open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישראל באירוויזיון 2012

**[[ישראל באירוויזיון|ישראל]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2012]]** עם השיר Time שבוצע על ידי איזבו. השיר נבחר על ידי רשות השידור בבחירה פנימית לייצוג ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון, שהתקיימה בבאקו, בירת אזרבייג'ן.

השיר לא הצליח להעפיל לגמר והגיע למקום ה-13 עם 33 נקודות בחצי גמר ה-1.

## לפני האירוויזיון
### האפשרות לאי-השתתפות בתחרות
במאי 2011 פורסם שגמר תחרות האירוויזיון 2012 נקבע ל-26 במאי בערב חג השבועות.

באוגוסט 2011 אישרה רשות השידור את השתתפותה למרות הקשיים, בשל הגבול הפתוח של אזרבייג'ן עם איראן.

### בחירה פנימית
רשות השידור תכננה פורמט חדש לתחרות הקדם-אירוויזיון שיתקיים בינואר או בפברואר 2012, אך תוכנית זו בוטלה בינואר 2012 בשל בעיות תזמון.

רשימה של שמונה אמנים הוזמנה על ידי רשות השידור להגשת שירים לתחרות השנה. האמנים הבאים דיווחו ששלחו שיר:
* מאיה בוסקילה
* צביקה פיק
* ולדי בלייברג
* חן אהרוני
* איזבו

האמנים הבאים הוזמנו על ידי רשות השידור, אך לא הגישו שיר:
* כברה קסאי
* קרולינה
* רד בנד

ב-7 בפברואר 2012 הודיעה רשות השידור כי הוועדה לבחירת השיר לתחרות החליטה שלהקת איזבו תייצג את ישראל באירוויזיון 2012 עם השיר Time.

## באירוויזיון
### חצי גמר
ישראל הופיעה במחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, ההופעה ה-10 על הבמה ב-22 במאי 2012, אחרי פינלנד ולפני סן מרינו. ישראל קיבלה 33 נקודות והגיעה למקום ה-13 (הציבור העניק 16 נקודות והשיר הגיע למקום ה-16 והשופטים העניקו 72 נקודות והשיר הגיע למקום ה-9), ולכן לא הצליחה להעפיל לגמר ב-26 במאי.

#### נקודות שהוענקו לישראל

#### נקודות שישראל העניקה

### גמר
#### נקודות שישראל העניקה

## ראו גם
* ישראל באירוויזיון
* אירוויזיון 2012

## קישורים חיצוניים
* חצי גמר: ישראל 2012, באתר esc history
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל באירוויזיון
קטגוריה:2012 בישראל
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2012
אדוארד אוספנסקי

**אדוארד ניקולאיביץ' אוספנסקי** (ברוסית: **Эдуа́рд Никола́евич Успе́нский**;  22 בדצמבר 1937 – 14 באוגוסט 2018) היה סופר ילדים רוסי. בין דמויותיו הספרותיות האהובות בולטת דמותו של ילד רציני אך הרפתקני, אותו כינה באופן ציני "דוֹד פיודור" (Дядя Фёдор), המופיע בספריו "דוד פיודור, כלבו וחתולו"; והצמד המואנש גנה התנין (Крокодил Гена), וצעצוע הפרווה צ'בורשקה (Чебурашка), אשר הופיעו בסיפור הילדים של אוספנסקי אודות הרפתקאותיהם של שני החברים.

## קורות חייו
אוספנסקי נולד ביגורייבסק, במחוז מוסקבה למשפחה רוסית. אביו ניקולאי מיכאילוביץ אוספנסקי הוא מן העיר יילץ, והיה קרוב משפחה רחוק של טיחון חרניקוב. הוא שימש כפקיד בכיר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. אמו של אדוארד, נטליה אלכסייבנה אוספנסקיה, הייתה מהנדסת מווישני וולצ'יוק, ומוצאה מבית אחוזה בתקופת האימפריה הרוסית. אבותיה היו פולנים אשר יושבו מחדש ברוסיה לאחר המרד הפולני.

בשנת 1941, עם התקרבות החזית במלחמת העולם השנייה, המשפחה פונתה לסיביר, שם שהו שנתיים ולאחר מכן חזרו למוסקבה. לאחר שסיים לימודי הנדסה התפרנס אוספנסקי מכתיבה והפקת אנימציות.

לצד עבודתו בכתיבה והפקה, אוספנסקי נהנה מקריירה ארוכה ברדיו ובטלוויזיה הרוסית. הוא היה בין מייסדיה של סדרת הטלוויזיה לילדים אשר הוקרנה לאורך תקופה ארוכה ביותר: "לילה טוב, קטנטנים!" () ותוכנית הרדיו הפופולרית "המטפלת" (Радионяня; Radionyanya) בהנחיית אלכסנדר ליפשיץ ואלכסנדר לבנבוק, המשלבת שירים ודיאלוגים הומוריסטיים כחלק מתוכנית רדיו חינוכית אשר נועדה ללמד ילדים מושגים בדקדוק, מתמטיקה, נושאים מדעיים, והתנהגות אדיבה. בשנותיו האחרונות עבד כמארח של תוכנית הטלוויזיה המוזיקלית: "V Nashu Gavan' Zahodili Korabli", אשר בה שודרו שירים פופולריים מן העבר, בביצוע זמרים חובבים מוכשרים, לקהל מבוגר.

בנוסף לספרי ילדים, יצירתו של אוספנסקי כללה גם מחזות ושירה.

אוספנסקי נפטר ב-14 באוגוסט 2018 במוסקבה, לאחר מאבק בסרטן.

## תרומתו הספרותית של אוספנסקי
ספרו הראשון של אוספנסקי על דוד פיודור, "דוד פיודור, כלבו וחתולו", יצא לאור ברוסית ב-1974. הדמות הראשית בסיפור היא ילד בן שש המכונה "דוד פיודור" כי הופעתו רצינית, הוא עצמאי ואחראי. לאחר שהוריו אינם מתירים לו להמשיך ולהחזיק ב"מטרוסקין", חתול מדבר, דוד פיודור עוזב את הבית. בעזרת כלבו שאריק השלושה מקימים בית, בכפר בשם פרוסטוקוואשינו (Простоквашино, מן המילה הרוסית לחובצה, Простоквашa). לאחר שהם מוצאים אוצר, דוד פיודור יכול לקנות טרקטור הפועל על דלק של מרק ותפוחי אדמה, וכן שמש ניידת המחממת במהלך החורף. הספר עובד לסרט אנימציה, "שלושה מפרוסטוקוואשינו" (והיו לו שני סרטי המשך). אוספנסקי המשיך לכתוב על דמותו של דוד פיודור בספרים נוספים, אך אלה לא זכו להצלחה דומה.

ספרו "היה היה פילון אחד" תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2017.

## הספרים שכתב אוספנסקי (רשימה חלקית)
* גנה התנין וחבריו
* דוד פיודור, כלבו וחתולו
* שלושה מפרוסטוקוואשינו
* היה היה פילון אחד

## סדרות שאוספנסקי השתתף בהם ברדיו ובטלוויזיה (רשימה חלקית)
* לילה טוב, קטנטנים!
* המטפלת

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער רוסים
קטגוריה:מחזאים רוסים
קטגוריה:מפיקי קולנוע רוסים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:מעוטרי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1937
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2018
ישראל באירוויזיון 2002

**[[ישראל באירוויזיון|ישראל]] השתתפה ב[[אירוויזיון 2002]]** עם השיר Light a candle שבוצע על ידי שרית חדד והתקיימה בטאלין, בירת אסטוניה.

## לפני האירוויזיון
### רקע
לפני אירוויזיון 2001 נקבע ש-15 המדינות שידורגו ראשונות באירוויזיון 2001, ישתתפו באירוויזיון 2002 ואליהן יצטרפו 4 מדינות (גרמניה, הממלכה המאוחדת, ספרד, וצרפת) שלהן מקום מובטח בתחרות, ללא קשר לדירוג שלהן באירוויזיון 2001 ובנוסף נקבע ששבע המדינות שדורגו במקומות הנמוכים באירוויזיון 2000 ולא השתתפו באירוויזיון 2001, ישתתפו באירוויזיון 2002.

ישראל באירוויזיון 2001 סיימה במקום ה-16 ולא הייתה אמורה להשתתף באירוויזיון 2002, אך חודש לאחר אירוויזיון 2001 נקבע שישראל תשתתף בכל זאת באירוויזיון 2002.

### בחירת המבצע
בנובמבר 2001 פורסם שהוועדה ברשות השידור בחרה בזמרת שרית חדד לייצג את ישראל באירוויזיון 2002.

### בחירת השיר
בדצמבר 2001 פורסם שהוועדה ברשות השידור בחרה בשיר נדליק ביחד נר שכתב יואב גינאי והלחין צביקה פיק לייצג את ישראל באירוויזיון 2002. השיר נדליק ביחד נר נבחר מתוך ארבעה שירים שהוקלטו על ידי שרית חדד והועברו לבחירת הוועדה ברשות השידור.

