open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סוסנה מלקורה

[250px|ממוזער|סוסנה מלקורה ו[מאוריסיו מאקרי בטקס ההשבעה, 10 בדצמבר 2015]]
**סוסנה מלקורה** (בספרדית: **Susana Malcorra**; נולדה ב-18 בנובמבר 1954) היא דיפלומטית ומנהלת ארגנטינאית שכיהנה בין היתר כשרת החוץ של ארגנטינה.

## ביוגרפיה
מלקורה נולדה ברוסאריו שבפרובינציית סנטה פה. ב-1978 סיימה לימודי הנדסת חשמל באוניברסיטה הלאומית ברוסאריו. ב-1979 החלה לעבוד בחברת IBM והתקדמה עד לתפקיד מנהלת השלוחה הארגנטינאית של החברה. ב-1993 עברה לחברת ארגנטינה טלקום וכיהנה כסמנכ"לית תפעול וכמנכ"לית החברה עד 2002. לאחר מכן הקימה חברת ייעוץ פרטית.

בספטמבר 2004 החלה לעבוד כסמנכ"לית תפעול בארגון הסיוע הבינלאומי "תוכנית המזון העולמית" (WFP) של האומות המאוחדות. היא ריכזה את מאמצי האו"ם לסייע לנפגעי הצונמי באוקיינוס ההודי. ב-2008 מונתה לתת-מזכ"ל האו"ם לענייני תמיכה לוגיסטית ולראש מחלקה חדשה האחראית על נושא הלוגיסטיקה והפריסה של כוחות שמירת השלום. ב-2012 מונתה לראש לשכת מזכ"ל האו"ם באן קי-מון.

לאחר היבחרו של מאוריסיו מאקרי לנשיא ארגנטינה מונתה מלקורה לשרת החוץ בקבינט שלו והושבעה לתפקיד בדצמבר 2015. ב-2016 ניסתה להתמודד על משרת מזכ"ל האו"ם, אך היא סיימה בהצבעה בין המקומות האחרונים.

ב-2017 הודיעה על פרישתה מסיבות אישיות, שנכנסה לתוקף ב-12 ביוני. היא הוחלפה על ידי הדיפלומט חורחה פורי.

מלקורה נשואה ואם לבן.

## קישורים חיצוניים

* סוסנה מלקורה באתר האו"ם

קטגוריה:שרי החוץ של ארגנטינה
קטגוריה:האומות המאוחדות: אישים
קטגוריה:מנכ"ליות
קטגוריה:פוליטיקאיות ארגנטינאיות
קטגוריה:שרות חוץ
קטגוריה:סמנכ"ליות תפעול
קטגוריה:ילידות 1954
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1954
חרארד פליישויאר

**חרארד פליישויאר** (בהולנדית: **Adele Jan Gerard Fleischeuer**; 25 בפברואר 1889, אוירסבייק , דרום מזרח הולנד – 29 במרץ 1945, דכאו) היה פעיל המחתרת ההולנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם מהולנד שנספה בדכאו.

## קורות חייו
פליישויאר היה פקיד בשירות הציבורי בכפרו אוירסבייק וחבר המשמר האזרחי בהולנד . במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא ושירת במשמר החופים.

### פעילותו בתקופת [[השואה]] להצלת יהודים
מיד לאחר כיבוש הולנד בידי הגרמנים במאי 1940 החל פליישויאר לפעול בשורות המחתרת ההולנדית. הוא פעל להסתרת יהודים נרדפים בביתו למרות שהיו לו חמישה ילדים. בסך הכל הסתיר בביתו עשרה יהודים. רובם לא יכלו לסייע בפרנסתם, ופליישויאר קיים אותם על חשבונו.

בנובמבר 1943 הגיעו אנשי גסטפו לביתו של פליישויאר, ככל הנראה עקב הלשנה, ועצרו שם את עשרת היהודים המסתתרים. גם פליישויאר נעצר. הוא נשלח למחנה הריכוז פיכט ובמאי 1944 גורש לדכאו. במרץ 1945 נספה בדכאו. כל היהודים שהסתיר נרצחו באושוויץ.

## הנצחה
בשנת 1965 התגלה קברו של פליישויאר בדכאו וגופתו הועברה למסטריכט, שם נקבר מחדש.

בשנת 1982 הוענק לו צלב זיכרון ההתנגדות  - אות כבוד הולנדי שמוענק לאנשים שהיו חברי המחתרת ההולנדית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1990 הכיר יד ושם בחרארד פליישויאר ובאשתו, פילומנה קתרינה פליישויאר-בטונוויל (Philomene Catharine Fleischeuer-Bettonville), בתור חסידי אומות העולם. 

בעיר מגוריו של פליישויאר, אוירסבייק, נקרא רחוב על שמו.

## קישורים חיצוניים
* פועלו של חרארד פליישויאר להצלת יהודים, באתר יד ושם .
* מידע על חייו של חרארד פליישויאר

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1889
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1945
שאול גרוס

שמאל|ממוזער|250px|להקת קנגורו, 2004
שמאל|ממוזער|250px|הרכב מוזיקה אורגנית, מתוך המופע "סיפורים מארץ קולילי"
**שאול גרוס** (נולד ב-5 בספטמבר 1973) הוא זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי, איש חינוך ומטפל.

## ביוגרפיה
שאול ("שאולי") גרוס נולד בירושלים, למשפחה דתית והתחנך בזרם הדתי-לאומי. בגיל 15 נטש את הדרכים המקובלות והחל במסע ארוך לחיפוש עצמי שכלל תחנות בישראל, בהודו ובאירופה.

את להקתו הראשונה - זיזיטריפו, הקים במהלך שירותו הצבאי. הלהקה הייתה חלק מזרם הגל החדש הירושלמי של ראשית שנות התשעים. לאחר שירותו הצבאי נסע למסעות בהודו, לתקופה שעיצבה את תפיסתו ונטייתו הרוחנית והמוזיקלית. עם שובו למד מוזיקה ברימון - בית ספר למוזיקה, ובהמשך למד חינוך בירושלים. לימודי החינוך השפיעו עליו לעתיד ליצור מוזיקה לילדים.

במקביל ללימודיו החל את דרכו כמוזיקאי פעיל. בשנת 2000 הקים בירושלים את להקת הרגאיי קנגורו (נקראה גם "כן-גורו" ו"קנגורו"). הלהקה ביצעה משיריו של גרוס, והייתה מחלוצי הרגאיי בישראל, עם טקסטים ששילבו מחאה חברתית ופוליטית עם קריאה להתעוררות רוחנית.

הלהקה, שהופיעה ברחבי ישראל בשנים 2000–2007, הוציאה את אלבום הבכורה ב-2005, בהפקה מוזיקלית של אסי אילון. בשנת 2007, לאחר שבמהלך היותו סטודנט לחינוך, נחשף לרפרטואר רחב של שירי ילדים, רובם לא מוכרים, בניהם שירים שנכתבו במיוחד לכיתה או לגן-ילדים מסוים על ידי מורים ומחנכים מהזרם האנתרופוסופי. כך נולד ההרכב "מוזיקה אורגנית", שבמהלך השנים הפך להרכב והוציא שבעה אלבומים עד כה - אלבומים של שירי ילדים המשלבים שירים שליקט מגני ובתי-ספר ולדורף בארץ ובעולם, לצד קלאסיקות ישראליות.

האלבום הראשון בסדרה, "שיר מבוקר עד ליל", יצא בשנת 2007 והפך עם השנים לקלסיקה, וזכה למעמד אלבום זהב בשנת 2018. בשנת 2015 הפיק את המופע המוזיקלי "סיפורים מארץ קולילי", בבימויה של ירדן בר-כוכבא. המופע משלב אגדות-עם ושירים מהרפרטואר של מוזיקה אורגנית, מחמשת האלבומים.

בשנת 2010 החל לעבוד על אלבום הסולו הראשון שלו - אודיסיאה עברית. האלבום ראה אור בשנת 2016, ובו מתארח אהוד בנאי בדואט לתרגום של "Girl From the North Country" של בוב דילן.

לצד עיסוקו בהפקות מוזיקליות, עוסק בייעוץ ביוגרפי - שיטת טיפול המשלבת פסיכותרפיה עם ידע אנתרופוסופי.

