open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אלקמאר

**אלקמאר** () היא עיר הולנדית עתיקה משובצת תעלות מים ובתים צבעוניים מהמאה ה-17.

## היסטוריה

200px|שמאל|ממוזער|הקרב על אלקמאר 1573
פירוש השם "אלקמאר" הוא "אותו הים" והעיר קיבלה את שמה כנראה בשל קרבתה אל הים. ראשיתה של העיר בכפר דייגים קטן שהתפתח בו מסחר, ובשנת 1254 הפך כפר הדייגים "אלקמאר" רשמית לעיר.

בשנת 1573 העיר עמדה בהצלחה במצור של כוחות ספרדיים בהנהגת של פרננדו אלווארז דה טולדו. זו הייתה נקודה מפנה במלחמת שמונים השנים שניטשה בין הולנד לספרד, והולידה את ביטוי "הניצחון מתחיל באלקמאר" ("Bij Alkmaar begint de victorie"). האירוע עדיין נחגג מדי שנה באלקמאר ב-8 באוקטובר, ונקרא "יום המצור שהסתיים".

בשנת 1799, חיל משלוח אנגלו-רוסי כבש את העיר, אך הובס לבסוף בקרב קסטריקום . הניצחון הצרפתי הונצח על שער הניצחון בפריז כ-Alkmaer.

## יהודים באלקמאר
ב-1602 יהודים פורטוגזים מאמסטרדם קנו שטח אדמה קטן לבית קברות, בעיירה חרוט [Groet] הסמוכה לאלקמאר, המקום שימש לקבורה עד 1614. יהודים פורטוגזים מאמסטרדם ניסו להקים קהילה יהודית באלקמאר ב-1604, היות שבערים הגדולות לא אפשרו להם לנהל את חיי הדת באופן חופשי. ב-10 במאי 1604 הם קבלו רישיון מראשי העיר לחיות חיי דת חופשיים. זו הפעם הראשונה בהיסטוריה ההולנדית שהובטח ליהודים חופש דת כמו למאמיני הדתות האחרות. אבל לא עברו לעיר יהודים רבים והם נעלמו משם. ניסיון שני להתיישב באלקמאר היה ב-1655, עם הקמת תעשיית המשי אך הוא נכשל בגלל מגפה.

אברהם דה-וולף היה בין הרבנים האחרונים של הקהילה לפני שחבריה נספו בשואה.

## תיירות
במוזיאון העירוני מוצגות יצירות של סייזאר ואן אברדינגן שהתגורר בעיר.

### שוק הגבינות באלקמאר
200px|שמאל|ממוזער|שוק הגבינות באלקמאר
שוק הגבינות באלקמאר אשר מתקיים בעיר משנת 1622, הוא אחת מהאטרקציות התיירותיות המרכזיות של העיר.

מתנדבים מקומיים מציגים בכיכר ואכפלין (Waagplein) שבמרכז העיר את תהליך מכירת הגבינות כפי שהתקיים במקום לפני מאות שנים.
המכירה מוצגת בחודשים אפריל עד ספטמבר מדי יום שישי בין השעות 12:30-10:00 בבוקר.

## ערים תאומות
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 
* מוזיאון העיר אלקמאר
* אתר שוק הגבינות באלקמאר
* [גוגל ארץ- מפות ותמונות לוויין של אלקמאר](http://toolserver.org/~geohack/he/52_38_N_4_45_E_type:city(94216)_region:NL?pagename=Alkmaar)
* סרטון שוק הגבינות באלקמאר מתוך האתר הרשמי של שוק הגבינות
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:צפון הולנד
פרולוג (ספרות)

**פרולוג** (בעברית: **פֶּתַח דָּבָר**) הוא חלק מסיפור המשמש לו כרקע. מטרת הפרולוג ללכוד את תשומת לבו של הקורא/הצופה ולמשוך אותו לתוך העלילה וכן לבנות מתח לאירוע או לקונפליקט עתידי שיגיע בהמשך.

מקור המילה מיוונית (πρόλογος) כאשר פרו משמעותו "לפני" ולוגוס הוא "מילה או מאמר".

## הפרולוג בספרות
הפרולוג הוא הסצנה הראשונה המציגה לקהל סיפור המכיל פרטים על המקום והזמן בהם מתרחשת העלילה, מציג את הדמויות, הטון ו/או נושאים רלוונטיים. סצנה זו צריכה להיות מסוגלת לעמוד בפני עצמה, כסיפור נפרד, עם התחלה, אמצע וסוף.

לפרולוגוס היווני הייתה משמעות רחבה מזו של המושג המודרני והוא לרוב היה מערכה נפרדת בתיאטרון היווני. המחזאי הראשון שידוע בשימושו בסוג זה של פרולוג הוא אוריפידס מגדולי המחזאים ביוון העתיקה.

השימוש הראשון בפרולוג בטקסט שאינו מחזה היה ככל הנראה במאה ה-14, בסיפורי קנטרברי, שם מופיע פרולוג כהקדמה לחלק מהסיפורים וכן כרקע לספר כולו מתוארת קבוצת הדמויות של הספר בפרולוג הכללי.

הפרולוגים בספרות הופיעו במשך מאות בשנים. הפרולוג של רומיאו ויוליה מרמז לנו על המוות שיבוא בעקבותיו, לדוגמה בשורות הבאות:

Whose misadventured piteous overthrows

Do with their death bury their parents' strife

שייקספיר הבין את חשיבותם של פרולוגים כפי שמעידה ציטוט זה מיצירה נוספת שלו - הסערה. הדמות אנטוניו אומרת, "מה שעבר הוא פרולוג “What’s past is prologue”

## הפרולוג בקולנוע
הסוגים הנפוצים של פרולוגים הם:

גיבור עתידי: פרולוג זה נותן לקוראים הצצה אל מה שהדמות הראשית תהפוך להיות בעתיד.

גיבור עבר: סוג זה מציג לקוראים את חוויותיו או הרקע של הגיבור בעבר.

נקודת מבט שונה: נכתב מנקודת מבטה של דמות שאינה הגיבור.

רקע: מספק מידע היסטורי או הקשרי שמכין את הבמה לסיפור.

הסצנות הראשונות יכולות להיות מורכבות ממסך טקסט שמודיע לקהל על עולם הסרט, כמו במלחמת הכוכבים וב"שליחות קטלנית" בפארק היורה, או כסצנת פתיחה קצרה שמטרתה להכין את הצופה לעולם שמייצג הסרט.

### ראו גם
* אפילוג
* הקדמה

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* '''What Is a Prologue? Definition and Examples'''
* איך לכתוב אפילוג ופרולוג? נבו רוזי
* '''פרולוג ואפילוג – איך הם תורמים לסיפור (או לא) נורית שי'''

## הערות שוליים

קטגוריה:מונחים ספרותיים
קטגוריה:דרמה
רפאל פאסיו

200px|ממוזער|שמאל|רפאל פאסיו בשנת 1917
**רפאל פאסיו** (בפינית: **Rafael Paasio**; 6 ביוני 1903 - 17 במרץ 1980), ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פינלנד, היה ראש ממשלת פינלנד פעמיים, בשנים 1966-1968 ובין פברואר לספטמבר 1972.

## תולדות חייו
בגיל 17 היה פאסיו סדר דפוס והיה פועל דפוס עד 1938. במהלך מלחמת העולם השנייה היה ראש איגוד הפועלים הצעירים וערך את ביטאון המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

משנת 1942 היה פוליטיקאי פעיל, תחילה בממשל המקומי בעיר טורקו ומ-1948 כחבר פרלמנט וכיהן כשר התחבורה ושר הרווחה בממשלתו של אורהו קקונן בראשית שנות החמישים. כיו"ר ועדת החוץ של הפרלמנט היה אחראי על רקימת קשרי החוץ של המדינה עם ברית המועצות, תוך יצירת מאזן של ידידות ושיתוף פעולה תוך שמירה על עצמאות מדינית.

משנת 1963 כיהן כראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, במסגרתה נבחר לראש הממשלה ב-27 במאי 1966. ממשלתו הייתה ממשלת שמאל-מרכז רחבה שכללה מחד את מפלגת המרכז של קקונן ומאידך, לראשונה מאז 1948, את המפלגה הקומוניסטית. פאסיו נזכר כראש מפלגה שאיחד את מפלגתו וגיבש אותה וכמי שיצק, בממשלתו הראשונה, את היסודות למדינת הרווחה הפינית. במסגרת ממשלתו השנייה חתם על הסכם סחר חופשי ראשון בין מדינתו לבין השוק האירופי המשותף.

פאסיו ביקר בישראל ב-22 במאי 1967, בעיצומה של תקופת ההמתנה המתוחה שלפני מלחמת ששת הימים.

## קישורים חיצוניים

* 
* Finland in the Era of Consensus, 1966-81
* דף באתר הפרלמנט הפיני
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:שרי ממשלת פינלנד
קטגוריה:שרי תחבורה
קטגוריה:שרי רווחה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הוורד הלבן של פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1903
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1980
פראן סונייר בלגר

**פראן סונייר אי בלגר** (בקטלאנית: **Ferran Sunyer i Balaguer**; 1912 - 27 בדצמבר 1967) היה מתמטיקאי קטלאני.
## חייו
בלגר נולד בפיגרס, ז'ירונה, קטלוניה עם שיתוק גופני מלא ונעזר בכל ימי חייו בכיסא גלגלים ובמטפלים צמודים. אביו של בלגר נפטר כשהיה בן שנתיים והוא חי עם אמו, אנג'לה שטיפלה בו בעזרת סבתו ודודניו שעברו להתגורר עימם. מאוחר יותר, המשפחה המורחבת עברה להתגורר בברצלונה.

