open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נעל"ה

ממוזער|ציור קיר לכבוד פרויקט נעל"ה, בכפר הנוער בן שמן
**נעל"ה** (**נ**וער **ע**ולה **ל**פני **ה**ורים) היא תוכנית של משרד החינוך המאפשרת לבני נוער יהודים מרחבי העולם ללמוד במשך שלוש עד ארבע שנים בתיכונים בישראל ולקבל תעודת בגרות ישראלית ללא צורך בידיעת עברית קודמת. התוכנית מתקיימת במימון מלא של משרד החינוך הישראלי, ובכלל זה מימון של כרטיס טיסה מכל יעד בעולם, מימון מלא של הלימודים, ספרי הלימוד וכלי כתיבה, וכן של ביטוח רפואי, לינה בתנאי פנימייה, דמי נסיעה בישראל, דמי כיס, תקציב ביגוד, כרטיס חיוג ועוד.

מועמדים פוטנציאליים לתוכנית נדרשים לעמוד בכמה תנאי סף ולעבור יום מיונים הכולל ראיונות ומבחני ידע ואישיות. המתקבלים לתוכנית לומדים במעמד סטודנטים מחו"ל בישראל. הם אינם נדרשים לשנות את אזרחותם או לעלות לישראל בזמן התוכנית או בסיומה, ויכולים לעזוב אותה גם בעיצומה.

בוגרי התוכנית זכאים למימון של שתי שנות לימודים אקדמיים בכל אוניברסיטה בישראל.

## רקע
התוכנית נוסדה בשנת 1992 ומאז השתתפו בה מעל 17,000 בני נוער. כ־90% מהם נשארו בישראל, וכ־60% מהוריהם עולים לארץ גם כן.

כשני שלישים מהמשתתפים בתוכנית מגיעים מרוסיה ומאוקראינה. כשליש מהמשתתפים הם ממדינות המערב: ארצות הברית (מאז 2002), אורוגוואי, ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, בריטניה, גרמניה, דרום-אפריקה, הולנד, הונגריה, זימבבואה, מקסיקו, פרגוואי, פרו, צ'ילה, צרפת, קולומביה ורומניה.

בני נוער שהתקבלו לתוכנית מגיעים לישראל בקיץ שלפני שנת הלימודים של כיתה ט'-י"א או בתחילת שנת הלימודים. הם והוריהם בוחרים יחד את בית הספר שבו ילמדו. קבוצות נעל"ה לומדות בבתי-ספר ברחבי הארץ. משתתפי התוכנית משודכים לרוב גם למשפחה מארחת מקומית, שהקשר איתה נמשך לרוב גם לאחר סיום הלימודים בתיכון (קרי, במהלך השירות הצבאי ואחריו).

## מחזורי נעל"ה
החל משנת 1997 ניתן שם לכל מחזור:

## לקריאה נוספת

* יוליה מירסקי וז'נה בר, מפעל נעלה: מבט מחקרי על שמונה עשרה שנות תוכנית נעל"ה, תל אביב, צבעונים, 2010.

## קישורים חיצוניים

* תוכנית נעל"ה - האתר הרשמי של התוכנית.
* תוכנית נעל"ה באתר האגודה לקידום החינוך.

קטגוריה:עליות לישראל
קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך
קטגוריה:נוער בישראל
קטגוריה:ציונות
פובליוס מאנליוס וולסו

ממוזער|מטבע רומאי הנושא את דמותו של וולסו
**פובליוס מאנליוס וולסו** (Publius Manlius Volso) היה מצביא רומאי, שנטל חלק במלחמה הפונית השנייה.

נבחר לפראיטור שנת 210 לפנה"ס ובידיו הופקדו הפרובינקיה סרדיניה וצבא המונה שני לגיונות.

בשלהי קיץ 210 לפנה"ס ניסה צי קרתגי בפיקוד חמילקרת לפשוט על סביבות אולביה (Olbia); וולסו נערך עם חייליו בחוף כדי למנוע את נחיתת הקרתגים, אך הם בעורמתם שטו סביב אל קאראליס בעברו השני של האי, פשטו על אדמתה ושבו לאפריקה עם שלל רב.

## מקורות

* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann, 1919-1959.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
מואריקוס

**מואריקוס** (בלטינית: **Moericus**) היה שכיר חרב היספני, שלחם בשירות הסירקוסאים במלחמה הפונית השנייה. הוא הופקד על הגנת אחת מחומות העיר בעת המצור שהטילו עליה הרומאים (213-211 לפנה"ס). מרקוס קלאודיוס מרקלוס, המצביא הרומי הצר על העיר, שכנע את מואריקוס ואנשיו לבגוד בסירקוסאים ובקרתגים בעלי בריתם, והוא הסגיר את העיר לידיו (אביב 211 לפנה"ס). בתמורה לשירותיו קיבל מואריקוס אזרחות רומית ונחלות אדמה – לו ולאנשיו – בשטחי הערים בסיקיליה שמרדו ברומאים והוכנעו.

## מקורות

* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann, 1919-1959.

## הערות שוליים

קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה: אישים
אולביה

**אולביה** (באיטלקית: **Olbia**; בסרדו: **Terranoa**) היא עיר בת 51,000 נפש לערך בנפת סאסארי בצפון מזרחה של סרדיניה באיטליה. היא נקראה בתקופה הרומית בשם "Olbia", בימי הביניים – Civita, ועד מלחמת העולם השנייה – Terranova Pausania. לאחר הפלת המשטר הפשיסטי הושב לה שמה הקודם – אולביה. העיר היא המרכז הכלכלי של חלק זה של האי (מרכזים מסחריים ותעשיית מזון) והיא קרובה ביותר לאתר התיירות קוסטה זמראלדה (Costa Smeralda). יחד עם טמפיו פאוסאניה (Tempio Pausania) היא הבירה המינהלית של נפת אולביה-טמפיו, הקיימת מאז 2005.

## קישורים חיצוניים

* 
ממוזער|ימין|320px|תצלום אוויר של אולביה (2014)

קטגוריה:סרדיניה: ערים
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:הים הטירני: ערי נמל
ויטל (מחנה ריכוז)

**מחנה ויטל** (**Vittel**) היה מחנה ריכוז ומעבר לאסירים מיוחסים, שהקימו הנאצים בעיר המרפא ויטל שבמחוז ווז', ליד נאנסי בצפון-מזרח צרפת.

## היסטוריה
המחנה הוקם בשנת 1940 בבית מלון בעיר הנופש, ובו הוחזקו אזרחים בעלי דרכונים של מדינות שבהן נלחמו הגרמנים.
הגרמנים חשבו שאפשר יהיה להחליף אזרחים אלו בשבויים בעלי חשיבות או באזרחים גרמנים שיכלאו במדינות הזרות.

במהלך החודשים שחלפו מאז תחילת הכיבוש הנאצי בצרפת לא ביקשו המדינות את אזרחיהן היהודים, נשלחו רובם של האסירים למחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו רובם במשלוחים למחנה ההשמדה בירקנאו.

בשנת 1943 הובאו למחנה עשרות יהודים פולנים בעלי דרכונים של מדינות דרום-אמריקה, אולם גם אלו נשלחו ברובם במהלך שנת 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר המלחמה נמצאו בחדרו של מפקד המחנה  אישורים של מדינות דרום אמריקה שהיו נייטרליות, שאישרו כי יהודים אחדים אכן אזרחי המדינות הללו, אולם היהודים לא ניצלו מהשמדה.

בין האסירים במחנה היה המשורר יצחק קצנלסון שכתב בו את "השיר על העם היהודי שנהרג" (ביידיש: "דאָס ליד פונעם אויסגעהרגעטן יידישן פאָלק").

ב-12 בספטמבר 1944 שוחרר המחנה.

אלזי מוד טילני שבעצמה הייתה אסירת המחנה עבדה במשרד והצליחה להציל מספר יהודים. על כך היא קיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.

## קישורים חיצוניים
* שרה נשמית, מתוך הספר "מאבקו של הגטו" באתר מט"ח
*ויטל, באתר יד ושם
ממוזער|289x289 פיקסלים|גדרות סביב מבנים במחנה ויטל
שמאל|ממוזער|מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה

קטגוריה:מחנות ריכוז בצרפת
קטגוריה:לורן
הארדקור

**הארדקור**, מ-**Hardcore** באנגלית (יכול להיכתב גם "hard core" ו-"hard-core"), מונח שפירושו המילולי הוא "הליבה הקשה" או "הגרעין הקשה", המתאר בדרך כלל דרגה או עוצמה גבוהה או גולמית יותר בתחום אליו הוא מתייחס.
גבריאלה נסים

**גבריאֶלֶה נסים** (באיטלקית: **Gabriele Nissim**; נולד ב-1950 במילאנו) הוא מסאי, סופר ועתונאי איטלקי, בן למשפחה יהודית-יוונית מסלוניקי שניצלה בשואה.

נסים מתמחה בעיקר בחקר החברה והתנהגות בני-האדם במשטרים הטוטליטריים, תוך דגש על דוגמאות של ניסיונות להצלת בני-אדם מפני מזימות של הנאצים בגרמניה ושל המשטר הסטליניסטי בברית המועצות.    

