open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חלאס

**חלאס** (בערבית: **خلص**) היא להקת אוריינטל מטאל ערבית-ישראלית. הלהקה התפתחה בסצנה החדשה של המוזיקה הערבית והאוריינטלית שכעת צוברת תאוצה במזרח התיכון.
הלהקה משלבת מקצבים ערביים ושירה בערבית יחד עם ריפים אגרסיביים מהמטאל.

חלאס סופגת השפעה מלהקות שונות מעולם הרוק והמטאל, כמו AC/DC, סיסטם אוף אה דאון, בלאק סבאת' וכו', ומכוכבי העולם הערבי: אום כולתום, אסמהאן ומוחמד עבד אל-והאב.

## ביוגרפיה

בשנת 2004 חלאס הוציאו את האלבום המקוצר הראשון שלהם, בשם "Ma Adesh Feeha" (בתרגום: נמאס לנו). האלבום הפך ללהיט במספר תחנות רדיו מקומיות ובמגזיני מוזיקה שונים.

עם השנים, הלהקה גיבשה סביבה מעריצים ממדינות שונות בעולם, שהתרחב עם יציאת הלהקה לסיבוב הופעות בספרד, איטליה ובוסניה והרצגובינה.

החל משנת 2012 החלה הלהקה להרחיב את השימוש בכלים ערביים מסורתיים, החליפה את הסולן שלה וצירפה ללהקה רקדן "סופי".

האלבום הבא של הלהקה, שלו קדם דמו באותו השם, ייקרא "Khalas – Arabic Rock Orchestra".
בשנת 2013 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות משותף עם להקת אורפנד לנד הישראלית, שנפתח בהופעה משותפת בתל אביב.

## דיסקוגרפיה

;אלבומים
* *Ma Adesh Feeha* 2004

;מיני-אלבומים ודמואים
* *Khalas – Arabic Rock Orchestra* 2012

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:להקות מטאל ישראליות
לווייתן (ז'וליאן גרין)

**לויתן** (בצרפתית: **Leviathan**) הוא רומן מאת ז'וליאן גרין אשר יצא לאור בשנת 1929. הספר מתאר את חוסר הישע של בני האדם, כאשר נכנעים הם לייצרם. המצב שבו הגורל רודה בבני האדם מתואר כשווה ערך למצב בו המפלצת הקדמונית לווייתן שולטת.

## עלילה
הספר מתמקד במר גרה, אדם מן השורה אשר העתיק את מגוריו מפריז לעיר שדה קטנה בצרפת ביחד עם אשתו בשל בעיות כלכליות. יחסי בני הזוג קרים וחסרי תשוקה. גרה משתעמם מחייו חסרי הריגוש, וחושק באהבה אמיתית.

למחייתו, גרה מעניק שעורים פרטיים לבן משפחת גרוז'רוז', משפחה בורגנית מקומית. הוא נוהג לאכול בבית האוכל של מרת לון, אשר מנהלת את המקום ביד קשה ובאופן שמרני. בת חסותה של לון, אנז'ל, מעניקה שירותי מין ללקוחות המסעדה. גרה מתאהב בה ומפתח אליה אובססיה.

מאוחר יותר, כשמגלה גרה שהיא שכבה עם כל גברי העיירה, הוא מחליט להרגה. הוא נתקל בה ותוקף אותה, משחית את פניה. בדרכו הביתה הוא פוגש באיש זקן ומחסל גם אותו. לאחר מסע הרצח נמלט גרה מהעיירה והספר מתמקד באנז'ל.

אנז'ל הסתכסכה עם מרת לון, בעקבות ניסיונה להרחיק ילדה מקומית בשם פרננד ממקצוע הזנות. לאחר שפניה הושחתו גברי העיירה לא מעוניינים בה עוד, ולון החליפה אותה בפרננד. גברת גרוז'רוז' משתעממת מחייה הבורגנים ומבעלה המריר, וקובעת פגישה עם גרה, איתו היא מקווה שתנהל רומן.

גרה חוזר לעיירה בחשאי ופוגש את אנז'ל. הוא מציע לה לברוח ביחד אתו, אומר לה שהוא ישיג את הכסף ממרת גרוז'ורז'. היא מסכימה. מאוחר יותר מגיע גרה לבית בני הזוג גרוז'ורז', הגברת מחביאה אותו כאשר כל דיירי ביתה נרדמו. בבוקר מרת גרוז'ורז' מתאכזבת לגלות שגרה הגיע העירה בשביל אנז'ל ולא בשבילה, ומבינה שהיא אוהבת אותו אך הוא אינו מחזיר לה אהבה.

גברת גרוז'ורז מחליטה להעביר הודעה דרך פרננד לאנז'ל ובה כתוב שגרה נמצא בביתה ושתקרא למשטרה. כשפרננד הגיעה לבית מרת לון, קראה מרת לון את המכתב והחליטה לצאת ולקרוא למשטרה, בתגובה אמרה אנז'ל לפרננד לצעוק לגרה שיברח. במקביל הגברת נכנסת אל חדרו של גרה ושואלת אותו אם הוא חושב שאנז'ל אוהבת אותו. במהלך הוויכוח ביניהם המשטרה פורצת לבית.

בסוף הסיפור, מסופר שאנז'ל נדרסה למותה, בעוד שסיום אירועי ההתרחשות הקודמת אינם ידועים.

## עיבוד קולנועי
בשנת 1962 עובד בצרפת הספר לסרט קולנוע בבימוי לאונאר קז'ל (Léonard Keigel). בסרט כיכבו לואי ז'ורדאן בתפקיד גרה, מארי לאפורה בתפקיד אנז'ל, מדלן רובינסון (Madeleine Robinson) בתפקיד מרת לון, לילי פאלמר (Lilli Palmer) בתפקיד גברת גרוז'רוז' ונטלי נרבל (Nathalie Nerval) בתפקיד אשתו של גרה. בארצות הברית התפרסם הסרט תחת השם "מסע אפל" (Dark Journey) ובאיטליה תחת השם "ליל החטא" (La notte del peccato).

## תרגום לעברית
בשנת 1968 תורגם הספר מצרפתית על ידי בבה ינאי ויצא בהוצאת עם עובד, בסדרת ספריה לעם. אדיר כהן שיבח את תרגומה של ינאי, הוא כתב שהוא קריא ובהיר ועוד הוסיף כי "[התרגום] מצליח להטעימנו מכוח מבעו המקורי של יוצר סיפור זה". האיור על העטיפה מעשה ידי שלמה ויתקין.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
סירל פולס

**סירל פולס** (באנגלית: **Cyril Falls**; 2 במרץ 1888 - 23 באפריל 1971) היה היסטוריון צבאי בריטי. נודע לקורא העברי בעיקר בזכות תרגום ספרו "מלחמת העולם הראשונה" לעברית.

## ביוגרפיה
פולס שירת בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת קפטן. בשירותו הוצב במטה הדיוויזיה ה-36 (אלסטר) וה-62 (מערב רידינג). עוטר בעיטור צרפתי זוטר בשם "צלב המלחמה" (Croix de Guerre) על שירותו במלחמה.

לאחר המלחמה כתב מספר כרכים בספר הרשמי הבריטי אודות תולדות המלחמה הגדולה (השם שבו כינו את מלחמת העולם הראשונה לפני שפרצה השנייה). בהמשך כתב ספרים נוספים בהיסטוריה צבאית. היה פרופסור להיסטוריה צבאית באוניברסיטת אוקספורד בין השנים 1946 ל-1953.

מלבד ספרו תורגמו לעברית גם כמה מאמרים שכתב.

## ספריו

* *The History of the 36th (Ulster) Division* (1921) (Reprinted 1998 )
* *Military Operations - Egypt and Palestine Vol I. From the outbreak of war with Germany to June 1917* (with Sir George MacMunn) (London, 1928) (גרסה רשמית)
* *Military Operations - Egypt and Palestine: Vol II. From June 1917 to the end of the War* (London, 1928) (גרסה רשמית)
* *War Books* (1930)
* *Military Operations - Macedonia: Vol I. From the Outbreak of War to the Spring of 1917* (London, 1933) (גרסה רשמית)
* *Military Operations - Macedonia: Vol II. From the Spring of 1917 to the end of the war* (London, 1933) (גרסה רשמית)
* *Marshal Foch* (London, 1939)
* *Military Operations - France and Belgium,1917: Vol I, The German Retreat to the Hindenburg Line and the Battles of Arras* (London, 1940) (גרסה רשמית)
* *Military Operations, France and Belgium, 1917: Vol II, The German Retreat to the Hindenburg Line and the Battles of Arras* Cyril Falls, Cyril Bentham Falls, Archibald Frank Becke, James E. Edmonds. (London, 1940) Macmillan reprinted 1992 
* *The Nature of Modern Warfare* (1941)
* *The Second World War : a short history* (1948)
* *Elizabeth's Irish Wars* (1950) 
* *A Hundred Years of War* (1953)
* *The Great War* (1961)  - הספר תורגם לעברית בשם "מלחמת העולם הראשונה" בהוצאת מערכות בשנת 1981
* *The Art of War: from the Age of Napoleon to the Present Day* (1961)
* *Armageddon, 1918* (1964) 
* *Caporetto 1917* (1966)
* *Great Military Battles* (עורך) (1971) 
* *The Birth of Ulster* (1973) 
* *Rudyard Kipling: A Critical Study* (London, ?)



## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1888
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1971
גאל

250px|שמאל|ממוזער|צ'יף גאל
[ממוזער|250px|גאל בתצלום שצילם '''דוד פ. בארי''' ב'''פורט בופורד''', [דקוטה הצפונית בשנת 1881]]

**גאל** (בשפת הלקוטה, "**Phizí**", כלומר "כיס מרה") היה מנהיג צבאי בשבט ההאנקפאפה (תת שבט של שבט הלקוטה) במערכה נגד ארצות הברית. ידוע בשל פיקודו בקרב ליטל ביגהורן.

## שנים מוקדמות
גאל נולד באזור דקוטה הדרומית של היום בשנת 1840. מסופר עליו שקיבל את כינויו (כיס מרה) לאחר שאכל איבר זה של חיה ששכנו צד. הוא גדל להיות אדם גדל ממדים עם משקל של כ-160 ק"ג. הוא זוהה כלוחם מעולה בשנות העשרה המאוחרות שלו. בשנות העשרים שלו הוא כבר היה מפקד קרבי. במהלך קרבותיו עם צבא ארצות הברית הוא שירת מספר פעמים עם המנהיג האינדיאני פר רובץ, כולל בקרב ליטל ביגהורן ב-1876.

## קרב ליטל ביגהורן
מאז שנות השמונים המוקדמות ארכאולוגים רבים חקרו את שדה הקרב בליטל ביגהורן אחרי שריפת עשב גדולה. מחקרים אלו בנוסף לעדויות רבות של אינדיאנים שהשתתפו בקרב הובילו את החוקרים למסקנה שחלקו של גאל בהחלטות הטקטיות, שהביאו לניצחון המשמעותי של האינדיאנים, גדול משייחסו לו תחילה.

בהתקפה הראשונית של הכוח של מרכוס רינו על חלקו הדרומי של מחנה האינדיאנים נהרגו שתי נשותיו של גאל ומספר ילדים. גאל תיאר זאת במשפט "באותו יום ליבי דאב". בחלקו הראשון של הקרב הדפו האינדיאנים את התקפתו של מרכוס רינו בחלק הדרומי. גאל היה אחד הבודדים שהניח שהטקטיקה של המפקד האמריקאי ג'ורג' קסטר כוללת תקיפה משני כיוונים ולכן הבין שזיהוי הזרוע השנייה של המתקפה חיונית ליכולת האינדיאנים להגן על עצמם.

גאל חצה את הנהר בכיוון צפון מזרח וזיהה את סיירו של קסטר, מיץ' בוייר, חוזר אל קסטר מנקודת תצפית על המחנה האינדיאני. לאחר שזיהה את מיקום הכוח העיקרי קסטר, גאל ניתח בהצלחה את כוונתו של קסטר לצלוח עם הכוח את הנהר ולתקוף את המחנה האינדיאני מצידו הצפוני. גאל דהר חזרה למחנה שם הוא ארגן יחד עם סוס משוגע לוחמים משבט הסו והשאיין והובילם לצד הצפוני של המחנה להדוף את התקפתו הצפויה של קסטר.

## שנים מאוחרות
בסוף שנת 1876 חלק גדול משבט ההאנקפאפא חצו את הגבול לקנדה שם הם נאבקו לשרוד בשנים הבאות. בשל חילוקי דעות עם פר רובץ, גאל חצה עם שבטו חזרה לארצות הברית ב-1880 ונכנע לממשל. במאי 1881 הם הועלו על אוניות קיטור ונשלחו לשמורת האינדיאנים 'Standing Rock' (סלע זקוף). במפקד האוכלוסין המלא הראשון שנעשה בשמורה נרשם כי שבטו של גאל מונה 52 משפחות עם סה"כ של 230 בני אדם.
הוא הפך לחוואי ועודד את אנשיו להתרגל לחיים בשמורה ובנוסף הוא הפך למטיף נוצרי. הוא שירת כשופט בבית הדין לענייני האינדיאנים של השמורה. הוא התחבר גם כן עם פקיד הממשל האחראי על האינדיאנים ג'יימס מק'ללין.

גאל נפטר ב-5 בדצמבר 1894 ונקבר בבית הקברות האנגליקני של דקוטה הדרומית סיינט אליזבת'.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:מלחמות האינדיאנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1894
היינריך בינטינג

שמאל|ממוזער|250px|מפת בינטינג של אירופה
[שמאל|ממוזער|250px|[מפת בינטינג|מפת העולם בצורת תלתן]]
**היינריך בִּינטינג** (בגרמנית: **Heinrich Bünting**; 1545–1606) היה כומר, תאולוג וקרטוגרף פרוטסטנטי גרמני אשר נודע במפות שצייר, ובספרו "מסע דרך ספרי הקודש" (*Itinerarium Sacrae Scripturae*) המכיל מפות תחריטי עץ אשר יצא לאור בשנת 1581.

## קורות חיים
בינטינג נולד בהנובר שבגרמניה בשנת 1545 ולמד תאולוגיה באוניברסיטת ויטנברג. סיים את לימודיו בשנת 1569 והחל לעבוד ככומר בלמגו. בשנת 1575 עבר לגרונאו שעל הליין וב-1591 עבר לגוסלר. בשנת 1600 פוטר מתפקידו בשל מחלוקות תאולוגיות, ושב להתגורר בהנובר.

בספרו, שפורסם במגדבורג בשנת 1581 מופיעות מפות של ארץ הקודש ובהם מפת ירושלים בצורת תלתן הידועה, וכן מפה של אירופה בדמות אישה הלובשת גלימה ועונדת כתר, ומפה של אסיה בדמות פגסוס הסוס המכונף.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו של בינטינג
* מפת יציאת בני ישראל ממצרים, 1585, היינריך בינטינג, משאב הוראה מאתר החינוך של הספרייה הלאומית
* קורות חייו של בינטינג, אוסף ערן לאור, באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:קרטוגרפים גרמנים
קטגוריה:גרמנית
קטגוריה:אנשי דת גרמנים לותרנים
קטגוריה:ילידי 1545
קטגוריה:נפטרים ב-1606
מפת בינטינג

[ממוזער|250x250 פיקסלים|מפת העולם בצורת [תלתן (אוסף המפות על שם ערן לאור)]]
**מפת בינטינג** (בגרמנית: **Bünting**), שמכונה פעמים רבות "מפת התלתן", היא מפת עולם שצוירה על ידי הכומר, התאולוג והקרטוגרף הפרוטסטנט "מסע דרך ספרי הקודש" (*Itinerarium Sacrae Scripturae*) בשנת 1581. המפה זכתה לפופולריות רבה ולגרסאות רבות. עותק מקורי אחד שלה שמור בספרייה הלאומית בירושלים, באוסף המפות על שם ערן לאור.

## תיאור המפה
המפה היא מפה פיגורטיבית, המתארת את העולם בדמות עלה תלתן, שעליו מייצגים את שלוש היבשות: אסיה, אירופה, ואפריקה, ובמרכזן ירושלים. התלתן הוא חלק מסמלה של העיר הגרמנית הנובר, שבה נולד בינטינג, שגם ציין זאת בראש המפה ( בגרמנית, בכתב גותי): "העולם כולו בצורת עלה תלתן, שהוא סמלה של העיר הנובר, מולדתי האהובה".

בראש המפה מופיעים איים המסמלים את אנגליה ודנמרק (כנראה הכוונה לסקנדינביה) למול חופי צרפת, ובקצה השמאלי התחתון של המפה מצויה יבשת אמריקה, עם הכיתוב: "אמריקה - העולם החדש". קיומה של יבשת אמריקה נודע לאירופים קרוב למאה שנים לפני יצירת המפה, אך גודלה וצורתה לא היו ידועים והבלטתה הייתה פוגעת בסמליות של הצבת ירושלים במרכז העולם. בשטח הים של המפה מצוירים ספינה, בן ובת ים ומפלצות ימיות.

ביבשת אירופה מופיעים שמות רבים של ארצות, אך מצוירת עיר אחת  בלבד - רומא, והיא הגדולה ביותר במפה מלבד ירושלים. באסיה מצוירות ערים רבות ובהן דמשק, ובאפריקה שלוש ערים ובהן אלכסנדריה.

בהתאם להתפתחות טכנולוגית הדפוס בעת פרסום הספר, המפה הודפסה ללא צבעים. רוכשים בעלי אמצעים הזמינו צביעה ביד של המפות והתמונות שבספר, ומספר קטן מתוך עותקי הספר ששרדו עד היום כוללים מפות צבועות. העותק שבאוסף לאור הוא אחד האיכותיים שבהם. לרוב המפות הצבועות מאפיינים דומים, ונראה שהושפעו אלו מאלו: לכל יבשת צבע שונה - אירופה באדום (או ורוד), אסיה (ואמריקה) בירוק ואפריקה בצהוב. בין אפריקה ואסיה מצוי הים האדום הצבוע אף הוא לרוב באדום ולא בכחול. 

גודל המפה 38 על 30 ס"מ.

דגם פסיפס של המפה מותקן על גדר כיכר ספרא, היא כיכר עיריית ירושלים. הדגם נוצר על ידי האמן ארמאן דריאן והוקדש לכבודו של  עזריאל זליג הויזדורף, חלוץ ופילנתרופ ירושלמי במאה ה-19, על ידי הקרן החדשה לירושלים לטובת תושביה. דגם נוסף של המפה מצויר על הרצפה שמתחת לפסל גלובוס המתכת בפארק טדי בירושלים.

