open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משפט מפלגת התעשייה

**משפט מפלגת התעשייה** - (ברוסית: **Дело Промпартии**) משפט שהתנהל בברית המועצות נגד קבוצה של מהנדסים ומומחים בתחום התעשייה. על ספסל הנאשמים ישבו שמונה אנשים, מהם חמישה נשפטו להוצאה להורג. בהתאם לכתב האישום הארגון היה קשור לאיגוד התעשיינים הרוסים בפריז ולמודיעין הצרפתי.

## רקע
בהתאם לנתוני החקירה חברי הארגון (שלא היה קיים כלל) פעלו לגרימת נזק לתעשייה הסובייטית במהלך השנים 1925–1930. בראש הארגון הועמד פרופסור לאוניד רמזין שהיה הנאשם הראשי ועל עדותו התבסס המשפט. לפי טענותיו היה מתוכנן להקים ממשלה חדשה ובראשה פיוטר פלצ'ינסקי (שהוצא להורג עוד לפני המשפט). שר הפנים של הממשלה אמור היה להיות פאבל ריאבושינסקי, אך במהלך המשפט התברר שהוא נפטר בפריז עוד לפני 1925. לשר החוץ לכאורה היה מיועד ההיסטוריון יבגני טארלה, שלא הועמד למשפט כלל.

## מהלך המשפט
המשפט החל במוסקבה ב-25 בנובמבר 1930 והסתיים ב-7 בדצמבר. הישיבות הוכרזו כמושב מיוחד של בית המשפט העליון ונוהלו בראשות אנדריי וישינסקי. על הגנת הנאשמים הופקדו שני עורכי דין, אך בניגוד למשפט שאחטי הם לא פעלו באופן נמרץ לטובת הנאשמים. בראש התביעה עמד ניקולאי קרילנקו (בשנת 1938 הוצא להורג כאויב העם).

בכתב האישום צוין שחברי המפלגה פעלו ל:
* סבוטז' בתחומי תעשייה שונים
* גרימת נזק לתוכניות פיתוח של התעשייה
* ביצוע משימות ריגול בהתאם להנחיות מצרפת
* פעילות בקרב מפקדי הצבא האדום במטרה להקל על מתקפה צבאית קרובה
* הכנות פיגועים במהלך המלחמה הקרובה

למרות שהתביעה לא הציגה שום מסמך המוכיח את הטענות והכול היה מבוסס על עדותו של לאוניד רמזין והודאות יתר הנאשמים על הכרה באשמה המשפט הסתיים באישום. במהלך המשפט סביב הבניין נערכו הפגנות שדרשו עונש מוות ל"מתנגדי המשטר והמרגלים". חמישה נאשמים נשפטו לעונש מוות ושלושה נוספים לעשר שנות מאסר. בהמשך, עונש המוות הומר לעשר שנות מאסר וליתר הנאשמים תקופת המאסר קוצרה. בשנת 1936 קיבלו חלק מהנאשמים חנינה, אך במהלך הטיהורים הגדולים נעצרו שוב והוצאו להורג.

הנאשם הראשי, לאוניד רמזין קיבל אישור להמשיך בפעילות מחקרית בתחום התמחותו. בשנות ה-40 הוא שוחרר ועשה קריירה מדעית מוצלחת - בשנת 1943 הוא אף קיבל פרס סטלין על תרומתו לפיתוח התעשייתי.

בהמשך למשפט המרכזי נערכו משפטי משנה הקשורים לענפי תעשייה ספציפיים. בסך הכול נעצרו כאלפיים אנשים ורובם נשפטו.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:1930 בברית המועצות
קטגוריה:משפטי ראווה בברית המועצות
אלכס אברינס

**אלחנדרו "אלכס" אברינס רדונדו** (בספרדית: **Alejandro "Álex" Abrines Redondo**; נולד ב-1 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן ספרדי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית.

## קריירה באירופה
אברינס, בנו של הכדורסלן גבריאל אברינס, נולד בפלמה דה מיורקה. ב-2010 החל לשחק בקבוצת הנוער של אוניקאחה מאלגה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ספרד לנוער, ואף נבחר ל-MVP. בהמשך, שיחק גם בקבוצה בת של מאלגה מהליגה השלישית, ובעונת  החל לשחק גם במדי הקבוצה הבוגרת, הן בליגת העל הספרדית והן ביורוליג. בסוף עונה זו סיכמו ביניהן מלאגה וברצלונה על העברתו של אברינס לברצלונה, בתמורה לפראן ואסקס. במדי ברצלונה זכה בגביע המלך בשנת 2013.

ביוני 2013 נבחר במקום ה-23 בדראפט על ידי קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, אך המשיך לשחק בברצלונה במשך שלוש עונות נוספות. במאי 2015 חתם על חוזה חדש בברצלונה לארבע עונות, אך בסיום עונת 2016 עזב את הקבוצה ועבר לשחק בליגת ה-NBA.

## NBA
### 2016–2019: אוקלהומה סיטי ת'אנדר
בעונת הרוקי בליגה שימש בעיקר כשחקן מחליף. בעקבות פציעתו של ויקטור אולדיפו במהלך העונה עלה בחמישייה הפותחת במספר משחקים. את העונה סיים עם ממוצע של 6 נקודות למשחק. במהלך עונתו השלישית עם הת'אנדר, , שוחרר מהקבוצה מ"סיבות אישיות".

## נבחרת לאומית
בשנת 2011 שיחק אברינס במדי נבחרת ספרד עד גיל 18 באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה בוורוצלב. הנבחרת זכתה במקום הראשון, ואברינס, שהיה הקלע המצטיין בנבחרת (13.1 נקודות למשחק) נבחר ל-MVP של הטורניר. בשנת 2012 שיחק במדי הנבחרת עד גיל 20 באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בסלובניה. הנבחרת סיימה במקום השלישי, לאחר שאברינס קלע את סל הניצחון במשחק מול סרביה, 9 שניות לסיום.

## סטטיסטיקות קריירה
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

### ביורוליג

## קישורים חיצוניים

* אלכס אברינס באתר ברצלונה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:פלמה דה מיורקה: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:בחירות דראפט של אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורסלנים ספרדים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1993
יעקב קובלנץ

**יעקב זאב קובלנץ** (27 בנובמבר 1927 – 12 בינואר 1956) היה אתלט ישראלי, אלוף ושיאן ישראל, אלוף המכביה השלישית בקפיצה לגובה ובקפיצה לרוחק ושיאן המכביה בקפיצה לרוחק. הישראלי הראשון שקפץ למרחק של יותר מ-7 מטרים (7.06 מטר).

## ביוגרפיה
יעקב קובלנץ בנם של חיה ורפאל נולד בתל אביב. הוא למד בתיכון מונטיפיורי. הוא שהה במחנה המעצר בלטרון במשך כ-3 שנים, שם קבע בקפיצה לגובה תוצאה של 1.65 מטר. הוא שוחרר מהמעצר באוקטובר 1947 והתגייס לצה"ל בנובמבר 1948. בתחילה התאמן בקבוצת מכבי תל אביב ובהמשך עבר לקבוצת הפועל תל אביב.

בתחרות שנערכה באצטדיון המכביה במרץ 1949 סיים קובלנץ במקום הראשון בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.68 מטר, לפני צבי ינובר (1.64 מטר). באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.67 מטר, לפני מנחם ראקוץ' מהפועל קריית חיים (1.67 מטר).

### אלוף המכביה
בתחרות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכה באוקטובר 1950 זכה קובלנץ בשתי מדליות זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר, לפני מ. פאר וזאב כספי, שניהם מישראל שקבעו תוצאה של 1.75 מטר, ובקפיצה לרוחק בשיא מכביה חדש של 6.77 מטר. 

### שיאן ישראל
בתחרות שנערכה בירושלים באוקטובר 1950 קבע קובלנץ בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 7.06 מטר.

בתחרות שנערכה בזאגרב, באותה העת יוגוסלביה במאי 1951 סיים קובלנץ במקום ראשון בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר ובמקום שני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.38 מטר. חודשיים לאחר כן, באליפות הפועל שנערכה בירושלים ביולי הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.77 מטר.

### מותו
קובלנץ נהרג בתאונה בעת שירותו הצבאי ונקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* , באתר "יזכור"
* 
* 
* 
* 
* 
* איגוד האתלטיקה בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:קופצים לרוחק ישראלים
קטגוריה:שיאני ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי תיכון מונטיפיורי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
יבגני גרישין

**יבגני גרישין** (ברוסית: **Евгений Гришин**; 23 במרץ 1931 טולה – 9 ביולי 2005, מוסקבה) היה מחליק על הקרח סובייטי, אלוף אולימפי בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב.

