open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Todo és la musica

**"Todo és la musica**" (בעברית: "**הכול זה מוזיקה**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם בהשתתפות המוזיקאי הספרדי צ'יקו קסטילו. הוא יצא לאור ב-31 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב על ידי אדם, משה בן אברהם, אופק יקותיאל ואופיר עטר, והופק על ידי השלושה הראשונים. הוא מבוצע בשפה הספרדית – שירו הראשון של הזמר בשפה זו (ב-2021 יצא "Dale Mami" עם ניקי ג'אם) – ומאדיר את אהבתו של אמן למוזיקה.

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-1.8 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי פורסם ביום צאת השיר בערוץ היוטיוב הרשמי של אדם. נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-7.5 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עומר אדם
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
חורף באוטו

"**חורף באוטו**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. הוא יצא לאור ב-31 באוקטובר 2021, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב על ידי יונתן קלימי ותמר יהלומי, שעבדו עם אדם גם בהוצאת השיר "הנשיקות שלי".

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-4.7 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי פורסם ביום צאת השיר בערוץ היוטיוב הרשמי של אדם. הוא מציג אומן המצייר על גבי קנבס תמונה סוריאליסטית בצבעים רבים, דוגמת אדום, כחול, צהוב וירוק. מתחת לסרטון מופיעות מילות השיר. נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-26 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יונתן קלימי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תמר יהלומי
קטגוריה:שירים על החורף
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
משפט אלזה טרנק

**משפט אלזה טרנק** הוא משפט שהתקיים נגד אלזה טרנק, שהייתה ממונה על בלוק מספר שבע במחנה הנשים שבמחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו. פסק הדין שניתן במשפט היה פסק הדין הראשון בישראל שניתן על קאפו. טרנק הייתה האישה הישראלית הראשונה שעמדה לפני אפשרות של גזר דין מוות בשל האשמתה בעברות של "פשע כלפי האנושות" ו"פשע מלחמה".

## רקע
אלזה טרנק הגיעה למחנה ההשמדה אושויץ בירקנאו מסלובקיה במחצית הראשונה של שנת 1942 באחד המשלוחים הראשונים אל המחנה. היא שימשה כקאפו בבלוק מספר שבע במחנה הנשים שבמחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו.

בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל היוו הניצולים איום על מיתוס הגבורה, והיחס כלפיהם אופיין בשיפוט ביקורתי ובהטלת אשמה. זה היה הרקע של החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם שחקיקתו הושלמה באוגוסט 1950. פנחס רוזן, בהצגת הצעת החוק אמר שהחוק .

## גילוי
בקיץ 1950, נכנסה נערה לחנות גלידה ברחוב נחלת בנימין בתל אביב וזיהתה את המוכרת כ"אלזה טרנק", הממונה על בלוק מספר שבע שבמחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו. היא ניגשה מיד לתחנת המשטרה והגישה תלונה על סיוע לנאצים ופשעים נגד האנושות.

## המשפט
משפטה של טרנק החל בבית משפט השלום בתל אביב בספטמבר 1950, ונמשך בבית המשפט המחוזי בתל אביב. במשפט הואשמה אלזה טרנק בביצוע מעשי פשע נגד האנושות ובהתעללות בעצירות יהודיות במחנה הריכוז אושוויץ בירקנאו. התובע היה א. דינרי. העד הראשון במשפט, לואיס הורויץ, סיפר שאף על פי שאינו מכיר את הנאשמת באופן אישי, כחבר המחתרת האנטי-נאצית היה ידוע לו על כל מעשי הקאפוס, ועל מעשי אלזה טרנק לא הגיעו תלונות, ומשכך היא חפה מפשע.

העדה השנייה, אירנה מרקוביץ, סיפרה שפגשה את אלזה במחנה עונשים, שם שהתה כעונש על יחסה ה"רך" מדי כלפי העצורות.

אחת מעדות התביעה סיפרה . עדת תביעה אחרת טענה: . העדֹות סיפרו על מכות, מניעת עזרה, אילוץ נשים לכרוע על ברכיהן במשך שעות ומעשים נוספים. הן הוסיפו וסיפרו על המראה החיצוני של טרנק — על גופה, בגדיה ושערה, על שפתה הגסה ועל התנהגותה הוולגרית. כמה מהעדות טענו שטרנק הכתה דווקא את האסירות הזקנות והחלשות.

טענת ההגנה הייתה שטרנק ביצעה מעשים אלו אך ורק כדי לשרוד. היא אמרה "מה שעשיתי, עשיתי לטובתן. לא הרבצתי אלא נתתי מכה לפעמים. חשבתי שמוטב שאני אסטור מאשר שאמסרן לגרמנים".

## גזר דין
ב-4 בדצמבר 1951 זוכתה אלזה טרנק בבית המשפט המחוזי בתל אביב מביצוע פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה, ונידונה למאסר של שנתיים בגין תקיפת עצורים במחנה ריכוז. מתקופת המאסר קוזזה תקופת מעצרה שהחלה ב-16 באוגוסט 1950 (לפני פתיחת המשפט), נוכה שליש מראש, כלומר 16 חודשי מאסר בסך הכל, ולכן כאשר השופט מרדכי קנת הקריא את גזר הדין ב-14 בדצמבר 1951, נותרו לה רק יומיים במעצר ואחריהם השתחררה. לאחר שחרורה היא נעלמה, וככל הנראה שינתה את שמה. לא ידוע מה עלה בגורלה ואם היא בכלל מתגוררת בישראל.

## קישורים חיצוניים
* תפ"ח 2/52 (ת"א) היועץ המשפטי לממשלת ישראל נ' אלזה טרנק, ניתן ב-14 בדצמבר 1951
* "האזור האפור" של שיתוף פעולה בבית המשפט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:פסקי דין של בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:משפטים פליליים
קטגוריה:קאפו
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:העמדת יהודים לדין בישראל באשמת סיוע לנאצים
תמיד שלך

"**תמיד שלך**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. הוא יצא לאור ב-23 ביוני 2022, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב על ידי יונתן קלימי ותמר יהלומי, שעבוד עם אדם בעבר בהוצאת השירים "הנשיקות שלי" ו"חורף באוטו".

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-3.4 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי פורסם ביום צאת השיר בערוץ היוטיוב של אדם. הוא מציג את הזמר בבילוי משותף עם יעל שלביה, בת-זוגו לה השיר מוקדש, בברצלונה שבספרד. נכון לאפריל 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-10.5 מיליון צפיות.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קליפ
הקליפ של השיר צולם בפריז, צרפת וניתן לראות בו את עומר אדם ויעל שלביה נוסעים ברחבי העיר כאשר הם שרים את השיר. הקליפ צולם במקרה וללא כוונה להפוך לקליפ עבור השיר, בעקבות כך זכה לאהדה רבה מצד הקהל בתור קליפ אותנטי, אמיתי ומרגש. הקליפ צולם ונערך על ידי הבמאי והצלם גל איסייב.

נכון לדצמבר 2025 יש לשיר למעלה מ-17 מיליון צפיות ביוטיוב.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יונתן קלימי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תמר יהלומי
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אונזער שטימע

**אונזער שטימע** (הקול שלנו) היה ביטאון של הבונד ביידיש שיצא לאור לראשונה בוורשה בשנת 1937.

על פי דיווח שהוגש על ידי ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית לקונגרס הציוני ה-20 שהתקיים בציריך באוגוסט 1937, "אונזער שטימע" נמנה בין 243 העיתונים הציוניים שיצאו לאור באותה שנה בשלושים ושש ארצות.

פעילותו חודשה לאחר מלחמת העולם השנייה בפריז, שם הופיע במתכונת שונה, תחילה פעמיים בשבוע כדף מודפס על צד אחד או משני צדדיו ולאחר מכן כיומון ולעיתים כשבועון או כדו-שבועון. לעיתון היו מנויים רבים מקרב חברי ואוהדי הבונד בכל רחבי העולם.

עורך העיתון בין השנים 1950–1960 היה אברהם שולמן 

העיתון סקר נושאים מדיניים וחברתיים הקשורים לחיי היהודים בצרפת ובאירופה. בכל שנות הופעתו, ענייניה של מדינת ישראל תפסו בו מקום מרכזי.

בנובמבר 1947, נשלח פרופסור הירש ליבמן מאוניברסיטת ז'נבה על ידי הוועידה הבינלאומית השנייה של הבונד לסיור בארץ ישראל כדי לסקור את המצב המדיני השורר בה. עם שובו, העיתון פרסם שורה של מאמרים בהם דנו במצבו של היישוב היהודי.

ביוני 1967, בעיצומה של מלחמת ששת הימים, העיתון פרסם בעמוד השער הצהרה מטעם מפלגת הבונד בצרפת בה הובעה ההזדהות מלאה עם מדינת ישראל.

בשנת 1974 פרסם העיתון "אונזער שטימע" מאמר אשר סיכם את מערכת היחסים הרעיונית והפוליטית בין הבונד לבין התנועה הציונית.

העיתון הפסיק להופיע בשנת 1995.

עורך העיתון בין השנים 1990–1995 היה דוד שטטנר.

