open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דמיאן מארלי

**דמיאן "ג'וניור גונג" מארלי** (באנגלית: **Damian "Jr. Gong" Marley**; נולד ב-21 ביולי 1978) הוא אמן רגאיי זוכה פרס גראמי והבן השני הצעיר ביותר של זמר הרגאיי הידוע בוב מארלי, בנו היחיד של מארלי מסינדי ברייקספיר, שהייתה מיס עולם לשנת 1976. כינויו "ג'וניור גונג", שאוב מהכינוי של אביו, "טאף גונג".

## קריירה
דמיאן מופיע מגיל 13. בשונה מאחיו, הוא שר בסגנון "די.ג'יי", המושג הג'מייקני לראפ.
נכון לשנת 2006, הוא הוציא 3 אלבומים. הראשון, *MR. Marley* מ-1996, השני *Halfway tree* מ-2001, והשלישי *Welcome to jamrock* מספטמבר 2005. האלבום Halfway tree הוא הזוכה בקטגוריית אלבום רגאיי בטקס גראמי 2002. Welcome to Jamrock זכה בשני פרסי גראמי ב-2006. דמיאן מופיע לעיתים קרובות עם אחיו ג'וליאן וסטפן, שניהם חברים בGhetto Youths Crew.

בקיץ 2004 הופיע דמיאן בפסטיבל רוטס, רוק רגאיי על שם בוב מארלי, עם אחיו זיגי מארלי, גוליאן, סטפן וקי-מני, אשר כל אחד מהם מחזיק קריירת מוזיקה משלהם.
ב-2004 דמיאן הקליט שיר עם הרכב ההיפ הופ *[[Cypress Hill]]*, שנקרא *Ganja Bus*.
לדמיאן יש הרבה הקלטות, בהן האלבום הראשון במצעד הרגאיי של בילבורד ארצות הברית עם *Welcome to jamrock* והשיר הראשון במצעד שירי הרגאיי של אנגליה עם שיר באותו שם.
בטקס גראמי של 2006 הוא זכה בפרס אלבום הרגאיי הטוב ביותר עם *Welcome to jamrock*.
כמו אביו לפניו וכל אחיו, דמיאן הוא ראסטפארי ואמונתיו באהבה אחת וחירות לכולם משתקפות בשיריו.
אלבומו הרביעי, בשיתוף עם הראפר נאז בשם Distant Relatives יצא ב-18 ביוני 2010.

בשנת 2011 הקים יחד עם מיק ג'אגר, ג'וס סטון, דייב סטיוארט והמפיק ההודי א.ר. רחמן סופרגרופ בשם SuperHeavy שהסגנון העיקרי שלה הוא רגאיי

בשנת 2012 הוציא אלבום עם הד'יגיי skrillex שנקרא Make It Bun Dem, האלבום כלל את השיר הרשמי ושישה רמיקסים.
האלבום הוא בז'אנר הדאבסטפ אלקטרו שלא מאפיין את דמיאן.

ב-24 ביוני 2015 הופיע בישראל, באמפיפארק בראשון לציון.

## חיים אישיים
לדמיאן 2 ילדים, אחד מהם הוא אלייג'ה מארלי מאשתו לשעבר קריסטל צ'ייטראם, הוא גם זמר והופיע עם אביו ומשפחתו המורחבת מספר פעמים.

## דיסקוגרפיה
**MR. Marley* מ-1996
**Halfway tree* מ-2001
**Welcome to jamrock* (זהב) מספטמבר 2005
**Distant Relatives* מ-2010 (בשיתוף עם הראפר נאז)
**SuperHeavy* מ-2011 (בשיתוף SuperHeavy)
**Set Up Shop Vol. 1* מ-2013 (בשיתוף אמנים שונים)
**Set Up Shop Vol. 2* מ-2014 (בשיתוף אמנים שונים)
**Set Up Shop Vol. 3* מ-2015 (בשיתוף אמנים שונים)
**Stony Hill* מ-2017

## קישורים חיצוניים

* 

* דמיאן מארלי אונליין
* תמונות של מארלי
* מילים לשיריו של מארלי

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ג'מייקנים
קטגוריה:ראסטפארי
קטגוריה:זמרי רגאיי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:ילידי 1978
אבקה (בוטניקה)

בבוטניקה, המונח **אבקה** (בלועזית: **Pollen**) מתייחס לגרגרים המיוצרים בתוך שקי האבקה של צמחים עילאיים. האבקה ממלאת את הפונקציה הזכרית במנגנון ההפריה בצמחי הזרע. בנוסף, מכיוון שצמחים אינם יכולים על-פי רוב לנוע במרחב, האבקה ממלאת תפקיד ייחודי של הפצת הגנים של האורגניזם במרחב, תכונה המשותפת גם לזרעים.

## אבקה
תנועתה של האבקה משק האבקה בו היא נוצרה, ועד לשק העובר אותו היא מפרה, מתבצעת בתהליך המכונה "האבקה". קיימים אמצעים (וקטורים) שונים להאבקה, חלקם אביוטיים (מים, רוח) וחלקם ביוטיים (בעלי-חיים שונים). האבקה עשירה בחלבון, ועקב כך היא מהווה לעיתים מוקד משיכה לבעלי-חיים שונים הניזונים ממנה (כגון חרקים); תכונה זו מאפשרת שימוש בבעלי-חיים שכאלה בתור וקטורים של האבקה, אם אבקה שנצמדה לגוף בעל-החי תגיע אל יעדה הסופי (היינו איבר הרבייה הנקבי, בו מתבצעת ההפריה) לפני שתיאכל. עם זאת, צריכה מוגברת של אבקה על ידי בעל-חיים עשויה להיות בזבזנית מבחינה אנרגטית עבור הצמח, ולכן התפתחו במהלך האבולוציה מנגנונים למשיכת בעל-החיים אל האבקה תוך כדי מניעת אכילתה, למשל על ידי ייצור צוף בתור גמול מזון פחות בזבזני מבחינת הצמח, או שימוש במנגנוני רמייה, כלומר פיתוי בעל-החי להתקרב אל האבקה, ללא מתן גמול כלשהו בסופו של דבר.

חקר גרגרי האבקה (פולן) שהורבדו במקומות שונים, הכולל זיהוי טקסונומי, תפוצה וכמות, נקרא פלינולוגיה. התחום משמש לצורכי זיהוי פלילי, תעשיית הדבש ועוד. בפליאונטולוגיה ובארכאולוגיה מתבצע מחקר פלינולוגי לשחזור הסביבה הקדומה (לפי גרגרי אבקה מאובנים).

## גרגר אבקה
[ממוזער|שמאל|250px|גרגר אבקה של ''Lilium auratum'' ([מין (טקסונומיה)|מין בסדרת השושנאים) שצולם דרך מיקרוסקופ אלקטרוני]]
ממוזער|250px|גרגרי אבקה של ''Oenothera speciosa''
[ממוזער|250px|גרגרי אבקה של [ארביס (*Arabis*)]]
**גרגר אבקה** (pollen grain) הוא היחידה הפונקציונלית הבסיסית של הפונקציה הזכרית בהפריה של צמחים בעלי זרע. זהו למעשה גלגול של המיקרוגמטופיט הקיים בצמחים ירודים. גרגר האבקה נוצר מחלוקה מיוטית של תא אם בתוך שק האבקה. כל תא אם מתחלק לארבעה נבגים, שכל אחד מהם עובר שתי חלוקות מיטוטיות ליצירת גרגר האבקה.

## גרגרי האבקה במכוסי זרע
בצמחים מכוסי הזרע, גרגר האבקה נוצר מנבג שהתחלק לשני תאים - **[[תא וגטטיבי]]**, שאינו משתתף בהפריה, ו**תא גנרטיבי**. לאחר החלוקה, הדופן שבין שני התאים נעלמת, ומתקבל תא עם שני גרעינים - וגטטיבי וגנרטיבי. בחלק מהמשפחות, זהו השלב שבו גרגרי האבקה משתחררים מהמאבק. במשפחות אחרות, הגרעין הגנרטיבי מתחלק, וגרגר האבקה שמשתחרר מהמאבק הוא תלת-גרעיני.

ברגע שגרגר האבקה נוחת על צלקת הפרח (בהנחה שאין מחסום אי-סבילות עצמית בשלב זה), הוא מצמיח נחשון נביטה, המתקדם בתוך עמוד העלי לכיוון השחלה, תוך כדי שהוא ממיס את רקמות העלי (בעזרת האנזים צלולאז, המפרק דפנות תאים) וניזון מחומרים שהוא סופג מהן. אם הגרגר השתחרר מהמאבק כשהוא דו-גרעיני, הגרעין הגנרטיבי יתחלק בזמן צמיחת הנחשון. כשהנחשון מגיע אל שק העובר (הגמטופיט הנקבי) שבתוך הביצית (אם עדיין לא היה מחסום אי-סבילות עצמית), אחד משני הגרעינים הגנרטיביים - הגמטות - של הנחשון יפרה את תא ההורה של האנדוספרם, שהיה דיפלואידי והפך עם ההפריה לטריפלואידי, בעוד השני יפרה את תא הביצה. מכיוון שבפועל מתקיימות כאן שתי הפריות, נהוג לכנות את שתיהן "הפריה כפולה".

