open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צ'אבי (זמר)

**ג'ושוע צ'אבייר גוטירז אלונסו** (**Joshua Xavier Gutierrez Alonso**; נולד ב-5 במאי 2005), הידוע בשם הבמה **צ'אבי** (**Xavi**), הוא זמר-יוצר אמריקאי ממוצא מקסיקני.

## קריירה
ב-10 במאי 2023, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, *My Mom's Playlist*.

ב-6 ביולי 2023, הוא הוציא את הסינגל "Sin Pagar Renta". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-34 במצעד השירים הלטיניים.

ב-17 באוגוסט 2023, הוא הוציא את הסינגל "La Víctima". הסינגל הגיע בשיאו למקום השני במצעד שירי מקסיקו, למקום השלישי במצעד השירים הלטיניים, למקום העשירי בבילבורד גלובל 200 ולמקום ה-46 בבילבורד הוט 100.

ב-21 בספטמבר 2023, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם לוס דיירס דה לה סיירה, את הסינגל "Poco a Poco". הסינגל הגיע בשיאו למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100, למקום העשירי במצעד שירי מקסיקו ולמקום ה-16 במצעד השירים הלטיניים.

ב-26 באוקטובר 2023, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם טוני אוגייר, את הסינגל "Modo DND". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-23 במצעד השירים מתחת להוט 100, למקום ה-14 במצעד שירי מקסיקו ולמקום ה-21 במצעד השירים הלטיניים.

ב-30 בנובמבר 2023, הוא הוציא את הסינגל "La Diabla". הסינגל הגיע בשיאו למקום השלישי בבילבורד גלובל 200, למקום ה-20 בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי מקסיקו ומצעד השירים הלטיניים.

ב-21 במרץ 2024, הוא הוציא את הסינגל "Corazón de Piedra". הסינגל הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד השירים הלטיניים, למקום השלישי במצעד שירי מקסיקו, למקום ה-43 בבילבורד גלובל 200 ולמקום ה-73 בבילבורד הוט 100.

ב-25 באוגוסט 2025 צ'אבי הכריז על סיבוב הופעות בארצות הברית בשם *X Tour*. הסיבוב ייפתח ב-8 בנובמבר 2025 בפיניקס ויכלול 19 הופעות בערים מרכזיות, בהן קליפורניה, טקסס וניו יורק. לקראת הסיבוב שחרר סינגל קומביה בשם "No Capea" בשיתוף עם גרופו פרונטרה.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אריזונה
קטגוריה:פיניקס: אישים
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2005
Wild Wonder

***Wild Wonder*** הוא אלבומה השישי של להקת הבלקן ביט בוקס שיצא ביוני 2024. המוזיקה לאלבום הוקלטה באולפן ההקלטות בביתו של תומר יוסף שבקיבוץ צאלים. האלבום היה מתוכנן לצאת בחודש אוקטובר 2023, אך הוצאתו נדחתה בעקבות מלחמת "חרבות ברזל". עטיפת האלבום עוצבה בידי תמיר מוסקט.

## סינגלים
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Long Time Coming", יצא ביוני 2021, כשלוש שנים לפני צאת האלבום. השיר לווה בקליפ הכולל קטעים מהופעות שונות שקיימה הלהקה במהלך השנים.

השיר "Break The Law" יצא בספטמבר 2022. הקליפ המלווה של השיר צולם בקיבוץ צאלים ובסביבתו.

השיר "Avalanche" יצא בתחילת יוני, בסמוך להופעות השקה שקיימה הלהקה לאלבום, בשיתוף עם אביתר בנאי ונגה ארז.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בלקן ביט בוקס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מצעד השירים הלטיניים

שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|לוגו מגזין הבילבורד
**מצעד השירים הלטיניים** (באנגלית: **Hot Latin Songs**) הוא מצעד מוזיקה בארצות הברית למוזיקה לטינית המתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. מצעד המוזיקה, אשר פועל מאז 6 בספטמבר 1986, מבוסס על מכירות דיגיטליות, איירפליי והזרמת מוזיקה של שירים לטיניים.

השיר הראשון במצעד השירים הלטיניים היה השיר "La Guirnalda" של רוסיו דורקל  ב-6 בספטמבר 1986. נכון לגיליון ה-15 ביוני 2024, למצעד היו 462 להיטים שונים שהגיע למקום הראשון, כאשר בסך הכל 191 אמנים הגיעו למקום הראשון. נכון לגיליון ה-15 ביוני 2024, השיר שהגיע למקום הראשון היה השיר "Gata Only" של FloyyMenor  וכריס MJ .

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי הבילבורד
SAP גארדן

**SAP גארדן** (בגרמנית: **SAP Garden**) היא זירה מקורה בת 12,500 מושבים בפארק האולימפי  שבמינכן, בוואריה. הזירה מארחת את משחקי ההוקי קרח של קבוצת רד בול מינכן ואת משחקי הכדורסל של קבוצת באיירן מינכן החל מעונת 2024/25.

## היסטוריה
תכנונה של הזירה נבע מרצונן של קבוצת ההוקי קרח רד בול מינכן וקבוצת הכדורסל באיירן מינכן לאולם חדש ומודרני. רד בול שיחקה באולימפיה אייסהאלה ובאיירן שיחקה באאודי דום, שניהם נבנו לקראת אולימפיאדת מינכן (1972). בדצמבר 2014 הודיעה מועצת עיריית מינכן על מכרז לבניית הזירה החדשה שתוקם במקום ולודרום הרדסטדיון  בפארק האולימפי בעיר.

בשנת 2019 זכתה חברת התוכנה הגרמנית SAP בזכויות השיום לזירה. על מנת למנוע בלבול עם ה-SAP ארנה במנהיים נערכה הצבעה על שם אחר לאולם. שלוש האפשרויות המובילות היו SAP לייב (9.9% מהקולות), SAP פארק (44.8%) ו-SAP גארדן (45.3%).

עבודת החפירה הראשונה באתר החלה ב-13 בינואר 2020, ואבן הפינה הונחה ב-23 בפברואר 2021, בטקס שנערך ללא קהל בעקבות מגפת הקורונה בגרמניה.

משחקה הראשון של רד בול מינכן באולם היה משחק ידידות מול באפלו סייברס מה-NHL ב-27 בספטמבר 2024, בו ניצחו הסייברס 5–0, וב-3 באוקטובר נערך משחקה הראשון של באיירן מינכן בעונת  של היורוליג באולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מינכן: מבנים
קטגוריה:מינכן: ספורט
מדולי

**המדולי** (בלטינית: **Medulli**; בגאלית עתיקה: **Medulloi**) היה שבט גאלי ששכן בעמק העליון של מוריין (בארפיטנית: Môrièna הוא אחד ממחוזות סבויה, המקביל כיום לנפת סן-ז'אן-דה-מוריין בצרפת) בסביבות מודאן (סבואה) של ימינו, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.

## שם
הם מוזכרים כ-Medullorum על ידי ויטרוביוס (סוף המאה ה-1 לפנה"ס), Méd(o)ulloi (Μέδυλλοι) על ידי סטראבון (תחילת המאה ה-1 לספירה), מדולי על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה), וכMedoúllous (Μεδούλλους) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה).

השם האתני מדולי הוא צורה לטינית של מדולוי (Medulloi) הגאלי. הוא נגזר בדרך כלל מהשורש הפרוטו-קלטית medu, שפירושו תמד, משקה אלכוהולי, ולכן ניתן לתרגם כ"אלה ששותים תמד". פרשנות זו מעודדת על ידי האזכור, של ויטרוביוס ב-על אודות אדריכלות, של "סוג של מים" (genus a*quae*) ששותים המדולי. לחלופין, חוויאר דה הוז הציע להגדיר את השם כ"אלה שחיו באמצע", או "ביערות הגבול", על ידי חיבורו לשורש * medhi/u (אמצע).

## גאוגרפיה
המדולי שכנו בעמק מוריין העליון, לאורך המסלול העליון של נהר ארק, ליד העיירה המודרנית מודאן (אמונדה).   הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לגראיוקלי (הם בעצמם מזרחית לווקונטי), צפונית לבריגיאני ולקואריאטס, מערבית לסגוסיני, ודרומית לקאוטרונס (הם עצמם דרומית לאלוברוגים).

הם השתייכו לשבטים שנשלטו על ידי קוטיוס באלפס טאורינה ומאוחר יותר שולבו במחוז אלפס קוטיאה.

## היסטוריה
הם מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 15–16 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום. הוא מזכרת ניצחון רומי (tropaeum) לחגיגת ניצחונו המכריע של הקיסר אוגוסטוס על השבטים שאכלסו את האלפים) הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס (מרקוס יוליוס קוטיוס היה מלך התושבים הקלטים והליגוריים של המחוז הרומי ההררי אז הידוע כאלפס טאורינה וכיום כאלפים הקוטיים בתחילת המאה ה-1 לפני הספירה) בשנים 8–9 לפני הספירה.

לפי ויטרוביוס, הם היו מועדים במיוחד לסבול מזפקת.
בקרב האקוויקולים באיטליה ובקרב שבט המדולי בהרי האלפים.

