open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ויליאם אנדרס

**ויליאם אנדרס** (באנגלית: **William Alison Anders**; ) היה טייס חיל האוויר האמריקני, אסטרונאוט ומנהל בכיר בנאס"א. היה אסטרונאוט במשימת אפולו 8 ויחד עם שני עמיתיו למשימה היו הראשונים שעזבו את מסלול כדור הארץ והקיפו את הירח.

## ביוגרפיה
אנדרס נולד בהונג קונג. בשנת 1955 קיבל תואר בוגר במדעים בהנדסת חשמל מהאקדמיה של הצי האמריקאי. בשנת 1962 קיבל תואר שני בהנדסה גרעינית מהמכון הטכנולוגי של חיל האוויר. בסיום לימודיו באקדמיה של הצי הצטרף לחיל האוויר כטייס בטייסת יירוט בכל מזג אוויר. מאוחר יותר מונה לאחראי על ניהול טכני של תוכניות תוצאי סיכוך וקרינה של כורים גרעיניים במעבדת הנשק של חיל האוויר בניו מקסיקו. בשנת 1964 נבחר על ידי נאס"א כאסטרונאוט כחלק מהקבוצה השלישית. היה טייס גיבוי של ג'מיני 11 ואפולו 11.

ב-1968, ביחד עם פרנק בורמן וג'יימס לוול, היה אחד מאנשי הצוות של משימת אפולו 8, טיסת החלל המאוישת הראשונה שעזבה את כדור הארץ והקיפה את הירח. במהלך הטיסה צילם אנדרס את זריחת הארץ, ובו נראה כדור הארץ עולה מעל לאופק הירח, שהפך לאחד הצילומים הידועים ביותר שצולמו בחלל.
[שמאל|ממוזער|"[זריחת הארץ", הצילום של ויליאם אנדרס במהלך טיסת אפולו 8]]

בין שנת 1969 לשנת 1973 שימש כמזכיר ביצועי של מועצת החלל והאווירונאוטיקה הלאומית, שהייתה אחראית בפני הנשיא, סגנו וחברי הקבינט על פיתוח מדיניות מחקר, פיתוח, פעילויות ותכנון של מערכות חלל ואווירונאוטיקה.

בשנת 1973 מונה לוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית, מועצה בת חמישה חברים, שם היה נציב אחראי על כל פעולות המחקר והפיתוח של מערכות כוח גרעיניות ולא גרעיניות. הוא גם מונה למנכ"ל תוכנית חילופי הטכנולוגיה המשותפת לארצות הברית וברית המועצות להיתוך וביקוע גרעיניים.

בעקבות ארגון מחדש של פעילויות הפיקוח והפיתוח הגרעיניים בארצות הברית, מונה בינואר 1975 על ידי הנשיא פורד ליו"ר הראשון של הוועדה לפיקוח גרעיני, האחראית לבטיחות גרעינית ותאימות לשמירה על הסביבה. בתום כהונתו, מונה לשגריר ארצות הברית בנורווגיה, תפקיד אותו החזיק עד 1977.

אנדרס עזב את השירות הציבורי לאחר 26 שנות שירות, ובספטמבר 1977 מונה לסגן נשיא ומנהל כללי של חטיבת המוצרים הגרעיניים של חברת ג'נרל אלקטריק.

בשנת 1979 השלים את התוכנית המתקדמת למינהל באוניברסיטת הרוורד.

בינואר 1980 מונה למנהל כללי של חטיבת ציוד המטוסים בג'נרל אלקטריק, שם היה אחראי על מספר מפעלים שייצרו ציוד צבאי בתחום התעופה.

ב-1984 עזב את ג'נרל אלקטריק ומונה לסגן נשיא לענייני אירוספייס בחברת טקסטרון. בשנת 1986 מונה לסגן נשיא בכיר לפעולות בחברה.

הוא היה גם יועץ למשרד למדיניות מדע וטכנולוגיה והיה חבר של מועצת המדע להגנה והמועצה המייעצת של נאס"א. הוא פרש מחיל האוויר האמריקאי בדרגת מייג'ור גנרל.

בשנת 1990 מונה לסגן נשיא ג'נרל דיינמיקס, וב-1990 מונה ליו"ר ומנכ"ל החברה. ב-1993 פרש מהחברה כשכיר, אך נשאר יו"ר מועצת המנהלים עד מאי 1994, אז פרש סופית מן החברה.