## אלבומים
* קנגורו- קנגורו (2005)
* שיר מבוקר עד ליל - מוזיקה אורגנית (2005)
* שיר לסתיו - מוזיקה אורגנית (2008)
* שיר לחורף - מוזיקה אורגנית (2010)
* שני/אחרון/אוק' - יופי (מעבד ומפיק מוזיקלי, 2010)
* שיר לאביב ולקיץ - מוזיקה אורגנית (2012)
* שיר לעת ערב - מוזיקה אורגנית (2015)
* אודיסיאה עברית (אלבום סולו ראשון, 2016)
* סיפורים מארץ קולילי - מוזיקה אורגנית (2017)
* שיר לוסיפור לכל עת (פורמט ספר) - מוזיקה אורגנית (2018)

## קישורים חיצוניים

* 5 שאלות עם שאול גרוס - מגזין אדם עולם, אביב 2012
* 
* טל גורדון על "סיפורים מארץ קולילי", את הבמה
* דיסקים איכותיים לילדים - יואב קוטנר, ישראל היום
* 
* 
* 
* 
* ערוץ היוטיוב של מוזיקה אורגנית
* אתר מוזיקה אורגנית

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בעברית
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קספר שמייכל

**קספר שמייכל** (בדנית: **Kasper Peter Schmeichel**, נהגה **סמייקל**; נולד ב-5 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת השוער בסלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת דנמרק. שמייכל הוא בנו של כדורגלן העבר פטר שמייכל. לשמייכל מעל 100 הופעות בנבחרת דנמרק.

## ביוגרפיה
שמייכל נולד בקופנהגן. הוא בנו של פטר שמייכל, שוער נבחרת דנמרק בעברו. ב-2002 הצטרף למועדון הנוער של מנצ'סטר סיטי. במהלך 2006 הושאל למועדון דרלינגטון ולאחר מכן לבורי מהליגה הרביעית. ב-2007 הושאל לפאלקירק מליגת העל הסקוטית ולאחר מכן לקארדיף סיטי מהליגה השנייה באנגליה. ב-2008 הושאל לקובנטרי סיטי מהליגה השנייה.

ב-2009 עבר לנוטס קאונטי מהליגה השלישית וסייע לה להעפיל לליגה השנייה. ב-2010 עבר ללידס יונייטד מהליגה השנייה. בשנת 2011 עבר ללסטר סיטי מהליגה השנייה וב-2014 העפיל עמה לפרמייר ליג. בדצמבר 2014 שבר את כף רגלו במהלך אימון ונאלץ להחמיץ חלק משמעותי מהעונה. הוא חזר לשחק במרץ 2015 וסייע ללסטר להישאר בפרמייר ליג. בעונת 2015/2016 זכה עם לסטר באליפות הראשונה בתולדותיה. במהלך העונה שמר ב-15 משחקים על רשת נקייה מכיבושים, שני רק לפטר צ'ך מארסנל.

ב-3 באוגוסט 2022 עזב את לסטר לאחר 11 עונות וחתם בניס.

ב-5 בספטמבר 2023 חתם באנדרלכט.

משנת 2004 משחק שמייכל בנבחרות הלאומיות של דנמרק. תחילה שיחק בנבחרת עד גיל 19 ולאחר מכן בנבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21, במסגרתה השתתף במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. ב-2011 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. הוא היה חבר סגל הנבחרת ליורו 2012 אך לא שותף באף משחק בטורניר. בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב במשחק הידידות מול נבחרת מקדוניה. את ההופעה הראשונה שלו במשחק רשמי רשם באוקטובר 2013 בניצחון 0–6 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. הוא פתח בהרכב הנבחרת בכל עשרת משחקי מוקדמות יורו 2016 בשלב הבתים והפלייאוף. במונדיאל 2018 העפיל שמייכל עם הנבחרת לשלב שמינית הגמר, בו הודחה על ידי קרואטיה. שמייכל עצר במהלך הארכה בעיטת עונשין של לוקה מודריץ' ושתיים נוספות במהלך שלב בעיטות ההכרעה.

נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024, והגיע עימה עד לשלב שמינית הגמר בו הודחה על ידי המארחת, גרמניה.

## תארים
; לסטר סיטי
*אליפות הפרמייר ליג: 
*הגביע האנגלי: 2020/2021
*מגן הקהילה: 2021

## קישורים חיצוניים

* קספר שמייכל, באתר לסטר סיטי
* קספר שמייכל, באתר נבחרת דנמרק

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:שוערי כדורגל דנים
קטגוריה:קופנהגן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נוטס קאונטי
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דנמרק
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים דנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1986
אדולף הנריק לינדסטרום

[ממוזער|upright|לינדסטרום קיבל את [מדליית הקוטב|מדליית הקוטב הדרומי על שירותו במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן]]
**אדולף הנריק לינדסטרום** (בנורווגית: **Adolf Henrik Lindstrøm**  17 במאי 1866 - 21 בספטמבר 1939) היה שף וחוקר קטבים נורווגי
## ביוגרפיה
לינדסטרום נולד בהאמרפסט. מוצאו היה משבט הקוון (Kven). הוא השתתף במשלחת פראם של אוטו סוורדרופ מ-1898 עד 1902. אחר כך הפליג עם רואלד אמונדסן בשיוט החקר שלו במעבר צפון-מערבי באונייה "יִיֶה", בין 1903 ל-1906, ובמשלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן בשנים 1912-1910. עוד השתתף במשלחת לסיביר מ-1914 עד 1916. לינדסטרום מת באוסלו.

לינדסטרום היה גבר בעל-גוף וטוב-מזג ורק לעיתים נדירות יצא מן הספינה, שלא כיתר משתתפי המשלחת. הדבר היחיד שהיה בכוחו למשוך אותו החוצה היה הסיכוי לצוד טָרְמַכֵן, מין עוף דמוי שכוי, משום שבשר טרי זכה להערכה רבה במסעות הממושכים. לינדסטרום היה גם אדם שקול ומיושב בדעתו, נכס אמיתי לאנשי הצוות, כש"עצבנות הקוטב" השתלטה עליהם והגעגועים הביתה ניקרו בהם במשך הלילה הקוטבי הארוך, לאחר שנים אחדות על הקרח. רואלד אמונדסן כתב ביומנו ב-5 באפריל 1911, "תרומותיו למשלחת הקוטב הנורווגית עולות בחשיבותן על אלה של כל אדם אחר." 

בשנת 1906 עוטר לינדסטרום בתואר אביר "מסדר סנט אולאף" "על הישג ימי נועז". הוא קיבל את מדליית פראם ואת מדליית הדרומי.
## גלריה

Рождество Йоа.jpg|רואלד אמונדסן וצוות ה"יִיֶה" חוגגים את חג המולד של 1903 בקנדה, במהלך המסע אל המעבר הצפון-מערבי 

Adolf Lindstrøm i Framheims kjøkken, 1911 (7654805434).jpg|אדולף לינדסטרום במטבח בפראמהיים, בסיס משלחת הקוטב הדרומי, 1910–1913.

Portrett av Adolf Lindstrøm med en tallerken "hot cakes", 1911 (7602018296).jpg|אדולף לינדסטרום עם צלחת לביבות בפראמהיים, 1911.

I Framheims stue, 1911 1912 (7654806788).jpg|אדולף לינדסטרום, סוורה האסל. אוסקר ויסטינג, הלמר האנסן, רואלד אמונדסן, יורגן סטוברוד וקריסטיאן פרסטרוד בצריף בפראמהיים. רואלד אמונדסן משעין את מרפקו על המצלמה.



## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:משלחת הקוטב הדרומי
קטגוריה:נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1866
קטגוריה:נפטרים ב-1939
דראפט ההרחבה של שנת 1967 ב-NBA

**דראפט ההרחבה של שנת 1967 בליגת ה-NBA** היה דראפט ההרחבה השלישי בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-1 במאי 1967 בעקבות הצטרפתן הצפויה ליגה של סן דייגו רוקטס וסיאטל סופרסוניקס בעונת .

## תהליך הבחירה
בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. לפני תחילת הדראפט יכלה כל קבוצה להגן על 7 שחקנים. במהלך הדראפט נערכו 3 סבבים של בחירה, כאשר בכל סבב בחרה כל קבוצה שחקן אחד. לאחר סיום כל סבב יכלה כל אחת מ-12 הקבוצות הוותיקות להוסיף שחקן נוסף לרשימת השחקנים המוגנים שלה. הדראפט נמשך עד שכל קבוצה בחרה 15 שחקנים, 3 שחקנים מכל קבוצה קיימת.

