open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מוחי א-דין א-שריף

**מוחי א-דין א-שריף** (בערבית: **محيي الدين الشريف**, בתעתיק מדויק: **מחיי אלדין אלשריף**; 5 בינואר 1966 – 29 במרץ 1998), הידוע גם בכינוי "**המהנדס 2**", היה טרוריסט פלסטיני, תלמידו וממשיכו של יחיא עיאש.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1966 בבית חנינא שבאזור ירושלים. למד הנדסת אלקטרוניקה בפקולטה להנדסה באוניברסיטת אל-קודס שבמזרח ירושלים.

## פעילותו
נעצר בשנת 1991 באשמת חברות בזרוע הצבאית של חמאס. לאחר מכן היה בן טיפוחו של יחיא עיאש, שהיה אז ראש הזרוע הצבאית של חמאס בגדה המערבית. כשעיאש חוסל, הפך א-שריף למהנדס החבלה של חמאס. הוא סיפק את מטעני החבלה לפיגועי ההתאבדות שבאו כנקמה על חיסולו של יחיא עיאש ב-6 בינואר 1996.

היה אחראי על פיגועים בהם נהרגו 64 אזרחים ונפצעו 373 אזרחים. בין השאר היה אחראי על הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים (1996) ופיגוע בטרמפיאדה ליד אשקלון.

## מותו
אלמונים רצחו את א-שריף ב-29 במרץ 1998 במכוניתו בפתח מעבדת נפץ ברמאללה. לא ברור מי היה האחראי לכך. על פי אחת הגרסאות, שהופיעה בהצהרות חמאס, החיסול נעשה על ידי השב"כ. הוא נמצא ירוי בתוך מכונית שעלתה באש.

על פי גרסה אחרת, מנגנון הביטחון המסכל של ג'יבריל רג'וב עצר את א-שריף בסוף מרץ, אנשיו חקרו אותו בעינויים, ירו בו (לפי הדו"ח הפתולוגי), וכדי לטשטש את העקבות ביימו את פיצוץ המכונית במוסך ברמאללה. כתמיכה לגרסה זאת נטען שביום הפיצוץ ברמאללה עצר המנגנון המסכל פעילי חמאס, שנטען שא-שריף הסגיר בחקירתו, כבר ביום הפיצוץ. גם גרסה זאת הופיעה בהצהרות חמאס.

בישראל התקבל האירוע בברכה, וראש השב"כ אף גמל ליאסר ערפאת בתודה פומבית על עזרתו בסיכול פיגועים. בתגובה לגל החשדות הצהיר רג'וב שא-שריף נרצח על ידי האחים עוודאללה, מפקדי גדודי עז א-דין אל-קסאם בגדה, בעקבות סכסוכי כוח על השליטה בארגון, ואף הציג הודאה כתובה של רסאן עדאסי – אחד מעצורי יום הפיצוץ.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:בית חנינא: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אל-קודס
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1966
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1998
האחים עוודאללה

**האחים עאדל ועמאד עוודאללה** היו מחבלים בכירים בזרוע הצבאית של חמאס ביהודה ושומרון לאחר הריגת יחיא עיאש, לכידת חסן סלאמה והרג מוחי א-דין א-שריף, שנמצא ירוי ברכבו, שעלה באש. עאדל עוודאללה היה ראש הזרוע הצבאית של חמאס באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.

## חייהם
עאדל עוודאללה נולד ב-1967 באל-בירה. החל באמצע שנות ה-80 בלימודי מתמטיקה באוניברסיטת אל-קודס במזרח ירושלים, אולם עבר לאחר זמן קצר ללימודי שפה וספרות ערבית באוניברסיטת בית לחם. נעצר על ידי ישראל באינתיפדה הראשונה בגין פעילותו בחמאס.

לאחר הריגתו של יחיא עיאש, שהיה מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בגדה, תפס את מקומו חסן סלאמה, וביחד עם מוחמד דף, מפקד הזרוע הצבאית של החמאס ברצועת עזה, הובילו את פיגועי הנקמה על הרג עיאש.
אחרי לכידתו של סלאמה בחברון והרג א-שריף, שנמצא ירוי במכוניתו בעודה עולה באש, נטל לידיו עאדל עוודאללה את הפיקוד על הזרוע הצבאית. אחיו, שהיה גם הוא בכיר בחמאס, נתפס על ידי אנשיו של ג'יבריל רג'וב, וישב בכלא ביריחו. באוגוסט 1998 נמלט מכלאו ביריחו, ופגש את אחיו בכפר ליד חברון, שם נהרגו על ידי כוח של הימ"מ באוקטובר 1998, בראשותו של מפקד היחידה דוד בן-שימול, בעקבות מידע מודיעיני של השב"כ.
חמאס הודיע אז וגם לאחר מכן, בעיקר אחרי מבצע חומת מגן, שהוא רואה ברג'וב את האחראי למותם של האחים עוודאללה, שכן להערכתו בריחת עמאד מהכלא הייתה מבוימת, ובעצם אפשרו לו לברוח מתוך ידיעה שייפגש עם אחיו, שהיה המטרה העיקרית בעיני רג'וב ובעיני ישראל.

במקום שבו נהרגו האחים עוודאללה נמצא ארכיון ובו מידע רב על פעילות החמאס בגדה, דבר שעזר לאתר ולתקוף פעילים רבים של החמאס בגדה.

את מקומם כמפקד הזרוע הצבאית של חמאס בגדה תפס מחמוד אבו הנוד, שכעבור זמן נהרג על ידי צה"ל בסיכול ממוקד.

## קישורים חיצוניים
* האחים עוודאללה באתר החמאס

## הערות שוליים

קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:אחאים
מרים אביגל

**מרים ("מיקי") אביגל** (25 באוקטובר 1936 - 21 באוקטובר 2016) הייתה זמרת ישראלית שהתאפיינה בקולה החם והצלול. הייתה בשיא הצלחתה בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בזכות שני להיטים: "בדרך לתבור" ו"בת הדייג", וכמבצעת הראשונה של השיר "ערב של שושנים".

## ביוגרפיה
נולדה בתל אביב בשם **מרים לאון**, השלישית מארבעת ילדיהם של משה וקרולינה לאון, אשר עלו מסלוניקי שביוון, וגדלה בשכונת פלורנטין. כשהייתה בכיתה ב', ובשל המצב הכלכלי הקשה, הועברה לפנימיית "בית הילד" בתל אביב.
כשסיימה את הלימודים בבית הספר העממי, נשלחה לפנימייה בבית הספר לגננות ולטכנאות נוף בפתח תקווה. בתקופה זו הגיע לפנימייה המורה למוזיקה עמנואל זמיר, שקיים מבחני קבלה ללהקה שביקש להקים בפנימייה וגילה את כישרונה של לאון. היא הצטרפה ללהקה ביחד עם ארבע תלמידות נוספות. הלהקה, שנקראה "בני תימן", הופיעה פעמים רבות ברחבי הארץ, בעיקר במעברות. במקביל, הופיעה גם בהרכב קטן שהקים זמיר בשם "נעורים".

באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 הציע זמיר ללאון לשיר דואט עם אחד הזמרים המצליחים באותה תקופה, שמשון בר-נוי, ובשנת 1955 הקליטה עמו שני שירים: "הבו לנו יין", ו"מים מים".
כעבור זמן קצר הציג זמיר את אביגל לחברי "חבורת האש" – קבוצת לוחמים מימיה הראשונים של המדינה, שקיימה מפגשים חברתיים בסגנון הישן – שירה לאור המדורה (בין מנהיגיה היה סולימאן הגדול, אביו של יזהר כהן).

באחד מאירועים אלה פגשה לאון, שהייתה אז בת 19, את מי שיהיה לימים בעלה, בנימין ("בנג'ו") אביגל. השניים נישאו בשנת 1957. שנה לאחר מכן נולדה בתם הבכורה, עלומית. לרגל הולדתה כתבו ההורים שיר מיוחד: "בת הדייג" (את הלחן כתבה אביגל למילים של בעלה), שנכלל בתקליט שיצא בשנת 1959, ואשר כלל שיר נוסף, שזכה להצלחה רבה – "בדרך לתבור" (את מילות השיר כתב בנימין והוא הולחן על ידי ידיד המשפחה שלמה וייספיש).
בעקבות שני השירים הללו, שהושמעו רבות ברדיו, הפכה אביגל לזמרת מבוקשת, וחברת הד ארצי הזמינה אותה להקליט שירי ילדים ושירי חגים.
לבני הזוג אביגל נולדו שני ילדים נוספים ובשנת 1974 הם התגרשו.

לאחר גירושיה אביגל חייתה בזוגיות עם ברוך הראל.

לאחר שנות ה-60 של המאה ה-20 הפכה הזמרה לעיסוק משני אצל אביגל. היא החלה לעבוד בעבודה פקידותית, אך לא משכה ידה גם מהזמרה בהופעות במסגרות "חבורת האש", "מועדון זמיר", מועדון הזמר של שלמה שביט, וכן הופיעה מדי פעם כסולנית במסגרת חבורות זמר. 

אף על פי שאביגל הפסיקה להקליט ולא הייתה באור הזרקורים, להיטיה הושמעו ברדיו לעיתים קרובות, ואף זכו לחידוש (למשל על ידי ירדנה ארזי שחידשה את "בת הדייג"). דורון נשר הפך את השיר לנעימת הנושא של התוכנית "ציפורי לילה" בגלי צה"ל.
בשנת 2007 הפיקה חברת “הד ארצי” אלבום אוסף כפול, שכלל 67 משיריה, שלמעלה ממחציתם שירי ילדים וחגים.

מרים אביגל נפטרה ב-21 באוקטובר 2016, ונטמנה בבית העלמין של גדרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* מרים אביגל, דיסקוגרפיה באתר סטריאו ומונו
* 
* 

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בגדרה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
אוסמוזה

שמאל|ממוזער|350px|מעבר מים באוסמוזה דרך קרום חדיר למחצה. מהמצב ההתחלתי (איור ימני) של תמיסות לא שוות בריכוזן עד למצב הסופי (איור שמאלי) לאחר מעבר מים דרך הקרום עד להשוואת הריכוזים משני צידי הקרום
**אוֹסְמוֹזָה** היא מעבר של ממס (solvent) דרך ממברנה חדירה למחצה במעלה מפל ריכוזים, דהיינו, מתמיסה דלילה יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל נמוך יותר), לתמיסה מרוכזת יותר (שבה ריכוז המומסים הכולל גבוה יותר), עד ליצירת איזון בין ריכוזי המומסים הכוללים משני צידי הקרום. אוסמוזה היא סוג של פעפוע (דיפוזיה), במהלכו רק הממס יכול לעבור דרך הקרום המפריד בין התמיסות. כשחלקיקי המומסים מסוגלים אף הם לעבור דרך הקרום, או אז מתרחשת האוסמוזה בו-זמנית עם פעפוע של המומסים, כשכל אחד מהם עובר דרך הקרום לפי מפל הריכוזים שלו.
חומרים שנמצאים בתמיסה אך אינם מומסים בה, כמו ליפידים ורב-סוכרים, אינם נחשבים בריכוז הכולל של המומסים ולכן אינם גורמים לאוסמוזה ואינם משפיעים על עוצמתה ומהירותה.

## טוניות
תמיסה בה ריכוז המומסים בסביבה נמוך יותר לעומת התא מכונה **תמיסה היפוטונית**, ותמיסה בה ריכוז המומסים גבוה יותר לעומת התא מכונה **תמיסה היפרטונית**. הבדל הריכוז בין שתי התמיסות הוא **טוניות**. ככל שהטוניות גבוהה יותר, כך ישנה זרימה מואצת יותר של הממס מהתמיסה ההיפוטונית להיפרטונית, מכיוון שצריכות לעבור יותר מולקולות ממס דרך הקרום, יחסית לנפח הכללי, על מנת להגיע לאיזון. כאשר ריכוז המומסים שווה בשני הצדדים התמיסה נקראת **תמיסה איזוטונית**.

## לחץ אוסמוטי
כאשר מעבר הממס משנה את הלחץ ההידרוסטטי (לחץ הנוזל) בהן נמצאות התמיסות, לחץ זה משפיע על המעבר ובנקודה מסוימת, הנמצאת לפני איזון הריכוזים משני צידי הקרום, משתווה לטוניות וכך גורם להפסקת מעבר הממס. בעת הפסקת זרימת הממס, הלחץ ההידרוסטטי שווה ערך לטוניות בין שתי התמיסות, ולכן, כאשר הטוניות גבוהה יותר, הלחץ ההידרוסטטי הדרוש על מנת להתנגד לה גדול יותר, ולהפך. לחץ זה הוא הלחץ הדרוש על מנת להפסיק את האוסמוזה והוא נקרא **[[לחץ אוסמוטי|הלחץ האוסמוטי]]**.

## חשיבות
לאוסמוזה חשיבות עליונה בעולם החי: בזכותה מתפזרים המים ברחבי גופם של יצורים חיים. מאזן הנוזלים בתאים נשמר גם הוא על ידי אוסמוזה. בתאי צמחים, לעיתים, מופסקת האוסמוזה כתוצאה מהלחץ שמפעיל דופן התא על הנוזל התוך-תאי - הלחץ האוסמוטי - שנקרא במקרה זה לחץ טורגור.

## זיקוק מים בשיטת אוסמוזה הפוכה

קיים גם תהליך של זיקוק מים בשיטת אוסמוזה הפוכה. לשם קיום תהליך זה דרושים שני תאים: תא א' ותא ב'. נוסף על שני אלו דרוש קרום בררני, החדיר רק למים. את תא א' ממלאים במים שבהם ריכוז מלחים גבוה, ואת תא ב' ממלאים במים ללא מומסים (ריכוז המלחים אפסי). ביניהם ממקמים את הקרום החדיר רק למים. מפעילים לחץ גבוה על תא א' (ריכוז המלחים הגבוה), ובערכים הגבוהים מהלחץ האוסמוטי של התמיסה שבתא א', המים יעברו ללא מלחים לתא ב'.

## ראו גם
* פעפוע
* לחץ טורגור
* לחץ אוסמוטי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:כימיה פיזיקלית
קטגוריה:פיזיולוגיה
איי לנגרהנס

**אִיֵּי לַנְגֶרְהַנְס** הם קבוצות תאים הפזורות בלבלב. אלו כמיליון צברים של תאים אנדוקריניים בלבלב אשר מפרישים הורמונים המפקחים על חילוף החומרים של פחמימות בגוף. הם התגלו בשנת 1869 על ידי הביולוג הגרמני פאול לנגרהנס.

## מבנה
כמיליון "איים" מפוזרים בתוך לבלב של אדם בריא, בקוטר של כ-0.1 מילימטר כל אחד. כל אי עטוף בקופסת רקמת חיבור שארוגה בתוך שאר הלבלב.משקלם הכולל כשני גרם.
## היסטולוגיה
תאי אלפא מהווים בין 15 ל-20% מהתאים באיי לנגרהנס מפרישים גלוקגון, תאי בטא (65-80% מהתאים) מפרישים אינסולין ותאי דלתא (3-10% מהתאים) מפרישים סומטוסטטין השולט במנגנון פראקריני בדרך של עיכוב על שני הראשונים. באיי לנגרהנס קיימים נימים לרוב.

דלקת בתאים אלו נקראת אינסוליטיס.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:לבלב
אמבה

**אָמֶבָּה** (שם מדעי: *Amoeba*; בעברית: **חִלּוּפִית**) היא סוג של יצור אאוקריוטי חד תאי  זעיר. הוא משויך לקבוצת הפרוטיסטים, בקבוצה אמורפאה, אף שבעבר התייחסו אליו כאל בעל חיים. כיצור חד תאי, היא נחשבת ליצור גדול למדי וניזונה מבליעת חד תאיים קטנים ממנה כגון חיידקים.

## גודל ומבנה
250px|ממוזער|ימין|טקסט=מבנה פנימי של אמבה כולל אברונים טיפוסיים לתא אקריוטי כמו גרעין, מיטוכונדריה ועוד|מבנה פנימי של אמבה כולל אברונים טיפוסיים לתא אקריוטי כמו גרעין, מיטוכונדריה ועוד
קוטרו של תא אמבה כעשירית המילימטר, כלומר כקצה סיכה, והאמבה מבצעת בו רבות מן הפעולות הנעשות בגופם של בעלי החיים ולכן מהווה מודל טוב למחקרים רבים. גופה של האמבה עשוי ציטופלזמה - חומר רך ונוזלי שגרעין עגול נמצא בתוכו. בפרוטופלזמה אפשר להבחין בשתי שכבות, חיצונית אקטופלזמה ופנימית אנדופלזמה. האקטופלזמה שקופה, חד גונית וסמיכה מן האנדופלזמה. האנדופלזמה מכילה גופיפים, אברונים וגושי מזון. מבנה זה מאפשר לה לשנות את צורתה בכל זמן, ואף את הרבייה באמצעות התחלקות. הגרעין נמצא במרכז התא, ואחראי לפעילותה ולרבייתה של האמבה. איברים נוספים הם בועיות מתכווצות זמניות שתפקידן הוא הפרשה ורבייה.

## תזונה
האמבה ניזונה באמצעות פגוציטוזה, שהיא "בליעת" חומרים על ידי קיפול פנימה של קרום התא. האמבה בולעת יצורים חד-תאיים אחרים קטנים ממנה. המזון נכנס אל האמבה בתוך בועית מזון, עובר פירוק בעזרת אנזימים ובסופו של התהליך מוצאת הפסולת אל מחוץ לתא באקסוציטוזה.

## רבייה
הרבייה באמבה היא רבייה אל מינית, כלומר אינה מצריכה בן זוג, התא משכפל את הגרעין ומתחלק לשני תאים נפרדים שבכל אחד גרעין.

## תנועה
לאמבה יכולת תנועה המתאפשרת בעזרת שימוש ב"רגלונים" (Pseudopod), הנוצרים על ידי שינויים ציטופלסמטיים (ציטופלזמה) המתרחשים על ידי הבדל לחצים אוסמוטיים - תנועה של מים מאזור ריכוז נמוך לגבוה, הם נשלחים קדימה ומושכים אחריהם את שאר הגוף. תנועה זו איטית למדי (עד שלושה מיקרון בשנייה) אך עם זאת היא מספיקה כדי ללכוד את הטרף. הרגלונים משמשים בנוסף לתפיסת הטרף לפני הכנסתו אל תוך התא.

## תפוצה
ישנם כ-7,000 מינים של אמבות. האמבה חיה במים מתוקים ומלוחים, כמעט בכל חלקי העולם. יש מיני אמבות המצויות באדמה לחה או חיות כטפילים בגופם של בעלי חיים אחרים, על פי רוב במעיים. רוב האמבות אינן מזיקות לפונדקאים שלהן, אבל יש מינים כגון אנטאמבה היסטוליטיקה הגורמים למחלות, כמו מחלת הדיזנטריה למשל.

אמבה במעי האישה נפוצה מאוד בזמן ההיריון . האבחנה נעשית בדרך כלל על ידי בדיקת צואה - מיקרוסקופיה ותרבית צואה, או בדיקת דם לנוגדנים. בזמן ההיריון יכולה המחלה להתבטא כמחלת מעיים.

לטפיל בהריון יש שתי צורות חיים - הציסטה (גוש או כיס לא תקין מלא בנוזל או בחומר מוצק למחצה, שעשוי להופיע בכל איבר או רקמה) והטרפוזואיט שהיא הצורה הגורמת למחלה. הטפיל מועבר בדרך כלל במים או במזון מזוהמים, או בהעברה בקליט-אורלית.