## ראו גם
* קאוטרונס
* גראיוקלי
* סגוסיני

## לקריאה נוספת


* L. Comby 1977, *Histoire des Savoyards*
*
*
*

## ביבליוגרפיה


*
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:שבטים גאלים
M51 (טיל)

**M51** הוא טיל בליסטי צרפתי המשוגר מצוללת (SLBM ) הוא מצויד בראש קרב מסוג MIRV כאשר כל ראש נפץ מסוגל להתביית על מטרה אחרת. ראשי הנפץ הם תרמו-גרעיניים ומשוגרים מצוללת גרעינית (SSBN). הטיל נושא שישה עד עשרה ראשי נפץ תרמו-גרעיניים הניתנים למיקוד.

פלטפורמת השיגור של ה-M51 היא צוללות מסדרת ניצחון ה-SSBN-class Triomphant של הצי הצרפתי. ה-M51 מהווה נדבך חשוב בכוח ההרתעה הגרעיני של צרפת.

## היסטוריה
פיתוח ה-M51 נועד להחליף את הדור הקודם ה-M45. הפיתוח החל בסוף שנות ה-90. שיגור הניסוי הראשון של ה-M51 בוצע בהצלחה ב-9 בנובמבר 2006 בביסקארוס. ניסוי הטיל השישי שבוצע ב-5 במאי 2013, הסתיים ב- כישלון. הניסויים האחרונים של ה-M51 בטרם הכניסה לשירות מבצעי וכן אלו שאחרי בספטמבר 2015, יולי 2016, יוני 2020 ואפריל 2021 ואפריל 2023 בוצעו בהצלחה.

## נתונים טכניים
נתוני M-51 מצביעים על משקל M51 של 52,000 ק"ג, אורך של 12.0 מ' וקוטר של 2.3 מ'. הטווח התפעולי של M51 הוא דיווח של 8,000 עד 10,000 ק"מ עם מהירות של 25 מאך.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טילים בליסטיים
קטגוריה:טילים צרפתיים
קטגוריה:הצי הצרפתי
קטגוריה:תוכנית הגרעין של צרפת
רוז (שיר)

"**רוז**" הוא שיר של הזמר הישראלי פאר טסי, מתוך אלבום האולפן "רדיו שטח 2", שיצא לאור ב-26 במאי 2024. זו הרצועה הפותחת את האלבום, והיא יצאה כסינגל המוביל מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי פאר טסי, איתן דרמון וטל בן נון, שהפיק את השיר יחד עם גלעד מרקוביץ'.

## הרכב
"רוז", אשר פותח את האלבום "רדיו שטח 2", הוא שיר אהבה העוסק ביחסים מורכבים בין הדובר לדמות בשם רוז, המתוארת כאישה חזקה ומסתורית. בפזמון, הדובר מתאר את ניסיונותיו להבין את רוז ואת קשריהם, כשהוא נע בין רצון להיות איתה לבין הבנה שהקשר ביניהם מלא בקשיים ואי-ודאות. בשיר שילוב של מטאפורות כמו "אקדח וורד" (אזכור ללהקת הרוק גאנז נ' רוזס) ו"טבעת על הזרת", המוסיפים למסתורין שבדמותה של רוז.

## הצלחה מסחרית
עם צאתו של "רדיו שטח 2", השיר "רוז" הפך לשיר המצליח ביותר מתוכו, וזכה להצלחה הרבה ביותר ברשתות הסטרימינג. במצעד היטליסט של מאקו, נכנס השיר למקום ה-18, ובשיאו הגיע למקום הראשון. זה שירו השני של טסי שהגיע למקום הראשון במצעד זה, לאחר "אהבה חולה". גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כאשר במצעד השבועי של מדיה פורסט, נכנס למקום החמישי, עם 115 השמעות בתחנות הרדיו. במצעד הרשמי של גלגלצ ובמצעד העשירייה של כאן גימל הגיע למקום הראשון גם כן.

## גרסאות כיסוי

* ב-4 ביולי 2024 הוציא לאור הזמר לי בירן גרסת כיסוי לשיר.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פאר טסי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על דמויות נשיות בדיוניות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פאר טסי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טליסמאן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פאר טסי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי איתן דרמון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי טליסמאן
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
מנהיג סמלי

[ממוזער|[יצחק הרצוג, נשיא מדינת ישראל ה-11. בישראל, הנשיא הוא ראש המדינה אך אינו ראש הממשלה, ולכן משמש כמנהיג סמלי]]
בפוליטיקה, **מנהיג סמלי** הוא מנהיג שדה יורה (מתוקף תפקידו או על פי חוק) מחזיק בתואר או תפקיד חשוב ולעיתים קרובות בעל עוצמה עליונה, אך דה פקטו (במציאות) מפעיל מעט כוח ממשי. בדרך כלל מדובר בראשי מדינה שלא משמשים כראש הרשות המבצעת.

המונח באנגלית, **Figurehead**, משמש כמטפורה לדמות  המגולפת בחרטום של אוניית מפרשים.

## דוגמות
מלכים במונרכיות חוקתיות ונשיאים ברפובליקות פרלמנטריות נחשבים לעיתים קרובות למנהיגים סמליים. מלך הממלכה המאוחדת, למשל, המשמש גם כמונרך של 14 ממלכות חבר העמים הבריטי וכראש חבר העמים, נחשב למנהיג סמלי מכיוון שאין לו כוח ממשי במדינות אלו. מנהיגים סמליים אחרים כוללים את קיסר יפן ומלך שוודיה, וכן נשיאים ברוב הרפובליקות הפרלמנטריות, כגון נשיאי הודו, ישראל, יוון, הונגריה, גרמניה, אוסטריה, פקיסטן, סינגפור ופולין.

בחלק מהמדינות קומוניסטיות חד-מפלגתיות, משרת ראש המדינה גם היא נחשבת סמלית, מכיוון שבמקרים רבים המנהיג בפועל הוא מזכיר המפלגה הקומוניסטית. יוצאת דופן במובן זה היא הרפובליקה העממית של סין, בה המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין, שהוא המנהיג העליון של סין, מכהן גם כנשיא הרפובליקה העממית של סין. עם זאת, בזמן כהונתו של דנג שיאופינג כמנהיג העליון (1989–2002) כיהנו שני נשיאים כראשי המדינה, לי שייניין ויאנג שאנג-קון.

במהלך המצעד על רומא ב-1922 שימש ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, למרות היותו מנהיג סמלי, תפקיד מרכזי בהעברת השלטון לבניטו מוסוליני. הוא גם מילא תפקיד מפתח בהדחתו של מוסוליני ב-1943.

## ראו גם
*ראש מדינה
*רשות מבצעת
*מונרכיה חוקתית
*רפובליקה פרלמנטרית
*דה יורה

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:מנהיגות
צד (מצרים העתיקה)

ְממוזער|שמאל|160px| עמוד הצד, סמל מצרי עתיק שמשמעותו 'יציבות', המסמל את עמוד השדרה של האל אוסיריס.
**עמוד צֵד** (לעיתים נכתב **דְגֵ'ד**) הוא אחד הסמלים העתיקים והנפוצים ביותר במיתולוגיה המצרית העתיקה. זהו סמל דמוי עמוד בהירוגליפים המצריים המייצג יציבות. הוא קשור לאל הבורא פתח ולאוסיריס, האל המצרי של העולם הבא, העולם התחתון והמתים. יש הסוברים שהוא מייצג את עמוד השדרה של אוסיריס.

## משמעות ומקורות
ייתכן שבמקור היה זה ייצוג של מוט שסימל פוריות שעליו נתלו ערימות תבואה בפסטיבלים. האל פתח מתואר כנושא שרביט ששילב את הצד והענח' (סמל החיים) והוא מוזכר גם כ"צד האציל" בכתובות עתיקות. פסטיבל עמודי הצד נערך מדי שנה ובו נבנה והועלה עמוד צד אמיתי על ידי הכהונה המקומית ביום הראשון של עונת הקציר. הגבהת העמוד סימלה ככל הנראה את הגרגרים העולים מן האדמה, אך עם הזמן הפכה למייצגת את האל אוסיריס השב מן המתים.

## שימוש בכתב החרטומים

בכתב החרטומים עמוד הצד מסמל יציבות. לעיתים נעשה בו שימוש גם כדי לייצג את האל אוסיריס עצמו. הסמל של עמוד הצד מופיע לעיתים קרובות יחד עם הסמל טייט (הידוע גם בשם קשר איזיס או קשר החיים) המסמל חיים או רווחה. הצד והטייט המופיעים יחד עשויים לתאר את הדואליות של החיים. ייתכן שההירוגליף של הטייט הפך מזוהה עם האלה איסיס, אחותו ואשתו של אוסיריס, בגלל שהופיע יחד עם ההירוגליף של עמוד הצד לעיתים תכופות.

