open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גביע אסיה בכדורגל 1984

**גביע אסיה בכדורגל 1984** נערך בסינגפור בין התאריכים 1 בדצמבר ל-16 בדצמבר 1984. לטורניר העפילו 10 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט.

נבחרת ערב הסעודית זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על  בתוצאה 2–0.

כל משחקי הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי של סינגפור שמונה כ-55,000 מקומות ישיבה.

## הנבחרות

## שלב הבתים
### בית א'

**ערב הסעודית** ו**כווית** העפילו לשלב חצי הגמר.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

במשחק בין כווית לסוריה, שהיה המשחק מרובה השערים במשחקי בית א', ניצחה נבחרת כווית את סוריה. למרות ההפסד, השיג שחקן סוריה אבו אל סל הישג. הוא כבש שער בדקה החמישית שהפך להיות השער שנכבש הכי מהר בטורניר. בסוף הטורניר, קיבל אבו אל סל פרס על הישגו.

### בית ב'

**סין** ו**איראן** העפילו לחצי הגמר.

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## שלב הנוקאאוט

### פירוט המשחקים
#### חצי הגמר
----

----

#### משחק על המקום השלישי
----

#### משחק הגמר
----

## פרסים
בסיום הטורניר, העניקה קונפדרציית הכדורגל של אסיה פרסים לשחקנים מסוימים:

### מלכי השערים
*  ג'יה קיוקוואן
*  שארוק ביאני 
*  נאסר מומאדקני

### שוער מצטיין
*  עבדולה אל דייה

### שחקן מצטיין
*  ג'יה קיוקוואן

### פרס השער המהיר ביותר
*  ווילד  אבו אל סל

### פרס על משחק הוגן
*  נבחרת סין

## סטטיסטיקה
### כובשי השערים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גביעי אסיה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1984
קטגוריה:תחרויות ספורט בסינגפור
טולוקה

**טוֹלוּקַה דֶה לֶרְדוֹ** (בספרדית: **Toluca de Lerdo**), או בקיצור **טולוקה**, היא בירת מדינת מקסיקו אשר נמצאת במקסיקו. טולוקה נמצאת בעמק טולוקה, במרחק של 63 קילומטרים מערבית למקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.

## היסטוריה
האזור היה מיושב על ידי בני שבט המטלסינקה החל מאזור שנת 600, והאזור נקרא על שמם "עמק מטלסינקו". מרכזם היה בעיר קליקסטלאוואקה, בקצה הצפוני של טולוקה של היום. בהמשך התיישבו באזור גם בני שבטי האוטומי, המסאווה והנאהוה, אך המטלסינקה נותרו השבט הדומיננטי. לאחר שהאצטקים כבשו את האזור ב-1478 והחריבו את קליקסטלאוואקה הם הפכו את עיר המדינה הקטנה טוֹלוֹקַן, שהוקמה על ידי הטולטקים, למרכז המנהלי של האזור, אשר דרכו גבו מיסים מתושבי העמק.

ב-1521 כבשו כוחות ספרד בהנהגת גונסלו דה סנדובל, אחד מאנשיו של הרנאן קורטס, את העמק ושינו את שמה של טולוקן לטולוקה. הספרדים התחילו להתיישב בטולוקה ב-1530, וב-1677 היא קיבלה מעמד רשמי של עיירה. ב-1793 נסללה מהעיר דרך למקסיקו סיטי, וב-1799 הוענק לה מעמד של עיר על ידי המלך קרלוס הרביעי.

ב-1825, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, חולקה מקסיקו למדינות וטולוקה ואזורה נכללו במדינת מקסיקו, אשר בירתה הייתה מקסיקו סיטי, אף על פי שמקסיקו סיטי הייתה במחוז פדרלי נפרד. ב-1830 בירת מדינת מקסיקו הועברה ממקסיקו סיטי לטולוקה.

ב-1861 שונה שם העיר ל"טולוקה דה לרדו", כהוקרה למיגל לרדו דה טחדה, מדינאי מקסיקני שמת באותה שנה. נהוג לחשוב בטעות שהשם שונה כהוקרה לסבסטיאן לרדו דה טחדה, אחיו הגדול של מיגל ומי שהיה גם נשיא מקסיקו, אך הוא עדיין היה בין החיים באותה שנה וכן זה קרה לפני תקופת נשיאותו, שהייתה בשנות ה-70 של המאה ה-19, לכן סביר להניח שהעיר נקראת על שמו של מיגל.

## כלכלה
בתקופה הקולוניאלית הכלכלה של טולוקה הסתמכה על ייצור בשר משומר ומעושן, בעיקר נקניקיות הצ'וריסו שנחשבות לפופולריות באזור. עם זאת, במהלך השנים כלכלת העיר התרחבה מאוד וכיום היא אחד האזורים המתועשים ביותר במקסיקו. הדבר התאפשר הודות למיקומה במרכז מקסיקו, קרבתה למקסיקו סיטי, והתשתיות הנרחבות בה. בין ענפי התעשייה בעיר ניתן למנות את עיבוד המזון והמתכות, מכונאות וייצור טקסטיל, מוצרי חשמל, מוצרי נייר וכלי רכב.

בנוסף לתעשייה הכלכלה המקומית מסתמכת על תיירות, גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, חיטה, שעועית, תפוח אדמה, אפונה, עגבניות, פול ושיבולת-שועל.

## גאוגרפיה
במרחק של כ-30 קילומטרים דרום-מערבית לטולוקה נמצא נבדו דה טולוקה, הר געש לא פעיל בגובה 4,680 מטרים.

### אקלים
טולוקה נמצאת באזור בו שורר אקלים סובטרופי רמתי. בדרך כלל האקלים בעיר קריר ולח. האקלים בטולוקה קר יותר באופן יחסי ממרבית המקומות במקסיקו הודות לעובדה שהיא נמצאת במיקום גבוה (כ-2,680 מטרים מעל גובה פני הים). הקיצים בדרך כלל לחים ויורדים בהם משקעים רבים, ולפעמים אף ברד, ובחורפים יש טמפרטורות נמוכות עם משקעים מועטים יותר.

## חינוך
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של מדינת מקסיקו, האוניברסיטה הפוליטכנית של עמק טולוקה והאוניברסיטה הטכנולוגית של עמק טולוקה.

## תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי ליסנסיאדו אדולפו לופס מטאוס, שנקרא על שמו של נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס. הנמל נמצא במרחק של כ-15 קילומטרים מטולוקה ומציע טיסות ליעדים במקסיקו ובארצות הברית. הנמל נמצא גם במרחק קצר יחסית ממקסיקו סיטי (כ-60 קילומטרים) והוא משמש אותה במקרים של עומס יתר בנמל התעופה הבינלאומי של מקסיקו סיטי.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מדינות מקסיקו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הרברט קראוס

ד"ר **הרברט קראוס** (בסרבית קירילית: **Херберт Краус**; 13 בפברואר 1910, באצ'ינצי, וויבודינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 באפריל 1970, בלגרד, יוגוסלביה) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ומאיור-גנרל במערך הרפואה של הצבא העממי היוגוסלבי.

## קורות חיים
הרברט קראוס נולד בכפר באצ'ינצי אשר בחבל וויבודינה. ב-1936 סיים את הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת זאגרב ובהמשך, הועסק במספר תפקידים במערכת הרפואה הציבורית בזאגרב. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לשירות צבאי אך שוחרר על רקע היותו יהודי. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הצטרף קראוס לכוחות הפרטיזנים של טיטו וביצע שורת תפקידים כקצין רפואה ביחידות שונות. הוא התקדם לתפקיד סגן מפקד מערך הרפואה של כוחות הפרטיזנים ושירת במטה הכללי של יוסיפ ברוז טיטו.

לאחר שחרור יוגוסלביה המשיך קראוס לשרת בצבא יוגוסלביה ומילא שורת תפקידים במערך הרפואה ובכללם: מנהל בית החולים המרכזי של הצבא ומפקד האקדמיה הצבאית לרפואה. ב-1956 השתחרר קראוס משירותו הצבאי בדרגת גנרל-מאיור. לאחר שחרורו מונה קראוס לממונה על בריאות הציבור במועצה הפדרלית המבצעת של יוגוסלביה ובהמשך מילא מספר תפקידי מינהל בכירים במערכת הבריאות היוגוסלבית. ב-1970 נפטר מדום לב בשנתו והוא בן 60 שנים ונקבר בשדרת "האזרחים הנכבדים" של בית הקברות החדש בבלגרד.

## הערות שוליים

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מסרביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מקרואטיה
קטגוריה:גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:רופאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1910
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-1970
רוני מורנו

**רוני מורנו** (נולד בשנת 1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כקצין לוגיסטיקה ראשי. לאחר מכן שימש כסמנכ"ל וכמשנה למנכ"ל במשרד הביטחון. באפריל 2022 מונה ליו"ר תומר חברה ממשלתית.

