open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Assassin's Creed: The Chain

**Assassin's Creed: The Chain** (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש: השרשרת") הוא רומן גרפי משנת 2012 שפורסם בידי UbiWorkshop. עלילת הסיפור מתרחשת בהיסטוריה הבדיונית של סדרת משחקי Assassin's Creed, והיא ממשיכה את עלילת המיני-סדרה "Assassin's Creed: The Fall". עלילת הסיפור מסיימת את סיפורו של המתנקש הרוסי ניקולאי אורלוב בעקבות פרישתו מאחוות המתנקשים והגירתו לארצות הברית בתחילת המאה ה-20. סיפור המסגרת עוקב אחרי דניאל קרוס, צאצאו של אורלוב וטמפלר, שחווה ללא רצונו את זכרונותיו הגנטיים של אבי אבותיו.

הרומן הגרפי נכתב ואוייר על ידי קמרון סטיוארט וקארל קרשל, שעבדו בעבר על המיני-סדרה The Fall ובהמשך ישובו לעבוד על הרומן הגרפי "Assassin's Creed: Brahman". משחק הווידאו "Assassin's Creed Chronicles: Russia" מתרחש בפרק הזמן שבין המיני-סדרה לרומן הגרפי, והוא יצא בפברואר 2016.

## עלילה
בעקבות בגידתו באחוות המתנקשים, ניקולאי אורלוב חושש לחיי משפחתו והוא מחליט להגר לארצות הברית. אולם, הוא מצליח להשאיר רק את בנו אינוקנטי איתו, שכן אשתו ובתו גורשו בחזרה לרוסיה במהלך פשיטות פאלמר. יום אחד, מתנקש בשם סרגיי מבקר את ניקולאי בבקתה המבודדת בה גר, ודורש ממנו לחזור לאחוות המתנקשים כדי לספר על חוויותיו עם פיסות העדן. ניקולאי מסרב לכך בתוקף, וכאשר סרגיי מאיים על שלומו של אינוקנטי, ניקולאי הורג אותו. ביודעו שהמתנקשים ישלחו אחרים להשלים את המשימה, ניקולאי מחליט לאמן את אינוקנטי כדי שיוכל להגן על עצמו, וללמד אותו "לא למצמץ כשהוא ניצב בפני סכנת מוות". כשהמתנקשים מגיעים בעקבות ניקולאי, רבים מהם נהרגים כתוצאה ממלכודת אותה הטמין בבקתה, והאב ובנו יוצאים למרדף כדי לצוד אחרי השאר. אולם, ניקולאי נורה ברגלו ונלכד בידי המתנקש האחרון שנשאר בחיים. אינוקנטי נזכר באימוניו, וללא רצונו יורה קליע דרך גבו של אביו, מה שהורג את ניקולאי ואת המתנקש. לאחר מכן, הוא לוקח את הלהב הנסתר מגופתו של אביו.

בשנת 2002 שבזמנים המודרניים, זכרונות אלו נחווים על ידי נכדו של אינוקנטי, דניאל קרוס, ללא רצונו. דניאל מתחיל לסבול מאפקט הדימום כתוצאה משימוש ממושך במתקן האנימוס. הוא נחשב לגיבור בקרב הטמפלרים עקב תפקידו בטיהור אחוות המתנקשים לפני כשנתיים, וכעת הוא חבר מן המניין של המסדר ומחשיב את חבריו כמשפחה. בסופו של דבר, דניאל מתקבל למעגל הפנימי של הטמפלרים, ונשלח לחקור את הספרייה החבויה שנבנתה על ידי איוואן האיום. ספרייה זו שימש בתור הכספת של המתנקשים למשך עידנים. דניאל מסתנן לתוך הספרייה ומוצא את הקודקס של אציו אודיטורה דה פירנצה, שכולל הודעה כתובה לאדם בשם דזמונד. הוא מודיע לטמפלרים על ממצאיו בטרם הוא יוצא לכנסייה במוסקבה, שם הוא נפגש עם נדיה אורלוב, אחותו של אינוקנטי ודודתו מדרגה שנייה של דניאל. נדיה אינה יודעת את זהותו האמיתית של דניאל, מעירה לו על דמיונו הרב לבנה ומסיקה מהצלב הנוצרי שעל צווארו שהוא אינו מרוסיה. דניאל אומר לה שהוא הגיע למוסקבה כדי "לבקר משפחה", ונדיה עונה לו שאין קשר חזק יותר מאשר קשר דם.

## מהדורת אוסף
גם המיני-סדרה "The Fall" וגם הרומן הגרפי "The Chain" נאספו לאוגדן בכריכה רכה בן 208 עמודים שנקרא "Assassin's Creed: Subject 4", וכולל גם את מהדורת UbiWorkshop המאויירת של המשחק "Assassin's Creed III" וגם את המהדורה השנייה של האנציקלופדיה של Assassin's Creed.

## ביאורים

## קישורים חיצוניים
* Assassin's Creed: The Chain בפרויקט פאנדום של סדרת משחקי Assassin's Creed

The Chain
קטגוריה:ספרי 2012
לירן תמרי

**לירן תמרי** (נולד ב-6 באפריל 1994) הוא עיתונאי ישראלי, כתב המשטרה של ynet וידיעות אחרונות.

## ביוגרפיה
תמרי נולד וגדל בירושלים, סיים את לימודיו בתיכון הגימנסיה העברית רחביה. בשנת 2011 התגייס לצה״ל ושירת בחיל האוויר. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו.

בנובמבר 2017 החל את דרכו בעיתונות ככתב המשטרה והמשפט בעיתון ידיעות ירושלים ואתר mynet. בתקופה זו סיקר תמרי בין השאר את הבחירות לראשות עיריית ירושלים, את הפעילות המשטרתית בירושלים בזמן מגפת הקורונה ובמהלך הפגנות בלפור. לאחר כשש שנים בתקשורת המקומית, באפריל 2023 עזב תמרי את mynet ומונה להיות כתב המשטרה בירושלים של ynet וידיעות אחרונות. באוקטובר 2024 קודם ומונה לתפקיד כתב המשטרה הארצי.

## חשיפות ופרסומים בולטים

במאי 2018 חשף תמרי את מסמכי המלחמה של הפלג הירושלמי נגד הגיוס לצה"ל, שכללו אלפי תיעודים והקלטות.

באוקטובר 2019 תיעד תמרי את הרב חיים קנייבסקי כאשר הוא נוסע בירושלים באמצעות שיירת מכוניות גדולה החוסמת רחובות, חוצה צמתים באור אדום ומלווה בכוחות משטרתיים. הפרסום עורר סערה ובעקבותיו מפקד מחוז ירושלים ניצב דורון ידיד ערך בירור ממנו עלה כי השוטרים חרגו מסמכותם.

בנובמבר 2019 חשף מכתב שכתבה מיכל סלה לבעלה חודש וחצי לפני הירצחה.

בדצמבר 2020 פרסם תמרי תיעוד של מפקד זרוע היבשה בצה״ל כאשר הוא אוחז באקדחו האישי תוך שהוא מחולץ מהמון הזועם במהלך הפגנת חרדים קיצוניים שהקיפו את רכבו.

בינואר 2021 חשף תמרי כי בנה של חברת הכנסת אסנת מארק נעצר לאחר שגידף שוטרים ואיים לפגוע בהם פיזית.

ביולי 2021 חשף את תמלילי חקירתו של מפקד תחנת 'לב הבירה' שהואשם בתקיפת מפגינים.

בנובמבר 2022 פרסם לראשונה את נוהלי המשטרה המסדירים את השימוש במכת"זיות בפיזור הפגנות.

ביוני 2023 חשף ניסיון של פלסטיני לבצע ירי רקטי בזמן מצעד הדגלים ביום ירושלים.

בספטמבר 2024 חשף פרטים חדשים הנוגעים לעד המדינה ״האתרוג״ שהופעל כלפי ראש ארגון הפשע אסי אבוטבול.

בנובמבר 2024 חשף כי ראש המטה לביטחון לאומי צחי הנגבי נחקר בחשד לקבלת שוחד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבים פליליים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
מתנאל טדסה

**מתנאל טדסה** (נולד ב-4 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל נוף הגליל.

## קריירה
טדסה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חדרה. בעונת  הצטרף לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה א' צפון ורשם בה 5 הופעות וכבש שער אחד במשחק האחרון של העונה. עונה לאחר מכן הושאל להפועל הרצליה בה כבש 9 שערים ב-28 משחקים. בהמשך הושאל למ.ס. טירה, הפועל באקה אל-גרבייה ואחר כך בשנית לטירה.

בקיץ  חתם במכבי בני ריינה מהליגה הלאומית, עמה עלה לליגת העל בסיום העונה לראשונה בתולדות המועדון.

בקיץ  חתם בעירוני טבריה.

בקיץ  חתם בבני סכנין מליגת העל. ב-6 באפריל 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1-2 נגד הפועל חיפה.

ב-7 בינואר 2025 חתם בעירוני טבריה.

ב-11 באוגוסט 2025 חתם בהפועל נוף הגליל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חדרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט טירה
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
חיים סומך

**חיים סומך** הוא שופט בדימוס אשר כיהן כשופט הראשי של בית הדין האזורי לעבודה בנצרת.

סומך נולד בישראל בשנת 1942. למד בבית ספר ערב וסיים את לימודיו בשנת 1960. עד שנת 1963 שירת בצה"ל. בשנים 1965–1975 למד פילוסופיה, ספרות ועברית באוניברסיטה העברית בירושלים במקביל ללימודי תעודת הוראה ומשפטים, ואף עבד באוניברסיטה בתפקידים שונים. ב-1975–1977 התמחה בעריכת דין במשרד הפנים ובמשרד פרטי. ב-1976 הוסמך כעורך דין ועסק במקצוע באופן פרטי עד שנת 1990.

במרץ 1990 מונה לשופט בבית הדין האזורי לעבודה בנצרת, ובמאי 1994 מונה לשופט הראשי בבית הדין. באפריל 1999 מונה למשך שמונה חודשים לשופט בפועל בבית הדין הארצי לעבודה. ב-31 בינואר 2006 פרש לגמלאות.

בפסק דין משנת 2001, חייב לראשונה את המוסד לביטוח לאומי להעסיק מתורגמן חיצוני בדיוני הוועדות הרפואיות. עוד קבע כי התקיימו יחסי עובד מעביד בין היועץ המשפטי של עיריית מגדל העמק לעירייה על אף שניהל במקביל משרדי עורכי דין בירושלים ובחיפה. ב-2002 קבע כי תוכנית הבראה איננה מצדיקה קיצוץ חד צדדי בשכר.

לאחר פרישתו הצטרף למשרד עורכי הדין גושן בחיפה.
## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי בתי הדין האזוריים לעבודה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
בלט בז'אר

**בלט בז'אר** לוזאן היא להקת בלט שווייצרית השוכנת בעיר לוזאן ומופיעה ברחבי העולם.

בלט בז'אר נוסד בשנת 1987 בידי מוריס בז'אר, כוריאוגרף ידוע-שם, שקודם לכן ייסד וניהל את בלט המאה ה-20 בבריסל, בלגיה. מאז מותו של מייסד הלהקה בשנת 2007, שימש ג'יל רומן, רקדן וכוריאוגרף, כמנהלה האמנותי עד נובמבר 2021.

מוריס בז'אר השתוקק תמיד לפתוח את עולם הבלט לקהל רחב יותר. מונעים בכוח אותה רוח, מבצעים ג'יל רומן ורקדניו בכל רחבי העולם. להקת בלט בז'אר של לוזאן היא אחת הלהקות הספורות שבכוחן למלא אולמות רחבי-ידיים כמו NHK בטוקיו, ארמון הקרמלין הממלכתי במוסקבה, אודיאון הרודס אטיקוס באתונה, פאלה דה קונגרס בפריז, פורסט נסיונל בבריסל או הפאטנינואר של מאלי בלוזאן.

משנת 2007 עד 2021 פעל ג'יל רומן לחקור וליצור מחול מודרני במטרה לבנות ולפתח רפרטואר לבלט בז'אר. עבודתו של מוריס בז'אר עומדת בלב הרפרטואר הזה, בכוריאוגרפיות עתירות סמלים כגון פולחן האביב, בולרו, "הסימפוניה התשיעית" או "בלט לחיים", אבל ג'יל רומן גם שואף להציג את מגוון הרפרטואר שלו עצמו, "פיאף" או חליל הקסם, לדוגמה. נוסף לתרומותיו של המנהל האמנותי להעשרת הרפרטואר, היו גם כוריאוגרפים נוספים, בהם אלונזו קינג, טוני פאבר, כריסטוף גרסיה, ג'ורג'ו מאדיה, יוקה אוישי וג'וליו ארוצארנה, שתרמו להתפתחותה היצירתית של חהקת בלט בז'אר.

הלהקה שומרת אמונים לייעודה: שימור יצירתו של מוריס בז'אר, תוך קיום מרחב יצירתי.

## קישורים חיצוניים
* בלט מוריס בז'אר לוזאן בישראל
* הניה רוטנברג, "קולות מחול", על "בולרו" של מוריס בז'אר
* יוטיוב, מאיה פליסצקאיה רוקדת "בולרו" של ראוול לכוריאוגרפיה של מוריס בז'אר
* יוטיוב, "בלט לחיים", מוריס בז'אר
* בלט בז'אר בתל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות בלט
קטגוריה:בריסל: תרבות
קטגוריה:מחול מודרני
הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור (1990)

**הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור 1990** (באנגלית: **1990 United States Senate election in Delaware**) התקיימו ב-6 בנובמבר 1990. הסנאטור הדמוקרטי האמריקאי המכהן ג'ו ביידן זכה בבחירה מחדש לקדנציה רביעית, והביס את המתמודדת הרפובליקנית מ. ג'יין בריידי.

## הבחירות הכלליות
### מועמדים
* ג'ו ביידן (D), סנאטור מכהן מטעם דלאוור התמודד על כהונה רביעית ברציפות כסנאטור
* ג'יין בריידי (R), סגנית התובע הכללי של דלאוור 
* לי רוזנבאום (L)

### תוצאות

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:1990 בארצות הברית
קטגוריה:הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:דלאוור
קטגוריה:בחירות לסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:1990 בפוליטיקה
סבסטיאן גורקה

**סבסטיאן לוקאס גורקה** (באנגלית: **Sebastian Lukács Gorka**; נולד ב-22 באוקטובר 1970) הוא חוקר אקדמי ויועץ ביטחוני אמריקאי-הונגרי, אשר שימש כיועץ ללוחמה בטרור בתקופת כהונתו הראשונה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.

## ביוגרפיה
סבסטיאן גורקה נולד להורים הונגרים בלונדון בשנת 1970. בתחילת שנות ה-90 עבר עם משפחתו לפילישצ'אבה, עיירה קטנה בהונגריה. בשנת 1996 נישא לאשתו, קתרין, בהונגריה, והם היגרו לארצות הברית. יחד הם הקימו מספר קבוצות חשיבה וכתבו מאמרים בתחום המאבק בטרור.

ב-2006 ניהל גורקה קמפיין לבחירות לראשות עיריית פילישצ'אבה, אך הפסיד בהפרש של פחות מ-40 קולות. לאחר מכן, ניסה להקים מפלגה פוליטית קשורה לתנועת הימין הקיצוני ההונגרי.

ב-2012 קיבל אזרחות אמריקאית. במהלך תקופה זו קיבל תואר דוקטור לפוליטיקה מאוניברסיטת קורווינוס בבודפשט, ועבד כמומחה לביטחון לאומי, בהתמקדות בקיצוניות אסלאמיסטית.

בין השנים 2011 ל-2013 שימש גורקה כפרופסור אורח באוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם לימד בעיקר נושאים בתחום הביטחון הלאומי. ב-2015 ייעץ למדיניות למתמודד לנשיאות דונלד טראמפ.

בינואר 2017 מינה טראמפ את גורקה לסגן עוזר לנשיא ויועץ ללוחמה בטרור במועצה לביטחון לאומי של הבית הלבן. במהלך כהונתו, תמך גורקה במדיניות טראמפ של איסור נסיעות ממדינות מוסלמיות בעיקר ומהגרים, כחלק ממדיניות המאבק בטרור.

באוגוסט 2017 פרש גורקה מתפקידו בבית הלבן, והחל להופיע כפרשן ב-Fox News וב-Newsmax, וכן הנחה את תוכנית הרדיו שלו "אמריקה תחילה עם סבסטיאן גורקה".

במהלך מלחמת חרבות ברזל התבטא בראיון בעד ישראל ואמר כי "אין רצח עם בעזה, ואין דבר כזה פלסטין".

ב-23 בנובמבר 2024, הודיע הנשיא הנבחר דונלד טראמפ כי בחר בגורקה לשמש כסגן היועץ לביטחון לאומי לענייני לוחמה בטרור במועצה לביטחון לאומי בממשלו המתהווה.

בדצמבר 2024 טען: "אין סיכוי להקים מדינה פלסטינית כשיותר מ-70% מהציבור בעזה ובגדה המערבית תומך ברצח ילדים, אונס ושחיטה...".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה: אישים
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ השנייה: אישים
קטגוריה:לאומנים אמריקאים
בית הקברות היהודי במיקולאיקי

**בית הקברות היהודי במיקולאיקי** (בפולנית: **Cmentarz żydowski w Mikołajkach**) הוא בית קברות יהודי השוכן בעיירה מיקולאיקי שבפרובינציה ורמיה-מזוריה בצפון פולין. בית הקברות ממוקם ברחוב דיבובסקה (Dybowska). בבית הקברות ישנן 27 מצבות ו־20 קברים ללא מצבות. הכיתוב על המצבות הוא בגרמנית ובעברית.

העיירה מיקולאיקי נמצאת בשטחה של פרוסיה המזרחית לשעבר - עד לסוף מלחמת העולם השנייה היא הייתה הייתה חלק מגרמניה. נכוחות יהודית בעיירה מוזכרת לראשונה בשנת 1820. לא ידוע על תאריך מדויק של הקמת בית קברות יהודי בעיירה. המצבה העתיקה ביותר שנמצאה בבית הקברות במיקולאיקי היא משנת 1848. המצבה ה"צעירה" ביותר בבית הקברות היא משנת 1931. בשנת 1938, לאחר ליל הבדולח, גורשו כל יהודי העיירה (10 משפחות) לאזורים אחרים בתוך גרמניה. מאז בית הקברות עומד נטוש.