מבין 15 השחקנים שנבחרו על ידי סן דייגו רוקטס 10 שיחקו במדי הקבוצה במהלך עונת הבכורה שלה בליגה, אך רק מחצית מהם שיחקו יותר מעונה אחת. דון קוג'יס, ששיחק 3 עונות בקבוצה, נבחר למשחק האולסטאר בעונת הבכורה של הקבוצה והפך לשחקן הראשון בתולדות המועדון שמשתתף במשחק.

סיאטל בחרה בדראפט את ריצ'י גארין, שרשם 6 הופעות במשחקי אולסטאר ושימש כשחקן ומאמן בסנט לואיס הוקס. גארין הודיע על פרישה ממשחק והפך להיות מאמן ההוקס במשרה מלאה. הוא לא שיחק עבור הסופרסוניקס למרות ששב לשחק בקבוצה עונה לאחר מכן. מבין 15 השחקנים שבחרה הקבוצה בדראפט, 9 שיחקו במדי הקבוצה בעונת הבכורה שלה, אך רק ארבעה שחקנים שיחקו בה יותר מעונה אחת. וולט האזרד נבחר למשחק האולסטאר בעונת הבכורה של הקבוצה והפך לשחקן הראשון בתולדות המועדון שמשתתף במשחק.

## שחקנים שנבחרו בדראפט

## הערות שוליים

קטגוריה:דראפט הרחבה: NBA
קטגוריה:1967 בספורט
קטגוריה:1967 בארצות הברית
פרנק באומן

**פרנק באומן** (בגרמנית: **Frank Baumann**, נולד ב-29 באוקטובר 1975 בווירצבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדות הבלם והקשר האחורי.

## קריירת מועדונים
### נירנברג
באומן גדל במועדון הנוער של נירנברג, ובשנת 1994 עלה לקבוצה הבוגרת. בתחילה שיחק כקשר, ועם השנים עבר לעמדות הגנתיות יותר. באומן החל לשחק בקבוצה כאשר שיחקה בליגת הבונדסליגה, אך ירד עמה לליגת הבונדסליגה השנייה בתום עונת 1994, ואף לליגה האזורית הדרומית, שהייתה אז הליגה השלישית בהייררכיה, בתום עונת 1996. באומן ונירנברג עלו בחזרה שתי ליגות תוך שתי עונות, ובעונת 1999 שיחקה נירנברג שוב בליגת הבונדסליגה, אך ירדה שוב אל הבונדסליגה השנייה בתום אותה עונה, ובאומן בחר לעזוב לורדר ברמן, לאחר ששיחק חמש עונות בקבוצה הבוגרת של נירנברג, וכבש 11 שערים ב-130 הופעות.

### ורדר ברמן
כבר בעונה הראשונה שלו בוורדר ברמן, באומן עלה עם הקבוצה לגביע אופ"א, אליו העפילה כסגנית מחזיקת הגביע הגרמני, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לבאיירן מינכן. באומן מונה בשנת 2002 לקפטן הקבוצה, והחליף בתפקיד את דיטר איילטס, אחד מסמלי הקבוצה שפרש מכדורגל באותה עונה. באומן זכה בהמשך עם ורדר ברמן בדאבל בעונת 2004, בגביע הליגה הגרמנית בשנת 2006, ובגביע נוסף בשנת 2009. עונת 2009 הייתה עונת שיא אישית מבחינת באומן, כאשר נוסף לזכייה בגביע הגרמני, הוא הוביל את הקבוצה כקפטן אל גמר גביע אופ"א. באומן כבש את השער המכריע במשחק חצי הגמר מול המבורג בדקה ה-83, שהעניק לוורדר ברמן את הכרטיס לגמר, אך ברמן הפסידה בגמר לשחטאר דונצק בתוצאה 2-1. בתום אותה עונה פרש באומן ממשחק פעיל, לאחר שכבש 15 שערים ב-260 הופעות בבונדסליגה במדי ורדר ברמן, והצטרף לצוות האימון של הקבוצה.

## קריירה בינלאומית
לבאומן 28 הופעות בנבחרת גרמניה, בהן כבש שני שערים. באומן החל לייצג את גרמניה בשנת 1999, בה השתתף בגביע הקונפדרציות. באומן השתתף במונדיאל 2002 בו שיחק רק בשמינית הגמר נגד נבחרת פרגוואי, ונבחרתו המשיכה עד למשחק הגמר, בו הפסידה 2-0 לנבחרת ברזיל. באומן הופיע במדי הנבחרת גם ביורו 2004, ושיחק שני משחקים בשלב הבתים, בו הודחה הנבחרת. הופעתו האחרונה של באומן בנבחרת גרמניה הייתה בשנת 2005.

## תארים
עם ורדר ברמן:
* אליפות הבונדסליגה: 2004
* הגביע הגרמני (2): 2004, 2009
* גביע הליגה הגרמנית: 2006

## חיים אישיים
באומן נשוי לסטפני, והם הורים ללואיזה ולמוריץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1975
Piano Tiles

**Piano Tiles** (בתרגום חופשי: "קלידי הפסנתר") הוא משחק מובייל שיצא לשוק מכשירי ה-IOS והאנדרואיד ב-28 במרץ 2014, על ידי Umoni Stuio. מפתח המשחק הוא יו וון זנג הסיני. במשחק ישנים שישה מצבים שונים והם: מצב קלאסי, מצב ארקייד, מצב זן, מצב מהיר (Rush mode) והמצבים Arcade+ mode ו-Relay mode. כבר חודש לאחר השקתו, באפריל 2014, המשחק צבר מאות אלפי הורדות הן במכשירי האייפון והן במכשירי האנדרואיד. בתחילת יולי המשחק הושק אף למכשירי Windows Phone.

## משחקיות
במשחק מוצגת טבלה בת ארבע עמודות ומספר שורות, כאשר תאי הטבלה הם בצבע לבן או שחור. לחיצה על תא שחור שקולה ללחיצה על קליד של פסנתר ומובילה להשמעת תו ממנגינה כלשהי. לחיצה על תא לבן משמעו פסילה. ככל שהמשחק מתקדם, קצב ניגון המוזיקה (ירידת שורות הטבלה ונפילתם לתחתית המסך) הולך וגובר משמעותית. המשחק מתחיל עם נעימות ומנגינות פשוטות ועם התקדמות בשלבים השונים מנוגנות יצירות מורכבות יותר. בין הנעימות שמושמעות לשחקן ניתן למנות את "לאליזה" ו"האודה לשמחה".

## מצבים
* **מצב קלאסי**
במצב זה השחקן חייב ללחוץ על מספר מינימלי של קלידים כדי לסיים כל שלב. במצב זה נפילת תווי הפסנתר היא לפי קצב הלחיצות של השחקן. ניתן לשחק כל שלב אינסוף פעמים ולשבור את השיא בניגון היצירה.

* **מצב ארקייד**
קלידי הפסנתר נופלים לפי קצב המוגדר על ידי המשחק והשחקן חייב לעמוד בקצב זה. שלב במצב זה מסתיים אם השחקן לוחץ על קליד לבן או שהוא מפספס קליד שחור במהלך הניגון. מצב זה מכיל מגוון נוסף של מאפיינים, למשל בשורה אחת במצב זה יכולים להופיע מספר קלידים שחורים.

* **מצב זן**
במצב זה השחקן מכתיב את קצב ניגון הנעימה, אך הוא מוגבל בזמן. אם הוא אינו מספיק להקליד על הקלידים בטרם נגמר הזמן המוקצב - השלב נגמר. כמו במצב הארקייד - הקלידים נופלים בהתאם לקצב הלחיצה של השחקן.

* **מצב Rush**

הקלידים נעים על המסך לפי קצב מוגדר מראש בדומה למצב ארקייד. אלא, שקצב הניגון הולך וגובר והשחקן חייב לעמוד בקצב זה. השלב מסתיים כאשר השחקן נפסל (לוחץ על קליד לבן או מפספס קליד שחור) ומוצג לו קצב הלחיצות המקסימלי לשנייה שהצליח להשיג.

