open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צ'ויבלסאן

**צ'ויבלסאן** (במונגולית: ****, **Чойбалсан**, בעבר נקראה **באיין טומאן** (**Баян Түмэн**)) היא העיר הרביעית בגודלה במונגוליה, משמשת כבירת מחוז דורנוד שבמזרח המדינה. העיר שוכנת על גדות נהר חירלן (Хэрлэн), כ-565 ק"מ מזרחית לאולן בטור. בשנת 1941 שונה שם העיר לצ'ויבלסאן, על שם הרודן המונגולי הורלוגין צ'ויבלסאן.

## היסטוריה
מיקום העיר היה על נתיב מסחר במשך מאות שנים. במאה התשע עשרה הפכה לעיר, ובמאה העשרים הייתה למרכז המסחרי של מזרח מונגוליה. לאחר הדמוקרטיזציה שנערכה במדינה בשנת 1992, עזבו העובדים הרוסים את העיר, וחלק גדול מכלכלת העיר התמוטט. מאז, סובלת העיר מאחוזי אבטלה מהגבוהים במדינה.

בשל קרבתה של העיר לאזור בו התרחש קרב חלקין גול, הוקם בה מוזיאון על שם גאורגי ז'וקוב, גיבור הקרב.

## אוכלוסייה
בשנת 1994 התגוררו בעיר 45,490 תושבים, מספרם ירד ל-41,714 בשנת 2000, ול-36,142 בשנת 2003. בשנת 2008 התגוררו בעיר 38,150 תושבים, אשר היוו 51.2% מכלל אוכלוסיית המחוז.

## תחבורה
את העיר משרת שדה התעופה של צ'ויבלסאן, שדה תעופה צבאי-סובייטי לשעבר, שבו מסלול טיסה יחיד באורך 2,600 מטרים. משדה התעופה יוצאות טיסות להאי-לאר, מנג'ואולי ואולן בטור.

אל תחנת הרכבת בעיר מגיעה רכבת טראנס-הבאיקל.

## אקלים
האקלים בעיר הוא צחיח למחצה (BSK), החורף קר ויבש מאוד, והקיץ חם ורטוב יותר. הטמפרטורות קיצוניות אף הן, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שתועדה עמדה על 41.6- מעלות צלזיוס, והגבוהה ביותר עמדה על 41.2 מעלות.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונגוליה: ערים
גל רוחב

**גל רוחב** (או **גל רוחבי**), הוא גל שהמשרעת שלו מאונכת לכיוון ההתקדמות.
זאת להבדיל מגל אורך שהמשרעת שלו מקבילה לכיוון ההתקדמות.

## סוגים של גלי רוחב
ממוזער|250px|גל רוחב בחבל הקשור לעץ
גלים אלקטרומגנטיים הם גלי רוחב, אשר כוללים בין היתר גלי מיקרו, גלי רדיו, אור וקרינת חום, קרני רנטגן וקרינת גמא.

ניתן גם ליצור גל רוחב במיתר (כמו חוט, חבל או קפיץ), על ידי הנעת אחד הקצוות בכיוון האנכי.

פגיעת אבן במאגר מים יוצרת גלי רוחב, הנראים כמעגלים קונצנטריים שמרכזם הוא מקום פגיעת האבן במים.

גלים סייסמיים שניוניים גם הם גלי רוחב.

## קיטוב

בפיזיקה, **קִיטוּב** הוא תכונה של גלי רוחב במרחב תלת-ממדי.

גל הוא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שערכיה נשמרים בנקודות שנעות בכיוון כלשהו במהירות קבועה. אם הגל הוא של וקטור, כלומר של גודל בעל כיוון, כיוון זה (הנקרא קיטוב הגל) נדרש על מנת לתאר את הגל בנוסף לכיוון התפשטות הגל.
למשל, גל במיתר הוא תנודה של המיתר שמתקדמת לאורכו, וקיטוב הגל הוא הכיוון שבו מתנודד המיתר. כיוון זה בגל רוחב מאונך לכיוון ההתקדמות של הגל. באופטיקה, הקיטוב של גל אלקטרומגנטי (ובמיוחד של אור) הוא כיוון וקטור השדה החשמלי.

## קישורים חיצוניים

* הדגמה של גל רוחב בקפיץ מסוג סלינקי
* 

קטגוריה:גלים
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
קטגוריה:קיטוב (גלים)
יואל ספולסקי

**אברהם יואל (ג'ואל) ספולסקי** (באנגלית: **Joel Spolsky**, נולד ב-1965) הוא איש תוכנה, יזם וסופר, שהקים בשנת 2008 את אתר האינטרנט המצליח StackOverflow יחד עם ג'ף אטווד (Jeff Atwood). ספולסקי גם משמש מנכ"ל של Fog Creek Software אותה הקים בשנת 2000.

## קורות חיים
ספולסקי גדל באלבקרקי, ניו-מקסיקו במשפחה יהודית. בגיל 15 עבר עם משפחתו לירושלים, שם למד בתיכון ולאחריו התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל מוצנח. במהלך שירותו הצבאי היה אחד ממייסדי קיבוץ חנתון שבגליל התחתון.

בשנת 1987 חזר לארצות הברית כדי ללמוד במכללה. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה כשנה לפני שעבר ללמוד באוניברסיטת ייל, וסיים את התואר במדעי המחשב בהצטיינות יתרה בשנת 1991.

לאחר הלימודים החל לעבוד במיקרוסופט בצוות פיתוח של תוכנת Excel. ב-1995 עבר לניו יורק שם עבד עבור Viacom ו-Juno Online Services. בשנת 2000 הקים בית תוכנה בשם Fog Creek Software ויצר את הבלוג Joel On Software.

בשנת 2005 הפיק ושיחק בדוקומנטרי Aardvark'd: 12 Weeks with Geeks על הפיתוח של פרויקט Aardvark בבית התוכנה Fog Creek Software, פרויקט ל"עזרה מרחוק".

ספולסקי הקים, יחד עם ג'ף אטווד את StackOverflow, האתר המוביל בעולם לקהילת שאלות ותשובות (Q&A) בנושאי תוכנה. הוא משמש כעת מנכ"ל הרשת StackExchange שהתפתחה מהאתר.

בשנת 2011 הקים את תוכנת Trello, כלי ניהול מקוון בהשראת מתודולוגיית קנבן. בשנת 2017 נמכרה Trello תמורת 425 מיליון דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

* הבלוג JoelOnSoftware בגרסה העברית
*  חיתוך מצב עם יואל ספולסקי מ-Stack Overflow, בפודקאסט "השבוע"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו מקסיקו
קטגוריה:אלבקרקי: אישים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:יזמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילי אינטרנט יהודים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים יהודים
קטגוריה:חנתון: אישים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
איוואן טריצ'קובסקי

**איוואן טריצ'קובסקי** (נולד ב-18 באפריל 1987 בסקופיה, מקדוניה הצפונית) הוא כדורגלן  עבר מקדוני.
## קריירת מועדונים
אחרי ששיחק בוארדאר סקופיה וברבוטניצ'קי עבר בשנת  להכוכב האדום בלגרד. בקיץ  הושאל לאנוסיס נאון פראלימני לעונה אחת שם הוא הבקיע 8 שערים ב-29 הופעות, מאזן שהרשים את מאמן אפואל ניקוסיה ובמאי  עבר לאפואל ניקוסיה. בעונתו הראשונה זכה עם המועדון באליפות, ובקיץ  העפיל עם המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-28 בספטמבר 2011 הבקיע את שערו הראשון במסגרת אירופית בתיקו 1-1 נגד שחטאר דונצק בדונבס ארנה. טריצ'קובסקי אף הבקיע בדו-קרב בעיטות עונשין מ-11 מטרים נגד אולימפיק ליון במסגרת שמינית הגמר, והבקיע את הפנדל האחרון לזכות אפואל שבסיום ההתמודדות הפתיע רבים והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע הגמר.

ביוני  עבר לקלאב ברוז' תמורת 1.2 מיליון אירו. ב-20 ביולי 2013 הושאל לואסלנד-בוורן עד לסיום העונה.
## קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק טריצ'קובסקי בכל נבחרות מקדוניה הצפונית הצעירות. בפברואר  זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, אך הוא שוחרר עקב פציעה. ב-29 במאי 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1-3 נגד .

## תארים
; אפואל ניקוסיה
*ליגת העל הקפריסאית: 
*הסופר קאפ הקפריסאי: 

;לגיה ורשה 
* אליפות פולין: 2015/2016

;א.א.ק לרנקה 
* הגביע הקפריסאי: 2017/2018
* הסופר קאפ הקפריסאי: 2018
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:קשרי כדורגל מקדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקדונים
קטגוריה:סקופיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וארדאר סקופיה
קטגוריה:כדורגלני רבוטניצ'קי
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אנוסיס נאון פאראלימני
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ואסלנד-בוורן
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1987
גל אורך

**גל אורך** (או **גל אורכי**), הוא גל שהמשרעת שלו מקבילה לכיוון ההתקדמות של הגל.
זאת להבדיל מגל רוחב שהמשרעת שלו מאונכת לכיוון ההתקדמות. 

