open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טייבה (בגליל)

**א-טייבה א-זועביה** (בערבית: **الطيبة الزعبية**), הידוע בקיצור כ"**טייבה**" ורשמית כ"**טייבה (בעמק)**", הוא כפר ערבי-ישראלי השייך למועצה אזורית הגלבוע. הכפר שוכן על רמת יששכר ומשתרע מסביב למעיין הנובע מנחל יששכר הזורם ממזרח לחלקו הדרומי של הכפר וחוצה אותו בחלקו הצפוני.

## היסטוריה
ממוזער|משמאל הכפר טייבה שבגליל, ומימין צלע הגבעה של ח'רבת אַל-חַדַּאד ובה שרידים מהתקופה הביזנטית. ביניהם עובר ערוץ נחל יששכר.
ממוזער|חורבות מבצר צלבני בלב הכפר
תושבי הכפר הם ערבים מוסלמים בני משפחת זועבי. בני הכפר טוענים שהם גרים במקום כבר 250 שנה.

תרגום שמו של הכפר הוא 'הטובה'. הערבים נהגו להמיר שמות יישובים קדומים שכללו את השורש ע.פ.ר. ("**عفريت**", שמשמעותו בערבית "שד"), לשם "טייבה" (שמשמעותו "מקום טוב"). יש המזהים כפר זה עם עפרה המקראית, עירו של גדעון בן יואש שנלחם במדיינים בעמק יזרעאל.

במרכז הכפר, סמוך למסגד, שרידים של מבצר צלבני. יש המזהים אותו עם עפרבלא, בגלל הדמיון לשם עפרה.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת.
ב-20 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר בהוראת הכוחות הלא-סדירים הערביים.

## הכפר כיום
הכפר מונה 240 משפחות ויש בו מרפאה, מוסדות חינוך לגיל הרך, בית ספר יסודי וכן מתקני ספורט ושעשועים. כן פועלת ביישוב ספרייה שהיא סניף של ה"ספרייה האזורית הגלבוע".

ראש הוועד המקומי נכון לינואר 2009, הוא הישאם זועבי.

תושבי הכפר מתפרנסים מחקלאות, בניין ועבודה במפעלי האזור.

## היחסים עם מדינת ישראל

לבני חמולת זועביה היו יחסים טובים עם שכניהם היהודים ובמלחמת העצמאות נשארו רוב בני החמולה בכפריהם שהפכו לחלק ממדינת ישראל, בניגוד לרוב הכפרים באזור שהתפנו מיושביהם לקראת הפלישה הצפויה של צבאות ערב במאי 1948.

כיום, בכפר א-טייבה שומרים על מערכת יחסים טובה עם המדינה. טייבה שייכת למועצה האזורית גלבוע, הכוללת יישובים יהודים וישובים ערבים. במעריב פורסם כי בחגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל לא החרימו תושבי הכפר את האירועים כמו רוב הציבור הערבי וכי במחווה יוצאת דופן צבעו מחדש את המסגד בצבעיו של דגל הלאום (כחול ולבן) המסגד אמנם היה צבוע בצבעים אלו מזה שנים, אך הוא נצבע מחדש לכבוד יום העצמאות.

מדינת ישראל הגדירה את הכפר כאזור עדיפות לאומית א'.

ממוזער|כפר טייבה בעמק
ממוזער|מסגד בכפר

## קישורים חיצוניים

* טייבה, אתר המועצה האזורית גלבוע
* 
* יותם טפר, "א-טייבה, סקר", **[[חדשות ארכיאולוגיות]]**, גיליון 124, 2012
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-18
טמרה (יזרעאל)

**טמרה** (נכתב גם: **תמרה**, איות בערבית: **طمرة**) הוא כפר ערבי-ישראלי במעלה רמת יששכר, בשולי בקעת כסולות, השייך למועצה אזורית הגלבוע ומהווה את היישוב הצפוני ביותר בה.

מקור שמו של היישוב הוא מהשם "כפר תמרתא", שהיה במקום בימי בית שני והמשנה.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת
במפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בכפר 193 תושבים ו-34 בתים. 
בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-240 תושבים (מתוכם 80 יהודים, מתיישבי רמת צבי).
במהלך מלחמת העצמאות, בניגוד לרוב הכפרים באזור שהתפנו מיושביהם לקראת הפלישה הצפויה של צבאות ערב, הם לא עזבו לאחר שיצרו קשר עם שכניהם היהודים שאמרו להם להישאר במקומם.

## לקריאה נוספת
*היישוב שבגליל '''תמרה בעמק יזרעאל'''

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
יזרעאל (קיבוץ)

[ממוזער|250px|[אורווה|אורוות הקיבוץ, 1949]]

**יִזְרְעֶאל** הוא קיבוץ שיתופי של התק"ם בעמק יזרעאל, למרגלות הגלבוע, ליד עפולה ומשתייך למועצה האזורית הגלבוע.

## היסטוריה
הקיבוץ הוקם בשנת 1948 בתור קבוצה, ומקימיו היו אנשי הפלמ"ח. הוא שוכן סמוך לחורבות הכפר הערבי זירעין ולשרידי העיר המקראית יזרעאל שעל שמה הוא קרוי. הכפר זרעין נכבש בידי חטיבת גולני במאי 1948 לאחר קרב עם "צבא ההצלה", ובתיו הנטושים שימשו את מקימי הקיבוץ בימים הראשונים. בשנת 1950, במלאת שנתיים להקמת הקיבוץ הוא עבר לנקודת הקבע שלו, על גבעה במרחק כ-800 מטרים ממיקומו הראשוני. ב-1956 הצטרפו לקיבוץ קבוצות עולים מדרום אפריקה ומאוסטרליה.
בחגיגות 25 שנים לקיבוץ צוין כי הוא הכפיל את אוכלוסייתו. אחת הסיבות להצלחת הקיבוץ הייתה המעבר מלינה משותפת ללינה משפחתית.

בקיבוץ פועל בית המוזיקה יזרעאל גלבוע שבו לומדים ילדים מגיל גן ועד כיתה י"ב ומבוגרים.
קבוצת הרוגבי של קיבוץ יזרעאל מובילה ענף ספורט זה ב-50 השנים האחרונות ומחזיקה במספר האליפויות הגדול בליגה הישראלית.

בשנות ה-80 נקלע הקיבוץ לחובות של כ-120 מיליון שקלים (כפליים מההכנסה השנתית) וסבל מנטישת חברים לאחר עשור של הגדלת אוכלוסייתו. הקיבוץ נחלץ מהמשבר בזכות הצלחת המפעל לייצור רובוטים לניקוי בריכות.

בשנת 1990 הקים הקיבוץ את חברת מיטרוניקס, המייצרת ציוד לבריכות שחייה, ובפרט רובוטים לניקוי בריכות שחייה. כחמישים מחברי הקיבוץ מועסקים בחברה (בנוסף למאות שכירים). בשנת 2017 הועברו לקיבוץ 22.6 מיליוני שקלים מהחברה (כדמי ניהול, שכר עבודה ושכירות).

## קישורים חיצוניים

* יזרעאל, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* האתר של קיבוץ יזרעאל
* שירים שנכתבו והולחנו בקיבוץ יזרעאל, באתר שירה עובדת
* 
* 
* מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית מצולמת על תולדות חדר האוכל בקיבוץ, באתר 'חלון אחורי', 26 בדצמבר 2015
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורגל

**נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורגל** היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בוסניה והרצגובינה. אצטדיונה הביתי הוא אצטדיון בילינו פולה שבזניצה.

מדינת בוסניה והרצגובינה הייתה ברוב המאה ה-20 חלק מהפדרציה היוגוסלבית, שהייתה מיוצגת על ידי נבחרת יוגוסלביה, אך בעקבות פירוק יוגוסלביה בתחילת שנות ה-90 הכריזה בוסניה והרצגובינה על עצמאותה, דבר שהוביל לאחר מכן להקמת נבחרת בוסניה והרצגובינה.

נבחרת בוסניה והרצגובינה שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-30 בנובמבר 1995 נגד אלבניה. במשחק נוצחה בוסניה והרצגובינה בתוצאה 2:0.
נבחרת בוסניה והרצגובינה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גביע העולם בכדורגל שנערך בברזיל בשנת 2014. הבוסנים לא עברו את שלב הבתים לאחר שהפסידו לארגנטינה וניגריה וניצחו את איראן.

בוסניה והרצגובינה העפילה למונדיאל 2026 בפעם השנייה בתולדותיה.

## תארים
### כל [[גביע העולם בכדורגל|גביעי העולם]]

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

### כל [[אליפות אירופה בכדורגל|אליפויות אירופה]]
* 1960 עד 1992 – לא נרשמה, הייתה חלק מיוגוסלביה
* 1996 עד 2024 – לא העפילה

## ליגת האומות של אופ"א

:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

## סגל הנבחרת
סגל הנבחרת לקראת המשחקים נגד פינלנד וצרפת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 שיערכו במרץ 2021, ומשחק ידידות נגד קוסטה ריקה.