## ראו גם
* פלינולוגיה
* פולן דבורים
* הפריה
* האבקה
* אי-סבילות עצמית בצמחים

## קישורים חיצוניים

* 
* גרגרי אבקה של צמחים, באתר "צמח השדה"
* 

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:פרחים
קטגוריה:אבקות
מרווין האריס

**מרווין האריס** (באנגלית: **Marvin Harris**; 18 באוגוסט 1927 – 25 באוקטובר 2001) היה אנתרופולוג אמריקאי. נחשב לאחד האנתרופולוגיים הפוריים והמשפיעים ביותר במחצית השנייה של המאה ה-20. פיתח את הגישה התאורטית שנקראת מטריאליזם תרבותי. 

קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קולומביה ב-1953, שם גם לימד וכיהן כיו"ר החוג לאנתרופולוגיה. מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת פלורידה. חיבר 17 ספרים.

עבודותיו הראשונות של האריס הושפעה מהמסורת הבועזיאנית, אך עבודת השדה שביצע במוזמביק בסוף שנות ה-50 גרמה לו לשנות את המיקוד המחקרי שלו מהמקריות הגאוגרפית והדפוזיוניזם של בועז אל עבר היבטים התנהגותיים, מטריאליסטים ודטרמיניסטים. בספרו, "The Rise of Anthropological Theory" שהתפרסם ב-1968, הוא פרס את התפתחות הגישות התאורטיות באנתרופולוגיה, והציג את גישתו, המטריאליזם התרבותי, שהוא במידה רבה המשך לגישת האקולוגיה התרבותית של ג'וליאן סטיוארד. גישתו, המטריאליזם התרבותי, הוא שילוב של המטריאליזם הדיאלקטי של קרל מרקס, המדגיש את החשיבות של "אופן היצור", עם תובנותיו של תומאס מלתוס על אודות השפעת הדמוגרפיה על המערכת הסוציו-תרבותית. האריס הבחין בין התחום ההתנהגותי ובין התחום המנטלי הנמצאים בכל תרבות, והדגיש את השפעת התחום ההתנהגותי על התחום המנטלי. לכל תחום יש את המוסדות השייכים לו כאשר המוסדות המשפיעים על ההסתגלות האנושית הם החשובים יותר והם משפיעים על המוסדות שהשפעתם על ההסתגלות פחותה יותר. על פי האריס, אופן הייצור (במיוחד הטכנולוגיה) והמאפיינים הדמוגרפים הם התשתית, המפתח לקביעת המבנה החברתי התרבותי, הכלכלי, המשפחתי ושאר המוסדות החברתיים של כל חברה וחברה. על פי האריס שינוי תרבותי מתרחש כאשר היחסים בין הדמוגרפיה, הטכנולוגיה ויכולת הסביבה לספק משאבים לחברה יצאו משיווי משקל. במקרה זה תהיה התאמה מחדש של המוסדות בחברה עד הגעת שיווי משקל חדש.

במהלך חייו, משך האריס קולות רבים של מעריצים וממשיכים, מצד אחד, ושל מבקרים חריפים, מצד שני. בספרו האחרון "Theories of Culture in Postmodern Times", הוא מתח ביקורת על התוצאה הפוליטית ההרסנית שיש לתאוריה הפוסט מודרנית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
צוף

[ממוזער|[צירחולית אדומת הרגל (*Ammophila rubripes*) יונקת צוף מתפרחת נענע משובלת, מועצה אזורית ברנר]]
**צוף** (באנגלית: **nectar**) הוא תמיסה מימית של סוכרים שונים, המיוצרת בצמחים מסוימים ברקמות מיוחדות המכונות **צופנים** (ביחיד: **צוּפָן**; באנגלית: nectary; במקרה שהרקמה מחוץ לפרח היא מכונה צוּפָן חוץ-פרחי, extrafloral nectary). הצוף מושך אל הצמח בעלי חיים שונים הניזונים ממנו. עבור הצמח, זהו אמצעי משיכה זול מבחינה אנרגטית, משום שאינו מכיל חלבונים. בעלי-החיים הנמשכים אל הצמח בעקבות הצוף, מספקים לצמח צרכים שונים. השימוש הנפוץ ביותר בצוף הוא למטרות האבקה: תוך כדי מגע באיברי הצמח ואכילת הצוף, בעל-החיים בא במגע עם גרגרי האבקה של הצמח, וכך מעביר אותם ממקום למקום, כאשר חלקם מגיעים אל צלקות הפרחים, ליצירת הפריה. קיימים שימושים נוספים לייצור צוף. למשל: צמחים מסוימים מייצרים צוף על-מנת למשוך אליהם נמלים, המגינות עליהם מפני טריפה בידי בעלי-חיים אחרים.

הרכב הסוכרים בצוף קשור למאביק של הצמח: פרחים המואבקים על ידי ציפורי שיר, עטלפים וזבובאים מייצרים צוף העשיר בחד סוכרים גלוקוז ופרוקטוז ואילו צוף צמחים המואבקים על ידי קוליבריים, דבורת דבש, עשים ופרפרים מכיל יותר מהדו סוכר סוכרוז.
הצוף שנאסף על ידי דבורת הדבש מהווה את המרכיב העיקרי בדבש לאחר שהסוכרוז שבו מפורק לגלוקוז ופרוקטוז באמצעות אנזים.

## גלריה

קובץ:Colchicum stevenii.jpg|לבנין שותה צוף מסתוונית היורה
קובץ:Bee on a flower in israel.jpg|דבורת הדבש ניזונה מצוף בישראל
קובץ:בנאית ישראלית על פרחי צמח בת-שבע מטפסת.jpg|בנאית ישראלית שותה צוף פרחי צמח בת-שבע מטפסת


## ראו גם
*האבקה
*אבקה (בוטניקה)
*יונקי צוף

## קישורים חיצוניים

* 

* צוף צמחים בתעשיית הקוסמטיקה
* צוף צמחים (נקטר) - רק מתוק או גם בריא? תמיסה מימית של סוכרים שונים שאותם מפיקים צמחים. מה מכיל, תפקידו ועוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
ילדים של מישהו אחר

שמאל|ממוזער|200px|
**ילדים של מישהו אחר** (בגאורגית **სხვისი შვილები**, "**סחבִיסי שבִילֶבּי**") הוא סרט קולנוע גאורגי מסוגת המלודרמה משנת 1958. את הסרט ביים תנגיז אבולדזה, אשר גם כתב את התסריט יחדיו עם התסריטאי רזו ג'פרידזה.

## עלילה
מהנדס רכבות אלמן ברוסיה הסובייטית, מחפש אחר אישה שתעזור לו לגדל את ילדיו. הוא מציע לחברתו, אבל היא אינה מעוניינת לדאוג לילדים של אישה אחרת. ההתמדה שלו משתלמת, והוא מוצא אישה מתאימה כאישה וכאמא.

לרוע המזל, האב הופך להיות נבל אנוכי, וכשחברתו לשעבר מופיעה לפתע, הוא עוזב את משפחתו, מבלי להעיף מבט אחורה. האישה הכועסת מחליטה אף היא לעזוב, אבל כשהיא עומדת לעלות לרכבת, היא רואה את הילדים רצים אחריה, ומחליטה להישאר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים גאורגיים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
ההיכל

300px|ממוזער|ההיכל בדגם המשכן בתמנע
250px|ממוזער|מיקום ההיכל בדגם המשכן
**ההיכל** (או ה**קודש**) היה חדר בבית המקדש ועמד בין הדביר (או "קודש הקודשים") לאולם. בהיכל ניצבו מזבח הקטורת, שולחן לחם הפנים והמנורה.

## מבנה ההיכל
בבתי המקדש אורכו של ההיכל היה 40 אמות ורוחבו 20 אמות.

בין ההיכל, שהוגדר כ'קודש', ובין הדביר, שהוגדר 'קודש קודשים', הייתה מחיצה. במשכן הייתה זו הפרוכת. בבית ראשון נבנה במקום קיר שנקרא אמה טרקסין, ובבית שני, מחמת גובהו הרב, בניית קיר ברוחב אמה בלבד הייתה משימה בלתי אפשרית, וכן מחמת הספק האם קדושת רצועת שטח זו היא כקדושת ההיכל או כקדושת קודש הקודשים, תלו בוני הבית שתי פרוכות בשני צידי האמה הנקראת אמה טרקסין, כשהפרוכת החיצונה מקופלת מעט בדרום, והפנימית בצפון, באופן שנוצר ביניהן מסדרון מעבר מן ההיכל לקודש הקדשים.

לדעת רבי יוסי, הפסוק "והבדילה הפרכת לכם בין הקדש ובין קדש הקדשים" מלמד שהייתה רק פרוכת אחת בעובי אמה, מכיוון שבפסוק כתוב 'פרוכת' בלשון יחיד.

בין ההיכל לאולם היו זוג דלתות מוזהבות, שנפתחו כלפי פנים.

## שימושו של ההיכל
ההיכל הכיל את רוב כלי הקודש העיקריים:

בדרומו הייתה המנורה - כלי המאור של המקדש; המנורה הודלקה בכל יום בשעת בין הערביים ודלקה עד הבוקר.

בצפונו היה השולחן - עליו היה מונח לחם הפנים, שהוחלף בכל שבת.

באמצעו, אך משוך קמעה לכיוון מזרח, היה מזבח הזהב - עליו היו מקטרים את הקטורת, ומזים עליו מהחטאות הפנימיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:מבנה בית המקדש
עץ המשאלות

**עץ המשאלות** (בגאורגית: **ნატვრის ხე**) הוא סרט אלגורי פואטי של הבמאי תנגיז אבולדזה, חלק מטרילוגיה שכללה גם את חרטה והתחננות.