## שימוש טקסי
[ממוזער|שמאל|200px|יישור=שמאל|תבליט בסטוקו מימי מצרים התלמיית המאות 3-4 לפנה"ס, המציג את האל פתח עם שרביט, [ענח' וצד]]
הצד היה חלק חשוב בטקס שנקרא "העלאת הצד", שהיה חלק מחגיגות חג הסֶד, חגיגת היובל המצרית. פעולת הרמת הצד הוסברה כמייצגת את ניצחונו של אוסיריס על סת. בממפיס מתוארים טקסים בהם פרעה, בעזרת הכוהנים, הרים עמוד עץ באמצעות חבלים. הטקס התקיים בתקופה בה נזרעו השדות והחלה העונה החקלאית של השנה, בחודש הרביעי להצפת הנילוס. הפסטיבל וטקסיו, שנחגג באותה תקופה בשנה שבה הקרקע והאקלים היו המתאימים ביותר לחקלאות, יכולים להיתפס כפנייה לאוסיריס, שהיה אל הצמחייה, לקבל בברכה את צמיחת הזרעים שנזרעו, במקביל לתחייתו מחדש לאחר הירצחו על ידי סת.

## שימוש כקמע
הצד שימש לעיתים קרובות כקמע לחיים ולמתים. הוא הוצב כקמע ליד עמוד השדרה של גופות חנוטות, והיה אמור להבטיח את תחיית המתים, ולאפשר לנפטרים לחיות לנצח. בספר המתים מופיע כישוף שכאשר הוא נאמר על קמע זהב התלוי סביב צווארה של המומיה, הוא מבטיח שהמומיה תחזור להשתמש בעמוד השדרה שלה ותוכל לשבת. הוא צויר גם על ארונות קבורה.

## בתקן יוניקוד
בתקן יוניקוד מספר הסמל עבור עמוד צד “𓊽” הוא U+132BD.
ברשימת הסימנים של גרדינר מספרו הוא R11.

## ראו גם
* פתח (אל)
* ענח'
* העין של רע

## קישורים חיצוניים

* עמוד צד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה **(באנגלית)**
* עמוד צד, באתר "מיתוסים מצריים" **(באנגלית)**
* עמוד צד, באתר ג'ימי דאן **(באנגלית)**
* 

קטגוריה:צלבים
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מיתולוגיה מצרית
קטגוריה:סמלים מיתולוגיים
צד
ניסים זוארץ

**ניסים זוארץ** (נולד ב-10 בפברואר 1973) הוא יהלומן ישראלי, נשיא בורסת היהלומים הישראלית ונשיא התאחדות היהלומים בישראל. זוארץ נחשב לאחד היצואנים המובילים של ענף היהלומים בישראל.

## ביוגרפיה
זוארץ נולד ב-10 בפברואר 1973. הוא בנם של רוזה וגד זוארץ, מהיצואנים המובילים של ענף היהלומים בישראל.

זוארץ הוא בעלים ומנכ"ל של חברת "DN יהלומים". לחברה יש משרדים בדובאי, בניו יורק ובהונג קונג. החברה זכתה שלוש פעמים באות "היצואן מצטיין" על ידי נשיא מדינת ישראל.

בשנת 2020 זוארץ החל לשמש כנשיא התאחדות היהלומים. בשנת 2024 נבחר לתפקיד נשיא בורסת היהלומים הישראלית.

מלבד היותו נשיא התאחדות היהלומים בישראל, זוארץ חבר נשיאות במגזר העסקי, וחבר בורד ב-WDC העולמי. בעבר שימש כגזבר בורסת היהלומים הישראלית וכיו"ר ועדת הביטחון של הבורסה.

בשנת 2024 זוארץ פתח חנות תכשיטים במיאמי בשותפות עם משפחת גרוטמן.

בינואר 2025 השתתף במשלחת ישראלית ראשונה לקונגרס יהלומים ותכשיטים בינלאומי שהתקיים בדוחה, בירת קטר. הביקור נעשה בהזמנתם של השר לסחר בינלאומי ושל יו"ר רשות התיירות של קטר ובקונגרס נכח גם ראש ממשלת קטר, השייח' מוחמד בן עבד א-רחמן בן ג'אסם אאל ת'אני.

בספטמבר 2025, לקראת הגעתו של שר האוצר בצלאל סמוטריץ' לנאום בבורסה ליהלומים, איים זוארץ להרחיק לצמיתות ולקנוס בסכום גבוה כל חבר בורסה שיפריע למהלך האירוע.

זוארץ נשוי לאבישג ולהם שלושה ילדים. מתגורר בהרצליה.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהלומנים ישראלים
קטגוריה:נשיאי בורסת היהלומים הישראלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
יעקב סירקין

**יעקב סירקין** (ברוסית: **Яков Кивович Сыркин**; (23 בנובמבר 1894, מינסק - 8 בינואר 1974, מוסקבה) היה כימאי ופיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתרמודינמיקה וכימיה קוונטית.

## קורות חיים
יעקב סירקין נולד בשנת 1894 במינסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. בשנת 1912 הוא התחיל ללמוד כימיה באוניברסיטה בננסי. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה הוא חזר לרוסיה והחל משנת 1915 למד באוניברסיטה טכנית של ריגה. בשנת 1917 כאשר החזית התקרבה לריגה אוניברסיטה פונתה לאיוואנובו בה סירקין סיים את הלימודים בשנת 1919.

סירקין המשיך לעבוד במכון באיוואנובו ובשנים 1925–1930 היה ראש קתדרה ופרופסור.

בשנת 1931 סירקין עבר למוסקבה והתחיל לעבוד באוניברסיטה לטכנולוגיה כימית בה עבד עד לשנת 1974. בשנת 1935 הוא סיים פוסט דוקטורט. במקביל הוא עבד במכוני מחקר נוספים.

בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 על פעילותו של סירקין נמתחה ביקורת בעקבת כך שהוא תמך בתאוריית רזוננס כימי. כמו כן נטען שבמאמר "כימיה פיזית" שהוא כתב ביחד עם אלכסנדר פרומקין עבור אנציקלופדיה הסובייטית הגדולה תפקיד של כימאים רוסים לקידום המדע לא מצא ביטוי שנדרש. הוא פוטר ממספר מוסדות בהם עבר ורק באוניברסיטה לטכנולוגיה כימית הוא נותר בסגל הודות להגנה ממנהל האוניברסיטה.

בשנת 1957 סירקין היה יכול לחזור לפעילות מלאה ונקלט במכון לחקר כימיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות.

על פעילותו בתחום מחקרים כימיים לסירקין הוענקו מספר עיטורים, בשנת 1943 הוא קיבל פרס ברית המועצות ובשנת 1964 הוא התקבל כחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

סירקין נפטר בשנת 1974 ונטמן בבית העלמין פראובראז'נסקויה

סירקין היה נשוי למרים ניימן. לזוג נולדה בת פלורה שעסקה לחקר אמנות ובן אלכסנדר, מומחה לחקר הודו. בשנת 1977 הוא עלה לישראל ובתמנה לפרופסור באוניברסיטה העברית.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1974
פרס שולמית אלוני

**פרס שולמית אלוני** הוא הוא פרס ישראלי המוענק ליוצרים של יצירה המקדמת זכויות אדם, צדק חברתי וחיים משותפים של יהודים וערבים, שלוש סוגיות ערכיות שעליהן לחמה ואותן קידמה שולמית אלוני.

## על הפרס
הפרס נועד לטפח יוצרים במגוון סוגות יצירה, אשר עשייתם מעלה תרומה משמעותית לביסוס מורשתה של שולמית אלוני, ולמיצובה כתשתית ערכית לחברה ישראלית הומנית, מתוקנת ושוחרת שלום. הוא מוענק ליוצרים הן בתרבות העברית והן בתרבות הערבית בשני תחומי יצירה – האחד פרוזה ושירה; והשני קולנוע, מיצגים אודיו-ויזואליים ותיאטרון. כמו כן מוענקים פרסים על מפעל חיים ליחידים שפועלם התרבותי והאמנותי מקדם זכויות אדם, צדק חברתי, שוויון וחיים משותפים.

את הפרס יזם יוסי פרוסט, מי שליווה את אלוני כראש מינהל התרבות, ואליו הצטרפו הנהלת תיאטרון יפו, המשפחה והחברים. הנהלת הפרס יושבת בתיאטרון יפו, וחברים בה: פרופ' גבריאלה שלו (המכהנת כיו"ר הוועד המנהל); מיכל רפאלי-כדורי ופרופ' עמית שכטר (שעבדו עם אלוני כשהייתה שרת החינוך והתקשורת, ומשמשים כמנהלים שותפים של הנהלת הפרס); ענת סרגוסטי (המשמשת כיו"ר ועדת השופטים); אכרם חילו; ארנון בן יאיר (היועץ המשפטי); תמר גיא; יגאל עזרתי; יוסי פרוסט; פרופ' נמרוד אלוני (בנה של אלוני); נהאד סקיס; ח'אלה דיבסי; שרי ישראלי (המשמשת מנהלת טקס, אירועים, הנצחה ומורשת); שירין נאטור-חאפי; ואבתיסאם מראענה.

הפרס מוענק מדי שנה ביום זכויות האדם הבינלאומי (המצוין ב-10 בדצמבר) או בסמוך לו, בטקס שנערך בתיאטרון יפו. את אירועי הפרס מפיקה גלית ברסקי.

