open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלן ליץ'

**אלן ליץ**' (באנגלית: **Allen Leech**; נולד ב-18 במאי 1981) הוא שחקן אירי.

## ביוגרפיה
ליץ' למד תיאטרון בטריניטי קולג' בדבלין. בשנתו הראשונה בקולג' שיחק במחזה הסטודנטים "This Lime Tree Bower". בעקבות החשיפה לה זכה עקב הופעתו במחזה, לוהק למחזות נוספים במהלך תקופת הלימודים.

## קריירה
פריצת הדרך הקולנועית של ליץ' התרחשה ב-2003, אז גילם את דמותו של וינסנט, סטודנט הומוסקסואל לאופנה בסרט הקולנוע "Cowboys and Angels". על משחקו בסרט זה היה מועמד לפרס האקדמיה האירית לטלוויזיה ולקולנוע (IFTA) בקטגוריית הכישרון החדש הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן השתתף בסרט הקולנוע "Man About Dog", שהיה מועמד ל-10 פרסים מטעם האקדמיה האירית לטלוויזיה ולקולנוע (IFTA).

בשנת 2004 הופיע ליץ' לראשונה בסדרת טלוויזיה, "Love is the Drug". על משחקו בסדרה היה מועמד לפרס IFTA בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. בשנת 2007 היה מועמד בשלישית לפרס IFTA, הפעם בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "Legend". באותה שנה גם גילם את דמותו של מרקוס ויפסניוס אגריפה בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "רומא", בהפקתן של הרשתות BBC ו-HBO.

ליץ' גילם את דמותו של טום ברנסון בסדרת הטלוויזיה התקופתית "אחוזת דאונטון", מ-2011 עד לסיומה של הסדרה ב-2016. 

בשנת 2014 גילם את ג'ון קיירנקרוס שעבד לצד המתמטיקאי אלן טיורינג, בסרט "משחק החיקוי".  

בשנת 2017 השתתף בסרט "טרף קל".  

בשנת 2018 שיחק בדרמה הביוגרפית "רפסודיה בוהמית" שביים בריאן סינגר. 

בשנת 2019 שיחק בסרט הטלוויזיה "שמירה קפדנית" לצדם של סופיה בוש, מת'יו מודין וקטלינה סנדינו מורנו. 

בשנת 2022, שב עם תפקידו כטום ברנסון לסרט "אחוזת דאונטון 2" ובשנת 2025 בסרט "אחוזת דאונטון: הגמר הגדול". 

## קישורים חיצוניים

* אלן ליץ', באתר "רומא"

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1981
עליית גג

ממוזער|שמאל|250px|עליית גג
**עליית גג** הוא חלל בתוך בניין, הממוקם ישירות מתחת לגג. 

עליית הגג קיימת לרוב בבתים בעלי גגות משופעים וממלאת את החלל בין התקרה לבין הקומה העליונה בבניין. החלל בעליות הגג לרוב לא מיועד למגורים, כאשר קורות הבניין גלויות לעין ולעיתים רבות קיים קושי להגיע לפינות החדר. לעיתים משודרגות עליות הגג למגורים, לחדרי שינה או למשרדים ביתיים, אולם ברוב המקרים,אינן בשל העובדה שקשה לנוע בחלל שלהן או לנצל את השטחים הבלתי-נגישים, הן לרוב משמשות כאזור אחסון.
[ממוזער|תנור ל[אפיית מצות, שהיה בעליית הגג של בית המדרש של חסידי גור, בעיירה גורה קלוואריה בפולין]]

## ראו גם
* בוידעם

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חדרים
קטגוריה:גגות
קטגוריה:אחסון
רביית בתולים

**רביית בתולים** (גם: **רביית בתולין** ובלועזית **פרתנוגנזה**) היא סוג של רבייה אל-זוויגית. זהו מצב שבו זוויג נקבי מעמיד צאצאים בלא הפריה. הוא עושה זאת בעזרת אברי ההפריה המינית, וכל הצאצאים של היצור הזה הם בעלי חומר תורשתי זהה לו. האבקה עצמית בצמחים אינה רביית בתולים, מפני שהיא כרוכה בהפריה, ואילו רבייה א-מינית של צמחים בייחורים אינה רביית בתולים, מפני שאין בה שימוש באברי ההפריה המינית.

התופעה הזו קיימת בעולם החי ובעולם הצומח. מינים טקסונומיים המתרבים ברביית בתולים שייכים במקרים רבים לסוגים טקסונומיים שבהם שאר המינים הטקסונומיים מתרבים ברבייה מינית. ידועים מקרים שבהם הכלאה בין מינים טקסונומיים דומים יוצרת יצור כלאיים המתרבה ברביית בתולים.

בכמה מינים של חרקים, הנקבה מבצעת את פעולת הרבייה ללא עזרת הזכר. באופן רגיל, הוולדות הנקביים הבוקעים מביצים בלתי-מופרות אלו ימשיכו באותה דרך ליצור את הדור הבא. אך לעיתים, בעונה עם תנאי-קיום קשים, יכולות הנקבות לעבור הפריה מינית שבעקבותיה הן תטלנה ביצים עמידות עם זכרים ונקבות.

בכמה מינים רביית הבתולים היא הנורמה הרווחת, והזכרים חסרים לגמרי או נדירים ביותר. ישנם גם מינים, כמו חלק מהמינים של התולעים הנימיות, בהם צצים זכרים רק במצבי עקה. דהיינו, במצב בו השרידה הופכת לקשה, חלק מהנקבות הופכות לזכרים והאוכלוסייה עוברת מרביית בתולין לרבייה מינית. כך גדל הגיוון הגנטי באוכלוסייה וגדל גם הסיכוי, שחלק ממנה ישרוד את מצב העקה.

במינים אחרים, רביית הבתולים מוגבלת ללידת זכרים בלבד, כגון אצל הדבוראים, שזכריהם נולדים מביצים בלתי מופרות, להבדיל מהנקבות, שכולן נולדות מביצים מופרות.

יש גם מינים כדוגמת פרפר-המשי, טוואי האלון וארבה-המדבר, המקיימים רביית-בתולים אקראית: מן הביצים הלא-מופרות יכולים לבקוע לעיתים זכרים ולעיתים (בהטלה אחרת) נקבות.

רביית בתולים תועדה גם בתרנגול הודו, כריש, כוח ענק, פיתון, תנין ועוד. למעשה, באופן תאורטי כל בעלי החוליות למעט יונקים מסוגלים לרביית בתולין. 

## יעילות רביית הבתולים
רביית הבתולים ברוב המינים המקיימים אותה היא תחליף לרבייה מינית שהמין יכול ליצור. במקרים שבהם אין זכרים בסביבה יוכל המין להמשיך ולהתרבות גם ללא צורך בזוויג הזכרי ובכך לשמר את עצמו. מאידך גיסא, רביית בתולים מפחיתה את הגיוון הגנטי באוכלוסייה בהשוואה לרבייה מינית, ובכך מפחיתה את יכולת המין להסתגל לתנאי סביבה משתנים.

## ראו גם
*רבייה מינית
*רבייה
*כנימות
*שיבוט
*האבקה עצמית

## קישורים חיצוניים

* צביקה ברקוביץ, חרקים, סנופי
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבייה
נירית בקשי

**נירית בקשי** (נולדה ב-27 בינואר 1982) היא דוגמנית ומלכת היופי של ישראל לשנת 2000.

## ביוגרפיה

בקשי נולדה וגדלה במושב ברוש בדרום. למדה בתיכון מקיף ו' בבאר שבע. בצעירותה אמה של חברתה רשמה אותה לקורס דוגמנות וכך התחילה את פעילותה בתחום. בגיל 17 הייתה לסגנית ראשונה בתחרות "תגלית השנה". שנה לאחר מכן זכתה בתחרות מלכת היופי.

ב-2005 הופיעה בפרסום של חברת "שומרי משקל".
בשנת 2004 החלה ללמוד אדריכלות בטכניון.
ב-2011 השתתפה בסדרה החברים של נאור בתפקיד אורח.

במקביל לעבודתה בחברת האדריכלים CPSL בתפקיד בכיר, החלה לימודים בתחום הליווי ההתפתחותי לתינוקות וצילום.

כיום היא צלמת משפחה, הריון וניובורן.

## קישורים חיצוניים

* שנת 2000 - מלכות היופי, ynet
* 

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות תגלית השנה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 2000
קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף ו' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ו' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון: אישים
שמעונה הולנדר

**שמעונה הוֹלַנדֶר** (פלדי) (נולדה ב-1965) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1983 ומעצבת פנים.

שמעונה הולנדר נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל 17, בעודה תלמידת תיכון, זכתה בתחרות מלכת היופי, וייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 1983.

בגיל 18 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל האוויר כפקידה. בסיום השירות הצבאי למדה באוניברסיטת בר-אילן לתואר כללי והתחתנה עם איש עסקים. לאחר שילדה שני ילדים החלה ללמוד עיצוב פנים.

נכון ל-2001, חברה הולנדר בעמותת "מעגל נשים 9" שדואגת לצורכי נזקקים.

## קישורים חיצוניים

* שנות השמונים-מלכות היופי

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:תל אביב-יפו: דוגמנים
קטגוריה:מעצבי פנים ישראלים
קטגוריה:מעצבות פנים ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1983
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
יעל נזרי

**יעל נזרי** (נולדה ב-21 בנובמבר 1987) היא שחקנית, מדבבת ומלכת היופי של ישראל לשנת 2006 ודוגמנית.

## ביוגרפיה
יעל נזרי נולדה וגדלה בקריית שמונה. אמה יוהנה היא אדריכלית נוף הולנדית, שהגיעה לישראל כמתנדבת בקיבוץ הגושרים, ולאחר מכן התגיירה, ואביה יצחק הוא חשב שכר שנולד במרוקו. היא הצעירה מבין שלוש בנות. מגיל צעיר למדה בלט קלאסי וג'אז, ובתיכון למדה במגמת כימיה ופיזיקה.