גל אורך נוצר כתוצאה משינוי בצפיפות של החומר.
בגל אורך החלקיקים לא מתקדמים עם הגל, הם רק נעים קדימה ואחורה סביב נקודת שיווי המשקל שלהם.

## סוגים של גלי אורך
ממוזער|250px|גל הקול גורם לתנודה של המולקולות באופן המשנה את הצפיפות שלהן
גלי הקול הם גלי אורך. המעבר של גלי הקול באוויר ממקור הקול אל האוזן מאפשר את תהליך השמיעה.

ניתן ליצור גלי אורך גם בקפיץ כמו סלינקי. במקרה זה נראה שהשינוי בצפיפות של הלולאות מתקדם לאורך הקפיץ, בעוד שהקפיץ עצמו לא נע בכיוון האנכי (כלומר – אין תנועה בכיוון מעלה או מטה).

גלים סייסמיים ראשוניים גם הם גלי אורך.

גלי פלזמה שעוברים בין חלקיקים הטעונים בצפיפות גם הם גלי אורך.

למרות שגלים אלקטרומגנטיים הם גלי רוחב, ניתן להציג את המעבר שלהם בחומרים לא הומוגניים או בחומרים של שבירה כפולה כגלי אורך כמו גלי זנק .

## גל לחץ
גל אורך מכני מכונה בשם גל דחיסה או גל לחץ, בגלל שהוא יוצר דחיסה ודילול בתווך החומר באמצעות לחץ. גלי הלחץ נוטים לרוב לעבור בחומר מוצק, כאשר קשיות החומר המוצק והצפיפות שלו משפיעות בצורה ישירה על מהירות הגל ועל העכבה שלו.

בעזרת גלי לחץ שמומרים לגלי קול (בתהליך המכונה סוניפיקציה) נאס"א הוכיחה במאי 2022 שהחור השחור הוא מרכז גלקסיית פרסאוס .

## קישורים חיצוניים

* גלים מכניים ואלקטרומגנטיים באתר מורי הפיזיקה של מכון ויצמן למדע
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גלים
קטגוריה:קול
יוסף מוגלניצקי

**יוסף מוגלניצקי** (18 באפריל 1941 – 5 באוקטובר 2001) היה נכה צה"ל וספורטאי ישראלי. השתתף פעמיים ב.

## ביוגרפיה
נולד בפולין לחנה ולאברהם מוגלניצקי. במלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לרוסיה וב-1945 שבו לפולין. ב-1957 עלה לישראל.

ב-1959 התגייס לשירות צבאי בחטיבת גולני וב-1960 נפצע במבצע חרגול כשהרכב בו נסע עלה על מוקש. בעקבות פגיעה בעמוד השדרה איבד את יכולת ההליכה. לאחר שנת שיקום בבית החולים תל-השומר הצטרף למעון נכי צה"ל והתגורר בו עד 1969. הוא עבד בתעשייה האווירית וב-1971 נישא ללילי והם התגוררו ברמת חן.

מוגלניצקי התאמן בבית הלוחם, בעיקר בטניס שולחן. ב-1968 התחרה בטניס שולחן יחידים במשחקים הפאראלימפיים בתל אביב והגיע לשמינית גמר. ב-1976 יצא למשחקים הפאראלימפיים בטורונטו והשתתף בתחרויות טניס שולחן ליחידים ולזוגות. במסגרת תחרויות אחרות הגיע גם להישגים וזכה במדליות.

לאחר שהחמיר מצבו הבריאותי ב-1998 עברו למושב רם און שבחבל התענך שבדרום עמק יזרעאל, ושם נפטר ב-2001. לאחר פטירתו הוא הוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות פעיל.

## קישורים חיצוניים
* 
* פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC 
* יוסף מוגלניצקי, באתר רם און

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:רם און (מושב): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
אריוס

[שמאל|ממוזער|280px|אריוס (מימין) סופג סטירה או אגרוף מ[ניקולאוס הקדוש בוועידת ניקאה הראשונה; איקונין יווני מאוחר.]]

**אריוס** (ביוונית: **Ἄρειος**; סביבות 256 – 336) היה כומר ותאולוג נוצרי, סגפן, יליד לוב ששימש ככומר באלכסנדריה וחלק על הדוקטרינה הכריסטולוגית המקובלת של הכנסייה בסוגיית השילוש הקדוש. תורתו הנקראת אריאניות, הוכרזה בוועידת ניקיאה ובוועידת קונסטנטינופול הראשונה כמינות.

כתביו של אריוס עצמו כמו כתבי תלמידיו הכותבים עליו ועל תורתו בצורה חיובית הושמדו על ידי הכנסייה ולכן כל המידע על אריוס מגיע מכתבי מתנגדיו ומפולמוסים שעורר.

הוויכוח על טיב מערכת היחסים המדויקת בין הבן (ישו) והאב (אלוהים) לא התחילה עם אריוס ונושא זה נדון במשך עשרות שנים לפני הופעתו. אריוס רק הגביר את המחלוקת והפיץ אותה לקהל רחב בכנסייה.

אריוס נולד בלוב, היה ככל הנראה ממוצא ברברי, שם אביו היה ככל הנראה אמוניוס. אריוס עצמו למד באנטיוכיה ובסיום לימודיו עבר לאלכסנדריה שם כיהן כדיאקון.
ב-311 הפטריארך פטרוס מאלכסנדריה נידה אותו בגין תמיכה במלתיוס מליקופוליס בשאלת היחס לנוצרים שהתכחשו לנצרות בתקופת רדיפות האימפריה את הנוצרים ורצו לחזור לחיק הכנסייה. יורשו של פטרוס, אכילאס מאלכסנדריה ביטל את הנידוי ומינה את אריוס ככומר באחת הכנסיות החשובות של אלכסנדריה.

אריוס מתואר על ידי מתנגדיו כסגפן בעל מוסר גבוה.

הוויכוחים סביב תורתו של אריוס גרמו למחלוקות בתוך הכנסייה. ראשי המתנגדים לאריוס היו אלכסנדר מאלכסנדריה  ואתנסיוס. 

בוועידת ניקיאה (325) הוכרזה תורתו כמינות, כתביו נשרפו והוא עצמו הוגלה ללוב.

## תורתו

לגישתו של אריוס, אלוהים (האב) הוא ישות נצחית המתקיימת מאז ומעולם ואחראית לבריאת העולם, ישו הבן נברא על ידי אלוהים והיה בעל מעמד נחות ממנו. מכאן משתמע גם כי ישו לא היה קיים מאז ומעולם וכי ישו אינו בעל טבע אלוהי, גישה הסותרת את הדוגמה הנוצרית.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
קטגוריה:נפטרים ב-336
עורב פלסטלינה

**עורב פלסטלינה** (ברוסית: **Пластилиновая ворона**) הוא סרט אנימציה רוסי-סובייטי, שיצר אלכסנדר טטארסקי בשנת 1981.

הסרט מורכב משלושה חלקים. החלק הראשון, "תמונה", נכתב על ידי המושרר אלכסנדר קושנר, והוא  מלמד על סגנונות ציור שונים: ציור נוף, טבע דומם, ודיוקן. החלק השני, "משחק", נכתב על ידי שיקה דריז, והוא מראה סבא ונכד שמשחקים במשחק פשוט: עוצמים ופוקחים עיניים ומסתכלים על דברים שונים בעולם.

החלק השלישי "ואולי, ואולי..." הוא המפורסם ביותר, והוא נתן לכל הסרט את שמו. הוא מבוסס על שיר של אדוארד אוספנסקי, שנכתב במקור על פילפילון שהלך לאיבוד, אולם לאורך השיר המספר כל הזמן "שוכח" פרטים ואומר: "ואולי לא פיל, אלא תנין, ואולי חזרזיר." אוספנסקי עיבד את השיר הזה בשביל הסרט: הוא שמר את המבנה של המספר ש"שוכח" פרטים ומשנה את הדמויות ואת פרטי העלילה, אולם שינה את הגיבור הראשי לבת עורב ("ואולי פרה, ואולי כלבה"). הסרט עשוי בטכניקת הנפשת פלסטלינה (קליימיישן) מכאן השם: "עורב פלסטלינה".

העלילה של הסרט היא ניסיון של המספרים לספר סיפור ידוע על עורב, שועל וגבינה – משל איזופוס, השועל והעורב, הידוע ברוסית בעיבוד של איוואן קרילוב. המספרים לא זוכרים במדויק את הסיפור ומנסים להיזכר בו, מכאן כל הטוויסטים בעלילה ובתמונה, התהפכויות של דמויות לדמויות אחרות שפלסטלינה מאפשרת לעשות וגם ההומור והאבסורד שמאפיינים את הסרט.

המוזיקה לסרט נכתבה על ידי גריגורי גלדקוב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטים סובייטיים
מאיר הדר

**מאיר הדר** (24 בנובמבר 1948 – 11 בספטמבר 2025) היה סופר, משורר ופסיכולוג.

## ביוגרפיה
מאיר הדר נולד וגדל בשיכון הפועל המזרחי, נתניה בשלהי מלחמת העצמאות, הבכור בין שני אחים. הוריו מלכה וטוביה הוטנר, ניצולי שואה.
מאיר למד בבית ספר יסודי דתי והלך לבני עקיבא. בהיותו בן 14 עבר ללמוד בישיבת מרום ציון שבקרית נוער, ירושלים, בה למד במשך ארבע שנים. בצה"ל שירת בגדוד טירונים 908 של הנח"ל, במסגרתו לחם במלחמת ששת הימים. בתום המלחמה שהה במשך שנה בגרעין נח"ל בקיבוץ כפר עציון
אחר-כך שירת במשך חודשיים באי טיראן. לאחר מלחמת יום הכיפורים יצא בשאלה.

לאחר שחרורו מהצבא למד הדר פסיכולוגיה וקרימינולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. הוא בוגר תואר שני בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת בר-אילן. עבד כמתמחה ומומחה במשך שש שנים בתחנה לטיפול בילד ובנוער בקריה בתל אביב.

החל מ-1981 הדר עבד במשך 16 שנה כאזרח עובד צה"ל, בתחילה היה ראש מדור מחקר בענף פסיכולוגיה בחיל האוויר. לאחר מלחמת לבנון הראשונה החל לעבוד במרפאה המרכזית לבריאות הנפש בתל השומר.

כיהן כפסיכולוג הקליני הראשי במערכת בריאות הנפש בצה"ל בשנים 1992–1996.

מאז שעזב את הצבא ב-1996 עובד הדר כפסיכותרפיסט בקליניקה פרטית.
ב-2010 ראה אור בהוצאת חלונות/גוונים ספר שירים בשם "התרחקות", המורכב משירים שכתב במהלך חייו.

בעקבות שני משברים שעברו עליו – פטירת אביו ומחלת אי-ספיקת הלב שלקה בה, עבר לכתוב רומן אוטוביוגרפי בשם "אנטומיה של פסיכולוג בינוני". הרומן ראה אור בהוצאת גוונים, בשנת 2012.

נשוי לרינה הדר, פסיכותרפיסטית וד"ר לעבודה סוציאלית ומרצה באוניברסיטת בר-אילן. להם שני בנים: אורי הדר – מהנדס אלגוריתמים ויותם הדר – מעצב גרפי עטור פרסים.

## ספריו
* **אנטומיה של פסיכולוג בינוני**, עורך יקיר בן משה הוצאת גוונים, 2012.
* **התרחקות – שירים**, הוצאת חלונות/גוונים, 2010.

## לקריאה נוספת
* אלישיב רייכנר, דיוקן, "טפלנו שקר, יעצנו רע" – ריאיון עם מאיר הדר, בעיתון "מעריב", 14 בדצמבר 2012, עמ' 4–9.
* יורם מארק-רייך, "לטפס על ההר" – ריאיון עם מאיר הדר, בעיתון "ידיעות חיפה", 9 בנובמבר 2012, עמ' 88.

## קישורים חיצוניים
* 
* מאיר הדר, באתר "סימניה"
* הבלוג של מאיר הדר, באתר "בננות"
* 
* פרק מהספר "אנטומיה של פסיכולוג בינוני", באתר "פסיכולוגיה עברית"
* 
* אלעד יאנה, מבחן קריאה, "טיפול בכתיבה" על הספר "אנטומיה של פסיכולוג בינוני", בעיתון "ישראל היום", 22 בנובמבר 2012, עמ' 30.

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אזרחים עובדי צה"ל
קטגוריה:בוגרי ישיבת קריית נוער
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
בלגרייב אדוארד סאטון ניניס

**בלגרייב אדוארד סאטון ניניס** (באנגלית: **Belgrave Edward Sutton Ninnis**  22 בינואר 1887 - 14 בדצמבר 1912) היה לוטננט בגדוד הקלעים המלכותי וחוקר אנטארקטיקה בריטי. ניניס היה חבר במשלחת אוסטרלאסיה, שיצאה לאנטארקטיקה בהנהגת סר דאגלס מוסון, בשנת 1911.

## אנטארקטיקה 1913-1911
נישא על גלי התהילה שקצר במשלחת נמרוד של ארנסט שקלטון לאנטארקטיקה, בשנת 1907, נסע דגלאס מוסון לאנגליה בראשית 1910 לעורר עניין ולהשיג תמיכה במשלחת אוסטרלית, שתתמקד במחקר מדעי. במסע זה רכש את הלווייתנית "אורורה" ובלונדון הטעין אותה בכל הפריטים של ציוד מומחים שיכול היה להשיג, לרבות 49 כלבי מזחלות גרנלנדיים. ניניס הצטרף למשלחת בלונדון כממונה על הטיפול בכלבי ההאסקי הגרנלנדי והפליג עם ה"אורורה" במסעה מלונדון לסידני, בפיקודו של רב החובל ג'ון קינג דייוויס. במהלך ההפלגה קשר ניניס ידידות אמיצה עם ד"ר קסבייר מרץ, מטפס הרים שווייצרי, שהצטרף למשלחת בלונדון ומונה גם הוא לטפל בכלבים.

ניניס היה בקבוצת 36 האנשים שהפליגו מהובארט ב-2 בדצמבר 1911. בסיס נבנה באי מאקוארי וקבוצה קטנה של חמישה אנשים הוצבה בו לאיוש תחנת ממסר רדיו ולניהול מחקר. ניניס נחת באנטארקטיקה עם הקבוצה העיקרית במפרץ קומונוולת' ב-8 בינואר 1912 והקים שם את הבסיס העיקרי. הקיץ עבר עליהם בבניית צריף בכף דניסון, שנועד לשמש משכן חורף ל-18 האנשים של קבוצת ארץ אדלי.

ניניס היה אחד משלושה אנשים בצוות מזחלות, קבוצת המזרח הרחוק. שותפיו לקבוצה היו מוסון ומרץ, ויחד יצאו מזרחה ב-10 בנובמבר 1912, לסקור את ארץ המלך ג'ורג' החמישי. בראשית דצמבר נתקלו בסופת שלגים עזה, שאילצה אותם להישאר בשקי השינה שלהם למשך חמישה ימים. ניניס סבל אותו זמן מפצע מודלק בבסיס אחת מציפורניו. בסופו של דבר לא יכול היה לשאת עוד את הכאב המתמשך, שמנע ממנו שינה, ולבקשתו, פתח מוסון את הפצע באזמל מנתחים. ניתוח הזוטא עבר בשלום. הקבוצה המשיכה בדרכה ואז, לאחר התחלה מוצלחת ב-14 בדצמבר, כשהקבוצה חצתה את קרחון ניניס, נפל בלגרייב ניניס אל תוך בתרון מכוסה שלג. מרץ גלש מעל תכסית הבתרון, מוסון היה על מזחלתו בפיזור משקל, אך ניניס רץ לצד המזחלת השנייה, ומשקל גופו כנראה ניפץ את תכסית השלג מעל הבתרון. שישה כלבים, רוב מנות המזון של הקבוצה, האוהל ועוד ציוד חיוני נעלמו בתוך הבתרון העמוק והרחב, במרחק 480 ק"מ מזרחית לבסיס הראשי. מרץ ומוסון ראו כלב אחד מת ואחד פצוע על מדף קרח בעומק 46 מטרים, אך ניניס נעלם ללא עקבות, ולאחר שעות של קריאות אל מעמקי הבתרון, נאלצו מרץ ומוסון להכיר באמת - ניניס לא היה עוד בין החיים.

## משפחה של חוקרי קטבים
ניניס היה בנו של חוקר האזור הארקטי ד"ר בלגרייב ניניס (1922-1837), רופא ראשי בדרגת מפקח של הצי המלכותי וחבר במשלחת הארקטית הבריטית של קפטן ג'ורג' נרס בשנים 1875–1876. דודנו של ניניס, לייטננט אוברי הווארד ניניס היה מהנדס במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון בשנים 1914–1917, בקבוצת ים רוס.

## לקריאה נוספת

* Lincoln Hall (2000) *Douglas Mawson, The Life of an Explorer* New Holland, Sydney 


## קישורים חיצוניים


* History of the 1911-12 Expedition


## הערות שוליים

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1887
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1912
אלוויר ראחימיץ'

**אלוויר ראחימיץ** (**Elvir Rahimić**, נולד ב-4 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר בוסני.
## קריירה
ראחימיץ' החל את הקריירה שלו בסלבן ז'יבינצה. בשנת  עבר לבוסנו ויסוקו. בשנת  עבר לאינטרבלוק לובליאנה מליגת העל הסלובנית, ולאחר מכן בצד אוסטרי וורוואץ שטייר. 
בשנת  הצטרף לצסק"א מוסקבה, בשנת  זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א אחרי ניצחון נגד ספורטינג ליסבון במשחק הגמר. ברוסיה הוא מכונה לעיתים קרובות "איש ברזל", בגלל היציבות המדהימה שלו, ובכל שנותיו במדי צסק"א היה שותף ללמעלה מ-50 משחקים בכל עונה. ראחימיץ' נחשב לאחד השחקנים המעוטרים ביותר בבוסניה, לאחר שזכה 17 גביעים עם צסק"א מוסקבה.