## עלילה
העלילה מתרחשת בעיירה גאורגית של תחילת שנות ה-20. 
מריטה, גיבורת הסרט, מגיעה לכפר כדי לגור עם דודתה. היא פוגשת נער צעיר בשם גדיה, ומתאהבת בו. אבל קרוביה נחושים בדעתם להשיא את הנערה למקומי עשיר.

הסרט מבוסס על סיפורים קצרים של גיאורגי לאונידזה, ואת תסריטו כתב תנגיז אבולדזה יחד עם ראווז אינאנישווילי.

תפקידים ראשיים: ליקה קאבג'ראדזה כמריטה היפה, וסוסו ג'אצ'ווליאני כגדיה הצעיר.

## פרסים
* פרס ודיפלומה בפסטיבל העשירי של ריגה בשנת 1977.
* פרס "שור הזהב" לבמאי הטוב ביותר, תנגיז אבולדזה בטריאן השישי IFF, בשנת 1977.
* צ'כוסלובקיה פרמיתחברים SSRK בשנת 1978 פרס קרלו ואריס בפסטיבל הבינלאומי ה-21.
* פרס דויד דונטלו לסרט הזר הטוב ביותר באיטליה, 1979.
* פרס ממלכתי על שם רוסתוולי מגאורגיה ב-1979.
* פרס הפדרציה בינלאומית "פיפרסי" fipresi בקאבור סרטים רומנטיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטים גאורגיים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי דרמה
הוראס ריכטר

ממוזער
ממוזער|שלט הכניסה לגלריה הוראס ריכטר ביפו העתיקה
**הוראס ריכטר** (1918–2006) היה אספן אמנות ואוצר אמנות. הגלריה שהקים ביפו, ונקראה על שמו, הייתה אחת מן הגלריות החשובות בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20. על פעילותו זכה בתואר עמית כבוד של מוזיאון תל אביב לאמנות כהוקרה על תרומתו לקידום האמנות והתרבות בארץ.

## קורות חיים

ריכטר נולד בעיירה מאונט גלעד שבצפון קרוליינה, ארצות הברית, למשפחת מהגרים יהודית מרוסיה, שהחזיקה במטעי האפרסקים הגדולים ביותר בארצות הברית. במהלך שנות החמישים ביקר ריכטר בישראל ובשנות השישים עלה ארצה. בשנת 1970 הקים את 'גלריה הוראס ריכטר' ביפו העתיקה.

בין האמנים הישראלים שיצר עמם קשר ניתן למנות את מנשה קדישמן, בני אפרת, ארדין אלטר, פנחס כהן-גן, יעקב אלחנני, עמי שביט, יוכבד וינפלד ונחום טבת.

לאחר מותו של ריכטר, בשנת 2006, הידרדר מעמדה של הגלריה ובשנת 2012, בעקבות הפסדים כספיים, היא עברה לפעול בצורה מצומצמת.

## קישורים חיצוניים
*אתר 'גלריה הוראס ריכטר'

## הערות שוליים

קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:סוחרי אמנות ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
דהידרוגנציה

**דֶּהִידְרוֹגֶנַצְיָה** (באנגלית: **Dehydrogenation**) היא סדרה של תגובות חמצון כימיות הכוללות החסרה של מימן (H2) ממולקולה מסוימת.
תגובת הדהידרוגנציה היא התגובה ההפוכה לתגובת ההידרוגנציה.
סדר הגודל של תגובות הדהידרוגנציה יכול לנוע מסדר גודל ביתי לתגובות בסדר גודל תעשייתי.

*ארומטיזציה - טבעות ציקלו בעלות שישה אטומי פחמן (ציקלוהקסן) יכולות לעבור תהליך ארומטיזציה בעזרת נוכחות היסודות גופרית וסלניום או תרכובות ממשפחת הקווינונים (כמו DDQ).

*חמצון - הדהידרוגנציה של כוהלים ליצירת קטונים או אלדהידים עשויה להיות מזורזת על ידי מתכות כמו נחושת כרומטית.
בריאקציית החמצון על שם אופנאיור (חמצון אופנאיור, חמצון תרכובת אלכוהול מסוימת עם אצטון ליצירת 2-פרופנול) עובר אטום מימן מהאלכוהול המסוים שהשתתף לתרכובת האצטון.

*דהידרוגנציה של אמינים – אמינים יכולים להפוך לניטרילים על ידי תגובת דהדרוגנציה והשתתפות מספר חומרים רחב המוספים לתגובה כדי לממשה, כגון יוד פנטא-פלואורי - IF5.

## לקריאה נוספת

*ג'רי מרק, **כימיה אורגנית מתקדמת**, עמ' 1162-1173 (Advanced Organic Chemistry, Jerry March)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מימן
קטגוריה:תגובות כימיות
צלב הכבוד

ממוזער|דוגמת מכתב מלווה לצלב הכבוד להורים: "בשם המנהיג והקנצלר של הרייך..."
**צלב הכבוד** (גרמנית: Ehrenkreuz des Weltkrieges) הידוע גם כ**צלב הינדנבורג** היה עיטור גרמני שהוענק לוותיקי מלחמת העולם הראשונה כהכרת תודה לשירותם בזמן המלחמה, העיטור נוסד ב-13 ביולי 1934 על ידי נשיא גרמניה פאול פון הינדנבורג, צלב הכבוד של מלחמת העולם נחשף ב-13 ביולי 1934 על ידי נשיא הרייך פול פון הינדנבורג. לרגל 20 שנה לתחילת המלחמה ב-1914 והיה פרס שניתן בתקופת הנציונל-סוציאליסם למשתתפים ולאבלים של משתתפי מלחמת העולם הראשונה. 

לעיטור היו שלוש דרגות:

* צלב הכבוד ללוחמי החזית (Ehrenkreuz für Frontkämpfer) הוענק לחיילים ששירתו שירות קרבי במלחמת העולם הראשונה.
* צלב הכבוד למשרתים במלחמה (Ehrenkreuz für Kriegsteilnehmer) הוענק לחיילים ששירתו בצבא בתפקידים לא קרביים.
* צלב הכבוד לקרובי משפחה (Ehrenkreuz für Hinterbliebene) הוענק לשארי הבשר (הורים, יתומים, אלמנות) של חיילים שנפלו בזמן מילוי תפקידם במלחמת העולם הראשונה.

בתקופה שלאחר קביעת העיטור ועם התפשטותה הטריטוריאלית של גרמניה, ותיקי מלחמת העולם הראשונה שחיו בשטחים החדשים שצורפו לגרמניה הנאצית היו זכאים לקבלת העיטור.

בסך הכול הוענקו 6,250,000 צלבים ללוחמים, 1,200,000 צלבים למשרתים במלחמה ו-720,000 צלבים לקרובי משפחה.

## עיצוב
העיטור עוצב על ידי יוג'ין גודט, הוא דומה בצורתו לצלב הברזל (למרות שהוא קטן ממנו בממדיו).

על חזית העיטור במרכז מצוין תאריך מלחמת העולם הראשונה (1914-1918), התאריך מוקף בזר של עלי אלון. בגרסת לוחמי החזית העיטור כולל שתי חרבות מוצלבות ובשתי הגרסאות האחרות החרבות נעדרות מהעיטור. החלק האחורי של העיטור חלק.

העיטור תלוי על סרט עם שני פסים שחורים דקים בצדדיו, פס אדום במרכזו, שני פסים שחורים לידו ושני פסים לבנים לידם, בגרסה לקרובי משפחה סדר הצבעים על הסרט הוא הפוך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניה: עיטורים
כבוד
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: אותות ועיטורים
בעיטה חופשית

ממוזער|300px|בעיטה חופשית ישירה, מול שני שחקנים העומדים כ"חומה"
בכדורגל, **בעיטה חופשית** היא עונש הניתן על עבירה והתנהגות בלתי הולמת שמבצע שחקן במהלך משחק. הבעיטה ניתנת לקבוצה היריבה ונבעטת ממקום התרחשות העבירה, למעט בעיטת עונשין, בעיטה חופשית ישירה מתוך רחבת העונשין, שנבעטת מנקודה מוגדרת הנמצאת כ-11 מטר משער היריב.

הכללים לבעיטה החופשית רשומים בחוקת משחק הכדורגל שנכתבה על ידי ארגון ה-IFAB, תחת חוק מספר 12: עבירות והתנהגות בלתי הולמת וחוק מספר 13: בעיטות חופשיות.

על הכדור להיות נייח בזמן הבעיטה, ואסור לבועט לגעת שנית בכדור עד אשר שחקן אחר נוגע בו. בנוסף, על כל שחקני הקבוצה היריבה לעמוד במרחק של 9.15 מטרים מהכדור בזמן הבעיטה, למעט בבעיטה חופשית בלתי ישירה מתוך הרחבה, שבה מותר לשחקני היריבה לעמוד על קו השער בין הקורות. אם קבוצת ההגנה יוצרת חומה של 3 שחקנים או יותר, חל איסור על שחקני הקבוצה התוקפת להימצא במרחק של פחות ממטר מהם, עד לתחילת המהלך.

## בעיטה חופשית ישירה
העילה לבעיטה חופשית ישירה רשומה בחוק מספר 12 לחוקת משחק הכדורגל:

אם הבעיטה החופשית מתבצעת קרוב לשער היריב, הקבוצה היריבה בדרך כלל ממקמת מספר שחקנים צמודים בשורה ("חומה") כדי לחסום ולהקשות על השחקן לבעוט לעבר פינה אחת של השער, כך שאם הוא רוצה לעשות זאת הוא חייב להעביר את הכדור מעליהם. בפינה השנייה של השער עומד השוער.

