open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יואב צרי

**יואב צרי** (10 ביוני 1942 - 6 ביוני 1967) היה שחיין ישראלי, אלוף ישראל ואלוף המכביה החמישית במשחה ל-100 מטר גב. נהרג בקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים.

## ביוגרפיה
צרי נולד וגדל בקיבוץ אפיקים בנם של נעמי ומיכאל. הוא התאמן בשחייה בקיבוצו בהדרכת שמריהו נאבל.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה בספטמבר 1955 סיים צרי במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.4 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1956, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.5 דקות אחרי עוזי רוזן (1:12.0 דקות) ולפני דוד מלמד מהפועל גוש זבולון (1:14.9 דקות).

### אלוף המכביה
בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 בהיותו רק בן 15 זכה צרי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.3 דקות, לפני עוזי רוזן (1:13.9 דקות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בעמק הירדן הוא קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש לנוער של 2:42.7 דקות.

### אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1957, זכה צרי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.3 דקות, לפני עוזי רוזן שקבע תוצאה זהה (1:13.3 דקות).

### בצבא
צרי התגייס לצה"ל ב-1960 ושרת בחטיבת הצנחנים, לאחר שסיים קורס קצינים עבר לשרת בסיירת גולני. במרץ 1962, השתתף במבצע סנונית ברמת הגולן.

### לאחר שחרורו מהצבא
לאחר שחרורו מהצבא, למד צרי במכון וינגייט ונישא לגלי להב, אלופת ישראל בשחייה ובשנת 1965 נולד לזוג בן, נועם. הוא עבד בגידול בננות באפיקים והיה צלם פעיל. הוא צילם ופיתח מאות תמונות בשחור לבן, שחלקן פורסמו בכתבי עת. צילומיו עסקו בעיקר בטבע ובדומם.

### מותו בקרב על גבעת התחמושת
בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים גויס סגן צרי לשירות מילואים כמפקד מחלקה בחטיבה 55. בלילה שבין ה-5 ל-6 ביוני 1967 יצאה החטיבה להתקפה בירושלים המזרחית. גדודו של צרי תקף את גבעת התחמושת. בקרב זה מצא את מותו ב-6 ביוני.

על חלקו המרכזי של יואב צרי בהכרעת הקרב על גבעת התחמושת ראו בספר "גבעת התחמושת מלחמה לוחמים וזיכרון" הפרק "יואב צורי - קרב ההכרעה של שטח ההריגה" עמודים 269–284, מבוסס על תחקיר ארכיוני מתועד של אירועי הקרב, ראיונות ומקורות ביבליוגרפיים. בעקבות פרסום הספר פנתה משפחת צרי, רעייתו גלי וחבריו לרמטכ"ל אביב כוכבי בבקשה להעניק לחלל יואב צרי עיטור לאחר מותו, וחרף תקדימים רבים נענו בסירוב.

צרי נקבר בבית הקברות בקיבוצו. שמו הונצח על גבי אנדרטאות אחדות, לרבות אנדרטת הצנחנים בתל נוף, אנדרטאות בגבעת התחמושת והאנדרטה לנופלים בני עמק הירדן שבצמח.

## קישורים חיצוניים

* 
* חגי אשלגי,
* בחייהם ובמותם – יואב צרי וגיורא אשכנזי באתר *[[שוונג (אתר אינטרנט)|Shvoong]]*
* [גבעת התחמושת מלחמה לוחמים וזיכרון (י. בלום הלוי מיתאם, 2020) https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH997008752889705171/NLI]
## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים באפיקים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית גב
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי תיכון בית ירח
קטגוריה:גבעת התחמושת
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ספורטאים שנפלו במערכות ישראל
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
אהרון ורדי

**אהרון ורדי** (נולד ב-1943) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הג"א ראשי. לאחר שירותו הצבאי כיהן כמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה וכמנכ"ל רשות הטבע והגנים.

## ביוגרפיה
ורדי גדל בקיבוץ יפעת בנם של ברטל ויצחק ורדי (רוזנבאום) שהצטרפו לקבוצת השרון משדה נחום. עם גיוסו לצה"ל, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך עבר לחטיבת גולני. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה א' בגדוד 12 ולחם עמה בקרבות כיבוש רמת הגולן, שם היה לו תפקיד עיקרי בקרב תל פאחר. לאחר המלחמה שימש סמג"ד סיירת אגוז, מפקד גדוד 17, מפקד חטיבה מרחבית אילת ומפקד עוצבת אדום. בפברואר 1984 מונה לקצין חיל ראשי להגנה מרחבית והג"א, ושירת בתפקיד עד 1989.

לאחר שחרורו מצה"ל, מונה על ידי המשרד להגנת הסביבה לרכז את תחום הטיפול בחומרים מסוכנים. ב-1996 מונה למנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, תחת ניהולו של השר יוסי שריד. ב-1997 מונה לראש המינהלה לאיחוד רשות שמורות הטבע ורשות הגנים הלאומיים, ובאפריל 1998 מונה למנכ"ל הראשון של הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים. הוא כיהן בתפקיד עד 2002, עת אולץ לעזוב את תפקידו בשל אי הסכמות עם השר להגנת הסביבה, צחי הנגבי. בתפקידו האחרון הקים את יחידת ביטחון המים ברשות המים. מאוחר יותר התגאה הנגבי, שהוא זה שהביא לפיטוריו של ורדי, על רקע סירובו של ורדי להחזיר לרשות הטבע והגנים חבר מרכז ליכוד. ב-2010 שימש ורדי כעד תביעה במשפטו של הנגבי בעניין מינויים פוליטיים במשרד ובעדות שקר לשופט חשין.

משנת 2017 מוביל מטעם עמותת גולני, את שיקומו וחידושו של אתר ההנצחה והמורשת בתל פאחר - מצפה גולני, שהוכרז כאתר מרכזי של חטיבת גולני למלחמת ששת הימים.

## לקריאה נוספת
* אהרן ורדי, **בדרכים לא סלולות**, אוריון, 2017

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי הג"א
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:מנכ"לי המשרד להגנת הסביבה
קטגוריה:מנהלי רשות הטבע והגנים
קטגוריה:יפעת: אישים
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קרקיר

**קרקיר** (שם מדעי: *Spatula querquedula*) הוא מין של ברווז קטן ממשפחת הברווזיים. הוא חי במקווי מים רדודים ברחבי העולם הישן וחולף גם בישראל.

## אטימולוגיה
משמעות שמו העממי באנגלית של הקרקיר, Garganey, היא ככל הנראה שיבוש של המילה האיטלקית לקנה הנשימה. הקרקיר קיבל את שמו בזכות קריאות החיזור החזקות של הזכר, שאולי נשמעו כמו נהימה חזקה.

## תיאור
ממדי הקרקיר צנועים למדי. אורכו מגיע ל-39 ס"מ בלבד, ומוטת כנפיו לכ-62 ס"מ. משקלו של פרט בוגר מגיע עד ל-500 גרם. לבוגר בלבוש החיזור יש ראש וחזה חומים כהים, עם גבה לבנה עבה היורדת לכיוון העורף. לנקבה ראש כהה למדי, מפוספס, עם גבה בהירה ופס בהיר היוצא מבסיס מקורה עד אחרי העין. הנקבה בעלת דגם קשקשים כהים על גבה וקשקשים בהירים יותר לצידי גופה. הקרקיר הצעיר דומה מאוד לנקבה. לזכר סוככות אפורות בהירות ו"דגל-כנף" לא בולט, אך עם ניגוד חזק בין הצוואר והחזה לבטן הבהירה. הנקבה בעלת דגם חדגוני בכנף עם פס זרימה לבן רחב יחסית.

הקרקיר דומה לשרשיר אבל גדול ממנו במעט ובעל דגם ראש וכנף שונים. בשעת התעופה, נקבת השרשיר מציגה דגל כנף ירוק ופס כנף לבן ורחב. בשחייה, לנקבת הקרקיר חסר הכתם הבהיר באזור הזנב שמאפיין את נקבת השרשיר.

## אקולוגיה

### תפוצה
מקנן בכל אירואסיה - באזורים הממוזגים, ונודד דרומה במהלך החורף לדרום אסיה, אפריקה ואוסטרליה. נוטה לנדוד בלהקות גדולות. 

בישראל, הקרקיר נחשב לברווז חולף מצוי הנפוץ במהלך נדודיו דרומה, בחודשים אוגוסט-ספטמבר, וצפונה, ממרץ עד תחילת מאי. בחורף  הוא כמעט לא נראה בישראל. בעונת הנדידה הוא נצפה בבריכות דגים ובמקווי מים גדולים אחרים במרבית אזורי הארץ; מעל הים ובמאגרי הצפון והמרכז - שם לעיתים נצפה בלהקות גדולות. הוא נוטה "להתערבב" עם להקות של שרשירים ומריות. 

נרשמו עד כה רק 2 עדויות לדגירת קרקירים בישראל, והוא נחשב למקנן נדיר ביותר. שתי הדגירות נצפו בין השנים 1977–1999 באגן החמצון של אשדוד.

### מבנה גוף והתנהגות
בתי גידולו האופייניים של הקרקיר הם ביצות, אגמים ושאר גופי מים עשירים בצמחייה. הקרקיר הוא ברווז קטן, שבדומה לברווזים "קטנים-בינוניים" אחרים, יכול להמריא במהירות מפני המים - וכך גם להימלט בשעת סכנה.

