open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ון פרטרידג'

**ג'ון פרטרידג**' (באנגלית: **John Partridge**; 20 בנובמבר 1789 – 25 בנובמבר 1872) היה אמן וצייר דיוקנאות בריטי. היצירות שלו מתארות רבות מהדמויות הבולטות של זמנו.

נולד בגלאזגו, הוא היה הבן השני מבין שנים עשר ילדיו של סמואל פרטרידג'. אחיו ריצ'רד פרטרידג' הפך לנשיא הקולג' המלכותי למנתחים; אחיינו סר ג'ון ברנרד פרטרידג' היה מאייר ושחקן.

## השכלה וקריירה מוקדמת
פרטרידג' למד אצל צייר הדיוקנאות תומאס פיליפס מ-1814; הוא הציג את הציור הראשון שלו, 'מיס פוט בדמותה של לוסילה' באקדמיה המלכותית ב-1815. הוא עבר ללונדון באותה שנה, נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית ב-1816. בהתחלה הוא התגורר במרילבון, אז שכונה פופולרית של אמנים. בשנת 1820, הוא התחתן עם בת דודתו קלמנטינה שרה קמפבל; היא מוצגת בציור שלו "האמן ומשפחתו" בביתו בכיכר גרוסוונור (בערך 1828–1835).

מ-1823 עד 1827, הוא חי באיטליה, שהה בפירנצה, ונציה ורומא. במהלך שהותו שם, התמקדותו הייתה בדיוקנאות בלבד. הוא שרטט נופים ועשה עותקים של מאסטרים מתקופת הרנסאנס כולל קארווג'ו, רפאל, רובנס, וטיציאן. במהלך שהותו באיטליה, הוא התחבר עם כמה פטרונים עשירים. ב-1828, זמן קצר לאחר שובו מרומא, הוא עזב את מרילבון לרחוב ברוק, רחוב של מעמד גבוה יותר, ליד כיכר גרוסוונור, שם התגוררו רבים מהמצוירים שלו.

### חסות מלכותית
[ממוזער|[ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת|המלכה ויקטוריה 1840]]
נראה שהמהלך הזה השתלם: הקריירה שלו פרחה. בין 1827 ל-1845, הוא צייר למעלה ממאתיים דיוקנאות, והרוויח 2762 פאונד ב-1841 בלבד. הרבים מהם היו אישים חשובים, כולל עבודה משנת 1836 של לאופולד הראשון מלך בלגיה, שהובילה שנתיים לאחר מכן לחסותה של המלכה ויקטוריה. הוא צייר כמה דיוקנאות מוצלחים של המלכה ושל הנסיך אלברט, ובשנת 1843, הוא הפך ל"צייר הדיוקנאות" של בית המלוכה. אולם, המלכה ויקטוריה הייתה הפכפכה, והגעתו של פרנץ חבייר ווינטרהאלטר ב-1842, הפך אותו לחביב המלכה, וקטעה את הקריירה של פרטרידג' כדיוקנאי מלכותי.

### מאוחר יותר
בשנת 1846, פרטרידג' קיבל את ההחלטה שלעולם לא יציג שוב באקדמיה המלכותית, לאחר ששני דיוקנאות שלו הוצגו בצורה מעליבה, כנראה כתוצאה ממחלוקת ותיקה, יותר מעשור קודם לכן עם עמיתו אמן האקדמיה המלכותית, רמזי ריצ'רד ריינאגל. הוא לא שינה את דעתו גם כאשר, שנתיים מאוחר יותר, ריינגל הואשם על כך שטען שעבודתו של אמן אחר היא שלו.

אף שפרטרידג' הקים גלריה בסטודיו שלו כדי להציג את יצירותיו, ההזמנות צנחו, עם 76 דיוקנאות בלבד בתקופה שבין 1845 ל-1865, והכנסותיו נפגעו בהכרח. לקראת סוף חייו, פרטרידג' התרעם נגד העוול הזה בחוברת שכתב על החוקה והניהול של האקדמיה המלכותית (1864), וכתב שהוא "הודח מהתפקיד שמילאתי בהערכת הציבור ובתעסוקה... ולא נשמרה לי כל מידה של כבוד עצמי ותחושה עצמאית."

פרטרידג' מת בלונדון בשנת 1872. הוא תרם מוקדם יותר כמה מציוריו שלא נמכרו לגלריה הלאומית לפורטרטים, שם רבים עדיין מוצגים.

## גלריה

 File:James Watt - John Partridge (page 242 crop).jpg|ג'יימס ואט
File:John Partridge (1790-1872) - Prince Albert (1819-61) - RCIN 404543 - Royal Collection.jpg|הנסיך אלברט
File:John Partridge (1789-1872) - 'The Fine Arts Commissioners, 1846' - NPG 343a - National Portrait Gallery.jpg|הוועדה לאמנויות יפות, 1846


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1789
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1872
אולי ברג

**אולי ברג** (בנורווגית: **Ole Berg**; 7 באוקטובר 1890 – 23 בספטמבר 1968) היה גנרל-לויטננט בצבא נורווגיה אשר לחם במלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של נורווגיה.

## ביוגרפיה
ברג נולד בפרול ב-7 באוקטובר 1890. הוא למד בבית הספר הצבאי (קריגסקולן), וב-1912 התגייס לצבא נורווגיה. הוא היה קצין ברגימנט הרגלים ה-11, וב-1915 החל ללמוד בבית הספר הצבאי הגבוה (דן מיליטרי הויסקול). הוא סיים את לימודיו ב-1919 והוצב במטה הכללי. ב-1924 הועבר לשמש כשליש במשמר המלכותי, וב-1928 מונה לראש לשכת המודיעין. ב-1930 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-3. ב-1934 מונה למפקד בית הספר הצבאי. ב-1937 מונה לראש אגף התקשורת במטה הכללי.

עם תחילת הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-9 באפריל 1940, מונה ברג למפקד הבריגדה ה-6, ולחם בגרמנים בצפון נורווגיה. לאחר שהגרמנים כבשו את הארץ, ברג היה ממקימי ארגון ההתנגדות מילורג שביצע פעולות מחתרת כנגד הכובשים. הוא שימש כמפקד הארגון עד ראשית שנת 1943, אז נאלץ להימלט לשוודיה. הוא קיבל דרגת אוברסט מהממשלה הנורווגית הגולה בלונדון, ומונה לנספח הצבאי הנורווגי בסטוקהולם. הוא היה ממקימי המשטרה הנורווגית בשוודיה - גוף שנועד להכין את הקרקע לשחרור נורווגיה לאחר המלחמה.

לאחר המלחמה מונה ברג לראש הפיקדו העליון של צבא נורווגיה. ב-31 ביולי 1946 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד במשך תשע שנים עד 31 באוקטובר 1955. בתקופת כהונתו בתפקיד, היה עליו להוביל את התהליכים שגרמו לבסוף להשתלבותה של נורווגיה בנאט"ו. לאחר פרישתו מתפקיד ראש ההגנה מונה לראש המחלקה להיסטוריה צבאית וכיהן בתפקיד עד 1961.

ברג נפטר באוסלו ב-23 בספטמבר 1968. בנו הוא הגנרל אולף ברג.

## קישורים חיצוניים

* אולי ברג, Norsk biografisk leksikon
* אולי ברג באתר Store norske leksikon

קטגוריה:גנרלים נורווגים
קטגוריה:ראש ההגנה (נורווגיה)
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרים ב-1986
תחנת הרכבת ירושלים החאן

**תחנת הרכבת ירושלים החאן** היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את הבאים לעיר העתיקה של ירושלים, ותושבי העיר. התחנה תמוקם בסמוך לתחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים.
ביוני 2025 החלו עבודות התשתית להקמת תחנת החאן, והן עתידות להימשך 8 שנים.

## התחנה ההיסטורית

סמוך לתחנה שוכנת תחנת הרכבת ירושלים. היא נפתחה ב-1892 ופעלה באופן כמעט רציף עד 1998. התחנה חוותה לא מעט אירועים, כמו ניסיון פיצוץ, הקמת המדינה ועוד. ב-2005, כששופץ הקו, הוחלט לא לחדשה עקב רצון עיריית ירושלים להפוך את שטח התחנה לנדל"ן; בסופו של דבר תוכנית זו לא יצאה לפועל והתחנה נשארה שוממה עד 2013, עת נפתח שטח התחנה כאזור מסחרי. לצד התחנה עובר פארק המסילה. בעתיד יעבור הקו הכחול של הרכבת הקלה לצד התחנה.

## תוכניות ההקמה
תוכנית תת"ל 108 כוללת את המשך הקו המהיר לירושלים מתחנת ירושלים יצחק נבון דרך תחנת ירושלים מרכז עד לתחנה תת-קרקעית חדשה במתחם תחנת החאן ההיסטורית . 

