open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דרך בייצ'י-ז'ילינסקי

**דרך בייצ'י-ז'ילינסקי** (בהונגרית: **Bajcsy-Zsilinszky út**) הוא אחד הכבישים החשובים ביותר במרכז העיר בודפשט, המהווה את קו הגבול של שני רבעים, רובע 5 ורובע 6. היא עוברת בין השדרה הקטנה בקטע של שדרת קארוי, נוגע הן בכיכר דיאק פרנץ הן בשדרת אנדראשי עד כיכר ניוגטי.

## מיקום
[ממוזער|פינת [שדרת אנדראשי (ארמון פונסייר)]]
גבולותיה: רחוב פרנץ דיאק, כיכר ניוגטי. הצד האי זוגי שלה הוא רובע 6 הצד הזוגי שלה ברובע 5.

## היסטוריה
שמותיה הקודמים: Waitznerstraße (דרך ואצי) משנת 1700 דרך ארצית, (Országút). בשנות ה-50 של המאה ה-19 Kohl Markt (שוק הכרוב), משנת 1879 לכל אורכה נקראה שדרת ואצי (Váci körút) כהמשך לשדרה הקטנה שנוצרה באותה תקופה, משנת 1914 על שם הקיסר הגרמני וילהלם הראשון (Vilmos kaszár út), מ-17 באפריל 1945 נקרא על שם אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי.

כבר בשנת 1866 נסעה בדרך זו רכבת קרונית הסוסים לאויפשט מכיכר קאלווין, אז עדיין נקראה כיכר סֵנָה (Széna tér), אל היישוב השכן אויפשט (היום רובע 4 של בודפשט). חשמליות פעלו על הכביש הזה מאז תחילת רשת החשמליות של פשט. בשנת 1896 חושמלה המסילה. חשיבותו של המסלול מתבטאת בעובדה שבעשור הראשון של המאה ה-20 נסעו לאורכו **אחד עשר קווי חשמלית**. מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, לעומת זאת, פעלו שם רק שלוש או ארבע קווי חשמלית. בשנת 1976, כסימן הראשון להפסקת תנועת החשמליות ברחוב בדרך בייצ'י-ז'ילינסקי, חשמליות 47 ו-49 נסעו רק עד כיכר דיאק פרנץ, ומתחת לרחוב עבר ועובר קו מטרו M3.

## מבנים מרכזיים לאורכה
לפי האפשרויות, הבניינים נקראים על שם הבונה או הבעלים הראשון. אם הבעלים הראשון לא ידוע, אז על שם אחד הבעלים המאוחרים או אולי הנוכחיים.

הבניינים בצד הזוגי של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי פורקו בשנות ה-60, כך שאלה היו שייכים בחלקם לכיכר ארז'בט וחלקם לכיכר דיאק פרנץ. תחנת האוטובוס הוכרז כאנדרטה לשימור, ולכן הוא נשאר בצד הפונה לכיכר ארז'בט.

## לקריאה נוספת
* Budapest lexikon I. (A–K). Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. 103–104. o. ISBN 963-05-6410-6 (לקסיקון בודפשט)
* Budapest teljes utcanévlexikona. Szerk. Ráday Mihály. (hely nélkül): Sprinter. 2003. 87. o. ISBN 963 9469 06 8 (לקסיקון הרחובות המלא של בודפשט)
* A Bajcsy-Zsilinszky úti villamos, Budapest elveszett sínei, hampage.hu (פסי החשמלית האבודים של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בודפשט: תחבורה
יובאן אטנצקוביץ'

**יובאן אטנצקוביץ**' (בסרבית: **Јован Атанацковић**; 24 במרץ 1848 – 9 באוגוסט 1921) היה גנרל סרבי שכיהן כראש המטה הכללי הסרבי בין 1897–1898.

## ביוגרפיה
אטנצקוביץ' נולד בנגוטין ב-24 במרץ 1848. למד באקדמיה הצבאית הסרבית, וב-1870 החל לשרת בצבא הסרבי בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת בתחילה כמפקד סוללת תותחנים והחל מ-1883 שימש כמפקד גדוד. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית הוא פיקד בתחילה על סוללת תותחנים ואז שימש כראש מטה ארמיית קריינה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית שימש כראש מטה דיוויזיית הדרינה.

בין 1889–1890 שימש אטנקוביץ' כשר המלחמה. בין 1897–1898 שימש כראש המטה הכללי הסרבי. הוא היה ממנהיגי ההפיכה הצבאית בסרביה ב-1903. בין מאי לאוגוסט של אותה שנה הוא שימש בשנית כשר המלחמה. ב-1906 הוא עזב את הצבא. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה הוא התגייס מחדש, ומונה למתאם פעולות הצבא הסרבי עם צבא מונטנגרו.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, נשלח אטנקוביץ' לשווייץ כדי לתאם עם הצלב האדום את הפעילות למען שבויי הצבא הסרבי. הוא נפטר בבלגרד ב-9 באוגוסט 1921.

## קישורים חיצוניים
* יובאן אטנצקוביץ'

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:מלחמת הבלקן הראשונה: אישים
קטגוריה:המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878): אישים
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1921
קרישן קאנט

**קרישן קאנט** (בפנג'אבי: **ਕ੍ਰਿਸ਼ਨ ਕਾਂਤ**, בהינדי: **कृष्ण कान्त**; 28 בפברואר 1927 – 27 ביולי 2002) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו העשירי. סגן נשיא הודו היחיד שמת במהלך כהונתו.

## ביוגרפיה
קרישן קאנט נולד ב-28 בפברואר 1927 בפנג'אב. אביב היה , חבר בקונגרס הלאומי ההודי. הוא קיבל תואר במדעים ב, ולאחר מכן עבד כחוקר ב בניו דלהי.

קאנט השתתף בתנועת צאו מהודו ב-1942, ונאסר עקב פעילותו זו.

לאחר עצמאות הודו היה קאנט מעורב בפעילות הקונגרס בפנג'אב, ונבחר ב-1966 לרג'יה סבהה. הוא התעמת עם אינדירה גנדי בעקבות תמיכתו המוחצנת ב ובתנועתו הלוחמת בשחיתות. בעקבות כך נאסר קאנט במהלך 19 חודשי מצב החירום בהודו, מיוני 1975 עד מרץ 1977. לאחר שחרורו הצטרף לג'נטה ונבחר ללוק סבה מטעמה, אך לא נבחר בשנית ב-1980.

קאנט סייע להתמוטטות הקואליציה בראשות מורארג'י דסאי ב-1979, לאחר שהוביל התנגדות לחברותם של חברי ראשטריה סוויאמסווק סאנג במפלגת ג'נטה.

ב-1988 הצטרף קאנט לג'נטה דאל, ובפברואר 1990 מונה למושל אנדרה פרדש. בדצמבר 1996 מונה גם למושל טאמיל נאדו. כיהן בשני התפקידים עד מינויו לסגן נשיא הודו.

באוגוסט 1997 נבחר קאנט לסגן נשיא הודו, כמועמד החזית המאוחדת והקונגרס הלאומי ההודי.

במהלך מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי בדצמבר 2001, קאנט ומאבטחיו נקלעו לעימות עם המחבלים.

קרישן מת מהתקף לב ב-27 ביולי 2002, כחודש קודם סיום כהונתו כסגן נשיא הודו ב-20 באוגוסט ויומיים לאחר השבעת עבדול קאלאם לנשיא הודו.

## חיים אישיים
קאנט היה נשוי לסומאן, והיו להם שני בנים ובת.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני נשיאי הודו
קטגוריה:מושלי המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:אישים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:מנהיגים שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרים ב-2002
יצחק אושינסקי

הרב **יצחק צבי אושינסקי** (נולד ב-30 בנובמבר 1971) הוא דיין ישראלי, אב בית דין בבית הדין הרבני האזורי בירושלים, לשעבר אב בית הדין בחיפה וחבר בוועדת הבחינות מטעם הרבנות הראשית לישראל. מחבר ספרים תורניים.

## ביוגרפיה
אושינסקי נולד בפתח תקווה ב-1971. בבחרותו למד בישיבת היישוב החדש ולאחר מכן בישיבת חברון כנסת ישראל בירושלים. לאחר נישואיו עבר להתגורר בירושלים והוסמך לרבנות ולדיינות מטעם הרבנות הראשית לישראל.

שירת שירות צבאי ביחידת חילוץ והצלה בפיקוד העורף, והתנדב במשך כמה שנים במשמר האזרחי.

לימד במכונים להכשרת טוענים רבניים ובכוללים לרבנות כדוגמת מכון אריאל בבית וגן ומרכז ינ״ר, ושימש כחבר בית הדין של הרבנות ירושלים (המועצה הדתית) לבירורי יוחסין ויהדות.

בשנת 2007 התמנה לדיין בבית הדין הרבני האזורי בחיפה, ובשנת 2013 מונה לאב בית הדין. בשנת 2018 עבר לכהן כאב בית דין בבית הדין הרבני האזורי בירושלים. בשנת 2024 התמנה במינוי זמני לכהן במקביל גם כחבר בית הדין הרבני הגדול על ידי הראשון לציון הרב דוד יוסף, על מנת למלאות תקנים חסרים עד לסבב המינויים ביוני 2025.

