open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ולנטין פבריקנט

**ולנטין פבריקנט**  (ברוסית: **Валентин Александрович Фабрикант**; 9 באוקטובר 1907 - 3 במרץ 1991) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה באופטיקה.
## קורות חיים
ולנטין פבריקנט נולד בשנת 1907 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה פרופסור לאגרונומיה, יליד מוהילב. 

פבריקנט סיים לימודי בית ספר ובשנת 1925 החל לימודים באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים בשנת 1930. לאחר סיום הלימודים הוא החל לעבוד במכון לאלטקוטכניקה ובהמלצת סרגיי ואווילוב החל ללמד במכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה.

החל בשנת 1932 פבריקנט עסק בחקר תופעות אופטיות בפריצה חשמלית בגזים. על מכלול עבודות בתחום זה בשנת 1935 הוא קיבל תואר שווה ערך לתואר שלישי. בשנת 1939 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט במכון לבדב לפיזיקה.

בשנת 1948 ביחד עם לאוניד ביברמן פבריקנט ביצע ניסוי בתחום חקר גליות של אלקטרון בודד.

פבריקנט המשיך במחקרים בתחום אופטיקה ותאוריה של לייזרים.

פבריקנט היה מלמד במכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה משנת 1930, מונה לפרופסור ובשנים 1943-1977 היה ראש קתדרה.

פבריקנט היה חבר באקדמיה למדעי החינוך של ברית המועצות והשתתף באופן פעיל בעיבוד עקרונות להוראת פיזיקה בבתי הספר. הוא היה חבר מערכת של מספר כתבי עת לרבות "קוואנט" לילדי בית ספר שוחריי מדע. הוא הדריך מעל ל-20 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.

פבריקנט קיבל מספר עיטורים, פרס ברית המועצות בשנת 1951 ומדליית זהב על שם ואווילוב בשנת 1965.

בשנת 1991 פבריקנט נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין וגנקובסקויה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:נפטרים ב-1991
ספוטניק (משגר לוויינים)

**ספוטניק** (ברוסית: **Спутник**) היה משגר שפותח על בסיס הטיל הבליסטי R-7. הוא נוצל לשיגור למסלול של לוויין ראשון בעולם "ספוטניק 1".

המשגר פותח בהובלת סרגיי קורוליוב בOKB-1 (כיום תאגיד הטילים והחלל אנרגיה) על בסיס הטיל הבליסטי R-7 שפותח במשרד. במשגר הורד ראש קרבי וחלק גדול של מערכת הניווט. שלב הראשון כלל 4 מנועים והשלב השני כלל מנוע בודד. כל המנועים היו מופעלים בו-זמנית.

השיגור הראשון בוצע ב-4 באוקטובר 1957 עם לוויין ראשון בעולם "ספוטניק 1". בהמשך בוצע שינוי מוצלח נוסף.

בהמשך בוצע שדרוג המשגר והוא היה יכול להביא למסלול משקל של 1,300 ק"ג. השיגור הראשון נכשל לאחר 102 שניות של טיסה. השיגור שהתרחש ב-15 במאי 1958 היה מוצלח.

לא היו שיגורים נוספים ושימוש במשגר הסתיים לאחר 4 שיגורים מהם 3 מוצלחים.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשגר 
* Encyclopedia Astronautica Sputnik (אנגלית)
* רשימת שיגורים

קטגוריה:משגרים סובייטיים
אננקה (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, **אננקה** (יוונית עתיקה: **Ἀνάγκη**, מהשם הנפוץ ἀνάγκη ["כוח, אילוץ, צורך"]), היא ההאנשה האורפית של בלתי נמנע, כפייה והכרח. היא מתוארת בדרך כלל כאוחזת פלך. אחת האלים הקדמוניים היווניים, לידתם של אננקה ואחיה ובן זוגה, כרונוס (האנשה של הזמן, לא להתבלבל עם הטיטאן קרונוס), נחשבו כמציינים את החלוקה בין עידן הכאוס לתחילת קוסמוס. אננקה נחשבת לאלה החזקה ביותר של גורל ונסיבות. בני תמותה ואלים כאחד כיבדו את כוחה וחלקו לה כבוד. היא נחשבת גם לאם הגורלות, ומכאן שהיא נחשבת לישות היחידה שתכריע את החלטותיהם (לפי מקורות מסוימים, מלבד זאוס גם כן). לפי דניאל שוולטר וסטיבן פריזן, היא והגורלות "כולם קשורים מספיק למיתולוגיה היוונית המוקדמת כדי להפוך את מוצאם היווני לסביר".

הנוסע היווני הקדום פאוסניאס כתב על מקדש בקורינתוס העתיקה שבו סגדו יחד לאלות אננקה וביה (שפירושו כוח, אלימות או חיפזון אלים) באותו מקדש. אננקה מזוהה או מזוהה לעיתים קרובות עם אפרודיטה, במיוחד אפרודיטה אורניה, הייצוג של אהבה שמימית מופשטת; השתיים נחשבו כקשורות, ככוחות לא אנתרופומורפיים יחסית שהכתיבו את מהלך החיים. מקבילתה הרומאית הוא נקסיטאס ("הכרח").

## במיתולוגיה
במיתולוגיה האורפית, אננקה היא ישות שנוצרה בעצמה, שהופיעה עם שחר הבריאה עם צורה בלתי גופנית, נחש, זרועותיה המושטות מקיפות את הקוסמוס. אננקה וכרונוס הם בני זוג, מתערבבים יחד בצורת נחש כקשר סביב היקום. יחד, הם מחצו את ביצת הבריאה הראשונית שחלקיה המרכיבים הפכו לאדמה, שמים וים כדי ליצור את היקום המסודר. אננקה היא האם (או זהות אחרת) של אדרסטיאה, מפיצת הפרסים והעונשים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גורל
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
סקוט פארקור

**סקוט פארקור** (באנגלית: **Scott Farquhar**; נולד בדצמבר 1979) הוא מיליארדר ואיש עסקים אוסטרלי, המייסד והמנכ"ל השותף של חברת התוכנה אטלסיאן. פארקור נושא לעיתים קרובות את הכינוי של, "מיליארדר מקרי" לאחר שהוא ושותפו העסקי מייק קאנון-ברוקס הקימו את אטלסיאן במטרה לשחזר את המשכורת ההתחלתית האופיינית בתאגידים של בוגר אוניברסיטה, 48,500 דולר אוסטרלי מבלי שיצטרך לעבוד עבור מישהו אחר.

נכון לשנת 2023, השווי הנקי של רכושו מוערך ב-18.16 מיליארד דולר אוסטרלי.

פארקור הוא חבר במועצת הטכנולוגיה של אוסטרליה.

## הקמת אטלסיאן
בשנת 2001, מייק קאנון-ברוקס שלח אימייל לחבריו לכיתה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ושאל אם מישהו מהם מעוניין לעזור לו להשיק סטארט-אפ טכנולוגי לאחר סיום הלימודים, ופארקור היה היחיד שהשיב. הם הקימו את אטלסיאן בשנת 2002.

ב-26 באפריל 2024, פארקור הודיע על התפטרותו כמנכ"ל משותף של אטלסיאן כדי להתמקד בבילוי משפחתי, בפילנתרופיה ובקידום תעשיית הטכנולוגיה העולמית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
קטגוריה:אנשי עסקים אוסטרלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה
קטגוריה:מיליארדרים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1979
הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי

ממוזער| ילדים יהודים עם מטפלת באמסטרדם ב-1942 בערך
ממוזער| מעון הילדים בעת פתיחתו ב-29 בדצמבר 1924 מול התיאטרון ההולנדי
**הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי** (בהולנדית: **Kindersmokkel Hollandsche Schouwburg**) הייתה מבצע סודי של קבוצות התנגדות הולנדיות להסתרת ילדים יהודים שנעצרו בתיאטרון ההולנדי ויועדו לגירוש למחנות הריכוז.

את המבצע הוביל מנהל התיאטרון ההולנדי, ולטר סוסקינד, שנהנה מאמונם של הגרמנים בזכות הגרמנית הרהוטה שלו והעובדה שלמד בבית הספר עם קצין האס אס פרדיננד אאוס דר פינטן, שעבד אז באמסטרדם. סוסקינד זייף את פרטיהם של ילדים יהודים רשומים מבלי לעורר חשד וכך אפשר להם לברוח דרך המעון מול התיאטרון בפלאנטאג' מידנלאן 31, שהיה קרוב לשם.

יחד עם מנהלת המעון הנרייטה פימנטל והכלכלן איש אמסטרדם פליקס הלברסטד, שעבד גם הוא בתיאטרון, הוצאו הילדים.

