open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עדן ביזמן

**עדן ביזמן** (נולד ב-1 במאי 1986) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כראש הסגל של ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט.

## ביוגרפיה
ביזמן גדל ברמת גן ולמד בתיכון אמי"ת גוש דן ולאחר מכן במכינה הקדם צבאית עצם ביישוב עצמונה. את שירותו הצבאי עשה כקצין ביחידת דובדבן ולאחר מכן היה לוחם בימ"מ. הוא בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 2014 עשה שנת התמחות במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה.

בתחילת שנת 2015 היה יועצו של חבר הכנסת ינון מגל ולאחר מכן שימש כמנכ"ל היישוב אבני חפץ. הוא שימש כיועץ מקצועי לנפתלי בנט, בעת שזה היה שר החינוך. בין הפרויקטים שהוביל היו את הקמת הפקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל והפיכת המרכז הבינתחומי הרצליה לאוניברסיטת רייכמן.

משנת 2019 שימש כראש מטה מבקר המדינה ולאחר מכן קודם למשנה למנכ"ל משרד מבקר המדינה. ביזמן מרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת רייכמן ובמכללה למינהל.

עם כניסתו של בנט למשרד ראש הממשלה מינה את ביזמן למשנה למנכ"ל משרד ראש הממשלה וממלא מקום מנכ״ל משרד ההתיישבות. במאי 2022 הודיע בנט שמינה את ביזמן לראש הסגל בלשכתו, במקומו של טל גן צבי. עם חילופי ראשי הממשלה בין בנט ללפיד המשיך ביזמן ללוות את בנט כמנכ"ל משרד ראש הממשלה החליפי עד לסיום ימיה של הממשלה.
בחודש דצמבר 2024 מונה למנכ"ל פורום הביתה.

## חיים אישיים
ביזמן נשוי ואב לחמישה. תושב מושב איתן.

בשנת 2020 תרם ביזמן כליה דרך עמותת "מתנת חיים".

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי הסגל בלשכת ראש הממשלה
קטגוריה:יועצים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:בוגרי אמי"ת גוש דן
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית עצם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית שפיר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
פיינל פור היורוליג

**פיינל פור היורוליג** היא תחרות כדורסל בפורמט פיינל פור המהווה חצי גמר וגמר של תחרות כדורסל הקבוצות האירופית יורוליג. חברת יורוליג בסקטבול השתמשה בפורמט הפיינל פור לראשונה בשנת , לאחר פיינל פור הסופרוליג , שהיה הפיינל פור האחרון שנערך על ידי פיב"א אירופה. בתחרות המקורית של פיב"א אירופה, שימש הפיינל פור לראשונה ב-. פורמט הפיינל פור שימש שוב בשנה שלאחר מכן, ב-, אך אז ננטש.

הפיינל פור חזר לבסוף, לראשונה בעידן המודרני שלו, בעונת 1987/1988 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. הוא ידוע בתור טורקיש איירליינס יורוליג פיינל פור מטעמי חסות. פנאתינאיקוס היא הקבוצה המצליחה ביותר בפיינל פור היורוליג, מאז החל עידן הפיינל פור המודרני בעונת 1987/88, וזכתה בתואר 7 פעמים (, , , , ,  ו-).

## היסטוריה
### שמות הפיינל פור
;עידן פיב"א (1958–2001)
*גמר גביע אירופה לאלופות של פיב"א (1966–1967, 1988–1991)
*פיינל פור הליגה האירופית של פיב"א ("פיינל פור הפיב"א יורוליג") (1992–1996)
*פיינל פור של פיב"א יורוליג (1997–2000)
*פיינל פור הסופרוליג (2001)
;עידן יורוליג בסקטבול (מאז 2000)
*פיינל פור היורוליג (מאז 2002)

### שינויים היסטוריים
הפעם הראשונה שהיורוליג השתמש בפורמט פיינל פור כדי להכריע את האליפות הייתה בסיום העונות  ו-. בשני טורנירי הפיינל הפור הללו זכו סימנטל מילאנו וריאל מדריד (בהתאמה). פיב"א אירופה לא השתמשה שוב בפורמט זה עד לעונת , בה זכתה טרייסר מילאנו.

פיינל פור היורוליג מתקיים מאז מדי שנה, כאשר פיב"א אירופה מארגנת אותו עד 2001, וחברת יורוליג בסקטבול מארגנת אותו מאז 2002.

במהלך עונת 2000/01 התקיימו שתי תחרויות אירופיות: הסופרוליג שאורגנה על ידי פיב"א והיורוליג שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול. תחרות היורוליג, בעונת הבכורה שלה, השתמשה בפורמט סדרת הטוב מ-5, כאשר שתי הקבוצות מבולוניה (וירטוס ופורטיטודו), א.א.ק אתונה וטאו ויטוריה הגיעו לחצי הגמר של הטורניר. וירטוס זכתה בגמר היורוליג 2001.

## פיינל פור היורוליג לפי עונה

## סטטיסטיקה
### הופעות לפי מועדון

### הופעות לפי מדינה

## ה-MVP של פיינל פור היורוליג

## ראו גם
*יורוליג
*גמר היורוליג

## ביאורים

קטגוריה:יורוליג
קטגוריה:אירופה: תחרויות ספורט
קטגוריה:אירופה: כדורסל
אלכסנדרו בויצ'וק

**אלכסנדרו בויצ'וק** (ברומנית: **Alexandru Boiciuc**; נולד ב-12 באוגוסט 1997 בקישינב שבמולדובה) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוניברסיטת קלוז' מהליגה הרומנית השנייה ובנבחרת מולדובה.

## קריירת מועדונים
בויצ'ור שיחק בפוליטכניקה יאשי, בפורסטה סוצ'אבה, במילסאמי אורחיי, בטרגו מורש, בוויילה בולקלוב, בשריף טירספול, בספינטול גאורגה, בקרפטי לבוב, ובאקדמיקה קלינצ'ן.

ב-25 בפברואר 2021 חתם בטוריס קלצ'ו מהסרייה ג'.

ב-5 באוגוסט 2021 חתם באוניברסיטת קלוז' מהליגה הרומנית השנייה.

## קריירה בינלאומית
ב-26 בפברואר 2018 ערך בויצ'וק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה, בהפסד 3-0 לנבחרת ערב הסעודית.

## תארים
;שריף טירספול
* אליפות מולדובה (1): 2018

;ויילה בולקלוב
* אליפות דנמרק (1): 2017/2018

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מולדובנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מולדובנים
קטגוריה:קישינב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פוליטכניקה יאשי
קטגוריה:כדורגלני מילסאמי אורחיי
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני ויילה בולקלוב
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב
קטגוריה:כדורגלני אקדמיקה קליניקן
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני קונקורדיה קיאז'נה
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קלוז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מולדובה
קטגוריה:ספורטאים מולדובנים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים מולדובנים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:מולדובנים שנולדו ב-1997
נדב נוימן

**נדב נוימן** (נולד ב-5 בינואר 1988) הוא משורר, סופר ועיתונאי ישראלי.

## ביוגרפיה
נוימן נולד ברחובות. הוא עבר לתל אביב בשנת 2011 ובה החלה הקריירה הספרותית והעיתונאית שלו. בעל תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב. היה מועמד לנסיעה למאדים מטעם חברת Mars-1. נשוי למעצבת ואשת הטכנולוגיה שי סגל.

## ספרות
נוימן מפרסם שירה וסיפורת מאז שנת 2011 בכתבי עת ועיתונים שונים, בהם הארץ, ידיעות אחרונות, הו!, הליקון, עירובין ומעין. הוא חבר מערכת הבה להבא ומפרסם בכתב העת באופן קבוע. בנוסף, הוא לוקח חלק באופן קבוע באירועי שירה ותרבות כמשתתף, מרצה ומנחה.

בשנת 2012 הקים, לצד אלון בר, עמרי בר-אדם ושירי בין, את כתב העת מרחב.

בשנת 2015 ראה אור ספרו הראשון, נעמן, בעריכת ערן צלגוב (הוצאת רעב). בביקורת שהתפרסמה על הספר בעיתון 77 הושוו שיריו של נוימן לאלה של רנה שני ויאיר הורביץ.

בשנת 2016 השתתף נוימן בפרויקט המצולם ״כאן שיר״ של כאן - תאגיד השידור הישראלי, עם שירו ״אנושיות״.

בשנת 2019 ראה אור ספר שיריו השני, ”אין מקום שלא מלא“, בעריכת עודד כרמלי ובהוצאת הבה לאור. בביקורת שהתפרסמה על הספר בעיתון הארץ כתב יותם ראובני כי מדובר ב״מסע פואטי והגותי מרתק״.

ב-2022 הופיעו לראשונה בעברית תרגומים פרי עטו למשורר האמריקאי קנת׳ רקסרות׳ באסופה ״דור הביט - אנתולוגיה לשירה״ ובמוסף "ספרות ותרבות" בידיעות אחרונות.