רבות מפסיקותיו פורסמו במאגרים המשפטיים, חלקם אף הובילו לדיונים ציבוריים והשפיעו על תפיסות הלכתיות, כדוגמת פסיקתו העקרונית בקביעת משמורת משותפת על הילדים אף מהפן ההלכתי, פסקי דין הנוגעים לניכור הורי וכן פסקי דין סביב תופעת סרבנות גט.

טרם התמנה לדיין, כיהן במשך שנים כחבר ועדת הבחינות להסמכה לרבנות (מטעם הרבנות הראשית לישראל), ולאחר מינויו לדיין כיהן כחבר ועדת הבחינות להסמכה לדיינות (מטעם הרבנות הראשית לישראל) וחבר ועדת הבחינות וההסמכה לטוענים רבניים (מטעם הנהלת בתי הדין הרבניים).

במהלך מספר שנים, פרסם מאמרים הלכתיים בגיליון התורני ״קולמוס״ של עיתון משפחה.

## חיבוריו וספריו
* 
*
***אורות המשפט -** חלק ג - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
***אורות המשפט** - חלק ד - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
***אורות המשפט** - חלק ה - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
***אורות המשפט** - חלק ו - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
***אורות המשפט** - חלק ז - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה, מאמרים הקשורים במלחמת חרבות ברזל
* **הלכות אבלות,** בהוצאת אוצר הפוסקים.
* **באשר הוא שם,** עיונים על התורה והמועדים.
* **אורות מן האבות,** עיונים על מסכת אבות.
* **אורות מן ההגדה,** הגדה של פסח (עיונים וביאורים בהלכה ובאגדה).
* **רפואה והלכה,** סדרת שיעורים בענייני רפואה והלכה (באנגלית, הוצאת פרחי שושנים)

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בירושלים
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בחיפה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:חיילי פיקוד העורף
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
תאנוס (דינוזאור)

**תאנוס** (שם מדעי: *Thanos*) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים אשר התקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון שלפני 86 עד 83 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-2018 בידי רפאל דלקורט ופביאנו וידוי איורי בפרסום מקוון, אך הוא נודע לעיתונות של העיתון "Historical Biology" רק ב-2020, שזו השנה אליה מתייחסים לתיאורו. שמו ניתן להוקרת הנבל של הנוקמים, תאנוס, זאת מאחר שהסרט המצליח הנוקמים: מלחמת האינסוף הצליח מאוד באותה שנה בה תואר, כמו גם ששמו מיוונית: "thanatos" פירושו: "מוות". סוג זה הכיל מין  יחיד, *Thanos simonatoi*, על שם מגלה הממצאים סימאנטו. 

דינוזאור זה היה קטן יחסית לבני משפחת האבליזאוריים, בהם היה הקרנוטאורוס. הוא התגלה בעיר Ibirá שבסאו פאולו שבברזיל בשנת 2014 על ידי משלחת של החוקר סרג'יו לואיס סימונטו עם צוות "מוזיאון הפליאונטולוגיה על שם אנטוניו סלסו דה ארודה קמפוס". מאובנים אלה כללו בעיקר חוליות, נוסף לחלקי אגן ירכיים שהתגלו בהמשך.

הוא הגיע לאורך של 5.5-6.5 מטרים אך היה נמוך מאוד. הוא היה מבנה וליות רחב מעט, בייחוד לאורך הגחון ובעל נחיריים רחבים יחסית לקרוביו. מבנה גופו התאים לציד אחרי טרף. 

לצידו התקיים טורף גדול יותר לא מזוהה ממשפחת המגרפטוריים, כמו גם ממצאים של סלטזאוריים ננסיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אבליזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2020
גיגאנטוהיירקס

**גיגאנטוהיירקס** (שם מדעי: *Gigantohierax*) הוא סוג של עוף דורס גדול נכחד שהתקיים באי קובה במשך הפליסטוקן ותחילת ההולוקן.

המאובנים שלו התגלו בכמה מערות בקובה ותואר ב-2002 בידי החוקרים: אוסקר  וקרלוס ארדונדו. הממצאים הראשונים השתייכו למין *Gigantohierax suarezi* בעוד ב-2020 תואר מין שני, *Gigantohierax itchei*, על ידי ויליאם סוארז בבורות זפת של לאס בראס דה סן פליפה, גם בקובה. מין זה היה קטן בכ-29% מהמין הראשון. גודלו שהגיע לשיא במשך הפליסטוקן מהווה דוגמה לענקיות איים שחלה ברביעון, בייחוד לעופות וליונקים.

משמעות שמו: "Giganto", "ענק", ביוונית ו"היירקס", על שמה של הדמות היירקס  במיתולוגיה היוונית, של אדם שהפך לנץ כעונש.

## תיאור
הגיגאנטוהיירקס נחשב לעיט כבד ביותר וידועים ממנו בעיקר ממצאי עצמות הרגל ועצם הירך והטיביריוס, אם כי הממצאים היו בעלי מבנה מעט מעוות. מבנה הרגליים גורם לכמה חוקרים לשער שהיו אלה עופות יבשתיים, בניגוד למרבית הדורסים המודרניים שמואמים בעיקר לתעופה.

בהתבסס על גודל הרגליים, המין *Gigantohierax suarezi* היה מהכבדים שבעיטים, הגדול ביותר מעיטי אמריקה, אולי גדול אף יותר מעיט האסטי. גובהו המשוער יכול היה להגיע למעל 30 ס"מ מעיט הרפיה, גדול העיטים באמריקה כיום וכמעט בין הנציים החיים, ולמשקל כבד יותר בכ-40%–50%.

אף שלא ידוע על אורח חייו די ברור שהיה טורף-על חזק שאולי ניזון מיונקים, זוחלים ועופות אחרים ביערות קובה. הוא ניצל גומחה אקולוגית דומה לעיט האסטי בקובה, נוסף לגומחה דומה לטיטאנוהיירקס ולינשוף הענקי אורנימגלוניקס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיטים
קטגוריה:עופות שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:עופות שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:אמריקה הצפונית: עופות שנכחדו
קרמוטוס

**קרמוטוס** (שם מדעי: *Qarmoutus*) הוא סוג של דג גרם נכחד מסדרת השפמנונאים ומשפחת האריוסיים, אשר התקיים באפריקה של האאוקן לפני 37 מיליון שנה מזמננו.

דג זה תואר בשנת 2017 בידי החוקר El-Sayed וצוותו על סמך ממצאי מאובנים מואדי אל-חיתאן במצרים בתצורה "Birket Qarun Formation". הסוג הכיל מין בודד, *Qarmoutus hitanensis*.

שפמנון זה היה גדול יחסית באורך של מעל 2 מטרים, כך שהיה יכול להיות גדול כמו שפמנון אירופי וייתכן שהיה טורף גדול כמותו. עם זאת הוא עצמו שימש מזון לטורפים גדולים יותר כמו הבסילוזאורוס הענקי.

## קישורים חיצוניים

*כתבה על השפמנון באתר נשיונל גאוגרפיק 

## הערות שוליים

קטגוריה:שפמנונאים
קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באפריקה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באפריקה
פרס הגל

[ממוזער|[פרוטומה של הגל]]
**פרס הגל** (בגרמנית: **Hegel-Preis**) הוא פרס בין-לאומי על שם הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל (1770–1831), המוענק מדי שלוש שנים למי שתרמו משמעותית לפיתוח מדעי הרוח. הפרס מוענק מטעם עיריית שטוטגרט בשיתוף אגודת הגל הבין-לאומית. 

הפרס נוסד בשנת 1967 בשטוטגרט, והוענק לראשונה בשנת 1970, שהייתה השנה ה-200 להולדתו של הגל בעיר. גובה הפרס עומד על 12,000 אירו (נכון ל-2024).

## רשימת הזוכים בפרס

## קישורים חיצוניים
*  

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
הגל
הגל
*
Classics (אלבום של אפקס טווין)

**Classics** הוא אלבום אוסף של המוזיקאי האלקטרוני ריצ'רד ד. ג'יימס, הידוע יותר בשם הכינוי שלו אפקס טווין. הוא יצא לאור ב-30 בינואר 1995.

האלבום אוסף כמה מהאלבומים המוקדמים של ג'יימס. הוא כולל את המיני-אלבומים Analogue Bubblebath, Digeridoo ו-Xylem Tube עם כמה שירים אחרים, יחד עם רמיקסים לשיר "We Have Arrived" של Mescalinum United. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים R&S בעקבות הצלחתו של ג'יימס בחברת התקליטים ווארפ. ג'יימס לא היה מעורב בשחרור האלבום.

גרסה מחודשת של האלבום יצאה לאור ב-2 ביוני 2008. העטיפה של המהדורה המחודשת דומה לזו של Selected Ambient Works 85–92, אך בשחור-לבן הפוך.

## רקע
ההוצאה הראשונה של ג'יימס הייתה מיני-אלבום בגודל 12 אינץ' משנת 1991 Analogue Bubblebath בחברת התקליטים מייטי פורס. ב-1991, ג'יימס וגרנט וילסון-קלארידג' ייסדו את חברת התקליטים ריפלקס רקורדס (Rephlex Records) כדי לקדם "חדשנות בדינמיקה של אסיד - ז'אנר אהוב ולא מובן של מוזיקת האוס שנשכח על ידי אחדים ואכן חדש לאחרים, במיוחד בבריטניה". בין השנים 1991–1993 הוציא ג'יימס שני מיני-אלבומים בסדרת ה-Analogue Bubblebath תחת השם AFX ומיני-אלבום בשם Bradley's Beat תחת השם בראדלי סטרידר. אף על פי שעבר ללונדון כדי לקחת קורס אלקטרוניקה בקינגסטון פוליטכניק, הוא הודה בפני דייוויד טופ שלימודי האלקטרוניקה שלו הולכים ומתרחקים ככל שהוא ממשיך בקריירה בז'אנר הטכנו. לאחר שעזב את בית הספר נשאר ג'יימס בעיר, והוציא אלבומים ומיני-אלבומים בווארפ ובלייבלים אחרים תחת מספר שמות בדויים (כולל AFX, Polygon Window ו-Power-Pill), כמה מהשירים שלו, ששוחררו תחת שמות בדויים, כולל Blue Calx ו-The Dice Man, הופיעו באוספים. למרות שהוא התגורר לכאורה בכיכר אלפנט אנד קאסל, דרום לונדון בשנותיו הראשונות שם, הוא למעשה התגורר בבנק לא מאוכלס סמוך.

ב-1992 הוציא ג'יימס גם את המיני-אלבומים Xylem Tube ו-Digeridoo בתור אפקס טווין (Aphex Twin), את המיני אלבום Pac-Man (המבוסס על משחק הארקייד) בתור Power-Pill, ושניים מתוך הסדרה Joyrex (Joyrex J4 EP ו-Joyrex J5 EP) בתור Caustic Window. השיר Digeridoo הגיע למקום ה-55 במצעד הסינגלים הבריטי, ומאוחר יותר תואר על ידי הרולינג סטון כמבשר דראם אנד בייס. הוא כתב את "Digeridoo" כדי לנקות את הקהל שלו אחרי רייב. ההוצאות המוקדמות הללו היו בחברות התקליטים ריפלקס רקורדס, Mighty Force of Exeter ו-R&S Records of Belgium.

לג'יימס לא הייתה שום השפעה על האוסף והוא התנגד להוצאת האוסף, והאשים את R&S בכך שהם "חולבים ממני כמה שיותר כסף, כי הם יודעים שאני לא הולך לתת להם עוד תקליטים".
## רשימת רצועות

## קרדיטים
* אפקס טווין - סינתיסייזר, מפיק
* ריצ'רד ד. ג'יימס - מפיק
* The Mover - מפיק
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אפקס טווין
אפסילון (משגר)

משגר **Epsilon** ("אפסילון") פותח ביפן וייצורו נמשך. זה משגר מנוע דלק מוצק שכולל 3–4 שלבים. מטרת הפיתוח היה להוציא מניצול משגר מדגם Mu. הפיתוח החל בשנת 2007 ושיגור ראשון בוצע בשנת 2013.

המטרה העיקרית הייתה להוזיל עלויות שיגור. עלות שיגור משגר Mu היה כ-70 מיליון $. עלות משגר מדגם "אפסילון" הייתה כ-38 מיליון $ בלבד. כשלב ראשון המשגר החדש מנצל שלב ראשון של משגר H-IIA. לשלבים אחרים של המשגר נוצלו שלבים שהיו בניצול במשגר "Mu". הכנת המשגר לשיגור דורשת 8 אנשי צוות בלבד לעומת 150 אנשי צוות במשגרים קודמים. לשיגור המשגר הותאם כן שיגור במרכז החלל אוצ'ינורה שהיה בעבר בשימוש לשיגור משגים מסדרה "Mu".

לפי השערות המשגר מותאם לשיגור טיל בליסטי.

בשנת 2020 הוחלט על פיתוח דגם מתקדם Epsilon S. הכוונה הייתה לנצל כשלב ראשון מערכת שפותחה עבור משגר מדגם "H3" ולפתח שלב שלישי חדש. הדבר צריך להגדיל יכולת המשגר. שיגור ראשון מתוכן לשנת 2024, לאחר שניסוי שבוצע בשנת 2023 לא הצליח.

לפי תוכניות של סוכנות החלל היפנית עד לשנת 2030 מתוכננים שיגורים של שני הדגמים של המשגר.

בשנת 2012 דווח שנתונים תכנוניים דלפו כתוצאה ממתקפת סייבר.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המשגר
* תיאור משגרי הסדרה 

## הערות שוליים

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל היפנית
סויוז TMA-08M

**סויוז TMA-08M** (ברוסית:**Союз ТМА-08М**) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-29 במרץ 2013 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-11 בספטמבר 2013. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 35 לתחנת החלל הבין-לאומית.

## הצוות
*  פאבל וינוגרדוב - מפקד
*  אלכסנדר מיסורקין - מהנדס טיסה
*  כריסטופר קסידי - מהנדס טיסה

### צוות גיבוי
*  אולג קוטוב - מפקד
*  סרגיי ריאזאנסקי - מהנדס טיסה
*  מייקל הופקינס - מהנדס טיסה

## תיאור המשימה
חללית "סויוז TMA-08M" שוגרה ב-29 במרץ 2013 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות והתחברה למודול "פואיסק". זו הייתה הפעם הראשונה שחללית מאוישת מדגם "סויוז" התחברה לתחנת החלל במסלול שטיסה בו נמשכה מספר שעות בלבד. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 35 בפיקוד כריס הדפילד.

צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם הצטרפו למשלחת מס' 36

"סויוז TMA-08M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-11 בספטמבר 2013 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. חללית נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 36 לתחנת החלל הבין-לאומית.

## קישורים חיצוניים

* מידע על הטיסה
* מידע על המשימה

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2013 ברוסיה
קואיג'ואו

**קואיג'ואו** (בסינית: **快舟**, kuàizhōu) הוא משגר שפותח בסין וייצורו נמשך. זה משגר מנוע דלק מוצק לשלבים 1–3 ומנוע דלק נוזלי לשלב הרביעי. מטרת הפיתוח הייתה לפתח משגר שניתן לנצל תוך זמן קצר. פיתוח בוצע על בסיס טיל בליסטי מדגם "דונגפנג 21". הפיתוח בוצע על ידי חברה ExPace שנמצאת בבעלות ממשלתית. בשלבים פיתוח שונים נמצאים דגמים עם יכולת שיגור גדולה יותר מהדגם הקיים.

השיגור הראשון בוצע בשנת 2013 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן כאשר שוגר לוויין חישה מרחוק.

בשנת 2017 בוצע לראשונה שיגור דגם Kuaizhou 1A עם יכולת שיגור של לוויין במשקל 300 ק"ג. ביולי 2000 בוצע שיגור של דגם Kuaizhou 11 עם יכולת שיגור 1500 ק"ג.

ניתן לשכור את השיגור עבור לוויינים פרטיים בעלות של 10–20 אלף $ לק"ג.

שיגור המשגר מבוצע ממתקן נייד ולכן ניתן לשגר אותם מאתרים שונים.

עד היום שיגורים של "קואיג'ואו" בצעו מ-3 אתרים:
* מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן, כן שיגור LA4
* מרכז שיגור הלוויינים טאיואן, כן שיגור LC-16
* מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג

## קישורים חיצוניים
* רשימת שיגורים
* תיאור משגרי הסדרה

## הערות שוליים

קטגוריה:משגרים סינים
דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ'

**דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ**' (בסרבית: **Димитрије Цинцар-Марковић**; 25 באוגוסט 1859 – 29 במאי 1903) היה גנרל ופוליטיקאי סרבי. כיהן כראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 1901–1902, וכראש ממשלת סרביה בין השנים 1902–1903. נרצח במהלך ההפיכה הצבאית בסרביה ב-1903.

## ביוגרפיה
מרקוביץ' נולד בסאבאץ' ב-25 באוגוסט 1859. אביו, מרקו צינצאר-מרקוביץ' היה מפקד הז'נדרמריה הסרבית, ואחיו, אלכסנדר צינצאר-מרקוביץ' היה דיפלומט שהפך לימים לשר החוץ של ממלכת יוגוסלביה.

ב-1865 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הסרבית, וב-1870 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא סרביה בדרגת לוטננט משנה. בין 1872–1873 הוא שרת בצבא הפרוסי ברגימנט האולאנים ה-13. ב-1874 הוא מונה לשלישו הצבאי של הנסיך מילאן. ב-1875 הוא מונה למפקד משמר הפרשים המלכותי. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית הוא לחם כמפקד פרשים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית הוא פיקד על דיוויזיית מורביה. ב-1885 הוא לחם במלחמת בולגריה-סרביה. ב-1897 הוא הועלה לדרגת גנרל.

ב-1901 מינה אותו אלכסנדר הראשון, מלך סרביה לתפקיד ראש המטה הכללי הסרבי. ב-7 בנובמבר 1902 מינה אותו המלך לראש ממשלת סרביה. הוא נבחר לתפקיד דווקא מכיוון שהיה איש צבא ללא קשר לפוליטיקה, והמלך אלכסנדר, שלא היה פופולרי בסרביה, חיפש ראש ממשלה כנוע שלא יתנגד לו. למרות זאת, במרץ 1903 החליט המלך על עריכת בחירות לראשות הממשלה. הבחירות נערכו ב-18 במאי, ומרקוביץ' זכה בהן לאמון העם.

למרות זאת, העובדה שהיה בן-בריתו הפוליטי וידידו של המלך, גרמה לכך שמרקוביץ' לא היה פופולרי בקרב האצולה, הצבא והפוליטיקה בסרביה. ב-29 במאי 1903, ערכו קבוצת קצינים בצבא סרביה הפיכה צבאית. בתחילת ההפיכה, כותר ביתו של מרקוביץ' בידי הקושרים. מאוחר יותר הוא נורה בפתח ביתו בידי קולונל אלכסנדר מאסין. במקביל, חתנו, יובאן מיליקוביץ', הוצא להורג בארמון המלוכה יחד עם המלך והמלכה.

## קישורים חיצוניים

* דימטרייה צינצאר-מרקוביץ' באתר המרכז ליציבות חברתית חלק 1 ו-2

קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:ראשי ממשלת סרביה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1903
אלן ג'ונסטון

**אלן גרהם ג'ונסטון** (באנגלית: **Alan Johnston**; נולד ב-17 במאי 1962) הוא עיתונאי בריטי העובד עבור ה-BBC. הוא היה כתב ה-BBC באוזבקיסטן, באפגניסטן, ברצועת עזה ובאיטליה.

ג'ונסטון נחטף ברצועת עזה ב-12 במרץ 2007 על ידי ארגון "צבא האסלאם". הוא שוחרר ללא תנאי ב-4 ביולי, כמעט ארבעה חודשים לאחר מכן, לאחר לחץ רב שהופעל על הארגון על ידי החמאס.

## ביוגרפיה
ג'ונסטון נולד בטנזניה להורים סקוטים. הוא סיים תואר שני באנגלית ופוליטיקה באוניברסיטת דנדי  ולימודי תעודה בעיתונאות באוניברסיטת קארדיף.

## קריירה
ג'ונסטון הצטרף ל-BBC ב-1991, ושימש ככתב במקומות רבים, כולל בטשקנט שבאוזבקיסטן ובקאבול שבאפגניסטן. הוא היה בקאבול כשאפגניסטן עדיין הייתה בשליטת הטליבאן. הוא היה כתב ה-BBC בעזה עד 1 באפריל 2007, ובזמן חטיפתו היה הכתב הזר היחיד מארגון תקשורת מערבי גדול שעדיין שהה בעיר.

ג'ונסטון סיקר סיפורים מרכזיים רבים בעזה עבור ה-BBC, כולל תוכנית ההתנתקות ב-2005, זכיית חמאס בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית (2006), מבצע גשמי קיץ והטרור הפלסטיני מסוף 2006 עד 2007.

עמיתו של ג'ונסטון ל-BBC, פול אדמס, ציין שזהו "תפקידו של ג'ונסטון להביא לנו יום אחר יום דיווחים על המצב הפלסטיני ברצועת עזה". מוסטפא ברגותי תיאר את ג'ונסטון כ"ידיד של עמנו", ואמר כי ג'ונסטון "עשה הרבה למען מטרתנו". מנהיג הפת"ח מרואן ברגותי כינה גם את ג'ונסטון "ידיד העם הפלסטיני".

מנובמבר 2011 עד אוגוסט 2014, ג'ונסטון היה כתב ה-BBC ברומא. מאוקטובר 2014, ג'ונסטון הצהיר בחשבון הטוויטר שלו שהוא נמצא בלונדון.

יום לאחר שחרורו, זכה ג'ונסטון בפרס מאמנסטי אינטרנשיונל על דיווחיו ברדיו על זכויות אדם בעזה.

## חטיפתו
[שמאל|ממוזער|[באנר על אלן ג'ונסטון במרכז הטלוויזיה של ה-BBC]]
ב-12 במרץ 2007, ג'ונסטון נחטף על ידי צבא האסלאם. השבי שלו הוביל להפגנות רבות ברחבי העולם. חמאס הפעיל לחץ עצום על צבא האסלאם, לרבות (לפי בכיר בחמאס) איום לתפוס ולהרוג אותם אם לא ישחררו את ג'ונסטון. ב-4 ביולי 2007 שוחרר ג'ונסטון. הוא נלקח לפגוש את מנהיג חמאס אסמאעיל הנייה שטען כי השחרור הוא ראיה לביסוס חמאס ברצועה, ולאחר מכן יצא לירושלים עם פמליה של דיפלומטים בריטים.

## ראו גם
* גלעד שליט

## קישורים חיצוניים
* 
* פרופיל חדשות ה-BBC: אלן ג'ונסטון
* חדשות ה-BBC במזרח התיכון

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שנעלמו ואותרו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:ועדות ההתנגדות העממית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דנדי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
דרך ואצי

**דרך ואצי** או **ואצי אוט** (בהונגרית: **Váci út**) היא שדרה ארוכה ועמוסת תנועה של בודפשט, המתחילה מהשדרה הגדולה (בכיכר ניוגטי) ועוברת צפונה במקביל לדנובה, באורך של 12 ק"מ בערך, עד לגבול העיר בודפשט. היא נמשכת דרך דונאקסי (Dunakeszi), על כביש ראשי 2, המוביל לעיר ואץ (שנתנה את שמה לשדרה).

## מיקום
בקטע קצר (כ-650 מטר) הדרך מהווה את קו הגבול של רובע 6 ורובע 13, לאחר מכן עוברת ברובע 13 ולאחר מכן ברובע 4. תחילה בשישה, ולאחר מכן בארבעה נתיבים. הקטע הצפוני של קו המטרו M3 עובר ברובו מתחת לדרך ואצי. יש לאורכה שבע תחנות מטרו מכיכר ניוגטי ועד לשער אויפשט (כיום רובע 4). באחרון חוצה אותה קו הרכבת לאסטרגום, שחוצה את גשר הרכבת המחבר (הצפוני) בהמשך.

## היסטוריה
דרך ואצי, כביש היציאה העתיק של בודפשט (לשעבר: העיר פשט), המשיכה מעבר לגבולות העיר בכיוון כללי צפון-דרום לכיוון העיר ואץ בצפון המדינה. במהלך המאה ה-19 חברות תעשייתיות חשובות התיישבו לאורך דרך ואצי בקטע של רובע 13. מפעל המכונות לאנג (Láng), מפעל הברגים, מפעל הפלדה ההונגרי, תעשיית הקנבס, היוטה והטקסטיל, מפעל הסוללות, מפעל המספנה והמנוף ההונגרי. טונגסרם ועוד. לפני מסירת גשר מגיירי בשנת 2008, הורחב הכביש בין דרך פוטי (Fóti út) לבין נחל סילאש (Szilas) לשני נתיבים לכל כיוון.

## מבני ציבור לאורך ודרך אצי
* תחנת הרכבת ניוגאטי
* קניון וסט אנד
* אולם השוק המקורה להל
* מפעלי מים מטרופוליטן
* כנסיית מרגיט הקדושה
* מנהל המס האזורי המרכזי של הונגריה
* תיאטרון יוז'ף אטילה
* מטה המשטרה הארצי, של מחוז פשט ושל בודפשט
* אוצר המדינה של הונגריה
* מפעלי חשמל בבודפשט (המטה)
* המועצה לתשלום פנסיה וקופת חולים לאומית
* כנסיית הקהילה של מרטין הקדוש
* כנסיית הסיינטולוגיה בודפשט
* מכון החיטוי של בודפשט
* קניון דונה פלאזה
* בית החולים לילדים ברחוב מדאראס (Madarász)
* תחנת Volánbusz, תחנת הרכבת אויפשט

בנוסף לאלה, ישנם בנקים רבים, חברות ביטוח ובנייני משרדים נוספים לאורך הכביש.

## לקריאה נוספת
* Budapest lexikon I–II. Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. ISBN 963-05-6409-2 (לקסיקון בודפשט)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בודפשט: תחבורה
נחום צירולניקוב

**נאום (נחום) יזראילביץ' צירולניקוב** (ברוסית: **Наум Израилевич Цирульников**; 24 בספטמבר 1910 – 28 בדצמבר 1979) היה קצין יהודי בדרגת תת-אדמירל בחיל הים הסובייטי.

## קורות חיים
נחום בן ישראל צירולניקוב נולד בעיר ביחוב שבפלך מוהילב של האימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיר בתחומי מדינת בלארוס) במשפחה יהודית. מגיל 15 עבד כפועל במפעל לייצור יציקות ברזל.

בגיל 18 התנדב לשירות בצי. הוא התקבל ללימודים בבית הספר הימי הגבוה על שם פרונזה. לאחר שסיים את הכשרתו הוא שרת כקצין נשק בצוללת שהייתה חלק מצי הים השחור. בשנת 1935 מונה לסגן מפקד צוללת. בשנת 1938 הוא הועבר לצי האוקיינוס השקט שם מונה למפקד צוללת. בשנת 1940 עבר לשרת במפקדת צי האוקיינוס השקט בתפקיד עוזר ראש אגף המבצעים. ב-1941 מונה לראש אגף המבצעים.

צי האוקיינוס השקט לא נטל חלק בקרבות בין גרמניה הנאצית לברית המועצות, אך היה בכוננות למלחמה מול יפן וליווה שיירות הספקה מארצות הברית לברית המועצות בחלק הצפוני של האוקיינוס השקט. באוגוסט 1945 נטל צירולניקוב חלק בלחימה כנגד היפנים במהלך מבצע סערת אוגוסט. הוא השתתף בתכנון השתלטות הצי על הנמלים בקוריאה והשתלטות על האיים הקוריליים.

לאחר המלחמה המשיך צירולניקוב לשרת בצי. עד 1947 פיקד על אחד מבסיסי צי האוקיינוס השקט. בשנת 1949 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. ב-1950 מונה למפקד שייטת צוללות בצי הבלטי. ב-1954 מונה למדריך בכיר בבית הספר לקציני חיל הים בעיר לנינגרד. ב-1955–1957 הדריך בבית הספר לקציני חיל הים בריגה. ב-1957–1960 למד באקדמיה צבאית של המטה הכללי. בתום לימודיו נשאר באקדמיה כמרצה בכיר לטקטיקה ימית. בשנת 1969 פרש מן השירות הצבאי.

נחום צירולניקוב נפטר ב-28 בדצמבר 1979. נקבר בבית העלמין וגנקובסקויה.

במהלך הקריירה שלו עוטר נחום צירולניקוב ב: עיטורי לנין, שני עיטורי הדגל האדום, עיטור נחימוב, שני עיטורי הכוכב האדום ובמדליות שונות.

## קישורים חיצוניים
* על נחום צירולניקוב, באתר "הלוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה" 

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור נחימוב
קטגוריה:מעוטרי הכוכב האדום
קטגוריה:אדמירלים סובייטים
קטגוריה:אדמירלים יהודים
קטגוריה:צוללנים סובייטים
קטגוריה:צוללנים יהודים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של המטה הכללי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1979
סבטוזר נשיץ'

**סבטוזר ט. נשיץ**' (בסרבית: **Светозар Т. Нешић**; 12 בנובמבר 1851 – 1927) היה קולונל סרבי אשר כיהן כממלא מקום ראש המטה הכללי הסרבי בין 1902–1903.

## ביוגרפיה
נשיץ' נולד בנגוטין ב-12 בנובמבר 1851. ב-1869 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הסרבית. ב-1874 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל התותחנים בדרגת לוטננט משנה. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית (1876–1877) והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוא שימש כמפקד בריגדת קריינה. לאחר מכן שימש כשלישו הצבאי של המלך מילאן וכנספח צבאי בקונסטנטינופול. בין 1894–1897 הוא שימש כמרצה באקדמיה הצבאית הסרבית. לאחר מכן שימש כראש מחלקת ההיסטוריה במטה הכללי. ב-1902 הוא מונה באופן זמני לראש המטה הכללי הסרבי. אף על פי שהוגדר כממלא מקום, הוא כיהן בתפקיד כממלא מקום. בתפקידו זה, הוא ארגן מחדש את מערך הגיוס הסרבי, והכין תוכנית חדשה למלחמה עם האימפריה העות'מאנית. תוכנית שיושמה בהצלחה רבה במהלך מלחמת הבלקן הראשונה ב-1912. ב-1905 הוא פרש מהצבא עקב מצב בריאותי רעוע. הוא נפטר בבלגרד ב-1927.

במהלך הקריירה שלו הוא פרסם שישה ספרים בנושא תאוריה צבאית, וכן מאמרים רבים שפורסמו בכתבי עת צבאיים.

## קישורים חיצוניים
* סבטוזר נשיץ'

קטגוריה:אנשי צבא סרבים
קטגוריה:המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878): אישים
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:נפטרים ב-1927
ימי ראשית הקיץ

"**ימי ראשית הקיץ**" הוא שיר שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט והולחן על ידי שמוליק קראוס בשנת 1977. השיר יצא לראשונה במסגרת אלבומו של קראוס "שבעים שמונים", שיצא באותה השנה.

השיר מתאר את הימים הראשונים של עונת הקיץ.

אלבומו של קראוס יצא תוך כדי ניסיונות להקים את להקת "כיף התקווה הטובה", שבה היו חברים ג'וזי כץ, חנן יובל ואלי מגן, שאף ביצע את השיר באלבום. הלהקה התפרקה, והשיר נכלל באלבומו של קראוס ומבצעת אותו באלבום ג'וזי כץ. את השיר עיבד מוזיקלית אילן וירצברג.

השיר הועמד לבחירה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' בשבוע של 30 במאי 1977. הוא צעד ארבעה שבועות בלבד ובשיאו הגיע למקום ה-20 במצעד.

## גרסאות נוספות של השיר
קראוס ביצע את השיר גם באלבומו "ידידותי לסביבה".

את השיר ביצעה בר בלפר בשנת 2006 בסרט "מישהו לרוץ איתו" בכיכובה.

בפברואר 2011 ביצעה מיקה שדה את השיר בהיכל התרבות בתל אביב בערב למען הגן השיקומי בירושלים.

בשנת 2013 ביצעו שרון מולדאבי וצילי ינקו את השיר במופע מחווה לזכר שמוליק קראוס במסגרת ג'אם 88 אף אם מבית היוצר של אקו"ם, נמל תל אביב.

בפברואר 2021 הוציאה המוזיקאית אור אדרי עם עמיר רוסיאנו (ג'נגו) גרסת כיסוי לשיר במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", אלבום המחווה ליענקל'ה רוטבליט. השיר היה אחד המועמדים במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א.

בפברואר 2023 ביצע את השיר המוזיקאי ברי סחרוף בערב מחווה לג'וזי כץ שנערך בהיכל התרבות.

בינואר 2024 ביצעה את השיר ענת מושקובסקי לנגינת תזמורת הג'אז הישראלית במועדון הגריי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'וזי כץ
קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים על הקיץ
גופל סוורופ פתק

**גופל סוורופ פתק** (26 בפברואר 1896 – 4 באוקטובר 1982) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו הרביעי. סגן נשיא הודו הראשון שלא נבחר לנשיא הודו.

## ביוגרפיה
גופל סוורופ פתק נולד ב-26 בפברואר 1896 ב בהודו הבריטית (כיום באוטר פרדש, הודו).

פתק למד משפטים באוניברסיטת אללהאבאד , ועסק בעריכת דין בפני בית המשפט הגבוה של אללהאבאד.

פתק מונה לשופט זמני בבית המשפט הגבוה של אללהאבאד למשך שנה אחת בין דצמבר 1945 ו-1946.

במרץ 1960 נבחר פתק לרג'יה סבהה, וחזר ונבחר במרץ 1966. ב-1966 מונה לשר המשפטים של ממשלת הודו. התפטר משני תפקידיו אלו עם מינויו למושל מייסור (היום קרנאטקה) במאי 1967.

בבחירות לסגן נשיא הודו שנערכו באוגוסט 1969 בעקבות התפטרות ורהגירי ונקטה גירי שהתמודד לנשיאות הודו, נבחר פתק לסגן נשיא הודו כמועמדה של אינדירה גנדי. הוא כיהן בתפקיד במשך חמש שנים.

פתק נפטר ב-31 באוגוסט 1982.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני נשיאי הודו
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מושלי המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:שרי המשפטים של הודו
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1896
קטגוריה:נפטרים ב-1982
אלכסנדר מאסין

**אלכסנדר מאסין** (בסרבית: **Александар Машин**; 24 במאי 1857 – 18 באפריל 1910) היה קולונל בצבא סרביה, אשר התפרסם בשל חלקו בהפיכה הצבאית בסרביה ב-1903. לאח ההפיכה שימש כשר הבינוי הזמני של סרביה. בין 1905–1906 הוא שימש כראש המטה הכללי הסרבי.

## ביוגרפיה
מאסין נולד בבלגרד ב-24 במאי 1857. הוריו היגרו מבוהמיה לנסיכות סרביה. אביו, יובאן מאסין היה רופאו האישי של הנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. לאחר שקאראג'ורג'ביץ' הודח מהשלטון והוחלף בידי בית אוברנוביץ', משפחת מאסין שמרה אמונים לבית קאראג'ורג'ביץ' הגולה. למרות זאת, לאחר שב-1871 התגייס אלכסנדר מאשין לצבא סרביה, הוא זכה לקידומים מהירים תודות לכישרונו. בהמשך, המלך מילאן אוברנוביץ' אף מינה אותו לשליש הצבאי שלו. ב-1897 הוא מונה לנספח צבאי במונטנגרו. שנתיים לאחר מכן הוא היה חבר במשלחת הסרבית שחתמה על אמנות האג.

אחיו של מאסין, סווצוזאר מאסין, נישא לדראגה לוגנוביץ'. היחסים בין דראגה לאלכסנדר היו רעים מאז ומתמיד. לאחר מותו של אחיו ב-1851, דראגה החלה לעבוד כמשרתת של המלכה נטליה אוברנוביץ', ובהמשך הפכה לפילגשו של אלכסנדר הראשון, מלך סרביה. דראגה הייתה מלכה לא-פופולרית, ויחסיה עם מאסין החמירו. זו הייתה אחת הסיבות לכך שב-1900 הוא עזב את הצבא.

מאסין התקרב לקבוצת קצינים צעירים בהנהגתו של דרגוטין דימטרייביץ', אשר מאסו בשלטונו של המלך אלכסנדר והחליטו לרצוח אותו ולהחזיר לשלטון את בית קאראג'ורג'ביץ'. ב-29 במאי 1903, פתחו דימטרייביץ' ומאסין בהפיכה צבאית במדינה. מאסין השתלט על רגימנט הרגלים ה-7 ויחד עמו כיתר את הארמון המלכותי. הוא השתתף בחיפושים האינטנסיביים אחר בני הזוג המלכותי שהסתתרו בארמון. לאחר מכן הוא פנה אל ביתו של ראש הממשלה דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ', וירה בו למוות במו ידיו. כמו כן הוא הורה לווייסלב טנקוסיץ' לרצוח את שני אחיה הצעירים של המלכה, ואת שר הפנים וליה טודורוביץ'.

לאחר ההפיכה היה חבר מאסין בממשלה הזמנית שהקימו הקושרים, ובמשך זמן קצר החזיק בתפקיד שר הבינוי. ב-1905 הוא מונה לראש המטה הכללי הסרבי. עם זאת, במאי 1906 הוא פוטר מהתפקיד על פי דרישתה של בריטניה שהתנתה את חידוש היחסים הדיפלומטיים עם סרביה (שנותקו בעקבות ההפיכה ב-1903) בפיטוריהם של מאסין וקושרים נוספים מתפקידיהם.

לאחר פרישתו התגורר מאסין בבלגרד עד מותו ב-18 באפריל 1910.

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:אנשי צבא סרבים
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1910
אצלי הכל בסדר (שיר של ג'וזי כץ)

"**אצלי הכל בסדר**" הוא שיר בביצוע ג'וזי כץ שכתבו יענקל'ה רוטבליט ומאיר אריאל והלחינו שמוליק קראוס ושלום חנוך על פי מכתב שכתבה כץ לאמה בארצות הברית.

## תוכן השיר
השיר מתאר יום בחייה של ג'וזי כץ, תמונות מחיי הזמרת הצעירה שעלתה לבדה לישראל, את הרחוב שבו היא גרה ואת סדר יומה. רוטבליט
הפך את המכתב לשיר יחד עם מאיר אריאל והוא הולחן בידי שמוליק קראוס ושלום חנוך בשנת 1970, עם העיבוד של ירון גרשובסקי, והיה מיועד במקור לאלבום של להקת "כיף התקוה הטובה" (אלבום שמעולם לא הושלם).

כך סיפרה ג'וזי כץ בריאיון לעיתון "הארץ" בספטמבר 2012:
*"אתה יודע איך נולד השיר *'אצלי הכל בסדר'''? ישבנו בדירה, שלום, אריק, אני, רוטבליט, היינו מסטולים כמובן, ממש ממש, ופתאום רוטבליט שאל:
'תגידי, מה עשית היום, ג'וזי?'
ואני התחלתי להגיד לו, ככה, שכתבתי מכתב לאמא שלי, שמצאתי דירה, קצת לא מסודרת, וקניתי מצרכים בשביל שבת, שיש איזה בחור גבוה שרוצה לכתוב עלי מאמר לעיתון ושהדלקתי נרות...
ובעצם, מכל הווידוי הזה, מהמלים שלי, עשו את השיר".

השיר הוקלט בעיבוד של ירון גרשובסקי, אך רק לאחר שנתיים וחצי הודפס על תקליטון ונשלח לרדיו לראשונה בשנת 1973, במסגרת ההרכב השני של שלישיית "החלונות הגבוהים", כשאלי מגן מחליף את אריק איינשטיין, שפרש מההרכב ב-1968. השיר זכה להצלחה, ועם השנים הפך לאחד המזוהים ביותר עם ג'וזי כץ.

השיר, שעליו חתומים בצוותא רוטבליט, קראוס ושלום חנוך (ובמקומות מסוימים יש קרדיט גם למאיר אריאל על המילים) לא הצליח במיוחד במצעדי הפזמונים, אך הפך עם השנים לשיר אהוב מאוד שחודש פעמים אחדות (בין היתר, בפי מיקה קרני).

"אצלי הכל בסדר" הוא גם השם שניתן לסרט התיעודי שנעשה על ג'וזי כץ בידי ירון אמיתי וארז תדמור ב-2005.

## ביצועים נוספים
בשנת 2001 ביצעה את השיר מיקה קרני. גרסת הכיסוי שלה הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג'.

את השיר ביצעו נינט טייב ומיה דגן בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו".

השיר מופיע באלבומה של חוה אלברשטיין, "אבק של כוכבים".

בשנת 2021 הוציאו המוזיקאיות גלי אלון ואליוט גרסת כיסוי לשיר במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", אלבום המחווה ליענקל'ה רוטבליט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ג'וזי כץ
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
בהיירון סינג שקהוואט

**בהיירון סינג שקהוואט** (בהינדי: **भैरोंसिंह शेखावत**; 23 באוקטובר 1925 – 15 במאי 2010) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו ה-11 וראש השרים של ראג'סטאן.

## ביוגרפיה
בהיירון סינג שקהוואט נולד ב-23 באוקטובר 1925 בכפר ק'צאריוואי בהודו הבריטית (היום בראג'סטן, הודו). הוא נאלץ להפסיק את לימודיו על מנת לפרנס את משפחתו לאחר מות אביו, ועבד כחקלאי וכשוטר.

ב-1950 הצטרף שקהוואט לבהרטיה ג'אנה סנג , ובבחירות ל ב-1952 נבחר מטעמה לאספה, כשהוא מתפטר מתפקידו במשטרה. הוא נבחר מחדש לאספה ב-1957, 1962 ו-1967. ב-1972 הוא הפסיד את מושבו בראג'סטן, אך נבחר ב-1973 לרג'יה סבהה מטעם מאדהיה פרדש.

במהלך מצב החירום בהודו מיוני 1975 עד מרץ 1977, נאסר שקהוואט, לצד מרבית מנהיגי האופוזיציה.

בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן ב-1977 חזר שקהוואט ונבחר לאספה הפעם מטעם מפלגת ג'נטה, שאליה הצטרפה בהרטיה ג'אנה סנג לצד שאר מפלגות האופוזיציה. המפלגה נצחה בבחירות, ושקהוואט מונה לראש השרים של ראג'סטן, תפקיד בו החזיק עד ל-15 בפברואר 1980, אז פוזרה ממשלתו על ידי נשיא הודו, בעקבות ניצחון הקונגרס הלאומי ההודי בבחירות הכלליות. בבחירות לאספה הפסידה מפלגתו, ומיולי 1980 עד דצמבר 1989 כיהן שקהוואט כיו"ר האופוזיציה באספה. בתקופה זו הצטרף למפלגת העם ההודית, שהוקמה ב-1980.

בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן ב-1990 ניצחה קואליציה בין מפלגת העם ההודית וג'נטה דאל, ושקהוואט חזר לכהן כראש השרים ממרץ 1990 עד דצמבר 1992. גם ממשלתו השנייה פוזרה עם ממשלות מאדהיה פרדש והימאצ'ל פרדש שנשלטו על ידי מפלגת העם ההודית בעקבות הריסת מסגד באבור ב-1992, והוחל שלטון הנשיא  על ראג'סטן עד לאחר הבחירות לאספה בנובמבר 1993. בבחירות אלו שוב ניצח שקהוואט, שהפעם כיהן כהונה מלאה מדצמבר 1993 עד דצמבר 1998.

בבחירות לאספה המחוקקת של ראג'סטן בנובמבר 1998 הפסיד שקהאווט, שהיה למנהיג האופוזיציה באספה.

באוגוסט 2002 נבחר שקהוואט לסגן נשיא הודו, והיה לסגן נשיא הראשון מטעם מפלגת העם ההודית.

שקהוואט התמודד על משרת נשיא הודו מול פרטיבה פטיל ביולי 2007 והובס. בעקבות תבוסתו התפטר מכהונתו כסגן נשיא הודו, כחודש קודם סיום כהונתו.

שקהוואט נפטר ב-15 במאי 2015, וגוויתו נשרפה.

## חיים אישיים
שקהוואט היה נשוי לסוראג' קאנהור, והייתה להם בת יחידה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני נשיאי הודו
קטגוריה:ראשי ממשלות המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:ראשי שרים מטעם מפלגת העם ההודית
קטגוריה:אישים שנכלאו במהלך מצב החירום בהודו
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרים ב-2010
אנמריה מרינקה

**אנמריה מרינקה** (ברומנית: **Anamaria Marinca**; נולדה ב-1 באפריל 1978) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון רומנייה.

## ביוגרפיה
מרינקה נולדה ביאשי ברומניה., אמה כנרית ואביה פרופסור לתיאטרון, בילדותה למדה לנגן על כינור, היא למדה באוניברסיטת ג'ורג'ה אנסקו לאמנויות (Universitatea Națională de Arte „George Enescu).

ב-2004 גילמה נערת ליווי במיני סדרה הבריטית-קנדית "Sex Traffic", על תפקיד זה זכתה בשלושה פרסים וביניהם פרס באפט"א לטלוויזיה, ב-2006 הופיעה בפרק של הסדרה מלון בבילון.

ב-2007 שיחקה בסרט "4 חודשים, 3 שבועות ויומיים", המתרחש ברומניה הקומוניסטית ומספר על סטודנטיות באוניברסיטה הבאות לבצע הפלה. היא זכתה לשבחים עבור תפקידה וקיבלה מועמדות לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע. באותה שנה שיחקה פקידת קבלה במלון בסרט "נעורים ללא נעורים" המתבסס על רומן מאת הסופר הרומני מירצ'ה אליאדה.