בשנת 1982 ייסד את כתב-העת "היום השמיני", המוקדש למאבק הדיסידנטים בברית המועצות ובשאר המדינות הקומוניסטיות. נסים כתב בעיתונים "איל ג'ורנלה", "איל מונדו", "פאנורמה" ו"קוריירה דלה  סרה".

נסים מנהל "הארגון העולמי לגנים לזכר חסידי אומות העולם" שהקים יחד עם עמית איטלקי ממוצא ארמני, פייטרו קוצ'וקיאן. 

## ספריו
*"**היהודים הסמויים - יהודי [[אירופה המזרחית]] מימי ה[[קומוניזם]] ועד היום**" - יחד עם גבריאלה  אשׂכנזי; הוצאה לאור דביר, 1998, תל אביב)
   
* **L'uomo che fermò Hitler - האדם שעצר בעד  היטלר**", ספטמבר 1998, על אודות  דימיטר פשב, אחד הפוליטיקאים הבולגריים שעמדו במרכז המאמצים למניעת השמדת יהודי בולגריה.http://peshev.org/book.htm

* "**בחסד עליון**" - סיפור חייו של השופט משה בייסקי, מניצולי רשימת שינדלר, שהקים את גן חסידי אומות העולם ביד ושם. (תורגם לעברית 2007, שוקן) 

* "**ילדה שהתנגדה לסטלין - האילקיה שנאבקה לחשוף את האמת על אביה**"

## קישורים חיצוניים

*http://peshev.org/nissim.htm 
*  דף הספר "בחסד עליון" באתר "שוקן"
*https://web.archive.org/web/20080303220349/http://www.sptimes.ru/index.php?action_id=2&story_id=22173
* 

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1950
קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:עיתונאים איטלקים
מוריס ורטהיים

**מוריס ורטהיים** (באנגלית: **Maurice Wertheim**; 1886, ניו יורק – 27 במאי 1950, קונטיקט) היה בנקאי השקעות יהודי-אמריקאי, שחמטאי, תורם לשחמט, איש איכות הסביבה ונדבן. מימן את מרבית פעילות השחמט בארצות הברית בשנות ה-40.

## קורות חיים
ורטהיים נולד בניו יורק בשנת 1886 למשפחה יהודית. סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1906 וירש כחצי מיליון דולר מאביו, שהצליח בחברה לייצור סיגרים. באוגוסט 1914 הגיע לירושלים במסגרת סיוע יהודי-אמריקאי לקהילה היהודית בעיר עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. נכנס לתחום ההשקעות הבנקאיות בשנת 1915, וייסד את חברתו "מוריס ורטהיים בע"מ" בשנת 1927 תוך פיתוח עסקים מוצלחים מאוד בנושאי מיזוגים ורכישות. במהלך מלחמת העולם השנייה שרת בשכר של דולר לשנה במטה המלחמה לנושא הייצור במינהל הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.

ורטהיים היה שחמטאי-חובב ברמה גבוהה, שנהנה מהמשחק והשקיע מאמץ גדול במשחקיו בשחמט בהתכתבות. הוא התעניין גם בתיאטרון, בדיג, בשמירת הטבע ובאמנות. הוא תרם 2,000 אקרים (8.1 קמ"ר) במזרח לונג איילנד לממשלת ארצות הברית בשנת 1947 והשטח הפך ל-"שמורת הטבע ורטהיים". ורטהיים תרם את האוסף הגדול של ציורים אימפרסיוניסטים צרפתים למוזיאון האמנות פוג באוניברסיטת הרווארד עם מותו.

תרומותיו העיקריות לשחמט בארצות הברית הן כפטרון וכמארגן. ורטהיים מימן את הדו-קרב בין שמואל רשבסקי לישראל הורוביץ שבאליפות ארצות הברית בשנת 1941 חלקו את המקום הראשון-שני ובדו-קרב ביניהם על המקום הראשון ניצח שמואל רשבסקי +3 =13 -0 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

ורטהיים תמך כספית במועדון השחמט במנהטן במעבר לאזור טוב יותר בשנת 1941. הוא הגה את הרעיון לדו-קרב שחמטאי בשנת 1946 בין ארצות הברית וברית המועצות במוסקבה, שכנע את מחלקת המדינה של ארצות הברית שזה יסייע להפשרת המלחמה הקרה ומימן את הנסיעה ועלות המלונות לנבחרת האמריקאית.

ורטהיים נפטר מהתקף לב ב-1950. ב-1951 אורגנה תחרות שחמט לזכרו, בה ניצח שמואל רשבסקי.

ורטהיים הוא חתנו של הנרי מורגנטאו (האב) ואביה של ההיסטוריונית ברברה טוכמן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בנקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה יהודים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:משפחת מורגנטאו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
חיסיון מפני הפללה עצמית

**חיסיון מפני הפללה עצמית** הוא עיקרון משפטי לפיו אדם רשאי להימנע מפעולה העשויה להפליל אותו. בליבת העיקרון מצויה הזכות שלא להשיב לשאלות בחקירה (זכות השתיקה).

בשיטות משפט רבות, לא ניתן לחייב אדם להודות בעובדה או למסור מידע שיביאו להטלת אחריות פלילית עליו. החיסיון מספק מגוון הגנות וזכויות, למשל - חשודים, ונאשמים רשאים שלא להשיב לשאלות בחקירת משטרה, להימנע ממסירת מידע ומסמכים וכן שלא להעיד במשפטם או שלא להשיב בבית משפט תשובות שעשויות להפלילם.

בשיטות משפט בהן החיסיון מפני הפללה עצמית חל באופן מלא, השתיקה או היעדר שיתוף הפעולה לא ישמשו נגד חשודים ונאשמים והם לא ייענשו על כך. היקף הזכות משתנה בין מדינות שונות, וחלק מהמדינות כלל אינן מכירות בזכות זו.

## בישראל
בישראל מוסדרת הזכות להימנע מהפללה עצמית בסעיף 47 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971:

### בדיני המס
החיסיון מפני הפללה עצמית, אף שלכאורה נראה כאילו נפרש על פני כל אינטראקציה בין הפרט לגוף שלטוני, אינו חל בכל הנוגע לדיווח על הכנסות לרשות המיסים. בת"פ 2307/85 מדינת ישראל נ' יואל כוכבי נקבע שהחיסיון מפני הפללה עצמית חל בבתי המשפט בלבד ולא ברשויות המדינה האחרות. זאת שלא בדומה לתיקון מספר 5 לחוקה האמריקאית, שם מוגדרת הזכות לחיסיון מפני הפללה עצמית באופן רחב. אולם מכיוון שעדיין חייבים שמירה כלשהי על זכות החסיון מפני הפללה עצמית, ניתן לעגן את שמירת הזכות בהפעלת חובת הסודיות שחלה על עובדי מס הכנסה מתוקף תפקידם, חובה המעוגנת באופן קונקרטי בסעיף 232 לפקודת מס הכנסה, וכן בסנקציה הקבועה בסעיף 234 לפקודת מס הכנסה לעובד הקשור לגביית מס ושהפר את חובתו לשמור על סודיות הנישומים.   

## ראו גם
* זכות השתיקה
* אזהרת מירנדה
* אין אדם משים עצמו רשע
* תשאול
* התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית
* מבחן ויגמור

## לקריאה נוספת
*גיא רוטקופף. "על החובה למסור מסמכים לרשות - הצורך להגדיר מחדש את תחומי החיסיון מפני הפללה עצמית ואת זכות השתיקה". המשפט, י"א 293 (2007)
*

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קרימינולוגיה
קטגוריה:חקירה
קטגוריה:סדר דין פלילי
קטגוריה:דיני עונשין
המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ואתנוגרפיה על שם סאנה

**המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ואתנוגרפיה על שם ג.א. סאנה** (איטלקית: **Museo Archeologico Nazionale G.A. Sanna**) בעיר סאסארי נחשב למוזיאון הגדול בצפון ומרכז סרדיניה. הוא עשיר בממצאים מכל התקופות. המדורים העיקריים של המוזיאון הם ארכאולוגיה, אתנוגרפיה ואמנות. מדור האתנוגרפיה אינו פתוח לציבור. מוזיאון הציורים La pinacoteca כולל 360 ציורים מהמאה ה-14 - המאה ה-19 ומעט גם מהמאה ה-20 על נושאים דתיים. המוזיאון נקרא על שם ג'ובאני אנטוניו סאנה (Giovanni Antonio Sanna), שהיה גם בעל רוב האוספים. סאנה, יליד העיר, היה יזם, כלכלן וחבר הפרלמנט האיטלקי במאה ה-19. הוא בנה מכרה, ייסד בנק ותרם לפיתוחו של האי. יסודו של המוזיאון הוא באוסף העתיקות של סאנה, אליו נאספו אוספים של אישים אחרים וכך היה למוזיאון השני בחשיבותו באי. במוזיאון ספרייה וארכיון היסטורי. המוזיאון בנוי ממשטחים רחבים וישרים וערוך במיוחד לביקורי בעלי מוגבלות. בשנת 2000 הושלם המדור של העת החדשה. מאז הוא משתמש לכינוסים בינלאומיים מדעיים.

## מבנה המוזיאון
במוזיאון ארבע-עשרה מדורים לפי סדר התקופות, מהעידן הפרהיסטורי עד העת החדשה:

### העידן הפרהיסטורי
העידן הפרהיסטורי: מהתקופה הפלאוליתית התחתונה עד תקופת הברונזה הקדומה מ-חצי מיליון שנה עד 2,000 לפנה"ס.

