open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הידאקי אנו

**הִידֵאָקי אַנּוֹ** (ביפנית: **庵野 秀明**; נולד ב-22 במאי 1960) הוא אנימטור, במאי, תסריטאי ושחקן יפני אשר נודע במיוחד בזכות זיכיון נאון ג'נסיס אוונגליון אשר לו הייתה השפעה ניכרת לאורך השנים על תעשיית האנימה ועל התרבות הפופולרית היפנית. סגנונו של אנו מאופיין בגישתו הפוסטמודרניסטית ותיאורים מורחבים של המחשבות והרגשות של דמויות, לעיתים קרובות באמצעות סצנות יוצאות דופן המתמקדות בדקונסטרוקציה הנפשית של אותן הדמויות.

## ביוגרפיה
אנו נולד בעיר אובה אשר ממוקמת במחוז ימאגוצ'י שביפן. אנו גילה עניין רב באמנות ובקולנוע בצעירותו. בבית הספר התיכון החל ליצור סרטים קצרים לפסטיבלי תרבות.

אנו החל את הקריירה שלו כאנימטור בעת שלמד באוניברסיטת אוסקה לאמנויות. בשנים 1982 עד 1983 אנו לקח חלק בפיתוח סדרת האנימה "The Super Dimension Fortress Macross". פריצת הדרך של אנו הגיעה כאשר עבד כמעצב בסרטו של הייאו מיאזאקי משנת 1983 "הנסיכה מעמק הרוחות" בו הוא הצליח להרשים את מיאזאקי ומילא תפקיד מכריע בציור סצנות מורכבות.

אאנו ייסד את חברת ההפקות היפנית גאינאקס בשנת 1984, וביים את הסרט העלילתי הראשון של חברת ההפקות "Royal Space Force: The Wings of Honnêamise" בשנת 1987, ולאחר מכן סדרות אנימה כמו "Gunbuster" בשנת 1988 ו-"" בשנים 1990 עד 1991.

בעקבות הפקת הסדרה Nadia, שבה הוגבל החופש האמנותי שלו, ועל אף הצלחתה, נכנס אננו לתקופת דיכאון עמוק, שארכה ארבע שנים. את התובנות שהשיג בסיום תקופה זו ביטא ביצירה שבזכותה נתפרסם, הסדרה "נאון ג'נסיס אוונגליון", שכללה 26 פרקים וגררה שני סרטים נוספים שהופיעו כשנתיים לאחר סיום שידורה, וגם סדרת סרטי ריבוט שהחלה לצאת ב-2007. הסדרה זכתה לפופולריות עצומה לאורך השנים והפכה ליצירה הכי פופולרית של אנו.

מאז אוונגליון ממשיך אנו ליצור סרטים בסגנון האנימה וגם סרטים חיים. סרטיו כוללים אקספרימנטליות קולנועית עם מחשבה מופשטת, ועיסוק ברגשות אנושיים ובנפש האנושית.

## פילמוגרפיה
* Gunbuster
* 
* נאון ג'נסיס אוונגליון
* 
* The End of Evangelion
* Kare Kano
* Love & Pop
* Revival of Evangelion
* Shiki-Jitsu
* Cutie Honey
* Rebuild of Evangelion
* Shin Godzilla

### כשחקן
* טעם התה (2004)
* *Funky Forest* (2005)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:אנימטורים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1960
מוזיאון קופר יואיט לעיצוב

**המוזיאון הלאומי לעיצוב על שם קופר יואיט** (באנגלית: **Cooper-Hewitt National Museum of Design**), הוא המוזיאון היחידי בארצות הברית המוקדש לעיצוב היסטורי ועדכני. המוזיאון נוסד בשנת 1897 בניו יורק, והוא מציג למעלה מ-250,000 מוצגים. המוזיאון ממוקם ב"אזור המוזיאונים" של העיר ניו יורק.

בספריית המוזיאון מעל 60,000 ספרים העוסקים בעיצוב.

המוזיאון הוא חלק ממוסד הסמית'סוניאן.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קופר יואיט
קטגוריה:מוזיאונים לאמנות בניו יורק
קטגוריה:עיצוב גרפי
קטגוריה:השדרה החמישית
אריק טמפל בל

**אריק טמפל בל** (באנגלית: **Eric Temple Bell**, שם ספרותי: **John Taine**; 7 בפברואר 1883 – 21 בדצמבר 1960) היה מתמטיקאי, היסטוריון של המתמטיקה וסופר מדע בדיוני.

## קורות חיים
אריק טמפל בל נולד בשנת 1883 באברדין סקוטלנד. בשנת 1884 היגרה משפחתו לארצות הברית, ובשנת 1896, לאחר מות האב, חזרו בל אמו ואחיו הבכור לבריטניה. בשנת 1902 חזר בל לארצות הברית.

למד לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד, לתואר שני באוניברסיטת וושינגטון, ואת התואר דוקטור למתמטיקה קיבל בשנת 1912 באוניברסיטת קולומביה.

נפטר בקליפורניה ב-21 בדצמבר 1960.

## מתמטיקה
בשנת 1912 החל בל ללמד מתמטיקה באוניברסיטת וושינגטון. בשנת 1926 עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה, ושם נשאר עד לסוף ימיו. מחקריו המתמטיים עסקו בתורת המספרים, והוא פרסם כ-250 מאמרים.

על שמו קרויים פולינומי בל, מספרי בל וסדרת בל.

עסק גם בהיסטוריה של המתמטיקה ובכתיבה פופולרית בתחום זה. בשנת 1940 יצא לאור ספרו The Development of Mathematics. ספרו Men of Mathematics, שיצא לאור בשנת 1937 ומכיל תיאור רומנטי של הביוגרפיות של מתמטיקאים נודעים, זכה להצלחה רבה. רבים נשבו בקסמה של המתמטיקה בזכות ספר זה, אף שהיסטוריונים טוענים שאין בו הקפדה על הדיוק. בשנת 1951 יצא לאור ספרו Mathematics, Queen and Servant of Science. ספר נוסף שלו, The Last Problem, העוסק במשפט האחרון של פרמה, הביא לראשונה את משפט זה לידיעתו של אנדרו ויילס, אשר הצליח להוכיח את המשפט בסופו של דבר.

תיאור לילו האחרון של אווריסט גלואה, כפי שהוא מופיע בספר Men of Mathematics, ממחיש את סגנונו של בל:
:את כל הלילה שלפני אותו קרב, בילה בכתיבת כל אותם רעיונות גדולים שצצו במוחו באותם ימים. מדי פעם כתב בשוליים "אין לי פנאי, עלי למהר". הדברים שכתב באותן שעות נואשות, בטרם יעלה השחר, יעסיקו דורות של מתמטיקאים במשך דורות רבים. באחד הדפים, יתברר מאוחר יותר כי בבוקרו של יום מותו, פתר הגאון הצעיר, אחת ולתמיד, בעיה שהעסיקה מתמטיקאים במשך מאות שנים, והיא: באילו תנאים יש פתרון למשוואה?

## מדע בדיוני (ג'ון טיין)
בל כתב גם ספרי מדע בדיוני בשם העט John Taine. יש החושבים שספרו *The Seeds of Life*, אשר יצא לאור לראשונה ב-1931 היה ההשראה לספרו של דניאל קיז, "פרחים לאלג'רנון". ספרי מדע בדיוני נוספים שכתב: *G.O.G. 666* (1954), *The Crystal Horde* (1952), *The Forbidden Garden* (1947), *Before the Dawn* (1934), *The Time Stream* (1931), *The Iron Star* (1930), *Green Fire* (1928), ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לארצות הברית
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים סקוטים
קטגוריה:היסטוריונים של המתמטיקה
קטגוריה:סופרים אמריקאים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
רוכב אופניים

שמאל|ממוזער|200px|רוכבי אופניים במרוץ
**רוכב אופניים** הוא ספורטאי העוסק ברכיבה על אופניים. בדומה לשחקני כדורסל או כדורגל, גם רוכבי אופניים מקצוענים קשורים בחוזים עם קבוצתם. מרבית הרוכבים המקצוענים הם בגילאי 20–35 בעוד רוכבים חובבים ניתן למצוא בכל גיל.

הפופולריות של מרוצי האופניים באירופה הביאה לכך שבחלק ממדינות אירופה, כגון צרפת, בלגיה, ספרד ואיטליה, רוכבי אופניים הבולטים הם גיבורים ששמם נישא בפי כול. רוכבי עבר רבים נשארים בתחום האופניים: חלקם יצרני אופניים (כגרג למונד ואדי מרקס), מנהלים ספורטיביים של קבוצות רכיבה (יוהאן ברוינל) או פרשנים בשידורי טלוויזיה של מרוצים (שון קלי, רישאר ויראנק). רכיבת אופני כביש מקצוענית היא ענף אישי, אך קיימת חשיבות רבה לקבוצה אליה משתייך הרוכב. ישנם תפקידים שונים לרוכבים שונים:
* מטפס – רוכב המתמחה בקטעים הררים.
* מאיץ – רוכב המתמחה בקטעים מישוריים.
* נגד השעון – רוכב שהתמחותו במרוצים נגד השעון
* רב גוני – רוכב המסוגל לשלוט ברוב הטכניקות הללו.
* פועל – רוכב המשרת את חברי קבוצתו

רוכבי אופניים מקצוענים, בעיקר רוכבי הכביש, מנהלים אורח חיים קפדני ביותר: הם מקפידים על כמויות וסוגי המזון שהם צורכים לפי דיאטה קפדנית במיוחד. רוכבים רבים מתנזרים מקיום יחסי מין בתקופות של חודש ויותר לפני מרוץ חשוב. בשיא כושרם, הם נמנעים מהליכה ממושכת, עלייה במדרגות ואף עמידה ממושכת ומנצלים כל פרק זמן שאינו מוקדש לאימונים – למנוחה. אימוניהם מנוטרים באופן שוטף מבחינת המרחק והשיפועים בהם הם מתאמנים, נתונים אישיים כמו דופק מנוחה ודופק בעת אימון, ריכוז כדוריות הדם האדומות ועוד. 

