בן שמעוני

**בן בנימין שמעוני** (י"א באייר תשנ"ב, 14 במאי 1992 – כ"ב בתשרי תשפ"ד, 7 באוקטובר 2023) היה יזם ואיש מסעדנות ישראלי, שנרצח בטבח שבעה באוקטובר 2023. על אף שהצליח להימלט מהטבח בפסטיבל נובה, הוא בחר לחזור שלוש פעמים לתוך התופת כדי להציל חברים ואנשים זרים, עד שנפגע בעצמו מהירי. תחת אש כבדה, הצליח בן להציל 13 אנשים. בסיבוב השלישי, נפגע ממארב מחבלים בצומת עלומים ונרצח עם חברתו לעבודה גאיה חליפה. בנוסף נחטפו מרכבו אופיר צרפתי ורומי גונן. אופיר נרצח בשבי החמאס וגופתו הושבה לקבורה בארץ לאחר 54 יום. רומי גונן שוחררה בהסכם חמאס–ישראל בינואר 2025.

## רקע
בן בנימין שמעוני נולד לרפי ופנינה שמעוני לאחר 12 שנים של טיפולים. לבן אחים תאומים – אבינועם וחי – שעקב סיבוך בלידה נותר בעל צרכים מיוחדים. הוא גדל ביישוב דוגית שבחבל עזה ובעקבות תוכנית ההתנתקות בשנת 2005, משפחתו עברה למושב בוסתן הגליל. באותה תקופה הוריו נפרדו, ובן עבר להתגורר עם אביו, ובהמשך הצטרף אליהם אחיו אבינועם. לאחר סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת כלוחם חוד בחיל האיסוף הקרבי באזור עוטף עזה. לאחר שחרורו, השתלב בתחום המסעדנות. הוא ואביו עברו למודיעין ופתחו עסק משותף. בהמשך חזר לגור יחד עם אימו ואחיו חי באשקלון ובשלב מאוחר יותר הצטרפה גם בת זוגו ג'סיקה אלטר. בן היה שותף ב"המונאקו" ו"הבורגר מרקט" בירושלים. בשנת 2023 החל לעבוד כסו-שף במסעדת "פיטמאסטר" בפתח תקווה. הוא היה בעל קשר עמוק למשפחתו, במיוחד לאחיו הצעיר חי, בעל הצרכים המיוחדים.

## פועלו והקרבתו
ביום שבת, 7 באוקטובר 2023, בשעה שש בבוקר, פתח ארגון הטרור חמאס במתקפת פתע על ישראל, שכללה ירי מסיבי של טילים ורקטות על ישראל, לצד חדירת אלפי מחבלים. המתקפה, אשר התפשטה במהרה לכמה מוקדים, כללה את עוטף עזה, קיבוצים כמו רעים ונירים, מושבים באזורים הסמוכים, וערים כמו שדרות, אופקים ונתיבות. באותה שבת, בן החליט להישאר בבית לחג שמחת תורה. החלטה זו הצילה את אימו ואחיו חי מלנסוע לחגוג אצל חברתה בכפר עזה, טובה גורן, שנרצחה בביתה בטבח בכפר עזה, יחד עם בתה ארן.

באותו בוקר, בן שמעוני, שהיה בן 31, הגיע לפסטיבל ה"נובה", שנערך בסמוך לקיבוץ רעים, בן הגיע למסיבה ברכב השטח שלו. במסיבה הוא פוגש את חבריו, תום פרץ ומיכל אוחנה. כאשר פרצה המתקפה, מתחם הפסטיבל הפך לשדה קטל, עם פיצוצים וירי מסיבי מצד המחבלים על המשתתפים. בן, שהיה נהג מנוסה, והכיר את האזור היטב מהשירות הצבאי שלו באזור עוטף עזה, פעל במהרה ובקור רוח. ברגעים הקריטיים שבהם נשמעה אזעקת צבע אדום, הוא התקשר לאימו והורה לה להעיר את המשפחה ולהכניסם לממ"ד, מתוך דאגה לשלומם. בהמשך, כשהבחין במצב הכאוטי ופקק התנועה ביציאה מהפסטיבל, החליט לפנות דרך שדות חקלאיים.

במהלך הנסיעה הראשונה אסף אל רכבו 4 נוסעים זרים: ג'וד קוטלר, עמית שליט, משי לינדנר וטל גוזגל. הוא רצה לחלץ אותם לבית אביו בבאר שבע, אך האב היה בעומר. כדי לא להאריך את הדרך, בן החליט להוריד אותם בבית שלא הכיר בכניסה לבאר שבע. הם הפצירו בו שיישאר איתם, אך בן, שהיה נחוש להציל את חבריו, התעקש לחזור לאזור המסיבה. הוא חזר והצליח לחלץ עוד 8 אנשים נוספים שלא הכיר לאזור נתיבות. לאחר מכן חזר שוב לאזור המסיבה כדי למצוא את תום ומיכל, על אף שהפצירו בו לא להגיע. הוא נסע למקום האחרון ששלחו לו, אך הם כבר דילגו למסתור הבא שלהם, והסוללה של הפלאפון אזלה. הם הצליחו להימלט בבטחה, למרות פציעתה של מיכל. במהלך היום, בין נסיעה לנסיעה, בן המשיך ליצור קשר עם חבריו ובני משפחתו כדי לוודא את שלומם, כאשר כולם ביקשו ממנו לא לחזור לאזור הסכנה.

במהלך המסיבה והבוקר בן היה בקשר עם חברתו לעבודה ב"פיטמאסטר", גאיה חליפה, שנמצאה יחד עם חברתה רומי גונן באזור חניון רעים. גאיה שלחה לו את המיקום שלהן, אך מיד אחרי כן כתבה לו "אל תבוא, יש יריות שוב". אך בן לא ויתר ונסע בכל זאת לאסוף את גאיה ורומי. הוא איתר אותן והעלה אותן לרכבו, כשבהמשך הצטרפו אליהם בני הזוג תומר ושובל, שברגע האחרון עברו לרכב של שוטר חמוש. לאחר מכן, בן הבחין באופיר צרפתי שנשאר בשטח, מכיוון שלא נותר לו מקום ברכב לאחר שדאג לחבריו ובת זוגו, והחליט לחלצו. הרביעייה המשיכה בנסיעה בשטח וקצת לפני צומת עלומים נאלצו לעלות לכביש 232 לכיוון אשקלון. בדרך הבחין בן בדמויות חשודות שצעדו על הכביש. בשיחה עם חברתו ג'סיקה, אמר לה שהוא חושב שהם מחבלים. בשעה 10:12 בבוקר, כשהגיעו לצומת עלומים, הם נתקלו במחבלים שפתחו לעברם בירי מסיבי. בן וגאיה, שישבו במושב הקדמי, נרצחו במקום. הוא הוגדר במשך ימים כנעדר, עד שגופתו אותרה. אופיר ורומי שישבו מאחור, נפצעו ונחטפו לעזה. אופיר הגיע לבית החולים שיפא, שם נרצח. רומי הייתה בשבי שנה ו-3 חודשים, עד שב-19 בינואר 2025, שוחררה בפעימה הראשונה של ההסכם חמאס–ישראל.

## הנצחה
[ממוזער|פינת זיכרון לבן שמעוני וגאיה חליפה במסעדת "[פיטמאסטר"]]
[250px|ממוזער|הגרפיטי ברחוב העמל: בן שמעוני, עווד דראושה, [ענר שפירא ועמית מן]]
בן הובא למנוחות בבית העלמין במודיעין. על מצבתו נכתב: "מסר נפשו למען חבריו והציל נפשות רבות". סיפור גבורתו של בן זכתה להוקרה רבה בישראל ומחוצה לה ונלמדה במוסדות החינוך. כמחווה לזכרו אחיו אבינועם בשיתוף מועדון סיאט&קופרה ישראל ציינו מסע של מעל 130 רכבי "קופרה", הרכב בו חילץ בן את המשתתפים. המסע יצא מבית המשפחה באשקלון, אל הרכב של בן המוצג ב"קיר המכוניות" השרופות באתר ההנצחה בתקומה. גרפיטי ענק של פניו צויר בקריית המלאכה שברחוב העמל בתל אביב.

רכבו של בן מוצג באתר הנצחה בתקומה, שם תוכלו לשמוע את סיפורו מאביו הנמצא שם כל יום.

הזמר והיוצר גלעד שגב החליט בתחילת המלחמה לכתוב על בן שיר "מי-האדם", רק בעקבות סיפור גבורתו ללא היכרות מוקדמת, בהמשך הלחין את השיר מתוך פרויקט 'גיבורים' שהשיק ומופיע איתו בארץ ובעולם. בנוסף להקת "סינרגיה" השיקה גרסה נוספת לשיר "מי האדם", שנכתב לזכרו, ובו המשפט: "ומי האדם שיחזור אל הגיהנום רגע אחרי שנמלט משם". משפט זה גם חרוט על קברו. בספר "אנחנו בדרך" מאת נחום אבניאל מובא סיפורו של בן שמעוני.

בן שמעוני מונצח במסעדת "פיטמאסטר", לצד חברתו לעבודה גאיה חליפה, אשר נרצחה גם היא במסיבה.

משפחתו קיבלה בשמו את אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית.
קובץ:112824 car collection site 7-10-tekuma PikiWiki Israel.jpg|רכב הקופרה של בן שמעוני בקיר המכוניות
קובץ:121312 near moshav takuma - the car site PikiWiki Israel.jpg|רכב הקופרה של בן שמעוני בקיר המכוניות
קובץ:Zaka vehicle with smashed windshield (cropped).jpg|רכב הקופרה של בן שמעוני בקיר המכוניות
קובץ:117510 the car wall site moshav takuma PikiWiki Israel.jpg|רכב הקופרה של בן שמעוני בקיר המכוניות


## קישורים חיצוניים

* אתר "לעד" ממשלתי לזכר הנופלים
* 
* 
* כתבה במאקו סיפור הבריחה של בן
* דף הנצחה לזכרו
* יחידת הוראה לתלמידים, צליל תעסה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מצילים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:חללי הטבח בפסטיבל נובה
קטגוריה:מעוטרי אות נשיא המדינה לגבורה אזרחית
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:אשקלון: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית חוף עזה: אישים
קטגוריה:בוסתן הגליל: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין מודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023