open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יהדות ברבדוס

**יהודים חיים ב[[ברבדוס]]** כמעט ללא הפסקה מאז 1654.

הגעת היהודים לברבדוס היא תוצאה ישירה של האינקוויזיציה הספרדית וגירוש ספרד. ב-1492 היו יהודים שנמלטו מהרדיפות מחצי האי האיברי לברזיל, ושם נשארו עד המאה ה-17. יהודים אלו נאלצו להימלט שוב ממה שהייתה בעבר ברזיל ההולנדית (במיוחד מרסיפה, שם הייתה קהילה יהודית גדולה) לאחר שנכבשה ב-1654 על ידי האימפריה הפורטוגזית.

האוכלוסייה הברבדית המוקדמת גדלה משני מקומות נוספים. בשנת 1664 פורק היישוב היהודי בקאיין, גיאנה הצרפתית, וכמה מתושביו עברו לברבדוס. בשנת 1674 עברו למקום גם תושבים מסורינאם בעקבות כניעתה להולנדים. גורשו רוב יהודי סורינאם לג'מייקה, אך מעטים הצליחו להגיע בברבדוס. בתקופה זו הוקמו שתי קהילות. הראשונה התרכזה סביב בית הכנסת נידחי ישראל בבירה ברידג'טאון, ואחת קטנה יותר בצפון ספייטסטאון. בברידג'טאון, 54 מתוך 404 התושבים היו יהודים.

בניגוד ליהודי סורינאם, מעט מאוד מהספרדים הברבדים היו בעלי מטעים. בהתחשב בגודלה הקטן של ברבדוס, כל האדמה הניתנת לעיבוד, כבר עובדה בשנות ה-60 של המאה ה-19. מתיישבים יהודים רבים עסקו בגידול סוכר וקפה. בעוד שממשלת בריטניה ראתה ביהודים אנשי עסקים וסוחרים טובים, הסוחרים הבריטים האשימו אותם בביצוע עסקאות עסקיות בלתי חוקיות. היהודים הואשמו בסחר פורה מדי עם ההולנדים, לעומת הסוחרים הבריטיים. ב-1661 שלושה סוחרים יהודים בברבדוס ניסו להגדיל את המסחר בין ברבדוס למושבה הבריטית בסורינאם. בזכות זאת צברו היהודים עושר רב, אך הרגיזו עוד יותר את הסוחרים הבריטים. ב-1679 חיו בברבדוס כמעט 300 יהודים.

ב-23 באוקטובר 1668 נאסר על יהודי ברבדוס לעסוק במסחר. בנוסף על כך, נאסר על יהודים להעסיק נוצרים, לרכוש יותר מעבד זכר אחד, והיהודים אולצו לחיות בגטו יהודי בברידג'טאון.

במהלך המאה ה-18 המשיכה הקהילה היהודית בברבדוס לצמוח ולהצליח מבחינה כלכלית, למרות שהקהילה היהודית בספייסטאון נסגרה. הפליטים היהודים הביאו עימם את הכישורים והידע בייצור וגידול של קני סוכר וקפה. מומחיות זו תרמה להתפתחותה של ברבדוס כיצרנית גדולה של סוכר ולהתבסס כלכלית.

כל החוקים המפלים בוטלו עד 1802 על ידי הממשלה הקולוניאלית של ברבדוס ובשנת 1820 גם הפרלמנט הבריטי ביטל את חוקי האפליה באימפריה.ממוזער|בית כנסת בבלוויל, ברבדוס
בשנת 1831 האי נהרס על ידי הוריקן ועד 1848 האוכלוסייה היהודית פחתה באופן משמעותי. ההגירה וההתבוללות הובילו בסופו של דבר להעלמת הקהילה היהודית עד 1929. כתוצאה מכך בית הכנסתהמקומי ננטש. היהודים חזרו לאי לאחר מלחמת העולם השנייה. יהודים אלו היו פליטים אשכנזים ממזרח אירופה. בשנת 1968 היו כ-80 יהודים מתוך אוכלוסייה כוללת של 251,000 איש.

למרות קוטנה, הקהילה היהודית הקיימת נקטה בצעדים לשימור מורשתה. בית הכנסת "נדחי ישראל" חזר לתפקד. בינואר 2008 נפתח בבית כנסת זה אף מוזיאון. המוזיאון מספר את סיפורן של העדות הספרדיות והאשכנזיות בברבדוס. כמו כן, בשנה זו נחקר מבנה בית הכנסת על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים וסטודנטים מאוניברסיטת איי הודו המערבית. החפירות חשפו את המקווה השלם מהמאה ה-17, שנבנה מעל מעיין מים מתוקים שעדיין פעיל.

## הערות שוליים

ברבדוס
קטגוריה:ברבדוס
מודעות עצמית תכונתית

ממוזער
**מודעות עצמית תכונתית** (באנגלית: **Self-consciousness**), המכונה לרוב **מודעות עצמית**, היא הנטייה למיקוד הקשב של האדם בעצמו, המוביל למודעות מוגברת לגבי איך הופעתו או התנהגותו נתפסים בעיני אחרים. תחושה לא נעימה של מודעות תכונתית עלולה להתרחש כאשר האדם מרגיש שצופים בו, התחושה ש"כולם מסתכלים" עליו.

לפי פניגשטיין ואח' (1975) המיקוד בעצמי עשוי לבטא הבדלים אינדיבידואליים בנטייה יציבה יחסית, ולא רק כתוצאה מגירוי חיצוני. הם שיערו כי "מספר אנשים באופן עקבי חושבים על עצמם, בוחנים את התנהגותם (או הופעתם), ומהרהרים היטב במחשבותיהם – עד לרמה של אובססיביות" אצל אחרים לעומת זאת "חוסר המודעות העצמית הוא כה שלם, עד כי אין להם כל הבנה לגבי המוטיבציות שלהם או לגבי הדרך בה הם נתפסים על ידי אחרים".

בשאלון שפיתחו פניגשטיין ואח' למדידת נטייה זו, סולם מודעות עצמית (Self-Consciousness Scale), נמצא כי ניתן לאפיין אנשים לא רק לפי מידת המודעות שלהם, אלא גם לפי סוג קנה המידה הפנימי שאליו הם משווים את עצמם:
# אדם בעל **מודעות עצמית אישית** (Private Self-Consciousness) גבוהה קשוב יותר לעולמו הפנימי – לתפיסותיו, אמונותיו, מצבי רוחו ותחושותיו, כלומר לאספקטים באישיותו הנחבאים מעיני הציבור.
# **מודעות עצמית ציבורית** (Public self-consciousness) באה לידי ביטוי במיקוד מוגבר ובהסטת הקשב להיבטים הציבוריים של הזהות, כגון הופעה חיצונית. במצב של מודעות עצמית ציבורית מוגברת, אנשים טרודים במה אחרים חושבים עליהם והם יתאמצו להציג תדמית מיטבית בעיני אחרים. ארווינג גופמן כינה זאת 'פרצוף'.

מחקרים מלמדים שגירויים המעודדים מיקוד בעצמי, מובילים לעלייה ברמת המודעות העצמית הציבורית. לדוגמה, מחקרים הראו שכאשר אנשים נמצאים מול מראה, מצלמת וידאו, או מתבקשים לצפות בעצמם על גבי מסך טלוויזיה, ישנה עלייה משמעותית ברמת המודעות העצמית הציבורית. באופן כללי, מחקרים מצביעים על כך שהפניית הקשב כלפי העצמי החיצוני עשויה להיות חוויה בלתי נעימה המובילה לרגשות שליליים. לשם המחשה, פלוני ימנע ככל האפשר מהדלקת המצלמה במהלך שיחת וידאו.

## ראו גם
* תאוריית ההשוואה החברתית
* תאוריית פערי העצמי
* אפקט הזרקור
* ביישנות
* חרדה חברתית
* ניהול הרושם
* ניטור עצמי

## הערות שוליים

קטגוריה:עצמי
גוסס

**גּוֹסֵס** הוא כינוי הלכתי לאדם העומד למות. אין גבול ברור מתי נחשב אדם לגוסס, אך בדרך כלל הכוונה לאדם ברגעיו האחרונים קודם מותו. להלכה אדם גוסס דינו כחי, אך ישנם דינים מיוחדים הנוגעים לגוסס.

## אטימולוגיה
מקור המילה גוסס הוא מהתלמוד, ואין לו מקבילה בתנ"ך. הועלו כמה הסברים אפשריים למהות המילה:
* יש שכתבו שהוא משורש 'גּוֹסֶה' היינו מפהק או מוציא קול מחמת אכילה גסה, מתאר את הקול היוצא מפי הגוסס בנשימותיו האחרונות - חרחורי גסיסה. או משורש 'מגיס-מערבב בקדירה' ליחה העולה אל גרונו.
* יש שכתבו שהשורש ג.ס.ס קרוב אל גשש, שמשמעותו-נוגע ולא נוגע ('ספינה גוששת' היא הנמצאת במים רדודים וחככת בקרקע).

## דינו
במסכת אבל רבתי מובא ש. כך נפסק אף בשולחן ערוך. במשנה במסכת שבת נפסק כי אין לגעת במת בשעה שהוא גוסס, מאחר שהדבר יכול לקרב את מותו:

בתלמוד הוסיפו שאדם העושה כן נחשב כרוצח .

