open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
איבון נווז'ן

**איבון פייריק נווז'ן** (בצרפתית: **Yvonne Feyerick Nèvejean**; 15 בנובמבר 1900 – 10 באוגוסט 1987) הייתה אחת מהמנהיגות של ארגון שעזר לילדים יהודים בבלגיה תחת הכיבוש הנאצי בבלגיה בזמן מלחמת העולם השנייה. נווז'ן תרמה להחבאתם של כ-4,000 ילדים יהודים, רבים במשפחות ובמוסדות קתוליים. לאחר המלחמה, זכתה לכבוד הן בתוך בלגיה והן מחוצה לה. ב-1965 קיבלה את תואר חסיד אומות העולם על ידי יד ושם, וב-1996 יצא לאור בבלגיה בול הנושא את דיוקנה.

נווז'ן עמדה בראש הסוכנות הלאומית למען הילד (Oeuvre Nationale de l'Enfance; ONE ), ארגון אשר הקים והפעיל רשת של בתי מחסה לילדים בכל בלגיה. הנאצים החלו לגרש את יהודי בלגיה בקיץ 1942. באותו זמן, המחתרת היהודית הגדולה בבלגיה, Comité de Défence des Juifs en Belgique, פנתה לנווז'ן בבקשה להציל ילדים יהודים אשר הופרדו מהוריהם. היא פעלה בעיקר לבדה, והסכימה לגייס את ONE למאמץ היהודי להצלת הילדים. הארגון בהנהגתה שיכן ילדים יהודים במשפחות אשר הסכימו לכך ובמוסדות על מנת להגן עליהם. בסופו של דבר, נווז'ן הצילה את חייהם של כ-4,000 ילדים יהודים. הילדים שהצילה נווז'ן, נקראו לימים **ילדי איבון**.

המחתרת היהודית מימנה את מבצע ההצלה המקיף שהוציאה נווז'ן לפועל, אך כשתרומתם לא הייתה מספקת, היא גייסה הון מבנקים ומהממשלה הבלגית הגולה בלונדון בראשות איבר פיירלו, וכן מהג'וינט. הגסטפו ביקש לעצור את פעולותיה, ועצר כמה מצילים וניצולים, אך ככלל הם לא הצליחו לעצור את המבצע הודות לעמידה האמיצה והעיקשת של נווז'ן ובלגים אחרים, כמו מלכת בלגיה, אליזבת', וליאון פלאטו ממשרד המשפטים הבלגי שהוכרזו גם כן כחסידי אומות העולם.

## ראו גם
* ז'ן דמן

## קישורים חיצוניים

* איבון נווז'ן - פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם 

## הערות שוליים

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:נפטרות ב-1987
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1987
מארי גאלאנט

**מארי גאלאנט** (בצרפתית: **Marie-Galante**) הוא אי בים הקריבי המהווה חלק מקבוצת איי גוואדלופ שבאנטילים הקטנים. האי מהווה חלק ממחוז צרפת מעבר לים גוואדלופ.

## גאוגרפיה
שטח האי מארי גאלאנט כ-171 קמ"ר, ומתגוררים בו כ-12,009 תושבים (2006). מספר התושבים באי הולך ופוחת עקב הגירה שלילית: בשנת 1961 התגוררו באי 16,431 תושבים ובשנת 1991 כ-12,488 תושבים.
נכון לשנת 2006 צפיפות האוכלוסין באי היא 76 נפשות לקמ"ר.

האי מחולק אדמיניסטרטיבית לשלוש קומונות (communes):
* קפסטר דה מארי גאלאנט (Capesterre-de-Marie-Galante) ששטחו 46.19 קמ"ר ומתגוררים בו 3,559 תושבים (1999).
* גראן-בור (Grand-Bourg) ששטחו 55.54 קמ"ר ומתגוררים בו 5,934 תושבים (1999).
* סן לואי (Saint-Louis) ששטחו 56.28 קמ"ר ומתגוררים בו 2,995 תושבים (1999).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גוואדלופ: גאוגרפיה
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:צרפת: איים
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של הקריביים
הר מוראן

**הר מוראן** (באנגלית: **Mount Moran**) הוא הר הממוקם בפארק הלאומי גרנד טיטון שבמערב מדינת ויומינג שבארצות הברית. ההר נקרא על שמו של תומאס מוראן, אמן באסכולת נהר הדסון. הר מוראן מהווה חלק מרכס טיטון (שהם בעצמם שלחה של הרי הרוקי) והוא השני בגובהו ברכס זה (לאחר הר גרנד טיטון) וממוקם בחלקו הצפוני של הרכס. גובה ההר 3,842 מטרים, ולמרגלותיו שוכן אגם ג'קסון. פסגתו של ההר מכוסה בשלג במשך רוב רובם של ימי השנה, ויש עליו אף מספר קרחונים.

במהלך רוב השנה, פסגת הר מוראן מכוסה בשלג, וישנם קרחונים קטנים על מדרונותיו, ביניהם קרחון סקיורי (Skillet Glacier) וקרחון דראגר (Drangon Glacier). האגם ג'קסון, השוכן למרגלות ההר, מהווה מוקד משיכה פופולרי למטיילים ולצלמים המגיעים לאזור. בשל הגישה המורכבת לפסגת ההר והצורך בטכניקות טיפוס מתקדמות, ההר מהווה יעד למטפסים מנוסים בלבד.

הכיבוש הראשון של פסגת הר מוראן התרחש ב-22 ביולי 1922, כאשר מטפסי ההרים לגראנד הארדי, בנט מקנלתי ובן ריצ' הצליחו להגיע לפסגה. מאז, ההר הפך לסמל של הפארק הלאומי גרנד טיטון ולמוקד טיפוס מוערך בקרב קהילת המטפסים.

## קישורים חיצוניים

* סקירה מקיפה על ההר
* יומן טיפוס על ההר מלווה בתמונות

## הערות שוליים

מוראן
מוראן
סנט וינסנט

ממוזער|300px|קינגסטאון שבסנט וינסנט, שנות ה-90 של המאה ה-19
**סנט וינסנט** (אנגלית: Saint Vincent) הוא אי געשי בים הקריבי הממוקם בין האי סנט לוסיה לבין הגרנדינים, ומהווה חלק מן המדינה העצמאית סנט וינסנט והגרנדינים שבאנטילים הקטנים. שטח האי 345 קמ"ר.

## היסטוריה
מאז גילוי האי במהלך המאה ה-18, נאבקו המעצמות הקולוניאליות צרפת ובריטניה על השליטה בו והשטח היה שנוי במחלוקת. בשנת 1783 הסתיימה המחלוקת והאי נחכר לבריטניה. בשנת 1979 זכה האי לעצמאות.

## כלכלה ואוכלוסייה
העיר הגדולה באי היא העיר קינגסטאון, בירת סנט וינסנט והגרנדינים, שבה מתגוררים כ-19,300 תושבים. זוהי עיר הנמל המרכזית של האי ומרכז הכלכלה והתקשורת בו.

בעיר צולם הסרט שודדי הקאריביים.
ממוזער|300px|קינגסטאון, 2006

## גאוגרפיה
הגבוה בהרי האי הוא הר הגעש לה סופרייר (La Soufrière), שגובהו 1,234 מטרים. ההר התפרץ בשנים 1812 ו-1902. בהתפרצות שאירעה ב-1902 נהרגו כ-1,680 נפשות. התפרצויות נוספות אירעו בשנים 1971–1972 ו-2020–2021.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: גאוגרפיה
סטיב ג'ונס (מדען)

**סטיב ג'ונס** (באנגלית: **Steve Jones**; נולד ב-24 במרץ 1944) הוא פרופסור לגנטיקה, כותב ספרי מדע פופולרי וכוכב טלוויזיה. 

ג'ונס כיהן פעמיים (בין 1995 ל-1999 ובין 2008 ל-2010) כראש המחלקה לגנטיקה, אבולוציה וסביבה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. עבודתו המחקרית מבוצעת במעבדת גאלטון שבקולג'. בנוסף, הוא מנחה תוכניות טלוויזיה ומחבר ספרי מדע פופולרי בנושאי ביולוגיה, בעיקר אבולוציה שבהם בין היתר בולט גם חוש ההומור השחור שלו. ב-1996 זכה בעיטור החברה המלכותית על שם פאראדיי על מפעלו להנחלת המדע לציבור הרחב. הוא גם מפרסם טור מדעי ביומון הבריטי דיילי טלגרף. 

ג'ונס הוא ולשי, נולד באברסתווית', שם למדו הוריו באוניברסיטה. לאחר סיום לימודיהם, המשפחה עברה לוויראל באנגליה לצורכי עבודה. 

ג'ונס פעיל באגודה ההומניסטית הבריטית והוא מבקר חריף של הגישה הבריאתנית של הנוצרים הפונדמטליסטים.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **[[כמעט כמו לווייתן]] - מוצא המינים נכון לעכשיו** בתרגומה של עדי מרקוזה-הס בהוצאת ידיעות אחרונות (2006).
* **הבטחת הנחש** בתרגומו של ניר רצ'קובסקי בהוצאת ספרי עליית הגג (2018).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:מדענים ולשים
קטגוריה:גנטיקאים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
סמואל פיליפס הנטינגטון

[שמאל|ממוזער|200px|עטיפת רב המכר "[התנגשות הציביליזציות" בשפה האנגלית]]
**סמואל פיליפס הנטינגטון** (בשם מלא באנגלית: **Samuel Phillips Huntington**; 18 באפריל 1927 – 24 בדצמבר 2008) היה פרופסור למדע המדינה, שכיהן כראש בית הספר ללימודים בין-לאומיים באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. רבים ממחקריו עסקו באסטרטגיה לאומית, יחסי צבא-ממשלה והפיכות צבאיות.

## תולדות חייו
הנטינגטון, נולד בעיר ניו יורק ב-18 באפריל 1927. בגיל 18 סיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטת ייל והתגייס לצבא. לאחר שירותו הצבאי, חזר ללימודים וקיבל תואר שני מאוניברסיטת שיקגו. בגיל 23 התחיל ללמוד באוניברסיטת הרווארד, ושם השלים את הדוקטורט במדע המדינה.

ב-1950 מונה לחבר סגל בבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד, בתפקיד זה שימש עד 2006 למעט בשנים 1959–1962 בהן היה חבר סגל באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1968, כתב חיבור שנוי במחלוקת אשר יצא נגד ההנחה, לפיה פיתוח כלכלי וחברתי של ארצות נחשלות יוביל להקמת משטרים דמוקרטיים יציבים בהן. בסוף שנות ה-60 היה הנטינגטון חבר במועצה לביטחון לאומי ויועצו של נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון, והיה מהתומכים בשימוש בהפצצות כבדות באזורים מאוכלסים בדרום וייטנאם. בשנים 1977 ו-1978 עבד כמתאם מטעם הבית הלבן לתכנון מדיניות במועצה לביטחון לאומי, בתקופה שבה שימש ידידו זביגנייב בז'ז'ינסקי כיועץ לביטחון לאומי של הנשיא ג'ימי קרטר.

הנטינגטון נבחר לחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 1965.

נפטר ב-24 בדצמבר 2008 במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית.

## ספריו

* **סדר פוליטי בשינויים במערכות ובמוסדות פוליטיים:** יצא לאור ב-1968, הספר עוסק בשינויים במערכות ובמוסדות פוליטיים.
* **הגל השלישי של הדמוקרטיזציה:** יצא לאור ב-1991, הספר עוסק בהפיכתן של מדינות רבות לדמוקרטיות במהלך שנות ה-70.
* **[[התנגשות הציביליזציות]]:** יצא לאור ב-1993, הספר עוסק בחלוקה של העולם לשמונה ציוויליזציות נפרדות, ומאבקן אחת בשנייה.
* **מי אנחנו? האתגרים על זהותה הלאומית של אמריקה:** יצא לאור ב-2004, הספר עוסק באיום על זהותה התרבותית-מערבית של ארצות הברית בעקבות ההגירה אליה, על-פי דעתו של הנטינגטון.

## קישורים חיצוניים

* סמואל הנטינגטון ואנתוני גידנס, שני 'מערב'
* עמוד הבית של הנטינגטון באתר אוניברסיטת הרווארד
* כיצד טעה סמואל הנטיגטון בתאוריית התנגשות הצוויליזציות- בפודקאסט 'עושים רוח' 
* 
* ג'יימס ניקטרליין, האתיקה הפרוטסטנטית - סקירת ספרו החדש של ס. הנטינגון "מי אנחנו?", באתר "קיוונים", פורסם במקור ב"קומנטרי", במאי 2004
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקאית למדע המדינה
קטגוריה:חברי AEI
קטגוריה:זוכי פרס גרומאייר: שיפור העולם
קטגוריה:בוגרי תיכון סטייווסנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי ועד השלישייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
המדריך הפתוח

alt=|ממוזער
**המדריך הפתוח** (באנגלית: **Open Directory Project**, בסלנג: **DMOZ**) היה מדריך אתרים עולמי המבוסס על בדיקה יחידנית של האתרים פורטלים המתפרסמים בו על ידי עורכים מתנדבים.

שמו העממי של המדריך הוא דמוז (dmoz), כקיצור ל-Directory MOZilla. המדריך היה שייך לחברת Netscape שנקנתה על ידי AOL יחד עם המדריך. למרות שהמדריך שייך לחברה מסחרית, כל המידע הקיים בו מותר לשימוש תחת רישיון ייחוס.

המדריך הפתוח נסגר בתאריך 17/3/2017, עקב החלטה של בעלת המדריך, חברת AOL, להפסיק את תמיכתה בו. מאז סגירתו, הפך אתר המדריך לדף בעל עמוד אחד, ובו הודעה על הסגירה, יחד עם הפניות לארכיון המדריך ולפורום הדיונים שלו.

## היסטוריה
פרויקט המדריך הפתוח נוסד על ידי ריצ' סקרנטה ובוב טרואל בשנת 1998 מחברת סאן מיקרוסיסטמס תחת השם Gnuhoo. הקטגוריות של פרויקט Gnuhoo התבססו על מבנה הקטגוריות בקבוצות הדיון ב-UseNet.
הפרויקט עלה לרשת בחמישי ביוני, 1998 ושמו שונה מאוחר יותר ל-**Newhoo**. לאחר שנרכש על ידי חברת Netscape שונה שמו ל-**Open Directory Project**.

באוקטובר 1998 מנה המדריך מאה אלף כתובות, כשנה לאחר מכן הוא מנה מיליון כתובות. בשנת 2000 עבר הפרויקט את מספר הכתובות ביחס למתחרהו Yahoo directory עם 1.6 מיליון כתובות. עם הזמן, גבר הפרויקט על רוב מתחריו בתחום האינדקסים.

## המדריך
בדומה לסידור הקבוצות ב-Usenet מסודרים תוכני הפרויקט בצורה היררכית המאפשרת גישה מנושאים כלליים לנושאים ספציפיים.
במקור היו הקטגוריות: מבוגרים, אמנות, עסקים, מחשבים, משחקים, בריאות, בית, חדשות, הפניות, מדעים, קניות, חברה וספורט. בעוד שהקטגוריות הראשיות, לא שונו רבות, הקטגוריות המשניות משתנות בתדירות רבה.

ביולי, 1998, החל הפרויקט לפעול במספר שפות נוספות ונכון ליוני 2009 פעל האינדקס ביותר מ-80 שפות.

### תחזוקה
הפרויקט מתוחזק על ידי עורכים. בעוד חלק מהעורכים עוסקים בחיפוש והוספת אתרים חדשים, חלקם מתעסקים בתחזוקת המידע הקיים, תיקון שגיאות ומיון מידע. כדי לעזור בהסרת אתרים שירדו מהרשת, משתמש האינדקס בזחלן רשת בשם Robozilla הבודק האם האתרים קיימים. הזחלן אינו מסיר אתרים מבסיס הנתונים אלא מודיע לעורכים הפועלים בהתאם.

כיום, מייחסים חלק ממנועי החיפוש (למשל גוגל) חשיבות רבה לאתרים שמקושרים מהמדריך הפתוח בעת שקלול חשיבות הדף דבר היוצר סחר בדומיינים שקושרו מהמדריך.

הפרויקט עובד עם פורום מסוג phpBB ותוכנת החיפוש lsearch. כדי לאפשר תמיכה בריבוי שפות, תוכני האתר נמצאים בקידוד תווים UTF-8. לפני זה, הקידוד היה ISO 8859-1 עבור הערכים באנגלית, וקידוד לפי הצורך של השפה בדפים בשפות השונות.

## מדיניות
האינדקס מנוהל על ידי עורכים בהתנדבות. בעת בדיקת הבקשה נלקחות בחשבון התרומות של המשתמש, הבנתו את התפיסה של המדריך הפתוח, הצורך בעורכים נוספים ועוד. כל עורך מקבל קטגוריה לערוך, והוא אחראי על עריכתה ועל עריכת כל הקטגוריות שתחתיה. עורך רשאי לבקש מינוי עורך לאחת מתתי-הקטגוריות עליהן הוא אחראי ולבקש לפתוח קטגוריות חדשות.

בעת קבלת בקשה להוספת אתר חדש הוא מועבר לעורך רלוונטי, החלטות העורכים מתבצעות על סמך מסמך עקרונות העריכה של האינדקס.

## קישורים חיצוניים

* 

* המדריך הפתוח - הקטגוריה העברית

## הערות שוליים

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1998
אברהם מנדלסון-ברתולדי

**אברהם ארנסט מנדלסון-ברתולדי** (בגרמנית: **Abraham Ernst Mendelssohn Bartholdy**; 10 בדצמבר 1776 – 19 בדצמבר 1835) היה בנקאי גרמני יהודי מומר, בנו של הפילוסוף משה מנדלסון ואביהם של המלחינים פליקס מנדלסון-ברתולדי ופאני מנדלסון.
שמאל|אברהם מנדלסון-ברתולדי|ממוזער|200px

## חייו
נולד לפרומט ומשה מנדלסון בברלין והתחנך, כשאר אחיו, בשילוב של חינוך יהודי מסורתי ושל השכלה כללית ברוח הנאורות. היה חבר ב"אגודת הידידים", קבוצת האינטלקטואלים היהודים שייסד אחיו יוסף בברלין ב-1792 וכן היה חבר באקדמיה למוזיקה של ברלין. ב-1795 הקימו הוא ואחיו בנק בברלין, ואברהם נסע בעסקי הבנק לפריז אך חזר במהרה לגרמניה. ב-1804 שהה בהמבורג ושם נשא לאישה את לאה סלומון, מוזיקאית ונכדתו של יהודי החצר הברלינאי העשיר דניאל איציג. הוא גם הקים סניף של הבנק בהמבורג.

מנדלסון החזיק בדעה שזמנה של היהדות עבר ושמן הראוי שהיהודים ישתלבו בתרבות הגרמנית. לשני בניו פליקס ופאול, שנולדו ב-1809 וב-1812 בהתאמה, לא ערך ברית מילה. את שם משפחתו שינה לברתולדי בעקבות גיסו, אחיה של אשתו לאה, אם כי שמר על השם המיוחס "מנדלסון". ב-1816 הטביל את ילדיו לנצרות פרוטסטנטית וב-1822 המירו גם הוא ואשתו את דתם. בהמשך חייו נבחר לכהן במועצת העיר של ברלין.

ארבעת ילדיו הם:
*פאני מנדלסון (לימים פאני הנזל; 1805–1847), מלחינה ופסנתרנית;
*פליקס מנדלסון-ברתולדי (1809–1847), מלחין;
*רבקה מנדלסון-ברתולדי (1811–1858), שנישאה לימים למתמטיקאי הגרמני-צרפתי דיריכלה;
*פאול מנדלסון-ברתולדי (1812–1874), בנקאי.

לאברהם מנדלסון מיוחס המשפט "עד שהגעתי לגיל ארבעים הייתי בנו של אבי; ואחרי שהגעתי לגיל ארבעים הייתי אביו של בני".

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:יהודים שהתנצרו
אברהם
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1776
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1835
סנקט פלטן

**סנקט פלטן** או סט. פלטן (בגרמנית: **Sankt Pölten**) היא עיר באוסטריה, בירת המדינה הפדרלית האוסטרית אוסטריה תחתית והעיר הגדולה ביותר בה. העיר שוכנת על גדות נהר טרייזן (Traisen) ונמנית עם הערים העתיקות במדינה. אוכלוסיית העיר מונה 52,716 תושבים נכון ל-2015.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת על גדות נהר טרייזן ועל הקצוות הצפוניים של הרי האלפים. היא חלק מה"מוסטפירטל", האזור הדרום-מערבי מבין ארבעת אזורי אוסטריה תחתית. העיר מחולקת ל-38 רבעים. בעיר עוברת הרכבת האוסטרית המערבית של ה-ÖBB, חברת הרכבות האוסטרית.

## היסטוריה
[ימין|ממוזער|150px|קתדרלת ה[בארוק בסנקט פלטן]]
החלק העתיק של העיר נבנה במקום שבו שכנה העיר הרומית העתיקה אאֵליום סנטיום אשר התקיימה בין המאה ה-2 למאה ה-4. בשנת 771 הוקם בעיר מנזר בנדיקטיני. בשנת 799 נקראה סנקט פלטן "טרייסמה". העיר נהייתה עיירה בשנת 1050 ונהייתה עיר באופן רשמי בשנת 1159. העיר נהייתה בירת אוסטריה תחתית על ידי החלטה של הפרלמנט האוסטרי תחתי בעשירי ביולי 1986. ממשלת אוסטריה תחתית שוכנת בסנקט פלטן מאז 1977.

### משמעות השם
שם העיר בא משמו של התאולוג הנוצרי הקדום היפוליטוס מרומא: היא נקראה "סנקט היפוליטוס", לאחר מכן "סנקט פוליט", ולבסוף "סנקט פלטן".

### שלט האצולה והסמל
שלט האצולה של סנקט פלטן מחולק לשני חלקים: מצד ימין זאב פרא כסוף על רקע תכול ומצד שני פס אדום על רקע לבן. צבעי העיר הם אדום וצהוב. סמל העיר מכיל את שלט האצולה של סנקט פלטן מוקף בכיתוב "Landeshauptstadt St. Pölten" כלומר "בירת המדינה סנקט פלטן".

בעיירה פועל המכון להיסטוריה יהודית של אוסטריה.

## ערים תאומות
סנקט פלטן היא עיר תאומה של הערים:
* 
*  
*  
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אוסטריה תחתית: ערים
הצעה צנועה

**הצעה צנועה במטרה למנוע מילדיהם של עניי אירלנד להפוך לנטל על הוריהם או על המדינה, ובמטרה להביאם למצב שבו יביאו תועלת לציבור** (באנגלית: ***A Modest Proposal for preventing the children of poor people in Ireland, from being a burden on their parents or country, and for making them beneficial to the publick***), המכונה על פי רוב בקיצור "**הצעה צנועה**" (***A Modest Proposal***), הוא מאמר סאטירי שפרסם ג'ונתן סוויפט בשם בדוי בשנת 1729 במחאה על עוולות השלטון האנגלי הפרוטסטנטי באירלנד ונזקיו של חוק העונשין הנוקשה בה. במאמר מאמץ סוויפט גישה של סטטיסטיקאי אטוּם, הגורס כי הפתרון הטוב ביותר לבעיית הילודה, העוני והרעב באירלנד הוא אכילת ילדיהם של העניים, צעד שיתרום להכנסתן של המשפחות העניות וישפר את איכות המזון העולה על שולחנו של הציבור.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סאטירה
קטגוריה:מסות
קטגוריה:ספרות אירית
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:עוני
קטגוריה:שנות ה-1720
סובייט

**סוֹבְיֵיט** (ברוסית: **Сове́т**, "מועצה") היה גוף שלטוני בברית המועצות. הסובייטים היו מועצות מהפכניות שנבחרו על ידי אזרחי המדינה. בתחילת הדרך היו סובייטים נפרדים לנציגי הפועלים, האיכרים והחיילים. בהמשך הם התאחדו, ושמם הרשמי היה "סובייט של העם".

ברית המועצות הייתה ברית רפובליקות שבה השלטון נתון בידי מועצות נבחרות - הסובייטים. חברי הסובייט התאספו לישיבות ופעלו בנוסף לעבודתם הרגילה. הסובייט היה יחידת הממשל הראשונית בברית המועצות, והיו לו פונקציות חוקתיות וביצועיות. בחוקת ברית המועצות שגובשה ב-1918 הוגדר הסובייט כיחידת ממשל רשמית של מקום ואזור.

הסובייט הראשון הוקם בשנת 1905 בעיר איוואנובו ומטרתו הייתה ניהול השביתה במפעלי העיר. בסך הכל במהלך מהפכת 1905 הוקמו 62 סובייטים. כולם פוזרו עם דיכוי המהפכה וחבריהם הוענשו.

במהלך מהפכת פברואר הסובייטים הוקמו מחדש, ולקראת מרץ 1917 פעלו כ-600 סובייטים ברמות שונות. תוך זמן קצר הם אורגנו לרמות שונות, ולמעשה היו שלטון אלטרנטיבי לממשלה.

לאחר מהפכת אוקטובר הועבר השלטון במדינה לידי מועצת הסובייטים. 

השתלטות הבולשביקים על הסובייטים, הבסיס להפיכת ברית המועצות לדיקטטורה עריצה, גרם עם השנים להפיכת המושג 'סובייט' למלה נרדפת לעריצות, צרות אופק וקנאות. אלא שבתחילת הדרך פעלו מועצות עממיות באופן אליו כיוונו מהפכנים רבים שדגלו בהפיכתה של רוסיה לרפובליקה דמוקרטית-פרלמנטרית. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
קטגוריה:ברית המועצות: פוליטיקה
קלייב בארקר

**קלייב בארקר** (באנגלית: **Clive Barker**; נולד ב-5 באוקטובר 1952) הוא סופר, במאי קולנוע, יוצר קומיקס ואומן חזותי אנגלי.

## ביוגרפיה
בארקר נולד בליברפול שבאנגליה. אחרי התיכון המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת ליברפול, שם התמחה בפילוסופיה ובספרות אנגלית.

בארקר הוא הומוסקסואל מוצהר, וכיום הוא בן זוגו של הצלם דייוויד אמסטרונג.

### ספרים
בארקר התחיל את הקריירה הספרותית שלו ככותב סיפורי אימה קצרים. את הנובלה הראשונה שלו, "משחק הארורים", פרסם ב-1986. לאחר מכן עבר לז'אנר הפנטזיה האורבאנית בספרים כמו "אימגאקה" ו"אבאראט".

בסיפוריו ניתן למצוא מספר מוטיבים חוזרים, כגון הטענה שבנוסף לעולם שלנו ישנם עולמות קסומים שחיים בצורה מקבילה למציאות שלנו (מוטיב שמשותף גם לעמיתו ניל גיימן); קשר ישיר בין מיניות לבין העל טבעי, ועוד. בארקר גם ידוע בפיתוח מיתולוגיות שלמות ומורכבות בספריו.