## באירוויזיון
שרית חדד הופיעה ה-10 בסדר ההופעה, אחרי מקדוניה ולפני שווייץ. בסיום ההצבעה קיבל השיר 37 נקודות והגיע למקום ה-12 מתוך 24.הצבעת הקהל הישראלי העניקה את 12 הנקודות שלה ללטביה.

### נקודות שהוענקו לישראל

### נקודות שישראל העניקה

## ראו גם
* אירוויזיון 2002
* ישראל באירוויזיון
* שרית חדד
* נדליק ביחד נר

## קישורים חיצוניים
* ישראל באירוויזיון 2002, באתר esc history
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל באירוויזיון
קטגוריה:2002 בישראל
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2002
האוצר שלנו

**האוצר שלנו** היא סדרת נעורים ישראלית מסוגת דרמת הרפתקאות ששודרה בטלוויזיה החינוכית בין 25 ביוני 2018 עד 23 ביולי אותה שנה. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה של הטלוויזיה החינוכית, רשות העתיקות ומשרד ירושלים ומורשת.

## עלילה
"האוצר שלנו" היא סדרת אקשן דרמטית העוסקת בסיפורה של חבורת נוער "בלשית" המונה חמישה חברים (תמר, בן, חן, מתן ולבסוף גם ויקי) המתנדבת ברשות העתיקות, בתחילה כחופרים ומהר מאוד לאחר מכן ביחידה למניעת שוד עתיקות. בכל פרק יוצאת החבורה להרפתקה מסחררת המוליכה אותה לאתר ארכאולוגי בארץ ישראל.

נופיה של ארץ ישראל זרועים אתרים ארכאולוגיים רבים האוצרים בתוכם את ההיסטוריה של הארץ. חלק מהאתרים האלה טומנים בתוכם אוצרות שאותם רבים רוצים להשיג, אבל האוצר שייך לחברה בישראל.

אתרים ארכאולוגיים בולטים בארץ ישראל, הממצאים שחבויים בהם, החשיבות של החקר הארכאולוגי ושל מניעת השוד, כל אלה ועוד מספרים את הסיפורים המרתקים העומדים מאחורי המקומות האלה.

הסיפורים מבוססים כולם על ממצאים אמיתיים שניתן לראות בתצוגות שונות ברחבי הארץ.

## פרקים
### עונה ראשונה

## דמויות
### דמויות ראשיות
***תמר** (תמר עמית יוסף) – הבת של אלון ומפקדת היחידה
***בן** (בן אדם) – חבר ביחידה
***מתן** (שחר טבוך) – חבר ביחידה
***חן** (חן יוסף) – חברה ביחידה
***ויקי** (ויקטור סבג) – נתפס על ידי בן לאחר שניסה לגנוב עתיקות במערה ביחד עם אביו ואחיו ובהמשך הצטרף ליחידה של רשות העתיקות
***אלון** (יפתח קליין) – אבא של תמר ומהבכירים בתפיסת גנבי האוצרות

### דמויות אורחות
***עוזי** (עוזי רוטשטיין)
***יערה** (יערה אוחיון)
***גברת שפירא** (מירב רקדזון)
***המאמן** (אורי ששון)
***מוראד** (ג'ורג אסקנדר)
***תהילה** (ג'ייד דייכס וויקס)
***ד"ר רוברט קול** (רוברט קול)
***מיקי** (מיקי יוסף)
***עידו בשן** (שמואל וילוז'ני)
***עינת יהלומי** (גאלה קוגן)
***יואב** (צחי הלוי)
***נהג הסירה** (ירון לוי סבג)
***מנהל צוות הצלילה** (ניר זליחובסקי)
***חיים בן-אבן** (דליק ווליניץ)
***חמודי** (אלברט אילוז)
***אלי ברקאי/ אלי בעל הנס** (תומר שרון)
***מוכר ארטיקים** (יובל אולמן)
***אחמד אבו רביע** (הילאל כבוב)
***מועלם** (יורם יוספסברג)
***אבו ויקטור** (אורי גבריאל)
***זאביק בר יוסף** (זאב רווח)
***צילה דולב** (נתי קלוגר)
***נעמי דולב** (מאיה בכובסקי)
***דני דויטש** (דני דויטש)
***מאלדי** (ישי גולן)
***סקאלי** (יעל ווקשטיין)
***דייוויד פטימור** (ניצן זיצר)
***סיגל "פפי"** (קים וייס)
***אליצור** (אבי גרייניק)
***נועה** ( נועה יוסף)
***עירד** (אלי נוס)

## ראו גם
* השריקה של התנועה
* תריץ אחורה
* חדשות מהעבר

## קישורים חיצוניים
* "האוצר שלנו" באתר כאן חינוכית
* 

קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2018
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
מרקורי טרנפיק קרוזר

**מרקורי טרנפיק קרוזר** (באנגלית: **Mercury Turnpike Cruiser**) היא מכונית סלון בתצורות של 2 דלתות, ו-4 דלתות אשר יוצרה על ידי חטיבת מרקורי בקונצרן המכוניות האמריקאית **[[פורד]]** בין השנים 1957–1958.

דגמי "מרקורי טרנפיק קרוזר" השתתפו בסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.

## תצורות
* 2 דלתות - הרדטופ קופה.
* 4 דלתות - הרדטופ סדאן.
* 2 דלתות - קבריולה.

## מכירות
* 16,681 יחידות (שנת 1957).
* 6,407 יחידות (שנת 1958).

## תמונות

1957 Mercury Turnpike Cruiser (14516892319).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", 4 דלתות, שנת 1957 
1957 Mercury Turnpike Cruiser (35442133721).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", שנת 1957 
Mercury turnpike cruiser.jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", 4 דלתות 
Mercury Turnpike Cruiser-2.jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", 4 דלתות 
1957 Mercury Cruiser Convertible (21913272680).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", שנת 1957 - קבריולט 
'57 Mercury Turnpike Cruiser Convertible (Auto classique Laval '11).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", שנת 1957 - קבריולט 
1958 Mercury Turnpike Cruiser (34768023223).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", 2 דלתות, שנת 1958
58 Mercury Montclair Turnpike Cruiser (9139239260).jpg | "מרקורי טרנפיק קרוזר", 2 דלתות, שנת 1958 


## ראו גם
* מרקורי
* פורד
* מרקורי מונטקלייר
* מרקורי וויאג'ר
* מרקורי פארק ליין
## לקריאה נוספת
* "מרקורי טרנפיק קרוזר" - תמונות

## קישורים חיצוניים

* אתר מרקורי הבינלאומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
טרנפיק קרוזר
היכל המלך ארתור

שמאל|ממוזער|250px|פנים ההיכל
שמאל|ממוזער|250px|אחד הוויטראז'ים של ורוניקה והול
**היכל המלך ארתור** (באנגלית: **King Arthur's Hall**) הוא מבנה היסטורי (נפתח ב-1933) ברחוב פור (Fore Street) בטינטאג'ל במחוז קורנוול שבדרום-מערב אנגליה בבריטניה. הבניין נבנה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 ביוזמת פרדריק תומאס גלסקוק (Frederick Thomas Glasscock, מת ב-1934). גלסקוק, שותף בחברה שייצרה אבקת פודינג בלונדון, התיישב בטינטאג'ל לאחר שפרש לגמלאות. במקור הוא שימש כמטה לארגון חברתי המכונה "מסדר אחוות אבירי השולחן העגול" (Order of the Fellowship of the Knights of the Round Table). הוא מכיל כמה יצירות אמנות הקשורות לאגדות המלך ארתור, וכיום הוא אטרקציה תיירותית פופולרית לחובבי אגדות המלך ארתור.

## תיאור
המבנה מכיל שלושה אולמות:
*אולם הכניסה, המכיל חנות ספרים המוקדשת לנושא המלך ארתור.
*אולם שבו תלויות תמונות שצייר ויליאם התרל (William Hatherell), ובהן סצנות מחייו של המלך ארתור. באולם זה יש מופע אור-קולי שבו מספרים את תולדות חייו של המלך ארתור, כאשר במקביל לכל סצנה מואר הציור המתאר סצנה זו.
*האולם הגדול, שבו יש שולחן עגול גדול שעליו חרותים שמותיהם של האבירים, ושני כיסאות מלכות גדולים משני צדי האולם. האור באולם זה מגיע מ-72 חלונות גדולים ובהם ויטראז'ים המתארים סצנות מחייו של המלך ארתור. האולם משמש מדי פעם לכנסים, חתונות וקבלות פנים.