הרמ"א פוסק שאסור לגרום בכל מעשה שהוא למיתתו של הגוסס: 

גוסס נחשב כחי גם לעניין זה שמותר לחלל עליו שבת על מנת להאריך את חייו אפילו במעט, מדין פיקוח נפש דוחה שבת, על אף שמדובר רק לעניין זמן מועט ("חיי שעה"). ואילו הם דברי הרמב"ם:

## רוב גוססין למיתה
להלכה נפסק שרוב גוססין למיתה, לפיכך כאשר אין אנו יודעים אם הגוסס עודנו בחיים, יש לתלות או לחשוש לכך שמת, מכוח זה נאמרו כמה דינים מיוחדים בגוסס:
* **גט** – שליח המביא גט ממדינה אחרת ועזב את הבעל במצב שהוא גוסס, השליח אינו יכול לתת את הגט לאישה מאחר שאנו חוששים שהבעל מת, ואין גט לאחר מיתה, על אף שבדרך כלל אנו תולים שהבעל עודנו חי מדין חזקה.
* **אכילת תרומה** – אשת כהן שבעלה גוסס, ואינה יודעת אם בעלה עודנו בחיים, אינה אוכלת בתרומה.
* **תפילה** – לדעת הערוך השולחן אין להתפלל על גוסס שיחיה, מחשש שתפילה כזו דינה כברכה לבטלה. על אף שרוב גוססין למיתה ישנם דינים שאנו מחשיבים אותו כחי:
* **טומאה** – גוסס אינו מטמא טומאת מת.
* **אשת איש** – עדים שראו אדם גוסס, אין לנו לסמוך על כך שהוא מת, על מנת להתיר את אשתו להינשא. בטעם הדבר יש שכתבו משום שהוא מיעוט המצוי שגוססים חיים, ויש שכתבו שמשום איסור איש החמירו. אמנם אדם שגוסס מחמת פעולה של אדם אחר, ניתן להעיד עליו, שוודאי מת. לדעת רבי שמואל מפיורדא בפירוש 'בית שמואל', אף על גוסס בידי שמים ניתן להעיד לאחר שגסס שלושה ימים. ויש שכתבו שאין לחלק.
* **רציחה** – אדם שהרג גוסס, הרי הוא מתחייב מיתה כאילו הרג אדם בריא, בניגוד לאדם שהוא 'טריפה' – שאינו נהרג.

## ראו גם
* שכיב מרע
* מוות
* רגע המוות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רפואה והלכה
קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
קטגוריה:פתולוגיה
קטגוריה:הצלת נפשות בהלכה
טקס השאת המשואות ביום הזיכרון לשואה ולגבורה

[250px|ממוזער|ניצולת השואה [חסיה בורנשטיין בילצקי מדליקה משואה בטקס בשנת 2006]]
**טקס השאת המשואות ביום הזיכרון לשואה ולגבורה** הוא טקס שנתי רשמי המתקיים בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה ברחבת גטו ורשה שביד ושם. טקס זה פותח את אירועי יום השואה השנתי בישראל, והוא נערך במעמד נשיא המדינה ורעייתו, ראש הממשלה ורעייתו, יושב ראש הכנסת ורעייתו, ניצולי שואה ובני הדור השני. הטקס כולל נשיאת נאומים, ביניהם של הנשיא וראש הממשלה, הדלקת שש משואות בידי ניצולי השואה להנצחת זכר השואה, לזכר ששת מיליוני הנספים, וכן קריאת קטעי קריאה, שירים, אמירת קדיש ואל מלא רחמים וקריאת פרק תהילים.

מאז שנת 1995 הופקו סרטים קצרים המתעדים את סיפורם של מדליקי המשואות. בשנת 2020, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל, הטקס בוצע במתכונת מצומצמת ללא קהל וללא הדלקת המשואות על ידי הניצולים.

## מדליקי משואות בולטים
* 1993 – ויטקה קובנר
* 1995 – יהודית ארנון, יבסיי ויינרוב
* 1996 – רפאל בלומנפלד, דוד פור
* 1997 – פרץ הוכמן, דוד ברגמן
* 1998 – ויולה טורק, יוסף עופר (הרש)
* 1999 – דניאל אבידר, חיים רוט
* 2000 – פליקס זנדמן
* 2003 – ראובן דפני, הלה רופאייזן-שיפר, יורק פלונסקי
* 2005 – מיליה פלזנשטיין
* 2006 – חסיה בורנשטיין בילצקי, אורי חנוך
* 2007 – יעקב הולנדר, דוד גור
* 2008 – צביקה אונגר, נעמי שדמי, אסתר סמואל-כהן
* 2009 – שמעון גרינהויז
* 2010 – ברוך שוב, יעקב צים
* 2011 – אברהם אביאל, יוסי חן, אנדריי קלראשו
* 2012 – בת-שבע דגן, אנטולי רובין
* 2014 – אשר אוד, דיטה קראוס
* 2015 – אברהם הרשלום
* 2017 – משה העליון
* 2018 – שמואל בוגלר, ראול טייטלבאום
* 2019 – יהודה מימון
* 2020 – יהודה בייליס
* 2022 – צבי גיל
* 2025 – אריה דורסט

## קישורים חיצוניים

* מדליקי משואות לאורך השנים באתר יד ושם

## הערות שוליים

*
קטגוריה:טקסים בישראל
קטגוריה:זיכרון השואה בישראל
קטגוריה:יד ושם
הוועדה הרביעית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות

**הוועדה הרביעית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות** (הידועה גם כוועדה המיוחדת של האו"ם לפוליטיקה ולדה-קולוניזציה או בקיצור **C4**) היא אחת משש הוועדות העיקריות של העצרת הכללית של האומות המאוחדות. הוועדה עוסקת במגוון נושאים פוליטיים ובהם כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות. עם זאת, עיקר עיסוקה בנושאי הדה-קולוניזציה והמזרח התיכון.

בעת הקמתה, הייתה הוועדה הרביעית אחראית בלעדית לענייני דה-קולוניזציה. אולם לאחר מתן עצמאות לכל טריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות, ובעקבות כך פירוק מערכת הנאמנות, ירד עומס העבודה של הוועדה. כתוצאה מכך, מוזגה הוועדה הרביעית עם הוועדה המדינית המיוחדת (ועדה שביעית לטיפול בסוגיות פוליטיות מסוימות).

הוועדה הרביעית עוסקת בדה-קולוניזציה, השפעות הקרינה האטומית, שאלות הנוגעות למידע, שמירת השלום ואונר"א. הוועדה עוסקת רבות גם בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ובשימוש אנושי בחלל. בנובמבר 2022 המליצה הוועדה לבקש מבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) חוות דעת מייעצת על ההשלכות המשפטיות של התמשכות הכיבוש הישראלי בגדה המערבית ובמזרח ירושלים. המלצה זו התקבלה לאחר מכן במליאת העצרת הכללית של האומות המאוחדות.

הוועדה הרביעית מתכנסת מדי שנה מסוף ספטמבר עד אמצע נובמבר, אך גם מתכנסת בקצרה באביב, על מנת לעסוק בשמירת השלום. כל 193 המדינות החברות באומות המאוחדות יכולות להשתתף בפגישות הוועדה.

בניגוד לרוב גופי הארגון האחרים, אין דיון כללי בתחילת עבודת הוועדה. כמו כן, הוועדה מאפשרת לעותרים (כלומר נציגי החברה האזרחית ובעלי עניין אחרים) לבוא ולדון בפניה. לבסוף, הוועדה מאמצת בדרך כלל כמספר החלטות בשנה, בדרך כלל באמצעות הסכמה רחבה.

## גופים כפופים ומדווחים
הגופים הבאים אמורים לעדכן את הוועדה בפעולותיהם:
* ועדת מידע
* הוועדה לשימושים שלווים בחלל החיצון (COPUOS)
* ועדה מיוחדת לפעולות שמירת שלום (C-34)
* ועדה מיוחדת לדה-קולוניזציה (C-24)
* ועדה מיוחדת לחקירת פעולות ישראל המשפיעות על זכויות האדם של העם הפלסטיני
* אונר"א
* הוועדה המדעית של האו"ם להשפעות קרינה אטומית (UNSCEAR)

## ראו גם
* הוועדה השנייה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
* הוועדה השלישית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות
* הוועדה השישית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:האומות המאוחדות: ועדות
קטגוריה:פוסטקולוניאליזם
High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack

***High School Musical: The Musical: The Series: The Soundtrack*** הוא אלבום הפסקול לעונה הראשונה של סדרת הסטרימינג "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה", שיצא ב-10 בינואר 2020, תחת הוצאת וולט דיסני רקורדס. התוכנית עלתה לשידור בשירות הסטרימינג דיסני+ ב-12 בנובמבר 2019.

הפסקול של הסדרה כולל שירים חדשים וביצועים לשירים מהסרט המקורי של "היי סקול מיוזיקל".

## רקע והרכב
יוצר הסדרה טים פדרל הציע במקור את "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה" עבור דיסני+ עם הרעיון לפתח שירים מקוריים כדי להשלים את הקטלוג של הזיכיון. העונה הראשונה מכילה 10 שירים מקוריים, כששיר חדש מבוצע בכל פרק.