תזונת קרקיר מבוססת על צמחים, זרעים, שורשים, חסרי חוליות ואף דגים קטנים (לעיתים נדירות). כאשר הוא שוחה, הוא מסנן את המים או שהוא טובל את כל קדמת גופו בתוכם.

הקן הוא גומה מרופדת על הקרקע בין צמחי גדת נחל. בהטלה אחת מוטלות לרוב 8–9 ביצים חומות מבריקות. הנקבה דוגרת לבדה במשך 21–23 יום. האפרוחים מסוגלים לעוף לאחר 35–40 יום.

## גלריה

קובץ:Gargany (Anas querquedula) -- Males near Hodal with a Wood Sanpiper in between I Picture 2118.jpg|קרקירים בהריאנה שבהודו
קובץ:Anas querquedula, Hong Kong 1.jpg|זכר קרקיר בתעופה, ליד הונג קונג
קובץ:Anas querquedula, Llobregat Delta, Barcelona 2.jpg|זכרי קרקיר ליד ברצלונה, ספרד
קובץ:Garganey (Anas querquedula) in AP W IMG 2844.jpg|זוג נקבות קרקיר באנדרה פרדש, הודו
Spatula querquedula MHNT.ZOO.2010.11.18.1.jpg |ביצי קרקיר, אוסף מוזיאון טולוז


## קישורים חיצוניים

* צלילים, תמונות וסרטונים של קרקיר, The Internet Bird Collection

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:ברווזים מצויים
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:אסטוניה: עופות
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:המלדיביים: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אברהם יפה (טייס)

**אברהם יפה** (16 בספטמבר 1923 - 8 באפריל 1969) היה אלוף-משנה בצה"ל מראשוני ובכירי טייסי חיל האוויר הישראלי.

## ביוגרפיה
יפה נולד ביבנאל, בנם הבכור של דב ואסתר יפה, ואחיהם של חנה יפה, יוסי יפה ושרה. הוא זכה לכינוי אברהם יפה "הקטן", כשבן דודו אברהם יפה היה "הגדול". בשנת 1932 עבר עם הוריו למושב חרות. למד בבית הספר החקלאי כדורי, התגייס לפלמ"ח ב-1941 ושירת בפלוגה א' עד שהתנדב לצבא הבריטי ב-1943, יחד עם אביו ושירת בפלוגת תובלה 178 במצרים ובאיטליה.

לאחר מלחמת העולם השנייה סייע לפליטים היהודים ניצולי השואה ועזר בהעברתם לחופי איטליה לקראת העפלתם. ב-1946 שוחרר מהצבא וחזר לארץ ישראל למושב חרות. ב-1947 גויס למוסד לעלייה ב' על ידי בן דודו אורי יפה. הוא נשלח בזהות בדויה (אינג' פרידמנס) לאיטליה יחד עם אנשי צוותה של האונייה חיים ארלוזורוב ועסק בההעפלה ורכש נשק, הוא סייע לאנשי הפלי"ם להטביע את ספינת הנשק לינו. באיטליה הצטרף לעמיתו מוטי הוד והשניים למדו טיסה במועדון תעופה במילאנו ולאחר מכן בשדה אורבה ליד רומא. מאיטליה נשלחו השניים ללמוד טיסה קרבית בצ'כוסלובקיה, הם הצטרפו ל-10 טייסים נוספים שהגיעו מארץ ישראל ולטייס נוסף מצרפת, שהיוו את הגרעין העברי לטייסי הקרב של חיל האוויר הישראלי.

בשובו לישראל היה חניך בקורס טיס מס' מינוס 1 של חיל האוויר אותו סיים במאי 1949, לאחר הקורס הצטרף כטייס קרב לטייסת 101 בחצור. בסוף 1950 מונה למפקד גף בטייסת 105 שהוקמה כטייסת אימון מבצעי. ב-1952 נשלח לקורס פיקוד ומטה באלבמה שבארצות הברית, ב-1954 מונה למפקד טייסת 101. בהמשך שירת במטה חיל האוויר בענף אוויר/3 (מבצעים), עם הגעת מטוסי הגלוסטר מטאור לארץ עבר הכשרה על ידי מנחם בר, ויחד עם בר, בני פלד ומוטי הוד היה אחד מארבעת טייסי הסילון של חיל האוויר. הוא היה חבר במשלחת של חיל האוויר והצנחנים לצרפת, במטרה ללמוד את תחום ההצנחה ממטוסי הנורד. במלחמת סיני הצטרף לטייסת P-51 מוסטנג והוביל הפצצה בסיני. באוגוסט 1959 מונה למפקד בסיס תל נוף ושירת בתפקיד עד ספטמבר 1963. לאחר מכן הצטרף למחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. ב-1964 מונה לנספח אווירי בצרפת, שירת שם במשך שנתיים במהלכן פעל גם עבור המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

ב-1966 השתחרר משירות הקבע. לאחר שחרורו הקים יחד עם דוד סופר את חברת אוירום נתיבי אוויר, חברת תעופה שעסקה בזריעת עננים. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ושירת כיועץ אווירי בפיקוד הדרום.

נפטר מהתקף לב פתאומי ב-1969 ונקבר בבית העלמין בתל מונד. היה נשוי לשולמית (מיתקה), מזכירתם של ראשי ממשלת ישראל מדוד בן-גוריון עד בנימין נתניהו, ואב לשלושה, הבכור בהם דובי יפה, אל"ם בחיל האוויר שהשתתף במבצע אופרה (חתנו של עזר ויצמן), רמי יפה ששירת כסא"ל בחיל האוויר וטייס באל על ונהרג בתאונת מסוק בשירות חברת החשמל ב-2004, ויעל סגל, פסיכולוגית קלינית.

## לקריאה נוספת
*שערים פתוחים : אסופת זכרונות העפלה 1945–1948, קרן פלי"ם, 2001

## הערות שוליים

א
קטגוריה:יבנאל: אישים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:חרות (מושב): אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר כדורי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בתל מונד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
BIND

**BIND** או **named** הוא שרת ה-DNS הנפוץ ביותר ברשת האינטרנט, ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס, הוא משמש הלכה למעשה כסטנדרט.

BIND נכתב במקור על ידי ארבעה סטודנטים לתארים מתקדמים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. השם שניתן לו מהווה ראשי תיבות ל-**Berkeley Internet Name Domain**, ומעיד על השימוש שניתן לו בתוך האוניברסיטה.

התוכנה הופצה לראשונה יחד עם מערכת ההפעלה BSD בגרסה 4.3 ביוני 1986. פול ויקסי החל לתרום לפיתוח של BIND בשנת 1988 כאשר עבד בחברת DEC, ועד מהרה הפך למפתח העיקרי. ויקסי ייסד את ארגון ISC, שהוא המפתח העיקרי של BIND כיום.

## אבטחת מידע
בגרסאות המיושנות BIND 4, ו-BIND 8, התגלו מספר גדול של פרצות אבטחה חמורות לאורך השנים, והשימוש בהם איננו מומלץ. BIND 9 היווה למעשה שכתוב כולל של הקוד, בין היתר על מנת למגר בעיות אבטחה אלו.

## קישורים חיצוניים
* 
* האתר הרשמי של BIND, באתר ארגון ה-ISC
* BIND 10 באתר ארגון ה-ISC
* BIND 10 Wiki

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:תוכנה חופשית
Lightweight Directory Access Protocol

**Lightweight Directory Access Protocol** (בראשי תיבות: **LDAP**) הוא פרוטוקול תקשורת פתוח בשכבת היישום, המאפשר גישה וניהול של Directory service מעל רשתות IP. שירותים אלו חיוניים בבנייה וניהול של רשתות פנימיות ואינטרנטיות, והם מאפשרים שיתוף מידע לגבי משתמשים, מערכות, רשתות ושירותים ברשת. המידע נשמר לעיתים קרובות בצורה היררכית, המאפשרת ניהול פשוט, גמישות, והתאמה למבנה הארגוני.

LDAP מוגדר בסדרה של מסמכים הנקראים Request for Comments (RFCs), אשר נכתבו על ידי ארגון ה-Internet Engineering Task Force, שהוא הגוף הממליץ על תקנים לרשת האינטרנט. המסמך העדכני פורסם בגרסה 3 כ-.

שימוש נפוץ ב-LDAP הוא ליצירת התחברות אחידה בין מספר שירותים (SSO), לדוגמה, בהתחברות לדפי אינטרנט מוגנים בסיסמה או למחשבים בארגון. LDAP מבוסס על פרוטוקול אשר כלול בסטנדרט X.500, אך הוא פשוט יותר. לכן, לעיתים הוא נקרא בשם "X.500-Lite".

## היסטוריה
חברות התקשורת יסדו את הרעיון של Directory service לאחר שנים של ניהול ספריות טלפוניה, והם תרמו במידה ניכרת להתפתחות טכנולוגיית המידע. צורך זה בא לידי מימוש בתקן ה-X.500, שהיווה איגוד של פרוטוקולים שנכתבו על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי בשנות ה-80.

אל ספריות X.500 ניגשו בעזרת פרוטוקול Directory Access Protocol (DAP), מעל Open Systems Interconnection (OSI).  LDAP נועד במקור להיות גרסה חלופית וקלה יותר של הפרוטוקול לטובת גישה אל ספריות X.500 מעל TCP/IP, הנפוץ והפשוט יותר. שירותי Directory החלו לתמוך גם ב-LDAP, והוא הפך נפוץ מאוד בסביבות ארגוניות, כיוון שהוריד את הצורך ברשת OSI. כיום גם DAP יכול לעבוד ישירות מעל TCP/IP.

הפרוטוקול נוצר לראשונה על ידי טים הוז, סטיב קייל, קולין רובינס, וונגיק יונג בשנת 1993. בשנת 1996 החלו לעבוד על הגרסה החדשה של הפרוטוקול, **LDAPv3**, תחת חסות ארגון Internet Engineering Task Force, המוביל את התקינה ברשת האינטרנט. LDAPv3 יצא בשנת 1997 הוסיף תמיכה בSimple Authentication and Security Layer (SASL), ויישר קו עם הגרסה החדשה יותר של X.500. המשך הפיתוח ותכונות נוספות ב-LDAPv3 נוספו על ידי ה-IETF.

## מבנה הפרוטוקול
הלקוח פותח חיבור LDAP על ידי התחברות לשרת (נקרא DSA; ר"ת Directory System Agent), בברירת המחדל בפורט 389, ב-TCP או UDP.
הלקוח לאחר מכן יכול לשלוח בקשות פעולה לשרת, ביניהן הפעלת חיבור מאובטח (TLS), ביצוע אימות משתמש, חיפוש, השוואה, והוספה, שינוי, או מחיקת רשומה. 

## Active Directory
מערכת ה-Active Directory מבוססת על מספר שירותים, ביניהם שירות LDAP והיא (נכון ל-2021) כנראה היישום הפופולרי ביותר של שרת LDAP. המערכת  המאפשרת לכל משתמש ב-Domain  לקבל תמונה מלאה של העץ הארגוני ופועל יישום תקין של Active Directory מחייב גישה של מערכות הפעלה בדומיין להיות מסוגלות ליצור קשר בפרוטורול LDAP עם שרתי ה-Domain Controller (DC) הן בפורט 389 (תקשורת רגילה) והן בפורט 636 (תקשורת חתומה ומוצפנת).

בישום המיקרוסופטי של שרת LDAP מוגדרת הגבלה של מתן 1000 רשומות בלבד כתשובה לשאילתה, כלומר במידה ולא יצוין מספר הרשומות הנדרש יתקבל מספר הרשומות בענף, עד 1000 רשומות. ניתן לעקוף מגבלה זו בצד הלקוח על ידי רישום מספר הרשומות הנדרשות.

## ראו גם
* בסיס נתונים היררכי
* Active Directory

## הערות שוליים

קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
סידקי סובחי

הגנרל **סידקי סובחי** (בערבית: **صدقي صبحي**, בתעתיק מדויק: **צדקי צבחי**; נולד ב-12 בדצמבר 1955) הוא גנרל ופוליטיקאי מצרי שכיהן בתפקיד שר ההגנה של מצרים ויושב ראש המועצה העליונה של הכוחות המזוינים מאז מרץ 2014 עד 14 ביוני 2018. לפני כן כיהן כראש המטה הכללי של צבא מצרים תחת שר ההגנה לשעבר ונשיא מצרים כיום עבד אל-פתאח א-סיסי.

## ביוגרפיה
גנרל סידקי סובחי נולד במצרים ב-12 בדצמבר 1955.

### קריירה צבאית
סובחי החל לשרת בצבא מצרים בשנת 1977. במהלך שנותיו בצבא שירת כמג"ד, מח"ט ומפקד אוגדה בחיל רגלים ממוכן.
בהמשך כראש אגף מבצעים בארמייה השלישית המצרית ולאחר מכן כמפקד הארמייה השלישית. ב-2012 מונה לראש המטה הכללי של הצבא ולסגן יו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים, וב-2014 מונה ליו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים.

ב-12 באוגוסט 2012 הדיח נשיא מצרים מוחמד מורסי את מוחמד חוסיין טנטאווי מתפקיד ראש המועצה ושר ההגנה, ומינה את עבד אל-פתאח א-סיסי במקומו, ובמקביל מינה את סידקי סובחי לרמטכ"ל צבא מצרים.

ב-3 ביולי 2013 היה סובחי שותף להדחתו של הנשיא הנבחר, מוחמד מורסי. ההדחה באה בעקבות הפגנות אזרחיות המוניות שקראו לצבא להדיח את מורסי. לטענתם של א-סיסי, סובחי ויתר ראשי הצבא, מורסי לא שעה להפצרותיו של הצבא להימנע מפגיעה במוסדות המדינה, ולפיכך נאלץ הצבא להתערב. בעקבות הדחת מורסי היו התנגשויות בין הצבא והמשטרה לבין תומכי מורסי, שגבו מאות הרוגים, ואלה הגיעו לשיא ב-14 באוגוסט 2013, שבו נמנו 638 הרוגים וכ-4,000 פצועים.
ב-26 במרץ 2014 התפטר א-סיסי וסובחי החליפו בתפקידיו כשר ההגנה וכיו"ר המועצה העליונה של הכוחות המזוינים. ב-14 ביוני 2018 פוטר מתפקידו והוחלף על ידי מוחמד אחמד זאקי.

סובחי נשוי ואב לשלוש בנות ובן.

## השכלה צבאית
השכלה צבאית גבוהה שרכש:
* בוגר האקדמיה הצבאית המצרית
* קורס מלחמה, האקדמיה למדעי הצבא על שם נאצר
* M.A במדעי הצבא במכללה המצרית לפיקוד ומטה
* קורס מלחמה, המכללה למלחמה של צבא ארצות הברית

## קישורים חיצוניים

* 
* סידקי סובחי הושבע לשר ההגנה החדש של מצרים, באתר רשת ב', 27 במרץ 2014

## הערות שוליים

קטגוריה:גנרלים מצרים
קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:שרי ההגנה של מצרים
קטגוריה:שרי ממשלת מצרים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבא מצרים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1955
ספונים

**סְפוּנִים** (באנגלית: **Sefunim**) הוא שמו של בולטין המוזיאון הימי הלאומי חיפה, שראה אור בין השנים תשכ"ז-תשנ"ד ואחר כך פסק להופיע.

מטרת הביטאון הייתה לעורר עניין באוספי המוזיאון, והוא כלל סקירות מדעיות של מוצגים נבחרים של המוזיאון. המחקרים נכתבו על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים ומומחים נוספים מן הארץ והעולם ופורסמו בעברית ובאנגלית. הוצאת הביטאון לא הייתה סדירה, בעיקר בשל קשיי מימון, ותפוצתו הייתה מוגבלת. בין השנים 1966–1994 ראו אור 8 ביטאונים בגודל קוורטו וכריכה רכה, בכל אחד מהם כ-100 עמודים והם כוללים לוחות נייר כרומו עם תצלומי המוצגים. יוזם הביטאון היה רס"ן (מיל') אריה בן-אלי, מנהלו הראשון של המוזיאון.     

קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
חנוך הנריק גליצנשטיין

**חנוך הנריק** (**אנריקו**) **גליצנשטיין** (באיטלקית: **Enrico Glicenstein**; בפולנית: **Henryk Glicenstein**;  24 במאי 1870 – 30 בדצמבר 1942) היה פסל יהודי אמריקאי יליד פולין.

## קורות חיים
### ראשית דרכו
גליצנשטיין נולד בטורק, פולין. הוא נקרא על שם חנוך הנדריק גליצנשטיין. אביו היה מורה וכן בונה מצבות. בהתחלה הביע התעניינות להיות רב. באותו זמן הוא חי בלודז' ועבד כצבע שלטים וגילף בעץ. לאחר שלמד במינכן באקדמיה הבווארית המלכותית לאמנות, התחתן ב-1896 עם הלנה הירשנברג, אחותו של שמואל הירשנברג. הזוג התגורר ברומא שם הוא אימץ לעצמו את השם אנריקו. בנו, עמנואל גליצן רומנו, נולד ברומא וקיבל אזרחות איטלקית.

### יציאה מאיטליה
ב-1906 חזר גליצנשטיין ממסע לגרמניה, שם הציג את ציוריו עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואז עזב עם משפחתו לפולין. הוא קיבל ב-1910 את הקתדרה לפיסול שהחזיק בה קודם לכן קסביירי דוניקובסקי באוניברסיטת ורשה. בסוף המלחמה חייתה המשפחה בשווייץ עד שהיגרו ב-1920 ללונדון. במשך שמונה השנים הבאות הוא הציג בלונדון ולאחר מכן ברומא וונציה.

### באמריקה
גליצנשטיין היגר לארצות הברית ב-1928 עם בנו עמנואל. רעייתו ובתו הצטרפו אליו בניו יורק ב-1935. הוא רצה לעלות לארץ ישראל אבל נהרג בתאונת דרכים ב-1942. בנו נעשה צייר ידוע והתגורר בצפת.

## מורשתו
מוזיאון גליצנשטיין הוקם בישראל בעיר צפת. ב-1985 הוא הפך להיות מוזיאון התנ"ך הישראלי ורבים מפסליו של גליצנשטין עדיין מוצגים שם. ב-2006 הועברו התמונות והפסלים של גליצנשטיין מצפת למשכן לאמנות בעין חרוד, לאחר שאוחסנו במשך מספר שנים במחסן בצפת ללא טיפול מתאים ונזקקו לרסטורציה. ב-2008 הועמד סגן ראש העיר לדין על גנבת ציורים שהיו באחסון בזמן שמוזיאון גליצנשטיין שינה את תפקידו

עבודותיו של גליצנשטיין נמצאות במספר אוספים, כולל מרכז פומפידו, המוזיאון לאמנות מודרנית של עירית פריז, מוזיאון ישראל, הגלריה הלאומית לאמנות מודרנית ברומא, המוזיאונים הלאומיים בקרקוב וורשה, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות ומוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

ז'אן קאסו (Jean Cassou) פרסם ספר על הפיסול של גליצנשטיין. בנו עמנואל גליצן רומנו צייר פורטרטים של גליצנשטיין ובתו ביאטריס.

ממוזער|חנוך הנריק גליצנשטיין - בר כוכבא ברונזה 1905|טקסט=פסלו של חנוך הנריק גליצנשטיין-בר כוכבא, ברונזה,1905 צולם במוזיאון הארץ ת''א

## קישורים חיצוניים

* מוזיאון התנ"ך הישראלי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים יהודים פולנים
קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסלים יהודים פולנים
קטגוריה:אמנים יהודים איטלקים
קטגוריה:פסלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסלים יהודים איטלקים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
כלכלה עירומה

**כלכלה עירומה - מפשיטים את מדע הכלכלה** (באנגלית: **Naked Economics: Undressing the Dismal Science**) הוא ספר מאת הכלכלן צ'ארלס וילן.

הספר מבקש לתרגם ולפשט את מדע הכלכלה לאנשים בעלי ידע מועט או ללא ידע כלל בכלכלה. עיתון השיקגו טריביון כתב בביקורת על הספר: "הספר מתרגם את הז'רגון המקצועי, הקשה ולעיתים סתום של הכלכלה המקצועית לשפה נגישה עבור אנשים בעלי צימאון אינטלקטואלי החווים תסכול כאשר הם ניגשים לתחום".

הכלכלן פרופסור ברטון מלכיאל כתב על הספר, שפורסם על הכריכה האחורית של המהדורה בעברית: "לא פעם חשבתי בעצמי לכתוב מבוא בסיסי לכלכלה... אילו הייתי עושה את זה, זהו הספר שהייתי רוצה לכתוב".
חתן פרס נובל לכלכלה הכלכלן היהודי פרופסור גארי בקר בהמלצתו על הספר, שאף היא מופיעה על הכריכה: "אני ממליץ על הספר הזה לכל מי שרוצה להבין כלכלה בסיסית בלי יותר מדי כאב ועם הרבה מאוד הנאה".

לכל אורכו, הספר מציג השקפת עולם כלכלית התומכת בכלכלת שוק חופשי וצמצום ההתערבות הממשלתית.

## לקריאה נוספת
***כלכלה עירומה - מפשיטים את מדע הכלכלה** - מאת צ'ארלס וילן, תרגמה מאנגלית: מיכל אילן. מבוא: יהודה מלצר. ספרי עליית הגג, הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב - 2006.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
חנה קול

**חנה קול** (נולדה בשנת 1947) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
קול גדלה בקיבוץ אפיקים והחלה להתאמן בגיל 10 בקבוצת השחייה של הקיבוץ בהדרכת שמריהו נאבל ויעקב רימון.

### אלופת ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1963 זכתה קול ב-3 מדליות זהב אישיות ובכך הייתה לשחיינית המצטיינת באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לנערות של 5:40.5 דקות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.5 דקות, לפני אורנה בלכמן (1:26.4 דקות) וטובה ולדמן (1:27.5 דקות), שתיהן ממכבי חיפה ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לנערות של 3:02.1 דקות, שיפור לשיאה הישראלי הקודם שעמד על 3:03.7 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר 1964 זכתה קול בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:26.3 דקות, לפני אביטל ברוידה	מהפועל קריית טבעון (1:29.0 דקות) ואסתר צבירין מברית מכבים עתיד (1:33.0 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 6:40.2 דקות, לפני דורית זלץ מברית מכבים עתיד (6:49.8 דקות) ונורית שלו מהפועל נווה איתן (7:05.6 דקות).

## תארים והישגים
קול זכתה במקום השני בפרס ספורטאית השנה של ישראל לשנת 1963.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי ישראליות
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:שיאניות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
איתן רף

**איתן רף** (נולד ב-31 באוגוסט 1941) הוא החשב הכללי לשעבר ויושב ראש הדירקטוריון של בנק לאומי לשעבר.

## קורות חיים
רף סיים תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1965 ובשנת 1967 סיים תואר שני במנהל עסקים. הוא החל לעבוד במשרד האוצר בשנת 1970 כחשב עסקות מטבע חוץ. לאחר שניהל את המחלקה לעסקות מטבע חוץ, מונה בשנת 1974 ליועץ כלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון. בתפקידו זה עסק בבקשות הסיוע הכלכלי של ישראל מארצות הברית, בבקשת מילוות מקרן המטבע הבינלאומית ומהבנק העולמי ותיאום תוכנית חירום לאספקת דלק לישראל. באוגוסט 1979 מונה לחשב הכללי. רף מונה לתפקיד החשב הכללי בשלהי כהונתו של שמחה ארליך. הוא כיהן תחת יגאל הורוביץ ומנכ"לו יעקב נאמן ויישם את מדיניות ה"אין לי" של הורוביץ, במטרה לצמצם את הדפסת הכסף. לצורך כך הוא העמיק את הבקרה של החשב הכללי על משרדי הממשלה האחרים, תוך קביעת תקרות הוצאה חודשיות לכל משרד והקפאת הוצאות גדולות. כן לווה כספים מהבנקים כדי לצמצם את הדפסות הכסף. כחשב כללי הוא גם המשיך לעסוק בבקשות סיוע מארצות הברית. רף המשיך לכהן בתפקיד תחת יורם ארידור, אז נחשב לאיש החזק במשרד, לאחר המנכ"ל.

במאי 1983 עזב רף את תפקיד החשב הכללי והתמקד בתפקידו כיו"ר פז, שהייתה חברה ממשלתית. בתפקידו זה התנגד לרפורמה במשק הדלק שהוביל משה שחל, ובעקבות זאת לא חודשה כהונתו בחברת פז ובשנת 1987 עבר רף לעבוד עבור האחים מאיר.

בשנת 1995 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלים של בנק לאומי, תפקיד בו כיהן עד 2010. בדצמבר 2014 חתם בנק לאומי על הסכם כופר בסכום עתק מול רשויות המס בארצות הברית על כך שסייע לאזרחים אמריקאים להעלים מיסים. בספטמבר 2016 אושר הסדר פשרה שבו חויב איתן רף, יחד עם מנכ"לית הבנק גליה מאור וראש החטיבה הבינלאומית צבי איצקוביץ' להחזיר חלק מהבונוסים שקיבלו בסכום של 5.1 מיליון ש"ח.

לאחר מכן מונה ליועץ במורגן סטנלי ודירקטור בחברה לישראל ובאפריקה ישראל להשקעות.

רף מכהן בוועד המנהל של מרכז מציל"ה ושל אחריי!, ובדירקטוריון של קרן אלרוב מיסודו של אלפרד אקירוב.

רף הוא אביהם של הבמאי גידי רף ("חטופים") ושל הצלמת אורית רף.

## קישורים חיצוניים

* איתן רף, אתר מציל"ה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:החשבים הכלליים
קטגוריה:יושבי ראש בנק לאומי
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
יוסף פרלמוטר

250px|ממוזער|שמאל|עדה ושלמה פרלמוטר עם יוסף ולאה. 1928
300px|ממוזער|יוסף, שרה, ורדה ואדירה פרלמוטר. מפלסים 1961
**יוסף פרלמוטר** (**Yosef Perlmutter**; 17 ביוני 1922 – 26 באוגוסט 1988) היה ממקימי קיבוץ מפלסים שבמועצה אזורית שער הנגב שבנגב הצפוני. בין השנים 1965-1974, ריכז את אגף הכלכלה של איחוד הקבוצות והקיבוצים ובשנים 1981–1985 כיהן בצוות הראשון של מזכירי התק"ם לצידו של אלי זמיר.

## קורות חיים
ב-17 ביוני 1922 נולד פרלמוטר בעיירה צ'ורטקוב (Czortkow) שבמחוז טרנופול שבפולין, לעדה ולשלמה פרלמוטר. אמו עדה, בתם של שבח ולאה מורדרור, ואביו, שלמה, היו שניהם נצר למשפחות חסידים. בשנת 1928 היגר עם הוריו ואחותו לאה לארגנטינה.

באוגוסט 1944, סיים תואר רואה חשבון מוסמך בבואנוס איירס שבארגנטינה. הוא סבר כי עם קום המדינה, יש לעלות לישראל, ולכן ב-8 בספטמבר 1948, עלה לישראל במסגרת מח"ל. ב-12 ביוני 1949, היה בין מייסדי קיבוץ מפלסים, ושימש בתפקידים רבים בקיבוץ, בהם 14 שנים לסירוגין כמרכז משק.

בשנים 1956-1959, שימש כ"קצין פיתוח הנגב" במסגרת משרד החקלאות. בשנים 1965-1973 שימש בתפקיד בכיר במרכז-החקלאי בשיתוף פעולה הדוק עם אברהם הרצפלד. ריכז את אגף הכלכלה של איחוד הקבוצות והקיבוצים, בשנים 1965-1974 (בשנים אלו כיהנה סנטה יוספטל כמזכירת איחוד הקבוצות והקיבוצים).