## מסדר אחוות אבירי השולחן העגול
גלסקוק הקים את מסדר אחוות אבירי השולחן העגול ב-1927 כדי לקדם אידיאלים נוצריים ומושגים ארתוריאניים של אבירות מימי הביניים. גלסקוק היה תושב של טינטאג'ל (בבית המכונה "איירניקון" (Eirenikon) שהוא בנה) והקים את היכל המלך ארתור כהרחבה של בית טרוונה (Trevena House), ביתו של העיתונאי ג'ון דאגלס קוק (John Douglas Cook). באתר בו שכנו בית העירייה ואולם המסחר. מגוון של אבני בניין מקורנוול (53 סוגים שונים של אבן) שימשו בבנייה. ההיכל משמש גם את מסדר אחוות אבירי השולחן העגול של המלך ארתור לארוחת ערב שנתית שלהם, הנערכת בשבת הראשונה של חודש יוני.

## היכל בונים חופשיים
מאז 1952 הבניין משמש כהיכל בונים חופשיים והוא ביתה של הלשכה מספר 7134. ב-1962 יצרה הלשכה קבוצה של בונים ברמת "הקשת המלכותית הקדושה" ((Holy Royal Arch, והבניין משמש כמה לשכות אחרות על מנת לערוך את התכנסויותיהם. ההיכל משמש כביתם של ארבעה גופים של הבונים החופשיים:
*לשכת המלך ארתור מספר 7134 שאושרה ב-13 בנובמבר 1951
*לשכת סנט אנדוק (St Enodoc Lodge) מספר 9226 והוקדשה ב-30 במאי 1987
*סניף הקשת המלכותית של המלך ארתור (King Arthur Royal Arch Chapter) מספר 7134 שהוקדשה ב-31 במרץ 1962
*לשכת טירת טינטאג'ל של רבי הבונים (Tintagel Castle Lodge of Mark Master Masons) מספר 1899 שהוקדשה ב-23 באפריל 199.

## יצירות אמנות
72 חלונות הוויטראז'ים המתארים את סיפורי המלך ארתור הם עבודות של ורוניקה והול . אלו מספרים את סיפורו של המלך ארתור ומציגים את שלטי האבירים והנשק של האבירים המעורבים. הם נחשבים לאוסף הגדול ביותר של ויטראז'ים על המלך ארתור שנעשו במאה ה-20 ודוגמה מעולה לטיב העבודה של תנועת האמנויות והאומנויות. בבניין יש כמה ציורים של סצנות מחייו של המלך ארתור מאת ויליאם התרל (William Hatherell).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:קורנוול
אומרים שהיה פה

**אומרים שהיה פה** היא תוכנית דוקומנטריה היסטורית בהגשת יהונתן גפן ששודרה בטלוויזיה החינוכית בשנים 2014–2015. התוכנית זכתה בפרס "תוכנית התרבות הטובה ביותר" לשנת 2015 על ידי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.

ב-5 בנובמבר 2018 התוכנית החלה להיות משודרת בשידורים חוזרים בערוץ כאן 11.

## מבנה התוכנית
כל פרק סוקר שנתיים בתולדות מדינת ישראל, והוא מורכב מקטעים בהם מדבר יהונתן גפן, לרוב בחרוזים. כמו כן משודרים במהלך הפרק ראיונות שונים עם אישים שהיו מעורבים באירועים בהם עוסק הפרק. בנוסף, במהלך הפרק מוצגות כותרות עיתונים מהשנים המדוברות.

### פינות בתוכנית
* **דבר המפרסם** - פינה בה מוצגות פרסומות מהשנים בהן עוסק הפרק.

## ראו גם
* השריקה של התנועה
* האוצר שלנו
* תריץ אחורה

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:תוכניות תעודה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות תעודה
ברק יחזקאלי

**ברק יחזקאלי** (נולד ב-28 בדצמבר 1972) הוא שף, מסעדן, ומנחה טלוויזיה ישראלי, מגיש את התוכנית אנחנו על המפית בערוץ כאן 11.

## ביוגרפיה
יחזקאלי נולד וגדל בחיפה לאם יוצאת ליטא ולאב יוצא כורדיסטן.

לאחר שירותו הצבאי החל את דרכו הקולינרית בהודו, שם חי כשנה, ולאחריה עבר לעבוד במסעדה צרפתית בבוסטון שבארצות הברית.

### מסעדות
בישראל, בישל במספר מסעדות, בהן מסעדת "בועז מבשל" במצפה הילה, שם עבד עם השף בועז קוינטר, ובהמשך ניהל את המקום בעצמו; ב"יועזר בר-יין", ב"פסטיס", ב"וינס ותמר" וב"רפאל". בשנת 2007 הקים ברחוב דיזנגוף בתל אביב, ביחד עם אוהד פלג, מסעדה ספרדית בשם פאייה.

בנוסף ניהל קייטרינג לאירועים ובית קפה בתל אביב.

בשנת 2018 הקים את "בורק", חלל סטודיו-מטבח בתל אביב אשר פתוח רק פעם בשבוע ונועד "ליצור חוויות קולינריות ייחודיות ובלתי מחייבות, בארוחות שף אינטימיות".

### בטלוויזיה
מאז 2015 הגיש ברק יחזקאלי בערוץ 2 בזכיינית קשת את תוכניות הבישול "אוכל עם ברק", ו"במהירות הברק". הן משודרות גם בשידורים חוזרים בערוץ קשת 12.

ב-2018 עלתה תוכנית דוקו-טיולים בכיכובו בשם "אנחנו על המפית" בכאן 11, שבה הוא יוצא למסע קולינרי בחו"ל בעקבות שפים ישראלים שזכו להצלחה בינלאומית כדי להבין איך נראית ההצלחה ומה מחירה. בנוסף עלתה עמה תוכנית נלווית, "ליד המפית", שבה יחזקאלי עושה סיור מזורז במסעדות ובמאפיות בעיר מסוימת בחו"ל ומנסה להספיק כמה שיותר טעמים ביום אחד.

ביולי 2019 עלתה העונה השנייה של "אנחנו על המפית", שבה נפגש יחזקאלי עם שפים ישראלים שעושים מטבח ישראלי בחו"ל.

בספטמבר 2020 עלתה העונה השלישית של "אנחנו על המפית", שבה נפגש יחזקאלי עם שפים ישראלים במקומות שונים ישראל.

ב-2020 מנחה את תוכנית הבישול "ארוחת ארבע" בכאן 11, בה הוא מארח שף ישראלי בכל פרק לשיחה עמוקה.
ב-2022 יחזקאלי שימש שופט אורח בתוכנית הבישול "המסעדה הבאה" לצד השפים יוסי שטרית, אסף גרניט ומושיק רוט.

במאי 2022 עלתה העונה הרביעית של "אנחנו על המפית", שבדומה לעונה השלישית, יחזקאלי נפגש עם שפים ישראלים במקומות שונים ישראל.

## חיים אישיים
נשוי ואב לשלושה ילדים.

## הערות שוליים

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
שרגא פייבוש הגר (זלישטשיק)

[ממוזער|רבי שרגא פייבוש הגר, עם אחיו רבי [ישראל הגר (אהבת ישראל)|ישראל האדמו"ר מוויז'ניץ]]
הרב **שרגא פייבוש הגר** (ה'תרל"ה - י"ג בטבת ה'תרח"ץ, דצמבר 1937) כיהן כאדמו"ר בזלישטשיק ואחר כך בטשרנוביץ.

## תולדותיו
נולד ב-1875 בערך, לרבי ברוך הגר מויז'ניץ. בנערותו התפרסם כמתמיד, בשעה שלוש לפנות בוקר כבר היה יושב רכון על ספריו. ב-1892, עם פטירת אביו, הוכתר לאדמו"ר בזלישטשיק, והוא בן שמונה עשרה שנים בלבד.

התפרסם כפועל ישועות, ומאות היו מגיעים לשבות אצלו. בימים הנוראים היו בונים אוהל גדול לקליטת כל המתפללים.

היה מפורסם כ"בעל צדקה". היה שולח את בנו בעודו בן עשר לאסוף כספים לצדקה מתושבי הסביבה. גם חסידיו שהיגרו לאמריקה היו משגרים לו כספים ששימשו אותו לתמיכה במשפחות נצרכות.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגורר אצל חותנו רבי משה הגר האדמו"ר מקוסוב, בגרוסוורדיין. בתקופה זו הסתופף בצילו של אחיו הגדול רבי ישראל הגר מויז'ניץ, אותו החזיק לרבו. אחר המלחמה קבע את מושבו בטשרנוביץ, שם הקים מחדש את חצרו.

בתקופת מגוריו בטשרנוביץ היה מנהל דיני תורה, לעיתים היה מצרף אליו את אחיינו השארית מנחם מווישווא.

נפטר בתרח"ץ (1937) ונקבר באוהל של אביו וסבו בעיירה ויז'ניצא.

## יחסו לציונות
היה מתנגד חריף לתנועה הציונית. נהג לומר: "קיים חוק בינלאומי, כי מי שיש לו פטנט על איזה דבר, אסור לשני לחקותו - לעשות כמוהו, לו היה לי כח, הייתי תובע את התנועות הציוניות למשפט, על כי גונבים הם פטנט של אחרים - הם לקחו את המלה הקדושה "ציון" שלנו, וחיללוה בתור מושג חילוני שלהם".

## משפחתו
בזיווג ראשון היה חתנו של רבי חיים מנחם מזינקוב, בזיווג שני נישא לרחל, בת רבי משה הגר מקוסוב בעל לקט עני.
צאצאיו:
*בנו רבי אברהם יהושע העשיל הגר. כנצר יחיד לחסידות קוסוב הוכתר על ידי בן דודו רבי חיים מאיר הגר לממשיך אדמו"רי קוסוב. התגורר בבורו פארק וכונה האדמו"ר מקוסוב-זלישטשיק. אחר פטירתו הוכתר בנו רבי שרגא לאדמו"ר מקוסוב, ובנו השני רבי חיים יחזקאל, הוכתר לאדמו"ר מזלישטשיק.
*בנו חיים ברוך, נרצח בשואה.
*בתו מרים אשת הרב ברוך הגר, בן דודה רבי יחיאל מיכל מהורודנקה, בן רבי ברוך מויז'ניץ וחתן אחיו רבי חיים מאנטניא. בנם הרב משה הגר, כיהן כאדמו"ר מאנטניא בבני ברק.
*בתו רייזל אשת הרב דוד משה שפירא האדמו"ר מגוודזיץ, בן הרב יצחק מרדכי שפירא מגוואדזיץ.
*בתו חוה אשת הרב יעקב לאו מלבוב אחי הרב משה חיים לאו.

## קישורים חיצוניים
* מצגת תמונות מהרה"ק רבי שרגא פייביש מזלישטשיק זי"ע באתר יהודי בוקובינה
*תולדות חייו באתר יהודי בוקובינה

## הערות שוליים

שרגא פייבוש הגר
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:נפטרים ב-1937
רודולף פון בינאו

**רודולף פון בינאו** (בגרמנית: **Rudolf von Bünau**; 19 באוגוסט 1890 – 14 בינואר 1962), היה מפקד בכיר בצבא גרמניה הנאצית שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
פון בינאו נולד ב-19 באוגוסט 1890 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה כמפקד פלוגה. ב-22 במרץ 1915 הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט, וב-22 במרץ 1918 הוא הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון בינאו לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1931 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג) באולם. ב-1 ביולי 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באוקטובר 1934 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-35. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-133.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה פון בינאו מפקד רגימנט הרגלים ה-133, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-45, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין ובמהלך המערכה על צרפת. ב-15 באוגוסט 1940 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בספטמבר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-177, וב-1 בנובמבר 1941 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-73. ב-1 בספטמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-23 בינואר 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-25 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-47 באוקראינה, וב-1 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-52. ב-1 באפריל 1944 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-11, וב-1 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-5 במרץ 1945 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובתחילת אפריל 1945 הוא מונה למפקד ההגנה של וינה. מה-16 באפריל 1945 הוא הוביל את צוות הקרב "בינאו", כחלק מארמיית הפאנצר השישית בשטיריה, ועם כניעתו ב-8 במאי 1945 הוא נפל בשבי האמריקני.

### לאחר המלחמה
ב-9 באפריל 1947 שוחרר פון בינאו מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בקירכהיים, שם חי עד מותו בתאונת דרכים ב-14 בינואר 1962.

## קישורים חיצוניים

* רודולף פון בינאו באתר lexikon-der-wehrmacht ב

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור מיכאי האמיץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
טקס פרסי אוסקר ה-51

**טקס פרסי אוסקר ה-51** (באנגלית: **51st Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1978 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-9 באפריל 1979. הקומיקאי ג'וני קרסון הנחה את הטקס בפעם הראשונה מתוך חמש הנחיות שלו.

סרט המלחמה "צייד הצבאים" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והסאונד הטוב ביותר.

במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לשחקן לורנס אוליבייה, לבמאי קינג וידור, לאנימטור וולטר לאנץ ולמוזיאון לאמנות מודרנית. כמו כן הוענק פרס לפעילות הומניטרית ליושב ראש חברת סרטי קולומביה, ליאו ג'אפי. פרס אוסקר להישגים מיוחדים הוענק לסרט "סופרמן", בגין האפקטים החזותיים יוצאי הדופן שהוצגו בו.

## זכיות ומועמדויות
[180px|ממוזער|שמאל|[ג'ון ווייט, זוכה הפרס לשחקן הטוב ביותר.]]
[180px|ממוזער|שמאל|[ג'יין פונדה, זוכת הפרס לשחקנית הטוב ביותר.]]
[180px|ממוזער|שמאל|[כריסטופר ווקן, זוכה הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר.]]
[180px|ממוזער|שמאל|[מגי סמית', זוכת הפרס לשחקנית המשנה הטוב ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר

## הערות שוליים

קטגוריה:1979 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
בסיס גצ'יטקאלה

**בסיס גצ'יטקאלה** (בטורקית: **Geçitkale Havaalanı**) או **נמל התעופה** **לפקוניקו** הוא שדה התעופה הצבאי של חיל האוויר הטורקי ליד העיר לפקוניקו  שבצפון קפריסין.

## היסטוריה
בנייתו של נמל התעופה הושלמה בסביבות שנת 1990. במהלך השיפוץ של נמל התעופה הבינלאומי ארג'ן בין ספטמבר 2002 למאי 2004, שימש כנמל התעופה העיקרי של צפון קפריסין.

בקיץ 1998, על רקע המתיחות הגוברת בין יוון לטורקיה, טורקיה הציבה שישה מטוסי F-16 בבסיס, בתגובה להצבתם של ארבעה מטוסי F-16 ושני מטוסי "הרקולס" בפאפוס. הפעם האחרונה שבה ביקרו מטוסי קרב בבסיס הייתה בנובמבר 2000.

בפברואר 2008 נערך המשא ומתן הראשון על הפרטת שדה התעופה הצבאי. היקף ההשקעה המתוכננת היה 58 מיליון אירו.

בשנת 2016 נמכר נמל התעופה לאיש העסקים הטורקי-קפריסאי, אסיל נאדיר.

## מאפייני נמל התעופה
לנמל מסלול טיסה בודד באורך 2,850 מטרים וברוחב 45 מטרים. בנוסף, ישנו שטח עצירה (Stopway) באורך של 285 מטרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אירופה: שדות תעופה
קטגוריה:צפון קפריסין: מבנים
קטגוריה:קפריסין: שדות תעופה
גצ'יטקאלה
קטגוריה:חיל האוויר הטורקי
פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר

דף זה מציג את הזוכים והמועמדים ל**פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר**, מאז ייסודו ב-1994.

האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) הוא ארגון בריטי המעניק פרסים שנתיים בתחומי הקולנוע, טלוויזיה, קולנוע וטלוויזיה לילדים, ומדיה אינטראקטיבית. החל מ-1994 (בטקס שנערך ב-1995) הוענק הפרס להופעה קומית הטובה ביותר במסגרת חלוקת הפרסים השנתית.

לפני 1994 הפרס לתפקידים קומיים הוענק בקטגוריית "הופעת הבידור הקל הטובה ביותר".

החל מ-2009 (בטקס שנערך ב-2010) הוענקו שני פרסים נפרדים פרס להופעה הקומית הטובה ביותר של גבר ופרס נפרד להופעה הקומית הטובה ביותר של אישה.

## שנות ה-1990

## שנות ה-2000

## קישורים חיצוניים
* פרס באפט"א לטלוויזיה

טלוויזיה
קבוצת מניה

ממוזער|סניף מעדני מניה בחדרה
**קבוצת מניה** היא חברה ישראלית המתמחה בייצור ושיווק מוצרי בשר שאינם כשרים. וכן רשת חנויות קמעונאיות המונה 23 סניפים.

## היסטוריה
ראשיתה של הקבוצה בהרמן מניה, שעלה לישראל מרומניה. מניה היה קבלן בניין שנחשף לנושא גידול חזירים בעת שעבד ביישובים בגליל. בשנת 1964 פתח מניה חווה לגידול חזירים בצריפין, אך בעקבות חוק איסור גידול חזיר נאלץ הרמן להעתיק את חוות החזירים ליישוב אעבלין שבצפון הארץ, בו לא הייתה מניעה לגדל חזירים.

בניו של הרמן יעקב ומאיר פתחו בשנת 1995 מפעל לייצור נקניקים ובשרים מעושנים באזור התעשייה בראשון לציון. בשנת 1997 נפתחה חנות מפעל. בשנת 2000 נפתחה חנות נוספת לממכר מוצרי הקבוצה. בשנת 2001 החלה הקבוצה לייצר מוצרי בצק ומאפים ממולאים, בתחילה עם שותף אך כיום קו הייצור בבעלות מלאה של החברה.

