open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מדרחוב התקווה

**מדרחוב התקווה** בבאר שבע הוא מדרחוב בשכונת המרכז האזרחי המחבר בין בניין עיריית באר שבע בצפון לתחנת הרכבת באר שבע – מרכז בדרום. לאורך המדרחוב נמצאים מוסדות השלטון העיקריים בבאר שבע, ובימות חול מהווה המדרחוב את אחד המרחבים הציבוריים הומי האדם ביותר בבאר שבע.

## מבנה

המדרחוב משתרע מ**כיכר אליהו נאווי** בדרום ועד ל**כיכר מנחם בגין** בצפון. במרכזו נחצה המדרחוב על ידי **שדרות הנרייטה סולד**, אך למעט חציה זו אין מעבר רכבים לאורכו. אורכו הכולל כ-650 מטר.

כיכר נאווי מהווה את קצהו הדרומי של המדרחוב. הכיכר מוקפת במבני מסחר ומשרדים, ובפינתה הדרום-מערבית נמצאות תחנת הרכבת והתחנה המרכזית של באר שבע. הכיכר, שמשתרעת על שטח של כ-10 דונם, כוללת אזורי ישיבה מוצלים, גינת נוי ומזרקה.

קטע המדרחוב שבין כיכר נאווי לשדרות סולד כולל בחלקו הדרומי מגדלי מגורים ומסחר, ובחלקו הצפוני מצידו המזרחי קניון "קריית הממשלה" - מבנה המאכלס מרכז מסחרי, מרפאת מכבי, ואת קריית הממשלה באר שבע - לשכות של משרדי ממשלה שונים: פנים, בריאות, חינוך, עבודה ורווחה, משפטים ועוד. מצידו המערבי של המדרחוב נמצאים בניין המוסד לביטוח לאומי ובית המשפט המחוזי בבאר שבע.

מצפון לשדרות סולד עובר המדרחוב בין מרכזי מסחר ומשרדים, בחלקו הצפון מזרחי מתחם מגורים ומסחר משולב - מגדלי קרן (מתחם קולנוע קרן לשעבר).

כיכר מנחם בגין, המהווה את קצהו הצפוני של המדרחוב, מוקפת במבני ציבור: בדרום מערב היכל התרבות באר שבע, מצפון מערב יד לבנים, ומצפון מזרח בניין עיריית באר שבע.

סביב המדרחוב חניונים רבים בתשלום, חלקם בתוך מבני המגורים והמסחר, עיליים ותת קרקעיים, ובחלקו הצפוני חניונים פתוחים.

## אווירה

לרוב אורך המדרחוב קיימות חלקות צמחייה, עצים או סככות הצללה וספסלי ישיבה. המסחר ברחוב כולל מקומות הסעדה רבים ובתי עסק ססגוניים המציעים את מרכולתם גם בשטח הרחוב. לאורך חלקים מהרחוב יש קולונדות מצידו האחד או משני צדדיו.

בימות החול ובשעות העבודה המדרחוב הומה אדם, אולם עם תום יום העבודה מתדלדלת התנועה משמעותית והמסעדות ובתי הקפה הנמצאים בחלק הדרומי מסיימים פעילותם. המסעדות בחלקו הצפוני של המדרחוב ממשיכות את פעילותן עד לשעות הלילה המאוחרות. בשבתות וחגים סגורים העסקים כולם, כולל מקומות הבילוי, והמדרחוב מתרוקן לחלוטין מאדם.

ברחבה שבין בית המשפט לקריית הממשלה נערכות מדי פעם הפגנות. בחלקו הדרומי של המדרחוב ובעיקר בכיכר נאווי מופיעים באופן קבוע זמרי רחוב.

התקווה
התקווה
קטגוריה:המרכז האזרחי של באר שבע
בית הממשל הצבאי בחברון

**בית הממשל הצבאי** היה מצודת טיגארט בעיר חברון ששימש את גורמי המשטר השונים בחברון, בהם משטרת המנדט, המשטרה הירדנית והממשל הצבאי הישראלי. הבניין, ששימש את ראשוני מתיישבי היישוב היהודי בחברון, הוחרב במהלך האינתיפאדה השנייה.

## היסטוריה
המבנה הוקם כמצודת טיגארט בשנות השלושים של המאה העשרים, לשימוש משטרת המנדט. לאחר השתלטות ירדן על חברון ב-1948, הפך המבנה למטה של המשטרה הירדנית והמשמר הלאומי הירדני. עם כיבוש יהודה ושומרון בידי ישראל במלחמת ששת הימים, הוסב המבנה לשימוש הממשל הצבאי הישראלי.

בפסח 1968 שכרה קבוצה שהורכבה מאנשי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, המטה להחזקת השטחים, ותלמידים מישיבת מרכז הרב, את מלון "פארק" בחברון, במטרה לחדש את היישוב היהודי בחברון. הקבוצה מנתה בין היתר את הרב משה לוינגר, הרב אליעזר ולדמן, אליקים העצני והסופר אהרן אמיר. לאחר פסח לא הראתה הקבוצה סימן שכוונתם לעזוב את המלון.

במאי החלו מחאות מאישי ציבור ערבים בעיר על ההתיישבות. בי"ד באייר דנה ממשלת ישראל בנושא וקיבלה החלטה ליישב יהודים בסביבות העיר עצמה, בנפרד מתושביה הערביים, באמצעות הקמת שכונה עירונית יהודית על גבעה ממזרח לעיר. הממשלה החליטה כי עד להקמת השכונה, יעשו כל הסידורים הנדרשים לשמירת ביטחונם של המתנחלים דיירי 'מלון פארק', כולל העברת למתחם אחר. בעקבות כך הורה שר הביטחון משה דיין לתושבים לעבור אל מתחם בניין הממשל הצבאי.

קבוצת המתנחלים התגוררה במתחם במשך כשנתיים עד לאכלוס קריית ארבע, באלול תשל"א (1971).

המבנה שימש את צה"ל עד להסכם חברון ב-1997, ואז הועבר לרשות הפלסטינית.

ב-30 ביוני 2002, במהלך מבצע חומת מגן, פוצץ המבנה בידי צה"ל על מנת לפנות מחבלים שהתבצרו בו.

## לקריאה נוספת
* עדינה אמיתי, **בואי חברונה - סיפורה של ציפי לבני (ז"ל) וחידוש ההתיישבות בחברון**, הוצאת עלים, תשפ"ב.

## קישורים חיצוניים
* פרויקט טיגארט – תחנת משטרת חברון (מצודת טיגארט)

## הערות שוליים

קטגוריה:מצודות טגארט
קטגוריה:חברון: מבנים
קטגוריה:היישוב היהודי בחברון: היסטוריה
לזניית מצה

**לזניית מצה**, ידועה גם כ**מצנייה** (באנגלית: **Matzagna**), היא גרסה יהודית של לזניה, העשויה משכבת דפי מצה עם רוטב עגבניות או בשאמל וגבינות שונות. מקורה ביהדות איטליה, והיא פופולרית בישראל, בארצות הברית ובשאר יהדות התפוצות. לזניית מצה דומה למאכל הקרוי מינה, שמקורו יהודי ספרדי, אך המילויים של המינה הם שונים (בדרך כלל מבשר ומילוי תרד ופטה).

## רקע
במהלך חג הפסח אוסרת ההלכה יהודית על אכילת חמץ בפסח. בהתחשב בהגבלות אלו, חלק מהאנשים הכינו לזניה על ידי החלפת פסטת דפי הלזניה המסורתית במצה. יש אנשים שמחליפים גבינת קוטג' או גבינת חקלאים ונמנעים מגבינת ריקוטה בפסח מכיוון שקשה למצוא זנים כשרים לפסח.

## היסטוריה
לזניית מצה היא גרסה יהודית איטלקית של מסורת קולינרית ספרדית עתיקה בהרבה של פשטידות פסח הנקראות מינאס. המינאס מורכבות מדפי מצה בשכבות עם מרכיבים מלוחים, ומוגשת אפויה. בחלק מהמנות יש בשר טלה טחון ברוטב עגבניות, ובאחרים תרד וגבינה (בדומה לבורקס, אך עם מצות במקום פילו או בצק עלים).

## גרסאות
ניתן להכין לזניה מצה עם מצה רגילה, שמורה או ללא גלוטן, והמילויים כוללים רוטב עגבניות, גבינת ריקוטה ומוצרלה-בזיליקום, או לחלופין מוצרלה טרייה, מילוי תרד-ריקוטה או גבינה עם תרד, אפונה, כרישה ועירית.

## ראו גם
* לזניה
* פיצת מצה
* מצה
* מצה בריי
* קניידלך

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מצות
קטגוריה:יהדות איטליה
מלחמת הלובסטרים

**מלחמת הלובסטרים** הייתה סכסוך בין ברזיל וצרפת בקשר לדיג לובסטרים בין השנים 1961–1963. הסכסוך החל לאחר שממשלת ברזיל סירבה לאפשר לדייגים צרפתים לדוג לובסטרים במרחק של 100 מייל מהחוף הצפון–מזרחי שלה בטענה שהלובסטרים זוחלים על המדף היבשתי. לעומתה, צרפת טענה שהלובסטרים שוחים, וככאלה הרשות לדוג אותם נתונה לדייגים בצורה חופשית. המחלוקת נפתרה באופן חד צדדי כשברזיל הרחיבה את תחום המים הטריטוריאליים שלה למרחק 200 מייל מהחוף, כך שכלל גם את בית הגידול של הלובסטרים.