ב-2 ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה בניצחון נגד . ראחימיץ' היה שותף בהעפלה של נבחרת בוסניה למונדיאל 2014 לראשונה בתולדותיה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1976
סינקו סאלטוס

**סינקו סאלטוס** (בספרדית: **Cinco Saltos**) היא עיר בפרובינציה ריו נגרו במדינת ארגנטינה. שוכנת בצדו המזרחי של עמק נהר נאוקן, ליד אגם פלגריני, כ-20 קילומטרים מצפון לנאוקן ו-18 קילומטרים מהעיר אז'ן באותה פרובינציה.

השם "סינקו סאלטוס" משמעו למעשה "חמש קפיצות" ומתייחס לחמש הטרסות של התעלה שעוברת בחלקה המזרחי של העיר.

## היסטוריה
ההתיישבות הראשונה באזור הייתה בשנת 1914, אולם בעקבות שיטפונות שאירעו כמה שנים לאחר מכן נפסקה ההתיישבות באזור. ב-16 בספטמבר 1925 הוקמה הקהילה במקום לצורך התיישבות. בשנים הראשונות לא היו קיימים במקום שירותי בריאות. רק ב-3 בינואר 1960 הוקם בית חולים ביישוב במעמד המושל אדגרדו קסטיו. התפתחות נוספת בגידולה של העיר בוצע באמצעות הקמת מפעל לסודה קאוסטית, כלור ומונומר ויניל כלוריד. מפעל זה שיפר את הכנסותיהם של תושבי האזור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרובינציית ריו נגרו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1925
איזט האירוביץ'

**איזט האירוביץ**' (בבוסנית: **Izet Hajrović**; נולד ב-4 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן עבכ בוסניאקי ששיחק בעמדת הקיצוני. ידוע בזריקות חוץ ארוכות ובבעיטות חופשיות.

## קריירה
האירוביץ' היה תשע שנים באקדמיה של גראסהופרס ציריך, את רובם בילה לצד אחיו סיאד האירוביץ'. בעונת  עלה לקבוצת הבוגרים. הוא שימש בעיקר כקשר התקפי וכקיצוני ימני. ב-7 בינואר 2014, חתם בגלאטסראיי ל-4.5 שנים תמורת 3.5 מיליון אירו. האירוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו העונה נגד בורסאספור, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה בניצחון ביתי 0-6. ב-5 בפברואר הוא הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0-3 נגד טוקאטספור במסגרת הגביע הטורקי. לאחר שלא קיבל את הכספים המגיעים לו מגלאטסראיי, הוא פנה לפיפ"א בנושא ופיפ"א אישרה לו לעזוב את המועדון ללא תמורה. ב-10 ביולי 2014 חתם בורדר ברמן ל-4 שנים. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לאייבר הספרדית עד לסיום העונה. בתום תקופת ההשאלה חזר לורדר ברמן. ב-31 בינואר 2018 חתם האירוביץ' לשנה וחצי בדינמו זאגרב.

ב-14 בנובמבר 2012, הוא ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית הבכירה שלו עבור נבחרת שווייץ, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-83 במשחק ידידות נגד . מאחר ששיחק עבור הנבחרת רק במשחק ידידות, על פי חוקי פיפ"א הוא היה יכול להתחרט ולשחק עבור נבחרת אחרת, וב-13 באוגוסט 2013 אישרה פיפ"א את בקשתו לשחק עבור נבחרת בוסניה והרצגובינה. ב-26 באוגוסט זומן לראשונה לסגל נבחרת בוסניה לקראת צמד המשחקים נגד . ב-10 בספטמבר 2013, הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1-2 נגד .

## חייו האישיים
האירוביץ' הוא בן להורים בוסנים שעברו בשנת 1980 מביילו פולה, לסרייבו, ובשנת 1987 עברו לשווייץ. אחיו הצעיר, סיאד האירוביץ' המשחק בגראסהופרס ציריך.

## סטטיסטיקה
### סטטיסטיקת מועדונים
**נכון ל-[[8 במאי]] [[2016]]**

## תארים
;גראסהופרס ציריך
*הגביע השווייצרי: 
;גלאטסראיי
* הגביע הטורקי: 2013/2014

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני אייבר
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1991
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1991
ג'ים סטרג'ס

**ג'יימס אנתוני "ג'ים" סטרג'ס** (באנגלית:** James Anthony "Jim" Sturgess**; נולד ב-16 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אנגלי, אשר מוכר בעיקר בזכות תפקידיו בסרטים "21", "הדרך חזרה", "יום אחד", "מעבר ליקום", "ענן אטלס" ו"ההצעה הטובה ביותר".

## קורות חיים
סטרג'ס נולד בפרוור וונדסוורת' בלונדון וגדל בעיירה פרהאם שבמחוז סארי, שם למד בבית הספר פרנסהם הייטס. הוא בילה את רוב שנות נעוריו ברכיבה על סקייטבורד בחניונים מקומיים והקים את הלהקה הראשונה שלו כשהיה כבן 15. הלהקה ניגנה בהופעות אזוריות. חווית המשחק הראשונה של סטרג'ס הגיעה כאשר קבוצת תיאטרון מקומית הגיעה לבית הספר שלו וחיפשה ילדים לאודישן להצגה. סטרג'ס גילם את אחת הדמויות בהצגה.

לאחר לימודי התיכון, סטרג'ס עבר למנצ'סטר כדי ללמוד באוניברסיטת סלפורד בתקווה שזה יאפשר לו לקדם את המוזיקה שלו. הוא סיים את לימודיו בסלפורד בשנת 1999 עם תואר ראשון בדרמה ומדיה.

## קריירה
סטרג'ס צבר ניסיון כנער בהצגות תיאטרון רבות ובשנת 1994 בתפקידו הקולנועי הראשון בדרמה "גרסת בראונינג".

סטרג'ס פרץ לתודעה בשנת 2007 בדרמה המוזיקלית של ג'ולי טיימור "מעבר ליקום" בתפקיד הצעיר הבריטי ג'וד. ב-2008 שיחק סטרג'ס בתפקיד הראשי במותחן הפשע "21" בתור הסטודנט בן קמפבל ובתפקיד משני בדרמה התקופתית "בת בולין האחרת" בתור הסופר ג'ורג' בולין האח של אן (נטלי פורטמן) ומרי (סקרלט ג'והנסון). ב-2009 השתתף בדרמה "לחצות גבולות" בתפקיד המוזיקאי היהודי בריטי גאווין קוסף.

ב-2010 הופיע סטרג'ס בדרמה של פיטר ויר "הדרך חזרה" בתפקיד הראשי של יאנוש ווייצ'זאק, צעיר פולני הנלקח בשבי הסובייטי ובדרמה הרומנטית "יום אחד" בתפקיד דקסטר מאיו לצידה של אן האת'וויי. בנוסף דיבב סטרג'ס בסרט האנימציה "אגדה עם כנפיים" את דמותו של הינשוף סורן.

בשנת 2012 השתתף סטרג'ס בפרויקט ההרפתקאות הבדיוני המוערך של האחים וואשובסקי וטום טייקוור "ענן אטלס", בסרט שיחק בלא פחות מ-6 תפקידים שונים בעלילות שונות. באותה שנה שיחק גם בדרמה הבדיונית "הפוכים" בתפקיד אדם קירק לצידה של קירסטן דנסט. ב-2013 שיחק סטרג'ס במותחן הפשע האיטלקי המוערך "ההצעה הטובה ביותר" בתפקיד רוברט המסייע לגיבור העלילה וירג'יל אולדמן (ג'פרי ראש).

בשנת 2018 שיחק לצדם של אמבר הרד ובילי בוב תורנטון במותחן הבלשי "שדות לונדון", אשר מבוסס על ספרו באותו השם של מרטין איימיס משנת 1989.

## חיים אישיים
ב-30 ביולי 2019 נישא לשחקנית ומפיקת התיאטרון העיראקית-אנגלייה דינה מוסאווי .

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:גולשי סקייטבורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סלפורד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1978
חצאי הכדור של מגדבורג

שמאל|ממוזער|250px|חצאי הכדור המקוריים, ומשאבת הוואקום בהם בוצע הניסוי
ניסוי **חצאי הכדור של מגדבורג** נערך על ידי אוטו פון גריקה, ראש עיריית מגדבורג, בשנת 1654, ובא להמחיש את כוחו של לחץ האוויר.

