open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
וורן קול

**וורן דייוויד בלוז'ו ג'וניור** (באנגלית: **Warren David Blosjo Jr.** נולד ב-23 בספטמבר 1977) הידוע באופן מקצועי בשם **וורן קול**, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

## ביוגרפיה
וורן קול נולד בסן אנטוניו, טקסס ובילה חלק ניכר מראשית חייו באזור וושינגטון הבירה. הוא למד משחק באוניברסיטת בוסטון במסצ'וסטס, שם החל את הקריירה שלו בהצגות תיאטרון מקומיות.

## קריירה
קול עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי "בובי לונג" לצד ג'ון טרבולטה, סקרלט ג'והנסון, וגבריאל מאכט. בשנת 2012 שיחק לצד רבקה דה מורניי וג'יימי קינג במותחן העצמאי "יום האם הארור". באותה שנה הופיע בשובר הקופות "הנוקמים". הוא שיחק בתפקידים חוזרים ותפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה רבות בהן, "Rizzoli &; Isles" והמעקב.

לפני תפקידו בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "Common Law", הוא שיחק בתפקידים חוזרים בסדרות פוקס "קוד שיקגו", 24, ו-"מנטל". הוא שיחק בתפקיד משנה במיני-סדרת של ערוץ TNT, "Into the West", בהפקת סטיבן ספילברג ודרימוורקס.

בשנת 2016, קול החל לשחק בתפקיד משנה בתור הסוכן המיוחד של ה-FBI רוברט סטאל בסדרת הטלוויזיה "גוונים של כחול" לצד ג'ניפר לופז וריי ליוטה. קול גילם את רייף אדלר, האנטגוניסט הראשי של משחק הווידאו משנת 2016 "Uncharted 4: A Thief's End".

בשנת 2021 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הצהובות. באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה למה נשים רוצחות.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### משחקי וידאו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
הפיגוע במסגד בפשאוור

**הפיגוע במסגד בפשאוור** התרחש ב-4 במרץ 2022, כאשר מחבל מתאבד של המדינה האסלאמית פוצץ את עצמו במסגד שיעי בעיר פשאוור במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה בצפון פקיסטן. בפיגוע נהרגו לפחות 63 בני אדם ונפצעו עוד 196 והוא אחד מפיגועי הטרור הקטלניים ביותר בהיסטוריה של פקיסטן.

## רקע
במהלך סוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, בוצעו פיגועים רבים על ידי מוסלמים בפקיסטן ובאפגניסטן בכלל, ובפשאוור בפרט. תדירות הפיגועים גברה מאז החלה המלחמה בצפון-מערב פקיסטן. מאז 2007 בלבד, בוצעו כ-17 פיגועים בפשאוור, שבהם מתו למעלה מ-400 שיעים.

קוצ'ה ריסלדאר היא שכונה שיעית ברובה בעיר העתיקה של פשאוור. המסגד הראשי בשכונה, יעד הפיגוע, ממוקם בקיסה חוואני בזאר, והוא בין המסגדים העתיקים ביותר באזור, שהוקם עוד לפני עצמאותה של פקיסטן.

## הפיגוע
ב-4 במרץ 2022 בשעה 12:55 (UTC+5), במהלך תפילת סלאת א-זוהר, אדם לבוש בבגדים שחורים וחמוש באקדח, נהג בריקשה עם שני אנשים אחרים והתקרב למסגד מסג'יד אסנה א-אשרי. לאחר מכן המשיך ללכת לבדו לעבר המסגד. הוא פתח באש לעבר שוטרים מחוץ למסגד, ובכך הרג ופצע 2 מהם.

הוא נכנס לאולם המרכזי של המסגד ופתח באש על המתפללים, שמילאו את שתי קומות המסגד. שניות לאחר מכן, הוא פוצץ חגורת נפץ שכללה כ-150 מסבים כדוריים ו-5 ק"ג של חומר נפץ, מה שגרם לפיצוץ גדול מאוד. חומר הנפץ הוסתר על ידי הצעיף הגדול שלו והצבע הכהה של בגדיו. עד ראייה אמר כי התוקף פוצץ את חומרי הנפץ כשהגיע למינבר, והמפקח הכללי של המשטרה אמר שהפיצוץ התרחש בשורה השלישית של המסגד.

לפחות 56 או 57 בני אדם נהרגו באופן מיידי לאחר הפיצוץ, כולל המחבל עצמו, ועוד 196 נפצעו. פקיד משטרה טען כי הוא מאמין שהמסבים הכדוריים גרמו לתמותה הרבה, ולקורבנות רבים נקטעו הגפיים כתוצאה מרסיסי הפיצוץ. אחד מן ההרוגים היה מנהיג המסגד, עלמה אירשד חוסיין ח'ליל, ש-AP News תיארו אותו כ"מנהיג שיעי צעיר בולט". אחד מקציני המשטרה באזור מת גם הוא.

הפיגוע במסגד בפשאוור היה הפיגוע הקטלני ביותר בפקיסטן מאז פיגוע ההתאבדות במסטונג שהתרחש ב-2018 במסטונג שבמחוז בלוצ'יסטן.

## תוצאה
הקורבנות נלקחו לבית החולים ליידי רידינג כש-10 הגיעו ב"מצב קריטי מאוד" ו-57 הגיעו מתים. דובר מטעם בית החולים אמר למחרת כי לפחות 37 בני אדם נותרו מאושפזים כשלפחות 4 במצב אנוש ו-6 שמתו במהלך הלילה, מה שהעלה את מניין ההרוגים ל-63.

בערב 4 במרץ 2022 ולמחרת בבוקר, נערכו הלוויות ל-24 מקורבנות הפיגוע. ההלוויות, שבהן השתתפו מאות אנשים, היו תחת אבטחה קפדנית של המשטרה. הקהילה השיעית ארגנה הפגנות ברחבי המדינה לאורך ערב 4 במרץ על מנת לגנות את המתקפה.

ב-5 במרץ 2022, מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית של המדינה האסלאמית לקח אחריות על ביצוע הפיגוע באמצעות כלי התקשורת הרשמיים של הארגון, ופרסם את שמו ותמונתו של המחבל המתאבד (ג'וליביב אל-קאבולי). במסיבת עיתונאים למחרת, אמרו גורמי הביטחון כי מדובר באזרח אפגני. גורמים רשמיים הוסיפו כי האזרח היגר לפקיסטן לפני עשרות שנים. הוא דווח כנעדר על ידי הוריו, שחשדו שהוא הצטרף לדאעש.

שר המידע והשידור הפדרלי, פאואד צ'אודרי, אמר כי שלושה צוותי חקירה הוקמו על מנת לחקור את הפיגוע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פקיסטן: פיגועי התאבדות
קטגוריה:פיגועים במוסדות דת מוסלמיים
קטגוריה:ח'ייבר פח'טונח'ווה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2022
קטגוריה:2022 באסיה
Golden Entertainment

**גולדן אנטרטיינמנט** (באנגלית: **Golden Entertainment**) היא חברה אמריקאית המחזיקה ומפעילה טברנות ובתי קזינו ברחבי העולם.

נכון לשנת 2021 מעסיקה החברה כ-7,200 עובדים, מחזיקה בכ-11,300 מכונות ארקייד וכ-650 בתי קזינו.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר נבדה, ארצות הברית.

## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2001 תחת השם גולדן גיימינג (Golden Gaming) על ידי בלייק סרטיני (Blake Sartini).

בשנת 2002, הקימה את רשת הטברנות Golden Tavern Group.

בשנת 2004, רכשה החברה שלשה בתי קזינו בעיר בלאק הוק קולורדו.

בשנת 2006, רכשה את בית המלון והקזינו Pahrump Nugget Hotel & Gambling Hall ושנה לאחר מכן שיפצה אותו בסכום של כ-11 מיליון דולר.

בשנת 2007, שכרה את הקזינו של מלון Morgans Hotel Group תמורת כ-20 מיליון דולר לשנה.

בשנת 2012, רכשה את בתי קזינו Terrible's Town ו-Terrible's Lakeside Casino תמורת כ-76 מיליון דולר.

בחודש ינואר 2015, מוזגה גולדן גיימינג עם חברת לייקס אנטרטיינמנט (Lakes Entertainment) ומותגה מחדש תחת השם Golden Entertainment.

בחודש אוקטובר 2017, רכשה את חברת American Casino & Entertainment Properties תמורת כ-850 מיליון דולר. הרכישה כללה בין היתר את המלון "סטרטוספר לאס וגאס".

בחודש ינואר 2019, רכשה את בתי הקזינו Colorado Belle ו-Edgewater תמורת כ-190 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:בתי קזינו
קטגוריה:חיי לילה
מיירה (וירג'יניה המערבית)

**מיירה** (באנגלית: **Myra**) היא שטח גלילי בנפת לינקולן, וירג'יניה המערבית, ארצות הברית. העיירה שוכנת לאורך גדת הנהר מאד, 6.4 ק"מ דרומית להמלין. סניף הדואר בעיירה פעל מ-7 בספטמבר 1883 ועד שנסגר ב-19 במרץ 2011. הקהילה נוסדה במקביל להקמת סניף הדואר.