על אף שהסכסוך התקיים זמן רב לפני כינון חוק הים, הוא הסתיים בחתימה על הסכם ב-10 בדצמבר 1964, שהתיר ל-26 ספינות צרפתיות לדוג במקום למשך חמש שנים, בתנאי שיעבירו חלק מהרווחים לידי הדייגים הברזילאים.

## התקרית והמחלוקת
ב-21 בפברואר 1961, מספר קבוצות דייגים ממאוריטניה שהייתה בשליטת צרפת, החליטו להרחיב את תחום הדייג שלהן לצד השני של האוקיינוס האטלנטי. הן התמקמו מול חופי ברזיל בנקודה שבה הלובסטרים נמצאים בעומק של 76–198 מטרים. בעקבות תלונות של הדייגים המקומיים על סירות דיג צרפתיות, הורה האדמירל ארנולדו טוסקנו לשתי קורבטות להתייצב באזור הדיג של הצרפתים. לאחר שטענות הדייגים אומתו, הורה מפקד כלי השיט הברזילאי לצרפתים לשוט לכיוון מים עמוקים יותר, ולהותיר את המדף היבשתי לכלי שיט ברזילאים קטנים יותר. המצב הפך למתוח, אחרי שהצרפתים סירבו ויצרו קשר עם ממשלת צרפת בבקשה שתשלח משחתת שתלווה אותם, מה שגרם לברזילאים להעלות את מצב הכוננות שלהם.

באותו היום, שר החוץ של ברזיל, הרמס לימה, הגדיר את ההתנהלות הצרפתית כעוינת: "הגישה הצרפתית לא קבילה, וממשלתנו לא תיסוג. הלובסטרים לא ייתפסו". במקביל, נשיא צרפת, שארל דה גול, הגיב בכך ששלח משחתת שתגן על סירות הדיג, אך בטרם הגיעה היא הוחזרה, כדי למנוע הסלמה. נשיא ברזיל, ז'ואאו גולאר, הציב בפני הצרפתים אולטימטום של 48 שעות להסיג את סירות הדיג, אך ב-2 בינואר 1962, כשהן סירבו לעזוב את המקום, לכד הצי הברזילאי את הספינה הצרפתית Cassiopée שהייתה מול חופי ברזיל. באפריל 1963 הגיע המצב לסף מלחמה.

## החלטת הטריבונל
### התזה המדעית
ב-6 ביולי 1966, הטריבונל האדמיניסטרטיבי של רן דן בטענת ממשלת צרפת לפיה לובסטרים הם דגים מפני שהם שוחים, וככאלה הם לא נחשבים לחלק מהמדף היבשתי. ברזיל טענה כי לובסטרים דומים לצדפות בכך שהם נעים על תחתית האוקיינוס וככאלה הם כן חלק מהמדף היבשתי. האדמירל פאולו מוריירה דה סילבה, מומחה באוקיינוגרפיה מטעם הצי הברזילאי, טען כי קבלה של הטענה הצרפתית לפיה הלובסטר ש"מקפץ" על קרקעית הים שוחה, דומה לטענה שלפיה הקנגורו שקופץ הוא ציפור.

### טענות הדייגים
בנוסף, נקבע בקשר לטענות הדייגים לפיהן הם זכאים לפיצוי על ההפסדים שלהם מהדיג מממשלת צרפת, כי הממשלה אינה אחראית לכך בשל הפעולה החד-צדדית של ברזיל.

ההחלטה דחתה את הטענות לפיהן ממשלת צרפת אישרה לבעלי הספינות לשלוח את כלי השיט שלהם לדיג לובסטרים בים הפתוח. נמסר כי הרישיונות שהוענקו היו למפקדי כלי השיט ולא לבעליהם, וכי הוחלט להסמיך אותם לפקד על הספינות בים פתוח, ולא באזור מסוים. אין ראיות לכך שממשלת צרפת אישרה את הדיג הספציפי הזה, ולכן הטענה נדחתה.

## ראו גם
* יחסי ברזיל–צרפת
* מלחמות הבקלה

## קישורים חיצוניים

*
## הערות שוליים

קטגוריה:ברזיל: היסטוריה צבאית
קטגוריה:צרפת: היסטוריה צבאית
שיקיין

[ממוזער|שמאל|שיקיין במסלול המרוצים "סוזוקה", המארח את [גרנד פרי יפן]]
ממוזער|שמאל|שיקיין להאטת התנועה בכביש רגיל
ממוזער|שמאל|שיקיין שנועד למנוע מהולכי רגל לעבור בריצה את מסילת הרכבת
**שיקיין** (תעתוק מלועזית: Chicane) הוא מונח, המתאר התפתלות שנכללה בכביש בכוונה, ולא בשל הגאוגרפיה סביב הכביש. המונח מוכר בעיקר בספורט מוטורי, בו משתמשים בשיקיין כדי להאט את התנועה וליצור הזדמנויות עקיפה. המילה chicane נגזרת מהפועל הצרפתי chicaner, שפירושו "ליצור קשיים".

## שימוש
בספורט מוטורי משתמשים בשיקיין כדי להוסיף מורכבות וריגוש למסלול מרוצים. לעיתים קרובות הם ממוקמים במקומות אסטרטגיים כדי לאלץ נהגים להאט ולנווט דרך סדרה של פניות והתפתלויות לפני שהם מאיצים שוב. זה יכול לייצר יותר הזדמנויות עקיפה והופך את המרוץ למאתגר יותר עבור הנהגים.

ישנם מסלולים המוסיפים שיקיינים כדי להגביר את הבטיחות במסלול, בדרך כלל, לאחר תאונת דרכים קטלנית או שאינה. במסלול הוקנהיימרינג, לדוגמה, נוספו שני שיקיינים לאחר מותו של נהג המרוצים ג'ים קלארק, ושיקיין נוסף לאחר מותו של פטריק דפיילה. כמו כן, לאחר מותו של איירטון סנה נוסף שיקיין למסלול הבין-לאומי אנצו ודינו פרארי, בו נהרג.

## סוגים
שיקיין יכול לבוא בצורות שונות. כדי להאט את התנועה בכביש רגיל, השיקיין יכול להיות מורכב מקונוסים או ממחסומים פשוטים המונחים על הכביש.

סוג נפוץ של שיקיין הוא "תחנת אוטובוס". השיקיין הזה מורכב בדרך כלל מסדרה של פניות שנועדו להאט את המכוניות ולאלץ אותן לעשות פנייה איטית. השם "תחנת אוטובוס" נובע מהעובדה שהשיקיין מוצב לעיתים קרובות בקצה ישורת ארוכה ומהירה, שם הוא משמש כמעין "אזור בלמים" לפני שהמכוניות נכנסות לקטע צפוף יותר של המסלול.

צורה נוספת של שיקיין היא פנייה קצרה ורדודה בצורת S, המחייבת את הנהג להאט, לפנות מעט שמאלה ואז מעט ימינה כדי להמשיך בכביש.

במרוצי ראלי, הם ממוקמים לעיתים קרובות במקומות אסטרטגיים כדי לבחון את המיומנויות של הנהג, והם מורכבים לרוב ממכשולים טבעיים כגון עצים, סלעים או בולדרים, שהנהג חייב לנווט סביבם או דרכם כדי להישאר במסלול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי בטיחות בתחבורה
קטגוריה:פורמולה 1
DNF (ספורט)

**DNF** (ראשי תיבות של **Did not finish**; **לא סיים**) הוא מונח בספורט, בעיקר בספורט מוטורי, המתאר מצב שבו מתחרה החל את המרוץ אך לא סיים אותו, מסיבות שונות. המונח בא לידי שימוש בעיקר במרוצי מכוניות, שטח ומוטוקרוס, אך משתמשים בו גם במרוצי סוסים, אופניים, ריצה, סקי, סנובורד וספידקיובינג.

## סיבות
ישנן מספר סיבות ל-DNF. כשל מכני יכול להביא לכך שהמתחרה לא יוכל לסיים את המסלול, בעיקר באליפויות כמו פורמולה 1, בהן המכוניות מורכבות מאוד וסובלות מבלאי גבוה ומכשלים טכניים אפשריים רבים. לעיתים DNF יכול להיות מוכרז כתוצאה מהחלטה מכוונת של הנהג או הצוות על פרישה, למשל כאשר המכונית סובלת מבעיות מכניות שלא ניתן לתקן במהלך המירוץ, והצוות מחליט לפרוש על מנת למנוע נזק נוסף או כדי למנוע מהנהג להיפצע.

גורמים אחרים שיכולים לגרום ל-DNF הם תאונות עצמיות או התנגשויות עם מכוניות אחרות, ירידה מהמסלול מבלי יכולת לחזור או עקב עונשים על הפרות של כללים. אירועים אלו יכולים להיגרם מטעויות שנעשו על ידי הנהג או כתוצאה מנסיבות שאינן בשליטתו.

מלבד הפסד הנקודות שגורם ה-DNF לנהג עצמו, בתחרויות קבוצתיות כמו באליפות הפורמולה 1, בה מתקיימת אליפות יצרנים במקביל לאליפות הנהגים, ה-DNF יכול להשפיע משמעותית על ביצועי הקבוצה כולה.