התחנה צפויה לקום באזור מתחם התחנה הישנה שבין דרך חברון לדרך בית לחם, והתוכנית כוללת הקמה של מרכז מסחרי, תיירותי ועסקי באזור התחנה. מתחת ובסמוך לתחנת החאן יוקמו מסילות דיור לצורכי תפעול. לתחנה יהיה מבנה כניסה משני במתחם גן הפעמון. התוכנית כולל אופציה להארכת המנהרות עד תחנת מלחה והקמת רציפים תת-קרקעיים בתחנה זו.

### מסילה לכותל
בעבר נבחנה האפשרות להארכת המסילה עד לתחנת ירושלים - הכותל ונבחנו בשלב זה שתי חלופות. על פי האחת תצא המסילה מתחנת ירושלים-מרכז ותעבור מתחת לרחוב יפו ולמתחם ממילא, ומשם צמוד לחומות העיר העתיקה (ומתחת להן) עד לשער האשפות; ואילו בחלופה השנייה תמשיך המסילה מירושלים־מרכז, תעבור מתחת לרחוב יפו ולמתחם ממילא, ובסמוך למגדל דוד ייכנס התוואי ישירות מתחת לעיר העתיקה, דרך הרובע היהודי ועד לכותל. במשרד התחבורה הדגישו כי תחנת הכותל תהיה בכל מקרה במתחם הרובע היהודי, וכן שמתכנני המשרד יערכו סקר עתיקות, והתוואי התת־קרקעי יעבור על סלע טבעי מתחת להן. חלופות אלו נפסלו ובמקומן הוחלט להקים את התחנה התת-קרקעית ירושלים החאן.

## שירות רכבות בתחנה (בעתיד)
### קווי רכבת עתידיים בתחנה
לפי התוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040 מתוכננים:
# קו נוסעים לכיוון ראשון לציון (עוקף נתב"ג ותל אביב) - בסוף 2019 החלה בנייתה של מסילת ראשון לציון – מודיעין; התוכנית כוללת בניית קשת נוספת במחלף ענבה המאפשרת לרכבות המגיעות מכיוון תחנת נבון להמשיך לכיוון ראשון לציון.
# בעתיד מתוכננת הקמת קשתות נוספות מהמסילה לראשון לציון; קשתות אלו יאפשרו שירות בקו נוסעים ישיר מכיוון באר שבע ורחובות לירושלים.
# במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל מתוכנן חיבור המסילה למסילה המזרחית והקמת קו חיפה - ירושלים מבלי צורך לעבור בתחנות תל אביב.

## ממצאים אריכאולוגיים
במהלך חפירות ההצלה התגלו בתחנה ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הביזנטית, הממצאים כוללים מחצבה, קברים ומספר שרידי בתים. במהלך נובמבר 2025, רשות העתיקות תפרסם את הממצאים.

 

## הערות שוליים

ירושלים החאן
ירושלים החאן
קטגוריה:קו הרכבת המהיר לירושלים
ירושלים החאן
קטגוריה:ירושלים: מיזמים עתידיים
שגשוג תאי

ממוזער| תהליכים תאיים, מימין לשמאל: שגשוג, גדילה, חלוקה
**שגשוג תאי** (גם **פרוליפרציה**. מלטינית: Proliferatio; מהמילים proles - צאצא, ו-ferre - להניב) הוא התהליך שבו תא גדל ומתחלק לייצור שני תאי בת. שגשוג מתמשך של תאים מוביל לעלייה אקספוננציאלית במספר התאים ולכן זהו מנגנון מהיר לצמיחת רקמות. שגשוג תאי דורש תיאום בין  והחלוקה (רבייה) של התאים בעוד בתא הבודד התהליכים עוקבים, ברמת האוכלוסיה הם מתרחשים במקביל, כך שגודלם הממוצע של התאים נשאר קבוע.

להבדיל, חלוקת תאים יכולה להתרחש ללא גדילת תאים, כך שנוצרים תאים קטנים יותר ויותר בהדרגה (כמו בחלוקת הזיגוטה). כמו כן, גדילת תאים יכולה להתרחש ללא חלוקת תאים כדי לייצר תא אחד גדול יותר (כמו בצמיחה של נוירונים). לפיכך, שגשוג תאי איננו שם נרדף לגדילת תאים או לחלוקת תאים, למרות שלעיתים משתמשים במונחים אלה בערבוביה.

תאי גזע עוברים שגשוג תאי ויוצרים תאי בת משגשגים, שמתמיינים מאוחר יותר לבניית רקמות. תהליכים אלו מתרחשים במהלך התפתחות תקינה וצמיחת רקמות, במהלך התחדשות רקמות לאחר נזק, או בתהליך סרטני.

המספר הכולל של תאים באוכלוסייה תלוי בהפרש בין קצב שגשוג (או חלוקת) התאים לבין קצב התמותה של התאים.

גודל התא תלוי הן בגדילת תאים והן בחלוקת תאים, כאשר עלייה לא מידתית בקצב גדילת התאים מובילה להיווצרות תאים גדולים יותר ועלייה לא מידתית בקצב חלוקת התאים מביאה להיווצרות תאים קטנים יותר. שגשוג תאי כרוך, בדרך כלל, בגדילת תאים מאוזנת וקצבי חלוקת תאים השומרים על גודל תאים קבוע פחות או יותר, באוכלוסיית התאים המתרבה באופן מעריכי. בקרה של איזון זה מבוצעת במידה רבה על ידי גורמי שעתוק.

בחד-תאיים, שגשוג התאים מגיב במידה רבה לזמינות של חומרים מזינים בסביבה (או במצע גידול מעבדתי).

באאוקריוטים בקרת השגשוג מתרחשת על ידי שילוב של גדילת התאים עם בקרה של מחזורי התא באמצעות ויסות של שלבי ה (G1, S ו-G2) וה-מיטוזה (M), כדי ליצור צאצאים רבים של תאים דיפלואידיים.

בהתפתחות של רב-תאיים, שגשוג התאים נשלט באופן הדוק על ידי רשתות בקרת גנים המקודדות בגנום. אלו מופעלות בהתאם למיקום התא, כיוונו ביחס לתאים האחרים וכוחות מכניים המופעלים עליו. רשתות אלו כוללות גורמי גדילה ויוצרות מסלולי הולכת אותות הפועלים על ידי תקשורת בין תאים, גורמי שיעתוק ומיקרו-RNA. נמצא גם, שהתצמיד החלבוני mTORC1 מווסת כניסת ביקרבונט לתא, הדרושה ליצירת נוקלאוטידים ולחלוקת התא.

אכילת מזון גורמת להפרשת הורמונים ממשפחת האינסולין / IGF-1 (גם הם גורמי גדילה) למחזור הדם, ולקדם שגשוג תאים ברקמות רבות.

שגשוג תאים בלתי מבוקר, המוביל לקצב שגשוג מוגבר, או לכישלון בעצירת שגשוג התאים במועד התקין, הוא גורם להיפרפלזיה  ולסרטן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תהליכים תאיים
פין למברכטס

**פין למברכטס** (בנורווגית: **Finn Lambrechts**; 19 ביוני 1900 – 8 בדצמבר 1956) היה גנרל-לויטננט בחיל האוויר המלכותי הנורווגי אשר לחם במלחמת העולם השנייה, לאחר המלחמה שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של נורווגיה.

## ביוגרפיה
למברכטס נולד בקריסטיאניה ב-19 ביוני 1900. הוא עבר הכשרה כקצין צי, והתגייס לצי הנורווגי ב-1921. ב-1924 החל ללמוד טיסה בבית הספר לתעופה של הצי. הוא סיים את לימודיו וקיבל רישיון טיס ב-1925. ב-1928 השתתף בחיפושים אחר חוקר הקוטב הנעדר רואלד אמונדסן. לאחר מכן מונה למפקד בסיס האוויר של הצי בקריסטיאנסנד עד 1931. ב-1933 הוא פרש מהצבא והפך לטייס בחברת התעופה נורווגיאן אייר ליינס.

לאחר שנורווגיה נכבשה בידי הגרמנים באפריל 1940, למברכטס המריא במטוס פרטי לשוודיה ומשם לבריטניה. הוא התגייס לחיל האוויר המלכותי והוצב בטייסת 333 שהורכבה מנורווגים בלבד. הוא השתתף במשימות אוויריות שונות שכללו בין היתר סיורים בשמי נורווגיה, והצנחת סוכנים בריטים ונורווגים בארץ. בפברואר 1945 הוא מונה לנספח הצבאי בבריטניה.

עם סיום המלחמה חזר למברכטס לנורווגיה, וב-1946 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד בסיס חיל האוויר בווסטלאנדט. ב-1 בדצמבר 1951 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד חיל האוויר הנורווגי. ב-1 בנובמבר 1955 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).

ב-8 בדצמבר 1956, במהלך ועידת נאט"ו בפריז, לקה למברכטס לפתע בהתקף לב ומת במקום.