בשנת 2006, במאמץ משותף של תושבי העיירה וקרן לשימור מורשת יהודית בפולין נוקה, בית הקברות, שטחו גודר והוצבו שלטים עם ההסבר על המקום. מאז הוא מתוחזק על ידי חברי הכנסייה הפנטקוסטלית בעיירה.
## קישורים חיצוניים

* על בית הקברות היהודי במיקולאיקי באתר המוקדש ליהדות פרוסיה המזרחית .
* על בית הקברות היהודי במיקולאיקי באתר של בתי הקברות בפולין .

קטגוריה:פולין: בתי קברות יהודיים
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:ורמיה-מזוריה
Laura Hasn't Slept

**Laura Hasn't Slept** (בעברית: **לורה לא ישנה**) הוא סרט אימה על טבעי קצר שנוצר, נכתב ובוים על ידי  בשנת 2020. בסרט מככבים  ו.

הסרט הקצר מהווה את החלק הראשון בסרט "סמייל" ובו קייטלין סטסי שבה לגלם את דמותה של לורה. בעקבות הצלחת הסרט הקצר, נוצרה לאחריו .

## עלילה
לורה וויבר נפגשת עם הפסיכיאטר שלה, ד"ר פרסונס ומספרת לו על סיוט שהיא חולמת שוב ושוב ובו ישות זדונית מחייכת אליה בעודה לובשת את פניהם של אנשים אחרים. בעקבות הסיוטים, לורה פיתחה סומניפוביה (פחד משינה).

במהרה, לורה מגלה שהפגישה עם פרסונס היא סיוט שהיא עדיין חולמת, כאשר משרדו של הדוקטור מתחיל להתפרק ופרסונס עצמו משתנה למפלצת שמכריחה את לורה "להסתכל על פניה האמיתיות". לורה מסרבת ובורחת מהמקום, אך חוזרת כמה רגעים לאחר מכן מתוך מחשבה שהמפלצת נעלמה. למרות זאת, המפלצת עומדת מול לורה, גורמת לה להשתגע ולקרוע את פניה באימה.

## שחקנים
*  - **לורה וויבר**.
*  - **ד"ר פרסונס**.

## הפצה
הסרט הקצר הוקרן לראשונה בפסטיבל "South by Southwest". בעקבות הצלחת הסרט "סמייל", הסרט הקצר הופץ באתר יוטיוב בנובמבר 2022.

## ביקורות
האתר "Nightmarish Conjurings" כתב על הסרט "לא מומלץ לצפות במידה ואתם חווים בעיות שינה". האתר "Morbidly Beautifu" העניק לסרט ציון של 4.5 מתוך 5.

## טריוויה
* דמותה של לורה (גם בגילומה של סטסי) מופיעה בתחילת הסרט "סמייל" כאחת שמעבירה את הקללה לדמותה של רוז, פרוטגוניסט הסרט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:פסיכולוגיה בקולנוע
קליניקת החפות

**קליניקת החפות** היא קליניקה משפטית של האוניברסיטה העברית העוסקת בתיקון הרשעות שווא והגשת בקשות למשפט חוזר לנידונים שהורשעו בפלילים.
ממוזער|לוגו קליניקת החפות
קליניקת החפות היא הקליניקה המשפטית הראשונה בישראל שפועלת לסייע לאסירים שהורשעו בפלילים, הטוענים שהם חפים מפשע ומבקשים לקבל משפט חוזר. הקליניקה מקבלת פניות של מי שהורשעו בפלילים, פעמים רבות כשהם עדיין מרצים עונש מאסר, מעניקה סיוע משפטי ללא עלות ופועלת להגשת בקשות למשפט חוזר עבור מי שמבקשים להיאבק על חפותם.

החל מ-2024, הקליניקה היא חלק מרשת החפות העולמית.

## פעילות הקליניקה
הקליניקה מקבלת פניות ישירות ממי שהורשעו בעבירות פליליות ברמות חומרה שונות, הטוענים כי נפלה טעות בהרשעתם, ומבקשים להוכיח את חפותם. צוות הקליניקה בוחן את הבקשות ונפגש עם הפונים, גם בתוך הכלא, עורך מחקר משפטי ועובדתי הכולל גילוי ראיות חדשות, חוות דעת של מומחים ותחקירים מעמיקים, בסופם הקליניקה מגישה עבור הפונים בקשות למשפט חוזר לבית המשפט העליון.

בנוסף, הקליניקה עוסקת בהעלאת המודעות לתופעת הרשעות השווא בישראל. צוות הקליניקה משתתף בדיונים בכנסת, עורך כנסים להעלאת המודעות, ומנסח חוות דעת לוועדות ציבוריות העוסקות בהרשאות שווא.

## צוות הקליניקה
את הקליניקה מפעילים סטודנטים למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיה אקדמית ומקצועית של עורכות דין. המנחה האקדמית של הקליניקה היא ד"ר ענת הורוויץ, חברת סגל בפקולטה למשפטים, שכיהנה במשך עשור כמשנה לסניגור הציבורי הארצי, לצידה של עו"ד נעמה זקס.

הקליניקה מקבלת תיקים באופן עצמאי דרך פניה ישירה, ובמקביל עובדת לעיתים בשיתוף פעולה עם המחלקה למשפטים חוזרים בסניגוריה הציבורית.

## הישגים

* בנובמבר 2020 הגישה קליניקת החפות בקשה למשפט חוזר בעניינו של ג'מיל סרור, בעילות של ראיות חדשות ועיוות דין. בשנת 2025 התקבלה בקשתו של ג'מיל סרור למשפט חוזר והוא שוחרר מהכלא אחרי למעלה מ-15 שנות מאסר.

## ראו גם
* פרויקט החפות

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קליניקות משפטיות בישראל
קטגוריה:סיוע משפטי
יצחק שור

**יצחק** (**איטשע**) **שור** (**גלינע**) (נפטר ב-31 במאי 1885) היה מייסד היקב הראשון בארץ ישראל בעת החדשה.

## ביוגרפיה
נולד לאמו גיטל ולאביו הרב מרדכי אברהם גלינע שהיה צאצא למגיד ממזריטש וחסיד רוז'ין יליד העיר חמילניק שבאוקראינה. בשנת 1834, בברכתו של האדמו"ר מרוז'ין, עלה מרדכי עם משפחתו לארץ ישראל ופנה להתיישב בירושלים. משלא השיג אישור מהשלטונות העות'מאנים להתיישב בעיר עקב מוצאו האשכנזי, פנה להתיישב בצפת ולאחר כשלוש שנים עבר לטבריה.

ב-1847 חזרו בני המשפחה לירושלים, וב-1848 הקים יצחק שור את היקב הראשון בירושלים ובארץ ישראל בעת החדשה. בנוסף, מונה אביו לראש ישיבת תפארת ישראל בירושלים על ידי האדמו"ר מרוז'ין. לאחר תקופה, עקב תנאי מזג האוויר בירושלים, חזרו בני המשפחה לטבריה חוץ מיצחק שנשאר בירושלים, שם גם הקים את בית הכנסת הראשון לחסידי קרלין בעיר.

ליצחק היה גיס בשם ברוך שור, שהיה בעל רישיון לייצור יין אשר נפטר בגיל צעיר. לאחר מותו, שינה יצחק את שם משפחתו מגלינא לזה של גיסו, וכך ירש ממנו את תעודת הרישיון. שם היקב היה אז "**יקב אשכול**".

בשנת 1849, במהלך ביקורו השלישי של משה מונטיפיורי בארץ ישראל, הוא נפגש עם מרדכי אברהם שור שסיפר לו על הקמת היקב החדש בירושלים. מונטיפיורי התרשם עמוקות והחליט להעמיק השקעתו בתעשייה ובחקלאות בארץ ישראל.

יקבו של יצחק שור הוקם במרתף שהיה צמוד לכותל המערבי הקטן, סמוך לרחוב "חגי" ברובע המוסלמי של העיר העתיקה בירושלים, ומשכך, מוקמו החביות בצורה כזו שלא ייגעו בקירות הר הבית. חלוקת המבנה התנהלה כך שבקומה העליונה התגוררה משפחת שור, בקומה התחתונה ייצרו את היין, ובמרתף, יישנו את היין.

יצחק נפטר ב-31 במאי 1885 ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. לאחר מותו ירש את העסק בנו שמואל, אשר ניהל אותו בסיוע רוזה אשתו.

## משפחתו
בנוסף לבנו שמואל, היה ליצחק בן נוסף בשם ברוך שלום.

## ראו גם
* משפחת שור (יצרני יינות)

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:חסידי קרלין
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:משפחת שור (יצרני יינות)
קטגוריה:תעשיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1885
לופן השלישי חלק 4: ההרפתקה האיטלקית

**לופן השלישי חלק 4: ההרפתקה האיטלקית** (ביפנית: **ルパン三世**) הוא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים בזיכיון לופן השלישי, אשר שודרה במקור באיטליה בין אוגוסט לנובמבר 2015 בערוץ Italia 1 ובהמשך שודרה ביפן מאוקטובר 2015 עד מרץ 2016 בערוץ Nippon TV.