## אנשים ידועים
* צ'אק ייגר, טייס ניסוי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: עיירות
קטגוריה:וירג'יניה המערבית
קטגוריה:צ'אק ייגר
מגלן זיתי

**מגלן זיתי** (שם מדעי: *Bostrychia olivacea*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים החי לאורך מרכז אפריקה באזורים הטרופיים, לרוב ביערות גשם. מין זה שייך לסוג מגלן אתיופי והוא קרובו של מגלן הסוואנה.

זהו מגלן קטן יחסית המגיע לאורך 65 עד 75 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 309–372 מ"מ, כשמספר תת-מינים קטנים יותר מאחרים. המגלן בעל נוצות חומות עם גוני ירוק וברונזה לכנפיו (מזכירים מעט את גוני טווס קונגו). הראש והצוואר חומים בהירים עם עיניים שחורות וכתם לבן מתחתם. המקור קצר ואפור ומעל הראש ציצה זקורה חומה המשתרעת עד העורף, ועוזרת להבדיל בין המין לקרוביו. מין זה מעופף בתעופות קצרות וחזקות, דומות לתעופה של אנפת לילה.

מגלן זה שוכן במערב ומרכז אפריקה בחוף השנהב, סיירה לאון, קמרון, ליבריה, גבון, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ניגריה, גאנה, קניה וטנזניה וכן באיי סאו טומה ופרינסיפה, אך האוכלוסיות שלו לא רצופות. הוא מצוי לרוב סמוך למקווי מים כמו נהרות וביצות ביערות גשם שפלה וביערות הרריים וכן בהרים גבוהים עד רום 12,000 מטרים מפני הים, כמו בקילימנג'רו, הר אלגון או הר קניה. לרוב המגלן אינו נודד, למעט במספר אזורים יבשים בליבריה.

מצב שימור של המגלן בטבע הוא "ללא חשש", אף שהאוכלוסייה קטועה ועלולה להיפגע מכריתת יערות לאורך בית גידולו.

## תת-מינים
במין זה 4 תת-מינים:
* B. o. olivacea
* B. o. rothschildi
* B. o. cupreipennis
* B. o. akeleyorum

בעבר גם המין מגלן זיתי גמד, האנדמי לסאו טומה שויך למין זה ואף המין (שכיום בסוג נפרד) מגלן מדגסקרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כפניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:קמרון: עופות
בדיחה חוזרת

**בדיחה חוזרת** היא מכשיר ספרותי בדמות בדיחה משעשעת או רפרנס קומי המופיע שוב ושוב לאורך יצירת ספרות או צורת סיפור אחרת. אף על פי שהן דומות, אמרות כנף אינן נחשבות לבדיחות חוזרות.

בדיחות חוזרות יכולות להתחיל עם ביטוי הומוריסטי לא מכוון שחוזר על עצמו עם שינויים קלים ככל שהבדיחה הופכת מוכרת וככל שהקהל מצפה להופעה חוזרת של הבדיחה. אמירה סתמית לא תהפוך לבדיחה חוזרת רק על ידי חזרה על עצמה. בדיחה חוזרת עשויה גם לשאוב את ההומור שלה מהגסות של המצב בו היא מתרחשת.

בדיחות חוזרות נמצאות בעיקר בתוכניות טלוויזיה, אך מופיעות גם במקומות אחרים, כגון משחקי וידאו, סרטים, ספרים ורצועות קומיקס .

בדיחה חוזרת יכולה להיות מילולית או ויזואלית ועשויה "להעביר ערכים חברתיים על ידי הדהוד של דוברים לוחמניים עם שלל איומים קריקטוריים". לדוגמה, דמות עשויה להציג לאחרים הצעה כל כך מגוחכת או שערורייתית שסביר להניח שהיא מלגלגת על עצמה עד לנקודה שבה לבקשה המקורית אין כמעט סיכוי להתממש בפועל והתוצאה היא אפקט הומוריסטי.

## ראו גם
* גִימִיק
* בדיחה פנימית
* דמות חוזרת

## הערות שוליים

קטגוריה:בדיחות
מגלן מדולדל

**מגלן מדולדל** (שם מדעי: *Bostrychia carunculata*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן אתיופי האנדמי לרמה האתיופית שבאתיופיה ואריתריאה. מין זה בעל תפוצה רחבה ואיננו בסכנה.
## מאפיינים
מגלן זה בינוני בגודלו ומגיע לאורך 65–75 ס"מ עם נוצות חומות-אפורות בעלי גוון ברונזה וכנפיים חומות ומעט ירוקות עם פס לבן בולט לאורכם. הזנב שחור וארוך והרגליים ארוכות. הראש והצוואר כהים וקצרים יחסית, העיניים אדומות, מותקפות בטבעת לבנה. המקור אפור כהה ודק יחסית ובתחתית המקור דלדל כהה משתלשל. אין הרבה הבדלים בין הזכרים לנקבות.

עוף זה מצוי לאורך ערבות וביצות הרמה האתיופית בעיקר באדמות בור, שדות ומטעי זית או ערער בגובה 1,500 עד 4,100 מטרים מפני הים, אם כי הוא נצפה בעבר גם בחופי אריתריאה. המגלן מצוי גם בשדות מעובדים, כרים מוצפים, גדות נהר ובפארקים ואף במרכז של אדיס אבבה.

זהו מין חברותי יחסית למגלנים המצוי לעיתים בלהקות של 30 עד 100 פרטים הנעים יחדיו, אם כי אוכלים ביחידות או בזוגות. לרוב הם מחפשים חרקים וטרף אחר בין הצמחים או בבוץ. המגלנים מתרבים לאורך צוקים או על עצים גבוהים ויוצאים מושבות רבייה. המגלנים מתרבים באזורים נמוכים יותר מגובה 3,000 מטרים ולרוב בקבוצות גדולות. באגם בדרום אתיופיה מגלנים התקבצו ב-500 זוגות רבייה הפעילות על העצים. הנקבה של המגלן מטילה 2 ביצים בקן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:אתיופיה: מינים אנדמיים
מגלן מנוקד-חזה

**מגלן מנוקד-חזה** (שם מדעי: *Bostrychia rara*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים החי לאורך אפריקה הטרופית סביב יערות גשם ואזורי ביצות. מגלן זה קרוב בעיקר למינים מגלן זיתי ומגלן זיתי גמד ובעבר מספר חוקרים אף שייכו את שלושת המינים לסוג נפרד. כיום המין שייך לסוג מגלן אתיופי לצד מגלן הסוואנה ומגלן מדולדל. לא ידועים תת-מינים שלו.

המגלן מצוי במדינות: אנגולה, קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גאנה, גינאה, ליבריה, ניגריה, סיירה לאון ואוגנדה, כשרוב האוכלוסיות מקוטעות והמין נחשב לנדיר, אם כי לא בסכנה.
## מאפיינים
מגלן מנוקד-חזה מגיע לאורך 46 עד 50 ס"מ והוא בעל גוף קטן עם נוצות חומות-כחולות כהות בעלות גוון ירוק לאורך הכנפיים והראש והצוואר כהים ואחורי הראש והעורף בעלי גוון שחור עד ירוק-מבריק. הרגליים ורודות וארוכות והמקור אפור וכפוף כלפי מטה. כפי ששמו מרמז יש למגלן זה נקודות ירוקות לאורך הגוף, בעיקר סביב הבטן, החזה והכנפיים.

זהו מין מתבודד ונחבא יחסית, הנמצא לרוב על הקרקע, לעיתים גם בין העשבים הגבוהים והוא שקט רוב זמנו. המגלן מחפש במים ובין הצמחייה מזון של צמחים, חרקים וסרטנים אך גם צפרדעים, זוחלים קטנים, חלזונות ועוד. לרוב המגלן ניזון לבד או בזוגות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כפניים
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: עופות
גריפו, דוכס מיין

**גריפו, דוכס מיין** (726–753) היה בנם של המאיורדומוס קרל מרטל ואשתו השנייה סוואנשילד.

לאחר מותו של קרל מרטל, ייתכן כי שטחי הממלכה הקרולינגית היו אמורים להתחלק בין גריפו, אחיו למחצה פפין הצעיר (פפין הגוץ) וקרלומן. גריפו, שנחשב לטוען בלתי לגיטימי לכס המלוכה על ידי פפין וקרלומן, נוצר בלאן על ידי אחיו למחצה, נתפס ונכלא במנזר.

עם בריחתו בשנת 747, דוד-רבא שלו מצד אמו, אודילו, דוכס בוואריה סיפק תמיכה וסיוע לגריפו, אך כאשר אודילו מת שנה לאחר מכן, גריפו ניסה לבסס שלטון משלו בבוואריה וחטף את בנו של אודילו, טסילו השלישי. עם זאת, בשנה שלאחר מכן הובס על ידי פפין הגוץ שמינה את טסילו השלישי בן השבע כדוכס בוואריה.