** V - האולם הפרהיסטורי - אלו הממצאים העתיקים ביותר שנמצאו באי: עצים מאובנים, כלי חרס שנמצאו במערות מהתקופה הנאוליתית, ממצאים מהתרבות אוציארי
** VI - ממצאים שמצאו ב-Monte d'Accoddi - הממצאים של תרבות הנוראגנית שיחזור כפר, מצבה ומקדש מתרבות זו. מודלים אלו מהווים נקודת מוצא טובה להבנת התרבות המסתורית. מבט על המבנה החיצוני, על תוכן החדרים הפנימיים ועל הכלים שנמצאו באתרים מעורר עניין בהבנת מהות התרבות שאין ממנה ממצאים היסטוריים.
** VII - תרבות היפוגאום מבנה תת-קרקעי - ישוב, מקדש או מצבה (Tombe ipogeiche (domus de janas.
** VIII - הדולמן וקברי הענקים - Tombe Megalitiche
** XI - ממצאים פרהיסטוריים ונוראגניים: מבנה מעין קדוש, חתך בתבנית של בית נוראגני, תכשיטי קרמיקה ומתכת

### העידן ההיסטורי
** X - פניקי - פוני - לוח עם אלפבית פיניקי, כד עם עצמות ילדים מקברי ילדים המכונים "תופת" וכלי זכוכית רבים.
** XI - פנכות שמן מהתקופה הרומאית הכולל, פנכות שמן עבריות מהמאה ה-5 והמאה ה-6 אשר חרוט עליהן סמל המנורה.
** XII - רומאי - אוסף מטבעות - נומיסמטיקה, כלים מקרמיקה, זכוכית וברונזה.
** XIII - רומאי - פסלים, מוזאיקה, כתובות.

### ימי הביניים
** XIV - ימי הביניים.
** XV - ימי הביניים והעת החדשה
** XVI - ספנות ומטענים בהובלה ימית. ממעמקי הים הוצאו שרידי משקלות, כלי נשק ומטענים של עופרות מתכת שהיו בדרכם מהאי.

## גלריה

קובץ:Fossilized__tree.jpg|עצים מאובנים
קובץ:Tombe da thofet.jpg|מצבות מהתופת - קברי ילדים ליד כדים עם אפרם שהוקרב לאלילים
קובץ:Reconstruction_of_Nuraghi_village.jpg|שיחזור כפר מתיישבי אתר נוראגה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איטליה: מוזיאונים
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:נפת סאסארי
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים לאמנות
הר חוזק

שמאל|ממוזער|300px|רכס בשנית והר חוזק
[שמאל|ממוזער|300px|מבט מהר חוזק לעבר [הכנרת לעת שקיעה]]

**הר חוזק** (ידוע גם כ**"תל חזקה"**) הוא תל געשי במזרח רמת הגולן, הגבוה מבין הפסגות של רכס בשנית. גובהו 1,158 מטר מעל פני הים, והוא חלק מקו התלים הישראלי, ממול לתל אל-חארה שבצד השני של גבול סוריה. דרומית לו נמצא הר עיקש. על פסגת ההר מוצב של צה"ל.

הר חוזק, כמו הרכס כולו, נמצאים בתוך שמורת הטבע "רכס בשנית", יחד עם הר בני רסן (1,072 מטרים), תל א-שעף אל כביר (1,118 מטרים), הר עיקש (1,206 מטרים), הר קורטם (1,108 מטרים) ותל א-סמקת (1,018 מטרים). הרכס משתרע לאורך כ-12 קילומטרים, בין עין זיוון בצפון עד תל שעף א-סינדיאן בדרום.

## קישורים חיצוניים

חוזק
חוזק
קטגוריה:בסיסי צה"ל ומוצביו ברמת הגולן
קטגוריה:שביל הגולן
קטגוריה:קו התלים הישראלי
קטגוריה:רכס בשנית
מארק ויליאמס (שחקן סנוקר)

**מארק ג'יימס ויליאמס** (באנגלית: **Mark James Williams**; נולד ב-21 במרץ 1975) הוא שחקן סנוקר מקצועני ולשי. נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים והמפורסמים בעולם. ויליאמס זכה שלוש פעמים באליפות העולם בסנוקר (בשנים 2000, 2003 ו-2018), ודורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות. עד כה זכה ויליאמס ב-27 תוארי דירוג, שני תוארי דירוג מינוריים, 11 תארים ללא דירוג, ובשני תארים קבוצתיים.

ויליאמס הוא שחקן הסנוקר השמאלי הראשון בהיסטוריה שזכה באליפות העולם בסנוקר. אחרי סטיב דייוויס וסטיבן הנדרי, ויליאמס הוא שחקן הסנוקר השלישי והאחרון עד כה בהיסטוריה שזכה ב"כתר המשולש" (כינוי לזכייה בשלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר בעונה אחת), והוא ביצע הישג זה בעונת 2002/2003.

נכון לפברואר 2026, מדורג ויליאמס במקום הרביעי בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי.

## ביוגרפיה
ויליאמס החל את הקריירה המקצוענית שלו בסבב העולמי בשנת 1992, וכבר בצעירותו נחשב לכישרון גדול. את הפריצה הגדולה עשה ב-1996 כאשר ניצח את ג'ון פארוט, שאז דורג במקום הרביעי בעולם, וזכה באליפות ויילס הפתוחה.

ויליאמס דורג במקום הראשון בעולם במשך ארבע עונות: 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004 ו-2011/2012.

עד כה זכה ויליאמס שלוש פעמים באליפות העולם, פעמיים באליפות בריטניה, ופעמיים בטורניר המאסטרס. בנוסף, זכה ויליאמס באליפות העולם בסנוקר בשישה כדורים אדומים בשנת 2017.

במהלך הקריירה, ביצע ויליאמס 686 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, ואף ביצע שלוש פעמים רצף מקסימלי רשמי של 147 נקודות.

בשנת 2004 זכה ויליאמס באות הכבוד כחבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).

בשנת 2025 הגיע ויליאמס לגמר אליפות העולם בסנוקר, שם הפסיד לז'או שינטונג בתוצאה 12–18. בכך הפך ויליאמס לפיינליסט ולסגן אלוף העולם בסנוקר המבוגר ביותר בכל הזמנים - גיל 50 ו-45 ימים.

ב-2025 זכה ויליאמס בטורניר גרנד פרי שיאן, בגיל 50 ו-206 ימים, לאחר שניצח בגמר את שון מרפי בתוצאה 3–10, ובכך הפך לשחקן הסנוקר המבוגר ביותר אי פעם שזכה בטורניר דירוג רשמי, ולשחקן הסנוקר הראשון אי פעם שזכה בתוארי דירוג מקצועניים בשנות ה-20, ה-30, ה-40 וה-50 לחייו.

עד כה הרוויח ויליאמס מסנוקר בלבד מעל 8 מיליון פאונד.

בשנת 2001 נישא לג'ואן פיאנזה, ולהם שלושה ילדים, קונור, קייל וג'ואל. ויליאמס הוא חברם הטוב של שחקני הסנוקר מתיו סטיבנס וסטיבן הנדרי, וגם של המתאגרף ג'ו קולג'אק.

## קישורים חיצוניים
* 

* מארק ויליאמס, באתר ה-WST

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני סנוקר בריטים
קטגוריה:אלופי עולם בסנוקר
קטגוריה:ספורטאים ולשים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1975
הומובונוס

**הומובונוס** (נולד בתחילת המאה ה-12 - מת ב-13 בנובמבר 1197) הוא קדוש נוצרי. משמעות שמו בלטינית היא "איש טוב" (homo bonus) הומובונוס היה סוחר מקרמונה שבצפון איטליה, ששמו אומבונו טיצ'ינגו. הוא לא השתייך לדרג הכנסייתי והיה איש נשוי שהאמין שעבודתו ניתנה לו על ידי האל, כך שהוא יוכל לתמוך בעניים. הומובונוס הוא הקדוש המגן של החייטים ויום חגו ב-13 בנובמבר.

הומובונוס ירש הון מאביו (שהיה איש עסקים וחייט מצליח בקרמונה). הוא הקדיש חלק ניכר מהכנסותיו לעזרה לנזקקים והיה ידוע כאיש עסקים ישר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1117
קטגוריה:נפטרים ב-1197
מוזיקה של הטרצ'נטו

**המוזיקה של ה[[טרצ'נטו]]** הוא כינוי למוזיקה שנוצרה בתקופת ימי הביניים המאוחרים באיטליה. סגנון זה היה חלק מההישגים האמנותיים המרשימים האחרים באיטליה של תקופה זו, וביטא ניסיונות לשימוש בצורות ביטוי חדשות במוזיקה, כמו גם באמנויות האחרות; במיוחד בשימוש בשירה חילונית ובלהג המקומי, האיטלקית. ייתכן לפיכך כי ניתן להחשיב את סגנון המוזיקה של הטרצ'נטו כתופעה של תקופת הרנסאנס; עם זאת, הסגנון והשפה המוזיקליים היו קרובים יותר לאלה של ימי הביניים המאוחרים ומוזיקולוגים מחשיבים בדרך כלל את הטרצ'נטו כסוף תקופת ימי הביניים. משמעות המונח "טרצ'נטו" באיטלקית היא המספר 300, אבל הכוונה היא ל"שנות האלף-שלוש-מאות", כלומר, לשנות המאה ה-14. פריחת מוזיקת הטרצ'נטו התקיימה בסוף המאה ה-14 וסגנון הטרצ'נטו כולל גם מוזיקה שנוצרה עד לשנות ה-20 של המאה ה-15.