ב-2018 היו ברשת 17 סניפים. הצפוני שבהם בקריית ים והדרומי, בבאר שבע.

בשנת 2007 נמנו 70% מלקוחות הרשת על קהל יוצאי מדינות ברית המועצות לשעבר. בשנה זו לרשת היו 6 סניפים ומחזור מכירות הקבוצה עמד על כ-300 מיליון שקלים.

בשנת 2011 החלה החברה בייבוא, שיווק והפצה של מוצרי מזון יבש, אלכוהול, ממתקים ומזון קפוא.

נכון לשנת 2020 קבוצת מניה היא בעלים של חוות החזירים הגדולה ביותר בישראל, והיא מספקת כ-40% מתצרוכת הבשר הלא כשר במדינה. הקבוצה מעסיקה כ-500 עובדים.

## קישורים חיצוניים
* קבוצת מניה, באתר דן אנד ברדסטריט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רשתות מרכולים בישראל
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:תעשיית בשר בישראל
קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1996
סימון תמר

**סימון ת'אמאר אלוש** (בערבית: **سيمون تمار**, בצרפתית: **Simone Tamar**, שם לידה: **סימון נאבט** (Simone Nabet); 15 בינואר 1932 – 15 בינואר 1982) הקרויה גם "קול הזהב של קונסטנטין", הייתה זמרת יהודיה-אלג'יראית שלמרות שני אלבומיה היחידים וחייה הקצרים, התמקמה היטב כאחד הקולות היפים והבולטים של מוזיקת המאלוף מקונסטנטין.

## קורות חיים
נולדה בסוק אהראס שבאלג'יריה למשפחה יהודית. כבר מגיל צעיר החלה לשיר בבתים באירועים משפחתיים. מיד לאחר הופעתה הראשונה בציבור ב-1976, נתפרסמה במהרה והפכה אהודה והחלה להופיע עם מיטב המעללמים של קונסטנטין, ובראשם שייח׳ ריימונד שהיה המורה שלה (חמו של אנריקו מסיאס שנחשב לסמל ענק של מוזיקת המאלוף האלג׳יראית-תוניסאית המיוחדת לקונסטנטין ואשר נרצח בידי קיצוניים ב-1961)

המשיכה להישאר בקשר עם העיר קונסטנטין גם לאחר עזיבת מרבית היהודים בין 1950–60 ועזבה את אלג'יריה הרבה אחרי שקיבלה את עצמאותה. ב-1981 הקליטה את שני אלבומיה היחידים ב-פריז.

נפטרה בפריז ב-15 בינואר 1982, כשהיא חוגגת את יום הולדתה החמישים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות יהודיות צרפתיות
קטגוריה:זמרות אלג'יראיות
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות יהודיות אלג'יראיות
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:ילידות 1932
קטגוריה:נפטרות ב-1982
טופולב Tu-22M

**טופולב Tu-22M** (ברוסית: **Туполев Ту-22М**; קוד דיווח נאט"ו: **בקפייר**) הוא מטוס על-קולי, עם כנף בעלת משיכה משתנה, המשמש כמפציץ אסטרטגי ארוך טווח שפותח על ידי חברת טופולב ומשרת את פיקוד התעופה ארוכת הטווח של חיל האוויר הרוסי (בשפת המקור: Командование дальней авиации).

במהלך המלחמה הקרה, ה-Tu-22M הופעל על ידי חיל האוויר הסובייטי כחלק מפיקוד ההפצצה האסטרטגית ובתור סיוע לתעופה האווירית של הצי. מספרים משמעותיים של מטוסים מדגם זה עודנם בשירות חיל האוויר הרוסי. נכון ל-2018 יותר מששים מטוסי 22M בשימוש.

בקיץ 2018 המטוס עבר מודרניזציה מלאה במסגרתה המעטפת החיצונית שמרה על צורתה אך המבנה הפנימי והטכנולוגיה כולה נבנתה ועוצבה מחדש.
## מפעילות
*  חיל האוויר הרוסי – נכון ל-2018, 63 מטוסים נמצאים בשירות החיל.
** בסיס המשמר האווירי ה-6950 – בסיס שייקובקה שבמחוז קלוגה
*** גדוד תעופת המפציצים הכבדים ה-52
** בסיס האוויר 6952 – בסיס בלאיה, מחוז אירקוטסק
*** גדוד משמר תעופת המפציצים הכבדים ה-200

## קישורים חיצוניים

* Tu-22M3 באתר airwar.ru 
* Tu-22M באתר Globalsecurity.org
* "כיצד לזהות מפציץ רוסי", כתבה באתר ה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טופולב
קטגוריה:מפציצים מתוצרת רוסיה
קטגוריה:מפציצים מתוצרת ברית המועצות
קטגוריה:מטוסים בעלי כנף בעלת גאומטריה משתנה
אלפונסו פראבוסקו

**אלפונסו פֶראבּוֹסְקוֹ** (באיטלקית: **Alfonso Ferrabosco** (הוטבל ב-18 בינואר 1543 - 12 באוגוסט 1588) היה מלחין איטלקי. אף כי התפרסם בעיקר כמלחין המדריגל האיטלקי היחיד שעבד באנגליה, והאחראי העיקרי לצמיחת המדריגל שם, הוא הרבה להלחין גם מוזיקת קודש. ייתכן גם שריגל למען אליזבת הראשונה מלכת אנגליה כששהה באיטליה.

בנו, אלפונסו פראבוסקו הבן היה גם הוא מלחין.

## חייו
אלפונסו פראבוסקו היה בנו הבכור של דומניקו פראבוסקו, בן למשפחת אצולה בולונזית, שהוציאה מוזיקאים רבים משורותיה. אלפונסו נולד בבולוניה. אין הרבה ידיעות על ילדותו ונעוריו, אבל ידוע שעשה חלק משנותיו ברומא וחלק בלורן בשירות שארל מגוז. בשנת 1562 הגיע, כנראה עם דודו, בפעם הראשונה לאנגליה, שם התקבל לעבודה אצל אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. במהלך חייו יצא לעיתים מזומנות לאיטליה, ביקורים שלא היו נקיים ממחלוקת, כיוון שהן האפיפיור והן האינקוויזיציה לא ראו בעין יפה את שהותו באנגליה, שהייתה נתונה בשלהי המאה ה-16 במלחמה עם ארצות הכנסייה הקתולית. כששהה באנגליה, איבד את ירושתו האיטלקית, וכשיצא ממנה לאיטליה נאשם בפשעים מסוימים באנגליה (בהם שוד והריגת זר אחר). אומנם עלה בידו לנקות את שמו, אך הוא עזב את אנגליה בשנת 1578 שלא על מנת לשוב; הוא מת בבולוניה.

רבים אמרו עליו, ששימש סוכן חשאי לאליזבת, בתקופה שריגול מסוג זה היה דרוש נואשות; עם זאת, הראיות שניתנו לטענה זו היה נסיבתיות בעיקרן. הוא נהנה ללא ספק מתשלום נכבד שלא כמקובל למוזיקאי בחצר המלכות של אליזבת. ניסיונות מצד אליזבת להניעו לשוב לאנגליה אחרי 1580 עלו בתוהו.

## מוזיקה
פראבוסקו הביא את המדריגל לאנגליה. אף כי לא הוא התחיל את שגעון המדריגל בארץ זו - זה החל לאמיתו של דבר בשנת 1588, עם פרסום מוזיקה טרנסאלפינה של ניקולאס יונג, שזכה לפופולריות רבה כל כך, שמניה וביה היה לסוג היצירה הנפוץ ביותר באנגליה - פראבוסקו היה בפירוש זה שטמן את הזרעים, שהביאו להתפתחותו. סגנונו של פראבוסקו היה אולי נינוח ושמרני לפי אמות המידה של לוקה מרנציו או לוצאסקו לוצאסקי, אך הוא תאם את טעם הקהל האנגלי. רוב המדריגלים שלו נכתבו למישה או שישה קולות, היה קלילים בסגנונם והתעלמו במידה רבה מן ההתפתחויות המתקדמות באיטליה, כגון כרומטיות וציור מילים. מבחינה טכנית, היו תובעניים, וזו התכונה שהרשימה מעל לכל את הפרשנים האנגלים: "מיומנות עמוקה" היה הביטוי שבו נקט תומאס מורלי לתיאור המוזיקה של פראבוסקו כשפרסם כמה מיצירותיו בקובץ בשנת 1598, עשר שנים לאחר מותו. גם רוברט דאו כלל שתיים מיצירותיו בכתב היד שלו, הידוע כיום כ"ספר הקולות של דאו".

מלבד מדריגלים, כתב פראבוסקו מוזיקת קודש, שכללה מוטטים, קינות וכמה מזמורים, כולם לשירת א'קאפלה. עוד כתב מוזיקה אינסטרומנטלית: פנטזיות, מחולות פאוון וגאייארד, "אין נומינה" ו"פאסאמצו", להרכבים כליים שונים, לרבות לאוטה ווויול.

## קישורים חיצוניים

* 
*
* .Ferrabosco Sr., Alfonso|Alfonso Ferrabosco Sr.
* Music Collection in Cambridge Digital Library which contains early copies/examples of Ferrabosco's compositions


## הערות שוליים

קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1543
קטגוריה:נפטרים ב-1588
וואלטה אספניה 2018

**וואלטה אספניה 2018** (בספרדית: **Vuelta a España 2018**) היא התחרות ה-73 של מרוץ האופניים וואלטה אספניה, אחד ממרוצי האופניים המכונים "גרנד טורס". המרוץ הוזנק ב-25 באוגוסט 2018 ממאלגה בקטע נג"ש. המרחק המצטבר שהיה על מסיימי המרוץ לעבור היה 3,271.4 ק"מ ב-21 קטעים, במסלול המקיף את ספרד, עבר במשך שלושה ימים באנדורה והסתיים ב-16 בספטמבר 2018 במדריד, בירת ספרד. למרוץ זינקו 176 רוכבים שהשתייכו ל-22 קבוצות. במרוץ ניצח הרוכב הבריטי, סיימון ייטס, שרכב בשורות הקבוצה האוסטרלית מיצ'לטון-סקוט.

## קטעי מרוץ
קביעת לוח הזמנים הסופי למרוץ נקבע ב-13 בינואר 2018. הקטע הראשון ("גראן דפאר" - Grand Départ, "הזינוק הגדול") הוזנק ב-25 באוגוסט 2018 מהעיר מאלגה שבחבל הארץ אנדלוסיה בדרום ספרד בקטע נגד השעון.

## סטטיסטיקה
### מנצחי המירוץ
#### דירוג כללי
[שמאל|ממוזער|300px|הזינוק לקטע 7:מימין לשמאל:רודי מולאר (בחולצה האדומה: המוביל בדירוג הכללי), [מיכל קוויאטקובסקי (בחולצה הירוקה:המוביל בקטגוריית הנקודות), לואיס אנחל מאטה (בחולצה המנוקדת: המוביל בקטגוריית ההרים), אלחנדרו ולוורדה (בחולצת הקומבינציה (מדורג שני אחרי קוויאטקובסקי)]]
**הדירוג הכללי** (לובש החולצה האדומה, בספרדית: la roja) הוא הרוכב שעבר את המסלול בזמן הקצר ביותר במצטבר (כולל "בונוס זמן" הניתן למנצחי קטעים ובנקודות הבונוס, לרוב לשלושת הראשונים), ועל כן ניתן לזכות בה מבלי לנצח שום קטע במרוץ. החולצה האדומה נחשבת ליוקרתית ביותר בתחרות. לרוב, במחצית השנייה של המרוץ, לובשים אותה "רוכבי הדירוג הכללי" (General classification).

#### מלך הנקודות ("ספרינטר")
**מלך הנקודות** (ידוע כ-"ספרינטר המצטיין") הוא לובש החולצה הירוקה (בספרדית: jersey verde). בכל קטע בטור ישנן מקומות של "ספרינט ביניים", בהן ניתן לזכות בנקודות (כמות הנקודות בכל מקום משתנה לפי דרגת הקושי) ובניצחון בקטעים (כמות מסוימת של רוכבים הראשונים שמסיימים את הקטע). המנצחים בחולצה הירוקה הם לרוב הרוכבים שיודעים להאיץ באופן הטוב ביותר, כמו גם ידועים ביכולתם להתמקם ב"מיקום טוב" לקראת קווי הסיום, דבר המאפשר להם לנצח את הקטעים המישוריים.

#### מלך ההרים
**מלך ההרים** (ידוע גם כ"מטפס המצטיין"), לובש החולצה המנוקדת (בספרדית: jersey puntos azules) הוא הרוכב שמקבל את מרב נקודות הטיפוס. ברוב הקטעים ישנן עליות בקטגוריות שונות, כאשר דירוג 4-1 הם העליות המדורגות (כאשר 4 הכי קל ו-1 הכי קשה) וכן HC (Hors catégorie, דהיינו "עלייה בלתי מדורגת") שהיא הקשה ביותר. הדירוג נקבע לפי רמת הקושי של כל עלייה ("אחוז השיפוע" והמרחק המצטבר של הטיפוס). כל אחת מהעליות מזכה בנקודות את הרוכבים שמגיעים ראשונים לפסגה (ככל שדרגת הקושי גבוהה יותר, כך ניתן יותר נקודות למנצח וכן כך ניתן נקודות ליותר רוכבים).

#### חולצת הקומבינציה
דירוג הקומבינציה הופך את מיקום הרוכבים בשלוש הקטגוריות (דירוג כללי, נקודות, הרים) לנקודות. המנצח בדירוג הקומבינציה הוא מי שצבר את מספר הנקודות הנמוך ביותר.

#### דירוג קבוצתי
**דירוג קבוצתי** ("הקבוצה הטובה ביותר", בספרדית: clasificación por equipos) הוא הצירוף המצטבר של זמני שלושת רוכבי הקבוצה הראשונים בכל קטע. בדרך כלל, בכל קטע, מדובר בשלושה רוכבים שונים.

#### הרוכב ההתקפי
חבר השופטים במרוץ בחר ברוכב ההולנדי, באוקה מולמה, מקבוצת טרק-סגפרדו, כרוכב ההתקפי של המרוץ.

## קבוצות משתתפות
במרוץ משתתפות 22 קבוצות, שמונה רוכבים בכל קבוצה.

## ראו גם
* וואלטה אספניה
* ג'ירו ד'איטליה 2018
* טור דה פראנס 2018

## קישורים חיצוניים

*  

## הערות שוליים

קטגוריה:2018 בספורט
קטגוריה:וואלטה אספניה
קטגוריה:2018 בספרד
מיסטרל (גלשן)

**מיסטרל** (באנגלית: **Mistral One Design**) הוא דגם של גלשן רוח אשר נבחר על ידי איגוד השיט הבין-לאומי להחליף את דגם הלכנר, שהיה בשימוש עד אז באליפויות גלישת הרוח.

## היסטוריה
דגם המיסטרל היה בשימוש בתחרויות גלישת הרוח במשחקים האולימפיים באטלנטה 1996, סידני 2000 ואתונה 2004. מאז המשחקים בבייג'ינג 2008, נבחר דגם הניל פרייד RS:X להחליף את המיסטרל.

דגם המיסטרל יוצר לראשונה בשנת 1989. מאז יוצרו יותר מ-30 אלף יחידות של דגם זה. הוא מאופיין במשקלו הקל וניתן לגלוש עליו היטב כאשר קיימות רוחות במהירויות של 5 עד 35 קשר (10 עד 65 קמ"ש) בהתאם לתנאי הים.

## גולשים ישראלים שהתחרו בדגם מיסטרל באולימפיאדות

## גולשים ישראלים שהגיעו להישגים בינלאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה
הערה לטבלאות הישגים, שיוטי ISAF (בעבר) או WS (כיום) אינם מוגדרים כאליפות עולם אולם בשל מעמדם ("אולימפיאדה קטנה") הם יוכנסו לטבלה תוך ציון:

* International Yacht Racing Union = IYRU  /  International Sailing Federation = ISAF 
* World Sailing = WS

### בוגרים

### נוער

## ראו גם
* איגוד השייט בישראל
* שיט במשחקים האולימפיים
* שיט תחרותי
* שיט מפרשיות
* דגמים אולימפיים (אנגלית)

* ניל פרייד RS:X

## קישורים חיצוניים

*  (אנגלית)
* יאיר סוארי, "הבדלים עיקריים בין גלשן הניל פרייד RSX למיסטרל", באתר איגוד השיט הישראלי.

## הערות שוליים
השם מיסטרל, אותו נושאת החברה ושניתן לדגם, מתייחס לרוח חזקה, קרה וידועה, הנושבת מאזור מפרץ ביסקאיה בצרפת, בחוף האטלנטי, אל מפרץ ליון, שבצפון חוף הים התיכון.
קטגוריה:גלישת רוח
ישראל (הלכה)

**ישראל** הוא אחד משלושה מעמדות בעם ישראל על פי ההלכה: כהן, לוי, וישראל. חלוקה זו נובעת ממצוות קידוש שבט לוי וקידוש זרעו של אהרן מתוך שבט הלוי, המעניקות ללויים ולכהנים חובות וזכויות המיוחדות להם. לפיכך כל המשתייכים לאחד מיתר שבטי ישראל נקראים "ישראלים" כדי להבדילם ממעמדם ההלכתי של בני שבט לוי.

חלוקה זו התבטאה בעבר במעמדות בית המקדש ונשמרת עד היום בסדר קריאת התורה בבתי הכנסת. כמו כן, מצוות פדיון הבן מיוחדת לישראל ומתקיימת רק כאשר האב והאם שניהם ישראלים, מכיוון שלא ניתן לפדות לוי או כהן מקדושתו.

## ראו גם
* עשרת היוחסין

## הערות שוליים

קטגוריה:מעמדות ויוחסין ביהדות
צורית (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לנשים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות פרטיים שמקורם בטבע
אליפות העולם בכדוריד 2013

**אליפות העולם בכדוריד 2013** היא אליפות העולם ה-23 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בספרד בין ה-11 בינואר ל-27 בינואר 2013. משחק הגמר נערך בברצלונה בפלאו סן ז'ורדי שכולל 16,500 מקומות. 

 זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.

## מתכונת התחרות

הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 4 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב שמינית הגמר.

הנבחרות שלא העפילו לשלב השני, התמודדו על "גביע הנשיא".

## מהלך התחרות
### בית א'
משחקי הבית נערכו בגרנוליירס באולם Palau d'Esports שמכיל 5,700 מקומות וברצלונה בפלאו סן ז'ורדי שמכיל 16,000 מקומות.

### בית ב'
משחקי הבית נערכו בסביליה בהיכל סן פבלו שמכיל 9,500 מקומות.

### בית ג'
משחקי הבית נערכו בסרגוסה באולם Pabellón Príncipe Felipe שמכיל 11,000 מקומות.

### בית ד'
משחקי הבית נערכו במדריד באולם קאחה מחיקה שמכיל 12,500 מקומות.

## שלבי הגמר

## הדירוג הסופי
ממוזער|שמאל|200px|הנבחרת הזוכה

## ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה בבית א'. הנבחרת סיימה את הבית במקום השני וסיימה את השתתפותה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מידע באתר איגוד הכדוריד העולמי
* נתונים מאתר טודור66
* מוקדמות אירופה 
* 

כדוריד
כדוריד
קטגוריה:אליפויות העולם בכדוריד
קטגוריה:2013 בספרד
מכל

**מְכָל** הוא **[[כלי קיבול]]** המשמש לאחסון נוזלים או גרגירים.

קטגוריה:אחסון
אנטון צ'ופקוב

**אנטון מיכאילוביץ' צ'ופקוב** (ברוסית: **Антон Михайлович Чупков**; נולד ב-22 בפברואר 1997) הוא שחיין רוסי, הוא בעל מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים ברציפות אלוף העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (גלאזגו 2018 ובודפשט 2021) ושיאן עולם בעבר (2019–2022) במשחה ל-200 מטר חזה.

## ביוגרפיה
צ'ופקוב נולד וגדל במוסקבה. הוא החל לשחות על מנת לחזק את בריאותו.

### 2016
#### מדליית ארד אולימפית
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה צ'ופקוב במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.70 דקות, אחרי דמיטרי בלנדין מקזחסטן (2:07.46 דקות) וג'וש פרנוט מארצות הברית (2:07.53 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.30 דקות. הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 59.10 שניות.

### 2017
#### אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2018 זכה צ'ופקוב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה של-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש ובשאי אירופה חדש של 2:06.96 דקות, לפני יאסוהירו קוסקי (2:07.29 דקות) ואיפיי ואטאנבה (2:07.47 דקות), שניהם מיפן. כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אליפות ושיא אירופה חדש של 2:07.14 דקות ועלה ראשון לגמר. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות.

### 2018
#### אלוף ושיאן אירופה
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה צ'ופקוב ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אירופה חדש של 2:06.80 דקות, 13 מאיות השנייה איטי משיאו העולמי של איפיי ואטאנבה, לפני ג'יימס וילבי מבריטניה (2:08.39 דקות) ולוקה פיציני מאיטליה (2:08.54 דקות). מדליית כס, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.03 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.44 דקות ולפני גרמניה (3:33.52 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 59.06 שניות, אחרי אדם פיטי שקבע שיא עולם חדש של 57.10 שניות וג'יימס וילבי (58.64 שניות).

### 2019
#### שיאן עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה צ'ופקוב במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:06.12 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של איפיי ואטאנבה (2:06.67 דקות), לפני מתיו וילסון מאוסטרליה (2:06.68 דקות) ואיפיי ואטאנבה (2:06.73 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.19 שניות.

### 2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים צ'ופקוב במקום 16 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.93 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 59.55 שניות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 27.40 שניות (2017)
* 100 מטר חזה: 59.06 שניות (2018)
* 200 מטר חזה: 2:06.12 דקות (2019), **שיא עולם בעבר**

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חזה: 26.79 שניות (2018)
* 100 מטר חזה: 56.69 שניות (2018)
* 200 מטר חזה: 2:01.57 דקות (2018)

## ראו גם

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1997
נבחרת סלובניה בכדוריד

**נבחרת סלובניה בכדוריד** היא הנבחרת לאומית של סלובניה. לפני קבלת העצמאות, הקרואטים היו חלק בנבחרת יוגוסלביה בכדוריד. הנבחרת השתתפה ב-8 אליפויות עולם ובשנת 2017 זכתה במקום השלישי. בהתאם לדירוג של איגוד הכדוריד העולמי , נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-23.

## הישגי הנבחרת

## קישורים חיצוניים
* 
* דף באתר של איגוד כדוריד הסלובני
* דף באתר איגוד הכדוריד האירופי
* דף מאתר האיגוד העולמי
## הערות שוליים

סלובניה
כדוריד
אל-ג'הראא

ממוזער|נווה המדבר של אל-ג'הראא
**אל-ג'הראא** () היא עיר בכווית, בירת מחוז אל-ג'הראא.

## היסטוריה
העיר נוסדה ככפר בסמוך לנווה מדבר, ונודעה כתחנת חנייה בדרך הראשית לכווית סיטי ואתר למסחר בגמלים. בשנת 1898 נבנתה בעיר המצודה האדומה של כווית (القصرالأحمر, קאסר אלאחמאר) לצורכי הגנה על חקלאי הכפר. ב-1920 התרחש בעיר קרב אל-ג'הראא בין שייח'ות כווית לסולטנות נג'ד, בו כווית ניצחה, והוביל להכרת אבן סעוד בעצמאות כווית.

בסוף מלחמת המפרץ, התרחשה בחוצות אל-ג'הראא תקרית אוטוסטרדת המוות, בה הופצצו כוחות עיראקיים נסוגים על כביש 80 המקשר בין כווית סיטי לאל-ג'הראא.

ב-25 באוגוסט 2007 התפטרה שרת הבריאות של כווית בעקבות שרפה בבית חולים בעיר שגרמה למות שני מטופלים.
ב-15 באוגוסט 2009 פרצה במהלך חתונה שרפה שהובילה למות 49 בני אדם ופציעתם של לפחות 80. בחקירת המקרה התברר כי אשתו לשעבר של החתן התנקמה בבעלה בהצתת אוהל בחתונתו שהכיל ילדים ונשים, אשר הכיל יציאה בודדת ולא עמד בתקנות הבטיחות הממשלתיות. זה היה האסון האזרחי הגדול ביותר שכווית חוותה ב-40 השנים האחרונות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כווית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1898
אני גיטרה

**אני גיטרה** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לכל המשפחה, ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית מאז 1 ביולי 2014 עד סיום שידורי החינוכית והעברת השידורים לידי "כאן חינוכית" באוגוסט 2018. מגיש התוכנית הוא הגיטריסט הישראלי אבי סינגולדה.

שמה של התוכנית לקוח משירה של נעמי שמר "אני גיטרה".

## מבנה פרק
מדי פרק מתארח אומן רוק ישראלי שמופיע לביצוע קלאסיקה אשר נוגעת בו באופן אישי. הוא מצטרף לשיחה ומבצע את השיר ביחד עם סינגולדה, הלהקה ונגן הגיטרה הצעיר שגם מבצע קטע סולו. בכל תוכנית משתתף ילד אחר.

סינגולדה, בדיאלוג עם גיטרה מוזהבת בשם "גולדה", עליה מנגן גיטריסט צעיר (עד גיל 13), מציג את השיר, מספר על האמן, על התקופה, על תהליך הכתיבה של השיר ועל השפעתו ותרומתו לעולם המוזיקה.

בעונה הראשונה היו פרקים שבהם זמר אורח מבצע גרסת כיסוי לשיר, ולא המבצע המקורי. מבניהם אפשר למנות את קטלין רייטר, אוהד שרגאי וצחי הלוי. אך מהעונה השנייה בכל הפרקים התארח המבצע המקורי, למעט אלה שאינם בחיים.

בסוף העונה השנייה שודרו פרקים מיוחדים לציון 50 שנה לטלוויזיה החינוכית, בהן התארחו שוב אמנים וגיטריסטים צעירים משתי העונות וביצעו עיבודים מחודשים לשירי נושא של תוכניות מתולדות הערוץ.

העונה הרביעית של התוכנית התמקדה בניגוד לעונות הקודמות בקלאסיקות רוק לועזיות, לעומת העונות הקודמות שעסקו ברוק ישראלי. כמו כן בעונה זו, בנוסף, ובשונה מהעונות הקודמות, בכל פרק יוצאים סינגולדה וגולדה לכתבת שטח קצרה, העוסקת בתחומים שונים של עולם המוזיקה בכלל והגיטרה בפרט.

העונה החמישית והאחרונה של התוכנית התמקדה בלהקות צבאיות.

## נגנים קבועים

* אבי סינגולדה
* מיקי ורשאי
* ערן מיטלמן
* תומר צדקיהו

## ראו גם
* גאון של אבא
* חיות במה
* חיות מסך

## קישורים חיצוניים
* פרקים מלאים של 
* 

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות מוזיקה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2014
טקס פרסי אוסקר ה-52

**טקס פרסי אוסקר ה-52** (באנגלית: **52nd Academy Awards**) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1979 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-14 באפריל 1980. הקומיקאי ג'וני קרסון הנחה את הטקס בפעם השנייה ברציפות.

סרט הדרמה "קרמר נגד קרמר" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וכן בפרסי הבמאי הטוב ביותר (רוברט בנטון), התסריט המעובד הטוב ביותר (רוברט בנטון), השחקן הטוב ביותר (דסטין הופמן) ושחקנית המשנה הטובה ביותר (מריל סטריפ). ג'סטין הנרי בן ה-8, אשר שיחק גם הוא ב"קרמר נגד קרמר", הפך למועמד הצעיר ביותר אי פעם לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר.

במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לשחקן אלק גינס ולמפיק האל אליאס. כמו כן הוענקו פרס לזכר למפיק ריי סטארק ופרס לפעילות הומניטרית למפיק רוברט בנג'מין. פרס אוסקר להישגים מיוחדים הוענק לסרט "הסייח השחור" בגין האפקטים הקוליים יוצאי הדופן שהוצגו בו.

## זכיות ומועמדויות
[200px|ממוזער|שמאל|[דסטין הופמן, זוכה הפרס לשחקן הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[סאלי פילד, זוכת הפרס לשחקנית הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[מלווין דאגלס, זוכה הפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[מריל סטריפ, זוכת הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר.]]
[200px|ממוזער|שמאל|[ז'ורז' דלרו, זוכה הפרס לפסקול המקורי הטוב ביותר.]]

## סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות

;סרטים עם מספר מועמדויות:

width="20px"|

;סרטים עם מספר זכיות:

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר

## הערות שוליים

קטגוריה:1980 בארצות הברית
קטגוריה:טקסי פרס אוסקר
דיסקוגרפיה של שרית חדד

**[[שרית חדד]]** היא זמרת-יוצרת ישראלית, שהוציאה 23 אלבומי אולפן, 4 אלבומי הופעה, 4 אלבומי אוסף, אלבום רמיקס ו-10 אלבומי וידאו. חדד מכרה מאות אלפי עותקים של אלבומיה, ואף מחזיקה בשניים מתוך עשרת האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. אלבומה העשירי ילדה של אהבה, נמכר ביומיים בכ-80 אלף עותקים בסך הכל. אלבומה ה-12 חגיגה נמכר בחודשיים בסך של 140 אלף עותקים. אלבום הבכורה שלה, ניצוץ החיים, הפך לאלבום הבכורה השלישי הנמכר ביותר בישראל.

בשנת 2008 הוציאה חדד שני אלבומי אולפן (שנחשבו גם לשני אלבומי האוסף הראשונים שלה), האוסף הקצבי והאוסף השקט. בשני האלבומים ניתן למצוא חידושים לפזמונים "שיר הפרחה", "שיר של יום חולין", ו-"אדון עולם", ואף רמיקס ללהיט "זה ששומר עליי". לאחר שנה מצאת שני האלבומים, הוציאה חדד את אלבומה מרוץ החיים, שנמכר בכלמעלה מ-40 אלף עותקים בתוך שבועיים. באלבום נכללים שלושת השירים "מקודשת", שנמכר בכלמעלה מ-120,000 עותקים, "אהבה בתוכי", שמכר 50,000 עותקים, ושיר הנושא "מרוץ החיים", שכבש את כל פסגות המצעדים בישראל.

בעשור השני של המאה ה-21 הוציאה חדד את ארבעה אלבומים. הראשון מביניהם היה 20, שזכה לתואר הפלטינה, השני הוא ימים של שמחה – חלק א', שהנפיק את הלהיט "תחזרי". השלישי שהוציאה בשנת 2015, נקרא על שמה, שרית חדד. מהאלבום יצאו הלהיטים "חיכיתי לו", "מימי" ו-"אינתה דאיימן". מאוחר יותר, בשנת 2017, הוציאה את אלבומה ה-23 שרה שרה, שנמכר בכלמעלה מ-80 אלף עותקים בתוך כמה שבועות.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### אלבומי הופעה

### אלבומי אוסף

### אלבומי רמיקס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דיסקוגרפיות ישראליות
ברוך מצליח

**ברוך מצליח** (נולד ב-26 באוגוסט 1966) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, ששימש כראש מנת"ק - מנהלת טנק המרכבה והרק"ם במשרד הביטחון בין השנים 2013–2017. לפני כן שימש כראש הרשות לפיתוח טנקים (רפ"ט).

הוביל בתקופת שירותו פרויקטים רבים, בהם: פיתוח נגמ"ש האיתן, טנק המרכבה סימן 4 ברק ומערכת "מעיל רוח".

בשנת 2014 קיבל את פרס ביטחון ישראל במסגרת השתתפותו בצוות שפיתח את מערכת "מעיל רוח".

בשנת 2023 סיים לימודי דוקטורט בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב.

## ביוגרפיה
מצליח החל את שירותו בצה"ל כעתודאי. הוא למד לתואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת תל אביב וסיים את לימודיו בהצטיינות. בתום הלימודים יצא לקורס קצינים ועם סיומו הצטרף לרשות פיתוח הטנק (רפ"ט), ועסק בפיתוח מערכת למרכבה סימן 3.

בשנת 1990 קיבל את אות מצטיין הנשיא מנשיא מדינת ישראל, חיים הרצוג. בשנת 1993 קודם לדרגת רב-סרן בפרויקט ובשנת 1996 סיים תואר שני בהנדסת תעשייה באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1996–1999 שירת באזור הדרום בשני תפקידים: מפקד סדנת רק"ם וקצין חימוש בית הספר לשריון. בשנת 1999 קודם לדרגת סגן-אלוף וחזר לשרת בפרויקט המרכבה כראש ענף צריח והוביל את פיתוח צריח המרכבה סימן 4.

בשנת 2004 מונה לראש ענף מיגון בפרויקט מרכבה סימן 4. במסגרת תפקידו עסק בתחקור כלל הרק"ם שנפגע במלחמת לבנון השנייה ובהובלת פרויקט "מעיל רוח" ושילובו בטנקי המרכבה סימן 4.

בשנת 2007 קודם לדרגת אלוף-משנה, ונכנס לתפקיד ראש הרשות לפיתוח טנקים (רפ"ט). במסגרת תפקידו זה הוביל את פיתוח הנמ"ר וקליטתו המבצעית והשלים את פיתוח מערכת "מעיל רוח" וקליטתה המבצעית בטנקי סימן 4.

בשנת 2013 קודם לדרגת תת-אלוף והתמנה לראש מנת"ק - מנהלת טנק המרכבה והרק"ם. במסגרת תפקידו, הוביל את מנת"ק לפיתוח הנגמ"ש איתן, נמר הנדסה, צריחון 30 מ"מ והתנעת פרויקט מרכבה 4 ברק. בשנת 2014 זכה ביחד עם צוות מצה"ל, רפאל ואלתא בפרס ביטחון ישראל על פיתוח מערכת "מעיל רוח". בשנת 2017 סיים את תפקידו ואת שירותו הצבאי.

לאחר השירות, מצליח סיים בהצלחה לימודי דוקטורט בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, בקבוצתו של עירד בן-גל.המחקר עוסק בפיתוח מודלים חכמים שמאפשרים לקבוצות סוכנים/רובוטים אוטונומיים לחפש, לזהות ולפעול בצורה מתואמת במרחבים מורכבים באמצעות בינה מלאכותית ולמידת חיזוק.

כיום הוא מועסק כחוקר ומרצה באוניברסיטת תל אביב. כמו כן, משמש כיועץ בתחום פיתוח מערכות ביטחוניות בחברת אלביט מערכות.

מצליח נשוי ואב לשני ילדים, מתגורר בראש העין.

## קישורים חיצוניים

* 
* הרובוט שבטנק ינצח, באתר יד לשריון, 21 בנובמבר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:ראש העין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966