ויליאם אנדרס נהרג בהתרסקות מטוס בעת שהטיס מטוס ביצ'קראפט T-34 מנטור במפרץ פיוג'יט ליד איי סן חואן שבמדינת וושינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* "הזריחה ששינתה את העולם" - פרק על התמונה שצילם ב"אפולו 8" בהסכת "עושים מינהר"

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אנשי השנה של המגזין טיים
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
וולטר קנינגהם

**רוני וולטר "וולט" קנינגהם** (באנגלית: **Ronnie Walter "Walt" Cunningham**; 16 במרץ 1932 – 3 בינואר 2023) היה טייס חיל הנחתים של ארצות הברית, אסטרונאוט שהשתתף במשימת אפולו 7 ואיש עסקים.

## ביוגרפיה
נולד בקרסטון, איווה. בוגר בית הספר התיכון "וניס" בווניס, קליפורניה.
הצטרף לצי האמריקאי ב-1951 והחל בלימודי הטיסה ב-1952. ב-1953 הצטרף לטייסת נחתים, ושירת בשירות פעיל בחיל הנחתים עד אוגוסט 1956, ובמילואים עד 1975. הוא מחזיק בדרגת קולונל בחיל הנחתים האמריקני.

### השכלה
קיבל תואר ראשון בפיזיקה ב-1960, ותואר שני ב-1961, מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. השלים את הדרישות לתואר דוקטור בפיזיקה מאותה אוניברסיטה, אך לא השלים את התזה.

למד בתוכנית המתקדמת לניהול בבית הספר לניהול של אוניברסיטת הרווארד ב-1974.

### קריירה מוקדמת
בשנים 1960–1963 עבד כמדען בתאגיד ראנד. בראנד ביצע מחקרים מסווגים בתחום ההגנה, ובעיות עם המגנטוספירה של כדור הארץ.

### שירות בנאס"א
נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים שנבחרה על ידי נאס"א באוקטובר 1963. ב-11 באוקטובר 1968 שוגר למשימת אפולו 7 כאיש צוות, יחד עם וולטר שירה ודון אייסלי. במהלך משימה זו בוצע שידור הטלוויזיה החי הראשון מהחלל. לאחר משימת אפולו 7, התפקיד האחרון שלו במרכז החלל על שם ג'ונסון היה ראש ענף סקיילאב של מִנהלת צוות הטיסה. בתפקיד זה, היה אחראי על ניהול חמישה כלי טיס חלליים מאוישים, ושתי רקטות שיגור, שהיוו את פרויקט סקיילאב. בסך הכול, צבר יותר מ-4,500 שעות טיסה, מהן 3,400 במטוסי סילון ו-260 בחלל.

### לאחר נאס"א
בשנים 1969–1970 היה יו"ר קרן הבוגרים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

בין 1971 ל-1974 היה סגן נשיא בכיר בתאגיד סנצ'ורי דבלופמנט, המספק שירותי אבטחה, תחזוקה וחניונים. בין 1974 ל-1976 היה נשיא הידרוטק דבלופמנט, שפיתחה מחברים לצינורות תת-ימיים. היה אחראי לתכנון הראשוני של מערכת תת-ימית לא מאוישת לתיקון צינורות. בין 1976 ל-1979 היה דירקטור וסגן נשיא בכיר בחברת 3D אינטרנשיונל, חברה לארכיטקטורה, הנדסה וניהול פרויקטים, שפעלה רבות במזרח התיכון. בין 1979 ל-1987 היה הבעלים והמייסד של "קבוצת קפיטל", חברת השקעות הממוקמת ביוסטון, טקסס. מאז 1986 היה שותף בקרן ג'נסיס, קרן הון סיכון המשקיעה בחברות טכנולוגיה.

בשנת 1977 פרסם את הספר "הבחורים הכל-אמריקנים" בהוצאת מקמילן, אודות הצד האנושי של תוכנית החלל. הספר הודפס במספר מהדורות מעודכנות החל משנת 2003, הכוללות גם את שיתוף הפעולה בין ארצות הברית לרוסיה לאחר התפרקות ברית המועצות, וביקורת על דרכה של נאס"א בעשורים האחרונים.

בנוסף לעבודתו העסקית, הוא גם הרצה בנושאי מנהיגות, יזמות, חלל ומדע, מרוץ החלל בין ארצות הברית וברית המועצות, ואף על השאלה, האם יש חיים מחוץ לכדור הארץ.

## אותות ועיטורים
* אות השירות יוצא הדופן של נאס"א
* כנפי אסטרונאוט של הצי
* פרס מיוחד של חבר הנאמנים של האקדמיה הלאומית לאומנויות ומדעי הטלוויזיה (פרס אמי) (1969)
* פרס ההישג המקצועי של אגודת הבוגרים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1969)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

* 

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:משקיעי הון סיכון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
קארל סקליצ'קה

**קארל סקליצ'קה** (בצ'כית: (Karel Skalička (Carlos Skalicka; 1 בנובמבר 1896 – 1979) היה שחמטאי צ'כי-ארגנטינאי.

סקליצ'קה השתתף בנבחרת צ'כיה באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). נבחרת צ'כיה זכתה במקום הראשון וסקליצ'קה זכה איפוא במדליית זהב קבוצתית. בתחרויות לבודדים זכה במקום השלישי בשלב הבתים המוקדמים, וחלק מקום 21-31 בתחרות (ניצח: קארל הרומאדקה). בתחרות לאלוף העולם לבודדים זכה הרמניס מטיסונס.

בשנת 1923 ניצח סקליצ'קה בתחרות פראג. באותה שנה הגיע למקום השישי בברלין. בשנת 1924 חלק מקום 1-2 עם קארל הרומאדקה בתחרות פראג ובשנת 1924 חלק מקום 4-5 בתחרות פראג (ניצח: יאן שולץ). בשנת 1925 הגיע למקום השני, לאחר הרמניס מטיסונס בתחרות ברומליי. באותה שנה חלק מקום 2-3 בתחרות פראג.

בשנת 1926 חלק סקליצ'קה מקום 1-3 בתחרות פראג. בשנת 1927 חלק מקום 2-4 בפראג (ניצח: קארל הרומאדקה). בשנת 1929 חלק מקום 6-8 בתחרות פראג (ניצח: סאלו פלור). בשנת 1930 הגיע למקום השני, לאחר סאלו פלור בתחרות פראג. בשנת 1931/32 חלק מקום 3-5 בתחרות פראג (ניצח: אמיל ריכטר). בשנת 1932 הגיע למקום השני בפראג (ניצח: יוסף דוביאס). בשנת 1934 הגיע למקום העשירי בפראג (ניצח: קארל אופוצ'נסקי). בשנת 1935 הגיע למקום השלישי בפראג (ניצח: ייז'י פליקאן). בשנת 1936 הגיע למקום ה-16 בתחרות פודהבראדי (ניצח: סאלו פלור).

## השתתפות באולימפיאדות

סקליצ'קה שיחק בנבחרתה האולימפית של צ'כיה בשלוש אולימפיאדות רשמיות:
* באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח המילואים הראשון השיג תוצאה של +9 -2 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), על הישג זה (75%) קיבל סקליצ'קה מדליית זהב אישית ומדליית ארד קבוצתית.
* באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח המילואים הראשון השיג תוצאה של +3 -2 =0. סקליצ'קה קיבל מדליית ארד קבוצתית.
* באולימפיאדת השחמט 1939, האולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +3 -4 =1.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, החליט סקליצ'קה, ביחד עם שחמטאים רבים אחרים להישאר בארגנטינה.

בשנת 1945 חלק מקום 2-5 ביחד עם רנה לטלייר, היינריך ריינהרט ומשה צ'רניאק בתחרות קילמס (ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1946 חלק מקום 1-2 עם רנה לטלייר, ואחריו מובשה פייגין, ייז'י פליקאן ועוד בתחרות בבואנוס איירס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים ארגנטינאים
קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:מהגרים לארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1979
איב רוסי

**איב רוסי** (בצרפתית: **Yves Rossy**; נולד ב-27 באוגוסט 1959), המכונה "**Jet Man**" ("איש הסילון") הוא ממציא וטייס שווייצרי שהיה האדם הראשון שהצליח לטוס בעזרת כנפיים המורכבות לגופו.

רוסי הוא האדם הראשון שהצליח להרכיב והאדם הראשון שהצליח להטיס מתקן המבוסס על כנפיים ומנוע סילון המחוברים לגוף האדם הדואה. מערכת היכולה להעביר את הדואה מרחק של מספר קילומטרים ובכך היה הראשון שהגשים את חזונם של דיידלוס ודה וינצ'י.

הניסיון הראשון בטיסה באמצעות המתקן נעשה בנובמבר 2006, כאשר רוסי הצליח לשהות באוויר 6 דקות.

