open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1981 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1981 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים
*טום קרוז מופיע בסרטו הראשון "אהבת בוסר" עם ברוק שילדס

## סרטים שוברי קופות
#"שודדי התיבה האבודה", בכיכובו של האריסון פורד
#"האגם המוזהב", בכיכובם של הנרי פונדה, קתרין הפבורן וג'יין פונדה
#"שים פס על הפס", בכיכובו של ביל מארי
#"ארתור"
#"החיפוש אחר האש"
#"מרוץ מחוף לחוף"
#"מרכבות האש"
#"השועל והכלבלב"
#"ללא כוונת זדון"
#"טרזן מלך הקופים"
#"סופרמן 2 ", בכיכובו של כריסטופר ריב
#"ללא כוונת זדון", בכיכובם של פול ניומן וסאלי פילד
#"אדומים", בכיכובם של וורן בייטי ודיאן קיטון

## [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
*הסרט הטוב ביותר: "מרכבות האש"
*הבמאי הטוב ביותר: וורן בייטי ("אדומים")
*השחקן הטוב ביותר: הנרי פונדה ("האגם המוזהב")
*השחקנית הטובה ביותר: קתרין הפבורן ("האגם המוזהב")

## נולדו
* 6 בינואר – ז'רמי רנייה, שחקן קולנוע בלגי
* 6 בינואר – רינקו קיקוצ'י, שחקנית קולנוע יפנית
* 28 בינואר – אלייז'ה ווד, שחקן קולנוע אמריקני
* 31 בינואר – ג'סטין טימברלייק, זמר ושחקן קולנוע אמריקני
* 17 בפברואר – ג'וזף גורדון-לוויט, שחקן אמריקני
* 9 ביוני – נטלי פורטמן, שחקנית קולנוע אמריקנית
* 24 באוגוסט – צ'אד מייקל מוריי, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקני

## נפטרו
* 1 בינואר – בעולה בונדי, שחקנית
* 10 בנובמבר – אבל גאנס, במאי ראינוע וקולנוע צרפתי
* 12 בנובמבר – ויליאם הולדן, שחקן קולנוע אמריקני
* 29 בנובמבר – נטלי ווד, שחקנית מתה מטביעה בגיל 43

## סרטים אחרים
*"אקסקליבר"
*"שערי החופש" בכיכובם של כריס כריסטופרסון, איזבל הופר וכריסטופר ווקן
*"רגטיים"
*"זאב אמריקאי בלונדון"
*"זעקת הדמים"
*"ההיסטוריה המטורפת של העולם"
*"שגעון על תנאי", בבימויו של סידני פואטייה ובכיכובו של ג'ין ויילדר
*"הצוללת"
*"אגרופים מצחיקים"
*"שדר מן העתיד"
*"אהובת הקצין הצרפתי"

## ראו גם
* 1981 בטלוויזיה
*1980 בקולנוע
*1981
*1982 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1981 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
## הערות שוליים
ישיבת הדרום

**ישיבת הדרום** (בשמה הרשמי משנת ה'תשע"א: **ישיבת בני עקיבא הדרום**) היא ישיבה תיכונית השוכנת בצפון-מזרח רחובות.

במשך שנים רבות ליוותה את הישיבה הסתדרות הרבנים דאמריקה. משנת הלימודים תשע"א הישיבה מנוהלת על ידי מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.

## הקמת הישיבה
הרב צבי יהודה מלצר, פתח ברחובות את ישיבת קלצק, אשר שכנה לפני כן בפרדס חנה.

בשנת הלימודים תשי"ד (1953–1954) הקים לצדה ישיבה תיכונית בשם ישיבת הדרום, אשר הכשירה את תלמידיה לתעודת בגרות ולהוראה בתוכנית חמש שנתית.

בשנת תשי"ז התאחדה ישיבת קלצק לישיבת הדרום.

## בנייני הישיבה
בישיבה קיימים 10 מבנים, ביניהם: בית מדרש, חדר האוכל, בנייני כיתות (ראשי, מזרחי ומערבי), אולם ספורט, מכללת אורות ישראל, ישיבת ההסדר מורשת יעקב ובית הכנסת ע"ש הרב יעקב ברמן, המשמש מרכז לקהילת דוברי האנגלית בעיר ומקום תפילת שחרית של כיתות ז' ח'.

## רבני הישיבה
### ראשי הישיבה
בשנותיה הראשונות כיהנו בישיבה הרב מאיר צבי ברגמן (חתנו של הרב שך, שכיהן כר"מ בישיבת האם - ישיבת קלצק), הרב יהודה עמיטל (חתנו של הרב צבי יהודה מלצר, ראש ישיבת קלצק), הרב מרדכי ברויאר, הרב יהודה לייב בוגץ', הרב מאיר אליטוב והרב זכריה תנעמי.

בין השנים תש"ך - תשכ"ז הייתה תקופה של פריחה לישיבה. ניהלו את הישיבה שלשת הרבנים: הרב יהודה עמיטל - ראש הישיבה, הרב מרדכי ברויאר - מנהל התיכון, והרב יוסף גליקסברג - מנהל רוחני, כאשר מעליהם מכהן הרב מלצר עד פטירתו בשנת 1969.

לאחר פטירת הרב מלצר כיהן כראש הישיבה הרב חיים לנדא. לאחר תקופת ביניים בה כיהנו מספר ראשי ישיבה לתקופות קצרות ביניהם הרב אריה שטרן, נכנס לתפקיד הרב ראובן פרינס, שעמד בראשות הישיבה עד שנת התשע"ב, בה פרש לגמלאות. בשנת התשע"ג מונה לראשות הישיבה הרב דוד טברסקי.

### מנהלי הישיבה
בשנות ה-80 ניהל את הישיבה הרב יהודה לייב בוגץ', ובשנות ה-90 וה-2000 ניהל את הישיבה הרב ראובן דוד, בוגר הישיבה. כיום מנהלה הוא בוגר הישיבה יעקב (קובי) ארביב.

## הישיבה כיום
כיום הישיבה היא ישיבה תיכונית בה לומדים גם מקצועות חול לצד מקצועות הקודש. הישיבה משתייכת לציונות הדתית, ומחנכת את תלמידיה לאהבת התורה, עם ישראל וארץ ישראל. הישיבה שומרת על קשר עם בוגריה, בין השאר על ידי מפגשים שבועיים לבוגרי צבא הנערכים בספריית הישיבה.

בבית המדרש ישנו ארון קודש ייחודי. הארון נתרם לזכרו של גיל שרעבי, בוגר המוסד שנהרג באסון המסוקים.

הוקמה בישיבה ספריה על שמו של הרב יוסף שפיגל, מרבניה הבולטים של הישיבה שנפטר בגיל צעיר.

## ראו גם
רשימת בוגרי הישיבה.

## קישורים חיצוניים
* 
* דף הפייסבוק הרשמי של ישיבת הדרום.
* הרב יואל עמיטל, הרב צבי יהודה מלצר, באתר ישיבת שעלבים
*ישיבת בני עקיבא הדרום באתר מרכז ישיבות בני עקיבא
* 
* 

## הערות שוליים

הדרום
הדרום
הדרום
קטגוריה:רחובות: חינוך
קטגוריה:רחובות: דת
ויטמין B

שמאל|ממוזער|150px|המבנה הכימי של ויטמין B2
קבוצת **ויטמין B** היא קבוצה של שמונה ויטמינים השונים זה מזה במבנה ובתפקיד. מקור השם "ויטמין B" בתקופה שבה נחשבו כל חברי הקבוצה כוויטמין יחיד, בדומה לוויטמין C. עם התפתחות המחקר התברר שמדובר בקבוצה של ויטמינים נפרדים, הנמצאים לעיתים קרובות באותם מיני מזון. בעקבות זאת השימוש בשם "ויטמין B" הלך ופחת, והוחלף בכינוי "ויטמין B קומפלקס" או בהתייחסות לוויטמינים ספציפיים בקבוצה.

מרכיבי קבוצת ויטמין B הם:
#ויטמין B<sub>1</sub> (**תיאמין**)- מסייע בחילוף החומרים של חלבונים ופחמימות ובפעילות של מערכות העיכול והעצבים. נמצא בכבד, בשר, חלב, דגים, חלמון הביצה, שמרים, קטניות, נבטים ואגוזים. ויטמין זה התפרסם בישראל בפרשת רמדיה, כאשר עקב חסרונו בתרכובת מזון לתינוקות נפגעו או אף נפטרו מספר תינוקות.
#ויטמין B<sub>2</sub> (**ריבופלאבין**) - מסייע בגדילה ומונע מחסור בדם, חשוב לעיכול סדיר, לבריאות העור והשיער, ולפעילות תקינה של העיניים. נמצא בבשר, דגים, חלמון הביצה, שמרים, קטניות, חיטה מלאה וירקות ירוקי עלים.
#ויטמין B<sub>3</sub> (**ניאצין** או **חומצה ניקוטינית**) - מסייע בחילוף חומרים של סוכרים וחלבונים. חיוני לעצבים, לנשימה, לעיכול תקין וליצירת אנרגיה; מחזק את הזיכרון ומונע כאבי ראש ונדודי שינה. נמצא בכבד, ביצים, שמרים, נבטים, לחם חיטה מלאה ובשר.
#ויטמין B<sub>5</sub> - חיוני לפעולת העצבים, מערכת החיסון, ההורמונים הנשיים והכדוריות האדומות. נמצא בדבש מלכות, כבד, קטניות, אגוזים וחלמון ביצה.
#ויטמין B<sub>6</sub> – מסייע בחילוף החומרים של החלבון ופעילות העצבים. נמצא בבשר, דגים, ביצים, קטניות, אגוזים, נבטים ושמרים.
#ביוטין (ויטמין B<sub>7</sub> או ויטמין H) - שומר על העור ועל הכדוריות האדומות ומקטין מתח נפשי. נמצא בכבד, חלב, ביצים, בוטנים ואגוזים, קטניות וירקות עליים.
#חומצה פולית (ויטמין B9) - מונעת חסר דם, מחזקת את פעילות מערכת העיכול ומערכת העצבים והזיכרון. נמצאת בבשר, דגים, תרד, אגוזים, דגנים וירקות עליים.
#ויטמין B<sub>12</sub> – חיוני לגדילה, פעולת העצבים ויצירת כדוריות הדם האדומות. נמצא בבשר, דגים, חלב וביצים.
#בעבר גם אדנין נחשב לוויטמין מקבוצת B וסומן כ־B4, אך כיום הוא לא מקוטלג כוויטמין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ויטמינים
פיליפ הראשון, מלך צרפת

שמאל|ממוזער|200px|ארון הקבורה של פיליפ הראשון
**פיליפ הראשון** (בצרפתית: **Philippe <abbr>I<sup>er</sup></abbr>**; 23 במאי 1052 - 29 ביולי 1108), בן לשושלת הקאפטינגית, מלך על צרפת מ-1060 עד מותו בשנת 1108.

## חייו
פיליפ היה בנם הבכור של אנרי הראשון מלך צרפת ושל הנסיכה אן מקייב. בגיל שמונה, עם מות אביו ב-4 באוגוסט 1060, הוכתר כמלך צרפת. היות שהיה קטין, שימשה אמו כעוצרת בשמו עד 1066.

ב-1072 נשא לאישה את ברטה, בתו של פלוריס הראשון דוכס הולנד, שילדה לו שני ילדים. ב-1091 התאהב בברטראד ממונפורט, אשתו של פולק הרביעי רוזן אנז'ו ואמו של פולק החמישי, והתגרש מאשתו ברטה. ב-15 במאי 1092 נשא לאישה את ברטראד, שילדה לו שלושה ילדים נוספים. אי לכך נידה אותו בישוף העיר ליון ב-1094, באשמת גירושין ונישואין שנעשו ללא הסכמת הכנסייה. הנידוי אושר בנובמבר 1095 על ידי האפיפיור אורבנוס השני, במועצת הכנסייה שהתקיימה בצרפת בעיר קלרמון. הנידוי בוטל והוטל מחדש מספר פעמים, לאחר שהמלך הבטיח להיפרד מברטראד ולא עמד בדיבורו, אך ב-1104, לאחר שהצהיר בפומבי על חטאו וביקש כפרה, הצו לא חודש עוד.

ב-1098 נעשה לואי, בנו בכורו של פיליפ הראשון, שותף לכתר אביו. ב-1108 נפטר המלך פיליפ הראשון ובנו לואי ירש את כתרו.

מ-1068 עד 1076 עסק פיליפ הראשון בהרחבת ממלכתו, וכבש את אזור הגבול עם דוכסות אנז'ו. ב-1076 תמך ברובר ובוויליאם, בניו של ויליאם הכובש מלך אנגליה, שלחמו נגד אביהם על השלטון בנורמנדיה. ב-1077 חתם על הסכם שלום עם ויליאם הראשון מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה, שחדל מניסיונותיו לכבוש את חבל בראטן. ב-1082 סיפח לצרפת את אזור הגבול עם נורמנדיה, וב-1100 השתלט על העיר בורז' שבמרכזה של צרפת.

הוא לא היה רשאי להשתתף במסע הצלב הראשון (1096–1099), משום שהיה מנודה על ידי הכנסייה, אך אחיו הצעיר איג לקח בו חלק נכבד.

ב-1108 נפטר פיליפ הראשון ונקבר במנזר סנט-בנואה שעל גדות הנהר הלואר, ולא בסן-דני מקום קבורתם של מלכי צרפת. בנו בכורו לואי ירש את הכתר בשם לואי השישי.

## ילדיו
### ילדיו מאשתו ברטה
*קונסטנס (1078 - 1125)
*לואי (1081 - 1137)

### ילדיו מאשתו ברטראד
*פיליפ (? - 1123)
*פלרי (? - 1118)
*ססיל דה פראנס (1145-1097)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:השושלת הקפטינגית
קטגוריה:אנשים שנודו על ידי הכנסייה הקתולית
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-12
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-11
קטגוריה:ילידי 1052
קטגוריה:נפטרים ב-1108
MOOMA

**MOOMA** היה אתר אינטרנט ישראלי שהתמחה במוזיקה ישראלית ובינלאומית ועסק ביוצרים, זמרים, אלבומים וסגנונות מוזיקליים שונים.

## היסטוריה
אתר המוזיקה MOOMA של קשת אינטראקטיב, חברת בת של "שידורי קשת", עלה לאוויר ב-20 במרץ 2001. האתר הוקם, בין היתר, כחלק מהיערכותה להתמודדות במכרז על ערוץ המוזיקה. בחלקו העיקרי של האתר עמדה אנציקלופדיה מקוונת בנושא מוזיקה ישראלית ויוצרים מקומיים, שהיא מיזם חשוב בתיעוד התרבות העברית בישראל, אותה ייסד וערך יואב קוטנר. את המידע על אמנים בינלאומיים ערכה אילת יגיל. האנציקלופדיה כללה ביוגרפיה על האמנים, דיסקוגרפיה וכן הפניות לאמנים דומים ולאמנים קשורים.

לאחר שהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין סירבה לאפשר לקשת לגשת למכרז על הפעלת ערוץ המוזיקה, פרשו יזמיו, גיא בהר, עמיר גולן ויואב קוטנר, מהפעלתו. השלושה עברו לעמוד בראש הקבוצה שזכתה בסופו של דבר במכרז על הפעלתו של ערוץ 24.

האתר, שכלל בתחילה מגזין מוזיקה יומי רחב היקף, פורומים ורדיו מקוון עם עשרות תחנות מוזיקה, צומצם משמעותית בשנת 2002 לאור הפסדיו הכספיים. נעשה ניסיון לגייס מימון ממשרד החינוך, התרבות והספורט ומגופים נוספים, ולבסוף הוחלט להפעיל את האתר בפורמט מצומצם, תוך התמקדות באנציקלופדיה ובדיווחים על יציאת אלבומים חדשים. בספטמבר 2002 נסגר האתר לחלוטין, עד אפריל 2003. מימון המשך פעילות האתר התאפשר הודות לתרומה פרטית של משפחתה של הדוגמנית והזמרת אלה לורן, לזכרה. בשנים שלאחר חזרתו לאוויר התמקדה פעילות האתר בעיקר בעדכוני המגזין, כשערכי האנציקלופדיה ועמודי הדיסקוגרפיה עודכנו באופן ספורדי בלבד.

בשנת 2006 שודרג האתר עם עיצוב חדש והרחבה של הסיקור המגזיני על אמנים ולהקות בינלאומיות. במסגרת השדרוג החל גם שיתוף פעולה עם ערוץ המוזיקה בלוחות הופעות מוזיקה. כמו כן, הגולשים יכלו להוריד רינגטונים ולרכוש קובצי MP3 של אמנים ישראליים, תוך שיתוף פעולה עם אתרי חברות התקליטים.

עם הקמת אתר mako בשנת 2008, אוחד אתר MOOMA עם מגזין המוזיקה של mako. הדף הראשי של MOOMA הפך להפניה ל-mako, ועדכוני האנציקלופדיה והדיסקוגרפיה פסקו לחלוטין.

אילת יגיל שימשה כעורכת הראשית של האתר בין השנים 2002–2007. עם כותבי הביוגרפיות נמנים יואב קוטנר, יורם רותם ודני קרפל.

באפריל 2018 נסגר האתר והוסר מרשת האינטרנט.

## ראו גם
* Allmusic

## קישורים חיצוניים
*  (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל)
*  (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל)
*  (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל)
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי מוזיקה ישראליים
קטגוריה:ישראל: מאגרי מידע
קטגוריה:קשת (זכיינית שידור)
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
אלתיאה ודונה

**אלתיאה ודונה** (באנגלית: **Althea & Donna**) הוא שמו של צמד זמרות רגאיי מג'מייקה שהתפרסם בשנת 1978 בזכות להיט אחד, "Uptown Top Rankin".
## היסטוריה
חברות הצמד היו **אלתיאה פורסט** (ילידת 1961) ו**דונה ריד** (ילידת 1960), מקינגסטון, בירת ג'מייקה. בשנת 1977, בעודן תלמידות בית ספר, גילו את כשרונן מפיקי הרגאיי ג'ו גיבס וארול תומפסון. השניים הפיקו והקליטו לצמד הבנות את השיר "Uptown Top Rankin". את מילות השיר, שעסקו בהווי הצעירים בקינגסטון, כתב תומפסון בניב ג'מייקני. הלחן התבסס על הרידים (מכלול המקצב והליווי הכלי) של שירו של אלטון אליס "I'm Still In Love".

בראשית 1978 התפרסם השיר בבריטניה בזכות השמעותיו הרבות בתוכנית הרדיו היומית של השדרן ג'ון פיל ב-BBC, שהתלהב ממנו. התקליטון נכנס למצעד התקליטונים הבריטי ובפברואר של אותה שנה הגיע לראש המצעד ושהה בו שבוע אחד. בכך הפכו אלתיאה ודונה צמד הזמרות הצעיר ביותר שהגיע לראש המצעד הבריטי. בישראל הוצג השיר בתוכניתו של טוני פיין ברשת ג' וזכה להשמעות רבות ברדיו.

בהמשך השנה הוציא הצמד תקליטונים נוספים, ואף אלבום בשמו של להיטן היחיד, אולם הללו לא זכו להצלחה מסחרית, והצמד נחשב ל"הרכב של להיט אחד".

השיר "Uptown Top Rankin" זכה לגרסאות כיסוי בפי זמרים והרכבים שונים, בהם להקת "פורטיסהד", ואף נכלל, בביצוע המקורי של אלתיאה ודונה, באלבומי אוסף רבים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זמרים ג'מייקנים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים נשיים
קטגוריה:זמרי רגאיי
לוד בן הלי

**לוד בן הלי** (באנגלית: **Lud**) היה אחד המלכים המיתולוגיים של בריטניה בתקופה הקלטית, לפי רשימותיו של ג'פרי ממונמות'.

על פי המיתולוגיה הבריטית היה לוד בנו הבכור של הלי ואחיו של קסיוולאונוס. לוד נקרא על שמו של גיבור המיתולוגיה הולשית - לוד לאו אריינט. לוד הפך למלכם של הבריטים בשנת 73 לפנה"ס לאחר מות אביו. בתקופת מלכותו ביצר את ערי הממלכה, ובייחוד את טרינובאנטום, בה בנה מגדלים במסגרת הביצורים. לאות הוקרה לפועלו שינו אנשי העיר את שמה ל"קרלוד" - "עירו של לוד" בולשית, ושם זה הפך, על פי המיתולוגיה, מאוחר יותר ל"לונדון".

ללוד היו שני בנים אנדרוגאוס וטנבאנטיוס, אולם לאחר מותו אחיו מלך במקומו. לוד נקבר ליד שער העיר, שנקרא על שמו - לודגייט (בוולשית: פורת'לוד). שם זה נשתמר בשמו של אחד מאזורי הסיטי של לונדון.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בריטניה: מלכים אגדיים
קרנוניים

ממוזער|Ecsenius australianus במזרח טימור
ממוזער|Ecsenius trilineatus
**קַרְנוּנִיִּים** (שם מדעי: Blenniidae) היא משפחה של דגים קטנים חסרי קשקשים לחלוטין או בעלי קשקשים זעירים, אשר אורכם 5-15 ס"מ. הקרנוניים נמצאים בדרך כלל בים בסמוך לחוף, אולם קיימים מספר מינים החיים גם מים מתוקים.

גופם של הקרנוניים חלק, רירי ונעדר קשקשים. לכל אורך גבם מצוי סנפיר גב ארוך וסנפיר הבטן שלהם נמצא בקדמת הגוף סמוך לראש הדג אף לפני סנפירי החזה שלהם. עיניהם של הקרנוניים קבועים בחלק העליון של ראשם בסמוך לחרטומם.

שמם של הקרנוניים נגזר מהמאפיין הבולט ביותר שלהם שהם זיפים ארוכים היוצאים מבין עינייהם היוצרים רושם שהדג הוא בעל קרניים.

## סוגים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
סמבל

שמאל|ממוזער|250px|סמבל ולצידו פלפלים חריפים ירוקים מוחמצים
שמאל|ממוזער|250px|פלפלי צ'ילי הם המרכיב העיקרי בסמבל
**סמבל** הוא רוטב אדום-כתום חריף הנפוץ במטבח המלזי, הפיליפיני, האינדונזי והסינגפורי.

הסמבל מוכן מפלפלי צ'ילי, והוא סמיך יותר ולרוב גם חריף יותר מרוטבי פלפלים אחרים, כרוטב סלסה המקסיקני.

ישנם סוגים רבים של סמבל, ובהם:
* סמבל אוּלק - על בסיס פלפל צ'ילי מומלח. אדום בהיר, דליל יחסית וחריף מאוד.
* סמבל בג'אק - על בסיס צ'ילי מטוגן בשום ושמן. כהה ובעל טעם עשיר.
* סמבל בלקאן - פלפל צ'ילי מטוגן עם משחת חסילונים מותססת.
* סמבל מאניס - עם בצל וסוכר. מתקתק ובעל חריפות עדינה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:המטבח האינדונזי
קטגוריה:המטבח המלזי
קטגוריה:המטבח הסינגפורי
קטגוריה:המטבח הפיליפיני
קטגוריה:רטבים
קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:מאכלי פלפל
מייסאו באסטון

**מייסאו דמונד באסטון** (אנגלית: **Maceo Demond Baston**; נולד ב-29 במאי 1976 בקורסיקאנה שבטקסס) הוא כדורסלן-עבר אמריקאי.

באסטון שיחק בנבחרתה של אוניברסיטת מישיגן. בלט ביכולות ההטבעה ובמשחק ההגנה הקשוח שלו. באסטון השיג ממוצעים של 10.7 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק במהלך הקריירה שלו במישיגן, שכללה הופעה בטורניר אליפות המכללות ב-1995 וב-1998, ובטורניר המוזמנות הלאומי ב-1997.

ב-1998 נבחר באסטון במקום ה-58 של הדראפט על ידי שיקגו בולס, אך לא השתתף ולו במשחק אחד במדיה. הוא שיחק בקוואד סיטי ת'אנדר מה-CBA (כאשר בשנת 2000 השתתף במשחק האולסטאר של הליגה), מונטקטיניטרמה מאיטליה, חובנטוד בדאלונה מספרד ובטורונטו ראפטורס (פברואר - אפריל 2003, 2007–2008).

בעונת 2003/2004 הצטרף באסטון למכבי תל אביב ושיחק במדיה שלוש עונות. עם מכבי הוא זכה בשלוש אליפויות, ושלוש פעמים בגביע המדינה, פעמיים באליפות היורוליג והשתתף בהפסד לצסק"א מוסקבה בגמר יורוליג נוסף עם הקבוצה. באסטון הוא שיאן החסימות למשחק בפיינל פור של היורוליג, לאחר שחסם שש פעמים בחצי הגמר מול טאו ויטוריה בשנת 2006.

ב-28 ביולי 2006 הוא הוחתם על ידי אינדיאנה פייסרס על חוזה של שנתיים בשווי 1.8 מיליון דולרים, כאשר מימוש החוזה בשנה השנייה נתון לבחירתו. הוא השתתף ב-47 משחקים וקלע 3 נקודות בממוצע למשחק. ב-11 ביולי 2007 הוא חזר לראפטורס וחתם על חוזה לשנתיים תמורת 3.8 מיליון דולרים. ב-9 ביולי 2008 חזר באסטון לפייסרס בעסקה שכללה את ג'רמיין אוניל וטי ג'יי פורד.

ב-28 בספטמבר 2009 חתמו באסטון והרכז צ'אקי אטקינס על חוזים לא מובטחים עם דטרויט פיסטונס, וב-21 באוקטובר, טרם פתיחת העונה, שוחרר באסטון מהקבוצה. הוא ניהל מגעים עם כמה קבוצות אירופאיות וב-1 במרץ 2010 חתם לבסוף בקבוצת בודיוולניק קייב מאוקראינה. באסטון שיחק במדי הקבוצה משחק אחד בלבד ושוחרר ממנה כעבור זמן קצר.

בנובמבר 2010 הוא חתם על חוזה עד תום העונה בקבוצת בני השרון, שמאמנה דן שמיר היה עוזר המאמן במכבי תל אביב כשבאסטון שיחק שם.
בינואר 2011 הודיעה בני השרון על שחרורו מהקבוצה לאחר שבעה משחקים בלבד עקב רצונו לעזוב בשל עניינים אישיים. לאחר מכן פרש ממשחק פעיל.

כיום מנהל ביחד עם אשתו ושותפים נוספים חנות מאפים ברויאל אוק, מישיגן.

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה על באסטון מאתר "הלב הצהוב"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני קוואד סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני בודיוולניק קייב
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני אוברדוירו
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
מגלן מצויץ צפוני

[ממוזער| [ביצה|ביצי מגלן מצוייץ צפוני, אוסף מוזיאון טולוז]]
**המגלן המצויץ הצפוני** (שם מדעי: *Geronticus eremita*) הוא מין עוף הנמנה עם משפחת הכפניים ותפוצתו היא אגן הים התיכון.
## מאפיינים
המגלן המצויץ הצפוני שוכן בטורקיה, במדבר הסורי ובמרוקו. עד להקמת מדינת ישראל הזדמן גם לארץ ישראל, אך מאז נחשב כנכחד בה. עם זאת, מדי פעם מזדמנים לארץ פרטים אחדים, בעיקר בדרום.

מגלנים מצוייצים החלו להתרבות בהצלחה במרכז לחקר חיות הבר של אוניברסיטת תל אביב. באביב 1984 שוחררו פרטים אחדים ברמת אביב כדי שיתאקלמו בטבע, אך הם לא ידעו לאתר את מזונם בעצמם וניסיון השבתם לטבע נכשל.

המגלן ניזון בעיקר מחרקים וזחלי חרקים, תולעים, חלזונות, עכבישים, דו-חיים ולעיתים גם יונקים קטנים.

## גלריה

Northern bald ibis (Geronticus eremita).jpg
Northern Bald Ibis Geronticus eremita (8470613428).jpg
Geronticus eremita Barbate.jpg
Ibis Eremita in libertà.jpg


## קישורים חיצוניים

* The bird that came back from the dead - על ניסיון השבת המגלן המצויץ הצפוני לאירופה. כתבה מה-BBC

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: שקנאים
קטגוריה:עופות שמזדמנים לישראל
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:מרוקו: עופות
אווה מריה

"**אָווֶה מריה**" (בלטינית: "**Ave Maria**"; "**שלום לך, מרים**") היא מעין תפילה קתולית ואורתודוקסית הפונה אל מרים, אם ישוע בבקשה שתתפלל לאלהים בעד המתפלל. מילות חלקה הראשון של התפילה שאובות מברכתו של המלאך גבריאל למרים כפי שמתוארת בספר הבשורה על-פי לוקס, א': כ"ח. מקורו של המשפט השני בתפילה בברכתה של אלישבע, אם יוחנן המטביל אל מרים בלוקס א': מ"א-מ"ב. הגרסה הלטינית הקתולית של הטקסט מוכרת במיוחד, אך נוסחים מוקדמים התקיימו כבר במאה השישית בארמית. "שלום לך, מרים" היא העתירה הנפוצה והפופולרית ביותר אל הבתולה הקדושה.