הפסקול כולל הקלטות חדשות של שירים מהסרט המקורי של "היי סקול מיוזיקל"; "Start of Something New", "What I've Been Looking For", "Breaking Free", "Stick to the Status Quo", "Bop to the Top", "When There Was Me and You" ו-"We're All in This Together". השירים "חודשו" עבור הסדרה. סטיב וינסנט, שעבד על הסרטים המקוריים, שימש כמפקח המוזיקלי של הסדרה והביא מספר מוזיקאים לכתוב מוזיקה חדשה. אוליביה רודריגו המגלמת את ניני כתבה שיר מקורי לסדרה, "All I Want"; וכתבה את "Just for a Moment" עם ג'ושוע באסט והמפיק המוזיקלי, דן בוק.

לוקאס גראביל, שגילם את ראיין אוונס בסרטים המקוריים, מופיע באלבום בשיר "Role of a Lifetime" לצד קייט ריינדרס המגלמת את מיס ג'ון.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדים שנתיים

## ראו גם
* High School Musical (פסקול)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי היי סקול מיוזיקל
קטגוריה:אלבומי מחזמר
קטגוריה:פסקולי טלוויזיה
קטגוריה:היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:פסקולי וולט דיסני רקורדס
דוב הקוקאין

**דוב הקוקאין**, הידוע גם בשם "**פבלו אסקובר**" (מאנגלית: **Pablo Eskobear**), היה דוב שחור אמריקני שמת ממנת יתר של סם הקוקאין בשנת 1985. הקוקאין הגיע אליו לאחר שסוחר סמים השליך כמויות ענק של קוקאין ממטוס אל אזור מיוער בטנסי.

גופתו של הדוב נמצאה בצפון מדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. לאחר החקירה, גופתו פוחלצה ונתרמה למרכז שימור, אך נגנבה במהירות. הגופה הופיעה לבסוף בבית משכון וכיום היא מוצגת לראווה בקניון במדינת קנטקי.

סיפורו של דוב הקוקאין היווה השראה לסרט הקולנוע "חומר דוב" משנת 2023.

## מות הדוב
ב-11 בספטמבר 1985, , שוטר לשעבר במחלק הסמים ומבריח סמים מורשע, הבריח קוקאין ממדינת קולומביה אל תוך שטח ארצות הברית. לאחר שהשלים משלוח בעיר "" שבג'ורג'יה, טורונטון ושותף נוסף המריאו במטוס מסוג .

במהלך הטיסה, השניים השליכו מן המטוס 40 חבילות פלסטיק שהכילו קוקאין לאזור מיוער, ואז קפצו מהמטוס, מעל העיר נוקסוויל בטנסי. טורונטון עצמו נהרג לאחר שקפץ עם מצנח לא תקין. על פי ה-FBI, טורונטון השליך את הקוקאין מהמטוס מפאת משקלו הרב, מה שהקשה על השארת המטוס באוויר.

ב-23 בדצמבר, חוקרים מ דיווחו על מציאת דוב שמת לאחר שאכל את הקוקאין משקיות הפלסטיק. משקלו הכולל של הקוקאין אותו אכל הדוב היה 34 ק"ג (75 פאונד), ושוויו הוערך ב-20 מיליון דולר. חוקר מקרי המוות הראשי ממעבדת הפשע של מדינת ג'ורג'יה, ד"ר קנת' אלונסו, סיפר שקיבת הדוב הייתה "כולה לבנה מקוקאין", אך גם העריך שרק 2 עד 4 גרם מהחומר נספג במחזור הדם של הדוב ברגע מותו.

## לאחר מותו
ד"ר אלונסו לא רצה להיפטר מגופת הדוב והוא החליט לפחלץ אותה והעניק אותה ל. למרות זאת, הגופה אבדה ובהמשך צצה בחנות משכון שממנה היא נקנתה על ידי זמר הקאנטרי ויילון ג'נינגס. בסופו של דבר, גופת הדוב המפוחלצת הגיעה לקניון בשם "Kentucky for Kentucky Fun Mall" שממוקם בעיר לקסינגטון שבקנטקי, ונכון לינואר 2023, היא נמצאת שם עד היום.

## בתרבות הפופולרית

ב-9 במרץ 2021 הכריזו סרטי יוניברסל על כוונה לעבוד על סרט קומדיה-אימה שיבוסס על סיפור אמיתי.

בשנת 2023 הופץ סרט המבוסס על סיפורו של דוב הקוקאין, בשם ״חומר דוב״. השחקנית אליזבת בנקס ביימה והייתה שותפה להפקת הסרט. למרות שהסרט מבוסס על סיפור אמיתי, עלילת הסרט מציגה את "דוב הקוקאין" תוקף בני אדם, למרות שבמציאות מעולם לא תקף אף אדם. הסרט הופץ בבתי הקולנוע בישראל ב-23 בפברואר 2023.

ביס דוקו משודר הסרט הדוקומנטרי מ-2023 "דוב הקוקאין הסיפור האמיתי."

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: בעלי חיים מפורסמים
קטגוריה:ארצות הברית: סמים
קטגוריה:דוביים
שיילה ואן דאם

**שיילה ואן דאם** (באנגלית: **Sheila van Damm**; 17 בינואר 1922 – 23 באוגוסט 1987) הייתה נהגת מרוצים ואשת תיאטרון יהודייה-בריטית. התחרתה במרוצי ראלי בשנות ה-50, והייתה הבעלים של תיאטרון ווינדמיל  בלונדון. החלה את קריירת הנהיגה התחרותית שלה ב-1950, וזכתה ב-Coupe des Dames ("גביע הנשים"), הפרס הראשון לנשים, בראלי האלפים  ב-1953. בשנה שלאחר מכן זכתה באליפות אירופה לנשים, וב-1955, בגביע הנשים בראלי מונטה קרלו.

## ביוגרפיה
נולדה בפדינגטון, מערב לונדון, לאמרגן ויויאן ואן דאם ואשתו, נטלי ליונס. כבת למשפחה יהודית זכתה לילדות לא שגרתית: אביה, שהיה חובב מכוניות ועבד כמכונאי בקלימנט-טלבו בראשית ימי הרכב, עודד אותה ללמוד נהיגה, הרבה מתחת לגיל החוקי, ובמסעה הראשון עמו נהגה מלונדון לברייטון. במלחמת העולם השנייה עברה הכשרה קונבנציונלית יותר כנהגת בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF).

### קריירת מרוצים
בעת שירותה ב-WAAF, התנסתה באירוע הספורט המוטורי הראשון שלה עם אחותה היחידה נונה כנווטת, כפעלול קידום מכירות של תיאטרון ווינדמיל שאביה ניהל. עם הכיתוב "נערת ווינדמיל" על דופן הרכב מתוצרת סאנבים-טלבו  הן סיימו במקום השלישי במקצה הנשים של ראלי MCC-Daily Express. בעקבות ההצלחה, הוזמנה לייצג רשמית את קבוצת רוטס  על הילמן מינקס בראלי מונטה קרלו ב-1951.
ההצלחה הגדולה הראשונה שלה הייתה פרס הנשים בראלי MCC  ב-1952 כשהיא נוהגת בסאנבים-טלבו. בראלי של מונטה קרלו, ב-1953, קבעה שיא מהירות של מכוניות בקטגוריית 2–3 ליטר, על אף תקרים רבים במהלכו. היא נהגה באב הטיפוס של מכונית הספורט סאנבים אלפין  במהירות ממוצעת של 190 קמ"ש בג'אבק  שבבלגיה.
בראלי האלפים של 1953, היא והנהגת-שותפה אן הול זכו בגביע הנשים ובגביע האלפיני המוענק על סיום המסלול ללא פסילה תוך עמידה בזמני היעד. היא זכתה בגביע נשים נוסף בראלי טוליפ  של הולנד בשנת 1954, כולל ניצחון מוחלט במרוץ של 10 הקפות של מסלול זנדוורט. פרס הנשים בראלי הוויקינגים בנורווגיה השלים את זכייתה באליפות אירופה לנשים לשנת 1954 עבור ואן דאם והול – ניצחון עליו חזרו גם ב-1955 בדגם סאנבים אלפין סימן 3. ב-1954 זכתה גם בפרס הקבוצתי בראלי מונטה קרלו ביחד עם לזלי ג'והנסון  וסטירלינג מוס. ואן דאם זכתה בפרס הקבוצתי גם ב-1955.
ראלי מונטה קרלו ב-1956 היה האחרון שלה עם קבוצת רוטס. באותה שנה הייתה שותפה לפיטר הארפר  בסאנבים רפייר  במרוץ מילה מילייה, וזכתה בקטגוריה שלהם במהירות של 106.81 קמ"ש.

ב-1957 השתתפה פעם נוספת במילה מילייה, שוב בסאנבים רפייר, הפעם בשיתוף דייוויד האמפרי, אך הם לא סיימו את המרוץ לאחר שאיבדו שליטה על הרכב כשעברו על קווי חשמלית ופגעו בחלון ראווה. היה זה המרוץ האחרון בו השתתפה.
לאחר פרישתה ממרוצים, הפכה לנשיאת מועדון "דוגהאוס" לנשות ספורט מוטורי, ולנשיאת מועדון המכוניות הרשומות של סאנבים-טלבו אלפין.