טרצ'נטו
רוצ'סטר

**רוצ'סטר** (באנגלית: **Rochester**) היא עיר במחוז מונרו שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית, דרומית לימת אונטריו. אזור המטרופולין של רוצ'סטר הוא הכלכלה השנייה בגודלה במדינת ניו יורק, אחרי העיר ניו יורק. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 היא הייתה ידועה בכינוי "מרכז התמונות העולמי" מתוקף היותה מרכז של תעשיית האופטיקה העולמית שבה הוקמו ופעלו החברות קודאק, זירוקס וקורנינג. בעבר היא הייתה ידועה בכינויה "עיר הקמח" ולאחרונה בכינוי "עיר הפרחים". כמו כן, רוצ'סטר היא עיר המחוז של מחוז מונרו.

נכון ל-2020 אוכלוסייתה של רוצ'סטר מונה כ-211,328 תושבים, והיא העיר הרביעית בגודלה במדינת ניו יורק, אחרי ניו יורק סיטי, באפלו ויונקרס. היא נמצאת במרכז אזור מטרופולין גדול יותר שכולל חלקים מעבר למחוז מונרו, ובהם מחוז ג'נסי, מחוז ליווינגסטון, מחוז אונטריו, מחוז אורלינס ומחוז וויין. אזור זה מונה כיום כמיליון תושבים.

בעיר קיימת קהילה יהודית גדולה ופעילה המונה כ-30,000 חברים המפעילה 14 בתי כנסת, מרכז קהילתי ובית ספר פרטי יהודי רוב הקהילה היהודית מתגוררת מדרום למרכז העיר, בפרברים ברייטון ופיטספורד.

ראש העיר הנוכחית של רוצ'סטר הוא מאליק אוונס.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  חלק מתוכנית שותפות ביחד (ידועה גם כשותפות 2000 או P2G) של הסוכנות היהודית
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* אתר העירייה
*  - על הקהילה היהודית בעיר
* גלויה מרוצ'סטר, 2012, באתר "פוליטון"
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מדינת ניו יורק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1803
פארק דה לה וילט

שמאל|ממוזער|250px|מבט כללי על הפארק. ניתן לראות את כיפת "הז'אוד".
**פארק דה לה וילט** (צרפתית: **Parc de la Villette**) הוא פארק עירוני הנמצא ברובע התשעה-עשר של פריז (צפון-מזרח העיר). הפארק הוא השלישי בגודלו בתחומי העיר ומשתרע על שטח כולל של 250,000 מ"ר. הפארק הוקם בהדרגה מ-1983 עד 1998 במקומו של שוק בשר ובתי מטבחיים ישנים.

בתחומי הפארק נמצאים גם מוזיאון המדע והתעשייה (Cité des Sciences et de l'Industrie) שהוא מוזיאון המדע הגדול באירופה ו"הזֶ'אוֹד" ("la Géode") - כדור כסוף ומבריק שבתוכו קולנוע IMAX.

## תכנון
הפארק, פרי תכנונו של האדריכל השווייצרי ברנרד טשומי, כולל פונקציות ציבוריות ומתקנים מסוגים שונים בנושא מדע ומוזיקה, וכן מתקנים ואטרקציות לילדים. תכנונו של הפארק הוא דוגמה לגישת הדה-קונסטרוקטיביזם בתחום אדריכלות הנוף ואבן דרך חשובה בזרם אדריכלי זה. טשומי זכה בתחרות על תכנון הפארק ובתכנונו הושפע באופן ישיר ממשנתו של הפילוסוף ז'אק דרידה אשר עמו אף התייעץ.

תכנונו הדה-קונסטרוקטיביסטי של הפארק בא לידי ביטוי בכמה מערכות גאומטריות המכתיבות אותו. הן מולבשות זו על גבי זו ב"סופרפוזיציה". מערכות אלה מתוות את שלד הפארק על שביליו, המבנים הפזורים בו ואופן החיבור של מתחם הפארק אל המרקם העירוני שסביבו. הרצפים קוראים תיגר על ערכי השימוש הצפויים בדרך כלל בפארק עירוני גדול. בולטים במיוחד בנוף הפארק 35 מבני "פֿולי" (Folly) אדומים הפזורים ברחבי הפארק בהתאם למתווה שאינו בהכרח תואם את התוכנית הכללית. דוגמה זו למערכת סופרפוזיציונית יוצרת יחד עם שאר המערכות, על פי תכנונו של טשומי, מספר אופנים שבהם ניתן לקרוא ולפרש את המרחב הפיזי. מבני הפֿולי אינם דומים זה לזה, כשכל מבנה הוא מעין "תרגיל אדריכלי" בפני עצמו, אך לכולם אותו סדר גודל וכולם צבועים באדום. בפועל הם מסייעים להתמצאות של המבקרים בפארק. חלקם משמשים כמרכז מידע, כחנות קטנה או כמתקני שעשועים לילדים, לחלקם ניתן לטפס לצורך תצפית וחלקם הם כפסלים לכל דבר.

תכנון הנוף בפארק משתלב עם גוף המים "אגן לה וילט" , אגם מלאכותי המחובר למערכת תעלות מים, בהם תעלת סן מרטן. נוסף על אלה הפארק מכיל מספר רב של אלמנטים נופיים ואדריכליים שונים המשתלבים זה בזה.

## קישורים חיצוניים

* 

לה וילט
קטגוריה:דה-קונסטרוקטיביזם
קטגוריה:הרובע התשעה-עשר של פריז
ג'ון ברימן

**ג'ון אלין ברימן** (באנגלית: **John Allyn Berryman**; 25 באוקטובר 1914 – 7 בינואר 1972) היה מגדולי המשוררים האמריקאים המודרניים, והוא נמנה עם מייסדי אסכולת שירה וידויית לצד אלן גינסברג, סילביה פלאת', אן סקסטון ועוד.

## קורות חיים
ברימן נולד במק'אלסטר שבאוקלהומה. אביו היה ספסר קרקעות. בגיל 12 היה עד להתאבדותו של אביו ביריית רובה. חוויה זו רדפה אותו לאורך חייו והשפיעה עמוקות על יצירתו. אימו נישאה מחדש שלושה חודשים לאחר מות האב, והמשפחה עברה להתגורר בניו יורק. ברימן למד באוניברסיטת קולומביה והצליח בלימודי הספרות.

בגיל 25 החל ללמד באוניברסיטה, ולצד כתיבת השירה פיתח קריירה אקדמית מזהירה. הוא כתב עבודות נחשבות על שייקספיר, וולט ויטמן, סול בלו ועוד, ונחשב למורה מבריק ומרתק. בגיל 43 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת מינסוטה, אבל הדיכאון והאלכוהוליזם שמהם סבל שיבשו את חייו; הוא נהג להתאשפז בשל מצבו לפחות אחת לשנה.

את עיקר פרסומו קנה בעקבות פרסום "77 שירי חלום", שעליו זכה בפרס פוליצר. בשנת 1968 פרסם את הכרך השני של "שירי חלום", ומהדורה מאוחדת של השניים יצאה לאור שנה לאחר מכן. ברימן יצר בתוך מסגרת צורנית מגבילה: "שירי חלום" בנויים כל אחד משלושה בתים בני שש שורות מחורזות. כל שיר מתאר באופן אסוציאטיבי רגש המתעורר בדמות המרכזית, הנרי - אדם יצרי וחסר עכבות - לנוכח אירוע יומיומי.

בשיר חלום מס' 76, "הווידוי של הנרי", כותב ברימן:

in a modesty of death I join my father
who dared so long agone leave me.
A bullet on a concrete stoop
close by a smothering southern sea
spreadeagled on an island, by my knee.
—You is from hunger, Mr Bones.

אריה זקס כתב במבוא לתרגום 39 מ"שירי חלום" (מתוך קרוב ל-400): "ברימן עשה לשפה האמריקנית מעשה שכרות. הוא המציא לשון שירה שנתנה לו חופש משכר". כמתרגם נטל לעצמו זקס חירות יצירתית גדולה והיה "יותר ברימן מברימן" בהכניסו לתרגום שיבושי לשון שלא היו כלל במקור.

ב-1970 ביצע ברימן תפנית נוספת בסגנון יצירתו ב"אהבה ותהילה". הסגנון הדיבורי המופגן והרמיזות המיניות המתריסות זכו לביקורת שלילית ברובה, אך היוו מקור השראה למשוררים צעירים.

הניו יורק טיימס הגדיר את סגנונו המיוחד במילים: "ג'אזי, רצוף תפניות משונות ותחביר מעוקם". כשהתבקש להסביר את סגנונו שובר המוסכמות אמר ברימן: "I set up The Dream Songs as hostile to every visible tendency in both American and English poetry."