## סקירה כללית
עלילת הסדרה מתרחשת בעיקר באיטליה ובסן מרינו, ומתמקדת בהרפתקאותיו של הגנב ארסן לופין השלישי אשר לוקח חלק במעשי שוד מורכבים שונים ברחבי העולם. אל לופן מתלווים שותפיו הנאמנים הצלף דיסוקה ג'יגן, הסמוראי בשם גואמון אישיקאווה ה-13, והפאם פטאל פוג'יקו. לאורך כל הסדרה מפקח המשטרה קויצ'י זניגאטה נמצא בעקבותיו של לופן ומנסה ללכוד אותו. כל פרק בסדרה זו מתמקד בהרפתקה שונה.

## דמויות
* '''ארסן לופן השלישי''' - גנב מיומן, כריזמטי במיוחד, שנון וערמומי אשר הוא הגיבור הראשי בסדרה.
* **דיסוקה ג'יגן** - צלף מיומן.
* **גואמון אישיקאווה ה-13** - סמוראי מיומן אשר מתמחה בלחימה בחרב קטאנה.
* **פוג'יקו** **מינה** - פאם פאטאל מסתורית וערמומית.
* **המפקח קויצ'י זניגאטה** - מפקח משטרה מסוכנות האינטרפול אשר מנסה כל העת ללכוד את לופן השלישי.
* **רבקה רוסליני** - אשת עסקים עשירה וכריזמטית אשר מתחתנת במהלך הסדרה עם לופן.

## פיתוח
הסדרה הופקה על ידי חברת TMS Entertainment בשיתוף עם חברת Telecom Animation Film. את הסדרה ביים קאזוהידה טומונאגה.

את הפסקול הסדרה, אשר כולל בעיקר מוזיקה בסגנון ג'אז, הלחין יוג'י אונו.

## קישורים חיצוניים
*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:אנימות ומאנגות קומדיה
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2010
קטגוריה:סדרות אנימה המבוססות על מאנגה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 2015
סכר שהיד עבאספור

**סכר שָהִיד עָבָּאספּוּר** (בפרסית: **سد شهید عباسپور**), הידוע לפני מהפכת 1979 בשם **[[רזא שאה פהלווי|רזא שאה]] הגדול** (בפרסית: **سد رضاشاه کبیر**), הוא סכר קשת גדול על נהר כארון בדרום-מערב איראן, המספק אנרגיה הידרואלקטרית, החל משנת 1977. סכר זה היה הראשון מתוך סדרה של סכרים שתוכננו לבנייה על נהר כארון ולכן נקרא גם "כארון 1".

## מיקום
הסכר ממוקם כ-55 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר מסג'ד סולימאן, בפרובינציית ח'וזסתאן, כ-180 קילומטרים צפונית מזרחית לאהוואז, בירת הפרובינציה.

ממוזער|סכר שהיד עבאספור

## מאפיינים
### הסכר
סכר קשת בטון בעל עיקול כפול, בגובה 200 מטר מסלע התשתית. אורך הסכר בחלקו העליון הוא 380 מטר ורוחב החלק העליון 6 מטרים. עיצוב סכר הקשת נבחר עבור הערוץ הצר והסלעי שבו נמצא הסכר. עיצוב הקשת הכפולה עומד בלחץ המים של המאגר במינימום בטון, מכיוון שהצורה מעבירה את כוח המאגר כלפי מטה ולרוחב, כנגד יסוד הסלע.

### הפקת החשמל
באתר הסכר יש שתי תחנות כוח, אחת שנבנתה ב-1976 והשנייה נבנתה ב-1995. בכל אחת יש ארבע טורבינות מסוג  המחוברות לגנרטורים חשמליים של 250 מגהוואט אשר יחד מייצרות 2,000 מגהוואט.

תפוקת החשמל מחוברת לרשת החשמל האיראנית. רוב הייצור מתוזמן לתקופות של שיא הביקוש לחשמל.

### המאגר
נתוני המאגר:
* נפח כולל, במפלס מקסימלי: 3,139 מיליון מטרים מעוקבים.
* שטח מפלס מרבי: 54.8 קילומטרים רבועים.
* אורך המאגר במפלס מקסימלי: 75 קילומטרים.

**האי קוּשק** (جزیره کوشک): אי בתוך האגם המשמש כאתר נופש ובו מתקני ספורט, אולמות אירוח ועוד.
## ראו גם

## הערות שוליים

שהיד עבאספור
קטגוריה:ח'וזסתאן: מבנים
Mobile Suit Gundam

**Mobile Suit Gundam** (ביפנית: **機動戦士ガンダム**), היא סדרת אנימה בת 43 פרקים שהופקה על ידי חברת Nippon Sunrise. הסדרה נוצרה על ידי שנוצרה על ידי יושיוקי טומינו והאג'ימה יאטאטה ובוימה על ידי יושיוקי טומינו. הסדרה שודרה במקור ביפן ב-7 באפריל 1979 עד 26 בינואר 1980. בהמשך הסדרה עובדה מחדש גם לשלושה סרטים שיצאו לאקרנים בשנים 1981 ו-1982, וכמו גם לרומן וסדרת מאנגה.

הסדרה הייתה העיבוד הטלוויזיוני הראשון בזיכיון גנדאם.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת ביקום בדיוני בשנת 2124 (המאה אוניברסלית 0079 לפי לוח השנה הקלנדרי של זיכיון גנדאם) במהלך מלחמה בין פדרציית כדור הארץ לנסיכות ציון אשר הכריזה על עצמאות מפדרציית כדור הארץ ופתחה במלחמה. המלחמה הובילה לאובדן חיים קטסטרופלי כאשר כמחצית מהאנושות נספתה בעקבות שימוש בנשק גרעיני ונשק ביולוגי במהלך המלחמה, הן בכדור הארץ, במושבות חלל, ובמושבות ירחיות.

נסיכות ציון מצליחה להשיג יתרון טקטי במלחמה בעקבות פיתוח של נשק אבטיפוס חדשני ומהפכני - חליפות רובוטיות עצומות ומתקדמות דמויות אדם המכונות "גנדאם". בתגובה פדרציית כדור הארץ מפתחת בחשאי חליפות רובוטיות עצומות משלה.

העלילה מתמקדת בספינת החלל "הבסיס הלבן" של פדרציית כדור הארץ אשר אמורה לספק חליפות גנדאם לכוחות פדרציית כדור הארץ. החללית מגיעה בתחילת הסדרה לבסיס מחקר סודי במושבת החלל צד-7 במטרה לאסוף את חליפות הגנדאם אך החללית מותקפת במפתיע על ידי כוחות של נסיכות ציון בראשות המפקד צ'אר אזנבל. במהלך העימות האזרח הצעיר אמורו ריי מגלה בטעות את הנשק החדש של הפדרציה - גנדאם מדגם RX-78. למרות שאין לו שום הכשרה קודמת בהטסת הרובוט העצום, הוא מצליח לבסוף להטיס את הגנדאם, ומצליח להדוף את התוקפים.

צוות החללית הבסיס הלבן משתמש בהמשך בכל האמצעים שלרשותו כדי לשרוד את המלחמה.

## דמויות
* **אמורו ריי** - הגיבור הסדרה. אמורו הוא אזרח צעיר שהופך לטייס קשוח של גנדאם מדגם RX-78. לאורך הסדרה אמורו הופך מגיבור בעל כורחו ללוחם מיומן ונועז.
* **צ'אר אזנבל** - מנהיג כריזמטי וטייס החלל הטוב ביותר של כוחות נסיכות ציון.
* **נוח ברייט** - הקפטן הצעיר והבלתי מנוסה של ספינת החלל הבסיס הלבן.
* **משפחת זא-בי** - השליטים של נסיכות ציון.
* **סיילה מאס** - חברה בצוות החללית הבסיס הלבן.
* **להלה סאן** - טייסת גנדאם מיומנת של נסיכות ציון.

## ראו גם
* גנדאם

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1979
מקדש פושימי אינארי

[250px|ממוזער|שמאל|שדרת שערי ה[טוריאי, או "סנבון טוריאי"]]
**מקדש פוּשִׁימי אִינָארִי** (ביפנית: **伏見稲荷大社**) הוא המקדש המרכזי של הקאמי אינארי, שנמצא בפוּשִׁימִי-קוּ, קיוטו שבמחוז קיוטו, יפן. המקדש נמצא בבסיס ההר, שגם קרוי אינארי, המתנשא לגובה של כ-233 מעל פני הים ובו נמצאים שבילים באורך 4 קילומטרים שמובילים אל מקדשים קטנים יותר. משך הטיול למעלה ההר הוא שעתיים בערך.

אינארי היה בעבר ונחשב גם היום לקאמי האורז והחקלאות, אבל הוא גם משמש כפטרון על עסקים עבור סוחרים. את כל אחד מתוך 10,000 שערי הטוריאי תרם עסק יפני, ובערך 800 מהם עומדים בשורה וכך מהווים את ה"סֶנְבּוֹן טוֹרִיאִי", מבנה דמוי מנהרה.