## ראו גם
*Naegleria fowleri

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פרוטיסטים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן בפטיסט בורי דה סנט-וינסנט
קטגוריה:פרוטיסטה
אלל

**אָלֵל** (allele) הוא אחד מתוך כמה צורות מולקולריות אפשריות של אותו גן המצוי באותו לוקוס (במיקום קבוע) בכרומוזומים הומולוגיים. 

כל אלל הוא בעל רצף נוקלאוטידים ייחודי ועשוי להיות אחראי לביטוי שונה של אותה תכונה תורשתית. בתוך תא דיפלואידי (diploid) יש שתי סדרות של כרומוזומים, כך שברוב המקרים, כל גן מופיע בשני עותקים. אם שני העותקים של גן מסוים שנמצאים בתאיו של הפרט הם זהים (כלומר, אותו אלל מופיע בשניהם), אזי הפרט הוא הומוזיגוט (homozygous) לגן הזה – ואם העותקים שונים זה מזה (אללים שונים), הפרט הוא הטרוזיגוט (heterozygous). ביטוי התכונה תלוי ביחסי דומיננטיות בין אללים של גן מסוים.

## סוגי אללים
על פי כללי התורשה המנדלית, בדרך כלל אלל אחד דומיננטי יחסית לאלל אחר שאינו בא לידי ביטוי בגלל הדומיננטיות של הראשון. האללים הם לפיכך משני סוגים:
* **אלל דומיננטי** או **שלטני** (dominant allele): אלל השולט על ביטוי תכונות מסוימות, מהסיבה שאינו מאפשר לאלל אחר המצוי בכרומוזום ההומולוגי לבוא לידי ביטוי. האלל מסומן כ A. (האות A היא רק דוגמה זה יכול להיות כל אות באלף בית הלטיני).

* **אלל רצסיבי** או **נסגני** (recessive allele): אלל שאינו בא לידי ביטוי, אלא במצב הומוזיגוטי, בגלל הדומיננטיות של האלל הדומיננטי. האלל מסומן כ a

**אלל דומיננטי שיתופי** (codominant allele): שני אללים שנמצאים במעמד שווה זה לזה, וכאשר מישהו יורש את שני האללים נוצר פנוטיפ שלישי, שנוצר בגלל שהגוף מייצר את שני החלבונים שהאללים מקודדים. האללים מסומנים כA¹,A².

## מוטציות באללים
אללים שונים וחדשים נוצרים גם בעקבות מוטציות. תא הפלואידי פשוט, שיש לו רק מערכת חד-כרומוזומלית, נושא רק אלל אחד של כל גן.

## אטימולוגיה
המילה "אָלֵל" היא צורה מקוצרת של **אָלֵלוֹמוֹרְף** (allelomorph, "צורה אחרת", מילה שהומצאה על ידי הגנטיקאים הבריטים ויליאם בייטסון ואדית רבקה סונדרס). מילה זו שימשה בימים הראשונים של הגנטיקה לתיאור צורות שונות של הגן כדי להבחין בין גנוטיפים שונים. המילה נגזרה מהתחילית היוונית ἀλληλο-, אָלֵלוֹ-, שמשמעותה משותף, הדדי או זה את זה. התחילית משויכת לפועל היווני ἄλλος, אַלוֹס (קרוב למילה הלטינית alius, אַלִיוּס), שמשמעותה אחר.

## דומיננטיות של אללים בהפרעות גנטיות
מספר הפרעות גנטיות נגרמות כאשר אדם יורש שני אללים רצסיביים עבור תכונה שמקודדת על ידי גן אחד. דוגמאות להפרעות גנטיות רצסיביות: לבקנות, סיסטיק פיברוזיס, גלקטוזמיה, פנילקטונוריה (PKU) ומחלת טיי זקס.

ישנן הפרעות אחרות שהן עקב אללים רצסיביים, אך מכיוון שהמוקד הגנטי ממוקם על כרומוזום X, ולזכרים יש רק עותק אחד, הן שכיחות יותר אצל זכרים מאשר אצל נקבות. דוגמאות: עיוורון צבעים אדום-ירוק ותסמונת X שביר.

הפרעות אחרות, כגון מחלת הנטינגטון, מתרחשות כאשר אדם יורש אלל דומיננטי אחד.

## ראו גם

* יחסי דומיננטיות
* תאחיזה

## קישורים חיצוניים

* 
*

קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:גנאלוגיה גנטית
אלרגן

**אלרגן** (באנגלית: **Allergen**) הוא כל חומר (אנטיגן) שעלול לגרום לתגובה אלרגית אצל האדם או אצל בעלי חיים על ידי עירור-יתר של מערכת החיסון. האלרגן חודר לגוף לרוב דרך מערכת הנשימה או דרך המזון.
[שמאל|ממוזער|250px|[פירות ים, אחד מגורמי האלרגיה]]

האלרגן עשוי להיות אבקת פרחים, מזון, משקה, תוספי מזון ותרופות. לא קיימת רשימה מוגדרת של החומרים האלרגנים שכן כמעט כל חומר עשוי להיות אלרגן והרגישויות הן שונות באנשים שונים. אלרגיות למזון נפוצות פחות מרגישות למזון, אך חלק מסוגי המזון, כגון בוטנים, אגוזים ופירות ים שונים ידועים כאלרגנים אצל אנשים רבים. קיסוס רעיל (Poison Ivy) וצמחים נוספים, גורמים לתגובה אלרגנית לכל אחד אחרי מגע חוזרני. זמן התגובה החיסונית של הגוף לאלרגנים אלה משתנה בין אדם לאדם.

אלרגנים נפוצים נוספים הם העוקץ של הדבורה, פניצילין ולטקס. 

תגובה אלרגית חזקה במיוחד, המסוגלת להרוג תוך דקות ספורות היא האנפילקסיס (anaphylaxis). 

מכלול החומרים אליהם אדם אלרגי יכול להשתנות במהלך חייו. מריפוי אלרגיה ועד פיתוח אחת חדשה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אימונולוגיה
קטגוריה:אלרגיה
אמיד

שמאל|ממוזער|150px|נוסחת מבנה כללית של אמיד. R מציין כל קבוצה שהיא

**אמידים** (**Amides**) או **קשרים אמידים** הם קבוצה פונקציונלית בתרכובות אורגניות.

האמידים מכילים קבוצת **[[קרבוניל]]** (**C=O**, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן) הקשורה לאטום חנקן או לקבוצת **[[אמין]]** (**NH**). ניתן לתאר את קבוצת האמיד כך: **CONH**.

האמידים הם נגזרות של אמינים.

כמו כן, האמיד הוא נגזרת של חומצה קרבוקסילית. האמיד הוא הנגזרת היציבה ביותר של חומצה קרבוקסילית. יציבות זו נובעת מתוך אינטראקציה של זוג האלקטרונים  הלא קושר של אטום החנקן (N) עם קבוצת הקרבוניל (CO). אינטראקציה זו מקטינה את האלקטרופיליות של קבוצת הקרבוניל ובכך משפרת את היציבות. שלה. 
כמו כן, אינטראקציה זו מקנה לקשר האמידי גאומטריה מישורית.

בשל יציבותם, קשרים אמידים נפוצים בטבע, בעיקר בחלבונים, בהם הם מהווים את הקשר בין חומצות האמינו בחלבון ומכונים קשר פפטידי. כמו כן, כאשר חומצת אמינו נסגרת לטבעת, מתקבל אמיד טבעתי (ציקלי) המכונה **[[לקטם]]**.

;הכנת אמידים
* ניתן לסנתז אמיד מ2 אקוויוולנטים של אמין עם אנהידריד (נגזרת של ח. קרבוקסילית, במקום קבוצת OH ישנה קבוצת ROO) 
* ניתן לסנתז אמיד מ2 אקוויוולנטים של אמין עם אציל הליד (נגזרת של ח. קרבוקסילית, במקום קבוצת OH ישנה קבוצת ROX, כאשר X הלוגן)
* ניתן לסנתז אמיד על ידי הידרוליזה של ניטריל (קבוצה של קשר משולש בין פחמן לחנקן).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
הסתדרות

**הסתדרות** היא מושג היסטורי בתולדות הציונות, המתאר ארגון גדול, בעל זיקה פוליטית כלשהי, בעל צביון ציוני. הסתדרות שואפת להכיל מטרות פעולה מתחומי חיים שונים, ובעיקרם בתחום הכלכלה.

לרוב, הסתדרויות הן מפעלים כלכליים ניכרים, הרותמים את התחום הכלכלי למטרותיהם. למרות שהמחזור הכספי ועתודותיה הכספיות של ההסתדרות עשויים להיות משמעותיים, הסתדרות אינה פועלת למטרות רווח.

מלבד המישור הכלכלי, קיימת נטייה של ההסתדרויות ליצירת מאפיינים תרבותיים במכוון במסגרתה. מלבד זאת, רבות מההסתדרויות מכוננות דפוסי פעולה בעלי מאפיינים דמוקרטיים, כגון בחירות והצבעות.

ההסתדרויות המפורסמות הן ההסתדרות הציונית וההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל (כיום ההסתדרות החדשה).

קטגוריה:ציונות
אוסמיום ארבע-חמצני

**אוסמיום ארבע-חמצני** (נקרא גם: **אוסמיום טטרוקסיד**; באנגלית: **Osmium tetroxide** או **osmium(VIII) oxide**) היא תחמוצת של היסוד אוסמיום שנוסחתה: **OsO<sub>4</sub>**. משמשת לפיקסציה ול"צביעה" בצילומים במיקרוסקופ אלקטרונים.

אוסמיום טטרוקסיד הוא מוצק בטמפרטורת החדר אך מבצע המראה (sublimation) והוא נוצר כאשר אוסמיום (במצב אבקה דקה) חשוף לאוויר. האוסמיום טטרוקסיד יכול לגרום לבצקת ריאות קטלנית או לעיוורון אם לא מקפידים על כללי זהירות.

