open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
לואיז, נסיכת דנמרק (1875–1906)

**לואיז, נסיכת דנמרק** (בדנית: **Prinsesse Ingeborg af Danmark**; 17 בפברואר 1875 – 4 באפריל 1906), הייתה בתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק.

## ביוגרפיה
לואיז נולדה ב-17 בפברואר 1875 בארמון שרלוטנלונד, קופנהגן, לפרדריק, נסיך הכתר של דנמרק וללוביסה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה ולואיזה, נסיכת הולנד. ב-5 במאי 1896 התחתנה לואיז עם פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ולואיז בילתה זמן רב בביקורים אצל משפחתה, שהתמשכו כחודשיים-שלושה כל פעם, ובנוסף גם אביה היה בא לבקר אותה כל שנה.

ב-29 בינואר 1906 מת סבה כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואביה עלה לשלטון במקומו כפרדריק השמיני, מלך דנמרק. ב-4 באפריל אותה שנה מתה לואיז בפתאומיות בארמון ראטייבוריצ'ה מדלקת קרום המוח, וכמה שעות לאחר מכן מת גם חמיה וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה.

## משפחתה
ב-5 במאי 1896 התחתנה לואיז עם פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* מארי לואיז, נסיכת שאומבורג-ליפה (1897–1938), התחתנה עם פרידריך זיגיסמונד, נסיך פרוסיה
* כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה (1898–1974), התחתן עם פאודורה, נסיכת דנמרק
* סטפני, נסיכת שאומבורג-ליפה (1899–1925), התחתנה עם ויקטור אדולף, נסיך בנטהיים ושטיינפורט

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:נסיכות דניות
קטגוריה:ילידות 1875
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרות ב-1906
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1906
פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה

**פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה** (בגרמנית: **Friedrich, Prinz zu Schaumburg-Lippe**; 30 בינואר 1868 - 12 בדצמבר 1945), היה חתנו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק.

## ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-30 בינואר 1868 בארמון ראטייבוריצ'ה שבבוהמיה, לווילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולבטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.

ב-5 במאי 1896 התחתן פרידריך עם לואיז, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ולוביסה, נסיכת שוודיה, ממנה נולדו לו 3 ילדים. ב-4 באפריל 1896 מתה לואיז בפתאומיות בארמון ראטייבוריצ'ה מדלקת קרום המוח, וכמה שעות לאחר מכן מת גם אביו וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה. ב-26 במאי 1909 התחתן פרידריך בשנית בדסאו עם אנטוינטה, נסיכת אנהלט, בתם של לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט ואליזבת, נסיכת הסן, ממנה נולדו לו 2 ילדים. לאחר מלחמת העולם השנייה התגורר פרידריך בקודובה זדרוי, פולין, סמוך לגבול עם גרמניה המזרחית, שם הוא מת ב-12 בדצמבר 1945.

## משפחתו
ב-5 במאי 1896 התחתן פרידריך עם לואיז, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ולוביסה, נסיכת שוודיה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* מארי לואיז, נסיכת שאומבורג-ליפה (1897–1938), התחתנה עם פרידריך זיגיסמונד, נסיך פרוסיה
* כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה (1898–1974), התחתן עם פאודורה, נסיכת דנמרק
* סטפני, נסיכת שאומבורג-ליפה (1899–1925), התחתנה עם ויקטור אדולף, נסיך בנטהיים ושטיינפורט

ב-26 במאי 1909 התחתן פרידריך עם אנטוינטה, נסיכת אנהלט, בתם של לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט ואליזבת, נסיכת הסן, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
* לאופולד, נסיך שאומבורג-ליפה (1910–2003)
* וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה (1912–1938)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* פרידריך, נסיך שאומבורג-ליפה
* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית הטרזיאנית
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
מאדאם מסייה

**מאדאם מסייה** (בצרפתית: **Madame Monsieur**) הם צמד צרפתי. הם ייצגו את צרפת באירוויזיון 2018 עם השיר "Mercy".

## חברי הלהקה
*אמילי סאת - זמרת
*ז'אן-קארל לוקאס - גיטריסט

## ביוגרפיה מוזיקלית
הצמד נבחר ב-27 בינואר 2018 לייצג את צרפת בתחרות "דסטינסיון: אירוויזיון" ששודרה בערוץ France 2 שתפקדה כתחרות קדם-האירוויזיון של צרפת. הצמד ביצע במהלך התחרות את השיר "Mercy", אותו כתב בעצמו. ב-12 במאי 2018 הופיע הצמד בגמר של האירוויזיון, בו דורג במקום ה-13 (מתוך 26 מדינות בסך הכול).

שנה לאחר מכן, הצמד כתב את השיר "Roi" ביחד עם בילאל חסאני (המבצע שלו). השיר נבחר לייצג את צרפת באירוויזיון 2019 והגיע בגמר התחרות למקום ה-16. חסאני נכנס ישירות לגמר היות שצרפת היא אחת מחמש המדינות המממנות העיקריות של איגוד השידור האירופי.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
*2016: *Tan-dem*
*2018: *Vu d'ici*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2018
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2013
דניס גוף

**דניס גוף** (באנגלית: **Denise Gough**; נולדה ב-28 בפברואר 1980) היא שחקנית אירית.

## ביוגרפיה
גוף נולדה בעיר אניס שבמחוז קלייר. היא האחות הבכורה של השחקנית קלי גוף. ב-2003 למדה גוף ב-Academy of Live and Recorded Arts. היא מוכרת מהופעותיה בתיאטרון ובטלוויזיה, בין השאר במחזה "The Painter" (ב-2011) וסדרת הדרמה "Messiah V: The Rapture".

### תיאטרון
ב-2012 הייתה גוף מועמדת לפרס מילטון שולמן על השחקנית החדשה המצטיינת במסגרת פרסי התיאטרון של האיבנינג סטנדרד על הופעתה במחזה "תשוקה בצל האילנות" מאת יוג'ין או'ניל שהוצג בתיאטרון ליריק המרסמית', ובמחזה "Our New Girl at" מאת ננסי האריס שהועלה בתיאטרון בוש. ב-2014 שיחקה גוף בתפקיד ג'וליה במחזה "הדוכסית ממאלפי" בהפקת הבכורה בתיאטרון סם וונאמייקר פלייהאוס בלונדון. בספטמבר 2015 הציגה הופעה "מחשמלת" בתיאטרון הלאומי במחזה "People, Places and Things," מאת דאנקן מקמילן בבימויו של ג'רמי הרין. היא גילמה שוב את אותה דמות במרץ 2016 בהפקה שהוצגה בתיאטרון וינדהאם. על הופעתה זו זכתה גוף בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר. באפריל 2017 חזרה להופיע בתיאטרון הלאומי בתפקיד הרפר בהפקה מחודשת של מריאן אליוט למחזה "מלאכים באמריקה" מאת טוני קושנר, עליו זכתה בשנת 2018 בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה. ב-2018 חזרה וגילמה את הרפר בברודוויי יחד עם רוב שחקני הצוות המקורי.

## תפקידים בתיאטרון

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## משחקי וידאו

## פרסים
* 2015 - פרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקנית הטובה ביותר
* 2016 - פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר
* 2018 - פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איריות
קטגוריה:ילידות 1980
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1980
אופנה איטית

**אופנה איטית** (באנגלית: **Slow fashion**) היא מכלול של תהליכים הנוגעים לייצור ושימוש במוצרי טקסטיל בדרך המקפידה על הוגנות בכל שלבי הייצור, ההובלה, השיווק והמכירה, תוך הקפדה על תנאי עבודה ושמירה על הסביבה. התוצר של אופנה איטית הם בגדים איכותיים המחזיקים לשנים רבות. המונח אופנה איטית יכול להתפרש בשני אפנים: אופנה איטית היא תגובת נגד לאופנה מהירה. כלומר, היא התנגדות לייצור כמויות גדולות מאוד של פריטים במספר גדול של קולקציות בכל שנה. פרשנות נוספת, רואה בלבוש חלק מתפיסה של קהילה, קיימות ומגוון. ועל כן, אופנה איטית היא תנועת נגד לחברת הצריכה של ימינו.

הביטוי אופנה איטית הוטבע ב-2007 על ידי קייט פלטשר בכתב העת "האקולוג'יסט", שבה היא השוותה את תנועת האופנה האיטית/בת קיימא/האתית לתנועת האוכל האיטי. אופנה איטית דומה בעקרונותיה למזון אטי, בניגוד למזון מהיר, הם: איכות טובה, סביבה נקייה, הוגנות לגבי היצרנים והצרכנים. יחד עם השיבה אל האופנה האיטית, התפתחה גם תנועת התפירה האיטית, הוא השם שניתן בתחילת שנות ה2000 ליצירת טקסטיל או עיבוד טקסטיל בעבודת כפיים בצורות מסורתיות ולא מתועשת,לשם קישוט, תיקון או ליצירת אמנות.