היו כמה שיטות הברחה. תינוקות הוחזרו דרך הגן לבית הספר הרפורמי במספר 27, לימים מוזיאון השואה הלאומי של הולנד, שם שיתף פעולה המנהל, יוהאן ואן הולסט, ושם הייתה תינוקייה. התינוקות הוצאו מהמעון בתיק, סל או תרמיל. כשעברה החשמלית הוברחו ילדים דרך דלת הכניסה כי באותו הרגע החיילים הגרמנים, שעמדו מול התיאטרון ההולנדי בצד השני של הרחוב, לא יכלו לראות את הכניסה למעון. המורים לקחו את הילדים הגדולים לטיולים קצרים ברחוב, וכל פעם סידרו את בריחתו של ילד אחד בחשאי.

פימנטל וסייני קטנבורג הביאו ילדים לחברי המחתרת. ארבע קבוצות התנגדות היו מעורבות בשיכון הילדים: קבוצת NV עם יופ וורטמן, ועדת הילדים של אוטרכט, קבוצת טרוב (Trouw) וקבוצת הסטודנטים של אמסטרדם, שנקראה גם קבוצת מירבורג או קבוצת ואן דורן, עם פיט מירבורג (Piet Meerburg), שנשר מבית הספר למשפטים כדי לעזור לקבוצה זו. יחד חילצו הקבוצות השונות כאלף ילדים יהודים מהמעון. פעילי הצלה נוספים היו האנה ואן דה פורט (Hanna Van de Voort) ושאנדור בארקס (Sándor Baracs).

הלברסטד וסוסקינד דאגו שהרישומים של הילדים יוסרו. פעולת ההצלה הזו התרחשה ללא ידיעת המועצה היהודית.

## השפעה וביקורת
החוקר ברט יאן פלים (Flim) מעריך ש-500–700 ילדים חולצו ב-18 חודשים. רבים מהם הגיעו ללימבורג ופריסלנד. חיזלה ויברדינק-סנליין, חברת קבוצת אוטרכט, סבורה שהיו 1,100 ילדים. מירבורג סבר שאם ממשלת הולנד הגולה הייתה מדווחת יותר על גורלם של היהודים, הורים יהודים רבים יותר היו מוכנים לוותר על ילדיהם לצורך הסתרתם.

## קולנוע וספרות
* סוסקינד, סרט משנת 2012
* 
* אסטריד סי (Astrid Sy), *אל תזכיר שמות.* Luitingh-Sijthoff (2021). .

## ראו גם
* חזינה ואן דר מולן
* הסטר ואן לנפ
* יוהאן ואן הולסט

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי הולנד
קטגוריה:יהדות הולנד
קטגוריה:יהדות אמסטרדם
קטגוריה:הצלה בשואה
קינדייסהאפן

**קינדייסהאפן** (בהולנדית: **Kindjeshaven**, תרגום מילולי: מקום מבטחים לילדים) היה בית ילדים באוטרכט ששימש בתקופת הכיבוש הנאצי מקום מבטחים לילדים יהודים רבים.

המעון נוסד בנובמבר 1940, כחצי שנה לאחר שהגרמנים הנאצים כבשו את הולנד במלחמת העולם השנייה. את המעון ייסדה הסטודנטית למשפטים טרוי ואן ליר (Trui van Lier) והוא שכן ברחוב פרינס הנדריקלאן 4 (Prins Hendriklaan 4). הוא נקרא על שם רחוב במרכז העיר בשם קינטגנסהאפן. יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום, ואן ליר הצליחה להביא 150 ילדים יהודים למקום מבטחים דרך בית הילדים משנת 1941 ואילך. עקב הוצאתה להורג של בת דודתה של טרוי, טרוס ואן ליר (Truus van Lier), נאלצה טרוי להפסיק את השתתפותה במבצע ההצלה בבית הילדים. יט המשיכה בכך עד פברואר 1945.

הנהלת המבצע לא הייתה ממוקמת במעון עצמו, אלא מוסתרת בבטחה יחסית בארמון הארכיבישוף הרומי-קתולי של אוטרכט.

## ראו גם
* חזינה ואן דר מולן
* הסטר ואן לנפ
* יוהאן ואן הולסט
* הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי
* ועדת הילדים של אוטרכט
* NV (קבוצת התנגדות)

## קישור חיצוני
* סרט תיעודי: *[http://www.omroepmax.nl/because-hun-hart-sprak/ כי ליבם דיבר]*, 2011
קטגוריה:שואת יהודי הולנד
קטגוריה:המחתרת ההולנדית
קטגוריה:אתרי מסתור ומקלט ליהודים בשואה
מרי דימיק הריסון

**מרי סקוט דימיק הריסון** לבית **לורד** (באנגלית: **Mary Scott Dimmick Harrison**; 30 באפריל 1858 – 5 בינואר 1948) הייתה אשתו השנייה של בנג'מין הריסון, הנשיא ה-23 של ארצות הברית. היא הייתה צעירה בכמעט 25 שנים מהריסון, והייתה אחייניתה של אשתו הראשונה קרוליין הריסון. 

## ביוגרפיה
היא נולדה ב-30 באפריל 1858 בהונסדייל, פנסילבניה, בתור **מרי סקוט לורד**, והייתה בתם של ראסל פרנהאם לורד, המהנדס הראשי של תעלת דלאוור והדסון (שנודעה מאוחר יותר כמסילת דלאוור והדסון), ואשתו אליזבת' מייו סקוט.

ב-22 באוקטובר 1881 היא נישאה לוולטר ארסקין דימיק (4 ביולי 1856 – 14 בינואר 1882), בנו של התובע הכללי של פנסילבניה ואחיו של ראש עיריית סקרנטון לעתיד ג'יי בנג'מין דימיק. הוא מת שלושה חודשים לאחר נישואיהם, והותיר אותה אלמנה בגיל 23. כאחייניתה של קרוליין הריסון, בשנת 1889 היא עברה לגור בבית הלבן כדי לשמש כעוזרת לגברת הראשונה. זמן מה לאחר מותה של גברת הריסון ב-1892, הנשיא לשעבר וגברת דימיק התאהבו ובסוף 1895 הודיעו על אירוסיהם.

בגיל 37 היא נישאה לנשיא לשעבר, שהיה בן 62, ב-6 באפריל 1896, בכנסייה האפיסקופלית הפרוטסטנטית של סנט תומאס בניו יורק. ילדיו הבוגרים של הריסון מנישואיו הראשונים, נחרדים מהחדשות, לא השתתפו בחתונה. סגן הנשיא של הריסון ומושל ניו יורק, לוי פ. מורטון, וכמה חברי קבינט לשעבר היו בין שלושת תריסרי האורחים; מזכיר הצי לשעבר , בנג'מין פ. טרייסי היה השושבין. ללא ירח דבש, הזוג התיישבו באינדיאנפוליס.

יחד, למשפחת הריסון הייתה בת אחת:
* אליזבת (הריסון) ווקר (1897–1955), עורכת דין. היא נולדה באינדיאנפוליס, סיימה את בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק ב-1919. בשנת 1922 היא נישאה לג'יימס בליין ווקר, נינו של מזכיר המדינה של אביה ג'יימס ג'י בליין. היא הייתה מייסדת ומוציאה לאור של "סימנים בחדשות", עלון השקעות לנשים. בתם, מרי ג'יין ווקר, נישאה לניואל גארפילד, נכדו של שר הפנים ג'יימס רודולף גרפילד, ונין של הנשיא ג'יימס גארפילד.

ההריסונים טיילו רבות: לוונצואלה, שם מילא הריסון תפקיד ביישוב סכסוך גבולות, ולוועידת השלום הראשונה בהאג ב-1899. בנג'מין הריסון מת ב-13 במרץ 1901. גברת הריסון חיה אחריו כמעט חצי מאה. ארדן דייוויס מליק מגלה ש"מרי דימיק הריסון הקימה את בית הזיכרון של בנג'מין הריסון באינדיאנפוליס, אינדיאנה". בשנת 1901, היא הזמינה את פרדריק ווילסון מאולפני טיפאני ליצור חלון ויטראז' עבור הקהילה הוותיקה של בנג'מין הריסון, הכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה. 

ב-1 בספטמבר 1914, מרי ובתה אליזבת בת ה-17 חזרו מאירופה עם פרוץ המלחמה על סיפון ה-SS "Ryndam". היא מתה מאסתמה בניו יורק ב-5 בינואר 1948. היא נקברה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, בבית הקברות קראון היל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפחת הריסון
קטגוריה:בנג'מין הריסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1948
איימי ביוקנן

**איימי ביוקנן** (באנגלית: **Aimee Buchanan**; נולדה ב-11 ביוני 1993) היא מחליקה אמנותית לשעבר אמריקאית-ישראלית שהתחרתה במקצה היחידות לנשים עבור ישראל. היא זכתה פעמיים באליפות ישראל והתחרתה באירוע הקבוצתי באולימפיאדת החורף 2018.

## ביוגרפיה
### חייה המוקדמים
ביוקנן נולדה וגדלה בבוסטון, מסצ'וסטס, ולאחר מכן התגוררה בלקסינגטון, מסצ'וסטס, וביוליס, טקסס. אמה של ביוקנן, ונדי, היא יהודייה ממוצא ישראלי, כמו גם סבה וסבתה מצד אמה, וביוקנן מזדהה כיהודייה. היא הלכה לבית הכנסת בחגים ולבית ספר עברי למשך מספר שנים. היא למדה במכללת אנדיקוט ובאקדמיה האמריקאית לספורט. בשנת 2014, היא קיבלה אזרחות ישראלית בנוסף לאזרחות האמריקאית שלה.

### קריירת החלקה
ביוקנן החלה להחליק על הקרח בגיל 4, אך לא החלה להתאמן בצורה מקצועית עד גיל 19. בעודה גרה בבוסטון, היא התאמנה במועדון ההחלקה הקולוניאלי בבוקסבורו, מסצ'וסטס, עם המאמנים ג'ולי גרהאם-איבזן וצ'אד ברנן, כאשר תוכניותיה נערכו על ידי האולימפיאנית לשעבר שריל פרנקס. בנובמבר 2013, היא הגיעה למקום השני באליפות האזורית של ניו אינגלנד בהחלקה אמנותית בניוינגטון, קונטיקט.

היא עברה לטקסס כדי להתאמן עם מאמני ההחלקה האמנותית פיטר ודרלין קיין.

ביוקנן ייצגה את ישראל שלוש פעמים באליפות אירופה בהחלקה אמנותית, והייתה אלופת ישראל לנשים בשנת 2016. היא לא השתתפה במוקדמות האולימפיות ליחידות נשים בגרמניה ב-2017, כיוון שהמוקדמות תוכננו להתקיים ביום כיפור.

היא התחרתה עבור ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית קבוצתית בפיונגצ'אנג, דרום קוריאה. ביוקנן הגיעה למקום ה-10 בתוכנית הקצרה לנשים באירוע הקבוצתי עם ציון של 46.30, שיפור של 1.23 נקודות בהשוואה לשיא האישי שלה. ישראל סיימה במקום ה-8, לפני דרום קוריאה וצרפת, ולא עלתה לגמר האירוע הקבוצתי.

ביוקנן הודיעה על פרישתה מתחרויות החלקה ביוני 2019 לאחר שעברה שלושה ניתוחים בקרסול ושתי זריקות לסיוע בפציעות.

## תוכניות

## תוצאות
### עבור ישראל

### עבור ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ספורטאיות ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח אולימפיות ישראליות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2024/2025

**[[גביע ליגת העל בכדורגל נשים|גביע אתנה]]** לעונת 2024/2025 היא התחרות החמישית במפעל זה. משחקי התחרות נפתחו ב-22 באוגוסט 2024 ומשחק הגמר נערך ב-23 בספטמבר 2024.

## פורמט התחרות
בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל שחולקו לשני בתים. בכל בית התקיימו 3 מחזורי משחקים כשכל קבוצה שיחקה מול כל הקבוצות האחרות בבית פעם אחת ובסך הכל 3 משחקים לקבוצה. שתי הקבוצות הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר. הקבוצות שלא העפילו לשלב זה קיימו משחקי דירוג כדי לקבוע את מיקומן הסופי בתחרות.

שלב חצי הגמר נערך לפי הצלבת מיקום בין הבתים ובשיטת נוק אאוט כשהמנצחות העפילו למשחק גמר.

## החלוקה לבתים

## הטבלאות בסיום שלב הבתים
.**בית א**'

**בית ב**'

## שלב חצי הגמר ומשחקי הדירוג
שלב חצי הגמר ומשחקי הדירוג 5–8 נערכו ב-5 בספטמבר 2024, למעט חצי הגמר בין מ.ס. קריית גת לבין הפועל פתח תקווה, שנדחה ל-16 בספטמבר 2024, בשל משחקיה של קריית גת במסגרת מוקדמות ליגת האלופות לנשים. משחק הדירוג על מקומות 5–6 זכה לתהודה יוצאת דופן בשל תקרית שקרתה בו, כאשר 4 שחקניות הפועל תל אביב עזבו את המשחק במחצית, באישור המאמן וחברי הנהלה, על מנת להשתתף בחתונה של שחקנית עבר שהתקיימה במקביל למשחק בקרבת מקום. בעקבות הפרשה פוטר המאמן ושני חברי הנהלה רגע לפני תחילת הליגה, והשחקניות המעורבות נקנסו.

## הגמר

## ראו גם
* עונת 2024/2025 בליגת העל בכדורגל נשים

## קישורים חיצוניים
* עונת 2024/2025 בגביע אתנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* תקציר גמר גביע אתנה 2024/25 - הפועל קטמון ירושלים - הפועל פתח תקווה, סרטון בערוץ הפועל ירושלים, באתר יוטיוב
* גמר גביע אתנה 2024/25 - הפועל קטמון ירושלים - הפועל פתח תקווה, סרטון המשחק המלא בערוץ "**[https://www.youtube.com/@%D7%A1%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%98%D7%95%D7%99%D7%93%D7%90%D7%95%D7%90%D7%A0%D7%9C%D7%A1%D7%99%D7%A1 ספורט וידאו אנלסיס]**", באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
קטגוריה:2024 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2025 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2024
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
הצהרת נוהג הסמכה

**הצהרת נוהג הסמכה** (CPS) הוא מסמך מרשות אישורים או חבר ברשת אמון המתאר את הנוהג שלהם להנפיק ולנהל אישורי מפתח ציבורי.

חלק מהמרכיבים של CPS כוללים תיעוד שיטות עבודה בהיבטי:
* הנפקה
* פרסום
* אחסון בארכיון
* שלילה
* חידוש

על ידי פירוט נוהל ההנפקה, השלילה והחידוש, CPS מסייע לגופים לשפוט את המהימנות היחסית של רשות אישורים מסוימת. 

## רשויות אישורים
ברשות אישורים, ה־CPS צריך לנבוע ממדיניות האישורים של הארגון וניתן להפנות אליו באישורים שהונפקו. 

## רשת של אמון
מכיוון שאנשים פרטיים פועלים כמאשרים ברשת של אמון, לפעמים נעשה שימוש במסמכי CPS בודדים. לדוגמה, ב־PGP WoT, ה־CPS עשוי לציין שהישות המאשרת בדקה שתי צורות של מזהה ממשלתי חוקי לפני החתימה על המפתח הציבורי של אותו אדם.

## חתימות דיגיטליות
בעת אימות חתימות דיגיטליות, כדאי לעיין ב־CPS כדי לקבוע מה המשמעות של הנפקת האישור על ידי הגורם המאשר. 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפתח ציבורי
Holiday in Cambodia

"**Holiday in Cambodia**" (בעברית: "**חופשה בקמבודיה**") הוא שיר של להקת הפאנק רוק (Punk rock) האמריקאית דד קנדיז. השיר יצא כסינגל השני של הלהקה במאי 1980 על ידי Optional Music עם "Police Truck" כבי-סייד. התצלום על העטיפה הקדמית של הסינגל נלקח מהטבח באוניברסיטת תמאסאט בתאילנד, ובו נראה חבר בקהל מכה את גופתו התלויה של מפגין סטודנט באמצעות כיסא מתכת.

השיר הוקלט מחדש עבור אלבומה הראשון של הלהקה, Fresh Fruit for Rotting Vegetables; ההקלטה המקורית של השיר, כמו גם הבי-סייד של הסינגל, זמינים באלבום האוסף Give Me Convenience or Give Me Death משנת 1987.

## הרכב
השיר נכתב זמן קצר לאחר הדיקטטורה הרצחנית של הקמר רוז', בהנהגתו של פול פוט, שעל פי ההערכות היה אחראי למותם של כרבע מאוכלוסיית קמבודיה בין השנים 1975 ל-1979. מילות השיר מותחות ביקורת על סטודנטים חסרי כנות בגיל קולג' בעולם המערבי, ומשווים את אורח חייהם לזה של אלה הנמצאים תחת המשטר הקמבודי. בקליפ הרשמי נראים חיילים אמריקאים במסוק, חלקם נרדפים על ידי המון, הפצצות כולל הפצצת נפאלם של חיל האוויר האמריקני, ואנשים שנשרפו על ידי נפאלם, בהתייחסות למבצע מניו (Operation Menu).

ההקלטה המחודשת של השיר שמופיע ב-Fresh Fruit for Rotting Vegetables שונה מגרסת הסינגל, ארוכה בחמישים וחמש שניות, בקצב גבוה יותר וכוללת פתיח מורחב בהשפעת גלישה, כמו גם סולו ברידג' וגיטרה מורחב.