קטגוריה:מונחים בספורט
מרגרט נסמית'

**מרגרט נסמית**' (באנגלית: **Margaret Nasmyth**; 11 באפריל 1791 – 3 בנובמבר 1869) הייתה ציירת נוף סקוטית.

## ביוגרפיה
מרגרט נסמית נולדה ב-11 באפריל 1791 בקהילת סנט אנדרו, אדינבורו, למשפחת נסמית' המפורסמת של ציירים ומורים לאמנות. אביה אלכסנדר נסמית' ושישה מאחיה - ג'יין, ברברה, אליזבת, אן, שרלוט ופטריק - כולם היו אמנים בולטים.

מרגרט חיקתה את אביה בסגנון, אבל כמו ברברה נסמית' היא גם התאמנה על עבודת המכחול המפורטת והדקיקה יותר של אחיה פטריק נסמית'. מרגרט עזבה את בית אביה בשנת 1836 כדי להתגורר עם אחיה ג'יימס נסמית' וג'ורג' נסמית', בבית גרין ליין, פטריקרופט, מנצ'סטר. היא הציגה רק בשנת 1841 בגיל חמישים, עד אז הגיעה כל המשפחה לגור עם ג'יימס, כאשר יש להניח שהיה לה יותר זמן פנאי להקדיש לציור. היא נסעה רבות, וציירה נושאים מרחבי סקוטלנד, קמברלנד, לנקשייר, צפון ויילס, שרופשייר, וסטמורלנד, צ'שייר, בלקפורד הית' וצ'יגוול, אסקס.

היא הציגה באקדמיה המלכותית של אמנים בריטים (1841–65), באקדמיה הסקוטית המלכותית (1830–61), באקדמיה המלכותית היברניאן (1843) ובמכון המלכותי של גלאזגו (1862–1866).

היא נפטרה ב-3 בנובמבר 1869.

### יצירה
הטכניקה שלה עדינה ומפורטת, והיא השקיעה תשומת לב רבה בכל ההיבטים של ציוריה. דוגמאות יפות הן סצנת אגם ונוף של טירת קינפאונס פרתשייר. היא חתמה על עבודתה 'מרגרט נסמית' בפינה השמאלית התחתונה ביד גדולה וברורה; או לפעמים 'MN' עם התאריך, בפינה הימנית התחתונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1791
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1791
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1869
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1869
הקפת חימום

[ממוזער|שמאל|הקפת חימום במרוץ [אליפות העולם למכוניות תיור|WTCC ביפן, 2009]]
**הקפת חימום** (מוכרת באנגלית בשמות **parade lap**, **pace lap**, **formation lap** או **warm-up lap**) היא הקפה לפני תחילת מרוץ בספורט מוטורי, ובו המתחרים נוהגים במסלול במהירות איטית, לעיתים אף מאחורי מכונית בטיחות. הקפה זו נפוצה בעיקר במרוצי מכוניות, כולל בפורמולה 1, בנאסקאר ובאינדי קאר. ההקפה מתרחשת לאחר שהמכוניות מוצבות במקומות, על פי סדר הזינוק, ובמהלכה הנהגים ינהגו מסביב למסלול במהירות איטית בעקבות המכונית המובילה, שבדרך כלל נהוגה על ידי הנהג שזכה בפול פוזישן.

## מטרה
ההקפה נועדה להבטיח שהמסלול בטוח לשימוש, ושאין בעיות מסוכנות במכוניות או במסלול, והיא מובילה לנקודת הזינוק של המרוץ. במסלולים קצרים, ייתכן שיהיו שתי הקפות חימום. בהקפות אלו העקיפה מותרת בדרך כלל במרוצי אופנועים, אך לא במרוצי מכוניות.

הקפה זו מאפשרת גם למכוניות לחמם את הצמיגים, מפני שצמיגים חמים נותנים יתרון תחרותי במרוץ. לעיתים קרובות נהגים ינסו לחמם את הצמיגים מהר יותר במהלך ההקפה, על ידי היגוי איטי מצד לצד.

מלבד זאת, כאשר הנהגים נוסעים לאיטם על המסלול, יש לצופים הזדמנות להביט הנהגים ובמכוניות במהירות נמוכה, ולעיתים הנהגים אף מנופפים לשלום לאוהדיהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:ספורט מוטורי
STS-67

**STS-67** הייתה המשימה ה-8 של מעבורת החלל אנדוור. משימה זו הוקדשה לביצוע תצפיות בעל-סגול על ידי טלסקופים מיוחדים שהוצבו במעבורת.

## צוות
* **מפקד המשימה** -  סטפן אוסוולד
* **טייס** -  ויליאם גרגורי
* **מומחה משימה 1** -  ג'ון גרנספלד
* **מומחה משימה 2** -  ונדי לורנס
* **מומחה משימה 3** -  תמרה ג'רניגן
* **מומחה מטען 1** -  סמואל דארנס
* **מומחה מטען 2** -  רונלד פריס

## נתוני משימה
השיגור בוצע ב-4 במרץ 1995 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי.

המטרה העיקרית של המשימה הייתה ביצוע תצפיות בעל סגול באמצעות מערכת Astro-2 (בהמשך לשימוש במערכת במסגרת משימה STS-35) שכללה מספר מכשירי תצפית. שימוש במערכת כלל 23 תת-תוכניות וכולם בוצעו. בעזרת Hopkins Ultraviolet Telescope בוצעו כ-200 תצפיות על כ-100 גרמי שמיים.

המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-18 במרץ 1995.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תיאור המשימה
* דיווח לעיתונות
* סרטון על המשימה

STS-067
קטגוריה:1995 בארצות הברית
הקפת ניצחון

[ממוזער|שמאל|הקפת ניצחון של [לואיס המילטון, המחזיק בדגל בריטניה, לאחר שניצח בגרנד פרי בריטניה ב-2021]]
**הקפת ניצחון** (באנגלית: **victory lap** או **lap of honor**) הוא מונח המשמש לתיאור הקפה נוספת של מסלול המרוצים שעורך המנצח במרוץ לאחר תום המרוץ. הקפה זו, הנעשית במהירות נמוכה, מאפשרת למנצח לחגוג את ניצחונו ונותנת לצופים הזדמנות לברך ולכבד את המתחרים. בפורמולה 1, למשל, המרשלים האחראים על דגלי המרוץ יניפו את דגליהם במחוות הצדעה. במהלך ההקפה האוהדים מוחאים כפיים או מנופפים בידיהם לעבר המתחרים, ולפעמים אלו מנופפים להם בחזרה בתגובה. לעיתים, בעיקר כאשר מתחרה מנצח במרוץ במדינת מוצאו, המנצח מנופף בדגלהּ של מדינתו.

ממוזער|שמאל|איירטון סנה יושב על מכוניתו של נייג'ל מנסל בהקפת הניצחון בגרנד פרי בריטניה 1991
במהלך הקפת הניצחון היו מספר פעמים שבהם אחד המתחרים העלה אל מכוניתו נהג אחר כדי להחזיר אותו למקומו. כך, למשל, נייג'ל מנסל העניק "טרמפ" לאיירטון סנה בהקפת הניצחון של גרנד פרי בריטניה 1991, לאחר שהדלק במכוניתו של האחרון נגמר.

באתלטיקה, ג'ון אקיאי-בואה האוגנדי היה הראשון שערך הקפת ניצחון עם דגל מדינתו בדיו, לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות באולימפיאדת מינכן (1972), מדליית הזהב האולימפית הראשונה אי־פעם של אוגנדה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:ספורט מוטורי
שגרירות ישראל באסטנה

**שגרירות ישראל ב[[אסטנה]]** היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל לרפובליקת קזחסטן. השגריר המכהן כיום הוא יואב בסטריצקי

השגרירות שכנה בעבר באלמטי, שהייתה בירת קזחסטן בעת הקמתה ב-1992, ונותרה בה גם לאחר הפיכת אסטנה לעיר בירה ב-1997.

## היסטוריה
ב-13 באפריל 1992 כוננו ישראל וקזחסטן יחסים דיפלומטיים. שגרירות ישראל בקזחסטן הוקמה באלמטי, בירת קזחסטן באוגוסט 1992.

השגרירות הואמנה ב-1993 גם על קירגיזסטן.

באוגוסט 2004 נפגש מזכיר המדינה של קזחסטן עם השגריר משה קמחי, כדי לדון בקשרים חברתיים וכלכליים בין המדינות ובהעברת שגרירות ישראל לבירה החדשה אסטנה.

ב-2007 הועברה השגרירות מאלמאטי לאסטנה, בירת קזחסטן מ-1997. השגרירות נחשבת כיום לשגרירות הישראלית הקרה ביותר בעולם (החליפה בכך את אוטווה). לרגל המעבר פרסמה השגרירות ספר מאת השגריר רן ישי בשם שחר בחצות ליל.

## שגרירים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

*
אסטנה
קטגוריה:אסטנה
קטגוריה:יחסי ישראל–קזחסטן
קטגוריה:יחסי ישראל–קירגיזסטן
נחל שפמנון

**נחל שפמנון** (שם בערבית: "ואדי ברבוטיה" – שפמנון בערבית) הוא נחל אכזב, אשר עובר במרכז רמת הגולן ונשפך לכנרת באזור ביצות בקעת בית צידא.

