open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
תסביך רדיפת נוצרים

**תסביך רדיפת נוצרים** (באנגלית: **Christian persecution complex**) הוא אמונה, גישה או תפיסת עולם לפיה ערכי דת הנצרות ומאמיניה הנוצרים מדוכאים על ידי ממשלות וקבוצות חברתיות.

אמונה זו מקודמת על ידי כנסיות פרוטסטנטיות אמריקאיות מסוימות, ועל ידי כמה כתות אירופאיות המבוססות על הנצרות או על התנ"ך. התסביך מכונה לעיתים גם תסביך הרדיפה האוונגליסטי, תסביך הרדיפה הנוצרי-אמריקאי או תסביך הרדיפה של הימין הנוצרי.

## היסטוריה
לפי חוקרת הברית החדשה קנדידה מוס, "תסביך הרדיפה" הנוצרי הופיע בעידן הנצרות הקדומה בשל פוליטיקת זהויות נוצרית פנימית. הרעיון עיצב את תפיסת העולם של הנצרות ויצר רושם שהנוצרים הם מיעוט העומד בפני מלחמה - למרות שהם עדיפים מבחינה מספרית.

תפיסה זו מבוססת על הגישה המניכאיסטית, שהעולם מחולק לשני פלגים, האחד בראשות אלוהים והשני בידי השטן. על פי תפיסה זו לא יכולה להיות פשרה בין השניים, ואפילו הניסיון לקיים דיאלוג או להתעסק בענייני השטן נתפס כצורה של שיתוף פעולה עמו.

היסטוריון ימי הביניים, פול קאוויל, טוען שהברית החדשה היא זו שגרמה לכך שתחושות הרדיפה יהיו טבועות בנצרות.

לפי הפרופסורית אליזבת קסטלי התסביך החמיר באמצע המאה ה-20, בעקבות סדרה של פסקי דין של בתי המשפט בארצות הברית שאסרו על קיום פעילויות דתיות בבתי ספר ובמקומות ציבוריים, ופיגועי 11 בספטמבר החמירו אותו אף יותר. לדבריה, "תסביך זה "מגייס" את טרימינולוגיית הרדיפה דתית כדי לגרום לכך שכל עמדה שאינה תואמת את האמונה הפוליטית של הנצרות תהפוך לדוגמה של קנאות ורדיפה אנטי-דתית".

התפיסה שהנצרות מדוכאת פופולרית בקרב פוליטיקאים שמרנים בארצות הברית, והם משתמשים ברעיון זה כדי להאשים תומכים בזכויות הלהט"ב או תומכי הפלות ברדיפה דתית והתקפה על הנצרות.

הורנבק טען כי התסביך עמוק יותר אצל לאומנים באירופה, המרגישים שהם מגנים על היבשת מהתפשטות דת האסלאם.

ישנם לאומנים לבנים המקדמים נרטיב של רדיפות מערביות של נוצרים, בטענה שהם, ולא אוכלוסיות מיעוטים או מהגרים, לרוב מותקפים ונדחקים לשוליים.

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרות
קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
יחסי אפגניסטן–וייטנאם

**יחסי אפגניסטן–וייטנאם** הם יחסי החוץ בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. היחסים בין המדינות נותקו ב-1992. עם זאת, עדיין מתקיים שיתוף פעולה בין המדינות.

## היסטוריה
אין כרגע יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, אבל בעבר היו. יחסי החוץ בין אפגניסטן לצפון וייטנאם נוצרו ב-16 בספטמבר 1974, בתקופת אפגניסטן תחת שלטונו של מוחמד דאוד ח'אן ובתקופת מלחמת וייטנאם.

שגרירות וייטנאמית נפתחה בקאבול ב-1978 תחת המשטר האפגני בעקבות מהפכת סאור. הן הרפובליקה הווייטנאמית והן הרפובליקה האפגנית היו מדינות קומוניסטיות ובעלות ברית של ברית המועצות.

בהצבעה באו"ם בינואר 1980, וייטנאם הייתה אחת מארבע המדינות היחידות שתמכו בפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

שתי המדינות חתמו על הסכם פטור מוויזה בשנת 1987.

לאחר 1992 כאשר הממשלה הסוציאליסטית באפגניסטן קרסה, וייטנאם סגרה את שגרירותה במדינה זו. שגרירות אפגניסטן בווייטנאם נסגרה ביוני 1993. השגרירות בקאבול הוסמכה לשגרירות וייטנאם בפקיסטן, בעוד שהשגרירות בהאנוי הוסמכה לשגרירות אפגניסטן בסין.

וייטנאם הכירה בממשלתו האפגנית של חמיד קרזאי בדצמבר 2001 ולאחר מכן סיפקה סיוע הומניטרי לאפגניסטן.

בשנת 2020, שגריר אפגניסטן בסרי לנקה אשרף היידרי נפגש עם שגריר וייטנאם בסרי לנקה פאם נגוק היידרי, שאמר כי "אנו שואבים השראה מהעלייה המהירה של וייטנאם ומההתקדמות הבולטת בכל המגזרים של פיתוח בר קיימא, לאחר שנות המלחמה של המדינה. זו הסיבה שאנו מצפים ללמוד לקחים רלוונטיים מווייטנאם ליישום באפגניסטן שלאחר הסכסוך ואחרי השלום".

## ראו גם
* יחסי וייטנאם–רוסיה
* מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות)
* מלחמת אפגניסטן (2001–2014)
* מלחמת וייטנאם

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סלע משה

**סלע משה** הוא אתר צלילה במפרץ אילת. עומקו המרבי של האתר עומד על 8 מטרים.

## אודות האתר
אתר הצלילה סלע משה סלע הוא בלט אלמוגים הגדל מהקרקעית הים (עומק מקסימלי של 8 מטרים) ועולה עד קרוב לגובה לפני המים.

סלע משה הוא בלט האלמוגים הגדול ביותר במפרץ אילת.

הבלט הוא חלק שמורת חוף האלמוגים, לכן הגישה אליו היא דרך השמורה ומחויבת בהדרכה של פקח רשות הטבע והגנים.

## קישורים חיצוניים
* מידע על אתר הצלילה באתר מנטה, מרכז הצלילה ישרוטל
* מידע על אתר הצלילה באתר דיפ תיירות מדבר וים
* מידע על אתר הצלילה באתר idive
* מידע על אתר הצלילה באתר מועדון הצלילה אקווה ספורט

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי צלילה
קטגוריה:מפרץ אילת
קטגוריה:אילת: אטרקציות
קטגוריה:אילת: גאוגרפיה
מצעד הגאווה בסרייבו

[ממוזער|217x217 פיקסלים|מצעד הגאווה ב[סרייבו בשנת 2019]]
**מצעד הגאווה בסרייבו** (הידוע גם כ-**"גאווה בסרייבו"**), הוא מצעד הגאווה שנתי והפגנה למען זכויות להט"ב בבוסניה והרצגובינה בעיר סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה.

מצעד הגאווה הראשון של המדינה נערך ב-9 בספטמבר 2019 בסרייבו. על פי ההערכות, מעל 2,000 איש צעדו במהלכו ובכך, הפכה בוסניה והרצגובינה, למדינה האחרונה אשר היוותה חלק מהפדרציה היוגוסלבית לשעבר יחד עם סרביה, מונטנגרו, סלובניה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית וקוסובו אשר החלה לקיים מצעד גאווה רשמי בשטחה.

מצעד הגאווה השני ברחבי העיר היה אמור להתקיים ב-23 באוגוסט 2020, החל מהשעה 12:00 תחת הסיסמה "אין חיים בין ארבעה קירות" אך בוטל עקב מגפת הקורונה. מהדורת המצעד השלישי התקיים ב-14 באוגוסט 2021.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

סרייבו
קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:סרייבו
ולדימיר בורליוק

**ולדימיר בורליוק** (באנגלית: **Wladimir Burliuk**; באוקראינית: **Володимир Давидович Бурлюк**; 15 במרץ 1886 – 1917) היה אמן אוונגרד אוקראיני (נאו-פרימיטיביזם וקוביזם). הוא מת בגיל 32 במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
ולדימיר דווידוביץ' בורליוק נולד ב-15 במרץ 1886 בחרקוב, אחיו הצעיר של דייוויד בורליוק. משפחתו בחלקה צאצאית של קוזאקים אוקראינים שמילאו תפקידים בכירים. אמו, לודמילה מיכנביץ', הייתה ממוצא בלארוסי.

בשנת 1903 למד בבית הספר אזבה במינכן, ושנה לאחר מכן היה חייל במלחמת רוסיה-יפן. מ-1905 עד 1910 למד בורליוק בבית הספר לאמנות בקייב. הוא חי במקומות שונים בזמן שלמד - במוסקבה, התגורר מ-1907 עד 1908. ב-1908 חזר לקייב והיה בקשר הדוק עם אלכסנדרה אקסטר ומיכאיל לריאונוב. יחד עם חברי הקבוצה The Zveno ארגנו ולדימיר ודייוויד בורליוק תערוכה אוונגרדית בקייב.

