open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פאולו דה לה האסה

**פאולו חיאנקרלו דה לה האסה אורקיסה** (בספרדית: **Paolo Giancarlo de la Haza Urquiza**; נולד ב-30 בנובמבר 1983), הידוע כ**פאולו דה לה האסה**, הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי בסיינסיאנו.

## קריירה
פאולו דה לה האסה החל את הקריירה המקצועית בספורט בויס, מעיר הולדתו לימה שבפרו. בשנת 2005 חתם לשנתיים בסיינסיאנו עמה זכה באליפות פרו. בשנת 2007 חתם לארבע שנים במועדון הפאר האוקראיני, צ'רנומורץ אודסה, אך לא הירבה לשחק ואחרי 28 הופעות בשנתיים בהן כבש צמד שערים, חזר פאולו לעיר הולדתו בה חתם במועדון הגדול, אליאנסה לימה. בשנת 2009 הושאל לעונה אחת למועדון הפאר הישראלי, בית"ר ירושלים, עמו ניסה לזכות באליפות, לצד הפרואני ג'וניור ויסה, אך באמצע העונה נפצע ובית"ר סיימה במקום החמישי. לאחר עונה לא רעה בלימה, דה לה האסה היה שחקן חופשי עד מרץ 2011 בו חתם בקבוצה הסינית, ג'יאנגסו סונינג ורשם 21 הופעות ליגה. בין השנים 2012–2014 שיחק פאולו בססאר ואייחו הפרואנית בה אף שימש כקפטן. בשנת 2014 חזר הקשר ההתקפי לעיר הולדתו, אך הפעם לקבוצה ספורטינג קריסטל. בקיץ 2016 חתם לעונה אחת בחואן אאוריץ' בה הירבה לשחק וכבש שער ב-34 הופעות. ביולי 2017 חזר לקדנציה שנייה באליאנסה לימה. עונה לאחר מכן הגיע לסיינסיאנו שם שיחק 25 משחקים והבקיע שער. מ-2019 משחק דה לא האסה בספורט בויס.

## נבחרת לאומית
פאולו דה לה האסה, רשם 24 הופעות בשבע שנותיו בנבחרת פרו אך לא כבש שערים במדיה. פאולו השתתף אף בקופה אמריקה של שנת 2007.

## תארים
;סיינסיאנו
* רקופה סודאמריקאנה: 

;בית"ר ירושלים
* גביע הטוטו: 2009/2010

;ספורטינג קריסטל
* אליפות פרו: 

;אליאנסה לימה
* אליפות פרו: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרואנים
קטגוריה:לימה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה
קטגוריה:כדורגלני אליאנסה לימה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני ג'יאנגסו
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד ססאר ואייחו
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני חואן אאוריץ'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1983
כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך

**כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך** (בגרמנית: **Christian August von Pfalz-Sulzbach**;  26 ביולי 1622 - 23 באפריל 1708), היה רוזן פפאלץ-זולצבאך בין השנים 1632–1708.

## ביוגרפיה
כריסטיאן אוגוסט נולד ב-26 ביולי 1622 בזולצבאך, לאוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ולהדוויג מהולשטיין-גוטורפ, בתם של יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ואוגוסטה מדנמרק.

בשנת 1632 מת אביו אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך, וכריסטיאן אוגוסט עלה לשלטון במקומו. כריסטיאן אוגוסט היה שליט סובלני, והתיר לכל אחד לבחור את דתו, והנהיג שוויון זכויות לקתולים ולפרוטסטנטים. כמו כן התיר כריסטיאן אוגוסט בשנת 1666, ישיבת יהודים בתחומי הרוזנות. תחת שלטונו הפכה זולצבאך למרכז אינטלקטואלי, ולמרכז תעשיית הדפוס האזורית.

כריסטיאן אוגוסט אהב מאוד את נכדתו הגדולה זיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, אשתו של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן, ושמר עמה על יחסים קרובים.

ב-23 באפריל 1708 מת כריסטיאן אוגוסט, ובנו תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-27 במרץ 1649 התחתן כריסטיאן אוגוסט עם אמליה מנסאו-זיגן, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-זיגן ומרגרטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* הדוויג מפפאלץ-זולצבאך (1650–1681), התחתנה עם זיגיסמונד פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, ולאחריו עם יוליוס פרנץ, דוכס סקסוניה-לאוונבורג
* אמליה מריה תרזה מפפאלץ-זולצבאך (1651–1721)
* יוהאן אוגוסט היל מפפאלץ-זולצבאך (1654–1658)
* כריסטיאן מפפאלץ-זולצבאך (1656–1657)
* תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1659–1732)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1622
קטגוריה:נפטרים ב-1708
מקשים דביקים

**מקשים דביקים** (אנגלית: **Sticky Keys**) הם סדרת קיצורי מקשים בממשק הגרפי של מערכת ההפעלה המסייעים לבעלי מוגבלויות בהקשה על שני מקשים בו זמנית.

במערכת ההפעלה חלונות מבית מיקרוסופט ובמערכת MacOs מבית אפל שירות המקשים הדביקים נקרא Sticky Keys. במערכות הפעלה יוניקס, השירות נמצא תחת תפריט הנגישות AccessX או Universal Access.

שירות המקשים הדביקים הוצג לראשונה במערכת ההפעלה Mac System 6 כחלק מתפריט הנגישות Easy Access.

בשנת 1994 הושק במערכת ההפעלה Solaris 2.4 כחלק מתפריט AccessX ובשנת 1995 במערכת ההפעלה חלונות 95. 

## שימוש
שירות המקשים הדביקים מסייע למשתמשים בעלי מוגבלויות בהקשה על שני מקשים בו זמנית (Ctrl + Shift) ומאפשר למשתמש במערכת לבצע פעולות שונות בעזרת לחיצה על המקשים Alt, Shift, Ctrl, Win. 

לחיצה על מקש בודד אחד ומיד אחריו על המקש השני תיצור רצף הקלדה למרות ששני המקשים כלל לא נלחצו יחדיו. ניתן אף לתזמן את הלחיצה לזמן מוגבל שבו המקש יתפקד כלחוץ קבוע.

שירות המקשים הדביקים ניתן להפעלה בעזרת מספר דרכים:

#### מערכות הפעלה חלונות
* חמש לחיצות רציפות על מקש Shift.
* הפעלת השירות בתפריט הנגישות בלוח הבקרה.
* בכדי לכבות את ה"מקשים הדביקים" בחלונות גרסה 11, ניתן ללכת לנגישות, להיכנס ל"לוח מקשים" ולכבות את "מקשי סינון".

#### מערכות הפעלה יוניקס
* הפעלת השירות בתפריט הנגישות Universal Access.
* בחלק מהפצות היוניקס, ניתן להפעיל את המקשים הדביקים באמצעות חמש לחיצות רציפות על מקש Shift.

#### מערכות הפעלה MacOS
* הפעלת השירות בתפריט Universal Access, לחיצה על מקלדת ולאחר לסמן את אפשרות המקשים הדביקים כפעילה.
* לאחר הפעלת המקשים הדביקים, ניתן לבטל אפשרות זו בעזרת חמש לחיצות רציפות על מקש Shift.

## ראו גם
* חלונות

* לינוקס

* MacOs

* נגישות

* מיקרוסופט

* אפל

## קישורים חיצוניים
* קיצורי מקשים במערכת הפעלה חלונות לצורך נגישות, אתר מיקרוסופט 
* מקשים דביקים במערכת ההפעלה אובונטו, אתר Ubuntu.om ***'
* [http://disability.illinois.edu/academic-support/assistive-technology/mac-os-x-sticky-keys מקשים דביקים במערכת ההפעלה MacOs], אתר illinois.edu ***'

קטגוריה:הנדסת אנוש
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
הפיגוע בתחנת הרכבת בבנימינה

**הפיגוע בתחנת הרכבת בבנימינה** בוצע על ידי מחבל מתאבד ב-16 ביולי 2001, בתחנת אוטובוס הסמוכה לתחנת הרכבת בבנימינה. בפיגוע נרצחו חייל וחיילת ונפצעו 11 בני אדם.

## הפיגוע
ביום שני סמוך לשעה 19:30 בערב, הגיע לאזור התחנה מחבל במטרה לבצע פיגוע בתחנת הרכבת. המחבל נידאל מוסטפא אבו שדוך מהכפר בורקין שליד העיר ג'נין, ניסה להיכנס לתחנת הרכבת בבנימינה כדי לבצע פיגוע. בשל התראה ממוקדת לביצוע פיגוע בתחנת הרכבת בבנימינה, תוגברה האבטחה בתחנה ולכן החליט המחבל לפוצץ עצמו מחוץ לתחנה. הוא ניגש לתחנת האוטובוס הפונה לכיוון זכרון יעקב והפעיל את מתג המטען, ששקל 20 קילוגרם, והכיל מסמרים ורצועות מתכת. מן הפיצוץ נהרגו רב"ט  ורב"ט . מעוצמת הפיצוץ נגרם נזק לרכבים שעצרו בסמוך כדי לאסוף נוסעים.

רשת אל-מנאר של חזבאללה דיווחה מיד לאחר הפיגוע כי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לביצוע הפיגוע.

בתגובה לפיגוע תקפו כוחות צה"ל מבנים של הביטחון הלאומי הפלסטיני ושל כוח 17, באזור טולכרם ובאזור ג'נין.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

250px|ממוזער|ימין|אתר זיכרון לנרצחי הפיגוע בתחנת הרכבת בנימינה

קטגוריה:רכבת ישראל
בנימינה, תחנת הרכבת
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2001
בנימינה, תחנת הרכבת
בנימינה
קטגוריה:בנימינה
תחנת הרכבת בבנימינה
אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך

**אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך** (גרמנית: **August von Pfalz-Sulzbach**; 2 באוקטובר 1582 - 14 באוגוסט 1632), היה רוזן פפאלץ-זולצבאך בין השנים 1614–1632.

## ביוגרפיה
אוגוסט נולד בנויבורג על הדנובה ב-2 באוקטובר 1582, לפיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ולאנה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה מאוסטריה, דוכסית יוליך-קלווה-ברג.

בשנת 1609 החל את לימודיו באוניברסיטת טובינגן, ולאחר מכן הוא ערך את הטיול הגדול באיטליה, אנגליה, צרפת, שוודיה, וכן בהרבה נסיכויות גרמניות. בשנת 1614 מת אביו פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג, ואוגוסט ואחיו ירשו את נחלותיו: וולפגנג וילהלם קיבל את פפאלץ-נויבורג, אוגוסט קיבל את פפאלץ-זולצבאך, ואילו יוהאן וילהלם קיבל את פפאלץ-זולצבאך-הילפולשטיין.

ב-14 באוגוסט 1632 מת אוגוסט, ובנו כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-17 ביולי 1620 התחתן אוגוסט עם הדוויג מהולשטיין-גוטורפ, בתם של יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ואוגוסטה מדנמרק, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אנה סופיה מפפאלץ-זולצבאך (1621–1675)
* כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1622–1708)
* אדולף פרידריך מפפאלץ-זולצבאך (1623–1624)
* אוגוסטה סופיה מפפאלץ-זולצבאך (1624–1682), התחתנה עם וצלאב אוזביוס פרנטישק, נסיך לובקוביץ'
* יוהאן לודוויג מפפאלץ-זולצבאך (1625–1649)
* פיליפ פלורינוס מפפאלץ-זולצבאך (1630–1703)
* דורותיאה סוזנה מפפאלץ-זולצבאך (1631–1632)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1582
קטגוריה:נפטרים ב-1632
קונסטנטין פון אלבנסלבן

**ריימר קונסטנטין פון אלבנסלבן** (בגרמנית: **Reimar Constantin von Alvensleben**; 26 באוגוסט 1809 – 28 במרץ 1892) היה גנרל פרוסי אשר לחם במלחמות איחוד גרמניה.

## ביוגרפיה
אלבנסלבן נולד ב-26 באוגוסט 1809 בעיר אייכנברלבן שבפרוסיה. משפחת פון אלבנסלבן הייתה משפחת אצולה ותיקה. אביו, גבהרד יוהאן פון אלבנסלבן, היה אוברסט לוטננט בצבא הפרוסי, ואמו נקראה קרוליין פרדריקה אלאונור. היו לו שלושה אחים גדולים, מהם שניים ורנר וגוסטב הגיעו לדרגות גנרלים. כמו אחיו, הוא התחנך בבית הספר לקצינים בברלין, וב-1827 התגייס לצבא הפרוסי. הוא הוצב כלוטננט משנה ברגימנט הגרנדירים ה-1 של המשמר ("קייזר אלכסנדר"). ב-1853 כבר היה בדרגת מיור, וב-1858 בדרגת אוברסט לוטננט. ב-1860 מונה לראש מחלקה במשרד המלחמה, וב-1861 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד הרגימנט שבו שירת. הוא לחם במלחמת שלזוויג השנייה, וב-1864 הועלה לדרגת גנרל מיור. בתחילת מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866, הוא מונה למפקד בריגדת המשמר ה-2, ולאחר מכן בריגדת המשמר ה-3. ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על דיוויזיית המשמר ה-1 והועלה לדרגת גנרל לוטננט. על חלקו בקרב קניגרץ הוענק לו הפור לה מריט.

עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870 מונה אלבנסלבן למפקד הקורפוס ה-3 אשר היה חלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. הוא לחם עם הקורפוס בקרב מארס-לה-טור, קרב גרבלוט והמצור על מץ. ב-1873 הוא פרש מהצבא. ב-12 בינואר 1892, העניק לו וילהלם השני, קיסר גרמניה את התואר אביר מסדר העיט השחור, וכן את הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם עלי אלון וחרבות. הוא נפטר בברלין ב-28 במרץ של אותה שנה בגיל 82. במהלך הלווייתו, הורה הקיסר שרגימנט הרגלים ה-52 (הברנדנבורגי ה-6) יכונה מעתה "פון אלבנסלבן" על שמו.

## קישורים חיצוניים

* קונסטנטין פון אלבנסלבן באנציקלופדיה בריטניקה 
* מידע על משפחת אלבנסלבן 

קטגוריה:גנרלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1892
הפיגוע במועדון הסטייג'

**הפיגוע במועדון הסטייג**' היה פיגוע התאבדות שאירע בליל שבת, ערבו של יום 25 בפברואר 2005 בשעה 23:20. הפיגוע אירע בפתח המועדון בתל אביב, ונרצחו בו חמישה בני אדם (ארבעה בזירת הפיגוע ופצועה שנפטרה מספר ימים לאחר מכן), ונפצעו כ-50.

## הפיגוע
את הפיגוע ביצע מחבל מתאבד בשם עבדאללה בדראן, שפוצץ חגורת נפץ במשקל 20 ק"ג.

לפיגוע במועדון הסטייג' קדמו שני פיגועים במועדונים: האחד בשנת 2001, בו נרצחו 21 בני אדם, רובם בני נוער, בפיגוע בדולפינריום לאחר שמחבל הפעיל מטען נפץ בתוך תור של אנשים בכניסה למועדון ריקודים בשם "דולפי" בחוף תל אביב. השני בשנת 2002, בו נרצחו 15 בני אדם בפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון באופן דומה.

לאחר הפיגוע במועדון הסטייג' האשימה ישראל את ארגון חזבאללה באחריות לפיגוע, אולם בהמשך חזרה בה מכך. הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני לקח אחריות על הפיגוע.
אשרף קייסי, תושב ישראלי שהודה שהסיע את המחבל המתאבד הורשע ברצח. ב-12 בספטמבר 2005 נתפס פעיל הג'יהאד האסאלמי גמאל ג'עאערה שהורשע בהמשך בהסעת המחבל המתאבד. ב-17 בינואר 2025 החליטה ממשלת נתניהו השישית לשחררו במסגרת עסקת שחרור החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל.
## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

מועדון הסטייג
מועדון הסטייג
קטגוריה:טרור ערבי בישראל
דוקלם

ממוזער|מפה של דוקלם
**דוקלם זוגלם** (בטיבטית סטנדרטית), **דרוקלם** (בדזונגהא וטיבטית צ'ומו) או **דונגלאנג** (במנדרינית: **洞朗**, בפין-יין: **Dòng lǎng**) הוא מישור צר באזור החיץ בין שלוש המדינות: בהוטן, סין והודו. דוקלם שוכנת קרוב למחוז יאדונג המודרני של האזור האוטונומי הטיבטי וליד עמק "הא" של בהוטן. מבחינה היסטורית דוקלם היה חלק מהשוק הטיבטי יאטונג, ובסביבת המנזר הבודהיסטי, דונגקאר ומנזר בון בשם פומוגון.

דוקלם הוא אזור הנמצא במרכז סכסוך טריטוריאלי, עליו טענות לבעלות הן של בהוטן והן של סין.
דוקלם ממוקם כ-15 ק"מ דרומית-מזרחית למעבר נאת'ו-לה שמפריד בין הודו לסין, וכ-30 ק"מ מדרום-מערב לנהר דרמאנה-צ'ו. דוקלם הוא חלק מעמק צ'ומבי הנמצא בעיקרו בטיבט. בקצה המערבי של דוקלם נמצא מעבר **דוקה-לה**, המחבר את מדינת סיקים ההודית עם טיבט בסין על פי מפות של הממשלה הסינית או מקשר בין סיקים ובהוטן המערבית לפי מפות של בהוטן והודו.

