open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אנדרטת הפנטגון

**אנדרטת הפנטגון** (באנגלית: **Pentagon Memorial**) היא אנדרטה הממוקמת בחלקו הדרום-מערבי של מטה הפנטגון בוושינגטון. באנדרטה מונצחים 184 הנספים בהתרסקות טיסה 77 של אמריקן איירליינס אל הבניין, כמו גם הקורבנות ששהו בבניין עצמו בעת ההתרסקות.

את האנדרטה תכננו האדריכלים  וקית' קייסמן. האנדרטה נפתחה ב-11 בספטמבר 2008, במעמד נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, שבע שנים לאחר פיגועי 11 בספטמבר ו-67 שנים לאחר חנוכת הפנטגון.

בנוסף לאנדרטה החיצונית הוקם מרכז החינוך לזכר הפנטגון. המרכז נועד לספק את ההקשר היסטורי, ללמד  את המבקרים בפנטגון על פיגועי 11 בספטמבר ולכבד את זכר הקורבנות.

## ראו גם
*האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר
*פיגועי 11 בספטמבר
*מגדל החירות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנדרטאות לזכר פיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות לאומיות
קטגוריה:וירג'יניה: מבנים
צדק תחבורתי: עיצוב מערכות תחבורה הוגנות

**צדק תחבורתי: עיצוב מערכות תחבורה הוגנות** (באנגלית: ***Transport Justice: Designing Fair Transportation System***) הוא ספר שיצא לאור ב-2016, על ידי מתכנן התחבורה ההולנדי קרל מרטנס. הספר פורסם על ידי התאגיד הבריטי Routledge. הספר מציג מסגרת לתכנון תחבורה מבוססת בעקרונות הצדק, תוך הדגשת נגישות שוויונית על פני מדדים מסורתיים של ביצועי מערכות. הספר מציע פרדיגמה חדשה בתכנון תחבורה וטוען כי עד לאותה עת תכנון התחבורה התמקד בביצועי המערכת ולא באנשים המשתמשים בפועל בתחבורה.

## סקירה כללית
ב-*Transport Justice* מציג קרל מרטנס גישה חדשה לתכנון תחבורה המבוססת על עקרונות של צדק. מרטנס מבקר את שיטות התכנון המסורתיות, ומדגיש כיצד ההתמקדות הראשית בשיפור ביצועי מערכות התחבורה הזניחה לעיתים קרובות את הצרכים המעשיים של המשתמשים בה. כתוצאה מכך, קבוצות מסוימות נהנו משיפורים משמעותיים, בעוד אחרות נאלצו להתמודד עם החמרה בתנאים, מה שהוביל לפערים משמעותיים בניידות ובנגישות.

מרטנס שואב רעיונות פילוסופיים על צדק חברתי מדבורקין ורולס כדי להציע שממשלות נושאות באחריות להבטחת נגישות תחבורתית שוויונית כמעט לכל פרט. גישתו מדגישה את האדם ולא את יעילות המערכת כמרכז תכנון התחבורה, במטרה מוצהרת לצמצם את אי השוויון החברתי. *Transport Justice* מיועד הן למתכנני תחבורה והן לסטודנטים, ושואף להציע מסגרת המעדיפה צדק ושוויון בתכנון מערכות תחבורה הוגנות.

הספר מחולק לשלושה חלקים:
* **חלק א': מבוא** עוסק בהוגנות בתכנון תחבורה מסורתי.
* **חלק ב': חקירות פילוסופיות** בוחן את המשמעות החברתית של תחבורה ואת מושג הנגישות כמוצר יסוד.
* **חלק ג': גישה חדשה לתכנון תחבורה** מציג מסגרת מבוססת צדק לתכנון תחבורה, כולל מקרה בוחן על מערכת התחבורה של אמסטרדם.

## המחבר
קרל מרטנס הוא מתכנן עירוני ותחבורה הולנדי, המכהן כיום כדיקן הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בהטכניון. הוא מחזיק בקתדרה על שם דוד ג'. עזריאלי לארכיטקטורה ותכנון ערים ומנהל את מעבדת צדק תחבורתי (Fair Transport). מרטנס ידוע כמייסד תחום ה*צדק תחבורתי*, בשל שילוב עקרונות אתיים לתוך תחום תכנון תחבורה.

## קבלה
*Transport Justice: Designing Fair Transportation Systems* של קרל מרטנס נכלל ברשימת "100 ספרי התחבורה הטובים בכל הזמנים" של Book Authority. מומחים ומבקרים שיבחו את הספר על עומקו הפילוסופי ותובנותיו המעשיות. ה-*Journal of the American Planning Association* תיאר את הספר כהכרחי, בעל ערך לאקדמאים המחפשים דיונים פילוסופיים על צדק תחבורתי, לאנשי מקצוע הזקוקים להנחיות מעשיות, ולמקבלי החלטות המעוניינים להתמודד עם אי-שוויון בתכנון תחבורה.

מרטין ווקס, פרופסור אמריטוס מכובד ב־UCLA, שיבח את מרטנס על יישום אפקטיבי של רעיונות פילוסופיים של רולס ודבורקין בתכנון תחבורה עירונית. חוקרת לימודים אורבניים בהרווארד סוזן ס. פיינסטין כינתה את הספר "חשוב ומקורי בצורה יוצאת דופן", המחבר בין מושגים תאורטיים של שוויון למדיניות תחבורה מעשית. דב נימייר, מהנדסת אזרחית וסביבתית אמריקאית מ-UCLA, אמרה שמרטנס יצר מסגרת אנליטית חדשנית הממוקדת בנגישות וצדק. הפוליטיקאי הבלגי קריס פיטרס אמר כי "הבחירה בנושא מהווה כשלעצמה מהפכה בחשיבה שלנו על ניידות". פאני בלאנז'-לה-מיי ציינה את הפנייה הרחבה של הספר והציעה כי הוא יכול לעורר דיונים מחודשים בקרב מומחי תחבורה, אקדמאים, סטודנטים ופעילים.

פאולה פוצ'י מפוליטקניקו די מילאנו ציינה כי הספר מציע מסגרת מקיפה לשילוב צדק בתכנון תחבורה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי תכנון עירוני
קטגוריה:תחבורה
פאבל גולידוב

**פאבל גולידוב** (נולד ב-30 ביוני 1999) הוא מתעמל ישראלי, סגן אלוף המכביה (המכביה העשרים ואחת 2022) בקרב רב אישי.

## קריירה
גולידוב מתאמן באגודת מכבי תל אביב.

### 2019
באליפות אירופה 2019  שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין באפריל סיים במקום 42 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 12.933 נקודות, ובמקום 88 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 12.566 נקודות.

### 2021
באליפות העולם 2021  שנערכה בקיטאקיושו שביפן באוקטובר סיים במקום 61 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 13.033 נקודות, במקום 61 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 13.166 נקודות, ובמקום 77 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 11.466 נקודות.

### 2022
במכביה העשרים ואחת שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בקרב רב אישי בתוצאה של 78.867 נקודות. בנוסף, זכה במדליית זהב קבוצתית יחד עם אנדריי מדבדב, אורי זיידל, אייל אינדיג ואיליה ליובימוב.

באליפות אירופה 2022  שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט סיים במקום 27 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 13.566 נקודות, במקום 33 בתרגיל הקפיצות בתוצאה של 14.200 נקודות, במקום 55 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 13.166 נקודות, במקום 58 בתרגיל סוס הסמוכות בתוצאה של 12.633 נקודות, ובמקום 85 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 12.466 נקודות. בקרב רב קבוצתי סיים במקום 16 בציון משוקלל של 238.094 נקודות, יחד עם ארטיום דולגופיאט, אלכסנדר מיאקינין, אורי זיידל ורון פיאטוב.

### 2023
באליפות אירופה 2023  שנערכה באנטליה שבטורקיה באפריל סיים במקום 20 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 13.733 נקודות, במקום 26 בתרגיל הקפיצות בתוצאה של 14.233 נקודות, במקום 41 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 13.466 נקודות, ובמקום 111 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 11.866 נקודות. בקרב רב קבוצתי סיים במקום 13 בציון משוקלל של 239.859 נקודות, יחד עם ארטיום דולגופיאט, איליה ליובימוב, אלכסנדר מיאקינין ואורי זיידל.

באליפות העולם 2023  שנערכה באנטוורפן שבבלגיה בספטמבר-אוקטובר סיים במקום 52 בתרגיל הקפיצות בתוצאה של 14.200 נקודות, במקום 74 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 13.400 נקודות, במקום 98 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 12.966 נקודות, ובמקום 125 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 11.966 נקודות. בקרב רב קבוצתי סיים במקום 16 בציון משוקלל של 245.029 נקודות, יחד עם ארטיום דולגופיאט, איליה ליובימוב, אלכסנדר מיאקינין ואורי זיידל.

### 2024
באליפות אירופה 2024  שנערכה ברימיני שבאיטליה במאי סיים במקום 29 בתרגיל הטבעות בתוצאה של 13.433 נקודות, במקום 35 בתרגיל הקפיצות בתוצאה של 14.200 נקודות, במקום 38 בתרגיל המקבילים בתוצאה של 13.500 נקודות, ובמקום 74 בתרגיל הקרקע בתוצאה של 13.000 נקודות. במוקדמות קרב רב קבוצתי סיים במקום שביעי בציון משוקלל של 246.061 נקודות, יחד עם ארטיום דולגופיאט, איליה ליובימוב, אלכסנדר מיאקינין ואורי זיידל. החמישה סיימו במקום שישי בגמר קרב רב קבוצתי בציון משוקלל של 246.628 נקודות, כשגולידוב קובע ציונים של 13.366 נקודות בתרגיל הטבעות, ו-14.133 נקודות בתרגיל הקפיצות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
צומת מת"ם

**צומת מת"ם** הוא צומת תחבורה מרכזי הממוקם בדרום חיפה, באזור פארק מת"ם ושכונת נאות פרס, בסמוך לטירת כרמל. הצומת שוכן בנקודת המפגש של כביש 2 (כביש החוף) וכביש 4 במחלף חיפה דרום, בסמוך לפארק מת"ם – אחד ממרכזי התעשייה והטכנולוגיה החשובים בישראל, בו פועלות חברות בינלאומיות ומקומיות רבות, כמו אינטל, מיקרוסופט, גוגל, אמזון ואלביט מערכות. המקום מהווה מוקד אורבני המרכז אליו תחבורה ציבורית, מחאות ועוד.

ב-2025 הוצעה תוכנית לשינוי אופי הצומת ולהקים בו גשרים במפלסים שונים המיועדים לתנועת רכב פרטי. תוכנית זו בוקרה קשות על ידי חוקרי תחבורה בטכניון בשל הפגיעה בכלכלה האזורית, בדיירים העתידיים לגור באזור מתחם מת"ם ובטירת הכרמל. בנוסף ציינו החוקרים כי המהלך יפגע בהולכי רגל, משתמשי התחבורה הציבורית ובפוטנציאל המתחם להפוך למוקד עירוני.

## שימוש ציבורי
הצומת נגיש באמצעות תחבורה ציבורית מגוונת, כולל קווי אוטובוס עירוניים ובין-עירוניים. תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל ממוקמת במרחק הליכה קצרה מהצומת, וקווי מטרונית ואוטובוס נוספים מספקים גישה נוחה לאזור פארק מת"ם.

צומת מת"ם שימש מוקד למחאות והפגנות ציבוריות, ביניהן מחאות הקשורות לרפורמה המשפטית בישראל. במהלך הפגנות אלו נחסמה התנועה בצומת לסירוגין, מה שגורם לשיבושים באזור.

## תכנון עירוני ועתידי
באזור מתוכננת בניית כ-14,000 יחידות דיור, בנוסף ל-12,000 יחידות דיור בטירת הכרמל. בשנת 2025 הוכרזה תוכנית להחלפת צומת מת"ם, אשר כיום משמשת לתנועה משולבת של תחבורה ציבורית, פרטית ותנועה רגלית, בגשרים עם הפרדה מפלסית שיוקדשו לתנועת רכבים פרטיים. בעקבות ההכרזה, המעבדה לחקר התחבורה בטכניון ביקרה את המהלך בחריפות, וציינה כי "מדובר במהלך מסוכן שעלול לפגוע אנושות בפיתוח העירוני ובחזון התחבורתי של מטרופולין חיפה". עוד ציינו החוקרים כי התכנון המוצע מבוסס על מודלים ישנים של תכנון תחבורה, תוך התעלמות מצרכי העיר, הולכי הרגל ורוכבי האופניים. החוקרים הוסיפו כי המהלך יפגע בדיירים העתידיים של השכונה בכך שיגביר את התלות ברכב הפרטי וימנע את הפיכת אזור מת"ם ל"מוקד עירוני שוקק". לפי המאמר, תוכנית זו מהווה פגיעה ביעדי המדינה לשנת 2050, הקוראת להקמת ערים צפופות, מגוונות ונגישות בשל גידול האוכלוסייה בישראל. החוקרים ציינו כי יישום התכנית עלול להוביל להחמרת זיהום האוויר ולגרום לנזקים חברתיים וכלכליים במטרופולין חיפה.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיפה
קטגוריה:תחבורה ציבורית בחיפה
עאישה א-דבס

**עָאישָה א-דִבּס** (בערבית: **عائشة الدبس**) היא פעילה חברתית סורית ומאז דצמבר 2024 מכהנת בתפקי ראש משרד לענייני נשים בממשלת המעבר הסורית. היא אישה הראשונה שמילאה תפקיד רשמי בממשל הסורי החדש שהוקם לאחר נפילת משטר אל-אסד.

## ביוגרפיה
א-דבס נולדה בדמשק, סוריה. היא בעלת תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת דמשק. במשך שנים הייתה פעילה בתחום זכויות הנשים ונאלצה לעזוב את סוריה. היא המשיכה את פעילותה החברתית בקרב קהילות פליטים סוריים בטורקיה ובדצמבר 2024 חזרה לדמשק לאחר 14 שנות גלות.

## קריירה
ב-22 בדצמבר 2024 מונתה לראש משרד ענייני הנשים בממשלת המעבר הסורית, שהוקמה על ידי פארוק א-שרע. המשרד, שהוקם לראשונה, נועד לקדם את שילוב הנשים במוסדות הפוליטיים, החברתיים והתרבותיים של סוריה החדשה וא-דבס הצהירה כי בכוונתה לגייס נשים מכל המחוזות והעדות בסוריה. א-דבס התחייבה לתמוך ולהעניק סיוע פסיכולוגי, משפטי ובריאותי, לכל הנשים שהיו כלואות ועצורות, בתקופת המשטר הקודם.

### עמדות ומחלוקת
בסוף דצמבר 2024 עוררה א-דבס סערה ציבורית בעקבות דבריה בריאיון לערוץ TRT בערבית, שבו הביעה התנגדות לשיתוף פעולה עם ארגוני נשים שאינם מסכימים עם "המודל הסורי" החדש, המבוסס על השריעה האסלאמית. בין היתר היא טענה כי ארגוני חברה אזרחית אחראים לעלייה בשיעור הגירושין באידליב.

דבריה ספגו ביקורת חריפה מצד פעילים ופעילות לזכויות נשים, בטענה שעמדותיה מצמצמות את חופש הבחירה של נשים ומסיגות את סוריה לאחור, מבחינת שוויון מגדרי. היו שראו בדבריה חיזוק לטענה שממשלת המעבר נתונה להשפעת ארגון תחריר א-שאם והאידאולוגיה דתית - שמרנית שלו. ודבריה עוררו סערה ציבורית, כולל קריאות לפיטוריה.

## ראו גם
* ממשלת המעבר הסורית

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:סוריה: פוליטיקה
קטגוריה:פמיניזם
קליפת המוח הפארא-לימבית

**קליפת המוח הפארא-לימבית** היא אזור תלת־שכבתי בקליפת המוח, הכולל את קליפת המוח הפיריפורמית, קליפת המוח האנטורינית, קליפת המוח הפרה־היפוקמפוסית הנמצאת על המשטח המדיאלי של האונה הטמפורלית, וכן את קליפת המוח הסינגולרית הממוקמת מעל הקורפוס קלוסום.

קליפת המוח הפארא-לימבית קרובה למבני המערכת הלימבית ומחוברת אליהם ישירות. הקידומת "פארא" מציינת סמיכות או קרבה. קליפת מוח זו מכונה גם מזוקורטקס או ג'וקסטלוקורטקס, והיא ממוקמת בין הניאוקורטקס לאלוקורטקס. היא מהווה אזור מעבר הדרגתי בין אזורים לימביים ראשוניים – כגון אזור המחיצה, ה־החומר ללא שם וגרעיני האמיגדלה – לבין אזורים ניאוקורטיקליים מתקדמים יותר.

המבנה מוגדר כבעל ציטו-ארכיטקטורה, הכוללת שלוש שכבות, שבהן שכבות 2, 3 ו־4 מתמזגות. הוא מצוי במצב ביניים בין האלוקורטקס – שבו פחות משש שכבות לבין הניאוקורטקס, שבו שש שכבות נפרדות. המבנה נמצא בתוך המערכת הלימבית, ומסמן את הגבול שבין החלקים הנאוקורטיקליים לאלוקורטיקליים. יש המשערים כי קליפת המוח בנויה כטבעות קונצנטריות: אלוקורטקס, מזוקורטקס (קליפת המוח הפרלימבית) ואיזוקורטקס (ניאוקורטקס).

## פונקציות
קליפת המוח הפארא-לימבית היא אזור מעבר בין הניאוקורטקס לאלוקורטקס, וכוללת אזור פרואיזוקורטיקלי, שהוא תת-חלק של הניאוקורטקס, ואזור פריאלוקורטיקלי, שהוא תת-חלק של האלוקורטקס.

המערכת ההפארא-לימבית היא קבוצה של מבני מוח מחוברים המעורבים בתהליכים של עיבוד רגשות, קביעת מטרות, הנעה ושליטה עצמית.
* **קליפת המוח הפארא-לימבית** משלבת מידע חושי שמגיע מהסביבה החיצונית עם מצבים רגשיים ומוטיבציוניים פנימיים. היא משמשת ממשק חשוב בין תהליכים קוגניטיביים מורכבים לבין תהליכים רגשיים והתנהגותיים בסיסיים.
* ה**קליפה הפארא-לימבית האולפקטוצנטרית** ממלאת תפקיד קריטי בוויסות תפקודים רגשיים ואוטונומיים, ובאופן כללי מפקחת על תהליכי ויסות רגשי ותפקודי מערכת העצבים הצמחית.
* אזורים פארא-לימביים ספציפיים, כמו אזור ברודמן 10, מופעלים בזמן ביצוע משימות זיכרון עבודה מורכבות ומשימות קוגניטיביות אחרות. זה מצביע על מעורבותם בתהליכי זיכרון אפיזודי וזיכרון עבודה, וכן בתפקוד קוגניטיבי מופשט.
* ה**קליפה הפרירינלית** - שהיא אזור פארא-לימבי - משלבת מידע אודות פריטים עם נתונים מרחביים וזמניים, ומעבירה אותם להיפוקמפוס. בכך היא תורמת באופן משמעותי לעיבוד זיכרון דקלרטיבי ולזיהוי פריטים.
* ה**קליפה האורביטופרונטלית**, שגם היא נחשבת לאזור פארא-לימבי, ממלאת תפקיד מפתח בהערכה של תגמולים ועונשים, וכן בתהליכי ויסות עצמי ועיכוב תגובות התנהגותיות.