בגיל 18, טרם גיוסה לצה"ל, זכתה בתחרות מלכת היופי. נזרי ויתרה על תחרות "מיס תבל" ("מיס יוניברס"), משום שלא רצתה לדחות את השירות הצבאי. במקום זאת, ייצגה את ישראל בתחרות "מיס עולם".

מאז הזכייה, דגמנה נזרי לחברת התכשיטים "ה. שטרן", חברת ההלבשה התחתונה הישראלית "דלתא" להלבשה תחתונה ולמגזין בגדי הים של "בלייזר" (2008). דגמנה גם לחברת הקוסמטיקה הישראלית "Careline", לרשת האופנה הישראלית "גולף", ושימשה דוגמנית הבית של חברת הקוסמטיקה "סבוקלם".

בפברואר 2007 נבחרה נזרי לדגמן לצד מלכת היופי לשנת 2003, סיון קליין, את קטלוג החורף של מעצבי השיער ז'קלין ואביגדור ליכטנשטיין.

נזרי היא בוגרת המרכז הבינתחומי הרצליה בכלכלה.

נזרי היא בת זוגו של איש העסקים והמיליארדר טדי שגיא, ולהם שישה ילדים. נכון ל-2024 היא מתגוררת בדובאי. באוגוסט 2024 פרסמו בני הזוג הודעה רשמית משותפת לפיה הם החליטו להיפרד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 2006
קטגוריה:בוגרי תיכון דנציגר (קריית שמונה)
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:אישים ממוצא הולנדי
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
מחלף חמד

שמאל|ממוזער|250px|תרשים המחלף עד 2015
**מחלף חמד** הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 3975 וממוקם סמוך ליישובים אבו גוש, בית נקופה, ועין נקובא. סמוך למחלף נמצא מעיין עין חמד ומכאן שמו. המחלף הוא מטיפוס מחלף יהלום ומורכב מרמפות לכיוון מערב ומזרח. הגשר בנוי בתוואי הדרך המשנית וחולף מעל כביש 1. המחלף נפתח לתנועה ב-1972 במקביל לפרויקט ההרחבה של כביש 1 שהחל בסוף שנות ה-60.

בשנת 2014 הוקם ממערב לגשר הישן, גשר חדש, גבוה יותר, כחלק מפרויקט הרחבת כביש 1 לשלושה נתיבים. הגשר הישן נהרס בשנת 2016.

ברמפה לכיוון מערב ממוקם מעגל תנועה ובו ארבע יציאות - לכיוון בית נקופה בצפון, לכביש 3975 מערב, יציאה לכביש 1 מערב, ויציאה לכביש 3975 מזרח. ברמפה לכיוון מזרח היה צומת, לכביש 3975 מזרח, ובחזרה לכביש 1 מזרח. לאחר השדרוג גם בצד זה הוקם מעגל תנועה.
## גלריית תמונות

קובץ:Hemed interchange.1.jpg|העבודות להקמת גשר המחלף החדש מעל כביש 1. ברקע, הגשר הקודם
קובץ:RoadA1IsraelFeb202023 01.jpg|מחלף חמד מעל פיתולי כביש 1, ומסביבו בית נקופה, אבו גוש ושמורת עין חמד
קובץ:KhirbetARasJune062023 01.jpg|הגבעה הסמוכה למחלף, ח'רבת א-ראס, שיש כוונה לצרף אותה לשטח הגן הלאומי עין חמד
קובץ:HemedInterchangeJuly112023 06.jpg|מחאה על מחלף חמד


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:אבו גוש
קטגוריה:מחלפי יהלום
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה
טרילוגיית יוג'ין

**טרילוגיית יוג'ין** (באנגלית: **Eugene Trilogy**) הוא שמן המשותף של סדרה של שלושה מחזות (טרילוגיה) שנכתבה על ידי ניל סיימון.
המחזות הם:
# יומן חוף ברייטון (Brighton Beach Memoirs - מילולית "זכרונות חוף ברייטון"), הועלה לראשונה ב-22 במרץ 1983 וחנך את תיאטרון ניל סיימון בברודוויי (לשעבר תיאטרון אלווין)
# טירונות (Biloxi Blues -מילולית: "בלוז לבילוקסי"), הועלה לראשונה ב-28 במרץ 1985
# בדרך לברודוויי (Broadway Bound), הועלה לראשונה ב-4 בדצמבר 1986

הטרילוגיה עוקבת אחר נערותו ובחרותו של יוג'ין ג'רום. המחזה יומן חוף ברייטון מתאר את תקופת נערותו של יוג'ין, אהבתו הראשון ותקופת התבגרותו. המחזה "טירונות" עוקב אחר גיוסו לצבא והטירונות שהוא עובר בבסיס הטירונים בבילוקסי שבמדינת מיסיסיפי במהלך השנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה, והמחזה "בדרך לברודוויי" עוקב אחר צעדיו הראשונים ככותב קומדיות לתיאטרון.

הטרילוגיה מהווה למעשה אוטוביוגרפיה של חייו של ניל סיימון.

המחזות "יומן חוף ברייטון" ו"טירונות" הוסרטו לקולנוע, ו"בדרך לברודוויי" הוסרט כסרט טלוויזיה. בסרט "יומן חוף ברייטון" גילם ג'ונתן סילברמן את דמותו של יוג'ין, ובטירונות גילם את הדמות מתיו ברודריק, אשר שיחק בשני המחזות בברודוויי. ב"בדרך לברודוויי" גילם את הדמות קורי פארקר.

קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:מחזות ניל סיימון
הפארק הלאומי בריכות מאנה

**הפארק הלאומי בריכות מאנה** (באנגלית: **Mana Pools National Park**) ואזורי הספארי של **סאפי** (Sapi) ו**צ'וורה** (Chewore) הם אתר מורשת עולמית צפונית-מזרחית לאגם קאריבה, בצפון-מערב זימבבואה ולאורך גבולה עם זמביה. בריכות מאנה, המשתרעות על כ-2,200 קמ"ר, הוכרזו כפארק לאומי בשנת 1963, ואזורי הספארי של סאפי וצ'וורה (ששטחם 3,390 ו-1,180 קמ"ר, בהתאמה) הוכרזו כפארק לאומי ב-1964.

ברכות מאנה ואזורי הספארי נמצאים על נהר הזמבזי התחתון, וכוללים אזורים נרחבים של המדרונות המבותרים של הנהר, המתנשאים לעיתים לגובה של מאות מטרים. באזור נמצא גם החלק הטבעי האחרון של הזמבזי התיכון.

**בריכות מאנה** הן שמורת טבע במערב זימבבואה, שהיא פארק לאומי. הן נמצאות בנהר הזמבזי התחתון, אזור ההופך לאחר עונת הגשמים למרחב של אגמים. עם התייבשות האגמים העונתיים ונסיגתם, מושכים האגמים חיות גדולות רבות הבאות לחפש מים, דבר ההופך את הבריכות לאחד מהאתרים הידועים ביותר באפריקה לצפייה בחיות בר.

בשפת שבט השונָה המקומי, מאנה פירושו ארבע, והכוונה לארבע הבריכות הקבועות באזור, הנוצרות על ידי פיתולי נהר הזמבזי התיכון. באזור זה, שגודלו כ-2,500 קילומטרים רבועים, על גדות הנהר, נמצאים איים, שרטונות ובריכות מים, המוקפים ביערות מהגוני, תאנות בר, באובב והָבֶנֱה. זהו אחד מן הפארקים הלאומיים הפחות מפותחים באפריקה הדרומית. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בוטלה תוכנית לבניית סכר שנועד להנעת תחנת כוח הידרואלקטרית, דבר שהיה גורם להצפת האזור כולו.

באזורי הבריכות והספארי נמצא ריכוז גדול של חיות בר, כולל חיות הנמצאות בסכנת הכחדה. ביניהן יש למנות ריכוז גדול של קרנפים צרי-שפה (במיוחד בצ'וורה, שם נמצא אחד הריכוזים הגדולים שלהם ביבשת), פילים, נמרים, ברדלסים וזאבים טלואים. בשמורה נמצא הריכוז הגדול ביותר בזימבבואה של היפופוטמים ותנינים, ובעונה היבשה גם אוכלוסיות גדולות של תאו אפריקני ומספר מיני אנטילופה. לאורך הנהר נמצא מגוון גדול של עופות השייכים ל-380 מינים לפחות.

בין הסיבות לציון המקום כאתר מורשת עולמית צוין היופי הבלתי רגיל של האתר, היותו אחד המקומות הייחודיים לצפייה בשפע של מיני חיות בר ובמספרים גדולים, והיותו בית גידול טבעי למינים רבים בסכנת הכחדה, של צמחים, ציפורים ובעלי חיים.

## קישורים חיצוניים

* מפת האזור

## ביאורים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זימבבואה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:זימבבואה: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: פארקים לאומיים
מחלף אדומים

**מחלף אדומים** הוא מחלף מסוג מחלף חצוצרה, המחבר את כביש 1 וכביש 417, ונמצא מערבית למעלה אדומים. מן המחלף יוצאת דרך גישה אל תחנת המשטרה מחוז ש"י.

בתחילה היה במקום צומת, אך עם הגידול במספר תושבי מעלה אדומים והעומס הרב שנוצר בנסיעה אל ומירושלים, הוקם במקום מחלף, שנפתח לתנועה ב-1995.