* **מצב Relay**
דומה למצב זן, אך מגבלת הזמן מתאפסת מחדש אם לוחצים על קלידים מסוימים. אם השחקן לא מספיק ללחוץ על 50 קלידים שחורים בטרם מסתיים הזמן אז השלב נגמר. קצב ניגון המנגינה הוא לפי קצב ההתקדמות של השחקן, כמו במצב זן ומצב קלאסי.

* **מצב +Arcade**
שדרוג של המצב הארקייד שיכולים להופיע בו אחד מהבאים:
• "פצצה" – מדי פעם מופיע קליד ועליו עיגול לבן. אם השחקן לוחץ עליו השלב מסתיים.
• "ברק" – מפעם לפעם מופיע הבזק של אור.
• "דאבל" – מפעם לפעם יופיעו שני קלידים באותה השורה.
• "ערפל" – מדי פעם צץ ערפל מעל לקלידי המשחק.
• "רעד" = באופן אקראי, המשחק ירעד.
• "שינוי" – מפעם לפעם קליד שחור יחליף מקום בשורה בה הופיע.
• "סיבוב" – הניגון יתבצע לפתע אחרונית ואז שוב קדימה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2014
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בסין
קטגוריה:משחקי iOS
ראיגרוד

**ראיגרוד** (בפולנית: **Rajgród**; ביידיש: **רײַגראָד**) היא עיירה במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, על חוף אגם, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראיגרוד נזכרת לראשונה בתעודות משנת 1245, והשתייכה תחילה לדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1509 עברה לבעלות ממלכת פולין, ובשל היותה על הגבול בין ממלכות אלה, הפכה למרכז מסחרי חשוב, ובמחצית השנייה של המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר, והותר לה לקיים ימי שוק שבועיים וירידים שנתיים. באמצע המאה ה-17 נפגעה העיירה קשות מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1807 הועברה לתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1863 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, בשל השתתפות תושביו במרד ינואר, ומעמד זה הושב ליישוב בשנת 1924, תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי ראיגרוד
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1587, ובתחילת המאה ה-18 כבר התקיימו בעיירה בית כנסת ובית עלמין. מאמצע המאה ה-19 היוו היהודים כשלושה רבעים מאוכלוסיית העיירה, ובשנת 1857 נמנו בה 1,659 יהודים.

בין מלחמות העולם נותרו בעיירה כ-750 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

### בשואה
ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו בעזרת פולנים מקומיים כ-100 מיהודיה, אשר הופשטו, והוצעדו תוך מעשי התעללות ליער חוינקי הסמוך לעיירה, בו נרצחו כולם.

כעבור כחודש רוכזו יתר יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו סבלו מרעב, וממנו נלקחו לעבודות כפייה, שכללו גם ריצוף של כבישי העיירה במצבות בית העלמין היהודי המקומי. מעת לעת נכנסו הגרמנים לגטו, וביצעו ביושביו מעשי התעללות, שוד ורצח.

בסוף אוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים ופולנים, וגירשו באלימות רבה את כ-600 היהודים שנותרו בו לגרייבו. בשעת האקציה התנגדו לשוטרים ארבעה אחים ממשפחת צוקרבראון, אשר נרצחו במקום. לאחר ארבעה ימים בגרייבו, הועברו יהודי העיירה למחנה הריכוז בוגושה, וממנו שולחו לטרבלינקה ולאושוויץ.

לאחר הגירוש פוצצו הגרמנים את בית הכנסת ואת בית המדרש בעיירה, והפולנים המקומיים בזזו את דירות היהודים בה. מספר יהודים שהצליחו להסתתר בעיירה הוסגרו לגרמנים בידי הפולנים, או נרצחו על ידם ישירות.

## קישורים חיצוניים

* ראיגרוד באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מבול (שיר)

"**מבול**" הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום השני של הזמרת-יוצרת קרן פלס, הנקרא באותו השם. השיר נכתב והולחן על ידי פלס, ויצא בפברואר 2008, כחודשיים לפני צאת האלבום.

השיר הגיע למקומות גבוהים במצעדים השבועיים ובמצעדים השנתיים, ביניהם המקום השני במצעדים השבועיים בגלגלצ, רדיו אמצע הדרך וברשת ג', המקום ה-9 במצעד השנתי בגלגלצ והמקום ה-17 במצעד השנתי ברשת ג'.

השיר עוסק בביקורות שקיבלה פלס ועל התמודדותה איתן. לסינגל יצא קליפ בבימויו של אביב קוזלוב, שצבר כ-7 מיליון צפיות ביוטיוב.

## אודות השיר
על השיר סיפרה פלס:

## הופעות
מאז יצא, שרה פלס את השיר במרבית סיבובי ההופעות שלה הכוללים את שני פסנתרים, איך שהשמש תזרח ולבד על הפסנתר. נוסף על כך, ביצעה אותו פעמים רבות בתוכניות טלוויזיה דוגמת הכוכב הבא והמעגל עם דן שילון.

## ביצועים נוספים
במהלך השנים בוצע השיר פעמים רבות על ידי זמרים שונים, כגון ביצועה של דיאנה גולבי בכוכב נולד.

פלס התארחה בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים בשנת 2014. באחת המשימות בתוכנית, נדרשו משתתפי המשימה להקליט את השיר ולצלם לו קליפ.

## קישורים חיצוניים

* מבול - קרן פלס, בפודקאסט "שיר אחד" בכאן הסכתים.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי קרן פלס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
רדומישל על נהר סן

**רדומישל על נהר סן** (בפולנית: **Radomyśl nad Sanem**) הוא כפר במחוז סטאלובה וולה שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, על גדת נהר סן, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
היישוב נוסד במאה ה-16 בידי אציל פולני בשם יעקב שייניאבסקי, ומספר שנים לאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1584 הוענקו ליישוב זכויות לקיים ירידים שנתיים ושווקים שבועיים.

בשנת 1935, תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות.

## יהודי רדומישל
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1765. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-800 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, גורשו כמה משפחות יהודיות ממנו אל מעבר לנהר סן, שנקבע כגבול עם שטחי הכיבוש הסובייטיים. על היהודים שנותרו ביישוב הוטלו גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה.

בשנת 1941 רוכזו יהודי היישוב, יחד עם כ-400 פליטים יהודים מקרקוב ומקרשניק, בגטו שהוקם בו, בו מתו רבים מהם מרעב וממגפת טיפוס הבהרות. בסתיו 1942 שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

## קישורים חיצוניים

* רדומישל על נהר סן באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה (1722–1758)

**אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה** (גרמנית: **August Wilhelm von Preußen**; 9 באוגוסט 1722 - 12 ביוני 1758), היה אחיו של פרידריך השני, מלך פרוסיה, ואביו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

## ביוגרפיה
אוגוסט וילהלם נולד בברלין ב-9 באוגוסט 1722 להוריו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה.

אוגוסט וילהלם היה גנרל בצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במהלך המלחמות השלזיות, והצטיין במיוחד בקרב הוהנפרידברג. אולם, במהלך מלחמת שבע השנים ספג אוגוסט וילהלם מפלה בקרב קולין, ובשל כך הסתכסך עם אחיו ופרש מהצבא.

ב-12 ביוני 1758 מת אוגוסט וילהלם מסרטן המוח. לאחר מות פרידריך השני, מלך פרוסיה ללא ילדים, ירש אותו בנו של אוגוסט וילהלם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

## משפחתו
ב-6 בינואר 1742 התחתן אוגוסט וילהלם עם לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל בתם של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ואנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה (1744–1797)
* היינריך, נסיך פרוסיה (1747–1767) 
* וילהלמינה מפרוסיה, נסיכת אורנז' (1751–1820) 
* אמיל, נסיך פרוסיה (1758–1759)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1722
קטגוריה:נפטרים ב-1758
איקילילו דואנינה

**איקילילו דואנינה** (בקומורית: **Ikililou Dhoinine**; נולד ב-14 באוגוסט 1962) הוא פוליטיקאי שכיהן כנשיא קומורו בשנים 2011–2016.

## ביוגרפיה
דואנינה נולד בכפר ג'וייזי (Djoièzi) שבאי מוהלי, הקטן מבין שלושת האיים שמרכיבים את קומורו. ב-1986 קיבל תואר ראשון במתמטיקה מבית הספר הלאומי להשכלה גבוהה שבגראן קומור, ובהמשך למד רוקחות באוניברסיטת גמאל עבד אל נאצר בקונקרי שבגינאה. ב-1994 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו. לאחר מכן שב לקומורו, ומונה למנהל ייצור בבית המרקחת הלאומי האוטונומי במורוני.

בשנת 2006, עם בחירתו של הנשיא אחמד עבדאללה מוחמד סאמבי, מינה אותו סאמבי לסגנו. במקביל, כיהן עד 2009 כשר הבריאות, הסולידריות והשוויון המגדרי. באותה שנה, ועד ראשית 2010 עבר לתפקיד שר האוצר, תפקיד שגם אותו מילא במקביל לתפקידו כסגן הנשיא.

על פי החוקה של קומורו, הנשיאות במדינה עוברת ברוטציה בין שלושת האיים, וב-2011 הגיע תורו של האי מוהלי. המפלגה הלאומית לצדק (Parti national de la justice) בחרה בו כמועמדהּ לנשיאות, בתמיכת הנשיא סאמבי. בסיבוב הבחירות המוקדם, שנערך באי מוהלי בלבד, דורג ראשון עם 28.2% מהקולות. בסיבוב השני, שנערך ב-26 בדצמבר 2010 כלל המדינה, בו התמודד מול מוחמד סעיד פאזול, שכיהן כנשיא בין 2002 ל-2007 ומול עבדו ג'אביר. הוא נבחר לנשיא לאחר שזכה ל-61.1% מקולות הבוחרים, והחל לכהן בתפקידו ב-26 במאי 2011. עם בחירתו הבטיח להיאבק בשחיתות. דואנינה כיהן כנשיא עד 26 במאי 2016. הוא הוחלף בתפקיד על ידי אזאלי אסומאני.

דואנינה נשוי ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים קומורים
קטגוריה:נשיאי מדינות
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:שרי בריאות
קטגוריה:רוקחים
קטגוריה:ילידי 1962
ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג

**ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג** (בגרמנית: **Ernst August, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg**; 20 בנובמבר 1629 – 23 בינואר 1698) היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1679–1698, ומ-1692 היה נסיך בוחר ללא מעמד רשמי.

## ביוגרפיה
ארנסט אוגוסט נולד ב-20 בנובמבר 1629 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומגדלנה מברנדנבורג.

ארנסט אוגוסט היה בנו הרביעי של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולכן לא היה סיכוי רב כי האדמות הנרחבות של בית הנובר יגיעו אי פעם לידו, אולם בשנת 1665 מת כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ושני אחיו הנותרים של גאורג נותרו עדיין ללא צאצאים. בשנת 1679 נפטר עוד אחד מאחיו - יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג וארנסט אוגוסט ירש את נסיכות קאלנברג, שבירתה בעיר הנובר. אחיו היחיד שנותר בחיים גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג נישא למאהבתו כדי להפוך את בתו סופיה דורותיאה לחוקית אולם השניים לא ילדו עוד ילדים. תחת החוק הסאלי נאסר על נשים לרשת את אדמותיהם ותאריהם של אביהן, ולכן נותר בנו של ארנסט אוגוסט - גאורג לודוויג היורש היחיד לדוכסות בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1682 החליט בית הנובר לאמץ את זכות הבכורה, לפיה הבן הבכור יורש את כל אדמותיו של אביו ולא חולק אותן עם אחיו הצעירים, כפי שהיה נהוג בדוכסות עד אז.

בשנת 1692 קיבל ארנסט אוגוסט מעמד של נסיך בוחר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כהוקרה על תרומתו של בית הנובר במהלך מלחמת תשע השנים. אולם ארנסט אוגוסט נפטר ב-23 בינואר 1698, לפני שקיבל רשמית את התואר, והוריש את כל תאריו ואדמותיו לבנו גאורג לודוויג.

## משפחתו
בשנת 1658 התחתן ארנסט אוגוסט עם סופיה, נסיכת פפאלץ, בתם של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואשתו אליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד. ממנה היו לו 9 ילדים:
* גאורג לודוויג (28 במאי 1660 - 11 ביוני 1727).
* פרידריך אוגוסט (3 באוגוסט 1661 - 31 בדצמבר 1690).
* בן (פברואר 1664).
* מקסימיליאן וילהלם (13 בדצמבר 1666 - 16 ביולי 1726).
* בן (13 בדצמבר 1666).
* סופיה שרלוטה (30 באוקטובר 1668 - 21 בינואר1705).
* קרל פיליפ (3 באוקטובר 1669 - 31 בדצמבר 1690).
* כריסטיאן היינריך (19 בספטמבר 1671 - 31 ביולי 1703).
* ארנסט אוגוסט (7 בספטמבר 1674 - 14 באוגוסט 1728).

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג-לינבורג
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידי 1629
קטגוריה:נפטרים ב-1698
ישראל אלטר (חזן)

**ישראל אלטר** (באנגלית: **Israel Alter**; 1901, לבוב, אוקראינה – 16 בנובמבר 1979, ניו יורק, ארצות הברית) היה חזן ומלחין הנחשב לאחד מגדולי "תור הזהב" של החזנות האשכנזית.

## קורות חיים

אלטר נולד בלבוב, (כיום אוקראינה) עיר בה חיו וגדלו חזנים ידועי שם באותה העת כדוגמת זיידל רובנר ויעקב קוסביצקי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עקר אלטר עם משפחתו לווינה, לאחר המלחמה נשאר בעיר ללמוד מוזיקה וחזנות מפי מורו רבי יהודה לייב מילר. בשנת 1921, בהיותו בן 20, נישא לאחייניתו חנה סובול ולהם נולדו בן ובת. באותה העת שימש כחזן בבית הכנסת 'בריגיטנאואר' בווינה. בתקופת מגוריו בעיר, הלחין את לחנו המפורסם "עקביא בן מהללאל" בזמן שהשתתף ב"כנסייה הגדולה הראשונה של אגודת ישראל" שנערכה בווינה בקיץ תרפ"ג 1923. בגיל 24 עבר לעיר הנובר בגרמניה ושם כיהן כחזן בבתי הכנסת.
בשנת 1935 עקר ליוהנסבורג שבדרום אפריקה, שם כיהן בבית הכנסת "יונייטד היברו קונגרגיישן". בדיעבד הסתבר שההגירה לדרום אפריקה הצילה את חייו וחיי משפחתו הקרובה, שאר המשפחה המורחבת שנשארה באירופה הושמדה בשואה. הוא כיהן במשרה זו עד 1960 אז פרש ועבר לגור בסמיכות לבתו קלרה בניו יורק שם הצטרף לסגל פקולטה למוזיקה "סקול אוף סקרד מיוזיק".

## סגנונו
אלטר נודע באינטרפטציה המיוחדת ובהקשר שבין הלחן למילים. הוא נהג להקדיש שעות, לבדו או עם עמיתיו כמו לייב גלאנץ, ללימוד מעמיק של קטע תפילה בטרם ילחין אותו. הוא התאפיין בהלחנת יצירות, שאף נכנסו במשך הימים לקאנון של המוזיקה הליטורגית יהודית, בהקדשה או לזיכרון לקרוביו או לאנשים שהעריך, את היצירה 'מודים דרבנן' הקדיש לאחיו, ר' שמואל ששימש ברבנות וכתב את סדרת הספרים 'ליקוטי בתר ליקוטי', לאחיו ששימש כחזן בבית הכנסת ע"ש הט"ז בלבוב, יהושע הי"ד, הלחין את היצירה 'הבט משמים' והיצירה 'הערב נא' הוקדשה על ידו לאחיו משה אלחנן שהיה אב בית דין בלבוב, וכן שימש כראש ישיבת בעלז בעיר. בהיותו מורה לחזנות בארצות הברית הקדיש את עיתותיו במשך 10 שנים מ-1961 עד 1971 לרישום והסדרת ה'נוסח' שהוא הבסיס לתפילה ומהווה את עמוד השדרה המוזיקלי שעליו 'מונחים' לחנים וקישוטים מוזיקליים. ה'נוסח' שהוא רשם, לשבת, חגים, סליחות וימים נוראים היה על פי הנוסח של החזן אליהו שלייפר. מנעד קולו של אלטר היה בתחום ה'בריטון' אך הוא השתמש רבות במנעד הקול העליון כטנור, רבים מאמינים כי בכך איבד קולו ואת האיכויות המיוחדות שלו והוא פרש לגמלאות מוקדם יחסית לחבריו ובני דורו.

הוא נודע בשיתוף פעולה והלחנות משותפות יחד עם החזן משה גנטשוף.

מבין נכדיו, שמואל אביגדור פלמן משמש כחזן בהרצליה. מבין יצירותיו הרבות מושמעות יצירות בקונצרטים לחזנות, ובתפילות בכל רחבי העולם.

## ראו גם
* משה גנטשוף
* משה קוסוביצקי
* חזנות

## קישורים חיצוניים

* 

* ישראל אלטר ISRAEL ALTER ביוטיוב 
* The Art Of Cantor Israel Alter 

קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לארצות הברית
קטגוריה:חזנים אוסטרים
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:חזנים גרמנים
קטגוריה:חזנים דרום אפריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:מלחינים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:חזנים אוקראינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
ראדזימין

**ראדזימין** (בפולנית: **Radzymin**) היא עיירה במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, צפונית מזרחית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראדזימין הוקמה בידי האציל הפולני ראדזימינסקי במאה ה-15, וזמן לא רב לאחר הקמתה הוענקו לה זכויות עיר. עד סוף המאה ה-18 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות, ובאמצע המאה ה-17 נפגעה קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. שריפות גדולות שפרצו בעיירה בשנים 1696 ו-1742 בלמו גם הן את התפתחותה.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. מתחילת המאה ה-19 קמו בעיירה מספר מפעלי תעשייה קטנים. באוגוסט 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, נערך בסמוך לעיירה קרב גדול.

## יהודי ראדזימין
יהודים ישבו בעיירה מראשיתה, ונטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. בתקופה הפרוסית גדל מספר יהודי העיירה, ובשנת 1897 מנו כ-60% מתושביה. במהלך המאה ה-19 החלה לפעול בעיירה שושלת האדמו"רים של חסידות ראדזימין.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים. בזמן האדמו"ר רבי יעקב מראדזימין כיהן הרב נפתלי הרצקא לוואזער (ליבזר) כמורה צדק בעיירה. ביתו נישאה לרב חשוב בשם רבי משה מלמד חסיד של רבי ישראל מסטלין  (בנו של רב שמשון מלמד רבה של טרנובקה) ששימש תקופה קצרה כשוחט וחזן בעיירה. הוא נפטר בשנת 1912 

### בשואה
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי ראדזימין שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, החלו אלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה ובשוד רכושם, תוך הטלת סכומי כופר על הקהילה, והוצאה להורג של 14 מנכבדיה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו נצטוו לענוד סרט זרוע, וממנו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה. בתחילת 1941 הובאו לגטו שבעיירה יהודים שגורשו מיישובי הסביבה וממערב פולין, והצפיפות והרעב בו גברו, תוך התפשטות מגפות קטלניות. בנובמבר 1941 גודר הגטו.

באביב 1942 הובאו לגטו שבעיירה יהודים מטלושץ' ועיירות נוספות בסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-2,800 איש. ב-2 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים, וניסו לרכז את יהודיו. במהלך האקציה התנגדו לגרמנים יהודים רבים, ואלו נרצחו במקום. בעת זו הצליחו להימלט מהגטו ליערות הסביבה כ-200 יהודים. כ-70 יהודים שולחו למחנה עבודה ליד ורשה, בו חלקם הגדול נרצחו כעבור זמן מה.

למחרת, 3 באוקטובר 1942, שולחו אחרוני היהודים מהגטו שבעיירה בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר היהודים שנמלטו ליערות הסביבה ערכו הגרמנים מצוד, בסיוע פולנים מקומיים, ורק בודדים מתוכם הצליחו לשרוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ראדזימין באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ראדז'ייחוב

**ראדז'ייחוב** (באוקראינית: **Раде́хів**, רדחיב; בפולנית: **Radziechów**; ביידיש: **ראדעכעוו**) היא עיר קטנה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
ראדז'ייחוב נזכרת לראשונה בשנת 1472, ובשנת 1752 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ועד מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום גליציה האוסטרית. לאחר המלחמה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי ראדז'ייחוב
יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ובסוף המאה ה-18 נבנה בה בית כנסת. בעיר כיהן באדמו"רות רבי נפתלי צבי רובין (האדמור מרדיכוב), משושלת רופשיץ.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-2,000 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום בית ספר עברי וקיבוץ הכשרה. הפעילות הציבורית היהודית בעיר נאסרה עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בד בבד הגיעו לעיר פליטים יהודים ממערב פולין, שהקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.

בסוף יוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה בו ביום כמה יהודים. בהמשך הובאו לעיר מאות יהודים נוספים מכפרי הסביבה, ועל יהודי היישוב הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, שבמסגרתן נספו רבים מהם. עם הבאת לעיר יהודים נוספים לרבות כ-500 יהודים מחולויוב בקיץ 1942, התגברו בקרב יהודי המקום הרעב והמגפות.

ב-15 בספטמבר 1942 בוצעה בעיר אקציה, בה שולחו כ-1,400 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, וכעבור שבוע שולחו כ-500 גברים יהודים מהעיר למחנה בקמיונקה סטרומילובה, בו נספו כולם. לאחר סלקציה נותרה בעיר קבוצת יהודים קטנה. לאחר מכן, הביאו הגרמנים לעיר יהודים נוספים רבים, אשר רוכזו באוקטובר 1942 בגטו שהוקם בה. ב-7 באוקטובר 1942 שולחו כ-1,000 מיושבי הגטו לבלז'ץ, וב-1 בדצמבר 1942 הועברו כל יתר יושבי הגטו שבעיר לגטו סוקאל.

כ-100 יהודים שהושארו בעיר למיון ואיסוף רכוש המגורשים נרצחו ב-15 במרץ 1943 ביער סמוך. אחר מספר יהודים מהעיר שהצליחו להימלט ליערות הסביבה ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד ממושך.

## קישורים חיצוניים

* 
* ראדז'ייחוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
המהונג

**המהונג** (בקוריאנית: **함흥시**) היא העיר השנייה בגודלה בקוריאה הצפונית ובירת מחוז דרום האמגיונג שבמזרח המדינה. המהונג נמצאת על הגדה המזרחית של נהר סונגצ'ון, בשטח מישורי מוקף הרים. בהמהונג שוכן אחד הנמלים הגדולים ביותר בקוריאה הצפונית, והאי מהווה את המרכז העיקרי לסחר של קוריאה הצפונית עם מדינות אחרות.

## היסטוריה
### טרום-מודרנית
ב-1400 אי-סונג-קה, מייסד שושלת אי, ברח אל המהונג לאחר הפיכה מוצלחת, שביצע בנו, אי-באנג-וון.

### מהכיבוש היפני עד לשחרור העיר
בזמן השלטון היפני בחצי האי הקוריאני מ-1910 עד 1945, העיר נקראה קנקו. ב-22 בדצמבר 1945, העיר שוחררה מהשלטון היפני על ידי הצבא האדום. 80%-90% מהעיר נהרסו במהלך מלחמת קוריאה. במהלך כל מלחמת קוריאה, העיר הייתה בידי כוחות הצפון, למעט בתקופה שבין 17 באוקטובר עד 17 בדצמבר 1950.

### בשלטון קוריאה הצפונית
בשנים 1955–1962, המהונג עברה שיקום ופיתוח אינטנסיביים, על ידי גרמניה המזרחית. תוכנית הפיתוח והשיקום כללה יצירת תעשיות הקשורות לבנייה, הכשרת עובדי בניין, מהנדסים, מתכנני ערים ואדריכלים. הפרויקט המקורי היה אמור להימשך עד שנת 1964, אך בשל הימצאות של צפון קוריאה ומזרח גרמניה בצדדים מנוגדים בסכסוך הסיני-סובייטי, הפרויקט הסתיים שנתיים מוקדם יותר, בשנת 1962, ללא כל אירועי חניכה או טקסים. בין השנים 1960–1967, המהונג הייתה נפרדת ממחוז דרום חמגיונג, והייתה עיר מנוהלת ישירות (כמו פיונגיאנג), אך בשנת 1967, היא הצטרפה למחוז דרום האמגיונג, והפכה לבירת המחוז. בשנת 1995, קרה בעיר אחד האתגרים המתועדים היחידים לממשלה הצפון קוריאנית - כאשר חיילים מוכי רעב צעדו לכיוון פיונגיאנג כדי למרוד. המרד דוכא, יחידת החיילים פורקה, ולא ידוע מה עלה בגורל החיילים. ברעב בקוריאה הצפונית בשנות ה-90 של המאה העשרים, אנדרו נטסיוס, מנהל USAID, תיאר את המהונג כ"עיר שהרעב השפיע עליה בצורה החמורה ביותר". הוושינגטון פוסט וסוכנות הידיעות רויטרס, דיווחו כי נמצאים קברים טריים רבים על הגבעות שמסביב להמהונג, וכי רבים מילדי המהונג היו ננסיים כתוצאה מתת-תזונה. עריק צפון קוריאני טוען שיותר מ-10% מאוכלוסיית העיר מתו ברעב, וכ-10% נוספים נמלטו מהעיר בחיפוש אחר מזון. אף על פי שבעבר זרים (אזרחי מדינות אחרות), לא הורשו לבקר בהמהונג, כיום זרים יכולים לבקר בהמהונג, בסיורים של סוכנויות הנסיעות הצפון קוריאניות. ישנה סברה כי המהונג, בעלת שיעור גבוה של כימאים ומפעלים כימיים שהקימו היפנים במלחמת העולם השנייה, היא המרכז לייצור מתאמפטמין של קוריאה הצפונית.

## כלכלה
המהונג היא מרכז חשוב לתעשייה כימית בקוריאה הצפונית. זוהי עיר תעשייתית המשמשת כנמל העיקרי של קוריאה הצפונית לסחר חוץ. התעשייה כוללת בעיקר תעשייה כימית, טקסטיל, מתכות, מכונות, נפט מזוקק ומזון מעובד.

## תחבורה
המהונג היא מרכז תחבורה חשוב, המחובר לקו הרכבת פיונגרא . בעיר שוכן נמל התעופה טוקסאן .

## חינוך ותרבות
### חינוך
בהמהונג מספר מוסדות להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטת המהונג לרוקחות
* אוניברסיטת המהונג לכימיה
* אוניברסיטת המהונג לרפואה
* מכללת המהונג לבקרת איכות
* מכללת המהונג להידרוגרפיה
* מכללת המהונג לאלקטרוניקה ואוטומציה

### תרבות
ממוזער|התיאטרון הגדול של המהונג
בהמהונג שוכן התיאטרון הגדול של המהונג, שהוא התיאטרון הגדול ביותר בקוריאה הצפונית.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים

* מידע כללי על המהונג (אנגלית)
* 

קטגוריה:קוריאה הצפונית: ערים
בית לבן

**בית לבן** היה יישוב יהודי בארץ ישראל בתקופת בית שני, ממנו הועלו לבית המקדש מנחות של יין.

היישוב נזכר פעם אחת במשנה: .

היישוב מזוהה כיום עם הכפר הערבי א-לובן אל-ע'רבי שבהר אפרים, מערבית לבית אריה. חיזוק לזיהוי, פרט לשימור השם, הוא קרבתו של כפר זה לכפר בית רימא, המשמר לפי הסברה את שמה של בית רימה הקדומה.

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
ספריית הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי

**ספריית הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי** היא ספרייה דיגיטלית ושער לנתונים ומחקרים של הארגון. היא כוללת גרסאות דיגיטליות של ספרים, מאמרים וסטטיסטיקות. הגישה חופשית לכל משתמש בעל גישה לאינטרנט. שירותים נוספים ניתנים בתשלום כאשר מרבית המנויים הם אוניברסיטאות, מוסדות מחקר, עסקים, סוכנויות ממשלתיות וגופי ציבור. החל מיוני 2010 הספרייה מחליפה את **SourceOECD**.

הספרייה מכילה תכנים שנמסרו על ידי הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD), סוכנות האנרגיה הבינלאומית, הסוכנות לאנרגיה אטומית, המרכז לפיתוח של ה OECD, פיז"ה (התוכנית הבינלאומית להערכת תלמידים) ופורום התחבורה הבינלאומי. 

הארגון מפרסם בין 300 ל-500 ספרים בשנה, רובם באנגלית וצרפתית. נגישים כל הכותרים ומאגרי הנתונים שפורסמו משנת 1998.

ניתן לסנן מידע לפי נושאים ומדינות (למשל מאמרים העוסקים בישראל בנושא פיז"ה).

התכנים נמסרים בפורמטים שונים:  EPUB ,PDF, WEB, XLS, DATA .

הספרייה מופיעה ברשימת המאגרים של נתוני מחקר  - the Registry of Research Data Repositories במסגרת מדע פתוח (Open Science).

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי
צ'נטו

**צ'נטו** (באיטלקית: **Cento**) היא עיר וקומונה בנפת פרארה, כמו גם, חלק מאזור אמיליה רומאניה בצפון איטליה. באיטלקית המשמעות של המילה צ'נטו היא "100".

## היסטוריה
השם צ'נטו מתייחס לקנטוריון של עמק הפו. הצמיחה של צ'נטו מגודלה המקורי ככפר דייגים קטן בביצות להיווסדה כעיר חקלאית התרחשה במספר המאות הראשונות בתחילת האלף השני. הבישוף של בולוניה ואב המנזר של נונאנטולה הקימו את הפרטיצ'יפניה אגרריה, מוסד אשר חילק אדמות מחדש כל 20 שנה בין היורשים הזכרים שהיוו את הליבה הראשונית של הקהילה בצ'נטו של המאה ה-12. בשנת 1502 האפיפיור אלכסנדר השישי לקח אותה משליטת הבישוף של בולוניה ועשה אותה לחלק מהנדוניה של הבת שלו, לוקרציה בורג'ה, שהתארסה לדוכס אלפונסו אני ד'אסטה ולאחר מכן הוחזרה למדינת האפיפיור בשנת 1598.

## אתרים מרכזיים
***פלאצו דל מונטה די פייטה** (Palazzo del Monte di Pietà) - ארמון מהמאה ה-18 המשכן לאומנות עירונית. יש בו ציורים מאת האמן המקומי גוארצ'ינו. ניתן לראות עבודות של האחרון גם בבזיליקת בלזיוס הקדוש, בכנסייה של תפילת המחרוזת אשר תוכננה גם כן על ידו.
***הרוקה** (טירה) - בניין מרובע מסיבי עם מגדלים מרובעים. נבנה בשנת 1378 על ידי הבישוף של בולוניה, הוא הורחב על ידי ג'וליאנו דלה רוברה, שהפך לאפיפיור יוליוס השני בשנת 1460.
***פלאצו דל גוברנטורה** (Palazzo del Governatore) - מוזיאון לאומנות מודרנית על שמו של ארלדו בונזני.
***פורטה פייבה** (Porta Pieve) - השער היחיד ששרד מהארבעה שנבנו במהלך המאה ה-14.

## תרבות
צ'נטו היא עיר הקרנבל של אירופה אשר תאום לקרנבל של ריו.

## אנשים ידועים מהעיר
***[[גוארצ'ינו]]** (צ'נטו 1591 - בולוניה 1666) - צייר האיטלקי בן תקופת הבארוק מאזור אמיליה-רומאניה שהיה פעיל ברומא ובבולוניה.
***בנימין ד'יזראלי** (צ'נטו 1730 - אנגליה 1825) - סבו של ראש ממשלת בריטניה, בנג'מין דיזראלי.
***[[פרוציו למבורגיני]]** (ראנצו די צ'נטו 1916 - פרוג'ה 1993) - תעשיין.
***רבי [[חננאל ניפי]]** (פרארה 1760 – צ'נטו 1836) – רבה של הקהילה היהודית בצ'נטו, מגדולי הפוסקים מיהדות איטליה וחבר הסנהדרין של פריז

## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:אמיליה-רומאניה: ערים
זיזיון

**זיזיון** (גם: **זיזַיְן**, בערבית: **زيزون**, תעתיק מדויק: זִיזוּן) הייתה עיירה יהודית בבשן, הנזכרת בספרות חז"ל ובכתובת רחוב. כיום המקום נקרא **זיזון**.

היא מוזכרת בכתובת רחוב כאחת מ-8 העיירות בתחום נווה, שקיבל בעבר פטור ממצוות התלויות בארץ, אך לאחר מכן, נאסר (דהיינו – חויב במצוות).

בתוספתא נזכרת העיירה כך: . בנוסף, נזכרת העיירה בהקשר זה גם בתלמוד הירושלמי, וכן בשורה 11 בכתובת רחוב.

