open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נתן שולמן

הרב **נתן צבי שולמן** (י"ד בסיוון ה'תר"ץ, 10 ביוני 1930 - י"ח בחשוון ה'תשע"ז, 19 בנובמבר 2016) היה ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק.

## קורות חייו
נולד בקובנה שבליטא לרב מרדכי שולמן, שהיה ר"מ בישיבת כנסת ישראל (סלובודקה) ולרבנית חיה מרים שהייתה בתו של ראש הישיבה שם הרב יצחק אייזיק שר.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה אביו שהה בארצות הברית למטרת גיוס כספים לישיבה. אמו הייתה בגטו קובנה לבדה, איתו ועם שתי אחיותיו. במהלך שהותה בגטו נרצח אחיה הרב יוסף שר, ובתו עדינה (לימים הרבנית עדינה לנדו אשתו של הרב דוב לנדו) נוספה למשמרתה. היא החביאה את ארבעת הילדים במקומות שונים בגטו ובסופו של דבר מסרה את שתי הילדות הגדולות למנזר מקומי בו שהו עד סיום המלחמה ואת הילד נתן צבי עזרו לה להסתיר מקומיים ופרטיזנים. בסיום המלחמה בה בעת שהרבנית עסקה בפעולות הצלה לנשארים בגטו ביקשה מהרב מרדכי פוגרמנסקי ומהרב מרדכי צוקרמן שילמדו עם הנער משניות וגמרא כדי להשלים במעט את הפער שנוצר אצלו בשנות המלחמה.

בחשון תש"ו 1946 התאחדה המשפחה ועלתה לארץ ישראל. לאחר עלייתם, נכנס ללמוד בישיבת כנסת ישראל בחברון. בשנת תש"ז, כשהקימו אביו וסבו את ישיבת סלבודקה בבני ברק, עבר ללמוד בה ונמנה עם שלושת תלמידיה הראשונים. החל משנת תש"י היה מתלמידיו הקרובים של החזון איש, ואף למד עמו בחברותא.

בחשוון תשי"ד נשא לאשה את לאה, בתו של הרב יחיאל מיכל שלזינגר, ראש ישיבת קול תורה. לאחר נישואיו התגורר בירושלים ולמד בכולל שבישיבת מיר.

בראשית שנות ה-60 התמנה לר"מ בישיבת סלבודקה, והתווה את דרכה בהתאם לדרכו של רבו החזון איש. דרך זו מתאפיינת, ראשית, בלימוד סוגיות (כלומר הלימוד הוא לפי נושאים נבחרים במסכת ולא לפי סדר הדפים) עם דגש על אוריינטציה לפסיקה ההלכתית, ושנית, במרכזיותו של דקדוק ההלכה. התוויה זו נשארה עד היום בישיבה, ומאפיינת את רוב בוגריה.

לאחר פטירת אביו בה'תשמ"ב, התמנה לעמוד בראשות ישיבת סלבודקה לצד גיסיו: הרב עמרם יצחק זקס והרב משה הלל הירש, והיה המרכזי שביניהם בניהול הישיבה.

באמצע שנות ה-80 פרש מן הישיבה. הסיבה לפרישתו לא התפרסמה, היו שתלו זאת ברצונו למנוע חילוקי דעות עם גיסיו ראשי הישיבה האחרים והיו שתלו זאת בסיבות אישיות או בריאותיות. תחילה פתח ישיבה בבית וגן לתלמידיו הקרובים (ישיבת טיקטין, על שם עירו של אביו הרב מרדכי שולמן שהיה יליד טיקטין) ולאחר זמן קצר ירד מהארץ והתיישב בשטרסבורג שבמזרח צרפת, בקהילתו של הרב אליהו אביטבול. בשנת תשע"ה שב לבני ברק להיות לצד ילדיו בעת זקנתו. לרב שולמן חמישה בנים וארבע בנות, בנו הרב חיים יצחק משמש כראש כולל סלבודקה.

נפטר בי"ח בחשוון ה'תשע"ז, 19 בנובמבר 2016.

לקראת יום השנה הראשון לפטירתו יצא לאור ספר **ברכת נתן** המאגד חידושים מכתביו ומסיכומי שיעורים שמסר על סוגיות במסכתות שבת ויומא, כולל קונטרס ענייני מזוזה.

## קישורים חיצוניים
*הרב שולמן כילד בגטו קובנא, תצלומי תצוגת המוזיאון לתולדות השואה ביד ושם.

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:ראשי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:משפחת פינקל
קטגוריה:משפחת שלזינגר
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:שטרסבורג: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
דוניס אבדייאי

**דוניס ג'מה אבדייאי** (באלבנית: **Donis Xhemë Avdijaj**, נולד ב-25 באוגוסט 1996 באוסנבריק, גרמניה) הוא כדורגלן המשחק בעמדת הקשר בקבוצת TSV הארטברג מהבונדסליגה האוסטרית.

## קריירת המועדונים
לאחר שהבקיע 78 שערים ב-77 משחקים במדי הקבוצות הצעירות של שאלקה 04 צורף אבדייאי לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-17 בספטמבר 2014 נכלל בסגל הקבוצה במשחק מול קבוצת צ'לסי במסגרת שלב הבתים של בליגת האלופות, אך לא שותף במשחק. הוא שותף במספר משחקים בקבוצת המילואים של הקבוצה, אך לא בקבוצה הבוגרת.

בינואר 2015 הושאל לקבוצת שטורם גראץ האוסטרית ל-18 חודשים. ב-21 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במשחק רשמי, כשעלה כמחליף בדקה ה-81 במשחק נגד קבוצת וינר נוישטט. שתי דקות לאחר שנכנס למשחק בישל שער, שהעלה את הקבוצה ליתרון זמני. חודש לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה במשחק נגד קבוצת אדמירה וואקר. בעונתו הראשונה תופקד בעיקר כשחקן באגף השמאלי. הוא השתתף ב-17 משחקים, בהם הבקיע 6 שערים.

בעונת 2015/2016 המשיך לשחק בקבוצה האוסטרית ותופקד במרכז השדה. במהלך חודש אוקטובר סבל מפציעות בירך ובמותניים, פציעות שהשביתו אותו עד לתחילת חודש פברואר. עד לסיום העונה שותף ב-25 משחקים והבקיע שלושה שערים.

לאחר סיום ההשאלה חזר אבדייאי לשאלקה. במהלך סיבוב משחקים שעשתה הקבוצה בסין כהכנה לעונה נפצע במניסקוס.

בינואר 2018 הושאל אבדיאיי לרודה ההולנדית עד לתום עונת 2017/18. בקיץ 2018 סיים אבדיאיי את החוזה בשאלקה וחתם בוילם II מליגת העל ההולנדית. בסיום העונה חתם בקבוצת טרבזונספור על חוזה לעונה אחת.

## נבחרת לאומית
באוקטובר 2014 הודיע אבדייאי על סירובו לשחק בנבחרת הצעירה של גרמניה בשל רצונו לייצג את אלבניה. ב-10 בנובמבר 2016 הצטרף לסגל נבחרת קוסובו לקראת משחקה מול נבחרת טורקיה, עקב בעיות בהגשת המסמכים נמנעה ממנו ההשתתפות במשחק.

ב-24 במרץ 2017 אבדייאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים קוסוברים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסוברים
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני שטורם גראץ
קטגוריה:כדורגלני רודה
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני הארטס
קטגוריה:כדורגלני אמן
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני הארטברג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסובו
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים קוסוברים בטורקיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1996
קטגוריה:קוסוברים שנולדו ב-1996
פאבל פלווה

**פאבל אדמוביץ' פלווה** (; 30 ביוני 1850 - 28 במרץ 1916) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
פלווה נולד ב-30 ביוני 1850 בעיר מוסקבה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 1868 התגייס לצבא האימפריה הרוסית הוא למד במכללת חיל הפרשים ובתום לימודיו ב-1870, והוצב ברגימנט האולאנים של המשמר. בשנת 1877 הוא סיים את האקדמיה לפיקוד ומטה, ונשלח עוד באותה שנה להילחם במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כקצין מטה בקורפוס ה-13. הוא חזר לרוסיה עם החתימה על חוזה השלום ב-1878, ונשלח לנסיכות בולגריה שזה עתה הוקמה, לסייע בארגונו של הצבא הבולגרי. הוא שירת בתפקידי מטה שונים בצבא הבולגרי, וב-1880 הוחזר לרוסיה. בשנת 1890 קיבל פיקוד על רגימנט הפרשים ה-12, וב-1893 הועבר למטכ"ל המחוזי בווילנה. ב-1895 מונה למפקד בית הספר לפרשים ניקולאי, וב-1899 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-7 במרץ 1905 מונה למפקד המבצר בוורשה, אבל ב-4 ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על הקורפוס ה-13. ב-1906 מונה לסגן מפקד חיל המצב של וילנה, וב-6 בדצמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-17 במרץ 1909 מונה למושל המחוז הצבאי של מוסקבה.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה פלווה למפקד הארמייה החמישית. הארמייה שתחת פיקודו פלשה לגליציה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', אשר במהלכו קיבל פלווה את הפיקוד על כל הכוחות הרוסיים בלודז' וסביבותיה. על חלקו בקרב גליציה קיבל את עיטור גאורגי הקדוש. בהמשך פיקד פלווה על הארמייה במסגרת הנסיגה הגדולה משטחי פולין וגליציה. ב-14 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה ה-12 ולחם עמה בקרב השני על האגמים המזוריים. במהלך הקרב, ארגן פלווה מתקפת נגד מוצלחת אשר בלמה את המתקפה של צבא הקיסרות הגרמנית. ב-8 ביולי 1915 הוחזר לפקד על הארמייה החמישית עד 6 בדצמבר של אותה שנה עת הועבר לפקד על החזית הצפונית. בשל מצבו הבריאותי המעורער, שוחרר מהצבא ב-6 בפברואר 1916.

פלווה מת בביתו שבמוסקבה ב-28 במרץ 1916, בגיל 65 ושרידיו קבורים בבית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בעיר.

## קישורים חיצוניים

* פאבל פלווה 

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:מעוטרי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1916
קודי הול

**קודי טיילור הול** (באנגלית: **Cody Taylor Hall**; נולד ב-31 במאי 1991), הידוע יותר בשם הבמה שלו, **קודי הול** הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות היפני Pro Wrestling Noah.

## תחילת קריירת ההיאבקות

קודי החל להתאמן בין השנים 2010–2012 כמתאבק מקצועי במטרה להמשיך את צעדיו של אביו, סקוט הול, והוא אחד הגורמים שעזרו לו להתחיל להתאבק.

## קריירת היאבקות מקצועית
### ארגונים עצמאיים (2012–2014)

הקרב הראשון של קודי נערך ב-14 ביולי 2012, כאשר הוא מנצח את ג'וש הס. במשך השנים הול התאבק בכמה ארגונים עצמאיים, לרוב בקרבות זוגות עם קווין נאש או שון וולטמן, שניהם חברים טובים של אביו. שנתיים לאחר מכן קודי זכה באליפות במשקל כבד של הארגון המקומי בג'ורג'יה בשם SFCW.

### NJPW (2015–2017)
שמאל|250px|ממוזער|הול כחלק מקבוצת Bullet Club בפברואר 2015

בתחילת שנת 2015 קודי החל להתאבק בארגון היפני המוכר NJPW. קודי ערך את הופעת הבכורה שלו כ"טירון" בקבוצה Bullet Club. את הקרב הראשון שלו בזירה ערך חודש לאחר מכן בקרב המרכזי 5 על 5 עם חברי קבוצתו, קרב שאותו קבוצתו נחלה הפסד. את הקרבות הראשונים שלו בזירה הוא הפסיד כחלק מקרבות רבי משתתפים (עם חברי קבוצת ה-Bullet Club) כאשר בכל המקרים הוא זה שמוצמד. את הניצחון הראשון שלו השיג ב-24 באפריל בקרב זוגות, שהוא שוב בעצם לא הגורם המצמיד. במשך השנה הול שימש בעיקר כמאבטח של הצמד "יאנג באקס". את ניצחון הבכורה שלו בקרב יחידים השיג ב-2 באפריל 2016 כאשר הוא מכניע את היראי קוואטו. קודי נפצע יותר מאוחר אותו החודש ונשאר מחוץ לפעילות עד ינואר 2017, כשהפרופיל שלו נמחק מהאתר הרשמי של הארגון.

### Pro Wrestling Noah (2017–2019)

ב-13 במרץ הארגון היפני Noah הודיע שהול יחל לעבוד עבורם ב-11 באפריל. בחודש זה הול חבר לרנדי ריין בטורניר גלובל טאג ליג, כשהם מסיימים במאזן של ארבעה ניצחונות ושלושה הפסדים וכושלים לעלות לשלבים הבאים. הול וריין קיבלו הזדמנות להילחם על אליפות הזוגות ב-4 ביוני, אך נוצחו על ידי טניגוצ'י ומרפוג'י. ב-1 באוקטובר איתגר את איליי דרייק לקרב על האליפות הגלובלית של GFW, אך לא הצליח לנצח אותו ולזכות בתואר.

## חיים אישיים

הודות לחברות הטובה בין אביו, קווין נאש ושון וולטמן, קודי מחשיב את האחרונים לדודים. קודי שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ואף המשיך את שירות כשירות חובה עד שהחליט ללכת בדרך סקוט אביו, ולהיות מתאבק כמוהו.

## אליפויות והישגים

* **הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI**
** PWI דירג אותו במקום ה-317 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
כמהם בן ברזילי

**כִמְהָם** (כִמְהָן) בן ברזילי הגלעדי מרוגלים הוא דמות מקראית. אביו ברזילי היה איש עשיר שכלכל את דוד ואת צבאו בעת מרד אבשלום. לאחר שדוכא המרד ודוד שב לירושלים הוצע לברזילי כאות תודה לשבת בירושלים ולקבל את כל משאלותיו ותאוותיו מאת המלך. אך ברזילי, שהיה אז כבר בן 80, סירב והציע שבנו כמהם יתוגמל במקומו.

הכרת הטוב של שושלת המלוכה למשפחת ברזילי נמשכה גם לאחר מותו, ודוד הורה לשלמה לפני מותו כי בני ברזילי יהיו מאוכלי שולחנו. 

## נחלתו ליד בית לחם
כתגמול ממלכות בית דוד, קיבל כמהם חלקת אדמה ליד בית לחם שנקראה על שמו. כארבע מאות שנים מאוחר יותר, מקום זה שימש אתר ההתכנסות של שארית הפליטה אחרי רצח גדליהו לקראת הירידה למצרים.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
אנריקו בומביירי

**אנריקו בומביירי** (נולד ב-26 בנובמבר 1940 במילאנו, איטליה) הוא מתמטיקאי, ידוע בעבודתו בתורת המספרים האנליטית, גאומטריה אלגברית, פונקציות אוניולנטיות, אנליזה מרוכבת במספר משתנים, משוואות דיפרנציאליות חלקיות של משטחים מינימליים ותורת החבורות הסופיות. הוא זכה במדליית פילדס ב-1974.

## קריירה
בומביירי פרסם את מאמרו המתמטי הראשון ב-1957, כשהיה בן 16. ב-1963, בגיל 22, קיבל תואר ראשון (Laurea) במתמטיקה מאוניברסיטת מילאנו תחת הנחייתו של ג׳ובני ריקי, ולאחר מכן למד ב-טריניטי קולג׳ (קיימברידג׳) עם הרולד דוונפורט.

בומביירי היה פרופסור חבר (1963-1965) ולאחר מכן פרופסור מן המניין באוניברסיטת קליארי, באוניברסיטת פיזה ב-1966–1974 ובScuola Normale Superiore di Pisa ב-1974–1977. מפיזה היגר ב-1977 לארצות הברית ושם היה לפרופסור בבית הספר למתמטיקה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג׳רזי. ב-2011 היה לפרופסור אמריטוס.

על מחקרו בתורת המספרים, גאומטריה אלגברית ואנליזה מתמטית, זכה בומביירי בפרסים בינלאומיים רבים - מדליית פילדס ב-1974 ופרס בלצן ב-1980. ב-2010 זכה בפרס המלך פייסל הבינלאומי (במשותף עם טרנס טאו). כמו כן היה דובר מליאה בקונגרס המתמטיקאים הבינלאומי ב-1974 בוונקובר. בומביירי הוא חבר, או חבר זר, בכמה אקדמיות נודעות, ביניהן האקדמיה הצרפתית למדעים (נבחר ב-1984), האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) (נבחר ב-1996) וAccademia dei Lincei (נבחר ב-1976). ב-2002 נעשה Cavaliere di Gran Croce al Merito della Repubblica Italiana. 

משפט בומביירי וינוגרדוב הוא אחד השימושים העיקריים של שיטת הנפה הגדולה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מילאנו
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס קראפורד במתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1940
יום הילד הבין-לאומי

**יום הילד הבין-לאומי** או בשמו הנוסף **יום זכויות הילד**, מצוין במדינות שונות במועדים שונים ונועד לקידום רווחתם של ילדים ושל נערים בעולם. שני התאריכים הנפוצים ביותר לציון יום הילד הם 1 ביוני ו-20 בנובמבר.

## היסטוריה
ממוזער|חגיגות יום הילד בטולוקה, מקסיקו

במקור, יום הילד הראשון בהיסטוריה חל ביום ראשון השני של יוני 1856. יום הילד היה רעיון של הכומר ד"ר צ'ארלס לאונרד מהכנסייה הכלל עולמית בצ'לסי, מסצ'וסטס (universalist church of the redeemer). הוא קרא ליום "יום הוורדים" (rose day), לאחר כמה שנים שונה שמו ל"יום ראשון של הפרחים" (flower Sunday), ורק לאחר מכן שונה לשמו הנוכחי "יום הילד".

יום הילד הבין-לאומי הוכרז לראשונה כחג לאומי באופן רשמי על ידי הרפובליקה הטורקית ב-1929, ונקבע ל-23 באפריל, אך נחגג באופן לא רשמי כבר בשנת 1923. אף על פי שהוא לא הוכרז רשמית כחג לאומי עד 1929, תאריך זה כבר היה מוכר בעיתונות ובשלטון כיום שמוקדש לזכויות הילד.

החל משנת 1950 יום ההגנה על ילדים הוכר במדינות רבות, נקרא יום הילד ונחגג ב-1 ביוני. הוא הוכר באופן רשמי במדינות רבות בזכות הפדרציה הבין-לאומית של נשים בקונגרס שנערך במוסקבה בשנת 1949. מאז, לכל מדינה יש גרסה משלה ליום הילד. יום הילד ב־1 ביוני נחגג בארץ החל מ-1950 בעצרות שונות.

בשנת 1954 המליץ האו"ם למדינות החברות בו לציין מדי שנה את יום הילד הבין-לאומי, ואף נקבע לו תאריך – 20 בנובמבר. מטרות יום הילד הן, בין היתר: גיוס התקשורת למודעות וקידום מעמדם וזכויותיהם של הילדים ברחבי העולם בקרב הציבור והעלאת המודעות לזכויות הילד בקרב הילדים עצמם.

ב-20 בנובמבר 1959 הוכרזה באו"ם הצהרת זכויות הילד. בהצהרה מוזכרים עשרה עקרונות הנוגעים לילדים ולזכויותיהם. שלושים שנה לאחר מכן, ב-20 בנובמבר 1989, אימץ האו"ם את אמנת זכויות הילד. האמנה מכילה כללים מפורטים לשמירה על הזכויות שהופיעו בהצהרת זכויות הילד, והיא אושרה על ידי 200 מדינות וביניהן ישראל, בה אישור ההצהרה לווה בתיקון לחוק העונשין, לפיו מתקיימת חובת דיווח על אלימות במשפחה. לכן, 20 בנובמבר הוא היום הבין לאומי לציון זכויות הילד. במסגרת יום זה אמצעי התקשורת מתגייסים למען העלאת המודעות לרווחת ובריאות הילדים ולעידוד השמירה על זכויותיהם ברחבי העולם.

## ראו גם
* יום הילדה הבין-לאומי

## קישורים חיצוניים

* 
* Universal Children's Day, באתר האו"ם
* היום הבין-לאומי לזכויות הילד וציונו במערכת החינוך, באתר של משרד החינוך
* יום הילד הבין-לאומי, 20 בנובמבר, בארכיון החגים הקיבוצי
* 
* 
* אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד
* אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד - תרגום לעברית, אתר משרד החינוך
* יום זכויות הילד הבין-לאומי (Universal Children's day), אתר האו"ם
* 
* שבוע זכויות הילד והילדה הבין-לאומי, בפורטל עובדי ההוראה

## הערות שוליים

קטגוריה:זכויות הילד
קטגוריה:ימי מודעות
קטגוריה:אירועים בחודש יוני
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
עונת 1963 בגביע ליברטדורס

**עונת 1963 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה הרביעית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-7 באפריל 1963 והתחרות הסתיימה ב-11 בספטמבר 1963. בתחרות השתתפו 9 קבוצות (נציגת בוליביה לא השתתפה).

התחרות הסתיימה בניצחון של סנטוס בפעם השנייה בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 9 קבוצות. מנצחת העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות משלב חצי הגמר. הקבוצות חולקו ל-3 בתים ומנצחת כל בית עלתה למשחקי חצי הגמר. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות, ההכרעה נקבעה על ידי משחק נוסף.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שתי נקודות.

## מהלך התחרות
### שלבי הגמר

### סדרת הגמר

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1963
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
המוזיאון הפתוח בנגבה

**המוזיאון הפתוח בנגבה** הוא מקבץ של אתרים בקיבוץ נגבה. בין האתרים, שחזור של "חומה ומגדל", הקרנת סרטים היסטוריים בצריף חדר האוכל, הטנק המצרי, מגדל המים הנקוב, האנדרטה בבית הקברות הצבאי, גבעת תום ותומר לזכר 73 חללי אסון המסוקים ועוד.

## רקע

הקיבוץ הוקם על ידי גרעין "גבעת גנים" של חברי השומר הצעיר מפולין, אליו הצטרפו החברים הפולנים של גרעין "שמיר" שרוב חבריה עלו מרומניה. היישוב הוקם ב-12 ביולי 1939 כיישוב חומה ומגדל, בסיוע חברי קיבוץ גבעת ברנר. בעת הקמתה הייתה נגבה הנקודה היהודית הדרומית ביותר בכל ארץ ישראל, למעט סדום על חוף ים המלח.

כשפרצה מלחמת העצמאות היה נגבה היישוב היהודי הדרומי ביותר בארץ ישראל, למעט יישובי הנגב. במקום נערכו קרבות כבדים נגד הצבא המצרי וערביי האזור.

למרות ההתקפות המצריות הכבדות שנסתייעו במטוסים, בטנקים ובתותחים, לא עלה בידם לכבוש את הקיבוץ. נגבה נהרסה, אך מגיניה התחפרו בבונקרים, בתעלות ובעמדות, ומשם המשיכו בעמידתם האיתנה בפני ההתקפות החוזרות ונשנות, שנמשכו כשלושה חודשים. במבצע יואב הובס הצבא המצרי, וב-9 בנובמבר 1948, לאחר כמה ניסיונות נפל, נכבשה משטרת עיראק סואידן על ידי כוחות צה"ל. בכך באה הרווחה לחברי נגבה שהחלו מיד בשיקום הריסותיה.

עמידת הקיבוץ במערכה על נגבה, הפכה לסמל של עקשנות ונחישות בה עמדו מעטים מול רבים.

## אתרי המוזיאון הפתוח
[שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה למגיני נגבה: חברה, חבר וחייל. הפסל:[נתן רפופורט, 1953]]
בשנת 1953 הוצבה במקום אנדרטה לזכר החללים בסמוך לבית העלמין הצבאי, המציינת את אחוות הלוחמים: חבר וחברה של הקיבוץ עם חיל לוחם. אנדרטה זו פוסלה על ידי הפסל נתן רפופורט. גם מגדל המים המנוקב בפגזי האויב נותר כזכר למערכה הכבדה.

מול האנדרטה ניצב טנק לוקסט M22 כתחליף לטנק המצרי שנבלם מדרום לקיבוץ ב-12 ביולי 1948.
[ממוזער|ימין|200px|שחזור של [חומה ומגדל ליד הקיבוץ]]
ליד שער הקיבוץ נמצא שחזור של מבנה חומה ומגדל.

## גלריה

קובץ:Negba-water-tower-2.jpg|מגדל המים המנוקב
קובץ:PikiWiki Israel 10261 the first tractor amp; plow in kibbutz negba.jpg|הטרקטור והמחרשה הראשונים בנגבה
קובץ:IMAG1055.jpg|טנק מסוג לוקוסט M22 המשמש כזיכרון לקרב על נגבה
קובץ:PikiWiki Israel 9049 tom & tomer hill.jpg|גבעת תום ותומר, גן בוטני לצמחי ארץ ישראל ואתר הנצחה ל-73 נספי אסון המסוקים.
קובץ:KIBUTZ NEGBA EFI ELIAN DRONE DJI 0506.jpg|אתר חומה ומגדל של קיבוץ נגבה
קובץ:KIBUTZ NEGBA EFI ELIAN DRONE DJI 0520.jpg|אתר חומה ומגדל של קיבוץ נגבה ממעוף ציפור


## קישורים חיצוניים

* אתר המוזיאון הפתוח
* המוזיאון הפתוח, באתר הקיבוץ
* המוזיאון הפתוח , באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרבות החזית המצרית במלחמת העצמאות
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
קטגוריה:מחוז הדרום: מבנים לשימור
קטגוריה:נגבה
קטגוריה:חומה ומגדל
בום טכנולוגיה

שמאל|ממוזער|250px|סמלה הקודם של החברה
ממוזער|שמאל|300px|הדמיה של המטוס אותו מתכננת החברה, תמונת יח"צ מאתר האינטרנט של החברה
**בום טכנולוגיה** (באנגלית: **Boom Technology**, ידועה גם בשמה המסחרי: **Boom Supersonic**) היא חברת הזנק שמתכננת לייצר מטוס נוסעים אזרחי על-קולי שיוכל להטיס 80 נוסעים. החברה, שבסיסה בדנוור, הוקמה בשנת 2014. המטוס שמתכננת החברה עתיד להגיע למהירות של 2.2 מאך (2,335 קמ"ש), כלומר, יוכל לטוס מניו יורק ללונדון בשלוש שעות ו-24 דקות, במחיר משוער של 5,000 דולר אמריקאי. החברה השתתפה בתוכנית הסיוע בהתחלת פרויקטי הזנק של "Y קומבינטור" בתחילת שנת 2016 וקיבלה מימון מסם אלטמן מ-"Y קומבינטור", מ"קבוצת שרף", מ"שמונה שותפים" של ג'ו לונסדייל ומממנים נוספים.

ריצ'רד ברנסון אישר שחברת וירג'ין אטלנטיק תזמין עשרה מטוסים ובנוסף מסר שחברת ספינת החלל, חברת בת של וירג'ין גלקטיק, תהיה שותפה בייצור ובניסוי. נוסף על כך מסרה בום שחברת תעופה אירופאית נוספת הזמינה 15 מטוסים אופציונאלים נוספים, מה שמעלה את ערך ההזמנות האופציונאליות שלה ל-5 מיליארד דולר. מחירו החזוי של מטוס בודד (ללא תוספות ועיצוב פנים) עומד על 200 מיליון דולר.

בחודש מרץ 2016 הציגה החברה שרטוטי קונספט של המטוס ודגם עץ שלו. 
באוקטובר 2016 הוצג עיצוב חדש שהגדיל את המטוס ל-47 מטרים ו-24 סנטימטרים, ואפשר תוספת של עשרה מקומות ישיבה, עד ל-50 נוסעים. גם מוטת הכנפיים הוגדלה בהתאם, והתווסף מנוע שלישי במטרה לאפשר למטוס טווח פעולה נוסף של 180 דקות במקרה חירום.

ב-15 בנובמבר 2016 נחשף בדנוור המטוס XB-1 הידוע גם בכינוי "בייבי בום". מדובר בדגם מוקטן שגודלו שליש מגודל המטוס המתוכנן; כ-21 מטר אורך, כ-17.2 מטר מוטת כנפיים, ובעל משקל מקסימלי בהמראה של 6.1 טון. המטוס מונע בשלושה מנועי J85-21 של חברת ג'נרל אלקטריק ללא מבער אחורי בעלי דחף של 16 kN ובעלי מבנה שמאפשר שינוי ביניקה והפליטה. מנועים אלו אמורים להיות מסוגלים לאפשר מהירות של 2.2 מאך לטווח של 1,000 מילים ימיים. המטוס בנוי מחומרים קלים, בעל תא טייס המכיל שני אנשי צוות ומנשק זוויתי בגחון המטוס וכיפוף באחורי הכנף. המטוס הסופי תוכנן להכיל 45 מושבים או 55 מושבים בעיצוב צפוף יותר, ולטוס לראשונה ב-2023.

מבנה המטוס הוא של כנף דלתא סטנדרטי לגרר על-קולי נמוך, כמו 75% מגודלו של מטוס קונקורד. בדומה ל-QSST, הוא לא צפוי לייצר בום על-קולי ובדומה ל-Aerion AS2 גם לא זרימה שכבתית על-קולית. בגלל יחס מוטת הכנף הנמוך שלו (כ-1.5), הגרר גבוה במהירויות נמוכות והמטוס זקוק לדחף חזק על מנת להמריא. "בום" רוצה להשתמש במנועי  בעלי יחס זרימה מתון וללא מבער אחורי, בשונה ממנועי האולימפוס של רולס-רויס ששימשו את הקונקורד. המנועים הקיימים בשוק הם אלה של מטוסי קרב סילוניים, החסרים את החיסכון בדלק ואת האמינות הדרושה לטיסות מסחריות. יצרני מנועים אינם מסוגלים לפתח מנועים כאלה על בסיס 10 רכישות צפויות. "בום" צריכה להתייחס גם ליחס החרטום כלפי מעלה בנחיתה, לרעש המנוע ולצריכת הדלק המשולשת ליחידת מרחק ולמושב של מטוס רחב גוף מודרני.

בינואר 2025 המטוס XB-1 חצה את מהירות הקול בטיסת ניסוי, שבה הגיע בגובה של כ-35,000 רגל למהירות של מאך 1.1.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים אמריקאיים
הארמייה ה-16 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-16** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ביולי 1940 כחלק מהמחוז הצבאי טרנס-באיקל, והועמדה תחת פיקוד מיכאיל לוקין. ב-25 במאי 1941 הועברה הארמייה למחוז הצבאי קייב, וב-26 ביוני זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה הועברה הארמייה לסמולנסק. הארמייה לחמה בקרב סמולנסק, והושמדה ב-8 באוגוסט לאחר שנכשלה בפריצת הכיתור בסמולנסק.

ב-10 באוגוסט 1941 הוקמה הארמייה מחדש, ככוח מאולתר שהורכב משרידי הארמיות ה-16 וה-22, אשר הצליחו לפרוץ את טבעת הכיתור הגרמנית באזור סמולנסק, והועמדה תחת פיקוד קונסטנטין רוקוסובסקי. הכוח הגן על מעברות הדנייפר באזור ירצבו, והצליח לבלום את התקדמות קבוצת הפאנצר השלישית מצפון לסמולנסק. 

במהלך השלב הראשון של המתקפה הגרמנית על מוסקבה (מבצע טייפון) כותרה הארמייה ה-16 ומרבית כוחותיה הושמדו. לאחר מכן מילאה הארמייה תפקיד חשוב במהלך קרבות ההגנה על מבואות מוסקבה תחת פיקוד החזית המערבית. הארמייה הגנה על אחד הצירים המרכזיים המובילים למוסקבה (כביש רז'ב-וולוקולמסק-איסטרה-מוסקבה) והצליחה להאט, ולאחר מכן לעצור, את התקדמות הכוחות הגרמניים בגזרתה, למרות שספגה אבדות כבדות ביותר. החל מראשית דצמבר 1941 השתתפה הארמייה במתקפת הנגד של הצבא האדום באזור מוסקבה. בראשית 1942 הועברה הארמייה דרומה, והוצבה תחת פיקוד חזית בריאנסק. הארמייה המשיכה להילחם בגזרה המרכזית, וב-1 במאי 1943 שונה שמה לארמיית המשמר ה-11.

ב-10 ביולי 1943 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מחזית המזרח הרחוק. באוגוסט 1945 השתתפה הארמייה במבצע סערת אוגוסט, ובאוקטובר 1945 פורקה הארמייה.

## מפקדים
* מיכאיל לוקין (יולי 1940 - 8 באוגוסט 1941)
* קונסטנטין רוקוסובסקי  (10 באוגוסט 1941 - יולי 1942)
* איוואן בגרמיאן (יולי 1942 - 1 במאי 1943)
* מיכאיל דובקוב  (10 ביולי 1943 - 8 בספטמבר 1943)
* לאונטי צ'רמיסוב (8 בספטמבר 1943 - 8 באוקטובר 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-16 באתר samsv 

16
16
ניסוי האבולוציה של אי קולי

שמאל|ממוזער|387x387 פיקסלים|12 אוכלוסיות E. coli ב-25 ביוני 2008.
**ניסוי האבולוציה לטווח ארוך של האי קולי** (**LTEE – E. coli long-term evolution experiment**) הוא ניסוי אבולוציה מתמשך בראשות ריצ'רד לנסקי (Lenski) העוקב אחרי שינויים גנטיים ב-12 אוכלוסיות של מין החיידקים *[[Escherichia coli]]*, אוכלוסיות שהיו זהות בראשיתן מאז 24 בפברואר 1988. האוכלוסיות הגיעו לאבן-דרך של 50,000 דורות בפברואר 2010 ו-65,000 ביוני 2016.

במהלך הניסוי דיווחו לנסקי ועמיתיו על מגוון רחב של שינויים פנוטיפיים וגנוטיפיים באוכלוסיות ה-*E. coli*. אלה כללו שינויים שהתרחשו ב-12 אוכלוסיות ואחרים שהופיעו רק באחת האוכלוסיות או בחלקן. לדוגמה, כל 12 האוכלוסיות הראו דפוס דומה של שיפור בולט בכשירות, שיעורי גדילה מואצים וגדילת התא. בחצי מהאוכלוסיות התפתחו פגמים ב-DNA שגרמו לפנוטיפים בעלי שיעורי מוטציות מוגברים. האדפטציה הבולטת ביותר שדווחה עד כה היא האבולוציה של תזונה מציטראט – תכונה יוצאת דופן ב-*E. coli*. תכונה זו התפתחה באחת האוכלוסיות של ה-*E. coli* בשלב כלשהו בין הדורות 31,000 ו-31,500.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ביולוגיה: ניסויים
קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:אבולוציה מולקולרית
הרווי בורדוביץ

**הרווי בורדוביץ** (באנגלית: **Harvey Bordowitz**; נולד ב-6 ביוני 1947) הוא מנצח ישראלי.

## קורות חיים
בורדוביץ נולד בברוקלין, ניו יורק, שם סיים תואר ראשון בספרות, צרפתית ובתנ"ך ותואר שני בניצוח אצל קארוי קיפה ובמוזיקולוגיה. הוא המשיך בלימודי אופרה אצל פרנק קורסארו, בוריס גולדובסקי וסר רודולף בינג.

עבד כמנצח ובמאי אופרות, מחזות ומחזות זמר, כולל הפקות בתיאטרון האופרה "רג'ינה" בניו יורק. היה עוזר למנהל האמנותי והמנצח על הפרמיירה העולמית של האופרה פנטאגלייז מאת רוברט סטארר. מגוון עבודתו כבמאי כולל יצירות מאת מולייר, לורקה ויונסקו, וניסיונו כמנצח אופרה כולל יצירות החל ממונטוורדי, דרך מוצרט, וכלה בורדי וקורט וייל.

בשנת 1976 עלה לישראל, ומאז הוא פעיל בניצוח ובהוראת המוזיקה. בשנים 1977–1982 לימד בבית הספר התיכון לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, שם ניצח על הפקות מוזיקליות והדריך הרכבים קאמריים.

### התזמורת הקאמרית הרצליה
בשנת 1981 הקים את התזמורת הקאמרית הרצליה, שהפכה לתזמורת סימפונית בשנת 2003, והיה מנהלה המוזיקלי ומנצחה הקבוע עד לפרישתו בשנת 2012. עם פרישתו נסגרה התזמורת, וכעבור חודשים אחדים הודיעה העירייה על הקמתה של **[[התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה]]**, בניהולו המוזיקלי של המנצח גיל שוחט.

קונצרטים בניצוחו משודרים בקול ישראל ובקול המוסיקה. היה מרצה-אורח בכיר ומנצח בטכניון חיפה, ביצע כיתות אמן לתזמורות סימפוניות, והוא מרצה מבוקש. כיהן כמנצח-אורח בארצות הברית, ברוסיה, בסלובקיה, בגרמניה, ברומניה, באנגליה, בוויילס, באוקראינה, בטורקיה, בהונגריה, בסין ובפולין.

### חייו האישיים
בורדוביץ נשוי ואב לשלושה, מתגורר במושב אביחיל.

## קישורים חיצוניים

* 
* הרווי בורדוביץ באתר "הבמה"

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
עונת 1965 בגביע ליברטדורס

**עונת 1965 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה השישית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-31 בינואר 1965 ותחרות הסתיימה ב-15 באפריל 1965. בתחרות השתתפו 10 קבוצות, נציגת קולומביה לא השתתפה עקב מחלוקת עם הנהלת ה-CONMEBOL. החל משנה זו התחרות מכורת בשם הנוכחי.

התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם השנייה ברציפות.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 10 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות משלב חצי הגמר. הקבוצות חולקו ל-3 בתים ומנצחת כל בית הייתה עולה למשחקי חצי הגמר. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## מהלך התחרות
### שלבי הגמר

### סדרת הגמר

בהתאם לתקנות נערך משחק נוסף

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1965
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
ששון דוד

סר **ששון יעקב חי דוד** (11 בדצמבר 1849 – 27 בנובמבר 1926) היה איש עסקים יהודי-הודי, בכיר בבנק של הודו, נציג בגוף המחוקקים של הודו הבריטית ובמועצת העיר מומבאי, וחבר קהילת יהודי עיראק שחיה במומבאי מסוף המאה ה-18 ועד המאה ה-20.

## קורות חיים
ששון דוד נולד ב-1849 בבומביי ליעקב חי דוד, בנו של דוד ששון, אבי משפחת ששון. משפחת ששון, שמוצאה מבגדאד ועברה לבומביי בשנות השלושים של המאה ה-19, צברה הון מופלג באמצעות מסחר הבינלאומי בהודו וההמזרח הרחוק.

דוד עסק בהתחלה במסחר בחברת א. ד. ששון ושות', ובילה מספר שנים בסין מטעמה. ב-1885 פרש והקים חברה משלו בשם "ששון יעקב דוד ושות'", שעסקה בחוטי כותנה. היה ממייסדי הבנק של הודו  ומנהלו בשנים 1906–1926.

בנוסף לפעולתו העסקית, מונה ב-1905 לשריף של בומביי , תואר הניתן למשך שנה אחת לתושב בולט של בומביי הנחשב באופן רשמי לממונה על הוצאתם לפועל של פסקי הדין של בית המשפט הגבוה בבומביי. היה חבר באספה המחוקקת האימפריאלית, הגוף המחוקק בהודו הבריטית. כן היה חבר בעיריית בומביי מ-1911 וכיהן במשרה המקבילה לראש העיר של מומבאי במהלך שנה אחת ב-1921, במסגרת מחזור שנהג בעיר, בו אחת לארבע שנים כיהן הינדואי, פרסי, מוסלמי ואחד שאינו נמנה עם שלוש הקבוצות הללו. דוד היה אחד משלושת היהודים שכיהנו בתפקיד, לצד מאיר נסים (1929) ואליהו משה ראג'פורקר (1937).

דוד היה בין התורמים העיקריים להקמתו של אחד המונומנטים הגדולים במומבאי הקרוי "השער להודו".

דוד קיבל תואר אבירות במסדר כוכב הודו ב-1905 ותואר ברון ב-1911.

נפטר ב-26 בדצמבר 1926 בבומביי.

## חיים אישיים
דוד נישא לבת דודתו חנה ששון, בת דודו אליהו דוד ששון, ב-1876.

את תואר הברונט הוריש לבנו השלישי, פרסיבל דוד (1892-1964) , שהיה אספן גדול של אמנות סינית עתיקה. בשנת 1932 תרם הברונט פרסיבל דוד קתדרה לאוניברסיטה העברית בירושלים - "הקתדרה לאמנות וארכאולוגיה של המזרח הקרוב ע"ש דוד ששון".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים חברי פרלמנטים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הודים
קטגוריה:בנקאים יהודים
קטגוריה:משפחת ששון
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1926
הארמייה ה-19 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-19** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-יוני 1941 כחלק מהמחוז הצבאי קייב, והועמדה תחת פיקוד איוואן קונייב. ב-25 ביוני 1941 זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה הועברה הארמייה לחזית המערבית, וב-2 ביולי הועברה הארמייה לסמולנסק. הארמייה לחמה בקרב סמולנסק, שם ספגה אבדות כבדות, ולאחר מכן לחמה בכיס ויאזמה, משם נחלצה בקושי רב. במהלך זה, ב-14 באוקטובר נפלו בשבי מפקד הארמייה וראש המטה. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב על מוסקבה, וב-20 באוקטובר 1941 פורקה. ב-20 בנובמבר 1941 הוקמה הארמייה מחדש, תחת פיקוד וסילי קוזנצוב, אולם כעבור 3 ימים שונה שמה לארמיית ההלם הראשונה.

ב-4 באפריל 1942 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מחזית קרליה, והועמדה תחת פיקוד סטפן מורוזוב. הארמייה לחמה בקרבות סביב לנינגרד, ובחורף 1944 כבשה את האזור הגובל עם פינלנד.

ב-15 בנובמבר 1944 הועברה הארמייה לעתודת הסטאבקה, ובינואר 1945 הועברה לחזית הבלארוסית השנייה. הארמייה השתתפה במבצע פומרניה המזרחית, ואף כבשה את גדיניה. לאחר מכן השתתפה בכיתור היחידות הגרמניות בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה, וביוני 1945 פורקה הארמייה.

## מפקדים
* איוואן קונייב (יוני 1941 - 12 בספטמבר 1941)
* מיכאיל לוקין (12 בספטמבר 1941 - 20 באוקטובר 1941)
* וסילי קוזנצוב  (20 בנובמבר 1941 - 23 בנובמבר 1941)
* סטפן מורוזוב (4 באפריל 1942 - מאי 1943)
* גאורגי קוזלוב  (מאי 1943 - מרץ 1945)
* ולדימיר רומנובסקי (מרץ 1945 - יוני 1945)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-19 

19
19
הרדן אשכנזי

**הרדן אשכנזי** (1908 – 5 באוגוסט 1975) היה פרופסור לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים בילינסון, מחלוצי הנוירוכירוגיה במדינת ישראל, בעל שם עולמי בנוירוכירורגיה.

## ביוגרפיה
אשכנזי נולד ב-1908 בבוקרשט שברומניה, למשה-מיכאל ולבוקה ליבוביץ. התקבל ללימודי רפואה בפריז, אותם סיים ב-1933. התמחה בנוירוכירורגיה בבית החולים "לה פיטיאה", ובהמשך השתלם במרכזים המובילים בארצות הברית, בקנדה, באוקספורד ובסטוקהולם. ב-1939 התמנה לנוירוכירוג בבית החולים המרכזי בבוקרשט. בשנות הארבעים התחתן עם נינה.

ב-1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נשלח לטפל ביהודים שהוגלו לאוקראינה. ב-1943 התמנה למנהל המחלקה לנוירולוגיה בקליניקה של הצלב האדום בבוקרשט. בשנים 1943–1946 כיהן כמנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים היהודי "קאריטאס".

בני הזוג אשכנזי תכננו לעלות לארץ ישראל, אך ראשי המשטר ברומניה אסרו עליהם בגלל תרומתו הרבה של אשכנזי לרפואה הרומנית. ב-1947, לאחר התערבותה של שרת החוץ היהודיה אנה פאוקר, עזבו את רומניה והפליגו לארץ ישראל באוניה פאן יורק. האוניה נתפסה על ידי הבריטים והובלה לקפריסין. לאחר מספר שבועות הבריחה "ההגנה" את הזוג אשכנזי לארץ ישראל והם הגיעו בפברואר 1948.

אשכנזי ייסד בבילינסון את היחידה לנוירוכירוגיה אשר בשנת 1948 הפכה למחלקה. במהלך מלחמת העצמאות ניתח את רוב פצועי הראש, שהובאו אליו מרוב החזיתות.

ב-20 במרץ 1948, במסגרת מינויים של יועצים רפואיים לקצין רפואה ראשי, ד"ר חיים שיבא, מונה אשכנזי ליועץ לכירורגיה של נפגעי מוח.

הניתוחים שבוצעו במחלקתו היו מסוג שנעשו רק בשלושה מקומות נוספים בעולם: סטוקהולם, לונדון וארצות הברית. באוקטובר 1952 ציינה המחלקה את הניתוח האלף שבוצע בה. בתחילת 1953 החל לנתח במקביל גם בבית החולים אסותא רמת החייל. בנובמבר 1959 הוזעק אשכנזי לגאנה לטפל בילד ישראלי שנפגע בתאונת דרכים. במהלך שהותו בגאנה קשר קשרים עם בית החולים בגאנה והזמין לטיפול בישראל מספר חולים שנמצאו מתאימים לכך. בשנת 1964 הוזמן לכנס נוירוכירורגים במזרח התיכון.

אשכנזי פיתח מאוד את ענף ניתוחי האונקולוגיה הנוירוכירורגית.

ביולי 1959 הועלה לדרגת פרופסור חבר קליני באוניברסיטה העברית בירושלים.
עם הקמת בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב נמנה אשכנזי על צוות הפקולטה, והמחלקה בבילינסון סונפה לפקולטה לרפואה. ב-1965 מונה לפרופסור מן המנין באוניברסיטת תל אביב. פרסם כ-100 עבודות מחקר. מתלמידיו - פרופ' אלברט ברטל שייסד וניהל את המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים איכילוב.

אשכנזי נפטר ב-1975, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## לקריאה נוספת
* פרופ' נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948", איתי בחור-הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: אשכנזי, הרדן פרופ', עמודים 106–107

## קישורים חיצוניים
* 
* העלייה הרומנית בארץ, באתר Slidegur ("פרופ' הרדן אשכנזי נוירוכירורג בעל שם עולמי", עמוד 9)

## הערות שוליים

קטגוריה:כירורגים ביישוב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נוירוכירורגים ישראלים
קטגוריה:רופאים יהודים צרפתים
קטגוריה:רופאים יהודים רומנים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
אישטוואן סניי

**אישטוואן סֵנְיִי** (בהונגרית: **Szőnyi István**; אויפשט שבבודפשט, 1894 – זבגני , 1960) היה צייר הונגרי, שנודע ביצירותיו "*עיקול ה[[דנובה]]*" ו"*זבגני*" . לאחר שסיים את בית הספר ללשון, התקבל לאקדמיה לאמנויות יפות בסתיו 1913. בשנת 1918, לאחר שהשתחרר מהשירות הצבאי, חזר לאקדמיה. שנות הלימודים התבררו כקצרות, שכן גורש בגלל השתתפותו בתנועות הרפורמה באקדמיה. בשנת 1937 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות, ולימד בה במשך למעלה משני עשורים. אחת מתלמידותיו הייתה הציירת היהודייה, ניצולת השואה אגנס לוקאץ'.

הוא ובני משפחתו הצילו יהודים בזמן השואה והוכרו כחסידי אומות העולם ב-2 באוקטובר 1984. סניי היה בין חברי קבוצת הציירים שהקימו מושבת אמנים בבאיה מארה (מושבת האמנים של באיה מארה).

## קישורים חיצוניים


* Szőnyi István Memorial Museum


## הערות שוליים

קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1894
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1960
בית הכנסת מגן אברהם (הודו)

250px|ממוזער|שמאל|הבניין
**בית הכנסת מגן אברהם** שבאחמדאבאד הוא בית כנסת היחידי הנמצא במדינת גוג'ראט שבהודו. בית הכנסת נבנה ב-1934 באמצעות תרומות מקהילת בני ישראל. בית הכנסת נמצא ברשימת אתרי המורשת בהודו.

אבן הפינה של בית הכנסת הונחה ב-19 באוקטובר 1933 והוא נחנך ב-2 בספטמבר 1934 (שבוע לפני ראש השנה). בית הכנסת נמצא בעיר העתיקה של אחמדאבאד וקרוי על שמו של הרופא אברהם בן סולומון אירולקר.

בית הכנסת בנוי בסגנון אר דקו, עם רצפת שיש משובצת וארון קודש גדול. הכיסאות ניצבים סביב בימה מרכזית. עזרת הנשים בבית הכנסת שונה מהמקובל בהודו, בכך שאין היא נתמכת בעמודים. הגג המשולש והגבוה נתמך בעמודים יווניים.

קהילת היהודים באחמדאבאד הצטמצמה מאוד בעשורים האחרונים, כאשר רבים מבניה עלו לארץ או היגרו לארצות הברית ולאירופה. בשנת 2015 היו כ-139 יהודים בעיר, המהווים את קהילת המתפללים בבית הכנסת, בעיקר בחגים.

## קישורים חיצוניים

* 
* על בית הכנסת, באתר חב"ד

## הערות שוליים

מגן אברהם (הודו)
מגן אברהם (הודו)
קטגוריה:אר דקו
קטגוריה:גוג'ראט
מרקיאן פופוב

**מרקיאן מיכאילוביץ' פופוב** (ברוסית: **Маркиан Михайлович Попов**; 15 בנובמבר 1904 - 22 באפריל 1969), היה מפקד בכיר שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה צבאית
פופוב נולד ב-15 בנובמבר 1904 בכפר במחוז קוזקי הדון, ובשנת 1920 התגייס לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר מכן שירת פופוב בתפקידים שונים, וביולי 1939 מונה למפקד ארמיית הדגל האדום הראשונה. בינואר 1941 מונה פופוב למפקד המחוז הצבאי לנינגרד, שהיה מופקד על הגנת הגבול הצפוני של ברית המועצות.

### מלחמת העולם השנייה
בפרוץ המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941, היה פופוב מפקד המחוז הצבאי לנינגרד, שהפך לחזית הצפונית. ב-23 באוגוסט 1941 שונה שמה של החזית לחזית לנינגרד, והיא הופקדה על הגנת לנינגרד במהלך המצור הגרמני על העיר. במהלך מתקפת הנגד הרוסית באזור מוסקבה פיקד פופוב על הארמייה ה-61, ובקיץ 1942 פיקד לזמן קצר על הארמייה ה-48. לאחר מכן מונה פופוב למפקד הארמייה ה-40, ופיקד עליה במהלך מבצע וורונז'-וורושילובגרד. בסתיו 1942 מונה לסגן מפקד חזית סטלינגרד, ובדצמבר אותה שנה מונה למפקד ארמיית ההלם החמישית, עמה לחם במהלך מבצע טבעת. לאחר מכן מונה לתקופה קצרה למפקד ארמיית הטנקים החמישית, וביוני 1943 מונה מפקד חזית בריאנסק, עמה לחם במהלך מבצע קוטוזוב ומבצע בריאנסק. ב-10 באוקטובר 1943 מונה פופוב למפקד החזית הבלטית, שהפכה כעבור 10 ימים לחזית הבלטית השנייה. פופוב לחם עם החזית שבפיקודו במהלך מבצע לנינגרד-נובגורוד, ובאפריל 1944 מונה לראש מטה המפקדה הכללית הצפונית, תפקיד אותו מילא עד סוף המלחמה.

### לאחר המלחמה
לאחר המלחמה פיקד פופוב על המחוז הצבאי לבוב ועל המחוז הצבאי הטאורי, ובשנת 1951 גילה הצלחה בתרגילים הצבאיים שנערכו באוקראינה. בשנת 1953 הועלה לדרגת גנרל ארמייה, ובשנת 1956 מונה למפקד זרוע היבשה בצבא האדום. בשנת 1962 מונה למפקח הכללי של משרד ההגנה, וב-22 באפריל 1969 מת בביתו שבמוסקבה יחד עם אשתו כתוצאה מהרעלת גז, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.

## קישורים חיצוניים

* מרקיאן פופוב 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור סובורוב
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה הצ'כוסלובקי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1969
ג'ק קין

**ג'ון מ. "ג'ק" קין** (בשמו המלא באנגלית: **John M. "Jack" Keane**; נולד ב-1 בפברואר 1943) הוא גנרל לשעבר בצבא ארצות הברית אשר שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

## ביוגרפיה
קין נולד וגדל בניו יורק. קין הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת פורדהם בחשבונאות ותואר שני מטעם אוניברסיטת מערב קנטקי בפילוסופיה. בשנת 1966 התגייס קין לצבא ארצות הברית, הוסמך כצנחן וסיים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה. בהמשך הוסמך כקצין חי"ר ושובץ בגדוד ה-2 ברגימנט ה-502 שבדיוויזיה המוטסת ה-101 כמפקד מחלקה. קין לחם במלחמת וייטנאם ועוטר על גבורתו בכוכב הכסף. בהמשך פיקד על החטיבה ה-1 בדיוויזיה ההררית העשירית, על הדיוויזיה המוטסת ה-101 ועל הקורפוס המוטס ה-18. לאחר מכן שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. קין פרש לגמלאות ב-2003 ושימש כפרשן לנושאי ביטחון לאומי ברשת פוקס. בהמשך היה מהוגי אסטרטגיית "הנחשול" (Surge) במלחמת עיראק, שכללה לחימה אינטנסיבית ואגרסיבית בארגוני הטרור, קיום נוכחות קבועה ומתוגברת של כוחות צבא בשטח ומתן תמריצים לאוכלוסייה לשתף פעולה עם הצבא האמריקני כנגד הטרור.

קין משמש כיום כיו"ר חבר המנהלים של המכון לחקר המלחמה (ISW), מרכז חשיבה נאו-קונסרבטיבי, שמושבו בוושינגטון. כמו כן מכהן כחבר הוועדה המייעצת למדיניות במחלקת ההגנה. ב-2017 מונה לחבר בוועדה המייעצת לאסטרטגיית ביטחון לאומי במחלקת ההגנה של ארצות הברית.

ב-2020 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא דונלד טראמפ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-101
קטגוריה:מפקדי הקורפוס המוטס ה-18
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
החזית המרכזית

ממוזער
**החזית המרכזית** (ברוסית: **Центральный фронт**), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד חשוב בקרב סמולנסק ובקרב קורסק.

## היסטוריה
החזית הוקמה ב-24 ביולי 1941, וכללה את חלק מהכוחות של החזית המערבית, ולמפקדה מונה פיודור קוזנצוב. החזית לחמה בקרב סמולנסק, שם ספגה אבדות כבדות, וב-25 באוגוסט 1941 פורקה ויחידותיה הועברו לחזית בריאנסק.

ב-15 בפברואר 1943 הוקמה החזית מחדש על בסיס חזית הדון, ולמפקדה מונה קונסטנטין רוקוסובסקי. החזית לחמה בקרב קורסק כנגד כוחות הארמייה התשיעית הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במבצע קוטוזוב כנגד קבוצת ארמיות מרכז הגרמנית. לאחר מכן לחמה החזית במבצע בריאנסק, וב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של החזית לחזית הבלארוסית הראשונה.

## מפקדים
* פיודור קוזנצוב (22 ביולי 1941 - 7 באוגוסט 1941)
* מיכאיל יפרמוב (7 באוגוסט 1941 - 25 באוגוסט 1941)
* קונסטנטין רוקוסובסקי (15 בפברואר 1943 - 20 באוקטובר 1943) 

מרכזית
מרכזית
חזית מרכז
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:1942 בברית המועצות
קטגוריה:1943 בברית המועצות
אצטדיון מטלייף

**אצטדיון מטלייף** (באנגלית **MetLife Stadium**) הוא אצטדיון פוטבול הממוקם במזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי. באצטדיון משחקות שתי קבוצות פוטבול מליגת ה-NFL: ניו יורק ג'איינטס וניו יורק ג'טס. תפוסת האצטדיון היא עד 82,500 מקומות ישיבה במשחקי פוטבול. האצטדיון אירח את גמר הקופה אמריקה 2016, משחקי גביע האלופות הבינלאומי, את אירועי רסלמניה 29, רסלמניה 35 של ארגון ה-WWE וגביע העולם למועדונים 2025, ובנוסף יארח את גמר מונדיאל 2026.

מ-1976 עד 2010 שיחקה קבוצת ניו יורק ג'איינטס באצטדיון ג'איינטס. הבנייה החלה ב-5 בספטמבר 2007 והסתיימה ב-10 באפריל 2010. עלות הבנייה של האצטדיון הסתכמה בכ-1.6 מיליארד דולר.

## מונדיאל 2026
אצטדיון מטלייף הוא אחד מ-11 אצטדיונים בארצות הברית ו-16 אצטדיונים בסך הכול הצפויים לארח את מונדיאל 2026, והוא יארח שמונה משחקים, חמישה בשלב הבתים של הטורניר, אחד בשלב 32 האחרונות, אחד בשלב שמינית הגמר וכן את משחק הגמר.

## גלריה

קובץ:Service members unfurl flag at NY Jets first home game at new Meadowlands Stadium.jpg|משחק הבית הראשון של ניו יורק ג'טס באצטדיון
קובץ:Meadowlands Sports Complex - kingsley - 04-JUL-09.JPG|האצטדיון, משמאל, במהלך בנייה סמוך לאצטדיון ג'איינטס
קובץ:אצטדיון המט לייף.jpg|חצי גמר קופה אמריקה 2024, ארגנטינה - קנדה


## קישורים חיצוניים

*
* 

## הערות שוליים

מטלייף
מטלייף
מטלייף
מטלייף
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
קטגוריה:ניו ג'רזי: ספורט
קטגוריה:ניו יורק ג'טס
רוז ונקטסן

**רוז ונקטסן** (בטמילית: **ரோஸ் வெங்கடேசன்**; נולדה 1980) היא במאית, די ג'יי, ומנחת תוכניות אירוח הודית מצ'נאי, בטאמיל נאדו. היא האישה הטרנסג'נדרית הראשונה לארח תוכנית טלוויזיה בהודו.

## ביוגרפיה
רוז נולדה בצ'נאי בשנת 1980. השכלתה כוללת תואר ראשון בהנדסה מכנית מאוניברסיטת סאתיאמבה (2001), ותואר שני בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת לואיזיאנה טק, בארצות הברית.

רוז נהייתה מודעת לזהות המגדרית שלה בגיל חמש, והרגישה אי-נוחות כשאולצה להתלבש כבן. היא התחילה להזדהות כאישה ולהתלבש בהתאם בשנת 2004.

רוז מספרת שלא היו לה מודלים לחיקוי בהודו לגבי המעבר המגדרי שלה, מכיוון שנשים טרנסג'נדריות והיג'רות אינן בדרך כלל חיות בעין הציבור, ומצוירות בתקשורת כאובייקטים מיניים בלבד, או באופן מגחיך. היא עשתה מחקר עצמאי לגבי התהליכים הרפואיים הזמינים, והחליטה לבצע ניתוחים לשם המעבר המגדרי שלה בתאילנד ב-2010.

כשחזרה מתאילנד, היא נתקלה בתגובות מטרידות, מבזות ולפעמים אלימות מהקרובים אליה ובמרחב הציבורי.

היא נמנעה מלגלות למשפחתה שנים רבות, וכאשר עשתה זאת, אמה הפסיקה כל קשר איתה. במרוצת הזמן, חלק מבני משפחתה חזרו לנהל עמה קשרים, אף על פי שעדיין גישתם היא שהיא בושה למשפחה וחלקם אינם מקבלים את זהותה המגדרית.

## קריירה
### טלוויזיה
ב-2007, זכתה רוז בתחרות יופי לטרנסג'נדריות ששודר בטלוויזיה ההודית, וזה מה שהביא אותה לידיעת הציבור.

הבכורה הטלוויזיונית של רוז כמארחת הייתה בתוכנית "איפדיקו רוז" (בתרגום חופשי - שלכם, רוז) ב-2008, ברשת ויג'יי טיווי. התוכנית עסקה באקטואליה ונגעה במגוון רחב של נושאים חברתיים, כולל תרבות ומסורת, טאבואים חברתיים, ומרידה במוסכמות. התוכנית רצה קצת יותר משנה, עד אפריל 2009, כאשר עברה רוז לרשת קלאינגר טיווי, ואירחה את התוכנית "נראם רוז אידהו" (בתרגום חופשי: זמן רוז) ששודר החל מיולי 2009. רוז הפיקה את התוכנית בעצמה.

### רדיו
כשתוכנית הטלוויזיה של רוז הסתיימה ב-2010, היא הפכה לדי ג'יי בתחנת הרדיו BIG FM 92.7, ואירחה את התוכנית "רוזודאן פסונגאל" (בתרגום: דברו עם רוז).

### פוליטיקה
במרץ 2012, הכריזה רוז שהיא מקימה מפלגה פוליטית חדשה, מפלגת השחרור המיני ההודית. היא הצהירה שמטרת המפלגה תהיה לקדם חופש מיני וזכויות נשים ולהט"בים.

המפלגה לא קמה בפועל מחמת מחסור במימון, אך הכרזתה שימשה כהצהרה פוליטית מתוקשרת מצידה של רוז, שטוענת שנשים טרנסג'נדריות הן כוח חזק במאבק לזכויות נשים וזכויות מיניות, במיוחד בהודו, לדבריה, "כי הן מאוד אמיצות בהודו, מכיוון שאין להן עוד מה להפסיד".

### קולנוע
ב-2013 ביימה את סרט הבכורה שלה, Cricket Scandal, בו היא גם מככבת. הסרט עוסק במשחקים מכורים בקריקט.

## קישורים חיצוניים
* פרופיל הפייסבוק של רוז

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בהודו
קטגוריה:פמיניסטיות הודיות
קטגוריה:טרנסג'נדריות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיזיאנה טק
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1980
ג'ורג'יה דום

**ג'ורג'יה דום** () היה אצטדיון פוטבול הממוקם באטלנטה, בג'ורג'יה שבארצות הברית. האצטדיון הכיל 74,000 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
האצטדיון נבנה ב-1988 ונחנך ב-1992 לכבוד המשחקים האולימפיים. ב-1996 אירח את תחרויות ההתעמלות מכשירים, שלבי הגמר של הכדורסל ושל הכדוריד (גברים), תפוסתו עד אז הייתה 34,000. לאחר המשחקים האולימפיים שבה אטלנטה פלקונס לשחק באצטדיון זה. האצטדיון אירח שני משחקי סופרבול, סופרבול XXVIII  ב-1994 וסופרבול XXXIV ב-2000. בשנת 2013 עיריית אטלנטה החליטה לבנות צמוד לאצטדיון זה אצטדיון חדש בשם אצטדיון מרצדס-בנץ. העבודות החלו ב-2014 והסתיימו ב-2017. בנובמבר 2017 נהרס האצטדיון בפיצוץ מבוקר.

## גלריה

קובץ:Georgia Dome, Atlanta, Georgia 2011.jpg|
קובץ:Georgiadomesat.png|
קובץ:Atlanta skyline with sports complexes.JPEG|
קובץ:Georgia Dome 2008-08-30 2.jpg|
קובץ:Wrestlemania XXVII Stage.jpg|


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארצות הברית: אצטדיוני פוטבול
קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:אטלנטה: אצטדיונים ומתקני ספורט
שיזו קנקורי

**שיזו קנקורי** (ביפנית: **金栗 四三**; 20 באוגוסט 1891 - 13 בנובמבר 1983) היה אצן מרתון יפני ומחלוצי מקצועות השדה והריצה ביפן. ביפן זכה לכינוי "אבי המרתון".

## ביוגרפיה
קנקורי הוא יליד טאמנה שבמחוז קוממוטו, למד באוניברסיטת צוקובה. במבחני הכניסה להשתתפות באולימפיאדת סטוקהולם בשנת 1912, קנקורי קבע שיא עולם חדש בריצת מרתון של שעתיים, 32 דקות ו-45 שניות, אם כי מסלול הריצה שלו ארך רק 40 קילומטרים. עקב כך הוא נמנה עם המשלחת היפנית לאולימפיאדה שכללה ספורטאי אחד נוסף בלבד, האצן מישימה יאהיקו. 

עם זאת, קנקורי התפרסם בעולם עקב כך שבמהלך השתתפותו בריצת המרתון באולימפיאדת סטוקהולם הוא נעלם. קנקורי עבר מסע מתיש של 18 ימים מיפן לשוודיה, את המסע החל באוניה ומשם המשיך ברכבת הטרנס-סיבירית והזדקק ל-5 ימי מנוחה כדי להתאושש. המירוץ התקיים במחוז סולנטונה בעיר ומזג האוויר היה חם מהרגיל, חום של 25 מעלות צלזיוס שרר ביום התחרות ומעל מחצית מהרצים לקו במכת חום. קנקורי, שהיה מותש מהדרך הארוכה שעשה מיפן ושלא הסתגל לאוכל המקומי, איבד את הכרתו באמצע הריצה וקיבל טיפול ממשפחה של חקלאים. בהיותו נבוך מעצם "כישלונו" הוא חזר בשקט ליפן ולא הודיע על פרישתו מהמירוץ לנציגי האולימפיאדה. הרשויות בשוודיה הכריזו עליו כנעדר במשך 50 שנה בטרם גילו שהוא חזר ליפן ואף השתתף באולימפיאדות אחרות. בשנת 1967, הטלוויזיה השוודית יצרה עמו קשר והציעה לו "לסיים" את ריצת המרתון שלו. הוא חזר לשוודיה והשלים את מסלול המרתון בזמן כולל של 54 שנים, 8 חודשים, 6 ימים, 5 שעות, 32 דקות ו-20.3 שניות. בסיום המסלול אמר: "היה זה מסע ארוך. במהלכו התחתנתי והבאתי לעולם 6 ילדים ו-10 נכדים". 

למרות פרישתו מריצת המרתון בסטוקהולם, קנקורי נבחר לייצג את יפן באולימפיאדת 1916 שהייתה אמורה להיערך בברלין אך בוטלה בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה. אבל, הוא אכן ייצג את יפן באולימפיאדת 1920 שנערכה באנטוורפן בלגיה, את ריצת המרתון סיים בזמן של שעתיים, 48 דקות ו-45.4 שניות ובמקום ה-16 הכללי. הוא נשלח גם לאולימפיאדת 1924 אבל לא סיים את הריצה. ביפן, ייסד בשנת 1920 ריצת מרתון מיוחדת בה רצים מטוקיו לעיר האקון. משנת 2004 הפרס הראשון בתחרות נקראו על שמו.

הוא נפטר בגיל 92 ב-13 בנובמבר 1983 בעיר הולדתו טאמנה ביפן.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:רצי מרתון

קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:נפטרים ב-1983