open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
זק"א תל אביב

**רגע של אמת זק"א - זיהוי קורבנות אסון** היא עמותה התנדבותית יהודית-חרדית המסייעת למשטרת ישראל וכוחות ההצלה בטיפול בזירות אסון. תפקידם הראשי הוא זיהוי קורבנות של אסונות והבאת גופותיהם לקבורה.

רב הארגון, נכון ל-2025, הוא הרב יעקב רוז'ה.

בנו של המנכ"ל, ישראל חסיד משמש כדובר העמותה ומבקרת הפנים נעה צפורה לינצ'נר היא מנהלת הכספים/גזברית בעמותות רשת בית יעקב בהן משמש המנכ"ל צבי זלמן חסיד כחבר ועד/מורשה חתימה.
## רקע
[ממוזער|מתנדבים חרדיים אוספים ממצאים בזירת [הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים (1996)|הפיגוע בקו 18 ברחוב יפו בירושלים שנת 1996]]
הארגון, אשר פועל ב-21 ערים במרכז הארץ בנפרד מארגון זק"א הארצי, הוקם 6 שנים לאחר הקמתו של הארגון הארצי בשנות ה-90 של המאה העשרים, על רקע פיגועי ההתאבדות שאירעו במטרופולין תל אביב. אחד הפיגועים הבולטים, שהיה מראשוני האירועים והגדול ביותר מבחינת מספר ההרוגים היה הפיגוע בקו 5 שבו נרצחו 22 בני אדם. המשטרה וכוחות הביטחון ניצבו באותו יום בפני אתגר בלתי מוכר. ניצב גבי לסט, שכיהן כמפקד מחוז תל אביב, אמר כי "האירוע היה טראומטי. זו הייתה הפעם הראשונה בה נחשפנו לאירוע בסדר גודל כזה. לא ידענו מה עושים באותו רגע".

לתוך החלל הארגוני הזה נכנסו המתנדבים החרדים, חלקם היו מתנדבים בארגוני ההצלה והחירום, חלקם עובדי חברא קדישא או יוצאי יחידת המלב"ח של הרבנות הצבאית, ועסקו בפינוי החללים וזיהויים תוך שמירה על כבוד המת.

העמותה נרשמה בחודש מרץ 1997 תחת השם "רגע של אמת" ושינתה את שמה בחודש פברואר 1998 ל"רגע של אמת זק"א - זיהוי קורבנות אסון".

נכון ל-2023 רשומים בארגון 640 מתנדבים.

## קישורים חיצוניים
* אתר הארגון
## הערות שוליים

קטגוריה:ארגוני קבורה בישראל
קטגוריה:משטרת ישראל: היסטוריה
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
הבחירות לרשויות המקומיות בלבנון (2025)

**בחירות לרשויות המקומיות בלבנון** נערכו במאי 2025. אלו היו הבחירות לרשויות המקומיות, הראשונות שנערכו במדינה מזה כ-10 שנים.

## רקע
הבחירות לרשויות המקומיות תוכננו במקור לשנת 2022, אך נדחו, ככל הנראה, על מנת לתת עדיפות ל. באפריל 2023 דחה הפרלמנט את הבחירות, בנימוק של מחסור בתקציבים. באפריל 2024 נדחו הבחירות בפעם השלישית עקב הלחימה בין ישראל לחזבאללה במלחמת חרבות ברזל. במרץ 2025 אישר משרד הפנים הלבנוני והרשויות המקומיות את מועדי הבחירות והם התקיימו בארבעה סופי שבוע בחודש מאי.

על פי חברת הייעוץ Information International מצב הרשויות המקומיות בלבנון היה בכי רע. חלק מהמועצות פורקו, אחרות לא קיימו בחירות מעולם, ורבות נוספות משותקות בפועל בשל סכסוכים פוליטיים או מחסור בתקציב. מועצות אלו מנוהלות זמנית על ידי מושלים או סגניהם.

הבחירות נערכו ב-4 במאי בהר הלבנון ובקסרואן-ג'ביל, ב-11 במאי בצפון לבנון ובעכר, ב-18 במאי בביירות, בקאע ובבעלבק-הרמל, וב-24 במאי בדרום לבנון ובנבטיה. הבחירות בדרום תוכננו בתחילה ל-25 במאי, יום ראשון כמו ימי הבחירות האחרים, אך נדחו לשבת זו כדי לפנות מקום לחג "יום ההתנגדות והשחרור" ביום ראשון. הבחירות למועצות המקומיות בלבנון נערכו בארבעה מועדים: ב-4 במאי בהר הלבנון ובכסרואן-ג'בייל, ב-11 במאי בצפון לבנון ובעכאר, ב-18 במאי בביירות, באל-בקאע ובבעלבכ-אלהרמל, וב-24 במאי בדרום לבנון ובא-נבטיה.

## מערכת הבחירות
**רשויות מקומיות בלבנון** מנוהלות בידי מועצה מוניציפלית. מספר החברים במועצה משתנה בין 9 ל-21, בהתאם לגודל היישוב, כאשר בערים הגדולות – ביירות וטריפולי – מכהנים 24 חברים. הבחירות מתקיימות עם רשימות ובהכרעת רוב: כל בוחר רשאי להצביע למספר מועמדים השווה למספר המושבים, והמועמדים שקיבלו את מספר הקולות הגבוה ביותר נבחרים. שיטה זו מעודדת שיתוף פעולה חוצה עדות בין מועמדים ברשימות, במטרה לגייס את מרב הקולות. יש ומספר הקולות מלמד על ניצחון גורף. הבוחרים חייבים להצביע במקום הולדתם הרשום במשרד הפנים ולא במקום מגוריהם והדבר מוביל למספר גדול של אזרחים הנוסעים בימי הבחירות וסביבם כדי להצביע. מנגד, זה גורם שלבנונים רבים נשארים ללא ייצוג פוליטי, במקום מגוריהם.

היו חברי פרלמנט שהציעו לדחות את הבחירות כדי לאפשר יישום רפורמות במערכת הבחירות, כמו: מעבר לשיטת רשימות סגורות, קביעת מכסות ייצוג לנשים, והקמת קלפיות מיוחדות בכל אזור שיאפשרו למצביעים להצביע במקום מגוריהם, גם אם הוא רחוק מאזור הבחירה שלהם. כמה מהמפלגות הגדולות הביעו תמיכה בחלק מהרפורמות, אך התנגדו לדחיית הבחירות.

## אירועים מיוחדים
* תוצאות הבחירות בטריפולי התעכבו והדבר גרם למחאות וספקות לגבי תוקף התוצאות.
* בצפון לבנון התקבלו תלונות רבות ודיווחים על למעלה מ-140 אירועי אלימות. בעקבות האירועים הודח מתפקידו (14 במאי), מושל מחוז צפון לבנון, על ידי הקבינט.

## הר הלבנון וכסרוואן-ג'בייל
[ממוזער| מפה של [הר הלבנון (מחוז)|מחוז הר הלבנון ומחוז כסרוואן-ג'בייל]]

## מחוז צפון לבנון ועכאר
[ממוזער| מפה של [צפון לבנון|מחוז צפון ומחוז עכאר]]
שיעור ההצבעה בצפון לבנון עמד על 35.9% ובעכאר על 47.3%.

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: בחירות
קטגוריה:בחירות 2025
קטגוריה:בחירות לרשויות מקומיות
קטגוריה:2025 בלבנון
עדנה פסט

**עדנה פסט** (נולדה ב-1949) היא עורכת דין, יזמת חברתית, אספנית אמנות ונדבנית ישראלית.

## ביוגרפיה
פסט נולדה בתל אביב. בעלת תואר ראשון במשפטים ותואר ושני במדעי המדינה, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים בתקופת לימודי התואר השני כתבה עבודת מחקר בנושא רפורמות פרלמנטריות עבור יושב ראש הכנסת ראובן ברקת.

פסט חייתה תקופה ממושכת בארצות הברית, שם הקימה משרד לייעוץ משפטי ועסקי נדל"ן.

פסט החלה לאסוף אמנות ישראלית ופלסטינית ב-1970. כיום, האוסף נחשב לאחד הגדולים בישראל והוא כולל כ-400 יצירות.

הקימה ב-2008 את קרן לונה המקדמת התמקצעות באמנות בקרב תלמידים מהחברה הערבית בישראל. עדנה שותפה להקמת פורום של קרנות התומכות בתרבות ואמנות בישראל.

בשנת 2014 יזמה והקימה את המכון למשפט ופילנתרופיה באוניברסיטת תל אביב יחד עם דפנה מיתר. המכון מקדם מחקר בשאלת תפקידה ודרכי פעולתה של פילנתרופיה מוסדית בישראל.

נשואה לפרופ' אביטל פסט. לזוג שני ילדים, בהם האמן עומר פסט .

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני אמנות ישראלים
קטגוריה:נדבניות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:יזמות חברתיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
איתמר ארגמן

**איתמר ארגמן** (נולד ב-1 באוגוסט 1992) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
ארגמן הוא בנה של השחקנית, היוצרת, הבמאית והמפיקה רחל שיין ארגמן והוא אחיה הקטן של השחקנית יערה ארגמן.

בנוסף להיותו דובר עברית ארגמן גם דובר ספרדית.

בשנים 2007-2010 למד ארגמן במגמת תיאטרון בתיכון בליך ברמת גן. בשנים 2016-2019 למד משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בסמינר הקיבוצים. בשנת 2017 למד סדנת משחק ופסיכודרמה אצל חנן שניר.

בשנת 1994 כשהיה בן שנתיים הופיע בתפקיד קטן לצד אחותו בקלטת הילדים שהפיקה אמו "מי שטוב לו ושמח כף ימחא - שירי משחק", ובשנת 1999 כשהיה בן שבע הופיע בקלטת הילדים "חבורת בולדוזר", ובשנת 2000 כשהיה בן שמונה הופיע בקלטת הילדים "מחסן השטוזים של דתיה" שמבוסס על פי שיריה של דתיה בן דור.

בשנת 2009 השתתף בעונה החמישית של סדרת הנוער של Yes "ראש גדול" גילם את דמותו של יואב ברק נער על כיסא גלגלים. בנם של הראל ונירית, בעלי חברת הקידוח. חברו של גורי (יובל שבח), לעיתים הוא מייעץ לגורי עצות אחיתופל רק כדי להשתעשע. נער ישיר, שמתחמק מעונשים ומנצל זאת.

בעבר ארגמן השתתף בפרסומת לבזק.

בשנת 2017 שיחק בהצגה "שקופות" הצגה קצרה בבימויה של חן אוחיון במסגרת ערב יצירה נשית בסמינר הקיבוצים.

בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בהצגה "יוליסס על בקבוקים", הצגה עצמאית בבימויה של נועה אברהמוביץ'. בעקבות תפקידו בהצגה זכה ארגמן במלגת מונולוגים מסמינר הקיבוצים (2018).

ב-2019 שיחק בתפקיד ראשי בהצגה "בלוז לחופש הגדול" בבימויו של תום ווליניץ בהפקה שנה ג' מטעם סמינר הקיבוצים, גילם את אהרלה. באותה השנה שיחק בהצגה "פרויקט המחזאים" שהועלתה בצוותא.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
גשר סידי מג'יד

**גשר סידי מאג'יד** - (בצרפתית: **Pont de Sidi M'Cid**, בערבית: **جسر سيدي مسيد**) הוא גשר תלוי שנבנה בעיר קונסטנטין שבאלג'יריה בתחילת המאה ה-20 ונועד לאפשר מעבר כלי רכב והולכי רגל בין שני חלקי העיר המופרדים על ידי ערוץ נהר עמוק.

גובה הגשר הוא כ-175 מטר מעל תחתית הערוץ ועם סיום בנייתו היה זה הגשר הגבוה ביותר בעולם.

## רקע
העיר קונסטנטין הוקמה על גדתו המערבית של נהר הרימל  המתחתר, באזור העיר, ויוצר קניון עמוק וצר של כ-100 מטר.

ב-1830 השתלטו הצרפתים על אלג'יריה ומינו את אנשיהם לתפקידי מפתח בשלטון הארצי ובערים המרכזיות. בתחילת המאה ה-20 ניהל אמיל מורינו (Émile Morinaud) את העיר קונסטנטין והיה אחראי על התפתחותה. עם התפתחות העיר החלה התיישבות עירונית גם בגדה המזרחית של הערוץ, דבר שחייב את שלטונות העיר ליצור גשרים שיחברו בין שני חלקי העיר. לאורך השנים נבנו כעשרה גשרים החוצים את הערוץ ומחברים את חלקי העיר.

## מקום הגשר ושמו
הגשר נבנה כדי לחבר הקסבה בחלקה העתיק של קונסטנטין  עם גבעת סידי מאג'יד ובית החולים האוניברסיטאי "בן בדיס" בחלק המערבי שביניהם הפריד ערוץ רימל  שעומקו, בנקודת בניית הגשר, מעל 100 מטר. גבעת סידי מאג'יד שממזרח לגשר בולטת מעל העיר ועליה נבנתה אנדרטה בדגם של שער ניצחון, במודל של קשת טראיאנוס של אלג'יר  והוקדש לבני העיר שנפלו במלחמת העולם הראשונה.

## ההיסטוריה של הגשר
ב-1901, עם תחילת כהונתו של אמיל מורינו (Émile Morinaud) כראש העיר קונסטנטין, הוא הציג תוכנית למודרניזציה של העיר. התוכנית כללה בנייה של מבני ציבור ומספר גשרים מעל נהר הרימל.

אחד הגשרים שתוכננו היה גשר סידי מאג'יד כשתכנון הגשר נמסר למהנדס הצרפתי פרדיננד ארנודין . במסגרת תוכנית מודרניזציה זו נבנה תחילה גשר סידי ראשיד שעם השלמתו היה הגבוה בעולם (107 מטר). אחריו נבנה גשר סידי מאג'יד שגובהו (175 מטר) הפך אותו לגשר הגבוה בעולם. רק ב-1929 לקח גשר רויאל גורג'  בקולורדו את בכורת הגובה העולמית כשנבנה בגובה של 290 מטר.

ב-2000 נערך שיפוץ מקיף של הגשר במסגרתו הוחלפו 12 הכבלים שמחזיקים אותו.

מאז בנייתו משמש הגשר למעבר כלי רכב והולכי רגל מחלקה העתיק של קונסטנטין לבית החולים האוניברסיטאי במזרחה של העיר.

## מבנה הגשר
אורך הגשר 164 מטר ורוחבו 5.7 מטר. משני צידיו נבנו מגדלים שתומכים ב-12 כבלי מתכת, בעלי כושר נשיאה של 17 טון, המחזיקים את מדרך הגשר. הגשר נבנה מעל גשר אבן טבעי העובר מעל הערוץ ומסתיר לעוברים על הגשר את מראה הערוץ.

## גלריה

 קובץ:2 Pont de Sidi M'Cid.JPG|מדרך הגשר
 קובץ:Constantine - Pont de Sidi Mcid قسنطينة - جسر سيدي مسيد (29374481101).jpg|אחד משני מגדלי הגשר התומכים בכבלים
 קובץ:Constantine - Pont de Sidi Mcid قسنطينة - جسر سيدي مسيد (29454754325).jpg|לוח זיכרון שהוטבע בגשר לאחר בנייתו
 קובץ:Constantine, les gorges du Rhummel, l'arche naturelle et le pont suspendu.jpg|הקשת הטבעית מתחת לגשר


## קישורים חיצוניים

* גשר סידי מאג'יד, בעיתון Le Génie civil, 30 בדצמבר 1911
* גשר סידי מאג'יד, באתר highestbridges.com
* גשר סידי מאג'יד, באתר atlasobscura.com
* גשר סידי מאג'יד, באתר structurae.net
* תמונות של גשר סידי מאג'יד, באתר gettyimages.com

קטגוריה:אלג'יריה: מבנים
קטגוריה:אפריקה: גשרים
הרטה (כפר)

**הרטה** (בהונגרית: **Harta** בגרמנית**:Hartau**) הוא כפר במחוז באץ'-קישקון שבהונגריה, השייך לנפת קלוצ'ה.

הכפר שוכן על גדת נהר הדנובה, כ-100 קילומטרים דרומית לבודפשט.

כמו כפרים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גדרלק נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 4,030 תושבים ובשנת 2024 הצטמצם מספרם ל־3,332 בלבד.

עד לשואת יהודי הונגריה חיו בכפר יהודים בודדים שהיו משוייכים מבחינה קהילתית לדונפטאי, בשיא הגיע מספרם בשנת 1910 ל-73יהודים.

## שם הכפר
ליישוב שני שמות מוכרים. תושבי פלשסנטאיוואן (felsőszentivániak) כינו אותה **קַרְטַה** (Karta), ותושבי באטיה (bátyaiak) כינו אותה **הַרְטַווַה** (Hartava).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
הומוקמג'

**הומוקמג'<nowiki/>** (בהונגרית: **Homokmégy**) הוא כפר במחוז באץ'-קישקון שבהונגריה, השייך לנפת קלוצ'ה.

הכפר ממוקם באזור המישורים הדרומיים של הונגריה, כ-9.5 ק"מ מדרום-מזרח לעיר קלוצ'ה וכ-12 ק"מ ממזרח לנהר הדנובה. הוא משתרע על פני שטח של כ-70.32 קמ"ר.

כמו כפרים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גדרלק נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,725 תושבים ובשנת 2024 הצטמצם מספרם ל־1,167 תושבים בלבד.

עד לשואת יהודי הונגריה חיו בכפר יהודים בודדים, בשיא הגיע מספרם בשנת 1910 ל-22 יהודים.

## היסטוריה
הומוקמג' הוא יישוב עתיק, עם עדויות להתיישבות אנושית מהתקופה הנאוליתית ועד לתקופת הכיבוש ההונגרי. במהלך חפירות ארכאולוגיות באזור התגלו ממצאים מתקופות שונות, כולל ממצאים מהתרבות הקלטית, הסרמטית, ההונית, הגרמאנית והאווארית. באזור הלום, אחד מחלקי היישוב, התגלו שרידים של מרכז שלטוני מהתקופה ההונגרית הקדומה, כולל כתובת ברונות הונגרית עתיקה.

## אתרים בולטים
* **הכנסייה הקתולית**: בכפר כנסייה קתולית רומית בעלת עיטורים ייחודיים, המהווה מרכז רוחני ותרבותי לתושבים.
* **הקלוואריה**: בשנת 2015 שופצה דרך הצלב (קלוואריה) הסמוכה לבית העלמין המקומי, כחלק מפרויקט פיתוח של נתיב העלייה לרגל ההונגרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שירוקו

**שִׁירוֹקוֹ** (באיטלקית: **Scirocco**) היא רוח ים תיכונית שמקורה בסהרה ויכולה להגיע למהירויות של הוריקן בצפון אפריקה ודרום אירופה, במיוחד בעונת הקיץ.

## התפתחות
רוחות שירוקו נוצרות ממסת אוויר חמה, יבשה וטרופית, הנמשכת צפונה על ידי תאי לחץ נמוך הנעים מזרחה מעל הים התיכון, כאשר הרוח מקורה במדבר הערבי או בסהרה. האוויר היבש והחם יותר של היבשה מתערבב עם האוויר הקריר והלח יותר של הציקלון הימי, והזרימה נגד כיוון השעון של השקע מניעה את האוויר המעורב על פני החופים הדרומיים של אירופה.

## השפעות
[שמאל|ממוזער|250px|אבק סהרה מעל [קופשטיין/טירול ב-22 בפברואר 2004.]]
השירוקו גורם לתנאי אבק ויובש לאורך החוף הצפוני של אפריקה (זהה למונח חמסין), לסערות בים התיכון, ולמזג אוויר חם ולח בדרום אירופה. השירוקו אינו משפיע על חלקים אחרים של אירופה. משך השירוקו יכול להיות קצר של חצי יום או להימשך מספר ימים. בעת מעברו מעל הים התיכון, השירוקו קולט לחות; הדבר גורם לגשם בחלק הדרומי של איטליה, הידוע מקומית כ"גשם דם" בשל החול האדום המעורבב עם הגשם היורד.

החול שהוא נושא גם שוקע על קרחוני הרי האלפים, וכתוצאה מכך נוצר השחמה נראית לעין של פני השלג, ובכך גם ירידה באלבדו (יכולת החזרה) ועלייה בהפשרה. עם זאת, השירוקו אינו האחראי הבלעדי לנסיגת הקרחונים האירופיים, שכן שכבות אלו יכולות גם להיות מכוסות שוב בשלג לבן וגורמים נוספים משחקים תפקיד. האבק ששוקע יכול להימצא בחלקו באמצעות ליבות קרח וכך לספק מידע על התנאים האקלימיים של המאות האחרונות.

השירוקו נתפס בדרך כלל כגורם לאי נוחות ולמצב רוח עצבני אצל אנשים. בנוסף, אנשים רבים מייחסים בעיות בריאות לרוח, בין אם בגלל החום והאבק המגיעים מאזורי החוף האפריקאים, ובין אם בגלל הלחות הקרירה יותר בצפון אירופה. האבק ברוחות השירוקו עלול לגרום לשחיקה במכשירים מכניים ולחדור לבניינים.

רוחות שירוקו במהירות של עד 100 קמ"ש נפוצות ביותר בסתיו ובאביב. הן מגיעות לשיא במרץ ובנובמבר כאשר חם מאוד.

בשילוב עם גאות עולה, השירוקו יכול לגרום לתופעת האקווה אלטה בלגונת ונציה.

לרוח זו יש גם השפעה על דיג. לדוגמה, דגי האנשובי אותם דגים במפרץ טריאסטה, ליד , המבוקשים מאוד כמעדן, נתפסים רק ברוח שירוקו. ברוחות קרות, כמו הבורה, הדגים נעלמים אל תוך הים האדריאטי.

## ראו גם
* רוח פן: רוחות חמות במורד המדרון
*נוטוס
*רוחות סנטה אנה: תופעת רוח שנצפתה בקליפורניה

## קישורים חיצוניים

* 

*Winds of the world
*Local Mediterranean winds 


## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: מזג אוויר
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קטגוריה:רוחות
מפלי בולען באלעא

**מפלי בּוֹלעָן בָּאלעָא** (בערבית: **شلالات بالوع بالعا**, תעתיק עברי: שללאלאת בלוע באלעא; באנגלית: **Baatara Gorge Waterfall**, "מפל נקיק בעתארה"; בצרפתית: **Gouffre des Trois Ponts**, "תהום שלושת הגשרים"). הוא אתר טבע בלבנון שבו מפל ובולען קרסטי.

## מיקום
האתר נמצא במחוז צפון לבנון, בנפת בתרון, כ-3.5 קילומטרים דרומית מערבית לכפר , כ-45 קילומטרים דרומית לטריפולי. האתר מצוי על .

## תיאור
המפל צונח מגובה של כ־255 מטרים אל תוך בולען שנוצר בסלע גיר בתקופה היורה, תוך יצירת שלושה מפלסים הנראים כגשרים טבעיים התלויים זה מעל זה מעל התהום (וזו הסיבה לשם הצרפתי).

באביב, בעת הפשרת השלגים, נוצר מפל נוסף בגובה של 90–100 מטרים הנופל מאחורי הגשרים, ומשם ממשיך לעומק של כ-240 מטרים אל קרקעית הבולען.

## הגעה
הגישה לאתר היא מהכביש המחבר בין הכפרים  ו ועובר דרך . ירידה קצרה של כחמש דקות מובילה לעמק ומשם ניתן להשקיף על שלושת הגשרים שמעל הבולען.

## חשיפה ומחקר
האתר נחשף לעולם המערבי בשנת 1952 על ידי החוקר הצרפתי Henri Coiffait. בשנות ה־80 נערך מיפוי מלא של המפל והבולען בידי מועדון חקר המערות של לבנון (Spéléo Club du Liban). בשנת 1988 בוצע ניסוי עם צבע פלואורסצנטי שהראה כי מי המפל הנשפכים לבולען, מוצאים את דרכם ונובעים במעיין הסמוך ל, כ-8 קילומטרים לצפון מערב, סמוך לנהר ג'וז.
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* צילומים וסרטון (בצרפתית).
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
אוקי-אה

[ממוזער| נהנים מצינת הערב ליד גשר [ריוגוקו קוקוגיקן|ריוגוקו (1745), אוקומורה מסאנובו.

דוגמה מוקדמת זו של הדפס uki-e משתמשת בפרספקטיבה בסגנון מערבי עבור הפנים, אך בטכניקה יפנית מסורתית יותר עבור החוץ]]
ממוזער| מערכה רביעית (Shindamme) מהסדרה צ'ושינגורה, בערך שנות ה-20 של המאה ה-20
**אוקי-אה** (ביפנית: **浮絵**) היא תת-ז'אנר של ציורי אוקיו-אה שמשתמש בשיטות מערביות של פרספקטיבה ליניארית. ציורים פרספקטיביים צוירו והודפסו על ידי אמנים יפנים מאז סוף שנות ה-30 של המאה ה-18 עד אמצע המאה ה-19.

## מונח
#### אוקיו אה (浮世絵) – תמונות העולם הצף

המונח "אוקיו" מורכב מהקנג'י 浮 (אוּקי) שפירושו צף או מרחף, ומהקנג'י 世 (יוֹ) שפירושו עולם או חברה. יחד, הם יוצרים את המונח "העולם הצף". בצירוף הקנג'י 絵 (אה) שפירושו ציור או תמונה, המשמעות היא ציור העולם הצף.
המונח אוקיו שיקף את ההשקפה הבודהיסטית על העולם כזמני וחולף. בתקופת אדו (1603–1868), המונח קיבל משמעות חילונית יותר, המתארת את חיי התענוגות והבידור של מעמד הסוחרים והאומנים בערים הגדולות.

#### אוקי-אה (浮絵) – ציור צף
המונח "אוקי-אה" מורכב מהקנג'י 浮 (אוּקי) שפירושו צף או מרחף כאמור, ומהקנג'י 絵 (אה) שפירושו ציור. יחד, הם יוצרים את המונח ציור צף הכוונה היא ליצירה שנותנת תחושת עומק ואשליה של תלת-ממד, כאילו התיאור צף על הדף.

## רקע
הציורים היפנים היו מתוארים במספר שיטות, השיטה הנפוצה ביותר היא האקסונומטריה, שיטה נוספת מכונה "פוקינוקי-יאטאיהו", או "אדריכלות ללא גג" בה החדר נראה במבט על בדומה להטלה איזומטרית. אמצעי נוסף לביטוי מרחב הוא "האונגיו-היוגן". צורות ענן ערפילי משמשות ליצירת תחושת עומק, כך שעצמים בקדמת התמונה מופיעים בתחתית המגילה, דברים במרחק האמצעי מתוארים במרכז, וחלקי הקומפוזיציה הרחוקים ביותר מהצופה נמצאים בחלק העליון, כאשר ענן או ערפל לכאורה מפרידים בין אזורים בסצנה. יש הסוברים כי שיטות כאלה של ביטוי מרחב הן תוצר של חיי היומיום היפניים. ישיבה ישירות על הרצפה, למשל, פירושה שיצירות אמנות נראות מזווית שונה לחלוטין מזו שבמערב.

בסביבות שנת 1739, אוקומורה מסאנובו חקר תחריטים אירופאיים כדי ללמוד את כללי הפרספקטיבה. התחריטים מצאו את דרכם ליפן דרך דג'ימה או סין. מסאנובו היה הראשון שהחיל את המונח אוקי-אה על תמונות פרספקטיבה ואף נטל קרדיט על המצאתה. אוטגאווה טויוהארו, מייסד אסכולת אוטגאווה, פיתח את הצורה במלואה בסוף שנות ה-1750, כאשר יצר עותקי עץ צבעוניים של תחריטים על פי קאנאלטו ופרנצ'סקו גוארדי.

תיאטראות קבוקי היו נושא נפוץ בהדפסי אוקי-אה. בעיקר הועדפו סצנות פנים מכיוון שקל יותר ליישם במדויק פרספקטיבה של נקודה אחת על בחלל אדריכלי מאשר על נוף טבעי. טויוהארו הוא הראשון שיישם טכניקה זו גם בציורי נוף.

גל שני של עניין בציורי פרספקטיבה החל עם הגידול בייבוא של מכשירי קרקורי (絡繰) בסביבות 1750 – עדשות קמורות שיובאו מהולנד ונועדו לצפייה בסוג מסוים של ציורי פרספקטיבה. הדפסים אלו מכונים כיום לרוב מגאנה־אה (*眼鏡絵*), ויש המחשיבים אותם תת־קטגוריה של האוקי-אה.

