open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נואל פליקס

**נואל פליקס** (באנגלית: **Noel Felix**; נולד ב-4 באוקטובר 1981 בלוס אנג'לס, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי ששיחק בין היתר בקבוצת הפועל ירושלים בעמדת פאוור פורוורד/סנטר. גובהו של פליקס 2.06 מטרים. בעונת 2006-07 שיחק פליקס במכבי תל אביב. בעונת 2005-2006 שיחק במדי סיאטל סופרסוניקס 12 משחקים ובתחילת העונה שיחק בסו פולס סקייפורס (מליגת ה-CBA).

## תחילת הקריירה
פליקס גדל באינגלווד, פרבר של העיר לוס אנג'לס. 
למד ושיחק במכללת פרסנו סטייט, שם הציג יכולת טובה, אך למרות זאת לא נבחר בדראפט ה-NBA.
את עונת הכדורסל המקצוענית הראשונה שלו העביר בין קבוצות שנחאי שארקס שבסין ואיידהו סטמפיד מליגת ה-CBA שבאיידהו.

## התקדמותו בכדורסל
ב-2004\2005 נואל פליקס שיחק באיטליה בקבוצת קאריף פרארה מהליגה השנייה, ביפן ובפיליפינים בקבוצת פואן פאלס אך גם שם לא בלט.

לאחר מכן פליקס חזר לארצות הברית לליגת ה-CBA בקבוצת יקיאמה סן קינגס שם הרשים עם ממוצעי 15.4 נקודות 7.4 ריב′ ו-1.3 חסימות למשחק. מאוחר יותר עבר לשחק בקבוצת סו פולס והרשים עם ממוצעים של 15.7 נקודות, 7 ריבאונדים ו-2 חסימות למשחק (מצטיין ב-CBA בקטגוריה). משחקו הטוב ביותר בקבוצה היה שסיים 39 נקודות, וכתוצאה מכך בחודש מרץ 2006 הוחתם בקבוצת סיאטל סופרסוניקס מה-NBA שם סיים את העונה. בסיום העונה הפך לשחקן חופשי וגם שיחק במדי נבחרת ארצות הברית במשחקי המוקדמות להעפלה לאליפות העולם 2006.

בעונת 2006/7 שיחק במכבי תל אביב והחליף את מייסאו באסטון שעבר ל-NBA. פליקס כמעט לא קיבל דקות במכבי ועזב אותה בסוף העונה. בתחילת העונה שיחק באנהיים ארסנל מליגת הפיתוח של ה-NBA, אך בסוף חודש דצמבר 2007 החליט לחזור לישראל וחתם בהפועל ירושלים. בפברואר 2008 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, תוך שהוא קולע בגמר 4 נקודות.

## קריירה
* 2003- סיים את מכללת פרסנו.
* 2003/04- שנחאי אוריינטל שארקס (סין), איידהו סטאמפייד (CBA).
* 2004/05- קאריף פרארה (איטליה, ליגה שנייה), פואן פאלס (הפיליפינים) יאקימה סאן קינגס (CBA).
* 2005/06- סו פולס (CBA), סיאטל סופרסוניקס (שיחק 10 ימים, וגם סיים את מחנה האימון הסופי).
* 2006- שיחק במוקדמות אליפות העולם ביפן במדי נבחרת ארצות הברית (ה"דרים טים")
* 2006/07- מכבי "עלית" תל אביב.
* 2007/08- משחק בליגת ה-NBDL בקבוצת אנהיים ארסנל, בדצמבר עבר להפועל ירושלים ובסוף העונה שוחרר מהקבוצה.

## ממוצעים
* ליגת ה-NBA - שיחק 12 משחקים עם סיאטל סופרסוניקס, 1.5 נקודות ו1.1 ריבאונדים למשחק.
* ליגת ה-CBA - רשם 13.4 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק.

## קישורים חיצוניים

* נואל פליקס באתר האוהדים הרשמי של מכבי "עלית" תל אביב (הלב הצהוב)
* גלריית התמונות של נואל פליקס באתר האוהדים הרשמי של מכבי "עלית" תל אביב (הלב הצהוב)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (CBA)
קטגוריה:כדורסלני יאקימה סאן קינגס
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (CBA)
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני אנהיים ארסנל
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני מיין סלטיקס
קטגוריה:לוס אנג'לס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
כוכבי יצחק

ממוזער|שער כוכבי יצחק משנת 1847
**כוכבי יצחק** הוא שמו של מאסף או כתב עת עברי שיצא לאור בווינה בשנים 1845–1872 על ידי מנדל שטרן ובשנים 1872–1873 על ידי מ. וייסמן (חיות), במקביל להופעתו של המאסף כרם חמד. במאסף הופיעו יצירות ספרותיות מקוריות ומתורגמות, בין השאר של חכמי הדור כאהרן ילינק, שמואל דוד לוצאטו, רחל מורפורגו, והיינריך היינה, וחכמים קדמונים כאלעזר בן יהודה מוורמס.

על שמו של כתב העת נקרא רחוב בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
50 (מספר)

[ממוזער|האות [נו (אות)|נו מייצגת את המספר 50 בספרות יווניות]]
**50** (במילים: **חמישים**) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 49 ולפני 51. בספרות יווניות היא מיוצגת על ידי האות נו.

## במתמטיקה
[ממוזער|50% מהווים חצי מ[מספר שלם|שלם אחד.]]
* 50 הוא מספר הרשאד.
*50 הוא המספר הקטן ביותר שיכול להכתב כסכום של שני ריבועים בשתי דרכים שונות. 5^2+5^2=7^2+1^2=50.
* 50 אחוזים מהווים חצי משלם אחד.

## במדע
* המספר האטומי של בדיל.

## ביהדות
* כל חמישים שנה מתרחשת שנת ה'''יוֹבֵל'''.
* היום החמישים מתחילת ספירת העומר הוא חג השבועות. בלוח השנה במגילות קומראן, גם היום החמישים מחג השבועות הוא מועד היין והיום החמישים ממועד היין הוא מועד השמן, בסך הכל ארבעה מועדי ביכורים.

## בתחומים אחרים
* 50 הוא תחילת קידומת החיוג הבינלאומי של מדינות קטנות במרכז ודרום אמריקה.
* זוג נשוי חמישים שנה חוגג את חתונת הזהב.
* חמישים (סדרת טלוויזיה) - דרמה קומית ישראלית מאת הסופרת והתסריטאית יעל הדיה בכיכובה של אילנית בן-יעקב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מספרים טבעיים
*
Brothers & Sisters

"**Brothers & Sisters**" הוא הסינגל הראשון שהוציאה להקת קולדפליי, ב-26 באפריל 1999. הוא הוקלט בארבעה ימים בלבד והודפסו ממנו כ-2000 עותקים על תקליטון ויניל (EP), עם עטיפה מיוחדת.

התקליטון כולל שלושה שירים: Brothers and Sisters בצידו הראשון ו-"Easy to please" ו-"Only Superstition" בצידו השני. קולות הרקע ל-Easy to please נוצרו באמצעות הנחת מיקרופון על כביש לח מחוץ לאולפן ההקלטות . מאוחר יותר, הופיעה גרסה מחודשת של "Brothers and Sisters" בסינגל של השיר Trouble.

## מצעדים

## קישורים חיצוניים
* 

* מילות השיר באתר הרשמי של קולדפליי

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1999
קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
The Blue Room EP

**The Blue Room EP** ("החדר הכחול") היה המיני אלבום השני של הלהקה הבריטית קולדפליי והראשון שהופץ לאחר שהלהקה חתמה בחברת התקליטים פארלופון באפריל 1999.
## הפקה
הגרסה של השיר "Don't Panic" המופיעה בתקליט זה היא שונה ו"אוורירית" יותר מהגרסה שתופיע מאוחר יותר באלבום הבכורה של הלהקה Parachutes. בתקליט גם נמצאים שני שירים מהמיני אלבום Safety שהופץ ב-1998: "Bigger Stronger" וגרסה קצרה יותר של "Such A Rush" שלא כוללת נגינה לפני שכריס מרטין מתחיל לשיר. השיר הרביעי בתקליט, High Speed", יופיע גם הוא באלבום Parachutes.

רק 5,000 עותקים מהתקליט הופצו בתאריך המקורי. לאחר הצלחת הלהקה, המיני אלבום הופץ שוב ב-2001 במספר רב של עותקים.

## רשימת השירים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-1999
קטגוריה:אלבומי קולדפליי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
747

## אירועים
* 747 - קיסר סין משושלת טאנג שואן-דזונג מבטל את עונש המוות

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
תורת ההוכחות

**תורת ההוכחות** היא ענף בלוגיקה מתמטית החוקר את מושג ההוכחה הפורמלית, באופן שאינו תלוי בתוכנו של הטיעון, אלא במבנה שלו ושל ההוכחה בלבד.

## הוכחות פורמליות
**הוכחה פורמלית** של משפט היא סדרה סופית של פסוקים, הנגזרים זה מזה באופן נאות, ומהווים למעשה "טיעונים" בדרך להוכחה השלמה. כל אחד מפסוקים אלה צריך להגזר על-פי כללי היסק קבועים מתוך הפסוקים שקדמו לו, או להיות אקסיומה. 

