open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ח'וזאעה

**ח'וּזַ֫אעַה** (בערבית: **خزاعة**) או בערבית מדוברת **חִ֫'רְבֶּת אֶחְ'זַ֫אעַה**, היה יישוב פלסטיני בדרום רצועת עזה בנפת ח'אן יונס, הממוקם כ-500 מטר מגבול ישראל – רצועת עזה, כ-1.5 קילומטר ממערב לקיבוץ ניר עוז. נכון ל-2017, אוכלוסייתו מנתה כ-11,388 תושבים.

## היסטוריה
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, אוכלוסיית היישוב מנתה באותה עת 990 נפש, ושטחי האדמה של הכפר היו 8,197 דונם.בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 מנתה אוכלוסייתו כ-2,000 נפש, מחציתם – פליטים בדווים שהתיישבו בשוליו המערביים והפחות פוריים של אזור המרזבה המזרחית ברצועת עזה. באותה עת (סוף שנות ה-70) היו בבעלות הכפר כ-4,500 דונם, מהם רק 1,000 דונם בהשקיה, וזאת בשל מי התהום העמוקים יחסית (60 מטר ויותר) והקושי לשאוב אותם.

### מבצע צוק איתן
במהלך מבצע עופרת יצוקה נהרסו חלקים נרחבים ביישוב. במבצע צוק איתן פעלו באזור ח'וזאעה במסגרת הקרב על חרבת אחזעה כוחות חטיבת גבעתי, גדוד 101 של חטיבת הצנחנים, יחידת דובדבן, גדודי שריון והנדסה, שחשפו מנהרות לחימה. גם במבצע זה נהרסו חלקים נרחבים ביישוב.

### מלחמת חרבות ברזל
על פי מפקד אוגדת עזה, תת-אלוף אבי רוזנפלד, מחבלים שיצאו מח'וזאעה ביצעו את הטבח בקיבוץ ניר עוז במהלכו נרצחו עשרות מחברי הקיבוץ, נחטפו 77 אזרחים, והקיבוץ נבזז ונחרב בצורה קשה. במתקפה השתתפו גם אזרחים עזתים שנטלו חלק במעשי הרצח, הביזה וההרס בקיבוץ.

ב-27 בדצמבר 2023 יצאה אוגדת עזה למבצע עוז וניר שנועד להשתלט על העיירה, להרוג את מחבלי הנוח'בה שביצעו את הטבח בקיבוץ ניר עוז, ולפרק את תשתיות הטרור הנרחבות שהקים חמאס במקום. במהלך הלחימה מצאו לוחמי חטיבה 5 רכוש שנבזז מקיבוצי העוטף, וסימנים המעידים על חטופים ששהו במקום כגון צעצועי ילדים, דיסקיות, תעודות זהות, כתמי דם ועוד.

בדצמבר 2024 הוקם אזור חיץ מפורז ברוחב של כ-2 ק"מ סמוך לגדר המערכת סביב רצועת עזה, כחלק מכיבוש הרצועה במהלך מלחמת חרבות ברזל. במהלך אפריל-מאי 2025 במבצע עוז וחרב, לצורך טיהור אזור החיץ ממחבלי ותשתיות ארגוני הטרור ברצועת עזה, פונו תושבי ח'וזאעה שוטחו כל המבנים בישוב והוא חדל מלהתקיים.

## קישורים חיצוניים

* תחקיר על ח'וזאעה במבצע צוק איתן, עידן לנדו, 13 באוגוסט 2014

## ראו גם
* הקרב על חרבת אחזעה

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת ח'אן יונס
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:רצועת עזה: עיירות
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
קטגוריה:מישור החוף הדרומי: יישובים לשעבר
עודד אלקיים

**עודד אלקיים** (נולד ב-9 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.

## קריירה
אלקיים התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה באליפות ליגת העל לנוער בעונת , תחת הדרכתו של המאמן שלומי דורה. ב-4 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד הפועל רמת השרון במסגרת גביע הטוטו. ב-26 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 0–2 נגד הפועל רעננה. בעונת 2008/2009 היה שותף להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגת העל. במקביל שיחק אלקיים בנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך 9 הופעות.

ב-25 בינואר 2011 הושאל אלקיים להפועל רמת גן. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, וב-23 ביוני 2011 חתם בבני סכנין לעונה אחת. ב-4 בפברואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–0 נגד בית"ר ירושלים.

ב-14 ביוני 2012 חתם אלקיים במכבי חיפה. לאחר ששותף בחמישה משחקי ליגה בלבד במהלך עונת 2012/2013, בקיץ 2013 חתם בעירוני קריית שמונה, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה. בסך הכל שיחק אלקיים ארבע עונות בעירוני קריית שמונה וערך במדיה 112 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים.

ב-22 במאי 2017 חתם אלקיים במכבי פתח תקווה. בעונת 2017/2018 ערך 29 הופעות בליגת העל, אך בעונת 2018/2019 שותף בשבעה משחקי ליגה בלבד, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

לקראת עונת 2019/2020 חתם אלקיים בקבוצת הפועל נוף הגליל מהליגה הלאומית, אך שוחרר מהקבוצה בחלון ההעברות של ינואר לאחר 11 הופעות ליגה בלבד.

## תארים
;עירוני קריית שמונה
*גביע המדינה: 2013/2014
*אלוף האלופים: 2015

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
מלגת מנהיגי שוליך

**מלגת מנהיגי שוליך** היא תוכנית המעניקה מלגות לתלמידי תואר ראשון בקנדה ובישראל. המלגה מוענקת לסטודנטים נבחרים בתחומי המדעים, ההנדסה, הטכנולוגיה והמתמטיקה.

## רקע

תוכנית המלגה הוקמה בשנת 2011 בעקבות תרומה על סך 100 מיליון דולר מהפילנתרופ ואיש העסקים הקנדי-סימור שוליך. התוכנית מנוהלת על ידי ארגון פדרציית יהודי טורונטו. מטרת התוכנית לקדם סטודנטים מובילים בתחומי המדעים, ההנדסה, הטכנולוגיה והמתמטיקה בקנדה ובישראל ובכך לחזק את התחרותיות הכלכלית של מדינות אלו.

בשנת ההקמה, 977 בתי ספר על-תיכוניים וקולג'ים ברחבי קנדה הגישו מועמדים לתחרות הפרס השנתית. בשנת 2014, 1147 סטודנטים הוגשו כמועמדים. עשרים האוניברסיטאות המשתתפות בחרו מתוכם ארבעים זוכים.

בישראל הוגשו כ-500 בקשות למלגה בכל שנה החל מ-2011.

## תהליך הבחירה

בקנדה, עשרים אוניברסיטאות משתתפות בתוכנית המלגה. כל אוניברסיטה בוחרת שני זוכים מתוך המועמדים שנרשמו ללימודים בה, זוכה אחד מתחום ההנדסה והשני משלושת התחומים האחרים. בישראל התוכנית פועלת בחמש אוניברסיטאות. כל אוניברסיטה בוחרת עשרה מנהיגי שוליך בכל שנה: חמישה מתחומי ההנדסה וחמישה נוספים מתחומי המדעים, הטכנולוגיה והמתמטיקה.

המועמדים נדרשים לעמוד בשניים מתוך שלושה קריטריונים: צורך כלכלי, הצטיינות אקדמית ו/או מעורבות חברתית.
## קישורים חיצוניים
* דף המלגה, באתר מלגת מנהיגי שוליך
## הערות שוליים

קטגוריה:מלגות
מפלצת של מלון 2

**מפלצת של מלון 2** (באנגלית: **Hotel Transylvania 2**) הוא סרט אנימציה ממוחשבת של חברת סרטי קולומביה. זהו סרט ההמשך לסרט הפנטזי-קומי "מפלצת של מלון" מ-2012. הוא בוים על ידי גנאדי טרטקובסקי ותסריטו נכתב על ידי רוברט סמיגל ואדם סנדלר. הסרט יצא ב-25 בספטמבר 2015.

## עלילה
אירועי הסרט נפתחים כשנה לאחר אירועי הסרט הראשון, בחתונה של מיוויס וג'וני. לאחר החתונה מיוויס מספרת לדרקולה שהיא בהריון, ונולד לה ולג'וני בן זכר ושמו דניס (דניסוביץ' בשמו הערפדי). דניס מתבגר מעט ודרקולה מגלה שמיוויס וג'וני מתכננים לעזוב לקליפורניה, היכן שמיוויס חושבת שדניס ישמח יותר, מפני שהוא אינו מגלה שום סימן לכוחות ערפד. נחוש לשנות את רוע הגזרה, מוציא דרקולה את ג'וני ומיוויס אל מחוץ לטרסילבניה כדי לחפש עבורם מקום מגורים, ובזמן הזה מאמן דרקולה את דניס כדי שיהיה ערפד, יחד עם חבריו: ויין איש הזאב, פרנקי פרנקנשטיין, גריפין הבלתי-נראה, מורי המומיה וג'לי שמצטרף אל החמישה. כל אחד בתורו מנסה להראות לדניס צדדים מפלצתיים אולם נכשל מפאת היותו חלוד בהפחדות. דניס מצדו, מתעניין בגיבורי על כמו באטמן ובתוכנית טלוויזיה חינוכית לילדים בשם "מיסטר עוגה".

כדי להוציא מדניס את "הצד הערפדי" שלו, לוקח אותו דרקולה למחנה קיץ לערפדים, שם מטפסת החבורה על מגדל רעוע, ומהמגדל הזה זורק דרקולה את דניס בתקווה שיהפוך לעטלף ויעוף, דניס לא מצליח ובשנייה האחרונה תופס אותו דרקולה ומציל אותו, אך גם ממוטט את המגדל ומצית שרפה במחנה.

סרטון של דניס נופל מהבניין מתפשט באינטרנט ומגיע אל ג'וני ומיוויס, ומיוויס מחליטה לחזור על מנת לקחת את דניס מידיו של דרקולה. דניס, שחושב שסבו מאוכזב ממנו, מנסה להפוך לעטלף ולעוף, אך נכשל. כמה ימים לאחר מכן, חוגג דניס את יום הולדתו החמישי בו יתגלה האם הוא יהיה ערפד או לא, ודרקולה מגלה שמיוויס הזמינה את אביו, ולאד, שדוגל בשנאה עזה כלפי בני האדם. דרקולה מסווה את ג'וני בתור ערפד ואת משפחתו בתור זומבים, ואכן, אביו ולאד אינו מבחין בהבדל.

דניס מחליט לברוח ליער עם ויני, בתו של ויין ו"הזינג" של דניס. לאחר שאחד ממשרתיו של ולאד תוקף את ויני, דניס הופך לערפד ומביס אותו. בעקבות היללות כל משרתיו של ולאד מגיעים ליער, וכך גם דרקולה וכל המפלצות. דניס מביס את המשרתים של ולאד וולאד עצמו מתרשם ומתנצל בפני בנו על הבורות שלו. לאחר מכן מיוויס מכריזה שהם נשארים בטרנסילבניה וכולם חוגגים את יום הולדתו של דניס.

## דיבוב מקורי ועברי

## הפקה
גנאדי טרטקובסקי, במאי הסרט דיבר באוקטובר 2012 על האפשרות של סרט המשך. ב-9 בנובמבר 2012, הוכרז כי סרט המשך מתוכנן לצאת ב-25 בספטמבר 2015. ב-12 במרץ 2014, הוכרז כי טרטקובסקי יחזור לביים את סרט ההמשך.

## סרט המשך
לפני שיצא הסרט אמר המפיק שהצוות דן לגבי סרט המשך לסרט השני (שיהיה השלישי בסדרה), וב-2 בנובמבר 2015 הוכרז שמפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה יצא לאור ב-21 בספטמבר 2018. עם זאת הוכרז שגנאדי טרטקובסקי לא יביים את הסרט.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלצת של מלון
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
שבתאי קשב קלוגמן

**שבתאי קשב קלוגמן** (23 בספטמבר 1898 – 24 בספטמבר 1981), המוכר בשם העט **ק. שבתאי**, היה עיתונאי ישראלי, לפני הקמת מדינת ישראל פרסם בעיתונות העברית בפולין, מולדתו. חתן פרס סוקולוב לעיתונות לשנת 1965. נודע גם בפרסום חוברות בנושא השואה, בהן הספר "כצאן לטבח?" (פורסם ב-1962 ואיגד מאמרים מן המחצית השנייה של שנות החמישים), בו תקף את המיתוס לפיו היהודים הלכו למותם "כצאן לטבח" ותיאר את מורכבות הסיטואציות והדילמות של היהודים בשואה, גם אלו שלא פנו אל דרך "הגבורה והמרד".

## תולדות חייו
נולד בעיירה פינצ'ב וגדל בזבריצה, למד לימודי קודש ולימודי חול. בשנת 1925 עבר לוורשה, עבד בלשכת הקרן הקיימת ופרסם פיליטונים ב"היום", תחת שם העט "שבתאי חכם".

בתקופת השואה (1944-1941) היה בגטו קובנה וגטו וילנה.

לאחר תום מלחמת העולם השנייה היה בין מייסדי הוועדה ההיסטורית היהודית בפולין, במסגרת זו חקר וחיבר כמה עבודות על גורל היהודים בשנות השואה במדינות שונות. בין 1945 ל-1948 היה כתב סוכנות הידיעות JTA במשפטי נירנברג, דיווחיו הופיעו במספר עיתונים בעברית וביידיש.

בסוף 1948 עלה לארץ ישראל. היה חבר מערכת "דבר" עד 1964. לאחר מכן יצא לגמלאות, אך המשיך להשתתף בכתיבה בעיתון ובכתבי עת אחרים.

במאמרו הגדול "אגדת הפחדנות", שראה אור בעקבות משפט אייכמן, הדגיש את תרומת ניצולי השואה במלחמת העצמאות. בין היתר כתב: "מספרם של הנופלים במלחמת הקוממיות מבין צעירי ישראל יוצאי הגטאות הוא גדול יותר – בכל אופן לא קטן בשום פנים ואופן – ממספרם של צברי ישראל".

## לקריאה נוספת
* ק. שבתאי, **כצאן לטבח**, קשב 1962 ; מהדורה שנייה, עם פתח דבר מאת גדעון האוזנר, קשב 1964

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סופרי השואה
קטגוריה:אסירים בגטו וילנה
קטגוריה:אסירים בגטו קובנה
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
גביע אפריקה לאומות 1968

[שמאל|ממוזער|250px|[אצטדיון אדיס אבבה]]
**גביע אפריקה לאומות 1968** היה הטורניר השישי של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך באתיופיה בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו 8 נבחרות אשר חולקו לשני בתים של 4 נבחרות, כאשר שתי הנבחרות שסיימו במקום במקומות הראשונים בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר שנערך בשיטת נוקאוט.

בטורניר זכתה  לאחר שגברה במשחק הגמר על  בתוצאה 1-0. לאורנט פוקו מ זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם שישה כיבושים.

המשחקים התקיימו בשני אצטדיונים: אצטדיון אדיס אבבה אשר מסוגל לקלוט כ-30,000 צופים, ואצטדיון קיקרו אשר באסמרה אשר מסוגל לקלוט כ-20,000 צופים. משחקי בית א' נערכו באצטדיון אדיס אבבה, בעוד שמשחקי בית ב' נערכו באצטדיון קיקרו. כל משחקי ההכרעה נערכו באצטדיון אדיס אבבה פרט למשחק חצי הגמר השני.

## הנבחרות

## שלב הבתים
#### בית א'

----

----

----

----

----

----

#### בית ב'

----

----

----

----

----

----

## שלבי ההכרעה

### חצאי הגמר
----

----

### משחק על המקום השלישי
----

### משחק הגמר
----

## טבלת מלכי השערים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1968
קטגוריה:אתיופיה: כדורגל
1968
יואב רוטמן

**יואב רוטמן** (נולד ב-24 בפברואר 1995) הוא שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלי.

## ביוגרפיה
רוטמן נולד וגדל בקדימה. בשנת 2010 החל ללמוד במגמת תיאטרון בבית הספר לאמנויות "תלמה ילין". הוא סיים את לימודיו בשנת 2013. בצבא שירת בתיאטרון צה"ל.

## קריירה

### משחק
בשנים 2008–2009 קיבל את התפקיד הטלוויזיוני הראשון שלו, כאשר גילם את יעקב בסדרת הדרמה "לאהוב את אנה" בבימויו של ציון רובין למשך כשתי עונות, לצידם של משה איבגי, עפר שכטר, יאנה גור ואחרים.

בשנת 2011 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "מבול", שם גילם את יוני רושקו, אח של אוטיסט (מיכאל מושונוב) ששב הביתה מהמוסד שבו הוא שוהה.

ב-2012 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "המיוחדת", שם גילם את יותם רפאלי.

בשנת 2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "בני ערובה", בבימויו של רותם שמיר, ששודרה בערוץ 10, שם גילם את אסף דנון, אחד מבני הבית שנחטפו.

בשנת 2014 החל לשחק בסדרת הנעורים "מועדון החנונים" בערוץ זום, בתפקיד הראשי את דמותו של יותם. ב-2017 השתתף גם בסרט שהופק על הסדרה, "מועדון החנונים: הסרט". באוגוסט אותה שנה החל להשתתף בהצגה "דג מוסר" בתיאטרון הקאמרי.

בשנת 2015 שיחק בעונה השנייה של "שטיסל", שם גילם את חנינא טוניק, והמשיך לגלם את דמותו גם בעונה השלישית, שיצאה בשנת 2020.

בשנת 2016 שיחק בסרט "מעבר להרים ולגבעות", בתפקיד אביתר.

בשנת 2017 גילם את עידו, הדמות הראשית בעונה השישית של "ראש גדול" (שנקראה בשם: "ראש גדול-ראש חדש").

באותה שנה גילם את עומר בסדרה "נעלמים" בעונה השנייה.

בשנת 2018 גילם את ניסן בסדרת הטלוויזיה לנוער "אילת". ב-2019 שיחק בסרט "מראות שבורות".

בשנת 2019 גילם נער גבעות שמשתף פעולה עם השב"כ בסדרת הטלוויזיה הישראלית-אמריקאית "הנערים", המבוססת על רצח הנער מוחמד אבו חדיר.

בשנת 2020 גילם את איתמר בסדרת הטלוויזיה "בלקספייס" ברשת 13.

בשנת 2021 גילם את אסף סחרוב בעיבוד החדש למחזה "משחקים בחצר האחורית".

בשנת 2022 גילם את נפתלי, בעלה של פייגי העקרה בסרט "עקרה". באותה שנה שיחק בדרמת הנוער "המתחם ה-25", בתפקיד גיורא, אחראי המתנדבים בגן.

בשנת 2023 גילם את גלעד, סטודנט לקולנוע, בסדרת הטלוויזיה "סובייצקה" בכאן 11.

בשנת 2024 גילם בהצגת ילדים את הנסיך ניל במרכז דוהל. באותה השנה גם שיחק בסרט "בחורים טובים 2" גילם את ידידיה אוירבך, אחיו של ברוך אוירבך (מאור שוויצר).   

בשנת 2025 גילם את סמל יוני בסדרת הטלוויזיה "החמאם" בכאן 11.

## פילמוגרפיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

*  
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:קדימה-צורן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
Super Collider

**Super Collider** הוא אלבום האולפן ה-14 של להקת ההבי מטאל האמריקאית, מגאדת'. האלבום יצא לאור ב-4 ביוני 2013, וזהו אלבומה הראשון של הלהקה שיצא על ידי חברת התקליטים של מנהיג הלהקה, דייב מאסטיין, Tradecraft, לאחר שנפרדו דרכי הלהקה עם חברת Roadrunner Records. ב-23 באפריל 2013, שיר הנושא יצא בiTunes, כסינגל היחיד של האלבום. באלבום מתארח גם סולן להקות המטאל דיסטרבד ו-Device, דייוויד דריימן.

האלבום הגיע למקום השישי בטבלת הבילבורד 200, מה שהופך אותו לאלבום שהגיע למקום הכי גבוה מאז האלבום Youthanasia משנת 1994. נכון למרץ 2014, האלבום נמכר ב-80,000 עותקים בארצות הברית בלבד. האלבום קיבל ביקורות שליליות מצד המעריצים והמבקרים, כשהבולט שבהם הוא אתר Metacritic שנתן לאלבום ציון 41/100.

האלבום כולל גרסת כיסוי לשיר Cold Sweet של להקת ההארד רוק Thin Lizzy, הקאבר הראשון של הלהקה מאז גרסת הכיסוי לשירם של הסקס פיסטולס, "", באלבום So Far, So Good... So What!.

## שם האלבום
על השם הסביר מאסטיין באתר הישראלי "מטאליסט":

## רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין אלא אם כן צוין אחרת.

## ביצוע
**מגאדת**'
*דייב מאסטיין - זמר, גיטרה מובילה, מלווה, אקוסטית וגיטרת סלייד
*דייוויד אלפסון - גיטרת בס, קול מלווה
*שון דרובר - תופים, קול מלווה
*כריס ברודריק - גיטרה מובילה, מלווה, אקוסטית, קול מלווה

זמר אורח:
*דייוויד דריימן - קול מלווה ב"Dance in the Rain"

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מחנה בקעות

**מחנה בקעות** הוא בסיס צבאי של חטיבת כפיר. מחנה בקעות, יחד עם מחנה פלס הסמוך, משמשים כבסיס אימונים חטיבתי עבור חטיבת כפיר. בעבר שימש כבסיס האימון מתקדם של חטיבת גולני.

במחנה מתבצע האימון המתקדם ללוחמי החטיבה, וכן קורסי הכנה לקורס מכ"ים וקצינים. עד להקמתו, הוכשרו לוחמי החטיבה במתקן אדם. בבקעות שוכנת גם סדנת חימוש מרחבית.

הבסיס ממוקם בצפון מדבר שומרון, סמוך ליישובים רועי, חמדת ובקעות, שב. המחנה קרוי על שם היישוב הסמוך לו, בקעות.

הבסיס משמש גם עבור אימונים של גדודי החטיבה כאשר הם מתבצעים בבקעה, בדרך כלל גדוד אחד בלבד מתארח בבסיס בקעות וגדודים נוספים המתאמנים במקביל מתארחים בבסיסי חטיבת הבקעה.

במהלך שנות ה-90, שימש המחנה כבסיס הקבע של גדוד 601 של הנדסה קרבית. בבסיס ובשטחי האש הסמוכים אליו הועבר האימון המתקדם של פלוגות המסלול והתאמנו בו הפלוגות הוותיקות ופלוגת הצמ"ה. בתקופה זו שופצו חלקים רבים במחנה ואף נבנה חדר אוכל חדש.

באפריל 2003 חדרו שני מחבלים לבסיס והרגו שני חיילים. לאחר קרב יריות עם חיילי המחנה נהרגו המחבלים.

בינואר 2023 התפוצץ רימון בתוך חדר שינה בבסיס והרג חייל. הרימון היה בתיק של אחד החיילים בניגוד לפקודות וכנראה ספג מכה שגרמה לפיצוץ.

## קישורים חיצוניים
* מחנה בקעות באתר מתגייסים של צה"ל
* מחנה בקעות באתר מז"י

## הערות שוליים

בקעות
בקעות
קטגוריה:חטיבת כפיר
קטגוריה:מדבר שומרון
קטגוריה:בקעת טמון
Albedo 0.39

Albedo 0.39 הוא אלבום מוזיקה אלקטרונית מאת האמן היווני ואנגליס. האלבום יצא בשנת 1976. זה אלבום קונספט של פיזיקה וחלל.

Albedo 0.39 היה האלבום השני שהופק על ידי ואנגליס באולפני נמו בלונדון.

הקונספט והאווירה בו עומדים בניגוד לאלבומו הקודם, Heaven And Hell, שנכתב בהשראה של מוזיקה קלאסית, בעוד יש ב Albedo 0.39 נעימות בלוז וג'אז.

## סקירה
שמו של השיר "Pulstar" הורכב מן המילים "Pulsar" ו "Star".

"Pulstar" היה לשיר הפופולרי ביותר של ואנגליס, והופיע באלבומים רבים.

פירוש השם Albedo 0.39 הוא אלבדו של 39% אחוזים.

## רשימת שירים

## קישורים חיצוניים

*Albedo 0.39 באתר vangelislyrics

קטגוריה:אלבומי ואנגליס
מרג'ורי רמביו

**מרג'ורי רמביו** (באנגלית: **Marjorie Rambeau**; 15 ביולי 1889 – 6 ביולי 1970) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית מועמדת שני פרסי אוסקר על תפקידיה בסרטים "שביל הרקפות" ו"שיר לפידות".

## ביוגרפיה
רמביו נולדה בסן פרנסיסקו, בתם של מרסל וליליאן גרלינדה רמביו. הוריה נפרדו כשהייתה ילדה והיא גדלה עם אמה בעיר נום שבאלסקה. החלה את דרכה כשחקנית בגיל 12 בברודוויי ובשנת 1917 היא התחילה לשחק בסרטי ראינוע עבור חברת הסרטים "Mutual Film".

## קריירת משחק
בשנות ה-30 השתתפה רמביו בסרטיו של ג'ורג' היל "מין וביל", "צוללי הגיהנום" ו"השש הסודי" ובדרמות של קלרנס בראון "השראה" ו"הגשם הגיע".

בשנת 1940 שיחקה רמביו בדרמה של גרגורי לה קאבה "שביל הרקפות" בתור מאיימי אמה של אלי מיי אדמס (ג'ינג'ר רוג'רס), תפקיד עליו הייתה מועמדת רמביו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בהמשך שנות ה-40 הופיעה במספר רב של סרטים, הבולטים בהם היו: הדרמה "דרך הטבק" של ג'ון פורד בתפקיד הנזירה בסי רייס והמערבון "באוקלהומה" בו הופיעה לצידו של ג'ון ויין.

ב-1953 הופיעה בדרמה המוזיקלית של צ'ארלס וולטרס "שיר לפידות", תפקידה בתור אמה של כוכבת בתיאטרון ג'ני סטיוארט (ג'ואן קרופורד) הקנה לה מועמדות שנייה לפרס האוסקר לתפקיד משנה. באותו עשור למעשה סיימה את קריירת המשחק שלה עם הופעות בדרמות "איש בשם פיטר" של הנרי קוסטר בתור מיס לורה פאולר ו"האיש בעל אלף הפרצופים".

על פועלה בתחום הקולנוע קיבלה רמביו כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.

## חיים אישיים
רמביו נישאה 3 פעמים במהלך חייה אך מעולם לא הביאה ילד לעולם.
* בשנת 1913 נישאה לשחקן והבמאי הקנדי וילארד מאק, היא התגרשה ממנו ב-1917.
* בשנת 1919 נישאה לשחקן יו דילמן, הזוג התגרש ב-1923.
* לבעלה השלישי הצרפתי פרנסיס אשברי הייתה רמביו נשואה עד למותו בשנת 1967.