### סרטים
בארקר ביים את הסרט הקצר הראשון שלו, "שולמית", ב-1973. זה היה סרט קצר כבן 20 דקות. ב-1987 ביים את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "מעורר השאול", המבוסס על ספר פרי עטו. ואולם, בארקר לא הוציא לאור את הספר, עד חלוף שנה מתאריך יציאת הסרט לאקרנים. הסרט הפך לסרט פולחן והביא פרסום מיידי לבארקר. בעקבותיו נוצרו כ-8 סרטי המשך וכן סדרת אנימציה למבוגרים ב-2007.

ב-1990 הוא ביים את "יצורי הלילה" וב-1995 את "אדון האשליות". שניהם לא הצליחו במכירות. 

חלק מסיפוריו אומצו על ידי במאים אחרים והפכו לסרטים. המפורסמת בהם היא סדרת סרטי "קנדימן", שהראשון בהם יצא בשנת 1992.

### קומיקסים
בשנת 1993 פנתה מארוול קומיקס אל בארקר שבבקשה לפיתוח קו גיבורים חדש, שאינו נמצא ברצף עם יקום 616. בתקופה זו כתב בארקר במקביל ארבעה קומיקסים שונים. 

חלק מספריו עובדו לקומיקסים בידי אומנים אחרים, ביניהם סדרת "מעורר השאול" וכן ה"סינוביט" הראשי, "ראש מחטים", קיבלו סדרה רצה משלהם.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרי מתח ואימה אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליברפול
קטגוריה:סופרים להט"בים בריטים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1952
תכשיט

[ממוזער|[טבעת יהלום נפוצה בתרבות המערבית לציון אירוסין או נישואין.]]
**תכשיט** או **תקשיט** או **עדִי** (בריבוי: עֲדָיִים) הוא אביזר נוי, ובמקור סמל שבטי, המשמש לקישוט הגוף והבגד. במהלך השנים והתפתחות האנושות, התכשיט הפך גם ליצירת אמנות ולסמל תרבותי וחברתי. מאז ומעולם שימשו תכשיטים גם כסמל סטטוס וגם כמייצגי בעלי ממון. שימוש ברכיבים יקרים או במותגים הוא סמל סטטוס.

## היסטוריה
[ממוזער|200px|[שרשרת (תכשיט)|שרשרת פרה-היסטורית העשויה מקונכיות שנמצאה באזור קרמס שבאוסטריה המתוארכת ל-39,000 עד 25,000 לפני הספירה.]]
חפירות ארכאולוגיות במערות האדם הקדמון מגלות, כי כבר לפני 100,000 שנים נמצאו תכשיטים בשימוש.התכשיט הקדום ביותר שמצאו מוערך לכלפני 115,000 שנים. שנה פותחו התכשיטים הראשונים באמצעות שימוש בחומרי גלם דוגמת עצמות ושריונות רכים של חיות, אבנים ועצים. תחילה שימשו חומרים אלה כאמצעים לקשירת בגדים וחיבור עורות אלה לאלה, אולם בהמשך נמצאו עדויות לדגש ששם האדם הקדמון על עיצוב חומרים ושימוש בהם לצורכי קישוט ונוי. דוגמה לתכשיט קדום היא סיכת הפיבולה, ששימשה לחיבור גלימות בעת העתיקה ובימי הביניים. המבנה שלה התאפיין בשני מופעים: האחד דמוי סיכת ביטחון, והשני כקשת ומחט המושחלת עליה. המבנה הקשתי היה מורכב משני חלקים: קשת בצורת 'עיגול' פתוח, שעליה מורכבת מעין מחט עם קוף הנעה על גביה. המחט ננעצת בבד, ועל ידי סיבובה של המחט מעל לקשת נוצר החיבור בין הבדים.

ממוזער|200px|סיכת הפיבולה הגרמנית. ראשית המאה ה-5. מוזיאון קונסטיסטורישס, וינה.
[200px|ממוזער|שמאל|תכשיט שתי סיכות זהב 18 קרט, מתוך הסדרה "עקבות" מעשבה ידי [בתיה ואנג]]

## חומרי גלם, רכיבים וסוגי תכשיטים
התכשיטים קיימים מהפרהיסטוריה. בתקופות קדומות הם נוצרו מחומרים כגון עצמות, עץ וצדפות, ולאחר מכן מחומרים עמידים יותר, יקרים יותר ונדירים יותר.

החל משנות השלושים של המאה העשרים הפכו תהליכים תעשייתיים לנפוצים יותר בייצור תכשיטים תוך שימוש גם במתכות יותר זולות וכן בחומרים זמינים ועממיים כגון פלסטיק, בדים, עץ וכו'. במקביל לתעשיית האופנה, שהפכה ליותר עממית, התפתחה גם תעשיית תכשיטי האופנה שעבורה משתמשים בחומרים יותר זמינים וזולים כגון: מתכת גולדפילד, זכוכית וכן בשיבוץ אבנים לא יקרות.
התכשיטים נענדים על רוב חלקי גוף האדם - מסיכות ראש ועד לטבעות על הבהונות. התכשיטים השכיחים ביותר הם ענקים, תליונים, מחרוזות, עגילים, צמידים וטבעות.

## בעלי מקצוע
בעל המקצוע שיוצר תכשיטים בהם מכונה **[[צורף]],** מעצב תכשיטים, ואת השם **תַּכְשִׁיטָן** הוסיף וחידש המילונאי ראובן אלקלעי. בעברית ספרותית מודרנית כונה צורף הזהב (או סוחר העוסק בזהב) **זֶהָבִי**, אולם מילה זו לא נקלטה בפי ההמון. המילה **תכשיט** נקלטה בעברית של ימי התלמוד, ועמה גם המילה **תקשיט**. לשתי המילים אותה משמעות, ושורשיהן קרובים גזרונית זה לָזה, כלומר הזוג הוא כפלה.

מקצועות הצורפות ועיצוב התכשיטים נלמדים כתואר ראשון ותואר שני באקדמיות לעיצוב ואומנות בישראל ובעולם. נערכות תערוכות רבות בתחום, הן מסחריות והן אומנותיות. התערוכות המסחריות הידועות נערכות בערים כגון בזל, ויצ'נזה, ניו יורק, ולוס אנג'לס. כמו כן, תערוכות בנושאי תכשיטים אומנותיים (one of a kind), נערכות במוזיאונים לעיצוב ואמנות חשובים בעולם.

## ראו גם
* רשימת תכשיטים
* תכשיט (שבת)
* תכשיטים במקרא
* אביזר אופנה

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
תכשיט
קטגוריה:אביזרי אופנה
ליגת העל המלטזית

**ליגת העל המלטזית** (במלטזית: **Il-Kampjonat Premje**, באיטלקית: **La Premier League Malti** - נקראת גם: "**ליגת העל BOV**" בעקבות הסכם חסות עם "בנק אוף ולטה") היא ליגת הכדורגל הבכירה במלטה. הליגה מנוהלת ומאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל של מלטה, ובה מתחרות כיום 16 קבוצות.

הליגה הוקמה בשנת 1909, כשמלטה עוד הייתה מושבה של הממלכה המאוחדת, ונקראה אז "הליגה הראשונה", ומאז מתקיימת כמעט ברציפות למעט הפסקות זמניות ב-1910, 1915, ולאורך מלחמת העולם השנייה (1940 ועד 1944). ב-1980 החליפה הליגה את שמה ל"ליגת העל המלטזית" שנהייתה הליגה הבכירה, ו"הליגה הראשונה" הפכה להיות ליגת המשנה במערך הכדורגל המלטזי.

לאורך השנים השתנה מספר המתחרות, שהתחיל מ-5 ב-1909, לאחר מכן נע מספר המשתתפות בליגה בין 6–9 משתתפות עד 1971, אז גדלה הליגה ל-10 משתתפות, אך ב-1980 שוב קטנה ל-8 ואז 9 משתתפות. ב-1991 גדלה הליגה שוב ל-10 משתתפות, ב-2011 גדלה למספר שיא של 12, ובשנים 2017 ועד 2020 שיחקו בליגה 14 משתתפות. בעונת 2020/2021 הוחלט להגדיל את הליגה אפילו עוד, למספר שיא של 16 קבוצות שמשתתפות בה כיום.

סלימה וונדררס ופלוריאנה מובילות את טבלת האליפויות במדינה עם 26 אליפויות לאורך ההיסטוריה לכל אחת, כאשר פלוריאנה משווה את שיא זה בעונת 2019/2020.

## הקבוצות בליגה
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל המלטזית בעונת 2025/2026:

## אלופות הליגה לפי עונות
* קבוצה המסומנת ב**כתב מודגש** זכתה בגביע המלטזי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי

## אליפויות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים
* 
* התאחדות הכדורגל המלטזית
* רשימת אלופות הליגה באתר RSSF

## הערות שוליים

מלטה
קטגוריה:מלטה: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל במלטה
כוונת

**כוונת** היא אמצעי המשמש לסיוע בכיוון, על ידי התאמת כיוון ההתבוננות של העין עם כיוון כלי הירי או כל אמצעי אחר. 
[שמאל|ממוזער|150px|איור של כוונת ברזל של [רובה M-16. כוונת ברזל מורכבת משני אלמנטים: חרירית שבצורת העיגול הקרובה לעין המכוון, והלהבית, מעין שפיץ, הנמצאת רחוקה יותר. על מנת ליצור "נעילה" על מטרה, יש ללכד את הלהבית במרכז החרירית (כפי הנראה בתמונה), והתלכדות זו יש לכוון על המטרה עצמה.]]

