קאריי

**קאריי** (ברומנית: **Carei** או **Careii Mari**; בהונגרית: **Nagykároly** נאג' קארוי; בגרמנית: **Grosskarol** או **Großkarl**; ביידיש: **קראָלי**, **קרולע** או **קרולי**) היא עיר במחוז סאטו מארה, בחבל פרטיום, בימינו טרנסילבניה (במובן הרחב), כיום בצפון-מערב רומניה סמוך לגבול עם הונגריה. נמצאת במרחק כ-100 קילומטר צפונית מן העיר אוראדיה ו-34 קילומטר מערבית - דרום-מערבית מסאטו מארה.

העיר מונה כ-21,000 תושבים (2011), מתוכם 55% הונגרים, 40% רומנים, 2.5% צוענים ו-2.5% גרמנים. בתחום השיפוט של קאריי נמצא גם הכפר ינקולשט (בהונגרית - סנטיאנושמאיור).

## שם העיר
ימין|150px|הסמל ההרלדי של משפחת קארוי על קיר הטירה|ממוזער
ככל הנראה שם העיר קשור לשם של אדם. שם זה, המופיע בתעודה משנת 1262 כ-"קארוּל" מקורו במילה טורקית קדומה המציינת סוג של נץ - בהונגרית של ימינו -קרוואי (karul-karvaly). הנץ מופיע על סמלה ההרלדי של משפחת קארוי. שם היישוב התגלגל מ"קארוּל" (1320) דרך "קארוֹל" (1385) ל"נאג'-קארוי (Nagy-Károly) בשנת 1428. לפי שערה זו מקור שם משפחת האצילים קארוי הוא שם היישוב.
לפי השערה אחרת שם ביישוב נגזר משם משפחת קארוי (קארל או קרולוס, כלומר "מלך" בגרסה הונגרית)

## היסטוריה
### ימי הביניים
בשנת 1264 משפחת האצולה קארוי, ענף של קלאן קפלון, קבעה בקאריי את מגוריה. המרכז הישן של היישוב השתרע בין טירת קארוי ובין הכנסייה הרומית-קתולית של היום.

המסמך ההיסטורי הראשון שמזכיר את שם העיר הוא מ-20 במרץ 1320 ובו מצוין היישוב בשם וילה קארול (Villa Karul). בשנת 1346 נתן לאיוש הראשון, מלך הונגריה היתר לקיום יריד שבועי בכל שבת. בשנת 1387 החליט המלך ז'יגמונד לבית לוקסמבורג, להפוך את היישוב למרכז מחוז, למנות לה מנהיג - "אישפאן", והרשה לנהל בה גם בית משפט לעבירות חמורות שדינם מוות. בשנת 1398 כלל היישוב בסך הכל שלוש סימטאות עם בתים כפריים עשויים טיט ומכוסים קנה, ומסביב לה השתרעה אחוזת משפחת האצילים קארוי.
200px|ממוזער|ימין|פרוטומה של שאנדור קארוי במרכז העיר

### השלטון האוסטרי. הרפורמציה.
בתחילת המאה ה-15 תחת הנהגתו של שימון קארוי התחיל היישוב להתפתח. בשנת 1418 הורה המלך שצמיתים שנקלטו בעיירה לא יוחזרו לבעליהם.
ב-1482 החל לאיוש קארוי, ברשות המלך מתיאש הוניאדי, לבנות לעצמו בית מאבן.
בעשורים הבאים, מול האיום העות'מאני, הפך הבית למצודה מבוצרת, עם חפיר, ארבעה מעוזים בפינות וגומחות ירי לתותחים.
אחרי קרב מוהאץ' שבו השתתפו גם לוחמי הרוזנים ("בנדריום") של העיר, הפכה העיר לחלק מהממלכה ההונגרית המזרחית המזוהה עם נסיכות טרנסילבניה, מדינה בת חסות של האימפריה העות'מאנית. הסכסוך שפרץ בין פרדנינד הראשון לבית הבסבורג למלך יאנוש זאפויה
בהתחלה צידדה משפחת קארוי במחנה של זאופיה וב-1558 הפקיע פרדיננד את נכסיהם. עם זאת הייתה העיר למוקד של הדת הפרוטסטנטית, החל מ-1567 - קלוויניסטית. מאוחר יותר החזיר המלך פרדיננד את זכויות משפחת קארוי על כנם. בעיר התקיימו ועידות דתיות - סינוד - ב-1590 שמשתתפיו מחו נגד אימוץ לוח השנה הגרגוריאני בהונגריה, אחר ב-1591 ו-1584. בקאריי נולד גאשפאר קארוי, האיש שב-1586 תרגם לראשונה את כתבי הקודש של הנצרות, כולל הצנ"ל לשפה ההונגרית.

