open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנסטר

**מנסטר** (באנגלית: **Munster**, באירית : **an Mhumhain** או **Cúige Mumhan**) היא הדרומית שבין ארבע פרובינציות אירלנד. מקורו של השם מנסטר בשבטי ה-Mhumha ששכנו באזור בתקופות קדומות, בתוספת הסיומת הנורדית staðr, שמשמעותה ארץ.

שטחה של מנסטר הוא 24,279 קמ"ר, ואוכלוסייתה נאמדת בכ-1.17 מיליון נפש נכון ל-2006.
שניים ממנהיגיה הבולטים של אירלנד דניאל או'קונל ומייקל קולינס נולדו במנסטר.

המחוזות הכלולים בשטח הפרובינציה הם:
*מחוז קורק - שטחו כ-7,460 קמ"ר, כ 480,000 תושבים (נכון ל-2006).
*מחוז קלייר - 3,242 קמ"ר, כ-111,000 תושבים.
*מחוז קרי - 4,748 קמ"ר, כ-139,000 תושבים.
*מחוז לימריק - 2687 קמ"ר, כ-184,000 תושבים.
*מחוז טיפררי - 4,304 קמ"ר, כ-149,000 תושבים.
*מחוז ווטרפורד - 1,838 קמ"ר, כ-108,000 תושבים.

העיר הגדולה בפרובינציה היא קורק, בה מתגוררים כ-213,000 תושבים, ואחריה לימריק (130,000) וווטרפורד (55,000). בלימריק הייתה קהילה יהודית בתחילת המאה העשרים, אולם לאחר חרם לימריק ב-1904 ואילך עברו מרבית יהודיה לקורק.

השם האירי הנפוץ "מונהאן" (Moynihan, Monahan, Monaghan, וגרסאות נוספות) מקורו ב-O' Muimhneachain, שפירושו גבר שמוצאו במנסטר. שם זה נפוץ מאוד במחוזות קורק וקרי.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:אירלנד: פרובינציות
צ'ארלי סה

**צ'ארלי סא** (בספרדית: **Charlie Zaa**, בשמו האמיתי **קרלוס אלברטו סאנצ'ס רמירס**, ** Carlos Alberto Sánchez Ramirez**, (נולד 30 בינואר 1974) הוא זמר-יוצר קולומביאני השר שירי בולרו וסגנונות מוזיקליים אחרים. הוא זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית ובקרב ההיספנים בארצות הברית.

## קורות חייו
צ'ארלי סא נולד ב-1974 בעיר חירארדוט, במחוז קונדינמרקה בקולומביה. הוא בנו של המוזיקאי לואיס הומברטו סאנצ'ס.

הוא החל את צעדיו בעולם הבידור בגיל 12, אך את הופעת הבכורה שלו ערך בגיל 16 עם להקת "נפש השכונה" ("Alma de barrio"). צ'ארלי היה זמר של להקות "גרופו ניש" (Grupo Niche) במשך שלוש שנים  והיה חלק מלהקת ״גואיאקאן״ (Guayacán) במשך שנתיים.

בשנת 1996 פצח בקריירת סולו, פנה לקצב הבולרו והוציא אלבום בכורה בשם "רגשות" (*Sentimientos*), הכולל יצירות ידועות של המלחין האקוודורי חוליו חאראמייו (Julio Jaramillo), של המלחינים אולימפו קארדנס (Olimpo Cárdenas) ואוסוולדו מוראלס (Osvaldo Morales). ״רגשות״ נמכר בשלשה מיליון עותקים ברחבי אמריקה הלטינית וארצות הברית,

ב-1998 יצאה האלבום השני שלו בשם "רגש שני" (Un segundo sentimiento), המשך של אלבומו הקודם.

בשנת 2001 נסע לארצות הברית והשתתף בהקלטת הסינגל "הפרידה האחרונה" (El último adiós) המוקדש לקורבנות הפיגוע במגדלי התאומים בניו יורק.

בשנת 2002 הוציא דיסק בשם "רגשות גדולים" ("רגשות גדולים") שחזר על חלק מלהיטיו הקודמים.

ב-2013, אחרי משבר אישי, שב סא לעולם המוזיקלי ולסגנון המקורי שלו: הסלסה. האלבום שהחזיר אותו לבמה נקרא "בזמנים אחרים" (En otro tiempo) וכלל שירים שזכו לפופולריות עם "גרופו ניש" (Grupo Niche), שאיתם שר סא 20 שנה קודם לכן. ב-2015 הוא חזר לסגנון הרומנטי עם "המתנה הטובה ביותר שלי" (Mi mejor regalo), מחווה למלחין חואן סבסטיאן, והאלבום הופק עבור סוני מיוזיק על ידי סרג'יו ג'ורג'. זה היה האלבום הראשון של סא בחברת התקליטים הזאת.

ב-26 במאי 2017, הוא הוציא את אלבומו "חגיגה" (Celebración), לכבוד עשרים שנה לאלבום הבכורה ״רגשות״ שמכר עד היום יותר מ-6 מיליון יחידות ברחבי העולם וזכה בתעודת יהלום והשפיע על דור שלם של מבצעים רומנטיים באמריקה הלטינית.

Celebración שהופק על ידי מריאנו פרס גרסיה, כולל גרסאות חיות חדשות של כל הלהיטים הגדולים של ״רגשות״, כולל "Un disco más", "Rondando tu esquina" ו-"Nuestro juramento". לראשונה, סא ביצע בו שני שירים קלאסיים של חוליו חרמילו, "De cigarro en cigarro" ו"אני שונא אותך ואני אוהב אותך". סא מלווה באורחים מיוחדים כמו לה סונורה סנטנרה, לזלי גרייס, יורי, כריסטיאן קסטרו, קרלוס ריברה, ריו רומא, מרגריטה לה דיוסה דה לה קומביה וקטלינה גרסיה, סולן הלהקה מסייה פרינה. אלבום זה, בן 15 רצועות, שהוקלט בהופעה חיה באולפני Sony Music במקסיקו סיטי, הגיע גם עם DVD.
### חייו הפרטיים
נשוי לאלסי ג'נט הויוס טמאיו (Elsy Janeth Hoyos Tamayo), לשעבר מיס קולומביה 1993, ולזוג שני ילדים.

## פרסים ואותות הוקרה
*1998 - פרס "אמן שנה" - Latin Music Billboard Award

## דיסקוגרפיה
*1996: *Sentimientos*
*1998: *Un segundo sentimiento*
*1999: *The Remixes*
*2000: *Ciego de amor*
*2001: *De un solo sentimiento*
*2002: *Grandes sentimientos*
*2004: *Puro sentimiento*
*2008: *La historia de Charlie Zaa*
*2009: *De Bohemio*
*מבחר להיטים:
**Deseos
**Ciego de Amor
**Flor sin Retoño (פרח בלי חוטר) בולרו מאת המלחין המקסיקני רובן פואנטס (נ1926)
**Pasiones

## קישורים חיצוניים

* 
* כתבה בעיתון אל אוניברסו מגואיאקיל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים קולומביאנים
קטגוריה:אמני סוני מיוזיק לטין
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1974
אספן (קולורדו)

**אספן** היא עיירת סקי יוקרתית ופופולרית בהרי הרוקי, בקולורדו.

העיר הוקמה בסוף המאה ה-19 כמחנה של כורי-כסף, על אדמות שבט היוט. העיירה נקראה על שם מין מסוים של עצי צפצפה הנפוצים באזור.

אספן שוכנת בחלק הדרומי ביותר של עמק רורינג פורק ("Roaring Fork Valley") ולאורך נהר רורינג פורק שהוא יובל של נהר הקולורדו.
הכביש המהיר המוביל לעיר הוא "כביש 82", כבישים אחרים המובילים לעיר נחסמים בעונת החורף.

## ערים תאומות
לאספן שש ערים תאומות.

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* כתבה על בית חב"ד באספן

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:אתרי סקי בארצות הברית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1879
החרטות של מיס אוסטן

**החרטות של מיס אוסטן** (באנגלית: **Miss Austen Regrets**) הוא סרט טלוויזיה בריטי בהפקת ה-BBC. הסרט מבוסס על שנות חייה האחרונות של הסופרת ג'יין אוסטן, כשהיא מביטה אחורה על חייה, ועוזרת לאחייניתה האהובה פאני למצוא חתן. הסרט שודר לראשונה בארצות הברית ב-3 בפברואר 2008 ברשת הטלוויזיה הציבורית PBS כחלק מסדרת סרטי דרמה של "עונת ג'יין אוסטן". בבריטניה הוא שודר ב-1 BBC ב-27 באפריל 2008. התסריט מבוסס על מכתביה של אוסטן, ועל אירועים שונים בחייה.

## תקציר עלילה
הסרט פותח בסצנה בה האריס ביג-ויתר, בעל אחוזת מנידאון, מציע נישואים לג'יין אוסטן והיא מסכימה להתחתן איתו. למחרת היא משנה את דעתה ודוחה את הצעת הנישואים.

שתים עשרה שנה אחר כך, ג'יין אוסטן עדיין רווקה וחיה בהמפשייר עם אמה ואחותה. היא מוזמנת להתארח אצל אחיה אדוארד בקנט, שם אחייניתה פאני, המתלבטת אם להענות לחיזוריו של מר פלאמפטרי, מבקשת את עצתה. השתיים משוחחות על אהבה ונישואים. פאני מנסה לשמוע מדודתה האם היה לה סיפור אהבה, וג'יין מספרת לה על הרומן הקצר שהיה לה עם טום לפרוי, ועל הפרידה ממנו. היא מדגישה שהיא סבלה מכך רק זמן קצר. בתקופה זו היא כותבת את ספרה "אמה".