בקרב רוכבים חובבים תדירות הרכיבה משתנה: יש הרוכבים לעיתים נדירות, ויש המקפידים לרכוב כל יום. 

רוכבים רבים, בכל התחומים, מגלחים את רגליהם משתי סיבות עיקריות: ברגליים מגולחות קל יותר לטפל בפציעות וחתכים הנגרמים מנפילות, והן יותר אירודינמיות (שיפור קטן אך משמעותי).

הפרס השנתי החשוב ביותר לרוכבי אופניים, המוענק לרוכב הטוב ביותר בכל שנה, הוא "אופני הזהב".

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:אופניים
יאסה

**יאסה** היא מערכת החוקים באימפריה המונגולית שנכתבו בידי ג'ינגיס חאן. בנו של ג'ינגיס, צ'אגאטאי חאן, היה ממונה על יישום היאסה ברחבי האימפריה. פירוש השם יאסה במונגולית הוא - "ציווי החוק". 

ליאסה, מעבר להיותו ספר חוקים, משמעות דתית ופילוסופית עמוקה. רק מספר ראשי שבטים נבחרים היו מורשים לקרוא ביאסה עצמה, והיו אחראים להעביר את רוח היאסה לאנשיהם.

הענישה ביאסה הייתה מחמירה ביותר, ועונש מוות היה העונש הנפוץ למרבית העבירות. כתוצאה מכך, הצטמצם משמעותית היקף הרציחות, הגנבות והבגידות בשבטים המונגוליים.

## קישורים חיצוניים
* סקירה מקיפה של היאסה
* Yassa - The Law Of The People

קטגוריה:האימפריה המונגולית
קטגוריה:שיטות משפט
מונגוליה המודרנית

מונגוליה החיצונית הייתה בשליטת סין המנצ'ורית מ-1691 ועד 1911. בתחילת המאה ה-20 נחלש כוחם של המנצ'ורים בסין, והלאומנים המונגולים נעזרו בסיוע רוסי וזכו לעצמאות מסין בשנת 1911.
האוטונומיה המונגולית שהוקמה הייתה בחסות רוסית וסינית, בעקבות הסכם  שנחתם ב-25 במאי 1915), בו כפו הרוסים על הרפובליקה הסינית הטרייה את האחריות על מונגוליה, על פי הגבולות שנקבעו בברית קייחטה.

מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים ברוסיה אפשרה לסינים להשתלט מחדש על מונגוליה החיצונית, וחיילים סינים הוצבו במונגוליה ב-1919. מונגוליה הכריזה על עצמאותה בשנית ב-13 במרץ 1921 לאחר שהמונגולים, בראשות דמדין סוחבאטאר, הדפו את הכוחות הסינים מהבירה אורגה (לימים אולן בטור). הרפובליקה העממית של מונגוליה הוקמה ב-25 בנובמבר 1924.

בין 1925 ל-1928, הייתה המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה הקומוניסטית, שהשתלטה בהדרגה על מוסדות השלטון בסיוע סובייטי. באותה תקופה היו מרבית תושביה של מונגוליה נוודים, וההון התחלק בין האריסטוקרטיה ואנשי הדת. מרבית התושבים לא ידעו קרוא וכתוב.
המושג "פרולטריון" לא היה קיים. בניסיון לשנות מצב זה, תקפה הממשלה הקומוניסטית של מונגוליה את בעלי השררה העיקריים - אנשי הדת והאריסטוקרטיה. בשנות השלושים הרסה הממשלה את כל המקדשים הבודהיסטיים במדינה פרט לארבעה, והוציאה להורג כ-10,000 נזירים. הדבר הוביל למהומות אנטי-קומוניסטיות בין השנים 1945-1932.

במלחמת העולם השנייה, ובעקבות האיום היפני על הגבול המונגולי, פעלו הסובייטים לשינוי הסוציאליזם במונגוליה לטובת מדיניות כלכלית חדשה. הצבא המונגולי-סובייטי הדף את הכוחות היפנים שפלשו למזרח מונגוליה בקיץ 1939. לאחר המלחמה, ובתמיכת הסובייטים, פיתחה מונגוליה את קשריה הבינלאומיים ויצרה קשרים עם קוריאה הצפונית ומדינות החסות הקומוניסטיות במזרח אירופה.

בשנות ה-60 המוקדמות נקטה מונגוליה עמדה נייטרלית בפיצול הסיני-סובייטי, אך במהלך העשור שינתה את עמדתה. ב-1966 נחתם הסכם בין ברית המועצות ומונגוליה, המאפשר לסובייטים להציב כוחות צבאיים על אדמת מונגוליה, כחלק ממערך ההגנה על הגבול הסיני-סובייטי. כתוצאה מכך התדרדרו היחסים בין מונגוליה וסין, וב-1983 גירשה מונגוליה 7000 סינים מאדמתה, רובם חיו במונגוליה מאז שנות ה-50.

בתחילת שנות ה-90, בעקבות נפילת מסך הברזל והתמוטטות הקומוניזם באירופה, איבדה המפלגה הקומוניסטית מכוחה ונערכו רפורמות מקיפות במדינה, ביניהן חוקה ובחירות דמוקרטיות. ב-1996 נבחרה לראשונה מפלגה לא קומוניסטית, הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה.

## ראו גם
* מונגוליה
* פוליטיקה של מונגוליה

## קישורים חיצוניים
* מונגוליה בתקופת האוטונומיה 1911-1921

קטגוריה:מונגוליה: היסטוריה
לוגריתם טבעי

**לוגריתם טבעי** הוא פונקציה לוגריתמית שבסיסו הוא הקבוע המתמטי e, שהוא מספר טרנסצנדנטי המתחיל בספרות 2.718281828. המונח הוכנס לשימוש לראשונה בשנת 1668 על ידי ניקולאוס מרקטור. 

באופן הפשוט ביותר, הלוגריתם הטבעי מוגדר לכל מספר ממשי חיובי, ואינו מוגדר למספרים שליליים. עם זאת, ניתן להרחיב את ההגדרה בצורה אנליטית לכל המספרים המרוכבים שאינם 0, ובפרט גם למספרים שליליים (ראו פירוט בהמשך).
ln x ≈ log₄ x + log₃₆ x (e.

פונקציית הלוגריתם הטבעית, עבור ערכים ממשיים, היא פונקציה הופכית של פונקציית אקספוננט. לפיכך מתקיים:
:\ln(e^x) = x\,\! 
ועבור x > 0\,\!:
:e^{\ln(x)} = x\,\!

הלוגריתם לפי בסיס e קרוי "טבעי" משתי סיבות:
* קל להגדירו כאינטגרל פשוט או כטור טיילור עם מקדמים רציונליים - מאפיין שנדיר בלוגריתמים לפי בסיס אחר.
* פונקציית האקספוננט הטבעי- \ e^x מופיעה בתחומים שונים במתמטיקה הרבה יותר מהפונקציה \ 10^x(שאין לה משמעות מתמטית ייחודית), ובהתאם גם הפונקציה ההפוכה שהיא הלוגריתם הטבעי, יותר נפוצה מהלוגריתם עם בסיס עשר.

נדגים זאת באמצעות הנגזרת הבאה:
 
:\frac{d}{dx}\log_b(x)=\frac{x}

רק כאשר בסיס הלוגריתם הוא e, יהיה הקבוע C בנגזרת זו שווה ל־1.

## הגדרת הלוגריתם הטבעי

פורמלית ניתן להגדיר את הלוגריתם הטבעי כאינטגרל הבא:
 
:\ln(a)=\int_1^a \frac{1}{x}\,dx.

הנגזרת של הלוגריתם הטבעי ניתנת על ידי:
:\frac{d}{dx}\ln(x)=\frac{1}{x}

מכאן נגיע לטור טיילור הבא:

:\ln(1+x)=\sum_{n=1}^\infty \frac{(-1)^{n-1}}{n} x^n\quad{\rm for}\quad \left|x\right|

שאיבריו הראשונים הם:

: \ln(1+x) = x - \frac{x^2}{2} + \frac{x^3}{3} - \frac{x^4}{4} + ... .

את הלוגריתם ניתן להגדיר גם עבור מספרים מרוכבים, בצורה שתכליל את הגדרתו עבור מספרים ממשיים. אם מספר מרוכב נתון על ידי \ z=re^{i\phi} כאשר \ r הוא הערך המוחלט של המספר ו-\ \phi הארגומנט שלו, \ -\pi, אז הלוגריתם שלו נתון על ידי \ \log(z)=\ln(r)+i(\phi +2\pi k) כאשר \ k\isin \mathbb{Z} .בהגדרה זו, הלוגריתם הוא פונקציה רב ערכית. רב ערכיות הפונקציה בעייתית, בין השאר, משום שהיא מונעת ממנה לשמש כהופכית לפונקציית המעריך הטבעי המרוכב (e^z). אם נרצה להפוך את הלוגריתם המרוכב לפונקציה חד ערכית, ניתן לנקוט באחת משתי דרכים:

# ניתן לצמצם את התמונה לערכים עם חלק מרוכב שחסום בין שני קבועים. בצורה הזו מקבלים את הפונקציה החד ערכית: \ \log(z)=\ln(r)+i\phi כאשר \phi \in [a , a+2\pi ]. בדרך כלל קובעים את a להיות-\pi, ואז פונקציית הלוגריתם לא רציפה על המספרים הממשיים השליליים. החלק המרוכב שלה "קופץ" מ- \pi  ל-\pi .
# אם התחום שעליו אנו רוצים להגדיר את הפונקציה אינו "מקיף" את האפס - כלומר, קיימת קרן היוצאת מהראשית ומגיעה לאינסוף ולא חותכת את התחום שלנו, אז ניתן להגדיר את הלוגריתם הטבעי בצורה חד ערכית ורציפה על כל התחום. גם כאן ניתן להגדיר את הלוגריתם בצורה יחידה, עד כדי הזזה של \ 2 \pi i.