המערכת המתמטית שבמסגרתה בונים הוכחות פורמליות כוללת שפה מעל אלפבית סופי, קבוצת משפטים בני ניסוח, קבוצת אקסיומות, וקבוצת כללי היסק. בדרך-כלל דורשים שקבוצת האקסיומות, קבוצת המשפטים בני הניסוח, וקבוצת האקסיומות יהיו כריעים – כלומר שיהיה ניתן לבדוק בזמן סופי אם משפט הוא בר ניסוח, אקסיומה או תוצאה של כלל היסק על משפטים נתונים.

כלל ההיסק הנפוץ ביותר הוא מודוס פוננס - ידוע שמערכת ההוכחה הבנויה על הלוגיקה הפסוקית וכלל ההיסק היחיד שלה הוא מודוס פוננס היא מערכת שלמה.

הבעיה ה-24 של הילברט – בעיה שדויד הילברט כתב לעצמו ולא פרסם, עסקה ביכולת למיין הוכחות שונות ולהעדיף אחת על פני חברתה.

## משפטים חשובים
*קבוצת המשפטים היכיחים כריעה למחצה (ניתן לוודא שמשפט יכיח, לא ניתן לוודא שמשפט לא יכיח).
*משפט הקומפקטיות
*משפט השלמות של גדל
*משפטי האי-שלמות של גדל – בכל מערכת הוכחה שיכולה להביע את תכונות האריתמטיקה של המספרים הטבעיים קיימת טענה ושלילתה שאינן יכיחות.

## קישורים חיצוניים
*
*

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קטגוריה:הוכחה
קטגוריה:תורת ההוכחות
חיבוק

[שמאל|ממוזער|250px|חיבוק בציור "[מאדאם ויז'ה-לה ברן ובתה (1789)|מאדאם ויז'ה-לה ברן ובתה",  מאת אליזבט ויז'ה-לה ברן, 1789]]
ממוזער|250px|ילדה מחבקת את אביה החייל עם חזרתו הביתה
**חיבוק** הוא מחווה גופנית של אהבה, אהדה, קרבה או הערצה, שביטויה הוא כריכת הזרועות (או זרוע אחת) מסביב לגופו של הזולת והצמדת גוף אל גוף, פנים אל פנים, צד אל צד או פנים אל עורף.

החיבוק נהוג בדרך כלל בין אנשים קרובים: חוג המשפחה, חברים, ידידים ואהובים, ומטרתו הפגנת חום וחיבה כלפי האחר. כמו בלחיצת יד ובנשיקות על הלחי, ישנן חברות ותרבויות הנוהגות להתחבק בעיקר בשעת מפגש או בשעת פרידה. החיבוק הוא מעשה חשוב במיוחד בתהליך התפתחותם של ילדים קטנים, שרואים בחיבוק אישור לכך שהמחבק אוהב אותם ומאשר את קיומם.

בתנ"ך החיבוק מוזכר פעמים רבות בסוגים שונים של מפגשים. במפגש בין קרובי משפחה זרים שמעולם לא התראו, בין לבן הארמי ליעקב (); בין שני אחים שלא נפגשו זמן רב, במפגש בין יעקב לעשו (); יעקב הקשיש מנשק ומחבק את נכדיו, מנשה ואפרים, כאשר יוסף מביאם לפניו (). מקומו של החיבוק הארוטי לא נפקד והוא מוזכר בשיר השירים פעמיים: "שְׂמֹאלוֹ תַּחַת רֹאשִׁי וִימִינוֹ תְּחַבְּקֵנִי" (; ).

## ראו גם
*נשיקה
*לחיצת יד
*כיף מרפק
*חיבוק חינם
*מגע עור לעור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מחוות גופניות
קטגוריה:אהבה
עקביות (לוגיקה)

במתמטיקה ובלוגיקה, **עקביות** (או **קונסיסטנטיות**, **[[קוהרנטיות (בלשנות)|קוהרנטיות]]**) של מערכת מסוימת פירושה שמערכת זו היא נטולת סתירות. בלוגיקה מתמטית, תורה **עקבית** היא כזו שלא נובעת ממנה טענה והיפוכה. בתורות לא עקביות אפשר להוכיח כל טענה (משום שמהנחות שקריות נובעת כל מסקנה שהיא), ולכן נחשבת עקביות למעלה הכרחית בכל תורה ראויה.

כדי להוכיח שמערכת היא עקבית, מספיק למצוא מודל שמקיים את כל האקסיומות של המערכת. מודל עבור תורה A הנבנה במסגרת של תורה B מוכיח **עקביות יחסית** – אם B עקבית, אז גם A כזו. מודלים כאלו ידועים עבור גאומטריות שונות (למשל, שתי הגרסאות הלא-אוקלידיות של גאומטריית המישור הן עקביות ביחס לגאומטריית המישור האוקלידית), וגם עבור מערכות אקסיומטיות שונות לתורת הקבוצות.

לכל מערכת אקסיומות עקבית יש מודל (משפט השלמות של גדל, 1930). ישנן תורות שבמסגרתן לא ניתן להראות עקביות. דוגמה לכך היא תורת המספרים. כדי להוכיח עקביות של מערכות כאלה יש להפעיל כלים מתמטיים סבוכים יותר ולהסתמך על תורות אחרות. משפט האי-שלמות השני של גדל קובע שלא ניתן להוכיח את העקביות של תורה אריתמטית אפקטיבית (שהיא עקבית), במסגרת התורה עצמה.

## ראו גם
*תורה (לוגיקה מתמטית)

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:תורת ההוכחות
מוז'דיי

**מוז'דיי** (ברומנית: Sos de usturoi או mujdei) הוא רוטב שום רומני מתובל, העשוי משיני שום מעוכות ומרוסקות, המעורבב עם מלח ומים. הרוטב די נוזלי וחריף. לעיתים הרוטב כולל שמנת או יוגורט באזורים מסוימים.
הרוטב מוגש בדרך כלל: על דג מטוגן, על קבבים רומניים, על עוף בתנור (פויי לה צ'און) וממליגה, ועל כל בשר צלוי.

קיימות גרסאות רבות להכנתו, בחלקן השום קצוץ דק או כתוש ומעורב בשמן, ואילו באחרות המרקם משחתי ותהליך ההכנה מזכיר את זה של מיונז - קיצוץ השום (עם מלח), ואז הוספה איטית מאוד של שמן תוך כדי ערבוב בלתי פוסק, ליצירת אמולסיה.
יש המוסיפים גם חומץ, אשר מקנה למשחה צבע לבן מובהק.

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:רטבים
קצת אחרת

**קצת אחרת** הייתה להקת רוק מתקדם ישראלית, שפעלה בשנים 1974–1975. חבריה היו שלמה גרוניך, שם טוב לוי ושלמה יידוב. קצת אחרת הוא גם שמו של האלבום היחיד שהוציאה הלהקה.

ההרכב קצת אחרת החל את דרכו כלהקת הליווי של הזמרת נורית גלרון בראשית דרכה המוזיקלית. לאחר גיבוש הופעה עצמאית, החלה השלישייה במסע הופעות ברחבי הארץ, ובהן שרה שירים מקוריים מפרי עטה.

הצליל הייחודי והמקורי של ההרכב, שנחשב להרכב הרוק המתקדם מהיחידים בארץ לתקופה, משך אמנם תשומת לב ממוזיקאים וממבקרי מוזיקה ישראלים, אך לא זכה בהצלחה מסחרית. חוסר ההצלחה המסחרית הוביל לפירוק ההרכב ולעזיבתו של גרוניך את ישראל, לטובת ניסיונות לקריירה ולימודי מוזיקה בניו יורק.

## האלבום

טרם פירוקה, הספיקה קצת אחרת להקליט את האלבום שנשא את שמו של ההרכב ("קצת אחרת", פונוקול) ובו התארחו, בין השאר, הנגנים אלי מגן, אילן גרוניך ואבנר יפעת. את העיבודים למיתרים ולפגוט ביצעו גרוניך ולוי. האלבום המקורי כלל 12 רצועות, כשהראשונה, "שיר הנסיעה", תיעדה את חוויותיהם של השלישייה ממסע ההופעות שלהם ברחבי הארץ. קטעים נוספים באלבום שזכו עם השנים להפוך לקלאסיקות ישראליות: "הנסיך הקטן", "שיר בין ערביים", "שניים סינים" והשיר החותם את האלבום, "ביסלט", המתייחס לשירים של להקת הביטלס ומהווה מעין מחווה ללהקה הנערצת על השלושה.

האלבום הוקלט באולפני טריטון ואת עטיפת האלבום צילם ועיצב יוסי אורבך.

משתתפים נוספים:
*יוסי (פפו) לוי - תופים (4, 9, 10)
*קרלוס - כלי הקשה (2)
*משה - תופים (7)
*אלי מגן - גיטרה בס (9)
*וולטר מרוז - פגוט (6)
*אילן גרוניך - כינור (4, 8)
*אבנר יפעת - בס (4, 10)
*רביעיית מיתרים (3, 9, 11)

## לאחר הפירוק
לאחר פירוק הלהקה, המשיכו חבריה לשתף פעולה במסגרות מוזיקליות שונות. בשנת 1980, עם שובו של גרוניך לישראל, הצטרף כאורח למספר הופעות ללהקת "צליל מכוון", שבה היו חברים שם טוב לוי, שלמה יידוב והגיטריסט יצחק קלפטר (צ'רצ'יל). בשנת 1983 הקליטו גרוניך ולוי אלבום משותף בשם "אלבום משפחתי".