## תוואי הנחל
תחילתו של הנחל כשלושה קילומטרים צפונית־מזרחית למושב כנף. מאזור זה זורם הנחל לכיוון מערב. ערוצו של הנחל רדוד בשטחו ומישורו עשוי בזלת. דרומית־מערבית לשרידי הכפר הסורי הנטוש עיון חמוד, נובע מעיין קטן ללא שם ומסביבו עצי צפצפה. והסביבה משופעת בצמחייה אופיינית לאזור כנענע משובלת ופטל קדוש. מערבית למעיין חוצה תוואי תעלת ההטיה הסורית את הנחל. בצד הנחל באזור זה מוטל טרקטור סורי שנפגע מירי של טנק ישראלי במהלך פעילות צה"ל ב בין ישראל לסוריה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הנחל ממשיך וזורם מערבית למושב כנף ולאחריו הוא זורם לעמק רחב ידיים. הוא ממשיך וזורם דרומית לצומת גמלא. מכאן זורם הנחל מהגולן אל בקעת בית צידא והוא ממשיך לרוחבה לכיוון דרום-מערב, בין המטעים של מושבי האזור. לאחר מכן הנחל נשפך לכנרת דרומית־מזרחית לביצות בית צידא.

שפמנון
אן נסמית'

**אן גיבסון נסמית**' (באנגלית: **Anne Gibson Nasmyth**; 13 בנובמבר 1798 – 28 בינואר 1874) הייתה מורה וציירת ממשפחת נסמית' מאדינבורו. היא לא הייתה הבת המוצגת ביותר אבל נחשבה ל"ציירת הטובה ביותר במשפחה המוכשרת הזו". לאחר מות הוריה הפך ביתה בפוטני למרכז משפחת נסמית' המורחבת.

## ביוגרפיה
אן נסמית' נולדה ב-13 בנובמבר 1798 לאלכסנדר נסמית' וברברה באדינבורו. אביה היה מהנדס ואמן מצליח מאוד שלקח על עצמו הזמנות לא רק בציור אלא גם תפאורות תיאטרון באדינבורו ובלונדון. המשפחה הפעילה בית ספר לציור באדינבורו ועם הזמן בית ספר בלונדון. היא הייתה אחת מאחד עשר ילדים שאביהם לימד לצייר. אלכסנדר היה להוט שבנותיו תוכלנה לתרום לעסק המשפחתי ולהיות עצמאיות. שניים מאחיה, פטריק נסמית' וג'יימס נסמית' ציירו אבל ג'יימס היה גם ממציא ומהנדס מפורסם. אן וחמש מאחיותיה הפכו לציירות. בית הספר לציור שלהם באדינבורו נוהל על ידי שש האחיות, כאשר הבכורה, ג'יין, הובילה. בית הספר משך נשים צעירות והן לימדו לצייר והן היו נלקחות למסעות רישום בטבע.

אחותה אליזבת נסמית' הייתה נשואה לשחקן דניאל טרי והוא מת בשנת 1829. באותה שנה החלה אן לעזור בשיעורים בלונדון בבית אחותה, ביתה של אליזבת בפורטלנד פלייס. בשנת 1831 בילתה אן עם אחיה, ג'יימס וג'ורג', כשהם התחילו בקריירה שלהם כמהנדסים במנצ'סטר. כאן היא פגשה מהנדס בשם ויליאם בנט.

אן לא הייתה פרודוקטיבית בהצגת עבודותיה כמו אחיותיה האחרות, אבל היא כן הציגה ציור באקדמיה המלכותית, החברה המלכותית של האמנים הבריטיים, האקדמיה המלכותית היברניאן, האקדמיה המלכותית הסקוטית והמוסד הבריטי.

הציורים שלה היו של האזור הכפרי הסקוטי, כולל תיעוד מזג האוויר הקשה. עבודותיה כללו גם תמונות של פרחים וגנים. היא המשיכה ללמד בביתה של אליזבת עד 1838 כאשר נישאה לוויליאם בנט בכנסיית סנט פנקראס. הם נסעו לאיטליה לירח הדבש והקימו את ביתם בסלפורד.

ויליאם בנט הבטיח השקעה מהונו לאחיה של אן, כאשר הלווה לו כסף להוצאת פטנט על פטיש הקיטור שלו. בשנת 1840 נפטר אביה, ואמה ואחיותיה הרווקות עזבו. בשנת 1851 אן ויליאם עברו לפוטני בלונדון.

ויליאם מת ב-1866 והוא נקבר בבית קברות בפוטני. היא נקברה לצידו ב-28 בינואר 1874.

## גלריה

 File:Anne Gibson Nasmyth (1798-1874) - River Landscape with Figures by the Banks, a Castle and a Town beyond - 1548034 - National Trust.jpg|נהר, מצודה ועיר
File:Anne Gibson Nasmyth View of Windsor Castle.jpg|מצודת וינדז'ור
File:Alexander Nasmyth by Anne Nasmyth after Geddes.jpg|דיוקן אביה - אלכסנדר נסמית'
File:River Landscape by Anne Gibson Nasmyth.jpg|נוף נהר בסקולטלנד


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1798
קטגוריה:נפטרים ב-1874
ברברה נסמית'

**ברברה נסמית**' (באנגלית: **Barbara Nasmyth**; 15 באפריל 1790 – 11 בפברואר 1870) הייתה ציירת בצבעי שמן ואקוורל ומחנכת סקוטית.

## ביוגרפיה
ברברה נסמית' הייתה בתו של האמן אלכסנדר נסמית'. אחיותיה ג'יין נסמית', מרגרט נסמית', אליזבת נסמית', אן נסמית' ושרלוט נסמית' היו גם אמניות. אחיה הבכור פטריק נסמית' היה עמית בציור נוף, ואחיה ג'יימס נסמית' היה הממציא של פטיש הקיטור.
ממוזער|264x264 פיקסלים|קפלה סנט פול, אדינבורו, מקום בית הספר לציור של נסמית'
לאחר מות אביה ב-1840, עברה נסמית לפטריקרופט, ליד מנצ'סטר, קרוב יותר לאחיה ג'יימס. עשר שנים מאוחר יותר, ב-1850, היא עברה ללונדון.

## יצירה
ברברה נסמית' הייתה ידועה במיוחד בציור נופי יער תוך שימוש בשמן ובצבעי מים. עבודותיה תיארו לעיתים קרובות סצנות של אזור האגמים או את אדינבורו וסביבתה. הסגנון שלה היה דומה לזה של אביה שלימד אותה בביתם, ובבית הספר שלו לאמנות, ביורק פלייס, אדינבורו.

היא הציגה עם גם במוסדות הבאים:
* האקדמיה הסקוטית המלכותית מ-1830 עד 1860
* האקדמיה המלכותית היברניאן בשנת 1843
* החברה המלכותית של אמנים בריטים מ-1854 עד 1866
* המכון המלכותי לאמנויות גלאזגו מ-1862 עד 1866

לאחר מות אביה ב-1840, היא עבדה בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1790
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1790
קטגוריה:נפטרות ב-1870
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1870
קורבן גר

בהלכה, **קורבן גר** הוא קורבן עולה שהגר מקריב עם השלמת תהליך גיורו, כחלק מכניסתו לעם ישראל שכרת ברית עם ה' במעמד הר סיני. מעת שנחרב בית המקדש, אין הגרים מקריבים קורבן זה.
## מקור הדין
דיני הגיור נלמדו ממעמד הר סיני, שבו, על פי המסופר בספר שמות, נכנס עם ישראל לברית עם ה'. למעמד זה קדמו מילה וטבילה, ובמסגרת המעמד הוקרבו קורבנות הברית, כפי שנאמר בפרשת משפטים: . חכמים למדו מכך שגם כל גר שמתגייר צריך מילה (אם הוא זכר), טבילה וקורבן, על מנת להתגייר.

עוד למדו חכמים מהפסוק:  שבכל דור ניתן להתגייר, וממילא גם לאחר חורבן בית המקדש, כשלא ניתן להקריב את קורבן הגר, אפשר לגייר גם ללא הקרבת הקורבן.
## דיני הקורבן
קורבן הגר הוא שני תורים או שני גוזלי יונה, שבשונה משאר הקינים - שניהם מוקרבים כקורבן עולה. אמנם ניתן להביא את קורבן הגר גם מבהמה. כמו כן, ניתן להקריב שני קורבנות אחד לעולה ואחד לשלמים, כפי שהקריבו ישראל בעת מעמד הר סיני

## קישורים חיצוניים
* קורבן הגר, שו"ת חבל נחלתו חלק ו' סימן ל"א, באתר ויקיטקסט

## הערות שוליים

קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:קורבן עולה
קטגוריה:גיור
שפות אוקיאניות

**השפות האוקיאניות** הן ענף של משפחת השפות האוסטרונזיות. ענף זה כולל כ-450 שפות, המדוברות בעיקר בפולינזיה, בחלק גדול ממלנזיה ובמיקרונזיה. על אף שדוברי השפות האוקיאניות מתפרשים על פני שטח גאוגרפי גדול, הם מונים שני מיליון אנשים בלבד. השפות האוקיאניות בעלות מספר הדוברים הגדול ביותר הן: מזרח פיג'יאנית עם למעלה מ-600,000 דוברים, וסמואית עם כ-400,000 דוברים. לכל אחת מהשפות הגילברטית (קיריבטי), הטונגאית, הטהיטית, המאורית והטולאית יש למעלה מ-100,000 דוברים. השפה האם המשותפת והמשוחזרת עבור קבוצת שפות זו נקראת פרוטו-אוקיאנית .