## הזוכים בפרס
* **2018**
: רננה רז על ההצגה "השימוע" (על פרשת אדם ורטה).
: רנא אבו פריחה על הסרט "אחרייך".
: סמי מיכאל – פרס מפעל חיים.
: סוהיל רדואן, מנצח תזמורת נצרת – פרס מפעל חיים.
* **2019**
: דורית קלנר על הספר "עונות מעבר".
: איאת אבו שמיס על הספר "אני זה שניים".
: אחינועם ניני – פרס מפעל חיים.
: סעיד אבו שקרה, מייסד ומנהל הגלריה לאמנות אום אל-פחם – פרס מפעל חיים.
* **2020**
: הפרס לא חולק עקב מגפת הקורונה.
* **2021**
: מירה עווד על סדרת הטלוויזיה "מונא".
: אבי מוגרבי על הסרט "54 השנים הראשונות".
: אמל מורקוס – פרס מפעל חיים.
: דוד טרטקובר – פרס מפעל חיים.
* **2022**
: דניאלה כרמי על הספר "זית הזהב של הקוקטייל הציוני".
: ג'רייס חורי על הספר "לנגן על הצרימה".
: נביל עבוד אשקר, מנהל עמותת "פוליפוני" לחינוך מוזיקלי בנצרת – פרס מפעל חיים.
: דויד ברוזה – פרס מפעל חיים.
* **2023**
: אליעזר יערי על הסרט "שומרות הסף".
: ראידה אדון על היצירה "זרות" (וידאו ארט).
: רמי פחל על הסרט "מלוחיה".
: תיאטרון אלמבהאש, רהט, על ההצגה "גופה על המדרכה".
* **2024**
: יוכי שלח על הספר "אל תקרא לי אום כולתום".
: ביאן חאמד על הספר "כאילו אני מטאפורה".
: יהושע סובול – פרס מפעל חיים.
: פריאל חאזן חשיבון – פרס מפעל חיים.
: אדיב ג'השאן – פרס הוקרה מיוחד.
* **2025**
: עלי דיאב על המחזה "בן ערובה לגופו".
: נטע שושני על הסרט "1948 – לזכור ולשכוח".
: שאדי סרור על הסדרה "פאדיה".
: רועי יוסף על המחזה "שורה: מלאכת זיהוי חיים".
: רבקה מיכאלי - פרס מפעל חיים.
: מקהלת ראנה - פרס מפעל חיים.
: דוד ריב - אות הוקרה מיוחד.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר פרס שולמית אלוני
* אתר תיאטרון יפו

## הערות שוליים

שולמית אלוני
שולמית אלוני
*
אסף יצחקי

**אסף יצחקי** (נולד ב-14 בדצמבר 1984) הוא סטנדאפיסט ישראלי. ידוע בשל התעסקותו בנושאים הנחשבים לטאבו, בעיקר מיניות.

## ביוגרפיה
יצחקי נולד וגדל בראשון לציון. כבר בתור ילד שאף להיות בתחום הבידור.

התחיל את הקריירה עוד כנער במועדון הקאמל קומדי קלאב. בשל התעסקותו בנושאים הנחשבים לטאבו בעיקר מיניות, לא זכה לחשיפה כלל ארצית דרך הטלוויזיה. בין היתר כיוון שלטענתו הוא לא היה מוכן לעדן את החומר שלו שיהיה עביר לשידור טלוויזיוני.

שימש ככותב בתוכניות משחק מכור, מועדון לילה והסטנדאפיסטים.

ב-2013 החל לפרסם סרטונים הומוריסטיים ברשת, כאשר הראשון היה בסדרת הרשת "סטס אמן פיתוי". ב-2015 העלה קטעים מהופעותיו שזכו עם השנים למיליוני צפיות ביוטיוב וברשתות החברתיות.

בשנת 2023 העלה לרשת את המופע המלא "עמוק יותר", שצולם בבית האופרה בתל אביב. המופע זכה ליותר ממיליון צפיות תוך פחות משנה.

אלו הפכו אותו לסטנדאפיסט מוביל בעיקר בקרב צעירים, במהלך שנות העשרים של המאה ה-21.

החל מ-2024 הוא מנחה את הפודקאסט וסדרת הרשת "בגג של יצחקי", כאשר כל פרק מגיע תוך שבועות ספורים למאות אלפי צפיות.

## חיים אישיים
יצחקי רווק. מתגורר בגבעתיים.

## קישורים חיצוניים
* 
* אסף יצחקי ברשת החברתית יוטיוב
* אסף יצחקי ברשת החברתית טיקטוק
* אסף יצחקי ברשת החברתית אינסטגרם
* אסף יצחקי בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי
* הפודקאסט בגג של יצחקי בספוטיפיי
* ספיישל הסטאנד-אפ של יצחקי "עמוק יותר" ביוטיוב
* 
* מאחורי כל צחוק עם אלדד שטרית עם אסף יצחקי, 18 באוקטובר 2018
* פודקאסט המוג'ו של בן בן ברוך - אסף יצחקי. הועלה בנובמבר 2022
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
קרל פוזי

**קארל ג'פרי פוזי** (נולד ב-1944) הוא פילוסוף ישראלי. פרופסור אמריטוס בחוג לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

קרל פוזי קיבל את תואר הדוקטור שלו מאוניברסיטת ייל בארצות הברית בשנת 1971.

תחומי המחקר של פוזי כוללים את הפילוסופיה של המתמטיקה, לוגיקה פילוסופית, ההיסטוריה של הפילוסופיה (במיוחד עמנואל קאנט וקודמיו). פרסומיו כוללים:
* *פילוסופיית המתמטיקה של קאנט: מאמרים מודרניים*, ספרינגר, 1992. ISBN 
* *חישוביות: טורינג, גדל, צ'רץ' ומעבר להם* (עם ג'ק קופלנד ואורון שגריר), MIT Press, 2013.ISBN  .

פוזי היה המנהל האקדמי של הספרייה הלאומית בישראל.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* דף הבית של קרל פוזי
* קארל פוזי באתר Academia.edu

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים של המתמטיקה
קטגוריה:לוגיקנים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של הפילוסופיה
קטגוריה:היסטוריונים של המתמטיקה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פילוסופיה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אלכסנדרוס ריזוס רנגוויס

**אַלֶכְּסַנְדְרוֹס רִיזוֹס רַנְגַוִיס** (ביוונית: **Ἀλέξανδρος Ῥίζος Ῥαγκαβής**; ) היה אינטלקטואל, סופר, משורר ומדינאי יווני.

## קורות חייו
רנגוויס היה בן למשפחת פנרים וגדל בבוקרשט בארמונו של נסיך ולאכיה, אלכסנדרוס סוצוס, שהיה קרוב משפחה, כמו גם בבראשוב ולבסוף באודסה, שם למד בתיכון. משנת 1825 למד באקדמיית המלחמה הבווארית במינכן. בשנת 1829 הצטרף לצבא יוון בנאפפליו כלוטננט ארטילריה, אך עד מהרה עזב את הצבא מכיוון שלא מונה לדרגה לה היה זכאי. לאחר מכן כיהן בתפקידים ממשלתיים שונים: מ-1831 עד 1841 במשרד החינוך, שם עסק בארגון בתי ספר תיכוניים ואוניברסיטאות, ולאחר מכן עד 1844 במשרד החוץ, שם עסק בעיקר במאבק בפיראטיות. באותה שנה הוא נאלץ לעזוב את שירות המדינה כי בתור לא יווני, מה שהוא היה רשמית, הוא לא הורשה לעבוד עוד בשירות המדינה והיה פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת אתונה.

בשנים שלאחר מכן עבד כמלומד וכסופר עד שהתמנה לשר החוץ היווני ב-1856, תפקיד שמילא עד 1859. מ-1845 היה חבר זר ב. בשנת 1857 הוא נבחר כחבר מן החוץ ב. משנת 1867 היה ברציפות שגריר יוון בוושינגטון הבירה (1867) - הראשון בארצות הברית, בקונסטנטינופול, בפריז (1868) ולבסוף בברלין (1874–1886), שם פקד, בין היתר, את הסלון של אליזה פון הוהנהאוזן, והיה אחד הנציגים היוונים בקונגרס ברלין ב-1878. בשנת 1878 הוא הפך לחבר מן החוץ באקדמיה הרוסית למדעים.

הוא התחתן עם קרוליין כריסטין סקין (Caroline Christine Skene), בתו של עורך הדין הסקוטי  מרוביסלאו שליד אברדין, מנישואים אלו נולד השגריר היווני לעתיד קלאון רנגוויס (Κλέων Ῥίζος Ῥαγκαβής).

הוא פרש משירות החוץ ב-1887, והתגורר באתונה עד מותו ב-18 ביוני 1892.

## יצירותיו
הוא היה הנציג הראשי של אסכולה של סופרים, הידועה בשם , שמטרתה הייתה לשחזר ככל האפשר את השפה היוונית הקלאסית העתיקה (קאתארבוסה). הוא גם היה חבר מייסד של .

רנגוויס הגיע לראשונה לתשומת לב הציבור בשנת 1831 עם שירו הרומנטי Δῆμος καὶ Ἑλένη ("דמוס ואלני"). מ-1847 עד 1849 הוא הוציא לאור את כתב העת הספרותי Ευτέρπη ("אטרפי") יחד עם . מ-1851 ואילך הוא התרחק יותר ויותר מהתנועה הרומנטית, לאחר שהפרולוג שלו לדרמה שלו Φροσύνη ("חוכמה") מ-1837 נחשב במובנים מסוימים ל"מניפסט של רומנטיקה" בספרות היוונית.

מיצירותיו השונות, "עתיקות הלניות" (1842–1855, בעלות ערך רב למטרות אפיגראפיות), "ארכאולוגיה" (1865–1866), "לקסיקון ארכאולוגי" מאויר (1888–1891), וכן ה"היסטוריה של הספרות היוונית המודרנית" (1877). הוא כתב גם את הקטעים הדרמטיים הבאים: "החתונה של קוטרוליס" (Του Κουτρούλη ο Γάμος', קומדיה שבה לגלג על המנהגים הפוליטיים ביוון), "דוקאס" (טרגדיה), "שלושים העריצים", "הערב" (של המהפכה היוונית); הרומנים: "הנסיך ממוראה", "ליילה" ו"הנוטריון מארגוסטולי"; ותרגם קטעים של דנטה, שילר, לסינג, גתה ושייקספיר.

מהדורה מלאה של יצירותיו הפילולוגיות בתשעה עשר כרכים פורסמה באתונה (1874–1890), וזיכרונותיו הופיעו לאחר מותו בשנים 1894–1895.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* Bourchier, James David (1911). "Greek Literature § Modern Greek Literature (1453–1908)". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. Vol. 12 (11th ed.).


## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יוונים
קטגוריה:משוררים יוונים
קטגוריה:שרי החוץ של יוון
קטגוריה:אודסה: אישים
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:שגרירים בצרפת
קטגוריה:שגרירים בגרמניה
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:ילידי 1809
קטגוריה:נפטרים ב-1892
בלאקי

ה**בֶּלַאקי** (בלטינית: **Belaci**) היו שבט גאלי קטן ששכן בהרי האלפים קוטיה ׁ(בלטינית: Alpes Cottiae), בסביבות אולקס  של ימינו שבאיטליה על גבול צרפת, עוד מתקופת הברזל.

## שם
הם מוזכרים כ-Belacorum על קשת סוסה. . השם האתני Belaci הוא אולי קלטי, הנובע מהשורש belo (חזק) המורחב בסיומת - aco -. גרסאות השם המתחילות ב-V עשויות להופיע גם בצורות, כמו ב־Vellaconis, Velaci Velaco, Velagenius, Vilagenio, Vilagenia, Velagenus או Velacena.

הטופונים (שם מקום) בֶּאַאוּלַארד ׁ(Beaulard), הממוקם בשטחם, נובע מהשם בלס מוקדם יותר.

## גאוגרפיה
בני שבט בלאקי התגוררו סביב היישובים אַד מַרטיס (אולקס המודרנית) ודִיוֹבִיָה (ברדונקיה). שטחם היה ממוקם צפונית לשבט הסגובי, דרומית למדולי, מערבית לסגוסיני ומזרחית לגראיוקלי. העיירה הראשית שלהם, אד מרטיס, הייתה ממוקמת על הכביש שחוצה את האלפים קוטיה מעל סגוסיו (היום סוּסה), במפגש של הנהרות דורה די ברדונקיה והדורה ריפריה. שמו נגזר מאתר פולחן המוקדש לאל הרומי מרס, אַד (פַאנום) מַרטיס. היישוב של Ad Fines (פנילס מודרני) אולי שימש כגבול בין שטחי הסגובי והבלאקי.

## היסטוריה
הטרופאום אלפיום הוא מזכרת ניצחון רומי לחגיגת ניצחונו המכריע של הקיסר אוגוסטוס על השבטים שאכלסו את האלפים. הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס (מרקוס יוליוס קוטיוס היה מלך התושבים הקלטים והליגוריים של המחוז הרומי ההררי אז הידוע כאלפס טאורינה וכיום כאלפים הקוטיים בתחילת המאה ה-1 לפני הספירה) בשנים 8–9 לפני הספירה.

## ביבליוגרפיה


*
*
*
*
*


## הערות שוליים

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:שבטים גאלים
ויליאם רוס (מושל ויומינג)

**ויליאם ברדפורד רוס** (באנגלית: **William Bradford Ross**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ויומינג ה-12 מינואר 1923 ועד מותו.
## ראשית חייו
ויליאם רוס נולד בעיר דובר שבטנסי כבנם של אמברוז ב. רוס ושל סו גריי. הוא למד בקולג' למורים פיבודי בנאשוויל. הוא הכיר את נלי דייוויס טיילו כאשר היא ביקרה קרובים בדובר, ולאחר שעברו לשאיין, ויומינג ב-1901, הם נישאו בספטמבר 1902 באומהה, נברסקה, ובהמשך נולדו להם שלושה ילדים (התאומים ג'יימס וג'ורג, ואלפרד).

בשנים 1906–1907 שימש רוס כתובע של מחוז לאראמי, וב-1910 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות למושב של ויומינג בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1918 הוא ניסה להתמודד בבחירות המקדימות למשרת המושל של המפלגה הדמוקרטית מול המושל המכהן פרנק הו, אך נוצח. בשנים 1910 - 1922 שימש רוס כחבר מועצת הבוחנים למשפטים של ויומינג, כולל כמה תקופות כנשיא המועצה.
## מושל ויומינג
במהלך הבחירות למשרת מושל ויומינג של 1922, הייתה המפלגה הרפובליקנית מפולגת בשל מערכת בחירות מקדימות שנויה במחלוקת בין רוברט קארי לבין ג'ון ו. היי, בהן ניצח היי בהפרש של 443 קולות בלבד, וכאשר פנה למצביעי קארי על רקע עמדותיו הנוקשות בנוגע לחוק היובש, התאפשר לרוס לנצח את היי בבחירות הכלליות בהפרש של 723 קולות. ביוני 1924 שימש רוס כאחד מנציגי ויומינג לוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית.
## מותו
ב-23 בספטמבר 1924 נשא רוס נאום בלאראמי לטובת תיקון לחוקה על מס על ניצול משאבי הטבע. בשובו לביתו הוא חלה, והתברר שהוא סבל מפלביטיס.

ויליאם רוס נפטר בשאיין ב-2 באוקטובר 1924 לאחר שסבל מסיבוכים של ניתוח התוספתן שהתקיים ב-25 בספטמבר. הוא נטמן בבית הקברות לייקויו שבעיר. מזכיר המדינה של ויומינג, פרנק לוקאס, הושבע מתוקף תפקידו כמושל, וכיהן עד שנערכו בחירות מיוחדות, בהן נבחרה רעייתו של רוס, נלי טיילו רוס, שבכך הייתה לאישה הראשונה בארצות הברית שנבחרה כמושלת.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1773-1774.


## קישורים חיצוניים

* ויליאם רוס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ויליאם רוס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:מושלי ויומינג
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924
יהודה לרנר (ראש מועצה)

**יהודה לרנר** (1928, ה'תרפ"ח – 16 במאי 2011, י״ב באייר ה׳תשע״א) היה איש ציבור ישראלי שכיהן בין השנים 1975-1974 כראש מועצת גדרה החמישי.

## ביוגרפיה
יהודה לרנר נולד בגדרה למרדכי ולרינה. בצעירות היה מדריך ומרכז בתנועת הנוער מכבי צעיר ומגיל 14 היה חבר בארגון ההגנה שם עבר קורס מפקדי כיתות יחד עם אריאל שרון, ונוטר במשטרת היישובים העבריים. ב-1947 התבקש לרנר לקבל את אוניית המעפילים שבתאי לוז'ינסקי מטעם ההגנה, לאחר שהמבצע כשל נלקח לרנר באוניית הגירוש "אמפייר רייול" למחנות המעצר בקפריסין שם שהה שלושה שבועות עד לשחרורו. ב-1948 בהיותו תלמיד בסמינר למורים בית הכרם בירושלים היה לרנר מדריך גדנ"ע ולקח חלק במערכה על ירושלים במלחמת העצמאות. לאחר שניסגר הסמינר בו למד חזר לרנר לגדרה והתגייס מחדש לגדוד 53 של חטיבת גבעתי שלחמה בסביבת גדרה ובלמה את התקדמות המצרים. בחלוף מלחמת העצמאות התמקצעה בהוראה והפך למורה בבית הספר ע"ש יחיאל מיכל פינס בגדרה, לימים היה גם מנהל בית ספר ביישוב הסמוך גן יבנה. בנוסף לכך לרנר היה חבר באגודות מים שונות והוביל תהליכים בקרב החקלאות בגדרה וחבר במרכז הליכוד.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-1973 נבחר לרנר לראשות המועצה מטעם סיעת למען גדרה (ל"ג), אותה הסיעה בה כִּהֵן אביו כחבר מועצה תחת אליהו פרנקל. לרנר יזם וייסד הסכם רוטציה עם ראש סיעת ט"ל יוסף גרפי וראש סיעת מפד"ל בגדרה שלום כהן, לרנר טען כי ייסד הסכם זה על מנת לעצור את המתיחות במושבה. בניגוד לתנאי ההסכם לרנר פינה את מקומו כראש המועצה לאחר שנה בלבד מפני שההסכם לא כובד על ידי יוסף גרפי וסיעתו. יהודה לרנר הוא האדם שכיהן כראש מועצת גדרה במשך התקופה הקצרה ביותר (בערך כשנה).