ב-1592 הרחיב הברון מיהאי קארוי את ביצורי העיר שנבנו בעיקר מעפר.
אחרי פשיטת תגמול עות'מאנית, הסכימה העיר לשלם מס קבוע לטורקים. בזכות עמדתה האסטרטגית, הייתה קאריי חלק מסדרת ביצורים שנבנו נגד העות'מאנים והייתה מסוגלת בהמשך להדוף את מתקפות המוסלמים. הביצורים הורחבו עוד בין 1661 ל-1666 והוצב בה חיל מצב גרמני מצויד בארטילריה. יחד עם זאת העיר סבלה ממתקפות חוזרות ונשנות, מדליקות שגרמו לה נזק רב. היא נבנתה מחדש ב-1678.

העיר הוצתה שוב פעם בימי המרד של פרנץ ראקוצי, אוכלוסייתה הצטמצמה נעשתה עניה.
### המשך השלטון ההבסבורגי. התיישבותם של הגרמנים ושל מהגרים אחרים
חלה התאוששות בעקבות הסכם סטמאר וכשבני קארוי הועלות לתואר רוזנים.
כעבור זמן קצר התחיל הרוזן שאנדור קארוי לעודד הגירה לאזור של גרמנים הקרויים "שוואבים". הראשונים ביניהם שתנחלו פה היו 124 משפחות מויטמברג.
בהמשך הגיעו לאזור גם סלובקים, יהודים ורוסינים.
מאמצי ההתיישבות הגרמנית התחזקו בימי פרנץ קארוי. ב-1762 התיישבו בקאריי עוד 132 משפחות שוואביות. לבסוף 466 משפחות שוואביות הקימו שני רבעים בעיר.
המהגרים תרמו לשגשוג העיר והאזור. ב-1727 קמה גימניסה פיאריסטית, ב-1756 הוקם בית דפוס וב-1756 - גם בית מרקחת.

בשלהי המאה ה-18 העיירה כללה כמה שכונות: רובע בעלי המלאכה, רובע השוואבים, רובע ההיידוקים, רובע הרחוב הגדול, רובע העיר החדשה, רובע היהודים, ורובע הצוענים. בראשות כל רובע עמדו שופט, נוטריון ופקיד, למעט מנהיג רובע הצוענים שנקרא ווייבוד (בהונגרית:ויידה). בעיירה גרו גם כמה משפחות של אצילים קטנים - צ'יסאר, פקטה, יאסטראבסקי, איריני, לובי, מדץ, ספלונצאי ושוהאני. רוב התושבים היו צמיתים או איכרים ממעמדים שונים, אך חיו בה גם סוחרים ובעלי מלאכה. בשנת 1784 פעלו בקאריי 370 בעלי מלאכה שעסקו ב-54 מלאכות והיו מאוגדים בגילדות.

### עיר מושב של מחוז סטמר
ב-1780 הפכה נאג'קארוי או קאריי לעיר המושב של מחוז סטמר. ב-1828 מספר התושבים הגיע ל-11,000. העיר ניזוקה ברעידת אדמה ב-1834 אולם ההרס הגדול של העיר התרחש ב-1835 בעקבות דליקה ענקית שהחריבה 350 בתים.
דליקה גדולה חזרה גם ב-6 במאי 1887. מועצת העיר תכננה אחר כך את שיקום העיר והטביעה את חותמה על בניית הבתים וארגון הרחובות. ב-1845 בעזרת הרוזן ג'רג' קארוי נבנה בית החולים של העיר.
אף על פי שבין 1920-1760 היתתה קאריי בירת המחוז סטמר, התפתחות התעשייה הייתה מוגבלת והכלכלה נותר חקלאית בבסיסה למעשה עד סביבות שנת 1960.

### האימפריה האוסטרו-הונגרית
150px|ממוזער|שמאל|בול של ממלכת הונגריה במסגרת אוסטרו-הונגריה, עם החותמת "נאג'קארוי"
ב-1871 מסילת ברזל חיברה את קאריי עם סאטו מארה ועם דברצן. המסילה הורחבה ב-1887 עם פתיחת קו הרכבות טשנאד - סרמשאג-זאלאו וב-1905 הקו אל מאטסלקה. במהלך המאה ה-19 המתיישבים הגרמנים וכן קבוצות אתניות נוספות כמו סלובקים ויהודים עברו תהליך של הונגריזציה אולם שמרו את השתייכותם הדתית שהבדילה אותם מהרוב הרפורמי ההונגרי.
אחרי 1887 חלה תנופה לתעשייה הקלה ולתעשיית המזון. נפתח גם בית חרושת לנייר. בשנים 1896-1893 שיפץ הרוזן אישטוואן קארוי את טירת המשפחה, לפי תוכנית האדריכל ארתור מייניך והיא קיבלה את צורתה הנוכחית. ב-1904 הונהגה רשת חשמל ועד 1914 נפתחו בתי ספר נוספים. ב-1910 בנו תחנת רכבת הקיימת גם כיום.

### ממלכת רומניה. תכתיב וינה.
200px|ממוזער|שמאל|מלך רומניה, פרדיננד הראשון והמלכה מריה מבקרים בקאריי בימי המלחמה בין רומניה לרפובליקה הסובייטית ההונגרית ב-1919
200px|ממוזער|שמאל|כניסת הצבא ההונגרי לקאריי. רחוב פני (אוזיניי). 1940
אחרי התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה והכרזת האיחוד של טרנסילבניה עם ממלכת רומניה, ב-19 באפריל 1919 בימי המלחמה בין רומניה ל נכנסו הכוחות הרומנים לעיר. לפי חוזה טריאנון ביוני 1920 הפכו העיר והסביבה רשמית לחלק מרומניה. ב-1926 העיר סופחה למחוז סלאז'. בין מלחמות העולם התעשייה העיקרית כללה טחנות קמח, המפעל לשמן "ארדיאלול", תחנה לאיסוף ולהתססת הטבק וכמה בתי מלאכה.

באוגוסט 1940 בלחץ גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית שכפו כבוררים על רומניה את תכתיב וינה השני הונגריה השתלטה בחזרה על צפון טרנסילבניה, כולל קאריי.
בשלהי מלחמת העולם השנייה העיר נכבשה על ידי הכוחות המשולבים של ברית המועצות ושל רומניה בקרב קאריי שהתנהל ב-25 באוקטובר 1944. התאריך הזה נחגג ברומניה החל מ-1959 כ"חג הצבא הרומני". לזכר קרב קאריי הוקמה במרכז העיר אנדרטת החייל הרומני, יצירה של הפסל גזה וידה.

### השלטון הקומוניסטי ברומניה

200px|ממוזער|שמאל|מיקום קאריי בצפון-מערב רומניה
אחרי 1950 סופחה קאריי לאזור באיה מארה. אחרי 1968 בימי שלטון צ'אושסקו נערכה חלוקה טריטוריאלית חדשה והעיר הפכה לחלק מהמחוז סאטו מארה
בימי השלטון הקומוניסטי עברה קאריי תהליך של תיעוש.

## דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין מ-2021 מספר התושבים של העיר היה18,957, מה שסימן ירידה משמעותית לעומת המפקד הקודם מ-2011 כשנספרו 20,775.

התפתחות האוכלוסייה במהלך המאות -20–21:


ImageSize = width:500 height:300
PlotArea = left:70 right:40 top:20 bottom:20
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
Colors =
 id:gray1 value:gray(0.9)
DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:30000
ScaleMajor = unit:year increment:3600 start:0 gridcolor:gray1
PlotData =
 bar:1880 color:gray1 width:1
 from:0 till:12523 width:15 text:12523 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1890 color:gray1 width:1
 from:0 till:13475 width:15 text:13475 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1900 color:gray1 width:1
 from:0 till:15382 width:15 text:15382 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1910 color:gray1 width:1
 from:0 till:16078 width:15 text:16078 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1920 color:gray1 width:1
 from:0 till:15294 width:15 text:15294 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1930 color:gray1 width:1
 from:0 till:16042 width:15 text:16042 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1941 color:gray1 width:1
 from:0 till:15850 width:15 text:15850 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1956 color:gray1 width:1
 from:0 till:24050 width:15 text:24050 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1966 color:gray1 width:1
 from:0 till:19686 width:15 text:19686 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1977 color:gray1 width:1
 from:0 till:24050 width:15 text:24050 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1992 color:gray1 width:1
 from:0 till:26372 width:15 text:26372 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2002 color:gray1 width:1
 from:0 till:23182 width:15 text:23182 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2011 color:gray1 width:1
 from:0 till:21112 width:15 text:21112 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2021 color:gray1 width:1
 from:0 till:18975 width:15 text:18957 textcolor:red fontsize:8px