בשנת 1981 החליף פרלמוטר את משה חריף כמזכיר מטעם איחוד הקבוצות והקיבוצים, לצידו של אלי זמיר, שנבחר מטעם הקיבוץ המאוחד, בצוות הראשון של מזכירי התק"ם, ושימש בתפקיד זה עד 1985.

בשנת 1988 סיים בהצטיינות תואר מוסמך במחשבת ישראל מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

בתאריך 26 באוגוסט 1988 נפטר יוסף פרלמוטר, ונקבר בקיבוץ מפלסים.

## משפחה
ב-20 ביוני 1948 נישא לשרה פרלמוטר לבית גוטמן. נולדו להם שלושה ילדים: ורדה (1950), אדירה (1954) ושלמה (1962).

ורדה נשואה לבני שילה, פרופ' לגנטיקה במכון ויצמן למדע, ומתגוררת ברחובות. אדירה ובן זוגה, ישעיהו בן-אהרון, היו בגרעין המייסד של הקיבוץ האנטרופוסופי הרדוף שבגליל. בנו שלומי, ואשתו אפרת לבית מלט, חיים בירושלים. שלומי מלמד בבית מדרש אלול. בנו הבכור, שנולד בשנת 1992 קרוי על שם סבו: יוסף פרלמוטר.

## לקריאה נוספת
* אבי אהרונסון, הקמת התק"ם: מאיחוד קיבוצי להחמצה פוליטית, רמת אפעל: הוצאת יד טבנקין, תשס"ג.

## קישורים חיצוניים

* געגועיי ליוסף, באתר הקיבוצים
* מנחם פרי, שרה פרלמוטר, ראיון בשידור חי בתוכנית הרדיו "אנו באנו, ישראלים מספרים עליה וקליטה"
* ותיקים מספרים 
* הורה ממטרה 
* על מזכירי התק"ם: 
*  - על ספרו של הנרי ניר "רק שביל כבשו רגלי"
* אבי אהרונסון, הקמת התק"ם: מאיחוד קיבוצי להחמצה פוליטית, רמת אפעל: הוצאת יד טבנקין, תשס"ג, באתר כותר
* אלי היה מנהיג. על אלי זמיר ב"דף הירוק" של מעריב

קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:מזכירי התנועה הקיבוצית המאוחדת
קטגוריה:מפלסים: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מהגרים מפולין לארגנטינה
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
שמואל יצחק מודיליאנו

רבי **שמואל** בן **יצחק** מודיליאנו (ה'תט"ז, 1656 – י"ג בחשוון ה'תס"ד, 1703), היה רב, פוסק, דרשן. מחכמי ורבני סלוניקי.

## ביוגרפיה
שמואל יצחק נולד למשפחת מודיליאנו אשר גדלה תלמידי חכמים ופוסקי הלכה מתוכה. חמיו היה מהר"מ אנג'יל.

למד אצל רבי אליהו קובו ושימש כדיין בבית דינו. בראש חודש תמוז ה'תנ"ג התמנה למרביץ תורה בקהילת "איטליה ישן". שימש גם כ"ראש ישיבת הגביר ר' שמואל פלורנטין". מדרשותיו במקום חיבר את ספרו **ארוחת תמיד**.

בתנ"ז נפטר רב העיר סלוניקי הרב אהרן פרחיה והוא מונה לרב ראשי במקומו.

בתשובותיו שבספרו **נאמן שמואל** הוא מתאר מאורעות שונות אשר עברו עליו ועל קהילתו באותם ימים, ובין היתר הוא מציין את המגפה שהפילה חללים בעירו. באחת התשובות כתב על עצמו: "ואנכי אדם רך המזג לא אוכל ללכת אנה ואנה מחולי הרגלים, ואביון בעבור נעליים".

נפטר ביום שלישי י"ג בחשוון ה'תס"ד. נקבר ליד רבו רבי אליהו קובו בבית העלמין בסלוניקי.

השאיר אחריו שלושה בנים יצחק (דיין מקומי), יהושע ויום טוב, הייתה לו גם בת אחת. רבי יוסף שמואל מודיליאנו היה בן אחיינו.

מאיר בניהו שיער שהיה שבתאי נסתר אף לאחר מות שבתאי צבי, זאת משיריו שהדפיס בתמ"ו בו מכנה את המשיח "עטרת צבי" הלחן הוא שיר שהיה אהוב של שבתי צבי. ייתכן שחפץ לעודד את הקהל לא להתייאש מהגאולה אף לאחר אכזבת השבתאות.

## חיבוריו
חלק מכתביו אבדו במהלך הדורות. אך נדפסו ממנו החיבורים הבאים:
* **ארוחת תמיד** – דרשות על התורה (סלוניקי תקט"ז). יצא לאור במהדורה חדשה על ידי מוסדות **[[שובי נפשי]]**, תשס"ז.
* **דברי שמואל** – דרשות. נדפס רק חלק (בספר ארוחת תמיד) והשאר אבד.
* **נאמן שמואל** – שאלות ותשובות בכל חלקי ארבעה טורים (סלוניקי תפ"ג).
* **שעשוע התלמידים** – על חושן משפט (סלוניקי תקנ"ז).
* **רננת מזמור** – שירים ותוכחות (סלוניקי תמ"ז), מודליאנו לא נחשב למשורר טוב ושיריו לא התפרסמו.
כמו כן, נדפסו חידושיו למסכת שבועות בתוך הספר **אוריין תליתאי** לנכד אחיו רבי יוסף שמואל, מי שגם היה המגיה של הספר **ארוחת תמיד**.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:ילידי 1656
קטגוריה:נפטרים ב-1703
שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA

**שחקנית ההגנה של העונה ב-WNBA** הוא תואר המוענק לשחקנית ההגנה המצטיינת של העונה הסדירה בליגת ה-WNBA מאז ייסודה ב-1997. הזוכה נבחרת על ידי קולות חבר בוחרים, המורכב מאנשי תקשורת ברחבי ארצות הברית. כל משתתף בהצבעה נותן ניקוד לשלוש שחקניות - המדורגת ראשונה מקבלת 5 נקודות, השנייה 3 והשלישית נקודה בודדת. השחקנית בעלת סך הנקודות הגבוה ביותר זוכה בתואר.

טמיקה קצ'ינגס זכתה בו חמש פעמים, סילביה פאולס זכתה ארבע פעמים, שריל סוופס ואייז'ה וילסון זכו שלוש פעמים כל אחת.

## הזוכות

## קישורים חיצוניים
*הזוכות, באתר ליגת ה-WNBA

קטגוריה:פרסי WNBA
קטגוריה:פרסים המוענקים לנשים: ספורט
מאונטנבורד

ממוזער|מאונטנבורד 
ממוזער|מאונטנבורד בעל חלקים מחברות Trampa ו-MBS
**מַאוּנְטֶנְבּוֹרְד** (באנגלית: **Mountainboard**) ידוע גם בשם דרטבורד (באנגלית: Dirtboard), הוא ספורט אתגרי מפותח אך לא מוכר במיוחד אשר נובע מסנובורד. מאונטיינבורד מורכב מכמה רכיבים בסיסים הכוללים: קרש (Deck), תופסני רגליים (Bindings) אשר מחברים את הרוכב לקרש, ארבעה גלגלים פנאומטיים ושני צירי מתכת (Trucks).
ייחודו של המאונטנבורד הוא שהוא מאפשר רכיבה במגוון מקומות, אזורים ושטחים שונים כגון גבעות, מדשאות, הרים, כבישים, סקייטפארקים, מסלולי אופניים, אתרי סקי, שבילי חצץ, עפר ואדמה. 

הספורט לרוב מוגדר כשווה ערך לסנובורד ללא שלג או לסקייטבורד שטח.

## אסכולות

קיימות ארבע אסכולות בולטות בספורט זה:

#**דאון היל** (Down Hill, DH), - רכיבה במסלולים ארוכים יחסית במורדות שבילי עפר וכבישים הרריים, לעיתים בזמן שימוש בבלם. בתחרויות, הרכיבה מתבצעת לבד ונגד השעון, המהיר ביותר הוא הזוכה.
#**פרי רייד** (Free Ride, FR) – רכיבה לא תחרותית, לרוב ללא מסלול מוגדר, בסביבה טבעית ולא מעוצבת בין עצים וסלעים. לרוב מתבצעת ביערות.
#**פרי סטייל** (Free Style, FS) – רכיבת פעלולים אשר כוללת סיבובים, סלטות ו'גרבים' (Grabs) לרוב באזור רכיבה עירוני ובמקומות ייעודיים כגון סקייטפארקים.
#**בורדר קרוס** (Boardercross, BC) – רכיבה תחרותית בזוגות או ברביעיות במסלול ייעודי עם קו סיום. בנוסח מרוץ קלאסי שבו הראשון שחוצה את הקו הוא הזוכה.

## מידע כללי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סקייטבורדינג
מיטת סוכנות

**מיטת סוכנות** היא המיטה הסטנדרטית הפשוטה שסיפקה הסוכנות היהודית לעולים החדשים שהגיעו ארצה בתקופה בה הסוכנות עסקה גם בקליטת עלייה.

מיטת הסוכנות הסטנדרטית הייתה מיטת ברזל בנויה ממסגרת מלבנית מברזלי זווית על רגלי ברזל. לאורכה ולרוחבה של המיטה נמתחו פסי פח המחוברים לצלעות המיטה. למיטות הטובות יותר היו גם קפיצים המחוברים לפסי המתכת, בין הפסים ובין המסגרת המלבנית, כדי לתת גמישות רבה יותר לפסים, עליהם הונח המזרן.

הקפיצים של מיטת הסוכנות שימשו כתחמושת ברובה חוליות (הם היו החוליות).

המזרן, שסופק עם מיטת הסוכנות, היה ממולא קש.

## קישורים חיצוניים
* מיטת סוכנות באתר "נוסטלגיה אונליין"
* תצלום של מיטת סוכנות

## הערות שוליים

סוכנות
קטגוריה:קליטת עלייה
אחיה בן אחיטוב

**אֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב** היה כהן ששמו מופיע ב וב כמי שנשא את האפוד לפני ארון הברית במלחמתו של שאול במכמש.

## זהותו
אחיה בן אחיטוב הוא בנו של אחיטוב ונינו של עלי הכהן. לדעת חוקר המקרא משה גרסיאל ואחרים, אחיה ואחימלך הם דמות אחת ואחיה אינו אלא צורת קיצור של שמו.

בעת המלחמה עם פלשתים במכמש, אחיה הוא זה, שלקח את כלי המקדש, שניצלו בשילה עבר לנוב והקים מחדש מרכז דתי בו עמד אוהל ה'. לדעת משה צבי סגל, מרכיב השם 'מלך' בשמו של אחימלך, אשר הוא מרכיב תאופורי בהברה האחרונה: 'יה', הוחלף למרכיב 'מלך' כמעין תיקון סופרים.

## תפקיד נשיאת האפוד
כאשר נחרב המקדש בשילה, ניצל האפוד עד אשר הועבר לאחיה. האפוד נשאר בבית משפחת עלי גם לאחר הטבח בכהני נוב. מטרת נשיאת האפוד אינה ידועה, אך הכהנים השתמשו באפוד בעת ששאלו באלוהים. השאילה באלוהים באמצעות האפוד נעשתה כנראה, באמצעות האורים ותומים, שנמצאו בחלקו הפנימי של האפוד.

תפקידו של אחיה היה לשאת את האפוד. את האפוד לא לובשים אלא נושאים או חוגרים. פסוק ג' מתאר את שני תפקידיו: וַ**אֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב אֲחִי אִיכָבוֹד בֶּן-פִּינְחָס בֶּן-עֵלִי כֹּהֵן ה', בְּשִׁלוֹ-נֹשֵׂא אֵפוֹד**. הכינוי , מייחד במקרא רק את משפחת עלי הכהן.
[ממוזער|שמאל|ה[כהן גדול|כהן הגדול לובש את בגדי הכהונה, האפוד מסומן בצהוב.]]
בפסוק מ"א נאמר: **וַיֹּאמֶר שָׁאוּל, אֶל-ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל--הָבָה תָמִים**. לדעת רש"י בקשת שאול, 'הבה תמים', פירושה- תן גורל אמת. במקום נוסח המסורה נכתב בתרגום השבעים: "ויאמר שאול, ה' אלהי ישראל, למה לא ענית את עבדך היום אם יש בי או ביונתן בני העוון. ה' אלהי ישראל הבה אורים ואם ישנו... בעמך ישראל הבה תמים". לדעת שמעון בר-אפרת ואחרים יש להעדיף את הנוסח בתרגום השבעים. לשיטתם, המחבר המקראי השמיט חלק מן הפסוק. לפי הנוסח בתרגום השבעים האורים והתומים הן גורלות, שאפשרו שתי תשובות גם אם הן מנוגדות.

נראה כי הדרישה מאת ה' נעשתה על ידי הכהן, נושא האפוד, לצאת למלחמה. הדרישה בה' נעשתה בידי הכהנים עד כיבוש ירושלים בידי דוד, שאז הוחלפה בידי נביאים. מסיפור זה עולה כי הכהן הוא גם משרתו של המלך ולפי פקודתו ישאל בה'.
## לקריאה נוספת
* יוסף נווה, **אנשים ללא שמות**, ציון, כרך נ"ד, חוברת א, ירושלים, 1989 עמ' 1–16.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:כהנים גדולים בתנ"ך
קטגוריה:בית עלי
גלגלת נקבים

שמאל|300px|ממוזער|גלגלות נקבים במכמורתן המפרשים "אקסלסיור", לואסטופט
שמאל|250px|ממוזער|גלגלת שלושה נקבים ללא חבל המתיחה
**גלגלת נקבים** או **גלגלת שלושה נקבים** (באנגלית: **Deadeye**) היא אביזר למתיחת חבלים במערכת ה של אוניות מפרשים גדולות. זוהי דיסקה עבה עשויה עץ קשה, על פי רוב ליגנום ויטה, ששלושה חורים קדוחים בה. צורת הגלגלת מזכירה את חורי העיניים והאף של גולגולת מת, ומכאן שמה באנגלית ובשפות אירופיות נוספות.

גלגלות הנקבים שימשו בעיקר למתיחת ה, חבלי החיזוק הרוחביים של התרנים. המתיחה הושגה על ידי השחלה ומתיחה של שרוך חבל קצר (lanyard) דרך חורי שתי דסקאות, העליונה שחוברה בחבל אל הרכסה והתחתונה שחוברה בחבל או בחבק ברזל אל גוף האונייה. 

גלגלת בעלת חור יחיד נקראת "גלגלת עין", באנגלית: bull's eye, ושימשה להולכת חבלים ולשינוי הכיוון שלהם.

## מקורות

* William Burney (editor). *Falconer's New Universal Dictionary of the Marine*. London, 1815. Facsimile edition: London, Chatham Publishing, 2006.
* Graham Blackburn. *The Illustrated Dictionary of Nautical Terms*. Newton Abbot and London, David & Charles, 1982. 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מערכי מפרשים וחלקיהם
קטגוריה:מונחים ימיים
דחק - כתב עת לספרות טובה

**דְּחָק - כתב עת לספרות טובה** הוא כתב עת עברי לספרות, עיון, ביקורת ואמנות בעריכת יהודה ויזן, היוצא לאור מאז 2011. עד כה ראו אור שמונה־עשר כרכים של כתב העת.

## תוכן
כתב העת רחב יריעה וכולל מדורים רבים ובהם: שירה עברית, שירה מתורגמת, פרוזה, הגות, יהדות, מחשבה מדינית, אמנות, מדור "התוודעות" המציג משוררים שההיכרות עם שירתם בארץ מצומצמת, קריאה חוזרת, דרמה, אמנות, ביקורת ועוד.

לצד כתב העת פועלת גם הוצאת ספרים קטנה בשם 'דחק - לספרות טובה' המפרסמת שירת מקור, מחזות, תרגומים וביקורת.

כתב העת מגדיר את עצמו כשמרני, מחויב למסורת הספרותית ולרמת דיון גבוהה המחייבת קריאה ומחשבה, ומבדל עצמו מהשיח הספרותי הנפוץ כיום.

## היסטוריה
כרך א' של 'דחק' ראה אור ביוני 2011 ועורר אנטגוניזם בקרב המבקרים שהלינו על אופיו האליטיסטי של כתב העת ועל חצי הביקורת שהוא מפנה כנגד הספרות העכשווית:

"הבוז להווה והערצת העבר הם איפוא כרטיס הביקור של "דחק". "חוברת "דחק" הראשונה והעבה (430 עמ') בעריכת המשורר הצעיר והאליטיסטי יהודה ויזן מציגה דיוקן מעניין, אם גם פאתטי באנאכרוניזם שלו, של כתב-עת ספרותי עברי באמצע 2011, המנסה להתנכר כמעט לגמרי, כאילו לא ראה בכלל, את השירה הישראלית ואת הספרות הישראלית בעשורים האחרונים ולדלג עליהם מתוך עקימת אף סנוביסטית, מזלזלת ומתנשאת."

הכרכים הבאים של 'דחק' התקבלו בידי מבקרים בנימה שונה לחלוטין:

"הכרך השני של כתב העת 'דחק' הוא, ככל הנראה, הבמה האינטליגנטית ביותר מתחום הספרות וההגות ששוחר הדעת הישראלי יכול לבקש.". "טוב לדעת שגם בממלכה הרקובה של הספרות הישראלית עדיין פועלים כתבי עת רציניים כמו "הו!" בעריכת דורי מנור ו"דחק" בעריכת יהודה ויזן". "יש משהו משמח מאוד ב'דחק'. זהו כתב עת אחוז תזזית. ... יש בכתב העת הזה משהו שניצל מהסחף בתוך מה שקרוי 'ספרות עברית', מין שבר של מטוס על פני האוקיינוס הבולע־כל". "מעטות הפעמים שאוהב ספרות עומד נפעם מול מפעל מו"לי של איש אחד ומרגיש, כבר בקריאה ראשונה בו, שלפניו מעשה של אדם עם שליחות ספרותית ותרבותית מובהקת ובוערת ושאנחנו, קוראי השפה העברית, חבים לו תודה עצומה. גיליון ה׳ של "דחק, כתב עת לספרות טובה", בשמו המלא והמוצדק, הוא מסוג הפלאים האלה שקורים לעיתים נדירות". "הקריאה בכתב העת 'דחק' — שעורך ומוציא לאור יהודה ויזן — דומה לשיטוט ברחובותיה של עיר ספק זרה ספק מוכרת, מסויטת ומשעשעת לסירוגין, עמוסה מטענים ושכבות, מהעת העתיקה ועד היום [...] עושר מופלג של ידע ויופי והומור. אפשר לחפור בחוברות האלה בלי סוף." ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* דחק בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* 
* אלי אשד, ההומניסט הטוטליטארי: ריאיון עם יהודה ויזן, עורך "דחק – כתב-עת לספרות טובה", יקום תרבות
* הילה שגיב, עם קצת עזרה חברים - ריאיון עם עורך 'דחק' - מעמול, מכללת ספיר, 2013
* 
* דוד (ניאו) בוחבוט, 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לשירה
R136a1

**R136a1** הוא הכוכב המסיבי ביותר שנצפה ומסתו מוערכת ב-265 מסות שמש. הוא גם הכוכב בעל עוצמת ההארה הגדולה ביותר, פי 8,700,000 מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב הוא מטיפוס נדיר מאוד, הדומה לכוכבי וולף-ראייה אך בניגוד להם הוא כוכב צעיר שעדיין מתיך מימן בליבתו. R136a1 נמצא בענן המגלני הגדול, בקבוצת כוכבים דג זהב. הוא חלק מצביר כוכבים R136 המכיל כוכבים מסיביים ביותר וצעירים, בני כמה מיליוני שנים בלבד. 