ההסבר המוצע להחלת ההלכות המיוחדות על 8 העיירות בתחום נווה הוא שאומנם האזור נחשב מבחינה הלכתית בתחומי ארץ ישראל, אך כלל בתוכו אוכלוסייה נכרית רבה, אשר בהתאם לממדיה המשתנים, נקבעו מעת לעת הקלות שונות ליהודי האזור עובדי האדמה.

היישוב הקדום מזוהה כיום עם הכפר הסורי **זיזון**, השוכן בסמוך לגבול ירדן, ליד ואדי זיזון המתחבר לירמוך – כ-20 ק"מ דרומית מערבית לנווא, וקרוב ל-20 ק"מ מזרחית למשולש הגבולות סוריה–ירדן–ישראל.

## לקריאה נוספת
* ישעיהו פרס, **אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל**, כרך ב', 1948, עמ' 240.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:החורן: יישובים
אד סטופארד

**אדמונד "אד" סטופארד** (באנגלית: **Edmund "Ed" Stoppard**; נולד ב-16 בספטמבר 1974) הוא שחקן יהודי-בריטי.

## ביוגרפיה
סטופארד נולד בלונדון, אנגליה. הוא בנם של המחזאי טום סטופארד (שם משפחתו המקורי היה שטרויסלר) ושל הרופאה מרים סטופארד (שם נעורים: שטרן). מצד אמו הוא קרוב משפחה של הפוליטיקאית אונה קינג.

גם אביו וגם אמו הם ממשפחות יהודיות. סטופארד למד בבית הספר קלדיקוט, בבית הספר סטאו ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא למד צרפתית באוניברסיטת אדינבורו ואת הכשרתו כשחקן רכש באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).

סטופארד שיחק בסרט "הפסנתרן" בתפקיד הנריק שפילמן. עוד שיחק בתפקיד ראשי בתפקיד תומאס בסרט "Joy Division" ובתפקיד לוטננט אדיס בסרט "נני מקפי והמפץ הגדול".

בתיאטרון הופיע סטופארד בסיור הופעות בשנת 2005 של המחזה "המלט" לצדה של אניטה דובסון. המחזה הועלה גם בתיאטרון "New Ambassadors". הוא השתתף במחזה השייקספירי "הסוחר מוונציה" ובמחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר בשנת 2003. בווסט אנד הופיע סטופארד בעיבוד מ-2007 למחזה "ביבר הזכוכית" שהוצג בתיאטרון אפולו וכן בהפקת הבכורה של המחזה "שנינות" .

ב-2007 שיחק בתפקיד הראשי בדוקו-דרמה של ה-BBC וגילם את פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי בסרט על חייו "Tchaikovsky: Fortune and Tragedy".

ב-2008 חזר סטופארד להופיע על במת התיאטרון והשתתף בהפקה של תיאטרון המפסטד לדרמה "On the Rocks" מאת איימי רוזנתל העוסקת בחיי הסופר דייוויד הרברט לורנס, לצדם של ניק קלדקוט ושארלוט אמרסון. ביוני 2009 הופיע בהפקה מחודשת של המחזה "ארקדיה" פרי עטו של אביו, טום סטופארד. ההצגה הועלתה בווסט אנד וכיכבו לצדו סמנתה בונד וניל פירסון. סטופארד שיחק בתפקיד ולנטיין קוברלי.

עוד השתתף סטופארד בתוכניות של "מאחורי הקלעים" של סרטים כמו "הסוחר הנוכל".

ב-2010 לוהק סטופארד לתפקיד סר האלאם הולנד בסדרת ההמשך לסדרה הוותיקה "על אדונים ומשרתים". עוד באותה שנה הופיע במיני-סדרה "Any Human Heart" של ערוץ 4 עיבוד לספרו עטור השבחים של ויליאם בויד, לצדו של מת'יו מקפדיין.

ב-2012 שיחק סטופארד בתפקיד אדריאן דיום, דיפלומט שווייצרי, בעיבוד הקולנועי לרומן "Belle du Seigneur" מאת הסופר השווייצרי-יהודי אלבר כהן. הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-19 ביוני 2013. במשחק "גולדן איי" עבור מערכת Wii שיחק ודיבב בתפקיד דימיטרי מישקין.

בדוקו-דרמה "המשפט של היטלר"  גילם סטופארד את דמותו של עורך הדין הנס ליטן, ובסרט "Britain's Greatest Codebreaker" שיחק בדמותו של המתמטיקאי אלן טיורינג.

בראשית 2012 שיחק סטופארד בתפקיד פיטר במחזה "The Leisure Society" מאת פרנסואה ארשמבאלט בהפקה של "טרפלגר סטודיוס".

ב-2012 כיכב סטופארד בסרט הבריטי העצמאי "פאפאדופולוס ובניו" בתפקיד איל הבנקאות רוב. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-5 באפריל 2013.

בשנת 2015 גילם את ג'וליאן בויל בדרמה זוכת הפרסים "נעורים" של הבמאי האיטלקי פאולו סורנטינו.

## חיים אישיים
סטופארד נשוי לאמי סטופארד ולבני הזוג 3 בנות.

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-צ'כי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1974
לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן

**לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן** (גרמנית **Großherzog Ludwig II. von Baden **, 15 באוגוסט 1824 - 22 בינואר 1858) היה הדוכס הגדול החמישי של באדן.

## ביוגרפיה
לודוויג נולד ב-15 באוגוסט 1824 בקרלסרוהה, ללאופולד, הדוכס הגדול של באדן (1790–1852) ורעייתו הדוכסית הגדולה סופיה, נסיכת שוודיה, בתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה.

בשנת 1852 עלה לודוויג לשלטון, לאחר מות אביו. אולם, בעקבות מחלת הנפש בה לקה לודוויג הפך אחיו פרידריך לעוצר הדוכסות וב-1856 מונה באופן רשמי לדוכס.

ב-28 בינואר 1858 מת לודוויג, ובמקומו עלה לשלטון אחיו פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן
* 

קטגוריה:דוכסי באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:קרלסרוהה: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1824
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1858
כפר יהודית

שמאל|ממוזער|200px|פסיפס כתובת רחוב - בסוף הכתובת נזכר היישוב "כפר יהודית" כאחת העיירות היהודיות בתחום סבסטיה הפטורות ממעשרות.
**כפר יהודית** היה יישוב יהודי בשומרון בתקופת המשנה והתלמוד, אשר נזכר בכתובת רחוב כאחת העיירות המותרות בתחום סבסטיה לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ, בשל מגורי הכותים באזור.

כפר יהודית נזכר בשורה האחרונה בכתובת, לצד עיירות נוספות באזור צפון שומרון, ובהן דותן, מזחרו, איקבין, יצת, ציר, כפר כסדיה, פנטאקומוותה, שילתה, שפירין, עננין ובלעם עלייתה.

הצעת זיהוי ליישוב הקדום היא בחורבה הקרויה **ח'רבת יהודא**, דרומית מזרחית לכפר יאציד (המזוהה עם "יצת" המנויה בכתובת רחוב בסמיכות לכפר יהודית).

## לקריאה נוספת
* אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת הפסיפס של רחוב, **קדמוניות**, יא, תשל"ח, עמ' 2–3.
* י' זוסמן, כתובת מבית הכנסת של רחוב בעמק בית שאן, **קדמוניות**, ח, תשל"ו, עמ' 123–128.

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:השומרון
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
אפללו

**אפללו** הוא שם משפחה נהוג אצל יהודים ממרוקו ואלג'יריה, שכיום רובם חיים במדינות כמו ישראל, צרפת, קנדה וכו'.  מקור שם המשפחה קשור אולי למילה הערבית "אפלל" שמשמעותה "מדבר" והוא נגזר אולי מכפר ברברי בשם אפלילו  בהרי אטלס המרכזיים או למחוז תפילאלת שב דרום-מזרח מרוקו. 

## ביבליוגרפיה
*Eve H. and Heinrich Walter Guggenheimer - *Jewish Family Names and Their Origin*, Ktav Publishers House, 1992  
עמ' 11
## קישורים חיצוניים
*Alexander Beider - Jews of Berber origin:Myth or Reality? Hamsa - Journal of Judaic and Islamic Studies 3/2017

## הערות שוליים

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות מרוקו