## ביוגרפיה
יבגני גרישין נולד בעיר טולה והתחיל להתאמן כרוכב אופניים. בשנות ה-50 הוא היה נחשב בין טובי רוכבי אופניים של ברית המועצות ואף היה מועמד להשתתף באולימפיאדת הלסינקי (1952). בתקופת החורף, לצורכי האימונים הוא היה מתאמן ההחלקה מהירה על הקרח. במהלך שנות ה-50 הוא עבר להחלקה על הקרח והתרכז באימונים בענף זה. לאחר השתתפות בארבעה משחקים אולימפיים וזכיית 4 מדליות זהב גרישין פרש והחל בקריירה כמאמן. יבגני גרישין היה הראשון שהצליח לרדת מ-40 שנ' בריצה ל-500 מ'.

### מדליית זהב אולימפית
בקורטינה ד'אמפצו 1956 גרישין זכה באליפות בריצה ל-500 מ' ול-1500 מ' תוך שבירת שיאי אולם. בסקוו ואלי 1960 הוא הצליח לחזור על הישג זה וזכה ב-2 מדליות זהב נוספות.

באינסברוק 1964 הוא היה המוביל לזכות במדליית זהב שלישית ברציפות. אומנם בהחנות המחליקיים הוא עשה טעות וכתוצאה הגיע רק למקום השני.

לפני גרנובל 1968 גרישין נפצע אך הצליח להשתקם ובגיל 37 הגיעה לתחרות. במקצוע החזק שלו ריצת 500 מ' הוא הגיע למקום הרביעי.

### אליפות העולם
גרישין השתתף באליפויות העולם החל משנת 1954 ועד ל-1963. מכיוון שהוא היה חזק במיוחד בריצות קצרות, רק ב-1954 וב-1956 הוא הצליח להגיע למקום השלישי בקרב רב. במקצוע החזק - 500 מ' הוא זכה באליפות העולם במספר אליפויות עד לשנת 1963.

## קישורים חיצוניים

* יבגני קרישין באתר סטטיסטי
* 
* 

קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת סקוו ואלי (1960)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת גרנובל (1968)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
קטגוריה:נפטרים ב-2005
גבריאל טורק

250px|ממוזער|שמאל|גבריאל עם רעייתו ויולה והבת חנה, 1954
**גבריאל טוֹרֶק** (15 באוגוסט 1917 – 4 בפברואר 1991) היה רופא אורתופד ישראלי, מייסד ומנהלה הראשון של המחלקה האורתופדית במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. ממייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.

## ביוגרפיה
טורק החל ללמוד רפואה באירופה אך הורחק מלימודיו בשל חוקי הנומרוס קלאוזוס. בזמן מלחמת העולם השנייה הוחזק בשבי הסובייטי במשך ארבע שנים. לאחר סיום המלחמה, שבה נספו הוריו ושתי אחיותיו, חזר ללמוד רפואה באירופה.
טורק נישא לוויולה, אף היא רופאה במקצועה לאחר שאיבדה את בעלה ומשפחתה בשואה. השניים הצליחו להימלט מסלובקיה ועלו לארץ ישראל ב-1949. בשנת 1959 עבר עם משפחתו לבאר שבע והתגורר בשכונה ד'.
ב-26 באוקטובר 1960 הקים וניהל את המחלקה האורתופדית בבית חולים סורוקה. המחלקה נפתחה עם 25 מיטות, ונחשבה למחלקה גדולה גם בקנה מידה ארצי של אותם ימים. זו הייתה המחלקה שקיבלה את המאושפז הראשון שנרשם בבית החולים החדש, ילד, שאושפז עם שבר ביד.

טורק שימש גם כיושב ראש ועד רופאי בית החולים סורוקה.

יחד עם רעייתו היה בין מייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע.

לטורק שני ילדים, ירום וחנה, ושישה נכדים. בתו, פרופ' חנה יבלונקה, היא היסטוריונית, חוקרת השואה, ראש המחלקה ללימודי מדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון.

על שמו רחוב בשכונת רמות באר שבע.

## קישורים חיצוניים
* גבריאל טורק השנים הראשונות - המחלקה האורתופדית באתר *המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה*
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אורתופדים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
סיימון אשר לוין

**סיימון אשר לוין** (באנגלית: **Simon Asher Levin**; נולד ב-22 באפריל 1941) הוא אקולוג יהודי אמריקאי, פרופסור לביולוגיה בפקולטה לאקולוגיה ואבולוציה באוניברסיטת פרינסטון. לוין מתמחה בשימוש של מודלים מתמטיים ובמחקרים אמפיריים בהבנת תבניות מקרוסקופיות של מערכות אקולוגיות ומגוון ביולוגי.

## חייו ופועלו
סיימון לוין נולד ב-1941 בבולטימור שבמרילנד במשפחה יהודית, בנם של רוקח ומורה.
בשנת 1961 קיבל לוין את התואר הראשון שלו במתמטיקה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ובשנת 1964 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת מרילנד.

לוין הוא כיום פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת פרינסטון ומנהל המרכז לביוקומפלקסיטי  באוניברסיטה. תחומי המחקר העיקריים של לווין הם בהבנה איך תבניות מקרוסקופיים מתוחזקים ברמת הביוספרה ומערכות אקולוגיות, במושגים של מנגנונים אקולוגיים ואבולוציונים הפועלים בעיקר ברמה של אורגניזמים ובממשקים שבין אקולוגיה לכלכלה. חלק רב מעבודתו עוסק באבולוציית המגוון, מנגנוני מגוון ביולוגי במערכות טבעיות וההשפעות על המבנה והתפקוד של מערכת אקולוגית. הוא עוסק גם במודלים של דינמיקה אפידמיולוגיים כולל עמידות בפני אנטיביוטיקה. לוין היה היו"ר לשעבר של הדירקטוריון במכון הכלכלי-אקולוגי באייר, הנשיא של החברה האקולוגית של אמריקה והנשיא החברה למתמטיקה ביולוגית של אמריקה. כיום לוין מכהן כיו"ר מועצת IIASA (המכון הבינלאומי לניתוח מערכות יישומים), יו"ר עמית של דירקטוריון המדע של מכון סנטה פה וסגן היו"ר של ועדת המדענים מעוניינים. לוין הוא גם חבר באקדמיה הלאומית למדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאגודה האמריקאית לקידום המדע.

## פרסים והוקרה
* 1988 – פרס רוברט ה. מק'ארתור מהאגודה האקולוגית של אמריקה על העבודה המצוינת של לוין;
* פרס אוקובו מהחברה למתמטיקה ביולוגית ומהחברה היפנית לביולוגיה תאורטית;
* 2004 – דוקטור לשם כבוד ממכללת וויטיאר (Whittier);
* 2004 – פרס היינקן למדעי הסביבה מהאקדמיה המלכותית של הולנד לאמנויות ומדעים;
* 2005 – פרס קיוטו למדעים בסיסיים;
* 2007 – חבר המכון הכלכלי-אקולוגי באייר;
* פרס המדען הדגול האמריקאי למדעי הביולוגיה;
* 2010 – פרס ראמון מארגאלף באקולוגיה ואיכות הסביבה מארגון הז'נרליטט דה קטלוניה;
* 2010 – פרס האקולוג הדגול מהאגודה.
* 2013 - המדליה הלאומית למדעים
## קישורים חיצוניים
* 

* הדף של סיימון לוין באתר אוניברסיטת פרינסטון
* קורות חיים
* סיימון אשר לוין באתר פרס קיוטו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:ביולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו יהודים
קטגוריה:אקולוגים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
ואנדרסון (חלוץ)

**פרנסישקו ואנדרסון דו קארמו קארניירו** (בפורטוגזית: **Francisco Wánderson do Carmo Carneiro**; נולד ב-18 בפברואר 1986 בבאטוריטה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית.

## קריירת מועדונים
### ברזיל
המועדון המקצועני הראשון של ואנדרסון היה טיראנדטס מסיארה, בשנים שאחרי הוא שיחק בפרווויארו ובפורטלזה, ב-2007 שיחק בריבר אתלטיקו שבפיאאוי.

### שוודיה וערב הסעודית
בשנים 2007 עד 2010 שיחק בגאיס מגטבורג. ב-2009 זכה בתואר מלך השערים בליגת העל (הבקיע 18 שערים יחד עם טוביאס חיוסן). בקיץ 2010 ואנדרסון חתם חוזה ל-3 שנים במועדון הסעודי אל-אהלי ג'דה, אך כעבור חצי שנה חזר לגאיס, תחילה בהשאלה ואחר כך חתם חוזה רשמי.