## ביוגרפיה
מורנו נולד וגדל בשכונת אבו כביר בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל בנובמבר 1970 התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר ולחם במלחמת יום הכיפורים בקרב החווה הסינית ובמלחמת ההתשה במובלעת הסורית. לאחר מכן שירת כנגד במפקדת הגדוד ובשנים 1977–1981 שימש כרס"ר הגדוד. לאחר מכן השלים קורס קצינים. בתום הקורס מונה למפקד פלוגת המפקדה של גדוד 890, ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בהמשך שימש במגוון תפקידים בחיל הלוגיסטיקה ובשנת 2001 מונה לקצין לוגיסטיקה ראשי, ומילא את תפקידו במהלך האינתיפאדה השנייה. בשנת 2005 סיים את שירותו והשתחרר מצה"ל.

עם שחרורו שימש סמנכ"ל וראש אגף השיקום במשרד הביטחון, בשנת 2008 שימש כסמנכ"ל וכראש אגף משאבי אנוש במשרד הביטחון. בשנת 2014 מונה למשנה למנכ"ל המשרד. בנובמבר 2019 מונה, בנוסף לתפקידו כמשנה למנכ"ל, גם כממלא מקום רשות החירום הלאומית.

באפריל 2022 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של תומר חברה ממשלתית.

## גלריה
;תמונות מערב ההשקה לתוכנית "מקצוע לחיים", מנהלת להכשרה מקצועית לחיילים, מרץ 2018

קובץ:Michel Yanko. III.jpg|מימין: מנכ"ל זוקו שילובים, יוסי סמירה, רוני מורנו, אהרון חליוה, ומישל ינקו
קובץ:Michel Yanko. IV.jpg|מימין: רן דהן מפקד המכללה הטכנו-לוגיסטית, רוני מורנו, מנכ"ל רפאל, יואב הר אבן, נציג התאחדות התעשיינים בצפון, אלי גן, אהרון חליוה, מנהל האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה, שולי אייל, מישל ינקו וראש מנהלת "מקצוע לחיים", אסנת לוי


## קישורים חיצוניים

* .
* .

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
תיאטרון סנג'ורג'י

**תיאטרון סנג'ורג'י** (באיטלקית: *Teatro Sangiorgi*) הוא בית אופרה ותיאטרון בקטניה. המבנה נבנה בהזמנת משפחת סנג'ורג'י ופרסקו שצייר סלווטורה דה גרגוריו . הוא תוכנן על ידי האדריכל סלווטורה ג'ופרידה (באיטלקית: Salvatore Giuffrida) בסגנון אר-נובו.

המבנה האדריכלי שכן ברחוב אנטונינו די סנג'וליאנו (באיטלקית: via Antonino di Sangiuliano) בקטניה.

## לקריאה נוספת

* Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984.
* Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003.
* Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קטניה: מבנים
סנג'ורג'י
קטגוריה:איטליה: בתי אופרה
ואיך אצלך

"**ואיך אצלך**" הוא אלבום הסולו ה-45 של הזמרת והיוצרת הישראלית חוה אלברשטיין שיצא בשנת 2013.

## על האלבום
אלברשטיין חיברה את המילים לרוב שירי האלבום וכן הלחינה חמישה מהם. השיר "אהבה" נכתב לפי לחן של קורין אלאל, והגיטריסט ערן ויץ, המשתתף בהופעותיה של אלברשטיין, הלחין את ארבעת השירים הנותרים. כמו כן נכללו באלבום שירו של דוד אבידן "מנת קרב" ותרגום של אלברשטיין ל"בלוז הלוויה" של המשורר וו. ה. אודן. בשיר "כרגע זה נראה לא טוב" נכללת דגימה מתוך שירים ישנים של אלברשטיין "כל פלאי הקיץ", "אחרי המלחמה" ("אוי לי חייל קרבי הוא..")

את האלבום הפיק ועיבד המוזיקאי תמיר מוסקט, איש ה"בלקן ביט בוקס" המזוהה עם מוזיקה אתנית והיפ הופ שלא היו קרובים דווקא ליצירתה של אלברשטיין עד כה. את העבודה משותפת יזמה אלברשטיין, ולאחר שהעבודה על השיר הראשון השביעה את רצון שני הצדדים הוחלט להמשיך בעבודה משותפת.

האלבום יצא שלוש שנים לאחר פטירת נדב לויתן, שהיה בעלה של אלברשטיין וכן שותפה ליצירה. על רקע זה, המוות וההתמודדות עמו נוכחים ברבים משירי האלבום. כך למשל השיר "כרגע זה נראה לא טוב" (אשר הופיע כבר באותו הלחן אך בעיבוד אחר באלבומה של אלברשטיין "תיכף אשוב" מ-1999) מתאר התמודדות עם מחלה קשה - ; בשיר "יצאתי למרפסת" מתבשרת הדוברת על מות אהובה: ; ואילו השיר "המראות" מתאר את ההתמודדות עם אובדן בן הזוג: .

בחוברת המצורפת לאלבום נכללו איורים מאת אלברשטיין.

## תגובות לאלבום
לצאת האלבום קדמו הסינגלים "אהבה" ו"כרגע זה נראה לא טוב" והאלבום המלא יצא בחודש מרץ וזכה להצלחה גדולה הן בקרב הקהל והן בקרב המבקרים. המבקרים שיבחו את שיתוף הפעולה בין מוסקט לאלברשטיין ש. מוסקט אף זכה בפרס אקו"ם למעבד השנה, בין השאר על חלקו באלבום זה. בתוך שלושה שבועות מצאתו הגיע האלבום למעמד אלבום זהב.

## רשימת הקטעים באלבום

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חוה אלברשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
תיאטרו מאסימו בליני

שמאל|ממוזער|250px|תיאטרו מאסימו בליני
**תיאטרו מאסימו [[וינצ'נצו בליני|בליני]]** (באיטלקית: **Teatro Massimo Vincenzo Bellini**, על פי האתר הרשמי: **Teatro Massimo Bellini**) הוא בית אופרה ותיאטרון בקטניה שהוקם בין 1888 ו-1890 לפי תוכניותיו של האדריכל קרלו סדה  בסגנון אר-נובו. סגנון הבנייה הזכיר את סגנון של האדריכל  יאקופו סנסובינו בכיכר סן מרקו בוונציה.

## לקריאה נוספת

* Antonio Rocca: Il liberty a Catania, Magma, Catania 1984.||
* Franca Restuccia: Catania nel '900 : dall'architettura eclettica allo stile liberty, Gangemi, Roma 2003.
* Anna Maria Damigella: Il contributo di Tommaso Malerba all'architettura liberty a Catania (1907 - 1915), Arte documento, 23.2007, 240-251, Marcianum Press, Venezia 1988.


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קטניה: מבנים
מאסימו וינצ'נצו בליני
קטגוריה:איטליה: בתי אופרה
מנג'ר (בייסבול)

ממוזער| מנג'ר בייסבול
**מנג'ר** הוא אדם, המדריך ומנווט את שחקני הקבוצה. האחראי לאסטרטגיה של הקבוצה ולמהלכי הטקטיקה תוך כדי משחק הבייסבול. המנג'ר שווה בסמכותו למאמן ראשי בקבוצות כדורגל או כדורסל תחת המנג'ר עובדים מספר מאמנים. (בין שנים לשישה), שלכל אחד מהם תחום התמחות שונה. בחבטות בהגנה ובתפיסות.

בדרך כלל הכינוי מנג'ר קיים רק בבייסבול המקצועני, בסוגים אחרים של בייסבול ישתמשו במונח מאמן. מאמני הבייסבול שונים משאר המאמנים בקבוצות הספורט. בכך שהם לובשים את מדי הקבוצה. ולחולצתם ישנו גם כן מספר. כמו השחקנים.

## מאמנים מפורסמים
*ג'ו טורה
*טד ויליאמס
*פוג אלן
*טרי פרנקונה
## קישורים חיצוניים

*
*
קטגוריה:מקצועות הספורט
אגמי האצבעות

ממוזער|250px|אגמי האצבעות - מפה
ממוזער|250px|גדותיו הצפוניים של אגם סנקה, בעיר ז'נבה
ממוזער|שמורת הטבע ווטקינס גלן
**אגמי האצבעות** (באנגלית: **Finger Lakes**) הם מקבץ של 11 אגמים הממוקמים בחלק המרכזי-מערבי של אפסטייט ניו יורק, ארצות הברית.
## גאוגרפיה
צורת האגמים ארוכה וצרה, לאורך ציר כללי הנוטה לכיוון צפון-דרום, והם דומים בצורתם למעין אצבעות. אגם אוניידה (Oneida), הממוקם מצפון מזרח למקבץ האגמים ונוטה לכיוון מזרח-מערב, לרוב אינו נחשב לחלק מאגמי פינגר, אך בשל צורתו הוא מכונה לעיתים "האגודל" בהקשר למקבץ אגמים זה.