## מקורות
* FRANKS, MEROVINGIAN NOBILITY

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 726
קטגוריה:נפטרים ב-753
מגלן זיתי גמד

**מגלן זיתי גמד** (שם מדעי: *Bostrychia bocagei*) הוא מין של עוף מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן אתיופי, המצוי אך ורק באיי סאו טומה - חלק ממדינת סאו טומה ופרינסיפה שלחופי מערב אפריקה. עוף זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב פגיעה בבית גידולו ומיעוט האוכלוסייה שלו. בעבר נחשב לתת-מין של מגלן זיתי אך הופרד לאחר הבדלים גנטיים והגודל הקטן יותר שלו, הנובע כנראה מגמדיות איים. 

אורכו של המגלן 60 עד 65 ס"מ, כאשר הזכרים גדולים מעט מהנקבות. צבעו זית-ירוק והוא בעל כסות שחורה לאורך הפנים שסביב העיניים ותחילת המקור האפור והכפוף. המגלן בעל רגליים קצרות יחסית ואדומות. פנים הכנפיים בצבעי ברונזה.

המגלן מצוי רק במספר ביצות ויערות בעלי סבך דליל, בגובה 450 מטרים או פחות. לרוב הוא מצוי על הקרקע הרמוסה, לעיתים בידי חזירי בר או במים ובבוץ, שם הוא מחטט עם מקורו בחיפוש מזון. המגלן הוא אוכל כל הניזון מהחי ומהצומח. 

המגלן מצוי בסכנה חמורה בטבע עקב פלישה של מינים פולשים הטורפים את המגלן, ביציו ואפרוחיו, בירוא יערות נרחב, סלילת כבישים ולעיתים גם ציד אנושי. זאת נוסף על העובדה שהאוכלוסייה קטנה ומבודדת על האי. המגלן נחשב למוגן במדינתו, אך היערות בהם חי אינם מוגנים כמותו. כיום נשארו רק 50 עד 249 פרטים של המגלן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כפניים
קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: עופות
שלמה אסבאג (השני)

הרב **שלמה אסבאג** השני (סביב ה'תק"ץ, 1830 - א' אדר א' ה'תרע"ו, מרץ 1906) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש בסוף המאה ה-19 ותחילת ה-20.
## קורות חייו
נולד במרקש לאביו רבי יעקב שהיה מדייני העיר. נכדו של רבי שלמה הראשון המכונה 'מהרש"'א'.

### רבנותו
בשנת ה'תרל"א התמנה לדיין במרקש, בבית הדין בראשות הרב מרדכי הצרפתי, לצד הדיינים: רבי שלם הכהן, ורבי רפאל יוסף חרוש. בית הדין התכתב עם דיינים נוספים בערי מרוקו בענייני הלכה, כדוגמת הרב רפאל אנקווא (רבה של סאלי). כמו כן בית הדין התכתב עם הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר. בשנת ה'תרנ"ח, לאחר פטירת הרב רפאל יוסף חרוש, התמנה הרב שלמה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. לבית דינו הצטרפו הדיינים: רבי ראובן פינטו, רבי דוד הסבעוני, רבי אברהם אבן מוחא ורבי ימין הכהן. בית דינו שבראשותו המשיך להתכתב עם יתר חכמי מרוקו. רבי שלמה התיידד עם מספר רבנים מארץ ישראל ומיתר ערי מרוקו, ביטוי לכך ניתן לראות בכמות הספרים שנשלחו אליו על מנת שיתן 'הסכמה'.

כחלק מתפקיד רבנותו, ראה רבי שלמה לעסוק גם בגמילות חסדים עם אורחים שד"רים שהזדמנו לעירו. כמו כן הרבה להעניק להם המלצות על מנת שיתרמו להם צדקה.

רבי שלמה נפטר בשנת ה'תרע"ו במרקש.

### משפחתו
לרבי שלמה היו חמישה בנים. המפורסמים מביניהם הם רבי שלום שהיה דיין באספי, ורבי ברוך מחבר הספר 'מנחה בלולה'.

## חיבוריו
***שאלות ותשובות -** מקבץ מתשובותיו יצא לאור בספר 'תשובות חכמי מראכש', הוצאת פי ישרים שנת תשפ"ב.

## הערות שוליים

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1898
נקודת מקרוני

**נקודת מקרוני** (באנגלית: **Macaroni Point**) היא לשון יבשה, המהווה את הקצה הצפון-מזרחי של האי דספשן, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

## היסטוריה
לשון היבשה מופתה בינואר 1954 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

שמה של הנקודה ניתן לה בעקבות הסקר שנערך על ידי משלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בשנת 1954.

משלחת הסקר גילתה בנקודה מושבה של פינגוויני הסלעים (*Eudyptes chrysolophus*) - הנקראים באנגלית פינגוויני מרקוני (macaroni penguins).

## קישורים חיצוניים
* נתונים כליים

מקרוני
Zeit (אלבום של רמשטיין)

***Zeit*** (בתרגום מגרמנית: **זמן**) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק הגרמנית רמשטיין. האלבום יצא ב-29 באפריל 2022.

האלבום הופק על ידי אולסן אינבולטיני והוקלט באולפני La Fabrique שבסן רמי דה פרובנס, בצרפת. את האלבום עיבד המוזיקאי האיסלנדי אולפור ארנלדס. רובוט קוך עיבד את הרמיקסים שיופצו כצד ב'.

לאלבום צורפה חוברת שתכלול צילומים של חברי הלהקה. את התמונות בחוברת צילם מוזיקאי הרוק הקנדי בריאן אדמס.

## הקלטה
האלבום הוקלט במהלך מגפת הקורונה שהביאה לדחיית מסע ההופעות המתוכנן של הלהקה. עקב הדחייה החליטו חברי הלהקה לכתוב ולהפיק אלבום נוסף, שהוקלט באולפני La Fabrique, כמו אלבומם הקודם מ-2019. הקלטתו הסתיימה בחודש מרץ 2021.

## הפצה ושיווק
האלבום היה הראשון שהפצת סינגל ראשון מתוכו התרחשה מחוץ לכדור הארץ. כריסטוף "דום" שניידר, מתופף הלהקה, עדכן בחשבון האינסטגרם שלו שבמהלך שיחה עם האסטרונאוט הצרפתי תומא פסקה הוא השמיע לו שיר חדש שטרם הופץ, מתוך האלבום.

ב-10 במרץ 2022 הפיצה הלהקה את סינגל המוביל מתוך האלבום, ששמו "Zeit" כשם האלבום. השיר הופץ יחד עם וידאו קליפ.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי רמשטיין
קטגוריה:אלבומים בגרמנית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
שמורת הטבע הלאומית צ'ומולונגמה

**שמורת הטבע הלאומית צ'ומולונגמה** (במנדרינית: **珠穆朗玛峰 国家级 自然保护区**) היא שמורת טבע אשר בה נמצא החלק הסיני של הר האוורסט. השמורה משתרעת על פני 36,000 קילומטרים רבועים. "צ'ומולונגמה" הוא השם של הר האוורסט בטיבטית.

השמורה נוסדה ב-18 במרץ 1989. השמורה הייתה אחת משמורות הטבע הראשונות בעולם שנוהלו ומוגנים לחלוטין על ידי מתנדבים מקומיים.

השמורה כוללת 5 מתוך 14 הפסגות הגבוהות ביותר בעולם אשר ממוקמות בגובה של מעל ל-8,000 מטר.

## חיות בר
בשמורה ישנם 53 מיני יונקים, 206 מיני ציפורים ו-20 מיני דגים. נמר השלג הוא סמל שמורת הטבע קומולנגמה.

## צמחייה
בשמורה ישנם 2,348 מיני צמחים.

## גלריית תמונות

IMG_2124_Everest.jpg|תצלום אוויר של האוורסט מצפון
Rongbuk_Monastery_Everest.jpg|מנזר רונגבוק
China166.jpg|אכסניית מנזר רונגבוק
Everest_Tibet_Base_Camp_looking_West_from_hillside_August_03_2002.jpg|מחנה הבסיס הצפוני בטיבט


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טיבט
קטגוריה:אסיה: שמורות טבע
אפתימיה ניקיטה

**אפתימיה ניקיטה** (באנגלית: **Efthymia Nikita**, ילידת 1984) היא אסיסטנט פרופסור לביו-ארכאולוגיה במרכז למדע ולטכנולוגיה לחקר הארכאולוגיה והתרבות (STARC), , העוסקת בעיקר במחקר של עצמות שלדים ושיניים. היא מחברת הספר "אוסטאוארכאולוגיה" ואחת מזוכות פרס דן דוד לשנת 2022.

אפתימיה ניקיטה היא בוגרת תואר ראשון בארכאולוגיה מאוניברסיטת אריסטו בסלוניקי (.A.U.Th) ותואר דוקטור באנתרופולוגיה ביולוגית מאוניברסיטת קיימברידג'. לפני מינויה ל-STARC, היא ערכה פוסט-דוקטורט במעבדת פיץ' של  (BSA) ובמעבדת מלקולם וינר למדעים ארכאולוגיים של  (ASCSA), וכן במלגת מארי סקלודובסקה-קירי באוניברסיטת שפילד.