ג'יין חוזרת לביתה בהמפשייר ומתחילה לכתוב את "הטיית לב". ב-1815 היא נוסעת ללונדון ומתגוררת בביתו של אחיה הנרי, העוסק בהוצאה לאור של ספריה. כשהנרי נופל למשכב, ג'יין מוצאת רופא, והוא מרבה לבקר בביתו של הנרי ומתיידד עם ג'יין. בלונדון היא מקבלת הזמנה לבקר בארמונו של הנסיך העוצר, ונפגשת עם הספרן שלו שמציע לה נושאים לכתיבת הרומן הבא שלה. 

שוב בביתה שהמפשייר ג'יין ממשיכה בכתיבת "הטיית לב". היא חשה ברע, ומנסה להסתיר זאת מבני משפחתה. הנרי פושט רגל ומפסיד את כל רכושו, וגם אדוארד מפסיד כסף רב. אמם מאשימה את ג'יין במצבם הכלכלי הקשה, כיוון שסרבה להצעת נישואים מאדם עשיר.

הסרט מסתיים אחרי מותה של ג'יין עם נישואיה של פאני. פאני רואה את קסנדרה כשהיא שורפת את המכתבים שכתבה ג'יין.

## צוות השחקנים
* אוליביה ויליאמס - ג'יין אוסטן
* אימוג'ן פוטס - פאני אוסטן נייט
* גרטה סקאקי - קסנדרה אוסטן
* יו בונוויל - הכומר ברוק ברידג'ס
* אדריאן אדמונדסון - הנרי אוסטן
* ג'ק יוסטון - צ'ארלס היידן
* פילידה לאו - מרת אוסטן
* פיפ טורנס - אדוארד אוסטן-נייט
* טום הידלסטון - ג'ון פלאמפטרי
* ג'ייסון ווטקינס - הכומר קלארק

## ראו גם
* ג'יין אוסטן בתרבות הפופולרית

## קישורים חיצוניים

* על הסרט באתר ה-BBC

קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה ביוגרפיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית אמריקאיים
הסגנון הארץ-ישראלי

ממוזער|250px|ציור חזית הגימנסיה הרצליה בתל אביב
ה**סגנון הארץ-ישראלי** הוא סגנון ארכיטקטוני שנוצר בארץ ישראל על ידי ראשוני האדריכלים הציוניים שפעלו בה – אלכסנדר ברוואלד, יוסף ברסקי, עקיבא אריה ויס, ברוך פפירמייסטר ואחרים. סגנונם הארכיטקטוני, שהתפתח בעיקר בשני העשורים הראשונים של המאה העשרים, מתאפיין במאמץ לייצר סינתזה בין האדריכלות המערבית-אירופית לבין האדריכלות הערבית-מקומית. מאמץ זה ביטא את אמונתם של אנשי העלייה השנייה ביכולתם להתערות בארץ ישראל ולהפוך לחלק אורגני מהתרבות המקומית – אמונה שבאה לביטוי גם בלבושם הכמו-ערבי; באימוץ מקצועות "מקומיים" כמו שמירה, רעייה וחקלאות מקומית; בשאיפתם ללמוד את השפה ואת המנהגים; וכדומה.

שני המבנים הבולטים ביותר של התקופה (והסגנון) הם מבנה הטכניון בחיפה (ברוואלד) וגימנסיה הרצליה בתל אביב (ברסקי). הקומה הראשונה בביתו של עקיבא אריה ויס בפינת הרחובות הרצל ואחד העם בתל אביב מהווה דוגמה נוספת, וכן מבנים נוספים של ברסקי ושל ברוואלד: חצר מרחביה, בית הספר הריאלי וביתו הפרטי של ברוואלד; בית "הרצל" ביער חולדה ובתי התימנים בכרם בן שמן של ברסקי.

מאפייני האדריכלות של הסגנון הארץ-ישראלי הם:
* ציוריות
* שימוש רב באלמנטים מזרחיים כגון קשתות מחודדות, שיני חומה, כיפות אבן ועוד
* קומפוזיציות סימטריות
* עומס חזותי רב

לאחר הכיבוש הבריטי של ארץ ישראל והפרעות ב-1921 חלה התרחקות מודעת מהסגנון הערבי המקומי, ונוצר "הסגנון האקלקטי", המלקט משלל מקורות השראה. מעטים בלבד מבין אדריכלי הסגנון האקלקטי המשיכו לשאוב השראה דווקא מהסגנון המקומי, והבולטים מבין אלה היו יוסף מינור (מתכנן בית ביאליק, שאיננו סימטרי) ויהודה מגידוביץ' בחלק מעבודותיו.

## קישורים חיצוניים

אקלקטי
אקלקטי
אלקטרודת זכוכית

**אלקטרודת זכוכית** היא אלקטרודה העשויה מזכוכית ורגישה לסוג מסוים של יונים. קרם האלקטרודה (הזכוכית) חיוני למדידה בתהליכים כימיים. האלקטרודה בנויה כך שתוכל לזהות את הפרש הפוטנציאלים בין שתי תמיסות, אחת קבועה (בריכוז קבוע) הנמצאת באלקטרודה עצמה, והתמיסה הנמדדת.

## סוגים
קיימים סוגים רבים של אלקטרודות זכוכית, שנבדלות רק ברגישות האלקטרודה הפנימית ויכולת ההעברה של התמיסה על תוך האלקטרודה. האלקטרודה הנפוצה ביותר היא אלקטרודת pH. 

## טווח ה־pH של אלקטרודת זכוכית
שמאל|ממוזער|200px|נפח כפונק' של pH
טווח ערכי ה־pH מתחלק לשלושה חלקים:
טווח ערכים שבו האלקטרודה יכולה להרגיש בהבדל בהפרש הפוטנציאלים והשגיאה קטנה יחסית, אשר נכנסת בשגיאת האלקטרודה (החלק הירוק בתמונה).
טווח הערכים משני צידי החלק הירוק (הצהוב והאדום), חלקים שבהם האלקטרודה אינה יכולה להבדיל בשינוי, לכן האלקטרודה אינה יעילה לתת ערכים נכונים למדידה בטווח זה. ייחודה של אלקטרודת pH הוא בטווח המדידה שלה: אלקטרודות pH יכולות למדוד בדיוק רב בטווח של 12 סדרי גודל.

## מבנה
שמאל|ממוזער|100px|נפח כפונק' של pH
# החלק הרגיש במערכת עשוי מזכוכית.
# בחלק מהאלקטרודות ישנה כמות קטנה של AgCl בתוך הזכוכית.
# תמיסה המכילה הרכב קבוע (ריכוז קבוע) של התמיסה הנמדדת. במדידת pH מכיל בדרך כלל 0.1M HCl.
# אלקטרודה פנימית, בדרך כלל אלקטרודת כסף - כסף כלוריד.
# גוף האלקטרודה, חומר מבודד אשר בדרך כלל יהיה זכוכית לא־מוליכה או פלסטיק.
# אלקטרודת רפרנס (השוואה). בדרך כלל כמו 4.

## אחסון
בין מדידות רצוי לשמור את האלקטרודה בתוך תמיסה (רצוי תמיסה המכילה יונים) וזאת כדי למנוע התייבשותה. (ייבוש ימנע הולכה בתמיסת ההשוואה שבתוך האלקטרודה ותפגע בתוצאות).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלקטרוכימיה
ז'אק בנוויל

**ז'אק בנוויל** (בצרפתית: **Jacques Bainville**, 9 בפברואר 1879 – 9 בפברואר 1936) היה היסטוריון ועיתונאי צרפתי, ממייסדי "תנועת הפעולה הצרפתית" שנודעה בשל פעילותה נגד אלפרד דרייפוס.

## ביוגרפיה

הוא נולד למשפחה בורגנית בפרבר ונסן שבמזרח פריז, למד בבית הספר התיכון על שם אנרי הרביעי שבעיר והחליט להיות סופר. בהשפעת אביו למד משפטים אם כי לא חדל מלחפוץ בקריירה ספרותית. בהיותו בן תשע עשרה שנה ביקר בגרמניה והתרשם מעוצמתה הלאומית והמדינית בהנהגתו של ביסמרק, וזאת בניגוד לחולשתה של הרפובליקה הצרפתית השלישית בצרפת - חולשה שלדעתו הגיעה לשיאה עם פרשת דרייפוס.

אחרי שובו לצרפת פרסם מאמרים בכתב עת מלוכני בשם "לה גאזט דה פראנס", ובעיתון "אקסיון פראנסז", שהיה ביטאונה של "תנועת הפעולה הצרפתית". הוא קרא את כתביהם של מחברים בני המאה התשע עשרה ובהם אנטואן דה ריבארול, אוגוסט קונט וארנסט רנאן ואימץ לעצמוהשקפת עולם מלוכנית מתוך מחשבה כי רק משטר מלוכני יוכל למלא את צרכיה של צרפת. הוא כתב בעיקר על מדינות החוץ של צרפת ושימש גם ככתב של העיתונים "לה ליברטה" ו "לה פטי פריזיאן". הוא הפך לאחד מראשי התנועה הלאומית המלוכנית והיה ממייסדי "אקסיון פראנסז" (תנועת הפעולה הצרפתית) שהתפתחה על בסיס ההשקפה כי אין לאפשר לאלפרד דרייפוס משפט חוזר שבו ינוקה מאשמה.

