אילזה סטבה

**אילזה סטֶבה** (בגרמנית: **Ilse Stöbe**; 17 במאי 1911, ברלין – 22 בדצמבר 1942, ברלין) הייתה עיתונאית גרמנייה מרגלת לטובת ברית המועצות ולוחמת התנגדות אנטי-נאצית.

## ביוגרפיה
אילזה סטבה גדלה במשפחה ממעמד הפועלים בברלין. סטבה הייתה בתם היחידה של הנגר מקס סטבה ואשתו פרידה, לבית שומאן. היה לה אח למחצה בן שמונה מנישואיה הראשונים של אמה, קורט מולר. היא גדלה במיינצר שטראסה 1 בליכטנברג, ברלין קיים מידע מועט על נעוריה. רוב המידע הידוע הוא מחקירותיו של אחיה למחצה שהואשם על ידי הנאאצים כבוגד.

סטבה למדה בבית ספר למסחר כדי ללמוד קצרנות. לאחר הלימודים היא הועסקה לראשונה בהוצאה לאור של רודולף מוסה, ולאחר מכן עבדה כמזכירה של העיתונאי והסופר תיאודור וולף בברלינר טאגבלאט. וולף פרסם את הרומן "השחיין" בארצות הברית בשנת 1937, ובו תיאר את אהבתו משכבר הימים לסטבה. סטבה פגשה את רודולף הרנשטאדט, אליו מאוחר יותר תתארס.

בשנת 1929 הצטרפה סטבה למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. משנת 1931 עבדה עם הרנשטאדט, שהקים קבוצת מודיעין של המדור הצבאי של האינטרנציונל הקומוניסטי, אשר בנוסף לו ולסטבה היו חברים בה, גרהרד קיגל ואשתו שרלוט ווגט, לעיתים גם המו"ל הלמוט קינדלר ועורך הדין לותר בולץ. בשנת 1934 הם עברו לוורשה, שם עבדה ככתבת חוץ של ה-"Neue Zürcher Zeitung" עד ספטמבר 1939 וכן כתבה לעיתונים שווייצריים אחרים. סטבה הייתה אז חברה במפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (המפלגה הנאצית) ובאמצע 1934 מונתה לנספח התרבות של משרד החוץ של המפלגה הנאצית בפולין.

לדברי הלמוט קינדלר, היא נותרה איתו בקשר חברי מאז ילדותה. במהלך אולימפיאדת הקיץ של 1936 בברלין, פגשה סטבה את המו"ל השווייצרי רודולף הובר, שהשאיר לה חלק מרכזי מהונו בצוואתו כאשר נפטר בשנת 1940.

זמן קצר לפני פלישת גרמניה לפולין, חזרה לברלין מוורשה ועבדה במחלקת המידע במשרד החוץ.

## מרגלת בשירות ברית המועצות
גרהרד קיגל, שהיה עובד במשרד החוץ בברלין בין השנים 1935 ל-1943, עזר ותמך בפעילותה המודיעינית החשאית לאחר שחזרה מפולין. לטענתו, היא המשיכה בפעילות זו עד למעצרה בשנת 1942.

סטבה (שם הקוד "אלטה") שלחה שוב ושוב הודעות אזהרה לברית המועצות על פלישת גרמניה הממשמשת ובאה נגד ברית המועצות הרבה לפני ההתקפה.

היא נעצרה ב-12 בספטמבר 1942 על ידי הגסטפו, בחשד בריגול לטובת ברית המועצות ובגין חברות התזמורת האדומה (שולצה-בויזן והארנק). דו"ח גסטפו מנובמבר 1942 מציין כי הודעת רדיו שיורתה, מברית המועצות מצוין כי לוחמת התנגדות מוצנחת תגיע לכתובת שלה. לאחר שבעה שבועות של עינויים נאלצה להודות בקשרים קונספירטיביים לשירות החשאי הסובייטי ולאנשים כמו רודולף פון שליכה. לאחר מכן הוא נעצר גם ב-12 באוקטובר 1942. שניהם נידונו למוות בגין בגידה ב-14 בדצמבר 1942 על ידי הרייכסקריגסגריכט, והוצאו להורג ב-22 בדצמבר 1942 בכלא פלצנזה בברלין, היא בגיליוטינה והוא בתלייה על וו לתליית בשר. הסוכן הסובייטי, היינריך קואן, שנחת בגרמניה בצניחה, נעצר בביתה על ידי פקיד גסטפו שהמתין לו.

אמה נעצרה גם היא ונשלחה למחנה הריכוז רוונסברוק, שם נפטרה בשנת 1943. אחיה של סטבה קורט מולר הצליח להימלט ממעצר ולהמשיך בפעילות ההתנגדות. הוא נרצח בכלא בידיו שוביו ביוני 1944.

## הכרה
סטבה הייתה האישה היחידה שהוצגה על מטבע מיוחד שהונפק על ידי משרד המדינה במזרח גרמניה (שטאזי) כדי להנציח מרגלים חשובים בשירות הקומוניסטי במהלך המלחמה. בית הספר המקצועי במארקט שטראסה בברלין נקרא על שמה.

ביולי 2014 כיבד משרד החוץ של גרמניה את אילזה סטבה על מעשיה נגד הנאצים.
[ממוזער|621x621 פיקסלים|לוח זיכרון, פרנקפורטר אלי 233, [ליכטנברג (רובע)|בליכטנברג, ברלין]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה הנאצית
קטגוריה:מרגלים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מרגלים נגד גרמניה הנאצית שהוצאו להורג
קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:מתנגדות גרמניות למשטר הנאצי
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1911
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1942
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942