## ראו גם
* ראנגאקו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה
היינץ בדרלה

**היינץ האנוש בדרלה** (בסלובקית: **Heinz Hanuš Baderle**; 23 ביולי 1917 – 4 במרץ 2001) היה שחיין יהודי-סלובקי, אלוף ושיאן צ'כוסלובקיה במשחי הגב.

## ביוגרפיה
בדרלה נולד בפרדוביצה. מגיל 11 החל להתאמן בשחייה במועדון בר כוכבא ברטיסלאבה בהדרכתו של פבל שטיינר.

### 1935
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-4 באוגוסט 1935 הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם אבלס ופבל שטיינר.

### 1936
כשחיין יהודי הוא סירב להשתתף באולימפיאדת ברלין.

#### שיאן צ'כוסלובקיה
בתחרות שנערכה ב-19 באפריל 1936 הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא צ'כוסלובקיה חדש של 1:13.8 דקות. חמישה ימים לאחר מכן, ב-24 באפריל הוא קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא לאומי חדש. בתחרות שנערכה ב-6 ביולי הוא שיפר את שיאו במשחה ל-100 מטר גב.

#### אלוף צ'כוסלובקיה
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-18 וב-19 ביולי הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב, במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם מרטין פרוכט ופבל שטיינר בשיא לאומי חדש ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אבלס, מרטין פרוכט ופבל שטיינר.

בתחרות שנערכה ב-18 באוקטובר הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש.

### 1937
בתחרות שנערכה ב-13 בפברואר 1937 הוא קבע במשחה ל-50 מטר גב ובמשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה ב-20 בפברואר הוא שיפר את שיאיו אלה.

בתחרות שנערכה ב-30 באפריל הוא קבע במשחה ל-400 מטר גב שיא לאומי חדש של 5:56.2 דקות בתחרות שנערכה ב-15 במאי הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא לאומי חדש נוסף.

באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-6 באוגוסט ועד 8 באוגוסט הוא זכה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש, במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם אבלס ופבל שטיינר בשיא לאומי חדש ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם שטפן פולדס, מרטין פרוכט ופבל שטיינר בשיא לאומי חדש נוסף.

### 1938
בתחרות שנערכה ב-11 ביוני 1938 הוא קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא לאומי חדש.

באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-22 ביולי הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.8 דקות, במשחה שליחים 4x100 מטר חזה ביחד עם דושניץ, שטפן פולדס וקורבל 5:34.6 דקות, לפני הגיבור פראג ובמשחה שליחים 4x200 מטר חזה ביחד עם פבל שטיינר, שטפן פולדס ומרטין פרוכט בתוצאה של 10:21 דקות, לפני הגיבור פראג.

בישיבת היסוד של איגוד השחייה האוטונומי של סלובקיה ב-11 בדצמבר 1938, נמחקו כל השיאים הלאומיים שנקבעו על ידי שחיינים יהודים.
ד"ר פבל שטיינר, המאמן הראשי של המועדון, ארגן ולקח חלק ניכר מהשחיינים הטובים ביותר של מועדון בר כוכבא ברטיסלאבה לטיול ללונדון, משם לא חזרו, ובכך נמנע מהם הגירוש והרצח. בלונדון הם חיזקו את נבחרת הייצוג של בריטניה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בדרלה התנדב לצבא ולקחו חלק במאבק נגד הפשיזם. הוא שרת כסגן בחיל האוויר המלכותי הבריטי.

לאחר שחרורו מהצבא, הוא חזר לצ'כוסלובקיה, אך לא מצא עבודה ולכן חזר לבריטניה ומשם לסידני, אוסטרליה, שם התיישב עד למותו. יתר חבריו שניצלו התפזרו ברחבי העולם.

## קישורים חיצוניים
* בספורט - שונות, הארץ, 28 באוגוסט 1936
* 
* The story of a swimmer: Hanuš Baderle (23 July 1917 Pardubice – 4 March 2001 Sydney), Zidovske Listy 
* Dr. Peter Bučka, Ph.D, Jewish Swimming and Sports Club Bar Kochba Bratislava – the Most Successful Sports Club of Slovakia in the Interwar Period 
* ספורטאים יהודים בנכר, אומר, 28 ביולי 1940

## הערות שוליים

קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים סלובקים
קטגוריה:שחיינים צ'כוסלובקים
קטגוריה:שחייני בר כוכבא ברטיסלאבה
נישיקי-אה

[שמאל|ממוזער| [סוזוקי הארונובו (בערך 1724–1770), "קורטיזנה צועדת עם מלווים", סוף 1760]]
**נישיקי-אה** (ביפנית: **錦絵**, תרגום מילולוי: תמונת ברוקד) היא סוג של הדפס יפני רב-צבעים בהירים בטכניקת חיתוך עץ שהיה נפוץ בז'אנר האוקיו-אה. היא הומצאה בשנות ה-1760, ושוכללה ונפוצה על ידי אמן ההדפסים סוזוקי הארונובו אשר יצר הדפסים רבים בסגנון זה בין שנת 1765 ועד מותו חמש שנים לאחר מכן.

בעבר, רוב ההדפסים היו בשחור-לבן, צבועים ביד, או צבועים בתוספת של גוש דיו צבעוני אחד או שניים. הדפס נישיקי-אה נוצר על ידי גילוף גוש עץ נפרד לכל צבע, ואז שילוב על הנייר על מנת ליצור תמונה אחת שלמה.

## היסטוריה
נישיקי-אה ידוע גם בשם אדו-אה. הטכנולוגיה לייצור נישיקי-אה הקלה על הדפסת צבעים ודמויות מורכבים. הציורים הפכו לסחורה פופולרית בתקופת אדו. ולכן גם מכונים כך.

*הדפסי* נישיקי-אה היו זולים יחסית והיו בהישג ידם של פשוטי העם. הרומן של שיקיטי סנבה, *אוקיובורו* (אמבט אוקיו), שפורסם בשנת 1809, מתאר חילופי נישקי-אה בין ילדים במרחץ ציבורי.

בתקופת מייג'י, שיטת נישיקי-אה שימשה לאיור אופנות חדשות, סחורות מיובאות, אירועים, מסילת הרכבת ונושאים חדשים אחרים. עיתוני נישיקי-אה היו פופולריים מאוד בקרב הציבור בתקופה זו ושימשו לתאר אירועי חדשותיים, קרבות ומרידות. הצבעים הבהירים בהדפסים והסצנות המרגשות הפכו אותם לחלופה טובה לצילומי השחור-לבן של התקופה. כך היה במלחמת בושין ב-1868 ובמרד סצומה ב-1877. במקרים רבים התיאור החזותי לא היה מדויק או נאמן לאירוע האמיתי.
ממוזער|שתי נשים במרפסת, הארנובו
הדפסי עץ זכו לפופולריות רבה במהלך מלחמת סין-יפן הראשונה (1894–1895), עם 3,000 הדפסים שהופקו במהלך תקופה זו של תשעת חודשים. הדפסים אלה בדרך כלל האדירו את הצבא היפני תוך כדי גינוי הסיני.

במלחמת רוסיה–יפן תפקידו של הנישיקי-אה כמקור חדשותי פחת. הדפסי עץ הוחלפו בתצלומים שהופקו בטכניקות הדפסת פוטו מבוססות יותר, כמו אלו באלבומי סצנות קרב ובמגזינים, עם לוחות צילום עשירים. גם הביקוש בציבור היה לתיאורים ריאליסטיים יותר של המלחמה שנוצרו על ידי אמנים שהיו עדי ראייה בשדה הקרב, במקום הדפסי לוחמים דמיוניים.

שינוי זה בפופולריות הייתה המכה האחרונה של הנישקי-אה ותולדותיה בת למעלה ממאתיים שנה נכנסו לפרק הסיום שלה.
## קישורים חיצוניים

* אוסף נישיקי-אה באתר ארכיון הובר באוניברסיטת סטנפורד

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה
קטגוריה:דפוס בלט
יששכר דובער באמפי

**ישכר דב בר באמפי** (כ"ח בטבת תקפ"ג, 1823 – כ"ז באדר תרמ"ח, 10 במרץ 1888) היה חוקר, אספן ספרים, ביבליופיל ופילנתרופ שפעל במינסק שבהאימפריה הרוסית. פרסומו נבע בעיקר ממחקריו על מקורות המנהגים בישראל ומספרייתו הפרטית העשירה.

## ביוגרפיה
באמפי נולד במינסק בשנת 1823 לרבי ירוחם, בנו של רבי גרשון אב"ד ומו"ץ בדולהינוב, בנו של רבי דובער אב"ד ברדושקביץ שבליטא. היה אמיד ובקיא מופלג בספרות היהודית לדורותיה, ובמיוחד בתחום חקר שורשי המנהגים על פי המקורות ההלכתיים והאגדיים. במשך שלושים השנים האחרונות לחייו העביר מדי יום שיעורים על פרקים מן המקרא בבית הכנסת הפרטי שלו.

חיבורו העיקרי, **מקור מנהגים**, נותר ברובו בכתב יד, ופורסמו ממנו קטעים בכתב העת "הכרם" בעריכת אלעזר אטלס (תרמ"ח) ובכרך השני של "כנסת ישראל" בעריכת שאול פנחס רבינוביץ' (תרמ"ח, 1887).