החל ממונדיאל 2014 עושה השופט שימוש בתרסיס לבן לסימון קו החומה, התרסיס הלבן נעלם תוך מספר שניות. שיטת התרסיס התקיימה בליגות דרום אמריקה מספר שנים קודם לכן.

אם בעיטה חופשית ישירה נבעטת ישירות אל שער היריבה נפסק שער, ואילו אם היא נבעטת ישירות אל תוך שער הקבוצה שלזכותה נפסקה הבעיטה, היריבה זוכה בבעיטת קרן.

### בעיטת עונשין

לרוב נבעטת הבעיטה החופשית הישירה ממקום התרחשות העבירה, אך אם העבירה בוצעה ברחבת הקבוצה שביצעה את העבירה נפסקת בעיטת עונשין. זו בעיטה שנבעטת מנקודה מוגדרת ("הנקודה הלבנה") הממוקמת במרחק של כ-11 מטר (12 יארד) מקו השער בקו ישר ומאונך ממרכזו. מלבד הבועט ושוער היריבה אסור לאף שחקן להיכנס לרחבת העונשין או לטווח של 9.15 מטרים מהנקודה עד לרגע הבעיטה, אחרת נפסקת בעיטה חוזרת. אין חובה לבעוט ישירות אל שער היריב בבעיטת עונשין - ניתן למסור את הכדור קדימה אל שחקן אחר, והכדור ייחשב במשחק, אך עקב הקלות הרבה בהבקעת שער מבעיטה ישירה אל שער היריב, לא נהוג לעשות זאת.

## בעיטה חופשית בלתי ישירה
העילה לבעיטה חופשית בלתי ישירה רשומה אף היא בחוק מספר 12 לחוקת משחק הכדורגל:

לפי חוק מספר 13 לחוקת משחק הכדורגל, אם נפסקת בעיטה חופשית בלתי ישירה ברחבת השער (רחבת החמש), היא מבוצעת מקו רחבת השער המקביל לקו השער, הקרוב ביותר למקום ביצוע העבירה.

ההבדל בין שני סוגי הבעיטה החופשית הוא שבניגוד לבעיטה החופשית הישירה, לא ניתן בבעיטה חופשית בלתי ישירה להבקיע שער ישירות, אלא רק לאחר שהכדור נוגע בשחקן אחר. אם בעיטה חופשית בלתי ישירה נבעטת ישירות אל תוך שער היריבה, לא נפסק שער אלא נפסקת בעיטת שוער לטובת היריבה. כמו בבעיטה חופשית ישירה, אם בעיטה חופשית בלתי ישירה נבעטת ישירות אל תוך שער הקבוצה שלזכותה נפסקה הבעיטה, היריבה זוכה בבעיטת קרן.

## קישורים חיצוניים

* חוק מספר 12 לחוקת משחק הכדורגל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* חוק מספר 13 לחוקת משחק הכדורגל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ח
קטגוריה:כדורגל: חוקים
ניפור

**ניפּוּר** הייתה עיר קדומה, ששכנה בדרום מסופוטמיה על גדת הפרת, כ-70 ק"מ דרומית-מזרחית לבבל (כ-150 ק"מ דרומית-מזרחית לבגדאד של היום, בעיראק). היא אחת מהערים העתיקות ביותר בשומר; כבר באלף ה-3 לפנה"ס נודעה כמרכז דתי ראשי, מרכז פולחן לאחד האלים החשובים בפולחן השומרי, אנליל, אשר היה שליט התבל והיה כפוף אך ורק לאל אנו אל השמיים ומנהיג כל האלים באסיפות האלים. האל של העיר היה נינורתה בנו של אנליל.

[ממוזער|267x267 פיקסלים|מפה של ניפור על לוח חרס מ־1550–1450 לפנה"ס (התקופה ה[כשים|כשית)]]

## חשיבות העיר
ניפור לא הגיעה מעולם למנהיגות פוליטית בעולם השומרי. העולם השומרי היה מורכב ממספר ערי מדינה כאשר בתקופות שונות הגיעו ערים שונות למנהיגות פוליטית על האזור. שליטי הערים שאבו את מקור סמכותם מאנליל ולכן השליטה בניפור הייתה חשובה לשליטי הערים אשר ידעו ששליטה בניפור תיתן להם לגיטימציה לשלטונם באזור כולו. גם מלכי אכד ואור וכן ממלכת בבל בתקופה הכשית הדגישו את קדושת העיר, דאגו לעיר ומקדשיה. תושבי העיר נהנו מזכויות יתר, הם שוחררו משירות צבאי ומתשלום מִסים. פגיעה בתושבי העיר נחשבה לחטא.

## ארכאולוגיה
ניפור נחפרה לראשונה ב-1851 על ידי סר אוסטן הנרי לייארד. חפירות בקנה מידה גדול נעשו על ידי אוניברסיטת פנסילבניה; בין השנים 1889–1900 נחפר האתר במשך 4 עונות חפירה. 19 עונות חפירה נוספות נערכו בין השנים 1948–1990 על ידי אוניברסיטת פנסילבניה בשיתוף המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו.

העיר שכנה משני צִדיה של תעלת מים שנקראה שט אנ-ניל , שהייתה אחד הנתיבים העתיקים של הפרת בין הגדה הנוכחית של הנהר, ונהר החידקל. בחלק מהמקורות מזוהה תעלה זאת עם נהר כבר, המופיע במקרא.

הממצאים כללו מקדש גדול זיקורת, המקדש נבנה על גבי פירמידה, כן נמצא ארמון. אחד הממצאים החשובים היה ארכיון המקדש, הכולל עשרות אלפי לוחות חרס בכתב יתדות (הערכה היא שנמצאו למעלה מ-40,000 לוחות ושברי לוחות). הארכיון נמצא מחוץ למקדש בערימה מרוחקת מדרום מזרח לרובע המקדש. הארכיון כלל טקסטים שומריים פולחניים וספרותיים. תעודות כלכליות אכדיות מכל התקופות. בין הממצאים, נמצא גם קודקס שכונה חוקי אור-נמו, קודקס החוקים הקדום ביותר בעולם.

חשיבות מיוחדת נודעת לארכיון בית מורשו מן התקופה הפרסית, במאה ה-5 לפנה"ס. בית מורשו הייתה משפחה של אנשי עסקים בבליים. הארכיון התגלה ב-1893. בחלק מהתעודות הוזכרו שמות של יהודים בני גולת בבל, שישבו בניפור מאז ימי נבוכדנצר השני.[ממוזער|שמאל|200px|קערת [לחש|השבעה מניפור, כתובה בארמית בבלית - שפת יהודי בבל]]בחלק הגבוה של התל נמצאה עיר יהודית המתוארכת לתחילת התקופה הערבית. בתוך הבתים נמצאה כמות גדולה של קערות השבעה. על חלק מהקערות הופיע טקסט בארמית, אשר כלל שמות יהודיים.

## ראו גם
*קינת ניפור

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* עידית פינטל גינסברג, קערות ההשבעה של ניפור, במדור "דמונולגיה יהודית בראי הסיפור העממי" באתר אוניברסיטת חיפה
* אתר העוסק בקערות ההשבעה
* האתר הרשמי של החפירות בניפור - תמונות מהאתר

קטגוריה:ערי מדינה בשומר
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
בית גיבור ספורט

**בית גיבור ספורט** הוא מגדל משרדים בן 37 קומות הנמצא במערב מתחם הבורסה ברמת גן, סמוך לנתיבי איילון.

גובהו בסיום הבנייה היה 116 מטר בהשמטת החוד הדקורטיבי, וכלל 29 קומות ובנייתו הסתיימה בשנת 2000. המגדל נמצא בין שני גורדי שחקים סמוכים. מדרום לו נמצא לאונרדו סיטי טאוור ומצפון לו מגדל איילון. שלושת המגדלים חולקים כביש גישה תת-קרקעי המוביל לחניוני הבניינים.
יזמי הפרויקט היו אלוני אופק בע״מ בבעלות מר רועי גיל וכן קבוצת בסר,
האדריכלים שעיצבו את הבניין הם אמנון ניב ואמנון שוורץ (אמאב אדריכלים), שבנוסף עיצבו את מגדל משה אביב ואת גשר היהלומים. בשעות הלילה מואר המגדל בתאורה לבנה.

בשנת 2014 יזמה אלוני אופק בע״מ ורועי גיל תוכנית בסמכות הוועדה המחוזית תל אביב אשר אישרה תוכנית להגבהת בית גיבור ספורט ברמת גן ב-8 קומות, מ-29  ל-37 קומות,  לגובה של 150 מטר. אלוני אופק החלה בעבודות ההרחבה בשנת 2017 והן כללו בנוסף שיפוץ מקיף של כל הבניין, העבודות הסתיימו במחצית 2019 והבניין הגיע למלוא גובהו.