ז'אק בנוויל החל את דרכו הספרותית ב- 1900 עם ספרו "לודוויג השני, מלך בוואריה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה פרסם את ספרו "היסטוריה של שני עמים" (1915) שבו התריע נגד כוחה של גרמניה, והצביע על הצורך להשיב לצרפת את מעמדה מלפני מלחמת פרוסיה צרפת. בספרו "תוצאותיו המדיניות של השלום" (1920) הביע את התנגדותו לחוזה ורסאי שנחתם ב- 1919. הוא חשב כי הסכם זה השפיל את גרמניה בכך שאילץ אותה לשלם פיצויי מלחמה מוגזמים, חשש כי תשאף לנקמה והזהיר מפני האפשרות של פריצת מלחמת העולם השנייה. בספרו "היסטוריה של צרפת" (1924) הביע את הערצתו לפוליטיקה של המלוכה הצרפתית, ובספרו "הרפובליקה השלישית" (1935) התריע על חולשתה של הדמוקרטיה הצרפתית בפני כוחה הגובר והולך של גרמניה.

ב-25 במרץ 1935 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית במקומו של רמון פואנקרה שמת באוקטובר 1934. ז'אק בנוויל מת בפריז ב-1936.

פרנסואה מוריאק שיבח את כוח הניתוח של ז'אק בנוויל כאשר כתב מאוחר יותר: "הוא הפך מדע משוער למדע מדויק". ארגון בשם "חוגו של ז'אק בנוויל" התקיים עד 1977.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1879
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
ארצ'ר (משחית טנקים)

**ארצ'ר** (**Archer**, מאנגלית: **[[קשת (מקצוע)|קַשָת]]**), או בשמו המלא **וולנטיין, תותח מתנייע 17 ליטראות, סימן 1, ארצ'ר** היה משחית טנקים בריטי מתקופת מלחמת העולם השנייה. הארצ'ר נבנה על בסיס תובת טנק החי"ר הבריטי ולנטיין.

## תכנון ופיתוח
תותח ה-17 ליטראות פותח על ידי הבריטים על מנת לשמש כתותח לטנקים, אולם בעת כניסתו לשירות לא היה בידי הבריטים טנק בעל צריח שהיה גדול מספיק לשאת את התותח, מפאת ממדיו הגדולים ומשקלו הרב. היו מספר פרויקטים לכלים שנועדו לשאת את התותח החדש, בהם משחית טנקים חדש שהתבסס על טנק הצ'רצ'יל והסבה של משחית הטנקים האמריקאי M10 שזכתה לכינוי אכילס, אך פרויקטים אלה לא היו זמינים בעת כניסתו של התותח לשירות.

כדי לגשר על הפער המבצעי, הציגו הבריטים פרויקט נוסף אשר בחן את האפשרות לביצוע הסבה על בסיס תובות של טנקים מיושנים. במסגרת פרויקט זה נבחנו תובות של שני טנקים - הולנטיין, שנבחר בשל הצדודית הנמוכה שלו ואמינותו הגבוהה, והקרוסיידר, בשל יחס הכוח\משקל הגבוה שלו. בסופו של דבר נבחר טנק הוולנטיין מאחר שאף על פי שכבר נחשב מיושן כטנק, עדיין היה בייצור סדרתי.

התובה של הוולנטיין הייתה קטנה באופן יחסי, ולא אפשרה את התקנתו של צריח שיהיה גדול מספיק להכיל את תותח ה-17 ליטראות. עקב כך הוצב התותח בתוך מבנה עילי משוריין אשר היה חשוף בחלקו העליון, בדומה למשחיתי הטנקים הגרמניים מטיפוס פנצריאגר. ואולם המבנה של תובת הוולנטיין חייב את התקנת המבנה העילי המשוריין ממש בחזית הטנק, וכדי לשמור על איזון הכלי, חייבו גודלו ומשקלו הרב של תותח ה-17 ליטראות את התקנתו כאשר הוא **פונה לאחור**. מיקומו הלא שיגרתי של התותח אפשר אומנם לשמור את הארצ'ר קצר יחסית, אך בעת הירי היה מכנס התותח נהדף עד כדי ס"מ ספורים מראשו של הנהג.

בתחילה נתפסה התקנת התותח כשהוא פונה לאחור כמגבלה, אך זו התבררה במהרה דווקא כיתרון טקטי מרכזי. הצדודית הנמוכה של הארצ'ר אפשרה להסוותו בעמדת מארב בקלות, בעוד שהתותח הפונה לאחור אפשר לצוות לירות מספר פגזים, ולסגת במהירות מהעמדה, מבלי לבזבז זמן על סיבוב לאחור.

## שירות מבצעי
[ימין|ממוזער|250px|משחית טנקים ארצ'ר של [צבא מצרים|הצבא המצרי, שננטש במהלך מבצע קדש, 1956.]]
ייצורו של הארצ'ר החל באמצע 1943, והכלים הראשונים נמסרו לצבא הבריטי באוקטובר 1944. הארצ'רים עברו את טבילת האש שלהם במהלך הפלישה לאיטליה וכן לחמו בחזית המערבית, על אדמת אירופה. בסך הכל יוצרו כ-655 ארצ'רים עד לתום מלחמת העולם השנייה.

בשירות הצבא הבריטי, סווג הארצ'ר, כמו גם משחית הטנקים אכילס, כתותח מתנייע, ולכן הופעלו במסגרת חיל התותחנים המלכותי.

לאחר מלחמת העולם השנייה שירתו ארצ'רים בצבא המצרי, אשר הציב כלים מסוג זה בחצי האי סיני. במבצע קדש, הופעלו הארצ'רים המצריים כנגד כוחות צה"ל במהלך קרב אבו עגילה ומספר כלים נפלו שלל לאחר שצוותיהם נטשו אותם. בקרב סכר הרואיפה שממזרח לאבו עגילה, נתקלו כוחות חטיבה 7 במערך משולב של כלים נגד טנקים שביניהם היו גם 14 תותחים מתנייעים מסוג ארצ'ר. מספר ארצ'רים נלקחו שלל בידי צה"ל והוצגו במצעד צה"ל ביום העצמאות 1957.

כיום מוצבים מספר כלים ששרדו במספר מוזיאונים ברחבי העולם, בהם גם מוזיאון יד לשריון בלטרון.

## ביבליוגרפיה
*wwiiequipment.com
*WWIIvehicles.com Accessed 21 March 2008

## קישורים חיצוניים

* אתר OnWar
* אתר WWII Vehicles
## הערות שוליים

קטגוריה:משחיתי טנקים
קטגוריה:כלי רכב משוריינים בריטיים
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
גאורג הלמסברגר

**גאורג הלמסברגר** (בגרמנית: **Georg Hellmesberger, Sr**; 24 באפריל 1800 - 16 באוגוסט 1873) היה כנר, מנצח ומלחין אוסטרי.

הלמסברגר נולד בווינה. ראשית לימודי המוזיקה שלו היו אצל אביו. הוא למד במנזר אחיות הצלב הקדוש בווינה ובמקביל ללימודי המוזיקה למד גם פילוסופיה. מוריו בקונסרבטוריון של וינה היו יוזף בם (כינור) ועמנואל פרסטר (הלחנה). בשנת 1821 היה לעוזרו של בם. הוא לימד בקונסרבטוריון משנת 1826 ובשנים 1833 עד 1867 כיהן שם כפרופסור. בין תלמידיו היו יוזף יואכים וליאופולד אאואר וכן שני בניו, יוזף וגאורג.

הלמסברגר היה קונצרטמייסטר של אופרת החצר הווינאית משנת 1830 וחבר בתזמורת החצר. הוא ניצח על הפילהרמונית של וינה משנת 1842 עד יציאתו לגמלאות בשנת 1867.

גאורג הלמסברגר חיבר שני קונצ'רטי לכינור, רביעיות מיתרים, וריאציות ויצירות לכינור סולו.

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כנרים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1873
גאורג הלמסברגר הבן

**גאורג הלמסברגר הבן** (בגרמנית: ;  27 בינואר 1830 - 12 בנובמבר 1852) היה כנר ומלחין אוסטרי. הוא נולד בווינה, בן למוזיקאי גאורג הלמסברגר ואח ליוזף הלמסברגר האב. הוא למד כינור אצל אביו והלחנה אצל לודוויג רוטר (1819–-1895). בשנת 1847 יצא לסיור קונצרטים ברחבי גרמניה ואנגליה. ב-1850 התמנה לקונצרטמייסטר בתזמורת החצר ולמנהל הפקות של מוזיקת וודביל ובלט בהנובר. זמן קצר לפני מותו המוקדם, היה לממונה על המוזיקה בהנובר.

## יצירותיו
יצירותיו כוללות את האופרות *Die Bürgschaft* משנת 1848 ו-*Die beiden Königinnen* משנת 1851, סימפוניות, מוזיקה קאמרית ויצירות לכינור סולו.

## קישורים חיצוניים


* Biography of Hellmesberger family members (in German)
* Biography 
* Biography


קטגוריה:כנרים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1852
תפאר ענק

**תִּפְאָר עֲנָק** (שם מדעי: *Cheilinus undulatus*, באנגלית: *Wrasse humphead*) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים. הדג מכונה גם **"תפאר נפוליאון"** ו**"תפאר ה[[מאורים|מאורי]]"** (Māori wrasse).
נפוץ בעיקר באזור שוניות אלמוגים באזור האוקיינוס השקט.

## תיאור
תפאר ענק הוא המין הגדול ביותר ממשפחת השפתוניים. הזכרים מגיעים לאורך של כשני מטרים והנקבות מגיעות לאורך של כמטר אחד. גופו פחוס וגבוה, בעל שפתיים עבות ובשרניות, גבנון המופיע מעל העיניים שגדל עם ההתבגרות. הזכרים בעיקר בצבעי ירוק-תכלת-כחול בוהקים ואילו הנקבות בעלות צבע אדום-כתום בחלקן העליון וכתום-לבן בחלקן התחתון. התפאר הענק הגדול ביותר שתועד עד היום הגיע לאורך של 2.29 מטרים ולמשקל של 190.5 ק"ג.

## אקולוגיה
המין נפוץ בעיקר במדרונות תלולים של שוניות אלמוגים בעומק 1 עד 100 מטרים. הפרטים הצעירים מעדיפים אזורים סבוכים באצות ואילו הבוגרים מעדיפים שטחים פתוחים בשוניות. הם טורפים אופורטוניסטים הניזונים מרכיכות, סרטנים ובעיקר מחלזונות, דגים וקווצי עור. נוסף לכך, הם טורפים של מספר בעלי חיים רעילים כמו: ארנבת ים (Aplysiomorpha), קופסינוניים (Ostraciidae) וכוכבן קוצני. לרוב המין חי בזוגות של זכר ונקבה או בקבוצות של 2-7 פרטים.

## רבייה
הדג מגיע לבגרות מינית בגיל 5-7. אורך חיי הזכרים הוא כ-25 שנה ושל הנקבות הוא כ-30 שנה. הוא בעל חיים דיכוגומי הרמאפרודיטי כאשר חברי האוכלוסייה הופכים לזכרים בסביבות גיל 9. הגורמים השולטים בעיתוי שינוי המין אינם ידועים. הם משריצים בתחתית שונית האלמוגים בזמנים קבועים.

## שימור
מספר הפרטים צנח בשל מספר גורמים:
* שיטות דיג הכוללות ציאניד ודינמיט
* חוסר בבתי גידול וצמצום מקומות המחיה
* מסחר ללא פיקוח
* ביות פרטים צעירים לשם הופעה בציבור

הדג נמצא במצב שימור של סכנת הכחדה ולכן ננקטו מספר פעולות ברחבי העולם על מנת להציל את המין:
*באוסטרליה, דצמבר 2003, נאסר על אחזקת המין אלא לשם מטרות לימודיות או הצגה בפני ציבור.
*במחוז גואנגדונג, בדרום מדינת סין יש צורך באישור מיוחד על מנת לסחור במין זה.
*באינדונזיה יש אפשרות לדוג את המין רק עבור מחקר או חקלאות ימית.
*באיים המלדיביים אסרו על מסחר חוץ במין בשנת 1995.
*פפואה גינאה החדשה אסרה על מסחר חוץ בדגים מעל אורך של 65 ס"מ.
*ניואה אסרה על מכירת מין זה.

## גלריה

Humphead wrasse surface.jpg|תפאר ענק השוחה באזור שונית המחסום הגדולה
Napoleon Fish by Gustavo Gerdel.jpg|פרופיל של תפאר ענק בים האדום


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:שפתוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס ההודי
פרדיננד הלמסברגר

**פרדיננד הלמסברגר** (בגרמנית: **Ferdinand Hellmesberger**; 24 בינואר 1863 - 15 במרץ 1940) היה צ'לן ומנצח אוסטרי.

## חייו
הלמסברגר נולד בווינה, בן ליוזף הלמסברגר האב ואח ליוזף הלמסברגר הבן. הוא למד בקונסרבטוריון של וינה, צ'לו אצל קרל אודל ותאוריית המוזיקה אצל אנטון ברוקנר. הוא היה חבר בתזמורת החצר הווינאית משנת 1879. ב-1883 הצטרף כחבר לרביעיית הלמסברגר.

ב-1884, בן 21, התמנה למורה בקונסרבטוריון של וינה וב-1889, היה לפרופסור, תפקיד בו נשאר עד 1902.

ב-1896 היה לצ'לן סולן באופרה של החצר. ב-1902 התמנה למנצח המקהלה בפולקסאופר של וינה בניהולו של קרל ריינר סימונס. ב-1905 היה למנצח הבלט באופרה המלכותית של ברלין. משנת 1910 ואילך עבד כמנצח תזמורת מעיינות המרפא באופטיה (כיום בקרואטיה), באדן (אוסטריה), מריינבאד וקרלסבאד (כיום בצ'כיה).

בעת מותו בווינה, היה האחרון בבניה של משפחה, שמילאה תפקיד חשוב בחיי המוזיקה של וינה.

בין תלמידיו בקונסרבטוריון של וינה היה פרנץ שמידט.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* ביוגרפיה 
* ביוגרפיות של בני משפחת הלמסברגר 

קטגוריה:צ'לנים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1940
כף טרפלגר

שמאל|ממוזער|250px|כף טרפלגר
**כף טרפלגר** (ספרדית **Cabo Trafalgar**; מערבית "ראס טארף אל אע'ר - رأس الطرف الأغرّ; מילולית: כף המערה או כף המערב) הוא לשון יבשה קטנה לחופי האוקיינוס האטלנטי בדרום מערב ספרד. הכף נמצא בקרבת עיירת החוף "לוס קאניוס דה מכה", עיריית ברבטה, בפרובינציית קדיס שבמחוז אנדלוסיה.

הכף הוא למעשה אי קטנטן המחובר ליבשה ברצועה צרה ביותר של יבשה, בנקודה הנחשבת לצפונית-מערבית ביותר במצרי גיברלטר, בקצה האי נמצא המגדלור שלידו שרידי יישוב ומגדלור עתיק נוסף המתוארכים לתקופה המוסלמית ואף הרומית.

אל מול המגדלור התחולל ב-21 באוקטובר 1805, אחד הקרבות המפורסמים והמשמעותיים ביותר בהיסטוריה של הלוחמה הימית - "קרב טרפלגר", בו הביסו כוחות הצי של בריטניה הגדולה בפיקודו של הוריישו נלסון (שאף נהרג בקרב) את הצי הצרפתי-ספרדי שעמד מולם. בעקבות ניצחון זה הפכה בריטניה למעצמה הימית החזקה בעולם לפחות עד תחילת המאה ה-20. מפלת הצי הצרפתי-ספרדי הייתה אחד מהגורמים שהחישו את סופו של שלטון נפוליאון באירופה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדלוסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:ספרד: גאוגרפיה
משפט שפלי-שוביק

**משפט שפלי שוביק** הוא משפט מתחום תורת המשחקים, הקובע כי הליבה של משחק שוק אינה ריקה.

**הערה**: המשפט מסתמך על כך שמשחק שוק נגזר משוק שבו פונקציות הייצור הן רציפות וקעורות.

המשפט ההפוך אינו נכון.

## הוכחה
הוכחת המשפט משתמשת במשפט בונדרבה-שפלי. נוכיח כי משחק שוק הוא משחק מאוזן, כלומר, תנאי בונדרבה-שפלי מתקיים. 
במהלך ההוכחה נשתמש בסימונים המופיעים בערך משחק שוק. 
נסמן ב- X^{S} את קבוצת כל ההקצאות עבור קואליציה S: 
X^{S} := \left\{(x^{i})_{i\in{S}}:x^{i}\in\mathbb{R}_+^{L}\quad\forall{i}\in{S},\quad x(S) = a(S)\right\}\subseteq{\mathbb{R}_+^{|S|L}}

כאשר a(S) = \sum_{i\in{s}}a^{i} הוא סך המצרכים העומד לרשות הקואליציה \ S.

נגדיר את התשלום לקואליציה \ S בצורה הבאה: v(S)=max\left\{\sum_{i\in{S}}u_{i}(x^{i}):x=(x^{i})_{i\in{S}}\in{X^{S}}\right\}, כאשר \ u_{i} היא פונקציית הייצור.
לכל קואליציה S \neq \varnothing נבחר הקצאה x^{S}= (x^{S,i})_{i\in{S}}\in\mathbb{R}_+^{|S|L} שבה מתקבל המקסימום בהגדרת \ v(S).
 
מתקיים: 
(i)
x^{S,i}\in\mathbb{R}_+^{L}  לכל שחקן i.
 
(ii)
x^{S}(S)=\sum_{i\in{S}}x^{S,i}=\sum_{i\in{s}}a^{i}=a(S), כאשר a^{i}\in\mathbb{R}_+^{L} הוא הסל ההתחלתי של שחקן i.
 
(iii)
v(S)=\sum_{i\in{S}}u_{i}(x^{S,i}) 

נראה כעת כי המשחק הוא משחק מאוזן.  
יהי \delta=(\delta_{S})_{s\in{\mathcal{D}^{*}}}\in{P}, כאשר \mathcal{D}^{*} הוא אוסף כל הקואליציות הלא ריקות ב-\ N, ו-\ P היא קבוצת כל וקטורי המקדמים המאזנים חלש את \mathcal{D}^{*}. 
 
צריך להראות כי   v(N)\ge\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}v(S). 

נגדיר:  
\forall{i}\in{N}.\quad z^{i}:=\sum_{\{s\in{\mathcal{D}^{*}}:i\in{S}\}}\delta_{S}x^{S,i}.