### קרסנודר
ב-ספטמבר 2012 ואנדרסון הושאל לקרסנודאר הרוסית. ערך את משחק הבכורה שלו בליגה ב-21 בספטמבר כאשר נכנס כמחליף במשחק מול מורדוביה סראנסק והבקיע שער (המשחק נגמר 1:6 לזכות קרסנודר). במשחק ליגה הבא מול קריליה סובייטוב הוא שוב נכנס כמחליף ושוב כבש לזכות קבוצתו. בסוף דצמבר חתם 2.5 שנים במועדון.

ב-31 במרץ 2013 רשם ואנדרסון שלושער בניצחון 4:0 על אנז'י מחצ'קלה. במרץ 2014 במשחק הניצחון 4:0 על ספרטק מוסקבה, כבש ואנדרסון שלושער נוסף.

### דינמו
לקראת עונת 2017/2018 בליגת העל הרוסית, הוחתם בקבוצת דינמו מוסקבה, שאך זה שבה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.

## תארים
;אישיים
* מלך השערים בליגה השוודית לשנת 2009 (יחד עם טוביאס חיוסן, שניהם הבקיעו 18 שערים)

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות ופרופיל באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* דף השחקן באתר הרשמי של פ.צ. קרסנודר 

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי ג'דה
קטגוריה:כדורגלני גאיס
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1986
דני אלוף העולם

**דני אלוף העולם** (באנגלית: **Danny, the Champion of the World**) הוא ספר ילדים משנת 1975 מאת הסופר הבריטי רואלד דאל. הספר תורגם לעברית בידי זהר שביט ויצא לאור בשנת 1984 בתוך סדרת מרגנית של הוצאת זמורה-ביתן.

## עלילה

דני הוא ילד שהתייתם מאמו בגיל צעיר ומתגורר עם אביו בדרום אנגליה. אבא של דני הוא מכונאי, והם מתגוררים בכרכרת–קרוואן צועני בסמוך לתחנת הדלק אותה הם מנהלים. בסמוך למגוריהם גר ויקטור הייזל, אדם עשיר בעל קרקעות, אשר מתעלל בשכניו ומתייחס אליהם בזלזול. ביערות שבבעלותו חיים פסיונים רבים, והוא אף נוהג אחת לשנה להזמין את האליטה המקומית למסיבת ציד גדולה של פסיונים אלו.

לאחר שאביו מסתלק באישון לילה, דני מגלה כי לבד מעבודתו בתחנת הדלק, אביו נוהג לחמוק לאחוזתו של ויקטור הייזל ולתפוס פסיונים. על פי החוק הבריטי הפסיונים הם בבעלותו של הייזל רק אם הם נמצאים על הקרקע שלו, ולכן אם מצליחים להוציא אותם מן הקרקע אפשר לקחת אותם. אבא של דני מסביר לבנו על שיטות רבות לתפוס את הפסיונים, אשר כוללות לרוב צורות שונות של השתקה של הציפורים כדי למנוע משיכת תשומת לבם של השומרים ביערות. כמו כן מתברר לדני כי מדובר במסורת ארוכת שנים באזור, וכי רבים מהתושבים התנסו בחטיפת הפסיונים מידי הייזל, הבכיר שביניהם היה לא אחר מסבו שלו.

כנקמה על מעשיו הרעים, דני ואביו מתכננים ללקט פסיונים רבים משטחו של ויקטור הייזל מיד לפני מסיבת הציד השנתית, וכך לגרום מבוכה גדולה להייזל ולאורחיו. דני מפתח שיטה חדשה להשתקת הציפורים, על ידי החדרה של כדור שינה לתוך הצימוקים שאוהבות הציפורים. באישון לילה הם נכנסים ליער, חוטפים למעלה ממאה פסיונים, ומחביאים אותם אצל אחת השכנות, מרת קליפסטון, כדי למנוע חשיפה. למחרת, אמנם, מרת קליפסטון מביאה את הציפורים בתוך עגלת תינוק, אך השפעת כדורי השינה הולכת ומתפוגגת והציפורים מתעוררות ומתרוצצות מסביב לתחנת הדלק. ויקטור הייזל רואה זאת ותובע את הציפורים חזרה מאביו של דני, אך רוב הפסיונים בורחים ממנו.

## אזכורים לספרים אחרים
אחד מסיפורי הלילה שמספר אבא של דני עוסק בענק הידידותי הגדול אשר תופס חלומות טובים ושולח אותם לילדים. פרטים אלו היוו את שלדת הסיפור המאוחר יותר של דאל, העי"ג.

## סרט טלוויזיה
ב-1989 הופק סרט טלוויזיה על פי הספר בבימויו של גאווין מילר, בו השתתפו ג'רמי איירונס, בנו סמואל, חמו סיריל קיוזאק, רובי קולטריין, ליונל ג'פריס, ג'יין מארץ', הזמר ג'ימי נייל ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ספרי 1975
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרים המתרחשים בבריטניה
Battlefield 4

**Battlefield 4** הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Dice והופץ על ידי Electronic Arts, המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ה-PlayStation 3, ה-Xbox 360 ולקונסולות הדור הבא: ה-PlayStation 4 וה-Xbox One. המשחק הוא ה-11 בסדרה לא כולל ההרחבות ומשחק ההמשך הישיר הרביעי בסדרת Battlefield.

## מצבי משחק
קיימים מצבי משחק לשחקן יחיד ומצבים ל־2–4 שחקנים.

במשחק Battlefield 4, הדמות שבה השחקן שולט הוא "רקר" (Recker), חבר בחולית טומבסטון (Tombstone). חבריו לקבוצה כוללים את: מנהיג החוליה סמל "דן" (Dunn), החובש הקרבי "פאק" (Pac) והמקלען אייריש (Irish). המשחק נחשף בטריילר שמראה את המשימה הראשונה "Fishing in Baku", העוקב אחר ניסיונם של חולית טומבסטון לברוח ממיקום אורבני עם מודיעין חיוני וחשוב ליחידתם. ואחרי הם יוצאים למסע ברחבי העולם שבמהלכו הם מחסלים מחתרות של סין ושל רוסיה שמנסות לפגוע באזרחים

## פיתוח
מנכ"ל Electronic Arts פרנק גיבו אישר את הכוונה של החברה לפתח המשך למשחק Battlefield 3,  הוא אמר. דובר EA ב-IGN אמר: .

המשחק בנוי על בסיס המנוע Frostbite 3, שדומה לקודמו ה-2, אך בעל ייחודיות משלו - מנגנון ה-Levolution; הכולל אינטראקציה עם הסביבה (כגון קריאה למעליות, העלאת מחסומים (בולדרים) נגד כלי רכב, ניתוק התאורה בבניין, הפעלה של אזעקות ועוד) ואירועי הרס משני משחק (הפלת גורדי שחקים, גלישת ספינה לחוף, הצפת עיר על ידי הרס סכר וכיוצא בזאת). כמו כן, במשחק אפשריות רבות להתאמה אישית של כלי נשק, כלי רכב (בשונה מקודמו, Battlefield 3, ניתן עכשיו לשים הסוואות וגימורי צבע גם על כלי רכב) והחייל עצמו. הקרבות במשחק עכשיו מתנהלים גם בים על ידי סירות סיור החמושות בתותחי 25 מ"מ, אופנועי ים ואף ניתן להשתמש בסכין ואקדח ולצלול בזמן המצאות במים. המשחק מחזיר עמו גם את מצב המפקד (Commander Mode) שהיה ב-Battlefield 2142 וב-Battlefield 2. המפקד יכול לקרוא לכוחות סיוע חיצוניים כמו טיל שיוט וסריקת מל"ט. המפקד יכול לשחק גם מחוץ למחשב באמצעות טאבלט או סמארטפון שמותקנת עליו האפליקציה למשחק. למשחק נוסף גם מצב משחק חדש, ה-Obliteration Mode, שבו כל קבוצה חייבת להשמיד עם פצצה שמזומנת במרכז המפה שלוש מטרות בצד של הקבוצה היריבה.

## שיווק
בחודש מרץ 2013, שיווקה Electronic Arts שלוש חידות קשות. 
המנצח יקבל את המהדורה הראשונה של המשחק Battlefield 4 חינם. זמן לאחר מכן Electronic Arts שיווקה את הטריילר למשחק Battlefield 4 בתאריך ה-26 במרץ 2013. יום לאחר מכן, הגיימפליי (תצלום וידאו מתוך המשחק) למשחק Battlefield 4 שוחרר.