## קישורים חיצוניים

*
* 

קטגוריה:אוקיאניה
קטגוריה:שפות אוסטרונזיות
Future Lover

"**Future Lover**" (בעברית: "**אהוב עתידי**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הארמנית ברונט. השיר יצא לאור ב-15 במרץ 2023. השיר נבחר לייצג את ארמניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.

## לפני האירוויזיון
השיר הארמני לאירוויזיון 2023 נבחר באופן פנימי על ידי AMPTV. ב-25 בינואר 2023, התקשורת הארמנית דיווחה שהזמרת ברונט נבחרה לייצג את המדינה עם שיר בסגנון ה-R&B, אם כי AMPTV לא הגיבה. ב-1 בפברואר 2023, AMPTV אישרה רשמית כי ברונט תייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון 2023. הזמרת הצהירה כי "אני שמחה לחלוק איתכם את החדשות. אני רק יוצרת מוזיקה, והפעם אחלוק אותה עם הקהל האירופאי!". שיר האירוויזיון שלה "Future Lover" יצא לאור בערוץ היוטיוב של האירוויזיון ב-15 במרץ 2023. הוא יצא לאור בפלטפורמות סטרימינג גדולות חמישה ימים לאחר מכן.

## באירוויזיון
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר. עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת חצאי הגמר שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ארמניה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ארמניה שובצה שנייה, אחרי דנמרק ולפני רומניה. ב-11 במאי 2023 ביצעה ברונט את "Future Lover" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ארמניה הופיעה כמדינה ה-17, לפני מולדובה ואחרי בלגיה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי ארמניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
בית הכנסת החיילים (טומסק)

**בית הכנסת החיילים** (רוסית: Солдатская синагога) - הוא בית הכנסת הממוקם בעיר טומסק ברוסיה וכולו בנוי מעץ. הוא בין בתי הכנסת הבודדים הבנויים מעץ הנמצאים ברחבי רוסיה.

## היסטוריה
החל משנת 1827 באימפריה הרוסית הוחל חוק גיוס חובה גם על היהודים (קנטוניסטים). היהודים גויסו בגיל 12, ועד גיל 18 הם למדו בבתי ספר ייעודיים לקנטוניסטים ולאחר מכן הם התחילו את השירות הצבאי שלהם למשך 25 שנים. בטומסק התגוררו לא מעט יהודים קנטוניסטים. חיילים אלו הם אשר בנו את בית הכנסת.

יוזם ההקמה היה קצין יהודי בצבא הרוסי בשם צבי הרץ צם אשר היה פעיל מאוד בקרב הקהילה היהודית של טומסק. ב-1864 החיילים היהודים בטומסק החלו לאסוף כסף לצורך רכישת ספר תורה והספר נרכש ב-1865, באותה שנה נפתח בית תפילה זמני. ב-1872 הוקם מבנה בית הכנסת ובכך הוא הפך לבית הכנסת השלישי בטומסק. המבנה הוקם אחרי מגבית בקרב החיילים, הרץ צבי צם היה לגבאי הראשון של בית הכנסת.

מבנה בית הכנסת ניזוק קשות אחרי שריפה אשר פרצה ב-1906 ובאי בית הכנסת החליטו על בנייתו מחדש. בנייתו של מבנה בית הכנסת הדו-קומתי החדש מעץ הושלמה ב-1907.

ב-1930 מבנה בית הכנסת הולאם, היה ניסיון פניה של 20 חברי קהילת בית הכנסת החיילים אל שלטונות העיר, אך זה לא הועיל והמבנה שימש למגוריהם של עובדי אוניברסיטת טומסק.

בראשית שנת 2018 החליטו שלטונות העיר להעביר את בית הכנסת לידיה של הקהילה היהודית המקומית. בפברואר של אותה שנה נחתם הסכם ההעברה בין ראש עיריית טומסק לבין הרב הראשי של רוסיה ברל לזר.

## לקריאה נוספת

* Сибирская старина : краеведческий альманах. - 2003. - № 21 стр. 25


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טומסק
קטגוריה:רוסיה: בתי כנסת
אלי את לי פריז

"**אלי את לי פריז**" הוא שיר של הזמרת הישראלית שי המבר. הוא יצא לאור ב-28 בפברואר 2023, כסינגל מתוך אלבום אולפן עתידי, באמצעות טדי הפקות ודי-מיוזיק. את השיר כתבה והלחינה המבר והוא כולל סימפול מתוך השיר "L'Été indien" ("קיץ אינדיאני") של הזמר הצרפתי ז'ו דסאן משנת 1975. הוא הופק על ידי ניר מימון.

## רקע
על כתיבת השיר סיפרה המבר בפוסט באינסטגרם שפורסם עם צאתו של הסינגל: 

על תהליך העבודה על השיר באולפן, סיפרה המבר בראיון לרדיו 103: 

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר צולם בפריז ופורסם ב-28 בפברואר 2023, יחד עם צאתו של הסינגל. לדברי פרוגי, "הקליפ נראה ממש תיעוד אותנטי של הזמרת מסתובבת בנופי פריז, דרך מה שנראה כמו מצלמת וידאו ישנה".

## הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה בתחנות הרדיו בישראל. במצעד השבועי של מדיה פורסט, נכנס השיר למקום השמיני, עם כ-79 השמעות באותו השבוע. כשלושה שבועות לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון וצבר כ-165 השמעות באותו השבוע. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר למקום התשיעי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על פריז
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
Like Crazy

"**Like Crazy**" הוא שיר של הזמר הדרום קוריאני ג'ימין מלהקת BTS, שיצא לאור כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלו, *[[Face (אלבום של ג'ימין)|Face]]*, ב-24 במרץ 2023. שתי גרסאות, אשר הופקו על ידי פידוג וגוסטלופ, הוקלטו עבור השיר: אחת בקוריאנית והשנייה באנגלית.

השיר זכה להישג כשיר הסולו הקוריאני עם הכניסה הגבוהה ביותר במצעד הסינגלים הבריטי - המקום השמיני, ועקף את שירו הקודם, "Set Me Free Pt. 2", שנכנס למצעד במקום ה-30. בנוסף, זהו השיר הראשון בביצוע אמן סולו קוריאני שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.

## מוזיקה ומילים
מבחינה מוזיקלית, השיר הוא רצועת סינת'פופ בהשראת סרט באותו השם  משנת 2011, וכולל דיאלוג בהשראת הסרט שניתן לשמוע בתחילתו ובסופו. מבחינה לירית, הגרסה הקוריאנית של "Like Crazy" מדברת על ההבנה של אובדן אדם אהוב וסירוב להתעורר מהמציאות הזו, בעוד שהגרסה האנגלית מתייחסת לנטל הכוכבים ולפחד לאבד את עצמך. הרצועה מספרת סיפור של שברון לב וניסיון להיאחז במשהו שמתפרק.

## וידאו קליפ
בווידאו קליפ הנלווה לשיר נראה ג'ימין יושב לבדו במטבח, ולאחר מכן נגרר ביד בלתי נראית למתחם מועדון שבו הוא שותה וחוגג עם חברי מועדון אחרים ושר את השיר בשירותים של המועדון. בסוף הקליפ חוזר ג'ימין למטבח.

## הצלחה מסחרית
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ב-8 באפריל 2023. זה השיר ה-66 שהגיע היישר אל המקום הראשון בתולדות המצעד, והראשון בביצוע אמן סולו קוריאני שהגיע למקום הראשון במצעד. הסינגל הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי. זהו השיר בעל הכניסה הגבוהה ביותר למצעד בביצוע אמן סולו קוריאני. הוא החליף את שירו הקודם של ג'ימין, "Set Me Free Pt. 2", שהגיע למקום ה-30.

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פידוג
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:שירי זהב בקנדה
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
פר אסקים

**פר אסקים** (בנורווגית: **Per Askim**; 24 בפברואר 1881 – 8 במרץ 1963) היה קצין ימי נורווגי אשר לחם במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
אסקים נולד ב-24 בפברואר 1881 בעיר מוס, בנם של קצין הצבא קרל אסקים ואשתו אלט הנריקה כריסטיאנסן. אסקים למד באקדמיה הימית הנורווגית, וב-1901 התגייס לצי הנורווגי בדרגת פהנריך. ב-1904 הועלה לדרגת לויטננט, ובין 1905–1907 שרת במשרד ההגנה. ב-1907 מונה למפקד בית ספר לימאים של לרוויק. ב-1910 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט, וב-1911 מונה למרצה באקדמיה הימית הנורווגית. ב-1921 הוצב באדמירליות הראשית, וב-1930 מונה לראש מדור במנהל החופים הנורווגי. ב-1934 הועלה לדרגת קומנדור-קפיטן. ב-1936 הוא פרש מהצי.

ב-1940 הוא חזר לצי ומונה למפקד הספינה HNoMS Norge אשר הייתה אמונה על הגנת חופי צפון נורווגיה. ב-9 באפריל של אותה שנה פלשו הגרמנים לנורווגיה. אסקים נמצא באותה עת עם ספינתו מול חופי נרוויק, והותקף בידי המשחתת הגרמנית ברנהרד פון ארנים. המשחתת הגרמנית הצליחה להטביע את הספינה הנורווגית. 101 מלחים נורווגים נספו, בעוד 90 ניצלו, כולל אסקים.

בעקבות הכיבוש הגרמני של נורווגיה, התפנה אסקים ללונדון יחד עם הממשלה והמלך. הוא נשלח לשמש כשגריר הממשלה הנורווגית הגולה בוושינגטון די סי. ב-1943 נקרא חזרה ללונדון ומונה לראש מדור התכנון במפקדה הנורווגית. ב-8 במאי 1945 מפקד הכוחות הגרמניים בנורווגיה הגנרל פרנץ במה נכנע בלילהאמר בפני בעלות הברית. אסקים נשלח לייצג את נורווגיה בטקס הכניעה.

לאחר סיום המלחמה מונה אסקים למפקד פיקוד הצי המזרחי ובדצמבר 1945 מונה לנציג הצי בוועדת החקירה הצבאית שהוקמה על ידי הממשלה כדי לחקור את מעורבותה של נורווגיה במלחמה. ב-1952 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר באוסלו ב-8 במרץ 1963.

## קישורים חיצוניים
* פר אסקים בלקסיקון הביוגרפיה הנורווגית

קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1963
קליקסטוס השלישי (אנטי-אפיפיור)

**קַלִיקְסְטוּס השלישי** (בלטינית: **Calixtus III**; מת בין 1180 ל-1184) היה אנטי-אפיפיור מספטמבר 1168 ועד להתפטרותו באוגוסט 1178. הוא היה האנטי-אפיפיור השלישי שנבחר תוך התנגדות לאפיפיור אלכסנדר השלישי במהלך מאבקו של האחרון עם פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

השם שבו הוטבל קליקסטוס היה יואנס (Ioannes, השם הלטיני של יוחנן). הוא הצטרף למנזר סטרומה (Struma) של  ליד ארצו כילד. בנובמבר 1158 הציב הקיסר את המסדר תחת הגנה אימפריאלית. באותה תקופה, היה יואנס אב המנזר של סטרומה ואחד התומכים החשובים ביותר של הקיסר בטוסקנה. לאחר הבחירות השנויות במחלוקת של האפיפיור בשנת 1159, הוא תמך במועמד הקיסרי  על פני אלכסנדר השלישי. הוא זכה לתגמול מוויקטור במינויו כקרדינל-בישוף של אלבאנו, אך הוא לא הוסמך מיד לבישוף, אלא המשיך בתור אב מנזר.

לאחר מותו של יורשו של ויקטור,  ב-20 בספטמבר 1168, התאספו תומכיו ברומא כדי לבחור (אנטי) אפיפיור חדש. יואנס נבחר באותו חודש. הוא נטל את השם קליקסטוס ושלח את אומפרדו (Umfredo), (פסאודו-)קרדינל של , לגרמניה כדי להודיע לפרידריך על בחירתו. הוא מצא את הקיסר ב (אספת נבחרים המכונסת על ידי הקיסר) בבמברג ביוני 1169. פרידריך, שהיה במשא ומתן עם אלכסנדר השלישי לסיום הפילוג באותו זמן, לא הכיר מיד בבחירה של קליקסטוס. לפי הקרדינל , תומך של אלכסנדר השלישי, פרידריך "הצטער עמוקות בנפשו" על בחירתו של קליקסטוס, שאותו לא פגש מעולם. למרות זאת, פרידריך הביע את כוונתו לנוע עם צבאו לאיטליה בשנת 1170 כדי להחזיר את אחדות הכנסייה. עם זאת, משלחת כזו לא התקיימה.

בשלהי שנת 1169, שלח קליקסטוס את אומפרדו וסיגווין, הקרדינל-בישוף של ויטרבו, כשליחים אפיפיוריים לגרמניה. הם הביאו פליום עבור בולדווין הראשון, הארכיבישוף החדש של ברמן. פרידריך הורה לאסוף תרומה כספית בגרמניה עבור קליקסטוס. פרידריך הכיר בקליקסטוס רק לאחר שהמשא ומתן שלו עם אלכסנדר נכשל. האנטי-אפיפיור היה בעיקר קלף מיקוח שבעזרתו יכול הקיסר ללחוץ על אלכסנדר, והייתה לו רק תמיכה גאוגרפית מוגבלת בהשוואה לוויקטור הרביעי ופסקליס השלישי. הוא שלט ברומא עצמה, אך זכה להכרה רק בחלק ממדינת האפיפיור, בטוסקנה מולדתו ובחבל הריין. הוא ושליחיו הנפיקו זכויות למספר מנזרים באזור . הוא התגורר בעיקר בוויטרבו.

בשנת 1173, שלח קליקסטוס את מרטין, הקרדינל-בישוף של טוסקולום, לגרמניה בתור שליח אפיפיורי כדי לעזור לתווך בברית בין פרידריך ללואי השביעי, מלך צרפת. במשך שלוש השנים הבאות לא ידוע דבר על פעילותו של קליקסטוס. פרידריך, כשזה הפך למועיל עבורו מבחינה פוליטית, לאחר תבוסתו ב, החליף את תמיכתו באלכסנדר כאפיפיור. בנובמבר 1176, הוא חתם על הסכם אנאני, שעם זאת, הגן על קליקסטוס בכך שהעניק לו ראש מנזר והחזרת הקרדינלים שהסמיך למשרותיהם הקודמות. תנאים אלה אושרו ב ביולי 1177.

קליקסטוס לא הכיר מיד בתנאי חוזה ונציה, אך בשנת 1178 הצעיד הארכיבישוף , הקנצלר הקיסרי, צבא לאיטליה כדי להשתלט מחדש על מדינת האפיפיור ורומא עבור אלכסנדר. זה הפך את מיקומו של קליקסטוס בוויטרבו לבלתי ניתן להגנה, והוא ברח למונטה אלבאנו (Monte Albano). ב-29 באוגוסט 1178 נכנע קליקסטוס לאלכסנדר השלישי בטוסקולום והתכחש לקרע בכנסייה. האפיפיור אירח אותו במשתה. כמה מהתומכים העקשנים שלו ביקשו להחליף אותו באנטי-אפיפיור חדש, ובחרו באחד, "לנדו די ססה"(Lando di Sezze), כאנטי-אפיפיור בשם .

אלכסנדר מינה את קליקסטוס לרקטור (מנהיג אדמיניסטרטיבי של קהילה דתית) של בנוונטו. הוא עדיין מילא תפקיד זה ב-1180, אבל ידוע שב-1184 הוא כבר לא היה בחיים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטי-אפיפיורים
קטגוריה:אבות מנזרים
כלי נשק אקוסטי

[ממוזער|ניידת של [משטרת העיר ניו יורק, ומעליה, LRAD (כלי נשק אקוסטי שנמצא בשימוש נרחב)]]
**כלי נשק אקוסטי** (נקרא גם **צעקה** או **תותח קול**) הוא מכשיר אשר משמיע צליל חזק מאוד למרחקים ארוכים. המכשיר משמש לפיזור הפגנות באמצעות השמעת רעש בעוצמה חזקה מאוד (בדרך כלל למעלה מ-110 דציבלים) ובכך הוא גורם להפגנות ולהתקהלויות להתפזר, אך נמצא בשימוש גם במלחמות ובסירות. כלי הנשק האקוסטים עלולים לגרום לכאבי ראש, בחילות, צלצולים באוזניים, הקאות, סחרחורות ואף ללקות בשמיעה, ולכן השימוש בהם שנוי במחלוקת רבה.

## היסטוריה
מגבירי קול שונים נמצאים בשימוש במשך מאות שנים (לעיתים בניווט של סירות או של סיירות צבא), אך טכנולוגיה זו הפכה לנשק למטרת פיזור הפגנות בתחילת שנות התשעים. נשק זה, שמסוגל לשדר צלילים חזקים למרחקים ארוכים מאוד, הופעל לראשונה בעיראק בידי הצבא האמריקאי בשנת 2004, ולעיתים נעשה שימוש במכשיר הנקרא LRAD (ראשי תיבות של Long-range acoustic device), שהשימוש בהם עושה צלילים בתדרים גבוהים מאד, אשר גורמים לכאבי ראש ולהתפזרות. יש גם שמשתמשים במכשירים תת-קוליים (Infrasonic) היוצרים צלילים בתדרים נמוכים מאוד, לאותה המטרה.

## סוגים
* המותג LRAD (Long-Range Acoustic Device- , 130-110 דציבלים): יכול לגרום לכאב ממרחק של עשרים מטרים.
* "": נשק אקוסטי שמשמיע צלילים גבוהים הגורמים כאב לאנשים צעירים - אנשים בני 30 ומעלה לרוב אינם שומעים את הצלילים ואינם מושפעים.
* נשק תת-קולי (Infrasonic): טכנולוגיה חדשה זו מצויה בבדיקה. היא תוכל לשדר צלילים באינפרה סאונד, תדר נמוך מאוד, שיהיו בלתי נשמעים אך יוכלו לגרום לכאב ולחוסר התמצאות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשק אל-הרג
קטגוריה:אמצעים לפיזור הפגנות
רחל הרפז

**רחל הרפז** (10 באוקטובר 1932 - 2 בינואר 2021) הייתה מורה לפסנתר, סופרת ומשוררת ישראלית.

## ביוגרפיה
הרפז נולדה בשכונת בית הכרם בירושלים. אמה, שושנה לבית כץ, הייתה ילידת המושבה מנחמיה, ואביה, רפאל אבישר, היה יליד חברון, שמוצא משפחתו  מעיראק. הוריה היו ממייסדי שכונת בית הכרם. 

למדה בתיכון שליד האוניברסיטה, ולאחר מכן למדה הוראה ב. למדה גם פסנתר באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. לאחר סיום לימודיה לימדה במשך שנים רבות נגינה בפסנתר.

בהיותה כבת 70 החלה לכתוב ספרי פרוזה וספרי שירה. בתקופה של כעשר שנים הספיקה לפרסם 6 ספרים מפרי עטה. הייתה חברה באגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל.

## חיים אישיים
הייתה נשואה לניסן הרפז, מחנך, פוליטיקאי, פעיל בהסתדרות העובדים ויקיר ירושלים. אמא לבן ובת. בנה הוא רפאל הרפז, דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בפיליפינים וכשגריר ישראל באזרבייג'ן.

הרפז הקימה קרן לפרס ספרותי לשירה עברית להנצחת בעלה.

## ספריה
* **ענדי לך שרשרת ברזל**, תל אביב: גוונים, 2007
* **האניות עגנו במלטה**, תל אביב: גוונים, 2009
* **לגלות את הבדולח: שירים**, תל אביב: עקד, 2012
* **גידי ודידי**, ירושלים: צור אות, 2013
* **פינת החי של יעלי**, ירושלים: צור אות, 2013
* **המסע לקומה השביעית**, תל אביב: גוונים, 2015

## ספרים שערכה
* **ללכת: שירים** / אביחי קמחי, ירושלים: צור אות, 2012
* **תולדות גדוד 51 מחטיבת גבעתי: במלחמת הקוממיות בתש"ח** תל אביב, 2008. עבודה משותפת עם דוד בן דוד ודוד הרפז

## קישורים חיצוניים

* 
* רחל הרפז באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
* הרצל ובלפור חקק, משוררת השרשרת מאתר סלונט, 11 בינואר 2023
* רחל הרפז באתר של נילי דגן
* הרצל חקק, רחל הרפז / האניות עגנו במלטה באתר אימגו, 15 ביולי 2009
* רחל הרפז באתר גוגל ספרים
* 
* תחרות איך שיר נולד שנת 2015 באתר עיריית מודיעין, 26 ביוני 2019

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בית הכרם: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
Unstable (שיר)

**unstable** (בעברית: **לא יציב**) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר בהשתתפות הזמר האוסטרלי דה קיד לארוי. השיר נכתב על ידי ביבר, לארוי, רמי יעקב, דילייסי , ג'וש גודווין וג'ימי גוטץ'. הוא הופק בידי ג'וש גודווין ויצא לאור ב-19 במרץ 2021 על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם כרצועה השישית מאלבום האולפן השישי של ביבר, *[[Justice (אלבום)|Justice]]*.

## רקע
ב-11 במרץ 2021 פרסם הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר תמונה בה נראים פתקים עם שמות שירים ושיתופי הפעולה שלהם מתוך אלבום האולפן השישי של ביבר, *[[Justice (אלבום)|Justice]]*. בתמונה נחשף לראשונה השיר המתוכנן, "Unstable" בהשתתפות הזמר האוסטרלי דה קיד לארוי.

ב-19 במרץ בריאיון למגזין האמריקאי ווג התבטא ביבר על תהליך כתיבת השיר:

## הפקה והפצה
השיר נכתב בידי ג'סטין ביבר, דה קיד לארוי, רמי יעקב, דילייסי , ג'וש גודווין וג'ימי גוטץ', הולחן בידי ביבר, גדווין, גוטץ', רמי, דילייסי, גרגורי "אלדה" היין, לארוי, בילי וולש, הופק בידי גודווין, ויצא לאור ב-19 במרץ 2021 על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם כרצועה השישית מאלבום האולפן השישי של ביבר, *[[Justice (אלבום)|Justice]]*.

## ניתוח מוזיקלי
"Unstable" הוא שיר באורך של 2:38, המשלב מספר סגנונות ביניהם אימו ראפ, פופ, היפ הופ ואר אנד בי. ולרי מגן ממגזין Consequence תיאר כי השיר משלב בתוכו אלמנטים של בלדות פסנטר ושירי קאנטרי משנות ה-2000. מגזין וולטור  תיארו כבעל אקורדים קודרים, ולדברי כריס ווילמן מוראייטי יש לשיר הד הברתי עדין.

## קבלה
מבקר הבילבורד ג'ייסון ליפשוץ כתב כי קיד לארוי משתלב היטב בקונספט של השיר. לילי וייזר ממגזין The Brown Daily Herald  ראתה את השיר כממחיש את ההתבגרות האישית והמוזיקלית של ביבר.

## ביצועים
ביבר ערך את הביצוע הראשון של "Unstable" בלייב ב-14 באפריל 2021, במהלך הקונצרט שלו, "Live from Paris", אשר צולם במלון קריון, בפריז שבצרפת, שם הוא ביצע כמה מהרצועות האחרונות של האלבום. כמו כן, ביבר ביצע את השיר במהלך סבב ההופעות הרביעי שלו, Justice World Tour.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רמי יעקב
כרמזלך

**כרמזלך** (גם **חרמזלך** או **בובלך**, ביידיש: **כרעמזלעך**, ריבוי של **כרמזל**), הוא מאכל יהודי אשכנזי מסורתי הנאכל בפסח.
הכרמזלך הן לביבות שטוחות מטוגנות העשויות מקמח תפוחי אדמה או מקמח מצה יחד עם ביצים. קיימת גרסה מלוחה עם מלח ופלפל שחור או גרסה מתוקה עם סוכר או דבש.

השם כרמזלך מתייחס גם למחבת המשמשת באופן מסורתי כדי ליצור את הלביבות.
קיימת גרסה של כרמזלך תפוחי אדמה הדומה ללביבות המוגשות בחנוכה.
קיימות גרסאות שונות של לביבות בהן גם כאלה הממולאות בפירות יבשים ואגוזים ומוגשות כקינוח.

## קישורים חיצוניים
* כרמזאלך – לביבות לפסח עם שם מצחיק שמחכים להן כל השנה, באתר פודי
* בובלך (כרמזלך) – לביבות של פסח, באתר על השולחן
* 
* 

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:חביתיות
המשרד לקידום מעמד האישה

**המשרד לקידום מעמד האישה** היה משרד ממשלתי, שממשלת ישראל השלושים ושבע החליטה על הקמתו ועל מינוי השרה מאי גולן לעומדת בראשו. הקמת המשרד אושרה על ידי הכנסת ב-1 במאי 2023.

## הקמת המשרד ותפקידו
ב-2 באפריל 2023 החליטה הממשלה על הקמת המשרד לקידום מעמד האישה ועל מינויה של חברת הכנסת מאי גולן לשרה הראשונה שתכהן בו. בעת הקמת המשרד הועברה אליו הרשות לקידום מעמד האישה מהמשרד לשוויון חברתי. מעבר לכך, לא הועברו סמכויות ו/או רשויות נוספות.

הרשות לקידום מעמד האישה היא רשות ממשלתית, העוסקת בקידום מדיניות בנושא מעמד האישה בישראל; בתיאום בין הגופים המטפלים במעמד האישה בישראל; בגיבוש פעילות למניעת אלימות נגד נשים ומיגור תופעת הזנות בישראל.

בינואר 2024 החליטה ממשלת ישראל לבטל את המשרד ולאחד אותו בחזרה עם המשרד לשוויון חברתי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קידום מעמד האישה
קטגוריה:מעמד האישה
קטגוריה:נשים בישראל
קטגוריה:משרדי נשים ונוער
פרסי המוזיקה של CMT

**פרסי המוזיקה של CMT** הוא טקס פרסים לוידאו קליפים של מוזיקת קאנטרי והופעות טלוויזיה. טקס הענקת הפרסים מתקיים מדי שנה בנאשוויל, טנסי, והוא משודר בשידור חי ב-CBS, CMT ורשתות אחרות של פרמאונט גלובל.

## טקסים וזוכים מרכזיים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרסי מוזיקת קאנטרי
קטגוריה:פרסי מוזיקה אמריקאיים
קטגוריה:מוזיקת קאנטרי אמריקאית
אלן בייקר (אסטרונאוטית)

**אלן בייקר** (באנגלית: **Ellen Louise Shulman Baker**; נולדה ב-27 באפריל 1953, פאייטוויל) היא רופאת חלל יהודיה אמריקאית. אסטרונאוטית לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. טסה לחלל שלוש פעמים.

## קורות חיים
אלן בייקר נולדה בפאייטוויל למשפחה יהודית. הוריה היו רופאים. אימה קלייר שולמן עסקה בפוליטיקה והייתה נשיאת קווינס בשנים 1986–2002.

בייקר סיימה בית הספר בקווינס ולמדה גאולוגיה באוניברסיטת באפלו אותה סיימה עם תואר ראשון בשנת 1974. היא המשיכה ללימודי רפואה באוניברסיטת קורנל, אותה סיימה בשנת 1978 ולאחר תקופת התמחות קיבלה הסמכה בשנת 1981 והתחילה לעבוד כרופאה במרכז החלל ג'ונסון. בהמשך היא סיימה קורס ברפואת החלל.

## שירות בתחום החלל
בשנת 1984 בייקר נבחרה ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1989 היא השתתפה במשימת STS-34 כטייסת של מעבורת החלל אטלנטיס (דונלד ויליאמס היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית של הטיסה הייתה שחרור גשושית גלילאו למסלול. במשימת STS-50 ביוני 1992 בייקר הייתה מומחית משימה מעבורת החלל קולומביה (ריצ'רד ריצ'רדס היה מפקד צוות). הצוות ביצע מספר ניסויים בתחום חקר חוסר כבידה. בשנת 1995 היא טסה על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-71. זו הייתה הטיסה הראשונה בה מעבורת חלל התחברה לתחנת החלל מיר לביצוע מחקרים משותפים והחלפת צוות.

לאחר טיסה זו בייקר עבדה במשרד האסטרונאוטים בתחום רפואה.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים

קטגוריה:אסטרונאוטיות אמריקאיות
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אסטרונאוטים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1953
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
אסון המוקש בבאר אורה

**אסון המוקש בבאר אורה** היה פיגוע טרור, שהתרחש ביום שני, 18 במרץ 1968, ובו הוטמן מוקש בדרך נחל רחם, כיום היציאה מהיישוב באר אורה. המוקש הונח על ידי מחבלים שהסתננו מירדן, והתפוצץ כאשר עלה עליו אוטובוס של תלמידי בית הספר גימנסיה הרצליה שטיילו במקום. בפיגוע נרצחו 2 אנשים ונפצעו 26.

## הפיגוע
ב-18 במרץ 1968 טיילו 150 תלמידי שמינית מבית הספר גימנסיה הרצליה במסגרת טיול שנתי להרי אילת והערבה, תלמידי בית הספר לנו ליד מלון על קו החוף באילת. יום לאחר מכן כאשר החלו לרדת מנחל רחם, אחד האוטובוסים עלה על המוקש שהונח והתפוצץ, וכתוצאה מהפיצוץ נפצעו 26 תלמידים ונרצחו ד"ר פסח מיילן ששימש רופא מלווה והחייל  ששימש כמדריך ומאבטח, המוקש במשקל 10 ק"ג נפץ הונח על ידי מחבלים מירדן מארגון הטרור פת"ח שפעלו בשיתוף פעולה מלא עם צבא ירדן.

## חקירת הפיגוע
מחקירת הפיגוע עלה כי המוקש הונח על ידי מחבלים שחדרו מגבול ירדן, וכי מדובר במוקש מדגם מארק 7 שהכיל כ-10 ק"ג חומר נפץ. במקום נתגלו עקבות 3 אנשים שהוליכו לכיוון גבול ירדן המרוחק כ-2.5 ק"מ ממקום הפיגוע. הערכת גורמי הביטחון הייתה כי חוליית המחבלים של הפתח היא שהניחה את המוקש והיא פעלה בתיאום מלא עם הצבא הירדני וייתכן כי היא אותה חוליית מחבלים שביצעה פיגוע תופת כמה ימים לפני כן באילת בה נפצע קשה נהג המונית אלפונסו בר-אור בוארון שנפטר מפצעיו ב-2007.

## תגובות
דובר צה"ל והממשלה הכריזו שתגובה לפיגוע תבוא. יומיים לאחר הפיגוע יצא צה"ל לשני מבצעים מבצע אסותא ומבצע תופת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:1968 בישראל
קטגוריה:ישראל: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:באר אורה
קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:הגימנסיה העברית הרצליה
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1968
קטגוריה:הנגב: פיגועים
ג'יין נסמית'

**ג'יין נסמית**' (באנגלית: **Jane Nasmyth**; 29 במרץ 1788 – 11 במאי 1867) הייתה ציירת נוף סקוטית באדינבורו. היא הייתה בתו ותלמידתו של צייר הדיוקן והנוף אלכסנדר נסמית'.

## ביוגרפיה
ג'יין נסמית' נולדה באדינבורו ב-29 במרץ 1788, לברברה פוליס ואלכסנדר נסמית'. אלכסנדר נסמית' וברברה פוליס (אחותו של סר ג'יימס פוליס, הברון השביעי מוודהול) נישאו ב-3 בינואר 1786, והתגוררו באדינבורו, שם עבד אלכסנדר כצייר. ג'יין הייתה הבכורה השנייה מבין אחד עשר ילדים: פטריק, ברברה, מרגרט, אליזבת', אן, שרלוט, ג'ורג', ג'יימס ומרי. אלכסנדר נסמית' עבד כאמן דיוקנאות וצייר נוף בסוף שנות ה-80. הוא התיידד עם המשורר רוברט ברנס והקים את בית הספר לציורי נוף נסמית' בביתו אדינבורו. ג'יין נסמית' גדלה בבית ששימש כמרכז אמנותי ותרבותי של אדינבורו. היא עזרה לגדל את אחיה, לייעץ להוריה בענייני בית וכספים, ולהכשיר אמנים בבית הספר "נסמית'".

## קריירה
ג'יין נסמית' ואחיה הוכשרו כאמנים על ידי אביהם, שהשתמש בטכניקות הוראה חדשניות על ידי עידוד שרטוט נופים בחוץ. היא עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם אביה, שעודד את בנותיו להפוך לאמניות מקצועיות. כל האחיות נסמית' וכן פטריק נסמית' הציגו את עבודותיהן וציירו בצורה מקצועית בלונדון, מנצ'סטר ואדינבורו. בשנים הראשונות לעיסוקה האמנותי, ג'יין נסמית' שיתפה פעולה עם אביה ועבדה תחת פיקוחו הצמוד, ויצרה נופים שנחשבו בלתי ניתנים להבדלה משלו ונמכרו כתמונות "על ידי מיס ג'יין, עם חלק מהציור שנעשה על ידי אלכסנדר נסמית'", אולי כדי להגדיל את הרווח.

גיין המשיכה להיות מוכרת כציירת נוף בולטת והשתתפה בתערוכות רבות. בין השנים 29–1826 היא הציגה במוסד הבריטי. היא הציגה את הציור לוך קטרין - מנקודת המערב דראמברג בתערוכה של האקדמיה של ליברפול בשנת 1837, שבה הוצגו גם ציורי בני משפחתה אן, שרלוט ואלכסנדר נסמית.

היא השתתפה באקדמיה המלכותית היברניאן בשנת 1843. בשנות הארבעים של המאה ה-20, היא הציגה את "נופי היילנד" בתערוכת יצירותיהם של אמנים מודרניים במנצ'סטר.

מ-1839 עד 1866, הציגה אן נסמית' בחברה המלכותית של אמנים בריטים; מ-1830 עד 1862, באקדמיה הסקוטית המלכותית; מ-1862 עד 1865, במכון המלכותי של גלאזגו.

## גלריה

 File:Watermill by Jane Nasmyth in the Hunterian.jpg|טחנת מים
 File:Jane Nasmyth - Wallace Oak.jpg|עץ אלון
File:Jane Nasmyth - On Putney Heath 1852.jpg|נוף בפונטי


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1788
קטגוריה:נפטרות ב-1867
שרלוט נסמית'

**שרלוט נסמית**' (באנגלית: **Charlotte Nasmyth**; 17 בפברואר 1804 – 26 ביולי 1884) הייתה ציירת סקוטית שיצירותיה נחשבו בזמנו כ"פנינים", ואשר נכללות באוספים של הגלריה הלאומית של סקוטלנד ומוזיאונים אחרים.

## ביוגרפיה
שרלוט נולדה בכנסיית סנט אנדרו, אדינבורו, אחת מאחד עשר ילדים, כולל שש בנות, של אלכסנדר נסמית', "אמן הנוף החשוב של ימיו". שרלוט, בשיתוף עם אחיה פטריק נסמית', ג'יין, ברברה, מרגרט, אליזבת, ואן, עבדה כעוזרת בסטודיו של אביה באדינבורו, וגם לימדה שיעורי אמנות.  לאחר מות אביהם ב-1840, מורשתו ומכירה פומבית של 155 מציורי המשפחה העניקו לאחיות נסמית' עצמאות כלכלית, ואפשרו להן לעבור לאנגליה.

בין 1831 ל-1866 הציגה שרלוט את נופיה הרומנטיים ויצירות אחרות באקדמיה המלכותית הסקוטית, בחברה המלכותית לאמנים בריטים, באקדמיה המלכותית ובמוסדות נוספים. היא ציירה בעיקר בצבעי שמן, ולפעמים בצבעי מים, וכן הפיקה כמה תחריטים. נושאיה כוללים נופים של צפון ויילס ואזורים שונים של אנגליה, כמו גם סקוטלנד, מה שמצביע על כך שהיא נסעה רבות ברחבי בריטניה.

היא הייתה האמנית הפורה ביותר מבין שש האחיות. סופרים מודרניים תיארו אותה כ"הכי ראוותנית והכי פרועה", מבקרים בני זמנה תיארו את ציוריה של שרלוט כ"פנינים קטנות", "תמונות של חדרים קטנים... שנועדו... להוות אוצר אינדיבידואלי משלו." גזעי עצים מסוקסים עם ענפים שבורים היו הנושא המועדף על שרלוט, ומבקר ב-1866 כתב על אחד מהנופים שלה, "זהו החלק המשובח ביותר של ציור עצים בתערוכה - נמרץ, חד ויפה בצבע."

שרלוט נפטרה בפוטני, סארי, ב-26 ביולי 1884.

## גלריה

 File:Charlotte Nasmyth Marlow lock from Cookham Dean.jpg|לוך מארלו
File:Charlotte Nasmyth-Pastoral Landscape.jpg|נוף פסטורלי
File:Charlotte Nasmyth-The Entrance to Loch Katrine.jpg|הכניסה ללוך קתרין
File:Charlotte Nasmyth-View of Alloa and Stirling Castle from Clackmann Hill,1850.jpg|מבט על טירות אלוה וסטירלינג


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1804
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1884
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1884