לאחר שהודח מתפקידו שימש כמנהל בית ספר בגדרות במשך שנה אחת ומנהל בית ספר בקריית עקרון במשך כ-10 שנים. ב-1985 ייסד יחד עם אשתו נירה לרנר את בית מינץ - מוזיאון לתולדות גדרה והביל"ויים. ב-16 במאי 2011 נפטר לרנר ונקבר בבית העלמין בגדרה. לרנר היה נשוי לנירה ואב לשני ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמי חטיבת גבעתי
קטגוריה:מורים בישראל
קטגוריה:ראשי המועצה המקומית גדרה
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:אישים הקבורים בגדרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
סרובין

**סְרוּבִּ֫ין** (בערבית: **صربّين**, בתעתיק מדויק: **צרבין**) הוא כפר שיעי לבנוני השייך לנפת בינת ג'בייל שבמחוז א-נבטיה.

## אטימולוגיה
מספר מקורות אפשריים לשם הכפר:

# על פי אדוארד פאלמר המקור הוא שם פרטי של אדם.
# שם הכפר מגיע משורש בסורית (ص,ر,ب) שהוראתו צריבה, התכה.
# שם הכפר קשור למילה הסורית צרבא (صربا) שפירושה מגדל.

## מיקום וגאוגרפיה
כפר קטן, שוכן כ-10 קילומטרים צפונית לגבול ישראל (שתולה), כ-10 קילומטרים, בקו אווירי, צפונית-מערבית לבינת ג'בייל, כ-40 קילומטרים דרומית לא-נבטיה, בגובה ממוצע של 590 מטר מעל פני הים. הכפר נמצא בעמק, בשכנות ליאטר (ממערב) ולכפרא (מצפון).

## היסטוריה
בשנת 1852, אדוארד רובינסון ציין את הכפר (*Seribbin*) בתיאור מסעו באזור.

בשנת 1881, משלחת סקר של הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את היישוב כ"כפר קטן עם בתי אבן, המאוכלס על ידי כ-80 מתואלים, ממוקם על ראש גבעה, מוקף בכרמי זיתים ושדות. [אספקת מים מ]מעיינות קרובים, בורות מים ובריכות".

#### מלחמת חרבות ברזל
במהלך מלחמת חרבות ברזל תקפו כוחות צה"ל עמדות ונכסים של חזבאללה, בכפר ובסביבתו.

## אוכלוסייה
בשנת 2014 נמנו בכפר 971 בעלי זכות בחירה, אם כי חלק מהם לא גרו בכפר.

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:לבנון: יישובים
The Brain Prize

**The Brain Prize** (בתרגום ישיר **'פרס המוח'<nowiki/>**) הידוע גם בשם הקודם שלו **פרס גרייט לונדבק האירופאי לחקר המוח** (The Grete Lundbeck European Brain Research Prize) או בקיצור **פרס לונדבק**, הוא פרס מדעי בינלאומי המוענק למדען אחד או יותר ש"הצטיינו בתרומה יוצאת דופן למדעי העצב, אשר עדיין פעילים במחקר". הפרס נוסד בשנת 2011 על ידי קרן Lundbeck, ולזוכיו מוענקים 10 מיליון קורונות דניות, עובדה המעמידה אותו כפרס הגדול בעולם לחקר המוח.

המועמדים לפרס יכולים להיות מכל לאום, ומצופה מזוכי הפרס לקיים קשרי מחקר עם קהילת חוקרי המוח הדנים באמצעות למשל מתן הרצאות, העברת כיתות אמן, סמינרים, ופעילויות אחרות שמוסכמות ונתמכות כלכלית על ידי קרן לונדבק .

## היסטוריה
פרס המוח הוקם על ידי קרן לונדבק בשנת 2010 כפרס אירופאי והוענק לראשונה בשנת 2011. נכון לשנת 2024 הפרס הוא גלובלי.

בשנת 2024, זכה הפיזיקאי חוקר המוח הישראלי חיים סומפולינסקי בפרס, עבור עבודותיו התאורטיות בתחום פעילות מעגלים עצביים, אשר מהוות חלק מרכזי בתשתית המתמטית לתיאור פעילות מעגלים עצביים. תיאור מתמטי אשר הניבויים הנגזרים ממנו נצפו גם במדידות ביולוגיות בפועל.

## הוועדה הבוחרת
נכון לשנת 2019, ועדת הבחירה לפרס כללה את החוקרים הבאים:
* ריצ'רד ג'י מוריס (יו"ר)
* סטורי לנדיס (סגן יו"ר)
* ג'וזף טי קויל
* ג'פרי דונן
* קתרין דולאק
* אולה פטר אוטרסן
* מו-מינג פו
* פיליפ שלטנס
* איירין טרייסי

## זוכי הפרס
2011: György Buzsáki, Tamás Freund, Péter Somogyi

2012: Christine Petit, Karen Steel

2013: קרל דייסרות', Ernst Bamberg, Ed Boyden, Peter Hegemann, Gero Miesenböck, Georg Nagel

2014: Stanislas Dehaene, Giacomo Rizzolatti, Trevor Robbins

2015: Winfried Denk, Arthur Konnerth, Karel Svoboda, David W. Tank

2016: Tim Bliss, Graham Collingridge, Richard Morris

2017: Peter Dayan, Ray Dolan, Wolfram Schultz

2018: Michel Goedert, Christian Haass, John Hardy, Bart De Strooper

2019: Marie-Germaine Bousser, Hugues Chabriat, Anne Joutel, Elisabeth Tournier-Lasserve

2020: Adrian Bird, Huda Zoghbi

2021: Lars Edvinsson, Peter Goadsby, Michael A. Moskowitz, Jes Olesen

2022: Silvia Arber, Martyn Goulding, Ole Kiehn

2023: Michael Greenberg, Christine Holt, Erin Schuman

2024: חיים סומפולינסקי, Larry Abbott, Terrence Sejnowski

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסים מדעיים
ארו (המיתולוגיה המצרית)

[250px|ממוזער|שמאל|ה[פפירוס של סנג'ם וטי או אינפרטיטי, אשתו, שנתגלה בדיר אל מדינה במצרים. סנג'ם ואשתו, מתוארים בשדות יארו, הציור שצויר בערך בימי הממלכה המצרית החדשה, השושלת התשע-עשרה, והפרעונים רעמסס הראשון-רעמסס השני. נמצא במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק]] 
s-Aa1:t-M20-i-A-r: G43-M2-M2-M2
**ארו** או **יארו** (במצרית העתיקה: **סחת-ארו** - קרוי גם "שדה הקנים" - לפי המיתולוגיה המצרית הוא חלק מהעולם הבא ("דואת") והוא מקום השקול לגן עדן או לשדות אליסיום שאליו מגיעים בני האדם הטובים אחרי המוות. .הוא מנוגד ל"שדה הקרבנות"  או "שדה חותפ" שאליו מגיעות אחרי המשפט נשמות החוטאים. שדות הקנים "ארו" הם מקום שבו אין חולי, כאב או סבל. שליט המקום הוא האל אוסיריס. מיקומו נמצא במזרח, קרוב לזריחת השמש, בארכיפלג של איים. בני האדם הטובים קמים שם לתחייה, חיים חיי נצח ועוסקים בציד ובחקלאות.

## לקריאה נוספת

* Gertrude Jobes - *Dictionary of Mythology, Folklore and Symbols* The Scarecrow Press, Inc. 1961 


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מיתולוגיה מצרית
איליה טריינין

**איליה טריינין** (ברוסית: **Илья Павлович Трайнин**; 7 בינואר 1887, ריגה - 27 ביוני 1949, מוסקבה) היה משפטן, עיתונאי ומפיק קולנוע יהודי רוסי, ממיסדי תעשיית הקולנוע בברית המועצות.

## קורות חיים
איליה טריינין נולד בשנת 1887 בריגה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית. אביו היה פקיד. מגיל צעיר טריינין החל בפעילות מחתרתית. בשנת 1904 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1905, במהלך מהפכת 1905, הוא השתתף בקרבות שהתרחשו בריגה, נעצר אך הצליח להימלט. תוך זמן קצר הוא נעצר שנית ונשפט לגלות בסיביר. לאור גילו הצעיר, גלות לסיביר הוחלפה בגירוש מהמדינה.

בהיותו באירופה טריינין למד משפטים במוסדות שונות. בשנים 1908–1911 הוא התגורר בז'נבה ובהמשך בפריז. הוא כתב מאמרים בעיתונות מפלגתית.