## שימושים

**[[משפט המספרים הראשוניים]]** קובע כי כמות המספרים הראשוניים הקטנים ממספר נתון x שווה בקירוב ל-\frac{x}{\ln(x)}.

גם לסכום של סדרה הרמונית יש קשר ל-e: \lim_{n \to \infty} \left( \sum_{k=1}^n \frac {1}{k} - \ln(n) \right)= \gamma כאשר גמא הוא קבוע אוילר-מסקרוני שהוא בערך 0.57721566490153286.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגריתמים
קטגוריה:פעולות אונאריות
קטגוריה:פונקציות ממשיות ומרוכבות
קטגוריה:e (קבוע מתמטי)
פונקציה חסומה

באנליזה מתמטית, **פונקציה חסומה** היא פונקציה, בדרך-כלל ממשית או מרוכבת, שכל ערכיה קטנים בערכם המוחלט ממספר קבוע כלשהו. אומרים שהפונקציה **חסומה בתחום A** אם קיים קבוע *M* כך שלכל \ x\in A, \ |f(x)| \le M. פונקציה ממשית נקראת **חסומה מלמעלה** (או **חסומה מלעיל**) אם קיים קבוע *M* כך ש-f(x) \le M לכל *x* בתחום, ו**חסומה מלמטה** (או **חסומה מלרע**) אם קיים קבוע *m* כך ש-f(x) \ge m לכל *x* בתחום.

באנליזה מתקדמת, חסימות אבסולוטית איננה תכונה מספיק כללית (למשל, פונקציית דלתא). על כן, לעיתים מתעסקים עם פונקציות חסומות פרט לתת-קבוצה ממידה אפס בתחום.

## תכונות
פונקציה f : A \to \mathbb{R} היא חסומה אם ורק אם התמונה שלה, \operatorname{Im}f = f(A) היא קבוצה חסומה. בפרט, פונקציה היא חסומה אם ורק אם התמונה שלה מוכלת בתוך קטע בעל אורך סופי. פונקציה היא חסומה אם ורק אם היא חסומה מלמעלה וגם חסומה מלמטה.

לפי **[[משפט ויירשטראס הראשון]]**, כל פונקציה רציפה בקטע סגור חסומה בו. זהו מקרה פרטי של תכונה כללית יותר: כל פונקציה רציפה המוגדרת על מרחב קומפקטי היא חסומה.

## דוגמאות
כל פונקציה קבועה (כזו המקבלת ערך קבוע לכל הצבה) היא חסומה. באופן כללי יותר, פונקציה המקבלת מספר סופי של ערכים ממשיים היא חסומה.
*הפונקציה \ f(x) = \sin(x) חסומה, כי כל הערכים שהיא מקבלת קטנים או שווים בערכם המוחלט מ-1. למעשה, תמונתה היא הקטע הסגור [-1,1].
*הפונקציה f(x) = x אינה חסומה, כי לכל חסם M, מתקיים |f(M+1)|=M+1>M.
*הפונקציה f(x) = x חסומה בתחום (0,1). לכל נקודה בתחום מתקיים |f(x)| = x.
*הפונקציה f(x)=\frac1x אינה חסומה בתחום (0,1): שכן אם היה קיים חסם M, כל מספר טבעי n הגדול מ-M הרי מקיים |f(1/n)| = n>M.
* הפונקציה f(x)=e^x חסומה מלמטה כי e^x > 0 לכל x \in \mathbb{R} אך איננה חסומה מלמעלה.
* הפונקציה f(x) = \frac{1}{x^2 + 1} חסומה. מלמטה היא חסומה על ידי 0 כי היא תמיד חיובית ומלמעלה היא חסומה על ידי 1 שכן 1 \le 1 + x^2 לכל x \in \mathbb{R}. למעשה, \operatorname{Im}f = f(\mathbb{R}) = (0,1].

## פונקציות חסומות בעיקר
בתורת המידה, מונח הפונקציה החסומה איננו מספיק - פונקציות יכולות לקבל גם ערכים אינסופיים, ולכן, למשל, לפי ההגדרות לעיל הפונקציה

\delta(x)=\begin{cases} \infty \quad \quad x=0 \\ 0\quad \quad \quad x\neq 0 \end{cases}

איננה חסומה.

כדי להתגבר על בעיה זו, מגדירים את ה־essential supremum וה- essential infimum של פונקציה מדידה באופן הבא:

\operatorname{esssup}(f)=\inf\{a \in \mathbb{R} : \mu(f^{-1}(a,\infty) )=0\}

\operatorname{essinf}(f)=\sup\{a \in \mathbb{R} : \mu(f^{-1}(-\infty,a) )=0\}

ואומרים שפונקציה היא **חסומה בעיקר** אם \operatorname{esssup}|f|.

הגדרה זו שימושית בעיקר בתורת המידה, בהגדרת המרחב L^\infty באופן קונסיסטנטי. ראו גם נורמת הסופרמום.

## ראו גם
* חסימות במידה אחידה
* משפטי ויירשטראס
חסומה
גלגל (בודהיזם)

[ממוזער|260px|גלגל [טיבטי בלהסה]] 
**גלגל**, **גלגל החיים** או **גלגל הקיום** (בהוואצ'אקרה) הוא ייצוג סמלי מורכב לסמסרה בצורה של גלגל (מנדלה), בה משתמשים בעיקר בבודהיזם הטיביטי. סמסרה היא המחזור האינסופי של לידה ולידה-מחדש, אשר אדם יכול לברוח ממנו רק על ידי השגת הארה. 

הגלגולים השונים בתוך ה'גלגל' נתפסים כסבל. המטרה העיקרית של הבודהיזם היא להגיע ל'נירוואנה' על פי זרם ה'מאהיאנה' או 'הארה' על פי זרם ה'האינהיאנה', דהיינו לכיבוי ההשתוקקות (yearning) ותחושת הסלידה, ובכך לכיבוי הסבל. הגלגל הוא למעשה שרשרת של אירועים הקשורים זה בזה. התרת החוליה הראשונה בשרשרת תשחרר מן הגלגול כולו. 

החוליה הראשונה היא חוליית הבערות. הבערות הבסיסית ביותר, היא האמונה כי יש 'אני'. בשל צורת החוויה ובשל השתוקקות לעצמיות, אנו משיגים 'אני'. למעשה אין 'אני' קבוע מאחורי כל התופעות המשתנות. דוגמה ידועה היא משל המרכבה – אם מתירים את הסוסים ומפרקים את הגלגלים ואת גוף המרכבה, מה נותר ממנה? דוגמה נוספת היא ערימת האורז – אם מוציאים את כל הגרגרים מן הערמה, היכן היא?

## משמעות הגלגל
משמעות הגלגל לבודהיסט דומה למשמעות של הצלב בעיני נוצרי או חצי סהר למוסלמי, למרות שהוא אינו סמל של אלוהות. ה"מנדלה" (גלגל בהינדו) הוא ייצוג נפוץ המבוסס על דמות הגלגל.

בודהיסטים רואים בגלגל החיים מפה רוחנית בה ניתן למקם אדם בעולם הזה ולראות את תהליך השינוי שחל בו.

## חלקי הגלגל
במרכז הגלגל מוצגות שלוש חיות אוחזות זו בזנבה של זו, המייצגות את גורמי הסבל על פי הבודהיזם. החזיר מייצג את ה**בערות**, התרנגול מייצג את ה**השתוקקות** (או ה**[[חמדנות]]**), הנחש מייצג את ה**[[שנאה]]** או תחושת הסלידה. העיגול שסביב החיות מייצג את ה'בארדו' (השלב שבין המוות ללידה מחדש).

בעיגול הבא מצוירים ששת עולמות הקיום, כאשר בכל אחד מהם מופיעה דמותו של הבודהה אמיטאבהה או של אוולוקיטשוורה, ייצוג החמלה במהיינה. עולם האלים מוצג כעולם של תענוגות והנאה, העשויים להוביל לגאווה. דמות הבודהה, המצויר אוחז בכלי נגינה מזכירה כי גם חיים אלו הם בני חלוף כמו הצלילים שמפיק הכלי. עולם האלים למחצה מציג את הקנאה: כל הדמויות רבות על פירותיו של עץ המאווים. הבודהה המוצג בעולם זה זועם ואוחז בחרב, וקורא לריסון מוסרי. 

עולם האדם שקוע בסבל הנגרם על ידי הִתאוות ותשוקה, שבסופם ההזדקנות והמוות. חשיבותו של עולם זה היא ביכולת הבחירה לנצל את כוח הרצון בהשקעה לקראת ההארה. עולם החיות מראה חיים של בורות וחוסר הבנה של חוקי העולם. דמות בודהה מלמדת כיצד להתגבר על הבורות על ידי השאיפה התמידית לחוכמה. עולם הפְרֵיטות (רוחות רעבות) מסמל את הסבל מתוך חמדנות ותאוות בצע. דמותו של בודהה מופיעה נושאת מתת, מייצגת התגברות על החמדנות על ידי נדיבות ונכונות להקריב. 