## משימות
שמן של כל המשימות במשחק מבוססות על שם המקומות בהן מתרחשות. במשחק יש 7 משימות:
# Baku
# Shanghai
# South China Sea
# Singapore
# Kunlun Mountains
# Tashgar
# Suez

## פרימיום (Premium)
למשחק 5 הרחבות במצב מרובה משתתפים שאפשר לקנות גם בנפרד כגון דסקיות זיהוי, כלי נשק, כלי רכב, תותחים, תג, סמלים, אפשרויות חדשות ו-3 מצבי משחק חדשים.

בין ההרחבות ניתן למצוא את:
# עליית סין (China rising)
# תקיפה משנית (Second assault)
# מכה ימית (Naval strike)
# שיני הדרקון (Dragon's teeth)
# עמדה סופית (Final stand)

## ראו גם
* Battlefield 3
* Battlefield 2
* Battlefield 2142

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של המשחק 
* ביקורת על Battlefield 4, יוליה קוסטה, 29 אוקטובר 2013.
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:Battlefield
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
פין ג'ונס

**טרנס "פין" ג'ונס** (באנגלית: **Terence "Finn" Jones**; נולד ב-24 במרץ 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, המוכר בשל גילום דמותו של סר לוראס טיירל בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO, ובשל גילום דמותו של דני ראנד / איירון פיסט בסדרות "איירון פיסט" ו"המגנים" מבית מארוול קומיקס שעלו בשירות הסטרימינג של נטפליקס.

## ביוגרפיה
ג'ונס נולד בשם ***טרנס "טרי" ג'ונס*** בלונדון, אנגליה. הוא למד בבית הספר תיכון לאומנויות בלונדון במשך שלוש שנים. בבגרותו שינה ג'ונס את שמו הפרטי, כדי למנוע בלבול עם טרי ג'ונס, חבר מונטי פייתון.

## קריירה
באוקטובר 2009, פין גילם את דמותו של ג'יימי בסדרה הבריטית "Hollyoaks Later". בינואר 2010 גילם את דמותו של טים הבדון בעונה האחת עשרה של סדרת הדרמה הרפואית הפופולרית "רופאים". באותה שנה, הופיע בשני פרקים של הסדרה הוותיקה "The Bill". הוא הופיע בסדרת הבת של דוקטור הו, "הרפתקאות שרה ג'יין". ביוני 2010, פורסם כי ג'ונס יופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת HBO, "משחקי הכס" כסר לוראס טיירל. הסדרה, אשר מבוססת על סדרת ספרי הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח", מאת הסופר האמריקאי ג'ורג' ר. ר. מרטין שיצרו צמד המפיקים האמריקאים-יהודיים דייוויד בניוף וד. ב. וייס הפכה לאחת הסדרות המצליחות בטלוויזיה.

בשנת 2012 הופיע בתפקיד קטן בסרט האימה טעות בכיוון 5: קשרי דם. בשנת 2014 הופיע בסרט האימה "*The Last Showing"* כמרטין ווטס.

בשנת 2016, ג'ונס לוהק לגלם בתפקיד ראשי את דמותו של דני ראנד/איירון פיסט בסדרה "איירון פיסט", אשר פרקיה של העונה הראשונה עלו ב-17 במרץ 2017 לצפיית סטרימינג במסגרת השירות של נטפליקס. בשנת 2017 השתתף גם בסרט האימה "המנסרים מטקסס: ההתחלה", לצדו של סטיבן דורף.

בשנת 2021 הצטרף לקאסט העונה השנייה של הסדרה הקומית מבית אפל TV פלוס, "דיקנסון" על חייה של המשוררת אמילי דיקנסון, בתפקיד של סמואל בולס, עורך העיתון *ספרינגפילד רפובליקן.*

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1988
מרים סגל

**מרים סגל** (1905 /1908, קייב – 10 בינואר 1981, תל אביב) הייתה זמרת, סופרת ומורה לזמרה ישראלית.

## ביוגרפיה
סגל נולדה בקייב שבדרום-מערב רוסיה. למדה זמן קצר בקייב אצל אולנה מורביובה . הצטרפה לתנועת השומר הצעיר, וב-1924 (או 1926) עלתה לארץ ישראל כחלוצה ועבדה בעפולה וביישובים אחרים בעמק יזרעאל. בשנת 1927 נסעה ללמוד מוזיקה בצרפת. שנתיים למדה בטולוז, ועוד שנה למדה במחלקה לזמרה ולאופרה בקונסרבטואר של פריז, שם זכתה במקום הראשון בתחרות מוזיקה. בשנת 1930 שבה לארץ ישראל.

בשנים 1930 עד 1956 הופיעה בהפקות אופרה וברסיטלים (בין היתר על בימות האופרה הארץ ישראלית, האופרה הקאמרית, האורטוריה הארץ-ישראלית והאופרה הארצישראלית העממית) ולימדה זמרה בסטודיו של הבימה ובאופן פרטי. הרפרטואר שלה כלל אריות של ורדי, מאסנה, דליב, רימסקי-קורסקוב ועוד, לצד שירים עבריים. השיר האמנותי "עקרה" (~1940) מאת פאול בן-חיים, למילותיה של רחל, נכתב עבורה, וכך גם לחנה של רבקה גוילי לפזמון ליקינתון של לאה גולדברג (1940).

מרים סגל נישאה לצמח סגל (1902–1988), סוכן חברת קטרפילר בישראל. השניים היו הורים לבת מאומצת, אֵלָה סגל (ילידת 1940~).

סגל נפטרה ב-1981 ונקברה בבית העלמין הדרום.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
Battlefield 1943

**Battlefield 1943** הוא משחק פעולה ממוחשב מגוף-ראשון שעלילתו מתרחשת במלחמת העולם השנייה. המשחק פותח על ידי EA Digital Illusions CE והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3 בלבד, לפלטפורמת ה-Xbox 360 המשחק יצא ב-8 ביולי 2009 ולפלטפורמת ה-PlayStation 3 הוא יצא ב-9 ביולי 2009.

המשחק הוא הארבעה-עשר בסדרת Battlefield.

## משחקיות
בדיוק כמו Battlefield: Bad Company, המשחק הוא עם מנוע ה־Frostbite, רק בגרסה 1.5 (גרסה משופרת יותר מהגרסה שהייתה ל-Battlefield: Bad Company), מה שאומר שאפשר ליצור נזק לאובייקטים בסביבה באופן מציאותי יותר. המשחק כולל מצב כיבוש וגיימפליי חדש בשם "עליונות אווירית" שנמצא נעול, ונפתח רק אחרי 43 מיליון הריגות של כל שחקני הקהילה ביחד הגיימפליי נפתח.

בדומה ל-Battlefield Heroes, יש במשחק זה רק שלושה "מקצועות" שהם: **חי"ר** (Infantry) - מצויד ברובה אוטומטי בעל טווח קצר, רימוני יד ומטול רקטות נגד טנקים. **רובאי** (Rifleman) - מצויד ברובה חצי אוטומטי בעל טווח ארוך רימוני יד ומטול רימונים. **[[צלף (ירי)|צלף]]** (scout) - המצויד ברובה צלפים, אקדח וחומרי נפץ. לכל שחקן יש תחמושת מוגבלת, אך כשנגמרת התחמושת היא נטענת חזרה תוך כמה שניות. המשחק גם כולל מערכת בריאות עצמית - כלומר כששחקן נפגע הפציעה לא נמשכת לאורך זמן, אלא אם הוא לא סופג פגיעות נוספות זמן קצר לאחר מכן הוא חוזר לכשירות מלאה.

ישנם ארבעה סוגי כלי רכב במשחק: ספינות, טנקים, ג'יפים ומטוסי קרב. בכל בסיס של קבוצה יש מטוס אחד וכמה כלי רכב מכל סוג. ה**מטוס** מכיל שחקן אחד שיכול לתפעל ארבעה מקלעים קדמיים ופצצות אוויר - קרקע, אותן הוא יכול להטיל על מטרות האויב בקרקע או בים. ה**טנק** יכול להכיל שני אנשים: נהג, שיכול להשתמש בתותח של הטנק ובמכונת ירייה, והמקלען שיכול להשתמש במקלע שנמצא על צריח הטנק. ה**ג'יפ** יכול להכיל עד שלושה שחקנים: נהג שלא יכול לירות, מקלען שיכול לירות במקלע המותקן על הרכב, ונוסע שיכול לירות באקדח. **[[נחתת]]**, שמשמשת להעברת חיילים מאוניות מלחמה לשדה הקרב.
אפשרות נוספת במשחק היא כניסה ל בונקר מיוחד עם רדאר בראשו, ולהזמין הפצצה אווירית - שלושה מטוסי הפצצה כבדים היכולים לגרום נזק גדול מאוד לתא שטח גדול יחסית שעל המפה, לפי בחירת השחקן.

למרות שהמשחק שווק רק דרך הורדה דיגיטלית ולא באמצעות דיסקים, בכנס E3 של שנת 2011, התפרסם כי הדיסקים של Battlefield 3 ל-פלייסטיישן 3 יכילו גם את Battlefield 1943.

## ציונים
המשחק קיבל ציונים ממש טובים, בנוסף לכך שהמשחק נמכר בכמות ממש גדולה, בשנת 2010 נמכרו מעל 268,000 עותקים.

## ראו גם
*Battlefield 1942
*Call of Duty
*Day of Defeat: Source

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:Battlefield
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII

**Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII** הוא חבילת הרחבה מסוגת יריות בגוף ראשון למשחק Battlefield 1942, הוא פותח על ידי EA Digital Illusions CE והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows וה-Mac OS. המשחק הוא השלישי בסדרת Battlefield.

## משחקיות
כמו ב-Battlefield 1942, השחקן משחק תפקיד של חייל בשדה קרב ויכול לבחור באיזה נשק או כלי רכב הוא ירצה להשתמש בביצוע משימה כלשהי. יותר מאשר Battlefield 1942, כלי הנשק הסודי של מלחמת העולם השנייה נועד לשימוש ביחד עם נשק אחר כדי לפצות את החולשות והחסרונות של הנשק הרגיל.

מצב המשחק של Secret Weapons of WWII, הוא מצב אובייקטי המבוסס על מצב שבו שחקנים צריכים להתמקד בהשגת יעדים ספציפיים כדי לנצח בקרב. לדוגמה בעיר "אסן", הכוחות הגרמניים חייבים למנוע מהכוחות בעלות הברית להרוס את החלקים המרכזיים של מפעל הנשק שלהם.

## פיתוח
המשחק הוכרז רשמית בתאריך ה-2 באפריל 2003, אף על פי שהיו ספקולציות משמעותיות שקדמו להכרזה ש-Electronic Arts עושה חבילת הרחבה למשחק Battlefield 1942. כמעט שישה חודשים מאוחר יותר המשחק Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII יצא לשיווק ונמכר בחנויות בשווי של שלושים דולר, עשר דולר יותר מהמשחק המקורי (Battlefield 1942) שעלה עשרים דולר. זה הביא קצת תגובות רעות למשחק.

## ציונים
Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII קיבל ציונים טובים, אומנם לא זכה בשום פרסים, המשחק קיבל ציון של 82% (מתוך 36 חוות דעת) באתר GameRankings וציון של 79% (מתוך 18 חוות דעת) באתר Metacritic.

כמעט מכל אתר המשחק קיבל ביקורת חיובית. "Jolt UK" אמרה . GameSpy אמרה כמקצוענית . GameSpot אמרה כי . IGN ציינה כי .

הביקורת לגבי מחיר המשחק היה נמוך מאוד, מכיוון שעלה יותר מהמשחק המקורי בסדרה. בביקורת של GameSpot הנציג שלהם טען כי . GameSpy אמרה כי . נציג IGN סיכם את תגובת המחיר . "Jolt UK" הגיבה בצורה דומה ואמרה כי .

## ראו גם
*Battlefield 1942
*Battlefield 1942: The Road to Rome

## קישורים חיצוניים

* הדף של המשחק בוויקי של סדרת המשחקים Battlefield 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2003
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:Battlefield
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
Battlefield 1942

**Battlefield 1942** הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף ראשון שפותח על ידי חברת EA Digital Illusions CE והופץ על ידי Electronic Arts ל-Microsoft Windows ועל ידי Aspyr Media ל-Mac OS. המשחק הוא הראשון בסדרת Battlefield. המשחק יצא ל-Microsoft Windows בתאריך ה-10 בספטמבר 2002 לרשת צפון אמריקה בתאריך ה-20 בספטמבר 2002 לרשת אירופה ול-Mac OS בתאריך ה-28 ביוני 2004 לרשת צפון אמריקה בלבד.

## פיתוח, שיווק ופרסום
Battlefield 1942 מבוסס על הנוסחה של המשחק Codename Eagle, שפחות הצליח, והציג היסטוריה חלופית של מלחמת העולם השנייה בהשתתפות מצבים של שחקן יחיד או מרובה משתתפים. המנוע Refractor 1 בו נעשה שימוש במשחק המקורי הציג מכניקה של משחקי ארקייד, ולעומתו מנוע Refractor 2 שבו נעשה שימוש במשחק Battlefield 2 הציג מכניקה יותר ריאליסטית. במנוע Refractor 2 נעשה שימוש גם בגרסה החדשה למשחק שיצאה ב-2004 למערכת ההפעלה Mac OS. המפתחים תכננו להוסיף גם את פלטפורמת ה-Xbox למשחק, אך בסוף הדבר לא יצא לפועל.

היוצרים של Battlefield 1942 שחררו חבילות הרחבה בשם Battlefield 1942: The Road to Rome (שהוסיפה את החזית האיטלקית למשחק) ו-Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII. המשחק Battlefield 1942: The Road to Rome מבליט דגש על הקרבות האיטלקים ומאפשרים לשחקן לשחק בכוחות צרפת החופשיים או כצבא איטלקי. Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII מראה את האבי טיפוס של הנשקים של מלחמת העולם השנייה ומראה כלי נשק שלא היו במשחקים הקודמים. יש למשחק חבילה שנקראת **Battlefield 1942 Deluxe Edition** שזוהי חבילה שבא יש את Battlefield 1942, את המשחק Battlefield 1942: The Road to Rome ואת המשחק Battlefield 1942: Secret Weapons of WWII בחבילה אחת. עם הזמן הוסיפו לחבילה את המשחק Battlefield Vietnam ואת Battlefield Vietnam WWII Mod.

## מורשת
בחודש מרץ 2004, המשחק Battlefield Vietnam הופץ שמדמה את ההמשך למלחמת העולם השנייה שמתרחש בתקופת המלחמה הקרה. בשנת 2005, משחק המשך שנקבע בעידן המודרני בשם Battlefield 2 יצא לאור. בשנת 2006 יצא משחק המשך שמתרחש בעתיד בשם Battlefield 2142. ב-8 ביולי 2009 המשחק Battlefield 1943 הופץ ל-Xbox Live ולפלייסטיישן יום אחד מאוחר יותר. מוקדם יותר סדרת Battlefield: Bad Company יצאה בשנת 2008 ואחרי זה בשנת 2011 יצא Battlefield 3  ואחרי זה יצא Battlefield 4 בשנת 2013  ואחרי זה יצא  Battlefield hardline בשנת 2015 ואז יצא Battlefield 1 ב-2016 כמהדורה העדכנית ביותר בסדרת Battlefield.

## גרסת המקור חינם
בסתיו 2012 סדרת "Battlefield" חגגה 10 שנים מאז יציאת המשחק הראשון. לכבוד כך המשחק "Battlefield 1942" הופץ על מערכת הספקת תוכן המקורי בחינם. כמו כן, המשחק המלא ללא תשלום הופץ בחודשים נובמבר 2012 עד מרץ 2013.

## ציונים

## ראו גם
*Battlefield 1943
*Call of Duty
*Day of Defeat: Source

## קישורים חיצוניים
* 

*אתר הבית של המשחק 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:Battlefield
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
מסלולי טיול בתל אביב

לכבוד חגיגות המאה לתל אביב נחנכו בעיר שלושה מסלולי טיול המספרים את סיפורה. המסלולים מסומנים בצבעים המאפיינים את העיר: לבן, כחול וירוק. "השביל הלבן" מתמקד בעשורים הראשונים לקיומה של העיר, "השביל הכחול" עובר לאורך חופיה, ו"השביל הירוק" עובר לאורך פארק הירקון.

## השביל הלבן
המסלול הלבן מתמקד בתולדותיה של העיר בעשורים הראשונים לקיומה, אגב שימת דגש על העיר הלבנה ועל תל אביב הקטנה. הוא מתחיל את דרכו בפסיפס תולדות תל אביב מעשה ידיו של האמן נחום גוטמן ליד שדרות רוטשילד מס' 1. הוא עובר לאורכן של שדרות רוטשילד, ופוקד את הקיוסק הראשון, בית עקיבא אריה וייס, בית דיזנגוף ואנדרטת המייסדים, בית גולומב, בית לדרברג, בית לוין, כיכר המלך אלברט, בית אנגל, בית ברלין, בית מילנר ובית רובינסקי, עד הגיעו אל כיכר התזמורת. משם פונה השביל מערבה ועובר דרך שדרות בן ציון לכיוון כיכר דיזנגוף, בית קברות טרומפלדור, כיכר ביאליק, גן מאיר וכיכר מגן-דוד. המשך המסלול הוא בסביבת מדרחוב נחלת בנימין, והוא חולף ליד בית התמר, כיכר רמב"ם, שכונת אפ"ק, מלון נורדאו, בית הכנסת הגדול ומלון פלטין. המסלול מסתיים במגדל שלום מאיר, מקום בו שכנה הגמנסיה הרצליה.

## השביל הכחול
השביל הכחול מתמקד בקו החוף של העיר ומתחיל במדרון יפו ובשכונת עג'מי בדרום. הוא פוקד את נמל יפו, כיכר השעון ובית הסראייה החדש, מוזיאון האצ"ל בתש"ח בפארק צ'ארלס קלור, מתחם התחנה, מסגד חסן בק, כיכר הכנסת ומגדל האופרה. המסלול ממשיך צפונה דרך כיכר לונדון, שכונת מחלול וגן העצמאות, נמל תל אביב ויריד המזרח, ומסתיים בתל כודאדי ובמגדלור תל אביב שמצפון לשפך הירקון.

## השביל הירוק
השביל הירוק עובר לאורך הירקון ופארק הירקון. תחילתו בגשר בן-אליעזר והוא ממשיך מזרחה דרך גן חללי הטרור וגן הבנים, הספורטק, גן הוואי וכן יער ראש ציפור שמדרום לנחל. המסלול ממשיך ופוקד את החווה, תל נפוליאון, שבע טחנות, הגנים הייחודיים בפארק הירקון ויער בראשית, ומסתיים בעשר טחנות.

## ראו גם
* שביל העצמאות

## קישורים חיצוניים
*מסלולי הליכה עצמאיים - שלושת השבילים

קטגוריה:תל אביב-יפו: ספורט
קטגוריה:מסלולי טיול בישראל
New Super Mario Bros. U

**New Super Mario Bros. U** הוא משחק וידאו שפותח ופורסם בשנת 2012 על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת משחקי הווידאו Wii U. זהו הכותר הרביעי בסדרת משחקי New Super Mario Bros. זהו משחק המריו הראשון אשר בעל גרפיקת HD. המשחק קיבל ביקורות חיוביות והוא אחד מהמשחקים הנמכרים ביותר לקונסולת המשחק Wii U.

**New Super Mario Bros. U Deluxe** היא גרסה משופרת של המשחק לקונסולת משחקי הווידאו נינטנדו סוויץ' אשר יצא לראשונה לשווקים ב-11 בינואר 2019. גרסה זו פותחה על ידי חברת Nintendo Entertainment Planning and Development. נכון לדצמבר 2021 נמכרו ברחבי העולם 12.72 מיליון עותקים של הגרסה הזו של המשחק. שתי הגרסאות של המשחק מכרו לאורך השנים בסך הכל מעל ל-18.53 מיליון עותקים.

## עלילה
ימין|ממוזער|250px|תמונת מסך מתוך המשחק
במהלך ארוחה חגיגית בטירה של פיץ' בהשתתפות מריו, לואיג'י, ושני הטואודים (הצהוב והכחול), באוזר ובאוזר ג'וניור מחליטים להגיע לארמון של פיץ' ולחטוף אותה אבל בטעות במקום לחטוף אותה באוזר תופס את מריו, לואיג'י ושני הטואודים וזורק אותם רחוק מהארמון. באותו הזמן, מריו מגלה בונוס חדש, פטריית בלוט, אשר מאפשרת למריו להפוך לסנאי מעופף. באוזר מחליט להשתלט על הארמון של הנסיכה פיץ' וכך להשתלט על ממלכת הפטריות כולה. מריו לואיג'י ושני הטואודים יוצאים להציל אותה ולהציל את ממלכת הפטריות. במשחק יש שמונה עולמות ואחרי העולם השמיני, השלב הסופי, יש שלב נוסף שהוא סיום המשחק.

## New Super Luigi U
בקיץ 2013 יצאה גרסה נוספת של המשחק לכבוד 30 שנה ללואיג'י. בגרסה זאת הדמויות הם לואיג'י, שני הטודים ונביט הארנב (נביט לא נפגע על ידי אויבים, והכוחות לא משפיעים עליו. בסוף כל שלב הוא מקבל חיים נוספים על כל כוח שהוא אוסף במהלך המשחק) ונוספו שלבים חדשים למשחק.

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר האירופאי
* האתר היפני

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2012
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי פלטפורמות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Wii U
קטגוריה:סופר מריו
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי גלילה צדדית
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
אביבה בלס

**אביבה בלס** (נולדה ב-1946), היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצות ל-400 מטר ול-800 מטר. סגנית אלופת אסיה (בנגקוק 1970) בריצת 400 מטר, אלופת המכביה התשיעית (1973) בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר.

## ביוגרפיה
### 1967
בתחרות שנערכה באוסטריה ביולי 1967 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר לאחר שהשוותה את השיא הישראלי של דבורה מרכוס בתוצאה של 25.2 שניות.

### 1968
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה בלס במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.7 שניות.

### 1970
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.0 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.6 דקות.

#### סגנית אלופת אסיה
במשחקי אסיה שנערכו בתחילת דצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.3 שניות, אחרי קמלייט סנדהו מהודו (57.3 שניות) ולפני נובוקו קאוואנו מיפן (57.4 שניות). בריצת 800 מטר שבה החזיקה בלס בתוצאה השנה באסיה (2:09.1 דקות דקות) והייתה מועמדת למדליה, היא נעצרה לאחר שתי שניות לאחר שחשבה שהזינוק פסול. במדליית הזהב זכתה חנה שזיפי שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:06.5 דקות.

### 1971
בכינוס הפועל ה-9 שנערך באצטדיון רמת גן ב-2 במאי 1971, זכתה בלס במדליית כסף בשיא ישראלי חדש של 56.1 שניות, שיפור לשיא של חנה שזיפי (56.3 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באתונה שביוון ב-12 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 54.9 שניות ובכך הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שרצה ריצה זו מתחת ל-55 שניות. שלושה חודשים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במינכן, שבגרמניה ב-3 בספטמבר היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש (אלקטרוני) של 55.27 שניות.

### 1972
בתחרות שנערכה בליבק שבגרמניה ב-28 במאי 1972 זכתה בלס במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא ישראלי חדש של 2:05.8 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של חנה שזיפי (2:06.5 דקות). שיא זה החזיק מעמד 21 שנים ונשבר על ידי עדנה לנקרי-שומיק (2:05.19 דקות).

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון רמת גן ביולי אותה שנה זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 55.8 שניות ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.3 דקות, לפני חנה שזיפי (2:11.9 דקות).

### 1973
באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכתה בלס בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.8 שניות, לפני עדנה גורני (58.4 שניות) ומרית ולטמן (58.8 שניות) שתיהן ממכבי תל אביב ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.4 דקות, לפני רחל הלה (2:15.7 דקות) ועדנה גורני (2:17.1 דקות) כחודש לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא מכביה חדש של 56.14 שניות, לפני לינדה ויימן מאוסטרליה (58.28 שניות) ועדנה גורני (58.58 שניות) ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:11.9 דקות, לפני רחל הלה (2:17.0 דקות) ועדנה גורני (2:20.0 דקות).

## חייה האישיים
בלס, מתגוררת בציריך לאחר שנישאה לחותר שווייצרי, ניקולה לינדיקר ולזוג נולדו שלושה ילדים והיא פעילה בולטת בקהילה היהודית בציריך.

## שיאים אישיים
* ריצת 200 מטר: 25.2 שניות (1967)**שיא ישראלי בעבר**
* ריצת 400 מטר: 55.27 שניות (1971)**שיא ישראלי בעבר**
* ריצת 800 מטר: 2:05.8 דקות (1972)**שיא ישראלי בעבר**

## ראו גם
*ישראל במשחקי אסיה

## קישורים חיצוניים
* אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה באתר *gbrathletics* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רצות ישראליות למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לשווייץ
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לשווייץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
רודה (אל)

**רודה** היא אלוהות בעלת חשיבות עליונה בפנתיאון האלים הערבי שנסגדו על ידי שבטים ערבים צפוניים בתקופה הטרום האיסלמית.

האטימולוגיה מפרשת את משמעות השם "ברוח טובה" אינדיקציה לתפקודה כאלוהות מגנה. האזכור הקדום ביותר לרודה נמצא בארכיוני אסרחדון ששלט באימפריה האשורית בשנים 669–681 לפנה"ס. שמו בתעתיק לאנגלית מאכדית כ: Ru-ul-da-a-a, והוא מוזכר בין האלים של הערבים.

בתדמור האל היה ידוע בשם **ארסו** (Arsu), בכתובת ארמית מאוחרת ארסו\רודה מזוהה עם האל רשף הסורי, אלוהות מגנה למאמיניה מהאלף השלישי לפנה"ס.

דירק לאנג כותב כי רודה הייתה חלק משילוש של אלים להם סגדו שבטי יומואיל (Yumu'il) שהיו קונפדרציה של שבטים ערביים צפוניים בראשות הישמעאלים והקדרים. לדברי לאנג, רודה הייתה אלוהות הירח, נוהא (Nuha) אלוהות השמש, ואטארסאמין (Atarsamain), האלוהות העיקרית, הייתה קשורה עם ונוס.

כתובות בדיאלקט ערבי צפון שנמצאו באזור נג'ד מתייחסות לרודה ואלים אחרים של הפנתיאון הערבי, ומספקים עדות ליחוס כל הדברים טובים והרעים היו מיוחסים לאלים.

שילוש של אלים המייצגים את השמש, ירח ונוגה נמצא גם בקרב בני ממלכות הדרום הערבי של Awsan, Ma'in, Qataban וחצרמוות בין המאות 4 - 9 לפנה"ס. האלוהות קשורה עם ונוס הייתה עשתרת, אלוהות השמש הייתה ים, ואלוהות ירח בדרכים שונות קראה Wadd, Amm וסין.

## ביבליוגרפיה

* Hoyland, Robert G. (2001), **Arabia and the Arabs: from the Bronze Age to the coming of Islam** (Illustrated, reprint ed.), Routledge, , 9780415195355
* Lange, Dierk (2004), **Ancient kingdoms of West Africa: African-centred and Canaanite-Israelite perspectives : a collection of published and unpublished studies in English and French**, J.H.Röll Verlag, , 9783897541153
* Lipiński, Edward (2000), **The Aramaeans: their ancient history, culture, religion** (Illustrated ed.), Peeters Publishers, , 9789042908598


## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה ערבית
שיירת הרוכבים

השיר "**שיירת הרוכבים**" נכתב על ידי נעמי שמר (מילים) ושמעון ישראלי (לחן), עובד על ידי אדי הלפרן לתזמורת הבידור של קול ישראל שליוותה את שירתו של שמעון ישראלי ועל ידי אריה לבנון לצמד הדודאים. השיר נכתב כפארודיה לשירי המדבר שהיו פופולריים באותה התקופה. שיר זה הוא אחד מהיותר פופולריים מבין שיריהם, והם הרבו לבצע אותו בהופעותיהם.

השיר נכתב בסוף שנות ה-50 והוקלט ב-12 ביולי 1958, נעמי שמר התמקדה אז בכתיבת מילים (בהמשך היא שמה דגש גדול יותר על הלחנה – של שיריה שלה ושל שירי משוררים), ואת השיר הזה בצד עוד כמה מאותה תקופה היא פרסמה תחת שם העט "אליפז", ובמקומות רבים שם זה עדיין מופיע בקרדיטים לשיר – אם מתוך חוסר ידיעה ואם בתור מחווה לבחירתה אז.

שמעון ישראלי בחר להלחין את השיר בסגנון שמזכיר שירי מערבונים מאותה תקופה, וניתן אף לזהות דמיון מסוים בינו לבין "Riders in the Sky"  (הרוכבים בשחקים) – הן מבחינת המנגינה ומקצב הדהירה, והן מבחינת הטקסט המספר על שיירת רוכבים אגדתית הרוכבת ללא סוף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:שירי הדודאים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
סטיבן דיליין

**סטיבן ג'. דיליין** (באנגלית: **Stephen J. Dillane**; נולד ב-27 במרץ 1957) הוא שחקן אנגלי, זוכה פרס טוני על הופעתו במחזהו של טום סטופרד, "הדבר האמיתי". 

בין השנים 2011–2015, גילם את סטאניס באראתיאון בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO.

## ביוגרפיה
דיליין נולד בקנזינגטון, לונדון לברידג'ט (לבית קורוון) וג'ון דיליין (מנתח אוסטרלי). הוא למד היסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטת אקסטר, ולאחר מכן עבד כעיתונאי ב-Croydon Advertiser. לאחר שקרא כיצד השחקן טרבור איב עבר מאדריכלות למשחק, ומאחר ולא היה מרוצה מהקריירה שלו, החל ללמוד בבית הספר הישן לתיאטרון של בריסטול.

דיליין עובד כשחקן תיאטרון ובין הופעותיו הידועות ניתן למנות את ארצ'ר ב-The Beaux Stratagem (מחזה של ג'ורג' פארקוואר), פריור וולטר במלאכים באמריקה, המלט, קלוב במחזהו של סמואל בקט, "סוף משחק", הדוד וניה, הנרי ב"הדבר האמיתי" של טום סטופרד, שזיכה אותו בפרס טוני.

כשחקן טלוויזיה וקולנוע הופיע כהורציו בסרט המלט (1990) יחד עם מל גיבסון. הוא שיחק בסרט ברוכים הבאים לסראייבו (1997), ובסרט משחקי ריגול  (2001). בשנת 2002 הופיע בסרט השעות כלנארד וולף, בטרילוגית סרטי גול! כגלן פוי. בשנת 2008 הופיע במיני-סדרה ג'ון אדמס, והיה מועמד לפרס אמי. בשנת 2009 זכה בפרס באפט"א על משחקו ב-The Shooting of Thomas Hurndall. משנת 2011 עד 2015 גילם את סטאניס באראתיאון במשחקי הכס. בשנת 2017 יופיע לצידו של גארי אולדמן בסרט "השעה האפלה ביותר".

## חיים אישיים
בניו, מהשחקנית נעמי וירת'נר הם השחקנים פרנק דיליין (הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם, אימת המתים המהלכים) ושיימוס דיליין. אחיו הצעיר של סטיבן, ריצ'רד דיליין, אף הוא שחקן.

## פילמוגרפיה נבחרת

### טלוויזיה

* המחילה (2016-2013)
* הכתר (2016)
* אלכס ריידר (2020--הווה)
* חקירה במצולות (2021)
* כאוס (2024)
* *Sherwood* (2024)
* *The Wanted Man* (TBA)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אקסטר
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:זוכי פרס אמי הבין-לאומי: שחקן
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:אנגלים ממוצא אוסטרלי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1957
זיהוי

**זיהוי** היא פעולה קוגניטיבית, בה נוצרת מודעות לכך שגירוי מסוים, הנקלט מהסביבה, נושא מידע, שאינו חדש.

פעולת הזיהוי מאפשרת לאפיין את הגירוי על פי מידע שמקודד בזיכרון לטווח ארוך. לדוגמה, אדם שראה כבר כלבים ורואה כלב, מזהה שהוא רואה כלב ולא מין של חיה, שלא ראה מימיו.
כלומר, הסביבה שלנו אינה זרה לנו, משום שתהליכי הזיהוי וההיכר שלנו מעניקים משמעות למה שאנחנו תופסים על בסיס ניסיון העבר.

הזיהוי התפיסתי תלוי הן בציפיותינו והן בתכונות הפיזיקליות של העצמים שאנו רואים. לכן הוא עלול להשתנות על פי המקום שבו אנחנו נמצאים ועל פי דברים נוספים שאנחנו רואים סביבנו.

## שימושים
ממוזער|250px|פעולת הזיהוי מאפשרת לאפיין את הגירוי על פי מידע שמקודד בזיכרון לטווח ארוך. בדרך זו הילדה יכולה לדעת שהחיה שבה היא מביטה היא ציפור.

הזיהוי מעורב בין היתר בתהליכי למידה. למשל, "למידה תפיסתית" Perceptual learning, היא היכולת לזהות שגירוי מסוים נתפס בעבר.
היא מאפשרת לאדם לדעת כיצד עליו להתנהג על סמך ניסיון העבר.

יכולת הקריאה מצריכה זיהוי של סימני הכתב לצורך המרה פונמית-גרפמית והפקת משמעות.

אחד השימושים ליכולת הזיהוי היא במבחן רב-ברירתי, שבו יש צורך לזהות את התשובה הנכונה מתוך מספר אפשרויות.

מסדר זיהוי הוא נוהל חקירתי-משטרתי מיוחד שבמהלכו עד, שראה חשוד בנסיבות מפלילות, מנסה לזהות אותו בתוך קבוצה של אנשים שאינם שונים בהרבה ממנו.

## מנגנונים קוגניטיביים

כדי לזהות אובייקט שאנו קולטים בסביבה, אנו משתמשים בשני תהליכים שונים של עיבוד מידע, המכונים Top-down and bottom-up. **עיבוד מלמטה למעלה** קולט את המידע החושי ומשגרו לעיבוד במוח. במקביל, **עיבוד מלמעלה למטה** משפיע על הדרך שאנחנו מבינים עצמים ומאורעות על בסיס ניסיונות העבר שלנו, הידע, המוטיבציות והרקע התרבותי המונח בתפיסת עולמינו.

פן נוסף של העיבוד מלמעלה למטה הוא שהקשרים וציפיות יכולים להשפיע על תהליכי הזיהוי של אובייקטים בסביבה. לדוגמה, נסו להבין מה אתם רואים באיור הבא:



תמונה:Cow Illusion.jpg|איור א'



ללא הקשר, איור א' יכול להראות כאוסף כתמים חסר משמעות. למעשה ניתן לראות בו פרה, שהראש שלה נמצא בצד השמאלי של האיור. נסו להביט בו שוב כאשר אתם כבר מודעים להקשר - האם הציפייה המקדימה עזרה לכם לאתר את הדמות בתמונה?

## פגיעה ביכולת הזיהוי
נזק לאזורים המוחיים המעורבים בתפיסה חזותית יכול לפגוע ביכולת הזיהוי של גירויים חזותיים.

הפרעת התנהגות מקושרת לפגיעה ביכולת לזהות את רגשותיו של הזולת מתוך הבעת הפנים שלו.

## ראו גם
* שליפה (זיכרון)
* עכבה סמויה
* הבניה מנטלית

## קישורים חיצוניים

* Remembering and Forgetting - סרטון הסבר של Crash Course Psychology על הגורמים המשפיעים על יכולת הזיהוי וההשלכות המשפטיות על עדויות בבית משפט 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:קוגניציה
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:למידה
מיכאל טריברדייב

**מיכאל טריברדייב** (ברוסית: **Микаэл Таривердиев**; בארמנית: Միքայել Թարիվերդիև; 15 באוגוסט 1931 - 25 ביולי 1996) היה מלחין רוסי וסובייטי ממוצא ארמני. בשנת 1977 הוענק לו פרס ברית המועצות. על תרומתו בתחום המוזיקה הוענקו למיכאל טריברדייב מספר עיטורים ובמהלך שנות ה-90 הוא זכה ב-3 פרסים עבור מוזיקה לסרטים.

## ביוגרפיה
מיכאל טריברדייב נולד בטביליסי למשפחה ממוצא ארמני. הוא למד נגינה בבית הספר למוזיקה העירוני ומשם המשיך ללימודים בתחום למשך מספר שנים בקונסרבטוריון של ירוואן. בשנים 1953–1957 טריברדייב למד במוסקבה במכון למוזיקה על שם גנסין אצל אראם חצ'אטוריאן.

מיכאל טריברדייב כתב מוזיקה קלאסית כולל אופרות, בלטים ויצירות נוספות.

הוא זכה לפופולריות גדולה על מוזיקה שנכתבה לסרטים. בסך הכול החל משנת 1958 הוא יצר מוזיקה ל-132 סרטים, כולל שבעה עשר רגעים של אביב וצחוק הגורל. לשיא הפופולריות שלו טריברדייב הגיע בשנות ה-70 של המאה ה-20.

בנוסף לכך הוא חיבר לחן למספר שירים שבוצעו על ידי זמרים ידועים. החל משנות ה-60 טריברדייב כתב מוזיקה לתיאטרון. במהלך שנות ה-80 וה-90 הוא כתב מוזיקה לעוגב.

בשנת 1981 הוא נסע במכוניתו עם בת זוגו והם נקלעו לתאונת דרכים בה נהרג הולך רגל. טריברדייב הזדהה כנהג הרכב ולאחר שנתיים של חקירה הואשם בגרימת מוות, אולם שוחרר בעקבות החנינה. לפי עדותו, אירוע זה שינה את חייו. המקרה היה בסיס לסרט של אלדר ריאזנוב "תחנת רכבת לשניים" בו הדמות הראשית עברה אירוע זהה. 

בשנת 1990 טריברדייב עבר ניתוח לב בלונדון. הניתוח הצליח אך בריאותו של נפגעה. הוא נפטר ב-1996 במהלך חופשה על שפת הים השחור בסוצ'י ונטמן בבית העלמין הארמני במוסקבה.

לזכרו פעם בשנתיים מתקיימת תחרות לנגני עוגב בקלינינגרד. בפסטיבל הסרטים הכלל רוסי "קינוטאבר" מחולק פרס עבור מוזיקה לסרט על שם טריברדייב.

טריברדייב היה גם פעיל ציבורי. הוא הקים והיה יושב ראש של מחלקת מלחיני מוזיקה לסרטים באיגוד עובדי הקולנוע הרוסי.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מוזיקאים ארמנים
קטגוריה:מלחיני אופרה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1931
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1996
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1996
גאורגי גרצ'קו

**גאורגי מיכאלוביץ' גרצ'קו** (ברוסית: **Георгий Михайлович Гречко**; 25 במאי 1931, לנינגרד - 8 באפריל 2017) היה קוסמונאוט סובייטי שהשתתף בשלוש טיסות לחלל.

## קורות חיים
גאורגי גרצ'קו נולד בלנינגרד שבברית המועצות. בקיץ 1941 הוא נשלח לסבתו בכפר באוקראינה הסובייטית. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה השטח נכבש על ידי הנאצים וגאורגי הצעיר לא יכול היה לחזור להוריו. הוא חזר רק כעבור שנתיים, בשנת 1943. לאחר סיום לימודי הנדסה וקבלת תואר מהנדס מכונות בהצטיינות, גרצ'קו החל לעבוד במשרד לתכנון מערכות חלל בראשותו של סרגיי קורוליוב.

בשנת 1966 הוא התקבל ליחידה להכנת קוסמונאוטים הסובייטית. בין השנים 1968–1969 השתתף בתוכנית הירח הסובייטית במהלכה היה מתוכנן להנחית אדם על הירח. התוכנית בוטלה לאחר שהתברר שברית המועצות לא תצליח להשיג את ארצות הברית במרוץ.

ב-11 בינואר 1975 גרצ'קו טס לראשונה לחלל בחללית סויוז 17 (אלכסיי גוברב היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 4 וחזרו לכדור הארץ ב-9 בפברואר 1975. המשימה העיקרית של הצוות היה תיקון טלסקופ שהיה מותקן בתחנת חלל והצוות ביצע זאת בהצלחה.

ב-10 בדצמבר 1977 גרצ'קו טס לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 26 (יורי רומננקו היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 6 וגרצ'קו שהה בחלל מעל 96 יממות. במהלך טיסה זו גרצ'קו יצאה לחלל הפתוח. הוא חזר לכדור הארץ על חללית סויוז 27.

ב-17 בספטמבר 1985 גרצ'קו טס לחלל בפעם השלישית בחללית סויוז T-14 (ולדימיר ואסיוטין היה מפקד צוות). הצוות התחבר לתחנת חלל סאליוט 7 וגרצ'קו שהה בחלל כ-9 יממות. הוא חזר לכדור הארץ על חללית סויוז T-13 ב-26 בספטמבר (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות).

בשנת 1985 גרצ'קו סיים את עבודת הדוקטורט. לאחר פרישתו מתוכנית החלל גרצ'קו המשיך לעבוד במכוני מחקר בתחום הפיזיקה.

בשנים 1977–1990 גרצ'קו היה מנחה של תוכנית מדע בטלוויזיה הסובייטית. בשנת 2011 הוא הצטלם בסרט תיעודי על חייו "אני גאורגי גרצ'קו, הייתי בחלל ומאמין באלוהים".

בשנת 2006 הוא השתתף במשלחת שיצאה לסיני במטרה למצוא שרידים של חללית שזוהו על ידי זכריה סיטשין. הממצאים הראו שזיהוי היה שגוי.

ב-8 באפריל 2017 הוא נפטר וב-11 באפריל נקבר בשדרת הקוסמונאוטים בבית העלמין טרויקורובסקויה (Троекуровское кладбище) שבמוסקבה.

## קישורים חיצוניים

* תקציר נתונים באתר ספייספאקטס
* נתונים מאנציקלפדיית החלל
* ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס 
* ביוגרפיה מפורטת 
* [תיאור פעילות משלחת מס' 1 [סאליוט 6]]
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:הלכי חלל רוסים
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי גיבור צ'כוסלובקיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור קלמנט גוטוולד
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1931
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2017