אוטו פון גריקה היה מדען, ממציא ופוליטיקאי גרמני. בשנת 1650 המציא את משאבת הריק. המשאבה שלו נבנתה מגליל מתכת, בוכנה ושני שסתומים. ב-8 במאי 1654 הציג את המשאבה והניסויים שלו בפני הקיסר פרדיננד השלישי באספת הרייכסטאג ברגנסבורג. באירוע זה נערכה לראשונה ההדגמה הנודעת כיום בשם "ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג". שני חצאי כדור עשויים נחושת, שקוטרם כחמישים ס"מ, הוצמדו זה לזה ליצירת כדור. לאחד משני הכדורים הייתה צינורית, חסומה בשסתום, שאיפשרה לרוקן את הכדור מאוויר באמצעות משאבת ריק. לאחר ריקון הכדור מאוויר; שלושים סוסים, חמישה-עשר מכל צד, לא הצליחו להפריד בין שני חצאי הכדור. פון גריקה חזר על הדגמה זו בעירו מגדבורג בשנת 1656, הפעם עם שמונה סוסים מכל צד. הדגמה נוספת ערך בברלין בפני פרידריך וילהלם מברנדנבורג, עם עשרים וארבעה סוסים.

לאחר שלמד על הניסוי של פון גריקה, פעל רוברט בויל, יחד עם רוברט הוק לפיתוח משאבת ואקום יעילה יותר. ניסויים שערך בהמשך לכך הובילו לניסוחו של חוק בויל-מריוט, לפיו מכפלת הנפח בלחץ של כמות קבועה של גז אידיאלי בטמפרטורה קבועה היא קבועה.

הניסוי שימש להמחשת כוחו של לחץ האוויר. יוצרו עותקים קטנים רבים של שני חצאי הכדור, והם משמשים עד היום בבתי ספר. אגודת אוטו פון גריקה חוזרת על הניסוי מעת לעת במקומות שונים בעולם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פיזיקה: ניסויים
קטגוריה:מגדבורג
קטגוריה:לחץ אטמוספירי
קטגוריה:חפצים מנחושת
ג'ו קוברט

**ג'ו קוברט** (באנגלית: **Joe Kubret**; 18 בספטמבר 1926 - 12 באוגוסט 2012) היה כותב, אמן ומורה לאמנות קומיקס אמריקאי-יהודי, מייסד בית הספר להנפשה ואמנות גרפית ע"ש קוברט בניו ג'רזי. ידוע בזכות עבודתו על דמויות DC קומיקס כ-Sgt. Rock והוקמן. שני בניו, אנדי ואדם קוברט, היו לאמנים ידועים ומצליחים.

## ביוגרפיה
קוברט נולד למשפחה יהודית בשטעטל יז'ייז'אני בגליציה שבפולין (כיום באוקראינה). אביו ג'קוב קוברט היה קצב כשר. כשהיה בן חודשיים היגר עם הוריו לברוקלין, ניו יורק. בעידוד הוריו, החל קוברט לאייר בגיל צעיר. למד בבית הספר למוזיקה ואמנות במנהטן.

קוברט החל לעבוד עבור חברת "All-American Publications" (שהפכה בהמשך ל-DC קומיקס) בשנת 1943, ובשנת 1945 החל לעבוד על דמות גיבור-העל הוקמן. בשנות ה-50 היה עורך בהוצאת "St. John Publications", בה פרסם את ספרי הקומיקס הראשונים ב-3 ממדים, החל מ-1953. באותה שנה פרסם בקומיקס "" את דמות הקומיקס "תור" (Tor), על גיבור פרה-היסטורי; בהמשך הופיע תור גם בספרי 3 ממדים שהוציא קוברט, אך הוא לא הצליח להגיע לרצועות קומיקס על דפי העיתונים. ב-1955 חזר קוברט לאייר קומיקס עבור DC קומיקס. ב-1959 היה שותף ליצירת דמותו של "Sgt. Rock" ( רוק), מש"ק חיל רגלים במלחמת העולם השנייה.

קוברט הונצח בהיכל התהילה ע"ש ג'ק קירבי בשנת 1997, ובהיכל התהילה ע"ש ויל אייזנר בשנת 1998.

נישא ב-1951 למוריאל פוגלסון, ונולדו להם 5 ילדים. נפטר ב-2012 בגיל 86, לאחר שחלה במיאלומה נפוצה.

## קישורים חיצוניים

* 
* ג'ו קוברט, במסד הנתונים *Comic Books DB* 

[ממוזער|ימין|ג'ו קוברט ב[המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס|מוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2011]]
ממוזער|ימין|ג'ו קוברט, "גיבורים" - "Sgt. Rock", מתוך תצוגה במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2011

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
מיניבוס

250px|ממוזער|שמאל|מיניבוס
**מיניבוס** (מאנגלית: **Minibus** – הלחם בסיסים של Mini + Bus, ובתרגום לעברית: אוטובוס זעיר) הוא כלי רכב קרקעי המיועד להסיע כתריסר אנשים.

לא ברור מתי פותח המיניבוס הראשון. רכבי פורד מודל T שונו להסעת נוסעים על ידי חברות אוטובוסים ויזמים מבתחילת המאה ה-20, וחברת פורד ייצרה גרסה מקורית של רכב ל-12 נוסעים במהלך שנות ה-20 של המאה. בברית המועצות, ייצור המיניבוסים החל באמצע שנות ה-50.

לרוב נפח מנועי המיניבוסים עומד על 2,000–3,500 סמ"ק. תצורת המנוע בדרך כלל היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, הספק הכוח הוא כ-150–250 כ"ס. המנוע יכול להיות בחזית או מאחור.

מיניבוסים משמשים תכופות להסעות פרטיות של עובדים ותלמידים, טיולים, וכן בקווי תחבורה ציבורית שבדרך כלל עוברים במקומות צרים שאוטובוס לא יכול לעבור בהם, או בקווים בעלי תפוסה נמוכה.

## ראו גם
* אוטובוס
* מערכת אוטובוסים מהירה

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:תחבורה ציבורית
גוסטב גימזה

**גוסטב גימזה** (בגרמנית: **Gustav Giemsa**; 20 בנובמבר 1867 -10 ביוני 1948) היה כימאי גרמני ובקטריולוג יליד שלזיה. הוא זכור בעיקר בעקבות פיתוח תמיסת הצבע המכונה צביעת גימזה, צבע זה משמש לצביעת תאי דם ומאפשר אבחון היסטופתולוגי של טפילים כגון מלריה וכלמידיה.

גימזה למד רוקחות ומינרלוגיה באוניברסיטת לייפציג, וכימיה ובקטריולוגיה באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1895 ו-1898 הוא עבד כרוקח במזרח אפריקה הגרמנית. הוא היה עוזרו של ברנהרד נכט במכון למחלות טרופיות בהמבורג, שבו מונה ב 1900 לראש המחלקה לכימיה.

בשנת 1904 גימזה פרסם מאמר על תהליך צביעה לטפילים, תאי דם, וחיידקים. במאמר מתאר גימזה שיפור את צביעת רומנובסקי (אאוזין Y ומתילן כחול) על ידי ייצובה בעזרת גליצרול, בכך התאפשר השימוש בצביעה המיקרוסקופית באופן שיבטיח את הדירות התוצאות. שיטה זו נמצאת בשימוש רוטיני במעבדות כיום.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:בקטריולוגים גרמנים
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
תא העיתונאיות

"**תא העיתונאיות**", הוא התארגנות של נשים מענף התקשורת בישראל. התא החל את דרכו ביוני 2012 ו"החל בסדרת פגישות עם ראשי התקשורת בישראל במטרה לקדם סוגיות בוערות בתקשורת שעל סדר יומו של התא כמו: שוויון מגדרי, סביבת עבודה מכבדת נקייה מהטרדות מיניות, סיקור מכבד, ייצוג נשים על המסך וסיקור בראייה מגדרית". בין מקימות וחברות התא העיתונאיות נמנות לינוי בר גפן, ענת סרגוסטי, הדס שטייף, אריאנה מלמד, ורד כהן ברזילי וטל שניידר.

באפריל 2013 העביר התא מחאה למנכ"ל "חדשות 10", גולן יוכפז, על הכוונה שלא לכלול אישה בצוות מהדורת חדשות שישי. בהמשך אותו חודש פרסם התא את החשדות להטרדה מינית של עמנואל רוזן. בעקבות הפרסום נאלץ רוזן לפרוש מעבודתו באמצעי התקשורת, אך לאחר חקירת משטרה הוחלט לסגור את תיק החקירה נגדו.

בינואר 2014, תא העיתונאיות נבחר על ידי מגזין פירמה של גלובס למקום 5 מתוך 100 המשפיעים בתקשורת. באותה שנה ערך תא העיתונאיות בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע והמכון הישראלי לדמוקרטיה "מסמך עקרונות לסיקור מקרי תקיפה מינית" שצורף אל הקוד האתי להצגת עבירות תקיפה מינית בתקשורת. באוקטובר 2014 הוענק לראשונה "אות תא העיתונאיות" לעיתונאים ועיתונאיות שתרמו בשנה החולפת לייצוג של נשים בתקשורת.

ביוני 2019 נשלח מכתב מטעם תא העיתונאיות לבכירי תאגיד "כאן" בקריאה למנות נשים ומיעוטים (ערבים, עולים ממדינות שונות) בתפקידי הנהלה העומדים למכרז, זאת לאור הנתון לפיו רק ארבעים אחוז מעובדי התאגיד הן נשים והשכר הממוצע שלהן נמוך מהשכר של גברים בתאגיד.