## קישורים חיצוניים

* פין למברכטס באתר Store norske leksikon

קטגוריה:גנרלים נורווגים
קטגוריה:ראש ההגנה (נורווגיה)
קטגוריה:טייסים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1956
פולק האגר יוהנסן

**פולק האגר יוהנסן** (בנורווגית: **Folke Hauger Johannessen**; 2 בדצמבר 1913 – 17 באפריל 1997) היה אדמירל נורווגי ששימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין 1964–1972.

## ביוגרפיה
יוהנסן נולד בגטבורג שבשוודיה ב-2 בדצמבר 1913. מאוחר יותר עברה המשפחה לפרדריקסטאד שבנורווגיה. לאחר שסיים את לימודיו, הוא התקבל לעבודה כנער מכונות על ידי חברת ספנות וערך מסעות לאירופה ואמריקה באוניות סוחר בין השנים 1931–1933 כדי לעמוד בתנאי הקבלה להכשרה כקצין ימי. לאחר מכן החל הכשרת קצינים בבית הספר הצבאי הימי בהורטן וסיים את לימודיו ב-1938 כלויטננט צור זי. הוא מונה לסגן מפקד הספינה KNM Nordkap, ולאחר מכן שימש כסגן מפקד ספינת הטורפדו KNM Snøgg.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה לסגן מפקד ה-KNM Gyller ויחד עמה לחם כנגד הפלישה הגרמנית לנורווגיה. לאחר סיום הכיבוש הגרמני של נורווגיה, הפליג יוהנסן עם כמה ספינות והסגיר אותן לידי הצי האמריקני. לאחר מכן הוא הצטרף אל הממשלה הנורווגית הגולה בלונדון. במהלך המלחמה הוא השתתף בליווי שיירות מסחר בין בריטניה לארצות הברית ולברית המועצות.

לאחר המלחמה, חזר יוהנסן לנורווגיה ומונה לסגן מפקד בית הספר הימי הצבאי באוסלו. ב-1948 הוא מונה למפקד המשחתת KNM Stavanger. זמן קצר לאחר מכן הוא הועבר להיות סגן נספח הצי הנורווגי בבריטניה. בין 1950–1952 היה ראש מחלקת המבצעים של הצי. לאחר מכן מונה לנציג נורווגיה במטה נאט"ו. ב-1958 הוא חזר להיות מפקד בית הספר הצבאי הימי. ב-1963 הוא מונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), ושנה לאחר מכן הפך לראש ההגנה. בתקופת כהונתו בתפקיד, הוא עמל להגדיל את הצי הנורווגי ולחזק את ביצורי צפון נורווגיה כהכנה לקראת פלישה סובייטית אפשרית. הוא סיים את תפקידו בסוף שנת 1971, ומונה למנהל מכללת ההגנה - תפקיד בו החזיק עד 1973.

## קישורים חיצוניים
* פולק האגר יוהנסן באתר i Norsk biografisk leksikon

קטגוריה:ראש ההגנה (נורווגיה)
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אדמירלים נורווגים
קטגוריה:נורווגים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1913
קטגוריה:נפטרים ב-1997
סלמאן דרוויש

**סלמאן (שלום) דרוויש** (בערבית: **سلمان درويش**; 1910–1982) היה רופא וסופר ישראלי יליד עיראק.

## קורות חייו
נולד בשנת 1910 בכפר עלי אל-ע'רבי במחוז אל-עמארה שבעיראק למשפחה יהודית ממוצא כורדי. בשנת 1921, לאחר מות אביו, עברה משפחתו לבגדאד, שם למד בבית הספר של הקהילה היהודית "רחל שחמון" (אל-תעאוון).

בשנת 1927, בהיותו תלמיד בבית הספר התיכון כתב את המחזה "אח'לאץ ואל-ח'יאנה " (המסירות והבגידה) במרכזו סיפור אהבה בין נער ונערה העומדים בהצלחה מול השמרנות, העריצות והשחיתות של עולם המבוגרים.

סלמאן דרוויש למד רפואה בקולג' לרפואה של אוניברסיטת בגדד.

בסיום לימודיו, בשנת 1946, התקבל לעבודה כרופא בחברה ממשלתית. כעבור שנה, נאלץ להתפטר מתפקיד זה ועבר לעבוד כרופא בחברת הנפט העיראקית, תפקיד בו כיהן במשך עשרים שנה.

הפוגרום שנערך ביהודי בגדאד בחג השבועות של שנת 1941, (הפרהוד) היה אירוע מכונן עבור יהודי עיראק. הוא חילק את הקהילה היהודית לשלושה מחנות: הציונים, הקומוניסטים והפטריוטים. המחנה הפטריוטי, שהיה מורכב בעיקר ממשכילים ובעלי אמצעים, בראשם עמד בין היתר סלמאן דרוויש, האמין שעל היהודים לבנות את עתידם בעיראק בתור אזרחים נאמנים.

סלמאן דרוויש ראה בתנועה הציונית חלק מהאימפריאליזם הבריטי. הוא פרסם כתבות ביומון הפאן-ערבי הקיצוני אל-איסתקלאל תחת השם סעיד בהן תקף בחריפות את המדיניות הבריטית במזרח התיכון ואת תמיכתה בהקמת מדינת ישראל.

מדיניות האפליה נגד היהודים, שהתעצמה בשנת 1948 לאחר הקמת מדינת ישראל, וכללה פיטורים המוניים של יהודים ממשרות ממשלתיות, הטלת הגבלות על הענקת רישיונות יבוא לסוחרים יהודיים ועל קבלת יהודיים למוסדות השכלה גבוה ואיסור נסיעה לחו"ל, גרמה לבריחה המונית של יהודים מעיראק דרך איראן לכיוון ישראל. בין הבורחים היה גם אחיו של סלמאן דרוויש, הסופר והמשפטן שלום דרוויש.

סלמאן דרוויש יחד עם אנשי רוח יהודים אחרים שהשתייכו למחנה הפטריוטי נשאר בעיראק אף לאחר שחוקק "חוק הוויתור על הנתינות" ב־9 במרץ 1950, שאפשר ליהודים לצאת מעיראק באופן חוקי בתמורה לוויתור על אזרחותם העיראקית. הוא האמין שהממשלה תשנה את מדיניותה כלפי היהודים הנאמנים שנשארו בעיראק ותראה בהם אזרחים שווי זכויות.

בשנת 1971, לאחר שמצבם של יהודי עיראק הורע באופן משמעותי, הוא נמלט לאיראן בסיועו של מולה מוסטפא ברזאני ועלה משם לארץ. הוא היה בין היהודים האחרונים שברחו מעיראק.

בספרו האוטוביוגרפי "הכל שקט במרפאה" (كل شيء هادئ في العيادة) שיצא לאור בערבית בישראל בשנת 1981, הוא כלל פרק בשם "אני מאשים" (Inana Attahim) בו הוא האשים את ממשלת עיראק בקוצר ראייה, בורות, טיפשות ובגידה באינטרסים הערביים.

סלמאן דרוויש נפטר בישראל בשנת 1982.
## ראו גם
*מבצע עזרא ונחמיה
*יהדות בבל
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:רופאים יהודים עיראקים
קטגוריה:סופרים יהודים עיראקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
מסעוד אל מדיוני

**מסעוד אל מדיוני** (25 בנובמבר 1886 אוראן, אלג'יריה הצרפתית – 23 במרץ 1943, סוביבור, גנרלגוברנמן), הידוע גם בשם **סעוד ל'אוראנה** (Saoud l'Oranais, מילולית: סעוד מהעיר אוראן), היה מוזיקאי יהודי ממוצא אלג'יראי ובעל בית הקפה שהפך מרכז תרבותי מרכזי, **קפה אוראן**. הוא היה מלחין, כנר וזמר, וכן מייסד בית ספר למוזיקה, ומורה מרכזי למוזיקה האלג'ירית הקלאסית ובמוזיקת ההאוזי האלג'ירית. כמורה, הוא לימד והכשיר כמה מהדמויות המובילות במוזיקת ההאוזי, בכלל זאת רנט ל'אוראנז ולילי בוניש. הוא היה דודו של הפסנתרן האלג'יראי מוריס אל מדיוני.

## קורות חיים
מסעוד היה בנם של דונה בן סעיד ושמואל אל מדיוני, שהיה יצרן סיגרים בעיר אוראן. ב-27 בדצמבר שנת 1905 מסעוד נישא לג'וליה בן שושן.

אל מדיוני שירת בצבא הצרפתי אלג'ירי בין השנים 1907–1909, ולאחר מכן שירת בצבא שוב במהלך מלחמת העולם הראשונה בין 1914 ל-1919 בקזבלנקה. בשנת 1924 חזר מקזבלקה לאוראן, וחזר למקצועות המוזיקה. בתקופה הזו הוביל תזמורת ב"קפה אוראן", אליה קיבל את סולטנה דאוד בת ה-13 מתאהרת והכשיר אותה כזמרת, אותה כינה רנט ל'אוראנז, שם במה שדבק וליווה אותה בקריירה בינלאומית כזמרת האוזי ומוזיקה אלג'ירית קלאסית. כך קרה גם עם לילי בוניש, שהגיע ללמוד אצל מסעוד ל'אוראנז כשהיה בן 10. ב-29 באוקטובר 1933, מסעוד פתח בית ספר למוזיקה אלג'ירית קלאסית בשם "לה מולודיה".