שני האגמים הארוכים ביותר, אגם קיוגה (Cayuga) ואגם סנקה (Seneca), הם גם בין העמוקים ביותר בארצות הברית. אורכו של אגם קיוגה כ-64 קילומטרים, ואורכו של סנקה 61 קילומטרים. רוחבם אינו עולה על 5.6 קילומטרים.

העיר הגדולה הסמוכה לאגמים היא רוצ'סטר, בצפון, סמוך לימת אונטריו. העיר סירקיוז ממוקמת בצד המזרחי, סמוך לאגם אונונדגה. העיר איתקה שוכנת על הגדה הדרומית של אגם קיוגה, והעיר ז'נבה על הגדה הצפונית של אגם סנקה.

האגמים מהווים אתר תיירותי פופולרי.

## קישורים חיצוניים

* אתר התיירות הרשמי של אגמי האצבעות 
* אתר מידע תיירותי על אגמי האצבעות 
* טיול באגמי האצבעות, באתר "למטייל"
* 

קטגוריה:מדינת ניו יורק: גופי מים
פינגר, אגמים
יואח בן אסף

**יואח בן אסף** היה מזכירו של המלך חזקיהו. המושג "מזכיר" בהקשר זה, פירושו המזכיר למלך איזה משפט צריך לידון עכשיו, או האחראי על ספר הזכרונות המלכותי.

השם יואח נפוץ בקרב שמות הלויים. השם יואח נזכר בתנ"ך גם בתפקיד שוער.

## אזכורים בתנ"ך
יואח מופיע בספרים מלכים וישעיה, כאחד מבכירי ממלכת כחזקיהו. יחד איתו הגיעו גם אליקים בן חלקיהו אשר היה הממונה על בית המלך, ושבנא הסופר, אשר הגיעו להקשיב לדברי שליחו של סנחריב רבשקה, שהגיע לרפות את ידי העם ממלחמה בסנחריב, ולשכנע אותם להיכנע ללא קרב. יואח וחבריו שומעים את תחילת דברי רבשקה שנאמרו ביהודית (שפתם של תושבי ממלכת יהודה), ומבקשים ממנו לדבר אליהם בארמית, כדי שלא יבינו ויפחדו העם שבירושלים שהקשיבו לשיחה הקשה. רבשקה עונה להם בהתרסה כי דבריו כלל אינם מכוונים אליהם- שרי הממלכה, אלא אל העם הנמקים ברעב מבעד לחומת ירושלים, וממשיך לדבר ביהודית, מגביר את קולו ומסיים את נאומו. כשמסיים רבשקה את נאומו, שותקים יואח וחבריו על פי ציוויו של המלך חזקיהו, ובאים אל המלך בבגדים קרועים.

## תפקידו

מזכיר הוא תוארו של אחד מהשרים בחצרות המלכים דוד, שלמה ומלכי יהודה. התואר מזכיר בא ברשימות השרים אצל דוד מיד לאחר שר הצבא ואילו בתקופת מלכות שלמה הוא מופיע רביעי. 
בתקופתם של דוד ושלמה שירת בתפקיד יהושפט בן אחילוד ובתקופת יאשיהו שירת בתפקיד זה יואח בן יואחז.

לדעת משה צבי סגל היה המזכיר ממונה על כתיבת הזכרונות את אירועי הממלכה. כך גם בתרגום יונתן: . אחרים סוברים כי תפקידו היה להזכיר למלך את סדר היום כדוגמת Magister memoriae ברומא העתיקה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודי המאה השמינית לפנה"ס
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בספר ישעיהו
חנוך שינמן

**חנוך שֶיְנמן** (נולד ב-1966) הוא פילוסוף ישראלי של המשפט. הוא היה פרופסור למשפט ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. קודם לכן היה פרופסור זוטר לפילוסופיה באוניברסיטת רייס שביוסטון, ארצות הברית.

## ביוגרפיה
בשנים 1984–1987 שירת בצה"ל ככתב בשבועון "במחנה". בשנת 1992 קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. התמחה אצל עו"ד אסנת מנדל במחלקת בג"ץ של משרד המשפטים, ואצל שופט בית המשפט העליון, תאודור אור. בשנת 1993 הוסמך כעורך דין.

בשנת 1996 קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת אוקספורד, על עבודה שכותרתה "Hart's Postscript to The Concept of Law", בהנחיית פרופ' יוסף רז. בשנת 1997 קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת ייל. בשנת 2006 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת פרינסטון, על עבודה שכותרתה "Putting Justice in its Place: Three Essays on Law and Justice", בהנחיית פרופ' ג'ון קופר. בשנת 2007 קיבל תואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטת ייל, על עבודה שכותרתה "Promises, Agreements, and Practices: Essays in Social Philosophy", בהנחיית פרופ' אנתוני קרונמן.

מאוגוסט 2004 עד יוני 2012 היה פרופסור זוטר לפילוסופיה באוניברסיטת רייס שביוסטון, ארצות הברית.

באוקטובר 2012 מונה לפרופסור למשפט ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. מחקריו עוסקים בפילוסופיה משפטית ובפילוסופיה חברתית. תחומי התמחותו כוללים גם דיני חוזים, דיני נזיקין, משפט פלילי והיסטוריה של אתיקה נורמטיבית.

ערך את הספר "Promises and Agreements - Philosophical Essays", שיצא לאור בשנת 2011 בהוצאת Oxford University Press.

## קישורים חיצוניים
* פרופ' שינמן חנוך, באתר אוניברסיטת בר-אילן (מאורכב)

* 
* 

**מהרצאותיו**:
* מבוא לתורת המשפט, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube
* תורת המשפט: נאמנות, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube
* תורת המשפט: חובת הציות לחוק, בערוץ אוניברסיטת בר-אילן באתר YouTube

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייס
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
סטייפן שטיינר

ד"ר **סטייפן שטיינר** (בסרבית קירילית: **Стјепан Штајнер**, בקרואטית: **Stjepan Steiner**; 16 באוקטובר 1915, דוניה סטוביצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 18 בינואר 2006, זאגרב, קרואטיה) היה רופא ופרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, רופאו האישי של יוסיפ ברוז טיטו במהלך מלחמת העולם השנייה, ומאיור-גנרל במערך הרפואה של הצבא העממי היוגוסלבי.

סטייפן שטיינר נולד בעיירה דוניה סטוביצה. אביו היה וטרינר וחבר במפלגת האיכרים של קרואטיה. ב-1929 עברה המשפחה לזאגרב, סטייפן למד רפואה באוניברסיטת זאגרב והתמחה בקרדיולוגיה. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, נעצר שטיינר והובל למחנה מעצר בזאגרב. בהמשך, הועברו שטיינר ורעייתו ד"ר זורה גולדשמידט-שטיינר ביחד עם קבוצת רופאים יהודים לאזור בוסניה ומשם נמלטו והצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו. סטייפן שטיינר נפגש עם יוסיפ ברוז טיטו בעיר יאיצה ובין 1943 ל-1947 היה רופאו האישי. במקביל, רעייתו זורה, שהייתה כירורגית, הקימה וניהלה מספר צוותי מנתחים ביחידות הפרטיזנים השונות בדרגת קולונל .

לאחר המלחמה המשיך לשרת במערך הרפואה של צבא יוגוסלביה והתקדם לדרגת גנרל-מאיור. ב-1976, השתחרר שטיינר משירותו הצבאי. הוא הלך לעולמו ב-2006 בזאגרב והוא בן 90. נקבר בבית העלמין מִירוֹגוֹי שבעיר.

## קישורים חיצוניים
* סטייפן שטיינר - רופאו האישי של טיטו במהלך המלחמה ועֶד לקרבות הגדולים של הפרטיזנים, באתר www.nacional.hr 
* ידיעה על מותו, באתר 24ur.com 

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מקרואטיה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבוסניה
קטגוריה:גנרלים יהודים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:יהודים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1915
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-2006
נדב בכר

**נדב מנחם בכר** (נולד ב-11 ביוני 1980) הוא גיטריסט ומפיק מוזיקלי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בחדרה. למד ברימון בית ספר למוסיקה. 

בעבר ניגן עם מיקי שביב, מיקה קרני, תומר יוסף ואחרים. 

לפני חזרתו בתשובה הקים עם חברו אורן צור את להקת "אור ירוק". לאחר שחזרו שניהם בתשובה הקימו השניים את להקת א גרוייסע מציאה. 

בין השנים 2007 – 2009 ליווה בנגינתו את המופע "גילוי תענוג הנצח" של גילי שושן - בו שושן שר ומספר על חזרתו בתשובה. בנוסף הפיק עם שושן את האלבום "ראשון ואחרון" של גילי שושן, שיצא בי"ט בכסלו ה'תש"ע. 

ב-2003 החל תהליך של חזרה בתשובה, למד בישיבת "חב"ד רמת אביב" בתל אביב והתקרב לחסידות חב"ד.

