open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פטי נימבה

**פטי נימבה** (**M'peti Nimba**; נולד ב-5 במרץ 1983) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
נימבה הגיע לישראל כשהיה בן 21, וקבוצתו הראשונה הייתה עירוני רמת השרון. לאחר מכן שיחק בהפועל עכו. נימבה עלה לליגת העל עם שתי קבוצות שונות בתוך שנתיים, עם עירוני קריית שמונה בעונת 2006/07, ועם הפועל פתח תקווה בעונה הבאה. בשתי העונות הוא שיחק לצד הבלם איבוס יובלדיו, שחקן קונגולזי נוסף.

נימבה הועמד לדין מספר פעמים על ידי ההתאחדות בגין התנהגות אלימה, והורחק מספר פעמים במדי קבוצות ישראליות. כשחקנה של רמת השרון הוא הורחק לעשרה משחקים לאחר שהלם בפניו של ניר סוחר. לקראת סוף עונת העלייה של הפועל פתח תקווה, בפרשה שעוררה הדים בתקשורת הספורט בישראל, ערערה הפועל רעננה על ניצחונה של פתח תקווה עליה כתוצאה מצמד של נימבה, במשחק בו היה לכאורה נימבה אמור לרצות עונש הרחקה, אך הערעור נדחה.

בעונת 2008/09 המשיך לעונה נוספת בהפועל פתח תקווה. הייתה זו עונתו הראשונה בליגה הראשונה לאחר מספר עונות בליגה השנייה, אך הוא התקשה לשחזר את יכולתו מהעונות הקודמות, כבש שער אחד בלבד ושוחרר עם סיום העונה. לאחר מכן חזר לעירוני קריית שמונה, וכעבור חצי עונה עבר לשחק בסין. בקיץ 2010 חזר לישראל וחתם במכבי עירוני בת ים.

בקיץ 2011 חתם נימבה בשורותיה של הפועל כפר סבא, אך כעבור חצי עונה שוחרר מהקבוצה בינואר 2012 ועזב את ישראל.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן, מוזיאון הפועל פתח תקווה

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני בת ים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1983
אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936)

**[[אולימפיאדת החורף]] ה-4** נערכה מ-6 בפברואר עד 16 בפברואר 1936 בעיר גרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה.

באולימפיאדה זו השתתפו ספורטאים מ-17 מדינות.

## מדליות

## ראו גם
* יהודים באולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן

## קישורים חיצוניים

* 
* הדו"ח הרשמי 
* יהודים זוכי מדליות אולימפיות באתר "היכל התהילה של הספורט היהודי"
* 

קטגוריה:1936 בספורט
גרמיש-פרטנקירשן
1936
קטגוריה:בוואריה: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936)
קטגוריה:1936 בגרמניה
מנור חסן

**מנור חסן** (נולד ב-22 באוגוסט 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה
חסן גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, והחל את הקריירה כשחקן בוגרים בהפועל פתח תקווה בעונת 1994/95. חסן נחשב כבר מתחילת דרכו לאחד מהשחקנים המבטיחים בישראל, היה אחד מהשחקנים שהובילו את פתח תקווה למאבקים על האליפות, ואף זומן לנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה רשם 18 הופעות וכבש 5 שערים. את עונת 1999/2000 הוא סיים עם 8 שערים ובסיומה של העונה הוא עבר למכבי חיפה.

בחיפה תיפקד חסן במשך רוב העונה כשחקן ספסל, בין השאר משום שהכוכב העולה יוסי בניון שיחק בעמדה שלו. לאחר עונה אחת בלבד בה זכה באליפות עבר חסן לבית"ר ירושלים, שם הצטיין, כבש 11 שערים וסייע לבית"ר להבטיח את הישארותה בליגה. את עונת 2002/03 הוא התחיל כשחקנה של בני יהודה, אך חזר להפועל פתח תקווה עוד באותה העונה, אותה סיים עם 8 שערים במדי פתח תקווה שסייעו לה בהבטחת ההישארות בליגה. בעונה הבאה הוא כבש 13 שערים אך לאחר שתי עונות נוספות הוא שוחרר מהקבוצה. 

חסן שיחק בהמשך במועדון ספורט אשדוד ובהכח עמידר רמת גן, ובעונת 2007/08 החליט לפרוש סופית ממשחק, בין השאר משום שמאמן הפועל פתח תקווה אורי מלמיליאן סירב לצרף אותו לקבוצה שנאבקה על עלייה לליגת העל. בעקבות פיטוריו של מלמיליאן וקריאתו של המאמן החדש אלי מחפוד לחסן לחזור לפתח תקווה, חזר בו חסן מהחלטת הפרישה, הצטרף אל הקבוצה במחזור ה-19 ואף עלה עימה לליגת העל בסוף העונה ועזב לאחר חצי שנה.

בהמשך שיחק בהפועל אסי גלבוע ולאחר מכן עבר לקבוצת נעוריו, הפועל קריית אונו. בקיץ 2009 פרש ממשחק פעיל.

לאחר מכן החל חסן לשחק בליגת כדורגל החופים, בקבוצת "ימאהה" תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן של מנור חסן, מוזיאון הפועל פתח תקווה

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל קריית אונו
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:קריית אונו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני חופים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מחלף מבוא איילון

**מחלף מבוא איילון** הוא מחלף המקשר בין כביש 20 (נתיבי איילון) וכביש 431. הוא המחלף המערבי ביותר בכביש 431 וממערב לו הופך תוואי הכביש לדרך מקומית. המחלף נפתח לתנועה ב-11 בנובמבר 2008, ביחד עם חלקו המערבי של כביש 431 שנפתח בפברואר 2009 לתנועה לכל אורכו.

## מבנה המחלף
המחלף מורכב משני טיפוסי מחלפים המאפשרים גישה מכל כיוון לכל כיוון. האחד במבנה של מחלף T חלקי והשני במבנה של מחלף יהלום חלקי בעל רמפה סיבובית. המחלף מאפשר נסיעה רציפה באיילון ופניות רציפות ללא צמתים מאיילון בכיוון דרום לכביש 431 בכיוון מזרח ומ־431 בכיוון מערב לאיילון בכיוון צפון. כמו כן, מתאפשרת פניית פרסה מנתיבי איילון דרומה לצפונה. שאר הפניות מתאפשרות באמצעות מערכת מעגלי תנועה המשולבים במחלף היהלום ובמעגלי תנועה נוספים במחלף קריית ראשון הממוקם ממזרח. עקב הקרבה היחסית בין שני מחלפים אלו, לא כל רמפות הכניסה והיציאה מחוברות ישירות לכביש 431, אלא חלקן מובילות לכבישי שירות המקבילים לכביש הראשי. כבישי השירות מתחברים למחלף הסמוך ומשם מתאפשר החיבור לכביש הראשי.

## קישורים חיצוניים
* תמונות מהמחלף, אתר קבוצת ד.א.ל - ח.פ.ת
* כביש 431, אתר דניה סיבוס

## הערות שוליים

קטגוריה:נתיבי איילון: מחלפים
קטגוריה:כביש 431: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
מבוא איילון
אליקום אוסטשינסקי

**אליקום אוֹסְטָשִינְסקי** (ג' בניסן תרס"ט, 25 במרץ 1909 – 9 באוגוסט 1983) היה איש ציבור ואגרונום ישראלי. הוא היה אחרון ראשי המועצה המקומית, וראש העירייה הראשון של ראשון לציון בין השנים 1946–1951, ולאחר מכן היה למנכ"ל אגודת הכורמים.

## קורות חיים
אליקום אוסטשינסקי, בן למשפחת אוסטשינסקי, נולד בפתח תקווה למרים ואליהו אוסטשינסקי, איש העלייה הראשונה. סיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה בתל אביב, ולאחר מכן למד לימודי חקלאות בטולוז שבצרפת והתמחה בגידול הדרים וגפן באלג'יר. בשנת 1930 שב לארץ ישראל ועבד כיינן ביקב ראשון לציון. כעבור שנה נסע לאיטליה והוסמך לתואר דוקטור באגרונומיה. 

בשובו לארץ התיישב בראשון לציון והחל בפעילות ציבורית-מקצועית, בהיותו מנהל המחלקה החקלאית של התאחדות האיכרים ומנהל המחלקה לשיקום הפרדסנות של המועצה לשיווק פרי הדר. כמו כן הוא כיהן כיושב ראש סניף ראשון לציון של התאחדות בני המושבות, יושב ראש סניף ראשון לציון של אגודת "מכבי" וחבר הנהלת מכבי ארץ ישראל והיה חבר מפקדת ארגון ההגנה.

בשנת 1946 נבחר אוסטשינסקי לראשות המועצה המקומית ראשון לציון. הוא כיהן בתפקידו עד 1951, כאשר בשנה האחרונה לכהונתו הוכרזה ראשון לציון כעיר. על שמו רחוב בראשון לציון.

החל מ-1953 ניהל את אגודת הכורמים, בעלת השליטה ביקבי כרמל, ושימש בתפקיד זה כשלושים שנה. היה חבר המועצה המייעצת של בנק ישראל.