למקדש יש לפחות 32,000 תת-מקדשים (בּוּנְשָׁה 分社) ביפן.

## היסטוריה
המקדש זכה לחסות קיסרית בתקופת הייאן המוקדמת. בשנת 965, קבע הקיסר מורקמי שעל שליחים להביא עדויות כתובות על אירועים חשובים לאלים המגינים על יפן. העדויות הכתובות, או "הֵיְיקָאקוּ", הובאו ל-16 מקדשים, ביניהם מקדש פושימי אינארי.

מ-1871 עד 1946 היה מקדש פושימי אינארי באופן רשמי חלק מה"קָאנְפֵּיי-טָאִיְשָׁה" (官幣大社) - משמע היה בקבוצה הנחשבת ביותר של מקדשים שנהנו מתמיכה ממשלתית.

בשונה מרוב מקדשי השינטו, הפריט הקדוש ביותר, המראה, מוצג לעיני כל - כפי שנהוג במקדשים המיוחסים לקאמי אינארי.

כמה מיליוני מתפללים מגיעים למקדש במהלך חג השנה החדשה היפני. לפי דיווח משטרתי, ב-2006 הגיעו 2.69 מיליון איש במהלך שלושה ימים, כמות שיא במערב יפן.

## מבנה
המבנים המוקדמים ביותר נבנו בשנת 711 על גבעת אִינָארִייָמָה בדרום מערב קיוטו, אבל המקדש עבר מיקום בשנת 816 לבקשתו של הנזיר קוּקָאי. מבנה המקדש המרכזי נבנה ב-1499. בתחתית הגבעה נמצא השער המרכזי (楼門, רוֹמוֹן, שער מגדל) והמקדש המרכזי (御本殿, גוֹ-הוֹנְדֶן). מאחוריהם, באמצע ההר, אפשר לגשת למקדש הפנימי (奥宮 אוֹקוּמִיָה) דרך שביל מעוטר באלפי טוריאי. בראש ההר יש עשרות אלפי גבעות (塚, צוּקָה) עליהן ניתן להתפלל בפרטיות.

### סנבון טוריאי
נקודת השיא במקדש היא השורה הארוכה של שערי הטוריאי, או "סנבון טוריאי". המנהג של תרומת טוריאי החל בתקופת האדו. מתפללים תורמים שער כדי לבקש משאלה או כדי להודות על משאלה שהתגשמה, ותורמים מכירי תודה ממשיכים להוסיף שערי טוריאי עד היום. לאורך השביל המרכזי ישנם בערך 800 שערי טוריאי.

## הגישה למקדש וסביבתו
המקדש נמצא ממש מחוץ לתחנת אינארי שעל קו נארה של חברת הרכבות המערבית של יפן (West Japan Railway Company) - נסיעה של חמש דקות מתחנת קיוטו. המקדש במרחק הליכה קצרה מתחנת פושימי אינארי שעל הקו המרכזי של חברת הרכבות החשמליות קֵייהָאן (Keihan Electric Railway).

המקדש פתוח 24 שעות ביממה, והדרך אליו, כמו כן ההונדן, מוארים לאורך כל הלילה. אין דמי כניסה.

בקרב המקדש עומדות כמה חנויות ממתקים שמוכרות טְסוּגִ'יאוּרָה סֶנְבֵּיי (辻占煎餅), סוג של עוגיית מזל שמקורה במאה ה-19. ישנם כאלו שאומרים שממנה הגיעה עוגיית המזל האמריקאית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יפן: מקדשי שינטו
קטגוריה:קיוטו
לופן השלישי חלק 6

**לופן השלישי חלק 6** (ביפנית: **ルパン三世 PART6**) הוא סדרת אנימה יפנית בת 24 פרקים בזיכיון לופן השלישי אשר שודרה במקור ביפן מאוקטובר 2021 עד מרץ 2022 בערוץ Nippon TV.

## תקציר העלילה
המחצית הראשונה של הסדרה מתמקדת בגנב המומחה לופן השלישי אשר בעקבותיו יוצא הבלש שרלוק הולמס לאחר שלופן הופך לחשוד העיקרי ברצח דוקטור ווטסון. לופן מחפש במקביל גם אוצר שהוסתר על ידי ארגון מסתורי. במחצית השנייה של הסדרה לופן מחפש את האישה המסתורית טומואה אשר לופין סבור שהיא אמו.

## דמויות
* '''ארסן לופן השלישי''' - גנב מיומן, כריזמטי במיוחד, שנון וערמומי שהוא הגיבור הראשי בסדרה.
* **דיסוקה ג'יגן** - צלף מיומן.
* **גואמון אישיקאווה ה-13** - סמוראי מיומן אשר מתמחה בלחימה בחרב קטאנה.
* **פוג'יקו מינה** - פאם פאטאל מסתורית וערמומית ומושא האהבה של לופן.
* **המפקח קויצ'י זניגאטה** - מפקח משטרה מסוכנות האינטרפול אשר מנסה כל העת ללכוד את לופן השלישי.
* **[[שרלוק הולמס]]** - הבלש הגדול בעולם אשר יוצא בעקבותיו של לופן לאחר שלופן הופך לחשוד העיקרי ברצח דוקטור ווטסון.
* **טומואה** - אישה מסתורית הקשורה לעברו של לופן. הופכת לדמות מרכזית במחצית השנייה של הסדרה.

## הפקה
הסדרה הופקה על ידי חברת TMS אינטרטיינמנט אשר הפיקה גם עיבודים נוספים לזיכיון. הסדרה בוימה על ידי אייג'י סוגנומה. את התסריטים של הפרקים 1 עד 12 כתב טאקהירו אוקורה ואת התסריטים של הפרקים 13 עד 24 כתב שיגרו מוראקושי.

את הפסקול הסדרה, אשר כולל בעיקר מוזיקה בסגנון ג'אז, הלחין יוג'י אונו.

## קישורים חיצוניים
*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2020
קטגוריה:אנימות ומאנגות קומדיה
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סדרות אנימה המבוססות על מאנגה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 2021
ספנסר ג'רנגין

**ספנסר ג'רנגין** (באנגלית: **Spencer Jarnagin**; 1792 – 25 ביוני 1851) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי בין השנים 1843 ל-1847.

## ביוגרפיה
ג'רנגין נולד ב-1792 במה שעתיד להפוך זמן קצר לאחר מכן למחוז גריינג'ר, טנסי. הוא סיים את לימודיו במכללת גרינוויל ב-1813 ולאחר לימודי משפטים התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1817. הוא כיהן בסנאט של מדינת טנסי מ-1833 עד 1835. מ-1836 עד 1851 כיהן במועצת הנאמנים של מכללת איסט טנסי, כיום אוניברסיטת טנסי. הוא המשיך בעיסוק בעריכת דין לאחר שעבר לאת’נס, טנסי ב-1837. ג'רנגין היה אלקטור עבור המועמדים הוויגים ויליאם הנרי הריסון וג'ון טיילר בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1840.

בשנת 1841 הוא היה מועמד לסנאט של ארצות הברית על ידי אספת הבחירה הוויגית באספה הכללית של טנסי. עם זאת, חלק מהדמוקרטים בבית המחוקקים החליטו שהם מעדיפים שאף סנאטור לא יכהן מאשר יכהן סנאטור ויגי. הדמוקרטים של טנסי, הידועים בתור "השלוש עשרה האלמותיים", הם סירבו לאפשר הצבעה בסוגיה. עד שג'רנגין נבחר בסופו של דבר למושב והושבע, חלפו למעלה משנתיים וחצי, כמעט מחצית מהקדנציה. ג'רנגין נכנס לבסוף לתפקידו ב-17 באוקטובר 1843 וכיהן עד 3 במרץ 1847. במהלך תקופה זו כיהן כיו"ר הוועדה לתביעות מהפכניות. הוויגים הציעו אותו לכהונה שנייה ב-1847, אך הוא לא נבחר, ככל הנראה הדמוקרטים העדיפו יותר את ג'ון בל, ויגי אחר שנבחר בסופו של דבר למחליפו; גם מסע בחירות של ג'רנגין לבית המשפט העליון של טנסי לא הצליח. ג'רנגין עבר לממפיס והמשיך שם את עריכת הדין שלו. ג'רנגין מת מכולרה בשעה 01:00 בבוקר של 25 ביוני 1851 בממפיס. הוא נקבר בבית הקברות אלמווד של העיר ממפיס.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי האספה הכללית של טנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1792
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1851
סביבוני ירוץ בגיל

"**סביבוני ירוץ בגיל**" הוא שיר ילדים לחג החנוכה שכתב משה אביגל והלחין מתתיהו שלם ב-1935.

## רקע

על-פי חוקר הזמר העברי, אליהו הכהן, את המילים לשיר החנוכה, "סביבוני ירוץ בגיל" כתב משה אביגל (1969-1886). במקור הולחן השיר על-ידי נחום נרדי (1977-1901).
הגננות אהבו את המנגינה של "שיר לחנוכה" ("בואו בואו ילדים / שמן שימו בכדים / כל אחד לפי התור / בכדו ידליק האור...") שכתב והלחין מתתיהו שלם (ויינר) (1975-1904), והתאימו אותה לשיר "סביבוני ירוץ בגיל".