הנתונים מעודכנים ל-29 במרץ 2021

## שיאי שחקנים
נכון ל-26 במרץ 2026. *לאחר המשחק מול *
:שחקנים **מודגשים** הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

### שיאני ההופעות
[ממוזער|'''[אדין דז'קו''' שיאן ההופעות (147) ומלך השערים (73) בנבחרת בוסניה הרצגובינה בכל הזמנים.]]

### מלכי השערים

## מלבישות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: כדורגל
בוסניה והרצגובינה
ירדנה

**יַרְדֵּנָה** הוא מושב בעמק המעיינות, ליד העיר בית שאן ובקרבת גבול ישראל–ירדן, השייך למועצה אזורית עמק המעיינות (בקעת בית שאן).

המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מכורדיסטן מירושלים, רמלה ומהמעברה ביקנעם במסגרת תנועת "מן העיר אל הכפר". בתחילה, במשך למעלה משנה, התגוררו המתיישבים בפחונים בבית יוסף עד סיום בניית בתיהם.

שמו נובע מקרבתו לנהר הירדן. עד מלחמת ששת הימים היה המקום שקט ללא גדר גבול והתושבים נהגו להגיע לירדן ולשוחח עם תושבי ירדן. לאחר זאת השתלטו מחבלים על האזור ונפתחה מלחמת ההתשה. המושב סבל רבות, נגרמו נזקים כבדים לבתים ולרכוש ונפצעו רבים פציעות קלות. לבסוף נבנתה גדר גבול חשמלית ומוצב (מוצב שולמית) החולש על הגזרה. כיום המוצב נטוש. בתקופה זו כתב יהושע זמיר את ספרו "אני כורדי", המספר את סיפורם של התושבים. כיום מתגוררות בירדנה כ-65 משפחות.

בשנת 1971, במסגרת תוכנית ממשלתית לחיזוק יישובי הספר, הוקם ביישוב מרכז אזרחי (בית עם) בתכנונו של האדריכל דן איתן. בית העם אף הוא נטוש בימינו.

כיום רק 30% מאנשי המושב עוסקים בחקלאות, בעיקר בגידול ירקות לייצוא ותבלינים.

## חווית הכפר הכורדי
ב-2013 הוקם במבני בית הספר היסודי הישן, שפעל בשנות ה-50 של המאה ה-20, מיזם תיירותי בשם "חווית הכפר הכורדי בירדנה". במקום התקיימה הדרכה והוצב חדר מורשת עם מוצגים על ההיסטוריה של יהדות כורדיסטן בכלל ושל ירדנה בפרט, בדגש על הכרת המנהגים, המטעמים, הלבוש והריקודים של יהודי כורדיסטן.

## קישורים חיצוניים

* ירדנה במרכז המידע להתיישבות בגליל
* ירדנה באתר הרשות לפיתוח הגליל
* סקירה אדריכלית מלווה בתמונות של בית העם בירדנה באתר 'חלון אחורי', 5/10.
* חווית הכפר הכורדי בירדנה
* 

File:View from Yardena on Jorden river and valley.jpg|מבט ממוצב שולמית בירדנה על גדר הגבול, גאון הירדן ונהר הירדן
File:Yardena.jpg|שלט בכניסה לחוויית הכפר הכורדי בירדנה
File:Yardena (4).jpg|חווית הכפר הכורדי בירדנה
File:War memorial in Yardena.jpg|אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בירדנה


## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:נהר הירדן
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
כפר המכבי

**כְּפַר הַמַּכַּבִּי** הוא קיבוץ בעמק זבולון השוכן ליד קריית אתא ומשתייך למועצה אזורית זבולון.

## היסטוריה
הקיבוץ הוקם בשנת 1936 על ידי חמישים מאנשי "המכבי הצעיר" מגרמניה וצ'כיה (ומכאן שמו). הרעיון שיש לקרב את המשתתפים במכביה להתיישבות בארץ ישראל הועלה על ידי מנחם אוסישקין כבר במכביה הראשונה בשנת 1932. הקבוצה הראשונה הייתה בת 50 איש מגרמניה, צ'כיה ואוסטריה, המאפיין את הקבוצה היה המקור העירוני 'חילוני' של החלוצים שהיו אוהבי ספורט, טבע, השכלה ומוזיקה קלאסית. אדמות הקיבוץ נרכשו הודות לתנועת מכבי הצעיר ולמגבית שבוצעה לאחר פגישות עם אוסישקין.


Kfarhamacabi01.JPG|חדר האוכל
Kfarhamacabi02.JPG|אסם בקיבוץ


## קישורים חיצוניים

* 
* מיכאל יעקובסון: סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ כפר המכבי, באתר 'חלון אחורי', 26 בספטמבר 2018
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1936
קטגוריה:קיבוצים במחוז חיפה
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
כפר זיתים

**כְּפַר-זֵיתִים** הוא מושב בבקעת ארבל בגליל התחתון ליד טבריה ובסמוך לקרני חיטין השייך למועצה אזורית הגליל התחתון.

## היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1950 ה'תש"י על ידי עולים מתימן, ככפר עבודה. המושב הוקם על אדמות הכפר הערבי חיטין (ששכן על שרידי העיירה התלמודית כפר חיטיא), שתושביו נמלטו ממנו במהלך מלחמת העצמאות, ולא הורשו לחזור אליו לאחריה.

המתיישבים במקום היו דתיים. בתחילה עסקו המתיישבים בעיבוד משותף של 1600 דונם זיתים שננטשו וכן גידול בצל וירקות אחרים. הבעיה העיקרית במקום הייתה העדר כביש. בתחילת 1954 שופרה אספקת המים הודות לבאר חדשה שנקדחה באזור.

חלק מהתושבים עזבו את היישוב ועולים מכורדיסטן נשלחו למושב על מנת להשלים את מכסת המשפחות.

מקור שם היישוב הם כרמי הזיתים הגדלים באזור.

רב המקום - הרב אברהם מקייטן.

## ישיבה
בשנת 2003 הוקמה במושב ישיבה לנערים מהמגזר החרדי. יזם הפרויקט, הרב דב פרנק מבני ברק סיפר שבחר בכפר זיתים בגלל הנוף הפסטורלי והאווירה הרגועה במקום. המטרה הייתה ליצור מסגרת עבור תלמידים במגזר שלא מוצאים את מקומם בישיבות הרגילות, ומספרם באחוזים עולה, לרוב בגלל הזנחת טיפול בבעיות כקשיי קשב וריכוז (ADD/ADHD) או קשיי למידה אחרים. משנת הלימודים 2010 הישיבה חוברה לרשת התיכונים המקצועיים של אורט ומוכרת על ידי משרד הכלכלה כבית ספר מקצועי המעניק הכשרה ותעודה לבוגריה. על אף שהישיבה לא זוכה לגיבוי פומבי ורחב במגזר היא גם לא סובלת התנגדות.

## גלריית תמונות

Kfar zeytim1.jpg|נוף בכפר זיתים, ברקע מצוק ארבל והכנרת.
Kfar zeytim synagogue.jpg|בית הכנסת בכפר זיתים
Kfar zeytim 2.jpg|מראה בכפר זיתים, ברקע מצוק ארבל


## קישורים חיצוניים

* כפר זיתים באתר הרשות לפיתוח הגליל
*

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:בקעת ארבל
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
מהדי מהדווי-כיא

**מהדי מהדווי-כיא** (בפרסית: **مهدی مهدوی‌کیا**, נולד ב-24 ביולי 1977) הוא כדורגלן עבר איראני ששיחק בעמדת הקשר הימני.

מהדווי-כיא החל את הקריירה בפרספוליס ומשם עבר בהשאלה לבוכום מגרמניה. בשנת 2000 הצטרף לשורות קבוצת המבורג. בשנת 2007, עבר לאיינטרכט פרנקפורט. בשנים 2010 - 2013 שיחק ב 3 קבוצות כדורגל אירניות.

מהדווי-כיא משחק בעמדת הכנף הימנית ולפעמים משחק כחלוץ. בשנת 2003 זכה בתואר כדורגלן השנה באסיה. בשנים 2003 ו-2004 זכה בתואר כדורגלן השנה של המבורג. במונדיאל 1998 היה השחקן הטוב ביותר בנבחרת איראן ואחד המועמדים לנבחרת הטורניר. בשנת 2009 פרש מהנבחרת, ולפי גרסאות שונות אולץ לפרוש לאחר שענד עד ידו, יחד עם שחקנים אחרים, צמיד ירוק במשחק האחרון של איראן במוקדמות מונדיאל 2010 מול קוריאה הדרומית, כביטוי הזדהות עם "המחאה הירוקה".

## קישורים חיצוניים

* 

* הופעות מהדווי-כיא בנבחרת איראן

קטגוריה:מגני כדורגל איראנים
קטגוריה:כדורגלנים איראנים
קטגוריה:קשרי כדורגל איראנים
קטגוריה:טהראן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרספוליס
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איראן
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באסיה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2007
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1977
כפר חנניה

**כְּפַר-חֲנַנְיָה** הוא יישוב קהילתי ישראלי בגליל המונה כ-300 משפחות ומשתייך למועצה האזורית מרום הגליל.

היישוב הוקם בשנת 1983 כמושב של תנועת "הפועל המזרחי" למען בני מושבים מהסביבה. בשנת 1992 הפך כפר חנניה ליישוב קהילתי. עד שנת 1999 מנה היישוב כ-27 משפחות מבני המושבים מהאזור. בשנים האחרונות היישוב מחכה לאישור בנייה נוסף.

היישוב קרוי על השם היישוב התלמודי **כפר חנניה** הנזכר רבות בכתבי חז"ל, ואשר שכן בסמוך מצפון ליישוב החדש, באתר ח'רבת כפר ענאן.

## כפר חנניה הקדום
כפר חנניה הקדום נזכר כמקום מושבם של מספר חכמים מתקופת המשנה והתלמוד, ובראשם רבי חלפתא, שנודע כ"איש כפר חנניה".

כמו כן, נודע היישוב כציון הגבול שבין הגליל התחתון והגליל העליון: . לעיתים נקרא גם **כפר חנן**.

היישוב נודע באופן בולט בעיקר בשל תעשיית הקדרות הענפה שהתקיימה בו, וכליו נזכרו לא אחת לשבח: .

כמו כן, נזכר היישוב לעניין רוכליו אשר נהגו למכור את סחורות המקום ברחבי הגליל.

היישוב היהודי בכפר חנניה המשיך להתקיים ברציפות עד התקופה העות'מאנית. הוא נזכר בפי הנוסע רבי שמואל ב"ר שמשון בשנת 1211, בידי רבי מנחם בן פרץ החברוני בשנת 1215, אצל יעקב שליח ר' יחיאל מפריז בשנת 1260, בעל 'אלה המסעות', המציין בית כנסת לרשב"י במקום, וכן בעל 'תוצאות ארץ ישראל' מזכיר אותו בסוף המאה הי"ג. ב-1522 מוסר פרטים על כפר חנניה הנוסע משה באסולה ומונה בה קהל מוסתערבים בן 30 בעלי בתים, רובם כהנים ולהם בית כנסת.

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בחורבת חנניה (ח'רבת כפר ענאן), בגבעה הסמוכה ליישוב החדש מצפון, נמצאו כבשן לחרס וכן שכבת רעפים בגודל 8X18 מטר. שברי רעפים הנושאים טביעת חותם של הלגיון השישי פראטה מעידים כנראה על כוח צבא רומאי ששהה באזור זה.

## קברי צדיקים בכפר

## היישוב בימינו
כיום ביישוב פועלים פעוטון, שלושה גני ילדים, בית כנסת, ספרייה, מקווה נשים, מועדון נוער, סניף בני עקיבא וקן של הנוער העובד והלומד. אוכלוסיית היישוב מעורבת וחיים בה חילונים, דתיים ומסורתיים.

## לקריאה נוספת
* אדן-ביוביץ ד', "כפר חנניה", **[[חדשות ארכאולוגיות]]** צ, 1986, עמ' 10
* אדן-ביוביץ ד', "כפר חנניה", **חדשות ארכאולוגיות** צ"ג, 1989, עמ' 16–17
* אדן-ביוביץ ד', "כפר חנניה", **חדשות ארכאולוגיות** צ"ז, 1991, עמ' 20–21

* David Adan-Bayewitz, *Kefar Hananya*, **[[Israel Exploration Journal]]** 37 (1987). pp 178–179
* Adan-Bayewitz, D., Kefar Hananya, New Encyclopedia of Archaeological Excavations in the Holy Land, (ed. E. Stern), 2008, pp. 1909–1911


## קישורים חיצוניים

* כפר חנניה, באתר הבית
* 
* 
* כפר חנניה, באתר דעת
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הצלבנית
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הממלוכית
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית
כלנית (יישוב)

**כַּלָּנִית** היא יישוב קהילתי בתחום שיפוט מועצה אזורית מרום הגליל, הממוקם בין טבריה לכרמיאל.

## היסטוריה
טקס עלייה על הקרקע התקיים ב-29 באוקטובר 1981. היישוב הוקם בדצמבר 1981 כמושב על ידי "הפועל המזרחי" עבור בני המושבים עלמה ודלתון יוצאי העדה הטריפולטאית. מקימי המושב התיישבו באופן זמני החל מינואר 1978 בגבעת חנניה.

בתחילה הוקם המושב על ידי 20 משפחות ו-12 רווקים ובהמשך התרחב ל-35 משפחות. המושב עבר פיתוח בהתיישבות על ידי בנים ממשיכים ועם הזמן הפך ממושב ליישוב קהילתי.

## אופי היישוב
משפחות היישוב הן משפחות דתיות מסורתיות אך ישנה כניסה ליישוב ברכבים בשבת.

בכלנית ספרייה פעילה, בית כנסת מפואר, ומעון שנפתח בעזרת הוועד המוניציפלי. לילדי המושב יש אפשרות ללמוד בבית הספר בבר יוחאי במועצת מרום הגליל או בבית הספר נתיב הושעיה.

במושב בקתות אירוח ("צימרים"), בית בד של משפחת ג'השאן ופעילויות שטח "טרקטורוני כלנית".

שמו של היישוב הוא על שם הפרח כלנית אשר היה בשפע על הגבעה לפני תחילת ההתיישבות.

## קישורים חיצוניים

* כלנית, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* כלנית, באתר מועצה אזורית מרום הגליל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית מרום הגליל
קטגוריה:תוכנית המצפים
ריחאניה

**רֵיחַאנִיֶּה** (באדיגית (צ'רקסית): **Рихьаные**; נודע גם בשם הלא-רשמי **כפר ריחאניה**) הוא יישוב כפרי צ'רקסי ב שבצפון ישראל. מבחינה מוניציפלית משתייך למועצה אזורית מרום הגליל, ושוכן מצפון לצפת. רוב תושבי הכפר הם צ'רקסים-מוסלמים, המשתייכים לשבט אבזאח, וכשישית מהאוכלוסייה הם ערבים מוסלמים.

ריחאניה הוא אחד משני הכפרים הצ'רקסיים היחידים בישראל, כשהשני הוא כפר כמא שבגליל התחתון.

## רקע והיסטוריה
הצ'רקסים הגיעו למזרח התיכון לאחר שגורשו ממולדתם שבצפון הקווקז. הצ'רקסים, שנלחמו תקופה ארוכה בכיבוש הרוסי בצפון הקווקז, נטבחו וגורשו על ידי רוסיה מהקווקז באירוע אשר קיבל את השם "גלות הצ'רקסים". האימפריה העות'מאנית, שראתה בצ'רקסים לוחמים מנוסים, קלטה אותם בשטחה ויישבה אותם באזורים שהיו דלילים בהתיישבות, בין השאר – בגליל.

היישוב ריחאניה נוסד בשנת 1873, כאשר הגיעו אליו משפחות צ'רקסיות מכמה שבטים ובעיקר משבט אבזאח מצפון הקווקז, אזור שנמצאות בו כיום הרפובליקות קאראצ'אי-צ'רקסיה ואדיגיה, בתחומה של הפדרציה הרוסית.

היישוב נבנה בשיטה צ'רקסית מסורתית, שמקורה בקווקז ושמה "כפר חומה" – הבתים נבנו כשהם צמודים זה לזה ויוצרים חומת מגן מסביב ליישוב אשר שרידיה נשתמרו עד היום. בכפר מסגד שצורתו כמסגדים הצ'רקסיים בקווקז, ושונה מהותית מהמסגדים הערביים. כמו כן נמצא במקום מוזיאון ומרכז למורשת הצ'רקסית. לפי סקר הכפרים, בשנת 1945 התגוררו ביישוב 290 תושבים ושטחו השתרע על 6,137 דונמים (מתוכם 25 דונם שטחים ציבוריים).

במלחמת העצמאות סייעו תושבי היישוב להעפלה מלבנון והתנדבו לשרת לצד היישוב היהודי. מכיוון שהצ'רקסים היו לבני ברית של היהודים, ברחו למקום מעט תושבים ערבים, וכיום כרבע מתושבי המקום הם ערבים.

בדצמבר 1949 הוכנה תוכנית לגירוש אנשי הכפר, יחד עם תושבי יישובים ערביים נוספים בגליל, אך היא לא יצאה לפועל עקב התנגדותם של משה שרת ואליעזר קפלן.

בשנת 1960 התקיימו לראשונה בריחאניה בחירות לוועד מקומי לקראת צירוף היישוב הכפרי למועצה אזורית מרום הגליל.

בפברואר 1973 חוברה ריחאניה לרשת החשמל הארצית. באותה עת היו בכפר 75 בתים.

ריחאניה הוא אחד משני הכפרים הצ'רקסיים היחידים בישראל (השני הוא כפר כמא שבגליל התחתון).
PikiWiki Israel 8832 the mosque in rihaniya.jpg|המסגד בריחאניה
PikiWiki Israel 8833 wall of rihaniya.jpg|החומה הישנה בריחאניה
PikiWiki Israel 8834 rihaniya.jpg|שלט הסבר בריחאניה


## המוזיאון הצ'רקסי
בכפר היה בעבר מוזיאון להנצחת התרבות ואורח החיים הצ'רקסי. המוזיאון הוקם ביוזמתו של בן הכפר המנוח, שאוקי חון, והוא ממוקם בבית פרטי השייך למשפחתו מאז התיישבותם בכפר בשנת 1873 לערך. המוזיאון בריחאניה הוא קטן יותר מזה הממוקם בכפר כמא אך גם הוא מכיל כלי בית וכלים חקלאיים, פריטי ביגוד מסורתיים, וכלי נגינה ונשק האופייניים לתרבות הצ'רקסית. חון עצמו היה עורך את הסיורים במוזיאון ומלווה אותם בהסברים ובחוויות מתקופת ילדותו וזכרונותיו האישיים.