ישנם סוגים שונים של כוונות:
*כוונת ברזל - מערכת המורכבת בדרך-כלל על כלי ירי (אך גם על טלסקופים) ומאפשרת כיוון גאומטרי, כלומר המסתמך על יישור העין ושתי נקודות נוספות (כוונת אחורית וכוונת קדמית) על קו אחד, שעובר גם דרך הנקודה אליה מכוונים. הכוונת האחורית מורכבת בדרך-כלל מחריר כלשהו, והכוונת הקדמית מורכבת מפין או טבעת שיש להביא למרכז המבט הנצפה דרך החריר.
*כוונת אופטית:
**כוונת טלסקופית - מערכת עדשות המגדילה את האובייקטים בהם מביטים ומציבה צלב (crosshair) בנקודה אליה מכוון הנשק.
**כוונת השלכה (ראו למשל כוונות מפרולייט או טריג'יקון) - כוונת המשלבת מערכת עדשות (כלומר כוונת טלסקופית) עם סיב אופטי, המרכז אור לנקודה במרכז הכוונת, אליה מכוון הנשק.
*כוונת פגיון - מערכת אלקטרואופטית הכוללת מחשב ירי, שמשפרת באופן ניכר את דיוק הירי המבצעי.

עם הצמדת הכוונת לנשק (או לכל אמצעי אחר) אין היא מכוונת בהכרח לכיוון אליו הוא מכוון, ולצורך הכיוון יש לבצע תיאום כוונות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי ירייה - מבנה ופעולה
קטגוריה:מכשירים אופטיים
קטגוריה:עזרים טקטיים לכלי ירייה
*
אהרן גולדשטיין

**אהרן גולדשטיין** (19 בדצמבר 1902 – 12 באוקטובר 1976), היה קבלן בניין וחבר הכנסת.

## חייו
אהרן גולדשטיין נולד ב-19 בדצמבר 1902 בזלטופול שבאוקראינה. היה פעיל בתנועת "החלוץ". עלה לארץ בשנת 1921 ביחד עם רעייתו מרים, אחיו שלמה וגיסתו זינה. היה חבר גדוד העבודה. עבד כפועל בניין וביחד עם אחיו שלמה, היה ממייסדי שכונת בורוכוב וגבעתיים ואף שימש, תקופות מסוימות, כיו"ר הוועד המקומי של שכונת בורוכוב. היה חבר ההגנה.

משנת 1933 עבד כקבלן בניין, וביחד עם אחיו ייסד את חברת הבניה "האחים גולדשטיין". שלושת האחים, אהרן, שלמה ונפתלי היו שותפים בחברה, אשר הפכה לאחת מחברות הבניה הגדולות בישראל. בשנת 1952 נבחר ליו"ר התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.

היה ממייסדי המפלגה הליברלית וחבר מרכז המפלגה, כיהן כחבר בכנסת החמישית, השישית והשביעית בין השנים 1963–1974. שימש חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה וועדת הכספים.

אהרן גולדשטיין נפטר בביתו בגבעתיים, בשנת 1976.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפלגה הליברלית הישראלית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גח"ל
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:קבלני בניין ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: חברי הכנסת
קטגוריה:מייסדי שכונות בארץ ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
דירוג (צי מסחרי)

בצי הסוחר **דירוג** (באנגלית: **Rating**) הוא איש צוות שאינו קצין. המלחים בצי הסוחר מתחלקים לכמה קבוצות בהתאם לתפקיד ולהכשרה. על המלחים מפקד רב המלחים שכפוף לחובל הראשון (חובל בכיר).

## בישראל
תקנות הספנות (ימאים), תשס"ב-2002, קובעות חובת הסמכה לדירוגים שהם חלק ממשמרת הגשר באוניה או חלק ממשמרת המכונה. בסוגי ההסמכה נכללים: ימאי רב תכליתי, מלח משמרת, מלח כשיר, מכונן בכיר, עובד מנוע, עובד קיטור. בהסמכה עוסקת רשות הספנות והנמלים.

הימאים הדירוגים בישראל היו מאוגדים באיגוד הימאים הדירוגים. במרוצת השנים הוחלפו הימאים הדירוגים הישראלים בצי הסוחר הישראלי במאים זרים (נותרו עדיין קציני ים ישראלים).

קטגוריה:מקצועות ימיים
מול נבו

**מול נבו** (נקרא גם **מחנה נבו**) הוא בסיס צבאי שהוקם בשנת 1983 כהיאחזות נח"ל וכיום מחנה צה"ל מדרום-מזרח ליריחו, הממוקם סמוך לצומת אלמוג על כביש 90 ולמקומו הקודם של קיבוץ בית הערבה.

בספטמבר 2017 הבסיס עבר שיפוץ רב, ונמצא כיום בשימוש גדוד 47, "לביאי הבקעה".

## היסטוריה
ב-5 באפריל 1981 דנה ועדת השרים להתיישבות בהקמת יישוב בבית הערבה ב' - מול נבו. ביוני 1981 החליטה ועדת השרים לענייני ביטחון להקים שלושה היאחזויות נח"ל, בהם מול נבו.

היאחזות הנח"ל הוקמה בסוף 1983 וטקס העלייה על הקרקע התקיים במרץ 1984. המחנה נקרא על שם מיקומו מול הר בעבר הירדן המזרחי, שיש המשערים שהוא הר נבו.

צמוד לבסיס שוכן היישוב בית חגלה המכונה גם "רואה נבו".

בשנת 2002 הוקמה חברת הדרכה למסעות לפולין בשם **מול נבו** על ידי בוגרי תנועות נוער אשר שרתו בבסיס הנח"ל, באותו שם.

בספטמבר 2017 בסיס **מול נבו** נלקח בחסות גדוד 47, "לביא הבקעה", על ידי חיילי המחזור הראשון של הגדוד ומשמש כבסיס האם של הגדוד.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מועצה אזורית מגילות ים המלח
קטגוריה:בסיסי צה"ל ביהודה ושומרון
קטגוריה:בקעת ים המלח
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
מרכז תרבות העמים לנוער

**מרכז תרבות העמים לנוער** (כיום מכונה גם **בית יהודית**) הוא מבנה המצוי בעמק רפאים, במושבה הגרמנית של ירושלים. 

המרכז הוקם בתרומת האגודה האמריקאית "ילדים לארץ ישראל" ונועד לשמש מקום מפגש עם תרבויות שנות מכל העולם. המרכז נחנך באפריל 1960 ותופעל על ידי עליית הנוער. בשנתיים הראשונות לפעילותו התקיימו במקום בין השאר תערוכות על מקסיקו, גואטמלה, פרס, חבש, שוודיה והולנד. אולם הפעילות של תרבות עמים הייתה דלה יחסית ועל כן נוצר שיתוף פעולה עם מחלקת התרבות של עיריית ירושלים שקיימה במקום פעילויות מגוונות לנוער, כמו תחרויות שחמט. כמן כן התקיימו במבנה פעילויות של משרד החינוך. בשנת 2001 עבר המבנה לניהול המינהל הקהילתי גינות העיר, ושמו הוסב ל"בית יהודית". בשנת 2008 עבר המבנה שיפוץ נרחב, ובחצר האחורית הוקם "גן שכטר" לפעילות לילדים. בשנת 2010 קויימו במבנה פעילויות בשבת, לראשונה במתנ"ס עירוני.

כתובת המרכז היא רחוב עמק רפאים 12 א.

## אדריכלות
המבנה הוא מבנה בן ארבע קומות, שנבנה על פי תוכניות של האדריכלים מיכאל ושולמית נדלר. המבנה נבנה בסגנון מודרני, תוך ניגוד קיצוני לסגנון הטמפלרי של המושבה הגרמנית של המבנים סביבו. המבנה בנוי בסגנון הבינלאומי שהיה נפוץ בבתי תל אביב ובבנייה של שנות ה-60 של המאה ה-20 בירושלים ונעשה בו שימוש בעיקר במבני גבעת רם בקמפוס האוניברסיטה העברית. צורתו מלבנית ו"חתוך" מחזיתו חלון מוארך. המבנה מצופה אבן לבנה חלקה. ייחודו של המבנה - בקומותיו השלישית והרביעית הבנויות בסגנון אקווריום מזכוכית.

המבנה מופיע ברשימת המבנים לשימור של עיריית ירושלים.

## לקריאה נוספת
*דוד קרויאנקר, **ירושלים, מבט ארכיטקטוני**, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו שולמית ומיכאל נדלר ושמואל ביקסון
פריצת מפולת

[ממוזער| עקומת IV עבור [דיודת זנר המראה פריצת מפולת ופריצת זנר]]
**פריצת מפולת** (באנגלית: **Avalanche Breakdown**) היא תופעה פיזיקלית המתרחשת בצומת של מוליך למחצה (במיוחד בצומת p-n), כאשר מופעל עליו **[[מתח חשמלי|מתח]] הפוך גבוה מאוד**. התופעה מתבטאת ב**עלייה פתאומית וחדה ב[[זרם חשמלי|זרם החשמלי]]**, מבלי שינוי משמעותי במתח ההפוך.