מסעוד הקליט רבות, במגוון של סגנונות במוזיקה האלג'ירית ובמגוון חברות תקליטים (Pathé, Polyphon, Parlophone, HM, Philips, and Baidaphon). רשימת השירים שכתב מסעוד כוללת להיטים רבים: אנא לוליה, מחאני זין, כליוני נמות, אנחבכ אנחבכ ועוד.

בשנת 1938 היגר מסעוד אל מדיוני עם משפחתו לצרפת, לצד יהודים ומוסלמים רבים מצפון אפריקה. בעיר מרסיי פתח שוב בית קפה מוזיקלי, והמשיך בקריירה מוזיקלית פורחת.

ב-22 בינואר 1943, במהלך אקציה בעיר מרסיי, נעצר מסעוד ונשלח למחנה הריכוז דראנסי בצרפת, ומשם למחנה ההשמדה סוביבור שבפולין, שם ככל הנראה נרצח בתאי הגזים ב-23 במרץ 1943 ביחד עם בנו יוסף בן ה-13 (יליד שנת 1930).

## הוקרה והנצחה
לאחר מותו של מסעוד אל מדיוני, רנט ל'אוראנז כתבה והקליטה לזכרו את השיר Nechkar El Karim (Chant de louange), ("שיר הלל"). השיר מתאר את מותו של מסעוד כתוצאה מהאלימות הנאצית "בלילה וערפל".

האלבום Pianoriental של הפסנתרן מוריס אל מדיוני הוקדש לדודו מסעוד אל מדיוני, ותמונתו של מסעוד מופיעה על כריכת האלבום.

שמו של מסעוד אל מדיוני מופיע במאגר המרכזי של שמות קורבנות השואה ביד ושם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:נגנים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:מוזיקאים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:משוררים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:מלחינים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:זמרים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1943
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו במאה ה-20
אלף (סדרת טלוויזיה ישראלית)

**אָלֶף** היא סדרת טלוויזיה ישראלית שעלתה לשידור ב-yes במאי 2023, ומגוללת את סיפורה של אשרת, עובדת בבית נשיא מדינת ישראל שנאנסת על ידו ומחליטה לחשוף את הפרשה באופן פומבי. כל פרק בסדרה עוסק בנקודת מבט אחרת על הסיפור, ומלווה את כדור השלג שהולך ומתגלגל. הסדרה נוצרה בהשראת אירועים המתוארים בספרה של אודליה כרמון, "אשת הסוד", וסיפורה האישי, אך הדמויות וחלק מהסיפורים הם פרי דמיונם של יוצרי הסדרה. הסדרה נכתבה על ידי תמר מרום ואברהם שלום לוי, שגם מגלם בסדרה את אבינועם, העוזר האישי של הנשיא.

במאי 2024 זכתה הסדרה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.

## עלילה
**נשיא** חדש נכנס לתפקידו, למרות שרבים יודעים על אירועים של תקיפות מיניות בלשכות שלו לאורך השנים. **אשרת**, עובדת חדשה מגיעה לעבוד במשכן הנשיא, ונוצרים ביניהם יחסי עבודה קרובים, שהופכים לתקיפות מיניות חוזרות ולהטרדות קשות. אשרת מגיעה למצב של חוסר ברירה, המחליטה להתעמת איתו ודורשת תשלום עבור שתיקתה. הנשיא המבוהל פונה ליועצו הקרוב, **אבינועם**, שמלווה אותו שנים ארוכות. אבינועם מציע להתלונן על סחיטה בידי עובדת בעייתית שפוטרה, אבל חשדות שיש פה סיפור אחר עולים מיד. אבינועם מנסה לעצור את כדור השלג המתגלגל ולהכפיש את אשרת בקמפיין תקשורתי מכוער.

**אביגיל**, שעבדה עם הנשיא כשהיה שר והיא אהובתו של אבינועם, מחליטה לא לשתוק. היא מבינה את מה שהדחיקה שנים שגם היא בנפגעות. אביגיל, יועצת תקשורת שמבינה את המערכת, מחליטה לספר מה עברה בעצמה. באומץ היא חושפת את האמת שרבים ידעו והסתירו. אבינועם, שמבין שאם הנשיא יפול הוא ינזק בעצמו, קרוע בין אביגיל לבין הבוס שלו. הוא פועל נגדה, למרות אהבתו אליה.

חקירת משטרה נפתחת, אבל למרות מאמציה של **יאנה**, החוקרת המרכזית, קשה לגבש כתב אישום. המשטרה מבינה שאשרת היא מתלוננת לא אמינה, על המקרה של אביגיל חלה התיישנות, נשים נוספות חוששות לדבר. גם **שולה**, רעיית הנשיא, לא מסגירה את רגשותיה, למרות שהיא פגועה מהתנהלותו.

נראה שהתיק קורס, ולנשיא מוצעת עסקת טיעון מקלה. אם יחתום ויודה בעבירות קלות, יוכל להמשיך בחייו, אבל שמו יפגע והוא יאלץ לוותר על החלום הגדול – לנפץ עוד תקרת זכוכית ולהיות ראש הממשלה. בעצת **מרסל**, אימו הדומיננטית, הוא מסרב לחתום על העסקה ומבקש לטהר את שמו בבית המשפט. הוא לא מודע לכך שמתלוננת נוספת עומדת לדבר.

מדובר ב**אסתר**, שעבדה בלשכתו בעבר, אבל על המקרה שלה לא חלה התיישנות. עדותה של אסתר מצביעה על הטרדות מיניות קשות וגם על אונס. ההגנה מצליחה לערער את זכרונותיה הקשים ולא ברור האם היא אכן תפליל את הנשיא. אביגיל נקראת להעיד על השיטה לפיה התנהלו הנשיא ומקורביו במשך שנים, עדות דרמטית שמשנה את התמונה. החלטותיו השגויות של הנשיא לוותר על עסקת הטיעון ולא להודות בפשעיו, יחד עם עדויות אמיצות של הנשים שהותקפו מביאות להרשעה ולכניסתו לשנים ארוכות בכלא.

## שחקנים ודמויות

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* קדימון הסדרה אלף בערוץ היוטיוב הרשמי של חברת יס
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
מואיז עאדילהו

**מואיז וילפריד מאוסה עאדילהו** (בצרפתית: **Moïse Wilfrid Maoussé Adiléhou**; נולד ב-1 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן בניני-צרפתי המשחק בעמדת הבלם במכבי פתח תקווה מליגת העל ובנבחרת בנין.

## קריירת מועדונים
עאדילהו נולד בבקולומב שבצרפת, למשפחת מהגרים, אביו מבנין ואמו מטוגו. דל במחלקות הנוער של ES נאנטר, ואלנסיין ופורטו. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצת המילואים של ואלנסיין, ובהמשך שיחק בפו ובויטרה במסגרת הליגות הנמוכות בצרפת. בהמשך שיחק בסלובן ברטיסלאבה מליגת העל הסלובקית, בקרקירה ובלבדיאקוס מליגת העל היוונית, ובבולוספור מליגת המשנה הטורקית.

ב-1 בספטמבר 2020 חתם בנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-4 באוגוסט 2022 חתם על חוזה לשנה אחת בזירה מליגת העל האזרית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 ביוני 2023 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית.

## נבחרת בנין
ב-24 במרץ 2017 ערך עאדילהו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין הבוגרת, בהפסד 0–1 לנבחרת מאוריטניה במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר, ואף הבקיע שער בניצחון על נבחרת מרוקו בשלב שמינית הגמר של הטורניר, שהיה גם שער הבכורה שלו במדי נבחרת בנין.

## תארים
;מכבי פתח תקווה
* גביע המדינה: 2023/2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים בנינים
קטגוריה:בלמי כדורגל בנינים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני פו
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני קרקירה
קטגוריה:כדורגלני לבדיאקוס
קטגוריה:כדורגלני בולוספור
קטגוריה:כדורגלני נאק ברדה
קטגוריה:כדורגלני זירה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בנין
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:בנינים שנולדו ב-1995
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1995
השבעתו השנייה של ג'ורג' וושינגטון לנשיאות ארצות הברית

ממוזער|שמאל|ציור מאת , המתאר את השבעתו השנייה של וושינגטון
**ה[[השבעת נשיא ארצות הברית|השבעה]] השנייה של [[ג'ורג' וושינגטון]] ל[[נשיא ארצות הברית]]** התקיימה ב של הסנאט בפילדלפיה, פנסילבניה, ביום שני, 4 במרץ 1793. ההשבעה סימנה את תחילת כהונתו השנייה של ג'ורג' וושינגטון כנשיא ושל ג'ון אדמס כסגן הנשיא. שבועת האמונים ניתנה לג'ורג' וושינגטון על ידי שופט בית העליון של ארצות הברית ויליאם קושינג. זו הייתה ההשבעה הראשונה שהתקיימה בפילדלפיה (אז בירת המדינה), והתרחשה בדיוק ארבע שנים לאחר שהממשלה הפדרלית החדשה החלה לפעול תחת חוקת ארצות הברית.

נאום ההשבעה השני של ג'ורג' וושינגטון הוא הקצר ביותר שנמסר אי פעם, 135 מילים בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ג'ורג' וושינגטון
וושינגטון
קטגוריה:1793 בארצות הברית
פונקציית גיבוב מתגלגלת

**פונקציית גיבוב מתגלגלת** (באנגלית: **Rolling hash**) היא פונקציית גיבוב אשר מופעלת על חלקים שונים של מידע כלשהו, בכדי להשוות מול תוצאות גיבוב של בקשות חיפוש. השימוש העיקרי בה הוא האצת חיפושים.

תהליך הגיבוב נעשה בסוג של "חלון מתגלגל", כלומר חלקי המידע בגודל קבוע עוברים אחד אחד את תהליך הגיבוב ומושווים מול תוצאת הגיבוב של החיפוש.

הרעיון מאחורי זה הוא שבמקרים רבים השוואת תוצאות הגיבוב של חלקי המידע אל מול בקשת החיפוש מהירה יותר מהשוואה ישירה של חלקי המידע מול בקשת החיפוש. כלומר השוואת תוצאות הגיבוב מורידה את סיבוכיות החיפוש לפעמים.

## תיאור התהליך
ראשית, המידע לחיפוש עובר גיבוב בפונקציה ידועה מראש.

שנית, המידע בו נרצה לחפש עובר גיבוב בחלקים (אשר גודלם נקבע על ידי גודל בקשת החיפוש).

ב"חלון מתלגלג" אנו בוחרים מעין "חלון" (חלק מהמידע באורך החיפוש) ובכל פעם מעבירים אותו בפוקנציית הגיבוב ומשווים אל מול תוצאת הגיבוב של החיפוש.

שלישית, אם נמצאה התאמה בין פונקציות הגיבוב ניתן לאמת את ההתאמה בבדיקות אחרות.

## דוגמה לתהליך
אם נרצה לחפש "**דהו**" ב"**אבגדהוזחטיכלמנסעפצקרשת**"

ראשית, נקבל את תוצאת הגיבוב של **"דהו"**, נניח לדוגמה בלבד שפוקנציית הגיבוב היא חיבור ערכי הגימטריה, כלומר במקרה הגיבוב של **"דהו"** יהיה: 4(ד) + 5(ה)+ 6(ו) = **15**.

שנית, נעבור "בחלון מתלגל" על המידע ונחשב את ערכי הגיבוב בכל פעם עד שנמצא התאמה, כאשר נשים לב שאורך ה"חלון" הוא כאורך החיפוש שרצינו (שלושה תווים):

**אבג**דהוזחטיכלמנסעפצקרשת => 1(א) + 2(ב) + 3(ג) = 6.

א**בגד**הוזחטיכלמנסעפצקרשת => 2(ב) + 3(ג) + 4(ד) = 9.

אב**גדה**וזחטיכלמנסעפצקרשת => 3(ג) + 4(ד) +5(ה) = 12.

אבג**דהו**זחטיכלמנסעפצקרשת => (ד) + 5(ה)+ 6(ו) = **15**.

אם מצאנו התאמה, נוכל להשוות בצורה ישירה (לדוגמה אינדקס מול אינדקס) כדי לוודא שההתאמה נכונה, זאת מכיוון שיכולות להיות מספר התאמות בפונקנציות הגיבוב לקטעי מידע שונים בגלל שפונקציות הגיבוב בהם משתמשים באלגוריתם זה אינן בהכרח חד חד ערכיות.

אם ההשוואה הישירה לא צלחה, נמשיך בחיפוש עד סוף המידע.

מכיוון שהחיפוש במקרה שלנו כן מתאים, ניתן להגיד שמצאנו את המידע שחיפשנו.

## חסרונות
שימוש זה אינו בהכרח מאיץ חיפושים ובמקרים מסוימים עלול אף להאט אותם, לדוגמה אם אורך המידע שמחפשים קטן או גדול מאוד, או פונקציית הגיבוב אינה בעלת אנטרופיה מספקת – עלולים להיות הרבה התאמות של פונקציות הגיבוב, מה שיכול להוסיף לסיבוכיות מכיוון שמעבר להשוואה הרגילה שהיינו עושים אילולי השימוש בפוקנציית הגיבוב, השתמשנו בפוקנציית גיבוב בתדירות גבוהה ובכך הגדלנו את הסיבוכיות.

במילים אחרות, אם נניח O(m) (או O(1)) כסיבוכיות ההשוואה של פיסות המידע לאחר ההתאמה בגיבוב, כאשר m שואף ל n (הרבה התאמות מול הגיבוב), נקבל O(n).

## ראו גם
* פונקציית גיבוב קריפטוגרפית
* md5
* SHA

## קישורים חיצוניים
* דוגמה לקוד אשר משתמש באלגוריתם
* תיאור נוסף ואימפלנטציה בקוד

## הערות שוליים

קטגוריה:פונקציות גיבוב
קרוליין אהרון

**קרוליין סידני אהרון** (באנגלית: **Caroline Sidney Aaron**; נולדה ב-) היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית-יהודייה.

## ראשית חייה
קרוליין סידני עבאדי נולדה בריצ'מונד, וירג'יניה, ארצות הברית. אמה, נינה עבאדי (לבית פרידמן) הייתה פעילת זכויות אזרח; ילידת אלבמה ממוצא יהודי סורי, ועבדה במשרה מלאה כדי לפרנס את שלושת ילדיה לאחר שאביה של אהרון, שהיה ממוצא לבנוני-יהודי, נפטר. אחותה הגדולה של אהרון, ג'וזפין עבאדי, במאית ומפיקה תיאטרון, נפטרה מסרטן השד ב-25 במאי 2002, בגיל 52.

אהרון למדה באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון די סי, ולמדה אמנויות הבמה. היא למדה משחק בסטודיו HB בניו יורק.

## קריירה
היא שיחקה בסרטים כמו "צרבת" של מייק ניקולס (1986) ו"צבעים ראשיים" (1998), כמו גם ב"פשעים ועבירות קלות" של וודי אלן (1989), "אליס" (1990) ו"לפרק את הארי" (1997), וכן "נדודי שינה בסיאטל" של נורה אפרון (1993). היא גם הופיעה בסרטים של טים ברטון "המספריים של אדוארד" (1990) וב"לילה הגדול" של סטנלי טוצ'י (1996). בנוסף היא הופיעה ב"רחוב ג'אמפ 21" (2012) ובסרט ההמשך שלו "רחוב ג'אמפ 22" (2014).

היא ידועה גם בזכות עבודתה בטלוויזיה, כולל תפקידי אורח ב"כנפיים", "פרייז'ר", "תרגיע", "עקרות בית נואשות", "טרנספרנט", "מזכירת המדינה", ו"הטובות לקרב".

התפקידים שלה בברודוויי כוללים את "מדברים יחסית" של וודי אלן, "אני שונא את המלט", "ביטוח לאומי" ו"האיש הקרח" בכיכובו של ג'ייסון רוברדס.

החל מ-2017 היא שיחקה בתפקיד קבוע בתוכנית זוכת פרס אמי לבידוק בפריים-טיים "גברת מייזל המופלאה", עם תפקיד קומי של אם יהודייה. היא זכתה בשני פרסי גילדת שחקני המסך ברציפות על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרה קומית לצד שאר צוות הסדרה. העונה החמישית והאחרונה שודרה ב-2023.

בנוסף ב-2023 הופיעה בסדרה הישראלית "חאנשי" לצד הנרי וינקלר בתפקיד אשתו של אביה של חאנשי (עליזה חנוביץ). באותה שנה שיחקה בסרט הקומדיה המוקומנטרי "חזרה גנרלית"  בתור ריטה כהן; הסרט בבימויה של מולי גורדון מבוסס על הסרט הקצר של גורדון באותו שם משנת 2020.

אהרון היא מרצה אורחת בבית הספר למשחק, סטודיו אייץ בי.