### תיאטרון
ואן דאם עבדה עם אביה בתיאטרון ווינדמיל משנות העשרה שלה. הוא הוריש לה את התיאטרון עם מותו ב-1960. אך לתיאטרון, שנוסד ב-1932 והתמחה בהצגת תמונות חיות היה פחות ופחות ביקוש עם התפתחות עולם הקולנוע, והוא נסגר ב-1964. עם זאת, בשנת 1965 ערכה ואן דאם סבב הופעות בתיאטראות הטיבולי  בסידני ובמלבורן, עם המופע שלה, "The Windmill Revue". במופע הופיעו מספר אמנים לשעבר של תיאטרון ווינדמיל.
ואן דאם פרשה עם אחותה לחווה הקטנה שלהם בפולבורו . היא נפטרה בלונדון ב-23 באוגוסט 1987.
ואן דאם הונצחה ביד לאיש הספורט היהודי.

## קישורים חיצוניים
* שיילה ואן דאם, באתר JAQUE 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגות מכוניות מרוץ בריטיות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1987
High School Musical: The Musical: The Holiday Special: The Soundtrack

***High School Musical: The Musical: The Holiday Special: The Soundtrack*** הוא אלבום פסקול של ספיישל הסטרימינג "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: ספיישל החג". שחקני הסדרה "היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה" משתתפים באלבום. האלבום והספיישל נוצרו לאחר הפסקת הפקת העונה השנייה בשל מגפת הקורונה. הפסקול יצא לאור ב-20 בנובמבר 2020, שלושה שבועות לפני שידור הספיישל בדיסני+ ב-11 בדצמבר.

## רקע
בחודש מרץ 2020, ההפקה של העונה השנייה של " היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה", יחד עם פרויקטים רבים ברחבי העולם, נעצרה בשל התפרצות מגפת הקורונה. הפקת העונה המשיכה מאוחר יותר באותה השנה. לפני החזרה לצילומים, טים פדרל, יוצר הסדרה, החליט לנצל את הסגר על מנת ליצור סרט לחג המולד עם צוות השחקנים. בריאיון פדרל אמר:

צילומי הספיישל נעשו עם צוות הפקה קטן במהלך סתיו 2020, כשפדרל מביים מרחוק וצולם בארבע מדינות: אריזונה, ניו יורק, קליפורניה ויוטה. לדבריו של פדרל, .

## הרכב
הפסקול מכיל בעיקר גרסאות כיסוי לשירי חג המולד קלאסיים ושני שירים מקוריים שהופיעו מאוחר יותר בעונה השנייה: "Something in the Air" ו-"The Perfect Gift."

סופיה ויילי בחרה לבצע את "This Christmas (Hang All The Mistletoe)" כי, . על הכתיבה של "The Perfect Gift," ג'ושוע באסט ציין כי .

ג'וליה לסטר החליטה לבצע מחרוזת שירי חנוכה בשביל הספיישל. היא סיפרה על ההחלטה כי . לארי ספרשטיין, שהוא יהודי, ביצע ריקוד סטפס ל-"White Christmas" של אירווינג ברלין. הוא אמר: .

על כך שבחרה שיר של ג'וני מיטשל, סיפרה אוליביה רודריגו כי .

## הפצה וקידום
הפסקול יצא לאור בכל שירותי הזרמת המוזיקה ב-20 בנובמבר 2020, שלושה שבועות לפני יציאת הספיישל בדיסני+ ב-11 בדצמבר. בשונה מפסקולי הסדרה, לא יצאו סינגלים לקידום האלבום.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2020
קטגוריה:פסקולים מ-2020
קטגוריה:אלבומי היי סקול מיוזיקל
קטגוריה:אלבומי מחזמר
קטגוריה:פסקולי טלוויזיה
קטגוריה:היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה
קטגוריה:פסקולי וולט דיסני רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהושפעו בעקבות מגפת הקורונה
רפי זוכר

**רפי זוכר** (22 ביוני 1955 תל אביב-יפו, ישראל – 28 באפריל 2011, סנטיאגו דה קאלי, קולומביה), היה כדורגלן ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת החלוץ בקבוצת מכבי יפו.

## קורות חייו
רפי זוכר נולד ביפו. ב-1964 הצטרף לקבוצת מכבי יפו ובעונת 1972/1973 בליגה הלאומית עלה לקבוצה הבוגרת. משחק הליגה הראשון שלו נערך ב-21 באפריל 1973. זוכר שיחק ב-77 משחקי ליגה ובהם כבש ארבעה שערים. משחק הליגה הסדירה האחרון שלו נערך ב-28 במאי 1977, במחזור האחרון של עונת 1976/1977 בליגה הלאומית, בה סיימה מכבי יפו כסגנית האלופה ועלתה למשחקי האינטרטוטו. זוכר השתתף עם יפו בטורניר ואף כבש שער בניצחון הביתי של מכבי יפו 2–1 על פ.צ. אמסטרדם  במשחק שנערך ב-9 ביולי 1977 באצטדיון בלומפילד. לאחר מכן זוכר התחתן ועבר להתגורר בקולומביה, שם התגוררו הוריו ואחיו, והשתלב בעסקי הביגוד של משפחתו. ב-1983 שב לישראל וניהל מספר עסקים. בסיוע חברו אלי שכטר הצטרף שוב לשורות מכבי יפו תחת המאמן אליעזר שפיגל והצטרף למחנה האימונים של הקבוצה באוסטריה לקראת עונת 1983/1984. במחזור הראשון של העונה ב-24 בספטמבר 1983 עלה כמחליף בדקה ה-52 במשחק בו סיימו מכבי יפו ובית"ר ירושלים בתיקו אחת. היה זה משחקו הרשמי האחרון בליגה הסדירה. לאחר המשחק החליט לפרוש ולהתמקד בעסקיו. במהלך שהותו בארץ השתלב בשורות "ותיקי יפו" במסגרת ליגת הוותיקים. בין השנים 1972–1974 שיחק זוכר בנבחרת הנוער בכדורגל תחת דוד שווייצר.

ב-1992 שב לקולומביה. בשנותיו האחרונות נאבק במחלת סרטן הריאות, הלך לעולמו ב-2011 ונקבר בקאלי, קולומביה. היה נשוי לאורית והם היו הורים לבן ובת וסבים לנכדים. אלמנתו וילדיו שבו להתגורר בישראל.

## הישגים
;מכבי יפו
* סגנית אלופת ישראל: 1976/1977

## לקריאה נוספת
* ברוך פורמן, **היידה בי-היידה בו** - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

## קישורים חיצוניים

* 
* ישראל זכריה, רפי זוכר אינו שוכח, חוברת "פנדל", גיליון 49, 1 במרץ 1974, עמוד 5
* מכבי יפו זוכרת את רפי זוכר, באתר יוטיוב 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:מהגרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
שלום בבית

**שלום בבית** הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי עקיבא אשר יצא בתור סינגל ב-21 ביולי 2021 והוקדש לחיילי המילואים בצה"ל.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי עקיבא תורג'מן יחד עם הצמד "דולי ופן" אשר גם הפיקו את השיר. עם יציאת השיר ב-21 ביולי 2021 פרסם עקיבא פוסט באינסטגרם בו כתב:

ובסיומו כתב הקדשה:

## קבלה ביקורתית
הדס סיוון מאתר "סרוגים" כתבה על השיר כי הוא: "עוסק בנושא מאוד רלוונטי, עשיית שלום בין החלקים השונים שמרכיבים את החברה הישראלית". יוסי חרסונסקי כתב: "השיר כתוב כולו בגוף ראשון רבים כאילו מייצג מפלגת העם הלאומית השואפת לחיבור טוטאלי בין כל חלקי העם" אך הדגיש כי המציאות אותה מתאר עקיבא היא כמעט אוטופית ואינה משקפת את המציאות המפולגת בחברה הישראלית.

## וידאו קליפ
הוידאו-קליפ של השיר בוים על ידי יעקב אסרף והופק על ידי סולם יעקב, בעוד התסריט נכתב בידי מתן צור ויעקב אסרף. בקליפ נראים עקיבא תורג'מן, מאור מויאל, יהודה פריד וניר רובין כשהם מוצגים בתור מורה, קבלן בניין ואיש משרד כשהם נאלצים לעזוב זמנית את מקום עיסוקם ואת משפחותיהם בעקבות יציאה למילואים. בסוף הקליפ עורכים החיילים וניצבים נוספים קומזיץ בו מנגן להם עקיבא תורג'מן בגיטרה ושר.

בפוסט שפרסם הסביר עקיבא על תהליך הפקת הקליפ:

הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של עקיבא ביום יציאת השיר, 21 ביולי 2021, וזכה להצלחה רבה כשבתוך שלושה שבועות, ב-15 באוגוסט, צבר הקליפ מעל למיליון צפיות ונכון לאפריל 2023 צבר מעל ל-5 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא
### מצעדים שבועיים

### מצעדים שנתיים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על הצבא
קטגוריה:שירי עקיבא תורג'מן
ביני אשכנזי

**ביני** (**בנימין**) **אשכנזי** (נולד ב-14 בפברואר 1986) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש כתב פוליטי של אתר החדשות ישראל היום.

## ביוגרפיה
אשכנזי גדל בירושלים ולמד בישיבה התיכונית נעם, בישיבת ההסדר נתיבות ובישיבת מעלה גלבוע. בשירותו בצה"ל שימש כמש"ק הוראה בקורס "נתיב" במסגרת חיל החינוך והנוער. לאשכנזי תואר ראשון ושני מחקרי במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, והוא עורך דין שהתמחה במחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה.