## מנגנון הפעולה
כאשר מופעל על צומת p-n מתח הפוך, נוצר שדה חשמלי בצומת, המונע מעבר של מטענים חופשיים. כל עוד המתח נמוך, זורם זרם זעיר של נשאי מיעוט (זרם זליגה). עם העלאת המתח ההפוך לרמות גבוהות במיוחד, השדה החשמלי בצומת נעשה חזק דיו כדי **להאיץ את [[אלקטרון|האלקטרונים]]** (או החורים) לרמות אנרגיה גבוהות.

אלקטרונים מואצים אלו עשויים **להתנגש באטומי [[מבנה גבישי|הסריג הגבישי]]**, ולגרום לשחרור אלקטרונים נוספים בתהליך המכונה **[[יינון]] במכה** (*[[:en:Impact_ionization|impact ionization]]*). האלקטרונים החדשים מואצים גם הם, ומתנגשים באטומים נוספים – תהליך זה יוצר **[[תגובת שרשרת]]**, שמביאה לזרם הולך וגדל בצורה אקספוננציאלית – זוהי **פריצת המפולת**.

### הבדל מפריצת זנר
פריצת מפולת נבדלת מ**[[דיודת זנר|פריצת זנר]]** בכך שהיא מבוססת על יינון במכה, בעוד שפריצת זנר (מתרחשת במתחים נמוכים יותר, בדרך כלל מתחת ל־5.6 וולט) נובעת מתופעה קוונטית של **[[מנהור קוונטי|מנהור אלקטרונים]]** דרך מחסום הפוטנציאל.

לעיתים, דיודות זנר הפועלות במתחים גבוהים יחסית מסתמכות למעשה על מנגנון של פריצת מפולת, אך עדיין נקראות "דיודות זנר" לצורכי שימוש.

### שימושים והשלכות

* פריצת מפולת מנוצלת באופן מבוקר ב**[[דיודת זנר|דיודות זנר]]** ו**[[דיודת מפולת|דיודות מפולת]] (Avalanche Diodes)**.
* ברכיבים כמו טרנזיסטורים, פריצת מפולת עלולה לגרום **נזק בלתי הפיך**, אם לא מגבילים את הזרם באופן חיצוני.
* תופעה זו היא גם עיקרון הפעולה של **[[חיישן|חיישנים]] [[האפקט הפוטואלקטרי|פוטו־אלקטרוניים]] מסוימים**, כמו *Avalanche Photodiodes (APD)*.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* Microelectronic Circuit Design — Richard C Jaeger — 
* The Art of Electronics — Horowitz & Hill — 
* University of Colorado guide to Advance MOSFET design 
* 
* Power MOSFET avalanche characteristics and ratings - ST Application Note AN2344
* Power MOSFET Avalanche Design Guidelines - Vishay Application Note AN-1005

קטגוריה:חשמל
קרטר בורוול

**קרטר בורוול** (אנגלית: **Carter Burwell**; נולד ב-18 בנובמבר 1955) הוא מלחין פסקולים אמריקאי.

בורוול נולד בניו יורק. מזוהה בעיקר עם סרטיהם של האחים כהן (בורוול הלחין את כל 15 סרטיהם, נכון ל-2010), כאשר הוא מכניס פסקול מותאם בדיוק לקומדיה השחורה ולציניות או לחלופין, למתח ולרומנטיקה של סרטים, עם שמירה על אופיו של הסרט. בורוול מזוהה גם עם הבמאי ספייק ג'ונז, והלחין סרטים כמו להיות ג'ון מלקוביץ', אדפטיישן ועוד עשרות סרטים שוברי קופות וגורפי פרסים. זכה בעצמו במספר פרסים עבור הפסקולים שיצר. ב-26 שנות פעילותו יצר פסקולים מקוריים לכמעט 80 סרטים.

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים
* 

* קרטר בורוול ב-SoundTrack.net

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: מלחין השנה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול למיני-סדרה או לסרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
נחל בית זיתא

**נחל בית זיתא** הוא עמק בעיר העתיקה בירושלים, שהיה גלוי לעין בתקופה קדומה. הנחל נמשך מאזור המושבה האמריקאית של היום, המשיך דרומה לאזור בו שוכן מוזיאון רוקפלר, חצה את חומת העיר העתיקה ונשפך לנחל קדרון בסמוך לשער האריות.

בתקופת בית המקדש הראשון שימש הנחל כגבולו הצפוני של הר הבית, ובמקום נבנתה בריכת אגירה. בריכה נוספת נבנתה בו בתקופת בית המקדש השני. שתי בריכות אלה הן בריכות הצאן או "ברכת בית חסדא".

כיום נתיב הנחל סתום, ומכוסה על ידי מבנים רבים. 

הנחל נקרא על שם שכונת בית זיתא (העיר החדשה) מימי סוף בית שני, שבתוכה זרם. 

## ראו גם
* נחל קדרון
* בריכות הצאן
* כנסיית סנטה אנה
* בריכת ישראל

בית זיתא
נאסרה

**נַאסְרָהּ** (בגאורגית: **ნასრა**; מת בשנת 888) היה נסיך גאורגי משושלת בגרטיוני מטאו קלארג'תי, שרצח את בן דודו, דוד הראשון קורופלאטס, מלך ממלכת האיברים, בשנת 881 שהביא למלחמה בתוך השושלת עם קרוביו ונהרג בסופה.

גווראם ממפלי, חלק את אחזקות אבותיו בטאו קלארג'תי  (חלק מכארתלי עילית) יחד עם שני אחיו: בגרט הראשון  ואדרנסה השני . חלקו בטריטוריה היה החלק שממזרח לרכס ארסיאני  למעט אזור קולה  (כיום בטורקיה). בשנות חייו האחרונות, לפני שנת 876, חילק גווארם את נכסיו לידי אחיו והחלקים בארמניה לידי גיסו סמבאט הראשון מארמניה , והפך לנזיר. בשנת 882 נפטר גווראם ואחזקותיו הנותרות על תריאלתי  הועברו לטובת ליפריט הראשון בר'וואשי , נסיך בולט בן חסותו של דוד הראשון והביזנטים. נאסרה, שהיה בנו הבכור והיחיד שנותר בחיים, שאיבד למעשה את יתרת ירושתו, רצח את דוד הראשון. לאחר הרצח נמלט נאסרה לשטח הביזנטי ומשם הוחזר על ידי גיסו בגרט הראשון מאבחזיה . בגראט גם הצליח לארגן סיוע צבאי ביזנטי ופלש לנכסי הבגרטים בשמו של נאסרה. מתוך דאגה לאזן את ההשפעה הביזנטית בקווקז, אשוט הראשון מארמניה  התערב ותמך בבנו של דוד הראשון, אדרנסה . וכך סכסוך שושלתי בגרטי התפתח לסכסוך אזורי. נאסרה הצליח לכבוש את המבצרים אודזרחה, ג'וואריסציחה  ולומסיאנתה (ლომსიანთა), אך לבסוף הובס, נתפס והומת באספינדזה.

## מקורות
* רונלד גריגור סאני  (1994), **[https://books.google.co.il/books?id=riW0kKzat2sC&pg=PA30#v=onepage&q&f=false The Making of the Georgian Nation]**, מהדורה שנייה, הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, , עמ' 30

נאסרה
נאסרה
קטגוריה:נפטרים ב-888
נפת אספינדזה

**נפת אספינדזה** (בגאורגית: **ასპინძის მუნიციპალიტეტი**, אספִינדזִיס מוניציפליטי) היא נפה במרכז מחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבגאורגיה. בצפון-מערבה היא גובלת בנפת אחלציחה, מצפון מזרח נפת בורג'ומי ובדרום ודרום-מזרח נפת אחלכלכי, בדרום מערב היא גובלת בטורקיה. אוכלוסייתה 10,372 תושבים. בנפה זו זורם גם נהר הקורה.

עד לשנת 1917 היא נקראה ראיון אספינדה (אספִינדזִיס ראיוני) ונכללה באוייזד אחלציחה, פלך טביליסי. משנת 1921 (גאורגיה הסובייטית) נכללה באוייזד של אחלציחה בשם **נפת טוֹלוֹשי** במעמד של ראיוני. משנת 1930 היא נפה נפרדת. משנת 1933 חזרה לגבולותיה המקוריים. משנת 2006 - **אספִינדזִיס מוניציפליטי**.

הנפה כוללת עיר אחת גדולה - אספידזה  ו-20 כפרים.

## אתרים בנפה של אספינדזה

* ורדזיה - קומפלקס מערות
* מערות ואני - קומפלקס מערות ומנזר
* חרתוויסי

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סאמצחה-ג'אוואחתי
קטגוריה:ג'אוואחתי
אספינדזה (עיר)

**אספּינדזָה** (בגאורגית: **ასპინძა**) עיר בנפת אספינדזה שבמחוז סאמצחה-ג'אוואחתי, גאורגיה. העיר מהווה מרכז מנהלתי של נפת אספינדזה. שוכנת על גדת נהר הקורה ונמצאת על הדרך אחלציחה שבגאורגיה לגיומרי שבארמניה. במפה ממוקמת מערבית לאחלציחה במרחק 34 ק"מ. המקום עצמו נחשב למקום נופש. הוכרזה לעיר בשנת 1961. מספר התושבים הוא 2,793 איש (בשנת 2014). במקום נמצאים הרבה אתרים היסטוריים מהמאות ה-11 וה-12.