## ראו גם
* המערכת הלימבית

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפת המוח
שימון שימונוביץ

**שִׁימוֹן שִׁימוֹנוֹבִיץ** (בפולנית: **Szymon Szymonowic**, בלטינית: **Simon Simonides**; ) היה משורר ומחזאי פולני מתקופת הרנסאנס הפולני. הוא נודע בכינוי "פינדארוס הפולני".

## קורות חיים
שימונוביץ נולד בלבוב והיה בנו של רקטור בית הספר של הקתדרלה וחבר מועצת העיר לבוב, שימון מבז'זיני (Szymon z Brzezin), למד באקדמיית קרקוב, שם קיבל תואר בוגר בשנת 1577, ומאוחר יותר ככל הנראה בבלגיה ובצרפת. לאחר שובו ללבוב (לפני 1584), הוא התמסר לעבודה פדגוגית. מ-1586 הוא היה קשור להטמאן גדול ולקנצלר המלכותי יאן זמויסקי, ואיתו ארגן את  בזמושץ' בשנים 1593–1605. זמויסקי השכיר לו נכס בכפר  ומאוחר יותר הפקיד בידיו את חינוך בנו הקטין, תומאש.

המלך זיגמונט השלישי מינה את שימונוביץ ל"משורר המלכות" והעניק לו בשנת 1590 תואר אצולה (שלאכטה), וכאציל הוא כונה בנדונסקי (Bendonski), והשתמש בשלט האצולה של קושצ'שה (Kościesza).

כסופר, שימונוביץ התבלט בתחילה עם שיריו הלטיניים, ומאוחר יותר הוסיף שירה פולנית כמו "Rytm po pogromieniu na teraźniejsze rozruchy" (קצב לאחר הפוגרום לקראת ) ו-"Sielanki" (אידיליות, 1614), אשר נוצרו בהשראת האידיליות של תאוקריטוס וורגיליוס. הוא כתב גם שתי טרגדיות בלטינית, "Castus Joseph" (יוסף הצנוע, 1587) ו-"Pentesilea" (פנטסילאה, (1617).

הוא נפטר בביתו בצ'רניינצ'ין שליד זמושץ'.

ימין|ממוזער|150px|שלט האצולה של קושצ'ישה

## קישורים חיצוניים

* יצירותיו של שימונוביץ בוויקיטקסט הפולני

* Edmund Kotarski, ''Szymon SZYMONOWIC (Simon Simonides)'' Wirtualna Biblioteka Literatury Polskiej


## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים פולנים
קטגוריה:פולנים ממוצא ארמני
קטגוריה:מחזאים פולנים
קטגוריה:ילידי 1558
קטגוריה:נפטרים ב-1629
ניאוקורטקס

**הניאוקורטקס**, המכונה גם **ניאופליום**, **איזוקורטקס** או **קליפת המוח בעלת שש השכבות**, הוא מבנה מוחי ביונקים המורכב משכבות של קליפת המוח, ומעורב בתפקודים עצביים מסדר גבוה, כגון תפיסה חושית, קוגניציה ויצירת פקודות מוטוריות,  וחשיבה מרחבית ושפה . הניאוקורטקס מחולק באופן נוסף לשני אזורים: איזוקורטקס אמיתי ופרואיזוקורטקס. 

במוח האנושי, קליפת המוח (Cerebral Cortex) מורכבת משני חלקים עיקריים: הניאוקורטקס הגדול יותר, והאלוקורטקס הקטן יותר. הניאוקורטקס מהווה כ-90% מקליפת המוח, בעוד האלוקורטקס מהווה את 10% הנותרים. 

הניאוקורטקס עצמו בנוי משש שכבות מובחנות, המסומנות, מהחלק החיצוני ביותר פנימה, כשכבה I ועד שכבה VI.

## אטימולוגיה
המונח **ניאוקורטקס** מורכב משני חלקים:
* **קורטקס**: מילה זו מקורה בלטינית ומשמעותה "קליפה" או "נביחה".
* **נאו-**: קידומת זו מקורה ביוונית ומשמעותה "חדש".

לכן, הניאוקורטקס מתאר למעשה את "הקליפה החדשה" של המוח.

קיימים מונחים דומים נוספים, המשלבים שפות שונות:
* **ניאופאליום (Neopallium)**: מונח דומה המשלב את הקידומת היוונית "נאו-" ("חדש") עם המילה הלטינית *pallium*, שמשמעותה "גלימה".
* **איזוקורטקס (Isocortex)**: מילה המשלבת את המילה היוונית *isos* ("זהה") עם "קורטקס".
* **אלוקורטקס (Allocortex)**: מילה המשלבת את המילה היוונית *allos* ("אחר" או "שונה") עם "קורטקס".

מונחים אלה משקפים את התפתחות המוח ואת ההבדלים המבניים והתפקודיים בין חלקי קליפת המוח השונים.

## אנטומיה
ה**ניאוקורטקס** הוא המפותח ביותר מבחינת ארגונו ומספר שכבותיו מבין רקמות המוח.  הוא מורכב מהחומר אפור, כלומר מגופי תאים עצביים וסיבים לא מיאליניים, המקיפים את החומר לבן העמוק יותר (הכולל אקסונים מיאליניים) במוח הגדול. הניאוקורטקס הוא שכבה דקה מאוד, בעובי של כ-2–4 מ"מ. 

קיימים שני סוגים של קליפת מוח בניאוקורטקס: ה**פרואיזוקורטקס** וה**איזוקורטקס האמיתי**.
* ה**פרואיזוקורטקס** הוא אזור מעבר בין האיזוקורטקס האמיתי לפריאלוקורטקס (שהוא חלק מהאלוקורטקס).
* הוא נמצא בקליפת המוח החגורתית (חלק מהמערכת הלימבית), באזורי ברודמן 24, 25, 30 ו-32, באינסולה ובגירוס הפארא-היפוקמפלי.

מבין כל היונקים שנחקרו עד כה (כולל בני אדם), נמצא כי נתב גדול-סנפיר (**Long-finned pilot whale**), שהוא מין של דולפין אוקייני, יש את מספר הנוירונים הנאו-קורטיקליים הגבוה ביותר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קליפת המוח
אנרבוקס

**אנרבוקס פיס חדרה** הוא היכל רב-תכליתי הממוקם בחדרה שנחנך ב-2020. באולם מתקיימים אירועי תרבות ובידור והוא משמש כאולמן הביתי של קבוצות הכדורסל והכדורעף של מכבי חדרה.

## היסטוריה
ההיכל תוכנן על-ידי משרד האדריכלים גולדשמיט-ארדיטי-בן נעים. טקס הנחת אבן הפינה של ההיכל התקיים ביוני 2017 במעמד ראש עיריית חדרה, צביקה גנדלמן, יושב ראש דירקטוריון מפעל הפיס, עוזי דיין ובכירים נוספים בעיריית חדרה. השם שנבחר הוא צירוף של המילים "אנרגיה" ו"בוקס" (קופסה באנגלית), כצורתו של המבנה. בניית ההיכל הייתה פרויקט משותף לחברה הכלכלית חדרה, מפעל הפיס, הטוטו וחברת החשמל.

עלות הקמת ההיכל מוערכת ב-100 מיליון שקל והוא יכול להכיל 2582 צופים באירועי ספורט ועד 3414 צופים באירועי תרבות.האירוע הראשון התקיים בפברואר 2020 ובו הופיעו סטפן לגר והצמד סטטיק ובן-אל. מספר ימים לאחר מכן נערכה בהיכל הופעה של שלמה ארצי, שנבחר בסקר תושבים לזמר האהוב ביותר בעיר.

ההיכל משמש כאולמן הביתי של קבוצת הכדורסל מכבי חדרה המתמודדת בליגה הארצית וכן של קבוצת הנשים של מכבי חדרה בכדורעף, המתמודדת בליגת העל. ב-2022 אירח ההיכל את טורניר גביע ווינר בכדורסל. ההיכל שימש באופן זמני כמגרשה הביתי של הפועל גליל עליון שלא יכלה לארח משחקים באולמה בכפר בלום בשל מלחמת חרבות ברזל.

מאז הקמתו נערכו באולם מספר משחקי גמר גביע המדינה בכדורעף גברים ונשים. בנוסף לכך, ב-2021 שימש ההיכל כמגרשה הביתי של נבחרת הגברים של ישראל בכדורעף במסגרת מוקדמות אליפות אירופה וב-2022 התקיימו בו משחקים של נבחרת הנשים של ישראל בכדורעף.

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט הרשמי של האנרבוקס

## הערות שוליים

קטגוריה:אולמות כדורסל בישראל
קטגוריה:חדרה: אצטדיונים ומתקני ספורט
על גשר אירופה (גוסטב קייבוט)

**על גשר אירופה** (בצרפתית: **Sur le Pont de l’Europe**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי גוסטב קייבוט, שנוצר בשנים 1876–1877. היצירה מתארת סצנה עירונית בפריז על גשר אירופה, המשקיף לעבר תחנת סן-לאזאר. הציור נחשב לאחת מיצירותיו החשובות של קייבוט ומשקף את עיסוקו בחיים המודרניים והמרחב האורבני של סוף המאה ה-19. הציור מוצג כיום במוזיאון קימבל לאמנות.

## תיאור היצירה ומבנה
הציור "על גשר אירופה" כמעט מונוכרומטי, והגוונים הכחולים השולטים בו יוצרים תחושת קור חזותית, התואמת לתנאים שבהם עומדות הדמויות. משמאל מופיע גבר עם צווארון מורם, ולצדו הדמות המרכזית, כאשר גבם מופנה זה מזה; שניהם לבושים באופן זהה. ייתכן שהדמיון ביניהם מרמז על אחידותה של החברה העירונית המודרנית, בדומה למה שמאפיין את ההנדסה התעשייתית של הגשר — עם מעקות, קורות ועמודים שיוצרו מראש. קייבוט אימץ את המבנה הגאומטרי של הגשר כבסיס להרכב התמונה: עמוד תומך אחד חוצה את הציור לאורכו ומחלק אותו לשתי קשתות, שכל אחת מהן מחולקת שוב באלכסונים תומכים. האנושיות של הדמויות באה לידי ביטוי ביכולת שלהן לחרוג מהסימטריה הנוקשה של הסביבה.

## סגנון ופרשנות
250px|ממוזער|ימין|סדרת התמונות של מונה, שצוירה בתחילת 1877 ומתארת את תחנת סן-לאזאר, הוצגה בתערוכה האימפרסיוניסטית השלישית באותה שנה. גשר אירופה, המופיע ביצירתו של קייבוט מאותה תקופה, משקיף על התחנה. קייבוט רכש שלוש מגרסאותיו של מונה, וייתכן כי נמנע מלהציג את ציורו באותה תערוכה כדי שלא להתחרות.
למרות קשריו הקרובים עם אמנים כמו מונה ורנואר, שנודעו בשימושם במכחול חופשי ובצבעים עזים, קייבוט נטה לסגנון שמרני יותר, המתאפיין בדיוק רישומי, קומפוזיציה קפדנית ונושאים עירוניים מאופקים. סגנונו קרוב יותר לזה של אדגר דגה, חבר נוסף בתנועת האימפרסיוניזם, ששילב בתמונותיו תצפיות עירוניות קרות ותחושות ניכור עדין.

הציור "על גשר אירופה" כמעט מונוכרומטי — הגוונים הכחולים השולטים בו מתכתבים עם תחושת הקור החורפי בו ניצבות הדמויות. שתי הדמויות המרכזיות, הלבושות באופן זהה ועם גב מופנה זו לזו, משדרות תחושת ריחוק ועקביות צורנית, שייתכן ומשקפת את אחידותה של החברה המודרנית. מבנה הגשר, עם קשתות מתכתיות, עמודים וחיזוקי פלדה מצולבים, מחלק את הקומפוזיציה באופן סימטרי ומודגש, בעוד שהנוכחות האנושית שוברת את הסדר ומעניקה חיות לסביבה המכנית.

השילוב הזה מדגיש את המתח שבין ההנדסה המודרנית לבין הקיום האנושי בעיר – קייבוט אינו חוגג את העיר, אלא מציג אותה כמרחב שיטתי, צפוי ולעיתים מנוכר, שבו היחיד מנסה לשמר את זהותו בתוך מערכת קבועה של צורות, קווים וגבולות.

## הקשר היסטורי
גשר אירופה משקיף על תחנת הרכבת סן-לאזאר, אשר תועדה בציורים רבים של קלוד מונה בתחילת שנת 1877. סדרת ציורים זו הוצגה בתערוכה האימפרסיוניסטית השלישית באותה שנה. ייתכן שקייבוט, שרכש שלוש מהגרסאות של מונה לנושא התחנה, נמנע מהצגת יצירתו "על גשר אירופה" באותה תערוכה כדי שלא להתחרות. בנוסף להיותו צייר, גוסטב קייבוט היה הפטרון החשוב ביותר של האימפרסיוניסטים בשנותיהם הראשונות. הוא הוזמן להשתתף בתערוכה הקבוצתית השנייה בשנת 1876, ובאותה שנה ניסח צוואה בה התחייב להוריש למדינה את האוסף השנוי במחלוקת של יצירות האמנים שתמך בהם. יצירות אלו מהוות כיום את גרעין האוסף של מוזיאון ד'אורסה בפריז.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים של פריז
ג'יידה פארקר

**טיאנה ליליאן מארי קאפי** (באנגלית: **Tiana Lillian Marie Caffey**; נולדה ב-12 בפברואר 1999) הידועה יותר בשם הבמה שלה, **ג'יידה פארקר** היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.

## ראשית חייה

טיאנה ליליאן מארי קאפי נולדה ב-12 בפברואר 1999 בפורט סנט לוסי, פלורידה. היא למדה באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, שם סיימה תואר ראשון בקינסיולוגיה. במהלך לימודיה, קאפי שיחקה כדורגל בקבוצת הליידי טייגרס ואף זומנה לקבוצת הנוער של נבחרת ארצות הברית עד גיל 17.

## קריירת היאבקות מקצועית
### WWE (2022–היום)
#### NXT (2022–היום)

באוגוסט 2022, קאפי חתמה על חוזה ב-WWE כחלק מהמחזור החדש אשר גויס למתחם האימונים של הארגון, WWE Performance Center, לצד 16 מגויסים אחרים. קאפי ערכה את קרב הבכורה שלה בזירה ב-28 באוקטובר 2022 במהלך קרב באטל רויאל באירוע חי של NXT. ב-25 במרץ 2023, היא ערכה את קרב היחידים הראשון שלה באירוע חי של NXT, בו הפסידה לקיידן קרטר.

בספטמבר, תחת שם הבמה החדש ג'יידה פארקר, הוכרז כי היא משתתפת בטורניר הפריצה לנשים של NXT, שבו היא הפסידה בסיבוב הראשון לכרמן פטרוביץ' בהופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה ב-17 באוקטובר בפרק של התוכנית *NXT*. ב-9 בינואר 2024, פארקר פנתה לקבוצת הנבלים OTM (Out the Mud) אשר כלל את סקריפטס, ברונקו נימה ולוסיין פרייס, כשהציעה את שירותיה, שהתקבלו בחיוב על ידי הקבוצה. OTM ניהלו פיוד עם משפחת דיאנג'לו (טוני דיאנג'לו, צ'אנינג "סטאקס" לורנצו ואדריאנה ריזו), פיוד שהוביל לקרב שלושה נגד שלושה באירוע NXT Vengeance Day, שבו משפחת דיאנג'לו יצאה עם ידה על העליונה. ב-13 בפברואר, פארקר ניצחה את ריזו בקרב יחידים אשר סיים את היריבות בין הקבוצות. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-6 באפריל, הג'נרל מנג'ר של NXT, אווה, הכריזה על יצירת חגורת אליפות הנשים הצפון-אמריקאית של NXT, שבמסגרתו פארקר העפילה כאחת מתריסר המשתתפות המובילות במבחן המוקדם בתחרות על מקום בקרב הסולם המשושה לנשים, שקבע את האלופה הראשונה באירוע NXT Battleground. ב-21 במאי, פארקר ניצחה את ברינלי ריס וכתוצאה מכך העפילה לקרב הסולם המשושה באירוע NXT Battlegroundl; מנגד, קלאני ג'ורדן היא זאת שזכתה בתואר באירוע עצמו, שנערך ב-9 ביוני. ב-20 באוגוסט, פארקר ניצחה בקרב גאונטלט משושה וזכתה בקרב על אליפות הנשים של NXT נגד רוקסן פרז באירוע ללא רחמים. באירוע זה, שהתקיים ב-1 בספטמבר, פארקר כשלה בניסיונה לזכות בתואר. זמן קצר לאחר מכן, פארקר פתחה בפיוד עם לולה וייס, פיוד שהגיע לשיאו בקיום קרב NXT Underground באירוע NXT Deadline ב-7 בדצמבר, שבו פארקר הייתה בצד המפסיד.

ב-1 בפברואר 2025 באירוע הרויאל ראמבל, פארקר השתתפה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי של הנשים, כשנכנסה לקרב כמספר ה-16, אך הודחה על ידי ג'ורדיין גרייס.

## חיים אישיים

טיאנה היא בת דודתו של שחקן הכדורסל לשעבר, ג'ייסון קאפי, ששיחק בין היתר בשיקגו בולס.

## אליפויות והישגים
* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI**
** PWI דירג אותה במקום ה-90 מתוך 250 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקות מקצועניות אמריקאיות
קטגוריה:מתאבקות ה-WWE
קטגוריה:מתאבקות ה-NXT
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1999
בופיס

**בופיס** (בפיליפינית: **Bopis**; בספרדית: **Bópiz**) הוא תבשיל חריף מהמטבח הפיליפיני, המורכב מריאות ולב של חזיר או בקר, המטוגנים ומוקפצים עם עגבניות, בצל, פלפל חריף ושום.

למאכל שורשים ספרדיים, אולם משמעות שמו בשפה הספרדית, ואף האזור ממנו הגיע, אינם ברורים כיום. ייתכן שמקורו בגרסה ספרדית בשם Frito de Matanza או Frito Mallorquin.

נהוג לאכול את המאכל כשהוא פושר כמנה עיקרית בליווי אורז או כמנת פולוטן (Pulutan) קטנה בליווי אלכוהול.

למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבשרית, קיימת גם גרסה צמחונית העשויה מטופו, פטריות או סייטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הפיליפיני
קלאני ג'ורדן

**ליה מיטשל** (באנגלית: **Lea Mitchell**; נולדה ב-22 באוקטובר 1998) הידועה יותר בשם הבמה שלה, **קלאני ג'ורדן** היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. ג'ורדן היא פעם אחת אלופת צפון אמריקה לנשים של NXT והראשונה אשר החזיקה בתואר זה.

## קריירת היאבקות מקצועית
### WWE (2022–היום)
#### NXT (2022–היום)

באוגוסט 2022, מיטשל חתמה על חוזה ב-WWE, כשנשלחה ישירות למתחם האימונים של הארגון, WWE Performance Center. מיטשל ערכה את קרב הבכורה שלה ב-28 באוקטובר 2022 במהלך קרב באטל רויאל באירוע חי של NXT. ב-27 ביוני 2023 במסגרת פרק הספיישל NXT: Gold Rush, הופיעה מיטשל לראשונה על המסך תחת שם הבמה **קלאני ג'ורדן**, בתור התלמידה של דנה ברוק. עם זאת, קו עלילה זה נזנח כאשר ברוק שוחררה מהארגון ב-21 בספטמבר. לאחר מכן, ג'ורדן הוכרזה כמשתתפת בטורניר הפריצה לנשים של NXT לשנת 2023. היא ניצחה את איזי דיים בסיבוב הראשון ואת אריאנה גרייס בחצי הגמר, אך הפסידה ללולה וייס בגמר הטורניר אשר התקיים בלילה השני של פרק הספיישל NXT: Halloween Havoc. ב-28 בנובמבר, ג'ורדן גברה על קיאנה ג'יימס וכתוצאה מכך העפילה לאתגר האיירון סורבייבר באירוע NXT Deadline. לעומת זאת, בקרב עצמו בלייר דבנפורט ניצחה בקרב, כאשר ג'ורדן לא רשמה ולו נקודה אחת לזכותה.

בתחילת 2024, ג'ורדן ופאלון הנלי יצרו ברית זמנית עם תיאה הייל מקבוצת Chase University. באירוע NXT Stand & Deliver, שנערך ב-6 באפריל 2024, ג'ורדן, הייל והנלי ניצחו את ג'ייסי ג'יין, קיאנה ג'יימס ואיזי דיים בקרב שלוש נגד שלוש. ב-28 במאי, ג'ורדן ניצחה את ורן סינקלייר בקרב העפלה למקום בקרב הסולם המשושה לנשים אשר קבע את אלופת NXT הנשים הצפון-אמריקאית הראשונה באירוע NXT Battleground. באירוע, שנערך ב-9 ביוני, ג'ורדן זכתה בקרב הסולם והפכה לאלופת הנשים הצפון-אמריקאית הראשונה של NXT. ב-18 ביוני, ג'ורדן הגנה על תוארה בהצלחה, כשגברה על מיצ'ין, לאחר התערבות של ג'יידה פארקר בהגנה הראשונה שלה על חגורת האליפות. בספטמבר, ג'ורדן ניהלה יריבות עם קבוצת Fatal Influence (ג'ייסי ג'יין, פאלון הנלי וג'זמין ניקס), כשהאחרונות כיוונו לעצמן לזכות בתואר. באירוע NXT Halloween Havoc, שנערך ב-27 באוקטובר, ג'ורדן הגנה על התואר בקרב גאונטלט נגד הקבוצה, ובו היא הצליחה לנצח את ניקס וג'יין, אך בסופו של דבר הפסידה את התואר להנלי, הפסד שקטע תקופת כהונה של 140 ימים.

ב-7 בינואר 2025 במסגרת פרק הספיישל NXT: New Year's Evil, ג'ורדן התחרתה בקרב מרובע נגד קורה ג'ייד, סטפני ואקר ולולה וייס אשר קבע מי תהיה הטוענת לכתר לאליפות הנשים הצפון-אמריקאית של NXT. ואקר ניצחה בקרב זה, כשלאחר מכן היא גם זכתה בתואר. ב-1 באפריל, ג'ורדן ניצחה את רוקסן פרז והעפילה לקרב הסולם המשולש לנשים על התואר הצפון-אמריקאי הפנוי (שפונה על ידי ואקר באותו לילה) באירוע NXT Stand & Deliver. לעומת זאת, באירוע זה, שהתקיים ב-19 באפריל, סול רוקה היא זו שזכתה בחגורת האליפות.

## חיים אישיים

ג'ורדן נמצאת במערכת יחסים עם המתאבק כרמלו הייס. היא מציינת את ביאנקה בלייר, בריאן דניאלסון ורוב ואן דאם כמתאבקים שנתנו לה השראה בעולם ההיאבקות.

## אליפויות והישגים

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI**
** טירון השנה (2024)

* **הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE**
** אליפות הנשים הצפון אמריקאית של NXT (פעם אחת, ראשונה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתאבקות מקצועניות אמריקאיות
קטגוריה:מתאבקות ה-WWE
קטגוריה:מתאבקות ה-NXT
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1998
משרד האומות המאוחדות ללוחמה בטרור

**משרד האו"ם ללוחמה בטרור** (באנגלית: **United Nations Office of Counter-Terrorism**; בראשי תיבות: **UNOCT**) הוא משרד של מזכירות האו"ם האחראי על קידום שיתוף פעולה בין-לאומי במאמצי המלחמה בטרור, בחינת הסיבות וההשפעות של טרור וקיצוניות אלימה, וארגון מאמצים למניעת טרור וקיצוניות. המשרד הוקם בשנת 2017 בהחלטה שאושרה בעצרת הכללית של האו"ם.

תחת UNOCT נמצאים  (CTITF) והמרכז ללוחמה בטרור של האו"ם (UNCCT).

## היסטוריה
ה-UNOCT אושר בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם ב-15 ביוני 2017 כחלק מיוזמתו של מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש להעביר את תפקידי הלוחמה בטרור מהמחלקה לעניינים פוליטיים ולבניית שלום של האומות המאוחדות (DPPA).

## מבנה
, איש שירות החוץ של רוסיה, מונה כתת-המזכיר הכללי הראשון האחראי על UNOCT, החל מ-21 ביוני 2017.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:טרור
דיוקן עצמי (טיציאן, מדריד)

**דיוקן עצמי** (באיטלקית: **Autoritratto**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הוונציאני טיציאן, המתוארך לשנת 1562 לערך. היצירה מוצגת כיום באוסף מוזיאון הפראדו במדריד.

## תיאור היצירה
[ימין|ממוזער| ''דיוקן עצמי'' ( c. 1560 –1562), 96 ס"מ × 72 ס"מ. [גמלדה-גאלרי, ברלין]]
הציור מתאר את טיציאן בפרופיל, פורמט יוצא דופן לדיוקנאות בני תקופתו, ובפרט לדיוקן עצמי. טיציאן עצמו נהג להשתמש בפרופיל רק כאשר צייר דמויות מתות, כגון פרנסואה הראשון, מלך צרפת וסיקסטוס הרביעי. לפיכך, הבחירה להציג את עצמו כך אינה מקרית, והיא נובעת מהקשר בין פורמט זה לבין רעיון התהילה, כפי שהתבסס באמנות הרומית ובמטבעות עתיקים.

המראה שבו בחר להציג את עצמו – זקן ארוך, ראש קירח ללא פוני וכובע – עוקב אחר מודלים איקונוגרפיים שהיו מזוהים עם אינטלקטואלים, ובמיוחד עם הדימוי של אריסטו, שהיה פופולרי באיטליה מאז סוף המאה ה-15. טיציאן אימץ דימוי זה כבר בשנות ה-30 של המאה ה-16, בין היתר במדליה שיצר לאונה לאוני בשנת 1537.

לבושו של טיציאן שחור, בהתאם להמלצות ספרו של בלדסארה קסטיליונה "החצרן" משנת 1527, שראה בשחור צבע הראוי לאבירים. על צווארו שרשרת זהב המציינת את היותו אביר של דורבן הזהב, ובידו מכחול – פריט שמרמז על כך שמעמדו החברתי נרכש בזכות כישוריו האמנותיים. כך, הציור מבטא באופן חזותי את הסיסמה שהופיעה במדליה של לאוני: *Pictor et Eques* – "צייר ואביר".

הציור נוצר בגילו המתקדם של טיציאן, בין שבעים ושלוש לשבעים וחמש, ונראה שנועד לשמר את דמותו לדורות. למרות האפשרות כי נעשה למען בני משפחתו – מאחר שנשמר ברשותו לפחות עד 1566 – הפורמט, הסמליות והעמדה משקפים ייצוג שמכוון אל הקהל הרחב ואל הדורות הבאים, ולא אל צופה פרטי בלבד.

## היסטוריה
הציור מזוהה עם דיוקן שג'ורג'ו וזארי ראה בסטודיו של טיציאן בשנת 1566, והוא תואם לגילו של הצייר אז – בין שבעים ושלוש לשבעים וחמש. מתוך הדיוקנאות העצמיים שיצר, שרדו רק שניים: היצירה הנוכחית ודיוקן נוסף השמור כיום בגלריה הלאומית בברלין, אשר לפי אחד החוקרים ייתכן שהיה עותק זיכרון (*ricordo*) מהשנים 1546–1547.

טיציאן צייר את דיוקן העצמי הראשון שלו לפני נסיעתו לרומא ב-1545, אך רק לאחר ביקור זה גילה עניין בהפצת דמותו, במסגרת תחרות מתמשכת עם מיכלאנג'לו. בשנת 1549 רכש פאולו ג'וביו דיוקן עצמי של טיציאן למוזיאון שלו בקומו. בשנת 1550 נשלח דיוקן נוסף לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וזה תאם להדפס של ג'ובאני בריטו מאותה שנה. בשנת 1552 קיבל פליפה השני, מלך ספרד, דיוקן נוסף, אשר אבד בשריפה בארמון אל פארדו בשנת 1604. בשנת 1569 הופיע דיוקן עגול של טיציאן ברשימת האוסף של גבריאלה ונדרמין.

## סמלים וזהות

בדומה לדיוקן העצמי מברלין, טיציאן מדגיש כאן את מעמדו החברתי דרך שרשרת הזהב המעידה על היותו אביר של מסדר דורבן הזהב. בגדיו השחורים תואמים להמלצה המופיעה בספרו של בלדסארה קסטיליונה, "החצרן" (1527), שלפיה זהו צבע הראוי לאבירים. אחיזתו במכחול רומזת לכך שמעמדו הגיע לו בזכות כישוריו האמנותיים. באופן זה מבטאת היצירה חזותית את הסיסמה שהופיעה במדליה של לאוני: *Pictor et Eques* – "צייר ואביר", ביטוי שגם מופיע בכתבי וזארי על פגישתו עם טיציאן בשנת 1566.

## אסתטיקה ואיקונוגרפיה

ציור בפרופיל מציב אתגר טכני – הוא מחייב שימוש במראות מרובות או בדוגמן – וטיציאן כמעט שלא השתמש בו, פרט לדיוקנאות של דמויות מתות. ייתכן שבמקרה זה הסתמך על ציור ייחוסי לג'וזפה פורטה משנת 1562 לערך, הדומה לדימוי של טיציאן ביצירה הנוכחית.

## מקור

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:טיציאן
זו הייתה רק תאונה

**זו הייתה רק תאונה** (בפרסית: **یک تصادف ساده**; בצרפתית: **Un simple accident**) הוא סרט מותחן משנת 2025 בבימויו של ג'עפר פאנאהי שגם כתב את התסריט. הוא קופרודוקציה בין איראן, צרפת ולוקסמבורג. בשל הביקורת שהוא מביע כנגד השלטונות האיראניים, הסרט נוצר ללא אישור צילום רשמי מהרשויות.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-20 במאי 2025 בפסטיבל קאן ה-78, שם התמודד במסגרת התחרות המרכזית וזכה בפרס דקל הזהב. הוא עתיד לעלות לאקרנים בצרפת ב-10 בספטמבר 2025.

## רקע עלילתי
הסרט עוקב אחר חמש דמויות שחושבות שזיהו את התובע שעינה אותן במהלך מעצרן - אך מכיוון שעיניהם היו מכוסות בכלא, איש אינו יכול להיות בטוח לחלוטין שהשבוי שלהם הוא האדם הנכון.

## שחקנים
* ואחיד מובסרי – ואחיד
* מרים אפשארי – שיווה
* אבראהים עזיזי – עֶכבּאל
* חדיס פקבתן – גולרוך
* מג'יד פנהאי – החתן
* מוחמד עלי אליאסמהר – חמיד

## הפקה
הבמאי ג'עפר פאנאהי ביקר שוב ושוב את השלטונות האיראניים בסרטיו, ובשנת 2010 נגזר עליו איסור של 20 שנה על עיסוק במקצועו ושש שנות מאסר שלא מומשו בפועל. ביולי 2022 נעצר פאנאהי ובית המשפט פסק כי ירצה את עונש המאסר של שש השנים שנגזר עליו. ההחלטה עוררה ביקורת בינלאומית חריפה. ב-2023, לאחר כמעט שבעה חודשי מעצר, שוחרר בערבות זמן קצר לאחר שפתח בשביתת רעב.

למרות האיסור הרשמי שהוטל עליו על עיסוק ביצירת סרטים ויציאה מהארץ, הצליח הבמאי תמיד להשלים פרויקטים קולנועיים נוספים באיראן ולהוציא אותם להקרנה מחוץ למדינה. בזמן ששהה בכלא הוקרן סרטו "No Bears*"*  במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-79 בוונציה, וזכה בפרס חבר השופטים המיוחד .

את התסריט ביסס פאנאהי על חוויותיו בכלא, כאשר לדבריו הסיפור בוסס לא על סיפורו האישי אלא על חוויותיהם של כל האנשים באיראן שבמשך ארבעה עשורים היו בכלא וסבלו מיחס רע מצד הרשויות. לאחר ששוחרר בוטלו עליו ההגבלות על יצירת סרטים ויציאה מהארץ, למרות זאת עדיין היה צריך לשמור על סודיות סביב עבודתו, ולהשתמש בצוות שחקנים והפקה מוגבלים, בגלל אופיה הבקורתי של עבודתו. הסרט נוצר מבלי לקבל היתרי ממשלה ומבלי לשמור על החוק המחייב את השחקניות לעטות חג'אב.

הסרט הופק על ידי פנהאי עצמו בשיתוף פעולה עם פיליפ מרטין מחברת Les Films Pelléas הצרפתית. השתתפו בהפקה גם Bidibul Productions מלוקסמבורג ו-Pio & Co מצרפת. גם הפוסט-פרודקשן בוצע בצרפת.

## הפצה
זו הייתה רק תאונה הוקרן בבכורה בינלאומית ב-20 במאי 2025 בפסטיבל קאן ה-78, בנוכחותו של פאנאהי, אשתו ובתו, כמו גם כמה משחקני הסרט. הוא זכה לשבחים נרחבים, ואף קיבל את פרס דקל הזהב, הפרס הגדול של הפסטיבל.

זמן קצר לאחר הקרנת הבכורה שלו בקאן, רכשה Mubi  את זכויות ההפצה של הסרט באמריקה הלטינית, בריטניה, אירלנד, גרמניה, אוסטריה, טורקיה והודו, בעוד חברת Neon  רכשה את זכויות ההפצה באמריקה הצפונית.

## ביקורות
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 97 אחוזי טריות המבוססים על 148 ביקורות. באתר Metacritic עומד הסרט על ציון ממוצע משוקלל של 91 המבוסס על 36 מבקרים, נתון המצביע על 'הערכה אוניברסלית'.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
אנדראה ברטולטו

**אנדראה ברטולטו** (בצרפתית:**Andrée Bertoletto**  1 בינואר 1911 – 16 באוקטובר 2025) הייתה צרפתייה שחייתה מעל גיל 110, האדם השני המבוגר ביותר בצרפת אחרי מארי-רוז טסייר, והאדם החי השישי בגילו בעולם.

## ביוגרפיה
ברטולטו נולדהבשם אנדרה בלאֶייה Bellayer  ב-1 בינואר 1911 בפיי דה לה לואר, מאיין, La Chapelle-Anthenaise  שבצרפת.

הייתה לה אחות אחת, מארי, ושני אחים, רוברט וארנסט.

ב-25 במאי 1935 במונטסורס,  היא נישאה לדזירה אלפונס ברטולטו. בעלה היה מנהל חברת בנייה.

היא התאלמנה בשנת 1978.

ברטולטו התגוררה בביתה עד גיל 105, אז עברה לבית אבות במונטסורס .

ב-17 בינואר 2021 לאחר מותה של מארי-לואיז ברטלוט, ברטולטו הפכה לאדם החי המבוגר ביותר במחוז מאיין, והיא בת 110.

ב-17 באוגוסט 2023, קבוצת המחקר לגרונטולוגיה הודיעה בפורום העולמי לגילאי מאה עשר כי ברטולטו קיבלה מעמד של "ממתינה". גילה אושר מאוחר יותר ב-10 בספטמבר 2023.

אנדרה ברטולטו התגוררה בפיי דה לה לואר, מאיין שבצרפת.

מאז מותה של אמיליאן בקרמין ב-15 בינואר 2025, היא הפכה לצרפתייה האחרונה שנולדה בשנת 1911.

אנדרה ברטולטו הייתה האדם החי השני המבוגר ביותר בפיי דה לה לואר, כמו גם האדם החי השני המבוגר ביותר בצרפת, אחרי מארי-רוז טסייה.

אנדראה ברטולטו נפטרה ב-16 באוקטובר 2025 במחוז מאיין שבצרפת.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:צרפתים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1911
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2025
מיוקו הירויאסו

**מיוקו הירויאסו** (ביפנית: **広安美代子**; 23 בינואר 1911 – 29 ביולי 2025) הייתה יפנית, שחיה מעל גיל 110. לפני מותה הייתה האדם המבוגר ביותר ביפן לאחר מותה של מינה קונדו ב-21 במאי 2025, והאדם החי השמיני בגילו בעולם. היא אחד האנשים הזקנים ביותר שהחלימו ממחלת נגיף קורונה 2019.

## ביוגרפיה
הירויאסו נולדה ב-23 בינואר 1911 בנאקאטסו  בעיר אויטה שביפן.

הירויאסו למדה בתיכון לבנות בלבד ולאחר מכן למדה אמנות בבית ספר בטוקיו. במהלך תקופה זו התגוררה עם דודתה וסבתה. היא נישאה לגבר שפגשה בזמן שעבדה בעיר הירושימה, ולאחר מכן עבדה כמורה לאמנות בבית ספר לבנות בעיר הירושימה.

בספטמבר 2019 דווח שהיא האדם החי המבוגר ביותר בנאקאטסו,  וזכתה לביקור על ידי ראש העיר, מסנורי אוקוזוקה. בינואר 2021 היא חגגה את יום הולדתה ה-110.

## אריכות ימים
ב-30 באפריל 2021 לאחר מותו של קיו סאטו בן ה-110, דווח כי הירויאסו היא האדם החי המבוגר ביותר בעיר אויטה.

ב-21 במאי 2025 לאחר מותה של מינה קונדו בת ה-114, הפכה הירויאסו לאדם החי המבוגר ביותר ביפן ובאסיה.

גילה של הירויאסו אומת על ידי משרד הבריאות העבודה והרווחה של יפן (MHLW).

## חיים אישיים
בגיל 113, היא עדיין יכלה לדבר בבירור, לכתוב ולצייר, והיא נהנתה לצפות בטלוויזיה ולשחק משחקי קלפים עם שאר הדיירים בבית האבות שלה. היא אמרה שהיא "תרצה להמשיך לחיות חיים בריאים ומהנים".

בינואר 2025, בסביבות יום הולדתה ה-114, היא נדבקה בנגיף הקורונה אך החלימה בהצלחה, והיא אחת הניצולות הזקנות ביותר הידועות מהמחלה.

מיוקו הירויאסו התגוררה בנאקאטסו  בעיר אויטה שביפן.

ב-29 ביולי 2025 נפטרה בגיל 114.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יפנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:יפניות שנפטרו ב-2025
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2025
מיכאל קרן (כלכלן)

**מיכאל קרן** (באנגלית: **Michael Keren**; בגרמנית: **Michael Krämer**; נולד ב-1931) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## קורות חיים
קרן נולד בברלין ברפובליקת ויימאר בשנת 1931. שם משפחתו הקודם הוא קרמר. בשנת 1933, בהיותו כבן שנתיים, עלה לישראל עם משפחתו.

את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטת קיל, שם למד כלכלה ופוליטיקה, מספטמבר 1951 ועד מאי 1955. מאוגוסט 1962 ועד יולי 1963 למד כלכלה התפתחותית בוויליאמס קולג'. מאוגוסט 1963 ועד מאי 1966 למד כלכלה באוניברסיטת ייל.

קרן לימד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, והיה ממקימי החוג לכלכלה בה, יחד עם יוסי תמיר, ישראל לוסקי וניסן לויתן.

הוא היה חוקר ומרצה בחוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם התקדם במהלך השנים עד לדרגת פרופסור, ועם פרישתו מונה לפרופסור אמריטוס.

קרן התמחה בכלכלה משווה, מעבר לשוק של משקים סוציאליסטיים והיררכיות של ארגונים. הוא פרסם למעלה מ-40 מחקרים בכתבי עת אקדמיים. על פי אתר גוגל סקולר מאמריו זכו לכ-1,300 ציטוטים. הוא בעל מדד הירש 18, ומדד i10 (מדד המודד את מספר הפרסומים האקדמיים עם לפחות 10 ציטוטים) 21.

קרן אב לשתי בנות ובן, והוא מתגורר בירושלים.

## פרסומים נבחרים

* M. Keren, D. Levhari, 1983,  The internal organization of the firm and the shape of average costs, The Bell Journal of Economic, 474-486.
* M. Keren, D. Levhari, 1979, The optimum span of control in a pure hierarchy, Management science 25 (11), 1162-1172.


## קישורים חיצוניים

* קרן מיכאל, אתר ארגון יוצאי מרכז אירופה

## הערות שוליים

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: כלכלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
יולנדה בלטראו דה אזוודו

**יולנדה בלטראו דה אזוודו** (בפורטוגזית: **Yolanda Beltrao de Azevedo**; נולדה ב-13 בינואר 1911) היא האדם החי הרביעי בגילו בעולם, אישה ברזילאית שהפכה לאדם החי המבוגר ביותר בברזיל מאז מותה של איזבל רוזה פריירה ב-24 בספטמבר 2025.

## ביוגרפיה
יולנדה נולדה בקורוריפה , אלגואס שבברזיל כבכורה מבין 15 אחים. נישאה וילדה ארבעה ילדים.

לאורך חייה הייתה עקרת בית מסורה, שהקדישה את זמנה לטיפול במשפחתה. בגיל 107 היו לה 13 נכדים, 30 נינים, 19 בני נינים, ונין-נין אחד. את יום הולדתה ה-113 חגגה עם אחותה היחידה שנותרה בחיים, אירמה, ילידת 1933, ושני ילדיה שנותרו בחיים - ז'ואאו (יליד 1932) ויולנדה מריה (ילידת 1933). בראיון לרגל אותו יום הולדת סיפרה כי היא אוכלת מגוון רחב של מאכלים, נמנעת ממיץ פסיפלורה בשל רגישות בקיבה, וחובבת סריגה וקריאה.

ב-28 בינואר 2021 התחסנה לראשונה נגד COVID-19, והייתה לאחד האנשים המבוגרים ביותר בעולם שחוסנו.

יולנדה בלטראו דה אזוודו מתגוררת במסייאו שבברזיל. ב־2025, לרגל יום הולדתה ה־114, הוענקה לה לוחית הוקרה של העיר.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1911
אגם גב

**אגם גב** (נולדה בשנת 2008) היא מתעמלת אומנותית ישראלית. חברת נבחרת ישראל והקפטנית בהתעמלות אמנותית

## קריירה
גב מתאמנת באגודת הפועל רמת אליהו.

בשנת 2025, לאחר פרישתן של בנות נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית שזכו במדליית כסף באולימפיאדת פריז (2024), נבחרה גב כחלק מסגל הנבחרת החדשה.

בתחרות מסבב גביע העולם שהתקיימה בבאקו שבאזרבייג'ן באפריל היא לקחה חלק בתרגיל 5 סרטים יחד עם יעל אלוני גולדבלט, ארינה גבוזדצקי, ורברה סלנקוב וקריסטינה אילון טרנובסקי, ובתרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים יחד עם יעל אלוני גולדבלט, ארינה גבוזדצקי, קסניה חודורקובסקי וקריסטינה אילון טרנובסקי. הנבחרת סיימה במקום החמישי בתחרות הקרב רב הקבוצתי בציון משוקלל של 45.250 נקודות, לאחר שסיימה במקום רביעי במוקדמות תרגיל 5 סרטים בתוצאה של 20.650 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים בתוצאה של 24.600 נקודות, והעפילה לגמר בשני התרגילים. בגמר תרגיל 5 סרטים זכתה הנבחרת במדליית כסף בתוצאה של 23.000 נקודות, ובגמר תרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים סיימה הנבחרת במקום שמיני בתוצאה של 17.650 נקודות.

בתחרות מסבב הגביע האירופי שהתקיימה בבורגס שבבולגריה במאי היא לקחה חלק בתרגיל 5 סרטים יחד עם ארינה גבוזדצקי, ורברה סלנקוב, ליאן סוכרביץ' וקריסטינה אילון טרנובסקי, ובתרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים יחד עם מאיה גמליאל, ארינה גבוזדצקי, ורברה סלנקוב וקריסטינה אילון טרנובסקי. הנבחרת זכתה במדליית זהב בתרגיל 5 סרטים בתוצאה של 26.150 נקודות, וסיימה במקום רביעי בתרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים בתוצאה של 23.100 נקודות, והעפילה לגמר תחרות הקרב רב הקבוצתי מהמקום השני עם ציון משוקלל של 49.250 נקודות. הנבחרת זכתה במדליית ארד בגמר תחרות הקרב רב הקבוצתי, עם תוצאה של 22.200 נקודות בתרגיל 3 כדורים + 2 חישוקים.

באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית לשנת 2025 בטאלין הנבחרת השיגה מדליית כסף בקרב רב (סה"כ 49.500 נקודות) אחרי נבחרת ספרד, ובמדליית ארד מדינתית יחד עם המתעמלות האישיות ליאן רונה, דניאלה מוניץ ומיטל סומקין. כמו כן, הגיעה למקום רביעי בתרגיל ארבעת הסרטים (23.550 נקודות) ומקום חמישי בתרגיל המשולב (25.000 נקודות).

באליפות העולם בריו בהתעמלות אומנותית לשנת 2025 הנבחרת סיימה במקום חמישי בקרב רב (סה"כ של 53.150 נקודות), מקום רביעי בתרגיל הסרטים (25.300 נקודות), ומקום שישי בתרגיל המשולב (27.250 נקודות).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2008
עביר עודה

**עביר עודה** (שם נעורים: **עביר מיכאיל בוטרוס אל-ח'ורי**; בערבית: **عبير عودة**; נולדה ב-19 ביולי 1961) היא פוליטיקאית וכלכלנית פלסטינית שכיהנה כשרת הכלכלה בממשלה הפלסטינית השבע עשרה, והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה ובתפקיד מנכ"לית .

## ביוגרפיה
עביר נולדה ב-19 ביולי 1961 בירושלים למשפחה מהכפר ג'יפנה. היא השלימה לימודי תואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת ביר זית ובשנת 2001 השלימה גם לימודי תואר שני במנהל עסקים מבית הספר קלוג לניהול באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ארצות הברית. עודה מוסמכת גם על ידי .

עודה כיהנה כמנכ"לית רשות שוק ההון הפלסטינית. היא עבדה כיועצת פיננסית ומומחית בבנק העולמי בירושלים בין השנים 1998 ל-2001, וכן כראש היחידה לניתוח פיננסי בסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי (USAID) בין השנים 2001 ל-2009.

ב-17 ביולי 2015 נכנסה לתפקידה כשרת הכלכלה של הרשות הפלסטינית, תפקיד בו כיהנה עד 13 באפריל 2019.

ב-12 בספטמבר 2019 הושבעה כשגרירה הפלסטינית באיטליה. ב-14 בינואר 2025 החלה לכהן בנוסף כשגרירה לא-תושבת בסן מרינו. במסגרת תפקידיה הדיפלומטיים עסקה בהסברה פלסטינית ובמתקפה תקשורתית על ישראל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:דיפלומטים פלסטינים
קטגוריה:שגרירים באיטליה
קטגוריה:סן מרינו: יחסי חוץ
קטגוריה:כלכלנים פלסטינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1961
כביש 5575

[ממוזער|ה[נוף מהכביש על שכם]]
**כביש 5575** הוא כביש הנמצא בהר עיבל, בשומרון, ומהווה את כביש הגישה הישראלי היחיד להר עיבל, ולכן מכונה גם **כביש הגישה להר עיבל**. הכביש עובר בצמוד לנחל שכם.

הכביש מתחיל מצומת הכניסה האחורית שבי שומרון, בחיבור עם כביש 60, ומסתיים בכניסה לבסיס הר עיבל שבפסגת ההר. ישראלים רשאים להשתמש בכביש רק בתיאום עם כוחות הביטחון ובזמנים מוגדרים, כאשר צבא הגנה לישראל פותח את הציר עבור מטרה זו.

מהכביש ניתן לראות נוף מרשים של שכם, הנמצאת מתחתיו, ושל תוואי השטח עד למישור החוף. ניתן לראות ממנו את כל שכם, הנמצאת מתחתיו, ומהשטח שהוא מנקז במזרח, ניתן לצפות על מחנות הפליטים הסמוכים לשכם. בנוסף, לכביש חשיבות אסטרטגית במניעת התפשטות שכם להר עיבל, ובפיקוח הישראלי על הנעשה בה.

כביש זה הוא כביש הגישה הישראלי היחיד למזבח הר עיבל, והוא מוקף בשטחי A ו-B מכל עבריו, למעט מכיוון שבי שומרון.

## תוואי
הכביש מתחיל מצומת הכניסה האחורית לשבי שומרון, שם הוא מחובר גם עם כביש 60. מעט לאחר מכן יוצא ממנו כביש גישה לא-נאקורה, כפר שהוא עובר בינו ובין דיר שרף. לאחר שהוא עובר בין כפרים אלה, הוא פונה סביב להר ומגיע לפאתי שכם. מנקודה זו נשקף נוף העיר שכם ממערב. לאחר מכן פונה הכפר צפונה ואז מזרחה, כשהוא מקיף את זואתא ואת השטחים החקלאיים שלו. בכל קטע זה נמצא הכביש בצלע הר. לאחר הקפת זואתא, הכביש ממשיך לאורך נחל שכם, ומגיע לאחר מרחק של קילומטר וחצי להר עיבל. שם הוא מתחבר לפרק קצר עם כביש 5715, כביש מקומי בין שכם לפרבריה הצפוניים עד סבסטיה. הכבישים נפרדים לאחר כ-500 מטרים, כשכביש 5715 פונה לכיוון שכם, וכביש זה ממשיך לטפס את הר עיבל. לאחר מכן עולה ההר על שתי פניות חדות המטפסות על ההר. מעט לאחר שתי פניות אלה ניתן לראות ולצפות על כל שכם מתוואי הכביש עצמו, נוף שנשמר עד לסוף הכביש, כשני קילומטרים אחר כך, במחנה הר עיבל, שבפסגת הר עיבל. 2.5 קילומטרים נוספים בכביש, שכבר לא מסומן ככביש 5575, ניתן להגיע למזבח הר עיבל. כביש זה ממשיך כקילומטר אחד על הפסגה, ואז יורד באופן תלול.

## היסטוריה
הכביש נסלל ככביש עוקף למחנה הר עיבל בעקבות הסכם אוסלו ב'.

שני חיילי צבא הגנה לישראל נפצעו על הציר ב-2001 בפיגוע מטען חבלה שהוסתר תחת הכביש. הפיגוע בוצע על ידי חמאס, שפרסם תיעוד של הפיגוע, בו נראה הג'יפ של החיילים ברגע פיצוץ המטען.

בשנת 2012 הניחה חוליה של חמישה מחבלים שלושה מטעני חבלה בציר כמארב לכוח צה"ל, בסמוך למחנה הר עיבל.

## מסלול

## גלריה

קובץ:פסגת הר עיבל.jpg|פסגת הר עיבל, אליה מגיע הכביש
קובץ:הכניסה האחורית לשבי שומרון.jpg|הכניסה האחורית לשבי שומרון, בה מתחיל הכביש. ניתן לראות את עומס התנועה הנוצר כתוצאה מסגירת כביש 60
קובץ:שכם ממערב 2.jpg|שכם ממערב, כפי שהיא נראית מתחילת הכביש


## הערות שוליים

5575
קטגוריה:השומרון: תחבורה
קטגוריה:הר עיבל
קטגוריה:שבי שומרון
קטגוריה:שכם
36 מבטים על הר פוג'י (הירושיגה)

**36 מבטים על הר פוג'י** או **36 מראות של הר פוג'י** (ביפנית: **富士三十六景**) היא שמה של שתי סדרות הדפסי עץ שנוצרו על ידי האמן האוקיו-אה היפני הירושיגה, המתארים את הר פוג'י בעונות שונות ותנאי מזג אוויר שונים ממקומות שונים וממרחקים שונים.

## הדפסים
סדרת 1852, היא בפורמט רוחב, בעוד שסדרת 1858 היא בפורמט גובה (פורטרט). בנוסף קיימת סדרה שלישית שנוצרה ככל הנראה קודם לסדרת 1852 אך היא כוללת רק חמישה הדפסים, ביניהם הר פוג'י עם שחר מהאי אנושימה, ונוף של פוג'י מאשיגארה באמצע הקיץ.

הערה: כל המיקומים משתמשים בשמות המקומות המודרניים.

### סדרת 1852 (רשימה חלקית)
התמונות מוצגות בסדר שנקבע על ידי מוזיאון מחוז יאמאנאשי. ישנה סכמת מספור חלופית שניתנה על ידי הסופר אדמונד דה גונקור בעבודתו על הוקוסאי.

### סדרת 1858

## ראו גם
* 36 מבטים על הר פוג'י (הוקוסאי)

## קישורים חיצוניים

* 36 מבטים על הר פוג'י באתר hiroshiga.org

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה: יצירות
קטגוריה:הדפסי עץ
Sauvagella

**סובאז'לה** (בלטינית: **Sauvagella**) הוא סוג של דגים קטנים החיים במים מתוקים ובמים מליחים, השייכים למשפחת הסרדיניים . מוכרים כיום שני מינים בלבד מהסוג הזה, ושניהם אנדמיים למדגסקר. השם המדעי של הסוג נגזר ככל הנראה משמו של האיכתיולוג הצרפתי אנרי אמיל סובאז' (Henri Émile Sauvage).

## מינים
* **Sauvagella madagascariensis** (אנרי אמיל סובאז') – סובאז'לה מדגסקרית עגולה
* **Sauvagella robusta** (סטיאסני, 2002) 

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרדיניים
סמיח טבילה

**סמיח רוחי עפיף טבילה** (בערבית: **سميح طبيلة**; 17 בדצמבר 1950 – 15 במרץ 2026) היה אדריכל ופוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר התחבורה והתקשורת בממשלת חמדאללה השלישית.

## ביוגרפיה
סמיח נולד ב-17 בדצמבר 1950 בעיר שכם. הוא קיבל את השכלתו היסודית והתיכונית בעיר, ולאחר מכן עבר למצרים, שם השלים לימודי תואר ראשון באדריכלות באוניברסיטת עין שמס ב-1976.

לאחר סיום לימודיו עבד כמהנדס, ובהמשך מילא תפקידים רבים, הבולטים שבהם: ראש איגוד הקבלנים הפלסטינים ביהודה ושומרון בשנים 2006–2008 ונשיא מועדון הספורט בשכם בשנים 2010–2014. מאז 1985, טבילה עובד בפקולטה להנדסה באוניברסיטת א-נג'אח כחבר חיצוני. הוא היה חבר באגודת המהנדסים הפלסטינית, חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת חברון, חבר מועצה בעיריית שכם, חבר בהתאחדות הקבלנים הערביים ועוד.

ב-31 ביולי 2015 במהלך חילופי שרים, מונה לכהן כשר התחבורה והתקשורת בממשלת הרשות הפלסטינית בראשות ראמי חמדאללה, עד תום כהונתה ב-13 באפריל 2019. באוגוסט 2015 החליט שר השלטון המקומי, חוסיין אל-אערג', למנות ועדה מקומית בראשות טבילה שתנהל את עיריית שכם עד לבחירות המקומיות ב-2017.

באוגוסט 2019 קיבל בחזרה את התפקיד, בעקבות הסכם רוטציה על ראשות העיר עם איש חמאס עדלי יעיש. ביוני 2020 התפטר טבילה מראשות העירייה כשהוא מאשים את מושל נפת שכם איברהים רמדאן בהתערבות בניהול העירייה, לאחר שהאחרון אישר לחברת בנייה לצקת גג למבנה שנבנה ללא אישור העירייה. שניים מחברי המועצה התפטרו עימו

סמיח היה נשוי ואב לשלושה ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית שכם
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת עין שמס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת א-נג'אח
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1950
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2026