באמפי שמר על קשרים עם חוגי המשכילים כמו גם עם תלמידי חכמים אורתודוקסים. היה מיודד עם קלמן שולמן, שהקדיש לו את הכרך השלישי של ספרו "תולדות חכמי ישראל" (וילנה, 1883), ועם נפתלי משכיל לאיתן שהקדיש לו את עבודתו על הספר "סדר הדורות".

היה פעיל ציבורית, תמך במוסדות צדקה שונים, ונטל חלק מרכזי בענייני הקהילה במינסק. נמנה עם אנשי חובבי ציון בעירו.

לאחר שחלה בדלקת ריאות נפטר ביום השבת כ"ז באדר תרמ"ח, בלי בנים. ספד לו הרב אברהם חאנעלעס.

## ספרייתו
לאחר פטירתו, רכש משה אריה ליב פרידלנד את ספרייתו האישית, שכללה כ-6,000 ספרים עבריים וכתבי יד. לימים, הועברה אוספו של פרידלנד למוזיאון האסייתי  בסנקט פטרבורג במסגרת האקדמיה למדעים ברוסיה. חלק מהספרים נושאים הערות בכתב ידו של באמפי.

## לקריאה נוספת
* 
* איו"ב, **רבי דובער באמפי**, בתוך: **כנסת ישראל**, כרך ג', תרמ"ח, עמ' 644 (קריאה באתר בן יהודה)
*

## קישורים חיצוניים
*  (נקרולוג)
*
*
* 
לנוסח מצבתו:
* 
הודעות על פטירתו:
* 
*הודעה על פטירתו בעיתון "היום" (סנקט פטרבורג)⁩, 12 מרץ 1888⁩
על ספרייתו:
* 
* 
*[בעיתון [יידישעס טאגעבלאט]⁩, 18 נובמבר 1909⁩] 

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:ביבליופילים
קטגוריה:אצולה יהודית רוסית
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רוסים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: אישים
קטגוריה:נדבנים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:מינסק: אישים
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1888
לקו (כדורגל)

**מועדון כדורגל לקו** (באיטלקית:**Calcio Lecco 1912**) הידוע גם בשם **לקו** הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר לקו במחוז לומברדיה שבאיטליה. זה מועדון כדורגל ותיק ששיחק בעבר במשך 3 עונות בסרייה א'. 

## היסטוריה
הקבוצה נוסד בשנת 1912 כאשר מועדון חתירה החליט הלקים קבוצת כדורגל. צבעי הקבוצה - כחול וכוחל בהיר מבוססים על צבעי מועדון חתירה. בשנת 1913 הקבוצה שיחקה במשחק רשמי בפעם הראשונה והפסידה 4-1 למילאן. בשנת 1922 על שטח שהיה שייך למייסד הקבוצה הוקם אצטדיון חדש.

הקבוצה שיחקה מספר עונות בסרייה ב' עד שלקראת עונת 1960/1961 עלתה לליגה העליונה. לאחר 3 עונות היא ירדה לסרייה ב' ולא עלתה יותר לליגה העליונה.

בסרייה ב' הקבוצה שיחקה במשך 12 עונות והיתר בסרייה ג' בה היא משחקת בעונת 2024/25.

הקבוצה משחקת באצטדיון אצטדיון רוגמונטי-צפי. צפי היה נשיא המועדון ורוגמונטי היה שחקן כדורגל איטלקי ששיחק בקבוצה ונספה בהאסון האווירי בסופרגה.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:לומברדיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1912
מנטובה (כדורגל)

**מועדון כדורגל מנטובה** (באיטלקית:**Mantova 1911**) הידוע גם בשם **מנטובה** הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר מנטובה במחוז לומברדיה שבאיטליה. זה מועדון כדורגל ותיק ששיחק בעבר במשך 7 עונות בסרייה א'. 

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1911. 

הקבוצה שיחקה מספר עונות בסרייה ב' עד שלקראת עונת 1961/1962 עלתה לליגה העליונה. לאחר 6 עונות היא ירדה בחזרה לסרייה ב'. באותה תקופה בקבוצה שיחקו דינו זוף וקרל-היינץ שנלינגר. לקראת עונת 1971/1972 היא עלתה פעם נוספת וירדה לאחר עונה בודדת.

מאז שנת 1972 הקבוצה משחקת בסרייה ב' או בסרייה ג'. בשנים 1983, 1994 ו-2011 היא פורקה בעקבות בעיות פיננסיות והוקמה חדש. בעקבות הצלחה בעונת 2023/2024 היא חזרה לסרייה ב' לאחר 14 שנים בליגות נמוכות.

בסרייה ב' הקבוצה שיחקה במשך 16 עונות והיתד בסרייה ג'. בעונת 2024/25 היא שיחקה בסרייה ב' לאחר מעל לעשור בליגות נמוכות וסיימה את העונה במקום ה-13.

הקבוצה משחקת באצטדיון דנילו מרטלי. הוא היה שחקן הקבוצה ונספה בהאסון האווירי בסופרגה. האצטדיון נפתח בשנת 1949.

## סגל שחקנים
נכון ל-17 בספטמבר 2025

 (בהשאלה מטורינו)

 

 (קפטן)

 
 (בהשאלה מקטניה)
 (בהשאלה מפיורנטינה)
 

 (בהשאלה מגנואה)

 (בהשאלה מפיזה)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לומברדיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1911
וארזה (כדורגל)

**מועדון כדורגל וארזה** (באיטלקית:**SSD Varese Calcio**) הידוע גם בשם **וארזה** הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר וארזה במחוז לומברדיה שבאיטליה. זה מועדון הכדורגל ותיק ששיחק בעבר במשך מספר עונות בסרייה א'. לאחר פשיטת רגל בשנת 2019 המועדון נסגר. זמן קצר אחרי סגירתו בעיר הוקם מועדון חדש תחת שם Varese FC.

## היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1910. 

בשנת 1927 הוקם אצטדיון חדש. בשנת 1950 שמו שונה לאצטדיון פרנקו אוסולה. הוא היה שחקן הקבוצה ונספה בהאסון האווירי בסופרגה.

הקבוצה שיחקה מספר עונות בסרייה ב' עד שלקראת עונת 1964/1965 עלתה לליגה העליונה. לאחר 10 עונות היא ירדה לסרייה ב'. 

הקבוצה שיחקה בסרייה ב' עד לשנת 1985 כאשר ירדה לסרייה ג'. 

בשנת 2004 הוכרז על פשיטת רגל ומועדון הוקם מחדש בשם A.S. Varese 1910. עונת 2010/11 המועדון סיים במקום החמישי בסרייה ב' וזכה לזכות להשתתף במשחקי עליה לסרייה א'. בסיכום המשחקים הוא הפסיד לסמפדוריה ונותר בליגת משנה.

לאחר עונת 2014/15 הוא ירד לסרייה ג' ואף לא הצליח להגיש במועד את כל המסמכים הנדרשים. בעקבות כך הוא ירד לליגה נמוכה יותר. 

בשנת 2019 הוכרז על פשיטת רגל. תוך מספר ימים הוקם מועדון בשם ASD Città di Varese שבעונת 2024/25 משחק בסרייה ד'.

## שחקנים בולטים
* פייטרו אנסטסי
* רוברטו בטגה
* קלאודיו ג'נטילה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:לומברדיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1910
אתה הוא ה' לבדך

**אתה הוא ה' לבדך** הוא קטע תפילה, חלק מפסוקי דזמרא הנאמר בכל תפילת שחרית.

קטע תפילה זה נאמר מיד לאחר אמירת ויברך דויד.
## תוכן התפילה
בקטע זה נאמרים מספר פסוקים מספר נחמיה () המתארים בקצרה את השתלשלות ההיסטוריה של העולם, הכל מבריאת העולם, בחירתו של אברהם אבינו, ועד הצלת עם ישראל משעבוד מצרים וקריעת ים סוף. פסוקים אלו נאמרים כהקדמה ל"שירת הים".

בנוסח ספרד, מוסיפים את חציו המסיים של פסוק ה', מהמילים 'ויברכו שם כבודך':

## מקור אמירתו
בספר הרוקח כתב שקודם התקנה היה נוסח התפילה עד 'לשם תפארתך, ולאחריו ישתבח, ובתקנה מאוחרת יותר תיקנו הוספות שונות:

ובטור כתב 

במחזור מנהג בני רומא מסיימים "ואתה מחיה את כולם וצבא השמים לך משתחווים", וממשיכים לפסוק "ובני ישראל הלכו ביבשה בתוך הים והמים להם חומה מימינם ומשמאלם, ויושע ה'...".

אמנם בנוסח סדר רב עמרם גאון לא מופיעים הפסוקים החל מ'אתה הוא ה' לבדך', וגם לא פסוקי שירת הים.

## מנהגים
### וכרות עמו הברית
בסידורים תפילה רבים תפילה זו מופיעה כשני חלקים, כשהחלק השני מתחיל במילים 'וכרות עמו הברית', אף שהוא באמצע פסוק.

לדעת חוקרי התפילה הסיבה לכך הוא במנהג קדום, שבימים בהם נערכה ברית מילה בבית הכנסת, נהוג שהמוהל ואבי הבן לחלק ביניהם את אמירתם של הפסוקים שבקטע זה, כשחלקו האחד של הפסוק נאמר על ידי המוהל וחלקו השני על ידי אבי הבן. או שהמוהל אומר חצי פסוק והקהל ממשיך את הפסוק.

מנהג זה נזכר במגן אברהם, אך הוא תמה על כך מאחר שלדעתו יש בכך איסור לפסוק פסוק אחד לשנים, על פי דברי התלמוד 'כל פסוק דלא פסקיה משה באורייתא, לא פסקינן'. וכתב ליישב שמתחילה נאמרה פרשה זו בצורה כזו על ידי משה ובני ישראל.