## עקרונות האופנה האיטית
עקרונות האופנה האיטית כוללת: ייצור מספר קטן של פרטים, שימוש בטכניקות מלאכה מסורתיות, שימוש בחומרים מקומיים שגודלו עם כמה שפחות כימיקלים, איכות מעולה של חומרי הגלם, השקעה זמן מרובה יחסית בייצור הבגדים כך שניתן יהיה להשתמש בהם שנים ארוכות. תהליך הייצור נעשה בתנאי עבודה הוגנים תוך הקפדה על שמירה על הסביבה. העיצוב אינו מושפע ממגמות אופנה חולפות. רמת השיווק והמכירה, עידוד קניה מדודה, קניית בגדים משומשים ומניעת בזבוז.

אופנה איטית מחזיקה עקרונות דומים לאופנה אתית או אופנה בת קיימא (sustainable fashion). ייצור אופנה על תפיסות אלו מתבסס על : שכר הוגן לעובדים, שמירה על זכויות עובדים, הימנעות משימוש בחומרים מרעילים ובשימוש בחומרים כימיים מזיקים בייצור הבגד, שימוש בחומרי ייצור ידידותיים לסביבה, מינימום בשימוש במים, יעילות השימוש באנרגיה, הימנעות מבזבוז, שמירה על תקנים בני קיימא, מיחזור, שמירה על זכויות בעלי חיים, תפירה איכותית ועוד.

מלתחת קפסולה ומחדוש בגדים הם מגמות נוספות המשלימות את תתפיסת האופנה האיטית. חלק ניכר מהבגדים המאד ייחודיים הללו נקראים גם אמנות נלבשת. חלק ניכר נעשה ביד או בשילוב של תפירת במכונה ותפירה ביד, באופני ייצור שונים כגון רקימה, הטלאה, הוספת קטעי תחרה סרוגים וגם בתפירה איטית.

בעבר, במערב, תיקונים והטלאה נחשבו פעולות שיש להסתירם. לעומת זאת, בתרבויות היפנית וההודית תיקון נחשב ככבוד לבגד. בשתי התרבויות תיקון בגדים וחפצים אחרים, נעשה כך שהתיקון נראה לעין. שיטת התיקונים היפנית נקראת בורו וההודית - קנטה.

## ראו גם
* אופנה מהירה
* מזון איטי
* תנועת האטה
* בורו (טקסטיל)
* מיחזור משביח לבגדים
* תפירה איטית 

## קישורים חיצוניים
*  מיטל פלג מזרחי, להתלבש על הצלת העולם, אוניברסיטת תל אביב, 24 באפריל 2023
* מיטל פלג מזרחי ושחר בוקמן, על הבולימיה של ייצור המוני ותרבות הצריכה - ריאיון עם מעצבת האופנה דורין פרנקפורט, באתר אקולוגיה וסביבה, 14 במאי 2023

## הערות שוליים

קטגוריה:תנועות חברתיות
קטגוריה:חיים פשוטים
קטגוריה:אופנה
קטגוריה:אופנה בת קיימא
יהושע יהלום

300px|ממוזער|שמאל|אנדרטת גדוד 134 בעין זיוון, שעליה הונצח שמו של יהושע יהלום
**יהושע יהלום** (28 ביולי 1943 – 11 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל, אשר לחם בחזית רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, שבה נהרג. הוא עוטר על לחימתו בעיטור המופת.

## ביוגרפיה
יהושע (שוקה) פינקלשטיין נולד בקריית מוצקין. בגיל העשרה, עבר לבדו לקיבוץ מעוז חיים. לאחר שלמד בפנימייה צבאית. הוריו הצטרפו לקיבוץ אחרי כמה שנים. ב-1961 גויס לצה"ל, עבר קורס קציני חיל רגלים, קורס קציני חרמ"ש וקורס מפקדי פלוגות שריון. השתתף כאיש מילואים במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה.

יהלום עבד בענף הכותנה במעוז חיים ועמד להתחיל ללמוד בפקולטה להנדסה בטכניון. היה נשוי ואב לשלושה ילדים.

בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה מפקד פלוגת ג'יפים בגדוד הסיור 134 שבחטיבה 179. יחידתו עסקה בהכוונת הטנקים לעבר האויב ובפינוי נפגעים. לאחר שנפגעו מפקדי פלוגות רבים בחטיבה יהושע הבין שעליו להילחם כשריונר, מצא פלוגת טנקים במנוחה, דרש ממפקד הפלוגה ללמד אותו את טנק הצנטוריון (שוט) ואיך נלחמים.

אחרי כארבע שעות הדרכה, דרש יהלום לקבל פיקוד על פלוגת טנקים. בקשתו לא נענתה ואף על פי שלא הייתה לו הכשרה מקצועית מתאימה הוא אסף שאריות של טנקים וצוותים, הקים בעזרתם פלוגת שריון ועלה לרמת הגולן ונלחם כשהוא ממלא את תפקידו היטב. את האישור הפורמלי הוא קיבל בקשר במהלך הקרבות.

ב-11 באוקטובר השתתפה פלוגתו של יהלום בקרב ההבקעה של אוגדה 210. הוא הוביל את הפלוגה לעבר הכפר חאן ארנבה תחת אש ארטילרית כבדה. בקרבת קו ההגנה הסורי הקדמי נפגע הטנק של יהלום והוא נהרג.

לאחר המלחמה הובא יהלום לקבורה בקיבוצו, מעוז חיים.

על יוזמתו, נחישותו, ואומץ ליבו, עוטר לאחר מותו, בספטמבר 1975, בעיטור המופת.

שמו של יהלום הונצח על גבי מספר אנדרטאות, בהן אנדרטת יד לשריון, אנדרטת גדוד 134 בעין זיוון, אנדרטת נופלי הטכניון והאנדרטה בקיבוצו.

## לקריאה נוספת
***שוקה - יהושע יהלום: נולד ביום כ"ו תמוז תש"ג (1943)... נפל ביום חמישי ט"ו תשרי תשל"ד (11.10.73) בפריצה לסוריה, ליד חאן-ארנבה**, מעוז חיים, תשל"ח
***איך נפלו גברים ויאבדו כלי מלחמה: לזכר אנשי האזור ובניו שנפלו במלחמת יום הכיפורים**, המועצה האזורית בקעת בית שאן, תשל"ה

## קישורים חיצוניים
* 
* יהושע יהלום, באתר הגבורה
* שוקה יהלום, באתר קיבוץ מעוז חיים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחדות (קריית מוצקין)
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים במעוז חיים
קטגוריה:מעוז חיים: אישים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
אל טאקר

**אלברט (אל) עמוס טאקר הבן** (באנגלית: **Albert Amos Tucker Jr.**; 22 בפברואר 1943–7 במאי 2001) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. נחשב כמי שהמציא, ביחד עם אחיו ג'רלד, את ההאלי אופ.

## קריירה
טאקר, בוגר האוניברסיטה הבפטיסטית של אוקלהומה, שיחק ארבע עונות בקבוצות שונות בליגת ה-NBA: סיאטל סופרסוניקס, סינסינטי רויאלס, שיקגו בולס ובולטימור בולטס ושנה אחת בקבוצת מיאמי פלורידנס מליגת ה-ABA. נבחר כבחירה השישית בדראפט של שנת 1967 והיה בחירת הדראפט הראשונה של סיאטל, שהצטרפה לליגה באותה השנה. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:דייטון: אישים
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני סינסינטי רויאלס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני בולטימור בולטס (1963–1973)
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הבפטיסיטית של אוקלהומה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
שטייר 120

**שטייר 120 סופר**, **שטייר 125 סופר**, **שטייר 220** (בגרמנית: **Steyr 120 Super, Steyr 125 Super, Steyr 220**) הן סדרות של מכונית משפחתית מתוצרת תאגיד הרכב האוסטרית **"[[שטייר דיימלר פוך]]"** אשר יוצרו בין השנים 1935–1941

גוף דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220" תוכנן ויוצר על ידי המנהל הטכני "Karl Jenschke" בחברת יצרנית מרכבי הרכב "Gläser-Karosserie"  בדרזדן שבגרמניה.

## תצורות "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220"

* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות, 4 מושבים - קבריולה
* 2 דלתות, 2 מושבים - רודסטר (דגם "שטייר 220")

## דגמי "שטייר 120 סופר", "שטייר 125 סופר", "שטייר 220"
* "שטייר 120" - יוצר בין השנים 1935–1936
* "שטייר 125 סופר" - יוצר בין השנים 1936–1937
* "שטייר 220" - יוצר בין השנים 1937–1941

## תמונות

קובץ:MHV Steyr 120 Super 1935 01.jpg | דגם "שטייר 120 סופר" שנת 1935
קובץ:MHV Steyr 120 Super 1935 02.jpg | דגם "שטייר 120 סופר" שנת 1935 - קבריולט
קובץ:Steyr 220 1938.jpg | דגם "שטייר 220", שנת 1938 - קבריולט
קובץ:Steyr 220 Gläser Roadster (1939).jpg | דגם "שטייר 220", שנת 1939 - רודסטר
קובץ:Steyr 220 2.jpg | דגם "שטייר 220"
קובץ:Steyr 220 1.jpg |דגם "שטייר 220"
קובץ:Steyr 220 3.jpg | לוגו דגם "שטייר 220"
קובץ:MHV Steyr 220 1937 01.jpg |דגם "שטייר 220" שנת 1937
קובץ:Berlin Motorshow 1939, Steyr 220 Gläser Roadster.jpg | דגם "שטייר 220" - רודסטר


## ראו גם
* שטייר דיימלר פוך
* שטייר 50
* שטייר 100
* פוך 500

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1935
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטריה
איוואן פוטילין

**איוון דמיטרייביץ' פוטילין** (ברוסית: **Иван Дмитриевич Путилин**; מאי 1830, נובי אוסקול, פלך קורסק — 18 בנובמבר 1893, לדוגה, פלך סנט פטרבורג) היה איש משטרה ובלש רוסי נודע שכיהן בתור המפקד הראשון של משטרת הבילוש בסנקט פטרבורג והיה מחלוצי תחום הבילוש באימפריה הרוסית.

ב-31 בדצמבר 1866 בצו מפקד משטרת סנקט פטרבורג מונה לממלא מקום ראש משטרת הבילוש (Сыскная полиция), שהפך למינוי קבוע ב-1 באוגוסט 1867 ועמד בראש משטרת הבילוש עד לפרישתו משירות המשטרה ב-1889. פוטילין נודע כבלש נודע ופיתח מאוד את יכולות הבילוש במחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית.

דמותו הופיעה בספרים רבים. את פרסומה הגדול קיבלה הדמות כשהופיעה כדמות מרכזית בסדרת ספריו של לאוניד יוזפוביץ' אודות פוטילין: "חליפת ארלקינו" (Костюм Арлекина), בית הנשפים (Дом свиданий) ונסיך הרוח (Князь ветра). ספרים אלה עובדו לקולנוע ולטלוויזיה: סרט הקולנוע "בלש המשטרה הפטרבורגית" (Сыщик петербургской полиции) משנת 1991 בכיכובו של פיוטר שצ'רבאקוב וסדרת הטלוויזיה "הבלש פוטילין" משנת 2009 בכיכובו של ולדימיר אילין.

## ראו גם
*סרגיי זובאטוב
*ארקדי קושקו

## לקריאה נוספת
* איוואן פוטילין, **ארבעים שנה בין שודדים ורוצחים**, Сорок лет среди грабителей и убийц, 1889

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר "כרונוס" 

## הערות שוליים

קטגוריה:שוטרים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1830
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1893
מלחמת שלושת ההיינריכים

ממוזער|393x393 פיקסלים|האימפריה הרומית הקדושה 972–1032
**מלחמת שלושת ההיינריכים (977–978)** היה מרד קצר של שלושה נסיכים גרמנים בשם היינריך נגד הקיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השני בשנים 977–978.

## רקע
בשנת 973 מת אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובנו אוטו השני, מלך גרמניה עלה לשלטון במקומו. עם זאת, כמו אביו, הוא היה צריך להתמודד עם האצולה הסכסונית, שהייתה עוינת כלפי אשתו תאופנו, ועם המצב הרגיש באיטליה, שהגיע לשיאו ברצח של האפיפיור בנדיקטוס השישי בשנת 974. אוטו ניסה להתפייס עם דודו הדוכס היינריך השני, דוכס בוואריה, אולם היינריך אתגר את הקיסר שוב ושוב. בשל קשריו של היינריך עם בורכארד השלישי, דוכס שוואביה וקונרד הראשון, מלך בורגונדי לא חשש היינריך מאוטו, ומינה את בן דודו היינריך לבישוף אאוגסבורג, ואף ערער על זכויותיו של אוטו השני. לאחר מותו של בורכארד השלישי, דוכס שוואביה טען היינריך לזכותו על דוכסות שוואביה, אולם אוטו השני מינה את אחיינו אוטו לדוכס.

## המרידות
בשנת 974 מרד היינריך באוטו, וכרת בריתות לצורך כך עם אצילים סקסונים, עם בולסלב השני, דוכס בוהמיה ומיישקו הראשון, דוכס פולין. אוטו השני דיכא בהצלחה חלקית את המרד, ולקח את היינריך בשבי באינגלהיים. באותה שנה התמודדו כוחותיו של אוטו עם ניסיונו של האראלד הראשון, מלך דנמרק להניס את הכוחות הגרמנים משטחו. בשנת 976 ברח היינריך בכלאו ופתח שוב במרד, אולם הובס עד מהרה ברגנסבורג על ידי אוטו השני וברח לבוהמיה. בתגובה על המרד פיצל אוטו חלק מאדמות הדוכסות, ומסר להיינריך לואיטפולדינג את דוכסות קרינתיה, וללאופולד מבאבנברג את מרקיזות אוסטריה, ואת דוכסות בוואריה עצמה מסר לאוטו הראשון, דוכס שוואביה.

ביוני 977 לותר, מלך צרפת הפתיע את אוטו על ידי ששלח את צבאו שמנה כמעט 20,000 חיילים נגד אאכן. אוטו ברח לדורטמונד, ובספטמבר פלש פרנקיה המערבית, ולכד את ריימס, סואסון, ולאן והטיל מצור על פריז. אולם מגפת דבר ותחילת החורף אילצו את אוטו להסיר את המצור ולסגת חזרה לגרמניה. לותר ניצל את ההזדמנות והשמיד את המאסף הגרמני.

בשנת 977 בעוד אוטו השני ערך מסע לבוהמיה להכניע את בולסלב השני, דוכס בוהמיה, חבר היינריך להיינריך, בישוף אאוגסבורג ולהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה, וביחד פתחו במלחמה נגד אוטו השני. עד מהרה הביס אוטו השני בסיוע אחיינו אוטו הראשון, דוכס שוואביה ובוואריה את השלושה לאחר מצור על העיר פסאו, כלא את היינריך מבוואריה אצל פולקמאר, בישוף אוטרכט, שלל מהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה את דוכסות קרינתיה לטובת אוטו מוורמס, ואילו היינריך, בישוף אאוגסבורג נכלא אך שוחרר כעבור זמן קצר.

## לאחר מכן
בשנת 983 מת אוטו השני, ובנו אוטו השלישי שהיה בן 3 עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה היינריך מבוואריה ששוחרר משביו לטעון לזכותו על הכתר, אך הוא איבד את תמיכת האצילים הגרמנים, ואף לא הצליח לגרש את היינריך השלישי, דוכס בוואריה מנחלותיו. בשנת 985 נפגש היינריך עם הקיסרית תאופאנו, והיא השיבה להיינריך את דוכסות בוואריה, ומסרה להיינריך השלישי, דוכס בוואריה בחזרה את דוכסות קרינתיה. בשנת 989 מת היינריך הראשון, דוכס קרינתיה, והיינריך ירש את נחלותיו.

בשנת 995, ובנו היינריך הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו, ובשנת 1014 הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.

## לקריאה נוספת
* Gwatkin, H. M., Whitney, J. P. (ed) et al. The Cambridge Medieval History: Volume III. Cambridge University Press, 1926.

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמה בימי הביניים
קטגוריה:מרידות
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:הרייך הגרמני
קטגוריה:המאה ה-10
יוהאן מוחיקה

**יוהאן אנדרס מוחיקה פלאסיו** (בספרדית: **Johan Andrés Mojica Palacio**) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת המגן השמאלי במיורקה מהלה ליגה ובנבחרת קולומביה.

## קריירת מועדונים
את הקריירה המקצוענית שלו החל מוחיקה ב-2011 בקבוצת אקדמיה פוטבול קלוב מהליגה השנייה ושנה מאוחר יותר עבר ליינרוס, גם כן מאותה הליגה. הוא בלט ביכולות הטכניות ובמהירות שלו, מה שגרם לדפורטיבו קאלי להחתים אותו בדצמבר 2012.

בדפורטיבו קאלי שיחק מוחיקה בתפקיד המגן השמאלי. הוא שיחק 19 משחקים בסך הכל, 13 בליגה ושישה בגביע, מבלי לכבוש שער. הופעותיו הטובות והמקום שתפס בהרכב, הביאו את הקבוצה הספרדית, ראיו ואיקאנו לשאול אותו לעונת 14–2013 ולהשאיר לעצמם את האופציה לרכישה.

הופיע לראשונה במדי הקבוצה במשחק מול מאלגה ב-15 בספטמבר 2013 כמגן שמאלי. שיחק לאורך העונה בסך הכל 12 משחקים במדי ראיו, עשרה בליגה ועוד שניים בגביע. בסיומה של העונה ב-30 ביוני 2014, תמה ההשאלה שלו והוא חזר לקולומביה. כעבור מספר ימים קיבל את הטלפון מסוכנו שבישר לו על כך שראיו שילמה עבורו את האופציה לרכישה וכך עשה שוב את הדרך לספרד, הפעם כשחקנה של ראיו ואיקאנו, שבעונת 15–2014 שיחקה בליגה השנייה.

אחרי שלא הצליח למצוא מקום של קבע בהרכב של ראיו ואיקאנו, הושאל מוחיקה לריאל ואיאדוליד כדי לחפש דקות משחק. בשתי העונות שבהן שיחק היה שחקן הרכב ורשם בסך הכל 70 הופעות בכל המסגרות ואף כבש תשעה שערים. לאחר שנתיים חזר לראיו ואיקאנו ושוב כדי לרשום הופעות בודדות בלבד.

בינואר 2017 הושאל ביום האחרון של מועד ההעברות לקבוצת ז'ירונה למשך חצי שנה ובחודש אוגוסט האריכה הקבוצה את השאלתו למשך שנה נוספת. את שער הבכורה כבש ב-28 בנובמבר במשחק מול לבאנטה שהסתיים בתיקו 1-1 אך הדיח בסיכום המשחקים את ז'ירונה מהגביע הספרדי. ב-29 ביוני 2018 נרכש על ידי הקבוצה וחתם לשלוש שנים. ב-22 בספטמבר 2020 הושאל לאטלנטה לעונה אחת. במדי הקבוצה ערך 13 הופעות בכל המסגרות וסיים את ההשאלה בינואר. ב-15 בינואר 2021 הושאל לאלצ'ה עד לסוף העונה.

ב-8 באוגוסט 2021 חתם מוחיקה באלצ'ה על חוזה קבוע לשלוש שנים.

ב-1 בספטמבר 2022 חתם בוויאריאל. ב-27 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 4-3 על לך פוזנן במוקדמות הקונפרנס ליג. 

ב-26 ביולי 2023 הושאל לאוססונה לעונה אחת.

ב-23 ביולי 2024 חתם לשלוש שנים במיורקה.

## נבחרת לאומית
מוחיקה זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-22 במרץ 2015 לקראת משחקי הידידות מול  ו. כעבור ארבעה ימים ערך את הבכורה שלו מול  כאשר נכנס במקומו של חואן פרננדו קינטרו וכבש את השער החמישי בניצחון 0–6. הוא נכלל בסגל של הנבחרת למונדיאל 2018 ולא היה מתוכנן לפתוח בהרכב, אבל פציעתו הקשה של פרנק פברה ממש מספר ימים לפני הטורניר, הביאו לכך שמוחיקה שיחק את כל ארבעת המשחקים של קולומביה בטורניר, שהודחה בשמינית הגמר על ידי .

## תארים והישגים
* נבחרת השנה בליגת המשנה בספרד לעונת 2014/15

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:מגני כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:קאלי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואייקאנו
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1992
יחסי מקסיקו–מרוקו

[ממוזער|[נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו (מימין) נפגש עם שגריר מרוקו, 2017]]
**יחסי מקסיקו–מרוקו** הם היחסים הדו צדדיים שבין '''המדינות המקסיקניות המאוחדות''' לבין **[[מרוקו|ממלכת מרוקו]]**.

## היסטוריה
### עצמאות ממלכת מרוקו (1956–1989)
ממלכת מרוקו הכריזה על עצמאותה מצרפת ב-2 במרץ 1956. ב-31 באוקטובר 1962, שתי המדינות החלו לקיים יחסים דיפלומטיים מלאים. עד 1975, היחסים בין המדינות היו לבביים, המדינות קיימו קשרים מסחריים, תרבותיים ועוד שהובילו לשיפור מעמדן. ב-1975, היחסים קרסו לאחר שמקסיקו תמכה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית ששאפה לעצמאות ממרוקו. ב-1986 נפגשו שרי החוץ של מרוקו ומקסיקו. שר החוץ של מקסיקו, ברנרדו ספולוודה אמור, הביע את רצונו לחדש את היחסים עם מרוקו. זמן מה לאחר מכן, היחסים בין המדינות השתפרו משמעותית.

### פתיחת השגרירויות (1990 - עד היום)
כתוצאה משיפור היחסים, ב-27 ביוני 1989, שתי הממשלות החליטו על מינוי שגרירים ופתיחת שגרירות בכל מדינה. ב-9 בפברואר 1990, שר החוץ המקסיקני פרננדו סולאנה חנך את השגרירות ברבאט. לאחר פתיחת השגרירות במקסיקו, מונה כסאד קטאני, נשיא ומנהל, כקונסול כבוד בקזבלנקה. ב-9 באוקטובר 2001, מונה קונסול כבוד נוסף שייצג את מקסיקו במרוקו, מר עותמאן חכם, איש עסקים מרוקאי גדול. מאז פתיחת הנציגויות הדיפלומטיות, מקסיקו מינתה חמישה שגרירים.

בין 1990 ל-1995, התקיימו שני ביקורים של שרי החוץ של מקסיקו בממלכת מרוקו. בפברואר 1990, ביקר סולאנה במרוקו. במהלך מפגש זה הממשלות שוחחו לגבי שיתוף הפעולה הכלכלי. באוקטובר 1991, ביקר שר מרוקו במקסיקו. באותה שנה, שתי המדינות חתמו על הסכם אשרת דיפלומטיות ורשמיות.

## ייצוג
* מקסיקו מיוצגת במרוקו על ידי שגרירות ברבאט. ומשרד סחר בקזבלנקה.
* מרוקו מיוצגת במקסיקו על ידי שגרירות במקסיקו סיטי.

## סחר
בשנת 2017, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-353.2 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו למרוקו כולל: סוכר, טבק, אלכוהול, חומרי בניין וחלקי מטוסים. הייצוא העיקר של מרוקו כולל : מעגלים חשמליים, טקסטיל וכותנה. מרוקו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה של מקסיקו באירופה. כמו כן, מטה חברת הענק הבינלאומית המקסיקנית Cemex פועלת במרוקו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלין (שיר)

**אלין** (בצרפתית **Aline**) הוא סינגל של הזמר הצרפתי כריסטוף שיצא לאור ב-1965. השיר זכה לפופולריות רבה בעת יציאתו בשנות ה-60 בצרפת, בבלגיה ובישראל, בה היה השיר הזר המושמע ביותר לשנת 1966.
בראיון שהעניק כריסטוף ב-2014 למגזין המוזיקה Le Point אמר כי "אלין" הוא השיר האהוב עליו בכל הזמנים.

בגרסת המקור משנת 1965 נמכרו כמיליון עותקים של הסינגל, בשנת 1979 יצאה מהדורה שנייה לתקליט אשר מכרה כ-2.5 מיליון עותקים נוספים.

השיר נחשב לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בצרפת.

## סקירה
השיר נכתב בשעת ארוחת הצהרים של כריסטוף יחד עם סבתו אך ללא השם אלין כאשר עוד התלבט כריסטוף איך לקרוא לשיר ולדמות הגיבורה, מאוחר יותר כאשר ביקר אצל רופא השינים  שלו שאל את הסיעת לשמה, כאשר ענתה הסיעת ששמה הוא אלין הוא אהב את הצליל של שמה והחליט לשלב אותו בשיר שכתב. 

מילות הפזמון הן:
בצרפתית:

Et j'ai crié, crié, Aline, pour qu'elle revienne
Et j'ai pleuré, pleuré, oh! j'avais trop de peine
בתרגום לעברית

**ואני צועק, צועק אלין! מבקש שתחזור**
**ואני בוכה, בוכה! או איך חוויתי יותר מידי כאב.**

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
ניסן בן-ציון

הרב **ניסן בן ציון בן-ציון** (**שמושקוביץ**; כסליו ה'תרמ"ו, 1885 – י' באלול ה'תשי"ג, 21 באוגוסט 1953) היה רב ליטאי ישראלי. כיהן כרבן של מספר קהילות ברוסיה, בבלארוס ובפולין ובסוף ימיו רבה של קריית חיים בחיפה. היה אב בית הדין הרבני בחיפה. חיבר ספר שאלות ותשובות בשם "בנין ציון".

## תולדותיו
נולד בנובהרדוק כניסן בן ציון שמושקוביץ, בנם של הרב מנחם מאיר ובריינה שמושקוביץ. בבחרותו למד בישיבות מיר וסלובודקה. נשא לאישה את דינה בת רבי משה לוינסון מהעיר אראן (רבי משה אראנער).

לאחר נישואיו, בשנת תרע"ה (1915) מונה לרב הקהילה בארזאמאס  שבמחוז ניז'ני נובגורוד, רוסיה. בתקופה זו הוא הקים במקום תלמוד תורה וישיבה וכונן את חיי הדת בעיר. לאחר מכן מונה לרב העיר אמסטיובה שבמחוז וולקוביסק, בלארוס. שם הוא הוציא לאור את חלקו הראשון של ספר השו"ת שלו "בנין ציון". בשנת תרפ"ד נתמנה לרב הקהילה בבאדקי שבמחוז ביאליסטוק.

בשלהי שנת תרצ"ה (יולי 1935) עלה לארץ ישראל ושינה את שם משפחתו ל"בן ציון". תקופה קצרה לאחר מכן מונה לרבה של קריית חיים שהייתה בשנות היווסדה וברגישות הקים בה את חיי הקהילה התורנית למרות היותה שכונת פועלים שהתנגדו לחיי הדת. בשנת 1942 הוא הכשיר את תחנת המשטרה בקריית חיים.

מתחילת שנות ה-40 כיהן במקביל לרבנות קריית חיים גם כאב"ד בבית דין לאישות וירושות בחיפה. לאחר שפרש מרבנות קריית חיים בשנת 1947, המשיך בתפקיד אב בית דין עד לפטירתו.

הרב ניסן בן ציון נפטר בי' באלול ה'תשי"ג, 21 באוגוסט 1953, ונקבר בחיפה.

## משפחתו
גיסו, אח אשתו, היה הרב אברהם אלישיב, אביו של הרב יוסף שלום אלישיב.

ארבעת בניו הגדולים שינו את שם המשפחה ל"ציוני":
* הרב מנחם מאיר ציוני - אב בית דין בתל אביב. בנו הוא הרב פרץ ציוני רבה של עפולה.
* יעקב ציוני - ראש סניף "המזרחי" בתל אביב. בנו הוא מנחם ציוני, שהיה ראש המועצה המקומית אור עקיבא.
* הרב משה ציוני - עורך "התלמוד המפוסק"
* אברהם אבא ציוני - מו"ל "הוצאת אברהם ציוני"

מנישואיו השניים נולד לו בן אחד, הרב ראובן ישראל בן ציון, שהיה ספרא דדיינא בבית הדין בתל אביב.

## לקריאה נוספת
* נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים, בני ברק תשל"ה. פריט 16064

## קישורים חיצוניים
* רבי ניסן בן-ציון – שמושקוביץ, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
* 
* 
;ספריו
* שו"ת בנין ציון חלק א' פיוטרקוב תרפ"ב, באתר אוצר החכמה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:חיפה: רבני שכונות
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בחיפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:קריית חיים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1953
ריטה וייסנן

**ריטה וייסנן** (בפינית: **Riitta Väisänen**; נולדה ב-16 ביולי 1954) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה פינית.

## ביוגרפיה
וייסנן נולדה בטורקו.

ב-1976 נבחרה לסגנית ראשונה בתחרות מיס פינלנד ובאותה שנה זכתה במקום הראשון בתחרות מיס אירופה.

היא ידועה בכך שהנחתה את שעשועון הטלוויזיה "Kymppitonni" בה פאנל של ידוענים מנסה לנחש מילה בעזרת רמז אחד, התוכנית רצה בערוץ "MTV3" הפיני מ-1985 ועד 2005. 

היא זכתה חמש פעמים בפרס "Telvis", פרס טלוויזיה פיני בקטגוריית "הופעת הטלוויזיה הנשית הטובה ביותר".

היא גם שיחקה במספר סרטי קולנוע וביניהם בסרטים של הדמות הקומית הפינית הידועה "אאונו טוראפורו" (Uuno Turhapuro).

ב-2004 ו-2007 התמודדה בבחירות לפרלמנט האירופאי מטעם מפלגת המרכז וקיבלה את מספר הקולות הגבוה ביותר מבין הנשים שהתמודדו בבחירות אלו. 

ב-2005 פרסמה את ספרה האוטוביוגרפי ביחד עם אחותה הנקרא "מיס פינלנד על הקצה". 

וייסנן מתעסקת ברכיבה על סוסים, מ-1997 ועד 2003 ניצחה ב-23 מרוצים והיא מחזיקה באורווה משלה.

היא נשואה לאריק ולה בת סופיה (ילידת 1994).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנחות טלוויזיה פיניות
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:ספורטאיות פיניות
קטגוריה:זוכות מיס אירופה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס פינלנד
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1954
סלבטורה אקרדו

**סלבטורה אקרדו** (נולד ב-26 בספטמבר 1941) הוא כנר ומנצח איטלקי.

אקרדו נולד בטורינו שבצפון איטליה. בילדותו למד כינור בנאפולי, ואת הופעתו הפומבית הראשונה נתן בגיל 13, ובה ביצע את הקפריצ'י של פגניני - אוסף קטעים וירטואוזיים תובעניים. ב-1958 זכה בפרס הראשון בתחרות פגניני בג'נובה, בהיותו בן 17 בלבד. הוא למד גם באקדמיה המוזיקלית של סיינה, ובין השנים 1973–1980 שימש בה כמורה.

בשנת 1972 הוא היה חלק משלישיית "טריו דל'ארקי" עם ראדו אלדולסקו ולואידגי ביאנקי. ביחד הם עשו סיבוב הופעות בדרום אפריקה שזכה הצלחה.

את הקפריצ'י של פגניני הקליט בשנת 1999, ולימים הקליט אף את הקונצ'רטי לכינור של פגניני, וככל הנראה היה הכנר הראשון שהקליט את כל השישה. הוא הקליט עם החברות המובילות בתחום המוזיקה הקלאסית.

ב-1971 יסד את פסטיבל קרמונה למוזיקת מיתרים. ב-1986 היה בין מקימיה של אקדמיית וולטר שטאופר. התלמידים המפורסמים ביותר הם אלסיו בידולי  ואנסטסיה פטרישאק. ב-1992 הקים את רביעיית אקרדו. ב-1996 יסד מחדש את התזמורת הקאמרית האיטלקית, שעם נגניה נמנו תלמידים מצטיינים מאקדמיית וולטר שטאופר.

אקרדו מנגן בכינור סטרדיווריוס מן המאה ה-18, בעל צליל עמוק ונעים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כנרים איטלקים
קטגוריה:מוזיקאים איטלקים
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1941
בראשית: עולם חדש

ממוזער|שחקני הסדרה "בראשית: עולם חדש" בצילומים משותפים.
**בראשית: עולם חדש** (באנגלית: **Primeval: New World**) היא סדרה-בת לסדרת הדרמה והמדע הבדיוני מבית ה-BBC, בראשית (Primeval), שיצאה בקנדה ונצפתה בבריטניה בשנים 2012-2013. הסדרה כוללת רק עונה אחת ובה 13 פרקים. לאחר אחוזי צפייה נמוכים וביקורות שליליות שהיו לעונה הראשונה, הוחלט להוריד אותה. היא אינה דומה לסדרה הראשית, אך מהווה המשך של העלילה שלה.

הסדרה נוצרה על ידי בני הזוג ג'ודיאן וגארפילד ריב-סטיבנס ונראים בה השחקנים: ניאל מאטר, שרה קאנינג, דני רחים, יאן-קאי קריסטל לואו, ג'ודי בלפור וגם השחקן אנדרו לי פוטס, המופיע בשני פרקים (הראשון והאחרון), בדמותו של קונור טמפל. צילומי הסדרה התרחשו בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה.

סדרה זו עוסקת במצב אסכטולוגי בו יצורים פרהיסטוריים מופיעים דרך מעברי זמנים ותוקפים אנשים. קבוצה קטנה שיודעת על המעברים מנסה להחזיר את היצורים לתקופתם לפני שיהיה מאוחר מדי.

## תקציר העלילה
אוון קרוס, מתכנת מוונקובר, אשר קולט מעברים בזמן (או "סטיות") דרך מכשיר שיצר וכך מתוודע ליצורים שונים מכל התקופות, היוצאים ממנו ועלולים לסכן את האנושות. הוא עושה זאת מרגשות אשם על מות אשתו ברוק, שנטרפה לפני 6 שנים בידי אלברטוזאורוס שיצא מסטייה לאחר ששניהם ניסו לבדוק אותה.

אוון וחברי קבוצתו פועלים נגד יצורים היוצאים מהסטיות. הקבוצה מסתייעת בקצין קן לידס - היו"ר של "פרויקט מגנט" , אשר נפתח מחדש ב-2012 (בחשאי). אך מתברר בהמשך שפיקוד צבאי בהנהגת הונדסון הול אחראי על "פרויקט מנגט" ועם צבאו מנסה לפגוע ביצורים שבתוך הסטיות ולהשתמש בהם כדי לעזור לכדור הארץ המודרני. עם זאת המפקד לא מודע לתהליכים שעלולים להיגרם כתוצאה מהפרעה לסטיות ואוון וחביריו מתנגדים לתוכניותיו.

## שחקנים ודמויות
* ניאל מאטר – אוון קרוס, מתכנת שבבעלותו חברה גדולה. לפני 6 שנים התקרב עם אשתו ברוק לעבר סטייה אך אלברטוזאורוס יצא ממנה וטרף אותה ומאז הוא מרגיש צורך להילחם בסטיות.
* שרה קאנינג – דילן וייר, קצינת שימור וטיפול בבעלי חיים אשר מתוודעת לסטיות ומחליטה לחבור לאוון, לאחר שחברה המכיר את אוון נטרף.
* דני רחים – מק רנדל, מומחה בנשק חם, אשר החל לעבוד אצל אוון עוד כשהיה בלונדון.
* יאן-קאי קריסטל לואו – טובי ננס, מפעילה האחראית על מיקום הסטיות במחשבים. מתברר שהיא ביסקסואלית. 
* מירנדה פריגון  – אנג'ליקה פינץ', חברתו של אוון וסמנכ"לית הכספים של החברה שבבעלותו.
* ג'ף גוסטפסון  – סגן קן לידס, קצין בצבא קנדה וראש "פרויקט מגנט".
* לואיס פרריה – קולונל הנדרסון הול, קצין האחראי על הפעילות הצבאית של "פרויקט מגנט", המנסה לרכוש כוח מהסטיות.
* ג'ודי בלפור – סמנתה סדריס, חברתו של מק ופעילה בחברה.
* לקסה דויג – דוקטור מארה פרידקין.
* אנדרו לי פוטס – קונור טמפל, אחראי על טיפול בסטיות של ממשלת בריטניה. מופיע בהופעת אורח בפרק הראשון והאחרון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה: מדע בדיוני
קרסיגירינוס

**קרסיגירינוס** (שם מדעי: *Crassigyrinus*; מילולית: "ראשן עבה") הוא סוג של חולייתן דמוי דג מקבוצת הסטגוצפליה, קרוב של הטיקטאליק, שחי בתקופת הקרבון, לפני 328–345 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בסקוטלנד וככל הנראה גם בווירג'יניה המערבית.

## מאפיינים
יצור זה היה דמוי דו-חיים והגיע לאורך שני מטרים והיה בעל מלתעות גדולות בעלות שתי שורות שיניים חדות בלסתותיו. היו לו גפיים זעירות שהוא כמעט ולא השתמש בהן, וזנב רחב שהזכיר זנב סלמנדרה. ליצור היו עיניים גדולות ונראה שהיו מותאמות לראיית לילה או לראייה במים עכורים בהם חי.

היצור חי במים מתוקים ברחבי סקוטלנד ורדף אחרי דגים קטנים אותם הרג בנשיכה. בשל מבנה רגליו לא סביר שחי על היבשה.

הקרסיגירינוס נכחד לחלוטין לאחר סוף הקרבון המיסיסיפי, כתוצאה מהתייבשות שטחי הביצות בהן חי.

## בתרבות
הקרסיגירינוס מופיע בסדרה "פארק פרהיסטורי".

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון מיסיסיפי באמריקה הצפונית
קטגוריה:דו-חיים שחיו בפלאוזואיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1929
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בקרבון מיסיסיפי
אורניתומימוס

ממוזער|אורניתומימוס משוחזר
**אורניתומימוס** (שם מדעי: *Ornithomimus*; מילולית: "מחקה עוף") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת התרופודה שחי בתור הקרטיקון, לפני 66–76 מיליון שנה. הוא נמצא בחפירות ברחבי קנדה וארצות הברית ודמה במראהו לסתרותיומימוס.

## מאפיינים
האורניתומימוס השתייך למשפחת האורניתומימיים שדמו במראם ליענים והיו מהירים מאוד. מעריכים כי האורניתומימוס הגיע לגובה 3.8 מטרים ולמשקל 170 קילוגרם. היה לו צוואר ארוך עם ראש קטן חסר שיניים, רגליים גדולות שנועדו לריצה ובהן שלושה טפרים וזנב ארוך. ייתכן שהם גם כוסו בנוצות לראווה או לבידוד.

דינוזאורים אלה נעו בעדרים וחיפשו מזון על הקרקע. הם היו אוכלי כל שניזונו ממגוון פירות, עלים, חרקים, ביצים וחולייתנים קטנים. ייתכן שעם עיניו הגדולות היה מסוגל לראות בחשיכה.

## בתרבות
* האורניתומימוס נראה בסדרה "פארק פרהיסטורי" של נייג'ל מארוון, שם מובאים מספר פרטים לפארק על ידי נייג'ל.
* האורניתומימוס נראה גם בסדרות "כוכב פרהיסטורי" ו"כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה".
* בנוסף הוא מופיע גם בסרטים "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון" ו"העמק של גואנגי".
* האורניתומימוס מופיע גם במשחקי המחשב "Jurassic Park: Operation Genesis", "Jurassic World: Alive" ו"פארק היורה 3: בניית פארק".

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עותניאל צ'ארלס מארש
קטגוריה:אורניתומימיים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1890
אינסיסיווזאורוס

**אינסיסיווזאורוס** (שם מדעי: *Incisivosaurus*; מילולית: "לטאה בעלת שן חותכת") הוא סוג של דינוזאור קטן מקבוצת התרופודה שהיה קרובו הרחוק של האובירפטור, והוא חי בתור הקרטיקון לפני 126 מיליון שנה. מאובני הדינוזאור התגלו בתצורת יישיין שבמחוז ליאונינג, סין.

יצור זה היה מכוסה נוצות על פי המחקרים האחרונים, והוא היה בעל מקור קרני עם בליטה דמוית-שן של מכרסם ממנה קיבל את שמו. אורכו הגיע לפחות ממטר. הוא היה בעל גולגולת באורך 10 סנטימטרים בתוכה היו שיניים זעירות רבות מאחורי החותכת הגדולה. היו לו טפרים גדולים שייתכן שכוסו בנוצות וגוף קטן אך מוצק ובעל רגליים דמויות-יען. במראהו הוא היה קרוב לדינוזאורים שהפכו לעופות.

היצור היה כנראה צמחוני או אוכל כל שחי בקבוצות קטנות ביערות סין.

דינוזאור זה יכול להיות אותו המין של הפרוטארכאופטריקס (*Protarchaeopteryx*) שחי באותו אזור.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אובירפטורוזאוריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2002
קריטוקסירינה

[ממוזער|כריש קריטוקסירינה תוקף צב מסוג [פרוטוסטגה]]
**קריטוקסירינה** (שם מדעי: *Cretoxyrhina*; מילולית: "חד-אף קרטיקוני") הוא סוג של כריש נכחד שחי בקרטיקון העליון לפני 82–100 מיליון שנה. הוא קרובו הרחוק של העמלץ הלבן, ושייך לסדרה דמויי עמלץ. הוא חי בימי הקרטיקון ביחד עם הכריש סקואליקורקס.
## מאפיינים
שיניים רבות של סוג כריש זה נמצאו ברחבי העולם. אורכן 7 סנטימטרים והן בעלות להב מעוקל וחלק עם ציפוי של אמייל עבה. היו לו 7 שורות שיניים בלסתותיו העצומות, והן עזרו לו לקרוע לגזרים את טרפו. אורכו הגיע ל-9 מטרים, גדול יותר מעמלץ לבן.

הכריש שחה בים הפנימי המערבי שלחופיה הקדומים של אמריקה הצפונית וניזון מדגים אחרים כולל כרישים ודגי קסיפקטינוס, מוסזאוריים קטנים, פלזיוזאורים, איכתיוזאוריים וצבי ים גדולים כמו הארכלון. כמו כן נמצא מאובן של פטרנודון עם חוליות שננגסו בידי כריש זה, כנראה כשחלף מעל פני המים ונתפס.

## בתרבות
כריש זה הופיע בסדרות פלאווורלד ומפלצות חוזרות לתחייה ובסרטים מפלצות ים ו־Sea Rex 3D.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1958
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאוניד גליקמן
קטגוריה:דמויי עמלץ פרהיסטוריים
קטגוריה:דמויי כריש מהמזוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1958
קלדוסלאכה

**קלָדוֹסֶלָאכֶה** (שם מדעי: *Cladoselache*) הוא סוג של כריש נכחד שחי בתור הדבון. הוא שחה באוקיינוסים של אמריקה הצפונית לפני 400–360 מיליון שנה. סוג זה ידוע ממאובנים שנמצאו ליד קליבלנד שבאוהיו, ובהם עצמות משומרות ואף שרידי עור ואפילו איברים פנימיים שהשתמרו, והם המאובנים המשומרים ביותר של דג סחוס.

כריש זה שייך לסדרה קדומה של כרישים שנכחדו והיו מראשוני דגי הסחוס. אורכו של כריש זה הגיע ל-1.8 מטרים והוא היה בעל גוף צר שהותאם לתאוצה במים. היה לו זנב רחב וכמה סנפירים גביים נמוכים וחרטום קצר ובעל שיניים חלשות, אך לסתות בעלות עוצמה רבה. לכריש היו שבעה פתחי זימים, ובשונה ממרבית הכרישים, לא היו לו קשקשים.

מבנה גופו נועד לנוע במים במהירות ובזריזות וכן להתפתל במקום, דבר שעזר לו להימלט מטורפים כבדים כמו הדנקליאוסטיוס, שהגיע לאורך שישה מטרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:דמויי כריש מהפלאוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באמריקה הצפונית
מסטודונזאורוס

**מסטודונזאורוס** (שם מדעי: *Mastodonsaurus*; מילולית: "לטאה בעלת שיני חזה") הוא סוג של דו-חיים גדול מהסדרה הנכחדת טמנוספונדילים שחי בטריאס התיכון.

## מאפיינים
יצור זה היה בעל מראה דמוי תנין, והיה בעל חרטום ארוך בצורת משולש, אך מעוגל בקצוות. היו לו עיניים בולטות וזוג ניבים קטנים שבלטו מהלסת התחתונה דרך פתחים קטנים בלסת העליונה. אורך הגולגולת הגיע ל-1.25 מטר ואורך הגוף הגיע ל-4–6 מטרים. ליצור היו גפיים קטנות, אך זנב ארוך ושרירי.

המסטודונזאורוס היה טורף מימי שחי בביצות באירופה (בגרמניה, צרפת ואנגליה), רוסיה ואפריקה. הוא ארב לטרף מימי כמו דגים ועט עליו במהירות עם לסתותיו בעלות הניבים. ייתכן שהוא תפס גם טרף יבשתי כמו ארכוזאורים קטנים.

## בתרבות
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טמנוספונדילים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באסיה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בטריאס תיכון
נאוסטיקואורוס

**נאוסטיקואורוס** (שם מדעי: *Neusticosaurus*; משמעות השם "לטאה שוחה") הוא סוג של זוחל ימי שהיה קרוב של הנותוזאורוס. הוא חי במימי הטריאס התיכון ומאובניו נמצאו בגרמניה, שווייץ ואיטליה.

יצור זה היה מהקטנים שבבני סדרתו והגיע לאורך של 18 סנטימטרים בלבד. היו לו צוואר ארוך ולסתות קטנות, רגליים קטנות שהותאמו להליכה על הקרקע וזנב ארוך ושרירי.

תזונתו הורכבה בעיקר מדגים אותם הוא תפס עם לסתותיו מלאות השיניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נותוזאוראים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1882
נתניהו: ביוגרפיה

**נתניהו: ביוגרפיה** הוא ספר ביוגרפי מאת העיתונאי בן כספית, שיצא לאור בשנת 2018 בידיעות ספרים. זהו ספרו השני של כספית אודות בנימין נתניהו; הראשון, "נתניהו: הדרך אל הכוח", ראה אור בשנת 1997.

בספרו מתאר כספית את דרכו של נתניהו החל משנות ילדותו ועד לכהונתו כראש ממשלת ישראל בקדנציה הרביעית. כספית מתאר את ילדותו של נתניהו בארצות הברית ובישראל לסירוגין ואת חיי משפחתו, את שירותו בצה"ל, את תפקידיו הדיפלומטיים בארצות הברית ובאו"ם. משם ממשיך כספית לתאר את ראשית דרכו בפוליטיקה הישראלית, את ארבע כהונותיו כראש ממשלת ישראל, ואת הפרשיות השונות בהן היה מעורב. בספר ניתן דגש לאופן שבו ניהל את יחסי החוץ של ישראל מול ארצות הברית והפלסטינים, ליחסיו עם מנהיגי מדינות מובילות, לאופן ולטיב מינוייו לתפקידים בכירים במדינה ובשירותה, להתנהלותו של נתניהו בתחום הביטחון והכלכלה ולמהלכים פוליטיים מרכזיים שביצע.

כספית, מתנגד חריף לנתניהו, מנתח את התנהלותו של נתניהו בתפקידים השונים אותם מילא לאורך הקריירה, ומביע דעה אישית על התנהלות זו. הספר מתבסס על תחקיר עיתונאי שביצע כספית במשך למעלה מ-30 שנה, ובפרט על עדויות מפי מקורות, חלקם מחבריו לשעבר של נתניהו וחלקם גם היו ממקורות שלא נחשפו בספר.

ב-28 במאי 2020, פורסם שהתסריטאי האמריקאי וזוכה פרס אמי קירק אליס יעבד את הביוגרפיה לסדרת טלוויזיה. הסדרה תיקרא "ביבי" והיא תופק על ידי חברת פרימנטל, באמצעות אבוט-המאירי. עם זאת, נכון ל-2024 הסדרה לא יצאה לפועל.

באוקטובר 2021 פורסמה מהדורה מעודכנת של הספר בצל המשבר הפוליטי, משפט נתניהו והקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
*שרה ליבוביץ-דר, ביבי ואני // הסיפורים שהובילו את בן כספית לכתיבת הספר הביוגרפי על בנימין נתניהו, באתר ליברל, 14 במרץ 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרות פוליטית ישראלית
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:בנימין נתניהו בתרבות
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי 2018
כירולפיס

**כירוֹלֶפּיס** (שם מדעי: *Cheirolepis*) הוא סוג של דג קדום ממחלקת מקריני סנפיר שחי באמצע ובסוף תור הדבון. מאובניו נמצאו באירופה ובאמריקה הצפונית.

## מאפיינים
יצור זה היה מראשוני מקריני הסנפיר, והוא היה מכוסה בקשקשים עבים ובעל סנפירים גבוהים, הדומים בצורתם לסנפירי הדגים מהמחלקה הנכחדת אקנתודים. אורכו הגיע ל-55 סנטימטרים והיו לו לסתות גדולות, בעלות שיניים קטנות, שיכלו להתרחב כדי לבלוע טרף גדול. היו לדג עיניים גדולות שכנראה עזרו לו לצוד.

הוא חי במים מתוקים ברחבי אירופה ואמריקה הצפונית וטרף דגים אחרים או חסרי חוליות. הוא היה יכול לבלוע טרף שגודלו כשני שלישים ממנו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי אגאסי
קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באמריקה הצפונית
ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה

**ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה**, (בצרפתית: **Jean Ier de Bourbon-La Marche**; 1344 - 11 ביוני 1393), היה נכדו של לואי הראשון, דוכס בורבון ואב קדמון של אנרי הרביעי, מלך צרפת.

## ביוגרפיה
ז'אן נולד בשנת 1344, לז'אק הראשון, רוזן לה מרשה ולז'אן דה שאטיון, בתם של איג דה שאטיון וז'אן דה ארגי. בשנת 1362 נהרג אביו במהלך קרב בריגנאי, וזמן קצר לאחר מכן מת גם אחיו הבכור פייר השני, רוזן לה מרשה שנפצע במהלך אותו קרב, וז'אן ירש את נחלותיו ותאריו.

ז'אן לקח חלק פעיל במלחמת מאה השנים, והפך למושל לימוזן לאחר שעזר לכבוש אותו מחדש מידי האנגלים. מאוחר יותר, בשנת 1366 הוא הצטרף לברטראן דו גסקלין במסעו לקסטיליה. בשנת 1374מת גיסו בושאר השביעי, רוזן ונדום, וז'אן הפך לרוזן ונדום וקסטרה יחד עם אשתו.

ז'אן הצטרף למערכה של שארל השישי, מלך צרפת בשנת 1382 בפלנדריה (שהגיע לשיאו בקרב רוז'בק), ובשנת 1392 נלחם בברטאן. כמו כן הוא בנה מחדש את הטירות של ונדום ולאבארדין. ב-11 ביוני 1393 מת ז'אן בוונדום, ובנו ז'אק השני, רוזן לה מרשה ירש את תאריו.

## משפחתו
ב-28 בספטמבר 1364 התחתן ז'אן עם קתרין דה ונדום, בתם של ז'אן השישי, רוזן ונדום וז'אן דה פונטיו, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* ז'אק השני, רוזן לה מרשה (1370–1438)
* איזבל דה בורבון (1373–לא ידוע)
* לואי, רוזן ונדום (1376–1446)
* ז'אן, לורד קארנסי (1378–1457)
* אן דה בורבון (1380–1408), התחתנה עם ז'אן מוולוה, רוזן מונפנסייה, ולאחריו התחתנה עם לודוויג השביעי, דוכס בוואריה
* מארי דה בורבון (1386–1463), התחתנה עם ז'אן דה ביינס, לורד קרואה
* שארלוט דה בורבון, מלכת קפריסין (1388–1422), התחתנה עם יאנוס, מלך קפריסין

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים
קטגוריה:מלחמת מאה השנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1344
קטגוריה:נפטרים ב-1393
אמפיקיון

**אמפיקיון** (שם מדעי: *Amphicyon*; מילולית: "כלב מעורפל") הוא סוג נכחד של טורף נכחד מהמשפחה כלבי דב, מאבות הכלביים המודרניים, שחי לפני 16.9-2.6 מיליון שנה באמריקה הצפונית, אסיה, דרום אירופה ודרום אפריקה בין המיוקן לפליוקן.
## מאפיינים
יצור זה היה טורף גדול שאורכו הגיע לאורך 2.5 מטרים ושקל מעל 600 קילוגרם, על פי צורות המדידה "המפריזות", בכך הוא היה מהטורפים הגדולים ביותר שהיו מעולם.

היצור היה דומה בצורתו לדוב בעל מאפיינים כלביים והיו לו לסתות גדולות, זנב עבה וניבים המזכירים ניבי זאב. ייתכן שהוא היה אוכל-כול כמו הדובים המודרניים והיה כבד מכדי לרדוף אחרי טרף לאורך זמן, מה שלבסוף גרם להיעלמותו. ייתכן שהוא אכל נבלות, חטף טרף מטורפים אחרים או התמקד במינים איטיים כמו הכליקותריום שחי בתקופתו. מעריכים שאכל גם צמחים בנוסף לבשר.

נתגלו מינים שונים של האמפיקיון באפריקה, אמריקה הצפונית ואירואסיה. התיארוך המאוחר ביותר שלהם מגיע ל-2.6 מיליון שנה, בסיום הפליוקן.

## בתרבות
האמפיקיון מופיע בפרק החמישי של הסדרה מפלצות חוזרות לתחייה שם הוא מהווה טורף-על שמסוגל להבריח את הדיאודון, אך הפרטים הצעירים נטרפים על ידי להקת אפיקיונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדואר לארטה
קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1836
אנטלודונטיים

[ממוזער|שלד של [דיאודון]]
**אנטלודונטיים** (שם מדעי: Entelodontidae) היא משפחה של מכפילי פרסה שנכחדו, שנראו כמו חזירים גדולים. הם חיו בתחילת האאוקן עד תחילת המיוקן לפני 16–37 מיליון שנה.
## מאפיינים
האנטלודונטיים חיו באמריקה הצפונית ואירואסיה הקדומים והיו גדולים מאוד. הגדולים שבהם היו ה-פראנטלודון (*Paraentelodon*) והדיאודון (*Daeodon*) שהגיעו לגובה של 2.1 מטרים בכתפיים ושקלו מעל טון וחצי. פיהם עוצב לאכילה של מגוון מזונות בדומה לחזירים המודרניים, אולם היו להם ניבים גדולים שהזכירו ניבי כלביים ונועדו לחתוך בשר. היו להם רגליים קצרות ופרסות שסועות קטנות. מעל עיניהם היו "יבלות" גדולות בדומה לחזירי היבלות המודרניים.

הגם שיכלו להרוג חיה בגודל של פרה, לא ברור אם הם היו טורפים פעילים או אוכלי נבלות.

## סוגים
* ארכיאותריום (*Archaeotherium*)
* *Brachyhyops*
* *Cypretherium*
* דיאודון (*Daeodon*)
* אנטלודון (*Entelodon*)
* *Eoentelodon*
* פראנטלודון (*Paraentelodon*)
* *Proentelodon*

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1883
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד ליידקר
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1883
Yotpo

**Yotpo** (יוטפו) היא חברת היי-טק ישראלית המפתחת פלטפורמת שיווק לאתרי אינטרנט, המאפשרת יצירת המלצות גולשים, הטמעת תוכן גולשים חזותי ותוכניות תגמולים.

נכון ליולי 2018, בחברה 300 עובדים במשרדים בישראל, ארצות הברית, ואנגליה.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 2011 על ידי תומר תגרין ועמרי כהן. בינואר 2014 השלימה החברה את סבב הגיוס הראשון שלה, בו גייסה 10.7 מיליון דולר בהשתתפות בלאמברג קפיטל, קרן רודיום ונוספים.

ביוני 2015 השלימה החברה את סבב הגיוס השני שלה, בו גייסה 15 מיליון דולר בהשתתפות הקרנות מרקר, ויטנאג' וכמו כן Innovation Endeavors של אריק שמידט ודרור ברמן.

ביוני 2016 השלימה החברה את סבב הגיוס השלישי שלה, בו גייסה 22 מיליון דולר והכריזה כי בכוונתה להכפיל את כמות עובדיה בארץ ובחו״ל. בשנת 2017 הודיעה החברה כי תשכור בניין בן 3 קומות ברחוב דוד חכמי בתל אביב, לצורך התרחבות החברה. באותה שנה הודיעה יוטפו על סבב גיוס נוסף, בו הכפילה את סך הגיוסים שלה, שנכון לשנת 2018 עומד על סך 101 מיליון דולר.

החברה דורגה במקום החמישי ברשימת ״50 הסטארט-אפים המבטיחים״ לשנת 2018 של עיתון כלכליסט.

באוגוסט 2018 החברה הודיעה על רכישת חברת סטארט-אפ אמריקאית בשם Swell Rewards, המפתחת פלטפורמה ליצירת תוכניות תגמול והפניות (Referral marketing) עבור אתרי מסחר אלקטרוני.

בינואר 2020 החברה הודיעה על רכישת חברת סטארט-אפ בולגרית בשם SMSBump, העוסקת בשיווק באמצעות הודעות סמס עבור אתרי מסחר אלקטרוני.

באוגוסט 2020 גייסה החברה 75 מיליון דולר בהובלת הקרן BVP.

במרץ 2021 השלימה החברה את סבב הגיוס השישי שלה, בו גייסה 230 מיליון דולר בשווי של 1.4 מיליארד דולר.

בין לקוחות יוטפו ניתן למצוא מותגים כגון GoPro, אוורלסט, חברת הביטוח האמריקאית Esurance ועוד.

באוגוסט 2025 הודיעה על סגירת חלק מהפעילות שלה, פיטורי  כ-200 עובדים וסגירת הסניף ביקנעם.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שיווק באינטרנט
קטגוריה:חברות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2011
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2011
ז'אק הראשון, רוזן לה מרשה

**ז'אק הראשון, רוזן לה מרשה**, (בצרפתית: **Jean Ier de Bourbon-La Marche**; 1319 - 6 באפריל 1362), היה בנו של לואי הראשון, דוכס בורבון ואב קדמון של אנרי הרביעי, מלך צרפת.

## ביוגרפיה
ז'אק נולד בשנת 1319, ללואי הראשון, דוכס בורבון ולמארי דה אבסן, בתם של יאן השני, רוזן הולנד ופיליפה מלוקסמבורג. בשנת 1342 לחם ז'אק במלחמת הירושה הברטונית, ובשנת 1346 לחם בקרב קרסי ואף נפצע בו. בשנת 1349 הוא מונה לקפטן הכללי של לנגדוק, ובשנת 1350 הוא נלחם נגד כוחותיו של הנרי מגרוסמונט, דוכס לנקסטר הראשון. בשנת 1354 הוא מונה לקונסטבל של צרפת, אולם בשנת 1356 הוא עזב את תפקידו ויצא להילחם בקרב פואטייה. במהלך הקרב נפצע ז'אק ונפל בשבי האנגלי, שממנו שוחרר רק בהסכם ברטיני בשנת 1360. בשנת 1362 לחם ז'אק בקרב בריגנאי, ונפצע אנושות במהלך הקרב. ב-6 באפריל מת ז'אק בליון, וזמן קצר לאחר מכן מת גם בנו הבכור פייר השני, רוזן לה מרשה שנפצע במהלך אותו קרב, ובנו ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה ירש את נחלותיו ותאריו.

## משפחתו
בשנת 1335 התחתן ז'אק עם ז'אן דה שאטיון, בתם של איג דה שאטיון וז'אן דה ארגי, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* איזבל דה בורבון (1340–1371), התחתנה עם לואי השני, רוזן של ביומון-או-מיין, ולאחריו התחתנה עם בושאר השביעי, רוזן ונדום
* פייר השני, רוזן לה מרשה (1342–1362)
* ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה (1344–1393)
* ז'אק דה בורבון, הברון דה טורי (1346–1417)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים
קטגוריה:מלחמת מאה השנים: אישים
קטגוריה:נפטרים ב-1362
יחסי איחוד האמירויות הערביות – סן מרינו

**יחסי איחוד האמירויות הערביות–סן מרינו** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין **[[איחוד האמירויות הערביות]]** ובין **[[סן מרינו|הרפובליקה המרוממת של סן מרינו]]**.

## היסטוריה
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-29 בינואר 2009 בניו יורק בשולי העצרת הכללית של האו"ם. ההסכמים נוסחו במיוחד בערבית.

## ייצוג
* סן מרינו אינה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת שלה באיחוד האמירויות הערביות היא זו המצויה במדריד, בירת ספרד.
* איחוד האמירויות הערביות אינו מיוצג בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת שלו בסן מרינו היא זו המצויה ברומא, בירת איטליה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