## קישורים חיצוניים
*ריכוז כתבות על תא העיתונאיות, באתר העין השביעית

## הערות שוליים

קטגוריה:פמיניזם בישראל
קטגוריה:ישראל: תקשורת
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:נשים בתקשורת
מפולת הבוץ באוסו

**מפולת הבוץ באוסו** הייתה מפולת בוץ שהתרחשה ב-22 במרץ 2014 בשעה 10:45 בסמוך לעיירה אוסו במדינת וושינגטון בארצות הברית. חלק גדול מגבעה במרחק 6.5 ק"מ מאוסו התמוטט וכמויות גדולות של בוץ, עצים, עפר וסלעים גלשו במהירות במורד הגבעה לנהר סטילגואמיש.

המפולת שהשתרעה לאורך 460 מטר במורד הגבעה ולרוחב 1,300 מטר קברה תחתיה שכונה ובה 49 בתים וגרמה ל-43 הרוגים ו-4 פצועים. שטח של 260 קמ"ר ניזוק מהמפולת וההצפות.

כתוצאה מהמפולת נסכר נהר סטילגואמיש ונחסם כביש 530, ציר התנועה המרכזי לתושבי האזור. קריאות רבות לעזרה לא נענו היות שמפקד הכבאים המקומי החליט שמסוכן מדי לצאת לאזור הטובעני.

לגבעה שהתמוטטה יש היסטוריה של אי יציבות. ב-45 הימים שקדמו להתמוטטות, ירדו באזור משקעים בכמות פי שלושה מהרגיל, מה שהחליש מאוד את אחיזת הקרקע. שטח של 2.6 קמ"ר התמוטט לגמרי במה שתואר על ידי עדי ראייה כ"קיר של בוץ נע במהירות". כל הבתים מעברו השני של הנהר ממול ההתמוטטות כוסו בבוץ בגובה של 9 עד 12 מטרים.

גאולוגים מקומיים תיארו את המפולת כאחת הגדולות שנראו בוושינגטון.

## ראו גם
*מפולות הבוץ באפגניסטן (2014)
*מפולת הבוץ בקולומביה (2015)

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:ארצות הברית: אסונות טבע
קטגוריה:מפולות בוץ
קטגוריה:2014 בארצות הברית
קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה
קטגוריה:אסונות טבע ב-2014
איי זופרנה

**איי זופרנה** הם קבוצת איים המורכבת משלושה איים קטנים ולא מיושבים, בתחומי הים הקארפאתי, שבדרום הים האגאי. איים אלו הם חלק מהאיים הדודקאנסיים.
האי הגדול בקבוצה, זפורה, נמצא כ-55 ק"מ דרומית לאסטיפליה.

קבוצת האיים ממוקמת בין האיים כמילי (במערב) וסירנה (במזרח).

## האיים בקבוצה

## החי והצומח באיים
עקב מיקומה המרוחק, משמשת קבוצת האיים כחניית מנוחה לעופות נודדים וכמקום רבייה לשחפים ובזים.
הצמחייה, מסוג גריגה (PHRYGANA), סבוכה וכוללת שיחים ובני שיחים. אלו עברו הסתגלות לתנאי המחיה קשים: קיץ שחון, טמפרטורות עונתיות גבוהות, מליחות (ריכוז מלח), קרקע דלה, גירנית וטרשית.

באיים גדלים צמחים ארומטיים המשמשים כצמחי מרפא ותבלין, חלקם זנים מקומיים וייחודיים למקום זה. המקום מאופיין גם בזוחלים מקומיים ייחודיים, שמוצאים מסתור בסבך הצמחייה. 

זנים אנדמיים של צמחים וזוחלים בבתי הגידול של איים אלו, כמו בעוד איים לא מיושבים בדרום הים האגאי, העלו את הצורך של שימורם. לפיכך, האי נכלל ברשימת "GR 4210011 Vrachonisia Egeou" במסגרת אמנת "Natura 2000" של האיחוד האירופי. 

## קישורים חיצוניים

זופרנה
קטגוריה:האיים הדודקאנסיים
הלגיון הכסוף של אמריקה

**הלגיון הכסוף של אמריקה** (באנגלית: **Silver Legion of America**), הידוע גם בשם **חולצות הכסף** (באנגלית: **Silver Shirts**), היה ארגון אמריקאי מחתרתי פשיסטי, אשר נוסד בשנת 1933 על ידי ויליאם דודלי פאלאי.
## היסטוריה
הארגון נוסד ב-30 בינואר 1933, יום עלייתו של אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, וזאת בהשראת ארגון האס אה הגרמני. בדומה לאס אה, הלגיון הכסוף דגל אף הוא באידיאל העליונות הלבנה, וכן באידאולוגיה אנטישמית ואנטי-קומוניסטית. מדיו של הלגיון הכסוף עוצבו אף הם בהשראת מדי האס אה, ובצורת חולצה כסופה עם עניבה, יחד עם כובע ייחודי ומכנסי קורדורוי כחולים עם חותלות. על החולצות הכסופות הודפסה אות אחת - האות L, אשר נועדה לסמל נאמנות (באנגלית: **Loyalty**) לארצות הברית, שחרור (באנגלית: **Liberation**) מחומרניות, וכן את שם הארגון עצמו.

נכון לשנת 1934, הארגון מנה כבר כ-15,000 חברים. במהלך שנת 1935, ובסיוע מימון כספי מטעם גרמניה הנאצית, פעילי הארגון החלו בבניית מתחם מבוצר בקרבת העיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה. המתחם, אשר נודע בשם "חוות מרפי" (באנגלית: **Murphy Ranch**) נועד לשמש כמפקדה הראשית של התנועה הפשיסטית העולמית לאחר הכיבוש הפשיסטי הצפוי.

מנהיג הלגיון הכסוף, ויליאם פאלאי, התמודד לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1936, וזאת כמועמד עצמאי. פאלאי שאף לתפוס את השלטון בארצות הברית במה שתיאר כ"מהפכה הכסופה", וכך להפוך לדיקטטור של ארצות הברית. עם זאת, פאלאי נכשל בניסיון זה בצורה מוחצת, והנשיאות נותרה בידו של המועמד הדמוקרטי ונשיא ארצות הברית המכהן, פרנקלין דלאנו רוזוולט. ביום הבחירות פאלאי זכה במעט מתחת ל-2,000 קולות. הוא סיים הרחק מאחורי המועמדים הסוציאליסטיים והקומוניסטיים כאחד.

הנטיות האלימות של תומכיו של פאילאי נמשכו לאחר קמפיין הנשיאות ב-1936. בשנת 1938 הסתיימו שלושה מפגשי חולצת הכסף של שיקגו במהומות. בשנת 1939, חמישה חברי חולצת הכסף משיקגו ריסקו את חלונות בית הכלבו של האחים גולדבלט. מפגשים, אך תומכי פאלאי נתקלו לעיתים קרובות במפגינים נגדיים. כישלונו של הארגון בהשגת מטרותיו הוביל לצניחה משמעותית במספר החברים בו, כאשר עד לשנת 1938 מספר החברים בארגון עמד על כ-5,000 חברים בלבד.

בעקבות המתקפה על פרל הארבור בתאריך 7 בדצמבר 1941, אשר הביאה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה לצידן של בעלות הברית, כוחות משטרה אמריקאים פרצו ל"שוחת מרפי", ועצרו את הגרעין המרכזי של פעילי הלגיון. בהמשך, ובעקבות הכרזת המלחמה של ארצות הברית על גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית, פעילות הארגון נאסרה, מה שהוביל לסופו.

## ראו גם

*האיגוד הגרמני אמריקאי
*איגוד הפשיסטים הבריטי

## קישורים חיצוניים

* מידע אודות הלגיון הכסוף, באתר הוועד היהודי-אמריקני 
* מידע אודות "שוחת מרפי", בצירוף תמונות 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגונים אנטישמיים בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:פשיזם
מצר מקאסאר

**מְצַר מקאסאר** (באינדונזית: **Selat Makassar**) הוא מצר ים באינדונזיה בין האי סולאווסי ממזרח לבין האי בורנאו (קלימנטן) ממערב. המצר מקשר בין ים ג'אווה שמדרום לו לבין ים סלבס (ים סולאווסי) שמצפונו.

רוחבו של המצר נע בין 130 קילומטרים ל-370 ק"מ. עומקו נע בין כ-2,500 מטרים במעבר הצפוני ל-930 מ' במעבר הדרומי. 

על חופיו באי סולאווסי שוכנים ערי הנמל מקאסאר (שהיא גם העיר הגדולה ביותר על האי ועל שמה קרוי המצר) ופאלו  (בתוך המפרץ שיוצא למצר), ואילו על חופו בבורנאו – באליקפאפאן .

במצר שוכנים איים רבים, שהבולטים שבהם הם האי לאוט  (שטחו 2,062 קמ"ר ואוכלוסייתו כ-80,000 תושבים) בקצהו הדרום-מערבי, והאי סבוקו  השכן. 

בשל עומקו הרב משמש המצר (יחד עם מצר לומבוק) כנתיב שיט חלופי למצר מלאקה עבור אוניות גדולות (מכליות נפט גדולות). 