בשנת 1991 שבה שלישיית "קצת אחרת" להופיע בפני קהל ברחבי הארץ, אלא שהפעם ההצלחה האירה פנים להרכב. השלישייה ממשיכה לשתף פעולה ולהופיע מדי פעם בפני קהל.

מיעוטן של להקות רוק מתקדם בישראל הפך את "קצת אחרת" למילה נרדפת לסצנה המקומית של הרוק המתקדם. על שמה קרויה תוכנית הרדיו העוסקת בז'אנר, "קצת אחרת", וכן חנות מוזיקה המתמקדת ברוק מתקדם.

בנובמבר 2014, לרגל 40 שנה לצאת האלבום, נערך ב"אוזן בר" בתל אביב מופע מחווה ללהקה בניהולו המוזיקלי של נדב הולנדר. בסוף המופע עלו גרוניך, לוי ויידוב לבמה והצטרפו לנגנים האחרים בביצוע הקטע "קווינטה". בנובמבר 2016 התאחדו חברי הלהקה לביצוע מספר יצירות במסגרת מופע קונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית אשר ארחה את שלמה גרוניך בהיכל התרבות בתל אביב. בנובמבר 2017 התאחד ההרכב לשתי הופעות במסגרת "פסטיבל הפסנתר".

## קישורים חיצוניים

* סקירת האלבום קצת אחרת, באתר הישראלי "רוק מתקדם"
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:להקות רוק מתקדם ישראליות
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1975
קטגוריה:אלבומי שלמה גרוניך
קטגוריה:אלבומי שם טוב לוי
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1974
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 1975
אימסט (מחוז)

[שמאל|ממוזער|250px|מיקום המחוז ב[טירול]]
**אימסט** (בגרמנית: **Imst**) הוא מחוז במערב טירול שבאוסטריה. המחוז גובל במחוז רויטה ובוואריה (לאורך גבול קצר מאוד) בצפון, מחוז אינסברוק במזרח, איטליה בדרום ומחוז לאנדק במערב.

המחוז משתרע על 1,724.82 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 52,658 תושבים (לפי מפקד האוכלוסין של 2005). במחוז ישנן 24 עיירות ובירתו היא העיירה אימסט. 

רוב שטח המחוז מכוסה בהרי האלפים, ועובר בו הנהר אין.

## עיירות

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טירול: מחוזות
אדיב סאביר

**שִהאבּ א-דין שַראף אל-אוּדַבַּא סאבִּר בן אסמאעיל א-תרמד'י** (פרסית וערבית: **شهاب‌الدین شرف الادباء صابر بن اسمعیل الترمذی**, תעתיק מדויק: **שהאב אלדין שרף אלאדבאא צאבר בן אסמאעיל אלתרמד'י**) הידוע בשם **אדיבּ סאבִּר** היה משוררה המלכותי של פרס במאה ה-12.

מוצאו של אדיב סאבר הוא מן העיר תרמז שבאוזבקיסטן, אך את רוב חייו העביר בח'וראסאן. הוא הועסק בחצר של הסולטאן הסלג'וקי סנג'ר.

מלבד שירותו כמשורר, הסולטאן השתמש בו בתור מרגל בחצר אויבו, שליט ח'וארזם, אתסיז, שלבסוף הטביע אותו למוות בנהר האמו דריה בשנת 1143.

קובץ השירים שלו כולל בעיקר שירי שבח ותהילה לפטרוניו, הסולטאן סנג'ר, אויבו אתסיז, ומושל ח'וראסאן מג'ד א-דין עלי אל-מוסאווי. הוא ידוע בכישוריו הפואטיים וביכוטלתו להשתמש באמצעים לשוניים מגוונים בשירתו.

המשורר הפרסי אנוורי התייחס אליו באחד משיריו, באומרו (ביחס לאיכותו כמשורר):

## קישורים חיצוניים
* קובץ שיריו של אדיב סאבר 
* כתב היד של הדיואן באוסף הספרייה הבריטית

## הערות שוליים

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:משוררים פרסים
קטגוריה:נפטרים ב-1143
בזיליקת קתדרלת קובנה

שמאל|ממוזער|200px|מגדל הקתדרלה
**בזיליקת קתדרלת קובנה** (בליטאית: *Kauno Šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilika*) נקראת גם **בזיליקת הקתדרלה של השליחים פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש מקובנה** היא כנסייה קתולית בעיר קובנה שבליטא. הקתדרלה, שאורכה 84 מ', גובהה 28 מ' ורוחבה 34 מ', היא הכנסייה הגותית הגדולה ביותר בליטא.

התאריך המדויק של הקמת הקתדרלה המקורית, שהתאפיינה בסגנון גותי, אינו ידוע  והיא מוזכרת לראשונה בכתבים שונים בשנת 1413. מבנה הקתדרלה נפגע במלחמה ב־1655 ונבנה מחדש בשנת 1671 אז נוספו לו כמה מוטיבים של סגנון הרנסאנס. מבנה הקתדרלה בת זממנו הוא תוצר של השיפוץ האחרון שנעשה בה בשנת 1800, ומאז ועד היום לא שונה מבנה הקתדרלה.

## קישורים חיצוניים

* 

קובנה
קטגוריה:קובנה: מבנים
קטגוריה:ליטא: מבני דת
השאלה

ממוזער|השאלת ספרים, דיסקים (הקלטות מוזיקה) וכלי עבודה לגינון בבית קפה במוזיאון הטבע בירושלים|270x270 פיקסלים
**השאלה** היא העברת חפץ לשם שימוש זמני וללא תשלום מאדם אחד לאחר. השאלה יכולה להיות גם של בעלי חיים, כלי תחבורה ועוד.

בהשאלה הבעלות על החפץ נשארת של המשאיל והשואל – לוקח החפץ – מקבל רשות להשתמש ואחריות להחזיר. בשונה מהשכרה, שאף היא מסירת חפץ לשימוש זמני, בהשאלה אין תשלום על הזכות להשתמש כפיצוי על הוויתור הזמני על זכויות שימוש. בתום תקופת ההשאלה על השואל להחזיר את החפץ למשאיל. יש להבחין גם בין השאלה להלוואה – הלוואה היא מסירת דבר והחזרת דבר מקביל או שווה ערך, אם כסף ואם מוצר מתכלה – אדם **שואל** כלי מטבח משכנו ומשיב לו אותו כלי עצמו, אך הוא **לווה** ממנו כוס סוכר ומשיב לו כוס סוכר באותו גודל בדיוק, אך לא את הסוכר שבו השתמש.

השאלה מקובלת בין ידידים, כדרך לסיוע הדדי. השאלה נעשית לעיתים גם במסגרת פעילות עסקית (אם כי בה מקובלת יותר השכרה). ההשאלה עשויה גם לצמצם צריכה, ושימוש במשאבים ובכך לתרום לאיכות הסביבה.

לעיתים, ובפרט בעולם המסחר בשוק ההון משתמשים במונח השאלה, אך למעשה מדובר בהלוואה בריבית אפס.

השאלה מקובלת גם כפעילות ציבורית. דוגמאות:
* ספריית השאלה – ספרייה ציבורית המשאילה ספרים לקוראים החברים בה.
* ארגון "יד שרה" עוסק בהשאלה של ציוד רפואי לחולים.
* השאלה של מוצגים בין מוזיאונים על ידי רשמים, למשל לשם תצוגה רחבה של יצירותיו של אמן מסוים, יצירות הפזורות במוזיאונים רבים.
* כלי נגינה יקרים, הנמצאים בבעלותם של אספנים, מושאלים לאמנים לשם נגינה בהם.

במשמעות שונה מעט משמש המושג בהתייחסות להשאלה של עובד, שהיא העברה זמנית של עובד לפעילות אצל מעביד אחר, לקידומו של מיזם משותף לשני המעבידים. השאלה דומה מקובלת בקבוצות ספורט, שבהן ספורטאי מושאל לעונה אחת לקבוצה אחרת, ולאחר מכן חוזר לקבוצתו המקורית.

כמו כן משתמשים במושג "משמעות מושאלת" לציון מילה או ביטוי המשמשים במובן שונה מהמובן המקורי שלהם.

## בהלכה

שואל הוא אחד מארבעה שומרים האמורים בתורה, והוא החמור שבהם מבחינת אחריותו על החפץ, והוא מחויב להחזיר את החפץ בשלמותו בתום תקופת ההשאלה, וכמעט כל מאורע שאירע לחפץ, אף ללא אחריותו הישירה של השואל (כגון אונס), אינו עילה לפטרו מתשלום, אם אכן החפץ ניזוק או הושמד.

### הלכות שבת

בהלכות שבת מודגש ההבדל בין הלוואה להשאלה. בעוד שאסור ללוות בשבת, כיוון שקיים כלל האומר כי , וקיים חשש שמא כיוון שההלוואה נעשית למשך זמן ממושך, ואין ברשות המלווה לתבוע אותה בתוך זמן ההשאלה, הוא ירשום על דף את פרטי ההלוואה כדי שלא ישכח. לעומת זאת, השאלה אינה לשלושים יום גם אם נעשית ללא קציבת זמן, ולכן מותר לשאול בשבת חפץ משכן, שכן החשש האמור אינו שייך במקרה כזה. בשולחן ערוך מצוין, כי בשפות בהן ההבדל בין הלוואה להשאלה אינו קיים (למשל יידיש), יש לפרט ולומר שמבקשים את החפץ בהשאלה ולא בהלוואה.