נשוי ואב לחמישה, מתגורר בחדרה.

### הרכבים שהשתתף בהם
* להקת "פרווה חמה" 
* להקת "א גרוייסע מציאה" - 2006–2012 להקת גרוב ופאנק 
* להקת "אור ירוק" - שביצעה צ'יל אאוט אתני ו-Fאנק לצד עופר אשד, אייל ניסנבוים ואורן צור 
* הרכב "פשיטא" לצד אורן צור
* להקת החתונות "פשיטא"

### נדב בכר ואורן צור
נדב בכר הוציא לצד אורן צור את האלבום "יישוב הדעת" המאגד ניגוני חב"ד, ואת האלבום "דלתי תשובה" מתוכו יצא הסינגל "קול ביער" המבוסס על ניגון חסידי עתיק ונכנס לפלייליסט של גלגלצ. 

משמש גם כמפיק מוזיקלי, לצד אורן צור. ב-2013 הפיקו השניים את האלבום "שמחת עולם" - המאגד מניגוני הרב יצחק גינזבורג. ב-2014 הפיקו את האלבום "צל האור" של רן שריד. כן גם הוציא יחד עם אורן צור אלבום ניגונים מהעיירה קובליץ (שלימד הרב אליהו לייב ריבקין מכפר חב"ד) - האלבום יצא בהוצאת גל עיני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* דודו כהן, נדב בכר: "הקלטנו את השיר בהתכתבות במייל", ראיון באתר "הידברות", 23 באוקטובר 2013
* שירה כהן, המוזיקאי נדב בכר: ממנזר השתקנים לחסידות חב"ד, ראיון באתר "הידברות", 10 בנובמבר 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים וזמרים חסידי חב"ד
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:בסיסטים ישראלים
קטגוריה:חדרה: מוזיקאים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
סגולה (בית ספר)

בית הספר **סגולה** הוא בית ספר ממלכתי דתי-תורני לבנים בבני ברק. במשך שנים שכן ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ). בסוף שנות ה-90 עבר לרחוב מוהליבר בעיר.

## רקע
בית הספר נוסד בראשית שנות ה-60 של המאה הקודמת. מייסדו ומנהלו הראשון היה משה רוז'ה. הוא החל את פעילותו בשנת הלימודים תשכ"א ככיתה תורנית בבית ספר "מעלות" בבני ברק וכעבור כשנתיים עבר למבנה חדש בן שתי קומות ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ) בבני ברק, מול מפעל "אסם" לשעבר ובצמוד למגרש הכדורגל "אליצור". 

על אף ששכן בבני ברק והיה בפיקוח מחלקת החינוך העירונית, קיבל לשורותיו גם תלמידים מחוץ לבני ברק. הוא היה בית הספר הראשון של הזרם הממלכתי דתי שהיה סלקטיבי בקבלת תלמידים, וקבלת תלמיד כללה ראיון מקדים ולא קבלה אוטומטית. בנוסף, תוכנית הלימודית כללה שעות נוספות כתגבור תורני. 

עד קרוב לסוף שנות השבעים פעלו בבית הספר ארבע כיתות ה'-ח' בלבד. הלימודים נמשכו מעבר לשעות הלימודים המקובלות בבתי ספר ממלכתיים דתיים אחרים ושולבו בהם לימודים תורניים מוגברים.

במחצית שנות ה-80 לקראת שנות ה-90 החלה הגירה של אוכלוסייה דתית לאומית מבני ברק ליישובים עוטפי גוש דן כמו גבעת שמואל, שוהם, יישובי עמק איילון ועוד, והאוכלוסייה הדתית לאומית בעיר הלכה והידלדלה. מספר הנרשמים לבית ספר "סגולה" שהיה מזוהה עם החינוך הממלכתי דתי הלך וקטן. הוא נסגר לקראת סוף שנות ה-90 ובמבנהו הישן ברחוב השומר שעבר שיפוצים והרחבה נפתח בית ספר חרדי לבנות "בית יעקב". בית ספר "סגולה" עבר למבנה ברחוב מוהליבר 10 בבני ברק (בבניין שבו שכן בעבר בית ספר מוהליבר) והוא נקרא כיום בית ספר "סגולה ממלכתי דתי לבנים". סמל בית הספר נשאר כפי שהיה בעת היווסדו.

### מנהלי בית הספר
במהלך שנת הלימודים של שנת 1971 נפטר הרב משה רוז'ה, מייסד בית הספר ומנהלו הראשון. את מקומו מילא עד סוף שנת הלימודים הרב אברהם הרשלר שהיה מחנך אחת הכיתות. המנהלים הבאים של בית ספר "סגולה" היו: הרב משה ברסלויער, הרב גרשום הרפנס, הרב יעקב רוז'ה (בנו של מייסד בית הספר משה רוז'ה), הרב שלמה גרוס (שהיה עד אז מחנך באחת הכיתות), הרב דוד אנגל, הרב משה לבקוביץ', בין השנים 1995–2001 היה מנהל "סגולה" הרב בני פרל ואחריו הרב דוד וקסלר. משנת 2005 עד סוף שנת הלימודים תשע"ו (2016) ניהל את בית הספר הרב חגי ניצן.

כיום מנהלו הוא הרב עמוס מימון.

### ראו גם
* רשימת בוגרי בית הספר

## קישורים חיצוניים
* 

*
קטגוריה:בני ברק: מוסדות חינוך
קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
רביעיית מיתרים מספר 1 (שוסטקוביץ')

**רביעיית המיתרים מספר 1 ** בדו מז'ור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 49, נכתבה במשך שישה שבועות בקיץ 1938. לא צורפה הקדשה ליצירה.

## רקע
במאי 1938, בלנינגרד, שוסטקוביץ' בן ה-31 החל במלאכת ההלחנה של רביעיית המיתרים הראשונה שלו.
שוסטקוביץ' התנסה בכתיבה להרכב זה במסגרת המוזיקה שכתב בעבר לסרטים, אולם טרם הלחין רביעייה שלמה.
הוא החל את הלחנת הרביעייה כתרגיל, אולם הוא נשבה בידי הפרויקט וסיים את כלל היצירה בשישה שבועות. כפי שכתב:

באותה תקופה, תרבות רביעיית המיתרים שגשגה בברית המועצות.
מלחינים רבים בני זמנו של שוסטקוביץ' הלחינו רביעיות לפניו, והרכבים קאמריים איכותיים רבים נוסדו (כמו רביעיית בטהובן שעתידה להיקשר קשר עמוק למלחין).
רביעיית המיתרים בדו מז'ור היא היצירה הראשונה אותה כתב המלחין לאחר הסימפוניה מספר 5.
מתוך הבנה שעלולים להשוות את הרביעייה ליצירתו המונומנטלית הקודמת, שוסטקוביץ' ציין:

היצירה בוצעה לראשונה בלנינגרד, באוקטובר 1938, על ידי רביעיית גלזונוב. היא בוצעה חודש לאחר מכן גם על ידי רביעיית בטהובן, שם החלה להירקם הידידות בין המלחין לבין הרביעייה שמאוחר יותר תבצע את הפרמיירות לרוב רביעיותיו (כולן למעט זו והאחרונה).

## מוזיקה
היצירה בעיקרה אופטימית, ברם הפרקים הפנימיים בעלי הסולם המינורי מהווים ניגוד לכך.
לפי דבריו של המלחין:

הרביעייה כתובה על פי הסגנון המסורתי, ומחולקת לארבעה פרקים:

#מודראטו - הפרק הראשון, בסולם דו מז'ור, כתוב בצורת סונטה. הפתיחה מתחילה בנושא ראשון לרקע רצף אקורדים, ועוברת לנושא שני שמח. לאחר סגמנט התפתחותי קצר, הפרק מסתיים בקודה.
#מודראטו - מזגו הקליל של הפרק הראשון משתנה בפרק השני האיטי, בסולם לה מינור. הפרק מורכב משמונה וריאציות למנגינה עממית שתחילה מוצגת על ידי הוויולה.
#:למעשה, המנגינה אינה לקוחה משירי העם הרוסיים, אלא נוצרה על ידי שוסטקוביץ' והתבססה על שירים אלו. לאחר ארבע וריאציות מלנכוליות, המוזיקה עוברת למזג קליל יותר בשתי הווריאציות הבאות, וחוזרת ותמה בסולם המינורי בשתי הווריאציות האחרונות.
#:הפרק מסתיים בפיציקאטו של אקורד לה מינור.
#אלגרו מולטו - הפרק השלישי הוא סקרצו בסולם דו דיאז מינור.
#:הוא מתחיל בתו יחיד החוזר במהירות על ידי הוויולה בתזמון של 4\3, היוצר אווירה עצבנית ומתוחה. לאחר נגינת מלודיה מהירה, הפרק עובר לטריו בפה דיאז מז'ור בעל אווירה רגוע יותר.
#:לבסוף, הסקרצו חוזר, וקודה אירונית האנלוגית לנושאי הטריו מסיימת את הפרק.
#אלגרו - הפרק האחרון שב לסולם המקורי של היצירה ומחזיר את אווירת האביב הקלילה בצורת פינאלה אנרגטי.
:כבר בפתיחה מוצגות מלודיות שמחות וסלסולים קלילים. אולם קלילות ושמחה אלו מופרעות על ידי סגמנט הפיתוח המרגש, המוביל לקודה תוססת.
:לבסוף הפרק מגיע לשיא מרשים, כשהוויולה והצ'לו מנגנים תווים במהירות במנעדם הנמוך בעוד הכינורות מנגנים וריאציות לאקורד דו מז'ור במנעד גבוה.