## קישורים חיצוניים
* '''סביבוני ירוץ בגיל''', באתר הספרייה הלאומית
* מילות השיר והאזנה לו, באתר זמרשת
* 
* תרגום השיר "סביבוני ירוץ בגיל" לאנגלית, באתר Hebrew Songs
#### ביצועים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי חנוכה
אלפרד ניקולסון

**אלפרד אוסבורן פופ ניקולסון** (באנגלית: **Alfred Osborn Pope Nicholson**; 31 באוגוסט 1808 – 23 במרץ 1876) היה עורך דין, עורך עיתון, בנקאי ופוליטיקאי מטנסי. הוא כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי בשתי תקופות כהונה.

## ביוגרפיה
ניקולסון נולד ב-31 באוגוסט 1808 ליד פרנקלין, טנסי, במחוז ויליאמסון. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, וסיים את לימודיו ב-1827. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1831, ופתח משרד פרטי בקולומביה, טנסי. הוא ערך את *Western Mercury*, עיתון שפורסם אז בקולומביה, מ-1832 עד 1835. הוא גם כיהן בבית הנבחרים של טנסי בין השנים 1833–1839. בשנת 1840 הוא מונה, באופן זמני, לרשת את מושב הסנאט האמריקני שהתפנה בעקבות מותו של הסנאטור פליקס גראנדי. הוא כיהן בתפקיד זה מ-25 בדצמבר 1840 עד 7 בפברואר 1842. מ-1843 עד 1845 כיהן בסנאט של מדינת טנסי, ועבר לנאשוויל בתקופה זו. הוא ערך את *Nashville Union* מ-1844 עד 1846. מ-1846 עד 1847 שימש כדירקטור, ולאחר מכן כנשיא, של בנק טנסי. בנוסף, היו בבעלותו עבדים.

בשנת 1853 הנשיא פרנקלין פירס רצה למנותו לקבינט, אך הוא סירב לכהן בתפקיד בקבינט. הוא ערך את *Washington Union* מ-1853 עד 1856, ולאחר מכן שימש כרשם ציבורי בבית הנבחרים של ארצות הברית.

בשנת 1859, ניקולסון נבחר לסנאט האמריקני על ידי האספה הכללית של טנסי. הוא כיהן מ-4 במרץ 1859 עד 3 במרץ 1861, כאשר פרש מכהונתו בסנאט בציפייה שטנסי תכריז על הפרישה מהאיחוד, שהתרחשה בחודש הבא. מאוחר יותר ב-1861, הוא התפטר רשמית, כמו כל שאר הסנאטורים ממדינות הקונפדרציה. עם זאת, סנאטור עמית מטנסי אנדרו ג'ונסון, איש האיחוד בדרום, היה הסנאטור האמריקני היחיד ממדינת קונפדרציה שמרדה, שלא התפטר מיד עם היוודע הפרישה של מדינתו.

לאחר מלחמת האזרחים, ניקולסון כיהן כשופט העליון של בית המשפט העליון של טנסי מ-1870 ועד מותו. הוא מת ב-23 במרץ 1876 בקולומביה, טנסי, ונקבר בבית הקברות רוז היל בקולומביה.

## קישורים חיצוניים
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1808
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1876
אפרים פוסטר

**אפרים האברד פוסטר** (באנגלית: **Ephraim Hubbard Foster**; 17 בספטמבר 1794 – 6 בספטמבר 1854) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי בשתי תקופות כהונה. במהלך הקריירה הפוליטית שלו, הוא היה חבר במפלגה הוויגית.

## ביוגרפיה
פוסטר נולד ב-17 בספטמבר 1794 ליד בארדסטון, קנטקי, במחוז נלסון, והיה בנם של רוברט קולמן פוסטר ואן האברד. ב-1797 עבר עם הוריו לטנסי, שם התיישבו באזור נאשוויל. מאוחר יותר הוא סיים את לימודיו בקומברלנד קולג' (1813) ולאחר מכן למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1820. בנוסף, היו בבעלותו עבדים. הוא גם שירת במלחמת קריק והיה לזמן מה מזכירו הפרטי של הגנרל אנדרו ג'קסון.

הוא היה חבר בבית הנבחרים של טנסי מ-1829 עד 1831 ושוב מ-1835 עד 1837, וכיהן בכל פעם כיושב ראש בית הנבחרים. עם התפטרותו מהסנאט האמריקני של פליקס גראנדי כדי להתמנות כתובע הכללי של ארצות הברית, האספה הכללית של טנסי בחרה בפוסטר כמחליפו. הוא כיהן בסנאט בפעם הראשונה מ-17 בספטמבר 1838 ועד 3 במרץ 1839. בית המחוקקים בחר בו להמשיך בקדנציה החדשה, אך הוא סירב, וסירב לקבל את הוראתם כיצד להצביע בעודו סנאטור; בית המחוקקים פנה בעקבות כך לגראנדי, שהיה עדיין תובע הכללי, כדי להחליף אותו.

עם זאת, גראנדי מת בתפקיד כשנה לאחר מכן. אלפרד או. פ. ניקולסון הסכים לכהן על בסיס זמני; לאחר מכן למשך תקופה התפנה המושב לחלוטין, אך בסופו של דבר הסכים בית המחוקקים לבחור שוב בפוסטר למלא את המושב והוא הסכים לכהן. תקופת כהונתו השנייה בסנאט הייתה מ-17 באוקטובר 1843 ועד 3 במרץ 1845. במהלך תקופה זו הוא עמד בראש ועדת הסנאט לתביעות. מאוחר יותר בשנת 1845 קיבל פוסטר את מועמדות המפלגה הוויגית לתפקיד מושל טנסי, אך הובס בבחירות על ידי ארון ו. בראון מהמפלגה הדמוקרטית. בעקבות זאת, חזר פוסטר לעסקי עריכת הדין שלו בנאשוויל עד זמן קצר לפני מותו ב-6 בספטמבר 1854. הוא קבור בבית הקברות הישן בעיר נאשוויל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1794
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1854
קאי, הילד מהארגז

**קאי, הילד מהארגז** (בגרמנית: **Kai aus der Kiste**) הוא ספר ילדים ונוער מאת הסופר הגרמני וולף דוריאן  (1892–1966), פורסם לראשונה כסיפור בהמשכים בעיתון ילדים ויצא כספר בשנת 1926. ביחד עם אמיל והבלשים שיצא ב-1929 היה לספר הילדים הפופולרי ביותר בגרמניה באותה תקופה. שני הסיפורים מתרחשים בברלין ובשניהם חבורת ילדי רחוב מתאגדים למטרה אחת ומנצחים. ב"קאי, הילד מהארגז" הם זוכים בחוזה פרסום גדול וב"אמיל והבלשים" הם תופסים גנב.

הספר תורגם לעברית לראשונה ב-1943 על ידי אברהם ברטורא בשם: "כף היד השחורה:סיפור מוזר מאד" ונדפס שוב ב־1947 ו-1955 בשם "ילדי הכרך". ב-1996 יצא בהוצאת עם עובד בשם הילד מהארגז. לאחר פניות רבות מילדים הוחלט להוציא לאור שוב את הספר ב-2012 בשם "קאי, הילד מהארגז", עם איורים חדשים מהמהדורה הגרמנית האחרונה.

ב-1989 הופק בגרמניה המזרחית סרט על פי הספר .

העלילה היא על נער רחוב שמצליח בעזרת חבריו לקבל חוזה פרסומת לחברת סיגריות. לאחר מות הסופר זה שונה למפעל לשוקולד ובסרט הטלוויזיה, למפעל מסטיקים.
## תקציר העלילה
ג'ו אלן ואן בראמס, מלך השוקולד מאמריקה, מגיע לברלין כדי להפיץ שם שני סוגי שוקולד שהוא מייצר - "טאט" ו"טיט". הוא מעוניין בפרסומאי שיפיץ את השוקולדים שלו.

למלון "אימפרטור" מביאים ארבעה נערים, ארגז ומבקשים מהשוער להעבירו לחדרו של ג'ון אלן. מהארגז יוצא נער לבוש בגדים מלוכלכים שמציג עצמו בשם קאי ומבקש להיות הפרסומאי שלו. קאי הוא ילד רחוב יתום שגר בחדר קטן עם אחותו אריקה שחולמת על נסיך שיביא לה בובה. קאי הוא ראש חבורה גדולה של ילדים שנקראת "היד השחורה". ג'ון אלן מזלזל בו אך קאי מתערב כי תוך זמן קצר כל העיר תדבר על "היד השחורה". ג'ון אלן מציע 1000 דולר אם יפסיד וקאי יכול להציע רק רוגטקה .

קאי מכנס את כל חבריו והם מסמנים במקומות שונים בעיר את הסמל שלהם - היד השחורה. למחרת כל העיר מדברת על כך. ג'ו אלן מכיר בהפסדו ונותן לקאי 1000 דולר. קאי מחלק זאת לחבריו ולוקח לעצמו דולר אחד ובו הוא קונה בובה לאחותו אריקה.