כעת היא עורכת ראשית שותפה למהדורה השנייה של האנציקלופדיה לארכאולוגיה אלסוויר, כמו גם עורכת שותפה של כתב העת למדע ארכאולוגי ומדעי הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה

## קישורים חיצוניים
* 
* Efthymia Nikita באתר של גוגלה סקולר 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארכאולוגיות
קטגוריה:עורכות
קטגוריה:עורכי כתבי עת
קטגוריה:ילידות 1984
קטגוריה:זוכות פרס דן דוד
יוליוש ברד"ח

**יוליוש ברד"ח** (בפולנית: **Juliusz Bardach**; 3 בנובמבר 1914, אודסה – 26 בינואר 2010, ורשה) היה היסטוריון פולני ממוצא יהודי, נכד של יהודה ברד"ח.

## ביוגרפיה
יוליוש ברד"ח נולד באודסה (אז חלק של האימפריה הרוסית) למשפחה יהודית. הוא קיבל שם לזכר סבו יהודה ברד"ח שנפטר זמן קצר לפני לידתו.

בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה, המשפחה עברה לפולין והתיישבה בלודמיר. ברד"ח סיים לימודים באוניברסיטה פולנית בוילנה תוך התמחות במשפטים.

בשנים 1938–1939 הוא היה עורך של Robotnik ופעיל במפלגה הסוציאליסטית. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא עבר לברית המועצות. יוליוש ברד"ח התגייס ליחידות פולניות של היו חלק של הצבא האדום והתקדם לדרגת קולונל. בשנים 1945–1947 הוא היה נספח צבאי בשגרירות פולין במוסקבה.

לאחר תקופה זו הוא חזר לפולין וסיים עבודת דוקטורט באוניברסיטה היגלונית בקרקוב.

יוליוש ברד"ח היה חבר סגל של אוניברסיטת ורשה וקודם לדרגת פרופסור. בנוסף לכך הוא עבד במכון לחקר תולדות מדינה ומשפטים בוורשה. ברד"ח כתב מספר ספרים שהוקדשו להיסטוריה של פולין וליטא.

בנוסף למספר עיטורים שהוא קיבל בתקופה פולין הקומוניסטית בשנת 2002 הוא קיבל עיטור "התחדשות פולין" ובשנת 2006 "עיטור הצטיינות" הליטאי.

## קישורים חיצוניים

* תיאור חייו ופעילות 
* 

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה היגלונית
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי פובונזקי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2010
נבגדים

**נבגדים** (בנורווגית: **Den største forbrytelsen**; בתרגום חופשי: הפשע הגדול ביותר) הוא סרט דרמה נורווגי משנת 2020 על שואת יהודי נורווגיה. הסרט בוים על ידי אייריק סוונסון, ומבוסס על הספר שיצא לאור בשנת 2014, "הפשע הגדול ביותר - קורבנות ומבצעים בשואה הנורווגית" של העיתונאית הנורווגית Marte Michelet. הסרט מבוסס על סיפורה האמיתי של משפחת בראודה היהודית המתגוררת בנורווגיה בתקופת מלחמת העולם השנייה. החל מההגבלות שהחלו להטיל על יהודי נורווגיה ועד לגירושם דרך נמל אוסלו באמצעות האוניה דונאו למחנה ההשמדה אושוויץ. בסרט מופיעות דמויות מרכזיות שהיו שותפות לשואת יהודי נורווגיה כמו קנוט רוד, קצין בכיר במשטרת המדינה הנורווגית ששיתף פעולה עם הנאצים בגירוש היהודים להשמדה.

## רקע
הסרט מבוסס על חייו האמיתיים של צ'ארלס סמואל בראודה (23 במאי 1915 - 5 באוגוסט 1991) שהיה מתאגרף נורווגי. במהלך מלחמת העולם השנייה היה אסיר במחנה המעצר ברג מחוץ לטנסברג בשל מוצאו היהודי. הוריו ושניים מאחיו גורשו ונהרגו במחנה ההשמדה אושוויץ.

בשנים 1935 עד 1940, בראודה היה המתאגרף הטוב ביותר בנורווגיה במשקל זבוב. הוא ייצג את נורווגיה במספר תחרויות בינלאומיות. הוריו שרה ובנזל עזבו את ליטא (אז חלק מהאימפריה הרוסית) בסביבות 1910 בגלל רדיפת היהודים שם. הוא היה נשוי לאישה "ארית" ולא גורש למחנה ריכוז, אלא נכלא במחנה הריכוז ברגן מ-1942 עד לשחרור המחנה במאי 1945. אחותו הלן הגיעה למקום מבטחים בשוודיה ואילו הוריו ברטה (המכונה גם שרה) ובנזל ושני אחים נעצרו ב-26 בנובמבר 1942 וגורשו לאושוויץ ונהרגו. אחיו הארי בראודה מת באושוויץ; ככל הנראה הוא הוכה למוות על ידי שומר. הוא שרד את הבחירה הראשונה לתא הגזים ונשלח לעבוד אך בדצמבר 1942 חלק בעקבות התעללות ומזון לקוי. אחיו יצחק מת באושוויץ ב-7 בינואר 1943.

## עלילה
במהלך מלחמת העולם השנייה גורשו מיליוני יהודים מכל רחבי אירופה ונהרגו במחנות ריכוז גרמנים. היהודים החיים בנורווגיה בתחילה עדיין מרגישים בטוחים ומוגנים בארצם. למשל, צ'ארלס בראודה הצעיר, המתגורר עם שני אחיו והוריו בדירת שני חדרים קטנה באוסלו. הגבר העליז והצעיר זה עתה התאהב וקריירה מבטיחה כמתאגרף עוד לפניו.

יום אחד בסתיו, כל הגברים היהודים מעל גיל 15 נאספו על ידי המשטרה והובלו לנמל אוסלו ב-26 בנובמבר 1942 נאספו מאות יהודים בנורווגיה באישון לילה והועברו לאונייה הגרמנית דונאו. על הסיפון היו 302 גברים, 188 נשים ו-42 ילדים. התחנה האחרונה הייתה אושוויץ.. גם צ'ארלס, אחיו ואביו נעצרים. על סיפונה של אוניית המשא הגרמנית אס אס דונאו, הם ממתינים עד להוצאתם מנורווגיה.

## שחקנים ודמויות
* יאקוב אופטברו - צ׳ארלס בראודה
* פיה הלוורסן - שרה בראודה
* מיכאליס קוטסוגיאנקיס - בנזל בראודה
* קארל מרטין אגסבו - הארי בראודה
* אנדרס דניאלסן לי - קנוט רוד
* ניקולאי קליב ברוץ' - מפקד מחנה הריכוז ברגן
* אייליף הארטוויג

## מועמדויות ופרסים
הסרט היה מועמד ל-9 פרסי אמנדה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בנורווגיה בשנת 2021:

בנוסף זכה בפרס הראשי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-31 אמדן-נורדרנאי (גרמניה).

## הפצה
הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בנורווגיה ב-25 בדצמבר 2020. באוקטובר 2021 הוא הוצג לראשונה בגרמניה בפסטיבל הסרטים אמדן-נורדרני. ב-3 בדצמבר 2021, הסרט יצא לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים בארצות הברית ובאוסטרליה ומאז הוא זמין כוידאו על פי דרישה.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטים נורווגיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:שואת יהודי נורווגיה
קונסטנטין מקובסקי

**קונסטנטין מקובסקי** (ברוסית: **Константи́н Мако́вский**; 2 ביולי 1839 – 30 בספטמבר 1915) היה צייר רוסי.

## ביוגרפיה
קונסטנטין מקובסקי היה צייר ריאליסטי רוסי שהתנגד להגבלות אקדמיות שהיו קיימות בעולם האמנות באותה תקופה. אביו היה דמות מוכרת בעולם האמנות הרוסית וצייר חובב, יגור מקובסקי ואמו הייתה מלחינה. בגלל המקצוע של הוריו, מקובסקי גילה עניין מוקדם בציור ובמוזיקה. הוא נכנס לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בגיל 12, שם הושפע ממורים כמו ואסילי טרופינין וקארל ברולוב. לאחר שסיים את לימודיו, נסע מקובסקי לצרפת בתקווה להיות מלחין, אך לאחר סיבוב הופעות באירופה על מנת להכיר את המוזיקה העממית והקלאסית המסורתית, הוא בחר בסופו של דבר בציור.  

בשנת 1858 נכנס מקובסקי לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם יצר יצירות אמנות כמו "ריפוי העיוורים" (1860) "רצח בנו של בוריס גודונוב" (1862). בשנת 1863 מקובסקי ועוד שלושה עשר סטודנטים מחו נגד החלטת האקדמיה לאפשר לצייר רק יצירות אמנות של המיתולוגיה הסקנדינבית בתחרות על מדליית הזהב הגדולה של האקדמיה. כולם עזבו את האקדמיה ללא תעודה. אירוע זה נודע מאוחר יותר בשם "מרד הארבעה עשר".  

מאוחר יותר, מקובסקי הצטרף לארטל האמנים, שהייתה אגודה שיתופית שהקים איוואן קרמסקוי, שחבריה היו אמנים ריאליסטים שדגלו בתיאורים ריאליסטיים יותר של חיי היום-יום של רוסיה הצארית. 