בשנותיה המאוחרות נהייתה רמביו נכה בעקבות מספר תאונות דרכים בהן הייתה מעורבת. היא מתה בביתה שבפאלם ספרינגס ב-6 ביולי 1970 כשהיא בת 80.

## פילמוגרפיה נבחרת
* מין וביל (1930)
* השראה (1931)
* השש הסודי (1931)
* חוטאים צוחקים (1931)
* הדרך הקלה ביותר (1931)
* הבן של הודו (1931)
* צוללי הגיהנום (1932)
* פלוקה (1932)
* גברת ראשונה (1937)
* אנחנו חיים בנישואים (1938)
* הגשם הגיע (1939)
* שביל הרקפות (1940)
* קבוצת 20 הפרדים (1940)
* אנני טאבוט מפליגה שוב (1940)
* דרך טובקו (1941)
* באוקלהומה (1943)
* כל מספר יכול לשחק (1949)
* נטושים (1949)
* רעים אחד לשני (1953)
* שיר לפידות (1953)
* נקבה לנצח (1953)
* איש בשם פיטר (1955)
* סלנדר (1956)
* האיש בעל אלף הפרצופים (1957)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קליפורניה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
Flamingo (אלבום של ברנדון פלאוורס)

**Flamingo** הוא אלבום הבכורה של הזמר האמריקאי ברנדון פלאוורס, סולן להקת הקילרס, כאמן יחיד. האלבום יצא לאור לראשונה ב-3 בספטמבר 2010. בארצות הברית נכנס האלבום למצעד האלבומים בילבורד 200 במקום השמיני, לאחר שמכר 41,000 עותקים. בבריטניה הגיע האלבום לפסגת מצעד האלבומים ולתואר זהב.

## רקע
ב-29 באפריל 2010 אישר פלאוורס כי הוא מתכנן להוציא לאור אלבום סולו בשם "Flamingo". האלבום קרוי על שם כביש ה-Flamingo Road שבלאס וגאס, עיר הולדתו של פלאוורס, שם התרחשו אירועים מרכזיים בחייו: עבודתו הראשונה הייתה במגרש גולף שנמצא בכביש זה ובחנות יד שנייה שעל הכביש הוא פגש את אשתו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטיוארט פרייס
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
יהושע רפאל בנבנישתי

רבי **יהושע רפאל בנבנישתי** (ה'ש"נ בערך, 1590 – ה'תכ"ה בערך, 1665) היה מחכמי טורקיה ומנהיגי הקהילה היהודית בה במאה ה-17. רופא, מדקדק ופייטן. מחבר הביאור **שדה יהושע** לתלמוד ירושלמי.

## קורות חיים
נולד לרבי ישראל, בעיר קושטא שבטורקיה, כבן למשפחת בנבנישתי. הוא אחיו הבכור של רבי חיים בנבנישתי מחבר "כנסת הגדולה".

למד תורה מפי רבי יוסף מטראני (מהרימ"ט), ומפי רבי אברהם אליגרי, מגדולי רבני קושטא. השתלם בדקדוק אצל ר' יצחק עוזיאל. בין תלמידיו אחיינו, הרב ישראל בנבנישתי מחבר ספר בית ישראל.

## יצירתו
רבי יהושע רפאל בנבנישתי שימש כרב ודיין בקושטא. הוא פירש את התלמוד הירושלמי, הקשה לקריאה בשל שפתו השונה משפת התלמוד הבבלי, וקרא לחיבורו **שדה יהושע**. החיבור מקיף את הסוגיה תוך השוואה עם סוגיות מקבילות בתלמוד הבבלי ומוסיף ליקוט נרחב מתורתם של ראשונים. בשל לשונו הקצרה, לעיתים קשה להבין את פירושיו בסקירה מהירה, ונדרש לכך עיון מעמיק.

עוד כתב: "**סדר הגט**" ו"**סדר חליצה**", שהודפסו בספר "גט פשוט"; "**אוזני יהושע**", דרשות על התורה והספדים; "**עבודה תמה**", ביאור סדר תפילת מוסף ועבודת יום הכיפורים.

רבות מתשובותיו מכונסות בספר השו"ת שלו "**שער יהושע**". תשובות רבות נוספות שלו נשתמרו בכתבי בני זמנו; ולפי עדותו של החיד"א, הוא חיבר ספר שו"ת בארבעה כרכים, אך הספר עלה באש בשרפה גדולה שהייתה בקושטא.

נותרו בכתב יד, ספריו: "**משמרת המצוות**", פיוט על תרי"ג המצוות; "**לבוש מלכות**", נפלאות הבורא בגוף האדם; "**פרק בשיר**".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים טורקים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:רופאים יהודים טורקים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
יהושע רפאל
קטגוריה:סופרים יהודים עות'מאנים
קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים טורקים
קטגוריה:משוררים יהודים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:ילידי 1590
קטגוריה:נפטרים ב-1668
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:מחברי כתר מלכות
ארנה גרימברג

**ארנה גרימברג** (נולדה ב- 14 במאי 1952) היא פרופסור אמריטה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. מתמחה בין היתר באימות אוטומטי של חומרה ותוכנה, מודולריות ואבסטרקציה, לוגיקה טמפורלית, בדיקת מודל מבוזרת, שקילויות ויחסי סדר בין מבנים, אימות מונחה-SAT, משחקי אימות תוכנה. ספרה Model Checking הוא אחד הספרים החשובים בתחום האימות האוטומטי. עבודותיה על אבסטרקציה ומודולריות זכו להשפעה רבה. 

## קורות חיים
ארנה גרימברג נולדה בחדרה. סיימה תואר ראשון (B.Sc, 1976.), תואר שני (M.Sc, 1978) ודוקטורט (Ph.D. 1984) בפקולטה למדעי המחשב בטכניון והיא חברת סגל מאז 1984. הדוקטורט שלה נעשה בהנחייתם של פרופ' שמואל כץ ופרופ' נסים פרנסיז. היא החזיקה במשרת בתר-דוקטורט ב-1985–1987 באוניברסיטת קרנגי-מלון בקבוצות של פרופ' אדמונד קלארק. מאז 2013 היא חברה ב-Academia Europaea. 

גרימברג שימשה בתפקידים מקצועיים ואדמיניסטרטיביים רבים. הייתה דיקנית בית הספר ללימודי מוסמכים בטכניון. הייתה יושבת ראש הוועדה המארגנת (Program committe chair) של CAV בשנת 1997 ושל TACAS בשנת 2007, ושימשה כחברת ועדה מארגנת של כנסים מובילים רבים כגון FMCAD ו-LICS.

## ספרים שכתבה

* Model Checking, Edmund M. Clarke, Jr., Orna Grumberg and Doron A. Peled, MIT Press, 1999, .
* E.M. Clarke, O. Grumberg, D. Kroening, D. Peled, H. Veith: “Model Checking - second edition”, MIT Press, December 2018.


## קישורים חיצוניים

* פרופ' ארנה גרימברג, באתר הטכניון

קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
פרנסס אלדה

**פרנסס אלדה** (באנגלית: **Frances Alda**; 31 במאי 1879 18 בספטמבר 1952) הייתה זמרת סופרן אופראית, שנולדה בניו זילנד וגדלה באוסטרליה. המוניטין שלה נבנו במהלך שלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20 הודות לקולה יוצא הדופן, הטכניקה המעולה שלה ואישיותה הססגונית, בד בבד עם ריבוי הופעותיה המשותפות עם אנריקו קרוזו על בימת המטרופוליטן אופרה.

## קריירה
אלדה נולדה בשם פאני ג'יין דייוויס בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד, בשנת 1879. אמה, לאונור (לשעבר סימונסון), זמרת מבטיחה ממשפחה מוזיקלית, מיאנה להסתגל לחיי הבית והמשפחה ובשנת 1880 התגרשה מבעלה כדי לחדש את קריירת השירה שלה. פאני הקטנה בילתה את שנותיה הראשונות במסעות עם אמה בסיורי הופעות בין בתי אופרה. אחרי התחלות כושלות באוסטרליה ובארצות אסיה, לקחה ב-1883 את פאני ואת אחיה הצעיר לסן פרנסיסקו. לאונור דייוויס נישאה בשנית אבל מתה מדלקת הצפק בדצמבר 1884. אחרי מות אמה נשלחה אלדה לגור עם סביה מצד אמה במלבורן.