בעצת רופאיו, הרחיקוהו מכל מקור לחצים נפשיים אפשרי ובעיקר מלימודים. בלגר היה נחוש ללמוד בעצמו והחל לגלות עניין באסטרונומיה ופיזיקה ובעיקר במתמטיקה.

בשנת 1938 שלח בלגר את מחקריו אל ז'אק אדמר באוניברסיטת סורבון שפרסם את מאמרו בComptes Rendus. בלגר התכתב תדירות עם מתמטיקאים צרפתים, בעיקר עם שולם מנדלברוט ותלמידיו כגון: ז'אן פייר כהנא, ואצלב שרפינסקי ועוד.

בשל נכותו, בלגר לא היה מסוגל לכתוב בעצמו והיה תלוי באמו עד למותה בשנת 1955, אז דודניו החליפו אותה במלאכת הכתיבה. משנת 1948 עד ל 1966 זכה בלגר בפרסים רבים למתמטיקה בספרד.

בלגר סיים את התואר בשני שלו בשנת 1960 וקיבל את הדוקטורט שלו על התזה "Sobre la distribución de los valores de una función representada por una serie de Dirichelt lagunar" (התפלגות הערכים של פונקציה המוצגת על ידי טור דיריכלה) בשנת 1962 באוניברסיטת ברצלונה.

בלגר הלך לעולמו בשנת 1967 בברצלונה.
## פרס בלגר
קרן בלגר הוקמה בשנת 1983 ביוזמתה של מריה דודניתו של בלגר לזכרו והיא מעניקה פרסים למחקרי בתחום המתמטיקה.
הקרן מנוהלת על ידי מועצה בראשות נשיא המכון למחקרים ועוד כמה חברים של האוניברסיטאות הקטלניות.

בשנת 1992, הוכרז על פרס בינלאומי בסך של 15,000 דולר. חתן הפרס הראשון, בשנת 1993 היה מתמטיקאי ישראלי, פרופ' אלכס לובוצקי שאף זכה בפרס בשנית בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

* קורות חייו של פראן סונייר בלגר באנגלית
* אתר הפרס

## הערות שוליים

קטגוריה:מתמטיקאים ספרדים

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1967
מברשת גילוח

220px|ממוזער|שמאל|מברשת גילוח ירוקה
[שמאל|ממוזער|220px|מברשת הגילוח של [אברהם שטרן (יאיר)|יאיר שטרן אשר היותה רטובה הביא לתפיסתו של יאיר והירצחו. מוצגת במוזיאון הלח"י]]
שמאל|ממוזער|220px|הקצפת קצף גילוח באמצעות מברשת
**מברשת גילוח** היא מברשת המשמשת בגילוח. המברשת אנכית, ובקצה העליון סיבים המאפשרים הקצפה של קצף גילוח או סבון גילוח ומריחתו על חלק הגוף אותו מגלחים. ידית מברשת הגילוח עשויה לרוב פלסטיק או חרסינה ולעיתים מעוטרת או עשויה שנהב או מתכת (ואף מתכת יקרה כגון זהב). סיבי המברשת עשויים סיבים טבעיים או סיבים סינתטיים.

בצה"ל מכונה מברשת הגילוח "**מגל"ר**" – **מ**ברשת **ג**ילוח **ל**ניקוי **ר**ובים, בשל השימוש החריג שנעשה בה לניקוי נשקים אישיים מחול ומאבק בעת שמברשות גילוח היו נפוצות. כינוי זה נשאר נפוץ גם אחרי שצורת שימוש זו עברה מהעולם.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|200px|ערכת גילוח הכוללת [סכין גילוח ומברשת, ומעמד עבורם]]
מקורה של מברשת הגילוח המודרנית בצרפת, בשנות ה-50 של המאה ה-16. באותה עת ידית המברשת הייתה עשויה שנהב, זהב, כסף, שריון צב, בדולח או חרסינה. שערות המברשת היו עשויות פרוות גירית, ולכן נקראה המברשת בשם "גירית" (בצרפתית: *blaireau*) וגם כיום זה המונח למברשת גילוח. מברשות זולות יותר עשו שימוש בשיער חזיר בר. באותה עת אנשים לא גילחו עצמם, והמברשות היו חלק מכיליו של הגלב.

המצאת סכין הגילוח המודרנית הביאה לכך שאנשים רבים החלו להתגלח בעצמם ולא אצל איש מקצוע והביאו לייצור מברשות זולות העשויות בייצור תעשייתי (לרוב בעלי ידית פלסטיק וסיבי ניילון. המצאת קצף הגילוח הביאה להפחתת השימוש במברשת.

מברשות יוקרתיות משתמשות גם כיום בשיער גירית כאשר מברשת "גירית טהורה" מכילה שערות בטן גירית בלבד. מאחר שבמרבית מדינות אירופה ובארצות הברית הגירית היא חיה מוגנת, מרבית מברשות אלה מיוצרות בסין.

### מברשות גילוח והקשר לגחלת עורית
במהלך מלחמת העולם הראשונה ובעשור שאחריה נצפתה עלייה במספר מקרי גחלת עורית, שלא פעם הסתיימו במוות, בארצות הברית ובבריטניה. תחילה שיערו שהסיבה לתחלואה נבעה משימוש שעשו מדינות המרכז בחיידקי *[[Bacillus anthracis]]*, מחוללי הגחלת, בתור נשק ביולוגי. בעקבות חקירה אפידמיולוגית רשמית שנפתחה נמצא כי מברשות הגילוח שימשו כאמצעי להפצת המחלה (Vehicle-borne transmission). העלייה בתחלואה בפרק הזמן המתואר נבעה משתי סיבות עיקריות:
# **שימוש במסכות הגז** – בעקבות הכנסת הנשק הכימי לשימוש מבצעי בחזית המערבית נוצר הכורח להתגלח בתדירות גבוהה הרבה יותר על מנת להבטיח רמת ההגנה מיטבית של מסכות הגז. דבר זה הגביר את הביקוש לייצור מברשות גילוח רבות.
# **מקור חומר הגלם ועיקורו** – בעקבות המלחמה נוצר מחסור רציני בפרוות גיריות – חומר הגלם ממנו נהגו להכין את המברשות. מחסור זה הוביל לשימוש בתחליפים, דוגמת שיער סוסים. נמצא כי בעלי חיים אוכלי-צמחים, דוגמת הסוסים, רגישים יותר לגחלת בהשוואה לבעלי חיים אוכלי-כל, דוגמת הגיריות. בנוסף לכך לפני המלחמה בוצע תהליך של עיקור, בצרפת ובגרמניה, לפרוות שיועדו להכנת המברשות טרם שליחתה ליצרן. במהלך מלחמת העולם הראשונה הופסק כמעט לחלוטין תהליך העיקור בשתי המדינות הללו, וחומר הגלם נשלח ישירות אל היצרן בארצות הברית ובבריטניה.
שכיחות מקרי גחלת עורית ירדה לקראת סוף שנות ה-20 של המאה ה-20, ככל הנראה בעקבות פעולות מנע כגון עיקור, או השמדת מברשות הגילוח וכן בעקבות המצאת קצף הגילוח אשר הביא להפחתת השימוש במברשות אלה.

## קישורים חיצוניים

* ההיסטוריה של מברשת הגילוח

## הערות שוליים

קטגוריה:גילוח
קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
קטגוריה:מרחץ
גילוח
שמעון בן חמו

250px|ממוזער|בן חמו בינואר 2013
**שמעון בן חמו** (נולד ב-1961) כיהן משנת 2011 ועד ינואר 2017 כמנהלה הכללי של חברת "מקורות".

## ביוגרפיה
את שירותו בצה"ל עשה בחטיבת גולני, שם סיים מסלול בסיירת גולני ופיקד על פלוגה בגדוד 12. בשירות המילואים מילא בן חמו תפקיד של סמח"ט בחטיבת חברון.

במהלך הקריירה הציבורית שלו ועד שנת 2000 שימש כנציג רשות החברות בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות ביטחוניות ושל חברת החשמל. במסגרת זו, עסק בטיפול בכל הליכי ההפרטה ובשינויים המבניים הנדרשים, עריכת הפיקוח הפיננסי והמינהלי על החברות וטיפול בכל הנושאים הקשורים למערכת יחסי העבודה בחברות. במסגרת עבודתו טיפל במכירת מניות הבנקים שבבעלות המדינה.

בין השנים 2000–2007 כיהן כסגן-מנהל רשות החברות הממשלתיות וכן ביצע תפקיד של ניהול "היחידה למונופולים ולשינויים מבניים". במסגרת תפקיד זה ניהל את רשות החברות הממשלתיות האחראית על כ-100 חברות ממשלתיות, חלקן נמנות עם החברות הגדולות במשק כגון: התעשייה האווירית, חברת החשמל, רפא"ל, מקורות, התעשייה הצבאית, רכבת ישראל, ועוד, והיה אחראי לכל פעילות ההפרטה של החברות הממשלתיות, שינויים מבניים במשק, ניהול החברות בהיבטים השונים של המדינה כבעלים.