בעולם השאול לפעמים מופיע יאמה, שר המוות, מאזן אבנים לבנות ביד אחת לעומת שחורות (מעשים טהורים לעומת מעשים בלתי טהורים), והוא אוחז במראה המשקפת את התודעה. הסבל בעולם הזה, בסמסרה, נגרם על ידי כעס ושנאה, ודמותו של אמיטאבהה האוחז מים ואש, מלמדת סבלנות והיטהרות. בכל אחד מן העולמות תהיה אחת מתוך שש ההברות של המנטרה **אום מאני פדמה הום**. בהיקף מצוירים תריסר החוליות, כלומר 12 הצעדים לנירוואנה. ברקע הגלגל מצויר יאמה, שר המוות, המחזיק את הגלגל בפיו.

## ראו גם
*סמדהי
*ארבע האמיתות האצילות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונחים בבודהיזם
קטגוריה:גלגלים
מרעום

שמאל|ממוזער|250px|סוגי מרעום שונים**מרעום** הוא מנגנון הפעלה של מטעני נפץ ניידים כגון פצצות, פגזים, רקטות וטילים.
ישנם מספר סוגים של מרעומים המופעלים כתוצאה מאירועים שונים, הבולטים שבהם הם:
* **הקשה** - אשר מתפוצץ בעת המגע עם המטרה.
* **זמן** - מתפוצץ בחלוף זמן מוגדר מרגע יציאת הפצצה מהקנה או עזיבתה את המטוס המטיל.
* **[[מרעום קרבה|קרבה]]** - מצויד בחיישן אשר מודד מרחק לעצמים ומתפוצץ כאשר נמצא בטווח מוגדר.
* **השהייה** - מחולל את הפיצוץ זמן מה לאחר הפגיעה על מנת לאפשר חדירה עמוקה יותר למטרות כמו מבנים גדולים וחללים תת-קרקעיים.
* **גובה **- מפעיל את הפצצה שהוטלה מהאוויר או את הראש הקרבי בהגיעו לגובה רצוי שנמדד על פי לחץ ברומטרי או על ידי מד גובה אלקטרוני.
* **מרחק** - מפעיל את הפיצוץ אחרי מעבר מרחק מסוים מהשיגור. מעשית, מדובר במרעום זמן אך ההפעלה מחושבת על פי מהירות מעוף הפצצה כך שהפיצוץ יתרחש במרחק מוגדר. כך למשל מופעלים פגזי פלאשט, רקפת וכלנית, המיועדים להתפוצץ כ-150 מטר לפני המטרה במטרה לכסות את שטח המטרה בחצים זעירים.

ב**מרעומים אלקטרוניים** דרוש זרם חשמלי לפעולתם. זרם זה מופק לעיתים מסוללה המורכבת במרעום, או מגביש פיאזואלקטרי. ב**מרעומים מכניים**, פועל המרעום כתוצאה מפעולות מכניות כגון **רתיעה** ו**התמדה**, או זרם האוויר בעזרת סיבובי שבשבת.

## ראו גם
* רימון יד
* פצצה
* מטען חבלה
* סילוק פצצות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תחמושת
שדיול

**שדיול** (באנגלית: **Schedule**) היה שמה של מכסת רישיונות עלייה (סרטיפיקט) לעובדים בזמן המנדט הבריטי. 

מקורו של המונח מרשימות העובדים היומיות שהיו נתלות בפתח מקומות העבודה והגדירו למי יש יום עבודה. 

המכסה נקבעה על ידי הבריטים במשא ומתן בינם לבין ההנהלה הציונית. 

בנוסף, היו מכסות שהתייחסו רק לאלו שהיו חסרי הון פרטי אך בעלי אמצעים (לפחות 1000 ליש"ט). 

מכסות נוספות התייחסו לסטודנטים שהתקבלו למוסדות להשכלה גבוהה.

הבריטים נהגו לנכות ממכסת רישיונות השדיול קנס בגין עולים בלתי ליגאליים שאושר להם להישאר בארץ ישראל.

## קישורים חיצוניים
* התייחסות חיים ארלוזורוב ביומן ירושלים לנושא
* אזכור באתר "דעת"

קטגוריה:עלייה בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:המנדט הבריטי: ממשל
ריינלנד-פפאלץ

**ריינלנד-פּפאלץ** (בגרמנית: , ולעיתים בעברית: **ריינלנד-פלטינאט**) היא אחת מ-16 מדינות גרמניה. המדינה משתרעת על פני שטח של 19,847 קמ"ר והיא התשיעית בגודלה בגרמניה; במספר תושביה היא נמצאת במקום השביעי, עם כ-4 מיליון נפש.

## גאוגרפיה
בריינלנד-פפאלץ אין ערים גדולות ביחס לגרמניה, אך לערים רבות בה חשיבות היסטורית ותיירותית גדולה: טריר - העיר העתיקה ביותר בגרמניה, וכן מספר ערים בעלות היסטוריה יהודית עשירה, בהן קובלנץ, בכרך, לנדאו (מונצחות בשמות המשפחה של יהודים רבים, עדות להיסטוריה היהודית שלהן), מיינץ, המשמשת כבירת המדינה (ידועה כ**מגנצא** בהיסטוריה היהודית), וורמס (**[[יהדות וורמס|ורמיזא]]**) ושפייר (**שפיירא**). בשלוש האחרונות היו בעבר קהילות יהודיות חשובות וגדולות. שפייר אף העניקה את שם המשפחה "שפירא" ליהודים רבים. שפייר, וורמס ומיינץ הן שהרכיבו את "קהילות שו"ם", המרכז היהודי החשוב ביותר באירופה בימי הביניים, וערש יהדות אשכנז. ערים חשובות נוספות בריינלנד-פפאלץ הן לודוויגסהאפן וקייזרסלאוטרן.

המדינה הפדרלית, השוכנת בקצה המערבי של גרמניה, נוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה מצירוף של כמה מחוזות היסטוריים, שרובם היו שייכים בעבר למדינות הסה ובוואריה.

ראש ממשלת ריינלנד-פפאלץ נכון ל-2024 הוא אלכסנדר שווייצר, אשר נכנס לתפקיד לאחר התפטרותה של מלו דרייר, שכיהנה בתפקיד משנת 2013. ראש ממשלת המדינה בשנים 1969–1976 היה הלמוט קוהל, אשר נולד בלודוויגסהאפן ולימים נבחר לתפקיד קנצלר גרמניה. ראש הממשלה הבא של ריינלנד-פפאלץ היה ברנהרד פוגל (Bernhard Vogel), אשר שימש בתפקיד עד לשנת 1988.

המיתון הכלכלי שפקד את גרמניה בתחילת המילניום הנוכחי פגע בריינלנד-פפאלץ בצורה קלה יחסית. שיעור האבטלה ב-2007 היה נמוך ב-9 אחוזים מהממוצע הגרמני באותה התקופה, ואוכלוסיית המדינה גדלה לאיטה, בניגוד למגמה ברוב אזורי גרמניה, בהם האוכלוסייה מתכווצת.

ריינלנד-פפאלץ היא אחת המדינות המתוירות ביותר בגרמניה. נהר המוזל, הזורם מלוקסמבורג לאורכה של ריינלנד-פפאלץ, דרך טריר וקובלנץ, עד שנשפך אל הריין בקובלנץ במקום המכונה הפינה הגרמנית. הוא יוצר בדרכו עמק, עם אין-ספור טירות המשקיפות מצוקים תלולים, עיירות עתיקות בעלות סמטאות צרות ובעיקר גפנים; זהו אחד מאזורי הפקת היין החשובים באירופה. בערים מיינץ, שפייר ו-וורמס נמצאות שלוש מהקתדרלות הידועות ביותר בגרמניה. תיירים רבים באים להתחקות אחר שורשיהם של כמה אישים ידועים שנולדו במדינה ובהם קרל מרקס - אבי הסוציאליזם (נולד בטריר) ויוהאן גוטנברג - ממציא הדפוס (נולד במיינץ). בריינלנד-פפאלץ שטחי נוף רבים, ובראשם הפארק הלאומי הגדול אַייפְל (Eifel), שחלקו נמצא בבלגיה וחלקו בנורדריין-וסטפאליה.

מוקד התיירות החשוב ביותר במדינה הוא העיר טריר. היא הוקמה על ידי הרומאים עם תחילת ספירת הנוצרים, ולימים אף שימשה כבירה מחוזית במסגרת הקיסרות הרומית המערבית. העיר מתגאה ביותר שרידים רומאיים מאשר בכל עיר אחרת בגרמניה, בהם גם ממצאים משמעותיים שאין להם אח ורע מחוץ לגבולות איטליה, ובראשם הפורטה ניגרה - השער הרומאי השמור ביותר צפונית להרי האלפים. טריר שוכנת במרחק כרבע שעת נסיעה מלוקסמבורג וכחצי שעת נסיעה מצרפת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

*
קטגוריה:גרמניה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1946
רונלד ונציאן

**רונלד רונלדו ונציאן** (Ronald Runaldo Venetiaan; ) היה פוליטיקאי סורינאמי שכיהן כנשיא השישי של סורינאם. הוא נבחר לראשונה לנשיאות ב-1991, אך הפסיד בבחירות 1996 לז'ול ויידנבוש. ונציאן נבחר שנית בשנת 2000 מטעם "מפלגת החזית החדשה", עם 37 מתוך 51 הקולות באספה הלאומית. לאחר שנבחר לכהונה שלישית ב-2005 המשיך לכהן בתפקיד זה עד ה-12 באוגוסט 2010 והוחלף על ידי דסי באוטרסה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי סורינאם
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:סורינאמים שנפטרו ב-2025
נתיך

[שמאל|ממוזער|250px|נתיכים לרשת החשמל בעלי חוט התכה הניתן להחלפה, הנתיך השמאלי היה בעבר בשימוש בארץ ב[לוח חשמל|לוחות חשמל דירתיים]]
שמאל|ממוזער|250px|חוט נתיך רזרבי 15 אמפר שהיה בשימוש ביתי בישראל בשנות החמישים של המאה העשרים
[שמאל|ממוזער|250px|איור של נתיכים בגדלים שונים לכלי רכב הערכים הם של זרם ב[אמפר|אמפרים]]
שמאל|ממוזער|250px|צילום של נתיכים לכלי רכב

**נתיך** (באנגלית: **Fuse**, פיוז) הוא סוג של מבטח – רכיב חשמלי שנועד להגן מפני זרמי יתר: קצר או עומס יתר.
עקרון הפעולה של נתיך הוא הפסקת הזרם על ידי ניתוק המעגל, כתוצאה מהתכת תיל מתכתי שנמצא בליבת הנתיך. נתיך יכול להגן על מעגל חשמלי אליו מחוברים מספר מכשירים, או להיות מותקן ישירות בתוך מכשיר חשמלי ולהגן עליו בלבד. בדרך כלל ההגנה של נתיך היא חד פעמית – לא ניתן לעשות שימוש חוזר בנתיך ש"נשרף", ויש להתקין נתיך חדש.

## מבנה של נתיך

נתיך יורכב תמיד ממעטפת העשויה מחומר מבודד, מסביב לתיל מוליך. החומר ממנו עשויה המעטפת תלוי בעוצמת הזרם הצפויה לעבור בנתיך, ובעצמת הזרם הצפויה במקרה של תקלה.  בנתיכים לזרמים חלשים המעטפת עשויה בדרך כלל מחומרים פלסטיים (כמו בנתיכים ברכב) או מזכוכית (בנתיכים המגנים ישירות על מכשירים), ולזרמים חזקים (בדרך כלל מעל 25 אמפר) מחומרים קרמיים.

התיל המהווה את החומר המוליך עשוי בדרך כלל מסגסוגת על בסיס נחושת.

התווך בין התיל לבין המעטפת בנתיכים קטנים הוא אוויר, בעוד שבנתיכים לזרמים חזקים ממולא התווך בחול, על מנת למנוע התכה של חלקים אחרים בנתיך כתוצאה מהיווצרות קשת חשמלית וחיבור מחדש של המעגל.

בדרך כלל מותקן הנתיך בתוך בית נתיך, אשר מאפשר שליפה מהירה של הנתיך לצורך החלפתו.

## אופיין זרם מול זמן

לכל נתיך יש אופיין זרם מול זמן המתאים עבורו, כלומר זמן ההתכה של התיל הוא פונקציה של שני גורמים: עצמת הזרם ומשכו. הנתון הבסיסי המוגדר לנתיך הוא "זרם העבודה" - ערך נקוב שכל עוד הזרם העובר בנתיך לא יעלה עליו לא ינותק המעגל.
כאשר הזרם במעגל עולה במעט מעל הזרם הנקוב מתחמם הנתיך. מהירות ההתחממות עולה ככל שעולה עצמת הזרם, ואיתה מהירות הניתוק של הנתיך. 

מעל עצמת זרם מסוים הנתיך נשרף "מיידית". זרם זה נקרא "זרם הקצר" של המעגל.

נתיכים מסווגים לפי האופיין שלהם:
*נתיך מהיר (סימון F): משמש להגנת מעגלים ללא מנועים.
*נתיך אולטרא מהיר (סימון FF): משמשים להגנה פנימית של מכשירים.
*נתיך איטי (סימון T): משמש להגנת מעגלים המזינים מנועים.
*נתיך מכשיר איטי (סימון SB) : נתיך בתוך מכשיר אלקטרוני המגן על שנאי.
*נתיך מכשיר מהיר (סימון FB) : נתיך בתוך מכשיר אלקטרוני המגן על רכיבים אלקטרוניים.

## קישורים חיצוניים

* נתיך זה לא סתם חוט, באתר מוזיאון המדע בירושלים
* מבנה נתיך HRC למתח גבוה 
* מבנה נתיך HRC למתח נמוך
* הדגמת נתיך נשרף בהעלאת הזרם

קטגוריה:רכיבים בלוחות חשמל
קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:בטיחות חשמל
קטגוריה:התקני בטיחות
קטגוריה:מכשירי חשמל: רכיבים
ונטיל

**ונטיל** הוא שסתום חד כיווני עצמאי, המשמש להכנסת גזים לחלל אטום וכליאתם בתוכו. מקור המילה מהשפה הגרמנית.

## מבנה ועקרון פעולה
המבנה של ונטיל הוא גליל עשוי מתכת, אשר בתוכו או מחוצה לו קיים מנגנון שפותח אותו למעבר גזים בלחץ מצידו האחד, אך קיומו של לחץ בצידו האחר אוטם אותו. התקנת הונטיל על פתח חלל אטום מאפשרת דחיסת גזים דרכו לתוך חלל זה וסגירה אוטומטית של השסתום עם ניתוק הצינור המזרים את הגז לתוך החלל. היתרונות של ונטיל כשסתום הם עמידותו היחסית בלחץ גז גבוה, והאפשרות של חיבור וניתוק מהיר של צינור הגז.

הוצאה באופן יזום של הגז אפשרית, בחלק מסוגי הונטילים על ידי לחיצה מכנית על הונטיל או על המנגנון האוטם אותו, ובחלק על ידי פירוק מנגנון האטימה.

## שימושים
השימוש הנפוץ והמוכר של ונטילים הוא לניפוח צמיגים באוויר. שימושים נוספים הם למילוי גז קירור למכלים כגון במקררים ובמזגנים ויישומים רבים נוספים.

## סוגים

Schrader-ventil.jpg|ונטיל שריידר
Presta valve close.jpg|ונטיל פרסטה
Dunlop valve.jpg|ונטיל דנלופ

### שריידר
מנגנון האטימה של ונטילים מדגם שריידר מתבסס על שסתום בצורת פטריה (בדומה לשסתומים המשמשים במנועי בעירה פנימית) שנלחץ אל הפתח הן על ידי קפיץ והן כתוצאה מהלחץ הפנימי של הגזים. שחרור יזום של הלחץ מתבצע על ידי לחיצה על "רגל" הפטריה, או הברגת המנגנון החוצה. דגם זה משמש באופן גורף בצמיגי רכב, הוא הנפוץ ביותר בצמיגי אופניים, במערכות קירור, וסתים של ציוד צלילה, ועוד.

### פרסטה
ונטילים מדגם פרסטה, המכונה גם "ונטיל צרפתי", משמש בעיקר לצמיגי אופניים. זהו ונטיל צר במיוחד, ולפיכך מתאים לצמיגים צרים (היעילים במיוחד באופני מרוץ). על מנת לנפח את הצמיג יש לפתוח אום אבטחה הנמצא בראשו, ובנוסף להבריג עליו אום חיצוני המאפשר חיבור צינור המילוי אליו.

### דנלופ
ונטילי דנלופ היו נפוצים בשימוש באופניים במאה ה-20. אטימת המנגנון הפנימי מבוססת על פין מתכתי עם חורים העטוף בגומי או עם כדורית גומי פנימית, כאשר לחץ האוויר בזמן ניפוח דוחף את הגומי מהחורים ומאפשר הכנסת אוויר, והלחץ הפנימי מהדק את הגומי לחורים ומונע זליגתו. ונטילים אלו רחבים מאוד, ודורשים מנגנון ניפוח פשוט ביותר - למעשה ניתן לנפחם עם צינור פשוט כל עוד הוא בקוטר מתאים, דבר שהקל מאוד על ניפוח באמצעות משאבת אוויר ידנית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:התקנים מכניים
קטגוריה:צמיגים
קטגוריה:חלקי אופניים
קטגוריה:שסתומים
מסכת בכורות

[ממוזער|מסכת בכורות, הוצאת [ישיבת מיר, שאנגחאי, ה'תש"ב]]
[270px|ממוזער|250px|[פדיון הבן]]
**מַסֶּכֶת בְּכוֹרוֹת** היא המסכת הרביעית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה ובתלמוד הבבלי. יש בה תשעה פרקים העוסקים בפרטי הדינים של בכורות - דיני פטר חמור (דהיינו זכר מחמור שנולד ראשון לאימו), בכור בהמה טהורה, דיני מומים הפוסלים את הקורבנות ואת הכהנים, דיני בכור אדם ודיני מעשר בהמה. 

בתלמוד בבלי יש במסכת זו 60 דפים. בדף ח' קיים קטע אגדתא מפורסם הידוע בשם "סבי דבי אתונא".

## מיקומה של המסכת בסדר קדשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, סידורה של מסכת בכורות אחר מסכת חולין נעשה בהתאם לכתוב שהביא בתחילה את דיני שחיטת חולין: "רַק בְּכָל-אַוַּת נַפְשְׁךָ תִּזְבַּח וְאָכַלְתָּ בָשָׂר, כְּבִרְכַּת ה' אֱלֹהֶיךָ אֲשֶׁר נָתַן-לְךָ--בְּכָל-שְׁעָרֶיךָ", ורק אחר כך את דיני הבכורות: "לֹא-תוּכַל לֶאֱכֹל בִּשְׁעָרֶיךָ, מַעְשַׂר דְּגָנְךָ וְתִירֹשְׁךָ וְיִצְהָרֶךָ, וּבְכֹרֹת בְּקָרְךָ".

לפי המבוא של חנוך אלבק לפירוש המשנה, מיקומה של המסכת אחרי מסכת חולין קשור לנושא המרכזי של שני הפרקים האחרונים במסכת חולין - מתנות כהונה (הזרוע הלחיים והקיבה) ולנושא של הפרק האחרון במסכת בכורות - מעשר בהמה. העיסוק במתנות כהונה הוא הקו המחבר שבין המסכתות.