אלדה שרה בהפקות של מחזות גילברט וסאליבן במלבורן ובגיל 22 עזבה את אוסטרליה ויצאה לאירופה כדי להשתלם בלימודיה ולפתח קריירת זמרה בינלאומית כדוגמת יריבתה לעתיד, הסופרן נלי מלבה. אחרי שלמדה בפריז אצל המורה ידועת-השם מתילדה מרקזי, שהעניקה לה את שם הבמה שלה. היא הופיעה לראשונה באופרה-קומיק בשנת 1904 ב"מאנון" של ז'יל מאסנה. ב-1906 הופיעה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובלה סקאלה, מילאנו הופיעה בעונות 1906–1908.
left|ממוזער|200px|פרנסס אלדה מתכוננת להופעה מול המיקרופון
left|ממוזער|200px|פרנסס אלבה נחה מאחורי הקלעים, 1909

בשנת 1908 התמנה האמרגן של לה סקאלה, ג'וליו גאטי-קאזאצה, למנהל המטרופוליטן אופרה בניו יורק. ב-4 באפריל 1910 נישאו פרנסס אלדה וגאטי-קאזאצה. לפי "חדשות האמנות האמריקאיות" (ניו יורק, 19 במרץ 1910), הצייר האמריקאי יליד שווייץ אדולפו מילר-אורי צייר את אלדה ממש לפני נישואיה. בניו יורק המשיכה אלדה לקדם את הקריירה שלה וקצרה שבחים בהופעותיה באופרות מפורסמות כ"מרתה" של פרידריך פון פלוטו, "מאנון לסקו" ו"לה בוהם" של פוצ'יני, אותלו של ורדי, "פאוסט" של גונו ו"מפיסטופלה" של אריגו בויטו. בתקופה זו הקליטה לחברת ויקטור טוקינג משין. אחדים מתקליטיה היו לרבי-מכר בין 1910
ל-1920. אלדה יצרה את התפקידים הראשיים ב"מדליין" של ויקטור הרברט וב"ליל קלאופטרה" של הנרי קימבל הדלי, כמו גם **רוקסן** ב"סיראנו" של וולטר דאמרוש. כמו כן שרה בקביעות עם אנריקו קארוזו, שהיה אחד הזמרים האיטלקים המפורסמים ביותר במאה ה-20 ואולי המפורסם ביותר בהם.

אלדה סיירה באוסטרליה ובניו זילנד בשנת 1927. היא וגאטי-קאזאצה נפרדו בשנה שלאחריה ואחר התגרשו. ב-1929 עזבה את המטרופוליטן אבל המשיכה להופיע בקונצרטים ובשידורי רדיו ואף בהצגות וודביל. האוטוביוגרפיה של אלדה, שהופיעה בשנת 1937, נקראה "גברים, נשים וטנורים". הספר משקף את מזגה הנלהב וגלוי הלב ואת שנינותה החריפה. היא נישאה שוב באמריקה ב-1941 והרבתה במסעות בשלהי חייה. אלדה מתה מאירוע מוחי בוונציה, איטליה בגיל 73.

## קישורים חיצוניים

* 

* Profile of Frances Alda, "New Zealand's most famous daughter"
* Melba versus Alda
* Madame Frances Alda. Does Not Seem to Like Australia
* Photo from the Library of Congress's George Grantham Bain Collection
* Discography of Frances Alda on Victor Talking Machine Company|Victor Records from the Encyclopedic Discography of Victor Recordings (EDVR)


## הערות שוליים

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות אוסטרליות

קטגוריה:ילידות 1879
קטגוריה:נפטרות ב-1952
קטגוריה:זמרות סופרן
ישראל רובינשטיין

**ישראל רובינשטיין** (17 במרץ 1904 – 1 בפברואר 1982) היה פסל, צייר ואמן פסיפסים ישראלי יליד רוסיה.
250px|ממוזער|תבליט בחזית בית הכנסת המרכזי בשכונת הדר בחיפה

## חייו
ישראל רובינשטיין נולד בשנת 1904 בפולנה שברוסיה (כיום באוקראינה). בשנת 1920 או 1921 עלה לארץ ישראל כחלוץ ועסק בבנייה ובסלילת כבישים. בשנת 1927 עבר להתגורר בירושלים, שם התמחה בסיתות. בין היתר עסק בבנייה ובעיטור של בניין ימק"א ירושלים. בשנת 1932 החל לעסוק באמנות. היה חבר כפר האמנים עין הוד.

רובינשטיין, שעסק בפיסול וציור, היה מחלוצי אמנות הפסיפס בארץ ישראל, ואף עסק ברפאות של פסיפסים עתיקים באזור חיפה. יצירותיו בתחום זה נשאו בחלקן אופי ארכאי, בהשפעת הארכאולוגיה הארצישראלית. בפסליו וברישומיו בולט קו ריאליסטי חופשי ונטייה להפשטה. בין יצירותיו: קיר פסיפס במכון האווירונאוטי בטכניון בחיפה וכן עיטורים לבית הכנסת המרכזי בהדר הכרמל (1956-7).

## פרסים
* 1947 – פרס, בית הנכות הלאומי בצלאל, ירושלים
* 1950 – פרס הרמן שטרוק, אגודת האמנים של חיפה והצפון, עיריית חיפה
* 1956 – פרס ראשון, תחרות לעיצוב עיטורי בית הכנסת המרכזי, חיפה

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:זוכי פרס הרמן שטרוק
קטגוריה:אמני פסיפס
קטגוריה:עין הוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
אליפות וימבלדון 1961

**אליפות וימבלדון 1961** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-8 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

## התחרות
### תחרות הגברים
שמאל|ממוזער|200px|רוד לייבר, מנצח התחרות
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# ניל פרייזר (), מנצח תחרות 1960, הודח בסיבוב הרביעי
# **[[רוד לייבר]] (), ניצח בתחרות**
# ניקולה פייטרנג'לי (), הודח בסיבוב השלישי
# רוי אמרסון (), הודח בסיבוב השני
# מנואל סנטנה (), הודח ברבע הגמר
# לואיס איילה (), הודח ברבע הגמר
# רמנתן קרישנן (), הודח בחצי הגמר
# צ'אק מקינלי (), הפסיד במשחק הגמר

במשחק הגמר, רוד לייבר () נפגש עם צ'אק מקינלי () וניצח אותו ב-3 מערכות. לרוד לייבר זה היה הגמר השלישי ברציפות בתחרות הגברים בווימבלדון, אך ניצחון ראשון.

### תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. המנצחת בשנים 1959–1960 מריה בואנו מברזיל לא השתתפה בתחרות עקב פציעה. 8 טניסאיות זכו לדירוג:

# סנדרה פרייס ( דרום אפריקה), הודחה בחצי הגמר
# מרגרט סמית' קורט (), הודחה ברבע הגמר
# אן היידון ג'ונס (), הודחה בסיבוב הרביעי
# לסלי טרנר (), הודחה בסיבוב השני
# דרלין הארד (), לא השתתפה בתחרות
# כריסטין טרומן גיינס (), הפסידה במשחק הגמר
# **[[אנג'לה מורטימר]] (), ניצחה בתחרות**
# קארן סאסמן (), הודחה ברבע הגמר

במשחק הגמר אנג'לה ברט מורטימר () ניצחה ב-3 מערכות את כריסטין טרומן גיינס ().

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1960 לא השתתפו בתחרות. 4 זוגות דורגו:
 
# **[[ניל פרייזר]] ו[[רוי אמרסון]] (), מנצחי תחרות 1959, ניצחו בתחרות**
# רוד לייבר ובוב מארק (), הודחו בחצי הגמר
# ניקולה פייטרנג'לי ואורלנדו סירולה () הודחו בסיבוב הראשון
# לואיס איילה () ורמנתן קרישנן (), הודחו ברבע הגמר

במשחק הגמר ניל פרייזר ורוי אמרסון () שיחקו נגד בוב יואיט ופרד סטולי () שלא היו מדורגים וניצחו אותם ב-5 מערכות.

### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. מנצחות תחרות 1960 לא השתתפו בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
	
# סנדרה ריינולדס ורנה שורמן ( דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
# אן היידון ג'ונס וכריסטין טרומן ג'יינס (), הודחו בסיבוב השלישי
# מרגרט היילי וג'יין אוניל (), הפסידו במשחק הגמר
# סלי מור () ולסלי טרנר () הודחו בחצי הגמר

במשחק הגמר קארן סאסמן ובילי ג'ין קינג () שלא היו מדורגות ניצחו את מרגרט היילי וג'יין אוניל () בשתי מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. מנצחי תחרות 1960 לא השתתפו בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:

# **[[פרד סטולי]] ו[[לסלי טרנר]] (), ניצחו בתחרות**
# ריקי מוראה () ומרגרט סמית' קורט (), הודחו בחצי הגמר
# אירז'י יאבורסקי וורה סוקובה (), הודחו בחצי הגמר
# בוב האו () ואדה בודינג (), הפסידו במשחק הגמר

במשחק הגמר פרד סטולי ולסלי טרנר () נפגשו עם בובי האו () ואדה באדינג () וניצחו אותם בשתי מערכות.

## קישורים חיצוניים
* תוצאות משחקי גברים
* תוצאות משחקי זוגות גברים
* תוצאות משחקי נשים
* תוצאות משחקי זוגות נשים
* תוצאות משחקי זוגות מעורבים

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
קטגוריה:1961 בממלכה המאוחדת
ירחמיאל רבינוביץ'

רבי **ירחמיאל רבינוביץ' מפשיסחא** (ה'תקמ"ד – ח' באייר ה'תקצ"ו; 1784–1839) היה אדמו"ר פולני, בנו של רבי יעקב יצחק רבינוביץ, "היהודי הקדוש מפשיסחא".

## קורות חייו
נישא לבתו של רבי דוד דוב אב"ד שדה לבן שברוסיה חתנו של רבי יהושע יחזקאל פייביל פרנקיל-תאומים מאוסטרובצה. בימי חייו של אביו התפרנס במסחר שעונים ובתיקונם.

לאחר פטירת אביו "היהודי הקדוש" עברה הנהגת העדה לתלמידו המובהק, רבי שמחה בונם מפשיסחא. ואילו רבי ירחמיאל, החל להנהיג חצר חסידית בעיירה פשיסחה רק 14 שנה לאחר פטירת אביו. הנהגתו של רבי ירחמיאל הייתה מתונה מאביו וקרובה באופייה לחצרות החסידיות האחרות בפולין, וחסידיו של רבי שמחה בונם, שבית מדרשו שכן גם באותה עיירה, טענו שדרכו עממית מדי ואינה ממשיכה את שיטתו החדה והנוקבת של אביו. 

היה תלמידו של רבי ישכר דוב מרדושיץ. מתלמידיו היו רבי שמואל מאוסרובצה והשרף ממוגלניצא שאמר בשעת קבורתו של רבי ירחמיאל שבכל פעם שרצה לדעת מה קורה בשמים בעולמות העליונים היה הולך אל רבי ירחמיאל.

## ספרות
דברי תורתו כונסו בספר "תורת הרבי רבי ירחמיאל", בראש הספר ישנה הקדמה מאת צאצאו הרב בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא.  מדברי תורתו מובאים בספר "תפארת היהודי" על אביו, ובקונטרס שבסוף הספר. נזכר אף בספר "סיפורי חסידים" לרב שלמה יוסף זוין.

בדברי תורתו משולבים אמרות קצרות וחריפות בדרך אביו, ועממיות חסידית מבית מדרשו של החוזה מלובלין.

לאחר פטירת "הרבי ר' ירחמיאל" עברה הנהגת העדה לשני בניו, רבי נתן דוד משידלובצה ורבי יעקב יצחק אלחנן מפשיסחא. הבן הגדול, רבי נתן דוד, לא התיישב במקום אביו ועבר לכהן בשידלובצה לחסידי אביו. כ-4 שנים לאחר מכן, עם פטירת רבו המובהק רבי ישכר דוב מרדושיץ, החלו לנסוע אליו גם מחסידי רדושיץ, והם היוו את רוב חסידי שידלובצה.

## צאצאיו
"הרבי ר' ירחמיאל מפשיסחא" נישא לרבנית גולדה, בת ר' דוד דוב משדה-לבן. ממנה נולדו שני בניו.

* בנו, רבי נתן דוד משידלובצה 
* בנו, רבי יעקב יצחק אלחנן, כיהן בפשיסחא, ורבים הסתופפו בצילו בהיותו איש מופת 
* חתנו, רבי אלימלך שפירא - האדמו"ר מגרודז'יסק.
* חתנו, רבי צבי רפפורט מדובענקא אביו של האדמו"ר מראווה ר' יחיאל ישעיה. 
צאצאיהם של שני בניו של "הרבי ר' ירחמיאל" כיהנו ברבנות ובאדמו"רות בפולין עד לשואה שבה נספו רבים מהם ומחסידיהם. נכדו של רבי ירחמיאל, רבי יצחק יעקב רבינוביץ, הוא מייסדה של חסידות ביאלה הממשיכה להתקיים בדורנו.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, ירושלים תשנ"ה
* יצחק אלפסי, תורת החסידות, ירושלים תש"ע, כרך שלישי עמ' 2

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נפטרים ב-1839
קטגוריה:ילידי 1784
קטגוריה:אדמו"רי פשיסחה
קטגוריה:משפחת יעקב יצחק רבינוביץ מפשיסחה
קטגוריה:רבנים פולנים
העולם במלחמה (סרט)

**העולם במלחמה** (באנגלית: *The World at War*), הוא סרט תיעודי שהופק כסרט תעמולה ב־1942 על ידי משרד מידע המלחמה האמריקני .

הסרט הוא אחד הסרטים הראשונים באורך מלא שהופקו על ידי ממשלת ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה; הוא ניסה לעסוק בתמונה הכוללת של מעורבות ארצות הברית של אמריקה במלחמה, ובסיבות המקדימות לפרוץ המלחמה. ניתן לראות בו תקציר מעורר סקרנות לסדרת סרטי התעמולה *Why We Fight* (למה אנחנו נלחמים?) בת 6 החלקים של פרנק קפרה, שיצאה לאקרנים ב־1940.

## קישורים חיצוניים

* '''העולם במלחמה''' - חלק ראשון, בארכיון האינטרנט
* '''העולם במלחמה''' - חלק שני, בארכיון האינטרנט

קטגוריה:סרטים תיעודיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1942
קטגוריה:סרטי תעמולה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
דוארטה דה מנזש, המשנה למלך הודו

דום **דוארטה דה מנזש** (פורטוגזית: **Duarte de Meneses**; 6 בדצמבר 1537 – 4 במאי 1588) היה מושל טנג'יר והמושל ה-30 של המושבות הפורטוגזיות בהודו והמשנה למלך ה-14 למלך הודו.

## ביוגרפיה
מנזש נולד בטנג'יר למשפחת אצולה ששלטה כמעט ברצף על המושבה ופיקדה על הצבא הפורטוגזי שהיה מוצב שם. אב סבו, ז'ואאו דה מנזש, הרוזן הראשון מטרוקה משל על המושבה בשנים 1486–1489 וכן בשנים 1501–1508. סבו (בעל אותו שם) משל על טנג'יר בשנים 1508–1521 ו-1536–1539. אח סבו, אנריקה, משל בשנים 1521–1522. קרוב שאף הוא נקרא דוארטה דה מנזש (מאבורה) בשנים 1522–1533. אביו, ז'ואאו, שלט בין 1539–1546, דודו החוקי פדרו ב-1548–1550, דודו הבלתי חוקי, פרננדו ב-1533 וגם אחר כך היו מושלים מבני המשפחה כולל בנו, לואיס. דוארטה עצמו התמנה למושל ב-1574.

ב-4 באוגוסט 1578, יצא מלך פורטוגל, סבשטיאו למסע צבאי בצפון אפריקה, אך צבאו הובס בקרב אל-קסר אל-כביר וסבשטיאו נעלם בזמן הקרב. מנזש לקח את הפיקוד על הצבא כאשר המלך נעלם, נפצע ונפל בעצמו בשבי.

דוארטה עמד בראש צוות המשא ומתן על גובה כופר הנפש שישולם עבור כל האצילים הפורטוגזים שהיו בשבי והצליח להשיג תנאים נוחים. כאשר חזר לפורטוגל קיבל כהוקרה את תפקיד מושל אלגארבה ואת התואר רוזן טרוקה.

ב-18 בפברואר 1584 מונה להיות המושל השלושים של הודו הפורטוגזית וקיבל את התואר המשנה (ה-14 במספר) למלך הודו (אחד מתאריו של מלך פורטוגל). היה גם האחראי על מקאו שבתקופתו קיבלה מעמד של עיר. עמד בקשר עם הדאימיו טויוטומי הידיושי ומכתב ששלח לטויוטומי נשמר עד היום.

מנזש החזיק בתפקיד מושל הודו הפורטוגזית עד מותו ב-1588.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצולה פורטוגזית
קטגוריה:המושלים הכלליים של הודו הפורטוגזית
קטגוריה:ילידי 1537
קטגוריה:נפטרים ב-1588
אברהם ורנר

הרב **אברהם ורנר** (תר"נ, 1890 – תשל"ח, 1978) היה רבן של מושבות הגליל העליון, ולאחר מכן כיהן כרבה הראשון של נתניה.

## תולדותיו
נולד בירושלים לרב שמחה בונם ורנר, דיין בעדה החרדית, שהיה בנו של הרב משה מנחם מנדל ורנר, מקים שכונת בתי ורנר בירושלים. אמו הייתה בתו של הרב יהודה לייב קסטלניץ, בן אחותו של האדמו"ר הראשון של חסידות סלונים הרב אברהם וינברג, בעל "יסוד העבודה". למד בישיבת תורת חיים. היה מקורב לרידב"ז והוסמך על ידו. הרידב"ז בחר בו כחתן לנכדתו, נחמה פייגה, בת בנו הרב משה בצלאל.

לאחר נישואיו התגורר בצפת וסייע לישיבתו של הרידב"ז בעיר. כמו כן ניהל את התלמוד תורה האשכנזי בצפת. בשנת תרפ"ו (1926) התמנה לרבן של המושבות בגליל העליון, ומושבו היה בראש פינה. במשך שש שנים עסק בפיתוח וקידום ענייני הדת והחינוך הדתי במושבות האזור, היה בקשר עם נציגי הברון רוטשילד וכיהן כשליחו של הראי"ה קוק בעניינים שונים. בשנת תרצ"ב (1932) התמנה כרב בלורנס שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית. אחיו, הרב אשר זאב ורנר, כיהן אף הוא כרב בארצות הברית באותה תקופה.