ב-2009 בסרט "Storm" העוסק במלחמת בוסניה, באותה שנה שיחקה מכשפה בסרט הרוזנת ובסרט האירי חמש דקות של גן עדן, ב-2011 שיחקה אמנית רחוב בסרט הרומנטי "Perfect Sense".

בשנת 2013 שיחקה במיני-סדרה מבית ה-BBC, "אשתי הפוליטיקאית" (אנ') בתור דיטה, האו-פר של משפחת הוינס.

בשנת 2022 שיחקה בדרמה האימה "לא תהיי לבד" (אנ') של הבמאי הצפון מקדוני גורן סטולבסקי (אנ') לצד שחקנים כמו נומי ראפאס וקרלוטו קוטה. באותה שנה החלה לשחק בסדרת הפשע הבריטית "The Chelsea Detective" בתור אסטריד פישר. 

בשנת 2023 כיכבה בתפקיד הראשי שוב בסרטו של סטולבסקי, "משק בית למתחילים" (אנ'). 

בתיאטרון שיחקה במחזה מידה כנגד מידה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רומניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רומניות
קטגוריה:מהגרים מרומניה
קטגוריה:מהגרות לממלכה המאוחדת
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1978
קטגוריה:זוכות פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר
סטופחם

**סטופחם** (ברוסית: **СтопХам**) היא תנועה חברתית ומלכ"ר ברוסיה, הממצב את עצמו כפרויקט פדרלי, ומתנגד לגסות רוח והפרות של חוקי התנועה על ידי נהגי רכב. התנועה נוסדה בשנת 2010 במוסקבה. פעיליה נמצאים לא רק במספר ערים רוסיות, אלא גם באוקראינה, מולדובה, בלארוס וגאורגיה.

ב-21 במרץ 2016 נסגר המלכ"ר על פי החלטה של בית המשפט העירוני של מוסקבה לבקשת משרד המשפטים. ב-2 בספטמבר 2016 ביטל בית המשפט העליון של רוסיה את ההחלטה לסגור את המלכ"ר.

בספטמבר 2018, בית המשפט העירוני של מוסקבה, לבקשת משרד המשפטים, סגר שוב את המלכ"ר.

ב-19 בפברואר 2024 פורסם ששלושה מחברי תנועת סטופחם נידונו ל-6 שנות מאסר על מכות עם יחידת גרום ביוני 2022 במוסקבה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רוסיה: ארגונים
תחזור

"**תחזור**" הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל בביצועה של הזמרת הישראלית רוני דלומי. הוא יצא לאור ב-31 באוקטובר 2023, באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן החמישי של הפרויקט, "מגדל של אור" (2024). את השיר כתבו והלחינו עידן רייכל ואבי אוחיון והפיק רייכל.

השיר יצא בצל מלחמת חרבות ברזל והוקדש לחטופים במסגרת החטיפה לעזה ולנרצחים.

מ-7 ביולי 2024 החלו גלגלצ לנגן בכל יום בשעה 17:00 את השיר, למען החזרת החטופים ממתקפת הפתע על ישראל. זאת במקום השיר "בוא הביתה" של שולה חן, שהושמע ברציפות בתחנה (כמו גם בכל שאר תחנות הרדיו בישראל) מאז 16 בנובמבר 2023.

נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-2.8 מיליון צפיות ביוטיוב.

## רקע וכתיבה
את השיר כתבו עידן רייכל ואבי אוחיון והפיק רייכל. בצאתו של השיר פרסם רייכל הצהרה בה כתב: , והוסיף . זה שיתוף הפעולה הראשון של רייכל ודלומי, כ-13 שנים לאחר שהקליטה את השיר "Cada Dia" מתוך האלבום "בין קירות ביתי" (2008) של הפרויקט של עידן רייכל באלבום הבכורה שלה "קצת אחרת" (2010).

## קבלה ביקורתית
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק ביקורת חיובית לשיר, בה אמר: 

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## ריקוד עם
לשיר חובר ריקוד מעגל בידי תמיר שלו בשנת 2024.
## קישורים חיצוניים

* הריקוד "תחזור", כוריאוגרפיה: תמיר שלו, באתר יוטיוב

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הפרויקט של עידן רייכל
קטגוריה:שירי רוני דלומי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על תקווה
קטגוריה:שירים על חזרה הביתה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
הוגו רמניסיאנו

הוגו רמניסיאנו (רמניצ'אנו) (ברומנית: **Hugo Râmniceanu**; בצרפתית: **Hugo Ramniceanu**; 6 בפברואר 1917 – 21 באוגוסט 2008) היה תעשיין, פעיל ציוני ונדבן צרפתי, יהודי יליד רומניה. הצטיין בתחום תעשיית הטקסטיל, בהתחלה ברומניה ואחרי 1947 בצרפת. הוא כיהן כיושב ראש הסניף הצרפתי של קרן היסוד ונודע כאחד מחשובי התורמים בתחום הפיתוח, התרבות, הרווחה, הבריאות והמחקר בישראל .

## קורות חייו
### ילדות ופעילותו ברומניה
רמניסיאנו נולד ב-1917 בעיירה רמניקו סראט ברומניה, בשם הוגו לייבוביץ'.
. הוא היה השני בין ששת הילדים של ינקו לייבוביץ' ושל פסיה, בת למשפחת ורטנשטיין.
בני משפחת לייבוביץ' אימצו את השם רמניצ'אנו לפי העיירה שבה חיו. ב-1943 התחתן הוגו עם ולריה (ואלי), בת לבית ונדר. לזוג נולדו שני ילדים:ג'רלד (יליד 1946) ומוניק, לימים ד"ר מוניק בראל.
אחרי נפילת הדיקטטורה הצבאית-פשיטסית של יון אנטונסקו ברומניה, למד רמניצ'אנו באקדמיה ללימודים גבוהים במסחר של בוקרשט.
ב-1945 הקים רמניצ'אנו את החברה לטקסטיל "אלביון". ב-1947 בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון ערקו רמניצ'אנו ומשפחתו לצרפת.
המפעל טקסטיל שאותו ניהל בבוקרשט הולאם והפך למפעל בשם "הגארדיה הצעירה"„Tânăra Gardă" .

### פעילותו בצרפת ובישראל
בצרפת הקים רמניסיאנו חברות טקסקטיל - ולמון (Valmon- שם שהורכב מהאותיות הראשונות בשמות אשתו ולרי ובתו מוניק)ו-Valrupt. החל משנות ה-1970 הוא ניהל יחסי סחר עם תעשיית הטקסטיל הרומנית.

רמניסאנו מילא תפקידים בכירים באיגודים וארגונים של יהודי צרפת וכיהן מספר שנים כיושב ראש של קרן היסוד-צרפת. כמו כן היה גזבר של מגן דוד אדום צרפת,, ויושב ראש איגוד ידידי אוניברסיטת תל אביב בצרפת. הוא הצטיין בפעילות נדבנית ענפה ותרם למחקר המדעי, לחיי התרבות והאמנות בישראל, לקליטת יהודי ברית המועצות ואתיופיה, לטיפול בנכי צה"ל שנפגעו במלחמת יום הכיפורים, לקרן ירושלים.

### פרס הוגו רמניסיאנו
ב-1987 הקים רמניסיאנו את "פרס הוגו רמניסיאנו לכלכלה" המוענק מאז בכל שנה באוניברסיטת תל אביב ליזמים שהצטיינו בתחום הכלכלה, הטכנולוגיה, המחקר והפיתוח בישראל .

הוגו רמניסיאנו התגורר בניי-סיר-סן, שם נפטר בגיל 91 ב-2008. הוא הובא לקבורה בבית העלמין בנייה, באיל-דה-פראנס.

## פרסים ואותות כבוד
*1988 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת תל אביב
*יקיר קרן היסוד
*שער באוניברסיטת תל אביב נושא את שמו, כמו כן אודיטוריום באוניברסיטה נקרא על שמם של הוגו וואלי רמניסיאנו.

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיינים יהודים צרפתים
קטגוריה:תעשיינים יהודים רומנים
קטגוריה:נדבנים יהודים צרפתים
קטגוריה:נדבנים יהודים רומנים
קטגוריה:יזמים יהודים רומנים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קטגוריה:פעילים ציונים בצרפת
א-זאוויה (ג'נין)

**א-זאוויה** (בערבית: **الزاوية**; תעתיק מדויק: **אלזאויה**) הוא כפר פלסטיני קטן בנפת ג'נין, הנמצא כ־16 ק"מ דרומית-מערבית לעיר ג'נין, בגובה של 415 מ' מעל פני הים.

## מקור השם
פירוש המלה זאוויה (زاوية) הוא זווית ובהקשר המוסלמי הדתי זאווייה היא חדר צנוע, שהיה לרוב, בפינת זווית של חצר המסגד (מכאן שם החדר), ושימש מעון, או חדר התבודדות, לדרווישים צופיים. זאב וילנאי מעלה סברה שייתכן וראשית המקום הייתה כזו.

במרכז הכפר נמצא מקאם שיח' עלי אבו אל ופא, שהיה, ככל הנראה נכבד מקומי. כמה מאות מטרים מערבית לכפר נמצאת מערת השיח' עלי (בערבית: مغارة الشيخ علي מע'רת אל שיח' עלי) וייתכן שיש קשר בין שני המקומות.

## אוכלוסייה
אוכלוסיית הכפר נאמדה ב-1922 - 45 נפש, ב 1931 - 76 נפש, ב-1945 - 120 נפש, ב-1961 - 152 נפש, וב-1997 - 524 נפש.

## אדמה, חקלאות ומים
שטח הכפר הוא 1,066 דונם, מהם - דונם אחד מושע. הכפר בנוי על כ־4 דונם, 324 דונם מעובדים והיתר - 738 דונם הם אדמת בור.

## אתרים ארכאולוגיים
בכפר ובסביבתו ישנם חדרי קבורה חצובים בסלע.

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
סלהודין

**סולטאן סלאח א-דין עבדול עזיז שאה אל-חאג' איבני אלמרהום סולטאן היסאמודין עלאם שאה אל-חאג**' (בג'אווי: **سلطان صلاح الدين عبدالعزيز شاه الحاج إبن المرحوم سلطان حسام الدين عالم شاه الحاج**) היה היאנג די-פרטואן אגונג ה-11 של מלזיה והסולטאן השמיני של סלנגור.

טנגקו עבדול עזיז שאה נולד באיסטאנה בנדר טמאשה, ג'וגרה, קואלה לנגאט. הוא בנו הבכור של הסולטאן היסמודין.

הוא התחנך בבית הספר Pengkalan Batu Malay בקלאנג ב-1934. בשנת 1936 המשיך את לימודיו בקולג' המלזי קואלה קאנגסאר עד 1941, אז החלה מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה נסע לבריטניה בשנת 1947 ולמד ב ובקולג' ללימודי המזרח ואפריקה של אוניברסיטת לונדון במשך שנתיים.

עם שובו מבריטניה, שירת במחלקת שירות המדינה כקצין מתלמד במחלקת הסקרים של סלנגור. בהמשך שימש כמפקח על בתי ספר במשך שמונה שנים.

ב-1952 השתתף במשך שישה חודשים בקורס קצר טווח בחיל הצבאי המלזי בפורט דיקסון והוצב בנציבות המלכה בדרגת קפטן. לאחר מכן הועלה לדרגת רב-סרן.

עם מות אביו, הסולטאן היסמודין, הפך לסולטאן השמיני של סלנגור בספטמבר 1960 והוכתר ביוני 1961.

בפברואר 1974 חתם הסולטאן סלאח א-דין על ויתור של קואלה לומפור (שהייתה טריטוריה ובירתה של סלנגור) והעברתה לממשלה הפדרלית כדי ליצור טריטוריה פדרלית.
ב-1978 הוא היה ממייסדי העיר שה אלם שהפכה להיות בירת סלנגור החדשה והחליפה את העיר קלאנג ששימשה כבירת סלנגור במשך ארבע שנים.
בעיר שה אלם מבנים וכבישים רבים נקראים על שמו.

באפריל 1984 מונה לקומודור הראשי של הצי המלכותי המלזי על ידי הכוחות המזוינים של מלזיה במקום תפקיד הקולונל העליון של חיל האוויר המלכותי המלזי, בו החזיק מאז 1966.

סלאח א-דין החזיק בדרגת מרשל חיל האוויר המלכותי המלזי, פילדמרשל של צבא מלזיה ואדמירל הצי המלכותי המלזי בהתאם להוראות החוקה שהפכו אותו לקצין הצבא המלכותי השני שהפך למפקד העליון של הכוחות המזוינים.

באפריל 1999 הוא מונה ליאנג די-פרטואן אגונג ה-11 של מלזיה.

ב-2001 בתקופת שלטונו כשליט מלזיה, הפכה העיר פוטרג'איה שהייתה גם היא טריטוריה של סלנגור לטריטוריה פדרלית.

בנובמבר 2001 הלך לעולמו חודשיים אחרי שעבר ניתוח לב שממנו לא התאושש.
הוא נקבר במאוזוליאום המלכותי ליד מסגד סולטאן סולימאן בקלאנג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מלכי מלזיה

קטגוריה:ילידי 1926
קטגוריה:נפטרים ב-2001
קצירת זרע מהמת

**קצירת זרע מהמת** היא פרוצדורה של נטילת זרע מגופו של גבר שנפטר, לאחר מותו, ושמירת הזרע בהקפאה עד לשימוש בו בתהליך הפריה, לשם הולדה לאחר המוות. פרוצדורה זו מבוצעת, בין היתר, בחללי מלחמה, לפי בקשת קרוביהם. הפרוצדורה אפשרית בטווח של 24–36 שעות לאחר המוות.

## קצירת זרע מהמת בישראל
באוקטובר 2003 פרסם היועץ המשפטי לממשלה דאז, אליקים רובינשטיין, הנחיות שמאפשרות:

* איסוף והקפאה של זרע לאחר המוות – בתנאי שבת הזוג של הנפטר ביקשו זאת, לרוב עם אישור בית משפט אם לא ניתנה הסכמה מראש.
* שימוש בזרע לצורך הפריה – מותנה בקיומן של ההליכים הבאים:
** קיימת הסכמה כתובה של הנפטר לשימוש לאחר מותו
** הבקשה מוגשת על ידי בת זוגו בלבד
** אם אין הסכמה מפורשת, יש צורך בראיות לרצונו (או לפחות היעדר התנגדות ברורה שלו), והסכמת בת הזוג בכתב
** הליך בבית משפט לאישור השימוש, כולל עמידה בתנאי: זמן סביר מאז המוות, קבלת מידע וייעוץ, והערכת טובת הילד העתידי

### קצירת זרע מחללי צה"ל
הפקת זרע מחללי צה"ל משמשת אמצעי להנצחת הנופלים באמצעות הולדת צאצאים לאחר מותם. קיים דיון האם יש לרצון הורי הנופל מקום בקבלת ההחלטה בנושא וקיימות סוגיות אתיות סביב טובת הילד, בייחוד כאשר הילד נולד לצורך הנצחת הנפטר בלבד. אחד הקשיים המרכזיים הוא בכך שהילד צפוי לגדול ללא אב ביולוגי, ולעיתים בתנאים משפחתיים מורכבים.

ב-11 באוקטובר 2023, בעקבות אירועי טבח שבעה באוקטובר, הוראה זמנית אפשרה גם להורים של חללים לבקש איסוף זרע ללא צורך באישור ראשון מבית המשפט. עם זאת, השימוש בזרע עדיין דורש אישור משפטי על אף ההיתר הזמני לאיסוף.

ביולי 2025, בית המשפט לענייני משפחה בבאר שבע נתן החלטה תקדימית שאיפשרה לשרון איזנקוט, אמו של לוחם גולני , להביא לעולם נכד מזרעו של בנה שנהרג בעזה, וזאת למרות היעדר צוואה כתובה מצד הנפטר. בית המשפט קיבל את העדויות שהובאו והכיר ברצונו של מאור להיות אב, גם אם לא יהיה בחיים. העדות המרכזית הייתה שיחה בין מאור לחבר ילדותו, שבה הביע פחד שלא יספיק להביא ילדים ואמר שהוא מתכנן לבצע הקפאת זרע לאחר היציאה הבאה הביתה. שרון איזנקוט חתמה על אישור לשאיבת זרע מיד עם קבלת הבשורה על נפילת בנה, מבלי שידעה על השיחה המוקדמת עם חברו. השופטת רותם קודלר עיאש קיבלה את ההוכחות כצוואה בלתי כתובה.

## ראו גם
* הולדה לאחר המוות
* לידה שלאחר המוות
* הזרעה מלאכותית
* הפריה מלאכותית

## קישורים חיצוניים
* נטילת זרע לאחר המוות ושימוש בו, הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, 27 באוקטובר 2003
* איתי אפטר ונורית ענבל, נטילת זרע מנפטר ושימוש בו: הגשמת חלום או חלום בלהות? בעקבות הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, באתר "דיון פומבי", "תפוצת נאטו"
* חוק תרומת זרע מחייל שנפל: "חוק מכונן פורץ דרך", באתר הכנסת, 14 באוגוסט 2022
* הרב ד"ר מרדכי הלפרין, קצירת זרע מחללי מלחמה, מכון שלזינגר לחקר הרפואה על פי ההלכה, 23 באוקטובר 2018
* הרב יובל שרלו, שימוש בזרעו של מת (נייר עמדה), 3.3.1, באתר צהר, 7 באוקטובר 2017
* הנצלת זרע, באתר משרד הבריאות, 3 ביוני 2024.
* הפריה לאחר מוות: האם אישה תוכל להרות מזרע בן זוגה המנוח חרף התנגדות משפחתו?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, 7 במאי 2024.
*נטילה ושימוש לצורך הפריה בזרע של אדם שנפטר – סקירה משפטית משווה, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 11 באוגוסט 2022
* 
* 
* נטילת (הנצלת) זרע לאחר המוות, שימור ושימוש בו – חרבות ברזל, אתר משרד הבריאות
* , שיחה בין פרופ' יעל השילוני דולב ופרופ' צביקה טריגר, 14 בדצמבר 2025
* נועה שטרן אחיפז, לתקן את המוות, , באתר הזמן הזה, מרץ 2026

## הערות שוליים

קטגוריה:רפואת פוריות