יצירות בולטות של מקובסקי מתקופה זו הן "האלמנה" (1865) ו"האישה" (1867). 

בשנת 1870 הוא הפך לחבר מייסד של החברה לתערוכות אמנות נודדות (הנודדים) והמשיך לעבוד על ציורים בז'אנר הריאליזם. הוא המשיך לנסוע לצפון אפריקה וסרביה באמצע שנות ה-70, מה שהביא לשינוי סגנוני משמעותי כשהחל לשים דגש רב יותר על צבעים וצורות. 

ביריד העולמי של 1889 בפריז, הוא קיבל את מדליית הזהב הגדולה על ציורו "מותו של איוון האיום". 

עד סוף המאה ה-19, מקובסקי היה אחד האמנים הרוסים המוערכים ביותר ובעלי השכר הגבוה ביותר, שנחשב על ידי כמה מבקרים כמבשר האימפרסיוניזם הרוסי. 

הוא מת בשנת 1915 בתאונת דרכים עם חשמלית ברחובות סנט פטרסבורג .

## גלריה

File:A Boyar Wedding Feast (Konstantin Makovsky, 1883) Google Cultural Institute.jpg

File:MakovskiyKE PocelObry.jpg

File:The Russian Bride's Attire - Konstantin Makovsky.jpg

File:Happy Arcadia by Konstantin Makovsky.jpg

File:Konstantin Makovsky - The Toilet of Venus, 1910.jpg

File:Konstantin Makovsky - Escogiendo la novia.jpg

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1915
אלה האנט

**אלה האנט** (באנגלית: **Ella Hunt**; נולדה ב-29 באפריל 1998) היא שחקנית וזמרת אנגלייה. מוכרת בשל תפקידה בתור אלי מרסדן בסדרה "רגליים קרות" ובזכות תפקידה בתור סו ג'ילברט בסדרה "דיקנסון".

## ביוגרפיה
האנט נולדה בשכונת וסטמינסטר בלונדון לפסלת והשחקנית לואיז האנט ולסוחר האמנות דייוויד גרוב. האנט גדלה בחווה בפראקומב, צפון דבון ליד ברנסטייפל. היא ממוצא שווייצרי מצד אחד. יש לה אח גדול ויליאם, אח צעיר ארתור, וכן שלושה אחים למחצה הגדולים ממנה מנישואיו הראשונים של אביה.

האנט למדה והתחנכה בפניימת היום מילפילד בגלסטונברי ולאחר מכן בבית הספר בלונדל'ס בטיברטון. היא התגלתה על ידי סוכן שחקנים כששיחקה בהפקה בבית ספר במילפילד בגיל 11.

## קריירה
כשהייתה בת 11 הופיעה האנט בסרט הקולנוע "פולשים" משנת 2011. שנה לאחר מכן הופיעה בסרט הקולנוע "עלובי החיים". בשנת 2014, הופיעה בסרט העצמאי "אדוננו הרובוט". היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בגיל 18 בשנת 2016 לצד דייזי אדגר-ג'ונס בסדרת הטלוויזיה של ITV, "רגליים קרות".

בשנת 2012 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "אנה והאפוקליפסה", שזיכה אותה במועמדות לפרס ה-BAFTA הסקוטי וכן בפרס אנסמבל השחקנים ב"פסטיבל הסרטים לאחר האפלה של טורונטו" .

בשנת 2019 הופיעה בסרט הקולנוע "ליל קיץ". שנה לאחר מכן שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Kat and the Band". בשנת 2018, לוהקה האנט לתפקיד בדרמה התקופתית של אפל TV פלוס "דיקינסון" משנת 2019.

באפריל 2020, האנט הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Magpie". בנובמבר 2021, האנט הוציא את הסינגל "Holding On", וחודש לאחר מכן יצא המיני אלבום -"Triptych".

בספטמבר 2024, נבחרה האנט לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024.

## חיים אישיים
האנט מתגוררת לסירוגין בשכונת איזלינגטון, לונדון ובשכונת ברוקלין הייטס, ניו יורק. במרץ 2021, היא יצאה מהארון כקווירית.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:שחקנים להט"בים בריטים
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים להט"בים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא שווייצרי
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1998
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1998
יגור מקובסקי

**יֵגוֹר איוואנוביץ' מקובסקי** (ברוסית: **Егор Иванович Маковский**; 14 באפריל 1802 – 9 באוגוסט 1886) היה רואה חשבון ואמן רוסי, ממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.

## קורות חיים
מקובסקי נולד ב-1802 בזבניגורוד. הוא היה בנו של איוואן מקובסקי, פולני רוסי מפולין-ליטא. הוא גדל בזבניגורוד, עד גיל אחת עשרה בעיקר בביתו של הסנדק וסילי קורוטקוב. כאשר עברה המשפחה למחוז דנקובסקי מצא עצמו מקובסקי משרת בבית המשפט המחוזי. בהיותו בדנקוב למד שיעורי ציור אצל אמן בשם נאומוב. ב-1818 הגיע למוסקבה, שם בילה את שארית חייו. הוא הפך לעוזרו של רואה חשבון במשרד הוועדה לבניית קתדרלת ישו המושיע, פרויקט שהיה עדיין בשלביו הראשונים, וכן למד באותו הזמן אמנות ציור מיניאטורות .

### קריירה
ב-1827 מונה מקובסקי כרואה חשבון במשרד בנייני הקרמלין, בראשות הנסיך ניקולאי יוסופוב, ושירת שם עד גיל מבוגר. 

בזמן שעבד כרואה חשבון, המשיך מקובסקי לעבוד כצייר חובב של דיוקנאות מיניאטוריות וגם העתיק ציורים שנשמרו בארמון הקרמלין הגדול. הוא ירש את אוסף התחריטים של אביו והוסיף לו משלו.

מקובסקי היה ידידם של הציירים קארל ברולוב, ואסילי טרופינין, סרגיי זריאנקו ופיוטר סוקולוב, והפסל איוואן ויטלי .

ב-1832 ייסדו מקובסקי ואחרים "כיתת טבע", שעד 1842 הפכה לבית ספר פרטי לאמנות. ב-1865 מוזג בית הספר עם בית הספר לאדריכלות, שהוקם ב-1749 על ידי דמיטרי אוכטומסקי, כדי ליצור את בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. ממוזער|אשתו של מקובסקי, 1820 בערךמקובסקי נפטר בדירתו במוסקבה בשנת 1886 ונקבר בבית הקברות וגאנקובו .

## חיים אישיים
בשנת 1835 נשא מקובסקי לאישה את לובוב קורנילובנה מולנגאואר (1800–1893), ממוסקבה, בתו של סוחר גרמני מקוניגסברג שיצר כלי נגינה. היא הייתה זמרת מוכשרת ושרה כסופרן בקונצרטים. לאחר נישואיה שרה בערבים מוזיקליים בבית.

דיוקנאות שלה צוירו על ידי ברולוב וטרופינין. עם זאת, הנישואים הסתיימו בגירושים. בשנת 1866 מונתה כמורה לזמרה על ידי ניקולאי רובינשטיין עם הקמת הקונסרבטוריון במוסקבה.

למשפחת מקובסקי היו חמישה ילדים: מריה (נולדה ב-1836); אלכסנדרה (1837–1915), ציירת נוף; קונסטנטין (1839–1915), צייר; ניקולאי מקובסקי (1841–1886), צייר; ולדימיר (1846–1920), צייר וגרפיקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רואי חשבון
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1802
קטגוריה:נפטרים ב-1886
רשימת כלי הטיס הגדולים בהיסטוריה

ממוזער|תרשים המשווה בין כלי הטיס הגדולים בהיסטוריה. רשימה זאת כוללת כלי הטיס הכבדים בהיסטוריה של התעופה. בקטגוריית המטוסים, הם אלה שהחזיקו בשיאי גודל, כושר נשיאה וכדומה. במסוקים וכלי טיס קלים מן האוויר הרשימה כוללת את כלי הטיס בקבוצות הגדולות ביותר.

קטגורית כלי הטיס הכבדים מוגדרת על ידי ה-רשות התעופה הפדרלית, ככאלה שמשקל ההמראה המרבי שלהם הוא מעל 5,700 קילוגרם (12,500 ליברות). EASA מגדירה קטגוריה זאת ככלי טיס בעל משקל המראה מרבי גבוהה מ-5,600 קילוגרם או מסוק רב מנועי.

## כלי טיס כנף קבועה

## כלי טיס כנף סובבת

## כלי טיס קלים מהאוויר

ממוזער|ספינת האוויר הינדנבורג בהשוואה למטוסים הגדולים בעולם.

## ראו גם
* מטוס רחב גוף

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי טיס
אלבר דלימיה

**אלבר דלימיה** (בצרפתית: **Albert François Marie Dalimier**; 20 בפברואר 1875, בורדו – 6 במאי 1936, ניי-סיר-סן) היה מדינאי צרפתי שכיהן בפרלמנט הצרפתי ובתפקיד שר במספר מממשלות צרפת. הוא פרש מהפוליטיקה בעקבות פרשת סטביסקי.