דרך המצר שאורכו כ-800 ק"מ עובר קו וולאס, המפריד בין הפאונה האסייתית לפאונה האוסטרלית (בהמשך ודרומה יותר עובר הקו בין האי באלי לאי לומבוק דרך מצר לומבוק). הקו קרוי על שמו של חוקר טבע בריטי וידידו של צ'ארלס דרווין, אלפרד ראסל וולאס שחקר את איי אינדונזיה במחצית השנייה של המאה ה-19.

## ראו גם
* קרב מצר מקאסאר 

## קישורים חיצוניים

* 

מקאסאר
מקאסאר
קטגוריה:בורנאו: גופי מים
All Hope Is Gone

**All Hope Is Gone** הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת המטאל סליפנוט. האלבום יצא ב-20 באוגוסט 2008 על ידי חברת התקליטים Roadrunner Records. תכנונים לאלבום החלו בשנת 2007, כאשר הוא הוקלט בשנת 2008. זהו אלבומה האחרון של הלהקה עם שניים מחברי הלהקה המייסדים, הבסיסט פול גריי והמתופף ג'ואי ג'ורדיסון. 

האלבום נמכר בכמעל ל-1,000,000 עותקים בארצות הברית וזכה למעמד אלבום פלטינה.

## סגנון
מבחינה מוזיקלית, באלבום מתרחקת הלהקה מהנו-מטאל האופייני לה, ומתמקדת יותר בהבי מטאל סטנדרטי ובגרוב מטאל.

## סינגלים
"All Hope Is Gone" - הסינגל הראשון באלבום.

"Psychosocial" - הסינגל השני באלבום.

"Dead Memories" - הסינגל השלישי באלבום.

"Sulfur" - הסינגל הרביעי באלבום.

"Snuff" - הסינגל החמישי באלבום.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
2014 בטלוויזיה בישראל

## כללי
במהלך מבצע צוק איתן חלו שינויים משמעותיים בלוח השידורים של ערוצי הטלוויזיה בישראל עקב הקדשת שעות רבות לסיקור המבצע. לפי הערכות המבצע הצבאי גרם להפסדים של כמאה מיליון שקלים לרשתות קשת, רשת וערוץ 10. הזכיינית קשת החליטה להמשיך לשדר את העונה השישית של תוכניתה "האח הגדול" בעוד רשת הקפיאה את שידורי העונה השלישית של תוכניתה "דה וויס" ששודרה עד המבצע בימי ראשון ושלישי. ב-11 באוגוסט, בזמן הפסקת אש במבצע, "דה וויס" חזרה למסכים כשהיא משודרת גם ביום שני.

## פרסים
### פרס האקדמיה לטלוויזיה

* מיני סדרת דרמה: איש חשוב מאוד (HOT)
* סדרת הדרמה: זגורי אימפריה (HOT)
* הסדרה הקומית: הפרלמנט (ערוץ 2, קשת)
* תוכנית המציאות: המירוץ למיליון (ערוץ 2, רשת)
* תוכנית הדוקו-ריאליטי: מחוברים+ (HOT)
* תוכנית הבידור והשעשועון: היהודים באים (הערוץ הראשון)
* סדרת הילדים ונוער: החממה (ניקלודיאון yes)
* תוכנית אקטואליה ו/או תחקיר ו/או חדשות: המקור (ערוץ 10)
* תוכנית אולפן לילדים ולנוער: מה זה מוזה (חינוכית 23)

## תוכניות וסדרות חדשות
### תוכניות מציאות

### ילדים

### בידור

### אקטואליה

### סדרות מקור ישראליות

## נפטרו
* 13 בינואר – מנחם זילברמן, שחקן, קומיקאי ופזמונאי ישראלי (נולד ב-1946).
* 1 במאי – אסי דיין, תסריטאי, במאי ושחקן קולנוע ישראלי (נולד ב-1945)
* 30 במאי – חנה מרון, שחקנית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית (נולדה ב-1923)
* 8 באוגוסט – מנחם גולן, במאי ומפיק ישראלי (נולד ב-1929)
* 3 בספטמבר – מני פאר, שחקן תיאטרון וקולנוע ומנחה תוכניות רדיו וטלוויזיה (נולד ב-1946)
* 10 בנובמבר – גאולה נוני, זמרת ושחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית (נולדה ב-1942)

## הערות שוליים

טלוויזיה
קטגוריה:שנים בטלוויזיה בישראל

|}
דנילוביץ'

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם דניאל
סרוגים (אתר אינטרנט)

**סרוגים** הוא אתר חדשות ותוכן המיועד לציבור הדתי לאומי.

## היסטוריה
האתר הוקם בשנת 2010, כחלק מקבוצת אתרי "כיכר השבת". בעוד "כיכר השבת" מיועד לגולשים החרדים, "סרוגים" מיועד לגולשים מהזרם הציוני דתי כשלשתי הקבוצות מערכת תוכן נפרדת אך הנהלה משותפת. בשנת 2016 התפצלה הקבוצה, וסרוגים הפך לחברה עצמאית בע"מ, עם מערכת ניהול עצמאית. החל משנת 2016 מנהלים את האתר איתמר חאיק ועזריאל דותן.

בחודשים הראשונים שימש העיתונאי ישי פרידמן כעורך ראשי, ולאחר עזיבתו למקור ראשון החליף אותו בעריכה אריה יואלי. החל משנת 2013 מונה גיא עזרא לעורך משנה. בשנת 2018 מונה אור יזרעאלי לעורך הראשי כשהוא מיועד גם לשדר את מהדורת החדשות מתוך אולפן הטלוויזיה שנבנה באתר.

בשנת 2016 מונתה לינוי משעלי לעורכת מדור התרבות והאופנה של האתר. בשנת 2017 מונתה עטרה גרמן לכתבת כנסת באתר, וכן אוריאל בארי מונה ככתב חדשות החוץ. בשנת 2019 מונה יהודה לוינגר ככתב המשפט והפלילים של האתר, ובתחילת 2020 הוא הוחלף על ידי אברהם בלוך. בשנת 2020 הצטרפה חלי בן שחר כעורכת מדור האופנה והנשים.

בשנת 2020 בנצי רובין מונה לכתב הכנסת של האתר ואמיר אטינגר מונה לכתב הפוליטי, את אטינגר החליפה בשנת 2022 יעל שרה רפ.

בתחום התרבות מונו בשנת 2021 במקומה של לינוי משעלי: קשת ברגסון והדס סיוון שהתחלפה ברחלי פלנט רוזן.

באפריל 2023 התפטר מנכ"ל האתר איתמר חאיק מתפקידו, על רקע תלונה על תקיפה מינית של עובדת באתר.

בסוף חודש אפריל 2024, עזב רובין את תפקידו. בעקבות העזיבה, אליהו לוקסנברג מונה לתפקיד כתב הכנסת באתר ולירן וינשטיין מונה לכתב המדיני והצבאי.

באוקטובר 2023 פרסם האתר מאמר של פרופסור יואל אליצור שטען כי אסון ה-7 באוקטובר הוא עונש אלוהי על יהודים חילונים וכי הטבח בוצע בקיבוצי הדרום בגלל אמונתם בשלום עם השכנים הערבים. המאמר הוסר לבקשת המחבר.

באוגוסט 2024, בתגובה למהומות מתנחלים בג'ית שבהן נורה פלסטיני למוות, האתר פרסם מאמר שהביע "תמיכה מפורשת בביצוע פעולות טרור יהודי". לטענת כותב המאמר, סמנכ"ל עמותת הימין "חוננו" אורי קירשנבאום, האסטרטגיה הישראלית הברורה במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל הייתה הרג מכוון של אזרחים, ויש "להעתיקה" גם לגדה המערבית. הוא תקף את הגינויים שהשמיעה רוב המערכת הפוליטית בעקבות ההתפרעויות בג'ית.

במאי 2025 פרסם האתר מאמר של הרב דני לביא הטוען כי הציונות החילונית הגיעה לסוף דרכה. לטענת כותב המאמר, הציבור החילוני איבד את משמעות קיומו ולכן אינו כשיר עוד להנהיג את המדינה, ולפיכך כוח ההנהגה חייב לעבור לשלב הבא, אל הציבור הדתי לאומי.

ביוני 2025 פרסם האתר מאמר של הרב דניאל סגרון הקורא להקמת סנהדרין שיחליף את בית המשפט הישראלי ולכינון מדינת הלכה, תוך טענה ש"הציונות החילונית סיימה את תפקידה ההיסטורי". המאמר עורר תגובות קשות מקוראי האתר, מה שהוביל לפרסום מאמר נוסף של הרב סגרון הכולל התנצלות והבהרה.

## חשיפות בולטות
* אתר "סרוגים" חשף לראשונה את כוונתו של נפתלי בנט להתמודד בפריימריז בבית היהודי.
* האתר חשף את יזמתו של הרב חיים דרוקמן להריץ את הרב יעקב אריאל להתמודדות בבחירות לרבנות הראשית לישראל בשנת 2013, מה שיצר קרע בינו ובין הרב דוד סתיו.
* בעקבות כתבה ב"סרוגים" סולק שדר ברדיו "קול ברמה" שגידף את רבני הציונות הדתית וכינה אותם רשעים.