במאה ה-16 נכבשה על ידי הטורקים, העיר ידועה בקרבות שהתנהלו בה בשנים 1625 ו-1770. בשנת 1829, בתום המלחמה העות'מאנית-רוסית נכללה באימפריה הרוסית.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:ג'אוואחתי
אודזרחה

**אוֹדזרְחֶה** (בגאורגית: **ოძრხე** או **ოძრახე**, אוֹדזרַחֶה) הייתה עיר-מבצר היסטורית במסחתי (כיום סאמצחה-ג'אוואחתי), שבדרום גאורגיהבאזור העיירה אַבָּסְתּוּמָאנִי  שבנפת אדיגני, על הגדה הימנית של נהר האוֹצְחִיסְצְקָאלִי (ოცხისწყლი). המבצר ישב על רכס סלעי גבוה שהשקיף על הדרך העוברת בין אודזרחה לנהר קוּרְצְחָנָה .

על פי המסורת הגאורגית העיר הוקמה על ידי גיבור מיתולוגי בשם אודזרחוס מבניו של כרתלוס ונקראה על שמו. חורבות הביצורים עיר המבצר עדיין נמצאות על תילן.

למרות שברור, דור אחר דור, כי ההיסטוריה של שושלת בגרטיוני התחילה רק מהמאה השמינית, טען ההיסטוריון גאורגי, סיריל טואומנוף , כי שורשיו של הענף הגאורגי הראשון של הבגרטים מגיעים עד למאה השנייה, כאשר הם נזכרים כשליטי נסיכות אודזרחה. הענף האוזדרחי של הבגרטיונים, ידוע ברשומות הגאורגיות מימי הביניים כ"ביבריטיאנים", ומגיע עד למאה החמישית, תקופת שלטונו של וחטנג גורגסלי. "ביבריטיאנים" אלה אינם יכולים להחשב כאבות הקדמונים של הבגרטים.

אודזרחה נזכרת עוד בשנת 885, כאשר הנסיך מבית בגרטיוני מטאו-קלארג'תי, נאסרה, בא לתבוע את ירושתו בראש צבא שניתן לו על ידי גיסו בגרט הראשון, מלך אבחזיה . הוא הצליח לכבוש את המבצרים אודזרחה, ג'וואריסציחה  ולומסיאנתה (ლომსიანთა), אבל לאחר מכן הובס על ידי הכוחות המאוחדים של קרובי משפחתו, אשוט הראשון מארמניה  ואדרנסה . נאסרה נהרג באספינדזה בשנת 888.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
אודזרחה
כרתלוס

**כרתלוס** (בגאורגית: **ქართლოს**) היה, על פי האגדה, אבי האומה של גאורגיה, כארתלי (איבריה הקווקזית). סיפורו מסופר בספר דברי ימי גאורגיה מימי הביניים, שנכתב על ידי לאונטי מרובלי, במאה ה-11.

האגדה מספרת כי הוא היה בנו של תרגמוס (בנו של גומר בן יפת, בן נח) וטוס, אחיהם של האייק (Հայկ אבי הארמנים), מובקוס, לקוס, הרוס, ברדוס, קווקזוס, ואגרוס שממנו לקחו את השם קווקזים אחרים. כשחילק תרגמוס את אדמותיו, קיבל כרתלוס את אזור כארתלי.

עם קבלתו את האדמה פנה כרתלוס להר שלידו נפגשים נהרות האראגווי והמטקווארי, הארמזי, הקים שם מצודה, ובנה את ביתו. הוא קרא להר כארתלי, על שמו, ועד שנבנה פיסלו של ארמזי נקרא המקום כארתלי. לאחר מכן נקרא כארתלי כל האזור מחונאן ועד לספרי (sper) שלחוף הים השחור. לאחר מכן בנה כרתלוס את "מצודת אוֹרבי" שנקראת כיום סאמצווילדה, ולאחר מכן בנה את "מצודת מטוּאֶרי", שנקראת כיום חוּנאן. הוא חי שנים רבות ומשפחתו התרחבה. מבין ילדיו היו חמישה ענקים: מסחטוס, גרדבוס, קאחוס, קוחוס וגאצ'יוס.

בסך הכול היו לכרתלוס שמונה בנים: מצחתוס, גארדבוס, קאחוס, קוחוס, גאצ'יוס, אופהולס, אוזדרחטוס, ג'וואחוס - שהפכו לאבות המייסדים של מצחתה, גארדאבני, קאחתי, קוחתי, גאצ'יאני, אופליסציחה, אודזרחה וג'אוואחתי, בהתאמה.

עם מותו של כרתלוס הוא נקבר בנקודה בה החלה ממלכתו, ארמזי.

במאה השלישית לפני הספירה, מלך איבריאני - פרנוואז הראשון, תבע את הירושה מכרתלוס, ונקרא בעקבותיו "כרתלוסיאני".

## מקורות

* רוברט וו. תומסון (1996), **[http://books.google.com/books?id=MVBEwzIoAOAC&pg=PA10&dq=Rustavi&as_brr=3&sig=9oDdyr1HY6sjtMfM-751ONIu8F4#PPA9,M1 שכתוב ההיסטוריה הקווקזית: אימוץ הכרוניקל הגאורגי על ידי ארמניה של ימי הביניים]**, עמ' 9-10, באנגלית, 
## ראו גם

* כארתלי 
* כרתוולים 
* סכרתוולו

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
פנדר (ימאות)

שמאל|ממוזער|200px|פנדר
**פֶֿנדֶר** (באנגלית: **Fender**) או בשמו העברי "פָּגוֹשׁ" הוא אביזר שתפקידו לחצוץ בין גוף של כלי שיט לבין הרציף או כלי שיט אחר.

ניתן למצוא פנדרים גם ליד אסדות קידוח או מצופים לצורך מניעה של פגיעה בהם. בדרך כלל מדובר בצורת גליל הממולא בחומר סופג מכות אך בכלי שיט קטנים כמו יאכטות משתמשים לעיתים גם בצמיגים משומשים.

אם לא תהיה מחיצה בין כלי השיט לרציף, עלולות המכות כתוצאה מתנועת הגלים ליצור חור בדופן כלי השיט ובכך עלולה להוביל לטביעה.

ככל שמשקל כלי השיט גדול יותר, כך הפנדר חייב להיות עבה יותר ומסוגל לספוג את המכה ביתר יעילות.

לרציפים ומבנים אחרים שיכולים לבוא במגע עם כלי שיט, כגון גשרים, מצמידים פנדרים קבועים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלקי כלי שיט
סטרנד מגזין

**סטרנד** (באנגלית: **Strand Magazine**) הוא ירחון בריטי של סיפורי מסתורין וסיפורים קצרים, בו התפרסמו לראשונה סיפורי שרלוק הולמס פרי עטו של ארתור קונאן דויל. כתב העת הופיע בלונדון לראשונה בשנת 1891. הירחון התבסס על סיפורי מתח ומסתורין וזכה לתפוצה המונית תוך זמן קצר.

מעל דפיו של הסטרנד הופיעו לראשונה סיפורי שרלוק הולמס בלווית הציורים המקוריים של סידני פאג'ט. כאשר סיפורו הראשון של הולמס "שערורייה בבוהמיה" התפרסם בו, זינקה תפוצתו עוד יותר. לשיא תפוצתו הגיע כאשר התפרסם בו לראשונה, בהמשכים, הספר באורך מלא – כלבם של בני בסקרוויל. תורים ארוכים של קוראים השתרכו ליד משרדי הסטרנד, בציפייה לכל פרק חדש. ספר זה היה אחד מארבעת ספרי שרלוק הולמס באורך מלא, אשר גם שניים נוספים מהם הופיעו בהמשכים מעל דפי הסטרנד, והם "חקירה בשני" ו"סימן הארבעה". במרוצת הזמן, הצירוף שבין הסטרנד לבין סיפורי שרלוק הולמס, הפך את קונאן דויל לסופר הפופולרי בזמנו. 56 סיפורי שרלוק הולמס הופיעו בסטרנד בין השנים 1891–1927. 

כותבי ספרות בלשית נודעים כאגאתה כריסטי, אדגר וואלס, ז'ורז' סימנון ודורותי סיירס פרסמו סיפוריהם מעל דפי הסטרנד, ולצידם סופרים נודעים כרודיארד קיפלינג, גרהם גרין ואפילו וינסטון צ'רצ'יל.