## חיים אישיים
היא נשואה לג'יימס פורמן מאז 1980, לזוג יש שני ילדים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

### תפקידי קול

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות קולנוע יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
נינה אריאנדה

**נינה אריאנדה מאטיצ'יו** (באנגלית: **Nina Arianda Matijcio,** נולדה ב-18 בספטמבר 1984) היא שחקנית אמריקאית. היא זכתה בפרס טוני 2012 לשחקנית הטובה ביותר במחזה על הופעתה בתור וונדה ג'ורדן ב-"Venus in Fur", והייתה מועמדת לפרס טוני 2011 לשחקנית הטובה ביותר במחזה על גילום בילי דאון במחזה "רק אתמול נולדה". היא כיכבה בסדרה המשפטית של אולפני אמזון "גוליית" וכיכבה בסרט הביוגרפי "השמן והרזה" (2018) בתור אשתו של סטן לורל, אידה.

## ראשית חייה
אריאנדה נולדה ב-18 בספטמבר 1984 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הוריה נולדו בגרמניה למשפחות ממוצא אוקראיני. היא גדלה בקליפטון, ניו ג'רזי, ובהיידלברג, גרמניה. היא קיבלה תואר ראשון באמנויות ב- Eugene Lang College The New School for Liberal Arts ותואר שני ב-Fine Arts בבית הספר טיש לקולנוע של אוניברסיטת ניו יורק בשנת 2009.

## קריירה
אריאנדה עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי באפריל 2011 בתפקיד הראשי כבילי דון בהפקת ברודוויי של רק אתמול נולדה, עם ג'יימס בלושי ורוברט שון לאונרד. היא הופיעה באוף ברודוויי בתור וונדה ז'ורדיין במחזה הדרמטי-קומי "Venus in "Fur ב-2010, ההופעה שלה זכתה לשבחי המבקרים.

היא כיכבה בהפקה של "סיפורים מוינה האדומה" של מועדון התיאטרון של מנהטן ב-2014. היא הופיעה בכמה סרטים, כולל מיליארד סיבות לשוד, חצות בפריס, "Rob the Mob", ו"היעלמותה של אלינור ריגבי". היא לוהקה בינואר 2015 לעונה 3 של הסדרה "חניבעל" בתפקיד מולי, אשתו של וויל גרהם (בגילומו של שותפה לשעבר בברודוויי, יו דנסי).

אריאנדה כיכבה בסרט "Fool for Love" בפסטיבל התיאטרון בוויליאמסטאון ביולי 2014 עם סם רוקוול, בבימויו של דניאל אוקין. אריאנדה ורוקוול שיחזרו את תפקידיהם בברודוויי בתיאטרון סמואל ג'יי פרידמן ב-2015. אריאנדה גילמה את אגנס סטארק בסרט "פלורנס פוסטר ג'נקינס" (2016) והופיעה בסרט "השמן והרזה" (2018) בתור אידה קיטאיבה, אשתו של הקומיקאי סטן לורל.

בנוסף היא כיכבה בכל ארבע העונות של הסדרה "גוליית" בין השנים 2016 - 2021, כמו גם בעונות השלישית והרביעית של "מיליארדים".

בשנת 2019, היא הופיעה עם סם רוקוול בסרט של קלינט איסטווד, "ריצ'רד ג'וול".

ב-2023 גלמה את הדי, אשתו של גורדון פורד ומושא האהבה של סוזי מאירסון בעונה החמישית של הסדרה "גברת מייזל המופלאה".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס טוני
קטגוריה:בוגרות ניו סקול
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:זוכי פרס קלרנס דרוונט
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
זאב קון

**זאב קון** () היה צייר ישראלי ממוצא הונגרי.

## ביוגרפיה
זאב קון נולד בעיר נירג'האזה בצפון מזרח הונגריה. כנער עבד בחנות לציוד אמנות בבעלות הוריו, בלנקה ושנדור. 

לאחר שהחל גירוש יהודי הונגריה במרץ-אפריל 1944, נשלח זאב קון בן ה-14 תחילה למחנה הריכוז אושוויץ, לאחר מכן למחנה הריכוז יאבורז'נו, הממוקם במרחק של 23 קילומטרים מאושוויץ. ומינואר עד אפריל 1945 נכלא במחנות גרוס-רוזן, בוכנוואלד ופלוסנבורג. 

ב-23 באפריל 1945 שוחררו אסירי מחנה פלוסנבורג על ידי חיילים אמריקאים. בסוף אוגוסט 1945 חזר קון להונגריה, וחידש את לימודיו. מאוחר יותר הוא התקבל ללימודים ב-*Magyar Képzőművészeti Főiskola* בבודפשט (הנקראת כיום האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות ) בסתיו 1947, שם למד למעלה משנה וחצי. 

ב-1949, כשהמשטר הפוליטי הפרו-קומוניסטי החדש הפך דכאני יותר ויותר, הצטרף לקבוצה של שלושים יהודים מארגון "השומר הצעיר" והצליח לחצות בחשאי את גבול צ'כיה, ובהמשך הגיע לאיטליה דרך אוסטריה. בעיר בארי עלתה הקבוצה על ספינה שהביאה אותם לישראל. הוא התיישב לראשונה בקיבוץ גבעת-חיים. עם זאת, הוא לא שהה שם זמן רב, שכן בשנת 1951 הוא הפך לסטודנט באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.

באקדמיה היה קון מקורב לאנטון להמדן (יליד 1929) ולארנסט פוקס (1930–2015). באמנותו, האחרון התמקד בדימויים של אפוקליפסה, ויצר ציורים שצוירו מתוך אימה ופחד מהמוות. עם שובו ארצה הצטרף לאגודת הציירים והפסלים בישראל. בשנת 1973 הוענק לו פרס מקס נורדאו לאמנויות. ציוריו זכו להערכה מצד חובבי אמנות גם במגזר הלא-יהודי הישראלי.

### חיים אישיים
קון נישא לציירת ניצולת השואה הדי קון. בנם הוא הצייר שי קון.

## תערוכות ועבודות
קון הציג את עבודותיו ברחבי הארץ (למשל ירושלים, 1954, תל אביב, 1959, 1961, 1963, 1964, 1968, פריז 2014), ונהריה (1988), וכן בבריסל (1960), פריז (1962, 1972, 1994), לונדון (1965), סידני (1967), ניו יורק (1968), לוס אנג'לס (1968), דטרויט (1970), אמסטרדם (1972), סטוקהולם (1975), אנטוורפן (1976) וברלין (1987). שנים רבות עבד קון בצפת, שם החזיק גלריה משלו, אך בהמשך חזר לתל אביב, שם התגורר עד פטירתו.

עבודותיו של קון נמכרו בהצלחה על ידי גלריות רבות בהן "תירוש", "מצארט", "מונטיפיורי", "אגוזי" ואחרים. לדברי מבקר האמנות פרופסור ג'. רקאנאט, ציוריו זכו להערכה רבה בקרב אספני אמנות וחובבי אמנות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז גרוס-רוזן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
הדי קון

**הדי קון** (נולדה ב-1936) היא ציירת ישראלית ממוצא הונגרי. סגנונה ייחודי באמנות הישראלית, ונע בין ציורי נוף פסטורליים לציורי פרחים נאיביים ומרהיבים. מרבית ציוריה הם בטכניקה של שמן על בד.

## קורות חיים
נולדה כהדי דוידוביץ' באילוק, עיירה קטנה בממלכת יוגוסלביה. ב-1941, כאשר פלשו הנאצים ליוגוסלביה, הבריחו אותה הוריה עם אחיה הגדול לבודפשט שבהונגריה, שם התגוררו הוריה של אימה.

הדי גודלה על ידי סבה וסבתה בבודפשט. הסב שימש כרב הראשי של העיר, ולמרות זאת זכתה הדי בחינוך פלורליסטי, וכבר בנעוריה השתתפה בשיעורי ציור. בתחילה למדה בשיעורים פרטיים ואחר כך במסגרת סטודיו לציור. בשלב מסוים הועברו הילדים עם הסבא והסבתא אל הגטו, שם חלקו דירת חדר עם שלושים אנשים נוספים וסבלו מקור, רעב ומחלות. עם תום המלחמה, גילתה הדי כי במהלך השואה נרצחו שני הוריה ואחיה הקטן באושוויץ.

ב-1953 החלה ללמוד ציור באקדמיה לאמנות בבודפשט, אולם בעקבות המרד ההונגרי ואזרחותה היוגוסלבית נאלצה לעזוב את המדינה וב-1956 עלתה לישראל.

## קריירת אמנות
למרות החוויות הקשות אותן חוותה במהלך השואה, לא נתנה הדי לזוועות המלחמה לפגוע בתשוקתה ואהבתה לחיים.

עבודותיה המוקדמות מאופיינות בדיוקנאות ובתיאורי נוף בסגנון פוסט אימפרסיוניסטי מתון. עבודותיה המאוחרות, משנות ה-90 מאופיינות בצבעוניות עזה ובמעבר בין תיאור ריאליסטי לדקורטיבי. רמות הצבעוניות יוצאות הדופן בציוריה באות לידי ביטוי במיוחד כאשר היא מציירת פרחים (הנושא החביב עליה, שהוא גם המזוהה ביותר עם יצירתה), אך גם כאשר היא מציירת נופים, טבע דומם או דיוקנאות. המתבונן בציוריה של הדי לא יכול שלא להתרשם משמחת החיים והאופטימיות שלה.