ב-26 בספטמבר 2008 הצליח רוסי לעבור מרחק של 35 ק"מ כאשר חצה את תעלת למאנש מקאלה לדובר בעזרת מתקן במשקל של כ-50 ק"ג, המורכב מכנפיים שמוטתם כ-2.5 מטר שאליהם חוברו 4 מנועי סילון. מהירות השיא בזמן התעופה הייתה כ-300 קמ"ש (186 מייל לשעה) וזמן חציית התעלה היה כ-12 דקות.

רוסי יצא בצניחה חופשית ממטוס בגובה כ-2.5 ק"מ, כעבור מספר שניות הפעיל את מערכת התעופה וכיוון עצמו ליעד בו השלים נחיתה בעזרת מצנח.
ב-25 בנובמבר 2009 נפל רוסי למים כאשר ניסה לחצות את מצרי גיברלטר אולם לא נפצע.

## קישורים חיצוניים

* 
* איש הציפור - איש הסילון עושה את זה ביג טיים
* איש הציפור מתוך ערוץ נשיונל גאוגרפיק
* 
* 
* 
* 
* איב רוסי ב-TED

קטגוריה:ממציאים
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1959
יחסות (אשר)

**''יחסות** או **יחסיות** הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בדצמבר 1953.*

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת עולם [[פרדוקס]]לי בו אינם חלים כללי [[כוח המשיכה]] הקיימים בעולמנו. היצירה מתארת מבנה, או [[כיכר עירונית]], באותו עולם, ואת תושבי העולם ההולכים ברחובות או אוכלים בביתם. הדמויות לבושות באותם בגדים ולא מתוארים פרטי פניהם. בעולם זה קיימים שלושה מישורי משיכה ה[[אורתוגונליות|אורתוגונליים]] אחד לאחר והמתקיימים בו זמנית באותו חלל, כאשר כל מישור משפיע על חלק מהדמויות ביצירה, אך לא על האחרות. 16 הדמויות המופיעות ביצירה מחולקות בין מישורי המשיכה השונים. בעקבות מצב זה, יכולות שתי דמויות לחלוק את אותו [[גרם מדרגות]] אך לנוע בכיוונים שונים (שתי דמויות יכולות בו זמנית לעלות על המדרגות ולרדת את המדרגות שהן פונות לאותו כיוון, אך הולכות במישור משיכה שונה), או לחלופין לעלות משני כיוונים של אותו גרם מדרגות (האחד מעל המדרגות שראשו פונה מעלה והאחר בצידן התחתון של אותו גרם מדרגות שראשו פונה מטה).

וכך מתאר האמן את היצירה:


==אזכורים תרבותיים==
יצירה זו נחשבת לאחת הפופולריות והידועות ביצירותיו של אשר, והיא אוזכרה פעמים רבות באמנות הפופולרית.

*הסצנה האחרונה בסרטו של [[ג'ים הנסון]], "[[המבוך]]", מתרחשת בעולם דמוי הציור "יחסיות", כאשר הגיבורה מנסה להציל את אחיה ממלך הגובלינים ג'ארת, המסוגל לנוע במישורי משיכה שונים.

*היצירה שימשה השראה לרצועת ה[[קומיקס]] "החיים בגיהנום" של [[מאט גריינינג]], וכן באחד מפרקי הסדרה "[[משפחת סימפסון]]" ואף בסרט "[[משפחת סימפסון - הסרט]]" של גרונינג.

*היצירה הופיעה בפרק "I, Roommate" של הסדרה "[[פיוצ'רמה]]" בה גיבורי הסדרה פיליפ ג. פרי ובנדר מחפשים דירה להשכרה, מגיעים לדירה דמות היצירה "יחסיות", ומסרבים לשלם דמי שכירות עבור מישורי משיכה בהם הם אינם משתמשים.

*היצירה הופיעה בסרט "לילה מוטרף במוזיאון."

*סצנת חלום מתוך הסרט [[התחלה (סרט)]] היא מחווה ליצירה.

*בסדרה [[משחק הדיונון (סדרת טלוויזיה)|"משחק הדיונון"]] מופיעים גרמי מדרגות בהשראת היצירה

==לקריאה נוספת==
* מ.ק. אשר, *'עבודות גרפיות''', סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום  עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

## הערות שוליים

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1953
קטגוריה:עולמות מקבילים בתרבות ובאמנות
כנס אלי הורוביץ לכלכלה וחברה

ממוזער|כנס אלי הורוביץ, 2025, במלון אוריינט בירושלים
**כנס אלי הורוביץ לכלכלה וחברה**, אשר נקרא בעבר **פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית** הוא כנס שנתי הנערך על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה, החל משנת 1993. דן הכנס בנושאים כלכליים בעלי חשיבות, ועושה זאת ערב הדיונים על תקציב המדינה. במהלך שנות קיומו צבר הכנס יוקרה רבה והפך לכנס הכלכלי המוביל והמשמעותי ביותר בישראל.
יושב ראש הכינוס בעבר היה שר האוצר המכהן, ומשתתפים בו ראשי ממשלה (בהווה ובעבר), שרים, חברי כנסת, ראשי המשק והכלכלה בישראל, אנשי ציבור בכירים ואנשי אקדמיה. נידונות בו הסוגיות העיקריות שעל סדר יומו של המשק הישראלי.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|200px|הלוגו הישן של פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית
הפורום הוקם בהשראת כנס שערך ביל קלינטון במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית: הוא זימן לעיר הופ (Hope) בארקנסו כ-200 כלכלנים, על מנת שיסייעו לו בגיבוש תוכנית כלכלית שאותה התעתד ליישם לאחר היבחרו לנשיא.

בשנת 1992, לאחר מינויו של אברהם בייגה שוחט לשר האוצר, הועלה רעיון לייסד כנס לאומי-כלכלי בישראל. המכון הישראלי לדמוקרטיה קיבל על עצמו את המשימה, וערך את הכנס הראשון, שהתקיים בערד.

בשנים 1993-1997 התקיימו הכנסים בקיסריה, ומכאן מקור השם - **"פורום קיסריה"**. בשלוש השנים הבאות, 1998-2000, נערכו הכנסים בזכרון-יעקב, באשקלון ובנצרת. בשנים 2001 ו-2002 נערך הכנס שוב בקיסריה, בשנת 2003 הוא התקיים בירושלים, במטרה לחזק את מעמדה ואת תדמיתה הכלכלית של העיר. בשנת 2007, בעקבות מלחמת לבנון השנייה ולאות הזדהות עם תושבי הצפון לאחר המלחמה, נערך הפורום בחיפה. בשנת 2008 הוא נערך באילת, וזאת במטרה להדגיש את הקשר בין מדינות ובין שיתוף כלכלי אזורי, קשר שהוא ממאפייני הגלובליזציה. בשנת 2009 עמד הפורום בצילו של המשבר הכלכלי הגלובלי. בשנת 2010 נערך הכנס (שוב) בנצרת, עמד בסימן "מדינה אחת - כלכלה אחת", ועסק, בין היתר, בהשתלבות המגזר הערבי והחרדי בכלכלת ישראל, בתעסוקת עובדים זרים, בחברה אזרחית ומגזר שלישי ובמדיניות המקרו-כלכלית של ישראל לנוכח המשבר הכלכלי העולמי.

החל משנת 2012 שינה הכנס את שמו והוא נקרא כנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה ומתקיים בשיתוף קרן דליה ואלי הורוביץ.

## נושאים מרכזיים
במשך שנות פעולתו של פורום קיסריה עלו בו לדיון נושאים רבים אשר הפכו למרכזיים בסדר היום הכלכלי: מס ההכנסה השלילי, אי השוויון בחלוקת ההכנסות, הרפורמה במערכת החינוך, עלות ההתנתקות והשלכותיה הכלכליות, העסקת עובדים זרים, הצורך ברפורמה בשוק ההון, השתלבות חרדים וערבים בשוק העבודה, הבעיות במגזר הערבי והאפשרויות לקידומן, החברה השלישית והמגזר האזרחי ועוד.
הכנס גם סיפק כמה אירועים דרמטיים. הזכור ביותר הוא הודעת התפטרותו של דן מרידור מתפקיד שר האוצר בממשלת בנימין נתניהו בשנת 1997.

## ראו גם
* מקרו-כלכלה
* תקציב המדינה (ישראל)
* כנס הרצליה על מאזן החוסן והביטחון הלאומי

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כנסים
קטגוריה:ישראל: כלכלה
קסטרוולווה

[שמאל|ממוזער|250px|קסטרוולווה באברוצי שב[איטליה.]]
**קסטרוולווה** (**Castrovalva**) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בפברואר 1930. 