בשנת 1912 טריינין מונה למנהל קבוצה שהייתה אחראית על העברת ספרות מפלגתית לתחומי האימפריה הרוסית.

לאחר מהפכת פברואר טריינין חזר לרוסיה. במאי 1917 הוא הגיע לסמרה והחל לעבוד בעיתון מקומי. לאחר מהפכת אוקטובר טריינין היה חלק של השלטון החדש בעיר.

כאשר ביוני 1918 העיר הועברה לידיים של הצבא הלבן טריינין נעצר אך כעבור 4 חודשים שוחרר על ידי הצבא האדום.

החל ממאי 1919 טריינין כיהן במספר תפקידים במערך הפוליטי של הצבא האדום. באוגוסט 1920 טריינין חזר למוסקבה.

במוסקבה טריינין עבד כעיתונאי והיה מלמד באוניברסיטה של קומינטרן.

בשנת 1925 טריינין נכלל בהנהלת ארגון "סובקינו" שקיבל מונופול על ייצור והפצת סרט קולנוע בברית המועצות. החל משנת 1926 הוא היה מנהל אולפני "מוספילם".

בשנת 1928 טריינין הואשם ב"מסחור" בקולנוע ובשנת 1930 הואשם בכך שקצב הכנסת טכנולוגיה חדשה של קול לסרטים איטית מהצפוי.

בשנת 1931 טריינין החל לעבוד במכון לחקר משפטים של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1935 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" למרות שלא הייתה לו תעודת השכלה פורמלית. בשנת 1939 הוא נבחר לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1942 טריינין מונה למנהל מכון למשפטים במקום אנדריי וישינסקי.

בשנים 1942–1948 טריינין היה פרופסור ומנהל קתדרה במכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה. במקביל הוא עבד במוסדות להשכלה גבוהה בעיר בתחום המשפט, לרבות אוניברסיטת מוסקבה.

טריינין נפטר בשנת 1949 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:משפטנים יהודים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:מהפכנים יהודים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1887
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1949
הפרות הסדר בקלדוניה החדשה (2024)

במאי 2024, הפגנות ומהומות החלו בקלדוניה החדשה, קבוצת איים בדרום־מערב האוקיינוס השקט, הנשלטות על ידי צרפת מאז 1853. ההפגנות הפכו למהומות אלימות אשר הביאו למותם של שמונה. בשל מהומות אלו, ב-16 במאי 2024, הצבא הצרפתי הכריז על מצב חירום, גיוס של הצבא הצרפתי וחסימה של הרשת החברתית טיקטוק בקלדוניה החדשה.

ההפגנות פרצו בשל ניסיון להעביר רפורמה שנויה במחלוקת שמטרתה לשנות את התנאים הקיימים המונעים עד חמישית מהאוכלוסייה להצביע בבחירות מחוזיות. בנוסף לכך, קלדוניה החדשה סובלת מהתפרקות של תעשיית הניקל שלה. מפלגת העבודה של קלדוניה החדשה (בצרפתית: Parti travailliste) והפדרציה של ועדות שיתוף פעולה בעד עצמאות (בצרפתית: Fédération des comités de coordination indépendantistes) הביעו תמיכה ישירה במפגינים הקנאקים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:2024 בצרפת
קטגוריה:קלדוניה החדשה
קטגוריה:מחאות ב-2024
קטגוריה:2024 באוקיאניה
יוסיף טרכטנברג

**יוסיף טרכטנברג** (ברוסית: **Иосиф Адольфович Трахтенберг**; (25 בינואר 1883, מליטופול - 5 בספטמבר 1960, מוסקבה) היה כלכלן סובייטי ממוצא יהודי.

## קורות חיים
יוסיף טרכטנברג נולד בשנת 1883 במליטופול (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית.

בשנת 1912 טרכטנברג סיים לימודים באוניברסיטת טומסק עם מדליית זהב. החל משנת 1914 הוא היה מלמד באוניברסיטת חרקוב. בשנת 1917 הוא התקרב לתומכי מרקסיזם אך לא היה חבר של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 טרכטנברג עבר למוסקבה ועבד בגוספלאן. כמומחה הוא השתתף בשיחות ועידת ג'נובה בשנת 1922.

החל משנת 1921 טרכטנברג היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה. הוא היה פרופסור וראש קתדרה לתאוריה של הכלכלה.

בשנת 1931 טרכטנברג החל לעבוד במכוני לכלכלה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר של האקדמיה.

בשנים 1933–1934 טרכטנברג היה מלמד במכון לכלכלה בלנינגרד.

כמומחה חיצוני טרכטנברג השתתף בהכנת הרפורמה המויטרית שבוצע בברית המועצות בשנת 1947.

טרכטנברג כתב מספר ספרי כלכלה בתחום המוניטרי.

על פעילותו הוענקו לו מספר עיטורים - עיטור לנין (1954) ועיטור הדגל האדום של העמל (1945).

טרכטנברג נפטר בשנת 1960 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

## קישורים חיצוניים
* ביוגרפיה 

קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1960
גג (שיר)

"**גג**" הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "ג'ירפות", שהתפרסם ב־2006 כסינגל וכשיר הנושא של אלבומה השני של הלהקה, "גג" (2006). גלעד כהנא כתב את מילות השיר, והלחין אותו בשיתוף עם יאיר קז.

השיר היה לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של הלהקה.

## על השיר
השיר מספר על זוגיות שהייתה לכהנא עם אישה שמאוד אהב. לאחר כשש שנים הזוגיות הגיעה ל"משבר שבע השנים", 

במשך שנים היה רווח סיפור שהשיר עוסק בחתולה של כהנא שעלתה לגג והוא התחנן לפניה שתרד, אך הסיפור כאמור אינו נכון.

"גג" היה לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של הלהקה.

השיר נכלל ברשימת "1001 השירים הישראליים האהובים בכל הזמנים" שהרכיבו מוזיקאים ואנשי תעשייה בכירים ב־2015 לכבוד יום העצמאות.

## מצעדי פזמונים
השיר הוצג למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־20 באפריל 2006 ולא הצליח להיכנס למצעד שלאחריו. עם זאת, במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשס"ו של רשת ג' השיר היה מועמד, ודורג במקום ה־35. במצעד השנתי הישראלי של גלגלצ הוא זכה להצלחה גדולה אף יותר ודורג במקום השישי.

### מיקומי שיא

## משתתפים
* גלעד כהנא – זמרה, קולות רקע
* אסי ששון – תופים, גיטרה
* יאיר קז – בס, קולות רקע, תכנות תופים, חליל, הרמוניום, עוד, Vocoder
* ארז רוסו – כלי הקשה, גיטרה, קולות רקע
* רותם דרור – פסנתר, קולות רקע
* גיא דוד – חצוצרה
* ספי ציזלינג – חצוצרה
* שלומי אלון – סקסופון
* יאיר סלוצקי – טרומבון
* שי מיוור – צ'לו
* אורן צור – כינור

### הפקה
* הפקה מוזיקלית ועיבוד מוזיקלי – ג'ירפות
* עיבוד כלי נשיפה – רותם דרור
* מיקס – אורי מומו ברק
* טכנאי הקלטה – יובל שפריר
* טכנאי הקלטה נוסף – יאיר קז
* מאסטרינג (דיגיטלי) – טלי כץ
* מאסטרינג (כללי) – יאיר קז, גלעד כהנא

## קישורים חיצוניים

* השיר "גג", אודיו, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על התאבדות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
עודד טרבגודה

**עודד (דדי) טרבגודה** (**טריבגודה**; 12 ביולי 1950 – 1 בנובמבר 1996) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, אשר שיחק בעמדת הקיצוני ימני בהפועל רמת גן.

## קריירה כשחקן
[ממוזער|300px|סגל הפועל רמת גן - '''טרבגודה כורע ברך ראשון מימין''', משמאלו נמצא [ג'ורג' בורבה.]]
טרבגודה גדל בנוער של הפועל רמת גן והועלה לקבוצת הבוגרים בשנת 1967, בגיל 17, על ידי מאמן הקבוצה דאז דוביד שוויצר שראה בו כישרון גדול ומבטיח. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך ב-11 במרץ 1967 במשחק ליגה מול מכבי נתניה. טרבגודה שיחק תחילה בעמדת החלוץ ולאחר מכן עבר לעמדת הקיצוני ימני שהפכה לעמדתו הקבועה לאורך הקריירה. ב-5 בנובמבר 1967 כבש טריבגודה את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק ליגה מול הפועל תל אביב.

בעונת 1970/1971, במשחק ליגה מול הפועל נהריה, כבש טרבגודה את שער הניצחון, בניצחון 2-1 להפועל רמת גן, כאשר כבש את שער הניצחון בדקה ה-85. שערו של טרבגודה שהביא לניצחון, העלה את הפועל רמת גן למקום הראשון בליגה, מקום שהיו בו עד למחזור הסיום, אך לבסוף הפסידו אותו בהפרש של נקודה אחת בלבד לטובתה של מכבי יפו ואיבדו את הכרטיס לעלות ליגה. בשנים 1968-1967 טרבגודה היה בסגל נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18.

טרבגודה שיחק בהפועל רמת-גן בין השנים 1975-1967, במשך כ-8 עונות ולו 122 הופעות בליגה.

## קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק, בשנת 1977 החל טרבגודה את קריירת האימון שלו בקבוצת הנוער של הפועל רמת-גן גבעתיים, וזכה איתה בליגת העל לנערים ובגביע המדינה לנערים. בשנת 1984 החל לאמן את קבוצת הנוער של בית"ר תל אביב ובשנת 1986 חזר לקדנציה שנייה בנוער של הפועל רמת גן. בין השחקנים הבולטים שאימן טרבגודה בקבוצות היו: יובל נעים, רונן חרזי, אלדר שפלר, ישראל כהן וירון כהן, שהפכו לימים לשחקנים משפיעים בכדורגל הישראלי.

## תארים
### כמאמן
##### [[הפועל רמת-גן גבעתיים (כדורגל)|הפועל רמת גן גבעתיים]] (נערים)
* הליגה לנערים בכדורגל: 1979/1980
* גביע המדינה בכדורגל לנערים: 1979/1980

## חיים אישיים
טרבגודה נולד ברמת גן והתגורר בשכונת רמת יצחק בעיר.

לאחר הפרישה מאימון עבד בחברת בזק.

היה נשוי לשרה, להם שני בנים וארבעה נכדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
ג'סטין סמית'

**ג'סטין סמית**' (באנגלית: **Justin Smith**; נולד ב-1 במרץ 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בהפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל והיורוקאפ.

## קריירת תיכונים ומכללות
[ימין|ממוזער|סמית' במהלך משחק גמר אליפות [אילינוי דרג 4A ב-2015]]
סמית' למד בתיכון סטיבנסון בלינקולנשייר, אילינוי. בעונתו השנייה הוא שיחק לצד ג'יילן ברנסון וזכה באליפות המדינה בדרג 4A לשנת 2015. כ הוא רשם 21.7 נקודות ו-10 ריבאונדים בממוצע למשחק.

סמית' דורג במקום ה-91 בכל ארצות הברית על ידי ESPN והתחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת אינדיאנה, למרות הצעות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת פרדו ואוניברסיטת וילאנובה.

בעונתו הראשונה באינדיאנה, עונת 2017/18, העמיד סמית' ממוצעים של 6.5 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה, בה פתח בחמישייה ב-32 מתוך 35 המשחקים של קבוצתו, הוא רשם 8.2 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק. ב-2 במרץ 2019 הוא קלע שיא עונתי של 24 נקודות בניצחון 63–62 על אוניברסיטת המדינה של מישיגן. בעונתו השלישית הוא רשם ממוצעים של 10.4 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.

ב-8 ביוני 2020 עבר סמית' לאוניברסיטת ארקנסו לקראת עונת הסיניור שלו. ב-20 בדצמבר 2020 הוא רשם דאבל דאבל של 22 נקודות ו-17 ריבאונדים בניצחון 87–76 על אוראל רוברטס. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 13.6 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק ועזר להוביל את קבוצתו למאזן 25–7 ולשמינית גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל.

## קריירה מקצועית
### ראפטורס 905 (2021–2022)
ב-31 בדצמבר, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2021, נרכש סמית' על ידי הראפטורס 905 מליגת הפיתוח של ה-NBA. הוא שוחרר מהקבוצה ב-7 בפברואר 2022, אך כעבור שלושה ימים נרכש מחדש על ידי הקבוצה.

### דלאוור בלו קואוטס (2022–2023)
ב-4 בנובמבר 2022 הוחתם סמית' על ידי דלאוור בלו קואוטס וזכה עימה באליפות ליגת הפיתוח לאחר שרשם 9.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.

### הפועל חולון (2023–2024)
ב-23 ביולי 2023 חתם סמית' בהפועל חולון מליגת העל וליגת האלופות בכדורסל. ב-31 במאי 2024 רשם שיא קריירה של 30 נקודות לצד 8 ריבאונדים ו-3 חטיפות בהפסד 68–70 להפועל ירושלים במשחק השני של סדרת רבע גמר הפלייאוף. בסיום עונת  נבחר סמית' לחמישיית העונה השנייה לאחר שהעמיד ממוצעים של 16.2 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק.

### הפועל ירושלים (2024–הווה)
ב-4 ביולי 2024 חתם סמית' בהפועל ירושלים מליגת העל והיורוקאפ.

## קישורים חיצוניים

*פרופיל, באתר פיב"א
*פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
*משה הליקמן, “הוא שחקן יוצא דופן במגרש הכדורסל”: מי אתה ג’סטין סמית’?, באתר Sports Rabbi, 28 ביולי 2023
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אילינוי: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:כדורסלני ראפטורס 905
קטגוריה:כדורסלני דלאוור בלו קואוטס
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים בישראל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
חוט הזהבה

**חוט הזהבה** הוא ספר ילדים עברי מאת שירה גפן. הספר מלווה באיוריה של מאיה שלייפר, ונערך על ידי יעל מולצ'דסקי. "חוט הזהבה" ראה אור באפריל 2019 בהוצאת כנרת זמורה. הספר עוסק באובדן, פרידה ומוות של אדם קרוב.

## תקציר העלילה
הסיפור מתחיל עם מיה, שבכל יום אחרי הגן מגיעה לבדה לביתה של סבתא זהבה. סבתה יושבת בכורסה ורוקמת, שקועה במלאכת החוט והמחט בעוד שמיה לוגמת מהמרק החם שהוגש לה. ערב אחד התעייפה סבתה, ומיה לקחה על עצמה לרקום במקומה, מבלי לדעת מה. בסיפור מדובר על דעיכתה של סבתא זהבה ומראה כיצד מיה, נכדתה הצעירה, משלימה עם אובדן של אדם הקרוב אליה. הסיפור משלב בין התמודדות עם אובדן לעולם פנטזיה, כנאמר בעיתון הארץ.

## הדמויות בסיפור
### סבתא זהבה
הספר עצמו מוקדש לשלוש סבתות שהיו לסופרת שירה גפן בילדותה והיו מרכזיות בחייה. סבתא זהבה מבוססת על סבתא רבתא של הסופרת מצד אביה. לדבריה של גפן, היא הייתה בעלת חשיבות בילדותה, והיה להן קשר מיוחד. את מותה היא לא זוכרת מפאת שנפטרה כשהייתה צעירה, ולכן הפרידה ממנה נותרה עמומה אך היא מספרת שסבתה נשארה אתה גם כשהלכה.

### מוטיב הסריגה
במהלך הסיפור מיה מתעסקת במלאכת הרקמה ובאומנות, בהשראת סבתה, אך איננה יודעת מה היא מתכננת ליצור ("מיה לא מבינה איך אפשר להתחיל משהו מבלי לדעת מהו", חוט הזהבה). סבתא זהבה מלמדת אותה להתיידד עם חוסר הידיעה מה לסרוג, וללכת בעקבות תחושת בטנה בעת היצירה, כפי שהיא עצמה עושה בסריגתה. מוטיב הסריגה, אומרת גפן בעיתון הארץ, מבוסס על כך שסבתה לימדה אותה לסרוג בגיל צעיר שנשאר עמה עד היום. היא מספרת שהרעיון לכתיבת הספר הגיע מהמקום של קישור בין יצירה, שהיא אינסופית, לבין מוות והפרידה מסבתותיה.

## ביקורות
ליצירתה של שירה גפן ישנן מספר ביקורות, הן חיוביות והן שליליות.

לטענת עטרה אופק, באתרה "המתלהבת" ספרי הילדים של שירה גפן בעלי סוף פתוח ומקום לדמיון שעוסקים בנושאים שנויים במחלוקות עבור הגיל הרך. היא אף מוסיפה שלקח לה זמן להתחבר ליצירה, אך בכל זאת סבורה כי הילדים שיקראו את הספר יתחברו אליו, על אף שהוריהם לא יאהבו אותו תחילה.

עופרה רודנר מעיתון הארץ מסכימה ומוסיפה כי הקטע שבו העלילה סוטה הרחק אל הבדיה, הוא החלש והפחות אותנטי בספר. היא טוענת שכוחו של הסיפור נמצא בין המתח של המציאות ביום-יום לבין התת-מודע.

בדומה לעופרה, פליסיה שרון טוענת בעמודה "פרוזאין" שהיא פחות אהבה את סגנון הכתיבה ומסבירה כי צורת הכתיבה של היצירה נעשתה ללא הכנה רבה, המשפטים לאורך הספר בעלי אורכים משתנים, חלקם ארוכים וחלקם לא, ולכן התקשתה בלראות את היצירה כאומנות.

על אף הביקורת על סגנון הכתיבה, שרון מוסיפה כי היא התחברה לרעיון שלא ידוע מה מיה רקמה בלילה ואף מוסיפה שלדעתה המסר הוא שזמן היצירה וההנאה ממנו הוא מה שחשוב ולא מה התוצר הסופי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2019