על יצירותיה אמרה קון: "יש בי רצון לייפות את המציאות ולכן אני מציירת פרחים – בכל הגוונים והסוגים".

קון הציגה תערוכות רבות בישראל, בניו יורק, לונדון, בודפשט, סידני, אמסטרדם, פריז, ברלין, טורונטו, רומא ובריסל.

## חיים אישיים
הייתה נשואה לצייר זאב קון מסוף שנות ה-50 עד למותו ב-2024. בנם הוא הצייר שי קון.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ישראלים ילידי יוגוסלביה
קטגוריה:ילדים בשואה: קרואטיה
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ניצולות השואה: קרואטיה
קטגוריה:ניצולות השואה: הונגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
רמזי ריצ'רד ריינאגל

**רמזי ריצ'רד ריינאגל** (באנגלית: **Ramsay Richard Reinagle**; 19 במרץ 1775 – 17 בנובמבר 1862) היה צייר דיוקן, נוף ובעלי חיים אנגלי, ובנו של פיליפ ריינאגל.

## ביוגרפיה
רמזי ריצ'רד ריינאגל היה תלמידו של אביו פיליפ ריינאגל, שאת סגנונו הוא למד, והציג באקדמיה המלכותית כבר בשנת 1788. בהמשך נסע לאיטליה, ולמד ברומא בשנת 1796. הוא ביקר בהולנד על מנת ללמוד מהמאסטרים ההולנדיים. לאחר שובו הביתה צייר זמן מה בפנורמה של רוברט בארקר בכיכר לסטר, ולאחר מכן נכנס לשותפות עם תומאס אדוארד בארקר, בנו הבכור של רוברט, שלא היה אמן, על מנת להקים בניין מתחרה בסטרנד. הם הפיקו תמונות פנורמה של רומא, מפרץ נאפולי, פירנצה, גיברלטר, מפרץ גיברלטר ופריז, אך ב-1816 מכרו את התערוכה שלהם להנרי אסטון בארקר וג'ון ברפורד.

ב-1805 נבחר ריינאגל למקורב של אגודת הציירים בצבעי מים, ובשנת 1806 לחבר. הוא הפך לגזבר שלה בשנת 1807, והיה נשיא בשנים 1808 עד 1812 בין 1806 ל-1812 הוא שלח לתערוכות שלה שישים ושבעה רישומים, בעיקר נופים איטלקיים ונופים של האגמים האנגלים. באותה תקופה הציג דיוקנאות ונופים בשמן באקדמיה המלכותית, שבה הפך למקורב ב-1814, ולאקדמאי ב-1823.

בשנת 1848 הוא שלח לתערוכת האקדמיה המלכותית בתור עבודתו, תמונה קטנה של מזג אוויר גשום מטירת הרסט, שצוירה על ידי אמן צעיר בשם J. W. Yarnold, שאותה הוא רכש בחנות תיווך. הוא עשה שינויים קלים בתמונה ושלח אותה כעבודתו. שהתגלתה הרמאות, אחרי בירור מלא שנערך על ידי האקדמיה, הוא נקרא להתפטר מתעודתו כצייר אקדמאי מלכותי. בשנת 1850 הוא ניסה ללא הצלחה לפטור את עצמו מאחריות לזיוף, במכתבים שפורסמו בעיתון.

הוא המשיך להציג באקדמיה עד 1857, אך בשנותיו האחרונות שקע בעוני, ונעזר בפנסיה מכספי האקדמיה. הוא מת בצ'לסי ב-17 בנובמבר 1862.

ציוריו של ריינאגל נכללים באוספים של מספר מוסדות בריטיים כולל שפילד, רות'רהאם, דונקסטר וגלריה לאמנות דרבי ובאוסף האמנות הממשלתי.

### משפחה
ריינאגל התחתן עם אוריאנה בולפינץ' בשנת 1801. נולדו להם שלושה בנים, מתוכם ג'ורג' פיליפ ריינאגל הצייר, שהיה הצעיר ביותר, ובת אחת, אוריאנה ג'יין, שנישאה לסופר פיליפ דוטין.

## גלריה

File:Ramsay Richard Reinagle (1775-1862) - A Boy Reading - T01073 - Tate (cropped).jpg|נער קורא
File:Ramsay Richard Reinagle - An Ornithologist, Probably John Latham? - Google Art Project.jpg|אורתינולוג
File:Ramsay Richard Reinagle (1775-1862) - Thomas Coke (1752–1842), 1st Earl of Leicester - 1271089 - National Trust.jpg|תומאס קוק
File:Ramsay Richard Reinagle (1775-1862) - Cattle and Deer in Calke Park - 290250 - National Trust.jpg|עדר בקר
File:An extensive River Landscape, with figures and cattle in the foreground(112157).jpg|נוף נהר ורועה


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:נפטרים ב-1862
STS-93

**STS-93** היא משימה ה-26 של מעבורת החלל קולומביה. המטרה העיקרית של טיסת המעבורת הייתה הצבה במסלול של טלסקופ החלל צ'נדרה.

## צוות
* **מפקד המשימה** -  איילין קולינס 
* **טייס** -  ג'פרי אשבי 
* **מומחה משימה 1** -  מישל טוניני 
* **מומחה משימה 2** -  סטיבן האולי 
* **מומחה משימה 3** - קתרין קולמן

## תיאור המשימה
משימת STS-96 נדחתה פעמיים על כן שיגור. היא שוגרה בהצלחה ב-23 ביולי 1999 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי. חמש שניות לאחר השיגור התרחשה במעבורת תקלה במערכת אספקת חשמל. הופעלו מערכות גיבוי והיה ניתן להמשיך בתהליך הגעה למסלול סביב כדור הארץ.

המטרה העיקרית בוצע ב-23 ביולי כאשר טלסקופ החלל צ'נדרה שוחרר מתא המטען והוצב במסלול. נכון לשנת 2024 הטלסקופ פעיל.

לאחר השלמת המשימה העיקרית חברי הצוות ביצעו מספר ניסויים בתחום חקר חוסר כבידה, ביולוגיה, וחובבות רדיו. 

המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי ב-29 ביולי 1999 במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* אודות משימת STS-93 באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרט עם תקציר של מהלך המשימה

קטגוריה:משימות מעבורות החלל
קטגוריה:1999 בארצות הברית
שירה (משקה)

**שירה** (בטורקית: **Şıra**; באזרית: **Nabız Şırası**) הוא משקה טורקי שאינו אלכוהולי, הנחשב לנפוץ במדינות המזרח התיכון ומרכז אסיה.

טעמו של המשקה מתוק וחריף והוא מופק מתסיסה של ענבים וסוכר, אך קיימות גרסאות המבוססות על פירות אחרים.

נהוג לשתות את המשקה בכוס קטנה כשהוא קר ולהגישו בחתונות, פסטיבלים ומפגשים חברתיים.

מלבד הגרסה הטורקית, ישנן גרסאות שונות הנפוצות בעיקר באזרבייג'ן, גאורגיה, ארמניה, בולגריה, קזחסטן וקירגיזסטן.

## ראו גם
* שרבט
* בראגה (משקה)

## קישורים חיצוניים

* משקאות טורקיים שכדאי להכיר, באתר Kodasail

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח האזרי
קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
ג'ורג' פיליפ ריינאגל

**ג'ורג' פיליפ ריינאגל** (באנגלית: **George Philip Reinagle**; 1802 – 6 בדצמבר 1835) היה צייר ימי אנגלי, בנו הצעיר של רמזי ריצ'רד ריינאגל.

## ביוגרפיה
הוא היה תלמיד של אביו, אבל הוא התמחה בנושאים ימיים על ידי העתקת יצירותיהם של הציירים ההולנדיים לודולף בקאויזן, ווילם ואן דה ולדה. הוא הציג לראשונה באקדמיה המלכותית ב-1822, כששלח דיוקן של ג'נטלמן; אבל ב-1824 הוא תרם 'ספינה בסערה שיורה אות מצוקה', ו'רוגע', וב-1825 'צי הולנדי במאה השבע-עשרה ', ונושאים ימיים נוספים בשנים הבאות.

בשנת 1827 הוא נכח על סיפון ספינה בקרב נאווארינו ובשובו צייר, ופרסם בשנת 1828, 'איורים של קרב נאווארינו', ואחריו 'איורים של ההתרחשויות בכניסה של מפרץ פטרס בין השייטת האנגלית לצי הטורקים 1827". הוא גם צייר אירועים מעימותים אלה, שהוצגו ב-1829, 1830 ו-1831. הוא נכח עם הצי האנגלי על חוף פורטוגל ב-1833 ותמונתו של 'הניצחון המפואר של אדמירל נאפייר' הייתה אחת מתרומתו לאקדמיה המלכותית ב-1834.