## פרקי המסכת
#**הַלּוֹקֵחַ עֹבֶר חֲמוֹרוֹ (שבע משניות).** - דיני פטר חמור.
#**הַלּוֹקֵחַ עֹבֶר פָּרָתוֹ (תשע משניות).** - דיני חיוב בכור בהמה טהורה.
#**הַלּוֹקֵחַ בְּהֵמָה (ארבע משניות).** - דיני בהמה שספק ביכרה ביד נכרי ודיני שער בכור.
#**עַד כַּמָּה (עשר משניות).** - דיני הזמן שבו צריך לאכול/להקריב את הבכור, דיני ראית המום ודיני חשודים.
#**כָּל פְּסוּלֵי הַמֻּקְדָּשִׁים (שש משניות).** - דיני בכור בעל מום.
#**עַל אֵלּוּ מוּמִין (שתים עשרה משניות).** - מומי בכור.
#**מוּמִין אֵלּוּ (שבע משניות).** - מומי אדם.
#**יֵשׁ בְּכוֹר (עשר משניות).** - דיני בכור אדם.
#**מַעְשַׂר בְּהֵמָה (שמונה משניות).** - דיני מעשר בהמה.

סה"כ יש במסכת 73 משניות.

## קישורים חיצוניים

* תוספתא, מסכת בכורות מאתר "סנונית"

* תלמוד בבלי, מסכת בכורות, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

## הערות שוליים

בכורות
בכורות
קטגוריה:בכורה
ג'י ג'י אלין

**ג'י ג'י אלין** (באנגלית: **G.G Allin**; 29 באוגוסט 1956 – 28 ביוני 1993) היה יוצר מוזיקת פאנק אשר שבר נורמות חברתיות רבות.

## ילדות וקריירה
אלין נולד בשם **ג'יזוס כרייסט אלין**, וזכה לכינוי ג'י ג'י, כאשר אחיו מרל לא הצליח לבטא את שמו כהלכה. עם כניסתו לבית הספר שינתה אמו את שמו לקווין מייקל. אלין גדל ביערות ניו המפשייר שהיו סביבה תרבותית וחברותית ומקום מושלם לחיים שקטים ושלווים, אך בפועל חייהם של בני משפחת אלין היו אומללים. עוד בהיותו ילד, ראה אלין פעמים רבות את אביו מכה ומשפיל באכזריות את אימו. אלין ניסה להעלים את צעקות אמו בכך שניגן בתופים בעוצמה מאוד גבוהה שהייתה יותר מהנורמה המקובלת.

את להקתו הראשונה, Little Sister's Date ("הדייט של אחותי הקטנה"), הקים אלין יחד עם אחיו הגדול מרל. הופעותיה של הלהקה היו פרובוקטיביות למדי, ובאחת מהן – הופעה שהתקיימה בבית ספרו של אלין, הוא עזב את מקומו על התופים והחל להשחית את תפאורת האולם למול עיניהם המשתוממות של חבריו לכיתה. הלהקה Little Sister's Date התפרקה לאחר מכן, ולא ידוע על חומר מוקלט שלה.

עם פירוקה של הלהקה אלין החל לנגן בהרכבים מוזיקליים מזדמנים ופרובוקטיביים שנשאו שמות כגון "The Texas Nazis" ("הנאצים מטקסס), "The AIDS Brigade" ("בריגדת האיידס") ו"The Cedar Street Sluts" ("הזונות מרחוב הארזים"). הוא הקדיש את כל מרצו לפאנק רוק בכל ההרכבים (שרובם הוציאו אלבומים), הרוויח סכומים לא גבוהים ובזבז אותם על אלכוהול סמים וזנות שדירדרו את מצבו הבריאותי. אלין איבד את שפיותו על הבמה מיום ליום והתנהגותו הייתה סופר-היפראקטיבית וקיצונית – הוא היה שובר על ראשו בקבוקי זכוכית, שר ורוקד בעודו מדמם וכמו כן הוא היה בוחר קורבן אקראי מהקהל ומכה אותו. אי שפיותו הגיע לשיא בכך שעשה צרכים על הבמה ולאחר מכן אכל את צואתו.

ב-1989 תבעה אותו אישה על אונס ועינויים, בעוד שהוא התלונן שהיא עשתה לו אותו דבר. בעסקת טיעון נכלא אלין מ-22 בדצמבר 1989 עד 26 במרץ 1991.

## לאחר מותו
לאחר שהשתחרר מהכלא, שב אלין להשתולל על הבמה ברמה קיצונית יותר. הוא האמין בפתגם "Live Fast, Die Fast" ("תחיה מהר, תמות מהר") ותכנן להתאבד במהלך אחת מהופעותיו. רצון זה לעולם לא התממש לאחר שקודם לכן הזריק לגופו מנת יתר של הרואין, לקה בכשל נשימתי ומת.

אחיו מרל ולהקתו החדשה Murder Junkies, מצאו את גופתו הנפוחה והדהויה של אלין והשתעשעו בה - הם ציירו עליה והצטלמו איתה בפוזות מוזרות. לאחר משחקיהם הפרובוקטיביים של ה-Murder Junkies עם גופתו, הם קברו אותה כשבידו האחת של אלין מונח מיקרופון, בידו השנייה מונח בקבוק הבורבון האהוב על אלין ועל אשכיו החשופים מונח מגן אשכים שעליו כתוב "Eat me".

עד היום מעריציו של אלין חולקים לו כבוד אחרון, כשהם באים ועושים את צורכיהם על קברו (שעובר ניקיון באופן קבוע).

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ארצות הברית
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
מסכת תמורה

**מַסֶּכֶת תְּמוּרָה** היא המסכת השישית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה. יש בה שבעה פרקים. מסכת זו עוסקת בדין מיוחד בדיני קורבנות הנקרא "המרה".

בתלמוד בבלי יש למסכת זו 33 דפים. כמו במסכתות רבות בסדר קדשים גם במסכת זו יש שינויי נוסח וחילופי גרסאות רבים. מסכת זו מאופיינת בחזרות רבות על סוגיות ומהלכים בגמרא שמופיעים תחת המונח לישנא אחרינא. המסכת היא הלכתית ברובה המוחלט והיא כמעט שאיננה עוסקת בענייני אגדה.

## מהי תמורה
"המרה" פירושה "השבת" הקדושה החלה על גבי קורבן והעברתה לבהמת חולין. הלכות תמורה מבוססת על פסוק מספר ויקרא: "לֹא יְבַקֵּר בֵּין-טוֹב לָרַע, וְלֹא יְמִירֶנּוּ; וְאִם-הָמֵר יְמִירֶנּוּ, וְהָיָה-הוּא וּתְמוּרָתוֹ יִהְיֶה-קֹּדֶשׁ לֹא יִגָּאֵל".

הרמב"ם (משנה תורה, ספר הקורבנות, הלכות תמורה) כותב בטעם מצווה זו כי:

"אך על פי שכל חוקי התורה, גזירות הם כמו שביארנו בסוף מעילה, ראוי להתבונן בהן; וכל שאתה יכול ליתן לו טעם, תן לו טעם: הרי אמרו חכמים הראשונים, שהמלך שלמה הבין רוב הטעמים של כל חוקי התורה.
ייראה לי שזה שאמר הכתוב: "וְהָיָה-הוּא וּתְמוּרָתוֹ יִהְיֶה-קֹּדֶשׁ", כעניין שאמר: "וְאִם-הַמַּקְדִּישׁ--יִגְאַל, אֶת-בֵּיתוֹ: וְיָסַף חֲמִישִׁית כֶּסֶף-עֶרְכְּךָ, עָלָיו". ירדה תורה לסוף מחשבת האדם, וקצת יצרו הרע--שטבעו של אדם נוטה להרבות קניינו, ולחוס על ממונו, ואף על פי שנדר והקדיש, אפשר שחזר בו וניחם וייפדה בפחות משווייו; אמרה תורה אם פדה לעצמו, יוסיף חומש.

וכן אם הקדיש בהמה קדושת הגוף, שמא יחזור בו; וכיון שאינו יכול לפדותה, יחליפנה בפחותה ממנה, ואם תיתן לו רשות להחליף הרע ביפה, יחליף היפה ברע ויאמר טוב הוא. לפיכך סתם הכתוב בפניו, שלא יחליף, וקנסו אם החליף, ואמר "וְהָיָה-הוּא וּתְמוּרָתוֹ יִהְיֶה-קֹּדֶשׁ".

## מיקומה של המסכת בסדר קדשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהסתיים הדיון בענייני הקדושות (זבחים, מנחות ובכורות) ונשנו הדינים של מסכת ערכין, הגיע תור דיני תמורה שהם מדיני הקרבנות. בנוסף, הפסוק עליו מבוססת המסכת ("לֹא יְבַקֵּר בֵּין-טוֹב לָרַע") מופיע בסוף הפרשיה העוסקת בדיני הערכין ולכן נשנתה המסכת אחר מסכת ערכין.

## פרקי המסכת
#**הַכֹּל מְמִירִים** (שש משניות) - עוסק ברוב דיני התמורה: מי ממיר, מה ממירים, הגדרת איבר שהנשמה תלויה בו וכמו כן כולל דיון עקרוני הנוגע לתוקף ההלכתי של מעשה הנעשה באיסור ("איסורא מהני או לא מהני?")
#**יֵשׁ בְּקָרְבְּנוֹת** (שלוש משניות) - עוסק בשני דברים בעיקר: ההבדל שבין קרבנות היחיד וקרבנות הציבור, ובהבדל שבין דיני תמורה לדיני שאר הקדשים.
#**אֵלּוּ קָדָשִׁים** (חמש משניות) - פרק זה עוסק בדינים של ולדות הקדשים.
#**וְלַד חַטָּאת** (ארבע משניות) - עוסק בסוגי קרבנות החטאת שאינם ראויים להקרבה ("חמש חטאות המתות").
#**כֵּיצַד מַעֲרִימִים** (שש משניות) - עוסק באופני הקדשה של עובר בהמה ובפרטי לשונות ההקדשה והתמורה.
#**כֹּל הָאֲסוּרִין** (חמש משניות) - פרק זה דן בהלכות קרבנות שאסורים ליקרב על גבי המזבח מסיבות מיוחד ובפרט באתנן זונה ומחיר כלב, כמו כן, בפרק עוסק גם בדיני ולדותיהם של הבהמות הללו.
#**יֵשׁ בְּקָדְשֵׁי הַמִּזְבֵּחַ** (שש משניות) - דן בהבדלים שבין קדשי מזבח לקדשי בדק הבית, וכן דן גם בדיני  של איסורים שונים.

בסה"כ במסכת 35 משניות.

## קישורים חיצוניים

* תוספתא, מסכת תמורה מאתר "סנונית"
* תלמוד בבלי, מסכת תמורה, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 
* 
* אליעזר שמשון רוזנטל, ללשונותיה של מסכת תמורה, תרביץ, נח (תשמ"ט),ג-ד, עמ' 317-356
* אלכס טל, סוד ה"לישנא אחרינא", פורטל הדף היומי

## הערות שוליים

 
תמורה
תמורה
קטגוריה:הקדש
מסכת מעילה

[ממוזער|מסכת מעילה, [ש"ס ונציה]]
**מסכת מעילה** היא המסכת השמינית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה ובתלמוד. יש בה שישה פרקים אשר עוסקים בפרטי הדינים של מעילה (דהיינו הנאה מהקדש). הפרק השישי מדבר מדיני שליחות במעילה (אדם השולח אדם אחר שיעשה מעשה הנאה מהקדש) והמיוחדות בגדר שליחות משאר דיני שליחות בהלכה, בכך שהיא סוטה מהכלל "אין שליח לדבר עבירה", ומחייבת את המשלח ופוטרת את השליח (כל עוד הוא איננו סוטה מהוראות שולחו).

בתלמוד הבבלי יש למסכת זו 21 דפים.

## מיקומה של המסכת בסדר קדשים
בהקדמתו של הרמב"ם למשנה מופיעה מסכת זו אחר מסכת כריתות "מפני שהדברים שחייבין עליהם מעילה, יותר קלים מהדברים שחייבים עליהם חטאת" (העבירות שמתחייבים עליהם קרבן חטאת חמורות מעבירות מעילה).

## פרקי המסכת
#**קדשי קדשים (ארבע משניות).**
#**חטאת העוף (תשע משניות).**
#**ולד חטאת (שמונה משניות).**
#**קדשי מזבח (שש משניות).**
#**הנהנה מן ההקדש (חמש משניות).**
#**השליח שעשה (שש משניות).**

בסך הכל במסכת 38 משניות.

## קישורים חיצוניים

* תוספתא, מסכת מעילה מאתר "סנונית" 

* תלמוד בבלי, מסכת מעילה, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

## הערות שוליים

מעילה
מעילה
קטגוריה:הקדש
מסכת מידות

[ממוזער|ציור מתוך [פירוש המשנה לרמב"ם, מסכת מידות פרק ב' משנה ה', דפוס וילנה, 1880]]
**מַסֶּכֶת מִדּוֹת** היא המסכת העשירית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה, ויש בה חמישה פרקים. אין על מסכת זו תוספתא או גמרא.

המסכת מתארת את צורת בית המקדש השני והעזרות שסביבו לפרטיהם (דהיינו מידותיהם, בנייניהם, שעריהם, לשכותיהם ותאיהם).

## חיבור המסכת
הגמרא במסכת יומא כותבת שמחבר המסכת היה רבי אליעזר בן יעקב. רבי אליעזר בן יעקב מספר שדודו מצד אמו היה מהשומרים בבית המקדש.

מה שרבי אליעזר שכח, השלים אבא שאול.

## מיקומה של המסכת בסדר קדשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם שמסכת זו סודרה אחר מסכת תמיד הוא שיש לעשות את צורת המקדש כשיבנה כפי שנעשה, משום שצורת המקדש נאמרה ברוח הקודש. דבר זה נלמד מהפסוק: 

## פרקי המסכת
#**בִּשְׁלֹשָׁה מְקוֹמוֹת** (תשע משניות) – עוסק בסדרי השמירה שהייתה על הר הבית;
#**הַר הַבַּיִת** (שש משניות) – עוסק בעזרות השונות שהיו סביב המקדש, ובלשכות שהיו בעזרת הנשים;
#**הַמִּזְבֵּחַ** (שמונה משניות) – עוסק בעזרת הכוהנים, הסמוכה למקדש, ובמה שנמצא בה (המזבח, הכיור וכדומה) ובאולם – חלקו החיצוני של בניין המקדש;
#**פִּתְחוֹ שֶׁל הֵיכָל** (שבע משניות) – עוסק בהיכל, החלק המרכזי של בניין המקדש;
#**כָּל הָעֲזָרָה** (ארבע משניות) – עוסק בעזרת ישראל ובפרט בלשכות שהיו בתוכה.

במסכת יש 34 משניות בסך הכל.

## קישורים חיצוניים

* 
* מאיר בר-אילן, 'האם מסכתות תמיד ומידות הן תעודות פולמוסיות?', **[[סידרא]]**, ה (תשמ"ט) עמ' 27–40
* 
* 

## הערות שוליים

מידות
מידות
נחל בזק

**נַחַל בֶּזֶק** (ואדי שובאש) הוא נחל אכזב הזורם מדרום לגלבוע, ומנקז את מימי הר הגלבוע והרי צפון-מזרח השומרון. הוא מפריד בין השומרון המזרחי ובין רכס הגלבוע.

אורכו של הנחל הוא כ־25 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו הוא כ־163 קמ"ר. שמו נגזר משמה של העיר המקראית הסמוכה בזק (ח'רבת אבזיק).

הנחל יורד מאזור הכפר ראבא (בהר בזק, גובה 713 מטר) לכיוון צפון-מערב, פונה מזרחה ב"ברך", ונשפך ל מדרום לקיבוץ טירת צבי.

באזור הנחל שתי שמורות טבע:
* שמורת נחל בזק – שטחה הוא 1,840 דונם. היא הוכרזה כשמורה ב-31 ביולי 1983.
* שמורת נחל בזק עילי – שטחה הוא 55,530 דונם. היא הוכרזה כשמורה ב-9 באפריל 1991.

בשנת 1969, במהלך תקופת המרדפים בבקעת הירדן נהרגו שישה לוחמי צה"ל, ובהם מפקד גדוד 50, משה פלס, וסגנו דורון מנור, במרדף אחרי מחבלי פת"ח במעלה הנחל.

בשנת 1984 התרחשה בו תאונת המסוק בנחל בזק.

## ראו גם
* בזק (נחלת מנשה)

## קישורים חיצוניים
* שמורת נחל בזק, באתר "טבע ונופים בישראל"
* שמורת נחל בזק עילי, באתר "טבע ונופים בישראל"

קטגוריה:השומרון: שמורות טבע
קטגוריה:השומרון: נחלים
קטגוריה:בקעת הירדן: נחלים
מסכת קינים

ממוזער|מסכת קינין עם פרוש ותוספות
**מַסֶּכֶת קִנִּים** היא המסכת האחת-עשרה והאחרונה בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה. יש בה שלושה פרקים, העוסקים בקינים - זוגות של עופות המיועדים לקרבן - שנתערבו זה בזה.

למסכת זו אין תוספתא, תלמוד בבלי או תלמוד ירושלמי, אך היא מודפסת ברוב המהדורות של התלמוד הבבלי עם מסכתות מעילה, תמיד ומידות.

המסכת נחשבת קשה, אך בעל ידע מתמטי עשוי לעשות שימוש בידע זה כדי להקל על עצמו את לימוד המסכת. שיטות הספירה שבמסכת מזכירות במידת מה טכניקות מתחום המתמטיקה הדיסקרטית ואת עיקרון שובך היונים.

## יסודות הדינים במסכת
ישנם שני סוגי קורבנות הבאים מן העוף: חטאת ועולה. קיימים מספר הבדלים בתהליך ההקרבה בין החטאת לעולה, וההבדלים העיקריים הם: דם חטאת העוף ניתן בחצי התחתון של המזבח (מתחת 'חוט הסיקרא', הקו המפריד בין חציו העליון של המזבח לבין חציו התחתון), ואילו דם עולת העוף ניתן בחצי העליון של המזבח. לאחר מתן הדם, חטאת העוף נאכלת על ידי הכהנים במקדש, ואילו עולת העוף מוקטרת על גבי מערכת העצים שבראש המזבח. קרבן שדמו לא ניתן במקום המיועד לו - פסול. לפיכך, אין להביא עוף לקורבן כאשר יש ספק אם הוא הוקדש לעולה או לחטאת, שכן אי אפשר להקריבו באופן שתהיה ודאות שהוא הוקרב כהלכה.

התורה ציוותה על כמה אנשים (כגון זב וזבה, או יולדת ומצורע עניים) להביא צמד קורבנות של עולה וחטאת מן העוף. צמד כזה, נקרא במשנה **קן** (בלשון המשנה קן היא נקבה). קן יכולה להיות **מפורשת** - בעליו של הקרבן כבר קבע איזה מן העופות מוקדש לחטאת ואיזה לעולה - או **סתומה** - הקן הגיע לידי הכהן בטרם נקבע איזה לחטאת ואיזה לעולה, והכהן המקריב צריך להחליט על כך. ברגע שעוף אחד מקן סתומה מוקרב לעולה, בן-זוגו נקבע להיות חטאת, ולהפך.