נראה כי z=(z^{i})_{i\in{N}} הוא הקצאה אפשרית: 
z^{i}\in\mathbb{R}_+^{L} כי הוא ממוצע של וקטורים ב-\mathbb{R}_+^{L}.
נותר להראות כי \ z(N)=a(N):

z(N)=\sum_{i\in{N}}z^{i}=\sum_{i\in{N}}\sum_{\{S:i\in{S}\}}\delta_{S}x^{S,i}=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\sum_{i\in{S}}\delta_{S}x^{S,i}=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}\sum_{i\in{S}}x^{S,i}=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}x^{S}(S)

מכיוון ש-\ x^{S}(S)=a(S) ועל ידי שינוי סדר סכימה, נקבל:

z(N)=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}a(S)=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}\sum_{i\in{S}}a^{i}=\sum_{i\in{N}}a^{i}\sum_{\{S:i\in{S}\}}\delta_{S}

\ \delta הוא וקטור מקדמים מאזנים, כלומר - 
\sum_{\{S:i\in{S}\}}\delta_{S}=1 

לכן - 
z(N)=\sum_{i\in{N}}a^{i}=a(N)

כלומר \ z הוא אכן הקצאה אפשרית. לכן, מהגדרת \ v ומהגדרת \ z נקבל: 

v(N)\ge\sum_{i\in{N}}u_{i}(z^{i})=\sum_{i\in{N}}u_{i}\left(\sum_{\{S:i\in{S}\}}\delta_{S}x^{S,i}\right)\ge\sum_{i\in{N}}\sum_{\{S:i\in{S}\}}\delta_{S}u_{i}(x^{S,i})

אי השוויון האחרון נובע מקעירות הפונקציות \ u_{i}.
על ידי שינוי סדר סכימה, נקבל: 
v(N)\ge\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\sum_{i\in{S}}\delta_{S}u_{i}(x^{S,i})=\sum_{S\in{\mathcal{D}^{*}}}\delta_{S}v(S).

כיון ש- \delta הוא וקטור מקדמים מאזנים חלש כלשהו, נובע מכאן כי תנאי בונדרבה-שפלי מתקיים, ולכן הליבה של המשחק אינה ריקה.
\blacksquare

## ראו גם
* תורת המשחקים
* משחק שוק
* ליבה של משחק שיתופי
* משפט בונדרבה-שפלי

## לקריאה נוספת
*

שפלי שוביק
אורי אסף (משורר בהונגרית)

**אורי אסף** (נולד ב-1942) הוא משורר וצייר ישראלי הכותב בהונגרית.

## ביוגרפיה
אסף נולד בחיפה ובגיל 5 הוריו היגרו להונגריה וילדותו, נעוריו ובגרותו עברו עליו שם. הוא חזר לישראל בשנת 1969, לאחר שקיבל תואר דוקטור בכימיה באוניברסיטת בודפשט. בשנים 1969–2002 עבד במחקר מדעי באוניברסיטה העברית בירושלים.

אסף פרסם עד כה, בין השאר, את הספרים הבאים בהונגרית: "קול אבן" (2001), "איטיות מכוונת" (2002), "כוכב לכת עדין" (2003), "שירי צייר" (2006), "היער הירושלמי" (2012), "ביחד ולחוד" (2013), "שמש זוהרת אחת ויחידה" (2015) ו"קפקא בתמונות" (2019). הספר "קפקא בתמונות" ראה אור בעברית בשנת 2019 בתרגומו של רמי סערי ובהוצאת כרמל.

אסף תרגם להונגרית את ספר הזוהר (2014) ואת האוטוביוגרפיה של שלמה מימון (2015), וערך את הספר "היידי טריאן 2008-1932" (2011). אחדים משיריו תורגמו לעברית וראו אור, בין השאר, במוסף תרבות וספרות של העיתון "הארץ".

כיום, מחלק אסף את זמנו בין בודפשט לירושלים ומקדיש חלק ניכר מעתותיו לציור ולהוראת עברית בהונגריה.

יצירותיו הוצגו בתערוכת יחיד בשנת 2006 בבית האמנים בירושלים, בשתי תערוכות בגלריית הגג של מנזר פאנונהאלמה בהונגריה (2003, 2005) ובתערוכה משותפת בשנת 2007 בבראטיסלבה.

בשנת 2016 ראתה אור בהוצאת קליגרם שבבודפשט וביוזמת השגריר הישראלי היוצא, אילן מור, אסופה דו-לשונית, עברית והונגרית, שאסף וידידו, המשורר ההונגרי יאנוש מרנו, תרגמו מעברית ומערבית להונגרית. באסופה המקיפה שבעריכת רמי סערי כלולים מבוא וכן שירה ישראלית עכשווית במקור ובתרגום. בספר מופיעים שירים פרי עטם של ארבעים משוררות ומשוררים מישראל, בכללם למשל יצירות מאת חיים גורי, אהרן אלמוג, טהא מוחמד עלי, דליה רביקוביץ, ישראל אלירז, חמוטל בר-יוסף, נורית זרחי, ארז ביטון, רות בלומרט, יונה וולך, רחל חלפי, יצחק לאור, רוני סומק, אלי הירש, טל ניצן, שמעון אדף, יקיר בן-משה, יחזקאל נפשי, יונתן ברג והילה להב.

## קישורים חיצוניים

* דף האמן של אורי אסף
* על תערוכה של אסף בבית האמנים בירושלים
* ארבעה סיפורים מאת אורי אסף בתרגום רמי סערי מהונגרית
* שאלה לאבי, סיפור מאת אורי אסף בתרגום רמי סערי מהונגרית
* 
* 
* "בְּיַחַד וּלְחוּד", שיר מאת אורי אסף באתר השירה של נילי דגן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אסטבן גראנרו

**אסטבן גראנרו מולינה** (ספרדית: **Esteban Granero Molina**; נולד ב-2 ביולי 1987 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר. ידוע בכינויו "El pirata" (הפיראט). הרבה לשחק בתור קשר התקפי או בתור שחקן בודד מאחורי החלוצים.

## קריירה
ימין|ממוזער|170px|גראנרו ב-2007
אסטבן גראנרו החל את דרכו כבר בגיל 8 עם הצטרפותו לקבוצת הנוער של ריאל מדריד, ובמהרה הראה את כישרונו כאשר הוא מתקדם לקבוצות הבוגרות יותר במועדון. החל מגיל צעיר נחשב גראנרו לכדורגלן מבטיח בעל משחק טכני משובח. בגיל 17 הצטרף הספרדי הצעיר לקבוצות המילואים, וזאת לאחר שזכה במספר תארים אישיים כשחקן מצטיין בתחרויות שונות.
בעונת 2006-2007 הצליח גראנרו להעפיל עם קבוצתו ריאל מדריד קסטיליה לליגה השנייה בספרד ובדרך זכה באמונו של מאמנו מיצ'ל.

לאחר שלא הצליח להצטרף לקבוצת הבוגרים, הושאל גראנרו ליריבה העירונית חטאפה, שם ערך את הופעה הבכורה שלו בליגה הראשונה בספרד. אחרי עונה טובה החליט גראנרו להישאר בקבוצתו החדשה לעוד עונה וחתם על חוזה, בו לריאל מדריד יש אפשרות לקנות את כרטיסו חזרה אם תרצה בכך.

ב-21 ביוני 2009, כתוצאה מעונה מוצלחת עוד יותר שלו, בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצתו, החליטה ריאל מדריד לנצל את אופציית הקניה שלה, והחתימה את גראנרו בעסקה בשווי 4 מיליון אירו.

ב-30 באוגוסט 2012, עבר גראנרו תמורת סכום שלא פורסם לקווינס פארק ריינג'רס וחתם על חוזה לארבע שנים וקיבל את חולצה מספר 14. בסיום העונה כשהקבוצה ירדה ליגה, הוא הושאל לקבוצת ריאל סוסיאדד. לאחר משחק אחד בו שותף, הוא נפצע והושבת לשישה חודשים. ב-28 ביולי 2014 חתם על חוזה ארוך טווח עם סוסיאדד תמורת סכום שלא פורסם.

ב-7 ביולי 2017 חתם גרנארו על חוזה לשלוש שנים באספניול. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-18 בפברואר 2018, במשחק מול ויאריאל שהסתיים בתוצאה 1-1. ב-30 בינואר 2020 נפרד גרנארו מהקבוצה בהסכמה הדדית והפך לשחקן חופשי.

באותו יום חתם גרנארו בקבוצת מרבלה מהליגה השלישית בספרד עד יוני 2021, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 בפברואר 2020.

ב-5 ביולי 2021 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

## נבחרת לאומית
אחרי שעזר לספרד להגיע לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2006, ערך גראנרו את בכורתו בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, ב-6 בפברואר 2007, במשחק ידידות מול אנגליה (2-2).

ב-2009 הגיע גראנרו עם נבחרתו לשלב הבתים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה אותה שנה בשוודיה.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר יאהו בריטניה

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1987
צביר פגסוס

**צביר פגסוס** (נקרא גם **M15** או **Messier 15**, וכן **NGC 7078**) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים פגסוס הנמצא במרחק של כ-33,600 שנות אור ממערכת השמש. זהו אחד הצבירים הדחוסים ביותר שמוכרים כיום.

## היסטוריה
הצביר התגלה  בשנת 1746 על ידי האסטרונום הצרפתי ממוצא איטלקי ג'ובאני דומניקו מראלדי (שגילה גם את הצביר M2) ותואר על ידו כ"כוכב מעורפל המורכב מהרבה כוכבים". בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה כערפילית חסרת כוכבים, אך ציין שמדובר באותו עצם שזוהה על ידי מראלדי. בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר.