בשנים 1909 עד 1910 התגורר בסנט פטרסבורג ובשנים 1910–1911 התגורר שוב במוסקבה. ב-1910 הפך לחבר בקבוצה אוונגארד במוסקוה יחד עם דייוויד בורליוק, אלכסנדרה אקסטר, קזימיר מלביץ' (לימים גם נתן אלטמן ולדימיר טאטלין). באותה שנה הוא הפך לחבר בקבוצת אמני האוונגרד הידועה בשם סויוז מולודיוז'י (איגוד הנוער).

ב-1911 הצטרף לבית הספר לאמנות באודסה. בשנים 1913 עד 1915 הוא אייר פרסומים רבים במוסקבה, כולל הספר "עזרת המוזות באביב" (1915). הוא גם אייר את "שאגה", 1908–1914 לצד קזימיר מלביץ'.

הוא גויס לצבא הקיסרי ב-1916 ונהרג בשנה שלאחר מכן בזמן שנלחם בחזית המקדונית של מלחמת העולם הראשונה.

## גלריה

File:Father by Vladimir Burluk (1910, priv. coll., Munich).jpg

File:Wladimir Burljuk, Die Bäume (1911).jpg

File:Burljuk - Tänzerin 1290047.jpg

File:Ukrainian Peasant Woman (1910 - 1911).jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:ציירים מודרניים
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1917
סן-סיפריין, פירנה-אוריינטל

**סן-סיפריין** (בצרפתית: **Saint-Cyprien**) היא קומונה במחוז פירנה-אוריינטל (הפירנאים-מזרח, Pyrénées-Orientales) בחבל אוקסיטניה בדרום-מערב צרפת.

## גאולוגיה
העיירה ממוקמת בגובה פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 29 מטר מעל פני הים.

הקרקע מורכבת ממרבצי משקעים של הרביעון. לסן-סיפריאן יש 6 ק"מ של חוף חולי דק.

## אקולוגיה

רשת Natura 2000 היא רשת אקולוגית אירופאית של אתרי טבע בעלי עניין אקולוגי, שנקבעה על בסיס הנחיות בתי הגידול והציפורים, המורכבת מאזורי שימור מיוחדים (SACs) ואזורי הגנה מיוחדים (SPAs). סן סיפריין הוגדרה כאתר Natura 2000.

"מתחם לגונת קאנה" באזור סן-סיפריין משתרע על שטח של 1,872 דונם, האלמנט הדרומי ביותר שנותר בצרפת ממתחם הלגונות הגדול של לנגדוק-רוסיון. זוהי לגונה מפותחת, באזור שבו חל ניתוק מהים ושם זורמים מים מתוקים.

"מתחם הלגונה Canet-Saint Nazaire", בשטח של 1,869 דונם, ממלא תפקידים שונים בהתאם לעונות השנה ולמיני הציפורים: אזורי מנוחה, אזורי קינון (בין היתר אזורי דיונות), ואזורי האכלה (גוף מים, כרי דשא לניקור). האתר הוא אפוא ביתם של מינים רבים, לרוב במספרים משמעותיים. במקום נמצאת פורפיריה סגולה, וגוף המים באזור הוא אתר הקינון היחיד שלו, הידוע כיום בצרפת.

## אזורי טבע בעלי עניין אקולוגי, [[פאונה]] ו[[פלורה]]

דיונות;

כרי הדשא של סן-סיפריאן (51 דונם);

"שטח הביצה של בריכת קאנה" (945 דונם), המשתרע על 4 קומונות במחוז;

"מתחם הלגונה קאנה-סן-נזר" (Canet-Saint-Nazaire; 1,912 דונם), המשתרע על 4 קומונות.

## היסטוריה
בשנות השלושים והארבעים היה בסן-סיפריאן מחנה בו נכלאו כ-70,000 רפובליקנים שנמלטו מספרד בתום מלחמת האזרחים בספרד. הם הוחזקו בתנאים גרועים,  בשטחים פתוחים מגודרים בתיל.  במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המחנה לכליאת אנשים, רובם יהודים, לפני שנשלחו למחנות ההשמדה. 

## ממשלה ופוליטיקה
ממוזער|300x300 פיקסלים| כיכר הרפובליקה בסן-סיפריאן

### ראשי העיר

## אוכלוסייה
בעיירה גרים נכון ל-2018 כ-10,800 תושבים. רישומים ראשונים מסוף המאה ה-18 מעידים על כ-200 תושבים. בתחילת המאה ה-20 חצתה הקהילה את סף ה-1,000 תושבים אך רק משנות השישים החלה גדילה מואצת של האוכלוסייה.

## ספורט
באזור יש מתקני ספורט רבים ופיתוח של ענפי הרכיבה והשיט. בעיירה פועלות קבוצת רוגבי וליגת רוגבי, וגלישת גלים, שנורקלינג ומרוצי סירות פופולריים גם הם.

## כלכלה

כלכלת העיירה מתבססת על תיירות. אוכלוסיית העיירה מוכפלת פי 7 בעונת הקיץ. בעיירה יש ברים ומסעדות בראסרי, במיוחד בנמל. בעיירה חמישה בתי מלון, כפר נופש וארבעה אתרי קמפינג. העיירה מחזיקה במספר דירוגי תיירות איכותית.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי)
נינון הייט-וייל

**נינון הייט-וייל** (בצרפתית: **Ninon Hait-Weyl**; 2 באפריל 1911, מילוז – 15 באוקטובר 2007, פונטנבלו) הייתה מצילת יהודים בתקופת השואה.

## ביוגרפיה
הייט-וייל הייתה פעילת מחתרת יהודייה בצרפת הכבושה בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה. שמה המחתרתי היה ניקול הארקורט (Nicole Harcourt). היא הנהיגה יחד עם מרק הגנו (Marc Haguenau) את "השישית", אחת מקבוצות ההתנגדות היהודית בצרפת באזור משטר וישי. כמו כן הנהיגה את ה-Petites Ailes (כנפיים קטנות), קבוצה בתנועת הצופים היהודים בצרפת שפעלה במילוז, באו-רן ובאלזס.

עם אליזבת הירש (Elisabeth Hirsch)  ורות למבר (Ruth Lambert) , הצליחה הייט-וייל להבריח מאות ילדים ובני נוער יהודיים ממחנות המעצר בצרפת. אף על פי שלא הוצא נגדה צו מעצר, נכנסה הייט-וייל מרצונה למחנה המעצר גירס ושם פעלה למען הטבת תנאי חייהם של האסירים ולמען שחרורם.

## ראו גם
* שואת יהודי צרפת

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילות בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודיות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1911
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:נפטרות ב-2007
ארנסט מולר

**מיכאל ארנסט מילר** (בגרמנית: **Ernst Müller**; 1 בנובמבר 1880 – 5 באוגוסט 1954) היה פילוסוף, פעיל ציוני, מתמטיקאי, ספרן, סופר ומתרגם יהודי-אוסטרי. בהקשר היהודי התעניין מילר באופן מיוחד בקבלה ובאנתרופוסופיה. היה מחברם של כמה רומנים ונובלות. בהקשר הפילוסופי, כתב (בין השאר) מחקרים על שלגל, על הגל, ועל הגות גרמנית בת זמנו.

נולד לאביו ישראל (איזידור), ולאמו בתו של יעקב בריל.

עלה לארץ ב-1907, אך עזב ב-1909, עקב מחלת המלריה.
## כתביו במחקרי היהדות
מילר פרסם בעיקר בלועזית; בעברית הופיעו המאמרים:
* 
* 
להלן מבחר מכתביו בלועזית:

* 
* - Der Sohar und seine Lehre: Einleitung in die Gedankenwelt der Kabbala
(ספר הזהר ותורתו, וינה 1923)
* - Der Sohar: das heilige Buch der Kabbala nach dem Urtext
וינה 1932
* -Buch der Einheit
ברלין 1921  (מהדורה מתורגמת של 'ספר האחד' לאברהם אבן עזרא - העוסק באריתמטיקה)
* -Bialik - Ausgewählte Gedichte
(תרגום לגרמנית של מבחר משיריו של ביאליק)
* וינה 1922 [מהדורה מוקדמת וקצרה יותר: קלן 1911]


מילר כתב ערכים רבים עבור הלקסיקון היהודי.
מכון ליאו בק מחזיק בארכיון הפרטי של כתבי היד של מולר (הפריטים ברובם משנת 1919 ואילך, וכוללים בין השאר, מסות אוטוביוגרפיות, וגם לא מעט שירים פרי עטו).

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* אילן היוחסין של ארנסט מולר, עם תמונתו באתר Geni
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1954
לוסיין לזר

**לוסיין לזר** (בצרפתית: **Lucien Lazare**; נולד ב-24 בנובמבר 1924 בשטרסבורג) היה חבר במחתרת היהודית במסגרת הרזיסטאנס בצרפת ופרסם מחקרים רבים בנושא זה וכן בנושא חסידי אומות העולם.
הוא מורה בהכשרתו.

## קורות חיים
לזר גדל בעיר מץ, השלים את לימודיו התיכוניים בליון במהלך הכיבוש הנאצי בצרפת במלחמת העולם השנייה. הוא היה חבר בתנועת הצופים היהודים בצרפת. הוא הצטרף לרשת המחתרת "השישית" (La Sixième) מ-1942 עד 1944, היה לוחם בפלוגת מארק אגנו מהמאקי והשתתף בהצלת ילדים יהודים.

לזר למד ב"ישיבת חכמי צרפת" באקס-לה-בן ב-1948. הוא עבר לפאריס והתחתן ב-12 במרץ 1949 בשטרסבורג עם ז'נין המנדינגר, פסיכולוגית ילידת שטרסבורג, 1928.

לזר לימד בצרפת ובבלגיה והיה העורך הראשי הראשון של Hamoré (המורה), עלון הביקורת הרבעונית של מורים יהודים, החל מ-1957. לזר היה מזכיר הקהילה היהודית של שטרסבורג (CIS). הוא השלים דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת שטרסבורג ב-1967.

בשנת 1968 עברו לזר ומשפחתו לישראל. הוא הקים בירושלים את בית הספר רנה קסין והיה מנהלו בין השנים 1971–1978 (לפי מקורות אחרים, עד 1983). הוא חבר ב ביד ושם בירושלים.

בשל העמדות הפוליטיות שנקט חתנו אברהם בורג (בתו של לזר, יעל לזר, נישאה לבורג ב-1978 בירושלים) ובשל העובדה שפרסם אותן בתרגום צרפתי, בעיתון לה מונד, לזר הוחרם על ידי קהילתו לתקופת-מה.

יחד עם סימון וייל יזם לזר את הנצחתם של חסידי אומות העולם הצרפתים ב ב-2007.

## ספרים שכתב

* *La Résistance juive en France*, Stock, 1987
* *L'[[abbé Glasberg]]*, Le Cerf, 1990. 
* *Le Livre des Justes*, Lattès, 1993. , 
* *La Résistance juive, un combat pour la survie*, Éditions du Nadir de l'Alliance Israélite universelle, 2000, 
* *Dictionnaire des Justes de France* (Coordination du). Fayard/Yad Vashem, 2003.
* Introduction à *Organisation juive de combat. France 1940-1945* (ouvrage collectif), éd. Autrement, 2006, 
* *Le tapissier de Jérusalem*, mémoires, Seuil, 2015 
*  *The Mission of [[Abbé Glasberg]] in the French Resistance during WWII*, translated by Leo Michel Abrami, Amsterdam Publishers, 2016. 

* **המחתרת היהודית בצרפת** (יד ושם, ירושלים, 2012).

## קישורים חיצוניים

* סרט על לוסיין לזר, באתר יד ושם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:יהודים חברי הרזיסטאנס
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:צרפתים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1924
מושא פנימי

**מושא פנימי** הוא מונח בתורת התחביר המציין תיאור אופן שמובע באמצעות שם פעולה הגזור מפועל המשפט.

## בעברית
המושא הפנימי עצמו דומה למושא ישיר, כיוון שבשני המקרים מגיע המושא אחרי הפועל ללא שימוש במילת יחס. חרף כך, בשונה מהמושא הישיר, במושא הפנימי לא מצוין מקבל הפעולה, אלא שם הפעולה השאול מהפועל.

המושא הפנימי משמש לשני צרכים. הראשון הוא לשם הדגשת הפועל, למשל בפסוק . השני הוא המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם, למשל בפסוק , שבא במקום "כי אהב אותו כנפשו". לשני המשפטים יש משמעות מילולית זהה.

## בערבית
בערבית קרוי המושא הפנימי בשם **مَفْعُول مُطْلَق** (תעתיק מדויק: **מַפְעוּל מֻטְלַק**; בתרגום חופשי: **פעול מוחלט**). בדומה לעברית, המושא הפנימי בערבית יכול לשמש לשם הדגשת הפועל (למשל במשפט , תעתיק מדיוק: "צַ'רַבַּ צַ'רְבַּא"; תרגום מילולי: "(הוא) הכה הכאה", בתרגום חופשי: "הוא הכה נמרצות"); או לשם המרת תואר הפועל בשם עצם (למשל במשפט , תעתיק מדיוק: "פַרִחַ פַרְחַא עַטִ'ימַא"; תרגום מילולי: "(הוא) שמח שמחה גדולה"). נוסף על כך, ושלא כמו בעברית, יכול המושא הפנימי בערבית לשמש לשם תיאור כמות או מידה (למשל במשפט , תעתיק מדויק: "סַארַ סַיְרַ תַ'לַאתִ' קִילוֹמִתְרַאתִ"; תרגום מילולי: "(הוא) הלך הליכת שלושה קילומטרים"); לשם השוואת הפעולה לשם או למצב אחר (למשל במשפט , תעתיק מדויק: "קַעַד קֻעוּדַ אלְ-אַמִירִ"; תרגום מילולי: "(הוא) ישב ישיבת נסיך"); או לשם גזירת תואר הפועל משם עצם (למשל משם הפועל تَمَام, תעתיק מדויק: "תַמַאם", תרגום מילולי: "שלמות", נגזר תואר הפועל تَمَامًا, תעתיק מדויק: "תַמַאמַא", תרגום מילולי: "לחלוטין").

## הערות שוליים

קטגוריה:תחביר
קטגוריה:חלקי הדיבר
קטגוריה:עברית
קטגוריה:ערבית
נייט טריין ליין

**ריצ'רד ליין** (**Richard Lane**; 16 באפריל 1927 – 29 בינואר 2002), אשר היה מוכר יותר בכינוי **דיק "נייט טריין" ליין** (**Dick "Night Train" Lane**), היה שחקן פוטבול אמריקאי. ליין שיחק בתפקיד מגן פינה (Cornerback) בקבוצות לוס אנג'לס ראמס, שיקגו קרדינלס ודטרויט ליונס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.

## חיים אישיים
ליין היה נשוי שלוש פעמים. הוא התחתן עם אשתו הראשונה, ג'רלדין דנדרידג', באפריל 1951. בני הזוג נפרדו באוגוסט 1962 והתגרשו בינואר 1963. חצי שנה לאחר מכן, הוא נישא לזמרת הג'אז דיינה וושינגטון בטקס שנערך בלאס וגאס. אלו היו הנישואים השישיים עבור וושינגטון והשניים עבור ליין. ב-14 בדצמבר 1963, ליין גילה את וושינגטון מתה בביתם בדטרויט, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה. בשנת 1964, ליין התחתן עם מרי קאוזר, אשר בשנת 1955 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהופיעה בפרסומת של קוקה-קולה. נולד להם בן, ריצ'רד לאדימיר ליין, שנולד ב-1965. הנישואים הסתיימו בגירושים לאחר עשר שנים.

ב-1994, ליין עבר מדטרויט חזרה לעיר הולדתו אוסטין, טקסס. בשל ניידות מופחתת כתוצאה מסוכרת ופציעות ברכיים, הוא בילה את השנתיים האחרונות לחייו במתקן לדיור מוגן בצפון אוסטין. הוא נפטר שם מהתקף לב בינואר 2002 בגיל 74. משפחתו האמינה שהוא סבל גם מאנצפלופתיה כרונית טראומטית (CTE) שנגרמה כתוצאה מפציעות הקשורות לקריירה שלו כשחקן פוטבול.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אוסטין: אישים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: מגינים אחוריים
קטגוריה:שחקני אריזונה קרדינלס
קטגוריה:שחקני דטרויט ליונס
קטגוריה:שחקני לוס אנג'לס ראמס
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:טקסס: שחקני פוטבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
יון מונקאיולה

**יון מונקאיולה טויאר** (בספרדית: **Jon Moncayola Tollar**; נולד ב-13 במאי 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקשר והמגן הימני באוססונה מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
מונקאיולה שיחק במחלקות הנוער של אוססונה. בעונת 2017/2018 שיחק באירוניה, קבוצת המילואים השנייה של המועדון שמשחקת בליגה הרביעית, ולאחר מכן הצטרף לקבוצת המילואים הראשונה.

ב-3 ביוני 2019 האריך את חוזהו במועדון עד ליוני 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בלה ליגה בניצחון 1–0 ללגנס.

ב-28 בנובמבר 2019 האריך את חוזהו עד 2024, וב-1 בדצמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 4–2 על אספניול.

ב-8 ביוני 2021 חתם על חוזה לעשר שנים, עד ליוני 2031.

## קריירה בינלאומית
במרץ 2021 שיחק מונקאיולה עם נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה, אך הפסיד את שלבי הנוקאאוט משום שחלה בבנגיף הקורונה.

בקיץ 2021 שיחק באולימפיאדת טוקיו 2020 עם הנבחרת האולימפית, וזכה במדליית הכסף.

## תארים
;נבחרת ספרד האולימפית
* מדליית כסף אולימפית : 2020

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1998
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית ספרדים: כדורגל
אלעזר גוטמנאס

**אלעזר גוטמנאס** (28 באוקטובר 1939 – 26 באוקטובר 2019) היה פיזיקאי ישראלי, מומחה להנדסת חומרים, פרופסור אמריטוס בפקולטה למדע ולהנדסה של חומרים בטכניון.