בגיל 58 קפץ אל מותו מגשר שדרות וושינגטון במיניאפוליס שבמינסוטה. יצירתו האחרונה, "הזיות וכו'", ראתה אור לאחר מותו.

## מיצירותיו
הופיע בתרגום לעברית:
***שירי חלום**, תרגום אריה זקס, מסדה 1978


* Homage to Mistress Bradstreet, 1953
* 77 Dream Songs, 1964
* Berryman's Sonnets, 1967
* His Toy, His Dream, His Rest, 1968
* Love & Fame, 1970
* Delusions, Etc 1972


## קישורים חיצוניים
* על חייו ועל יצירתו
*  208 שירים של ג'ון ברימן
* מתוך "שירי חלום" בתרגומו של אריה זקס, אתר מקום לשירה
* "שיר חלום 26" ו"שיר חלום 29", אתר מדרשראם
* ג'ון ברימן מתראיין
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוקלהומה
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים: משוררים
קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת איווה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
דב גולדשטיין

**דב גולדשטיין** (1931 – 17 באוגוסט 2007) היה עיתונאי וביוגרף. עבד ב"מעריב" מ-1956. נודע ככותב האוטוביוגרפיות של עזר ויצמן, יצחק רבין, רפאל איתן, טדי קולק ושמואל תמיר.

## ביוגרפיה
נולד בפולין בשנת 1931 ועלה לארץ ישראל בהיותו בן חודשים אחדים. המשפחה התגוררה בראשון לציון וגולדשטיין למד בית הספר הגימנסיה הריאלית. בתחילת שנות ה-50 עבד במשך שנתיים כמורה במזכרת-בתיה ובראשון-לציון. לאחר מכן היה פקיד בנק ברחובות. בשנת 1956 כתב העיתון "מעריב" בדרום הארץ, יהושע ביצור,  עבר לתפקיד הכתב הפרלמנטרי של העיתון בירושלים. הוא הכיר את גולדשטיין והציע לו להחליפו כתב בדרום הארץ. ב-1958 עבר גולדשטיין למערכת העיתון בתל אביב והחל לכתוב על נושאים כלל-ארציים.

בשנת 1979 כתב עם יצחק רבין את הספר האוטוביוגרפי "פנקס שירות", שבו הגה את הביטוי "חתרן בלתי נלאה", שחולל מהומה באמצעי התקשורת.

דב גולדשטיין נפטר בגיל 76 ממחלת הסרטן. הוא הותיר אחריו רעיה, רותי ושלושה בנים. אחד מבניו הוא העיתונאי ממי גולן.

## ספריו
***כאלה הם היו**, הוצאת אחיאסף, 1974
* **הרצליה - אגדה של עיר**, הוצאת מלוא, 1998

### אוטוביוגרפיות שהשתתף בכתיבתן
***לך שמיים, לך ארץ** (עם עזר ויצמן, 1974)
***פנקס שירות** (עם יצחק רבין, 1979)
***רפול - סיפורו של חייל** (עם רפאל איתן, 1985)
***ירושלים של טדי** (עם טדי קולק, 1994)
***בן הארץ הזאת** (עם שמואל תמיר, 2002)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
פיליפ פון בסלאגר

**פיליפ [[פרייהר]] פון בסלאגר** (בגרמנית: **Philipp Freiherr von Boeselager**) (6 בספטמבר 1917, טירת היימרצהיים ליד בון – 1 במאי 2008, טירת קרויצברג ליד אלטנר, ריינלנד-פפאלץ), קצין ורמאכט גרמני שהיה בין הקושרים נגד היטלר, והאחרון מחברי החוג הפנימי של הנינג פון טרסקו וקלאוס שנק פון שטאופנברג שנותר בחיים. בסלאגר, נצר למשפחה אריסטוקרטית, היה בעלים של יערות ועסקן בתחום היערנות בגרמניה.

## ביוגרפיה
### ילדות ונעורים
פיליפ פון בסלאגר נולד בשנת 1917 כילד רביעי מבין שמונת ילדיהם של אביו אלברט פון בסלאגר ואמו מריה-תרזה פון סליס-סוליו באחוזת המשפחה, טירת היימרצהיים שבקרבת בון. במשפחה האריסטוקרטית שררה רוח הקתוליות של חבל הריין. 

כקתולי אדוק גילה בסלאגר כבר בנעוריו עמדה מהוססת כלפי הנאציזם. הסרת הצלבים מבתי הספר קוממה אותו. בשנת 1936 השלים את לימודיו בבית הספר של המסדר הישועי בבאד גודסברג. כוונתו הייתה ללמוד משפטים, על מנת להצטרף לשירות החוץ הגרמני. סבו ייעץ לו שלא לפנות למסלול זה בגלל עמדת השלטון הנאצי, ותחת זאת להתגייס לצבא, ובסלאגר הצעיר הצטרף לרגימנט הרכוב בפאדרבורן.

### במלחמת העולם השנייה
בסלאגר הוצב כעוזרו האישי של גנרלפלדמרשל גינתר פון קלוגה בחזית המזרחית. שם התוודע לראשונה להשמדה השיטתית של יהודים וצוענים. מגעיו עם קציני אס אס בכירים ועם ראשי המפלגה הנאצית שכנעוהו בחוסר המוסריות של הנאציזם וביחסו קל-הערך לחיי אדם. בשנת 1942 הכיר את הנינג פון טרסקו במהלך התדרוך היומי של זה האחרון על המצב בשטחים שנכבשו מברית המועצות, והצטרף לקבוצת המורדים שהיה מראשיה. 

במרץ 1943 היה בסלאגר מעורב בניסיון התנקשות בהיטלר. כאשר עמד היטלר לבקר בחזית, עלתה האפשרות להתנקש בחייו, ופיליפ בסלאגר ואחיו גאורג התנדבו למשימה. התוכנית הייתה לירות בהיטלר למוות, אלא שגנרלפלדמרשל פון קלוגה שלל אפשרות זו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:קושרי קשר ה-20 ביולי
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1917
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2008
הנעה חשמלית בחלל

**מערכת הנעה חשמלית לחללית** משתמשת בחשמל או בשדה מגנטי, כדי לשנות את מהירות החללית. זוהי קבוצה של שיטות הנעה בחלל שרובן משתמשות בחשמל כדי להדוף החוצה מסת תגובה במהירות גבוהה – דוגמה לכך הוא מנוע יונים, המשתמש באלומות יונים שהואצו בעזרת שדה חשמלי חזק כדי ליצור דחף.

בדרך כלל מנועים חשמליים משמשים במסת־תגובה הרבה יותר קטנה לעומת מנועים רקטיים כימיים, מכיוון שיש להם מהירות פליטה גבוה יותר. עקב הכוח החשמלי המוגבל שיש בדרך כלל לגשושיות ולוויינים הדחף של מנועים אלו חלש בהרבה לעומת מנועים רקטיים כימיים, אבל מסוגלים לספק דחף למשך זמן ארוך ולכן הנעה חשמלית מסוגלת לספק מהירות גבוהה לאורך זמן ובכך לספק הנעה טובה יותר למשימות של חקר החלל העמוק.

כיום הנעה חשמלית בחלל היא טכנולוגיה קיימת ונמצאת בשימוש רחב. לוויינים מתוצרת רוסיה השתמשו בטכנולוגיה זו במשך עשרות שנים. נכון לשנות 2019, מעל 500 לוויינים וחלליות במערכת השמש משתמשים בהנעה חשמלית לשם שמירתם במסלול – הגבהת מסלול, או בתור הנעה ראשית. בעתיד ייתכן שימוש בהנעה חשמלית של חלליות לכוכבים לכת אחרים במערכת השמש, אם כי לא צפוי שטכנולוגיה זו תשמש לשם מסע לכוכבים אחרים.

## ראו גם
* שיטות הנעה של חללית
* מנוע פלזמה
* מדחף אפקט הול
* מדחף מגנטו־פלזמי דינמי
* רקטת מגנטו־פלזמה בעלת מתקף סגולי משתנה

קטגוריה:שיטות הנעה של חללית
קטגוריה:מנועים לפי שיטת הנעה
חד-קרן (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים **חד-קרן**  נמצאת באזור קו המשווה שמימי של שמי החורף. זאת קבוצה חלשה במיוחד, ללא כוכבים מדרגה 3 או בהירים יותר והיא מוקפת בקבוצות בולטות כמו אוריון, כלב גדול, כלב קטן ותאומים שמאפילות עליה. הקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 ולכן אין מיתולוגיה הקשורה בה למרות שהיא מייצגת חד-קרן - יצור מיתולוגי.

## כוכבים חשובים
**β בחד-קרן** הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים כחולים בדרגות בהירות 4.5, 5 ו-6 היוצרים משולש ונראים היטב גם בטלסקופ חובבים.

צמוד ל-**δ בחד-קרן**, כוכב כחול עם דרגת בהירות 4, נמצא **21 בחד-קרן** עם דרגת בהירות 5 שניתן לראות במשקפת ובעלי ראייה חדה אפילו ללא ציוד עזר בתנאי צפייה מיטביים.

**ε בחד-קרן** הוא כוכב כפול נוסף המורכב מזוג צהוב וכחול בדרגות בהירות 4 ו-7, הניתנים להבחנה בעזרת טלסקופ קטן.

כוכב שולץ - לפני כ-70,000 שנים עבר בענן אורט.

## גרמי שמיים מעניינים נוספים
M50 הוא צביר כוכבים הניתן לצפייה במשקפת. הוא מכיל כ-100 כוכבים ובו ענק כתום בולט.

NGC2264 הוא צביר כוכבים השוכן בתוך ערפילית. במשקפת ניתן לראות כ-20 כוכבים המסודרים בצורת משולש. צורה זו נתנה לו את השם "צביר עץ חג המולד". בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין בערפילית המכונה בשל צורתה "ערפילית החרוט". הערפילית והצביר נמצאים במרחק של כ-3000 שנות אור.

**ערפילית הורד** (NGC2237-9) היא ענן גז עצום בקוטר של כ-130 שנות אור ובמרחק של כ-5200 שנות אור ומסתו הכוללת כ-10000 מסות שמש. בתוך הערפילית נוצרים כוכבים חדשים והיא מכילה בין השאר את צביר הכוכבים NGC2244 המכיל כ-20 כוכבים הניתנים לצפייה במשקפת. את הערפילית עצמה, ניתן לראות רק בטלסקופ גדול ורק צילום בחשיפה ארוכה מגלה את צורת הורד שלה.

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:חד-קרן
נתרן חנקיתי

**נתרן חנקיתי** (שם מדעי: **Sodium nitrite**) הוא מלח של קטיון נתרן ואניון חינקית (ניטריט) שנוסחתו NaNO2. החומר משמש כתוסף מזון הן כחומר משמר והן כחומר צבע למוצרי בשר ודגים. החומר הוא מוצק גבישי לבן או צהבהב, מסיס מאוד במים והיגרוסקופי (סופח לחות מהאוויר). נתרן חנקיתי הוא חומר מחזר, באוויר החומר מתחמצן לנתרן חנקתי (NaNO3).
## תוסף מזון
החומר נקשר להמוגלובין ומקנה למוצרי בשר ודגים גוון אדום. החומר מעכב צמיחה של קלוסטרידיום בוטולינום: החיידק הגורם לבוטוליזם ולכן משמש כחומר משמר. על אריזות מזון יסומן במספר E **E250**. אשלגן חנקיתי (KNO3) משמש לאותן מטרות ויסומן במספר E E249.

החומר רעיל מאוד: הוא נקשר לברזל שבהמוגלובין ומונע ממנו להיקשר באופן מיטבי לחמצן, והופך אותו למטהמוגלובין, וכך נפגעת אספקת החמצן לרקמות.  המינון הקטלני שלו הוא LD50=180 mg/Kg בחולדות ובבני אדם. המנה הקטלנית הנמוכה ביותר שנצפתה (LdLo) היא 71 מ"ג לק"ג משקל גוף כך שעבור אדם מבוגר ניתן לצפות להרעלה בצריכת 4–5 גרם מהחומר. בשל הרעילות השימוש בנתרן חנקיתי מוגבל ל-200 מ"ג לק"ג והוא נצבע בסגול למניעת בלבול עם תוספים אחרים. באירופה מותר ליצרני מזון להשתמש בו רק בתערובת מלחים המכילה לא יותר מ 0.6% ממנו.
החשש העיקרי הוא יצירת חומרים מסרטנים מתגובת החומר עם חומצות אמינו לקבלת ניטרוזאמינים (R1N(-R2)-N=O), מחקרים אפידמיולוגים מצאו מתאם בין צריכת בשר משומר לסרטן המעי הגס והקשר מיוחס לחומרים המשמרים- מלחי נטריט. יון הניטריט נמצא בשיווי משקל עם חומצה חנקיתית (HNO2) והיא עשויה לעבור פרוטונציה ולהתפרק ליון ניטרוזיום NO+ המגיב בחום עם אמינים בבשר המשומר לקבלת ניטרוזאמינים הידועים כמסרטנים שמאל|ממוזער|250px|ניטרוזאמין: תוצר מסרטן של תגובת יון ניטריט במזון כדי למנוע תגובה מזיקה זו מוסיפים גם חומצה אסקורבית (ויטמין C) ונדרש ריכוז של לפחות 550 מ"ג לק"ג של הוויטמין למניעת יצירת ניטרוזאמינים במזונות המשומרים בניטריט. בנוסף, נקשר החומר למיגרנה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:אנטידוטים
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:חנקן: תרכובות
קטגוריה:תרופות יתומות
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
מפלגת העם של גרמניה הגדולה

**מפלגת העם של גרמניה הגדולה** (Großdeutsche Volkspartei, בקיצור GDVP) הייתה מפלגה פוליטית אוסטרית, בעלת צביון לאומי-ליברלי, ששאפה לאיחוד בין אוסטריה לגרמניה ופעלה בשנים 1920–1934. 
## היסטוריה
המפלגה הוקמה ב-8 באוגוסט 1920 על בסיס תנועת "האיחוד של גרמניה הגדולה" שאיגד פוליטיקאים בעלי אידאולוגיה גרמנית-לאומית וגרמנית-ליברלית מ-17 תנועות שונות. פקידים בכירים רבים ומורים בבתי-ספר גבוהים היוו אחוז גבוה מסך כל חברי המפלגה לאחר הקמתה.
דגלה של המפלגה הכיל את הצבעים שחור, אדום וזהב (כצבעי הדגל הגרמני הנוכחי).
התנועה, כממשיכת דרכה של "התנועה הלאומית הגרמנית", שאפה לאיחוד של כל דוברי הגרמנית תחת ישות פוליטית אחת. המפלגה ייצגה את הרוב המוחלט של האוכלוסייה באוסטריה, מבחינת רצונה לאיחוד עם גרמניה, רצון זה עמד בניגוד לחוזה סן-ז'רמן, עליו חתמה אוסטריה בתום מלחמת העולם הראשונה. למרות שעם הקמתה לא הייתה אנטישמית, התפתחו בה עם הזמן מגמות נאציות (אנטי-קלריקליות ואנטישמיות). 

בשנים 1920–1932 הייתה המפלגה חברה בממשלה והרכיבה את הקואליציה משנת 1921 יחד עם המפלגה הנוצרית סוציאלית. בשנים 1922–1927 גם מינתה את סגן הקאנצלר.

משנת 1932, לאחר שהמפלגה יצאה מהקואליציה עזבו אותה חברים רבים ועברו חלקם למפלגה הנאצית ואחרים ל"משמר המולדת" (Heimwehr).
ב-1933 יצרה המפלגה חזית מאבק משותפת עם הנאצים האוסטרים. 
ב-1934, עם ביטול הדמוקרטיה והנהגת משטר פשיסטי נאסרה פעילות המפלגה.
רוב חברי המפלגה הצטרפו למפלגה הנאצית החל מפברואר 1938 בעקבות הסכם ברכטסגאדן (שהתיר מחדש את פעילותה של המפלגה הנאצית באוסטריה), ועד לסיפוח אוסטריה בידי הנאצים (האנשלוס) כחודש לאחר מכן.

חלק מחברי המפלגה הקימו ב-1949 את "איגוד העצמאים" (Verband der Unabhängigen VdU) שממנו הוקמה מאוחר יותר מפלגת החירות האוסטרית FPÖ.

העם של גרמניה
קטגוריה:אוסטריה: מפלגות ליברליות
ימת ליסי

**ימת ליסי** (בגאורגית: **ლისის ტბა**, **ליסיס טבּא**) היא ימה קטנה צפון-מערבית לטביליסי גאורגיה. הימה משתייכת לטביליסי רבתי ונמצאת בעמק נהר הקורה. פני השטח סלעיים ויבשים, ומכוסים בשיחי ערבה. הימה מהווה מקום קינון של ציפורי מים וניתן להבחין באזור בזוחלים, ציפורים, שועלים וארנבות.

## לקריאה נוספת
* אפחזבה ו. (1983), "ימת ליסי", **האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית**, כרך 6, עמוד 252. (גאורגית)

## קישורים חיצוניים

* רוסו סטרלקובה, לא צריך להיות שום האם, דיון בנושא ימת ליסי באתרwww.georgiatoday.ge, 4.5.2007, 

קטגוריה:טביליסי: גאוגרפיה
קטגוריה:גאורגיה: גאוגרפיה
ליסי
ליסי
CloneDVD

**CloneDVD** היא תוכנה אשר מסוגלת לשכפל דיסקים מסוג DVD ו-CD. התוכנה פותחה על ידי חברת "Elaborate Bytes". בעזרת התוכנה ניתן לבצע גיבויים של כמעט כל סרט DVD ללא הגנות/הצפנות מיוחדות. המשתמשים מסוגלים לבחור באמצעות התוכנה את רצועות השמע ורצועות הווידאו אותם הם מעוניינים לשכפל. אפשרות נוספת בתוכנה היא היכולת לשמור את תוכן הדיסק כקובץ ISO.

## ראו גם
* AnyDVD
* אימג'

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תוכנות צריבה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2004
כימרה (ביולוגיה)

[שמאל|ממוזער|250px|עלה של פיקוס בנימינה (Ficus Benjamina) כימרי. הצמח נוצר מתא אחד של צמח לבקן (שיש להשקות במי סוכר כדי שישרוד) ותא אחד של צמח מזן הבר. הצמח הכימרי משמש לנוי ולמחקר [בוטניקה|בוטני - חלקי העלה הלבנים קלים יותר לתצפית במיקרוסקופ.]]
באמבריולוגיה, **כימרה** (הכלאה, או בן כלאיים) הוא יצור רב תאי שהתפתח (במעבדה או בטבע) מתאים סומטיים, של שני פרטים שונים, שצורפו יחדיו. כתוצאה מזה, **כימרה** הוא יצור רב-תאי שלתאים סומטיים שונים שלו יש מטען גנטי שונה.

## סוגים

* כימריזם ארבע-גמטי (באנגלית: **Tetragametic chimerism**) - עוּבּר אחד שהתפתח משתי ביציות מופרות. ברוב המקרים, שתי ביציות מופרות ברחם יוצרות תאומי אחווה. אולם, אם שתי הביציות נצמדות, הן יוצרות עובר אחד שלחלק מתאיו הסומטיים יש גנום זהה לזה של אחת הביציות המופרות ולחלק אחר יש גנום הזהה לזה של הביצית המופרת השנייה.
* עובר במעבדה שהוזרקו לתוכו תאים מעובר של פרט אחר מאותו מין אך לא מאותו זן. טכניקה זו מאפשרת גידול אורגניזם מודל שלחלק מרקמותיו יש תכונות מסוימות בזמן שלאחרות אין.
** אורגניזם מודל עם רקמות בצבעים שונים להקלת התצפית על הרקמות
** אורגניזם מודל שחלק מרקמותיו בעלות תכונות פתולוגיות ואחרות לא. אורגניזם כזה מקל את הבנתם של תהליכים פתולוגיים.
* אדם לאחר השתלת איברים - במיוחד לאחר השתלת מח עצם.
* עובר במעבדה שהוזרקו לתוכו תאים מעובר של פרט אחר מאותו מין. פרט שמתפתח מעובר כזה מאפשר לעשות ניסויים ברקמה אנושית המצויה בגוף של חיית מעבדה או לגדל איברים אנושיים להשתלה. נכון לשנת 2010, כימרות מסוג זה הן נדירות ביותר.
** כימרה כבש-עז (geep) - ניתן ליצור עובר המכיל תאי גזע שנלקחו מצבר התאים הלא ממוין (בלסטולה) 6-7 ימים לאחר הפריה של עז ושל כבש וליצור עובר שיורכב מתאים משני בעלי החיים. הכימרה מורכבת מרקמות שמוצאן מתאי כבש וכאלו שמוצאן בעז. היצור נראה כפסיפס אקראי של טלאים המכוסים צמר כבשים ואזורי שיער עז. אילו ניתן לחיה להתרבות היו צאצאיה או כבשים או עזים רגילות בהתאם לתא העוברי שממנו התפתח האשך או השחלה.

## כימריזם טבעי באדם

לפני הופעת בדיקות לגילוי סוג דם ולמיפוי כרומוזומים, כימריזם נחשב יחסית נדיר בבני אדם. אולם היום הסברה הרווחת היא כי התופעה היא די שכיחה, ואדם יכול להעביר חיים שלמים מבלי להיות מודע להיותו כימרה.

המצב יכול להתגלות במקרה בעת מקרה חירום רפואי, הסתבכות עם החוק, בדיקת הורות וכדומה.

### מקרים מתועדים
* ב-1953 פורסם מאמר בכתב עת רפואי על אישה בעלת תאי דם משני סוגים שונים. כפי הנראה תאים של אחיה התאום התפתחו בגופה במקביל לתאים שלה. מחקרים מאוחרים יותר גילו שמקרים של כימרה בדם אינם נדירים כפי שחשבו בעבר.
* ב-2002, נדחתה בקשתה של לידיה פרצ'יילד לעזרה ציבורית ממדינת וושינגטון כאשר בדיקות DNA הראו כי היא לא אם ילדיה. עורך דין מטעם התביעה, ששמע על מקרה של כימרה בניו אינגלנד, הציג את האפשרות לעורכי הדין של ההגנה, ובעקבות זאת הצליחה ההגנה להראות שפרצ'יילד היא כימרית עם שני מערכי DNA, שאחד מהם מתאים ל-DNA של הילדים.

## מקור השם

מקור המילה במפלצת המיתולוגית כימרה, שיש לה ראש של אריה, גוף של עז וזנב של נחש או דרקון.

## ראו גם
*חלבון כימרי

## קישורים חיצוניים

*
* 
* ד"ר איתי גל, 
*
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
מעצב

ממוזער|250px|מעצבת עובדת בסטודיו לעיצוב
ממוזער|250px|המעצבת עדי טוך
**מעצב** הוא אדם העוסק בעיצוב, משמע בתכנון של מוצר או מערכות באופן שיענו על קריטריונים רבים, כגון מראה חזותי אטרקטיבי יותר, נוחות רבה, מחיר סביר או מאפיינים אחרים. על פי רוב, החפץ המעוצב, בניגוד ליצירת אמנות, צריך לענות על צרכיו של לקוח מסוים, או קבוצה של לקוחות. המעצב משתמש בכלים הקרובים לתחומי ההנדסה והאמנות, אך אין הכרח להיותו אמן או מהנדס לשם פעולת העיצוב.

המעצב נדרש להיות ניחן ביצירתיות, בכישרון ובמיומנות מיוחדת נרכשת - על פי רוב היא נרכשת במוסדות להשכלה גבוהה.

עבודת המעצב משלבת בין העברת מסרים בדומה לאמנות (מסרים פסיכולוגיים, חברתיים, אסתטיים וכו'), לבין שימוש באמצעים הנדסיים וידע טכני. המעצב נדרש ליצור את אמנותו במגבלות שלא קיימות לאמן שאינו מעצב. לדוגמה, מעצב פנים או אדריכל נדרשים מעצבים את החלל שסביבנו באופן שיעביר תחושה מסוימת לאדם השוהה בו (תחושת כבוד ויראה במבנה המאדיר אל או ממסד או תחושת נינוחות ורוגע בבית מגורים) תוך מגבלות כוחות הטבע, כוחות השוק והטכנולוגיה; המעצב התעשייתי נדרש ליצור מוצר שיענה לצרכים הטכניים ומגבלות התקציב אך יהיה נוח למשתמש ויקרין תדמית המתאימה לשוק שלו.

תהליך עבודת המעצב כוללת מחקר ראשוני המתייחס ללקוח, לשוק ולסביבה, לאחריו העלאת חלופות ובדיקת יישומן. עם זאת, תהליך זה אינו ליניארי ומעצבים שונים עובדים בדרכים שונות.

## דוגמאות
דוגמאות של סוגים שונים של מעצבים כוללים :

מעצב פנים, מעצב אופנה, מעצב במה, מעצב גרפי, מעצב תעשייתי, מעצב אתרי אינטרנט

## ראו גם
* עיצוב
* אדריכלות
* אמן (אמנות)

## קישורים חיצוניים

* How Designers Destroyed the World - Mike Monteiro - הרצאה של Mike Monteiro על האחריות של מעצבים  

קטגוריה:עיצוב
קטגוריה:מקצועות האמנות
ישיבת קריית מלאכי

שמאל|ממוזער|250px|ראש הישיבה, הרב יהודה עמית
**ישיבת קריית מלאכי** היא ישיבה חרדית שהוקמה עבור צעירים חילוניים ודתיים לאומיים, בוגרי תיכונים וישיבות תיכוניות. הישיבה משמשת כ"תחנת מעבר" בדרך לישיבה חרדית "רגילה", אך ניתן להישאר וללמוד בה ללא הגבלת זמן, לרוב עד נישואיו של התלמיד. הישיבה נמצאת בקריית מלאכי.

הישיבה הוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי הרב יהודה עמית, בעצמו בעל רקע של התחרדות, בהמלצתו של הרב חיים שאול גריינמן. הישיבה נועדה לקלוט תלמידים שלא למדו קודם לכן במסגרת ישיבתית חרדית.

בשנותיה הראשונות של הישיבה, היו רוב התלמידים בוגרי תיכונים דתיים או ישיבות תיכוניות. כיום כחצי עד שני שלישים מהתלמידים הם בחורי ישיבה חרדים שבאים לתקופת חיזוק קצרה. נכון ל-2025 לומדים בישיבה כ 350 בחורים. 

בתחילת העשור השלישי של המאה העשרים והאחת נבנה בניין פנימיה חדש.

## שיעורים ורבנים
מלבד לימוד הגמרא, נמסרים בישיבה שיעורי מוסר, השקפה, הלכה ופרשת השבוע.  

הרב שמואל באום משמש כמשגיח. הרב יצחק פנחס גולדווסר נותן בישיבה שיחת מוסר דו חודשית.

בנוסף, לישיבה מגיעים רבנים רבים מהזרם הליטאי המרכזי לשיחות ושיעורים בעניינים שונים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*  שיעורים מישיבת קריית מלאכי באתר בינינו
* 
* 

## הערות שוליים

קריית מלאכי
קטגוריה:קריית מלאכי
קטגוריה:ישיבות לחוזרים בתשובה
אמא אדמה (כתב עת)

"**אמא אדמה**" (במקור: **Mother Earth**) היה כתב עת פוליטי-רדיקלי שיצא לאור בארצות הברית החל ממרץ 1906 על ידי האנרכיסטית אמה גולדמן. אלכסנדר ברקמן, אנרכיסט מפורסם נוסף, היה עורכו של המגזין.