אורכה הממוצע של היצירה עומד על כ-15 דקות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצירות מאת שוסטקוביץ'
קטגוריה:יצירות לרביעיית מיתרים
אורי גניזי

**אורי גניזי** (נולד ב-6 ביוני 1967) הוא פרופסור לכלכלה התנהגותית. מחזיק בקתדרת אפשטיין–אטקינסון לכלכלה התנהגותית ופרופסור לכלכלה ואסטרטגיה בבית הספר ראדי למנהל באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו - ארצות הברית. בנוסף, מכהן כמרצה אורח במרכז לחקר כלכלה ניסויית ולקבלת החלטות פוליטיות באוניברסיטת אמסטרדם.

## השכלה וקריירה
גניזי למד תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בהצטיינות יתרה. בהמשך השלים את לימודי התואר השני והדוקטורט 1997 במרכז לחקר הכלכלה באוניברסיטת טילברך בהולנד. טרם הצטרפותו לבית הספר ראדי לניהול, היה גניזי חבר סגל באוניברסיטת שיקגו, בטכניון ובאוניברסיטת חיפה.

### מחקר
מאז סיים את לימודי הדוקטורט שלו, גניזי הוא ממובילי המחקר בכלכלה ההתנהגותית בעולם. מחקריו משלבים עריכת ניסויים במעבדות ובעולם האמיתי להבנת ההתנהגות האנושית. בין תחומי מחקריו: תמריצים והבנת השפעתם על בני אדם, חקר הרמייה, אפליה, אי ודאות בקבלת החלטות, הבדלים בין נשים לגברים בשדה התחרות ותורת התמחור.

ספרו של גניזי עם פרופסור ג'ון ליסט מאוניברסיטת שיקגו, "ציר ה-Why – המניעים הנסתרים והכלכלה ההתנהגותית מאחורי היומיום שלנו" ריכז את מחקריו לאורך השנים, תוך דגש על ניסוח פחות מדעי ויותר מתאים לקהל הרחב. הספר עוסק בחשיפת המניעים הסמויים המפעילים בני אדם בתהליך קבלת החלטות ובודק מהם התמריצים הגורמים לכך. הספר מבוסס על עשרות ניסויי התנהגות, אותם ערך יחד עם ליסט בעולם האמיתי בתחומי צרכנות, שיווק ומכירות, חינוך, תעסוקה, גזענות ואפליה. בניסויים אלה הם התבוננו על בני אדם בסביבתם הטבעית, מבלי שהם ידעו על כך, וסיפקו מסקנות מפתיעות ומטלטלות לגבי מניעיהם האמיתיים - שהם סמויים - בתהליך קבלת ההחלטות. הספר זכה להצלחה ונכנס לרשימות רבי המכר בישראל ובעולם.

## חיים אישיים
גניזי נולד בתל אביב ומתגורר בסן דייגו עם אשתו איילת ושלושת ילדיהם. במסגרת עבודתו מחלק את זמנו בין סן דייגו, תל אביב ואמסטרדם.

## קישורים חיצוניים

* 

* רשימת פרסומים אקדמיים, באתר בית הספר ראדי למנהל.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* למה אנחנו משמינים אחרי החתונה?, באתר רדיו ללא הפסקה, 30 ביוני 2014
* למה זוגיות גורמת להשמנה?, באתר רשת, 30 ביוני 2014
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:חוקרי כלכלה התנהגותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בהולנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
לוטם זינו

**לוטם זינו** (נולד ב-16 במרץ 1992 בבאר שבע שבישראל) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
זינו, אחיינו של אלי זינו, לשעבר יו"ר הפועל באר שבע, למד בבית ספר התיכון מקיף רגר בבאר שבע, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. כשהיה בן 13 עבר לספרד והצטרף לאקדמיית הנוער של ראסינג סנטנדר. לאחר שלוש שנים עבר לקבוצת הנוער של גנק הבלגית, וערך 17 הופעות במדי קבוצת המילואים של המועדון. לאחר מכן חזר לקבוצת הנוער של הפועל באר שבע והעפיל עמה לליגת העל לנוער.

ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, במשחק נגד הפועל רמת השרון. ב-22 במרץ 2012 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל, שער ניצחון בדקה ה-94 מול מ.ס. אשדוד, שהסתיים בתוצאה 2–1.

ב-15 באוקטובר 2013 ערך זינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, בניצחון 3–1 על נורווגיה, ובסך הכל ערך ארבע הופעות בנבחרת הצעירה.

ב-3 ביולי 2014 חתם לארבע שנים בקבוצת תון מליגת העל השווייצרית, אך שמונה ימים לאחר מכן קרע את הרצועה, ולא שיחק עד תום העונה. בתחילת עונת  חזר לשחק, וערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.

בינואר 2016 חזר זינו לישראל, והושאל עד תום העונה להפועל תל אביב. ב-16 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא באצטדיון בלומפילד. זינו לא הצליח להשתלב בקבוצה, ועד תום עונת 2015/2016 שותף בשני משחקי ליגה.

לאחר יותר משנה שלא שיחק שוחרר זינו מתון, וב-10 בספטמבר 2017 חתם בהפועל עכו. את שערו היחיד בעונת 2017/2018 כבש בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-17 בספטמבר 2018 חתם זינו לעונה אחת בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני תון
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון   
קטגוריה:באר שבע: כדורגלנים     
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בשווייץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
ערן פריאון

**ערן פריאון** (נולד 18 באפריל 1974) הוא מוזיקאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי המוכר במיוחד בשנים האחרונות עבור הלחנת נעימת הנושא והפקת הפסקול המלא לגרסה הישראלית של האח הגדול. פריאון עומד בראש חברת ההפקה 'פריאון מיוזיק' בתל אביב שהפיקה את הלחנים למספר פרסומות, סרטים וסדרות טלוויזיה ישראליות ובינלאומיות, כגון הסרט 'מלחמתו של צ'ארלי וילסון', הסדרה לעוף על המיליון (כולל הגרסאות הבינלאומיות שלה), הכוכב הבא (כולל גרסאות בינלאומיות), כלוב הזהב, בום וארץ נהדרת, כמו גם הפקת מוזיקה למספר פרסומות.

## קריירה מוזיקלית
פריאון נולד בתל אביב בשנת 1974, בגיל 16 החל לנגן עם להקת הפאנק-מטאל 'סקאפולד' (Scaffold). לאחר שירותו הצבאי, הוא השתתף בהקמת להקת 'היווניה', אשר פרסמה שנה מאוחר יותר את השיר 'היווניה הגדולה שמחה' אשר הגיע למקום הראשון במצעד השירים העבריים למשך מספר שבועות ואף נכלל במקום ה-30 במצעד השנתי של 1997. לאחר מכן עבר פריאון בשנת 1999 לארצות הברית, שם החל להפיק שירים למספר אמנים, בעיקר בתחום ההיפ הופ, ביניהם; ביונסה, מוב דיפ, ג'י יוניט, שון פול, ביני מאן, פיטבול ואמפייר אייסיס.

במהלך שנת 2004 החל פריאון לעבוד עם האולפן הניו-יורקי 'סאונדטראק' (Soundtrack), שם החל לעבוד על הפקות של פסי-קול למספר סרטים וסדרות. 

ב-2006 חזר פריאון לישראל והקים את חברת ההפקות 'פריאון מיוזיק', אשר הפיקה והלחינה פסי-קול ומנגינות בעיקר לסדרות ופרסומות מקומיות ובינלאומיות. בחברה משתף פעולה פריאון עם אחיו, עופר פריאון ועם יקיר בן טוב, שניהם שותפים לכתיבה והפקת פסקול האח הגדול ופרויקטים נוספים. בין החברות להן הפיקה החברה את מנגינות הפרסומות ניתן למנות את סיטרואן, טבע, בראץ, מוטורולה, לוי שטראוס, תנובה ושטראוס. 

יום אחד מצא את עצמו משתתף בהפקה מוזיקלית לתוכנית בערוץ הילדים לצד ירון ארזי. לאחר סיום העבודה, פנתה חברת ההפקה אל ארזי והתעניינה בפרויקט אחר, שם התעניינה במיוחד במוזיקה – ומשם נוצר הקשר אל פריאון. האירוע הזה עורר בפריאון את הרעיון לפנות מיוזמתו לחברות הפקה בבקשה להשתלב בעבודה. כך התגלגל לבסוף לעבודה על התכנית החדשה "האח הגדול". לדבריו, את נעימת הנושא של התכנית הלחין יחד עם שותפיו, תוך ניסיון להעביר תחושה של מוזיקת חדשות – בהשראת אופייה המתועד של התכנית, המשודרת 24 שעות ביממה.

עם זאת, כאמור, החברה מוכרת במיוחד עבור ההפקה המוזיקלית של מספר סדרות ישראליות ובינלאומיות, בהן; ארץ נהדרת, האח הגדול (בגרסתה הישראלית), הכוכב הבא (כולל גרסאות בינלאומיות), לעוף על המיליון (כולל מספר גרסאות בינלאומיות), כלוב הזהב והסדרה בום!. הסדרות הבינלאומיות כוללות בין היתר את הוליווד הילס (רשת MTV), NCIS (רשת CBS) וללא עקבות (רשת CBS).

## לחנים ופסי קול נבחרים

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:מלחיני קולנוע ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
שירים באמצע הלילה

**שירים באמצע הלילה** הוא אלבום הסולו השני של הזמרת נורית גלרון.

האלבום מכיל 11 שירים הממשיכים את רוח שירי אלבום הבכורה של גלרון. באלבום לחנים מקוריים לשירים ופזמונים של המשורר נתן זך, שאף כתב הקדמה לאלבום שהופיעה על העטיפה. זך הוא גם מי שהעניק לאלבום את שמו: "זו השעה בה נכתבו מקצת השירים וזו גם השעה שבה אני עצמי מרבה לשמוע מוזיקה ומוצא בה הרבה שמחה והפוגה מטרדות היום" (מתוך ההקדמה לאלבום).

בהלחנת השירים השתתפו מוזיקאים שהיו בשיאם באותה עת: יוני רכטר, מתי כספי, שלום חנוך, סשה ארגוב, שלמה יידוב, חנן יובל. כמו כן הולחנו שלושה מהשירים על ידי אילן וירצברג והשיר "פזמון חוזר" הולחן על ידי אשר ביטנסקי מפיק האלבום.

בשנת 2013 יצאה מהדורה חדשה לאלבום, שכללה לבד מהאלבום המקורי דיסק בונוס, הכולל חמישה שירים שהוקלטו במופע פומבי שנערך והוקלט על ידי גלי צה"ל ב-1979 באולם צוותא בתל אביב. האירוע נערך לכבוד הוצאתו לאור של ספר שיריו של נתן זך "צפונית מזרחית". את המופע ניהל מוזיקלית משה זורמן. לבד מחמשת שירי המופע, נכללה בדיסק גם הקלטה חדשה, שגם היא הוקלטה בהופעה פומבית שנערכה ב-2013 בהפקתו המוזיקלית של צח דרורי.

## רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי נתן זך.
# עד מחר (לחן: יוני רכטר) - 3:02
# כמעט טוב (לחן: מתי כספי) - 4:10
# כי האדם עץ השדה (לחן: שלום חנוך) - 4:19
# עם החשכה (לחן: אילן וירצברג) - 3:42
# כולנו זקוקים לחסד (לחן: אילן וירצברג) - 4:14
# אין לי (לחן: שלמה יידוב) - 3:50
# כשצלצלת רעד קולך (לחן: חנן יובל) - 3:45
# את חייכת (לחן: סשה ארגוב) - 2:39
# שיר באמצע הלילה (לחן: יוני רכטר) - 4:16
# פזמון חוזר (לחן: אשר ביטנסקי) - 4:18
# ועוד לא אמרתי הכל (לחן: אילן וירצברג) - 3:43

**בונוסים במהדורת 2013**
# שיר לאוהבים הנבונים (לחן: דפנה אילת) - 4:18
# ציפור שנייה (לחן: מישה סגל) - 3:43
# לא טוב היות האדם לבדו (לחן: אבנר קנר ויוני רכטר) - 4:18
# היין המר (לחן: גארי ברתיני) - 3:43
# עד מחר (לחן: יוני רכטר) - 4:18

## השתתפו באלבום
*נורית גלרון - שירה
*מתי כספי - פסנתר, סינטיסייזר, גיטרות, תופים, קונגס
*מורדי פרבר - גיטרה חשמלית
*אילן וירצברג - גיטרות, קלידים וקולות
*משה לוי - פסנתר
*שם טוב לוי - חליל
*אהר'לה קמינסקי - תופים
*אלון הלל - תופים
*ירוסלב יעקובוביץ - ליריקון
*ישראל בורוכוב - טמבורה, פעמונים
*מוטי דיכנה - בס, קולות
*מיקי שביב - בס
*אוהד אינגר - בס
*אילן שול - קלרינט
*יואל לרנר - קולות
*נגני התזמורת הפילהרמונית הישראלית - מיתרים
נגנים נוספים:
*יוני רכטר - פסנתר ב"עד מחר" ו"שיר באמצע הלילה"
*שלום חנוך - גיטרה אקוסטית וקולות ב"כי האדם עץ השדה"
*חנן יובל - גיטרה ב"כשצלצלת רעד קולך"
*שלמה יידוב - גיטרות ב"אין לי"
*סשה ארגוב - פסנתר ב"את חייכת"
*דריו מלכי - פסנתר וסינטיסייזר
*שלמה חממי - תופים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* יוסי חרסונסקי: נורית גלרון, שירים באמצע הלילה, חרסונסקי מיוסיק, 2013.
* גיא טנא, נורית גלרון – שירים באמצע הלילה, שירים ופזמונים מאת נתן זך, בלוג "שני יסודות", באתר תרבות.il, פברואר 2014

קטגוריה:אלבומי נורית גלרון
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
לוקאס ליכט

**לוקאס מתיאס ליכט** (נולד ב-6 באפריל 1981) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ממוצא יהודי ששיחק בעמדת המגן שמאלי.

## קריירה
ליכט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של חימנסיה לה פלאטה ובשנת  עלה לבוגרים. בשנת , הבקיע את שער הבכורה שלו נגד אינדפנדיינטה.

מאחר שליכט הוא יהודי הוא עורר עניין רב בקבוצות ישראליות ביניהן מכבי חיפה, מכבי נתניה ועירוני קריית שמונה, אך ב-17 ביולי 2006 חתם בחטאפה ל-4 שנים. בעונתו הראשונה שימש כמחליף עבור חבייר פארדס, ולאחר שהאחרון עזב לריאל סרגוסה בקיץ  הוא הפך לשחקן הרכב פותח. ב-22 בדצמבר 2007 הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדי חטאפה בניצחון 0-2 נגד אלמריה והגיע עם קבוצתו לרבע גמר גביע אופ"א, אשר נחשב להישג השיא של המועדון.

ב-13 בדצמבר 2009 שוחרר מחטאפה וחתם בראסינג קלוב. בקיץ  חזר לקבוצת נעוריו חימנסיה לה פלאטה במדיה שיחק 10 שנים.

ב-3 בינואר 2022 חתם בסן קרלוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל יהודים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1981
ימלוח

**יַמְלוּחַ** (שם מדעי: *Nitraria*) הוא סוג שיח בר המשתייך למשפחת הימלוחיים. שיחים אלה גדלים באזורים צחיחים, ועמידים במליחות. ישנם תשעה מינים. בארץ ישראל גדלים:
*ימלוח פגום
*ימלוח תמים

אין לבלבל בינו לבין הסוג מלוח מסדרת הציפורנאים.

## אזכורים
בערבית הימלוח נקרא ע'רקד או ע'רדק (غرقد, غردق). העץ מוזכר בחדית' כעץ היחיד שלא יסגיר למוסלמים את היהודים שיתחבאו מאחוריו, בניגוד לאבנים ולשאר העצים אשר יקראו להורגם, זאת מכיוון שהוא עץ היהודים.

העיר המצרית ע'רדקה נקראת על שם צמח זה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1759
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:סבוננאים
מריה הראשונה, מלכת פורטוגל

**מריה הראשונה, מלכת פורטוגל** (בפורטוגזית: **Maria I de Portugal**; 17 בדצמבר 1734 – 20 במרץ 1816) הייתה מלכת פורטוגל, ברזיל ואלגארבה, משנת 1777 ועד מותה.

## ביוגרפיה
### נעוריה
[שמאל|150px|ממוזער|ציור של [פרנצ'סקו פאבונה, 1739]]
מריה נולדה בארמון המלוכה בליסבון כבתם הבכורה של ז'וזה הראשון ומריאנה ויקטוריה מספרד, בתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה.