## תביעה
באוקטובר 1998 נתבע ג'לו ביאפרה על ידי שלושה חברים לשעבר בלהקת דד קנדיז, שטענו כי הונו אותם בתמלוגים המגיעים להם. "תעשיית התקליטים מרפרף על תמלוגים שאמנים חייבים מאז ההתחלה", אומר הגיטריסט של דד קנדיז, איסט ביי ריי. "המקרה הזה לא שונה מניצול של מוזיקאי בלוז בשנות העשרים והשלושים... אי אפשר להכחיש שהיינו הקורבנות כאן". לטענת ביאפרה, התביעה נבעה מסירובו לאפשר שימוש ב-"Holiday in Cambodia" בפרסומת ל-Levi's Dockers; ביאפרה מתנגד ללוי'ס בשל מה שלדעתו הם שיטות עסקיות לא הוגנות ועבודה בסדנאות יזע. ביאפרה הפסיד בתביעה, וכבעלים של אלטרנטיב טנטקלס, חויב לשלם פיצויים בסך 200,000 דולר לשאר חברי הלהקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי דד קנדיז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים סאטיריים
קטגוריה:שירים על אסיה
קטגוריה:שירים על פושעים
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
טרוי ואן ליר

**טרוי (חרטרוידה) ואן ליר** (בהולנדית: **Geertruida Elisabeth (Trui(tje)) van Lier**; 13 בנובמבר 1914 - 29 בנובמבר 2002) הייתה יהודייה למחצה, פעילת המחתרת ההולנדית במהלך מלחמת העולם השנייה.

ואן ליר הייתה בתם של היהודי אלפרד יוהאן סלומון ואן ליר וקורנליה חרטרוידה גולדנשטידן אגלינג הלא יהודייה. היא הייתה אחייניתה של לוחמת ההתנגדות טרוס ואן ליר.

בשנת 1935 החלה ואן ליר ללמוד משפטים. באוקטובר 1940, כחצי שנה לאחר כיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית, הקימה ואן ליר מעון יום באוטרכט באזור פרינס הנדריקלאן (Prins Hendriklaan), אותו כינתה קינדייסהאפן. יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום היא הצליחה להביא 150 ילדים יהודים למקום מבטחים דרך בית הילדים במהלך תקופת הכיבוש. לדבריה, זה היה פחות ממה שביקשה לעשות.

עקב הוצאתה להורג של בת דודתה טרוס ואן ליר בשנת 1943, נאלצה ואן ליר להפסיק ללכת למעון והסתתרה בקולמבורג. יט המשיכה לעבוד במעון עד פברואר 1945.

## לאחר המלחמה
לאחר המלחמה ניסתה ואן ליר לחזור לאוטרכט. היא הייתה בהריון, אך שירות המדינה של אוטרכט פעל נגדה. פעמיים הוקצה לה בית שהתברר שלא קיים. היא קיבלה שומת מס בגין התעסקות במינהל הטיפול בילדים במהלך המלחמה. רק בשנות ה-90 זכתה להכרה על פעולות ההתנגדות שלה. בפברואר 1992 קיבלה את התואר חסידת אומות העולם מיד ושם, ואת האות עצמו קיבלה בטקס בישראל בשנת 1994. עיריית אוטרכט העניקה לה את מדליית עיר הכסף ב-1995 וסכום כסף כפיצוי על מה שנעשה לה לאחר המלחמה. לאחר פרישתה ביקרה את יט בקנדה ולאחר מכן החליטה לעבור מאוטרכט לנוורדוולדה (Noordwolde).

ב-13 בנובמבר 2023, יום הולדתה, נשתלו פקעות פרחים בקונינגסלאאן, ליד מגרש המשחקים בפארק וילהלמינה. מדי אביב, פרחים כחולים שפורחים באביב יוצרים את ארבע האותיות של שמה הפרטי. בינואר 2024 פורסם כי חוקר ההיסטוריה ג'ים טרלינגן כותב ספר על ואן ליר.

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1914
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2002
פבריציו רומאנו

**פבריציו רומאנו** (באיטלקית: **Fabrizio Romano**; נולד ב-21 בפברואר 1993) הוא עיתונאי ספורט איטלקי.

תחום העיסוק העיקרי שלו הוא העברות שחקנים בכדורגל, והוא ידוע גם בזכות המשפט "!Here we go" שאותו אומר כאשר הוא מדווח על שחקן שעובר קבוצה.

## חיים אישיים
רומאנו נולד בנאפולי בפברואר 1993, והוא אוהד של ווטפורד מאנגליה.

## עבודתו כעיתונאי
רומאנו התחיל לעבוד בעיתונאות ספורט בהיותו נער בתיכון. את פריצת הדרך שלו כעיתונאי רומאנו עשה בשנת 2010 כשהוא קיבל מידע על העברה במחלקת הנוער של ברצלונה ומאז הוא מפתח קשרים עם סוכנים ומועדונים בכל רחבי אירופה. רומאנו נחשב בקרב אוהדי הכדורגל למקור מידע אמין, אולם יש הטוענים שהוא מקבל כסף מקבוצות שרוצות שיסקר אותן יותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:נאפולי: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1993
ז'אניו ביקל

**ז'אניו ביקל** (בפורטוגזית: **Janio Bikel**; נולד ב-29 ביוני 1995) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת הקשר האחורי במכבי נתניה.

## קריירת מועדונים
ביקל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טורה לבאנטה הספרדית ובגיל 17 הצטרף להירנפיין. ב-7 במרץ 2015 ביקל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד דן האג. עד לסיום העונה רשם 6 הופעות בקבוצה.

בקיץ  חתם בהירנפיין. ב-6 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד זוולה.

ב-14 ביוני 2018 ביקל חתם בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית.

ב-28 בפברואר 2020 חתם בונקובר וייטקאפס הקנדית שמשחקת ב-MLS. ב-23 ביוני 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 ללוס אנג'לס גלאקסי.

ב-21 בינואר 2022 ביקל הושאל למועדון האיטלקי ויצ'נזה עד לסיום העונה. בקיץ  חזר לוונקובר, אך לא זכה לדקות משחק ושוחרר בסיום העונה.

ב-11 בפברואר 2023 חתם בחימקי מליגת העל הרוסית עד לסיום העונה. בסיום העונה עזב את הקבוצה לאחר שירדה לליגה השנייה.

ב-15 באוגוסט 2023 חתם בגזיאנטפ הטורקית.

ב-13 באוגוסט 2024 חתם במכבי נתניה מליגת העל.

## קריירה בינלאומית
ביקל נולד בגינאה ביסאו ובגיל צעיר עבר לפורטוגל, לכן היה זכאי לייצג את שתי המדינות בזירה הבינלאומית. בצעירותו רשם מספר הופעות בנבחרת הנוער של פורטוגל.

ב-23 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו בניצחון 0-3 נגד .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלנים מגינאה ביסאו
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:גינאה ביסאו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני ניימכן
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני ונקובר וייטקאפס
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה ביסאו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקנדה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1995
קטגוריה:אישים מגינאה ביסאו שנולדו ב-1995
מערת הגיא

**מערת הגיא** (בערבית: **مغارة الجعي**, **מע'ארת אל-ג'עי**) היא מערה גדולה מסלע גיר הממוקמת בצוק בצפון מדבר יהודה, ביהודה ושומרון.

מערת הגיא שימשה כמערת מפלט למורדים יהודים בשלב המאוחר של מרד בר כוכבא, בסביבות שנת 135 לספירה. אוסף של 16 מטבעות התגלה בתוך המערה, ונראה שרובם הופקדו לקראת סוף המרד. בין אלה היו ארבעה מטבעות בר כוכבא ושני מטבעות איליה קפיטולינה עם אדריאנוס וסבינה. תגלית זו תמכה בציר הזמן ההיסטורי של קסיוס דיו על פני זה של אוזביוס, והייתה בבחינת אישוש לכך שהרומאים הקימו את המושבה איליה קפיטולינה על חורבות ירושלים לפני המרד, ולא לאחר מכן. בנוסף, היא תמכה בהשערה שהטבעת מטבעות במושבה החדשה החלה לפני סוף המרד.

## שם המערה
לפי אדוארד הנרי פאלמר, שם המערה בערבית, מע'ארת אל-ג'עי, פירושו "מערת הג'עי", כאשר ג'עי הוא שם פרטי.

## גאוגרפיה
מערת אל-ג'י נמצאת בנחל מכמש בצפון מדבר יהודה.

## היסטוריה מחקרית
המחקר על המערה החל ביוני 1881 בסקר שנערך על ידי צוות סקר ארץ ישראל המערבית. סקר נוסף בוצע על ידי אורי דינור באמצע שנות ה-80, אם כי לא התגלו בו ממצאים מהתקופה הרומית.

בפברואר 1997, הביזה הארכאולוגית הובילה לחקירה נוספת, שהובילה לגילוי של שברי חרס ושברי כלי זכוכית המתוארכים לתקופת מרד בר כוכבא. בינואר 1998, בסקר יסודי של חנן אשל ובועז זיסו תוך שימוש בגלאי מתכות נמצאו שישה עשר מטבעות.

## זהות המערה עם סלע רימון
בשנות ה-80, ויליאם בירץ' והארדוויק רונסלי הציעו את מערת הגיא כמיקום הפוטנציאלי של סלע רימון, אתר במדבר המוזכר בספר שופטים בו חיפשו 600 בני בנימין מקלט במשך ארבעה חודשים לאחר קרב פילגש בגבעה. פטריק ארנולד החיה את הזיהוי הזה בשנות ה-90, ותיאר את מערת הגיא כ"סלע מפוצל שנראה כמו רימון".

עם זאת, כריס מקיני דוחה את הזיהוי הזה, וקובע שאין מספיק ראיות ארכאולוגיות או טופונימיות הקושרות את מערת הגיא לסלע רימון. מקינלי מציע במקום זאת לזהות את סלע רימון עם המערות של ואדי אל-רומננה.

## מטבעות בר כוכבא
### ממצאים
בסך הכל נחשפו בתוך המערה 16 מטבעות, יחד עם שברים כמו שפת כד וקנקן אחסון שנמצאו בחלק העמוק ביותר של המערה, מה שמצביע על פעולות ביזה ארכאולוגיות. נמצאו שני מטבעות איליה קפיטולינה, האחד מתאר את הקמת העיר עם אדריאנוס חורש את גבולותיה, בעוד שבשני מופיעה סבינה, אשתו של אדריאנוס. בנוסף, נמצאו מגוון מטבעות המשתרעים על שלטונם של קיסרים רומיים שונים, כמו מטבע נבטי  מהשנים 18–25 לספירה, דינר מתקופת קלאודיוס בשנת 54 לספירה ודינרים מטיטוס, טראיאנוס ואדריאנוס, בין היתר.

### ניתוח
מאמינים שפליטים יהודים הביאו את המטבעות הללו למערה, אולי לקראת סוף המרד. לפני גילוי זה נמצאו רק שני מטבעות בר כוכבא מצפון לירושלים.

נוכחותם של מטבעות בר כוכבא ומטבעות איליה קפיטולינה באוסף יחיד סותרת את תיאורו של אוזביוס, מה שמרמז כי איליה קפיטולינה הוקמה לפני המרד. במקום זאת, הוא תומך בתיאורו של קסיוס דיו, מה שמצביע על כך שייסודה של העיר קדמה למרד ואולי שיחקה תפקיד בתחילתו.

אשל וזיסו טוענים שתגליות מערת הגיא מצביעות על טביעת מטבעות באליה קפיטולינה לפני 135 לספירה. בעוד שנראה שהעיר נוסדה בשנת 130 לספירה, ייתכן שעיכובים מבצעיים דחו את פעילות ההטבעה עד למרד בר כוכבא. לפי שני החוקרים, המעבר של המורדים בנוסחאות המטבעות, מ'שנה ראשונה לחופש ישראל' ל'למען חופש ירושלים', מגיב ככל הנראה להכנסת מטבעות פגאניים מאליה קפיטולינה.

## קישורים חיצוניים
* מערת הגיא (מע'רת אל גי), באתר עמוד ענן

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבר יהודה: מערות
קטגוריה:פליטים יהודים
קטגוריה:בר כוכבא
קטגוריה:יהודה ושומרון: אתרים ארכאולוגיים
זאב פולישוק

**זאב פולישוק** (1916 – 1 ביולי 1976) היה פרופסור למיילדות וגינקולוגיה, מנהל מחלקת נשים ויולדות בבית החולים הדסה עין כרם בשנים 1966–1976.

## קורות חיים
נולד בשנת 1916 בנורפוק, וירג׳יניה, ארצות הברית. לאחר שעלה לארץ התגורר עם הוריו בתל אביב ולמד בתיכון גימנסיה הרצליה.

סיים בגיל 22 את לימודי הרפואה בהצטיינות בנאפולי, איטליה. למד רפואה גם בביירות ובלונדון. עבד במחלקת נשים בבית החולים האמרסמית' בלונדון. התמחה בארצות הברית, בין היתר בבית החולים מאונט סיני בניו יורק.

משנת 1958 ניהל פולישוק את מחלקת הנשים בבית החולים רוטשילד בחיפה, לימים המרכז הרפואי בני ציון. לאחר מותו של פרופ' ברנרד צונדק בשנת 1966 עבר לנהל את מחלקת הנשים בהדסה עין כרם בירושלים.

פולישוק היה פורץ דרך בכמה היבטים. בין השאר החליף במחלקה שבראשה עמד את האסכולה הגרמנית של פרופ' צונדק, שהייתה נהוגה עד אז, באסכולה האמריקאית, שבה התחנך. באגף היולדות הנהיג פולישוק שיטה חדשה, שלפיה הילוד הושאר ליד מיטת היולדת, ולא הועבר לחדר התינוקות לאחר הלידה, כפי שהיה נהוג עד אז.

פרסם מאמרים רבים בכתבי עת רפואיים בארץ ומחוצה לה. עסק בכירורגיה גינקולוגית ובחקר הפוריות והעקרות. טיפל בנשים רבות בארץ וכאלה שבאו מחוץ לישראל. טיפל באשתו הראשונה של השאה הפרסי, אשר הזמינו לשהות בפרס לשם כך.

פולישוק העמיד שורת תלמידים בולטים, אשר חלקם המשיכו את דרכו בבית החולים הדסה: פרופ' יוסף שנקר, שניהל את המחלקה בשנים 1999-1978; פרופ' נרי לאופר, שניהל את המחלקה בשנים 1999–2012 ועוד.

התגורר בירושלים. לאחר פטירתו השאיר אחריו את רעייתו, פלה פולישוק, שנפטרה ב-2022, ואת ילדיו, ליאורה גושן ואביגדור דורות.

## קישורים חיצוניים
* מאמריו של פרופ' זאב פולישוק בגוגל סקולר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – קפיצות לגברים

תחרות **[[קפיצות (התעמלות)|קפיצות]] לגברים** באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-4 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. בשונה מהתחרויות בשאר המכשירים, תחרות הקפיצות דורשת מהמתעמלים לבצע שני תרגילים שונים, כדי שהתוצאות יחשבו לצורך העפלה לשלב הגמר. רוב המתעמלים ביצעו קפיצה אחת (אם הם השתתפו בתחרויות קרב רב אישי או קבוצתי) או לא ביצעו קפיצות כלל (אם הם השתתפו בתחרויות על מכשירים אחרים בלבד). 18 מתעמלים מ-16 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) ביצעו שתי קפיצות בסבב המוקדמות.

## רקע
תחרות הקפיצות התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920).

## פורמט התחרות
8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר. בתחרות הקפיצות, רק מתעמלים שביצעו שני תרגילים נכנסו למוקדמות על מכשיר זה. ממוצע שתי הקפיצות הוא זה שקבע את התוצאה הסופית על המכשיר. בגמר, המתעמלים ביצעו שוב שני תרגילים. התוצאות משלב המוקדמות לא נחשבו בשלב הגמר, והתוצאות נקבעו לפי ממוצע שני התרגילים שבוצעו בשלב הגמר בלבד.

## לוח זמנים
תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-4 באוגוסט.

## תוצאות
### מוקדמות

**עתודה**
העתודה לגמר קפיצות היו:
# 
# 
# 

### גמר

## ראו גם
* התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
* התעמלות במשחקים האולימפיים
* התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (2024)
2024 קפיצות גברים
פקטור XI

**פקטור XI,** או **פלזמה טרומבופלסטין קדם**, הוא הצורה הזימוגנית של פקטור XIa, אחד האנזימים המעורבים בקרישת דם. כמו גורמי קרישה רבים אחרים, הוא שייך למשפחת סרין פרוטאז, פקטור XI מקודד על ידי הגן F11.

פקטור XI (FXI) מיוצר על ידי הכבד, זמן מחצית החיים בפלזמה של FXI הוא כ-52 שעות.

פקטור XIa מפעיל את פקטור IX על ידי פיצול סלקטיבי של קשרי פפטיד ארגינין - אלנין ו- ארגינין - ולין. פקטור IXa, בתורו, יוצר קומפלקס עם פקטור VIIIa (FIXa-FVIIIa) ומפעיל את פקטור X.

מעכבים פיזיולוגיים של פקטור XIa כוללים מעכב פרוטאז תלוי חלבון Z, שאינו תלוי בחלבון Z, עם זאת, פעולתו על פקטור X תלויה בחלבון Z, ומכאן שמו.

## מבנה
אף על פי שהוא מסונתז כשרשרת פוליפפטיד בודדת, FXI מסתובב כדימר חלבון. לכל שרשרת יש מסה מולקולרית יחסית של כ-80000. ריכוזי פלזמה אופייניים של FXI הם 5 מיקרוגרם/מ"ל, המתאים לריכוז פלזמה (של דימרים FXI) של כ-30 ננומטר. הגן FXI הוא באורך 23kb, יש לו 15 אקסונים, והוא נמצא בכרומוזום 4q32-35.

פקטור XI מורכב מארבעה תחומי תפוח, היוצרים פלטפורמה דמוית דיסק סביב הבסיס של תחום פרוטאז סרין קטליטי חמישי. אחד מכיל אתר קישור לתרומבין, אחר לקינינוגן במשקל מולקולרי גבוה, שלישי עבור פקטור IX, הפרין וגליקופרוטאין Ib והרביעי מעורב ביצירת ההומודימר פקטור XI, כולל שייר ציסטאין שיוצר קשר דיסולפיד .