## ביוגרפיה
אלבר דלימיה נולד בבורדו. לאחר סיום בית הספר הוא למד משפטים וקיבל הסמכה בשנת 1896. הוא היה מזכיר של לאון מוזה, שר בממשלת צרפת. בהמשך הוא פנה לקריירה בתחום המשפטי.

בשנת 1906 דלימיה זכה בבחירות ונכנס לפרלמנט הצרפתי בו היה חבר עד לשנת 1919. בשנת 1919 הוא החליט לא להשתתף בבחירות וחזר לקריירה משפטית.

בשנת 1924 דלימיה חזר לפוליטיקה ונבחר לפרלמנט. הוא היה חבר עד לשנת 1936. מבחינה פוליטית דלימיה תמך במדיניות פירוק מנשק, הקמת חבר הלאומים ומס הכנסה פרוגרסיבי. הוא היה חבר במפלגה הרדיקלית.

ביוני 1932 הוא מונה לשר העבודה בממשלת אדואר אריו. בספטמבר 1933 הוא מונה לשר המושבות בממשלה של אדואר דאלאדיה. כאשר הממשלה נפלה, הוא מונה לשר המשפטים במקום אז'ן פננסיה אך כיהן בתפקיד רק כחודש. בנובמבר 1933 הוא חזר להיות שר המושבות בממשלה החדשה.

בעקבות פרשת סטביסקי בעיתונות הצרפתית התפרסמו עדויות על מעורבות דלימיה בנושא. בינואר 1934 הוא התפטר מהממשלה ובמרץ 1934 סולק משורות המפלגה בה היה חבר.

אלבר דלימיה לא התמודד בבחירות שנערכו בתחילת 1936 ונפטר ב-6 במאי 1936 בניי-סיר-סן.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:שרי המשפטים של צרפת
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1875
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1936
דונאו (אונייה, 1929)

אוניית הקיטור **דונאו** (בגרמנית SS ***Donau***) הייתה אוניית נוסעים ומשא של נורדויטשר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הקריגסמרינה השתמש בה כספינת תובלה בין נורווגיה לגרמניה. היא נודעה כ"ספינת העבדים" לאחר שהאס אס והגסטפו העבירו באמצעותה 540 יהודים מנורווגיה לשצ'צ'ין, משם נלקחו ברכבת לאושוויץ. רק תשעה מהיהודים שהיו על סיפון הדונאו שרדו.

## היסטוריה
דונאו נבנתה בהמבורג עבור חברת הספנות הגרמנית נורדויטשר לויד מברמן ובנייתה הושלמה ב-1929. משקלה היה 9,035 טון ברוטו והיא נחשבה לגדולה בתקופתה. האונייה הייתה יוצאת דופן בקרב ספינות משא בהיותה מונעת על ידי מנוע קיטור וטורבינת קיטור.
ממוזער|בשנת 1952 חולצו הריסות הספינה.
דונאו גויסה לשירות במלחמה והיא צוידה בכלי נשק נגד מטוסים ובמטעני עומק. היא הוכנסה לשירות לטובת הובלת חיילים מהחזית המזרחית דרך שצ'צ'ין שבפולין ומשם לאוסלו ובחזרה.
[ממוזער|[מקס מאנוס על סיפון של הדונאו שחולצה מהים ב-1952.]]
ב-26 בנובמבר 1942 כוחות המשטרה הנורווגיים בהנחיית הגסטפו מסרו 532 אסירים יהודים לאס.אס במזח 1 בנמל אוסלו. הספינה הייתה בפיקודו של אונטר-שטורמפיהרר קלאוס גרוסמן ואוברלויטננט מאניג. גברים ונשים הוכנסו לאזורים נפרדים בספינה, ללא תנאים סניטריים בסיסיים וללא טיפול על ידי החיילים. רק 9 מהאסירים שהועברו שרדו את המסע ואת מחנות ההשמדה.

ב-16 בינואר 1945 רוי נילסן ומקס מאנוס שתלו 10 פצצות מתחת לקו המים לאורך מקטע של 60 מטרים בצד הנמל של הספינה, בזמן שהיא עגנה באוסלו. הכוונה הייתה שהפצצות יתפוצצו בים הפתוח, אך מכיוון שהיציאה בבוקר 17 בינואר 1945 התעכבה, הפצצות התפוצצו לפני שהדונאו הגיעה ליעדה. שבע שנים לאחר מכן חולצו ההריסות האונייה והיא נגררה לברמרהאפן לצורך גריטה.

## בתרבות
האוניה מופיעה בסרט הנורווגי מ-2008 מקס מאנוס, וכן בסרט הנורווגי מ-2020 נבגדים.

## ראו גם
* שואת יהודי נורווגיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שואת יהודי נורווגיה
קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:אוניות שטבעו באוקיינוס האטלנטי
מנגו (טלפון סלולרי)

**מנגו** (באנגלית: **Mango**) היה טלפון סלולרי של חברת מוטורולה שיוצר ושווק בשנות ה-90.

## רקע
### דגמים
חברת מוטורולה ייצרה מספר דגמים של סדרת מנגו. כך לדוגמה, שווקו מכשירים אשר מותגו בשם מנגו, לצד מכשירים מסדרת מנגו פרו (Mango PRO). מכשירי מנגו שווקו במגוון צבעים: ירוק, צהוב, כחול וסגול.

### שיווק
המכשיר שווק בישראל בין השנים 1996–1998 על ידי חברת פלאפון, וזכה לפופולריות עקב מחירו הנמוך יחסית למכשירי סלולר אחרים, כ-400–700 ש"ח והעובדה שההצטרפות הייתה ללא דמי מנוי חודשיים וללא חתימה על הסכם עם חברת פלאפון. בשונה ממכשירים אחרים באותה עת, מכשיר המנגו נמכר גם ברשת סופר-פארם ולא רק בסניפי פלאפון או חנויות סלולר. בהתאם לסוג המכשיר, פרו או רגיל, נקבעה גם שיטת החיוב. בעוד מכשיר פרו יועד לעסקים, וניתן היה לחייג ממנו לכל מספר והחיוב היה מושת על העסק, במכשירים הרגילים ניתן היה להתקשר באמצעות כרטיס בזקכרט אשר היה מקושר ומחויב באמצעות חשבון קו הטלפון הביתי של חברת בזק או ליעד אחד שהוגדר מראש.

שיטת השיווק של המכשיר, שנוצרה על ידי סמנכ"ל השיווק של מוטורולה בישראל, הביאה לכך שתוך פחות משנה, 5% ממכשירי הסלולר בישראל היו מסוג מנגו. באותה שנה דורגה ישראל במקום השני בעולם בשיעור חדירת טלפונים סלולריים. מגזין Advertising Age (אנ') בחר במנגו כאחד מ-12 שיטות האסטרטגיה השיווקית המבריקות של 1995.

## הערות שוליים

קטגוריה:טלפונים סלולריים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1996
ברוך שלום בלסופסקי

**ברוך שלום בלסופסקי** הוא זמר-יוצר, מלחין ומעבד מוזיקלי חסידי-אמריקאי.

## ביוגרפיה
ברוך שלום חסיד חב"ד ומתגורר בניו יורק. בן דודו הוא הזמר החבד"י שמואל הורביץ.

### קריירה מוזיקלית
בשנת 2013 השתתף באלבומו של יידל ורדיגר, **יהודי ראוי** (a verdiger yid) לצד מרדכי בן דוד, יצחק פוקס ואהרון רזאל.

בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו **בשבילי נברא העולם** את האלבום הפיק המפיק המוזיקלי יידל ורדיגר. 9 מהלחנים באלבום הם לחנים של ברוך שלום עצמו, בעיבוד השירים עסקו ברוך שלום עצמו, מונה רוזנבלום, אהרון רזאל ויואלי דיקמן.

בשנת 2015 הלחין עבור לוי פולקוביץ את השיר "ויעזור" לאלבומו אחכה לו והשתתף איתו בשיר לדואט.

בשנת 2018 הוציא את אלבומו השני **הנני**, את רובו של האלבום הלחין ברוך שלום עצמו, באחד השירים באלבום השתתף בלחן הזמר מרדכי בן דוד. כשעל העיבוד שלמה ליברמן.

הלחין עבור מרדכי בן דוד את השיר 'אשרי האיש' באלבומו צעקה.

בשנת ה'תשפ"ב (2022) השתתף באלבום **תנועות** לצד גדולי הזמר החסידי, בהם אברהם פריד, מוטי שטיינמץ, אייזיק האניג, בני פרידמן, מרדכי בן דוד ועוד, בשיר **מה נאוו**.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* **בשבילי נברא העולם**, 2015
* **נשמה דאנס**, 2017
* **הנני**, 2018

### השתתפות באלבומים
* **יידל 6 - יהודי ראוי**, יידל ורדיגר, 2014
* **אחכה לו**, לוי פולקוביץ, 2015
* **ר’ ישעי’לע**, 2019
* **תנועות**, 2022
* **[[Offer Nissim]]**, 2024

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:מוזיקאים וזמרים חסידי חב"ד
קטגוריה:זמרים חסידיים אמריקאים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
ניקולאי מקובסקי

**ניקולאי מקובסקי** (ברוסית: **Никола́й Мако́вский**; 10 במאי 1841 – 18 באוקטובר 1886) היה צייר רוסי; אחד מרביעיית אחים אמנים שכללה את אחיו קונסטנטין ולדימיר ואת אחותו אלכסנדרה.