כאשר אביה עלה על כס המלוכה ב-1750 היא הוכרזה כיורשת המיועדת וקיבלה את התארים נסיכת ברזיל ודוכסית ברגנזה, בתקופת נעוריה האיש החזק בפורטוגל היה סבשטיאאו דה מלו.

בעקבות רעידת האדמה בליסבון של 1755, נמנע אביה המלך ממקומות סגורים עד כדי חשד לקלאוסטרופוביה ודה מלו חיזק את כוחו הפוליטי.

ב-1760 נישאה לדודה (אחיו הצעיר של אביה), פדרו השלישי, מלך פורטוגל ונולדו להם 6 ילדים.

### מלכותה
ב-1777 מת המלך ז'וזה הראשון ומריה הראשונה הומלכה למלכה והייתה המלכה הראשונה ששלטה על פורטוגל. השליטה החדשה לא אהדה את דה מלו. היא לא סלחה לו על האכזריות בה נהג כלפי משפחת טאבורה ואחד מצעדיה הראשונים כמלכה היה לפטרו מכל תפקידיו. בנוסף, הוצא נגדו צו הרחקה על פיו דה מלו חייב לשהות במרחק של 20 מייל לפחות מהמלכה, ובמקרה שמריה הגיעה לאזור מגוריו, היה חייב דה מלו לעזוב את ביתו עד שתסיים את ביקורה.

מריה סבלה מדיכאון, אחרי מותו של בעלה במאי 1786 ומותו של בנה הבכור ב-1788 מאבעבועות שחורות, החמיר הדיכאון כך שהפריע לה לתפקד כשליטה, החל ב-1792, אחרי מותו של הכומר המוודה שלה, החמיר הדיכאון עד כדי אי-מסוגלות לשלוט כך שבנה הרביעי, ז'ואאו השישי, שלט בשמה החל ב-1799.

### השפעת [[המלחמות הנפוליאוניות]]
פורטוגל הייתה חלק מהקואליציה האנטי צרפתית השנייה, ובעקבות כך פלשה לפורטוגל בשנת 1801, ספרד שנתמכה על ידי נפוליאון בונפרטה. בהסכם בדחוס שנחתם בחודש יוני של אותה שנה הסיגה ספרד את כוחותיה בתמורה לוויתור על טריטוריות מצד פורטוגל.

פורטוגל סירבה ב-1807 להיענות לדרישת נפוליאון לתמוך במצור על בריטניה, כחלק מאמברגו על הממלכה המאוחדת. כתוצאה מכך פלשו לפורטוגל כוחות צרפתיים, תחת פיקודו של הגנרל ז'ונו (Junot), כחלק ממלחמת חצי האי, והשתלטו על הבירה ב-1 בדצמבר 1807.

לאחר הכיבוש עברה חצר המלוכה לברזיל ושם נפטרה מריה ב-20 במרץ 1816. לאחר מותה הובאה גופתה לקבורה בפורטוגל.

## משפחתה
מנישואיה לדודה פדרו השלישי, מלך פורטוגל, היו לה שבעה ילדים:
* ז'וזה, נסיך ברזיל (1761–1788)
* ז'ואאו (1762)
* ז'ואאו פרנסיסקו (1763)
* ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל (1767–1826)
* מריאנה ויקטוריה, נסיכת פורטוגל (1768–1788)
* מריה קלמנטינה (1774–1776)
* מריה איזבל (1776–1777)

## אילן יוחסין

## ראו גם
* רשימת שליטי ממלכת פורטוגל

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית ברגנסה
קטגוריה:מלכות
קטגוריה:ילידות 1734
קטגוריה:נפטרות ב-1816
היריון מדומה

**היריון מדומה** (באנגלית: false pregnancy או pseudocyesis) הוא מצב שבו בעל חיים (לרבות אדם) מציג את הסימנים והתסמינים המקושרים לפיזיולוגיה של ההיריון בזמן שאינו נמצא בהיריון בפועל.

התופעה של היריון מדומה נפוצה יותר בעולם הווטרינרי בקרב כלבים ועכברים. אצל בני אדם תופעה זו נדירה יותר ויכולה להתרחש על רקע רגשי. גברים יכולים לחוות תחושת חולי הדומה לזו של אישה בהיריון כאשר בת זוגם נמצאת בהיריון. המונח הרפואי ל"היריון סימפתי" מסוג זה הוא תסמונת קובאד. היריון מדומה יכול להיגרם כתוצאה משינויים במערכת האנדוקרינית, הגורמים לעלייה בהורמונים היוצרים שינויים הדומים למצב הריוני.

## היסטוריה
במהלך ההיסטוריה תועדו הריונות מדומים כבר בימי היפוקרטס, שכתב על 12 מקרים של נשים שחוו הריונות מדומים בתקופתו, בערך בשנת 300 לפני הספירה. ב, מרי הראשונה, מלכת אנגליה חוותה הריונות מדומים במהלך נישואיה לפליפה השני. את המונח pseudocyesis טבע ב-1923 ג'ון מייסון גוד, מיוונית פסאודו (מדומה) וקייסיס (היריון).

## סיבות
יש סיבות מגוונות שגורמות להיריון מדומה. הסיבה הנפוצה ביותר להיריון מדומה היא רצון חזק של האישה להיכנס להיריון, כך למשל נשים במהלך טיפולי פוריות לא מוצלחים, או אלה שאיבדו את העובר שלהן, נאחזות ברעיון שהן בהיריון, ולא מכירות בזה שהן רק מדמיינות. סיבה אחרת, היא הפחד העצום מלהיכנס להיריון או לעבור לידה, כמו למשל נשים שעוברות אונס ומפחדות מהתוצאה.

## תסמינים
התסמינים של היריון מדומה דומים לזה של היריון רגיל. מחקרים הראו ש-18% מהנשים עם הריון מדומה היו מוגדרות כנשים בהיריון על ידי מומחים. יכולים להיות תסמינים כמו: הפסקת וסת, בחילת בוקר, ניפוח בחזה ועלייה במשקל. תסמין המחלה הפיזי השכיח ביותר בקרב נשים עם הריון מדומה הוא ניפוח הבטן (60-90%). התסמין הפיזי השני שהכי מאפיין הריון מדומה הוא הפסקה או שיבושים במחזור (50-90%).

## טיפול
אין סיבה פיזית ידועה להיריון מדומה, ואין טיפול בו בתרופות מסוימות. כאשר יש לחולה עם היריון מדומה בעיות פסיכולוגיות ברורות, צריך להפנות אותה לפסיכותרפיסט, על מנת לטפל בבעיות אלה. התגלה שהטיפול הכי מוצלח הוא שכנוע החולה שהיא לא בהיריון, על ידי אולטראסאונד או שיטות דימות אחרות.

## ראו גם
* הריון
* תסמונת קובאד
* הכחשת הריון

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*Canine Pregnancy and Pseudopregnancy
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היריון
יהודה הכהן

**יהודה הכהן** (נולד בשנת 1975) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבת אלון, מפקד חטיבת שגיא, סגן מפקד חטיבת גבעתי ומפקד גדוד רותם.

## ביוגרפיה
הכהן התגייס לצה"ל בשנת 1993, והתנדב ליחידת שמשון. ביחידה עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס פורקה היחידה. עקב כך עבר לחטיבת גבעתי, ומונה למפקד צוות בפלחה"ן גבעתי. בהמשך שימש כמפקד פלגת ההכשרות ביחידה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הפלחה"ן, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בבא"ח גבעתי. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד רותם, והוביל אותה בשלהי שהות צה"ל ברצועת הביטחון ובזמן הנסיגה מלבנון, וכן בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט גבעתי. בהמשך שימש כסגן מפקד גדס"ר גבעתי, וביום העצמאות ה'תשס"ו (2006) היה בין מדליקי המשואות. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גבעתי.

בשנת 2008 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד רותם, והוביל את הגדוד בלחימה ברצועת עזה, בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה. את תפקידו סיים בשנת 2010. בהמשך שימש כסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה בין השנים 2010–2011. בשנת 2011 מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום, ושימש בתפקיד בין השנים 2012–2014. ב-11 ביוני 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא, ושימש בתפקיד עד 23 באוגוסט 2016. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ד (2017-2016), במקביל בנובמבר 2016 מונה למפקד חטיבת אלון, ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2019. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.