את דרכו בעיתונות החל כשגוייס לשמש עורך דין בצוות ההקמה של תאגיד השידור הישראלי. לאחר מכן עבר לשמש כתב המשפט של העיתון TheMarker. תחקיר של אשכנזי שפורסם בעיתון עסק במינוי שופטים, ופרוטוקולים מדיוני הוועדה לבחירת שופטים שנחשפו בתחקיר העידו על מעורבותו של איתמר בן גביר בתהליך המינוי של שופטים. תחקיר נוסף של אשכנזי חשף כי פרקליטות המדינה הציעה לחבר הכנסת חיים כץ הסדר מותנה בתמורה לפרישה מהחיים הפוליטיים ומבלי שיושת עליו קלון. בשנת 2021 עבר למקור ראשון, שם חשף את תמלילי החקירה בפרשת "קריסת חניון הברזל" באתר של חברת דניה סיבוס והעלה תהיות לגבי החלטת הפרקליטות שלא להגיש כתבי אישום בפרשה. עוד חשף לאחר אסון הר מירון מסמכים פנימיים מהם עלה חשש שוועדת החמישה לא טיפלה כראוי בסוגיית סילוק הפולשים והמבנים המסוכנים והבלתי חוקיים שבהר מירון. בשנת 2022 עבר לאתר וואלה. תחקיר שלו עסק בהמשך האפליה של בנות ממוצא מזרחי בבית הספר בית יעקב "נווה בית שבע" בירושלים. עם תחילת העדויות בפרשת הצוללות חשף אשכנזי את תמלילי החקירה של שייקה ברקת, העד הראשון בתיק ומי שהוחלף על ידי מיקי גנור בתיווך בין המספנות למערכת הביטחון הישראלית. בשנת 2025 עבר לתפקיד כתב פוליטי בישראל היום.

אשכנזי לימד מגמת רדיו בבתי ספר וחט"בים, דוקטורנט למשפטים באוניברסיטת רייכמן, מרצה למשפטים ב ומלמד תקשורת. נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* ביני אשכנזי, באתר "וואלה"

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:סגל TheMarker
קטגוריה:בוגרי ישיבת מעלה גלבוע
קטגוריה:בוגרי ישיבות הסדר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
דימרקפרול

**דימרקפרול**, הנקראת גם **British anti-Lewisite** (BAL), היא תרופה המשמשת לטיפול בהרעלה חריפה על ידי ארסן, כספית, זהב ועופרת. התרופה יכולה לשמש גם עבור הרעלה של אנטימון, תליום או ביסמוט, אם כי העדויות לשימושים אלו אינן חזקות במיוחד. בגוף נוצרת כתרכובת מעגלית יציבה ולא רעילה המופרשת במרה ובשתן.

תופעות הלוואי השכיחות כוללות לחץ דם גבוה, כאבים במקום ההזרקה, הקאות וחום. ישנה קונטרה-אינדיקציה לאנשים עם אי ספיקת כבד (למעט צהבת פוסט-ארסנית) ולאנשים עם אלרגיה לבוטנים מכיוון שהיא מכילה שמן בוטנים. אין להשתמש בברזל, קדמיום או סלניום עקב היווצרות קומפלקסים רעילים. התרופה מוגדרת כתרופה טרטוגנית, שעלולה לגרום לנזק לעובר, ונמצאת בקטגוריה C בקטגוריית סיכון בהריון. בנוגע להנקה, לא ידוע האם היא מופרשת בחלב ולכן יש לנהוג בזהירות. דימרקפרול הוא כלאטור ופועל על ידי יצירת קשר הפיך עם מתכות כבדות. בעל ריח חריף מאוד. דימרקפרול נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

## היסטוריה
השם המקורי של דימרקפרול משקף את מקורותיו כתרכובת שפותחה בסתר על ידי ביוכימאים בריטיים באוניברסיטת אוקספורד במהלך מלחמת העולם השנייה כנוגד של Lewisite, נשק כימי המבוסס על ארסן. מכיוון שיכולות להיות לה השפעות שליליות חמורות, חוקרים ניסו גם לפתח אנלוגים פחות רעילים כגון succimer.

## שימושים קליניים
דימרקפרול משמש לאורך זמן ככלאטור מרכזי בטיפול בהרעלת עופרת או ארסן, ובנוסף משמש כלאנט לנחושת שאושר על ידי ה-FDA לטיפול במחלת וילסון, הפרעה גנטית שבה נחושת מצטברת בכבד וברקמות אחרות. דימרקפרול גם מראה יעילות כנגד הכשת נחש ומשמש כאנטגוניסט פוטנטי לפעילות של יון אבץ תלוי מטאלופרוטאזות בארס נחשים במבחנה.

## מנגנון פעולה
ארסן וכמה מתכות כבדות אחרות מעכבות אנזימים מטבוליים על ידי קישור לשייר תיול. דימרקפרול מתחרה עם יון המתכת על קישור לקבוצת התיול ומונע את קישורו. זוהי תרופה עם טווח טיפולי צר ולכן יכולה להיות רעילה ובעלת נטייה לרכז ארסן באיברים מסוימים. היות שהוא ניתן בהזרקה לשריר, ההזרקה עצמה עלולה להיות כואבת. נפרוטוקסיות ויתר לחץ דם הן תופעות לוואי חמורות שיכולות להופיע בשימוש בתרופה. יש להימנע משימוש בדימרקפרול בעת הרעלה מקדמיום, משום שהוא מעלה את ריכוז הקדמיום בכליות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
קטגוריה:הרעלה
קטגוריה:אנטידוטים
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
קוריאט

**קוריאט** הוא שם משפחה שמקורו בערים הספרדיות קוריאט או קוריה.

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
חד קרן (שיר)

"**חד קרן**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ב-19 בדצמבר 2022, על ידי חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר יצא לאור שנה לאחר צאת הסינגל האחרון של בוסקילה, "ממך וממני". במהלך 2022, הוציאה גרסת כיסוי ל"שמש" מאת חנן בן ארי.

השיר הגיע למקום השמיני במצעד של מדיה פורסט.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סהר חגי והופק על ידי יונתן דניאל ונתנאל "דידה" עבו (JD). את הסינגל הוציאה בוסקילה לכבוד 20 שנים מתחילת הקריירה שלה, בליווי אלבום חדש שאת שמו לא פרסמה. בסמוך ליציאתו, הודיעה כי היא תופיע במספר מקומות, כדוגמת: יהוד, תל אביב-יפו ומודיעין.

מספר כתבות התפרסמו אודות בן זוגה שנחשף בווידאו קליפ של "חד קרן".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-19 בדצמבר 2021, ביום יציאתו של "חד קרן" כסינגל.

נכון לדצמבר 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-130,000 אלף צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיה בוסקילה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על דמויות בדיוניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
כרמל צאיג

**כרמל צאיג** (נולדה ב-19 בדצמבר 1993) היא סטנדאפיסטית, קומיקסאית, תסריטאית תסכיתנית, כותבת ויוצרת תוכן ישראלית.

## ביוגרפיה
כרמל צאיג נולדה וגדלה בתל אביב-יפו, ולמדה בבית הספר לאמנויות ובתיכון עירוני ד'. אביה הוא איציק צאיג, לשעבר מנכ"ל אסם השקעות. צאיג היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב לתואר ראשון בספרות והיסטוריה כללית, וכעת (2025) לומדת לתואר שני במדעי הרוח.

ב-2016 החלה ליצור ולפרסם בפייסבוק קומיקס תחת השם "במקום להתאשפז" העוסק בחוויות החיים של נערות בעלות הפרעת אישיות גבולית. הקומיקס זכה להצלחה רבה ומונה עשרות אלפי עוקבים בפייסבוק. באותה שנה החלה לעשות סטנד-אפ. ב-2017 החלה להגיש פינה קומית סאטירית בתוכנית "היום שהיה" בערוץ 10, עד לסגירת הערוץ בשלהי 2018. ב-2019 התחילה לכתוב למגזין "בלייזר" כתבות בנושאי מין, מערכות יחסים ושימוש בסמים.

ב-2022 פרסמה רומן גרפי פרי עטה בשם "תודה אבא" תחת השם הכולל "במקום להתאשפז". באותה שנה החלה להגיש את הפודקאסט "זינוק לאתמול" ביחד עם איתי בן-שמחון בתאגיד השידור הישראלי, והחלה להופיע ברחבי הארץ עם הופעת סטנד-אפ מלאה בשם "מצחיקה אובייקטיבית".

ב-2024 החלה להגיש פודקאסט סאטירי בשם "אזהרת טריגר" עם אספיר איובוב. באותה השנה גם הפכה לפאנליסטית קבועה בתוכנית "צעקות עם גיא אדלר" בערוץ "רלוונט".

ב-2025 הצטרפה לצוות הכותבים של תוכנית המערכונים הסאטירית "מי זאת" בתאגיד השידור הציבורי. צאיג מעבירה סדנאות כתיבה עם הסופר והחוקר ערן הורוביץ.

## קישורים חיצוניים

* "במקום להתאשפז", הקומיקס של כרמל צאיג, פייסבוק
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטיות ישראליות
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
ארז קיטה

**ארז קיטה** (נולד ב-31 בדצמבר 1970) הוא מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לשעבר. שימש בין השנים 2017–2022 כמנכ"ל עמותת אור ירוק.

