open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויאצ'סלב סבידרסקי

**ויאצ'סלב מיכאילוביץ' סבידרסקי** (באוקראינית: **В'ячеслав Михайлович Свіде́рський**; נולד ב-1 בינואר 1979 בקייב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני, ששיחק בעמדות המגן בקבוצות שונות בליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.

## קריירה
החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת אובולון קייב ששיחקה אז בליגה אוקראינית הראשונה. בשנת 2002 עבר לרוסיה לקבוצת אלניה ולדיקווקז. לאחר עונה אחת המוצלחת עבר לקבוצת הצמרת הרוסית דינמו מוסקבה. בדינמו שותף במשחקים מועטים ובשנת 2004 נמכר כרטיס השחקן שלו לסאטורן . בשנת 2005 חזר לאוקראינה וחתם בקבוצת הצמרת שחטאר דונצק. בשחטאר לא מצא את מקומו בהרכב הקבוע ולכן הושאל לקבוצות ארסנל קייב וצ'רנומורץ אודסה. בשנת 2007 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת דניפרו. בקבוצתו החדשה שולב במשחקים מועטים, שיחק בעיקר בשורת קבוצת המילואים של המועדון. 2009 חתם בקבוצת טבריה סימפרופול. לאחר עונה אחת עזב את הקבוצה ובמשך שנתיים שיחק בקבוצות חובבים. בשנת 2012 חזר לכדורגל מקצועי, וחתם בהוברלה אוז'הורוד - בתום השנה החליט לפרוש ממשחק פעיל באופן סופי.
## נבחרת
בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק סבידרסקי במשך שנתיים. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה ב-30 במרץ 2005 - משחק ידידות מול .
הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, ושותף בשלושה מתוך חמשת משחקי הנבחרת בטורניר - ביניהם, משחק רבע הגמר מול 
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני טאבריה סימפרופול
קטגוריה:כדורגלני הוברלה אוז'הורוד
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני סאטורן
קטגוריה:כדורגלני אובולון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1979
פרדריק מלקי

**פרדריק ויליאם מלקי** (באנגלית: **Frederick William Mulkey**; 6 בינואר 1874 – 5 במאי 1924) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת אורגון. כחבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן פעמיים כחבר הסנאט של ארצות הברית, ובסך הכול החזיק במשרה 81 ימים בלבד – מהתקופות הקצרות ביותר בתולדות הסנאט. קודם לכן כיהן כחבר מועצת העיר פורטלנד ואף שימש כנשיאה, ובהמשך היה יו"ר ועדת המיסים המדינתית ויו"ר הנמל הציבורי של פורטלנד. דודו היה ג'וזף דולף, גם הוא סנאטור מאורגון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
מלקי נולד ב-6 בינואר 1874 בפורטלנד שבאורגון, למרי א. (לבית פורטר) ולמריון פרנסיס מלקי. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של העיר וב־1892 החל ללמוד באוניברסיטת אורגון שביוג'ין. בשנת 1896 השלים לימודי משפטים, וב־1898 התקבל ללשכת עורכי הדין של אורגון. לאחר מכן פתח משרד לעריכת דין בפורטלנד. בשנת 1899 השלים תואר נוסף בבית הספר למשפטים של ניו יורק.

### קריירה פוליטית
ב־1900 נבחר למועצת העיר פורטלנד, וכיהן בה עד 1902. בשנת 1901 היה לנשיא המועצה. בין השנים 1905–1906 שימש יו"ר ועדת המיסים של מדינת אורגון.

ב־6 בנובמבר 1906 נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, כדי למלא את מקומו של הסנאטור ג'ון היפל מיטשל שנפטר. מלקי היה בין הסנאטורים הראשונים שנבחרו באורגון בבחירה ישירה של הציבור, על פי חוק מדינתי שקדם להתיקון ה-17 לחוקת ארצות הברית. הוא כיהן מ־23 בינואר 1907 ועד 4 במרץ 1907, ולא התמודד להמשך כהונה.

בשנים 1911–1916 שימש כיו"ר הנמל הציבורי של פורטלנד.

ב־5 בנובמבר 1918 נבחר שוב לסנאט כדי למלא את כהונתו של הסנאטור הארי ליין שנפטר. הוא החליף את צ'ארלס מקנרי, שמונה באופן זמני וזכה בבחירות לכהונה מלאה שהחלה בינואר 1919. מלקי כיהן מה־6 בנובמבר 1918 עד 17 בדצמבר 1918, אז התפטר כדי לאפשר למקנרי להיכנס מוקדם לתפקיד ולקבל יתרון בוותק.

### שנותיו האחרונות
לאחר סיום כהונתו השנייה שב לעסוק בעריכת דין בפורטלנד. בין השנים 1921–1924 כיהן כיו"ר ועדת הפיקוח והשימור על המיסים של מחוז מולטנומה.

מלקי נפטר בפורטלנד ב־5 במאי 1924, בגיל 50. הוא נקבר בבית העלמין *River View Cemetery* בעיר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:פורטלנד: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אורגון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924
אחמד א-נעמי

**אחמד בן עבדאללה א-נעמי** (בערבית: **أحمد بن عبد الله النعمي**; 7 בדצמבר 1977 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט סעודי ואחד מחוטפי טיסה 93 של יונייטד איירליינס, שהתרסקה בפנסילבניה, במהלך פיגועי 11 בספטמבר.

## ביוגרפיה
א-נעמי נולד במחוז עסיר, ערב הסעודית, ב-7 בדצמבר 1977 כמו ואיל א-שהרי, וליד א-שהרי ומוהנד א-שהרי. שימש כמואזין והיה סטודנט. הוא עזב את משפחתו בשנת 2000 כדי להשלים את החאג', אך מאוחר יותר נסע לאפגניסטן בדרכו למחנה אימונים של אל-קאעידה, שם התיידד עם חוטפים אחרים ונבחר להשתתף בפיגועים.

הוא הגיע לארצות הברית במאי 2001, עם ויזת תייר, שם השתקע בפלורידה עד הפיגועים. בתחילת יוני התגורר א-נאמי בדירה 1504 בדירות דלריי ראקט קלאב עם סעיד אל-ר'אמדי בדלריי ביץ', פלורידה. הוא התקשר למשפחתו בעסיר זמן קצר לאחר שהגיע לארץ.

ביוני הוא התקשר למשפחתו בפעם האחרונה.

הוא היה אחד מ-9 חוטפים שפתחו חשבון בנק ב-SunTrust עם הפקדה במזומן בסביבות יוני 2001, וב-29 ביוני קיבל תעודת זהות או רישיון נהיגה של מדינת פלורידה.

ייתכן שהוא היה אחד משלושת החוטפים שרשמו את תחנת חיל האוויר בפנסקולה, פלורידה ככתובתם הקבועה ברישיונות הנהיגה, אם כי מקורות אחרים טוענים שהוא רשם את הבית המשותף בדלריי.

ב-28 באוגוסט דווח כי א-נאמי ואחמד אל-עזנאווי הטרידו תושבת דלריי ביץ', מריה סיסקר סימפסון, לאפשר להם לעבור בדירתה כדי להוציא מגבת שנפלה מהמרפסת שלהם על ביתה.

ב-5 בספטמבר רכשו א-נעמי וסעיד אל-גאמדי כרטיסים לטיסה לניוארק ב-7 בספטמבר ב-Mile High Travel בשדרה המסחרית - ושילמו במזומן עבור הכרטיסים שלהם. זיאד ג'ראח ואל-חזנאווי רכשו גם הם כרטיסים לאותה טיסה מחברת Passage Tours.

ב-7 בספטמבר, כל ארבעת חוטפי טיסה 93 טסו מפורט לודרדייל לנמל התעופה הבינלאומי ניוארק על סיפון ספיריט איירליינס.

ב-11 בספטמבר 2001 עלה א-נעמי על טיסה 93 של יונייטד איירליינס וסייע בחטיפת המטוס כדי שניתן יהיה להטיסו לקפיטול. במקום זאת, המטוס התרסק לתוך שדה פתוח בפנסילבניה, במהלך התקוממות נוסעים, משום שהנוסעים קיבלו מידע ממשפחותיהם על שלושת המטוסים החטופים האחרים שפגעו במגדלי התאומים ובפנטגון. על פי החשד, א-נעמי, יחד עם אחמד אל-חזנאווי, נשאו את הפצצה המשוערת שהובאה על סיפון טיסה 93. בהתרסקות נהרגו כל 44 האנשים שהיו על המטוס, כולל החוטפים.

א-נעמי נהרג יחד עם עוד 18 טרוריסטים באותו היום.

## ראו גם
* טיסה 93 של יונייטד איירליינס
* חטיפות המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוטפי המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר
מוזיאון יהודי ברסט

**מוזיאון יהודי ברסט** (ברוסית: **Музей «Евреи Бреста»**) הוא מוזיאון בברסט שנוסד לשימור ולחקר ההיסטוריה והתרבות של יהודי ברסט.

## היסטוריה
מייסדי המוזיאון היו ארקדי מויסייביץ' בלאחר (בעבר יו"ר מרכז ברסט ל"שואה"), בתו רגינה אברמובנה סימוננקו ויו"ר מועצת המנהלים של הארגון היהודי העירוני של ברסט (БГЕОО) "בריסק" בוריס מנדלביץ' ברוק.

עבודות הקמה של המוזיאון החלו ב-2009. איסוף וסידור החומרים נוהלו על ידי מועצה שכללה חוקרים-היסטוריונים ואקטיביסטים מהקהילה היהודית של ברסט. המוזיאון נפתח ב-25 במרץ 2011 במימון ספונסרים.

חלק מהחומרים למוזיאון סיפק ארקדי בלאחר מארכיונים אישיים שלו. פריטים רבים, מסמכים ותמונות שהפכו לתצוגות במוזיאון תרמו תושבי ברסט, יוצאי ברסט וקרוביהם החיים בחוץ לבלארוס - בישראל, פולין, ארגנטינה וארצות הברית.

## תצוגות וחשיפות
המוזיאון מוקדש להיסטוריה של הקהילה היהודית העירונית החל משנות ה-1920. מוצגים בו למעלה מ-120 פריטים, כולל חפצי יודאיקה (חפצי חיי יום יום יהודיים, סידורי תפילה נדירים, ספרי לימוד וקטעים מספר תורה עתיק), מסמכים ארכיוניים, תמונות וספרים. מדור נפרד מוקדש לאנשי ברסט המפורסמים, במיוחד למנחם בגין, זוכה פרס נובל לשלום, שעמד בראש הקמת מדינת ישראל.

קירות אולם המוזיאון צבועים בשלושה צבעים, שבהתאם להם מסודרים הפריטים המוקדשים לדפים שונים בהיסטוריה היהודית של העיר. קיר ורוד מסמל את חיי יהודי ברסט שלפני המלחמה. קיר אפור עם תיל דוקרני הוא זיכרון לשואה. צבע ירוק-סלרי מסמל את התחדשות הקהילה היהודית של ברסט, וסיפור חיי הקהילה היהודית בברסט בהווה מוצג בפריטים המוצגים בדוכן "אנשים, אירועים, חיים".

בין החפצים הנדירים במוזיאון ניתן למצוא חלק מגליל תורה (תחילת המאה ה-19), שנמצא בעליית גג של אחד מבתי ברסט; ספר לימוד להוראת יסודות היהדות לילדים (מהדורת 1858); ו"חוקי תפילה והתנהגות בחיי יהודים בבית הכנסת", שהודפסו ב-1858 בוורשה.

## ראו גם
* גטו ברסט
* שואת יהודי בלארוס

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון ההיסטוריה של יהודי ברסט. חדשות בבאג-טי וי
* לזכר גטו ברסט

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:חקר השואה
קטגוריה:אירופה: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:אירופה: מוזיאונים בנושא יהדות
קטגוריה:ברסט
גדעון אוזן

**גדעון אוזן** (נולד ב-8 בדצמבר 1975) הוא מנהל ישראלי, מנכ"ל חברת וואלה! תקשורת, המפעילה בין היתר את אתר התוכן והחדשות וואלה. שימש כמנכ"ל "מעריב אונליין" מקבוצת "הג'רוזלם פוסט" (2019–2025), כמשנה למנכ"ל "מעריב" (2017–2019), כסמנכ"ל דיגיטל "גלובס" (2008–2017) וכמנהל מכירות בקבוצת "תפוז" ובמגזין "רייטינג" מבית "מעריב".

## ביוגרפיה
גדעון אוזן נולד בשנת 1975 לסא"ל דוד אוזן ודבורה אוזן, בלוד, וגדל בה, עם שני אחים. הוא בוגר תנועת הצופים.

שירת בצה"ל כלוחם בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל, בן גרעין לקיבוץ רעים.

בשנים 2016–2018 למד ב, וסיים תואר ראשון בפרסום, שיווק, דוברות ויחסי ציבור.

## קריירה
אוזן שימש כמנהל מערך המכירות הישיר ב-ynet מבית "ידיעות אחרונות", ולפני כן כמנהל מכירות בקבוצת "תפוז" וכמנהל מכירות במגזין "רייטינג" מבית "מעריב".

בשנים 2008–2017 שימש כסמנכ"ל דיגיטל ב"גלובס". במסגרת תפקידו הוביל פיתוח אסטרטגיות דיגיטליות, הקים ערוצי סחר, והיה שותף לשורת מהלכים שהגדירו מחדש את מודל ההפעלה של אתרי החדשות בישראל.

בשנת 2017 הצטרף ל"מעריב" מקבוצת "הג'רוזלם פוסט" כמשנה למנכ"ל, שהיה אחראי בין היתר על TMI וספורט1 מקבוצת צ'רלטון, והוביל את כלל תחומי השיווק והדיגיטל, ובשנת 2020 מונה למנכ"ל אתר מעריב אונליין.

באפריל 2025 מונה למנכ"ל קבוצת וואלה! תקשורת.

## חיים אישיים ומשפחה
נשוי לעו"ד מירי אוזן יזדן ולהם בן ובת, מתגוררים בשוהם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: מנהל עסקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
פקונדו גארסס

**פקונדו תומאס גַארְסֶס** (בספרדית: **Facundo Tomás Garcés**; נולד ב-5 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
גארסס נולד בסנטה פה שבארגנטינה, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של אל קוילה וקולון. הוא קודם לסגל הקבוצה הבוגרת של קולון בחודש מאי 2017 לקראת משחק במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, אך לא שותף בו. הוא חזר לשחק בקבוצת המילואים, לפני ששב לספסל הקבוצה הבוגרת באפריל ומאי 2019 למשחקים מול חימנסיה לה פלאטה וריבר פלייט במסגרת גביע סודאמריקנה, אך שוב לא שותף. לאחר שבעה משחקים נוספים בהם ישב על הספסל, גארסס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של קולון, כשפתח בהרכב בניצחון על סנטרל קורדובה ב-4 בדצמבר 2020, במסגרת גביע הליגה המקצועית.

ב-3 באוגוסט 2024, גארסס חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים באלאבס מהלה ליגה, חוזה שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2025.

## קריירה בינלאומית
גארסס, שהיה רשאי לשחק עבור ארגנטינה או מלזיה, זומן למחנה האימונים של נבחרת מלזיה לקראת משחק ידידות מול כף ורדה ומשחק מוקדמות גביע אסיה 2027 מול וייטנאם ביוני 2025.

גארסס ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-10 ביוני 2025 במשחק מול וייטנאם.

## חייו האישיים
גארסס נולד בארגנטינה והוא ממוצא מלזי דרך סבתו. ב-2 ביוני 2025 הוא קיבל אזרחות מלזית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1999
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים מלזים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלזיה
ג'וני אוטו

**ג'ונתן קסטרו אוטו** (בספרדית: **Jonathan Castro Otto**; נולד ב-3 במרץ 1994), הידוע בכינוי **ג'וני**, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן באלאבס מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
### סלטה ויגו
ג'וני נולד בוויגו שבגליסיה, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון עיר הולדתו, סלטה. את עונתו הראשונה בבוגרים בילה בקבוצת המילואים ששיחקה בליגה השלישית.

ג'וני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סלטה ובלה ליגה ב-1 בספטמבר 2012, כשפתח בהרכב בניצחון 2–0 על אוססונה. ב-5 בנובמבר הוא האריך את חוזהו בסלטה עד 2017.

בתחילת עונת 2013/2014 הוא קודם באופן קבוע לקבוצה הבוגרת, והאריך את חוזהו שוב, עד 2019. ב-20 בפברואר 2016 כבש את שערו הראשון במדי סלטה ויגו בניצחון ביתי 3–2 על אייבר. הוא סיים את העונה עם 36 הופעות בליגה, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השישי ולהעפיל לליגה האירופית.

ב-18 בינואר 2017, כבש ג'וני את שער הניצחון ב-2–1 בברנבאו מול ריאל מדריד במסגרת רבע גמר גביע המלך.

### וולברהמפטון וונדררס
ב-25 ביולי 2018, הצטרף ג'וני לאתלטיקו מדריד אך מיד הושאל לוולבס מהפרמייר ליג לעונה אחת. ג'וני ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-11 באוגוסט 2018, בתיקו 2–2 מול אברטון. ב-29 בספטמבר הוא כבש את שער הליגה הראשון שלו, בניצחון 2–0 על סאות'המפטון.

ב-31 בינואר 2019 הוא חתם על חוזה קבוע במועדון. באוגוסט 2020 הוא ספג פציעה חמורה בברך ונעדר ממשחק למשך שישה חודשים. הוא חזר לשחק בפברואר 2021 וזמן קצר לאחר מכן חתם על חוזה חדש עד 2025. ב-4 באפריל 2021 הוא ספג פציעה חמורה נוספת באותה הברך, שבעקבותיה החמיץ את רוב עונת 2021/2022. הוא שב למגרשים ב-24 בפברואר 2022. ב-18 במרץ 2022 כבש את שערו הראשון מאז הפציעה. ב-31 במרץ 2023 נבחר שערו שבוע קודם לכן, שהובקע מ-37 מטרים, לשער החודש בפרמייר ליג.

בדצמבר 2023 דווח כי ג'וני הוצא מהסגל של הקבוצה עקב תקרית באימון. ב-26 בינואר 2024 חוזהו בקבוצה בוטל בהסכמה הדדית, לאחר חמש וחצי שנים במועדון.

### המשך הקריירה
ב-29 בינואר 2024 חתם ג'וני על חוזה לשנה וחצי בפאוק מליגת העל היוונית.

ביולי 2025, חתם ג'וני על חוזה לשנתיים באלאבס מהלה ליגה.

## קריירה בינלאומית
ג'וני שיחק בנבחרות ספרד הצעירות, וב-26 במאי 2015 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק ידידות מול קוסטה ריקה ומשחק במסגרת מוקדמות יורו 2016 מול בלארוס. הוא לא שותף באף משחק מהשניים.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-11 באוקטובר 2018, כשנכנס כמחליף בניצחון 4–1 על ויילס.

## חייו האישיים
ג'וני הוא ממוצא גרמני דרך אמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1994
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
ג'ונתן בורן

**ג'ונתן בורן הבן** (באנגלית: ****; 23 בפברואר 1855 – 1 בספטמבר 1940) היה פוליטיקאי, עורך דין ואיש עסקים אמריקאי. כחבר המפלגה הרפובליקנית כיהן פעמיים בבית הנבחרים של אורגון ונבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אורגון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
בורן נולד ב־23 בפברואר 1855 בניו בדפורד שבמסצ'וסטס. הוא התחנך בבתי ספר פרטיים ולמד באוניברסיטת הרווארד בשנים 1875–1877. בשנת 1877 הפליג לאסיה, אך ספינתו נטרפה סמוך לאי פורמוזה (כיום טאיוואן). לאחר שחולץ הגיע בשנת 1878 לפורטלנד שבאורגון. שם למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב־1881, ועסק בעריכת דין עד 1886. במקביל עסק בתעשייה ובמסחר, עם השקעות במכרות, חוות, טחנות כותנה ועסקים נוספים. הוא נישא שלוש פעמים במהלך חייו.

### קריירה פוליטית
בורן נבחר לבית הנבחרים של אורגון ב־1885 מטעם מחוז מולטנומה, וכיהן עד 1886. בשנת 1897 שב לכהן כנציג מחוז מולטנומה אך המושב של אותה שנה לא הצליח להתארגן, ובכך הסתיימה כהונתו.

ב־1906 נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא היה אחד משני הסנאטורים הראשונים שנבחרו באורגון לפי חוק הבחירה הישירה, שבו הציבור הצביע והאספה המחוקקת של אורגון אישרה את המינוי בהתאם לחוקת ארצות הברית. הוא כיהן מ־4 במרץ 1907 עד 3 במרץ 1913.

בסנאט כיהן כיושב ראש ועדת הדיג (בקונגרסים ה־60 וה־61) וכיו"ר ועדת הדואר והדרכים (בקונגרס ה־62). בין השאר חוקק את "חוק הדואר לחבילות" (Parcel Post Act) ותמך בהכנסת מנגנוני יוזמה ומשאל עם. הוא נודע גם כתומך בולט במערכת הפריימריז הישירים למשרות נבחרות.

בשנת 1908 היה ממובילי היוזמה להעמיד את תאודור רוזוולט כמועמד לכהונה שלישית לנשיאות, אך רוזוולט סירב. בשנים 1911–1912 כיהן כנשיא "הליגה הפרוגרסיבית הרפובליקנית הלאומית". בשנת 1912 הקים את "אגודת הפרסום הרפובליקנית". אותה שנה לא זכה למועמדות מחודשת של המפלגה הרפובליקנית לסנאט, אך התמודד ברשימת "הממשל העממי" וסיים במקום השלישי.

### שנותיו האחרונות והנצחתו
לאחר פרישתו מהסנאט שב לעסקיו באורגון ובמסצ'וסטס. לאחר מכן עבד בעסקי עיתונות בוושינגטון די. סי. עד מותו. ג'ונתן בורן נפטר ב־1 בספטמבר 1940 בוושינגטון, בגיל 85, ונקבר בבית העלמין סידר היל שבמרילנד.

בצעירותו החזיק בבעלות על מכרות רבים בצפון־מזרח אורגון, והעיר בורן נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1855
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
וחטנג סאליה

**וחטנג סאליה** (בגאורגית: **ვახტანგ სალია**; נולד ב-30 באוגוסט 2007 בצאלנג'יחה שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית. יצטרף לניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג ב-30 באוגוסט 2025.

## קריירת מועדונים
סאליה גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי. בשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית, ובסך הכל ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-29 באוקטובר 2024 חתם על חוזה בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג החל מ-30 באוגוסט 2025, יום הולדתו ה-18.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-2007
יוסף אנריקס

**יוסף אנריקס לחדים** (בערבית: **يوسف انريكيز للخادم**; נולד ב-7 באוקטובר 2005), הידוע גם בכינוי **יוּסי**, הוא כדורגלן מרוקאי-ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי באלאבס מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
אנריקס נולד במדריד שבספרד לאב ספרדי ולאם מרוקאית. הוא החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סן פרננדו דה אנארס, לפני שהצטרף למחלקת הנוער של ראיו ואייקאנו ב-2013. לאחר שנתיים בראיו ואייקאנו, הוא עבר לשחק במוראטאלס למשך שנה, וב-2016 עבר לחטאפה. ב-2017 עבר למחלקת הנוער של ריאל מדריד. הוא שיחק בקבוצה עד גיל 19 בליגת האלופות לנוער בעונת 2023/2024. 

ב-30 בנובמבר 2023 הוא חתם על חוזה חדש בריאל מדריד עד שנת 2028. ביולי 2024 הוא קודם רשמית לקבוצת המילואים של ריאל מדריד מהליגה השלישית.

ב-16 ביולי 2025, חתם אנריקס על חוזה לארבע שנים באלאבס מהלה ליגה.

## קריירה בינלאומית
אנריקס, שהיה רשאי לייצג הן את ספרד והן את מרוקו, שיחק בנבחרות ספרד עד גיל 18, לפני שהחליט לייצג את מרוקו. בשנת 2023, החל לשחק בנבחרת מרוקו עד גיל 20.

במרץ 2024, אנריקס זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת על ידי המאמן וליד רגראגי, לקראת משחקי ידידות מול אנגולה ומאוריטניה, אך לא שותף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-2005
מרואן א-שחי

**מרואן א-שׁחי** (בערבית: **مروان الشحي**, בשמו המלא: **مروان يوسف محمد رشيد لكراب الشحي**, בתעתיק מדויק: **מרואן יוסף מחמד רשיד לכראב אלשחי**; 9 במאי 1978 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט אמירתי, אחד ממתכנני פיגועי 11 בספטמבר ואחד מחוטפי טיסה 175 של יונייטד איירליינס, שהתנגשה בבניין הדרומי של מגדלי התאומים.

## חייו
א-שחי נולד בראס אל-ח'ימה ב-9 במאי 1978 באיחוד האמירויות הערביות, לאיש דת מוסלמי ולאם מצרית. א-שחי שירת בצבא איחוד האמירויות בדרגת סמל. לאחר השחרור קיבל מלגת לימודים בחו"ל.

בשנת 1996 עבר לגרמניה כדי ללמוד הנדסה. התקבל לאוניברסיטת גרייפסוואלד ובהמשך עבר לאוניברסיטה הטכנית של המבורג. בתקופה זו התחזק בדתו, והכיר את מוחמד עטא והקימו יחד את "תא המבורג" שחבריה היו ממתכנני פיגועי 11 בספטמבר.

סביב 1998–1999 נעשה קיצוני יותר, בילה במסגדים והתחבר עם אסלאמיסטים קיצוניים. בהדרגה התקרב לאל-קאעדה. בסוף 1999 נסע עם עטא ואחרים לאפגניסטן, לאימוני לחימה ותעופה תחת חסות אל-קאעידה.

בשנת 2000 הגיע לארצות הברית, לדרום פלורידה, יחד עם חברו לתא המבורג, מוחמד עטא, ושניהם החלו לקחת שיעורי טיסה. וקיבל הסמכה להטיס מטוסים גדולים.

ב-9 בספטמבר טס אל-שיהי מפלורידה לבוסטון ושהה במלון מילנר, שם חלק חדר עם 3 חוטפים נוספים, סטאם א-סוקמי, פאיז בני חמאד ומוהנד א-שהרי, וידוע גם כי ב-10 בספטמבר קיבל אל-שיהי שיחת טלפון מעבד אל-עזיז אל-עומארי. השיחה נמשכה 4 דקות ועדיין לא ידוע לרשויות על מה שוחחו הגברים.

בשעה 5:01 בבוקר 11 בספטמבר, קיבל אל-שיהי שיחת טלפון מזיאד ג'ראח. זו הייתה הפעם האחרונה שג'ראח וא-שחי דיברו, והרשויות מאמינים כי השניים אישרו זה לזה כי המתקפות מוכנות להתחיל.

לאחר שהגיע לנמל התעופה הבינלאומי לוגן מאוחר יותר באותו בוקר, אל-שיהי התקשר למוחמד עטא שנמשך מ-6:52 עד 6:55, על פי ההערכות, השיחה שירתה את אותה מטרה כמו שיחתו הקודמת של אל-שיחי לג'ראח.

בבוקר 11 בספטמבר 2001 עלה על טיסה 175 של יונייטד איירליינס מנמל התעופה הבין-לאומי לוגן בבוסטון. כ-42 דקות אחרי ההמראה, הוא ושאר המחבלים החוטפים השתלטו על המטוס, הוא שימש כטייס שהטיס את המטוס אל המגדל הדרומי של מגדלי התאומים בשעה 9:03 בבוקר. א-שחי התאבד יחד עם עוד 18 טרוריסטים באותו יום.

## ראו גם
* טיסה 175 של יונייטד איירליינס
* חטיפות המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חוטפי המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:אמירתים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1978
קטגוריה:נפטרים ב-2001
ג'וזף סיימון

**ג'וזף סיימון** (באנגלית: **Joseph Simon**; 7 בפברואר 1851 – 14 בפברואר 1935) היה פוליטיקאי ועורך דין יליד גרמניה שפעל במדינת אורגון, ארצות הברית. הוא נולד בכפר בכטהיים שבחבל הסן והיגר עם משפחתו לארצות הברית כשהיה בן שנה, והמשפחה התיישבה בפורטלנד שבאורגון. סיימון היה חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן במועצת העיר פורטלנד לפני שנבחר לסנאט של אורגון, ומאוחר יותר נבחר לסנאט של ארצות הברית לכהונה חלקית בין 1898 ל-1903. הוא כיהן גם כראש עיריית פורטלנד לכהונה אחת בין 1909 ל-1911 והיה הסנאטור הרפובליקני-יהודי הראשון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ג'וזף סיימון נולד בבכטהיים, שהייתה חלק מהדוכסות הגדולה של הסן וכיום חלק מגרמניה, ב-7 בפברואר 1851, לאביו דייוויד זימון (1819–1901) ולאימו אליזה לבית לאופולד (1829–1890). בשנת 1852 היגרו הוריו לארצות הברית, וב-1857 התיישבה המשפחה בפורטלנד שבטריטוריית אורגון. סיימון למד שם בבתי הספר הציבוריים המקומיים לפני שהחל ללמוד משפטים. הוא למד משפטים במשרד עורכי הדין של ג'וזף נ. דולף וג'ון ה. מיטשל בפורטלנד והוסמך לעריכת דין ב-1872. לאחר מכן הצטרף למשרד כעורך דין פרטי. ב-1873 הקים שותפות עם דולף ואחיו סיירוס.

### קריירה פוליטית
סיימון נכנס לפוליטיקה כחבר במועצת העיר פורטלנד, בה כיהן בין 1877 ל-1880. ב-1880 נבחר כחבר הסנאט של אורגון מטעם המפלגה הרפובליקנית, ומלבד ייצוגו במחוז מולטנומה, שימש בכמה מחוזות בשל שינויים בתיחום הבחירות. הוא כיהן כסגן נשיא הסנאט המדינתי בשנים 1889 ו-1891, ולאחר חזרה לסנאט ב-1895, כיהן שוב כנשיא.

בין 1892 ל-1896 היה חבר בוועדה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית. ב-1897 נבחר שוב כנשיא הסנאט המדינתי, אך האספה המחוקקת של אורגון לא הצליחה להתארגן למושב הרגיל, ולא נחקק כל חוק. בשל כך התקיים מושב מיוחד ב-1898, שבו כיהן סיימון כנשיא למשך כהונה אחת.

כיוון שהאספה לא הצליחה לבחור סנאטור בשנת 1897, נבחר סיימון ב-1898 כדי למלא את המושב הפנוי של ג'ון היפל מיטשל, שהיה מעסיקו לשעבר. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מ-8 באוקטובר 1898 עד 3 במרץ 1903, ולא התמודד על כהונה נוספת. במהלך כהונתו היה יו"ר ועדת ההשקיה והפיתוח של שטחים צחיחים במהלך הקונגרסים ה-56 וה-57.

### השנים האחרונות
לאחר כהונתו בקונגרס חזר סיימון לפורטלנד והמשיך בעבודתו המשפטית במשרד Dolph, Mallory, Simon & Gearin. הוא כיהן בפוליטיקה פעם נוספת כראש עיריית פורטלנד בין 1909 ל-1911. סיימון לא נישא מעולם. הוא נפטר ב-14 בפברואר 1935 בגיל 84 בפורטלנד ונקבר בבית הקברות בית ישראל בעיר.

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:יהודים חברי הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935
חמזה אל-גמדי

**חמזה אל-גמדי** (בערבית: **حمزة الجمدي**; 18 בנובמבר 1980 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט סעודי שהיה חבר בארגון אל-קאעדה. היה אחד מחמשת חוטפי טיסה 175 של יונייטד איירליינס שהתרסקה אל תוך המגדל הדרומי של מגדל התאומים במהלך פיגועי 11 בספטמבר.

## ביוגרפיה
אל-גמדי נולד במחוז אל-באחה שבערב הסעודית ב-18 בנובמבר 1980, עזב את משפחתו כדי להילחם בצ'צ'ניה וככל הנראה נשלח למחנות אימונים של אל-קאעידה באפגניסטן שם נבחר להשתתף בפיגועי 11 בספטמבר. נסע לאיחוד האמירויות הערביות בשלהי שנת 2000, שם רכש המחאות נוסעים, שככל הנראה שולמו על ידי . חמישה חוטפים נוספים עברו גם הם באיחוד האמירויות ורכשו המחאות נוסעים, ביניהם מג'ד מוקד, סעיד אל-גאמדי, ואיל א-שהרי, אחמד אל-עזנאווי ואחמד אל-נמי. בינואר 2001 שכר אל-גאמדי תיבת דואר בדלריי ביץ', פלורידה, יחד עם חוטף נוסף, מוהנד א-שהרי. לדברי ראש ה-FBI רוברט מולר והוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר, אל-גאמדי לא נכנס לראשונה לארצות הברית עד לטיסה ללונדון ב-28 במאי עם מוהנד א-שהרי ועבד אל-עזיז אל-עומארי.

במרץ 2001 צולם אל-גאמדי בסרטון פרידה ששודר באל-ג'זירה. בסרטון, חוטפי מטוסים רבים בעתיד נשבעים להפוך לקדושים מעונים, אם כי לא נחשפו פרטים על המזימה. אל-ע'אמדי אינו מדבר בסרט, אך נראה לומד מפות ומדריכי טיסה.

הוא היה אחד מתשעה חוטפים שפתחו חשבון בנק ב-SunTrust עם הפקדה במזומן בסביבות יוני 2001. אל-גאמדי גם הגיש בקשה וקיבל רישיון נהיגה מפלורידה ב-27 ביוני 2001. בחודשיים הבאים הוא השיג שני רישיונות כפולים פשוט על ידי מילוי טפסי שינוי כתובת. חמישה חשודים אחרים בחטיפה קיבלו גם הם רישיונות כפולים מפלורידה ב-2001, ולאחרים היו רישיונות במדינות שונות. יש המשערים שזה היה כדי לאפשר למספר אנשים להשתמש באותה זהות.

## פיגועי 11 בספטמבר

ביום הפיגועים, 11 בספטמבר 2001, השתלטו אל-גמדי ועוד ארבעה טרוריסטים נוספים על טיסה 175 של יונייטד איירליינס, שתוכננה לטוס מבוסטון ללוס אנג'לס, וריסקו אותה לתוך מגדל התאומים הדרומי במרכז הסחר העולמי. פגיעת המטוס גרמה להתרסקות המגדל ולהרג של מאות בני אדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרוריסטים סעודים
קטגוריה:חוטפי המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1980
קטגוריה:סעודים שנפטרו ב-2001
צ'ארלס פולטון

**צ'ארלס ויליאם פולטון** (באנגלית: **Charles William Fulton**; 24 באוגוסט 1853 – 27 בינואר 1918) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי במדינת אורגון. פולטון נולד באוהיו, גדל באיווה ובנברסקה, ולאחר מכן התיישב באסטוריה שבאורגון. כחבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בסנאט של מדינת אורגון, בין היתר כנשיא הסנאט, ולאחר מכן נבחר לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם אורגון.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
פולטון נולד בלימה שבאוהיו, ב־24 באוגוסט 1853, להוריו ג'ייקוב ואליזה א. פולטון. בשנת 1855 עברה המשפחה לאיווה והתיישבה בעיירה מגנוליה שבמחוז הריסון. פולטון למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים, ובשנת 1870 עבר לפוני סיטי שבנברסקה, שם התחנך באקדמיה המקומית. במקביל לעבודתו כמורה, למד משפטים, ובאפריל 1875 הוסמך לעריכת דין במדינת נברסקה. שלושה ימים בלבד לאחר שעבר את הבחינות נסע לאורגון, והגיע לפורטלנד ב־20 באפריל. בהמשך לימד בבית ספר בעיירה ווטרלו שבמחוז לין במשך מספר חודשים, וביולי 1875 עבר לאסטוריה שבשפך נהר קולומביה, שם פתח משרד לעריכת דין.

### קריירה פוליטית
ב־1878 נבחר פולטון לסנאט של מדינת אורגון, כנציג מחוזות קלצופ, קולומביה וטילמוק מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן בתפקיד ארבע שנים, עד תום המושב של 1880. במקביל, החל ב־1880 לכהן כיועץ המשפטי של עיריית אסטוריה, תפקיד שבו החזיק עד 1882.

בשנת 1890 נבחר מחדש לסנאט המדינתי לכהונה בת ארבע שנים. במושב 1893 נבחר לנשיא הסנאט. בשנת 1894 ניסה להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל אורגון, אך המועמד שנבחר היה ויליאם פיין לורד. פולטון נעדר מן הסנאט בשני המושבים שלאחר מכן, אך שב לכהן במושב מיוחד ב־1898. ב־1900 נבחר שוב לכהונה מלאה, ובמושב של 1901 כיהן פעם נוספת כנשיא הסנאט.

הוא השתתף גם במושב של 1903, שלאחריו נבחר על ידי האספה המחוקקת של אורגון לסנאט של ארצות הברית. פולטון כיהן בתפקיד מ־4 במרץ 1903 ועד 3 במרץ 1909. במהלך כהונתו עמד בראש ועדת היחסים עם קנדה (בקונגרסים ה־58 וה־59), והיה חבר בוועדת התביעות (בקונגרסים ה־59 וה־60). בשנת 1908 לא הצליח להיבחר מחדש, והשלים כהונה אחת בלבד בסנאט.

בשנת 1909 ניסה הנשיא ויליאם הווארד טאפט למנות את פולטון לשגריר ארצות הברית בסין, אך בעקבות התנגדות של קהילות סיניות־אמריקאיות בפורטלנד ובסן פרנסיסקו, דחה פולטון את ההצעה.

### אחרית חייו ומשפחתו
לאחר פרישתו מהקונגרס שב לעסוק בעריכת דין בפורטלנד. בשנת 1886 נישא לאדה מ. הובסון, ולשניים נולד בן אחד. אחיו, אלמר פולטון, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אוקלהומה.

פולטון נפטר ב־27 בינואר 1918, בגיל 64, ונקבר בבית העלמין אושן ויו באסטוריה.

## קישורים חיצוניים
*
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאורגון
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1853
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1918
על כנפי מלאכים ותפילה

**על כנפי מלאכים ותפילה** הוא סרט סטרימינג אמריקאי מסוגת דרמה שהופץ בשנת 2023. הוא מבוסס על סיפורו האמיתי של דאג ווייט, רוקח וטייס חובב שנאלץ להנחית מטוס לאחר מותו הפתאומי של הטייס. בעזרת הנחיה מהקרקע הצליח להנחית את המטוס בבטחה ולהציל את חייו, אשתו ושתי בנותיו. את הסרט ביים שון מקנמרה, ובתפקיד הראשי מככב דניס קווייד. הסרט לא הוקרן בבתי הקולנוע.
## עלילת הסרט
העלילה מתחילה בהתמודדותו של דאג וייט (מגולם על ידי דניס קווייד) עם מותו הפתאומי של אחיו, מה שמעורר אצלו משבר אמונה וספקות לגבי נוכחותו של אלוהים. דאג וייט הצהיר בראיון לאחר האירוע שהיה בטוח שאלוהים יעזור לו בהתמודדות שלו להנחית את המטוס בשלום, מכיוון שכבר חי חיים רוחניים וחסרי פחד.

הסרט מתאר אירוע אמיתי של דאג וייט, רוקח בן 56, אשר עלה למטוס פרטי ב-12 באפריל 2009, עם אשתו טרי (מגולמת על ידי הת'ר גרהאם) ובנותיו מגי (ג'סי קייס) וביילי (אביגיל ריין). הטיסה הייתה מפלורידה בדרכם חזרה הביתה, לאחר שהשתתפו בהלוויה של אחיו של וייט. כעשר דקות לאחר ההמראה, הטייס ג'ו קאבוק חווה התקף לב ומת. כאשר הטייס מת, וייט נאלץ לקחת פיקוד על המטוס, וקיבל הנחיות מפורטות מבקר התעופה דן פאביו (רוקי מאיירס) וממדריך הטיסה קארי סורנסון (ג'סי מטקלף). הסרט מדגיש את חשיבות התפילה והאמונה ככוח מנחה עבור משפחת וייט לאורך האירוע המסוכן. דאג וייט, שהיה בעל רישיון טיס חובבני אך ללא ניסיון בטיסה במטוס גדול כמו King Air 200, נאלץ להשתלט על הגה המטוס, ובסופו של דבר הנחית את המטוס בעל סימן הקריאה "N559DW" בשלום וללא נפגעים.

## צוות השחקנים
* **[[דניס קווייד]]** בתפקיד דאג וייט
* **[[הת'ר גראהם|הת'ר גרהאם]]** בתפקיד טרי וייט
* **[[ג'סי מטקלף]]** בתפקיד קארי סורנסון
* **אביגיל ריין** בתפקיד ביילי וייט
* **ג'סי קייס** בתפקיד מגי וייט
* **ברט רייס** בתפקיד ג'ף וייט
* **רוקי מאיירס** בתפקיד דן פאביו
* **וילבור פיצג'רלד** בתפקיד ג'ו קאבוק, הטייס

## קישורים חיצוניים
* 
* על כנפי מלאכים ותפילה – לצפייה ישירה

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2023
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על משפחות
אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE

**אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE** היא תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ושייך למותג סמאקדאון. אליפות זו היא אחת משתי האליפויות המשניות במחלקת הנשים של הארגון, לצד אליפות הנשים הבין-יבשתית של ה-WWE, השייכת למותג Raw. האליפות נחשפה ב-8 בנובמבר 2024 בפרק של התוכנית *סמאקדאון*. האלופה הנוכחית היא ג'וליה.

## היסטוריה
[175px|ממוזער|האלופה הראשונה, [צ'לסי אן גרין|צ'לסי גרין]]

ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE נוסד באפריל 1963, כשלעולם לא היה בו חגורת אליפות משנית לנשים עד לאפריל 2024, כשאליפות צפון אמריקה לנשים של NXT הוצגה עבור מותג הפיתוח NXT. מאוחר יותר באותה השנה ב-8 בנובמבר 2024 בפרק של התוכנית *[[WWE SmackDown|סמאקדאון]]*, הג'נרל מנג'ר של המותג, ניק אלדיס חשף את אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE עבור המותג סמאקדאון אשר שימשה כגרסה המקבילה לאליפות ארצות הברית של הגברים. חגורה משנית נוספת בשם אליפות הנשים הבין-יבשתית של ה-WWE הוצגה אף היא, ב-25 בנובמבר, כאשר היא יועדה עבור המותג Raw.

זהות האלופה הראשונה נקבעה על ידי קיום טורניר החל מהפרק של התוכנית *סמאקדאון* ב-15 בנובמבר. לפני שידור הפרק, מנהל התוכן הראשי של ה-WWE, פול "טריפל H" לווק חשף את זהות מבנה הטורניר והמשתתפות בו כאשר יתקיימו ארבעה קרבות משולשים בסיבוב הראשון כשכל המשתתפות בו יגיעו מהרוסטר של המותג סמאקדאון. ארבע המנצחות בקרבות אלה תעפלנה לשלב חצי הגמר, כשהמנצחות בשלב זה תעפלנה לגמר הטורניר ב-14 בדצמבר 2024 במסגרת האירוע Saturday Night's Main Event XXXVII. המשתתפות בטורניר היו ביילי, בי-פאב, קנדיס לאריי, ביאנקה בלאייר, צ'לסי גרין, בלייר דבנפורט, מיצ'ין, פייפר ניבן, ג'ייד קרגיל, נעמי, טיפאני סטרטון ואלקטרה לופז. קרגיל, לעומת זאת, הוסרה מן הטורניר לאחר תקיפה שספגה מאחורי הקלעים כחלק מהעלילה, ובמקומה היא הוחלפה על ידי לאש לג'נד מהמותג NXT. לגמר הטורניר הגיעו צ'לסי גרין ומיצ'ין לאחר שניצחו בקרבות חצי הגמר שלהן את ביילי וטיפאני סטרטון, בהתאמה. בגמר עצמו, גרין ניצחה את מיצ'ין וכתוצאה מכך הפכה לאלופת ארצות הברית הראשונה לנשים של ה-WWE.

## רשימת האלופות

## זכיות משולבות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אליפויות ה-WWE לנשים
פאטרוקלוס (דויד)

**פאטרוקלוס** (באנגלית: **Patroclus**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד, שהושלם בשנת 1780. היצירה נחשבת לחלק מן הניסיון המוקדם של האמן בלימוד הגוף האנושי, והיא נמצאת כיום באוסף מוזיאון תומא הנרי בשרבור, צרפת.

## תיאור היצירה
הציור מתאר דמות גבר השרועה על הקרקע כשגבה מופנה אל הצופה. אין בציור פרטי פנים או אלמנטים נוספים, והדגש מושם על מבנה הגוף העירום. האמן התמקד בייצוג הגוף, תוך הדגשת שרירי הגב והרגליים, והאיר את הדמות באופן שמבליט כל פרט אנטומי. פיסת בד קטנה מכסה את העירום, אך יתר הקומפוזיציה ריקה לחלוטין. התאורה המחושבת יוצרת ניגוד חריף בין הגוף המואר לרקע החשוך, ומעניקה תחושה דרמטית חזקה. הציור נועד לשמש תרגיל אקדמי להבנת גוף האדם, ובו העביר דויד את תרגוליו המוקדמים ברישום אל יצירה בשמן על בד.

## השוואות
בציור פאטרוקלוס משנת 1780 ניתן למצוא הקבלה ברורה ליצירתו של דויד "הקטור", שצוירה שנה או שנתיים קודם לכן. שתי היצירות מתמקדות בגוף הגברי כמרכז הקומפוזיציה, וממעטות להשתמש בפרטי לבוש או באלמנטים נוספים. בשתיהן ניכר כי דויד ביקש לבחון את מבנה השרירים והאנטומיה האנושית, תוך שימוש באור מדויק כדי להדגיש את פרטי הגוף. הדיוק בציור השרירים, ובעיקר של הגב והרגליים, עורר עניין בקרב חוקרי האמנות וחובבי הניאו קלאסיציזם, שניסו להבין את האופן שבו דויד הצליח להקנות תחושת משקל וממשות לדמויותיו. יצירות אלו נתפסות גם ככלי לימודי עבור אמנים אחרים, אשר ביקשו לשחזר באמצעות רישום את האופן שבו דויד הציג את גוף האדם. הקבלה בין "פאטרוקלוס" ל"הקטור" ממחישה את רצף ניסיונותיו של דויד בשנותיו המוקדמות, כחלק מתהליך העמקה טכנית שעמד בבסיס יצירותיו ההיסטוריות המאוחרות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ז'אק לואי דויד
האני חנג'ור

**האני סאלח חסן חנג'ור** (בערבית: **أنا صالح حسن حنجور**, 30 באוגוסט 1972 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט סעודי, אחד ממתכנני פיגועי 11 בספטמבר ומחוטפי טיסה 77 של אמריקן איירליינס, שהתנגשה בפנטגון.

## חייו
חנג'ור נולד ב-1972 בעיר טאיף שבערב הסעודית, למשפחה ממעמד בינוני. הוא היה הצעיר מבין עשרה ילדים. בנעוריו נודע כנער שקט וצנוע.

בשנות ה-90 הגיע לארצות הברית במטרה ללמוד אנגלית ובהמשך טיסה. הוא נרשם למספר בתי ספר לטיסה, בעיקר באריזונה, אך לא הצליח להצטיין בהם. מדריכים דיווחו כי רמתו כטייס הייתה חלשה יחסית, ואף התקשו להבין כיצד הצליח להטיס מטוס גדול.  ב-1999 קיבל רישיון טייס למטוסי נוסעים גדולים.
 
בתחילת שנות ה-90 החל לגלות סימנים של הקצנה דתית. בהמשך נסע לאפגניסטן להצטרף למחנה אימונים של אל-קאעידה. שם גויס כחלק מהחוטפים שיועדו לפיגועי 11 בספטמבר.

חנג'ור חזר לארצות הברית בשנת 2000 להמשיך לקבל שיעורי טיסה. למרות הקשיים בהטסה, הוא היה בעל ויזה אמריקאית תקפה, מה שסייע לו להשתלב בצוות החוטפים.

בבוקר 11 בספטמבר 2001 חנג'ור עלה על טיסה 77 של אמריקן איירליינס מנמל התעופה הבין-לאומי לוגן בבוסטון. כ-35 דקות אחרי ההמראה, הוא ושאר המחבלים החוטפים השתלטו על המטוס, הוא שימש כטייס שהטיס את המטוס אל בניין הפנטגון בשעה 9:37 בבוקר. בפגיעה נהרגו כל 64 הנוסעים ואנשי צוות כולל 5 חוטפים ו-125 אנשים בבניין. חנג'ור התאבד יחד עם עוד 18 טרוריסטים באותו היום.

## ראו גם
* טיסה 77 של אמריקן איירליינס
* חטיפות המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חוטפי המטוסים בפיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:טרוריסטים סעודים
ויאדוקט האמנויות

**ויאדוקט האמנויות** (בצרפתית: **Viaduc des Arts**) הוא גשר רכבת ברובע השנים-עשר של פריז שנבנה במאה ה-19 עבור קו רכבת בין מרכז פריז לפרברים מדרום מזרח לעיר. ב-1969 נסגר הקו וב-1994 הוסבו הקשתות, שתומכות בגשר, לגלריות לאומנים ולבתי קפה ומסלול המסילה לטיילת והאתר הפך לאטרקציה לתיירים ומקומיים.

## רקע
ב-1859 נחנך בפריז קו רכבת שנקרא "קו ונסן" (ligne de Vincennes) . קו זה פעל מאמצע המאה ה-19 ועד 1969 וחיבר את תחנת הרכבת "הבסטיליה"  לתחנת "מרלה-אן-ברי"  מדרום מזרח לפריז.

## גשר הרכבת
עם סגירת הקו נשארה לאורכו התשתית הפיזית שכללה גשרים ומנהרות שחלקה נהרס וחלקה הוסב למטרות אחרות. אחד מאתרי המסילה הבולטים בנוף של פריז היה גשר בן 64 קשתות באורך של כ-1,500 מטר, לאורך שדרות דומסניל  בהרובע השנים-עשר. הגשר תוכנן באמצע המאה ה-19 על ידי האדריכל אמיל וינייה  בסגנון נאו קלאסי ונבנה מאבנים מסותתות וצופה בלבנים אדומות.

## הסבת הגשר
ב-1990 דנה מועצת העיר פריז, בראשות ז'אק שיראק, בגורלו של הגשר ברובע ה-12 (שהיה נטוש מאז 1969) והחליטה להקצות כסף לשיקום הגשר והפיכת החללים שמתחת הגשר לגלריות עבור אומני פריז.

תכנון השיקום הופקד בידיו של האדריכל פטריק ברגר  והשיפוץ נעשה על ידי החברה העירונית לפיתוח מזרח פריז.

במסגרת השיקום הפכו החללים מתחת לקשתות לגלריות על ידי סגירתן בחלונות זכוכית משני הצדדים. השיקום הושלם ב-1994 ויצר כ-64 חללים ששטחם נע בין 150 מ"ר ל-450 מ"ר. הגלריות הושכרו לאמנים ואומנים שמציגים בהם כיום את יצירותיהם בגלריות וסדנאות יצירה במגוון תחומים כמו ציור, פיסול, עבודות עץ, ריהוט, יצירה בעור, טקסטיל, משי, ניפוח זכוכית, צורפות, שיפוץ כלי נגינה ועוד.

החלק העליון של הגשר, עליו עברו בעבר פסי הרכבת, הפך לטיילת להולכי רגל ומהווה חלק מפארק רנה-דואומון .

## גלריה

קובץ: Le viaduc (4738407837).jpg|חלק מקשתות הגשר עדיין משמשות למעבר כלי רכב
קובץ: Promenade plantée et briques parisiennes (26841715942).jpg|מראה החזית של חלק מהגלריות
קובץ: Françoise Foliot - Paris - Orfèvre 01.jpg|מראה מבפנים של אחת הגלריות
קובץ: Paris-Reuilly sept 1985-f.jpg|צילום מ-1985 של חלקו העליון של הגשר לפני תחילת עבודות השיקום, כשעוד שימש למעבר רכבות
קובץ: Coulée verte René-Dumont entrance.jpg|הקצה הדרומי בו מסתיים הגשר


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ויאדוקט האמנויות, באתר structurae.net 
* ויאדוקט האמנויות, באתר pss-archi.eu
* ויאדוקט האמנויות, באתר parisjetaime.com 
* ויאדוקט האמנויות, באתר semaest.fr (מהארכיון) 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע השנים-עשר של פריז
ויאדוקט האמנויות
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות
הלוויית פאטרוקלוס (דויד)

**הלוויית פאטרוקלוס** (באנגלית: **Funeral of Patroclus**) הוא ציור שמן מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד, שהושלם בשנת 1778 ומתאר סצנה מתוך האפוס היווני האיליאדה.

## תיאור היצירה
הציור מציג את גופתו של פאטרוקלוס מונחת עירומה על גבי מיטת קבורה, כאשר סביבו מתוארים לוחמים טרויאנים ויווניים, ובהם גם דמותו של אכילס הניצבת לצדו. הקומפוזיציה מאורגנת בסגנון קלאסי, תוך שימוש בהבעות פנים דרמטיות ובתנוחות גוף המבטאות אבל ועוצמה. הפרטים הגופניים המודגשים, יחד עם האופי התיאטרלי של הסצנה, ממחישים את שליטתו של דויד בציור היסטורי ואת העניין שלו במקורות קלאסיים.

## פרשנות
הדגשת עקרונות הנאו-קלאסיציזם – הרמוניה, פשטות והחזרה לנושאים קלאסיים – מעניקה לסצנת ההלוויה אופי טקסי ומדוד. הצבת אכילס, עטוף גלימה אדומה, לצד גופתו של פאטרוקלוס המתוחה על המוקד, יחד עם קהל מתאבלים ולוחמים שחלקם מביעים צער וחלקם מכינים את טקסי ההלוויה וההקרבות, יוצרת מתח בין רגש לפולחן מסודר. עשן המוקדים וקווי הספינות ברקע מחזקים את תחושת הכובד ההיסטורי של מלחמת טרויה ומסגרים את הנרטיב ההומרי. כך מתגבש עיבוד חזותי של רגע מכריע ב"איליאדה", הנשען על לשון חזותית קלאסית וקומפוזיציה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ז'אק לואי דויד
קטגוריה:סוסים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אכילס
קטגוריה:ציורים המבוססים על האיליאדה
בית הכנסת במוסטאר

**בית הכנסת במוסטאר** (בבוסנית: **Sinagoga u Mostaru**) היה בית כנסת, אשר פעל בעיר מוסטאר במרכז בוסניה והרצגובינה בין השנים 1902–1942. ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה חולל, נבזז והועלה באש בית הכנסת על ידי חיילי הוורמאכט, ואנשי האוסטאשה. ב-1952 נתרם המבנה על ידי שרידי הקהילה לידי הרשות המקומית ושוקם. נכון ל-2022 הוא שימש כתיאטרון בובות.

## היסטוריה

עדויות לנוכחות סוחרים יהודים בעיר קיימות החל מהמחצית השנייה של המאה ה-16. במהלך המאה ה-18 נוסדה קהילה ספרדית קטנה והוקם בית עלמין יהודי. לאחר סיפוח האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית הגיעו למוסטאר גם יהודים אשכנזים, הוקמה קהילה מאוחדת אשכנזית-ספרדית, וב-1910 מנתה הקהילה 254 נפשות. ב-1931 מנתה הקהילה 300 נפשות, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו במוסטאר 142 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי מדינות הציר והשתלטותם בפועל של האיטלקים על האזור, הגיעו לעיר מאות פליטים יהודים מרחבי בוסניה והאיטלקים סירבו לעוצרם ולמסור אותם לידי הגרמנים. בהמשך פינה הצבא האיטלקי את יהודי העיר והפליטים לאזורים שונים ובכלל זה לאיטליה גופא. לאחר תום המלחמה שבו מקצת מבני הקהילה למוסטאר ולאחר הקמת מדינת ישראל עלו אליה רבים מהם. ב-1968 התגוררו במוסטאר 74 יהודים.

## המבנה
ב-1890 הוחל בבניית מבנה בית הכנסת לקהילה והוא נחנך לקראת חגי תשרי של 1902. בשל העובדה שהקהילה הייתה מעורבת ומנתה אשכנזים וספרדים, נקבעו הסדרי תפילה מיוחדים. בחגי ישראל התפללו בנוסח אשכנז ובימי חול ושבתות בנוסח הספרדים. היו שני חזנים לקהילה בהתאם לכל נוסח, ובתקופת בין המלחמות הסתמכה הקהילה על שירותי רבנות מסרייבו.

עלות הפרויקט הייתה 17,500 קרונות, הקהילה נאלצה ללוות כספים בכדי לממן את הבנייה וכמעט והגיעה לכדי פשיטת רגל. המבנה הוא בן שתי קומות, כאשר קומתו השנייה שימשה לעזרת נשים, ושכן בה גם ביתו של הרב שהיה מגיע מסרייבו מעת לעת. שטח האולם היה 220 מטר רבוע והקירות נבנו מלבנים בעובי 70 סנטימטרים.

בית הכנסת שימש את הקהילה עד שלהי 1942, מועד בו החלה העברת בני הקהילה לאזורים מחוץ למוסטאר וגם לאיטליה. לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה, נכנסו בראשית 1944 כוחות גרמניים ואנשי אוסטאשה למוסטאר, בזז את בית הכנסת והעלו אותו באש. למבנה נגרם נזק כבד. לאחר השואה שבו שרידי הקהילה למוסטאר, אך לא היה באפשרותם לממן את שיקום המבנה. על כן ב-1952 תרמו אותו לרשות המקומית מוסטאר. הרשות שיקמה את המבנה והפכה אותו לתיאטרון בובות תוך הריסה וסילוק של מרבית הסממנים היהודיים של המבנה. במהלך מלחמת בוסניה נגרם שוב נזק כבד למבנה, וב-1996 שוקם בסיוע כספי מהאיחוד האירופי. בסמוך לבניין נותרו שרידים בודדים, המעידים על שימושו הקודם של בית הכנסת. ב-2003 הוכרז המבנה "אתר מורשת לאומית" של בוסניה והרצגובינה.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת במוסטאר, באתר המרכז לאמנות יהודית

## הערות שוליים

מוסטאר
דיוקן צעיר עם תפוח (רפאל)

**דיוקן צעיר עם תפוח** (באיטלקית: **Ritratto di giovane con la mela**) הוא ציור שמן על לוח מאת רפאל, שנוצר בשנת 1505 במידות 48×36 ס"מ. היצירה מצויה באוסף גלריה אופיצי, פירנצה. 

## תיאור היצירה
אף שהפנים מצוירות במיומנות, נטען כי חסרים בהן מאפייני הפנים האופייניים לנושאי דיוקנאותיו של רפאל. עם זאת, תשומת הלב לפרטים ולהשפעת האמנות הפלמית, לצד ההרמוניה הקומפוזיציונית האופיינית לאמנותו, תומכים בייחוס היצירה לרפאל. זהות המוצג נקשרה לפרנצ'סקו מריה דלה רוברה, והדיוקן הגיע לפירנצה עם נכסי משפחת דלה רוברה בשנת 1631, בעקבות נישואי ויטוריה דלה רוברה ליורש העצר פרדיננדו השני דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה.

הציור מתאר דיוקן של צעיר האוחז תפוח בידו. הדמות מוצגת בקומפוזיציה הרמונית ובמבנה מוצק ומגובש, המבליטים את שלמותו של הדיוקן. הפנים מצוירות במיומנות רבה, אך לדעת חוקרים חסרים בהן מאפייני הפנים המובהקים האופייניים לדיוקנאותיו של רפאל. עם זאת, תשומת הלב לפרטים ולאפקטים האנליטיים, המושפעים מהאמנות הפלמית, ניכרת ביצירה ומאפיינת את עיסוקו של רפאל בסגנון זה בשנים הללו.

## סמליות ופרשנות
הדיוקן נחשב לאחת היצירות הבולטות של רפאל מתקופת שהותו בפירנצה, והוא מתואר כיצירה מעוררת עניין, בעלת ערך אסתטי וממד מובהק של הגדרה סגנונית. הדמות מזוהה עם פרנצ'סקו מריה הראשון דלה רוברה, והציור שימש אמצעי להנצחת מעמדו וכוחו הצבאי. עלייתו המהירה לתפקיד מפקד צבאות מדינת האפיפיור, לצד הכיבושים שהובילו למותו של הקרדינל פרנצ'סקו אלידוזי מבולוניה, העניקו לדיוקן משמעות פוליטית ואישית גם יחד, כשהוא מציג את מושאו כדמות רבת־השפעה המעוררת הן יראה והן הערכה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רפאל: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:ציורי פירות
הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט

**הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט** כיהן במשך קרוב לשתי תקופות כהונה נשיאותיות - שבע וחצי שנים, ממועד השבעת הנשיא רוזוולט ב–14 בספטמבר 1901, בעקבות מותו של הנשיא מקינלי לאחר ההתנקשות בחייו, ועד תום כהונת רוזוולט ב-4 במרץ 1909.

רוזוולט הקים קבינט שכיהנו בו כל חברי הקבינט שנכללו בקבינט של מקינלי ערב מותו, אך כולם למעט אחד עזבו את תפקידם בהמשך.

## הרכב הקבינט
ב-1903 הקים רוזוולט מחלקה נוספת, מחלקת המסחר והעבודה, התשיעית בקבינט שלו.

הקבינט כלל תשעה בעלי תפקידים וכיהנו בו 22 גברים. חמישה מהם כיהנו בקבינט ביותר מתפקיד אחד, ואחד (קורטליו) כיהן בשלושה תפקידים. שישה אישים כיהנו בתפקיד מזכיר הצי וחמישה כיהנו בתפקיד המנהל הכללי של הדואר.

בעל תפקיד אחד - מזכיר החקלאות ג'יימס וילסון - שימש בתפקידו במשך כל תקופת כהונת הקבינט (למעשה וילסון שירת תחת שלושה נשיאים, החל את כהונתו תחת הנשיא מקינלי ב-1897 וסיים אותה ב-1913 תחת הנשיא טאפט, יורשו של רוזוולט).

## חברי הקבינט
* מזכיר המדינה: ג'ון היי (1901-1905), אליהוא רוט (1905-1909), רוברט בייקון (1909)
* מזכיר האוצר: ליימן ג'דסון גייג' (1901-1902), לסלי מורטייר שו (1902-1907), ג'ורג' ברוס קורטליו (1907-1909)
* מזכיר המלחמה: אליהוא רוט (1901-1904), ויליאם הווארד טאפט (1904-1908), לוק רייט (1908-1909)
* התובע הכללי: פילאנדר נוקס (1901-1904), ויליאם מודי (1904-1906), צ'ארלס ג'וזף בונפרט (1906-1909)
* המנהל הכללי של הדואר: צ'ארלס אמורי סמית' (1901-1902), הנרי קליי פיין (1902-1904), רוברט ויין (1904-1905), ג'ורג' ברוס קורטליו (1905-1907), ג'ורג' וון לנגרקה מאייר (1907-1909)
* מזכיר הצי: ג'ון לונג (1901-1902), ויליאם מודי (1902-1904), פול מורטון (1904-1905), צ'ארלס ג'וזף בונפרט (1905-1906), ויקטור מטקלף (1906-1908), טרומן ניוברי (1908-1909)
* מזכיר הפנים: אית'ן היצ'קוק (1901-1907), ג'יימס רודולף גרפילד (1907-1909)
* מזכיר החקלאות: ג'יימס וילסון  (1901-1909)
* מזכיר המסחר והעבודה: ג'ורג' ברוס קורטליו (1903-1904), ויקטור מטקלף (1904-1906), אוסקר שטראוס (1906-1909)

## הערות שוליים

*
רוזוולט, תאודור
בית הכנסת בווישגראד (בוסניה והרצגובינה)

**בית הכנסת בווישגראד** (בבוסנית: **Sinagoga u Višegradu**) היה בית כנסת שפעל בעיר וישגראד במרכז בוסניה והרצגובינה בין השנים 1904–1942. ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה, בית הכנסת חולל ונבזז על ידי חיילי הוורמאכט ואנשי האוסטאשה. לאחר השואה לא שוקמה הקהילה, והמבנה הולאם על ידי שלטונות יוגוסלביה ושימש למטרות שונות.

## היסטוריה

קהילה יהודית ספרדית קטנה נוסדה במקום בראשית המאה ה-19. בהמשך, לאחר סיפוח האזור על ידי האוסטרו-הונגרים, היגרו לווישגראד יהודים אשכנזים. ככל הנראה פעל במקום בית עלמין ישן מראשית המאה ה-19, וב-1882 הוקם בית עלמין חדש לקהילה.

ב-1910 מנתה הקהילה 265 נפשות, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 110 נפשות. בזמן השלטון האיטלקי נמלטו מהעיר מקצת מבני הקהילה, חלקם לאזור מונטנגרו. לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים, נעצרו בני הקהילה שעדיין התגוררו בווישגראד וגורשו למחנה ההשמדה ברגן-בלזן. 46 מבני הקהילה נרצחו במחנות. לאחר המלחמה שבו לווישגראד 56 מבני הקהילה אשר שרדו את המחנות וקרבות הפרטיזנים, אך הפעילות הקהילתית לא חודשה.

## המבנה
בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל קרל קונינג. בנייתו החלה ב-1903, והוא נחנך לקראת חגי תשרי של 1905. המבנה דמה לכנסייה. תקרת המבנה המרכזי קמורה, ומשני צדדיו של החלק המרכזי הייתה קומה שנייה, שבה שכנה עזרת נשים. המבנה היה רב-מפלסי, ועוטר בשני צריחים אשר תחמו את הכניסה הראשית, ומעליה הותקנו חלונות רוזטה ובראשם מגן דוד. בדומה לבית הכנסת האשכנזי בסרייבו, בראש המגדלים נבנו כיפות קטנות.

במהלך מלחמת העולם השנייה חולל המבנה, נבזז, וחלקים רבים פורקו או נהרסו. לאחר המלחמה, הולאם המבנה והוסב לתחנת כיבוי אש. ב-2013 הותקנה במקום לוחית זיכרון להנצחת ייעודו המקורי.

## קישורים חיצוניים

* בית הכנסת בווישגראד, באתר המרכז לאמנות יהודית

## הערות שוליים

וישגראד
ירון להבי

**ירון להבי** (נולד ב-1956) הוא פרופסור להוראת המדעים במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין בירושלים, בה מכהן כראש הרשות למחקר והערכה. ראש המרכז למורי פיזיקה במכון ויצמן למדע.

## קורות חיים
להבי נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל, בן לאביבה ויצחק להבי. הוא למד ב, שם השלים תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה ב-1985. למד לתואר שני בפיזיקה בהנחיית פרופ' ישראל נוביק ופרופ' ישראל פלנר, אותו השלים ב-1989. את התואר השלישי עשה בהוראת המדעים בהנחיית פרופ' יגאל גלילי ופרופ' אבישי דקל, והשלים אותו ב-2006. כמו כן הוא בעל תעודת הוראה בפיזיקה.

להבי קודם במהלך השנים לדרגת פרופסור חבר. הוא איש סגל במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין, בשכונת בית הכרם בירושלים. במכללה הוא ראש הרשות למחקר והערכה. להבי גם איש סגל  במכון ויצמן, שם הוא מכהן כראש המרכז למורי פיזיקה. לימד בחוג לחינוך באוניברסיטה העברית.

הוא מפתח תוכניות לימודים ובהכשרת מורים. הוא שותף מפתח של התוכנית וידקטיקה, שבאמצעות צילומי השיעורים מסייעת להתפתחות המקצועית ולפיתוח כישורי המורים. להבי היה חבר ב-2016, בוועדת פרס טראמפ להוראה איכותית.

להבי חבר בוועדה לחינוך לערכים, לקווים מנחים למדידה והערכה בפרויקט יוזמה (מרכז לידע ולמחקר בחינוך), האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

להבי כתב כ-40 מאמרים אקדמיים. מחקריו עוסקים בהוראת המדעים: בהבנת מושגים מדעיים ובהוראתם ובפרט הוראת הפיזיקה, קשרי הגומלין בין מתמטיקה והפיזיקה ועוד. הוא גם שותף בקבוצות מחקר בארצות הברית וגרמניה.

בשנת 2021 הוא קיבל מדליה מהארגון הבינלאומי לשיפור הוראת הפיזיקה - GIREP. את המדליה קיבל עבור תרומה משמעותית ועקבית לאורך השנים לקהילת המחקר בהוראת הפיזיקה.

## חיים אישיים
נשוי לרותי להבי (לבית שמידט), אשת חינוך שהקימה בירושלים את בית הספר קשת לחינוך משותף בין דתיים וחילונים.

בני הזוג מתגוררים בקטמונים בירושלים. להם שני בנים ובת.

## קישורים חיצוניים

* Yaron Lehavi, באתר גוגל סקולר
* Yaron Lehavi, באתר ResearchGate
* Yaron Lehavi, באתר Academia.edu

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: הוראת המדעים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:גן שמואל: אישים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956