ארבעה נושאי חיל הים ב-1835 היו עבודותיו האחרונות שהוצגו.

הוא עבד הן בשמן והן בצבעי מים, וניבאו לו הצלחה גדולה כצייר של יצירות ספנות וימיות. עבודותיו הופיעו גם במוסד הבריטי, ומדי פעם באגודת האמנים הבריטים.

ריינגל נפטר בקמדן טאון, לונדון, ב-6 בדצמבר 1835, בגיל 33.

## גלריה

File:Asia and other vessels at the Battle of Navarino, 20 Oct 1827 PW4851.jpg|קרב נאוואירינו
File:Hanhoute and Azoff, with explosion of a Turkish frigate, at the Battle of Navarino, 20 Oct 1827 PW4859.jpg|פיצוץ אניה טורקית בקרב נאווארינו
File:The Asia, the Talbot and the Dartmouth battle with the Turks, 1-6 Oct 1827 PW4842.jpg|עימות בין הצי האנגלי והטורקי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1802
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1835
פלואו של טמבל

**פלואו של טמבל** הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי והראפר הישראלי ליעד מאיר, שיצא לאור ב-2 באפריל 2023.

מילות השירים נכתבו על ידי מאיר, וההפקה נוהלה על ידי יובל ניאזוב, המוכר כדודא ממבוא הדודאים. האלבום כולל את הלהיטים "להקפיץ ת'רגל", "פלואו של טמבל", "תן לו!", ו"פלואו של טמבל 2" המארח את רון חיון. בשיר הראשון של האלבום מתארח מנהלו האישי של מאיר, שגיא דהן. אורחים נוספים הם דודא, זיו שביט, מיכאל סוויסה וביג סאזו.

האלבום זכה להצלחה בסטרימינג. במצעד האלבומים השבועי של ספוטיפיי בישראל, הגיע האלבום למקום התשיעי. השיר "פלואו של טמבל 2" מתוך האלבום היה ללהיט, זכה להצלחה בפלטפורמת טיקטוק והגיע למקום ה-19 במצעד היטליסט של מאקו.

## רשימת רצועות

## קישורים חיצוניים

* פלואו של טמבל, לשמיעה באתר יוטיוב
* פלואו של טמבל, לשמיעה בשירות המוזיקה Spotify
* פלואו של טמבל, מילים ופרשונים באתר Genius

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ ישראליים
פקונדו גונסאלס

**פקונדו גונסאלס מולינו** (בספרדית: **Facundo González Molino**; נולד ב-6 ביולי 2003 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בהשאלה בעמדת הבלם בראסינג סנטנדר.

## קריירת מועדונים
גונסאלס גדל במחלקות הנוער של ויסטה אלגרה, אספניול וולנסיה. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של ולנסיה.

ב-8 באוגוסט 2023 חתם ביובנטוס לשלוש שנים. ב-23 באוגוסט 2023 הושאל לסמפדוריה מהסרייה ב’.

ב-29 באוגוסט 2024 הושאל לפיינורד לעונה אחת.

## קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:בלמי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-2003
אמילי מורי פטרסון

**אמילי מורי פטרסון** (באנגלית: **Emily Murray Paterson**; 1855–1934) הייתה אמנית סקוטית, הקשורה לאסכולת גלאזגו וחברה באגודת האמניות. 

## חיים ועבודה
אמילי פטרסון נולדה באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1855. אביה, דנקאן וויקי פטרסון (1827–1911) היה עורך דין מאיירשייר.  הוא היה שותף של לינדזי ופטרסון באדינבורו.  אמה הייתה אן פלמינג סטיבן (1827–1909).

אמילי למדה במכללת אדינבורו לאמנות וכן בפריז והתגוררה באלבין פלייס, אדינבורו לפני שעברה ללונדון ב-1917.

היא נסעה רבות בין 1909 ל-1934. זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, היא ביקרה בשדות הקרב לשעבר בעיר איפר שבבלגיה. ציורי צבעי המים שלה של כנסיות הרוסות ומבנים הרוסים בעיר, כולל נופים של אולם המופעים של איפר, הוצגו בלונדון בשנת 1919.

פטרסון גם ביקרה בהולנד ובאיטליה במספר הזדמנויות והייתה גם חובבת טיולים אלפיניים, ולעיתים קרובות ערכה טיולי ציור הן בטירול והן באלפים השווייצרים והציגה את העבודות שנוצרו במועדון האלפיני בלונדון.  הנושאים המועדפים עליה היו נופים, אדריכלות ובוטניקה.

היא נבחרה לחברה באגודה המלכותית לצבעי מים הסקוטית, אגודת האמנים הסקוטית והאגודה לאמניות נשים.

פטרסון מתה בלונדון ב-23 ביולי 1934 - תערוכת זיכרון נערכה בגלריה ווקר, לונדון מאוחר יותר באותה שנה.

היא הוחזרה לאדינבורו לקבורה עם הוריה בבית הקברות דין.

## גלריה

File:Derelict Tanks Art.IWMART4752.jpg|שרידי טנקים באיפר
 File:A Street in Ypres Art.IWMART4750.jpg|רחוב באיפר
File:Interior. St Martin's, Ypres Art.IWMART4759.jpg|חורבות הכנסייה באיפר
File:Emily Paterson - A July Bouquet - Sarjeant Gallery.jpg|אגרטל פרחי יולי
File:Still Life (Te Papa, 1936-0026-1).jpg|טבע דומם


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות סקוטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1934
קנדרי פאאס

**ריי קנדרי פאאס אנדרדה** (בספרדית: **Ray Kendry Páez Andrade**; נולד ב-4 במאי 2007 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ריבר פלייט בהשאלה מצ'לסי ובנבחרת אקוודור.

## קריירת מועדונים
פאאס גדל במחלקות הנוער של אקדמיית אלפרו מורנו, ברצלונה ספורטינג קלוב, אמלק, פאטריה ואינדפנדיינטה דל ואיה. ב-25 בפברואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אינדפנדיינטה דל ואיה, בניצחון 3-1 על מושוק רונה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל האקוודורית לעונת . במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

## קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת אקוודור עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.

ב-12 בספטמבר 2023 ערך פאאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 2-1 על נבחרת אורוגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026. ב-13 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.

נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אקוודורים
קטגוריה:קשרי כדורגל אקוודורים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אקוודור
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:גואיאקיל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:אקוודורים שנולדו ב-2007
מרים אלון

שמאל|ממוזער|255px|מרים אלון, 1969
**מרים אלון** (23 במרץ 1938 – 6 בנובמבר 2011) הייתה אשת רדיו וסופרת ילדים ישראלית. עבדה בקול ישראל כקריינית חדשות וכן בתחומי המוזיקה, התרבות ועוד. בנוסף הייתה גם מדריכת קריינים.

## ביוגרפיה
מרים אלון נולדה בקריית מוצקין. למדה במוסד החינוכי "שומריה" במשמר העמק. למדה בבית הספר למשחק של "הבימה".

בתחנת קול המוסיקה הקריאה שירי משוררים בפינה "'רגע של שיר".
אלון הייתה נשואה לאיש הרדיו הוותיק יצחק שמעוני ולהם ארבעה ילדים ושנים עשר נכדים.
בנה הוא השחקן אסי שמעוני, ממייסדי תיאטרון פסיק.

מרים אלון נפטרה בירושלים ב-2011 בעקבות מחלה קשה ממנה סבלה בשלוש שנותיה האחרונות. נטמנה בבית העלמין הר המנוחות.

## ספריה
* לגן בחדר (ירושלים: כתר, 1980); איורים – דודו גרשטין
* משקפים ורדים (ירושלים: כתר, 1981); איורים – דוד גרשטיין
* לגעת כמעט בתקרה (ירושלים: כתר, 1984); איורים – אלישבע געש
* גלידה עם קצפת (תל אביב: ספרית פועלים, 1988); איורים – יפתח אלון
* חלום של יום הולדת (ירושלים: כתר, 1988); ציורים – יפתח אלון
* רון עכברון (תל אביב: נ. קמחי, תשמ"ז); ציורים – אנה טורק (סדרה בת שנים-עשר ספרים)
* לבד בבית (תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ז 1996); איורים – אבנר כץ
* המקום שבו אני גר (ירושלים: שמעוני, 2012); איורים – ז'קי לוי

## על ספריה
יהודה אטלס כתב: "אלון השתייכה לסוג הכותבים לילדים שמדברים ישירות אל הילד, מבלי לקרוץ להורים מעבר לכתפו. דרך שיריה היא מראה מה רוחש בראשו של ילד, כשכל התבוננות או חיווי מפי הילד בשיריה יכולים להתפרש בקלות גם כאמירה כללית יותר".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מרים אלון באתר גוגל ספרים
* 
* רבקה מיכאלי, נפרדים מהקריינית והסופרת מרים אלון ז"ל, אתר רדיו 103, 11.11.2011
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:קרייניות ישראליות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011