אשתו, שולמית (1918–1988), לבית טוליפמן, הייתה ממשפחת ותיקי ראשון לציון. אחיה, יוסף טוליפמן, היה מנהל הקריה למחקר גרעיני ומנהל בכיר במגזר הציבורי והפרטי בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 
* קורות חייו באלבום המשפחות של ראשון לציון

## הערות שוליים

קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ראשי מועצת ראשון לציון
קטגוריה:ראשי עיריית ראשון לציון
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
אליקום
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:משפחת טוליפמן
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
אדוארד שטראוס

**אדוארד שטראוס** (גרמנית: Eduard Strauss; 15 במרץ 1835 – 28 בדצמבר 1916)  מלחין אוסטרי בעל שורשים יהודים, בנו של יוהאן שטראוס האב.
אדוארד נולד בווינה, צעיר בניו של יוהאן שטראוס האב, מנהיגה האחרון של התזמורת של שטראוס. 

אדוארד שטראוס חיבר כ-295 יצירות. ב-8 בינואר 1863 נשא לאישה את מריה קלאנקהארט ונולדו להם שני ילדים, יוהאן שטראוס השלישי ויוזף אדוארד שטראוס. 
הילד הבכור, יוהאן שטראוס השלישי, ייצג את משפחתו במאה העשרים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
אדוארד
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1835
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1916
שדרות פאוליסטה

ממוזער|שמאל|220px|שדרות פאוליסטה
ממוזער|שמאל|220px|שדרות פאוליסטה
**שדרות פאוליסטה** (בפורטוגזית: **Avenida Paulista**, **אָוֶונִידָה פָאוּלִיסטָה**) היא אחת השדרות החשובות בסאו פאולו, ברזיל, ואורכה 2.8 קילומטרים. סימן ההיכר שלה הוא נוכחות בולטת של מבני מוסדות פיננסים ותאגידים חשובים. לעיתים, נהוג לזהות אזור זה כמרכז העסקים של העיר סאו פאולו. יחד עם שדרות בריני שבדרום העיר ושדרות בריגדיירו פאריה לימה, נחשבת השדרה כסמל לעוצמתה הכלכלית של מדינת סאו פאולו. בהיות מיקומה הטופוגרפי של השדרה באחת הנקודות הגבוהות בעיר, מצופפים בה יחד אנטנות של תחנות רדיו וטלוויזיה, דוגמת מגדל השידורים של תחנת הטלוויזיה בנדייראנטס. עלות המקרקעין בשדרות פאוליסטה היא בין הגבוהות ביותר באמריקה הלטינית.
## היסטוריה
בעבר, היו שדרות פאוליסטה דרך מעבר המוקפת בבתים של בני המעמד הגבוה ושל "ברוני הקפה" של סאו פאולו. מעטים הבתים הללו שעודם עומדים על תילם. דוגמה חשובה היא "בית הוורדים" (Casa das Rosas) שעבר תהליך שחזור ושימור, אשר כיום הוא מבנה ציבור, הכולל ספריה, בו נערכים מיצגים וחתימות סופרים על ספרים חדשים. במחצית השנייה של המאה ה-20 עברה השדרה בנייה מסיבית לגובה.

בשדרה נמצא פארק קטן עם עצי יער אנדמיים לאזור סאו פאולו, שצמחו גם באזור העיר, בטרם החלו בנייה ופיתוח מואצים באזור החל מסוף המאה ה-19, עם גלי ההגירה הגדולים לברזיל. שמו של הפארק הוא "פארק סיקיירה קמפוס" (Parque Siqueira Campos) וכינויו השגור יותר הוא "הטריאנון" (Trianon). בשדרה נמצא גם המוזיאון לאמנות של סאו פאולו (Masp - Museu de Arte de São Paulo), הידוע באוספי האומנות המעולים המוצגים בו ובארכיטקטורה המרשימה של מבנהו, שהוא אחד מסימני ההיכר של העיר סאו פאולו.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 עברה השדרה שיפוץ נוף עמוק. נתיבים לרכבים הורחבו והמדרכות הנוכחיות המאופיינות בעיצוב לבן ושחור נוצרו. על העיצוב המחודש של השדרה הייתה אחראית אדריכלית הנוף רוזה גרנה קליאס.

על פי ההערכות, לסביבותיה של שדרות פאוליסטה באים לעבוד מדי יום כ-800,000 מתושבי העיר סאו פאולו. בשדרה מסעדות רבות המקבלות מדי יום את פניהם של אלפי סועדים העובדים והמתגוררים באזור. במבנה "פדרציית התעשיות של מדינת סאו פאולו" (FIESP) מצוי תיאטרון בו נערכות הצגות הפתוחות לציבור בחינם וגם ספריה מרווחת עם מספר רב של כותרים חדשים, בה יכול כל תושב המציג אישור על מקום מגוריו לשאול ספרים בחינם.

בשדרה ממוקמות הקונסוליות הכלליות של איטליה, ארגנטינה וצרפת בסאו פאולו.

מדי שנה, נערכים בשדרות פאוליסטה מצעד הגאווה של סאו פאולו. בנוסף, עובר דרך השדרה, מדי שנה ביום חגיגות ליל הסילבסטר, מרתון הרחוב הבינלאומי סאו סילבסטרי. לעיתים תדירות, נערכות בה גם הפגנות פוליטיות.

לאורך השדרה פרוסות 3 תחנות של קו מס' 2 ("הקו הירוק") של הרכבת התחתית של סאו פאולו, העוברת לאורך שדרות פאוליסטה מתחת לפני הקרקע.

## קישורים חיצוניים

האתר של masp

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סאו פאולו: תחבורה
קטגוריה:רחובות ושדרות
קטגוריה:ברזיל: תחבורה
קטגוריה:ברזיל: כלכלה
הקרב ביבנאל

150px|ממוזער|שמאל|שבתאי דרוקר (ציון)
שמאל|ממוזער|250px|טבלת זיכרון בבית לונץ ביבנאל
שמאל|ממוזער|250px|בית לונץ ביבנאל
ב-6 באפריל 1944 נערך במושבה יבנאל, קרב בין חיילים בריטים ובין שני לוחמי לח"י (שנחשב ארגון טרור בעיני ממשלת המנדט), שהתבצרו באחד הבתים במושבה וסירבו להיכנע. הקרב נגמר במותם של שני הלוחמים.

, יליד יבנאל, חזר למושבה לעבוד במשק המשפחתי לאחר שמשפחתו עזבה את המושבה. במאי 1939 הוא הצטרף ללח"י. בביתו נערכו אימונים בנשק וכן שימש הבית לאכסן לוחמי לח"י שנפצעו ונזקקו להחלמה.

שבתאי דרוקר (ציון), נפצע ב-1 באפריל 1944 ברגלו בהיתקלות עם שוטרים בריטים בחיפה. הוא הועבר לביתו של מנחם לונץ ביבנאל להחלמה במחשבה שהמושבה מרוחקת מעיני הבריטים.

ב-6 באפריל 1944, בעקבות הלשנה, נכנס כוח בריטי גדול ליבנאל. המושבה הוקפה ונסגרה. חלק מהכוח פנה מיד לבית לונץ. הבריטים קראו לשני הלוחמים להיכנע. כאשר לא קבלו תשובה, פתחו באש על הבית. הלוחמים השיבו באש רפה כי רק אקדחים ורימונים היו בידם.

בהפסקה בין ירי לירי התנדבו בני המושבה לקרוא למנחם לונץ להיכנע ולהציל אותו ואת חברו אבל לא קיבלו תשובה. הבריטים חידשו את האש וחוררו את הבניין. לבסוף, לאחר שעה ארוכה שלא בא סימן חיים מהבית הנצור פרצו הבריטים לבית ומצאו את השניים הרוגים כשאקדחו של לונץ נתון בימינו ואצבעו על ההדק. הדעה המקובלת היא ששניהם התאבדו כשראו שאפסה כל תקווה.

לונץ נקבר ביבנאל ודרוקר בטבריה.

בשנת 2004 נחנכה טבלת זיכרון לזכר שני הלוחמים בחזית בית לונץ. הבית הוכרז כ"מבנה ראוי לשימור".

## לקריאה נוספת
* נתן ילין-מור: **לוחמי חירות ישראל**, הוצאת שקמונה, 1974, עמ' 160-155

## קישורים חיצוניים
*
*
* זאב גלילי, קרב הגבורה ביבנאל שכמעט ונשכח

קטגוריה:לח"י
קטגוריה:1944 בארץ ישראל
קטגוריה:חללי הלח"י
קטגוריה:אנשי היישוב שנהרגו על ידי אנשי המנדט הבריטי
קטגוריה:יבנאל
אלברט האברד

**אֶלברט גרין האברד** (באנגלית: **Elbert Green Hubbard**; 19 ביוני 1856 – 7 במאי 1915) היה סופר, פילוסוף ומוציא לאור אמריקאי.

## ביוגרפיה
אלברט האברד נולד בעיר בלומינגטון שבמדינת אילינוי בארצות הברית. ב-1875 ייסד חברת מכירות של "סבון לארקין" בעיר באפלו שבצפון מערב מדינת ניו יורק. ב-1895 ייסד את קבוצת "רויקרופט" בכפר איסט אורורה (שליד באפלו) שעסקה בהוצאה לאור ובכריכת ספרים, בייצור רהיטים ובעבודות עור ומתכת. הקבוצה התפרסמה בשל ספרו של האברד "הודעה לגארסיה" שהופיע לראשונה ב-1899 ושבו משמשת כרקע מלחמת ארצות הברית ספרד (1898).

בשנת 1910 מנתה קבוצת רויקרופט כ-500 חברים. האברד ערך ופרסם שני עיתונים סאטיריים. אשתו השנייה - אליס מור האברד - הייתה בוגרת אמרסון קולג' שבבוסטון, ונודעה כלוחמת בעד זכויות הצבעה לנשים. מפעלי רויקרופט הפכו למקום מפגש של פילוסופים ושל חוגים שדגלו ברפורמה חברתית. האברד הפך למרצה פופולרי, והפילוסופיה שלו התפתחה מתמיכה בסוציאליזם לתמיכה ביוזמה חופשית.

ב-1912 טבעה האוניה "טיטניק" לאחר שפגעה בקרחון ימי. האברד כתב על האסון וסיפר על אודות אשתו של איזידור שטראוס - אחד ממייסדי רשת החנויות "מייסיס" בניו יורק - שסירבה לרדת לסירת ההצלה באומרה: "כל השנים נסענו יחד; האם ניפרד עכשיו? לא! גורלנו יהיה אחד."

גורלו של האברד עצמו היה דומה כאשר הוא ואשתו נספו באוניית הנוסעים "לוסיטניה" שטובעה על ידי טורפדו מצוללת גרמנית ב-7 במאי 1915.

אחד מניצולי לוסיטניה כתב לבנו של האברד, במכתב מיום 12 במרץ 1916: 

באותה שנה יצא לאור ספרו של אלברט האברד "מסעות קצרים לבתיהם של אנשים גדולים" וב-1927 יצא לאור יומנו שהכיל גם אמרות, מימרות ומסות קצרות.

הביטוי 'כשהחיים נותנים לך לימונים, עשה מהם לימונדה', נטבע על ידי האברד בינואר 1915, בהספד שכתב לזכר שחקן נמוך קומה בשם מרשל פינקני ויילדר. בהספד כתב האברד על ויילדר: 'הוא אסף את הלימונים שהגורל שלח לו, והקים דוכן לממכר לימונדה'. ב-1948 כתב דייל קרנגי את המשפט בגרסתו המוכרת, בספרו 'איך להפסיק לדאוג ולהתחיל לחיות'.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:סוציאליסטים אמריקאים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית Find a Grave אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1915
שער סן-דני

[שמאל|ממוזער|250px|שער סן-דני בגלויה משנת [1908]]
**שער סן-דני** (בצרפתית: **porte Saint-Denis**) הוא מונומנט פריזאי, שנמצא על המסלול העתיק של חומת שארל החמישי (במקום בו עברה לפני כן חומת פיליפ אוגוסט), שנהרסה על ידי לואי ה-14.

השער נמצא כיום בהצטלבות רחובות סן-דני (רחוב סן-דני ורחוב פובורג סן-דני) ובין השדרות הגדולות (שדרות בון-נובל ושדרות סן-דני).

## היסטוריה
שער סן-דני הוקם בשנת 1672 בידי האדריכל פרנסואה בלונדל, מנהל האקדמיה המלכותית לאדריכלות, והפסל מישל אנגייה בפקודתו של לואי ה-14. המלך לואי ה-14 עצמו הורה על בנייתו ששולמה על ידי עיריית פריז. לכבוד ניצחונותיו באזור הריין ופראנש-קונטה. הוא נבנה כחלק ממצודה שהוקמה כמאה שנה לפני כן, ונהרסה זמן מה לאחר הקמת השער, במקומו של שער מימי הביניים שנקבע בחומת שארל החמישי. הריבון האחרון שעבר בקשת הניצחון היה המלכה ויקטוריה מבריטניה, בביקורה בתערוכה האוניברסלית של 1855 בפריס. רוחבה 24.65 מטר, גובהה 25 מטרים, ועובייה 6 מטרים.

השער עבר רסטורציה בשנת 1988.

## תיאור
שער סן-דני הוא שער ניצחון שנבנה בהשראת שער טיטוס שברומא.

פעורים בו קשת מרכזית גדולה ושני שערים קטנים.

## ראו גם
* שער פיירו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרובע העשירי של פריז
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
סן דני
כגן בק

**כגן בק** או **כאקאן בק** (לפעמים בקיצור מכונה "בק" סתם) היה תוארו של המשנה לכגן בממלכת הכוזרים.

המלוכה הכוזרית התחלקה בין הכגן לכגן בק. לפי ההנחה העכשווית הכגן, ששמו ייתכן ונגזר מהמילה כהן, עסק בענייניה הרוחניים של הממלכה הכוזרית, בעוד שהכגן בק עסק בענייני דיומא כמו צבא וכלכלה. בתקופות מסוימות תואר הכגן והבק התאחדו לתואר אחד ובראש הממלכה היה שליט יחיד (לדוגמה בשנת 950). לעיתים היסטוריונים התייחסו לבק הכוזרי בתואר מאליק (מלך בערבית) או אישד, תואר גקטורקי לשליט צבאי. הכגן היה עליון לכגן בק, אך הוא לא נהג להתערב בעניינים אלה והתרחק מהציבור. הכגן בק ראה בכל יום את הכגן וישב על כס מלכותי לימין הכגן.

מושב הבק והכגן היה בעיר הבירה איטיל ששכנה על גדת הוולגה בארמון מבוצר על אי בנהר, שגושר על ידי גשר צף לשאר העיר. בנוסף לשליטים ישב גם חלק מן הצבא במבצר.

הבק היה זה המכתיר את הכגן לתפקידו, אך למרות זאת, ולמרות תפקידו הייצוגי של הכגן, העם הכוזרי סגד לו והעריץ אותו. הבק היה אחראי על כלל חלקי העם הכוזרי, ולמרות שלא בהכרח היה צריך להיות יהודי על מנת לשאת במשרה, נראה שרוב הנושאים בתואר בק היו יהודים.

קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:ממלכת הכוזרים
אריק ואן לוסטבאדר

**אריק ואן לוסטבאדר** (אנגלית: **Eric Van Lustbader**; נולד ב-24 בדצמבר 1946) הוא סופר פנטזיה וספרי מתח אמריקני.

## חייו
אריק ואן לוסטבאדר נולד וגדל בגריניץ' וילג'. למד בבית הספר התיכון Stuyvesant שבעיר ניו יורק
וקיבל תואר ראשון בסוציולוגיה בקולג' של אוניברסיטת קולומביה. שימש כמבקר מוזיקה בעיתון Cash Box Magazine.

לעברית תורגמו חלק מסדרת ספרי הנינג'ה/ ניקולאס לינאר. הספרים מספרים את קורותיו של ניקולאס לינאר, יהודי-אמריקאי שגדל ביפן, למד אמנויות לחימה ונהפך להיות רב-אמן בנינג'יטסו. 

ספריו של לוסטבאדר רוויים בתיאורים של גבוה ונמוך. מחד, בקיאות היסטורית ומיתולוגית וציטוט מספרי פילוסופיה כמו מספר חמש הטבעות של מיאמוטו מוסאשי, ומאידך תיאורי מין וולגריים, כשבתווך תיאורי הקרבות שכיחים בהם.

בנוסף תורגמו ספרים נוספים שאינם שייכים לסדרת הנינג'ה.

## ספריו שתורגמו לעברית
סדרת הנינג'ה
* הנינג’ה, עברית - לנה קנטי. תל אביב: רמדור ; א’ שלגי, 1981.
* המיקו, עברית - ישראלה קלצל. תל אביב: שלגי, 1987.
* נינג’ה לבן, עברית - עדי גינצבורג-הירש. תל אביב: מודן, 1993.

ספרים נוספים:
* לב שחור, עברית - ישראלה קלצל. תל אביב: שלגי, 1985. 
* סירנות הנינג’ה, מאנגלית - יפעה גרבוב. תל אביב: שלגי, 1986.
* ז’יאן, עברית - אליעזר כרמי. תל אביב: שלגי, 1987. הספר הראשון מתוך שניים.

## ביבליוגרפיה באנגלית
### סאגת הפנינה

#*The Ring of Five Dragons* (2001)
#*The Veil of a Thousand Tears* (2002)
#*The Cage of Nine Banestones* (2004) (US title: *Mistress of the Pearl*)


### סדרת לוחם השמש השוקעת

#*The Sunset Warrior* (1977)
#*Shallows of Night* (1978)
#*Dai-San* (1978)
#*Beneath an Opal Moon* (1980)
#*Dragons on the Sea of Night* (1997)


### סדרת סין מרוקו

#*Jian* (1986)
#*Shan* (1988)


### ניקולאס לינאר/סדרת הנינג'ה

# *The Ninja * - (1980) (רומן זה עובד והופק לסרט קולנוע עתיר תקציב של חברת פוקס המאה העשרים.)
# *The Miko* - (1984)
# *White Ninja* - (1990)
# *The Kaisho* - (1993)
# *Floating City* - (1994)
# *Second Skin* - (1995)


### המשך סדרת בורן של [[רוברט לדלום]]
לוסטבאדר המשיך את כתיבת סדרת הרומנים ג'ייסון בורן אותה הפסיק רוברט לדלום, זאת באישור מנהלי עיזבונו של רוברט לדלום.

