open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דו"ח הפער המגדרי הגלובלי

ממוזער|השער הקדמי של הדו"ח של 2008
**דו"ח הפער המגדרי הגלובלי** הוא מדד שנועד למדוד את רמת השוויון בין המינים במדינות השונות. המדד פורסם לראשונה בשנת 2006 על ידי הפורום הכלכלי העולמי, והוא מעריך את הפער בחלוקת משאבים ובמתן הזדמנויות בין גברים לנשים.

לפי דו"ח משנת 2023, התחזית לסגירה מלאה של הפער, עומדת על כ-131 שנים

## מתודולוגיה
המדד בוחן את הפערים בארבעה תחומים מרכזיים: בריאות, חינוך, כלכלה ופוליטיקה.

הדו"ח בוחן ארבעה תחומים כלליים ב-146 כלכלות ברחבי העולם, הכוללות בסך הכל למעלה מ-93% מאוכלוסיית העולם:
* השתתפות כלכלית והזדמנות – רמת המשכורות, רמת ההשתתפות בשוק התעסוקה, ורמת הגישה לתעסוקה הדורשת מיומנות גבוהה
* הישגים חינוכיים – הרמה של ההשכלה, הבסיסית והגבוהה
* העצמה פוליטית – רמת הייצוג במבני קבלת החלטות
* בריאות והישרדות – תוצאות על תוחלת חיים ביחס למין.

13 מתוך 14 הנתונים של המשתנים המשמשים ליצירת המדד, מקורם באינדיקטורים של "נתונים קשיחים" הזמינים לציבור של ארגונים בינלאומיים, כגון ארגון העבודה הבינלאומי, תוכנית הפיתוח של האו"ם וארגון הבריאות העולמי.

### דירוג מדד פערי המגדר העולמי של WEF
הציון הגבוה ביותר האפשרי הוא 1.0, למעט תוחלת חיים (106% ומעלה לנשים) ושוויון מגדרי בלידה (94.4% ומעלה לנשים) והציון הנמוך ביותר האפשרי הוא 0. נתונים עבור חלק מהמדינות אין נתונים זמינים. שלוש המדינות בעלות הדירוג הגבוה ביותר צמצמו יותר מ-84% מהפערים המגדריים שלהן, בעוד שהמדינה הנמוכה ביותר צמצמה רק מעט יותר מ-50% מהפערים המגדריים שלה.
ממוזער|424x424px| דוח עולמי על פערים בין המינים לשנת 2020
## ביקורות ומחלוקות
ישנן ביקורות על כך שהדוח מתמקד בחוסר איזון לרעת הנשים, ואינו מודד את השוויון בפועל בפער בין המינים. נתונים של חוסר איזון לטובת הנשים לא נלקחים בחשבון במדד. כך, פערים מגדריים המעדיפים נשים על פני גברים מדווחים כשוויון, למרות שבפועל לא מתקיים שוויון. באופן תאורטי, ייתכן מצב שבו נשים נמצאות במצב טוב יותר בכל התחומים, ועדיין לפי המדד המדינה תיחשב שוויונית לחלוטין.

בפרסום אקדמי משנת 2010 נמתחה ביקורת על כך שהמדד מוגבל בכך שהוא בוחן אי שוויון רק בהיבטים מסוימים בחייהן של נשים, מה שמהווה חסרון במדד.

בפרסום אקדמי משנת 2019, נטען כי למדד הפערים יש מגבלות כמדד לשוויון בין המינים, בגלל האופן שבו הוא מגביל את הציונים, ובגלל שהוא מתעלם מבעיות נקודתיות, כמו סיכון גבוה יותר בחלק מהעבודות אצל גברים.

## טבלת תוצאות המדד

## ראו גם
* פמיניזם
* סקסיזם תעסוקתי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגדר
מוטורולה מוביליטי

**מוטורולה מוביליטי בע"מ** (באנגלית:  **Motorola Mobility LLC**) היא יצרנית אלקטרוניקה המתמחה בייצור סמארטפונים ומכשירים ניידים אחרים הפועלים על גבי מערכת ההפעלה אנדרואיד. משרדי חברת מוטורולה מוביליטי ממוקמים במגדל מרצ'נדייז בשיקגו, אילינוי, והיא כיום חברה-בת בבעלות מלאה של תאגיד הטכנולוגיה הסיני, לנובו (Lenovo).

## היסטוריה
מוטורולה מוביליטי הוקמה ב-4 בינואר 2011, לאחר פיצול של חברת מוטורולה בע"מ לשתי חברות נפרדות, כאשר מוטורולה מוביליטי נטלה על עצמה את קווי המוצרים המכוונים לצרכנים של החברה (כולל עסקי הטלפונים הניידים שלה, כמו גם המודמים הכבליים ותיבות הטלוויזיה בתשלום), בעוד מוטורולה סולושנס נטלה על עצמה את קווי המוצרים המכוונים לעסקים של החברה.

במאי 2012 רכשה גוגל את מוטורולה מוביליטי בסכום של 12.5 מיליארד דולר; המטרה העיקרית של הרכישה הייתה להשיג את פורטפוליו הפטנטים של מוטורולה מוביליטי, כדי להגן על יצרני אנדרואיד אחרים מתביעות משפטיות.

בעלותה של גוגל על החברה הייתה קצרה. בינואר 2014, הכריזה גוגל כי תמכור את מוטורולה מוביליטי ללנובו הסינית, בסכום של 6.91 מיליארד דולר. המכירה הושלמה ב-30 באוקטובר 2014. לנובו חשפה כוונה להשתמש במוטורולה מוביליטי כדרך להתרחב לשוק הסמארטפונים בארצות הברית. באוגוסט 2015, חטיבת הסמארטפונים הקיימת של לנובו נבלעה במוטורולה מוביליטי.

## ראו גם

* מוטורולה
* מוטורולה סולושנס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני טלפונים חכמים
קטגוריה:רכישות בידי גוגל
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה אמריקאיות
קטגוריה:מוטורולה
תאונה (שיר)

"**תאונה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה באפריל 1992 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל השני מתוך אלבומה החמישי של אלאל, "זן נדיר".

## על השיר
"תאונה" נכתב והולחן על ידי אלאל, והופק על ידי יהודית רביץ. השיר מתאר חוויה טראומטית מתאונת דרכים בהתאם לנקודת מבטה של הנפגעת. המילים "מזיעה", "מתחת הכביש נגמר" ו"מתחילה לחשוב על מי שהכי אהבתי" מעבירות תחושות פחד, חרדה וחרטה ברגעים שאחרי ההתנגשות. תיאור המבט הדואג של אנשים הבאים לסייע דרך ה"חלון המנופץ" משקף את הניתוק והבלבול שחווה הנפגעת. היא עצמה מרגישה חסרת אונים ומבקשת שיפסיקו לדאוג לה. התחושות הפיזיות מתוארות כמו "שפשוף בכנף", "מכה על הגג", ו-"ההגה נכנס ברכות לבטן".

בהמשך השיר ישנו מעבר לתיאור החוויות שלאחר התאונה, כשהנפגעת נמצאת בטיפול רפואי. היא חשה מבולבלת ועייפה, כפי שמתבטא בשורות "מה הם דואגים? מה הם כל כך היסטרים?" ו-"קול החוק שואל 'איך את מרגישה?' אני לא עונה, מרגישה חלשה". "תאונה" מבטא את הפגיעות והחולשה שהיא חווה, יחד עם הרצון לפשטות ולנחמה, כפי שמודגש ברצונה לסיגריה ולהיות בחיק אדם אהוב. בסיום השיר, החזרה על תחושות הכאב הפיזי, כמו "ההגה נכנס ברכות לבטן", מסכמת את החוויה הקשה שהיא עוברת, ומשאירה את המאזין עם תחושת הכאב והחוסר אונים שלה.

## עטיפה
העיצוב המרכזי של העטיפה מציג ציור של פנים פשוטות בצבע כתום על רקע בהיר. הפנים מצוירות בצורה מינימליסטית, עם שני עיגולים שמייצגים את העיניים ונקודה המסמלת את האף או הפה, וכל זה מוקף בקו עגול המתאר את קווי המתאר של הפנים. האיור המרכזי והפשטות הכללית בעיצוב יכולים לשקף את הפגיעות והישירות של התוכן המוזיקלי בשיר, שמתאר חוויות טראומתיות באופן כנה וישיר.