בשנת 1927 זוהתה ערפילית פלנטרית בתוך הצביר בצילום שבוצע במצפה הר וילסון. זוהי אחת הערפיליות הפלנטריות הבודדות שהתגלו עד היום בתוך צביר כדורי. בשנת 1984 זוהה מקור של קרינת X במרכז הצביר ובשנת 2001 גילה טלסקופ החלל צ'נדרה שלמעשה יש שני מקורות של קרינת X בליבת הצביר.

## תצפית
בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.2 וניתן להבחין ללא ציוד עזר רק בתנאי תצפית מיטביים. במשקפת הוא נראה ככתם מעורפל ורק באמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין בכוכביו הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 12.5. בשל דחיסותו הרבה במרכז, הצביר נראה בציוד חובבים קטן בהרבה מגודלו האמיתי - כשליש בתצפית ישירה וכשני שלישים בצילום ארוך חשיפה.

הצביר קל מאוד לזיהוי והוא נמצא כ-4 מעלות מצפון-מערב לכוכב ε בפגסוס (אניף) בהמשך הקו המחבר אותו עם הכוכב θ בפגסוס.

## מאפייני הצביר
קוטרו של M15 הוא כ-175 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-33,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-18 דקות קשת - יותר ממחצית גודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר דחוס ביותר - מחצית ממסתו המוערכת בכ-450,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-10 שנות אור בלבד סביב מרכזו. לא ידוע האם במרכז הצביר נמצא חור שחור, אך הפליטה של קרינת X מליבתו עשויה להצביע על קיומו של חור שחור בינוני.

עד היום התגלו בצביר 112 כוכבים משתנים, רובם משתני RR בנבל. כמו כן התגלו בצביר 9 פולסארים, אחד מהם מקיף כוכב נייטרונים נוסף והזוג מציג תופעות של תורת היחסות הכללית כמו גלי כבידה.

עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 300,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F3.

## קישורים חיצוניים

* M15 בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

## הערות שוליים

פגסוס
פגסוס
קטגוריה:קבוצת הכוכבים פגסוס
תיבת מרקה

**תיבת מרקֶה** (או **מימר מרקה**) הוא שמו של קובץ דרשות וביאורים הומילטיים על התורה השומרונית שנתחבר במאה הרביעית לספירה בידי החכם השומרוני מרקה בן עמרם בן סרד, בן זמנו של בבא רבה. הקובץ, הכתוב ברובו בארמית שומרונית ובחלקו בעברית שומרונית,  מורכב למעשה משישה חיבורים שונים, שחוברו בידי מעתיקים מאוחרים לאוסף אחד. סימוכין לדעה זו ניתן למצוא בשם שניתן לו בידי המעתיקים המאוחרים: "תיבת מרקה", דבר המצביע כי מקור האוסף הוא ב'תיבה' (ארגז, למעשה) שהכילה את מבחר כתביו של מרקה שנמצאה בדמשק. 

חשיבותו של הספר בדת השומרונית גדולה ביותר, ומייחסים לה מקום של כבוד מיד לאחר כתבי הקודש של התורה והתרגום השומרוני־הארמי. בחיבור מובאים רבים מעמודי התווך של הדת השומרונית. ההערצה לספר ומחברו באה לידי ביטוי באמרה שנמצאה בגיליון אחד מכתבי היד  (משה נביא תקופת הרצון ומרקה נביא תקופת הסתר הפנים) ומעמידה אותו בשורה אחת עם משה.

## היסטוריה
כתבי היד היחידים הם העתקות סופרים מהמאה ה-14 שנמצאו אצל זקני העדה בשכם. בין החשובים שבהם הם כתב יד קאהלי (MS H 1 באוניברסיטת טורינו), וכתב יד שכם שנשמר בידי משפחת הכהן הגדול עמרם בן יצחק. אף אחד מכתבי היד אינו שלם, והקטעים החסרים בכתב יד שכם נתגלו בשנת 1995 באוסף פירקוביץ'.

## על המחבר
המסורת השומרונית מייחסת את החיבור למרקה, גדול פייטניה, ומפרשת את שמו כ**[[משה]] רבנו** בגימטריה (כאשר האות ש' פוצלה לר' וק' בגלל קדושת השם משה). על פי המחקר המודרני שמו נגזר מהשם הרומי מרקוס. הוא מכונה על ידי העדה השומרונית "בדואה דחכמתה" (מייסד החכמה) כנראה בגלל תיבת מרקה שחיבר ולא בזכות פיוטיו הרבים. התולידה השומרונית היא זו שמזהה את מרקה כבנו של עמרם בן סרד, אחד הכהנים אשר הוזמנו על ידי בבא רבה.

## תוכן
ששת הספרים המרכיבים את תיבת מרקה הם:
* **ספר פליאתה** **(פליהתה)** - "ספר המופתים", דן בסיפור יציאת מצרים ועשר המכות, ובדמותו של משה רבנו.
* **על תהומי מעיין עדן** - "שירת הים", מדרשים שונים הקשורים לנושא מעבר ים סוף ושירת הים.
* **וידבר משה והכהנים הלוים** - דן בהרחבה בפרשה ("קיצה" על פי החלוקה השומרונית) בעלת שם זה () ועניינו דיון הלכתי באופיו בפרטי המצוות הבאות בפסוקי הפרשה.
* **שירתה רבתה** - אוסף דרושים על שירת האזינו.
* **וימת שם משה עבד ה**' - תיאור פטירתו של משה רבנו.
* **עשרים ושתיים האותיות** - דיון מדרשי במשמעות אותיות האלפבית העברי.

בתיבת מרקה יש רבדים לשוניים מתקופות שונות, דבר המצביע על הוספות מאוחרות יותר בגוף הטקסט, ישנן סברות לגבי עריכות מוקדמות בערבית שנעשו לטקסט. הספר עצמו עוסק בנושאים מהותיים בתפיסת הדת השומרונית, תחיית המתים והתהב, נושאים שלא הייתה לגביהם הסכמה כללית בתקופתו של מרקה עצמו.

הספר עצמו מתחיל בהודאה ובכניעה בפני אדני, ומדלג על הבריאה סיפורי האבות הישר לפרשת הסנה הבוער:  (גדול הוא הכוח הרב אשר מחזיק לעולמים).

## לקריאה נוספת
* בנימין צדקה, **מרקה לכל קורא: עיונים ב"תיבת מרקה"**, חולון : מכון א.ב. ללימודי שומרונות, 2008
*זאב בן חיים **תיבת מרקה - והיא אסופת מדרשים שומרוניים** האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 1988
*אברהם טל TIBAT MARQE: The Ark of Marqe Edition, Translation ,Commentary, 2019

## קישורים חיצוניים
* מן מרקה - מימר מדבק בשנים ועשרים אות : עקרי מלי עבריאתה, Berlin: Mayer & Müller, 1888. (באתר Die Judaica-Sammlung, Frankfurt)

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות שומרונית
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
ביטחון שוטף

**ביטחון שוטף** (בראשי תיבות: **בט"ש**) הוא כלל הפעולות הכרוכות בשמירה על שגרת ביטחון בכל מקום בו עלולה להתרחש פעילות צבאית עוינת: בעיקר באזורים בהם קיימות מחתרות אלימות, אזורי מורדים ולאורך גבולות בין מדינות עוינות.

## היקף
היקף פעילות הבט"ש כולל:
* שמירה על ביטחון תנועה בדרכים.
* שמירה על מתקנים חיוניים.
* איסוף מודיעין.
* מניעת פעילות מחתרתית, כגון:
**איסוף, הברחת או ייצור כלי נשק.
**איסוף מודיעין נגדי.
**ארגון פעולות אלימות.
* מעצר מבוקשים וחשודים בטרור.
* מניעת פגיעות בביטחון התושבים וברכושם.
* לוחמה בטרור.

## שיטת פעולה
בפעילות בט"ש מבצעות היחידות תצפיות, סיורים, מארבים, מחסומים ושמירה.

אמצעי עזר לתצפיות הם בלוני תצפית, רחפנים וכלי טיס שונים.

סיורים מתבצעים באופן רגלי, על אופניים, סוסים, כלי רכב, ספינות, וסירות מנוע.

## כוחות
יחידות ביטחון שוטף הן יחידות צבאיות, יחידות משטרה סמי-צבאיות (ז'נדרמריה) ואף מיליציות מקומיות.

### בישראל
בישראל אחראים על פעילות ביטחון שוטף משטרת ישראל (משמר הגבול בעיקר) וצה"ל. ביטחון שוטף מהווה חלק מתעסוקה מבצעית של יחידות קרביות בסדיר ובמילואים. ב-2020 הקים צה"ל את חיל הגנת הגבולות האחראי על שמירת גבולות השלום של ישראל (מצרים וירדן).

בחיל הים הישראלי משמשים עשרות כלי שיט למשימות של ביטחון שוטף בגבולות לבנון, עזה, מצרים וירדן: דבורה, צרעה ושלדג.

## ראו גם
* הילה (מערכת תצפית)
* בט"שית
* הגנה מרחבית

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ביטחון
רוי הרגרוב

[שמאל|ממוזער|250px|רוי הרגרוב ב[חצוצרה]]
**רוי אנתוני הרגרוב** (באנגלית: **Roy Anthony Hargrove**; 16 באוקטובר 1969 – 2 בנובמבר 2018) היה חצוצרן ג'אז ומוביל הרכב. הרגרוב זכה בשני פרסי גראמי ב-1997 וב-2002. כבן טיפוחיו של וינטון מרסליס היה הרגרוב אחד מה"אריות הצעירים" הבולטים של שנות ה-90. ההרכבים בראשותו מנגנים בי בופ והארד בופ בסגנון מסורתי, עם שילוב פאנק (Funk), היפ הופ, מוזיקת נשמה, גוספל ועוד.