אמנם יש שכתבו באופן דומה שמנהג הוא שהמוהל אומר בקול רם פסוק אחד, והסנדק פסוק אחר.

במחצית השקל כתב שכפי ששמע, כך הוא מנהג אשכנז.

### עמידה
בדרכי משה ועוד כתבו כי יש לעמוד בשעה שאומר ויברך דוד, אמנם לא התבאר עד היכן יש לעמוד. ובשער הכוונות נכתב בשם האר"י כי .

## לקריאה נוספת
* הרב נתן דוד שפירא, 'מנהגים בנוסחאות התפילה' קובץ תורה שבעל פה מא, תש"ס, עמ' קט
* הרב אליהו יוחנן גוראריה, 'מנהגי קהילת קודש ברלין' קובץ זכור לאברהם (חולון) תשנ"ו, עמ' תקמב

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תפילת שחרית
גביע העולם למועדונים 2029

**גביע העולם למועדונים 2029** (באנגלית: **2029 FIFA Club World Cup**) יהיה גביע העולם למועדונים ה-22, והשני במתכונת החדשה שכוללת 32 קבוצות.

## קבוצות משתתפות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2029
דייגו קופולה

**דייגו קופולה** (באיטלקית: **Diego Coppola**; נולד ב-28 בדצמבר 2003 בבוסולנגו שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בפריז מהליג 1 בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון.

## קריירת מועדונים
קופולה גדל במחלקת הנוער של הלאס ורונה. ב-15 בדצמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3–4 לאמפולי במסגרת הסיבוב השני של הקופה איטליה לעונת . ב-16 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בניצחון 2–4 על ססואולו במסגרת המחזור ה-22 לעונת 2021/2022.

ב-20 באפריל 2022 האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2027.

ב-17 ביוני 2025 חתם בברייטון אנד הוב אלביון.

ב-29 בינואר 2026 הושאל לפריז מהליג 1 עד לתום העונה.
## קריירה בין-לאומית
קופולה שיחק בנבחרות הצעירות של איטליה. בחודשים מאי ודצמבר 2022 זומן למחנות אימונים של נבחרת איטליה הבוגרת על-ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני.

ב-12 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה עד גיל 21.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני פריז
קטגוריה:ספורטאים איטלקים באנגליה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2003
נונה (סרט)

**נונה** (**Nonnas**) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 2025 בהפצת נטפליקס בבימויו של סטיבן צ'בוסקי , עם וינס ווהן, סוזן סרנדון, ג'ו מנגנלו ולוריין בראקו בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על סיפורו של ג'ואי סקרוולה  שפתח בשנת 2007 מסעדה איטלקית ייחודית בסטטן איילנד לזכר אמו וסבתו, בה מבשלות סבתות איטלקיות (נונות) תבשילים שלמדו מאימותיהן.

## תקציר העלילה
ג'ואי סקרוולה (וינס ווהן) הוא רווק מבוגר שעובד במוסך אוטובוסים. לאחר שאמו נפטרה הוא נזכר בילדותו בברוקלין ובמאכלים שבישלו אמו מריה וסבתו שקרא לה "נונה". חברו מילדות ברונו (ג'ו מנגנלו) ואשתו סטלה (דראה דה-מתאו) באים לנחם אותו ומציעים שיעשה משהו בחייו מכספי ביטוח החיים של אמו.

ג'ואי מבקר בשוק פתוח בסטטן איילנד בו היה נוהג לבקר עם אמו וסבתו ונפגש באנטונלה (ברנדה ואקרו) ואוליביה (לינדה קרדליני). אנטונלה הייתה חברה טובה של אמו ואוליביה הייתה חברת ילדות שלו עד ש"הבריז" לה בפרום.

ג'ואי נתקל במסעדה למכירה ומחליט לרכוש את המקום ולפתוח שם מסעדה איטלקית על שם אמו בה יבשלו נשים מבוגרות (נונות) מאכלים איטלקיים מסורתיים.

ברונו מזהיר אותו מההרפתקה הזאת אך כשהוא מבין שזה חלומו של ג'ואי הוא עוזר לו, משפץ את המקום ואף מוכר את מכוניתו לטובת המסעדה.

ג'ואי מצליח לגייס את רוברטה (לוריין בראקו) חברה טובה של אמו ואת הספרית שלה ג'יה (סוזן סרנדון). הוא מפרסם באינטרנט ומגיעה אליו תרזה (טליה שייר) נזירה לשעבר. הנשים רבות ביניהן ומשלימות לאחר שג'יה מספרת את כולן בסלון המספרה שלה.

ג'ואי נתקל בבעיות ביורוקרטיות ואוליביה פותרת לו אותן. היא גם משכנעת את הירקן אל (מייקל רספוטי) שמפיץ התנגדות לזר שפלש לסטטן איליינד שיפסיק זאת.

לטקס הפתיחה מגיעים רק ברונו וסטלה. המסעדה ריקה וג'ואי מיואש. הוא פונה למבקרי מסעדות אך הם דוחים אותו. לבסוף בעצתה של סטלה הוא לוקח מבחר מהמאכלים ומתייצב ללא תיאום מראש אצל מבקר המסעדות אדוארד דורנט (קמפבל סקוט). דורנט דוחה אותו באמתלה כי הוא מבקר מסעדות רק במנהטן אך משנה את דעתו לאחר שהוא טועם מהתבשילים של ג'ואי.

ג'ואי המתוסכל מחליט לסגור את המסעדה ומזמין את כל חבריו לארוחת סיום, סוגר את המסעדה וחוזר לעבודתו במוסך.

כעבור מספר ימים מראה לו ברונו ביקורת מלהיבה על המסעדה בעיתון. מסתבר שדורנט שלח לשם מטעמו מבקר אנונימי.

המסעדה מתפרסמת, צוברת לקוחות וקיימת עד היום עם "נונות" מארצות שונות.

## צוות השחקנים

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2025
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי אוכל
כפר הנוער אמי"ת פתח תקווה

**כפר הנוער אמי"ת עליה פתח תקווה** הוא מוסד חינוכי-שיקומי דתי, הפועל בעיר פתח תקווה מאז שנת 1944. הכפר מעניק מסגרת חינוכית, טיפולית וחברתית לבני נוער בכיתות ז' עד י"ד, תוך שילוב בין לימודים עיוניים, הכשרה מקצועית, חינוך לערכים ומעורבות קהילתית.

## היסטוריה
הכפר נוסד בשנת 1944 תחת השם "מוסד עלייה" במטרה לקלוט ילדים ונוער פליטי שואה. סמל המוסד היה אניית עולים, וסיסמתו: "להביא בנייך מרחוק". עם השנים, המוסד הפך לחלק מרשת החינוך אמי"ת, המפעילה מוסדות חינוך ברחבי הארץ.

## פרסים והוקרה
* פרס החינוך הארצי ופרס הפנימיה בהצטיינות יתרה לשנת תשפ"ב.
* פרס ‘חמ”ד וחסד’ לשנת הלימודים תשפ”ה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:אמי"ת
קטגוריה:פתח תקווה: חינוך
סטבנוביץ'

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם סטפן
מרטין פרוכט

**מרטין "מרצי" פרוכט** (בסלובקית: **Martin "Marci" Frucht**) היה שחיין יהודי-סלובקי, אלוף ושיאן צ'כוסלובקיה במשחי החזה וחופשי.

## ביוגרפיה
פרוכט התאמן בשחייה במועדון בר כוכבא ברטיסלאבה בהדרכתו של פבל שטיינר.

### 1936
כשחיין יהודי הוא סירב להשתתף באולימפיאדת ברלין.
#### אלוף צ'כוסלובקיה
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-18 וב-19 ביולי הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה, במשחה שליחים 3x100 מטר מעורב ביחד עם היינץ בדרלה ופבל שטיינר בשיא לאומי חדש ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אבלס, היינץ בדרלה ופבל שטיינר.

### 1937
#### שיאן צ'כוסלובקיה
בתחרות שנערכה ב-8 במאי 1937 הוא קבע במשחה ל-500 מטר חופשי שיא לאומי חדש. שבוע לאחר מכן, ב-15 במאי הוא קבע במשחה ל-400 מטר חופשי שיא לאומי חדש נוסף.

באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-6 באוגוסט ועד 8 באוגוסט הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה ל-400 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם היינץ בדרלה, שטפן פולדס ופבל שטיינר בשיא לאומי חדש נוסף.

בתחרות שנערכה ב-31 באוקטובר הוא קבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא לאומי חדש.

### 1938
באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה ב-22 ביולי 1938 הוא זכה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.2 דקות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:26.1 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:22.6 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חזה ביחד עם היינץ בדרלה, פבל שטיינר ושטפן פולדס בתוצאה של 10:21 דקות, לפני הגיבור פראג.

בישיבת היסוד של איגוד השחייה האוטונומי של סלובקיה ב-11 בדצמבר 1938, נמחקו כל השיאים הלאומיים שנקבעו על ידי שחיינים יהודים, כולל זמניו של פרוכט.

ד"ר פבל שטיינר, המאמן הראשי של המועדון, ארגן ולקח חלק ניכר מהשחיינים הטובים ביותר של מועדון בר כוכבא ברטיסלאבה לטיול ללונדון, משם לא חזרו, ובכך נמנע מהם הגירוש והרצח. בלונדון הם חיזקו את נבחרת הייצוג של בריטניה.

## קישורים חיצוניים
* The story of a swimmer: Hanuš Baderle (23 July 1917 Pardubice – 4 March 2001 Sydney), Zidovske Listy 
* Dr. Peter Bučka, Ph.D, Jewish Swimming and Sports Club Bar Kochba Bratislava – the Most Successful Sports Club of Slovakia in the Interwar Period 
* ספורטאים יהודים בנכר, אומר, 28 ביולי 1940

## הערות שוליים

קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים סלובקים
קטגוריה:שחיינים צ'כוסלובקים
קטגוריה:שחייני בר כוכבא ברטיסלאבה
רכב אש

"**רכב אש**" הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר, עבור הסרט האמריקאי "Sands of Beersheba" שכתב וביים אלכסנדר רמתי בשנת 1966, ובוצע לראשונה על ידי הזמרת שושנה דמארי.

## הרקע לכתיבת השיר
בשנת 1966 יצא לאור הסרט "מורדי האור" (במקור באנגלית: "Sands of Beersheba",  בעברית: "חולות באר שבע"), בהפקתו של אלכסנדר רמתי שכתב את התסריט וגם ביים אותו. הסרט מספר על בחורה בשם סוזן (דיאן בייקר) שמגיעה מאמריקה לישראל כדי לראות היכן נהרג ארוסה בתחילת מלחמת העצמאות. היא מתאהבת בדן (השחקן הבריטי טום בל ), גבר שמספק בסתר נשק לישראלים. לאחר שדן נקלע למארב, הוא ניצל ומקבל מקלט על ידי פלסטיני בשם דאוד (השחקן האמריקאי דייוויד אופטושו ), שהוא במקרה אביו של התוקף של דן. בסרט השתלבו כמה שחקנים ישראלים, ביניהם עודד קוטלר, אברהם בן-יוסף ודודיק סמדר. שושנה דמארי שרה בסרט את השיר "**רכב אש**", שנכתב על ידי נעמי שמר בהזמנת הבמאי.

## גרסאות כיסוי
* בשנת 1967, הקליטה את השיר הזמרת שולי נתן, מתוך אלבומה "ירושלים של זהב" משירי נעמי שמר.
* בשנת 1970, בוצע השיר גם על ידי צוות הווי שריון, מתוך תוכניתם "חצופים בצריח".
* בשנת 1971, הקליט את השיר הזמר ליאור ייני, מתוך אלבומו "ליאור ייני – חדש וישן (תודה רבה)"
* חבורת הזמר "השירושלמים" הקליטה את השיר באלבומם "להיטים בשצף קצב" משנת 1971.
* השיר בביצוע הזמרת ישראלית-אמריקאית, סנדרה ג'ונסון בן-דור, שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-70 וה-80, יצא לאור באלבום "לקום מחר בבוקר עם שיר חדש בלב, משירי נעמי שמר", משנת 1977.
* השיר בביצוע הגבעטרון יצא לאור באלבום "מקול הלב", משנת 1982.
* השיר בביצוע הזמרת גיתית שובל, יצא לאור באלבום "גיתית שובל – שרה נעמי שמר" משנת 2005.
* הזמרים לירון לב ורבקה זהר ביצעו את השיר בשנת 2016, מתוך מופע מחווה לשושנה דמארי, במלאת עשור למותה.

## קישורים חיצוניים
* "רכב אש", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* "רכב אש", באתר של עפר גביש

#### ביצועים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי שושנה דמארי
קטגוריה:שירי שולי נתן
קטגוריה:שירי ליאור ייני
קטגוריה:שירי להקות צבאיות
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירי מלחמות
קטגוריה:שירים על מדבריות
אוקובי-אה

**אוקובי-אה** (ביפנית: **大首絵**, תרגום מילולי: תמונת ראש גדול) הוא הדפס או ציור דיוקן יפני בז'אנר האוקיו-אה המציג רק את הראש או את הראש ופלג הגוף העליון. שונקו קצוקאווה הראשון (1743–1812) זוכה בדרך כלל לקרדיט על יצירת האוקובי-אה הראשון, יחד עם שונשו קצוקאווה, עיצב את יצירות אוקובי-אה של שחקני קבוקי גברים. בתחילת שנות ה-1790, קיטגאווה אוטאמרו עיצב את האוקובי-אה הראשון של נשים יפות (ביג'ין-גה). שלטונות השוגונות אסרו על האוקובי-אה בשנת 1800, אך האיסור בוטל לאחר שמונה שנים.

בסוף המאה ה-18 הופיע טושוסאי שאראקו והציג כמות גדולה של ציורי אוקובי-אה, הציורים שלו עוררו סנסציה באדו בגלל הדרך הייחודית בה תיאר את השחקנים. באמצע המאה ה-19 האוקובי-אה היה נפוץ אצל אמני אוסקה שהתמחו ביצירת דיוקנאות, באדו (טוקיו של ימינו) מי שהוביל את המגמה היה קוניסאדה מאסכולת אוטגאווה.

## גלריה

קובץ:Large head portrait (okubi-e) of kabuki actor Matsumoto Kôshirô IV as Tsurunosuke by Katsukawa Shunko I.JPG|טקסט=Ōkubi-e of kabuki actor Matsumoto Kōshirō IV as Tsurunosuke, a woodblock print by Katsukawa Shunkō I|אוקובי-אה של שחקן הקבוקי Matsumoto Kōshirō IV, הדפס עץ מאת שונקו קצוקאווה
קובץ:Toshusai Sharaku- Otani Oniji, 1794.jpg|טקסט=Nakazō Nakamura II as Edobee, woodblock print by Sharaku, 1794|נאקאזו נאקאמורה השני בתפקיד אדובי, הדפס עץ מאת טושוסאי שאראקו, 1794
קובץ:Kitagawa Utamaro ukiyo-e woodblock print.jpg|טקסט=Print by Kitagawa Utamaro|הדפס ביג'ין-גה מאת קיטגאווה אוטאמרו
קובץ:Ase o fuku onna2.jpg|טקסט=Woman Wiping Sweat, woodblock print by Utamaro, 1798|אישה מנגבת זיעה, הדפס עץ מאת קיטגאווה אוטאמרו, 1798
קובץ:Nakamura Fukusuke I as Hayano Kampei.jpg|אקאמורה פוקוסוקה הראשון בתור הייאנו קאנפיי, מאת קוניסאדה


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה
קטגוריה:דיוקנאות
דיוקן עם תפוחים

**דיוקן עם תפוחים**, הידוע גם בשם **אליזבת עם תפוחים**, הוא ציור שמן על בד משנת 1909 מאת הצייר האקספרסיוניסט הגרמני אוגוסט מאקה. הציור מציג את רעייתו, אליזבת גרהארדט, ונוצר זמן קצר לאחר נישואיהם. במהלך ירח הדבש בפריז, מאקה בחן את יצירותיהם של אומני הפוביזם, והשפעתם ניכרת בציור. יצירה זו מסמנת את ראשית ההכרה הציבורית ביצירתו האומנותית. הציור מצוי באוסף הגלריה העירונית על שם לנבאכהאוס שבמינכן.

## תיאור היצירה
הציור מציג את אליזבת ההרה כדמות חצי-גוף, פניה השקטים מופנים לעבר האומן, אך עיניה מושפלות קמעה ומביטות לנקודה דמיונית מימין, מחוץ לפריים. בידיה היא מחזיקה קערה ובה שלושה תפוחים – צהוב, אדום וירוק. הדמות איננה ממוקמת במרכז הבד, שכן וילון צהבהב בקצה הימני של התמונה, שאסוף בחבל, מזיז אותה מעט שמאלה. התאורה רכה, והאדרת הלבנה המונחת על כתפיה מאירה את ההרכב ומדגישה את קימור חזהּ מתחת לשמלה הירוקה. הרקע כהה בגוון שחור-חום, ואינו מסיח את הדעת מן הדמות עצמה. כך מציג האומן את רעייתו האהובה כמרכז הבלעדי של היצירה.

בשנת 1912 נרכש הציור על ידי פטרון האומנות ברנרד קוהלר, דודו של אליזבת גרהארדט, לרגל תערוכת הזונדרבונד שנערכה בקלן. לימים נתרם הציור לגלריה העירונית על שם לנבאכהאוס במינכן בשנת 1965, על ידי קרן ברנרד ואלי קוהלר. החתימה "Macke 1909" מופיעה בצד ימין של הציור, ובצידו האחורי הוא נושא את הכותרת בגרמנית: **Porträt mit Äpfeln, Macke** (דיוקן עם תפוחים, מאקה).

## רקע
מאקה נישא לאליזבת גרהארדט בתחילת אוקטובר 1909. את ירח הדבש בילו בפריז, ביוזמת חברם לואי מוייה, אך כבר בלילה הראשון אליזבת, שהייתה בהיריון, החלה לדמם באופן חמור ואושפזה, מחשש להפלה. בסוף אותו חודש התיישבו בעיר טֶגרנזה (Tegernsee), שם נוצר הציור.

התקופה הזו סימנה את תחילת הצלחתו האומנותית של מאקה. הוא בחן בפריז את יצירותיהם של אומני הפוביזם והושפע מסגנונם. שלב היצירה המוקדם שלו הגיע לסיומו ביצירה זו. אף שנותרו בה חולשות, למשל באופן תיאור הידיים, מאקה כבר היה מסוגל להתפרנס מיצירתו. מבחינה צורנית, הציור מזכיר את יצירותיו המאוחרות של פול סזאן. הקערה עם התפוחים נראית כאילו עשויה מ"חומר צבע" בלבד, והפורטרט כולו קרוב במהותו לטבע דומם. ההיסטוריון האומנותי גוסטב פריזן סבור כי התאורה — כאשר הפנים מוארות מהצד השמאלי התחתון, הושפעה מיצירותיו של אדגר דגה, שאותן הכיר מאקה ממוזיאוני פריז.

אליזבת הייתה תמיד הדוגמנית המועדפת על מאקה. ייחודה נובע בעיקר מהעובדה שהיא הייתה אחת מהדמויות היחידות שזכו לדיוקן אישי ביצירתו. רבים מהציורים השקטים מתקופת טגרנזה, המתאפיינים בהרמוניה של קומפוזיציה, צבע וסביבה, מציגים אותה בתנוחות שונות: קוראת, תופרת, מחזיקה בילד,  אך תמיד עם עיניים מושפלות. אלמנט זה מקנה למוטיב אווירה מופנמת ומרוכזת.

אליזבת עצמה תיארה את תהליך יצירת הציור בספרה *זיכרון מאת אוגוסט מאקה*. בהיותה הרה בחודשי היריון מתקדמים, לא יכלה לעמוד לאורך זמן, ולכן ישבה על כיסא בין לבין. היא ציינה כיצד התינוק שלא נולד עדיין נע בתוכה ללא הרף, וחוותה זאת כ"תחושה של אושר". היא ובעלה אהבו את הציור כל כך, עד שלא התכוונו למכור אותו. אך ברנרד קוהלר, לו העניק מאקה את הזכות לבחור כל יצירה בתערוכת הזונדרבונד בשנת 1912, רכש את הציור מתוך הנחה שהוא אכן למכירה, וכך הגיע לרשותו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי פירות
קטגוריה:לנבכהאוס: ציורים
הסערה (אוגוסט מאקה)

**הסערה** (בגרמנית: **Der Sturm**, באנגלית: **The Storm**) הוא ציור שמן על בד מאת האמן הגרמני אוגוסט מאקה, שנוצר בשנת 1911 ונשמר כיום במוזיאון סארלנד לאמנות מודרנית בעיר זארבריקן, גרמניה.

## רקע והקשר קבוצתי
מאקה צייר את הסערה בתקופה שבה היה מעורב בקבוצת האמנים "הפרש הכחול", שאותה ייסדו חבריו פרנץ מארק וואסילי קנדינסקי. בדומה לקבוצת "הגשר", גם "הפרש הכחול" הייתה חלק מזרם האקספרסיוניזם הגרמני, אך היא שמה דגש מיוחד על ממדים רוחניים, מיסטיים ורגשיים, ואימצה במידה רבה יותר את המופשט. לפי חוקר האמנות פול ד' וילקה, חברי הקבוצה ביקשו לעורר תגובה רגשית חזקה בצופה, גם במחיר של ויתור על פרטים ריאליסטיים.

## תיאור וסגנון
הסערה מאופיין בשימוש בצבעים עזים וניגודיים, במערך נוף אבסטרקטי ובתיאור קיצוני של תנאי מזג האוויר – מרכיבים המושפעים מסגנונו של פרנץ מארק. בתוך ההתרחשות הסוערת ניתן לזהות צורות המזכירות יצורים אנושיים או בעלי חיים, בדגש על סוסים – מוטיב מרכזי גם ביצירתו של מארק. הציור שואב השראה ממקורות סגנוניים נוספים בני התקופה, בהם הקוביזם (דרך "הצורה הפלסטית הסכמטית") והפוביזם (באמצעות תחושת האנרגיה הקווית והצבעונית).

## הקשר רעיוני ופרשנות
הסערה נוצר בתקופה שבה מאקה גיבש גישה אישית לאמנות, שהתאפיינה באימוץ סגנונות שונים מבלי לנטוש לחלוטין את הקודמים. שנה לאחר שצייר את היצירה, פרסם את מאמרו "מסכות" באלמנך של "הפרש הכחול", ובו ביטא את הפילוסופיה של הקבוצה: האמן יוצר מתוך כוח פנימי, והצורות שביצירה הן ביטוי לכוחות החיים. הוא כתב: "ליצור צורות פירושו: לחיות [...] הברק מבטא את עצמו, כמו גם הפרח; כל כוח מתגלה כצורה. וכך גם האדם". לאור דברים אלה, ניתן לראות בציור לא תיאור ישיר של סערת טבע, אלא ביטוי מטאפורי לסערה היצירתית שבלב האמן עצמו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מופשטים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
האשירה-אה

ממוזער| צעידה בג'ונג קוי, מאת מחולל הפורמט, אוקומורה מסאנובו ( c. 1741–1751 )
**האשירה-אה** (ביפנית: **柱絵** בתרגום מילולי: ציורי עמודים) הם הדפסי עץ יפניים ארוכים בז'אנר האוקיו-אה שגודלם בדרך כלל כ-13 ס"מ על 73 ס"מ (4.5 אינץ' על 28 אינץ').

במקור הם נועדו להיות תלויים או מודבקים על עמודי עץ בתוך בתים יפניים. הם כנראה שימשו כחלופות זולות למגילות תלויות (קאקמונו-אה) שהיו עשויות בדרך כלל ממשי. אוקומורה מסאנובו (1686–1764) זוכה לקרדיט על הפיכת פורמט דפוס זה לפופולרי.

מכיוון שגזע עץ הדובדבן, המשמש לייצור הבלוקים להדפסי העץ, צר מדי עבור המגילות התלויות, האמנים חיברו שני בלוקים יחד לאורכם, ושייפו את החיבור כך שיהיה בלתי נראה על ההדפס. בשנת 1741 ככל הנראה השתמש מסאנובו בלוחות באיכות ירודה כדי להוזיל את ההדפסים, אך צבעי המים ששימשו להדפסה נספגו בעץ אשר התפצל לאורך החיבור והתעוות. כדי לא לבזבז את הלוחות, חתך אותם האמן לאורכם, וכך יצר הדפסים ברוחב 16 ס"מ בלבד. מסאנובו כינה את ההדפסים הללו "האשירה-אה", אך לא ברור אם באמת התכוון לתלייה על עמודי הבית. לעיתים חתם על יצירותיו בכתובת הנוספת "ממציא האשירה-אה". בשנת 1745 רוחב הפורמט צומצם עוד יותר, לכ-12 או 13 ס"מ.

ההדפסים בפורמט האשירה-אה היו פופולריים במחצית השנייה של המאה השמונה עשרה. דוגמאות לאיורים כאלה ששרדו הן נדירות, ולעיתים קרובות הן דהויות, שחוקות או מוכתמות מחשיפה לפיח ועשן.

אמן האוקיו-אה קוריוסאי (1735–1790) עיצב דמויות רבות מסוג האשירה-אה המתארות מגוון רחב של נושאים, ובמיוחד אלים ונשים יפות (ביג'ין-גה). הפופולריות של הדפסי האשירה-אה החלה לדעוך בסביבות שנת 1800 והם הוחלפו על ידי דיפטיכונים אנכיים בפורמט אובן, הגודל הנפוץ ביותר עבור הדפסי עץ יפניים, בערך 24.4 ס"מ x 38 ס"מ (10 על 15 אינץ').

## גלריה

קובץ:Brooklyn Museum - Lovers Tryst - Isoda Koryusai.jpg|טקסט=Lovers' Tryst, Koryūsai|מפגש האוהבים, קוריוסאי, מוזיאון ברוקלין
קובץ:Brooklyn Museum - Two Lovers in Snow beneath Umbrella (Crow and Heron) - Suzuki Harunobu.jpg|טקסט=Two Lovers in Snow beneath Umbrella, Suzuki Harunobu|שני אוהבים בשלג מתחת למטריה, סוזוקי הארונובו, מוזיאון ברוקלין
קובץ:Ishizuri-Shunso.jpg|טקסט=General Yu (left: ishizuri-e - right: normal version, Katsukawa Shunshō|גנרל יו, שתי גרסאות, שונשו קצוקאווה
קובץ:八百屋お七 寺小姓吉三郎-O Shichi and Kichisaburo MET DP144608.jpg|טקסט=Oshichi and Kichisaburo, Kitigawa Utamaro|אושיצ'י וקיצ'יסבורו, קיטגאווה אוטאמרו


## לקריאה נוספת
* **The Japanese Pillar Print: Hashira-e**, יעקב פינס, 1982

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוקיו-אה
מרסל בוטבול

**מרסל בוטבול** (בערבית: **مارسيل بوطبول**, 11 בינואר 1945 – 1 באפריל 2020) היה זמר, מוזיקאי ושחקן מרוקאי ממוצא יהודי. הוא נולד למשפחה אמנותית, בנו של יעקב בוטבול ואחיו של הזמר חיים בוטבול. משפחת בוטבול נודעה בזכות התזמורת שבראשה עמדה. מרסל בוטבול היה האמן המרוקאי הראשון שנפטר בעקבות מגפת הקורונה.

## מוות
בוטבול נפטר ביום רביעי, 1 באפריל 2020, בבית החולים קלוד ברנאר בפריז, כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה.

על פי דברי הזמרת המרוקאית עביר עאבד, נפטר בוטבול בשעה 11:00 בבוקר באותו יום.

קרוב משפחתו מוריס אלבאז סיפר כי הגיע לפריז ב־10 במרץ 2020 כדי להופיע באירוע משפחתי, אך נאלץ להישאר בעיר עקב סגירת הגבולות. לדבריו, בוטבול סבל מבעיות לב, ולא הצליח להתגבר על מחלת הקורונה, כפי שקרה לקשישים רבים.

## מסרטיו
* **תזמורת חצות** (2015) – סרטו של ז'רום אוליבייה כהן, המספר את סיפורו של בוטבול.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מרוקאים
קטגוריה:ילידי 1945
קטגוריה:נפטרים ב-2020