בשנת 2019 יזמה אלוני אופק בע״מ תוכנית בסמכות הוועדה המחוזית תל אביב להוספת 5 קומות בחלק הצפוני של המבנה (מעל החניון) והעבודות לתוספת הקומות החלו במחצית 2023 והושלמו בסוף 2025 
תוספת הבנייה בגובה 5 קומות ובשטח של כ8000 מ״ר נמצאת בבעלות אלוני אופק (רועי גיל)

## ראו גם
* גורדי שחקים בישראל

## קישורים חיצוניים

* 

גיבור ספורט
קטגוריה:מתחם הבורסה
אלפרד קרובר

[ממוזער|250px|קרובר עם האינדיאני [אישי ב-1911]]
**אלפרד לואיס קרובר** (באנגלית: **Alfred Louis Kroeber**; 11 ביוני 1876 - 5 באוקטובר 1960) היה אנתרופולוג אמריקאי, מהמשפיעים ביותר במחצית הראשונה של המאה ה-20.
## ביוגרפיה
קרובר נולד ב-1876 בהובוקן שבניו ג'רזי להורים פרוטסטנטים ממוצא גרמני. אמו, יוהאנה לבית מילר, הייתה בת למשפחה אמריקאית ממוצא גרמני, בעוד אביו פלורנץ פרידריק מרטין קרובר (במקור - קרבר), יליד פאדרבורן,וסטפליה, היגר לארצות הברית בגיל עשר יחד עם הוריו והיה ליבואן שעונים צרפתיים בדומה לחמיו,ניקולאס מילר.
משפחת קרובר השתייכה לסביבה גרמנית-אמריקאית מן המעמד הבינוני ומעלה, רציונליסטית ומשכילה.

בנעוריו עבר משפחתו לניו יורק, שם למד אלפרד אצל מורים פרטיים ובבתי ספר פרטיים. היו לו שלושה אחים ואחיות יותר צעירים וכולם זכו להשכלה.המשפחה הייתה עדיין דו-לשונית ודיברו בבית גרמנית. קרובר התחיל ללמוד לטינית ויוונית בבית הספר ולאורך חייו גילה משיכה לשפות. 
מגיל 16 הוא למד במכללת קולומביה, הצטרף  לאגודה הפילולקסית. ב-1896 סיים תואר ראשון לאנגלית וב-1897 תואר שני ב"דרמה הרומנטית".
הוא עבר בהמשך לתחום האנתרופולוגיה וב-1901 סיים באוניברסיטת קולומביה דוקטורט בתחום האנתרופולוגיה התרבותית בהדרכת פרנץ בועז. עבודתו בת ה-28 עמודים התבססה על מחקר שדה שערך בקרב ילידים אמריקנים משבט הארפהו (שישבו באותם זמנים באזור קולורדו וויומינג) והוקדשה לסימבוליזם הקישוטים. זו הייתה עבודת הדוקטורט הראשונה באנתרופולוגיה שנערכה באוניברסיטת קולומביה. את רוב הקריירה שלו עשה קרובר באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה.

למרות שהוא ידוע כאנתרופולוג תרבותי, ערך קרובר עבודת מחקר משמעותית גם בתחום הארכאולוגיה, בניו מקסיקו, מקסיקו ופרו. במחקריו ביקש לקשר בין ממצאי הארכאולוגיה ובין הבנת המושג תרבות.

קרובר ותלמידיו ביצעו מחקרים רבים בקרב ילידים אמריקאים באזור מערב ארצות הברית, במטרה, בין השאר, להנציח את התרבויות שהיו על סף הכחדה ושינוי. ממצאי התרבות הרבים שנאספו, הוצגו בספר "Handbook of Indians of California", שהתפרסם ב-1925. 

בין תרומותיו של קרובר, נמנית פעולת סיווג הלשונות של ילידי צפון אמריקה, וכן היה אחד ממפתחי המושג אזור תרבות. קרובר נודע בעבודתו עם אישי, שנחשב לאחרון בני שבט היאנה. ספרו "אנתרופולוגיה", (1923, 1948) נחשב לספר-לימוד חשוב ומקיף במשך שנים.

קרובר הוא אביה של סופרת המדע הבדיוני הידועה, אורסולה ק. לה גווין.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:ארכאולוגים אמריקאים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:פולקלוריסטים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאי האגודה האנתרופולוגית האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
וולפגנג בורכרט

**וולפגנג בורכרט** (גרמנית: **Wolfgang Borchert**; 20 במאי 1921 - 20 בנובמבר 1947) היה סופר ומחזאי גרמני שיצירתו מתארת, על פי ניסיון חייו, את חוויית השירות בוורמאכט במלחמת העולם השנייה, ואת חוויית החיים ברייך השלישי תחת הדיקטטורה הנאצית.

## קורות חייו
בורכרט נולד בעיר המבורג בשנת 1921, כבן יחיד לפריץ בורכרט והסופרת הרטה בורכרט. בורכרט לא התלהב מן הנאציזם, אך הצטרף לנוער היטלר בשל החובה שהייתה מוטלת על בני גילו. לאחר מאמצים מרובים הצליח לעזוב את התנועה. בשנת 1940 נעצר על ידי הגסטאפו ושוחרר. באותה השנה החל לעבוד כשוליה בחנות ספרים, ולקח בחשאי שיעורי משחק. בשנת 1941 עבר בחינות והתקבל לעבוד כשחקן בתיאטרון בהנובר. מספר חודשים לאחר מכן גויס לוורמאכט.

בורכרט נשלח אל החזית המזרחית, שם חווה את המלחמה על כל זוועותיה. הוא היה עד לאבדות המחרידות שספג הוורמאכט בחזית המזרחית, וראה את עצמו ואת חבריו ננטשים למוות בקור, ברעב ובהיעדר ציוד מתאים. כאשר פגע בידו, על מנת להשתחרר מן השירות, הזדהם הפצע, ובורכרט לקה בדלקת כבד. על הפגיעה העצמית נעצר והוחזק בבידוד. הוא הואשם בהפצת "הצהרות המסכנות את המדינה", ונדון לשישה שבועות מאסר בבידוד. מן הכלא נשלח שוב לחזית המזרחית על מנת "להוכיח את עצמו". בחזית לקה בורכרט בכוויית קור ובהתקפי הפטיטיס שהביאו לשחרורו מן הצבא מטעמים רפואיים. עם שחרורו שב ושיחק בתיאטרון בהמבורג. במהלך הופעה לעג לשר התעמולה יוזף גבלס, כשחיקה את דיבורו. הוא נעצר ונשלח לתשעה חודשי מאסר. עם שחרורו גויס שוב ונשלח לחזית המערב. הוא נכנע לצבא הצרפתי במרץ 1945. במהלך נסיעה למחנה השבויים הצליח להימלט והלך מרחק של 600 ק"מ לעיר מולדתו המבורג.

ב-1946 התברר כי הנזק שנגרם לבריאותו של בורכרט יביא למותו בתוך שנה. הוא המשיך לעבוד בתיאטרון והחל בכתיבה. הוא כתב מספר סיפורים קצרים, ופרסם קובץ שירים בשם "פנס, לילה וכוכבים" ("Laterne, Nacht und Sterne"). בינואר 1947 כתב את המחזה "בחוץ. לפני הדלת." ("Draußen vor der Tür"). המחזה הוצג והושמע ברדיו, וכישרונו הספרותי של בורכרט זכה להכרה. בשנת 1947 אושפז בסנטוריום לחולי כבד בעיר בזל בשווייץ. הוא המשיך בכתיבת סיפורים קצרים, וכתב את המניפסט האנטי-מלחמתי הידוע "יש רק דבר אחד!" (!Dann gibt es nur eins). זמן קצר לאחר מכן נפטר.

כתיבתו של בורכרט נוגעת ללב ומצטיינת בפשטות ובישירות. בורכרט מצליח להעביר את חוויית המלחמה על כל מוראותיה, ואת תחושת ההתנגדות שחש האדם החופשי ברוחו לשלטון הדיקטטורה הנאצית. למרות זאת, כתיבתו עוסקת דווקא בסבלם של הגרמנים, כולל החיילים הפשוטים – שלגישתו היו קורבנות המשטר – ומתעלמת לגמרי מהשואה ומהסבל והרצח ההמוני במחנות הריכוז וההשמדה. היבט זה של כתיבתו מגיע לידי תמיהה רבתי במחזה "בחוץ. לפני הדלת."

קובץ סיפוריו בשם "מוצרט הקטן שלנו" יצא בעברית בתרגום גבריאל צורן בשנת 1989. מבחר מסיפורים אלה ("הרבה צרות היו לו עם המלחמות") ראה אור בעריכה מחודשת בשנת 2007. המחזה "בחוץ. לפני הדלת." תורגם לעברית והוצג בארץ בשנת 2017.

## ספריו
* וולפגנג בורכרט, **מוצרט הקטן שלנו**. מגרמנית: גבריאל צורן. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1989.
* וולפגנג בורכרט, **הרבה צרות היו לו עם המלחמות**. מגרמנית: גבריאל צורן. סדרת הספרייה הקטנה, ספרי סימן קריאה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008.

## לקריאה נוספת
* גבריאל צורן, "האטומיזם של בורכרט", סימן קריאה, חוברת 11.

## קישורים חיצוניים

* 
*  - ביקורת על 'הרבה צרות היו לו עם המלחמות', במוסף 'ספרים'
* 
* 
* קטע, מתוך "בחוץ לפני הדלת"
* עינת יקיר, וולפגנג בורכרט, בלוג באתר "בננות" 12/03/2008
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1921
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
1591

## אירועים
* ג'יימס לנקסטר הוא האירופי הראשון שמגיע לקומורו
* מלחמת מרוקו - מרוקו תוקפת ומחריבה את טימבוקטו, ומפילה את אימפריית סונגהאי.

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1591 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
זיג זאואר

[ממוזער|200px|אקדח זיג-210 מתוצרת זיג זאואר שימש את [צבא שווייץ בשנים 1949–1975]]
**זיג זאואר** (בגרמנית: **SIG-Sauer**) הוא מותג נשק בין-לאומי ושמן של כמה חברות בעולם המייצרות בעיקר נשק קל כגון אקדחים, רובים ומקלעים. החברה המקורית נוסדה מאיחוד חברת SIG השווייצרית וחברה זאואר הגרמנית אך פורקה ב-2020 ופוצלה למספר חברות בת, כאשר הבולטת שבהן היא  האמריקאית, שהחלה ב-1985 כחברת הפצה ומשווקת של זיג זאואר בארצות הברית בשם SIGARMS ובהמשך צמחה לחברה עצמאית גדולה שעוסקת בפיתוח וייצור כלי נשק צבאיים.

## היסטוריה

[שמאל|ממוזער|250px|[רובה סער SG 550 משמש את צבא צ'ילה]]
תחילתה של חברת זיג זאואר במפעל כרכרות שהוקם על ידי פרדריך פייאר, היינריך מאוזר וקונרד נהר. לכשזכו השלושה במכרז לייצור 30,000 רובים נטעני קנה הם שינו את שם החברה לחברת Schweizerische Industrie Gesellschaft או בקיצור - SIG - חברת התעשייה השווייצרית. זיג החלו מייצרים בשנת 1949 את מה שנחשב לאקדח החצי-אוטומטי הטוב בעולם בזמנו - סדרת ה־SIG210. למרות איכותו הגבוהה, לא זכה האקדח לנתח שוק גדול עקב מחירו הגבוה. עקב כך, החלה חברת זיג בתכנון אקדח שיהיה מתקדם ועם זאת זול, יחסית לסדרת ה־210.

בשנת 1970 הגיעו בחברת זיג להחלטה (בעיקר משיקולים כספיים) לשתף פעולה עם חברת J.P. Sauer & Sohn. לפיכך, בשנה זו קמה חברת SIG-Sauer שהחלה ביצור אקדחים - החל מסדרת ה־P220 שיצורה החל ב־1975 ונמשך עד ימינו אלו.

חברת זאואר עסקה עד מלחמת העולם השנייה בעיקר ביצור רובי ציד. במהלך מלחמה זו, ייצרה חברת זאואר את אחד האקדחים האיכותיים שיוצרו עד אז - זאואר 38H. היורים אולי מכירים את Sig Sauer כמו גם את הכינוי המפורסם שלה "Never Settle", אבל פחות ידועה ההיסטוריה המורכבת של החברה. במהלך ההיסטוריה שלה היא ייצרה נשק עבור הנאצים ואחר כך עבור Volkspolizei המזרח-גרמני (משטרת העם). אחרי המלחמה נטשה חברת זאואר את תחום האקדחים, עד למיזוגה עם חברת זיג, מיזוג שנתן רוח חדשה לשתי החברות בתחום האקדחים החצי-אוטומטיים.

בשנת 1985 נוסדה בארצות הברית שלוחתה האמריקאית של חברת זיג זאואר - זיג-ארמס (SIGARMS) שהחלה לייבא את האקדחים P220 ו־P230.

ב-2020 נסגרה החברה המקורית ופוצלה למספר חברות-בת ששומרות על שם המותג. בין חברות-הבת בולטת SIG Sauer Inc (לשעבר SIGARMS) שפועלת בארצות הברית וגם מפתחת ומייצרת נשק קל צבאי.

## מוצריה של חברת זיג-זאואר
### אקדחים
200px|ממוזער|P228
250px|ממוזער|Sig Sauer P226
* SIG P210
* SIG P220
* SIG P225
* SIG P226
* SIG P228
* SIG P229
* SIG P230
* SIG P232
* SIG P239
* SIG P245
* SIG P250
* זיג זאואר P365 סדרה הכוללת את: P365 P365X macro(compact/sub compact) P365x compaction,P365SAS, P365X, P365XL.
* SIG Mosquito
* SIG Pro סדרת ה (כולל את *SP 2009*, *SP 2022* ו *SP 2340*)
* SIG P320 (סדרה הכוללת את הדגמים FULL SIZE, CARRY, COMPACT, SUB-COMPACT). אקדחים הלו הם מסוג STRIKER FIRE ובעלי נוקר פנימי בדומה לאקדחי גלוק. נוסף על כך, הם בעלי גוף פולימרי.
* M-17 - בשנת 2017 זכתה החברה זיג זאואר במכרז של צבא ארצות הברית ונבחרה להחליף את אקדח השירות הקודם (ברטה M-9) לכלל כוחות הצבא. הדגם הנבחר M-17 בגודל מלא וה-M-18 בגודל CARRY הם הגרסה הייעודית של אקדח ה-P320 אשר הותאם לצרכים המיוחדים של הצבא האמריקאי כך שהוספו לו ניצרה מכנית ועוד התאמות נוספות בהתאם לדרישות המכרז.

### רובים
* SIG 510
* Blaser
** HKS
** K95
** בלייזר R93 טקטי (רובה צלפים)
** LRS2
* SIG MCX (רובה רב-תכליתי)
* רובה M7 (לשעבר XM7)

* Sauer 202

### מקלעים
* SIG MG 710
* SIG MG 338
** מקלע קל M250

## ראו גם
* SIG US

## קישורים חיצוניים

* 

*
מכונת הזמן: משינה בהופעה 1995

**מכונת הזמן: משינה בהופעה 1995** הוא אלבום הופעה של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא בספטמבר 1995 ומכיל אוסף שלם של להיטי הלהקה. מכיוון שמשינה עברה מ-NMC להד ארצי במהלך שנות פעילותה, זהו למעשה האלבום הראשון המכיל אסופת להיטים מכל אלבומי הלהקה עד אז.  

## רשימת השירים באלבום
עיבודים מאת חברי "משינה".
### דיסק 1
# פתיחה
# להתראות נעורים שלום אהבה (יובל בנאי)
# מילים ועוד מילים (יובל בנאי)
# אין מקום אחר (יובל בנאי/שלומי ברכה)
# רכבות (יובל בנאי)
# עכשיו את בוכה (יובל בנאי)
# אז למה לי פוליטיקה עכשיו (שלומי ברכה)
# אחכה לך בשדות (יובל בנאי ושלומי ברכה/שלומי ברכה)
# מכונית (שלומי ברכה)
# הכול עוד אפשרי (מייקל בנסון ויובל בנאי/משינה)
# בנות הים (יובל בנאי)
# ברחובות שלנו (יובל בנאי/משינה וראובן שפירא)
# גברת שרה השכנה (יובל בנאי)
# את באה לבקר (יובל בנאי/שלומי ברכה)
# הכול התחיל בנאצר (שלומי ברכה)
# אהובתי (יובל בנאי ואורלי זילברשץ/משינה וראובן שפירא)

### דיסק 2
# אנה (אורלי זילברשץ/איגי דיין ויובל בנאי)
# בן המלך (יובל בנאי)
# נגעה בשמיים (יובל בנאי)
# דני (שלומי ברכה)
# אנחנו שניים (יובל בנאי/משינה)
# הכוכבים דולקים על אש קטנה (שלומי ברכה)
# היא התווכחה איתו שעות (שלומי ברכה)
# שלח לי מלאך (יובל בנאי/משינה)
# בלדה לסוכן כפול (שלומי ברכה)
# ריקוד המכונה (שלומי ברכה)
# את לא כמו כולם (יובל בנאי)
# עתיד מתוק (יובל בנאי ושלומי ברכה/שלומי ברכה)
# שלג צח (שלומי ברכה)
# העמותה לחקר התמותה (שלומי ברכה)
# בדרך אל הים (שלומי ברכה)
# אופטיקאי מדופלם (שלומי ברכה)
# רכבת לילה (אהוד בנאי/שלומי ברכה)
# תחזור תחזור (יובל בנאי)

## חברי הלהקה בהופעה
*שירה, גיטרה אקוסטית, מילים: יובל בנאי
*גיטרה, מילים: שלומי ברכה
*בס: מייקל בנסון
*תופים, כלי הקשה: איגי דיין
*קלידים, סקסופון: אבנר חודורוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1995
קטגוריה:אלבומים לזכר אישים שנפטרו
בדולח ווטרפורד

ממוזער|200px|סמל חברת בדולח ווטרפורד
שמאל|ממוזער|200px|קערה מתוצרת ווטרפורד מהמאה ה-18
**בדולח ווטרפורד** (**Waterford Crystal**) הוא שם מסחרי של מוצרי זכוכית בדולח, המיוצרים בעיר  באירלנד על ידי חברת ווטרפורד ודג'ווד PLC. מפעל לייצור בדולח נבנה במקורו בעיר בשנת 1793 על ידי ג'ורג' פנרוז וויליאם פנרוז, ויוצרו בו כלי בדולח משובחים ועדינים במיוחד, שעשו להם שם ברחבי העולם. לאחר זמן נסגרה החברה, לפי השמועות בשל מיסוי מופרז על המוצר. בשנת 1947 הקים מהגר צ'כי בשם קרל באצ'יק מפעל לייצור זכוכית בעיר, הודות למוניטין המעולים של כלי הזכוכית המקוריים. בעזרת המעצב הצ'כי מירוסלב האוול, החלה החברה לפעול באירלנד המרוששת ובראשית שנות ה-50 עברה לידי הנהלה אירית.

