open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אריאל אדרי (רב)

הרב **אליהו אריאל אדרי** (נולד ב-21 באוגוסט 1965, כ"ג באב ה'תשכ"ה) הוא ר"מ בישיבת הר המור, אב בית דין רבני בבאר שבע, ומרא דאתרא בשכונת הר חומה בירושלים.

## ביוגרפיה
נולד ליעקב אדרעי שהיה דור שני לתלמידיו ומקורביו של הרב שלום משאש. שירת כלוחם בחיל התותחנים, לאחר מכן שירת במילואים כרב צבאי. למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב אברהם שפירא, הרב מרדכי שטרנברג והרב צבי טאו. בשנת ה'תשנ"ז התמנה על ידי הרב שפירא לר"מ בישיבת מרכז הרב ואף למד עימו חברותא תקופה מסוימת. וכן לימד גם בישיבת ההסדר מדברה כעדן במצפה רמון. בשנת תשנ"ח (1997) היה בין הרבנים שעזבו בהנהגתו של הרב טאו את ישיבת מרכז הרב כדי לייסד את ישיבת הר המור.

חיבר ספרי הלכה וערך חלק מכתביו ההלכתיים של הרב שלום משאש. היה שותף לעריכת חלק מספרי חידושיו על התלמוד של הרב שאול ישראלי. הוסמך לרבנות על ידי הרב אליהו בקשי דורון.

מכהן כרב בשכונת הר חומה בירושלים. מייסד בית הדין לממונות ובית ההוראה "חומת שמואל" הפעילים בשכונה. בשנת תש"ע התמנה לדיין בבית הדין הרבני האזורי באשקלון. בשנת ה'תשע"ו עבר לבית הדין הרבני בתל אביב. בחודש חשוון תשע"ז עבר לבית הדין הרבני בבאר שבע, והוא משמש בו אב בית דין.

מספר פסקי דין שלו בנושא מזונות התפרסמו, ונדפסו גם בספריו. כמו כן, פרסם ספר בנושא זה בשם "לחם לפי הטף". בדבריו מובעת באופן עקבי ביקורת חריפה על עמדות בתי המשפט האזרחיים - לרבות בית המשפט העליון - בנושא זה, המביאות לטענתו ילדים רבים לחרפת רעב; וכן מחאה על יחס שאינו מכבד כראוי את המשפט העברי, ומגמות פרשניות המדכאות את מעמדו החוקי לטובת תפיסות צדק ושוויון כלליות. כמו כן דחה בקשות לעיון בתיקים, על-פי צווי בית משפט לענייני משפחה שניתנו - לטענתו - בחוסר סמכות, וביקר שופטים דתיים המפרשים את דיני התורה שלא לפי ההלכה.

## מספריו
* **ילקוט שמ"ש** - קיצור ועריכת פסקי ההלכה של הרב שלום משאש
* **אני חומה** - קביעת חלות פורים בשכונת הר חומה ביום טו באדר (פורים דמוקפין)
* **שחר אהללך** - הלכות יום העצמאות (3 כרכים)
* **משירי אהודנו** - על חודש אייר במקרא וימי ההודאה שבו
* **שחר אורך** - תשובות ופסקים בענייני אורח חיים, יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט (3 כרכים)
* **שחר אורך - לחם לפי הטף** - על חיובי מזונות
* **שער המלך -** שיעורים על פורים בשילוב אמונה וגמרא לפי סדר המסכתות שנלמדו בישיבת הר המור 
* **ירח בן יומו -** שיעורים על יום העצמאות 
* **קונטרסי פסקי הלכות חגים -** קונטרס פסקי הלכות חנוכה וקונטרס פסקי הלכות פורים המשולש וערב פסח שחל להיות בשבת. בעריכת תלמידו הרב נריה כהן.
* **אור הנר בארות אליהו** - סיכומי סוגיות על פי שיעוריו בישיבת הר המור על מסכתות שבת פסחים וכתובות, בעריכת תלמידו נריה בן שבוא.

## קישורים חיצוניים
* פסקי דין של הרב אליהו אריאל אדרי, באתר פסקדין
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:רבני ישיבת הר המור
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:חומת שמואל
קטגוריה:אבות בית הדין הרבני בבאר שבע
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:תלמידי הרב שאול ישראלי
קטגוריה:תלמידי הרב מרדכי שטרנברג
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
דוקטור פאוסטוס (מחזה)

שמאל|ממוזער|250px|דף השער למחזה
**דוקטור פאוסטוס** (באנגלית: **Doctor Faustus**) הוא מחזה מאת המחזאי האנגלי כריסטופר מרלו שנכתב והוצג לראשונה ככל הנראה בין השנים 1588 לבין 1590. במרכז העלילה עומדת דמותו של ד"ר פאוסטוס, אדם משכיל ומלומד, המתגורר בעיר ויטנברג בגרמניה, אשר מחליט למכור את נשמתו לשטן תמורת עשרים וארבע שנות חיים נוספות, שבהן יתגשמו כל משאלותיו. החוזה עם השטן נכרת באמצעות מפיסטופלס, עוזרו של לוציפר.

## היסטוריה
לצורך כתיבת המחזה התבסס מרלו ככל הנראה על תרגום אנגלי של הספרון הגרמני מאת סופר אלמוני, "ההיסטוריה של ד. יוהאן פאוסט", שבתורו נכתב בהשארת דמותו ההיסטורית של יוהאן גאורג פאוסט. בכך היה מרלו לראשון שהפך את סיפור דמותו של פאוסט למחזה טרגי.

המחזה זכה בהצלחה מרשימה, והוצג רבות גם אחרי מותו המסתורי של מרלו, ייתכן הירצחו, בגיל 29. כיום יש בידינו שתי גרסאות של המחזה: המוקדמת - משנת 1604, והמאוחרת - משנת 1616, שבה שולבו כמה היבטים קומיים. שתי הגרסאות עברו כנראה עיבודים שונים.

יוהאן וולפגנג פון גתה, שיצירתו "פאוסט" היא פסגת יצירתו האמנותית, נחשף לגרסה גרמנית של מחזהו של מרלו רק בשנת 1818, ושיבח אותה מאוד. מאוחר יותר עובדה העלילה הדרמטית גם לאופרה "פאוסט", שהולחנה על ידי המלחין הצרפתי שארל גונו. המלחין ההונגרי (ממוצא גרמני) פרנץ ליסט חיבר בהשראת האגדה פואמה סימפונית בשלושה חלקים, המתארת באופן מוזיקלי את שלוש הדמויות הדומיננטיות בעלילה.

## בעת המודרנית
המחזה "דוקטור פאוסטוס" ודמותו של מרלו עמדו גם במרכז העלילה של הסרט "רב מכר לרצח", של הבמאי ראודי הרינגטון ובכיכובו של קובה גודינג ג'וניור, המגלם את דמותו של עורך הדין לסון ראסל. עלילת הסרט משווה בין מכירת נשמתו של פאוסט לשטן לבין החלטתו של עורך-דין להביא לזיכוי נאשמים שביצעו רצח. כמחווה למחזאי האנגלי, שילב תסריטאי הסרט דמות העונה לשם כריסטופר מרלו בתוך העלילה.
## הפקות בעברית
בשנת 2023 הועלה המחזה על הבמה, בעיבוד מחודש וחלקי לתרגום של מאיר ויזלטיר, בבימויו של תלמיד תואר שני באוניברסיטת תל אביב. ההפקה עלתה כהפקה משותפת של החוג לתיאטרון והתוכנית למצטיינים בעיצוב במה, קולנוע וטלוויזיה בגלריה האוניברסיטאית לאמנות. במסגרת הפקת גמר התואר השני של אוניברסיטת תל אביב, את החלל והתלבושות עיצבה ליטל ענבר קפלון ואת התאורה עיצב דן גלזר. ההפקה זכתה לביקורות חיוביות. בהפקה השתתפו בוגרי ובוגרות מסלול מצטיינים במשחק, אוניברסיטת תל אביב. עמית ברוורמן בתפקיד פאוסטוס, נוי שוורץ בתפקיד לוציפר ובתפקיד וולדה, רמי מריו סלמאן בתפקיד קורניליוס והדיקאן, לירן ביטון בתפקיד וגנר, שירי בלושטיין בתפקיד מפיסטופלס, עדן ראבוס בתפקיד רובין.

בשנת 1973 ביים את המחזה אריה זקס, בתרגום מנחם בן, כהפקה משותפת של החוג לתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית ו"הבימה". בהפקה השתתפו בין היתר: יוסי פולק בתפקיד פאוסטוס, רפאל קלצ'קין בתפקיד מפיסטופלס, ניסים עזיקרי, שמואל סגל ואבי פניני. אך היא זכתה לביקורות שליליות וירדה תוך זמן קצר מהבמה.

## לקריאה נוספת
* כריסטופר מארלו, **דוקטור פאוסטוס**, עברית: מאיר ויזלטיר, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2011

## קישורים חיצוניים

* 
*  - קטע מהתרגום של מאיר ויזלטיר
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מחזות אנגליים
ליל האימה

**ליל האימה** (באנגלית: **Fright Night**), הידוע גם בשם **מי מפחד מהשכן ממול**, הוא סרט אימה-קומי אמריקאי בבימויו של טום הולנד והפקתו של הרב ג'אף. ב-1988 יצא סרט המשך בשם "ליל האימה 2" וב-2011 יצא סרט מחודש בעל אותו השם. הסרט זכה בפרס סאטורן בקטגוריית סרט האימה הטוב ביותר לשנת 1985.

## עלילה
צ'ארלי ברוסטר (ויליאם רגסדייל) הוא חובב מושבע של סרטי אימה עד שהוא מגלה כי השכן שלו, ג'רי דנדארידג' (כריס סרנדון), הוא ערפד. בשל הגילוי המפתיע, צ'ארלי תר אחר עזרה, הוא מספר לאמו (שלא מקשיבה לו), לחבריו ואף קורא למשטרה ומחפש אחר צייד ערפדים, אדם פיטר וינסנט (רודי מקדואל). חברתו, איימי פיטרסון (אמנדה בירס), שוכרת בכספה את פיטר, תוך ניסיון נואש "להוכיח" כי ג'רי הוא לא ערפד בכך שהיא גורמת לו לבלוע "מים קדושים". פיטר וינסנט בטעות מגלה את טבעו האמיתי של ג'רי לאחר שהוא מבחין כי אין לו השתקפות במראת הכיס.

עם המידע החדש, פיטר מחליט לברוח, אבל ג'רי לומד על הגילוי של פיטר לאחר שמצא שבר של מראת כיס על הרצפה. ג'רי רודף אחר חברו של צ'רלי, אדוארד "אד הרשע" תומפסון (סטיבן ג'יאופייריס) והופך אותו לערפד, לאחר שזה האחרון מנסה ללא הצלחה לתקוף את פיטר. ג'רי מוקסם מאיימי ומהפנט אותה, לאחר שהוא מבחין כי היא דומה לאהבתו האבודה. מבלי לדעת לאן לפנות, צ'רלי מחליט ללכת פיטר וינסנט בפעם השנייה.

פיטר מסרב בתחילה, אבל אז בחוסר רצון הוא מספר את קורות חייו כ"רוצח הערפדים". השניים מבינים כי הם מסוגלים להדוף את התקפותיו של ג'רי באמצעות צלב. פיטר הורג את אדוארד אחרי שהוא אורב לו ונועץ את הצלב בלבו (ומסירו לאחר מכן כדי להשתמש כנשק נגד ג'רי), בעוד צ'רלי מוצא את איימי כבר בעיצומה של המרתה לערפד. פיטר בטוח שהתהליך יכול להתהפך, אבל רק אם הורגים את ג'רי לפני עלות השחר.

השניים הורגים את שותפו של ג'רי, בילי קול שהוא גם שומר הראש של הערפד (כשהוא עצמו אינו ערפד, אלא משרת לא-אנושי המסוגל ללכת באור יום), וממיסים אותו לאבק. הם מניפים את הצלב בפעם השנייה ופיטר מצליח לפתות את ג'רי אל החלון וממש לפני שאור השמש מעלה אותו באש, ג'רי הופך לעטלף ובורח אל ארונו שבמרתף, בעוד איימי משלימה את המהפך שלה ותוקפת את צ'ארלי. תוך שבירת החלונות במרתף פיטר וצ'רלי מצליחים לחשוף את ג'רי אל אור השמש ולהרוג אותו אחת ולתמיד בפיצוץ מפלצתי. איימי חוזרת לצורתה האנושית ופיטר וינסנט מכריז בטלוויזיה כי אין עוד ערפדים.

## ראו גם
* ליל האימה (סרט, 2011)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-1985
קטגוריה:סרטי ערפדים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: אימה
פתקיות

**פתקיות** (נהגה בהטעמה על ההברה הראשונה) או **פתקים** הוא משחק חברה, בו נדרשים המשתתפים (בזוגות או קבוצות) להעביר אחד לשני שמות של דמויות מפורסמות, הרשומות על פתקים, תחילה באמצעות רמזים מילוליים, לאחר מכן באמצעות פנטומימה ובשלב האחרון באמצעות מילה אחת בלבד (בגרסאות שונות סדר שני השלבים האחרונים הפוך). לאחר כל סיבוב, רושמים המשתתפים את מספר הפתקים שכל זוג הצליח לזהות.

## מהלך המשחק
בתחילת המשחק, רושם כל משתתף שמות של מספר מסוים של דמויות מפורסמות (בדרך כלל ארבע דמויות בארבעה פתקים) מכל תחומי החיים, אמיתיות ובדיוניות כאחד (לרוב מוסכם על ידי המשתתפים שיירשמו אך ורק שמות המוכרים לכלל המשתתפים).
לאחר מכן, מתחלקים המשתתפים לזוגות/קבוצות המתחרים זה בזה במשחק. בחלק מהגרסאות נהוג שהזוגות ישבו זה מול זה במעגל משתתפים, אולם יש הגורסים שאין זה נחוץ.

המשחק כולל 3 שלבים, כאשר בכל אחד מהם מספר סיבובים בני 45 שניות (עד שמסתיימים כל הפתקים).

### שלב ראשון
בסיבוב הראשון, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות רמזים מילוליים. אין כל מגבלה על דרך העברת השם, מלבד האיסור על שימוש בשם עצמו, או שימוש בחריזה (לדוגמה: להגיד זודה קוליקר במקום יהודה פוליקר).

### שלב שני
בסיבוב השני, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות פנטומימה. בסיבוב זה של המשחק נאסר על המשתתף להוציא כל הגה מפיו, ועליו להעביר את שם הדמות (שכעת, כבר ידועה לכלל המשתתפים לאחר חשיפתה בסיבוב הקודם) באמצעות תנועות בלבד. מותר למשתתף להסתובב בכל החדר ולעשות כל תנועה שעולה בראשו העשויה, לדעתו, לרמוז על זהותה של הדמות, כל עוד אינו אומר דבר.

### שלב שלישי
בסיבוב השלישי, מעבירים הזוגות אחד לשני את השמות הרשומים על הפתקים באמצעות מילה אחת בלבד. לאחר שהמילה נאמרה, לא ניתן להחליפה והיא נותרת הדרך היחידה עבור המשתתף להעביר את זהות הדמות עד תום הזמן שהוקצה לו. מותר למשתתף לומר את המילה בכל דרך שירצה: תוך כדי שירה, חיקוי הדמות ועוד.

### סיכום המשחק
לאחר תום שלושת הסיבובים, מסכמים את מספר הפתקים שכל זוג גילה במהלך שלושת הסיבובים, והזוג בעל מספר הפתקים הגבוה ביותר הוא המנצח.

פתקיות
ליל האימה 2

**ליל האימה 2**, הידוע גם בשם **מי מפחד מהשכן ממול 2**, הוא סרט ההמשך לליל האימה משנת 1985. הסרט יצא לאקרנים ב-1988 ובוים על ידי טומי לי וולאס.

## עלילת הסרט
ליל האימה 2 נפתח מיד לאחר אירועי הסרט הקודם. צ'רלי ברוסטר (ויליאם רגסדייל) מאמין עכשיו כי ג'רי דאנדריג' (כריס סרנדון), לא היה אלא רוצח סדרתי שהתחזה לערפד. כתוצאה מכך, הוא מאמין כי ערפדים מעולם לא היו קיימים ומסתבך שוב בפרשיית ערפדים כאשר ארבעה ערפדים רודפים אותו ואת חברתו החדשה, אלכס יאנג (טרייסי לינד) - כאשר מנהיגת הרביעייה, רגינה (ג'ולי כרמן), רודפת אותו באופן אישי וצ'ארלי שוב רותם את צייד הערפדים, פיטר ויליאמס לעזרתו במאבק מול הערפדים.

## ראו גם
*ליל האימה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-1988
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ערפדים
מחלף ישי

**מחלף ישי** הוא מחלף בצפון עמק יזרעאל, בסמוך לרמת ישי, בו מצטלבים כביש 75 וכביש 77.

המחלף נפתח לתנועה מלאה ב-11 בינואר 2019, עד אז, היה המחלף צומת מרומזר שניחן בגודשי תנועה רבים.

## תיאור המחלף
מחלף ישי הוא מחלף יהלום עם לולאת תלתן אחת. כביש 77 עובר בגשר מעל כביש 75 ומתעקל כך שהוא מקביל אליו בכיוון מערב. כביש 75 מתעקל מעט בקשת בשביל לפנות מקום לכביש 77.

כביש 77 מערב\דרום: ישנה יציאה ימינה לעבר כביש 75 הכוללת עקומה חדה ומסתיימת בצומת בו ניתן לפנות ימינה לכביש 75 מערב ללא צורך לעמוד ברמזור, לפנות שמאלה לכביש 75 מזרח או להמשיך ישר לכיוון כביש 77 מערב\דרום. כביש: 77 צפון\מזרח ישנה יציאה ימינה עם עקומה חדה שמאלה (צפון-מזרח), ממנה ניתן לפנות ימינה (ללא רמזורים) לכביש 75 מזרח, לפנות שמאלה לכביש 75 מערב או להמשיך ישר לכביש 77 לכיוון צפון\מזרח. כביש 75 מזרח: ישנה צומת בה ניתן להמשיך ישר או לפנות ימינה לכביש 77 צפון\מזרח (ללא עמידה ברמזור), ואחרי-כן ישנה יציאה מסוג לולאת-תלתן לכיוון כביש 77 מערב\דרום. אחרי כן ישנו צומת בו ניתן לפנות שמאלה או להמשיך ישר. כביש 75 מערב: ישנו צומת בו ניתן לפנות ימינה לכביש 77 מערב\דרום (ללא עמידה ברמזור) ואפשרות להמשיך ישר. אחרי-כן ישנו צומת בו ניתן לפנות שמאלה לכביש 77 צפון\מערב או להמשיך ישר.

ב-11 בינואר 2019 נפתח המחלף שהיה צומת בעברו. המחלף נבנה על ידי חברת סולל בונה כאשר על הפרויקט פיקחה חברת הניהול א. אפשטיין ובניו. במחלף הוצבה תאורת לד ממוקדת מיסעה וללא זליגת אור. בנוסף, מדובר בתאורה חסכונית באנרגיה שאינה מפריעה לסביבה האקולוגית – אחד המרכיבים בהגדרתו של פרויקט כביש 77 כ'פרויקט ירוק'.

## היסטוריה
בעשור הראשון של המאה ה-21, היו בצומת עומסי תנועה רבים בעיקר בבוקר ואחרי הצהריים ולכן הוחלט לשדרג את קטע הכביש בינו לבין מחלף המוביל לדו נתיבי לכל כיוון. עבודת שדרוג הצומת בוצעה בשיטת ה"תכנון-ביצוע" (Design build), בה הקבלן המבצע אחראי גם על תכנון הכביש. בין היתר, הורחבו כביש 77 בקטע צומת ישי – צומת המוביל לדו מסלולי דו-נתיבי, בוצעו עבודות עפר ודיפון לסלילת נתיב שלישי (בעתיד) והתאורה שודרגה. החברה להגנת הטבע התלוננה כי הקבלן ערם עודפי עפר מהעבודות בשטחים פתוחים ופגע בטבע.

## גלריה

HaShomrim 0037.jpg|כביש 77 וצומת אלונים ברקע
Yishai interchange 0015.jpg|מחלף ישי ומימין רמת ישי
Yishai interchange 0016.jpg|כביש 77 ממחלף ישי. תמונה לכיוון צומת אלונים וצומת השומרים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

ישי, מחלף
ישי, מחלף
ישי, צומת
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:רמת ישי
סקאליג'רה ורונה

ממוזער|ההיכל הביתי, '''פלאולימפיה'''
ממוזער|לוגו הקבוצה עד שנת 2002
**סקאליג'רה באסקט ורונה** (באיטלקית: **Scaligera Basket Verona**) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר ורונה, המתמודדת בסרייה A.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1951, בעונת 1971/72 החלה להשתתף בליגה הבכירה (Serie A), בקדנציה קצרה ללא אירועים בולטים. בסיום עונת 1990/91 העפילה הקבוצה חזרה לליגה הבכירה. כמו כן, באותה עונה הגיעה הקבוצה לגמר **[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]** וניצחה 85-97 את פיליפס מילאנו. בהמשך היו עוד שני משחקי גמר, בהם הפסידה למילאנו ולבנטון טרוויזו. בשנת 1996 זכתה הקבוצה ב**סופרקאפ האיטלקי** לאחר ניצחון בגמר מול אולימפיה מילאנו. בעונת 1999/00 הפסידה בחצי גמר הפלייאוף לפאף בולוניה (שזכתה באליפות).

בסיום עונת 2001/02 הכריזה הקבוצה על פירוק, לאחר 15 עונות בליגה הראשונה (בסיכום הכללי), ונשרה לליגה השלישית. בשנת 2009 עלתה הקבוצה לליגה דואה (lega due), הליגה האיטלקית השנייה.

בסיום עונת 2021-2022 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני, לאחר היעדרות של 21 שנים.

### השתתפות באירופה
הקבוצה השתתפה בגביעי אירופה השונים החל מעונת 1991/92. בעונת 1996/97 הגיעה הקבוצה לגמר גביע המחזיקות והפסידה לקבוצת ריאל מדריד 78-64. ההשתתפות הגיעה לשיאה בעונת הזכייה בגביע קוראץ' (1997/98). לאחר שעברה בשלב שמינית הגמר את קבוצת הפועל גליל עליון, ובשלב רבע הגמר את קבוצת פריסטרי אתונה, הדיחה בשלב חצי הגמר את קבוצת אירופורטי רומא 154-166 בסיכום שני מפגשים. את שלב הגמר מול קבוצת הכוכב האדום בלגרד, התחילה הקבוצה בהיכל הביתי "פלאולימפיה" בהפסד 74-68, והגיעה בעמדת נחיתות למשחק השני ב"היכל פיוניר" בבלגרד. למרות הכל, ניצחה בתוצאה 64-73 (ניצחון 138-141 בסיכום שני מפגשים) והניפה את הגביע. בעונת 2000/01 הגיעה לשלב שמינית הגמר ביורוליג והפסידה לאולימפיאקוס. עונה לאחר מכן השתתפה בגביע קוראץ' ולא עברה את שלב הבתים.

ההיכל הביתי של הקבוצה נקרא **פלאולימפיה**, בעל קיבולת של 5,350 מקומות ישיבה, והוקם בשנת 1986. הספונסר הראשי של הקבוצה הוא חברת "תזניס" (מאז 2008).

## תארים והישגים
***[[ליגת העל האיטלקית בכדורסל|הליגה האיטלקית]]**:
**חצי גמר: 2000
***[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]**:
**זכייה (1): 1991
**גמר: 1994, 1996
***הסופרקאפ האיטלקי**:
**זכייה: 1996
***[[גביע קוראץ']]**:
**זכייה (1): 1998
***[[גביע ספורטה]]**:
**גמר: 1997

### שחקני עבר
*  לואיס בולוק
*  קורי קראודר

### מאמני עבר
*  אנדראה מאצ'ון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:ורונה: ספורט
טיימר ביצים

שמאל|ממוזער|150px|טיימר ביצים דיגיטלי
**טיימר ביצים** הוא מכשיר שמיועד לקצוב את זמן הבישול של ביצים. המכשיר מבצע זאת באמצעות ספירה לאחור של משך זמן מסוים שהוגדר ידנית, אך בגרסאות חדישות יותר ניתן לקצוב את הזמן בדיוק רב יותר, בהסתמך על טמפרטורת המים. טיימר שסופר לאחור עשוי לשמש לא רק לבישול ביצים, אלא גם לבישול מאכלים אחרים, ובאופן כללי לצורכי מדידת זמן.

## טכנולוגיה
במקור היה טיימר הביצים שעון חול קטן. עם התקדמות הטכנולוגיה, פוּתח טיימר מכני שסופר לאחור, עם חוגה הניתנת לכיוון, דבר המאפשר טווח רחב לאמידת זמן בבישול מאכלים שונים. הטיימרים הדיגיטליים החדשים הם בעלי פונקציות רבות הניתנות לשינוי ולתכנות.
[ממוזער|טיימר המודד את טמפרטורת ה[מים בעת בישול הביצים]]

על מנת לשפר את תזמון הבישול של ביצים פותחו מוצרים חדשים: המכשירים מודדים את טמפרטורת המים בהם נמצאות הביצים ומחשבים את רמת הבישול של הביצים. לסוג זה של טיימר יש פוטנציאל לאמוד בדיוק רב יותר את זמן הבישול, ללא צורך להתחשב בגורמים חיצוניים, ובעיקר טמפרטורת הרתיחה, שתלויה בגורמים שונים, כמו רמת המליחות או הלחץ הברומטרי, שבעצמו תלוי בגובה מעל גובה פני הים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:מכשירי מטבח
קטגוריה:שעונים
קטגוריה:ביצים
המצור על פשמישל

[שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה ב[בודפשט לחללי המצור על פשמישל]]
**ה[[מצור]] על מבצר [[פשמישל]]** היה בין הגדולים והארוכים במלחמת העולם הראשונה. בסופו כבשו הרוסים את המבצר מידי חיילי הצבא האוסטרו-הונגרי שעמדו במצור של 179 יום.
## רקע היסטורי
בתחילת המלחמה פתח הצבא הרוסי בפיקודו של גנרל ניקולאי איבנוב, בהתקפה גדולה על הצבא האוסטרו-הונגרי בגליציה. תוך זמן קצר נסוגו האוסטרו-הונגרים בפיקודו של קונרד פון הצנדורף, כ-160 ק"מ לכיוון הרי הקרפטים. רק המבצר בפשמישל החזיק מעמד, אך היה נצור. הרוסים החלו להתקרב לאזור התעשייתי בשלזיה ולכן היה חשוב לאוסטרים ולגרמנים שפשמישל תחזיק מעמד ותרתק את הרוסים.

## המצור הראשון
ב-4 בספטמבר (17 בספטמבר לפי הלוח הגרוגיאני) 1914 החל גנרל ראדקו דימיטרייב, מפקד הארמייה הרוסית השלישית, את המצור על פשמישל. לא הייתה לו מספיק ארטילריה כדי לבקע את ביצורי המבצר ובמקום לחכות לתגבורת ארטילרית הוא פתח בהתקפה חזיתית על המבצר שנמשכה שלושה ימים ללא הצלחה וגרמה לרוסים 40,000 הרוגים ופצועים.

בינתיים פתח גנרל סבטוזר בורוייביץ' במתקפה לעבר פשמישל ביחד עם מתקפה של פאול פון הינדנבורג לעבר ורשה. ב־21 באוקטובר 1914 נסוג דימיטרייב והסיר את המצור מעל פשמישל.

## המצור השני
ב-31 באוקטובר 1914 הביסו הרוסים את הינדנבורג בקרב על הוויסלה והוא נסוג מאזור ורשה. נסיגתו הביאה גם את בורוייביץ' לסגת. הגנרל הרוסי אנדריי סליבנוב, מפקד הארמייה הרוסית ה-11 הטיל מצור על פשמישל אבל הפעם במקום להתקיף הוא העדיף להדק את המצור ולהרעיב את הנצורים. בורוייביץ' ניסה שוב לתקוף ולשחרר את הנצורים אך ללא הצלחה. בסוף פברואר 1915 הודיע פון הצנדורף למפקד פשמישל הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן כי לא תיערכנה התקפות נוספות להסרת המצור. בינתיים קבל סליבנוב תגבורת ארטילריה והחל להפגיז ולמוטט את ביצורי המבצר. קוסמאנק הורה להרוס במבצר ובעיר כל מתקן שיוכל לעזור לרוסים. ניסיון שלו ב-21 במרץ 1915 לפרוץ את המצור נכשל.

ב-22 במרץ 1915 ניתנה פקודת כניעה. 117,000 חיילים אוסטרו-הונגרים נכנעו בתוכם תשעה גנרלים, 39 קצינים בכירים ו-2,500 קצינים נוספים.

## תוצאות
נפילת מבצר פשמישל הייתה מכה קשה לצבא אוסטרו-הונגריה. הרוסים לא המשיכו במתקפתם לעבר הונגריה. מבצר פשמישל לא נשאר זמן רב בידי הרוסים. ב-1 במאי 1915 פתחו האוסטרו-הונגרים והגרמנים במתקפת גורליצה-טרנוב ותוך זמן קצר אילצו את הרוסים לבצע נסיגה עמוקה. מבצר פשמישל נכבש חזרה ב-3 ביוני 1915.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
פשמישל
פשמישל
קטגוריה:1915 ברוסיה
פשמישל
Frontex

ממוזער
**Frontex** (מצרפתית: **Frontières extérieures**, שמשמעותו הוא "גבולות חיצוניים") היא הסוכנות האירופית לניהול מבצעים משותפים להגנת גבולות האיחוד האירופי, זהו ארגון של האיחוד האירופי האחראי לאבטחת גבולות המדינות החברות באיחוד, בשיתוף פעולה עם משמרות הגבול של מדינות האיחוד.

הארגון הפך למבצעי ב-3 באוקטובר 2005 והיה הארגון הראשון של האיחוד האירופי שהוקם באחת המדינות החדשות שהצטרפו לאיחוד במאי 2004. מוטו הארגון: *Libertas Securitas Justitia* (חירות, ביטחון, צדק). מטהו בוורשה שבפולין.

מטרת הארגון הוא לשתף פעולה עם משמרות הגבול של מדינות האיחוד האירופי במטרה לייעל את משימות אבטחת הגבולות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:האיחוד האירופי: מוסדות
קריית החינוך דרור

**קריית חינוך ניסויית דרור** היא בית ספר ביישוב בני דרור שבמועצה האזורית לב השרון. זהו בית הספר העל-יסודי הגדול ביותר במדינת ישראל. בית הספר הוקם בשנת 1995 על ידי המועצה האזורית ולומדים בו תלמידים בכיתות ז'-י"ב המגיעים מרחבי המועצה ומהישוב פרדסיה, אך מתחילת שנת הלימודים 2024/2025, בית הספר כבר לא מקבל תלמידים מהישוב פרדסיה. בשנת 2020, למדו בבית הספר כ־2,700 תלמידים בכ־80 כיתות. בית הספר הוא "בית ספר בניהול עצמי" מאחר שהוא פועל בעצמאות תקציבית ותפעולית של צוותי ההוראה וההנהלה. בשיאו התפרס בית הספר על 63 דונם.

בית הספר מחולק לאזורים של שכבות ובאמצע שלבית הספר ישנה קפיטריה.

**פרס חינוך ארצי**: מאז הקמת בית הספר, הוא **זכה פעמיים בפרס חינוך ארצי**, הזכייה הראשונה בתקופת כהונתו של ד"ר מנור, והזכייה השנייה הייתה בשנת 2019 בתקופת ניהולה של אריאלה בן ארי. פרס החינוך הארצי מוענק למוסדות החינוך המצטיינים בישראל מטעם משרד החינוך, ונחשב כפרס היוקרתי ביותר הניתן לבתי הספר המצטיינים ביותר.

## מאפיינים ייחודיים

* מונהגת מתכונת בה אין כיתות אם, וכל מקצוע נלמד בכיתה אחרת בבניין אחר (לא בהתאמה), ובכך נוצר מצב של "נדידה" בקרב התלמידים בין החדרים השונים בבית הספר.
* לימוד בשיטת "ניהול לפי יעדים" בה התלמיד מציב לעצמו יעדים לימודיים ,חברתיים ואישיים.
* אין צלצולים לכניסה וליציאה מהשיעורים.
* שיעורים כפולים – שיעור אחד הוא בן 90 דקות.
* מגוון רחב של מקצועות בחירה, כולל מקצועות ייחודיים כמו פיזיקה מחקרית ודיפלומטיה.
* בבית הספר ישנם שלושה כיתות מופת (נכון ל-2025).

## בית ספר לפיתוח מקצועי
בית הספר הוא גם "בית ספר לפיתוח מקצועי" (P.D.S - Professional Development School) כלומר: "בית ספר לפיתוח של מורים מתחילים", להמשך הפיתוח של מורים מנוסים ולמחקר ולפיתוח של מקצוע ההוראה, ונשען על שותפות משמעותית בין בית הספר לבין האקדמיה. עשרות סטודנטים להוראה, לייעוץ חינוכי, לפסיכולוגיה ולניהול ממכללת בית ברל, וכן סטודנטים לחינוך גופני ממכללת וינגייט – בלוויית המדריכים הפדגוגיים שלהם – משולבים יום בשבוע בחיי בית הספר. הם משתתפים בישיבות הצוותים המקצועיים ובתכנון מערכי הלמידה, מלמדים, חונכים תלמידים, יוזמים פעולות העשרה, ועוד. סגל המכללה משתתף בתכנון שנת הלימודים ב"דרור" ובהנחיית השתלמויות המתקיימות בבית הספר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* עירית ועזרא דגן, תיאטרון עדּות - מפגש בין-דורי בתהליך חינוכי טיפולי, 'לספר כדי לחיות...', יום שני, כ"ה בסיון תשע"ז, 19 ביוני 2017

## הערות שוליים

דרור
קטגוריה:מועצה אזורית לב השרון
קטגוריה:בני דרור
מושבת בצלאל

**מושבת בצלאל** היא מפעל התיישבותי שהוקם על יד "בצלאל" ופעל באזור בן שמן בין השנים 1914-1910. במושבה יושבו צורפים עולים מתימן, במטרה ליצור שילוב ציוני בין חיי האומנות המסורתית לעיבוד האדמה.

המושבה הוקמה כחלק מהחזון של בצלאל ושל בוריס שץ לשילוב בין אמנות לבין ציונות מעשית. שץ ביקש להקים מספר מושבות אמנים, שיהיו קשורות אל בית הספר ויעזרו בו לשם עיצוב הדגמים האמנותיים והרוחניים. המושבה שהוקמה בבן שמן הייתה היחידה מבין ניסיונות אלו שצלחו.

המושבה מוקמה על אדמות שנרכשו על ידי הקק"ל בשנת 1904, באזור ריק מיהודים בקרבת לוד ווילהלמה, ושימשו עד אז מפעל לשימורים וחווה לימודית שהקים ישראל בלקינד ונוהלה באותה עת על ידי יצחק וולקני-אלעזרי. בחירת המיקום נבעה בעיקר משיקולים אסטרטגיים-התיישבותיים. את המושבה, שהכילה בשיאה שישה מבני קבע, ניהל בן-ציון בן-אהרון ובניהולה היה מעורב גם שמואל פרסוב, ראש המחלקה למלאכת כסף בבצלאל, שהושתתה אף היא על כישורי הצורפים התימנים.

במושבה היה מיעוט של פועלים קבועים שמספרם מוערך בין 10-15. חלקם הגיעו למושבה לאחר שלא התאקלמו במחלקת הפִלִיגרָן ב"בצלאל". המרכזיים מבין תושביה התימניים של המושבה היו משפחות עמר ונגר, שנציגיהם אף היו חברים בוועד המושבה. בנוסף, הגיעו למושבה אמנים לתקופות קצרות, בהם אמנים שהגיעו לחופשת מחלה באוויר הטוב של המושבה ותלמידי בצלאל שהשתמטו מגיוס לצבא העות'מאני.

בעיצוב התכשיטים שנוצרו על ידי הצורפים התימנים ניתן למצוא את השפעת האמנות האירופית בעיקר בדגמים שעוצבו על ידי אמני בצלאל, ובמוצרים שנתפשו בעלי חשיבות. במוצרים שימושיים יותר בולטת הנטייה לשימור המסורות התימניות. יתר על כן המוצרים ה"תימניים" נוצרו בהסתר מן הממסד ה"בצלאלי", ששאף לייצר את העבודות המשמעותיות בירושלים. הוא זכה להכרה רק לאחר ביקור משלחת הוועד הברלינאי של "בצלאל".

בשנת 1914 נסגרה המושבה, לאחר קשיים רבים. מגפות שפרצו בשנת 1913 באזור, הריחוק מהקהילה בירושלים, סכסוכים פנימיים ומחסור במשאבים הקשו על החיים במושבה וגרמו לנטישת המושבה באופן סופי. ארתור רופין הסביר את כישלון המושבה בכותבו: "תוכנית יישוב הפועלים התימנים בבן שמן נכשלה משום שלתימנים אין כל חשק לעבד גינות ולעסוק בעבודות חקלאות כלשהן":
* בחירה שגויה של מיקום המושבה על סמך שיקולים זרים, כמו עיבוי ביטחוני לחוות הנוטעים
* מספר תושבים קטן מדי שמנע את ביסוס המושבה
* חוסר רגישות לתרבות המתיישבים וצרכיהם
* שלילת האוטונומיה של המתיישבים

## אוסף תמונות

Kerem Ben Shemen 20171004 122024.jpg|הבניין הראשי במושבת בצלאל, 2017
Kerem Ben Shemen 20171004 121916.jpg|החלק הפנימי של הבניין הראשי במושבת בצלאל, 2017
PikiWiki Israel 5039 ahouse in kerem ben shemen.jpg|אחד מבתי המגורים ההיסטורים של מושבת בצלאל (כיום כרם בן שמן)
Kerem Ben Shemen 20171004 121947.jpg|חלונות הבניין הראשי במושבת בצלאל

## לקריאה נוספת

*
*
*
*גילעת, יעל, "בצלאל ומושבת הצורפים בבן-שמן, חלוצת תעשיות הבית: בין תחיית רוח הבוטגה לתחיית הגילדות", בתוך: כנען-קדר, נורית; עובדיה, אשר (עורכים), **אמנות ואומנות, זיקות וגבולות**, אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות, 2003, עמ' 127-144.

## הערות שוליים

קטגוריה:בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
קטגוריה:העלייה השנייה
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1910
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה השנייה
בניין מירנטה דו ולה

שמאל|ממוזער|200px|מצפור עמק (2010)
**בניין מירנטה דו ולה** (בפורטוגזית: **Mirante do Vale**, בתרגום מילולי: "מצפור העמק") הוא גורד השחקים הגבוה ביותר בעיר סאו פאולו שבברזיל. גובהו של הבניין הוא כ-170 מטרים, ויש בו 51 קומות. הוא מאוכלס במשרדים ודירות.

## ראו גם
*בניין איטליה
*בניין אלטינו ארנטס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ברזיל: בתי מגורים
מירנטה דו ולה
זקאזיק

**זקאזיק** (בערבית: **الزقازيق**, תעתיק: **אלזקאזיק**; בקופטית: **ϫⲱⲕⲉϫⲓⲕ**) היא בירת מחוז א-שרקיה במצרים התחתונה. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 460,501 בני אדם. זקאזיק היא מרכז המסחר בכותנה ובדגן במצרים. בעיר נמצאים סוחרים אירופאים רבים. 

## גאוגרפיה
העיר ממוקמת בחלק המזרחי של דלתת הנילוס כ-60 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קהיר. בעיר מוזיאון ארכאולוגיה קטן שנקרא מוזיאון עורבּי (על שם ). אוניברסיטת זקאזיק, אחת מהאוניברסיטאות הגדולות במצרים ממוקמת גם היא בעיר, ובה פקולטות שונות לסוגי אומנויות ומדעים שונים. 

אוניברסיטת זקאזיק הוקמה בשנת 1970 כסניף של אוניברסיטת עין שאמס והייתה האוניברסיטה השביעית שהוקמה במצרים. יש בה פקולטות לחקלאות, סחר, רפואה וטרינרית, רפואה אנושית, חינוך ומדע. מטרתו היא להפוך לאוניברסיטה ציבורית מצרית מכובדת ויש לה תוכניות לבנות ולהתרחב למרכז ללימודי תואר שני.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1830
לוס אנחלס

**לוס אנחלס** (בספרדית: **Los Ángeles**) היא עיר במחוז ביוביו בדרום-מרכז צ'ילה, בין הנהרות ביוביו ולאחה. בשנת 2002 התגוררו בה כ-166 אלף תושבים.

העיר נוסדה ב-26 במאי 1739, בידי מושל צ'ילה חוסה מאנסו דה ולאסקו, בשם נואסטרה סניורה דה לוס אנחלס (Nuestra Señora de Los Ángeles; "גבירתנו של המלאכים"), כמצודה לשימוש הספרדים במלחמת האראוקו. ב-1748 היא הוכרזה כעיר, אך המשיכה להוות נקודה צבאית חשובה עבור הספרדים, בשל מיקומה מצפון לנהר ביוביו, ששימש כגבול בין הקפיטניה חנרל של צ'ילה לבין האזור שנותר בשליטת המפוצ'ה.

לכיבוש אראוקניה בסוף המאה ה-19 הייתה השפעה גדולה על העיר, שהפכה מעיר ספר לעיר מרכזית יותר. בסביבותיה קמו יישובים נוספים וחוות, ובאזור התפתחה תעשיית עץ ותעשייה נלווית של רהיטים. כן מהווה העיר כיום מרכז לתוצרת החקלאית של סביבתה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:מחוז ביוביו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1739
איאן גילן

**איאן גילן** (באנגלית: **Ian Gillan**; נולד ב-19 באוגוסט 1945) הוא זמר ופזמונאי אנגלי אשר נודע בעיקר כסולן להקת דיפ פרפל.

## חייו
גילן נולד וגדל בלונדון. בשנת 1962 הצטרף ללהקה בשם *The Javelins* בה היה חבר עד לשנת 1964, אז חבר ללהקת *Wainwright's Gentlemen* בה היה חבר כשנה. בשנת 1965 החל גילן להופיע עם להקת Episode Six אותה ייסד רוג'ר גלובר, אך הלהקה לא נחלה הצלחה מרובה.

בשנת 1969, לאחר שראו אותו בהופעה, פנו אל גילן ריצ'י בלקמור וג'ון לורד בבקשה שייקח על עצמו את תפקיד הזמר בלהקת דיפ פרפל עם עזיבתו של רוד אוונס את הלהקה. הוא הצטרף ללהקה ועימו גם גלובר, לקראת הקלטת אלבום ההופעה Concerto for Group and Orchestra. במהלך שנותיו כסולן הלהקה, לקח גילן חלק גם בהקלטתם של מספר אלבומי אולפן, אשר החלו את הצלחתה הכלכלית של הלהקה. האלבום Deep Purple in Rock, היה לאלבומה הראשון של הלהקה אשר זוכה למעמד של אלבום זהב בארצות הברית, ולאלבום כסף בבריטניה.

באותן השנים, השתתף גילן גם בהקלטות אלבום האולפן של ישו כוכב עליון, כשהוא משחק את תפקיד ישו. לקראת הפקת סרט הקולנוע הוצע לגילן לגלם את דמותו של ישו על המסך הרחב, אך הוא סירב מכיוון שהתפקיד דרש ממנו לבטל סיבוב הופעות מתוכנן עם הלהקה.

בשנת 1973, לאחר הקלטת מספר אלבומי אולפן נוספים עם הלהקה, ולאור עימותים חוזרים ונשנים בין גילן לבלקמור, החליט גילן לעזוב את דיפ פרפל, ובמקומו הובא דייוויד קוברדייל.

לאחר כשנתיים בהן לא עסק במוזיקה, חזר גילן וייסד הרכב חדש בשם Ian Gillan Band. הלהקה ניגנה מוזיקת ג'אז-פיוז'ן אך לא נחלה הצלחה. בשנת 1978 פירק גילן את הלהקה והקים יחד עם הקלידן קולין טאונס להקה נוספת על שמו - Gillan, אשר נטתה לכיוון ההארד רוק. הלהקה פעלה עד שנת 1982, והתפרקה לאחר פגיעה במיתרי הקול של גילן, אשר אילצה אותו לפרוש ולנוח.

בשנת 1983 חבר גילן ללהקת בלאק סבאת' לאחר פרישתו של רוני ג'יימס דיו. הוא הקליט עם ההרכב אלבום בודד, Born Again, בטרם עזב לטובת איחוד עם דיפ פרפל.

בתחילת 1984 חזר גילן להרכבה של דיפ פרפל, ובאוגוסט אותה השנה הוציא עימה את האלבום Perfect Strangers אשר הפך להצלחה. גילן פוטר מהלהקה בשנת 1989 והוחלף על ידי סולן להקת ריינבו לשעבר, ג'ו לין טרנר, אך שב להרכב בשנת 1992 לאור הפצרותיהם של לורד ואיאן פייס שרצו בשובו לקראת חגיגות ה-25 שנים להקמת הלהקה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:חברי דיפ פרפל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:בלאק סאבת'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
גרי וורד

**ג'רלד** "**גרי**" **וורד** (אנגלית: **Gerald** "**Gerry**" **Ward**; 5 באוקטובר 1936 - 13 בינואר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדות הקישור.

## קריירה
וורד נולד בשכונת סטפני שבלונדון, והצטרף לארסנל כשחקן נוער ב-1952, כשתוך זמן קצר זכה לקידום לקבוצה הבגירה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כקיצוני שמאלי במשחק הבית נגד האדרספילד טאון ב-22 באוגוסט 1953, כשהיה רק בן 16 שנים ו-321 ימים; במשך שנים רבות הוא היה בזכות כך השחקן הצעיר ביותר ששיחק במדי הקבוצה הבוגרת, עד שנעקף על ידי ג'רמיין פנאנט וססק פברגאס, ובשנת 2008 נשבר שיאו כשחקן הליגה הצעיר ביותר של ארסנל על ידי ג'ק וילשר. מאחר שהופעתו של וילשר הייתה כמחליף, וורד נותר השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארסנל שפתח במשחק ליגה. בתקופה זו היה וורד משחקני נבחרות הנוער של אנגליה.

וורד חתם על חוזה המקצוען שלו זמן קצר לאחר הופעת הבכורה, ועד לסיום עונת 1953/1954 השתתף בשני משחקים. עם זאת, בארבע השנים שלאחר מכן הוא לא שיחק כלל עבור ארסנל; חלק ניכר מהתקופה הוא שהה בשירות לאומי שמנע ממנו לשחק. הוא שוחרר מהשירות בפברואר 1957, ובעונת 1957/1958 זכה מחדש במקום בהרכב, שהפך למקום קבוע בעמדת הקיצוני השמאלי בעונת 1958/1959 שבה קבע שיא קריירה מקצוענית עם 34 הופעות בהרכב הפותח של ארסנל ואף זכה להשתתף במשחק של נבחרת התאחדות הכדורגל האנגלית. אולם, בין 1960 ל-1963 הוא השתתף רק בחלק מהמשחקים מאחר שהתחרה על המקום בהרכב עם טומי דוקרטי, ובשלוש עונות צבר רק 21 הופעות. מאידך, במהלך השנים שלו בארסנל השתתף במשחקים רבים במדי קבוצת המילואים של המועדון, וצבר לזכותו 158 הופעות במדיה. הוא עזב את ארסנל ביולי 1963 ועבר ללייטון אוריינט תמורת 8,000 לירות שטרלינג, בה שיחק עונה אחת שבמהלכה השתתף ב-44 משחקים והבקיע שני שערים. 

לאחר מכן עבר לשחק בכדורגל מחוץ לליגה, ושיחק למשך תקופה קצרה בקיימברידג' סיטי ובבארנט, אותה אימן למשך תקופה קצרה בין 1973 ל-1974. הוא הוחלף על ידי שחקן ארסנל לשעבר, גורדון פרי. לאחר מכן פרש כליל מכדורגל.

## לקריאה נוספת
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 298), מיינסטרים, 2007 ()

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1994
ריק וסטיב

**ריק וסטיב** (או: **ריק וסטיב: זוג ההומואים המאושר ביותר בכל העולם**; באנגלית: **Rick & Steve: The Happiest Gay Couple in All the World**) היא סיטקום אמריקאי-קנדי שנעשה באנימציית סטופ-מושן ואשר נוצרה על ידי ק' אלן ברוקה, שאף מביים אותה.

## רקע
הסדרה היא ספין אוף של סרט קצר של ברוקה משנת 1999, באותו השם, אשר שודר לראשונה ביולי 2007 בערוץ הטלוויזיה האמריקאי "לוגו", המיועד לקהילת הלהט"ב, ובחודש אוקטובר של אותה השנה בערוץ Teletoon הקנדי. ב-17 בספטמבר 2008 שודרה התוכנית לראשונה בערוץ "E4" הבריטי, ובינואר 2010 שודרה בערוץ "Virgin 17" הצרפתי.

בתום שידורי העונה הראשונה הזמין ערוץ "לוגו" עונה שנייה, אשר עלתה לאוויר ב-1 בנובמבר 2008.

במקור, האנימציה של **ריק וסטיב** התבססה על דמויות ואבני לגו. השימוש בלגו הופסק לאחר איום בתביעה משפטית, אולם עדיין - דמויות ואבני לגו, כמו גם אלו של פליימוביל, מהווים מקור השראה ליוצרי הסדרה.

הסדרה מופקת על ידי אולפני Cuppa Coffee שבטורונטו.

בינתיים לא קיימות תוכניות ליצירת עונה שלישית לסדרה.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר חייהם של שלושה זוגות:
* ריק וסטיב
* צ'אק ואוון - זוג גברים, עם פער גילאים של 31 שנים ביניהם
* דנה וקירסטן - זוג לסביות שמחליטות ללדת ביחד תינוק, עם זרעו של ריק

שלושת הזוגות חיים בשכונה להט"בית, בעיר הבדיונית West Lahunga Beach אשר בחוף המערבי, ונפגשים עם חבריהם ובני משפחותיהם. שם הסדרה - **ריק וסטיב: זוג ההומואים המאושר ביותר בכל עולם** - הוא שם אירוני. כמו לכל הזוגות בסדרה, גם לריק ולסטיב יש ריבים על נושאים הקשורים במערכת היחסים ביניהם.

התוכנית בולטת בכך שהיא עושה שימוש רב בהומור המיועד למבוגרים בלבד, המבוסס על חוסר תקינות פוליטית, בדומה לסדרות כמו "סאות' פארק" ו-"איש משפחה".

## פרסים
שערורייה התעוררה ב-2008, כאשר קרלו נרדלו, מנהל בכיר ברשת הטלוויזיה האיטלקית RAI, מתח ביקורת על התוכנית האמנותית של פסטיבל סרטי האנימציה "Cartoons on the Bay" אשר התקיים בסלרנו, וטען כי הכללת הסדרה **ריק וסטיב** בתוכה "אינה הולמת". אף על פי כן, הסדרה השתתפה בפסטיבל, וזכתה בפרס פולצ'ינלה עבור סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר של השנה.

מלהקת הסדרה ג'יליאן אוניל זכתה בפרס מטעם Casting Society of America, בגין הישגים יוצאי דופן בליהוק - סדרת אנימציה טלוויזיונית לשנת 2008, על עבודה בסדרה.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים קנדיות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
קטגוריה:קומדיות מצבים מונפשות
קטגוריה:קומדיות שחורות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2007
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות להט"ב אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות להט"ב קנדיות
קטגוריה:להט"ב בקנדה
קטגוריה:סדרות הנפשה בסטופ-מושן
קטגוריה:איידס בתרבות ובאמנות
שארל אלבר גובאט

**שארל אלבר גובאט** (באנגלית: **Charles Albert Gobat**; 21 במאי 1843 – 16 במרץ 1914) היה עורך דין ומדינאי שווייצרי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1902, במשותף עם השווייצרי אלי דוקומון.

## חייו
גובאט נולד בעיר טרמלה בשווייץ, בן לכומר פרוטסטנטי ואחיינו של סמואל גובאט, מיסיונר אשר שימש כבישוף של ירושלים. בצעירותו זכה גובאט לחינוך נרחב ולמד בין השאר באוניברסיטאות של בזל, פריז וברן.
לאחר שהשלים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת היידלברג ב-1867, עסק גובאט בעריכת דין בברן וכמו כן שימש כמרצה למשפטים.

משרדו של גובאט הפך במהרה לאחד המובילים במדינה וההכרה לה זכה הובילה אותו לפתח קריירה פוליטית. ב-1882 מונה למפקח על החינוך בקנטון ברן ובתפקידו זה יישם מספר רפורמות חשובות. ב-1890 נבחר לשמש חבר במועצה הלאומית של שווייץ והחל להיות מעורב בארגונים בינלאומיים לקידום השלום.

ב-1891 גובאט מונה למזכיר הכללי של 'לשכת השלום הבינלאומית בשווייץ' (בצרפתית: Bureau international de la paix) וב-1902 זכה בפרס נובל לשלום במשותף עם מנהל הארגון, אלי דוקומון. לאחר מותו של דוקומון, ב-1906, לקח גובאט על עצמו את ניהול הלשכה, שזכתה בפרס נובל לשלום ב-1910.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1914
המוסד לחוק בין-לאומי

**המוסד לחוק הבין-לאומי** (בצרפתית: **Institut de droit international**) הוא ארגון בין־לאומי שנוסד בעיר הבלגית גנט בשנת 1873 ומקום מושבו בז'נבה שבשווייץ. המוסד מוקדש למחקר ופיתוח של המשפט הבין־לאומי והוא נחשב בדרך כלל לאקדמיה העולמית הסמכותית ביותר למשפט בין־לאומי. המוסד הוא גוף פרטי המורכב משותפים, חברים וחברי כבוד והחברים בו הם עורכי דין מובילים בתחום מכל רחבי העולם.

הארגון נוסד על ידי תשעה משפטנים ידועים ובהם גוסטב מויניה משווייץ, הבלגי גוסטב רולה-ז'אוקמה ויוהאן קספר בלונצ'לי. בשנת 1904 זכה המוסד בפרס נובל לשלום על מאמציו לנסח את העקרונות הכלליים של החוק הבין־לאומי והיה הארגון הראשון שזכה בפרס זה (עד אז זכו בו רק אנשים פרטיים). מוטו המוסד הוא "צדק ושלום".

## ראו גם
* איגוד המשפט הבין־לאומי

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:משפט בין-לאומי
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:גנט
סקוט פולי

**סקוט קלרמן פולי** (באנגלית: **Scott Kellerman Foley**; נולד ב-15 ביולי 1972) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, הידוע בין היתר מתפקידו בתור נואל קריין בסדרת הדרמה "פליסיטי" (1998–2002), ולאחר מכן בתור בוב בראון בסדרת הפעולה "היחידה" (2006–2009) ובשל הופעתו בתור ג'ייק באלארד במותחן הפוליטי "סקנדל" (2013–2018).

הוא גם מוכר מתפקידיו בסרטים "צעקה 3" (2000) ו"מתחת לפני המים" (אנ') (2002), ומשלל תפקידים נוספים בסדרות טלוויזיה כמו "סקראבס" (2002–2009), "האנטומיה של גריי" (2010–2012), "דם אמיתי" (2011–2012) ו"ויסקי קוואליר" (2019).

## ביוגרפיה
פולי נולד ב-15 ביולי 1972 בקנזס סיטי, קנזס, הבכור מתוך שלושה בנים של קונסטנס ויו פולי. אביו היה בנקאי בינלאומי, והמשפחה התגוררה ביפן ובאוסטרליה במהלך ילדותו. המשפחה התיישבה בסנט לואיס, מיזורי כשסקוט היה בן 15; אמו נפטרה מסרטן השחלה באותה שנה. פולי למד בתיכון לאדו הורטון ווטקינס (אנ') לפני שסיים את לימודיו בתיכון קלייטון (אנ') השוכנת בעיר קלייטון (אנ'), מיזורי.

מגיל צעיר ידע שהוא רוצה לעסוק במשחק, ולאחר התיכון עבר ללוס אנג'לס על מנת להגשים את חלומו. בהתחלה עבד בעסקי הביטוח ולאחר מכן בעסקי המסעדנות, תוך כדי שהוא לומד משחק וניגש לאודישנים שונים.

## קריירה
בשנת 1997 קיבל פולי תפקיד אורח בסדרת הלהיט "דוסון קריק" בתור ספורטאי שהתחרה בדוסון על ליבה של ג'ן. קצת לאחר מכן קיבל פולי את תפקידו המשמעותי הראשון, נואל קריין, בדרמת הנעורים המצליחה "פליסיטי". פולי שיחק בתפקיד נואל במשך כל ארבע העונות של "פליסיטי", משנת 1998 ועד שנת 2002. ב-1999 התארח בסיטקום "זואי, דנקן, ג'ק וג'יין" של רשת The WB למשך שני פרקים.

בשנת 2000 השתתף בסרט האימה "צעקה 3", בתפקיד רומן ברידג'ר, שמתגלה כנבל רוצח המרכזי בסרט זה לקראת סופו.

בין 2009 ל-2010 השתתף בתפקידי אורח בסדרה "קוגר טאון" שם חזר לעבוד עם קורטני קוקס, אחרי שהשניים עבדו יחד על הסט של "צעקה 3", ובאותה שנה לוהק לשחק במותחן הפוליטי "סקנדל" יחד עם השחקנית קרי וושינגטון בתור ג'ייק באלארד, ואחר כך עם השחקן איאן גומז איתו עבד 4 שנים על הסט של "פליסיטי".

בשנים 2010–2012 הוא גילם את דמותו של הנרי ברטון, מושא אהבתה של ד"ר טדי אלטמן בדרמה הרפואית המצליחה "האנטומיה של גריי" ברשת ABC.

בשנת 2013 שיחק בסיטקום "משחקי גודווין" ברשת FOX, מבית היוצרים של איך פגשתי את אמא.

בשנת 2017 שיחק בסרט הקומדיה "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס.

בשנת 2019 שיחק בתפקיד הראשי בסדרה האמריקאית "וויסקי קוואליר" בתפקיד סוכן FBI.

## חיים אישיים
ב-19 באוקטובר 2000, פולי התחתן עם השחקנית ג'ניפר גארנר, לאחר שהכירו בצילומי הסדרה "פליסיטי" בשנת 1998. פולי וגארנר נפרדו במרץ 2003 וגארנר הגישה בקשה לגירושין חודשיים לאחר מכן, שנכנסו לתוקף ב-30 במרץ 2004.

בשנת 2006 סקוט התארס לשחקנית האמריקאית ילידת פולין מריקה דומינצ'יק (אנ'), וביוני 2007, השניים נישאו בטקס פרטי בהוואי. יש להם שלושה ילדים: בת, מלינה (ילידת נובמבר 2009) והבנים, קלר (יליד אפריל 2012) וקונרד (יליד 13 בנובמבר 2014).

דרך נישואיו, גיסתו היא השחקנית דגמרה דומינצ'יק (אנ'), הנשואה לשחקן פטריק וילסון.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

### תיאטרון

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
דינמו סאסארי

ממוזער|יציע האוהדים במשחק ביתי
**דינמו באסקט סאסארי** (באיטלקית: **Dinamo Basket Sassari**) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר סאסארי שבאי סרדיניה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל וביורופקאפ.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-1960 על ידי סטודנטים מקומיים מ"תיכון אזוני", ושיחקה שנים רבות בליגות הנמוכות. בסיום עונת 2002/03 העפילה לליגה דואה (הליגה השנייה). ובסיום עונת 2009/10 העפילה לליגת העל (סרייה א').

בעונתה הראשונה בליגת העל, 2010/2011, סיימה במקום השישי והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לאולימפיה מילאנו.

בעונתה השנייה (2011/2012) סיימה במקום הרביעי ונעצרה בחצי גמר הפלייאוף על ידי מונטפסקי סיינה.

בעונת  ערכה הקבוצה את הופעות הבכורה שלה באירופה, כשהשתתפה לראשונה ביורוקאפ.

בעונת 2013/2014 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע האיטלקי בכדורסל לאחר ניצחון 73–80 על מונטפסקי סיינה, ובעונת 2014/2015 זכתה בגביע בפעם השנייה ברציפות ובאליפות לראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה בסדרת הטוב מ-7 את פלקנסטרו רג'אנה. בעונה זו השתתפה הקבוצה לראשונה ביורוליג, אך הודחה בשלב הבתים הראשון של עונת . הקבוצה ירדה ליורוקאפ, אך הודחה גם בו בשלב 32 האחרונות.

ב-2017 הגיעה סאסארי לגמר הגביע האיטלקי, אך הפסידה לאולימפיה מילאנו. הקבוצה גם ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגת האלופות בכדורסל ב-, אך הודחה ברבע הגמר על ידי מונקו.

בעונת  עלתה הקבוצה דרך המוקדמות ליורופקאפ, בו הגיעה לגמר וזכתה לאחר ניצחון על ס.אוליבר וירצבורג.

ב-2019 עלתה הקבוצה לגמר הליגה בפעם השנייה, אך הפסידה לרייר ונציה 3–4 בסדרה.

משחקיה הביתיים של הקבוצה נערכים ב**ארמון הספורט רוברטה סראדימיאני** (**Palasport Roberta Serradimigni**) בסאסארי, המכיל 5,000 מקומות ישיבה.

## שמות קודמים
בעקבות הסכמי חסות, שונה שם הקבוצה מספר פעמים:
*בנק פופולרה (1989–1990)
*בנקו די סרדיניה (1992–2005)
*דינמו (2005–2006)
*בנקו דה סרדיניה (2006–2010)
*דינמו סאסארי פורד (2010–2011)
*בנקו דה סרדיניה (2011-)

## שחקני עבר בולטים

*  ג'ו אלכסנדר
*  רדיסאב צ'ורצ'יץ'
*  ג'רום דייסון
*  ג'סטין טילמן
*  אקילה פולונארה
*  ליוואי רנדולף
*  טיירוס מגי

## תארים והישגים
***[[ליגת העל האיטלקית בכדורסל|הליגה האיטלקית]]** (1):
** זכייה: 2015
** גמר: 2019
***[[הגביע האיטלקי בכדורסל|הגביע האיטלקי]]** (2):
** זכייה: 2014, 2015
** גמר: 2017
***הסופרקאפ האיטלקי** (2)
**זכייה: 2014, 2019
***[[יורופקאפ]]** (1): 
** זכייה: 2019

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:סרדיניה
פסקטריאניזם

**פסקטריאניזם** (באנגלית: **Pescetarianism** או **Pescatarianism**) הוא אורח חיים תזונתי בו בשר בעלי חיים ימיים הוא המקור היחיד לבשר כך שישנה הימנעות מוחלטת מבשר של בעלי חיים אחרים.

## אטימולוגיה
פסקטריאניזם הוא תחדיש שנוצר בארצות הברית בשנות התשעים של המאה העשרים, מהלחם של המילה האיטלקית "*Pesce*" (דג), עם המילה האנגלית "*Vegetarian*" (צמחוני).
בארצות הברית גם האלטרנטיבה **pesco-vegetarianism** נמצאת בשימוש. בעברית מוכרים כינויים מקבילים ל**פסקטריאני**, כמו הכינוי **צמחודג** שהיא הלחם בסיסים של המילים "צמחוני" ו"דג", הכינוי ההיברידי **פישחוני** שהיא הלחם של המילים "פיש" (דג באנגלית) ו"צמחוני" וכינוי הסלנג **פישיונר**.

## וריאציות
תזונה פסקטריאנית כוללת גם את כל רכיבי התזונה הטבעונית וכן דבש. במקרים מסוימים, התזונה הפסקטריאנית כוללת גם את כל רכיבי התזונה הצמחונית, כלומר גם ביצים ומוצרי חלב. במקרים אחרים, פסקטריאנים נמנעים מאכילת ביצים ומוצרי חלב, בהיותם תוצרים של בעלי חיים יבשתיים (פסקו-וגניזם).

## ראו גם
* צמחונות
* טבעונות
* טבעונאות
* פירותנות
* תחליף בשר

## קישורים חיצוניים

* אתר בעל מידע רב על פסקטריאניזם

## הערות שוליים

*
קטגוריה:דיאטות
קטגוריה:מאכלי ים
צומת התשבי

**צומת התשבי** הוא צומת מרכזי במערב עמק יזרעאל המחבר בין כביש 66 וכביש 722. הצומת ממוקם צפונית ליקנעם עילית. 

הצומת מקשר בין מרכז ודרום ישראל לעמק יזרעאל, אזור הכנרת וצפון ישראל.

הצומת נקרא על-שם אליהו הנביא, הנקרא גם אליהו התשבי, מכיוון שהוא סמוך לאתר בו על-פי ספר מלכים א' שבתנ"ך, אירעה ההתמודדות של אליהו הנביא מול נביאי הבעל.

בסמוך לצומת ממוקמת תחנת הרכבת יקנעם-כפר יהושע, אחת מתחנות מסילת העמק.

## מחלף התשבי
בצומת מתוכנן מחלף עתידי שנועד לפתור חלק מהפקקים ולאפשר תנועה נוחה גם בכביש החינמי.ממוזער|מחלף התשבי העתידי

## ראו גם
*מחלף תל קשיש - מחלף הממוקם מצפון לצומת התשבי
*צומת השומרים - צומת הממוקם ממזרח לצומת התשבי
[ימין|ממוזער|250px|מבט מכיוון [יקנעם עילית אל צומת התשבי]]

## קישורים חיצוניים

תשבי, צומת ה-
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:יקנעם עילית: תחבורה
שייטת הים הכספי

**שייטת הים הכספי** (ברוסית: **Каспийская флотилия ВМФ России**) היא שייטת הצי הרוסי שספינותיה משייטות במימי הים הכספי. בסיס השייטת נמצא באסטרחן וזוהי השייטת החזקה ביותר בים הכספי. בסיסי המשנה של היחידה נמצאים במחצ'קלה ובכספייסק (כ-15 ק"מ ממחצ'קלה). בשנת 2017 הוחלט על הרחבה משמעותית של בסיס בכספייסק והפיכתו לבסיס הראשי של השייטת. עבודות בנייה מתוכננות להיסתיים בשנת 2020. נכון לשנת 2021 הסתיימו שלבים ראשונים של בניית הבסיס החדש. לאחר סיום העבודות הוא יהיה מותאם לעגינה של 54 ספינות.

## היסטוריה
שייטת הים הכספי הוקמה על ידי פיוטר הגדול בנובמבר 1722 כשטבילת האש הראשונה שלה הייתה במלחמת רוסיה–פרס (1722–1723) שבמהלכה הצליחה השייטת לכבוש שורת מבצרים בחוף הים הכספי ולהביס את הצי הפרסי במהלך מבצעים לכיבוש דרבנט ובאקו. בהתאם לתנאי הסכם גוליסטן האימפריה הרוסית קיבלה בלעדיות על אחזקת צי צבאי בים הכספי. מ-1867 ועד 1992 הבסיס העיקרי של השייטת היה בבאקו. ב-1918, בעיצומה של מלחמת האזרחים ברוסיה הגיעו האנגלים לבאקו ומרבית מספינות השייטת הושמדו ולכן הועבר בסיסה לפטרובסק, באותה תקופה הייתה השייטת כחלק מהצי הלבן של הצבא הלבן. ב-1920 השייטת חזרה לבאקו ושם ישבה עד להתפרקות ברית המועצות. באוגוסט 1941 השייטת נטלה חלק במבצע משולב עם חיל הנחתים וחיל הצנחנים במבצע לכיבוש איראן, יחד עם צבא בריטניה, והשייטת עגנה לעיתים קרובות גם בפהלוואי, נואושהר ובנדר-שך שבצפון אירן ולחופי הים הכספי. ב-1992 אוניות שייטת הים הכספי חולקו בין מדינות חבר המדינות שבים הכספי ושייטת הים הכספי הרוסית עברה לבסיס הימי באסטרחן.

שייטת הים הכספי משמשת כיום כשייטת עזר למבצעי אכיפה של משמר החופים הרוסי במסגרת המאבק בציד לא חוקי של הדיג באזור הים הכספי והרצון לשמור על הסחר החוקי בקוויאר. השייטת מחזיקה בצי אוניות כשהישנות שבהן נבנו בשנות ה-80 והחדשה שבהן היא אוניית המשמר "טטרסטן" שנכנסה לשירות ב-2003.

לאחרונה החל תהליך חידוש ספינות השייטת והיא אמורה להכיל כ-90% אוניות משמר מודרניות, ביניהן ספינת התותחים הקטנה "בּוּיאן", שאב טיפוס שלה יצא ב-2006. ב-2010 שלב המודרניזציה בשייטת התקדם עוד שלב כאשר הוחל בבניית הסטי"ל "בּוּיאן-M". בשנת 2020 בבסיס החדש בקספייסק נכנסה לשימוש מבצעי מערכת חדשה להגנה מבוססת על טילים. 

בשנת 2015 במסגרת המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה ספינות השייטת שיגרו טילים לאזור סוריה. בשנת 2022 ספינות השייטת שיגרו טילים מדגם 3M-54 Klub לאוקראינה.

## הרכב הצי
הרכב הצי (נכון לשנת 2020):
* ספינות סיור- 2 ספינות סיור מדגם גפרד (ספינה בגודל של פריגטה ועליה כ-100 חיילים) מצוידות ב-3M-54 Klub.
* ספינות טילים - 7. חלקם מצוידות ב-3M-54 Klub.
* ספינות תותחים - 8 (ספינה קטנה ועליה כ-15 חיילים)
* שולות מוקשים - 7
* ספינות נחיתה לא חמושות - 8

יחידות יבשתיות:
* רגימנט נחתים עם שני גדודים
* 2 גדודים של משמר חופים חמושים בטילים

## קישורים חיצוניים

* מידע על השייטת

## הערות שוליים

קטגוריה:הצי הסובייטי
קטגוריה:הצי הרוסי הקיסרי
קטגוריה:הצי הרוסי
קטגוריה:שייטות
קטגוריה:הים הכספי
קטגוריה:אסטרחן
קטגוריה:יחידות הצי הרוסי
ארנסטו תאודורו מונטה

**ארנסטו תאודורו מונטה** (באיטלקית: **Ernesto Teodoro Moneta**; 20 בספטמבר 1833 – 10 בפברואר 1918) היה עיתונאי איטלקי וחתן פרס נובל לשלום לשנת 1907, במשותף עם לואי רנו הצרפתי.
מונטה קבע את הביטוי "In varietate unitas", אשר שימש כהשראה למוטו של האיחוד האירופי - In varietate concordia ("מאוחדים בגיוון").

ב-1848, כנער בן 15, מונטה השתתף בניסיון הפיכה כנגד השלטון האוסטרי, שנודע בשם "חמשת הימים של מילאן". לאחר מכן היה חניך באקדמיה הצבאית באיווריאה. ב-1859 הצטרף למסע האלף של גריבלדי, וכמו כן לחם בשורות הצבא האיטלקי במלחמת העצמאות האיטלקית השלישית נגד האוסטרים ב-1866.

למרות השקפתו הלאומנית החזקה, הפך מונטה בהדרגה לפעיל שלום בינלאומי, ובשנת 1887 ייסד את הליגה הלומברדית לשלום (באיטלקית: Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrato). מונטה קרא לפירוק מנשק, וראה בחזונו יצירת ארגון בינלאומי לשלום בדומה לחבר הלאומים.
ב-1907 זכה מונטה בפרס נובל לשלום, ביחד עם לואי רנו.

בשנות חייו האחרונות חידש מונטה את משנתו הלאומנית והביע תמיכה פומבית בכיבוש האיטלקי בלוב ב-1912, ובהשתתפותה של איטליה במלחמת העולם הראשונה ב-1915.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:פובליציסטים איטלקים
קטגוריה:פעילים פוליטיים
קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:מילאנו: אישים 
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1918
אופטופון

**האופטופון** הוא מערכת חישה אלקטרואופטית המסוגלת לקלוט מגוון רחב של אותות כגון: דיבור, ציתות לשיחות טלפון, מדידת פרמטרים ביו-רפואיים חשובים של בני אדם ועוד, כל זאת ממרחק רב מאוד. ה"אופטופון" פותח בישראל על ידי פרופ' זאב זלבסקי, המהנדס יבגני ביידרמן מאוניברסיטת בר-אילן ופרופ' חבייר גרסיה מאוניברסיטת ולנסיה, ספרד.

האופטופון נבחר לאחד מ 45 ההמצאות הגדולות שפותחו בישראל על ידי מוזיאון המדע בירושלים.

בשנת 2012 קיבל פרופ' זלבסקי את פרס החוקר הצעיר בתחום מדעי הננו והננוטכנולוגיה כאשר כחלק מהסיבות למתן הפרס ציינה הוועדה את מערכת האופטופון: "מערכת חישה אופטית שיכולה לחוש פרמטרים ביו-רפואיים שונים כדוגמת לחץ דם, דופק, לחץ פנים עיני, להעריך כמות אלכוהול וסוכר בדם וכל זאת ממרחק. בין היישומים הביו-רפואיים של המערכת שעברו בהצלחה ניסוי מעבדה ראשוני, נמצאים ניטור רמות הגלוקוז בדם, ניטור פעימות לב וניטור לחץ הדם באופן מתמיד. התגובות לפיתוח מהשווקים הביטחוניים והרפואיים היו נלהבות ביותר, והפוטנציאל העסקי מוערך בהיקף של מאות מיליוני דולרים".

## מערכת האופטופון
המערכת כוללת מצלמה דיגיטלית מהירה ומכשיר לייזר בתדר שאיננו נראה, ומבוססת על עיקרון ההתאבכות בקרן הלייזר עצמה.

כאשר מאירים אזור מסוים, זהו האזור אותו אנו מעוניינים לחקור, נוצרים נקודות אור וחושך, הנובעות מהתאבכות עצמית (Speckle) של האור המתרחשות בתוך אלומת הלייזר בשל הפרשי פאזה במשטח לא-אחיד (מחוספס) שממנו מוחזר הלייזר הקוהרנטי מרחבי.

הנקודות נוצרות באופן אקראי, והן משתנות אקראית. אך ניתן להבין על ידי השתנות האקראיות בתזוזה את המבנה התלת־ממדי של המשטח המוקרן, ועל ידי כך לדעת בדיוק ננו-מטרי את צורת התנועה התלת-ממדית של המשטח.

בין היישומים הביו-רפואיים נמצאים ניטור רמות הגלוקוז בדם, ניטור פעימות לב וניטור לחץ הדם באופן מתמיד.
המכשיר קטן מאוד, בגודל שעון יד בערך, שעוקב אחר הפרמטרים הדרושים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוטוניקה
קטגוריה:מכשירי מדידה מבוססי לייזר
קטגוריה:מכשירים אופטיים