## הצלחה מסחרית
ב-5 באפריל 1992 הוצג "תאונה" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-18 – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-26 באפריל יצא מהדירוג השבועי לאחר שבועיים רצופים. ברדיו גלי צה"ל הגיע בשיאו למקום התשיעי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יהודית רביץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
Coronation Street

**Coronation Street** היא אופרת סבון בריטית שנוצרה על ידי חברת גרנדה טלוויז'ן ומשודרת ב-ITV מאז 9 בדצמבר 1960 ומשודרת עד היום. התוכנית מתמקדת ברחוב מרוצף אבנים בעיר הדמיונית וות'רפילד, עיירה המבוססת על סלפורד שבאנגליה.

במקור שודרה הסדרה פעמיים בשבוע, והחל משנת 2017 משודרת שש פעמים בשבוע. את התוכנית הגה התסריטאי טוני וורן. ההצעה הראשונית של וורן נדחתה על ידי מייסד התחנה סידני ברנשטיין, אך המפיק הארי אלטון שכנע אותו להפיק את התוכנית עבור 13 פרקי פיילוט. מאז הפכה התוכנית לחלק משמעותי מהתרבות הבריטית.

בשנת 2010, לציון 50 שנה להפקתה, הוכרה הסדרה על ידי ספר השיאים של גינס כאופרת הסבון הטלוויזיונית הארוכה בעולם. בתחילת דרכה הושפעה הסדרה מאופנות הריאליזם המטבחי, והיא ידועה בתיאור המציאות של קהילת מעמד הביניים העובד, בשילוב הומור קליל ודמויות חזקות. התוכנית זוכה כיום לממוצע של כחמישה מיליון צופים לפרק. התוכנית ציינה את פרק ה-10,000 שלה ב-7 בפברואר 2020, וחגגה את יום השנה ה-60 שלה מאוחר יותר באותה שנה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצ'סטר: היסטוריה
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: סדרות
קטגוריה:ערכים מוקלטים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:אופרות סבון
קטגוריה:ITV: תוכניות וסדרות
ברהימה דיארה

**ברהימה דיארה** (בצרפתית: **Brahima Diarra**; נולד ב-5 ביולי 2003 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר.

## קריירת מועדונים
דיארה גדל במחלקות הנוער של מונרוז' 92 F.C., AC בולון-ביאנקור והאדרספילד טאון. הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של האדרספילד טאון במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ובמשך תקופה קצרה הושאל להרוגייט טאון מהפוטבול ליג השנייה. ב-1 ביולי 2024 שוחרר מהאדרספילד טאון.

## קריירה בינלאומית
דיארה נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של מאלי לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלנים מאלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-2003
ג'ורג' פיו

**ג'ורג' אליס פיו** (באנגלית: **George Ellis Pugh**; 28 בנובמבר 1822 – 19 ביולי 1876) היה פוליטיקאי אמריקאי שייצג את מדינת אוהיו בסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
פיו נולד בסינסינטי, אוהיו, ארצות הברית. היו לו שלושה אחים ואחות.

הוא החל לעסוק בעריכת דין ב-1843. לאחר מכן שירת כקפטן בגדוד הרביעי של אוהיו במלחמת ארצות הברית–מקסיקו. הוא זכה לשבחים על גבורה ואומץ שגילה בפעולה בקרב אטלסקו. לאחר שכיהן בבית הנבחרים של אוהיו מ-1848 עד 1850 כיהן כתובע הכללי של המדינה מ-1852 עד 1854. פיו כיהן קדנציה אחת בסנאט של ארצות הברית מ-1855 עד 1861, ולא הצליח להיבחר מחדש לאחר שהובס על ידי סלמון צ'ייס, אותו החליף.

הוא תמך בחוקת לקומפטון ב-16 במרץ 1858, אך פעל לפי הוראות בית המחוקקים של אוהיו והצביע נגדה.

למרות הפסדו לצ'ייס בניסיונו להיבחר בשנית לסנאט ב-1860 המשיך פיו בפעילות פוליטית. הוא הגיח שוב לזירה הפוליטית ב-1873 כשנבחר להיות ציר בוועידת החוקה של מדינת אוהיו אך פרש מדיוניה. הוא מת בסינסינטי בשנת 1876, בגיל 53.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:סינסינטי: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי באוהיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1822
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1876
יוצאת אל החיים

"**יוצאת אל החיים**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה במאי 1992 לאור חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל השלישי מתוך אלבומה החמישי של אלאל, "זן נדיר".

## על השיר
"יוצאת אל החיים" נכתב והולחן על ידי דודו ברק ואלאל בהתאמה, והוא הוקלט לראשונה על ידי דפנה דקל בשנת 1989 ונכלל כרצועה השלישית באלבומה הראשון. על הפקתה המוזיקלית של הגרסה המחודשת של אלאל הייתה אחראית יהודית רביץ. השיר מתאר יציאה לדרך חדשה, שבה הדוברת עוזבת את העבר מאחור ומתמודדת עם עתיד בלתי נודע. השורות "עכשיו אני יוצאת למרחבים" ו-"אין ענן, שדות מנוקדים" מציירות תמונה של חופש ומרחב פתוח, שמסמלת את האפשרויות וההתחלות החדשות שמצפות לה. הדוברת עוברת בתחנות שונות, מתמודדת עם חידות ומסתורין, ומבטאת רצון להתמודד עם החיים באופן סוליסטי. ב"רציתי להגיד לך אחותי, יקירתי" מעידה המבצעת על קרבה רגשית לאחותה, כאשר היא מבקשת ממנה את הרשות לבכות ולצחוק.

בחלק השני עוזבת הדוברת את הבית ואת כל מה שהכירה, כולל אהוב לשעבר וכמה ידידים, ומשאירה מאחור את תקופת נעוריה המתוארת כ"אבודה". התיאורים "ציפור קלה נוסקת" ו-"הלב מכה, פועם" משדרים תחושת קלילות וחיות ובד בבד גם מתח וחרדה לקראת הלא נודע. היא מביעה תקווה ליום חדש ושונה שמחכה לה, אך גם את הכאב והקשיים שבדרך. השיר כולו מבטא את המתח בין הפרידה מהעבר לבין הציפייה וההתרגשות לקראת העתיד, ומסכם את המורכבות הרגשית של התחלה חדשה.

## עטיפה
בעטיפה מופיעה דמות מעורפלת בצבע תכלת, המזכירה ציפור במעופה או דמות אדם הפורשת את ידיה בתנועה דינמית. הרקע הבהיר והנקי מדגיש את הדמות המרכזית ויוצר תחושה של חופש, תנועה ופתיחות למרחבים. עיצוב הסמל מזכיר את העטיפה של האלבום "זן נדיר".

## הצלחה מסחרית
ב-3 במאי 1992 הוצג "יוצאת אל החיים" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-27. ב-17 במאי עלה למקום ה-24 – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-31 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר שלושה שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום העשירי.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דודו ברק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יהודית רביץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ורנר קרייפה

**ורנר קרייפה** (בגרמנית: **Werner Kreipe**; 12 באפריל 1904 – 7 בספטמבר 1967) היה גנרל חיל טייסי הקרב בלופטוואפה הגרמני במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קרייפה נולד ב-12 באפריל 1904 בהנובר, כבן של רופא, ולאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה ב-1922, הצטרף לרגימנט הארטילריה השישי של הרייכסווהר כצוער. בתקופתו בבית הספר למלחמה במינכן, הוא השתתף בצעדת היטלר על הפלדהרנהאלה. בשנת 1928 עזב זמנית את הצבא כדי להשלים אימונים בבית ספר לטיסה סודי של הרייכסווהר בליפטסק, רוסיה. הוא הצטרף ללופטוואפה ב-1934.

### מלחמת העולם השנייה
קרייפה מילא תפקידי מטה שונים עד לחורף 1939/1940, אז נבחר לתפקיד שטח. הוא הצטרף ל-Kampfgeschwader 2 (כנף מפציצים 2) ופיקד על הטייסת ה-III שלו במהלך הקרב על צרפת והקרב על בלגיה. ביוני 1940 חזר לתפקידי מטה שונים. בדצמבר 1941 הועלה לתפקיד ראש המטה של קורפוס האוויר הראשון (I. Fliegerkorps). ב-1 במרץ 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור, וביולי 1943 מונה למפקד יחידות הכשרת הטייסים של הלופטוואפה. ב-1 ביולי 1944 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ובאוגוסט 1944 מונה לתפקיד ממלא מקום ראש המטה הכללי של הלופטוואפה לאחר מותו של גינטר קורטן בקשר ה-20 ביולי והועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב.

בשל חוסר שביעות רצון מהמנהיגות של הרמן גרינג בלופטוואפה, אדולף היטלר רצה להחליף אותו ברוברט ריטר פון גריים. מכיוון שלא הצליח לשכנע את גריים לקבל את התפקיד, היטלר אילץ את גרינג לפטר את קרייפה, ולהחליף אותו באופן זמני ב-19 בספטמבר 1944 בקרל קולר המטופש, שקיבל את התפקיד באופן רשמי ב-12 בנובמבר. עם זאת, קולר לא הצליח לבצע רפורמה בלופטוואפה, אשר נוהל בצורה לא נכונה על ידי גרינג ואיבד את העליונות האווירית מעל שמי אירופה.

בינואר 1945 הוא ארגן את המאמץ הלוגיסטי וההכנה למתקפה הגדולה האחרונה של הלופטוואפה, מבצע בודנפלטה ב-1 בינואר 1945. קרייפה המשיך בתפקידי מטה עד שנכנע לבעלות הברית המערביות במאי 1945.

## לאחר המלחמה
בשנת 1951 הוכנס למשרד התחבורה הפדרלי על ידי השר הנס-כריסטוף זיבוהם כראש המחלקה, שם עמד בראש מחלקת התעופה כמנהל שרים בין השנים 1953 ל-1967. במקביל, מ-1955 היה סגן יו"ר מועצת הפיקוח של לופטהנזה.

בשנת 1956 כתב קרייפה ספר על המלחמה ועל תפקידו של הלופטוואפה שכותרתו, "ההחלטה הקטלנית: שישה קרבות מכריעים של מלחמת העולם השנייה מנקודת מבטם של המנוצחים". קרייפה מת ב-7 בספטמבר 1967 בביתו בבאדנוויילר.

## קישורים חיצוניים

* ורנר קרייפה באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:עובדי לופטהנזה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
רחל פריידלינה

**רחל פריידלינה** (ברוסית: **Рахиль Хацкелевна Фрейдлина**; 20 בספטמבר 1906 -  25 באפריל 1986 ) הייתה כימאית סובייטית ממוצא יהודי. היא הייתה מומחית בכימיה אורגנית.
## קורות חיים
רחל פריידלינה נולדה בשנת 1906 בכפר סמוטביצ'י, מחוז מוהילה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. בשנת 1923 היא סיימה לימודי בית ספר ועברה למוסקבה. בשנת 1924 היא החלה לימודי כימיה באוניברסיטת מוסקבה וסיימה את הלימודים בשנת 1930.

בשנת 1930 פריידלינה החלה לימודי תואר שלישי במכון להגנת הצומח. לאחר שנה היא עזבה את הלימודים והמכון. היא החלה לעבוד במכוני מחקר שונים במוסקבה. בשנת 1935 היא החלה לעבוד במכון לכימיה אורגנית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות תחת אלכסנדר נסמיאנוב. בשנת 1936 הוענק לה תואר שלישי על בסיס מגוון עבודות שבוצעו ללא השלמת עבודה ספציפית לתואר.

בשנת 1941 פריידלינה עברה לקאזאן ביחד עם סגל המכון בה עבדה. היא עסקה במחקרים בעלי אופי ביטחוני. בשנת 1943 היא חזרה למוסקבה. בשנת 1945 היא סיימה עבודת פוסט דוקטורט.

בפברואר 1951 פריידלינה קודמה לתפקיד מנהל מעבדה. בינואר 1952 היא קיבלה נזיפה מוועד המפלגה במקום העבודה ובעלה נעצר ונשפט (לאחר פטירת יוסיף סטלין שמו טוהר).

היא המשיכה לעבוד במכוני מחקר של האקדמיה. בשנת 1968 היא נבחרה לחברה בהתכתבות באקדמיה למדעים.

במקביל לעבודה במכון מחקר פריידלינה הייתה מלמדת במכון לטכנולוגיות כימיה וכיהנה בו בדרגת פרופסור.

מחקרים של פריידלינה עסקו בתחומים שונים של כימיה אורגנית. עבודות שלה תרמו רבות ליצירת שיטות לקבלת מתכות כבדות. היא פיתחה שיטות לקבלת חומרים חדשים על בסיס ארסן. היא פיתחה שיטות ליצירת חומצות קרבוקסיליות חדשות.

פריידלינה פרסמה כ-300 מאמרים ו-2 ספרים בנושא מחקרים שבוצעה. כמו כן בבעלותה היו 30 פטנטים. היא הייתה חברה במערכת של כתבי עת מדעיים.

לפריידלינה הוענקו מספר עיטורים ופרס ברית המועצות בשנת 1986.

פריידלינה נפטרה בשנת 1986 ונטמנה בבית העלמין קונצבסקויה לצד בעלה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה ותיאור הישגיו 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1906
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1906
קטגוריה:נפטרות ב-1986
קטגוריה:נפטרים ב-1986
מויסיי חייקין

**מויסיי חייקין** (ברוסית: **Моисей Семёнович Хайкин**; 5 בדצמבר 1921 - 7 בדצמבר 1990) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום חקר טמפרטורות נמוכות במיוחד. 

## קורות חיים
חייקין נולד בשנת 1921 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה הפיזיקאי סמיון חייקין.

בשנת 1947 חייקין סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה והחל לעבוד במכון לבעיות פיזיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות אצל אלכסנדר שלניקוב.

בשנת 1952 סיים חייקין את לימודי התואר השלישי ובשנת 1962 סיים פוסט דוקטורט.

ביחד עם מורו אלכסנדר שלניקוב ייסד חייקין כתב עת בנושא ניסויים בפיזיקה ובהמשך היה העורך הראשי של כתב עת זה.

במקביל לעבודה מחקרית לימד חייקין באוניברסיטת מוסקבה ובמכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה, בהם כיהן בדרגת פרופסור.

בשנת 1987 חייקין התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים.

מחקריו של חייקין התרכזו בחקר מוליכות על. העבודות הראשונות היו קשורות לחקר התנגדות חשמלית של חומרים בתדרים גבוהים. בשנת 1985, לראשונה בברית המועצות, הוא בנה מיקרוסקופ מנהור סורק וניצל אותו במחקריו. בהמשך הוא עבר לחקר פלזמונים. חייקין פרסם כ-100 מאמרים והדריך מעל ל-10 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.

על הישגיו בתחום מומחיותו בשנת 1970 הוא קיבל את הפרס על שם לומונוסוב ואת עיטור הידידות בין העמים.

חייקין נפטר בשנת 1990 במוסקבה ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
הלגיון השישה עשר גאליקה

**הלגיון השישה עשר גאליקה** (בלטינית: *Legio XVI Gallica*) היה לגיון רומי שהוקם במקור על ידי אוקטיביאנוס אוגוסטוס קיסר, בשנת 41 או 40 לפני הספירה. מטרת הקמתו הייתה לשים קץ לכיבוש סיציליה של סקסטוס פומפייוס, מה שהעמיד את אספקת התבואה של רומא בסכנה. הלגיון השתתף בכמה מלחמות ברחבי האימפריה, וכן במלחמות פנימיות. הוא חדל להתקיים בשנת 70. סמל הלגיון המשוער הוא אריה. הקיסר אספסיאנוס הקים לגיון חדש, הלגיון השישה עשר פלאביה פרימה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

שישה עשר גאליקה
אלכסנדר שלניקוב

**אלכסנדר שלניקוב** (ברוסית: **Александр Иосифович Шальников**; 10 במאי 1905 - 6 בספטמבר 1986) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בפיזיקה ניסויית. 

## קורות חיים
אלכסנדר שלניקוב נולד בשנת 1905 בסנקט פטרבורג למשפחה יהודית. אביו יוסיף היה יליד דאוגבפילס, בוגר אוניברסיטה טכנית של ריגה עבד בחשבונאות. אימו צירלה, ילידת רזקנה הייתה רופאת שיניים. 

בשנת 1914 שלניקוב הצליח להתקבל לבית הספר הריאלי לאחר שעבר בחינות ונכנס ל"גבול אחוזי" של יהודים בבית ספר זה. בשנת 1922 הוא סיים לימודי בית ספר ועד לשנת 1924 עבד בה במעבדה.

בשנת 1923 שלניקוב החל לימודים במכון הפוליטכני וסיים אותו בשנת 1928 עם תואר מהנדס-פיזיקאי. עד לשנת 1935 הוא עבד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה. בתקופה זו הוא תכנן מתקנים שונים לביצוע ניסויים.

בשנת 1935 בהזמנת פיוטר קאפיצה הוא עבר למוסקבה והחל לעבוד במכון לבעיות פיזיקליות שהוקם. בשנת 1937 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" (שווה ערך לפוסט דוקטורט. הוא עבד בתחום חקר טמפרטורות נמוכות ומוליכות על.

בשנת 1946 שלניקוב התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנים 1947–1955 שלניקוב השתתף בפרויקטים קשורים ליצירה פצצה גרעינית סובייטית. על פעילות זו הוא קיבל מספר עיטורים ופרס ברית המועצות (3 פעמים).

בשנת 1955 שלניקוב חתם על "מכתב 300" בגנות פעילות של טרופים ליסנקו.

בשנת 1956 שלניקוב יזם הקמת כתב עת מדעי שמוקדש לפיזיקה ניסויית. הוא היה עורך שנים רבות ואחרי פטירתו תפקיד זה עבר לחניכו מויסיי חייקין.

במקביל לעבודה מחקרית שלניקוב היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה בה כיהן בדרגת פרופסור (משנת 1938) וסגן מנהל קתדרה תחת פיוטר קאפיצה.

בשנת 1972 הוא קיבל מדליית זהב על שם לבדב של האקדמיה.

בשנת 1979 מעמדו באקדמיה שונה לחבר בפועל.

שלניקוב נפטר בשנת 1990 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה
* 

קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
אל-מותווכל

**אל-מותווכל** (בערבית: **المتوكل**) הוא שם משפחה ערבי, שמה של שושלת ח'ליפים עבאסית.

קטגוריה:שמות משפחה ערביים
תנועת קירוב

**קירוב** היא פעילות בקרב היהדות האורתודוקסית שמטרתה לקרב יהודים חילונים לחיים לפי התורה והמצוות. התהליך שבו יהודי הופך לשומר מצוות מכונה תשובה, והאדם שחזר בתשובה נקרא בעל תשובה.

## חסידי
הקירוב החסידי מתמקד בעיקר בקבוצות חב"ד וברסלב, אך גם קבוצות אחרות משתתפות במאמצים אלו.

הרב מנחם מנדל שניאורסון, מנהיג חסידות חב"ד-ליובאוויטש, עודד את חסידיו לקרב יהודים אחרים. הוא שלח שליחים, המכונים "שלוחים", ובנות זוגם להתיישב במקומות שונים בעולם כדי ללמד יהדות ולהשפיע על אלו שלא קיבלו חינוך יהודי. כלי העבודה המרכזי לכך היה בתי חב"ד. מאז שנות ה-40 של המאה ה-20, חב"ד פעילה בקרב יהודים באמצעות בתי כנסת ומוסדות קהילה, וגם באמצעות פעילויות ישירות כמו טנק המבצעים של חב"ד.

ישיבת בעלי תשובה הראשונה לגברים בעולם הייתה ישיבת הדר התורה של חב"ד שנפתחה בניו יורק בשנת 1962 על ידי הרב ישראל יעקבסון, והיא פועלת עד היום. במהלך העשור הבא,ב-1972 חב"ד הקימה ישיבת קירוב לנשים בשם  בקראון הייטס.

חסידות ברסלב מקושרת גם היא לקירוב יהודי, ויש לה נוכחות חזקה באינטרנט. קבוצות חסידיות אחרות שהשתתפו בקירוב כוללות את חסידות בוסטון.

## ראו גם
* בעל תשובה
* גיור
* תשובה (יהדות)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועת התשובה
קטגוריה:חסידות חב"ד
שאול גנון

**שאול גנון** (נולד ב-1964) הוא פעיל בקהילה הגאה בישראל ומייסד מועדון הברנוער בתל אביב.

## ביוגרפיה
גנון מתנדב באגודה למען הלהט"ב בישראל מאז 1994. הוא החל את דרכו כמתנדב ב"קו הלבן – יש עם מי לדבר" וכרכז נוער בסיכון. בשנת 1997 החל לרכז את תחום המגזר הערבי-ישראלי והפלסטיני, ופועל להשגת אישורי שהייה מטעמים הומניטאריים לערבים ישראלים ופלסטינים. בשנת 2005 הקים את הברנוער במשרדי אגודת הלהט"ב ששכנו אז ברחוב נחמני בתל אביב, כדי שישמש מרכז פעילות לנוער להט"ב. באותה שנה גם סייע בתפעול פעילותן של קבוצות חברתיות נוספות במסגרת האגודה, כגון "נישה נשית" לנשים להט"ביות בנות עשרים ומעלה, "טרנס באגודה", קבוצה לדוברי רוסית ועוד.

## פרשת הברנוער

ב-1 באוגוסט 2009 התרחש במועדון הברנוער אירוע ירי שבו נרצחו שני בני נוער ונפצעו עשרה נוספים. הרצח עורר סערה בישראל ונותר בלתי מפוענח. במהלך החקירה עלה שמו של גנון כחשוד פוטנציאלי למניע לרצח, בעקבות טענות של עד המדינה בפרשה כי אנס אותו ונער נוסף שהיה בן 15. גנון הכחיש את ההאשמות וטען שהנער הציג את עצמו כבן 20 באתר היכרויות שבו נוצר הקשר ביניהם, ושהיחסים היו בהסכמה מלאה. לאחר שגנון נחקר התברר כי עדותו של עד המדינה הייתה בדויה, וכי טפל על גנון האשמות שווא. החקירה נגד גנון נסגרה מחוסר אשמה, וגנון הגיש תביעת פיצויים כנגד המדינה בסך 3.5 מיליון שקלים. ב-2020, בעקבות הליך גישור, נחתם עימו הסכם פשרה שבו המדינה התחייבה לשלם לגנון פיצויים בסכום של 200,000 שקלים על הנזקים שנגרמו לו כתוצאה מהפרשה.

## חיים אישיים
בראיון בשנת 2020 סיפר גנון כי מאז פרשת הברנוער איבד את מקום עבודתו הוא חי על הבטחת הכנסה, מתגורר אצל אימו ונותר ללא חסכונות. הוא שיתף כי הוא מתמודד עם בעיות בריאותיות כגון סוכרת, לחץ דם גבוה ומצב נפשי לא קל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:להט"ב בישראל
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
גליה טופול

**גליה טופול** (30 באוגוסט 1935 – 3 באוגוסט 2024) הייתה זמרת ושחקנית ישראלית, שהתפרסמה בזכות תפקידיה בסרטים "רומן בהמשכים" ו"התרנגול".

## ביוגרפיה
גליה טופול נולדה ב-1935 בשם גליה פינקלשטיין. התפרסמה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים, בהם "רומן בהמשכים" (1985) ו"התרנגול" (1971).

גליה טופול שירתה בלהקת הנח"ל, והשתתפה בתוכנית 6 - "העיקר שנפגשים", תוכנית 7 - "שמור על הגבול" ותוכנית 8 - "בין מגל וחרב".. לאחר מכן הייתה חברה בלהקת בצל ירוק.

הייתה חלק מלהקת הנשים שהופיעו במועדון התיאטרון בחיפה.

גליה טופול פרסמה ספר ילדים, "יום הולדת ליוד" בכתר הוצאה לאור, שיצא גם בגרסת תקליטור, שבו השתתפו בהקראה גם בעלה חיים ובתם עדי.

## חיים אישיים
ב-1956 נישאה לחיים טופול, שאותו הכירה בלהקת הנח"ל, וממנו התאלמנה במרץ 2023. היא נפטרה ב-3 באוגוסט 2024, ונטמנה לצד בעלה בבית העלמין של קבוצת שילר. לזוג נולדו שלושה ילדים: ענת, עדי, ועומר, ונכדים, בהם יהלי מרגלית טופול.

טופול הייתה גם פעילה חברתית, בעיקר בעקבות עשייתו של בעלה חיים, אשר הקים את כפר נהר הירדן – כפר נופש לילדים חולים ובני משפחותיהם.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:חברות להקת הנח"ל
קטגוריה:חברי להקת בצל ירוק
קטגוריה:משפחת טופול
קטגוריה:אישים הקבורים בקבוצת שילר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
מכולנוף

קישור=https://en.wikipedia.org/wiki/File:Kalmar_Peinemann_reach_stacker.jpg|ממוזער|מכולנוף
**מכולנוף** או **משנע מכולות** הוא כלי רכב מנועי המשמש להעמסת מכולות והובלתן למרחקים קצרים במסופי מטען ובנמלים באמצעות זרוע טלסקופית ומנגנון תפיסת מכולה ייעודי. מכולנופים מסוגלים להעביר מכולות למרחקים קצרים במהירות רבה ולערום אותן במספר קומות בהתאם לדרישה.

שימוש במכולנופים לטיפול במכולות נפוץ מאוד בגלל הגמישות שלהם ויכולת הערימה והאחסון הגבוהה יותר בהשוואה למלגזות סטנדרטיות.

קיים סוג נוסף של מלגזת מכולות המיועד לטיפול במכולות ריקות בלבד (skystacker).

מקור המילה מכולנוף הוא בהלחמה של המילים: מכולה ומנוף.

יצרני מכולנופים הגדולים: Konecranes, Terex, Kalmar, CVS Ferrari (Belotti), ליבהר, Hyster, Sany ,Kion Group .

## גלריה

קובץ:2_Reach_Stacker_fuer_Leer_Container.jpg|מבט חזיתי על שני מכולנופים
קובץ:CN_Box_Car_Loader.JPG|מכולנוף מעמיס מכולה מרכבת משא למשאית
קובץ:Flat-rack-small-vessel.jpeg|מכולנוף נושא ספינה קטנה על משטח ייעודי, במסוף מכולות
קובץ:A_U.S._Soldier_with_the_124th_Engineer_Company,_South_Carolina_Army_National_Guard_uses_heavy_equipment_to_move_a_freight_container_Oct._17,_2013,_at_Multinational_Base_Tirin_Kot,_Afghanistan,_as_part_of_131017-O-ZZ999-090-AU.jpg|מכולנוף של צבא ארצות הברית
קובץ:Skystacker_reach_stacker.jpg|מלגזת מכולות המיועדים לטיפול במכולות ריקות בלבד (skystacker)
קובץ:A_reach_stacker_-_container_handling_equipment.jpg|מכולנוף
קובץ:Reach_Stackers_Operating_in_Australia.ogv|מכולנוף בפעולה


## קישורים חיצוניים

* חברת נמל אשדוד: הדרכות בהפעלת "עכבישים" אוטומטיים, 18 בינואר 2011, אתר port2port
* נמל אשדוד: נקלטו מלגזות חדשות בעלות 19 מיליון שקל, 21 במאי 2019, אתר port2port
* נמל אשדוד רכש מלגזות והתקני הרמה בשווי מיליוני שקלים, 25 באוקטובר 2019, אתר port2port
* נמל חיפה חנך שישה משנעי מכולות מתוצרת KALMAR, 23 בספטמבר 2024, אתר port2port

קטגוריה:מכולות
קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
קטגוריה:שינוע
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 2

**תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דיני** המכונה גם "**פוקושימה 2**" (ביפנית: **福島第二原子力発電所**), ממוקמת בעיירות נארהה וטומיאוקה במחוז פוטבה, פוקושימה, יפן. התחנה כוללת ארבעה כורים מסוג רתיחה (Boiling Water Reactors - BWR), כל אחד בעל תפוקת חשמל של 1,100 מגה-ואט.

## היסטוריה
בספטמבר 1961 מועצת העיר של אוקומה במחוז פוקושימה קיבלה החלטה להזמין את חברת החשמל של טוקיו (TEPCO) לבנות תחנת כוח גרעינית בפוקושימה. בעקבותיה גם מועצת העיר של פוטאבה במחוז פוקושימה קיבלה החלטה דומה לבנות תחנת כוח גרעינית בפוקושימה.

בינואר 1963 מחוז פוקושימה הכריז כי הזמין את TEPCO לבנות תחנת כוח גרעינית שנייה בפוקושימה.

בניית התחנה החלה ב-1976 וההפעלה המסחרית שלה החלה בין השנים 1982 ל-1987. שני הכורים הראשונים נבנו על ידי חברת טושיבה, ואילו הכורים השניים נבנו על ידי חברת היטאצ'י. תחנת הכוח מתפרסת על שטח של 150 הקטרים.

ב-11 במרץ 2011 רעידת אדמה בעוצמה 9.0 בסולם ריכטר גרמה לצונאמי שהכה בתחנת פוקושימה דיני. בעקבות האירוע, מערכות הקירור של התחנה נפגעו באופן קשה, והכורים נכנסו למצב של סגירה קרה (cold shutdown) תוך מספר ימים. בעוד שבתחנת פוקושימה דיאיצ'י הסמוכה התרחשה תאונה גרעינית חמורה, תחנת פוקושימה דיני הצליחה להימנע מאסון דומה בזכות הפעולות המהירות של צוות התחנה.

לאחר התקרית, צוות התחנה נקט במספר פעולות לשיקום התחנה ולהבטחת בטיחות הכורים. זה כלל תיקון מערכות הקירור ושיקום המערכות החשמליות שנפגעו. במהלך הפעולות, התמודדו העובדים עם תנאים קשים, כולל זרימת מים לתוך מבני התחנה ופגיעה בציוד חשוב.

ביולי 2019 התקבלה החלטה להרוס את כורי פוקושימה דאיני 1–4, הסיום הפירוק המתוכנן הוא בסביבות שנת 2051.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האסון הגרעיני בפוקושימה
פוקושימה 2
קטגוריה:יפן: כלכלה
קטגוריה:טוהוקו
קטגוריה:מחוז פוקושימה
דיוויזיית הלנדווהר השמינית (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית הלנדווהר השמינית** (בגרמנית: **8. Landwehr-Division**) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-31 בינואר 1915 מתוך חטיבת הלנדווהר ה-56, אשר פורקה ב-25 בינואר 1915. הדיוויזיה, כמו חטיבת הרגלים ה-56 של לנדווהר לפניה, הוקמה בדוכסות הגדולה של באדן. כדיוויזיית לנדווהר, היא הורכבה בעיקר מחיילים מבוגרים שכבר מילאו את חובותיהם בשירות הסדיר ובשירות המילואים. הדיוויזיה שירתה מהקמתה ועד תחילת 1917 בעיקר בלוחמת חפירות באלזס עילית, ולאחר מכן החזיקה את השוחות ליד ורדן. היא נשארה בלוחמת חפירות באזור כללי זה עד סוף המלחמה. היא לא השתתפה בקרבות גדולים, אבל התאימה בעיקר לגזרות שקטות יותר של הקו. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי, אם כי הוא ציין כי "בהתקפה היא הצליחה למדי, ללא אובדן כבד".

## מפקדים
* גנרל-לויטננט אלברט פון בודונגן (25 בינואר 1915 – 5 בינואר 1917)
* גנרל-לויטננט אוטו הנס אדוארד שומאן (6 בינואר 1917 – 15 בדצמבר 1918)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

## הערות שוליים

8
8
יחסי לבנון–מרוקו

**יחסי החוץ בין לבנון ומרוקו** הם היחסים הדיפלומטיים בין מרוקו ללבנון שנבנו על הבנה והערכה הדדית, וכוללים תחומים פוליטיים, תרבותיים, כלכליים וחברתיים. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנות ה-50 של המאה ה-20, ומאז נבנתה שותפות המתאפיינת בשיתוף פעולה במגוון תחומים.

## היסטוריית היחסים בין המדינות
יחסי החוץ בין לבנון ומרוקו החלו להתגבש לאחר קבלת העצמאות של שתי המדינות. לבנון זכתה בעצמאותה מצרפת ב-1943, ואילו מרוקו קיבלה את עצמאותה מצרפת בשנת 1956. מאז, שגרירויות נפתחו בשתי המדינות, ובכך החלה תקופה של שיתוף פעולה והידוק קשרים דיפלומטיים. במהלך השנים, הקשרים בין לבנון ומרוקו התאפיינו בתמיכה הדדית בזמנים קשים, שיתוף פעולה כלכלי ותרבותי, והידוק קשרים פוליטיים.

במהלך השנים, הקשרים בין המדינות התחזקו בזכות מספר אירועים משמעותיים. לבנון הביעה תמיכה חזקה בריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של מרוקו, במיוחד בנושא הסהרה המערבית. בהצהרה שפורסמה ביוני 2024, שר החוץ הלבנוני, עבדאללה בו חביב, הביע תמיכה בלתי מתפשרת בריבונותה של מרוקו ובשלמותה הטריטוריאלית, וגינה כל איום על יציבותה של מרוקו. במקביל, מרוקו הציגה את תמיכתה בלבנון בזמנים קשים, כולל סיוע במהלך משברים פוליטיים וכלכליים בלבנון. מרוקו הייתה אחת המדינות שהציעה סיוע הומניטרי ותרומות כספיות לאחר הפיצוץ בנמל ביירות בשנת 2020.

#### שיתופי פעולה תרבותיים
בין לבנון למרוקו מתקיימים קשרים תרבותיים עשירים, הכוללים חילופי תרבות, אמנות ומסורת. אירועים תרבותיים משותפים נערכים בשתי המדינות, ומלגות לסטודנטים ניתנות לצעירים מלבנון ללמוד במרוקו ולהפך.
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחידת צור

**יחידת צור** היא יחידה ייעודית בשירות בתי הסוהר, אשר הוקמה במטרה להגן על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על ידי עברייני מין הנמצאים תחת פיקוח. היחידה פועלת מכוח חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין התשס"ו 2006. בשנת 2018 חתם השר לביטחון פנים גלעד ארדן על צו המתיר סמכות לקציני הפיקוח של היחידה לעצור עברייני מין מחוץ לכלא לאחר שורה של מקרים שבהם קציני הפיקוח נאלצו לחכות למשטרה ועבודתם נפגעה.

קציני הפיקוח של היחידה מבצעים פעילות מבצעית הכוללת מעקבים, תצפיות, חיפושים, בדיקות סמים ואלכוהול, ובדיקות במרחב הווירטואלי. הפעילות מתבצעת בכל שעות היממה במטרה לסכל כוונות של מפוקחים לביצוע עבירות מין חוזרות.

## מטרות ופעילויות
* **איתור ומעקב** – היחידה עוסקת באיתור מפוקחים העלולים לבצע עבירות מין חוזרות וביצוע מעקבים אחריהם.
* **סיכול כוונות** – מניעת ביצוע עבירות מין על ידי פעילות מבצעית שוטפת.
* **פעילות גלויה וסמויה** – הפעילות כוללת גם פעילויות סמויות וגם גלויות, כולל חיפושים במרחבים שונים.

היחידה מפקחת על למעלה מ-1,000 עברייני מין, כאשר למעלה מ-70% מהמפוקחים פגעו בקטינים. היחידה מחזיקה בסמכויות עיכוב ומעצר כלפי המפוקחים ומתמודדת עם מאות מקרים של הפרות צווים ועבירות מין בפועל מדי שנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירות בתי הסוהר
קטגוריה:ישראל: עבירות מין
דיוויזיית הלנדווהר החמישית (האימפריה הגרמנית)

**דיוויזיית הלנדווהר החמישית** (בגרמנית: **5. Landwehr-Division**) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה באוקטובר 1914 כדיוויזיית ואלדו, על שם מפקדה אדולף פון ולדו. היא הורכבה בעיקר מחיילי לנדווהר מחיל המצב של מץ. היא הפכה לדיוויזיית הלנדווהר החמישית בינואר 1915.

הדיוויזיה שירתה בחזית המערבית, ותפסה בדרך כלל את הקו בין נהרות המז והמוזל וסביב ורדן. מפברואר עד יולי 1916, היא השתתפה בקרב ורדן. בספטמבר 1918, היא נלחמה באמריקאים ובצרפתים בקרב סן-מייל. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי; היא נחשבה בעיקר לדיוויזיית החזקת קו ולא למערך התקפי. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

## מפקדים
* גנרל-לויטננט אדולף פון ואלדו (25 באוקטובר 1914 – 15 בינואר 1915)
* גנרל-לויטננט קרל אאולר (16 בינואר 1915 – 14 במרץ 1916)
* גנרל-מיור פריץ פון אונגר (15 במרץ 1916 – 17 באפריל 1916)
* גנרל חיל הרגלים קרל אאולר (18 באפריל 1916 – 14 באוגוסט 1918)
* גנרל-לויטננט קרל פון לוינסקי (15 באוגוסט 1918 – 17 באוקטובר 1918)
* גנרל-מיור פרידריך שפנמן (18 באוקטובר 1918 – ינואר 1919)

## לקריאה נוספת
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

5
5
אנדרטת הרנסאנס האפריקאי

**אנדרטת הרנסאנס האפריקאי** (בצרפתית: **Monument de la Renaissance Africaine**) הוא פסל ברונזה גדול, בגובה 52 מטרים, הממוקם על ראש אחת גבעה בפאתי העיר דקר שבסנגל. הפסל מציג גבר אפריקאי שרירי אשר מחזיק בידו השמאלית ילד אפריקאי שמצביע אל עבר האוקיינוס האטלנטי, בעוד שבידו הימנית הוא חובק אישה אפריקאית.

הפסל עוצב על ידי האדריכל הסנגלי פייר גודיאבי על סמך רעיון של הנשיא עבדוליי ואד ונבנה על ידי חברה מקוריאה הצפונית. עלות הפסל הייתה 27 מיליון דולרים.

בניית הפסל החלה בשנת 2008. בעוד שבמקור בניית הפסל הייתה אמורה להסתיים בדצמבר 2009, בשל עיכובים בניית הפסל נמשכה עד תחילת 2010, והאתר נפתח לבסוף באופן רשמי ב-4 באפריל 2010, בציון 50 שנה לעצמאות סנגל. זהו הפסל הגבוה ביותר בעולם מחוץ לאסיה ושטחי ברית המועצות לשעבר.

בקרבת האנדרטה מוזיאון המוקדש להיסטוריה ולתרבות של אפריקה.

## גלריית תמונות

File:Dakar - Collines des Mamelles.JPG|
File:Mamelles-Dakar-2009.jpg|
File:Kid (5787120329).jpg|
File:Brown dakar (5611001288).jpg|


## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סנגל: תרבות
קטגוריה:אפריקה: אנדרטאות
קטגוריה:סנגל: מבנים
ג'יידן בוגל

**ג'יידן איאן בוגל** (באנגלית: **Jayden Ian Bogle**; נולד ב-27 ביולי 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדות המגן הימני והקשר בלידס יונייטד מהפרמייר ליג.

## קריירת מועדונים
### קריירה מוקדמת
בוגל החל את הקריירה שלו בסאות'קוט קולטס, ואז השתלב במחלקת הנוער ברדינג לפני ששוחרר בגיל 14. לאחר מכן הוא הצטרף לסווינדון טאון, שם שיחק עשרה חודשים לפני שהצטרף למחלקת הנוער של דרבי קאונטי ב-20 בינואר 2016, לפני שעזב את לימודיו באופן מלא בקיץ. לאחר שהצטרף לדרבי הוא שיחק בעיקר בקבוצות עד גיל 18 בעונות 2016/2017 ו-2017/2018, עם הופעות לא סדירות בקבוצה עד גיל 23 בפרמייר ליג 2. בפברואר 2018 חתם על חוזה חדש בדרבי, עד סיום עונת 2018/2019. בתום עונת 2017/2018 הוא הועלה לסגל הקבוצה הראשונה לקראת עונת 2018/2019.

תחת המנג'ר החדש פרנק למפארד הוא הופיע בקביעות בקבוצה הראשונה במשחקי טרום עונת 2018/2019. ההופעה שלו זכתה לשבחיו של בלם הקבוצה, קרטיס דייוויס, שהצהיר שהוא נראה כמו "שחקן קבוצה ראשונה". בוגל ישב על הספסל ולא שותף במשחק הראשון לעונה במסגרת הצ'מפיונשיפ מול רדינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-14 באוגוסט 2018, בניצחון 0–2 על אולדהאם אתלטיק בסיבוב הראשון בגביע הליגה, כששיחק 90 דקות, וקיבל שבחים מלמפארד על הופעתו. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 1–2 למילוול. הוא חתם על חוזה חדש בדרבי קאונטי לארבע שנים נוספות ב-27 בספטמבר 2018. הוא כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים בתיקו 3–3 מול ברנטפורד בגריפין פארק.

### שפילד יונייטד
ב-7 בספטמבר 2020 הודיעה שפילד יונייטד על החתמתו של בוגל על חוזה לארבע שנים. ב-20 בדצמבר 2020 הוא כבש בהופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 בחוץ מול ברייטון אנד הוב אלביון.

### לידס יונייטד
ב-20 ביולי 2024 חתם בלידס יונייטד על חוזה לארבע שנים תמורת סכום שלא פורסם. הוא פתח בהרכב במשחק הראשון לעונת 2024/2025 ב-10 באוגוסט מול פורטסמות', שהסתיים בתיקו 3-3. ב-28 בספטמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–3 על קובנטרי סיטי. בסיום העונה העפילה לידס יונייטד מהמקום הראשון בליגה לפרמייר ליג.

## קריירה בינלאומית
במאי 2019 זומן בוגל לראשונה לנבחרת אנגליה עד גיל 20 לטורניר טולון 2019, וערך את הופעת הבכורה שלו במהלך הניצחון 0–4 על נבחרת גואטמלה ב-11 ביוני 2019.

## תארים
### קבוצתיים
;לידס יונייטד
* פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2024/2025

**תארים אישיים**

השחקן הצעיר של העונה בדרבי קאונטי: 2018–19

נבחרת העונה בצ'מפיונשיפ (EFL): 2024–25

נבחרת השנה של ה־PFA בצ'מפיונשיפ: 2024–25

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2000
מכאן ומכאן

"**מכאן ומכאן: שש מחברות ומילואים**" הוא רומן מאת יוסף חיים ברנר. הרומן, המתאר את החיים של החלוצים בארץ ישראל בראשית המאה ה-20, נחשב לאחד מן היצירות המרכזיות של הסופר.

## רקע
בשנים 1908–1907 שהה ברנר בלונדון, אנגליה. שם, ערך והדפיס את כתב העת "המעורר". לאחר עלייתו לארץ ישראל, בשנת 1909, הצטרף ברנר אל מערכת העיתון של "הפועל הצעיר".

הוא התיישב כשנה בעין גנים, בחדר שכור בביתם של אריה (לייב) ומרים פסילוב. היה זה חדר גדול אך היה חסר תקרה מתחת לרעפי הגג. הניך פסילוב, בנה הצעיר של המשפחה, נהג ללכוד את הציפורים שהסתננו לחדר ולשחרר אותן לחופשי.

ברנר עבד על הטקסט, יצר שלוש טיוטות וחיפש מוציא לאור. לבסוף התקשר ברנר עם פישל לחובר, שערך, יחד עם דוד פרישמן את כתב העת "ספרות" שראה אור בוורשה, פולין. לחובר שלח לברנר מקדמה בת 100 רובל

את הטקסט הקדיש ברנר להֶנִיךְ פֶסֶלוֹב, בנם של אריה ומרים פסלוב שנפטר בנערותו, ורבקה צ’יז’יק (1911-1894), בתו של ברוך צ'יזיק ואחותם של שרה צ'יזיק ואפרים צ'יזיק: 

## מהדורות
*ברנר,י. ח., **מכאן ומכאן**, ספרות, ורשה, 1911
***כתבים, כרך ב**', הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1977
### מהדורות דיגיטליות
*
*מכאן ומכאן, באתר הספרייה הלאומית
* מכאן ומכאן, באתר תרבות.IL
*מכאן ומכאן באתר מפעל המילון ההיסטורי

## לקריאה נוספת
*ברדיצ'בסקי, דינה, "'לא מכאן, לא מכאן': הרומן המסאִי של י"ח ברנר מחוץ למלכודת הריאליזם," **אות, כתב עת לספרות ותאוריה**, גיליון 8, סתיו 2018
*דיין, יהונתן, **שירת העצבים: על הפואטיקה המלנכולית של יוסף חיים ברנר**, רסלינג, תל אביב, 2022
*מירון, דן, **כל העולם בימה**, בלימה, ירושלים, 2023
*ערפלי, בעז, **העיקר השלילי: אידאולוגיה ופואטיקה ב"מכאן ומכאן" וב"עצבים" לי. ח. ברנר**, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1992
*ערפלי, בעז, **מהתחלה: קריאה חדשה ביצירות מרכזיות של יוסף חיים ברנר**, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2009

## קישורים חיצוניים

*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים
ריצ'רד טימותי ג'ונס

**ריצ'רד טימותי ג'ונס** (באנגלית: **Richard Timothy Jones**; נולד ב-16 בינואר 1972) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. תפקידיו בטלוויזיה כוללים את "אלי מקביל" (1997), "המשפט של איימי" (1998–2005), "" (2006), "האנטומיה של גריי" (2010), "הוואי 5-0" (2011–2014), "נרקוס" (2015) ו"מחשבות פליליות" (2017). מאז 2018 הוא מגלם את סגן המשטרה וייד גריי בסדרת הדרמה המשטרתית "הטירון" של רשת ABC. ג'ונס עובד באופן נרחב בקולנוע ובטלוויזיה מאז תחילת שנות ה-90.

## ראשית חייו
ג'ונס נולד בקוֹבֶּה שביפן להורים אמריקאים, וגדל בקארסון, קליפורניה. הוא בנם של לורן, אנליסטית מחשבים, וקלארנס ג'ונס, שחקן בייסבול מקצועי ששיחק באותה תקופה עבור ננקאי הוקס באוסקה. יש לו אח גדול, קלארנס ג'ונס ג'וניור, שעובד כמאמן כדורסל תיכונים. הם חזרו לצפון אמריקה לאחר פרישתו של קלארנס לאחר עונת 1978. הוריו התגרשו מאוחר יותר. ג'ונס למד בתיכון בישופ מונטגומרי בטורנס, קליפורניה, ולאחר מכן סיים את לימודיו באוניברסיטת טוסקיגי.

## קריירה
מאז תחילת שנות ה-90, ג'ונס עבד הן בקולנוע והן בטלוויזיה. תפקיד הטלוויזיה הראשון שלו היה בפרק משנת 1993 בסדרה "קליפורניה דרימס". באותה שנה הופיע בתפקיד אייק טרנר ג'וניור בסרט "מה הקשר לאהבה". בין השנים 1999 ל-2005 כיכב בתפקיד ברוס קלווין ואן אקסל בסדרת הדרמה המשפטית של CBS "המשפט של איימי".

בין השנים 2017 ל-2018 גילם ג'ונס את הבלש טומי קאונאבן בסדרת הדרמה של CBS "חוכמת ההמון".

מאז פברואר 2018 מגלם ג'ונס את התפקיד של סגן המשטרה וייד גריי בסדרת הדרמה המשטרתית של ABC "הטירון" לצד נייתן פיליון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אדוארד, הנסיך מוויילס

**אדוארד ממידלהאם, נסיך ויילס** (באנגלית: **Edward of Middleham, Prince of Wales**; סביבות דצמבר 1473 או 1476 – 9 באפריל 1484), היה בנו ויורשו המיועד של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה ואשתו אן נוויל. הוא היה ילדו הלגיטימי היחיד של ריצ'רד ונפטר בגיל שבע או עשר.

## לידתו ותאריו
אדוארד נולד בטירת מידלהאם, מעוז קרוב ליורק שהפך לבסיס העיקרי של ריצ'רד ואן נוויל בצפון אנגליה. תאריך לידתו ידוע בדרך כלל בסביבות דצמבר 1473, אך ייתכן שנולד מאוחר עד שנת 1476. הספקות שהעלה קלרנס לגבי תוקף נישואיהם של ריצ'רד ואן טופלו באמצעות סעיף שהגן על זכויותיהם במקרה של גירושין (כלומר הכרזת הנישואין כבטלים על ידי הכנסייה) ונישואים מחדש זה לזה, והגן גם על זכויות ריצ'רד בזמן ההמתנה לנישואים שניים חוקיים עם אן. עם זאת, לא היו הוראות עבור יורשיהם במקרה של גירושין כאמור, מה שנראה שמאשר כי לריצ'רד ולאן לא היו ילדים נכון לשנת 1474. עם זאת, הוראה כזו הייתה בסמכות המלך השולט עבור אלה בעלי דם מלכותי, ולכן לא הייתה רלוונטית.

אדוארד חי בעיקר במידלהאם, והיה ידוע כילד חולני.

בשנת 1478, הוענק לאדוארד התואר רוזן סולסברי, תואר שהוחזק בעבר על ידי ג'ורג' פלנטג'נט, הדוכס הראשון מקלרנס, שהוחרם. התואר לא ניתן שוב לאחר מותו.

אביו הפך למלך אנגליה ב-26 ביוני 1483, והדיח את אחיינו אדוארד החמישי. אדוארד לא נכח בהכתרת הוריו, כנראה עקב מחלה. הוא הוכתר כנסיך ויילס ורוזן צ'סטר בטקס מפואר במינסטר של יורק ב-8 בספטמבר 1483, בעקבות המסע המלכותי של הוריו ברחבי אנגליה.

## מותו
אדוארד נפטר ב-9 באפריל 1484, ביום השנה למותו של דודו, אדוארד הרביעי. הסיבות למותו הפתאומי אינן ידועות.

מותו הפתאומי של אדוארד הותיר את ריצ'רד ללא ילד לגיטימי. ההיסטוריון העכשווי ג'ון ראוס תיעד כי ריצ'רד הכריז על אחיינו אדוארד, רוזן וורוויק, כיורשו המשוער, אך אין ראיות אחרות לכך, ונראה כי זה לא סביר שכן תביעתו של ריצ'רד עצמו התבססה על ההחרמה של אביו של וורוויק. באופן דומה, ג'ון דה לה פול, הרוזן הראשון של לינקולן, גם הוא נראה כי מונה ליורש המשוער של ריצ'רד, אך מעולם לא הוכרז באופן פומבי ככזה.

אויבי ריצ'רד נטו להאמין כי מותו הפתאומי של בנו אדוארד היה נקמה אלוהית על לכאורה מעורבותו של ריצ'רד בהשתלטות על המלוכה ובהיעלמותם של בני אדוארד הרביעי, אחייניו אדוארד החמישי, מלך אנגליה וריצ'רד, דוכס יורק. ייתכן גם כי מותו חיזק את אויביו לחדש את האיבה.

## קברו
ממוזער
מקום קבורתו של אדוארד אינו ידוע. קבר חרסינה לבן ומושחת ("קבר ריק") בכנסיית סנט הלן והצלב הקדוש בשֶריף האטון, עם דמות של ילד, נחשב זמן רב כמייצג את אדוארד ממידלהאם, אך כעת סבורים כי מדובר בעבודה מוקדמת יותר המתארת אחד מבני משפחת נוויל.

## קישורים חיצוניים

* 
קטגוריה:נסיכי ויילס
קטגוריה:נפטרים ב-1484
מקס לוטהולד

**מקס לוטהולד** (בגרמנית: **Max Leuthold**; 23 במאי 1863 – 5 במרץ 1934) היה גנרל-לויטננט סקסוני והרמטכ"ל האחרון של הצבא הסקסוני.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
לוטהולד נולד ב-23 במאי 1863 בארנברג, שהייתה חלק מממלכת סקסוניה. ב-1876 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובאפריל 1880 הצטרף לרגימנט הרגלים ה-107. בשנת 1887 הוצב כמדריך בבית הספר הצבאי לירי בשפנדאו, ובמאי 1887 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. מאוקטובר 1889, הוא למד באקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין, ולאחר שסיים אותה ביולי 1892, הוא חזר לשרת ברגימנט הרגלים ה-107. באפריל 1893 הועלה לדרגת האופטמן והוצב במטה הכללי בברלין כנציג המטה הכללי של הצבא הסקסוני. לאחר מכן, ממרץ 1897, שירת שוב ברגימנט הרגלים ה-107 בלייפציג, שם פיקד על פלוגה. במרץ 1899 הוא הועבר למפקדת דיוויזיית הרגלים ה-32, אז בפיקודו של מקס פון האוזן, שם שירת עד פברואר 1901, אז עבר למפקדת דיוויזיית הרגלים ה-23. באפריל אותה שנה הועלה לדרגת מיור, וכמה חודשים לאחר מכן, בספטמבר, שוב הוצב במטה הכללי בברלין.

מאפריל 1904 שירת במטה הקורפוס ה-12 בדרזדן, ובנובמבר 1905 מונה למפקד גדוד גדוד היגר ה-13 (הסקסוני ה-2), שהוצב גם הוא בדרזדן. בספטמבר 1906 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בעוד שנה לאחר מכן, בספטמבר 1907, הוא הפך לרארש מטה הקורפוס ה-19 שבסיסו בלייפציג. בספטמבר 1909 הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-100, ובמרץ 1910 הוא הועלה לדרגת אוברסט. במרץ 1913 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא המלכותי הסקסוני, ולאחר מכן הועלה ביוני לדרגת גנרל-מיור.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, לוטהולד כיהן בתפקיד ראש מטה הצבא המלכותי הסקסוני. אולם ביולי 1915 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3) בחזית המערבית, ולחם עימה בקרב שמפאן השני ובמהלך הקרב על הסום, שם ספגה אבדות כבדות. בנובמבר 1916 הועבר לוטהולד לחזית המזרחית עם דיוויזיית המילואים ה-53, שם ביולי 1917 השתתף בעצירת מתקפת קרנסקי ובהתקפת הנגד שבאה בעקבותיה. לאחר פריצת הדרך בזלוצ'וב על הסטריפה, הוא קיבל החלטה עצמאית לרדוף אחרי הכוחות הרוסיים עם כוחותיו. הוא מילא תפקיד משמעותי בשחרור גליציה המזרחית וקיבל את עיטור צלב המפקד של מסדר היינריך הקדוש מדרגה שנייה ב-30 באוגוסט 1917.

במאי 1917 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ובנובמבר הוחזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם השתתפה במרץ 1918 במתקפת האביב. מאוחר יותר הוא פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-192 (הסקסונית ה-8). הוא היה גם המפקד של קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) מה-24 ביולי 1918 עד לפירוקו ב-23 בינואר 1919 ולאחר מכן הוביל את הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) עד ה-2 באוקטובר 1919.

לוטהולד מת ב-5 במרץ 1934 בדרזדן ונקבר בבית הקברות הצפוני של דרזדן.

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1934
ניר איפרגן

**ניר איפרגן** הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד חטיבת ירושלים. קודם לכן שימש מפקד גדוד דוכיפת.

## ביוגרפיה
איפרגן התגייס לצה"ל עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושירת במספר תפקידי שטח ופיקוד בחטיבת כפיר. בין השנים 2019–2021 כיהן כמפקד גדוד דוכיפת, לאחר מכן בשנים 2021–2023 שימש ראש ענף ללוחמה אורבנית במל"י. ב-2023 היה קצין אג"ם מל"י, וב-7 באוקטובר נלחם באזור רעים וסייע בחילוץ גופות במסיבה בנובה.

ביולי 2024 הועלה לדרגת אל"ם והחל לפקד על חטיבת ירושלים, ופיקד על צק"ח ירושלים בלחימה במסדרון נצרים ושכונת זייתון.

איפרגן נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בצפון השרון.

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד דוכיפת
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מפקדי חטיבת ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אחיקם הימלפרב

**אחיקם הימלפרב** הוא עיתונאי בדסק הערבים של חדשות 14 מאז ה-12 במרץ 2024. קודם לכן שימש כמתורגמן וכמאתר במכון המחקר 'מבט לתקשורת פלסטינית', עיתונאי ב'מקור ראשון', ועיתונאי ב'בשבע'.

## שירות צבאי והשכלה

הימלפרב שירת כלוחם בחיל התותחנים בשירות סדיר. בשירות קבע בצה"ל שימש כמתורגמן בין השפות עברית וערבית בבית המשפט הצבאי "עופר". להימלפרב תואר אקדמי דו חוגי בערבית ובחקר המזרח התיכון מאוניברסיטת בר-אילן.

## קריירה עיתונאית

המילפרב עבד בעיתון "שביעי". בהמשך הוא עבר לכתוב ב"בשבע", ובשנת 2024 החל לעבוד בערוץ עכשיו 14 בתור כתב בדסק הערבים של הערוץ. הימלפרב מרבה לעסוק בתחומים הקשורים בחברה הפלסטינית, טרור פלסטיני, ממשל הרשות הפלסטינית וחקר התקשורת הפלסטינית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתורגמנים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ורנון נורווד

**ורנון נורווד** (באנגלית: **Vernon Norwood**; נולד ב-10 באפריל 1992) הוא אתלט אמריקאי, פעמיים אלוף אולימפי (טוקיו 2020, פריז 2024) ו-4 פעמים אלוף עולם (בייג'ינג 2015, דוחה 2019, יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת שליחים 4x400 מטר. סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) ושיאן עולם בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר. אלוף ארצות הברית באולם (2016) בריצת 400 מטר.

## ביוגרפיה
 
### 2024
#### סגן אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת פריז זכה במדליית כסף בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם שמיר ליטל, ברייס דדמון וקיילין בראון בתוצאה של 3:07.74 דקות, אחרי הולנד (3:07.43 דקות) ולפני הממלכה המאוחדת (3:08.01 דקות). בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא עולם חדש של 3:07.41 דקות. 

## שיאים אישיים
### אצטדיון
* ריצת 400 מטר: 44.10 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:ניו אורלינס: אישים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:לואיזיאנה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
יחסי לבנון–עומאן

**יחסי החוץ בין לבנון ועומאן** הם היחסים הדיפלומטיים בין לבנון לעומאן וכוללים תחומים קשרים פוליטיים, תרבותיים, כלכליים וחברתיים. שגרירות לבנון בעומאן ממוקמת בעיר מסקט, ושגרירות עומאן בלבנון ממוקמת בעיר ביירות.

## היסטוריית היחסים בין המדינות
היחסים בין לבנון ועומאן מתפתחים בתחומים רבים, כולל סחר והשקעות. בפורום עסקים משותף שנערך בעומאן נדונו הזדמנויות להשקעות וסחר, והשתתפו בו נציגים מהמגזר העסקי בשתי המדינות.

הפורום עסק בהזדמנויות להשקעות וסחר, והציג את היתרונות הכלכליים של עומאן, כולל תשתיות מודרניות, מיקום אסטרטגי וסביבה עסקית המעודדת השקעות.

בנוסף, התקיימו פגישות בין בכירים מהמדינות, שבהן נדונו דרכים לשפר את שיתופי הפעולה והקשרים הבילטרליים. המפגשים סייעו להעמיק את ההבנה והקשרים בין המדינות ולהדגיש את החשיבות של המגזר הפרטי בקידום הסחר וההשקעות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