open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גנאיוס מאליוס מאקסימוס

**גנאיוס מאליוס מאקסימוס** (לטינית: Gnaeus Mallius Maximus), קונסול רומאי בן המאה ה-2 לפנה"ס.
## ביוגרפיה
מאקסימוס היה "איש חדש", כלומר הראשון מקרב משפחתו שנבחר למשרת הקונסול. ההיסטוריון תאודור מומזן מתאר אותו כ"אדם פשוט וחסר כישרון". מאקסימוס נבחר למשרת הקונסול בשנת 105 לפנה"ס, בעיצומה של מלחמת הקימברים והטווטונים. הוא נשלח, בראשותו של צבא חזק, לאזור דרום גאליה שהיה נתון לאיומם של הקימברים.

צבאו של מאקסימוס התמקם בצדו השמאלי של נהר הרון ולצדו התמקם כוח בראשותו של הלאגט שלו, מרקוס אואליוס סוקרוס. בצדו השני של הנהר התמקם הפרוקונסול קווינטוס סרוויליוס קאיפיו, שנשלח לאזור עוד בשנה הקודמת. שני המצביאים קיבלו הוראות לשתף פעולה זה עם זה ולאחד את שני צבאותיהם מול האיום הגרמאני.

כבר בשלב הראשון של משימתו נחל מאקסימוס מפלה. הקימברים התקיפו את סוקורוס, שבו אותו, הוציאו אותו להורג והשמידו את צבאו. בעקבות אובדן זה הורה מאקסימוס לקאיפיו לחצות את הנהר ושני הצבאות חברו ליד ארואסיו (אוראנג' המודרנית). אף על פי שקאיפיו נשמע להוראתו הראשונה של מאקסימוס, הוא סירב להתייחס אל פקודותיו האחרות ונמנע לחלוטין משיתוף פעולה איתו. מפגש שנערך בין שני המצביאים רק החמיר את המצב, ושני הצבאות סבלו מחוסר פיקוד אחיד וניתוק טקטי. התנהגות זו נבעה ככל הנראה מהבוז שרחש קאיפיו,  שהיה בן למשפחה מיוחסת, למאקסימוס, "האיש החדש".

הקרע בין שני המצביאים הוביל בסופו של דבר לתבוסתם. בעוד מאקסימוס נשא ונתן עם נציגי הקימברים, החליט קאיפיו, על דעת עצמו, לתקוף את מחנם. המתקפה כשלה לחלוטין וצבאו הושמד. ללא צבאו של קאיפיו סבל מאקסימוס מנחיתות מספרית, והקימברים, שניצלו את יתרונם המספרי והטקטי, תקפו אותו והשמידו את צבאו. לפי המקורות כ-80 אלף חיילים רומאיים ועוד כ-40 אלף חיילים מחיילות העזר, שגויסו מקרב בעלות הברית של רומא באיטליה, נפלו בקרב.

אף על פי שהיסטוריונים כגון ישראל שצמן ומ. קארי משערים שמספר האבדות מוגזם, הם מודים שזו הייתה אחת התבוסות הצבאיות הגדולות ביותר בהיסטוריה של הרפובליקה הרומית. הדים לתחושת האיום שרחשה ברומא בעקבות תבוסה זו ניתן למצוא במילותיו של ההיסטוריון בן התקופה, סאלוסטיוס: "באותו הזמן היה יד הגאלים על העליונה במלחמה עם מצביאינו קווינטוס קפיו וגניאוס מאנליוס וכל איטליה התחלחלה מפחד זה".

אחד הגורמים הבולטים לכישלון הצבאי היה חוסר תפקודו של מאקסימוס כמצביא: קארי מציין שהלה היה חסר ביטחון עצמי, הוא לא הצליח לאכוף משמעת בקרב חייליו ולא הצליח לאכוף את סמכותו על קאיפיו. בנוסף לכך החלטתו השגויה להציב את צבאו בין מחנה הקימברים לבין נהר הרון יצרה בעיה טקטית קשה שהקימברים ניצלו לטובתם.

מאקסימוס עצמו הצליח להימלט מגורל צבאו וחזר לרומא. בשנת 103 לפנה"ס החל הטריבון לוקיוס אפוליוס סטורנינוס, כחלק ממאבקו במנהיגי הסנאט והאצולה, לרדוף משפטית את המצביאים הכושלים של מלחמת הקימברים. סטורנינוס תבע לדין את מאליוס, יחד עם מספר מצביאים אחרים, באשמת "פגיעה בגדולת העם הרומי" (maiestas populi romani imminuta). בסיומו של המשפט, שלווה במעשי אלימות, הורשע מאקסימוס ונידון לצאת לגלות.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:נובוס הומו
ברכה (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
מרגלית ש.א רכב

**מרגלית ש.א רכב בע"מ** היא חברת תחבורה ציבורית והסעות. החברה הוקמה בשנת 1983 על ידי בני הזוג, אלה ודן שבי, בעיר באר שבע כחברת הסעות. החברה הפעילה משנת 1997 עד 2007 את התחבורה הציבורית במודיעין-מכבים-רעות.

## תחבורה ציבורית
החל משנת 1997 הפעילה החברה את שירות התחבורה העירוני במודיעין ואת השירות הבינערוני ממנה אל ירושלים, תל אביב, פתח תקווה, רמלה, ראשון לציון וחשמונאים. בסוף שנת 2006, היו בבעלות החברה מעל 125 אוטובוסים, מוסך עצמאי מרכזי בבאר שבע ושני מרכזים לוגיסטיים בבאר שבע ובמודיעין. החברה העסיקה כ-200 עובדים. 

באוגוסט 2007 עבר שירות התחבורה הציבורית במודיעין לחברת ויאוליה.

בסוף 2017 נפסקו לחברה בבית המשפט העליון פיצויים של כ-9 מיליון שקלים על כך שהמדינה לא הקימה מסוף תחבורה ציבורית במודיעין, כפי שהוצג במסמכי המכרז, ובעקבות זאת קווי האוטובוס הבינעירוניים עברו בתוך העיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של חברת מרגלית ש.א רכב

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות אוטובוסים ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1983
חרס דה לה פרונטרה

**חרס דה לה פרונטרה** (ובקיצור: **חרס**; בספרדית: **Jerez de la Frontera**; בתעתיקים מוקדמים יותר נקראה גם **Xerez** ו-**Xeres**) היא עיר במחוז קדיס, בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבדרום ספרד. בעיר, החמישית בגודל אוכלוסייתה באנדלוסיה, היו בשנת 2015 212,876 תושבים. התואר "דה לה פרונטרה" פירושו "של הגבול", והוא מתייחס לתקופה בה עבר הגבול בין הנוצרים למוסלמים בקרבת העיר במהלך הרקונקיסטה.

ארמון המשנה למלך לסרנה הוא בין אתרים החשובים בעיר. 

העיר היא מקורו של יין השרי (וחומץ השרי) ואחד ממרכזי הפלמנקו המקוריים. 

ימין|ממוזער|200px|מסלול המרוצים בחרס, 2004
העיר היא גם מקום מושבו של מסלול הספורט המוטורי Circuito de Jerez, ביתה של אליפות אופנועי הגרנד פרי, ואחד מהמקומות החשובים לצוותי פורמולה 1 לאימונים מחוץ לעונה. המסלול שימש למרוצי הגרנד פרי של ספרד בשנים 1986–1991 וכן למרוצי הגרנד פרי האירופאי בשנים 1994 ו-1997.

## ערים תאומות

* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אנדלוסיה: ערים
קטגוריה:מחוז קדיס: ערים
אנגוס יאנג

**אנגוס מקינון יאנג** (באנגלית: **Angus McKinnon Young**; נולד ב-31 במרץ 1955) הוא מוזיקאי אוסטרלי ממוצא סקוטי המשמש מאז 1973 כגיטריסט הראשי של להקת AC/DC. יאנג הוא חבר הלהקה הנוכחי היחיד שנותר מההרכב המקורי של הלהקה.

## ביוגרפיה
[ממוזער|יאנג בהופעה ב-[1982]]
יאנג נולד בגלאזגו שבסקוטלנד, וב-1963 היגרה משפחתו לאוסטרליה. יאנג הוא הצעיר ביותר משמונה אחים. בגיל 5 התחיל יאנג לנגן בגיטרה בזמן שהיה מבקר בבית חברו ומנגן אצלו. מכיוון שלא הייתה לו גיטרה משלו, הוא לקח בנג'ו שהיה בביתו וניגן בו כאילו היה גיטרה. 

ב-1973 הקים יאנג יחד עם מלקולם אחיו את להקת AC/DC. 

אנגוס יאנג מדורג במקום ה-24 ברשימת "מאה הגיטריסטים הגדולים ביותר" במגזין הרולינג סטון.

יאנג נוהג לנגן על גיטרות גיבסון SG של גיבסון לאורך כל שנות פעילותו ומאוד מזוהה עם דגם זה. בשנת 2001 גיבסון השיקה גיטרת SG במיוחד עבור יאנג ועיצובה כולל את הברק מלוגו להקתו ואף קריקטורה של יאנג עצמו.
יאנג לעיתים נוהג לבצע ריקוד המזוהה איתו מתחילת דרכה של הלהקה - הוא מנגן בגיטרה ובמקביל קופץ על רגל אחת, ומייד הוא קופץ על הרגל השנייה ומחזיר את הראשונה. ריקוד זה נעשה בהשראת צ'אק ברי.