## בחוק הישראלי

בחוק הישראלי מוסדרת שאילה בחוק השכירות והשאילה, תשל"א-1971. שאילה מוגדרת בחוק זה: "זכות להחזיק בנכס ולהשתמש בו שלא לצמיתות, כשהזכות הוקנתה שלא בתמורה".

## לקריאה נוספת
* הרב מיכאל ויגודה, "שכירות ושאילה" על דיני שכירות ושאילה במשפט העברי, סדרת חוק לישראל, ירושלים תשנ"ח

## קישורים חיצוניים

* המפקיד, אתר ההשאלות הישראלי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני קניין
קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:משפט עברי: דיני שומרים
ויילס (אונטריו)

**ויילס** (באנגלית: **Wales**) היא עיירת רפאים בפרובינציה הקנדית אונטריו. ויילס הוא אחד מן הכפרים האבודים של אונטריו, שהוצף בעקבות יצירת נתיב המים סנט לורנס ב-1958. העיירה נקראה על שם נסיך ויילס (אדוארד השביעי) שביקר באזור בעת סיוריו בקנדה ב-1860.

המשפחות ומקומות העיסוק של העיירה הועתקו לעיירה החדשה אינגלסייד לפני שהושלמה בניית מעבר המים.

ויילס, הממוקמת כ-3.5 קילומטרים מקו החוף, הייתה העיירה היחידה על היבשת שהושפעה מן ההצפה שנוצרה בעת בניית מעבר המים, כאשר הקהילה הייתה ממוקמת בעמק על יד מפרץ שבו עובר הנתיב.

הכפר נבנה על מענק הקרקע של ד"ר ג'יימס סטיוארט, מגדוד המלך המלכותי בניו יורק. בין השנים 1810 ל-1957, חמישה דורות של משפחת סטיוארט התגוררו במקום. נכדו של דוקטור סטיוארט, ג'יימס ירש את האתר והוא בנה בית וחנות, ומאוחר יותר בית מלון. הוא גם תרם את המגרש עבור הכנסייה הפרסבטריאנית. שתי כנסיות לבנים עמדו בוויילס שנות ה-50 של המאה ה-20: הכנסייה האנגליקנית של סיינט דייוויד והכנסייה המאוחדת של סיינט מארק היו ציוני דרך בולטים בכפר.

לאחר השלמת המסלול הראשון של רכבת גראנד טראנק בשנת 1856 (המסלול השני בשנת 1900), הכפר נודע בשם דיקינסונס לנדינג סטיישן (תחנת הנחיתה של דיקינסון). ב־1860 ירד אדוארד, הנסיך מוויילס (מאוחר יותר המלך אדוארד השביעי), בדיקינסונס לנדינג סטיישן, מתוך כוונה לצאת לנמל סנט לורנס למסע דרך אשד לונג סו. האגדה מספרת שהוא שאל את אנשי העיירה מדוע מקום קטן נקרא בשם כה ארוך. לאחר ביקורו פנו האנשים לסניף הדואר בקהילה והכפר נקרא על שמו של הנסיך.

## הערות שוליים

קטגוריה:אונטריו: יישובים
קטגוריה:ערי רפאים
מירני

**מירני** (רוסית: **Мирный**) היא עיר סגורה במחוז ארכנגלסק, רוסיה, המשרתת את קוסמודרום פלסצק. אוכלוסייתה נכון ל-2010, מונה 30,280 נפש.

## היסטוריה
העיר מירני, שפירושה ברוסית שלווה נבנתה בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 כדי לשרת את בסיס השיגור לטילים בליסטיים בין-יבשתיים של הצבא הסובייטי. לאחר שינוי ייעודו של הבסיס והפיכתו לבסיס שיגור טילים לחלל המשיכה לשרת את הקוסמודרום ואוכלוסייתה גדלה משמעותית לאורך שנות ה-70 וה-80. בשנת 1966 קיבלה העיר מעמד של עיר סגורה. רכבת וכביש מקשרים בין העיר לקוסמודרום.

## גאוגרפיה
העיר שוכנת בתוך טייגה, ומוקפת יערות.

## כלכלה
כמעט כל כלכלת העיר מתבססת על שירות הקוסמודרום ומטבע הדברים רוב התושבים בעיר זו משתייכים למגזר הציבורי וקשורים לסוכנות החלל הרוסית. לאחר התפרקות ברית המועצות הצטמצמו תקציבי החלל של סוכנות החלל הרוסית והייתה הגירה שלילית מהעיר. ואולם, בשנים האחרונות עם הצמיחה הכלכלית הגבוהה ברוסיה ישנה שוב פעילות מחודשת בקוסמודרום וכך גם ביטחון כלכלי לעיר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נאוקוגרדים
קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
בריגדת מרדה

**בריגדת מרדה** (בערבית: **تيار المردة**) הייתה מיליציה מרונית בזמן מלחמת האזרחים בלבנון. היא נקראה על שם לוחמי מרדה שפעלו בראשית ימי הביניים באזור הלבנט. בשיאה מנתה המיליציה כ-5,000 חברים. כוח צבאי זה היה המיליציה האישית של סולימאן פרנג'יה - נשיא לבנון בעת פרוץ מלחמת האזרחים. המיליציה כונתה גם **צבא השחרור של [[זע'רתא]]**, על שם עיר הולדתו של פרנג'יה. במהלך השנתיים הראשונות למלחמת האזרחים בלבנון הייתה זע'רתא חזית הלחימה במוסלמים ובכוחות אש"ף שמעוזם היה בטריפולי השכנה.

בתחילת מלחמת האזרחים פעלה בריגדת מרדה לצד מיליציות נוצריות אחרות, הגדולה מהן הפלנגות הנוצריות, אך בשנת 1978 חל קרע בין התנועות, על מאבקי על שליטה, גיוס לוחמים וגביית דמי חסות בצפון לבנון. 

לאחר מספר התנקשויות ומעשי חטיפה בין הפלנגות ומרדה, ב-13 ביוני 1978, חוליה של הפלנגות, בהנהגת סמיר ג'עג'ע, בהוראת בשיר ג'ומאייל, תקפה את בית הקיץ של טוני  פרנג'יה בעיירת הקיט אהדן. טוני ומשפחתו נרצחו במה שנוגע כטבח אהדן, ועוד 35 גברים, נשים וטף. בעקבות האירוע אימצה משפחת פרנג'יה קו פרו-סורי והפסיקה להשתתף בפגישות עם החזית הלבנונית.

לאחר הרצח נשארה בריגדת מרדה כוח עצמאי ולא חברה לכוחות הלבנוניים, והיא זוכה לתמיכה עד היום. שרידיה משמשים היום ככוח האישי של בנו של טוני פרנג'יה, סולימאן, מנהיג מפלגת המרדה.

קטגוריה:לבנון: מיליציות
ילד הקראטה (סדרת טלוויזיה)

**ילד הקראטה** (באנגלית: **Sidekicks**), היא סדרת טלוויזיה אמריקנית שהופקה במקור עבור ערוץ דיסני האמריקאי במשך עונה אחת בין השנים 1986–1987.

בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

## תקציר העלילה
השוטר ג'ייק ריזו הופך לאפוטרופוס לנכדו של סאבסאן, אמן הקראטה בן ה-10 ארני לי, צאצא יחיד לשושלת מפוארת של אמני אמנויות לחימה המכונים "אבירי האור".

לאורך הסדרה ארני נוטה להיקלע לעיתים תכופות למצבים בהם בריונים בבית הספר או ברחובות לוס אנג'לס מאיימים עליו ועל חבריו או במצבים מסוכנים בהם אביו המאמץ נזקק באופן בלתי צפוי לעזרה במסגרת תפקידו כשוטר כאשר פושעים אותם תפס מנסים לברוח או לפגוע בו. באמצעות זריזותו, המומחיות שלו באמנויות לחימה (בעיקר טאקוונדו) הייחודיים ועצותיו החכמות של סבו המנוח, מצליח ארני בכל פעם להיחלץ ממצבים מסוכנים ולהכניע את יריביו.

## הדמויות הראשיות
* **ארני לי** (מגולם על ידי ארני רייס הבן) - הדמות הראשית בסדרה. ילד צעיר המתמחה באמנויות לחימה.
* **סמל ג'ייק ריזו** (מגולם על ידי גיל ג'רארד) - אביו המאמץ של ארני. שוטר במקצועו.
* **סאבסאן** (מגולם על ידי קיי לוק) - סבו המנוח של ארני. מופיע לאורך הסדרה בפלשבקים קצרים. בכל פרק ארני מתמודד עם דילמות שונות להם אין לו פתרונות. ברוב הפעמים, לאחר שימוש במדיטציה הוא מצליח להיזכר בעצה הרלוונטית אשר תחלץ אותו, אותה נתן לו בעבר סבו המנוח.
* **פטרישיה בלייק** (מגולמת על ידי ננסי סטאפורד) - חברתו של ריזו.
* **רב-פקד בלאנקס** (מגולם על ידי ויני ארגירו) - המפקד של ריזו ומוני.
* **הבלש אר.טי מוני** (מגולם על ידי פרנק בונר) - השיתוף של ריזו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1986
סטואה

[שמאל|ממוזער|250px|שחזור "[הסטואה של אטאלוס" באתונה]]
**סטואה** (ביוונית: **στοά**), באדריכלות יוון העתיקה היא סוג של מבנה, הכולל מעבר מקורה (אכסדרה) עם עמודים בצידו האחד הפתוח אל החוץ. מהצד השני ניצב קיר, ובו פתחים. הסטואה שימשה לצרכים ציבוריים שונים ביוון העתיקה. מבנים גדולים ומפוארים מסוג זה נבנו בערים יווניות רבות.