בפגישה בין ראש העיר, בני כשריאל, עם שרת התחבורה, מירי רגב, באוגוסט 2020 כשריאל העלה נושאים רבים לקידום העיר ובנוסף את הצורך לשכלל את מחלף אדומים, את רמפת היציאה לירושלים תוך חסימת הגישה מכיוון כביש 417, את הצורך בהקמת גשר ומחלף המאפשרים יציאה לירושלים במחלף אדומים בדרך קצרה יותר ויעילה יותר ובמיקום פחות מאוים מבחינת סמיכות לאוכלוסייה הפלשתינאית, ואת הצורך בתשתית לרכבת קלה עתידית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ממוזער|מרכז|400px|מבט על המחלף משכונת מצפה נבו במעלה אדומים

קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:מעלה אדומים: מבנים
קטגוריה:יהודה ושומרון: צמתים ומחלפים
קטגוריה:מעלה אדומים: תחבורה
קטגוריה:מחלפי חצוצרה
קטגוריה:יהודה: תחבורה
קטגוריה:יהודה ושומרון: תחבורה
קטגוריה:מדבר יהודה: תחבורה
טירונות (מחזה)

**טירונות** (במקור **Biloxi Blues** - בלוז לבילוקסי) הוא מחזה אוטוביוגרפי בחלקו שנכתב על ידי המחזאי האמריקאי ניל סיימון והוסרט לקולנוע בשנת 1988. המחזה (והסרט) הוא השני מתוך "טרילוגיית יוג'ין" (המחזה והסרט הראשון הוא "יומן חוף ברייטון" והמחזה והסרט השלישי הוא "בדרך לברודוויי").

## עלילה
עלילת המחזה עוקבת אחר יוג'ין מוריס ג'רום בן ה-20, שמתגייס לצבא ארצות הברית ונשלח מברוקלין בה גדל למחנה אימונים בבילוקסי שבמדינת מיסיסיפי במהלך השנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה.
ג'רום מתמודד עם עזיבת הבית, פוגש במחלקתו חיילים מסביבות סוציואקונומיות ותרבותיות שונות, מתאהב, ומאבד את בתוליו. הסרט עוקב אחר התמודדותו עם הסביבה החדש ועם מפקד קשוח.

## המחזה
המחזה הוצג לראשונה בברודוויי ב-28 במרץ 1985. במחזה כיכבו מתיו ברודריק בתפקיד ג'רום, וויליאם סיידר במתפקד סמל מרווין ג'. טומי. פנלופה אן מילר גילמה את דמותה של דייזי האניגן בה מתאהב ג'רום.

המחזה הציג במשך 524 הופעות (עד ה-28 ביוני 1986) וזכה בפרס טוני עבור המחזה הטוב ביותר בשנת 1986. ג'ין סאקס זכה בפרס טוני עבור בימוי המחזה ובארי מילר זכה בפרס טוני עבור שחקן המשנה הטוב ביותר.

## הסרט
הסרט, שיצא לאקרנים בשנת 1988 בוים על ידי מייק ניקולס. בסרט כיכבו ברודריק, מולהלם ופנלופה אן מילר אשר השתתפו בהצגה. כריסטופר ווקן גילם את תפקידו של סמל טומי, וקורי פארקר גילם את תפקידו של אפשטיין, חברו של ג'רום.

בעוד שעלילת המחזה מתרחשת בשנת 1943, עלילת הסרט מתרחשת בקיץ 1945, בשלהי המלחמה.

### שחקנים
* מתיו ברודריק - יוג'ין מוריס ג'רום (Eugene Morris Jerome)
* כריסטופר ווקן - סמל טומי (Sgt. Toomey)
* מאט מלהורן - ג'וזף וייקווסקי (Joseph Wykowski)
* קורי פארקר - ארנולד ב. אפשטיין (Arnold B. Epstein)
* קייסי סימאזקו - דון קרני (Don Carney)
* מייקל דולן - ג'יימס ג'יי. הנסי (James J. Hennessey)
* פנלופה אן מילר - דייזי (Daisy)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:מחזות ניל סיימון
קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים שצולמו בארקנסו
לוח צפחה

[ממוזער|לוח צפחה עם ספוג ומטלית, מסביבות [1950]]

**לוח צפחה** הוא לוח העשוי מלוחות דקים של לווחה. הביטוי מתייחס לרוב ללוח אישי, ממוסגר בעץ, אם כי בעבר גם לוחות כיתתיים התלויים על הקיר היו עשויים לווחה.

## היסטוריה
[ממוזער|כיתה משוחזרת ב[ארצות הברית – מכתבות עם חור עגול לקסת דיו, עליהם מונחים לוחות צפחה ולצידם מטליות.]]
[ממוזער|תלמידים כפריים ב[בנגלדש משתמשים בלוחות צפחה בבית הספר.]]

הלוח שימש תלמידים עד המאה ה-20 ובמקומות מסוימים אף עד אמצע המאה ה-20.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 לוחות אלו שימשו בבתי הספר של כל ישראל חברים בכיתת הפעוטות לצורך אימוני כתיבה תמה.

לוחות צפחה שימשו כמצע לכתיבה בזכות עמידותם הגבוהה, הנובעת מקשיות לוחית הלווחה, והיכולת לתקן שגיאות על גביה בקלות הודות לגבישיה הזעירים. השימוש בלוחות היה נפוץ גם בשל מחירו הגבוה של הנייר. הלוחות נועדו בעיקר לתלמידים צעירים, לצורך אימוני כתיבה. היו לוחות ששורטטו במשבצות או בשורות, כדי להנחות את הכתיבה. לצד זאת, היו גם לוחות ששימשו מבוגרים בעבודתם, לוחות אלו היו קטנים יותר (בגודל 9*12 סנטימטר לערך) ואוגדו יחדיו ל"ספרי צפחה".

## שימוש
ממוזער|מרכז|עיפרון צפחה
כתיבה על גבי הלוח נעשתה באמצעות "עיפרון צפחה" – מקלון עשוי סטיאטיט – סלע רך הבנוי מטלק – או חרסית דחוסה, היוצרים קו דק על גבי הלווחה. ניתן היה להשתמש גם בגיר. את הנכתב מחקו באמצעות בד רך או ספוג, שהיה קשור אל הלוח בחוט.

## בתרבות
[ממוזער|[לוקה פאצ'ולי מלמד משפט מתמטי של אוקלידס באמצעות הדגמה על לוח צפחה, יאקופו דה ברברי, 1495]]

### בספרות
לוחות צפחה אישיים מוזכרים לעיתים קרובות בספרי ילדים ונוער מן המאה ה-19. אן שרלי, גיבורת "האסופית" (בתרגום החדש – "אן מן החוה הירוקה") של לוסי מוד מונטגומרי שוברת את לוח הצפחה שלה על ראשו של גילברט בליית', שאחז בצמותיה ביומה הראשון בבית הספר של אבונלי ולפני כל התלמידים כינה אותן "גזרים!" (או כינה אותה עצמה בכינוי "ראש גזר" בתרגומים מאוחרים יותר). איימי, צעירת האחיות מרץ' בספר נשים קטנות של לואיזה מיי אלקוט, מציירת דמויות חיות על לוח הצפחה שלה במקום לכתוב עליו את שיעוריה. בעליסה בארץ הפלאות חבר המושבעים כותב על לוחות צפחה את תיעוד המשפט של נסיך הלבבות.

## צפחה ולווחה
עד השנים האחרונות לא הוגדר ההבדל בין שני הסלעים בשפה העברית, ולכן נהוג היה להתייחס ללווחה כאל צפחה. הבנה מעמיקה יותר של תהליכי התמרה הדגישה את הצורך ליצור הפרדה בין שני המושגים:


קובץ:Schist.jpg|צפחה
קובץ:2008-06-26 Stacked roofing slate 2.jpg|לוחות לווחה


לווחה היא סלע מותמר שגבישיו מיקרוסקופיים (ולכן חלק ומתאים לכתיבה) הנוצר בהתמרה אזורית בדרגה נמוכה מסלעי משקע חרסיתיים (כגון פצלים ואבן בוץ) ומטוף.

לעומתה, צפחה – שגבישיה גסים ואינה חלקה (ולכן אינה מתאימה לכתיבה) – נוצרת בהתמרה בדרגה גבוהה של סלעים, בהם גם לווחה. עם זאת, הביטוי העברי המתאר את לוחות הכתיבה נותר "לוח צפחה".

## גלריה

קובץ:Albert Anker Schreibender Knabe.jpg|תלמיד כותב על לוח צפחה, אלברט אנקר, 1883
קובץ:Karl Hermann Schellbach Schulmädchen.jpg|תלמידה עם לוח צפחה, קרל הרמן שלבאך


## קישורים חיצוניים

* תצלומי ילדים מציירים על לוחות צפחה בכתה משוחזרת, מאתר מוזיאון הצפחה בלודוויגסשטאט, גרמניה 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדיה לכתיבה
בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע

[230px|שמאל|ממוזער|[סמלילה הקודם של החברה, שהיה בשימוש עד לשלהי העשור הראשון של המאה ה-21]]
**בית הספר לבגרות של יואל גבע בע"מ** היא חברת השכלה פרטית, המקיימת בין היתר קורסי הכנה לבחינות הבגרות ולבחינה הפסיכומטרית. בית הספר הוקם בשנת 1991 בבניין הגימנסיה הרצליה בתל אביב. לבית הספר תשעה עשר סניפים: שלושה סניפים בתל אביב, וכמו כן סניפים בהרצליה, ראשון לציון, רחובות, ירושלים, מודיעין, חיפה, הקריות, באר שבע, פתח תקווה, כפר סבא, אשדוד, חדרה, עפולה, נתניה, כרמיאל וגני תקווה.

