שוראני

**שוראני** (בסלובקית: **Šurany**; בהונגרית: **Nagysurány**, נג'שוראן; בפי היהודים **שוראן**) היא עיירה בדרום מערב סלובקיה השוכנת ליד נהר ניטרה, כ-26 קילומטר מדרום-מזרח לעיר ניטרה, באזור חקלאי על צומת רכבות. עד שנת 1918 השתייך היישוב לממלכת הונגריה ומאז ועד שנת 1993 לצ'כוסלובקיה, למעט השנים 1938–1945 שבהן חזר לשליטת הונגריה.

## היסטוריה

## יהודי שוראני
250px|ממוזער|חזית בית הכנסת של שוראני
מועד יסוד הקהילה היהודית בעיר אינו ידוע, אך ידוע כי כבר בתחילת המאה ה-16 ישבו שם יהודים. הטורקים ששלטו במקום בין השנים 1526–1666, אסרו על היהודים להתגורר במקום, ולכן יהודי האזור חיו בעיירה הסמוכה ליפובה (Lipová). ובשנת 1686, כשהתאפשר ליהודים לחזור ולשבת בשוראני התארגנה קהילה יהודית גדולה שהכילה את יהודי העיירות הסמוכות טברדושובצה, (Tvrdošovce), קומיאטיצה, (Komjatice) ופלאריקובו (Palárikovo).

במאה ה-17 הייתה קהילת שוראני גדולה למדי והתפרסמה ברבניה ובישיבה המקומית שבה לימדו, שהייתה מהגדולות שבסלובקיה. תלמידיה באו מרחבי אירופה: הונגריה, אוסטריה, רומניה, גרמניה, יוגוסלביה ואפילו מאנגליה ומשווייץ. בעיירה היו גם בית מדרש, תלמוד תורה ובית ספר יהודי עממי, "חברה קדישא" ואגודת נשים. לקהילה היו כמה בתי כנסת ומבנה גדול של מקווה.

באמצע המאה ה-19, בעקבות ביטול ההגבלות על התיישבות יהודי הונגריה, עקרו רבים מיהודי שוראני לעיר הסמוכה נובה זמקי. בסוף המאה ה-19 הייתה הקהילה היהודית מזוהה עם הזרם האורתודוקסי ובהמשך נסתפחה לקהילת נובה זמקי שהייתה גדולה ועשירה יותר.

בשנת 1921 היו רשומים בקהילה כ-600 יהודים. רוב יהודי העיירה התפרנסו ממסחר וממלאכה. מייסדיו של בית החרושת לסוכר בעיירה ובעליו היו כנראה יהודים שבאו מפולין, ומנהליו הועסקו על ידי הברון הירש.
בשנת 1930 חיו בשוראני 722 יהודים, 13 אחוז מתושבי המקום.
מספר היהודים שחיו בשוראני:

### השואה
בהסכם מינכן מספטמבר 1938, כשנה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה התפרקה הרפובליקה הצ'כוסלובקית ולאחר בוררות וינה מ-2 בנובמבר באותה השנה, סופח להונגריה חלק מדרום סלובקיה, לרבות שוראני. המשטר הפרו-גרמני בהונגריה הגביל את היהודים בלימודים ובעסקים ורבים איבדו את פרנסתם. יהודים ללא תעודות אזרח הונגריות גורשו.

ב-19 במרץ 1944 נכנסו הגרמנים להונגריה. במאי 1944 גויסו גברים יהודים משוראני בני 20–45 לצבא ההונגרי לעבודות כפייה.

לפי גרסה אחת במאי הוקם בשוראני גטו בו רוכזו גם יהודים מיישובים בסביבה ובסך הכול כ-1,100 תושבים בצפיפות, אשר כעבור כחודש הועברו למרכז שילוח בנובה זמקי וכעבור כמה ימים שולחו למנחה ההשמדה אושוויץ. לפי גרסה אחרת שאר יהודי שוראני והאזור רוכזו בגטו בעיר קומרום וככל הנראה ביוני אותה השנה גורשו לאושוויץ.

על פי ספר הזכרונות של חנה נויבאור, שהתגוררה בכפר הסמוך קומיאטיצה, הגרמנים הגיעו לעיירה בשנת 1944: .

בשנת 1945 חזרו לעיירה יהודים מעטים מקהילת שוראני, בניין בית הכנסת שימש למחסן עצים. מצבות בית העלמין שניזוקו הוקמו מחדש. ובמרוצת השנים עזבו רוב היהודים את העיירה ובשנות ה-70 של המאה ה-20 נותרו שם שתי משפחות יהודיות בלבד.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוחל בשחזור בניין בית הכנסת, כשבגג בית הכנסת סמל המגן דוד, והוקמה במקום אנדרטה לזכר קורבנות השואה. כיום פועל במקום מוזאון העיר שוראני.


קובץ:Šurany Strop synagógy.jpg|כיפת בית הכנסת המשוחזרת
קובץ:Šurany-synagóga1.jpg|בית הכנסת בשוראני



בשנת 1966 הוקמה מצבה לזכר קהילת שוראני בבית העלמין בחולון.

## ילידי המקום
* **[[מור ארדיאי (צלם)|מור ארדיאי]]**, מקודם **גרינוואלד** (בהונגרית: **Erdélyi Mór;** שוראני, 3 בדצמבר 1866 – בודפשט, 11 במרץ 1934) היה צלם, צלם עיתונות יהודי-הונגרי.
***[[איז'אק לוי]]** (בהונגרית: **Lőwy Izsák**; שוראני, 1793 – אויפשט, 8 באפריל 1847) היה בורסקאי, יהודי-הונגרי, מאסטר לעיבוד עורות, ראש הקהילה היהודית המקומית באויפשט, הפוגט (שופט) הראשון של היישוב.

## לקריאה נוספת
* 
* נתן קרפל נויגרשל, **ישיבת שוראן וישיבות הונגריה** סדרת מאמרים בעיתון הצופה, 8.9.1941, 16.9.1941, 14.11.1941.
* פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 548–551
* נאג'-שוראן' (שוראן, שוראני), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 259–261. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* מקומיאטיצה לבצרה דרך אושוויץ- סיפורה של חנה נויבאור (אלעד הופר), 2015.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בסלובקיה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12