## ביוגרפיה
אביו, יגור מקובסקי, היה רואה חשבון במקצועו, אך היה גם אמן חובב, אספן אמנות וממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה ולמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1859 עד 1866.

בשנת 1865 הוענק לו מדליית כסף על עבודתו על כנסיית אבן קטנה עם 150 חברי קהילה. עם סיום הלימודים הוא קיבל את התואר "אמן חופשי", שהקנה לו את הזכות לעבוד בפרויקטים של בנייה. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לעוזרו של אדריכל בחצר הקיסרית, אך לבסוף ויתר על תפקידו שם כדי להקדיש את כל זמנו לציור.

בשנת 1870, הוא הפך לאחד מחברי קבוצת האמנים "הנודדים" (Peredvizhniki), אך לא השתתף בה באופן מלא עד 1875. בשנת 1872 הוענק לו תואר שני של אמן מהאקדמיה.

מ-1873 עד 1874, הוא ואחיו קונסטנטין סיירו במצרים, ולאחר מכן טייל רבות ברחבי רוסיה ואוקראינה.

מאוחר יותר הוא בילה מספר חודשים במושבת האמנות הרוסית בפריז, שם עבד עם אלכסיי בוגוליובוב. 

מתקופה זו ואילך, רוב ציוריו הוצגו בתערוכות נודדות.

## גלריה

File:Nikolay Makovsky Cairo 1877.jpg

File:Nikolay Makovsky Cairo.jpg

File:Nikolay Makovsky vid na Volge.jpg

File:Nikolay Makovsky Rest At Harvest.jpg

File:Nikolay Makovsky Plowing.jpg 
File:Nikolay Makovsky Cairo 1876.jpg 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1841
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1886
ברונו גימראייש

**ברונו גִימָרַאיֵיש רודריגז מורה** (בפורטוגזית: **Bruno Guimarães Rodriguez Moura**; נולד ב-16 בנובמבר 1997), הידוע בשם **ברונו גימראייש**, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בניוקאסל יונייטד ובנבחרת ברזיל.

## קריירת מועדונים
גימראייש נולד בשכונת סאו קריסטובאו, ריו דה ז'ניירו. ב-9 באפריל 2015, בגיל 17 בלבד, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באאודקס סאו פאולו כששיחק בשלוש הדקות האחרונות בניצחון 1–2 של קבוצתו על רד בול ברגנטינו במסגרת אליפות סאו פאולו.

### אתלטיקו פרנאאנסה
ב-11 במאי 2017, הושאל לאתלטיקו פרנאאנסה עד אפריל 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית ב-17 ביוני 2017 בהפסד 0–1 לאתלטיקו גויאניינסה. ב-1 במרץ 2017, הוא נרכש על ידי המועדון.

### אולימפיק ליון
ב-29 בינואר 2020, חתם גימראייש באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, בחוזה לארבע שנים וחצי.

ב-21 בפברואר ערך הופעת בכורה בניצחון 0–2 על מץ. ב-29 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–3 על סטאד ריימס.

### ניוקאסל יונייטד
ב-30 בינואר 2022, חתם גימראייש בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג, בחוזה לארבע שנים וחצי תמורת 40 מיליון ליש"ט, הסכום הגבוה ביותר ששולם עבור שחקן במועדון מאז כניסת קרן ההשקעות הציבורית הסעודית למועדון.

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 בפברואר בניצחון 1–3 על אברטון. ב-10 במרץ כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על סאות'המפטון.

## קריירה בינלאומית
גימראייש יכול היה לייצג גם את נבחרת ספרד בטרם בחר לייצג את ברזיל.

הוא שיחק עבור נבחרת ברזיל עד גיל 23 בטורניר הקדם אולימפי CONMEBOL 2020. ב-17 ביוני 2021, הוא נכלל בסגל הנבחרת לאולימפיאדת טוקיו (2020).

בספטמבר 2020, זומן לסגל נבחרת ברזיל הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד בוליביה ופרו. הוא ערך הופעת בכורה בניצחון 2–0 על אורוגוואי ב-17 בנובמבר 2020.

נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.

## תארים
;אתלטיקו פרנאאנסה
* הגביע הברזילאי: 2019
* גביע סודאמריקנה: 2018

**[[ניוקאסל יונייטד]]**
* גביע הליגה: 2024/2025
;נבחרת ברזיל האולימפית
* אולימפיאדה: 2020

## קישורים חיצוניים

* פרופיל, באתר ForaDeJogo
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אלופים אולימפיים ברזילאים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
יבהן דיידיי

**יֶבְהֶן סרהייוביץ' דיידיי** (באוקראינית: **Євген Сергійович Дейдей**; נולד ב-12 ביולי 1987; נעלם ב-10 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני.

## ביוגרפיה
בשנת 2012 נשפט דיידיי לחמש שנות מאסר בשל מעורבותו בשוד, אך בהמשך בוטל עונשו.

בין נובמבר 2014 לאוגוסט 2019 היה חבר במועצה העליונה של אוקראינה.

ב-10 במרץ 2022, נעלמו עקבותיו של דיידיי.

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אזרחים אוקראינים חללי לחימה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1987
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
אנפת זיגזג

**אנפת זיגזג** (שם מדעי: *Zebrilus undulatus*) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה באמריקה הדרומית והיא המין היחיד בסוג **Zebrilus**, הקרוב מעט לאנפית ולאנפה המסורטטת. האנפה חיה לאורך ביצות טרופיות וביערות גשם, בעיקר סביב האמזונאס וממזרח להרי האנדים. מצב השימור של האנפה מוגדר קרוב לסיכון עקב הפגיעה בבית גידולה.

אנפת זיגזג חיה בבוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, גיאנה הצרפתית, גיאנה, פרו, סורינאם וונצואלה כשהטווח נע בעיקר עד לנהר האורינוקו במזרח ונהר הטפז'וס בדרום. במערב הטווח מגיע עד למרומי הרי האנדים.
## מאפיינים
זוהי אנפה קטנה מאוד שאורכה 28 עד 30 ס"מ ומשקלה הממוצע 123 גרם. הזוויגים דומים במראה ובגודל. צבעה של האנפה חום עם גב וכנפיים כהים בעלי פסים אורכיים בצבע חום-שמנת. הראש כהה וציצה זקורה שחורה המשווה מראה גדול יותר לראש. תחתית הבטן בעלת גוון קרם-בהיר. המקור חום וקצר יחסית, העיניים צהובות ואזור העיניים צהוב בהיר.

זוהי אנפה נחבאת אל הכלים החיה לבדה ומחפשת מזון בין הענפים הנמוכים של היערות והביצות הטרופיות. כאשר היא מבחינה בדג היא מקשתת את צווארה ומתקרבת לעבר המים, אז היא מכה בעוצמה בדג. בדרך זו היא תופסת גם חרקים ויצורים קטנים בין הענפים. האנפה ניזונה בין הענפים וכמעט שלא יורדת לקרקע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: עופות
אנפה לבנת-ציצה נמרית

**אנפה לבנת-ציצה נמרית** (שם מדעי: *Tigriornis leucolopha*) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים החיה ביערות מערב אפריקה והיא המין היחיד בסוגו, הקרוב מעט לאנפה מסורטטת. האנפה תוארה למדע בידי האורניתולוג הבריטי ריצ'רד באולדר שרפ .

## תיאור
אנפה זו קטנה יחסית ומגיעה לאורך 66 עד 80 ס"מ. היא בעלת נוצות אפורות-חומות מסורטטות עם פסים לבנים לאורכה. האנפה בעלת ציצה לבנה, ממנה קיבלה את שמה, אותה היא יכולה לפרוש בעת הצורך, בעיקר למטרות חברתיות. היא בעלת מקור ארוך, חום-שחור בחלקו העליון וירוק-צהוב בחלקו התחתון. אחורי הראש והעורף שחורים והכנפיים מסורטטות. הרגליים אפורות וחסרות קרומי שחייה. אנפה זו נעה לרוב בין הענפים או ליד המים וכמעט שלא נעה על הקרקע. 

אנפה זו לא נחקרה הרבה ומעט ידוע על אורח חייה, אך כנראה שהיא ניזונה מטרף סמוך למים, בעיקר של דגים וצפרדעים. היא חיה ביערות גשם, ביצות מיוערות, גדות נהר ובין מנגרובים, לעיתים סמוך לחופים בסנגל, גינאה-ביסאו, גינאה, סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קמרון וגבון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'רדין
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:גבון: עופות
אוטובונג נקנגה

**אוטובונג נקנגה** (באיגבו: **Otobong Nkanga**; נולדה ב-1974) היא אמנית חזותית ואמנית מיצג ילידת ניגריה, שפועלת באנטוורפן. בשנת 2015 היא זכתה בפרס Yanghyun.

