוף צעיר). רגליו ומקורו החלשים כנראה אינם מסוגלים לצוד טרף גדול מכך. זוג ינשופים וגוזלים מבוגרים נצפו בחודש פברואר בהר לימבה, ליבריה; מה שהוביל את החוקרים להשערה כי הנקבה מטילה ביצים בחלל בתוך או בקן ענפים (בין חדש או ישן של עוף אחר) בין מרץ למאי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. כמו כן נצפו פרחונים בשלהי דצמבר ובינואר בקמרון ובגבון.

## לקריאה נוספת

* Jubula lettii (Maned Owl), IUCN
* Duncan, J.R. (2003) Owls of the World: Their Lives, Behavior and Survival. Key Porter Books, Toronto, Canada
* del Hoyo, J., Elliott, A. and Sargatal, J. (1999) Handbook of the Birds of the World. Volume 5: Barn-Owls to Hummingbirds. Lynx Edicions, Barcelona


## קישורים חיצוניים

* תמונה: ינשוף הרעמה בגמבה (צולם על ידי James Halton)

## הערות שוליים

קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:חוף השנהב: עופות
קטגוריה:ליבריה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1889
ינשוף שדוני

[230px|ממוזער|שמאל|ינשוף שדוני ב[קניון (גאולוגיה)|קניון מדרה, אריזונה (Madera Canyon).]]

**ינשוף שדוני** (שם מדעי: *Micrathene whitneyi*) הוא סוג ומין יחיד של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. זהו הינשוף הקטן בעולם (גודלו כגודל אגרוף אנושי, ראו תמונות בקישורים החיצוניים): אורכו לא עולה על 15 ס"מ, ומשקלו המרבי הוא כ-42 גרמים (הנקבות גדולות במעט מהזכרים). מופע נוצותיו חום-אפרפר, אשר אלו מנוקדות בלבן בצמחו ובכנפיו. זנבו קצר מאוד, ראשו רחב וחסר ציצות אוזניים (כמו הלילית), וצבעו חום-כתמתם. בטנו וחלקיו התחתונים לבנים, וכן גם גבותיו המתקשתות מעל עיניו הצהובות.

## התנהגות
הינשוף השדוני הוא צייד לילי בעל רגליים חלשות, כך שתפריטו כולל יצורים כמו נדלים, עכבישאים, חיפושיות, עשים, צרצריים ועקרבאים, עליהם הוא עט תוך כדי תעופה אחרי שזינק ממקום מושבו. לעיתים קרובות הם נצפים מעופפים ליד קומזיצים וזרקורים, במטרה לחטוף את היצורים המתאגדים מסביב למקור האור. אחרי שהוא לכד טרף, הוא לוקח אותו למקום נוח לאכילה, ומעבד אותו בזהירות כדי שיהיה ראוי למאכל ינשוף שדוני (לדוגמה: הינשוף השדוני מפשיט מעשים את כנפיהם ומעקרבים את עוקציהם).

הינשוף השדוני מתגורר בחללים שתוכנם נוקר והוצא על ידי נקרים, כמו המינים נקר חילה ונקר זהוב. הוא מעדיף חללים שנעשו בקקטוס סגווארו, כנראה מכיוון שקוציו מרחיקים טורפים. אחרי שהזכר מוצא לו מקום מגורים טוב, הוא נכנס פנימה ומתחיל לקרוא בקול רם. המין אינו בדיוק הומה כיתר הינשופים: הזכר צווח בקול גבוה "יְיִפ יְיִפ יְיִפ" (yip yip yip, בדומה ליללותיו של גור כלבים), ואם הירח בהיר, הוא מסוגל להמשיך בכך במשך כל הלילה. אם הוא הצליח במשימתו ומשך נקבה מסוקרנת, הוא פורץ ממקומו ופותח במופע הכולל נפנוף וחבטות כנפיים וקולות שונים (ראו חיזור). גודל התטולה נע בין ביצה אחת עד חמש, עליהן היא דוגרת במשך כ-21–24 ימים. הפרחון מתרחש כשהגוזלים מגיעים לגיל 28–33 יום.

ידוע כי האוכלוסיות צפוניות נודדות דרומה עם בוא החורף, אך המידע על הדרך או הזמן אינו בנמצא.

## תפוצה, בית גידול ותת-מינים
הינשוף השדוני נפוץ במקסיקו ובדרום-מערב ארצות הברית. הוא חי במדבריות, דוגמת מדבר סונורה, בהם גדל קקטוס הסגווארו המשמש לו גם כמקום מגורים, שיחים קוצניים ועצי ינבוט. כמו כן, הוא שוכן ביערות הגדלים ליד גיאיות, קניונים ומדרונות הרריים.

### תת מינים
* *Micrathene whitneyi graysoni*  (Ridgway, 1886) – אנדמי לאי , אחד מאיי ארכיפלג רבייאחיחדו. לא נצפה מאז 1931, ככל הנראה נכחד.
* *Micrathene whitneyi idonea* (Ridgway, 1914)
* *Micrathene whitneyi sanfordi* (Ridgway, 1914)
* *Micrathene whitneyi whitneyi* (J. G. Cooper, 1861)

## אטימולוגיה
שם הסוג ,*Micrathene*, הוא הלחם בסיסים של המילים היווניות "μικρός" (mikros/Micra – "קטן") ו- "Αθηνά" (Athena, אלת החכמה היוונית אתנה), ושם המין מהווה אות הוקרה לגאולוג ולחוקר Josiah Dwight Whitney. שמו העממי של המין, Elf Owl (ינשוף שדוני), מתייחס לגודלו הזערורי.

## לקריאה נוספת

* Cynthia Berger, **Wild Guide Owls**, P. 90, Stackpole Books, 2005. .


## קישורים חיצוניים

* 

**תמונות:**
* גודלו כגודל אגרוף אנושי
* ינשוף שדוני מוחזק ביד

* Micrathene whitneyi (Elf Owl), IUCN


## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס גראהם קופר
קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים מדבריים באמריקה הצפונית
קטגוריה:עמקי ריו גראנדה: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1861
צפרדע שיחים בוהקת

**צפרדע שיחים בוהקת** (שם מדעי: *Pseudophilautus stellatus*) היא מין ממשפחת הרקופוריים, האנדמי לסרי לנקה.
הצפרדע התגלתה בשנת 1853 על ידי הזואולוג אדוארד פרדריק קלארט, שמצא אותה באחד מיערות האי. המין היה ידוע מאז רק מתיאורו הכללנ של הזואולוג. הוא אסף פרט אחד והגדירו כמין חדש שלא היה ידוע ומוכר במדע. שלוש שנים לאחר התגלית, אבדו עקבותיה. למרות מאמצים רבים שנעשו בשנים האחרונות לאתרה, היא הוכרזה כדו-חי שנכחד מהטבע. אך בתחילת שנת 2013, 157 שנים לאחר שנעלמה, נתגלתה הצפרדע מחדש.

גודלה נע בין 4 ל-5 ס"מ, צבעה ירוק-ליים עם נקודות שחורות המוקפות בקווים לבנים ועיניה גדולות ומוקפות בפסים צבעוניים.

## ראו גם
* עגולשון שחור-גחון

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד פרדריק קלארט
קטגוריה:רקופוריים
קטגוריה:סרי לנקה: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
צבי שטאובר

**צבי שטאובר** (נולד בשנת 1947) הוא דוקטור, תת-אלוף במילואים, מרצה באוניברסיטת תל אביב. בעבר היה קצין מודיעין בכיר, ראש האגף לתכנון אסטרטגי באגף התכנון בצה"ל, שגריר ישראל בבריטניה, סגן נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וראש המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2013–2021 כיהן כיו"ר המרכז למורשת המודיעין (מל"מ, IICC) בגלילות.

## ביוגרפיה
צבי מאיר שטאובר נולד ברומניה למשפחה חרדית. ועלה ארצה עם משפחתו בגיל ארבע. המשפחה השתקעה במושב בית גמליאל. בילדותו למד בבית ספר דתי ברחובות ואת לימודי התיכון ב"ריאלי" בחיפה. עם תום לימודי התיכון התגייס לעתודה האקדמית של צה"ל.

### שירות צבאי
במהלך שירותו הצבאי כיהן במספר תפקידים באגף המודיעין. בשנים 1985–1987 שימש ראש מחלקת הבקרה. בתקופת מלחמת המפרץ הראשונה הוא שירת בתפקיד נספח המודיעין של צה"ל בארצות הברית. במהלך שירותו כראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון, ניסח עבור הרמטכ"ל רב-אלוף אמנון ליפקין-שחק מסמך עמדות לקראת פגישה עם מקבילו הסורי. מסמך זה נחשף לתקשורת על ידי יושב ראש האופוזיציה בנימין נתניהו וקיבל את השם מסמך שטאובר. בין השנים 1992–1995 נטל חלק במשאים ומתנים עם הפלסטינים, הירדנים והסורים וכן בפורומים שעסקו בביטחון אזורי, בקרת נשק והיחסים עם ארצות הברית.

שטאובר פרש מצה"ל לאחר 25 שנות שירות, בדרגת תת-אלוף.

### שירות דיפלומטי
שטאובר החל את דרכו הדיפלומטית ביולי 1999 כיועץ המדיני של ראש הממשלה אהוד ברק. בשנים 2001–2004 שירת שטאובר כשגריר ישראל בבריטניה.

בשנת 2005 מונה על ידי שר הביטחון שאול מופז לאחד הצוותים שתווכו מול האמריקאים את עסקת מטוסי הפלקון עם סין. ארצות הברית טענה שישראל מכרה מוצרים אמריקאים. במשך שנה וחצי באותה תקופה היחסים הביטחוניים בין ארצות הברית וישראל היו קפואים לחלוטין.

### השכלה אקדמית
שטאובר למד ניהול באוניברסיטת הרווארד ועשה את עבודת הדוקטורט שלו ביחסים בינלאומיים וכלכלה של מדינות מתפתחות באוניברסיטת טאפטס בבית הספר למשפטים ודיפלומטיה על שם פלטשר.

## תפקידים בכירים נוספים
* עם פרישתו מצה"ל התמנה לסגן נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
* כיהן כראש המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב, בין השנים 2008-2005.
* בין השנים 2013–2021 כיהן שטאובר כיושב ראש המרכז למורשת המודיעין.

## פרסומים

* 
* **[https://www.inss.org.il/publication/the-middle-east-strategic-balance-2005-2006/ Middle East Strategic Balance 2005–2006]**, Edited by Zvi Shtauber and Yiftah S. Shapir, October 2006, Sussex Academic Print


## לקריאה נוספת
* ביוגרפיה של ד"ר צבי שטאובר באתר הפדרציה היהודית של שיקגו
* 

## חיים אישיים
צבי שטאובר מתגורר בתל אביב, נשוי לניצה רוסו-שטאובר ולהם שלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:ראשי החטיבה האסטרטגית
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בית גמליאל: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:שגרירי ישראל בממלכה המאוחדת
קטגוריה:נספחי אגף המודיעין בארצות הברית
קטגוריה:ראשי מחלקת הבקרה
קטגוריה:יועצים מדיניים לראש ממשלת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
תמי ביטון

**תמר (תמי) ביטון** (נולדה ב-1 באוקטובר 1971) היא אשת חינוך ישראלית, ראש מדרשת באר בירוחם ובאשדוד.

## ביוגרפיה

נולדה בירושלים, בת בכורה לפרופסור אביעזר ורות רביצקי. למדה בבית הספר התיכון לבנות פלך. הגיעה לירוחם במסגרת שירותה הצבאי בגרעין נח"ל של בני עקיבא ונשארה להשתקע בה. בוגרת תואר שני במדרש ואגדה מהחוג לספרות עברית של האוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת תשנ"ז (1997) הקימה יחד עם דבורה גולן את "במידבר – בית מדרש יוצר בירוחם", כבית מדרש קהילתי – מרכז ללימוד פלורליסטי של המורשת היהודית-ישראלית, יחד עם יצירה אמנותית ועשיה חברתית.

בשנת תשס"ג (2003) הקימה את המדרשה התורנית-קהילתית לנשים "באר", בראשה היא עומדת עד היום. המדרשה הייתה הראשונה ששילבה לימוד תורה בית-מדרשי עם חיים ועשייה בקהילה, יחד עם שירות צבאי מלא לבנות.

בשנת תשס"ז (2007) הקימה יחד עם שולה לוי את מדרשיית "קמה", תיכון לבנות דתיות בירוחם.

בשנת תשע"ו (2016) הקימה שלוחה נוספת למדרשת באר ברבעים הוותיקים של העיר אשדוד, ולצידה את הקהילה הצעירה "ימה".

נשואה לד"ר דוד ביטון, היסטוריון וראש תוכנית ללימודי יהדות בקריה האקדמית אונו, ואם לארבעה. ביטון היא חברת מועצת החמ"ד, המועצה הרוחנית של רשת אמי"ת, וארגון רבני ורבניות בית הלל.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* תשובות בשו"ת "משיבת נפש" של ארגון בית הלל.
* מאמריה באתר מדרשת באר.
* דברי תורה על חומש דברים, באתר מקור ראשון.
* 
* תמר ביטון, "מהחל חרמש בקמה" על חינוך אינטגרטיבי - סיפורה של מדרשיית "קמה" בירוחם, דעות, 42, אייר תשס"ט.
* תמר ודוד ביטון, "שומר הפתח" - אתגר החינוך הלא ממיין, אתר קולך, 20 בינואר 2009.
* תמי ביטון, "שאל אביך ויגדך זקנך ויאמרו לך?" - הרהורים על חינוך פנימייתי, במחשבה תחילה, 73, אייר תשע"ב, עמ' 109–114.
* תמר ביטון, למען משורריי, מוסף 'שבת', מקור ראשון, ה' תשרי תשע"ג.
* תמר ביטון, סיבת עילויה - טקס בת מצווה כמחולל שינוי בקהילה, **בת מצווה ובר מצווה**, בעריכת עלמה כהן-ורדי, תל אביב 2004.
* תמר ביטון, רננה רביצקי פילזר, שלומית רביצקי טור-פז, רואי רביצקי, אחרי הרעש, מקור ראשון, מוסף "שבת", 18 בספטמבר 2015.
* תמר ביטון, ובלבד שחזרת, ילדי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 7 באוקטובר 2016.
* תמי ביטון, כדור של בנות, דעות, 74, אדר ב'- ניסן תשע"ו.
* תמי ביטון, כל אחד לפי כוחו, מוסף נאמני תורה ועבודה.
* אז תרצה הארץ, מדרש מודרני על השמיטה באתר טבע עברי.
* תשובות במסגרת פרויקט "חדר השאלות", רשימת השמעה באתר יוטיוב.
* דברים בערב העיון לרגל צאת ספר היובל לכבוד פרופ' אביעזר רביצקי, סרטון באתר יוטיוב.
* פתיחת כנס 'טעמי התורה', סרטון באתר יוטיוב.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ירוחם: אישים
קטגוריה:בוגרות בית הספר פלך
קטגוריה:בוגרות בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רבניות ארגון בית הלל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
נאום מעלית

**נאום מעלית** (באנגלית: **elevator speech**. הביטוי הרווח באנגלית הוא **elevator pitch**, וקיימת גם הצורה **elevator statement**) הוא סיכום קצר שמטרתו להגדיר בפשטות ובמהירות אדם, מקצוע, מוצר, שירות, ארגון או אירוע ואת הערך אותו מציע.

המונח משקף את הרעיון שיש להעביר את הסיכום במשך זמן נסיעה במעלית, המוערך בשלושים שניות עד שתי דקות. המונח נגזר מתרחיש של פגישה מקרית עם אישיות חשובה במעלית. אם השיחה בתוך המעלית בפרק זמן זה מעניינת ומציעה ערך מוסף, היא עשויה להימשך גם לאחר היציאה מהמעלית, ולהסתיים בהחלפת כרטיס ביקור או בקביעת פגישה עתידית.

## ביקורת ואתגרים סביב השימוש בנאום המעלית
לצד יתרונות נאום המעלית, חשוב להצביע גם על היבטים ביקורתיים ועל האתגרים העולים מהשימוש בו.

ראשית, מבחינה תרבותית, שורשי המושג מזוהים עם ערכים בולטים בעולם העסקים האמריקאי,, דוגמת מיתוג אישי, שיווק עצמי, אסרטיביות והישגיות כתוצאה מכך, יש המצביעים על פערים בין התרבות בה צמח המושג לבין תרבויות אחרות בהן צניעות, הסתייגות מחשיפה עצמית או תקשורת עקיפה הן ערכים מרכזיים. בתרבויות אלה, אימוץ הנוסח הישיר והאסרטיבי של נאום המעלית עשוי להיתפס כפרקטיקה מלאכותית מעוררת התנגדות. בנוסף, יש הטוענים כי נאום המעלית מקדם סגנון תקשורת שעלול להפלות לרעה את מי שאינם דוברי שפת האם של אותה המדינה, או שייכים למעמדות חברתיים מוחלשים, מעצם היותם חברי קבוצות מיעוט אשר לא נחשפו כלל, או נחשפו במידה מועטה לפרקטיקות שיווק עצמי. במובן זה, השימוש בנאום המעלית עלול דווקא לשמר פערים קיימים במקום לצמצם אותם.

## מאפיינים מומלצים של נאום מעלית
קתלין פגאנה , נואמת וחוקרת בתחום הסיעוד, ממליצה שהנואם יציג את עצמו בקצרה. בנוסף, פגאנה מדגישה כי חשוב לדבר בהתלהבות ובתשוקה כדי שהקהל יהיה קשוב לנואם, ולהתאים את הנאום לקהל היעד. המלצתה הנוספת היא לתרגל את הנאום מראש ולסיים אותו בתזכורת מה הנואם מבקש מהקהל.

## ראו גם

* תקציר מנהלים
* רישות עסקי

## קישורים חיצוניים
* הפיץ׳ המושלם במעלית של עזריאלי: Elevator World Tour מגיע לישראל, באתר גיקטיים
*מדריך להכנת נאום מעליות, באתר Grubman.org

## הערות שוליים

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:שיווק
קטגוריה:נאומים
ים המשברים

250px|שמאל|ממוזער|ים המשברים
**ים המשברים** (בלטינית: **Mare Crisium** - "מארה קריסיום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן המשברים על הירח, צפונית-מזרחית לים השלווה.

בדומה לשאר ימות הירח, אין מדובר בים, אלא בעמק המכוסה בזלת. אגן המשברים נוצר בעידן הפרה-אימבריאני - לפני כ-4 מיליארד שנים.

קוטרו של ים המשברים כ-555 ק"מ, ושטחו 176,000 קמ"ר.

אזור ים המשברים מישורי. בדרום המישור מצויים שרידי מכתשים, שכוסו בזלת ("מכתשי רפאים").

## היסטורית גילוי
בדומה למרבית ימות הירח, שמו של ים המשברים ניתן לו על ידי ג'ובאני ריצ'ולי בשנת 1651. השם קיבל תוקף בינלאומי בשנת 1935.

במהלך המאה ה-17 כונה ים המשברים בשם "הים הכספי" על ידי תומאס הריוט, פייר גסנדי ומיכאל פון לאנגרן, בשל מיקומו היחסי על פני הירח (הממוקם במיקום המקביל למיקום הים הכספי על פני כדור הארץ).

האסטרונום האנגלי ויליאם גילברט כינה את ים המשברים בשם "בריטניה" על שם בריטניה הגדולה.

בשנת 1969 התרסקה בים המשברים החללית הסובייטית לונה 15. ב-22 באוגוסט 1976 במסגרת משימת לונה 24 הובאו לכדור הארץ דגימות קרקע מים המשברים.

## בתרבות
ים המשברים הוא אתר ההתרחשות של עלילת ספר המדע הבדיוני "עריצה היא הלבנה" מאת רוברט היינליין. כמו כן עלילת הסיפור הקצר "The Sentinel" ("הזקיף") של ארתור סי. קלארק עליו מבוסס הסרט 2001: אודיסיאה בחלל מתרחש בים המשברים.

## קישורים חיצוניים

* נתוני ים המשברים באתר USGS

משברים
Battlefield (סדרת משחקים)

**Battlefield** היא סדרת משחקי וידאו בקטגוריית משחקי פעולה מגוף ראשון שעלילתה מתבססת על קו זמן חלופי (כלומר, כל משחק מדבר על תקופה אחרת). הסדרה כוללת 25 משחקים (כולל משחקי הרחבות).

סדרת המשחקים כוללת את הפלטפורמות: Microsoft Windows, Mac OS, Xbox, Xbox 360, Xbox One, פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4,  פלייסטיישן 5 ו-Wii U.