## תולדות חייו
הרגרוב נולד בווייקו, טקסס. כתלמיד תיכון התגלה על ידי וינטון מרסליס, שסייע לו להתקדם ולנגן לצידם של מוזיקאים מובילים.

ב-1989 למד במשך שנה במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ולאחר שנה זו עבר לניו סקול בניו יורק, במקביל צבר ניסיון רב במסגרת הופעות בג'אם סשן במועדוני העיר. ב-1990 חתם בחברת RCA/Novus והוציא את אלבום הבכורה שלו "Diamond in the Rough", הראשון מסדרה של חמישה אלבומים בחברה זו.

בשנת 1993 הופיע עם תזמורת הג'אז של מרכז לינקולן (אותה ניהל וינטון מרסליס). ב-1995 הוציא את "Parker's Mood" עם כריסטיאן מקברייד בקונטרבס וסטיבן סקוט בפסנתר. התקליט, הכולל פרשנות לקטעים של צ'ארלי פארקר זכה לשבחי הביקורת. במקביל הוציא את תקליטו "Family" שכלל סטנדרטים וקטעים פרי עטו. ב-1998 הופיע והקליט עם להקת מוזיקה קובנית בשם "Crisol", אלבומם המשותף, "הבנה" זכה בפרס גראמי.

ב-2002 הקליט עם מייקל ברקר (בסקסופון טנור) והרבי הנקוק (בפסנתר) את "Directions In Music" שבמרכזו שלושה קטעים מאת ג'ון קולטריין ולחנים של ברקר ברוחו. התקליט זכה בפרס גראמי באותה שנה.

ב-2003 הקליט עם הזמרת אריקה בדו ובמקביל הוביל את ההרכב "The RH Factor" שהוציא ארבעה תקליטים ויצר מוזיקה קצבית תוך שילוב סגנונות ג'אז, פ'אנק, היפ-הופ ומוזיקת נשמה ומיצב את הרגרוב כאחד ממחדשי הרית'ם אנד בלוז. ב-2008 הקליט שני תקליטים שונים ביותר "Earfood" עם רביעייה ו-"Emergence" עם ביג בנד בת 19 נגנים.

הרגרוב נפטר ב-2 בנובמבר 2018 כתוצאה מדום לב.

## קישורים חיצוניים

* רוי הרגרוב באתר Groovin High 
* ביקורת על "Earfood" באתר All About Jazz 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
מיינרד פרגוסון

**מיינרד פרגוסון** (באנגלית: **Maynard Ferguson**; 4 במאי 1928 – 23 באוגוסט 2006) היה חצוצרן ג'אז שנודע ביכולתו לנגן ברגיסטרים הגבוהים ביותר של החצוצרה תוך שמירה על דיוק. בשנות חמישים והשישים היה חדשן בתחום הנגינה בחצוצרה ומוביל הרכב חשוב, אך בשנים שלאחר מכן דעכה הקריירה שלו והוא מצא את פרנסת בעיקר בחינוך צעירים ובנגינת נעימות פופולריות בווירטואוזיות חלולה וקרקסית, עד ששב לפעילות יצירתית ב-1988. בנוסף, המציא חצוצרה חדשנית קטנה בשם "Firebird" ("ציפור אש"), עם שלושה שסתומים וסליד (מחלק), כמו בטרומבון.

## תולדות חייו
וולטר מיינרד פרגוסון נולד סמוך למונטריאול בקוויבק, קנדה. הוא היה ילד פלא וניגן בגיל ארבע בפסנתר וכינור, בגיל עשר עבר לנגן בקורנית ובגיל 13 ניגן כסולן עם תזמורת איגוד השידור הקנדי (CBC). הוא זכה למלגת לימודים ולמד בקונסרבטוריון המוזיקה של קוויבק בין השנים 1943 עד 1948, בשנה זו עבר לארצות הברית בתקווה לנגן בתזמורתו של סטן קנטון.

ב-1950 החל פרגוסון לנגן עם קנטון ב"Kenton's Innovations Orchestra" בת 40 הנגנים ולאחר מכן בגרסתה בת 19 הנגנים. נגינת הסולו שלו, בגבהי צליל ובווירטואוזיות שלא נודעו עד אז, הפכה אותו לכוכב. בין 1950 ו-1953 זכה ברציפות במשאל הקוראים של דאון ביט בתואר "החצוצרן הטוב ביותר".

ב-1953 עזב את קנטון ועבר לעבוד בהוליווד וב-1957 הקים את "תזמורת החלומות", ה"Birdland Dreamband" שבסיסה היה במועדון בירדלנד. בתזמורת זו, שפעלה עד 1965 ניגנו בין השאר דון אליס, ג'ו זאווינול, ג'קי ביירד, ג'ון באנץ' ועוד. בין המעבדים לתזמורת זו היה ג'ימי ג'ופרה.

לאחר התפרקות התזמורת, מחוסר עניין ציבורי בסוגה זו, עבר פרגוסון לבריטניה. ב-1969 נסע להודו ולמד בודהיזם. לאחר מכן חזר לבריטניה וניגן בתוכניות טלוויזיה עיבודים לשירים פופולריים בסגנונו הייחודי הגבוה והצלול.

ב-1971 חזר לארצות הברית ועסק בעיקר בחינוך, הוא הפעיל תוכניות ללימוד חצוצרה, בין היתר במכללת ברקלי למוזיקה. ב-1976 הופיע בקטע סולו בטקס הנעילה של אולימפיאדת מונטריאול (1976).

בין 1976 ו-1988 הוציא פרגוסון אלבומים רבים בהם ניגן עיבודים לנעימות פופולריות (ממוזיקה לטינית ועד נעימות נושא של סרטים כמו רוקי ומלחמת הכוכבים).

ב-1988 הקים מחדש ביג בנד בת 19 נגנים בסגנון בי בופ בשם "Big Bop Nouveau Band", שזיכתה אותו שוב בהכרה. בשנת 1992 קיבלה הכרה זו הוכחה כאשר התקבל פרגוסון להיכל התהילה של הג'אז. הוא המשיך להופיע ולהקליט במסגרת זו עד מותו מכשל בכבד.

## קישורים חיצוניים

* 

* ערך באנציקלופדיה הקנדית 
* Maynard Ferguson's Horn Screamed With Vulgar Passion מאמר הספד מאת David Von Drehle באתר וושינגטון פוסט, 26 באוגוסט 2006 
* הסולו "Admiral's Horn" באתר סולו חצוצרה 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:מוזיקאים קנדים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
עמנואל אקס

**עמנואל אקס** (פולנית: **Emanuel Ax**; נולד ב-8 ביוני 1949) הוא פסנתרן קלאסי יהודי-אמריקאי. נחשב לאחד מהפסנתרנים הבולטים של המאה ה-21; היה הזוכה הראשון בתחרות רובינשטיין וזכה על הקלטותיו בשבעה פרסי גראמי (נכון ל-2010). אקס הוא חבר סגל בית הספר ג'וליארד בניו יורק.

## תולדות חייו
אקס נולד להורים ניצולי השואה בלבוב בשנת 1949. בהיותו בגיל שמונה עקרה המשפחה לוורשה ושנתיים לאחר מכן לוויניפג, קנדה. ב-1961 עבר עם משפחתו לניו יורק. מורו הראשון לפסנתר היה אביו, ואקס המשיך ללמוד מוזיקה לאורך התבגרותו. עם הגיעו לניו יורק המשיך את לימודיו בבית הספר ג'וליארד. בשנת 1974, בן 25, זכה בתחרות רובינשטיין בתל אביב והיה לראשון הזוכים בתחרות זו. הוא צוין לשבח הן על הטכניקה והן על ההבעה הלירית בנגינתו.

אקס מבצע מוזיקה מאת קשת רחבה של מלחינים מהיידן, מוצרט, בטהובן ובראהמס ועד הינדמית ומייקל טיפט. שותפו במשך שנים רבות הוא הצ'לן יו-יו מה, עימו הופיע בתקליט זוכה פרס גראמי להופעה הטובה ביותר בתחום המוזיקה הקאמרית "שלישיות קלרינט מאת ברהמס, בטהובן ומוצרט" יחד עם נגן הקלרינט ריצ'רד שטולצמן.

יחד עם מה ועם הכנר אייזק שטרן ונגן הויולה ג'ם לרדו מופיע במסגרת רביעית-פסנתר ידועה שהקליטה יצירות רבות משל ברהמס, גבריאל פורה, בטהובן, שומאן ומוצרט. על ארבעה מתקליטיו אלה זכה בפרסי גראמי. פרסי גראמי נוספים קיבל על הקלטת סונטות של היידן, קונצ'רטי של ליסט וברהמס וקטעי טנגו של אסטור פיאצולה.

אקס הביע עניין בתחום הביצוע האותנטי. במסגרת חקירת המוזיקה של שופן הקליט קונצ'רטו שנוגן על פסנתר משנת ייצור 1853, דומה מאוד לזה שעליו ניגן המלחין.

לאקס הוענקה "מדליית סאנפורד" מטעם בית הספר למוזיקה באוניברסיטת ייל. המדליה מוענקת בקביעות משנת 1972 ל"אומני במה מצליחים וחברים נכבדים במקצוע המוזיקה."