## מילות התפילה

## ביקורת כלפי התפילה

תפילת אווה מריה מקבלת ביקורת חריפה מאת מתנגדיה, בטענה הנפותה שפנייה למרים בגוף ראשון וסיווגה כ"תפילה" מצביעה על סגידה למרים כאלה, כלומר עבודת אלילים. מצד שני, תומכי התפילה באים וטוענים שתפילה זו היא בקשה ולא פולחן, מאחר שמרים היא לא האחת אשר מעניקה את הברכה באופן אקטיבי, אלא מתווכת בן המתפלל לאלהים, זאת ושאפילו המילה "תפילה" ושורשה "פ-ל-ל" פעמים רבות בעלת משמעות של פולחן אך לא תמיד, כפי שניתן להסיק מהשימוש הלא רגיל בשורש פ-ל-ל בתנ"ך:

גם בשפה האנגלית תופעה לשונית זאת קיימת, כאשר המילה המודרנית Worship (אשר משמעותה פולחן) נגזרת מן המילה Weorþscipe באנגלית עתיקה, אשר משמעותה כשם הביטוי "Worthship", הערכה של דבר כפי שראוי לו, כך שמבחינה לשונית, עצם התפילה היא לא פולחן באופן בלעדי.

## עיבודים מוזיקליים

[ימין|ממוזער|130px|"הבתולה הקדושה עם המלאכים". [ויליאם אדולף בוגרו, 1900]]
שמאל|ממוזער|250px|כתובות "אווה מריה" בשפות שונות, במנזר דיר ראפאת
תפילת אווה מריה הולחנה פעמים רבות על ידי מלחינים שונים. בין הגרסאות השונות, גרסתו של שארל גונו (1859) שהוסיף מנגינה ומילים לפרלוד הראשון מתוך יצירתו של יוהאן סבסטיאן באך, "הפסנתר המושווה". גם אנטונין דבוז'אק הלחין את התפילה ב-1877, וג'וזפה ורדי הלחין את התפילה מספר פעמים, אחת מהן כחלק מהאופרה "אותלו" (1887).

ניתן למצוא במקומות שונים את יצירתו של פרנץ שוברט, (Ellens dritter Gesang 1825), תחת השם "אווה מריה". זוהי טעות הנובעת ממילות הפתיחה של היצירה, שלמעשה חוברה לתרגום גרמני לשיר של וולטר סקוט. בלבול נוסף נוצר מהעובדה כי לעיתים התפילה אווה מריה מבוצעת למנגינת יצירה זו של שוברט. התפילה אף נאמרת בפיה של מאדאם פלורה ברגע משבר באופרה "המדיום" מאת ג'אן קרלו מנוטי.
  
הטקסט הולחן לעיתים קרובות גם בתקופת הרנסאנס, יצירותיהם של ג'ובאני פיירלואיג'י דה פלסטרינה, אורלנדו די לאסו וז'וסקן דה פרה. מילות התפילה מופיעות לעיתים בגרסאות שונות אצל מלחיני הרנסאנס.

גם אחינועם ניני ביצעה את אווה מריה בגרסה משלה, למוזיקה של באך.

במנזר דיר ראפאת שליד בית שמש נמצאת כנסיית **גבירתנו מלכת פלשתינה**, ועל קירותיה כתוב הטקסט "אווה מריה" במאתיים ושמונים שפות שונות כולל עברית ("שלום לך מרים").

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:שירי דת נוצריים
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יצירות ליטורגיות
קטגוריה:שירים על מרים, אם ישו
גביע הקונפדרציות

**גביע הקונפדרציות** היה טורניר כדורגל שהתקיים אחת ל־4 שנים ואורגן על ידי פיפ"א. בתחרות השתתפו 6 האלופות היבשתיות (באליפות אירופה בכדורגל של אופ"א, בגביע אסיה של AFC, בקופה אמריקה של CONMEBOL, בגביע הזהב של CONCACAF, בגביע אפריקה לאומות של CAF ובגביע אוקיאניה לאומות של OFC), אלופת העולם ונבחרת המדינה המארחת.

במקרה שאלופת העולם היא גם אלופת היבשת אז סגנית אלופת היבשת השתתפה בטורניר, ואם גם לזו כבר יש מקום אז סגנית גביע העולם השתתפה בטורניר.
הטורניר הראשון נערך בערב הסעודית ב-1992 ואז נקרא הטורניר **[[גביע המלך פהד 1992|גביע המלך פהד]]** על שמו של פהד מלך ערב הסעודית. ב-1997 פיפ"א לקחה חסות על הטורניר ושינתה את שמו לגביע הקונפדרציות.

החל משנת 2001 הטורניר היה נערך במדינה בה היה מתקיים המונדיאל שנה לאחר מכן.

בטורניר של שנת 2003 אירע מקרה טרגי כאשר שחקנה של נבחרת קמרון, מארק ויוויאן פו, התמוטט ומת במהלך משחק חצי הגמר נגד נבחרת קולומביה.

בטורניר של שנת 2009 השתתפו נבחרותיהן של עיראק (אלופת אסיה), ניו זילנד (אלופת אוקיאניה), איטליה (אלופת העולם), דרום אפריקה (מארחת מונדיאל 2010), מצרים (אלופת אפריקה), ספרד (אלופת אירופה), ברזיל (אלופת דרום אמריקה) וארצות הברית (אלופת צפון ומרכז אמריקה). בטורניר זה זכתה נבחרת ברזיל אחרי שניצחה את נבחרת ארצות הברית 3-2 בגמר.

בטורניר של שנת 2013 השתתפו נבחרות: ספרד (אלופת העולם), איטליה (סגנית אלופת אירופה, ספרד כבר הבטיחה השתתפותה), ברזיל (מארחת המונדיאל), טהיטי (אלופת אוקיאניה), מקסיקו (אלופת צפון אמריקה), אורוגוואי (אלופת דרום אמריקה), ניגריה (אלופת אפריקה) ויפן (אלופת אסיה). הטורניר נערך בשנה זו בברזיל.

במרץ 2019 הודיע פיפ"א על שימוש בחלון הבינלאומי של גביע הקונפדרציות עבור גביע העולם למועדונים שיורחב ל־24 מועדונים. בעקבות זאת, הגיעה לסיומה התחרות הזו..

## טורנירי גביע הקונפדרציות
### גביע המלך פהד

### גביע הקונפדרציות

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:פיפ"א
קטגוריה:תחרויות כדורגל לנבחרות לאומיות
גביע חאזפי

**גביע חאזפי** (בפרסית: **جام حذفی فوتبال ایران**) הוא גביע הכדורגל הלאומי של איראן. הגביע הוא אחד משני מפעלי הכדורגל הבכירים ביותר באיראן ביחד עם ליגת העל האיראנית, והוא הגביע הבכיר באיראן. חשיבות המפעל עלתה עם החלטת פדרציית הכדורגל האיראנית להעניק לקבוצה הזוכה בו את אחד משני הכרטיסים של איראן לליגת האלופות האסיאתית.

מחזיקת הגביע הנוכחית היא פרספוליס.

## כל הזוכות בגביע
*1976 מאלבאן
*1977 אסתקלאל טהראן
*1978-85 לא נערך
*1986 מאלבאן
*1987 פרספוליס
*1988 שהאין אהבאז
*1990 מאלבאן
*1991 פרספוליס
*1992-93 לא נערך
*1994 סייפה
*1995 בהאמן
*1996 אסתקלאל טהראן
*1997 ברק שיראז
*1998 לא נערך
*1999 פרספוליס
*2000 אסתקלאל טהראן
*2001 פייר סאפסי
*2002 אסתקלאל טהראן
*2003 זוב האן
*2004 ספהאן
*2005 סאבה באטרי
*2006 ספהאן
*2007 ספהאן
*2008 אסתקלאל טהראן
*2009 זוב האן
*2010 פרספוליס
*2011 פרספוליס
*2012 אסתקלאל טהראן
*2013 ספהאן
*2014 טרקטור סאזי
*2015 זוב האן
*2016 זוב האן
*2017 נפט טהראן
*2018 אסתקלאל טהראן
*2019 פרספוליס
*2020 טרקטור סאזי
*2021 פלדה של ח'וזסטן
*2022 נאסאג'י מאזנדראן
*2023 פרספוליס

## טבלת זכיות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:איראן: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיראן
איראן
חוק ריילי-ג'ינס

[ממוזער|upright=1.4|ככל שטמפרטורת הגוף השחור יורדת (3 [עקומה|עקומות צבעוניות), כך עוצמת הקרינה (ציר Y), וכן משתנה אורך הגל שלה הנעשה יותר ויותר ארוך (ציר X). לשם השוואה ברקע חוק ריילי-ג'ינס (עקומה שחורה)]]
**חוק ריילי-ג'ינס** הוא חוק תאורטי, המתאר חלקית את התופעה של קרינת גוף שחור. חוק זה נוסח על ידי הפיזיקאים הבריטיים, ג'ון ויליאם סטראט ריילי וג'יימס ג'ינס , בשלהי המאה ה-19 בניסיונם לגזור את ההסבר לקרינת גוף שחור מהפיזיקה הקלאסית.