כמו כוכבים היפר מסיביים אחרים, לR136a1 אין צורה מוגדרת, ועם שינויי קונבקציה בחלקו הפנימי נפלטות שלוחות גדולות של מעטפת, שלאחר מכן חוזרות ושוקעות. כמו כוכבים מסיביים אחרים הקרובים לבהירות אדינגטון, גם R136a1 איבד חלק ניכר ממסתו הראשונית בקרינה וברוח השמש. מעריכים כי מסתו הראשונית הייתה כ-320 מסות שמש והוא איבד כ-50 מסות שמש במיליון השנים האחרונות. עם זאת, תאוריות חדשות טוענות כי אף כוכב אינו יכול להיווצר במסה של מעל 150 מסות שמש ועל כן מעריכים שכוכבים היפר-מסיביים כמו R136a1  נוצרו ממיזוג של כמה כוכבי ענק.
 
צביר הכוכבים R136 נחשב בעבר לעצם מסיבי יחיד שמסתו הוערכה בין 1,000 ל-3,000 מסות שמש. טבעו של הצביר נחשף על ידי אינטרפרומטריית כתם () כצביר כוכבים צפוף המכיל מספר כוכבים בעלי טמפרטורת שטח פנים הגבוהה מ-40,000 מעלות קלווין שהם יותר מפי 7 מהשמש, כמו כן כוכבים אלו בהירים פי כמה מיליונים מהשמש שלנו. לפחות ל-3 מכוכבים אלו מסה הגבוהה מ-150 מסות שמש.

R136a1 צפוי לסיים את חייו בהיפרנובה, התפוצצות עצומה החזקה פי 100 מסופרנובה. זו תהיה היפרנובה אנרגטית במיוחד שבפיצוצה תשתחרר אנרגיה בכמות של . ייתכן ויסיים את חייו מוקדם יותר בתהליך אי יציבות זוגית. ליבת הכוכב צפויה לקרוס לחור שחור.

## קישורים חיצוניים

* 

[ימין|ממוזער|350px|השוואת גודלם של כוכבים. באדום [ננס אדום בעל 0.1 מסות שמש, בצהוב השמש, בתכלת ענק כחול בעל 8 מסות שמש ובכחול עמוק חלק מ-R136a1]] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דג זהב
קטגוריה:ענן מגלן הגדול
הישר של סורגנפריי

בטופולוגיה, **הישר של סוֹרְגֵנְפְרֵיי** (באנגלית: Sorgenfrey Line) הוא מרחב טופולוגי שמוגדר על קבוצת הממשיים  \mathbb{R} , כך שקבוצה פתוחה במרחב היא איחוד של קטעים חצי-פתוחים בממשיים, מהצורה [a,b). המרחב קרוי על שמו של רוברט סורגנפריי ומסומן לעיתים כ-\mathbb{R}_\ell.

פורמלית, טופולוגיית הישר של סורגנפריי מוגדרת באמצעות הבסיס \mathcal{B}_\ell = \{[a,b) \mid -\infty , והיא מכונה גם לעיתים **טופולוגיית הגבול התחתון**.

## תכונות

* טופולוגיה זו מכילה ממש את הטופולוגיה הסטנדרטית על הממשיים. כלומר, כל קבוצה פתוחה לפי המטריקה הסטנדרטית, פתוחה גם לפי הישר של סורגנפריי, ויש קבוצות נוספות שאינן פתוחות בישר הסטנדרטי, כמו כל קטע חצי פתוח [a,b).

* ההתכנסות בטופולוגיה זו שונה מההתכנסות בממשיים. כך למשל, בעוד שהסדרה \left\{ \frac {1}{n} \right\}_{n\in \mathbb{N}} מתכנסת לאפס, הסדרה \left\{-\frac{1}{n}\right\} _{n\in \mathbb{N}} לא מתכנסת לאפס.

* כל קטע מהצורה [a,b) או מהצורה (-\infty ,a) הוא קבוצה סגוחה (כלומר, קבוצה שהיא גם סגורה וגם פתוחה). לכן, לטופולוגיה זו ממד אפס.

* המרחב הוא בלתי קשיר לחלוטין.

* המרחב מקיים את אקסיומת המנייה הראשונה, אך איננו מקיים את אקסיומת המנייה השנייה.

* כמסקנה מהתכונה האחרונה, המרחב הוא מרחב פרשה-אוריסון, כלומר מרחב בו הסגור הסדרתי מתלכד עם הסגור הרגיל.

* המרחב ספרבילי, למשל הרציונליים צפופים בו.

* המרחב לא מטריזבילי, מפני שכל מרחב מטריזבילי וספרבילי גם מקיים את תכונת מנייה שנייה.

* המרחב מקיים את אקסיומת ההפרדה { T }_{ 6 }.
* המרחב הוא מרחב בר אשר אינו מקיים את משפט הקטגוריה של בר.

## מרחב מכפלה
על ידי הכפלת מרחב זה בעצמו, ניתן לקבל מרחב מכפלה, ששומר על חלק מהתכונות של המרחב המקורי, אך חלקן גם אובדות או נחלשות.

בפרט, אם מכפילים פעמיים, מקבלים את **המישור של סורגנפריי**. המרחב שמתקבל הוא ספרבילי (כמכפלת שני מרחבים ספרביליים), ומהווה דוגמה למרחב בו ספרביליות לא עוברת בירושה לתתי מרחבים: האלכסון L = \{(x,-x) \mid x \in \mathbb{R}\} הוא תת-מרחב לא ספרבילי. מכאן שספרביליות אינה תכונה תורשתית.

מרחב המכפלה \mathbb{R}_\ell \times \mathbb{R}_\ell הוא רגולרי, אבל לא נורמלי. זוהי דוגמה לכך שמכפלה סופית של מרחבים נורמליים אינה בהכרח נורמלית (למרות שמכפלה סופית של מרחבים רגולריים היא רגולרית). מכאן נוכל לספק הסבר חלופי להסבר שניתן לעיל באשר לכך ש-\mathbb{R}_\ell איננו מרחב מטרי: אילו היה מרחב מטרי, אז גם \mathbb{R}_\ell \times \mathbb{R}_\ell היה מטרי ולכן נורמלי, בסתירה.

קטגוריה:מרחבים טופולוגיים יחידאים
שיטת הקול הנייד

ממוזער|434x434 פיקסלים|דוגמה לאופן ספירת הקולות:ישנם 7 מצביעים ו־4 מועמדים A, B, C, D, שמתמודדים על 2 מנדטים. כל שורה מייצגת את פרופיל ההצבעה של בוחר אחד.בכל שורה ובכל ארבעת סיבובים הספירה (ההדגשה הכחולה האנכית), סכום כל המספרים שמעל העדפות הבחירה שווה לאחד. כלומר, לכל לכל הבוחרים יש כוח הצבעה שווה של קול אחד בדיוק, בלי קשר לאופן שבו הם מצביעים.
**שיטת הקול הנייד** (באנגלית: **Single Transferable Vote**, ובקיצור: **STV**) היא שיטת הצבעה, המיועדת לבחירת מספר נציגים לפרלמנט באותו אזור בחירה, תוך שקלול העדפות הבוחרים, הראשונות והמשניות.

השיטה הוצעה לראשונה בשנת 1821 על ידי תומאס רייט היל, מתמטיקאי ומנהל בית ספר אנגלי, ונעשה בה שימוש לראשונה בשנת 1855 בבחירות בדנמרק. כיום השיטה נהוגה באוסטרליה, באירלנד ובמלטה. קארל כריסטופר גאורג אנדרה פיתח שיטה דומה שנתיים קודם לכן.

## תיאור השיטה
### אופן ההצבעה
הבוחר מסמן את המועמד שהוא בוחר בעדיפות ראשונה, והוא רשאי לסמן גם את המועמדים שהוא בוחר בעדיפות שנייה, שלישית וכן הלאה. הבוחר רושם את הספרה 1 ליד שם המועמד העדיף עליו ביותר, 2 ליד המועמד השני בעדיפותו, וכן הלאה.

### אופן ספירת הקולות
חישוב הקולות מתבצע בתהליך הבא:
# קובעים את מכסת הקולות הנדרשת לכהונה בפרלמנט, לפי החישוב הבא: (סך הקולות הכשרים באזור-הבחירה / (מספר המושבים המוקצים לאזור הבחירה בפרלמנט + 1)) + 1.
# מועמד שבוחרים דירגו אותו בעדיפות ראשונה כמספר הפעמים שנקבע במכסה, או יותר ממספר זה – יכהן בפרלמנט.
# אם מועמד קיבל יותר קולות מהמכסה הדרושה, זוקפים את הקולות העודפים לטובת המועמדים שדורגו בעדיפות הבאה בפתקי ההצבעה של בוחריו, באופן יחסי. למשל: אם המכסה היא 100 ומועמד א' זכה ב-120 קולות, כאשר ההעדפות השניות של מצביעיו התחלקו ביחס של 1:3 בין מועמדים ב' ו-ג', אזי מועמד ב' יזכה ל-15 קולות נוספים, ו-ג' ל-5 קולות נוספים.
# בודקים שוב אם מישהו עבר את המכסה בעקבות ביצוע השלב הקודם. אם כן, חוזרים לשלב 3. וחוזר חלילה. אם אוישו כל המושבים, הספירה מסתיימת.
# אם לאחר ביצוע השלבים הקודמים אין די מועמדים שעברו את המכסה, ונותרו מושבים פנויים, בודקים מי המועמד שדירגו הבוחרים בעדיפות ראשונה הכי מעט פעמים, מסירים את שמו מרשימת המועמדים, וזוקפים את קולות מצביעיו בעדיפות ראשונה – לטובת המועמדים שדורגו בעדיפות הבאה בפתקי ההצבעה שלו, כמפורט בשלב 3.
# חוזרים על שלב 4.
# אם עדיין אין די מועמדים שעוברים את המכסה הדרושה, ונותרים מושבים פנויים, חוזרים לשלב 5 – על המועמד הבא שזכה למספר הקולות המועט ביותר בעדיפות ראשונה, לאחר ההסרה הקודמת. וחוזר חלילה.

תהליך זה יחזור על עצמו, עד שמספר המועמדים שנותרו יהיה שווה למספר מושבי הפרלמנט שטרם אוישו, והמועמדים שנותרו יכהנו בפרלמנט, על אף שלא קיבלו את מספר הקולות שנקבע במכסה.

## ראו גם
* פונקציית רווחה חברתית
* משפט ארו
* שיטת שולצה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הצבעה בבחירות
חתול הסית'

טקסט=תמונה מעמוד 158, בספר מעשיות הפיות האנגליות. בסיפור מלך החתולים.|ממוזער|תמונה מעמוד 158, בספר "עוד אגדות פיות אנגליות", בסיפור "מלך החתולים".
**חתול הסית**' (גאלית סקוטית: Cat-sìth*,* גאלית אירית: Cat sí) הוא יצור מהמיתולוגיה הקלטית, שלרוב מתואר  כחתול שחור גדול בעל כתם לבן על החזה, המתהלך על שתי רגליו האחוריות.  

הקריפטוזאולוג הבריטי קארל שוקר הציעה בספרו "חתולים מסתוריים בעולם" (1989) שהאגדות על חתול הסית' נוצרו בהשראת חתול הקלאס (kellas cat), שנחשב כבן כלאיים של חתול בר סקוטי וחתול בית ובלעדי לסקוטלנד. חתול הקלאס דומה לרוב לחתול בר גדול, אבל נוטה להיות בעל מאפיינים ייחודיים שמזכירים מעט את חתול בית, ומעריכים שחי בסקוטלנד מאות שנים. ישנם שטוענים שהאגדות על חתול הסית' נוצרו בהשראת חתולי הבר הסקוטים בלבד.

## מראה חיצוני
חתול הסית' מתואר כחתול גדול ושחור מלבד כתם לבן על חזהו, אשר נוהג לסמור ולקמר את גבו

## סיפורים על חתול הסית'
האגדות מספרות, שרוח רפאים של חתול הסית' רודפת את ההיילנדס הסקוטיים. ועקב כך האגדות סביבו נפוצות יותר בתרבות הסקוטית, אף על פי שישנם חלק הידועות גם באירלנד.

### מלך החתולים
ישנה אגדה בפולקלור הבריטי הקרויה "מלך החתולים", שמתארת אדם אשר חוזר לביתו ומספר לאשתו ולחתולו טום, שהוא פגש בדרך תשעה חתולים שחורים עם כתם לבן על חזיהם מרימים ארון מתים עם כתר מעליו, ואחד החתולים אמר לאדם "תודיע לטום טילדרום שטים טולדרום מת". בתגובה התלהם טום ואמר "מה?! טים הזקן מת! אם כך אני מלך החתולים!", לאחר מכן יצא טום הזקן מהארובה, ולא נראה שוב לעולם.

### גנבת נשמות
התושבים של ההיילנדס הסקוטיים לא בטחו בחתול הסית'. הם האמינו שחתול הסית׳ מסוגל לגנוב את נשמת המת לפני בוא האלים על ידי מעבר ליד הגופה לפני הקבורה עקב כך התפתח מנהג להציב שומרים על גופות אשר ישמרו מפני חתולי הסית'. שומרים אלה נקראו Feill Fadalach (הערים בשעות המאוחרות). כמה שיטות שונות ששימשו את השומרים להעסקת חתולי הסית׳: משחקי משיכה, קטניפ, חידות ומוזיקה, אשר הרחיקו את חתול הסית' מהגופות שטרם נקברו. בנוסף, נמנעו מהדלקת אש ליד הגופות, מכיוון שחום הבערה עלול למשוך את חתול הסית׳.

### פסטיבל הסאמהיין
פסטיבל הסאמהיין הוא פסטיבל גאלי שמסמל את סוף עונת הקציר ואת תחילת החורף. בקרב הגאלים רווחה האמונה שבמהלך התקופה הזאת חתול הסית' עשוי לברך את כל מי שישאיר לו קערית חלב מחוץ לביתו, ומי שלא יעשה כך יענש בכך שחלב פרותיו ייבש.

### שינוי צורה
ישנן גרסאות שבהם חתולי הסית' היה למעשה מכשפות שיכולות לשנות את צורתן לצורת חתול תשע פעמים. ואם אחת מן המכשפות בוחרת להפוך בפעם התשיעית לשנות את צורתה לצורת החתול, היא תישאר בצורה זאת למשך שארית חייה. אם כי יש סברה כי האגדה על תשע הנשמות של החתולים התפתח מהאגדות האלה.

## מקורות

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה קלטית
קטגוריה:חתולים בתרבות
פשעו של לורד ארתור סאביל

**פשעו של לורד ארתור סאביל** (באנגלית: **Lord Arthur Saville's Crime**) הוא סיפור קצר מאת המחזאי והסופר האירי אוסקר ויילד.

הסיפור התפרסם בעברית בתוך קובץ הסיפורים "אוסקר ויילד סיפורים" בתרגומה של טלה בר בשנת 1983.

## עלילה
"פשעו של לורד ארתור סאביל" מתאר את סיפורו של לורד ארתור סאביל שלאחר קריאת כף ידו על ידי כירומנטיסט (אדם העוסק בקריאת כף יד) מתבשר שבעתיד יהיה עליו לבצע רצח. בנוסף מתבשר לורד ארתור סאביל כי בן משפחה רחוק ימות בזמן הקרוב. מדברים אלו מסיק לורד ארתור כי יהיה עליו לרצוח את אחד מקרובי משפחתו. באותם ימים, היה לורד ארתור אמור להתחתן עם אהובת לבו, אך החליט שעליו לדחות את הנישואים עד שיבצע את המעשה שכן זהו הדבר ההוגן והמוסרי לעשות.
הקורבן הראשון אותו מבקש לורד ארתור לרצוח הוא ליידי קלמנטינה בושאפ, דודנית משנה מצד אמו, אשר סובלת מצרבת כרונית. הוא נותן לה גלולת רעל במסווה של תרופה לצרבת, ומבקש ממנה לנטול אותה רק כאשר היא חווה התקף צרבת. בינתיים נוסע לורד ארתור אל אחיו בוונציה, שם מקבל את הידיעה כי ליידי קלמנטינה נמצאה מתה בדירתה. לורד ארתור חוזר ללונדון שמח וטוב לבב ומגלה שהיא הורישה לו חלק מרכושה. בביקור בדירת הדודנית מוצאת אשתו לעתיד, סיביל מורטון, את גלולת הרעל, וכך מבין לורד ארתור שהדודנית מתה מוות טבעי ולא הוא זה שגרם למותה.

לורד ארתור מוצא לו קורבן חדש והוא דודו, הדיקן של צ'יצ'סטר. הוא מחליט לחסל אותו באמצעות שעון נפץ. הוא פנה לעזרתו של חבר אנרכיסט וזה שולח את שעון הנפץ לבית דודו. השעון אכן מתפוצץ, אך הפיצוץ לא מסב כל נזק לדוד. כך יורד לטמיון ניסיונו השני והאחרון של לורד ארתור. מיואש, מסתובב לורד ארתור ברחובות לונדון, עד שהוא מגיע לאחד הגשרים שמעל נהר התמזה. שם, להפתעתו הוא רואה את הכירומנטיסט, מר פודג'רס, נשען על מעקה הגשר. בהחלטה מהירה הוא ניגש אל מר פודג'רס ומשליך אותו אל המים, אל מותו.

מותו של מר פודג'רס מוכרז כהתאבדות, ובכך מתאפשרת חתונתם של הזוג.

### תרגומים לעברית
* חטאו של לורד ארתור סביל וסיפורים אחרים, תרגום בידי סיגל אדלר, ירושלים, תשס"ו, 2006
קטגוריה:סיפורים קצרים
קטגוריה:יצירות אוסקר ויילד