במאי 2005 הכריזה ווטרפורד ודג'ווד על סגירת המפעל שלה בדונגארבאן, כדי לרכז את כל פעולותיה במפעל הראשי בקילבארי, ווטרפורד, שם היא מעסיקה 1,000 עובדים. המעבר הביא לפיטורי כ-500 עובדים בדונגארבאן.

במפעל בקילבארי יש מרכז תיירים המציע סיורים מודרכים במפעל, חנות מתנות, בית קפה וגלריה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות איריות
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:זכוכית
כריסטיאנסטד

שמאל|ממוזער|מבט על הצד הצפוני של כריסטיאנסטד
**כריסטיאנסטד** (באנגלית: **Christiansted**) היא עיר באי סנט קרואה שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית.
בעבר הייתה העיר בירת איי הודו המערבית הדנים, ומסיבה זו נבנתה בה המצודה המהווה היום חלק מהאתר ההיסטורי הלאומי כריסטיאנסטד.

נכון לשנת 2000 מתגוררים בעיר 2,637 תושבים.

בעיר נשמרו בניינים דנים רבים מהמאה ה-18. בניינים אלה מאופיינים בצבעוניות הפסטלית שלהם, ובגגות הרעפים האדומים שלהם - מאפיינים שהפכו את העיר לאתר תיירות פופולרי.

יהודה פיליפ בנימין, שר החוץ היהודי של מדינות הדרום במלחמת האזרחים האמריקנית נולד בכריסטיאנסטד ב-1811, להורים יהודים ספרדים אזרחי אנגליה.

## קישורים חיצוניים

* האתר ההיסטורי הלאומי כריסטיאנסטד - באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1734
פרדריקסטד

**פרדריקסטד** (באנגלית: **Frederiksted**) היא עיר המצוייה בקצהו המזרחי של האי סנט קרואה שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית.
העיר מכונה על ידי תושיבה "עיר החופש" ("Freedom City") - כינוי שמקורו בעובדה שהעיר הייתה האתר שבו הוכרז על ביטול העבדות באיי הודו המערבית הדנים שהאי היה חלק מהם.
בעיר עצמה מתגוררים 732 תושבים (2000) ובעיר רבתי 3,767.

## היסטוריה
לאחר הקמת העיר נבנתה בה מצודה - מצודת פרדריק - שנועדה להגן על העיר מפני מתקפות שודדי הים הקאריביים. במצודה נערכה ההכרזה על ביטול העבדות באיי הודו המערבית הדנים נערכה ב-3 ביולי 1848. 
העיר נהרסה בשריפה בשנת 1878 ושוקמה מחדש בסגנון בנייה ויקטוריאני.

## כלכלה
העיר היא אחד משני נמלי המים העמוקים של סנט קרואה (הנמל השני מהווה חלק מבתי הזיקוק של הובנסה). נמל העיר משמש בעיקר לעגינת ספינות טיולים. התיירות מהווה מרכיב מהותי בכלכלתה של העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1751
טראבנט

**טראבנט** (Trabant) הייתה מכונית מתוצרת חברת *[[HQM Sachsenring GmbH]]* בגרמניה המזרחית, שיוצרה החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, הייתה למכונית הנפוצה ביותר בגרמניה המזרחית, ואף יוצאה למדינות קומוניסטיות אחרות.

ביצועיה היו נחותים מדגמי מכוניות מקבילים בעולם המערבי, במיוחד בתחום ההנעה שהתבססה על מנוע שתי פעימות ופלט עשן רב. על אף זאת, נמכרו יחידות רבות של טראבנט בזכות זמינותה, מחירה הזול, יכולתה להסיע ארבעה נוסעים מבוגרים ומטען, וקלות האחזקה והנהיגה. מנועה בנפח 600 סמ"ק התבסס על אבטיפוס שתוכנן עבור אופנוע, וסיפק למכונית מהירות מרבית של 100 קילומטר לשעה ב-21 שניות. המרכב היה עשוי מדוראפלסט (שהתבסס על שרפי פלסטיק וסיבי כותנה), בדומה לסוסיתא ולמכוניות אחרות מאותה תקופה.

לאחר נפילת חומת ברלין בשנת 1989 קרס השוק של טראבנט, והמפעל נסגר ב־1991. מכוניות טראבנט, הידועות בגרמניה בשם החיבה שלהן, "טראבי", הן כיום פריט נוסטלגי לאספנים, ומועדוני טראבנט נפוצים באירופה, בעיקר בגרמניה.

## הדגמים שיוצרו
*TRABANT 500 (P50)
*TRABANT 600
*טראבנט 601
*TRABANT 1,1

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גרמניה המזרחית
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:מכוניות מזרח גרמניות
ספרית פועלים

**סִפרִיַּת פועלים** היא הוצאת הספרים של תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. נוסדה באוקטובר 1939 בקיבוץ מרחביה.

## היסטוריה
ההוצאה הוקמה מתוך תפיסה אידאולוגית שגרסה כי כך ניתן יהיה להשפיע על הציבור, אך כבר בשלב מוקדם החלה ההוצאה להוציא לצד ספרים בעלי פן אידאולוגי שמאלי, גם ספרות יפה (עברית ומתורגמת). מתוך תפיסתה האידאולוגית של ההוצאה, מחירם של הספרים היה זול על מנת שכל אדם יוכל לקנותם.

המשוררים אברהם שלונסקי ולאה גולדברג היו בין העורכים הראשונים של ההוצאה. המשורר נתן יונתן כיהן כעורך  בהוצאה במשך 27 שנים (1971–1997).

מהקמתה ועד שנת 1999 הוציאה ההוצאה כ-3,400 ספרים. ארכיון "ספרית פועלים" כולל עותקים מכל ספרי ההוצאה. הארכיון נמצא בבית ההוצאה, וכן בארכיון המרכזי של השומר הצעיר, ארכיון יד יערי בגבעת חביבה. 

בשנת 2001 התמזגה הוצאת ספרית פועלים עם הוצאת הקיבוץ המאוחד. מנכ"ל שתי ההוצאות והעורך הראשי שלהן עד 2018 היה פרופסור עוזי שביט. במקומה מונתה נגה אלבלך.

בשנת 2010 נפתחה תחת הוצאת הקיבוץ המאוחד סדרת סיפורת חדשה בשם "ספריית פועלים סיפורת", המנציחה את שם ההוצאה הוותיקה. במסגרת הסדרה יוצאים כותרים מתורגמים מאת מיטב הסופרים העכשוויים. בשנת 2019 פתחה הסדרה את שעריה גם לספרות מקור (ישראלית). 

## קישורים חיצוניים
* אתר הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים
* 
* 
* 
* , 
* 
* 
* תולדות סדרת ספרית חלון סדרה לילדים של ספרית פועלים בעריכת ט. כרמי שיצאה בשנות ה-60 - מתוך האתר "תרבות לילדים בקיבוצים"
* תולדות סדרת אנקורים בעריכת לאה גולדברג, הסדרה הקלאסית לילדים של ספרית פועלים - מתוך האתר "תרבות לילדים בקיבוצים"
* אודות הפרויקט "איך נולד ספר" פרויקט של ספרית פועלים ושל תוכנית גלים
* תיאור חלק מההיסטוריה של ספרית פועלים באתר התנועה הקיבוצית

## הערות שוליים

קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:מרחביה
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1939
קסיופאה (קבוצת כוכבים)

**קסיופאה** היא קבוצת כוכבים בולטת בשמי הצפון, שמייצגת לפי המיתולוגיה היוונית את קסיופאה, אמה הגאוותנית של אנדרומדה. זו אחת מ-48 מערכות הכוכבים שהוגדרו על ידי תלמי. לקבוצה צורה מאורכת של האות הלטינית W או M (תלוי בעונות השנה) המורכבת מ-5 כוכבים בולטים. צופה מישראל יראה את הקבוצה בשעות הערב המוקדמות בסתיו-חורף כאות M. הקבוצה היא קבוצה צפונית שמקיפה את כוכב הצפון פולאריס ולכן בישראל לעולם אינה שוקעת לגמרי, אולם זיהום אור מסוגל להסתירה בסתיו ובקיץ. שביל החלב חוצה את קסיופאה ולכן יש בה צבירי כוכבים רבים וערפיליות שניתנות לצפייה בטלסקופ.

בשל העובדה שקסיופאה סובבת סביב כוכב הצפון היא משמשת לעיתים קרובות כעזר לניווט לילי. למציאת כוכב הצפון נמתח בדמיוננו קו ישר בין שני הכוכבים הקיצוניים של קסיופאה (ε ו-β בקסיופאה). מצידה ה'רדוד' של קסיופאה (צד שמאל כשהיא נראית כ W, במפה כוכב ε בקסיופאה) נמתח קו נוסף היוצא בזווית של מעט יותר מ-90 מעלות לקו הקודם, כוכב הצפון ימצא על הקו האחרון ששורטט, במרחק של פעם וחצי המרחק שבין β ל-ε בקסיופאה, ובכיוון ה'פתוח' של קסיופאה (למעלה כשהיא W, למטה כשהיא M). ואם נמשיך למתוח את שני הקווים לכיוון מעלה מקסיופאה נתקל בגלקסיית אנדרומדה (בתה של קסיופאה במיתולוגיה היונית)

## כוכבים חשובים
**[[אלפא בקסיופאה|α בקסיופאה]]** (**שדר**) הוא ענק כתום במרחק 230 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 2.25.

