open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דברה ג'ין

**דֶבְּרה שְיוּ-לאן ג'ין** (אנגלית: Deborah Shiu-lan Jin; 15 בנובמבר 1968 - 15 בספטמבר 2016) הייתה פיזיקאית אמריקאית, חברה במכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST), מרצה חיצונית בפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת קולורדו וחברה במכון המשותף לאסטרופיזיקה מעבדתית (JILA).

היא נחשבה כפורצת דרך בכימיה קוואנטית של מולקולות פולריות והייתה מעורבת בהבנות המוקדמות ביותר של לימודי גז מיונן העובר עיבוי בוז-איינשטיין. היא וקבוצתה יצרו לראשונה חומר פרימיוני.
על תגליותיה המדעיות זכתה לפרסים רבים והכרה בין לאומית.

## אקדמיה
דברה ג'ין נולדה במחוז סנטה קלרה בקליפורניה. את תארה הראשון סיימה באוניברסיטת פרינסטון בשנת 1990 ואת תואר הדוקטורט השיגה בשנת 1995 באוניברסיטת שיקגו.

משנת 1995 עד 1997 עבדה עם אריק קורנל וקארל וימן ב-JILA שם הייתה מעורבת בגילויים הראשונים של אפקט עיבוי בוזה-איינשטיין על גז בשנת 2003 ד"ר וקבוצתה ב-JILA יצרו את החומר הראשון במצב העיבוי הפרמיוני (fermionic condensate), באמצעות מלכודות מגנטיות וליזר היא הצליחה לקרר את אטומי הגז במצב הפרמיוני לטמפרטורה של פחות ממיקרו מעלות מעל האפס המוחלט. באמצעות זה הצליחה להדגים בהצלחה ניוון קוונטי וצורה מולקולרית של אפקט עיבוי בוז-איינשטיין.

## עבודת המחקר
בשנת 1997 קיבלה ג'ין משרה קבועה ב-JILA ולקחה על עצמה את אחד האתגרים הגדולים ביותר בפיזיקה אטומית של זמנה - יצירת גז של פרמיונים קרים.

בתחילת עבודתה, הדרך היחידה להגיע לטמפרטורות הנמוכות שאליהם נדרשה הייתה שימוש בגז בוזוני. לפיכך היא בחרה להשתמש באיזוטופ הפרמיוני אשלגן-40. היא הגיעה להבנה כי קליעת שני המצבים הגרעינים של אטום זה היא המפתח ליצור הגז הפרמיוני הראשון. התועלת בתגלית הזאת הייתה היכולת לחקות מודלים אחרים, כגון מולכי-על בטמפרטורות גבוהות.

האינטראקציות הטבעיות בין אטומי אשלגן-40 היו חלשים מדי, לכן לשם חיזוק האינטראקציות הבין אטומיות היא שתמשה בשדה מגנטי. בשנת 2004 היא הצליחה ויצרה את הגז הפרמיוני הראשון.

## פרסים
דברה ג'ין נבחרה לחבר האקדמיה הלאומית למדעים בשנת 2005 וחברה באיגוד של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 2007.

במהלך עבודתה הוענקו לה מספר פרסים יוקרתיים:
* 2000 - פרס הנשיא לקריירה מוקדמת בהנדסה ומדעים.
* 2002 - פרס מריה גופרט-מאייר.
* 2003 - MacArthur Fellowship
* 2004 - הוגדרה כ"חוקרת של השנה" על ידי סיינטיפיק אמריקאן.
* 2008 - מדליית בנג'מין פרנקלין בפיזיקה
* 2013 - זוכת פרס אונסק"ו לנשים
* 2014 - מדליית אייזק ניוטון של IOP.
* 2014 - פרס Comstock בפיזיקה.

## ראו גם
* עיבוי בוז-איינשטיין
* ניוון (פיזיקה)
* אריק קורנל
* קארל וימן

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:פיזיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
מאליק היירסטון

**מאליק סאמורי היירסטון** (באנגלית: **Malik Samory Hairston**; נולד ב-23 בפברואר 1987) הוא כדורסלן אמריקאי.

היירסטון, המשחק בעמדת הקלע והסמול פורוורד, שיחק בליגת המכללות במדי אוניברסיטת אורגון בשנים 2004–2008. נבחר בבחירה ה-48 בדראפט ה-NBA 2008 על ידי פיניקס סאנס, והועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס. בנוסף שיחק באוסטין טורוס (קבוצת ליגת הפיתוח של הספרס), במונטפסקי סיינה ובאולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל, בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית בכדורסל ובא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית בכדורסל. ב-2016 חתם היירסטון בהפועל ירושלים לשנתיים אך כעבור זמן קצר המריא לארצות הברית עקב בעיה משפחתית ומאז לא חזר לקבוצה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוסטין ספרס
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:בחירות דראפט של פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:דטרויט: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
תרבות יום א'

**תרבות יום א**' הוא פרויקט תרבות צה"לי, במסגרתו משתתפים חיילי צה"ל בשירות סדיר, בעיקר חיילים קרביים ותומכי לחימה, באירועי תרבות, בדגש על הופעות תיאטרון. לבד מתיאטרון מופעי התרבות במסגרת הפרויקט כוללים גם הופעות מוזיקה, מחול וקולנוע. הפרויקט מתקיים לעיתים במסגרת סדרות חינוך, ומתקיים בדרך כלל בימי ראשון - ומכאן שמו. בשם זה מכונים גם סיורים לימודיים ואחרים שחיילי צה"ל בשירות סדיר משתתפים בהם - בדרך כלל בימי ראשון, בהם הם חוזרים לבסיסיהם.

כיום, הפעלת הפרויקט נמצאת תחת מדור תרבות ביחידת תרבות וכלים חינוכיים בחיל החינוך והנוער.

## היסטוריה ומבנה
הפרויקט המקורי של "תרבות יום א'" הוא חלק מענף התרבות בחיל החינוך והנוער. ראשיתו בשנת 1987, בתקופת כהונתו של נחמיה דגן כקצין חינוך ראשי. הפרויקט מבוסס על תרומות בלבד ולא על תקציב צה"ל, ובראשית קיומו נשען בעיקר על תרומותיו של הפילנתרופ צ'ארלס ברונפמן, וכלל הצגות תיאטרון בלבד. במהלך השנים התרחב הפרויקט, ובשנת 2003 מספר המשתתפים בו היה כ-45,000 חיילים. המופעים נבחרים על ידי ועדת רפרטואר מיוחד הכוללת חיילים וקצינים, הבוחרים מופעים שיתאימו לערכי צה"ל. על התנהלות הוועדה נמתחה לעיתים ביקורת בשל הצגות שבוטלו או חוסר מגוון במופעים. בשנת 2006 כלל הפרויקט הופעות של תיאטרון הבימה, תיאטרון הקאמרי, בית ליסין ותיאטרון גשר. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 כמות המשתתפים בפרויקט ירדה משמעותית, עד ל-8,700 בשנת 2005. המממן העיקרי של תגבור הפרויקט לאחר שנות שפל אלו היה מפעל הפיס, שתרם לו 800,000 שקלים לאחר ההתנתקות בעבור מימון הפרויקט לחיילים שהשתתפו בה. שנה לאחר מכן תרם המפעל עוד כ-650,000 לפרויקט. מרכזי התרבות העיקריים בהם הוא מתקיים נמצאים באשקלון, באר שבע, ירושלים ותל אביב. בשנת 2016 ממממניו העיקריים של הפרויקט היו מפעל הפיס, קרן לב"י והאגודה למען החייל.

בתחילת העשור השני של המאה ה-21 ירדה פעילות הפרויקט באופן משמעותי, בעיקר עקב בעיות מימון. ב-2014 הפרויקט שינה את אופיו, בכך שהמשיך לכלול מופעי תרבות חיצוניים לחיילים בהיקף קטן, אך כלל גם מופעים שבהם תיאטראות וצוותי תרבות שונים הגיעו לבסיסי צה"ל. בשנת 2015 חודשה הפעילות בהיקף מלא, במטרה לספק לכל חייל מופע תרבות אחד בשנה לפחות. בפיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב בינואר 2017 נרצחו ארבעה חיילים בידי מחבל, שדרסם במשאית בדרכם לאירוע תרבות יום א' - שהיה חלק מסדרת חינוך בנושא ירושלים במסגרת קורס קצינים.

## הערות שוליים

קטגוריה:חיל החינוך והנוער
קטגוריה:רווחת חיילי צה"ל
קטגוריה:ישראל: תרבות
קטגוריה:יום ראשון
פיאט 508 באלילה

ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, סדאן, שנת 1934
ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, מבט מבפנים
ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, קבריולה תוצרת צרפת
ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, 2 דלתות
ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, תוצרת פולין
ממוזער|300px|פיאט 508 באלילה, קבריולה, שנת 1932
**פיאט 508 באלילה** (**Fiat 508 Balilla**) הוא מכונית נוסעים קומפקטית שיוצרה על ידי פיאט בשנים 1932–1939. באיטליה יוצרו 170,176 יחידות, בצרפת 26,472 יחידות, ובגרמניה כ-11,000 יחידות. הפיאט 508 באלילה שווקה בארץ-ישראל.