## בית הספר לבגרות
בית הספר הוקם בשנת 1991 על ידי יואל גבע, מורה למתמטיקה במקצועו. הרעיון להקמת בית הספר עלה לאחר שגבע ראה כי עולה בהתמדה מספר התלמידים המבקשים ללמוד בקורסים שהעביר ב"אנקורי" מאז סוף שנות השמונים. בית הספר של גבע הוקם בבניין ההגימנסיה העברית "הרצליה", ובמועד הראשון הועברו בו קורסי הכנה לבחינות הבגרות במקצועות מתמטיקה, אנגלית ולשון על ידי יואל גבע, סיוונה כרמי-עמיר וד"ר יהודה עמיר. מהמועד השני ועד היום, מלמדים בבית הספר את כל מקצועות החובה לבגרות, וכן מספר מקצועות בחירה. בהם: פיזיקה וגאוגרפיה והשלמה ל-5 יחידות בתנ"ך, היסטוריה וספרות.

## מחלקת פסיכומטרי
בשנת 1996 הוקמה מחלקת הפסיכומטרי של בית הספר. כשנה לאחר מכן, בשנת 1997, החלו ללמד בבית הספר קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית, ושמו של בית הספר שונה, ל"בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע".

כניסתו של בית הספר לתחום קורסי ההכנה לבחינה הפסיכומטרית, הביאה להרחבת פעילותו לערים נוספות ולפתיחת סניפים נוספים.

## מחלקת GMAT
בשנת 2013, לאחר שנים של מחקר מקיף על ידי מומחים, נפתחו קורסי הכנה של יואל גבע למבחן ה-GMAT.

## סניפי בית הספר
בשנת 2000, לאחר מספר שנים בהם נפתחו קורסי פסיכומטרי בערים נוספות בגוש דן והשרון, הוקם הסניף השני של בית הספר בראשון לציון. בשנת 2004 הוקם הסניף בהרצליה. סניפים אילו הוקמו כסניפי בגרות ופסיכומטרי ותוך מספר שנים הפכו לסניפים גדולים בתחומם בהם לומדים אלפי תלמידי בגרויות ופסיכומטרי בשנה. בשנת 2001 הוקם בקריות סניף הפסיכומטרי הראשון מחוץ לאזור המרכז (סניף הקריון) ובמהלך השנים 2005–2007 הוקמו עוד ארבעה סניפים ללימוד לפסיכומטרי, בערים כפר סבא, פתח תקווה, חיפה ובאר שבע. עם הזמן נוספו סניפים בירושלים, בחדרה, אשדוד, עפולה, נתניה, כרמיאל ובגני תקווה.

בשלהי העשור השני של המאה ה-21, מלמדים בבית הספר כ-100 מורי בגרות ומורי פסיכומטרי.

## קישורים חיצוניים
* 
* Client: Yoel Geva - תיאור מיתוג מחדש של החברה בשנת 2017, באתר האינטרנט של "Awesome Tel-Aviv"

קטגוריה:רשתות בתי ספר פרטיים בישראל
קטגוריה:פסיכומטרי
נאדיה (זמרת)

שמאל|ממוזער|200px|נאדיה על הבמה
**נאדיה זיע'ם** (בצרפתית: **Nadia Zighem** או בשם הבמה שלה: **Nâdiya** ; בערבית: **ناديا زيغم**) (נולדה ב-19 ביוני 1973) היא זמרת פופ-רוק ו-R&B צרפתייה ממוצא אלג'ירי.

## ביוגרפיה
נאדיה נולדה בעיר טור שבצרפת למשפחת מהגרים מאלג'יר ולה חמישה אחים ואחיות. בילדותה ונעוריה, עסקה בספורט ובשנת 1989 זכתה באליפות צרפת בריצת 800 מטר. בדומה לאחיה, המתאגרף קאדר זיע'ם, אלוף צרפת באגרוף, גם נאדיה חובבת אגרוף, ובקליפ לשיר "Et C'est Parti" מופיעה נאדיה בתור מתאגרפת. בשנת 1993, בגיל 20, עברה נאדיה לפריז. עם מעברה, הפסיקה לעסוק בספורט תחרותי והחליטה לפנות לתחום הבידור. בפריז, השתתפה נאדיה בתוכנית הטלוויזיה הצרפתית "Graine de Star" ובשנת 1997 אף הוציאה סינגל אשר לא זכה להצלחה. כעבור שנה, נולד בנה הראשון.

בשנת 2000 הקליטה דואט תחת השם "Aucun Dieu ne pourra me pardonner" עם הראפר הצרפתי סטומי בוגסי. נאדיה הוציאה ארבעה אלבומים. אלבומה הראשון, "Changer les Choses" יצא בשנת 2002 אך לא זכה להצלחה רבה ומכר כ-15,000 עותקים בלבד. באותה השנה, התמודדה נאדיה בטקס פרסי המוזיקה הצרפתי אך לא זכתה בו. פריצה הגדולה לשוק המוזיקה הייתה בשנת 2004 עם צאת אלבומה השני, "16/9" אשר זכה להצלחה כבירה בצרפת ומחוצה לה (בעיקר באירופה). האלבום נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בצרפת בלבד ונבחר לאלבום השנה בקטגוריית מוזיקה שחורה בצרפת. הסינגלים "Et c'est parti","Parle moi", "Si loin de vous", וכן "Singes" שבו בולטים מוטיבים מהמוזיקה הערבית המגרבית וגם הקליפ לו צולם בהשראה ערבית, זכו להצלחה רבה ודורגו בראש טבלאות מצעדי הפזמונים במדינות רבות, ביניהן שווייץ, פולין, הולנד, בלגיה וגם ארצות צפון אפריקה. 

האלבום השלישי, "Nâdiya", אשר יצא בשנת 2006, בדומה לקודמו, הצליח גם הוא אך מכר פחות עותקים, כ-250,000. באלבום זה, שילבה נאדיה גם שירי רוק בנוסף לשירים מסגנון המוזיקה השחורה הדומיננטיים בכל אלבומיה. השירים המצליחים ביותר מאלבום זה הם "Tous ces mots", "Amies-ennemies" ו"Roc" (אשר שונה בסגנון המוזיקלי משאר שיריה) שיצאו כסינגלים. אלבומה הרביעי, "La Source", יצא ב-12 בנובמבר 2007 ועד כה רק שיר אחד מתוכו, "Vivre ou Survivre" שוחרר כסינגל. כמו כן, החל משנת 2005 מתארחת נאדיה על תקן "כוכב זר" בתוכנית המציאות הלבנונית, "סטאר אקדמי" המקבילה הערבית של כוכב נולד ומוערצת מאוד בלבנון.

שיר שהיא שרה ביחד עם אנריקה איגלסיאס היה בשנת 2008 11 שבועות בראש מצעד הפזמונים הצרפתי.

בכל הקליפים לשיריה, מופיעה נאדיה בדמות אישה חזקה ושמה דגש על עוצמה נשית. נאדיה חובבת ספורט ואינה מעשנת. הסגנונות המוזיקליים המועדפים עליה הם R&B ומוזיקה שחורה. נאדיה אוהבת כלבים ובעבר גידלה כלב רוטווילר.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
2001: Changer les Choses

2004: 16/9

2006: Nâdiya

2007: La Source

2008: Électron Libre

2019: ODYSSÉE

### סינגלים

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג של נאדיה 
* מילים לשיריה של נאדיה

קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1973
ירבוזיים

**ירבוזיים** (שם מדעי: Amaranthaceae, מנוקד: מִשְׁפַּחַת הַיַּרְבּוּזִיִּים) היא משפחת צמחים בעלי פרחים המונה כ-168 סוגי צמחים ולהם כ-2,400 מינים. מרבית המינים הם צמחים עשבוניים או שיחיים, מיעוטם עצים. הירבוזיים נפוצים בכל היבשות, בעיקר באזורים טרופיים וממוזגים, אך נעדרים מאזורים אלפיניים וארקטיים. 

## טקסונומיה

במחקרים טקסונומיים של קבוצת APG משנת 1998 (ומאוחר יותר אושרר ב-2003) משפחת הירבוזיים כוללים סוגים שבעבר סווגו בעבר למשפחת הסלקיים. הבולט שבהם הוא כף האווז. ההבדלים בין קבוצות הסלקיים והירבוזיים הקלאסיים הם שניים: הראשון, עלי העטיף של הירבוזיים הם לרוב קרומיים לבנים, ורודים או אדומים ואלו של הסלקיים בדרך-כלל, קרומיים או בשרניים ירוקים. השני, האבקנים בסלקיים מופרדים ובירבוזיים זיריהם לרוב מאוחים, לפחות חלקית. לפני המיון של אותם סוגי סלקיים מחדש, היה היקפה של משפחת הירבוזיים קטן בהרבה - 900 מינים בלבד, ו-65 סוגים.

## מאפיינים

העלים פשוטים, מסורגים או מנוגדים, שפתם תמימה או לעיתים משוננת והם נטולי עלי לוואי. הפרחים נכונים, ערוכים בתפרחות מרוכזות (בתצורות כגון שיבולת ואשבול), בעלי ארבעה עד חמישה עלי כותרת (לרוב מאוחים) ובין אחד לחמישה אבקנים. הפירות הם גרגירים, אגוזים, הלקטים ולעיתים רחוקות ענבות.

## בישראל

בארץ צומחים בר כשבעה סוגי ירבוזיים: ירבוז, לובד המדבר, דיגרה, רב-מוץ, ביצן וכף האווז.

## ראו גם
* ירבוז
* קינואה
* כף אווז
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים
עלאא' א-דין

שמאל|ממוזער|180px|קברו של עלאא' א-דין בירושלים
שמאל|ממוזער|180px|"בשם אללה הרחמן והרחום. זה אשר הקדיש האמיר עלא א-דין אידע'דה אלרכני, הקדיש כל אשר בפנים השער הזה, הכפות והחצר, לעניים הבאים לביקור בירושלים האצילה, והקדישה לנצח בשנת שש וששים ושש מאות". הכתובת על שער רבאט אלבציר (לפי תרגום וילנאי ב'ירושלים' ב' עמ' 124-125).
**עלאא' א-דין אידע'דה אלרכני** (בערבית: **علاء الدين البَصِير**), המכונה (בלשון סגי נהור) **אלבציר** כלומר "הרואה" (נולד בשנות ה-30 של המאה ה-13, מת ב-1294). אמיר ממלוכי, המושל הדתי של ירושלים בין השנים 1260–1284. 

## היסטוריה
עלאא' א-דין היה אחד מקציניו של הסולטאן ביברס עד שהתעוור ונפסל לשירות צבאי. אז החל ללמוד את לימודי דת האסלאם. מבחינה דתית, נחשב עלאא' א-דין לאיש דת אדוק ביותר. ההיסטוריון המוסלמי מוג'יר א-דין קורא לו "איש תם וישר". בשנת 1260 מינה אותו ביברס לממונה על ההקדשים ("נאט'ר אל-חראמין"), בירושלים ובחברון. עלאא' א-דין הגדיר סמכויות נרחבות ביותר לתפקיד, שנשמרו לאורך כל השלטון הממלוכי ואף בתקופה העות'מאנית. סמכויותיו היו לכאורה פיקוח תקציבי ודאגה לרווחת אנשי הדת אך למעשה שלט בכל ההיבטים של ההקדשים מניקיון ואספקת מים ועד הגנה משפטית. כיוון שרוב ירושלים הייתה הקדש (וקף), נגעו סמכויותיו לרוב העיר, והוא היה האיש החזק בה.   

עלאא' א-דין היה ממונה רב פעלים. הוא גייס עבדים-לוחמים מסודאן, שיכן אותם בקסרקטין ליד שער המשגיח (רבאט עלאא' א-דין אלבציר, הוקם ב-1266) והפקיד אותם על משמר ההקדשים. למעשה, האיכות האישית והצבאית של שומרים אלה, שהיו כפופים לו באופן בלעדי, עלתה במידה רבה על זו של חיל המצב של הריבון החילוני. כלומר לשלטון החילוני-צבאי ששלט כביכול בירושלים, לא היו כל סמכויות במבני ההקדש, ובפרט בהר הבית. עלאא' ריצף את רחבת הר הבית, דאג למתקני טהרה בסמוך להר ופתח את שער הטהרה. ב-1266 דאג לאספקת מים שוטפת להר. בנוסף, הוא פעל גם במערת המכפלה בחברון. הוא שיפץ את המקום ודאג למתקני טהרה למתפללים המוסלמים. על יהודים הוא אסר להיכנס למתחם, והתיר להם רק לגשת אל המדרגה השביעית סמוך לשער הדרום מזרחי.

עלאא' א-דין מת בספטמבר 1294 ונקבר ברבאט אל-בציר, שברובע המוסלמי שבירושלים. על שמו הרחוב המוביל מרחוב הגיא לשער המשגיח ברובע המוסלמי, התחום בין חומותיהן של האכסניות רבאט אל-מנצורי (חבס א-דם) ורבאט עלאא' א-דין אלבציר.

## לקריאה נוספת
* יוסף דרורי, **ירושלים בתקופה הממלוכית** ו-**אדריכלות ממלוכית בירושלים**, בתוך: אלי שילר (עורך), **תולדות ירושלים מחורבן בית שני ועד לתקופה העות'מאנית**, אריאל 83-84, 1992. עמ' 169-206

## קישורים חיצוניים

* רחוב עלאא' א-דין באתר עיריית ירושלים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:התקופה הממלוכית בארץ ישראל
קטגוריה:ממלוכים
קטגוריה:עיוורים
החזית העממית לשחרור אריתריאה

**החזית העממית לשחרור אריתריאה**, מוכרת באריתריאה ובאתיופיה בשם **שעביה** (החזית **העממית** בערבית) או **הגחא** (בתיגרינית: ህዝባዊ ግንባር ሓርነት ኤርትራ
Hizibawī Ginibari Harineti Ēritira), היה ארגון שנלחם לעצמאות אריתריאה מאתיופיה במהלך מלחמת העצמאות האריתראית ומלחמת האזרחים האתיופית.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|סמל הארגון.
השעביה שבה כ-30% מהלוחמים היו נשים נוצרה ב-1970 כארגון שמאל שהתפצל מארגון הג'בהה. הכינוס הראשון של הארגון החדש התקיים בינואר 1977 ושם נקבעו באופן רשמי המטרות של הארגון. במהלך הכינוס הארגון אימץ תוכנית ליברלית, בה נקבעו זכויות האישה ועידוד חינוך על מנת להוריד את הבורות בקרב האוכלוסייה, בכינוס זה נקבע שהארגון מכיר רק בגבולות מתקופת הקולוניאליזם האיטלקי. בעקבות הפיצול, השעביה והג'בהה עלו בדרגת העימותים מעימות אידאולוגי לעימות צבאי במשך מלחמות האזרחים האריתראיות, במקביל למלחמה כנגד אתיופיה. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הסכסוכים הסתיימו כאשר השעביה הצליח כמעט להשמיד את הג'בהה וראשיו נמלטו לסודאן השכנה ובכך השעביה היה הארגון העיקרי בלוחמה כנגד אתיופיה עד שהשלים עם הארגון המתחרה בכינוס השני של הארגון ב-1986.

שמאל|ממוזער|225px|דגל הארגון.
במשך המלחמה כנגד אתיופיה הארגון הצליח לתפוס חיילים אתיופים רבים בשבי. הארגון לא התעלל בשבויים אך גם לא דאג להם. במהלך המאבק הארוך שלו הארגון ייצר בתי חולים תת-קרקעיים ששם ייצרו גם תרופות ללוחמים. בכינוס השני של הארגון שהיה תחת סימן איחוד בין השעביה והג'בהה הוסכם שלשני הארגונים תהיה הנהגה מרכזית אחת. ב-1988 הארגון המשותף החל במתקפה נרחבת כנגד הצבא האתיופי והצליח להשתלט על צפון אריתריאה, שני הארגונים הצליחו לכבוש את כל אריתריאה ב-24 במאי 1991. לאחר כיבוש אריתריאה הארגון שנה את שמו לחזית העממית לדמוקרטיה וצדק והיא המפלגה הפוליטית היחידה באריתריאה (במדינה קיים משטר חד-מפלגתי).

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים




קטגוריה:אריתריאה: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
קטגוריה:תנועות בדלניות
G3: Live in Denver

**G3: Live in Denver** הוא אלבום הופעה חיה של הרכב G3, שבו ג'ו סטריאני וסטיב ואי מצרפים אליהם נגן נוסף. הפעם מופיע איתם ינגוויי מלמסטין. האלבום יצא במהדורה כפולה וכן במארז DVD. 

בנוסף למארז ה-DVD יצא גם אלבום כפול בשם "G3: Rockin' in the Free World", שכלל סט שירים שונה.

__NOTOC__
## רשימת שירים ב-DVD

### ג'ו סטריאני
#"Satch Boogie"
#"The Extremist"
#"Starry Night"
#"Midnight"
#"The Mystical Potato Head Groove Thing"

### סטיב ואי
#"I Know You're Here"
#"Juice"
#"I'm the Hell Outta Here"

### ינגוויי מלמסטין
#"Evil Eye"
#"Baroque 'n' Roll"
#"Acoustic Guitar Solo"
#"Adagio"
#"Far Beyond the Sun"

### ביצועי ההרכב
#"Rockin' in the Free World" גרסת כיסוי של ניל יאנג, שירה: ג'ו סטריאני
#"Little Wing" גרסת כיסוי של ג'ימי הנדריקס, שירה: סטיב ואי
#"Voodoo Child (Slight Return)" גרסת כיסוי של The Jimi Hendrix Experience, שירה: ינגוויי מלמסטין


## רשימת שירים ב-CD
### דיסק 1
#### ג'ו סטריאני
כל השירים נכתבו בידי ג'ו סטריאני
#"The Extremist" - 3:51
#"Crystal Planet" - 4:41
#"Always with Me, Always with You" - 4:16
#"Midnight" - 3:05
#"The Mystical Potato Head Groove Thing" - 5:32

#### סטיב ואי
כל השירים נכתבו בידי סטיב ואי
#"You're Here" - 3:33
#"Reaping" - 7:05
#"Whispering a Prayer" - 9:27

#### ינגוויי מלמסטין
כל השירים נכתבו בידי ינגוויי מלמסטין אלא אם צוין אחרת
#"Blitzkrieg" - 2:48
#"Trilogy Suite Op. 5: The First Movement" - 8:07
#"Red House" (ג'ימי הנדריקס) - 4:25
#"Fugue" - 3:37
#"Finale" - 2:54

### דיסק 2
#### ביצוע ההרכב
כל השירים נכתבו בידי ג'ימי הנדריקס אלא אם צוין אחרת
#"Voodoo Child" - 10:46
#"Little Wing" - 6:08
#"Rockin' in the Free World" (ניל יאנג) - 12:29

## משתתפים
### ג'ו סטריאני
* ג'ו סטריאני - גיטרה חשמלית, שירה
* גיילן הנסון - גיטרה מלווה
* מאט ביסונט - גיטרה בס
* ג'ף קמפיטלי - תופים

### סטיב ואי
* סטיב ואי - גיטרה חשמלית, שירה
* דייב ויינר - גיטרה מלווה
* בילי שיהן - גיטרה בס
* טוני מקאלפין - קלידים, גיטרה חשמלית
* ג'רמי קולסון - תופים

### ינגוויי מלמסטין
* ינגוויי מלמסטין - גיטרה חשמלית, שירה
* מיק סרבינו - גיטרה בס
* ג'וק סוולברג - קלידים
* פטריק ג'והנסן - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי רוק אינסטרומנטלי
החזית לשחרור אריתריאה

שמאל|ממוזער|250px|סמל הארגון.**החזית לשחרור אריתריאה** (בתיגרינית: **ተጋደሎ ሓርነት ኤርትራ**; בערבית: **جبهة التحرير الإريترية**; באיטלקית: **Fronte di Liberazione Eritreo***;* מוכרת באריתריאה ובאתיופיה בשם **ג'בהה** - **جبهة**, **החזית** בערבית) הייתה ארגון שנלחם למען עצמאות אריתריאה מאתיופיה במהלך מלחמת העצמאות האריתראית ומלחמת האזרחים האתיופית.

בשנות ה-70 השתלטה החזית העממית לשחרור אריתריאה על החזית, והיא הובסה באופן רשמי ב-1981.

## היסטוריה
הארגון הוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 במצרים  ונלחם כנגד אתיופיה ושליטה, הקיסר היילה סלאסי. התנועה הציבה אתגרים בפני הממשלה האתיופית אולם נכשלה בהשגת מטרתה העיקרית - עצמאות אריתריאה הערבית. אנשי הארגון היו בעיקר מוסלמים בני השבטים הנודדים ממערב אריתריאה ומאזורי החוף. בשנות ה-70 של המאה ה-20 פרשה קבוצה מאנשי הארגון והקימה ארגון שמאל מתחרה בשם שעביה. במהלך שנות ה-80, השעביה החליפה את הג'בהה בתור ארגון המתקוממים העיקרי. בעת הכרזת העצמאות של אריתריאה ב-1993, ארגון השעביה שינה את שמו לחזית העממית לדמוקרטיה וצדק והוכר כמפלגה היחידה באריתריאה. הג'בהה הפכה לארגון מתקוממים קטן הפועל בגבול עם סודאן. בכינוס הארגון ב-1995 בעיר גונדר שבאתיופיה הארגון הציג אידאולוגיה שונה מזו של המייסדים.

כיום הג'בהה הוא סיעה בברית הלאומית האריתראית שהיא ארגון גג שמאגד את כל קבוצות ההתנגדות לממשלה האריתראית. ארגון זה מקבל תמיכה צבאית מאתיופיה ומממשלת סומליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אריתריאה: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
חזית לשחרור אריתראה
קטגוריה:תנועות בדלניות
מצד גרפון

ממוזער|מבט מזרחה לכוון נחל גרפון והמפגש עם נחל חווה
**מצד גרפון** הוא מגדל שמירה נבטי החולש על דרך הבשמים ממסלול נחל חווה לכיוון נחל גרפון (מצפון למכתש רמון).

## האתר
במקום התגלו מגדל רבוע שאורך כל אחת מצלעותיו 6 מטר, קירותיו בנויים מאבנים בינוניות, מטויחות טיח גס והם השתמרו בגובה של 3 עד 4 נדבכים. מצד גרפון דומה מאוד בצורתו למצד מחמל. 
ממזרח למצד, במרחק מטרים ספורים, נמצאו שרידי מתחם מגורים ובו חמישה חדרים. בראש מעלה-גרפון, בנקודה המשקיפה על המשך הדרך בכיוון צפון, נמצא מגדל תצפית קטן נוסף בגודל של 2 מטר על 2 מטר. על שפתו הדרומית של נחל גרפון מדרום-מערב למצד, נמצא בור מים שנחצב בסלע. הבור קיבל את מימיו מתעלה שאספה את מי-הנגר של המדרון מדרום. אורכה 250 מ' והיא נשתמרה היטב. 

## קישורים חיצוניים
* אודות דרך הבשמים מאת רשות הגנים הלאומיים  

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים נבטיים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הנגב: אתרים ארכאולוגיים
מדליית רמפורד

[שמאל|ממוזער|200px|[בנג'מין תומפסון, הוא הרוזן רמפורד על שמו נקראת המדליה]]
**מדליית רמפורד** (באנגלית: **Rumford Medal**) היא מדליה שמעניקה החברה המלכותית לחוקרים אירופיים בתחומי התרמודינמיקה והאופטיקה. המדליה נקראת על שמו של בנג'מין תומפסון, הידוע בשם הרוזן רמפורד, שב-1796 תרם לחברה המלכותית 5,000 לירה שטרלינג על מנת שתעניק את הפרס פעם בשנתיים. המדליה מצופה כסף, ובנוסף לה, מקבלים הזוכים גם אלף ליש"ט.

## רשימת הזוכים במדליה
### [[המאה ה-18]]

* 1800: בנג'מין תומפסון

### [[המאה ה-19]]

* 1804 : ג'ון לזלי 
* 1806 : ויליאם מרדוך
* 1810 : אטיין לואי מאלוס
* 1814 : ויליאם צ'ארלס ולס
* 1816 : האמפרי דייווי
* 1818 : דייוויד ברוסטר
* 1824 : אוגוסטן ז'אן פרנל
* 1832 : ג'ון פרדריק דניאל
* 1834 : מסדוניו מלוני
* 1838 : ג'יימס דייוויד פורבס
* 1840 : ז'אן-בטיסט ביו
* 1842 : ויליאם הנרי פוקס טלבוט
* 1846 : מייקל פאראדיי
* 1848 : אנרי ויקטור רניו
* 1850 : פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו
* 1852 : ג'ורג' גבריאל סטוקס
* 1854 : ניל ארנוט
* 1856 : לואי פסטר 
* 1858 : ז'ול ז'מין
* 1860 : ג'יימס קלרק מקסוול
* 1862 : גוסטב קירכהוף
* 1864 : ג'ון תינדל
* 1866 : איפוליט פיזו 
* 1868 : בלפור סטיוארט
* 1870 : אלפרד אוליבייה דה קלוזינייה
* 1872 : אנדרס יונאס אונגסטרם
* 1874 : גוז'ף נורמן לוקייר
* 1876 : פייר יאנסן
* 1878 : אלפרד קורנו
* 1880 : ויליאם הוגינס
* 1882 : ויליאם אבניי
* 1884 : טוביאס טהלן
* 1886 : סמואל לנגלי
* 1888 : פייטרו טצ'יני
* 1890 : היינריך רודולף הרץ
* 1892 : נילס דונר 
* 1894 : ג'יימס דיוואר
* 1896 : וילהלם רנטגן ופיליפ לנארד 
* 1898 : אוליבר לודג'
* 1900 : אנרי בקרל

### [[המאה ה-20]]

* 1902 : צ'ארלס אלגרנון פרסנוס
* 1904 : ארנסט רתרפורד
* 1906 : יו לונגבורן קלנדר
* 1908 : הנדריק לורנץ
* 1910 : היינריך רובנס
* 1912 : האיקה קמרלינג אונס
* 1914 : ג'ון ויליאם סטראט ריילי
* 1916 : ויליאם הנרי בראג
* 1918 : צ'ארלס פברי ואלפרד פירוט
* 1920 : ג'ון ויליאם סטראט ריילי
* 1922 : פיטר זימן
* 1924 : צ'ארלס ורנון בויז
* 1926 : ארתור שוסטר
* 1928 : פרידריך פשן
* 1930 : פטר דביי
* 1932 : פריץ הבר
* 1934 : וונדר יוהנס דה האס
* 1936 : ארנסט ג'ון קוקר
* 1938 : רוברט ויליאמס ווד
* 1940 : מאנה סיגבאן
* 1942 : גורדון דובסון
* 1944 : הארי ראלף ריקרדו
* 1946 : אלפרד אגרטון
* 1948 : פרנץ יוג'ין סימון
* 1950 : פרנק ויטל
* 1952 : פריץ זרניק
* 1954 : ססיל רג'ינלד בורג
* 1956 : פרנק פיליפ בוודן
* 1958 : תומאס מרטון
* 1960 : אלפרד גורדון גיידון
* 1962 : דודלי מוריס ניוויט
* 1964 : הנדריק ואן דה הולסט
* 1966 : ויליאם פניי
* 1968 : דניס גאבור 
* 1970 : כריסטופר הינטון
* 1972 : בזיל ג'ון מייסון
* 1974 : אלן קוטרל
* 1976 : איליה פריגוז'ין
* 1978 : ג'ורג' פורטר
* 1980 : ויליאם פרנק וין
* 1982 : צ'ארליס גורי ויין
* 1984 : הרולד הופקינס
* 1986 : דניס רוק
* 1988 : פליקס וינברג
* 1990 : וולטר אריק ספיר
* 1992 : הרולד נוויל טמפרלי
* 1994 : א. קלר
* 1996 : ג. טרנר
* 1998 : ריצ'רד פרינד 
* 2000 : וילסון סיבט

### [[המאה ה-21]]

* 2002 : דייוויד קינג 
* 2004 : ריצ'רד דיקסון
* 2006 : ז'אן פייר הנסן
* 2008 : אדוארד הינדס
* 2010 : גילברט ג'ורג' לונזריץ'
* 2012 : ג'יימס רוי טיילור
* 2014 : ג'רמי ג'ון באומברג
* 2016 : אורטווין הס
* 2018 : יאן וולמסלי
* 2019 : מיילס ג'ון פג'ט
* 2020 : פטריק גיל
* 2021 : קרלוס פרנק
* 2022 : ריימונד פיירהומברט
* 2023 : פולינה בייבל
* 2024 : טוני בל 
* 2025 : ברנרד שוץ

## קישורים חיצוניים

* 

רמפורד
רמפורד
רמפורד
בית העלמין קולון

שמאל|ממוזער|250px|הקפלה המרכזית
**בית העלמין קולון** (בספרדית: **Cementerio de Cristóbal Colón**) הוא בית הקברות הלאומי של קובה הממוקם ברובע ודאדו שבהוואנה, הידוע בשל האנדרטאות, המאוזוליאומים, אחוזות הקבר והקפלות המפוארות שבו, שהפכו אותו גם לאתר תיירות פופולרי. שטחו של בית העלמין 566 דונם וקבורים בו כמיליון בני אדם.

בין מיליון הקברים נמנים גם קבריהם של הגנרל מקסימו גומס (מראשי המאבק לעצמאות קובה), הסופר אלחו קרפנטייר, הצלם אלברטו קורדה, המוזיקאי קומפאי סגונדו, ואחרים.

## היסטוריה
בעקבות מצוקה במספר מקומות הקבורה בבית העלמין העירוני של הוואנה במהלך המאה ה-19, הוצא ב-28 ביולי 1866 צו מלכותי המורה על הקמתו של בית עלמין חדש על שם כריסטופר קולומבוס. העבודות על הקמתו החלו ב-30 באוקטובר 1871, ובתוך שנה החלה בו הקבורה באופן רשמי. העבודות הסתיימו רק ב-1886, אז הוקמה גם הקפלה המרכזית (La Capilla central). אף כי מרבית הנקברים היו בני המעמדות הגבוהים, ראשוני הנקברים היו 55 עבדים אפריקאים.

## מבנה ואתרים מרכזיים
צורתו של בית העלמין מלבנית - אורכו 830 מ' ורוחבו 630 מ'. מבנהו סימטרי, וארבע דרכים מרכזיות חוצות אותו לארבעה רבעים שווים בגודלם. הדרכים נפגשות בקפלה המרכזית, שבמרכזו. ככלל, הקברים המפוארים יותר מרוכזים בעיקר בצפון בית העלמין ולאורך הדרכים המרכזיות, ואילו בחלקו הדרום-מזרחי קברים פשוטים יותר וכן קברים של מי שאינם קתולים, קורבנות מגפות, ועד 1924 גם שחורים ובני תערובת.

עם האתרים המרכזיים בבית העלמין נמנים אתרים אלה:
* **השער הראשי** (Portada Principal), בכניסה הצפונית לבית העלמין, מורכב משלוש קשתות, המרכזית שבהן גבוהה ורחבה מהיתר. רוחב השער 34 מטר וגובהו המרבי 22 מטר. ב-1901, נוספו בו שלוש דמויות המייצגות את האמונה, האהבה והתקווה. הדמויות פוסלו משיש איטלקי שהובא מקרארה.
* **אנדרטת הכבאים** (Mausoleo de los Bomberos) הוקמה לזכרם של 28 כבאים שנספו בשריפה שפרצה בהוואנה ב-17 במאי 1890. בניית האנדרטה החלה ב-19 בדצמבר 1892 וגופות הכבאים נטמנו תחתיה ב-22 ביולי 1897.
* **קבר אמליה גוירי** (Amelia Goyri), מכונה גם **לה מילאגרוֹסָה** ("בעלת הנס"). אמליה גוירי נפטרה בזמן הלידה ב-3 במאי 1901, בגיל 23. על פי האמונה המקומית, כשארון הקבורה נפתח בשנת 1914, נמצאה בו גופתה של גוירי כשהיא אוחזת בגופת בנה. שתי הגופות לא העלו כל סימני ריקבון. אלמנהּ של גוירי ביקר בקבר מדי יום והשאיר בביקוריו זר פרחים. לאחר מותו, ב-1941, התפתחה מסורת של עלייה לקבר. העולים לרגל משאירים אף הם זרי פרחים על קברה של גוירי, ומביעים משאלות.
* אנדרטאות שונות ברחבי בית הקברות יוחדו, בין היתר, לסטודנטים לרפואה, לקורבנות מלחמת צרפת–פרוסיה, לוותיקי מלחמת העצמאות הקובנית, ללוחמי הגראנמה, ואף לשחקני בייסבול.


Colon Cemetery Firemen's Monument 2.jpg|אנדרטת הכבאים
Colon Cemetery Main Gate before 1901.jpg|השער הראשי (לפני הוספת הדמויות ב-1901)
Tumba del Cementerio de Colón.jpg|


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הוואנה
קטגוריה:בתי קברות לאומיים
קולון
מחלף הזיתים

**מחלף הזיתים** הוא מחלף, המחבר את כביש 1 עם דרך מנהרת הר הצופים, רחוב אל חרדוב במזרח ירושלים והכפר הערבי א-זעיים.
במחלף נמצא מחסום של צה"ל בנתיב הנסיעה לכיוון ירושלים.
## היסטוריה
המחלף תוכנן במקור בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, כמחלף הראשי בפרויקט כביש הטבעת המזרחי של ירושלים. כביש מהיר, שחלקו במנהרות וגשרים, בו שניים או שלושה נתיבי נסיעה לכל כיוון, שיעקוף את ירושלים ממזרח מצפון לדרום. יחבר בין בית לחם לרמאללה, ולהביא להסטת תנועת כלי הרכב העומסים את מרכז ירושלים מזרחה. המחלף תוכנן בנקודה בה כביש הטבעת יוצא ממנהרה באורך 1,200 מטר מתחת לשכונת אלעיזריה מדרום והיה אמור להמשיך צפונה ולהתחבר לכביש המהיר כביש 45 העתידי. ובמפגש עם כביש 1 והכניסה למנהרת הר הצופים. כך שיאפשר מעבר בין כיווני הנסיעה צפון-דרום ומזרח-מערב. בשנת 1999 החלה כריית מנהרת הר הצופים וסלילת כביש הגישה אליה והיא נחנכה בינואר 2003.

כביש הטבעת המזרחי תוכנן מנקודת הנחה שלתושבי השטחים אין הגבלות תנועה והם יכלו להשתמש בכביש כדי לנסוע בין בית לחם, רמאללה ומזרח ירושלים ללא הגבלה. אך בעקבות בניית גדר ההפרדה, שחצתה את התוואי המתוכנן, מימוש התוכנית המקורית לא התאפשר. התוכנית למנהרה מתחת לשכונת אלעיזריה בוטלה ותוואי כביש הטבעת בין מחלף הזיתים לצומת עיסאוויה ולצומת ענתות הפך למעשה לכביש המערכת של מכשול עוטף ירושלים. סלילת קטע כביש זה החלה בשנת 2005 אך הוא לא נפתח לתנועה.

בשנת 2013 אושרה תוכנית חדשה למחלף, שתחבר בין קטע כביש הטבעת שנסלל, כך שיאפשר חיבור ישיר של הכביש למנהרת הר הצופים ומשם לתוך ירושלים, ויקל מאוד על תנועת כלי רכב מההתנחלויות לתוך העיר ויחסוך למי שאינו רוצה להגיע לצפון ירושלים את המעבר במחסום חיזמא, בו ישנם פקקי תנועה כבדים בכל בוקר. על פי התוכניות, יאפשר המחלף תנועה פלסטינית באותו כביש בו ייסעו המתנחלים, אך בנתיבים שונים שהופרדו על ידי חומה גבוהה העוברת במרכזו. חלקו הפלסטיני של הכביש נועד לאפשר מעבר חלק לתושבים פלסטינים מצפון הגדה לדרומה בדרך מהירה יותר, ללא מחסומים ומבלי להיכנס לירושלים עצמה. הכביש והשלב החדש במחלף נחנכו, לאחר עיכובים רבים, בינואר 2019.

## מבנה המחלף
המחלף אינו מחלף מלא, רק בכיוון הנסיעה לכביש 1 ולמנהרת הר הצופים יש מעבר ללא עצירה וגורמים מעכבי תנועה, של מחסומים ומעגלי תנועה. התנועה של תושבי השטחים מופרדת ואפשרויות הפנייה שלהם מוגבלות.
### אפשרויות פנייה
***מכביש 1 לכיוון מזרח**: הכביש יורד מתחת לגשר עליו עובר דרך מנהרת הר הצופים ואז ישנו פיצול: יציאה ימינה תוביל למנהרה היורדת מתחת למחלף ומתחברת לדרך מנהרת הר הצופים וממשיכה את כביש 1 לכיוון מזרח, הישארות על הכביש מובילה למעגל תנועה בו היציאה הראשונה היא דרך אל-חרדוב בירושלים, וביציאה השנייה ישנו פיצול - ימינה למנהרה מתחת לכביש 1 המובילה למעגל תנועה נוסף, בו מתאפשרת פנייה ימינה לכפר א-זעיים, והישארות על הכביש מובילה לחיבור עם כביש 1 לכיוון מזרח.
***מכביש 1 לכיוון מערב**: לפני המחסום ישנה יציאה ימינה למעגל תנועה בכיוון א-זעיים, ואחרי המחסום ישנו פיצול - ימינה להמשך כביש 1 מערב ושמאלה לדרך מנהרת הר הצופים.
***מדרך מנהרת הר הצופים**: אחרי מנהרת הר הצופים, עובר הכביש על גשר מעל מעגל התנועה, ואחריו יציאה בסיבוב של 180 מעלות המוביל למעגל התנועה. הישארות על הכביש מובילה לחיבור עם כביש 1 לכיוון מזרח.

## קישורים חיצוניים

* תצלום אוויר של מחלף הזיתים

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 1: מחלפים
קטגוריה:ירושלים: צמתים ומחלפים
קטגוריה:יהודה: תחבורה
G3: Live in Tokyo

**G3: Live in Tokyo** הוא אלבום הופעה חיה נוסף של הרכב G3, שבו ג'ו סטריאני וסטיב ואי מצרפים אליהם את ג'ון פטרוצ'י. האלבום יצא במהדורה כפולה וכן במארז DVD. בסיבוב הופעות זה מציג פטרוצ'י את אלבומו "Suspended Animation".

__NOTOC__
## רשימת שירים ב-DVD

### ג'ון פטרוצ'י
כל השירים נכתבו בידי ג'ון פטרוצ'י
#"Glasgow Kiss" - 9:18
#"Damage Control" - 10:31

### סטיב ואי
כל השירים נכתבו בידי סטיב ואי
#"The Audience Is Listening" - 8:59
#"Building the Church" - 6:09
#"K'm-Pee-Du-Wee" - 9:16

### ג'ו סטריאני
כל השירים נכתבו בידי ג'ו סטריאני
#"Up in Flames" - 8:56
#"Searching" - 8:44
#"War" - 6:37

### ביצוע משותף
#"Foxy Lady" - 10:43, גרסת כיסוי של The Jimi Hendrix Experience 
#"La Grange" - 9:18, גרסת כיסוי של ZZ Top
#"Smoke on the Water" - 12:33, גרסת כיסוי של דיפ פרפל


## משתתפים
### ג'ו סטריאני
* ג'ו סטריאני - גיטרה חשמלית, שירה
* גיילן הנסון - גיטרה מלווה
* מאט ביסונט - גיטרה בס
* ג'ף קמפיטלי - תופים

### סטיב ואי
* סטיב ואי - גיטרה חשמלית
* דייב ויינר - גיטרה מלווה
* בילי שיהן - גיטרה בס, שירה
* טוני מקאלפין - קלידים, שירה
* ג'רמי קולסון - תופים

### ג'ון פטרוצ'י
* ג'ון פטרוצ'י - גיטרה חשמלית
* דייב לארו - גיטרה בס
* מייק פורטנוי - תופים, כלי הקשה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2005
קטגוריה:אלבומי רוק אינסטרומנטלי
המנון סלובקיה

**ברק מעבר לטטרה** (בסלובקית: **Nad Tatrou sa blýska**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[סלובקיה]]**. ההמנון מכיל את שני הבתים הראשונים של השיר, שנכתב בשנת 1844 על ידי המשורר הסלובקי ינקו מטושקה.

השיר נכתב בשנת 1844 כמילים אלטרנטיביות למנגינה של שיר העם הסלובקי "היא חפרה באר" (Kopala studienku). השיר הושר לראשונה במסגרת מצעד מחאה נגד השלטונות ההונגריים, בגלל פיטורי פרופסור לבלשנות אשר עסק בקודיפיקציה של השפה הסלובקית. בתקופת אביב העמים זכה השיר לפופולריות רבה, אך הוא הודפס לראשונה רק בשנת 1851. בשנת 1920 הוכלל הבית הראשון של השיר בהמנון של צ'כוסלובקיה לאחר בית אחד מתוך שיר אחר שכיום הוא המנון צ'כיה הנוכחי. 

בשנת 1993, עם ההכרזה על עצמאות סלובקיה, פורק ההמנון הצ'כוסלובקי לשניים - הבית השני שלו היה להמנון סלובקיה, יחד עם בית נוסף (הבתים הראשון והשני של השיר הסלובקי המקורי), בעוד שלבית הראשון של ההמנון הצ'כוסלובקי צורף בית נוסף ואלה היו להמנון הצ'כי "היכן ביתי?".

## מילות השיר

## קישורים חיצוניים

*מנגינת ההמנון ב MP3

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובקיה: סמלים לאומיים
סלובקיה
G3: Live in Concert

**G3: Live in Concert** הוא אלבום הופעה חיה הראשון של הרכב G3, שבו מופיעים ג'ו סטריאני, סטיב ואי ואריק ג'ונסון. האלבום יצא במארז DVD וכן במהדורת CD שכללה סט שירים שונה.

הרעיון של הרכב G3, אותו יצרו ג'ו סטריאני וסטיב ואי, הוא שכל גיטריסט מבצע מספר מועט משיריו, ולבסוף שלושתם מבצעים יחדיו גרסאות כיסוי שונות כמחווה לגיטריסטים מפורסמים.

__NOTOC__
## רשימת שירים ב-DVD

### ג'ו סטריאני
# "Cool #9"
# "Flying in a Blue Dream"
# "Summer Song"

#### אריק ג'ונסון
# "12 to 12 Vibe"
# "Manhattan"
# "S.R.V."

### סטיב ואי
# "Answers"
# "Segueway Jam Piece"
# "For the Love of God"
# "The Attitude Song"

#### ביצועי ההרכב
# "Going Down" (דון ניקס), גרסת כיסוי לשיר בביצועו של נגן הבלוז פרדי קינג – 5:47
# "My Guitar Wants to Kill Your Mama" (פרנק זאפה), גרסת כיסוי לשירו של פרנק זאפה – 5:21
# "Red House" (ג'ימי הנדריקס), גרסת כיסוי ל-The Jimi Hendrix Experience - 9:12


## רשימת שירים ב-CD
### ג'ו סטריאני
כל השירים נכתבו בידי ג'ו סטריאני
# "Cool #9" – 6:47
# "Flying in a Blue Dream" – 5:59
# "Summer Song" – 6:28

### אריק ג'ונסון
כל השירים נכתבו בידי אריק ג'ונסון אלא אם צוין אחרת
# "Zap" – 6:07
# "Manhattan" – 5:16
# "Camel's Night Out" (קייל ברוק, מארק יאנגר-סמית') – 5:57

### סטיב ואי
כל השירים נכתבו בידי סטיב ואי
# "Answers" – 6:58
# "For the Love of God" – 7:47
# "The Attitude Song" – 5:14

### ביצועי ההרכב
# "Going Down" – 5:47
# "My Guitar Wants to Kill Your Mama" – 5:21
# "Red House" - 9:12

## משתתפים
### ג'ו סטריאני
* ג'ו סטריאני - גיטרה חשמלית, שירה
* סטוארט האם - גיטרה בס
* ג'ף קמפיטלי - תופים

### סטיב ואי
* סטיב ואי - גיטרה חשמלית
* מייק קנלי - גיטרה מלווה, סיטאר, קלידים, שירה
* פיליפ בינו - גיטרה בס, כלי הקשה
* מייק מנגיני - תופים, כלי הקשה

### אריק ג'ונסון
* אריק ג'ונסון - גיטרה חשמלית, שירה
* רוסקו בק - גיטרה בס
* סטיבן ברבר - קלידים
* ברנן טמפל - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2005
קטגוריה:אלבומי רוק אינסטרומנטלי
אדנילאט קינאז

שמאל|ממוזער|250px|אדנילאט קינאז בקומפלקס עם ביס (אדנוזין) טרהפוספט (ADP-ADP)
**אדנלאט קינאז** (ADK בקיצור) הוא אנזים בעל פעילות פוספוטרנספראז (מעביר קבוצת פוספט), בעל תפקיד חשוב בשמירה על מאזן האנרגיה בתא. אנזים זה מזרז את התגובה ההפיכה: 2ADP ⇔ ATP + AMP . הריאקציה נהיית ספונטנית כאשר משק האנרגיה בתא קטן (לדוגמה בעת מאמץ אינטנסיבי), כלומר, ריכוז ATP יורד וריכוזי ADP ו-AMP קטנים.

על מנת למנוע הידרוליזה של ATP ל-ADP+Pi, אחרי הקישור האתר הפעיל נסגר על הסובסטרטים ומונע כניסה של מים לאתר הפעיל. כלומר, הריאקציה מבצעת במיקרו-סביבה נטולת מים, ולכן ההידרוליזה נמנעת. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
אגם עסל

**אגם עסל** (בערבית: **بحيرة عسل** - בוחיירה עסל, "אגם הדבש"; בצרפתית: **Lac Assal**) הוא אגם מלוח במרכז ג'יבוטי, בתוך משולש עפר. בגובה של 155 מ' מתחת לפני הים, חופיו הם הנקודה היבשתית הנמוכה ביותר באפריקה, והאזור הנמוך בעולם אחרי חופי ים המלח, בקעת הירדן, הכנרת ועמק טורפאן שבצפון סין.

האגם נמצא בתוך לוע של הר געש. אורכו 19 ק"מ ורוחבו 7 ק"מ, ושטחו הכולל 54 קמ"ר. עומקו הממוצע 7.4 מ', והוא מכיל 400 מיליון מ"ק מים.

אגם עסל הוא האגם השני המלוח ביותר בעולם, עם מליחות מים של 34.8%. אחרי אגם ונדה עם מליחות של 35%, ולפני ים המלח, עם מליחות של 34.2% (2011). יש גופי מים קטנים כמו אגם דון חואן, עם מליחות של 44%. לשם השוואה, מליחות מי הים התיכון היא 3.5% עד 3.9%.

## קישורים חיצוניים

* 

עסל
קטגוריה:ג'יבוטי: גאוגרפיה
עסל
עסל
עסל