### ההרכב האתני-דתי
לפי נתוני המפקד ההונגרי מ-**1911** חיו בקאריי:
*15,772 דוברי הונגרית "כשפת אם" (98.10%)

*216 דוברי רומנית "כשפת אם" (1.34%)
*63 דוברי גרמנית "כשפת אם" (0.39%)

לפי החלוקה לפי דתות:
*5,932 נוצרים רומים-קתוליים
*3893 נוצרים יוונים-קתוליים
*3.500 נוצרים רפורמים
*2491 יהודים
*230 נוצרים אוונגליים (לותרנים)

ב-**2002** :
מתוך 23,182 תושבים:
*12,586 הונגרים (55.29%)
*9,634 רומנים
*524 גרמנים
*385 צוענים
נספרו 24 אוקראינים, 4 יהודים, 2 סלובקים

לפי האמונה הדתית:
*8,235 נוצרים רומים-קתולים - 35.43%
*8,057 נוצרים אורתודוקסים
*4,089 נוצרים רפורמים
*1,688 נוצרים יוונים-קתוליים
נספרו גם 79 פנטיקסוטלים, 62 בפטיסטים, 57 אדוונטיסטים, 39 אוונגליים לותרנים סינודו-פרסביטריאנים, 21 ללא דת, 12 אוניטריאנים, 6 לותרנים לפי אמונת אוגסובורג
5 אורתודוקסים בסגנון ישן, 5 יהודים, 3 מוסלמים, 3 נוצרים לפי אוונגליון,3 לותרנים, 1 אתאיסט, 21 לא הצהירו.

ב- 2011 חיו בקאריי:
*10,950 הונגרים
*8,077 רומנים
*479 גרמנים
*460 צוענים
*17 אוקראינים וכו'

### הרומנים
ב-1741 חיו בעיר 49 משפחות רומניות, בזכות מאמציו של הרוזן קארוי להגדיל את אוכלוסיית היישוב, לצד מתיישבים גרמנים, סלובקים, רוסינים ויהודים.
מספר הרומנים עלה אחרי איחוד טרנסילבניה עם ממלכת רומניה.
ב-1944-1940 הייתה רדיפה נגדם בימי הכיבוש מחדש של האזור בערבות תכתיב וינה.
ב-25 באוקטובר 1944 בעקבות קרב קאריי הצבא הרומני והצבא הסובייטי נכנסו לעיר ושמו קץ לשלטון ההונגרי. בהמשך בייחוד בזמן שלטונו של צ'אושסקו התחזק היסוד הרומני בעיר .ב-2002 מתוך 23,182 תושבים 9634 היו רומנים (41.56%)

### ההונגרים
ההונגרים שלטו באזור כאלף שנה.
ב-2023 הם מהווים בקאריי יותר ממחצית התושבים: 8714 מ-18,957
עם הדמויות החשובות של התרבות ההונגרית במקום נמנו מיהאי רוואי שפרסם כאן ב-1778 קובץ שירה בהונגרית. הרוזן  שאנדור קארוי הקים ב-1725 גימנסיה פיאריסטית .
ילידת העיר, מרגיט קפקה (1918-1880) הייתה סופרת הונגרייה ידועה.