## ביוגרפיה
קיטה נולד בטירת הכרמל לזיוה ויחזקאל ילידי עיראק. שירת בצה"ל בחיל הים כלוחם בספינת טילים. שירת במילואים כיועץ ארגוני באוגדה 366.

לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד באוניברסיטת חיפה. הוא בעל תואר ראשון ושני בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, ובשנת 2021 אושרה עבודת הדוקטורט שהגיש בתחום הבטיחות בדרכים בהנחיית פרופ' גיל לוריא בחוג לשירותי אנוש בפקולטה לבריאות ורווחה באוניברסיטת חיפה. במסגרת הדוקטורט, בהנחיית פרופ' גיל לוריא, חקר קיטה את נושא היסחי דעת בנהיגה הנגרם כתוצאה משימוש בטלפון חכם. עבודת הדוקטורט משלבת מחקר כמותי ומחקר איכותני במסגרתו פיתח קיטה מודל להפחתת היסח דעת בנהיגה במהירות נמוכה, ומרחיב את תיאורית "Risk Homeostasis" בתחום הבטיחות בדרכים. בהמשך, פרסם שלושה מאמרים אקדמיים בכתבי עת מובילים בעולם בתחום הבטיחות בדרכים.

בשנת 1996 החל לעבוד כמנהל משאבי אנוש במועצה מקומית קריית טבעון, במסגרת תפקידו ניהל את אגף משאבי אנוש, מחלקת תרבות הדיור, פיקוח ודוברות. בנוסף הוביל את הליכי קבלת הסמכה לתו תקן iso.

בשנת 2005 מונה לראש מטה מנכ"ל במשרד הבינוי והשיכון תחת השרים יצחק הרצוג וזאב בוים. בעבודתו תכלל את עבודת המטה מול משרדי הממשל השונים, עבודה מול אגף התקציבים במשרד האוצר והחשב הכללי, הוציא לפועל תוכניות המשרד בנושא סיוע, בינוי ותכנון, קידום והובלת שיתופי פעולה עם חברות ממשלתיות וגופים פיננסיים.

בשנת 2009 מונה לסמנכ"ל עמותת אור ירוק ומנהל תחום חינוך וקהילה. בתפקיד זה ניהל את תחום החינוך, קהילה, התנדבות, פיתוח הדרכה וגיוס משאבים, כמו כן ניהל את שיתופי הפעולה של העמותה עם ראשויות מקומיות, משרדי ממשלה, המגזר העסקי והמגזר השלישי. בשנת 2017 נבחר על ידי הוועד המנהל של עמותת אור ירוק לתפקיד מנכ"ל העמותה, בתפקידו גיבש אסטרטגיה חדשה לארגון והפך אותו לראשונה לגוף בעל הכנסות עצמיות הפועלות כעסק חברתי.

ביוני 2022 נבחר על ידי ועדת האיתור בראשות יו"ר מועצת הרלב"ד אבי נאור לתפקיד מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, המינוי אושר על ידי שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי.
במהלך כהונתו הוביל החלטת ממשלה שאישרה את יעדי תוכנית החומש לבטיחות בדרכים שהגישה הרשות, וכן הושג תקציב ממשלתי למימון שלב הפיילוט של התוכנית על סך 80 מיליון שקלים, שייושם באשכול יישובי המפרץ.

קיטה הודיע לשרת התחבורה, מירי רגב כי יעזוב את תפקידו בסוף דצמבר 2023 ויתמנה לאחד מחברי המועצה של הרלב"ד.

במאי 2024 קיבל את "אות יקיר הפקולטה למדעי הרווחה והבריאות" של אוניברסיטת חיפה על "תרומתו הייחודית לחברת הישראלית ופועלו לקידום הרווחה הבריאות בישראל.

קיטה הוא חבר פורום העילית של בוגרי ובוגרות אוניברסיטת חיפה.

קיטה מתגורר בחיפה. הוא נשוי ליעל, פסיכולוגית קלינית מומחית, ואב לארבעה בנים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* [ראיון עם ד"ר ארז קיטה, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, 6 עם [עודד בן עמי]] באתר YouTube, 14.08.2022

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-עיראקי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי

**מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי** (באנגלית: **Albany-Schenectady-Troy Metropolitan Area**), המכונה גם **מחוז הבירה** (באנגלית: **Capital District**) הוא אזור מטרופולין שבמדינת ניו יורק אשר בארצות הברית שבמרכזו נמצאת בירת מדינת ניו יורק, העיר אולבני.

אזור המטרופולין הכיל מעל ל-870 אלף תושבים במפקד האוכלוסין של שנת 2010, מה שהפך אותו לאזור המטרופולין ה-58 בגודלו בארצות הברית נכון לאותה השנה. אזור המטרופולין משתרע על פני ארבעה מחוזות כאשר העיר המאוכלסת ביותר בתחום המטרופולין היא העיר אולבני.

אזור זה יושב לראשונה על ידי ההולנדים בתחילת המאה ה-17 ועבר לשליטת האנגלים בשנת 1664. אולבני היא עיר הבירה של מדינת ניו יורק משנת 1797 ואילך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו יורק
קטגוריה:ארצות הברית: אזורי מטרופולין
ספרות ארוטית

**ספרות ארוטית** כוללת סיפורים בדיוניים ואמיתיים ותיאורים של מערכות יחסים וזוגיות רומנטיות או מיניות, שמיועדים לעורר רגשות דומים אצל הקוראים. זה מנוגד לארוטיקה, המתמקדת באופן ספציפי יותר ברגשות מיניים. אלמנטים נפוצים נוספים הם סאטירה וביקורת חברתית. חלק גדול מהספרות האירוטית כוללת גם אמנות אירוטית, הממחישה את המתואר בסיפורים.

למרות שהספרות הארוטית תמיד הייתה שנוייה במחלוקת, תפוצתה לא נתפסה כבעיה מרכזית לפני מהפכת הדפוס. מהפכת הדפוס במאה ה-15 תרמה לכך ששוק הקוראים של הספרות הארוטית גדל באופן מהותי, וכמו גם לכך שהחלו להטיל מגבלות רבות יותר על הספרות הארוטית, כולל שימוש בצנזורה, ובהגבלות משפטיות של תכנים מסוימים שנחשבים בעיתיים במקומות מסוימים בעולם. בשל כך במקרים רבים חלק גדול מתהליך הייצור של הספרות הארוטית הפך עם השנים .

## ספרים בולטים
[260px|ממוזער|העמוד הראשון מתוך הספר "[ג'סטין" (1791)]]
### המאה ה-14
* דקאמרון (1353) מאת ג'ובאני בוקאצ'ו

### המאה ה-18 והמאה ה-19
* ג'סטין  (1791) מאת המרקיז דה סאד
* ונוס בפרווה (1870) מאת הסופר האוסטרי לאופולד פון זאכר-מאזוך

### המאה ה-20
* **ג'וזפין מונצנבאכר: זכרונות נערת רחוב וינאית**, (1906), מחבר אנונימי
* סיפור העין (1928) מאת ז'ורז' בטאיי
* חוג הסרטן (1934) מאת הנרי מילר
* לוליטה (1955) מאת ולדימיר נבוקוב

### המאה ה-21
* חמישים גוונים של אפור (2011) מאת אי. אל. ג'יימס

## ראו גם
* רומן ארוטי

## קישורים חיצוניים

ארוטית
קטגוריה:ארוטיקה
דאלאס אוסטין

**דאלאס ל. אוסטין** (באנגלית: **Dallas L. Austin**; נולד ב-29 בדצמבר 1970) הוא מוזיקאי, פזמונאי, מפיק מוזיקלי ומפיק קולנוע אמריקאי.

## ביוגרפיה וקריירה
במהלך ריאיון ב-2019 עם די ג'יי ולאד , דאלאס אוסטין פירט וציין אירועים שלא ידועים או לא אושרו בעבר, הקשורים בחייו ובקריירה שלו. אוסטין נולד בקולומבוס, ג'ורג'יה לאם חד-הורית שהייתה הבעלים של מסעדה הממוקמת בסמוך לביתם. הוא לא אהב לגור בקולומבוס בגלל תנאי החיים של המשפחה וההתמודדות שלהם עם קשיים כלכליים.

במהלך הקריירה שלו, עבד אוסטין עם אמנים בין-לאומיים כדוגמת: מדונה (*[[Bedtime Stories]]*), פינק ("Don't Let Me Get Me" ו-"Just like a Pill") וגוון סטפאני.

## חיים אישיים
לאוסטין יש שלושה ילדים, ביניהם בן, טרון אוסטין, שנולד ב-1997 לזמרת צ'ילי מ-TLC, ואחיינית, שאותה עזר לגדל לאחר מות אחיו, קלוד אוסטין, ב-1994.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ג'ורג'יה
קטגוריה:קולומבוס (ג'ורג'יה): אישים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
MitoMap

**MitoMap** הוא מסד נתונים עבור גנום מיטוכונדרי האנושי (mtDNA), המרכיב הראשון בגנום האנושי שרוצף באופן מלא. המאגר מכיל מידע על וריאציות ומוטציות של DNA מיטוכונדריאלי אנושי שדווחו בספרות, וכן מידע על mtDNA haplogroups, שהן קבוצות של אנשים שחולקים מוצא משותף על סמך ה-mtDNA שלהם. מאגר ה-MitoMap משמש כמשאב להבנת התפקוד של הגנום המיטוכונדריאלי ומסייע להבנת הבסיס הגנטי של מחלות מיטוכונדריה ולפיתוח בדיקות וטיפולים עבורם.

המאגר של MitoMap מחולק ל-5 חלקים:
* רצף ה-mtDNA הסטנדרטי.
* מאגר אלמנטים גנטיים פונקציונליים- מאגר המספק את המיקומים הגנומים של אותם אזורים פונקציוניאליים ב־mtDNA.
* מאגר מוטציות קליניות - מאגר המספק את מיקומי הנוקלאוטידים ומיקומי החלפות הבסיסים המקושרים למחלות.
* מאגר וריאציות באוכלוסייה.
* מאגר אינטראקציות בין גנים.

פרויקט לריצוף הגנום המיטוכונדריאלי נעשה בפעם הראשונה ב-2013 במהלך כנס NGBT בדלהי, הודו בין התאריכים 14–16 בנובמבר.
התוצאות פורסמו באינטרנט.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:גנטיקה
אשליית השקיפות

**אשליית השקיפות** (באנגלית: **Illusion of transparency**) היא הנטייה של האדם להגזים ביכולתו של האחר לקרוא את מצבו הפנימי. האשליה בולטת בדרך כלל אצל דוברים בפני קהל. היא עשויה להיות מוגברת על ידי אפקט הזרקור. ביטוי נוסף של אשליית השקיפות, המכונה לעיתים אשליית השקיפות של הצופה, היא הנטייה של האדם להעריך יתר על המידה עד כמה הוא מבין את מצבם הפנימי של אחרים.

במחקר של גילוביץ' ואח' הושיבו חמישה נבדקים במעגל, וכל אחד בתורו סיפר סיפור. אחד שיקר ויתר הארבעה אמרו אמת. כל אחד מהמשתתפים דוברי האמת התבקש לקבוע מי הוא השקרן, והשקרן התבקש להעריך את מספר המשתתפים שינחשו נכון שהוא זה ששיקר. בסיבוב הבא התחלף השקרן וכך נערכו חמישה סיבובים כשכל אחד מהמשתתפים סיפר בתורו סיפור שקרי. התוצאות הראו, שהשקרנים העריכו הערכת יתר את ההסתברות שיתגלו (48.8%) לעומת רמת גילוי הפועל שהייתה 25.6%, שאינה שונה מהניחוש האקראי של 25%. בשני שחזורים של המחקר, שנועדו לבחון הסברים חלופיים לממצאים, התקבלו תוצאות דומות.

חרדה ראשונית בדיבור בפני קהל עלולה לגרום ללחץ, משום שהדובר עשוי להרגיש "שקוף" למאזינים. תפיסה שגויה זו עלולה לגרום לדובר להתנהגות מפצה, דבר אשר יגרום לו להרגיש אפילו "שקוף" יותר לקהל, והלחץ יתגבר בלולאת משוב. מודעות לגבולות התפיסה של אחרים ו/או משוב סדיר ומיידי, ינטרלו את ההטיה. תחושת השקיפות תפחת, והביטחון של הדובר ביכולתו גובר.

## ראו גם
* מודעות עצמית תכונתית
* אפקט הזרקור

## הערות שוליים

2023 01
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
דה היט פקטורי

**דה היט פקטורי** (באנגלית: **The Hit Factory**) הוא אולפן הקלטות בעיר ניו יורק בבעלותו ובניהולו של טרוי גרמנו.

באולפני קונווי התארחו מגוון להקות, מפיקים, אמני מיקסינג ומוזיקאים, כמו סטיבי וונדר, פול סיימון, דייוויד בואי, Talking Heads, Hall & Oates, מיט לוף, פורינר, וילג' פיפל, פיטר גבריאל, הרולינג סטונז, ג'ון לנון, ברוס ספרינגסטין, U2, E Street Band, סינדי לאופר, בילי איידול, רוברט פאלמר, ג'ואן ג'ט, האיגלס, אריק קלפטון, קית' ריצ'רדס, מייקל ג'קסון, ניל יאנג, טינה טרנר, ראן די אם סי, בילי ג'ואל, מארק רונסון, מריה קארי, סלין דיון, ביונסה, TLC, מדונה, אן סינק, פרנק סינטרה, מרי ג'יי בלייג', לותר ואנדרוס, ג'נט ג'קסון, סיל, קולדפליי, פיט טאונסנד, ג'ורג' מרטין, אנדראה בוצ'לי, שאדיי, אליסון מויה, ג'רי גולדסמית', טראוויס סקוט, פוסט מאלון, קנדריק לאמאר, ליידי גאגא, אדל, פרנק אושן, קניה וסט, ג'ון לג'נד, ג'יי באלווין, ניקי מינאז', ליל עוזי ורט, קארדי בי, וינטון מרסליס, בון ג'ובי, מייקל בובלה, ג'סטין ביבר, דה ויקנד, ריהאנה, קייטי פרי, ליל ויין ובאדי גאי.

## אלבומים ידועים
בדה היט פקטורי הוקלטו מאות אלבומים, ביניהם כמה מהמצליחים ביותר בכל הזמנים:
* *[[Songs in the Key of Life]]* של סטיבי וונדר
* *[[Dangerously in Love]]* של ביונסה
* *[[Daydream (אלבום)|Daydream]]* של מריה קארי
* *[[Falling into You]]* של סלין דיון
* *[[The Bodyguard]]* של ויטני יוסטון
* *[[Unforgettable... with Love]]* של נטלי קול
* *[[The Velvet Rope]]* של ג'נט ג'קסון
* *[[Bedtime Stories]]* של מדונה
* *[[Back to Broadway]]* של ברברה סטרייסנד
* *[[Hollywood's Bleeding]]* של פוסט מאלון
* *[[Born This Way]]* של ליידי גאגא
* *[[21 (אלבום)|21]]* של אדל
* *[[Music (אלבום)|Music]]* של מדונה
* *[[Let's Talk About Love]]* של סלין דיון
* *[[Ray of Light]]* של מדונה
* *[[Bad]]* של מייקל ג'קסון
* *[[True Blue]]* של מדונה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אולפני הקלטות
פופ תזמורתי

**פופ תזמורתי** (באנגלית: **Orchestral pop**; המכונה לפעמים **אורק-פופ** בקיצור) הוא נגזרת של מוזיקת פופ שעובדה ובוצעה על ידי תזמורת סימפונית.

בשל היותו דומה ל**פופ סימפוני** וצ'אמבר פופ, יש המבלבלים ביניהם.

## היסטוריה
מקורותיה התרבותיים של הסוגה היא בארצות הברית והממלכה המאוחדת בשנות ה-60.

במאה ה-21, אמנים מעטים מוציאים מוזיקה המאופיינת בסוגה המוזיקלית הזו, כשהבולטת ביותר היא קבוצת-העל האנגלייה לאסט שאדו פאפטס, שהוקמה על ידי סולן להקת ארקטיק מאנקיז, אלכס טרנר ואמן הסולו מיילס קיין. נגזרת של הפופ התזמורתי היא האורק-פופ, שפותחה במהלך שנות ה-90.

## הערות שוליים

קטגוריה:סגנונות פופ
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
סאמר ג'ונדי

**סאמר ג'ונדי** (בערבית: **سامر الجندي**; נולד ב-27 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן פלסטיני המשחק בעמדת המגן השמאלי בא-נסר (בנגאזי) מליגת העל הלובית.

## קריירה
ג'ונדי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של הפועל אשדוד מליגה ג' במדיה שיחק שנתיים והיה שותף להעפלה של המועדון לליגה א' תוך שנתיים. בקיץ  חתם בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית עמה זכה באליפות בשנתו הראשונה במועדון.

ב-4 בפברואר 2024 חתם באל-אהלי (טריפולי) מליגת העל הלובית.

ב-8 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בניצחון 0-1 נגד .

נכלל בסגל נבחרת פלסטין לטורניר גביע אסיה 2023.

## תארים
; הפועל אשדוד
*ליגה ג': 
*ליגה ב': 

; הילאל אל-קודס
*ליגת העל הפלסטינית: 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:מגני כדורגל פלסטינים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הילאל אל-קודס
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-ח'ליל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוב
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1996
ניקולאי שירשוב

**ניקולאי שירשוב** (באוזבקית: **Nikolay Shirshov**;  22 ביוני 1974 – 28 בדצמבר 2021) היה כדורגלן אוזבקי ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירת מועדונים
שירשוב שיחק בקבוצות טרקטור טשקנט, פחטקור טשקנט, אורדבסי שימקנט, רוסטוב, סק"א רוסטוב, בטאיסק-2007, טאגאנרוג, MITOS נובוצ'רקסק ו-TPF.

## קריירה בינלאומית
ב-19 בנובמבר 1996 ערך שירשוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בהפסד 2–4 לנבחרת איחוד האמירויות הערביות במשחק ידידות. ב-25 במאי 1997 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–6 על נבחרת קמבודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998. הוא היה חלק מסגל נבחרת אוזבקיסטן לטורנירים גביע אסיה 1996, גביע אסיה 2000 וגביע אסיה 2004.

הוא ערך 64 הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע 13 שערים.

## מותו
ב-28 בדצמבר 2021 מת שירשוב בגיל 47.

## תארים
;פחטקור טשקנט
* אליפות אוזבקיסטן (2): 1992, 1998
* הגביע האוזבקי (2): 1993, 1997

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוזבקים
קטגוריה:מגני כדורגל אוזבקים
קטגוריה:כדורגלני פחטקור טשקנט
קטגוריה:כדורגלני אורדבסי
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוזבקיסטן
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:אוזבקים שנולדו ב-1974
קטגוריה:נפטרים ב-2021
קונסוננס ודיסוננס

במוזיקה, **קוֹנְסוֹנַנְס ודִיסוֹנַנְס** הם סיווגים של צלילים בו-זמניים או עוקבים. קונסוננס הוא הרמוניה שהצלילים שמרכיבים אותה משלימים זה את זה ומגבירים את התהודה זה של זה. דיסוננס הוא הרמוניה שבה הצלילים מתנגשים זה עם זה ויוצרים אינטראקציות אקוסטיות מורכבות יותר. הגדרה פשטנית יותר למונחים היא שהרמוניות ומרווחים קונסוננטיים הם נעימים לאוזן ואילו הרמוניות ומרווחים דיסוננטיים אינם נעימים לאוזן. ניתן גם לחשוב על הדיסוננס והקונסוננס במונחים של יציבות: הרמוניות דיסוננטיות נחשבות לעיתים כ"לא יציבות" וכשואפות "להיפתר" על ידי מרווחים קונסוננטיים (למשל, כאשר נשמע אקורד דיסוננטי נרגיש צורך לשמוע אחריו אקורד קונסוננטי שיפתור לנו את ההרגשה הלא נעימה שמעורר הדיסוננס), אם כי ישנה הכרה רחבה שהדבר תלוי גם בהיכרות ובמומחיות מוזיקלית. עם כל זאת, אין לטעות ולחשוב כי דיסוננס הוא אינו דבר רצוי; יצירה שתכתב כולה באקורדים קונסוננטיים, למשל, אולי תשמע נעימה לאוזן אך היא תשעמם את המאזין שכן לא תהיה בה שום "אי יציבות" שדרושה פתרון (דומה הדבר ליצירה ספרותית ללא כל סיבוך עלילתי).

המלודיה של יצירה מסוימת, לרוב מאורגנת כדי לתקשר עם הרמוניות משתנות (מעברי אקורדים) שמלוות אותה, ושבנויות על קונסוננס ודיסוננס. המיומנות של כתיבת מלודיה תלויה באופן מוחלט ביכולת לבחור תווים בהתאם (או, במכוון, שלא בהתאם) להרמוניות שלהם, תוך כדי שמירה על צורה מלודית מוגדרת (או לא מוגדרת באופן מכוון).

המונחים יוצרים דיכוטומיה מבנית שבה הם מגדירים זה את זה בהדרה הדדית: קונסוננס הוא מה שאינו דיסוננטי, ודיסוננס הוא מה שאינו קונסוננטי. עם זאת, בחינה מדוקדקת יותר מראה שההבחנה יוצרת הדרגה, מהקונסוננטי ביותר לדיסוננטי ביותר. בשיח סתמי, כפי שהדגיש המלחין והתאורטיקן הגרמני פאול הינדמית: "שני המושגים מעולם לא הוסברו במלואם, ובמשך אלף שנים ההגדרות השתנו". המונח סוננס (sonance) הוצע להקיף או להתייחס באופן לא מחייב למונחים קונסוננס ודיסוננס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה של המוזיקה
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
נסיכות ליין

**נסיכות ליין** (בגרמנית: **Fürstentum Leyen**) הייתה מדינה גרמנית נפוליאונית שהתקיימה בין השנים 1806–1814 בהוהנגרולדסק, במערבה של באדן-וירטמברג המודרנית.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|מפה הממחישה את צמיחתה של [הדוכסות הגדולה של באדן, עם נסיכות ליין באפור, באמצע שמאל]]
בית ליין רכש מחוזות רבים במערב גרמניה, ובסופו של דבר אלה עברו בירושה על ידי שורת הרוזנים ליין באדנדורף . בשנת 1797, צרפת ניצחה את האימפריה הרומית הקדושה וכל האדמות ממערב לנהר הריין אבדו. לאחר תבוסתה של אוסטריה בדצמבר 1805, רוב מדינות הנסיכות הגרמניות הקטנות יותר נמסרו למדינות הגדולות, למעט ליין, בגלל שהרוזן השליט היה אחיינו של הארכי-קנצלר קרל תאודור פון דאלברג, משתף פעולה קרוב של נפוליאון.

בשנת 1806, הרוזן פיליפ פרנץ מאדנדורף הועלה לדרגת נסיך, ואדמותיו שונו ל'נסיכות ליין'. השטח יצר מובלעת מוקפת בבאדן. הנסיך פיליפ פרנץ, כמו חברים רבים אחרים בקונפדרציה של הריין הפך במידה רבה לבובה צרפתית, ולכן בעקבות תבוסתו של נפוליאון בקרב לייפציג ב-1813, קונגרס וינה בחר לפרק את נסיכותו ולתת אותה לאוסטריה. בשנת 1819, אוסטריה מסרה אותה לבאדן.

## נסיך ליין
* פיליפ פרנץ (1806–1814), בעבר רוזן אדנדורף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינות הקונפדרציה של הריין
קטגוריה:באדן-וירטמברג: מדינות וטריטוריות לשעבר
נסיכות ברכטסגאדן

**נסיכות ברכטסגאדן** או **נסיכות-פרובוסט ברכטסגאדן** (בגרמנית: **(Fürst-) Propstei Berchtesgaden**) הייתה נסיכות שלהאימפריה הרומית הקדושה, שהוחזקה על ידי מועצה של Canons Regular בראשות נסיך-פרובוסט.

## גאוגרפיה
השטח כלל את אזור ברכטסגאדן האלפיני, כלומר הקהילות המודרניות של ברכטסגאדן, בישופשויזן, מרקטשלנברג, רמסו ושונאו אם קוניגסי, הממוקמות במדינת בוואריה הגרמנית של היום, כמו גם מספר אחוזות רחוקות יותר.
ימין|ממוזער|העיירות ברכטסגאדן ו-ווצמן
מיקומו של המנזר היה חשוב מבחינה אסטרטגית. ראשית, הוא נמצא באזור שיש בו מרבצי מלח יקרי ערך, והוא היה ממוקם בצורה כזו שהוא היה מסוגל לשמש כמדינת חיץ בין שכנותיה הגדולות בהרבה, דוכסות בוואריה וארכיבישופות זלצבורג, ולנצל את המצב לטובתו. שנית, עמק ברכטסגאדן תחום כמעט כולו בהרים גבוהים, למעט נקודת גישה אחת לצפון, ולכן הוא כמעט בלתי חדיר.

## היסטוריה
מנזר ברכטסגאדן, המוקדש לפטרוס הקדוש וליוחנן המטביל, נוסד בשנת 1102 בתוך דוכסות הגזע הבווארית כקהילה של קנונים אוגוסטינים על ידי הרוזן ברנגר מזולצבאך בהוראת אמו, הרוזנת אירמגארד.

לאור הנסיבות הגאו-פוליטיות החיוביות, הפרובוסטים התקשו מעט לבסס את העצמאות הטריטוריאלית של המנזר, שהפך למנזר אימפריאלי ב-1194. בשנת 1380 השיגו הפרובוסטים מעמד של *רייכספורסט* כנסייתית ומשנת 1559 ערכו הצבעה ישירה באספת הרייכסטאג כ"נסיך-פרובוסטים", דרגה כמעט שווה לזו של נסיך-בישוף. התואר היה אחד משניים בלבד באימפריה: התואר היחיד השני היה במנזר הקיסרי אלוואנגן השוואבי.
ימין|ממוזער|כנסיית מנזר וארמון ויטלסבאך
תפקידו של הנסיך-פרובוסט התקיים לעיתים קרובות בשילוב עם תפקידים כנסייתיים גבוהים אחרים, והפרובוסטים התגוררו לעיתים קרובות במקומות אחרים. מ-1594 עד 1723, התואר והשטחים הוחזקו על ידי בית ויטלסבאך, מ-1612 באיחוד אישי על ידי הנסיכים-ארכיבישופים של קלן, שבני דודיהם שלטו על הדוכסות הבווארית השכנה. הקמצנות המתמדת של הארכיבישופים של זלצבורג הובילה להתנגשויות נשק ב-1611, כאשר חייליו של וולף דיטריך רייטנאו כבשו את ברכטסגאדן אך נהדפו על ידי כוחותיו של מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה.

ב-1802/1803 חולנה הנסיכות ושטחיה נמסרו תחילה לנסיכות הבוחר מזלצבורג, שעל פי חוזה פרסבורג ב-1805 נפל בידי האימפריה האוסטרית, ולבסוף ב-1810 לממלכת בוואריה החדשה שהוקמה. מבני הנזירים שימשו זמן מה כצריף, אך בשנת 1818 הוגדר המנזר כמעון מלכותי של בני הזוג וויטלסבאך, שהשתמשו בו כארמון קיץ.

לאחר סיום המלוכה הבווארית, הבניינים מנוהלים מאז 1923 על ידי קרן הפיצויים של Wittelsbach ("Wittelsbacher Ausgleichsfonds"). חלק מהחדרים פתוחים לציבור, בעוד שחלקים אחרים של הבניין עדיין משמשים את בית ויטלסבאך. הכנסייה הנזירית משמשת כיום ככנסיית הקהילה של ברכטסגאדן.

## קישורים חיצוניים

ברכטסגאדן