## לקריאה נוספת
* ריכב רובין, **ירושלים במפות ובמראות: מן התקופה הביזנטית ועד המאה הי"ט**, נהר הוצאה לאור וכנרת בית הוצאה לאור, 1987.

## קישורים חיצוניים

* מפת בונטינג, אוסף ערן לאור, באתר הספרייה הלאומית
* מפת בינטינג בתערוכת הקבע, באתר הספרייה הלאומית, יוני 2024
* מידע על  מפת התלתן או מפת  בונטינג, 1585. משאב הוראה מאתר החינוך של הספרייה הלאומית
* 
* גרסאות שונות של מפת התלתן, ששמורות בספריות שונות בעולם.

קטגוריה:מפות ירושלים
קטגוריה:פריטים באוסף הספרייה הלאומית
קטגוריה:יצירות המאה ה-16
מפת נולין

שמאל|ממוזער|300px|מפת נולין
**מפת נולין** היא מפה היסטורית של ארץ ישראל והעיר ירושלים שצוירה על ידי הקרטוגרף והגאוגרף הצרפתי ז'אן-בטיסט נולין.

המפה מצויה כיום באוסף המפות ע"ש ערן לאור שבספרייה הלאומית בירושלים.

## תיאור המפה
המפה מורכבת מארבעה גיליונות, כאשר במרכז המפה ניתן לראות את מרכז ארץ ישראל. בקצה השמאלי העליון של המפה ניתן לראות את הים התיכון ובימין המפה את ים המלח. בצד ימין של המפה איורים של אתרים, ובחלקה הימני התחתון של המפה מצויה מפה קטנה של העיר העתיקה של ירושלים בה ניתן לראות את רחובות העיר העתיקה ואת הר הבית.

המפה יצאה לאור בשנת 1700.

גודלה של המפה 97.8 ס"מ על 125 ס"מ.

## לקריאה נוספת
* ריכב רובין, **ירושלים במפות ובמראות, מן התקופה הביזנטית ועד המאה הי"ט**, נהר הוצאה לאור וכנרת בית הוצאה לאור, 1987

## קישורים חיצוניים
* המפה באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:מפות ירושלים
קטגוריה:פריטים באוסף הספרייה הלאומית
דון מארי

**דונלד פטריק "דון" מארי** (באנגלית: ** Donald Patrick "Don" Murray**; 31 ביולי 1929 – 2 בפברואר 2024) היה שחקן קולנוע אמריקאי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1956 על תפקידו בסרט "תחנת אוטובוס".

## ביוגרפיה
מארי נולד בהוליווד, בנם היחיד של אתל מארי, אמנית "שיגיונות זיגפלד" ודניס אלויסיוס שהיה מורה לריקוד בברודוויי. הוא למד משחק ב"האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה" ומספר שנים לאחר מכן ערך את ההופעה הבימתית הראשונה שלו בברודוויי במחזה "השושנה המקועקעת".

הופעתו הקולנועית הראשונה של מארי בדרמה של ג'ושוע לוגאן "תחנת אוטובוס" הייתה מוצלחת למדי. בסרט הוא הופיע בתור הקאובוי הנאיבי לצידה של הכוכבת מרילין מונרו והיה מועמד על תפקידו בסרט לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן הופיע בדרמות "כובע מלא גשם" של פרד זינמן בתפקיד החייל ג'וני פופ שחוזר משירותו בקוריאה ו"מסיבת הרווקים" של דלברט מאן בתפקיד מנהל החשבונות צ'ארלי סמסון.

ב-1962 שיחק מארי בדרמה הפוליטית של אוטו פרמינגר "עצה והסכמה" בתור הסנטור בריגהאם אנדרסון. ב-1972 הופיע בסרט הפעולה-מדע בדיוני של ג'יי. לי תומפסון "כיבוש כוכב הקופים" בתפקיד המושל בריק. ב-1981 שיחק מארי בדרמה של פרנקו זפירלי "אהבת בוסר" בתפקיד יו, אביה של הצעירה ג'ייד באטרפילד (ברוק שילדס).
ב-1986 השתתף מארי בפנטזיה הקומית של פרנסיס פורד קופולה "להתחתן בשנית" לצידם של ניקולס קייג', ג'ים קארי וקת'לין טרנר.
מלבד לשחק ביים מארי שלושה סרטים שלא זכו להצלחה ושימש כתסריטאי של סדרת הדרמה "נוטס לנדינג", סדרה בה שיחק מארי ב-33 פרקים בתפקיד ויליאם סידני פיירגייט, בעלה הראשון של קארן קופר.

מארי נפטר ב-2 בפברואר 2024. הותיר אחריו חמישה ילדים: השחקנים פטרישיה וכריסטופר מארי מנישואיו לכוכבת הקולנוע הופ לאנג, אותה הכיר על סט הסרט "תחנת אוטובוס", ושלושה ילדים מנישואיו לשחקנית בטי ג'ונסון.

## פילמוגרפיה
* תחנת אוטובוס (1956)
* כובע מלא גשם (1957)
* מסיבת הרווקים (1957)
* מהגיהנום לטקסס (1958)
* אלף הגבהות האלה (1959)
* לחיצת יד עם השטן (1959)
* ברגל בגיהנום (1961)
* כומר בריוני (1961)
* הסנאט ימליץ ויאשר (1962)
* הבריחה ממזרח ברלין (1962)
* מותק הגשם חייב לרדת (1965)
* כיבוש כוכב הקופים (1972)
* גיבור קטלני (1976)
* אהבת בוסר (1981)
* אני הגבינה (1983)
* נסיכת הקוורטרבק (1983)
* חלומות רדיואקטיביים (1985)
* להתחתן בשנית (1986)
* זיווג משמיים (1986)
* רוחות לא יכולות לעשות זאת (1990)

## טלוויזיה
* נוטס לנדינג (1979–1981)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
מפת דה-פייר

שמאל|ממוזער|250px|מפת דה פייר
**מפת דה פייר** (בצרפתית: **De-Pierre**), או, בשמה המלא: **מתווה אמיתי ומקיף של עיר הקודש הנודעת בעולם ירושלים**, היא מפה עתיקה של העיר ירושלים שצוירה על ידי הצליין האוסטרי דה פייר, בווינה, בשנת 1728.

המפה מצויה כיום באוסף המפות ע"ש ערן לאור שבספרייה הלאומית בירושלים.

## תיאור המפה
המפה מתארת בצורה מפורטת את העיר העתיקה של ירושלים תוך דיוק בתיאור חומת העיר העתיקה שנבנתה על ידי הסולטאן סולימאן המפואר, מבני הר הבית ומגדל דוד, אולם תוך ציור חופשי של המבנים המקיפים את העיר העתיקה ומיקום רחובות העיר העתיקה.

המבט על העיר העתיקה הוא מבט מכיוון הר הזיתים לעבר העיר (היינו מכיוון מזרח למערב). בתחתית המפה מופיעים נהר הירדן ובצידה השמאלי מופיע אזור ים המלח.

על המפה מתוארים אירועים היסטוריים ואירועים המוזכרים בתנ"ך, כך ניתן לראות את העץ עליו תלוי אבשלום, וכן שנים משנים עשר המרגלים כשהם אוחזים אשכול ענבים, דוד כשהוא נלחם בגוליית, אברהם ושלושת המלאכים, וכוכב בית לחם.

המפה הוקדשה לקיסרית אליזבטה - כריסטינה, אשתו של קארל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

גודלה של המפה 84.3 ס"מ על 53.4 ס"מ.

## לקריאה נוספת
* ריכב רובין, **ירושלים במפות ובמראות, מן התקופה הביזנטית ועד המאה הי"ט**, נהר הוצאה לאור וכנרת בית הוצאה לאור, 1987

## קישורים חיצוניים
* מידע על המפה באתר אוסף ערן לאור, הספרייה הלאומית

קטגוריה:מפות ירושלים
קטגוריה:פריטים באוסף הספרייה הלאומית
סמל לה ריוחה

**סמל לה ריוחה** הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית לה ריוחה שבספרד.

הסמל מעוצב כמגן מחולק בניצב. צד ימין (של הצופה) הוא שדה אדום ובו טירת זהב בעלת שלושה צריחים מעל גשר זהב בעל שלוש קשתות שלבניו מסומנים בשחור, נטוי מעל נהר כסף ובו ארבעה גלים כחולים. עיצוב זה נלקח מהסמל ההיסטורי של העיר לוגרוניו והוא מסמל את הגשר העתיק שלה מהמאה ה-11, שנטוי מעל נהר אברו. 
בצד שמאל, שדה זהב ובו צלב יעקב הקדוש אדום, שמשני צידיו צדפות לבנות מוקפות באדום, מעל הר ירוק. הצלב מסמל את יעקב הקדוש (בספרדית סנטיאגו) שהוא הקדוש המגן של ספרד. על פי המסורת הנוצרית בספרד, עצמותיו צפו על צדפה עד הגיען לחופי ספרד, שם נקברו בעיר סנטיאגו דה קומפוסטלה. הצליינים העולים לקברו, עוברים בדרך סנטיאגו שעוברת בכל שטחה של לה ריוחה, ממזרח למערב. ההר מסמל את ניצחון הנוצרים על המוסלמים בקרב ליד הר קלאביחו (Clavijo) בשנת 844, במהלך הרקונקיסטה.