## ביוגרפיה
גוטמנאס נולד בקובנה שבליטא במשפחה יהודית. אביו היה עיתונאי, מתרגם ומורה לאנגלית. אמו הייתה מרצה לפיזיקה באוניברסיטה ובמכון טכנולוגי בוילנה.

אלעזר גוטמנאס סיים את לימודיו במכון הפוליטכני בעיר לנינגרד (היום סנקט פטרסבורג) בשנת 1962 ובשנת 1970 קיבל תואר דוקטור ממכון לפיזיקה של מצב מוצק בעיר צ'רנוגולובקה (ליד מוסקבה).

בשנת 1973 עלו אלעזר גוטמנאס משפחתו ארצה. בשנת 1974 הוא הצטרף לטכניון וכעבור זמן קצר נקלט במחלקה להנדסת חומרים (החל משנת 1994 — פקולטה למדע והנדסה של חומרים) שעל שורותיה נמנה לאורך כל שנותיו בטכניון. במהלך תקופה זו הנחה גוטמנאס עשרות סטודנטים לתארים מתקדמים, פרסם מעל למאה מאמרים בכתבי עת מדעיים ונטל חלק בכינוסים בינלאומיים רבים. במשך שנים גוטמנאס שיתף פעולה עם תעשיות בישראל ומחוצה לה. הוא שימש כמדען אורח במכון מקס פלאנק בשטוטגרט והחזיק בטכניון בקתדרה ע”ש זנדמן בחומרים קרמיים.

## פטירה
פרופסור גוטמנאס המשיך את עבודתו בטכניון גם לאחר שהגיע לגיל הפרישה. הוא נפצע קשה מאוד בתאונה שהתרחשה במעבדתו בערב חג הסוכות ב-13 באוקטובר 2019 ונפטר מפצעיו ב־26 באוקטובר 2019, יומיים לפני יום הולדתו ה-80. הותיר אחריו אישה, שלושה בנים ונכדים.

## פרסומים עיקריים
* V. Bobrov, E. Gutmanas, "Kinetics of Plastic Deformation at Superconducting Transitions", Phys. Status Solidi54b, 413-424 (1972).
* E. Y. Gutmanas, N. Travitzky, P. Haasen, "Negative and Positive Photoplastic Effect in CdTe", Phys. Status Solidi51a, 435-444 (1979).
* E.Y. Gutmanas, "Materials with Fine Microstructures by Advanced Powder Metallurgy", Progress in Materials Science 34, 261-366 (1990).
* E. Levin, E.Y. Gutmanas. Solid-state bonding of diamond to Nichrome and Co-20 wt% W alloys. Journal of Materials Science Letters **9** (1990) 726-730
* P. Mogilevsky, E.Y. Gutmanas, "On Thermodynamics of First Phase Formation during Interfacial Reactions" ,Mater. Sci. Eng. A221, 76-84 (1996).
* E.Y. Gutmanas, "Cold-Sintering - High Pressure Consolidation", ASM International, Materials Park, OH, pp. 574-582 (1998).
* E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "Dense High-Temperature Ceramics by Thermal Explosion under Pressure", J. Eur. Ceram. Soc. 19, 2381-2393 (1999).
* E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "PIRAC Ti Nitride coated Ti-6Al-4V Head against UHMWPE Acetabular Cup - Hip Wear Simulator Study", J. Mater. Sci.: Mater. Med. 15, 327-330 (2004).
* I. Zlotnikov, A. Dorogoy, D. Shilo, I. Gotman, E.Y. Gutmanas, "Nanoindentation, Modeling and Toughening Effects of Zirconia/Organic Nanolaminates" Adv. Eng. Mater. 12, 935-941 (2010).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות ברוסיה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
מצעד הגאווה בנוק

**מצעד הגאווה בנוק** (הידוע גם כ-"**Nuuk Pride**") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בגרינלנד המתקיים מדי חודש יוני בנוק, בירת גרינלנד מאז 2010. האירוע מתואר כססגוני וחגיגי, ומשלב נושאים פוליטיים עם קונצרטים, סרטים צעדה ועיבודים שונים.  המצעד נפתח במרכז התרבות "Katuaq"  במרכז העיר.

## היסטוריה
ב-15 במאי 2010 ערכה גרינלנד את מצעד הגאווה הראשון בשטחה בעיר הבירה נוק אשר במהלכו השתתפו כ-1,000 איש (מתוך אוכלוסייה של כ-15,000 אזרחים בבירה, ו-56,000 ברחבי כלל המדינה) מה שהפך את ציונו להפגנה השנייה בגודלה בתולדות המדינה. במהלכו נציגים מהמפלגה הדמוקרטית צעדו בקדמת המצעד. בשנת 2012, נאמה במהלכו ראש העיר אסי קמניץ נרופ .

## הערות שוליים

קטגוריה:נוק
קטגוריה:גרינלנד: תרבות
קטגוריה:מצעדי גאווה
+
ליאו הרמן

**ליאו הרמן** (1888, בלנדסקרון, אוסטריה-הונגריה – 1951, בירושלים) היה מנהיג ציוני ועיתונאי יהודי צ'כי.

## ביוגרפיה
ליאו למד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג, בשנת 1906 הפך הרמן לחבר באגודת הסטודנטים היהודים באוניברסיטה בפראג, אגודת "בר כוכבא", והיה יושב הראש שלה בשנים 1908–1909, באותה התקופה הזמין את מרטין בובר לפראג, לשאת שם את שלושת נאומיו על היהדות. הרמן היה עורך השבועון הציוני "סלבסטווהר" בין השנים 1910–1913. הוא כתב גם עבור ה־"Jüdische Volksstimme" בברנו ו־"Jüdische Zeitung" בווינה.

ליאו הרמן היה בן דודו של הסופר הוגו הרמן. בשנת 1913 עבר לברלין, שם עבד כמזכיר ההסתדרות הציונית העולמית. כיורשו של הוגו הרמן, הפך ליאו לעורך הראשי של העיתון "Jüdische Rundschau". ב־1914 פרסם הרמן קונטרס על נתן בירנבאום ואת החוברת "במערכה על השפה העברית". אוסף המאמרים שלו, "Die Treue", פורסם ב-1916. הוא נתן חסות למגזין "Der Jude" של מרטין בובר, שהופיע לראשונה ב־1916. לאחר תום המלחמה השתייך הרמן למשלחת הצ'כוסלובקית בוועידת השלום בפריז.

בשנת 1920, חבר לאו הרמן לברתולד פייבל, בייסודה של קרן היסוד הציונית, והפך למזכירה הכללי של הקרן, תחילה בלונדון, ומאז שנת 1926 בירושלים המנדטורית. ליאו הרמן היה אחראי להפקתם של כמה סרטי תעמולה על היישוב היהודי בארץ ישראל המנדטורית, ביניהם הסרט "לחיים חדשים".

היות שרוב רובו של המחנה הציוני דחה ואף החרים את רעיון המדינה הדו-לאומית בו תמך (האידאולוגיה של תנועת ברית שלום), איים ליאו הרמן ב־1929 להתפטר מניהולה של קרן היסוד, אך בסופו של דבר נשאר במשרתו.

## מחיבוריו
* "Nathan Birnbaum: sein Werk und seine Wandlung", (תרגום מילולי: נתן בירנבאום: פועלו ושינויו). ברלין: הוצאת ספרים יהודית, 1914.
* "ההון הלאומי בבניין הבית הלאומי היהודי: תעודתה ומפעלה של קרן היסוד". ירושלים: קרן היסוד, 1941 תש"א.

## ראו גם
* קרן היסוד
* הקולנוע הארץ ישראלי
*מפראג וירושלים ספר לזכר ליאו הרמן פליכס ולטש. יצא לאור על ידי קרן היסוד, בשנת 1964

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים צ'כים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1951
מצעד הגאווה במילאנו

[ממוזער|216x216px|דגל ה[סמליל|לוגו של "Milano Pride" ב-2015]]
**מצעד הגאווה במילאנו** (הידוע גם כ-**"Milano Pride"**) הוא מצעד ופסטיבל המתקיימים בסוף יוני בכל שנה במילאנו, איטליה, עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב באיטליה.

## היסטוריה
מצעד הגאווה במילאנו מתקיים מדי שנה עם שמות שונים. מאז שנת 2013, מורגן על ידי קבוצה בשם "Milano Pride", שחבריה מגיעים מארגוני זכויות להט"ב איטלקים נוספים בעיר. מדי שנה חברי הקבוצה מארגנים את קיומו ואת אירועי "שבוע הגאווה".

## שבוע הגאווה
מאז שנת 2013, מדי שנה בסוף יוני, בשבוע בו מתקיים המצעד, מתקיים בעיר "שבוע הגאווה". במהלך אותו שבוע, אירועי תרבות רבים כגון ויכוחים, צילום וידאו, מצגות ספרים, מתקיימים בעיקר ב-"Casa dei Diritti", בניין בו העיר מילאנו מארחת שירותים לנושאים הקשורים לאפליה וזכויות אדם.

ליד פורטה ונציה, שהוא הרובע הנפוץ ביותר של בקרב להט"ב, מתקיימת "כיכר הגאווה" בה רוכלים רבים מוכרים מוצרי מזון, משקאות, פריטים ומוזיקה מתנגנת ברחוב.

## גלריה

קובץ:Milano Pride girls.JPG
קובץ:City Angels al Pride 2021 di Milano.jpg
קובץ:Milano Pride people dancing.JPG
קובץ:Due orsi al Gay Pride di Milano, 2003.jpg
קובץ:Milano pride minivan.JPG


## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:להט"ב באיטליה
קטגוריה:מילאנו: תרבות
בלסיוס מרם

**בלסיוס מרם** (בגרמנית: **Blasius Merrem**; 4 בפברואר 1761 – 23 בפברואר 1824) היה חוקר טבע, זואולוג, חוקר צפרות, מתמטיקאי והרפטולוג גרמני. ב-1804 הוא הפך לפרופסור לכלכלה פוליטית ובוטניקה באוניברסיטת מרבורג.

## ראשית חיים
מרם נולד בברמן, גרמניה ולמד באוניברסיטת גטינגן אצל יוהאן פרידריך בלומנבך. הוא פיתח עניין בזואולוגיה, במיוחד באורניתולוגיה.

## צפרות
ברמן זכה להכרה בתור הצפר הראשון שהציע חלוקה של ציפור לתוך Ratitae (ratites או ציפור ריצה, עם שטוח עצם חזה שטוחה) ו־Carinatae (carinates או ציפור עפה, עם עצם חזה הפוכה), אשר היווה חלק מהסיווג שלו לציפורים ב-*Tentamen Systematis Naturalis Avium*, שפורסם בברלין בשנת 1816 (ב-*Abhandlugen Akad.* *וויס.* *ברלין 1812–1813: Phys*).

## הרפטולוגיה
באופן דומה, באופוס שלו משנת 1820, *Versuch eines Systems der Amphibien*, היה המדען הראשון שהפריד במדויק בין דו-חיים לזוחלים, בין תנינים ללטאות ואיחד לטאות ונחשים בסדרה אחת.

מרם זוכה להוקרה בשמותיהם המדעיים של שני נחשים דרום אמריקאים: תת-המין *Erythrolamprus miliaris merremi*, והמין *Xenodon merremii*.

## כתבים
* *De animalibus Scythicis apud Plinium* (1781). 
* *Vermischte Abhandlungen aus der Thiergeschichte* (1781). 
* *Beyträge zur besondern Geschichte der Vögel gesammelt* (1784-1786). 
* *Avium rariorum et minus cognitarum icones et descriptiones* (1786). 
* *Beitraege zur Naturgeschichte* (1790-1821). 
* *Reise nach Paris im August and September, 1798* (1800). 
* *Index plantarum horti academici Marburgensis* (1807). 
* *Handbuch der Pflanzenkunde nach dem Linneischen System* (1809). 
* *Versuch eines Systems der Amphibien: Tentamen Systematis Amphibiorum* (1820).  ו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:זואולוגים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1824
מצעד הגאווה באוסייק

**מצעד הגאווה באוסייק** (הידוע גם כ-**"Osijek Pride"**) הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בקרואטיה בעיר אוסייק, קרואטיה המתקיים מאז 2014.

## היסטוריה
מצעד הגאווה הראשון באוסייק אשר אורגן על ידי עמותת "LiberOs" התקיים ב-6 בספטמבר 2014 ומשך מעל 300 צועדים בתמיכה העירייה. שר הכלכלה איוון ורדולדאק וכן פעילי זכויות להט"ב סרבים ויוונים השתתפו במהלכו. המשתתפים התאספו בכיכר אנטה סטארצ'ביץ' וצעדו לאורך של שני קילומטרים על פני הטיילת, רחוב הנגלובה, פארק סקונטלה ורחוב קפוצ'ינסקה.

אוסייק היא העיר הרביעית בקרואטיה אשר מציינת מצעד גאווה רשמי בשטחה לאחר הבירה זאגרב (מאז 2002), ספליט (מאז 2011) ורייקה (מאז 2012).

## הערות שוליים

קטגוריה:אוסייק
קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:קרואטיה: תרבות
אלכסנדר בוגומזוב

**אלכסנדר בוגומזוב** (באנגלית: **Alexander Bogomazov**; באוקראינית: **Александр Константинович Богомазов**; 1880 – 1930) היה צייר אוונגרד רוסי מאוקראינה, בתחילת המאה ה-20. ב-1914 כתב אלכסנדר את חיבורו "אמנות הציור והאלמנטים". בו הוא ניתח את האינטראקציה בין אובייקט, אמן, תמונה וצופה והציב את הבסיס התאורטי של האמנות המודרנית. במהלך חייו האמנותיים שלט אלכסנדר בוגומזוב במספר סגנונות אמנות. הידועים ביותר הם קובו-פוטוריזם (1913–1917) וספקטרליזם (1920–1930).

## ביוגרפיה
אלכסנדר בוגומזוב נולד בימפיל, מחוז חרקוב, כילד שני לקונסטנטין בוגומזוב. אמו אניסיה נטשה את המשפחה זמן קצר לאחר טבילתו. הרקע האתני שלו היה רוסי, אך אלכסנדר בילה כמעט כל חייו בקייב.

מ-1896 עד 1902 למד אלכסנדר בוגומזוב במכון לחקלאות בחרסון. מ-1902 עד 1905, הוא למד בבית הספר לאמנות בקייב, במקביל היה לו קשר הדוק עם אלכסנדר ארכיפנקו ואלכסנדרה אקסטר.

ב-1905 השתתף בהפגנות פוליטיות ובשביתות. באותה שנה גורש מבית הספר לאמנות בקייב. בוגומזוב הציג תערוכה בקייב, יחד עם ארכיפנקו. באותה שנה עבר למוסקבה והפך לתלמידם של פיודור רברג וקונסטנטין יואן.

ב-1907 חזר לקייב והציג בקייב קבוע בתערוכות, כולל באגודת האמנים הרוסים ואגודת האמנים העצמאיים של מוסקבה. ב-1908 השתתף בתערוכה עם קבוצת האמנים זבנו (הקישור) בקייב יחד עם דייוויד בורליוק, ולדימיר בורליוק, אלכסנדרה אקסטר ואחרים.

ב-1911 נסע לפינלנד. בשנים 1912 עד 1915 לימד בבית ספר לחירשים ואילמים בקייב. מ-1913 עד 1914, הוא למד את יצירותיהם של הפוטוריסטים האיטלקיים. בתקופה זו הוא פיתח תיאוריות אמנות, ופרסם את חיבורו "אמנות הציור והאלמנטים". ב-1914 הוא ארגן את התערוכה Kiltse ("הטבעת") בקייב, יחד עם אלכסנדרה אקסטר בין היתר. ב-1915 עבר בוגומזוב לקווקז, שם עבד כמורה וצייר.

ב-1919 לימד בסטודיו הממלכתי הראשון לציורים ואמנות דקורטיבית בקייב. בשנים 1919 עד 1920 היה ראש המחלקה לחינוך לאמנות בקומיסריון האוקראיני לאמנות חזותית. במקביל היה מייסד שותף של תנועת Agitprop האוקראינית, ויצר עיצובים עבורה.

מ-1922 עד 1930 לימד באקדמיה לאמנות בקייב יחד עם ואדים מלר, ולדימיר טאטלין, ויקטור פלמוב. ב-1927 היה חבר מייסד של אגודת המאסטרים המהפכניים של אוקראינה יחד עם דייוויד בורליוק, וסילי ירמילוב ואחרים. באותה שנה השתתף בתערוכה הכל-אוקראינית עשר שנים באוקטובר (חרקוב, קייב, אודסה), יחד עם טאטלין, מלר, פלמוב, אפשטיין בין היתר.

אלכסנדר בוגומזוב נפטר ב-3 ביוני 1930 בקייב.

## גלריה

File:Alexander bogomazov, bouquet, 1917.jpg
File:Alexander bogomazov, dacia - boyarka, 1914.jpg
File:Bogomazov.jpg
File:Pravka pil-1927.jpg
File:Portret Docheri-1928.jpg
File:Sawyers - Alexander Bogomazov.jpg
File:Oleksandr Bohomazov - Cubist Head - 1975-2 - Albright–Knox Art Gallery.tiff
File:Alexander Bogomazov.jpg


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1930
מצעד הגאווה בלפלנד

[ממוזער|222x222px|פסטיבל "Sápmi Pride" ב[נורווגיה, 2015]]
**מצעד הגאווה בלפלנד** (הידוע גם כ**"מצעד הגאווה בסאפמי"**, **"Sápmi Pride"**) הוא מצעד ופסטיבל גאווה ברחבי חבל הארץ של לפלנד הנערך מדי שנה בין המדינות הסקנדינביות נורווגיה, שוודיה ופינלנד מאז 2014.

הפסטיבל, שאורגן על ידי "Queering Sápmi", התקיים לראשונה בשנת 2014 בקירונה, שוודיה בה נמשך כארבעה ימים, וכלל הופעה של הזמרת סופיה יאנוק ומצעד של כ-300 משתתפים ברחבי העיר המרכזית. בשנה שלאחר מכן התקיים בקרשוק שבצפון נורווגיה וכלל הופעה של הזמרת השוודית מקסידה מראק וסדנאות עם אסטה בלטו וארלנד אליאס. מהדורתו הרביעית התקיימה באינארי בפינלנד בשנת 2017, בפעם הראשונה שהאירוע נערך בשטחי סאפמי הפינית. נושא הפסטיבל היה דורות וסולידריות, וכלל דיונים עם העיתונאית מרטה אלאיירבי, ומפיקת ז'אנר הדרמה, פאולינה פאודורוף. בשנת 2018, התקיים בפעם השנייה ברחבי שוודיה באסטרסונד.

## מיקומים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:נורווגיה: תרבות
קטגוריה:שוודיה: תרבות
קטגוריה:פינלנד: תרבות
קטגוריה:להט"ב בנורווגיה
קטגוריה:להט"ב בפינלנד
קטגוריה:להט"ב בשוודיה
הרמן (ספר)

**הרמן** הוא ספר ישראלי לילדים ולבני נוער שזכה בשנת 1992 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער. הספר נכתב על ידי הסופר והמאייר אודי טאוב ואויר על ידי הנה הדלן.

הוא יצא לאור בשנת 1991 בהוצאת מסדה, סדרת קיפוד.

## עלילה
הספר מסופר בגוף ראשון על ידי הילד יונתן. יונתן היה עד נסתר לשיחה בין אביו לבין חבר של אביו ששמו הרמן. הרמן עמד בפני פשיטת רגל, פנה אל האב בבקשת עזרה, וזה האחרון סירב לעזור לו. יונתן לא הבין את התנהגות אביו כלפי חברו הטוב, וכעס עליו. רגשותיו השליליים הועצמו כאשר התקבלה הודעה על כך שבליל השיחה הרמן קיבל התקף לב, והתאשפז בבית החולים.

יונתן ביקר את התנהגות אביו, התבייש במעשיו, ולאחר מספר ימים הם אף ניהלו שיחה שבה הסביר האב לבנו את סיבת התנהגותו כלפי חברו, והאיר את הדברים מנקודת מבטו. במפגש בארבע עיניים של הרמן עם יונתן הוא הבהיר לילד פרטים נוספים שהציגו ליונתן את המצב באור שונה.

אודי טאוב מראה בספרו כי גם למבוגרים וגם לצעירים יש מצוקות, הן שונות זו מזו, אבל לעיתים כרוכות זו בזו. הספר מדגים ששיח בין אנשים שבו כל צד מסביר ומאיר את הבעיות מהיבטים שונים הוא חשוב, ומצביע גם על החשיבות של עזרה לאחר.

## קישורים חיצוניים
* על הספר "הרמן", באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
Paste

**Paste** הוא מגזין דיגיטלי חודשי למוזיקה ובידור, שבסיסו באטלנטה, ג'ורג'יה, עם אולפנים הממוקמים באטלנטה ובמנהטן, ובבעלות Paste Media Group. המגזין החל לפעול כאתר אינטרנט בשנת 1998. מ-2002 עד 2010 הפיצו עותקים מודפסים שלו, עד שהחליטו להפוך אותו לאתר אינטרנט בלבד.

המגזין נחשב לאחד ממגזיני המוזיקה הידועים ביותר בעולם המוזיקה.

## היסטוריה
המגזין נוסד ביולי 2002 בהפצה של פעם ברבעון, והיה בבעלותם של ג'וש ג'קסון, ניק פורדי, וטים ריגן-פורטר.

ב-14 במאי 2009, עורכי Paste הכריזו על תוכנית להציל את המגזין, על ידי פנייה לקוראיו, למוזיקאים ולידוענים לתרומות.

בשנת 2009 הושק ב-*Paste* פיילוט טלוויזיה באורך שעה ששודר ב-Halogen TV בשם, Pop Goes the Culture.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
Hysteria (שיר)

**Hysteria** (בעברית: **הִיסטֵרִיָה**) הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה האנגלייה דף לפרד, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, *[[Hysteria]]*. השיר יצא לאור בנובמבר 1987, על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום בממלכה המאוחדת. ב-*VH1 Storytellers: Def Leppard*, הסולן ג'ו אליוט חשף שעל שם השיר חשב המתופף, ריק אלן. השיר הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100.

## רקע וכתיבה
"Hysteria" כולל מנגינה של גיטרה המהווה חלק דומיננטי לאורכו. האופי ה"קיצוני" של שיטות ההקלטה של המפיק מוט לאנג הודגש גם בפרה-פזמון, שבו האקורדים של הגיטרה הוקלטו תו אחד בכל פעם, בניגוד לשיטת הפריטה הרגילה של הלהקה. ביצוע אקוסטי לשיר בוצע על ידי אליוט והגיטריסט פיל קולן כחלק מ-*Classic Albums*.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-93 מיליון השמעות.

## ''Taylor Swift and Def Leppard''
*[[Taylor Swift and Def Leppard|CMT Crossroads: Taylor Swift & Def Leppard]]* הוא פרק ששודר במסגרת של תוכנית הטלוויזיה *Crossroads CMT*. הפרק עסק בזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט ובלהקת הרוק דף לפרד, והוא יצא בהמשך כאלבום וידאו על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. ההופעה הוקלטה ב-6 באוקטובר 2008, שודרה לראשונה בטלוויזיה ב-7 בנובמבר 2008, והופצה ב-16 ביוני 2009, בפורמט של DVD, באופן בלעדי לחנויות וולמארט בארצות הברית. במסגרת ההופעה, ביצעו הלהקה וסוויפט את "Hysteria".

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
הזמן הזה

**הזמן הזה** הוא כתב עת למחשבה פוליטית, תרבות ומדע הרואה אור בהוצאת מכון ון ליר בירושלים. כתב העת ראה אור לראשונה באוגוסט 2018, הוא יוצא לאור פעמיים בשנה ומופץ בכתשעים אלף עותקים למנויי המהדורה המודפסת של העיתון "הארץ". מדי כשבוע מתפרסמים מאמרים חדשים באתר כתב העת.

כתב העת מוקדש לדיון ציבורי אינטלקטואלי בישראל, ומתפרסמים בו מאמרים מקוריים ותרגומים מכתבי עת בעולם. כתב העת עוסק בנושאים כגון דת וחילוניות, נאו-ליברליזם וכלכלה פוליטית, משבר האקלים, דמוקרטיה בישראל, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ציונות ולאומיות, פמיניזם, ספרות עכשווית ומגוון סוגיות פוליטיות, תרבותיות ומדעיות.

## היסטוריה
כתב העת הושק תחילה בגרסה מקוונת. במאי 2020 ראה אור הגיליון הראשון של כתב העת אשר צורף לגיליון סוף השבוע של "הארץ". מודל הפצה זה הוא ייחודי בנוף כתבי העת הפוליטיים-תרבותיים החדשים, שלרוב נשענים על בסיס מנויים. כל גיליון כולל כחמישה מאמרים ומסות רחבי יריעה. עם הכותבים והחוקרים שמאמריהם התפרסמו בכתב העת נמנים חוה יבלונקה, הלל כהן, דני פילק, ראיף זריק, אברהם סלע, אורלי בנימין, אלי קוק, יפעת וייס, אסף שגיב, אריה דובנוב, ועוד. כתב העת מפרסם גם מאמרים מתורגמים, בין היתר של חוקרים כגון סמואל מוין, ננסי פרייזר, ליאורה בטניצקי, פנקג' מישרה, אנדריאה לונג-צ'ו, אדם קוצקו, יאן-ורנר מולר ואחרים.

אסף שטול-טראורינג היה העורך המייסד של "הזמן הזה". כיום עורך את כתב העת עפרי אילני, ועורך המשנה הוא עמית לין. במערכת כתב העת חברים ראש מכון ון ליר שי לביא, חגי בועז, אסף דוד, כפיר כהן לוסטיג, טל כוכבי ויוכי פישר.

## קישורים חיצוניים
* 
* ראיון עם חוה יבלונקה בעקבות המאמר "המינים שעלינו לייחס להם תודעה", בתוכנית "חדשות הלילה", ערוץ 10
* ראיון עם ראיף זריק בעקבות מאמרו, "השיח המשטרי החדש של הימין המתנחלי", בתוכנית "סוכן תרבות", כאן 11

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
מתיי וידרה

**מתיי וידרה** (בצ'כית: **Matěj Vydra**; נולד ב-1 במאי 1992) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת החלוץ בוויקטוריה פילזן ובנבחרת צ'כיה.

## קריירת מועדונים
וידרה התחיל לשחק כדורגל בויסוצ'ינה ייהלאווה. בינואר  וידרה חתם בבאניק אוסטרבה ששילמה תמורת כ-20 מיליון קורונות צ'כיות. בבאניק וידרה שיחק 14 משחקים וכבש ארבעה שערים. בסיום העונה אף נבחר לתגלית העונה בליגה הצ'כית.

ביוני  וידרה חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-9 באפריל 2011 וידרה שיחק את משחקו הראשון בקבוצה בהפסד 2-1 לרומא. באוגוסט  הושאל לקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, אך בינואר עזב את הקבוצה עקב פציעה.

ביולי  וידרה הושאל ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-18 באוגוסט 2012 וידרה הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון 2-3 נגד קריסטל פאלאס. את עונתו הראשונה במועדון סיים עם 22 שערים ב-44 משחקי ליגה ואף נבחר לשחקן השנה בשנת . ב-13 באוגוסט 2013 וידרה הצטרף לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג.

ב-26 ביוני 2014 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה. את העונה וידרה סיים עם 16 שערים ועזר לווטפורד להעפיל חזרה לפרמייר ליג, דבר שהוביל למימוש האופציה עליו ווידרה חתם לחמש שנים. אולם, ב-1 בספטמבר 2015 וידרה הושאל לרדינג תמורת 2.5 מיליון פאונד. ב-19 בינואר 2016 וידרה כבש שלושער בניצחון 2-5 נגד האדרספילד טאון.

ב-27 באוגוסט 2016 וידרה חתם לארבע שנים בדרבי קאונטי תמורת 8 מיליון פאונד. ב-25 בנובמבר 2017 כבש שלושער בניצחון 0-3 נגד מידלסברו. באפריל  נכלל בנבחרת העונה של הפוטבול ליג וקיבל שני פרסים על היותו שחקן השנה בליגה.

ב-7 באוגוסט 2018 וידרה חתם בברנלי לשלוש שנים. ב-22 בספטמבר וידרה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0-4 נגד בורנמות'.

ב-15 בפברואר 2020, וידרה בישל את שער הליגה הראשון שלו מאז ספטמבר 2018 בניצחון 2-1 מול סאות'המפטון, שער זה נבחר מאוחר יותר כשער החודש של הפרמיירליג לפברואר.

בינואר  חתם בוויקטוריה פילזן.

## קריירה בינלאומית
בצעירותו, וידרה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. באוגוסט  זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד  ו. ב-8 בספטמבר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד דנמרק.

ב-26 במרץ 2013 וידרה צמד בניצחון 0-3 נגד .

וידרה השתתף עם הנבחרת ביורו 2020.

## תארים
; אישיים
*נבחרת העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: , 
*כדורגלן השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 
*נעל הזהב בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 
*שחקן השנה בדרבי קאונטי: 
*שער החודש בפרמייר ליג: פברואר 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני באניק אוסטראבה
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה פלזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באנגליה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1992
קונסטנטין יואן

**קונסטנטין פיודורוביץ' יואן** (באנגלית: **Konstantin Yuon**; ברוסית: **Константи́н Фёдорович Юо́н**; 24 באוקטובר 1875 – 11 באפריל 1958) היה צייר ומעצב תיאטרון רוסי ידוע. הוא ייסד את איגוד האמנים הרוסים ואת איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.

## ביוגרפיה
יואן נולד במוסקבה למשפחתו של פקיד בנק ממוצא שווייצרי-רוסי. אחיו פול ג'ון היה מלחין בולט.

מ-1892 עד 1898 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם קונסטנטין סאביצקי וקונסטנטין קורובין היו בין מוריו. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לאמנות במוסקבה לקח שיעורים פרטיים מולנטין סרוב (1898–1900). במהלך מספר נסיעות למערב אירופה, במיוחד לפריז, הוא התוודע אל נופי העיר של קמיל פיסארו ואימפרסיוניסטים אחרים, אך שמר על סגנונו הייחודי.

בשנת 1900 הוא פתח את בית הספר הפרטי הראשון לציור ולרישום במוסקבה. כמה ציירים רוסים ידועים קיבלו חינוך לאמנות בבית הספר (כמו אולגה ז'קולינה). מאוחר יותר לימד באקדמיה לאמנויות של לנינגרד ובמכון לאמנות סוריקוב במוסקבה. הסטודיו שלו במוסקבה היה בשימוש נרחב על ידי ציירים אחרים. הוא עיצב תפאורות להצגות בתיאטרון האמנות של מוסקבה ובתיאטרון מאלי, והפך למעצב הרשמי של תיאטרון זה בשנים 1945 עד 1947. הוא תרם בנוסף תפאורות לאופרות.

בעידן הסובייטי, יואן היה מנהל מכון המחקר של האקדמיה לאמנויות (1948–1950) והמזכיר הראשון של איגוד האמנים הסובייטים (1956–1958).

הוא זכה בפרס סטלין (1943), קיבל את מסדר לנין ועוד מסדרים ומדליות.

הוא נפטר במוסקבה ב-11 באפריל 1958.

## עבודות נבחרות
קונסטנטין יואן התחיל כצייר נוף וז'אנר אימפרסיוניסטי עם נימה סימבוליסטית. מאוחר יותר הוא ניסה ציור נוף לירי המעורב בחיקויים של אמנויות המיניאטורות. הסמליים ביותר ביצירותיו הם מחזור התחריטים "בריאת העולם" (1908-1912) והציור "כוכב חדש" המציג את מהפכת אוקטובר כתוצאה של אירוע קוסמי.

לאחר המהפיכה עד סוף ימיו היה לאמן ריאליזם סוציאליסטי קפדני, שיצר ציורים כמו "המצעד בכיכר האדומה ב-7 בנובמבר 1941".

## גלריה

File:Soft goods.jpg

File:Yuon boulevard.jpg

File:Spring sunny day.jpg

File:Yuon Lavra1911.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ריאליזם
קטגוריה:רוסים ממוצא גרמני
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1958
פרסי בחירת הקהל ה-47

הטקס ה-47 של פרס בחירת הקהל התקיים ב-7 בדצמבר 2021, בהאנגר בארקר בסנטה מוניקה, קליפורניה. התוכנית שודרה בשידור חי בו זמנית ברשת NBC ו-E!.

## מועמדים
המועמדויות הוכרזו באוקטובר 2021. ההצבעה דרך אתר הטקס ובאמצעות טוויטר נפתחה באותו יום והתקיימה עד 17 בנובמבר.

### סרטים

### טלוויזיה

### מוזיקה

### תרבות הפופ

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי מוזיקה מ-2021
בחירת הקהל
דצמבר השחור

[ממוזער|שמאל|חוף ב[סקוטבורג, אחת הערים בהן התרחשו התקיפות]]
[ממוזער|שמאל|[עמלץ לבן אוכל פגר לווייתן]]
**דצמבר השחור** הוא כינוי לחודש דצמבר 1957, בו נהרגו לפחות שישה אנשים ונפצעו שלושה נוספים מתקיפות כרישים בחופי פרובינציית קוואזולו-נטאל שבאיחוד דרום אפריקה.

## הסיבות לתקיפות
בחודש דצמבר 1957 התרחשו בו-זמנית מספר גורמים מרכזיים למשיכת כרישים לאזור דרבן.
* אוניות ציד לווייתנים פעלו באזור.
* הנהרות בסביבה הוצפו, וגרמו לגוויות בעלי חיים להישטף לאוקיינוס ההודי וליצור דלתה עכורה.
* בחופים ברחבי הפרובינציה נבנו מספר גדול של אתרי נופש, שיצרו עלייה חדש במספר התיירים השוחים בים.

דבר נוסף שתרם לבלבול היה היעדר המחקר והידע המקצועי למניעת תקיפות כרישים באותן שנים.

## התקיפות
התקיפה המתועדת הראשונה אירעה ב-18 בדצמבר 1957, בו כריש תקף את רוברט ורלי, גולש גוף בן 16, וקטע את רגלו השמאלית מהברך ומטה.

יומיים לאחר מכן תקף כריש את אלן גרין, נער בן 15 ששהה במים, וגרם למותו בשל פציעות מרובות.

התקיפה המתועדת האחרונה באותו גל תקיפות הייתה ב-5 באפריל 1958, בה תקף כריש את פיי ג'ונס בסטר בעת ששכשכה את רגליה במים בעומק הברכיים, וגרם למותה.

בכל התקיפות לא זוהה מין הכריש התוקף, מלבד מקרה אחד שבו זוהה הכריש כעַמְלֵץ לָבָן.

## תגובות
תקיפות הכרישים גרמו לבריחת תיירים מאזור דרבן, מה שגרם לפגיעה הרסנית בכלכלה המקומית. הרשויות המקומיות ניסו לנקוט בצעדים מעשיים כדי להגן על השחיינים והגולשים מהכרישים. הם בנו מחסומים מעצים ורשתות, אך אלו נופצו על ידי הגלים. פריגטות מהצי הדרום-אפריקאי הטילו פצצות עומק שהרגו מספר כרישים, אך כרישים נוספים נמשכו לאזור כדי לאכול את הדגים הנוספים שנהרגו מהפצצות.

כתוצאה מהתקיפות, הוקם בשנת 1962 ארגון "מועצת הכרישים של קוואזולו נטאל", שיצר מחסומים שונים ורשתות ב-38 מקומות לאורך 320 קילומטרים של חוף בקוואזולו נטאל, כדי להגן על הרוחצים והגולשים מפני תקיפות כרישים אפשריות.

## הערות שוליים

קטגוריה:דרום אפריקה: תיירות
קוואזולו נטאל
קטגוריה:תקיפות כרישים
קטגוריה:1957
טסקר אודי

**טסקר לונדס אודי** (באנגלית: **Tasker Lowndes Oddie**; 20 באוקטובר 1870 – 17 בפברואר 1950) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-12 של מדינת נבדה בשנים 1911–1915, ולאחר מכן ייצג אותה בסנאט של ארצות הברית ממרץ 1921 ועד 1933.

## ביוגרפיה
אודי נולד באוקטובר 1870 ברובע ברוקלין שבעיר ניו יורק. ב-1895 קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ניו יורק, ועד 1898 התמחה בעריכת דין בניו וירק, עת עבר אל נבדה. שם שימש כעורך הדין וסוכן העסקים של משפחת סטוקס האמידה. בשנת 1898 התקבל אל לשכת עורכי הדין של מדינת נבדה. אודי צבר את הונו בשגשוג יסוד הכסף בשנת 1900 בעיר טונופַּה (Tonopah) שבנבדה, והפך למנהל "חברת הכרייה טונופה". הוא היה התובע המחוזי של מחוז ניי מ-1900 עד 1902. בשנים 1903–1906 שירת כחבר הסנאט המדינתי של נבדה, מטעם המפלגה הרפובליקנית.

בראשית ינואר 1911 אודי הושבע לתפקידו כמושל נבדה. מכיוון שלא היה נשוי באותה העת, אמו אלן ואחיותיו שימשו כמארחות הרשמיות במעון המושל. ב-17 במרץ 1911 חתם על צו שהעניק ללאס וגאס מעמד של עיר, ובמהלך כהונתו קיבלו נשים זכות בחירה, אושר חוק הרכב המדינתי, מוסדה חקיקה לבטיחות בענף הכרייה, וחלו שיפורים בשיפויים ובהטבות של פועלי הצווארון הכחול. ב-30 בנובמבר 1916 נישא לדייזי רנדל.

בשנת 1921 ייצג את נבדה בסנאט של ארצות הברית, אך בבחירות 1932, בהן התמודד לתקופת כהונה שלישית, הפסיד את מושבו לפט מקארן. במהלך 1938 זכה במועמדות מפלגתו לייצוג נבדה בסנאט, אך הפסיד פעם נוספת לסנאטור המכהן מקראן, הפעם בהפרש גדול עוד יותר.

אודי נפטר ב-17 בפברואר 1950 בסן פרנסיסקו, בגיל 79.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:מושלי נבדה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנבדה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
פרסי המוזיקה האמריקאית 2021

טקס **[[פרס המוזיקה האמריקאית|פרסי המוזיקה האמריקאית]] ה-49** התקיים ב-21 בנובמבר 2021 בתיאטרון מיקרוסופט, לוס אנג'לס, קליפורניה, תוך הכרה באמנים ובאלבומים הפופולריים ביותר בשנת 2021. ב-20 באוקטובר 2021, חודש ויום לפני הטקס, הוכרזו המועמדויות הרשמיות, ברחבי האינטרנט וברשתות החברתיות.

## הופעות

## זכיות ומועמדויות
ב-28 באוקטובר 2021 הוכרזו המועמדויות בתוכנית בוקר טוב אמריקה של ABC, בתוכנית הבוקר של ספוטיפיי "The Get Up" ודרך חשבון הטוויטר של פרסי המוזיקה האמריקאית. אוליביה רודריגו קיבלה את מספר המועמדויות הגדול ביותר עם שבע, אחריה דה ויקנד עם שש ובאד באני, דוג'ה קאט וגיביון עם חמש מועמדויות לכל אחד. BTS הפכו לאמן האסייתי הראשון שקיבל את פרס אמן השנה בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית. שלוש קטגוריות חדשות הוצגו בשנת 2021: השיר הטרנדי האהוב ביותר, להקה או צמד אהובים – לטיני, ואמן אהוב – גוספל.

הזוכים רשומים ראשונים ו**מודגשים**.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

מוזיקה אמריקאית
2021
קטגוריה:2021 בארצות הברית
נתרן ברומי

**נתרן ברומי** היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מיוני נתרן ויוני ברום שנוסחתה NaBr. החומר הוא מוצק גבישי לבן המשמש מקור ליוני -Br.

לסריג הגבישי מבנה קובי בדומה לגביש נתרן כלורי.

החומר מתקבל מתגובה של מימן ברומי עם נתרן הידרוקסיד. בשיקוע מתמיסה מיימת מתקבל הגביש הלא ממויים בטמפרטורה שמעל 50.7°C ובטמפרטורה נמוכה יותר שוקע די-הידרט NaBr•2H2O.

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שימש נתרן ברומי כתרופה אנטי-אפילפטית וכתרופת הרגעה.

כיום החומר משמש יחד עם כלור לחיטוי מים, התמיסה המיימית משמשת בקידוחי נפט והחומר משמש במקור ליוני ברום בתגובות התמרה נוקלאופילית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:ברום: תרכובות
When Christmas Comes Around... (אלבום)

****** (בעברית: **"כש[[חג המולד]] מגיע"**) הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון. האלבום יצאה לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-15 באוקטובר 2021. הוא הופק על ידי ג'ס שטקין, ג'ייסון הלברט וג'וזף טרפנזה. זהו אלבום חג המולד השני של הזמרת, מאז הוצאת *[[Wrapped in Red]]* בשנת 2013. קלרקסון מבצעת את שירי האלבום לצד אמנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה, כריס סטייפלטון וברט אלדרבג'.

## רקע
לאחר יציאת אלבום חג המולד הראשון של קלרקסון, *[[Wrapped in Red]]* (2013), היא עזבה את חברת התקליטים הקודמת שלה, RCA רקורדס, ועברה לאטלנטיק רקורדס. בראיון לתוכנית הטלוויזיה *Entertainment Tonight*, תהליך הגירושין שעברה בשנה הקודמת הניעו אותה להפיק אלבום חג מולד חדש, שמאופיין באווירה אופטימית. בהקלטות האלבום הפיקה קלרקסון מספר גרסאות כיסוי לשירי החג המוכרים, לצד אומנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה וכריס סטייפלטון.

## הוצאה לאור
** יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס ב-15 באוקטובר 2021. המהדורה המיוחדת של חנויות רשת הקמעונאות טארגט כוללת איגרת ברכה הנושאת את חתימת הזמרת. הסינגל המוביל של האלבום, "Christmas Isn't Cancelled (Just You)", פורסם ב-23 בספטמבר, ואילו השירים "Glow" ו-"Santa, Can't You Hear Me", שיצאו לאור כסינגלים שיווקיים, עלו לאתר היוטיוב של הזמרת יום לפני צאת האלבום.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2021
קטגוריה:אלבומי קלי קלרקסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הקאנטרי האהוב ביותר

**[[פרס המוזיקה האמריקאית]] לשיר הקאנטרי האהוב ביותר** (ידוע גם כ**סינגל הקאנטרי האהוב ביותר** בשנים 1974–1995) מוענק מאז שנת 1974. הקטגוריה בוטלה במשך יותר מעשור ב-1995, לפני שחזרה בטקס של 2016. השנים משקפות את השנה שבה הוענקו הפרסים, עבור יצירות שיצאו בשנה הקודמת (עד 2003 ואילך, אז חולקו הפרסים בנובמבר של אותה שנה). שיאן הזכיות בקטגוריה זו הוא קני רוג'רס עם 5 זכיות, הוא גם האמן המועמד ביותר עם 6 מועמדויות.

## זוכים ומועמדים

## שיאני זכיות ומועמדויות

### שיאני זכיות

* **5 זכיות:** קני רוג'רס
* **3 זכיות:** וילי נלסון ורנדי טראוויס
* **2 זכיות:** גארת' ברוקס, דולי פרטון, צ'ארלי ריץ' ומורגן וולן

### שיאני מועמדויות

* **6 מועמדויות:** קני רוג'רס
* **5 מועמדויות:** אלבמה
* **4 מועמדויות:** וילי נלסון, דולי פרטון ורנדי טראוויס
* **3 מועמדויות:** גארת' ברוקס, דה ג'אדס, ג'ורג' סטרייט ולוק קומבס
* **2 מועמדויות:** גלן קמפבל, דן + שי, וינס גיל, לורטה לין, טים מקגרו, אן מורי, The Oak Ridge Boys, צ'ארלי ריץ', כריס סטייפלטון, קיין בראון ומורגן וולן

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פרסי מוזיקת קאנטרי
שיר הקאנטרי האהוב ביותר