לאור רעילותו הגבוהה הופסק השימוש באוסמיום טטרוקסיד לבדיקת טביעות אצבעות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תחמוצות
C-4

ממוזער|השמדת תחמושת באמצעות לבנות חבלה המכילות C-4 
**C-4** הוא חומר נפץ תקני חזק, המשמש בעיקר ליישומים צבאיים ובהנדסה אזרחית להריסת מבנים.

למעשה, C-4 הוא תערובת של חומר נפץ – RDX עם מאגדים פלסטיים עמידים במיוחד.

C-4 הוא חומר נפץ פלסטי, והרכבו הכימי המלא נקרא ציקלוטרימיטלין-טרינוטרימין. כיוון ש-C-4 הוא חומר פלסטי, הוא חסין ולא מגיב למים. C-4 אינו מגיב לחבלות או לרעידות, בניגוד לניטרוגליצרין, ולכן אינו דורש טיפול זהיר כמו חומרי נפץ אחרים.

## ראו גם
* דינמיט

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חומרי נפץ
מסב כדורי

שמאל|ממוזער|250px|חתך של מסב כדורי
250px|ממוזער|שמאל|1. טבעת חיצונית; 2. כדור; 3. כלוב; 4. מסילה; 5. טבעת פנימית
שמאל|ממוזער|250px|פעולת מסב כדורי
**מֵסַב כדורי **(מכונה גם "**קוּגֶלָגֶר**") הוא מסב הגלגול הנפוץ ביותר, הנושא את העומס על גבי כדוריות פלדה קשה. תפקידו להקטין את החיכוך והשחיקה בין ציר מסתובב לבין חלק המכונה הנושא את הציר. מסב כדורי מתאים למגוון רחב של שימושים וקל לייצרו בדיוק רב.

המסב בנוי משתי טבעות פלדה קשה בעלות מסילה פנימית חצי עגולה. בין שתי הטבעות מפרידים כדורי פלדה מוקשית, הנעים בתוך המסילות. כלוב (cage) העשוי משני חלקים שומר על הכדורים במרחקים שווים זה מזה בתוך המסילות. על פי רוב הטבעת הפנימית מושחלת בכוח או בחום על הציר ונעה יחד איתו, בעוד הטבעת החיצונית מוכנסת בכוח לתוך בית המסב ואינה מסתובבת כלל, אך קיים גם מצב הפוך.

יכולת העמיסה של מְסַבִּים כדוריים קטנה משל מסבים גליליים, משום שהמגע שלהם נקודתי, אך לעומת זאת הם מסוגלים לפעול במהירויות גבוהות יותר, מאחר שהחיכוך בהם קטן יותר. מסבים כדוריים יכולים גם לשאת עומס צירי בנוסף לעומס האנכי.

מסבים כדוריים נמצאים במכונות ובמנועים מכל הסוגים, בגלגלים של גלגשת ושל מכוניות, בדלתות הזזה כבדות, בגלגלי אופניים, בצעצוע הספינר ועוד. 

כדי להשתמש במסבים למהירויות גבוהות מאוד (24,000 סל"ד ויותר) משתמשים בכלוב (cage) שעשוי מחומר ספוגי שבו מוספג השמן שמשמש לשימון המסב ומשתחרר בקצב איטי עקב חימום השמן בזמן הסיבוב, מכיוון ששמן במצב חופשי על הכדוריות ייזרק בגלל הכוח הצנטריפוגלי שמתפתח בזמן סיבוב במהירויות גבוהות.

שמו של ממציא המסב הכדורי (ball bearing) הוא פיליפ ווהן (Vaughan). הוא פיתח את המסב עבור צירי כרכרות, ורשם את הפטנט הראשון על מסבים כדוריים בשנת 1794.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הנדסת מכונות
הגוש המזרחי

שמאל|ממוזער|300px|מדינות הגוש המזרחי צבועות באדום
**הגוש המזרחי** (נקרא גם: **הגוש הסובייטי** או **הגוש הקומוניסטי**) היה קבוצת מדינות שנשלטו או הושפעו מברית המועצות במהלך המלחמה הקרה. הגוש כלל מדינות במזרח אירופה ובאזורים אחרים שבסיסם היה בקומוניזם. מדינות הגוש היו חברות בארגון הכלכלי "קומקון", וחלקן אף הקימו ברית הצבאית – "ברית ורשה". זאת מול הגוש המערבי בהובלת ארצות הברית וברית נאט"ו.

## היסטוריה
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה נודעה המערכת העולמית כמערכת דו גושית. המדינות בגוש המזרחי נהגו להענות לתכתיבי ברית המועצות, שהשתלטה עליהן בשיטת הסלאמי. בשנת 1953 פרצה במזרח גרמניה התקוממות עובדים שדרשו רפורמות כלכליות. ההתקוממות דוכאה על ידי השטאזי, הפולקספוליציי והצבא האדום, ובעקבותיה הצטרפה מזרח גרמניה ב-1954 לברית ורשה. בשנת 1956 הצבא האדום דיכא בכוח את המרד ההונגרי נגד הקומוניזם. כשמנהיגיה הקומוניסטים של פולין ניסו לבחור מנהיג חדש למפלגתם, הם קיבלו אולטימטום מהצבא האדום, שדרש לבטל את הבחירה. הסובייטים פלשו גם לצ'כוסלובקיה לאחר שהחלו תהליכי דמוקרטיזציה במדינה בשנת 1968, במה שכונה "האביב של פראג". בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 הביעו מדינות הגוש המזרחי תמיכה מלאה בעמדות הפלסטינים במאבקם נגד ישראל.

הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה לא הייתה חלק מהגוש המזרחי או מברית ורשה, אף על פי שהיא מדינה קומוניסטית, מנהיגה, יוסיפ ברוז טיטו, עלה לשלטון בזכות פועלו כפרטיזן במהלך מלחמת העולם השנייה. בניגוד לשאר המדינות הקומוניסטיות, טיטו, לא מונה על ידי ברית המועצות ולא הביע כל נאמנות אליה. יוגוסלביה הצטרפה מאוחר יותר לברית המדינות הבלתי-מזדהות. בדומה ליוגוסלביה, הממשלה הסטליניסטית באלבניה גם עלתה לשלטון בעצמה ולא כמינוי של הצבא האדום. אלבניה התרחקה מברית המועצות לאחר הפיצול הסיני-סובייטי, והביעה תמיכה בסין ולא בברית המועצות.

בסוף שנות ה-80, אחרי נפילת חומת ברלין, בנובמבר 1989 והתפוררות ברית המועצות, הגוש המזרחי קרס והביא לקץ המלחמה הקרה.

## ראו גם
* הגוש המערבי

## לקריאה נוספת
* אן אפלבאום, **מסך הברזל – ריסוק מזרח אירופה**, הוצאת עם עובד, 2014.

## הערות שוליים

*
קטגוריה:אירופה: פוליטיקה
קטגוריה:מונחים ומושגים במלחמה הקרה
הגוש המערבי

[שמאל|ממוזער| המצב הפוליטי ב[אירופה בזמן המלחמה הקרה]]
**הגוש המערבי**, המכונה גם **הגוש הקפיטליסטי**, היה קואליציה של מדינות שהיו בעלות ברית עם ארצות הברית והזדהו עם האידאולוגיה שלה, רוב החברות בגוש היו חברות בנאט"ו או התנגדו לברית המועצות, נגד הגוש המערבי הוקמה ברית ורשה. הממשלות והעיתונות של הגוש המערבי נטו לכנות את עצמן כ"עולם החופשי" או "העולם המערבי", ואילו הגוש המזרחי נקרא לעיתים קרובות "העולם הקומוניסטי" או העולם השני".

## חברי הגוש המערבי
### [[נאט"ו]]
* 
* 
* 
* 
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1990)
**  גרמניה המערבית (חברה בנאט"ו בין השנים 1955–1990)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1952)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1982)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1952)
* 
* 

#### מדינות שהפכו לחברות בנאט"ו לאחר תום המלחמה הקרה
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1999)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1999)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-1999)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2004)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2009)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2009)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2017)
*  מקדוניה הצפונית (חברה בנאט"ו החל מ-2020)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2023)
*  (חברה בנאט"ו החל מ-2024)

#### מדינות ושותפים אחרים הקשורים לנאט"ו
*  אפגניסטן (בעבר)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### [[:en:ANZUS|ANZUS]]
* 
* 
* 

### [[הסכם ההתאגדות החופשית]]
* 
* 
* 

### [[ברית בגדאד]]
*  איראן
*  עיראק
* 
* 
* 

### [[אמנת ריו דה ז'ניירו|אמנת ריו]]
* 
*  (חברה באמנה החל מ-1982)
*  (חברה באמנה עד 2012)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  (חברה באמנה עד 2012)
* 
* 
* 
* 
*  (חברה באמנה עד 2004)
*  (חברה באמנה עד 1979)
* 
* 
* 
*  (חברה באמנה החל מ-1967)
* 
* 
* 

### [[SEATO]]
ממוזער|350x350 פיקסלים|מפה של חברי SEATO בשנת 1959, מוצגת בכחול
* 
*  (חברה ב-SEATO עד 1965)
* ממלכת לאוס (חברה ב-SEATO עד 1975)
* 
*  (חברה ב-SEATO עד 1972)
* 
*  (חברה בSEATO עד 1975)
* 
* 
* 

### דרום מערב אסיה/אזור צפון אפריקה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** 

### מדינות מזרח אסיה
* 
*  הונג קונג הבריטית
* מקאו הפורטוגזית 
* 
* 

## ראו גם
* בני ברית
* כוחות הציר
* הגוש המזרחי
* עולם ראשון
* העולם השני
* עולם השלישי
* מבצע קונדור
* העולם המערבי

קטגוריה:מונחים ומושגים במלחמה הקרה
קטגוריה:אירופה: פוליטיקה
אלפבית צלילי

[ממוזער|250px|מיצג מהתערוכה ב[אתר ההנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב המפרט את האלפבית הצלילי בעברית]]
[250px|ממוזער|שמאל|שמות הרציפים ב[מרינה הרצליה נרשמים באלפבית צלילי]]
**אָלֶפְבֵּית צְלִילִי**, הנקרא גם "**איות פונטי**", הוא שיטה בה משתמשים במילה כדי לציין אות או ספרה.

השימוש באלפבית צלילי נדרש בעיקר לעזר כאשר יוצרים קשר שיחה בין שני אנשים ורוצים לוודא כי הצד המקבל שומע (או מקבל) בדיוק את האות שאנו מבקשים להעביר. במקרה זה משתמשים במילים מוסכמות מראש לציון אותיות או מספרים, כאשר במקום אות מציינים מילה.

בחירת המילים המייצגות אינה מקרית או שרירותית. היא מבוססת על ייחודיות פונטית, כלומר, נבחרות מילים שחתימתן הצלילית מובהקת דייה כדי לעמוד בתנאי תקשורת גרועים ועדיין לשמור על מובנות. אלפבית צלילי משמש בפרט לאיות מילים בקשר רדיו שבו הפרעות אטמוספיריות ורעשים שונים עלולים לגרום להבנה שגויה של המסר אם הוא יועבר בשמות האותיות. לעיתים גם בקשר טלפוני נדרש איות עקב הדמיון בהגייתן של אותיות מסוימות, וכאשר אי אפשר להבין בוודאות את המילה על-פי הקשרהּ.

הן באנגלית והן בעברית וככל הנראה במרבית השפות, המילה הנבחרת לתיאור האות היא לעולם מילה המתחילה באות המתוארת עצמה. האות בי"ת, לדוגמה, מיוצגת על ידי המילה "בועז", המתחילה באות בי"ת.

לדוגמה, רצף התווים "גדפ27מר" יתורגם ל"גימל, דוד, פסל, שבע, שתיים, משה, רות". הצירוף המקובל לדיבור בקשר "רות, עבור" מבוסס על האיות הפונטי של האות "ר", המקביל ל"רוג'ר", שמחליף באנגלית את המילה recieved, כלומר "קיבלתי".

נהלי הדיבור בקשר בישראל, הכוללים גם את האלפבית הצלילי בעברית, פותחו על ידי בוגרי הצבא הבריטי שהחלו לפעול במחתרות ישראל, ובהמשך בצה"ל. האלפבית הצלילי שנוצר בעברית בנוי על עקרונות האלפבית הצלילי האנגלי – מילה קצרה וקלת היגוי לכל אות ואות. תוך הימנעות מקביעת מילים בעלות צליל פונטי דומה, ואי שימוש במילים הנמצאו בשימוש צבאי שוטף.

## קישורים חיצוניים

*איות צלילי

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטות תקשורת
פריקינג

**פְריקינג** (אנגלית: Phreaking) הוא ביטוי סלנג שמתאר פריצה למערכות טלפוניה ושימוש לא חוקי בהן. מומחי הפריקינג משתמשים בצלילים בתדירויות מסוימות שמשמשים לאיתות (Signaling) פנימי במערכות טלפוניה אנלוגיות. מומחי הפריקינג מכונים פְריקֶרים.

מאז שהפכו מרכזיות הטלפון לדיגיטליות נמנע הפריקינג החובבני. פריקינג מודרני מאופיין בעיקר על ידי גנבת סיסמאות לגישה מרחוק למרכזיות, ועל ידי ניתוח תעבורת טלפוניה.

## הפריקרים הראשונים בארצות הברית

הפריצות החלו בארצות הברית בתחילת שנות ה-70, כאשר אחד הפורצים הראשונים היה ג'ו ה"שורק". ג'ו, עיוור מלידה, היה מסוגל לשרוק בטון מושלם בתדירות 2600 הרץ. טון זה אפשר למי שהיה שורק אותו לבצע שיחות חינם בטלפון, כלומר לא חוקיות.

פריקרים אחרים בנו קופסאות שזכו לכינוי "קופסאות כחולות" שהיו יכולות ליצור באופן מלאכותי טון של 2600 הרץ. לפי שמועות היו פריקרים מרחבי אמריקה מתקשרים לג'ו ה"שורק", כדי שיכוון את הקופסאות הכחולות שלהם. בין בוני הקופסאות הללו היה סטיב ווזניאק, אחד המייסדים של חברת אפל.

פריקר מפורסם אחר היה סטיוארט נלסון, סטודנט ב-MIT. נלסון למד לתכנת את מחשבי MIT כך שיתנו לו גישה לרשת הטלפון. לטענתו, נבע העניין שלו בפריקינג מכך שהיה מעוניין לגלות כיצד המערכת פועלת, ולא מתוך רצון לפגוע בה ולהרוס אותה.

אחד הפריקרים המפורסמים ביותר הוא ג'ון דראפר, המכונה "קפטן קראנץ'", על שם צעצוע מצפצף (משרוקית), שהיה מצורף לקופסאות דגני בוקר בשם זה. כשחסמו את החור השלישי במשרוקית, היא הייתה משמיעה טון בתדירות 2600 הרץ. גם קפטן קראנץ' היה אחד הראשונים שבנו קופסאות כחולות. בנוסף, בנה גם קופסאות שיכלו ליצור טונים שונים, כדי לקבל גישה למערכות טלפוניה שונות. פריקר ידוע נוסף הוא קווין מיטניק שהשתמש ביכולתיו לעקוב אחרי סוכני ה-FBI שעקבו אחריו.

פריקרים כיכבו במספר סרטים הוליוודיים, ביניהם "שודדי עמק הסיליקון", "האקרז 1", "האקרז 2", ו"סניקרס".

## פריקינג בישראל
המקרה המפורסם ביותר של פריקינג בישראל קרה במרכזיות דיגיטליות בשנות ה-90. הפריקינג בוצע על ידי שלושה אחים עוורים ממשפחת בדיר מכפר קאסם. הם פיתחו יכולת לזהות את צלילי החיוג הדיגיטליים (DTMF), וכך למצוא ססמאות שעזרו להם לפרוץ למרכזיות שונות ולמערכות של תא קולי. בין המרכזיות שנפרצו היו המרכזיות של חברות "דיגיטל", "פלאפון", "קומברס", גלי-צה"ל ועוד. בשנת 2014, התוכנית סיפור ישראלי של גלי צה"ל, הקדישו שעה שלמה לאחים בדיר בתוכנית מיוחדת על חייהם.

האחים ניצלו חדירות אלו לביצוע שיחות טלפון בינלאומיות בחינם ומכרו שיחות חינם לאחרים. יש הטוענים שהרוויחו מכך קרוב ל-20 מיליון ש"ח. האח הבכור, מונדיר בדיר, קיבל עונש של חמש שנות מאסר על מעשיו.

## ראו גם
*האקינג
*האקר

## קישורים חיצוניים

* הכרעת הדין במשפטם של האחים בדיר - כולל פירוט של דרכי פעולתם.
* , כתבה על האחים בדיר ועל פריקרים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:פשעים
קטגוריה:טלפוניה
Point-to-Point Tunneling Protocol

**Point-to-Point Tunneling Protocol** (בראשי תיבות: PPTP) הוא פרוטוקול תקשורת המאפשר ליישם רשת פרטית וירטואלית (VPN) בין המשתמש הפרטי לספק שירותי האינטרנט באופן מאובטח מעל גבי TCP/IP. 

פרוטוקול PPTP פותח על ידי **PPTP Forum** אשר היה מורכב מאיחוד של ארגונים הבאים:

*Ascend Communications
*מיקרוסופט
*3Com
*ECI Telematics
*U.S. Robotics

פרוטוקול PPTP מאפשר חיבור מאובטח לרשת ארגונית דרך האינטרנט ובכך מאפשר להפחית הוצאות כלכליות שקשורות לנושא. פרוטוקול זה שימושי בעיקר לבעלי תפקידים המאפשרים עבודה מהבית או סוכנים ניידים שחייבים להיעזר ברשת ארגונית כדי לבצע פעילויות שונות קשורות לתפקידם. PPTP מתפקד בצורה יעילה ביותר אצל משתמשים בחיבור לאינטרנט בפס רחב.

חברת מיקרוסופט השתתפה ב-**PPTP Forum** כדי להיות מעורבת בפיתוח תקן אשר יאפשר להרחיב את אפשרויות גישה מרחוק לרשתות ארגוניות מבוססת על מערכות הפעלה שלה. לפני PPTP התחברות לשרתי גישה מרחוק (RAS) של חברת מיקרוסופט, הייתה מתבצעת בעזרת שיטות חיבור כמו קווי טלפון, ISDN
ו-.X.25. מיזוג של אפשרויות שרת RAS עם PPTP, תקני הצפנה ואימות, הרחיב את אפשרויות חיבור לרשתות ארגוניות בנוסף להפחתת הוצאות לרכישת ציוד ותחזוקתו והקל על תפעול שוטף של תשתיות גישה מרחוק בארגונים.

תמיכה ב-PPTP קימת בכל מערכות ההפעלה העדכניות של מיקרוסופט אך יצרנים רבים אחרים מיישמים שימוש בפרוטוקול זה.

רשימת חלקית יצרנים שמיישמים שימוש ב-PPTP:
*סיסקו
*צ'קפוינט
*KCORP Lifestyle Limited
*D-Link
*3Com
*Global Technology Associates

למרות פופולריות של PPTP תקן זה לא אושר על ידי IETF וקיימים פרוטוקולים שמאפשרים חיבור מאובטח יותר מזה שמציע PPTP.

## מרכיבי פרוטוקול PPTP
PPTP הוא למעשה שילוב של מספר טכנולוגיות -
* PPP (**P**oint to **P**oint **P**rotocol) - כפי שהוא, משמש ליצירת חיבור בין המשתמש לספק שירותי האינטרנט בתוך רשת התקשורת המחברת ביניהם (רשת טלפונים, רשת הכבלים וכו'...).
* GRE  (**G**eneric **E**ncapsulation **P**rotocol)  משמש על מנת לעטוף (encapsulate) חבילות של פרוטוקול PPP בתוך חבילות IP (שניהם פרוטוקולים משכבת הרשת של מודל ה-OSI). למעשה לא מיושם GRE טהור, אלא פרוטוקול שונה במעט שנוצר על ידי מיקרוסופט - אבל נושא את אותו השם.
* CHAP (**C**hallenge-**H**andshake **A**uthentication **P**rotocol) משמש לאימות ולאבטחת התקשורת בפרוטוקול ה-PPP. גם כאן לא מדובר בפרוטוקול ה-CHAP התקני, אלא בגרסה מתוצרת מיקרוסופט הנקראת MSCHAP-v2.
* MPPE (**M**icrosoft **P**oint to **P**oint **E**ncryption) משמש להצפנת המידע המועבר בין המשתמש לספק שירותי האינטרנט.

## יצירת תקשורת באמצעות PPTP
# תקשורת ראשונית נוצרת על ידי PPP.
# זיהוי המשתמש על ידי השרת מתבצע באמצעות CHAP.
# המשתמש והשרת מסכימים ביניהם על אופן ההצפנה באמצעות MPEE.
# התקשורת מתבצעת באופן שקוף למשתמש כאשר MPPE משמש להצפנת הנתונים ו-CHAP משמש לווידוא זהות המשתמש מפעם לפעם.
(התקשורת כולה מתנהלת מעל גבי TCP במפתח (port - פורט) 1723 ברמת שכבת התעבורה של מודל ה-OSI, ו-IP ברמת שכבת הרשת של מודל ה-OSI. כל היישום של PPP באמצעות IP מנוהל באמצעות GRE).

## ראו גם
* רשת מחשבים - מונחים

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
חומצה חנקתית

**חומצה חנקתית** (HNO3) היא חומצה מינרלית חזקה. משמשת בתגובות כימיות רבות בין המפורסמות שבהן היא תגובת הניטרציה.

## ייצור

חומצה חנקתית מופקת בתגובה בין מים לחנקן דו־חמצני:


3NO2+ + H2O -> 2HNO3 + NO  \qquad \Delta H=-117\mathrm{kJ/mol}

לרוב מחמצנים את החנקן החמצני המתקבל לחנקן דו־חמצני המוחזר לתהליך. בתהליך אוסטוולד – הקרוי על שם מפתחו, וילהלם אוסטוולד – מחמצנים אמוניה עם חמצן בקטליזה של סגסוגת פלטינה המכילה 10% רודיום בתגובה האקסותרמית:


4NH3(g) +5O2(g) -> 4NO(g) + 6H2O(g) \qquad \Delta H=-905\mathrm{kJ}

התגובה מתבצעת ביעילות גבוהה בטמפרטורה של 800-900°C ובלחץ של 4–10 אטמוספירות. בשלבים הבאים החנקן החמצני מגיב עם חמצן לקבלת חנקן דו-חמצני:


2NO(g) +O2(g) -> 2NO2(g)\qquad \Delta H=-114\mathrm{kJ}

והחנקן הדו־חמצני מגיב עם מים לתת חומצה חנקתית. בהיקף מעבדתי חומצה חנקתית מופקת בעזרת אשלגן חנקתי (KNO3) או נתרן חנקתי (NaNO3) וחומצה גופרתית (H2SO4) בתגובה:

NaNO3 + H2SO4 -> NaHSO4 +HNO3.

## תכונות
כאשר חומצה חנקתית חשופה לאור או לחום היא משחררת חנקן דו-חמצני בתגובת הפירוק 4HNO3 -> 4NO2 + 2H2O + O2, החנקן הדו־חמצני המומס מקנה צבע צהבהב לנוזל. 

חומצה חנקתית מהולה מגיבה עם רוב המתכות בתגובות הדומות לאלו של חומצות מינרליות אחרות כלומר תוך יצירת גז מימן. החומצה החנקתית יכולה לחמצן מתכות כנחושת או כסף תוך יצירת חנקן דו־חמצני:

Cu(S) +4HNO3(aq) ->  CU^{2+}(aq) + 2NO2(g) +2H2O(l) +2NO3^{-}(aq) 

תגובה עם רוב היסודות האל מתכתיים מביאה אותם למצב החמצון הגבוה ביותר. כך למשל התגובה עם פחמן:

C + 4HNO3 -> CO2 + 4NO2 +2H2O 

החומצה החנקתית מסוכנת מאוד למגע. בחומצה החנקתית משתמשים בין היתר לייצר דשנים, חומרי נפץ ובטון. חומצה חנקתית היא מחמצן חזק.

בתחום האמנות משמשת החומצה החנקתית לצריבה עמוקה של כסף ושל מתכות צבעוניות - נחושת (הנמסה בחומצה בתהליך אקסותרמי), פליז ואלפקה.

שמאל|ממוזער|250px|מולקולת חומצה חנקתית

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

חנקתית, חומצה
קטגוריה:חנקן: תרכובות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:מימן: תרכובות
ישראל אחת

**ישראל אחת** היא רשימה שהוקמה על ידי מפלגת העבודה בראשותו של אהוד ברק לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה. הרשימה המאוחדת כללה את מפלגת העבודה, את מימד, ואת מפלגת "גשר" של פורשי הליכוד בראשות דוד לוי. 

מטרת הקמת הרשימה הייתה למצב את העבודה כמפלגת מרכז הזוכה לתמיכה מרבדים שונים בציבור. בבחירות ב-1999 זכתה ישראל אחת זכתה ב-26 מנדטים: היא הייתה למפלגה הגדולה ביותר בכנסת אך כמות המנדטים הייתה נמוכה מ-33 המנדטים שצפו לה הסקרים ומהדרוש להרכיב קואליציה יציבה. 

אהוד ברק, ראש "ישראל אחת", שנבחר לראשות הממשלה בבחירות הישירות, בנה ממשלה וקואליציה שהתבססה על "ישראל אחת" בצירוף ש"ס, מרצ, מפד"ל, יהדות התורה, מפלגת המרכז וישראל בעליה. קואליציה זו החלה להתפורר כבר בחודשים הראשונים מאז הקמתה וקרסה לגמרי בעקבות נסיעתו של ברק למשא ומתן עם יאסר ערפאת בקמפ דייוויד בקיץ 2000. בעקבות התנגדות "גשר" לתוצאות הוועידה התפרקה הרשימה וגשר אף תמכה במועמדתו של אריאל שרון בבחירות 2001. מאז הפירוק ועד הבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009) רצה הרשימה תחת השם עבודה-מימד. לאחר קריסת המפלגה נחקר ברק ומספר ממקורביו ב"פרשת עמותות ברק" בחשד כי ביצעו עבירות על חוק מימון מפלגות במהלך קמפיין הבחירות של ישראל אחת.

## נציגי הרשימה בכנסת

## ראו גם
*המערך (השני)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מפלגת העבודה
קטגוריה:ישראל: מפלגות שמאל
קטגוריה:ישראל: מפלגות סוציאל-דמוקרטיות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-28
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1999
MG 34

[שמאל|ממוזער|250px|חיילי [חטיבה 8 עם ה-MG 34 במלחמת העצמאות]]
שמאל|ממוזער|250px|סוללת MG 34 כפול משמש כנ"מ
[שמאל|ממוזער|250px|שני מקלעי MG 34 המותקנים על גבי ג'יפ. רכב זה היה בשימוש של יחידת [שועלי שמשון של חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות. הרכב מוצג במוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל בתל אביב]]
**MG 34** (קיצור מגרמנית של **Maschinengewehr 34**, נהגה אֶם גֶה) הוא מקלע מתוצרת גרמניה הנאצית שהיה בשימוש נרחב במלחמת העולם השנייה.

## פיתוח
המקלע MG 34 פותח על ידי חברת ריינמטאל (Rheinmetall-Borsig) לפי הזמנת הצבא הגרמני. המטה הכללי של צבא גרמניה דרש לקבל מקלע רב שימושי – מקלע שיכול לשמש גם כנשק כיתתי (מקלע קל) וגם כנשק פלוגתי (מקלע בינוני). המקלע MG 34 שפותח לפי הזמנה הוא מקלע אחיד הראשון בעולם. המקלע נכנס לשימוש בצבא הגרמני בשנת 1934, מכאן שמו MG 34 (שתי האותיות הראשונות בשם הן קיצור של המילה "מקלע" בגרמנית – Maschinengewehr).

## משתמשים
המקלע שימש את יחידות חיל רגלים של הוורמאכט בשנים 1934–1942, אז הוחלף במקלע חדיש יותר, ה-MG 42 בעקבות מחירו הגבוה. המקלע הורכב גם על טנקים, שריוניות ונגמ"שים. כן הייתה למקלע גרסת נ"מ (נגד מטוסים).

בנוסף לצבא הגרמני, סופק המקלע לבעלות הברית של גרמניה הנאצית (רומניה והונגריה).

מקלעי MG 34 נקנו על ידי שליחים של ההגנה בצ'כוסלובקיה לפני קום המדינה. מקלע זה נכנס לשימוש סדיר בצה"ל תחת השם **מגל"ד** – מקור השם הוא בצירוף האותיות מ.ג. (כמו בשם הגרמני – MG) עם ראשי התיבות ל"ד המציינים בגימטריה את המספר 34. המקלע היה בשימוש סדיר ביחידות חיל רגלים בצה"ל עד לסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, אז הוחלף במקלע מאג. מקלעי מגל"ד הועברו ליחידות הגנה מרחבית.

## ראו גם
* MG 42
* MG3
* מאג
* נגב NG7
* בראונינג 0.3

## קישורים חיצוניים

* MG34 באתר כלי נשק רוסי (באנגלית) מכיל תמונות רבות של כלי הנשק והסבר מפורט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקלעים רב-תכליתיים
קטגוריה:נשק קל גרמני במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת העצמאות
קטגוריה:מקלעים גרמניים
כרונומטר

**כְּרוֹנוֹמֶטֶר** הוא שעון בעל רמת דיוק גבוהה, כזו שאפשר להסתמך עליה גם בספינה שיצאה למסע ארוך בים. אומנם זהו מכשיר מדידה המודד את הזמן, אך חשיבותו הגדולה והמניע להמצאתו קשורים דווקא לניווט ימי.

## הכרונומטר כמכשיר לניווט ימי
שמאל|ממוזער|250px| 
כדי לקבוע את מיקומו של כלי שיט בים הפתוח, יש לדעת את קו הרוחב ואת קו האורך שבו הוא נמצא. בעוד שאת קווי הרוחב קל לחשב על פי מיקומם של גרמי שמיים, מציאת קו האורך מצריכה שעון מדויק, מכשיר שלא היה קיים במשך שנים רבות. ימאים היו מוכרחים להשתמש בשיטת ניווט מקורב (dead reckoning) הבלתי מדויקת, שכללה מדידת מהירות הספינה באמצעות מד דרך ימי וחישוב מקורב של הדרך שהיא עברה. רק במאה ה-18 הצליח בונה השעונים האנגלי ג'ון הריסון לבנות כרונומטר בעל רמת דיוק מספקת כפי שדרשה ועדת קו האורך, שאיפשר לחשב במדויק את מיקום האנייה בים.

בשל חשיבותו, נהגו לשמור את הכרונומטר כשהוא נתמך בתוך תיבת עץ מיוחדת על גבי מִתְלַים (גימבל); התקן זה ביטל את השפעת הטלטולים והנדנודים של האונייה על המכשיר, והשאיר אותו במצב מאוזן.
 
עד להמצאת השעונים הדיגיטליים השתמשו בכרונומטר הנמתח ידנית בעזרת מפתח מיוחד. בכל יום, בשעה קבועה, בדרך כלל בשעה שמונה בבוקר, היה זה מתפקידו של החובל השלישי, שהיה מתחיל בשעה זו את משמרתו בגשר, למתוח את הכרונומטר. מתיחת השעון בוצעה על ידי סיבוב המפתח שבעה סיבובים וחצי.

בעבר היה נהוג לעשות שימוש בכדור זמן  לטובת כיול הכרונומטר. הכדור, שהיה מוצב על מבנה ביבשה, היה יורד לאורך עמוד במועד קבוע מראש. לימים, משהחל השימוש בתקשורת אלחוטית בכלי שיט, הייתה שגיאת הכרונומטר נבדקת מדי יום על פי "אות זמן" המשודר באלחוט מתחנת חוף ונרשמת ביומן הכרונומטר. 

מחלוצי השימוש במכשיר היה ג'יימס קוק.

## הכרונומטר כיום
מעל מיליון שעונים בשנה עוברים ביקורת בארגון בדיקת הכרונומטר הרשמי של שווייץ (COSC), ורק מנגנון שעבר בחינה מקיפה רשאי לשאת שם זה. במשך מספר ימים רצופים, כל מנגנון נבדק ונמדד בנפרד בחמישה מצבים שונים ובשלוש טמפרטורות שונות.

## ניווט
הכרונומטר משמש בכלי שיט כיותר מאשר שעון, באמצעותו ניתן לדעת מהי השעה המדויקת לפי שעון גריניץ', כך שניתן להשתמש בו לצורך ניווט אסטרונומי. בידי קציני האונייה מצוי אלמנך אשר מראה נתונים שונים לגורמים שמימיים נבחרים. השעות של אותם נתונים מתייחסים לקו גריניץ' כנקודת הזמן, זמן מדויק נדרש לצורך מציאת מיקום מדויק של האוניה, דיוק המיקום מושפע משני חלקים, דיוק בזמן, האם הכרונומטר נבדק ואופס כראוי, ודיוק המדידה, האם התכווין שנלקח בסקסטנט היה מדויק.

## ראו גם
* שעון
* ג'יימס קוק

## לקריאה נוספת
* דווה סובל, **קו האורך – סיפורו האמיתי של הגאון הבודד שפתר את הבעיה המדעית הגדולה ביותר של זמנו**, 1998, כתר הוצאה לאור.

## קישורים חיצוניים

* המירוץ אחר קו האורך  אמיר גור, מתוך מגזין חיל הים, מדור "כוכב הצפון"
* ג'ון הריסון ובעיית קו האורך: על ניווט ימי ומפות חובקות עולם רן לוי, עושים היסטוריה
* 

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:זמן
שעון גריניץ'

[שמאל|ממוזער|180px|השעון המציג את שעון גריניץ' ב[מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ'|מצפה הכוכבים המלכותי]]
[שמאל|ממוזער|300px|במפה זו, הקו האדום האנכי מציין את קו האורך ([מרידיאן) אפס, קו גריניץ']]
**שעון גריניץ**' (באנגלית: **GMT** - **Greenwich Mean Time**) הוא שעון  אסטרונומי היסטורי הנמדד לפי קו האורך 0, הנקרא גם קו גריניץ'. קו זה עובר דרך מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', שברובע גריניץ' בעיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. שעון גריניץ' שימש בעבר כשעון הבינלאומי. 

כיום נעשה שימוש ב-UTC - זמן הנמדד לפי שעון אטומי מודרני .

שעון גריניץ' הוא שעה קבועה לכל מקום על פני כדור הארץ ללא התחשבות באזורי זמן שנקבעים לפי קו האורך בו נמצאים.
לאדם הנמצא בלונדון ולאדם הנמצא באוסטרליה, השעה בשעון גריניץ' זהה.

עם זאת בבריטניה השעון ברובע גריניץ' עצמו (השעון שעל הקיר) משתנה בקיץ לפי שעון BST - (British Summer Time)

GMT נמדד על ידי מציאת השעה ביום בה השמש נמצאת בנקודה הגבוהה ביותר במסלולה (מרידיאן אנלמה), כפי שזו נראית ממצפה הכוכבים. זוהי השעה 12:00 בצהרים לפי שעון גריניץ'. עקב צורת מסלול כדור הארץ והאטת סיבובו, יש הפרש בין זמן זה לבין השעה האמיתית.

## שעון מקומי

למעשה, שעון גריניץ' אינו נמצא בשימוש האזרחי. בשימוש האזרחי משתמשים בשעון מקומי. בבריטניה ופורטוגל השעון המקומי זהה ל-GMT. קווי אורך שונים מיוחסים ל-GMT, למשל בכל אירופה המרכזית, מספרד ועד פולין נהוג זמן CUT שהוא GMTּ+1, בישראל השעון הוא GMT+2 (מה שאומר: שעתיים מאוחר יותר משעון גריניץ'. בשעון קיץ זה שלוש שעות).

## ראו גם
* מרידיאן
* זמן אוניברסלי מתואם

## קישורים חיצוניים

* 
* זמן שעון גריניץ' 
* זמנים  - אזורי זמן, זמן אזורי, זמן מקומי ועוד 
*  אתר המוזיאונים של גריניץ'
* 

קטגוריה:שעונים
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:זמן
ברן (מקלע)

שמאל|ממוזער|250px|חייל בריטי עם ברן במלחמת העולם השנייה
**ברן** (באנגלית: **Bren**) הוא מקלע קל מתוצרת בריטניה שנכנס לשימוש הצבא הבריטי בשנות השלושים והמשיך לשמש בגרסאות שונות עד שנת 1991. בין היתר שימש את הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת פוקלנד ובמלחמת המפרץ.

בצה"ל ברן שימש כמקלע העיקרי בזמן מלחמת העצמאות, והוצא משימוש במהלך שנות החמישים. קודם לכן הוא גם שימש את ארגוני ההגנה ואצ"ל.

שמו של המקלע נגזר משם העיר בה נמצא המפעל שבו תוכנן ויוצר לראשונה: העיר ברנו בצ'כיה שם עוצב, ורובע אנפילד בלונדון שם יוצר.

המקלע מבוסס על מקלע קל מדגם ZB vz.26 מתוצרת צ'כוסלובקיה. לברן מחסנית מעוקלת, סתרשף בצורת חרוט וקנה הניתן להחלפה מהירה. בשנות החמישים שונו מידות הקנה של הברן והוא הותאם לתחמושת התקנית של כוחות נאט"ו, בגודל 7.62X51 מ"מ. לברן יש דורגל וניתן להתקינו גם על חצובה קרקעית או על רכב. נכון לשנת 2007 מקלע הברן עדיין נמצא בייצור בהודו.

## מלחמת העולם השנייה
במלחמת העולם השנייה הברן היווה את הנשק התקני הכיתתי והמחלקתי בצבא הבריטי. לכל כיתת רובאים היה ברן אחד ובכל מחלקת רובאים היו שלוש כיתות עם שלושה ברנים. צוות הברן כלל בדרך כלל שני אנשים: מספר אחד שנשא את הברן עצמו עם כמה מחסניות ומספר שתים שנשא כמות מחסניות נוספות.
זו הייתה מכונת הירייה הקלה הנפוצה ביותר בצבאות בנות הברית.

## מלחמת העצמאות
הפעלת הברן על ידי כוחות ארגון ההגנה בארץ ישראל הייתה דומה לזו של הבריטים. 
בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות ב- 1947, נעשה ניסיון להבריח לארץ מקנדה מכונות ומבלטים כדי להקים מפעל לייצור ברנים. אולם עקב סיבוכים שנבעו מהצורך להערים על רשויות החוק שאסרו הוצאת ציוד מלחמתי לישראל, הגיעו לבסוף המכונות והמבלטים באיחור.

## קישורים חיצוניים

* על ה"ברן" 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מקלעים בריטיים
קטגוריה:נשק קל בריטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת העצמאות
המראה (פיזיקה)

ממוזער|200px|דיאגרמת פאזות T(טמפרטורה)-(לחץ)P
**המראה** או **סובלימציה** (באנגלית: **Sublimation**) היא תהליך של מעבר פאזה שבו מוצק הופך ישירות לגז ומדלג על המצב הנוזלי. תהליך זה יתרחש כאשר הטמפרטורה תהיה נמוכה מהטמפרטורה של הנקודה המשולשת, וכאשר לחץ האדים של הגז יהיה נמוך דיו. התהליך ההפוך להמראה נקרא ריבוץ.

## דוגמאות להמראה
כל חומר במצב מוצק יעבור המראה בתנאים מתאימים. כך למשל, קרח בטמפרטורה של C° 0 עובר המראה והופך לגז בתנאי שלחץ אדי המים נמוך מ־6.1 מיליבר. זאת גם הסיבה לכך שכביסה יכולה להתייבש גם אם הטמפרטורה נמוכה מ־C° 0, בתנאי שהאוויר יבש.

בתנאים סטנדרטים (SATP) פחמן דו-חמצני עובר המראה, ממצבו המוצק, הקרוי קרח יבש, למצב גזי. נפטלין הוא דוגמה לחומר שממריא בטמפרטורת החדר.

### מקרר "אל-כפור" (או No Frost)
אדי מים שנמצאים במקפיא נוטים לעבור ריבוץ ולהפוך לקרח. במקרר "אל-כפור" האוויר, שמקורו בתא ההקפאה, עובר סירקולציה ומיובש. כתוצאה מהלחץ הנמוך של אדי המים בתא ההקפאה, לא מתרחש שם תהליך ריבוץ, אלא תהליך המראה. זאת גם הסיבה לכך שקוביות קרח שהונחו במקרר כזה נוטות לעבור המראה לאחר זמן מה.

### מדפסת המראת צבע
המראה של צבע משמשת להדפסת תצלומים באיכות זהה לזו של תצלומים שצולמו בסרט צילום. במדפסת המראת צבע הצבע המוצק מחומם והופך לגז בתהליך המראה. הגז חודר לנייר, עובר שם ריבוץ וכך הופך למוצק. המראת צבע מאפשרת הדפסת טון רציף, כלומר בעת הגדלת התמונה, לא ייראו נקודות צבע כמו בתמונה שהודפסה במדפסת הזרקת דיו. החיסרון הוא שנדרש נייר עם ציפוי מיוחד שמסוגל לקלוט את אדי הצבע במדפסת המראת צבע בעוד מדפסת הזרקת דיו יכולה להדפיס גם על נייר רגיל. 

קיימת שיטה נוספת של הדפסה בהמראת צבע על חומרים שאינם נייר: בשלב הראשון התמונה מודפסת כתמונת ראי במדפסת הזרקת דיו בפורמט רחב עם דיו מיוחד, "דיו המראת צבע", על גבי נייר העברה מיוחד, שמסוגל ללכוד כמות גדולה יחסית של צבע. בשלב הבא התדפיס מועבר מהדף לחומר שעליו רוצים להטביע את התמונה. פעולה זו מתבצעת על ידי חימום הדף ל־C° 200 ולחיצתו אל החומר, מעין פעולת גיהוץ בזמן המשתנה בהתאם לחומר שעליו מתבצעת ההדפסה - החל מ־10 שניות עבור חומרים עדינים ורכים דוגמת בד ועד 6 דקות עבור חומרים קשים כגון קרמיקה. בזמן הגיהוץ, הצבע ממריא מנייר ההעברה למצע ההדפסה ועובר ריבוץ, בניגוד לגיהוץ רגיל על חולצות שבו הצבע ניתך, מועבר פיזית ללא המראה אל הבד מנייר ההעברה ומתמצק. לפני הדפסה על חומרים קשים, יש לצפות אותם בפולימר שמסוגל לקלוט את אדי הצבע מהדף ולמצק אותם על החומר.

### המראה בתעשיית המזון
במזון יבש יש תנאים פחות טובים להתפתחות מיקרואורגניזמים מזיקים, והמזון יכול להישמר לפרקי זמן ארוכים. ייבוש בהקפאה היא שיטה לשימור מזון, שבה לאחר הקפאת המוצר, מאפשרים למים הקפואים לעבור המראה בתנאי ריק. שיטה זו משמרת יותר טוב מרכיבים חשובים במזון יחסית לשיטות ייבוש אחרות, שנעשות בטמפרטורות גבוהות יותר. ייבוש בהקפאה היא אחת השיטות לשמר קפה נמס.

## ראו גם
*מצב צבירה
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מעבר פאזה
קטגוריה:תרמודינמיקה
צבע מאכל

שמאל|ממוזער|250px|עוגת ראווה הצבועה בצבעי מאכל.
שמאל|ממוזער|250px|סוכריות הצבועות בצבעי מאכל שונים.
[שמאל|ממוזער|250px|[גרף (נתונים)|גרף המשווה בין מחקרי סמיות כפולה שונים שבחנו השפעת כמויות שונות של צבע מאכל על ילדים]]
**צבע מאכל** הוא צבע המוסף למזון או למשקה על מנת לשנות את מראהו. הצבעים נועדו לשוות מראה ססגוני ויפה יותר למיני מזונות שצבעם הטבעי אינו מושך דיו, או כדי לשמר את צבעו הטבעי של מוצר שתנאי האחסון עלולים להקהותו.  צבעי מאכל נועדו להחזיר למזון צבע שאבד בתהליכי עיבודן, כגון, בישול, אפיה, צליה, או להפוך את המזון למושך יותר למראה. הצבעים מתחלקים לצבעים ממקורות טבעיים שמקורם לרוב מצמחים (כורכומין מצמח הכורכום-צהוב, כלורופיל -ירוק, ואנתוציאנינים מסלק-אדום/סגול), וצבעים מלאכותיים . קבוצה שלישית של צבעים היא קבוצת כימיקלים זהים מבחינת המבנה הכימי לצבעים טבעיים  כמו קרוטנואידים (כתום), ליקופן (אדום),   קנטקסנטין  (אדום-כתום) מסונתזים.  בין המאכלים בהם נעשה שימוש בצבעי מאכל נמנים: גלידות, שלגונים, ממתקים למיניהם (חמצוצים, אבקה, סוכריות גומי, טופי ועוד), וכן המרציפן ובצק הסוכר. הצבע כשלעצמו איננו מזון.

## השפעת צבעי מאכל על הבריאות
בשנים האחרונות התעוררה מודעות של הצרכנים לנזק אפשרי הטמון בצבעי מאכל, ולכן פועלים יצרני מזון לייצר מזון נטול צבעי מאכל, תוך שהם מדגישים זאת באופן בולט על גבי אריזת המזון.

בין צבעי המאכל יש כאלה העשויים מנפט. אלו הן תרכובות ארומטיות המכונות "צבעי זפת הפחם" (Coal tar Dyes), אלו הם הצבעים הצהובים, הכתומים והאדומים המייפים את המזון או המשקה, שחור, סגול, כחול וכדומה. משרד הבריאות מגביל את מינון הצבעים הללו במזון משווק. במוצרי מזון רבים כדוגמת המשקאות הקלים והמוגזים וכן חטיפים למיניהם, חל איסור שימוש בצבעי מאכל אלו. כמו כן מחייב משרד הבריאות את יצרני המזון לציין במפורש על התווית שעל גבי האריזה את הימצאות הצבעים.

פתרון אחר לבעיה זו הוא שימוש בצבעי מאכל טבעיים שאינם מזיקים, כלומר צבעי מאכל המופקים ממזון או אצות. קרמל הוא צבע מאכל המופק מסוכר, וניתן למצוא אותו במשקאות קולה. אנאטו הוא צבע מאכל כתום המופק מרכיב בשם ביקסין שבשיח הטרופי Bixa orellana. צבעים אחרים עשויים ויטמינים כמו ויטמין B<sub>2</sub> שנותן צבע צהוב בוהק וקרוטינים שמספקים צבעים כתומים. גם תבלינים כגון פפריקה, אבקת סלק או כורכום משמשים כצבעי מאכל טבעיים שאינם מזיקים.

חרף האפשרות לשלב במוצרי המזון צבעי מאכל טבעיים, ממשיכה תעשיית המזון לעשות שימוש רב בצבעים הסינתטיים למרות הנזק האפשרי שבצריכתם וזאת בשל מחירם הנמוך יחסית.

## כשרות
רוב צבעי המאכל מיוצרים מצמחים, ולכן אין בהם בעיות כשרות, מלבד E163 שמיוצר לפעמים משיירי ענבים שנסחטו ליין, במקרים כאלה אם צבע המאכל יוצר על ידי גויים, חל עליו איסור 'סתם יינם'.

ישנם צבעי מאכל שמופקים מבעלי חיים, מאחר שבפועל הם מיוצרים מבעלי חיים שאינם כשרים, ולכן גם הם אסורים במאכל לשומרי כשרות. ביניהם: E120 המופק מכנימות ו-E161g שלעיתים מופק משרימפס.

## סימון צבעי מאכל
בישראל נהוגה השיטה האירופאית של סימון תוספי מזון, ובכללם צבעי מאכל, על ידי קוד מספרי E המתחילים באות **E**. כל המספרים בטווח שבין **E100** ל-**E199** שמורים עבור צבעי מאכל. להלן פירוט הקודים המצויים בשימוש:

## ראו גם
* טבלת מספרי E

## קישורים חיצוניים

* היחידה לתוספי מזון באתר משרד הבריאות הישראלי, המפקחת על תוספי מזון, בהם צבעי מאכל, המותרים לשימוש בישראל.
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:מגדנאות