## חיים אישיים
בתחילת 1980, בגיל 25, נישא יאנג לאשתו אלן אליה הוא נשוי עד היום להם שלושה ילדים שבעה נכדים ושלושה נינים. הוא ואשתו מתגוררים בסידני ובנוסף, הם מחזיקים בתים בהולנד ובממלכה המאוחדת.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של AC/DC

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:גיטריסטים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1955
התפרצות כתוצאה מהתגרענות

**התפרצות כתוצאה מהתגרענות** (בלשון עממית: "**התפרצות מנטוס**") היא תופעה המתרחשת כשמכניסים סוכריות מנטוס לתוך בקבוק משקה מוגז. לאחר זמן קצר ניתז מאליו המשקה המוגז, מפתח הבקבוק, בסילון חזק שגובהו עשוי להגיע למספר מטרים. תוצאות דומות מתקבלות אם מבצעים את הניסוי בהכנסת מוצק מסיס אחר, כמו מלח או סוכר, במשקה מוגז כלשהו. 
ממוזער|שמאל|200px|סילון נוזל שנוצר כאשר מוסיפים מנטוס למשקה מוגז
שמאל|ממוזער|200px|התגרענות של פחמן דו-חמצני במשקה מוגז סביב אצבע
[ממוזער|תגובה לאחר הכנסת חמש סוכריות מנטוס למשקאות מוגזים, משמאל לימין: סודה, קולה, [ספרייט ודיאט קולה.]]

## הסבר התופעה
משקה מוגז מכיל נוזל שבו מומס פחמן דו-חמצני בלחץ של כ-4 בר. בבקבוק פתוח, הפחמן הדו-חמצני שנמצא בלחץ גבוה יותר מהלחץ האטמוספירי, משתחרר מהנוזל ועוזב את הבקבוק. אולם, תהליך זה איטי למדי, והתמיסה נותרת במצב של רוויית יתר במשך זמן רב. 

כאשר מכניסים מוצק למשקה מוגז מהווים פני השטח שלו אתרי התגרענות (nucleation sites), שעליהם נוצרת כמות גדולה של בועות פחמן דו-חמצני. ניתן לצפות בתופעה זו כאשר מכניסים אצבע לתוך משקה מוגז בהיר, וזאת גם הסיבה לתחושת העקצוץ בלשון בעת שתיית משקאות מוגזים.

אם מכניסים מוצק מסיס לתוך המשקה המוגז, בועות הפחמן הדו-חמצני שייווצרו עליו ישתחררו כאשר המוצק יימס. מלח וסוכר יכולים לשמש למטרה זו. התהליך מתרחש בצורה מרשימה גם עם סוכריות מנטוס, שכושר המסיסות הגבוה שלהן במים גורם לשחרור מהיר של פחמן דו-חמצני. צורת פתח הבקבוק תורמת ליצירת סילון הנוזל שמשתחרר מהבקבוק. מקור האנרגיה להנעת הסילון הוא לחץ הפחמן הדו-חמצני אשר מומס בנוזל.

## תופעת אינטרנט
הניסוי הפך לתופעת אינטרנט לאחר שבוצע על ידי אנשים רבים שתיעדו את מעשיהם והעלו סרטים ותמונות לאתרי אינטרנט שונים. לאחר פרסום קטע מקורי במיוחד, קנתה חברת קוקה-קולה את זכויות היוצרים שלו והחלה לעשות שימוש מסחרי בקטע.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ד"ר דליה עובדיהו, ניסוי חקר: מה עושה המנטוס לקולה, מאמר במגזין על-כימיה, גיליון 10, ספטמבר 2006
* למה כשמשליכים מנטוס לשתייה מוגזת נוצרת ריאקציה?, בדף השאלות הנפוצות באתר הרשמי של מנטוס ישראל
* Why do Mentos mints foam when you drop them into soda pop? באתר antoine.frostburg.edu 
* Physicists Explain Mentos-Soda Spray, באתר "סיינטיפיק אמריקן", מכיל קובץ להאזנה 
*Spurting Science: Erupting Diet Coke with Mentos, באתר "סיינטיפיק אמריקן" 
;כתבות בעיתונות הקשורות לתופעה
*
*
*
*שיא גינס של סוכריות מנטוס בתוך בקבוקי קולה, באתר nana10 מ-22 באוגוסט 2010

קטגוריה:מעבר פאזה
קטגוריה:כימיה: ניסויים
קטגוריה:מדע פופולרי
קטגוריה:תופעות אינטרנט
תיקון קורווין

**תיקון קורווין** הייתה הצעה לתיקון חוקת ארצות הברית, אשר באה לפתור את משבר הפרישה של שנת 1861 על ידי הגנה מפורשת על קיומה של העבדות בארצות הברית. ההצעה עברה בדוחק בקונגרס, אך לא אושרה על ידי המדינות. ארבע שנים לאחר שהוצע תיקון קורווין, אושר התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית המנוגד לו בתוכנו ובמהותו.

## נוסח ההצעה

## תולדות
בשנת 1861, עם היבחרו של אברהם לינקולן, שהתנגד לעבדות, לנשיאות ארצות הברית, החליטו מדינות העבדות שבדרום לפרוש מהאיחוד, שכן תושביהן חששו שלינקולן יבטל את העבדות שעליה נסמכה כלכלתם. במאמץ אחרון למנוע את הקרע בארצות הברית, הציע תומאס קורווין, ציר בית הנבחרים מאוהיו, את ההצעה הנ"ל, אשר באה להגן על העבדות ואשר הייתה העתק מדויק של הצעה דומה לסנאט, פרי-עטו של הרפובליקני מניו יורק ויליאם סיוארד. 

תומכיו של התיקון טענו, כי התיקון אינו יותר מאשר חזרה מפורשת על העקרונות שהובעו כבר בעברה הפוליטי של ארצות הברית, ובפרט בחוקה בגרסתה המקורית משנת 1787. לעומתם, האבוליציוניסטים הקיצוניים, כדוגמת פרדריק דאגלס, התנגדו לתיקון וטענו כי החוקה מעולם לא הגנה על קיום מוסד העבדות בארצות הברית. 

ב-28 בפברואר 1861 אישר בית הנבחרים ברוב צמוד את ההצעה, וכעבור יומיים היא אושרה על חודו של קול גם בסנאט. מדינות הדרום הפורשות (בתקופה ההיא, שבע במספר) התעלמו מההצעה. לאחר אישור הקונגרס ועם תמיכה הן מצד הנשיא היוצא ג'יימס ביוקנן והן מהנשיא הנכנס לינקולן, ההצעה עברה לידי המדינות השונות, לאשרור על ידי שלושה רבעים מתוכן. אולם, היחידות שאישרו אותה היו מדינות אוהיו, מרילנד ואילינוי, וברוב המדינות היא בכלל לא עלתה לדיון, ולכן לא אושרה. מבחינה טכנית, ההצעה עדיין עומדת לאשרור, שכן לא נקבע לה תאריך תפוגה, אך לאחר קבלת התיקון ה-13 לחוקה, הסיכוי שהיא תעבור הוא קלוש שבקלושים.

## השפעות אפשריות
לו עבר, היה תיקון קורווין מעלה שאלה עקרונית בתחום מדע המדינה והמשפט החוקתי: האם מותר לחוקה במדינה דמוקרטית לאסור על שינויים מסוימים בתוך עצמה? בעניין זה ישנם הטוענים כי תיקון קורווין הוא אכן מקרה של סעיף מקובע (entrenched clause) ולכן, לו עבר, היה אוסר על אשרורו של התיקון ה-13 לחוקה, אשר ביטל את העבדות ואסר על המשך קיומה; לעומת זאת, אחרים אומרים שתיקון מאוחר יותר לחוקה יכול היה לבטל את תיקון קורווין, בדומה לכך שהתיקון ה-21 ביטל את התיקון ה-18. 

## ראו גם
* פשרת קריטנדן
* עבדות בארצות הברית

קטגוריה:מלחמת האזרחים האמריקנית: רקע וגורמים
קטגוריה:1861 בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: חקיקת עבדות
קטגוריה:תיקונים לחוקת ארצות הברית
לווייתן (סוג)

**לִוְיְתָן** (שם מדעי: *Balaenoptera*) הוא הסוג הגדול ביותר במשפחת לווייתני הענק, בהכילו שמונה מינים. לווייתן הענק היחיד שאינו ממוין תחת הסוג לווייתן הוא הלווייתן גדול-הסנפיר. פירוש השם *Balaenoptera* הוא לווייתן סנפיר: Balaen - לווייתן, ptera - סנפיר.

## מינים

## מינים נוספים נכחדים
**Balaenoptera bertae
**Balaenoptera cephalus*
**Balaenoptera colcloughi*
**Balaenoptera cortesii*
**Balaenoptera davidsonii*
**Balaenoptera ryani*
**Balaenoptera siberi*
**Balaenoptera sursiplana*
**Balaenoptera taiwanica''

## ראו גם
*לווייתן מינקי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:לווייתני ענק
גל אלסטר

**גל אלסטר** (נולד ב-1959) נפטר בדצמבר 2023 הוא רקדן וכוריאוגרף ישראלי.

אלסטר הוא מתלמידיו הראשונים של ירון מרגולין ותלמידו של צבי גוטהינר. הופיע בלהקת המחול בת שבע, "תמר" ובלהקת קול ודממה ובתיאטרון תמונע. היה מורה בלהקות בת דור ובתאטרון מחול ענבל. אלסטר הוא המנהל האמנותי של להקת נובה, הפועלת על פי שיטת המחול ההוליסטי. יצירותיו ככוריאוגרף מועלות בישראל, הולנד ורוסיה והוא חבר בעמותת הכוריאוגרפים.

אלסטר יצר סוגה אלטרנטיבית במחול שהוצגה ב-2002 בסדרת ההופעות "off center" בשיתופו של עידו תדמור. 

אלסטר גם כותב ביקורות מחול, בשנות ה-80 כתב בשבועון כותרת ראשית ובשנות ה-2000 בשבועון "Time Out תל אביב". 

בשנת 2006 סרט תיעודי אודותיו שודר בערוץ 8, במסגרת הסדרה "בתים בעיר",הסרט עקב אחרי האופן שבו מגוריו ואמנותו חולקים חלל משותף, במבנה תעשייתי בדרום העיר המשמש לו גם כסטודיו למחול.

## קישורים חיצוניים
* פרטים על גל אלסטר ב
* 
* מהפכה בעולם הריקוד של תל אביב, אתר israeldance
* אוף סנטר, אתר הבמה
* חורגים מהזרם המרכזי, אתר הבמה
מבחר ביקורות מחול שכתב:
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:רקדני להקת המחול בת שבע
יעקב מזרחי (חבר הכנסת)

הרב **יעקב ישראל מזרחי** (ה'תר"ף, 1919 – א' באלול ה'תש"ם, 13 באוגוסט 1980) היה רב ואיש ציבור חרדי-ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם אגודת ישראל.

## ביוגרפיה
נולד בשכונת "שעריים" ברחובות (אז מושבה), לשושנה והרב דוד מזרחי, יוצאי תימן. אביו עלה לארץ כעשור לפני שנולד, כיהן כאב בית דין ברחובות, ונהרג בהפצצות על המושבה במלחמת העצמאות. היה בעל הסמכה לרבנות.

עוד בתקופת המנדט הבריטי פעל רבות בקרב יוצאי עדות המזרח בארץ, ופעילותו התגברה לאחר מלחמת העצמאות וגלי העלייה. הוא פעל במעברות ברחבי הארץ לחיזוק היהדות, ונלחם בכפייה החילונית שהופעלה על העולים. נהג להסתובב ברחבי הארץ על אופנוע או בתחבורה ציבורית. היה דרשן בולט ונאם בכינוסים ועצרות המוניות.

בהמשך מונה למנהל מחלקת עדות המזרח באגודת ישראל בארץ ישראל, בתפקיד זה עסק בבעיות הקליטה של עדות המזרח, ובעיקר מבחינה דתית-רוחנית. בין היתר עמל רבות לרישום תלמידים למוסדות תורניים, בהתחלה לשולחם לפנימיות, ובהמשך סייע לייסד בתי ספר ומקומות לימוד.

בהמשך מונה לסגן יו"ר אגודת ישראל בארץ ישראל. לחבר מועצת העיר רחובות, ולסגן ראש העיר והממונה על מחלקת הרווחה. שימש סגן יו"ר המועצה הדתית והיה פעיל במוסדות החינוך הדתיים בעיר.

בשנת 1972 נכנס ל מטעם אגודת ישראל במקומו של שלמה יעקב גרוס, על פי הסכם רוטציה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.

בשלהי קיץ התש"ם, בדרכו לפגישה ציבורית בירושלים, לקה באירוע מוחי. ימים ספורים לאחר מכן, בראש חודש אלול, הוא נפטר.

על שמו נקראו מוסדות "אור יעקב-אור זרוע" - לימודי רבנות ודיינות לאברכים מחב"ד.

### משפחתו
נשא לאשה את הרבנית חביבה לבית חובארה וממנה היה אב ל-16. בנו  נהרג במלחמת יום כיפור. בנו אליעזר היה חבר כנסת מטעם אגודת ישראל.

## לקריאה נוספת
* שניאור ברגר, **דרך כוכב מיעקב**, תולדות חייו, ה'תשע"ח

## קישורים חיצוניים
* 
* מת הרב יעקב מזרחי, דבר, 14 באוגוסט 1980.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר רחובות
קטגוריה:רחובות: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:יתומי פעולות האיבה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:רבנים חברי הכנסת
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
ארבע אחרי הצהריים

שמאל|ממוזער|200px|עטיפת האלבום
**ארבע אחרי הצהריים** (על שם שיר בעל אותו השם של להקת הנח"ל) היא תוכנית רדיו המשודרת מדי יום בגלי צה"ל וכוללת שירים עבריים רגועים.

## היסטוריה
התוכנית שעלתה לאוויר ב-1980, משודרת בימים ראשון עד חמישי ובשבת, בין השעות 16:00 – 16:45, ולכל אורכה משודרים שירים עבריים בעלי אופי מינורי מאוצר הזמר העברי, באווירה נוסטלגית, ברצף אחד ארוך וכמעט ללא מילות קישור של קריינים. אות התוכנית היה לסמלה המסחרי – הקטע "תמונה" בלחן של יצחק קלפטר, המבוצע על ידי יעל לוי, שבוצע במקור בתוכניתו של יהונתן גפן "שיחות סלון". הוגי התוכנית ועורכיה מאז היווסדה הם דלית עופר ויורם רותם, עורכי תוכניות ותיקים בתחנת גלי צה"ל. מאז שנת 2015 ערן אליקים הוא מגישה הקבוע של "ארבע אחרי הצהריים", למעט יום בשבוע בו מגישים את התוכנית קריינים חיילי התחנה.

## אלבומים
בשנת 2005, במלאת 25 שנים לשידור התוכנית, הפיקה התחנה אלבום אוסף משולש הנושא את שם התוכנית. האלבום, שנערך על ידי עופר ורותם, כלל 66 שירים המייצגים את רוח התוכנית, בהם "פגישה לאין קץ" בביצוע אריק איינשטיין, "לפנות ערב" בביצוע עדנה גורן, "החיטה צומחת שוב" בביצוע חוה אלברשטיין ו"גן השקמים" בביצוע אריק סיני, וזכה ב"אלבום פלטינה".

החל מנקודה זאת הופקו אלבומים אחת לחמש שנים או בנקודות זמן משמעותיות בגלי צה"ל.

בשנת 2009, לקראת ראש השנה תש"ע ובמלאת 30 שנה לתוכנית הופק אלבום משולש נוסף, שנקרא "ארבע אחר הצהריים ב'", גם הוא בעריכתם של דלית עופר ויורם רותם.

בשנת 2011, לרגל חגיגות 60 שנה לקיומה של גלי צה"ל, ראה אור האוסף המשולש השלישי של התוכנית, שנקרא "ארבע אחרי הצהריים ג'", המלקט אף הוא את שיריה האהובים של התוכנית, שלא נכנסו לשני האוספים הקודמים.

בשנת 2012, לקראת ראש השנה תשע"ג יצא "ארבע אחרי הצהריים ד'", אוסף משולש רביעי משירי התוכנית.

בשנת 2014, לקראת חג השבועות, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים 5" האוסף המשולש החמישי הנושא את הכותרות: "עוד לא אהבתי די", "יש לי אהבה" ו"איזה יום יפה". באותה שנה ולרגל 35 שנה לתוכנית נערך בפסטיבל ראשון לציון מופע מחווה לתוכנית, בו השתתפו זמרים ששיריהם מושמעים בתוכנית באופן תדיר כחוה אלברשטיין ומתי כספי וכן זמרים צעירים.

בשנת 2015, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים 6" האוסף המשולש השישי שכולל בין היתר את השירים "שיר השיירה", "אנשים טובים" ו"בוא הביתה".

בשנת 2021, יצא לאור "ארבע אחר הצהריים / 40 שנה לתוכנית הרדיו – מיטב השירים", אוסף כפול שביעי הכולל בין היתר את השירים "שיר של יום חולין" בביצוע אילנית ו-"תני לו פרח" בביצוע גלי עטרי. אוסף זה, להבדיל מקודמיו, נערך על ידי יורם רותם לבדו לאחר שדלית עופר פרשה מעריכת התוכנית. האוסף הופק על ידי חברת הליקון בעוד שכל האוספים הקודמים הופקו על ידי חברת "אן.אם.סי". האוסף היה אמור לצאת בשנת 2020 אולם הפצתו נדחתה בעקבות מגפת הקורונה .

בשנת 2022 שבה דלית עופר לעריכת התוכנית. 

## קישורים חיצוניים
* ארבע אחרי הצהריים, באתר גלי צה"ל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
קטגוריה:זמר עברי
אוניברסיטת קלגנפורט

**אוניברסיטת קלגנפורט** (בגרמנית: **Universität Klagenfurt**) היא אוניברסיטה בעיר קלגנפורט שבאוסטריה. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1971 והחלה את דרכה כמכללה ללימודי חינוך. מאז אוקטובר 2004 השם הרשמי של האוניברסיטה בגרמנית הוא "האוניברסיטה האלפית-אדריאטית של קלגנפורט" (Alpen-Adria Universität Klagenfurt) על מנת להדגיש את הקשרים הבין-תרבותיים בין האלפים והים האדריאטי הנמצאים שניהם בקרבת העיר. נכון ל-2018 לומדים באוניברסיטה יותר מ-11,600 סטודנטים והסגל מונה כ-1,500 מרצים, חוקרים ואנשי הנהלה.

האוניברסיטה שוכנת במבנה הצופה על אגם ורטר.

## חלוקה
באוניברסיטה ישנן ארבע פקולטות: 
### הפקולטה למדעי תרבות
הפקולטה ללימודי תרבות כוללת אחת עשרה מחלקות בתחום מדעי הרוח והחברה, ומרכז פקולטה אחד.

### הפקולטה לכלכלה
תחום העיסוק העיקרי של הפקולטה הוא מנהל עסקים, והוא נחקר בשילוב עם משפטים, סוציולוגיה, כלכלה לאומית וגאוגרפיה (גם כלכלית).

### הפקולטה למחקר בינתחומי ולהוראה
הפקולטה למחקר בינתחומי ולהוראה (IFF) עוסקת בפיתוח של מחקר, הוראה וארגון. מטרתה היא לטפל בבעיות חברתיות נבחרות, באמצעות תכנון תהליכי מחקר ולמידה מתאימים.
*מחלקה לחקר מדע
*מחלקה להתפתחות חינוכית ולהתפתחות הוראה
*מחלקה לתקשורת מדע ולחקר השכלה גבוהה
### הפקולטה למדעי טכניים
הפקולטה עוסקת במחקר ובהוראה בתחומי מדעי המחשב, טכנולוגיות מידע ותקשורת ומתמטיקה הנדסית, והוקמה בינואר 2007. היא פוצלה מתוך הפקולטה "לכלכלה ולמדעי המחשב", וכוללת תחומי מחקר שלא נחקרו במסגרת הפקולטה הקודמת. בסך הכל מורכבת הפקולטה מתשע מחלקות ומציעה ארבע תוכניות המעניקות תואר בוגר אוניברסיטה, ארבע תוכניות המעניקות תעודת מוסמך אוניברסיטה, שתי תוכניות לדוקטורט ושתי תוכניות הכשרה למורים.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קלגנפורט
קטגוריה:קלגנפורט
מ.ק. 77

שמאל|ממוזער|250px|צילום של מ.ק. 77
**מ.ק. 77** הוא השם שניתן בצה"ל למכשיר קשר מדגם AN / PRC 77, מכשיר קשר נייד מתוצרת ארצות הברית המשדר שמע באפנון תדר, (FM) בתחום התג"מ (תדר גבוה מאוד) (VHF).

אף על פי שפותח בשנות ה-60 ומאז נעשתה התפתחות טכנולוגית משמעותית בתחום התקשורת, המכשיר שימש בצה"ל כ-40 שנה, והוא בשימוש עד היום בארגונים שונים, בהם הצבא האוסטרי ותנועות נוער טרום-צבאיות באוסטרליה (המשתמשים בו לאימון ולמידה על מכשירי קשר). המכשיר נחשב לאמין מאוד ועמיד בתנאי סביבה קשים..

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|מ.ק. 77
מכשיר זה הוא ממשיך ישיר של מכשיר ה-AN/PRC 25, שאב טיפוס שלו נוסה כבר בשנת 1959, והיה מוכן לשימוש יחידות שדה צבאיות בשנת 1962. בזמן מלחמת וייטנאם נכנס המכשיר לשימוש בעקבות תלונות מצד הגנרל ויליאם וסטמורלנד בנוגע למכשיר קשר ישן יותר, ה-10-AN/PRC-. (בצה"ל נקרא מ.ק. 10). ביולי 1965 נשלחו מכשירים מדגם זה לשימוש הכוחות האמריקאיים בווייטנאם. זמן קצר לאחר מכן שודרג המ.ק. ל-AN/PRC-77, שזהה לו בדיוק בצורתו החיצונית. מבחינה חשמלית, מ.ק. 77 משתמש במגבר טרנזיסטורי, לעומת מגבר המבוסס על שפופרת ריק במ.ק. 25. כמו כן, רבים מן המודולים הפנימיים שלו שודרגו לעומת מ.ק. 25.

בשנות השישים השתמש צה"ל במכשיר PRC-25 שנקרא בצה"ל מ.ק. 25 ונשאר בשימוש עד 1973, אם כי יחידות בודדות שלו נשארו בשירות לפחות עד שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלכן.

צה"ל החל להשתמש במכשיר בשנת 1973 לאחר שזה סופק לו במסגרת הרכבת האווירית במלחמת יום הכיפורים. בשדרוג הפך מגבר הספק השידור משפופרתי לטרנזיסטורי, מגבר שמע איכותי וחזק יותר, ו"מצב X" (בחיבור KY-57) בו השידור מאובטח יותר.

בהמשך, יוצר המכשיר גם בישראל על ידי חטיבת הקשר של תדיראן.

המכשיר מוחלף בהדרגה על ידי מ.ק. 710.

## פרטים טכניים

### סוללה חשמלית
הספק כוח: 3V ו-15V. במקור המכשיר השתמש בסוללת אבץ-פחם אחת אשר סיפקה את שני המתחים באמצעות מערך סוללות קטנות יותר בתוכה. בראשית שנות ה-90' נכנסו לשימוש סוללות ליתיום, שגודלן מחצית מגודלה של סוללת האבץ-פחם, ואפשרו הכנסת שתי יחידות מסוג זה לתחתית המכשיר - אחת מחוברת למכשיר והשנייה כעתודה וכייצוב לסוללה המחוברת. לסוללה מחבר אסימטרי המונע את חיבורה בקוטביות שגויה.

### אנטנה
ניתן לחבר כמה סוגים של אנטנות למכשיר. הנפוצה שבהן היא זו המכונה "לונג", המורכבת ממספר חוליות המשתלבות לאנטנת שוט באורך 271 ס"מ לאחר חיבור בית אנטנה קשיח. חלק מאנטנות אלה מצופות גומי בשתי החוליות העליונות על מנת להגן על נושא המכשיר מפני התחשמלות כאשר משתמשים במכשיר בקרבת קווי חשמל של מתח גבוה. אנטנה נפוצה נוספת מכונה "שורט" שהיא אנטנה קצרה וגמישה המיועדת למשל ללוחמה בשטחים בנויים ותעלות. לאנטנה זו טווח שידור קטן יותר.

### אביזרי דיבור ושמע
ניתן לחבר למ.ק. 77 מגוון מערכות דיבור, אשר הנפוצה שבהן היא מערכת דיבור בצורת אפרכסת המכילה מיקרופון ואוזניה. כמו כן, ניתן לחבר רמקול ליעילות במצב נייח.

### התקנה ברכב
ניתן להשתמש במכשיר כמכשיר קשר קבוע המותקן ברכב, באמצעות מתאם ייעודי. המתאם מספק למכשיר מתח חשמלי קבוע ממצבר הרכב במקום מסוללה, כולל רמקול המאפשר לשמוע את השידור ברשת הקשר, ומתאם אנטנה המאפשר לחבר את המכשיר לאנטנה קבועה המותקנת על הרכב.

תרשים של פני המכשיר

## קישורים חיצוניים

* 
* - חיילי מילואים כועסים על הציוד המיושן שברשותם, דוגמת המ.ק 77

## הערות שוליים

קטגוריה:מכשירי קשר צבאיים
קטגוריה:צה"ל: מכשירי קשר
מליטון כנתריה

250px|ממוזער|שמאל|הדגל שהונף, דגל רגימנט 79 של דיוויזיית הרובאים ה-150 של ברית המועצות
**מֶליטוֹן כָּנתַריָה** (בגאורגית: **მელიტონ ქანთარია**, מֶליטוֹן כַּנתַריָה; ברוסית: **Мелитон Варламович Кантария**, מליטון וארלאמוביץ' קנטארייה, וזהו גם השם שהוא מופיע בו במסמכים רשמיים; 5 באוקטובר 1920 – 27 בדצמבר 1993) היה חייל גאורגי ממוצא מגרלי בצבא האדום. כנתריה מפורסם בשל כך שזכה להניף את דגל הניצחון על הרייכסטאג עם סיומה של כיבוש ברלין במלחמת העולם השנייה, ב-30 באפריל 1945, בשעה 21:50.

## חייו
כנתריה נולד למשפחת איכרים בכפר (כיום עיירה) ג'ווארי  שבסמגרלו, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה (כיום גאורגיה). מגיל צעיר עבד בקולחוז. בשנת 1940 התגייס לצבא האדום. במהלך מלחמת העולם השנייה היה לוחם בפלוגת הסיור של דיוויזיית הרובאים ה-150. ב-30 באפריל 1945, בעת הקרב על ברלין השתתפה יחידתו של כנטריה, רגימנט חי"ר 79 של הדיוויזיה, בכיבוש הרייכסטאג. כנתריה, יחד עם שני לוחמים נוספים (סמל מיכאיל ייגורוב וקצין פוליטי אלכסיי ברסט) הניפו את הדגל האדום על גג הרייכסטאג. על מעשה זה הוענק לכנתריה וייגורוב תואר גיבור ברית המועצות.

בשנת 1946 השתחרר כנתריה משירות הצבאי וחזר לכפר הולדתו. בשנת 1947 עבר לעיר סוחומי, בה עבד כמנהל חנות. בשנת 1965 עבר להתגורר בעירה אוצ'מצ'ירה. בספטמבר 1993, במהלך המלחמה באבחזיה, בשל היותו גאורגי, גורש מביתו על ידי מורדים אבחזיים. הוא נאלץ לברוח לטביליסי. בדצמבר 1993, הודות למאמצי ארגון ותיקי המלחמה במוסקבה הובטחו לכנתריה סטטוס פליט ברוסיה ודירה במוסקבה.

מליטון כנתריה מת מהתקף לב ברכבת, בדרכו מגאורגיה למוסקבה. נקבר בעיירת הולדתו ג'ווארי.

## קישורים חיצוניים

* מליטון ורלמוביץ' קנטריה 

קטגוריה:קצרמר גאורגיה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גאורגים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1993
פאול ובר

[שמאל|ממוזער|250px|[לוח זיכרון לזכרו של פאול ובר המוצב בבית בו חי עד שנת 1936 בעיירה שרסטקן בגרמניה]]
**אנדראס פאול ובר** (בגרמנית: **Andreas Paul Weber**; 1 בנובמבר 1893 – 9 בנובמבר 1980) צייר ואמן ההדפס גרמני.

## ביוגרפיה
ובר נולד בשנת 1893 בעיירה ארנשטאדט בחבל תורינגיה. לאחר סיום לימודיו בבית הספר החל ללמוד ציור בבית הספר לאמנות שימושית בארפורט. בגיל צעיר הצטרף לתנועת "יונג וונדרפוגל" (ציפור הנדודים) תנועה רומנטית שקראה לשיבה אל הטבע, ובמקביל עבד כגרפיקאי מסחרי. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא גרמניה, ובמקביל לשירות תרם מרישומיו לעיתון צבאי.

ב-1917 החל בקריירת ציור ורישום. איוריו ליוו ספרים רבים, בהם הוצאה של הספר טיל אוילנשפיגל שזכתה להצלחה רבה. ובר זכה לשם כמאייר, ומהדורות לספרים "סיפורי הברון מינכהאוזן" ו"ריינקה השועל" באיורו נחשבות לקלאסיקה בגרמניה. ב-1920 נשא אישה, וב-1925 ייסד חברה להדפסים. לזוג ובר חמישה ילדים, ובנם כריסטיאן המשיך בדרכו של אביו כאמן.

שירותו במלחמה הביא להדפסיו איכות קודרת, ומוטיב חוזר ביצירתו החל משנות ה-20, מיד לאחר המלחמה, הוא השחתת הסביבה הטבעית על ידי הטכנולוגיה, והמוות שהיא מביאה, המוצג באיוריו לעיתים קרובות בצורת ליצן. מוטיב חוזר נוסף ביצירותיו הוא משחק השחמט, ולעיתים הציג משחקי שחמט בין דמויות היסטוריות וספרותיות ידועות.

החל משנת 1928 היה ובר פעיל בהתנגדות לימין הקיצוני ולהיטלר. איור מפורסם מתקופה זו, המוכתר בכותרת - "היטלר - גורל גרמני", מראה המון אדם הצועד, כשהוא נושא את דגל צלב הקרס, ונופל לקבר ובו ארון מתים ענק המקושט אף הוא בצלב הקרס. הדפסיו של ובר היו בעלי איכות סיוטית, וחזו, במלוא העוצמה, את העתיד לקרות לגרמניה אם יעלה היטלר לשלטון. החל מ-1931 פרסם, במשותף עם ארנסט ניקיש עלון בשם "התנגדות" (Widerstand).

בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. השלטון החדש החל להתנכל לוובר, והוא נעצר מספר פעמים, ונשלח למחנות ריכוז שונים באזורים שונים בגרמניה, החל משנת 1936. לאחר שחרורו חדל מפעילות פוליטית. ב-1937 נסע לפלורידה. ב-1939 שב לגרמניה, ואף יצר מספר תדפיסים התומכים במטרה הגרמנית במלחמת העולם השנייה, ומבקרים את האימפריאליזם של בריטניה. התעמולה הנאצית עשתה שימוש בתמונות אלו. ב-1945 גויס לוורמאכט, ושוחרר עם תבוסת הנאצים.

לאחר המלחמה המשיך ובר בפעילותו האמנותית, ויצר תדפיסים וקריקטורות הנוגעים בענייני השעה, כאשר נושאים אקולוגיים זוכים לדגש. בין היתר היה ובר מעורב בניסיון להחיות את העיתון הסאטירי זימפליציסימוס, ותרם באופן קבוע לגלגול החדש של העיתון בין השנים 1954 ל-1967. עבודתו זכתה להערכה רבה, והוא הציג בתערוכות במקומות שונים בגרמניה ומחוצה לה וזכה בפרסים אומנותיים, בהם "צלב השירות הפדרלי הגדול" מטעם ממשלת גרמניה. בשנת 1973 הוקם ברטבורג "מוזיאון א. פאול ובר".

ובר מת בשיבה טובה בשנת 1980. הותיר אחריו כ-3,000 תדפיסים, עשרות תמונות שמן, ואלפי יצירות אחרות שפורסמו בעיתונים ובמגזינים.

## לקריאה נוספת

* Zbynek Zeman, **Heckling Hitler**,Taurus, London, 1987.


## קישורים חיצוניים

* מוזאון א. פאול ובר

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1980
אשר צרפתי

**אשר צרפתי** (23 במרץ 1944 – 15 באוקטובר 2022) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאי תיאטרון ישראלי. נחשב לאחד מחלוצי תיאטרון הפרינג' בישראל.

## ביוגרפיה
[שמאל|ממוזער|200px|כרזה עבור המחזה "[במושבת העונשין", בתיאטרון המדרגות. אוסף בית אריאלה.]]
צרפתי נולד ביוון, עלה עם משפחתו למעברת באר יעקב, ואחר כך גדל בקריית אונו. בן גילה ובן כיתתה של המשוררת יונה וולך מקריית אונו. למד משחק אצל הבמאית נולה צ'לטון, והשתלם באקדמיה למשחק של וובר דאגלס בלונדון צרפתי שיחק במשך עשורים מספר במחזות רבים בתיאטראות המובילים בישראל – הבימה ותיאטרון חיפה, וכן בסרטים רבים, ישראליים וזרים.

## תיאטרון המדרגות
בשנת 1979 ייסד צרפתי את תיאטרון הפרינג' "תיאטרון המדרגות", שפעל במשך שלוש שנים ברחוב דיזנגוף בתל אביב, עד שנסגר בשנת 1982 בעקבות פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. במסגרת התיאטרון, שימש כמייסד, במאי ושחקן ראשי. בשנת 1980 ביים ושיחק לצד יענקל'ה יעקובסון בהצגה "במושבת העונשין" על-פי סיפורו של פרנץ קפקא. בשנת 1981 ביים ושיחק גם בהצגה "וויצק" מאת גאורג ביכנר. בתחילת 1982 העלה את הצגת היחיד "איש המרתף", עיבוד ליצירה מאת פיודור דוסטויבסקי

## קריירה בתיאטרון
בשנת 1978 השתתף בהפקה של "הגלגול" (עיבוד ל"מטמורפוזה" מאת קפקא) בתיאטרון חיפה, בבימויו של סטיבן ברקוף הבריטי. גרסה זו הייתה חלק מפרויקט בינלאומי רחב, בו גילם את התפקיד הראשי גם מיכאיל ברישניקוב בהפקה מקבילה בארצות הברית, בבימוי זהה. בשנת 1998 שיחק בתיאטרון חיפה במחזה "גטו" מאת יהושע סובול. בשנת 2000 שיחק בהצגה "הבכיינים" מאת חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי. בשנת 2005 הופיע בהתיאטרון הערבי-עברי ביפו בהצגה "חזרה לסערה" על פי הסערה של שייקספיר. בפסטיבל עכו הופיע בהצגה "אהבות אחרות בהוליווד" על פי מחזה של צבי יוליס, בבימוי אדם לרר.

להלן טבלה חלקית מתוך רפרטואר תפקידיו:

## קריירה בקולנוע ובטלוויזיה
במקביל לקריירה התיאטרונית הענפה שלו, צרפתי הופיע בעשרות סרטים וסדרות טלוויזיה. הוא גילם תפקידים דרמטיים וקומיים כאחד, שיתף פעולה עם מיטב הבמאים בארץ, והופיע גם בסרטים בינלאומיים.

צרפתי הופיע בעשרות הפקות, להלן מבחר תפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה:

## משפחתו
צרפתי היה נשוי לשחקנית מלי גולד ולהם בת. לאחר מכן נישא לשחקנית ריטה שוקרון ונשאר עמה עד מותו. לשניים שתי בנות, אחת מהן היא השחקנית גאיה צרפתי.

צרפתי נפטר ב-15 באוקטובר 2022, בגיל 78.

## הוקרה
צרפתי היה חתן פרס שמעון פינקל ופרס הדסה ורפאל קלצ'קין מטעם תיאטרון הבימה על מפעל חיים.

בשנת 2010 הופק עליו סרט תיעודי בשם "איש המרתף", בבימויה של שלומית כרמלי. הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל דוקאביב ושודר בערוץ 8.

## קישורים חיצוניים
 
* אשר צרפתי באתר 
* אשר צרפתי באתר Israel Film Center
* 
* 
* 
* שרית פוקס, ריאיון עם אשר צרפתי, בעיתון מעריב, 15 בפברואר 1979

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:קריית אונו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:ילדים בשואה: יוון
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קנטרברי

ממוזער|250px|השער המערבי של קנטרברי
**קנטרברי** (באנגלית: **Canterbury**) היא עיר במזרח מחוז קנט בדרום־מזרח אנגליה המפורסמת בעיקר בזכות הקתדרלה שלה ובזכות היותה מושבו של הארכיבישוף מקנטרברי, הבישוף הבכיר ביותר ב.

השם קנטרברי נובע מהשם באנגלית עתיקה קַנְטווָרַה בּוּרְג (Cantwara burg), שמשמעותה באנגלית עתיקה "מצודת בני קנט".

## היסטוריה

### היסטוריה מוקדמת
כבר בתקופה הפרהיסטורית היה יישוב בקנטרברי. באזור נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה; ומעגלי אבנים מתקופת האבן. העיר שנקראה דורוברנון (Durovernon - דורו - מצודה; וורנו - ביצה) הייתה ההתיישבות החשובה ביותר בקנט עוד לפני הגעת הרומאים לאזור.

בתקופת הרומאים הייתה העיר ידועה כ-Durovernum Cantiacorum, והפכה למרכז מנהלי של הרומאים, מכיוון שעמדה בצומת של הדרכים המובילות לשלושת הנמלים שלהם. שער העיר ואחת מחומות העיר מתקופה זו נותרו קיימים. לאחר שננטשה על ידי הרומאים, התיישבו בה סקסונים.

לאחר הכיבוש הנורמני הוקמה בעיר טירה שהייתה מורכבת מתל שהשקיף על חצר (שיטת Motte-and-bailey, תל וחצר חיצונית), שהוחלפה ב"טירת קנטרברי" הקיימת עד היום.

בשנת 596 שלח האפיפיור גרגוריוס הראשון את הנזיר אוגוסטין על מנת שינצר את בריטניה. המלך אתלברט מקנט הסכים להעניק לאוגוסטין מרחב פעילות. אוגוסטין ארגן ב-597 את בנייתה של הקתדרלה של קנטרברי (שרידים מן הקתדרלה המקורית נמצאו בחפירות ארכאולוגיות שנערכו אחרי מלחמת העולם השנייה). אוגוסטין גם בנה מנזר מחוץ לחומות העיר, שבו לאחר מכן הוא נקבר; במנזר קבורים גם ארכיבישופים אחרים של קנטרברי. למרות שגרגוריוס התכוון בהתחלה לחלק את בריטניה לאזורים, עם בסיס כוח בלונדון וביורק, הצלחתו של אוגוסטין בקנטרברי הפכה אותה למושב העיקרי של הכנסייה.

ב-842 ושוב ב-851 סבלה העיר מפלישות דניות. ב-978 הארכיבישוף דאנסטן הקים מחדש את המנזר שהקים אוגוסטין וקרא לו מנזר סנט אוגוסטין. ב-991 החל גל שני של תקיפות דניות ובשנת 1011 נחרבה הקתדרלה והארכיבישוף אלפה (Ælfheah) נרצח. בשל ההרס שחוללו שתי הפלישות הדניות, תושבי העיר לא התנגדו לפלישה של ויליאם הכובש ב-1066 והוא בנה בעיר טירת "מוט וביילי". בתחילת המאה ה-12 הטירה נבנתה מחדש, באבן.

## אתרים מרכזיים
המוקד העיקרי בעיר הוא קתדרלת קנטרברי - קתדרלה גותית גדולה ומפוארת, שאף נרשמה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו לצד כנסיית סנט מרטין ומנזר סנט אוגוסטין. המנזר הוקם במאה ה-5 לספירה בידי אוגוסטין מחוץ לחומות העיר, אך המבנה המקורי לא שרד.

בכניסה לעיר נמצא השער המערבי, שריד לביצוריה של העיר מ-1379. השער המבוצר, בגובה של כ-18.28 מטר (60 רגל), מכיל מוזיאון וכן מאפשר תצפית נאה על העיר והקתדרלה.

בעיר נמצאים שרידיה של טירת קנטרברי הנורמנית.

בית הכנסת העתיק של קנטרברי הוא בית כנסת הבנוי בסגנון התחייה המצרית והוא אחד משניים כאלה בעולם שעדיין ניצבים על תילם. כיום בית הכנסת משמש כחדר מוזיקה בבית הספר "קינג'ס סקול".

בנוסף בעיר יש מספר מוזיאונים.

## ערים תאומות
*  
* 

## גלריה


File:River Stour in Canterbury, England - May 08.jpg|השער המערבי ונהר הסטור
File:Canterbury Cathedral - Portal Nave Cross-spire.jpeg|קתדרלת קנטרברי
File:Norman Castle at Canterbury.jpg|שרידים של טירת קנטרברי


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:נצרות: אתרי עלייה לרגל
קטגוריה:קנט: יישובים
קטגוריה:דרום-מזרח אנגליה: ערים
מצפה אבי"ב

**מִצְפֵּה-אָבִי"ב** הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב. 

היישוב נקרא על שם הגאוגרף וההיסטוריון אברהם יעקב ברוור.

## היסטוריה
מצפה אבי״ב נוסד בשנת 1981, בסמוך ליישובים הערביים טמרה ואעבלין. הוא הוקם במקביל לעשרות יישובים נוספים, חלקם בשטח המועצה האזורית משגב, במסגרת תוכנית המצפים בגליל, כחלק ממדיניות ממשלתית ל"ייהוד הגליל", ונבנה על קרקעות שהופקעו מטמרה ושימשו במקור לצורכי חקלאות. 

בשלב הראשון התגוררו במצפה אבי״ב שלוש משפחות. במרץ 1988 החלו בבניית בתי הקבע של היישוב. 
מספר המשפחות בתכנון הסופי הוא כ־600. הכבישים המובילים למצפה אביב הם מפותלים, לא נוחים והכשרתם הייתה בעייתית ויקרה.

### מחלוקת סביב תנאי הקבלה ליישוב
בינואר 2011 החליט רשם האגודות השיתופיות לפסול שינוי בתקנון האגודה השיתופית "מצפה אביב – כפר שיתופי בע״מ", המנהלת את היישוב, לפיו מי שיבקשו להצטרף ליישוב נדרשים לאמץ אידאולוגיה ציונית. ההחלטה הגיעה בתגובה לפניית האגודה לזכויות האזרח בינואר 2010, שטענה כי התיקון מייצג אפליה על רקע לאומי והפרת החובה לנהוג בשוויון בהקצאת משאבי קרקע ציבוריים. החלטת הרשם התקבלה לאחר דחיית תגובת האגודה השיתופית שנמסרה ביוני 2010.

## חברה ותרבות
במצפה אביב ישנו מספר קטן של מבנים ציבוריים לרווחת התושב כמו שני מגרשי ספורט רב-תכליתיים, מבנים קהילתיים, שירותי מכולת ודואר, מועדון נוער, ספריה ובית כנסת. ביישוב ישנה חוות סוסים וכן חוות כבשים קטנה. בקרבת היישוב ממוקם בוסתן נוף משותף שנוסד על ידי "קרן עמרי" לזכרו של עמרי גולדין.

## קישורים חיצוניים

* מצפה אבי"ב - דף הבית
* מצפה אבי"ב באתר המועצה האזורית משגב
* מצפה אבי"ב באתר הרשות לפיתוח הגליל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1981
קטגוריה:תוכנית המצפים
תזונאי

**תזונאי** או **דיאטן** הוא מקצוע פרא-רפואי המתמקד בהתאמת התזונה לצורכיהם האישיים של מטופלים. ההתאמה מתחשבת במאפיינים פיזיולוגיים, בגיל, ובמצב הבריאותי והאסתטי של הגוף.

תזונאים עובדים במערכות בריאות (קופות חולים, בתי חולים, בתי אבות, לשכות בריאות הציבור ועוד), במועדוני כושר ובמגזר הפרטי.

## היקף
התזונאי עוסק בעיקר בהתאמה והמלצה ללקוח על תזונה, מזון ועל פעילות גופנית שתתאים ללקוח ולמטבוליזם בגופו, על-מנת לשפר את איכות החיים ולהאריך את תוחלת החיים של הלקוח, וכן לקדם את השקט והבריאות הנפשית, ולקיים אורח חיים בריא.

התזונאי עוסק גם בייעוץ לתעשיית המזון.

## בישראל
בישראל, נלמד המקצוע בחמישה מוסדות לימוד: הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת אריאל, המכללה האקדמית תל חי, המכללה האקדמית אשקלון והמרכז האקדמי פרס. בוגרי מוסדות אלה מקבלים את התואר בוגר אוניברסיטה בתחום מדעי התזונה (.B.Sc).

לאחר סיום התואר הבוגרים נדרשים לעבור הכשרה מעשית מטעם משרד הבריאות (סטאז') במשך חצי שנה נוספת.

על פי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, אדם רשאי לכנות את עצמו "תזונאי", "תזונאית", "דיאטן קליני" או כל שם שהמילה "תזונה" מופיעה בו, רק אם מילא את הכללים הבאים:
* סיים תואר ראשון במדעי התזונה באקדמיה מוכרת
* עבר הכשרה מעשית (סטאז') מטעם משרד הבריאות
* נבחן במבחן ממשלתי.

תזונאים שעמדו בתנאים אלה מקבלים הרשאה רשמית לעיסוק בתחום, רישיון עם מספר סדור ממשרד הבריאות אגף לרישוי, בדומה ליתר מקצועות פרא רפואיים, פיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, ועוד

מי שלמד תזונה אך אינו בעל הרשאה רשמית לעיסוק בתחום (רישיון) ממשרד הבריאות, ולא עמד בתנאים לעיל, יכול לכנות את עצמו בשם שאינו כולל את המילה "תזונה" ונגזרותיה, כמו למשל "יועץ לאורח חיים בריא" או "יועץ בריאות".

הביטוי "דיאטן קליני" היה מוגדר בחוק מקצועות הבריאות עד שנת 2008, ואז נעשה שינוי בנוסח החוק, והביטוי יצא מכלל שימוש. שם המקצוע כיום הוא "תזונאי" או "דיאטן".

תחומי העיסוק של הדיאטנים בישראל, כפי שפורסמו על ידי עמותת עתיד (עמותת הדיאטנים בישראל): ילדים, פגים, גריאטריה, חינוך וקידום בריאות, בריאות האישה, סוכרת, אורח חיים בריא, אונקולוגיה, ספורט, הריון, הנקה, הפרעות אכילה ודימוי גוף, נפרולוגיה, בריאות הלב (קרדיולוגיה), גסטרו (מערכת העיכול), ניתוחים בריאטריים, אוכלוסיות עם מוגבלויות, בריאות נפשית, שינוי ושיפור הרגלי אכילה, אנדוקרינולוגיה, צמחונות וטבעונות, בררנות אכילה בילדים ובמבוגרים, פיקוח תזונה ומזון, פוריות, הנחיית קבוצות, שיקום והחלמה, ביטחון תזונתי, הזנות מורכבות, טיפול נמרץ, סיעוד מורכב, אקדמיה הייטק ופודטק, תעשייה, בריאות הציבור, מדיניות תזונתית ודיאטניות עירוניות.

## ראו גם
* דיאטה
* תוסף תזונה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקצועות הבריאות
קטגוריה:תזונה
פרויקט פדורה

[ממוזער|[סמליל פרויקט פדורה]]

**פרויקט פדורה** הוא ארגון שאחראי בין היתר לפיתוח הפצת הלינוקס פדורה.

יסודו של הפרויקט בספטמבר 2003, כאשר מוזגו Red Hat Linux ופרויקטי Fedora linux הישנים. הפרויקט ממומן רשמית על ידי רד האט, שמעסיקה עובדים רבים בעבודה על התכנות של פרויקט פדורה.

תחת פרויקטי Fedora Linux פותחו מספר הרחבות עבור הגרסאות הישנות של Red Hat Linux (לגרסה 8,9 ולגרסאות 1,2 של Fedora Core) לפני שצורף ל-Fedora Project.

הפסקת הפיתוח של Red Hat Linux לטובת Fedora Core עוררה מחלוקת בקהילת הלינוקס. בעוד שרד האט מציגה את הפיצול כחלוקה להפצה יציבה המיועדת לשרתים ולהפצה חדשנית נתמכת קהילה, רבים סוברים כי רד האט זנחה במהלך זה את בסיס המשתמשים הנרחב שלה לטובת השוק העסקי, והותירה בכך משתמשים רבים ללא אפשרות שדרוג.

הנהלת פרויקט פדורה מורכבת מחברי קהילה ומעובדי רד האט. בעבר הקימה רד האט את **מוסד פדורה** כדי לנהל את הפרויקט, אך חזרה לרעיון ההנהלה.

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר הוויקי של פרויקט פדורה

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנה חופשית
מרקורי האדום

שמאל|150px
ה**מרקורי האדום** הוא הבול הנדיר ביותר מבין בולי העיתון (בולים שנועדו לשליחת עיתונים) של אוסטריה.

בולים אלו הופיעו לראשונה בשנת 1851. הם הציגו פרופיל של מרקוריוס, האל הרומי. צבע הבול הצביע על ערכו. צבע כחול היה שווה ערך ל-6/10 מדד קרוצר לעיתון אחד, צהוב - 6 קרוצר ל-10 עיתונים, ורוד - 30 קרוצר ל-50 עיתונים.

בשנת 1856 הודפס העיצוב מחדש באדום ויחד עם הוורוד הפך לשווה ערך ל-6 קרוצר. אולם הוא הוחלף בעיצוב חדש שיצא לאור בשנת 1858 ורק עותקים ספורים ממנו שרדו.

במכירות פומביות נמכר הבול בכ-40,000 דולרים אמריקאים. עותקים לא משומשים של הבול שווים עשרה אחוזים פחות ממשומשים.

## ראו גם
* (Linn's, 1989)  Philatelic Gems 1

קטגוריה:בולי דואר
כוכב לכת ארצי

[שמאל|ממוזער|350px|'''כוכבי הלכת הארציים''' במערכת השמש ביחס גדלים אמיתי, מימין לשמאל: [כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ ומאדים.]]
**כוכב לכת ארצי** (באנגלית: **Terrestrial Planet**), המכונה גם **כוכב לכת סלעי**, הוא כוכב לכת מאופיין בדחיסות, הרכב סלעי, ובניגוד לענק גזים יש לו קרקע מוצקה. כוכב הלכת הארצי מתאפיין בהיעדר מערכת טבעות פלנטריות ומספר מועט של ירחים (או ללא ירחים כלל).

במערכת השמש כוכבי הלכת הארציים נמצאים קרוב לשמש. ארבעת "כוכבי הלכת הפנימיים", שהם כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ ומאדים, מוגדרים ככוכבי לכת ארציים וחלק מהאסטרואידים המצויים בחגורת האסטרואידים לדוגמה: 1 קרס מוגדרים כגופים ארציים.

נכון לנובמבר 2013, ידועים כמה מאות כוכבי לכת חוץ-שמשיים ארציים, ביניהם אפשר למנות את OGLE-2005-BLG-390Lb ו-55 בסרטן e.

## מקור השם

המונח הלועזי, Terrestrial Planet, מקורו במילה הלטינית "Terra", שפירושה "אדמה". בגלל ההרכב הסלעי והאדמה המוצקה המאפיינת כוכבים אלה הם קיבלו שם כולל של כוכבי לכת בעלי אדמה, וזאת בניגוד לענקי הגז המאופיינים בהרכב גזים גדול. בשפה העברית, נטבע המונח מהמילה "ארץ".

## היווצרות כוכבי לכת ארציים במערכת השמש

על פי "**היפותזת הערפילית**", ההיפותזה המקובלת היום בחקר מערכת השמש, ענן הגזים המכונה הערפילית הסולארית התחיל להתכווץ והחומר בתוך הערפילית התחיל להתרכז במקומות בעלי כוחות משיכה הולכים וגדלים. במרכז הערפילית התרכז רוב החומר שיצר בשלב מאוחר יותר את השמש, ובמקומות החיצוניים יותר נוצרו ענקי הגזים כמו צדק ושבתאי. חלק מאותו החומר היה אמור ליצור כוכב לכת גדול נוסף בין השמש לבין צדק, אך על פי התאוריה, הכבידה של השמש מצד אחד, ושל צדק מצד שני, לא אפשרו את התנאים לכך והחומר הזה חולק בין מספר כוכבי לכת קטנים יותר.

כאשר השמש הוצתה, אותם כוכבי לכת קטנים שהיו קרובים אליה "שרפו" את האטמוספירה הראשונית שלהם כך שכל הגזים הנדיפים שלהם נשרפו. יתרה מכך, רוח השמש העיפה את החומר החיצוני שמקורו בערפילית הסולארית ושהיה מסביב לכל כוכבי הלכת. השפעות השמש היו הרסניות וכוכבי הלכת שהיו קרובים אליה נשארו "ערומים" עם החומרים הסלעיים הכבדים שלהם בלבד.

בשלבים מאוחרים נוצרה מערכת השמש כפי שמוכרת לנו כיום. המערכת הייתה בעלת איזון חדש בין השמש לגופים, ובה הגופים נמשכים למרכז בגלל כוח המשיכה. הכוכבים הארציים פיתחו בשלב זה אטמוספירות משניות המוכרות לנו כיום שהגנו על הסביבה הפנימית שלהם מרוח השמש החזקה. החלו להיפתח תהליכים תרמיים פנימיים בתוך חלק מכוכב לכת וחלקם אף יצרו חיים (כדור הארץ).

## מאפיינים
שמאל|ממוזער|250px|המבנה הפנימי של כדור הארץ

כוכב לכת ארצי שונה במהותו מענק גזים. בעוד ענקי הגזים מורכבים בעיקרו ממימן ומהליום ולא מכילים קרקע מוצקה בוודאות מוחלטת, הרי כוכבי הלכת הארציים מורכבים בעיקר מסיליקט וסלע והם בעלי קרקע מוצקה ודאית.

ארבעת כוכבי הלכת הארציים בעלי הרכב גולמי יחסית דומה, **הליבה** המרכזית מתכתית, בעיקר מברזל עם **מעטפת** מסיליקט. כל הכוכבים הארציים בעלי אטמוספירה משנית שנוצרה כתוצאה מתהליכים וולקניים והתנגשות של שביטים - זאת בניגוד לענקי הגזים אשר מחזיקים עדיין באטמוספירה הראשונית שלהם שנוצרה עוד בתקופת הערפילית הסולארית.

כוכבי הלכת הארציים מתאפיינים בהיעדר מערכת טבעות פלנטריות ומספר מועט של ירחים (או ללא ירחים כלל).

ארבעת כוכבי הלכת בעלי מכתשים שנוצרו מפגיעת מטאורים, ולכולם פרט לאחד יש מאפיינים של תנועת לוחות טקטוניים ופעילות הרי געש.

* ביחס לכדור הארץ.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ארצי
רוח קטבטית

שמאל|ממוזער|300px
שמאל|ממוזער|250px|כיוון נשיבת הרוח הקטבטית, בעמק ישנו ערפל
**רוח קָטָבַּטִית** (מיוונית: **κατὰ** - "מטה" βαίνω - "ללכת") היא רוח הנושבת כלפי מטה במורדות הרים כתוצאה מהפרש לחצים הנוצר מתנאים טופוגרפיים.

## היווצרות
הטמפרטורה באטמוספירה במצב רגיל יורדת ככל שעולים בגובה, עקב הירידה בלחץ עם הגובה והריחוק מהקרקע, שמתחממת משמעותית יותר מאשר האטמוספירה. השכבה הנמוכה של האטמוספירה, הטרופוספירה מתערבלת ונוצרים בה מפלי טמפרטורה שונים, כלומר ירידה בטמפרטורה עם הגובה. שינוי טופוגרפי מקומי משפיע על מאזן הלחצים, וכפועל יוצא - הרוחות. ביום, ההר מתחמם מקרינת השמש, וכתוצאה מכך גם האוויר הצמוד אליו. עם זאת, באותו הגובה, בריחוק קל מההר האוויר קר יותר, על פי מפל הטמפרטורה, ללא האילוץ הטופוגרפי. האוויר החמים שלמורדות ההר דליל יותר מהאוויר הקריר - ולכן נוצר גרדיאנט לחץ, אשר קובע את עוצמת הרוח (היחסית לרוח הממוצעת באזור). עוצמת הרוח קשורה גם לזווית המדרון. האוויר הדליל והחמים עולה מעלה לכיוון הפסגה - זוהי הרוח האנאבטית, והיא חמימה.

הרוחות הקטבטיות הן המצב ההפוך, שמתרחש בשעות הלילה. הקרקע מתקררת מהר יותר ביחס לאוויר, וכך גם האוויר שמעליה. כאשר יש אילוץ טופוגרפי כגון הר, האוויר שעליו קר ודחוס יותר מהאוויר שלצידו, ולכן ישנן רוחות קרירות במורד. כשהרוח נושבת בנקיקים היא מתחזקת, בשל עקרון ברנולי, כשם שנהר המגיע לחלק צר יותר זורם מהר יותר ובעוצמה רבה יותר (תופעה הנקראת "תיעול"). לרוב, הרוח הקטבטית אינה חזקה, ומגיעה עד ל-18 קמ"ש בלבד. אף על פי כן, בתנאים מסוימים, הרוח הקטבטית עשויה להגיע לעוצמה הרסנית מאוד של אף יותר מ-185 קמ"ש. רוח כזו עשויה לגרום לעקירת עצים, לנזק ולאובדן בנפש.

יש לציין כי שמיים בהירים מאפשרים את חימום הקרקע המדובר, ובכך גם את הרוח הקטבטית. עננים מרובים בשמים מפחיתים בצורה ניכרת את התחממות הקרקע הישירה, ולכן במצב זה הרוח הקטבטית תיחלש ואף לא תנשב. יתרה מזו, הרוח הקטבטית היא תופעה מקומית. אם יש גורם אחר לרוח, כמו בריזה או מערכת סינופטית, וגורם זה משמעותי יותר, מבנה הסירקולוציה שתואר יכול להתערבל, ולמנוע או להפחית את הרוח.