## קברות צדיקים
בסמוך לבתי הכפר, נמצאים מספר קברים של תנאים, ביניהם רבי אלעזר בן ערך, רבי אלעזר בן עזריה ורבי יוסי הכהן.

## ראו גם
* אבזאח
* כפר כמא
* אסלאם בישראל
* צ'רקסים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1880
קטגוריה:יישובים צ'רקסיים בישראל
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
כפר קיש

**כְּפַר קִישׁ** הוא מושב במזרח הגליל התחתון, בסמוך לכפר תבור, השייך למועצה אזורית הגליל התחתון ומהווה את היישוב הדרומי ביותר בה. המושב קרוי על שמו של פרדריק קיש שהיה בריגדיר בצבא הבריטי, ושימש ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בשנים 1929 עד 1931.

## היסטוריה
כפר קיש הוקם ביולי 1946 כמושב שיתופי על ידי חיילים יהודים ששירתו תחת פיקודו של פרדריק קיש בצבא הבריטי. היישוב הוקם על שטח של כ-6,800 דונם שנרכש מהשטחים של כפר מצר ותוכנן ל-70–80 משפחות. בתחילה התקיים במושב חדר אוכל משותף אך עם סיום בניית בתי התושבים בוטלו הארוחות המשותפות. בגרעין המייסד היו 37 חברים. בנובמבר 1947 הצטרף לכפר ארגון "נבו" (ראשי תיבות של "נכה באויב ונחזורה") של חיילים משוחררים יוצאי הבריגדה, שמנה כ-70 נפש, אולם ביולי 1949 עדיין סבל המושב ממחסור במתיישבים ובשנת 1951 עדיין היו מחצית מ-80 הבתים במושב ריקים מתושבים. רבים מהחברים עזבו את המקום בגלל סכסוכים חברתיים ומחלוקות פוליטיות. לאחר שנשארו במקום רק 15 משפחות הוחלט על הפיכת הכפר למושב עובדים תוך ביטול השיתופיות. ביולי 1953 כבר היו במקום 43 משפחות, כאשר רוב המצטרפים הגיעו מחיפה במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר, אשר ראתה ב"כפר קיש המחודש" יישוב שהוקם על ידי התנועה. בשנת 1957 הורחב המושב בקליטת עולים מפולין. בשנת 1960 התגוררו במושב 6 משפחות מדור המייסדים, 26 משפחות מתנועת מן העיר אל הכפר, מתוך 34 משפחות שהגיעו ועוד 24 משפחות עולים מפולין.

היישוב מונה מאות בודדות של תושבים, מתוכם 84 משפחות חדשות שנקלטו בהרחבה שהוקמה בין השנים 2008 ל-2012 על ידי קבוצת "הלה" של רפאל אלאלוף.

המושב שוכן כקילומטר אחד מצפון לאפיקו של נחל תבור, וכחמישה ק"מ ממזרח לתל קישיון ("ח'רבת קיסון"), עיר הנזכרת בספר יהושע בנחלת שבט יששכר.

## קישורים חיצוניים

* 
* כפר קיש באתר הרשות לפיתוח הגליל
*  הקמת כפר קיש, יומני כרמל 1946
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1946
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
מוקייבלה

**מוּקֵייבִּלָה** (בערבית: **مقيبلة**, הגייה נפוצה בערבית: **מֻקֵ֫יבְּלֶה** או **מְקֵ֫יבְּלֶה**) הוא יישוב ערבי השייך למועצה אזורית הגלבוע והיישוב הגדול במועצה. היישוב שוכן בדרום עמק יזרעאל, סמוך ל, בין חבל תענך לג'נין, ומתגוררים בו כ-4,300 תושבים (נכון לשנת 2022).

הכפר נקרא על שם השייח' מוקאבל, שקברו נמצא במקום. בסמוך לכפר מוקמת תחנת הכוח בג'נין. רוב תושבי הכפר הם מוסלמים, אך יש בכפר מיעוט נוצרי המונה כ-120 איש, ולהם כנסייה בכפר.

## היסטוריה
הכפר הוקם בתחילת המאה ה-19. אדוארד רובינסון שביקר באזור בשנת 1838 מזכיר את הכפר וכותב שהוא נמצא על אם הדרך בין נצרת וג'נין. ויקטור גרן שביקר בכפר בשנת 1870 תיאר אותו ככפר של 400 תושבים עם בורות מים וממגורות בסלע עתיקים שעדיין בשימוש.  הקרן לחקר ארץ ישראל שביקרה בכפר בשנת 1882 תיארה אותו ככפר בוץ, המקבל מים מבורות מים. 

במפקד האוכלוסין של שנת 1922, נמנו בכפר 181 מוסלמים ו-20 נוצרים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל נמנו במוקייבלה 67 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 244 מוסלמים ו-26 נוצרים.

בשנת 1936 הועברו למוקייבלה 25 משפחות שגרו קודם בכפר אל-חרם שהיה ליד הרצליה. בינואר 1939 ערך הצבא הבריטי חיפושים בכפר. 

בתחילת יוני 1948 נכבש הכפר על ידי צה"ל. בתחילת קרבות עשרת הימים נסוגו כוחות צה"ל מהכפר אך כבשו אותו מחדש ב-10 ביולי 1948 ושוב נסוגו בלחץ הכוחות העיראקיים. הכפר הועבר לידי ישראל על פי הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות. במשך שנים לאחר המלחמה נותרו מסביב לכפר נפלים מימי הקרבות, שאחד מהם הביא לאסון בו נהרגו 15 ילדים מהכפר סנדלה.

באוקטובר 1963, בעת שהוסרו רבות מההגבלות שחלו על ערביי ישראל במסגרת הממשל הצבאי על ערביי ישראל, לא הוסרו מגבלות אלו בכפר שנחשב למרוחק ממרכזי האוכלוסייה הערבים ועל כן כדורש פיקוח מיוחד.

ביולי 1964 צורף הכפר למועצה אזורית הגלבוע. באותה עת התגוררו בכפר כ-90 משפחות שבהן כ-500 נפשות. בשנת 1967 נסלל כביש גישה לכפר.

## מנחת מוקייבלה
שמאל|ממוזער|250px|החאן הקדום שסביבו התפתח הכפר, 2007
מנחת מוקייבלה נמצא כקילומטר מדרום לכפר בשטח שכיום נמצא ברשות הפלסטינית. השדה נבנה בשנת 1917 בידי חיל האוויר הגרמני, בזמן שלחם עם האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה. בתקופת המנדט הבריטי הפך לבסיס של חיל האוויר המלכותי (RAF Muqeible (Royal Air Force. בשנת 1942 חנו בו לסירוגין שלוש טייסות אמריקאיות. השדה ננטש לאחר מלחמת העולם השנייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
טטררכיה (התקופה ההלניסטית)

[ממוזער|שמאל|250px|טטראכיה ביהודה בין יורשי [הורדוס:]]
**טטררכיה** (מיוונית: טטרא (ארבע) + ארכה (שלטון)) הייתה סוג של חלוקה מדינית-מנהלית שהתקיימה בתקופה ההלניסטית והרומית, ובה נחלקה יחידה מדינית-מנהלית לארבע יחידות משנה נפרדות. המונח טטררכיה מתייחס הן לשיטה עצמה, והן לכל אחת מהיחידות הנפרדות; בראש הטטררכיה עמד טטררך, שמעמדו גבוה משל נציב או מושל, אך נמוך משל מלך.

נראה שמקור המושג הוא בתסליה, אשר כבר בשלב מוקדם של קיומה נחלקה לארבעה מחוזות שהיוו יחידות מנהליות נפרדות, ומקובל להניח שזה גם מקור שמה. לאחר גלגולים שונים, פיליפוס השני מלך מוקדון (אביו של אלכסנדר מוקדון) כונן מחדש את חלוקתה של תסליה לארבע טטרכיות בעלות אוטונומיה פנימית, אשר נשלטו בידי שליטים מקומיים שהיו כפופים לו. השיטה המנהלית והמונח המתאר אותה המשיכו לשמש לאורך התקופה ההלניסטית.

עם כיבוש המזרח על ידי רומא הטטררכיה המשיכה להתקיים במדינות חסות של רומא שלא נשלטו ישירות על ידיה, לעיתים שליטי הטטררכיה היו כפופים לסמכות מקומית גבוהה משלהם ולעיתים הם נחשבו כשליטים עצמאיים שחייבים בדין וחשבון רק לאדוניהם הרומאים, היוקרה של התואר טטררך הייתה פחותה מזו של ווסאלים אחרים של רומא שקיבלו את התואר מלך.

טטרכיה מוכרת היא זו שנהגה ביהודה לאחר מות הורדוס, כאשר ממלכתו נחלקה על פי צוואתו לארבע טטררכיות.

הטטררכיה הידועה והחשובה ביותר הייתה ההסדר שלטוני שהונהג באימפריה הרומית בסוף המאה השלישית לספירה על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס, על מנת לייצב את האימפריה שנהייתה גדולה מדי לשלטון יציב. המונח טטררכיה, בעומדו לבדו, מתייחס לטטררכיה זו, אשר התקיימה בין השנים 293 ועד 324 לספירה, עד אשר השיטה נכשלה והאימפריה הרומית אוחדה מחדש ליחידה אחת.