## הערות שוליים

קטגוריה:בהוטן: גבולות
קטגוריה:הודו: גבולות
קטגוריה:סין: גבולות
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: יחסי חוץ
קטגוריה:הודו: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי בהוטן–סין
קטגוריה:סיקים
אוגוסט, נסיך וירטמברג

**אוגוסט, נסיך וירטמברג** (בגרמנית: **August Prinz von Württemberg**, 24 בינואר 1813 – 12 בינואר 1885), היה גנרל-פלדמרשל פרוסי, וחבר בבית המלוכה של בית וירטמברג.

## ביוגרפיה
אוגוסט נולד בשטוטגרט ב-24 בינואר 1813, לפאול, נסיך וירטמברג ולשרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.

בשנת 1829 התגייס אוגוסט לצבא וירטמברג והצטרף לרגימנט הפרשים ה-1, ובשנת 1831 קיבל דרגת ריטמייסטר. באפריל 1831 קיבל אוגוסט רשות מדודו וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ועבר לשרת בצבא הפרוסי. אוגוסט הצטרף לחיל המשמר, וכעבור שנה הועלה לדרגת מיור. בשנת 1836 הועלה אוגוסט לדרגת אוברסט לוטננט, ובשנת 1838 הועלה לדרגת אוברסט. לאחר מכן שירת אוגוסט ברגימנט משמר הקירסירים, ובשנת 1844 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבת הפרשים ה-1 של המשמר.

בשנת 1850 הועלה אוגוסט לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1854 מונה למפקד הדיוויזיה ה-7 במגדבורג. בשנת 1856 מונה אוגוסט למפקד דיוויזיית הפרשים של המשמר, ובשנת 1857 הועלה אוגוסט לדרגת גנרל חיל הפרשים ומונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2. לאחר מכן מונה אוגוסט למפקד הקורפוס ה-3, וב-2 ביוני 1858 מונה למפקד קורפוס המשמר, עליו פיקד למשך 20 שנה.

במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866, אוגוסט השתייך לארמייה השנייה תחת פיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ופיקד על קורפוס המשמר בקרבות המנצחים סור ובורקרסדורף. בקרב קניגרץ ב-3 ביולי כבשו יחידותיו של אוגוסט את חלום, עם זאת, חלק ניכר מניצחונותיו של אוגוסט, היו בהכוונת ראש מטהו אוברסט לוטננט פון דננברג. לאחר המלחמה קיבל אוגוסט מוילהלם הראשון, מלך פרוסיה את עיטור הפור לה מריט, ומונה למפקד "רגימנט האולאנים ה-10 (פוזן)", אשר קיבל את שמו של אוגוסט, ונשא את שמו עד לפירוקו בשנת 1919. במלחמת צרפת–פרוסיה השתתף קורפוס המשמר בקרב גרבלוט ב-18 באוגוסט 1870, ואף ספג בו אבדות כבדות. לאחר מכן השתתף הקורפוס בפיקודו של אוגוסט, בקרב סדאן ובמצור על פריז.

לאחר המלחמה, קיבל אוגוסט את תוספת עלי האלון של ה"פור לה מריט", ואת שתי הדרגות של צלב הברזל. ב-2 בספטמבר 1873 מונה למפקד חיל הפרשים בדרגת גנרל-פלדמרשל, במקום פילדמרשל פרידריך פון וראנגל, וביוני 1878 מונה למפקד פיקוד הגבולות בצבא הקיסרות הגרמנית. ב-24 באוגוסט 1882 השתחרר אוגוסט משירות פעיל, וקיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור.

ב-12 בינואר 1885 מת אוגוסט במהלך מסע ציד, וכעבור 4 ימים נערך מסע ההלוויה בעיר גארנינסקירש, משם הועבר אוגוסט לקבורה בארמון לודוויגסבורג בשטוטגרט.

## משפחתו
ב-14 בנובמבר 1868 התחתן אוגוסט בנישואים מורגנטיים עם מריה בתגה, ממנה נולדה לו בת אחת:
* הלנה פון ורדנברג (1865–1938), התחתנה עם דדו פון שנק, שהיה גנרל גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* אוגוסט, נסיך וירטמברג 
* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1813
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
יגאל קיפניס

ממוזער|ד"ר יגאל קיפניס
**יגאל קיפניס** (נולד ב-28 באוקטובר 1949) הוא חקלאי והיסטוריון ישראלי. תחומי המחקר שלו הם ההיסטוריה המדינית והגאוגרפיה היישובית של ארץ ישראל בעת החדשה. בעל תואר ראשון בהנדסה אזרחית מהטכניון בחיפה (1977), ובעל תואר שני (2003) ותואר דוקטור (2006), שניהם מאוניברסיטת חיפה, מהחוג ללימודי ארץ ישראל. קיפניס שירת בחיל האוויר הישראלי כטייס מסוקים והוא בעל ותק של 31 שנות טיסה מהן 26 כטייס במילואים. הוא תושב המושב מעלה גמלא משנת 1978.

## ספרים
*  **ההר שהיה כמפלצת, הגולן בין סוריה וישראל** בספר זה קיבלו ביטוי מחקריו על הנוף היישובי בגולן בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים (1967), על תהליך התיישבות בגולן לאחר מלחמת ששת הימים ועל יחסי ישראל-סוריה. 
*  **[[1973 הדרך למלחמה|1973, הדרך למלחמה]]** ספר העוסק בנסיבות שהובילו למלחמת יום הכיפורים ובשיח הציבורי עליהן. נחשפו בו מסמכי ארכיון על ערוצי הידברות חשאיים בין הנרי קיסינג'ר ובין ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר ובין קיסינג׳ר והנשיא אנואר סאדאת שלא היו ידועים קודם לכן. במרכזם עמדה יוזמת הנשיא המצרי להגיע להסכם שלום בין ישראל ומצרים עד לספטמבר 1973, יוזמה שהנשיא ריצ׳רד ניקסון וקיסינגר תמכו בה, אבל נדחתה על ידי ראש ממשלת ישראל. התיעוד מעיד על מקומה המרכזי של מערכת השיקולים המדינית בדרך למלחמה ומקטין את מקומו של כישלון המודיעין, שכן עולה שלכישלון "הקונספציה" ולכשלי ראשי אגף המודיעין ערב המלחמה הייתה השפעה מועטה על קבלת ההחלטות בישראל.
* 1982 - **לבנון הדרך למלחמה**, -ב־6 ביוני 1982 נכנסו כוחות צה"ל ללבנון לכאורה למבצע מוגבל. בפועל, לאחר היערכות ארוכה ומדוקדקת, ישראל פתחה במלחמה נרחבת; מלחמה שגבתה חיים רבים וערערה את אמון הציבור במקבלי ההחלטות. 40 שנה לאחר מכן נחשפים הפרטים המלאים על האירועים ועל האנשים שהובילו למלחמת לבנון.

:בעזרת מסמכים שמתפרסמים בספר זה לראשונה, פורס ההיסטוריון יגאל קיפניס את נסיבות המלחמה, את ההכנות והדיונים לקראתה ובמהלכה, את המהלכים המפותלים מול הממשל בוושינגטון ומול הנוצרים בלבנון, ומעל הכול — את התיאום העקבי בין ראש הממשלה מנחם בגין לשר הביטחון אריאל שרון. בגין לא נגרר אחר כוונותיו מרחיקות הלכת של שרון. מטרות המלחמה נגזרו מתפיסת עולמו, והוא תמרן בעורמה, בתחכום ובהחלטיות בין עקרונותיו ובין מחויבויותיו כמנהיג המוביל אומה למלחמה ולמאבק מדיני על צדקתה. עם זאת, בגין גם היה נתון לשינויים נפשיים קיצוניים, כפי שמגלים דיווחים מפורטים של משרד החוץ האמריקאי.

## קישורים חיצוניים

* 

* המלחמה הארוכה בלבנון: חלק א׳

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מעלה גמלא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
סרגיי בלנצ'וק

**סרגיי אולכסנדרוביץ' בלנצ'וק** (באוקראינית: **Сергі́й Олекса́ндрович Баланчу́к**; 31 במרץ 1975 – 9 ביולי 2022) היה כדורגלן אוקראיני, ששיחק בעמדת מגן בוורסקלה פולטבה ובמכבי חיפה.

## ביוגרפיה
בלנצ'וק למד בכיתה מיוחדת לכדורגלנים מחוננים בתיכון (בני המחזור שלו הם אולכסנדר שובקובסקי וולדיסלב ואשצ'וק – שחקנים מובילים בדינמו קייב ובנבחרת אוקראינה). בסיום התיכון הצטרף אל שורות דינמו קייב. הוא שיחק בקבוצת המילואים של דינמו במשך 4 שנים ולא הצליח לעבור להרכב הקבוע של הקבוצה. בשנת 1996 הושאל מדינמו למכבי חיפה. בלנצ'וק היה בן 21 כשהגיע עם רעייתו ובנו הקטן לארץ. בחיפה שיחק בלנצ'וק 3 עונות. זכה יחד עם הקבוצה בגביע המדינה לעונת 1997/1998 – הוא כבש את אחד משני שערי מכבי במשחק הגמר מול הפועל ירושלים. בתום עונת 1998/1999 – שב לאוקראינה.

לאחר חזרתו לאוקראינה עבר בלנצ'וק מדינמו קייב לקבוצת וורסקלה פולטבה ושיחק בשורותיה עד שנת 2003. בעונתו האחרונה בקבוצה הושאל למטאליסט חרקוב. בתום עונת 2002/2003 פרש ממשחק פעיל.

לאחר הפרישה מכדורגל השלים בלנצ'וק את לימודי המשפטים ועבד כעורך דין בקייב.

באפריל 2022 התגייס לצבא אוקראינה, כדי להילחם בפלישה הרוסית. ב-9 ביולי 2022 נפל בקרב ליד העיר באחמוט.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, באתר של כדורגלנים אוקראינים 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני מטאליסט חרקיב
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אזרחים אוקראינים חללי לחימה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1975
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
FATCA

**החוק לאכיפת מיסים בחשבונות זרים** (באנגלית: **Foreign Accounts Tax Compliance Act**; בראשי תיבות: **FATCA**) הוא חוק פדרלי בארצות הברית. החוק, שנכנס לתוקף במרץ 2010, נועד לשפר את אכיפת תשלום המיסים בקרב תושבי ארצות הברית המחזיקים חשבונות פיננסיים מחוץ לגבולותיה. במסגרת החוק, נדרשים מוסדות פיננסים זרים, לרבות בנקים, חברות ביטוח וקרנות פנסיה, לדווח לרשות המיסים האמריקאית על כלל החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים, לרבות בעלי גרין קארד, חברות או נאמנויות המצויות בבעלות אזרחים אמריקאים.

## דרישות החוק

החוק דורש מכל מוסד פיננסי לא אמריקאי לבצע בדיקת נאותות לחשבונות המנוהלים אצלו, לזהות את החשבונות בבעלות אזרחים אמריקאים ולדווח עליהם לרשויות המיסים בארצות הברית. על הדיווח לכלול את שם בעל החשבון, מספר החשבון, כתובות ואת הפעולות שבוצעו בחשבונות של האזרח (ישנם חשבונות הפטורים מדיווח). מוסדות שלא יצייתו לחוק יסתכנו בקנס מצד רשויות המס בארצות הברית, אשר ינכו מס במקור של 30% מכל תקבול ממקור הכנסה אמריקאי המועבר לידי המוסד.

## FATCA בישראל
במסגרת הסכם בין ישראל וארצות הברית אשר נחתם בחודש יוני 2014 הוחלט כי רשות המסים בישראל תקבל את המידע אודות אזרחים אמריקאים וחשבונותיהם מהגופים הפיננסים בישראל והיא זאת אשר תעביר את המידע לרשויות המס האמריקאיות. ההסכם חל על חשבונות המוחזקים בידי אזרחי ותושבי ארצות הברית, אזרחים בעלי גרין קארד וכן על חשבונות בהם ישנה מעורבות אמריקאית מהותית. כמו כן, הסכם זה בין שתי המדינות מאפשר לרשויות המיסים בישראל לקבל מידע אודות תושבי ישראל המנהלים חשבונות פיננסים בארצות הברית. כחלק מההסכם בין המדינות נקבעו גופים אשר יהיו פטורים מדיווח בשל היותם בעלי סיכון נמוך לביצוע העלמות מס (כגון גופי החיסכון הפנסיוני בישראל). לצורך העברת המידע דורשים הגופים הפיננסים בישראל מהאזרחים המאותרים על ידם לחתום על טופס W-9. סירוב לחתימה על הטופס מובילה להקפאת החשבון.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיסוי בין-לאומי
נועה לביא (עיתונאית)

**נועה לביא** (נולדה ב-16 באפריל 1983) היא עיתונאית, שדרנית רדיו, כתבת ומגישת טלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
נועה (אולגה) לביא נולדה בקייב שבאוקראינה. למדה בבית הספר הייעודי לילדים מוכשרים בתחום המוזיקה, סיימה בהצטיינות את המגמה ללימודי פסנתר והתקבלה לאקדמיה למוזיקה ע"ש צ'ייקובסקי. המשיכה ללימודי תואר ראשון בפקולטה לעיתונות באוניברסיטה הבינלאומית בקייב.

את דרכה בתקשורת ובעיתונות הרוסית והאוקראינית החלה ככתבת תרבות ומבקרת בלט בעיתון "זרקלו נדלי". בהמשך שימשה בתפקיד כתבת תרבות בתוכנית הטלוויזיה Weekly Mirror ואחר כך בחדשות ערוץ "נובי קנאל" ובערוץ התרבות STB. במהלך עבודתה סיקרה אירועים בינלאומיים רבים, כמו הופעתו ההיסטורית של פול מקרטני בכיכר האדומה במוסקבה, תחרות האירוויזיון באוקראינה, ועוד.

בשנת 2005 עלתה מטעמי ציונות לישראל, למדה קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ולימודי חברה וחינוך בקריה האקדמית אונו. לביא ערכה והגישה כתבות בערוץ הטלוויזיה RTVI והגישה תוכנית תרבות בידור ומוזיקה בקול ישראל ברשת רק"ע.

היא שבה לתקופה למוסקבה ושימשה בתפקיד עוזרת לנספחת התרבות וכמנהלת המדיה החברתית של שגרירות ישראל. עם שובה ארצה הגישה וצילמה כתבות טלוויזיה, כתבה ב-ynet, במגזין סלונה ומילאה את תפקיד דוברת ארגון לימוד דוברי רוסית הבינלאומי.

כיכבה בסרטו של חיים יבין "הישראלים החדשים" (2015), על עולים מברית המועצות ומאבקי קליטתם בארץ ובחברה הישראלית.

ב-2014 הצטרפה לקבוצת ידיעות אחרונות ככתבת ועורכת בעיתון וסטי ולאחר מכן באתר וסטי, מקבילו של ynet בשפה הרוסית. לביא משמשת גם ככתבת מדור "מלחשים ש" בשבועון לאשה, מגישה באולפן, מראיינת וכתבת שטח. פרסמה מספר מאמרים במוספים של קבוצת "ידיעות אחרונות". 

בשנת 2019 חשפה במוסף לשבת של "ידיעות אחרונות" עדויות של ניצולי אסון צ'רנוביל החיים בישראל. בעקבות הכתבה יצאה עם סדרת הרצאות לקהל רחב בנושא האסון. באותה שנה סיקרה לביא את פרשת נעמה יששכר כשליחת ידיעות אחרונות ו-ynet במוסקבה.

ב-2016 החלה לעבוד גם בתאגיד השידור הישראלי במסגרתו הגישה תוכניות שונות. בין היתר ערכה והגישה את הפודקאסט "פודקאסט עם מבטא" שתיעד מבטאים שונים בחברה הישראלית, את תוכנית הבוקר של "כאן רק"ע", פינות תרבות ב"כאן תרבות", וכן את התוכנית "לילה רומנטי" ב"כאן גימל". בדצמבר 2018 סיימה את עבודתה בתאגיד. החל מ-2018 מגישה לביא תוכנית שבועית בערוץ הכנסת החדש.

## חייה האישים
לביא, תושבת תל אביב, היא היזמת מאחורי עמוד הפייסבוק Girls Love IDF. העמוד התפרסם במהלך מבצע צוק איתן ובו נשים צילמו את עצמן וכתבו כי הן אוהבות את צה״ל.

## קישורים חיצוניים

* 
* נועה לביא - "פודקאסט עם מבטא", פרויקט מיוחד של 'כאן' תאגיד השידור הישראלי ליום העצמאות
* נועה לביא בסרטו של חיים יבין "הישראלים החדשים"
* נועה לביא מנחת אולפן החדשות של וסטי
* 
* מגזין סיכום השבוע בשפה הרוסית - נועה לביא (מגישה), ערוץ הכנסת
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
יחסי החוץ של איי מרשל

[ממוזער|[דגל איי מרשל]]
**יחסי החוץ של [[איי מרשל|הרפובליקה של איי מרשל]]** הם כל סוגי היחסים הדיפלומטיים שאיי מרשל מקיימת עם מדינות אחרות בעולם. נכון ל-2023 כוננה איי מרשל יחסים דיפלומטיים בילטרליים עם כ-111 מדינות אחרות. שיתוף פעולה אזורי באמצעות חברות בארגונים שונים המאפשרים זאת הם מרכיב עיקרי ביחסי החוץ של איי מרשל.

ב-1 במאי 1979 הכירה ארצות הברית בעצמאות רפובליקת איי מרשל בעקבות חתימה של ארצות הברית עם איי מרשל על הסכם חסות ושיתוף בשלטון. ההסכם נכנס לתוקפו ב-1986. לאיים נכתבה חוקה, ששילבה רעיונות חוקתיים מארצות הברית ומהממלכה המאוחדת, הוקם פרלמנט וממשלה "עצמאית" לכאורה. איי מרשל זכו בעצמאותם המלאה ב-1990, כאשר האו"ם שם קץ להתערבות האמריקאית בשלטון באיים.

ב-1986 חתמה המדינה יחד עם פלאו ומיקרונזיה על הסכם שיתוף עם ארצות הברית, במסגרתו קיבלה איי מרשל 180 מיליון דולר על המשך השימוש האמריקאי באטול קווג'לין, 250 מיליון דולר כפיצוי על ניסויים גרעיניים, ועוד 600 מיליון דולר על סעיפים נוספים בהסכם. על-פי האמנה, לארצות הברית יש סמכות ואחריות מלאה על הביטחון וההגנה של איי מרשל, וממשלת איי מרשל מחויבת להימנע מלנקוט פעולות שאינן עולות בקנה אחד עם האחריות הביטחונית וההגנתית.

ב-17 בספטמבר 1991, איי מרשל הפכה לחברה באו"ם. איי מרשל מחזיקה בשגרירויות בארצות הברית, פיג'י, קוריאה הדרומית, יפן וטאיוואן. היא מפעילה גם קונסוליה בהונולולו וקונסוליה בספרינגדייל.

במאי 2005, צ'ן שואי-ביאן, נשיא טאיוואן, הפך לראש המדינה הזרה הראשונה, שהגיע לביקור רשמי באיי מרשל.

## יחסים דיפלומטיים

## נציגויות איי מרשל בעולם

## נציגויות זרות באיי מרשל
### שגרירויות ב[[מג'ורו]]
* 
* 
* 

### שגרירויות מחוץ לאיי מרשל
*  (פונפאי)
*  (קנברה)
*  (קנברה)
*  (ניו יורק)
*  (ג'קרטה)
*  (וושינגטון די. סי.)
*  (מנילה)
*  (סינגפור)
*  (טוקיו)
*  (סובה)
*  (קנברה)
*  (מנילה)
*  (טוקיו)
*  (מנילה)
*  (טוקיו)
*  (מנילה)
*  (ירושלים)
*  (ולינגטון)
*  (סובה)
*  (טוקיו)
*  (מנילה)
*  (מנילה)
*  (טאראווה)
*  (קנברה)
*  (קנברה)
*  (מנילה)
*  (טוקיו)
*  (טוקיו)
*  (סידני)
*  (סובה)
*  (קנברה)

## ראו גם
* איי מרשל
* יחסי איי מרשל–ישראל

## קישורים חיצוניים


* Permanent Mission of the Republic of the Marshall Islands to the United Nations
*RMI Embassy to the U.S.
*US Embassy in Majuro
*Embassy of the Republic of the Marshall Islands to the United States of America
*Marshall Islands - Foreign Relations - GlobalSecurity.org

* Marshall Islands, באתר IMUNA

## הערות שוליים

איי מרשל
מוסקרון (כדורגל)

**רויאל אקסל מוסקרון** (בשפת המקור: "**Royal Excel Mouscron**"; בראשי תיבות: **REM**), המוכר גם כ-**מוסקרון** ("**Mouscron**"), היה מועדון כדורגל מקצועני מהעיר מוסקרון  שבבלגיה. המועדון הוקם בשם "רויאל מוסקרון-פרוולץ" (Royal Mouscron-Péruwelz), באביב 2010, כתוצאה מאיחוד של מועדון מהעיר פרוולץ (Péruwelz) עם מועדון "רויאל אקסלסיור" (Royal Excelsior) שפשט את הרגל. בקיץ 2016 המועדון העביר את בסיסו לעיר מוסקרון ושינה את שמו לשמו הנוכחי. 

בעונת 2013/2014 בה ניצח במשחקי הפלייאוף על הזכות לשחק בליגה הראשונה. אחד מבעלי הקבוצה הוא פיני זהבי, סוכן שחקנים ישראלי.

המועדון פורק בשנת 2022.
## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל בלגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1922
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
אקספו 2017

**אקספו 2017** (באנגלית: **Expo 2017**) היא תערוכה עולמית אשר התקיימה באסטנה, בירת קזחסטן, כחלק ממסורת התערוכות העולמיות והירידים הבינלאומיים המתקיימים מאז שנת 1851.

תערוכת אקספו 2017 נפתחה רשמית ב-10 ביוני 2017, ונמשכה 93 ימים, עד 10 באוקטובר 2017.

בתערוכה השתתפו כ-115 מדינות וארגונים בינלאומיים וביקרו בה כ-5 מיליון איש.

## הנושא ולוגו התערוכה
הנושא שנבחר לתערוכה הוא **"אנרגיה עתידית"**, ומטרתו ליצור דיון עולמי בין מדינות, ארגונים לא-ממשלתיים, חברות והציבור הרחב, בשאלה המהותית: "כיצד מבטיחים גישה בטוחה ובריאה לאנרגיה, תוך הפחתת פליטות פחמן דו-חמצני?". הנושא נועד להתמקד בעתיד האנרגיה, ולמצוא פתרונות להתמודדות עם האתגר הגדול ביותר של המין האנושי. האקספו מציגה פתרונות אנרגיה עתידיים להתמודד עם אתגרים חברתיים, כלכליים וסביבתיים.

נושא הלוגו שנבחר הוא "אנרגיית רוח", ומציג טורבינה בעלת 3 כנפיים ושלושה צבעים שונים, עם הכיתוב אקספו 2017, אנרגיית עתיד.

## מתחם התערוכה
ממוזער|250x250px|בירוק - המדינות להן ביתנים בתערוכה - באדום - המדינה המארחת, קזחסטן
לצורך התערוכה הוקם מתחם מיוחד באזור החדש של אסטנה בדרום העיר שבו רוכזו כל הביתנים. בתערוכה הוצגו כ-115 ביתני לאום, בשטח כולל של כ-1,740 דונם.

במרכז שטח התערוכה היה "הפביליון של קזחסטן" - מבנה כדורי ענק, הגדול מסוגו בעולם, ובו מוזיאון המספר את ההיסטוריה של קזחסטן עד לימנו.

## הבחירה בקזחסטן
תערוכת האקספו העולמית בשנת 2017 נבחרה להתקיים בבירת קזחסטן, אסטנה, לאחר שבסוף 2012 העיר נבחרה על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות, בהתמודדות על האירוח, וגברה על לייז', בלגיה.

נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, אירח בפתיחת התערוכה ראשי מדינות ומכובדים מרחבי תבל. בדבריו ציין נזרבייב שקזחסטן היא הראשונה מבין מדינות "מזרח אירופה", כלומר ברית המועצות לשעבר, המארחת את האקספו, שבו משתתפות 115 מדינות ו-22 ארגונים בינלאומיים.

## הביתן הישראלי בתערוכה
ישראל השתתפה בתערוכה והפעילה בה ביתן לאום - "הביתן הישראלי - אנרגיה של יצירתיות".

הביתן הישראלי הוקם על שטח של כ-350 מ"ר, ועלותו הוערכה בכ-10 מיליון שקלים.

תכנון הביתן, הקמתו, הפעלתו, ניהולו, ואחזקתו היו באחריות משרד החוץ הישראלי ובביצוע חברת AVS Creative..

הביתן הישראלי הוקם במטרה לייצר עניין ולבלוט ביחס ליתר הביתנים שהוצגו בתערוכה, ולמצב את ישראל כמדינה דינמית, מחדשת ומתקדמת, בעלת היסטוריה ומסורת עתיקים. מדינה שלמרות, מיעוט משאביה הטבעיים, מצליחה לפתח תעשייה יעילה ומתקדמת ופתרונות אנרגיה ירוקים ומתחדשים. וכמדינה התורמת לאומות העולם מהידע שלה בתחומי הקיימות.

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של תערוכת אקספו 2017 
* 
* 
* הביתן הישראלי

## הערות שוליים

2017 07
קטגוריה:תערוכות עולמיות
קטגוריה:אסטנה
קטגוריה:2017 באסיה
ארצ'י קלארק

**ארצ'י אל. קלארק** (באנגלית: **Archie L. Clark**; נולד ב-15 ביולי 1941) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1966–1976. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 16.3 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים למשחק.

## ביוגרפיה
קלארק נולד בעיר קונוויי שבארקנסו, וגדל בעיירות ריוור רוז' ואקורס שבפרווריי דטרויט. בסיום לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית בו שירת במשך 3 שנים. בזמן שהשתתף במשחק כדורסל פנימי במסגרת הליגה הצבאית, נצפה על ידי סקאוט של אוניברסיטת מינסוטה אשר הציע לו מלגת לימודים. קלארק קיבל את המלגה ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בין השנים 1963–1966, תחת מאמן הקבוצה ג'ון קנדלה. בעונתו האחרונה קלע 24.5 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big Ten.

בדראפט ה-NBA לשנת 1966 נלקח קלארק בבחירה ה-37 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, בהיותו בן 25. בלייקרס שיתף פעולה עם ג'רי וסט ואלג'ין ביילור, וכבר בעונתו השנייה הפך לשחקן מפתח בקבוצה; בעונת  קלע 19.9 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר ועזר ללייקרס להגיע לגמר ה-NBA, בו הפסידו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4.

בסיום אותה עונה נשלח בטרייד לפילדלפיה 76', כחלק מחבילה ששלחה את וילט צ'מברלין מפילדלפיה ללוס אנג'לס. לצד האל גריר ובילי קנינגהם עזר לפילדלפיה לרשום מאזן של 144 ניצחונות ו-102 הפסדים בשלוש עונותיו בקבוצה (58.5%), בהן קלע ממוצע של 18.1 נקודות למשחק, אך הקבוצה לא הצליחה לעבור את שלב הפלייאוף הראשון בתקופה זו.

בתחילת עונת  הועבר בטרייד לבולטימור בולטס, במדיה רשם את עונתו הטובה ביותר עם 25.1 נקודות ו-8.0 אסיסטים בממוצע למשחק. במהלך אותה עונה נבחר בפעם השנייה להשתתף במשחק האולסטאר, ובסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בבולטימור שיתף פעולה עם צמד הגארדים ארל מונרו ופיל צ'ניר, והרכיב לצידם קו אחורי זריז ונמוך במיוחד. בשלוש עונותיו בקבוצה הודחו הבולטס בסיבוב הפלייאוף הראשון.

בעונות  ו- שיחק עבור סיאטל סופרסוניקס ודטרויט פיסטונס, בהתאמה, ובשנת 1976 פרש ממשחק, בגיל 34.

בשנת 1987 רץ קלארק, ללא הצלחה, למשרת ראש העיר של אקרוז שבמישיגן. בשנת 1992 הקים יחד עם דייב דבושר, דייב בינג, דייב קאונס ואוסקר רוברטסון את איגוד שחקני העבר ב-NBA (National Basketball Retired Players Association).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ארקנסו
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני בולטימור בולטס (1963–1973)
קטגוריה:כדורסלני קפיטל בולטס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:ארקנסו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
אבדה מדעת

בהלכה, **אבדה מדעת** היא אבדה שנמצאה בתנאים מסוימים המעידים כי האובד איבד אותה בידיעה ברורה שלא תשוב, ושבשל כך אין בה חיוב השבת אבדה.

## מקור הדין
מקור הדין נמצא במסכת בבא מציעא בפרק אלו מציאות, והוא עוסק באדם שמצא כלי באשפה שדרך לפנותה. הגמרא פוסקת שאדם זה פטור ממצוות השבת אבדה שכן אבדה זו נחשבת אבדה מדעת והיה לו למאבד לקחת בחשבון שהאשפה תפונה בקרוב ועמה הכלי שהניח שם. דוגמאות נוספות מביא הרמב"ם אודות אדם שהשאיר את פרתו ברפת ללא דלת והלך, וברחה פרתו, או המניח כיסו (=ארנקו) ברשות הרבים והלך, וכיוצא בזה. במקרים כאלו המוצא אינו מחויב להשיב את האבדה לבעליה שכן המאבד "איבד ממונו לדעתו". לפי הרמב"ם המקור לדין זה הוא מלשון הפסוק , מן המלים "אשר תאבד" ניתן ללמוד שהמקרה אינו מתייחס למי שמאבד לדעתו.

הפוסקים נחלקו בעניין אבדה מדעת. לדעת הרמב"ם מוצא האבדה אמנם פטור מחיוב הכרזה והשבת אבדה וכפי שנלמד מן הפסוק, אך החפץ אינו הפקר ואסור לו ליטול את החפץ לעצמו. הטור לעומת זאת סובר שמאחר שהמאבד הניח את החפץ במקום האבד הרי זה כאילו הפקירו והיא שייכת למוצאה. כדעת הרמב"ם פסק השולחן ערוך, ואילו הרמ"א פסק כדברי הטור. אם אדם מצא אבדה שכזו ללא שהוא ידע, ועל כן לא שייך לומר שהוא בא לגזול אותה, ישנה מחלוקת בפוסקים מה דינו. יש האומרים שהוא היה פטור מהשבת אבדה כל עוד לא הרים את האבדה אך מרגע ההרמה הוא מחויב להשיב, ויש הסוברים שאינו חייב בהשבה ומרגע שהתייאשו הבעלים הנוטל זכה באבידה.

## גדרי הדין
בין האחרונים ישנן שתי גישות להגדרת המצב הממוני של אבדה שאבדה מדעת:
* יש הנוקטים כי אבדה שכזו הרי היא כהפקר, שבעליה המקוריים מפקירים אותה. ואף על פי שאינם אומרים זאת במפורש, או אף מכריזים שאינם מפקירים את האבדה, אנן סהדי [= אנו מעידים, הדבר ברור] שבמציאות כזו אין לבעלים מחשבת קניין אמיתית בחפץ אבוד זה ובפועל הוא אכן מפקיר אותו.
* יש הנוקטים שאין כאן הפקר אקטיבי, אך בשל העובדה שהחפץ אינו עומד ברשותו של הבעלים, מספיק ייאוש הבעלים כדי להוציא את החפץ מבעלותו ולהתיר לאחרים לקחתו לעצמם.

השלכה חשובה של הלכת 'אבדה מדעת' היא שגם במקרה של יאוש שלא מדעת אם האבדה מתחילתה הוגדרה כאבדה מדעת, המוצא יכול לקחתה לעצמו. כי בסיס ההלכה שמחייבת להשיב אבדה שנתייאשו ממנה שלא מדעת הוא חיוב השבת אבדה שחל על המוצא מיד עם מציאת האבדה בטרם ייאושו של האובד, אך באבדה מדעת אין כלל חיוב השבה ולכן ההיתר לקחת את האבדה אינו תלוי בשעת הייאוש בפועל.

## ראו גם
* אבודה ממנו ומכל אדם

## לקריאה נוספת
* **אבדה מדעת**; בתוך: **אוצר עיונים**, ש"ס מתיבתא, בבא מציעא, כרך ב, מערכה כ, פרקים א-ב, עמ' א-ג.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
קטגוריה:בבא מציעא: סוגיות תלמודיות
קטגוריה:השבת אבדה
תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך

**תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך** (בגרמנית: **Theodor Eustach von Pfalz-Sulzbach**; 14 בפברואר 1659 – 11 ביולי 1732) היה רוזן פפאלץ-זולצבאך בין השנים 1708–1732.

## ביוגרפיה
תאודור יוסטאך נולד ב-14 בפברואר 1659 בזולצבאך, לכריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ולאמליה מנסאו-זיגן, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-זיגן ומרגרטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג.

בשנת 1708 מת אביו כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך, ותאודור יוסטאך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1714 ויתר תאודור יוסטאך על זכויותיו בפארקשטיין-ויידן תמורת 200,000 גילדן, ובשנת 1727 ויתר על טענתו לדוכסות יוליך-ברג לטובת בנו הבכור יוזף קרל, רוזן פפאלץ-זולצבאך.

ב-11 ביולי 1732 מת תאודור יוסטאך, ובנו יוהאן כריסטיאן, רוזן פפאלץ-זולצבאך עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-9 ביוני 1692 התחתן תאודור יוסטאך עם מריה אלאונורה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתם של וילהלם, רוזן הסן-רוטנברג ומריה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
* מריה אנה אמליה אוגוסטה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך (1693–1762)
* יוזף קרל, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1694–1729)
* פרנציסקה כריסטינה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך (1696–1776)
* ארנסטינה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך (1697–1775), התחתנה עם וילהלם השני, רוזן הסן-ואנפריד-ריינפלס
* יוהאן וילהלם, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1698–1699)
* יוהאן כריסטיאן, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1700–1733)
* אליזבת אלאונורה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך (1702–1704)
* אנה כריסטינה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך (1704–1723), התחתנה עם קרלו אמנואלה השלישי, מלך סרדיניה
* יוהאן וילהלם אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1706–1708)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1659
קטגוריה:נפטרים ב-1732
קיי. ג'יי. אפא

**קנטי ג'יימס פיצג'רלד ("קיי. ג'יי.") אפא** (באנגלית: **Keneti James Fitzgerald "KJ" Apa**; נולד ב-17 ביוני 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי. מוכר בעיקר בשל תפקידו כשחקן ראשי בסדרת הטלוויזיה "ריברדייל" שמשודרת ברשת The CW.

## ביוגרפיה
אפא נולד באוקלנד שבניו זילנד, לקנטי וטסה אפא יש לו שתי אחיות טימנה ואריאטה. אביו ממוצא סמואי ומשמש גם כצ'יף בכפר בסמואה. הוא למד ב-"King's David College" באוקלנד לפני שהחל בקריירת המשחק שלו.

מ-2013 עד 2015 כיכב באופרת הסבון הניו זילנדית "רחוב שורטלנד" בתפקיד קיין ג'נקינס.

מ-2016 לקח חלק בעונה הראשונה של הסדרה ״ללא מוצא״ בתור ג׳יק.

בשנת 2017 השתתף כאית'ן מונטגומרי בדרמה הקומית "נשמה של כלב" שביים לאסה הלסטרם. באותה שנה החל להשתתף בסדרת הנוער "ריברדייל" של הרשת האמריקאית "The CW", בדמותו של ארצ'י אנדרוז. אפא קיבל מספר מועמדויות וזכיות לפרסים בין היתר לפרס סאטורן לפריצה השנה במשחק.

בשנת 2018 השתתף בסרט הדרמה "השנאה שנתתם " ושיחק את דמותו של כריס. בשנת 2019 השתתף בסרט הנעורים "הקיץ האחרון" שם משחק את גריפין הוריגאן, בהפקת "נטפליקס".

בשנת 2020 יצא הסרט "I Still Believe", בו אפא משחק בתפקיד הראשי את ג'רמי קאמפ, ובנוסף, שיחק לצד סופיה קרסון בסרט "ציפור שיר" בו גילם דמות בשם ניקו. שיחק גם בסרט האקשן "ניווט מקורב" לצדו של כוכב סרטי הפעולה סקוט אדקינס.

בספטמבר 2024, לוהק אפא לסרט הביוגרפי על להקת סאבליים בתפקיד הסולן ברדלי נואל.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:שחקנים ילדים ניו זילנדים
קטגוריה:ילידי 1997
בנימין עוזר

**רבי בנימין עוזר הכהן בן רבי מאיר** היה רב פולני, אב"ד קהילת קלימנטוב. נפטר ביום כ"ה אייר ת"ע (1710) מחבר ספר אבן העוזר על תלמוד בבלי וספר אבן העוזר על שולחן ערוך.

## תולדותיו
רבי בנימין עוזר שהיה נכד לרבי שלמה לוריא (מהרש"ל), שימש כרב ואב"ד בעיירה קלימנטוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר פוקז'בקה.
רבו היה רבי מרדכי גינצבורג אב"ד בריסק, בסוף ימיו שימש רבי עוזר כראש ישיבה בזלקווא.

חיבר את ספרי אבן העוזר על תלמוד בבלי ועל שולחן ערוך. הספר יצא לראשונה בשנת תקי"ג על ידי נכדו בן ביתו שקיבל הסכמות מגדולי הדור בדור שאחרי המחבר. בין המסכימים הם הפני יהושע, רבי יהונתן אייבשיץ, הנודע ביהודה ועוד שמשבחים את המחבר.

הערצה למחבר המשיכה גם לדורות הבאים שמזכירים הרבה את המחבר ובראשם רבי עקיבא איגר שכותב שהאבן העוזר הוא **" גדול האחרונים "**.

על מצבתו בזלקווא נחרט:

"נפל שר וגדול בישראל, איש קדוש וטהור אשר הרביץ ישיבה בישראל, וחיבר ספרים הרבה ולא מש מתוך אוהל של תורה תמיד, הרב המאה"ג בנימין עוזר בעל מחבר 'אבן העוזר' ב"ר מאיר, תנצב"ה."

## מתלמידיו
* רבי נפתלי הירץ
* רבי יעקב יוקל הלוי הורוויץ אב"ד גלוגוב

## לקריאה נוספת
*
## קישורים חיצוניים
* ישכר בעריש ווייס, הגה"ק רבי עוזר הכהן מקלימנטוב זי"ע, בעלון עלים לתרופה, גיליון תקס"ט, כ"ג אייר תשס"ז

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:אבות בתי דין
ג'יגר (כלי מדידה)

ממוזער|ג'יגר במידות שונות
**ג'יגר** או **כוס מדידה** הוא כלי למדידת אלכוהול המשמש ברמנים בחישוב כמות האלכוהול לקוקטיילים. הג'יגר דומה בצורתו לגביע והוא בעל בית קיבול משני צידיו. צד אחד מיועד למידה הסטנדרטית הידועה בשם "מידת הבית" והצד השני הוא בדיוק חצי ממנה.

בכל מדינה נהוגה מידת הבית משלה. מידת הבית הנהוגה בישראל היא בין 50 ל-60 מ"ל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:קוקטיילים
ג'ון סטנדינג

**סר ג'ון רונלד ליאון סטנדינג, הברונט הרביעי** (באנגלית: **Sir John Ronald Leon Standing, 4th Baronet**; נולד ב-16 באוגוסט 1934) הוא שחקן אנגלי.

## ביוגרפיה
סטנדינג נולד בלונדון בשם ג'ון רונלד ליאון, בנם של השחקנית קיי המונד (שם הבמה של דורותי קתרין סטנדינג) ושל סר רונלד ג'ורג' ליאון, הברונט השלישי.

מצד אמו הוא בן למשפחת שחקנים מכובדת, בהם סבא רבא שלו הרברט סטנדינג  (1846–1923), סבו סר גאי סטנדינג  (1873–1937). אביו החורג סר ג'ון קלמנטס היה גם שחקן. סטנדינג למד באיטון קולג' ובמילפילד סקול בסאמרסט. הוא שירת בגיס רובאי המלך בדרגת סגן משנה. אחר כך למד בבית הספר לאמנות בייאם שו בלונדון.

### קריירה
תחילת הקריירה של סטנדינג הייתה ב-1955 כשהופיע בהפקה של פיטר ברוק של המחזה "טיטוס אנדרוניקוס" בכיכובם של לורנס אוליבייה ואשתו ויוויאן לי. בהמשך שיחק בתפקידים ראשיים במחזה "חשיבותה של רצינות" מאת אוסקר ויילד, במחזה "Ring Around the Moon", במחזה "A Sense of Detachment" מאת ג'ון אוסבורן, וב"חיים פרטיים" מאת נואל קאוורד יחד עם מגי סמית'. ב-1979 היה סטנדינג מועמד לפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על הופעתו במחזה "Close Of Play" בתיאטרון הלאומי.

הופעת הבכורה של סטנדינג בקולנוע הייתה בסרט "The Wild and the Willing" משנת 1962. עוד הופיע בסרטים "מלך עכברוש" (1965), "לך, אל תרוץ" (1966), "הפסיכופת" (1966), "הנשר נחת" (1976), "איש הפיל" (1980), "Nightflyers" (מ-1987), "גברת דאלוויי", וב"אישה טובה" (2004).

אחד מתפקידיו הראשונים הגדולים בטלוויזיה היה בדמות סידני גודולפין במיני-סדרה בת 12 פרקים "The First Churchills" משנת 1969. הופעות נוספות שלו בטלוויזיה היו במיני-סדרה "החפרפרת" (1979), בסיטקום "The Other 'Arf" של ITV (מ-1980 עד 1984) עם לורן צ'ייס, במיני-סדרה "The Choir" (מ-1995), ובמיני-סדרה "מכרות המלך שלמה" (2004). בארצות הברית הופיע סטנדינג בתפקיד אורח בסדרות טלוויזיה כגון "פרקליטי אל איי", "Civil Wars" ו"רצח במשיכת קולמוס". הוא כיכב לצדם של רוברט וגנר וסמנתה סמית' בסדרת הפעולה "ליים סטריט".

ב-1987 הופיע סטנדינג בסרט "Nightflyers", עיבוד לסיפור קצר מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין. ביולי 2010 פורסם שהוא יגלם את ג'ון ארין בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO המבוססת על סדרת הרומנים "שיר של אש ושל קרח" מאת מרטין.

### חיים אישיים
ב-1964 ירש סטנדינג את תואר הברונט מאביו, אבל הוא אינו משתמש בתואר. עד 1937 היה בלצ'לי פארק בבקינגהאמשייר בבעלות משפחת ליאון. במלחמת העולם השנייה מוקמה באחוזה יחידת מפענחי צפנים של הצבא הגרמני.

ב-1961 התחתן סטנדינג עם השחקנית ג'יל מלפורד. לבני הזוג נולד בן, אלכסנדר ג'ון. הם התגרשו ב-1972.

ב-1984 נשא לאישה את שרה קייט פורבס, בתם של במאי הקולנוע בריאן פורבס והשחקנית ננט ניומן. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'ון סטנדינג באתר Aveleyman

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1934
מקס בוכמן

**מקס בוכמן** (14 בפברואר 1896 – 7 בינואר 1972) היה מומחה ברפואה פיזיקלית, שיקום וראמטולוגיה, מנהל מחלקה פנימית בבית החולים על שם שוויצר בטבריה, רופא מחוזי של קופת חולים בגליל, מראשוני חוקרי הבלנאולוגיה והראומטיזם בארץ-ישראל ומחלוצי טיפולי ההידרותרפיה בארץ ישראל.

## קורות חיים
בוכמן נולד ברגנסבורג שבגרמניה למיטה (לבית רוזנברג) ולסטפן. בגיל 3 עבר לנירנברג. במלחמת העולם הראשונה גויס, ונשלח לחזית צרפת ועיראק. בשנת 1917 נשלח כחובש לארץ ישראל. שירת בצמח, עפולה, נצרת, ירושלים ולבסוף בבית חולים שדה בשכם, שם הועלה לדרגת סמל. בוכמן שירת כשנה בארץ-ישראל.

בוכמן נפל בשבי והועבר למחנה שבויים בתל אל כביר, (במצרים). במחנה השבויים היה אחראי בוכמן על תוכנית ההרצאות בספרות ופילוסופיה גרמנית. במחנה השבויים קיבל את ההחלטה לעלות לארץ-ישראל. לאחר שחרורו שב לגרמניה.

בוכמן למד רפואה במינכן, פרייבורג ונירנברג. בשנת 1924 סיים את לימודיו והתחתן עם מרים.

בוכמן ביקר בארץ ישראל והחליט להשתקע בטבריה. קופת חולים הציעה לבוכמן משרה של רופא בבית החולים על שם שוויצר. בוכמן חזר לגרמניה והשתלם במחלות פרקים.

בשנת 1927 עלו בני הזוג בוכמן לארץ, ובוכמן ניהל במשך 3 שנים את המחלקה הפנימית בבית החולים ע"ש שוויצר בטבריה.

בהמשך, התמנה בוכמן לתפקיד הרופא המחוזי של קופת חולים בגליל.

בוכמן שירת כקצין רפואה ראשי בהגנה.

לאחר קום המדינה נתמנה רופא ממשלתי אזורי ראשון בגליל.

בשנת 1955 התמנה בוכמן למנהל הרפואי של חמי טבריה. בוכמן חקר את חמי טבריה, פרסם 40 עבודות מדעיות בנושאי ראומטולוגיה, מחלות טרופיות, בלנאולוגיה, והידרותרפיה.

בוכמן כיהן כסגן יושב ראש האגודה לרפואה פיזיקלית ולראומטולוגיה וכיושב ראש ההסתדרות הרפואית בטבריה.

בוכמן נפטר ב-1972. השאיר אחריו שלוש בנות.

## הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר בוכמן (טבריה) "על הכליה הצמוקה" (ישיבה ד', 1 ביוני)

קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. I.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. II.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. III.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. IV.jpg


## מספריו
* "טבריה ומעינותיה החמים" - הוצאת חמי טבריה, 1956

## לקריאה נוספת
* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך: בוכמן, מקס, עמוד 110

## קישורים חיצוניים

* 
* דבר, 21 ביוני 1966
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים פנימיים ביישוב
קטגוריה:רופאי שיקום ביישוב
קטגוריה:ראומטולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
הפיגוע בכפר סבא (2001)

**הפיגוע בכפר סבא** היה פיגוע התאבדות שאירע בצומת הרחובות טשרניחובסקי-ויצמן בכפר סבא ב-22 באפריל 2001. בפיגוע נרצח אזרח אחד ונפצעו כ-40.

## הפיגוע
בבוקר 22 באפריל 2001 הגיע מחבל מתאבד לתחנת האוטובוס שבצומת הרחובות טשרניחובסקי-ויצמן בכפר סבא. מעט אחרי השעה 9 בבוקר הוא פוצץ עצמו בעת שעצר בתחנת אוטובוס קו 29 שנסע לכיוון הרצליה. בפיגוע נהרג ד"ר מריו גולדין, שירד מן האוטובוס ותכנן להשתתף בהשתלמות בבית חולים מאיר הסמוך.

לאחר הפיגוע הודיעו גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, כי עימאד זביידי מהעיר שכם הוא המחבל שביצע את הפיגוע.

הפיגוע אירע כחודש לאחר הפיגוע בתחנת הדלק מפגש השלום שבוצע סמוך לכניסה המזרחית לעיר ובו נרצחו שני נערים.

## קישורים חיצוניים
* ד"ר מריו גולדין, באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* 
* 

## הערות שוליים

רחוב טשרניחובסקי בכפר סבא
כפר סבא
רחוב טשרניחובסקי
כפר סבא
סטנלי לוין

**סטנלי לוין** (1921–1991) היה רופא ילדים ישראלי, פרופסור לרפואת ילדים, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים על שם שוויצר, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים פוריה, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים קפלן (1958–1985).

## קורות חיים
לוין נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. לוין בוגר בית הספר לרפואה באוניברסיטת וויט ווטר סטרנד (White Water Strand) ביוהנסבורג בשנת 1945. בתום לימודיו, לוין התחיל להתמחות בכירורגיית ילדים.

בתחילת שנת 1948 גויס לוין בחשאי לארגון ההגנה בארץ על ידי השליח יואל פלגי. ב-5 במאי 1948 קיבל לוין הודעה שתוך שבוע יוטסו לארץ ישראל הוא, ד"ר ג'ק מדלי רופא פנימי, ומהנדס הרדאר ראובן יופה, במטוס מדגם ססנה השייך לבלגיה. ב-15 במאי 1948, ביום שלאחר הכרזת העצמאות, בתום המנדט הבריטי בשעה שאחרון החיילים האנגלים עזב את חופי חיפה, נחתו השלושה בשדה התעופה של חיפה שם המתין להם ד"ר חיים שיבא.

במלחמת העצמאות לוין נשלח מיד כרופא צבאי לחזית הדרום לחטיבת גבעתי שלחמה נגד המצרים. הוטל על לוין לפתוח בית חולים חטיבתי של 10 מיטות במושבה גדרה. לרשותו העמידו אחות ו-10 סניטרים שלא היו כשרים להילחם וללא ידע בסיעוד. בסיפרו של יהושע בר יוסף, "**בכל מאודם**", מתואר אירוע בו הגיעו ביום אחד עשרות פצועים מהקרבות, ד"ר לוין ביצע באופן רצוף 28 ניתוחים, במשך 36 שעות, מבלי לעזוב את חדר הניתוח. כעבור כחודש, בעזרת תושבי גדרה הפך בית החולים של 10 מיטות לבית חולים שדה של 100 מיטות. ב-23 בנובמבר 1948 התחתן לוין עם האחות יוכי (יוכבד) אשכנזי מיסוד המעלה.

בסיום מלחמת העצמאות התחיל לוין לעבוד במחלקת הילדים בחיפה. בתחילת 1951 פתח לוין את מחלקת הילדים בבית החולים על שם שוויצר בטבריה. באותה תקופה פרצה מגפת שיתוק ילדים בארץ ולוין נשלח על ידי משרד הבריאות לדנור, קולורדו, בארצות הברית להתמחות בנושא. בתחילת 1953 חזר לוין ארצה, והתמנה למנהל מחלקת הילדים בבית החולים ע"ש שוויצר. כשבית החולים שוויצר נסגר, המשיך לוין בתפקידו כמנהל מחלקת הילדים בבית החולים פוריה.

בשנת 1956 נשלח לוין שנית להשתלמות במחלות ילדים ומחקר אימונולוגי לבית החולים האוניברסיטאי ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד, בארצות הברית. בסוף שהותו של לוין בבולטימור הוצע לו מהנהלת קופת חולים כללית לחזור לארץ, להקים ולנהל מחלקה שנייה לילדים בבית החולים קפלן ברחובות. את המחלקה הראשונה ניהל ד"ר יונס.

משנת 1958 ועד צאתו לגמלאות ב-1985 ניהל מחלקת ילדים, בנוסף הקים בבית החולים מכון מחקר למחלות ילדים. לוין עסק באבחון המחלה התורשתית אטקסיה טלנגיאקטזיה

לוין כיהן כראש אגודת רופאי הילדים בארץ ונבחר כיושב ראש "המכון למחקר הפידאטרי האירופאי". לאחר צאתו לגמלאות בשנת 1985, יצא לוין ללונג איילנד, ניו יורק, וכיהן כסגן מנהל "בית החולים לילדים ע"ש שניידר" בלונג איילנד שם גם הקים וניהל את מחלקת "האתיקה הרפואית לילדים".

לוין נפטר ב-1991.

## לקריאה נוספת
*  פרופ' לוין סטנלי (אתר הר"י, ההסתדרות הרפואית בישראל)
* על נחישות, על הקרבה וגם על אהבה- סיפורו של בית החולים של חזית הדרום שהוקם בגדרה

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי קפלן
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי חוץ לארץ (מח"ל)
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991