# *The Bourne Legacy* - (2004)
# *The Bourne Betrayal* - (2007)
# *The Bourne Sanction* - (2008)


## קישורים חיצוניים
* 

* אריק ואן לוסטבאדר ב-Internet Book List
* 
* יצחק טסלר, , nrg , 11 ביוני 2009
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי תיכון סטייווסנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
אייר איסלנד קונקט

**אייר איסלנד קונקט**, לשעבר "פליגפיילג איסלנדס", (באיסלנדית: **Flugfélag Íslands**; באנגלית: ** Air Iceland Connect**) הייתה חברת תעופה איסלנדית, שנשלטה באופן מלא על ידי אייסלנדאייר, שהפעילה קווי טיסה ברחבי המדינה וליעדים אזוריים בגרינלנד ולנמל התעופה ואוגר באיי פארו. מרכזה של החברה היה בנמל התעופה רייקיאוויק והיא הפעילה בסיס משני בנמל התעופה אקוריירי בצפונו של האי. שיתוף פעולה עם חברות תעופה אחרות אפשר קשרים בין-אזוריים, הן באיסלנד והן לגרינלנד ואיי פארו.

החברה נוסדה בשנת 1997 כתוצאה מאיחודן וארגונן מחדש של חברת פליגפיילג נורדירלנדס (Flugfélag Norðurlands) שבסיסה היה באקוריירי, ושל רשת קווי הפנים של אייסלנדאייר. במאי 2018, החברה העסיקה כ-250 אנשי צוות.

בשנת 2021 התמזגה עם חברת האם אייסלנדאייר.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון לדצמבר 2020:

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
קטגוריה:איסלנד: תעופה
קטגוריה:חברות איסלנדיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
יום הים

[שמאל|ממוזער|250px|מצעד הקדטים של "[אגודת יורדי ים זבולון|זבולון" ב**יום הים** הראשון בארץ ישראל. בי"ס ימי ראשון בא"י, יוזם חג יום הים. ת"א 29 מאי 1932]]**יום הים** היה בתקופת היישוב ובראשית ימי מדינת ישראל יום חגה של הימאות העברית. הוכרז בשנת 1936 על ידי מחלקת הים של הסוכנות היהודית כיום חג קבוע לתאריך כ"ג באייר מדי שנה, וצוין בארץ ישראל ובתפוצות.

## היסטוריה
יום הים הראשון נערך באביב שנת ה'תרצ"ב (29 במאי 1932) ביוזמת אגודת יורדי ים זבולון. האגודה הימית הארץ ישראלית קבעה את יום הים בתל אביב ב-7 באוגוסט 1932. ב-17 באוקטובר 1935 התקיים יום הים של הנוער העובד בחיפה. 

ב-28 במאי 1936 צוין "יום הים" כחלק מאירועי יריד המזרח. ב-19 במאי 1937 (ט' סיון תרצ"ז) צוין יום הים במלאת שנה לפתיחת נמל תל אביב. 

את חגיגות יום הים חגגו עד שנות החמישים, אז גווע המנהג במקביל להופעת מועדים לאומיים-אזרחיים אחרים.

באפריל 2018 החל מועדון Kayak4All סניפה היפואי של אגודת יורדי ים זבולון, להחזיר את יום הים לציבור בישראל, במתכונת חג הים ברשתות החברתיות.

## אירועי יום הים
יום הים היה חגיגה חופית ימית וכן צוין בערי ישראל ובקהילות היהודים בתפוצות. ביום זה סופר בהרחבה ובהדגשה על העשיhה הימית העברית בארץ ישראל ובתפוצות (בבתי ספר לימאות עברית באנגליה, צרפת, איטליה ורוסיה). מטרת החג הייתה להגברת המודעות לימאות, לצורך ביורדי ים בכל המקצועות והרמות, ולקצונה ימית כדרך חיים.

אירועי יום הים התפתחו והתרחבו לאורך השנים, וכללו תערוכות של ציוד ואמצעים ששימשו את הימאות העברית כגון כלי שיט, עזרי ניווט, דגלים ועוד; נערכו מפגני שיט של חניכי האגודות הימיות, והתקיימה פעילות הסברה חינוכית בבתי הספר. העיתונות והרדיו גויסו לסקירה נרחבת על תקומת הימאות העברית ויצירת צי עברי. בבתי הכנסת נערכו תפילות למען יורדי הים ולזכרם של חלוצים, ואורגנו סיורים בנמלים וביקורים ביישובי דיג. כמו כן נערכו מצעדים, מסיבות, תוכניות אמנותיות ותערוכות אמנות שעיסוקם בים ובספנות.

טקסט=לוגו חג הים אשר הופק להשקת החג המחודש באפריל 2018.|ממוזער|לוגו חג הים

## מקורות
* "ים - גליונות החבל הימי לישראל" חוברת ו'-ז'(נ"ח-נ"ט), שנה חמישית אדר ניסן תש"י, מרץ אפריל 1950, עמוד 36

## קישורים חיצוניים

* 
*  
*  מצעד יום הים בחיפה, '''1947''', באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים 
*  מצעד יום הים בתל אביב, '''1950''', יומני כרמל 
* חבל ימי לישראל - יום חיל הים, כרזה באתר הספרייה הלאומית
* שי שמש, חג הים חוזר, זווית, 17 במאי 2018

## הערות שוליים

קטגוריה:ימאות ביישוב
קטגוריה:ישראל: מועדים לאומיים
נמל התעופה רייקיאוויק

ממוזער|250px|מבט דרומה אל מסלול 19
**נמל התעופה רייקיאוויק** (באיסלנדית: **Reykjavíkurflugvöllur**) הוא נמל תעופה בעיר רייקיאוויק, בירת איסלנד, הממוקם בצמוד למרכז העיר ומדרום לו.

## היסטוריה ועתיד
הטיסה הראשונה המריאה מהנמל ב-3 בספטמבר 1919, אך רק בחודש מרץ 1940 הוא החל לשמש כמרכזה של חברת פליגפיילג איסלנדס (Flugfélag Íslands) שהחלה מפעילה ממנו טיסות סדירות. הנמל הנוכחי הוקם בידי הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, ועבודות הבנייה וסלילת המסלולים שהיו עשויים עד אז מעשב החלו בחודש אוקטובר 1940. לאחר המלחמה, ב-6 ביולי 1946 מסר הצבא הבריטי את הנמל לידיה של רשות שדות התעופה של איסלנד (Flugstoðir - "פליגסטודיר"), ומאז הוא נמצא בבעלותה ומופעל על ידיה. בשנת 2000 עבר הנמל עבודות שיפור שנמשכו שנתיים ואשר שכללו את הרחבת המסלולים.

מאז הקמת הנמל התרחבה העיר וכיום שכונותיה מקיפות אותו. הנמל תופס שטח עירוני חיוני במרכז העיר וגורם למטרדי רעש, אך הוא מבטיח את זמינות הקשר האווירי לרחבי המדינה, שבשל תנאי האקלים הופך לעיתים לדרך היחידה להגיע לערים ולעיירות מרוחקות באיסלנד. מסיבה זו עתידו של הנמל אינו ברור עדיין, ובאיסלנד מתקיים דיון ציבורי בעניין זה. בשנת 2001 נערך משאל עם בנושא ו-49.3% מהקולות תמכו בהעברת הנמל ממרכז העיר, בעוד ש-48.1% ביקשו לשמר את המצב עד שנת 2016 לפחות.

## הפעילות בנמל
מסלולי ההמראה בנמל קצרים למדי, ולכן הוא משמש מטוסים קטנים הפועלים בטיסות פנימיות ואזוריות לנמל התעופה נרסארסואק בגרינלנד ולנמל התעופה ואוגר באיי פארו, מטוסים פרטיים, וטיסות שכר בינלאומיות המתבצעות במטוסים קטנים יחסית. נמל התעופה משמש לעיתים כנמל חליפי לנמל התעופה הבינלאומי קפלוויק הממוקם כ-50 ק"מ דרומית-מערבית לעיר כאשר מזג האוויר מחייב זאת, אולם כעניין שבשגרה, רוב הטיסות הבינלאומיות עושות שימוש באחרון. 

הנמל משמש כמרכז פעולתן של חברות התעופה פליגפיילג איסלנדס ופליגפיילגיד ארניר (Flugfélagið Ernir), ובו שני טרמינלים. הטרמינל הראשי משמש את כל הטיסות למעט טיסותיה של חברת פליגפיילגיד ארניר, והטרמינל הקטן משמש את האחרונה. בשנת 2006 עברו 386,844 נוסעים דרך הנמל בטיסות פנים, ואלה היוו 45.3% מסך תנועת הנוסעים האווירית הפנימית באיסלנד. באותה שנה שימש הנמל 33,203 נוסעים בטיסות בינלאומיות, ואלה היוו 1.6% מתנועת הנוסעים הבינלאומית במדינה. תנועת המטען בטיסות פנים עמדה על 1,184.9 טון ועל 182.7 טון בטיסות בינלאומיות, וסך התנועות האוויריות עמד על 77,872 בטיסות פנים ו-5,014 בטיסות בינלאומיות.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתוני הנמל
* קובץ מידע מקצועי אודות הנמל כולל מפות

## הערות שוליים

רייקיאוויק, נמל התעופה של
קטגוריה:רייקיאוויק: מבנים
ויליאם מוזלי

**ויליאם פיטר מוזלי** (באנגלית: **William Peter Moseley**; נולד ב-27 באפריל 1987) הוא שחקן אנגלי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור פיטר פיוונסי (אנ') בסדרת סרטי "נרניה", ומתפקידו בתור הנסיך ליאם הנסטרידג' בסדרה המקורית הראשונה של  "רויאלס".