**[[בטא בקסיופאה|β בקסיופאה]]** (**כף**) הוא ענק לבן-צהבהב במרחק 47 שנות אור ועם בהירות המשתנה מעט בין דרגות 2.25 ו-2.29 במחזוריות של כשעתיים וחצי.

**[[גמא בקסיופאה|γ בקסיופאה]]** הוא תת-ענק כחול לא יציב במרחק כ-600 שנות אור, הזורק החוצה מעטפות גז לוהט בזמנים לא קבועים. כתוצאה מכך בהירותו משתנה באופן לא צפוי בין דרגות 2.2 ו-3.4.

**[[דלתא בקסיופאה|δ בקסיופאה]]** (**רוכבה**) הוא כוכב כפול במרחק כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.7. כאשר אחד משני הכוכבים חולף על פני חברו חלה ירידה קלה בבהירות שכמעט לא ניתן להבחין בה.

**[[אפסילון בקסיופאה|ε בקסיופאה]]** (**סגין**) הוא ענק כחול במרחק כ-440 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 3.4.

**[[מו בקסיופאה]]** - כוכב כפול. בעוד כ-3,000 שנים הוא צפוי לעבור לקבוצת כוכבים פרסאוס.

## גרמי שמיים מעניינים אחרים
* M52 הוא צביר פתוח בצורת כליה הכולל כ-100 כוכבים. ניתן לראותו בקלות בעזרת משקפת.
* M103 הוא צביר פתוח נוסף הכולל כ-80 כוכבים.

## מיתולוגיה
במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה עם קסיופאה - אשתו של קפאוס מלך אתיופיה ואימה של אנדרומדה היפהפייה. המיתולוגיה מספרת שזו התפארה שיופייה רב מיופיין של אלות הים, ולכן פוסידון הכה את אתיופיה בשיטפון ומפלצות ים אכזריות. לאחר שביקשה מחילה, הציע האורקל למלך להקריב קורבן את אנדרומדה, בתה החפה מפשע של קסיופאה.
הקבוצה זוהתה גם עם דבורה הנביאה, עם בת שבע, אימו של שלמה, ועם מרים המגדלית.

## ראו גם
* קסיופאה A

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
רביעיית סמטאנה

**רביעיית סמטאנה** הייתה רביעיית מיתרים צ'כית שפעלה בין השנים 1945–1989.

## חברי הרביעייה

### כינור ראשון
*ואצלב נוימן (1920–1995), כינור ראשון (1945–1947).
* ייז'י נובאק (נולד ב-1924), כינור ראשון (מאז 1947).
* יארוסלב ריבנסקי, ויולה (1945–1956).

### כינור שני
*לובומיר קוסטצקי (נולד ב-1922).

### ויולה

* ייז'י נובאק.
* ואצלב נוימן.

* יארוסלב ריבנסקי, ויולה (1945–1956).
* מילאן שקמפה, (נולד ב-1928), ויולה (מאז 1956).

### צ'לו
* אנטונין קוהוט (אנ') (נולד ב-1919), צ'לו.

## קישורים חיצוניים

סמטאנה
צ'וס למפראבה

**צ'וס למפראבה** (בספרדית: **Chus Lampreave**; 11 בדצמבר 1930 - 4 באפריל 2016) הייתה שחקנית ספרדייה.

צ'וס הייתה אחת השחקניות המוערכות והמפורסמות ביותר בקולנוע הספרדי. השתתפה ביותר מ-50 סרטים ובמספר רב של הפקות טלוויזיה, תוך שיתוף פעולה עם במאי הקולנוע ובמאי הטלוויזיה החשובים ביותר במדינה.

## ביוגרפיה
נולדה במדריד. לאחר סיום לימודי התיכון, הלכה בעקבות חיבתה הגדולה לציור דווקא, ונרשמה ל"אקדמיה המלכותית לאמנויות של סן פרננדו" במדריד. ב-1958 רשמה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית טלוויזיה. תפקידיה הראשונים בקולנוע היו בסרטיו של לואיס גרסיה ברלנגה ("El Verdugo", והסאגה " Nacional").

בשנות ה-80 הגיע הזינוק בקריירת המשחק שלה, בעקבות תפקידיה בסרטיו של הבמאי פדרו אלמודובר. בסרטים אלו גילמה את דמות האישה המבוגרת (האמא, הדודה או הסבתא) אשר מתייחסת בטבעיות לתופעות חברתיות חריגות. בין היתר שיחקה ב"הרגלים מגונים" (1983), "מה עשיתי שזה מגיע לי?" (1984) ו"נשים על סף התמוטטות עצבים" (1988). למפראבה הוסיפה לשתף פעולה עם אלמודובר גם בסרטיו הבאים, הידועים שבהם "דבר אליה" (2002) ו"לחזור" (2006). בשל הופעותיה החוזרות בסרטים של אלמודובר, דבק בה לעיתים הכינוי "נערת אלמודובר" (Chica Almodóvar).

היא שיחקה גם בסרטיו של פרננדו טרואבה. לראשונה בסרט "שנת האורות" (1987), שעל משחקה בו הייתה מועמדת לפרס גויה עבור שחקנית המשנה, וכן בסרט זוכה פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1993, "הפיתוי הכי יפה של חיי". על סרט זה זכתה בפרס גויה לשחקנית המשנה. בסך הכול הייתה צ'וס מועמדת ארבע פעמים לפרס גויה.

בשנת 2004 שיחקה בסרט הקומדיה "*Di que sí*" בכיכובה של פאס וגה. 

נפטרה באלמריה ב-4 באפריל 2016.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:זוכי פרס גויה: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1930
קטגוריה:נפטרות ב-2016
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2016
אל תיקח ללב!

**אל תיקח ללב!** ( אַר אִידַרְדוֹ; ) הוא קומדיה קלילה של הבמאי גיאורגי דאנליה משנת 1969, המבוססת על סיפור צרפתי בנובלה של קלוד טילייה מ-1970, "הדוד שלי בנימין" (סרט צרפתי באותו שם צולם בערך באותה תקופה). רֵווַאז גַבַּרִידזֶה  (קודם הבמאי של תיאטרון מריונטה בטביליסי), שינה את מקום התרחשות העלילה לעיר גאורגית קטנה בסוף המאה ה-19. המוזיקה לסרט הזה נכתבה על ידי גיה קנצ'לי, מלחין גאורגי ידוע, שמתלווה פעמים רבות אל דאנליה בעבודתו.

## עלילה
בנימין הוא פיזיקאי צעיר. יחד עם חברו הם רוקדים ושרים בטברנה מקומית, ונהנים עם אשתו של הטבח. לֵווַאן הוא רופא מבוגר שרוצה שבנימין יישא את בתו לאישה, אבל היא בורחת עם קצין צבא. 

דאנליה הזמין את מיטב השחקים הגאורגים להשתתף בסרטו, וחטנג קיקבידזה הוא בנימין, סרגו זכריאדזה הוא דוקטור לוואן, סופיקו צ'יאורלי היא סופיקו, גוּגִי כַּוותַארַאדזֶה  הוא לוּקָה, דודו אבשידזה  הוא גנרל וַאמֵח וַחווַארִי, אריאדנה שנגליה  אשת הגנרל, וריקו אנג'פרידזה האישה המרשעת, ססיליה תַאקַאִישווִילִי דודה דוֹמנָה, המשרתת של לוואן, איפוליטה חוויצ'יה  - סנדרו, אַבֵּסַלוֹם לוֹרִיָה כסַוולֶה הכימאי, קרלו סקנדלידזה כעורך דין, זוראב קפיאנידזה משרת, קוטה דאושווילי ככומר, באדור צואלדזה הבעל, ליה גודזה האישה, השחקן המפורסם יבגני לאונוב 
שיחק בסרט בתפקיד החייל אגור, אנסטסיה ורטינסקיה כמרי ופרונזיק מקרטצ'אן כאסיר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1969
קטגוריה:סרטים גאורגיים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
פפטידוגליקן

שמאל|ממוזער|300px|מבנה הפפטידוגליקן

**פפטידוגליקן** (קרוי גם מוראין) הוא פולימר המורכב משרשרות ארוכות של רב סוכרים הקשורות ביניהן באמצעות פפטידים קצרים. פפטידוגליקן הוא המרכיב המבני העיקרי בדופן התא של חיידקים אמיתיים, והוא המקנה לו את צורתו ואת חוזקו.

הפפטידוגליקן מורכב משרשרות של שני אמינו־סוכרים המופיעים לחלופין: אצטיל גלוקוזאמין (GlcNAc או NAG) ואצטיל חומצה מוראמית (MurNAc או NAM). כל אצטיל חומצה מוראמית קשור לשרשרת קצרה של 4–5 חומצות אמינו. האנזים טרנספפטידאז מקשר בין חומצות אמינו משרשרות שונות, וכך נוצר מבנה תלת־ממדי חזק וקשיח.

תרופות אנטיביוטיות רבות, כגון פניצילין, מפריעות להרכבת הפפטידוגליקן, ובמיוחד לפעולתו של טרנספפטידאז, ובכך פוגעות בדופן תא החיידק. מוטציות הגורמות לשינויים בטרנספפטידאז, ובעקבות זאת מפריעות לאינטראקציות בינו לבין התרופה האנטיביוטית, הן גורם משמעותי לפיתוח עמידות בפני אנטיביוטיקה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולימרים
קטגוריה:סוכרים