בשנים 2008–2011 שימש בן חמו כמנהל פעילות חברת "אפריקה ישראל" בדרום-מזרח אירופה (במדינות בולגריה, רומניה וסרביה). בשנת 2009 זכתה חברת "אפי אירופה –בולגריה" בתואר "משקיע השנה" בבולגריה בתחום הנדל"ן ובשנת 2008 זכתה במקום השני בתואר זה.

בשנת 2011 מונה למנכ"ל מקורות, את תפקידו סיים ב-31 בינואר 2017

בעל תואר שני בכלכלה ובמנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1990 סיים את התואר הראשון באוניברסיטה העברית וב-1995 את התואר השני בהתמחות במימון ובמאקרו כלכלה.

## קישורים חיצוניים
* 
* תשתיות - פורטל תשתיות סביבה ואנרגיה, ריאיון עם שמעון בן חמו, יו טיוב, 20 בנובמבר 2011
* 
* 

קטגוריה:מנכ"לי מקורות
קטגוריה:לוחמי סיירת גולני
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
סבון גילוח

שמאל|ממוזער|250px|סבון גילוח מודרני – הנמכר בשפופרת פלסטית.
ממוזער|פרסומת לסבון גילוח, 1851
**סבון גילוח** הוא סבון קשה אשר מוקצף לקצף גילוח באמצעות מברשת גילוח ומים. קצף זה משמש לריכוך השיער במטרה לגלחו בקלות באמצעות סכין הגילוח וכך למנוע כאב בעת גילוח ולהקטין את סיכויי הפציעה מסכין הגילוח.

בסבון גילוח נעשה שימוש עד היום.

## היסטוריה
על פי עדויות ארכאולוגיות, השימוש הראשון בסבון למטרת גילוח נעשה בשומר באלף השלישי לפנה"ס, כאשר עץ בסיסי שולב עם שומן בעלי חיים במטרה להקל על הגילוח.

השימוש בסבון גילוח מודרני החל באמצע המאה ה-19. פטנט לכלי להקצפת סבון הגילוח נרשם בארצות הברית בשנת 1867.

סבון גילוח נמכר כשצורתו עגולה – על מנת לאפשר את כתישתו והקצפתו בכלי להקצפה. במהלך המאה ה-19 נמכרו הסבונים לצד כלי הקצפה העשויים עץ או חרסינה.

בשנות ה-40 של המאה ה-20 החלה מכירת סבון גילוח רך בשפופרת.

## ייצור
סבון הגילוח מיוצר בדומה לסבון רחצה. הסבון מכיל חומר סיבוני כגון סודה קאוסטית (נתרן הידרוקסידי) או אשלגן הידרוקסידי וחומצת שומן (לעיתים נעשה שימוש בשמן קוקוס, שמן דקלים או שמן זית).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גילוח
קטגוריה:סבון
שלמה כהן (סופר)

**סלומון כהן** או **שלמה כהן** (בגרמנית: **Salomon Kohn**; תקפ"ה, 1825 – תרס"ד, 1904) היה סופר יהודי-אוסטרי - צ'כי אורתודוקסי בשפה הגרמנית, שפעל בבוהמיה, והיה חבר ועד הקהילה היהודית בפראג.

## ביוגרפיה

סלומון (שלמה) כהן נולד ב-1825 גבן לסוחר יהודי בפראג.
בשנים 1844–1846 למד באוניברסיטת פראג. הוא נהיה לשותף בעסק אביו והחל מ-1863 בעלים יחד לעסק.
החל משנת 1873 הקדיש עצמו כולו לפעילות הספרותית.
באותה תקופה הושפעה הקהילה היהודית מרוחות ההשכלה. רבים מבני הנוער נטשו את אורחות הדת, ואף התבוללו. כהן החל לכתוב ספרים בעלי מסרים דתיים, במטרה להעניק לבני הנוער ספרות אלטרנטיבית, ובכך להשפיע עליהם להישאר בדרך אבותיהם. ראשי הקהילה האורתודוקסית תמכו בפועלו, ואחד מגבירי העיר אף תמך בו כלכלית על מנת שיוכל לכתוב בשלווה.

סיפורו הראשון "הקדיש לפני כל נדרי" התפרסם בשנת תר"ז.

את ספריו כתב בשפה הגרמנית, הנפוצה בקרב הסביבה. סיפוריו הופיעו בעיתון "דער איזראעליט" של הרב מאיר להמן. חלק מסיפוריו היו סיפורים היסטוריים, או סיפורי עלילה המבוססים עליהם.

ספריו תורגמו לעברית, ופורסמו בירושלים בעיתון "החבצלת". בשנות ה-80 של המאה ה-20 יצאו ספריו בעריכה מחודשת על ידי הוצאת נצח.

סגנון סיפוריו, דומה לסגנונו של הרב מאיר להמן. הסיפורים בדרך כלל מתארים את היהודים האורתודוקסיים כמדוכאים כתוצאה מגזירות ורדיפות, אך נאמנים לשלטון, חדורים באמונה בצדקת דרכם ובאמונה בגאולה ובמשיח. סיפוריו בדרך כלל מסתיימים בסוף טוב, כשהיהודים או גיבור הסיפור מצליחים במשימתם, ובדרך כלל כתוצאה מכך נגרם קידוש השם.

## רשימת סיפוריו
*גבריאל - פורסם בעילום שם בקובץ "סיפורים" (פראג 1852)
*הקדיש לפני כל נדרי
*אל תתיאש מן הרחמים
*צדיק מצרה נחלץ
*ההלוואה
*נס מן השמים
*אסיר המלך
*מיאוש לנחמה (סיפור היסטורי)
*מאויב לאוהב
*סוף הכבוד לבוא
*מיגון לאושר
*רווח והצלה (סיפור היסטורי)
*הגיבורים
*חסד רוזנים
*מיאוש לנחמה (סיפור היסטורי)
*על יד עצי הערבות (סיפור היסטורי)
*חלום המלך (סיפור היסטורי)
*ניצחון האמת ר’ דוד מאשפיירא (סיפור היסטורי)
*אחרית טובה
*ראי של התקופה (Ein Spiegel der Gegenwart) (1875 ינה)
*Die silberne Hochzeit (חתונת הכסף) (1882, לייפציג)
*הפודה ומציל וסיפורים אחרים (Der Lebensretter und andere Erzählungen) (1893, ברלין)

## קישורים חיצוניים

* 
* שלמה כהן באתר WorldCat Identities
* 
* כהן, שלמה, *[[The New International Encyclopædia]]*, בוויקיטקסט 
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:סופרים חרדים
קטגוריה:סופרים יהודים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1825
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1904
קצף גילוח

ממוזער|250px|שמאל|גילוח בעזרת קצף גילוח
[שמאל|ממוזער|250px|הקצפת קצף גילוח באמצעות [מברשת גילוח]]
**קצף גילוח** הוא תכשיר המסייע לגילוח, בעיקר של שער פנים באמצעות סכין גילוח. מטרת קצף הגילוח היא ריכוך השיער ובכך הוא מונע כאבים ופציעות מסכין הגילוח בעת הגילוח.

מרבית קצף הגילוח נמכר במכלי אוויר דחוס (אירוסולים), או מוקצף מג'ל גילוח. בעבר, בטרם נעשה שימוש באירוסולים, הוקצף קצף הגילוח מסבון גילוח באמצעות מברשת גילוח.

## היסטוריה
על פי עדויות ארכאולוגיות, השימוש הראשון בסבון למטרת גילוח נעשה בשומר באלף השלישי לפנה"ס, כאשר עץ בסיסי שולב עם שומן בעלי חיים במטרה להקל על הגילוח.

עד ראשית המאה ה-20 קצף הגילוח נוצר באמצעות הקצפת סבון גילוח בעזרת מברשת גילוח שהייתה עשויה לרוב משערות גירית. בשנות ה-40 של המאה ה-20 החלה מכירת סבון גילוח רך בשפופרות.

השימוש הראשון במכל אוויר דחוס לצורך יצירת קצף גילוח נעשה בשנת 1949 במוצר של חבר קארטר וולס (Carter-Wallace)
מכלי הגז הראשונים עשו שימוש בגז CFC (הלואלקאן) אולם בשל הנזק שגרם גז זה לשכבת האוזון בשנות ה-70 של המאה ה-20 הגבילה הסוכנות הגנת הסביבה של ארצות הברית את שימוש בגז זה והחל שימוש בגזים אחרים כגון פנטאן, פרופאן, בוטאן ואיזובוטאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גילוח
קנדלה וטראנו

**מריה קנדלה וטראנו וגה** (בספרדית: **María Candela Vetrano Vega**, נולדה ב-9 באוגוסט 1991) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית ארגנטינאית.

וטראנו מוכרת בעיקר ממשחקה בטלנובלות של כריס מורנה: "פינת אור", "פלוריסיינטה", "קטנטנות" ו"כמעט מלאכים".

## ביוגרפיה וחיים אישיים
קנדלה וטראנו נולדה ב-9 באוגוסט 1991 בלומאס דה סאמורה שבפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה כבת בכורה להקטור וטראנו ומריה וירחיניה וגה, ולה שתי אחיות קטנות.

## קריירה בטלוויזיה
וטראנו הופיעה לראשונה בטלוויזיה כשהייתה בת שבע בתוכנית בשם "Agrandadytos".

היא החלה את קריירת המשחק שלה בטלנובלה של כריס מורנה "פינת אור".

וטראנו דגמנה בחברות הבגדים הארגנטינאיות "sweet victorian" ו"tuboos" והחברה "CHE! MONA" אשר לה היא גם מעצבת בגדים.

וטראנו שיחקה ב"קטנטנות" וב"כמעט מלאכים" שנוצרו והופקו גם על ידי כריס מורנה.

בשנת 2011 וטראנו שיחקה בסדרה "סופר טורפה" בתפקיד ראשי לצד פאבלו מרטינס.

בשנת 2013 וטראנו שיחקה באופרת הסבון "שכנים במלחמה" והוציאה קו בגדים בשם "Che! Mona".

בשנת 2014 שיחקה בהצגת תיאטרון בשם "יצור רגשי" שזכתה להצלחה רבה ומופעים רבים בארגנטינה.

בשנים 2014–2015 וטראנו שיחקה בטלנובלה "יום ולילה", בה גילמה את דמותה של מילגרוס "מילי" וילה.

בשנת 2016 שיחקה בהצגה בשם "פרודים" בבמות ארגנטינה, והשתתפה בתוכנית "הפנים שלך נשמעות לי" בתפקיד ריאנה.

בשנת 2017 שיחקה בסרט האימה הארגנטינאי "Hipersomnia" לצד חואן פרדו לנסאני, חימנה ברון ובלן שבא'''ן''' בתפקיד מאלו

היא מדגמנת לחברות מצליחות בארגנטינה כמו sweet לצד ולנטינה סנרה.

בשנת 2019 שיחקה בטלנובלה התקופתית הארגנטינאית "ארץ אהובה" .בתפקיד אנה מורטי, לצד אאוחניה סוארס, גונסלו הרדיה ובנחמין ויקוניה.

בשנת 2022 גילמה את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "סוף האהבה" מבית אמזון פריים וידאו; בסדרה גילמה את דמותה של דבי טננבאום, אחותה הגדולה של תמרה (לאלי אספוסיטו).

## חיים אישיים
בשנים 2008 –2010 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן אגוסטין סיירה.

בשנים 2013 –2014 ניהלה מערכת יחסים עם גסטון סופריטי.

משנת 2015 היא בזוגיות עם השחקן אנדרס גיל. ב-14 בנובמבר 2024 נולד לשניים בן.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## תיאטרון

## דיסקוגרפיה
* פינת אור, 2003
* פלורסיינטה, 2004
* קטנטנות, 2006
* כמעט מלאכים, 2008-2010
* סופר טורפה, 2011

## קישורים חיצוניים

# http://www.diariopopular.com.ar/notas/157632-lali-esposito-candela-vetrano-su-amistad-no-es-solo-ficcion
# http://www.hola.com.ar/1526932-candela-vetrano-una-belleza-teen-que-se-impone
# http://www.clarin.com/espectaculos/tv-y-radio/amor-super-poderoso_0_505749471.html

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות ארגנטינאיות
קטגוריה:דוגמניות ארגנטינאיות
קטגוריה:זמרות ארגנטינאיות
קטגוריה:מעצבות אופנה ארגנטינאיות
קטגוריה:שחקניות טלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1991
אוסמאן המדי ביי

[ממוזער|שמאל|230px{ אוסמן המדי בי בחפירות ב[ הר נמרוט]]

**אוסמאן המדי ביי** (בטורקית: **Osman Hamdi Bey**; 30 בדצמבר 1842 – 24 בפברואר 1910) היה מדינאי, ארכאולוג, צייר ואינטלקטואל עות'מאני. הוא נחשב כחלוץ אוצרי המוזיאונים בטורקיה. ייסד את קומפלקס המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול והיה האוצר הראשון שלו. כמו כן, הקים את האקדמיה לאמנויות היפות באיסטנבול, כיום אוניברסיטת מימאר סינאן לאמנויות 

אוסמאן המדי היה בנו של המדינאי העות'מאני ממוצא יווני איברהים אדהם פאשה , שכיהן בתפקיד וזיר גדול. בצעירותו למד משפטים תחילה באיסטנבול ובהמשך בפריז. בד בבד עסק בציור ובשבתו בצרפת השתלם אצל הציירים גוסטב בולאנז'ה וז'אן-לאון ז'רום. וציורים מעשה ידיו אף הוצגו ב-1867 בתערוכה העולמית של פריז. בשובו לארצו ב-1867 מונה לשורת תפקידים במינהל האימפריאלי. בין היתר אצר ב-1873 את הביתן העות'מאני בתערוכה העולמית של וינה. תקופה מסוימת הוצב בבגדאד ושם התחזקה נטייתו לחקר עתיקות.

## עבודתו כארכאולוג
אוסמאן המדי ניהל את החפירות הארכאולוגיות המדעיות הראשונות שנערכו בידי צוות טורקי. עם חפירותיו נמנים האנדרטות של ממלכת קומגנה ההלניסטית במרומי הר נמרוט והאתר המקודש של האלה היוונית הֵקָטֶה בלגינה  שבדרום-מערב אנטוליה. ב-1887–1888 ניהל אוסמאן המדי חפירות בנקרופוליס שליד צידון בלבנון. בין ממצאיו החשובים באתר זה היו סרקופג אלכסנדר והסרקופג של תבנת.

בשנת 1881 נקרא אוסמאן המדי להקים את המוזיאון הארכאולוגי האימפריאלי באיסטנבול. המוזיאון נפתח בשנת 1891 ונוהל על ידו במשך 29 השנים הבאות.

אוסמאן המדי ביי היה בין היוזמים של תקנת העתיקות (Asar-ı Atîka Nizamnamesi) מ-1884. התקנה הטילה איסור על הברחת חפצים בעלי ערך היסטורי מהאימפריה העות'מאנית, שבגבולותיה נכללו בין היתר מרחבי הציוויליזציות של יוון העתיקה ושל מסופוטמיה.
## גלריית תמונות

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ארכאולוגים טורקים
קטגוריה:ציירים טורקים
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:נפטרים ב-1910
טוסה האן

[400px|ממוזער|שמאל|אנשי טוסה החובשים כובעי "שאגומי" בקרב אואנו ב[מלחמת בושין (1867-1868), בציור משנת 1878]]
**טוסה האן** (נחלת טוסה, בקאנג'י: **[[שורש 32|土]]佐藩**) הייתה האן - נחלה פאודלית - באזור טוסה ביפן, המחוז הנוכחי  קוצ'י, בימי תקופת אדו. שמה הרשמי  הוא "קוצ'י האן" (高知藩).
ביפן היו קיימות אז כ-300 נחלות מסוג זה.  כמה מבני המקום הטביעו חותמם בהיסטוריה של יפן  בשלהי תקופת השוגונות טוקוגאווה, למשל: ריומה סקמוטו, מיצואה יוי, שוז'יו גוטו, טאיסוקה איטאגאקי, שומין נאקאה.

בימי תקופת סנגוקו בשנת 1575 הצליח הדאימיו שוסוקאבה מוטושיקה להשתלט על כל המחוז קוצ'י ובהמשך לכבוש את כל האי שיקוקו. אולם בשנת 1585 האשיבה, הקרוי  מאוחר יותר "טויוטומי" הידיושי פלש לאי, הכניע את שוסוקאבה. אזור טוסה הוענק ליאמאושי קאזוטויו. צאצאיו של יאמאושי נותרו שליטים בטוסה עד שנת 1869.  

בשנת 1868 בימי שינויי השלטון ביפן יאמאושי טויושיגה נמנה עם תומכיו הראשיים של הממשלה הקולגיאלית של הדאימיו בראשות השוגון האחרון, טוקוגאווה יושינובו. אך לא הצליח למנוע את היגררות האזור טוסה למלחמה נגד השוגון מיוזמת קצינים ממורמרים שעשו ברית עם השליטים באזורי סצומה וצ'ושו.
אחרי החזרה של המונרכיה בימי מייג'י בני נחלת טוסה מילאו תפקידים חשובים בחברה היפנית.
עוד לפני מועד ה"רסטורציה" בלטה דמותו של סאקאמוטו ריומה שהקים את חברת הצי הסוחר ממנה התפתחה חברת ההובלה הימית של איוואסאקי יאטארו, שהפכה מאוחר יותר את שמה  למיצובישי.

איטאגאקי טאיסוקה, גם הוא שותף בזמנו במאבק נגד השוגון האחרון, הקים בשנות ה-1870 את התנועה הראשונה לדמוקרטיה פרלמנטרית ומאוחר יותר ייסד את המפלגה הליברלית ביפן.

## קישורים חיצוניים

*הערך "Tosa" מאת Paul Akamatsu ב-2012 '''Encyclopedia Universalis'''

קטגוריה:יפן: היסטוריה
מאורת הנחש

**מאורת הנחש** (באנגלית: **The Viper's Nest**) הוא הספר השביעי בסדרת 39 רמזים. כותב הספר הוא פיטר לרנג'יס, שכתב גם את הספר השלישי (גנב החרבות) וחלק מהספר האחרון בסדרה הווספרים באים. כריכת הספר היא חומה, ועליה יש נחש מלווה במשב רוח, ששתי חניתות מתחתיו בצורת X. 
## עלילה
דן ואיימי קהיל הם שני אחים המחפשים את 39 הרמזים, בעוד אנשים נוספים ממשפחתם מחפשים אותם גם הם.

לאחר התפרצות הר הגעש קרקטאו, איימי ודן קהיל וכן אליסטר הו, שורדים את ההתפרצות, כשנלי שטה אל האי בסירת מרוץ, כשהמשטרה בעקבותיה. המשטרה עוצרת אל אליסטר (כשאיימי ודן בטוחים שאיזבל קברה הפלילה אותו), בעוד איימי ודן מוצאים את התיק של אירינה, שהצילה אותם אך קיפחה את חייה, בהריסות. בתוך התיק הם מוצאים את הרעל של אירינה, החטיף שלה ומחברת. במחברת כתובות הערות ברוסית, כשהמילה "39" מופיעה ביניהן. הם מפענחים את הפירוש של המילים, שמתגלות כשיר. הם מזמינים כרטיסים לפרטוריה שבדרום אפריקה, וקונים כרטיסי הטעיה לפאוריה. בנביעה דן בודק עם יש פארידה אדומה לצלאח א-דין בדרום אפריקה. באותו זמן, מתגלה שבאה הו, דודו של אליסטר, הוא זה שהפליל אותו. באה ואליסטר מתעמתים, כשאליסטר מעמיד פני מת. השוטרים בטוחים שאליסטר מת, לכן הם מורידים מעליו את האזיקים. אליסטר מספיק להתחזות, מנצח את השוטרים ואוזק את באה הו כשהוא שר לעצמו.

כשאיאן, נטלי ואיזבל קברה נוסעים לפאוריה עקב ההטעיה של איימי ודן, נטלי מוצאת באינטרנט את ההודעה של דן על הפארידה האדומה, והם מתחקים אחר האות של ההודעה. בשדה התעופה של דרום אפריקה, נהג מונית מוסר לדן גלויה כתובה בכתב יד, שבצד אחד שלה יש טקסט על שאקה זולו ותמונה שלו, כשהסמל של בית תומאס מוטבע על המגן שלו. בצד השני כתוב הדבר הבא:

הם נוסעים לפרטוריה, כשבאמצע הדרך הם מגלים שההולטים בעקבותם. דן משכנע קבוצת כדורגל לעקוב אחריהם, בעוד הם נוסעים.
המילטון מוסר לדן קוד מורס, שמשמעותו הוא: תברחו תזהרו. בדיוק אז מגיע אליסטר, שננטש על ידם, ולאחר כך ההולטים לוכדים אותו. דן ואיימי מגיעים ברגע האחרון וחוזים במלכודת של ההולטים: אם הם יזיזו חוט שמחובר לכובע של אליסטר, יהיה פיצוץ. בעזרת מהירות גדולה דן מצליח להציל את אליסטר ולגרום לפיצוץ בו זמנית. הם פותרים את החידה שעל הגלויה ומגיעים לגבעת הכנסייה, שם נמצאת מפקדה תומסית. הם מתחזים לרייגן ולהמילטון הולט בעזרת הכרטיסים בתיק של אירינה, שם הם חוזים במפקדה. הם חופרים את קברו של שאקה ומגלים שם יהלום, ובטוחים שזה הרמז. הם בורחים מהתומסים והמארב שלהם, וזוכים לפגוש בקבראים. הם זורקים חלק מהרעל הלוקיאנוסי על דן. הם עולים מהר על המטוס הפרטי של גרייס, הלמור המעופף, ומגיעים לביתה שבמדגסקר. הם מגלים שאלוורה, התרופה שבזכותה דן ניצל, היא הרמז האמיתית ולא היהלום. אחר כך הם מגלים שהם מדריגלים, קבוצת אנשים מסתורית ביותר, כשהם צופים בתמונה של הוריהם מחבקים את האיש בשחור המדריגלי.

## קישורים חיצוניים
* מאורת הנחש, באתר The 39 Clues Wiki 
*  

קטגוריה:39 רמזים - הסדרה המקורית
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי פיטר לרנג'יס בסדרת 39 רמזים
גביע העולם למועדונים 2011

**גביע העולם למועדונים 2011** נערך ב-2011 ביפן מה-8 בדצמבר עד ה-18 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השמיני במספר. בטורניר זכתה הקבוצה הספרדית ברצלונה, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה השנייה של מועדון ספרדי ושל ברצלונה בטורניר זה לאחר זכייתה של ברצלונה בטורניר 2009.

במשחק הגמר השתתפו קבוצות ברצלונה מספרד וסנטוס מברזיל.

## הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2011 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מיפן.

התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר.

## קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:

## המשחקים
### שלב הפלייאוף

### שלב רבע הגמר

### שלב חצי הגמר

### משחק על המקום החמישי

### משחק על המקום השלישי

### משחק הגמר

## פרסים

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של אליפות העולם לקבוצות

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:תחרויות כדורגל ביפן
קטגוריה:2011 ביפן
קטגוריה:2011 באסיה
ז'אן ז'יונו

**ז'אן ז'יונו** (בצרפתית: **Jean Giono**; 30 במרץ 1895 - 8 באוקטובר 1970) היה סופר צרפתי.

ספריו המרבים לתאר את הסביבה הכפרית של אזור פרובאנס שבצרפת, עוסקים במצבו של האדם בעולם ובשאלות מוסריות ומטאפיזיות.
ז'יונו הואשם בכך שתמך במשטר וישי ולא התנגד לגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. מגניו טוענים שז'ינו נמנע מכל התנגדות מזוינת בשל ערכיו הפציפיסטיים, ערכים אותם אימץ אחרי שובו ממלחמת העולם הראשונה.

בהיותו חייל בחיל הרגלים במלחמת העולם הראשונה, הוא היה אחד מ-11 הניצולים של היחידה שלו בוורדן. בהמשך תיאר את זוועות המלחמה בלהקת לה גרנד (1931; לבית המטבחיים).

הפופולריות שלו גדלה בסוף שנות העשרים עם סדרה של רומנים אנטי-אינטלקטואליים אזוריים על אצילותם של אנשים פשוטים. סדרה זו הגיעה לשיאה ביצירות כמו הטרילוגיה Le Chant du monde (1934; שיר העולם), שכמו רוב יצירותיו הייתה מחאתו של אדם רגיש כנגד התרבות המודרנית. בשנת 1939 ישב גיונו חודשיים בכלא בפעילות פציפיסטית. בשנת 1945 הוא הוחזק בשבי על ידי יחידה קומוניסטית של לוחמי ההתנגדות, שראו את הפציפיזם כשיתוף פעולה עם הנאצים. סופרי השחרור הצרפתים רשמו אותו ברשימה השחורה, אך הגנה נמרצת של הסופר אנדרה ז'יד סייעה לו, ובשנת 1954 נבחר ג'יונו לאקדמי גונקור.

## כתביו בעברית
* **גבעה** (Colline, 1929), תרגם אביטל ענבר, רעננה: אבן חושן, 2010 .
* **מישהו מבומון** (Un de Baumugnes, 1929), תרגמה אביבה ברק, ירושלים: שוקן, 1989.
***ספיח** (Regain, 1930), תרגם יצחק שנהר, ת"א: שטיבל, 1935.
***שירת העולם** (Le Chant du monde, 1934), תרגם י. ל. ברוך, ת"א: מסדה, 1944.
***האיש ששתל עצים** (L’Homme qui plantait des arbres, 1953), תרגם בן יוסף, ישראל: קיקרו, 1998.
* **האיש ששתל עצים** (L’Homme qui plantait des arbres, 1953), תרגמה אביבה ברק, רמת השרון: אסיה, 2010.

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של ז'יונו 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1895
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1970
גימיק

בתחום השיווק, **גימיק** ובעברית **שיווקון** (באנגלית: **Gimmick**) הוא תכונה מיוחדת ושונה שמבליטה תכונה מסוימת של מוצר או שירות על פני המתחרים שלהם, אך בדרך כלל איננה רלוונטית במיוחד למוצר, והשינוי נעשה על מנת לעורר בהם בולטות בקרב הצרכנים. גימיקים של מוצרים נחשבים לחידושים לא שימושיים, שאינם קשורים למטרה של המוצר. מסיבה זו גימיק נחשב במקרים רבים למושג שלילי, אך בעבר רעיונות שהחלו כגימיקים התפתחו לחידושים קבועים ושימושיים.

## היסטוריה
על פי מילון אוקספורד, המילה, שהגיעה מן השפה האנגלית, החלה כמונח סלנג, המתאר נוכל או קוסם, שגורם לדברים להיראות שונה ממה שהם באמת. כמו כן, נטען באותה המהדורה של המילון כי ייתכן שהמילה במקור הייתה אנגרמה (היפוך אותיות) של המילה Magic, "קסם".

מציאת גימיק מוצלח ומבדל היא בדרך כלל חלק חשוב בתהליך השיווק של מוצר יום-יומי או משעמם. לדוגמה מברשות שיניים, להם ניתנים גימיקים כמו צבעים בולטים, או משתנים, כדי שייראו אטרקטיביים יותר ללקוחות. גימיקים פונים בעיקר לילדים אך לפעמים גם למבוגרים שמתלהבים בקלות, וקונים את המוצר בשביל הגימיק ולא בשל השימושיות שלו.

תוכניות טלוויזיה מוסיפות גם הם גימיקים לשעשועונים שלהם, לדוגמה נפילות מרהיבות של מתמודד שנפסל.

## בעברית
הגימיק במשמעות זו עלה לישראל בשנות השישים של המאה ה־20: בעיתונות התקופה המונח הלועזי בא לרוב בין מירכאות ("גימיק") ולצידו לעיתים בא הסבר בעברית – פעלול, תעלול, רעיון, התחכמות, בדיחה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיווק
Congo

**Congo** (קונגו) היה הסינגל הראשון מהאלבום Calling All Stations של להקת ג'נסיס, אשר יצא בספטמבר 1997. הסינגל סימן את תחילתו של הזמר ריי וילסון כסולן החדש של ג'נסיס. הסינגל היה להיט בכל אירופה.

עם יציאתו נכנס למקום החמישי בהונגריה.

## מידע
השיר, למרות שמו ולמרות פתיחתו, סיפור השיר לא מספר בכלל על סיפור על אפריקה או דבר אחר הקשור לנושא. נושא השיר הוא על שני אנשים אשר שונאים אחד את השני ומתרחקים ככל שאפשר אחד מהשני. מבחינה מוזיקלית, השיר נפתח במוזיקת תוף קריבי ומוזיקה בהשפעה אפריקנית. בזמן המוזיקה נשמע קולו של שבט אשר שר "Congo the Congo", לפני שהשיר הופך לאפל יותר עם מלודית גיטרה. גרסת האלבום כוללת בסוף השיר, מנגינת סינתיסייזר שנחלשת וכך השיר מסתיים. לעומת זאת, גרסת הסינגל נחלשת לפני הסוף המקורי.

## וידאו מוזיקלי
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי הווארד גרינהול, הסרטון כולל דימויים, עם הלהקה שנגנה במספנה שמורה היטב מאוישת עם עבודת פרך. תותחי מים ענקיים המשמשים לבקרת התקוממויות, והלהקה הוספגה במים לעיתים קרובות למדי בכל הסרטון.

## בי-סייד
ה"בי סייד" של הסינגל יצא לאור כשני שירים והם "Papa He Said" ו-"Banjo Man" ."Banjo Man" כמעט עמד להיכנס ל-Calling All Stations אך זה נדחה והשיר הוצא מרשימת השירים ברגע האחרון. גרסת ה-CD המשופר כלל בבי-סייד את הגרסה הערוכה לקטע "Second Home by the Sea".

## רשימת שירים

גרסת CD משופר

## הוצאה לאור/הופעות
Congo היה הסינגל הראשון מהאלבום Calling All Stations, ונוגן בהופעות לקידום האלבום, בדרך כלל באמצע הסט. גרסת הסינגל הופיעה באלבום האוסף של הלהקה, Turn It On Again: The Hits. ריי וילסון ביצע את השיר בהופעה בסולו לכבוד ה-Genesis Klassik tour אשר היה סיבוב הופעות כמחווה לג'נסיס.

## מצעדים
השיר לא דורג במצעד הבילבורד בארצות הברית. בארצות הברית, הסינגל דורג במקום ה-#25 באוגוסט, 1997 במצעד בשם Mainstream Rock הסינגל נוגן ברדיו האמריקאי בשבוע ל-15 בספטמבר 1997 (שנת ההוצאה של הסינגל).

## ביצוע
*ריי וילסון - שירה
*טוני בנקס - קלידים, שירה מלווה
*מייק ראת'רפורד - גיטרת בס, גיטרה, שירה מלווה
*ניר צדקיהו - תופים, כלי הקשה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שירי ג'נסיס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי הווארד גרינהול
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
ישראל שוכמן

**ישראל שוּכמן** (**שוּחָמי**) (דצמבר 1899, הרובישוב, פלך לובלין, פולין הרוסית – 2 באפריל 1972, ירושלים) היה עיתונאי ואיש ציבור ירושלמי, איש העלייה השלישית, פעיל אחדות העבודה וההסתדרות הכללית, ממניחי היסוד של עיתון "דבר", חבר אספת הנבחרים השנייה.

## קורות חיים
ישראל שוכמן נולד בדצמבר 1899 בעיירה הרובישוב שבפלך לובלין של האימפריה הרוסית (פולין), בנו של צבי שוכמן, סוחר, ממשפחת האדמו"ר רבי אהרן מקרלין. התחנך בחדר מתוקן. נתפס לציונות, בשנים 1919–1920 היה חבר מרכז צעירי ציון והחלוץ בפולין.

בשנת 1920 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. ב-1921 היה מזכיר הסתדרות פועלי הרכבת בארץ ישראל וערך את ביטאונה "הקטר". הוא היה ממייסדי מועצת פועלי ירושלים הראשונה ומזכירהּ. משנת 1923 ועד 1933 היה חבר ועד "קהילת ירושלים" (הוועד שייצג בתקופת המנדט את יהודי העיר בפני השלטון הבריטי) מטעם הסתדרות העובדים הכללית ואחדות העבודה. כמו כן היה חבר בוועידות ההסתדרות ופעיל במוסדותיה. בבחירות שנערכו לאספת הנבחרים השנייה בכסלו תרפ"ו דצמבר 1925 נבחר כציר מטעם אחדות העבודה.

ב-1925 היה מזכיר ועידת היסוד של עיתון "דבר", ומאותה שנה היה מנהל סניפו (העורך האחראי) של העיתון בירושלים במשך עשרות שנים. הוא היה סופרו הראשון של "דבר" בירושלים, ופרסם מאמרים רבים ב"קונטרס" וב"דבר", רובם בענייני ירושלים. שוכמן התגורר בשכונת רחביה, והיה חבר ועד השכונה. בימי המצור על ירושלים במלחמת העצמאות הוציא את העיתון העברי היחיד בעיר – "דבר ירושלים".

ישראל שוכמן מת באפריל 1972 בירושלים, בגיל 72, ונקבר בהר המנוחות. הניח את אשתו, בתו וחתנו ונכדיו.
### משפחתו
בראשית שנת 1926 נישא לפנינה לרנר, מראשוני הרוקחים בירושלים. ביולי 1927 נולדה בתם היחידה, ורדה, לימים מורה ומחנכת בבית הספר ארלוזורוב בירושלים ומורה במכללת דוד ילין בירושלים. ב-1951 נישאה לעו"ד רפאל שמיר (מצאצאי ברוך מזרחי), והייתה אם לשלושה: רון, דפנה וגדית. נכדו רון שמיר הוא פרופסור לביואינפורמטיקה בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

## כתביו
* **בעירית ירושלים**, תל אביב: דבר ('חוברות דבר', א), תרפ"ט.
* **ירושלים מאשימה!**, תל אביב: הוצאת ירושלים, תש"ט. (ספרון)
* **[[נטורי קרתא]]: השיבנו לעבדאללה ונשובה**, ירושלים: הוצאת ירושלים, תשי"א 1950. (ספרון)

לאחר מותו:
* **רשימת מאמרים שפורסמו בעיקר בדבר בשנים 1925–1955**; מסודרות בסדר כרונולוגי על ידי רפאל שמיר, 2 כרכים, ירושלים: [חמו"ל], 1990. (כרך א: פרסומים מ-1925 עד 1937; כרך ב: פרסומים מ-1938 עד 1955)

## לקריאה נוספת
* 'שוחמי (שוכמן), ישראל', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 2028.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:חברי אחדות העבודה
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
שלפוחית ביישנית

**שלפוחית ביישנית** היא סוג של פוביה בה האדם מתקשה או אינו מסוגל להשתין בנוכחות (האמיתית או המשוערת) של אחרים, למשל בשירותים ציבוריים. אנשים רבים חווים מדי פעם קושי בהשתנה ליד אחרים, אולם שלפוחית ביישנית היא דפוס עקבי וחריף המקשה על חיי האדם. ההפרעה מתחילה לרוב בגיל העשרה, ונפוצה יותר בקרב גברים מבקרב נשים. שלפוחית ביישנית מוגדרת ב-DSM כחלק מחרדה חברתית, אולם יש מחלוקת בין אנשי מקצוע אם הדבר נכון.

## השפעת שלפוחית ביישנית על חיי היומיום
[ממוזער|[בדיקת שתן|בדיקות שתן, בין היתר, עלולות להיות בעייתיות עבור הסובלים משלפוחית ביישנית.]]
אנשים עם שלפוחית ביישנית מארגנים פעמים רבות את חייהם בצורה שנועדה לאפשר להם להימנע משימוש בשירותים בסביבה של אנשים אחרים. הימנעות משתייה זמן רב לפני שהות במקום בו האדם צופה קושי להשתין, החזקת שתן, מיפוי שירותים ציבוריים והליכה למקומות בהם יש שירותים מבודדים יחסית בלבד – כל אלו הן דוגמאות לארגון החיים סביב שלפוחית ביישנית. הימנעות מהשתנה במקומות רבים והחזקת השתן במשך שעות בשל כך עלולה לגרום לזיהומים תכופים במערכת השתן וכשההפרעה נמשכת שנים, עלול מבנה שלפוחית השתן להשתנות באופן שיוביל לקושי בהתרוקנות.

במקרים מתונים עד חמורים, שלפוחית ביישנית יכולה להוביל להגבלה חמורה על החיים. חלק מהסובלים משלפוחית ביישנית נמנעים מנסיעות ארוכות, טיסות, טיולים. במקרים חמורים עלולים חיי החברה, הזוגיות והתעסוקה להיפגע כתוצאה מההפרעה. לדוגמה, האדם יפסול מקומות עבודה שהשירותים שלהם אינם מספקים די פרטיות לדעתו או יגביל עצמו למקומות עבודה הסמוכים לביתו או יעבוד בבית. בתחום החברתי, הסובל משלפוחית ביישנית עלול להימנע מפעילויות חברתיות שונות, ביקור בבתי אחרים והימנעות משינה עם בת זוג פוטנציאלית מחשש שלא יצליח להשתין כשהם נמצאים באותו בית. במקרים חריפים במיוחד הסובל מההפרעה לא יכול להשתין מחוץ לביתו, או אף בביתו כשיש אנשים אחרים בבית. חלק מהסובלים משלפוחית ביישנית ברמה זו נאלצים להשתמש בקתטר כדי שיוכלו להשתין.

## טיפול בשלפוחית ביישנית
הטיפול האפקטיבי ביותר בשלפוחית ביישנית הוא טיפול קוגניטיבי התנהגותי. טיפול זה מקנה ידע על ההפרעה, כיצד היא נוצרת, איך צורות החשיבה וההתנהגות מחזקות אותה ונעשית עבודה על מנת לשנות גורמים אלו. החלק ההתנהגותי של הטיפול כולל שני חלקים:
* מניעת תגובה - מניעת התנהגויות שהאדם עושה ממחשבה שהן מאפשרות לו להתמודד עם ההפרעה, אולם בפועל מחזקות אותה. למשל הימנעות משירותים מסוימים, לחיצה על השלפוחית על מנת להשתין והימנעות משתייה כדי לא להתמודד עם השתנה בחוץ.
* חשיפה - התמודדות עקבית ושיטתית עם הפחד להשתין במקומות ציבוריים. החשיפה נעשית באופן הדרגתי, בתחילה למצבים בדרגת קושי נמוכה יותר, למשל חשיפה בדמיון למצבים מאיימים או השתנה בשירותים מבודדים יחסית, ולאט לאט מוסיף לרפרטואר מצבים נוספים בדרגת קושי גבוהה יותר.

## ראו גם
*חרדה חברתית
*טיפול קוגניטיבי התנהגותי
*חרדות

## קישורים חיצוניים
*הארגון העולמי של שלפוחית ביישנית
*גורמים לשלפוחית ביישנית והקשר בינה להפרעות אחרות
*הקשר בין שלפוחית ביישנית וחרדה חברתית
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות חרדה
קטגוריה:פוביות מצביות
קטגוריה:שתן
תיק רחצה

שמאל|ממוזער|250px|200px|תיק רחצה
**תיק רחצה** הוא תיק קטן, לרוב עשוי פלסטיק המשמש לאחסון כלים ותכשירים המיועדים לרחצה עבור נוסע. מטרת התיק להכיל את הכילים והתכשירים הנדרשים כאשר אדם אינו נמצא בביתו ואינו יכול להגיע לתכשירים המצויים בחדר הרחצה שלו. לרוב תיק הרחצה לא יכיל תכשירים המצויים במלון או באכסניה בו מתכוון הנוסע לשהות.

תיק הרחצה הוא חלק מכבודת הנוסע, מאוחסן במזוודה או בתיק היד שלו. בחלק משדות התעופה נאסר לשאת בכבודת היד המועלית אל המטוס נוזלים, ג'ל וקרמים בנפח שמעל 100 מיליליטר, ומכיוון שתכולת תיק הרחצה מכילה לעיתים מכלים בעלי תכולה כזו, רבים אורזים מלכתחילה את תיק הרחצה בכבודה הנשלחת לבטן המטוס, כדי להימנע מעיכוב בעת הבידוק הביטחוני.

התיק יכלול מוצרי היגיינה ורחצה כגון:
* מברשת שיניים
* משחת שיניים
* חוט דנטלי
* מי פה
* סכין גילוח
* קצף גילוח
* מסרק או מברשת
* קרם הגנה מפני שמש
* אפטרשייב
* מוצרי קוסמטיקה כגון קרם לחות, קרם גוף, קרם ידיים

ולעיתים:

* קוצץ ציפורניים
* טמפונים או תחבושות היגייניות
* קונדומים

לרוב תיק הרחצה של נוסע השוהה במלון או אכסניה לא יכלול סבון ושמפו משאלה מסופקים על ידי מקום הלינה.

יש והתיק כולל מוצרי איפור, אולם לעיתים הם מאוכסנים בנפרד, בתיק איפור.

תיק רחצה עשוי להכיל גם תרופות (כדורים, סירופים, משאפים) ואמצעי עזרה ראשונה (כגון תחבושת, פלסטרים וחומרי חיטוי כגון פולידין).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
רחצה
מאיה בלזיצמן

[ממוזער|בלזיצמן יחד עם הרכב "זו המנגינה שלנו" של [אהוד בנאי ב-2013]]
**מאיה בלזיצמן** (נולדה ב-26 במאי 1986) היא צ'לנית, זמרת ומוזיקאית ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל 7 החלה לנגן בצ'לו בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב. למדה בבית הספר לאמנויות תל אביב ולאחר מכן בתיכון תלמה ילין לאמנויות. זכתה במלגות מוזיקה מ"קרן אמריקה ישראל" בשנים 2001–2005. בשנת 2004 התגייסה לצה"ל ושירתה כחלק מרביעיית מיתרים צבאית ביחידת "מוזיקאים מצטיינים".

לאחר סיום שירותה הצבאי, החלה לעבוד בתעשיית המוזיקה הישראלית. עבדה וניגנה עבור אמנים כגון נינט טייב, דני סנדרסון, דויד ברוזה, נורית גלרון, מירי מסיקה, יוני בלוך, יזהר אשדות, אפרת גוש וריטה.

בלזיצמן מופיעה בישראל ומחוצה לה עם זמרים ישראלים וכותבי שירים, ולוקחת חלק פעיל בתהליך היצירה שלהם. מופיעה גם במסגרת הרכבים מוזיקליים המלווים הפקות של תיאטרון "הקאמרי" בתל אביב.

באוקטובר 2010 התקיים המופע הראשון שלה כסולנית, בשירה ובצ'לו. חברי הלהקה שלה היו מתן אפרת בתופים ואיתמר גרוס בקלידים. במופע בוצעו גרסאות כיסוי למוזיקת רוק ישראלית משנות ה-90 כמחווה למועדון הרוקסן. בעקבות המופע, הוציאה בלזיצמן מיני-אלבום ובו 8 גרסאות כיסוי שבוצעו במופע.

בשנת 2012 החלו בלזיצמן ואפרת, שהפך לבן זוגה, להופיע יחד במופע המשלב צ'לו ותופים. בו מבוצעות גרסאות כיסוי לשירים באנגלית ובעברית, כמו גם קטעים אינסטרומנטליים מקוריים.

בשנת 2014 יצאה בלזיצמן במופע משותף עם הזמרת נינט טייב. המופע, שנקרא "צוללות", הוא מופע אקוסטי בו שרות השתיים משיריה של טייב וכן גרסאות כיסוי המזוהות עימה, כאשר הן מלוות עצמן בצ'לו (בלזיצמן) ובגיטרה אקוסטית (טייב) בלבד.

באפריל 2018, בלזיצמן, בהזמנת היוצרת והכוריאוגרפית ענבל פינטו, ערכה, בחרה ובנוסף גם יצרה מוזיקה מקורית למופע המחול "פוגה", של להקת המחול בניהול פינטו ואבשלום פולק. באותה שנה יצאה אלבום של "אלף. דלת" בו היא מנגנת צ'לו.

בשנת 2020 השתתפה בפרויקט צו השעה וביצעה יחד עם אביב גדג' גרסת כיסוי לשיר שדות שבעמק שנכתב בידי לוי בן-אמתי.

בליזצמן מרצה בבית הספר למוסיקה ע"ש ג'ונתן ווהל ב.

משנת 2023 היא המנהלת המוזיקלית של סדרות המוזיקה במוזיאון תל אביב לאמנות, לצידו של אסף מעוז.

## קישורים חיצוניים

* אסף נבו, מנגנת מבין הרגליים, ראיון באתר Mooma, 14 בפברואר 2008
* 
* 
* עמוס אורן, מאיה בלזיצמן - מופע חובה: הסינגולדה של הצ'לו, 4 בינואר 2011, באתר "הבמה"
* יובל אראל, "תוך כדי תנועה", 30 בינואר 2015, בבלוג של יובל אראל
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו: בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
Three (אלבום של שוגאבייבז)

**Three** הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הבנות הבריטית שוגאבייבז. האלבום יצא לאור ב-27 באוקטובר 2003 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.

## סינגלים
הסינגל הראשון, "Hole in the Head", יצא ב-13 באוקטובר 2003, הסינגל זכה להצלחה והגיע למצעדים רבים ברחבי העולם, ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד הסינגלים הדני. סינגל זה היה הסינגל הראשון של הלהקה שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100.

הסינגל השני, "Too Lost in You", יצא ב-15 בדצמבר 2003. גם סינגל זה נכנס למצעדים ברחבי העולם, אך הפעם מיקומי השיא שלו במצעדים היו נמוכים יותר, כאשר המיקום הגבוה ביותר היה 7.