"אמא אדמה" היה מגזין פוליטי שתמך במטרות פוליטיות רדיקליות, התארגנות עובדים, והתנגדות לממשלת ארצות הברית במגוון נושאים. קוראיו ותומכיו היו הגרעין של השמאל הרדיקלי בארצות הברית בתחילת המאה ה-20. צוות המגזין כלל  נבחרת של פעילים רדיקליים, ביניהם מקס בגינסקי. בנוסף לפרסום עבודות מקוריות מאת עורכיו ואנרכיסטים מרחבי העולם, "אמא אדמה" פרסם מחדש כתבים נבחרים של כותבים מגוונים, בהם כתבים של האנרכיסט הצרפתי פייר-ז'וזף פרודון, האנרכיסטי הרוסי פיוטר קרופוטקין, הפילוסוף פרידריך ניטשה והסופרת הבריטית מרי וולסטונקראפט. גולדמן כתבה לעיתים קרובות בנושאים של אנרכיזם, פוליטיקה, עבודה, אתאיזם, מיניות ופמיניזם.

ב-1917, "אמא אדמה" החל לקרוא בגלוי להתנגדות לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, וספציפית לסרבנות לרישום וגיוס לצבא. ב-15 ביוני באותה שנה הקונגרס האמריקאי העביר את "חוק הריגול", שקבע עונשים בגין התערבות ביחסי החוץ של ארצות הברית וריגול. החוק כבר קנסות כבדים ועונשי מאסר של עד 20 שנה עבור אלו שיתנגדו לגיוס הצבאי או יעודדו "חוסר נאמנות" כלפי ממשלת ארצות הברית. לאחר שאמה גולדמן ואלכסנדר ברקמן המשיכו להתנגד לגיוס, המשטרה פשטה על משרדי "אמא אדמה", והחרימה רשימות מנויים ומאמרים רבים. משרד המשפטים שחרר הודעה בזו הלשון:

"אמא אדמה" המשיך לצאת לאור אחת לחודש עד אוגוסט 1917. ברקמן וגולדמן נמצאו אשמים בהפרת "חוק הריגול" וגורשו לרוסיה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור המגזין וסריקה של מהדורת פברואר 1915
* "אמא אדמה" בארכיון האנרכיסטי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:אנרכיזם
גדעון סטולברג

**גדעון סטוֹלברג** (בשוודית: **Gideon Ståhlberg**; 26 בינואר 1908 – 26 במאי 1967) היה שחמטאי שוודי בדרגת רב-אמן.

## ביוגרפיה

סטולברג התפרסם כאשר ניצח בדו-קרבות נגד כוכבים כמו רודולף שפילמן ואהרון נימצוביץ' בשנת 1935. סטולברג ניצח באליפות שוודיה בשחמט לשנת 1927, וזכה באליפות ארצות הצפון בשנת 1929. בשנת 1939, לאחר האולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס נשאר סטולברג בדרום אמריקה עד לשנת 1948, שם ניצח בתחרויות רבות, חלקן בהתמודדות עם מיגל ניידורף. בשנים 1950 ו-1953 התמודד סטולברג בתחרויות המועמדים לאליפות העולם ולאחר מכן שפט בתחרויות המועמדים בשנים 1957 ו-1963, בדו-קרב בין מיכאל בוטביניק לטיגראן פטרוסיאן. ב-1956 הוא זכה בקורוס (ויק אן-זהה).
בשנת 1967 נסע ללנינגרד להשתתף בתחרות בינלאומית, אך נפטר לפני משחקו הראשון.

## דו-קרבות

## השתתפותו באולימפיאדות השחמט

סטולברג שיחק בנבחרתה האולימפית של שוודיה בשלוש עשרה אולימפיאדות רשמיות, ובאחת בלתי רשמית, בשנת 1936.

## ספריו
סטולברג פרסם מספר ספרים, חלקם כתב במקור בספרדית.

*I kamp med världseliten (In Battle against the World Elite, 1948, 1958);
*Schack och schackmästare (Chess and Chess Masters, 1937,1959);
*Strövtåg i schackvärlden (Excursions in the World of Chess).


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים שוודים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:עסקני שחמט
קטגוריה:שוודיה: אישים בספורט
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1908
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1967
המפנה התרבותי

**המפנה התרבותי** (באנגלית: The Cultural Turn) הוא כינוי לתנועה הכוללת סדרה של התפתחויות במדעי החברה והרוח שתחילתם בשנות ה-60 של המאה ה-20 ואשר הגיעה לשיאה בשנות ה-80 וה-90. המפנה התרבותי מדגיש את החשיבות של משמעויות וסמלים ככוחות חברתיים, לעומת הדגש שניתן בעבר על גורמים "קשים" יותר, כגון מבנים חברתיים, דמוגרפיה, פוליטיקה וכלכלה. מכאן שניתן לראות את התנועה כמאופיינת על ידי מעבר מתורת הכרה לפיה המציאות נתונה כעובדה הניתנת לחקירה מדעית וידיעה חד-משמעית, לתפיסה לפיה התרבות היא שמבנה זהויות ויחסים חברתיים. המפנה התרבותי כולל בין השאר את הפוסטמודרניזם והפוסט-סטרוקטורליזם שצמחו בתוכו, ומתקשר גם למפנה הלשוני - המעבר לתפיסת המציאות דרך השפה.

המפנה התרבותי שינה כאמור באופן רדיקלי את הפרקטיקות והמטרות של מדעי החברה והרוח, גרם ליצירת התחום של לימודי תרבות והפיכתו לאחד מתחומי הלימוד האקדמיים הממוסדים, ופתח תתי תחומים חדשים בדיסצפלינות המסורתיות. אחד ההוגים המרכזיים בתנועת המפנה התרבותי הוא קליפורד גירץ, שספרו פרשנות של תרבויות (1973) השפיע על חוקרים בתחומים רבים ומגוונים, כגון סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, היסטוריה ותקשורת.

## דוגמאות להשפעת המפנה התרבותי על תחומי מחקר שונים
#### היסטוריוגרפיה
בהיסטוריוגרפיה משמעות המפנה התרבותי הוא הדגשת עובדות תרבותיות כהסבר של תופעות היסטוריות, וזאת במקום מתן מקום מרכזי להיסטוריות פוליטיות או כלכליות המסתמכות על מסמכים פורמליים של המדינות או על נתונים כלכליים. היסטוריוגרפיה מונחית תרבות תבחן מערכות של ייצוגים תרבותיים, תנתח את השפה בה הם מבוטאים ותנסה להתחקות על משמעותם. גם אם מדובר באותם טקסטים, קריאתם תעשה בכוונה לגלות את משמעויות שאינן גלויות על פני השטח, כולל התייחסות להשמטות ו"חורים". מכאן שההיסטוריה אינה נתפסת כנרטיב אובייקטיבי אלא יכולה לכלול קולות ואסטרטגיות רטוריות מגוונות.

#### גאוגרפיה
השפעת המפנה התרבותי על תחום זה יצרה קשר בין תופעות גאוגרפיות לבין החלטות של בני אדם המושפעות על ידי תפיסות תרבותיות וחברתיות. בעקבות כך נוצרו תתי תחום חדשים, כגון גאוגרפיה תרבותית עכשווית, לימודי נוף, גאוגרפיה כלכלית של עבודה, רגולציה, חדשנות, גאוגרפיה כלכלית אורבנית, ועוד.

#### לימודי תרבות וביקורת הספרות
אחד השינויים המרכזיים בתחומים אלה הוא הרחבתם מהדגשת חקירת הייצור התרבותי להכללת התייחסות להתקבלותם של מוצרים תרבותיים.

#### כלכלה
החשיבות המיוחסת לפעילויות פנאי, לתעשיות ומוצרי תרבות, ובעקבותיהם צמיחה של תחומי עיסוק הקשורים ליצירתיות, פרסום, עיצוב ומיתוג.

#### פוליטיקה
דמוקרטיזציה והתפתחות פוליטיקת ראווה, עליית פוליטיקה של זהויות.

## הוגים מרכזיים המשויכים לתנועת המפנה התרבותי
#### צרפת
* מישל פוקו
*רולאן בארת
* ז'אק דרידה
* פייר בורדייה

#### בריטניה
* ריימונד ויליאמס
* א.פ. תומפסון

#### ארצות הברית
* קליפורד גירץ
* היידן וייט
* מרשל סהלינס
* פרדריק ג'יימסון

## לקריאה נוספת
* אליעזר וינריב, **פוסטמודרניזם והיסטוריה**, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה
*סדרת הרצאות מוקלטות מתוך יום עיון "המפנה התרבותי בחקר הציונות וישראל" שנערך על ידי אוניברסיטת תל אביב.
*The Cultural Turn in Historiography in the 1980s & 1990s - אתר study.com, נכתב על ידי כריסטופר מוסקטו, אוניברסיטת צפון קולורדו
*פרדריק ג'יימסון, **המפנה התרבותי**, רסלינג 2009

* Beyond the Cultural Turn: New Directions in the Study of Society and Culture (Studies on the History of Society and Culture, No 34), University of California Press, 1999, 


## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריוגרפיה
קטגוריה:מהפכות חברתיות
קטגוריה:היסטוריה של התרבות