המקרים המובאים במסכת באים להדגים איך למצוא את המספר המקסימלי של העופות שניתן להקריב לכתחילה (או של העופות שהוקרבו כראוי, בדיעבד), לאחר שהתערבבו.

## מיקומה של המסכת בסדר קדשים
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהסתיים בדיון בקורבנות הבהמה וכל מה שנלווה להם, ותם אף הדיון בתוכניות המקדש, הגיע תורה של מסכת קינים. כאמור מסכת זו עוסקת בעופות שנתערבו זה בזה, ומקרה זה לא רק שמקרי ביותר (שכן ייתכן והעופות לא יתערבו), אלא גם שהדיבור עליו מועט יחסית (מספר המשניות בו - חמישה עשר - הוא הקטן ביותר בסדר ואף במשנה כולה). ולכן סודרה המסכת בסוף הסדר.

## פרקי המסכת
#**חַטַּאת הָעוֹף (ארבע משניות) **- יסודות דיני קרבן העוף וקינים שהתערבו זה בזה.
#**קֵן סְתוּמָה (חמש משניות)** - דיני גוזלים 'פורחים' ועפים מקן אחד למשנהו.
#**בַּמֶּה דְּבָרִים אֲמוּרִים (שש משניות) **- דיני קינים מעורבים שהוקרבו.

בסה"כ במסכת 15 משניות.

## מפרשי המסכת
מסכת זו נחשבת קשה ולכן, בנוסף על מפרשי המשניות הרגילים (רמב"ם, ר' עובדיה מברטנורא, תוספות יום טוב, וכו'), רבים פירשו את המסכת - כאשר חלק מהפירושים שונים בתכלית זה מזה בהבנת המסכת.

#### המפרשים על הדף (בדפוס וילנה)
*פירוש המיוחס לרש"י
*תוספות
*רא"ש
*ראב"ד
*רז"ה

#### פירושים נוספים
* קן מפורשת – פירוש על המסכת מר' צבי בן ר' אליהו גוטמכר
* קן מפורשת – פירוש רב טוביה שלמה רפאל וולף, משגיח בישיבת חסידות סטריקוב בני ברק
* קן שלמה – באור מקיף בלווי תרשימים המבוסס על פרוש הרב גוטמכר, מאת ר' גרשון מאיר אינגבר
* יעיר קנו – כולל שני פירושים שונים הנקראים "שיח השדה" ו"לקח טוב" - מנחם אליעזר מווילנא, תרכ"ב

## לקריאה נוספת
*פרופ' משה קופל, **סדר קנים: ביאור חדש למסכת קנים ע"פ תורת החשבון**, הוצאת אלומה, 1998, ירושלים

## קישורים חיצוניים

* 
*  (מסכת קנים מתחילה בעמ' CCCXXXII)
* 
* 

## הערות שוליים

קינים
קינים
טסטודו

שמאל|ממוזער|250px|מבנה הטסטודו
שמאל|ממוזער|250px|שחזור מודרני של טסטודו
**הטסטודו** (בלטינית: Testudo; מילולית: צב) הוא מבנה קרבי שהיה מקובל בצבא הרומי. זה היה מבנה פופולרי בקרב הלגיונרים באימפריה הרומית, יעיל במיוחד כנגד ירי חצים.

בטסטודו, הלגיונרים סגרו את הפערים ביניהם; החיילים בשורה הראשונה שמו את מגיניהם לפניהם, להגן עליהם מכף רגל ועד ראש, הלגיונרים בצדדים שמו את מגיניהם לימינם או לשמאלם, ושאר הלוחמים, אשר נמצאו באמצע המבנה, החזיקו את מגיניהם מעל ראשם. 

את הטסטודו יצרו בדרך כלל באמצעות חיילים נייחים אך הייתה אפשרות ליצור אותו גם באמצעות חיילים בתנועה. 

הטסטודו לא היה בלתי מנוצח, כפי שדיו קסיוס מתאר גם תבוסה של מערך מגנים רומאי על ידי קתאפרקטים (פרשי שריון כבדים) וקשתים רכובים פרתיים בקרב חרן:

"אם [הלגיונרים] החליטו לנעול מגנים כדי להימנע מהחצים בצפיפות מערכם, ה[קתאפרקטים] הסתערו עליהם בחיפזון, והפילו חלק מהם, ובמינימום פיזרו את השאר; ואם הם פתחו את השורות כדי להימנע מכך, הם נפגעו מהחצים."(Tacitus, *Histories*. Book III. The Fate of Cremona)

## חסרונות
חסרונות הטסטודו הם פגיעותו וחוסר גמישותו מצד תוקפים למיניהם, כגון חיל הפרשים, וכן היעדר היכולת ההתקפית בגלל המבנה הצמוד והתנועה האיטית והמסורבלת.

## שימוש בזמנים מאוחרים

### ימי הביניים
הטסטודו הייתה תצורת קרב נפוצה בימי הביניים. היא שימשה את כוחותיו של מוחמד במהלך המצור על טאיף (ער) בשנת 630, ושימשה את חיילי הקרולינגים הפרנקים של לואי החסיד במהלך ההתקדמות על חומות ברצלונה במצור של 800–801, את הוויקינגים במצור על פריז (צר) בשנים 885–886, את חיילי פרנקיה המזרחית תחת המלך ארנולף מקרינתיה במצור על ברגמו בשנת 894, את הלותרינגים תחת קונרד האדום (צר) במצור על סנליס בשנת 949, את מגיני לותרינגיה במצור על ורדן בשנת 984, ואת הצלבנים בהנהגת הרוזן ריימונד הרביעי מטולוז במהלך המצור על ניקאה בשנת 1097.

הטסטודו שימש גם את הערבים בימי הביניים, שכינו אותה "דבאבה" או "הזוחל". היא שימשה את אבו עבדאללה א-שיעי במצור על טובנה בשנת 906 (באלג'יריה של היום), שם הגנה על חיילים שהתקדמו אל חומות העיר וחפרו תחתיהן כדי להפיל מגדל וליצור פרצה שאפשרה לבני בריתם להיכנס לעיר.

### בעת החדשה
במהלך הפגנות "יורומאידאן" בקייב שבאוקראינה, בשנת 2014, השתמשו שוטרי המהומות "ברקוט" בטקטיקת הטסטודו כדי להגן על עצמם מפני המפגינים.

## גלריה

קובץ:090313-A-4563S-016 - Testing the wall.jpg
קובץ:Testudo (TurtleTortoise).jpg
קובץ:Asedio Carthagineses Romanos.jpg


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הצבא הרומי
קטגוריה:מערכים צבאיים
קטגוריה:מגנים
אבידוס (דרדנלים)

שמאל|ממוזער|250px|מפת אבידוס וסביבותיה
**אבידוס** (ביוונית: Άβυδος) הייתה עיר יוונית, שנוסדה בשנת 477 לפנה"ס על ידי מילטוס, על החוף האסייתי במקום הצר ביותר של הדרדנלים. עם ייסודה הצטרפה אבידוס לברית האטית-דלית והייתה כפופה לאתונה עד שנת 412 לפנה"ס, אז עברה השליטה עליה לזמן מה לספרטה.

פיליפוס החמישי כבש את אבידוס לאחר קרב עיקש בשנת 200 לפנה"ס, אך הפסיד אותה לרומא בשנת 197 לפנה"ס. רומא הפקידה את אבידוס בידי אנטיוכוס השלישי, אך הוא התמרד כנגד רומא, ולאחר שזו הביסה אותו, ב-189 לפנה"ס, נראה שאבידוס חזרה להיות עצמאית.

באבידוס הקים קסרקסס מלך פרס גשר סירות, עליו חצה צבאו הענק את המצר בעת מסע המלחמה על יוון ב-480 לפנה"ס (הרודוטוס, ספר ז', 33 ואילך). אבידוס מפורסמת גם בזכות סיפור האהבה אודות הרו ולאנדרוס.

גילוי חורבותיה של העיר מבחינה ארכאולוגית החל בשנת 1675.
במשך שנים רבות נלקחו מחורבות העיר אבנים וחומרים ששימשו לבניה עד להכרזה על האזור כאתר ארכאולוגי בתחילת המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: יישובים
אגון

**אגון** היה תחרות שנערכה בפסטיבלים שונים ברחבי יוון העתיקה וכללו בתוכם ספורט (היאבקות, אגרוף, זריקת דיסקוס, הטלת כידון, ריצות וקפיצות) ומוזיקה (ריקודים, הקראות ושירה).

האגונים נערכו בערים יווניות רבות בזמנים קבועים של השנה, והם נשאו אופי פולחני או דתי, מקומי או כללי. המפורסמים מבין האגונים הם המשחקים האולימפיים שמוקדשים לזאוס; עוד אגונים חשובים הם הנמאים, אף הם מוקדשים לזאוס; הפיתיים, שמוקדשים לאפולו והאיסתמיים, שמוקדשים לפוסידון. אל האגונים נקבצו צופים ומתחרים מכל רחבי העולם היווני, ואף היה מקובל להפסיק פעולות איבה בשעת אגונים גדולים במיוחד.

בחלק מהאגונים הדגש היה על הפעילויות הספורטיביות (המשחקים האולימפיים), ובחלק דווקא לחלקים המוזיקליים (הפיתיים); בדיוניסיה, אשר באתונה, נערכו רק תחרויות דרמטיות.

היסטורית האגונים היו תמיד אופייניים לאורח החיים היווני, וברומא הם נערכו לראשונה ב-186 לפנה"ס. עם עליית הנצרות נעלמו האגונים בהדרגה (לאחר שהחלו להאמין באלוהים ובישו, ולא באלים האולימפיים), והמשחקים האולימפיים הופסקו בשנת 393 לספירה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: חגים ומועדים
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
קטגוריה:תחרויות
קטגוריה:תחרויות ספורט