## ראו גם
* רובע
*טופרכיה

## הערות שוליים

קטגוריה:יוון העתיקה: משטר
יום הזיכרון הממלכתי ליצחק רבין

[טקסט=|ממוזער|250x250px|[כיכר רבין למחרת הרצח]]
[ממוזער|250x250px|העצרת השנתית לציון [רצח יצחק רבין, 2015]]
**יום הזיכרון לרצח ראש הממשלה יצחק רבין** הוא יום זיכרון לאומי, שנקבע על ידי הכנסת בחוק יום הזיכרון ליצחק רבין, התשנ"ז-1997. הוא חל בי"ב בחשוון, יום הירצחו של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין לפי הלוח העברי. יום זה אינו חל בשבת, אך אם הוא חל ביום שישי, מועד יום הזיכרון מוקדם ליום חמישי (י"א בחשוון). יש המציינים את יום הירצחו של יצחק רבין לפי הלוח הלועזי, ב-4 בנובמבר.

## קביעת יום הזיכרון
בעקבות רצח יצחק רבין לאחר עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל, הועלתה דרישה ציבורית לציין את הירצחו באופן שנתי. חקיקת החוק התעכבה בצורה משמעותית בשל קשיים פוליטיים לגבי החוק הנוסף, העוסק בהנצחתו של רבין, חוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין, התשנ"ז-1997, ובמיוחד לגבי תקצובו של מרכז יצחק רבין, והושלמה רק לקראת יום השנה השני.יום הזיכרון מצוין בטקסים ממלכתיים, בהר הרצל שם הוא קבור בחלקת גדולי האומה, בכיכר רבין שבה נרצח וברחבי ישראל. דגלי המדינה מורדים לחצי התורן בכל המוסדות הממלכתיים. בחוק נקבע כי בבתי הספר יצוין יום הזיכרון בפעולות שבהן יועלו דמותו ופועלו של יצחק רבין ובפעולות שיוקדשו לחשיבות הדמוקרטיה בישראל ולסכנת האלימות לחברה ולמדינה.

מיד לאחר קביעת היום הציעו רבנים רפורמים בולטים לקיים מנהגי אבלות ויום צום ביום הזיכרון, קריאה שלא זכתה להיענות בקרב הציבור הרפורמי. מספר שנים לאחר מכן החלה קבוצת אזרחים קטנה לצום ביום רבין ולעודד אחרים לעשות כן. אולם גם קבוצה זו לא הצליחה להנחיל את היום כיום צום. יום הזיכרון מצוין בבתי המדרש הפלורליסטיים בערבי לימוד, בהם נלמדים המקורות היהודיים העוסקים בהתמודדות עם מצבים של מחלוקת וחוסר הסכמה, תוך שימת דגש על מקורות יהודיים המעודדים סובלנות דתית.

ביום זה נערכת אספה ישראלית בה מגיעים בני נוער מתנועות דרור-ישראל,
הנוער העובד והלומד, המחנות העולים, בני עקיבא, הצופים, השומר הצעיר, מכבי צעיר, הנוער הלאומי בית"ר, האיחוד החקלאי, מועצת תנועות הנוער, מרכז יצחק רבין ועוד למעגלי שיח בכיכר רבין על מנת לקרב בין חלקי החברה הישראלית.

בנוסף ליום זיכרון זה, עד לשנת 2019 נערכה מדי שנה עצרת הזיכרון המרכזית לרבין, שאינה ממלכתית, במוצאי שבת הקרובים לי"ב בחשוון, בכיכר רבין בתל אביב. בעצרת נאמו אנשי רוח ופוליטיקה, ומופיעים אמנים. ומאז העצרת לא מתקיימת בשל היענות נמוכה לתורמים לקיומה. ב-2023, לראשונה לא התקיימו טקסי הזיכרון הממלכתיים עקב טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, שלושה שבועות קודם לכן. וב-2024 הטקסים התקיימו באופן מצומצם לבקשת משפחת רבין.

## קישורים חיצוניים

* 
* דפי לימוד לציון יום הזיכרון לרצח יצחק רבין, באתר מדרשת
* מערך שיעור לשיעור חברה בתיכון כהכנה ליום הזיכרון ליצחק רבין - אתר תרבות.il
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:רצח יצחק רבין
רבין
קטגוריה:הנצחת יצחק רבין
קטגוריה:אירועים בחודש חשוון
כפר שמאי

[ממוזער|כפר שמאי למרגלות [הר מירון בזריחה]]
**כְּפַר שַׁמַּאי** הוא מושב באזור הצפון ליד צפת, השייך למועצה אזורית מרום הגליל. הוא ממוקם על כביש 866 המחבר בין כרמיאל למירון ולצפת. בסמוך למושב זורם נחל עמוד.

המושב קרוי על שמו של שמאי הזקן, שהיה בר פלוגתא של הלל הזקן בתקופת הזוגות, ואשר נקבר לפי המסורת היהודית בהר מירון, או ב"גבעת שמאי" הסמוכים שניהם למושב.

## היסטוריה
המושב הוקם במאי 1949 על ידי הפועל המזרחי למען עולים מתימן, בבתים של הכפר הערבי הנטוש סמועי. באמצע 1950 הוחל בבניית בתים למושב בצידו השני של הכביש. בשנת 1954 הותקנו במושב קווי מים להשקיית החלקות ליד הבתים. בפברואר 1957 חובר המושב לרשת החשמל. במאי 1968 נחנך בית העם במושב.

משפחותיהם של רוב העולים המקוריים מתימן נותרו במקום עד היום (2009). בשנים 1956–1957 היו במושב בעיקר עולים מתימן ומעט עולים ממרוקו. במשך השנים הצטרפו למושב עולים נוספים מרומניה. קיימים במושב שלושה בתי כנסת (תימני, מרוקאי ואשכנזי) ומתגוררים בו כ-650 תושבים.

עד תחילת שנות ה-60 גודלו במושב עגבניות ומלפפונים בהצלחה, בין השאר בגלל ההבשלה המאוחרת באזור.
עד שנת 1995, התפרנסו מרבית התושבים בעיקר מחקלאות קיץ (פירות, הדסים ופרחים) ומשיווק ביצים.

החל משנות האלפיים המאוחרות החל פיתוח של תיירות יין באזור. במושב עצמו קמו כשלושה יקבים: יקב דרור, יקב שמאי ויקב נחל עמוד, וניטעו כרמים רבים. ב-2011 הוכרז האזור כ"דרך היין" הישראלית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ימין|ממוזער|250px|שלט בכניסה למושב

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובי הפועל המזרחי
קטגוריה:שמאי הזקן
קטגוריה:מושבים במחוז הצפון
In-A-Gadda-Da-Vida

**In-A-Gadda-Da-Vida** הוא שיר רוק שיצא בשנת 1968 על ידי הלהקה איירון באטרפליי.

שם השיר הוא עיוות של המשפט In the Garden of Eden. האלבום ממנו לקוח הסינגל קרוי אף הוא In-A-Gadda-Da-Vida.
השיר הזה זיכה את האלבום במעמד של אלבום פלטינה.
למעשה האלבום הנ"ל הוא האלבום הראשון שהגיע למעמד של אלבום פלטינה.
אורכו של השיר הוא כ-17 דקות.
השיר כולל סולו תופים שנמשך 2.5 דקות.

לשיר תפקיד מפתח בהיסטוריה של הרוק: הוא עזר להגדיר את הנקודה בה רוק פסיכדלי הפך להארד רוק ולהבי מטאל. כמה שנים לאחר מכן, להקות כמו לד זפלין ודיפ פרפל, שעיצבו את ההארד רוק ואת ההבי מטאל, הושפעו משיר זה.

נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-15 מיליון.

## רקע
למרות שהשיר לא הוקלט עד אלבומם השני, In-A-Gadda-Da-Vida נכתב בימים הראשונים של איירון באטרפליי. לדברי המתופף רון בושי, נגן העוגב דאג אינגל כתב את השיר ערב אחד בזמן ששתה גלון שלם של יין רד מאונטיין. כאשר אינגל השיכור ניגן את השיר עבור בושי, שכתב עבורו את המילים, הוא השמיץ את מילותיו בצורה כה גרועה, עד שמה שהיה אמור להיות "In the Garden of Eden" ("בגן עדן") התפרש על ידי בושי כ-"In-A-Gadda-Da-Vida".

למרות שכמעט כל השירים של איירון באטרפליי היו די מובנים, הרעיון להפוך את הבלדה בת הדקה וחצי לג'אם ממושך עלה מוקדם מאוד. ג'ף בק טען שכאשר ראה את איירון באטרפליי מופיעים במועדון גלקסי בשדרות סאנסט בלוס אנג'לס באפריל 1967, חצי שנה לפני שהלהקה הקליטה את אלבומה הראשון, כל הסט השני שלהם כלל גרסה בת 35 דקות של In-A-Gadda-Da-Vida. השיר הוקלט באולפני אולטראסוניק בהמפסטד, לונג איילנד, ניו יורק.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי בוני אם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הנסה רקורדס
כפר הנוער הדתי

**כְּפַר הַנֹּעַר הַדָּתִי** הוא כפר נוער דתי הנמצא בצפון הארץ, בתחומי מועצה אזורית זבולון, ליד כפר חסידים.

## היסטוריה
כפר הנוער הוקם בשנת 1937, וכיום הוא מונה כ-400 תלמידים. התלמידים הם בכיתות ז'-י"ב ורוב עולים, חצי מאתיופיה, וחצי עולים מברית המועצות לשעבר וישראלים ותיקים. התלמידים הגיעו לכפר על ידי עליית הנוער.
בנוסף ללימודים, התלמידים עוסקים בעבודות כפיים, כגון גינון ורפתנות.

בספטמבר 2018 שולבה בבית הספר כיתה שמיועדת לציבור דתי-לאומי בשם "קול צופייך". 

בעברו כלל בית הספר שני נתיבים: ישיבת נחלת ישראל – ישיבה תיכונית ציונית-חסידית; ונתיב תיכון תורני-מדעי "בראשית", אך אלה הועברו מבית הספר בסיום שנת הלימודים תשע"ג, בעקבות החלטת הנהלת כפר הנוער הדתי.

כפר הנוער תוכנן על ידי האדריכל הדתי מאיר בן אורי, שתכנן ישיבות ויישובים נוספים ברחבי ישראל.

## ראו גם
* רשימת בוגרי הכפר

## קישורים חיצוניים

* 
* כפר הנוער הדתי - אתר אודות אויגן מיכאליס מייסד הכפר, ותולדות הכפר בראשיתו
*  - תערוכת צילומים על בני נוער מכפר הנוער הדתי המושווים לבני נוער מקיבוץ סמוך
* הפעלת תוכנית 'מורשה' בכפר הנער הדתי - תוכנית לימודים לעיצוב זהות יהודית דרך המשק החקלאי
* שיעורים תמונות ופעילות בכפר הנער הדתי, באתר בתי הספר הארצי
* תמונת תלמידות וצוות במכירת שמן תוצרת הכפר, באתר הכפר העולמי של משרד החינוך, בנושא משקים חקלאיים בכפרי נוער 
*  חנוכת כפר הנוער הדתי על יד כפר חסידים, יומני כרמל, 1936

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1937
קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:עליית הנוער
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מאיר בן אורי
קטגוריה:כפר חסידים
כפר החורש

**כפר החורש (כְּפַר הַחֹרֶשׁ)** הוא קיבוץ השוכן על גבעה בעמק יזרעאל, ממערב לעיר נצרת, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל 

## היסטוריה
האדמות נרכשו על ידי הקק"ל בשנת 1930. היישוב הוקם ב-30 בנובמבר 1930 על ידי קבוצת חברים מארגון הכפר. הוא היה מאוכלס בכ-15 חברים, שתפקידם היה להכשיר את המקום ליישוב קבע, על ידי גידור ונטיעות. הם גרו תחילה בצריפים, וכעבור כמה חודשים בנו לעצמם בית.

בשנת 1933 עזבה קבוצה זו את המקום על מנת לעבור למקום קבע משלה, ובמקומם הגיעו 40 מאנשי גורדוניה שבאו למקום מנס ציונה שם ישבו קודם לכן.

בשנת 1942 הוקם בית הבראה על הגבעה שמדרום לקיבוץ. בית ההבראה נועד להיות עוגן כלכלי לקיבוץ.

על פי תוכנית החלוקה נועד כפר החורש להכלל במדינה הערבית. במלחמת העצמאות היה היישוב מוקף באוכלוסייה ערבית וסבל מעזיבת תושבים.

לאחר המלחמה הגיעו למקום אנשי קיבוץ צאלים, חלקם הגיעו מקיבוצם שבנגב, וחלקם מקבוצתם ששכנה ליד רחובות, ובסך הכל כ-100 איש. הם הגיעו לכפר החורש במרץ 1949 במטרה לחזק את היישוב. אנשי צאלים לא הסתדרו עם התושבים הוותיקים, ולאחר זמן מה הם הציבו אולטימטום: או הם או הוותיקים, והוותיקים עזבו את המקום.

בשנת 1951, המקום נעשה צר ל-200 התושבים, והוחלט להעביר את הקיבוץ לגבעה שמדרום לו, עליה נמצא בית ההבראה של הקיבוץ, ואת בית ההבראה להעביר למקום הקיבוץ.

## כיום
משנת 2000 כפר החורש הוא קיבוץ מתחדש (מופרט). ענפי המשק העיקריים שלו הם מאפיית אנג'ל-אורנים (נמכרה בשנת 2023), וגד"ש (גידולי שדה).

ביער כפר החורש מתקיים סמינרי הדרכה ומחנות קיץ של תנועת הנוער העובד והלומד.

ליד היישוב עובר שביל לרוכבי אופניים ("סינגל") הנקרא "סינגל כפר החורש".


קובץ:כפר החורש - מראה כללי צילום אויר.-JNF044934.jpeg|צילום מן האוויר של כפר החורש, 1939
קובץ:Kfarhachoresh02.JPG|אחד ממבני המגורים בבית הארחה ההיסטורי בקיבוץ
קובץ:Kfarhachoresh03.JPG|אחד ממבני הציבור בקיבוץ, כיום הקומה העליונה משמשת כחנות כלבו וקומת הקרקע כחנות יד שנייה וחדר חוגים


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* כפר החורש - סיפור מקומי, ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן, מציג את התפתחות כפר החורש באמצעות תמונות, מסמכים וסרטונים
* כפר החורש, באתר הרשות לפיתוח הגליל
* מיכאל יעקובסון: סקירה על תולדות חדר האוכל והקיבוץ, באתר 'חלון אחורי', 26 בדצמבר 2015

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הצפון
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:מעוטרי נס הקוממיות
תיקו

**תֵּיקוּ** (מארמית: תֵּקוּ – תַּעֲמֹד) הוא מצב של אי-הכרעה.

## בתלמוד ובהלכה
**תיקו** הוא מונח תלמודי המורה על סיום דיון באי־הכרעה בין אמוראים או תנאים כאשר לא ניתן לענות תשובה על השאלה באופן מוחלט (לעומת "קשיא" שמסמל שאין כל תירוץ לַקּוּשְׁיָא). מקור הביטוי אינו ידוע אך ההשערה היא שהמילה "תיקו" היא נוסח קצר למילה הארמית "**תיקום**", שמשמעותה "תעמוד", כלומר: תעמוד השאלה ולא תוכרע. במידה מסוימת, מקביל המונח **תיקו** למונח אפוכה בפילוסופיה היוונית, ובייחוד לסופם של הרבה מהדיאלוגים האפלטוניים.

בנוסף, המילה נדרשת כראשי תיבות של: "**ת**שבי **י**תרץ **ק**ושיות **ו**הווית". שמשמעותן: השאלה תעמוד ותישאר עד לעתיד לבוא שאז יבוא תשבי (אליהו הנביא), והוא יתרץ את הקושיא. (גם המקור לראשי תיבות אלו אינו ידוע - אמנם זה כבר מוזכר במוסף הערוך ערך *תק*).

סוגיה הלכתית שהוכרעה בתיקו מוכרעת לפי דיני ספיקות, כלומר במקום שמדובר על דין דרבנן ההכרעה היא כדברי הַמֵּקֵל כיוון שספק דרבנן לקולא, ואילו במקרה שבו מובא תיקו בדין דאורייתא ההכרעה היא כדברי המחמיר כיוון שספק דאורייתא לחומרא. בדיני ממונות אין מחייבים את הנתבע ומעמידים ממון בחזקת בעליו מדין המוציא מחברו עליו הראיה.").

משמעות נוספת ל"תיקו": הביטוי תיקו נכתב על ידי "עורך הגמרא" כדי ללמדנו שבהכרח אין פתרון אחר. לעומת הביטוי "קשיא" שמלמדנו שניתן לפתור את ה"קשיא" בכל דור (על פי ה"ים של שלמה").

המושג מובא בתלמוד יותר מ-300 פעמים.

## בעברית המודרנית
תיקו במשחקים תחרותיים הוא מצב שבו משחק מסתיים בשוויון או ללא הכרעה לאחד הצדדים.

במשחקי הליגות הישראליות בכדורגל (כמו גם במדינות רבות ברחבי העולם) ניתנת נקודה אחת לכל קבוצה עבור תיקו, לעומת 3 נקודות למנצחת ו-0 למפסידה. בעבר ניתנו 2 נקודות לניצחון, ושיטת ניקוד זו עדיין נהוגה בכדוריד ובהוקי קרח.

בשחמט ניתנת עבור תיקו חצי נקודה לשני השחקנים, בעוד שניצחון מקנה לרוב נקודה, ואילו הפסד – 0 נקודות.

בכדורסל אין מצב של תיקו. במקרה של שוויון בתום הזמן הרגיל, משחקים עוד 5 דקות של הארכה, ואם עדיין יש שוויון – משחקים עוד הארכות עד שמושגת הכרעה. במספר מקרים מצומצם מאוד קרה שבכל זאת משחק כדורסל הסתיים בשוויון.

בהימורי הטוטו והווינר מיוצג תיקו באות X.