אקס נשוי ליוקו נזוקי, פסנתרנית ממוצא יפני, ומתגורר בניו יורק.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף חבר-סגל בג'וליארד 
* סקירה קצרה בעברית באתר "הבמה"

קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי תחרות רובינשטיין
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
אנסטסיוס

**אנסטסיוס** (בקוינה: ἀνάστασις) הוא שם שמשמעותו "תחייה". השם ניתן לעיתים קרובות לילדים יוונים שנולדו בסביבות חג הפסחא בימיה הראשונים של הנצרות.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
מועצת החכמים

שמאל|ממוזער|250px|לוגו התוכנית
**מועצת החכמים** הייתה תוכנית דיונים ישראלית בהנחיית דן מרגלית ששודרה בערוץ 10 בין השנים 2006 ל-2010.

התוכנית עלתה לאוויר ב-2006 כאיחוד חד פעמי של משתתפי התוכנית פופוליטיקה בערוץ 10 לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה. כאשר לאחר הבחירות הוחלט על המשך שידורים שבועיים של התוכנית, שונה שמה מפופוליטיקה ל"מועצת החכמים" מטעמי זכויות יוצרים. העורך הראשי היה אהרון גולדפינגר.

בתוכנית גובש פאנל קבוע שכלל את אריה דרעי, יוסף לפיד, אמנון דנקנר, ארי שביט ועורכת הדין ציפי חוטובלי כסמן ימני וגדעון לוי כסמן שמאלי. בדצמבר 2007 התוכנית יצאה לחופשה ארוכה כדי לפנות מקום לתוכנית "הישרדות" ושבה ביולי 2008 ללא טומי לפיד שנפטר וללא אמנון דנקנר שעזב. בנובמבר 2008 נבחרה ציפי חוטובלי, שהכרתה הציבורית נבעה בזכות התוכנית, לכנסת ברשימת הליכוד. ב-25 בספטמבר 2010 שודרה התוכנית האחרונה.

בין המשתתפים הקבועים בתוכנית נמנו דב וייסגלס, אלדד יניב, גדעון לוי, ארי שביט, מור אלטשולר, גדי טאוב ויפעת ארליך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הפוליטיקה הישראלית בתרבות
חומצה סורבית

**חומצה סורבית** (**Sorbic acid** או **2,4-hexadienoic acid**) היא תרכובת אורגנית חומצית המשמשת כחומר משמר בתעשיית המזון. לחומצה הנוסחה הכימית: C6H8O2.

החומצה זוקקה לראשונה מפירות הסורבוס (*Sorbus aucuparia*), ועל שם צמח זה נקראת החומצה.

## שימושים
החומצה הסורבית, והמלחים המינרליים שלה: נתרן סורבט, אשלגן סורבט וסידן סורבט משמשים מאז שנות ה-40 של המאה ה-20 בחומרים משמרים בתעשיית ייצור המזון. חומרים אלה מונעים התפתחות שמרים ופטריות במוצרי מזון. לרוב נעשה שימוש במלחים מאחר שהם מסיסים במים. בעת שימוש בתעשיית המזון, מסומנים החומצה ומוצריה במספרי E:
* E200 - חומצה סורבית
* E201 נתרן סורבט
* E202 אשלגן סורבט
* E203 סידן סורבט

## קישורים חיצוניים

*מידע על תכונות וייצור חומצה סורבית
*מידע על חומצה סורבית
*תכונות החומצה. אתר אוניברסיטת אוקספורד

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סורבית, חומצה
סורבית, חומצה
קטגוריה:שימור מזון
קטגוריה:תוספי מזון 
קטגוריה:מווסתי חומציות
אורי מאור

**אורי מאור** (1 בינואר 1937 - 14 באוגוסט 2016) היה פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריו עוסקים בפיזיקת חלקיקים.

## ביוגרפיה
מאור נולד בתל אביב. למד בתיכון חדש וסיים את לימודיו שם ב-1954. סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בשנת 1959 ודוקטורט במכון ויצמן בפיזיקת חלקיקים בשנת 1963. בין השנים 1959 ל-1963 שירת בצה"ל ביחידת מחקר. 

בשנת 1968 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1971 מונה לפרופסור במוסד, לימד וחקר בו עד ליציאתו לגמלאות בשנת 2005.

השתתף בכתיבת ספר הלימוד למכניקה קלאסית באוניברסיטה הפתוחה והיה יועץ לפיתוח הקורס בתורת הקוונטים ובפיזיקה מודרנית. התראיין בספרו של צבי ינאי, "שיחות עם מדענים".

מאור היה חבר במספר התארגנויות שמאל במהלך שנותיו. הוא היה חבר בקבוצת האקדמאים "עד כאן" שפעלה נגד מה שכונה על-ידם הכיבוש ביש"ע, עד להסכמי אוסלו, וכן היה חבר במועצה הישראלית לשלום ישראלי-פלסטיני, שתמכה בדו-שיח עם אש"ף. יצר קשרים עם מספר נציגי אש"ף אשר ישבו באירופה ובאמריקה, בהם עיסאם סרטאווי ונימר חמאד (עד מותו ב-2016, יועצו המדיני של אבו מאזן).

נישא בשנת 1963 לשילה אוסטין. אב לשלוש בנות, יסמין - רופאה בתל השומר (מחלות זיהומיות), הדס - אוצרת מוזיאון, ועירית - פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת לואיזיאנה שבארצות הברית.

מאור נפטר באוגוסט 2016.

## מספריו
* **מבוא לחלקיקים אלמנטריים**, **האוניברסיטה המשודרת**, 1980
* **מכניקה**, האוניברסיטה הפתוחה, יחד עם פרופ יורם קירש, אורה מאור ויוסף זלצמן.
* **מודלים לתיאור יצירה מרובה: של מזונים באנרגיות גבוהות**, האוניברסיטה העברית, 1963

## קישורים חיצוניים
* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
אגף מחקר וניתוח (הודו)

**האגף למחקר וניתוח** (בהינדית: **रिसर्च एंड एनालिसिस विंग**; באנגלית: The **Research and Analysis Wing**, בראשי תיבות: **R&AW**) הוא הסוכנות ההודית לביון חוץ. הארגון הוקם ב-21 בספטמבר 1968 בעקבות המלחמות עם פקיסטן (1965) וסין (1962). הארגון אחראי לאיסוף מודיעין חיצוני, מלחמה בטרור וביצוע מבצעים חשאיים. ענף המחקר והפיתוח כפוף למשרד ראש ממשלת הודו.

מטה הארגון שוכן בניו דלהי.

## היסטוריה
בעקבות הכישלון המודיעיני במלחמת הודו–סין 1962, ראש ממשלת הודו ג'וואהרלל נהרו הוביל מהלך לייסוד סוכנות ביון, שהפכה לענף המחקר והפיתוח. עד אז, תפקיד איסוף המודיעין הוטל על לשכת הביון של הודו שהוקמה על ידי הבריטים במהלך מלחמת העולם השנייה.

למייסד הארגון נחשב רמשוואר נאת קאו, שהיה אמן הריגול ההודי והאיש הראשון שעמד בראש סוכנות הביון ההודית, אגף המחקר והפיתוח (מ-1968 עד 1977).

ועדת הביון המשולבת שתחת מזכירות הקבינט ההודי אחראית לתיאום וניתוח פעילויות מודיעין בין אגף המחקר והניתוח, לשכת הביון וסוכנות הביון של משרד ההגנה ההודי שהוקמה במרץ 2002 כסוכנות הביון הצבאית שאיגדה את מינהל הביון של צבא היבשה, מינהל הביון של הצי ומינהל הביון של חיל האוויר. עם ייסוד, המועצה לביטחון לאומי של הודו ב-1999 תפקידי הוועדה אוחדו עם המועצה. אגף המחקר והניתוח הוא ענף בקבינט ההודי ולא נחשב לסוכנות. האגף אינו כפוף לפרלמנט ההודי ואינו מחויב לתת את הדין באף נושא ולפיכך אינו כפוף לחוק חופש המידע.

ב-18 בספטמבר 2023 סוכני הארגון התנקשו בהארדיפ סינג ניג'אר וגרמו למשבר ביחסים עם קנדה.

## הארגון בתרבות
סוכני הארגון מככבים במספר סרטים הודיים לרבות "London Confidential" בו הם נלחמים בהתפשטות מגפת הקורונה.

הארגון כיכב גם בסרט מבצע מג'נו של נטפליקס, העוסק במרגלים הודים בפקיסטן, בתקופת המרוץ הגרעיני בין הודו לפקיסטן.

## מזכירי ענף המחקר והפיתוח
* רמשוואר נאת קאו (1968–1977)
* סנקארן נאייר (1977)
* נ. פ. סנטוק (1977–1983)
* גיריש צ'נדרה סקסנה (1983–1986)
* ס. ג'ושי (1986–1987)
* א.ק. ורמה (1987–1990)
* ג.ס. בג'פאיי (1990–1991)
* נ. נראסימהאן (1991–1993)
* ג'. ס. בדי (1993)
* א.ס. סיאלי (1993–1996)
* רנג'אן רוי (1996–1997)
* ארווינד ק. דייב (1997–1999)
* א.ס. דולאט (1999–2000)
* ויקראם סוד (13 בדצמבר 2000 - 31 במרץ 2003)
* ס.ד. סאהיי (1 באפריל 2003 - 31 בינואר 2005)
* פ.ק.ה. טראקן (1 בפברואר 2005 - 31 בינואר 2007)
* אשוק צ'אטורוודי (1 בפברואר 2007 - 31 בינואר 2009)
* ק. ורמה (31 בינואר 2009 - ואילך)

## ראו גם
* לשכת הביון של הודו

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קהילת המודיעין ההודית