## דגמים
* סדאן - 2 דלתות, 4 מושבים
* טורפדו - 4 דלתות, 4 מושבים
* קופה - 2 מושבים
* עכביש - 2 דלתות, 2 מושבים, קבריולה
* מסחרית

## ארצות ייצור
* 
* 
* 
* 

## מפרט טכני ומידות
* מנוע 4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 995 סמ"ק שהפיק 20 כ"ס
* בסוף 1933 חוזק המנוע - הפיק 24 כ"ס
* בלמי תוף הידראולים על כל 4 הגלגלים
* אורך הרכב - 3,145 מ"מ
* רוחב - 1,400 מ"מ
* גובה - 1,530 מ"מ
* משקל - 685 ק"ג
* מהירות מרבית - 80 קמ"ש
* הילוכים ידניים 3 מהירויות
* מסוף שנת 1933 - גרסת הילוכים ידניים 4 מהירויות

## שיווק בישראל

פיאט 508 באלילה שווקה בארץ ישראל המנדטורית על ידי "סוכנות ארץ ישראל בע"מ". בסוף 1935 נעו בארץ כ-5,000 רכבים תוצרת פיאט, שכללו את: הפיאט 508 באלילה, פיאט 1500, ומשנת 1936 הפיאט 500 טופולינו. בשנת 1937 נוספה הפיאט 1100. סוכנות ארץ ישראל בע"מ המשיכה בפעילותה עד 1939. משרדה הראשי היה בתל אביב, רחוב החשמל 4.

ב-1946 מונתה "סוכנות מכוניות לים התיכון" כיבואנית פיאט לישראל ולמזרח הקרוב כולו.

## תמונות


קובץ:Fiat 508 Balilla Furgoncino (24875907112).jpg |פיאט 508 באלילה בגרסת מסחרית
קובץ:Fiat 508 Balilla 1.jpg|פיאט 508 באלילה קבריולה
קובץ:Fiat508 1.jpg| פיאט 508 באלילה
קובץ:MHV Polski-Fiat 508 1933 02.JPG|פיאט 508 באלילה, שנת 1933, תוצרת פולין, מבט מבפנים
קובץ:Festival automobile international 2011 - Vente aux enchères - Fiat 508 S Balilla sport 'Coppa d'Oro' - 1934 - 006.jpg|פיאט 508 באלילה ספורט, שנת 1934


## ראו גם
* פיאט
* פיאט 500 טופולינו
* פיאט 509
* פיאט 527

## לקריאה נוספת
* הפיאט 508 הפולני 
* פיאט 508 באלילה  (3:39 דקות), יו-טיוב
* פיאט 508 באלילה שנת 1934  (3:22 דקות), יו-טיוב
* פיאט 508 באלילה  (14:45 דקות), יו-טיוב
* פיאט 508 באלילה בפולין  (4:33 דקות), יו-טיוב
* פיאט 508 באלילה שנת 1932  (5:14 דקות), יו-טיוב
* נסיעה בפיאט 508 באלילה, 3 הילוכים  (20:01 דקות), יו-טיוב
* פיאט 508 באלילה שנת 1932  (1:01 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1100 1932-1985 סקירה כללית  

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות מסחריות
508 באלילה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1932
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
VEB ארנה

**VEB ארנה** הידוע כ**ארנה צסק"א** (ברוסית: **Арена ЦСКА**, או **ВЭБ арена**, בעברית: **VEB ארנה**) הוא אצטדיון רב תכליתי בנפת חורושיובסקי, מוסקבה המכיל 30,457 מקומות ישיבה ומהווה את מגרשהּ הביתי של צסק"א מוסקבה מאז ספטמבר 2016.

הבנייה החלה בתחילת מאי 2007 במקום האצטדיון הישן שנהרס. עלות הבנייה הגיעה ל-350 מיליון דולר ופתיחתו הרשמית נערכה ב-23 באוגוסט 2016.

## היסטוריה

האצטדיון המקורי, אצטדיון צסק"א פסצ'אנויה ע"ש גריגורי פדוטוב, נפתח בשנת 1961 והכיל 10,000 מקומות ישיבה. האצטדיון שימש כאצטדיון הבית של צסק"א בשנים 1974–2000 ובשנת 2000 נסגר האצטדיון והוא נהרס ב-2007.

במאי 2007 החלה העבודה לבניית האצטדיון החדש במימון VEB, שעל שמו נקראת הארנה.

משחק הבכורה בו נערך ב-10 בספטמבר 2016 במשחק ידידות של צסק"א מול צ'לסי. סמוך לאצטדיון ישנם 1,500 מקומות חנייה.

ב-7 באוגוסט 2020 יארח את הסופר קאפ הרוסי בכדורגל.

## גלריה

קובץ:Arena CSKA2.jpg|תמונה פנורמית של VEB ארנה
קובץ:WEBAR.jpg|מגדל המסמל את זכייתה של צסק"א מוסקבה בגביע אופ"א 2005


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מוסקבה: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:צסק"א מוסקבה (כדורגל)
יחסי אלג'יריה–מקסיקו

**יחסי אלג'יריה–מקסיקו** (בערבית: **العلاقات الجزائرية المكسيكية**, בספרדית: **Relaciones Argelia-México**) הם היחסים הדיפלומטיים שבין '''הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית''' ו'''המדינות המקסיקניות המאוחדות'''. מקסיקו הייתה הראשונה להכיר בעצמאותה של אלג'יריה ב-1962 ויחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1964. המסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2015 ב-243 מיליון דולר. אלג'יריה היא אף שותפת הסחר האפריקאית השנייה בגודלה של מקסיקו.

## היסטוריה
בשנת 1962, לאחר סיום מלחמת העצמאות של אלג'יריה וקבלת העצמאות האלג'יראית מצרפת, מקסיקו הייתה המדינה הראשונה שהכירה במדינה החדשה. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-21 באוקטובר 1964. בשנת 1965, שגריר מקסיקו בקהיר הואמן לטפל בענייניה של אלג'יריה. בשנת 1974 שלחה מקסיקו שגריר תושב ראשון לאלג'יריה ובשנת 1975 פתחה אלג'יריה שגרירות במקסיקו סיטי.

בשנת 2008, כאות של ידידות הדדית, נחנך במקסיקו סיטי פסל של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי. בשנת 2011, נחנך באלג'יר פסל של אמיליאנו ספאטה. בחודש אוקטובר 2014, שתי המדינות חגגו 50 שנה ליחסים הדיפלומטיים.

## מסחר
בשנת 2015, המסחר בין שתי המדינות הסתכם בסך של 243 מיליון דולר. אלג'יריה היא שותפת הסחר האפריקאית השנייה בגודלה של מקסיקו בעוד מקסיקו מדורגת במקום ה-38 מבחינת גודל הסחר של אלג'יריה.

## ביקורים רשמיים מטעם שתי המדינות
### ביקורים רשמיים מאלג'יריה למקסיקו
[ממוזער|260x260 פיקסלים|[נשיא אלג'יריה שאד'לי בן ג'דיד מבקר במקסיקו, 1981]]
בשנת 1981 ביקר במקסיקו נשיא אלג'יריה שאד'לי בן ג'דיד. הוא ביקר שנית במקסיקו בשנת 1985. בשנת 2002 ביקר במקסיקו הנשיא עבד אל-עזיז בותפליקה.

### ביקורים רשמיים ממקסיקו לאלג'יריה
בשנת 1975 ביקר באלג'יריה נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס. בשנת 2005 ביקר באלג'יריה הנשיא ויסנטה פוקס.

## ייצוג
לאלג'יריה יש שגרירות במקסיקו סיטי ולמקסיקו יש שגרירות באלג'יר.
## ראו גם
* יחסי ישראל–מקסיקו
* יחסי אלג'יריה–ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ניסן בנימיני

**ניסן בנימיני** (1930 – 8 בינואר 2017) היה מומחה לחקלאות ובוטניקה, פרופסור באוניברסיטת תל אביב. התפרסם במחקריו על הפטריות של ארץ ישראל.

## קורות חיים
ניסן בנימיני נולד ב-1930. גדל בירושלים. היה חבר "ההגנה" והשתתף במלחמת העצמאות בפריצת דרך בורמה לירושלים ובליווי השיירות לירושלים.

סיים לימודי תיכון בתיכון ערב א' בתל אביב. את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטה העברית בירושלים ובהמשך בפקולטה לחקלאות ברחובות. שם למד חקלאות והשתלם אצל פרופ' יצחק ואהל ואצל פרופ' מינה שיפמן-נדל. בתקופה זה החל להשתלם בתחום הפטריות.

את עבודת המאסטר והדוקטורט הוא עשה באוניברסיטת תל אביב. הוא השתלם בתחום הפטריות גם בשווייץ ובדנמרק.

בשנת 1959 החל לעבוד באוניברסיטת תל אביב. לימים, היה לפרופסור מן המניין במחלקה לבוטניקה באוניברסיטה עד צאתו לגמלאות בשנת 1999. כן בנה את אוסף הפטריות במרכז הלאומי לחקר המגוון הביולוגי באוניברסיטה.

במחקריו בתחום הפטריות הוא הגדיר מעל 600 מיני פטריות הגדלות בארץ ישראל, וספריו בתחום הם ספרי היסוד בתחום הפטריות של ארץ ישראל.

## ספריו
*פטריות הכובע בישראל: (סדרת הפקועיים - Agaricales): כולל מגדיר של 270 מינים שבארץ, הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם החברה להגנת הטבע, תל אביב, 1975
*פטריות עילאיות בישראל: נאדית בסיסה: הסדרות עציות, אזנוניתאים, קרישיתאים ופטריות כרס: תיאור 184 מיני פטריות בישראל, רמות, תל אביב, 1984
*עולם הפטריות: התפתחות, ביולוגיה, גאוגרפיה וסיסטמטיקה של הפטריות, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1987
*הפטריריות בישראל: התפתחות, ביולוגיה, אקולוגיה וסיסטמטיקה של הפטריריות כולל מגדיר של 67 המינים שבארץ, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1992
כן השתתף עם יואב ויזל וששון כהן בכתיבת הספר - צמחי רעל בישראל, ספרית פועלים, תל אביב, 1981

## קישורים חיצוניים

*דף אישי באתר אוניברסיטת תל אביב
*דף על אוסף הפטריות באתר משכן אוספי הטבע הלאומיים ע"ש שטיינהרדט
* 

קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:מיקולוגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדעי הצמח ואבטחת מזון
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
שאד'לי בן ג'דיד

**שאד'לי בן ג'דיד** (בערבית: **الشاذلي بن جديد**; 14 באפריל 1929- 6 באוקטובר 2012) היה איש צבא ופוליטיקאי אלג'יראי שכיהן כנשיא אלג'יריה במשך 13 שנה.

## ביוגרפיה
שאד'לי בן ג'דיד נולד ב-14 באפריל 1929 בקולוניה הצרפתית באלג'יריה. הוא שירת כמש"ק בצבא צרפת והשתתף במלחמת הודו–סין. בשנת 1954 ערק אל החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה בתחילת מלחמת העצמאות של אלג'יריה. הוא היה בן טיפוחיו של הווארי בומדיין, שהעניק לו את הפיקוד על הכוחות בעיר אוראן. עם השנים, הוא התקדם בסולם הדרגות והיה לבכיר בצבא אלג'יריה, והגיע לדרגת קולונל בשנת 1969.

### קריירה פוליטית
בנובמבר 1978 התמנה בן ג'דיד לשר ההגנה של אלג'יריה על ידי הנשיא הווארי בומדיין. עקב מותו המפתיע של בומדיין בתחיל 1979, התמנה בן ג'דיד לנשיא אלג'יריה. הוא היה המועמד המרכזי בבחירות מטעם החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, וניצח בבחירות את שר החוץ עבד אל-עזיז בותפליקה. הוא תמך במודרניזם וקידם ליברליזם. במהלך כהונתו הפחית את מעקב הממשלה אחר אזרחים. בשנות השמונים המאוחרות, כלכלת אלג'יריה נמצאה בשפל עקב מחירי נפט נמוכים.

באוקטובר 1988 (שכונה "אוקטובר השחור") החלו מהומות והפגנות נגד נשיאותו. בהפגנות אלו השתתפו גורמים אסלאמיסטים קיצוניים. הצבא ירה על המפגינים, וגרם לקורבנות אחדים ולזעזוע כבד בציבור האלג'יראי. בעקבות זאת ניסה בן ג'דיד ליזום מהלכים לכיוון דמוקרטיה רב מפלגתית אך בסוף 1991 כאשר 'חזית ההצלה האיסלמי' עמדה לנצח בבחירות תפס הצבא את השלטון וביטל את הבחירות, מה שהוביל למלחמת האזרחים האלג'יראית, שבעקבותיה הוא התפטר.

### לאחר נשיאותו
לאחר עלייתו של עבד אל-עזיז בותפליקה לנשיאות אלג'יריה היה בן ג'דיד נתון במעצר בית לאחר שכשל בניהול מלחמת האזרחים באלג'יריה, בין השנים 2002-1999. הוא נראה בציבור בשנת 2008, כאשר נאם נאום שנוי במחלוקת בעיר הולדתו.

## מחלתו ומותו
בינואר 2012 אושפז בן ג'דיד בפריז עקב מחלת הסרטן. הוא שב לבית החולים שוב במאי ובאוקטובר אותה שנה. ב-6 באוקטובר הודיעו על מותו.

## ראו גם
* נשיא אלג'יריה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2017 01
קטגוריה:נשיאי אלג'יריה
קטגוריה:פוליטיקאים אלג'יראים
קטגוריה:ילידי 1929
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו ב-2012
תעלת איסטנבול

**תעלת איסטנבול** (בטורקית: **Kanal İstanbul**) מתוכננת להיות תעלה מלאכותית שתיחפר בגובה פני הים בצד האירופי של איסטנבול שבטורקיה ותחבר בין הים השחור לים מרמרה. התעלה, פרויקט לאומי של ממשלת טורקיה שעלותו נאמדת ב-10 מיליארד דולר, מיועדת לצמצם את תנועת הספינות הצפופה במצרי הבוספורוס ולצמצם את הזיהום בים. 

לפרויקט יתרונות כלכליים בכך שהוא מאפשר גידול משמעותי בנפח התנועה הימית באזור ויספק מקומות תעסוקה רבים. בניגוד לאמנת מונטרה  האוסרת לגבות תמלוגים על מעבר במצר הבוספורוס, הפרויקט יאפשר לממשלת טורקיה לגבות תמלוגים על מעברם של כלי שיט בתעלה.

ההחלטה על הפרויקט התקבלה בשנת 2011 על ידי נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן. הפרויקט תוכנן להיחנך בשנת 2023, לציון 100 שנה להכרזת הרפובליקה הטורקית במסגרת רפורמות אטאטורק. באפריל 2013 החלו העבודות המקדימות לחפירת התעלה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: מבני תחבורה
קטגוריה:הים השחור
קטגוריה:ים מרמרה
איסטנבול
אליעזר קוגל

הרב **אליעזר קוגל** (כ"ד בטבת ה'תרפ"ד, 1 בינואר 1924, תל אביב – ז' בתשרי ה'תשפ"ג, 2 באוקטובר 2022, ירושלים) היה ראש ישיבת שבות עמי, מראשי התנועה להפצת תורה, עסק גם בלימוד תורה לעולים מחבר המדינות.

## ביוגרפיה
נולד בנווה שאנן שבתל אביב כבן יחיד לקריינדל ולחזן צבי קוגל שעלה מרוסיה. למד בצעירותו בין היתר אצל הרב אברהם ישעיהו קרליץ והרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

את עיקר לימודיו עשה בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם למד עם הגר"ש רוזובסקי והיה לתלמידו הקרוב של הרב אליהו דושניצר, שהרצה בפניו באופן אישי שיחת מוסר שבועית, אותה נתבקש לכתוב. בתקופת לימודיו בישיבה זו מונה על ידי רבני הישיבה לחונכו של הרב חיים קניבסקי, והם שמרו על קשר למשך שנים רבות. היה קשור אז ל'חזון איש' והרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק.

נשא לאישה את שרה עשקא, בתו של הרב שמואל אהרן יודלביץ, ונכדתו של הרב אריה לוין. לאחר נישואיו עבר לירושלים והתגורר בסמוך לחותנו. המשיך לשקוד על תלמודו בכולל של מכון הרי פישל בירושלים, שם מסר שיעורים במשך שישים שנה. שם יצר קשרים הדוקים עם דודה של רעייתו הרב יוסף שלום אלישיב, חתן הרב אריה לוין.

בשנות ה'תש"ך (1960) הקים את התנועה להפצת תורה (תל"ת), הארגון הראשון שפעל להפצת תורה בעיירות הפיתוח ובישובים מרוחקים. במסגרת פעילות הארגון גייס משאבי עתק למימון פעילותם של עשרות אברכים, שנסעו מדי יום ביומו לעיירות הפיתוח ומסרו שם שיעורי תורה והדרכה. פעילות הארגון הרחבה, כללה בתחילה בעיקר את העיר בית שמש ואת יישובי האזור. בהמשך הורחבה הפעילות לכל רחבי הארץ, ומאות אברכים ובני ישיבות שמשו כחברים בארגון ובפעילותו.

התנועה להפצת תורה הקימה את כתב העת התורני "מוריה", ויו"ר התנועה הרב קוגל, שימש כאחד מחברי המערכת במשך עשרים הגיליונות הראשונים. בגיליונות אלו הוקדש מדור מיוחד לתיאור פעילות התנועה. כמו כן ייסד הרב קוגל את המכון המדעי טכנולוגי להלכה. קשר מיוחד היה לו בכל אותן השנים עם הרב שך שאף קם בפניו כשהוא מציין שהוא פועל רבות למען יהודי רוסיה.

משנת ה'תשמ"א (1981) שימש כראש "ישיבת שבות עמי" שיסד בנו, הרב אברהם מנחם קוגל בירושלים, ופעל להפצת יהדות בין היהודים העולים ממדינות חבר העמים של ברית המועצות.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת אריה לוין
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:מכון מדעי טכנולוגי להלכה
ויקיפדיה הלטינית

**ויקיפדיה הלטינית** (בלטינית: **Vicipaedia Latina**) היא אנציקלופדיה אינטרנטית חופשית בשפה הלטינית. נכון ל-ב  ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים. בשעה שרוב תוכן האנציקלופדיה הוא בלטינית, השיחות והדיונים הם לרוב בשפות מודרניות שונות, לרוב אירופאיות, כיוון שהמשתמשים מוצאים את זה נוח יותר. שוחרי השפה הלטינית מציינים כי קיים שיפור מתמיד באנציקלופדיה. רוברט גורבל, יושב ראש המחלקה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת UCLA, ציין כי ישנם ערכים מצוינים אם כי חלק מהתורמים לא כותבים את השפה בצורה מושלמת.

## אוצר מילים מודרני והטבעת מונחים חדשים
הכלל הראשון והראשי בוויקיפדיה זו הוא ללא נאולוגיזם וללא המצאת מילים חדשות או כפי שמנוסח החוק בלטינית, "Noli fingere". בתחילה, לא היה קשה ליישם כלל זה כי רווחו בוויקיפדיה מאמרים אודות התקופות הקלאסיות. החל משנת 2006 השתנה המצב כשקבוצה של תורמים חדשים החלה להכניס מונחים מהמאה ה-20 בתחומים מודרניים שונים כגון תרבות הפופ וטכנולוגיה. מאמרים אלו העמידו בקושי רב את הכלל וקשה היה ליישמו. פתרון חלקי לבעיה זו נמצא על ידי הפיכת חלק משמות הערכים המודרניים לקלאסיים. לדוגמה, שמו הפרטי של ג'יימס הטפילד, סולן להקת מטאליקה, נהייה ל-Iacobus - שם לטיני קלאסי. לשם התמודדות עם מושגים ותפיסות מודרניות, אומצו גם מושגים מלטינית מודרנית. בין המקורות למושגים אלה, לטינית בוטנית, לטינית מדעית אנציקלופדיות לטיניות בנות המאה ה-18 והמאה ה-19 וספרים. בנוסף, המילון הרשמי של הוותיקן ללטינית מודרנית מהווה מקור נוסף. המקור העכשווי ביותר הבא לעזרת הוויקיפדיה הלטינית הוא תוכניות רדיו ועיתונים בלטינית עכשווית. כאשר לעיתים, נתקלים בערך אשר לא ניתן למצוא לו מונח בלטינית בשל חדשנותו, המנהג הרווח הוא לעשות את מה שעושים בשאר השפות המודרניות, לשאול מילה משפה אחרת, ואם ניתן, להחיל עליה את חוקי הלטינית. דוגמאות לכך ניתן לראות בערכים אודות החלקיקים פוטון וגלואון. פעמים רבות הליך זה קל כיוון שלמילים מדעיות רבות יש מקורות לטינים או יווניים בשל השימושים במונחים יווניים או לטיניים במדע גם בתקופה המודרנית.
250px|ממוזער|ימין|הלוגו של ויקיפדיה הלטינית בהגיעה ל-100,000 ערכים, בדצמבר 2013

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

לטינית
נייג'ל דבנפורט

**ארתור נייג'ל דבנפורט** (באנגלית: **Arthur Nigel Davenport**; 23 במאי 1928 - 25 באוקטובר 2013) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בדמות לורד בירקנהד בסרט זוכה האוסקר "מרכבות האש" משנת 1981.

## ביוגרפיה
דבנפורט נולד בגרייט שפולד שבמחוז קיימברידג'שייר לקתרין לוסי ולארתור הנרי דבנפורט. אביו היה גזבר בקולג' סידני סאסקס באוניברסיטת קיימברידג'. הוא גדל במשפחה אקדמית ולמד בבית הספר סיינט פיטר בסיפורד, בצ'לטנהאם קולג', ובטריניטי קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. בתחילה למד פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה, אבל בעצת מוריו עבר ללימודי אנגלית.

### קריירה
על הבמה הופיע דבנפורט לראשונה בתיאטרון סבוי ואחר כך עם שייקספיר ממוריאל קומפני. ב-1956 הצטרף ללהקת התיאטרון "English Stage Company" כאחד החברים הראשונים בתיאטרון רויאל קורט. הוא התחיל להופיע בסרטי קולנוע ובהפקות טלוויזיה בריטיות בתפקידי משנה, בהם בסרטו של טוני ריצ'רדסון "הבט אחורה בזעם" משנת 1959. תפקידים נוספים שלו היו בדמות מנהל תיאטרון בסרט "הבדרן" לצדו של לורנס אוליבייה, ובתפקיד שוטר בסרט "המציצן" בבימויו של מייקל פאוול, שניהם משנת 1960.

ב-1966 גילם את תומאס הווארד, דוכס נורפוק בסרט "אדם לכל עת". הוא כיכב לצדו של מייקל קיין בסרט המלחמה "Play Dirty", ושיחק בתפקיד לורד בות'וול בסרט "מרי מלכת הסקוטים". ב-1972 הופיע לצדה של סוזן המפשייר בדמות ג'ורג' אדמסון בסרט "חיים בחופש", סרט ההמשך של "לחופש נולדה".

ב-1968 בעת הפקת הסרט "2001: אודיסיאה בחלל" של סטנלי קובריק, קרא דבנפורט את השורות של המחשב האל 9000 שלא לפני המצלמה יחד עם השחקנים קיר דוליאה וגארי לוקווד. בסופו של דבר נבחר השחקן הקנדי דאגלס ריין לדבב את האל. ב-1974 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "Phase IV", שנכשל בקרב קהל הצופים. ב-1979 גילם את דמות המלך ג'ורג' השלישי בסרט "Prince Regent".

בפברואר 1997 הוקדשה לדבנפורט תוכנית "אלה הם חייך" בהנחיית מייקל אספל.

בשנים 1986 ל-1992 היה דבנפורט נשיא איגוד השחקנים הבריטי "Equity" .

### חיים אישיים
דבנפורט היה נשוי פעמיים. את אשתו הראשונה, הלנה מרגרט וייט, הכיר כשלמד באוניברסיטת אוקספורד. הם התחתנו ב-1951 ונולדו להם שני ילדים, בת - לורה, ובן - הוגו. אשתו השנייה הייתה השחקנית מריה אייטקן ולהם נולד בן ג'ק שאף הוא שחקן הידוע בעיקר מהופעתו בסרטי "שודדי הקאריביים".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* Nigel Davenport recalls his appearance on This Is Your Life
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2013
סיטרואן טראקסיון אוואנט

ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט, שנת 1953
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט, עם מכסה מנוע פתוח
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט פמיליאר, שנת 1955
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט, מבט מבפנים
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט, קבריולה שנת 1939
ממוזער|260px|סיטרואן טראקסיון אוואנט, קבריולה שנת 1953
**סיטרואן טראקסיון אוואנט** (צרפתית: Citroën Traction Avant) מכונית מנהלים שיוצרה בצרפת על ידי חברת סיטרואן משנת 1934 עד 1957. יוצרו 759,111 יחידות. הדגם של הטראקסיון אוואנט היה מחלוצות ההנעה הקדמית והמרכב האחיד.

ההילוכים והמנוע של הסיטרואן טראקסיון אוואנט ניתנו לדגם ה-סיטרואן H ואן, שיוצר משנת 1947.

## הרכבה
* צרפת
* בלגיה
* גרמניה - 1,823 יחידות
* אנגליה - 26,400 יחידות
* דנמרק - 550 יחידות

בשנות מלחמת העולם השנייה ירד הייצור של הטראקסיון אוואנט בצורה משמעותית. בשנת 1940 יוצרו 1,153 יחידות של דגמי 7 כ"ס, ובשנת 1940 רק 154 יחידות.

רובם של דגמי הטרקסיון אוואנט שיוצרו בשנים 1939–1941 היו מדגמי ה-1,911 סמ"ק. בשנת 1939 יוצרו 27,473 יחידות, בשנת 1940 4,415 יחידות ובשנת 1941 רק 2,012 יחידות. הייצור פסק בסוף שנת 1941 והתחדש ב־1945 עם סיום המלחמה.

## ייצור

הסיטרואן טראקסיון אוואנט הוצגה ב-18 באפריל 1934, והיצור החל למחרת.

### דגמים לפי [[כ"ס]]
* בשנים 1934–1941 7cv
* בשנים 1934–1957 cv 11
* בשנים 1938–1956 15 cv

### גרסאות
* 2 דלתות, קבריולה - יוצר לפני מלחמת העולם השנייה
* 4 דלתות
* 5 דלתות האצ'בק (Commerciale)
* 5 דלתות האצ'בק, (Familiale), עם 3 שורות של מושבים, 9 נוסעים

## מפרט טכני ומידות
* מנועי הנעה קדמית בנפח : 1,303 סמ"ק, 1,529 סמ"ק, 1,628 סמ"ק ו- 1911 סמ"ק
* תמסורת ידנית 3 מהירויות
* אורך הרכב - 4,450 מ"מ - 4,960 מ"מ
* רוחב - 1,620 מ"מ - 1,790 מ"מ
* גובה - 1,520 מ"מ - 1,580 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,910 מ"מ
* משקל - 1,025 ק"ג - 1,170 ק"ג
* גוף יחידתי ללא מסגרת נפרדת (מארז מרותך)
* ארבעה גלגלים - מתלה עצמי
* צבע שחור בלבד (עד שנת 1953)

## בארץ ישראל בימי [[המנדט הבריטי|המנדט]]

הממשל הבריטי השתמש בטראקסיון אוואנט כרכב שרד ושרות לקציני הצבא, לקציני המשטרה, ולפקידיו הממשלתיים ששירתו בארץ-ישראל.

## ראו גם
* סיטרואן
* סיטרואן ביז'ו
* סיטרואן רוזאלי

## לקריאה נוספת
*  סיטרואן טראקסיון אוואנט -  כבר בת שמונים  אוטו, אוהד אלגוב
* סיטרואן טראקסיון אוואנט  (1:47 דקות), יו-טיוב
* סיטרואן טראקסיון אוואנט  (4:56 דקות), יו-טיוב
* סיטרואן טראקסיון אוואנט  (8:20 דקות), יו-טיוב
* סיטרואן טראקסיון אוואנט  (5:59 דקות), יו-טיוב
* סיטרואן טראקסיון אוואנט  TRACTION AVANT - פורום טכני לרכב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות מנהלים
טראקסיון אוואנט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בבלגיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בדנמרק
ראודה מורקוס

**ראודה מורקוס** (בערבית: **روضة مرقص**; נולדה ב-1974) היא משוררת, עורכת דין ופעילה לסבית פלסטינית, ממייסדות ארגון אסוואת (أصوات), העמותה למען נשים להטב"קיות (לסביות, טרנסג'נדריות, ביסקסואליות, קוויריות). אסוואת הוא הארגון הפלסטיני הראשון למען זכויות נשים גאות, ופועל כיחידה עצמאית במסגרת ארגון הנשים כייאן. מורקוס, האישה הפלסטינית הראשונה שיצאה מהארון באופן ציבורי כלסבית קווירית, זכתה בשנת 2006 בפרס "פליפה סאוזה" מהאגודה הבינלאומית לזכויות להט"ב (IGLHRC).

## רקע
הפעילות הציבורית של מורקוס התחילה ב-2002, כשהצטרפה לפורום מקוון ללסביות פלסטיניות מישראל ומהרשות הפלסטינית. כשנוכחה במחסור בהתארגנות, החליטה לייסד את אסוואת, ("קולות"), כדי לתת קול לנשים קוויריות פלסטיניות. מורקוס התראיינה ל"ידיעות אחרונות" בנושא הקמת הארגון ב-2003, וביקשה שזהותה לא תיחשף, אך העיתון פרסם את זהותה המינית כאשר כלל את המילה "לסבית" בכותרת המאמר בצירוף צילום שלה, ובכך עשה לה אאוטינג. עם חשיפת זהותה, חוותה תקיפות פיזיות, איומי מוות, והתעמרות מילולית; המכונית שלה הושחתה מספר פעמים, והיא פוטרה מעבודתה.

למורקוס רקע אקדמי בספרות עברית ובבלשנות כללית עם שליטה בשפות עברית, ערבית ואנגלית. בנוסף, היא בעלת תואר ראשון ושני במשפטים ומתמחה בדיני עבודה. ב-2013 סיימה את התואר שני המתמקד בנושא נשים פלסטיניות בשוק העבודה, אותו למדה כעמיתת הקתדרה לזכויות אדם ע"ש אמיל זולא במסגרת המחזור הראשון של תוכנית "תקנה". מאז החלה לימודי דוקטורט.

ב-2008 הקימה מורקוס פלטפורמה מקוונת לאקטיביסטים בתחום זכויות האדם ולהט"ב מהמזרח התיכון וצפון אפריקה. בשנת 2009 ההתארגנות התפתחה לארגון Mantiqitna, הפועל למען זכויות על בסיס מגדר ומיניות. המטרה של הארגון הוא לעודד צמיחה, ולייצר מרחב תומך לפעילים בתחום.

ביוני 2015 נכללה מורקוס ברשימת "היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה", שנערכה על ידי האגודה למען הלהט"ב בישראל ומערכת "מאקו גאווה", כדי להכיר באנשים ואירועים אשר שינו את יחס החברה הישראלית לקהילה הגאה. האישים הנבחרים אף זכו לכבוד בכנס בינלאומי שנערך למחרת צאת הרשימה.

ביום האישה הבינלאומי 2016, הוענק לה בכנסת אות הוקרה מיושבת ראש הוועדה למעמד האישה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על היותה אישה מחוללת שינוי בעולם, בשל פעילותה למען נשים קווירייות והקמת ארגון אסוואת.

## ראו גם

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משוררות לסביות
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:משפטניות
קטגוריה:ראשי עמותות
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:משוררות פלסטיניות
קטגוריה:משוררים פלסטינים
קטגוריה:כפר יאסיף: אישים
קטגוריה:להט"בים ערבים ישראלים
קטגוריה:פלסטיניות שנולדו ב-1974
אלון שמי

**אלון שמי** (נולד ב-6 במרץ 1999) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה, המתמחה בסגנונות גב, פרפר וחופשי. בעל שתי מדליות ארד מאליפות אירופה בשחייה לנוער (2016 ו-2017) ובעל 3 מדליות כסף מהמכביה העשרים (2017).

## ביוגרפיה
שמי שחיין הפועל עירוני הוד השרון, התאמן בהדרכתו של זוהר גלילי. התאמן בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדכתם של לירן ועקנין, חנן גלעד ולאוניד קאופמן. במהלך הקריירה שלו הוא זכה באליפויות הגילאים של ישראל לנערים ונוער וקבע שיאי ישראל לגילאים.

### 2015
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) זכה שמי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:58.27 דקות, אחרי דוד גמבורג מהפועל ירושלים (1:53.56 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:48.68 דקות ודוד פרידלנדר מהפועל דולפין נתניה (1:57.85 דקות) ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.13 שניות.

### 2016
#### מדליית ארד באליפות אירופה לנוער
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בהודמזוושרהיי הונגריה ביולי 2016 זכה שמי במדליית ארד, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם תומר פרנקל, איתי כרמי ודניס לוקטב בתוצאה של 7:23.03 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:51.40 דקות. הייתה זו נבחרת שליחים ישראלית ראשונה שזכתה במדליה במפעל זה. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:26.56 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 51.14 שניות, במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.86 שניות ובמקום 44 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.62 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 54.18 שניות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:51.95 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:03.08 דקות.

#### אלוף ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר)
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות אישיות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 1:55.26 דקות, לפני דוד פרידלנדר (1:56.68 דקות) ומתן סגל מהפועל ירושלים (1:56.68 דקות). 15 דקות לאחר מכן הוא זכה במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 52.94 שניות, אחרי מרקוס שלזינגר מהפועל דולפין נתניה שקבע שיא ישראלי חדש של 51.35 שניות ולפני לירן קונובלוב מהפועל ירושלים (53.48 שניות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:47.60 דקות, אחרי לירן קונובלוב (1:45.31 דקות) ודניס לוקטב ממכבי אשדוד שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16, 17 ו-18 של 1:47.18 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.79 שניות.

## קישורים חיצוניים
* אלון שמי באתר *Swimrankings* 
*  אלון שמי באליפות המדינה חורף דצמבר 2016, באתר יוטיוב

קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית גב
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (1772–1806)

**לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה** (בגרמנית: **Louis Ferdinand Prinz von Preußen**; 18 בנובמבר 1772 - 10 באוקטובר 1806), היה נסיך פרוסי שנהרג במהלך קרב זאלפלד.

## ביוגרפיה
לואי פרדיננד נולד ב-18 בנובמבר 1772 לאוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה ואליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, והיה אחיינו של פרידריך השני, מלך פרוסיה. לואי פרדיננד היה מוזיקאי ומלחין מוכשר, ואף נחשב לפסנתרן מעולה.

בצעירותו התגייס לואי פרדיננד לצבא הפרוסי, ואף לחם במלחמות נגד צרפת המהפכנית. במהלך המצור על מיינץ בשנת 1793 לחם לואי פרדיננד תחת פיקודו של קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ואף נפצע במהלך הקרב. בשנת 1806 היה לואי פרדיננד מהתומכים בחידוש המלחמה נגד צרפת, ובהצטרפות לקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית. ב-10 באוקטובר 1806 פיקד לואי פרדיננד על כוח שמנה 8,300 לוחמים, והתקדם כנגד הקורפוס הצרפתי ה-5 בפיקודו של ז'אן לאן. בקרב שהתפתח הובס כוחו של לואי פרדיננד על ידי הכוח הצרפתי שהיה יותר גדול, ובנוסף החזיק בעמדות גבוהות יותר. לואי פרדיננד ניסה לחזק את רוח לוחמיו, ואף סירב להצעת כניעה שהוצעה לו על ידי הצרפתים. לבסוף נהרג לואי פרדיננד על ידי כוח פרשים צרפתי, מה שזעזע את בית המלוכה הפרוסי, ואף היווה אחד מן הגורמים שהביאו למפלת הפרוסים בקרב ינה-אאורשטדט 4 ימים מאוחר יותר.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1772
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1806
פיאט 124

ממוזער|360px|פיאט 124, סדאן, שנת 1970
ממוזער|360px|פיאט 124, סדאן, שנת 1972
ממוזער|360px|פיאט 124, סדאן
ממוזער|360px|פיאט 124, סטיישן
ממוזער|260px|פיאט 124, ספורט קופה
ממוזער|260px|פיאט 124, 1970 ספיידר ספורט
**פיאט 124** היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט, בין השנים 1966–1974. פיאט 124 זכתה בתואר מכונית השנה באירופה בשנת 1967. בברית המועצות יוצרו 17,332,954 יחידות.

המיתלים של דגם ה"זגאטו זאל" נלקחו מדגמי פיאט 500 ו"פיאט 124".

## דגמים
* פיאט 124 4 דלתות
* פיאט 124 5 דלתות, Familiare (סטיישן)
* ספורט קופה 2 דלתות
* ספורט ספיידר
* עיצוב: אוסקר מונטבונה

## ארצות ייצור של הפיאט 124
* הפיאט 124 הורכבה באיטליה, מלזיה ומרוקו
* ברית המועצות - המפעל הפיק גרסה מותאמת 124R של 124, המכונה ""ז'יגולי"" Vaz-2101 . (לאדה 1200 - 1300 התבססו על הפיאט 124). יוצרו עד 1988 יוצרו 17,332,954 יחידות
* הודו - יוצרה בין השנים 1985 - 2001
* בולגריה - 1967–1971
* ספרד - הפיאט 124 נמכר בספרד תחת השם "סיאט 124", (1968 - 1975), וסיאט 124 ספורט (1970-1975).

דגם נוסף, הסיאט 1430 התבסס על "פיאט 124 ספציאל" ועל פיאט 125.
* טורקיה - הפיאט 124 יוצרה על ידי Tofaş תחת השמות "מוראט 124" בין השנים 1971–1977 ו-"Serçe" ( "דרור" בטורקית) בין השנים 1984–1994
* דרום קוריאה - הפיאט 124 יוצרה תחת השם "פיאט-KIA 124" על ידי "מוטורס אסיה", (1970 - 1975)
* מצרים - "לאדה - מצרים" יצרה 9,000 מכוניות (2002 - 2007)

## מפרט טכני ומידות
* מנוע 1,197 סמ"ק, 4 צילינדרים, שהפיק 44 כ"ס, 49 כ"ס, 59 כ"ס, ו-65 כ"ס. (1974–1966)
* מנוע 1,438 סמ"ק, שהפיק 51 כ"ס, 55 כ"ס, 69 כ"ס, 74 כ"ס (1974–1968)
* מנוע 1,592 סמ"ק שהפיק 70 כ"ס, ו-94 כ"ס (1973 - 1972)
* מנוע Abarth ראלי 1,756 סמ"ק שהפיק 94 כ"ס, ו-126 כ"ס (1972–1973)
* ממסורת ידנית 4 מהירויות
* תמסורת ידנית 5 מהירויות
* תמסורת אוטומטית
* מנוע 1,920 סמ"ק שהפיק 85 כ"ס, ו-113 כ"ס (1979)
* אורך הרכב - 4,042 מ"מ בגרסת הסדאן, ו-4,045 מ"מ בגרסת הסטיישן
* רוחב - 1,625 מ"מ בכל הגרסאות
* גובה - 1,420 מ"מ בגרסת הסדאן, 1,440 מ"מ בגרסת הסטיישן
* משקל - 850 - 895 ק"ג

## פיאט 124 מכונית השנה באירופה בשנת 1967

בשנת 1967 זכתה הפיאט 124 בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1967.

## ראו גם
* פיאט
* פיאט 125
* פיאט 124  
* פיאט 130
* פיאט 131
* פיאט 132
* זגאטו זאל
* סיאט 124 ספורט
* סיאט 1430

## לקריאה נוספת
* פיאט 124 ברלינה  (2:44 דקות), יו-טיוב
* פיאט 124, 1400, שנת 1972  (6:39 דקות), יו-טיוב
* פיאט 124  (1:18 דקות), יו-טיוב
* פיאט 124 סטיישן - מידות 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
124
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1966
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במרוקו
צוער

[ממוזער|שמאל|צוערי [האקדמיה הצבאית של ארצות הברית (ווסט פוינט) חוגגים בסוף טקס הסיום והענקת דרגות קצונה. ניו יורק, 28 במאי 2014]]
[ממוזער|שמאל|צוער ב[ברלין, שנת 1717.]]
[ממוזער|שמאל|צוערי הקצונה של [צבא סרביה.]]

**צוער** הוא חניך בהכשרה מקצועית. לעיתים קרובות, נעשה שימוש במונח, על מנת להתייחס לחניכים במערכת צבאית שבסוף המסלול מקבלים דרגות קצונה, כמו בקורס קצינים, קורס טיס, קורס חובלים, תוכנית ארז, תוכנית תלפיות, תוכנית חבצלות, תוכנית פסגות או מסלול אדרים. כמו כן, במונח נוהגים להשתמש גם בהקשרים אזרחיים – במדינת ישראל, למשל, קורס ההכשרה של הסגל הדיפלומטי של משרד החוץ נקרא "קורס צוערים".

במדינות דוברי אנגלית, המונח המקובל הוא: officer cadet. משמעות המושג יכולה להשתנות בין המדינות.

## אטימולוגיה
[ממוזער|198x198 פיקסלים|צוער [בית הספר לקצינים של צה"ל|בה"ד 1 ממגמת השדה להכשרת קציני יבשה בתרגיל, מאי 2025]]
מקור המונח העברי במשנה, שם מסופר על "צוֹעֲרֵי הַלְוִיִּם", ששרו יחד עם הלויים בבית המקדש, אבל לא ניגנו ולא עמדו על הדוכן.

מבחינה היסטורית, "צוער" (באנגלית: Cadet) היה כינוי מסורתי שהיה מקובל כבר בראשית המאה ה-17, עבור ילדים שאינם הבכורים בקרב אנשי האצולה האירופית. בעוד הבנים הבכורים היו יורשים כמעט את כל התארים והנכסים, באופן מסורתי הצוערים היו פונים אל קריירה דתית או צבאית. כנראה מסיבה זו, במדינות מסוימות, החלו לכנות צעירים ממעמד האצולה, אשר למדו בבתי ספר צבאיים או בקורסים להכשרת קצינים, בכינוי "צוערים".

השימוש המוקדם ביותר הידוע בכינוי זה נעשה על ידי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, בשנת 1682.

## סימני הזיהוי של צוערים בצה"ל
אף כי מעמדו של צוער איננו נחשב בצה"ל לדרגה בפני עצמה, המסלולים העיקריים המכשירים את אנשי הקצונה לעתיד (קורס קצינים, קורס חובלים, קורס טיס ותוכנית ארז), וכמו כן תוכנית חבצלות, תוכנית תלפיות ומסלול אדרים, משתמשים בדרגות כתף מיוחדות לסימון חניכיהם, תוך הפרדה ברורה בין כל שלב ושלב בתהליך הכשרתם של הצוערים. לכן, ניתן לראות בדרגות כתף אלה מעין סימני דרגות. לעומת זאת, בתוכנית פסגות עונדים החניכים כותפות עם סימון מיוחד בתקופת סדרות הקיץ בלבד, כאשר הסימון הזה אינו מסמל שלב או שנת הכשרה.

כותפת השלב הראשון "המכין" זהה לכותפות שאר השלבים אך חלקה.

## ראו גם
* שוחר
* קצונה
* דרגה צבאית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דרגות צבאיות
קטגוריה:הדרכה
קטגוריה:חיי צבא
קטגוריה:חינוך מקצועי
קטגוריה:מסלולי הכשרה בצה"ל
קטגוריה:צבא: הכשרה ואימונים
משה בן-בסט

**משה (מוש) בן בסט** (נולד ב-3 באוגוסט 1967) הוא עורך, במאי, זמר ושחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
בן-בסט נולד בתל אביב.
את שירותו בצה"ל עשה בלהקת פיקוד הצפון (יחד עם אחינועם ניני, מירי נבו, איילת זורר, מיכל צפיר ודני שטג).

בקדם-אירוויזיון 1989 הופיע יחד עם שני חבריו מלהקת פיקוד צפון ירונה הראל ואיציק אזולאי כזמר ליווי לשירו של אבי דור, "מביט מהצד".

בשנים 1992–1996 גילם את דמותו של עידו מרקוביץ' בסדרה "עניין של זמן", לצד שי קפון, דנה ברגר, אסתי ירושלמי ושרון חזיז.

בשנת 1995 השתתף בשתי קלטות הילדים של "סבתא בישלה דייסה", לצד ליא קניג, אילן ליבוביץ, עינת ארליך, אלינור אהרון ואלברט כהן.

בשנים 1998–1999 שיחק בסדרה "20 פלוס", ספין אוף של "עניין של זמן", לצד שי קפון ושירה גפן.

בתיאטרון שיחק במספר מחזות בין היתר במחזה המצליח "משחקים בחצר האחורית".

בשנת 2011 הוציא אלבום מוזקלי, ובו השיר המוכר באלבום "אני רוצה".

בשנת 2012 חזר לגלם את דמותו של עידו מרקוביץ' בסדרה עניין של זמן (ספין-אוף), לצד שחקנים נוספים מהסדרה המקורית בניהם: שי קפון, דנה ברגר, אסתי ירושלמי ושרון חזיז.

במשך שבע שנים שימש כמנהל הקריאטיבי ב-HOT, והחל משנת 2006, הוא עורך ובמאי הבית במחלקת הפרומו של רשת, זכיינית ערוץ 2 בעבר ובעלת ערוץ 13 בהווה.

## חיים אישיים
בן בסט נשוי ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים

*
* משה בן-בסט מתראיין לפודקאסט "היו זמנים בישראל", 23 בדצמבר 2023

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
The Best (פיפ"א)

**The Best FIFA Football Awards** (בתרגום חופשי: פרסי הכדורגל, "הטוב ביותר" של פיפ"א) או פשוט **The Best FIFA**, הוא פרס המוענק מדי שנה קלנדרית לכדורגלן, לכדורגלנית, למאמן, ולמאמנת הטובים ביותר בעולם על ידי פיפ"א. 

טקס הענקת הפרסים התקיים לראשונה ב-9 בינואר 2017 בציריך, שווייץ. הפרס החליף את פרס כדורגלן השנה בעולם, לאחר שהאיחוד של פרס כדורגלן השנה בעולם עם פרס כדור הזהב של המגזין פראנס פוטבול הופסק בשנת 2016. הזוכה הראשון בפרס בקטגוריית הכדורגלנים היה כריסטיאנו רונאלדו.

הזוכה בפרס לשנת 2024 הוא ויניסיוס ג'וניור.

## שיטת ההצבעה
זוכי הפרס נקבעים על ידי הצבעות של מאמני הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, הקפטנים של הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, עיתונאים, והאוהדים שמצביעים דרך האינטרנט. לכל אחת מהקבוצות המצביעות יש 25% מכלל ההצבעות.

## כדורגל גברים
### כדורגלן השנה

### שוער השנה

### מאמן השנה

### נבחרת השנה

### פרס פושקש לשער היפה ביותר

## כדורגל נשים
### כדורגלנית השנה

### שוערת השנה

### מאמן השנה

### נבחרת השנה

### פרס מרטה לשער היפה ביותר

## פרסים נוספים
### פרס המשחק ההוגן

### פרס האוהדים

### פרס מיוחד על הישג יוצא דופן בקריירה

## ראו גם
* כדורגלן השנה בעולם
* כדור הזהב
* כדור הזהב לנשים
* כדורגלן השנה של אופ"א
* כדורגלנית השנה של אופ"א
* מאמן השנה של אופ"א

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

פיפ"א
קטגוריה:פיפ"א
פיאט 1300

**פיאט 1300** (**Fiat 1300**) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1961–1967. יחד עם ה"פיאט 1500" יוצרו 1,900,000 יחידות. 

הפיאט 1300 שווקה בישראל.

הפיאט 1300 יוצרה גם ביוגוסלביה, קולומביה וארגנטינה.

ממוזער|300px|פיאט 1300
ממוזער|300px|פיאט 1300, מבט מבפנים
ממוזער|300px|פיאט 1300
ממוזער|300px|פיאט 1300, סטיישן
ממוזער|300px|פיאט 1300
ממוזער|200px|פיאט 1300

## גרסאות
* 4 דלתות
* 5 דלתות סטיישן
* 2 דלתות קופה
* 2 דלתות קבריולה

## מפרט טכני ומידות

* מנוע 1,295 סמ"ק, 4 צילינדרים, בהספק של 45 כ"ס ו-60 כ"ס
* מנוע 1,481 סמ"ק בהספק של 54 כ"ס ו-73 כ"ס (פיאט 1500)
* תמסורת ידנית 4 מהירויות, (ידית הגיר במוט ההגה)
* אורך הרכב - 4,030 - 4,130 מ"מ
* רוחב - 1,545 מ"מ
* גובה - 1,365 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,425 מ"מ (בשנת 1964 שונה ל-2,505 מ"מ)
* משקל - 960 ק"ג
* מהירות שיא - 140 קמ"ש
* תאוצה 0 - 100 קמ"ש -16.1 שניות
* בלמי דיסק קדמיים ותופ אחוריים

## ראו גם
* פיאט

## לקריאה נוספת

* פיאט 1300 שנת 1963  (5:07 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300  (4:51 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300 שנת 1964  (4:16 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300 שנת 1961 - פרסומת  (ויטוריו גסמן), (4:51 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300  (3:05 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300  (2:46 דקות), יו-טיוב
* מבחן דרכים לפיאט 1300 החדשה  (1:29 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300  (3:20 דקות), יו-טיוב
* פיאט 1300 בנסיעה  (1:35 דקות), יו-טיוב
* תמונות של פיאט 1300 ו- פיאט 1500 בגרסת קופה 
*   פיאט 1300 סטיישן, שנת 1961 - נתונים טכניים 
* פיאט 1300, פיאט 1500  אנציקלופדיה איטלקית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
1300
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה

**אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה** (בגרמנית: **August Ferdinand von Preußen**; 23 במאי 1730 - 2 במאי 1813), היה אחיו של פרידריך השני, מלך פרוסיה.

## ביוגרפיה
אוגוסט פרדיננד נולד בברלין ב-23 במאי 1730 לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. בגיל 5 הצטרף לצבא הפרוסי, ובשנת 1740 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-34. בשנת 1756 הועלה לדרגת גנרל מיור, ואף לחם בקרבות שונים במלחמת שבע השנים, אולם בשנת 1758 פרש מהצבא בעקבות בריאותו הרפויה. בשנת 1763 מונה אוגוסט לריבון המסדר של מסדר יוחנן הקדוש, וב-2 במאי 1813 מת אוגוסט פרדיננד בביתו בברלין.

## משפחתו
ב-27 בספטמבר 1755 התחתן אוגוסט פרדיננד עם אחייניתו,   אליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה (אחותו של אוגוסט פרדיננד), ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* פרדריקה (1761–1773) 
* פרידריך (1769–1773) 
* לואיזה, נסיכת פרוסיה (1770–1836), התחתנה עם אנטוני רדזיוויל
* היינריך (1771–1790) 
* לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (1772–1806) 
* פרידריך (1776)
* אוגוסט, נסיך פרוסיה (1779–1843)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1813
Ayreon

**אירייאון** (באנגלית: **Ayreon**) הוא פרויקט מוזיקלי, על ידי אריאן אנתוני לוקאשן - כותב שירים, זמר, מוזיקאי, רב-נגן, ומפיק הולנדי. המוזיקה של אירייאון מתוארת כרוק מתקדם, פרוגרסיב מטאל, ופאוור מטאל, לפעמים בשילוב עם ז'אנרים כגון מוזיקת פולק, אלקטרונית, ניסיונית וקלאסית. רוב האלבומים של אירייאון הן מעין "אופרות רוק" (או "אופרות מטאל"), מפני שבאלבומיו מוצגות עלילות מורכבות של מבחר דמויות, כאשר בדרך כלל כל אחת מן הדמויות מיוצגת על ידי סולן ייחודי.

## דיסקוגרפיה
*1995 The Final Experiment
*1996 Actual Fantasy
*1998 Into the Electric Castle
*2000 Universal Migrator
*2004 The Human Equation
*2008 01011001
*2013 The Theory of Everything
*2017 The Source
*Transitus 2020

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרגרופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
פיאט 2300

ממוזער|250px|פיאט 2300
ממוזער|250px|פיאט 2300 s קופה
ממוזער|250px|פיאט 2300, סטיישן
ממוזער|250px|פיאט 2300, גרסה אוטומטית
**פיאט 2300** היא מכונית מנהלים בעלת מנוע 6 צילנדרים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית **[[פיאט]]** בין השנים 1961–1969. 

פיאט 2300 הוא מודל פיאט הראשון שיוצר משנת 1966 עם תיבת הילוכים אוטומטית. הדגם הבא היה פיאט 130 שיוצר בין השנים 1969–1977.

## דגמים
* 4 דלתות
* 2 דלתות קופה
* 5 דלתות סטיישן

### רמות גמור
* 2300
* 2300 s

## מפרט טכני ומידות
* מנוע 2,279 סמ"ק, המפיק 86 כ"ס
* מנוע 2,279 סמ"ק המפיק 110 כ"ס
* 4 הילוכים ידניים סינכרוניים
* תיבת הילוכים אוטומטית מסוג וורנר-בורג, 3 מהירויות (משנת 1966)
* אורך הרכב - 4,485 מ"מ
* רוחב - 1,620 מ"מ
* גובה - 1,470 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,650 מ"מ
* משקל - 1,285 - 1,345 ק"ג
* מעצב - פינינפארינה

## ראו גם
* פיאט
* פיאט 130

## קישורים חיצוניים

* פיאט 2300  (2:16 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300  (1:48 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300  (2:25 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300 דה-לוקס  (2:33 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300 קופה  (7:24 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300 קופה  (1:10 דקות), יו-טיוב
* פיאט 2300 קופה  (5:24 דקות), יו-טיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות מנהלים
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
2300
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
עונת 1988/1989 בלה ליגה

**עונת 1988/1989** הייתה העונה ה-58 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-3 בספטמבר 1988 והסתיימה ב-25 ביוני 1989.

הליגה כללה 20 קבוצות. שתי הקבוצות האחרונות ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. הקבוצות שזכו במקומות 17–18 השתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות מליגת המשנה.

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת סבאדל, לאס פאלמס ומיורקה ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. מליגת המשנה עלו ריאל אוביידו, אלצ'ה, ומאלגה.

ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-24 בתולדות המועדון וזאת הייתה הזכייה הרביעית ברציפות. היא הצליחה לזכות בסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על ברצלונה בסיכום מפגש כפול - 2:0, 1:2. זאת בפעם השנייה ברציפות.

אלצ'ה וריאל מורסיה ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. ריאל בטיס ואספניול השתתפו במשחקי המבחן וירדו ליגה.

## כדורגלנים מצטיינים
פרסים שהוענקו על ידי העיתון "מארקה":
* פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה הוענק לבלטזר (), אתלטיקו מדריד, שכבש 35 שערים ב-36 משחקים.
* פרס זאמורה לשוער הטוב ביותר הוענק לחוסה מנואל אוצ'וטורנה (), ולנסיה, שספג 25 שערים ב-37 משחקים.

פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון "דון בלון":
***הספרדי המצטיין:** פרננדו גומס ()
***הזר המצטיין:** אוסקר רוג'רי ()
***מאמן העונה:** ג'ון טושאק ()

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקה
### מלכי השערים

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מאתר worldfootball
* נתונים מאתר transfermarkt

1988 1989
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
קטגוריה:1988 באירופה
קטגוריה:1989 באירופה
אצטדיון גביע העולם סיאול

**אצטדיון גביע העולם בסיאול** (בקוריאנית: **서울월드컵경기장**) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בסיאול, בירת קוריאה הדרומית, אשר מכיל 66,704 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו במדינה אחרי האצטדיון האולימפי שבעיר.

בנייתו של האצטדיון החלה ב-1998 לכבוד אירוח מונדיאל 2002, ונמשכה כשלוש שנים. האצטדיון אירח שלושה משחקים בטורניר - שני משחקים בשלב הבתים ומשחק אחד משלב חצי הגמר.

בשנת 2004 החלה קבוצת הכדורגל המקומית, סיאול, לעשות באצטדיון שימוש במשחקיה הביתיים.

## מונדיאל 2002
משחקי מונדיאל 2002 שנערכו באצטדיון:

## גלריה

2008.06.22 Korea Republic vs Korea DPR.jpg|פנים האצטדיון
AFC Champions League Final 1st leg.jpg|פנים האצטדיון


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מונדיאל 2002
גביע העולם סיאול
גביע העולם סיאול
קטגוריה:סיאול: מבנים
קטגוריה:קוריאה הדרומית: כדורגל
סוציולוגיה ישראלית

**סוציולוגיה ישראלית** הוא כתב עת ישראלי היוצא אחת לחצי שנה בשפה העברית. כתב העת נוסד בשנת 1998 על ידי החוג לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב והוא מוקדש כולו למאמרים בנושאי סוציולוגיה. 

מטרת כתב העת היא לשמש במה למחקרים המנהלים שיח עם עבודות מתקדמות בסוציולוגיה העולמית, מתוך התייחסות למתרחש בישראל והפניית המבט אל חומרים מקומיים. 

בכתב העת ניתן למצוא מאמרים מדעיים, מתוך גישה פתוחה למגוון מתודולוגיות ותאוריות שונות. כתב העת כולל גם מסות ודיונים העוסקים בנושאים העומדים על סדר היום הסוציולוגי, וכן תגובות על מאמרים שהופיעו בחוברות קודמות. 

כתב העת כולל מדור ספרים, המציג מגוון חיבורים ביקורתיים על ספרים שזה עתה ראו אור והם עשויים לתרום להבנת המצב החברתי בישראל.

כתב העת נתמך על ידי המכון למחקר חברתי והמכון לחקר החברה והכלכלה על שם דוד הורוביץ והאגודה הסוציולוגית הישראלית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: כתבי עת
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:כתבי עת לסוציולוגיה
תפילת השל"ה

**תפילת השל"ה** היא תפילה שהובאה בספר שני לוחות הברית (של"ה), מאת הרב ישעיה הלוי הורוביץ אשר הביאה מ"אחד המדקדקים".

תוכן התפילה הוא תפילת האבות על הבנים שיצליחו במעשיהם וימצאו זיווג כשר והגון.
[ממוזער|ימין|מעמד תפילת השל"ה על ציון [רבי אבדימי דמן חיפה|233x233 פיקסלים]]

## מקור התפילה

מקובל לכנות תפילה זו כתפילת "השל"ה", על אף שהשל"ה כתב שם שתפילה זו אינה פרי יצירתו, אלא של "אחד המדקדקים הדבקים בהשם".

השל"ה לא פירט מיהו אותו מדקדק שחיבר תפילה זו, וישנם השערות שונות בדבר זהותו. יש שכתבו שמחבר התפילה הוא רבי שבתי סופר (מפרעמישלא), שכן אף בסדורו (סידור הרש"ס), נמצאה תפילה זו. 

## זמן ואופן אמירת התפילה
הקדמון שחיבר התפילה לא פירט בדבריו זמן המועיל לאומרה, אך השל"ה שהביאה כתב .

עוד כתב השל"ה "וראוי ליישב בתענית ביום ההוא הוא ואשתו, ויתעוררו בתשובה ויתקנו כול ענייני הבית איסור והיתר וטומאה וטהרה וכל העניינים, ויתנו צדקה לעניים הגונים. ואם אפשר לבעל להתענות אז הפסקה מה טוב ומה נעים, ועל כל פנים יהיה תענית גמור ככל דיני תענית צבור".

## אמירתה בשבת
בפוסקים נחלקו בדין אמירת תפילה זו כשחל ערב ר"ח סיון בשבת, מאחר שאסור לבקש על צרכיו בשבת. יש שכתבו לאסור מטעם זה לאומרה בשבת. ויש שכתבו להתיר וטעמם הוא משום שבקשת צרכים רוחניים לא נאסרה בשבת. אחרים כתבו להקדים לאומרה בערב שבת.

## קישורים חיצוניים

* תפילת השל"ה הקדוש - כולל הסבר על התפילה ועל הסגולה שלה באתר אשובה

## הערות שוליים

קטגוריה:תפילות ביהדות
קטגוריה:אירועים בחודש אייר
קטגוריה:חינוך יהודי