בעבודתה נקנגה חוקרת את השינויים החברתיים והטופוגרפיים של סביבתה, מתבוננת במורכבות הטבועה בהם ומבינה כיצד משאבים כמו אדמה וקרקעות והערכים הפוטנציאליים שלהם נתונים לניתוח אזורי ותרבותי. עבודתה הוצגה במוסדות רבים, שביניהם מוזיאון טייט מודרן בברלין, מוזיאון סטדלק והביאנלה של שארג'ה. היא השתתפה גם בביאנלה ה-20 של סידני ובגרופיוס באו בברלין.

## ביוגרפיה
אוטובונג נקנגה נולדה בקנו, ניגריה, בשנת 1974 ובילתה את רוב ילדותה בלאגוס. העניין שלה באמנות ובסביבה התפתח בילדותה. כילדה היא הייתה אוספת מינרלים ומציירת תמונות עם נציץ על מדרכות לאגוס. במהלך שנות העשרה שלה, משפחתה עברה לפריז. נקאנגה החלה ללמוד אמנות באוניברסיטת אובפמי אוולווו בניגריה, והמשיכה את לימודיה באקול דה בוזאר, צרפת. לאחר מכן למדה תואר שני באמנויות הבמה ב-Dasarts, אמסטרדם בשנת 2008. כיום היא חיה ועובדת באנטוורפן, בלגיה.

## סגנון אמנותי
נקנגה היא אמנית עכשווית המשלבת משאבי טבע באמנות שלה כדי לתאר נושאים של נאו-קולוניאליזם ואלימות אקולוגית. נקנגה משתמשת בצורות רבות של מדיה כמו רישומים, תצלומים, ציור, סרטונים ופסלים, אולם היא ידועה בעיקר במיצבים שלה. מאפייני אמנותה כוללים "רגשיות חומרית" - הרעיון שלפיו אובייקטים יכולים להרגיש, לחשוב ולזכור. היא משתמשת ברעיון הזה כדי לתקשר את החוויות של חומרים טבעיים במיצבים שלה. פיצול גוף הוא מאפיין נוסף המופיע בעבודותיה והוא מרמז על חוסר תחושה של הגוף כמכלול. בעזרת שימוש בחפצי מדעי הטבע כמדיומים, נקנגה מסוגלת לקשור יחד רעיונות שונים של תרבות סוציו-אקונומית ופוליטיקה. יצירה אחת שלה שממחישה זאת היא "משקל הצלקות", שמתארת את צלקות מיצוי המינרלים. היצירה "המרדף אחר הנוצץ" מעבירה מסר דומה על ידי הפניית תשומת הלב לאקסקטיביזם ולרצון של העולם להשיג מינרלים ומתכות.

## עבודה
התערוכה האישית הראשונה שלה, CLASSICISM & BEYOND, התקיימה ב-2002 בארגון Project Row Houses ביוסטון. בשנים 2007 עד 2008, בתגובה לעבודה Baggage מאת האמן האמריקאי אלן קפרו, נקנגה ביימה מיצג עבור קונסטהאל ברן. בעבודה, שהתבססה על סוגיות של תנועת סחורות מנקודה אחת לאחרת, נקנגה מציגה ממד פוסטקולוניאלי.

כמו כן, בשנת 2008, הפרויקט Contained measures of Land השתמש באדמה הן כסמל של הטריטוריה והן בתור דימוי לתחרות וסכסוך. שנה לאחר מכן, במהלך מגוריה ב- פואנט נואר, בקונגו, היא אספה שמונה צבעים שונים של אדמה. בפרויקט שלה, Contained Measures of Tangible Memories שהחל ב-2010 בטיול הראשון שלה למרוקו, היא חוקרת שיטות צביעה. היא בעצם הופכת אובייקטים במחזור לחפצי אמנות.

ב-2012 היא יצרה מיצג בשם Contained Measures of Kolanut ששאב השראה מטקס מערב אפריקאי שכולל שבירת אגוז קולה ואכילתו. באותה השנה היא הציעה הופעה בשם "פוליטיקה של ייצוג" לתוכנית בגלריית טייט, שבה הזמינה מבקרים לחקור את המושגים של זהות, תפיסה וזיכרון.

## תערוכות
* 2010 - טעם של אבן, קונסטהל שרלוטנבורג קופנהגן
* 2012 - אמצעים מוכלים של מדינות משתנות, מוזיאון טייט מודרן
* 2015 - Biennale d'art contemporain de Lyon
* 2016 - המפגש שלקח חלק ממני, נוטינגהאם עכשווי
* 2017 - Documenta 14, אתונה וקאסל
* 2020 - מרטין גרופיוס באו
* 2021 - קונסטהואס ברגנץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני מיצג
קטגוריה:אמניות מיצג
קטגוריה:אמנים בלגים
קטגוריה:אמנים ניגרים
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1974
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1974
אנפת יער

**אנפת יער** (שם מדעי: *Zonerodius heliosylus*) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים והיא המין היחיד בסוג **Zonerodius**. האנפה אנדמית ליערות הגשם של גינאה החדשה וקרובה לסיכון עקב הפגיעה ביערות בהם חיה.

## תיאור
האנפה קטנה יחסית ודומה מעט לאנפה מסורטטת או אנפה נמרית. היא מגיעה לאורך 70 ס"מ ובעלת מקור ארוך באורך 9 ס"מ. שני הזוויגים דומים יחסית ללא הבדלים גדולים במראה. צבע האנפה אפור-צהוב חיוור מפוספס בפסים חומים רחבים לאורך הגב, הבטן, החזה, הכנפיים והצוואר. הראש כהה בעל עיניים צהובות עם אזור לבן סביב העיניים והרגליים צהובות בהירות.

האנפה חיה לאורך יערות גשם עד לגובה 1,450 מטרים, סביב לענפים הנמוכים ובקרבה למקווי מים כמו נהרות בגינאה החדשה וגם בכמה איים קרובים ובין מנגרובים סמוך לחוף. עם זאת היא נפגעת מבירוא יערות במקום חיותה. האנפה היא ציידת ממארב המחפשת במים דגים, צפרדעים, נחשים, לטאות, סרטנים וחיפושיות מים כשהיא ניזונה בבדידות בין ענפים.

לא ידוע הרבה על מנהגי הרבייה אך כנראה שהם מתרחשים סמוך לעונה הגשומה בגינאה החדשה והקן נבנה בין הענפים, כנראה לצד אנפות אחרות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: בעלי חיים אנדמיים
אנפית

**אנפית** (שם מדעי: *Ixobrychus*; משמעות השם: "ixias" - דמוי-קנה ו-"brukhomai" - למטה) הוא סוג של עוף מים ממשפחת האנפתיים הכולל תשעה מינים קטנים יחסית למשפחתם
## מאפיינים
לאנפות גוף קטן, מעט עגלגל ומפוספס קרוב לאנפות המסורטטות, אך מקור וצוואר קצר יותר והם יותר נחבאים.

מינים אלה חיים לאורך גדות מקווי מים מתוקים ברחבי אמריקה, אירואסיה, אפריקה ואוסטרליה באזורים טרופיים וסובטרופיים. לרוב הם אינם נודדים, למעט מספר מינים החיים באזורים צפוניים ונודדים בחורף דרומה. המין אנפית גמדית מצויה גם בישראל.

האנפית נחבאת לרוב בין הצמחייה שסביב המים ומחפשת בגפה טרף של חרקים, דגים, דו-חיים וזוחלים קטנים.

## מינים
בסוג תשעה מינים קיימים ומין נוסף שנכחד:
* אנפית גמדית (*Ixobrychus minutus*)
* אנפית שחורת-גב (*Ixobrychus dubius*)
* אנפית הקינמון (*Ixobrychus cinnamomeus*)
* אנפית מפוספסת-גב (*Ixobrychus involucris*)
* אנפית גמדית אמריקאית (*Ixobrychus exilis*)
* אנפית צהובה *(Ixobrychus sinensis*)
* אנפית פון-שרנק (*Ixobrychus eurhythmus*)
* אנפית ננסית (*Ixobrychus sturmii*)
* אנפית שחורה (*Ixobrychus flavicollis*)
* אנפית ניו זילנד (*Ixobrychus novaezelandiae*) - נכחד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטף יוהאן בילברג
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
השמרטפים

**השמרטפים** היא תוכנית טלוויזיה ישראלית המשודרת בכאן חינוכית. בכל פרק בתוכנית מגיעים איל קיציס, יעל שרוני, יוסי מרשק, יניב ביטון, נעמי לבוב או יניב סוויסה לבית מתרבות שונה באזור כלשהו בישראל, שומר על ילדי המשפחה ונחשף לעולמם.

### שחקנים

* השמרטפים לעונה הראשונה: איל קיציס, יעל שרוני, יוסי מרשק.
* השמרטפים לעונה השנייה: יניב ביטון, נעמי לבוב, יניב סוויסה.

## סקירת הסדרה

## רשימת פרקים
**עונה 1**

#### עונה 2

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* "השמרטפים", באתר כאן חינוכית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות תעודה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות