חזיר שחוט (קספר נטשר)

**חזיר שחוט** הוא ציור שמן על לוח מן השנים בקירוב 1660 עד 1662, המיוחס לצייר ההולנדי קספר נטשר. היצירה משתייכת למסורת תור הזהב של הציור ההולנדי במאה השבע עשרה המתארים סצנות מן החיים היומיומיים, ובפרט את המוטיב של חיה שחוטה התלויה לאחר השחיטה. ציור זה נחשב ליצירה מוקדמת יחסית ביצירתו של נטשׁר ומעיד על שלב ניסיוני שבו עסק גם בתיאורים כפריים של מטבחים ואסמים, טרם פנה בעיקר לציור דיוקנאות וסצנות אלגנטיות.

## תיאור היצירה
הקומפוזיציה של הציור פשוטה ומרוכזת בדמות החזיר השחוט, המוצג בחזית התמונה באופן חזיתי וברור. גוף החיה מפוצל ומרוקן מאיבריו הפנימיים והוא תלוי כך שהצופה מתבונן ישירות בפגר הפתוח. רוב האיברים הפנימיים כבר הוצאו מן הגוף, אך הכליות הכהות ופי הטבעת עדיין נראים.

ראש החזיר הכרות מונח בתוך גיגית עץ רדודה המוצבת על ספסל בצדו השמאלי של הציור. מאחורי גוף החיה מציץ ילד צעיר, הנושף אוויר דרך קש אל תוך שלפוחית החזיר. נוכחות הילד מוסיפה לסצנה ממד יומיומי ואנושי, ומחברת את המעשה האכזרי של השחיטה לפעילות משחק לכאורה.

## רקע אמנותי והיסטורי
ייצוגים של בעלי חיים שחוטים באמנות של ארצות השפלה במאה השבע עשרה קשורים למסורת עתיקה יותר של ימי הביניים, שבה הופיעו סצנות של שחיטה כחלק מתיאורי “עבודות החודשים”. חודש נובמבר, שהיה עונת השחיטה המרכזית, זוהה במיוחד עם פעילות זו.

במאה השש עשרה העניקו הציירים הפלמים פיטר ארטסן ויואכים בוקלאר תנופה חדשה לנושא כאשר שילבו חיות שחוטות ומבותרות בתוך סצנות שוק שופעות מזון. בהמשך הם טיפלו בנושא גם כמוטיב עצמאי. בצפון ארצות השפלה הופיע נושא החיה השחוטה רק במאה השבע עשרה, כנראה בהשפעת אמנים שהיגרו מן הדרום.

בשנות הארבעים של המאה השבע עשרה החלו אמנים הולנדים לעסוק בנושא זה באופן ישיר. בין הבולטים בהם היו אדריאן ואיסאק ואן אוסטאדה, אשר הציגו בדרך כלל את הפגר התלוי על שלבי סולם עץ בתוך חללים אפלים של אסמים, אורוות או מטבחים. גם אמנים שפעלו בחוגו של רמברנדט טיפלו בנושא, ובהם חרבראנד ואן דן אקהאוט, ברנט פבריציוס, ניקולאס מאס ויאן ויקטורס.

## פרשנות וסמליות
בציור ההולנדי של המאה השבע עשרה נתפס לעיתים קרובות המוטיב של חיה שחוטה כבעל משמעות סמלית מסוג ואניטאס. פרשנות זו מדגישה את ארעיות החיים ואת שבריריות הקיום האנושי.

בציורים רבים מן התקופה מופיעים ילדים המנפחים את שלפוחית החיה לאחר השחיטה ומשתמשים בה כצעצוע. פרט זה נתפס כביטוי יומיומי למוטיב הידוע בשם הומו בולה, המשווה את חיי האדם לבועת סבון עדינה ושברירית.

לצד משמעות זו יכול החזיר השחוט לסמל גם חמדנות. במסורת העממית הושוו חזירים הזוללים ללא גבול לאנשים קמצנים או תאבי בצע. רק לאחר מותם מתגלה ערכם האמיתי, אם בצורת מזון רב במקרה של החיה ואם בדמות ירושה משמעותית במקרה של אדם.
[250px|ממוזער|שמאל|[שור שחוט (רמברנדט)|שור שחוט, ציור מאת רמברנדט]]

[250px|ממוזער|ימין|"חזיר שחוט", ציור מאת [ברנט פבריציוס]]
## השוואות ליצירות אחרות
הציור קשור למסורת רחבה של ייצוגים דומים באמנות ההולנדית. הדוגמה המפורסמת ביותר היא ציורו של רמברנדט שור שחוט משנת 1655, שבו מוצג פגר גדול התלוי בתוך חלל פנימי אפל.

גם ברנט פבריציוס צייר חזיר שחוט בשנת 1665, ואמנים נוספים מחוגו של רמברנדט עסקו בנושא במהלך שנות הארבעים והחמישים של המאה השבע עשרה. בהמשך הופיע המוטיב גם בהקשרים עירוניים יותר. בשנת 1666 שילב הצייר ברתולומיאוס ואן דר הלסט פגר חזיר תלוי בציור שבו נראים מוכרת ירקות וקבוצת ילדים על רקע שוק הניומארקט באמסטרדם. ציור זה שימש השראה ליצירתו של מיכיל ואן מושר משנת 1668, שבה חזר הנושא אל סצנת שוק עירונית.

## ייחוס היצירה
בספרות מוקדמת תואר הציור כחתום ומתוארך לשנים 1660 או 1662, אך כיום אין על פני הלוח כתובת נראית לעין. הנושא הכפרי של החיה השחוטה מתאים ליצירותיו המוקדמות של קספר נטשׁר, אשר תיארו סצנות מטבח ואסם. עם זאת, סגנון הציור הרחב והפחות מדויק שונה במידת מה מן הסגנון המעודן המוכר מיצירותיו הבשלות.

למרות זאת ידוע כי יצירתו של נטשׁר בשנותיו הראשונות הייתה מגוונת מאוד מבחינת סגנון וטכניקה. בתקופה זו בחן האמן קני מידה שונים ודרכי ציור שונות, ולעיתים אף יצר עבודות פחות שאפתניות לצד יצירות מורכבות יותר. משום כך, כל עוד לא הוצעה חלופה משכנעת לייחוס, מקובל להמשיך ולייחס את הציור לנטשׁר.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים באוסף ליידן
קטגוריה:חזירים בתרבות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ילדים בציור