בקרבות גלדיאטורים לא היה נהוג מצב של תיקו, אך בקרב בין ורוס ופריסקוס הכריז טיטוס באופן חריג על תיקו.

## ראו גם

*יהא מונח עד שיבוא אליהו
*תיקו מקסיקני

## קישורים חיצוניים
* 
*  פרשנים שונים על המילה תיקו בתלמוד, באתר פורטל הדף היומי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים תלמודיים
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:דיני ספקות
קטגוריה:אליהו הנביא
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים ביהדות
קטגוריה:מונחים בספורט
סטירת לחי

שמאל|ממוזער|250px|ילדה סוטרת לחברתה
**סטירה** (נקראת לפעמים בסלנג **כַּפָה** או **זָפּטָה**) היא מכה הניתנת באמצעות כף היד, בדרך כלל על לחיו של אדם. יותר מהכאב הפיזי הכרוך בסטירה, בעיקר כאשר היא ניתנת בעוצמה רבה, עיקר הפגיעה בה היא ההשפלה, בפרט כאשר היא ניתנת בפומבי.

בתנ"ך מתוארת סטירת לחי שנתן צדקיהו בן כנענה, נביא שקר מממלכת יהודה, לנביא מיכיהו בן ימלה, כתגובה על כך שהעז לנבא רעות על תוצאות מלחמה עתידית באוזני המלך אחאב: .

פעמים רבות מוצגת הסטירה בקולנוע ובספרות כדרך שבה אישה מגיבה לפגיעה של גבר בכבודה, ובפרט בפגיעה בדרך של הטרדה מינית. בכך מהווה הסטירה בעיקר מסר שעניינו כבוד, ופחות צעד של אלימות. סטירה של גבר לאישה, לעומת זאת, נחשבת כמעשה מובהק של אלימות. 

הדגשת העלבון שבקבלת סטירה ניכרת בביטוי "סטירה מצלצלת", שבנוסף לתיאור של סטירה רבת עוצמה, משמש בהשאלה לתיאורו של עלבון צורב. 

על פי המשפט העברי, סטירה באמצעות גב היד נחשבת למעליבה יותר מאשר סטירה באמצעות כף היד; ולכן בהקשר של תשלומי בושת, על סטירה באמצעות גב היד משלמים פי שניים מאשר על סטירה רגילה.

## הסטירה ככלי משמעתי

בעבר היה נהוג להכות ילדים בכל צורה שהיא ואף בסטירת לחי.  עם השנים התחדדה התפיסה כי סטירת לחי היא אקט משפיל וכיום נאסרה הכאה כוללת ברוב מדינות העולם. עם זאת, גם היכן  שמותר להכות ילדים סטירה בלחי כבר לא מקובלת ונהוג להעניש באמצעות מכות בישבן. 

בישראל, חוק זכויות התלמיד, משנת 2000 אוסר נקיטת אמצעי משמעת גופניים כלפי תלמיד. עוד קודם לחקיקתו של חוק זה נקבע בפסיקה כי אין לנקוט אמצעי משמעת גופניים כלפי תלמיד. קודם לקביעות אלה, היה מותר למורים בבתי ספר להשתמש במתן סטירה כאמצעי ענישה המעביר מסר חינוכי, לחינוכו של תלמיד סורר. בדיון שנערך בישיבת הממשלה בנושא האלימות הציע השר מאיר שטרית להתיר מתן סטירה לתלמיד, ואמר: .

## להפנות את הלחי השנייה

אחת האמירות הנודעות ביותר של ישו, המופיעה בספר הבשורה על-פי מתי היא: "אל תתקוממו לרשע, והמכה אותך על הלחי הימנית, הטה לו גם את האחרת" (לרעיון שורשים במקרא, במגילת איכה (ג, ל): ). מקור זה התגלגל לביטויים "להפנות את הלחי השנייה" או "להגיש את הלחי השנייה", המתארים מצב שבו אדם מוכן לספוג פגיעה בהבלגה גמורה ומופגנת, ולאפשר את המשכה. נוסח הביטוי באנגלית: *turn[ing] the other cheek* או *offering [one's] cheek*. בדרך כלל הוא משמש על דרך השלילה, כלומר בפי אדם המדגיש שאין בכוונתו להפנות את הלחי השנייה, ובכוונתו להגיב בחומרה על פגיעה בו.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלימות
קטגוריה:כפות ידיים
קטגוריה:לחיים
אצבע הגליל

שמאל|ממוזער|מפה סכמטית של הגליל|250px
[שמאל|ממוזער|250px|הנוף של אצבע הגליל נשקף מ[הרי נפתלי]]
**אצבע הגליל** היא אזור גאוגרפי בצפון-מזרח ישראל.

האזור כולל את עמק החולה ורצועה מזרחית מהרי נפתלי של הגליל העליון. גבולות האזור: במערב ובצפון גבול ישראל–לבנון, במזרח רמת הגולן ונהר הירדן, ובדרום קו דמיוני בין קיבוץ מלכיה במערב לגונן במזרח.

אצבע הגליל היא שלוחה של הגליל העליון הישראלי ועמק החולה, שצורפה לשטח המנדט הבריטי על ארץ ישראל בשנת 1924, בהסכם בינו לבין המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, בין השאר בעקבות ייסוד היישובים מטולה, תל חי וכפר גלעדי באזור. כינויה ניתן לה בשל צורתה הצרה והמוארכת, כמעין אצבע יבשה הפולשת לתחום לבנון.

עם כיבוש רמת הגולן, הר דב והחרמון במלחמת ששת הימים, שונה משמעותית הגבול הצפון מזרחי של מדינת ישראל. אף על פי שהאזור הגאוגרפי של אצבע הגליל נשאר כשהיה, במפות של מדינת שהודפסו החל משנת 1968, לא ניתן היה להבחין ב"אצבע הגליל" כמאפיין בולט בקצה הצפוני של המפה, כפי שהיה ניתן במפות שהודפסו טרם המלחמה. אף על פי כן גם עשורים רבים אחר כך, נשאר הביטוי אצבע הגליל שגור אצל ישראלים רבים.

## היסטוריה
עם תחילתה של ההתיישבות הציונית בארץ ישראל, החלה הקמת יישובים בגליל, לרבות באצבע הגליל, שם הוקמו מטולה, כפר גלעדי ותל חי. מאורעות תל חי סימלו בראשית תקופת המנדט את מאבקם של הערבים נגד יהודים על ארץ ישראל במהלך מאורעות תר"פ. בעקבות המאורעות, נערכו דיונים דיפלומטיים בין בריטניה לצרפת, ובסופם נכלל השטח בתחום המנדט הבריטי כחלק מקביעתו הסופית של הגבול בשנת 1924, בשונה מהסכם סייקס–פיקו משנת 1916, שלפיו נועד להיכלל בתחום המנדט הצרפתי.

בשנות ה-30 וה-40, הוקמו באזור קיבוצים ומושבים על מנת ליצור ריכוז התיישבות שיבטיח את השליטה בו, והאזור אכן נכלל בשטח המדינה היהודית בתוכנית החלוקה.

במהלך מלחמת העצמאות, לאחר כיבוש צפת, ב-10 במאי 1948, הפעיל הפלמ"ח "תעמולת לחש" – שמועה שהופצה בקרב הכפריים הערבים ולפיה כוח רב של יהודים עומד לפשוט על העמק ולבער את הכפרים הערביים. תעמולה זו צלחה, וחלק ניכר מהכפריים נמלט מאימת הצבא.

לאחר קום המדינה הוקמו באצבע הגליל מספר יישובים נוספים, בהם העיר קריית שמונה. עד כיבוש הגולן במלחמת ששת הימים ספג האזור פגיעות קשות מצד סוריה. בשנים שלאחר מכן הוא נפגע לא אחת מכיוון לבנון, הן בחדירות מחבלים והן בהתקפות קטיושות ומרגמות.

מאז הנסיגה הישראלית מלבנון בשנת 2000, וביתר שאת לאחר מלחמת לבנון השנייה ב-2006, החל ארגון חזבאללה להעלות דרישות טריטוריאליות לאזור תוך שימוש בשמות הכפרים הערביים שהיו בסביבה, חלק מ"שבעת הכפרים".

## דמוגרפיה
ממוזער|קו הגבול לפי הסכם סייקס–פיקו

ההתיישבות היהודית המתחדשת בצפון הגליל העליון שראשיתה בסוף המאה ה-19, ולימים נודעה בשם "אצבע הגליל", התעבתה במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית, הסכם סייקס–פיקו ייעד את אצבע הגליל להיות תחת השפעה צרפתית. בפועל, לאחר שהכוחות הבריטים נסוגו האזור בראשית 1919, הצרפתים לא קיימו בו נוכחות צבאית מתמדת, הלאומנים הסורים שאפו לספחו לממלכה הערבית של סוריה ושבטים מקומיים גם הם בחשו בקדירה. לאור זאת האזור הפך לשטח הפקר ומריבה עד לסימונו הסופי של הגבול – הסכם ניוקומב-פולה מ-1924 והוא התוואי המוכר כיום כגבול הבין-לאומי בין ישראל, סוריה ולבנון.

באצבע הגליל חיים כ־50,000 תושבים בצורות יישוב שונות: עיר, קיבוץ, מושב ומושבה. הבעיות שהתושבים מתמודדים איתן הן בעיות המאפיינות פריפריה גאוגרפית.

## לקריאה נוספת
*'אצבע הגליל' – תיחומים גאוגרפיים־פוליטיים גדעון ביגר – כותר

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הגליל: אזורים
יוגנדסטיל

[שמאל|ממוזער|250px|[שעון מטוטלת משנת 1920 בסגנון יוגנדסטיל]]
**יוגנדסטיל**, או **יוגנדשטיל** (בגרמנית: **Jugendstil** - "סגנון הנעורים"), הוא סגנון אמנותי, בעיקר בתחומי האדריכלות והאומנות הדקורטיבית, שהיה נפוץ בגרמניה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. היוגנדסטיל היה חלק מתנועת האר-נובו והוא התקיים במקביל לסגנון הזצסיון הווינאי, שנפוץ באותה התקופה באוסטריה, ול באנגליה. הוא נקרא כך על שם כתב העת הגרמני "יוגנד", שהתפרסמו בו איורים רבים בסגנון זה. 

הערים המפורסמות ביותר בהן קיימים בניינים בסגנון אדריכלי של היוגנדסטיל הן וינה, ברצלונה (שבה נקרא הסגנון מודרניסטה), פראג, מנהיים, בריסל וריגה.

## ראו גם
* אר נובו
* הזצסיון הווינאי
* מודרניזם קטלאני

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אר נובו
קטגוריה:סגנונות באדריכלות
גביע אסיה בכדורגל

**הגביע האסייתי בכדורגל**, נקרא גם **גביע אסיה לאומות של [[קונפדרציית הכדורגל של אסיה|AFC]]** (באנגלית: **AFC Asian Cup**), הוא תחרות הכדורגל המרכזית לנבחרות שחברות ב-קונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). גביע זה הוא טורניר היבשת השני הכי עתיק אחרי הקופה אמריקה. מנצחת הטורניר מוכתרת לאלופת אסיה בכדורגל, ועד ל-2015 השתתפה גם בגביע הקונפדרציות.

כאשר הוא נערך כל ארבע שנים החל מטורניר 1956.

בתחילת דרכו של הטורניר הוא נערך כל ארבע שנים החל מטורניר 1956 שנערך בהונג קונג, ועד לטורניר 2004 שנערך בסין, אולם מאז מאחר שלוח הטורנירים הגדולים השנתי היה עמוס בין היתר באולימפיאדת הקיץ ואליפות אירופה, החליט ה-AFC להזיז את הטורניר למחזור עונתי עמוס פחות, והטורניר הבא התקיים 3 שנים לאחר מכן ב-2007 ובו השתתפו באירוח 4 מדינות: אינדונזיה, מלזיה, תאילנד ווייטנאם, ומאז הטורניר מתקיים כל 4 שנים.

בטורניר הראשון השתתפו ארבע נבחרות בלבד, אולם כיום משתתפות בו 24 נבחרות מתוך 43 נבחרות שמתחרות במוקדמות. 

נבחרת קוריאה הדרומית זכתה בטורניר הראשון. נבחרת יפן היא המצליחה ביותר במסגרת זו ובעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר עם 4 זכיות. נבחרת איראן ונבחרת ערב הסעודית זכו שלוש פעמים כל אחת בטורניר. נבחרת ישראל השתתפה בטורנירים הראשונים, סיימה כסגנית פעמיים, ואף זכתה בטורניר 1964. ישראל, שהשתייכה אומנם מבחינה גאוגרפית לאסיה, הוצאה בלחץ מדינות ערב מה-AFC בשנות ה-70, ואחרי זמן מה הצטרפה לקונפדרציית הכדורגל של אירופה במקום (אופ"א), שם היא נמצאת עד היום.

## פורמט
מאז 1972, תחרות הגמר מתקיימת בשני שלבים: שלב הבתים, ולאחר מכן שלב הנוקאאוט.

מאז 2019 כל נבחרת משחקת 3 משחקים בבית של 4 נבחרות (6 בתים סך הכל), כאשר אלופת הבית וסגניתה מעפילות לשלב הנוקאאוט, ובנוסף מצטרפות אליהן ארבע הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית עם המאזן הטוב ביותר, כך שבסוף מעפילות 16 נבחרות לשלב הנוקאאוט בשמינית הגמר.

## טורנירי גביע אסיה

## סיכום הזוכות בגביע אסיה

בזכיות שמסומן * - הנבחרת אירחה את הטורניר

1 = ישראל הורחקה בלחץ מדינות ערב מה-AFC בתחילת שנות ה-70, ולבסוף הצטרפה לאופ"א.

## פוליטיקה שנוייה במחלוקת בטורניר
עקב התרחשויות פוליטיות גאוגרפיות וצבאיות באסיה, גביע אסיה לאומות עמד במקרים רבים של התערבות פוליטית.

אחד מהמקרים היה המקרה של ישראל, שהייתה חברת הקונפדרציה מעצם היותה גאוגרפית על שטח אסיה. היא השתתפה בטורנירים הראשונים ואף אירחה וזכתה בטורניר של 1964. בעקבות מלחמת יום הכיפורים שהתחוללה ב-1973 בין ישראל למדינות ערב השכנות, הפעילו מדינות ערב לחץ באמצעות חברי ה-AFC שלהם להרחיק את ישראל מהקונפדרציה על מנת להחרימה. הלחץ הצליח וב-1974 ישראל עברה לזמן מסוים להתחרות בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC), עד שהתקבלה כחברה באופ"א ב-1990 (שם היא משחקת עד היום).

מקרה נוסף היה בטורניר האסיאתי של מוקדמות מונדיאל 2010 כאשר צפון-קוריאה לא הסכימה לארח את נבחרתה של דרום קוריאה, וסירבה להציג את דגלה של דרום קוריאה ולנגן את ההמנון שלה לפני המשחק כמתחייב בפיפ"א. כתוצאה מזאת הוחלט שצפון קוריאה תארח את טורניר זה בשאנגחאי.

עוד מקרה היה בטורניר אחר של ה-AFC בו סירבה ערב הסעודית להתחרות מול איראן ב-2016 עקב התקפה על השגרירות הסעודית באיראן ושריפת הבניין. הסעודים סירבו להתייצב ולשחק מול איראן ואף איימו לפרוש מה-AFC, אולם המחלוקת נפתרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* האתר הרשמי של גביע אסיה

קטגוריה:תחרויות כדורגל לנבחרות לאומיות
*
קטגוריה:תחרויות כדורגל באסיה
עמותת עטרת כהנים

[שמאל|ממוזער|200px|[בית יהונתן, בית של העמותה בכפר התימנים בשילוח (סילואן)]]
**עמותת עטרת כהנים** היא עמותה ישראלית הפועלת ליישוב יהודים בעיר העתיקה ובמזרח ירושלים. ראש העמותה מאז הקמתה הוא מתי דן.

## פעילות
העמותה הוקמה בתחילת שנות השבעים, ונקראה בתחילה בשם 'עטרה ליושנה'. לאחר חיכוכים רבים על אופי פעילותה, נסגרה העמותה הראשונה. במקומה נפתחה עמותה חדשה בשם עטרת כוהנים, לצד הישיבה הנושאת שם זה. בעוד פעילות 'עטרה ליושנה' התמקדה בעיקר באיתור נכסים יהודיים ברובע המוסלמי והעברתם לידיים יהודיות בדרכים משפטיות, פעילותה של עטרת כהנים כוללת רכישת בתים ברובע המוסלמי מידי ערבים או שכירתם מחברות ממשלתיות ואכלוסם ביהודים.

בין השאר קיבלה העמותה את החזקה בבית ויטנברג, שבהמשך התגורר בו ראש הממשלה אריאל שרון וכן גאלה ושיקמה את חצר ובניין ישיבת חיי עולם.

בראשית המאה ה-21 החלה העמותה לרכוש קרקעות גם בשכונות מזרח ירושלים שמחוץ לעיר העתיקה. ביוזמת העמותה הוקמו שכונות יהודיות בקדמת ציון שבשכונת אבו דיס, ובסמוך לקבר שמעון הצדיק בשכונת שייח' ג'ראח. פעולת הרכישה מערבים נעשית בחשאי, בשל המאבק הפלסטיני במכירת קרקעות ליהודים שבמסגרתו עומדים חייו של מוכר קרקע ליהודים בסכנת חיים או במאסר קשה. במבני העמותה בעיר העתיקה מתגוררות כ-80 משפחות.

## מימון
פעילות העמותה מתבססת על תרומות, ובין תורמיה הגדולים ניתן למנות את בני הזוג היהודים-אמריקנים ארווינג וצ'רנה מוסקוביץ.

משרד השיכון מממן שירותי אבטחה עבור המשפחות המתגוררות בנכסי העמותה, בעלות שנתית של עשרות מיליוני שקלים כדי להגן על התושבים מפני התנכלויות ואיומים ביטחוניים.

## נכסי העמותה
* בית ויטנברג
* בית הצלם
* בית ציון
* בית הנוף
* מלון פטרה
* מלון אימפריאל

## ראו גם
*ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* , פורסם במקור ראשון
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני ימין בישראל
עטרת כהנים
קטגוריה:מזרח ירושלים
קטגוריה:תנועות מיישבות
קטגוריה:גאולת אדמות בארץ ישראל