בתקופת מלחמת העולם השנייה, עקב המצוקה הכלכלית והקיצוב בנייר, הלך הפורמט של הסטרנד והצטמצם ותפוצתו פחתה עד אשר נסגר בשנת 1950. כחצי יובל שנים לאחר סגירתו, בסוף המאה ה-20 חודשה הופעתו של הסטרנד. בסטרנד החדש מופיעים סיפוריהם של סופרי מתח ופנטזיה בני זמננו, ביניהם סיפורים מאת רות רנדל וריי ברדבורי ולצדם גם סופרים פחות ידועים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
שרה אנג'ל

**שרה אנג'ל** (נולדה ב-30 בספטמבר 1959) היא פושעת לשעבר וסופרת ישראלית. 

אנג'ל התפרסמה בגיל 23 במשפט פלילי שהחל בשנת 1982. באותה עת, הייתה נשואה לעבריין שמעיה אנג'ל, וכונתה בעולם התחתון הישראלי בשם "שמוליק".

## ביוגרפיה
שרה אנג'ל (לבית לוי) נולדה וגדלה בבת ים. בת של מסגר ועוזרת לגננת, כבת אמצעית ולה שתי אחיות. הוריה התגרשו כשהייתה בת 16.

כנערה הייתה פעילה בתנועת הנוער העובד. בגיל 17 וחצי נרשמה ללימודים באוניברסיטת תל אביב בחוגים לספרות ולמקרא, אך לא סיימה את לימודיה.

ב-1979 הכירה אנג'ל את העבריין שמעיה אנג'ל, וב-1980 נישאה לו ולאחר נישואיהם החלה לנהל עימו כנופיה שעסקה בסחר בסמים. 

אנג'ל התפרסמה בגיל 23 במשפט פלילי שהחל בשנת 1982. באותה עת, הייתה נשואה לשמעיה אנג'ל, וכונתה בעולם התחתון הישראלי בשם "שמוליק". שרה ושמעיה הואשמו ברצח כפול של שני סוחרי סמים, שולמית שולי ב-2 באפריל 1981 ומישל נחמיאס ב-11 באוגוסט 1981. האשמה העיקרית כלפי אנג'ל הייתה במתן הוראות רצח ובסיוע לרצח, והמשפט עצמו הסעיר את המדינה באותם ימים. לפני המשפט ובמהלכו אנג'ל ישבה כעצירה בכלא הנשים נווה תרצה ברמלה. באותה עת, החלה אנג'ל בהליכי גירושין מבעלה שמעיה לאחר שזה ביקש זאת ממנה. היא יוצגה במשפטה על ידי עורך הדין הפלילי דוד יפתח, ולאחר יותר משנתיים ב-1984 זוכתה מחמת הספק והשתחררה, בעוד על שמעיה אנג'ל הוטל מאסר עולם.

הפזמונאי יעקב רוטבליט, שסיקר את משפט הרצח הכפול, כתב על הזוג אנג'ל את השיר "רחבת הריקודים" שביצעה הזמרת יהודית רביץ, והשיר נכלל באלבומה "באה מאהבה" שיצא ב-1987.

זמן לא ארוך לאחר שחרורה מן הכלא נעצרה בשנית ונידונה למאסר בגין סחר בסמים והחזקת נשק חם, וישבה בכלא שלוש שנים נוספות תחילה כעצירה ולאחר מכן כאסירה. 
אחרי שחרורה בשנית, ניתקה את קשריה עם שמעיה והעולם התחתון והתרחקה מסמים.

בשנת 1988 נולדה בתה היחידה אליה. 

בשנת 1993 החלה את דרכה כסופרת כשכתבה את ספרה הראשון שנקרא "מלאך או שטן", ושיצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים". הספר הוא ספר אוטוביוגרפי ובו היא כתבה על עולם הפשע, החיים לצד שמעיה, ותקופתה כאסירה בבית הסוהר. הספר הפך לרב-מכר והודפס ב-19 מהדורות.

בהמשך הפכה לאשת תקשורת ישראלית, הגישה תוכניות, והמשיכה לכתוב ספרים נוספים שהבולט בהם הוא רב מכר נוסף שלה שנקרא בשם "נקמה". 

אנג'ל זכורה גם בזכות השתתפותה בפרסומות לשמנת של חברת "תנובה" בהן היא כיכבה לצדו של סמי הורי.

אנג'ל מרצה בכנסים ובאירועים, ומספרת על עולם הפשע ועל ספריה.

מתגוררת בגני תקווה.

## ספריה
* "מלאך או שטן" (1993)
* "חכי לי ר'" (1996) (קובץ סיפורים)
* "נקמה" (1998)
* "שנת החתול" (2003)
* "בחורים טובים" (2006)
* "ירח משוגע" (2011)

## לקריאה נוספת
* יורם יובל, **ישראל - שיחת נפש**, כנרת זמורה ביתן, 2012.

## קישורים חיצוניים
* שרה אנג'ל - אתר הבית
* שרה אנג'ל - דף הפייסבוק
* 

* 
* 
* 
* 
*  - ביקורת על הספר "בחורים טובים"
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות סמים בישראל
קטגוריה:מורשעות בדין בישראל
קטגוריה:גני תקווה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
נחמיה תמרי

**נחמיה תמרי** (17 בנובמבר 1946 – 12 בינואר 1994) היה אלוף בצה"ל, מפקד סיירת מטכ"ל, חטיבות הנח"ל והצנחנים, עוצבת הגליל ומפקד פיקוד המרכז. נהרג בהתרסקות מסוק במהלך שירותו.

## ביוגרפיה
תמרי נולד בעין חרוד לצבי ולמרים. הוא נקרא על שם חבר הקיבוץ , לוחם הפלמ"ח שנהרג בפיצוץ גשר א-זיב. בהיותו בן שש עבר עם משפחתו לבני עטרות הוא למד בבני עטרות ובתיכון בליך. ב-1965 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין של נח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר ששימש כמפקד כיתה יצא תמרי לקורס קציני חי"ר. כצוער בקורס לחם תמרי במלחמת ששת הימים ונפצע. לאחר סיום קורס הקצינים שֵרת במגוון תפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים, השתתף בפעולת כראמה בפיקודו של יורם יאיר, ושימש כמפקד כוח במבצע תרנגול 53, בעת שהיה מפקד פלוגה א' בגדוד 50. ב-1970 מונה למפקד סיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים לחם בסיני בקרב ואדי מבעוק ובקרב החווה הסינית, שבו נפצע.

ב-1974 עבר לסיירת מטכ"ל ומונה לסגנו של גיורא זורע. באותה שנה השתתף תמרי בפריצה לדירת מגורים בבית שאן בה התבצרו שלושה מחבלים. כל ששת הלוחמים מסיירת מטכ"ל שפרצו לדירה, ותמרי ביניהם, קיבלו משר הביטחון, שמעון פרס, ספר שירים של נתן אלתרמן כהוקרה על אומץ לבם. בתפקידו זה פיקד בשנת 1975 על כוח מן היחידה בפשיטה בעומק לבנון כנגד יעדי מחבלים, וכן פיקד על אחד מצוותי היחידה שפרצו למלון סבוי והרגו את המחבלים. בהמשך היה עוזר ראש אגף המודיעין למבצעים ולאחר מכן מונה למפקד גדוד 890 של הצנחנים, ופיקד עליו במבצע אנטבה. לאחר מכן פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 1978–1980 והיה מפקד חטיבת המילואים 623 של הצנחנים בתקופת מלחמת לבנון הראשונה. ב-1984 התמנה למפקד חטיבת הנח"ל וב-1985 למפקד חטיבת הצנחנים. לאחר הסבה פיקד על עוצבת עידן וב-1988 עד 1990 על עוצבת הגליל.

בעת מלחמת המפרץ הראשונה שימש נחמיה תמרי כמפקד הכוח האוגדתי המיוחד אשר נועד לבצע פעולה קרקעית בעיראק כדי לפגוע במשגרי טילי הסקאד הניידים, אולם המשימה לא יצאה אל הפועל בשל החלטת הדרג המדיני להבליג על שיגורי טילי הסקאד ולא לקחת חלק במלחמה. בנובמבר 1991 הועלה לדרגת אלוף ומונה לעוזר ראש אג"ם והיה מעורב בהכנות למבצע שיח אטד. ב-1993 מונה למפקד פיקוד המרכז.

ב-12 בינואר 1994 נהרג בהתרסקות מסוק סייפן של חיל האוויר, לקראת נחיתה במִפקדת הפיקוד. בעקבות האסון הוסב שמו של בסיס מִפקדת הפיקוד ל"מצודת נחמיה" לזכרו.

## חייו האישיים
לנחמיה תמרי שני אחים, שניהם שימשו בתפקידים בכירים בצה"ל: תת-אלוף שי תמרי ותת-אלוף דב תמרי. במותו הותיר שלושה ילדים: העיתונאי עידו תמרי, הרופאה רוני תמרי והמורה יובל תמרי.

## לקריאה נוספת
*משה זונדר, "**סיירת מטכ"ל**", כתר ספרים, 2000, "**תקופת נחמיה תמרי**", עמ' 173–178

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי צה"ל שנפלו בעת מילוי תפקידם
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנח"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי סיירת צנחנים
קטגוריה:מפקדי מערך המבצעים המיוחדים
קטגוריה:מפקדי פיקוד המרכז
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת הגליל
קטגוריה:מפקדי עוצבת עידן
קטגוריה:ישראלים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:מפקדי חטיבה 55
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:מפקדי גדוד 890
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:עין חרוד: אישים
קטגוריה:בני עטרות: אישים
קטגוריה:אישים שעל שמם בסיסי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994