open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הרשות לפיתוח ירושלים

ממוזער|הלוגו של הרשות לפיתוח ירושלים מוטבע על שלט בכניסה לבית הנסן בירושלים, כאחת התומכים בפעילויות התרבות בו
**הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י)** היא תאגיד סטטוטורי העוסק בקידום פרויקטים לפיתוח ירושלים, ביצור מעמדה כעיר בירה, עידוד יזמות והרחבת היצע התעסוקה ומגוון תוכניות להשכלה גבוהה בעיר. בין תפקידיה של הרשות: ליזום, לתכנן ולעודד פעולות לפיתוח הכלכלי של ירושלים; לתאם בין משרדי הממשלה, הרשויות והגופים העושים לפיתוח ירושלים; לייעץ ולספק מידע הקשור ליוזמות, לתוכניות ולמפעלים כלכליים בירושלים. התקציב למרבית פעילות הרשות לפיתוח ירושלים מגיע ישירות מממשלת ישראל.

הרשות הוקמה על פי חוק הרשות לפיתוח ירושלים שנחקק בשנת 1988 כתאגיד סטטוטורי שהוקם ופועל שלא למטרות רווח, והחלה לפעול ב-1989. מהקמתה ועד שנת 1993 ניהל אותה עוזי וכסלר, שהמשיך להיות יו"ר הרשות עד 2003. אחריו שימש בתפקיד ישראל גולדשטיין. ב-2008 מונה משה ליאון (לימים, ראש עיריית ירושלים) ליו"ר הרשות עד לפרישתו ב-2013.

מועצת הרשות מונה 37 חברים, מרביתם נציגי ממשלה (עובדי ציבור) ועירייה (נבחרים ועובדים) ונציגי ציבור.

## תפקיד הרשות
תפקיד הרשות ליזום, לעודד, לתכנן, לתאם ולספק מידע הקשור ליזמות ומפעלים כלכליים בעיר.

בין הפרויקטים, שקודמו על ידי הרשות לפיתוח ירושלים:
הפארקים הטכנולוגיים במלחה, הר חוצבים וגבעת רם (עתידי), אצטדיון טדי וקריית הלאום ואזור תעשייה עטרות, התוכנית להחייאת מרכז העיר ירושלים, העתקת האקדמיה לאמנות בצלאל אל מגרש הרוסים, פארקים מטרופוליניים (העוטפים את העיר), פארק המסילה ומסלול אופניים, שאורכו 42 קילומטר.

פרויקטי מגורים ברחבי העיר: מגורים בשכונת רמות, שכונת מגורים במתחם שנלר, שכונות מגורים בתלפיות מזרח, מגורים במורדות משואה (כ-450 יחידות דיור), מתחם רשות השידור (310 יחידות דיור) ועוד.

בשנים האחרונות, כחלק מתוכנית הצמיחה של העיר ירושלים, שאושרה בממשלה בשנת 2005, מעניקה הרשות מלגות, הטבות ותמריצים לחברות, מפעלים, יזמים, עובדי היי טק וסטודנטים, במטרה לתמרץ הגירה חיובית של עסקים ואוכלוסייה אל העיר ירושלים.

בנוסף, פועלת הרשות לפיתוח ירושלים לשיקום, לשימור לפיתוח ולאחזקת העיר העתיקה ואגן העיר העתיקה, ובכלל זה: שדרוג ויצירת תשתיות ציבוריות המשביחות את הפוטנציאל הכלכלי והתיירותי, שיפור איכות החיים ואיכות הסביבה לטובת תושבי העיר העתיקה והמבקרים בה, הבטחת שימור מורשת התרבות הבנויה בעיר העתיקה ובאגן העיר העתיקה ופיתוח השטחים הירוקים.

## לקריאה נוספת

* 
* 

## הערות שוליים

ירושלים
קטגוריה:ירושלים: ארגונים
קטגוריה:ירושלים: כלכלה
יהושע חסן

סר **יהושע אברהם חסן** (באנגלית: Sir **Joshua Abraham Hassan** GBE KCMG LVO; 21 באוגוסט 1915 – 1 ביולי 1997) היה ראש השרים הראשון של גיברלטר.

## ביוגרפיה
חסן נולד למשפחה יהודית שחייתה כ-300 שנה בגיברלטר, לשם הגיעה ממרוקו וממינורקה. הוא הוסמך כעורך דין והמשרד שהקים קיים עד היום.

חסן עמד בראש המפלגה לקידום האזרח במושבה הבריטית גיברלטר, ושימש כראש הממשל (Chief Minister) של המושבה במשך שתי תקופות כהונה לא רצופות (1964–1969 ו-1972–1987). בסך הכל הוא ניצח בעשר מערכות בחירות. הוא נחשב לאבי הפוליטיקה של גיברלטר ולפוליטיקאי החשוב ביותר במחצית השנייה של המאה ה-20 בחצי האי.

ב-1969 הוביל את העימות בין גיברלטר לספרד השכנה שבראשות הרודן פרנסיסקו פרנקו. ספרד סגרה את הגבול בינה לבין גיברלטר, על מנת ליצור לחץ כלכלי עליה.

חסן עמד גם בראש ועד בית הכנסת "נפוצות יהודה", במקביל לכהונתו כראש הממשלה.

בתו, פלר חסן-נחום, עלתה לישראל, והיא חברת מועצת העיר ירושלים, מאז 2016, בתחילה מטעם מפלגת "ירושלמים" ובהמשך מטעם סיעת ירושלים תצליח, וכיהנה כמשנה לראש העיר, משה ליאון.

בתו, מרלן חסן-נהון כיהנה כחברת פרלמנט בגיברלטר בשנים 2015–2023.

בשנת 2008, אחיינו, סולומון לוי, מונה למשך שנה לתפקיד ראש העיר גיברלטר.

## ראו גם
* יהדות גיברלטר

## לקריאה נוספת
* אליהו בירנבוים, שבת מול חופי מרוקו, מתוך אתר דעת. פורסם במקור ראשון - מוסף שבת, 7 במאי 2008.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים גיברלטרים
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים גיברלטרים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: לוטננטים
קטגוריה:ילידי 1915
קטגוריה:נפטרים ב-1997
קאירן טרייר

**קאירן טרייר** הוא גזע של כלב בית מקבוצת הטריירים.

## תיאור
הקאירן טרייר הוא כלב היפואלרגני, מה שהופך אותו למתאים במיוחד לאנשים עם אסתמה או אלרגיה לכלבים. מדובר בכלב אמיץ, חזק ונאמן, האוהב את חברת בני האדם, במיוחד ילדים, ומלא בשמחת חיים. הוא בעל אינטליגנציה גבוהה ומסתגל בקלות לסביבות חדשות. הוא אוהב לשחק עם בעליו ומסוגל להעסיק את עצמו לבד.
* גובה: 25-33 ס"מ
* משקל: 6-8 ק"ג
* תוחלת חיים: 12-15 שנים

## כלבים מפורסמים מהגזע
הכלב 'טוֹטוֹ' מ"הקוסם מארץ עוץ".

הכלבה 'פליפּר' מ"מר רובוט". 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הקבוצה השלישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
משה קופינס

ד"ר **משה (מוריס) קוֹפִינָס** (נכתב גם **קוֹפִינָאס**) (ביוונית: Μαυρίκιος (Μωρίς) Κοφινάς) (1871 – 1924) היה רופא יהודי יווני, ציר סלוניקי בפרלמנט היווני ומטיף ציוני.

## קורות חיים
נולד בשנת 1871 בעיר יאנינה שביוון.
למד רפואה בפריז, והתיישב בעיר וולוס שבתסליה. שם התבסס כרופא ובמקביל פעל כעסקן ציבורי, הן במסגרת הקהילה היהודית והן בחיי העיר הכלליים, ונבחר כחבר העירייה.

היה ממייסדי וראשי התנועה הציונית ביוון והשתתף כציר בקונגרסים הציוניים.

בשנת 1914 נבחר על ידי יהודי סלוניקי כציר היהודי הראשון בפרלמנט היווני, יחד עם דוד מטלון – שניהם ציונים. לאחר מכן נבחר שוב וכיהן בפרלמנט עד שנת 1920.
העלה בפרלמנט היווני את שאלת הבית הלאומי היהודי והשיג את תמיכתו הפומבית של שר החוץ פוליטיס בהצהרת בלפור.

בשנת 1924 נפטר ממחלה, בן 53 במותו. לפי צוואתו, שרידיו הועלו לימים לקבורה בארץ ישראל, ונטמנו בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.

## הנצחה
על מצבתו כתוב : "יהודי ואדם באהלו ובצאתו, טוב ומיטיב לכל. הקדיש חייו למפעל גאולת עמו ופה באדמת הקודש משאת נפשו מצא מנוחתו".

קופינס, שביקר בארץ ישראל בלוויית אשתו בשנת 1908, הגה את הרעיון להקים מושבה של יהודי יוון בארץ ישראל, והקדיש מאמצים רבים לקידום מטרה זו. הוא אסף כמעט לבדו 5,000 לירות, ולאחר מותו הצליחה הפדרציה הציונית בסלוניקי להכפיל את הסכום, ומסרה אותו לידי הקק"ל לשם הגשמת החזון. בשנת 1937 חברו יוצאי יוון ליוצאי בולגריה וייסדו באזור היישוב המקראי צורן את המושב צור משה (במקור, "כפר קופינס"), הקרוי על שמו.

בעיר וולוס ביוון נחנך רחוב הנושא את שמו, "מאוריקיו קופינס".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* משה קופיס  בספר זכרונות, עמ' 14 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים יהודים יוונים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוונים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:פעילים ציונים ביוון
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרים ב-1924
Dry

**Dry** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאית האנגלייה פי ג'יי הארווי, שיצא לשוק ב-30 ביוני 1992.

האלבום זכה לתגובות חיוביות מצד המבקרים. MTV תיאר אותו כ"עבודה אפלה, מעוותת, עוצרת נשימה שנשמעת גולמית מאוד וגם מרעננת", בעוד שכתב העת NME הילל אותו כ"נקודת מעבר שבתוכה יש כתיבת שירים טבעית ורעש גיטרה לוהט" בביקורת שלו, שבה העניק לאלבום תשעה מתוך עשרה כוכבים. האלבום זכה גם לביקורת של ארבעה כוכבים וחצי מתוך חמישה בביקורת של האתר Allmusic.

סמוך למועד יציאת האלבום, הארווי יצרה שערורייה קטנה כאשר הצטלמה ללא חולצה כשגבה מופנה למצלמה, בעודה חושפת בית שחי לא מגולח, לשער של המגזין NME. האלבום התקבל בארצות הברית באותה מידת הערכה בה התקבל בבריטניה, והמגזין רולינג סטון הכריז על הארווי, שבאותו הזמן הייתה בת 22, ככותבת השירים הטובה של השנה והזמרת החדשה הטובה ביותר. למרות התשבחות, "Sheela-Na-Gig" היה הסינגל היחיד שהגיע לטבלאות בארצות הברית, כשבשיאו הגיע למקום ה-9 בטבלת הרוק האלטרנטיבי של בילבורד.

בסקר שנערך בקרב מבקרים בשנת 1993 במגזין NME לגבי 100 האלבומים הטובים של כל הזמנים, האלבום דורג במקום ה-71. בסקר דומה שנערך בשנת 2000 על ידי המגזין Melody Maker, האלבום הגיע למקום ה-86. האלבום הופיע ברשימת 50 האלבומים הגדולים של קורט קוביין.

נכון ל-2005, Dry מכר 175,000 עותקים בארצות הברית.

## הארווי על Dry

בריאיון למגזין Filter בשנת 2004, אמרה הארווי על אלבום הבכורה שלה: "העבודה על Dry הייתה ההזדמנות הראשונה שאי פעם הייתה לי לעשות אלבום וחשבתי שהיא תהיה גם האחרונה. לכן, הכנסתי את כל מה שהיה בי לתוכו. זה היה אלבום מאוד קיצוני. זו הייתה הנאה גדולה בשבילי, להיות מסוגלת ליצור אותו. מעולם לא חשבתי שתהיה לי הזדמנות כזאת, אז הרגשתי כאילו עליי להכניס את הכול לשם ולעשות הכול כמיטב יכולתי, כי זאת כנראה ההזדמנות היחידה שלי".

## רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי פי ג'יי הארווי, למעט הרצועות 3, 5, 8 ו-9 שנכתבו על ידי פי ג'יי הארווי ורוב אליס.





מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: Dress ו-Sheela-Na-Gig.

## טבלאות
### אלבום

### סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1992
קטגוריה:פי ג'יי הארווי
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
משה סולובייצ'יק (ישיבה יוניברסיטי)

הרב **משה סולובייצ'יק** (תרל"ט, 1879 - ג' בשבט תש"א, ינואר 1941) היה ראש ישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן (ישיבה יוניברסיטי), בנו של הרב חיים סולובייצ'יק ואביו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק מבוסטון.

## ביוגרפיה
נולד בוולוז'ין כבן שני לרב חיים הלוי סולובייצ'יק, אמו, ליפשא, הייתה בתו של הרב רפאל שפירא, שכיהן אז כמשנה לראש ישיבת וולוז'ין. למד בישיבת וולוז'ין, ועם מעבר אביו לכהן כרבה של קהילת בריסק המשיך את לימודיו שם עם אביו.

נישא לפשקה בתו של רבי אליהו פיינשטיין. בגיל 31, בשנת תר"ע (1910), התמנה כרב העיירה ראסייני שבליטא. בתחילת כהונתו שם שלח אליו רבי נתן צבי פינקל קבוצה של תלמידים כדי לפתוח ישיבה בראשותו, הישיבה נפתחה והוא מסר להם שיעורים, בשנת תרע"ג (1913) נעשה לרב העיר חסלוביץ'. בשנת תרפ"א (1921), עקב עליית הבולשביקים לשלטון ברוסיה והחשש לרדיפות, נאלץ לעבור לפולין. בתחילה כיהן כראש ישיבה בוורשה ולזמן מסוים כיהן כרב של אנטופול. מאוחר יותר מונה על ידי תנועת המזרחי למשרת ראש ישיבה בבית מדרש לרבנים תחכמוני בוורשה. בשנת תרפ"ט (1929) היגר לניו יורק בעקבות הזמנתו של הרב ד"ר דוב רבל למלא את מקומו של הרב שלמה פוליצ'ק בראשות ישיבת רבי יצחק אלחנן. בניו יורק היה גם מראשי אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה, בתפקידים אלו כיהן עד פטירתו בג' בשבט תש"א.

## ספריו
חידושיו על הרמב"ם יצאו לאור בספר **חידושי הגר"מ הלוי**, ירושלים תש"ן, בעריכת נינו הרב יצחק ליכטנשטיין. חידושים נוספים שלו נדפסו עם חידושי בנו הרב יוסף דב, ב**קובץ חידושי תורה - אסופת מאמרים**, מכון ירושלים, תשמ"ד, וכן ב**חידושי הגר"מ והגרי"ד** ריברדייל, ניו יורק, תשנ"ג, שניהם בעריכת הרב יצחק ליכטנשטיין.

## תלמידיו

* הרב דוד לייבוביץ.
* הרב חיים צימרמן.
* הרב מרדכי גיפטר.
* הרב אביגדור מילר.
* הרב חיים פינחס שיינברג.

## משפחתו ותלמידיו
היה נשוי לפשקה (לבית פיינשטיין). ילדיו:

* הרב יוסף דוב - נשאר באירופה, ושנה לאחר מכן הצטרף לאביו בארצות הברית, נתמנה לרב הקהילה היהודית בבוסטון. מילא את מקום אביו בראשות ישיבה יוניברסיטי.
* הרב אהרן סולובייצ'יק - שלימד אף הוא בישיבת רבינו יצחק אלחנן.
* ד"ר שמואל יעקב - שלימד כימיה בישיבה-קולג'.
* שולמית סולובייצ'יק מייזלמן (1912–2009). אמו של הרב משה מייזלמן.
* אנה סולובייצ'יק גרבר (1915).

## קישורים חיצוניים
* סולובייציק, ר' משה ב"ר חיים הלוי, בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 73 (, תמונה 1271).
* 
* הרב משה הלוי סולובייצ'יק באתר ישיבה יוניברסיטי 
* רבי משה סולובייצ'יק, קברו ופרטים נוספים באתר kevarim.com
* 
* אשכול לזכרו, הגאון רבי משה הלוי סולובייציק זצ"ל, בפורום אוצר החכמה
* משה אריאל פוס, הרב משה הלוי סולובייצ'יק ומאבקיו ב"מועצת גדולי התורה" ו"אגודת הרבנים" בפולין, **hakirah (חקירה)**, כרך כה
* הרב יעקב ששון, השלמות למאמר: "הרב משה הלוי סולובייצ'יק ומאבקיו במועצת גדולי התורה ואגודת הרבנים בפולין", **hakirah (חקירה)**, כרך כו
* 

## הערות שוליים

משה
קטגוריה:תלמידי רבי חיים סולובייצ'יק
קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:חיסלוויצ'י: רבנים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
נוודים אירים

**נוודים אירים** הוא כינוי לקבוצה נוודית בעלת מאפיינים תרבותיים ושפה ייחודית, המתגוררת באירלנד ובבריטניה, ושמקורותיהם עלומים. לפי הערכות חיים באירלנד כ-25,000 נוודים, כ-15,000 בבריטניה, ו-10,000 בארצות הברית.

## היסטוריה

הנוודים לא נהגו לכתוב ולכן לא קיימת היסטוריה מתועדת של הקבוצה. בקרב חוקרים ישנה אי-בהירות בנוגע למקורם של הנוודים האירים. 

הסברה הרווחת שמקורם בקבוצות של משוררים-נוודים במאה ה-12 באירלנד. מאבק עקוב-מדם באמצע מאה ה-17 כנגד האנגלים בהנהגת אוליבר קרומוול הוביל לכך שאוכלוסייה גדולה שמצאה עצמה ללא מגורים, הצטרפה אל הנוודים. גל נוסף של הצטרפות התרחש באמצע המאה ה-19 לאחר רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.

סברה נוספת מקשרת בין הנוודים לבין הצוענים.

## שפה ומנהגים
הנוודים האירים נבדלים מהאוכלוסייה הכללית בשפתם, בתרבותם ובאורח חייהם. הם דוברים את שפת השלטה, שפה המבוססת על אירית, אך יש בה שינויים שנועדו להקשות כמה שיותר על מי שאינם משתייכים לקהילת הנוודים האירים. התיעוד הכתוב הראשון של השפה נמצא מסוף המאה ה-19, אך חוקרים מאמינים שמקורותיה יכולים להיות אף במאה ה-13.

הם היו היצורים של גזע "סוס צועני".

## מאבקים על שימוש בקרקע

הנוודים האירים מקיימים אורח החיים נוודי ואינם מתגוררים ברובם ביישובים קבועים אלא נעים בקרונות נגררים או קרוונים ומתיישבים בשטחים פתוחים לתקופות קצובות. עקב כך מתעוררות מחלוקות לגבי השימוש שלהם בקרקעות. טענות נשמעות נגדם כי על אף שמוקצים להם שטחים למטרות מגורים, הם מתיישבים על קרקעות פרטיות או על קרקעות ציבוריות בעלות ייעודים שונים, ומהווים מטרד לאוכלוסייה הקבועה.

מנגד טוענים הנוודים כי מסופקות להם קרקעות מאושרות באופן שאינו מאפשר למלא את צורכי המגורים של כל חברי הקהילה, ולכן הם נאלצים להתיישב על קרקעות באופן לא חוקי.

## דמוגרפיה

הנוודים האירים הם קבוצת המיעוט הגדולה ביותר באירלנד, ומהווים בערך כחצי אחוז מכלל אוכלוסייתה, ובערך עשירית אחוז מאוכלוסיית צפון אירלנד.

## ראו גם
* צוענים
* בדואים

## קישורים חיצוניים

* כמו צועני, עמית ויסברגר, מסע אחר
* תנועת הנוודים האירים בבריטניה 
* התנועה לשוויון זכויות הנוודים

קטגוריה:אירלנד: דמוגרפיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דמוגרפיה
קטגוריה:אירלנד: קבוצות אתניות
צניר

[שמאל|ממוזער|250px|צניר ב[נחל אורן]]
[ממוזער|אחד הצנירים שב[פארק הצנירים בקדומים.]]
[שמאל|ממוזער|250px|צניר ב[נחל אורן]]
[שמאל|ממוזער|250px|צניר בשווצריה הקטנה ב[נחל כלח]]
[שמאל|ממוזער|250px|צניר ב[שביל הדסה]]

**צניר** (מאותו שורש של המילה צינור) הוא מצוק קעור. 

צורה זאת מופיעה במקומות רבים בכרמל, בשומרון, ביהודה וכן במישור החוף (אזור קיסריה). 

ישנן כמה דעות בדבר אופן היווצרותו של צניר. יש הטוענים שהסלע עבר המסה כימית, ונתבלה בעיקר באזור החולשה שבין שתי שכבות גאולוגיות; אחרים סוברים כי היה זה הרס גלי הים (גידוד ימי); וגרסה שלישית טוענת כי ההמסה היא תוצאה של זרימת מי-הנחל, ושבשחיקה המכנית פעלו גם האבנים וחומר הסחף שנישא במים.

## ראו גם

* פארק הצנירים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:צורות נוף
מושית ציפורין

**מושית ציפורין** (נולדה ב-1950) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1970, דוגמנית ופסלת.

## ביוגרפיה
ציפורין נולדה ברמת גן. בגיל 20 ובזמן השירות הצבאי זכתה במקום הראשון בתחרות מלכת היופי.

אהרון קסטרו, מייסד חברת האופנה קסטרו מודל אירח אותה בחנותו הראשונה.

ציפורין למדה פסיכולוגיה, ספרות ואמנות. כמו כן הציגה את יצירותיה במספר תערוכות.

## חיים אישיים
בזמן תחרות מיס יוניברס  שהתקיימה במיאמי פלורידה הכירה את שמוליק סגל, וכשחזרה לישראל נישאו השניים וחזרו להתגורר במיאמי. לאחר מספר שנים עלו לישראל ועברו להתגורר בנתניה. ציפורין היא אם לשני בנים ושתי בנות, בתה סיגלית, בעלת חברת אופנה ויועצת סטיילינג, הייתה אחת המועמדות בתחרות מלכת היופי אך לבסוף פרשה מן התחרות והסירה את השתתפותה, בתה נטלי היא עורכת דין, הופיעה בתוכניות הטלוויזיה עניין של זמן וקריאת כיווןhttps://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5581411,00.html.

## קישורים חיצוניים

* שנות השבעים-מלכות היופי
* אפרת לויטן, "להתראות בבסיס בעוד חודשיים", במחנה, 22 בפברואר 1980
* במסיבת השקה 

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
סטוקהולם (מחוז)

**מחוז סטוקהולם** (בשוודית: **Stockholms Län**) הוא מחוז במרכז-מזרח שוודיה, אחד מ-21 המחוזות המנהליים המרכיבים את המדינה, נמצא על חלקים משני חבלי ארץ מישוריים: אופלנד בצפון וסדרמנלנד בדרום.

עיר-המושב של המחוז היא סטוקהולם, שנמצאת במרכזו, שהיא גם בירתה של שוודיה.

הגדרת מחוז סטוקהולם למעשה חופפת את מטרופולין סטוקהולם המורחבת. המחוז תופס את חלקו המזרחי של עמק אגם מלארן, ואת ארכיפלג האיים שלחוף הים הבלטי. הוא גובל במחוז אופסלה בצפון-מערב, במחוז סדרמנלנד בדרום-מערב ובמספר איים של פינלנד במזרח.

חמישית מאוכלוסייתה של שוודיה מתגוררת במחוז סטוקהולם, והוא לפיכך המאוכלס ביותר מבין מחוזות המדינה.

## חלקי המחוז

26 רשויות אוטונומיות (קומין – Kommun) מרכיבות את המחוז, בכל אחת מהן עיר מרכזית.

הרשויות, בחלקן עיריות עם מינהל עצמי מלא, ונקודות ציון חשובות בהיסטוריה ובהווה של סטוקהולם: (מצפון לדרום)

## מינהל

המחוז מנוהל בידי גוף פוליטי שנציגיו נבחרים, כמו ביתר המחוזות, על ידי תושבי המחוז, ובאחריותו רוב בתי החולים, שתי מערכות תחבורה ציבורית בסטוקהולם-רבתי, ותאגידים שונים. המחוז שולח 12 נציגים לפרלמנט השוודי, מחציתם מסטוקהולם-העיר והיתר מהרשויות המקיפות אותה. במועצת המחוז יושבים 149 חברים, מכל קשת המפלגות.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

סטוקהולם
סטוקהולם
הילה קלמן

**הילה קלמן האוזמן** (נולדה ב-1966) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1985.

הילה קלמן נולדה וגדלה בחולון. בגיל 19 ובזמן שירותה הצבאי בחיל האוויר זכתה בתחרות מלכות היופי במקום הראשון, ובמסגרת כך השתתפה בתחרות מיס תבל 1985 שנערכה במיאמי שבארצות הברית, שם הגיעה למקום השלישי בתחרות התחפושת הלאומית וזכתה בקבלת מפתח העיר של מיאמי.

בסיום שנת הכהונה למדה קלמן קוסמטיקה ובגיל 25 התחתנה. לאחר מספר שנים עזבה קלמן את מקצוע הקוסמטיקה והחלה לעבוד בעמותה לילדים אוטיסטים בירושלים, שם היא מתגוררת.
לקלמן ולבעלה שני ילדים.

נכון ל-2019 קלמן היא נציגה ויועצת יופי של חברת קוסמטיקה.

## קישורים חיצוניים

*שנות השמונים-מלכות היופי
* 

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1985
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
נילי דרוקר

**נילי דרוקר** (15 במאי 1968 – 13 באפריל 2017) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1986.

## ביוגרפיה
דרוקר נולדה בבאר שבע לוולרי, נהג תובלה, ולעדנה, מורה לאמנות, במשפחה בת שני ילדים. גדלה בשכונה ה' בעיר. למדה בתיכון מקיף ג' במגמת ביולוגיה.

### מלכת יופי ודוגמנית
בגיל 16 זכתה בתחרות "מיס אלגנס" של מחוז הנגב. במאי 1986 ניגשה לתחרות מלכת היופי, זכתה במקום הראשון, ובכך הייתה למלכת היופי הראשונה של ישראל שהיא מבאר שבע. ביולי 1986 נשלחה להשתתף בתחרות מיס תבל, שנערכה בפנמה, אך לא זכתה במקומות הראשונים.

גיוסה נדחה כי חלתה בדלקת קרום המוח, ועל כן החלה לעבוד כדוגמנית. במהלך תצוגת אופנה בה השתתפה בסינרמה, בעל המקום הכיר לגיסו, יצרן האופנה מוריס ששון (זכה בארצות הברית לכינוי "מלך הג'ינס"), את דרוקר, והשניים נפגשו חזרו יחד לניו-יורק והתחתנו אחרי חודש.

## חיים אישיים
דרוקר וששון התאהבו באיטליה ונישאו תוך זמן קצר בישראל. דרוקר הייתה אז בת 19 וששון בן 37. הם עברו לגור בניו יורק, שם למדה דרוקר אופנה. לאחר מכן הם עברו להונג קונג. לזוג נולדו שלושה ילדים: אל - מעצבת אופנה, מור - נהרג בגיל 18, גל - דוגמן. לדברי אמה, הרבה ששון בנסיעות עסקיות ודרוקר נותרה בודדה בניו יורק. כשהגיעה עם שלושת הילדים באחד מביקוריה לישראל בסוף שנות ה־90, החליטה להישאר ובעקבות כך רכש ששון דירה בבניין בנווה אביבים. לאחר שהמשפחה חזרה לגור בישראל, ניהלה דרוקר בוטיק אופנה בצפון תל אביב.

המשפחה נהגה לבלות בחופשות בהוואי. בנה, מור, אהב לגלוש והחליט ללמוד שם ולהתגורר אצל משפחת אחד מחבריו. הוא הגיע לישראל, כשהוא חולה, בשנת 2007, לחגיגת יום ההולדת ה-18 שלו. בזמן שהותו בארץ הוא נפל מהקומה השישית ונהרג. עקב כך נכנסה נילי לדיכאון. בשנת 2013 התגרשו בני הזוג.

דרוקר התאבדה ב-13 באפריל 2017, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול. משפחתה תרמה את איבריה, והם הושתלו בחמישה חולים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* שנות השמונים-מלכות היופי
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1986
קטגוריה:מתאבדות ישראליות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שתרמו איברים
מלארן

**מֶלָארֶן** (שוודית: **Mälaren**) הוא האגם השלישי בגודלו בשוודיה, לאחר האגמים ונרן וּוטרן. שטחו 1,140 קמ"ר, והוא מגיע לעומק של כ-64 מטר. האגם מתנקז ממערב למזרח, אל תוך הים הבלטי, דרך תעלת סדרטליה, סכר המארבי והמצרים נורסטרֶם ורידארפיארדן שבמרכז סטוקהולם.
## גאוגרפיה
מלארן נמצא במרכז שוודיה, והוא גובל בפרובינציות אופלנד, סדרמנלנד, נארקה וּוסטמנלנד. האיים הגדולים ביותר בו הם סֵלַאֶן, הגדול באיי שוודיה היבשתית (91 קמ"ר), ופארינגסֶה (79 קמ"ר). מספר האיוֹנים ששטחם נופל מ-10 דונם הוא כ-7,800.

על גדת רידארפיארדן, שהוא המפרץ המזרחי ביותר של האגם, יושב מרכז העסקים הראשי של העיר סטוקהולם. בקצהו המערבי של האגם, מרחק אווירי של 120 ק"מ מסטוקהולם, שוכנת העיירה שפינג. לאורך האגם כולו מרוכזים ערים וישובים רבים כמו גם מבנים היסטוריים וטירות, כדוגמת טירת גריפסהולם.

היישובים הוויקינגיים בִּירְקָה (Birka) והובְגורדן (Hovgården), הממוקמים על האיים בְּיֶרְקֶה (Björkö) ואָדֶלְסֶה (Adelsö) בהתאמה, הוכרזו כאתר מורשת עולמית בשנת 1993, וכך גם ארמון דרוטנינגהולם, שעל האי לובֶן.

מקורו האטימולוגי של השם "מלארן" הוא מן המילה הנורדית העתיקה mælir, שפירושה חצץ. מקור שמו הקודם של האגם, לוגרין, הוא מן הפועל העתיק löga, שפירושו "להתרחץ", ולעיתים רחוקות הוא מקושר למילה lördag, יום שבת.

מלארן נוצר כחלק מתופעות בתר-קרחוניות בתום עידן הקרח עת נסוג משקל הקרחונים מהקרקע בצפון אירופה, ופני הקרקע עלו בהדרגה. בעידן הוויקינגי היה האגם למעשה שלוחה של הים הבלטי אל עומק שוודיה, ועיקר תנועת כלי-השיט נעשתה דרך סדרטליה - ששימשה קשר עם הים. בהמשך נבנו מחסומי-השיט והתעלות של סטוקהולם, שהפכו לערוץ חשוב לתנועת סירות וסחורות אל הים וממנו. התרוממות פני הקרקע, שנמשכה אל תוך ימי הביניים (ונמשכת בקצב איטי גם היום), הפכה את גופי המים האלה, עם זאת, לרדודים מדי למעבר אוניות - עד כדי שהן נאלצו לפרוק את מטעניהן ליד הכניסות לנמלים. בהדרגה נהיה המפרץ לאגם, ואתרי הפריקה והטעינה היו לערים.

ירידת קרנה של בִּירקָה, יישוב-המסחר החשוב שבלב האגם, שגם נחשב "העיר הראשונה של שוודיה", והיווסדה במקביל של סטוקהולם בצוואר-הבקבוק של רידארפיארדן, התרחשו לא מעט בשל השינויים הטופוגרפיים שחלו באגן עמק מלארן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שוודיה: ימות ואגמים
משה גושן-גוטשטיין

**משה חזקיהו הנרי גושן-גוטשטיין** (6 בספטמבר 1925, י"ז באלול תרפ"ה – 14 בספטמבר 1991, ו' בתשרי תשנ"ב) היה בלשן וחוקר מקרא ישראלי. חתן פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).

## ביוגרפיה
גושן-גוטשטיין נולד בברלין שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1939. בשנת 1942 החל בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד ערבית, בלשנות שמית ומקרא. במהלך לימודיו הוא לימד בירושלים בבתי ספר תיכוניים ובבתי מדרש למורים ולאחר סיום הדוקטורט השתלם באנגליה באוניברסיטת אוקספורד.

בשנים 1950–1991 היה גושן-גוטשטיין חבר סגל האוניברסיטה העברית ומשנת 1970 הצטרף גם לסגל אוניברסיטת בר-אילן. מחקריו הוקדשו לבלשנות שמית ופילולוגיה מקראית, תחומים בהם הוא הוזמן להרצות באוניברסיטאות זרות ובהן אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1965–1989 שימש כחבר הנהלה באיגוד העולמי למדעי היהדות.

עבודתו של גושן-גוטשטיין הקיפה יריעת תחומים רחבה: חקר מגילות מדבר יהודה, חקר השפה העברית בימי הביניים, פרסומים מילונאיים בערבית ובעברית ומחקרים בעלי שם בתחום המקרא. לצד אלו הוא עמד בראש מפעל המקרא של האוניברסיטה העברית (1955–1991) ובראש המכון למילונאות והמכון לתולדות חקר המקרא של אוניברסיטת בר-אילן (1972–1991). כן נכתבו על ידו ספרי לימוד בדקדוק עברית ובהוראת הלשון הערבית, מדור "טור הלשון" בעיתון "הארץ" ופינת "פרקי היום בתנ"ך" ברדיו.

גושן-גוטשטיין זכה בפרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).

בשנת 1991 הלך לעולמו, בן 66 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. הותיר אחריו את אשתו, ד"ר אסתר גושן-גוטשיין, פסיכולוגית קלינית, ושני בנים: ד"ר אלון גושן-גוטשטיין, חוקר מדעי היהדות ופעיל בין דתי, ופרופ' יונתן גושן-גוטשטיין, חוקר ופסיכולוג באוניברסיטת תל אביב.

## מספריו
* **הדקדוק העברי השימושי**. שוקן: ירושלים, התש"ך, 1960
* **הלשון העברית והלשונות השמיות**. דביר: תל אביב, התשכ"ה, 1965
* **מבוא למילונאות של העברית החדשה**. שוקן: ירושלים ותל אביב, התשכ"ט, 1969
* **[[ספר המצוות לרמב"ם]]** מתורגם על ידי הרב יוסף קאפח בסדרת "רמב"ם לעם". עריכת תרגום ולשון: משה גושן-גוטשטיין, מוסד הרב קוק, ירושלים, 1958

## לקריאה נוספת
* רימון כשר, "משה גושן-גוטשטיין: מקרא ותרגומיו בעולמו של חוקר ותאולוג", בתוך: דב שוורץ (עורך), **אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש**, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 31–39

## קישורים חיצוניים

* 
* נפתלי קראוס ולע"מ, ידיעה על זכייתו בפרס ישראל, "מעריב", 16 בדצמבר 1987
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי היהדות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1988
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לשון עברית ולשונות היהודים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בלשנות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: לשון עברית ולשונות שמיות
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יוצרי סדרת רמב"ם לעם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
אולימפיאדת אוסלו (1952)

**אולימפיאדת החורף השישית** הייתה אולימפיאדת חורף נערכה מ-14 בפברואר עד 25 בפברואר 1952 בעיר אוסלו שבנורווגיה.

דיונים על אירוח משחקי החורף האולימפיים בעיר אוסלו החלו עוד בשנת 1935; העיר רצתה לארח את המשחקים האולימפיים בשנת 1948, אך עקב הצורך בשיקום נורווגיה מהכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה, הדבר לא התאפשר. במקום זאת, נבחרה אוסלו לארח את המשחקים ב-1952.

כל מתחמי התחרות היו באזור המטרופולין של אוסלו למעט תחרות הסקי האלפיני, אשר נערכו כ-70 ק"מ מהעיר. לצורך אירוח התחרויות נבנו בעיר תשתיות מתאימות, נבנה בית מלון חדש עבור אנשי התקשורת ואורחים, בנוסף לשלושה מתחמי מגורים לספורטאים ולמאמנים. מתחמי מגורים אלה היו למעשה הכפר האולימפי שהוקם במיוחד לצורך אירוח תחרויות אולימפיות. העיר אוסלו נשאה בעיקר הנטל הכספי של אירוח המשחקים, תמורת ההכנסות הנילוות.

במשחקים השתתפו 694 ספורטאים שייצגו 30 מדינות, שהשתתפו בארבעה תחומים של ספורט חורף ב-22 מקצים. יפן וגרמניה חזרו להשתתף בתחרויות החורף, לאחר שלא השתתפו באולימפיאדת סנט מוריץ (1948), בעקבות מלחמת העולם השנייה. את גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ייצגו ספורטאים מחלקה המערבי בלבד, מאחר שספורטאים מזרח גרמניים (בשטחים שנכבשו על ידי ברית המועצות במלחמה) סירבו להתחרות עמם כצוות מאוחד. הייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שבה השתתף חבל הסאר במשחקים האולימפיים בנפרד מגרמניה. פורטוגל וניו זילנד השתתפו לראשונה במשחקי החורף האולימפיים, ולראשונה הורשו נשים להשתתף בתחרות סקי למרחקים.

## מדליות

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר של הוועד האולימפי
* Oslo 1952  – הדו"ח הרשמי
* 

## הערות שוליים

1952
קטגוריה:1952 בספורט
אוסלו
קטגוריה:אוסלו: ספורט
קטגוריה:אוסלו: היסטוריה
ג'ון לויטאו

**ג'ון לויטאו** (באנגלית: **John L. Levitow**, נולד כ**ג'ון לי לויטאו**; 1 בנובמבר 1945 - 8 בנובמבר 2000) היה אחד משני החיילים החוגרים היחידים בחיל האוויר האמריקני שקיבלו את מדליית הכבוד בתקופת מלחמת וייטנאם. לויטאו היה פקח העמסה על מטוס תקיפה מסוג AC-47 "דקוטה". הוא איש צוות האוויר בעל הדרגה הנמוכה ביותר שקיבל את מדליית הכבוד על גבורה יוצאת דופן בזמן מלחמה.

## ביוגרפיה
לויטאו נולד ב-1 בנובמבר 1945 בהרטפורד קונטיקט למריון ולי לויטאו. הוריו היו ממוצא יהודי.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון חפץ לויטאו להתגייס לחיל הים של ארצות הברית אך לבסוף שינה את דעתו והתגייס לחיל האוויר. בהתחלה הוא נשלח למסלול הכשרה כמהנדס אזרחי אך לבסוף הוכשר בתור פקח העמסה.

לאחר שחרורו עבד עבור מדינת קונטיקט והגה תוכניות ליוצאי הצבא עד לפטירתו ב-8 בנובמבר 2000 לאחר מאבק ארוך במחלת הסרטן. הוא נקבר ב-17 בנובמבר בטקס צבאי בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. הותיר אחריו בן, בת ונכד.

## מעשה הגבורה
ב 24 בפברואר 1969 התבקש לויטאו להחליף את פקח ההעמסה הרגיל על אחד ממטוסי ה-AC-47. הוא התעסק עם הנורים על סיפון המטוס כאשר לפתע ביצע הטייס פניה חדה כדי לתקוף חיילי וייטקונג שאת רשף היריות שלהם זיהה מחוץ לבסיס לונג בין של הצבא. תפקידו של לויטאו היה להכין את הנורים ולהעביר נור מוכן למטילן, שהיה מתקין לו פתיל, משחרר את הנצרה וזורק אותו מדלת תא המטען.

לאחר מספר דקות טיסה נשמע פיצוץ אדיר. המטוס החל לרעוד ונשטף בהבזק אור מסנוור. פגז מרגמה 82 מילימטר פגע בכנף הימנית והתפוצץ. הפיצוץ קרע את גוף המטוס ורסיסי מתכת התפזרו לכל עבר, כל מי שישב באחורי המטוס נפצע, כולל לויטאו שנפגע מ-40 רסיסים בכל גופו.

למרות הפציעה נחלץ לויטאו לעזרת המטילן שהיה קרוב באופן מסוכן לדלת תא המטען הפתוחה. בעודו גורר אותו אחורנית למרכז המטוס הבחין לויטאו בנור בוער שנשמט והתגלגל בתוך המטוס ליד ארגזי תחמושת שהכילו 19,000 כדורים.

חרף הכאב וההלם הבין לויטאו הפצוע שהוא איש הצוות הקרוב ביותר לנור. הוא זחל לעבר הנור אך לא הצליח להרים אותו, במקום זאת הוא זינק עליו וגרר אותו בגופו לעבר דלת המטען כשהוא אינו יודע אם הנור יתלקח בכל רגע ויביא למותו הוודאי. הוא הצליח לדחוק את הנור מחוץ למטוס בדיוק בשנייה שהנור אכן התלקח. כשהמטוס נחת לבסוף בבסיס התברר היקף הנזק: למטוס היו יותר מ-3,500 חורים בכנפיים ובגוף, אחד מהם באורך של יותר ממטר.
הטייס שיחזר מאוחר יותר את מהלך האירועים לפי שובל הדם שהותיר לויטאו על רצפת המטוס.

לויטאו אושפז בבית חולים ליותר מחודשיים וחצי אך אחר כך נשלח פעם נוספת לווייטנאם וטס ב-20 משימות נוספות. הוא חזר לארצות הברית כדי לקבל את מדליית הכבוד מידי הנשיא ריצ'רד ניקסון בטקס בבית הלבן ביום הצבא ה-14 במאי 1970. לאחר שקיבל את מדליית הכבוד אמר לו אחד ממפקדי חיל האוויר שמאותו יום האנשים היחידים שהוא מחויב להצדיע להם הם חיילים שעוטרו בעצמם במדליית הכבוד ושדרגתם גבוהה משלו.

4 שנים מאוחר יותר קודם לדרגת סמל והשתחרר מחיל האוויר, לויטאו הקדיש יותר מ-22 שנים לעניינים הקשורים ביוצאי הצבא. ב-22 בינואר 1998 בלונג ביץ', קליפורניה העניקו פיקוד התובלה של חיל האוויר וחברת בואינג למטוס מדגם C-17 גלובמאסטר את השם "הרוח של ג'ון לויטאו."

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
אהרן סולובייצ'יק

הרב **אהרן סולובייצ'יק** (באנגלית: **Aaron Soloveichik**; 1 במאי 1917 – 4 באוקטובר 2001, ט' באייר ה'תרע"ז – י"ז בתשרי ה'תשס"ב) היה רב וראש ישיבה אורתודוקסי אמריקאי.

## ביוגרפיה
נולד בעיירה חסלביץ'  שברוסיה. היה צעיר בניו של הרב משה סולובייצ'יק, אז רב העיירה. מצד אימו היה נכדו של רבי אליהו פיינשטיין. אחיו הבכור הוא הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.

משפחתו עברה לפולין בשנת 1920 לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1930 הם היגרו לארצות הברית. אהרן למד בישיבה קולג' של ישיבה יוניברסיטי וקיבל שם הסמכה לרבנות. המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת ניו יורק אותם סיים בשנת 1946. במשך עשרים השנים הבאות לימד בישיבות בניו יורק.

משרתו הראשונה כרב הייתה במתיבתא תפארת ירושלים שבראשה עמד הרב משה פיינשטיין. כעבור זמן קצר הוא התמנה על ידי הרב יצחק הוטנר לתפקיד מגיד השיעור היומי בישיבת רבינו חיים ברלין. משרתו האחרונה בניו יורק הייתה בישיבה יוניברסיטי, שם העביר שיעור שבועי בהשקפה יהודית וכן שיעור תלמוד. בתקופה זו היה לרב הראשון שזכה בתואר מרצה השנה של ישיבה יוניברסיטי.

בשנת 1966 עבר לשיקגו ועמד בראש הקולג' העברי התאולוגי בסקוקי. לאחר חילוקי דעות עם הנהלת המוסד, עזב את התפקיד בשנת 1974, הקים את ישיבת בריסק שיקגו ועמד בראשה. הישיבה המשיכה את דרכה של שיטת בריסק האירופאית, כפי שהובן על ידי אביו הרב משה.

בשנת 1984 עבר שבץ מוחי שהשאיר אותו משותק חלקית והוא נזקק לכיסא גלגלים. למרות מצבו הוא המשיך בתפקידו בישיבת בריסק ואף טס כל שבוע לניו יורק להעביר שיעור תלמוד בישיבה יוניברסיטי במקום אחיו, הרב יוסף דב, שכבר לא יכול להעביר את השיעור מפאת חוליו.

אשתו, אלה, בתו של הרב משה שורין, הרב דריטובה בליטא, ואחר כך רב בית כנסת בניו יורק, הייתה סופרת ומורה. יחדיו הם גידלו שישה ילדים, כולם רבנים או נשואות לרבנים: משה בשיקגו, אליהו בניו יורק, יוסף וחיים בישראל, רחל לאה מרקוס בטורונטו וטובה סגל בבוסטון. הרב אהרן נקבר לצד אשתו ונכדו, ישראל יוסף סולובייצ'יק, בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

## ספריו והגותו
בין כתביו נמנים Logic of the Heart, Logic of the Mind ,The Warmth and the Light. בעברית יצאו חידושיו על הרמב"ם בשם "פרח מטה אהרן" בעריכת תלמידו דוד אפלבום. עד היום יצאו שני כרכים, על הספרים מדע ואהבה, ירושלים תשנ"ז-תשנ"ט. כמו כן יצא ספר חידושים שלו בהלכות אבלות, לזכר נכדו שנפטר בגיל צעיר ממחלת הסרטן, בשם "עוד ישראל יוסף בני חי".

אחד מהרעיונות עליהם כתב הוא שלנשים עליונות רוחנית על פני גברים. התנגד למלחמת וייטנאם.

התנגד להסכמי אוסלו ובתקופות מסוימות היה חתום על הכרוזים של איחוד הרבנים למען ארץ ישראל נגד מסירת שטחים.

## לקריאה נוספת
* משה קרונה, הרב אהרן סולובייצ'יק - בנוסח בריסק, בתוך: **אישים וניחוחים**, ת"א: מורשת (חש"ד), עמ' 63–73.

## קישורים חיצוניים
* הרב אהרן הלוי סולובייצ'יק באתר ישיבה יוניברסיטי (כולל קישורים למידע נוסף) 
* סרטון ביוגרפי עליו ועל רעייתו 
* כרטיס נפטר באתר הר הזיתים
* 

## הערות שוליים

אהרן
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
מוקדסי

**מוחמד בן אחמד שמס א-דין אל-מוקדסי** (תעתיק מדויק: אלמֻקדסי, בערבית: **محمد بن أحمد شمس الدين المقدسي**, ירושלים, כנראה 945–1000), גאוגרף מוסלמי. השם "אל-מקדסי" מרמז על היותו ירושלמי (כלומר, מ"בית אלמקדס", שמה של ירושלים בערבית).

בשנת 966, בהיותו בן 20, עזב מוקדסי את עיר הולדתו ירושלים, והחל לצאת במסעות מחוץ לארץ ישראל.

## ספר הגאוגרפיה
מוקדסי נדד רבות כסוחר ברחבי "א-שאם" (שם כולל לסוריה, לבנון, ארץ ישראל ועבר הירדן של ימינו), חצי האי ערב ומצרים. ספרו, "אחסן אלתקאסים פי מערפת אלאקאלים" (ניתן לתרגם כ"החלוקות הטובות ביותר להכרת האזורים"), הוא מקור היסטורי חשוב לחקר תולדות האזור במאה ה-10, ובפרט - המקור העיקרי והחשוב ביותר להכרת החקלאות והכלכלה של ארץ ישראל במאה העשירית. הספר ראה אור ככל הנראה בשנת 985.

הספר מתאר את אזורי נדודיו ומחולק לערכים לפי האתרים השונים. סגנון הכתיבה הוא ענייני, קצר ושיטתי ומשולבים בו מסורות קדושות ודברי נפלאות. כבספרי גאוגרפים רבים בני התקופה, מקורות המידע הם פרי ליקוט ועריכה. אולם, ובכך החשיבות הגדולה והייחודית של ספר זה, מרובות בו העדויות מכלי ראשון של סוחר-נודד הרושם בפנקסו. בכל עיר מפרט הספר על ההרכב הדמוגרפי, היקף המסחר והסחורות והגידולים החקלאיים באזור. כמו כן הוא מפרט בדקדקנות לגבי מבנים שונים, חומות, מסגדים ושווקים ומזכיר מונומנטים ומקומות קדושים לאסלאם. הספר נושא אופי של ספר הדרכה לסוחרים, ובשל כך מרובות בו הרשימות, ביניהן רשימות מיסוי על גידולים חקלאיים, טבלאות המרה של מטבעות, מידות ומשקלות, תקנות מסחר שונות, מחירים, מרחקים בין נקודות ציון וכדומה. לחוקר המודרני מהוות רשימות אלה מקור ראשוני חשוב ביותר להיסטוריה החומרית של האזור.

מוקדסי מתעכב במקרים מסוימים על סכסוכים דתיים ופוליטיים ופורש בפני הקורא תמונת מצב עדכנית לתקופתו בכל היבטי החיים. הוא אף מתעד את המאפיינים הלשוניים הייחודיים למחוזות בהם ביקר.

מקום חשוב ביותר בספר תופס תיאור האקלים, במיוחד באזורים הקרים, והקורא מוזהר כיצד להתנהג בכל עונה. 

אף שמוקדסי נוטה לתיאור יבש ועובדתי, הוא שוזר את דבריו בתיאור ססגוני של מנהגים ומסורות וסיפורי מעשיות שונים, שבדרך כלל פותחים בנוסח "שמעתי מדודי" או "שמעתי משכני".

דוגמה לסגנון הכתיבה ניתן למצוא בקטע הבא, המתאר את המסגד בעיר רמלה:

## לקריאה נוספת

* Al-Muqaddasi, **Ahsan Al-Taqasim Fi Ma'rifat Al-Aqalim**, UK, 2000 
* Al-Muqaddasi, ***', (Arabic), Leiden, 1906
* Al-Muqaddasi, ***' (English), Calcutta, 1897
* Al-Muqaddasi, **** (English)**,** New York, 1885**.** 
* Basil Anthony Collins, **Al-Muqaddasi: the man and his work. With selected passages translated from the Arabic**, Ann Arbor, Dept. of Geography, University of Michigan, 1974

* אורי טל (עורך ומתרגם), **ארץ-ישראל במקורות ערביים מימי הביניים (1517-634)**, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2014.

## קישורים חיצוניים
* ערך אנציקלופדי מאתר מורשת איסלאמית
* תקציר ביוגרפי, מהוצאת הספרים גרנט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:גאוגרפים ערבים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:התקופה הערבית בארץ ישראל
קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:ילידי 945
קטגוריה:נפטרים ב-1000
גליה גולן

** גליה גולן (גילד)** (נולדה ב-19 ביולי 1938) היא חוקרת מדע המדינה ופעילת שמאל פמיניסטית; משמשת פרופסור במרכז הבינתחומי הרצליה ופרופסור אמריטה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## ביוגרפיה
גולן נולדה בסינסינטי שבאוהיו, ארצות הברית במשפחה יהודית לא-דתית, וגדלה בסינסינטי, מיאמי ביץ', שיקגו, בוסטון וניו יורק. היא למדה באוניברסיטת ברנדייס ובאוניברסיטת סורבון, ובשנות ה-60 התגייסה ל-CIA בארצות הברית ושימשה אחראית במחלקה לסובייטולוגיה ומזרח אירופה בארגון. לאחר מכן למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם קיבלה תואר דוקטור במדע המדינה בשנת 1970 (על המחקר "דה-סטליניזציה בצ'כוסלובקיה") בהנחייתם של ניסן אורן ומיכאל קונפינו. בירושלים כיהנה גולן כיו"ר המחלקה למדע המדינה, כיו"ר הקתדרה של מרכז לייפר ללימודי האישה, וכפרופסור ללימודי רוסיה ומזרח אסיה. כמו כן שימשה יועצת לצה"ל ולמשרד החוץ.

גולן מכהנת כפרופסור בבית הספר לאודר לממשל דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה וכעמיתה בינלאומית ב"מרכז לאתיקה משפט וענייני ציבור" באוניברסיטת ברנדייס. בפעילותה החברתית והפוליטית, היא חברת חבר המנהלים של "שלום עכשיו", מרצ, "בת שלום" ונציבות הנשים הבינלאומית. בבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצבה במקום ה-99 הסמלי ברשימת מרצ. בבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצבה במקום ה-24 ברשימת מרצ. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצבה במקום ה-46 ברשימת המחנה הדמוקרטי.

היא מתמחה בגלובליזציה, משברים בינלאומיים ועניינים פוליטיים עכשוויים. היא פרסמה שמונה ספרים, העוסקים בין השאר בברית המועצות, מזרח אירופה, המזרח התיכון, ויחסי ישראל-פלסטינים.

נישאה לדייוויד גילד ולהם ארבעה ילדים. מתגוררת ברעננה.

## פרסים
*זוכת פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה
*כלת פרס אליס שלוי לנשים במנהיגות
*כלת הפרס לאקטיביזם מטעם קרן גלייטסמן

## קישורים חיצוניים

* דף הבית של פרופ' גליה גולן, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* גליה גולן, באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* גליה גולן באתר כנס הרצליה החמישי
* גליה גולן באתר WorldCat Identities
* 
* 
ממאמריה:
* ברית המועצות ומשבר סואץ-סיני, באתר עמלנט, מדינה בצמיחה - ישראל בשנים 1948–1970.

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדע המדינה
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה ישראליות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:אנשי ה-CIA
קטגוריה:נשות ה-CIA
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
ויאצ'סלב מלאפייב

**ויאצ'סלב אלכסנדרוביץ' מלאפייב** (ברוסית: **Вячеслав Александрович Малафеев**, נולד ב-4 במרץ 1979) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק כשוער בזניט סנקט פטרבורג במשך 17 שנים ובנבחרת רוסיה. התחיל לשחק כדורגל בגיל 9 כשלמד בבית הספר לכדורגל "סמנה". ב-1997 סיים את לימודיו בבית הספר ולאחר מכן החל לשחק בקבוצת המחליפים של זניט סנקט פטרבורג. ב-7 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים מול אלניה ולדיקווקז. לאחר פרישתו ממשחק משנת 2017 עד 2020 שימש כסגן המנהל הספורטיבי במועדון זניט, אך לאחר מכן עבר לעולם העסקים לנהל את חברת הנדל"ן שלו.
## קריירה
ב-1999 שיחק מלאפייב משחק בודד בנבחרת רוסיה הצעירה (עד גיל 21) והחל משנת 2003 הוא משחק בנבחרת הבוגרים. במדי הנבחרת הוא שיחק ביורו 2004 שנערך בפורטוגל ואף ביורו 2008 שנערך באוסטריה ובשווייץ, בו הוא שימש כשוער המשנה לאיגור אקינפייב, הקמפיין האחרונה שהשתתף עם הנבחרת הוא יורו 2012 שנערך באוקראינה ופולין, לאחר אותו יורו הודיע כי הוא פורש מהנבחרת כדי לבלות בזמן איכות בחיק משפחתו, אך הוא מוכן להיקרא במקרי חירום. במאי 2016 פרש גם ממשחק פעיל בזניט סנקט פטרבורג ועבר הסבה לעולם העסקים.

## לאחר הפרישה
לאחר פרישתו מכדורגל התמקד בהשקעות בתחום העסקים והוא בעלים של סוכנות נדל"ן.

במרץ 2013 הקים את סוכנות הנדל"ן "M16 נכסים" (אתר רשמי) ובשנת 2014 עסקה גם בנכסי עלית. בשנת 2016 הקים את קבוצת ההשקעות „M16-Group“ ובה 6 חברות בת: סוכנות נדל"ן ומחלקת נכסי עלית, חברה לעיצוב פנים, מועדון הסקי "ליובוגורייה", חברת אבטחה וחברה לייעוץ וסיוע משפטי.

בנובמבר 2017 חזר לקבוצת זניט סנקט פטרבורג, הפעם כסגן המנהל הספורטיבי. בתפקיד זה שימש עד מאי 2020. ב-1 ביוני 2020 דווח על צירופו לצוות ההנהלה של מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג.

## חייו האישיים
מלאפייב אלמן, ואב לשלושה. הוא נישא פעמיים. אשתו הראשונה מרינה (בזבורודובה) מלאפייבה (ילידת 1974) הייתה בוגרת האקדמיה לתעופה אזרחית. הם נישאו בנובמבר 2001, ולאחר הנישואין היא ניהלה את מרכז ההפקות "מלאפייבה" (Малафеева продакшн). היא נספתה בתאונת דרכים במרץ 2011. בדצמבר 2012 נישא ליקטרינה קומיאקובה (ילידת 1988), בוגרת האוניברסיטה לתרבות ואמנות. ילדיו מנישואיו הראשונים הם קסניה (ילידת 2003) ומקסים (יליד 2006), המשחק בעמדת השוער בבית הספר לכדורגל של מועדון זניט. מנישואיו השניים יש לו בן אחד, אלכס (יליד 2013). אחיו הבוגר סרגיי הוא שופט כדורגל.

בינואר 2021 אושפז בבית החולים בעקבות נזק משמעותי לריאותיו, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.

## תארים
* זכייה באליפות רוסיה: 2007, 2010, 2012, 2015
* זכייה בגביע הרוסי: 1999, 2010, 2016
* זכייה בסופר קאפ הרוסי: 2008, 2011, 2015
* זכייה בגביע הפרמייר ליג הרוסי: 2003
* זכייה בגביע אופ"א: 2008
* זכייה בסופר קאפ האירופי: 2008
* שוער השנה של הליגה הרוסית: 2003, 2007

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:שוערי כדורגל רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1979
שרון וכסלר

**שרון וכסלר** (נולדה ב-17 בינואר 1970) היא חזאית ואשת תקשורת ישראלית.

## ביוגרפיה
וכסלר נולדה וגדלה בירושלים. אביה הוא פרופ' מנחם רון וכסלר, מומחה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי הדסה. דודה היה עוזי וכסלר.

וכסלר למדה בבית הספר התיכון בויאר. היא בעלת תואר שני בחינוך מן האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2016 החלה ללמוד לימודי אוצרות באוניברסיטת תל אביב.

משנת 1993 עד סגירת רשות השידור הגישה וכסלר את תחזית מזג האוויר במהדורת מבט של הערוץ הראשון בטלוויזיה הישראלית. בשנים 2003–2008 שימשה חזאית בתוכניתו של רפי רשף "נכון להבוקר", ששודרה בגלי צה"ל, ואף השתתפה בפינה יומית עם הכתב מנחם הורוביץ. וכסלר אף נמנתה למשך כמה חודשים עם צוות מגישי התוכנית הלילית "כל היום", ששודרה ברשת ב' של קול ישראל.

ב-2008 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים", ששודרה אז בערוץ 2, וסיימה במקום הרביעי.

מאז עליית תאגיד השידור הישראלי "כאן" לאוויר במאי 2017, היא מגישה את תחזית מזג האוויר במהדורות המרכזיות. נוסף על כך הגישה עם אורי לוי את התוכנית "מבט לאחור", ומאז פסק שידורה היא מגישה עם לוי את התוכנית "שרון ואורי". מפעם לפעם היא משמשת גם מגישה מחליפה ב"חדשות הלילה".

בנובמבר 2021 החלה להגיש את תוכנית הרדיו "כאן בסביבה" בכאן ב', גם כן לצידו של אורי לוי.

בנובמבר 2025, שמעון עשור, עורך בחטיבת החדשות, פרסם ברשת החברתית פייסבוק כי הושעה מעריכת תוכניתם של שרון וכסלר ואורי לוי, לאחר שחשף, לטענתו, כי בעלה של וכסלר ייצג כעורך דין את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, ללא גילוי נאות מצדה. עוד טען כי וכסלר הביאה להשעייתו.

## חיים אישיים
וכסלר מתגוררת בהר אדר, נשואה לעורך הדין ינון סרטל, לזוג חמישה ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרניות ומנחות
קטגוריה:חזאים
שרון
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:בוגרות תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הר אדר: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
Street Legal

***Street Legal*** הוא אלבום רוק של הזמר והמוזיקאי האמריקאי בוב דילן, אשר יצא ב-1978.

סטריט ליגל הוא האלבום האחרון של דילן מהתקופה הטרום-נוצרית שלו, וסימנים ראשונים לתמורה שעמדה להתרחש אצלו נראים בשיריו, כגון השיר "סנור (עלילות של כוח יאנקי)" האפוקליפטי.
## הפקה
מבחינה מוזיקלית, סטריט ליגל הוא חריג בעבודתו של דילן בכך שהוא אלבום שכלל תזמורת מלאה, כולל כלי נשיפה וזמרות רקע. האלבום, וסיבוב ההופעות שבא בעקבותיו, ספג ביקורת בשל הסגנון ה"לאס-וגאסי" שלו. השירים הם ברובם בעלי צליל מלא יותר מאלבומיו הקלאסיים של דילן, ולכן האלבום נחשב לעיתים לאלבום הראשון לאחר "התקופה הקלאסית" של דילן, שהסתיימה עם "Desire" ב-1976, ועם סיום סיבוב ההופעות של ה-Rolling Thunder Revue. סיבוב ההופעות של 1978, שכלל הופעות באירופה וביפן, הכיל גרסאות שונות באופן קיצוני לשיריו המוכרים של דילן, ותועד בהופעה חיה "Live at Budokan". ההקלטה המקורית של האלבום נחשבת לגרועה באיכותה, ורמיקס של האלבום מ-1999 שימש לכל הגרסאות העתידיות.