ב-2025 פרסם רומן ראשון, ״בעל ירקון״ (הוצאת פרדס). מבקר הספרות עמרי הרצוג כתב כי הספר ״הוא אחד מהרומנים השאפתניים והחדשניים שקראתי בשנים האחרונות״.

## עיתונות
מאז שנת 2011, נוימן כותב בכלי תקשורת שונים מאמרים, טורי דעה ומסות בנושאי תרבות, רוחניות, טכנולוגיה, פילוסופיה וטבע. הוא שימש, בין היתר, כעורך בגלובס ובחדשות 2, כמשנה לעורך הראשי של Time Out תל אביב וכעורך הראשי של תחנת הרדיו כאן תרבות בתאגיד השידור הישראלי. ייסד את הסכת הפילוסופיה גבוהה גבוהה, והיה העורך והמגיש שלו בעונתו הראשונה.

נוימן מרבה לעסוק בכתיבתו בפסיכדליה ובמצבי תודעה אלטרנטיביים, והיה אחד הדוברים בכנס הפסיכדליה הבין־לאומי הראשון בישראל.

## ספריו
* **נעמן**, רעב, 2015
* **אין מקום שלא מלא**, הבה לאור, 2019
* **בעל ירקון**, פרדס, 2025

## קישורים חיצוניים

* כתבי נדב נוימן בפרויקט בן יהודה.

* בדבר הדברים - הבלוג של נדב נוימן
* 
* 
* כתבות של נדב נוימן, Time Out תל אביב
* ריאיון עם נדב נוימן על כתות פסיכדליות בהסכת תודעה רבה
* ריאיון עם נדב נוימן על ספרו אין מקום שלא מלא בתוכנית מה שכרוך, כאן תרבות
* נדב נוימן בתוכנית סוכן תרבות עם קובי מידן, כאן 11
* 
* 
* 

## הערות שוליים

2022 05
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:מסאים ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סגל Time Out תל אביב
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
הימורים מקוונים

**הימורים מקוונים** או **הימורים באינטרנט** הם סוגים שונים של הימורים הנערכים באינטרנט. בהגדרה נכללים פוקר וירטואלי, בתי קזינו והימורי ספורט. מיזם ההימורים המקוונים הראשון שנפתח לקהל הרחב היה פרויקט רכישת כרטיסים להגרלת הלוטו הבינלאומית של ליכטנשטיין באוקטובר 1994. כיום השוק מגלגל כ-40 מיליארד דולר ברחבי העולם מדי שנה, לפי הערכות שונות.

מדינות רבות מגבילות או אוסרות הימורים מקוונים. עם זאת, הדבר חוקי בחלק ממדינות ארצות הברית, במספר מחוזות בקנדה, ברוב מדינות האיחוד האירופי ובמספר מדינות בקריביים.

בשווקים חוקיים רבים ספקי שירותי הימורים מקוונים נדרשים על פי חוק להיות בעלי רישיון מסוג כלשהו על-מנת לספק שירותים או לפרסם לתושבים שם. לדוגמה, ועדת ההימורים של בריטניה או המועצה לבקרת המשחקים של פנסילבניה בארצות הברית.

בתי קזינו מקוונים וחברות הימורים רבות ברחבי העולם בוחרים להתבסס במקלטי מס בקרבת מקום השווקים העיקריים שלהם. יעדים אלו כוללים את גיברלטר, מלטה ואלדרני באירופה, ובאסיה, האזור המנהלי המיוחד של מקאו נחשב במשך זמן רב למקלט מס וכבסיס ידוע למפעילי הימורים באזור. עם זאת, בשנת 2018 האיחוד האירופי הסיר את מקאו מרשימת מקלטי המס הרשומים ברשימה השחורה.

## היסטוריה
בשנת 1994, אנטיגואה וברבודה העבירו את חוק הסחר והעיבוד החופשי, המאפשר להעניק רישיונות לארגונים המבקשים לפתוח בתי קזינו מקוונים. בטרם פותחו בתי קזינו מקוונים, תוכנת ההימורים הפונקציונלית המלאה הראשונה פותחה על ידי Microgaming, חברת תוכנה מהאי מאן. היא אובטחה באמצעות תוכנה שפותחה על ידי CryptoLogic, חברת תוכנת אבטחה מקוונת. עסקאות בטוחות הפכו לקיימות; זה הוביל לבתי הקזינו המקוונים הראשונים ב-1994.

בשנת 1996 הוקמה ועדת המשחקים של Kahnawake, שהסדירה את פעילות ההימורים המקוונים מטריטוריית מוהוק של Kahnawake והנפיקה רישיונות משחקים לרבים מבתי הקזינו וחדרי הפוקר המקוונים בעולם. זהו ניסיון לשמור על פעילותם של ארגוני הימורים מקוונים מורשים הוגנת ושקופה.

בסוף שנות ה-90, הימורים מקוונים צברו פופולריות; ב-1996 היו רק 15 אתרי הימורים, אבל המספר גדל ל-200 אתרי אינטרנט בשנה שלאחר מכן. דו"ח שפרסם Frost & Sullivan חשף כי ההכנסות מהימורים מקוונים עלו על 830 מיליון דולר ב-1998 בלבד. באותה שנה הוצגו חדרי הפוקר המקוונים הראשונים. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1999, הוצג חוק איסור הימורים באינטרנט כהצעת חוק בסנאט האמריקאי; משמעות הדבר הייתה שחברה אינה רשאית להציע כל מוצר הימורים מקוון לאף אזרח אמריקאי. אבל זה לא עבר. הימורים מקוונים מרובי משתתפים הוצגו גם ב-1999.

בשנת 2000, הממשלה הפדרלית הראשונה של אוסטרליה העבירה את חוק מורטוריום ההימורים האינטראקטיביים, מה שהפך לבלתי חוקי כל קזינו מקוון שאינו מורשה ופעל לפני מאי 2000 לפעול. המשמעות היא שלאסטר'ס אונליין הפך לקזינו המקוון היחיד שיכול לפעול באופן חוקי באוסטרליה; עם זאת, הם לא יכולים לקחת הימורים מאזרחים אוסטרלים.

עד שנת 2001, המספר המשוער של אנשים שהשתתפו בהימורים מקוונים עלה ל-8 מיליון, והצמיחה נמשכה, למרות האתגרים המשפטיים המתמשכים הנוגעים להימורים מקוונים.

בשנת 2008, H2 Gambling Capital העריך את הכנסות מהימורים מקוונים ברחבי העולם ב-21 מיליארד דולר.

ב-2016, האתר Statista חזה ששוק ההימורים המקוונים יגיע ל-45.86 מיליארד דולר, ויגדל ל-56.05 מיליארד דולר עד 2018.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:אינטרנט
שלומצי כותבת יומן

"**שלומצי כותבת יומן**" הוא ספר לבני נוער מאת הסופרת דקלה קידר. הספר התחיל כסיפור בהמשכים שהתפרסם באינטרנט בפורום תפוז ויצא לאור בשנת 2008, בהוצאת ידיעות ספרים.

"שלומצי כותבת יומן" מספר על חייה של שלומצי, נערה מתבגרת, מכיתה ט' עד י"ב. בנוסף מדובר על התהליך והשינוי שהיא עוברת, על כל הקשיים וההתמודדות שלה בתור נערה מתבגרת. במהלך הספר שלומצי עוברת אירועים רבים ובעזרתם היא לומדת להכיר את עצמה ולהעריך את עצמה.

## תקציר הספר
הספר כתוב כיומן של שלומצי בת החמש עשרה. בתחילת הספר שלומצי מתחילה לעבוד בתחנת דלק. בהתחלה לא הולך לה כל כך טוב והיא לא מכירה אף אחד. לאחר תקופה קצרה היא מתחברת לילד בשם יוני. יוני עוזר לה ומאוד כיף להם ביחד בתחנה, לאחר כמה זמן שלומצי מתחילה לחבב את יוני יותר ויותר עד שבסוף היא מתאהבת בו. במהלך הספר, שלומצי מתייעצת עם חברותיה נטע ושובל לגבי יוני ולגבי נושאים רבים המעסיקים בני נוער. בהמשך הספר שלומצי חוזרת ללמוד, כשהיא עולה לתיכון, ופוגשת חברים חדשים ולומדת דברים חדשים. בנוסף שלומצי פוגשת ילד בשם אמיר הלומד בתיכון שלה ומתפתח ביניהם קשר מאוד טוב והם אפילו יוצאים במשך תקופה אך בסוף הם נפרדים. שלומצי נחשפת לילדה שמתמודדת עם הפרעות אכילה. היא מנסה לעזור לה והיא מספרת להוריה על מצבה. הילדה נשלחת לטיפול ולא חוזרת לבית הספר במשך הרבה זמן.

הספר מסתיים כאשר שלומצי רואה איש ישן בחצר ליד ביתה, כאשר היא מתקרבת אליו היא רואה כתובת על התיק שלו יוני עינב - ישראל.

## דמויות
* **שלומצי** - נערה בת 15. הדמות הראשית בסיפור. בספר היא מתוארת בתור ילדה חסרת ביטחון עצמי, ובלי הצלחה רבה עם בנים. במהלך הספר שלומצי עוברת תהליך עם עצמה בו היא מוצאת אהבות חדשות ולומדת לקבל את עצמה כפי שהיא.
* **נטע** - חברתה הטובה ביותר של שלומצי. לנטע יש בן זוג ובמהלך הספר שלומצי מבקשת ממנה עצות על בנים.
* **שובל**- חברתה הטובה ביותר של שלומצי.
* **יוני** - האהבה הראשונה של שלומצי, עבד איתה בתחנת הדלק. גדול משלומצי בכמה שנים.
* **שרוני**- אחותה הקטנה של שלומצי, היא ושלומצי מתמודדות ביחד עם הבעיות הנוצרות מהגירושים של ההורים שלהן.
* **אמא של שלומצי** - גרושה, יש לה 2 בנות (שלומצי ושרוני).
* **אבא של שלומצי** - גרוש, יש לו 2 בנות (שלומצי ושרוני) ושתי בנות מאשתו החדשה.

## רקע
הספר פורסם תחילה באתר תפוז, כיומן מקוון של דמות בדויה בת 14. הספר נכתב על בסיס חוויות שעברו על המחברת בת ה-30, במהלך 4 שנים. סביבו נוצרה אז קהילה תוססת. לטענת המחברת, הספר מפגיש עם רגשות עוצמתיים של עצב וכאב, אך מתאים לבני הנוער.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
דייוויד מיי

**דייוויד מיי** (באנגלית: **David May**; נולד ב-24 ביוני 1970) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי.

## קריירה
מיי החל לשחק כדורגל בקבוצות הנוער של בלקברן רוברס, ולאחר מכן שיחק כמגן וכבלם בקבוצה הבוגרת, איתה סיים את הליגה כסגנית האלופה מנצ'סטר יונייטד בעונת 1993/1994.

ביולי 1994 הוא נרכש על ידי מנצ'סטר יונייטד תמורת 1.2 מיליון ליש"ט, כגיבוי לסטיב ברוס וגארי פאליסטר המתבגרים. פציעתו של המגן הימני הבכיר של הקבוצה, פול פארקר, גרמה לכך שהמאמן אלכס פרגוסון הציב אותו בעמדה זו במשך רוב עונתו הראשונה בקבוצה. כיוון שביצועיו היו לא-טובים, בסוף העונה החליט פרגוסון להסיט את גארי נוויל מעמדת הקשר האחורי לעמדת המגן הימני, והוא החל לפתוח בקביעות בהרכב במקום מיי. מנצ'סטר יונייטד סיימה את העונה במקום השני, כסגניתה של בלקברן רוברס אותה עזב מיי.

לקראת סוף עונת 1995/1996 נפצע סטיב ברוס, ומיי החל למלא את מקומו בעמדת הבלם ותפס את המקום בהרכב הפותח. בתום עונת 1996/1997 זומן מיי לסגל נבחרת אנגליה לאחר עונה אישית מרשימה, אך לא שיחק.

בעונות הבאות נדחק מיי לאחור לאחר הופעת שחקנים כמו יאפ סטאם, וס בראון והנינג ברג, אך שב להרכב לקראת סוף עונת 1998/1999, בה הייתה צריכה הקבוצה סגל רחב במהלך ההתמודדות על הטרבל, בו אף זכתה בסוף.

בעונה שלאחר מכן מיי הושאל להאדרספילד טאון, שם אימן סטיב ברוס, ששיחק לצידו ביונייטד. בהופעתו הראשונה בקבוצה ספג פציעה ונאלץ לחזור למנצ'סטר יונייטד, שם נשאר שלוש שנים נוספות, אך לעיתים קרובות הושבת על ידי פציעה ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים. בארבע העונות האחרונות של מיי במדי יונייטד הוא רשם רק 12 הופעות, ובשל מספר ההופעות הנמוך זכה רק בשתי אליפויות בפרמיירליג, אף על פי שהיה בסגל בשש אליפויות. ההופעה התחרותית האחרונה של מיי במנצ'סטר יונייטד הייתה ב-3 בדצמבר 2002, במשחק גביע הליגה נגד ברנלי.

בקיץ 2003 עבר מיי לברנלי של המאמן סטן טרנט, ששיחקה בליגה השנייה באנגליה. הוא הופיע 39 פעמים במדי המועדון, ואף שימש כקפטן הקבוצה במספר הזדמנויות.

בנובמבר 2004 עבר לשחק במועדון החובבני באקאפ בורו, בו שיחק שנתיים, ולאחר שפרש הפך לעוזר מאמן הקבוצה.

### לאחר הפרישה
לאחר פרישתו התעסק מיי בייבוא יין. בשנת 2007 נסע לדובאי על מנת ללמד בבית ספר לכדורגל. באותה שנה החל להגיש בערוץ הטלוויזיה של מנצ'סטר יונייטד, MUTV, והוא גם מגיש שותף בפודקאסט הרשמי של המועדון.

## תארים
;מנצ'סטר יונייטד
* ליגת האלופות (1): 1998/1999
* אליפות אנגליה (2): 1995/1996, 1996/1997
* הגביע האנגלי (2): , 
* מגן הצדקה (2): , 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1970
האגדה של קורה – פרקים

**[[האגדה של קורה]]** (באנגלית: **The Legend of Korra**) היא סדרת אנימציה אמריקאית הנוצרה על ידי מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ ניקלודיאון ב־14 באפריל 2012. הסדרה מתייחסת לכל עונה כאל "ספר". כל "ספר" נקרא על שם ההתמודדות העיקרית שקורה נאלצת להתמודד איתה באותה עונה. העונה הראשונה של התוכנית כוללת 12 פרקים, השנייה 14, ושתי העונות האחרונות כללו 13 פרקים כל אחת.

## סקירת סדרה

## תקציר העלילה
הסדרה מתרחשת בעידן תעשייתי שבו כבר קיימים כלי רכב יבשתיים ואוויריים - מכוניות וספינות אוויר בנוסף לשכלול כלי התעבורה הימיים - ספינות, ספינות מלחמה ומשחתות. במהלך חיו של אווטאר אַנְג, נבנתה עיר בשם "רפאבליק סיטי" (באנגלית: Republic City), שבה אנשים מכל האומות חיים יחדיו. עלילת הסדרה מתמקדת באווטאר החדשה, אווטאר קֹורָה, כשפית מים בת 17 משבט המים הדרומי, המורה שלה טנזן וחבריה - מאקו, בולין, אסאמי סאטו. בכל עונה ישנה עלילה אחת עם אנטגוניסט חדש ולא עלילות משנה עם עלילה אחת ברקע.

## פרקים
### ספר 1: אוויר

### ספר 2: רוחות

### ספר 3: שינוי

### ספר 4: איזון

## ראו גם
* ברוכה הבאה לרפאבליק סיטי
* אווטאר - פרקים
* האגדה של קורה - דמוית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:האגדה של קורה
קטגוריה:פרקי טלוויזיה: אווטאר: כשף האוויר האחרון
ספריית מוזיקה

[ממוזער|ספריית מוזיקה ב[לייפציג, משנת 1985]][ממוזער|מהדורה ראשונה של ספר תווים הכולל את [הסימפוניה התשיעית של בטהובן, משנת 1826]][ממוזער|תקליטיית [תחנת רדיו|תחנת הרדיו גלגלצ]]
**ספריית מוזיקה** היא מקום שבו נאספים בצורה מסודרת חומרים הקשורים למוזיקה במטרה לשמר אותם ולאפשר שימוש יעיל בהם. הספרייה עשויה להכיל חומרים מודפסים, כגון מילונים, אנציקלופדיות, אינדקסים ומדריכים, או חומרים שאינם מודפסים, כגון תווים דיגיטליים או הקלטות אודיו.

## סוגי ספריות מוזיקה
ספריות מוזיקה יכולות להתלוות ללימודי מוזיקה בבתי ספר, מכללות, אוניברסיטאות, וקונסרבטוריונים. מנגד, הן יכולות לשמש באופן בלתי-תלוי ליצירת מוזיקה חדשה עבור משתמשים פרטיים ומוסדות.

### ספריות כלי נגינה
ספריות כלי נגינה מאפשרות לשאול או לחלוק את השימוש בכלים. ספריות שכאלו מספקות כלים הנעים בין כלי נגינה נפוצים, ועד כלים ייחודיים לסגנון אתני ממוקד.

ספריות כלי נגינה משמעותיות ניתן למצוא בקנדה, פרת' שבאוסטרליה, מסצ'וסטס, וושינגטון, אוהיו ומדינות נוספות בארצות הברית.

### מאגרי מוזיקה דיגיטליים
עם התפתחות תעשיית המדיה, מוזיקה שנוצרת באמצעים דיגיטליים הפכה לפופולרית יותר, מה שגרם לצמיחה של ספריות המציעות מאגרי מוזיקה דיגיטלית (stock music).

מאגרים אלו מכילים אוספי קטעים מוזיקליים ובהם אפקטים קוליים לשימוש בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, פרסומות וכו'. אוספים אלו עשויים לכלול מנעד מוזיקלי רחב ובו מוזיקה דיגיטלית ואנלוגית כגון תקליטים.

בין הגדולות שבהן נמנות "Spitfire", "Cinesamples", Heavyocity", ו־"Native Instruments".

חברות אחרות עוסקות גם בדיגיטציה של צלילי כלי נגינה מוקלטים, כדי שיוכלו לבוא לידי שימוש באופן דיגיטלי.

## ראו גם
* ספריית וידאו
* פרויקט ספריית התווים הבין-לאומי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגי ספריות
קטגוריה:תעשיית המוזיקה
קטגוריה:מוזיקה
נפולאונה אנג'וליני

**נפולאונה אנג'וליני** (באיטלקית: **Napoleone Angiolini**; 1797 – 20 ביוני 1871) היה צייר איטלקי.

## ביוגרפיה
נפולאונה אנג'וליני נולד בבולוניה. הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות היפות של בולוניה, ולימד אותו ג'ובאני בטיסטה פרולי. בשנת 1812, זכה אנג'וליני בפרס קטן, על שצייר בתערוכת סלה דל נודו. בשנת 1814, בשיתוף עם גאטנו אורלנדי, הוא צייר את דיוקנו של אנטוניו ואקרי, בוטניקאי איטלקי.  אנג'וליני זכה בפרסים אקדמיים נוספים בשנת 1817, על ציור של *[[יוחנן המטביל]],* ובשנת 1821, קיבל פרס נוסף על ציור דמות שצייר. בשנת 1824 הוענק לו פרס מלגה של ארבע שנים ללימודים ברומא, שם צייר את *[[פאולוס]]* (1827), וציורים נוספים כמו *"יוליסס בבית רועה הצאן אומאיוס", ו-"סוקרטס בכלא"*. לאחר מכן, הוא חזר לבולוניה ב-1838 ונפטר בה ב-1871.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1797
קטגוריה:נפטרים ב-1871
וולדו פפר הגדול

250px|ממוזער|שמאל|רוברט רדפורד בהסרטת וולדו פפר הגדול
**וולדו פפר הגדול** (באנגלית: **The Great Waldo Pepper**) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1975 בהפקתו ובבימויו של ג'ורג' רוי היל, עם רוברט רדפורד, סוזן סרנדון, מרגו קידר ובו סוונסון בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ויליאם גולדמן וג'ורג' רוי היל והוא מתאר את תקופת התעופה במטוסים דו כנפיים עשויין מקנבס, קרשים וכבלי מתכת בשנים 1926–1931 שבה עדיין לא גובשו תקנות התעופה וטייסים רבים התפרנסו מהדגמת תרגילי אווירובטיקה ופעלולים מסוכנים של הליכה על הכנפיים שהסתיימו מדי פעם באסונות.

## תקציר העלילה
1926 נברסקה, וולדו פפר (רוברט רדפורד) מתפרנס מהטסת אזרחים למרחקים קצרים וביצוע פעלולי טיסה. הוא גויס לחיל האוויר של ארצות הברית בשלהי מלחמת העולם הראשונה כמדריך טיסה ולא הצליח להשתתף בקרבות אוויר אבל לכולם הוא מספר שהשתתף בקרב נגד האייס הגרמני ארנסט גסלר (בו ברונדין) שבסיומו הצדיע לו גסלר וכי הוא הטייס השני הטוב בעולם לאחר גסלר.

הוא פוגש בחברו הטייס אקסל אולסון (בו סוונסון) שבתחילה מתחרה בו אבל לבסוף הם משתפים פעולה ומצרפים את חברתו של וולדו, מארי באת' (סוזן סרנדון). הם מנסים לבצע פעלול בו נוהגת באת' ואולסון טס מעליהם ומשלשל סולם חבלים עליו מטפס וולדו אולם אולסון מנמיך ווולדו מתנגש בגג מתבן ונפצע קשות.

כל גופו נתון בגבס והוא מועבר למנוחה הקנזס בבית חברו עזרא סטיילס (אדוארד הרמן) שהוא אחיה של חברתו לשעבר מוד (מרגו קידר). עזרא מתכנן מטוס חד כנפי שיוכל לבצע את התרגיל המסוכן של "לולאה חיצונית". בינתיים הם מתקבלים ל"קרקס המעופף" של דוק דילהופר (פיל ברנס) שבו מבצעים תרגילי תעופה מסוכנים לקהל בתשלום.

הקהל הולך ומתמעט מתחיל לגלות חוסר עניין באווירובטיקה ודילהופר משכנע את באת' לעלות למטוס בבגדים חושפניים וללכת על הכנף כשהרוח מגלה חלקים בגופה שיהיו יותר מעניינים וסקסיים. היא מסכימה אך על הכנף היא קופאת מקור ולא יכולה לזוז. וולדו יוצא לקראתה במטוס וכמעט מגיע אליה אך היא נופלת למותה והפקיד הפדרלי אומר להם שהם מקורקעים עד לסיום החקירה.

בינתיים מסיים עזרא לבנות את המטוס החד כנפי שלו ובטיסה לעיני הקהל הוא מנסה לבצע "לולאה חיצונית" אך מתרסק הקהל רץ לקראתו ומישהו מצית סיגריה והמטוס מתחיל לבעור. וולדו לא מסוגל להומיאו והורג אותו במוט כהמתת חסד. לאחר מכן הוא עולה על מטוס, גורם לנזק קשה במתקנים, מתרסק ונפצע שוב קשות.

הוא מקורקע לצמיתות אך לאחר התאוששות הוא מגיע להוליווד ביתר עם אולסון, משנה את שמו ומתחיל לעבוד כטייס בסרט תעופה. מסתבר שהיועץ בסרט זה הוא לא פחות מאשר ארנסט גסלר שטס ברפליקה של מטוס פוקר DR.I. וולדו טס בסופווית' קאמל ושניהם משחזרים קרב ממלחמת העולם הראשונה. הם זורקים את המצנחים שלהם ומתחילים קרב אבווירי ללא ירי אלא בצורת משחק צ'יקן שבסיומו מטוסיהם כבר לא שמישים והם מצדיעים אחד לשני ונעלמים.

בסוף מוצגת תמונה של וולדו פפר (1896–1931).

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לוולדו פפר הגדול, באתר יוטיוב
* וולדו פפר הולך על כנפי המטוס, באתר יוטיוב
* מרש וולדו פפר הגדול, באתר יוטיוב
* וולדו פפר הגדול, באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1975
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי תעופה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוברט רדפורד
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
בנסון שילונגו

**בנסון שילונגו** (באנגלית: **Benson Shilongo**; נולד ב-18 במאי 1992 באונגוודיבה שבנמיביה) הוא כדורגלן עבר נמיבי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
שילונגו שיחק ביונייטד אפריקה טייגרס מליגת העל הנמיבית, בגאבורונה יונייטד מליגת העל הבוטסואנית, בפלטינום סטארס מליגת העל הדרום-אפריקאית, ובאל-אסיותי ובסמוחה מליגת העל המצרית.

ב-1 בינואר 2019 חתם באסמאעילי מליגת העל המצרית.

ב-31 במאי 2022 חתם במכבי בני ריינה.

## קריירה בינלאומית
ב-6 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נמיביה, בניצחון 0–1 על נבחרת מלאווי במשחק ידידות. ב-22 בפברואר 2012 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת נמיביה, צמד שערים בניצחון 0–3 על נבחרת מוזמביק במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל נבחרת נמיביה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שתי הופעות בטורניר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים נמיבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל נמיבים
קטגוריה:כדורגלני איסמאעילי
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נמיביה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים זרים במצרים
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוב
קטגוריה:נמיבים שנולדו ב-1992
דני א. אביכזר

**דני א. אביכזר** (מכונה: **דני איי**, באנגלית: **Danny A. Abeckaser**) הוא שחקן, במאי ומפיק אמריקאי יליד ישראל.

## חיים מוקדמים
אביכזר נולד בישראל להורים ממוצא יהודי-ספרדי שעלו לישראל ממרוקו. אביכזר הוא השישי מבין שבעה ילדים. בשנת 1980 היגרה משפחתו לארצות הברית. ועברה לגור בברוקלין שם הוא גדל.

## קריירה
בתחילת דרכו עבד אביכזר כאמרגן במועדוני לילה בניו יורק. במהלך אותה התקופה הוא תכנן אירועים רבים, ועבד יחד עם סלבריטאים רבים. הוא סייע באותה תקופה בין היתר לפתוח את המועדונים הפופולריים Avenue ו-Marquee בניו יורק. חוויותיו בסצנת חיי הלילה של ניו יורק שימשו כהשראה לסרט "Club Life" משנת 2015, בו היה שותף בכתיבת התסריט וכיכב.

### קריירת קולנוע
**בתור שחקן**

קריירת המשחק של אביכזר החלה בשנת 2001 כאשר הוא קיבל תפקיד קטן בסרט הקומדיה "מסודרים" בכיכובו של וינס ווהן. בהמשך הוא החל לקבל גם תפקידים קטנים נוספים בסרטים כמו "אלפא דוג", "אל תתעסקו עם הזוהן" ובסדרת הטלוויזיה "הפמליה". בשנת 2012 אביכזר גילם את דמותו של דינו לאפרון לצד מייקל שאנון ווינונה ריידר בסרט "אייסמן" אשר בוים על ידי הבמאי הישראלי אריאל ורומן. בשנת 2013 הוא קיבל גם תפקיד קטן בסרטו עטור השבחים של מרטין סקורסזה "הזאב מוול סטריט".

בשנת 2016 קיבל אביכזר את התפקיד הראשון לסרט בו כיכב בתפקיד הראשי - הסרט "A Stand Up Guy". בהמשך הוא שיחק גם בסרטים "Mob Town", "לנסקי", "I Love Us", "Inside Man", ו-"The Engineer".

בשנת 2019 אביכזר שיחק בסרט "האירי" של מרטין סקורסזה בסצנה עם רוברט דה נירו בה הוא גילם את לואי המלח.

**בתור במאי**

סרט הבכורה של אביכזר כבמאי היה הסרט "First We Take Brooklyn" אשר יצא לאקרנים בשנת 2018 ובו הוא גם כיכב לצד הארווי קייטל. לאורך השנים הוא ביים גם את הסרטים "I Love Us", "Blackjack: The Jackie Ryan Story", "Mob Town", "Inside Man", ו-"The Engineer".

בשנת 2024 אביכזר ביים ושיחק בסרט "Bardejov".

**בתור מפיק**

בשנת 2013 הקים את חברת ההפקות 2B Films הממוקדת בהפקת סרטיו. סרטו הראשון של אביכזר כמפיק היה הסרט "Holy Rollers" אשר יצא לאקרנים ב-2010 ובו הוא גם שיחק ובו גם כיכב השחקן ג'סי אייזנברג. לאורך השנים אביכזר היה גם מעורב בהפקת הסרטים "The Last Shaman", "Davi's Way", וכמו כן הפיק גם את הסרטים אותם הוא ביים.

## חיים אישיים
במאי 2022 התחתן בישראל בחתונה מתוקשרת עם מאי אלמקייס.

אביכזר פעיל במיוחד בארגוני צדקה והוא משמש כיו"ר של ארגון הצדקה "Rhonda's Kiss" המסייעת לחולי סרטן, וכמו כן הוא פעיל גם בארגוני הצדקה United Hazalah Emergency Relief Fund, ו-Together1Heart.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* ראיון ביוטיוב שערך בוב סאגט עם דני א. אביכזר ב-27 בספטמבר 2021

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-מרוקאי
דראגן קיצ'נוביץ'

**דראגן קיצ'נוביץ**' (בסרבית: **Драган Кићановић**; נולד ב-17 באוגוסט 1953) הוא כדורסלן עבר, פוליטיקאי ודיפלומט סרבי.

קיצ'נוביץ' שיחק בשנות ה-70 וה-80, ונחשב לאחד השחקנים והסקוררים האירופיים הטובים בכל הזמנים, לאחר שזכה גם בתואר מר אירופה וגם בתואר שחקן השנה באירופה. ב-1981 וב-1982. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991. ב-20 באוגוסט 2010 הפך קיצ'נוביץ' לחבר היכל התהילה של פיב"א, כהוקרה על משחקו בתחרויות בינלאומיות. הוא נבחר לספורטאי הטוב ביותר של יוגוסלביה ב-1982, והוא גם נבחר לשחקן הכדורסל הטוב ביותר של יוגוסלביה במאה ה-20.

מאז ספטמבר 2013, הוא ממלא את תפקיד הקונסול הכללי בקונסוליה הסרבית בטריאסטה, איטליה.

## קריירת מועדונים
במהלך שנות ה-70, קיצ'נוביץ' שיחק כדורסל במועדונים לצד דראז'ן דליפאגיץ', ויחד הם יצרו צמד מוכשר בפרטיזן בלגרד. בתחרויות בינלאומיות למועדונים, קיצ'נוביץ' זכה בשתי אליפויות רצופות של גביע קוראץ' (הטורניר האירופי ברמה השלישית), עם פרטיזן בלגרד ( ו-). הוא קלע 33 נקודות בגמר 1978 (רק מאחורי 48 נקודות של דליפאגיץ'), ו-41 נקודות בגמר 1979.

יתרה מזאת, הוא גם זכה בתואר גביע אירופה למחזיקות גביע (שנקרא מאוחר יותר גביע ספורטה) עם סקאבוליני פזארו, בעונת . הוא שוב שלט בגמר התחרות, כשקלע 31 נקודות וחילק שמונה אסיסטים. עם פרטיזן בלגרד, קיצ'נוביץ' זכה גם בשלוש אליפויות ליגת העל היוגוסלבית (1976, 1979 ו-1981), ובתואר הגביע היוגוסלבי ב-1979. הוא היה חבר שלוש פעמים בנבחרת אירופה (1976, 1978 ו-1981).

## קריירה בנבחרת הלאומית
קיצ'נוביץ' שיחק בנבחרת יוגוסלביה בכדורסל בין השנים 1973 ל-1983, והתחרה בכל התחרויות הבינלאומיות הגדולות של פיב"א: היורובאסקט, אליפות העולם והמשחקים האולימפיים. הוא זכה באליפות אירופה שלוש פעמים (1973, 1975 ו-1977). הוא נבחר פעמיים לחמישיית הטורניר של היורובאסקט (1979 ו-1981).

במשחקים האולימפיים זכה קיצ'נוביץ' במדליית הכסף באולימפיאדת מונטריאול 1976 ובמדליית הזהב במוסקבה 1980. באליפות העולם הוא זכה במדליית הכסף ב-1974, והוא נבחר ל-MVP של הטורניר. הוא גם זכה במדליית הזהב באליפות העולם של 1978, ובמדליית הארד באליפות העולם 1982, בה היה מלך הסלים עם 190 נקודות. הוא גם נבחר לחמישיות הטורנירים של 1978 ו-1982. הוא אחד מהקלעים המובילים בכל הזמנים בתולדות גביע העולם, לאחר שקלע בסך הכל 491 נקודות בטורניר.

## קריירה מנהלתית
### פרטיזן בלגרד
זמן קצר לאחר פרישתו מכדורסל, קיצ'נוביץ' מונה לסגן נשיא פרטיזן בלגרד, תחת נשיאות המועדון של טומיסלב ירמיץ'. עם חלוקת העבודה, ירמיץ' היה מעורב בעיקר בצד העסקי, בעוד קיצ'נוביץ' ניהל את הסגל וקיבל החלטות בכל הנושאים המקצועיים, החל מסגל השחקנים ועד להעסקת צוות האימון. עם כניסתו לתפקיד הוא החתים את זוראן סלאבניץ', חברו לשעבר לנבחרת יוגוסלביה, כמאמן החדש של המועדון.

לאחר פרישתו שימש כיו"ר הוועד האולימפי של סרביה ומונטנגרו וכשר הספורט והנוער מטעם המפלגה הסוציאליסטית הסרבית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלני סקאבוליני פזארו
קטגוריה:כדורסלני ראסינג פריז
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני בוראץ צ'אצ'אק
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:ילידי 1953
מה איתי

"**מה איתי**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, עם או בלי לאהוב (2022). הוא יצא לאור ב-3 ביולי 2022, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק. הוא נכתב והולחן על ידי בן זקן, ביחד עם ג'ורדי ורון ביטון.

## רקע והצלחה
במעריב נכתב על תהליך יציאתו של "מה איתי" כסינגל: "אחרי שמדינה שלמה סערה בעקבות הסינגל ששחררה "WTF", והדואט "אלף כוכבים" עם אייל גולן, בן זקן שחררה הבוקר (ראשון) לאוויר את מה שמגדירים מנהליה כאחד השירים הבולטים והמובילים באלבום החדש – "מה איתי".

השיר הפך ללהיט בישראל כאשר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט ב-7 באוגוסט 2022.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות
קרב פופסאנה

**הקרב על פופאסנה** או **קרב פופסאנה** היה עימות צבאי בין כוחות הפדרציה הרוסית והמיליציה של הרפובליקה העממית של לוגנסק לבין צבא אוקראינה, שנערך בין 18 במרץ ל-7 במאי 2022, במסגרת המתקפה הרוסית על מזרח אוקראינה. הקרב נערך על השליטה בעיר פופאסנה, בחלק המרכזי של מחוז לוהנסק, סמוך לגבול עם מחוז דונצק.

פופסנה, עיר של למעלה מ-22,000 תושבים לפני הלחימה, הייתה מרכז אזורי חשוב שהכיל מספר רב של צמתי דרכים שיכולים לסייע להתקדמות הצבאית הרוסית בחבל דונבאס, המורכב ממחוז לוהנסק ומחוז דונצק. הקרב הסתיים בניצחון רוסי.

בעקבות תוצאות הקרב, כוחות רוסיים שאפו לפתוח קו התקדמות חדש צפונה מפופאסנה כדי להשלים את כיתור סוורודונצק ובמקביל נסעו מערבה לכיוון בחמוט. הרוסים הצליחו לפרוץ מהמבלט הקטן שהחזיקו באזור פופאסנה, לאחר שהשלימו את כיבוש העיר ב-8 במאי. כוחותיהם התקדמו במהירות צפונה, מערבה ודרומה, ויצרו בליטה גדולה בקו החזית האוקראיני.

## מהלך הקרב

במרץ 2022, בשבועות שקדמו לקרב הקרקעי, העיר הופגזה כמה פעמים.

הלחימה על העיר המבוצרת פופאסנה, החלה בסביבות 18 במרץ 2022. כוחות רוסים ביצעו מספר התקפות לא מוצלחות בתמיכת מטוסי קרב על פופאסנה, כתוצאה מהן ספגו אבדות כבדות. כוחות הרפובליקה העממית של לוגנסק והכוחות המזוינים הרוסים התקדמו וכבשו את קרמיננה ב-18 באפריל. מאוחר יותר הם החלו להתקדם לעבר פופאסנה ורוביז'נה.

הם פתחו את המתקפה בהפעלת תקיפות ארטילריות והתקפות אוויריות ראשונות על עמדות הכוחות המזוינים של אוקראינה. עם זאת, עד 18 באפריל, הצבא הרוסי לא התקדם הרבה.

ב-19 באפריל, כוחות רוסים המשיכו לנסות להתקדם בפופאסנה ולפי הדיווחים הצליחו לכבוש אזורי מגורים של העיר. ב-21 באפריל, אמר יו"ר המינהל האזורי לוהנסק, סראי היידאי, כי היו קרבות קבועים בעיר. לדבריו, יותר מ-100 בני אדם מתו בפופאסנה, ויותר מ-2.5 אלף איש עדיין שהו בעיר. לפני קרב, גודל האוכלוסייה הוערך בכ-20 אלף איש. למחרת, הכריז כי הצבא הרוסי נכשל בפופאסנה וברוביז'נה. במקביל, אמר היידאי כי חיילי רוסיה והרפובליקה העממית של לוגנסק שלטו ב-80% מהשטח של אזור לוהנסק.
ב-8 במאי אמר היידאי בתחילה בערוץ הטלגרם שלו שהרוסים שולטים רק במחצית העיר, אך מאוחר יותר הודה שהכוחות האוקראינים נסוגו מפופאסנה. הוא אמר לטלוויזיה האוקראינית כי החיילים האוקראינים נסוגו כדי לתפוס עמדות מבוצרות יותר. הערכות מערביות החשיבו את פופאסנה כעיר שהייתה בשליטה מלאה של רוסיה. על פי פרסום רוסי, הוקם מינהל רוסי אזרחי-צבאי זמני בשטחה של העיר והכוחות הרוסיים המשיכו להתקדם.

העיר, שנחרבה בלחימה, נכבשה על ידי כוחות שכירי חרב רוסים מהחברה הצבאית הפרטית הרוסית כח וגנר. לוחמים צ'צ'נים (תומכי רמזן קדירוב, ששולבו בצבא הרוסי) נחשדו כי השתתפו בשלב האחרון של הקרב. דרך הלחימה הרוסית, אשר בוצעה במהלך הקרב, גרסה כי יש להקדים למתקפה קרקעית "אש עקיפה" מסיבית ממערכות ארטילריה ורקטות. לכוחות הרוסיים הייתה עליונות עצומה על האוקראינים במערכות כאלה.

בעקבות נפילת פופאסנה, האוקראינים נאלצו לנטוש את העיירות מירוניבסקי וסבטלודאר מכיוון שהסיכון לכיתור בכוחות מצפון הפך לגדול מדי. השתלטות הרוסים על הדרך בין בחמוט ללישיצ'נסק (הסמוכה לסוורודונצק) ניתקה את פופסאנה מאחד מנתיבי האספקה העיקריים שלה.

## קישורים חיצוניים
* Drone footage shows how Russians destroyed one Ukrainian town in savage battle

## הערות שוליים

פופסאנה
קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
קטגוריה:המלחמה בדונבאס
קטגוריה:קבוצת וגנר
דפוק עם תעודות

"**דפוק עם תעודות**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. הוא יצא לאור ב-21 בדצמבר 2021, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל חמישי מתוך אלבום האולפן ה-26 של גולן, קצת שמח קצת עצוב. השיר נכתב על ידי רון ביטון וסתיו בגר, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-964 אלף השמעות.

השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הישראלי של מדיה פורסט.

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בדצמבר 2021, יום צאת השיר. הוא בוים ועובד על ידי AVOXVISION. נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-7.1 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אייל גולן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ליאם הפקות
קרחון דריטין

**קרחון דריטין** (באנגלית: **Dreatin Glacier**; בבולגרית: **ледник Дреатин**) הוא קרחון בצפון החלק המזרחי של רמת דטרויט בחצי האי טריניטי, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

קרחון דריטין ממוקם דרומית-מערבית מהדום הקרח זנפול וצפונית לקרחון אייטקינהד, אורכו 12 קילומטרים ורוחבו 7.5 קילומטרים.

הקרחון מנקז את האזור המצוי דרומית-מערבית להר בראדלי, ואת האזור המצוי מצפון לנונאטאק טפט.

קרחון דריאטין זורם לכיוון דרום-מזרח, ונשפך אל מצר הים ערוץ הנסיך גוסטב, שבים ודל.

שפכו של הקרחון ממוקם ממערב לנקודת מארמייס.

## היסטוריה
### גילוי ומיפוי הקרחון

ההר מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.

### מקור השם

הקרחון נקרא על שם הכפר דריטין שבמערב בולגריה.

## לקריאה נוספת

* קרחון פירין בגאזט האנטארקטי הבולגרי 

## קישורים חיצוניים
* תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix

דריטין
דריטין
נתנאל בורנשטיין

**נתנאל בורנשטיין** (באנגלית: **Nathaniel S. Borenstein**; נולד ב-23 בספטמבר 1957) הוא מדען מחשב ויזם אמריקאי. נכלל בשנת 1996 נכלל בין 100 האנשים החשובים בתחום האינטרנט של ידי Web World Magazine.

## ביוגרפיה
נתנאל בורנשטיין נולד בפיטסבורג למשפחה יהודית. לאחר סיום בית הספר הוא למד במספר מוסדות להשכלה גבוה לרבות האוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1978–1979. בסופו של דבר הוא קיבל תואר במתמטיקה בקולג' גרינל. בשנת 1985 הוא סיים לימודי תואר שלישי באוניברסיטת קרנגי מלון.

בזמן לימודי תואר שלישי בורנשטיין היה שותף ל- Andrew Project שעסק בפיתוח כלים לדואר אלקטרוני. בשנת 1989 הוא התחיל לעבוד במעבדות בל. באותה תקופה הוא המשיך בחקר ופיתוח כלים לדואר אלקטרוני. בשנת 1992 הוא לראשונה שלח מייל בו צורף נספח בפורמט MIME. בורנשטיין היה בין המפתחים של פורמט זה וכתב בנושא מספר ספרים.

בשנת 1994 הקים את First Virtual Holdings שנחשבת בין החברות הראשונות שתחום בנקאות אלקטרונית. בשנת 2002 בורנשטיין התחיל לעבוד בIBM.

בשנת 2010 החל בורנשטיין לעבוד כמדען ראשי בחברת Mimecast . החל משנת 2021 הוא מלמד באוניברסיטת מישיגן.

בבעלות של בורנשטיין מעל ל-20 פטנטים בתחום מדעי המחשב. בשנת 1994 הוא פרסם ספר Programming As If People Mattered: Friendly Programs, Software Engineering, and Other Noble Delusions.

בורנשטיין ואשתו (התחתנו בשנת 1978) מתגוררים בעיירה במישיגן. הוא צמחוני משנת 1972.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר אישי
* ביוגרפיה
* ביוגרפיה מפורטת

קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:חלוצי האינטרנט
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
גמר המונדיאל

**[[גביע העולם בכדורגל]]** של פיפ"א הוא תחרות כדורגל שנוסדה ב-1930. משתתפות בו נבחרות הגברים החברות בפיפ"א, הגוף המנהל העולמי של הענף. הטורניר מתקיים כל ארבע שנים, למעט ב-1942 וב-1946, אז התחרות בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה. במונדיאל 2022, שאירחה קטר, זכתה , שניצחה בגמר את  4–2 בדו-קרב פנדלים, אחרי 2–2 לאחר 90 דקות ו-3–3 בסיום ההארכה.

משחק גמר גביע העולם הוא האחרון שמשוחק, והתוצאה קובעת איזו מדינה תוכרז כאלופת עולם. אם לאחר 90 דקות של משחק רגיל התוצאה היא תיקו, מתווספת פרק זמן נוסף של 30 דקות, הנקרא הארכה. אם משחק כזה עדיין שוויוני לאחר הארכה, הוא יוכרע בדו-קרב פנדלים. הקבוצה המנצחת בדו-קרב הפנדלים מוכרזת כאלופה. הטורניר הוכרע במשחק אחד בכל טורניר מלבד 1950, כאשר הזוכה בטורניר הוכרעה על ידי בית גמר בו התמודדו ארבע נבחרות (, ,  ו). הניצחון של אורוגוואי 2–1 על ברזיל היה המשחק המכריע (ואחד משני המשחקים האחרונים של הטורניר) שהעלה אותה ליתרון בנקודות והבטיח לה את ראשות הבית ואת אליפות העולם. לכן, משחק זה נחשב על ידי פיפ"א "כגמר דה פקטו" של מונדיאל 1950.

ב-21 הטורנירים שנערכו, 79 מדינות הופיעו לפחות פעם אחת. מתוכן, 13 עלו למשחק הגמר, ושמונה ניצחו. עם חמישה תארים,  היא הנבחרת המצליחה ביותר במונדיאל וגם היחידה שהשתתפה בכל טורניר גביע העולם. ל ול יש ארבעה תארים. לאלופה המכהנת  יש שלושה תארים, ל ו (הזוכה הראשונה במונדיאל 1930, אותו אירחה) יש שני תארים כל אחת, בעוד ל ו יש אחד כל אחת. הקבוצה הזוכה בגמר מקבלת את גביע המונדיאל, ושמה חרוט על הצד התחתון של הגביע.

משחקי הגמר של 1970 ו-1994, יחד עם המשחקים של 1986, 1990 ו-2014 הם המשחקים היחידים בהם התמודדו אותן נבחרות (ברזיל-איטליה וארגנטינה-גרמניה בהתאמה). נכון לשנת 2018, גמר 1934 נותר הגמר האחרון שהיה בין שתי נבחרות שזהו הגמר הראשון שלהן. משחק הגמר של הטורניר האחרון ברוסיה התקיים במתחם הספורט הגדול במדינה, אצטדיון לוז'ניקי במוסקבה.  נכון לשנת 2018, רק מדינות מאירופה ואמריקה הדרומית התמודדו בגמר גביע העולם. שש מדינות ניצחו בגמר כמארחות: אורוגוואי, איטליה, אנגליה, גרמניה, ארגנטינה וצרפת. שתי מדינות הפסידו בגמר כמארחת: ברזיל ושוודיה.

## רשימת הגמרים

## תוצאות
ממוזער|350x350 פיקסלים| מפת המדינות הזוכות

## ראו גם
* גביע העולם בכדורגל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
*
קטגוריה:גביע העולם בכדורגל
פלייאין ה-NBA

**טורניר הפלייאין של ה-NBA** (באנגלית: **NBA Play-In Tournament**) הוא הטורניר המקדים של פלייאוף ה-NBA. הוא קובע את שני המקומות האחרונים בפלייאוף במזרח ובמערב, והוא משוחק מיד לפני פלייאוף ה-NBA, שהוא הטורניר הראשי של הליגה ונחשב על ידה כנפרד מטורניר הפלייאין. קבוצות שמסיימות את העונה הרגילה במקומות 7 עד 10 בדירוג של כל אזור מתחרות על המקומות 7 ו-8 המובילים לפלייאוף בכל אזור.

## פורמט
### פורמט מקורי
ב-4 ביוני 2020 אישרה מועצת הנגידים של ה-NBA את משחק הפלייאין הראשון אי פעם בעונת . המשחק היה חלק מהתוכניות של ה-NBA כחלק מחזרתה לשחק במהלך מגפת הקורונה. אם המקומות 8 ו-9 בכל אחד מהאזורים היו במרחק של ארבעה משחקים זה מזה, שתי הקבוצות היו משחקות זו מול זו במשחק פלייאין. אם המדורגים 8 ינצחו את המשחק, הם היו עולים לפלייאוף. אם המדורגת 9 תנצח, ישוחק משחק שני. רק אם המדורגת 9 מנצחת במשחק השני היא עולה לפלייאוף.

### פורמט נוכחי
ב-18 בנובמבר 2020 אישרה מועצת הנגידים של ה-NBA שבעונת  יתקיים טורניר פלייאין בהשתתפות הקבוצות שדורגו 7 עד 10 בכל אזור, פורמט שנשמר עד היום. הקבוצה במקום ה-9 מארחת את הקבוצה במקום ה-10 במשחק נוקאאוט. המדורגת 7 מארחת את הקבוצה במקום ה-8 במשחק אחד, כשהמנצחת עולה בתור המקום ה-7. המפסידה במשחק זה מארחת את המנצחת במשחק ההדחה בין הקבוצות במקום ה-9 וה-10 כדי לקבוע את המדורגת 8. מתכונת הפלייאוף הרגילה של ה-NBA ממשיכה כרגיל.

מבנה הבראקט הנוכחי בכל אזור הוא כדלקמן:

#### פלייאין

#### [[פלייאוף ה-NBA|הפלייאוף]]

## תוצאות
### 
2020 הייתה העונה היחידה שבו שוחק הפורמט המקורי.

#### מערב
מכיוון שבמקום התשיעי ממפיס גריזליס (34–39) סיימה את העונה חצי משחק אחרי פורטלנד טרייל בלייזרס שבמקום השמיני (35–39), נדרש פלייאין כדי לקבוע את המדורגת ה-8 באזור.

#### מזרח
מכיוון שבמקום התשיעי וושינגטון ויזארדס (25–47) סיימה 7.5 משחקים מאחורי אורלנדו מג'יק שבמקום השמיני (33–40), לא שוחק פלייאין.

### 
2021 הייתה העונה הראשונה שבה שוחק הפורמט החדש. הקבוצה העליונה בבראקט אירחה את המשחק.

#### מערב

#### מזרח

### 
#### מערב

#### מזרח

### 
#### מערב

#### מזרח

### 
#### מערב

#### מזרח

### 
#### מערב

#### מזרח

### מאזן לפי מיקום

## הערות שוליים

קטגוריה:NBA
כריסטיאן לואינדמה

**כריסטיאן לואינדמה** (בצרפתית: **Christian Luyindama Nekadio**; נולד ב-8 בינואר 1994) הוא כדורגלן עבר מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת הבלם.

## קריירת מועדונים
לואינדמה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובגיל 21 הצטרף למזמבה עמה זכה בגביע הקונפדרציה האפריקאי לשנת .

ב-31 בינואר 2017 הושאל לסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, עם אפשרות לרכישה. ב-25 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2:0 לוואסלנד-בוורן וכעבור 3 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1:3 נגד רויאל אוניון סן-ז'ילואז. ב-18 במאי של אותה שנה חתם על חוזה במועדון. ב-17 במרץ 2018 השתתף בניצחון 1:0 נגד גנק כדי לזכות עם קבוצתו בגביע הבלגי לשנת 2018 ולהעפיל לליגה האירופית.

ב-31 בינואר 2019, הושאל לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה, עם אפשרות לרכישה. בסיום העונה זכה עם גלאטסראיי בדאבל, והמועדון רכש את כרטיס השחקן שלו.

בנובמבר 2019 פורסם כי הוא יעבור ניתוח בברך.

ב-30 בינואר 2022, גלאטסראיי הכריזה על השאלתו לחצי שנה של לואינדמה לאל תעאוון מליגת העל הסעודית.

## קריירה בינלאומית
ב-5 ביוני 2017 לואינדמה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בניצחון 0:2 נגד . השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.

## תארים
; מזמבה
*גביע הקונפדרציה: 

; סטנדרד לייז'
*הגביע הבלגי: 

; גלאטסראיי
*ליגת העל הטורקית: 
*הגביע הטורקי: 
*הסופר קאפ הטורקי: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: בלמי כדורגל
קטגוריה:קינשאסה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מזמבה
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1994
אאודי A6 אי-טרון קונספט

**אאודי A6 אי-טרון קונספט** (בגרמנית: **Audi A6 e-tron**) היא מכונית חשמלית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שהוצגה על ידי אאודי בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי בשנת 2024. המכונית, אשר משתמשת בפלטפורמת פרימיום חשמלית של אאודי ופורשה, מיוצרת מ-24 ביולי 2024 ואילך.

## עיצוב
הגג משתלב עם מכסה המנוע ועם הבגאז' בצורה שמעניקה לדגם מראה קופה. יחידות התאורה החיצוניות מעוצבות בפס ארוך לרוחב התא מטען ועם "עיני נץ" בקדמת הרכב. 

## מפרט טכני
דגם הקונספט כולל שתי מנועים חשמליים המספקים יחד 470 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ. אאודי מציינת כי לגרסה הגבוהה (ככל הנראה דגם RS) יהיה נתון תאוצה של פחות מ-4 שניות. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 100 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של מעל 700 ק"מ בתקן WLTP האירופאי.
ממוזער|257x257 פיקסלים|דגם הקונספט
טעינה אולטרה מהירה בהספק של 270 קילוואט, לפי אודי בזמן של 10 דקות טעינה ניתן להוסיף כ-300 ק"מ לטווח הנסיעה וטעינה של 10% עד 80% דורשת המתנה של 25 דקות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

A6 אי-טרון קונספט
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:מכוניות סדאן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2024
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
אדוארד הגר

**אדוארד הגר** (בסלובקית: **Eduard Heger**; נולד ב-3 במאי 1976) הוא פוליטיקאי סלובקי, שכיהן כראש ממשלת סלובקיה בין השנים 2021–2023.

## לימודים וקריירה מקצועית
הגר למד כלכלה באוניברסיטת ברטיסלבה לכלכלה, וקיבל בשנת 1999 תואר מהנדס.

לאחר לימודיו החל לעבוד כעוזר של מנכ"ל חברת Intercomp Imex הסלובקית העוסקת בייצור אביזרי אמבטיה. בין השנים 2001–2005 עבד כיועץ זוטר לחברה Cubic Application האמריקאית, ששימשה כצוות מייעץ למשרד ההגנה הסלובקי. בין השנים 2005–2007 עבד כמנהל הקהילה הנוצרית תחת קתדרלת מרטין הקדוש בברטיסלבה. בין 2007–2016 עבד בארצות הברית כמנהל עבודת מותג הוודקה הסלובקי Old Nassau.

## קריירה פוליטית
בשנת 2016 התמודד לבחירות לפרלמנט הסלובקי במקום ה-24 ברשימת OĽaNO. לאחר בחירות אישיות בתוך המפלגה התקדם למקום ה-10 ונבחר כחבר פרלמנט באופוזיציה. הגר שימש כיו"ר הסיעה, יו"ר הוועדה לבקרת המודיעין הצבאי, וחבר ועדת הכלכלה והחוץ. הגר היה מהמבקרים החריפים והפעילים של הממשל המכהן תחת רוברט פיצו, והוא נבחר כחבר הפרלמנט השני בהיקף פעילותו. הוא העלה 173 הצעות חוק ונאם 680 פעמים בפרלמנט.

בשנת 2020 מפלגתו הקימה ממשלה חדשה והוא החל לכהן כמשנה לראש הממשלה איגור מטוביץ'. לאחר התפטרות מטוביץ' באפריל 2021, החל הגר לכהן כראש ממשלת סלובקיה.

ב-7 במאי 2023 הגיש הגר את התפטרותו כראש ממשלה, לאחר שמספר שרים בממשלתו התפטרו כמה ימים קודם לכן.

## חיים אישיים
הגר נשוי ללוסיה ולהם 4 ילדים. בצעירותו היה אתאיסט, אך לאחר פטירת אביו בשנת 1999 הפך לנוצרי קתולי אדוק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים סלובקים
קטגוריה:ראשי ממשלת סלובקיה
קטגוריה:נוצרים קתולים
קטגוריה:מהנדסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1976
לשכת עבודה (שיר)

**לשכת עבודה** הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי ג'ו עמר. השיר היה אחד מרגעי השיא בקריירה המוזיקלית של עמר, ונחשב לאחד משירי המחאה החשובים בתולדות המוזיקה הים תיכונית בישראל.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב בעקבות המהומות בשכונת ואדי סאליב בחיפה ב-1959, והוקלט ככל הנראה שנה לאחר מכן. עמר, יליד מרוקו, הרגיש שחברי העלייה שלו קופחו בשיטתיות מאז קום המדינה ואינם זוכים ליחס שווה. באוטוביוגרפיה שלו הוא מצוין כי "באופן אישי לא יכולתי להתלונן על קיפוח: שיריי הפכו נכס צאן ברזל בכל בית; אבל אין לי ספק כי לא ניתנה הזדמנות שווה ליוצאי מרוקו".

השיר הוא בן שבע דקות וחצי, זמן ארוך יחסית לפזמונים באותה תקופה. רובו מושר במרוקאית ורק שני בתים מתוכו הם בעברית. המילים במרוקאית הופנו כלפי הקהל (יוצאי צפון אפריקה ברובם) ואילו המילים בעברית הופנו אל עבר הממסד. השיר נכתב מנקודת מבט של יהודי מסורתי שחוזר ארצה לאחר שנות הגלות, אבל בישראל הוא סובל מקיפוח. תוך כדי השיר הוא מופרד ממשפחתו, מגויס בכוח לצה"ל, חווה השפלה בלשכת העבודה ובסופו נלקח לעבוד בקיבוץ ללא תמורה.

## השפעה
מבחינה מוזיקלית, זהו אחד מהשירים הראשונים שהציגו בפני הקהל בישראל את המוזיקה האנדלוסית (בצד השיר "הכל בתשלומים" של פלפל אל־מסרי). בשיר יש שימוש בכלים הייחודיים לסגנון זה, כמו הקאנון. המקצב בשיר הוא רקיד ועשיר במכוון, כך שיגרום להצנעת המחאה הנוקבת שבו. סגנונו השמח והעממי הפכו את השיר ללהיט "חפלות", מה שעזר לעליית הפופולריות שלו לאורך השנים.

באמצעות "לשכת עבודה" ו"שיר השיכור" (שיצא חודשים אחדים לפני כן) הפך עמר לזמר הישראלי הראשון שהעלה בשיריו את סוגיית השסע העדתי בישראל. השיר כמעט לא הושמע באמצעי התקשורת הממוסדים, אך היה נוכח במעברות וביישובי הקליטה הנוספים שהיו בישראל באותן שנים.

בין המבצעים הידועים לשיר היו זוהר ארגוב ואייל גולן, שביצעו אותו בגרסה מקוצרת וללא הבתים במרוקאית. יש הטוענים שחידושים אלו העלימו את המסר המקורי של השיר והותירו אותו נטול הקשרים והסברים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1960
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:שירים על ישראל
פיטר דנינג

**פיטר ג'יימס דנינג** (באנגלית: **Peter James Denning**; נולד ב-6 בינואר 1942) הוא מדען מחשב אמריקאי. נודע בתרומתו בתחום חקר זיכרון וירטואלי, מערכות הפעלה ועקרונות מדעי המחשב.
## ביוגרפיה
פיטר דנינג נולד בקווינס. מגיל צעיר התעניין במדע במיוחד באסטרונומיה, בוטניקה ואלקטרוניקה. הוא בנה מחשבים בבית והגיש אותם לתערוכות בשנים 1958, 1959 ו-1960. אחד ממחשבים שלו זכה בפרס. הוא סיים לימודי הנדסה בקולג' בברונקס בשנת 1964. לימודי המשך ב הסתיימו בקבלת תואר שלישי בשנת 1968.

לאחר קבלת התואר דנינג התקבל לסגל אוניברסיטת פרינסטון בה עבד בשנים 1968–1972. בהיותו בפרינסטון הוא כתב ספר קלאסי Operating Systems Principles. בשנת 1972 הוא תיאר לראשונה שיטת Reference monitor. בשנת 1972 הוא עבר לאוניברסיטת פרדו. בפרדו הוא הנחה מספר עבודות דוקטורט בחקר מחשבים. בשנת 1979 הוא מונה למנהל מחלקת מחשוב.

בשנים 1983–1991 דנינג עבד ב-NASA בה הקים מרכז מחשבים מתקדם. דנינג היה בין מקימי רשת מחשבים CSNET. בשנת 1986 רשת זו כללה 165 אתרים וכ-50 אלף משתמשים. בשנת 2007 איגוד האינטרנט העולמי העניק לרשת זו פרס עבור קידום הרעיון רשת מחשבים.

בשנים 1991–2002 דנינג עבד ב"אוניברסיטת ג'ורג' מסון". הוא מונה למנהל מחלקת מדעי המחשב והיה סגן דיקאן. דנינג הקים מרכז "למהנדס חדש". המרכז היה חלוץ בלימודי דרך מחשב.

החל משנת 2002 דנינג מנהל מרכז מחשבים בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ומכהן כפרופסור של המוסד.

על מחקריו השונים דנינג קיבל 26 פרסים מדעים. דנינג פעל במסגרת ACM והיה נשיא הארגון בשנים 1980–1982. בתקופה זו הוא כתב מספר מאמרים בנושאים שונים מטעם הארגון.

## ספרים של דנינג
* 1973, with Ed Coffman. *Operating Systems Theory*. Prentice-Hall.
* 1978, with Jack Dennis and Joe Qualitz. *Machines, Languages, and Computation*. Prentice-Hall.
* 1997, with Bob Metcalfe (eds.) *Beyond Calculation: The Next 50 Years of Computing*. Copernicus Books.
* 2001. *The Invisible Future: The Seamless Integration of Technology in Everyday Life.* McGraw-Hill.
* 2010. *The Innovator's Way: Essential Practices for Successful Innovation.* MIT Press.
* 2015. *Great Principles of Computing.* MIT Press.
* 2019, with Matti Tedre. *Computational Thinking.* MIT Press.

## קישורים חיצוניים
* אתר אישי

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:בוגרי מכללת מנהטן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:חלוצי האינטרנט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942