### השוואבים
ב-1712 הובא לקאריי גל ראשון של מהגרים גרמנים רובם מדרום ויטמברג, כמה משפחות מבאדן ומבוואריה. יוזם ההגירה היה הרוזן שאנדור קארוי שביקש ליישב אותם בקאריי ובסביבה. הם היו אמורים לחזק גם את הנוכחות הקתולית אחרי שהונגרים רבים באזור הפכו לקלוויניסטים. המתיישבים נודעו לימים כ"שוואבים של סטמר" . הראשונים הגיעו ב-41 ביולי 1712. בהתחלה תנאי המחיה היו קשים, היו מקרים של מוות בדרך, במיוחד של ילדים. הם התפזרו אחרי חמשב שנים.
אחרי 1743 פרנץ קארוי הביא מתיישבים שוואבים חדשים וחילק להם 30-40 אקרים למשפחה והעניק להם פטורים ממסים. ב-1744 חיו בעיר רק שבעה בעלי מלאכה שוואבים. בין 1747-1745 התיישבו בה 31 איכרים מווירטמברג ועוד 31 מיישובים בסביבה. בין 1752-1748 הגיעו עוד 91 איכרים מגרמנים ו-38 מהיישובים באזור. עד 1774 באו עוד 17 צמיתים ו-49 אריסים מגרמניה ועוד 31 צמיתים ו-19 אריסים מיישובים בסביבה. .
במהלך השנים בעיקר במאה ה-19 חלק גדול מהאוכלוסייה השוואבית התבססה והתבוללה בשפה והתרבות ההונגרית השלטת. עם סיפוח האזור ב-1918 לרומניה השלטונות הרומנים עודדו את השימוש בשפה הגרמנית במקום ההונגרית, כולל בפולחן בכנסיות הרומיות-קתוליות. בראש הארגון של השוואבים המקומיים עמד באותה תקופה ד"ר וינטרהופן. החל משנות ה-1930 חלק מהגרמנים המקומיים הצטרפו לארגוני הפולקסגרופן הפרו-נאציות. בימי מלחמת העולם השנייה רבים התגייסו לוורמכט ולוואפן אס אס אותם העדיפו על הצבא הרומני. החל מ-1945 אחרי כיבוש האזור על ידי הצבא הסובייטי והרומני, גורשו אלפי שוואבים לעבודות פרך בברית המועצות. חזרו רובם עד 1951.
ב-2023 חיו בקאריי 320 גרמנים

### יהודי קאריי
[ממוזער|ימין|אנדרטה לזכר יהודי קרולי ו[סאטו מארה|סאטמר שנספו בשואה, בבית הקברות בחולון]]
בקאריי הייתה קהילה יהודית חשובה. היהודים קראו לעיר "קרולי", "קרולע" או "קראלי".
אחרי 1720 היגרו לעיר יהודים מגליציה. בימי מנהלו של הרוזן שאנדור קארוי היה להם מנהיג שלהם. ב-1741 50 חלקות אדמה נתרמו על ידי הרוזן קארוי לשם הקמת רובע יהודי "ז'ידוקז" Zsidóköz.
רב הקהילה הראשון, היה הרב מאיר יהודה לייב איסטרייך שכיהן משנת תק"י עד פטירתו בשנת תקל"ה. אחריו כיהן בנו רבי משה אריה, עד לפטירתו בשנת תק"פ. אחר פטירתו רצו למנות את בנו הרב יהונתן בנימין עסטרייכער, אך ראש הקהל התנגד, ובהשפעתו מונה הרב יצחק פרנקל (חתן הרב יואב רוזנבוים) לרב העיר. עוד כיהנו ברבנות העיר הרב שאול בראך, הרב יואל טייטלבוים והרב אברהם אביש הורוביץ.

בעקבות השואה חזר לקאריי מספר קטן של יהודים. רוב הניצולים עלו לישראל.
ב-2023 נספרו בקאריי 5 יהודים.

### צוענים

### סלובקים
ב-1720 הזמין הרוזן קארוי סלובקים לותרנים להתיישב בעיר.

### רוסינים (אוקראינים)
בסביבות 1720 היגרו לקאריי גם רוסינים יוונים-קתולים, להזמנת הרוזן קארוי.

## ערים תאומות
* 
* 
* 

## גלריה

תמונה:Saint Joseph Calasanctius church Carei.jpg|כנסיית יוספוס קלאסנקטיוס  
תמונה:A_nagykárolyi_református_templom.jpg|הכנסייה הקלוויניסטית
תמונה:Carei_Great_Synagogue.jpg|בית הכנסת הגדול
תמונה:Carei town hall.jpg|בית העירייה של קאריי
תמונה:Carei castle.jpg|ארמון קארוי
תמונה:Karolyi castle front.jpg|ארמון קארוי, החזית
תמונה:Carei water tower.jpg|מגדל המים של ארמון קארוי
תמונה:Carei Castle, Satu Mare County-4.jpg|סמל משפחת קארוי על הארמון


## לקריאה נוספת
* פנקס הקהילות רומניה, עמוד 233-241
* נאג'-קארוי (קרולי, קראלי), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 254-257. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*על הגרמנים האתניים ברומניה באתר הרסטובאץ
*מי הם השוואבים של סטמר? באתר "סיפורים סקסונים" ברומנית

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה