סימפילה

**סימפילה** (שם מדעי: **Symphyla**), היא מחלקה של בעלי כליצרות ימיים שמוכרת גם בשם **מרבה רגליים בגינה** או **פסאודו-מרבה רגליים**, המשתייכת למערכת פרוקי רגליים שוכני קרקע ולתת-מערכה מרבי רגליים. סימפילנים דומים לנדלים אך הם קטנים מאוד ואינם ארסיים כנדל. ישנם יותר מ-200 מינים ידועים ברחבי העולם.

סימפילות הן בעיקר אוכלי צמחים וניזונים מפסולת החיים עמוק באדמה, מתחת לאבנים, בעץ מתפורר ובמקומות לחים אחרים. הן יכולות לנוע במהירות דרך הנקבוביות שבין חלקיקי האדמה, ונמצאות בדרך כלל מפני השטח ועד לעומק של כ-  מתחת לאדמה. הם נמנים עם בעלי החיים אוכלי הרקבובית, אך עלולים לגרום נזק ניכר בסביבה חקלאית על ידי צריכת זרעים, שורשים ושערות שורש באדמה מעובדת. לדוגמה, סימפילת הגינה, *Scutigerella immaculata,* יכולה להזיק לגידולים. מין של *[[Hanseniella (myriapod)|Hanseniella]]* תועד כמזיק לקנה סוכר ואננס בקווינסלנד. מינים ספורים נמצאים בעצים ובמערות. מין של סימפילה הוכח כטורף בעיקר, וכמה מינים הם ספרופגים.

## תיאור
שמאל|ממוזער|שלבי חיים של סימפילנים: ביצים, צעירים ובוגרים של ''Scutigerella immaculata''
סימפילות הן יצורים קטנים ומוסווים, ללא עיניים וללא פיגמנט. הגוף רך ובדרך כלל , באורך של 12–13 מ"מ (מחולק לשני אזורי גוף: ראש וגו). גודל יוצא דופן מושג אצל *[[Hanseniella magna]]*, המגיע לאורך של 12–13 מ"מ.

לראש יש מחושים ארוכים ומפולחים, איבר פוסט-אנטנלי, שלושה זוגות של חלקי פה: לסת תחתונה, הלסת העליונה הראשונה הארוכה, וזוג הלסתות העליונה השני, אשר מחוברים ליצירת השפה התחתונה או שפתני הפה. המחושים משמשים כאיברי חישה. איברים דמויי דיסק של טומושווארי, אשר כנראה חשים תנודות, מחוברים לבסיס המחושים, כמו אצל מרבה רגליים.

הגזע מורכב מ-14 מקטעים, המכוסים במיקרו-שערות על המעטפת הצידית והגחונית ובמספר משתנה של לוחות טרגליים גבאליים, החל מ-15 אצל *Scutigerella* ו- ''Hanseniella'', ועד 24 אצל *[[Ribautiella]]*, מה שמגדיל את גמישות הגוף. רגליים נמצאות על 12 המקטעים הראשונים. המקטע ה-13, המחובר למקטע ה-12, נושא זוג ספינרים הדומים ל־cerci, והמקטע ה-14 כולל זוג שערות חישה ארוכות ( trichobothria ). סביב פתח פי הטבעת ישנו טלסון קטן. דווח כי סימפילנים חיים עד ארבע שנים, ונושרים לאורך כל חייהם. לפרטים צעירים יש שישה או שבעה זוגות רגליים בבקיעה, אך הם מוסיפים זוג נוסף בכל נשירה עד לשלב הבוגר, שבדרך כלל מכיל שנים עשר זוגות רגליים. אופן התפתחות זה ידוע כהמיאנמורפוזה. אף על פי שלרוב הסימפילנים הבוגרים יש שנים עשר זוגות רגליים, הזוג הראשון נעדר או שרידי אצל מינים מסוימים (למשל, אלו בסוג סימפילה), כך שלבוגרים אצל מינים מסוימים יש רק אחד עשר זוגות רגליים. המינים עם 12 זוגות הם המריאפודים היחידים עם רגלי הליכה על קטע הגוף הראשון, שכן זוג הרגליים הראשון משתנה ל"פורסיפולים" אצל רבי רגליים, אצל פאורופודים קטע זה הוא עמוד מצומצם הנושא בגחון זוג גבשושיות קטנות, ואצל רבי רגליים קטע זה הוא עמוד ללא תוספות כלל.

לסימפילנים מספר מאפיינים המקשרים אותם לחרקים מוקדמים, כגון שפתון (לסתיות שניות), מספר זהה של מקטעי ראש, ומאפיינים מסוימים של רגליהם. כל זוג רגליים קשור למבנה הנקרא "שק קוקסלי", המסייע לבעל החיים לספוג לחות, ו"סטיילוס" קטן שעשוי להיות בעל תפקוד חושי. מבנים דומים נמצאים בחרקים הפרימיטיביים ביותר.

סימפילנים נושמים דרך זוג ספיראקלים בצידי ראשם והם פרוקי הרגליים היחידים עם פתחי ספיראקלים על הראש. אלה מחוברים למערכת של קנה נשימה המסתעף דרך הראש ושלושת החלקים הראשונים של הגוף בלבד.

פתחי איברי המין ממוקמים על החלק הרביעי של הגוף, אך הסימפילנים אינם מקיימים יחסי מין. במקום זאת, הזכר מניח 150 עד 450 "חבילות" של זרע, או ספרמטופורים, על גבעולים קטנים. לאחר מכן הנקבה אוספת אותם לפיה, המכיל שקיות מיוחדות לאחסון הזרע. לאחר מכן היא מטילה את ביציה, ומצמידה אותן לדפנות של סדקים או לטחב או חזזית בעזרת פיה, תוך כדי מריחת הזרע עליהם. הביצים מוטלות בקבוצות של שמונה עד שתים עשרה.

ספינרים מייצרים הפרשות שהופכות לחוט דמוי משי. מין מאובן אחד, *[[Symphylella patrickmuelleri|Symphylla patrickmuelleri]] ,* נמצא שמור בענבר בורמזי ומשחרר חוטי משי ארוכים. המשי ממלא תפקיד ברבייה: הזכר מפקיד עד 450 ספרמטופורים על גבעולי משי. דווח גם כי סימפילנים משחררים משי כהגנה וכדי לתלות את עצמם באוויר.

## רישום מאובנים ואבולוציה
תיעוד המאובנים של הסימפילה אינו ידוע היטב, עם חמישה מינים בלבד שתועדו, כולם משויכים לסוגים חיים. התיעודים העתיקים ביותר של שתי המשפחות נמצאים בענבר בורמזי מאמצע הקרטיקון, לפני כ-99 מיליון שנה. כתוצאה מכך, סבורים ששתי המשפחות התפצלו לפני סוף עידן המזוזואיקון.

אל אף שמם הנפוץ, מחקרים מורפולוגיים בדרך כלל ממקמים את הסימפילנים כקרובים יותר לרבי-רגליים ולפרוקי רגליים מאשר לנדלים, בקבוצת מרבי-רגל. מחקרים מולקולריים הראו תוצאות סותרות, כאשר חלקם תומכים בקבוצת מרבי-רגל, אחרים משייכים את הסימפילנים למרבה-רגליים או פרוקי רגליים אחרים, אם כי חלקם זוכים לתמיכה חלשה. הקבוצה נחשבת כמונופילטית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו