open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דיוויזיית הפאנצר ה-18 (ורמאכט)

**דיוויזיית הפאנצר ה-18** הייתה דיוויזיה משוריינת של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית בקרבות רבים ביניהם: מבצע ברברוסה, הקרב על מוסקבה, וקרב קורסק.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוקטובר 1940 על בסיס יחידות מהדיוויזיה ה-4 ומהדיוויזיה ה-14, והועמדה תחת פיקוד ולטר נהרינג. במהלך מבצע ברברוסה והקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. ב-26 בינואר 1942 מונה קרל פון טינגן למפקד הדיוויזיה, וביולי 1942 החליפו אלברט פראון. הדיוויזיה הייתה אמורה להשתתף במבצע מקרה כחול, אולם לבסוף הושארה בגזרה המרכזית לצורך לחימה כנגד הפרטיזנים. ב-24 באוגוסט 1942 חזר פון טינגן לפקד על הדיוויזיה, וב-15 בספטמבר 1942 החליפו ארווין מני. בפברואר 1943 חזר פון טינגן לפקד על הדיוויזיה, וב-1 באפריל 1943 החליפו קרל-וילהלם פון שליבן. הדיוויזיה לחמה בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-41, ועקב האבדות הקשות שספגה, הוחלט ב-1 בדצמבר 1943 על פירוק הדיוויזיה, והפיכתה לדיוויזיית הארטילריה ה-18.

## מפקדים
* ולטר נהרינג (26 באוקטובר 1940 - 26 בינואר 1942)
* קרל פון טינגן (26 בינואר 1942 - יולי 1942)
* אלברט פראון (יולי 1942 - 24 באוגוסט 1942)
* קרל פון טינגן (24 באוגוסט 1942 - 15 בספטמבר 1942)
* ארווין מני (15 בספטמבר 1942 - פברואר 1943)
* קרל פון טינגן (פברואר 1943 - 1 באפריל 1943)
* קרל-וילהלם פון שליבן (1 באפריל 1943 - 1 בדצמבר 1943)

## לקריאה נוספת

* Martin Windrow, **The Panzer Divisions**, UK: Osprey Publishing, 1972.

## קישורים חיצוניים

* אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht 
* אודות הדיוויזיה באתר Axis History.
* אודות הדיוויזיה באתר Feldgrau.

18
דיוויזיה 18
קולין אודונהיו

**קולין אודונהיו** (באנגלית: **Colin O'Donoghue**; נולד ב-26 בינואר 1981) הוא שחקן ומוזיקאי אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור קפטן קיליאן "הוק" ג'ונס בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "עד עצם היום הזה"  ובתור מייקל קובאק בסרט "הפולחן".

## ביוגרפיה
קולין אודונהיו, בנם של קון ומארי אודונהיו, נולד וגדל בדרוהדה, מחוז לאות' שבאירלנד למשפחה קתולית. יש לו אח גדול בשם אלן. הוא בן דודו של המוזיקאי הארי אודונהיו .

הוא למד בבית ספר מקומי ולאחר מכן למד בשבית ספר למשחק גייטי  שבטמפל בר. בגיל 16 נסע לפריז למשך חודש כדי ללמוד צרפתית.

## קריירה
הקריירה המוקדמת שלו התפצלה בעיקר בין תיאטרון לעבודה בטלוויזיה באירלנד ובבריטניה. ב-2003 זכה בסרט האירי ובפרס הטלוויזיה "הכישרון החדש הטוב ביותר" עבור תפקידו כנורמן ב"הביתה לחג המולד".

בשנת 2009 הופיע בתור הדוכס פיליפ בסדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור". הוא עשה את הסרט ההוליוודי הראשון שלו לצד אנתוני הופקינס ב-2011, סרט מותחן אימה ושמו "הפולחן"  הוא עשה את סרטון האודישן עבור הסרט באולפן ביתי של חברו ושלח אותו לארצות הברית.

בשנת 2012 לוהק אודונהיו כקפטן הוק/קיליאן ג'ונס בעונה השנייה של הסדרה המצליחה "עד עצם היום הזה" ושיחק בסדרה עד סיומה (מעונה 2–7). ב-2014 לוהק לדמות הראשית בסרט "The Dust Storm", בתור מוזיקאי שנקרא "ברנן".

כריסטינה פרי כתבה את השיר "The Words" שהקדישה אותו לאופיו של דמותו של קולין, קפטן הוק ב"עד עצם היום הזה".

### מוזיקה
אודונהיו היה חבר בלהקה האירית, "The Enemies" בת חמישה חברים אשר הוקמה בשנת 2003 על ידי אודונהיו וחברו הטוב, רונאן מקווילאן.

הם הוציאו מיני-אלבום בכורה בשם "The Enemies" ב-7 במרץ 2011. הוא שר וניגן בגיטרה ב-EP הראשון ובאלבום הבכורה של הלהקה.

למרות שהלהקה לא הייתה חתומה באף חברת תקליטים ופעלה באופן עצמאי, היא הוזמנה על ידי ג'נרל מוטורס להקליט להם שירים עבור מסע הפרסום שלהם. הלהקה עבדה גם על המוזיקה לפרויקט "5BY20" של קוקה קולה. אלבום הבכורה שלהם "Sounds Big on the Radio" היה אמור לצאת במרץ 2013, שמאוחר יותר נדחה ל-2014. במאי 2013, הוא הודיע שהוא עוזב את הלהקה עקב לוח הזמנים צפוף.

## חיים אישיים
בשנת 2009 נישא לחברתו מהתיכון, הלן אודונהיו, מורה בבית ספר היסודי. יש להם ילד בשם איוון ג'יימס. ב-14 במאי 2017 נולדה לזוג בת בשם מילי.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:מוזיקאים אירים
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1981
ויקטור דורבאל

גנרל של דיוויזיה **ויקטור לואיס לוסיאן דורבאל** (בצרפתית: **Victor Louis Lucien d'Urbal**; 15 בנובמבר 1858 – 29 בינואר 1943) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
דורבאל נולד ב-15 בנובמבר 1858 בעיר סארגמין שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. הוא למד באקדמיה הצבאית סן-סיר בשנת 1878, ובשנת 1879 התגייס לצבא צרפת. בשנת 1882 הועלה לדרגת לוטננט, בשנת 1887 הועלה לדרגת קפטן, ובין 1889-1890 שרת באלג'יריה. בשנת 1908 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל, בשנת 1906 הועלה לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על רגימנט הפרשים ה-12. בשנת 1911 הא הועלה לדרגת גנרל של בריגדה.

### מלחמת העולם הראשונה

ב-24 ביוני 1911 הוא קיבל פיקוד על בריגדת הדרגונים ה-4, ופיקד עליה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. ב-25 באוגוסט הועבר לפקד על דיוויזיית הפרשים ה-7, ב-30 באוגוסט הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה, וב-20 בספטמבר הועבר לפקד על הקורפוס ה-33. ב-20 באוקטובר קיבל את הפיקוד על פלגת הארמייה בלגיה שכללה את כל הכוחות הצרפתיים בבלגיה, שהיו מעורבים באותה עת בקרב איפר הראשון. ב-16 בנובמבר 1914 שונה שמה של פלגת הארמייה לארמייה השמינית. הארמייה המשיכה להחזיק את הקו בבלגיה אף לאחר סיום הקרב. ב-2 באפריל 1915 הועבר לפקד על הארמייה העשירית.

בין ה-9 במאי ל-18 ביוני 1915 השתתפה הארמייה שבפיקודו בקרב ארטואה השני. בין ה-25 בספטמבר ל-13 באוקטובר 1915 השתתפה הארמייה בקרב ארטואה השלישי. ב-4 באפריל 1916 פוטר דורבאל מהפיקוד על הארמייה, וב-8 באפריל מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים הצרפתי, עד שפוטר שוב בשנת 1919, והועבר לכוחות העתודה. הוא פרש מהצבא בשנת 1920.

### אחריתו
לאחר המלחמה חי דורבאל בפריז עד מותו ב-29 בינואר 1943, בצרפת שתחת שלטון גרמניה הנאצית, והוא בן 84.

## קישורים חיצוניים

* ויקטור דורבאל 

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית סן-סיר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1858
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1943
אוסקר פון קסילנדר

**אוסקר פון קסילנדר** (; 16 בינואר 1856 – 22 במאי 1940), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת הקריירה
פון קסילנדר נולד ב-16 בינואר 1856 לאביו אוטו ריטר אונד אדלר פון קסילנדר ולאשתו רוזליה, במיינץ שהשתייכה לדוכסות הגדולה של הסן. ב-1874 התגייס פון קסילנדר לצבא הבווארי והצטרף לרגימנט המשמר הבווארי ה-1. בהמשך מילא פון קסילנדר תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1903 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט המשמר הבווארי ה-1. בשנת 1906 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1907 מונה למפקד החטיבה הבווארית ה-9. בשנת 1910 הועלה לדרגת גנרל לויטננט, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-6. בשנת 1913 הועלה פון קסילנדר לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-1.

### מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון קסילנדר מפקד הקורפוס הבווארי ה-1 שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב לורן. לאחר מכן לחם פון קסילנדר עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות השונים, ועוטר בעיטורי צלב האבירים של המסדר הצבאי של מקס יוזף, הפור לה מריט, והצלב הגדול של עיטור ההצטיינות הצבאית הבווארי עם כתר וחרבות, וב-23 ביוני 1918 פרש לביתו.

פון קסילנדר נפטר במינכן ב-22 במאי 1940 והוא בן 84 שנים.

## ראו גם
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

* אוסקר פון קסילנדר

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
מבצר נח'ל (עומאן)

**מבצר נח'ל** (בערבית: **قلعة نخل**, בתעתיק מדויק: **קלעת נח'ל**) הוא מבצר גדול בחבל אלבאטנה שבעומאן הנקרא על שם וילאייט נח'ל בה הוא שוכן. כיום המבצר משמש כמוזיאון המנוהל על ידי משרד התיירות של עומאן ומציג בין היתר תערוכות של רובים היסטוריים.

המבצר הוקם עוד בתקופה הטרום-אסלאמית כדי להגן על נווה מדבר הנמצא באזור ועל נתיבי סחר שעברו שם. במשך מאות השנים מהקמתו עבר שיפוצים ושינויים רבים. השער והמגדלים כפי שהם היום נבנו בשנת 1834 והמבצר כולו עבר שיפוץ מקיף לאחרונה בשנת 1990.

## קישורים חיצוניים

נח'ל (עומאן)
קטגוריה:עומאן: מוזיאונים
יום טוב ידיד הלוי (השני)

הרב **יום טוב ידיד הלוי** (ה'תרפ"ו, 1926 – כ"ב בתמוז ה'תשע"ו, 28 ביולי 2016) היה רבה האחרון של העיר חלב בסוריה. מחבר סדרת ספרי פרשנות הפשט למקרא **מאיר טוב**.

## ביוגרפיה
נולד ב-1926 בחלב שבסוריה, בן למשפחת הרבנים הלויים ידיד. בגיל צעיר נכנס לשערי בית המדרש "בית נשיא" בראשות המרא דאתרא, הרב משה טוויל הכהן אשר היה לרבו המובהק. בסוף שנות ה-50 עלה הרב טוויל לישראל והרב ידיד מונה תחתיו כרב העיר וראש בית מדרש "בית נשיא". הרב ידיד ליווה את הקהילה בימיה האחרונים ובמסגרת תפקידו כראש בית המדרש "בית נשיא" העמיד תלמידים רבים שהיוו הדור האחרון של תלמידי חכמים שצמחו בחלב, תלמידי חכמים אלו שימשו את הקהילה בחלב עד יומה האחרון וכיום מכהנים בקהילות החלביות בנכר. בשנות ה-80 עזב הרב ידיד את סוריה והיגר לניו יורק שבה התרכזה קהילה גדולה של יוצאי העיר חלב.

הוא נודע בהתמדתו בתורה, סירב לקבל על עצמו משרות תורניות חדשות והסתגר בבית המדרש "אחיעזר" בניו יורק שבו למד במשך 30 שנים.

הרב ידיד השאיר כתבים רבים בכל חדרי התורה: הלכה, פרשנות מקרא, משנה, תלמוד וזוהר. בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 יזם בנו, הרב מאיר ידיד הלוי, רבה של קהילת שערי ציון בניו יורק, את הדפסת סדרת ספרי הפרשנות שלו למקרא "מאיר טוב" במסגרת חברת אהבת שלום.

## משפחתו
* בנו הרב מאיר ידיד רב קהילת שערי ציון.
* חתנו הרב לאון גינדי מרבני הקהילה הסורית בברוקלין נוי יורק.

## ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:ילידי 1926
קטגוריה:נפטרים ב-2016
הרמן בריית

גנרל **הרמן בריית** (; 7 במאי 1892 – 3 בספטמבר 1964) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### קריירה מוקדמת
בריית נולד ב-7 במאי 1892 בפירמאזנס, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס בריית לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-60 (ברנדנבורג ה-7 - מארקגראף קרל), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר בריית ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1924 הועלה בריית לדרגת האופטמן, וב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת מיור. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הפאנצר ה-5, ובשנת 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה בריית למפקד רגימנט הפאנצר ה-36, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

### מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה בריית מפקד רגימנט הפאנצר ה-36, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16, ולחם עמו במהלך הפלישה לפולין. ב-15 בפברואר 1940 מונה בריית למפקד חטיבת הפאנצר ה-5, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת, כחלק מחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16, ועל פעולותיו בקרבות הוענק לו ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1941 הועלה בריית לדרגת גנרל מיור, וב-2 באוקטובר 1941 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3. בריית לחם עם הדיוויזיה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מהקורפוס הממונע ה-24 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ועל פעולותיו בקרבות הוענק לו ב-31 בינואר 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה בריית לדרגת גנרל לוטננט, וב-2 בינואר 1943 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-3. ב-1 במרץ 1943 הועלה לדרגת בריית גנרל חיל השריון, ובקיץ 1943 לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב קורסק כחלק מפלגת הארמייה קמפף. בחורף 1944 לחם בריית עם הקורפוס שבפיקודו בקרב קורסון-צ'רקאסי, ועל כך קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באוקטובר 1944 פיקד בריית על הקורפוס במהלך קרב דברצן, ובינואר 1945 לחם עמו במהלך המצור על בודפשט. בריית המשיך לפקד על הקורפוס עד סוף המלחמה, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

### לאחר המלחמה
בריית שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר בריית בואכטברג, עד למותו ב-3 בספטמבר 1964.

## קישורים חיצוניים

* הרמן בריית באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
לואי דה מודהוי

גנרל של דיוויזיה **לואי ארנסט דה מודהוי** (; 17 בפברואר 1857 – 16 ביולי 1921) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה ונשיא תנועת הצופים הראשון של צרפת.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
דה מודהוי נולד ב-17 בפברואר 1857 בעיר מץ, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. החלטתו להתגייס לצבא צרפת בשנת 1878, הונעה, כמו רבים מבני דורו, מתוצאותיה של מלחמת צרפת–פרוסיה. הוא למד באקדמיה הצבאית סן-סיר, בשנת 1907 קיבל פיקוד על רגימנט החי"ר ה-35 בבלפור. ב-10 ביולי 1913 הוא כבר החזיק בדרגת גנרל של בריגדה, וקיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-80. ב-4 ביולי 1914 קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-19, והוא פיקד עליה עד 24 ביולי.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה דה מודהוי מפקד הדיוויזיה ה-16. ב-4 בספטמבר הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-18, ובקרב הראשון על המארן פיקד על הקורפוס כחלק מהאגף השמאלי של הארמייה החמישית. הוא פיקד על הקורפוס עד 30 בספטמבר, וב-1 באוקטובר במהלך המירוץ אל הים, הוקמה הארמייה העשירית ומודהוי מונה כמפקד שלה. הארמייה שלו השתתפה בקרב אראס והצליחו למנוע מהגרמנים לכבוש את העיר. ב-2 באפריל 1915 הוא מונה למפקד הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד 3 בנובמבר.

ב-2 באפריל 1916 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-15 ופיקד עליו עד 25 בינואר 1917, עת קיבל פיקוד על הקורפוס ה-11. הוא פיקד עליו עד 3 ביוני 1918. לקראת סוף המלחמה הוא מונה למושל הצבאי של עיר הולדתו מץ, שנכבשה מחדש מידי הקיסרות הגרמנית.

### אחריתו
לאחר המלחמה פרש מודהוי מהצבא. הייתה לו קריירה פוליטית קצרה כנציג של מחוז מוזל. ביולי 1920 הוא נבחר כנשיא של תנועת הצופים בצרפת. הוא מת בפריז ב-16 ביולי 1921 והוא בן 64.

## קישורים חיצוניים

* לואי דה מודהוי 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:תנועת הצופים: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1857
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1921
גבריאל פוץ

גנרל של קורפוס **גבריאל אנרי פוץ** (; 26 בינואר 1859, מץ, הקיסרות הצרפתית השנייה – 22 בפברואר 1925, מץ, הרפובליקה הצרפתית השלישית) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
פוץ נולד ב-26 בינואר 1859 בעיר מץ שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה, למשפחה בעלת עבר צבאי. לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה, הפכה מץ לחלק מהקיסרות הגרמנית, ומשפחתו של פוץ, שבחרה לשמור על אזרחותה הצרפתית, גורשה משם. פוץ למד באקול פוליטקניק, התגייס לצבא צרפת בשנת 1879, ושרת בחיל הארטילריה. בין השנים 1881–1882 הוא לחם נגד מורדים בתוניסיה, בין 1885–1887 הוא לחם במלחמת סין–צרפת, בין 1896–1899 הוא השתתף במשלחת השנייה למדגסקר, ובין 1900–1901 הוא שרת בסין כחלק מהכוח הצרפתי שהשתתף בדיכוי מרד הבוקסרים. בשנת 1909 הועלה לדרגת קולונל, בשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל של בריגדה, וב-1913 קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-28. ב-1 ביולי 1914 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה.

### מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היה פוץ מפקד הדיוויזיה ה-28. הדיוויזיה שלו לחמה בקרב מילוז. ב-5 בספטמבר של אותה שנה הוא מונה כמפקד קבוצת הווז', ב-2 באוקטובר שונה שמה לקורפוס ה-34, וב-8 בדצמבר היא הפכה להיות פלגת הארמייה ווז'. ב-2 באפריל 1915 הוא עבר לפקד על הארמייה השמינית, וב-4 באפריל 1915 שונה שמה של הארמייה לפלגת הארמייה בלגיה. הוא פיקד עליה עד 22 במאי של אותה שנה, והשתתף בקרב איפר השני.

ב-17 ביוני 1915 הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-4, ופיקד עליו במהלך הקרב על הסום והקרב השני על האן. הוא פיקד על הקורפוס עד 19 בדצמבר 1917, ולאחר מכן מילא תפקידי פיקוד ומטה בצבא עד סוף המלחמה. הוא פרש מהצבא בשנת 1919.

### אחריתו
לאחר פרישתו, חי פוץ בעיר הולדתו מץ, שחזרה לשליטת צרפת. הוא מת ב-22 בפברואר 1925 והוא בן 66. גופתו הועברה אל האינווליד בפריז.

## ראו גם
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1859
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1925
יום טוב ידיד הלוי

הרב **יום טוב ידיד הלוי** (ה'תרט"ז, 1856 - ל' בסיוון ה'תרפ"ג, 14 ביוני 1923) היה מקובל מגדולי רבני ארם צובא. כתביו נדפסו בספר "שמחת יום טוב".

## ביוגרפיה
נולד בחלב שבסוריה לקמר ולרב יצחק ידיד הלוי. למד במוסדות הקהילה היהודית המקומית ובגיל 18 נישא לרחל לבטון שסבה היה ראש בית הדין בחלב. 

בשנת ה'תר"ן, 1890, עלה לארץ ישראל והתקבל כחבר בישיבת המקובלים בית אל. הוא היה שכנו וידידו של ר' מוטל'ה טברסקי שעלה ארצה כמה שנים אחריו.

בימי מלחמת העולם הראשונה שרר רעב כבד בארץ ישראל, אשתו רחל ובנו שהתגורר אז בפורט סעיד נפטרו. בשל הרעב חזר רבי יום טוב לסוריה במטרה לגייס כספים עבור ישיבת בית אל. עם שובו לחלב נישא בשנית לנזהה בת מנחם גינדי. בני הקהילה שכנעו אותו להישאר בעיר והוא גר בה עד פטירתו, שבע שנים מאוחר יותר, בל' בסיוון ה'תרפ"ג. רבים מחכמי ומקובלי ארם צובא היו מתלמידיו.

היה נינו של הרב אליהו שמאע הלוי

## הנצחתו
על שמו נקראו הישיבות "אור יום טוב" בירושלים. ו"קדושת יום טוב" ו"שמחת יום טוב" בתל אביב.

## משפחתו
חלק מבניו נפטרו בילדותם וחלקם בצעירותם בגיל מאוחר יותר. בנו הבכור, הרב יצחק, שימש שוחט ובודק בקהילת פורט סעיד במצרים וחיבר ספר על הלכות שחיטה, הוא נפטר בחיי אביו ב-1916. בנו הרב אליעזר ידיד הלוי לא האריך ימים והדפיס את כתבי אביו בספר "שמחת יום טוב". בתו שרה נישאה לרב אהרן אבוטבול, הוא נפטר בצעירותו בשנת ה'תרפ"ח.

בנו מנישואיו השניים לנזהה גינדי היה חבר הכנסת מנחם ידיד.

## לקריאה נוספת
* דוד ציון לניאדו, **לקדושים אשר באר"ץ**: לתולדות חכמי ורבני אר"ץ (חלב), מהדורה שנייה, ירושלים, תש"ם, פריט ק"פ
* **ספר הזיכרון כבוד יום טוב** : לזכר הגאון הצדיק המקובל האלקי רבי יום טוב ידיד הלוי, במלאת 80 שנה לפטירתו : תרפ"ג-תשס"ג : כולל תולדותיו, הנהגותיו ומתורתו, דרושים, הספדים ועוד. תל אביב : הוצאת ישיבת שמחת יום טוב, תשס"ג. .

## קישורים חיצוניים
* 
* 

* ספרו 

קטגוריה:מקובלים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1856
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1929
כלתו של צ'אקי

"**כלתו של צ'אקי**" (הידוע גם כ"**משחק ילדים 4**"; באנגלית: ***Bride of Chucky***) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1998. הסרט הוא המשך ישיר של סדרת הסרטים "משחק ילדים", שבהם דמותו של צ'אקי, הבובה, נשלטת על ידי נשמת רוצח סדרתי.
## עלילה
העלילה מתרחשת כמה חודשים לאחר עלילת הסרט השלישי. טיפאני וולנטיין, אישה שהכירה אישית את צ'ארלס לי ריי, ואף הייתה איתו במערכת יחסים טרם הוא נפצע והעביר את נשמתו אל בובה- מוצאת בתחנת משטרה את השרידים של צ'אקי, רוצחת את השוטר שהיה בסביבה, וגונבת את גופתו המרוטשת של צ'אקי (כהמשך לסוף הסרט השלישי כאשר צ'אקי נהרג בעקבות נפילה אל מערכת אוורור גדולה- ונקרע לגזרים). בהמשך היא מחזירה אותו לחיים בעקבות אמירת מילות כשפים מ-ספר כישוף שהיה אצלה. לאחר שהיא שומעת ממנו שהוא אינו מתכוון להציע לה להתחתן, היא נועלת אותו בקופסה ומשפילה אותו. ביום למחרת, צ'אקי מצליח לצאת מהקופסה ורוצח את טיפאני בכך שהוא מחשמל אותה באמבטיה ומעביר את נשמתה לבובת כלה שקנתה עבורו. כעת היא חוברת אליו, לאחר שצ'אקי מספר לה שכדי לחזור לגופם המקורי, הם צריכים למצוא את הקמע "הלב של דמבלה" שהיה על צווארו של צ'ארלס לי ריי וכעת קבור איתו בבית הקברות. הם מתחילים במסע רציחות מחודש בדרכם אל הקמע.

הסרט יצא לאקרנים ב-1998 בבימויו של רוני יו ומככבים בו ג'ניפר טילי כטיפאני, קתרין הייגל כג'ייד, ניק סטאביל כג'סי, ג'ון ריטר כקינקייד, אלקסיס ארקט כדמיאן, גורדון מייקל וולבט כדייוויד ובראד דוריף כקולו של צ'אקי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים משנת 1998
רוני הלסטרום

**רוני קרל הלסטרום** (בשוודית: **Ronnie Carl Hellström**; 21 בפברואר 1949 – 6 בפברואר 2022) היה כדורגלן שוודי ששיחק בעמדת השוער בעיקר בהמארבי ובקייזרסלאוטרן. להלסטרום היו 77 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1970, מונדיאל 1974 ומונדיאל 1978. הלסטרום נבחר בשנים 1971 ו-1978 ככדורגלן השנה בשוודיה.

## קריירת מועדונים
הלסטרום נולד במאלמו שבשוודיה. הוא החל את קריירת הבוגרים בהאמרבי השוודית בשנת 1966. הלסטרום שיחק בהאמרבי שמונה עונות, בהן צבר 169 הופעות ליגה. האמרבי הייתה באותו זמן קבוצת צמרת-אמצע טבלה בשוודיה, והלסטרום היה השחקן הבולט של הקבוצה, ובשנת 1971 נבחר ככדורגלן השנה בשוודיה בפעם הראשונה בקריירה. בשנת 1974, לאחר מונדיאל 1974, חתם הלסטרום בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. הלסטרום שיחק בקייזרסלאוטרן במשך עשר עונות רצופות, כאשר בשנים הראשונות שלו בקבוצה, קייזרסלאוטרן הייתה קבוצת מרכז טבלה, ולקראת שנות ה-80 הפכה לקבוצת צמרת, שסיימה מספר פעמים במקומות השלישי והרביעי. בעונת 1975/76 הגיעו הלסטרום וקייזרסלאוטרן לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידו 0–2 להמבורג. בשנת 1978 נבחר הלסטרום בפעם השנייה בקריירה ככדורגלן השנה בגרמניה, לאחר שהציג יכולת טובה במדי קייזרסלאוטרן ובמדי נבחרת שוודיה במונדיאל 1978. בעונת 1980/81 שוב הפסידו הלסטרום וקייזרסלאוטרן בגמר הגביע הגרמני, הפעם בתוצאה 1–3 לאיינטרכט פרנקפורט. החל מעונת 1981/82 וגם בעונת 1982/83, ירד מעמדו של הלסטרום בקייזרסלאוטרן, כאשר הפך לשוער המחליף של ארמין רייכל. בעונת 1983/84 חזר הלסטרום להיות השוער הראשון של קייזרסלאוטרן. זו הייתה עונתו האחרונה בקבוצה, ובסיומה פרש ממשחק פעיל, לאחר שערך 266 הופעות ליגה במדי קייזרסלאוטרן. בשנת 1988, כאשר היה בן 39, חזר הלסטרום להופעה אחת בלבד בשערה של סונדסוואל מליגת העל השוודית. לאחר פרישתו מונה הלסטרום כמאמן השוערים של מאלמו.

## קריירה בינלאומית
הלסטרום ערך את הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1968. הלסטרום השתתף עם הנבחרת השוודית במונדיאל 1970, בו פתח בהפסד 0–1 לנבחרת איטליה, אך איבד את מקומו בהרכב לסוון-גונאר לארסון בשני המשחקים הנותרים בשלב הבתים, בהם שוודיה נפרדה בתיקו 1-1 מנבחרת ישראל וניצחה 0–1 את נבחרת אורוגוואי. שוודיה והלסטרום הודחו מהמונדיאל כבר בשלב הבתים. בשנת 1974 השתתף הלסטרום עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, ופתח בכל ששת משחקיה של שוודיה, שצלחה את שלב הבתים הראשון והודחה בתום שלב הבתים השני. הוא הצטיין בשלב הבתים הראשון כשלא ספג שער בשלושת משחקי נבחרתו, אולם בשלושת משחקי השלב השני ספג שישה שערים.

הטורניר האחרון בו השתתף הלסטרום היה מונדיאל 1978, שנערך בארגנטינה. בטורניר זה שוודיה השיגה נקודה אחת בלבד בשלב הבתים והודחה, אך הלסטרום שיחק היטב בשער ונבחר ככדורגלן השנה בשוודיה לשנת 1978. באותו מונדיאל, לקח הלסטרום חלק בהפגנות של האמהות של כיכר מאי נגד שלטון החונטה הצבאית הארגנטינאי, ביחד עם חבריו לנבחרת, רוי אנדרסון ורולאנד אנדרסון. בשנת 1980 ערך הלסטרום את הופעתו ה-77 והאחרונה במדים הלאומיים.

נפטר ב-6 בפברואר 2022.

## תארים
* כדורגלן השנה בשוודיה (2): 1971, 1978

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:שוערי כדורגל שוודים
קטגוריה:מאלמה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני המארבי
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני סונדסוואל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1949
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2022
מרינה דה גלוריה

**מרינה דה גלוריה** (בפורטוגזית: **Marina da Glória**) היא מרינה בשולי פארק פלמנגו בגדה המערבית של מפרץ גואנברה, בו נמצא גם הנמל של העיר ריו דה ז'ניירו בברזיל. המרינה גובלת גם בשטחו של שדה התעופה המקומי סנטוס-דומונט.

המרינה קרויה על שם השכונה **גלוריה** (שפירושה "תהילה"), אחת השכונות הוותיקות של ריו בדרום מזרח העיר, והיא נחנכה ב-1979. לאחר השיפוץ המקיף האחרון שעברה ב-2016, קיימים במרינה מתקנים לאחסון של עד 240 סירות במתקנים "יבש" (מחוץ למים) לצד מקום לעגינת כ-400 יאכטות וסירות גדולות יותר במעגן הימי שלה.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה ריו דה ז'ניירו ב-2007, אירחה המרינה את תחרויות השיט.

לקראת מונדיאל 2014 נערכה במרינה ב-30 ביולי 2011 ההגרלה של מוקדמות המונדיאל שחילקה את בתי המוקדמות.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תארח המרינה את תחרויות השיט בשיט מפרשיות וגלשני רוח. לקראת התחרויות נבנה במרינה מבנה קבע חדש בתצורת ביתן המוקף סככות שבזמן המשחקים יכיל יציע של 10,000 צופים הצופה למרינה. בתחרויות השיט במשחקים הפאראלימפיים יוקטן היציע ל-5,000 צופים. מלבד המשחקים המבנה מיועד לשימושים נוספים של המרינה והוא כולל גם שורת חנויות ומסעדות וחלל ענק לפעילויות בידור וספורט לצד שטחים לאחסון ציוד וכדומה. כמו כן חודשו במרינה הרציף והמזחים הצפים ונוסף חניון חדש ל-470 רכבים למבקרים בה ולראשונה גם רוב שטחי החוף סביב המרינה שהיו מגודרים, נפתחו לציבור והיא חוברה לטיילת של פארק פלמנגו הסמוך בשבילי אופניים והולכי רגל וכן שופרה הגישה ממנה לקווי התחבורה היוצאים משדה התעופה הסמוך לרחבי העיר. סמוך למרינה ניצבת האנדרטה לחללי מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: תחבורה
קטגוריה:מרינות
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
איינר יאן אוס

**איינר יאן אוס** (בנורווגית: **Einar Jan Aas**, נולד ב-12 באוקטובר 1955 במוס שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הבלם במוס, באיירן מינכן ונוטינגהאם פורסט. לאוס 35 הופעות במדי נבחרת נורווגיה, בהן הבקיע שלושה שערים.

## קריירת מועדונים
אוס גדל בנוער של הקבוצה הנורווגית מוס, ובשנת 1973 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת המשנה הנורווגית. בשנת 1976 העפיל אוס עם מוס לליגת העל הנורווגית, והוכתר על ידי המגזין הנורווגי וורדנס גאנג פעמיים כבלם השנה בנורווגיה, בשנים 1977 ו-1979. הצטיינותו של אוס במדי מוס, הביאה להתעניינות מקבוצות גדולות, ובקיץ 1979 חתם אוס בבאיירן מינכן. אוס לא הצליח להשתלב היטב בחוליית הגנה שכללה את קלאוס אאוגנטאלר, אודו הורסמן, הנס ויינר, וולפגנג דרמלר וקורט נידרמאייר, וערך רק שש הופעות בעונתו הראשונה בקבוצה, ושבע הופעות בעונתו השנייה. עם זאת, בשתי העונות זכה אוס באליפויות עם באיירן מינכן. בקיץ 1981 חתם אוס בנוטינגהאם פורסט, שם החל את עונת 1981/82 היטב, אך שבר את רגלו והקריירה שלו בנוטינגהאם פורסט נקטעה אחרי 21 הופעות ליגה. בשנת 1983 חזר אוס למועדון נעוריו מוס, שם שיחק ארבע עונות נוספות, עד לפרישתו בתום עונת 1987, בה היה שותף לאליפות הליגה הנורווגית היחידה בתולדותיה של מוס.

## קריירה בינלאומית
בשנת 1977 ערך אוס את הופעת הבכורה במדי נבחרת נורווגיה, והיה שחקן הרכב בנבחרת במשך כעשור, בו ערך 35 הופעות במדים הלאומיים והבקיע שלושה שערים. אוס לא הצליח להעפיל עם נורווגיה לטורניר גדול.

## תארים
עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (2): 1979/80, 1980/81

עם מוס:
* אליפות ליגת העל הנורווגית: 1987

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:בלמי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1955
אמה פילדינג

**אמה ג'ורג'ינה אנאליס פילדינג** (באנגלית: **Emma Georgina Annalies Fielding**; נולדה ב-10 ביולי 1966) היא שחקנית אנגלייה.

## ביוגרפיה
פילדינג נולדה בקטריק שבצפון רידינג של יורקשייר, לאב שהיה חייל בצבא הבריטי. היא גדלה כקתולית וחלק מילדותה עברה עליה במלזיה ובניגריה. זמן מה גרה במלאברן  בבית מעל לחנות של סבה וסבתה. בעת לימודיה בפנימיית ברקהמסטד קולג'ייט , היא התקבלה ללמוד משפטים באוניברסיטת קיימברידג'. אחרי שנה זנחה את הלימודים, ובמשך חמישה חודשים שהתה בקיבוץ בגדה המערבית ועסקה בקטיף אבטיחים. עוד באותה שנה הייתה סדרנית באוקספורד אפולו. אחר כך נרשמה ללמוד משחק באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה .

אחרי סיום הלימודים עבדה פילדינג עם התיאטרון המלכותי הלאומי ועם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1993 זכתה להכרה בקרב המבקרים כששיחקה בתפקיד תומאסינה במחזה "ארקדיה" מאת טום סטופארד. היא זכתה בפרס "דיים פגי אשקרופט" לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה במחזה "The Broken Heart" מאת ג'ון פורד. עוד ב-1993 שיחקה בתפקיד אגנס במחזה "בית ספר לנשים" בתיאטרון אלמיידה. על תפקיד זה זכתה בפרס איאן צ'ארלסון. הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה ב-2003 במחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד.

פילדינג השתתפה במחזות רבים שעובדו לרדיו ה-BBC, בהם שיחקה בדמות אזמה במחזה "רוק'נרול" מאת טום סטופארד, תפקיד אותו גילמה גם בהצגה בווסט אנד. בטלוויזיה השתתפה במיני-סדרה "קרנפורד" של ה-BBC.

ב-2009 הופיעה פילדינג בתפקיד דייזי לצדו של טימותי וסט בעיבוד של רדיו 4 לספר "Rumpole and the Penge Bungalow Murders" מסדרת "רמפול" מאת ג'ון מורטימר. היא שיחקה בתפקיד אורח, בדמות אסטריד נייט, בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise". ב-2014 הופיעה בפרק בסדרת פשע אחרת "פקד בנקס".

### פרסים ומועמדויות
* ב-1999 הייתה פילדינג מועמדת לפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה על תפקידה במחזה "The School for Scandal".
* ב-2002 הייתה מועמדת לפרס התיאטרון של לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה במחזה "Private Lives" בתיאטרון אלברי בלונדון. היא זכתה בפרס עולם התיאטרון  על הופעה בכורה מצוינת בברודוויי על אותו תפקיד בהפקה משנת 2002.
* ב-1993 זכתה פילדינג בפרס חוג מבקרי התיאטרון  לשחקנית החדשה המבטיחה ביותר על תפקידה במחזה "ארקדיה" ובמחזה "בית ספר לנשים".

## פילמוגרפיה

## ספרי שמע
* "חומריו האפלים" בתפקיד גברת קולטר
* "יריד ההבלים" בתפקיד בקי שארפ
* "The Haunting of Hill House" מאת שירלי ג'קסון  בתפקיד המספרת. ספר שמע בהוצאת ה-BBC
* "איזבל" בתפקיד איזרבל
* "Funny Girl" בתפקיד המספרת, מאת ניק הורנבי, 2014, בהוצאת Penguin Audio

עוד הקליטה את הספרים הבאים בהוצאת Naxos Audiobooks:
* המלט
* הדה גאבלר
* ג'יין אייר
* מניפתה של ליידי וינדרמיר
* אותלו
* רבקה
* בטבעת החנק
* פאני היל
בהוצאת Random House Audio
* I Don't Know How She Does It

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1966
קורפוס הפאנצר ה-58 (ורמאכט)

**קורפוס הפאנצר ה-58** (בגרמנית: **LVIII. Panzerkorps**) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הקורפוס הוקם בצרפת ב-28 ביולי 1943 בשם "קורפוס המילואים ה-58", והועמד תחת פיקוד לאו גייר פון שוופנבורג, שהוחלף ב-1 בדצמבר 1943 על ידי הנס-קרל פון אזבק.

ב-10 בפברואר 1944 מונה ולטר קריגר למפקד הקורפוס, וב-6 ביולי 1944 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר. באוגוסט נשלח הקורפוס לנורמנדי כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובאוקטובר הועמד תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בדצמבר לחם הקורפוס במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15. ב-27 במרץ 1945 מונה ולטר בוטש לפקד על הקורפוס, שהעבר שוב תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ופיקד עליו עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945.

## מפקדים
* לאו גייר פון שוופנבורג (28 ביולי 1943 - 1 בדצמבר 1943)
* הנס-קרל פון אזבק (1 בדצמבר 1943 - 10 בפברואר 1944)
* ולטר קריגר (10 בפברואר 1944 - 25 במרץ 1945)
* ולטר בוטש (25 במרץ 1945 - 18 באפריל 1945)

## סדר הכוחות
### הקרב על הבליטה
בקרב על הבליטה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-116
* דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560

## קישורים חיצוניים
* קורפוס הפאנצר ה-58 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
58
58
ג'וסי ביסט

**ג'ולין כריסטין הויטמייקר** (באנגלית: **Jolyn Christine Heutmaker**), הידועה בשם הבמה **ג'וסי ביסט** (באנגלית: **Josie Bissett**; נולדה ב-5 באוקטובר 1970) היא שחקנית אמריקאית.

## ביוגרפיה
ביסט נולדה בסיאטל. היא התחילה את הקריירה שלה בגיל שתים עשרה כשדיגמנה לפוסטרים ולפרסומות לטלוויזיה. כשהייתה בת 16 נסעה ליפן כדי לקדם את הקריירה ולאחר שנה עברה להוליווד שבקליפורניה. בשנות התשעים היא נודעה בכך ששיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה מלרוז פלייס, היא שיחקה בפרקים של הסדרות דוגי האוזר, פרקר לואיס וזינוק לאתמול, ב-1990 הצטרפה לעונה החמישית של הסיטקום "משפחת הוגאן" , ברשת CBS. ב-1991 שיחקה בסרטו של הבמאי אוליבר סטון העוסק בלהקת הדלתות, ב-2003 התארחה בפרק של הסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד, ב-2008 החלה לשחק בדרמת הנעורים סודות ההתבגרות ובאותה שנה הופיעה בסרט "האישה האחרת" שבוים על ידי ג'ייסון פריסטלי.

בשנת 2015 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אינסטינקט של אמא" לצדם של שרה גריי וריצ'רד הרמון. בין השנים 2019-2016 שיחקה בסדרת הסרטים של הולמרק "The Wedding March", בתפקיד הראשי של אוליביה פיליפס פרשינג, בכל חמשת סרטי הסדרה.

### חיים אישיים
היא הייתה פנים של קמפיין לטיפוח העור של חברת ניוטרוג'ינה. ביסט הייתה נשואה לשחקן רוב אסטס ולהם שני ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
וייס (סרט)

**וייס** (אנגלית: **Vice**) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2015. הסרט מבוים על ידי בריאן א. מילר. ומככבים בו ברוס ויליס, תומאס ג'יין, בריאן גרינברג, ואמביר צ'ילדרס לצד אנסמבל שחקנים. הסרט יצא לאקרנים לראשונה ב-16 באפריל 2014 ברוסיה. הסרט מגלם בפני הצופה את ההשלכות ההרסניות שנגרמות כתוצאה מהתחדשות הטכנולוגיה של המאה ה-21 ובפרט בתחום האנטומיה וההנדסה גנטית.

## עלילות הסרט

הסרט מגלה עולם חדש ששם הכל מותר והלקוחות יכולים לממש את הפנטזיות הפרועות ביותר שלהם ללא שרשויות החוק יאכפו את חוקם, ובכך מתואר כיצד "חברת וייס" מציגה אנשים אשר במהותם הם רובוטים לכל דבר חרף זה שמחשבותיהם, הלך רוחם וסגנונם הם כמו בני האדם ובכך קיים קושי להבחין במהותם. החלק הרובוטי שבהם מתבטא בכך שלמפעיל הרובוט שליטה מוחלטת על פעולותיו, ובפרט בהעלאת זכרונות וסצנות שונות באמצעות לחיצה על כפתורים בתוכנות שונות שפותחו על ידם, ובכך לגרום לרובוט להימשך למקומות שונים או לחזור על פעולותיו בדיוק מוחלט.

העלילה מתארת את גיבורת הסרט בחורה בשם קיל שמתפקידה היא ברמנית בפאב, ובה היא נפגשת לראשונה בגבר (בריאן גרינברג) שלבסוף מתברר לה שבעקבות מות אשתו מסרטן הוא מזמין אצל "חברת וייס" מודל מדויק של אשתו המנוחה הכולל מראה חיצוני תואם, אופי, מנטליות וסגנון שתואמים במדויק לה, ובעקבות כך נוצרים בין אותו הגבר לקיל מעין חברות מסוימת המושתתת על הזדהותה של קיל עם אשתו המנוחה מהדמיון המוחלט לה. בהמשך מתואר רגע יציאתה מהבר שבה היא וחברתה קאת' נורים על ידי גבר ונהרגים, וכתגובה לכך נלקחים גופותיהם לחברת וייס ובה מטפלים בהם מהנדסי החברה אשר מחזירים אותם לחיים, אך מנסים להורגם לאורך הסרט מחשש לפגיעה תדמיתית. עבור לכך שבלש פרטי בשם גריי שנשכר לשירותיה האישיים של החברה ומגלה את הפשעים שמחוללים עובדי החברה לאנושות, ובכך מנסה לנטרל את מחשבי החברה ולחשוף לרשויות את עוצמת הפשעים שמחוללים החברה, דבר שעולה בידו וחושף את קהילת הרובוטים שיצרה החברה, ובנוסף מחסל את מנכ"ל החברה ג'וליאן מייקלס (ברוס ויליס).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:שיבוט בקולנוע
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2015
קטגוריה:סרטים שצולמו באלבמה
מבצר ניזווא

**מבצר ניזווא** (בערבית: **قلعة نزوى**, בתעתיק מדויק: **קלעת נזוא**) הוא מבצר גדול בעיר ניזווא שבעומאן. המבצר נבנה בשנת 1650 בקירוב על ידי האימאם סלטאן בן סיף אליערבי על יסודות של מבצר קדום יותר מהמאה ה-12. בעבר היה המבצר מרכז שלטוני חשוב ונקודת הגנה מרכזית על אזור ניזווא, כיום הוא האתר הלאומי המתויר ביותר בעומאן.

## המבנה
המבצר בנוי בצורה המעידה על התקדמות גדולה בהקמת ביצורים, בעיקר מבחינת ההתחשבות באיום התותחים. למצודה יסודות חזקים שבחלקם בנויים בעומק של 30 מטר בקרקע. הקירות והדלתות בנויים בצורה יציבה וחזקה מאוד שמאפשרת להם להתמודד עם מטחי ירי מתותחים. החלק המרכזי של המבצר הוא מגדל גדול בגובה של 30 מטר ובקוטר של 36 מטר, בראשו יש 24 פתחים עבור ירי מתותחים.

## קישורים חיצוניים

ניזווא
קטגוריה:עומאן: מבנים
ריצ'י פורט

**ריצ'רד ג'וליאן "ריצ'י" פורט** (באנגלית: **Richie Porte**; נולד ב-30 בינואר 1985 בלונסטון, טסמניה) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי לשעבר. פורט זכה בחולצת הרוכב הצעיר המצטיין בג'ירו דאיטליה 2010. ובמספר קטעים בוואלטה ובמרוץ פריז-ניס. זכה באליפות אוסטרליה באופניים במרוץ נגד השעון. ב-2012 הצטרף לקבוצת סקיי הבריטית ובלט כפועל בניצחונותיו של כריסטופר פרום בטור דה פראנס 2013 ו-2015.

ב-2016 צירפה אותו קבוצת BMC השווייצרית, במטרה שיהיה הרוכב המוביל של הקבוצה במרוצי קטעים ובמיוחד בגרנד טורס. בטור דה פראנס 2016 סבל מחוסר מזל שביום הראשון לתחרות סבל מתקלה טכנית, עם זאת היה צמוד לרוכבי הדירוג הכללי לכל אורך המרוץ, וסיים במקום החמישי.

לטור דה פראנס 2017, הגיע פורט בכושר מצוין כמוביל קבוצת BMC וסומן כאחד המועמדים המובילים, אך חוסר המזל המשיך לפקוד אותו בטור דה פראנס והוא היה מעורב בנפילה קשה במורד (בירידה מקול דו שאט ) בקטע התשיעי במרוץ, וסבל משברים באגן הירכיים ועצם הבריח ונאלץ לפרוש בכך באה גם לסיומה עונת 2017 עבור פורט.

עונת 2018 נפתחה גם היא בסימן חיובי מבחינת פורט. הוא סיים במקום השני בטור דאון אנדר לאחר שגם ניצח בקטע במרוץ, הוא סיים שלישי בטור דה רומאנדי, ניצח בטור דה סוויס והגיע לטור דה פראנס כאחד המועמדים המובילים לניצחון. בקטע התשיעי בטור דה פראנס היה מעורב בנפילה, שבר את עצם הבריח ופרש מהמרוץ. עם התפרקותה של קבוצתו, BMC, בסוף עונת 2018, עבר פורט לקבוצת טרק-סגפרדו שם רכב עד 2020. בשנים 2021-2022 רכב בקבוצת אינאוס גרנדיירס.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוכבי אופניים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1985
קטגוריה:רוכבי אופניים אוסטרלים באולימפיאדת טוקיו (2020)
אצטדיון אל-בית

**אצטדיון אל-בית** (בערבית: **استاد البيت**; תעתיק מדויק: **אסתאד אלבית**'), הידוע גם כ"**אצטדיון אל-ח'ור**", הוא אצטדיון כדורגל שנבנה בקטר לכבוד משחקי גביע העולם בכדורגל 2022. בניית האצטדיון החלה ב-2015 והסתיימה בסוף שנת 2019. האצטדיון נחנך בפברואר 2020.

## מבנה האצטדיון
אצטדיון אל-ח'ור תוכנן על ידי שארמיין ואלדי, בצורת אוהל בדואי מסורתי, כדי שהגג יעמוד בדיוק מעל הכיסאות. האצטדיון יחובר עם כמה מערכות תחבורה. החניון באצטדיון יוכל לאפשר חנייה לכ-7,000 מכוניות, בחניון יהיו כ-1,000 חניות שמורות למוניות, 350 לאוטובוסים ו-150 למיניבוסים. כמו כן, האצטדיון מתוכנן לאכלס כ-46,000–45,000 אנשים ביציעי האוהדים ו-1,000 עיתונאים ביציע העיתונות.

בסופו של דבר נזנחו התוכניות הראשוניות והאצטדיון הוגדל ב-15,000 מקומות, הוא מכיל 60,000 מושבים.

בזמן גביע העולם האצטדיון אמור להכיל בתוכו מלון סוויטות עם מרפסות המשקיפות אל הדשא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אל-ח'ור
אל-ח'ור
קארן מולדר

**קארן מולדר** (בהולנדית: **Karen Mulder**; נולדה ב-1 ביוני 1970) היא דוגמנית וזמרת הולנדית, ידועה כאחת מדוגמנית העל של שנות התשעים.

## ביוגרפיה
מולדר נולדה בדרום הולנד וגדלה בהאג, ובוורבורג. בתם של בן מולדר, פקח ברשות מיסים ההולנדית, ומאריקה (במקור *דה יונג*), מזכירה. אחותה הצעירה היא השחקנית ססקיה מולדר.

## קריירה
ב-1985 היא ומשפחתה נסעו לטיול מחנאות בדרום צרפת, והיא ראתה מודעת פרסום בעיתון על תחרות מראה השנה של עלית. חברה שלחה מספר תמונות שלה לתחרות ללא ידיעתה. היא זכתה תחילה בתחרות המיון הארצית שנערכה באמסטרדם ולאחר מכן במקום השני בתחרות העולמית.

היא השתתפה בתצוגות אופנה של כריסטיאן לקרואה, ג'ורג'ו ארמני, איב סן-לורן, ולנטינו, ורסצ'ה וז'אן לנוון. הצטלמה לשער של מגזין ווג האמריקאי והבריטי, והופיעה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה הגרמנית "ניוואה".

בשנת 1992 היא חתמה על חוזה עם חברת ויקטוריה'ס סיקרט. בשנים לאחר מכן דגמנה לקלווין קליין, קלוד מונטנה הצרפתי, ראלף לורן, גרלן, קלואה, רבלון, ז'אק פת', שאנל, ולג'יאני ורסאצ'ה וג'יאנפרנקו פרה האיטלקים. בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט.

מולדר עבדה עם מגדולי צלמי האופנה ביניהם פטר לינדברג, ברוס וובר, הלמוט ניוטון, סטיבן מייזל, אירווינג פן וארתור אלגורט. אחד הגליונות הראשונים של מגזין "הטופ מודל" הוקדש כולו למולדר יחד עם גיליון שלם של ווג האיטלקי. שתי הופעותיה בגיליון גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנים 1997 ו-1998 והתנוחות שלה קטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט הגדילו את הפרופיל של מולדר. בשנת 1997 היא הוציאה לוח שנה משלה. בשנת 2000 פרשה מולדר מדוגמנות.

בשנת 2007, מספר חודשים אחרי שילדה את בתה ומספר שנים שלא דגמנה, היא הופיעה בתצוגת החורף של כריסטיאן דיור בפריז, לצד דוגמניות מובילות אחרות ביניהם נעמי קמפבל, לינדה אוונג'ליסטה, הלנה כריסטנסן, אמבר ולטה ושלום הארלו.

## חיים אישיים
בשנת 1988, בגיל 18, התחתנה מולדר עם הצלם הצרפתי רנה בוסן. בשנת 1993 נישואיהם התפרקו והם התגרשו. לאחר מכן היא פגשה את אושיית הנדל"ן ז'אן איב לה פר בשדה התעופה בפריז, ועד מהרה הם התארסו.

ב-10 בדצמבר 2002 לאחר שסבלה במשך שנים מדיכאון קליני מולדר נכנסה לתרדמת לאחר שהיא לקחה מנת יתר של כדורי שינה בניסיון לכאורה להתאבדות. היא לא השאירה שום פתק. היא הובהלה לבית החולים האמריקאי ניי-סיר-סן בפריז, לאחר ששכנים מצאו אותה מעולפת על רצפת הדירה שלה, שם שהתה עם חברים. הוריה של מולדר טסו מהולנד להיות לצדה יחד עם ארוסה לשעבר ז'אן-איב לה פר. על פי הדיווחים, לה פר היה אחד האנשים שמצאו את מולדר מחוסרת הכרה לאחר שהגיע לדירה לאחר שמולדר לא השיבה לכמה משיחות הטלפון שלו. למחרת התעוררה מתרדמתה.

ב-30 באוקטובר 2006 היא ילדה את בתה.

ב-1 ביולי 2009 דווח כי מולדר נעצרה בפריז בשל איום ותקיפה של המנתח הפלסטי שלה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוגמניות הולנדיות
קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1986
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1970
פדריקה מורו

**פדריקה מורו** (באיטלקית: **Federica Moro**; נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא שחקנית ודוגמנית איטלקייה.

## ביוגרפיה
מורו נולדה בקרטה בריאנצה במחוז לומברדיה. ב-1982 נבחרה למיס איטליה, ובתחרות מיס תבל 1983 עלתה לשלב חצי הגמר.

בשנת 1983 הופיעה בסרט Segni particolari: bellissimo, ושנה אחר כך, הופיעה כשחקנית ראשית בסרט College, ממנו יצאה סדרת הטלוויזיה College, בה הופיעה גם כן.

היא הופיעה בתוכנית המעגל עם דן שילון כחלק מתצוגת שמלות כלה שנערכה בתוכנית.

מורו הופיעה במספר סרטים בקולנוע ובטלוויזיה, בין היתר בסרט "המהמר" לצדם של מת'יו מודין ופיי דאנאוויי.

## פילמוגרפיה
### בקולנוע

**[[Segni particolari: bellissimo]]* (1983)
**[[College (1984 film)|College]]* (1984)
**[[Joan Lui - Ma un giorno nel paese arrivo io di lunedì]]* (1985)
**[[Yuppies - I giovani di successo]]* (1986)
**[[Yuppies 2]]* (1986)
**[[Nessuno... Torna Indietro]]* (1987)
**[[The Gamble (1988 film)|The Gamble]]* (1988)
**[[Ultimo respiro]]* (1992


### בטלוויזיה

**[[Aquile]]* (1989)
**[[College (television series)|College]]* (1990)
**Scoop* (1992)
**[[Tre addii]]* (1999)


## דיסקוגרפיה

**New Burn Sun* (2008)
**Movie Lounge Vol. 3 - Rock Selection By Federica Moro* (2008)


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:זוכות מיס איטליה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1983
קטגוריה:דוגמניות איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1965
שייקספיר אנד קומפני

ממוזער|300px|חזית החנות
**שייקספיר אנד קומפני** (באנגלית: **Shakespeare and Company**) היא חנות ספרים מפורסמת בגדה השמאלית בפריז, צרפת.

## החנות הראשונה
שייקספיר אנד קומפני נפתחה לראשונה על ידי סילביה ביץ' ב-19 בנובמבר 1919. השם נבחר כדי להדגיש את ייעוד החנות לספרים בשפה האנגלית. את החנות מימנה ביץ' באמצעות כספים שלוותה מאמה. עד מהרה הצליחה ביץ' למצב את החנות כמקום מפגש תרבותי לאמנים וסופרים, במהלך שנות ה-20 ובעיקר לאחר מעבר החנות בשנת 1922 למשכנה ברחוב אודאון ברובע השישי של פריז, התכנסו בה סופרים כמו עזרא פאונד, ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס ופורד מדוקס פורד. ארנסט המינגוויי כתב על "שייקספיר אנד קומפני": .

בשנות השלושים, עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, נקלעו עסקי הספרים של ביץ' להפסדים. ב-1936 שקלה לסגור את חנותה, אולם תמיכה שקיבלה מידידיה הרבים סייעה בידה להחזיק מעמד עד הכיבוש הנאצי של פריז. בסוף 1941 נאלצה לסגור, ואחסנה את ספריה בדירת מסתור. היא נעצרה על ידי הנאצים, בשל היותה אזרחית אמריקאית, ושהתה כשישה חודשים במעצר. לאחר שחרור פריז ב-1944, לא שבה ביץ' לעסקי הספרים והחנות לא נפתחה עוד.

## החנות השנייה
ב-1951 פתח ג'ורג' ויטמן, אמריקאי שהיה בקשרי ידידות עם ביץ', חנות ספרים במקום אחר בגדה השמאלית בפריז בשם "לה מיסטרל". סילביה ביץ' הורישה לו במותה (1962) את ספרייתה הפרטית. ב-1964 שינה ויטמן את שמה של החנות ל"שייקספיר אנד קומפני" כמחווה לחנות המקורית של ביץ, ולזכרה קרא לספרייה שבקומה הראשונה "ספריית סילביה ביץ'". וייטמן קרא לבתו, שנולדה ב-1981, סילביה ביץ'. סילביה ביץ' וייטמן היא כיום הבעלים של החנות ששוכנת במקום אחר ממקומה של החנות המקורית.

החנות פעילה גם במאה ה-21 והיא משמשת במקביל כחנות לספרים חדשים, משומשים וספריית השאלה המתמחה בספרות בשפה האנגלית. עיצובה הפנימי של החנות נוסטלגי והיא הפכה ברבות השנים לאתר תיירות פופולרי. בחנות ישנו מקום למגורי סופרים שבאים אליה לקבלת השראה, והיא מארחת עד ארבעה סופרים מדי לילה, לעיתים לתקופות של בין שבוע לחודש.

החנות זכתה לאזכורים בתרבות, בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "לפני השקיעה" ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס".

ב-2020, על רקע מגפת הקורונה, נכנסה החנות לקשיים

ממוזער|מרכז|700px|פנים החנות. פנורמה

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 
* שון לוין, כתבה על חנות הספרים "שייקספיר אנד קומפני", באתר מסע אחר
* 
* שייקספיר אנד קומפני חוגגת 100 שנה להיווסדה - מאתר ה-BBC 

* 

קטגוריה:פריז: מבנים
קטגוריה:פריז: תרבות
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:חנויות ספרים
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות
מרינה גראנדה

שמאל|ממוזער|300x300 פיקסלים|המפה מראה את מיקום העיר באי קאפרי
שמאל|ממוזער|מרינה גראנדה, קאפרי
שמאל|ממוזער|מרינה גראנדה
ממוזער|מרינה גרנדה, בשנת 1880 לערך
**מרינה גראנדה** (באיטלקית: **Marina Grande**) הוא הנמל הראשי של האי קאפרי ואחד מבין שני נמליו (השני הוא מרינה פיקולה). הנמל ממוקם מצפון לעיר המרכזית של האי, הקרויה גם היא קאפרי, ולמרגלות מונטה סולארו.

## היסטוריה
הנמל הראשון שפעל באי היה נמל מרינה פיקולה, בחופו הדרומי של האי. נמל זה שימש בתקופה הרומית את תושבי האי ודייריו ובהם הקיסרים הרומיים אוגוסטוס וטיבריוס.

נמל מרינה גראנדה שימש נמל דייגים עתיק והחל לפעול כבר בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. הקיסר טיבריוס ביצר את הנמל.

במהלך המאה השביעית נפטר הבישוף קוסטנזו בעיר הנמל, והפך לקדוש הנוצרי המגן של האי קאפרי.

## גאוגרפיה
הנמל ממוקם בצידו הצפוני של האי. המעגנה מחולקת לפי גודלם של כלי השיט העוגנים בה, כאשר סירות קטנות עוגנות בסמוך לחוף. כיכר קטנה, משקיפה על הנמל שהמבנים המקיפים אותה בנויים בסגנון המאפיין את האי.

## תחבורה
נמל מרינה גראנדה משמש את המעבורות המקשרות בין האי קאפרי לבין העיר נאפולי ובעיקר את התיירים הרבים המגיעים אל המערה הכחולה. הפוניקולר של קאפרי מקשר בין הנמל לבין העיר קאפרי במעלה מונטה סולרנו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קאפרי
המרכז האולימפי לאופני BMX

**המרכז האולימפי לאופני BMX** הוא מתחם רכיבה על אופניים שנבנה כדי לארח את תחרות הרכיבה על אופני BMX באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

המתחם הוקם בעיר ריו דה ז'ניירו ממערב לשכונת "דאודורו" וצפונית לאזור "וילה מיליטר". המתחם כולל גם מרכז רכיבה לאופני הרים ומתקן לתחרויות שיט קאנו בסלאלום. שטחו של מרכז הרכיבה הוא 4 דונם ואורכו הכולל של המסלול המתפתל שבו הוא 400 מטרים. לצורך האולימפיאדה הוקמו משני צידי המסלול יציעים זמניים (יציע ראשי ויציע משני) שהכילו יחד 7,500 צופים.

המשטח נבנה על ידי חברת .

בשנת 2025, המתחם נפתח מחדש לאחר שיפוץ לשימוש תושבי העיר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
הדיוויזיה ה-27 (ורמאכט)

**הדיוויזיה ה-27** (בגרמנית: **27. Infanterie-Division**) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1936 באאוגסבורג. ב-26 באוגוסט 1939 היא הועברה לאופולה, ובתחילת המערכה בפולין נכללה במסגרת הקורפוס ה-7 שהיה חלק מעתודת קבוצת ארמיות דרום. הדיוויזיה לקחה חלק פעיל במהלך הקרבות בזאמושץ ולובלין. בסוף נובמבר של אותה שנה הועברה הדיוויזיה להגנה בהרי אייפל. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה הדיוויזיה נכללה בכוחות העתודה של הארמייה ה-12. במחצית השנייה של המערכה היא נכנסה לקרבות באופן פעיל, ולחמה באזור סום וניי-סיר-סן. הדיוויזיה פעלה בהצלחה רבה, והשתתפה במרדף אחר הכוחות הצרפתים הנסוגים אל נהר הסן והלואר. 

הדיוויזיה פורקה ב-1 בנובמבר 1940 והפכה להיות דיוויזיית הפאנצר ה-17. בשנת 1943 פרסמה התעמולה הנאצית ספר על מעללי הדיוויזיה ה-27 בצרפת בשם "Über Somme, Seine, Loire" ("ברחבי הסום, הסן, והלואר").

## מפקדים

## קישורים חיצוניים
* הדיוויזיה ה-27 באתר lexikon-der-wehrmacht 
* הדיוויזיה ה-27 באתר Axis History 

27
זיגפריד רספ

גנרל חיל הרגלים **זיגפריד רספ** (בגרמנית **Siegfried Rasp**; 10 בינואר 1898 – 2 בספטמבר 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
רספ נולד ב-10 בינואר 1898 במינכן שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. ב-6 בספטמבר 1915, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס כצוער לצבא הבווארי. הוא סופח לרגימנט הרגלים הבווארי ה-1 ("המלך"), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-24 ביוני 1916 הועלה לדרגת לויטננט, ובינואר 1917 מונה לשליש של הרגימנט. לאחר המלחמה עם פירוקו של הצבא הקיסרי, עבר לשרת בצבא הגרמני החדש הרייכסווהר, וב-5 במאי 1919 סופח לרגימנט הרובאים ה-41 (הבווארי), ובאביב 1920 מונה לשליש ברגימנט הרובאים ה-42 (הבווארי). ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובמקביל מונה לשליש ברגימנט החי"ר ה-19 (הבווארי).

ב-1 באוקטובר הועבר למטכ"ל של הדיוויזיה ה-7 במינכן. ב-1 בפברואר 1933 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1 ביולי 1934 הוא קיבל תפקיד של מדריך לטקטיקה במכון המלחמה, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת מיור. ב-10 בנובמבר 1938 מונה לקצין במטכ"ל של הדיוויזיה ה-17.

### מלחמת העולם השנייה

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא לקח חלק במערכה בפולין. ב-1 בינואר 1940 הוא קיבל תפקיד של מדריך צבאי בדרזדן. ב-20 ביוני הוא הועבר למטכ"ל של הארמייה השביעית. ב-1 ביולי 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 במאי 1942 הוא מונה לראש המטה הכללי של הקורפוס ה-23. ב-26 באוגוסט 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-3, והחזיק בתפקיד עד 10 בספטמבר של אותה שנה עת מונה למפקד הדיוויזיה ה-335. ב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, ב-15 באפריל 1944 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-לוטננט, וב-12 ביולי של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על דיוויזיית הסער ה-78. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-15 בדצמבר הוא קיבל פיקוד על הארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין, ופיקד עליה במהלך מבצע נורדווינד. ב-15 בפברואר 1945 הוא מסר את הפיקוד על הארמייה להרמן פוירטש. החל מ-27 במרץ של אותה שנה הוא פיקד על הקורפוס ה-31, עד שנפל בשבי בסוף המלחמה.

### אחריתו
רספ שוחרר מהשבי ב-26 בפברואר 1948, ולאחר המלחמה התגורר בעיר מורנאו אם סטפאלסה בגרמניה המערבית עד מותו ב-2 בספטמבר 1968 והוא בן 70.

## קישורים חיצוניים

* זיגפריד רספ באתר lexikon-der-wehrmacht 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
דניאל סטירס

**דניאל סטירס** (באנגלית: **Daniel Steres**; נולד ב-11 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אמריקאי-יהודי המשחק ביוסטון דינמו בעמדת הבלם.

## קריירה
סטירס נולד בברבנק, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורגל של תיכון קלאבאסאס בו למד והשתתף שלוש פעמים עם נבחרת ארצות הברית במשחקי המכביה. הוא לוקח חלק ב-Jewish Community Center (JCC). בשנת  הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת סן דייגו סטייט אצטקס בה שיחק 3 שנים.

בדראפט  נבחר במקום ה-28 על ידי צ'יבאס ארצות הברית אך בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. ב-23 ביוני 2012 הצטרף לסיאטל סאונדרס. כעבור חצי שנה הצטרף לוילמינגטון האמרהדס בה היה מלך שערי הקבוצה עם 7 שערים על אף היותו בלם ובסיום העונה נבחר לשחקן העונה בליגת העל של צפון אמריקה.

בתום העונה הצטרף לקבוצת המילואים של לוס אנג'לס גלאקסי בה שיחק שתי עונות. בעונת  הצטרף לקבוצה הבכירה של המועדון ב-MLS.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:בלמי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סיאטל סאונדרס
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני יוסטון דינמו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990