סביב שני החלקים, גבול כחול ובו שלושה פרחי חבצלת זהובים, בשתי הפינות העליונות ולמטה באמצע, מוטיב שנלקח גם הוא מסמל לוגרוניו.
מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.

הסמל עוצב ב-1957 במטרה לשמש כסמל פרובניציית לוגרוניו, ונקבע לבסוף בחוק כסמל לה ריוחה ב-1985.
100px|ממוזער|ימין|סמל העיר לוגרוניו מ-1523
## ראו גם
* דגל לה ריוחה

## קישורים חיצוניים
* סמל לה ריוחה באתר הממשלה
* תיאור הסמל באתר הפרלמנט

קטגוריה:לה ריוחה (קהילה אוטונומית)
לה ריוחה
לימאוואדי יונייטד

**לימאוואדי ינייטד** (**Limavady United Football Club**) הוא מועדון כדורגל צפון אירי, מהעיר לימאוואדי שבמחוז לונדונדרי. המועדון נוסד בשנת 1884, ומשחק בליגה הצפון אירית השנייה.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1884. בעונתו הראשונה  ובעונתו השנייה  הגיע לגמר הגביע האירי והפסיד לקבוצת ליסבורן דיסטילרי. בשנת 1921 נוסד הגביע הצפון אירי. בעונת  הגיע לרבע גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת קולריין. בעונות , , ,  הגיע לשמינית גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצות PSNI, לינפילד, ליסבורן דיסטלרי וקליפטונויל בהתאמה.

בעונת , העונה הראשונה של גביע הליגה הצפון אירית, הגיע לשלב רבע גמר והפסיד לקבוצת קרוסאדרס. בעונת 1989/1990 הגיע לשמינית גמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת גלנבון. בעונות ,  הגיע לשמינית גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצות קרוסאדרס ודונדלה בהתאמה. בעונת  הגיע לשמינית גמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת גלנטורן. בעונת  הגיע לרבע גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת אומה טאון. המועדון שיחק בליגות הנמוכות בצפון אירלנד עד סוף עונת 1996/1997.

מעונת  ועד עונת  המועדון שיחק בליגה הצפון אירית השנייה. בעונת  הגיע לחצי גמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת לינפילד. בעונת  הגיע לשמינית גמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת גלנטורן. בעונת  הגיע לשמינית גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת גלנבון. בסוף העונה עלה לליגת העל הצפון אירית. בעונתו הראשונה בליגת העל הצפון אירית הגיע לחצי גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת קולריין.

המועדון שיחק בליגת העל הצפון אירית במשך 5 עונות עד עונת . בעונת  הגיע לרבע גמר גביע הליגה והפסיד לקבוצת ליסבורן דיסטילרי ולשמינית גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת בנגור. בעונת  הגיע לשמינית גמר הגביע הצפון אירי והפסיד לקבוצת קרוסאדרס. בסוף עונת  הגיע למקום ה-15 והלפני אחרון בליגה וירד לליגה הצפון אירית השנייה.

הקבוצה שיחקה בליגה הצפון אירית השנייה ברציפות מעונת  ועד עונת . בעונות  ו- הגיעה לשמינית גמר גביע הליגה והפסידה לקבוצות בלינמלרד יונייטד וקאריק ריינג'רס בהתאמה. בסוף עונת  ירדה מהליגה הצפון אירית השנייה לליגה הצפון אירית השלישית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל צפון-איריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1884
עיטור האומץ

**עיטור האומץ של משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר** הוא העיטור השני בחשיבותו מבין העיטורים הניתנים לשוטרי משטרת ישראל. העיטור מוענק על ידי המפכ"ל (לשוטרים). העיטור מוענק על "מעשה גבורה, שנעשה בעת מילוי תפקיד, תוך חירוף נפש, שיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל".

## היסטוריה
בשנת 1972 חוקק חוק העיטורים משטרת ישראל ובמסגרתו יוסד עיטור האומץ. העיטור הוענק לראשונה בשנת 1975 ל-16 שוטרים ואנשי משמר הגבול. בשירות בתי הסוהר הוענק העיטור לראשונה בשנת 2005.

כמה מקבלי עיטור האומץ ידועים הם: המפכ"ל לשעבר אסף חפץ שקיבל עיטור זה על פעולתו בזמן הפיגוע בכביש החוף, עמוס יעקב, קובי שבתאי, מאיר אליהו ואופיר סולימאן שקיבלו עיטור זה על חלקם בקרב כנגד מחבלים ביישוב גדיש בשנת 2003, פסקל אברהמי, לוחם הימ"מ ובועז גולדברג שקיבלו עיטור זה על הריגת חוליית מחבלים בקרב ב-1990, צ'רלי שלוש שנדקר למוות על ידי מחבל בירושלים ויעקב ברמן, על פועלו במבצעים רבים, קצין בימ"ס שעוטר גם בעיטור העוז של צה"ל, אבישי מועלם מפקד ימ"ר מחוז ש"י במשטרת ישראל.

## עיצוב העיטור וענידתו
את העיטור עיצב נתן קרפ. מדליית העיטור היא עיגול בקוטר כ-4 סנטימטרים עליו יש צורה של מנורת שבעה קנים. מתחת למנורה שני ענפי זית וביניהם סמל המשטרה. העיטור מחובר לסרט סגול ברוחב 4 סנטימטרים ובו שני פסים אדומים דקים. העיטור עשוי כסף ומשקלו כ-25 גרם.

את העיטור ייצרה החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות.

אות העיטור הוא סגול ובו שני פסים אדומים דקים. כאשר אדם זכאי ליותר מעיטור אומץ אחד הוא עונד תג בצורת הפארה על אות העיטור ודין תג זה כעיטור נוסף. אות העיטור על הצד השמאלי של החזה והעיטור עצמו, כאשר הוא נענד, הוא נענד בצד ימין.

## קישורים חיצוניים
* רשימת מקבלי העיטור באתר הגבורה

אומץ
צביקה פורמן

**צביקה פורמן** (נולד ב-25 בספטמבר 1969) הוא מדבב, שחקן וקריין ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בארצות הברית ועלה לישראל. החל את הקריירה באנגלית כאשר גילם את דני סטון בסדרה "Seven in Heaven". ב-1998 החל לדבב, תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה "איירון מן". בנוסף המשיך לשחק, בסדרות "רמת אביב גימל", "הפיג'מות" ו"בטשת מואב".

פורמן מוכר בעיקר בזכות דיבוביו. הוא מדבב באולפני וידאופילם אינטרנשיונל, אולפני אלרום וכן באולפני דאבי דאב. פורמן מדבב בעיקר לערוץ הילדים, לערוץ הופ!, לערוץ לולי, לערוץ דיסני, לערוץ ניקלודיאון ולסרטי הנפשה קולנועיים, ביניהם: "נסיכת הנילוס", "מועדון ווינX", "סיילור מון", "זובומפו", "משטרת האגדות", "אי-שרדות", "עידן הקרח 2", "המחליפים", "טוני הוק: בום בום סאבוטז'", "סנג'אי וקרייג", "מרקו מקאקו", "אייס", "טינקרבל וסוד הכנפיים", "שיזאו", "גרוויטי פולס", "לאקי דאק: ברווז בר מזל", "תומס הקטר וחברים", "סקובי-דו קול", "קפטן תחתונים: הסרט", "טון מרטי", "פרדיננד", "קמי'', "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה", "מפלצת של מלון: הסדרה", "עידן הקרח 3", "עידן הקרח: חוגגים בגדול", "עידן הקרח 4", ליגת הצדק בפעולה", "קסם של מפלצת", "פולי פוקט", "אבודים בעוץ", "הגרינים בעיר הגדולה", "אמפיביה", "גולשים על הירח","האגדה של קורה", "דארטניאן ושלושת המוסקטרים", "סינדרלה 3: אהבת אמת", "המחנה הקסום", "לגו מלחמת הכוכבים: מעשיות מבעיתות", "כוח המים", "ביימקס!", "סיפורם של צבי הנינג'ה" ועוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
טד טלי

**טד טלי** (באנגלית: **Ted Tally**, נולד ב-9 באפריל 1952) הוא מחזאי ותסריטאי אמריקאי עטור פרסים.

## חייו
נולד כ**תיאודור ויליאם טלי** בצפון קרוליינה. למד באוניברסיטת ייל בפקולטה לדרמה. בתום לימודיו, החל לביים הצגות תיאטרון וסרטי טלוויזיה. אולם עבודתו המפורסמת ביותר היא כתיבת התסריט ל"שתיקת הכבשים", עליה גם זכה בפרס האוסקר ובפרסים נוספים. בשנות התשעים חיבר תסריטים לסרטים עצמאיים. בשנת 2001 היה אמור לכתוב את התסריט ל"חניבעל", אך לאחר שהוא והבמאי ג'ונתן דמי ראו כי אינם מתחברים לספר, הוטלה משימת הכתיבה על דייוויד מאמט. לטענת טלי, הוא חש רגשות אשמה משום שהרגיש "חייב" לתומאס האריס על האוסקר.

אולם בשנת 2002 נשכר על ידי דינו דה לורנטיס לכתוב את התסריט ל"דרקון אדום", ובכך סגר מעגל עם תומאס האריס. עוד מפועלו: הפיק בהתנדבות את הסרט "המשימה מאדים" (2000), שימש יועץ ל"שרק 2" (2004) ול"מדגסקר" (2005).

בשנת 2018 לקח חלק בכתיבת התסריט לדרמת המלחמה "12 לוחמים" לצד פיטר קרייג ובבימויו של ניקולאי פוגלסיג

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
Ultima Ratio

**Ultima Ratio** או בעברית: **המוצא האחרון** (מלטינית: ultimus - "האחרון" ו- ratio - "סיבה", "שיקול") משמעו המוצא האחרון בסכסוך בין שתי ישויות, לאחר שכל האפשרויות האחרות נוצלו.

בהקשר של יחסים בינלאומיים משמש כטיעון למלחמה, במיוחד "מלחמה הוגנת" לאחר שכל שאר האפשרויות נוצלו.

## מקור המונח
המונח מגיע ממלחמת שלושים השנים. הצרפתים הטביעו על התותחים שלהם את המושג (ultima ratio regum - "המפלט האחרון של המלכים").

## ראו גם
* עילה למלחמה
* PGM Ultima Ratio - רובה צלפים צרפתי

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
מתיאס קונצל

**מתיאס קונצל** (בגרמנית: **Matthias Küntzel**, נולד ב-1955) הוא איש מדע המדינה המתגורר בהמבורג. שימש יועץ בכיר לוועידת המפלגתית של מפלגת הירוקים בגרמניה וכיום עמית מחקר ב"מרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון" באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר בהנהלת ארגון "אקדמאים למען שלום במזרח התיכון". בשנת 2007 פרסם את ספרו "ג'יהאד ושנאת יהודים" על שורשיה הנאציים של מתקפת 11 בספטמבר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חוקרי מדע המדינה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
הבנק המרכזי של כווית

**הבנק המרכזי של כווית** (בערבית: **بنك الكويت المركزي**) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי במדינת כווית.
הבנק נוסד בתאריך 30 ביוני 1969, כעשור לאחר השגת עצמאותה הרשמית של כווית מבריטניה, במטרה להבטיח את יציבותה הפיננסית של כווית. המטה של הבנק המרכזי ממוקם בבירת המדינה כווית סיטי.

במהלך חודש אוגוסט 2011, בעקבות דיווחים לפיהם חברים במועצה הלאומית של כווית הזרימו לכיסם הפרטי במרמה מיליוני דינרים כוויתים, קרא ראש ממשלת כווית לנגיד הבנק להתפטר לאלתר מתפקידו.

במהלך חודש פברואר 2012, החליט נגיד הבנק, שייח' סאלם עבדול עזיז א-סבאח, להתפטר מתפקידו בשל מחאה על התנהלותה הבזבזנית של הממשלה.

## תפקידי הבנק
התפקידים הרשמיים של הבנק המרכזי של כווית הם:
* הנפקתו הסדירה של הדינר הכוויתי, ושמירה על יציבות מעמדו.
* הכוונתה של מדיניות האשראי הלאומית של כווית.
* פיקוח על המערכת הבנקאית הכוויתית.
* ייעוץ פיננסי למועצה הלאומית של כווית.
* מילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים, כמו גם את כל המשימות המוטלות על בנק מרכזי על פי חוק הבנקאות הבינלאומי, או על פי כל אמנה בינלאומית אשר המדינה חתומה עליה.

## ראו גם
* דינר כוויתי

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

כווית
קטגוריה:כווית: כלכלה
קטגוריה:כווית סיטי: מבנים
קטגוריה:כווית: בנקים
בנק כף ורדה

**בנק כף ורדה** (בפורטוגזית: **Banco de Cabo Verde**) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי ברפובליקת כף ורדה. הבנק  ממוקם בפראיה, קייפ ורדה הבנק מעסיק 159 עובדים. מנכ"ל הבנק הוא ז'ואאו אנטוניו פינטו סרה.

הבנק נוסד בשנת 1975 על ידי ממשלת כף ורדה, אשר ביקשה ליצור מוסד בנקאי חדש אשר ימלא הן פונקציות של בנקים מסחריים, והן את תפקידיו הסדירים של בנק לאומי ברחבי העולם. הבנק נוצר בעקבות הלאמתם של סניפי הבנק הקולוניאלי הפורטוגלי **Banco Nacional Ultramarino**, אשר שכנו במדינה החל משנת 1865, ושימוש במשאביו כבסיס להקמתו של הבנק הלאומי של כף ורדה.

במהלך שנת 1993 הוחלט לשלול מהבנק את תפקידיו המסחריים, ולהגדירו מחדש כבנק לאומי הממלא תפקידים אלו ותו לא. תפקידיו המסחריים של הבנק הועברו לבנק חדש, **Banco Comercial do Atlântico**, אשר הופרט בשנת 1998.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כף ורדה
קטגוריה:כף ורדה: כלכלה
הבנק הלאומי של כווית

**הבנק הלאומי של כווית** (בערבית: **	بنك الكويت الوطني**; באנגלית: The **National Bank of Kuwait**; בראשי תיבות: **NBK**) הוא בנק רב-לאומי כוויתי שבסיסו בעיר כווית אשר הוקם בשנת 1952. זהו המוסד הפיננסי הגדול ביותר בכווית. NBK היה הבנק הלאומי הראשון בכווית ובכל אזור המפרץ הערבי. כל חברי הדירקטוריון ומייסדי NBK היו סוחרים ידועים ממוצא כוויתי. NBK הוקמה עם הון של 13,100 מניות, כל אחת בשווי 1,000 רופי הודי - שווה ערך ל-75 דינר כוויתי כיום.

הבנק נוסד ב-19 במאי 1952 לפי צו של אמיר כווית. בהדרגה הוא גדל לבנק הגדול באזור. בשנת 2018 רווחי הבנק הגיעו למיליארד דולר, בשנת 2022 רווחי הבנק הגיעו ל-1.2 מיליארד דולר ובשנת 2025 רשם רווח נקי של 1.8 מיליארד דולר.

רשת הבנק הלאומי של כווית כוללת 138 סניפים, חברות בנות ונציגויות ב-13 מדינות בארבע יבשות (ארצות הברית, בריטניה, סין (שאנגחאי), סינגפור, צרפת ושווייץ), מתוכן שבע (איחוד האמירויות הערביות, בחרין, לבנון, ערב הסעודית, כווית, מצרים ועיראק) במזרח התיכון.

בבעלות הבנק נמצאים בנקים בבריטניה, לבנון, שווייץ, מצרים ומדינות נוספות. כ-30% מהבנק הבין-לאומי של קטר (IBQ) היו בבעלות הבנק הלאומי של כווית (NBK), לפני שמכרו לקבוצת משקיעים מקטר.

הבנק היה בין הראשונים במזרח התיכון שהקים חבר יועצים בין-לאומי. נשים מיוצגות בדרג הניהולי של הבנק. משנת 2014 שייח'ה אל-בחר כיהנה כסגנית מנכ"ל הבנק, ונכון לשנת 2025 היא מכהנת כמנכ"לית של הבנק.

בניין מטה הבנק (מגדל NBK) בכווית, תוכנן על ידי משרד האדריכלים פוסטר אנד פרטנרס ומשרד המהנדסים בורו הפולד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כווית: כלכלה
קטגוריה:בנקים
קטגוריה:כווית: בנקים
אליהו ויור

**אליהו ויוּר** (באנגלית: **Ellis Vure**; 17 במרץ 1916 – 10 במאי 2000) היה רופא ישראלי, יהודי יליד אנגליה, מראשוני הרופאים בצה"ל ובמדינת ישראל וחייל בריטי, שעוטר בשני צל"שים.

## ביוגרפיה
נולד בלידס, אנגליה. סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת לידס ב-1941, עם תעודה של ה-Royal College of Surgeons of England. באותה שנה גם קיבל רישיון לעסוק בכירורגיה ומיילדות.

### שירות בצבא הבריטי
ויור שירת כרופאם של שני גדודי קומנדו במהלך מלחמת העולם השנייה - The City of London Rough Riders ו-Black Watch (גדוד קומנדו סקוטי).

השתתף בפלישה הבריטית לתוניסיה, ולאחר מכן בפלישה לסיציליה ולאיטליה, כולל בקרב המפורסם מונטה קאסינו.

במסגרת שירותו הצבאי, טיפל ויור במאות פצועים בעת פלישת בנות הברית לצרפת.

ויור היה בעל שני ציונים לשבח, שהוענקו לו במסגרת שירותו על ידי המלך ג'ורג' השישי.

### שירות בצה"ל
ויור עלה לישראל ביוני 1948. קיבל יחד עם אשתו את אשרות הכניסה לישראל מספר 3 ו-4, כאשר את השתיים הראשונות קיבל הנשיא חיים ויצמן.

עם פרוץ קרבות מלחמת העצמאות חש ויור חובה לתרום מניסיונו כרופא צבאי בעל ותק וניסיון. ויור שימש כרופא הגדודי של גדוד 54 של חטיבת גבעתי, ושל סיירת "שועלי שמשון".

במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948, בו הובקעה הדרך לנגב, פעל בתחנת איסוף הפצועים בכאוכבה, מתוך בקתת חמר שהוסבה למרפאת-שטח. בלילות עבר מגבעה לגבעה בשדה הקרב וטיפל בפצועים תחת אש. שם הצליח להציל בין היתר את חייהם של שני פצועי ראש קשים ביותר שסיכויהם להנצל היה קלושים ביותר.

במבצע קדש (1956) שימש קצין פינוי חזית דרום, ולאחר מכן מונה למפקד בית חולים שדה 544 במצודה ליד אילת.

במלחמת ששת הימים הועבר לתפקיד מפקד חדר המיון בבית החולים אסף הרופא.

### קריירה רפואית
ב-1949 ייסד את מחלקת הילדים בביה"ח תל השומר ע"ש שיבא. ניהל את מחלקת הילדים בבית החולים אסף הרופא במשך שלושים שנה.

במהלך שנות ה-50 היה מהמומחים היחידים בארץ לטיפול במחלת הפוליו, לאחר שעבר התמחות באנגליה, משם הביא איתו שני מומחים כירורגים נוספים למחלת הפוליו. הקים וניהל את מרכז השיקום לחולי פוליו בבית החולים אסף הרופא.

ויור שימש כיושב ראש ועדות חקירה במשרד הבריאות, ושיתף פעולה עם מכון ויצמן למדע בפיתוח התרופה אלפא די 3.

נפטר ב-10 במאי 2000 בגיל 84, והובא למנוחות בבית העלמין כפר נחמן ברעננה .

## ראו גם
*מאיר מייקין

## קישורים חיצוניים

* אליס ויור (Ellis Vure), באתר Unit Histories
* רשימת מאמרים של ויור, באתר PubMed


תמונה:Eliyahu vure certificate 2.jpg|תעודת סיום לימודיו של ויור
קובץ:Vure wedding british uniform.jpg|ויור במדים בריטיים ביום נישואיו
תמונה:Vure certificate.png|אשרת הכניסה לישראל של ויור
תמונה:Vure certificate 2.png|אשרת הכניסה לישראל של אשתו של ויור
קובץ:Ellis vure.jpg|אליהו ויור בצעירותו
קובץ:Vure ben gurion.jpg|ויור עם דוד בן-גוריון


קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי חטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:רופאים יהודים בריטים
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כפר נחמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
פרדוביצה

**פרדוביצה** (בצ'כית: ; בגרמנית: **Pardubitz**) היא עיר בצפון צ'כיה, בירת מחוז פרדוביצה, שוכנת על גדת נהר אלבה, ומרוחקת כ-96 קילומטרים ממזרח לבירה פראג.
## גאוגרפיה
פרדוביצה מדורגת במקום העשירי ברשימת הערים הגדולות בצ'כיה, בשנת 2021 התגוררו בעיר 89,619 תושבים. 

אוניברסיטת פרדוביצה היא בעלת מסורת של כמעט שבעים שנות השכלה גבוהה באזור. המכללה הכימית (לימים מכונה המכון לטכנולוגיה כימית) נוסדה בשנת 1950 במטרה לתת מענה לצרכים של אזור בוהמיה המזרחית, שהייתה עשירה בתעשייה כימית מפותחות המספקת הזדמנויות נרחבות למחקר בתחום. אופייה של האוניברסיטה השתנה במיוחד לאחר 1990: נוסדו פקולטות חדשות המציעות מגוון רחב של תוכניות לימוד. כיום האוניברסיטה מחויבת לספק הזדמנויות חינוכיות לאוכלוסיית הסטודנטים המגוונת מרחבי צ'כיה ומלמעלה מ 60 מדינות.

בעיר קיימת קבוצת כדורסל הנקראת בסקטבלבוי קלאב פרדוביצה.

## ערים תאומות
לפרדוביצה שלוש עשרה ערים תאומות:
*  
* 
*  
* 
*  
*  
*  
* 
* 
*  
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
טורו

**טורו** (Toro) הוא שם שמקורו בספרדית ומשמעותו שור. חלק מיהודי ספרד מתעתקים שם זה כ"טורא" אך הוגים אותו כ"טורו".

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
40:06

**40:06** הוא אלבום הסולו השני של הזמר הישראלי גידי גוב שיצא במאי 1983.

## רקע
בחמש השנים שעברו מאז צאת אלבום הסולו הראשון שלו, "תקליט ראשון", היה גידי גוב סולן להקת הפופ "גזוז" ולהקת הרוק "דודה", השתתף מספר פעמים בפסטיבל שירי הילדים וכן היה חלק מצוות התוכנית "זהו זה!".
באלבום זה חזר גוב לסגנון המוזיקלי של אלבומו הראשון הכולל עיבודי רוק רכים עם נטייה לג'אז ושב לשתף פעולה עם יוני רכטר כמפיק מוזיקלי, מעבד ומלחין רוב השירים. שני שירים הולחנו על ידי אבנר קנר: "נם לא נם" ו"סיפור קצר".

מילות שישה מהשירים נכתבו על ידי הפזמונאי אהוד מנור, שלושה על ידי הפזמונאי עלי מוהר והשיר "נם לא נם" נכתב על ידי טלי כהן. המילים לשיר "יש אי שם" ללחן של רכטר נכתבו על ידי רכטר עצמו יחד עם ענת גוב, אשתו של גידי, בעוד המילים שכתב מוהר ללחן זה תחת השם "תן לי יד" הוקלטו מאוחר יותר באלבומים "אבק של כוכבים" של חוה אלברשטיין ו"וכך התחיל העצב המתוק" של מוהר.

לאחר צאת האלבום יצאו גוב ורכטר לסיבוב הופעות שלא נחל הצלחה, אך רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים גדולים מאוחר יותר, ביניהם "כלים שלובים", "שטח ההפקר" ו"יש אי שם". השיר "טוב שבאת" הגיע למקום ה-20 במצעד הפזמונים העברי השנתי. באלבום האוסף של גוב, "שלל שיריו" (2009) נכללו חמישה משירי האלבום.

שמו של האלבום ניתן לו על שם אורכו הכולל. גוב הסביר כי .

## שותפים ביצירת האלבום
* יוני רכטר - קלידים, פנדר רודס, עיבוד, הפקה מוזיקלית
* אלון נדל - גיטרה בס
* גיל דור - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
* אלון הלל - תופים
* טל ברגמן - כלי הקשה
* שם טוב לוי - חליל
* ירוסלב יעקובוביץ - סקסופון
* מורטון קם - סקסופון
* פטר ורטהיימר - סקסופון
* יעקב מירון - סקסופון
* איתמר ארגוב - חצוצרה
* אברהם פלדר - חצוצרה
* מיקי דור - טרומבון
* התזמורת הפילהרמונית הישראלית - רביעיית מיתרים
* הוקלט באולפני "סיגמא" - יוני 1982 עד פברואר 1983
* טכנאי הקלטה ומיקס: גרי אקשטיין
* עוזר טכנאי: אלי רוזן
* חיתוך: אולפני "אוטופיה" בלונדון
* מפיק: דודו אלהרר
* עיצוב עטיפת אלבום: מיכל לויט
* צילומים: מיכל היימן

## רשימת הקטעים באלבום

## קישורים חיצוניים

* שירי האלבום 40:06 באתר שירונט

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוני רכטר
טעות דגימה

בסטטיסטיקה, **טעויות דגימה** מתרחשות כאשר המאפיינים הסטטיסטיים של אוכלוסייה מוערכים מתת-קבוצה, או מדגם, של אוכלוסייה זו. מפני שהמדגם לעיתים קרובות אינו כולל את כלל האוכלוסייה, סטטיסטיקות של מגדן (המכונות לעיתים קרובות אומדנים), כגון ממוצעים ורבעונים, לרוב שונות מהסטטיסטיקות של כלל האוכלוסייה (המכונות פרמטרים). ההבדל בין סטטיסטיקת המדגם לפרמטר האוכלוסייה נחשב לטעות הדגימה. לדוגמה, במדידה של הגובה של אלף אנשים מתוך אוכלוסייה של מיליון אנשים, לעיתים קרובות לא יצא אותו הממוצע.

מכיוון שדגימה כמעט תמיד נעשית בשביל למצוא פרטי מידע על אוכלוסייה שאינם ידועים לנו, לא ניתן למצוא את המידע המדויק; עם זאת, לעיתים קרובות ניתן להעריך אותן, בין אם בשיטות כלליות כמו bootstrapping, ובין אם בשיטות ספציפיות המשלבות הנחות (או ניחושים) בנוגע להתפלגות האוכלוסייה האמיתית ולפרמטרים שלה.

## תיאור
### שגיאת דגימה
טעות הדגימה היא השגיאה הנגרמת כתוצאה מתצפית על מדגם במקום על כלל האוכלוסייה. טעות הדגימה היא ההפרש בין נתון סטטיסטי המשמש להערכת פרמטר של אוכלוסייה לבין הערך בפועל אך הלא ידוע של הפרמטר.

### דגימה יעילה
בסטטיסטיקה, מדגם אקראי אמיתי פירושו בחירת פרטים מאוכלוסייה בעלת הסתברות זהה; במילים אחרות, בחירת פרטים מקבוצה ללא אף גורם חיצוני. אי ביצוע פעולה זו בצורה נכונה יביא להטיה דגימה, אשר יכולה להגדיל באופן דרמטי את טעות הדגימה בצורה שיטתית. לדוגמה, ניסיון למדוד את הגובה הממוצע של כלל אוכלוסיית העולם, אך מדידת מדגם ממדינה אחת בלבד, עלול לגרום להערכת יתר או תת-הערכה גדולה. במציאות, קבלת מדגם לא מוטה יכולה להיות קשה מכיוון שפרמטרים רבים (בדוגמה זו, מדינה, גיל, מין וכן הלאה) עלולים להטות מאוד את האומדן ויש לוודא שאף אחד מהגורמים הללו לא משחק תפקיד בתהליך הבחירה.

אפילו במדגם מושלם ולא מוטה, טעות הדגימה עדיין קיימת עקב הרכיב הסטטיסטי הנותר; יש לקחת בחשבון שמדידת שניים או שלושה אנשים בלבד וחישוב הממוצע יניבו תוצאה משתנה באופן משמעותי בכל פעם. לרוב אפשר להקטין את גודל הטעות על ידי הגדלת כמות הנתונים.

### קביעת גודל המדגם
העלות של הגדלת גודל מדגם עשויה להיות גבוהה במציאות. מכיוון שלעיתים קרובות ניתן להעריך את טעות המדגם מראש כפונקציה של גודל המדגם, נעשה שימוש בשיטות שונות לקביעת גודל מדגם כדי לשקול את הדיוק החזוי של אומדן מול העלות החזויה של לקיחת מדגם גדול יותר.

### Bootstrapping ושגיאה סטנדרטית
כפי שנדון, נתון סטטיסטי מדגם, כגון ממוצע או אחוז, יהיה בדרך כלל נתון לשונות ממדגם למדגם. על ידי השוואת דגימות רבות, או פיצול דגימה גדולה יותר לקטנות יותר (ייתכן עם חפיפה), ניתן להשתמש בפיזור סטטיסטיקות הדגימה המתקבלות כדי להעריך את סטיית התקן במדגם.

## בגנטיקה
המונח "טעות דגימה" שימש גם במובן דומה אך שונה באופן מהותי בתחום הגנטיקה ; למשל באפקט צוואר הבקבוק או אפקט המייסד, כאשר אסונות טבע או נדידות מפחיתים באופן דרמטי את גודל האוכלוסייה, וכתוצאה מכך יכולה להיווצר אוכלוסייה שיכולה לייצג כראוי את האוכלוסייה המקורית, אבל יכולה גם לא להיווצר אוכלוסייה כזאת. זהו מקור לסחיפה גנטית, כאשר אללים מסוימים הופכים נפוצים יותר או פחות, ומכונה "טעות דגימה", אף על פי שאינה "שגיאה" במובן הסטטיסטי.

## ראו גם
* מדגם

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:אמידה
זלין

**זלין** (בצ'כית: **Zlín**, בגרמנית: **Zlin**) היא עיר בדרום-מזרח צ'כיה, ובירת מחוז זלין, שוכנת לגדת נהר דז'בניצה (Dřevnice).

פיתוח העיר המודרנית נזקף לזכותה של יצרנית הנעלים בטא, שמפעלה הראשון הוקם בשנת 1894 בעיר.

זלין מדורגת במקום ה-11 ברשימת הערים הגדולות בצ'כיה, בשנת 2021 התגוררו בעיר 74,178 תושבים.

מועדון הכדורגל המקומי מתמודד בליגה העליונה בצ'כיה.

בשנת 1934 הוקם בעיר אולפן קולנוע Atéliery Bonton Zlín. הוא פעל עעד לשנת 2013. בין הסרטים שצולמו בו נמנאת סדרת סרטי הנפשה פאט ומאט.

## ערים תאומות
לזלין שמונה ערים תאומות:
* 
*  
*  
*  
* 
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
ייהלבה

**ייהלבה** (בצ'כית: ; בגרמנית: **Iglau**, איגלאו; בפולנית: **Igława**, איגלבה; ביידיש: **ייִגלאַווע**) היא בירת מחוז ויסוצ'ינה שבדרום צ'כיה, שוכנת על גדת נהר ייהלבה, באזור הגבול ההיסטורי בין מוראביה לבוהמיה.

העיר מדורגת במקום ה-17 ברשימת הערים הגדולות בצ'כיה. בשנת 2021 התגוררו בה 50,523 תושבים.

## קהילה יהודית
קיימות עדויות על קיום קהילה יהודית בעיר במהלך המאה ה-13.

בשנת 1860 חיים יעקב אונגר מונה לרב העיר והוא כיהן עד לפטירתו בשנת 1912.

בשנת 1900 התגוררו בעיר כ-1,500 יהודים מסך כ-24 אלף תושבים.

## ערים תאומות
לייהלבה ארבע ערים תאומות:
*  
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* יהדות ייהלבה

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
מתקן לנייר ניגוב ידיים

ממוזער|מתקן לנייר ניגוב ידיים
**מִתקן לנייר ניגוב ידיים** (נקרא לעיתים גם: "מתקן למגבות נייר" או "מחזיק נייר לניגוב ידיים") הוא מכשיר המיועד להחזיק נייר לניגוב ידיים. ישנם מספר סוגי מתקנים לניגוב ידיים העשויים מחומרים שונים ומכילים כמות שונה של נייר. מתקן זה הוא סוג של מתקן ליבוש ידיים, ומשמש בין השאר בשלב האחרון של תהליך רחצת ידיים.

## סוגי מתקנים וסוגי הניירות המתאימים להם
# מוט עם בסיס - מתקן העשוי לרוב מפלסטיק, מתכת או עץ המורכב ממוט עץ באורך גליל הנייר ובסיס כבד ברדיוס הכולל של גליל הנייר, כאשר על המתקן לעמוד במומנט התמד שעלול להיווצר בשימוש בו, ובכך למנוע את נפילתו. על גליל הנייר להיות חלול במרכזו ועדיף כי יכיל בתוכו חלוקה למרובעים מראש כדי להקל על השימוש במתקן ועל האסתטיות הנפגמת כתוצאה מקריעה של נייר.
# מתקן לניגוב ידיים בגלילים ללא מנגנון פנימי - מתקן העשוי לרוב מפלסטיק, או עם מוט פנימי ושיניים חדות לחיתוך נייר המונח בתוכו בצורת גליל מלא ללא חלוקה למרובעים.
# מתקן לניגוב ידיים בגלילים קוצב מנה ידני - מתקן העשוי לרוב מפלסטיק בעל מנגנון פנימי המחלק גליל נייר שלם למלבנים בגודל שווה.
# מתקן לניגוב ידיים בגלילים קוצב מנה אוטומטי - מתקן בעל מנגנון ייחודי המאפשר שליטה מרבית על כמות הנייר. בדרך כלל במתקנים מסוג זה ניתן לשלוט על אורך הנייר היוצא והשהייה בין משיכת נייר אחת לשנייה. למתקן זה בדרך כלל תהיה עין אלקטרונית רגילה למרחק קטן לשם הפעלת המתקן. 
# מתקן לניגוב ידיים צץ רץ - קופסה עם פתח צר. מתקן זה יכול להכיל בתוכו 400–1200 דפי נייר ניגוב צץ רץ (דפים שיוצאים אחד אחרי השני). המתקן מכיל בתוכו את הדפים עם פתח צר לשליפת הניירות. לאחר שליפת נייר יוצא נייר נוסף מיד אחריו בגלל צורת האריזה של הניירות, בה הם שלובים יחדיו. 

מרבית המתקנים לנייר לניגוב ידיים עשויים מחומרים תעשייתיים כגון: מתכות, עץ ופלסטיק.

## אלטרנטיבות לשימוש במתקן לנייר לניגוב ידיים
מכיוון ששימוש בנייר למטרת ניגוב ידיים, עלולה לפעמים להיות בזבזנית ולגרום ללכלוך רב, ישנן צורות אחרות המשמשות לייבוש ידיים:

### מתקן ליבוש ידיים באוויר
ישנם מתקנים המורכבים ממפוח אוויר חם בלחץ, אשר אינם מנגבים את הידיים, אך מייבשים אותן מנוזלים ללא צורך בנייר כלל. ישנם מתקנים הפועלים בלחיצת כפתור, ישנם מתקנים בהם הכפתור נותר לחוץ לזמן קצוב וישנם מתקנים המזהים קרבת ידיים ופועלים רק אז.

### מגבת
ניתן להשתמש במגבת בד רב פעמית לצורך יבוש הידיים. אמנם יש צורך לכבס את המגבת מדי פעם, אך בכביסה מרוכזת ניתן לחסוך בהוצאות. מגבת בד מונעת את בעיית הפסולת הנוצרת עקב שימוש במגבות נייר ואינה צורכת חשמל או מתקן ייעודי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היגיינה
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:נייר
יהודה לייב ביאלר

**יהודה לייב ביאלר** (ג' בניסן תרנ"ו, 17 במרץ 1896 – ח' באייר תשל"ז, 26 באפריל 1977) היה פעיל ציבור, חבר המזרחי, סופר ומשורר.

## קורות חייו
ביאלר נולד ב-1896 לר' חנוך, מפרנסי ורשה, וחסיד אמשינוב. עד מלחמת העולם הראשונה גר בוורשה. ב-1915 נישא למרים לבית ז'ליכובסקי מלוביץ, ועבר לגור בעיר זו. עד פרוץ מלחמת העולם השנייה היה מנהל מפעל תעשייתי גדול בלוביץ. נוסף לעבודתו היומיומית היה עסקן חשוב, חבר מרכז המזרחי בפולין וחבר מועצת העיר לוביץ. בתחילת מלחמת העולם השנייה ברח מוורשה לרוסיה. רעייתו וצעיר בניו נשארו בוורשה עם רבים מבני משפחתו ונספו בשואה.

### לאחר מלחמת העולם
מיד עם שובו לוורשה נבחר כמנהל ועד הקהילות היהודיות שהוקם בפולין, ומנהל המחלקה המדעית בספרייה המרכזית של ורשה.

#### כתביו
עם שובו לוורשה בשנת תש"ו מצא אותה חרבה, ושם כתב את קינתו המפורסמת "אֱלִי אֱלִי נַפְשִׁי בְּכִי", קינה על השואה וחורבן הקהילות היהודיות באירופה. הקינה בנויה במבנה הקינה "אֱלִי צִיּוֹן וְעָרֶיהָ", וקהילות רבות נוהגות לאומרה בתום הקינות בתשעה באב. כמו כן כתב מספר קינות נוספות על השואה וחורבן יהדות פולין, מספר מונוגרפיות על הקהילות שנספו בשואה, ואף מחקר על החיים היהודיים בפולין.

### עלייה לארץ
בקיץ 1949 עלה לארץ ישראל, ונתבקש על ידי הרב יהודה לייב פישמן מימון, שר הדתות דאז, לנהל את המחלקה למועצות דתיות במשרד הדתות.

ביאלר הקים את המוזיאון לאמנות יהודית בהיכל שלמה, והיה מנהלו הראשון.

### תפקידים ציבוריים
משנת 1956 שימש חבר בוועד המנהל של "יד ושם". כמו כן היה חבר בהנהלת בית הנכות "בצלאל", וחבר בהנהלת איגוד המוזיאונים.

## הוקרה
קיבל את תואר "יקיר ירושלים" בשנת 1970. על שמו נקרא רחוב ברחובות.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:יד ושם: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:משוררי השואה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
אן מאקינן

**אן מאריט מאקינן** (בפינית: **Anne Mäkinen**; נולדה ב-1 בפברואר 1976) היא כדורגלנית עבר פינית ששיחקה בעמדת הקישור. מאקינן, שנבחרה לשחקנית המצטיינת באליפות אירופה 2005, נחשבת לאחת מהכדורגלניות הפיניות הטובות בכל הזמנים.

## קריירה
אן מאקינן נולדה ב-1976 בהלסינקי, וכבר מגיל צעיר החלה לשחק בקבוצות המקומיות של העיר. ב-8 ביוני 1991, כשהיא בת 15 בלבד, ערכה מאקינן את הופעת הבכורה שלה בנבחרת פינלנד במשחק נגד נבחרת ברית המועצות.

ב-1993 זכתה מאקינן בפרס כדורגלנית השנה בפינלנד - תואר שהוענק לה אחרי שהובילה את קבוצת הנשים של ה.י.ק. הלסינקי לזכייה בגביע המדינה. שנה לאחר מכן עברה מאקינן לקבוצת "מאלמים פלוסורה", וכבר באותה עונה זכתה עימה באליפות הליגה. 

ב-1997 עברה מאקינן לארצות הברית, שם החלה לשחק בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת נוטרדאם. בכל ארבע שנותיה באוניברסיטה, נבחרה מאקינן לנבחרת המצטיינות של השנה, ובשנת 2000 אף זכתה בפרס הרמן, המוענק לכדורגלנית המצטיינת של ליגת הקולג'ים. עם סיום לימודיה, החלה מאקינן לשחק ב"וושינגטון פרידום" מליגת ה-WUSA, ובכך הייתה לכדורגלנית הפינית המקצוענית הראשונה אי פעם. בעונתה השנייה בוושינגטון, הגיעה מאקינן עם הקבוצה לגמר האליפות, אך זו הפסידה 2-3 ל"קרוליינה קארג'".

בתחילת 2003 עברה מאקינן ל"פילדלפיה צ'ארג'", שם שיחקה לצידן של כוכבות כמו קלי סמית' והופ סולו. ב-15 בספטמבר 2003 פורקה הליגה עקב קשיים כלכליים, ומאקינן נאצלה לעזוב ל"ניו ג'רזי ווילדקטס" מהדבליו-ליג - ליגת המשנה האמריקאית. היא שיחקה עונה אחת בקבוצה (במהלכה היא נבחרה פעם נוספת לכדורגלנית השנה בפינלנד) ואז החליטה לעבור לאומאו מהליגה השוודית.

בקיץ 2005, לאחר שזכתה עם אומאו באליפות שוודיה, נסעה מאקינן עם נבחרת פינלנד לאליפות אירופה שנערכה באנגליה. הייתה זו הפעם הראשונה בה פינלנד השתתפה בטורניר, לאחר שגברה בסיבוב המוקדמות האחרון על נבחרת רוסיה. במשחק הפתיחה של הטורניר, שיחקה פינלנד נגד אנגליה אל מול קהל של 29,092 צופים, במה שנחשב אז למשחק הנצפה ביותר בתולדות אליפויות אירופה. במשחק עצמו הפסידה הנבחרת הפינית 3-2, לאחר שספגו שער בדקה ה-91. בשני המשחקים הבאים בשלב הבתים, נגד שוודיה ודנמרק, השיגו הפיניות ארבע נקודות, והצליחו להפתיע ולעלות לחצי הגמר. בחצי הגמר פגשה פינלנד את אלופת אירופה המכהנת - גרמניה, והפסידה לה 4-1. מאקינן, ששימשה כקפטנית המחליפה של הנבחרת, נבחרה בסוף הטורניר לשחקנית המצטיינת של האליפות.

ב-9 במרץ 2006, במשחק בגביע אלגארבה נגד גרמניה, הייתה מאקינן לכדורגלנית הפינית הראשונה שמגיעה למאה הופעות בנבחרת. באותה שנה היא זכתה פעם נוספת באליפות שוודיה עם אומאו, ולאחר מכן החליטה להצטרף לעולה החדשה, באלינגה מהעיר אופסלה. היא שיחקה בקבוצה עונה אחת בלבד, ואז הצטרפה לא-אי-קו מסטוקהולם. הישג השיא שלה עם א-אי-קו היה המקום הרביעי בליגה, ובסוף עונת 2009 היא החליטה לפרוש ממשחק פעיל.

באותו קיץ היא אף השתתפה בטורניר הבינלאומי האחרון שלה עם הנבחרת - אליפות אירופה שנערכה בפינלנד. את שלב הבתים של הטורניר סיימה פינלנד במקום הראשון, כשלזכותה שש נקודות, לאחר ניצחונות על דנמרק והולנד. ברבע הגמר של הטורניר - משחקה האחרון של מאקינן בנבחרת, הפסידה הנבחרת הפינית 3-2 לאנגליה, והודחה מהטורניר. ב-18 שנים בנבחרת פינלנד, שיחקה מאקינן ב-118 משחקים (שיא לאומי שמאוחר יותר נשבר על ידי סאנה ואלקונן) וכבשה 16 שערים.

בשנת 2012 נבחרה מאקינן כחברה בהיכל התהילה של הכדורגל הפיני.

## קישורים חיצוניים

 
* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת נוטרדאם

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלניות פיניות
קטגוריה:קשריות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות אומאו
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1976
קופיפליירינג

**קופיפליירינג** (באנגלית: **Coffee Flairing**)  (ידוע גם בשמות: **קופי פלייר**, **בריסטה פלייר** ו**בריסטה פליירינג**) הוא מופע ראוותני של הכנת משקאות קפה חמים או קרים, על פי רוב מבוססי אספרסו תוך כדי הטלתם באוויר ותפיסתם של: ידיות קפה, דוחסני קפה, כוסות קפה, תחתיות לכוסות קפה, כפיות, מפיות, שייקרים, כדי הקצפת חלב, קרח ובקבוקים שונים. מבחינה זו, קופיפליירינג הוא פליירינג של עולם הקפה. בדרך כלל נקשר קופיפליירינג עם להטוטנות.

צורת הגשת המשקאות בקופיפליירינג חשובה אף היא. משקאות קפוצ'ינו מוגשים עם לאטה ארט ומשקאות קפה קרים שואבים השראה מקוקטיילים.

## מקור
קופיפליירינג היא תופעה יחסית חדשה ומקורה בקרבה שיש בין מקצועות הבר השונים. על פי רוב, מוזגים רבים שעובדים בברים ומסעדות מתמחים בהכנת קוקטיילים, מבינים ביין ובהכנת קפה כחלק מניסיון בית העסק להציע מבחר גדול של משקאות ולמקסם רווחים. מוזגים רבים מתעניינים בפליירינג ותופעה זו זלגה גם לתחום הכנת הקפה.

## תחרויות קופיפליירינג
ישנן כמה תחרויות קופיפליירינג בעולם, המאורגנות על ידי חברות הקפה וחברות המיצרות מוצרים משלימים לקפה. השיפוט מושפע ממספר הפעמים שהמתחרה הפיל כלי כלשהו, שפיכת נוזלים, כמות האלמנטים בהם השתמש המתחרה, עמידה בזמן, קושי התרגילים אותם ביצע וסגנון אישי.

## ראו גם
*ציור בקפה
*בריסטה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קפה