הפרסומאי העשיר אלכסנדר קובלסקי מתייצב לפני ג'ו אלן ומציע עצמו כפרסומאי לשקולד.ג'ון אלן מציע תחרות בין קובלסקי לקאי. קובלסקי יפרסם את שוקולד "טאט" וקאי וחבורתו יפרסמו את שוקולד "טוט". התחרות תארך 48 שעות. ג'ון אלן יסתובב בעיר ויחפש פרסומות. מי שיגיע ל-150 נקודות יוכרז כמנצח.

קובלסקי בטוח שינצח בעזרת כספו, הוא לא מכיר את כוחו של קאי וחבורת "היד השחורה" בפיקודו שבעזרת תחבולות משבשים את תוכניותיו.

קובלסקי מזמין 10.000 מודעות פרסומת "טאט" וקאי מטלפן לבית הדפוס ואומר שנפלה טעות וצריך לכתוב "טוט". קובלסקי מזמין 30 כדורים פורחים ובתוכם פתקאות "טאט" וכשהפתקים צונחים ארצה ממהרים ילדי "היד השחורה" לסלקם.

שוטרים רודפים אחרי קאי וחבורתו אך לא מצליחים לתפוס אותם.

קובלסקי בטוח בניצחונו ומזמין את ארוסתו לידיה לטיול בפארק. הוא מתאר לה את הטיולים שיעשו ברחבי העולם לאחר שיזכה בתחרות. הם יושבים על ספסל וכשהם קמים כתוב עליהם מאחור "טוט".

קאי זוכה לבסוף בתחרות וכעבור שתים עשרה שנים הוא בעל חברת פרסום גדולה שמעסיקה המוני עובדים.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

*קאי, הילד בארגז, באתר דףדף.
*קאי, הילד בארגז, באתר סימניה

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:ספרי 1926
מאזינגר הגדול

**מאזינגר הגדול** (ביפנית: **グレートマジンガー**) היא סדרת אנימה יפנית בת 56 פרקים ששודרה במקור ביפן מ-8 בספטמבר 1974 ועד 28 בספטמבר 1975 בערוץ Fuji TV. הסדרה הופקה על ידי חברת Toei Animation והיא סדרת המשך לסדרת האנימה "מאזינגר Z".

## תקציר העלילה
האימפריה המיקנית בהנהגת גנרל החושך הגדול וצבא חיות הקרב שלו חותרים לכבוש את כדור הארץ. משום שרובוט העל מאזינגר Z כבר לא מספיק חזק בכדי להגן על האנושות, המדען המבריק ד"ר קנזו קאבוטו בונה רובוט עצום חדש ומתקדם יותר אותה הוא מכנה מאזינגר הגדול. טייס החלל הנועז טטסויה טסורוגי הופך בהמשך לטייס שמתפעל את מאזינגר הגדול.

## דמויות
* **טטסויה טסורוגי** - הגיבור הראשי בסדרה. טטסויה הוא טייס החלל אשר מתפעל את מאזינגר הגדול. טטסויה הוא יתום והוא אומץ בצעירותו על ידי ד"ר קנזו קאבוטו.
* **יון הונו** - טייסת החלל אשר מתפעלת את הרובוט הנשי ונוס A. יון היא בת זוגו של טטסויה. יון היא חצי יפנית וחצי אפריקאית. יון היא יתומה והיא אומצה בצעירותה על ידי ד"ר קנזו קאבוטו.
* **ד"ר קנזו קאבוטו** - היוצר של הרובוט מאזינגר הגדול. האב הביולוגי של קוג'י ושירו קאבוטו, וכמו גם אביהם המאמץ של טטסויה טסורוגי ויון הונו.
* **קוג'י קאבוטו** - הטייס לשעבר של הרובוט מאזינגר Z. לאורך הסדרה הוא מסייע רבות לטטסויה טסורוגי.
* **שירו קאבוטו** - אחיו הצעיר של קוג'י.
* **גנרל החושך הגדול** - האנטגוניסט הראשי בסדרה ומנהיג האימפריה המיקנית. מפקד על צבא חיות קרב במטרה לכבוש את כדור הארץ.

## מדיות
### אנימה
סדרה האנמה המקורית הכילה 56 פרקים שכל אחד התמקד בקרב שונה של מאזינגר הגדול בכוחות האימפריה המיקינית.

### מאנגה
עיבוד המאנגה של הסדרה אשר נוצרה על ידי אמן המאנגה גו נאגאי.

## קישורים חיצוניים
* מידע על מאזינגר הגדול באתר של טואי אנימציה (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:טואי אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:רובוטים בדיוניים
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1974
נר ראשון של חנוכה

"**נר ראשון של חנוכה**" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר. השיר פורסם לראשונה בשנת 1984, בפסטיבל מס' 15 לשירי ילדים בביצועה של שמר.

## אודות השיר
בשיר מתארת המשוררת את שמונת נרות החג שמדליקים בחג החנוכה. הנרות מוסרים דרישת שלום לסובבים אותם ושמחת החג הולכת וגדלה ככל שעוד ועוד נרות מצטרפים במהלך החג. בשיר מוזכרים גם סמלי החג הנוספים, הסופגניה (הקרויה בשיר "סופגנית") והסביבון.

## קישורים חיצוניים

* **[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008894294105171/NLI נר ראשון של חנוכה]**, באתר הספרייה הלאומית
* אקורדים לשיר "נר ראשון של חנוכה", באתר נגינה
* פסטיבל שירי ילדים 15 (הפסטיבל הישראלי לשירי ילדים מס' 15) (1984), באתר סטריאו ומונו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי חנוכה
מאזינגר Z

ממוזער| פסל של מאזינגר Z בקטלוניה שבספרד
**מאזינגר Z** (ביפנית: **マジンガーZ**) היא סדרת מאנגה יפנית אשר נוצרה על ידי האמן גו נאגאי. הסדרה פורסמה במקור במגזין המאנגה Weekly Shōnen Jump בין אוקטובר 1972 עד אוגוסט 1973 ובהמשך במגזין TV Magazine בין אוקטובר 1973 עד ספטמבר 1974. בעקבות ההצלחה של סדרת המאנגה חברת טואי אנימציה פיתחה בהמשך עיבוד טלוויזיוני פורץ דרך לסדרת המאנגה שכלל 92 פרקים ושודר במקור ביפן בערוץ Fuji TV בין דצמבר 1972 עד ספטמבר 1974.

זו הייתה הסדרה הראשונה בז'אנר המכה שהכילה רובוטי על שמתופעלים על ידי בני אדם מתוך תא טייס הנמצא בתוך הרובוט - קונספט שהיווה השראה לאינספור סדרות אנימה ומאנגה לאורך השנים.

בעקבות הצלחת הסדרה הופקו לאורך השנים גם מספר סדרות המשך וסרטי המשך, בהם הסדרה מאזינגר הגדול.

## תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתמקדת בטייס החלל הצעיר והנועז קוג'י קאבוטו, אשר צריך להגן על האנושות באמצעות רובוט העל מאזינגר Z מכוחותיו של המדען המטורף ד"ר גיהנום אשר מנסה להשתלט על כדור הארץ באמצעות צבא חיות מכניות.

## דמויות
* **קוג'י קאבוטו** - הגיבור הראשי בסדרה. קוג'י הוא טייס החלל אשר מתפעל את רובוט העל מאזינגר Z.
* **ד"ר ג'וזאו קאבוטו** - המדען המבריק שיצר את הרובוט מאזינגר Z. ג'וזאו הוא סבו של קוג'י קאבוטו.
* **ד"ר גיהנום** - האנטגוניסט הראשי בסדרה. ד"ר גיהנום הוא מדען שזומם לכבוש את כדור הארץ.
* **הברון אשורה** - עוזרו הנאמן והמסתורי של ד"ר גיהנום.
* **סאיאקה יומי** - טייסת וחברתו של קוג'י אשר מתפעלת את רובוט העל הנשי אפרודיטה A.

## קישורים חיצוניים

*  (ביפנית)

## הערות שוליים

קטגוריה:טואי אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:שונן
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:רובוטים בדיוניים
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:סדרות אנימה המבוססות על מאנגה
שאנז אליזה (שיר)

"**שאנז אליזה**" (בצרפתית: "**Les Champs-Élysées**") הוא שנסון בצרפתית מ-1969 ששר, במקור, הזמר ז'ו דסאן. השיר מוקדש לשדרות שאנז אליזה המהוות את אחד הרחובות המרכזיים בפריז והמפורסם ביניהם.

## ההיסטוריה של השיר
השיר נכתב במקור באנגלית ונקרא "דרך ווטרלו" (Waterloo Road). השיר נכתב על ידי מייקל דייגן (Michael Deighan) והולחן על ידי מייקל וילשאו (Michael Wilshaw) והיה הסינגל הרביעי שבוצע על ידי להקת "ג'ייסון קרסט" . להקה זו פעלה באנגליה בשנים 1967–1969 במחוז קנט והקליטה חמישה סינגלים לפני שהתפרקה.