## ביוגרפיה
מוזלי נולד בכפר שיפסקומב ברכס הגבעות קוטסוולדס שבמחוז גלוסטרשייר, בדרום מערב אנגליה. הוא בנם של ג'ולייט (לבית פלמינג) ופיטר מוזלי, שניהם צלמי קולנוע. מוסלי למד בבית הספר היסודי שיפסקומב מספטמבר 1991 עד יולי 1998, ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר הפרטי וייקליף שבגלוסטרשייר.

## קריירה
בשנת 1998 קיבל את תפקידו הראשון בסרט הטלוויזיה של ITV "Cider with Rosie", המהווה עיבוד לרומן באותו שם מאת הסופר והמשורר לורי לי. בשנת 2002, קיבל את תפקידו הבא בתור פורסטר בסרט הטלוויזיה "היה שלום, מר צ'יפס" גם הוא הפקת מקור של ITV, וגם הוא עיבוד לרומן באותו שם של הסופר ג'יימס הילטון.

בשנת 2005 פרץ לתודעה הבינלאומית כאשר קיבל את התפקיד של פיטר פיוונסי (אנ') הסרט הפנטזיה וההרפתקאות "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" אשר מבוסס על הספר "האריה, המכשפה וארון הבגדים" מאת ק.ס. לואיס, הראשון שיצא לאור והרומן השני בסדרת "דברי ימי נרניה". בשנת 2008 שב לגלם דמות זו בסרט הבא בסדרה "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן" ובשנת 2010 שב בפעם השלישית לתפקיד יותר קטן בסרט הבא "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר". 

בשנת 2014, הוא שיחק את התפקיד של ג'ראד בסרט "מרגריטה, עם קש".  בשנת 2015, לוהק לתפקיד של הנסיך ליאם הנסטרידג' בסדרה המתוסרטת הראשונה של  "רויאלס" לצד אליזבת הרלי וטום אוסטן. בתיאור התפקיד, מוזלי הצהיר כי "זה כאילו (אם) הנסיך הארי נזרק להיות המלך הבא של אנגליה. הוא בעצם סוג של מורד... לא ממש אכפת לו מה מישהו חושב, הוא עושה מה שהוא רוצה לעשות, כשהוא רוצה לעשות את זה." הסדרה זכתה לביקורות מעורבות, אם כי מוזלי ושאר צוות השחקנים זכו לשבחים.

בשנת 2016, מוזלי כיכב בדמותו של טיילר בסרט מותחן האימה "Friend Request", בבימויו של הבמאי הגרמני סימון ורהובן. לאחר מכן באותה שנה, הוא כיכב בתור ארדן לואו בסרט הטלוויזיה "אודרינה" של רשת הטלוויזיה האמריקאית לייפטיים, המבוסס על הרומן "*My Sweet Audrina*" שפורסם בשנת 1982 מאת ו. ס. אנדרוז. 

בשנת 2020 שיחק בסרט הפנטזיה של קנת בראנה "ארטמיס פאול" שמבוסס על הספר באותו שם מאת הסופר האירי אואן קולפר.

## חיים אישיים
למוזלי ישנו בית בקליפורניה ולאחרונה הוא מתגורר בלונדון.

בשנים 2012–2018 היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית קלסי צ'או.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1987
ראצק

**ראצק** (בפולנית: **Raczki**; ברוסית: **Рачки**; ביידיש: **ראַצק**) היא עיירה (לעיתים מוגדרת ככפר) על גדות הנהר הקטן רוֹסְפּוּדַה (Rospuda), בנפת סובאלק שבמחוז פודלסיה (Podlasie) בצפון-מזרח פולין. העיירה שוכנת כ-15 ק"מ מדרום-מערב לעיר סובאלק (Suwałki) וכמרחק הזה מצפון-מערב לעיירה אוגוסטוב (Augustów).

בראייה היסטורית, במשך מרבית המאות האחרונות נמצאה העיירה (והאזור כולו) בתחום השיפוט של ליטא על גלגוליה המדיניים השונים. על כן, יש יסוד להניח כי אחוז ניכר מתושבי האזור הם ממוצא ליטאי. לצד התרבות הליטאית, ספג האזור השפעה תרבותית פולנית נרחבת.

## היסטוריה

המקום יושב לראשונה בשנת 1513, ומוזכר בשם זה כבר במסמכים משנת 1558.
בערך בתחילת המאה ה-19 כבר נמנו במקום 766 תושבים, רובם עסקו במלאכת-יד בעיקר חייטים וסנדלרים. כמו כן התפתח במקום מסחר בפשתן וצמר.
שני פונדקים שירתו את האורחים שביקרו במקום בימי השוק והירידים השנתיים.
לאחר ההתקוממות של פולין ליטא ובלארוס בינואר 1863 נגד השלטון הרוסי, איבדה רצקי את זכויותיה האזרחיות כעונש על חלקו של האזור בהתקוממות.

## יהדות ראצק

ידוע על קיומה של קהילה יהודית במקום כבר בסוף המאה ה-17. ולקהילה אף היה רב משלה, רבי גרשון בערך כבר משנת 1670. עם זאת בתקופה מאוחרת יותר בראשות הקהילה כבר לא עמד רב משלה ובתפקיד זה שימש שוחט העיירה.

בשנת 1789 נמנו בעיירה 542 יהודים, ובשנת 1808 נמנו בה 1,117 יהודים (79.5%) מתוך אוכלוסייה כללית שמנתה אז 1404 תושבים.

בשנת 1900 נמנו בעיירה 1,116 יהודים.

בן העיירה, אריה שרנייץ, מספר על זכרונותיו מראצק:

### בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי הגרמנים, ורבים מיהודיה נמלטו ממנה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, החלו אלו בביצוע מעשי שוד בקרב יהודיה, ובחטיפתם לעבודות כפייה משפילות, ובהן ניקוי רחובות היישוב. 

עם כניסת יחידות הצבא האדום לעיירה בסוף ספטמבר 1939, ועד להכללת היישוב באופן רשמי בשטח הכיבוש הגרמני בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב, עזבו את המקום יהודים נוספים. עם שובם של הגרמנים לעיירה, גירשו אלו את כל היהודים שעוד נותרו בה, וגורלם היה כגורל יהודי היישובים אליהם הגיעו.

## לקריאה נוספת
* **פנקס הקהילות** הוצאת יד ושם.
* אריה שרנייץ, "**נולדתי בראצק**", בתוך: **ספר קהילת סובאלק ובנותיה: בקלורובה, ויז'אן, סייני, פונסק, פיליפובה, פשרושלה, ראצק** (עורכים: יהודה אלראי ויוסף כרוסט), תל אביב: הוצאת יאיר ע"ש אברהם שטרן, תשמ"ט-1989, עמ' 164-165 (בגרסה אינטרנטית באוסף ספרי היזכור של ספריית העיר ניו יורק, תמונות 169-168).

* "Raczki", in: **Encyclopedia of Jewish Life**, 2001, p. 1044.


## קישורים חיצוניים
* 
* Raczki, Poland באתר Jewishgen – רשימת קהילות יהודיות קרובות ומפה
* היסטוריה של ראצק, תמונות העיר ונופיה, באתר הגנאלוגיה של משפחת אוסטרובסקי
* ראצ'קי באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* תמונת מראצק, באתר Bagnowka
* מפה של אזור Sûduva (דרום-מערב ליטא)

## הערות שוליים

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אסטודיאנטס מדריד

[שמאל|200px|ממוזער|ההיכל הביתי, '''[פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד|פלאסיו דה דפורטס**]]
[[קובץ:Madrid Arena Inside 03.jpg|שמאל|200px|ממוזער|**מדריד ארנה**, ההיכל הביתי בשנים 2003-2010]]
**קלוב בלונססטו אסטודיאנטס** (ב[[ספרדית]]: **Club Baloncesto Estudiantes**, מועדון כדורסל אסטודיאנס) הוא [[מועדון כדורסל]] [[ספרד]]י מ[[עיר בירה|עיר הבירה]], [[מדריד]]. נכון לעונת [[2022]]/[[2021]] המועדון משחק בליגה השנייה בספרד (ירדה מהליגה הבכירה לאחר עונת 2020/21).

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת [[1948]] על ידי קבוצת תלמידים ("אסטודיאנטס") מבית הספר התיכון על שם [[רמירו דה מאסטו]] במדריד. הוא היה לראשון ששיחק בליגה הספרדית, עוד לפני הקבוצות הגדולות בספרד, [[מועדון הכדורסל ריאל מדריד|ריאל מדריד]] ו[[ברצלונה (כדורסל)|ברצלונה]]. לאורך כל שנותיו, שיאו בליגה הספרדית היה המקום השני בלבד. המועדון נחשב לשני בגודלו במדריד, אחרי ריאל מדריד. 

בעונת  כמעט וירד המועדון לליגה השנייה לראשונה בתולדותיו, ורק הפרש הסלים השאיר אותו בליגה הראשונה. המועדון ניצל מירידה פעמיים נוספות, בעונות 2011/12 ו-2015/16, שבשתיהן סיים במקום ה-17 והלפני אחרון המוביל לירידה - אך נשאר בליגה הראשונה כיוון שהעולות המיועדות מהליגה השנייה לא הציגו מסמכים ותקציבים מתאימים.

בסיום עונת 2020-21 נשרה אסטודיאנטס לליגה השנייה בפעם הראשונה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הלפני האחרון.

במפעלים האירופאים הגיע המועדון ל[[פיינל פור]] של [[יורוליג|גביע אירופה לאלופות]] ב-[[1992]], פעמיים לחצי גמר [[גביע יול"ב]] ופעם אחת לגמר [[גביע קוראץ']] (1999). במסגרת ה[[יורוצ'לנג']], הגיעה הקבוצה עד לחצי הגמר (2007), והפסידה לאקשבאו. והפסד ל[[צדביטה זאגרב]] ברבע הגמר (2011).

אולם הבית של המועדון כיום הוא [[פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד]], המכיל 15,000 מקומות ישיבה. בשנים 2003-2010 שיחקה הקבוצה ב[[מדריד ארנה]] החדש, המכיל כ-10,500 מקומות ישיבה.

==תארים והישגים==
***הליגה הספרדית:**
**מקום שני: 1963, 1968, 1981, 2004
***הגביע הספרדי:**
**זכייה (3): 1963, 1992, 2000
**גמר: 1962, 1973, 1975, 1991
***גביע קוראץ'**:
**גמר: 1999
***יורוקאפ**:
**חצי גמר: 2003, 2004
**רבע גמר: 2011
***יורוצ'לנג'''':
**חצי גמר: 2007

## שחקני עבר בקבוצה
*  פרננדו מרטין
*  יאן מרטין
*  קרלוס חימנס
*  פליפה רייס
*  סרחיו רודריגס

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל ספרדיות
קטגוריה:מדריד: מועדוני ספורט
מחלף חורשים

**מֶחלף חורְשים** הוא מחלף אשר מחבר בין כביש 6 לכביש 531. 
## מיקום ומבנה
המחלף נקרא על שם קיבוץ חורשים הנמצא ממזרח למחלף. ממערב למחלף נמצא מושב חגור ומצפון נמצא היישוב ג'לג'וליה. מחלף חורשים ממוקם כשלושה קילומטר מצפון למחלף קסם ובכך הוא מהווה את קצהו הצפוני של הקטע הקצר ביותר לתשלום בכביש 6.

מבנה המחלף הוא מסוג מחלף חצוצרה. רמפת היעף מאפשרת נסיעה רציפה מכביש 6 בכיוון צפון לכביש 531 בכיוון מערב ללא רמזורים או צמתים, והלולאה מאפשרת נסיעה מכביש 531 בכיוון מזרח לכביש 6 בכיוון צפון. קצהו המזרחי של כביש 531 מסתיים במחלף.

## היסטוריה
מיקום המחלף נקבע בתמ"א 3 (תוכנית מתאר ארצית לדרכים), שנערכה ב-1976. התכנון המפורט של המחלף בוצע על ידי חברת כביש חוצה ישראל בשנות ה-90. החברה גם ניהלה את הפקעת הקרקעות להקמת המחלף. עבודות ההקמה החלו בנובמבר 1999, והמחלף נחנך בתחילת חודש אוגוסט 2002, עם השלמת המקטע הראשון של כביש 6 בין מחלף אייל למחלף נחשונים, באורך של כ-18 ק"מ. באוקטובר 2002, נפתח לתנועה קטע נוסף של כביש 6, באורך של כ-13 ק"מ, בין  מחלף נחשונים למחלף בן שמן. 

עם פתיחת המחלף כביש 531 לא הושלם ברובו, למעט הקטע המוביל למחלף, והוא קושר זמנית ישירות לכביש 444 ולדרכים מקומיות. זאת עד לפתיחתו של מחלף ג'לג'וליה בשנת 2011.
## ראו גם
* כבישי ישראל
[שמאל|ממוזער|250px|כניסות ויציאות מהמחלף מצידו הדרומי. ברקע, שלטי הכוונה ב[כביש 6 לקראת המפגש עם מחלף קסם]]

## הערות שוליים

קטגוריה:כביש 531: מחלפים
קטגוריה:כביש 6: מחלפים
קטגוריה:מחלפי חצוצרה
מרדכי חביב לובמן

**מרדכי חביב לובמן** (1857, י' בטבת ה'תרי"ח – 1895, ט' בטבת ה'תרנ"ו), מחלוצי החינוך העברי בארץ ישראל ומייסד בית הספר בראשון לציון, אשר נחשב לבית הספר העברי הראשון בעת החדשה.
## ראשית חייו
מרדכי לובמן נולד בגורקי שבפלך מוהילב ברוסיה לחיים שמואל גרונם וחסיה (מוסינזון), ממשפחת סוחרים ופקידים ממשלתיים יהודית מסורתית. לובמן קיבל חינוך מסורתי וכבר בילדותו התגלה כבור סוד וגילה בקיאות בתלמוד ובלימודי העברית. בשנת 1874, בגיל 17, ברוח ההשכלה, פנה ללימודי חול ושפות זרות וסיים את לימודיו בהצטיינות כמודד מוסמך בבית הספר לחקלאות ולמדידה שבעירו. במהלך לימודיו ייסד בית ספר לילדים מעוטי-יכולת בעזרת תרומות מעשירי העיר ואף לימד בו בהתנדבות.

בשנת 1878 נרצח אביו בעת מילוי תפקידו כפקיד ממשלתי בתחנות הרכבת, ולובמן עקר לחרקוב, שם התחתן והתפרנס כמהנדס ומודד מומחה. בשנת 1881 החלו הסופות בנגב, וכמו יהודים רבים נוספים בתקופתו, החל לגלות עניין באגודות חובבי ציון, ובשנת 1884 עלה לארץ ישראל.

## בארץ ישראל
בהגיעו לארץ ישראל התיישב תחילה ביהודיה יחד עם בן דודו דב חביב לובמן. ברוח תנועת חובבי ציון, השניים עבדו בחלקה שניתנה מטעם חובבי ציון בחרקוב. שנה מאוחר יותר עבר לראשון לציון שהייתה אז מרכז למשכילי המתיישבים. שם עבד לובמן מטעם פקידות הברון כמודד קרקעות במושבות. בשל השכלתו הרחבה, היהודית והכללית כאחד, פנה אליו פקיד הברון יהושע אוסוביצקי בבקשה להפוך למנהל מוסד תלמוד התורה שהיה קיים בראשון לציון בזמנו ולהפכו לבית ספר עברי.

לובמן הסכים לאתגר ופקידי הברון הקצו לו בניין במושבה לצורך הקמת המוסד החדש - בית הספר העברי הראשון בתבל. בשנתו הראשונה (1886-1887) לימד לובמן לבדו עברית בשיטת התרגום מיידיש.

בשנתו השנייה (1887–1888) עבר ללמד עברית בשיטת עברית בעברית וכן חשבון וטבע על בסיס תרגומיו מרוסית לעברית של ספרי הלימוד. באותה שנה הזמין לובמן את דוד יודילוביץ, איש חינוך עברי פעיל באותה התקופה, להצטרף אליו להוראה בבית הספר. יודילוביץ נענה מיד בחיוב והשניים המשיכו יחד בפיתוח בית הספר העברי הראשון בארץ, שלימים נודע כבית ספר חביב, הפעיל עד היום. בתקופה זו אף השתתף בהגהת השיר **[[התקווה]]** לנפתלי הרץ אימבר, בסגנונו ובתוכנו, יחד עם ישראל בלקינד ודוד יודילביץ.

בהמשך מונה על ידי פקידות הברון למפקח הראשי על בתי הספר של פתח תקווה, ראשון לציון ועקרון (לימים מזכרת בתיה) וכן עמד בראש אספת המורים (לימים הסתדרות המורים). הוא גם השתתף בכתיבת עיתון הילדים עולם קטן. לובמן שימש בתפקידיו עד מותו משחפת.

## לקריאה נוספת
* **[[D:Q29553688|לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים]]** כרך ב, הוצאת ספרית פועלים, 1967. עמ' 176.
* 
* .
*יפה ברלוביץ (עורכת), רחבעם זאבי (מהדיר), **אעברה נא בארץ, מסעות בארץ ישראל של אנשי העלייה הראשונה**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב, עמ' 200–215.

## קישורים חיצוניים

* 
* מרדכי לובמן, אלבום משפחות, מוזיאון ראשון לציון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:מחיי הלשון העברית
קטגוריה:מנהלי בית הספר חביב
קטגוריה:סגל הצבי
קטגוריה:מתיישבי יהוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1857
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1895
קטגוריה:נפטרים משחפת
דיני משפחה

**דיני משפחה** הם כינוי כולל לדיני ענף משפטי, שבהתאם למיון המקובל בתורת המשפטים, כוללים מעמד אישי (יוחסין, הורות, נישואים וגירושים), וזכויות וחובות הנובעים מן המעמד האישי.

מגוון הנושאים בהם מטפלים דיני המשפחה רחב, ונהוג לכלול בו את הנושאים הבאים:
* נישואים ותקפם. מוסדות מקבילים למוסד הנישואים כגון ידועים בציבור.
* עניינים הקודמים לנישואים - הפרת הבטחת נישואים, הסכם ממון.
* חובות וזכויות העולות מתוקף הנישואים, עניינים המתרחשים במהלך הנישואים - מזונות, הסדרי רכוש, מניעת אלימות במשפחה.
* סיום קשר הנישואין ותוצאותיו - גירושים, מדור, משמורת, הסדר זמני שהות, מזונות חלוקת הרכוש המשותף.
* הורות, יצירתה ותוצאותיה, לרבות אפוטרופסות, הכרה באבהות, אימוץ, פונדקאות.
* בשיטות משפט מסוימות כמו בישראל מסווגים גם ענייני ירושה כענייני המעמד האישי.

הדין המהותי הנוהג בענייני המשפחה הוא לעיתים הדין הדתי, ולעיתים הדין האזרחי, תלוי בשיטת המשפט הנוהגת במדינה, ובנסיבות העניין. במדינת ישראל קובע החוק כי נישואין וגירושין ייעשו באופן בלעדי על-פי הדין הדתי (דוגמת המשפט העברי או השריעה), בהתאם לעדה הדתית אליה משתייכים בני הזוג. שיטה זו אשר קיימת גם במדינות ערב ובאופן מוגבל יותר בארצות הבלקן, מקורה בתקנות המילט מהאימפריה העותמאנית אשר קבעו בין היתר כי דיני המשפחה נקבעים לפי הקהילה הדתית (אומה/עדה) אליה הוא משתייך. לקביעה זו יוצאי דופן. לדוגמה, חלוקת הרכוש בעת גירושין נעשית על-פי חוק יחסי ממון בין בני זוג באופן שווה, בניגוד למשל, למשפט העברי. עוד קובע החוק, כי הן בתי הדין הדתיים והן בתי המשפט למשפחה מורשים לדון בדיני משפחה, על-פי הדין הדתי. אמנם, על-פי החוק, הסמכות לדון בתיק מסוים נתונה לערכאה בה החל הדיון בתיק. עקב כך, פעמים רבות מתקיים מרוץ סמכויות בין בני הזוג, בו כל אחד מבני הזוג ממהר לפתוח תיק בערכאה הנוחה לו, כדי שכל הדיון יימשך בה.

בחוק הישראלי ישנם כמה מאפיינים ייחודיים, הנובעים מהנחות היסוד עליהן הושתת. קושי עשוי להתעורר כאשר בני הזוג אינם בני אותה דת, או כאשר הם אינם משתייכים לאף עדה דתית.

במקומות רבים מוקם בית משפט למשפחה המתרכז בדיני המשפחה. במדינת ישראל הוקם בית משפט כזה בעקבות חקיקת חוק בית המשפט לענייני משפחה בשנת 1995. מאפייניו העיקריים של בית המשפט לענייני משפחה הם שופטים המכירים את התחום ובקיאים בו, פרוצדורה המאפשרת גמישות, כמתבקש מאופיו של הדיון, ויחידת סיוע הכוללת פסיכולוגים ועובדים סוציאליים המסייעים לבית המשפט ולמתדיינים. עם זאת הגדרת סמכות הדיון של בית המשפט למשפחה בישראל רחבה, וכוללת כל סכסוך שהוא בין בני משפחה, בנוסף לסמכות בכל התחומים המסורתיים הנמנים בענייני משפחה. כך שגם סכסוך כספי בין אחים, למשל, נדון בפני בית משפט זה ולא בפני בית משפט רגיל, על אף שמבחינה מהותית אינו שונה מסכסוך כספי אחר.

## ראו גם
* דיני משפחה בישראל

## לקריאה נוספת
* בני דון-יחייא, **תורת דיני המשפחה**, כנרת זמורה דביר, 2022.

## קישורים חיצוניים

* 
* אהרן ברק "חוקת המשפחה: היבטים חוקתיים של דיני המשפחה" משפט ועסקים טז 13 (2013).
* פנחס שיפמן "שפה דתית ושפה אזרחית בדיני המשפחה" משפט ועסקים י 423 (2009).
* רות זפרן "קביעת מזונות ילדים בישראל – מהפך?" משפט ועסקים (2012).
* 

* Haim Abraham, A Family Is What You Make It? Legal Recognition and Regulation of Multiple Parents, 2017


## קישורים חיצוניים

*
בית ספר שדה הר הנגב

**בית ספר שדה הר הנגב** הוא בית ספר שדה הנמצא במצפה רמון,  במרחק הליכה מצוקו של מכתש רמון. מסלול רגלי יוצא מבית הספר אל מכתש רמון כולל הפריזמות והמנסרה. אזור ההדרכה של בית הספר כולל את כל מרחבי הנגב – מבאר שבע ודרומה עד למישורי מדבר פארן.

חשיבותו העיקרית של בית הספר היא בקרבתו למכתש רמון. האתרים בסביבות המכתש הם מגוונים: חוות האלפקות, מצפה הכוכבים, המנסרה, קיר האמוניטים, המכתש הגדול, המכתש הקטן, מדבר צין, דרך הבשמים הנבטית ועבדת. 

מיקומו של בית הספר באזור המאוכלס בדלילות יחסית - ללא תאורת בתים, רחובות ומכוניות - מאפשר יכולת צפייה טובה בכוכבים. יתרון נוסף הוא העובדה כי הסיכוי לעננות באזור הנגב נמוך יותר מאשר במרכז הארץ. בית הספר מארגן מפגשים במועדים בהם חזויים אירועים כמו מטר מטאורים.

## קישורים חיצוניים
*  אתר בית הספר, החברה להגנת הטבע
* 

קטגוריה:הנגב: חינוך
הר הנגב
קטגוריה:מצפה רמון: חינוך
קטגוריה:מצפה רמון: מבנים
קטגוריה:הנגב: תיירות
אוניית הוד מלכותו

**אוניית הוד מלכותו/מלכותה** (בראשי תיבות: **אה"מ**; באנגלית: **His/Her Majesty's Ship** (**HMS**)) הוא תואר הניתן לאוניות חיל הים במונרכיות מסוימות, אם באופן רשמי או לא.

## בריטניה
בצי המלכותי הבריטי תואר זה מתייחס למלך או מלכת בריטניה. בעבר המונח **HMBS** ** His/Her Britanic Majesty's Ship** (אוניית הוד מלכותו/מלכותה הבריטי/ת) גם היה בשימוש. אוניות אנגליות לפני הרסטורציה של 1660 לא נשאו את שם התואר אה"מ.

צוללות של הצי המלכותי נושאות את התחילית **צה"מ** (**צ**וללת **ה**וד **מ**לכותו/ה; HM Submarine). באופן דומה, היאכטה המלכותית בריטניה, אשר הייתה מגויסת לצי המלכותי, נודע כ**יה"מ בריטניה**. יתר האוניות נקראות אוניות הוד-מלכותו או הוד-מלכותה. התחילית אה"מ ניתנת גם לבסיסי חוף, כמו אה"מ "אקסלנט" ב-Whale Island שבהמפשייר.

## הצי השוודי
בצי המלכותי השוודי התחילית מייצגת **Hans**/**Hennes Majestäts Skepp**.

## גרמניה
*'Seiner Majestät Schiff* (בגרמנית: אוניית הוד מלכותו, ובקיצור SMS) הייתה התחילית של הספינות ששירתו בציים דוברי הגרמנית; הצי הפרוסי, הצי הגרמני הקיסרי והצי האוסטרו-הונגרי. הוא נוצר על ידי תרגום הקידומת הבריטית לגרמנית.

לפעמים זה גם קוצר ל-SM (עבור Seiner Majestät) כאשר ספינה הוזכרה לפי מעמד, כגון SM Kleiner Kreuzer Emden ("הסיירת הקלה של הוד מלכותו אמדן").

## ראו גם

* אוניית ארצות הברית

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
הילה (דת)

[ממוזער|250px|[שרף (מלאך)|שרף (סוג של מלאך) ומסביבו הילה מסוג אורולה]]
[ממוזער|250px|איור של [מלאך|מלאכית עם הילה מסוג נימבוס, המשמשת בתיאור פופולרי של מלאכים]]
בדת, **הילה** (בלועזית: **Halo** או **Aura**) היא מעין טבעת אור הנוצרת סביב אדם או עצם. מכיוון שנהוג לייחס לאור את הטוב, ההילות קיבלו משמעות בדת, ושימשו לעיטור מלאכים, צדיקים וקדושים.

התיאור הראשון של הילה מופיע בספר "שמות" לגבי משה רבנו . כלומר: פניו של משה קרנו מאור והוא היה מוקף בהילה סביבו.

ההילות ביהדות מופיעות ביתר הרחבה ופירוט בקבלה ובמיסטיקה היהודית (ספר הזוהר, תורת הנסתר). 

האיקונוגרפיה הנוצרית הרבתה בציור הילות סביב ראשם של ישו, מריה, יוחנן המטביל וקדושים נוצריים אחרים. ההילה תוארה כעיגול מלא בצבע זהוב שנמצא מאחורי ראשה של הדמות. מציורים אלה נובע התיאור הפופולרי של הילת מלאכים כחישוק נוצץ מעל ראשו של המלאך. באיקונוגרפיה הנוצרית ישנן 3 טיפוסים של הילות:
* אוראולה (Aureola) - הילה מלאה ומוזהבת.
* נימבוס (Nimbus) - הילה שמצוירת כטבעת דקה (בדומה לתיאור המודרני העממי של הילות מלאכים).
* מנדורלה (Mandorla) - הילה מוארכת כשקד שמקיפה את כל גופה של הדמות.

בפסלים ותמונות של קדושים הינדואיסטים ובודהיסטים לפעמים מתוארת מעין הילה סביב ראשם. המסורת הזו התגלגלה ככל הנראה לפרס המוסלמית, שם באמנות המוסלמית המקומית היה נהוג לצייר דמויות חשובות באסלאם (מוחמד או יתר הנביאים החשובים באסלאם, כמו משה או עיסא) כשהילת אש אופפת אותם (או את ראשיהם).

בהשאלה, המונח "הילה" משמש לציין תדמית נעלה שנוצרה למשהו או מישהו מסוים, בצדק או שלא בצדק.

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דת
קטגוריה:אמנות
ص

האות **צאד** (בערבית: **صاد**) היא האות הארבע-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות שין ואחריה האות צ'אד.

צאד מייצגת את העיצור /sˤ/, כלומר גרסה מלועלעת של העיצור /s/ (מעין סמ"ך משולבת עם עי"ן מזרחית). צאד היא אחד מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם דאד, טא, ט'א וקאף), והיא הגרסה הנחצית של סין.

ישנן שתי דרכים תקניות לתעתק את צאד לעברית: כסמ"ך גרושה (ס'אד) או כצד"י. התעתיק בסמ"ך גרושה מהווה קירוב טוב יותר של הצליל, בעוד שהתעתיק בצד"י קרוב יותר לדרך הכתיבה הערבית, ומרמז על הקשר בין שורשים ערביים למקביליהם בעברית. נהוג גם תעתיק חופשי של צאד כסמ"ך בלי גרש (סאד), תוך ויתור על ההבחנה בין צאד לסין.

צאד משמשת לעיתים קרובות כקיצור לברכה: صلى الله عليه وﺳﻠﻢ (**צַֽלַּא אַללָּֽהֻ עַלַֽיְהִ וַסַֽלַּם**) – "תפילת אללה עליו ושלום".

מקור האות צאד הוא ב"צדֵי" הפניקית ויש לה מקבילות בחלק מהאלפביתים:
*אלפבית עברי – צ/ץ
*אלפבית יווני – 25px
*אלפבית סורי – ܨ

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אותיות בערבית
כרכרה

ממוזער|עגלון מוביל כרכרה עם שני סוסים בווינה, אוגוסט 2021
**כרכרה** היא סוג של עגלה המונעת על ידי משיכת בהמות. הכרכרה הטיפוסית הייתה רתומה לסוסים ושימשה להסעת נוסעים, או להעברת סחורה.

הכרכרה מזוהה לרוב עם מעמד האצולה, ושימשה להסיע בני אצולה בנוחות ובפאר.

עם התפתחות המכוניות במדינות המערביות, פחת השימוש בכרכרות. בתקופה המודרנית משמשות כרכרות בעיקר לצורכי תיירות או לטקסים.

## ראו גם
* דיליז'נס
* מרכבה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:מרכבות וכרכרות
קטגוריה:עגלות
פנחס שניאורסון

[קברו של פנחס שניאורסון בחלקת השומר ב[בית הקברות כפר גלעדי - תל חי|בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|ממוזער|210px]]
**פנחס שניאורסון** (ט"ז שבט ה'תרנ"ג, 2 בפברואר 1893 – ו' סיוון ה'תשל"ד, 27 ביוני 1974) היה מחלוצי העלייה השנייה, איש ארגון השומר וממייסדי ארגוני ההגנה בתקופת היישוב.

## ביוגרפיה
נולד בעיר רציצה ברוסיה, ליהודה לייב שניאורסון (רצ'יצ'ה), בן האדמו"ר שלום דובער שניאורסון (מרציצה) - נכד הצמח צדק, ולביילה, בת הרב מרדכי שניאורסון מוויטבסק גם הוא נכד הצמח צדק. הוריו היו בני דודים שניים.

עלה לארץ ישראל בשנת 1908. תחילה עבד כפועל חקלאי וכשומר ביישובי יהודה והגליל. התיישב במושב תל עדשים, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרף לישראל גלעדי במטרה ליישב את הגליל העליון. לאחר חשיפת מחתרת ניל"י, נעצר ישראל גלעדי, ושניאורסון ביקש להיעצר במקומו, עבר עינויים ולבסוף נכלא בדמשק.

עם שחרורו ממעצר גויס שניאורסון לצבא האימפריה העות'מאנית, אך זמן קצר לאחר מכן ערק וברח לאודסה. בשובו לארץ התיישב בכפר גלעדי, ובשלהי 1919 מונה מטעם למפקד ארגון ההגנה בכפר. ביום הקרב על תל חי (1 במרץ 1920) שהה במקום, ועל פי מספר גרסאות הוא שהתיר את כניסתם של התוקפים הערבים. למרות זאת, לאחר פציעתו של יוסף טרומפלדור שהיה המפקד, הועבר לרשותו הפיקוד על הקרב.

פעילותו בתחומי ההגנה נמשכה כחבר הגדוד העברי על שם טרומפלדור, חבר ארגון "הקיבוץ", מפקד באזור חיפה ועמק הירדן בעת מאורעות תרפ"ט, וכשומר בגוש עציון בשנות השלושים. בהיותו חבר מפלגות "פועלי ציון" ו"אחדות העבודה", הצטרף לאחר הקמת מפא"י ל"פועלי ציון שמאל". בשנת 1946 הצטרף ל"אחדות העבודה - פועלי ציון" ומאוחר יותר היה חבר מפ"ם, והיה מועמדה לכנסת הרביעית. בשל התפלגות "פועלי ציון שמאל" עזב שניאורסון בשנות השלושים את כפר גלעדי ועבר לתל אביב, בה עבד בעירייה.

בשנים האחרונות לחייו השתתף בריאיון עם הצאצאים (איגוד הצאצאים של אדמו"ר הזקן) בשידורי ישראל, מוצש"ק יתרו כ״ד שבט תשל״ג, ובין השאר אמר:

לאחר קום המדינה עבד שניאורסון בשירות המדינה. נפטר ב-1974 והובא לקבורה החלקת "השומר" בבית הקברות של כפר גלעדי. גם אשתו אסתר (1901 - 1976) נקברה שם. לא השאירו אחריהם ילדים.

## אילן יוחסין

## כתביו
* **בשורה הראשונה**, הוצאת ספריית פועלים, 1978
* **מאחורי הקיר**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 81–82
* **פרשת נצרת**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 220–222
* **מאורעות תל חי**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 241–251
* **1929**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 395–399

## לקריאה נוספת
* יעקב יערי-פולסקין, **חולמים ולוחמים**, הוצאת מ. מזרחי - תל אביב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:יהודים בצבא העות'מאני
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי תל חי
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:פעילי מפ"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
אקרומיופלסטיה

**אקרומיופלסטיה** הוא טיפול ניתוחי לשינוי צורת שיא הכתף של עצם השכם (אקרומיון בלעז) הנערך לחולים עם קרע במסובבי הכתף.

סיכויי הצלחת הניתוח עולים ככל שמועד הניתוח קרוב למועד החבלה, גיל צעיר, קרע קטן וללא מחלות רקע כמו סוכרת ומחלות כלי דם או עישון. ניתוח זה מטרתו לשפר את איכות החיים מבחינת כאבים ופעילות ביד מעל גובה הכתף, בעיקר כוח. באדם פעיל וצעיר הניתוח יכול לתרום לפעילות הכתף. ככל שהחולה מתרחק מזמן הקרע יורדים סיכויי התפירה. כל עוד אין רטרקציה של הגיד (התרחקותו מאזור האחיזה בראש עצם הזרוע עקב משיכתו על ידי השריר) סיכויי הניתוח עולים. ללא ניתוח הקרע עלול לגדול. וזוהי אחת ממטרות הניתוח, למנוע את גדילתו מקרע קטן לקרע גדול.
ניתוח משייפים את שיא הכתף של עצם השכם כדי להקטין את הסיכוי לקרע נוסף בעתיד.
החלטה לגבי ניתוח תלויה במידת ההפרעה התפקודית והכאבים . ההחלטה מתבצעת בין המטופל לבין האורתופד המנתח תוך התבססות על בדיקה גופנית, מצב בריאותי, מחלות רקע ובדיקות ההדמיה.
אין חיבור של הגיד ללא ניתוח.
לאחר הניתוח נערך שיקום הנמשך בין שלושה לשישה חודשים. החזרה לפעילות יום יומית היא סביב 6 שבועות ולפעילות ספורטיבית כ-6 חודשים עד שנה.
הצלחת הניתוח תלויה בגורמים שצוינו למעלה. כשבתנאים האופטימליים יש בין 80 ל-90% הצלחה. 
לאחר הניתוח מופיעים כאבים למשך מספר שבועות עד מספר חודשים. יש סיכונים בניתוח אך שכיחותם נמוכה, הסיכונים הם: פגיעה בכלי דם, בעצבים סיבוכים בהרדמה, כתף קפואה, וכישלון בהצלחת הניתוח.

נחיצות ההליך מוטלת בספק שכן נמצא שלניתוח לתיקון קרעים במסובבי הכתף ללא ביצוע של אקרומיופלסטיה תוצאות טובות מבחינת תפקוד והרגשה גם שנים לאחר הניתוח.
## ראו גם
* מסובבי הכתף

## קישורים חיצוניים
* מידע וקישורים נוספים באתר אינפומד

## הערות שוליים

קטגוריה:אורתופדיה: פעולות כירורגיות