open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גבעות בר

**גִּבְעוֹת בַּר** הוא יישוב קהילתי הממוקם בצפון הנגב, מעט דרומית לרהט. היישוב הוקם בשנת 2004 ושייך למועצה האזורית בני שמעון.

## היסטוריה
בתחילת שנת 2004 הוצבו עשרה קרוואנים, ובהמשך, 27 קרוואנים, כבסיס להקמת יישוב הקבע.

במקור, נוהל היישוב באופן עצמאי, על ידי תושבי היישוב, באמצעות אגודה שיתופית קהילתית. בשנת 2018 הועברו סמכויות הניהול המוניציפליות למועצה האזורית בני שמעון, כאשר האגודה השיתופית ממשיכה מאז לנהל את מעונות היום ואת הנושאים הקהילתיים ביישוב.

שם היישוב ניתן לו על שם השטחים מסביב ליישוב, בהם מגדלים חיטה (בר), וכן מכך שהיישוב יושב על גבעות.

ב, מתגוררות בבתי הקבע במקום כ-220 משפחות, וכן יש תוכניות נוספות לפיתוח היישוב.

## המנזר הביזנטי
במקום התגלה מכלול מנזר המשויך לתקופה הביזנטית. המכלול כולל מבנה מרכזי ששיטחו כ־20X20 מ', שהיה בעל שתי קומות, וכן אגף שירותים ששיטחו כ-35X35 מ', ובו נמצאו מחסנים, בור מים וייתכן שגם גת, דיר לעיזים ומתקני שירות נוספים.

המבנה הראשי מורכב מחצר מרכזית אליה נכנסו ממזרח דרך פתח שמעליו נבנה גרם מדרגות. מדרום לחצר נבנה לפחות חדר אחד, אולם נראה שהיו חדרים נוספים. בחדר שנחפר נמצא פתח כניסה בעל משקוף מקושת וארון קיר בקיר המזרחי שלו.

מצפון לחצר נמצאו שלושה חדרים בטור מערב-מזרח כאשר הכניסה מהחצר הובילה לחדר האמצעי, המרוצף פסיפס ששימש כקפלה של המנזר. ממערב לקפלה נמצא חדר שככל הנראה שימש כמחסן או כחדר תשמישי הקדושה.

מהקפלה נפתח למזרח פתח, במרכז הקיר, אשר הוביל לחדר המרוצף בלוחות אבן ובו שני מתארים מלבניים בגודל 0.7 על 1.7 מטרים המסמנים, ככל הנראה, קברים מתחת לרצפה. בצידו המזרחי של החדר נמצא האפסיס, שרוצף פסיפס לבן. בין רצפת הפסיפס של האפסיס לרצפת לוחות האבן ניתן להבחין בשתי מגרעות ברצפה בהן ניצבו עמודי הסורג.

ברצפת הפסיפס של הקפלה נמצאה כתובת יוונית למביט ממערב למזרח, מעליה צלב מול הפתח המזרחי ומתחתיה, לכוון מערב, שטיח מעוטר.

העיטור כולל שני טווסים הפונים זה אל זה וביניהם אמפורה. מהאמפורה יוצאת גפן, היוצרת חמישה מדליונים בשתי שורות. בשורה התחתונה נראה במדליון הימני חמור (או ארנבת), ובמדליון השמאלי שני סלים עם ענבים (או ככרות לחם). בשורה העליונה ניתן להבחין בציפור שראשה מורד (מעל החמור) ובדג מעל הסלים. בין שניהם, באמצע, נראית דמות אדם בתנוחת תפילה (אורנס).

קרן קיימת לישראל סללה כיכר סביב המנזר ודאגה לשימור המבנה ולשילוטו.

## קישורים חיצוניים

* 
*
* 
*
## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
קטגוריה:הנגב: יישובים
שומריה (קיבוץ)

**שׁוֹמְרִיָּה** הוא קיבוץ צפונית-מזרחית ליישוב להבים, בצפון הנגב. הקיבוץ שייך למועצה אזורית בני שמעון. בשנת 2006 פינו המשפחות המעטות שנותרו במקום את הקיבוץ תמורת פיצויים והמקום שימש לשיכון חלק ממפוני היישוב עצמונה בגוש קטיף. בקיבוץ יש מעון, אולם ספורט, גנים, בית ספר לבנות, תלמוד תורה לבנים, ישיבה תיכונית וישיבה גבוהה.

## היסטוריה
שומריה הוקם באוקטובר 1985. נציגי משרד הביטחון הגישו ערער על מיקומו של היישוב, בטענה שהשטח משמש את חיל האוויר כשטח אש. שם הקיבוץ "שומריה" נבחר כיוון שהוקם בשנה שבה צוינו 70 שנה לתחילת פעילותה של "השומר הצעיר".

בפברואר 2006 קיבלו חברי הקיבוץ הקטן, שמנה 23 חברים (11 משפחות), את הצעת מנהלת סל"ע לפנות את הקיבוץ תמורת פיצויים של 1.75 מיליון שקל למשפחה, כדי שישמש לקליטת מפונים מגוש קטיף במסגרת תוכנית ההתנתקות. רוב המיועדים לעבור למקום היו מהיישוב עצמונה ומעט מהם, מכפר דרום. המעבר לשומריה נעשה ביוזמת אנשי עצמונה, שרצו להמשיך לעסוק בחקלאות, כפי שעשו בעצמונה.

בעקבות ההסכם עברו למקום מפוני עצמונה, שהמתינו עד אז לפתרון, ובינתיים הקימו מאהל מחאה ומחנה מגורים מאולתר ליד נתיבות ("עיר האמונה"). ב-12 במרץ 2006 מסרו תושבי שומריה את הקיבוץ למפונים בטקס חגיגי. בדצמבר 2012 התחילו מפוני עצמונה לעבור מהקרווילות הזמניות לבתי הקבע.
ימין|ממוזער|153x153px|כרם שומריה

ב-2007 ניטע כרם זיתים גדול ליד היישוב עומר. ב-2008 ניטע כרם יין גדול בצמוד לקיבוץ (כארבעים אלף שתילים). הקיבוץ מגדל ירקות בחממות. ברפת הקיבוץ כשלוש מאות פרות חולבות ומכון חליבה.

משנת ה'תשס"ה ועד שנת ה'תשע"ד כיהן הרב גבריאל קדוש כרב הקיבוץ. משנת ה'תשע"ה ועד התפטרותו בשנת ה'תשפ"א שימש הרב שמשון בריד, מתלמידי הרב צבי טאו, כרב הקיבוץ. בשנת ה'תשפ"ג נבחר הרב יאיר גלס מהישוב עלי (ר"מ בישיבת מעלה אליהו) לשמש כרב היישוב.

## מוסדות חינוך
בקיבוץ גנים ובית ספר יסודי הכולל חטיבת ביניים. בשנת הלימודים תשס"ט הוקמה "הישיבה לצעירים שומריה" בראשות הרב ראובן נתנאל ובה כמאה תלמידים. בשנת הלימודים תשע"ט הוקמה ישיבה גבוהה בשם "נתיבות נריה" על שמו של הרב משה צבי נריה, בראשות הרב נתנאל והרב בועז איז'ק.

בשנת 2015 עברו מפוני כפר דרום משומריה ליישוב הקבע נטע. מאז משמש מתחם הקרווילות שנבנה עבורם את הישיבה לצעירים, את הישיבה הגבוהה וכן בית הארחה.

## גלריה

קובץ:Shomaria02.jpg|קראוילות בקיבוץ שומריה, 2006
קובץ:Shomaria.jpg|שלט הכניסה לקיבוץ שומריה, 2006
קובץ:שומריה0001.JPG|כריכת החוברת לחנוכת התחדשותו של קיבוץ שומריה - עצמונה, יום העצמאות 2006


## ראו גם
* שיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון

## קישורים חיצוניים

* 
* קהילת שומריה , באתר ועד מתיישבי גוש קטף
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מתנחלים בלבבות, כתבה בישראל היום, 1 ביולי 2011
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו למפוני תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1985
אגם בודום

**אגם בודום** (בפינית: **Bodominjärvi**), אגם פיני הממוקם סמוך לעיר אספו (Espoo), בקרבת הלסינקי. מידות האגם הן בערך שלושה קילומטרים לרוחב וקילומטר לאורך. באגם קיימים שני איים קטנים - Storören ו- Lillören. עומקו המקסימלי של האגם הוא 13 מטרים.

האגם ידוע לשימצה בשל שלושה מקרי רצח שהתרחשו בסמוך לו בשנת 1960; ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) יצאו לטיול מחנאות לאגם והותקפו על ידי תוקף מסתורי בעת שישנו באוהל. שלושה מהם נרצחו. הניצול היחיד, נילס גוסטפסון, הואשם ברצח בשנת 2004, אך זוכה מכל אשמה בשנת 2005. הרצח לא פוענח עד היום.

## בתרבות הפופולרית

* "בודום"  (2016),  סרט אימה המבוסס על מקרי הרצח שהתרחשו במקום.
* Children of Bodom, להקת דת' מטאל פינית, הקרויה על שם הרצח באגם.

## ראו גם
* הרציחות באגם בודום
*הסרט "" באתר IMDb

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

בודום
הרציחות באגם בודום

**הרציחות באגם בודום** הן שלושה מעשי רצח שהתרחשו על חוף אגם בודום בפינלנד ב-4 ביוני 1960. 
שמאל|ממוזער|200px|אגם בודום
בליל ה-4 ביוני 1960 חבורה של ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) נפשה בגדת האגם. שלושה מהם נרצחו בדקירות סכין והרביעי נפצע. האדם היחיד ששרד את הרציחות חי חיים תקינים יחסית לאחר מכן. התקשורת הפינית הרבתה לעסוק בנושא ובכל פעם שהתגלו ממצאים חדשים הוא עלה מחדש לכותרות. 

בשנת 1972 גבר הכריז שהוא הרוצח מאגם בודום, אך חקירת המשטרה הפריכה את עדותו. 

בתחילת 2005 לשכת החקירות הלאומית הכריזה שהתיק נפתר. לפי ההכרזה הרשמית, נילס גוסטפסון (Nils Gustafsson), האדם ששרד, הוא זה שביצע את הרציחות בפרץ של קנאה, שהצטרף לרגשות טינה ישנים שהיו לו כלפי אחת מהצעירות (שהייתה חברתו בעבר). הצעירה נרצחה באיטיות ובאכזריות בעוד שהנער והנערה האחרים "הוצאו להורג" יחסית במהירות. 

אחרי יותר מחודשיים של הכנות הוחלט להעמיד את גוסטפסון לדין ב-8 ביוני 2005. המשפט החל ב-4 באוגוסט 2005. התביעה קראה לדון את הרוצח למאסר עולם עקב שלוש הרציחות. לפי התביעה, בחינה מחדש של הראיות בעזרת שיטות מודרניות הצביעה על הנאשם כעל הרוצח. ההגנה לעומת זאת טענה שהרציחות בוצעו על ידי זרים והעובדה שהנאשם סבל מאותן פגיעות כמו שאר הקורבנות, שלא אפשרו לו לרצוח שלושה אנשים, מוכיחות שהוא לא הרוצח. ואכן ב-7 באוקטובר 2005 גוסטפסון זוכה מכל ההאשמות.

הרצח המשולש נתן את ההשראה לשמה של להקת הדת' מטאל מלודי  צ'ילדרן אוף בודום אשר הוקמה בתחילת שנות התשעים.

## קישורים חיצוניים

* בדיקת דנ"א גילתה את דם הקורבנות על גבי נעלי החשוד (אנגלית) 
* תחילת המשפט באספו (אנגלית)

קטגוריה:פרשיות רצח
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:פשע באירופה
בילינסון

**בילינסון** (Beilinson, Belinson, Bellinson) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית וצרפת ומשמעותו "בנו של בלה".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
פליום

שמאל|מסגרת|פליום
שמאל|ממוזער|250px
**פליום** (לטינית: Pallium) הוא שמה של רצועה אותה עוטים האפיפיור והארכיבישופים. הפליום ניתן בדרך כלל לארכיבישוף מטרופוליטני וגם לפטריארך הלטיני של ירושלים ומסמל את סמכותו זו. לארכיבישוף זכות לעטות את הפליום בתחום הדיוקסיה שלו במועדים מיוחדים במהלך טקסי מיסה. לאפיפיור זכות לעטותו בכל עת. לעיתים מקבלים בישופים פליום כסימן לזכות מיוחדת, אך הפליום אינו מעצים את סמכותם או כוחם.

הפליום עשוי צמר לבן ורוחבו כחמישה סנטימטרים. הוא נכרך סביב הצוואר, החזה והכתפיים, ומשתלשלות ממנו שתי רצועות שרוחבן חמישה סנטימטרים ואורכן שלושים סנטימטרים, כשבקצותיהן פיסות עופרת קטנות מכוסות במשי שחור. על הפליום מצוירים שישה צלבים שחורים קטנים. הפליום נלבש על פני הצ'סובלה, אפוד הבישוף.

השימוש בפליום הופיע ככל הנראה כבר במאה הרביעית והפך נפוץ במאה החמישית. מלכתחילה, הייתה רק לאפיפיור הזכות המוחלטת לעטות את הפליום והשימוש בו על-ידי אחרים היה רק בהרשאתו. השימוש בפליום אצל בישופים מטרופוליטנים הופיע במאה התשיעית. שבועת האמונים הנלווית לקבלת הפליום הופיעה ככל הנראה במאה האחת עשרה.


Pallium1964.jpg|מול מול פתח הכניסה לאולם התפילה בכנסיית הר האושר נתלה ממוסגר בתוך תיבה הפליום של האפיפיור פאולוס השישי שביקר כאן ב-1964
Pallium2000.jpg|מול מול פתח הכניסה לאולם התפילה בכנסיית הר האושר נתלה ממוסגר בתוך תיבה הפליום של האפיפיור יוחנן פאולוס השני שביקר כאן ב-2000


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סמלים נוצריים
קטגוריה:לבוש טקסי
ארכיבישוף מטרופוליטני

שמאל|150px|סמל של ארכיבישופות מטרופוליטנית|ממוזער
**ארכיבישוף מטרופוליטני** או **מיטרופוליט** (בלטינית: **Metropolita**, לפי ההיגוי היווני העתיק של **Μητροπολίτης** - "מֶטרופוליטֶס", ביוונית מודרנית: מיטרופוליטיס, ברוסית, באוקראינית, ברומנית, בסרבית, בבולגרית: מיטרופוליט) הוא תואר הניתן בנצרות הקתולית והאורתודוקסית לבישוף העומד בראש פרובינציה בעיר ראשית (מטרופולין): עיר ראשית של פרובינקיה רומית, פרובינקיה כנסייתית או בירה אזורית. בכנסייה הקתולית המערבית משתמשים במילה ארכיבישוף (מטרופוליטני). בכנסיות אלה סימן סמכותו ומעמדו של הבישוף המטרופוליטני הוא הפליום, רצועה שעליה צלבים הנענדת סביב הצוואר והכתפיים.

תוארם של חלק מהמטרופוליטים הוא תואר כבוד או תואר טקסי בלבד, אם הם מייצגים קהילות שנעלמו, עם התאסלמות תושבי העיר אותה הם מייצגים.

בכנסייה הקתולית המערבית הארכיבישופים העומדים בראש בישופות מטרופוליטנית הם בעלי סמכות על פני בישופים במסגרת השטח עליו הם שולטים. אותם בישופים מכונים "בישופים סופרגנים", והם כפופים ישירות לבישוף המטרופוליטני. בישופים מטרופוליטנים מקבלים גם סמכות על פני דיוקסיה בה לא מונה עדיין בישוף בעקבות מותו או התפטרותו של הבישוף הסופרגני.

## מיטרופוליטים
[שמאל|120px|ולדימיר, אביר רפטה, מיטרופוליט רומני של [בוקובינה וארכיבישוף אורתודוקסי של צ'רנוביץ, בשנת 1902|ממוזער]]
[שמאל|120px|[אנדריי שפטיצקי, מיטרופוליט יווני-קתולי של אוקראינה בימי מלחמת העולם השנייה, צילום משנת 1921|ממוזער]]
בימינו בכנסיות האורתודוקסיות נקרא התפקיד **"מיטרופוליט"** (יוונית: **Μητροπολίτης**- "מיטרופוליטיס", ברוסית, סרבית, בולגרית, אוקראינית, מקדונית: **Митрополит**, ,ברומנית: **Mitropolit**) לפי ההיגוי היווני
הביזנטי והמודרני. בכנסייה היוונית-אורתודוקסית התואר "מיטרופוליט" משמש בהקשרים שונים. בכנסיות ההלניות (למשל ביוון, קפריסין, וכו') המיטרופוליטים באים אחרי הארכיבישופים מבחינה היררכית. בכנסיות האורתודוקסיות הסלביות ובכנסייה האורתודוקסית הרומנית ההפך הוא הנכון. בשני המקרים, אין למיטרופוליטים סמכות על-פני הבישופים בשטחם.
יחד עם זאת המיטרופוליטים (אצל היוונים - הארכיבישופים) עומדים בראש הסינודים של הבישופים ונהנים מפריבילגיות מיוחדות.

בכנסיות הקתוליות המזרחיות (הכנסיות המזרחיות המאוחדות עם רומא), תפקיד המיטרופוליטים דומה לזה של המיטרופוליטיים של הכנסיות האורתודוקסיות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:תארים ותפקידים דתיים
מטרופוליטני
פטריק אנדרסון

**פטריק "ביארד" יונאס אנדרסון** (בשוודית: **Patrik "Bjärred" Jonas Andersson**; נולד ב-18 באוגוסט 1971 בבורגבי) הוא כדורגלן עבר שוודי. גם אביו, רוי אנדרסון, ואחיו הצעיר דניאל אנדרסון שיחקו כדורגל מקצועני.

נכון לתחילת 2005, ערך פטריק אנדרסון 96 הופעות במדי נבחרת שוודיה, בהן כבש 3 שערים. הוא זכה במקום השלישי במונדיאל 1994. הוא שיחק גם במדי הנבחרת שהגיע לחצי הגמר ביורו 1992. כמו כן שותף אנדרסון במדי הנבחרת במהלך טורניר יורו 2000 והוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2002.
## קריירה
אנדרסון התחיל את הקריירה שלו במועדון מקומי, ביארדס איי אף, ממנו קיבל גם את שם החיבה שלו. ב-1989 הוא עבר למאלמה, קבוצה מהליגה הבכירה בשוודיה. ב-1992 הוא נהפך לשחקן מקצועי כאשר עבר לשחק במדי בלקברן רוברס האנגלית, בה הוא נשאר עד 1993, לפני שעבר לתחנה הבאה בקריירה שלו, בורוסיה מנשנגלדבך הגרמנית. במדי מנשנגלדבאך זכה אנדרסון בגביע הגרמני בשנת 1995. הוא עזב את הקבוצה כאשר מעמדה החל להדרדר ועבר לאחת מהקבוצות הבכירות בגרמניה ובאירופה, באיירן מינכן, ב-1999. בתקופתו בבאיירן הספיק להשיג תארים רבים, 2 אליפויות הבונדסליגה, (כאשר באחרונה הוא כבש את שער האליפות במחזור האחרון של הליגה בבעיטה חופשית בזמן פציעות), גביע גרמני, וזכייה בליגת האלופות. ב-2001 עבר למועדון הפאר הספרדי ברצלונה ובילה שם שלוש עונות מרובות פציעות.

בעונת 2004 שב אנדרסון הביתה, לשחק במדי מאלמה, אחרי 10 שנים מחוץ לשוודיה. הוא זכה פעמיים בתואר שחקן השנה בשוודיה, בשנים 1995 ו-2001.

אנדרסון היה בהרכב מאלמה בשני המשחקים בסיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות בעונת  בהם שיחקה מאלמה נגד מכבי חיפה, שאותה גם הדיחה בסיכום שני המשחקים.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה וסטטיסטיקות באתר Sports Reference

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:בלמי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני מאלמה
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1971
חיסרון לגודל

**חיסרון לגודל** (המונח האנגלי המקביל: Diseconomies of scale) הוא מונח מתחומי הכלכלה והניהול המתאר מצב בו ארגון גדול סובל מחיסרון על פני ארגון קטן יותר, מעצם היותו גדול יותר.

## הגדרה
חיסרון לגודל בא לידי ביטוי כאשר עוצמת הארגון מקזזת את היתרונות לגודל שמשיג הארגון, והארגון יוצא נפסד. כאשר עלויות מסוימות של העסק עולות בצורה רבה יותר לעומת העלייה בגודלו, מדובר בחיסרון לגודל. הגדרה מדויקת יותר היא כי העלות הממוצעת ליחידה לטווח הארוך עולה עם עלייה בתפוקה. המושג חיסרון לגודל משמש הן בהיבט המחקרי והן בהיבט של קבלת החלטות.

alt=economies of scale|ממוזער|350x350px|נקודת המינימום היא נקודת הייצור Q שבה מתקבלת העלות הממוצעת המינימלית בטווח הארוך. החלק הימני של העקומה LRAC ׁׁׁׁמ(LONG-RUN AVERAGE COST) ממחיש את ההשפעה של החיסרון לגודל. החלק הימני מתאר את העלייה בכמות הייצור Q עם עלייה גדולה יותר של העלות הממוצעת ואילו החלק השמאלי ממחיש את היתרון לגודל של הפירמה – ככל שהכמות עולה העלות הממוצעת פוחתת. 

את הגודל מאפיינים על פי העניין. מאפייני גודל שכיחים כוללים את כמות אנשים, היקפי פעילות כגון כמות היחידות המיוצרות, כמות מכירות הון וכדומה.

## הגורמים
הסיבות לחיסרון לגודל הן לרוב סיבות פנימיות של הפירמה. 
אחת הסיבות העיקריות היא הקושי בניהול ארגון גדול - ככל שהארגון גדול יותר כך קשה יותר לפקח עליו. הוא מורכב יותר ולכן תיאום ותקשורת בין מחלקות שונות הופך להיות קשה יותר. בנוסף, העובדים בארגון גדול עשויים להרגיש פחות מחויבים אליו והמעסיקים יכולים לגורם לעובדים להרגיש פחות מוערכים וכתוצאה מכך נגרמת ירידה בתפוקה.
חיסרון לגודל יכול להתרחש גם מסיבות חיצוניות לפירמה. לדוגמה, כאשר העסק הופך להיות גדול יותר עלול לפעול לחץ על אספקה של חומרי גלם ומחירי התשומות יעלו. 

בענפים מסוימים, הרגולציה יכולה להיות הדוקה יותר על חברות גדולות כתוצאה של דיני תחרות או עבור תעשייה מסוימת. עם זאת, בדרך כלל, יש יתרון לגודל בהתמודדות עם הרגולציה.

## דרכי התמודדות
דרך הפתרון במצב שבו יש השפעה של חיסרון לגודל היא לפצל את הפירמה לכמה ארגונים קטנים. זה יכול לקרות כברירת מחדל כאשר החברה נמצאת בקשיים כלכליים ונאלצת לסגור את החטיבות הלא רווחיות או שזה יכול לקרות באופן מתוכנן אם ההנהלה מוכנה. 

כדי למנוע השפעות שליליות של חיסרון לגודל על הפירמה להיצמד ככל האפשר לעלות הממוצעת המינימלית שלה ולא לחרוג ממנה. על-מנת להגיע לעלויות הממוצעות הנמוכות ביותר, על החברה להתרחב למדינות נוספות כדי ליצור ביקוש נוסף למוצריה או לייצר מוצרים חדשים שאינם מתחרים במוצריה המקוריים. עם זאת, הפעולות הללו לא יוכלו להבטיח שלא יהיו בעיות תקשורות וניהול. 

בנוסף, הפירמה צריכה לבצע ניתוח שיטתי ועיצוב מחדש של תהליכים עסקיים, על-מנת להפחית את מורכבות הייצור וזה יוביל להגברת התפוקה. מערכות ניהול משופרות ומתקדמות יאפשרו שליטה יעילה על העבודה ובכך ניתן יהיה להוריד את התקורה.

## דוגמאות למצבים של חיסרון לגודל
*בענפי ייצור בהם השינוע יקר בצורה משמעותית ביחס לייצור, למשל מוצרים הדורשים הובלה בהקפאה כגון גלידה, ביזור הייצור למפעלים קטנים ומפוזרים יהיה כלכלי יותר ממפעל ריכוזי, למרות כפילות המשאבים.

## ראו גם
*יתרון לגודל
*אפקט הרשת

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:קבלת החלטות
עוגייה

[טקסט=|ממוזער|עוגיות המכילות [שבבי שוקולד ("עוגיית שוקולד צ'יפס")]]
[ממוזער|שמאל|200px|מגוון [ביסקוויטים ועוגיות הולנדיים]]
[ממוזער|שמאל|200px|עוגיות [צ'כיה|צ'כיות לחג המולד]]
**עוגייה** היא מאפה המורכב מבצק פריך וניתן להוסיף לו תוספות כגון פצפוצי שוקולד, אבקת סוכר, שבבי אגוזים וסוכריות.

חומרי הגלם העיקריים להכנת עוגיות הם קמח, ביצים, חומר שומני כמו מרגרינה, חמאה או שמן וממתיק כמו סוכר, דבש או ממתיק מלאכותי.

בסוגים רבים של עוגיות נהוג לערבב במסה העיקרית או להוסיף מלית הכוללת תבלינים כווניל או פרג, דברי מתיקה כמו שבבי שוקולד, סוכריות, קרם או ריבה ופירות טריים או מיובשים. ניתן גם להוסיף על העוגייה זיגוג בטעמים או צבעים שונים.

## סוגי עוגיות
* עוגיות אפויות המבוססות על גרסאות של בצק פריך - עוגיות אלו נאפות עד שהן קשות למדי, ולרוב נשמרות לאורך זמן ללא קירור. לרוב עוגיות אלה נקרצות מבצק מרודד באמצעות כלי חיתוך בצורות מיוחדות, כלי מטבח שונים או באמצעות הידיים. לסוג זה משתייכות עוגיות השוקולד צ'יפס (Chocolate Chips). קיימות גרסאות רבות לעוגיות אלה, כולל עוגיות-ענק המכילות סוגי שוקולד שונים, פירות יבשים, דגנים ועוד. לסוג זה שייכות גם אוזני המן, הנחשבות בעולם לעוגיות ישראליות.
*עוגיות סולת.
*עוגיות ריבה
* "עוגיות שפריץ" שבדרך כלל עשויות ממסה שומנית או ממרנג ומזולפות בעזרת שקית זילוף.
*עוגיות הנוצרות מחיתוך דק של "נקניק" בצק, כמו בצק עלים או בצק פריך ("עוגיות חיתוך"), למשל: אוזני פיל.
*עוגיות מסורתיות בעבודת יד, כמו עוגיות המעמול המרוקאיות שדורשות גלגול ידני של כל עוגייה סביב מילוי האגוזים או עוגיות שקדים. הגרסאות התעשייתיות של העוגיות המסורתיות נוקטות לרוב ב"קיצורי דרך", כמו מריחה של מלית דלילה יותר על הבצק המרודד, גלגול הבצק ל"נקניק" וחיתוכו בעזרת מכונה.
* עוגיות מלוחות - עוגיות אלה מכילות מלח ותבלינים פיקנטיים במקום סוכר, ולעיתים מוסיפים לבצק שלהן גם גבינות מסוגים שונים.
*עוגיות בריאות - עוגיות מבוססות על חומרי גלם בריאים יותר כגון: שיבולת שועל, טחינה, שומשום, קמח כוסמין, תמרים/אגוזים וכד׳. לרוב עוגיות כאלה יהיו ללא גלוטן וסוכר.

## ראו גם
* עוגיית מזל
* ביסקוויט
* עוגיפלצת

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:מגדנאות
ג'ורג' פפארד

[שמאל|ממוזער|250px|ג'ורג' פפארד והשחקנית [ויקטוריה פרינסיפל]]
**ג'ורג' פפארד** (באנגלית: **George Peppard**; 1 באוקטובר 1928 – 8 במאי 1994) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

## ביוגרפיה
פפארד נולד בעיר דטרויט שבמישיגן. אביו היה קבלן בניין ואמו זמרת אופרה. הוא למד בבית הספר התיכון של דירבורן, בגיל 17 התגייס לחיל הנחתים האמריקני. לאחר מכן למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת פרדו. בנוסף הוא למד במכון הטכנולוגי של קרנגי (המכונה היום אוניברסיטת קרנגי מלון) שבפיטסבורג.

### קריירה
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-1949 בבית בובות בפיטסבורג. מאוחר יותר, הוא נרשם לסטודיו למשחק בניו יורק. עבודתו הראשונה בתיאטרון ברודוויי, הובילה אותו ב-1956 להופעתו הראשונה בטלוויזיה, בסדרה "The United States Steel Hour".

ב-1959 הופיע כחייל לוחם בסרט "גבעת הדמים".

ב-1961 כיכב בסרט "ארוחת בוקר בטיפאני". ב-1964 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "השאפתנים" לפי ספרו של הרולד רובינס וב-1965 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת".

ב-1967 שיחק בסרט טוברוק. 

מוכר במיוחד בשל תפקידו בסדרת הקאלט "צוות לעניין" (1983–1987), בה גילם את קולונל ג'ון "חניבעל" סמית'. לאחר מכן, שיחק בסדרה "יוצאים מהפשע" (1990–1992).

### חייו האישיים
הוא היה נשוי 5 פעמים והביא לעולם שני ילדים מאשתו הראשונה הלן דייוויס, וילד נוסף מאשתו השנייה אליזבת אשלי. פפארד התמודד עם בעיית אלכוהוליזם במשך שנים ארוכות, עד שנגמל סופית ב-1978. בשנים הבאות השקיע זמן רב לאלכוהוליסטים בתהליכי גמילה.

פפארד היה מעשן כבד, וב-1992 אובחן כחולה בסרטן הריאה, ושנתיים לאחר מכן נפטר, בלוס אנג'לס, קליפורניה, בגיל 65. הוא נקבר במדינת הולדתו מישיגן.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
ואסילה מילאה

**גנרל וָאסִילֶה מִילֵאָה** (ברומנית: **Vasile Milea**; 1 בינואר 1927 – 22 בדצמבר 1989) היה שר ההגנה וראש המטה הכללי של צבא רומניה בתקופת שלטון צ'אושסקו, ובזמן המהפכה הרומנית של 1989.

ואסילה היה מעורב בפעולות תגמול כנגד המהפכנים בהם מצאו את מותם 162 אנשים. ב־22 בדצמבר 1989 לאחר שהבין שהמהפכה הצליחה, התאבד. בני משפחתו טענו שנרצח בהוראותיו של נשיא רומניה, ניקולאה צ'אושסקו, אך אלה הם כנראה ניסיונות לטהר את דמותו מהפשעים שביצע הצבא בהוראתו.

ניקולאה צ'אושסקו טען אף הוא במשפטו שוואסילה התאבד ולא נרצח, כמו כן טען שהוא בוגד שלא מילא את חובותיו מכיוון שלא ציית לפקודות. לשאלה לאיזה פקודות לא ציית סירב לענות.

לאחר מותו, מילאה הוכרז כגיבור המהפכה הרומנית, ולזכרו נקראו כ-10 רחובות ושדרות ברחבי הארץ על שם שר ההגנה לשעבר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:שרי ההגנה של רומניה
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1989
כפר חסידים ב'

**כְּפַר-חֲסִידִים ב**' הוא יישוב קהילתי ליד רכסים השייך למועצה אזורית זבולון. היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי מתיישבים מכפר חסידים שעזבו את היישוב ורצו להקים ישוב נוסף. היישוב הוכר על ידי המדינה ב-1959.

נכון ל-2020 מתגוררים ביישוב 305 תושבים.

## ראו גם
* כפר חסידים

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קסרס

**קָסֶרֶס** (ספרדית **Cáceres**) היא עיר במערב ספרד, בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה. היא עיר הבירה של הפרובינציה הקרויה על שמה. בקסרס יש כ-88,000 תושבים, ועוד 15,000 סטודנטים הלומדים באוניברסיטת אקסטרמדורה בעיר.

## היסטוריה
ראשיתה של קסרס בעיר הרומאית נורבה קייסרינה (Norba Caesarina) שהוקמה במקום במאה הראשונה לפנה"ס על הדרך המרכזית שכונתה מאוחר יותר דרך הכסף (Vía de la Plata). הויזיגותים הרסו את העיר במאה החמישית, והיא נבנתה מחדש רק במאה ה-9 בידי המוסלמים, שניצלו את מיקומה האסטרטגי כדי להקים בה בסיס צבאי מול הממלכות הנוצריות של צפון ספרד. במאה ה-13 בוצרה בחומה, אך זו לא יכלה לכוחותיו של אלפונסו התשיעי מלך לאון, שכבשוה ב-23 באפריל 1229. תאריך זה הוא יומו של גאורגיוס הקדוש (San Jorge בספרד), ומאז נחשב הקדוש לפטרונה של העיר.

### קהילה יהודית
בימי הביניים התקיימה בקאסרס קהילה יהודית.

ידוע על קיומם של שני בתי כנסת בעיר בתקופה שקדמה לגירוש ספרד. מסורת מקומית קושרת אחד מהם עם מיקום קפלת רוח הקודש שנמצאת מחוץ לעיר. במהלך חפירות ארכאולוגיות זוהו שרידיו של בית כנסת נוסף ברובע סן אנטוניו דה לה קברדה, בתוך שטחי הרובע היהודי לשעבר. בעקבות צווי ההפרדה בשנות ה-1480, נאלצה הקהילה לעזוב את הרובע, ובית הכנסת הועבר בחכירה לאדם בשם דייגו דה מינגולה בתמורה לשכר שנתי. עם גירוש היהודים, הפקיע סן פדרו, הממונה הממשלתי על רכושם המוחרם של היהודים, את בית הכנסת והבתים הסמוכים, אולם מינגולה ערער בפני הכתר, שהחזיר לו את הזכויות והורה למכור את הנכסים. הכנסות המכירה יועדו לפצות אותו, והיתרה הועברה לאוצר המלכותי.

## אתרים
בשנות השלטון הספרדי בדרום אמריקה הופנו כספים רבים לבניית העיר. מרכזה המשופע במונומנטים לא השתנה הרבה מאז המאה ה-18.

העיר העתיקה של קסרס קיבלה ב-1986 מאונסק"ו מעמד של אתר מורשת עולמית.

מרכז|250px|פלאסה מיור

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אקסטרמדורה: ערים
זירקון

**זירקון** הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים), שנוסחתו ZrSiO4, וצבעו משתנה משקוף לצהוב-זהוב, אדום, חום או ירוק. בדרך כלל זירקון שקוף מהווה תחליף ליהלומים. מקור שמו של המינרל מפרסית (זארגוּן زرگون) ופירושו "זהוב". היסוד הפניום נמצא לעיתים קרובות בזירקון בריכוז של 1%-4%. לגבישי זירקון צורת גביש קובייתי פשוט ודרגת קשיות 7.5 בסולם מוס. לעיתים מצויים גבישי זירקון כהים שהם פלואורסצנטיים ורדיואקטיביים בשל נוכחותם של יסודות קורט.

זירקון הוא מינרל יוצא דופן. הוא נפוץ מאוד בקרום כדור הארץ ונמצא בסלעי יסוד, בסלעים מותמרים ובסלעי משקע. גבישי זירקון גדולים נדירים מאוד. הגודל הממוצע של גבישי זירקון בסלעי גרניט הוא 100–300 מיקרומטר, אך הם יכולים לגדול לגודל של כמה סנטימטרים, במיוחד בפגמטיט (סלע יסוד, בעיקר גרניט, שהתקרר לאט ואפשר היווצרות גבישים גדולים בתוכו).
ימין|ממוזער|150px|המבנה הגבישי של זירקון

זירקון הפך לחומר חשוב מאוד בתיארוך רדיומטרי של סלעים. מאחר שהוא מכיל אורניום ותוריום (מעשרה חלקיקים למיליון עד ל-5% מהמשקל), ניתן להשתמש בו בטכניקות תיארוך. מכיוון שזירקון יכול לשרוד תהליכים גאולוגיים כמו בלייה והתמרה משתמשים בו בתור אינדיקטור. המינרל העתיק ביותר שנמצא היה זירקון בגיל 4.404 מיליארד שנים. גבישים אלו הם לא רק העתיקים ביותר על כדור הארץ, יש להם תכונה מעניינת נוספת - ריכוז איזוטופ חמצן שבהם מראה שבאותו זמן (לפני 4 מיליארד שנים) כבר היו מים על פני השטח בכדור הארץ. נתון זה התפרסם בכמה ירחונים מדעיים אבל הוא עדיין שנוי במחלוקת.

זירקון נכרה בצורה מסחרית כמקור למתכת זירקוניום (בצורת תחמוצת ZrO). כורי היתוך של ZrO משמשים להתכת פלוטוניום בטמפרטורות העולות על 1755 מעלות צלזיוס. זירקוניום מתכתי משמש בכורים גרעיניים בתור בולע נייטרונים.

זירקון נכרה בכל העולם, בין השאר במדינות: רוסיה (בשרשרת הרי אורל), איטליה, נורווגיה, סרי לנקה, הודו, תאילנד, מדגסקר, קנדה וארצות הברית (במיין, מסצ'וסטס ועוד).

## קבוצת הזירקון
זירקון הוא חבר בקבוצה של מינרלים בעלי מבנה דומה הקרויה על שמו **קבוצת הזירקון** הקבוצה מכילה את המינרלים:
*הפנון - HfSiO4
***זירקון** - ZrSiO4
*קופיניט - U(SiO4)1-x(OH)4x
*תורוגומיט - Th(SiO4)1-x(OH)4x
*תוריט - ThSiO4

## קישורים חיצוניים

*זירקון באתר Webmineral
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
סטרטפורד (מנצ'סטר רבתי)

**סטרֶטפורד** (אנגלית: **Stretford**) היא עיירה השוכנת ברובע המטרופוליטני טראפורד, הנמצא במחוז מנצ'סטר רבתי שבאנגליה, הממלכה המאוחדת. אוכלוסייתה מאופיינת בדרך כלל בפועלים ובאוכלוסייה קשת יום.

סטרֶטפורד היא עיירה קטנה יחסית, ואין בתחומה אתרי תיירות מוכרים. היא מוכרת בעיקר כמקום לידתו של מוריסי, זמר הפופ הבריטי, בזכות העובדה שבאצטדיון של מנצ'סטר יונייטד ששוכן בסמוך, קרוי השער המערבי "שער סטרטפורד", וכמקום שממנו באה להקת ג'וי דיוויז'ן (Joy Division).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:מנצ'סטר רבתי: יישובים
אדולף כרמיה

[שמאל|ממוזער|200px|תיאור חגיגות חתונת היובל לכרמיה, [חבצלת (כתב עת)|חבצלת, 1875]]
**אדולף יצחק-יעקב כְּרֶמְיֶה** (צרפתית: **Adolphe Isaac-Jacob Crémieux**; 22 באפריל 1796 – 9 בפברואר 1880, פריז) היה מדינאי צרפתי-יהודי שכיהן כשר המשפטים של צרפת.

## ביוגרפיה
כרמיה נולד בעיירה נים, במחוז גאר שבצרפת. מוצא משפחתו היה מיהודי האפיפיור שישבו בעיר קרפנטרה. אביו היה סוחר במשי. בתקופת הקיסרות של נפוליון למד משפטים בפריז, ובשנת 1817 שב לנים והחל לייצג קורבנות של רדיפה פוליטית ואפליה דתית, במיוחד יהודים. כרמיה נמנה עם פעילי השמאל הצרפתי, ובהדרגה עלה מעמדו בחוגים הליברליים.

ב-1840 פעל עם משה מונטיפיורי למען העצורים בעלילת הדם בדמשק. ב-1842 נבחר כציר בפרלמנט והיה לאחד הפעילים המרכזיים של אופוזיציית השמאל. בהמשך נאסר על פעילותו זו.

כרמיה היה פעיל מאוד בנושא ביטול שבועת היהודים, שבוטלה לבסוף ב-1846.

בשנת 1848, לאחר שהודח המלך לואי פיליפ מכיסאו וקמה הרפובליקה השנייה, התמנה כרמיה לשר המשפטים הצרפתי. באותה שנה הודיע כרמיה על ביטול העבדות בקולוניות הצרפתיות.

ב-1860 נמנה עם מייסדי חברת **[[כל ישראל חברים]]** (אליאנס) שמטרתה הייתה עזרה ליהודים שהופלו על רקע דתי ונפגעו זכויות האזרח שלהם. כרמיה החזיק בתפקיד נשיא החברה עד מותו. במסגרת תפקיד זה עבר כרמיה בארצות אירופה ופעל למען הענקת שוויון זכויות ליהודים.

ב-1870, לאחר נפילת נפוליאון השלישי, התמנה שוב לשר המשפטים. בכהונה זו ביטל את עונש המוות למתנגדים פוליטיים. באותה שנה קיבלו יהודי אלג'יריה אזרחות צרפתית על-פי חוק חדש ביוזמתו, שקיבל את השם "**[[פקודת כרמיה]]**" (צו כרמיה). כרמיה נבחר כסנטור לכל חייו ובכך סיים את חייו הפוליטיים. במהלך חייו כיהן כנשיא המועצה המרכזית של יהודי צרפת. למרות יחסו הקרוב ליהודים והפעולות הרבות שנקט למענם, כרמיה נחשב ליהודי מתבולל ובניו התנצרו.

כרמיה היה פעיל בבונים החופשיים של צרפת, ביצע רפורמות, הקים את ההנהגה הארצית והיה בעל דרגה של "Souverain Grand Commandeur" במועצה הצרפתית העליונה.

על שמו קרויים רחובות שונים במושבה הגרמנית בירושלים, ליד שדרות רוטשילד בלב תל אביב, בחיפה, ובפריז.

## לקריאה נוספת
* מיכאל אביטבול, **תולדות האנטישמיות מכרמיה לפטן**: "אנטישמיות באלג'יריה הקולניאלית 1870–1940", הוצאת מרכז זלמן שזר, 1994
* דב קסלמן, **לוחם החופש היהודי מפריז**, 'סגולה' מגזין ישראלי להיסטוריה, 23–25, 2012
* יואל בן בנימין עלק, **חיי כרמיה**, נדפס בממל, 1882

## קישורים חיצוניים

* נשבע להגן, נאמן למקור, הספרייה הלאומית
* ביוגרפיה מפורטת של כרמיה (אנגלית)
* תאריכים בחייו ותמונתו (צרפתית)
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שרי המשפטים של צרפת
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1796
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1880
צפורה לסקוב

**צפורה לסקוב** (1905 – 29 ביולי 1989) הייתה אשת ציבור וחברת הכנסת שהשתייכה לשמאל הציוני במפלגות אחדות העבודה - פועלי ציון ומפ"ם.

## ביוגרפיה
לסקוב נולדה באוקראינה, בת לרבקה (לבית גרויס) ופייביש מורדרור. ב-1926 סיימה לימודים כאחות ואת בעלה, דוד לסקוב, הכירה באחת מנסיעותיו בשליחות מכבי.
השניים החליטו לברוח מרוסיה וניסו לראשונה ב-1927 לחצות את נהר אמור לסין, אך נתפסו ונאסרו לחודשיים. לאחר שריצו עונש הצליחו לעבור את הגבול לסין והגיעו לעיר חרבין. בשנת 1928, לאחר שידידים מהארץ ארגנו להם סרטיפיקטים, עלה הזוג לארץ ישראל.

היא הייתה פעילה ב"ארגון האחיות" וב"ארגון אמהות עובדות". ב-1932 הייתה ממקימות התחנות הראשונות של "לאם ולילד", אשר כונו מאוחר יותר בכינוי העממי טיפת חלב, בחדרה ובחיפה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר בעלה דוד לסקוב (לימים תא"ל בצה"ל) שירת בצבא הבריטי, הייתה בין מקימי "ארגון נשות החיילים". ב-1948 התמנתה למפקחת המחוז הצפוני מטעם קופת חולים כללית.

כשהתפצלה אחדות העבודה ממפ"ם, נבחרה לכנסת ה-3 (1955) ברשימת אחדות העבודה אך ויתרה על מקומה עוד לפני שהצהירה אמונים ובמקומה נכנס לכנסת נחום ניר.

במהלך שנות החמישים הייתה ממקימי מוסד לילדי חיילים בכפר יחזקאל והמעון לילדי חיילים בחיפה על שם שבתי לוי. במהלך שנות השישים פתחה את המרפאה הקהילתית הראשונה לטיפול במשפחה.

צפורה לסקוב נפטרה ב-1989 בחיפה, חודשים ספורים לאחר פטירת בעלה. היא נטמנה לצידו בבית הקברות שדה יהושע בחיפה.
לזוג נולדו שני ילדים: פרופסור ראובן לסקוב, רופא ובעל עיטור המופת, והשופטת יהודית צור לימים סגנית נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.

בשכונת רמת גולדה בחיפה נקרא גן ציבורי לזכר בני הזוג לסקוב - "גן צפורה ודוד".

## לקריאה נוספת
* שי חורב, צפורה לסקוב, בלקסיקון **החיפאים אישים ודמויות בחיפה**, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 225, 2018.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:אחיות ישראליות
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:חברות הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:אלמנות צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
שיפוליים

**שיפוליים** (bilges) הם החלקים הנמוכים ביותר של מחסני האנייה, המכלים וחדר המכונות. בכלי שיט קטנים השיפוליים הם החלק הפנימי של תחתית הסירה.

אל השיפוליים מתנקזים נוזלים, בדרך כלל מים, כתוצאה מנזילות או מדליפות מצנרת ומכלולים שונים, והם נקראים **מי שיפוליים**. בכלי שיט קטנים מותקנת בשיפוליים משאבה חשמלית, המופעלת אוטומטית על ידי מצוף. כאשר מי השיפוליים מגיעים למפלס מסוים, מפעיל המצוף את המשאבה, והיא שואבת את המים אל מחוץ לספינה, עד שהמפלס יורד מתחת לסף שנקבע. 

משאבת השיפוליים היא אחת מאביזרי הבטיחות החשובים ביותר בספינה, שכן היא מונעת ממי השיפוליים לעלות מעל מפלס מסוים. כל עלייה בגובה מי השיפוליים תגרום לספינה לשקוע עמוק יותר בתוך המים, דבר שעלול להביא לטביעתה. מפלס גבוה של מי שיפוליים בספינה, מעיד בדרך כלל על תקלה במשאבת השיפוליים, ומחייב פעולה מיידית להורדת מפלס המים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חלקי כלי שיט
קובט מערב

**קובט-מערב** הוא מחוז ברפובליקה של קונגו, במערב המדינה. גובל במחוזות קובט וסאנגה ובמדינת גבון. בירת המחוז היא הכפר אוואו.

קובט מערב היה מקורן של כמה מהתפרצויותיו של נגיף האבולה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: מחוזות
מי מלך

ממוזער
**מֵי מלך** (מלטינית: **Aqua regia**) הם תערובת של חומצה חנקתית וחומצת מימן כלורי ביחס 3:1 (שלוש מולקולות של חומצת מימן כלורי על כל מולקולת חומצה חנקתית אחת HNO3+3HCl). 

צבע התערובת צהבהב, והיא מסוגלת לשתך חומרים רבים. מי מלך נמנים עם קבוצה מצומצמת של חומרים המסוגלים להמס זהב ופלטינה. השם "מי מלך" בא מהמתכות האציליות שביניהן זהב, טנטלום ופלטינה. למי מלך תפקיד בחריטה במספר תהליכים אנליטיים.

מי מלך הם חומר בלתי יציב בטמפרטורת החדר – הגזים כלור וניטרוסיל כלוריד (NOCl) מתנדפים מן התמיסה במהירות, והיא מאבדת את תכונותיה השימושיות, ולכן יש לערבב את החומצות זמן קצר לפני השימוש.

## היסטוריה

## פעולה כימית

מי מלך יכולים להמס זהב מכיוון שהם מכילים גם חומצה חנקתית וגם חומצת מימן כלורי, כשלכל אחת מחומצות אלה תפקיד שונה בתהליך. חומצה חנקתית היא חומר מחמצן חזק שיכול להמס זהב ליצירת יוני זהב (Au3+), אך שיווי המשקל בתגובה מושג לאחר המסת כמות אפסית של זהב. חומצת מימן כלורי מספקת יוני כלור שמגיבים עם הזהב ויוצרים חומצה כלורואאורית (Chloroauric Acid) בתגובה הבאה:


Au + 3NO3- + 6H+ → Au3+ + 3NO2 + 3H2O

Au3+ + 4Cl- + H+ → HAuCl4



כתוצאה מכך מסולקים יוני הזהב מהתמיסה והחומצה החנקתית יכולה להמיס זהב נוסף.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:חומצות
המנון צ'כיה

**ה[[המנון לאומי|המנון הלאומי]] של [[צ'כיה]]** הוא "היכן ביתי?" (בצ'כית: **Kde domov můj**). משמש כהמנון צ'כיה מאז פיצול צ'כוסלובקיה בשנת 1993.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

צ'כיה
קטגוריה:צ'כיה: סמלים לאומיים
התרבות המושאבית

**התרבות המוּשָאבִּית** (גם **מֻשַאבִּית**) היא תרבות ארכאולוגית של ציידים־לקטים בחצי האי סיני, בנגב ובדרום ירדן. התרבות שייכת לשלב האמצעי של התקופה האפיפלאוליתית ומתוארכת לכ-17,500 עד 15,000 שנים לפני זמננו, בת זמנה של התרבות הכבארית הגאומטרית של האזור הים-תיכוני של הלבנט. התרבות מוגדרת לפי כלי הצור המסותתים האופייניים לה, מיקרוליתים קמורים שהוכנו בטכניקת הנקר המיקרוליתי (Microburin Technique).
   
התרבות קרויה אחר ואדי מושאבי בצפון חצי האי סיני. 
  
במחקר קיימת סברה כי בני התרבות המושאבית נדדו ממצרים, כפי הנראה מדלתת הנילוס, לסיני. המושאבים הגיעו לסיני בעת של נוחות אקלימית שהתאפיינה בריבוי משקעים והתחממות מתונה. נינוחות זאת הובילה, אולי, לריבוי אוכלוסייה. בהגיעם לסיני ולנגב, פגשו בני התרבות המושאבית בכבארים הגאומטריים. נמצאו דוגמאות אחדות לאתרים מושאביים שנבנו על גבי אתרים כבאריים ולהפך. 

בתרבות המושאבית קשורות מספר סברות. אחת מהן, סברה אשר טוענת כי הם למעשה פיתוח של התרבות הניצנית האזורית, מטילה ספק ברקע הצפון אפריקני. סברות אחרות קושרות אותם לצמיחת התרבות הרמונית ודרכה התרבות הנאטופית, יושבי-הקבע הראשונים בלבנט. 

## לקריאה נוספת
* ישראל אפעל, **היסטוריה של ארץ ישראל – התקופה הקדומה**, 54, "התקופה האפי־פלאוליתית", הוצאת יד יצחק בן צבי וכתר, 1982, ירושלים.
*  **האנציקלופדיה העברית**, כרך ו' – ארץ ישראל, 397–398, "פרהיסטוריה: התקופה האפיפלאוליתית", הוצאת ספרית הפועלים, 1992.
* אנה בלפר-כהן, **תולדות האדם הקדמון**, 111–112, "התרבות הנאטופית", האוניברסיטה המשודרת - משרד הביטחון, 1992 (תשנ"ג), תל אביב.   

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

מושאבית
קטגוריה:התקופה האפיפלאוליתית
הרא קרישנה

[ממוזער|המנטרה הַרֵא קְרִישְנַה ב[דוונאגרי]]
המנטרה **הַרֵא קְרִישְנַה**, המכונה גם **מַהָא-מנטרה** (המנטרה הגדולה), היא תפילה מדיטטיבית בת שש-עשרה מילים המורכבת משמותיו של אלוהים בסנסקריט. מנטרה זו הופיעה לראשונה בקַלִי-סַנְטַרַנַה אוּפַּנִישַד. היא הפכה לנגישה לציבור הרחב החל מן המאה ה-16 בעקבות תנועת הבְּהַקְטִי של שְרִי צַ'יְטַנְיַה מַהָאפְּרַבְּהוּ (1534-1486), הגָאוּדִיַה וָאִישְנַוִיזם.

על פי התאולוגיה הגאודיה ואישנווית, התודעה המקורית ומטרת החיים היא אהבת האל קרישנה. משנות ה-60 ואילך מנטרה זו הפכה למפורסמת במערב בזכותו של א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה והתנועה הבין לאומית למען תודעת קרישנה (הידועה גם כ"תנועת הרא קרישנה").

## מבנה דקדוקי
המנטרה מורכבת משמות סנסקריטיים ביחסת הפנייה: הַרֵא, קְרִישְנַה ורָאמַה. מבחינה ספרותית, זהו בית שיר במשקל הוֵדי אַנוּשְטוּבּ, בו ארבעה פסוקים המכילים שמונה הברות כל אחד:

הַרֵא קְרִישְנַה הַרֵא קְרִישְנַה קְרִישְנַה קְרִישְנַה הַרֵא הַרֵא / הַרֵא רָאמַה הַרֵא רָאמַה רָאמַה רָאמַה הַרֵא הַרֵא //

את המילה הַרֵא ניתן לפרש כיחסת הפנייה של 'הַרִי' אחד השמות של האל וִישְנוּ, במשמעות של: "זה שמסלק את האשליה". ניתן גם לפרש את הַרֵא כיחסת הפנייה של הַרָא, שם של רָאדְהָא, אהובתו הנצחית של קְרִישְנַה או השַקְטִי שלו. על פי בְּהַקְתִיוֵדָאנְתַה סְוָאמִי פְּרַבְּהוּפָּאדַה, המילה הַרֵא מתייחסת לאנרגיית האהבה של אלוהים, ואילו קְרִישְנַה ורָאמַה לאלוהים עצמו במשמעות של "שובה לב כל", "ומקור כל העונג". השם רָאמַה יכול להתייחס לרָאמַצַ'נְדְרַה (התגלות של וִישְנוּ), או לקרישנה כרָאדְהָא-רַמַנַה, אהובה של רָאדְהָא. בהמנון וִישְנוּ-סַהַסְרַה-נָאמַה, אותו דיבר בְּהִישְמַה בשבחו של קְרִישְנַה לאחר מלחמת קוּרוּקְשֵתְרַה, קְרִישְנַה אף הוא נקרא רָאמַה. רָאמַה יכול להתייחס גם לבלראמה, אחיו של קְרִישְנַה וההתרחבות הראשונה שלו.

## מדיטציה

המדיטציה על המנטרה היא תפילה לאלוהים בה חוזרים על שמותיו בשירה ציבורית (קִירְתַנַה), בשינון אישי (גַ'פַּה), או בלב. א.צ'. בְּהַקְתִיוֵדָאנְתַה סְוָאמִי פְּרַבְּהוּפָּאדַה מתאר את תהליך זימרת המנטרה כך:

## רקע היסטורי

המנטרה מופיעה לראשונה בקַלִי-סַנְטַרַנַּה אוּפַּנִישַד, אוּפַּנִישַד וַיְשְנַוִי המקורב לקרישנה יַג'וּר-וֵדַה. באוּפַּנִישַד זה מורה בְּרַהְמָא לנָארַדַה:

 

נָארַדַה מבקש לדעת את שמו של נָארָאיַנַּה, ובְּרַהְמָא משיב:

מקובלת יותר הגרסה של הקַלִי-סַנְטַרַנַּה אוּפַּנִישַד בה מופיעה המנטרה עם הַרֵא רָאמַה לפני הַרֵא קְרִישְנַה, ולא עם הַרֵא קְרִישְנַה לפני הַרֵא רָאמַה (כפי שמצוטט למעלה). האמונה הנפוצה היא שהמנטרה אפקטיבית בשתי הגרסאות. 

המנטרה הפכה לפופולרית בתחילת המאה ה-16 לספירה על ידי שְרִי צַ'יְטַנְיַה מַהָאפְּרַבְּהוּ, אשר חלק את תמצית הידע הוֵדי העתיק עם הקהל הרחב במסעותיו ברחבי הודו.

ב-1965, בהוראת מורו הרוחני, שרילה בהקטיסידדהאנטה סרסוטי טאקורה, א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה, מורה רוחני במסורת הגַאוּדִיַה וַאיְשְנַוִיזם, הפליג מהודו לאמריקה על סף גיל 70 כדי לחלוק את משנתו הרוחנית של צַ'יְַטַנְיַה עם המערב. למרות גילו המתקדם, בשתים-עשרה השנים שלאחר מכן הוא הקיף את כדור-הארץ 14 פעמים בסיורי הרצאות אשר נשאו אותו לשש יבשות. הוא הקים והדריך מעבר למאה מרכזים בין לאומיים, והפך את 'הַרֵא קְרִישְנַה' לביטוי ידוע בחלקים נרחבים של העולם.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:תפילה
ט' באב

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט' אב היא לרוב פרשת ואתחנן. אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת דברים.

## חגים ומועדים

[שמאל|ממוזער|270px|תמונת משפחות יהודים ב[כותל המערבי בשנת 1880, כנראה בתשעה באב, שיצר האמן הצרפתי אלכסנדר בידה]]
* תענית תשעה באב

## אירועים היסטוריים
*  – חטא המרגלים במדבר
*  – חורבן בית המקדש הראשון
*  – חורבן בית המקדש השני
* הקמתה של איליה קפיטולינה במקומה של ירושלים (לפי המסורת היהודית)
*  – חורבן ביתר וסיום מרד בר כוכבא
* ה'ן' – אדוארד הראשון, מלך אנגליה, מורה על גירוש כלל היהודים מאנגליה
* ה'רנ"ב – על פי המסורת, ביום זה הסתיים גירוש ספרד
* ה'תרפ"ט – פתיחת שרשרת עימותים שהובילה לפרוץ מאורעות תרפ"ט
* ה'תשס"ה – היום בו הייתה אמורה להתחיל תוכנית ההתנתקות מגוש קטיף. בפועל, ההתנתקות החלה בי' באב, על פי בקשת הרבנות הראשית לישראל.

## נולדו
* ה'נ' – רבי יהודה בן הרא"ש, בנו וממלא מקומו של הרא"ש, מחבר שו"ת זכרון יהודה ופוסק הלכה. (נפטר בי"ז בתמוז ה'ק"ט)
* ה'שפ"ו – שבתי צבי, יהודי יליד איזמיר, שנחשב לאחד ממשיחי השקר (נפטר ב-ה'תל"ז)
* ה'תר"ב – הרב משה הלברשטאם משינאווא. (נפטר ב-ה'תרע"ט)
* ה'תרמ"ד – רבי יעקב אריה טברסקי, האדמו"ר מטריסק לונדון (נפטר ב-ה'תש"ם)
* ה'תר"ע – נתן אלתרמן, משורר, מחזאי וכתב (נפטר ב-ה'תש"ל)
* ה'תרפ"ח – נתיבה בן-יהודה, סופרת, אשת רדיו ומילונאית (נפטרה ב-ה'תשע"א).
* ה'תרצ"ב – פיטר אייזנמן, אדריכל אמריקאי
* ה'תשנ"ג – עומר אצילי, כדורגלן ישראלי

## נפטרו
* ה'תקע"ה – רבי יעקב יצחק הורוביץ, "החוזה מלובלין" (נולד ב-ה'תק"ה)
* ה'תשמ"א – רבי יצחק נסים, הראשון לציון והרב הראשי הספרדי (נולד ב-ה'תרנ"ו)
* ה'תשס"ח – חיים בנאי, שחקן, שדר רדיו, בדרן ומספר ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ז)
* ה'תשפ"ג – דוד לייטנר (דוגו), ניצול השואה (נולד ב־1930)
----
* ח' באב – י' באב
* אב

## הערות שוליים
כ09
י09
שמעה

**שִׁמְעָה** היא התנחלות בעלת אופי חילוני במתכונת של יישוב קהילתי בדרום הר חברון. היישוב שייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב הוקם בסיוע החטיבה להתיישבות ותנועת אמנה.

מערבית ובצמידות לשמעה נמצאת ההתיישבות מצפה אשתמוע - התיישבות של יהודים דתיים, המוגדרת באופן רשמי כשכונה של שמעה, אך למעשה מתפקדת באופן עצמאי.

## מיקום
היישוב ממוקם כ-30 ק"מ צפונית מזרחית לעיר באר שבע, וכ-20 ק"מ דרומית לעיר חברון. שמעה שוכנת על כביש 60, המכונה דרך האבות, במרחק של 9 ק"מ ממעבר מיתר (מעבר יבשתי אזרחי בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית).

## גאוגרפיה
שמעה שוכנת בדרום הר חברון בגובה 612 מטרים מעל פני הים. דרום הר חברון הוא החלק הדרומי ביותר מרכס הרי יהודה. הרי יהודה הוא האזור ההררי המשתרע מהר בעל חצור בצפון ועד לבקעת באר שבע בדרום, בין השפלה ממערב ומדבר יהודה במזרח. הרי יהודה מהווים חלק משדרת ההרים המערבית של ארץ ישראל והיוו את לב ממלכת יהודה. ההרים בנויים בעיקר מסלעי גיר ודולומיט. וחלק גדול מהם הוא מדבר - מדבר יהודה. נהוג לחלק את הרי יהודה לשלושה חלקים: בצפון - הרי בית אל ששיאם, הר בעל חצור, מתנשא לגובה 1,016 מטר מעל פני הים; במרכז - הרי ירושלים, האזור הנמוך בהרי יהודה שגובהו כ-918 מטרים בשיאו; ובדרום - הר חברון, ששיאו מגיע לגובה 1,026 מטרים מעל פני הים.

## מקור השם
היישוב נקרא על שמו של אחיו של דוד המלך, שמעה. כמו כן:
* סמוכים לשמעה הכפרים סמוע, א-סמייה וסימיא המרמזים בשמם על מיקום היישוב המקראי אשתמוע. שמעה משמרת את שמו של היישוב היהודי הקדום.
*עברות מערבית של שמות הכפרים הסמוכים למקום: סמוע, א-סמייה וסימיא.
*המילה 'שמעה' מוזכרת מספר פעמים בספר תהילים, בהקשר דומה, בפנייה אל האל שישמע את מצוקת המתפלל:  ();  ();  ().

## היסטוריה
בשנת 1985, בסמיכות לאשתמוע המקראית, נוסד היישוב כהיאחזות נח"ל בשם 'נטע' שאוזרחה בשם 'שמעה' בשנת 1988.

החל משנת 1994, במסגרת הסכמי אוסלו בין מדינת ישראל לבין הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף), שמעה נמצאת בשטח C, ואילו הכפרים הסמוכים סמוע, א-סמייה וסימיא נמצאים בשליטת הרשות הפלסטינית.

## קישורים חיצוניים

* שמעה, אתר היישוב
* 
* שמעה באתר המועצה האזורית הר-חברון
* שמעה באתר יש"ע
* שמעה באתר "אתר הבית" (homee)

## הערות שוליים

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:חבל יתיר
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
תלם

**תֶּלֶם** היא התנחלות ויישוב קהילתי בהר חברון מערבית לחברון השייך למועצה אזורית הר חברון.
היישוב שוכן מצפון לכביש חוצה יהודה, התנחלות אדורה שוכנת בסמוך.
ההתנחלות הוקמה בשנת 1982, כהיאחזות נח"ל ואוזרחה בשנת 1983 כמושב שיתופי. כיום מתגוררות בתלם כ-90 משפחות: 20 חילוניות ו-70 דתיות, מתוך מטרה ליצירת חיים שיתופיים. בעקבות הצטרפותו של הגרעין הדתי הוקמה במקום ישיבה גבוהה - "נתיבות דרור" על שמו של מח"ט חברון דרור וינברג, במקום לומדים כ-50 תלמידים.

בשנת 2024 הוקם סמוך ליישוב מעיין בשם מעין שיר על שם סגן שיר חג'אג' שנרצחה בפיגוע בירושלים.

## תלה
ההיסטוריון אוסביוס מקיסריה, בן המאה ה-4, מציין יישוב בשם "תלה" ומתאר אותו בספר השמות כך: "כפר גדול מאוד של יהודים כט"ז מילים מבית גוברין בדרומא". משערים כי מיקומו של זה היה בקרבת היישוב תלם.
אחרים טוענים שהיישוב המדובר שכן מצפון מזרח ל"תל חוילפה" - היום קיבוץ להב - 29 ק"מ צפונית מבאר שבע. באתר נחשפו קברים וגלוסקמאות - ארונות קבורה קטנים מאבן. אחד העיטורים שנמצאו היה רוזטה. צבי אילן מצטט חוקרים הסבורים כי הקברים שייכים ל"תלה", המוזכרת על ידי נאוסביוס מקיסריה.

הארכאולוג רם גופנא סבור כי משמעות השם הארמי "תלה" הוא "התל" - השם שניתן למקום אחרי שפסק היישוב בתל עצמו. השם "רימון" התלמודית נדד ל"חרבת רמליה" - היום דרומית לקיבוץ להב. וכשקם יישוב נוסף בתקופת התלמוד - נקרא תלה, התל.

## ראו גם
*נחל תלם

## לקריאה נוספת
* צבי אילן, **78 טיולים ברחבי ישראל** - עם עובד-תרבות וחינוך - 1977

## קישורים חיצוניים

*
*תלם באתר מועצת יש"ע

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
חוקי טאונסנד

ממוזער|צ'ארלס טאונסנד
**חוקי טאונסנד** (**Townshend Acts**), הם סדרה של מכסים שהוטלו על התושבים של שלוש עשרה המושבות הבריטיות באמריקה על ידי הפרלמנט הבריטי בהובלת שר האוצר הבריטי צ'ארלס טאונסנד ב-1766.

## הרקע להטלת המס

טאונסנד פיתח מדיניות כלכלית בהקשר למיסוי על שלוש עשרה המושבות באמריקה. בהתאם למשנתו, יש להטיל על המושבות מיסים רבים ולהוריד את הנטל מכתפי תושבי האי הבריטי. גישה זו נבעה מהעובדה שתושבי המושבות באמריקה שילמו בממוצע רק כשישית מהמיסים ששילם אזרח מקביל באיים הבריטיים עצמם. כשהתחלפו הממשלות ב-1766 מונה טאונסנד לתפקיד שר האוצר ובהמשך חלש גם על תחום המושבות. בתפקידו זה יזם טאונסנד מהלך כלכלי חשוב – הוא הפחית את המיסים שהוטלו על האצולה הכפרית (מעמד ה-gentry) על ידי הוזלת מס הקרקעות ויזם את מערכת של מיסים שכונתה **חוקי טאונסנד**.

## המכסים
טאונסנד יזם מכס חדש על הזכוכית, העופרת, הצבעים, הנייר והתה שיובאו לאמריקה. במילים אחרות הוא ייקר את הסחורות עבור הצרכן האמריקני. כמו כן יזם טאונסנד הקמה של מערכת משופרת שתאכוף את החוקים הללו. כוונתו של טאונסנד הייתה לחפות על הוזלת מיסי הקרקע שיזם קודם לכן ולכסות בעזרת המכסים את הוצאות ההגנה על המושבות, כמו גם את משכורותיהם של הפקידים המלכותיים שהוצבו בהם ועד אותה תקופה קיבלו משכורת מידי המתיישבים עצמם. עד כה, תשלום משכורתם של הפקידים בידי המתיישבים כאשר למעשה הם אלו שצריכים לפקח עליהם העלה חשש סביר לניגוד עניינים. הטלת המיסים לוותה בהקמת מנגנון אכיפה יעיל יותר שפגע בסחר הבלתי חוקי של בני המושבות עם האיים השכנים.

## התגובה האמריקנית
האמריקנים זעמו על הטלת המיסים ותגובתם לא איחרה לבוא –בית המחוקקים של מסצ'וסטס פרסם מסמך בניסוחו של סמואל אדמס שקבע שרק לאסיפות הנבחרים האמריקניות יש זכות להטיל מיסים על תושבי המושבות. פרסום המסמך פתח תקופה של התפרעויות אלימות ברחבי המושבות האמריקניות כלפי פקידי המכס וגובי המיסים. במהלך הזמן התפתחו המהומות והפכו לאלימות יותר ויותר – בינואר 1770 הביא החוק לראשונה לשפיכות דמים ב"קרב הגבעה המוזהבת" בניו יורק. ב-3 במרץ בהמשך אותה שנה נורו ונהרגו חמישה אמריקנים מאש בריטית שנורתה עליהם בעת הפגנה, באירועים שנודעו לאחר מכן כ"טבח בוסטון". בדומה למהומות שהיו לאחר חקיקת חוק הבולים ב-1765 גם עתה הטילו המתיישבים האמריקניים חרם כלכלי. הצלחתו של החרם הייתה מינורית יחסית לחרמים קודמים, הן בשל היענות חלקית של הסוחרים האמריקנים והן בשל העובדה שבריטניה מצאה שווקים חדשים למוצריה.

## ביטול המכסים
עד מרץ 1770 כבר בוטלו כל המיסים פרט למס על התה, חוק התה לא בוטל כדי להוות סוג של חוק הצהרתי שנועד לקבע ולהזכיר לאמריקנים את הזכות הבריטי להטיל עליהם מיסים כראות עיניהם. הקו שהנחה את המחוקק במקרה זה, הוא קו דומה למהלך שהביא לחקיקת החוק ההצהרתי מעט קודם לכן.

במבט לאחר, המכסים של טאונסנד נחשבים לטעות היסטורית פאטאלית שכן הם השיגו תשואה עלובה והגבירו את האיבה של מתיישבים כנגד בריטניה – למעשה נטען, כי כתוצאה ממכסיו של טאונסנד נהרגו האנשים הראשונים במלחמת העצמאות האמריקנית.

## לקריאה נוספת
ברברה טוכמן, **מצעד האיוולת**, ספריית מעריב, 1986, עמ' 139–243.

## קישורים חיצוניים
*הטקסט המלא של החוק 
* 
קטגוריה:היסטוריה קולוניאלית של ארצות הברית
טאונסנד
קטגוריה:מכס
טנא עומרים

**טנא עומרים (טֶנֶא עֳמָרִים)** היא התנחלות ויישוב קהילתי בדרום-מערב הר חברון, מעט צפונית ממיתר, השייך למועצה אזורית הר חברון. אוכלוסיית היישוב כוללת חילונים ודתיים, ומונה כ-230 משפחות. כיום טנא עומרים הוא היישוב הגדול ביותר במועצה האזורית הר חברון במספר בתי האב שבו.

## היסטוריה
היישוב הוקם בשנת 1983 כהיאחזות נח"ל בשם "נח"ל עומרים". החלטת הממשלה על הקמת היאחזות, באה לאחר פיגוע בדאהרייה בו נרצחה תושבת בית שאן, אסתר אוחנה. באפריל 1984 אישרה ועדת ההתיישבות של הממשלה והסוכנות היהודית את הקמת היישוב. היישוב אוזרח במאי 1984 והוצבו בו 8 קרוואנים. בשנת 1986 החלה בניית בתי הקבע. עד שנת 2005 התגוררו ביישוב למעלה ממאה משפחות, רובן חילוניות ומיעוטן דתיות.

בשנת 1999 הוקמה בסמוך ליישוב "חוות מור" או חוות "הר המור" על ידי שלמה מור. החווה כיום מאוכלסת על ידי משפחה אחת וכמה עובדים, ועיסוקה העיקרי הוא גידול צאן וסוסים.

בשנת 2005, בעקבות תוכנית ההתנתקות, נקלטו ביישוב למעלה מ-20 משפחות מהיישוב מורג שבגוש קטיף ומיישובים נוספים.

ב26 במאי 2023 - בוקרו של חג השבועות, היה ניסיון פיגוע דקירה בתוך היישוב, במהלכו מחבל פלסטיני הצליח לחדור ליישוב לאחר שנכנס בזחילה מתחת לשער היישוב. המחבל הגיע עד בית הכנסת וניסה לדקור את השוהים שם, אך נורה וחוסל מבלי שהצליח לפגוע באדם.

התושבים המתגוררים ביישוב מכנים אותו "עומרים" אך רושמים את שמו של היישוב במסמכים רשמיים בתור "טנא עומרים". ברישומי המדינה הוא קרוי "טנא", על שמו של מנכ"ל משרד השיכון, דוד טנה.

## חינוך וקהילה
ביישוב בריכת שחייה הפתוחה בקיץ, ג'ימבורי, ספרייה ומועדון בו מתקיימים חוגים. במקום סניף של תנועת הנוער קדמה וכן סניף של בני עקיבא. ביישוב תינוקייה ופעוטון, וגנים לדתיים ולחילונים בנפרד.

## ארכאולוגיה והיסטוריה באזור
במחצבת היישוב נתגלו בחפירת הצלה שרידים מימי בית ראשון (תקופת הברזל ב' ו-ג') וכן מהתקופה ההלניסטית והתקופה הביזנטית. בתקופת הברזל ב' הייתה במקום יחידה חקלאית, וזו ננטשה בתקופת הברזל ג', כנראה בעקבות מסע סנחריב, ובשטחה נבנו רוגמי קבורה. מערת מגורים שהייתה בשימוש בתקופת בית ראשון במקום שומשה מחדש בתקופה ההלניסטית, ונוספו בה רצפות מגורים. בהמשך, בתקופה הביזנטית נעשה שימוש מחודש במערה, ונחצבו במקום גם שתי גתות.

בסמוך ליישוב שכנה משטרת א-רהווה הירדנית, שפוצצה במסגרת מבצע יהונתן, בו נפצע ונותח בשטח מאיר הר ציון, על ידי ד"ר משה אגמון. במקום הפעולה הוקם בשנת 2024 מצפה בשם משטרת רווה, לזכר רס"ן איתן נאמן, שנפל במלחמת חרבות ברזל.

## קישורים חיצוניים

*אתר היישוב טנא עומרים
*טנא עומרים באתר המועצה
*
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:חבל יתיר