open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1945 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1945 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## סרטים שוברי קופות
* בצבת הקנאה
* בכבלי השכחה
* עמק החרוץ 
* הרימו עוגן
* פעמוני סנט מרי
* היריד העליז

## פרסים
**[[פרס אוסקר]]**
:הסרט הטוב ביותר: סוף השבוע האבוד
:השחקן הטוב ביותר: ריי מילאנד – סוף השבוע האבוד
:שחקן המשנה הטוב ביותר: ג'יימס דאן – אילן גדל בברוקלין
:השחקנית הטובה ביותר: ג'ואן קרופורד – מילדרד פירס
:שחקנית המשנה הטובה ביותר: אן רוויר – נשיונל ולווט
:הבמאי הטוב ביותר: בילי ויילדר – סוף השבוע האבוד
**[[פרס גלובוס הזהב|פרסי גלובוס הזהב]]:**
:הסרט הטוב ביותר: סוף השבוע האבוד
:הבמאי הטוב ביותר: בילי ויילדר – סוף השבוע האבוד
:השחקן הטוב ביותר: ריי מילאנד – סוף השבוע האבוד
:השחקנית הטובה ביותר: אינגריד ברגמן – פעמוני סנט מרי

## נולדו
* 9 בפברואר – מיה פארו, שחקנית
* 3 במרץ – ג'ורג' מילר, במאי קולנוע 
* 29 במרץ – יהודה בארקן, שחקן, תסריטאי ובמאי
* 21 במאי – ריצ'רד האץ', שחקן
* 31 במאי – ריינר ורנר פאסבינדר, במאי
* 26 ביולי – הלן מירן, שחקנית
* 14 באוגוסט – סטיב מרטין, שחקן וקומיקאי
* 14 באוגוסט – וים ונדרס, במאי
* 21 בנובמבר – גולדי הון, שחקנית

## סרטים נוספים
* הבית בו אני גר
* הרימו עוגן
* סוף השבוע האבוד
* רומא עיר פרזות

## ראו גם
*1944 בקולנוע 
*1945
*1946 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1945 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
פיית השיניים (סרט)

**פיית השיניים** (באנגלית: **Tooth Fairy**) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה והפנטזיה, שבוים על ידי מייקל לאמבק והופץ על ידי פוקס המאה ה-20.

## עלילה
דרק תומפסון (דוויין ג'ונסון) הוא שחקן הוקי קרח מפורסם שמכונה "פיית השיניים", עקב אלימותו הרבה שגורמת ליריביו לאבד שיניים. לאחד מילדיה של חברתו, נופלת שן, שהיא שמה מתחת לכרית, ומקבלת עבורה דולר. דרק מוצא את הדולר וגונב אותו, ובבוקר מוצא מתחת לכריתו זימון מפיות השיניים. הוא מצמיח כנפיים ומועבר לעולם הפיות, ונגזר עליו לשמש כפיית שיניים למשך שבועיים, כדי לכפר על מה שעשה. דרק בהתחלה חושב שהכול היה חלום, כשמתעורר ללא כנפיים ובגודל טבעי, אך מגלה שהכול היה אמת.

דרק מנסה את מיטבו להיות פיית שיניים טובה, אך נכשל ואף גורם לנזק. לבסוף דרק לומד איך להיות פיית שיניים ואדם טוב, והוא משוחרר מעבודתו כפיית שיניים, והפיות מפזרות עליו אבק שכחה, כדי שלא יזכור את תקופתו כפיית שיניים. דרק מציע לחברתו נישואים, וחברתו, שראתה שהוא נהפך לאדם טוב יותר, מסכימה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי הוקי קרח
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
סילבה

**סילבה** (Silva) הוא שם המשפחה הפורטוגזי הנפוץ ביותר.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה פורטוגזיים
מסדר ניו זילנד

**מסדר ניו זילנד** (באנגלית: The **Order of New Zealand**) הוא אות הכבוד הגבוה ביותר המוענק בניו זילנד.

האות מוענק לאדם שביצע שירות יוצא דופן לכתר ולאומה של ניו זילנד, בין בהיותו אזרח ובין בהיותו איש צבא.

מסדר ניו זילנד נוסד ב-6 בפברואר 1987 בהתבסס על מסדר ההצטיינות של הממלכה המאוחדת.

על פי תקנון המסדר חברים בו בכל עת 20 חברים רגילים, ובראשו עומד המונרך של ניו זילנד. בנוסף ישנם "חברים נוספים" ו"חברי כבוד" אשר אינם נמנים במניין חברי המסדר.

חברי המסדר רשאים להוסיף את הקידומת "ONZ" לשמם.

סמל המסדר הוא מדליון שעליו סמל ניו זילנד בצבעי זהב ואמייל צבוע, הנישא על סרט אדום.

## קישורים חיצוניים

* מסדר ניו זילנד באתר ראש ממשלת ניו זילנד 
* מסדר ניו זילנד באתר צבא ניו זילנד 

*
ניו זילנד
הארי פוטר והמסע האסור

**הארי פוטר והמסע האסור** (באנגלית: **Harry Potter and the Forbidden Journey**) הוא מתקן אפל, חלק מאזור עולם הקסמים של הארי פוטר שבפארק השעשועים איי ההרפתקאות, השוכן באתר הנופש אולפני יוניברסל שבאורלנדו, פלורידה, ארצות הברית. מתקן זהה נמצא גם באולפני יוניברסל יפן.

בניית המתקן החלה בשנת 2007 והוא נפתח לקהל ב-18 ביוני 2010. המתקן הוא המתקן המרכזי ב"עולם הקסמים של הארי פוטר" ומיועד להמחיש למבקרים בו אירועים וסצנות מסדרת ספרי הארי פוטר מאת הסופרת ג'יי קיי רולינג, והוא מבוסס על מראה האתרים כפי שהופיעו בסדרת הסרטים המבוססת על הספרים.

## תיאור המתקן
המבקרים יכנסו אל טירת הוגוורטס בה יראו חדרים שונים אשר הופיעו בסדרת הסרטים, ובהם גלריית הדיוקנאות, חדרו של מנהל בית הספר, כיתת לימוד של ההגנה מפני אמנויות האופל, והמועדון של גריפינדור. בהמשך המבקרים יתבקשו להגיע לחדר הרצאה, אולם בדרכם יפגשו את הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר אשר יקראו להם לבוא עימם, בניגוד לעצת מצנפת המיון.

בשלב זה המבקרים יתיישבו ב"ספסלי הקסם" אשר יאפשרו להם לעוף ברחבי הטירה, לראות את הערבה המפליקה, לברוח מדרקון ולהשתתף במשחק קווידיץ'. 

בסיום המסע יגיעו המבקרים לחדרו של ארגוס פילץ' שהוא בעצם חנות בו יכולים המבקרים לרכוש חפצים שהוחרמו לכאורה על ידי פילץ'.

## גלריית תמונות

File:Harry Potter and the Forbidden Journey (16388460902).jpg
File:Hogwarts Castle (28465821257).jpg
File:Hogwarts Castle (43334648101).jpg
File:The Wizarding World of Harry Potter 09.jpg
File:Hogwarts Castle Night (5586868829).jpg


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אולפני יוניברסל
קטגוריה:הארי פוטר
שטחי חסות של הכתר הבריטי

[ממוזער|שמאל|250px|[האי מאן (למעלה) ואיי התעלה (למטה)]]
**שטחי חסות של הכתר הבריטי** (באנגלית: **Crown Dependencies**) הם טריטוריות הנמצאות בבעלות הכתר הבריטי ותחת שלטון בית המלוכה, ואינם נחשבים לחלק מהממלכה המאוחדת, בניגוד לטריטוריות הבריטיות שמעבר לים שנמצאות בבעלות הממלכה המאוחדת. שטחי החסות כוללים את איי התעלה ג'רזי וגרנזי השוכנים בתעלת למאנש, ואת האי מאן בים האירי.

מאחר שמדובר בתחומי שיפוט נפרדים, שטחי החסות אינם מהווים חלק רשמי מהממלכה המאוחדת, אך כל שלושת שטחי החסות חברים במועצה הבריטית-אירית. החל משנת 2005 מכהן בכל אחד משטחי החסות שר ראשי, המחזיק בסמכויות דומות לראש ממשלה. אולם, מאחר שמדובר ברכוש של הכתר הבריטי השטחים אינם נחשבים למדינות ריבוניות בזכות עצמם, והסמכות לחוקק חוקים המשפיעים על האיים נמצאת בידי הרשות המחוקקת שלהם, תוך קבלת הסכמה מהכתר באמצעות המועצה המלכותית.

שטחי החסות, ביחד עם הממלכה המאוחדת, ידועים באופן קולקטיבי כ"האיים הבריטיים". מאז כניסתו לתוקף של חוק האזרחות הבריטית 1981 הם נחשבים כחלק מהממלכה המאוחדת לצורך עניינים חוקיים הקשורים לאזרחות וללאום הבריטיים.

### רשימת האיים בשטחי החסות של הכתר הבריטי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: גאוגרפיה
קטגוריה:איי התעלה
שלמה כץ (ראש ישיבה)

הרב **שלמה דוד כץ** (נולד בג' בתמוז ה'תש"ח, יולי 1948) הוא ראש ישיבת חברון בירושלים.

## קורות חייו
נולד בירושלים לשרה, בתו של רבי גדליה משה גולדמן, האדמו"ר מזוועהיל, ולאהרן משה כץ. אביו היה מראשי חסידי ראדזין, ומונה על ידי האדמו"ר מראדזין לנהל את ישיבת סוד ישרים של חסידי ראדזין בירושלים. כמו כן עמד בראש "ועד חסידי ראדזין בארץ ישראל" שהוציאו לאור כמה מספרי האדמו"רים של החסידות.

בצעירותו למד בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת חברון. כעבור שנה עבר לישיבת נחלת דוד, ומשם המשיך לישיבת בריסק. נישא לטובה מישקובסקי, בת הרב אליהו מישקובסקי, ראש ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים. לאחר נישואיו למד בכולל בריסק.

זמן קצר אחר נישואיו, בשנת תשל"ח, התמנה לר"מ בישיבת אור אלחנן בשכונת רוממה עד לשנת תשמ"ז, ובשנת תשמ"ז החל למסור שיעורים בישיבת חברון. בשנת תשנ"ז, לאחר פטירתו של הרב אברהם פרבשטיין, הוחלט למנותו לראש ישיבה, לצד הרב דוד כהן והרב משה מרדכי פרבשטיין.

בשנים אלו היה הרב כץ הדומיננטי שבין ראשי הישיבה, בעיקר בענייני קבלת החלטות בישיבה ובקבלת תלמידים חדשים אליה.

במוצאי יום כיפור תשס"ג נפטרה אשתו, ולאחר פטירתה הפחית את מעורבותו בענייני הישיבה, ובכללם קבלת תלמידים חדשים. במקביל, החל למסור שיעורים על סדר קדשים בישיבת יגדיל תורה בירושלים, לבחורים ממוצא אמריקאי הלומדים בשיטת ישיבות בריסק. בשנת תשס"ה נישא שנית ועבר להתגורר בשכונת הר נוף ומונה לרב בית הכנסת פני שמואל.

## דרך לימודו
דרך לימודו של הרב כץ דומה לדרך המקובלת בישיבות בריסק אך שונה מעט. הוא נוהג להתמקד בעיקר ביסוד דברי הגמרא ופרשניה העיקריים, בדברי הרמב"ם ומפרשיו, ובדברי רבי חיים הלוי סולובייצ'יק. הוא מתעכב בדרך כלל גם על נקודות שאחרים לא מתעכבים עליהן. בשונה מראשי ישיבה רבים במגזר החרדי, הוא מתנגד לשיטת הלימוד הכוללת התעכבות בסוגיות מסוימות ודילוג על אחרות, ולשיטתו יש להקפיד על הספק סדיר בסוגיות תוך קצב לימוד יחסית מהיר, במקביל לרכישת ידע תורני מקיף. כתלמיד ישיבות בריסק, סדר לימודו האישי עוסק רבות בסדר קדשים, והוא נוהג למסור שיעורים בנושאים אלו מחוץ למסגרת הישיבה. עד עתה יצאו לאור חלק קטן משיעוריו על סדר קדשים על ידי תלמידיו. על מסכת זבחים בשם נפש טובה, ועל מסכת מעילה בשם זיכרון נפש טובה.
## משפחתו
בנו הרב חיים משמש כמשיב בישיבת נתיב הדעת. בנו הרב מרדכי נמנה עם ראשי ארגון "נפש יהודי". חתנו, הרב שינדלר, נמנה עם ראשי ישיבת חברון לצעירים. בן-דודו הוא הרב דוד סתיו, עמו למד תקופה בחברותא.

קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:הר נוף: רבנים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת מישקובסקי
קטגוריה:ראשי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
טארן (מחוז)

**טארן** או **טאר**  (בצרפתית: **Tarn**) הוא מחוז (département) בחבל (région) מידי-פירנה שבדרום צרפת, אשר נקרא על שם הנהר טארן העובר בו. המחוז הוקם בשנת 1790 על ידי איחודן של הדיוקסיות אלבי, קאסטר ולבור אשר השתייכו לפרובינציית לנגדוק. בירת המחוז היא העיר אלבי.
מספרו של מחוז טארן בין מחוזות צרפת הוא 81 ובשטחו שוכנים 324 יישובים.

## גאוגרפיה
מחוז טארן מתאפיין בשטח הררי או גבעי ובו שלושה רכסי הרים מרכזיים אשר נמשכים בכיוון דרום-מערב: רכס לקון (Lacaune), רכס סידובר (Sidobre) ורכס ההר השחור אשר משתייך לסוון (Cévennes). מדרונות ההרים מסולעים ומשמשים למרעה. הפסגה הגבוהה ביותר במחוז היא פיק דה מונטלה (Pic de Montalet) המתנשאת לגובה 1,265 מ'. אזור הגבעות מתחת לרכסי ההרים בנוי מאבן גיר ואבן חול ומשמש לגידול כרמים ומטעי פירות.

מחוז טארן גובל בצפון ובמזרח במחוז אוורון, בדרום-מזרח במחוז ארו, בדרום במחוז אוד, בדרום-מערב ומערב בגארון עילית, ובצפון-מערב בטארן וגארון.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: מחוזות
נערת הפרברים

"**נערת הפרברים**" הוא סרט דרמה ישראלי בבימויו של ג'ורג' עובדיה שיצא לאקרנים בשנת 1979, בכיכובה של עפרה חזה. הסרט הביא לבתי הקולנוע כ-114,000 צופים.

## עלילת הסרט

ורד (עפרה חזה) היא בחורה עיוורת ויתומה המוכרת לפרנסתה סיגריות ומתוקים. בזמן שהיא מגששת את דרכה בחוצות יפו העתיקה היא פוגשת בשלושה בחורים לא יוצלחים ועניים הגרים בדירת שותפים. השלושה רואים את מצוקתה ואוספים אותה אל ביתם. בנוסף, הם עושים מאמצים רבים כדי להשיג כסף לניתוח בעיניה של ורד, על מנת לנסות להחזיר את מאור עיניה. לאחר גיוס כסף רב, וכן הסתבכות עם אנשים מהעולם התחתון והשוק האפור, ורד עוברת את הניתוח בהצלחה. לאחר יציאתה מבית החולים לא מצליחה ורד לאתר את שלושת חבריה, ובעזרת אמרגן וחברת הקלטות פותחת בקריירה מצליחה כזמרת. אך דבר אחד מפריע לה לאחר הצלחתה - היכן שלושת חבריה שעזרו לה לעבור את הניתוח. זאת עד שבמהלך אחת מההופעות שלה היא שומעת קול מוכר.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* הסרט המלא לצפייה ישירה באתר וואלה VOD
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי ג'ורג' עובדיה
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים על עיוורים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1979
קטגוריה:עפרה חזה
נובה (מוזיקה אנדלוסית)

**נוּבָּה** היא יצירה במוזיקה האנדלוסית הצפון אפריקנית, הכוללת סולם מוזיקלי (בדומה למקאם המקובל במוזיקה המזרחית) ומערכת חוקים שעל פיהם נבנית היצירה.

## היסטוריה

על פי חוקרי ההיסטוריה של המוזיקה, מסורת מוזיקלית זו נוצרה בספרד לפני כ-1150 שנה, על ידי המוזיקאי הפרסי עלי אבן נאפיע שהיה מכונה "זיריאב". עם השלמת הרקונקיסטה חדלה המוזיקה האנדלוסית מלהתקיים עוד בספרד, והמשיכה להתקיים בארצות צפון אפריקה בשל הקשרים התרבותיים עם ספרד המוסלמית, והתעצמה בהן בהשפעת ההגירות המוריות הגדולות שהביאה הרונקיסטה. קיימות שלוש מסורות במוזיקה האנדלוסית: ההתוניסאית, האלג'יראית והמרוקאית; כל אחת מהמסורות מייצגת מספר מסוים של נובות בעלי סגנון ייחודי משלה, המיוחס למקומות שונים בספרד. עם זאת, השתיים הראשונות אינן חפות מהשפעות עות'מאניות. מקובל לחשוב שבאופן מסורתי היו 24 נובות שנוצרו על ידי זיריאב, ומבוססות על 24 מודוסים (סולמות מוזיקליים) הנקראים "טובוע" (ביחיד - "טבע"), כנגד 24 שעות היממה. כיום קיימות 13 נובות הידועות בשלימותן, הכוללות קטעים מסוימים של נובות שאינן ידועות בשלימותן.

## צורה וביצוע
בדומה לסוויטה במוזיקה המערבית, לכל נובה מספר פרקים מוזיקליים (הפרק מכונה "מיזאן"). הנובה מורכבת מ-5 פרקים שלכל אחד מהם מערכת קצבית קבועה, כשבין פרק לפרק מבוצע אלתור המוכנה "בייתין". היצירה מבוצעת על ידי מקהלת זמרים ומקהלת נגנים המנגנים על דרבוקה, תוף מרים, עוד, כינור ורבאב.