סטואיי (סטואה בלשון רבים: סטואֵיי – Stoae או Stoæ) היוו בדרך כלל דופן לחללים ציבוריים, שווקים או אגורה שהיו פתוחות אליו בצד אחד וכללו מעבר וחדרים שונים בצד השני. לסטואה היו תפקידים שונים שהשתנו בדרך כלל – חנויות של סוחרים, הלנה, גלריות ועוד.

הסטואיי הראשונות היו בנויות בצורה של האותיות 'ר' או 'ח' כך שהגדירו במיוחד חלל פנימי. הסטואיי הישנות ביותר נבנו באופן מלא לפי הסדר הדורי. סטואיי מאוחרות יותר עשו שימוש גם בסדרים האחרים. כמו כן נעשה גם שימוש במעברים בעלי שתי שורות עמודים ואף שתי קומות. לרוב, נעשה שימוש בסדר האיוני בשורה אחת ובסדר הדורי בשורה האחרת.

המילה העברית סְטָיו, שפירושה שורת עמודים, נגזרה מן המילה היוונית. 

## כור היתוך של פילוסופים יוונים
המקום הציבורי אשר היוותה הסטואה היה מקום מפגש עבור אנשי העיר וביניהם גם אנשי הרוח. פילוסופים רבים היו מקיימים דיונים ומלמדים את חניכיהם במקומות אלו ולעיתים גם בחוסר רשמיות על מדרגות הסטואה. המפורסם שבהם היה זנון מקיטיון שייסד גם את "האסכולה הסטואית" על שם המקום בו נלמדה משנתו – "הסטואה הססגונית" שבאתונה העתיקה. בסטואיי אחרות היו נפגשים גם פילוסופים גדולים נוספים כגון סוקרטס.

## מבני סטואה ידועים
* "הסטיו הססגוני" (או "הסטואה הצבועה", Stoa Poikile), האגורה של אתונה העתיקה
* הסטואה של אטאלוס, האגורה של אתונה העתיקה
* הסטואה המלכותית או סטואת בזיליוס (Stoa Basileios), האגורה של אתונה העתיקה, המאה ה-6 לפנה"ס
* רשימת סטואיי (מתוך ויקיפדיה באנגלית)
* הסטיו המלכותי בהר הבית בירושלים בימי בית המקדש השני.

## ראו גם
* אגורה (מקום כינוס)
* ארקדה
* אכסדרה
* הסדרים הקלאסיים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
קטגוריה:אדריכלות קלאסית
נלצ'יק

**נלצ'יק** (ברוסית: **Нальчик**; בקברדינית: **Налшык**, פירוש השם: "פרסה") היא עיר באזור הקווקז, בדרום רוסיה, ובירתה של רפובליקת קברדינו-בלקריה והעיר הגדולה ביותר באזור זה.

העיר נמצאת בגובה 512 מטר מעל פני הים ליד מדרונות רכסי הקווקז הגדול, ודרכה זורם נהר נלצ'יק, אחד מיובליו של טרק. שם העיר בא ממיקומה של העיר המקורית בעמק בין שני רכסי קווקז. המיקום המזכיר את הפרסה, אשר הפכה לסמל העיר. אוכלוסיית העיר הגיעה לכ-275,000 תושבים בשנת 2003 ומאז ירדה לכ-245,600 בשנת 2025.

## היסטוריה
ב-1724 נסיך קברדה אסלנבק קייטוקין העתיק את מגוריו למקום זה, שהפך בעקבות זאת למרכז האדמיניסטרטיבי של קברדה. ב-1818 החיילים הרוסים הקימו במקום מבצר, שאוכלס ב-1838. ב-1862 התגוררו במקום 2300 איש. במעמד של עיר מ-1921. בתקופת מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני, שנמשך בין 28 באוקטובר 1942 ל-3 בינואר 1943, העיר נהרסה ברובה. על העיר התנהלו קרבות עקובים מדם. בעיר הוקם גטו קטן ומאות אנשים נהרגו בבורות הירי שהנאצים הכריחו לחפור. חלק מקברי החיילים נמצאים בשטח העיר כיום.

בשנת 2003 זכתה נלצ'יק בתחרות העיר הנקיה ביותר ברוסיה. ב-13 באוקטובר 2005 אירעה בעיר מתקפה של חמושים צ'צ'נים נגד כוחות הביטחון הרוסיים. 136 איש נהרגו במתקפה.
## אוכלוסייה
חלוקת האוכלוסיה לפי קבוצות אתניות (לפי מרשם האוכלוסין ברוסיה שנערך בשנת 2020)

### קהילה יהודית
היהודים מתגוררים בעיר משנות ה-70 של המאה ה-19 בשכונת "קוֹלוֹנקָה" (המושבה "היהודית"). רובם שייכים לעדה של יהודי ההרים.

בפלישת הגרמנים לעיר ב-28 באוקטובר 1942 הוקם בעיר גטו ונחפרו בורות ירי. מאות יהודים נהרגו בבורות הירי שהוקמו מסביב לעיר, בתים נהרסו, ובעלי חיים ומזון הוחרמו. בית הספר שהופצץ הפך למשרדי הנאצים וילדי הגטו הוכרחו לנקות יחפים את בית הספר.
תושבי העיר שלחו מכתב לברלין שבו כתוב כי הם לא יהודים אלא טטים (כינוי ליהודים בקווקז) בתמורה לשליחת המכתב נערכו לחיילים הנאצים סעודות מהאוכל האחרון של היהודים התשובה הייתה מפתיעה :״כלב לבן וכלב שחור הוא עדיין כלב״ פירוש יהודי כזה ויהודי כזה, הוא עדיין יהודי.
ביום הגעת הנאצים לעיר 10 דקות לפני האיסוף למחנה ההשמדה הצבא האדום תקף את הנאצים והיהודים ניצלו, שיקום העיר היה ארוך והקהילה היהודית שוקמה במשך שנים רבות.

## ספורט
קבוצת הכדורגל המקומית ספרטק נלצ'יק משחקת כיום (2010) בליגת העל הרוסית. אצטדיונה העירוני נקרא אצטדיון ספרטק.

ב-28 בספטמבר 2012 בעיר נלצ'יק התקיימו המשחקים הקווקזיים בהם השתתפו כ-2,000 אתלטים מכל הרפובליקות הקווקזיות.

## תרבות
העיר מהווה את המרכז התרבותי של הרפובליקה. בשנת 1957 בעיר הוקמה אוניברסיטה. כמו כן, בעיר פועלים מספר מוזיאונים ותיאטראות.

בשנת 2015 באזור נלצ'יק נערכו צילומי סרט יחף בשמיים שרובו צולם בתחום הרפובליקה והשתתפו בו שחקנים מקומיים ללא תשלום.

## קישורים חיצוניים

* 
* נלצ'יק באתר יהודי ההרים  
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:קברדינו-בלקריה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:קהילות יהודיות בקווקז
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1724
Ilities

בהנדסת מערכות, **ilities** הוא כינוי להיבטים או מאפיינים לא-פונקציונליים של מערכת. באנגלית, רוב המונחים המשמשים לתיאור מאפיינים אלה מסתיימים באותיות 'ility' (ברבים 'ilities') ומכאן מקור הכינוי. בעברית, הסיומות המקבילות הן **'וֹת**' ו-**'וּת**'.

ב-'ilities' נכללים המאפיינים וההיבטים הבאים:
* אמינות
* בטיחות
* בדיקוּת
* התקנתיות
* זמינות
* יבילות
* מדרגיות
* מודולריות
* נגישות
* שימושיות
* שירותיות
* תחזוקתיות

## קיצורים מקובלים
* **RAS** - אמינות, זמינות, שירותיות.
* **RASUI** - אמינות, זמינות, שירותיות, שימושיות והתקנתיות.
* במערכות בהן הבטיחות היא קריטית למערכת, מקובל הקיצור **[[RAMS]]** - אמינות, זמינות, תחזוקתיות ובטיחות.

קטגוריה:הנדסה
מריוס בונדיאה

**זנו מריוס בונדיאה** (ברומנית: **Zeno Marius Bundea**; מבטאים "בוּנְדְיָה". נולד ב-4 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

## קריירה
בונדיאה החל את הקריירה שלו בקבוצה הבוגרת של פ.צ. ביהור הרומנית בעונת . בקבוצה זו המשיך בונדיאה שנתיים וחצי, עד שעבר במהלך עונת  לקבוצת ראפיד בוקרשט. באמצע עונת  עבר לקבוצת קיקרז אופנבך הגרמנית אך בתום אותה העונה חזר לראפיד בוקרשט.

את עונת  החל בקבוצת ראפיד בוקרשט ובמהלך העונה עבר לקבוצת בקאו. בעונת  עבר בונדיאה לקבוצה הגרמנית מנהיים, בה שיחק עונה אחת. את עונת  החל בונדיאה בקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית ובמהלך העונה חזר לרומניה, לקבוצת אוניברסיטטה קראיובה. באוניברסיטטה קראיובה המשיך עד סוף עונת . את עונת  שיחק בונדיאה בקבוצת נאציונל בוקרשט.

בעונת  הגיע בונדיאה לישראל וחתם בקבוצת מכבי נתניה, אך במהלך עונת  חזר לרומניה וחתם בקבוצת אוניברסיטטה קלוז'. לאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו, פ.צ. ביהור, ולאחר מכן שיחק גם ב ACU אראד. בשנת 2011 חתם בקבוצת לוצ'אפרול אוראדיה, ובקיץ 2013 פרש ממשחק פעיל.

בשנת 2003 רשם בונדיאה הופעה אחת בנבחרת רומניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קראיובה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קלוז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים רומנים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1977
רוטוטום

שמאל|ממוזער|250px|רוטוטום
**רוטוטם** או **רוטוטום** (באנגלית: **Rototom**) הוא תוף חסר-מעטפת, לו רק ראש ומסגרת אבץ או אלומיניום. בניגוד לתופי "טם" אחרים (כמו טמטמים), לרוטוטמים יש גובה צליל מדויק, ויש הכותבים להם תפקידים כמו לכלים הרמוניים. את הרוטוטמים ניתן לכוון בקלות על ידי סיבוב ראש התוף. מכיוון שהראש מסתובב על חוט, הסיבוב מגביר או מוריד את הראש ביחס לקצה התוף, ולכן מגדיל או מקטין את המתח בראש.

שני מתופפים שהשתמשו ברוטוטמים בתחילת דרכם היו ביל ברופורד וטרי בוזיו. בנוסף, המתופף של Electric Light Orchestra השתמש ברוטוטמים, בעיקר באלבומים **Discovery** ו-**Secret Messages**. הרוטוטמים הומצאו על ידי חברת REMO. ניק מייסון מלהקת פינק פלויד השתמש בהם בשיר Paintbox ובפתיחה של השיר Time באלבומם *[[The Dark Side of the Moon]]* מ 1973.

מאסטר ג'יימס הולאנד, מתופף לשעבר בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ממליץ מאוד על השימוש ברוטוטמים בספרו **Percussions**, חלק מאנציקלופדיה מוזיקלית שפורסמה על ידי יהודי מנוחין. הולאנד המליץ עליהם כתחליף לתופי הטימפני, כיוון שיש להם צליל דומה והם יותר שקטים וזולים (ולכן מתאימים לתלמידי טימפני, שלא רוצים להשקיע בקניית טימפני).

רוג'ר טיילור מקווין משתמש בהם בגרסת הכיסוי של "Let There Be Drums" ב-**Return of the Champions**.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי הקשה
אפרת שטיגליץ

**אפרת שטיגליץ** (נולדה ב-22 בפברואר 1961) היא סופרת ועיתונאית ישראלית.
## ביוגרפיה
שטיגליץ נולדה בתל אביב-יפו למדה במגמה לקולנוע בבית צבי וספרות באוניברסיטת תל אביב. שימשה כתבת בעיתונים "העיר", "לאישה" ובמוסף "הארץ". לימדה בבית הספר "מנשר לאמנות".

ספרה הראשון, "סיפור אמריקאי, יצאה לאור בהוצאת עם עובד ב-1993 וכולל שבעה סיפורים קצרים. ספרה השני "רציתי שתשמח בי" (הוצאת ידיעות אחרונות 1998) הוא רומן על בחורה תל אביבית באמצע שנות ה-30 לחייה.

ספרה השלישי "הכל בסדר" (מודן, 2010) הוא רומן בו היא מתארת גיבורה בת דמותה, שמחליטה להתגרש ולצאת לדרך חדשה, עד שמחלת הטרשת הנפוצה תוקפת את גופה ומשנה הכל.

סיפורה "סיפור מסע לפולין" נכלל באנתולוגיה "געגועים לשינויים" בהוצאת עם עובד ב-2005. סיפורים נוספים התפרסמו ב-2007 וב-2008 בכתב העת "מסמרים" ובכתב העת "קשת החדשה".

## ממאמריה
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הבלוג של אפרת: "המעבדה של שטיגליץ" - http://shtigi.blogspot.co.il/
* 
*  - פרק מהספר
* 
* * 
**ממאמריה**:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
GAU-7

ה**[[פילקו|פורד-פילקו]] GAU-7/A** הייתה תוכנית כושלת, שיזם חיל האוויר האמריקני בשלהי שנות השישים לפיתוח תותח חדש עבור ה-F-15 איגל שיחליף את ה-M61 וולקן. ה-GAU-7/A היה מקלע גאטלינג בקליבר 25 מ"מ שעשה שימוש בפגזים חסרי תרמיל. הוא יועד להיות בעל טווח ארוך יותר ועוצמת פגיעה רבה יותר מהוולקן, בעוד שהפגזים חסרי התרמיל נועדו להפחית את בעיות האחסון או הפליטה של התרמילים המשומשים, ששתיהן היוו בעיות משמעותיות עבור מטוסי קרב. חרף ההוצאה הכספית הרבה, המיזם והתחמושת שלו התגלו ככישלון, והוא בוטל ב-1974. על-כן תותח ה-M61A1 וולקן שימש גם את ה-F-15, כפי ששימש את מרבית מטוסי הקרב האמריקניים מאז 1956.

קטגוריה:תותחים אמריקאיים
בואש מפוספס

**בואש מפוספס** (שם מדעי: *Mephitis mephitis*), מין יונק אוכל-כול ממשפחת הבואשיים. מין זה נפוץ ברוב צפון אמריקה, כולל בצפון מקסיקו, בדרום קנדה ובארצות הברית. זהו המין הגדול במשפחת הבואשיים. כמו כל הבואשיים, הבואש המפוספס יכול להפריש נוזל מצחין כדי להרתיע בעלי חיים אחרים.

## מראה
צבע גופו של הבואש המפוספס שחור, עם פס לבן לאורך כל אחד מצדדי מגופו; שני הפסים מתחברים יחדיו לאזור לבן רחב באזור העורף. במצחו פס לבן צר. גודלו בערך כגודל חתול ביתי, הוא שוקל בין 2.7 ל-6.3 ק"ג ואורך גופו (ללא הזנב) בין 33 ל-46 ס"מ. זנבו העבה מגיע לאורך של 18 עד 25 ס"מ ולפעמים קצהו לבן.

נוכחותו של בואש מפוספס מתגלה לעיתים קרובות תחילה על פי ריחו. בדומה לכלל הבואשיים, לבואש המפוספס בלוטות ריח מפותחות בפי הטבעת, המסוגלות לפלוט ריח צחנה חזק כאשר הוא חש מאוים מפני בעל חיים אחר.

## התנהגות
הבואש המפוספס פעיל בעיקר בלילה. הוא מתחיל לתור אחר מזון זמן קצר לאחר שקיעת החמה, וניזון מעכברים, ביצים, נבלות, חרקים, זחלים וגרגרים. עם הזריחה, הולך הבואש המפוספס למאורה, שעשויה להיות באדמה, תחת בניין או תחת סלע. בעוד שהזכר דר לבדו במאורה, מספר נקבות עשויות לחיות יחדיו. במהלך הסתיו אוגרים הבואשים שומן עודף שישמש אותם במשך תקופת החורף, בה הם פחות פעילים, אף שאינם נכנסים לתרדמת חורף. במהלך החורף עשויים הם להישאר במאורותיהם תחת האדמה זמן רב שיכול להגיע אף ל-100 ימים ברצף. משך התקופה שבה הם פחות פעילים משתנה בהתאם למיקום הגאוגרפי - התקופה קצרה יותר בדרום, וארוכה יותר בצפון.

הבואש המפוספס מועיל כצרכן מכרסמים וחרקים, ורק לעיתים נדירות ניזון מעופות משק.

## רבייה
הרבייה נעשית בפברואר או מרץ, ובתחילת מאי, לאחר היריון בן 63 יום, נולדים חמישה או שישה גורים. הגורים נולדים עיוורים וחרשים, ואת עינייהם פוקחים רק בגיל שלושה שבועות. במהלך שמונת עד עשרת השבועות הראשונים לחייהם מניקה האם את גוריה. הזכרים לא משתתפים בטיפול בגורים. תוחלת חייהם של הבואשים המפוספסים בטבע יכולה להגיע לעד שנתיים-שלוש, אולם ברוב המקרים הם לא שורדים את החורף הראשון. בשבי מסוגלים הבואשים לחיות עד 15 שנה.

## קישורים חיצוניים

* Markku Savela - Mephitis
* North American Mammals: Mephitis mephitis

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:בואשיים
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים ביערות ממוזגים באמריקה הצפונית
קטגוריה:קנדה: יונקים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
יוסיף איסר

ממוזער|left|יוסיף איסר
**יוסיף איסר** (**Iosif Iser** בשמו בלידה "יוסיף איזידור רובינזון" **Iosif Isidor Rubinsohn ** ; 21 במאי 1881 – 25 באפריל 1958), צייר, קריקטוריסט וגרפיקאי יהודי-רומני, חבר באקדמיה הרומנית.

## קורות חיים
איסר נולד בבוקרשט ולמד במינכן שבגרמניה (אצל אנטון אז'בה ויוהאן הרטריך) ובפריז שבצרפת. בתחילה הוא הושפע מהזרם האקספרסיוניסטי וצייר בקווים עבים, בזוויות חדות ובצבעים בהם התבלטו צבעי האדמה. לאחר סיום לימודיו עבד איסר עבור העיתונות הסוציאליסטית בכתבי העת "פקלה" (Facla, הלפיד) ואדברול (Adevărul, האמת) שם פרסם כמות גדולה של קריקטורות שעסקו במאבק בין המעמדות תוך הפניית חצים חדים כלפי הבורגנות ובית המלוכה.
בשנת 1907 יצא לפריז להמשיך את לימודיו באקדמיה רנסון. שם הצטרף לציירי האוונגרד והכיר את קונסטנטין ברנקושי ואנדרה דרן. בשנת 1909
חזר לבוקרשט, שם הכין את התערוכה הראשונה שלו בארמון ה"אתנאום הרומני".
בשנים 1921-1934 התגורר בפריז.

בתקופה מאוחרת יותר הציור של איסר הנציח מצבים מהחיים כשנושאיו לקוחים מחבל דוברוג'ה והטטרים שחיו שם. לאחר נסיעה לספרד ולארצות המזרח, סיגל לעצמו נטייה אקזוטית. הקומפוזיציה שלו מצאה את שיווי המשקל והפכה למומנומנטלית. הוא המשיך לטפח את נושא הטטרים ביצירותיו הידועות "טאטארית בכחול" ו"משפחת טאטארים". בהמשך הכין סדרת ציורים על ליצנים.

לאחר מלחמת העולם השנייה חזר לנושאים סוציאליסטיים, בעיקר דיוקנאות של פועלים. בשנת 1955 נבחר לאקדמיה הרומנית ובשנת 1958 נפטר בבוקרשט.

## מיצירותיו
מהציורים הסאטיריים:
* 1911 "יישום החוקה"
* 1912 "10 במאי, ארגמן ודם"
* 1912 "חולירע"
* 1912 "שביתה"
* 1913 "קרול הראשון - 1907"

תקופת הבגרות האומנותית:
* 1913 "טאטארית ממג'ידיה"
* 1918 "נוף של דוברוג'ה"
* 1936 "משפחת טאטארים"
* 1936 "טאטארית"
* 1945 "פילגש בהרמון בצבעי אפור וכחול"
* "ליצן ורקדנית"
* "עירום"
* "טולדו"
* "אוטופורטרט" (דיוקן עצמי)

בתקופה הסוציאליסטית:
* "דיוקן הפועל לזרסקו"
* "מאיקה בוקוראה טווה"
* "איכרות טווות"

## קישורים חיצוניים

* מאמר על יצירות של איסר באוספים פרטיים 
* אנציקלופדיה יודאיקה 
* קיצור תולדותיו 

קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:גרפיקאים יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרומנית
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1958
פרדריק ז'וליו-קירי

**ז'אן פרדריק ז'וליו-קירי** (בצרפתית: **Jean Frédéric Joliot-Curie**; 19 במרץ 1900 – 14 באוגוסט 1958) היה פיזיקאי צרפתי וחתן פרס נובל לכימיה לשנת 1935 (במשותף עם אשתו, אירן ז'וליו-קירי), "על יצירת יסודות רדיואקטיביים חדשים".

## ביוגרפיה
ז'וליו-קירי נולד בפריז. הוא בוגר בית הספר לכימיה ולפיזיקה של העיר פריז. בשנת 1925 הוא הפך לעוזרה של מארי קירי במכון הרדיום בפריז. הוא התאהב בבתה של מארי, אירן ז'וליו-קירי, והתחתן עמה בשנת 1926. שני בני הזוג שינו את שם משפחתם לז'וליו-קירי. בהתעקשותה של מארי, ז'וליו רכש תואר ראשון נוסף ודוקטורט במדעים. נושא התזה שלו היה אלקטרוכימיה של אלמנטים רדיואקטיביים.

בעודו מחזיק במשרת מרצה בפקולטה למדעים של פריז, הוא שיתף פעולה עם אשתו במחקר על מבנה האטום ובאופן מיוחד על גרעין האטום, מחקר שהיווה את אבן הפינה לגילוי הנייטרון והפוזיטרון. הישגם הגדול ביותר היה גילוי הרדיואקטיביות המלאכותית בשנת 1934. על תגליתם זו הוענק לפרדריק ולאשתו אירן, בשנת 1935, פרס נובל לכימיה.

בשנת 1937 הוא עזב את מכון הרדיום והתמנה לפרופסור בקולז' דה פראנס, שם חקר תגובות שרשרת גרעיניות יחד עם לב קוברסקי ו. הוא בנה במקום את הציקלוטרון הראשון באירופה. מחקריו היו נדבך הכרחי לבנייה מוצלחת של כור גרעיני העושה שימוש בביקוע גרעיני מבוקר כדי לייצר אנרגיה בעזרת שימוש באורניום ובמים כבדים. על פיתוחיו אלה רשם חמישה פטנטים. ז'וליו היה אחד המדענים אשר הוזכרו על ידי אלברט איינשטיין במכתבו לנשיא רוזוולט כאחד המדענים המובילים בהבנת תגובת השרשרת הגרעינית. מלחמת העולם השנייה עצרה את מחקרו של ז'וליו, ולאחר המלחמה הוא מילא תפקידים מנהליים במהותם.

[ממוזער|שמאל|פרדריק ז'וליו-קירי על בול [רומניה|רומני משנת 1959]]
בשנת 1940, עם הפלישה הנאצית לצרפת, הצליח ז'וליו להבריח לאנגליה בעזרת קוברסקי ופון הלבן את מסמכי המחקר שניהל וחומרים אחרים. בתקופת הכיבוש הנאצי הוא השתתף באופן פעיל בפעולות תנועת ההתנגדות הצרפתית. לאחר תום המלחמה הוא שירת כמנהל המרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת (Centre national de la recherche scientifique) ומילא לראשונה את תפקיד המפקח העליון על האנרגיה האטומית בצרפת. בשנת 1948 הוא פיקח על בנייתו של הכור האטומי הצרפתי הראשון. בשנת 1950 הוא פוטר מתפקידו זה בגלל הזדהותו עם הקומוניזם. בשנת 1955 הוא נמנה עם אחד-עשר החותמים על מניפסט ראסל-איינשטיין, הצהרה שנחתמה בשיא המלחמה הקרה, הפנתה את תשומת הלב לסכנות המלחמה האטומית וקראה לפתרון סכסוכים בין מדינות בדרכי שלום. למרות שהמשיך להחזיק במשרתו כפרופסור בקולז' דה פראנס, לאחר מות אשתו בשנת 1956, הוא נטל את משרתה כראש הקתדרה לפיזיקה גרעינית בסורבון.

פרדריק ז'וליו היה חבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובאקדמיה הצרפתית לרפואה. הוענקה לו דרגת כבוד בלגיון הכבוד. בשנת 1951 הוא קיבל בברית המועצות את פרס לנין לשלום על עבודתו כנשיא מועצת השלום העולמית. הוא הקדיש את אחרית ימיו ליצירת מרכז לפיזיקה גרעינית בעיירה אורסה מדרום לפריז.

לאחר מותו נקרא על שמו מכתש ז'וליו על הירח.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:חברי הרזיסטאנס
פרדריק
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס לנין לשלום
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רומניה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1900
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
נמל ביירות

**נמל ביירות** (בערבית: **مرفأ بيروت**, בתעתיק מדויק: **מַ֫רְפַאְ בירות**) הוא הנמל העיקרי של לבנון. הוא נמצא בעיר ביירות ומנוהל על ידי מנהלת "רשת הנמל של ביירות" (בצרפתית: Gestion et Exploitation du Port de Beyrouth (GEPB)). בנמל עוגנות כ-3,000 אוניות בשנה.

נמל ביירות הוא נמל הכניסה העיקרי לסחורות בלבנון, עם 70% מהיקף הסחר במדינה. ב-2018 נכנסו דרך הנמל 7.05 מיליון טונות של סחורות, ויצאו כמיליון טונות. הכנסותיו באותה שנה היו 313 מיליון דולר, אך הן ירדו ל-200 מיליון דולר ב-2019. בפיצוץ שאירע בנמל ב-4 באוגוסט 2020 נגרם נזק כבד למתקני הנמל.

## היסטוריה
בביירות פעל נמל עוד מהעת העתיקה. את מבנהו הנוכחי קיבל הנמל בסוף המאה ה-19. בשנת 1887 העניקה האימפריה העות'מאנית זיכיון לניהול הנמל לחברה בשם Compagnie du Port, des Quais et des Entrepôts de Beyrouth. החברה בנתה שובר גלים שנחנך ב-1894. הזיכיון שניתן לחברה זו וממשיכותיה פקע בסוף 1990.