## קישורים חיצוניים
* אונזער שטימע, צרפת, 1944

## ראו גם
* הבונד

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונים ביידיש
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
קטגוריה:יהדות פריז
רנה שאנדור

**רנה שאנדור** (במקור **שטרן** עד 1948, בהונגרית: **Sándor Renée**; בודפשט, 8 ביולי 1899 – בודפשט, 29 באוגוסט 1977) הייתה פסנתרנית ומורה לנגינה, זוכת פרס האמן המצטיין, אחותם של הפסנתרן ארפאד שאנדור ושל ההכנר והמנצח פרידייש שאנדור.

## ביוגרפיה
רנה שטרן נולדה במשפחה יהודית כבתם של וילמוש שטרן (1864–1915), בעל מפעל, יצרן נברשות, ושל סידוניה זיידנר (1876–1971). היא למדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, הייתה תחילה תלמידתו של שאנדור קובאץ' ולאחר מכן של ארנסט פון דוהנאני. ב-1921 קיבלה תואר ותעודת אמן. משנת 1922 סיירה בגרמניה במשך תקופה ארוכה עם אחיה ארפאד שאנדור. היא פירשה במיוחד את המוזיקה של מאסטרי הבארוק ושל וינה, פליקס מנדלסון ובלה בארטוק, בחוש צורה יוצא דופן ובמוזיקליות טהורה. במקביל הופיעה בקביעות עם הכנר וילמוש טאטראי ועם רביעיית המיתרים שלו, איתם ניגנה מוזיקה קאמרית. בתקופת מלחמת העולם השנייה לא הייתה יכולה להופיע בשל יהדותה, אלא רק בפני קהל יהודי, על כן בין 1940 לבין 1942 הייתה מבצעת של תיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. לפני 1945 גם לימדה פסנתר כמקצוע חובה בבית הספר למוזיקה גולדמרק, אחרי המלחמה מ-1949 לימדה באקדמיה למוזיקה בלה ברטוק, ובין 1951 לבין 1954 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט.

## חייה הפרטיים
בעלה היה פאל ברטה (ברגר) (1896–1945), מהנדס מכונות, לו נישאה ב-20 באוקטובר 1926 בבודפשט. בעלה ניספה בשואת יהודי הונגריה.

## פרסים והוקרה
* פרס האמן המצטיין (1964)

## דיסקוגרפיה
 
* Sándor Renée – Nagy Magyar Előadóművészek / Great Hungarian Performers


## לקריאה נוספת
*  (יאנוש הרשאני: אמנים יהודים בסערה - רנה שאנדור)
* Magyar asszonyok lexikona. Összeállított, előszóval és történelmi résszel ellátta Bozzay Margit. Budapest, 1931. elektronikus elérhetőség: Magyar Elektronikus Könyvtár (לקסיקון נשים הונגריות. 1931)
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* אישטוואן קצ'קמטי: רנה שאנדור (1899–1977) (1977. november 1.) Muzsika, 20. évfolyam, 11. szám, גישה מקוונת

## קישורים חיצוניים
* Renée Sándor performs Haydn, Mozart (1972)
* אלדאר טוט: רנה שאנדור
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:פסנתרנים הונגרים
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:נפטרות ב-1977
קטגוריה:נפטרים ב-1977
המלחמות הקרליסטיות

**המלחמות הקרליסטיות** (בספרדית: **guerras carlistas**, בבסקית: **karlistadak**) היו סדרה של מלחמות אזרחים שהתרחשו בספרד במהלך המאה ה-19. המתמודדים נלחמו על תביעות לכס המלכות, אם כי היו גם כמה הבדלים פוליטיים. מספר פעמים במהלך התקופה שבין 1833 ל-1876 התגייסו הקרליסטים - חסידיו של דון קרלוס (1788–1855), אינפנטה, וצאצאיו - לקול זעקת "אלוהים, ארץ ומלך" ונלחמו למען ספרד. מסורת (לגיטימיות וקתוליות) נגד הליברליזם, ומאוחר יותר הרפובליקניות, של ממשלות ספרד של היום. למלחמות הקרליסטיות היה מרכיב אזורי חזק (אזור הבאסקים, קטלוניה וכו'), בהתחשב בכך שהסדר החדש הטיל ספק בהסדרי החוק והמנהגים הספציפיים לאזור שנשמרו במשך מאות שנים.

כאשר פרננדו השביעי, מלך ספרד מת בשנת 1833, אלמנתו, המלכה מריה כריסטינה, הפכה לעוצרת בשם בתם בת השנתיים המלכה איזבלה השנייה. המדינה התפצלה לשני פלגים הידועים ככריסטינוס (או איזבלינוס) והקרליסטים. הכריסטינוס תמכו במלכה מריה כריסטינה ובממשלתה, והיו מפלגת הליברלים. הקרליסטים לחמו עבור האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, הטוען לכס המלכות ואחיו של פרננדו השביעי המנוח. קרלוס הכחיש את תוקפו של הסנקציה הפרגמטית משנת 1830 שביטלה את החוק הסאלי למחצה (הוא נולד לפני 1830). הקרליסטים רצו חזרה למונרכיה אוטוקרטית. 

בעוד שחלק מההיסטוריונים סופרים שלוש מלחמות, מחברים אחרים ושימוש פופולרי מתייחסים לקיומן של שתי התקשרויות מרכזיות, המלחמה הקרליסטית הראשונה והשנייה, המתייחסות לאירועי 1846–1849 כאל אפיזודה משנית.
* **[[המלחמה הקרליסטית הראשונה]]** (1833–1840) נמשכה יותר משבע שנים והלחימה התפרשה על מרבית המדינה בשלב זה או אחר, אם כי העימות העיקרי התרכז במולדות הקרליסטיות של חבל הבאסקים ואראגון, קטלוניה וולנסיה.
* **[[המלחמה הקרליסטית השנייה]]** (1846–1849) הייתה התקוממות קטלאנית קטנה. המורדים ניסו להציב על כס המלוכה את האינפנטה קרלוס, רוזן מונטמולין. בגליסיה, מרד בקנה מידה קטן יותר הופסק על ידי הגנרל רמון מריה נרוואאס. 
* **[[המלחמה הקרליסטית השלישית]]** (1872–1876) החלה בעקבות הדחתו של מונרך שליט אחד והתפטרותו של אחר. המלכה איזבלה השנייה הודחה על ידי קונספירציה של גנרלים ליברליים ב-1868, ועזבה את ספרד בבושת פנים מסוימת. *ה[[קורטס חנרלס|קורטס]]* (הפרלמנט) החליפו אותה באמדאו, הדוכס מאאוסטה (ובנו השני של מלך איטליה ויטוריו אמנואלה). ולאחר מכן, כשהבחירות בספרד של 1872 הביאו לאלימות ממשלתית נגד מועמדים קרליסטים והתרחקות מהקרליזם, החליט הטוען לכתר הקרליסטי, קרלוס השביעי, שרק בכוח הנשק הוא יכול לזכות בכס המלכות. כך החלה המלחמה הקרליסטית השלישית; היא נמשכה ארבע שנים, עד 1876.
* **[[מלחמת האזרחים בספרד]]** (1936–1939) הפכה עבור הקרליסטים למסע צלב נוסף נגד החילוניות. למרות הניצחון של הצד שלהם, הגנרל פרנסיסקו פרנקו תסכל את יומרות המונרכיזם הקרליסטי; הוא הכניס את המיליציות שלהם לצבא הלאומי ומפלגתם הפוליטית, הקהילה המסורתית, ל"תנועה הלאומית שלו", ה-FET y de las JONS.

הקרליסטים כללו בעיקר מאלמנטים כפריים ומסורתיים, והצליחו יותר בתחילה בשל השימוש שלהם בטקטיקות לוחמת גרילה. עם זאת, הם הובסו בסופו של דבר על ידי הכוחות הליברלים בראשות הגנרל באלדומרו אספרטרו. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמות אזרחים
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
ריאנה ברנאווי

**ריאנה ברנאווי** (בערבית: **ريانة برناوي**) היא חוקרת ביו-רפואית ואסטרונאוטית סעודית, שנבחרה למשימת אקסיום 2 כמומחית משימה על ידי ועדת החלל הסעודית. בחירתה הוכרזה רשמית ב-12 בפברואר 2023. ברנאווי היא אחת משני הסעודים הראשונים ששוגרו לתחנת החלל הבינלאומית. היא המריאה אל תחנת החלל הבינלאומית במשימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה במאי 2023.

ברנאווי היא האסטרונאוטית הערבייה הראשונה בחלל.

## ביוגרפיה
ברנאווי היא בעלת תואר ראשון במדעי הביו-רפואה מאוניברסיטת אוטגו בניו זילנד. היא גם בעלת תואר שני במדעי ביו-רפואה מאוניברסיטת אלפייסל, שם חקרה תאי גזע של סרטן השד. לברנאווי ניסיון של תשע שנים בחקר תאי גזע סרטניים. כשנבחרה למשימה היא עבדה כטכנאית מעבדת מחקר בבית החולים ומרכז המחקר קינג פייסל למומחים בריאד. במסגרת המשימה בחלל היא ערכה ניסויים בתחום התמחותה.

## טיסה לחלל
בפברואר 2023, ערב הסעודית פרסמה כי ברנאווי תצטרף לעלי אל-קרני, אסטרונאוט סעודי נוסף, למשימה שתימשך 12 ימים בתחנת החלל הבין-לאומית.

שני האסטרונאוטים הסעודים שוגרו לחלל בחללית דרגון של חברת SpaceX, במאי 2023, במסגרת המשימה הפרטית השנייה של אקסיום ספייס.

בתחנת החלל פגשו האסטרונאוטים הסעודים את סולטן א-ניאדי, שטס לחלל במרץ למשימה בת חצי שנה בתחנת החלל הבין-לאומית במסגרת משימת SpaceX Crew-6.

הטיסה הייתה אמורה להמריא ב-8 במאי 2023 אך נדחתה ל-22 במאי. זו הייתה משימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה. המשימה נמשכה 12 ימים. החללית שוגרה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה על גבי משגר פאלקון 9 של SpaceX.

הטיסה המריאה ב-21 במאי 2023 ונחתה בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי למשימה שנמשכה 8 ימים. יחד איתה המריאו פגי ויטסון, ג'ון שופנר ועלי אל-קרני. החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ ב-30 במאי 2023 בשעה 22:04.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשים סעודיות
קטגוריה:אסטרונאוטים סעודים
קטגוריה:ערב הסעודית: בריאות ורפואה
קטגוריה:ילידות 1988
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1988
פרס הספורט העולמי של לוריוס לספורטאית השנה

**פרס הספורט העולמי של לוריוס לספורטאית השנה** (באנגלית: **Laureus World Sports Award for Sportswoman of the Year**) הוא פרס המוענק מדי שנה, מאז שנת 2000, לספורטאית על הישגיה האישיים, כחלק מטקס פרסי הספורט העולמיים של לוריוס.

הטקס הראשון נערך ב-25 במאי 2000 במונטה קרלו, בו נשא נלסון מנדלה את הנאום המרכזי. מאז שנת 2020, רשימה קצרה של שש מועמדות נקבעת על ידי עורכי ספורט, כתבים ושדרנים. לאחר מכן חברי האקדמיה העולמית של לוריוס בוחרים את הזוכה מתוך הרשימה. לזוכה מוענק פסל בעיצוב של קרטייה.

הזוכה הראשונה בפרס הייתה האתלטית האמריקאית מריון ג'ונס. בהמשך הודתה שעשתה שימוש בחומרים אסורים. בעקבות כך נשללו ממנה שלוש המדליות האולימפיות בהן זכתה באולימפיאדת סידני (2000). יחד איתן נשללה, בדיעבד, גם הזכייה שלה בפרס ושתי המועמדויות הנוספות בשנים 2001 ו-2003.

אתלטיקה היא הענף בו מספר הזוכות והמועממדות הוא הגבוה הביותר: שמונה זוכות ועשרים ואחת מועמדות לאורך השנים (לא כולל הזכייה והמועמדויות של ג'ונס). ארצות הברית היא המדינה המובילה במספר הזוכות והמועמדות: עשר זוכות ועשרים ותשע מועמדות.

## רשימת המועמדות והזוכות

## ראו גם
*פרס הספורט העולמי של לוריוס לספורטאי השנה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרס לוריוס
*
קטגוריה:פרסים המוענקים לנשים: ספורט
עלי אל-קרני

**עלי אל-קרני** (בערבית: **علي القرني,** נולד: מרץ 1992**)** הוא אסטרונאוט סעודי, שנבחר לטוס לחלל על ידי ועדת החלל הסעודית. בחירתו הוכרזה רשמית ב-12 בפברואר 2023.

אל-קרני הוא אחד משני הסעודים הראשונים שטסו לחלל.

הוא המריא במשימת החלל הפרטית השנייה בהיסטוריה Axiom mission 2 של חברת אקסיום ספייס. הטיסה שוגרה לחלל בחללית דרגון של חברת SpaceX, הטיסה המריאה ב-21 במאי 2023 ונחתה בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי למשימה שנמשכה 8 ימים. יחד איתו המריאו פגי ויטסון, ג'ון שופנר ורייאנה ברנאווי.החללית המריאה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה.

החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ ב-30 במאי 2023 בשעה 22:04.

אל-קרני בעל תואר ראשון במדעי האווירונאוטיקה מאקדמיית המלך פייסל. הוא קפטן בחיל האוויר המלכותי הסעודי, שם הוא מטיס מטוסי F-15SA. הוא רשם 2,387 שעות טיסה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1992
קטגוריה:אסטרונאוטים סעודים
הכד של פוליה

בהסתברות, מודל **הכד של פוליה** (באנגלית: **Pólya's urn**), הקרוי על שמו של ג'ורג' פוליה, הוא סוג של מודל הסתברותי המשמש כמסגרת לניסויים מחשבתיים רבים. במודלים של כד, מיוצגים אובייקטים בעלי עניין אמיתי (כגון אטומים, אנשים, מכוניות וכו') ככדורים צבעוניים בכד או במכל אחר.

בדגם הכד הבסיסי של פוליה, הכד מכיל a כדורים בצבע לבן ו-b כדורים בצבע שחור; מוציאים באופן אקראי כדור אחד מהכד ומתבוננים בצבעו; לאחר מכן מחזירים את הכדור לכד, ומוסיפים לכד כדור נוסף מאותו צבע. חוזרים על תהליך זה שוב ושוב.

דגם הכד הבסיסי הזה של פוליה הוכלל בדרכים רבות. במודלים של כד, מיוצגים אובייקטים בעלי עניין אמיתי (כגון אטומים, אנשים, מכוניות וכו') ככדורים צבעוניים בכד או במכל אחר.

אם בשלב מסוים מוצא כדור בצבע מסוים, אז הסיכוי שהכדור הבא שיצא אחריו, באותו הצבע גדל. כלומר, לכד יש תכונה אשר מחזקת את עצמה (" העשירים מתעשרים ") בניגוד לתהליך של הוצאת כדורים ללא החזרה, שבו בכל פעם שמוציאים כדור בצבע מסוים, יורד הסיכוי שהכדור הבא יהיה מאותו הצבע. במודל הכד פוליה, ככל שהתהליך מתקדם הפעולות שמתבצעות משפיעות פחות ופחות על הסתברויות עתידיות, בעוד שבהוצאות ללא החזרה, ההפך הוא הנכון: לאחר מספר מסוים של הוצאות של כדור בצבע מסוים, יאזלו הכדורים בצבע זה מהכד.

התהליך שמתואר שונה גם מתהליך, שבו הכדור המוצא מוחזר לכד ללא הוספת כדורים. במקרה זה, השקול לתהליך ברנולי, ההסתברויות להוצאת כדור בצבע מסוים נשארות קבועות לאורך התהליך.

## תוצאות בסיסיות

לאחר n הוצאות, ההסתברות שהכד מכיל (a + n_1) כדורים לבנים ו (b+n_2) כדורים שחורים (n_1+n_2=n) הוא

\binom{n}{n_1}\frac{a^{\bar n_1 }b^{\bar n_2 }}{(a+b)^{\bar n}}כאשרc^{ \bar{m}}=c(c+1)\cdots (c+m-1) (עצרת עולה).

במקרה הכללי יותר שבו בכד יש כדורים עם יותר משני צבעים ונניח שבהתחלה הכד מכיל a_i כדורים בצבע i, עם i = 1, 2, ..., k, אז אחרי n הוצאות, ההסתברות שהכד מכיל (a_i+n_i) כדורים בצבע i היא:

\binom{n}{n_1, \cdots, n_k}\frac{\prod_{i=1}^k a_i^{\bar n_i}}{(\sum_i a_i)^{\bar n}}כאשר \binom{n}{n_1, \cdots, n_k} הוא המקדם המולטינומי.

## חילופיות
הכד של פוליה הוא דוגמה בסיסית לסדרת משתנים מקריים חילופיים. נניח, שבתהליך הכד של פוליה, אנו ממשיכים להוציא כדורים באופן אקראי מהכד. נסמן עבור ההוצאה ה- i של כדור, משתנה מקרי, X_i, כך ש- X_i = 1 אם הכדור שחור ו- X_i = 0 אחרת. (לאחר מכן כמובן נחזיר את הכדור לכד, עם כדור נוסף באותו צבע). ההסתברות של X_{i+1} = 1 בהינתן X_i =1 גדולה מההסתברות ש-X_{i+1} = 1 בהינתן ש-X_i =0. לכן, משתנים אלה אינם בלתי תלויים זה בזה. עדיין, למשתנים X_1, X_2, X_3, \dots יש תכונה חלשה יותר של חילופיות. במקרה שלנו, ההסתברות לסדר הוצאה מסוים של n כדורים הוא \frac{ a^{\bar n_1 }b^{\bar n_2 }}{(a+b)^{\bar n}}, כאשר n_1 הוא מספר הכדורים השחורים ו-n_2 מספר הלבנים. תכונת החילופיות באה לידי ביטוי בכך שההסתברות לסדר מסוים אינה תלויה בסדר הצבעים של הכדורים שהוצאו אלא רק בכמות של כדורים שהוצאו מכל צבע ובמצב ההתחלתי. לדוגמה, \Pr(X_1=1 , X_2=1 , X_3=0)=\Pr(X_1=1 , X_2=0 , X_3=1)=\Pr(X_1=0 , X_2=1 , X_3=1)=\frac{a(a+1)b} {n(n+1)(n+2) }.

## הערות שוליים

קטגוריה:תהליכים סטוכסטיים
מירה בן ארי (פוליטיקאית)

**מירה בן ארי** (נולדה ב-20 במאי 1971) היא פוליטיקאית ישראלית, המכהנת כראש מועצה אזורית גן רווה. מייסדת ומקימת עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" לחינוך ילדים בעלי צרכים מיוחדים.

## ביוגרפיה
בן ארי נולדה בשנת 1971 לרוני בן ארי (הלפרן) (צלמת, אוצרת ואמנית) ולדני (אל"ם במיל' ובעל חברה להנדסה אזרחית - "אליקים בן ארי"). נקראת על שם סבתה, מירה בן ארי, שנהרגה בקרב ניצנים במלחמת העצמאות.

מירה גדלה והתחנכה במושב נטעים שבמועצה אזורית גן רווה. בשנת 1996 סיימה את לימודיה האקדמיים לתואר ראשון במשפטים. בשנת 1997, בתום תקופת ההתמחות הוסמכה לעריכת דין.

בשנת 1999 הצטרפה לפרקליטות מחוז תל אביב, שם עבדה בתפקידים שונים במשך עשור, בהם כנציגת שר המשפטים בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז דרום, עוזרת פרקליט מחוז תל אביב (אזרחי) וחברת בית הדין המשמעתי בלשכת עורכי הדין בישראל.

בשנת 2009 פרשה מפרקליטות המדינה והקימה את עמותת "בטב"ע" – מסגרת חינוכית לילדים בעלי מוגבלויות. בשנת 2022 החלה לעבוד כעורכת דין בחברה המשפחתית "בן ארי".

## פעילות ציבורית
במשך השנים פעלה בן ארי במגוון מסגרות לשילוב ילדים ובוגרים בעלי מוגבלויות באופן עצמאי בחברה.

בשנת 2009 הקימה את עמותת "בדרך אל – בית ספר בטב"ע" – מסגרת חינוכית משלבת לילדים בעלי מוגבלויות במושב בית עובד. בהמשך יזמה את תוכנית 'שילוב זרועות' לשילוב בעלי מוגבלויות במערכת הביטחון. התכנית מאפשרת לאנשים עם צרכים מיוחדים להתנדב בצה"ל במשך יום בשבוע, יחד עם חיילי היחידות. לתוכנית הוענק פרס הרמטכ"ל.

בהמשך הקימה מסגרת נוספת בשם "בטב"ע שלנו", תוכנית להעסקת אנשים בעלי מוגבלות בשוק העבודה, בדגש על מתן שכר הולם, תוך מתן תמיכה וליווי שיקומיים בבית העסק.

בשנת 2013 השתלבה בן ארי בפעילות פוליטית במועצה אזורית גן רווה ושימשה כחברת מליאת גן רווה וחברת ועדת חינוך, לצד אלה כיהנה כחברת ועדת ביקורת באגודת מושב נטעים.

בחודש מרץ 2023 הכריזה בן ארי על התמודדותה לראשות המועצה האזורית גן רווה והשיקה את הקמפיין "מנהיגה בדרך חדשה". בבחירות שנערכו בפברואר 2024 נבחרה לראשות המועצה.

## חיים אישיים
בן ארי נשואה ואם לשלושה. מתגוררת במושב נטעים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:נשים בראשות מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית גן רווה
קטגוריה:נטעים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
סשה קולבי

**סשה קיקואוה** (באנגלית: **Sasha Kekauoha**; נולדה ב-26 ביולי 1985), הידועה בעיקר בשם הבמה שלה **סשה קולבי** (באנגלית: **Sasha Colby**), היא מלכת דראג ומתחרה בתחרויות יופי אמריקאית. ב-2012 היא זכתה בתחרות מיס קונטיננטל. ב-2023 היא זכתה בעונה ה-15 של המרוץ לדראג של רו פול.

## ביוגרפיה
סשה קולבי נולדה בוויימנלו, הוואי. היא גדלה בבית שמרני של עדי יהוה.

כנערה, היא התלבשה בדראג בסתר. היא הייתה נועלת את עצמה בחדר המקלחת ולובשת את הבגדים של אחותה.

## קריירה
סשה קולבי תוארה כ"מלכת יופי", "אגדת דראג" ו"אגדת תחרויות יופי". היא זכתה בתחרות מיס קונטיננטל ב-2012.

סשה קולבי ידועה גם כאקטיביסטית לזכויות טרסג'נדרים. ב-2020, היא ייצגה את הוואי בסרטון של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה אשר כלל מלכות דראג מכל 50 המדינות ו-וושינגטון די. סי במטרה לעודד בוחרים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. לפני מגפת הקורונה, היא ארגנה אירוע חודשי כוללני לטרנסג'נדרים ב-The Chapel, בר גיי בווסט הוליווד, קליפורניה.

ב-2018, סשה קולבי לוהקה למופע הדראג של סאשה ולור, "NightGowns" והופיעה בסדרה דוקומנטרית על המופע. יחד עם מלכות דראג אחרות, סשה קולבי הלכה על המסלול לפני ההופעה של ג'ניפר לופז בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio בתלבושת בהשראת לופז.

ב-2023, סשה קולבי לוהקה לעונה ה-15 של המרוץ לדראג של רו פול והיא זכתה בעונה. סשה קולבי היא ההוואית הילידה הראשונה שלוהקה למרוץ לדראג של רו פול והפולינזית הראשונה שזוכה בתוכנית. היא הטרנסג'נדרית הרביעית שזוכה בתוכנית אחרי וילו פיל בעונה 14, קיילי סוניק לאב באולסטארס 6 וג'ינקס מונסון באולסטארס 7.

## חיים אישיים
סשה קולבי היא אישה טרנסית. היא גרה בשיקגו ובלוס אנג'לס. היא אם הדראג של קרי קולבי שהתחרתה בעונה ה-14 של המרוץ לדראג של רו פול. לקולבי יש מורשת הוואית ילידית ואירית.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### סדרות רשת

### וידאו קליפים

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי הוואי
קטגוריה:טרנסג'נדריות
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
הבנק הישראלי לתעשייה

**הבנק הישראלי לתעשייה** נוסד בשנת 1933 על ידי התאחדות התעשיינים בישראל ביוזמת נשיאה הראשון, אריה שנקר, כדי לספק אשראי לפיתוח תעשייה בארץ ישראל. בשנות ה-70 אוחד הבנק אל תוך הבנק הבינלאומי הראשון.

## היסטוריה
### רקע
הכנות להקמת בנק לתעשייה בארץ ישראל התקיימו עוד בשנת 1918. ביוני 1923 החליטו אנשי קבוצת ברנדייס על הקמת בנק לתעשייה בארץ ישראל. ביוני 1923 הוצגה בפני ההנהלה הציונית תוכנית להקמת בנק תעשייה שמחציתה תהיה בבעלות ההסתדרות הציונית ומחציתה השנייה של משקיעים פרטיים.

הקונגרס הציוני העולמי ה-13 החליט להקציב 8,000 לא"י לצורך פיתוח התעשייה בארץ ישראל והקונגרס הציוני העולמי ה-14 החליט על הקצבת 25,000 לא"י להקמת בנק לתעשייה.

### הקמת הבנק
במאי 1932 התכנסה ביוזמתם של מאיר דיזנגוף ואריה שנקר ישיבה לבחינת דרכים להקמת בנק לתעשייה, שהקימה ועד זמני שהחל בהחתמה על מכירת מניות של הבנק. הבנק נפתח רשמית ב-2 באפריל 1933 בשם "הבנק הארצישראלי לתעשייה" בטקס בו נאמו מאיר דיזנגוף, אריה שנקר, יהושע סופרסקי ואליעזר הופיין.

בשנת 1938 הוגדל הונו של הבנק כאשר בנק אנגלו-פלשתינה השקיע בבנק 12,500 לא"י והבנק הועמד על בסיס כלכלי איתן.

### במדינת ישראל
לאחר הקמת מדינת ישראל שונה שם הבנק ל"הבנק הישראלי לתעשייה" או בקיצור "בנק התעשייה". בשנת 1959 מכרה התאחדות התעשיינים לבנק לאומי 51% ממניות הבנק, בתקווה שהדבר יקדם את עסקי הבנק. אולם לאחר שלוש שנים בקשו בהתאחדות התעשיינים לבחון את הדרך לקדם את הבנק, לאחר שמצב הבנק לא השתפר לשביעות רצונם. 

בשנת 1967 הוגדל ההון העצמי של הבנק על ידי מכירת מניות מוספים לתעשיינים תמורת אגרות מלווה של המדינה ובכך דוללה הבעלות של בנק לאומי. בתחילת 1970 הוא ניהל משא ומתן לרכישת בנק קופת עם. בשנת 1970 היו לבנק חמישה סניפים: בירושלים, תל אביב, חיפה, מפרץ חיפה ורמת גן. בשנת 1972 נפתחו שני סניפים נוספים. בתחילת שנות ה-70 הוצע לבעלי בנק התעשייה להצטרף להקמת הבנק הבינלאומי, אולם הם דחו את ההצעה. במקום זאת, עלה הרעיון למכור את הבנק לפ.י.ב.י. אחזקות, הבעלים של הבנק הבינלאומי, תוך שהבנק פועל באופן עצמאי. 

בשנת 1976 אוחד הבנק אל תוך הבנק הבינלאומי.

## אישים בולטים

אלכסנדר מאכט (שהוכתר כאלוף ליטא בשחמט) ניהל את הבנק משנת 1936 במשך למעלה מרבע מאה. 
אחד מהפקידים הבכירים בבנק היה סשה ארגוב, שבמהלך שני העשורים שבהם עבד בבנק הפך את הבנק למוקד עלייה לרגל של רבים מחשובי הכותבים כמו חיים גורי וחיים חפר, שהביאו את כתביהם להלחנתו. לצידו של ארגוב עבד כפקיד בבנק במשך שנים רבות גם הפזמונאי אברהם ברושי, מהבולטים בכותבי "השירים הסלוניים" של התקופה. בעידודו של מאכט יצאו מבין כותלי הבנק רבים מנכסי צאן ברזל בזמר העברי בשנות ה-40 וה-50.

משנת 1967 ניהל את הבנק אהרן דב קמחי.

## מבנה הבנק
הבנק שכן בתחילה ברחוב יהודה הלוי 30. 
בהמשך עבר לרחוב מונטיפיורי 13.
בנין הבנק ברחוב מונטיפיורי נודע כאחד הבניינים הראשונים בתל אביב שבהם הייתה מעלית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ארץ ישראל: בנקאות
קטגוריה:ישראל: בנקים
קטגוריה:תל אביב-יפו: בנקים
שעת הזהב (צילום)

[ממוזער|[קתדרלת נוטרדאם דה פריז בשעת הזהב של הזריחה.]]
ממוזער| השוואה של אור יום מול שעת הזהב במסלול המרוצים ניוברי
בצילום, **שעת הזהב** (באנגלית: **Golden hour**) היא מחזור זמן קצר מיד לאחר הזריחה או לפני השקיעה שבה אור היום נראה אדמדם ורך יותר בהשוואה לזמן בו השמש גבוהה יותר בשמיים.

שעת הזהב נקראת לפעמים גם "שעת הקסם", במיוחד על ידי צלמי קולנוע וצלמים. בזמנים אלו, בהירות השמיים תואמת את בהירות פנסי הרחוב, שלטים, פנסי רכב וחלונות מוארים.

פרק הזמן הקצר לפני שעת הקסם בזריחה, או אחריה בשקיעה, נקרא "השעה הכחולה". כאשר השמש נמצאת בעומק משמעותי מתחת לאופק, כאשר אור שמש שיורי ועקיף מקבל גוון כחול בעיקרו, ומתקבלת תוצאה שבה אין צללים חדים כי השמש לא עלתה או שקעה.

## פרטים
[ימין|ממוזער| טמפרטורת הצבע של [יום|אור היום משתנה עם השעה ביום. טמפרטורת הצבע יכולה גם להשתנות באופן משמעותי עם גובה, קו רוחב, עונה ותנאי מזג האוויר.]]
כאשר השמש נמוכה מעל האופק, קרני השמש צריכות לחדור לאטמוספירה למרחק גדול יותר, ולהפחית את עוצמת האור הישיר, כך שיותר מהתאורה מגיעה מאור עקיף מהשמים, מה שמפחית את יחס התאורה. מבחינה טכנית זהו סוג של פיזור תאורה. יותר אור כחול מפוזר, כך שאם השמש נוכחת, האור שלה נראה אדמדם יותר. בנוסף, הזווית הנמוכה של השמש מעל האופק מייצרת צללים ארוכים יותר.

המונח *“שעה”* משמש באופן ציורי; לאפקט אין זמן קבוע ומשתנה בהתאם לעונה ולקו הרוחב בו אנו נמצאים. “שעת זהב” נמשכת בדרך כלל 20 דקות ותלויה מאוד במזג האוויר ובמיקום. אופי התאורה נקבע על פי גובה השמש, וזמן המעבר של השמש מהאופק לגובה מוגדר תלוי בקו הרוחב של המקום ובזמן השנה. בלוס אנג'לס, קליפורניה, בשעה לאחר הזריחה או שעה לפני השקיעה, לשמש יש גובה של בערך 10–12 מעלות. עבור מיקום קרוב יותר לקו המשווה, מגיעים לאותו גובה תוך פחות משעה, ועבור מיקום רחוק יותר מקו המשווה, מגיעים לגובה תוך יותר משעה. עבור מיקום מרוחק מספיק מקו המשווה, ייתכן שהשמש לא תגיע לגובה של 10°, ושעת הזהב נמשכת במשך כל היום בעונות מסוימות.

## ראו גם
* 
* 

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* צפייה בשעת הזהב היומית

קטגוריה:צילום
קטגוריה:חלקי היממה
קטגוריה:יופי
קטגוריה:תופעות אופטיות אטמוספיריות
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:מושגים באסתטיקה
גבריאל מור

**גבריאל מור** (באנגלית: **Gabriel Moore**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל אלבמה החמישי בשנים 1829–1831.
## ביוגרפיה
גבריאל מור נולד במחוז סטוקס שבקרוליינה הצפונית, למשפחה ממוצא אנגלי וצרפתי. ב-1810 הוא עבר להאנטסוויל שבאלבמה. מור כיהן אז כחבר בבית המחוקקים של הטריטוריה, וב-1821 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1827 הוא נבחר לכהונה נוספת בבית הנבחרים. מור היה הנציג השני של אלבמה בבית הנבחרים והנציג הראשון של מחוז הבחירה הראשון לקונגרס של המדינה. הוא היה אחד מארבעת המתמודדים בבחירות וניצח לאחר שזכה ב-67.57 אחוזים מקולות הבוחרים. ב-1823 הוא היה המועמד היחיד מטעם מחוז הבחירה וזכה בכל 3,304 הקולות. בבחירות של 1825 הוא היה אחד משני המועמדים כאשר התמודד מול קלמנט קומר קליי וניצח אותו לאחר שזכה ב-71.12 אחוזים מהקולות.

ב-1829 התמודד מור בבחירות על משרת מושל אלבמה ללא יריב שניצב מולו וייצג את סיעת הג'קסונים במפלגה הדמוקרטית. ב-1831, לאחר שחלפו שנתיים מתוך תקופת כהונתו בת ארבע השנים, הוא התפטר כדי להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית. בעקבות התפטרותו הוא הוחלף בנשיא הסנאט של אלבמה, סמואל מור (לא היו קשרי משפחה בין השניים).

תקופת כהונתו של מור בסנאט הייתה מוצלחת והוא שירת בו שש שנים לצד ויליאם רופוס קינג. בבחירות של 1837 הוא נוצח על ידי ג'ון מקינלי, שקדם לו בכהונה בסנאט. לאחר תום כהונתו בסנאט עבר מור ב-1843 להתגורר ליד אגם קאדו שבטקסס.

גבריאל מור נפטר בביתו ב-6 באוגוסט 1844. הוא נטמן בחלקת הקבר המשפחתית שבקאדו.

## קישורים חיצוניים

* גבריאל מור באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* גבריאל מור באתר OurCampaigns 
* גבריאל מור באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של אלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1785
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1844
מישל בולסונארו

**מישל דה פאולה פירמו ריינאלדו בולסונארו** (בפורטוגזית: **Michelle de Paula Firmo Reinaldo Bolsonaro**; נולדה ב-22 במרץ 1982) היא רעייתו של נשיא ברזיל ה-38 ז'איר בולסונארו, והייתה הגברת הראשונה של ברזיל משנת 2019 עד 2022. הייתה בעברה מזכירה בשירותם של פוליטיקאים ברזילאים שונים.

## ביוגרפיה
מישל בולסונארו נולדה בעיר סיילנדיה שבמחוז הפדרלי של ברזיל ב-22 במרץ 1982. הוריה הם מריה דה גראס פריירה דה פאולה ריינאלדו וויסנטה דה קסטרו ריינאלדו. הוריה נפרדו כאשר הייתה ילדה. שניהם נישאו מחדש, ובסך הכל יש למישל ארבעה אחים חורגים.

בילדותה, התגוררה מישל עם אמה ואביה החורג, שהקימו חברת הפקת אירועים בסיילנדיה. היא למדה בבית ספר תיכון, אולם לאחר מכן נאלצה להפסיק את לימודיה ולהתחיל לעבוד בחברה של הוריה כדי לעזור בהוצאות משק הבית. לאחר מכן החלה לעבוד במקצועות שונים, בין היתר כסומליירית וכדוגמנית. בשנת 2004 היא החלה לעבוד כמזכירתו של חבר בית הנבחרים של ברזיל ונדרלי עסיס. ב-2006 היא עברה לעבוד עבור מרקו אורליו אוביאלי. ב-18 בספטמבר 2007 היא החלה לעבוד עבור ז'איר בולסונארו אשר שימש אז כחבר פרלמנט. הקשר הרומנטי ביניהם החל כמעט מיד, וכעבור חצי שנה בלבד, ב-28 בנובמבר, הם נישאו בטקס אזרחי. ב-2008 בית המשפט העליון של ברזיל פסק שעל מישל להתפטר מעבודתה מכוח החוקה מ-1998 האוסרת על נפוטיזם במנהל הציבורי. בשנת 2011 נולדה בתם היחידה של הזוג, לורה. ב-21 במרץ 2013 נישאו מישל וז'איר בטקס דתי בריו דה ז'ניירו.

כאשר רץ ז'איר לנשיאות ב-2018, בחרה מישל להישאר אנונימית ולא להיחשף לציבור, במטרה להימנע ממתקפה תקשורתית עליה ועל בנותיה. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה בסרטון בחירות שפורסם ב-25 באוקטובר, שלושה ימים בלבד לפני הסיבוב השני של הבחירות. ז'יאר ניצח בבחירות, ומישל הפכה לגברת הראשונה של ברזיל. טרם כניסתה לתפקיד, היא הודיעה שתנצל את מעמדה והשפעתה כדי לקדם מטרות חברתיות שחשובות לה. כמו כן, היא חשפה שתתמקד בעיקר בסיוע לבעלי צרכים מיוחדים. כמו כן, מישל נאמה בטקס ההשבעה של בעלה, והייתה לאשת הנשיא הראשונה שעשתה זאת. כמו כן, היא הייתה הראשונה שדיברה במהלך הטקס בשפת הסימנים.

בתקופת כהונתו של בעלה כנשיא, מישל הופיעה לצדו פעמים רבות באירועים לאומיים ובינלאומיים. כמו כן, היא פעלה רבות לסיוע לבעלי מוגבלויות ובייחוד לחירשים. היא אף, חברה במשרד החירשים של הכנסייה הבפטיסטית הברזילאית.

במהלך הבחירות לנשיאות ברזיל ב-2022, בהן התמודד בעלה מול לואיס אינסיו דה סילבה, לקחה מישל חלק נכבד בקמפיין והופיעה בציבור לצדו פעמים רבות. בחירות אלו הסתיימו בניצחונו של סילבה.

בפברואר 2023, על רקע ספקולציות האם ז'איר בולסונארו יחזור להתמודד שוב על הנשיאות ב-2026, התפרסם כי בכירים במפלגתו של בעלה שוקלים את האפשרות להציע למישל לרוץ לנשיאות מטעם המפלגה במידה ובולסונארו יחליט לפרוש מהחיים הפוליטיים. מישל הודיעה שתסרב להצעה כזו.

## חיים אישיים
למרות שאימצה את שם המשפחה "בולסונארו", מישל מקפידה להיקרא "מישל דה פאולה". היא אמא לשתי בנות; הבכורה, לטיציה מריאנה, נולדה לה ממערכת יחסים עם גבר בשם מרקוס סנטוס דה סילבה. הצעירה, לורה, נולדה לה מבולסונארו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1982
רזולוציית 2K

ממוזער|רזולוציות תצוגה נפוצות
**[[רזולוציה|רזולוציית]] 2K** (באנגלית: **2K resolution**) הוא מונח כללי למכשירי תצוגה או תוכן אשר נפרסים בה אופקית כ-2,000 פיקסלים. הסטנדרט הדומיננטי בתעשיית הקרנת סרטים, Digital Cinema Initiatives לפלט ברזולוציה בפורמט 2K הוא של 2048x1080. בטלוויזיה ובערוצי מדיה אחרים, 1920x1080 היא רזולוציית ה-2K הנפוצה ביותר, אך בדרך כלל היא מכונה HD.

## רזולוציות

## תקנים ומינוח
בתעשיית הקולנוע, רזולוציית 2K מתייחסת באופן מסורתי לסריקה דיגיטלית של סרט 35 מ"מ ברזולוציה ברוחב של כ-2,000 פיקסלים. בדרך כלל זו רזולוציה של 2048x1556, אך הממדים המדויקים משתנים בהתאם ליחס הרוחב-גובה והגודל של אזור הסריקה.

רזולוציית 2K נוספת שנפוצה בקולנוע היא 2048x1080. זוהי הרזולוציה של פורמט 2K שתוקן על ידי DCI במפרטי מערכת הקולנוע הדיגיטלי שלהם בשנת 2005. הרזולוציה של תוכן הווידאו המובלע תומך בתקן SMPTE 428-1, אשר קובע את הרזולוציות הבאות עבור הפצת 2K:

המונח "2K" עצמו הוא גנרי, הוא לא הוטמע על ידי DCI ואינו מתייחס ספציפית לתקן DCI 2K. השימוש במונח "2K" קדם לפרסום תקן DCI.

הרזולוציה 1920x1080 כונתה גם כרזולוציית 2K על ידי ארגוני תקנים אחרים, כמו NHK Science & Technology Research Laboratories ו-ITU Radiocommunication Sector (שהיו מעורבים בסטנדרטיזציה של 1080p HDTV ו-4K UHDTV).

במוצרי צריכה, רזולוציה של 2560x1440 מכונה לעיתים קרובות באופן שגוי "2K" אך פורמט זה ופורמטים דומים מסווגים בדרך כלל כרזולוציות של 2.5K.

## ראו גם
* 1440p
* יחס רוחב-גובה 21:9
* רזולוציית 8K

## הערות שוליים

קטגוריה:אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:שידור דיגיטלי
דרוויש וסרווט קורקוט

150px|ממוזער|שמאל|דרוויש קורקוט
150px|ממוזער|שמאל|סרווט קורקוט
**דרוויש וסרווט קורקוט** (Dervis and Servet Korkut) היו בני זוג מוסלמים מהעיר סרייבו שבבוסניה, אשר בימי מלחמת העולם השנייה הסתירו בביתם את היהודיה דונקיקה פאפו (Donkica Papo). בשל כך הוכרו על ידי מוסד יד ושם כחסידי אומות העולם.

## מעשה ההצלה
דרוויש קורקוט (Derviš Korkut) (נולד ב-1888) היה אוצר המוזיאון העירוני בסרייבו. הוא שלט בשפות רבות, והיה ידיד של יהודי סרייבו ובעל עניין עמוק בתרבות ובפולקלור שלהם, נושא שעליו פרסם מספר מאמרים.

דונקיקה פאפו (לימים מירה בקוביץ' (Mira Baković)), ילידת סרייבו וחברת תנועת השומר הצעיר, הצטרפה בשלהי 1941 לארגון הפרטיזנים של טיטו. ב-1942 נאלצה יחידתה להתפזר והיא חזרה לסרייבו. היא קיוותה למצוא שם מחסה אצל בן משפחה, אך לא מצאה כזה. היא פגשה אדם שעבד עם אביה, והוא הביא אותה לבניין המוזיאון והפגיש אותה עם דרוויש קורקוט. קורקוט הסביר שאשתו ילדה לאחרונה בן והציע לפאפו מקלט בביתו במסווה של משרתת מוסלמית. הוא הביא אותה לביתו ושם קיבלה אותה אשתו, סרווט, בסבר פנים יפות.

בני הזוג קורקוט שיכנו את פאפו בחדר בעליית הגג, הלבישו אותה בלבוש מוסלמי מסורתי והציגו אותה ככזו בפני אורחיהם. פאפו שהתה עם משפחת דרוויש חמישה חודשים. במהלך זמן זה היא הצליחה ליצור קשר עם כמה מבני משפחתה בעיר אחרת. הזוג דרוויש סייע לה להשיג היתר נסיעה והיא עזבה והצטרפה אל משפחתה. בהמשך חזרה פאפו לשירות בין הפרטיזנים, שם שירתה כאחות עד סוף המלחמה.

בתם של בני הזוג קורקוט, למיה (Lamija), נישאה למוסלמי בקוסובו. בשנת 1999 היא עזבה את קוסובו לאחר פרוץ המלחמה שם והגיעה לישראל. שם היא נפגשה עם בנה של מירה פאפו, שקיבל בחום את בת האנשים שהצילו את אמו.

ב-14 בדצמבר 1994 הכיר יד ושם בדרוויש ובסרווט קורקוט כחסידי אומות העולם.

### הצלת הגדת סרייבו
במהלך המלחמה הגיעו אנשי מבצע רוזנברג, ארגון שהוקם על ידי הגרמנים כדי לבזוז את אוצרות התרבות והאמנות של היהודים, למוזיאון סרייבו כדי להחרים את הגדת סרייבו המפורסמת מהמאה ה-14 שהוחזקה בו. קורקוט אמר להם שגרמנים כבר לקחו את ההגדה והם קיבלו את סיפורו. בפועל ההגדה הוסתרה בביתו של קורקוט. לאחר המלחמה הוא החזיר אותה למוזיאון העירוני.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1888
מרסלה טמר

**מרסלה טדסקי דה אראוחו טמר** (בפורטוגזית: **Marcela Tedeschi de Araújo Temer**; נולדה ב-16 במאי 1983) היא רעייתו של נשיא ברזיל ה-37 מישל טמר, והייתה הגברת הראשונה של ברזיל משנת 2016 עד 2018.

## ביוגרפיה
מרסלה טמר נולדה ב-16 במאי 1983 בפאוליניה שבמדינת סאו פאולו. היא בתם של קרלוס אנטוניו דה אראוחו ונורמה טדסקי. היא למדה בתיכון בפאוליניה, ולאחר מכן החלה לעבוד כפקידת קבלה במשרדי העיתון "או מומונטו". בשנת 2002, בגיל 19, היא זכתה בתחרות היופי המקומית "מיס פאוליניה". לאחר מכן זכתה גם בתחרות המדינתית "מיס סאו פאולו". באותה שנה היא השתתפה בוועידה של התנועה הדמוקרטית הברזילאית אשר בה פגשה לראשונה את עורך הדין והפוליטיקאי מישל טמר המבוגר ממנה ב-43 שנה. השניים נישאו בטקס קטן ב-23 ביולי 2003.

בשנת 2009 היא השלימה תואר במשפטים מטעם "פאדיספ" (Fadisp) - בית ספר פרטי יוקרתי בסאו פאולו. ב-1 בינואר 2011 הושבע בעלה כסגן נשיא ברזיל, ומרסלה הפכה לגברת השנייה של ברזיל. בטקס השבעתה היא זכתה לתשומת לב רבה בברזיל ומחוצה לה בשל יופייה הרב ופער הגילאים הבולט בינה לבין בעלה. תשומת לב ראשונית זו, גרמה לה להישאר מחוץ לאור הזרקורים לאורך כל תקופת כהונתו של בעלה כסגן הנשיא.

ב-31 באוגוסט 2016 הודחה הנשיאה דילמה רוסף, ומישל טמר הפך לנשיא הזמני עד הבחירות הבאות. בתקופה זו, מרסלה פעלה למען מטרות חברתיות שונות. ב-31 בדצמבר 2018 סיים בעלה את כהונתו.

## חיים אישיים
למרסלה ומישל טמר ישנו בן אחד, מישל פילו, אשר בתקשורת הברזילאית נודע בכינוי "מישלזיניו".

בתקופה בה הייתה הגברת הראשונה של ברזיל, נוצרה למרסלה תדמית של "עקרת בית צנועה". תדמיתה זכתה לביקורת רבה מצד פמיניסטיות ברזילאיות, שזעמו על המעבר של ברזיל ממדינה שבהנהגתה עומדת אישה, לממשלה בעלת תדמית שמרנית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1983
רוסנגלה לולה דה סילבה

**רוסנגלה לולה דה סילבה** (בפורטוגזית: **Rosângela Lula da Silva**; נולדה ב-27 באוגוסט 1966) היא הגברת הראשונה של ברזיל ורעייתו של נשיא ברזיל ה-39, לואיס אינסיו דה סילבה. במקצועה היא סוציולוגית.

## ביוגרפיה
רוסנגלה נולדה בעיר אוניאו דה ויטוריה שבמדינת פרנה ב-27 באוגוסט 1966. בילדותה עברה משפחתה לבירת המדינה קוריטיבה. ב-1983 היא הצטרפה למפלגת הפועלים הברזילאית. ב-1990 החלה ללמוד מדעי החברה באוניברסיטה הפדרלית של פרנה. בתקופה זו היא נודעה בכינוי **ג'אנג'ה**, אשר בו היא מוכרת בברזל עד ימינו. לאחר סיום לימודיה היא נשכרה לעבודה בתחנת הכוח ההידרואלקטרית שבסכר איטאיפו. היא הייתה עוזרת למנהל הכללי ומתאמת התוכניות המגובות לפיתוח בר קיימא. ב-2012 היא עברה לעבוד כיועצת תקשורת עבור חברת האלקטרוניקה אלטרובראס בריו דה ז'ניירו. ב-2016 חזרה לעבוד בסכר איטאיפו.

כחברת מפלגת הפועלים, רוסנגלה ומנהיג המפלגה לואיס אינסיו דה סילבה, הכירו זה את זה כבר בשנות ה-90. עם זאת, הקשר הרומנטי ביניהם החל רק לאחר פטירת אשתו השנייה של סילבה מריסה לטיציה לולה דה סילבה ב-2017. כאשר סילבה נכנס למאסר בעוון שחיתות זמן קצר לאחר מכן, רוסנגלה ביקרה אותו בכלא לעיתים קרובות. ב-8 בנובמבר 2019 שוחרר סילבה מהכלא, ובאותו יום הודיעו הוא ורוסנגלה על אירוסיהם. הם נישאו בטקס קתולי ב-18 במאי 2022. הזוג מתגורר בסאו פאולו.

בינואר 2023 נבחר סילבה לקדנציה שלישית כנשיא ברזיל, ורוסנגלה הפכה בכך לגברת הראשונה של ברזיל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1966
סקוט הורוביץ

**סקוט הורוביץ** (באנגלית: **Scott J. Horowitz**; נולד ב-27 במרץ 1957, פילדלפיה) הוא טייס קרב יהודי אמריקאי, אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

## קורות חיים
סקוט הורוביץ נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר בקליפורניה בשנת 1974 הוא למד באוניברסיטת קליפורניה אותה סיים בשנת 1978 עם תואר בהנדסה. בשנת 1979 הוא סיים לימודי תואר שני במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ובשנת 1982 תואר שלישי. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בלוקהיד קורפוריישן בתכנון כלי טיס.

בשנת 1983 הורוביץ התחיל את השירות בחיל האוויר של ארצות הברית. במשך שנתיים הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F-15 איגל" בבסיס החיל בגרמניה. בשנת 1990 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי לאחר קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס ונותר לשרת בסיסי זה. בשנת 1991 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בפרסנו.
## שירות בתחום החלל
בשנת 1992 הורוביץ נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-75 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (אנדרו אלן היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להציב במסלול לוויין Tethered ולבצע ניסויים בתחומים שונים. בשנת 1997 הוא השתתף במשימת STS-82 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (קנת באוארסוקס היה מפקד צוות). המשימה עסקה בעבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במשימת STS-101 במאי 2000 הוא היה טייס מעבורת החלל אטלנטיס. המעבורת עגנה בתחנת החלל הבין-לאומית וביצע מספר ניסויים. בשנת 2001 הורוביץ היה מפקד צוות של STS-105 שהתחברה לתחנת החלל בין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי. בטיסה זו הובאו לתחנת החלל מצרכים שונים ובוצע החלפת צוות.

בשנת 2004 הורוביץ עזב את נאס"א, אך כבר בספטמבר 2005 חזר וקיבל תפקיד ניהולי בצוות שעבד על טיסות עתידיות לירח. בשנת 2007 הוא פרש סופית.

## לאחר פרישה מנאס"א
לאחר פרישה מנאס"א הורוביץ פעיל בתחום הכנת טיסות מאוישות למאדים. הוא נמנה עם צוות מנהל של אגודת מאדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה
* ריאיון עם סקוט הורוביץ

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים יהודים
קטגוריה:טייסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:טייסי ניסוי יהודים
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
Axiom Mission 2

**Axiom Mission 2** (בקיצור: **Ax-2** בעברית**: משימת אקסיום 2**) היא טיסת חלל פרטית שהמריאה לתחנת החלל הבין-לאומית (ISS), המופעלת על ידי חברת אקסיום ספייס. בדצמבר 2021, נאס"א אישרה שהצוות יטוס בחללית דרגון. באפריל, החברה הודיעה כי החללית תמריא ב-8 במאי 2023 (9 במאי UTC). זוהי משימת אקסיום השנייה, אחרי משימה 1 של אקסיום באפריל 2022.

הטיסה המריאה ב-21 במאי 2023 ונחתה בתחנת החלל הבינלאומית ב-22 במאי למשימה שנמשכה 8 ימים. החללית נחתה בחזרה בכדור הארץ ב-30 במאי 2023 בשעה 22:04.

## הצוות
הצוות כלל את האסטרונאוטית לשעבר של נאס"א פגי ויטסון כמפקדת המשימה ואת ג'ון שופנר כטייס.

בספטמבר 2022 דווח כי ועדת החלל הסעודית של ערב הסעודית קנתה את שני המושבים הנותרים למשימה, האסטרונאוטים הסעודים שטסו הם רייאנה ברנאווי ועלי אלקרני.

ב-11 בינואר 2022, אקסיום ספייס הכריזה על קולונל חיל האוויר האיטלקי (ITAF) ולטר וילדיי כאסטרונאוט המקצועי הבינלאומי הראשון של החברה.אל"ם וילדיי נבחר על ידי אקסיום כטייס גיבוי למשימת Ax-2.

## צוות

### צוות הגיבוי

## משימה
ב-21 במאי 2023, חללית קרו דרגון פרידום ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרו בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1080.1) נחת בחזרה באזור נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. כ-17 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית.

בתחנת החלל פגשו האסטרונאוטים הסעודים את סולטאן א-ניאדי, שטס לחלל במרץ למשימה בת חצי שנה בתחנת החלל הבין-לאומית במסגרת משימת SpaceX Crew-6. במהלך שהות בחלל חברי הצוות ביצעו 20 ניסויים בתחום חקר כבידה וביולוגיה.

לאחר השלמת התוכנית החלו הכנות לניתוק החללית מתחנת החלל.

ב-30 במאי 2023, לאחר 8 ימים של פעילות, חללית הדרגון חזרה בשלום לכדור הארץ בצניחה אל מימי האוקיינוס האטלנטי אל מול חופי פלורידה וחולצה על ידי אוניית אספקה לאסדות.

## קישורים חיצוניים

* תיאור באתר Axiomspace
* תיאור באתר spacefacts

## הערות שוליים

קטגוריה:תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:2023 בארצות הברית
קטגוריה:דרגון 2
קטגוריה:טיסות חלל פרטיות
אדוארד יוז (אדמירל)

אדמירל **סר אדוארד יוז** (באנגלית: **Edward Hughes**; בערך 1720–1794) היה קצין בצי המלכותי שפיקד על תחנת הודו המזרחית.

## ביוגרפיה

יוז נולד בערך בשנת 1720, הצטרף לצי המלכותי בשנת 1735, וארבע שנים לאחר מכן, נכח בכיבוש פורטובלו, פנמה. ב-1740 הועלה לדרגת לוטננט ושירת במשלחת קרטחנה של 1741, ובקרב הבלתי החלטי על טולון ב-1744. ב-HMS *Warwick*, הוא השתתף בפעולה נגד ה-*Glorioso*, אך ללא תמיכה מתאימה מה-*Lark* (שהפליגה עם *Warwick*), האויב ברח. לאחר מכן נשפט מפקד *ה-Lark* ונידון על התנהגותו, ויוז קיבל את התפקיד שהתפנה. קפטן יוז היה עם אדוארד בוסקוון בלואיבורג ועם צ'ארלס סונדרס בקוויבק.
[שמאל|ממוזער|קפטן סר אדוארד יוז, 1720–1794 בקירוב מאת Violante Beatrice Siries מאוסף [המוזיאון הימי הלאומי (גריניץ')|המוזיאון הימי הלאומי.]]

הוא היה בתעסוקה מתמשכת במהלך השלום, וכקומודור פיקד על תחנת הודו המזרחית מ-1773 עד 1777.תוך זמן קצר הוא חזר לתחנת איי הודו המזרחית כאדמירל משנה, עם כוח ימי מוחץ. במסעו החוצה, הוא כבש את גורה מהצרפתים, והוא נקרא לבצע פעולות קטנות בלבד במשך השנתיים הבאות, שכן האויב לא הצליח לגייס שום כוח המתאים לפגוש את השייטת החזקה שהביא יוז מהתעלה.

מאחר שספרד ובריטניה היו נתונות במלחמה במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית, הרשויות הספרדיות בצ'ילה קיבלו אזהרה כי יוז הולך לחופי צ'ילה להתקפה קרובה. אולם מתקפה זו מעולם לא התרחשה.בשנת 1782, עם פתיחת פעולות האיבה מחדש באיי הודו המזרחית, הוא הסתער על טרינקומלי כמה ימים לפני שהגיעה השייטת של סיפרן לאזור. במשך השנה שלאחר מכן, המים ההודיים הללו היו הזירה של אחד מהמסעות הימיים המפורסמים ביותר. סיפרן היה אולי המפקד הימי המוכשר ביותר שצרפת טיפחה אי פעם, אבל הכפופים לו היו תככנים וחסרי מיומנות; יוז לעומת זאת, שהיכולת שלו הייתה כזו שנולדה מניסיון ארוך ולא מגאונות, נתמכה היטב. לא פחות מחמישה קרבות עזים התקיימו שני הציים, ואף אחד מהם לא השיג יתרון מכריע. בסופו של דבר, יוז עמד על שלו.

לאחר השלום, הוא חזר לאנגליה, ולמרות שהגיעו אליו הצעות קידום נוסף, הוא לא הניף שוב את דגלו. הוא צבר עושר רב במהלך שירותו ההודי, שאת רובו העניק לצדקה באופן חשאי. הוא מת בביתו בלוקסבורו באסקס בשנת 1794.

אשתו השנייה רות מתה בשנת 1800. הונו של יוז הלך לאדוארד יוז בול יוז (בערך 1798–1863), נכדה מנישואים קודמים, שהפך לגנדרן וכונה בבוז "כדור הזהב".

## הנצחה

האונייה הבריטית של חברת הודו המזרחית "סר אדוארד יוז" שהושקה ב-1784, נקראה על שמו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אדמירלים בריטים
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1720
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1794
המקלט (סרט, 2007)

**המקלט** הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2007 בכתיבתו ובבימויו של רועי הורנשטיין, עם יחזקאל לזרוב, גילה אלמגור וסתיו נגר בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אב ובנו היורדים למקלט על רקע "מתקפת פתע על ישראל". כאשר הבן מתעורר בבוקר שלמחרת הוא נחרד ללמוד מאביו, כי "ישראל הושמדה במהלך המתקפה".

רוב העלילה מתרחשת באפלולית של המקלט.
	
הסרט זכה בפרס ראשון ב-Hollywood DV Film Festival, בארצות הברית.
## תקציר העלילה
שרה עמיחי (גילה אלמגור) יושבת לארוחת ערב עם בנה (יחזקאל לזרוב) ונכדה (סתיו נגר). היא מתאמצת לפתוח בשיחה אבל הבן שותק רוב הזמן ופניו זועפות וגם הנכד מסתפק בתשובות קצרות. מסתבר ששניהם נמצאים עדיין בטראומה לאחר שהאם נרצחה לפני חצי שנה בפיגוע טרור. שדרן הרדיו (מלאכי חזקיה) מדווח על המצב הביטחוני החמור וכי מצרים עומדת להחזיר את שגרירה מישראל. האב בטוח שמלחמה כוללת עומדת לפרוץ.

בלילה נשמעות צפירות אזעקה, האב מזנק ממיטתו, לוקח מסכות אב"כ, מעיר את הבן, רץ אתו למקלט ונועל אותו ולא מאפשר לאנשים אחרים להיכנס. מעתה משליט האב את רצונו על הבן. הוא יוצא מדי פעם להביא אוכל וחוזר עם הודעות שישראל נכבשה אך "אנו נהדוף אותם".

אדם נכנס למקלט והאב משוכנע שמדובר בחייל מצרי או סורי ומתנפל עליו. מתחולל מאבק ממושך במהלכו נפצע האב אך מצליח לקשור את האדם ולסתום את פיו. הוא מורה לבן להרוג את האדם "לפני שהוא יהרוג אותם" אך הבן מסרב. הבן מוצא בתיקו של אביו מכתב לאביו ובו מודיעים לו מהחברה בה עבד כי הוא מפוטר מעבודתו בגלל היעדרויות וחוסר מוטיבציה. הבן מבין כי האב נמצא בסערת רגשות. הוא מטפס על סולם דרך פיר ומגיח החוצה. הוא מגיע לבית סבתו בה נמצאים שוטרים שמחפשים אותו כבר מספר ימים. מסתבר שצפירות האזעקה הופעלו בטעות...

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון למקלט2007, באתר יוטיוב
*המקלט, באתר "סרטים"
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
ג'פריס

קטגוריה:שמות משפחה פטרונימיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם גוטפריד
וילי לאגס

**וילי פאול פרנץ לאגס** (בגרמנית: **Willy Paul Franz Lages**; 5 באוקטובר 1901 – 2 באפריל 1971) היה פושע מלחמה נאצי. לאגס היה ראש המטה של האס דה באמסטרדם במהלך מלחמת העולם השנייה. החל מ־1941 שימש כאחראי על גירוש יהודי הולנד למחנות הריכוז וההשמדה. על פי ההערכות היה אחראי על השמדתם של 70,000 מיהודי הולנד במסגרת שואת יהודי הולנד. בתפקידו פיקד על הוצאות להורג של יהודי ואנשי מחתרת הולנדיים, ביניהם האני סכאפט.

## אחרי המלחמה
ימין|ממוזער|200px|הפגנות נגד אי ביצועו של עונש המוות ללאגס
לאחר המלחמה, ב־1949, נמצא לאגס אשם בפשעי מלחמה בבית משפט בהולנד ונגזר עליו גזר דין מוות. גזר הדין אושר ב־1950. למרות זאת גזר הדין לא בוצע כיוון שהמלכה יוליאנה סירבה לחתום על גזר דין מוות. עמדה זו הייתה הפוכה לקבינט ההולנדי, והדבר עורר הפגנות ציבוריות. למרות זאת, ב־1952 עונשו הומר למאסר עולם, והוא נפטר ב־1971.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:מורשעים בדין באירופה
קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי הולנד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971