לשון החוק היא כזו: I(\lambda) = \frac{2ck T}{\lambda ^4}

k הוא קבוע בולצמן, T היא הטמפרטורה של הגוף השחור, ו-\lambda הוא אורך הגל של הקרינה אשר מוקרנת בעוצמה I.

כמו שניתן לראות, באורכי גל קצרים יחסית העוצמה של קרינה הולכת לאינסוף, מה שסותר את חוק שימור האנרגיה. תוצאת הנוסחה מתחילה להתרחק משמעותית מהתוצאות הניסיוניות באזור הקרינה העל-סגולה, ולכן בעיה זו כונתה "הקטסטרופה של העל סגול". על כן חוק זה הוא בעייתי ומתאר נכונה רק את הקשר עבור אורכי גל ארוכים יחסית. החוק המשלים שלו לגבי אורכי גל קצרים נקרא חוק וין. רק בשנת 1900 הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק הצליח לנסח חוק אחד שמסביר את התופעה של קרינת גוף שחור, וחוק ריילי-ג'ינס הוא קירוב של חוק כללי זה עבור אורכי גל ארוכים יחסית.

## ראו גם
* חוק סטפן-בולצמן
* חוק וין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרמודינמיקה
ריילי-ג'ינס
קטגוריה:קרינת גוף שחור
פרס פוליצר

**פרס פּוּלִיצֶר** (באנגלית: **Pulitzer Prize**) הוא פרס אמריקאי שנתי לעיתונאות כתובה, ספרות והלחנה. בתחום העיתונות הכתובה נחשב פרס הפוליצר ליוקרתי ביותר. פרסי פוליצר הראשונים חולקו ב־4 ביוני 1917, לאחר שהעיתונאי והמו"ל ג'וזף פוליצר ייסד בצוואתו את הפרס. הזוכים בפרס בן 15,000 דולר נבחרים על ידי ועדה עצמאית, בחסות  באוניברסיטת קולומביה. רשימת הזוכים השנתית מתפרסמת בחודש אפריל.

## זכייה בפרס
בשביל להיות מועמד לפרס, אדם צריך להתאים לפחות לקטגוריה אחת (אדם לא יכול להתמודד רק מעצם היותו סופר או עיתונאי). אדם יכול להיות מועמד בלא יותר משתי קטגוריות.

בכל שנה נבחרים 100 שופטים על ידי הדירקטוריון. הדירקטוריון מונה 22 חברים שמתוכם שישה אנשי אקדמיה (כולל נשיא אוניברסיטת קולומביה, ודיקן בית הספר לעיתונאות של אוניברסיטה זו), ועיתונאים. הדירקטוריון הוא זה שבוחר את חבריו לקדנציה של שלוש שנים.

100 השופטים בוחרים שלושה מועמדים ב־23 קטגוריות – בכל הצוותים יש חמישה שופטים, מלבד הצוות שבוחר את הפרס על הפרשנות שבו שבעה שופטים. שופטים אלה בוחרים שלושה מועמדים לכל קטגוריה. הדירקטוריון הוא זה שבוחר את הזוכים. הוא זכאי גם להחליט שלא להעניק פרס מסוים.
קנדריק לאמאר הוא הראפר היחיד שזכה בפרס זה ששמור בדרך כלל למוזיקאים קלאסיים, פרס זה הוענק לו על אלבומו DAMN.

## קטגוריות
קיימות לפרס קטגוריות עכשוויות וקטגוריות מהעבר. נוספו גם קטגוריות הוקרה מיוחדות מאז 1930. קטגוריות רבות עברו שינויים, איחודים וביטולים לאורך השנים.

### בהווה

### בעבר

## ביקורת על הפרס
חלק מהמבקרים על הפרס האשימו את מעניקי הפרס בנטייה פוליטית. לטענתם רוב הזוכים הם בעלי עמדות ליברליות ואנטי-שמרניות.

מחקר אקדמי משנת 2012 מצא "שרק 27% מזוכי פרס פוליצר מאז 1991 היו נשים".

## ראו גם
* זוכי פרס פוליצר

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אוניברסיטת קולומביה
פוליצר
פוליצר
דוד בונפלד

**דוד בונפלד** (נולד במרוקו ב־1953) כיהן כראש עיריית באר שבע בשנים 1997–1998, ובמשך שנים ארוכות כסגן ראש העיר. הוא איש מפלגת הליכוד ומפלגת "צח" העצמאית. כיהן מ-2011 כיושב ראש הוועדה הקרואה ביישוב ערערה, עד הבחירות אשר התקיימו ב-2013, בהן התמודד על מקום במועצת עיריית באר שבע.

## ביוגרפיה
משפחתו של בונפלד עלתה ממרוקו לישראל כשהיה בן שלוש ויושבה במעברת חצרים שבבאר שבע. לאחר מכן עברו להתגורר בשכונה ד' צפון - אזור הנחשב כסמל לעוני בעיר.

עם תום שרותו בצה"ל, החל לעבוד כמחסנאי בחברת רסקו ולאחר מכן התקדם בסולם הדרגות בחברה. בהמשך עזב את רסקו. ב-1985 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים, מונה למנהל המחוז הדרומי של חברת "המשקם", וכן לחבר הנהלת מועדון הכדורגל בית"ר באר שבע. במקביל פתח סוכנות לביטוח.

בשנת 1989 נבחר לחבר מועצת העיר מטעם הליכוד. ב־1993, עם פרישת יצחק רגר מהליכוד והקמת "צח" כמפלגה עצמאית, הצטרף גם הוא לתנועה. ב־1996 מונה לסגן ראש העיר. עם פטירתו של רגר, בשנת 1997, מונה לכהן כראש עיריית באר שבע.

בשנת 1998 התמודד בבחירות מול יעקב טרנר, איש חיל האוויר ומשטרת ישראל, שניהל את מוזיאון חיל האוויר בחצרים. בונפלד הפסיד, כשקיבל כ-40 אחוז מהקולות מול 59 אחוז בהם זכה טרנר.

בשנת 2001 כיהן כיועץ ראש הממשלה אריק שרון לענייני חברה ורווחה.

בבחירות של 2003 חבר בונפלד לטרנר ברשימתו "באר שבע 1", והתמודד כסגנו. בונפלד המשיך בקשר עם טרנר ונכנס עמו למועצה גם בשנת 2008. בונפלד כיהן כסגן ראש העיר, במקביל לבעלותו על סוכנות הביטוח וכהונה כיו"ר תאגיד המים "מי שבע". כיהן כיו"ר דירקטוריונים שונים. הוא נחשב לאחד ממקורביו של הרב אלעזר אבוחצירא.

ב-2011 מונה על ידי הממשלה לשמש כראש מועצת היישוב הבדואי ערערה. במסגרת תפקידו פעל לקידום תוכניות בנייה והרחבה של היישוב.

בשנת 2013 התמודד בבחירות על ראשות עיריית באר שבע.

דוד בונפלד מונה בשנת 2014, ליו"ר הוועדה המרחבית לתכנון ובנייה במשרד הפנים. בשל כך, ומחשש לניגוד אינטרסים, חייב היה להתפטר מחברותו במועצה המקומית. בדברי הפרידה ברך דוד בונפלד את ראש העיר וחברי המועצה, והבטיח להמשיך ללוות ולשרת את תושבי באר שבע בכול נושא שיחפצו. בדבריו אמר:"אין ספק כי המועצה המקומית נחשבת כבית השני שלי, הבעתי את מלוא יכולותיי למען העיר שאני מאוד אוהב".
תפקידו החדש כולל אחריות רבה על הרשויות הבדואיות שבהם מתוכננים תהליכי בנייה רבים ופיתוח מואץ בשנים הקרובות.

בונפלד נשוי אב לשלושה. בנו, אלעד, היה כדורגלן מועדון הפועל באר שבע במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.

## קישורים חיצוניים
* 
* יעקב לוי, דוד בונפלד התפטר ממועצת עיריית באר שבע, באתר mynet 17 באפריל 2014
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
לואי השישי, מלך צרפת

**לואי השישי** "השמן" (בצרפתית: **Louis VI le Gros**; 1 בדצמבר 1081 – 1 באוגוסט 1137), היה בן לשושלת הקאפטינגים ומלך צרפת בין השנים 1108–1137.

## ביוגרפיה

לואי נולד ב-1 בדצמבר 1081, והיה בנם בכורם של פיליפ הראשון, מלך צרפת ושל ברטה מהולנד (1055–1094). הוא היה שותף לכתר אביו החל משנת 1098, ועם מות אביו בשנת 1108 הוכתר למלך צרפת בשם לואי השישי. בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך נישואין אלה בוטלו או הסתיימו בגירושין. בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, שילדה לו שמונה ילדים.

במשך עשרים וארבע שנה, לחם לואי השישי מלך צרפת באצילים ששדדו את הנוסעים שעברו דרך אחוזותיהם, ולבסוף הצליח להכניע אותם. הוא חיזק את המלוכה באמצעות צבא בעל כושר ביצוע, עשה ככל שביכולתו להגן על האריסים, על בעלי המלאכה ועל אנשי הערים שמרדו בבישופים ודרשו מהם מגילות זכויות. הוא מינה לראש ממשלתו את סוגריוס (Abbot Suger), אב הנזירים. סוגריוס ניהל את ענייניה של צרפת בחוכמה. הוא עודד את פיתוח החקלאות, ותכנן ובנה את הכנסייה הראשונה בסגנון גותי, בזיליקת סן-דני שליד פריז. בשנת 1137 השיא את בנו לואי לאלינור מאקוויטניה, שהייתה יורשת יחידה של דוכסות אקוויטניה. באותה שנה מת לואי השישי מדיזנטריה, ובנו לואי ירש את הכתר בשם לואי השביעי.

## משפחתו
בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך לא היו לו ילדים ממנה.

בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, ממנה נולדו לו שמונה ילדים:
* פיליפ מצרפת (1116–1131)
* לואי השביעי, מלך צרפת (1120–1180)
* אנרי מצרפת, ארכיבישוף ריימס (1121–1174)
* איג מצרפת (1122)
* רובר הראשון, רוזן דרו (1123–1188)
* קונסטנס מצרפת, רוזנת טולוז (1124–1176)
* פיליפ מצרפת (1125–1161)
* פייר הראשון, רוזן קורטניי (1126–1180)

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:השושלת הקפטינגית
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-12
קטגוריה:נפטרים מדיזנטריה
קטגוריה:ילידי 1081
קטגוריה:נפטרים ב-1137
משה זילברמן

**משה זילברמן** (1927 – 9 בנובמבר 2011) היה מחנך, אשר כיהן כראש העירייה הרביעי של באר שבע, מאז קום המדינה (לא כולל מושל צבאי וראש ועדה קרואה) בין 1986 ל־1989.

## ביוגרפיה
זילברמן נולד בבלארוס. בתקופת מלחמת העולם השנייה ברח מהגרמנים ועבד במכרות כבול. לאחר מכן המשיך לאוזבקיסטן ולסיביר, שם עבד כמסגר במפעל לפגזים. בשנת 1946 עבר עם משפחתו לפולין. הוא למד באוניברסיטת ורוצלב, בה קיבל תואר שני בפיזיקה, ובמקביל עבד כמרצה בבית ספר לטכנאי בנין.

ב־1957 עלה לישראל והתיישב בבאר שבע. זילברמן החל לעבוד כמורה לפיזיקה ולאחר מכן מונה כסגן מנהל בבית הספר תיכון עירוני מקיף א', שנחשב אז מוסד מרכזי בעיר. בשנת 1965 ייסד את תיכון עירוני מקיף ג' וניהל אותו 13 שנים. אחד מתלמידיו במקיף ג' היה אילן רמון, לימים האסטרונאוט הישראלי. זילברמן היה מורהו לפיזיקה, ולאחר שרמון נהרג באסון מעבורת החלל קולומביה נשא דברים בלווייתו.

בשנת 1978 נבחר למקום השני ברשימת אש"ל בראשותו של אליהו נאוי, שהייתה מזוהה עם מפלגת העבודה, ובבחירות נכנס למועצת העיר. בשנים 1979-1986 שימש סגן וממלא מקום ראש העירייה. זילברמן מונה לראש עיריית באר שבע באוגוסט 1986 לאחר פרישת נאוי. בהסכם קואליציוני בין אש"ל למערך נקבע הסכם רוטציה במסגרתו נועד זילברמן לפנות את מקומו בראשות העירייה במרץ 1987 לטובת מועמד המערך. ההסכם לא מומש בפועל, על רקע חוסר הסכמה בתוך המערך בין בנ"ץ כרמל לאורי סבג, שדרשו שניהם את ראשות העירייה. בבחירות שהתקיימו ב־1989, בחר זילברמן שלא להתמודד ובמקומו התמודד בנ"ץ כרמל, חבר מועצה ותיק של מפלגת העבודה, שהפסיד ליצחק רגר.

אחרי פרישתו מהעירייה נטש את הפוליטיקה ועבד כמרכז צוות מדענים במשרד החינוך. זילברמן שימש כיו"ר עמותה בבאר שבע לסיוע לעולים נזקקים. בשנת 1999 זכה זילברמן באות יקיר באר שבע.

זילברמן נפטר ב-9 בנובמבר 2011 בגיל 84, ונקבר בבית העלמין החדש בבאר שבע.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
STC

**STC**, ראשי התיבות של **Sound Transmission Class** הוא דירוג על ידי מספר יחיד המתאר עד כמה מחיצה בבניין מבודדת מעבר של גלי קול.

מספר זה נגזר מבדיקה מיוחדת של מספר תדרים. נתון זה משמש עבור קירות פנימיים, תקרות ורצפות. היעילות של חומרים שונים ניתנת לדירוג על בסיס בדיקה זו, המנצלת את איבוד העוצמה של גל קול בטווח התדרים שבין 125 ל־4000 הרץ.
במקרים של שימוש במכשירים כגון Echo Sounder משוכללים ניתן לכוון ערך זה לצורך דיוק מדידת המכשיר.
כתוצאה מכך, מדד זה אינו יעיל לתדרים נמוכים. ה־STC יועד בעיקר למדידת התדרים שבטווח התדרים של הקול האנושי. לכן ה־STC אינו מתאים למדידת יכולת בידוד של רעשים מכנים, מוזיקה או רעשים הנוצרים על ידי כלי תחבורה, אשר אינם נמצאים בטוח זה ובעיקר בתחום התדרים הנמוך. אבל בפועל ה־STC אקטואלי יותר בתדר נמוך מאשר נכון באופן תאורטי.

STC מודד בדציבלים את ההפחתה בעוצמת הקול בטווח התדרים הנדון. לדוגמה, אם קול בעל עוצמה של 80 דציבלים יופחת על ידי מחיצה ל־50 דציבלים, אז נאמר שמקדם ה־STC של המחיצה הוא 30 דציבלים.

## דוגמאות למדד STC
### לפי השפעה

### לפי אמצעי

## ראו גם
* שקט

קטגוריה:אקוסטיקה
ג'וזף פוליצר

**ג'וזף פוליצר** (באנגלית: **Joseph Pulitzer**; 10 באפריל 1847 – 29 באוקטובר 1911) היה עיתונאי, עורך ומוציא לאור, יהודי-הונגרי-אמריקאי וכן פוליטיקאי וחבר בית הנבחרים אמריקאי. העיתונאי אלברט פוליצר היה אחיו.

## ביוגרפיה
פוליצר נולד במאקו שבהונגריה. בשנת 1864 היגר לארצות הברית ושירת שם במלחמת האזרחים האמריקאית. היה הבעלים של העיתון "St. Louis Post-Dispatch" בסנט לואיס. לאחר מכן עבר לניו יורק. ב-1883 רכש את העיתון הניו יורקי "The World" (שנהפך לניו יורק וורלד ("New York World"). במהרה החל לרכוש עיתונים נוספים והפכם לפופולריים ובעלי השפעה.

עיתוניו של פוליצר הרבו בסנסציות ובכתיבת סיפורים אנושיים ויוצאי דופן, אך גם לחמו בשחיתות, בעוולות הציבוריות, ובניצול העניים.

התחרות העזה ששררה באותה התקופה בין עיתוניו של פוליצר לבין רשת העיתונים של ויליאם רנדולף הרסט סימנה את ראשית תקופת העיתונות הצהובה בארצות הברית.

הכן של פסל החירות בניו יורק מומן בכספי תרומות של הציבור האמריקני, שהרוח החיה בגיוסן הייתה איל העיתונות ג'וזף פוליצר, שאמר שכל מי שיתרום ייכתב בעיתונו ותרומתו תצוין, וכך נאספו מאה אלף דולר (סכום המקביל לכ-2.5–3 מיליון דולר של ימינו) שנתרמו מקוראי העיתון שלו.

פוליצר היה חבר לתקופה קצרה, בשנים 1885–1886, בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז התשיעי של מדינת ניו יורק, כחבר המפלגה הדמוקרטית.

פוליצר היה גם חבר בבית המחוקקים במיזורי והקים בית ספר לעיתונות באוניברסיטת קולומביה.

בצוואתו ייסד את פרס פוליצר לעיתונות ולספרות, הקרוי על שמו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מאקו (עיר): אישים
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:פסל החירות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1847
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911
1979 בקולנוע

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1979 ונוגעים לעולם הקולנוע.

## אירועים

## סרטים שוברי קופות
#"קרמר נגד קרמר" בכיכובם של דסטין הופמן ומריל סטריפ
#"החבובות - הסרט"
#"הפרש החשמלי", בכיכובם של רוברט רדפורד וג'יין פונדה
#"הסינדרום הסיני", בכיכובם של ג'ק למון, מייקל דאגלס וג'יין פונדה
#"אהבה מנשיכה ראשונה"
#"כפפה לאוהבים"
#"מנהטן", בכיכובם של וודי אלן, דיאן קיטון ומריל סטריפ
#"מסע בין כוכבים: הסרט"
#"הסוס השחור"
#"החור השחור"

## [[פרס אוסקר|פרסי אוסקר]]
*הסרט הטוב ביותר: "קרמר נגד קרמר"
*הבמאי הטוב ביותר: רוברט בנטון על בימוי "קרמר נגד קרמר"
*השחקן הטוב ביותר: דסטין הופמן על משחקו ב"קרמר נגד קרמר"
*השחקנית הטובה ביותר: סאלי פילד על משחקה ב"נורמה ריי"

## נולדו
* 24 בינואר – טטיאנה עלי, שחקנית 
* 9 במרץ – אוסקר אייזק, שחקן אמריקאי יליד-גואטמלה 
* 9 במאי – רוזריו דוסון, שחקנית אמריקאית 
* 4 באפריל – הית' לדג'ר, שחקן קולנוע אוסטרלי (נפטר ב-2008) 
* 12 באפריל – קלייר דיינס, שחקנית 
* 15 באפריל – לוק אוונס, שחקן וולשי 
* 19 באפריל – קייט הדסון, שחקנית
* 23 באפריל – ג'יימי קינג, שחקנית
* 24 ביולי – רוז ביירן, שחקנית אוסטרלית

## נפטרו
* 12 בפברואר – ז'אן רנואר, במאי צרפתי
* 10 באפריל – נינו רוטה, מלחין איטלקי
* 29 במאי – מרי פיקפורד, שחקנית קנדית
* 11 ביוני – ג'ון ויין, שחקן אמריקאי
* 16 ביוני – ניקולס ריי, במאי אמריקאי
* 30 באוגוסט – ג'ין סיברג, שחקנית אמריקאית
* 11 בנובמבר – דימיטרי טיומקין, מלחין רוסי-אמריקאי
* 22 בדצמבר – דריל זאנוק, מפיק אמריקאי
* 30 בדצמבר – ריצ'רד רוג'רס, מלחין אמריקאי

## סרטים אחרים
*"סופרמן", בכיכובו של כריסטופר ריב
*"בריאן כוכב עליון", פרודיה על סיפור ישו של חבורת מונטי פייתון
*"אגתה"
*"אפוקליפסה עכשיו", בבימויו של פרנסיס פורד קופולה ובכיכובם של האריסון פורד, מרלון ברנדו, רוברט דובאל, דניס הופר ומרטין שין 
*"להיות שם", בכיכובו של פיטר סלרס
*"מקס הזועם", בכיכובו של מל גיבסון
*"מחפש צרות"
*"רוקי 2", בכיכובו של סילבסטר סטאלון
*"הנוסע השמיני" בכיכובה של סיגורני ויבר
*"מונרייקר", סרט ג'יימס בונד בכיכובו של רוג'ר מור
*"מלון בקליפורניה", בכיכובם של מייקל קיין, ביל קוסבי, וולטר מתאו, אלן אלדה וג'יין פונדה

### סרטים ישראלים
*שלאגר

## ראו גם
* 1979 בטלוויזיה
*1978 בקולנוע 
*1979
*1980 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

## קישורים חיצוניים

* שנת 1979 במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
Arena Football League

ה-**AFL**, או בשמה המלא **Arena Football League**, היא ליגת הפוטבול האמריקאית באולמות סגורים. הליגה נוסדה בשנת 1987, אבל החלה לתפוס תאוצה רק במאה ה-21, כאשר בשנת 2005 הגיעה לממוצע של 12,400 צופים למשחק אחד.

משחק הפוטבול באולמות סגורים הומצא בשנות ה-80 של המאה ה-20, והליגה נוסדה על ידי רושם הפטנט על המשחק, ג'ים פוסטר, חבר הנהלה לשעבר של ליגת ה-NFL ושל ליגת ה-USFL. הרעיון הראשוני היה לקיים משחק ראווה בשנת 1983 ברשת NBC, אך לבסוף פוסטר זנח את הרעיון בגלל מעורבותו הרבה ב-USFL. רק בשנת 1986 הוצג ספר החוקים הראשון של המשחק החדש והליגה יצאה לדרך.

בשנים 2000–2009 הייתה ליגה משנית (*Minor league*) בשם AF2. ה-AFL שיחק במשך 22 עונות בשנים 1987–2008, ובעיות פנימיות גרמו לליגה לבטל את עונת 2009 שלו, אף על פי שליגת המשנה המשיכה במשחקיה. בסוף אותה שנה פורקו שתי הליגות וחוברו לאיגוד דש שהכיל קבוצות משתי הליגות, והליגה החדשה החלה במשחקה בשנת 2010. לאחר עונת 2016, שהמשיכה את הדפוס שהחל בשנים הקודמות של עזיבת קבוצות מדי שנה, עזבו חמש משמונה הקבוצות שנותרו בליגה. שלוש הקבוצות שנותרו מתכוונות להמשיך לעונת 2017, אז מתוכננות להצטרף שתי קבוצות חדשות.

הליגה נפתחת כל שנה ב-28 בינואר, לקראת סוף עונת המשחקים של ליגת ה-NFL, ונמשכת עד משחק הארינה-בול (*ArenaBowl*), המקביל לסופרבול של ה-NFL. משנת 2003 החלה הליגה לשדר את משחקיה באולפן של רשת שידור ארצית בערוץ NBC.

## קבוצות ה-AFL

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:תחרויות פוטבול
קולומבוס דסטרוירס

**קולומבוס דסטרוירס** (אנגלית: **Columbus Destroyers**) היא קבוצת פוטבול אולמות (Arena Football) ששיחקה בליגת Arena Football League (AFL). הקבוצה נוסדה בשנת 1999 כ-Buffalo Destroyers בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק, ועברה בשנת 2003 לשחק בעיר קולומבוס שבמדינת אוהיו. במהלך השנים בקולומבוס, הקבוצה זכתה לפופולריות גבוהה בקרב האוהדים המקומיים, מה שבא לידי ביטוי ברמות נוכחות גבוהות במשחקים והופעות תכופות בתקשורת המקומית. 

הקבוצה זכתה להצלחה מוגבלת מבחינה מקצועית, כאשר ההישג הבולט ביותר היה הגעה ל-ArenaBowl XXI בשנת 2007, שם הפסידה לקבוצת San Jose SaberCats. עם זאת, למרות תמיכת האוהדים, הקבוצה התמודדה עם קשיים כלכליים, והליגה עצמה נכנסה להליך פשיטת רגל בשנת 2009, מה שהוביל להפסקת פעילות הקבוצה עד לשנת 2019. בשנה זו, לאחר כעשור של היעדרות, חזרה הקבוצה לפעילות בליגה, אך הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הצלחות העבר וסיימה את עונת 2019 עם מאזן של 11 הפסדים וניצחון אחד בלבד.

הקבוצה הייתה ידועה בסגנון משחק מהיר ועתיר נקודות, ובעלת מסורת של משחקים עם תוצאות גבוהות במיוחד. המגרש הביתי של הדסטרוירס היה Nationwide Arena, והצבעים הרשמיים של הקבוצה היו שחור, כסף ואדום. בנוסף, לקבוצה הייתה יריבות קשה עם קבוצת Albany Empire, מה שהוסיף לאווירה התחרותית במשחקיה.

למרות התקופות הקשות, אוהדי הקבוצה ידועים במסירותם, והקבוצה שמרה על מעמד חשוב בתולדות ליגת ה-AFL. עם זאת, לאחר עונת 2019, הקבוצה שוב הפסיקה את פעילותה, והעתיד של הדסטרוירס נשאר לא ברור.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פוטבול באולמות סגורים
שבע ברכות

ממוזער|יהודי מברך ברכה שביעית בחתונה
**שבע ברכות** (מכונות גם **ברכות נישואים** או **ברכת חתנים**) הן ברכות הנאמרות בטקס חופה וקידושין וב**שבעת ימי המשתה** שלאחר החתונה. הברכות נאמרות על כוס יין.

במשך שבעה ימים לאחר החתונה, המכונים "שבעת ימי המשתה", נהוג לערוך סעודה בכל יום לכבוד החתן והכלה. מכיוון שסעודות אלו מסתיימות באמירת "שבע ברכות", נהוג לכנות גם את הסעודות עצמן בשם זה. הברכות נאמרות בסוף הסעודה, לאחר ברכת המזון.

מקורן של הלכות שבע ברכות ב.

## נוסח וסדר הברכות

תחת החופה מקדימים את ברכת היין ("בורא פרי הגפן") לשאר הברכות, והן נאמרות על כוס היין. בסדר הברכות שבסוף הסעודה מקדימים לברך על כוס נפרדת את 6 הברכות, ואחר כך מברך המזמן את ברכת היין על הכוס שעליה זימנו, שהיא עצמה מהווה את סיום ברכת המזון.
בקרב יוצאי תימן ומרוקו, מקדימים תמיד את ברכת היין, וכל שבע הברכות נאמרות על כוס אחת כמו תחת החופה.[250px|ממוזער|סעודת '''שבע ברכות''' לרגל נישואי זוג חדש, [הונגריה, 1948]]
## האורחים בסעודה

בעבר נהגו לכבד אדם אחד באמירת שבע הברכות או אדם אחד באמירת שש הברכות הראשונות ואדם שני באמירת הברכה האחרונה. בתחילת המאה ה-20 הקלו ברוב הקהילות, במקום שבו נוכחים הרבה אנשים חשובים, לכבד ששה אנשים שונים באמירת ברכה אחת. כיום, המנהג הרווח הוא לחלק את הברכות בין מכובדים שונים בקהל.

לשם אמירת הברכות יש צורך במניין, חוץ מברכת אשר ברא שאפשר לברך בשלשה. לפחות אחד מן המשתתפים צריך להיות אורח חדש שלא השתתף בסעודת "שבע ברכות" של הימים הקודמים או בחתונה ("פנים חדשות"), ויש האומרים שהוא צריך להיות מספיק חשוב ש"מרבים בשבילו בסעודה". ב"שבע ברכות" הנערכות בשבת אין צורך ב"פנים חדשות" כיוון שהשבת עצמה מהווה מעין אורח חדש שמרבים בשבילו בסעודה וממילא "פנים חדשות".

כאשר אין "פנים חדשות", ולדעתו של הרב עובדיה יוסף גם בסעודת שבע ברכות שאינה מתקיימת בבית החתנים, מברכים רק את ברכת "בורא פרי הגפן" וברכת "אשר ברא".

## מקום הסעודה
בעבר כל סעודות שבעת ימי המשתה נערכו בבית החתן והכלה, ואמירת שבע ברכות הוגבלה לשם. בימינו מנהג האשכנזים וחלק מהספרדים לברכן גם בסעודה הנערכת בבית של אחרים.