רבים משירי האלבום, כגון "פוני חדש", משלבים דיון ביחסים מורכבים בין המספר לאישה, ונושאים אפוקליפטיים או דתיים. יש אומרים שמותו של אלביס פרסלי זמן קצר לפני הקלטת האלבום השפיע על המוזיקה שבו. דילן סיפר שלאחר מותו של אלביס, כל חייו חלפו לפניו, והוא לא דיבר עם איש במשך שבוע. על אף שהאלבום לא זכה להצלחה, חלק משיריו זכו לעדנה עם השנים. "סניור" הופיע באוסף של דילן משנת 1985 "biograph". השיר "חילופי המשמר" ("The Changing of the Guards"), מדיטציה מיסטית על הקרבות שלפני אחרית הימים, נחשב לאחד משיריו המוצלחים ביותר של דילן, וזכה למספר גרסאות כיסוי, על ידי, בין השאר, פטי סמית' ופרנק בלאק.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי בוב דילן.

#"Changing of the Guards" –  7:04
#"New Pony" –  4:28
#"No Time to Think" –  8:19
#"Baby, Stop Crying" –  5:19
#"Is Your Love in Vain?" –  4:30
#"Señor (Tales of Yankee Power)" –  5:42
#"True Love Tends to Forget" –  4:14
#"We Better Talk This Over" –  4:04
#"Where Are You Tonight? (Journey Through Dark Heat)" –  6:16

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בוב דילן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קוואזולו-נטאל

**קוואזולו-נטאל** (באנגלית: **KwaZulu-Natal**) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה היא פיטרמריצבורג. העיר הגדולה ביותר היא דרבן.

הפרובינציה שוכנת במזרחה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון במפומלנגה, בממלכת אֶסְוָואטיני ובמוזמביק, ממזרח באוקיינוס ההודי, מדרום בכף המזרחי וממערב במדינה החופשית ובלסוטו.

## גאוגרפיה

שטח המחוז הוא 94,361 קמ"ר.

## היסטוריה

בשנת 2022 התרחשו באזור שיטפונות משמעותיות.

## דמוגרפיה
### התפלגות גזעית

### התפלגות לשונית

### פריסת אוכלוסין

## חלוקה מנהלית

## ראו גם
* נטאל (פרובינציה)

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר רשות התיירות של קוואזולו-נטאל
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דרום אפריקה: פרובינציות
מדובב

**מדובב** הוא אדם המביא אדם אחר לידי דיבור במקרה שהוא מתקשה בכך (למשל, עקב צער עמוק, עקב טראומה שעבר וכו'). התואר "מדובב" יוחד גם ספציפית לאדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו. 
## מדובב בשירות המשטרה
מדובב פועל בשירות המשטרה ושירותי ביטחון, כאשר אין בידם די ראיות להרשעתו של עציר (או להרשעתו של אסיר בעבירה אחרת מזו שבה הורשע), ומטרתו לשמוע מהעציר עצמו הודאה בפשע שבו הוא חשוד, לאחר שנכשלו הניסיונות לקבל ממנה הודאה כזו בחקירה משטרתית גלויה. להשגת הודאה זו פועל המדובב בעורמה. הוא מוכנס לתאו של העציר, כאילו אף הוא עצור, רוכש את אמונו של העציר (למשל באמצעות התוודות על פשעים שהמדובב עשה לכאורה), ומביא לכך שהעציר יגלה את סודו.

נהוג להבדיל בין מדובב פסיבי, המוצמד לחשוד ומגיב לפניות אליו בנוגע לעבירה אך אינו פותח מיוזמתו בדיון עם החשוד על העבירה, לבין מדובב אקטיבי המשדל את החשוד להודות באשמה. השימוש במדובב והמותר והאסור בהפעלתו נמצאים בדיונים ברחבי העולם. בית המשפט העליון בקנדה, למשל, שלל שימוש במדובב אקטיבי כלפי חשוד שביקש במפורש לשמור על זכות השתיקה. בישראל קבע בית המשפט העליון שבאופן כללי השימוש במדובבים פסיביים ואקטיביים הוא חוקי. אולם בית המשפט העליון פסל הודאה של חשוד ברצח לאחר שקבע שהמדובבים תקעו טריז בינו לבין עורך דינו ויעצו לו עצות משפטיות שקריות. בית המשפט העליון גם ביקש שככלל לא ייעשה שימוש באותו מדובב עם חשודים שונים באותה פרשה, מחשש שמידע יזלוג מהמדובב על החשוד ויזהם את ההודאה של החשוד.

## מדובבים בתרבות
סדרת הטלוויזיה הישראלית המדובב עוסקת בקורותיו של אסיר שנהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. וכך משוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* ציפי גיטר גדרון וחגית לרנאו, חקירה בשטח אפור – שימוש במדובבים, **[[הסניגור]]** 277, 2020
* בועז סנג'רו, השימוש בתחבולות ובמדובבים לשם גביית הודאות, **[[עלי משפט]]** ט, 2011

## הערות שוליים

קטגוריה:חקירה
בית ספר שדה שדה בוקר

**בית ספר שָדֶה שְדֵה בוקר** נמצא במדרשת בן-גוריון מעל נחל צין ובקעת צין. בית הספר הוא אחד המוסדות המופעלים על ידי תאגיד מדרשת שדה בוקר, ואינו שייך לחברה להגנת הטבע. את בית הספר ייסדו יהושע כהן ומיכאל גל בשנת 1962, והוא השני במניין בתי הספר שדה בארץ.

בבית הספר אכסניה עם 273 מיטות. בנוסף לאכסניה, קיים במקום בית ההארחה, "בית המבורג" עם 80 מיטות.

בית הספר נקרא על שם נחמה ויהושע כהן.

## תחומי פעילות
בית הספר עורך פעילויות הדרכה הקשורות למרחבים הגאוגרפיים מרכסי הנגב הצפוני בצפון-מזרח, עד להר הנגב הגבוה בדרום-מערב.
הפעילות נערכת בעיקר במסגרת טיולים בהם טיולי משפחות, טיולים שנתיים לבתי ספר, טיולים נודדים בני 2–5 ימים בהם לנים בשטח והולכים ברגל מנקודה לנקודה, הכנת עבודות ביוטופ עם תלמידי בית הספר התיכון במגמת ביולוגיה.
[ממוזער|תצפית לכוון [נחל חווארים|נחל חוורים ועין עבדת בקרבת בית הספר|280x280px]]
ממוזער|חזית משרדי בית ספר שדה שדה בוקר|280x280px
## אזורי הפעילות
# רכסי הנגב הצפוני - רכסי חתירה וחצרה והמכתשים: הגדול והקטן והנחלים המתחתרים בהם כגון נחל גוב ונחל עקרבים.
# רמת עבדת - המסתיימת במבנה מצוקי ברום של 150–200 מ', היוצר נוף קניוני. בשוליה של הרמה נובעים המעיינות: עין עבדת, עין מעריף ועין מור שבנחל צין.
# מכתש רמון - "חלון גאולוגי" המאפשר למבקרים ולחוקרים לצפות בסלעים עתיקים מלפני 400 מיליון שנה וכן ריכוז עשיר של מאובנים.
# הר הנגב - הגוש ההררי הגבוה של הנגב ובו כמה מפסגותיו הגבוהות ביותר: הר רמון 1,035 מטר מעל פני הים וראש חורשה. באזור צומחים מאות עצי אלה אטלנטית גדולים ועתיקים.

## אוספי בית הספר

בבית הספר אוסף חי מדברי המתמקד בזוחלים. בתצוגה נחשים מדבריים וצפוניים, ארסיים ונדירים, פנק, אוח ומכרסמים. בנוסף יש במקום תצוגה של פוחלצי חיות מדבר.
כמו כן במקום אוסף בדואי, ע"ש יצחקי נצר. האוסף כולל חפצים ותמונות מאורח-החיים של הבדואים במדבר. באוסף יש אוהל בדואי, לבוש מסורתי, כלי בישול ואביזרים לחיי היום-יום.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

שדה בוקר
קטגוריה:הנגב: חינוך
קטגוריה:מדרשת בן-גוריון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן שלמה גלעד
קטגוריה:הנגב: תיירות