מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

[שמאל|ממוזער|200px|מקסימיליאן הראשון בעיצוב של האנס ויידיץ אחרי [אלברכט דירר במוזיאון המטרופוליטן לאמנות]]
**מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה** (בגרמנית: **Maximilian I, Heiliger Römischer Kaiser**; 22 במרץ 1459 – 12 בינואר 1519), היה הארכידוכס של אוסטריה וקיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1493 עד 1519.

## ביוגרפיה
מקסימיליאן נולד ב-22 במרץ 1459 לפרידריך השלישי, מבית הבסבורג וללאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה. ב-1477 נישא למארי מבורגונדיה, בתם של שארל הראשון, דוכס בורגונדיה ואיזבל מבורבון. באמצעות נישואים אלה בית הבסבורג קיבל לידיו את נחלותיה של בורגונדיה בארצות השפלה. בשנת 1486 ניבחר להיות מלך הרומאים. לאחר שמת אביו ב-1493 הפך מקסימיליאן לארכידוכס של אוסטריה ולקיסר האימפריה הרומית הקדושה בפועל. הכתרתו לקיסר אירעה רק ב-1508 ונתקלה בקשיים. מקסימיליאן לא יכול היה להגיע לרומא בגלל מלחמתו עם ונציה, לכן טקס ההכתרה נערך בקתדרלה של טרנטו כאשר האפיפיור לא היה נוכח אלא רק שלח את בירכתו.

מארי, אשתו, מתה ב-1482, לאחר שנפלה מסוס בציד עם בעלה. לאחר מותה, הוא כתב ספר בשם "האביר טויהורדנק" (השואף להרפתקאות) שנראה כי הוא מתאר בכך את עצמו ואת אהבתו לאשתו המנוחה. ואכן, בהזדמנויות שונות כינה את עצמו בכינוי זה. ב-1493 נשא לאישה את ביאנקה מריה ספורצה, בתו של דוכס מילאנו. באמצעות נישואים אלה קיבל אחיזה בדוכסות מילאנו - מה שגרם לשרשרת המלחמות האיטלקיות.

מקסימיליאן נחשב לאחד הקיסרים הטובים של גרמניה, ובמובן מסוים היה זה הוא שהפך את גרמניה לאימפריה, והרחיב את השפעתה הבינלאומית, כתוצאה משילוב בין מזל ובין פעילותו הפוליטית הנמרצת.

מקסימיליאן הראשון דגל בדוקטרינה הידועה "אין לך אימפריה קיסרית טובה יותר מן השלום" והשתדל לפעול ברוח זו. כך יצר קשרים אמיצים עם כל עמי אירופה - עם זיגמונד הראשון מיגילוניה מלך פולין, עם צאר רוסיה ואסילי השלישי, ועם הנרי השמיני מלך אנגליה, והיה הגורם המקשר בין כולם, פרט למלך צרפת שהיה עמו ביחסי איבה כל השנים. הוא השתדל שלא להסתבך במלחמות ככל הניתן, פרט לשאיפתו להילחם בטורקים, שאף היא לא יצאה אל הפועל. להשפעתו הרחבה עזר גם המזל - בנו, פיליפ היפה, ואחר כך נכדו, קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מלכו על ספרד (קרלוס הראשון).
למרות זאת פרצה בימיו מלחמת אזרחים בגרמניה - מלחמת לנדסהוט ב-1503, כאשר הנסיך הבוחר מפפאלץ תבע את ירושת דוכסות בוואריה-לנדסהוט לחתנו, בניגוד לחוק. אך גם את מלחמה זו, על כל מוראותיה, הצליח מקסימיליאן לסיים בהסכם שלום ובפשרה (1505).

עוד בחייו ניסה מקסימיליאן להוריש את כתרו לנכדו קרל, ולשם כך כינס אספת ממלכה באאוגסבורג בשנת 1518, אך חפצו לא עלה בידו. הוא מת ב-12 בינואר 1519 בדרכו לווינה. לאחר מותו הוצע הכתר לנסיך הבוחר פרידריך החכם מסקסוניה, אך זה עבר באותה עת את גיל חמישים וויתר על התואר. ב-28 ביוני 1519 נבחר נכדו של מקסימיליאן, קרל החמישי, לקיסר גרמניה.

## יחסו ליהודים
בתחילה לא אהד מקסימיליאן את היהודים.
ב-18 במרץ 1496 פרסם איגרת בה תיאר את כל הפגיעות שפגעו כביכול היהודים בנצרות, ב-1497 גרש את יהודי מרבורג, וב-1499 את יהודי נירנברג. אולם ב-1510 חל מפנה לטובה - הוא מינה את רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים למפקד יהודי גרמניה, ומאז התייחס באהדה אל היהודים בממלכתו.

כמו אביו פרידריך השלישי, ונכדו פרדיננד הראשון, הוא העריך רופאים ומורים יהודים. ב-1514 הוא מינה את פאולו ריצ'ו, יהודי מומר, לרופא האישי שלו. הוא התעניין יותר בכישורי העברית של ריצ'ו מאשר ביכולותיו הרפואיות. בשנת 1515, הוא הזכיר לגזבר שלו יאקוב וילינגר כי ריצ'ו התקבל לצורך תרגום התלמוד ללטינית, והפציר בווילינגר לפקוח עליו עין. אולי המום מבקשת הקיסר, ריצ'ו הצליח לתרגם רק שתיים מתוך שישים ושלוש מסכתות של המשנה לפני מותו של הקיסר. עם זאת הצליח ריצ'ו לפרסם תרגום של שערי אורה, חיבורו הקבליסטי של יוסף ג'יקטיליה, שהוקדש למקסימיליאן.

## השפעתו על עיצוב שריון הלוחות
למקסימיליאן מיוחסת השפעה על שני סגנונות של שריון לוחות. רוב השריונות שעטה היו מסוג שריון לוחות גותי (המאה ה-15), דבר שקידם את הפופולריות של שריון זה באימפריה הרומית הקדושה. שריון לוחות מקסימיליאן נקרא על שמו אף שעטה אותו רק בשלהי ימיו (תחילת המאה ה-16).

## משפחתו
מנישואיו של מקסימיליאן למארי, דוכסית בורגונדיה, היו להם 3 ילדים:
* פיליפ היפה (1478–1506)
* מרגרטה (1480–1530)
* פרנץ (1481)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:ילידי 1459
קטגוריה:נפטרים ב-1519