בהומודימר, תחומי התפוח יוצרים שתי פלטפורמות דמויות דיסק המחוברות זו לזו בזווית, כאשר התחומים הקטליטיים בולטים החוצה בכל צד של הדימר.

הפעלה על ידי תרומבין או פקטור XII מושגת על ידי חיתוך של קשרי פפטיד Arg369-Ile370 בשתי יחידות המשנה של הדימר. זה גורם לניתוק חלקי של התחום הקטליטי מתחומי התפוח דמויי הדיסק, שעדיין מקושרים לתחום הרביעי עם קשר דיסולפידי, אך כעת רחוק יותר מהתחום השלישי. זה חושב שזה חושף את אתר הקישור של פקטור IX של תחום התפוח השלישי, מה שמאפשר את פעילות הפרוטאזות של פקטור XI עליו.

## תפקיד במחלה
מחסור בפקטור XI גורם להמופיליה C הנדירה; המתרחשת אצל כ-8% מהיהודים האשכנזים, המופיליה C יכולה גם להימצא בסביבות 1% מהמקרים אצל יהודים ממוצא עיראקי ואצל ערביי ישראל. זוהי הפרעה של יחסי דומיננטיות. יש מעט דימום ספונטני, אך פרוצדורות כירורגיות עלולות לגרום לאובדן דם מוגזם, ונדרש טיפול מונע.

רמות נמוכות של פקטור XI מתרחשות גם במצבי מחלה אחרים, ביניהם תסמונת נונאן.

רמות גבוהות של פקטור XI היו מעורבות בפקקת, אם כי לא ידוע מה קובע את הרמות הללו ועד כמה חמור המצב המעודד קרישה.

מעכבים פרמקולוגיים של פקטור XI שנמצאים בפיתוח קליני אך עדיין לא אושרו לטיפול as of May 2022  כוללים את מעכבי הפקטור XIa האוראלי Asundexian (BAY 2433334) ו־Milvexian וכן את הנוגדן האנטי-פקטור XI החד שבטי Abelacimab (MAA868).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גנים בכרומוזום 4 באדם
קטגוריה:מערכת הדם
יום אחד באוקטובר

"**יום אחד באוקטובר**: ארבעים גיבורים, ארבעים סיפורים" הוא ספר של יאיר אגמון ואוריה מבורך, שיצא לאור במרץ 2024 בהוצאת קורן-מגיד. הוא פורס את סיפוריהם של 40 ישראלים שהצילו חיי אדם בטבח שבעה באוקטובר.

## על הספר
הספר כתוב בגוף ראשון ומבוסס על ראיונות מתומללים עם הגיבורים עצמם או עם קרוביהם, ובהם הסיפורים של ענר שפירא, רמי דוידיאן ויותם חיים. את הראיונות ערכו הכותבים יחד עם ארבעה מראיינים נוספים. התמלול בוצע על ידי לאוולין לנדו והעטיפה עוצבה על ידי דוב אברמסון. 

הספר מביא כי באותו יום תשעה אנשים קפצו על רימון במעשה של הקרבה עצמית, רובם אנשים "רגילים", צעירים, הורים, תושבים, ולא לוחמים קרביים. ב-7 באוקטובר, מציין אגמון בראיונותיו, התרחשו מעשי גבורה רבים כל כך ביום אחד, עד שהם כמעט הפכו ל"שגרה" באותו אירוע קטלני, ולא כולם זכו להכרה ציבורית הולמת.

הספר עמד 11 שבועות בראש רשימות רבי המכר וזכה לתג "ספר זהב" של רשת סטימצקי. הוא אף עמד בראש מצעד רבי המכר של "ישראל היום" לשבוע הספר. חלק מהכנסותיו נתרמו לעמותת "סולמות", התומכת בשיקום קהילות מעוטף עזה. באוגוסט 2024 הודיעה ההוצאה על תרגום הספר לאנגלית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרי 2024
קטגוריה:ספרים ביוגרפיים
קטגוריה:ספרי מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
ולדמר ררדם

**וַלְדֶמַר רֶרְדַם** (בדנית: **Valdemar Rørdam**; ) היה משורר וסופר  דני. שירו המפורסם ביותר "דנמרק בעוד אלף שנים" הוצע בתור אחת האופציות להמנון הלאומי הדני.

## קורות חייו
ררדם היה בנו של כומר ממשפחה של מלומדים. אביו, הנס כריסטיאן ררדם (1842–1924), היה בעצמו ידוע ככותב מזמורים. מכיוון שררדם סבל ממחלת ריאות בשנותיו הראשונות, הוא בילה את הזמן הזה ביער השחור. הוא למד שפות מודרניות בקופנהגן ומשנת 1899 ואילך חי ככותב ומבקר עצמאי.

בקריירה הספרותית שלו הוא התגלה כמשורר פורה מאוד וסופר של אפוסים, בעל יכולת וירטואוזית להתמודד עם שפה וקצב. תחושתו הלאומית החזקה באה לידי ביטוי בשירתו. ררדם גם כתב פרוזה. הוא גם תרגם לדנית יצירות של רודיארד קיפלינג ואלכסנדר פושקין.

בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, הוא היה משורר מרכזי בעל נטייה שמרנית לאומנית, והקהילה הלאומית הדנית הייתה הנושא האהוב עליו. ב-1937 קיבל את , וב-1937 וב-1938 היה מועמד לפרס נובל לספרות. כמו אינטלקטואלים רבים אחרים מהימין, הוא היה מתנגד חריף לקומוניזם הסובייטי. בנו הלגו ררדם (Helgo Rørdam) היגר לפינלנד, שם השתתף כמתנדב במלחמת החורף, ונהרג בקרב נגד הסובייטים.

בשנת 1941 פרסם ררדם את השיר "ואז הגיע היום שאליו חיכינו זמן רב", שבו שיבח את מאמציו של אדולף היטלר למגר את הבולשביזם. לאחר שניסה לשווא לפרסם את השיר בעיתון "", פרסם אותו בכתב העת הנאצי לסטודנטים "אקציה אקדמית". השיר לא התקבל יפה בדנמרק תחת הכיבוש הנאצי, וררדם הפך למנודה. העובדה שלימים כתב מחווה לכריסטיאן פרדריק פון שלבורג, מנהיג הגייסות החופשיים הדנים שנפל בחזית המזרחית בשירות גרמני, לא שיפרה את העניינים. ררדם פרש למערב שלן, שם שהה מספר שנים עם חברו הצייר  עד מותו ב-1946.

## כתביו

* *Sol og Sky* (1895) – "שמש ושמיים"
* *Tre strænge* (1897) – "שלושה מיתרים"
* *Luft og land* (1910) – "אוויר ואדמה"
* *Fugleviser* (1924) – "צופה בציפורים"
* *Tale fra Skafottet* (1945) – "נאום מהפיגום"


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים דנים
קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1946
טיר פלסאי

**טַיְר פֶלְסַ֫אי** (בערבית: **طيرفلسيه**, בתעתיק מדויק: **טירפלסיה**; נכתב גם בשתי מילים: **طير فلسيه** – **טיר פלסיה**, או **طير فلساي** – **טיר פלסאי**) הוא כפר שיעי לבנוני, בנפת צור במחוז דרום לבנון.

## מיקום וגאוגרפיה
הכפר שוכן בגובה 260 מטרים מעל פני הים, דרומית ועל גדת נהר הליטאני, כ־18 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר צור, כ-30 קילומטרים מערבית לגבול ישראל (מטולה).

## אטימולוגיה
לפי אדוארד הנרי פאלמר משמעות השם היא מבצר הקשקשים או המטבעות הקטנים.

## היסטוריה
בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל ובסיכום נכתב: "כפר בנוי מאבן; כ-250 מתואלים; בצד גבעה סמוך לפסגה, עם תאנים ואדמה מעובדת מסביב. יש שני מעיינות ובורות מים . .".

## אוכלוסייה
בשנת 2014 היו רשומים 2,599 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני שכתובתם הייתה בכפר. מתוכם 2,590 היו שיעים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז דרום לבנון: יישובים
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – תרגיל הקרקע לגברים

תחרות **[[קרקע (התעמלות)|תרגיל הקרקע]] לגברים** באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-3 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 63 מתעמלים מ-25 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל הקרקע בשלב המוקדמות.

ארטיום דולגופיאט מישראל זכה במדליית הכסף, לאחר שבאולימפיאדת טוקיו (2020) זכה במדליית זהב במכשיר זה. דולגופיאט הפך לספורטאי הישראלי השני שזכה בשתי מדליות אולימפיות אישיות, והראשון שעשה זאת בשני משחקים אולימפיים רצופים.

