לורד ביירון

**ג'ורג' גורדון ביירון, ה[[ברון]] השישי מביירון**, שנודע כ**לורד ביירון** (באנגלית: **George Gordon Byron**; 22 בינואר 1788 – 19 באפריל 1824) היה מגדולי המשוררים הרומנטיים האנגלים.
[150px|ממוזער|שמאל|לורד ביירון מאת [ברטל תורוואלסן]]
[150px|ממוזער|שמאל|לורד ביירון מאת [תומאס פיליפס במוזיאון בנאקי  באתונה]]

## ביוגרפיה
ביירון היה בנם של סרן ג'ון "מד ג'ק" ביירון ושל אשתו השנייה קתרין לבית גורדון. האם הייתה צאצאית של הקרדינל ביטון ויורשת אחוזת גייט באברדינשייר בסקוטלנד. אביו מת כשהיה בן שנתיים. בגיל עשר ירש ביירון מדודו-רבו חשוך הילדים את תואר הברון ביירון מרוצ'דייל.

ביירון הוכר לאחר מותו כמשורר שמצטיין ביופי ובדקות של ההבעה. למרות חייו ושירתו, שנטען עליהם כי הם בלתי מוסריים, הייתה לשירתו השפעה על התנועה הרומנטית באנגליה ומחוצה לה. ביוגרפיות רבות נכתבו עליו ועל אישיותו.

את ספר שיריו הראשון "שעות עצלות" פרסם כשהיה סטודנט באוניברסיטת קיימברידג', אך ספג ביקורת קשה על ספר ביכורים זה והגיב עליה בסאטירה "משוררים אנגלים ומבקרים סקוטים" שפרסם ב-1809.

ב-1811 נעשה חבר בבית הלורדים לאחר מסע בארצות אירופה הקלאסיות. ב-1812 פרסם את החלקים הראשונים של יצירתו הלירית "העלייה לרגל של האביר הרולד", שיר שמתאר את מה שעובר על אדם הולל ושבע תענוגות.

בשנת 1815 נשא אישה עשירה בשם אן איזבלה מילבנק (Anne Isabella Milbanke), והיא ילדה לו את בתו החוקית היחידה עדה לאבלייס. מילבנק נטשה אותו כעבור זמן קצר על רקע יחסיו השערורייתיים עם אחותו למחצה. על רקע חיי ההוללות שלו כתב את היצירה "דון ז'ואן" על דמותו של דון ז'ואן – הדמות האגדית שהפכה לסמל הוללות ושעימה הזדהה.

בחברה האנגלית השמרנית לא ראו בעין יפה את אורח חייו ההולל ואת הרומנים הרבים שהיו לו עם נשים ועם גברים. הביקורת הקשה על אורח חייו וחוסר הפתיחות של החברה האנגלית באותם הימים הניעו את ביירון לעזוב את אנגליה ולעבור לאיטליה, שם הכיר את זוג המשוררים מרי שלי ובעלה פרסי ביש שלי.

לביירון הייתה זיקה למוטיבים יהודיים. בשנת 1815, זמן קצר לפני שעזב את אנגליה לבלי שוב, חיבר עם המלחין היהודי האנגלי יצחק נתן אסופה של שלושים שירים שכונתה 'מנגינות עבריות'. בשירים אלו אפשר למצוא רמיזות ציוניות ראשונות לזכותו של העם היהודי שגלה מארצו החרבה לחזור אליה.

ב-1821 כתב את המחזה "קין" – יצירה פואטית טרגית, המתארת את העימות של קין, הרוצח הראשון, עם אלוהים. יצירה זו נחשבה לנועזת וקוממה קוראים רבים.

ביירון אהד את תנועת השחרור היוונית והיה ממובילי התנועה הפילהלניסטית שהתפשטה באירופה ותמכה במאבק היוונים לעצמאות. בסוף 1823 הוא הצטרף באופן פעיל למאבק היוונים במלחמת העצמאות היוונית נגד הטורקים. כעבור כ-4 חודשים, ב־19 באפריל 1824, הוא מת במיסולונגי שביוון ממחלת המלריה שבה לקה כאשר השתתף במלחמת העצמאות של יוון. היוונים, המעריצים את זכרו, קברו את ליבו מתחת לעץ בעיר מיסולונגי ביוון, וגופתו נשלחה לאנגליה. כנסיית וסטמינסטר סירבה לקבור אותו בשטחה, והוא נקבר בכנסיית מריה מגדלנה בעיירה האקנל במחוז נוטינגהאם.

דמותו ויצירתו של ביירון השפיעו על יוצרים רבים – מאנדרה מורואה, שכתב את הספר "לבו של ביירון", ועד ברטראנד ראסל, שטבע את המונח "אומללות ביירונית" – מושג שמופיע בספרו "כיבוש האושר".
אמן הקרמיקה הישראלי סמי די ביסס את עבודותיו בתערוכה HETOME על שירו של ביירון Child Harold's pilgrimage.

כמו כן חיבר ביירון את יצירת הפרוזה 'מקטע של רומן' (*Fragment of a Novel*) בעקבות תחרות כתיבת סיפורי אימה שערך עם המשורר פרסי ביש שלי ב-1816 (תחרות שהולידה בסופו של דבר דווקא את יצירתה הידועה של מרי שלי, אשתו של פרסי, 'פרנקנשטיין'). ב-1819 פורסמה היצירה לראשונה תחת הכותרת *A Fragment* בקובץ *Mazeppa*. ל'מקטע של רומן' – אף על פי שאינו תופס מקום מרכזי בגוף היצירה של ביירון – נודעה ברבות הימים השפעה מרובה על התפתחות ספרות הערפדים האנגלית, ובין היתר נכתבה בהשראתו הנובלה 'הוומפיר' (*The Vampyre*, 1819) מאת ג'ון ויליאם פולידורי (Polidori). 'מקטע של רומן' תורגם בידי שירלי פינצי לב והופיע בכרך ד של 'דחק' – כתב עת לספרות טובה, 2014.

## מנגינות עבריות

ספר השירים **מנגינות עבריות** (Hebrew Melodies) הוא יצירה משותפת של ביירון ושל המלחין הבריטי היהודי יצחק נתן. בשנת 1815 התפרסם קונטרס המכיל תריסר שירים בלוויית תווים. בדף השער נאמר: "מבחר של מנגינות עבריות (Hebrew Melodies), עתיקות וחדשות, עם עיבוד וליווי מתאים, מאת ג'והן בראהאם ויצחק נתן. השירים נכתבו במיוחד ליצירה זו בידי כבוד הלורד ביירון. מתפרסם ונמכר בידי יצחק נתן". אחר כך נוספו עוד שירים ובסך הכול יש בחיבור "מנגינות העבריות" שלושים שירים. שלושה עשר שירים הם שירים רומנטיים בסגנונו של ביירון, ואין להם כל רקע עברי, אבל למרבית השירים יש רקע מקראי. הדמויות והאירועים ההיסטוריים המופיעים בשירים הם שאול, בת יפתח, איוב, קהלת, סנחריב, בלשצר, הורדוס, מרים וטיטוס.

## תרגומים לעברית
*תרגומים של מאיר הלוי לטריס, בקובץ, "**עפרות זהב**: שירים מגדולי משוררי העמים, עשויים בדמותם ונעתקו ללשון עבר", וינה 1852– כולל כמה שירים מתוך "מנגינות עבריות" והשיר Darkness
*נעימות עבר – תרגום של "מנגינות עבריות" ושל השיר Darkness מאת מתתיהו שמחה רבנר, 1862, צ'רנוביץ) עם מבוא מאת הרב אליעזר אליהו איגל
* תרגומים מאת יהודה ליב גורדון של שבע מתוך המנגינות העבריות – פורסמו ב-1884
*"שירי ישורון" בתרגום שלמה מנדלקרן ל"מנגינות העבריות" (1890)
*תרגומי "קין" ו"מנפרד" מאת דוד פרישמן (1900).
* **דון חואן**, מאנגלית בן-ציון בן-משה. כפר סבא, חנות הספרים, 2018.
* **קין** – מליצה בת שלוש מערכות. העתקה חופשית במשקול התנועות ומלעיל: יאקב צבי ברבי אברהם הלוי לאֶוו. סדרת "סְדָר - לספרות גנוזה", הוצאת 'דחק', 2022.

## ראו גם
* התנועה הרומנטית

## לקריאה נוספת
* Jerome John McGann, **Byron and Romanticism**, Cambridge University Press, 2002 
* Norbert Lennartz, **Byron and Marginality**, Edinburgh University Press, 2018 
* Richard Lansdown, **The Cambridge Introduction to Byron**, Cambridge University Press, 2012 
* William D. Brewer, **The Shelley-Byron Conversation**, University Press of Florida, 1994 
* Clare Bucknell, Matthew Ward (eds.), **Byron Among the English Poets: Literary Tradition and Poetic Legacy**, Cambridge University Press, 2021 
* Peter Cochran, **The Burning of Byron's Memoirs: New and Unpublished Essays and Papers**, Cambridge Scholars Publications, 2014 
* James Soderholm, **Fantasy, Forgery, and the Byron Legend**, University Press of Kentucky, 1996 
* Paul Elledge, **Lord Byron at Harrow School: Speaking Out, Talking Back, Acting Up, Bowing Out**, Johns Hopkins University Press, 2000 
* John Nichol, **Byron**, Macmillan, 1880 
* Benita Eisler, **Byron: Child of Passion, Fool of Fame**, Knopf, 1999 

## קישורים חיצוניים

* 
* משיריו בתרגום עברי:
**זמירות ישראל,
**בת יפתח בטרם מותה,
** 
**קינת הורדוס על מות מרימי אשתו,
**
**
* 
* לורד ביירון נפרד מליידי קרוליין, דואר ישראל
* "חשיכה" – פואמה אפוקליפטית מאת הלורד ביירון בשש גרסאות שונות, במגזין "יקום תרבות"
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

2. 100 גאים מאת פול ראסל הוצאת ידיעות ספרים

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אישים שלבם קבור בנפרד מגופם
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:ברונים בריטים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:משוררים להט"בים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:אנגלים ממוצא סקוטי
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:מלחמת העצמאות היוונית: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1788
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1824