דיוקן עצמי בתכריך

**דיוקן עצמי בתכריך** (בגרמנית: **Selbstbildnis im Totenhemd**) הוא ציור משנת 1942 מאת הצייר היהודי־גרמני פליקס נוסבאום. היצירה צוירה בתקופה שבה הסתתר האמן בבריסל במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר שנמלט ממעצר ונאלץ לחיות במסתור במשך שנים. הציור נמנה עם סדרת הדיוקנאות העצמיים שיצר בתקופה זו, שבה תיעד בציוריו את תחושת הרדיפה, הבידוד והאיום המתמיד שנלוו לחייו כיהודי באירופה תחת שלטון הנאצים.

## תיאור היצירה
במרכז הקומפוזיציה מופיע דיוקנו של האמן כדמות עטופה בתכריך. הדמות אוחזת ביד שמאל ענף ירוק של עלים, פרט שעשוי לרמוז לזיכרון של טבע וחיים מחוץ למציאות הכליאה. סביב הדמות המרכזית מופיעות שלוש דמויות נוספות, כך שבציור מתוארת קבוצה של ארבע דמויות. מעל הדמות המרכזית נראה גבר שעיניו חתוכות מן הקומפוזיציה, ואילו משני צדדיה ניצבות שתי דמויות נשיות. האישה מימין מרימה את ידה אל עינה כאילו היא מגינה על עצמה מפני מה שעומד להתרחש, ואילו האישה משמאל מביטה בדמות המרכזית במבט מהורהר או משתוקק.

החלל שבו מוצגות הדמויות סגור ומצומצם ויוצר תחושה קלאוסטרופובית. משמאל לקומפוזיציה מופיעה דלת גדולה בצבע אדום, ואילו מאחור נראה חלון כהה וסגור. החלון השחור מונע כניסת אור ואוויר ומדגיש את תחושת המחנק והבידוד. פניה של הדמות המרכזית מוסבות מן הצופה והבעת פניה מודאגת וקודרת, כאשר קמטים מוקדמים מופיעים על מצחה. צבע עורו של הגבר מעליה מתואר כצהבהב ולא בריא, והחבל המופיע בידו מרמז על אפשרות של תלייה או התאבדות.
250px|ממוזער|שמאל|מבנה הקומפוזיציה של הציור מזכיר את הציור "אלגוריה של התבונה" מאת טיציאן. בשתי היצירות הדמויות מאורגנות סביב ציר מרכזי ברור, היוצר מבנה קומפוזיציוני יציב ומאוזן. השימוש בפלטת צבעים מאופקת ובתאורה מרוסנת תורם לאווירה דרמטית ומהורהרת. דמיון זה מדגיש זיקה למסורת הציור האירופי שבה המבנה הקומפוזיציוני משמש אמצעי לביטוי משמעות רעיונית ופסיכולוגית.
מבנה הקומפוזיציה מאורגן סביב ציר מרכזי ברור והצבעוניות שלה מאופקת ומרוסנת. מבנה זה מזכיר את הקומפוזיציה של הציור אלגוריה של התבונה מאת טיציאן, השמור בגלריה הלאומית בלונדון. האווירה הכללית של הציור, יחד עם הצבעוניות הכהה והחלל הסגור, מעצימים את תחושת הכליאה והחרדה המשתקפת ביצירה.

## טכניקה
הציור נעשה על בד פשתן בלגי עבה, שמרקמו הגס ניכר מבעד לשכבת הצבע. בניגוד לציור מוקדם יותר של נוסבאום מן התקופה, שבו נעשה שימוש במספר שכבות צבע, ביצירה זו שכבת הצבע דקה יחסית. ברקע מתוארת הדרגת צבע העוברת מחום כהה לגוון אדמדם יותר. סגנונו הטכני של נוסבאום ביצירה זו מושפע ממסורת הציור ההולנדי המוקדם, המאופיין במשטחי צבע חלקים ומדויקים.

## פרשנות
הציור משקף את מצבו הנפשי והקיומי של האמן בזמן יצירתו. נוסבאום צייר אותו בעת שחי במסתור מתמיד מפני שלטונות הכיבוש הנאציים, כאשר בכל רגע היה עלול להיעצר. התכריך שבו עטופה הדמות המרכזית, החלל הסגור והסימנים המרמזים על מוות קרב יוצרים דימוי של חיים בצל גזר דין מתקרב. למרות תנאי החיים הקשים והפחד המתמיד, הצליח האמן להמשיך בעבודתו וליצור יצירה מורכבת מבחינה קומפוזיציונית וטכנית.

## קבלה ותולדות
הציור מצוי באוסף הגלריה הברלינאית  בברלין. עובדה זו עוררה ביקורת מסוימת, שכן אותה עיר הייתה גם המקום שבו נשרפו עבודותיו של נוסבאום בשנת 1933 לאחר עליית המשטר הנאצי לשלטון לשלטון. בהקשר זה הועלתה השאלה כיצד ציור המתאר את כליאתו וגזר דינו של האמן מוצג דווקא בגרמניה, המדינה שבה נרדף ונמחקה יצירתו המוקדמת.

## ביבליוגרפיה

קטגוריה:ציורי היסטוריה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:השואה באמנות
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה בתרבות
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:דיוקנאות עצמיים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:פליקס נוסבאום: ציורים