"In the Middle", יצא בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום ב-22 במרץ 2004. הסינגל הרביעי, "Caught in a Moment", יצא ב-23 באוגוסט 2004.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא
ממוזער|הלהקה מופיעה במאי 2005

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לינדה פרי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קסנומניה
חדר רחצה

[שמאל|250px|ממוזער|חדר רחצה ממוצע בדירת מגורים ב[ארצות הברית. החדר מכיל מקלחת גדולה ואסלה.]]
[שמאל|ממוזער|250px|חדר אמבטיה ב[מוזיאון בימיש בסמוך לדורהאם שבבריטניה.]]
[שמאל|ממוזער|250px|חדר אמבטיה ב[הונג קונג החוסך במקום על ידי שילוב חדר שירותים, כיור, ומקלחת בחדר אחד קטן – ולמעשה האסלה והכיור נמצאים בתוך תא המקלחת.]]
**חדר רחצה** או **חדר אמבטיה** הוא חדר במבנה המשמש לרחצה. החדר כולל לרוב כיור ואמבטיה או מקלחת כתלות בגודל החדר, ולפעמים גם אסלה (אף שלרוב האסלה נמצאת בחדר שירותים – חדר נפרד סמוך). במערב אירופה חדר הרחצה כולל לעיתים בידה.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|חדר האמבטיה הגדול ב[מואנג'ודארו.]]
חדרי האמבטיה הראשונים נבנו כבר באלף השלישי לפנה"ס. באותה עת מטרת חדרי האמבטיה היה בעיקר טהרה דתית ולא סיבות היגיינה.
במואנג'ודארו נבנו בשנת 2,800 לפנה"ס לערך חדרי אמבטיה אשר כללו חדרי שירותים, וכן חדרי רחצה.

במצרים העתיקה לא היו נפוצים חדרי הרחצה.

האמבטיה הקדומה ביותר שהתגלתה מקורה משנת 1,700 לפנה"ס והיא נמצאה בארמון קנוסוס בכרתים. צורתה של האמבטיה זהה לצורת האמבטיה המודרנית. ביוון העתיקה עשו שימוש באמבטיות עשויות בהט, ובאקרוטירי שבסנטוריני התגלו מערכות אינסטלציה לניקוז מי אמבטיה מתקופה זו, וכן מערכות להבאת מים חמים וקרים ממעיינות באי.

הן תרבות יוון העתיקה והן תרבות האימפריה הרומית הכירו בהנאה שברחצה במים חמים, ואף האמינו כי רחצה זו מחזקת את גוף האדם. ברחבי האימפריה הרומית נבנו בתי מרחץ ציבוריים, ובארמונות המלכים והאצילים נבנו חדרי אמבטיה פרטיים.

חדרי אמבטיה כגון אלה התגלו בארמונות החשמונאים ביריחו וכן בארמונות הורדוס במצדה, הרודיון ויריחו.

לאחר נפילת האימפריה הרומית פחת השימוש במרחצאות ציבוריים, ואף בתקופת הרנסאנס לא נהגו אנשים להתרחץ מחשש שהרחצה מביאה מחלות. השימוש בבתי מרחץ ציבוריים פחת ופחת עם השנים. החל מראשית המאה ה-20 החל הנוהג לבנות חדרי אמבטיה בדירות מגורים (אף שבבתי אצילים ועשירים היו חדרי אמבטיה גם קודם לתקופה זו).

## חדרי רחצה בעולם
### בישראל
בבתי המגורים שנבנו בישראל החל משנות ה-80 מקובל שחדר האמבטיה כולל אסלה, אולם בסמוך לו חדר שירותים נפרד המשמש את האורחים.

### בארצות הברית
בארצות הברית נהוג לחלק חדרי רחצה לפי קטגוריות:
* חדר הרחצה הראשי (full bathroom) – כולל אמבטיה, מקלחת, שירותים ולרוב שני כיורים – לגבר ולאישה.
* 3/4 bath – הכולל מקלחת, שירותים וכיור.
* חצי חדר רחצה ("half (1/2) bath" (או "חדר איפור" – "powder room")) – הכולל לרוב שירותים וכיור בלבד.

## תיאור חדר הרחצה
מאחר שבחדר הרחצה נעשה שימוש במים לרחצה, ומים מותזים על קירות החדר, לרוב קירות חדר הרחצה מכוסים אריחים (שיש, קרמיקה, אבן או חרסינה), בדגמים שונים או צבעים שונים בהתאם לאופנה הנפוצה), וזאת על מנת למנוע הצטברות רטיבות ונזקי לחות לקירות המכוסים סיד או צבע.

בנוסף, בשל הרטיבות בחדר נהוג להתקין בחדר הרחצה חלון אוורור או מתקן אוורור.

מתקני החימום בחדר מותקנים הרחק מהברזים, וזאת על מנת למנוע התחשמלות.

## ראו גם

* שירותים ציבוריים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רחצה
קטגוריה:מרחץ
פרנצ'סקו גוארדי

**פרנצ'סקו גוארדי** (באיטלקית: **Francesco Lazzaro Guardi**; 5 באוקטובר 1712 – 1 בינואר 1793) היה צייר ונציאני בסגנון הודוטה, אשר השתייך לאסכולת הציור הוונציאני.

## ביוגרפיה
נולד בוונציה למשפחה מהאצולה הנמוכה אשר מקורה בטרנטו. אביו, דומניקו, וכן שני אחיו ניקולו ו היו שניהם גם ציירים. בשנת 1719 אחותו, מאריה, נישאה לצייר המפורסם ג'ובאני בטיסטה טייפולו.

בשנת 1735 גוארדי החל לצייר בבית המלאכה של הצייר , שם נשאר עד שנת 1743. משנת 1738 הכין מספר יצירות בעבור העיירה  בטרנטו.

בשנת 1757 נישא למאריה, ביתו של הצייר מטאו פאגאני (Matteo Pagani).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ציירים ונציאנים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1712
קטגוריה:נפטרים ב-1793
הייתי הילד הכי קטן בכיתה

"**הייתי הילד הכי קטן בכיתה**" הוא שיר ילדים מאת יהונתן גפן.

השיר מדבר על חוויותיו של גפן עצמו.

השיר נכלל בספר השירים "הכוכבים הם הילדים של הירח", בהוצאת דביר, 1974 ואחר כך בספר הכבש השישה עשר.

השיר הוא מהמפורסמים של גפן וזכה למספר ביצועים, המוכרים ביותר הם של עוזי חיטמן (ובלחנו), של אביב גפן (בנו של המחבר) ושל ציפי שביט. השיר בוצע גם על ידי נירה רבינוביץ' בלחן מאת מישה בלכרוביץ'.

השיר מורכב משורות קצרות בחריזה מסורגת. השיר מתאר את תחושותיו של ילד נמוך, שמוסתר על ידי הילדים הגבוהים. הוא מתפלל להיות גבוה, תפילה שנענית בסוף השיר.

## קישורים חיצוניים
* "הילד הכי קטן בכיתה", באתר הספרייה הלאומית
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי עוזי חיטמן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עוזי חיטמן
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על בית ספר
ויסקי אה גוגו

**ויסקי אה גו גו** (אנגלית: **Whisky a Go Go**) הוא מועדון לילה בשדרות סאנסט, שבמערב הוליווד, לוס אנג'לס.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1958, תחילה בעיר שיקגו במדינת אילינוי. שמו ניתן לו כאזכור למועדון "Le Whisky à Go-Go", אשר נוסד בפריז בשנת 1947, ושימש מקום מפגש פופולרי לחיילים אמריקאים (à gogo בצרפתית משמעותו 'בשפע'). בשנת 1966 נפתח סניף נוסף של המועדון בוושינגטון די.סי. המועדון זכה לכינוי "הדיסקוטק האמריקאי האמיתי הראשון".
"
הסניף בשדרות סאנסט נפתח ב-16 בינואר 1964. אף על פי שהמועדון הוכרז כדיסקוטק, במקום נערכו מאז הקמתו הופעות חיות. בין השאר ההופעות הראשונות של להקת "הדלתות", שהייתה להקת הבית לזמן מה, וההופעות של אוטיס רדינג שהוקלטו ויצאו לאור אחר כך באלבום. למועדון היה תפקיד חשוב בקריירות מוזיקליות רבות, במיוחד עבור להקות שבסיסן בדרום קליפורניה, בהם הבירדס, באפלו ספרינגפילד ולאב. להקתו של פרנק זאפה "אימהות ההמצאה" זכו לחוזה הקלטות על סמך הופעה במועדון.

באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, המועדון אירח מופעי קברט, כולל המופע הוותיק The Cycle Sluts. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 המוקדמות, המועדון אירח מספר מוזיקאים מסיאטל שיהיו חלק מתנועת הגראנג', כולל להקת סאונדגארדן.

ב-12 בספטמבר 2016 השיק המועדון ערוץ טלוויזיה רשמי בפלטפורמת Roku Connected TV. ערוץ Whisky a Go Go משדר ווידאו קליפים, קונצרטים ותוכן קשור שהוקלטו על פני 52 שנות ההיסטוריה שלו.

## בישראל
בישראל פעלו שני המועדונים בשם "ויסקי אה גוגו", הראשון בשנים 1965–1967, והיה בבעלות רפי שאולי ושותפים נוספים.

השני פעל בנמל תל אביב ב.
## קישורים חיצוניים

* 
## הערות שוליים

קטגוריה:מועדוני לילה
קטגוריה:לוס אנג'לס