## דוגמאות
לרוחות הקטבטיות יש שמות שונים בעולם. הרוח ידועה כ"בורה" בסלובניה ובקרואטיה. ברוסיה, אזור של לחץ אוויר גבוה יוצר רוחות קטבטיות אשר מגיעות עד הים האדריאטי, רוחות אלה עשויות להגיע עד למהירות של 220 קמ"ש.

כמו כן, הרוחות הקטבטיות נפוצות גם בצרפת. שם, הרוחות יורדות מן רצועות ההרים אל מקומות נמוכים יותר ומביאות איתן גל קור. גם בתקופות בהן הטמפרטורה נוחה יחסית, באביב ובסתיו, הרוחות שמגיעות מההרים הקפואים כל ימות השנה גורמות לקרה אשר מהוות איום על יבול חקלאי. בקיץ, הרוחות גורמות להתפשטות מהירה של שריפות הקשות לכיבוי.

התופעה מוכרת גם בישראל, במיוחד רוחות צפוניות הנושבות בבקעת הירדן ובאילת המגיעות ל-80 קמ"ש. כמו כן, רוחות אלו נושבות גם במפרץ חיפה - תופעת התיעול. הרוחות מגיעות כתוצאה מתיעול מכיוון עמק יזרעאל, הגליל התחתון והכרמל. רוחות אלו עשויות להגיע ל-90 קמ"ש.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטבטית
צלווח נתונים

**צִלְווּחַ נתונים** או **לִווּחַ מֻצְלָב של נתונים** (באנגלית: **Data Tabulation**, **Cross Tabulation** או בקיצור **Crosstab**) היא שיטה להצגת ההתפלגות המשותפת של שני משתנים או יותר. בעברית, המילה היא הלחם של המילים "הצלבה" ו-"לִיוּוּחַ". בשיטה זו, המשתנים מוצגים כלוח שכיחות בצורה של מטריצה.

בדוגמה הבדיונית הבאה מוצג לוח שכיחות בגודל 2x3. למשתנה "גיל" יש שלוש קטגוריות: עד 18, בין 18 ל-36 ומעל 36. הקטגוריות כוללות את כל האוכלוסייה ולכן העמודות מסתכמות ב-100%. למשתנה האחר, נעליים, יש שתי קטגוריות: נעלי ספורט וסנדלים. הקטגוריות אינן מציגות את כל סוגי הנעליים ולכן העמודות אינן מסתכמות ב-100%. כל תא בטבלה מציג את אחוז האוכלוסייה שחולק את שתי התכונות. 




## יתרונות
* קל להבין את הנתונים המוצגים. צלווח נתונים מסייע להבנה גם למי שאינו בקיא בכל הנתונים המורכבים יותר.
* ניתן להשתמש בנתונים מכל סולם מדידה, שכן צלווח נתונים מתייחס לכל הנתונים כאילו הם נומינליים.
* טבלה עשויה לספק תובנה עמוקה יותר מאשר נתון סטטיסטי יחיד.
* צלווח נתונים פותר את בעיית התאים הריקים או המיותרים.
* קל לערוך את הנתונים באופן הנדרש.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגון מידע
קטגוריה:סטטיסטיקה
אטריום

[שמאל|ממוזער|220px|אטריום בווילה רומית ב[פומפיי]]
שמאל|ממוזער|220px|איור של אטריום קורינתיום גדול ומפואר
**אטריום** (בלטינית: **Atrium**) הוא חלל גדול ומרכזי במבנה, לעיתים בעל תקרה שקופה או עם פתח בתקרה.

## האטריום הרומי
במבנה של הווילות הרומיות הטיפוסיות המכונות "דומוס" (Domus), האטריום הוא חלל אשר סביבו מעבר מקורה המאפשר גישה לחדרים וחלקים שונים של הבית ומרכזו פתוח לשמים. בווילות הרומיות שימש האטריום להחדרת אור אל מרכז המבנה, כחצר פנימית, ובאטריומים רבים גם ניקז את מי הגשמים אל בריכה מרכזית המכונה . התקרה שמסביב לפתח המרכזי נתמכה על ידי עמודים היקפיים או שנשענה על אגדי גג הרעפים עצמו.

בווילות הרומיות הטיפוסיות מתקופת האימפריה הרומית, כגון אלה שנשתמרו היטב תחת האפר הוולקני של פומפיי, ניתן למצוא כמה סוגים של אטריומים:
*אטריום אימפלוויאטום (אוסף מי גשם): בעל פתח המחדיר אור, אוויר ומי גשם על ידי שיפועי הגג הפונים כלפי פנים המבנה.
*אטריום דיספלוויאטום (ללא מי גשם): בעל פתח המחדיר בעיקר אור ואוויר ואינו מיועד לאגור את הגשמים. שיפועי הגג פונים כלפי חוץ המבנה.
*אטריום טוסקניום: בעל פתח מרכזי בתקרה ללא עמודים סביב האימפלוויום.
*אטריום טטרה-סטילון: בעל ארבעה עמודים בפינותיה של הבריכה המרובעת מתחת לפתח.
*אטריום קורינתיום: דומה לטטרה-סטילון אך נתמך על ידי הרבה עמודים קישוטיים מסביב והפתח היה גדול ומפואר יותר.
*אטריום טסטדינטום: חלל דמוי אטריום בבתים קטנים ובעלי חשיבות פחותה ללא צוהר עליון בכלל.


תמונה:Atrium tetrastylicum.png|אטריום טטרה-סטילון
תמונה:Atrium corinthicum.png|אטריום קורינתיום
תמונה:Atrium displuviatumum.png|אטריום דיספלוויאטום
תמונה:Atrium impluviatumum.png|אטריום אימפלוויאטום


לאטריום היה תפקיד חשוב מאוד בחייה של המשפחה הרומית. הוא היה החלל המפואר והמקושט ביותר בבית ובו גם נבנתה פעמים רבות קפלה קטנה עם פסלוני אלילים. האירוח בווילות הגדולות התבצע סביב האטריום והוא הכיל ריהוט מתאים.

פונקציה נוספת ששימש האטריום היה מיזוג אוויר במקומות בהם האקלים חם. בשעות הלילה, האוויר הקריר היה יורד ונכלא באטריום בעוד דלתות החדרים סגורות והחום בהם נשמר. בתחילת היום האוויר הקר זורם אל תוך החדרים ומצנן אותם ובמהלכו, אידוי המים באימפלוויום משמש כמזגן טבעי גם כן. באופן זה שמר הבית על טמפרטורה קרירה ונעימה גם במקומות חמים ולחים של אזור אגן הים התיכון. טכניקות דומות קיימות גם בחצרות פנימיות האופייניות לבנייה הוורנקולרית הערבית והצפון אפריקאית אשר אימצה במקומות מסוימים את אופן התפקוד של האטריום הרומי.

## שימוש מודרני במונח
[ממוזער|אטריום בבית דירות ב[מיאמי]]
כיום, עושים שימוש במונח זה גם לתיאור של חללים גדולים ומרכזיים במבני ציבור, בנייני משרדים ומלונות בעלי תקרה שקופה. אטריום מודרני משמש כחלל מרכזי אשר שאר החללים וחלקי המבנה מאורגנים לפיו ובו גם נמצאת לרוב כמות האור הרבה ביותר בזכות חלונות עליונים (סקיי-לייט), תקרות שקופות בצורות אחרות או כיפות מסוגים שונים. אטריומים אשר נבנים במוזיאונים, בתי מלון, קניונים וכדומה מסייעים בדרך כלל להתמצאות במבנה ומכילים בחללם גם מערכות תנועה ורטיקליות (מדרגות, דרגנועים, מעליות).

ב-2015 נחנך מגדל אמות אטריום ברמת גן ובו אטריום המשתרע לגובה של 150 מטר. 
 
## ראו גם
* אדריכלות רומית
* חצר פנימית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:אדריכלות רומית
קטגוריה:איטליה: וילות רומיות
קטגוריה:חדרים
קטגוריה:חצרות
ולדימיר דמיחוב

**ולדמיר פטרוביץ דמיחוב** (ברוסית: Владимир Петрович Демихов; ) היה מדען סובייטי, מחלוצי השתלות האיברים.

## חייו
דמיחוב נולד למשפחת איכרים בכפר במחוז וולגוגרד ולמד מסגרות בבית ספר מקצועי. בהמשך, בשנת 1934 נרשם לאוניברסיטת מוסקבה לפקולטה לביולוגיה שם החל לעסוק במחקר. עיקר מחקריו נעשו בין שנות השלושים והחמישים, כשאלו נקטעו עקב מלחמת העולם השנייה, בה שירת כרופא בחזית.

ניסוייו בכלבים כללו את השתלת הלב הראשונה, השתלת מערכת הלב-ריאה הראשונה, השתלת לב מלאכותי והשתלת כליות. הוא ידוע ביותר בזכות השתלת ראש שביצע, בה הושתל ראש גור לכלב בוגר. פרסום השתלה זו הוביל לניסויים מקבילים בקופים אותם ביצע רוברט ג. וייט. דמיחוב זכה לדוקטורט על מאמר בנושא השתלות, וטרם מותו, לעיטור משני, אך ככלל מת עני, אלמוני ולא מוערך.

במהלך שנות ה-60 ביקר הרופא הדרום אפריקאי כריסטיאן בארנרד פעמיים בברית המועצות שם העריך מאוד את העבודות של דמיחוב.

בשנת 1988 זכה לפרס המדינה על הישגיו בתחום ההשתלות.

דמיחוב נפטר בשנת 1998 ממפרצת בביתו שבפאתי מוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* תמונות מניסוי השתלת הראש
* 

קטגוריה:היסטוריה של הרפואה
קטגוריה:מדענים סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1998