מאז תום מלחמת האזרחים בלבנון, עבר הנמל שיקום. נבנו בו תשתיות חדשות כמו מסוף מכולות ושודרגו תשתיות קיימות. שטחו הכולל הוא  ויש בו ארבעה מבדוקים, 16 רציפים ומסוף המכולות החדש לצד רציף 16 אשר מסוגל לטפל בנפח של 700,000 TEU מטען בשנה. בנמל יש אזור סחר חופשי בשטח של  שזכה להצלחה מאז תום מלחמת האזרחים. באזור המטען הכללי יש 12 מחסנים וסילו לגרעינים שיכול להכיל 120,000 טון.

נמל ביירות נבחר להיות מרכז אזורי של חברות התובלה במכולות השנייה והשלישית בעולם. החברה השווייצרית Mediterranean Shipping Company (MSC) והחברה הצרפתית Compagnie Maritime d’Affrètement - Compagnie Générale Maritime (CMA-CGM). החברה הצרפתית בונה מטה אזורי ליד הנמל.

מסוף המכולות החדש לצד רציף 16 מתופעל על ידי הקונסורציום האמריקאי-בריטי-לבנוני Beirut Container Terminal Consortium (BCTC), אשר מורכב מ-International Maritime Associates (IMA) האמריקאית, Mersey Docks and Harbour Company (MDHC) הבריטית, ו-International Port Management Beirut (IPMB) הלבנונית. המסוף פתח את שעריו בדצמבר 2004. במסוף המכולות ארבעה עגורני מכולות רציף ושמונה עגורני פיגום עם צמיגי גומי. רציף 16 הוא הרציף הארוך ביותר והעמוק ביותר בנמל – אורכו 600 מטרים ועומקו 15.5 מטרים, ועל כן יכולות לעגון בו אוניות המכולות הגדולות ביותר בעולם.

הנמל אינו מחובר למערכת רכבות, אבל הוא אמור להתחבר למערכת הרכבות הלבנונית כאשר זו תופעל מחדש.

### הפיצוץ בנמל (2020)

ב-4 באוגוסט 2020 התפוצץ בנמל מחסן שבו אוחסנו כ-2,750 טונות של אמוניום חנקתי. הפיצוץ זרע הרס ברדיוס גדול בנמל ובסביבתו וגרם ליותר ממאה וחמישים הרוגים, אלפי פצועים ומאות נעדרים. נזק כבד מאוד נגרם למבני הנמל, כלי רכב ורכוש. בתים רבים סביב הנמל נפגעו, ביניהם משרדים ממשלתיים, ומשרדי חברת החשמל הלבנונית שנהרסו כליל.

## קישורים חיצוניים

* 
* טרמינל המכולות

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: תחבורה
ביירות
קטגוריה:ביירות
ביירות
סמטרדיה

**סָמטרֶדיָה** (בגאורגית: **სამტრედია**) היא עיר במישור קולכתי אשר בנפת סמטרדיה שבמחוז אימרתי גאורגיה, כ-27 ק"מ מערבית לכותאיסי, ו-65 ק"מ מעיר הנמל פותי. העיר מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה, אוכלוסייתה מנתה, נכון ל-2014, 25,318 תושבים. 10 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה קופיטנארי.

העיר ממוקמת סמוך למפגש הנהרות צחניסצקאלי וריוני שבכפר סג'ווחו (בנפת סמטרדיה); האקלים בעיר סובטרופי מתון ולח.

## היסטוריה
העיר הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-19, בשנת 1874, סביב צומת חשוב של מסילות ברזל במערב גאורגיה, והתפתחה במהירות לעיר תעשייתית חשובה. בשנת 1921 הוכרזה כעיר. בתקופת מלחמת האזרחים בגאורגיה, בשנת 1993, נכבשה העיר בידי מצדדי זוויאד גמסחורדיה, הנשיא הראשון של גאורגיה, שהודח בהפיכת דמים והוכרח להימלט קודם לכן לצ'צ'ניה. פשיטות של צבא גאורגיה תחת שלטונו של אדוארד שוורדנדזה הרסו את העיר, והתשתיות הכלכליות בעיר נחרבו ברובן.

## כלכלה

העיר התפתחה כמרכז תעשייתי גדול בטבורן של מסילות ברזל טביליסי-כותאיסי-בתומי-סוחומי. העיר הייתה מפותחת גם מבחינה חקלאית, אולם כיום, במיוחד לאחר מאורעות הדמים של מלחמת האזרחים בגאורגיה, היא אחת מהערים העניות ביותר בגאורגיה. בעיר נמצאות מספר חברות גדולות, בהן: מפעל קרח, מפעל מלט, ומפעל אספלט. יש בה גם חברות קטנות יותר, בהן: מפעל משי, מפעל אריזה, מפעל כותנה, מפעל מכונות לבתי זיקוק, מפעל לעבודות עץ (מהגדולים).

## תרבות

בעיר ישנם תיאטרון, 11 בתי ספר ציבוריים, שני בתי ספר פרטיים, ובית ספר טכני לחקלאות.

את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סמטרדיה, שזכתה באליפות גאורגיה בשנת 2016.

## נולדו בסמטרדיה
* קאחה קאלדזה - כדורגלן לשעבר, שיחק במילאן האיטלקית. כיום משמש כראש העיר של טביליסי.

## ערים תאומות
* 

## קישורים חיצוניים
* 

* נפת סמטרדיה באתר מחוז אימרתי 

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1874
לאגודחי

**לַאגוֹדֶחִי** (בגאורגית: **ლაგოდეხი**) היא עיר בנפת לאגודחי, במחוז קאחתי שבמזרח גאורגיה, בגבול אזרבייג'ן–גאורגיה. היא הוכרזה לעיר בשנת 1962. מייצרים בה יין, וטבק.

## אתרים
* שמורת הטבע של לאגודחי נוסדה בשנת 1911.

## קישורים חיצוניים
* 

* האתר הרשמי, באנגלית ובגאורגית

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:קאחתי
ג'רג' שפירו

**גֶ'רג' שפירו** (בהונגרית: **Spiró György**; נולד ב־4 באפריל 1946) הוא סופר, מחזאי ומתרגם יהודי-הונגרי.

## ביוגרפיה
שפירו נולד בשנת 1946 בבודפשט. הוא היה עורך בהוצאת ספרים, מנהל תיאטרון ומרצה באוניברסיטת בודפשט, בה הוא מלמד ספרות עד היום. שפירו חיבר מחזות, ספרי פרוזה, מאמרים, ביקורות ומסות. בשנת 2005 פרסם את ספרו "שבי", העוסק בילד יהודי שגדל ברומא. רומן זה הוכתר כיצירת מופת על ידי מבקרי הספרות בהונגריה ומחוצה לה. ב-1987 ראה אור ספרו "חלמתי לךָ" (Álmodtam neked), שמורכב מכשלושים סיפורים אוטוביוגרפיים קצרים. מאז הוסיף שפירו לכתוב עשרות סיפורים בסדרה זו.

שפירו זכה בפרסים רבים בארצו, וב־2006 זכה בפרס קושוט (Kossuth, על שם לאיוש קושוט), הפרס הממלכתי החשוב ביותר של הונגריה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים להונגרית
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מסאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1946
ליחני

שמאל|ממוזער|265px|שרידי מצודת ליחני
**ליחני** (בגאורגית: **ლიხნი**, באבחזית: **Зу́пу**, פוּזוּ, ברוסית: **Лыхны**) הוא כפר בנפת גודאותה שבאבחזיה, רפובליקה בדלנית בצפון-מערב גאורגיה. הכפר ממוקם לאורך המישור הצר שלחוף הים השחור באבחזיה. בגובה של 50 מטר מעל פני הים. ליחני ממוקמת במרחק של 5 ק"מ מהעיר שמהווה את המרכז המנהלתי של הנפה, ואוכלוסייתה מונה כ-15,000 איש (הכפר הגדול באבחזיה).

## היסטוריה
הכפר שימש כמרכז של המחוז האבחזי ההיסטורי, בזיב בתחילת האלף הראשון לספירה. בשנים 1808-1864 שימשה ליחני כמקום מושבם הרשמי של הנסיכים האבחזים ובירת המחוז. בשנת 1952 נתגלו בליחני ממצאים ארכאולוגיים המיוחסים ליישוב מהמאה ה-14 עד המאה ה-17.

במאי 1978 התאספו 12,000 איש כדי לתמוך בחותמי המכתב שדרשו לאפשר לאבחזיה לפרוש מגאורגיה. ב-18 במרץ 1989 נערכה עצרת לאומית של האבחזים בליחני, בהנהגת הפורום הלאומי של אבחזיה - אג'דגולרה, בשפה האבחזית. על פי ההערכות נע מספר המשתתפים בעצרת 30,000-37,000 איש.

## אתרים היסטוריים
* האתר החשוב ביותר הוא כנסיית הבתולה מהמאות ה-10-11, שהייתה ידועה בימי הביניים כאחד המונומנטים האדריכליים הגאורגיים-ביזנטיים
* חורבות ארמון דו קומתי ששימש למגורי הנסיכי אבחזיה (המבנה קרס בשנת 1866)
* מצודת אבאנטה מהמאה ה-7 הממוקמת בקצה הכפר על גדת נהר הכיפסטה

## לקריאה נוספת
* שרוושידזה ל., **האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית**, 1983, כרך 6 עמ' 271.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:הים השחור: יישובים