## קישורים חיצוניים
* מיכל קליין ונעמי נידם, 25 שנה לגבעתי לחטיבה הסגולה, במחנה, 18 באוגוסט 2008, כפי שהועלה באתר "שבו"ז חיילים"
* מכתב מיהודה כהן, באתר לזכר 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי גדוד רותם
קטגוריה:מפקדי חטיבת שגיא
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלון
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2006
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
פיליפ וילייה דה ל'איל-אדם

**פיליפ וילייה דה ל'איל-אדם** (בצרפתית: **Philippe de Villiers de L'Isle-Adam**; 1464 – 21 באוגוסט 1534), היה אביר במסדר אבירי יוחנן הקדוש, והגראנד מאסטר ה-41 של המסדר. פיקד על צבא האבירים ברודוס בעת המצור הטורקי עליה ב־1522.
## חייו
ל'איל אדם, בן למשפחת אצולה צרפתית שנולד בבווה שבפיקרדי, הגיע לרודוס ב־19 בספטמבר 1521, בהיותו בן 57, זמן קצר לאחר שהתמנה לעמוד בראש מסדר יוחנן הקדוש. מיד עם הגיעו לאי קיבל מכתב מסולימאן הראשון "המפואר", ובו רמיזות באשר לתוכניתו לכבוש את האי שהיווה נקודה חשובה בנתיבי השייט של האימפריה העות'מאנית, לאזורים שבשליטתה בחציו המזרחי של אגן הים התיכון. הוא הגיב לקונית במכתב תשובה, תוך שהוא משמיט את שורת התארים הארוכה בה עיטר הסולטאן את עצמו במכתביו: . ובמקביל כתב לפרנסואה הראשון, מלך צרפת: 

ל'איל אדם פיקד על אבירי המסדר בעת ההכנות למצור, רכישת אספקה באיטליה, ניקוי תעלות ההגנה והכנת הביצורים. לרשותם עמד גבריאלה טאדיני מגדולי המהנדסים הצבאיים בני התקופה, שתכנן את הביצורים כך שסייעו מאוד בבלימת המתקפה הטורקית במשך זמן רב. לאחר חודשי מצור ממושכים נכנע האי; לפי התיאורים, ביכר ל'איל אדם למות מאשר למסור את השליטה באי במו ידיו לידי המוסלמים; ואף התעלף כאשר הועלתה הצעת הכניעה בפעם הראשונה. אולם למעשה, נחתם הסכם כניעה ב־20 בספטמבר, וב־24 בחודש הגיע ל'איל אדם עצמו להביע את כניעתו לפני הסולטאן.

ב־1 בינואר 1523 יצא ל'איל אדם מן האי בספינות בראש 180 האבירים ששרדו את הקרבות. אבירי המסדר הפכו לנוודים, ול'איל אדם החל לבקש ממלכי אירופה שיציעו בסיס חדש למסדר, ממנו יוכל להמשיך במלחמות קודש. הנרי השמיני, מלך אנגליה, קיבל אותו לראיון ממלכתי, ואף העניק למסדר תותחים, אך לא פיסת קרקע בה יכול היה לבסס מקום של קבע לאנשיו.

בשנים הבאות נדד ל'איל אדם עם אנשיו אבירי המסדר; בתחילה שהו זמנית בכרתים, ולאחר מכן במסינה, בוויטרבו ולבסוף בניס (בין השנים 1527–1529). לאחר פנייתו של ל'איל אדם לקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך ספרד, העניק המלך לאבירים את האיים מלטה, גוזו וקומינו בתמורה להתחייבותם להגן גם על מבצרו שבטריפולי, בחוף ברבריה.

פיליפ וילייה דה ל'איל-אדם מת בגיל 70 ביום 21 באוגוסט 1534, ברבאט שבמלטה , ונקבר במבצר סנט אנג'לו בבירגו, מלטה

## לקריאה נוספת
* רוג'ר קראולי, **אימפריות הים: הקרב הסופי על השליטה בים התיכון 1521–1580**, מאנגלית: חגי אברבוך. תל אביב: אופוס, 2012. (לפי מפתח עמ' 388).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נגידי מסדר ההוספיטלרים
קטגוריה:צרפתים במאה ה-15
קטגוריה:צרפתים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1464
קטגוריה:נפטרים ב-1534
Tyr (אלבום)

**Tyr** (נחשב לעיתים כאלבום קונספט) הוא אלבומה החמישה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור באוגוסט 1990.

## אודות האלבום
האלבום הוקלט בין פברואר ליוני באולפני "Rockfield Studios" שבעיירה מונמות' שבדרום מזרח ויילס, בריטניה, תחת חברת התקליטים "I.R.S. Records", שגם הוציאה לאור את אלבומה הקודם של הלהקה.

רבים ייחסו ל"Tyr" מעמד של אלבום קונספט, מכיוון ששם האלבום, כמו גם חלק מתוכן שיריו, עוסקים במיתולוגיה הנורדית. אולם בסיסט הלהקה ניל מורי (Neil Murray) טען כי ללהקה לא הייתה כוונה ליצור אלבום קונספט, וציין כי "למרות שאולי כמה מהשירים נשמעים חופפים, מעט מאוד מהם עוסקים במיתולוגיה הנורדית". שם אלבום "Tyr" מתייחס ל"טיר" (בנורדית עתיקה: Týr), שהוא אחד האלים במיתולוגיה הנורדית, ובנו של אודין (בנורדית עתיקה: Óðinn) שהוא האל הבכיר ביותר במיתולוגיה. סגנונו הטקסטואלי של האלבום הוא כעין המשך לאלבומם הקודם, Headless Cross, שעסק גם הוא במיתולוגיה ובעיקר ב'כוחו של השטן'. מבחינה מוזיקלית, אלבום זה מסמל, אולי יותר מכל, את נטישתה של בלאק סבאת' את סגנונה המוכר והידוע והתרחקותה מהמסורת האפלה, הכבדה ומלאת הריפים העוצמתיים שהיו סימן ההיכר שלה.

הלהקה ציינה כי למרות שהיא לא מתחרטת או מתכחשת לשיר "Feels Good to Me", אך הכללת השיר באלבום נעשתה במודע אך ורק על מנת לשחררו כסינגל, והשיר אינו מתאים מבחינה מוזיקלית לשאר התוכן באלבום.

כתובת האלפבית הרוני שעל עטיפת אלבום, נלקחה מאחת מ"אבני הרונות" המפורסמות בעולם "Rök Runestone" , שנמצאת בשוודיה.

בהופעות החיות שערכה הלהקה לקידום האלבום, הופיעו כנגני-אורחים בסיסט הלהקה לשעבר גיזר באטלר, סולן להקת דיפ פרפל איאן גילן וגיטריסט להקת קווין בריאן מיי.

## ביקורות

האלבום קיבל בצאתו ביקורות מעורבות. מבקרי מוזיקה ביקרו את ההפקה המוזיקלית באלבום, ובין היתר טענו שתיפופו של קוזי פאוול "בולע" את שאר הכלים באלבום. אחרים ציינו את הכבדות הניכרת, ושיבחו את עבודת הקלידים של ג'ף ניקולס.

## רשימת השירים
כל מילות השירים נכתבו על ידי טוני מרטין. הלחנים נכתבו על ידי חברי הלהקה.

## מבצעים
*טוני איומי - גיטרה, גיטרה אקוסטית, הפקה מוזיקלית
*קוזי פאוול - תופים, כלי הקשה, הפקה מוזיקלית
*ג'ף ניקולס - קלידים
*ניל מורי - גיטרה בס
*טוני מרטין - שירה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בלאק סאבת'
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים באנגלית
פאלאצאטה די מסינה

שמאל|upright=1.5|ממוזער|מראה פנורמי של ה"פאלאצאטה" (שמעון גולי)
שמאל|upright=1.5|ממוזער|מראה פנורמי של ה"פאלאצאטה" (ג'אקומו מינוטולי)
שמאל|upright=1.5|ממוזער|פאלאצאטה (ג'אקומו מינוטולי)
שמאל|upright=1.5|ממוזער|פאלאצאטה (ג'אקומו מינוטולי)
**פאלאצאטה די מסינה** (באיטלקית: **Palazzata di Messina**), שעמד לצדו של המעגן, היה הארמון הגדול ביותר במסינה. הארמון הוקם בין 1619 ו-1622 לפי תוכניותיו של האדריכל שמעון גולי (באיטלקית: Simone Gullì) בסגנון בארוק. לאחר רעידת האדמה שהרסה אותו ב-5 בפברואר 1783, נבנה ה"פאלאצאטה" מחדש, לפי תוכניותיו של ג'אקומו מינוטולי בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית. מינוטולי עיצב את החזית של ה"פאלאצאטה" עם עמודים איוניים. עם הזמן, הארמון מסינה נהיה פופולרי. הארמון מסינה זהה לסהר המלכותי בבאת' של ג'ון ווד הבן (באנגלית: John Wood). ב-28 בדצמבר 1908 נהרס בעקבות רעידת אדמה וצונאמי.

## לקריאה נוספת

* Maria Accascina:*Profilo dell’architettura a Messina dal 1600 al 1800*, Roma 1964
* Anthony Blunt:* Sicilian Baroque*, London 1968.
* Amelia Ioli Gigante:*Messina*
* E. Mauceri:*Messina nel Settecento*
* Giuseppe Grosso Cacopardo:*Guida per la Città di Messina*, Messina 1826


## קישורים חיצוניים

*:it:Palazzata di Simone Gullì - אתר באיטלקית על הארמון הישן.

פאלאצאטה