בשנת תרצ"ד (1934) שב לארץ ישראל והתמנה כרבה של נתניה, שנוסדה חמש שנים לפני כן. באותה שנה שב גם אחיו, הרב אשר זאב, מארצות הברית והתמנה לרב הקהילה החרדית בטבריה. 

הרב ורנר כיהן ברבנות עשרות שנים. הוא הקים את התשתית הרוחנית והדתית בנתניה וייסד בה מוסדות דת שכללו בתי ספר, ישיבה, כולל אברכים ורשת שיעורי תורה. 

בתחילת שנות ה-50, לאחר שהוקמה מועצה דתית בנתניה, סירב הרב ורנר להיות כפוף למועצה הדתית. לאחר שכל ניסיונות הרבנות הראשית לשכנע את הרב ורנר לפעול תחת המועצה הדתית נכשלו, הם הודיעו ביוני 1957 שהוא אינו מוסמך לרשום נישואין. 

בשנת 1960, מונה הרב משה לוין לרב הראשי האשכנזי של נתניה על ידי הרב יצחק נסים. הרב ורנר המשיך להופיע בעיתונות כ"רבה של נתניה" במקביל למתן כינוי זה לרב לוין. עם השנים הוכר הרב לוין כרב העיר האשכנזי והרב ורנר הוזכר בעיתונות בלא תואר.

בשנת תשל"ג נפטרה אשתו, והיא בגיל 80.

הרב ורנר נבחר ל'יקיר נתניה'. לאחר פטירתו (בשנת תשל"ח), נקרא אחד מהרחובות בעיר על שמו. הובא למנוחות לצד אשתו בבית העלמין שיכון ותיקים בנתניה.

## משפחתו

* בנו, שלמה זאב, שימש כעוזרו הקרוב של אביו בענייני הדת בנתניה. נפטר בשנת תשכ"ט
* בתו, שושנה, נישאה לרב אליעזר יהודה ולדנברג

## הערות שוליים

קטגוריה:נתניה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:משפחת ורנר
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חיים
קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:ראש פינה: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
וילם II

**וילם II טילבורך** (בהולנדית: **Willem II Tilburg**) היא קבוצת כדורגל מהעיר טילבורך שבהולנד. המועדון הוקם ב-12 באוגוסט 1896 כ"טילבורכיה" וב-12 בינואר 1898 שונה שם המועדון ל"וילם II" על שמו של המלך וילם השני. המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון המלך וילם השני, שנקרא גם הוא על שמו של המלך. האצטדיון מכיל 14,700 מקומות.

בעונת 2025/2026 הקבוצה משחקת בליגת המשנה ההולנדית.
## סגל הקבוצה
נכון ל-27 בספטמבר 2024

 

 

 (בהשאלה מוסטרלו)

 (בהשאלה מקלאב ברוז')
 (בהשאלה מניוקאסל יונייטד)

 (בהשאלה מטרואה)

## שחקני עבר בולטים

## תארים
***[[ליגת העל ההולנדית]] 3**
:1916, 1952, 1955
::**סגנות 1**
:1999
* **[[הגביע ההולנדי]]: 2**
:1944, 1963
::**סגנות 2**
:2005, 2019
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
*
קורנפלד

**קורנפלד** הוא שם משפחה ממקור גרמני, שמשמעו שדה דגנים.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
דוידסון

**דוידסון** או **דייווידסון** או **דוידזון** (וגם: **דוִדזון**), הוא שם משפחה, שמשמעותו "**בן דָוִד**"

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם דוד
יקב 3 גפנים

ממוזער|120px|תמונת היינן יוסי בן ברק
**יקב 3 גפנים** או **יקב שלוש גפנים** הוא יקב בוטיק ישראלי, שנוסד בשנת 2003 במושב רמות נפתלי בגליל העליון, על ידי עינת ויוסי בן ברק. חצר היקב משקיפה על עמק קֶדֶש התנ"כי, הר החרמון ורמת הגולן.
כל יינות היקב מופקים משטחי כרמים בבעלותם של בני הזוג בן ברק. גידול הגפנים, הבציר, הכנת היין והביקבוק מתבצעים באופן ידני, בשיתוף משפחה וחברים. היין מיוצר בשיטות מסורתיות, תוך מתן תשומת לב לכל מכל תסיסה וחבית יישון. מדי שנה מופקים ביקב כ-5,000 בקבוקים.

יינות יקב 3 גפנים זכו במספר פרסים בשנות קיום היקב. היקב מקיים טעימות לקהל.

## עיבוד וייצור היין
ממוזער|350px|כרמים בעמק קדש
הכרם הוותיק ביותר של היקב נקרא "כרם השזיף", והוא ניטע בשנת 2000. בכרם זה גדלים כיום ענבי קברנה סוביניון ומרלו, ומהם נבצרו היינות הראשונים של היקב.

בשנת 2003 ניטע בעמק קֶדֶש כרם נוסף, שקיבל את השם "כרם מֵס". כרם מֵס ממוקם בשוליו הצפוניים הגבוהים של העמק, על קרקע קלה, מדרונית ומנוקזת היטב. תנאי הקרקע והאקלים מהווים שילוב ייחודי לגידול גפנים. הגפנים בכרם זה משמשות לייצור יינות היקב וכוללות את זני הפטיט ורדו, קברנה סוביניון, קברנה פרנק, ברברה, סירה, מלבק וויונייה.

יוסי בן ברק משמש ככורם וכיינן היקב. בן ברק הוא בוגר מגמת הייננות במכללה האקדמית תל חי. ככורם הוא אחראי לטיפול אישי באשכולות הענבים לפני הבציר. הבציר נעשה בשלב לא מאוחר של הבשלת הענבים, כדי לקבל יין בעל גוף בינוני, שלהשקפתו של בן ברק מתאים יותר לשתייה באקלים המקומי. היינות מתיישנים בחביות עץ אלון חדשות וישנות.

לדברי בן ברק, הוא אינו שואף לייצר את אותו היין פעמיים, אלא לגוון את טעמי היינות משנה לשנה.

## יינות היקב
ביקב מיוצרים יינות זניים וכן יינות מִמְסך (בלנד). המופקים משמונה זנים שונים: קברנה סוביניון, מרלו, ברברה, סירה, ויונייה, פטי ורדו, קברנה פרנק ומלבק.
בשלוש שנות הפעילות הראשונות (2003-2005) יוצרו ביקב היינות הזנים קברנה סוביניון ומרלו. בשנים שלאחר מכן יוצרו ביקב גם יינות ממסך על בסיס קברנה סוביניון, מרלו וסירה. בשנת 2010 נבצר לראשונה כרם מֵס ומאז מגיעים היינות מכרם זה.

בין היינות המופקים ביקב:

* **ויונייה:** היין הלבן היחידי המיוצר מענבים לבנים מעמק קֶדֶש.
* **ברברה:** יין זני מענב בעל טעם בלתי שגרתי, שרק לאחרונה נחשפים חובבי היין המקומיים לאיכויותיו.
* **מלבק:** יין זני המופק מכרם הנטוע בחצר היקב ובכרם מֵס.
* **קברנה סוביניון:** יין זני המופק מכרם מֵס ומעוד שני כרמים באזור.
כמו כן מיוצרים יינות מִמְסך (בלנדים) מעירובים שונים של 4-6 זני ענבים, ביניהם "עמק קֶדֶש", "קרן נפתלי" ו"נֶבי יושע".

יקב 3 גפנים זכה במספר מדליות במסגרת תחרויות TERRAVINO (תחרות יין בינלאומית המתקיימת בישראל), ביניהן מדליית
Double Gold וכן מדליית Champion Category שניתנו לקברנה סוביניון 2003.
היקב הוכתר בתור יקב ביתי הטוב ביותר לשנת 2013 בתחרות הבינלאומית TERRAVINO אשר מייצר עד 1,000 בקבוקים עבור היין ויונייה 2012.

## קישורים חיצוניים
* 
* יקב שלוש גפנים, באתר "איש הענבים", 15 ביוני 2020

## הערות שוליים

3
תהילים צ"ד

**אֵל נְקָמוֹת**, הוא  בספר תהילים ( במיספור של תרגום השבעים). המזמור פותח במילים אלה, אך לא מציין את שם המשורר.

המזמור נפתח בקריאה לה', לנקום באויבים המתנכלים לישראל. לאחר מכן פונה המשורר לאותם חלקים בעם שאיבדו את ביטחונם בה', הוא מוכיח אותם על כך, אך מיד מעודד אותם בדברי נחמה. בסיום מביא המשורר דברי הודיה אישיים על הנסים שנעשו לו.

נוהגים לומר מזמור זה בשיר של יום רביעי, לקראת סיום תפילת שחרית בכל יום רביעי. כדי שלא לסיים במילות פורענות, הוסיפו בקצת קהילות לשיר של יום רביעי, את שלושת הפסוקים הראשונים שבמזמור הבא אחריו ב בספר תהלים.

בספרי סגולות הומלצה קריאת הפרק כמועילה לאדם להיפטר מאויבים המעיקים עליו, וכתפילה על הגאולה.

## ביאור המזמור

## בתרבות
* **אל נקמות ה**' - ניגון שהולחן על ידי ר' שלום ברוכשטאט לרגל יום הולדתו של הרבי מליובאויטש.
* **אל נקמות ה**' - גלעד פוטולסקי ופרחי שלהבת, באלבום **אודה השם**.
* **אם אמרתי** - אודי דוידי באלבום **אחכה לו** יחד עם להקת הלב והמעיין ונאור כרמי.
* **אם אמרתי** - הרב שלמה קרליבך.
* **אם אמרתי** - לחן של ר' משה גולדמן בביצוע של מיכאל שניצלר באלבום **א אידישע שמחה**. גרסת כיסוי גם באלבום **לנצח** של מחנה שלווה.
* **אם אמרתי** - אייזיק האניג בלחן של האדמו"ר מפיטסבורג, עיבוד של מונה רוזנבלום באלבום **אמת** ניגוני חסידי פיטסבורג 11.

## קישורים חיצוניים

* אברהם ישראל שריר, א-ל נקמות הופיע (מתוך הספר 'פני שבת נקבלה' - הוצאת ארז ה'תשס"ג), דעת - לימודי יהדות ורוח, מכללת יעקב הרצוג

## הערות שוליים

צד
קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:שיר של יום
קטגוריה:נקמה באמנות
שלדור

ממוזער|217x217px|שלדור
**שלדור בע"מ** היא חברת ייעוץ אסטרטגי ישראלית, הנמנית עם החברות הוותיקות והמובילות בארץ. לקוחותיה הם הגופים הגדולים במשק – חברות, משרדי ממשלה ומוסדות שונים. משרדי החברה שוכנים בתל אביב.

## היסטוריה
שלדור הוקמה בשנת 1984 על ידי סאמי פרידריך, בוגר האוניברסיטה העברית ובית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, אשר כיהן בעברו כיועץ ומנהל בתאגידים מקינזי ו-BCG וכמנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון.

במהלך שנותיה הראשונות נהנתה שלדור מעמדת הובלה, כחברה הראשונה בארץ להציע שירותי אסטרטגיה עסקית ברמה גבוהה, וסייעה להטמיע תפיסות ניהוליות מתקדמות במגזר הפרטי והציבורי בישראל. לאחר כניסת שחקניות בינלאומיות לישראל איבדה שלדור את הבלעדיות, אך שמרה על מעמדה כחברת ייעוץ מובילה.

במהלך שנות קיומה, שלדור בנתה מאגר לקוחות עליו נמנים מאות חברות עסקיות וארגונים במגוון ענפים, במגזר העסקי, הציבורי והמגזר השלישי. במסגרת עבודתה עם לקוחות אלה, פיתחה התמחות בעיצוב אסטרטגיית חדירה לשווקים גלובלים, באמצעותה סייעה למעלה מ-40 חברות ישראליות לחדור לשווקים ברחבי העולם. שלדור פיתחה גישה מקצועית ייחודית ל"אסטרטגיה אופרטיבית" (Operative Strategy) המגשרת בין כוונות אסטרטגיות לצעדים יישומיים, על מנת לסייע ללקוחותיה ליישם מהלכים פורצי דרך.

## לקוחות
ב-30 שנות פעילותה, שלדור עיצבה אסטרטגיה תחרותית לרבות מהחברות המובילות במשק הישראלי, ובהן טבע, בנק הפועלים, אל-על, תה"ל, נטפים, אי.די.בי., קומברס, ECI ועוד.

החברה ליוותה את לקוחותיה במהלכים עסקיים מורכבים, כמו הקמת חטיבת התעופה בתעשייה האווירית, שסייעה לפעילות האזרחית להפוך לרווחית לאחר שנים רבות של הפסדים, וליווי הקמת מועדון כרטיס האשראי "פליי קארד" של אל-על.

לצד הפעילות העסקית, שלדור גיבשה אסטרטגיה ארוכת טווח עבור ממשלת ישראל ורפורמות עבור ממשלת ישראל, בהן רפורמת הסלולר, הרפורמה בענף הרכב ורפורמה בענף הדלק.

בנוסף, שלדור הובילה מהלכים אסטרטגיים לחברות ממשלתיות וגופי ציבור נוספים כמו אוניברסיטת תל אביב, קק"ל וחברת החשמל. החברה הייתה מעורבת במהלכים ממשלתיים רחבים, כמו בניית אסטרטגיה כוללת לפיתוח הצפון, במסגרתה הוחלט על הקמת בית הספר לרפואה בצפת.

שלדור עוסקת גם בפעילות בשיתוף המגזר השלישי, וביצעה פרויקטים לגיבוש אסטרטגיה עבור יוזמות חברתיות, כמו יזמת "קולקטיב אימפקט" לקידום תעסוקה בחברה הערבית בשיתוף בית הנשיא.

## פרסומים
* Evgeny Muzychuk and Omer Teper, Shattering the Glass Ceiling: How can leading Israeli High Tech Companies Overcome their Scale Barrier?, Shaldor Publication, October 2013
* Jonathan Friedrich, Amit Noam and Elie Ofek, Right Up the Middle: How Israeli Firms Go Global, Harvard Business Review, May 2014

## קישורים חיצוניים
* 
*  - עומר טפר, סמנכ"ל שלדור ברשימת 40 הצעירים המבטיחים של The Marker

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:תאגידי ייעוץ אסטרטגי
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
טרי מור

**טרי מור** (באנגלית: **Terry Moore**; נולדה ב-7 בינואר 1929) היא שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 על הופעתה בסרט "שובי שבא הקטנה".

## ביוגרפיה
מור נולדה בשם הלן לואלה קופורד בעיר גלנדייל שבקליפורניה. היא גדלה במשפחה מורמונית בלוס אנג'לס. בצעירותה מור דגמנה לפני ששיחקה לראשונה כשחקנית קולנוע בסרטים "אורות הגז", "בנה של לייסי" ו"השטן על גלגלים" תחת השמות הלן קופורד וג'יין פורד. בשנת 1948 שינתה את שם הבמה שלה לטרי מור ועבדה במספר תחנות רדיו.

## קריירה
מור פרצה לתודעה בזכות השתתפותה בשוברי קופות כמו "ג'ו יאנג האימתני" בתפקיד ג'יל יאנג, "שובי שבא הקטנה" בתפקיד הסטודנטית הצעירה מרי באקהולדר עליו הייתה מור מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 ו"פייטון פלייס" של מארק רובסון בתור בטי אנדרסון.

בשנות ה-50 שיחקה מור עבור במאים נחשבים כמו ג'ין נגולסקו בעיבוד הקולנועי לספר "אבא ארך רגליים" בתפקיד לינדה אשתו של המיליונר ג'רביס פנדלטון (פרד אסטר) ואיליה קאזאן בסרטו "איש על חבל מתוח" בתפקיד תרזה בתו של בעל הקרקס קארל קרניק (פרדריק מארץ').  ב-1957 שיחקה בסרט ברנדין לצידו של פט בון. בנוסף שיחקה מור בסרט ההרפתקאות "מתחת לשונית 12 מייל" לצידו של רוברט ואגנר איתו היא הופיעה בסרט המלחמה הקרה של ריצ'רד פליישר "בין גן עדן לגיהנום".

לאחר תקופת השיא שלה כשחקנית החליטה מור לפרוש ממשחק באופן חלקי ושיחקה רק בסרטי בי מובי כמו "מעבר לסיפון" לצידו של אדם סנדלר בהופעת הבכורה שלו, "פרחחי בברלי הילס" (סרט אותו כתבה והפיקה) ו"מסע אחרון".לצד קריירת המשחק שלה מור הייתה גם מצוות מפיקי תוכנית הריאלטי "America's Funniest Home Videos".

בשנת 1994 קיבלה מור כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.

בשנת 2014 השתתפה מור כשחקנית אורחת בסדרת הדרמה "בלש אמיתי".

## חיים אישיים
למור היו חמש מערכות נישואין במהלך חייה: בעלה הראשון של מור היה כוכב הפוטבול זוכה גביע הייזמן גלן דייוויס לו היא נישאה בשנת 1951 והתגרשה ממנו כעבור שנה. בשנת 1956 נישאה ליוג'ין מקרארת', הנישואים החזיקו מעמד שלוש שנים.

את שני ילדיה ובהם השחקן גרנט קרמר הביאה מור לעולם ביחד עם בעלה השלישי סטיוארט קרמר לו הייתה נשואה במשך כ-13 שנה עד שהתגרשו. בשנת 1994 התחתנה מור פעם נוספת, עם ג'רי ריברס ונשארה נשואה לו עד למותו בשנת 2001. מור הייתה גם זוגתו של מפיק הסרטים האוורד יוז, היא עזרה וייעצה רבות לכוכב הקולנוע לאונרדו דה קפריו בהכנותיו לתפקיד הווארד יוז בסרט "הטייס".

## פילמוגרפיה נבחרת

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מורמונים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929