## רקע
תחרות הקרקע התקיימה בפעם ה-22 במשחקים האולימפיים, מאז הופעתה לראשונה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). תחרות הקרקע היא היחידה מבין תחרויות המכשירים הבודדים שלא התקיימה החל מהמשחקים האולימפיים הראשונים, אלא נוספה בהמשך.

## פורמט התחרות
8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר.

## לוח זמנים
תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-3 באוגוסט.

## תוצאות
### מוקדמות

**עתודה**
העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו:
# 
# 
# 

### גמר

## ראו גם
* התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
* התעמלות במשחקים האולימפיים
* התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (2024)
2024 קרקע גברים
אנזו לה פה

**אנזו ז'רמי לה פה** (בצרפתית: **Enzo Jérémy Le Fée**; נולד ב-3 בפברואר 2000) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בסנדרלנד.

## קריירת מועדונים
לה פה החל את קריירת הכדורגל שלו באקדמיית הנוער של קריאדו, לפני שעבר לאקדמיית הנוער של לוריאן בגיל שמונה. ב-13 בנובמבר 2018, הוא חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת של המועדון. את משחק הבכורה שלו במדי לוריאן במסגרת ליגת המשנה הצרפתית רשם בתיקו המאופס מול סושו ב-10 במאי 2019.

לאחר ארבע עונות בשורות לוריאן, שבהם גם הספיק לזכות באליפות ליגת המשנה בעונת 2019/20, הוא עבר ב-7 ביולי 2023 לסטאד רן. משחקו הראשון במדי רן בליגת העל הצרפתית התקיים ב-13 באוגוסט, משחק שהסתיים בניצחון ביתי 1–5 על מץ.

לאחר עונה בודדת בשורותיה של רן, ב-10 ביולי 2024, הוא ביצע את מעברו לסרייה א' לקבוצה מבירת איטליה, רומא וחתם על חוזה לחמש שנים.

ב-10 בינואר 2025 הושאל לסנדרלנד מהצ'מפיונשיפ עד לסוף העונה. לאחר שסייע לקבוצה לעלות לפרמייר ליג, ב-3 ביוני 2025 חתם בקבוצה באופן קבוע.

## נבחרות לאומיות
לה פה שותף במשחקי הנבחרות הצעירות של צרפת ובשנת 2021 היה חלק מהסגל של נבחרת צרפת האולימפית לאולימפיאדת טוקיו.

## תארים
;לוריאן
* אליפות ליגת המשנה הצרפתית (1): 2019/20

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2000
פרדריק אקשטיין

**פרדריק (פרידריך) אקשטיין** (בגרמנית: **Frederick Eckstein**; 17 בפברואר 1861, פרכטולדסדורף, אוסטריה התחתית – 10 בנובמבר 1939 וינה) היה איש אשכולות יהודי-אוסטרי,

## האיש
פרדריק אקשטיין היה תיאוסוף (תיאוסופיה היא מערכת דתית ופילוסופית שהוקמה בארצות הברית בסוף המאה ה-19) וחבר ועמית לעבודה (זמנית) של זיגמונד פרויד. אמיל מולט אמר: ״הוא היה השילוב המוצלח של ברוקנר והוגו וולף, אכן הזרוע הימנית של אנטון ברוקנר, ודאג שהעניינים שלו יעברו חלק כמזכירו האישי. נסע בעולם, שלט בג'ו-ג'יטסו ולימד את עצמו כל מיני טריקים קשים. הסיפור שהסתובב שהוא אימן את עצמו לקפוץ מרכבת שנוסעת במהירות מבלי להיפגע. הוא היה גם מתמטיקאי מוכשר ביותר ואיש מלומד מהרבה בחינות״.

## קורות חייו
בשנת 1889, בשבוע שלאחר הטרגדיה במאיירלינג, שבה נמצאו יורש העצר רודולף מאוסטריה ופילגשו מתים בנסיבות מסתוריות, נסעו הוא וחברו, המלחין אנטון ברוקנר (שבשבילו שימש גם כמזכיר פרטי). למנזר Stift Heiligenkreuz כדי לשאול את אב המנזר שם לפרטים על מה שקרה.

אקשטיין התוודע לנושא התיאוסופיה על ידי פרנץ הרטמן. ביוני 1886, הוא קיבל את כתב היסוד עבור הלשכה הווינאית של האגודה התיאוסופית בחתימה אישית של הלנה פטרובנה בלוואצקי. בשנת 1887, הוא ייסד לפיכך את הלשכה הרשמית הראשונה של חברה זו באוסטריה והפך לנשיא שלה. הוא היה מיודד עם גוסטב מיירינק וקשור לתיאוסוף הנרי סטיל אולקוט, כמו כן עד שעזב את וינה, גם עם רודולף שטיינר. האחרון העריך אותו באופן אישי ובילה זמן עם מארי לאנג בחוג התיאוסופיים בסביבות 1890, אך אז דחה את התיאוסופיה כ"חולשת שכלית".

ספרו של אקשטיין על אנטון ברוקנר פורסם ב-1923.

## פרסומיו (מבחר)
* אמיל מולט "חייו ותקופותיו של רודולף שטיינר"
* *Alte, unnennbare Tage. Erinnerungen aus siebzig Lehr - und Wanderjahren*. Reichner, Wien 1936 (Autobiographie)
** Neuauflage (Reprint): Edition Atelier im Wiener Journal Zeitschriften-Verlag, Wien 1988, 
* *Ältere Theorien des Unbewußten.* In: *Almanach des Internationalen Psychoanalytischen Verlages* 11, Wien 1936.
* *Das Unbewußte, die Vererbung und das Gedächtnis im Lichte der mathematischen Wissenschaft*. In: *Almanach des Internationalen Psychoanalytischen Verlages* 5, Wien 1930.
* *Die Flucht in das Unendlich kleine, Eine Leibniz-Studie*. Internationaler Psychoanalytischer Verlag, Wien 1932.
* *Erinnerungen an Anton Bruckner.* Universal-Edition, Wien 1924.
* als Hrsg. mit René Fülöp Miller: *Die Lebenserinnerungen der Gattin Dostojewskis.* Piper Verlag, München 1925.
* *Erlebnisse mit Mathematikern und Zauberern.* In: *Wiener Tagblatt* vom 6. April 1935, Nr. 9 (über seinen verstorbenen Freund Oskar Simony).
* Weitere psychoanalytische Publikationen in der von Adolf Josef Storfer herausgegebenen Zeitschrift „Die Psychoanalytische Bewegung“. Internationaler Psychoanalytischer Verlag, Wien

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:זיגמונד פרויד
קטגוריה:ילידי 1861
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1939
לחיות (שיר של קורין אלאל)

"**לחיות**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה בדצמבר 1996 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי של הזמרת, "כשזה עמוק".

## על השיר
"לחיות" נכתב והולחן על ידי מירי פיגנבוים ואלאל בהתאמה. על הפקתו המוזיקלית היה ערן צור אחראי. השיר מבטא רצון עז לקשר פשוט ואמיתי, המנוגד לחוויות שליליות וכאבים רגשיים של הדוברת מעברה. היא מתארת את הדברים שאינם רוצה בהם: רגעים של שטות וחוסר משמעות, ים סוער בלי יציבות, אבק דרכים שמסתיר את הדרך, שתיקה מפחד ותחושת בערה בלתי פוסקת. כל אלה הם סמלים לאירועים קשים מעברה המפריעים לה לחוות אהבה ולחיות חיים שלווים ומלאים.

הדוברת מבקש אהבה פשוטה ואמיתית, שתאפשר לה לחיות ולא למות מבחינה רגשית. היא רוצה לחוות שמחה ותחושת חום, לא שקיעות כשהשמש עדיין זורחת ולא לדעת למה הטוב הופך לרע. היא מבקשת לא להיות לבד במיטה קרה, אלא להיות בחברת מישהו שאוהב אותה. השיר כולו משדר כמיהה לקשר משמעותי ויציב, שבו הדוברת תוכל לחיות בצורה מלאה ואוהבת.

## עטיפה
לסינגל לא הוכנה עטיפה משלו. אולם במקביל אליו פורסמה גרסת הרמיקסים שלו, לה הופקה עטיפה משלה. רק התמונה בצבע ירוק עם אפקט טשטוש וצורת דמות מעורפלת. בחלק העליון יש לוגו האלבום "כשזה עמוק", שני חצאי סהר בצבע שחור על רקע לבן ושחור. הכיתוב המרכזי מציג את שמה של קורין אלאל, את שם השיר, "לחיות", ו"גרסאות רמיקס" בסוגריים.

בהמשך מופיעים שמות הרמיקסים: "דאנס רמיקס" ו"קלאב רמיקס", כאשר אלי אברמוב אחראי על הראשון ודי. ג'יי ג'אז על השני.

## הצלחה מסחרית
ב-8 בדצמבר 1996 הוצג "לחיות" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן נכנס לדירוג במקום העשירי. ב-12 בינואר 1997 עלה למקום הראשון – שם שהה שלושה שבועות רצופים. לבסוף, ב-23 בפברואר יצא מטבלת הדירוג השבועי לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מירי פיגנבוים
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ערן צור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
המרה (אלה)

במיתולוגיה היוונית, **המרה** (יוונית עתיקה: **Ἡμέρα**) היא האנשה של היום. לפי הסיודוס, היא הייתה בתם של ארבוס (חושך) וניקס (לילה), ואחותו של אתר. למרות שהן ישויות נפרדות בתאוגוניה של הסיודוס, המרה ואאוס (שחר) זוהו לעיתים קרובות זו עם זו.

## במיתולוגיה
לפי התאוגוניה של הסיודוס, המרה עזבה את טרטרוס בדיוק כאשר ניקס (לילה) נכנסה אליו; כאשר המרה חזרה, ניקס עזבה אותו:

## פולחן
בעוד שיש מעט עדויות לכך שהמרה קיבלה פולחן בימי קדם, עדויות ארכאולוגיות הוכיחו את קיומו של מקדש קטן להמרה והליוס, אל השמש, באי קוס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אלים יווניים קדומים
עמוס גולדברג

**עמוס גולדברג** (נולד ב-1966) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור חבר בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים ועמית במכון ון ליר בירושלים. עוסק בחקר השואה וזכרה, ומתמקד בהיסטוריה תרבותית וספרותית של היהודים בתקופת השואה, חקר הטראומה, ההיסטוריוגרפיה של השואה והתפתחות זיכרון השואה בעידן הגלובלי.

## ביוגרפיה
את כל שלושת תאריו האקדמיים קיבל באוניברסיטה העברית בירושלים. את הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 2007–2014 היה עורך משותף של כתב העת "דפים לחקר השואה". בשנים 2016–2018 עמד בראש חוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו של האוניברסיטה העברית בירושלים.

גולדברג מתח ביקורת על הדרך בה הברית הבינלאומית לזיכרון השואה מגדירה אנטישמיות, ואמר עליה כי "הפכה לכלי להשתיק כל ביקורת על הפוליטיקה הישראלית, הפכה לכלי להשתיק את חופש הביטוי". במקום זאת, הוא מיוזמי ומנסחי הצהרת ירושלים על אנטישמיות.

גולדברג טען כי פעולותיה של ישראל במהלך מלחמת ישראל-חמאס ב-2024 מגיעות לכדי רצח עם.

## פרסומים
* **טראומה בגוף ראשון: כתיבת יומנים בתקופת השואה**, אור יהודה: כתר זמורה ביתן דביר והוצאת הקשרים של אונ' בן-גוריון, 2012
* בשיר בשיר ועמוס גולדברג (עורכים), **השואה והנכבה: זיכרון, זהות לאומית ושותפות יהודית ערבית**, תל אביב: מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד 2015.
* **וזכרת: חמש קריאות ביקורתיות בזיכרון השואה הישראלי** (רסלינג 2024) 

* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים
* Prof. Amos Goldberg, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* Dr. Amos Goldberg, באתר של מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: היסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:חוקרי ג'נוסייד
קלוד דלווינקור

**'קלוד אטיין אדמון מארי פייר דלווינקור** (בצרפתית: **Claude Étienne Edmond Marie Pierre Delvincourt**,  12 בינואר 1888 – 5 באפריל 1954), היה פסנתרן ומלחין צרפתי.

## ביוגרפיה
דלווינקור נולד בפריז, בן לפייר דלווינקור ומרגריט פורה.

הוא למד בקונסרבטואר של פריז, תחילה אצל לאון בלמן ואחר אצל אנרי ביסר בן המאה. כמו כן למד קונטרפונקט ופוגה אצל ז'ורז' קוסאד והלחנה אצל שארל-מארי וידור. בשנת 1911 ושוב בשנת 1913 זכה בפרס רומא (בזכייה השנייה חלק עם לילי בולאנז'ה) אך ב-1915 נפצע קשה במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1932 התמנה למנהל הקונסרבטואר בוורסאי וב-1940 למנהל הקונסרבטואר של פריז, לאחר פרישתו של אנרי ראבו.

בשנות הכיבוש הגרמני, אולץ דלווינקור ליישם את חוקי הגזע של ממשלת וישי
בקונסרבטואר ולהרחיק פרופסורים וסטודנטים יהודים, אך הצליח, בעזרת אחייניתו של מורו לשעבר, מארי לואיז בלמן, למנוע גיוס של סטודנטים רבים לעבודות כפייה (חוק מ-16 בפברואר 1943). הוא קיבץ את הנגנים הצעירים אל תזמורת צוערי הקונסרבטואר ושכנע את השלטונות הגרמניים, שבכך הם ממלאים את חובתם. במקביל, הצטרף דלווינקור לחזית המוזיקאים הלאומית
(Front National des Musiciens). לא זו בלבד, "הוא עשה כל שביכולתו לגונן על להקתו, מעולם לא דרש מסמכים ותמיד השתדל להסתיר סטודנטים לא-חוקיים," והצליח להציל סטודנטים רבים, בצל איום הגסטאפו. בסופו של דבר, נאלץ להיעלם עד תום הכיבוש הצבאי.

דלווינקור מת ב-5 באפריל 1954, כשכיהן כמנהל הקונסרבטואר, מפציעה שנגרמה לו מתאונת דרכים באורבטלו, איטליה. העוגבר הנודע מרסל דופרה החליף אותו כמנהל הקונסרבטואר.

## קישורים חיצוניים

* [יוטיוב, דלווינקור, קטע ל[סקסופון] ופסנתר]
* יוטיוב, קלוד דלווינקור, פסנתר, רנה בנדטי, כינור, "Danceries" Rondo, Bourree, Basquaise, Louisiana, Farandole · Comments1.
* דף תוווים מיצירה של דלווינקור, הודעה על מכירה פומבית מ-2010

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה
השר הראשון של ויילס

**השר הראשון של ויילס** (בוולשית: **Prif Weinidog Cymru**) הוא ראש ממשלת ויילס ומגן החותם הוולשי. השר הראשון יושב בראש הקבינט הוולשי ואחראי בעיקר לגיבוש, פיתוח והצגה של מדיניות ממשלת ויילס. תפקידים נוספים של השר הראשון כוללים קידום וייצוג רשמי של ויילס, מבית ומחוץ, ואחריות לעניינים חוקתיים, בהתאם לסמכויות הממשלה הוולשית.

השר הראשון הוא חבר הפרלמנט הוולשי (הסנד), הנבחר על ידי הפרלמנט, לפני שמונה רשמית על ידי המונרך. חברי הקבינט הוולשי ושרים זוטרים של הממשלה הוולשית, כמו גם קציני משפט, מתמנים על ידי השר הראשון. כראש הממשלה הוולשית, השר הראשון אחראי ישירות לפרלמנט על מעשיהם ועל פעולות הממשלה הוולשית. המשרד הראשי של השר הראשון נמצא בבית הוול (*Tŷ Hywel*; על שם הוול ד'ה), אשר צמוד לבניין הפרלמנט בקרדיף ביי. משרד נוסף נמצא בבנייני קראון, פארק קת'ייס, קארדיף, המהווה את מטה הממשלה הוולשית.

השרה הראשונה המכהנת של ויילס היא אלינד מורגן, היא מונתה רשמית לתפקיד על ידי הפרלמנט הוולשי ב-6 באוגוסט 2024, כאשר המלך צ'ארלס השלישי אישר את המינוי עוד באותו היום.

## תפקיד
[250px|ממוזער|השר הראשון וון גטינג במעמד הצגת הקואליציה שלו, [21 במרץ 2024]]
250px|ממוזער|בית הוול, משכן הממשלה הוולשית הצמוד לבית הסנד (הפרלמנט הוולשי)
על פי ההסדרים בחוק ממשלת ויילס משנת 1998, תפקידים ביצועיים מוענקים לפרלמנט הוולשי ולאחר מכן מואצלים בנפרד לשר הראשון ולשאר שרי הקבינט לפי הצורך.

עד לחוק ממשלת ויילס משנת 2006, אלו היו האצלות סמכויות של ממשלת בריטניה. אולם מאז נכנס החוק לתוקף במאי 2007, השר הראשון מונה על ידי המונרך ומייצג את הכתר בוויילס. למרות שבאופן מעשי ההבדל הוא לא ניכר, זה היה שינוי סמלי עצום, שכן לראשונה ראש הממשלה בוויילס מתמנה על ידי הכתר בעצת הנציגים הנבחרים של העם הוולשי.

השר הראשון ממנה את הממשלה הוולשית, כולל השרים, סגני השרים ואת היועץ הכללי לוויילס, זאת באישור הכתר הבריטי. תחומי האחריות של השר הראשון כוללים ביסוס ותיאום מדיניות, אחריות לפעילות הקבינט והממשלה הוולשית ויחסי ויילס עם שאר הממלכה המאוחדת, אירופה ושאר העולם.

## השרים הראשונים של ויילס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויילס: פוליטיקה
ויילס
קטגוריה:ויילס: ממשל