ב-1969 כתב הפזמונאי פייר דלנואה מילים בצרפתית למנגינה המקורית. השיר נמסר לזמר ז'ו דסאן שהקליט אותו כצד ב' על סינגל 45 סל"ד.
מילות השיר מוקדשות שדרות שאנז אליזה שבתקופת יציאת השיר היה הרחוב המפורסם ביותר בפריז ואחד ממוקדי האופנה של העולם.

הסינגל טיפס למקום השני בדירוג הסינגלים של צרפת ומכר כ-500,000 עותקים. כמו כן הגיע לצמרת דירוג הסינגלים במדינות נוספות (מקום 4 בבלגיה, מקום 5 ב, מקום 11 במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים, מקום 16 במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים, מקום 31 במצעד הסינגלים בגרמניה ועוד).

## ביצועים
בנוסף לצרפתית ביצע דסאן את השיר גם באנגלית, איטלקית, גרמנית ויפנית כשגם ז'אן-קלוד פסקל ביצע את השיר בגרמנית.

השיר צבר פופולריות ברחבי העולם ובוצע על ידי זמרים והרכבים מוזיקליים שונים. כך למשל ביצעו את השיר תזמורתם של ז'ורז' ז'ובין  וריימון לפברה , תזמורת NOFX  (בסגנון פאנק) (1997), גארו (2009), הלן סגרה  (2013), זאז (2014), ג'ונגקוק (מלהקת BTS) (2019) ועוד.

ב-2018, במסגרת מונדיאל 2018, פורסמה גרסה חדשה לשיר שהוקדשה לשחקן נבחרת הכדורגל הצרפתית אנגולו קאנטה.

השיר נוגן בסרט רכבת לדארג'ילינג מ-2007.

## מבנה השיר
השיר מורכב משלושה בתים וביניהם פזמון חוזר המושר על ידי מקהלה כשבסיום השיר מופיע הפזמון החוזר שלוש פעמים.

בתי השיר משקפים תהליך היכרות והתאהבות של זוג בשדרות שאנז אליזה. בבית הראשון מוזכרת הפגישה הראשונה . בבית השני הקשר מתהדק . בבית השלישי כבר מצוין שהזוג שרק אתמול הכיר הפך לזוג אוהבים . הפזמון הוא זה שמשייך את סיפור האהבה הזה לשדרה .

השם המפורש "שאנז אליזה" מופיע בשיר רק בפזמון החוזר (15 פעם). יחד עם זאת בבית השני ישנה התייחסות לשם הרחוב על ידי אזכור שני אתרים ידועים המצויים בשני קצותיו: כיכר הקונקורד וכיכר האטואל ()

## ביאורים

## קישורים חיצוניים
* אריק נויהוף, השיר "שאנז אליזה", באתר lefigaro.fr, 11 ביולי 2011
* השיר "שאנז אליזה", באתר musicbrainz.org
* השיר "שאנז אליזה", באתר secondhandsongs.com
* השיר "שאנז אליזה", באתר catalogue.bnf.fr 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירי ז'ו דסאן
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על פריז
Hold Me

"**Hold Me**" (בעברית: "**החזק אותי**") הוא שיר משנת 1982 של להקת הרוק הבריטית-אמריקאית פליטווד מק. השיר הוא הרצועה הראשונה שיצאה כסינגל מתוך אלבומה השלושה עשר של הלהקה *[[Mirage (אלבום של פליטווד מק)|Mirage]]*. השיר נכתב על ידי כריסטין מקווי ורובי פאטון. הסינגל הגיע למקום ה-4 בבילבורד הוט 100, והיה הראשון של הלהקה שהגיע לחמשת המובילים מאז 1977.

## רקע
"Hold Me" נכתב על ידי כריסטין מקווי ורובי פאטון, שפתח את הופעות הלהקה מאז 1979. לפי מיק פליטווד, "Hold Me" נכתב על מערכת היחסים הכושלת של מקווי עם דניס וילסון מהביץ' בויז.  במהלך אחת מההקלטות, הציע הגיטריסט לינדזי בקינגהאם הציע שהוא ומקווי יבצעו את "Hold Me" כדואט בדומה ל-"Don't Stop". 

השיר נכלל גם בהוצאה המחודשת ב-2002 בארצות הברית וב-2009 בבריטניה של אלבום הלהיטים של הלהקה*The Very Best of Fleetwood Mac*.

## קבלה וביקורת
מגזין קאש בוקס שיבח את השיר על ההוק הקליט, הקצב, וההרמוניה שבשירה. מגזין בילבורד כינה אותו "שיר אהבה קצבי". מגזין AllMusic שיבח את "Hold Me" כ"יצירה מדהימה של כריסטין מקווי".  מגזין Paste דירג את השיר במקום ה-16 ברשימת 30 השירים הגדולים ביותר של פליטווד מק. 

## וידאו קליפ
הקליפ של "Hold Me" מציג את הלהקה בתרחיש סוריאליסטי המתרחש במדבר, בהתאם לשם האלבום – מיראז', והמבוסס על עבודותיו של רנה מגריט. בקליפ כריסטין מקווי נמצאת בחדר מוקף בציורים, ומשתמשת בטלסקופ כדי לחפש את לינדזי בקינגהאם במדבר. בקינגהאם מוצא את סטיבי ניקס שוכבת על שזלונג ומצייר דיוקן שלה. ג'ון מקווי ומיק פליטווד הם ארכאולוגים, הלבושים במכנסי חאקי קצרים וקסדות שעם. הם מבצעים חפירה בחול ומוצאים מראות שבורות, וחלקים של כלי נגינה שונים: פסנתר, גיטרות, תופים ועוד.

המפיק סיימון פילדס והבמאי סטיב בארון תיארו את צילום הקליפ כ"סיוט" בשל מערכות היחסים המתוחות בין חברי הלהקה באותה העת. בשל כך מופיעים בכל סצנה רק אדם אחד או שניים, ולא הלהקה כולה.

בשלב זה בקינגהאם עדיין לא התגבר על הפרידה שלו מסטיבי ניקס, ועל הרומן שלה עם מיק פליטווד שהתרחש לאחר הפרידה. בנוסף, חברי הלהקה כעסו על פליטווד, שניהל רומן עם חברתה הטובה של ניקס.

לפי סטיב בארון: "ארבעה מהם, אני לא זוכר איזה ארבעה, לא יכלו להיות ביחד באותו חדר להרבה זמן... כריסטין מקווי יצאה מחדר האיפור רק לאחר כעשר שעות, עד אז כבר התחיל להחשיך". לפי סיימון פילדס: "ג'ון מקווי היה שיכור וניסה להכות אותי באגרופים. סטיבי ניקס לא רצתה ללכת על החול עם נעלי העקבים שלה. לכריסטין מקווי נמאס מכולם. מיק חשב שהיא התנהגה כמו כלבה, ולא הסכים לדבר איתה."

## מבצעים
* לינדזי בקינגהאם – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, שירה וקולות רקע
* כריסטין מקווי – פסנתר, פסנתר חשמלי, שירה וקולות רקע
* ג'ון מקווי – גיטרה בס
* מיק פליטווד – תופים, תוף מרים, תופי קונגה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירי פליטווד מק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סטיב ברון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
הופקינס טרני

**הופקינס לייסי טרני** (באנגלית: **Hopkins Lacy Turney**; 3 באוקטובר 1797 – 1 באוגוסט 1857) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי בין השנים 1845–1851, וקודם לכן ייצג את מחוז הקונגרס החמישי של טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
טרני נולד ב-3 באוקטובר 1797 בדיקסון ספרינגס, מחוז סמית', טנסי. בצעירותו התלמד אצל חייט. הוא שירת במלחמת סמינול ב-1818. לאחר מכן הוא למד משפטים, עבר את בחינת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בג'ספר, טנסי. מאוחר יותר הוא עבר לווינצ'סטר, טנסי, והמשיך בעיסוק בעריכת דין. היו בבעלותו עבדים. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של טנסי ב-1828.

הוא התחתן עם תרזה פרנסיס, בתם של מילר פרנסיס והאנה הנרי, ב-1826. היא נולדה ב-9 בדצמבר 1809 ומתה ב-5 בספטמבר 1879. הופקינס ותרזה היו הורים לתשעה ילדים. בנם פיטר טרני (22 בספטמבר 1827 – 19 באוקטובר 1903) היה נשיא בית המשפט העליון בטנסי בין השנים 1870 עד 1893 וכיהן כמושל טנסי בין השנים 1893–1897.

לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים האמריקני, וכיהן שלוש קדנציות מ-1837 עד 1843, במהלך הקונגרסים ה-25 עד ה-27. לאחר מכן הוא נבחר על ידי האספה הכללית של טנסי לסנאט האמריקני, חזר לוושינגטון הבירה לאחר הפסקה של שנתיים וכיהן כהונה אחת של שש שנים, שם היה יו"ר ועדת הסנאט האמריקאית לענייני הדחה במשך ארבע שנים ויו"ר ועדת הסנאט האמריקאי לענייני פטנטים למשך שנתיים לפני שחזר לעיסוקו בעריכת דין, בה עסק עד זמן קצר לפני מותו ב-1 באוגוסט 1857 בווינצ'סטר שבטנסי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1797
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1857