## לקריאה נוספת
מנחם כ"ץ ומרדכי סבתו, **ברכת חתנים וברכת אבלים**, בתוך כנישתא ג, עמ' קנה-קפו.

## קישורים חיצוניים
* .
* .
* .
* ברכת חתנים וברכת אבלים, מאמר העוסק בהשתלשלות 'שבע ברכות'. מחברים: מרדכי סבתו ומנחם כץ.
*.
* עזרא שבט, "כהיום הזה בירושלים" מסורות וחלופות עתיקות בברכות אירוסין ונישואין מאוצרותינו הגנוזים.
* הרב אליעזר מלמד הלכות שבע ברכות באתר פניני הלכה.
* שבע ברכות וברכת אירוסין באתר אסיף.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סעודות מצווה
קטגוריה:ברכות
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:7 (מספר)
משפט קאנוני

**המשפט הקאנוני** הוא שיטת משפט שפותחה בידי הכנסייה הקתולית וכנסיות אחרות. המשפט הקאנוני אומץ באופן נרחב באירופה בימי הביניים, כתחליף לשיטות המשפט היווני והרומי. המשפט הקאנוני נתפס כעדכון של חוקי הקורפוס יוריס קיוויליס, שנוסחו בידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה השישית. השפעתו ניכרת עד היום בחוקיהן המודרניים של ארצות אירופה רבות, בהן צרפת, איטליה וגרמניה.

המשפט הקאנוני הוא החוק הכנסייתי של הכנסייה הקתולית. הוא פותח על ידי הכנסייה הקתולית עצמה על מנת לווסת ולשלוט בזכויות ובחובות של חבריה. כמו שה-civil law היה החוק האזרחי וקושר ישירות לסמכות הקיסר, החוק הקאנוני היה החוק הרוחני וקושר ישירות לסמכות האפיפיור. לכל אחד מסוגי המשפט היה תחום שונה משלו, ומערכת בתי המשפט הייתה נפרדת: מערכת אזרחית ומערכת קאנונית.
בחלק מתחומי השיפוט הייתה מגמה של חפיפה. לפני הרפורמציה, היה נהוג שלבתי משפט קאנוניים הייתה סמכות בנושאים אזרחיים, בעיקר בענייני משפחה וירושה, אך גם בסוגים מסוימים של פשעים.

המשפט הקאנוני השפיע על המשפט הרומי שהתקבל באירופה על ידי כך שנאספו כתבים רבים על המשפט הקאנוני, ובעת תחיית ההשכלה באיטליה, שם הייתה האוניברסיטה הראשונה, כבר היה הרבה חומר מסודר ללימודים של המשפט הקאנוני. לכן למדו אותו באוניברסיטאות באיטליה במקביל ללימוד המשפט האזרחי הרומי, ותעודת הסיום של האוניברסיטאות הייתה דוקטור בשני סוגי המשפט: civil law + canon law, התואר נקרא: juris utriusque doctor = JUD, והוא עדיין מוענק בחלק מהאוניברסיטאות בעולם המשפט האזרחי. היות שלמדו אותם יחד, הייתה נטייה של סוגי המשפט להשפיע זה על זה, ושניהם יחד עזרו ליצור את המשפט הנוהג והמקובל = ה-jus commune שהתקבל במדינות אירופה.
המשפט הקאנוני השפיע על ה-jus commune בעיקר בתחומים של משפחה וירושה, שהיו גם חלק מהחוק האזרחי הרומי, וכן על המשפט הפלילי.
עד השלב בו נשללה מבתי המשפט הקאנוניים סמכותם לדון במשפט אזרחי, הרבה עקרונות והליכים שלהם אומצו על ידי בתי המשפט האזרחיים.

לשיטת משפט זו הייתה השפעה מסוימת גם על הדין האנגלי, דרך צינור הקליטה שנקרא "דיני היושר", שנקלט על ידי הלורד צ'נסלור והיה מבוסס על כללי צדק טבעיים.

מוסדות לחיים מקודשים הם ארגונים הפועלים לפי המשפט הקאנוני.
## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שיטות משפט
יורו 1980

**אליפות אירופה בכדורגל 1980**, הידועה גם בשם **יורו 1980** היא אליפות אירופה בכדורגל השישית שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך באיטליה בין ה-11 ביוני ל-22 ביוני 1980.

לראשונה בתולדות האליפות, כלל טורניר הגמר שמונה נבחרות.  הייתה המארחת הראשונה שמעפילה באופן אוטומטי לטורניר הגמר, ואליה הצטרפו שבע נבחרות מטורניר המוקדמות.

אל משחק הגמר העפילו  ו. צמד של החלוץ הגרמני הורסט הרובש, השני שבהם שתי דקות בלבד לסיום המשחק, העניקו לגרמניה המערבית את אליפות אירופה השנייה בתולדותיה. בפעם האחרונה עד כה בתולדות היורו שוחק משחק על המקום השלישי, ובו הפסידה המארחת ל בדו-קרב פנדלים.

## מוקדמות

הגרלת מוקדמות יורו 1980 התקיימה ב-30 בנובמבר 1977 ברומא. לאחר ההחלטה להרחיב את טורניר הגמר לשמונה משתתפות, התחלקו 31 הנבחרות החברות באופ"א לשבעה בתי מוקדמות בני ארבע או חמש נבחרות כל אחד, והנבחרות שסיימו כראשי בתים הצטרפו ל המארחת לטורניר הגמר.

בפעם הראשונה בתולדות היורו, ניתן למארחת כרטיס אוטומטי לטורניר הגמר, ללא צורך להשתתף במוקדמות. , שהעפילה מטורניר המוקדמות, הבטיחה את ההשתתפותה בטורניר לראשונה בתולדותיה.

### הנבחרות המעפילות

1 ב**מודגש**: זכתה בטורניר, ב*נטוי*: מארחת הטורניר

## אצטדיונים

טורניר הגמר נפרש על פני ארבעה אצטדיונים בארבע ערים שונות באיטליה. האצטדיון שנבחר לארח את משחק הפתיחה ואת משחק הגמר של הטורניר היה סטאדיו אולימפיקו ברומא.





* תכולת האצטדיונים נכונה לזמן הטורניר.

## תוצאות הטורניר
### שלב הבתים

שמונה הנבחרות שהעפילו לטורניר חולקו לשני בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית התמודדו ביניהן במשחק הגמר, והסגניות נפגשו למשחק על המקום השלישי, ששוחק בפעם האחרונה עד כה בטורניר. כל ניצחון בשלב הבתים זיכה את הנבחרת המנצחת בשתי נקודות, ולא בשלוש כפי שנהוג כיום, וההפעלה במקרה של שוויון בנקודות הוכרעה לפי פער שערים.

;בית א'

 סיימה בראש הבית וללא הפסד, מה שזיכה אותה במקום בגמר. במחזור השני, בניצחון 3-2 על , כבש קלאוס אלופס שלושער שהציב אותו בראש טבלת כובשי הטורניר, מקום אותו שמר עד לסיומו של הטורניר למרות שלא הוסיף עוד לכבוש. , שהייתה עדיפה על הולנד רק בפער שערים, סיימה כסגנית הבית וקיבלה את הכרטיס למשחק על המקום השלישי, בעוד  סיימה את הופעת הבכורה שלה עם נקודה בלבד וללא ניצחון.

;בית ב'

בבית צמוד, שכלל גם את ,  והמארחת , הצליחה  לסיים במקום הראשון ולהעפיל לגמר. לבלגיה ולאיטליה היה בסיום השלב מאזן זהה של ארבע נקודות והפרש שערים חיובי של שער אחד, וההכרעה נפלה לטובת בלגיה עקב כמות שערי הזכות (שלושה של הבלגים לעומת שער איטלקי אחד). איטליה, שסיימה את השלב ללא הפסדים וללא שערי חובה, קיבלה את הכרטיס למשחק על המקום השלישי. ספרד נפרדה מהטורניר ללא ניצחון.

### המשחק על המקום השלישי

### גמר

## טבלת מלכי השערים
;3 שערים
* קלאוס אלופס

;2 שערים
* הורסט הרובש
* זדנק נהודה
* קס קיסט

## נבחרת הטורניר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1980
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיטליה
1223

## אירועים
* המסדר הפרנציסקני מאושר על ידי האפיפיור הונוריוס השלישי.
* הקרב על נהר קלקה - ניצחון של המונגולים בקרב עם צבא של רוס של קייב

## נולדו
* 1223 - יו לה-דספנסר, הברון הראשון לה-דספנסר (נפטר ב-1265)

## נפטרו
* 1223 - אונקיי, פסל יפני (נולד ב-1151)

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
אנקונדה צהובה

ממוזער|אנקונדה צהובה בגן חיות
**אנקונדה צהובה** (שם מדעי: *Eunectes notaeus*) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים הנפוץ בדרום אמריקה.

## תיאור
נחשים בוגרים ממין זה קצרים יותר מאנקונדה כהה ומגיעים בדרך כלל לאורך ממוצע של 3-3.7 מ'. אורכם המרבי קרוב לוודאי ארוך עוד יותר כאשר הנקבות גדולות מן הזכרים. עורם בצבע צהוב, זהוב-בז' או ירוק-צהוב עם סדרת כתמים בצורת אוכף בצבע שחור או חום כהה.

## תפוצה ומקום מחיה
מין זה מצוי במרכז דרום אמריקה: במזרח בוליביה, בדרום ברזיל ופרגוואי ובצפון-מזרח ארגנטינה.

נחשים ממין זה הם שוכני מים ומעדיפים אזורי ביצות ונהרות בעלי זרימה איטית.

## תזונה
האנקונדה הצהובה ניזונה מעופות מים, מדגים, מצבים, מקיימנים קטנים, לטאות, ביצי עופות ואף מיונקים קטנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:ארגנטינה: זוחלים
קטגוריה:פרגוואי: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862