## תוכן האתר
בצד חדשות על ישיבות ההסדר ודיונים פנים מגזריים, ניתן למצוא גם חדשות מהארץ ומהעולם.

בנוסף מכיל האתר תכנים העוסקים בזוגיות, פסקי הלכה, שו"ת עם רבנים, מתכונים ותרבות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אינטרנט דתיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
צוות 211

**צוות 211** (באנגלית: **211 Crew**) היא תנועה גזענית אנטישמית הדוגלת בעליונות הגזע הלבן, אשר נפוצה בקרב אסירים בבתי כלא בארצות הברית. לפעילי התנועה יוחסו מספר מקרי התנקשויות, אשר זכו לפרופיל תקשורתי גבוה, וביניהן ההתנקשות בחייו של ראש אגף הכליאה של מדינת קולורדו, טום קלמנטס.

## הקמת התנועה
התנועה הוקמה במהלך שנת 1995 בבית הכלא המחוזי של העיר דנוור בקולורדו. התנועה הוקמה על ידי בנג'מין דייוויס, אסיר מורשע ממוצא לבן אשר ריצה את עונשו בבית הכלא, וזאת בעקבות תקיפה מצד אסיר שחור, אשר בוצעה ככל הנראה ממניע גזעני וכמעט הסתיימה במותו.

בעקבות התקיפה, ולאחר התאוששותו, דייוויס החליט להקים כנופיית כלא חדשה, אשר תגן עליו ועל אסירים לבנים אחרים בבית הכלא מהתנכלויותיהם של אסירים ממוצא אפרו-אמריקאי ולטיני.

השימוש במונח "צוות 211" החל במקור כאחיזת עיניים, אשר נועדה לגרום לאסירים שחורים ולטינים לחשוב כי בכלא פועלת כנופיה של אסירים לבנים, אשר מטרתה להגן עליהם מפני התנכלויות. עם זאת, וככל שהשמועות אודות הכנופיה החדשה הלכו והתפשטו ברחבי הכלא, יותר ויותר אסירים לבנים ביקשו להצטרף לכנופיה החדשה, מה שהוביל בסופו של דבר להקמתה. בהמשך, ובשעה שפעילים בתנועה השתחררו מבית הכלא, הם גייסו פעילי תנועה נוספים גם מחוץ לכלא, מה שתרם להתפשטות התנועה גם בבתי כלא אחרים.

## אידאולוגיה
פעילי התנועה מזהים עצמם עם עקרונותיה של האידאולוגיה הנאצית, ומשכך מבצעים שימוש שוטף בסמלים נאציים למיניהם, כדוגמת צלב הקרס. כמו כן, התנועה דורשת מפעיליה להימנע מקיום יחסי מין עם לא-לבנים, ופעילי התנועה אף קושרו לביצוע רציחות כנגד אפרו-אמריקאים מטעמים גזעניים.

עם זאת, פעילים שונים בתנועה, ולרבות מנהיגיה, תועדו בשעה שקיימו קשרים חיוביים עם אסירים שחורים. כמו כן, ישראל דייוויס, אביו של מייסד התנועה, טען כי בנו לא דוגל באידאולוגיה גזענית, ואף הבהיר כי לבנו יש שני ידידים שחורים. מסיבה זו, עמדתה של התנועה כלפי מדיניות הגזע מעורפלת במידת מה.

## התנקשויות מפורסמות שבוצעו על ידי פעילי התנועה
* במהלך שנת 1997, עומר דיא, מהגר אפריקני, נרצח על ידי חברי התנועה בעת שהמתין בתחנת אוטובוס בעיר דנוור.
* במהלך שנת 2012, התובע המחוזי של מדינת טקסס, מייק מקלילנד, ועוזר התובע מארק הייז, נרצחו בהתנקשות מתוכננת היטב. בהמשך נטען כי חברים בצוות 211 היו מעורבים בהתנקשות, אף כי לא נמצאו ראיות חותכות לכך, ואיש לא הובא לדין.
* במהלך שנת 2013, פעיל בצוות 211, אוון ספנסר, התנקש בחייו של ראש אגף הכליאה של מדינת קולורדו, טום קלמנטס. לאחר ביצוע ההתנקשות ספנסר נס דרומה לטקסס, שם מצא את מותו במהלך קרב יריות עם שוטרי המדינה.

## ראו גם
* האחווה הארית
* המעגל הארי
* נאו-נאציזם

## קישורים חיצוניים
* מידע על פעילות התנועה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגונים נאו-נאצים בארצות הברית
קטגוריה:ארגונים אנטישמיים בארצות הברית
קטגוריה:פשעי שנאה בארצות הברית
לין ג'ונסון

**לין ג'ונסון** (באנגלית: **Lynn Johnston**; נולדה ב-28 במאי 1947) היא קריקטוריסטית קנדית, הידועה בעיקר על רצועת הקומיקס שיצרה, "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). על פועלה זכתה ג'ונסון לאותות כבוד כגון מסדר קנדה, מסדר מניטובה, והיכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים. כן הייתה האישה הראשונה והקנדית הראשונה שזכתה ב"פרס רובן" של "אגודת הקריקטוריסטים הלאומית" של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
נולדה בשם לין ריג'ווי בקולינגווד, אונטריו, וגדלה בצפון ונקובר שבקולומביה הבריטית בקנדה. למדה בבית הספר ונקובר לאמנות. עבדה תקופה קצרה באנימציה. ב-1969 נישאה וחזרה לאונטריו, שם עבדה כחמש שנים כאמנית רפואית באוניברסיטת מק'מאסטר. עבודותיה מתקופה זו שמורות בארכיון הרפואי של האוניברסיטה, והן כוללות איורים המתארים אירועים מתוך שגרת בית חולים (למשל אב מעשן בחדר המתנה).

במהלך הריונה הראשון, איירה קריקטורות על תקרת משרדו של הרופא המיילד שלה. איורים אלו פורסמו בספרה הראשון, "דייוויד אנחנו בהריון" (David We're Pregnant), ב-1973, תחת השם לין פרנקס (בהמשך פורסם הספר מחדש תחת השם לין ג'ונסון). הספר הפך לרב-מכר. לאחר גירושיה עבדה כפרילנסרית באמנות רפואית ומסחרית. ב-1975 פורסם ספר ההמשך לספרה הראשון, "היי אמא! היי אבא!" (Hi Mom! Hi Dad!). זמן קצר לאחר מכן היא נישאה לרוד ג'ונסון.

ב-1978 עברו בני הזוג ושני ילדיהם להתגורר באגם לין שבמניטובה. היא קיבלה הצעה מ-"Universal Press Syndicate" ליצור רצועת קומיקס, ובעקבותיה יצרה את הקומיקס "הג'ונסונים", המבוסס על משפחתה. האגודה אישרה את הקומיקס ואף הציעה לה חוזה ל-20 שנה. לאחר חצי שנה של עבודת הכנה, הופיעה רצועת הקומיקס הראשונה שלה בעיתונים בכל רחבי קנדה, תחת השם "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). כיום מופיע הקומיקס בכ-2000 עיתונים ברחבי קנדה, ארצות הברית, ו-20 מדינות נוספות. 

הקומיקס מבוסס לעיתים קרובות על אירועים אמיתיים במשפחתה של ג'ונסון. הדמויות המרכזיות קרויות על שם השמות האמצעיים של בעלה וילדיה, והאם אלי קרויה על שם חברה שמתה בצעירותה של ג'ונסון. הדמויות גדלו והזדקנו "בזמן אמת" לאורך שנות פרסום הקומיקס. ב-2008 הופיעה ג'ונסון עצמה ברצועת הקומיקס, והודיעה על סיומו במתכונת זו לאחר כ-30 שנה של פרסום, ומעבר למתכונת בה מחצית מהרצועות הן מהעבר ומחצית חומר חדש; המתכונת נזנחה ב-2010, ג'ונסון הודיעה על פרישה, ומאז ממשיכה אגודת העיתונות לפרסם מחדש את הקומיקסים הקודמים של ג'ונסון, החל משנות השמונים.

ג'ונסון מתגוררת בקורבייל, אונטריו. בתה קטי עובדת עימה ב"For Better or For Worse studio" בקורבייל, ובנה ארון עובד בתעשיית הטלוויזיה בוונקובר. ב-2007 הודיעה על פרידה מבעלה מזה 30 שנה; בעקבות זאת שקלה להפסיק את הקומיקס, אך שינתה את דעתה.

ג'ונסון זכתה במגוון הוקרות ופרסים, בהם פרס רובן (1985), מסדר קנדה (1992), מועמדות לפרס פוליצר (1993), כוכב ב"שדרת הכוכבים של קנדה" בטורונטו (2003), היכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים (2007), ומספר תוארי דוקטור לשם כבוד באוניברסיטאות שונות בקנדה.

## קישורים חיצוניים

* For Better or For Worse, האתר הרשמי של הקומיקס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קריקטוריסטיות
קטגוריה:קריקטוריסטים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1947