בדומה למקאם במוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה אינה מייצגת רק סולם מוזיקלי הייחודי לה, אלא גם מערכת כללים שעל פיהם מבוצעת היצירה. עם זאת, בשונה מהמוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה עושה שימוש בצלילים של טונים וחצאי טונים, לא ברבעים ושמיניות, על הנייר, אבל בשעת הביצוע ודרך הטיפול של הסילסולים האנדלוסים נוֹצָרִים רבעי טון, ושמיניות טון.

## סולמות

## במסורת יהודי מרוקו

במסורת הליטורגית של יהודי מרוקו נעשה שימוש נרחב בנובות, בעיקר ב-שירת הבקשות, המוסודרת לפי אחת עשרה הנובות הידועות שם. יתירה מזאת, יש טוענים שקטעי מוזיקה אנדלוסית שנשכחו אצל הערבים השתמרו אצל יהודי מרוקו.

## קישורים חיצוניים

*הנובה האנדלוסית; הזמנה לפיוט
* 
* הדגמות ונגינת הנובה האנדלוסית: https://youtube.com/playlist?list=PLqLeyhwWfYNCpLcAxEz7eLMdG-KUk_x6v&si=NYyjKRjsPNLq_O5l

קטגוריה:סולמות במוזיקה
קטגוריה:מוזיקה ערבית
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:מוזיקה צפון אפריקאית
ג'וזף וחברו: סיפור מפנסילבניה

**ג'וזף וחברו: סיפור מפנסילבניה** (באנגלית: **Joseph and His Friend: A Story of Pennsylvania**) הוא רומן שנכתב בשנת 1870 על ידי הסופר האמריקאי בייארד טיילור (1825-1878). הרומן מתאר את סיפורו של ג'וזף, בחור צעיר הנישא למדלין, לתדהמת חברו פיליפ המנהל איתו מערכת יחסים. השניים מקיימים ביניהם קשר עד למותה של מדלין.

הספר נחשב לרומן ההומוסקסואלי הראשון שפורסם באמריקה והוא ידוע בשל האופן המסתורי שבו הוא מתייחס להומוסקסואליות. ההיסטוריון האמריקאי רוג'ר אוסטין (1935-1984) כתב: "במאה ה-19 טען בייארד טיילור כי קוראים אשר לא חשים בעצמם את אותה כפייה להתנהל בסודיות כגון זו המוצגת ב"ג'וזף וחברו", כלל לא יתעניינו בספר".

## לקריאה נוספת

*
*
*
*
*


## קישורים חיצוניים
*נוסח מלא של הרומן באתר Making of America Books 

## הערות שוליים




קטגוריה:ספרי 1870
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
דוד בארי

**דוד (דוידל'ה) בארי** (נולד בשנת 1953) הוא מנכ"ל עמותת אלעד. חתן פרס ישראל למפעל חיים לשנת ה'תשע"ז.

## ביוגרפיה
בארי נולד ברמת גן לאברהם ולרבקה הנדלר, ילידי פולין ניצולי אושוויץ. בצעירותו למד בישיבת נתיב מאיר ובמרכז הרב.

בשנת 1973 התגייס לצה"ל לחיל השריון במסגרת ישיבת הסדר, ולאחר מכן עבר לסיירת מטכ"ל ובה שירת שירות חובה וקבע עד שנת 1979. בשנים 1979–1985 למד בישיבת מרכז הרב. בתקופה זו סיים קורס קצינים במילואים (בשנת 1981) והתמנה למפקד צוות מילואים ביחידת שלדג, ובשנת 1985 סיים קורס מפקדי פלוגות במילואים. בשנת 1988 חזר לשירות פעיל בעקבות פניית מפקד אוגדת איו"ש, תת-אלוף גבי אופיר, כי יתמנה לסגן מפקד יחידת דובדבן, ובה שירת עד שחרורו מצה"ל בשנת 1990. לאחר שחרורו המשיך להתנדב לשירות מילואים במשך שנים רבות, למרות גילו.

בשנת 1983 היה מעורב שלא ברצונו בתפיסת המחתרת היהודית, כאשר נמנע מלמסור שם של אדם שבו חשד כי הוא חבר במחתרת, והזהיר אחד מהם כי ייתכן שהשב"כ בעקבותיו. באותה שנה התחיל לבצע מחקר ואיסוף מידע על אודות נכסים יהודיים בעיר דוד, לאחר שהתוודע למצבה במסגרת שירותו הצבאי. במסגרת מחקר זה נודע לו כי בראשית המאה ה-20 רכש הברון רוטשילד שטחי קרקע נרחבים בגבעת עיר דוד. הוא פנה לקק"ל, שנכסי הברון עברו לאחריותה, והחל לפעול להשיב את הקרקעות לידיה, לאחר שתושב מקומי שהתגורר עליהן רשם אותן על שמו בתקופת השלטון הירדני. הדבר נעשה תוך פיצוי הדיירים הערבים שגרו במקום ורכישת הבתים מחדש. לימים, היה זה הבסיס להקמת הגן הלאומי עיר דוד. בשנת 1986 הקים את עמותת אלע"ד – אל עיר דוד, שמטרותיה הן חיזוק הקשר היהודי לירושלים לדורותיה על ידי סיורים, הדרכה, אכלוס והסברה, ובראשה הוא עומד עד היום.

מחבל פלסטיני שנשלח להתנקש בחייו של ראש הממשלה אהוד אולמרט אך נרתע מרמת האבטחה, תכנן בשנת 2006 להתנקש בחייו של בארי כמטרה חלופית, אולם השב"כ תפסו מבעוד מועד.

בשנת 2007 זכה בפרס ירושלים בכנס ירושלים הרביעי.

בארי הצהיר כי הוא תומך בשמירת יחסים טובים בין יהודים לערבים וכי הוא מנסה להמעיט בחיכוכים. בשנת 2010 קיים בארי מסיבת עיתונאים בביתו עם מוכתר הכפר סילוואן - אבו ג'אמיל סיאם, ובה קראו לבטל צעדה שתכננו אנשי ימין לקיים בשכונה.

באותה שנה נרגמה מכוניתו באבנים שיידו לעברו פלסטינים, בעת שנסע יחד עם בנו סמוך לעיר דוד. הוא הצליח להימלט מהמקום ותוך כדי נסיעה פגעה מכוניתו באחד התוקפים. אחד ממיידי האבנים, תושב מקומי בשנות העשרים לחייו, שמעשהו תועד, נעצר ונידון לשמונה חודשי מאסר.

בשנת 2017 זכה בפרס ישראל למפעל חיים. בנימוקיה להחלטה ציינה ועדת הפרס כי הפרס מוענק לו "על תרומתו למדינה, בכינון המפעל היחיד שלו שהיה למפעל לאומי – עיר דוד. הפרס ניתן לו במלאת חמישים שנה לאיחוד העיר. הוא יזם, הקים, הוביל ומוביל את העשייה המבורכת שהפכה את עיר דוד לאתר מורשת, חינוך ותיירות לאומי ובינלאומי מן המעלה הראשונה". חוגי שמאל מתחו ביקורת על הענקת הפרס.

בארי גר בעיר דוד שבירושלים, נשוי למיכל ולהם שישה ילדים. גיסו הוא עדי מינץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:ציונות דתית: מייסדי ארגונים ומוסדות
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת עטרת ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2017
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:זוכי פרס שומר ציון
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:קציני צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מפלגת העם של בולגריה

[שמאל|ממוזער|250px|המועצה העליונה של מפלגת העם של בולגריה בתחילת [המאה ה-20]]
** מפלגת העם של בולגריה** (בבולגרית:** Народна партия**) הייתה מפלגת ימין פרלמנטרית, אשר פעלה מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 ועד 1920 בממלכת בולגריה. המפלגה נוסדה לאחר נפילת ממשלתו הלאומנית של סטפן סטאמבולוב ב-1894 ורציחתו שנה מאוחר יותר בידי סוכני האימפריה הרוסית. חברי המפלגה החדשה הגיעו מהמפלגה השמרנית הבולגרית שהנהיג סטמבולוב ומפלגת העם של רומליה המזרחית שפעלה עד לאיחודו של המחוז עם הנסיכות הבולגרית בספטמבר 1885 ויצגו קו בדלני ולאומני תוך גישה אמביוולנטית לאימפריה הרוסית. מצעה הכלכלי של המפלגה היה פרו בורגני ושירת אינטרסים של בנקאים, סוחרים ותעשיינים.

חילוקי הדעות הפנימיים בשאלת היחסים עם האימפריה הרוסית, הביאו לכך שב-1899 חל פילוג במפלגה הצעירה, כאשר קבוצת חברים עזבה לטובת המפלגה הפרוגרסיבית הבולגרית שהייתה מפלגת מרכז-שמאל פרו רוסית. ב-1908, לאחר ההכרזה על בולגריה כממלכה עצמאית החלו המפלגות להתקרב בעמדותיהן וב-1920 הן התאחדו למפלגת העם הפרוגרסיבית המאוחדת בראשות סטויאן דאנב ותאודור תאודורוב וזו הצטרפה לברית הלאומית הדמוקרטית אשר הוקמה לאחר ההפיכה הצבאית בה נרצח ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי ופעלה עד להפיכה הצבאית של הליגה הצבאית ב-1934.

חברי המפלגה כיהנו בתפקידי שרים וראשי ממשלה במספר תקופות. בין השנים 1911 ל-1913 מפלגת העם והמפלגה הפרוגרסיבית, הקימו ממשלת קואליציה בראשות סטויאן דנב, אשר העניקה רוח גבית למהלכיו של המלך פרדיננד הראשון במלחמות הבלקן. לאחר התבוסה במלחמת הבלקן השנייה התפרקה הקואליציה ולראשות הממשלה מונה וסיל רדוסלאבוב שהוביל קו אנטי רוסי מובהק. לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה הצטרפה שוב המפלגה לממשלת הקואליציה של אלכסנדר מלינוב ובהמשך, מנהיגה תאודור תאודורוב אף כיהן כראש הממשלה. ממשלו של אלכסנדר סטמבוליסקי ביקש להעמיד לדין את ראשי המפלגה על חלקם בתבוסת מלחמת הבלקן השנייה ומלחמת העולם הראשונה, אך ההפיכה הצבאית מנעה את העניין.

## ראו גם
* בולגריה במלחמת העולם הראשונה

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בולגריה: מפלגות
המוזיאון הלאומי ברג'לו

**המוזיאון הלאומי בָּרגֶ'לוֹ** (באיטלקית: **Museo Nazionale del Bargello**) הוא מוזיאון לאמנות בעיר פירנצה. המבנה, שהוקם ב-1256, הוא מבנה הציבור הוותיק ביותר בעיר. הוא שימש כמצודה, ארמון, בית משפט, כלא ומפקדת המשטרה ומאז 1865 הוא משמש כמוזיאון הלאומי. מקור השם "ברג'לו" במילה הלטינית *bargillus* המקבילה ל-*Burg* הגרמנית, קרי "מצודה". המבנה נקרא גם Palazzo del Popolo, קרי "ארמון העם". במוזיאון נמצא האוסף הגדול ביותר של פיסול מתקופת הרנסאנס האיטלקי.

## תולדות המבנה
המבנה הוקם החל מ-1256 סביב חצר פנימית שבמרכזה באר מים. במקור היו לו שתי קומות ובשנת 1323 נוספה לו קומה שלישית. לקומה השנייה עולה גרם מדרגות חיצוני הממוקם בחצר הפנימית.

המצודה הוקמה עבור המפקד הצבאי של הרפובליקה (Capitano del Popolo), כמבנה המשלב מגורים ומבצר. מאוחר יותר שימש המבנה כארמונו של הפקיד הבכיר ביותר של הממשלה הפלורנטינית, הפודסטה (podestà) ולפיכך נקרא Palazzo del Podestà. הפודסטה כיהן גם כשופט ובקומה השנייה של המבנה פעל בית משפט. בשנת 1574 שונה ייעוד המבנה למפקדת המשטרה, מגורי מפקד המשטרה וכלא. הוצאות להורג נערכו בחצר הברג'לו עד 1780.

בשנת 1859 הוחלט שהמבנה לא ישמש עוד כמפקדת משטרה וככלא ושהוא ישופץ ויוקם בו מוזיאון אמנות לאומי. בשנת 1865 נחנך המוזיאון.

## האוסף
אוסף המוזיאון כולל, בין היתר, את לוחות הברונזה עליהם תבליט עקידת יצחק מעשה ידיהם של פיליפו ברונלסקי ולורנצו גיברטי, אשר שימשו בתחרות על הקמת הדלתות הצפוניות של הבפטיסטריום.

אולם בית המשפט לשעבר בקומה השנייה מאכסן את אוסף הפיסול הרנסאנסי החשוב הכולל, בין השאר, את פסלי דוד וסן ג'ורג'ו של דונטלו, פסל דוד של אנדראה דל ורוקיו, הפסלים בכחוס ודוד-אפולו של מיכלאנג'לו, "האלגוריה של הארכיטקטורה" ו"מרקורי" מאת ג'אמבולוניה, יצירות מאת דזידריו דה סטיניאנו, לוקה דלה רוביה ובני משפחתו ופרוטומת שיש של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, מעשה ידי בנוונוטו צ'ליני.

כמו כן נמצאים במוזיאון אוספי טרה קוטה, טקסטיל, מטבעות עתיקים, שריונות וכלי נשק וכלי כסף, שנהב וזהב מאוספיהן של משפחות אצילי העיר.

## גלריה

Il Bargello.jpg|הברג'לו
Bargello cortile 11.JPG|החצר הפנימית


## קישורים חיצוניים

* 
* דף המוזיאון באתר מוזיאוני פירנצה 
* המוזיאון באתר משרד התרבות האיטלקי 
* 

*
קטגוריה:פירנצה: ארמונות
אהבה ראשונה (אלבום של דודו אהרון)

**אהבה ראשונה** הוא אלבום הבכורה של הזמר דודו אהרון, שיצא לאור בנובמבר 2007. דודו אהרון כתב את רוב השירים באלבום.
## הפקה
הסינגל הראשון שיצא לרדיו, "היחידה שלי" שכתב צולי זכאי ללחן של שי ראובני, הפך ללהיט בתחנות הרדיו, ובסלולרי זכה מעל ל-40 אלף הורדות סלולריות. כחצי שנה לאחר הוצאת הסינגל, הוציא אהרון שני סינגלים שכתב והלחין בעצמו, ”מרגיש כמו מלך“ ו“אהבה ראשונה“, שהפכו גם הם ללהיטים.

שניים משירי האלבום כתב אהרון בשיתוף פעולה עם הזמר משה פרץ. האלבום כולל גם גרסה חדשה לשיר של להקת משינה, "הכוכבים דולקים על אש קטנה".

## שירי האלבום
#אהבה ראשונה
#ביחד ננצח
#מרגיש כמו מלך
#כשתחזרי
#גלי לי את לבך
#הולך אחרייך
#היחידה שלי
#כמו מלאך
#קרוב ללב
#רק אלייך
#הכוכבים דולקים על אש קטנה
#אהבה ראשונה (רמיקס)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2007
קטגוריה:אלבומי דודו אהרון
קטגוריה:אלבומים בעברית
מרטין פוליאקוף

ממוזער|מרטין פוליאקוף
סר **מרטין פוליאקוף** (באנגלית: Sir **Martyn Poliakoff**; ) הוא כימאי יהודי בריטי, פרופסור לכימיה באוניברסיטת נוטינגהאם. עוסק בהנגשת המדע לציבור ובכימיה ירוקה.

## חייו
פוליאקוף סיים תואר ראשון בשנת 1969 בקיימברידג' ודוקטורט ב-1973. נושא עבודתו היא "Matrix Isolation of Large Molecules", בהנחיית פרופסור ג'יי ג'יי טרנר. בשנת 1991 מונה לפרופסור בכימיה באוניברסיטת נוטינגהאם. הוא פרופסור של כבוד באוניברסיטת מוסקבה.

הוא יזם יחד עם בריידי הארן את הסדרה של מעל 118 קטעי וידאו הנקראים "The Periodic Table of Videos" שמטרתם ללמד את הציבור את הכימיה של 118 היסודות בטבלה המחזורית. הפרויקט התרחב ועכשיו כולל גם מולקולות ונושאים כימיקליים שונים, בסרטונים בריידי מראיין את מרטין בתור המומחה לתחום הכימיה, לפעמים הם נעזרים בעוזרים נוספים בשביל הדגמות יעילות בנושא של הסרטון, בחלק מהסרטונים מרטין משמש כקריין שמסביר את מהלך הניסוי המצולם מראש.

פוליאקוף עמית בחברה המלכותית. בשנת 2008 התמנה למפקד במסדר האימפריה הבריטית בזכות תרומתו למדע. קיבל את תואר הכבוד סר בשנת 2015 עבור תרומתו לענף הכימיה.

הוא נשוי ואב לשניים. אחיו סטיבן פוליאקוף הוא מחזאי ובמאי בריטי נודע. שניהם צאצאיו של סמואל מונטגיו, ברון סוויית'לינג הראשון.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר אוניברסיטת נוטינגהאם
* הטבלה המחזורית, אתר הפרויקט החינוכי של פוליאקוף
* 
* פוליאקוף מקבל את תואר האבירות, יוטיוב

קטגוריה:כימאים יהודים בריטים
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:מדענים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
בנימין אמירה

**בנימין אמירָה** (כ"א בסיון ה'תרנ"ו, 3 ביוני 1896 – 20 בינואר 1968) היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.

## קורות חיים
נולד במוהיליב-פודילסקי שבמערב האימפריה הרוסית (לימים באוקראינה) לאברהם (רופא שינים) ובשנת 1910 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב ולאחר מכן למד מתמטיקה באוניברסיטת ז'נבה.

בין השנים 1921–1924 היה תלמידו של יחזקאל אדמונד לנדאו באוניברסיטת גטינגן בגרמניה. לאחר מכן חזר לז'נבה, ומונה למרצה באוניברסיטה. כעבור שנה הצטרף ללנדאו בהקמת המכון למתמטיקה של האוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שלנדאו עזב, נותר בירושלים והניח את היסודות לעבודת המכון. באוגוסט 1954 נתמנה למנהל המכון.

אמירה עסק בפרסום של מידע מתמטי בעברית. בשנת 1947 קיבל מהאוניברסיטה העברית את פרס דוד לבסון על פרסום הספר הראשון בעברית על משוואות אלגבריות. בשנות ה-40 היה אמירה מבין המייסדים של חוג מתמטי בתל אביב.

בשנת 1951 הקים את כתב העת המדעי *[[Journal d'Analyse Mathématique]]* וערך אותו יחד עם זאב נהרי ומנחם שיפר.

ב-1966 עוטר באות לגיון הכבוד בדרגת אביר.

תחביבו בגידול ורדים הביא לייבוא זנים רבים של הצמח לישראל ובגנו הפרטי היו יותר ממאה זנים. בשנת 1938 פיתח אמירה את הזן הארצישראלי "ישראלה אמירה".

אשתו הראשונה, דיבשה אמירה, הייתה אף היא מתמטיקאית.

רעייתו השנייה ורדה (1914–2008) נטמנה לצידו בהר המנוחות.

## לקריאה נוספת
* 'אמירה, בנימין', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 53. 

## קישורים חיצוניים

* 
* In Memoriam, Journal d'Analyse Mathématique
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ביישוב
קטגוריה:ראשוני האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:ארץ ישראל: ורדיים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:משפחת איתין
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
עתליה ברנר

**עתליה ברנר-עידן** (נולדה ב-17 ביולי 1943) היא חוקרת מקרא ישראלית, פרופסור אמריטה בחוג ללימודי מקרא ותרבות עברית באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת אמסטרדם.

## ביוגרפיה
ברנר נולדה בחיפה. סיימה תואר ראשון בשנת 1970 בלימודי מקרא ואנגלית באוניברסיטת חיפה, בשנת 1973 השלימה תואר שני בלימודי מקרא באוניברסיטה העברית ובשנת 1979 השלימה דוקטורט באוניברסיטת מנצ'סטר באנגליה. בשנת 1997 מונתה לפרופסור למקרא במחלקה לתאולוגיה ולימודי דת באוניברסיטת אמסטרדם ובשנת 2008 יצאה לגמלאות מאוניברסיטת אמסטרדם. בשנת 2007 הצטרפה לסגל אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בון שבגרמניה. בין השנים 1979 ל-1994 לימדה במכללת אורנים.

במחקריה עוסקת ברנר בביקורת מקרא ויהדות מוקדמת מנקודת מבט פמיניסטית, גישה טראנס-דיסציפלינרית (על-תחומית) לחקר המקרא, הקשרים בין המקרא לתרבות, פילולוגיה שמית ושימוש בכלים ממוחשבים במדעי הרוח. ברנר לימדה מספר שנים במחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון.

בשנת 1988 יצא בעברית ספרה "אהבת רות: אשר היא טובה לך משבעה בנים", בהוצאת ספרית פועלים. הספר מתחקה אחר דמותן של נעמי ורות. הספר עוסק בעיצוב דמויותיהן והזיקה ביניהן. בחלקו השני הוא עוסק בסגנון ובלשון שבמגילת רות ותרומתם לקביעת זמן חיבורה של המגילה.

חברה באגודה הישראלית לחקר ההומור. ברנר גרושה ואם לבן אחד. מתגוררת בחיפה ובאמסטרדם.

## מספריה
* אהבת רות: "אשר היא טובה לך משבעה בנים", ספרית פועלים, 1988
* נשים במקרא: תפקודים חברתיים ודפוסים ספרותיים, אוניברסיטת תל אביב - ההוצאה לאור, 2018

* I AM: Biblical Women Tell Their Own Stories, 2004
* The Intercourse of Knowledge: Love and Desire in the Hebrew Bible, 1997

כעורכת:

* Are we amused?: humour about women in the biblical worlds, Continuum International Publishing Group, 2003
* Series I and II of The Feminist Companion to the Bible (1993-2001). 


## קישורים חיצוניים

* דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
* דף אישי באתר אוניברסיטת אמסטרדם

* מאמריה, באתר מט"ח
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מקרא
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
שירות הבריאות הלאומי

**שירות הבריאות הלאומי** (באנגלית: **National Health Service**), הידוע בקיצור כ-**NHS**, הוא הכינוי הנפוץ לארבע מערכות שירותי הבריאות הציבוריות בממלכה המאוחדת, אם כי רק שירות הבריאות של אנגליה מכונה "שירות הבריאות הלאומי" ללא תוספות כלשהן. ארגון הבריאות הציבורי בצפון אירלנד לא מכונה באופן רשמי "שירות הבריאות הלאומי", אך באופן רשמי נקרא לעיתים NHS. כל אחת מהמערכות של אומות הבית פועלת באופן עצמאי, ומבחינה פוליטית היא נמצאת תחת אחריות ממשלת סקוטלנד, אספת הממשלה של ויילס, אספת צפון אירלנד וממשלת בריטניה עבור אנגליה.

בדרך כלל אין בעיה כאשר מטופל המתגורר במדינה אחת בממלכה המאוחדת מעוניין בטיפול במדינה אחרת. הסוגיות של המימון והניירת מטופלות בין הארגונים המעורבים, והמטופל עצמו כמעט שלא מעורב בתהליך. שמות השירותים הם:
* שירות הבריאות הלאומי (אנגליה)
* NHS סקוטלנד
* NHS ויילס
* בריאות ועבודה סוציאלית בצפון אירלנד (HSC)

הם הוקמו כרשות אחת מרכזית אחרי מלחמת העולם השנייה, והתבססו על עקרונות המקיפות, האוניברסליות והחינמיות.

## גלריה

קובץ:Prime Minister Keir Starmer NHS 10 Year Plan Consultation in London, United Kingdom on 21 October 2024 - 3.jpg
קובץ:Prime Minister Keir Starmer NHS 10 Year Plan Consultation in London, United Kingdom on 21 October 2024 - 2.jpg
קובץ:Prime Minister Keir Starmer NHS 10 Year Plan Consultation in London, United Kingdom on 21 October 2024 - 4.jpg
קובץ:Prime Minister Keir Starmer NHS 10 Year Plan Consultation in London, United Kingdom on 21 October 2024 - 16.jpg


## קישורים חיצוניים

* השירות האנגלי
* השירות הסקוטי
* השירות הוולשי
* השירות הצפון אירי
* 
* 

* דרור שרון, מהעריסה עד הקבר? ה-NHS חוגג 75 שנה להקמתו, יס מיניסטר, 5 ביולי 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בריאות ורפואה
נשיונל ליג דרום

**נשיונל ליג דרום** (באנגלית: **National League South**) היא אחת מליגות המשנה באנגליה, והיא נמצאת דרגה אחת מתחת לנשיונל ליג. נשיונל ליג דרום ונשיונל ליג צפון נמצאות בדרגה השנייה של מערכת הליגות הלאומית, ובדרגה השישית הכללית במבנה ליגות הכדורגל באנגליה.

הנשיונל ליג דרום הוקמה ב-2004 כחלק משינוי מבני נרחב בליגות הכדורגל באנגליה שאינן חלק מהפוטבול ליג ("כדורגל מחוץ לליגה"). אלופת הליגה מעפילה באופן אוטומטי לנשיונל ליג. כרטיס נוסף לנשיונל ליג ניתן למנצחת במשחקי הפלייאוף הנערכים בין הקבוצות שסיימו במקום השני עד החמישי. שלושת המועדונים שסיימו במקומות האחרונים יורדים לפרמייר איסטמיאן או לליגת העל של הפוטבול ליג הדרומית.

עד עונת 2010/2011 ידועה הליגה הייתה ידועה גם בכינוי "בלו סקוור דרום", כתוצאה מהסכם חסות שחתמה עליו. לפי הסכם שנחתם עם חברת סטנטה ספורטס, חלק משחקי הקונפרנס דרום ישודרו בערוצי הספורט של החברה. סטנטה הקימה מחדש את גביע ליגת קונפרנס, תחת הכינוי "מגן סטנטה". ב-23 ביוני 2009 נקלעה החברה לקשיים כלכליים, דבר שהשפיע על הכספים שקיבלו קבוצות הליגה. בשנה זו הגביע נסגר, ומאז לא מתקיים יותר. כיום הספונסרית של הליגה היא חברת "ונאראמה". נקראה **קונפרנס דרום** עד לשנת 2015, בה שמה של הליגה שונה לשמה הנוכחי.

אלופות הליגה ומנצחות הפלייאוף מאז הקמתה של הליגה הן:

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של מערכת הליגות הלאומית

קטגוריה:ליגות כדורגל באנגליה
קטגוריה:ליגות כדורגל משניות באירופה
קטגוריה:אנגליה: כדורגל
קטגוריה:אנגליה: תחרויות כדורגל
וינצ'נצו מיקלי

[שמאל|ממוזער|200px|[וילה בליבורנו, פרי תכנונו]]
**וינצ'נצו מִיקלי** (באיטלקית: **Vincenzo Micheli**; 1833–1905) היה אדריכל איטלקי שפעל בעיקר בטוסקנה.
## ביוגרפיה
מיקלי, יליד מודנה, למד אצל אמיליו דה פבריס  (שתכנן את החזית של סנטה מריה דל פיורה) באקדמיה לאמנות של פירנצה.

בין עבודותיו בפירנצה בית הכנסת הגדול של פירנצה, יחד עם מרקו טרווס (Marco Treves) ומריאנו פַאלצ'יני (Mariano Falcini); כיכר הרפובליקה בפירנצה כולל קשת הניצחון ומספר מבנים סביבה, בהם בניין מלון סבוי; חזית בית החולים סנטה מריה נואובה וכנסיית סן פרנצ'סקו בסגנון נאו-גותי.

כמו כן בנה וילות בקרארה, בפדובה ובליבורנו וביצע מספר תכנונים בפיזה.


Piazza della republica.jpg|כיכר הרפובליקה בפירנצה
Tempio Israelitico.JPG|בית הכנסת הגדול של פירנצה
Chiesa di san francesco piazza savonarola.JPG|כנסיית סן פרנצ'סקו בפירנצה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1905
פסטיבל המוזיקה הבין-לאומי של באת'

**פסטיבל המוזיקה הבין-לאומי של באת**' (באנגלית: **Bath International Music Festival**) הוא פסטיבל מוזיקה הנערך פעם בשנה בעיר באת' שבדרום-מערב אנגליה. הפסטיבל מורכב מאירועים במגוון סגנונות מוזיקליים כגון תזמורות, ג'אז ופולק.

## היסטוריה
בשנים הראשונות שלאחר הקמתו נודע הפסטיבל כ"אספת באת'" (Bath Assembly), ונוהל בפעם הראשונה שנערך על ידי האמרגן איאן האנטר. לאחר הפעם הראשונה שבה נערך הפסטיבל ניסתה מועצת העיר לנהל אותו בעצמה, אך ב-1955 ביקשה מהאנטר לשוב לתפקידו. ב-1959 הזמין האנטר את המוזיקאי יהודי מנוחין לכהן כמנהל האמנותי של הפסטיבל, ומנוחין כיהן בתפקיד זה עד 1968. בעבר נכללו בפסטיבל גם אירועים שאינם בעלי אופי מוזיקלי, כגון דיונים וטיולים ברחבי העיר, אך כיום פעילותו מתמקדת באופן כמעט מוחלט במוזיקה. מדי פעם פעלה בפסטיבל מקהלה השייכת לו, והיא הופיעה לאחרונה בשנת 2005. בשנת 2006 מונתה ג'ואנה מקגרגור לתפקיד המנהלת האמנותית.

במהדורתו הנוכחית נערך הפסטיבל במשך 17 ימים, בין ה-22 במאי ל-6 ביוני. במהלך התקופה הזו נערכים ברחבי העיר אירועי מוזיקה קלאסית, ג'אז בינלאומי, מוזיקת עולם, פולק, מוזיקה מודרנית ואירועים ציבוריים בחינם. המנהלת האמנותי ג'ואנה מקגרגור החלה במגמה של עיצוב מחדש של הפסטיבל והבאת קהלים חדשים, והיא עצמה מופיעה בפסטיבל בהופעת סולו או ביחד עם מוזיקאים אחרים. במסגרת השינויים שהחלו ב-2006 נכללה בתוכנית מוזיקה אלקטרונית בפעם הראשונה בתולדותיו, והחל שיתוף פעולה בין אמנים מסגנונות שונים, בין השאר בהופעה של בריאן אינו עם תזמורת באת' קמראטה במנזר באת' וההופעה של יהודי מנוחין עם ראווי שנקר. אמנים ידועים נוספים שהופיעו בפסטיבל בשנים האחרונות הם התזמורת הסימפונית של לונדון, קולין דייוויס, מקסים ונגרוב, ומק'קוי טיינר.

הפסטיבל מאורגן על ידי חברת Bath Festivals בע"מ, שהיא קרן צדקה המארגנת גם את פסטיבל הספרות של באת'. החברה מקבלת מימון ממועצת באת' וצפון מזרח סומרסט ומועצת האמנויות של אנגליה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:באת'
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פסטיבלי מוזיקה
תא בועות

[שמאל|ממוזער|185px|תא בועות ב[מעבדה|מעבדת פרמילאב שבאילינוי]]
**תא בועות** הוא גלאי חלקיקים טעונים המשמש בניסויי פיזיקת חלקיקים. הגלאי הוא מכל שקוף המלא בנוזל שקוף במצב של חימום-על, בדרך כלל מימן אך בעבר נהוג היה גם בחומרים שונים כמו פרופן. הגלאי הומצא בשנת 1952 בידי דונלד גלייזר שזכה על ההמצאה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1960. תאי בועות שימשו בעיקר בתחילת שנות ה-70, וכיום משתמשים בגלאי חלקיקים מתקדמים יותר.

תא בועות גדול הותקן במאיץ החלקיקים "גרגמל" (על שם דמות בספר גרגנטואה ופנטגרואל), במרכז CERN בשווייץ, ובו נתגלה לראשונה זרם נייטרלי של הכח הגרעיני החלש, שמאוחר יותר הובן כבוזון Z.

## אופן פעולה
תא בועות פועל באופן דומה לתא ערפל (שבו נמצא גז במצב של קירור-על). כאשר חלקיק טעון עובר בנוזל הוא גורם לאידוי של הנוזל באזור שבו הוא עובר ולהיווצרות של בועות, אשר נצפות במצלמות. מתוך גודל הבועות ומסלול החלקיק ניתן להסיק על האנרגיה והמטען של החלקיק ומתוכם על התגובה שקרתה במאיץ.

## ראו גם
*תא ערפל
*גלאי חלקיקים
*מאיץ חלקיקים

## קישורים חיצוניים

* 

בועות, תא
הפדרציה העולמית של יהדות מרוקו

שמאל|ממוזער|150px|לוגו של הפדרציה העולמית
**הפדרציה העולמית של יהדות מרוקו** היא עמותה המייצגת את קהילת יהדות מרוקו בארץ ישראל ובתפוצות.

התנועה הוקמה ב-1 בינואר 2001 על ידי אנשי רוח, יש לה 70 סניפים בישראל ו-31 סניפים נוספים ברחבי העולם. הנשיא שלה הוא סם בן שטרית, הנמנה עם מייסדיה. יו"ר הפדרציה החדש היא חברת הכנסת לשעבר עו"ד אסנת מארק והמזכ"ל מוריס משה אדרי כמו כן, בין מייסדיה נמצאת אסתר אבוטבול, שכיום משמשת גם כחברת הנהלה.

**בין מפעלי הפדרציה:**
* **אזכרה ממלכתית** ל-44 מעפילי אגוז (ספינה) ליד קברותיהם בהר-הרצל ואזכרות מקומיות ברחבי ישראל, לרבות בבתי ספר.
* **[[ספר הזהב של יהדות מרוקו]]** – מפעל הרשמה, הנצחה ותיעוד של יוצאי מרוקו וצאצאיהם. בתום ההרשמה יופקד ספר הזהב במשכן נשיאי ישראל.
* **מדליון המעברות** – מדליון ותעודה הוקרה ליוצאי מעברות.
* **חגיגות המימונה השנתיות** – התנועה מעודדת ומקיימת חגיגות מימונה בכל הארץ. התנועה מארגנת חגיגות ליל המימונה המרכזי באולמות סגורים ויום המימונה המרכזי, בכל שנה בעיר אחרת בישראל.
* **[[קרן מלגות]]** לסטודנטים מעוטי הכנסה – המלגות מוענקות לסטודנטים ללא הבדלי מוצא, גזע, דת ומין.
* **הפקת סרטים** – הפדרציה מפיקה סרטים רבים הדנים בערכיה ותרבותה של יהדות מרוקו.
* **יום/פסטיבל מורשת של [[יהדות מרוקו]]** – מתן ביטוי לעושרה הרוחני והתרבותי בשירה, זמר, האומנות לסוגיה והספרות הענפה. מתקיים מדי שנה ברחבי ישראל.
* **הנחלת מורשת יהדות מרוקו** בישראל ובתפוצות, כחלק ממורשת העם.
* **הדגשת חלקה ותרומתה** של יהדות זו בתקומת העם והמדינה.
* **טיפוח קשרים עם מרוקו** – עידוד ביקורים הדדיים וקיום קונגרסים לדיון בנושאים ערכיים ומשותפים.
* **דמויות מופת** – בכל שנה, מכתירה הפדרציה העולמית לדמות מופת, אישיות הפועלת למען הזולת. בקטגוריה זו מופיעים שני תארים : "דמות מופת בעם היהודי" ו"דמות רבנית מופתית".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ישראל: ארגונים חברתיים
קטגוריה:יהדות מרוקו
קטגוריה:ישראל: עמותות
שמעון עמיר

**שמעון עמיר** הוא פסיכולוג יהודי קנדי - ישראלי, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת קונקורדיה שבמונטריאול. משמש כראש המכון ללימודי נוירוביולוגיה התנהגותית באוניברסיטה.

## קורות חיים
עמיר נולד ברחובות. הוא סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה וסוציולוגיה ותואר שני בפסיכוביולוגיה ופסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1973 עבר למונטריאול ללימודי דוקטורט באוניברסיטת מקגיל בהנחיית פרופסור זלמן עמית והמשיך ללימודי פוסט דוקטורט במרכז לחקר התמכרות לסמים באוניברסיטת קונקורדיה.

בשנת 1979 חזר ארצה ושימש כחוקר במשך שבע שנים במכון ויצמן. בשנת 1985 הוסמך כפסיכולוג קליני. ב-1986 הצטרף לסגל המחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן כפרופסור חבר. בשנת 1987 חזר לקנדה והצטרף למכון ללימודי נוירוביולוגיה התנהגותית. בשנת 1991 מונה לפרופסור מן המניין. מחקריו עוסקים בחקר מערכת השעון הצירקדיאני במוח.

בשנת 2007 היה פרופסור אורח במכון ויצמן. הוא עמית ב"אגודה האמריקנית לקידום המדע" (American Association for the Advancement of Science) והאקדמיה הלאומית הקנדית למדעים (Canada, Academy of Sciences).

## קישורים חיצוניים
* 

* דף אישי באתר אוניברסיטת קונקורדיה

קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגים יהודים קנדים
מסדר שירות המלכה

**מסדר שירות המלכה** (באנגלית: **Queen's Service Order**) הוא אות הכבוד המוענק בניו זילנד מאז ה-13 במרץ 1975 לאישים אשר פעלו בהתנדבות שירות חשוב עבור הכתר והאומה הניו זילנדית בתחום הציבורי (בין נבחרי ציבור ובין עובדי ציבור ממונים).

מסדר זה נוסד בעקבות המלצת ועדת בדיקה משנת 1974.

עמיתי המסדר (companion) רשאים לציין לאחר שמם את הקיצור "QSO".

לאות צורת פרח המנוקה (Leptospermum scoparium), שלו חמישה עלי כותרת, במרכזו דמות המונרך ותחתיו המוטו: **FOR SERVICE — MŌ NGA MAHI NUI**. מעל דמות המונרך מופיע כתר מלכותי.

על הסרט שעליו נישא האות מוטיב הפוטאמה המאורי - מדרגות אלכסוניות בצבעי שחור, לבן ואדום המסמלים גדילה של אדם והשאיפה מעלה.

## ראו גם
* מסדר ניו זילנד
* מסדר ההצטיינות של ניו זילנד

## קישורים חיצוניים

* אתר ממשלת ניו זילנד - אתר רשמי

*
קטגוריה:ניו זילנד: מסדרי אבירות
עמוס אלטשולר

**עמוס אלטשולר** (נולד ב-1937) הוא מתמטיקאי ישראלי, ופרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת בן-גוריון. היה יו"ר ועדת המקצוע למתמטיקה במשרד החינוך, חבר המועצה להשכלה גבוהה ונכון ל-2017 כיהן כיו"ר המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון). מחקריו עוסקים בגאומטריה דיסקרטית, תורת הגרפים ובפאונים קמורים.

## קורות חיים
עמוס אלטשולר נולד בשנת 1937 בצפון תל אביב, בן לרחל (אלזה) ואליעזר אלטשולר, ראשון לארבעה אחים. מוצא משפחתו ממגורשי פורטוגל שהגיעו עד לפראג.

למד בבית ספר תיכון בזל (כיום צייטלין). היה ב"שבט איתנים" בבני עקיבא. את שירותו הצבאי ביצע בגרעין נח"ל. למד ישירות לתואר שני (MSc) במתמטיקה באוניברסיטה העברית וסיים בשנת 1965. תוך כדי לימודיו לימד בישיבת נתיב מאיר ובין תלמידיו היו הרב יעקב מדן, פרופ' דוד הראל, פרופ' צבי מזא"ה ואחרים. ב-1969 השלים דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופסור הלל פורסטנברג.

היה חבר בסגל אוניברסיטת בן-גוריון, ושימש כראש המחלקה למתמטיקה באוניברסיטה וכדיקן הפקולטה למדעי הטבע. השתתף בכתיבת הקורס "אשנב למתמטיקה" באוניברסיטה הפתוחה. כיום מלמד במכללה ירושלים.

## חיים אישיים
עמוס אלטשולר נשוי לרחל אלטשולר ואב לשישה ילדים. בנו הבכור, הרב אליעזר אלטשולר הוא רב היישוב סוסיא ומרבני מכון פועה. בנו השני נתנאל אלטשולר הוא רכז מתמטיקה במרכז האקדמי לב. בנו הרביעי יהודה אלטשולר הוא ראש "המכון הגבוה לתורה" באוניברסיטת בר-אילן.

## קישורים חיצוניים

* [ראיון ב[רשת ב'] עם פרופסור עמוס אלטשולר], 16 ביולי 2012
* דף אישי, באתר אוניברסיטת בן-גוריון
* חתכי החרוט בגישה סינתטית, מאת עמוס אלטשולר
* 
* 

קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מתמטיקה
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל מכללה ירושלים
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
אוריאל דן

**אוריאל דן** (1922, ברלין – 19 באוקטובר 1991, תל אביב) היה מזרחן ישראלי ופרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. מומחה להיסטוריה של ירדן ועיראק המודרניות.

## אודות
אוריאל נולד בברלין בשנת 1922. עם עליית היטלר לשלטון עלה ארצה. הוא שירת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה לאחר מכן למד באנגליה כיצד להיות מבשל שיכר. בשנת 1950 הצטרף לחיל המודיעין הישראלי שם היה קצין מחקר ועסק במיוחד בממלכות האשמיות, ירדן ועיראק. הוא שירת בתפקיד במשך 16 שנים. במהלך שירותו השלים תואר ראשון בהיסטוריה מודרנית בהתכתבות מאוניברסיטת לונדון (סיים בשנת 1959). לאחר שהשתחרר הוא הצטרף למכון שילוח לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב (כיום מכון משה דיין). בשנת 1968 סיים תואר דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בהנחיית פרופסור גבריאל בר. ובשנת 1972 הצטרף לסגל ההוראה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. הוא עשה דוקטורט נוסף באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1980 בנושא היסטוריה אירופאית במאה ה-18, "Hanover and Great Britian, 1740-1760". הוא לימד במשך 25 שנה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב ועמד בראש החוג במשך חמש שנים. בשנת 1990 יצא לגמלאות.

נהרג ב-19 באוקטובר 1991 מפגיעת מכונית בכביש בין האוניברסיטה לבין ביתו ברמת אביב. היה בן 69 במותו. נקבר בבית העלמין הדרום.

היה נשוי ללורה ואב לבת.

בשנת 2005 פורסם ספר מאמרים לזכרו "The Hashemites in the modern Arab world: essays in honour of the late Professor Uriel Dann", בהוצאת Routledge. מאז מותו נערך לזכרו מדי שנה ערב עיון באוניברסיטת תל אביב בו מוענקת מלגה ע"ש פרופ' אוריאל ולורה דן לתלמידי מחקר.

## ספריו
* משטר הבעת׳ בעיראק: אושיותיו והתגבשותו, מכון שילוח לחקר המזרח התיכון ואפריקה, 1974
* אמירות עבר הירדן, 1921-1946. מכון שילוח לחקר המזרח התיכון ואפריקה, אוניברסיטת תל אביב, 1982

* King Hussein and the Challenge of Arab Radicalism: Jordan, 1955-1967, Oxford University Press US, 1991
* Iraq under Qassem: a political history, 1958-1963, Praeger, 1969
* Studies in the history of Transjordan, 1920-1949: the making of a state, Westview Press, 1984


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה

**תחנת פירנצה סנטה מריה נובלה** (באיטלקית: **Stazione di Firenze Santa Maria Novella** או **Firenze SMN**) היא תחנת הרכבת המרכזית של פירנצה ואחת החשובות באיטליה, היא משרתת כ-59 מיליון נוסעים בשנה בקווים לאומיים, בינלאומיים ופרבריים ומהווה מוקד לתחבורה הציבורית העירונית של פירנצה. התחנה ממוקמת במרכז העיר העתיקה, סמוך לכנסיית סנטה מריה נובלה ומכאן שמה. מבנה התחנה, שנחנך על ידי מוסוליני ב-1934 הוא אחד המבנים החשובים באדריכלות האיטלקית המודרניסטית. התחנה משרתת את קווי הרכבת הארצית המהירה פירנצה-רומא, פירנצה-בולוניה ופירנצה-ונציה, קווי הרכבת הרגילה פירנצה-לוקה ופירנצה-פיזה-ליבורנו ועוד. קו החשמלית T2 מחבר את סנטה מריה נובלה עם נמל התעופה פירנצה.

## היסטוריה
ב-1932 הוכרז על תחרות לתכנון תחנת רכבת בפירנצה שתהיה סמוכה למרכז העתיק ותחליף את תחנת לאופולדה המיושנת (תחנה זו, מהראשונות באיטליה, הוקמה ב-1844 ותוכננה על ידי רוברט סטיבנסון, בנו של ג'ורג' סטיבנסון, ממציא הרכבת). בתחרות זכתה קבוצת האדריכלות הטוסקנית ("Gruppo Toscano"). תבנית המבנה המוצע, ממבט על, היא כשל פסקס, סמל התנועה הפשיסטית האיטלקית. אולם המבנה עצמו אינו מעוצב בדומה למבני האדריכלות הפשיסטית, אלא מודרניסטי ופונקציונלי, בקווים נקיים ופשוטים בהשראתם של אדריכלים מהאסכולה הוינאית כיוזף הופמן (Josef Hoffmann) או ולטר גרופיוס ואדריכלים מודרניסטים כלה קורבוזיה ואף פרנק לויד רייט. 

למרות הבנייה בבטון מזוין, פלדה וזכוכית חזית המבנה הפונה אל הרחוב מצופה באבן פלורנטינית (pietra forte), כמחווה לבנייני העיר. תקרת אזור הנוסעים בנויה מקורות פלדה, עם חלונות גדולים המאירים אותה בשפע של אור טבעי. באזור הנוסעים אין עמודים או תמיכה, דבר המקנה תחושת מרחב.

אזור הרציפים לא תוכנן על ידי הקבוצה הטוסקנית אלא על ידי משרד התחבורה האיטלקי.

ליד רציף מספר 16 מוצב לוח זיכרון לזכר הרכבות שיצאו מתחנה זו והובילו את יהדות פירנצה אל מחנות הריכוז בתקופת השואה.

## קישורים חיצוניים

* 
* באתר תחנות הרכבת האיטלקי 
## הערות שוליים

קטגוריה:פירנצה: מבנים
קטגוריה:איטליה: תחנות רכבת
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
גילדהול (באת')

שמאל|ממוזער|250px|בית העירייה ב-1864
**בית העירייה של באת**' (**הגילדהול של באת**', באנגלית: **Guildhall**) משמש את מועצת העיר באת', השוכנת במחוז סאמרסט שבאנגליה. הבניין הוכרז על ידי הרשויות הבריטיות כבניין רשום מדרגה I.
## היסטוריה
הבניין הנוכחי, שנבנה באבן באת', הוקם במקום בית העירייה מתקופת בית סטיוארט, שנבנה ב-1625 במקום מבנה מתקופת בית טיודור. השינוי המשמעותי הראשון בבניין זה היה הכנסת חלון מעוגל בראשי בצד הצפוני, ככל הנראה ב-1658 לרגל ביקורו במקום של ריצ'רד קרומוול. לפי העיתון באת' אדוורטייזר מיום 22 בנובמבר 1755 גרם החלון להתערערות המבנה, כך שהיה צורך לחזקו בתומכות במקום חלק מהעמודים.

בין 1724 ל-1725 הוסר גרם המדרגות הפנימי שחיבר את בית העירייה ובית השוק המקורה השוכן בצדו הדרומי, ובאופן זה הוגדל נפח הבית. בשנים הללו נבנה מחדש האגף המערבי של בית העירייה, והוספו לו מדרגות וחדרים חדשים. ב-1727 הסתיימה בניית התקרה הקמרונית בבית השוק. בתקופה זו החל חדר המועצה לשמש גם כגלריה עירונית לאמנות. במשך השנים התדרדר מצבו של בית העירייה, וב-1747 המצב היה כה חמור עד שהיה צורך לחזק את הבניין בתומכות ברזל. בית העירייה היה על סף קריסה ב-1766, והיה צורך לבנות אותו מחדש. כאשר סיים תומאס בולדווין את העבודות ב-1778, לפי עיצוב של תומאס וור אטווד, נטשה המועצה את אולמה הקודם ומכרה אותו.

בחזית הבניין ניצבים ארבעה עמודים איוניים, והוא מוקף כולו בדימויים של צדק. הכיפה המרכזית נבנתה ב-1893. בתוך בית העירייה נמצא אולם הסעודות שבו עמודים בסגנון קורינתי, נברשות מהמאה ה-18 ודיוקנאות מלכותיים מקוריים. חדר זה משמש לאירוח ביקורים של בית המלוכה הבריטי, ואף אירח את המלכה אליזבת השנייה בשנת 2002 בעת שביקרה בבאת'.

כיום משמש האולם כחדר המועצה וכמשרד הרשומות עבור באת' וצפון מזרח סאמרסט, ומדי פעם נערכות בו גם חתונות ומצולמות סצנות בסדרות טלוויזיה. בית העירייה צמוד לגלריית ויקטוריה לאמנות והשוק המקורה., והוא אחד האתרים שבהם נערכים אירועי פסטיבל המוזיקה הבינלאומי של באת'.

## קישורים חיצוניים

* בית העירייה של באת' באתר Images of England
* אולם הסעודות באתר Bath Venues
* נישואים בבית העירייה באתר הרשמי של באת' וצפון מזרח סאמרסט

קטגוריה:באת': מבנים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בתי עירייה
ארי בן-מנחם

**ארי בן מנחם** (Ari Ben-Menahem; נולד ב-4 בנובמבר 1928) הוא פיזיקאי, מתמטיקאי והיסטוריון של המדע ישראלי, פרופסור אמריטוס לגאופיזיקה ולמתמטיקה שימושית במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן, מחלוצי הסייסמולוגיה בישראל.

## קורות חיים
נולד בברלין למשה בן-מנחם (שלנגר), משורר, סופר ומחנך. עלה לארץ ישראל ב-1934. סיים לימודי תואר שני באוניברסיטה העברית ב-1954. בשנת 1954 היה הראשון שהפעיל מערכת מדידה סייסמולוגית בישראל.

בשנת 1958 עזב ללימודים במכון הטכנולוגי של קליפורניה שם קיבל דוקטורט ב-1961. ב-1964 חזר ארצה ומונה לפרופסור לגאופיזיקה ומתמטיקה במכון ויצמן. היה פרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד, MIT ואוניברסיטת פריז. בין השנים 1975 ל-1990 היה ראש המחלקה לגאופיזיקה. כמו כן מילא את תפקיד הסייסמולוג הראשי בישראל. לאורך השנים פרסם כ-150 מאמרים ושני ספרי לימוד.

בן מנחם חקר תופעות גאולוגיות ואסטרונומיות שהתרחשו בתנ"ך כמו רעידת אדמה, ליקוי חמה, סופרנובה ושביטים, ובעזרת ניתוח לאחור של תופעות אלה ניסה לייצר כרונולוגיה לאירועים תנ"כיים.

בשנת 2009 יצא לאור ספרו המונומנטלי "Historical encyclopedia natural mathematical sciences" בו הוא סוקר את התפתחות המדע מימי היוונים ועד לימינו. הספר הוא בן 6,000 עמודים ויצא בשישה כרכים.

נשוי לבתיה ומתגורר ברחובות.

אחיו אסף בן-מנחם הוא אמן ומשורר.

## ספריו

* Seismic Waves and Sourcesby Ari Ben-Menahem, Sarva Jit Singh, Courier Dover Publications 1998
* Vincit Veritas: A Portrait of the Life and Work of Norman Abraham Haskell, 1905-1970
* Historical encyclopedia natural mathematical sciences


## קורות חיים ופרסומים
* קורות חיים באתר מכון ויצמן
* רשימת פרסומים באתר מכון ויצמן

## קישורים חיצוניים

* ספריו
* 

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:גאולוגים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
רק היום

**רק היום** הוא סרט קומדיה ישראלי שעלה לאקרנים ב-6 באפריל 1976, השייך לסוגת סרטי הבורקס. זהו סרטו הראשון של זאב רווח כבמאי ותסריטאי בז'אנר סרטי הבורקס.

## עלילה
ששון (שש) הוא בעל בסטה בשוק מחנה יהודה בירושלים. ששון מנהל יחסים עם סטלה לפיד (מרי סוריאנו) אישה נשואה, אשתו של הדוקטור ארתור לפיד (גדעון זינגר), והוא דואג בעזרתה לקבוע תור לבדיקה לפני ניתוח לחברו החולה בקליניקה הפרטית של בעלה.

כאשר ששון ואדון כהן חוזרים לאחר הבדיקה מתאהב ששון בדליה (אפרת לביא), בתו של חברו הקרוב אדון כהן (ז'אק כהן) וזאת בלי לדעת שהיא בתו, אך דליה נגררת אחרי החבר שלה אלכסנדר (אילן דר) שאינו מתייחס אליה בכבוד ולא מעוניין בקשר ביניהם.

ששון המאוהב יוצא במסווה של עבריין ("ששון המחסל") ומכריח את אלכסנדר באיומים להתנהג אליה כראוי, אך זאת כדי לזכות בליבה.

את הסרט מלווה השיר "ימים טובים" בביצועו של אורי רווח. השיר הולחן על ידי יאיר רוזנבלום למילים של יורם טהרלב. בנוסף מבצע רווח בסרט גם את השיר "אותך אני אוהב".

## שם הסרט
המפיק משה אדרי סיפר שבתקופה שבה ניהל את קולנוע "מקסים" בתל אביב, נדרש להקרין סרט שיביא הצלחה. לצורך כך החליט לשנות את שמו של הסרט מ-"**רק היום**" ל-"**חגיגה בשוק**", לאור התרחשותו בשוק וכן במטרה ליצור רושם כי מדובר בסרט המשך. לדבריו, אסטרטגיה זו אכן השפיעה על הצלחת הסרט.

בנוסף אדרי סיפר כי יישם את אותה שיטה גם עם הסרט "חגיגה בסנוקר" אשר במקור נקרא "סנוקר", והוחלט לשנות את שמו רק חמש שנים לאחר יציאתו לבתי הקולנוע. הוא ציין כי לפני שינוי השם הגיע מספר הצופים של הסרט לכ-750 בלבד, ואילו לאחר השינוי הגיע הנתון המסחרי לכ-300,000 כניסות בבתי הקולנוע.

## שחקנים

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי זאב רווח
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:שוק מחנה יהודה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1976