## המשחקים

## ציונים
### המשחקים הראשיים

### ההרחבות

## ראו גם
*Call of Duty
*Counter-Strike
*Assassin's Creed

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג של סדרת המשחקים 
* Battlefield 3 בפלייסטיישן 3 

*
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2003
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2004
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2005
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2008
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2010
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2011
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2012
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי היסטוריה חלופית
אנדריי פטרוב

**אנדריי פטרוב** (ברוסית: **Андрей Павлович Петров**; 2 בספטמבר 1930, לנינגרד - 15 בפברואר 2006, סנקט פטרבורג) היה מלחין רוסי וסובייטי. בשנת 1980 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות ופעמיים הוענק לו פרס ברית המועצות. על תרומתו בתחום המוזיקה הוענקו לאנדריי פטרוב מספר עיטורים.

## חייו

אנדריי פטרוב נולד בלנינגרד לאב רופא. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלטה המשפחה לסיביר וחזרה בשנת 1944. לפי דבריו, הוא החליט להיות מלחין בשנת 1945, בהשפעת סרט על יוהאן שטראוס האב ויוהאן שטראוס הבן. בשנים 1949-1954 למד בקונסרבטוריון לנינגרד והתמחה בהלחנה. לאחר סיום הלימודים עבד כמורה למוזיקה.

בשנת 1959 כתב פטרוב בלט, שהועלה על במת תיאטרון מריאינסקי. בהמשך התרכז פטרוב בהלחנת מוזיקה לסרטים. הוא כתב מוזיקה ושירים למספר סרטים, לרבות האדם האמפיבי, שזכו לפופולריות גדולה. על פעילות זו זכה בשנת 1967 בפרס ברית המועצות.

בשנת 1967 כתב אנדריי פטרוב אופרטה ובשנת 1975 אופרה, "פיוטר הגדול". על אופרה זו זכה בפרס ברית המועצות לשנת 1976. בהמשך כתב אופרות על חייהם של אלכסנדר פושקין וולדימיר מאיאקובסקי.

בשנת 1971 הועלה על במת תיאטרון מריאינסקי הבלט "בריאת העולם", שהמלחין כתב על בסיס איורים של הצייר הצרפתי ז'אן אפל. בלט זה הועלה על הבמה בתיאטראות רבים ברחבי העולם.

בשנות ה-80' וה-90' חזר פטרוב להלחין מוזיקה לסרטים. בסך הכול כתב מוזיקה לכ-80 סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. בשנת 2001 כתב מחזמר, שהועלה בתיאטרון מוזיקלי בברודוויי ובשנת 2002 גם ברוסיה. בשנים האחרונות שיתף פטרוב שיתף את בתו בהלחנה. 

בשנת 1985 צולם באולפני לנפילם סרט מוזיקלי על בסיס שירים שהלחין אנדריי פטרוב.

בנוסף לפעילות מוזיקלית, פטרוב היה פעיל ציבורי וכיהן בתפקידים ניהוליים באיגוד המלחינים הסובייטי. במשך תקופה ארוכה הוא היה יושב ראש הסניף הלנינגרדי של הארגון.

החל משנת 2007 מתקיימת תחרות שנתית למלחינים צעירים על שם פטרוב ובהתאם להחלטת העירייה, מוענקות שתי מלגות לסטודנטים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:מלחיני אופרה רוסים
קטגוריה:מלחיני בלט
קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1930
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2006
דוררת

[250px|ממוזער|שמאל|משמאל צמח [תות שדה בריא, מימין צמח תות שדה חולה במחלת הדוררת]]
**דוררת** (שם מדעי: **Verticillium Wilt**, בעברית ידועה גם בשם "**קמילת הוורטיציליום**") היא מחלה פטרייתית קשה הפוגעת ביותר מ-300 סוגים של צמחים.

## צמחים רגישים
הרשימה מטה מציגה צמחים הרגישים לדוררת.
* אבוטילון
* אדר
* אוקובה
* אילנתה בלוטית
* אקוניטון
* אשכרוע
* בוטן
* בלדונה
* במיה
* ברברית
* חזרת הגינה
* כרוב הבר
* לוע-ארי גדול
* לפתית
* ערמונית הסוסים
* תודרנית לבנה

## קישורים חיצוניים

* מחלת הדוררת באתר צמח ישראלי
* התמודדות עם מחלת הדוררת בזית - כרם רביבים, באתר משרד החקלאות

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות צמחים