## תיאור היצירה
היצירה היא אחת מעבודותיו המוקדמות של אשר, ומתארת כפר שביקר בו באברוצי שבאיטליה. הכפר נמצא בראש מצוק תלול, הצופה בתמונה מביט לכיוון צפון מערב, כאשר בשמאל התמונה, באמצע המצוק ולרגלי הכפר ניתן לראות שביל צר היורד לעבר העמק. 

בקדמת התמונה, על השביל ניתן לראות מספר פרחי בר ועשבי בר, שרכים וכן ניתן לראות חיפושיות וחרקים.

הציור משחק עם הפרספקטיבה כאשר בקדמת התמונה התמונה למעשה מוגדלת ביותר, ואילו במרחק ניתן לראות ערים נוספות ובהם אנוורסה דגלי אברוצי, וקאזאלה. 

אף שהתמונה נראית כתמונת נוף רגילה, הפרספקטיבה אינה אפשרית במציאות בשל ההגדלה הרבה בקדמת התמונה, והמרחקים אותם ניתן לראות בתמונה.

עבודה מוקדמת זו של אשר מהווה הכנה למשחקים נוספים שביצע עם הפרספקטיבה ביצירותיו המאוחרות.

## אזכורים תרבותיים
היצירה היוותה השראה לפרק "קסטרוולווה" של סדרת הטלוויזיה דוקטור הו של רשת ה-BBC. בסדרה מגיע הדוקטור לעיר קסטרוולווה הדומה לכפר שבתמונה, ובה, בשל לולאת זמן רקורסיבית חוזרים אירועים על עצמם. במסגרת הסדרה מופיעים אלמנטים מיצירות נוספות של אשר, בהם "בלוודיר", "עולים ויורדים" ו"יחסיות".

## לקריאה נוספת
* מ.ק.אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1930
בלוודיר (אשר)

**בלוודיר** (**Belvedere**) או **מרפסת תצפית** הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר משנת 1958. בציור נראה מבנה, אשר במבט מעמיק מתברר שאינו יכול להתקיים במציאות.
## תיאור היצירה
במרכז היצירה מוצג מבנה תלת-קומתי, הנראה במבט ראשון כמבנה רגיל. שתי הקומות העליונות הן מרפסות פתוחות; רצפת הקומה השלישית ותקרתה נתמכות על ידי עמודים. במבט ראשון נראים כל עמודי הקומה השנייה כשווים באורכם, אולם למעשה העמודים בקדמת המבנה תומכים את חלקו האחורי של המבנה, והעמודים בחלקו האחורי של המבנה תומכים את קדמת המבנה, פרדוקס זה מאפשר לסולם הנמצא באמצע הקומה השנייה להימצא מחוץ לקומה השלישית.

לרגלי המבנה נראה אדם היושב על ספסל ומחזיק בידו קובייה בלתי אפשרית במציאות, שנבנתה על פי תרשים של קוביית נקר שנמצא לרגליו. הקומה הראשונה של המבנה היא למעשה כלא שבחלונו ניתן לראות ראש של אדם. סורגי החלון, בדומה לעמודי המבנה, מסודרים בצורה שאינה אפשרית במציאות.

על מדרגות המבנה ניצבת אישה המבוססת על דמות מתוך לוח הגיהנום (הלוח הימני) של הטריפטיכון של הירונימוס בוש "גן התענוגות הארציים".

## לקריאה נוספת
* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

## קישורים חיצוניים
* תיאור היצירה 

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1958
עולים ויורדים

**עולים ויורדים** (באנגלית: **Ascending and Descending**) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר ממרץ 1960.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת מבנה דמוי מבצר שעל גגו, לאורך החומה של המבצר עובר גרם מדרגות. גרם המדרגות מתחבר בקצהו אל ראשיתו, כך ששורות החיילים העולים והיורדים במדרגות ממשיכים לעלות ולרדת מבלי להגיע אי פעם לקצה כלשהו. שתי דמויות יושבות - האחת על מדרגות המבנה והאחת על מרפסת המבנה. הדמות במרפסת המבנה מביטה לעבר החיילים.

אשר משתמש בפרספקטיבה תוך עיוות יחסי המרחק על מנת ליצור את האשליה האופטית.

הציור מבוסס על מדרגות פנרוז  - רעיון שהוצג על ידי ליונל פנרוז בפברואר 1958 ב"כתב העת הבריטי לפסיכולוגיה".

אשר השתמש במוטיב זה גם ביצירתו "מפל מים" משנת 1961.

וכך מתאר אשר את המבצר:

## אזכורים תרבותיים
* גרם המדרגות הופיע בפרק "Treehouse of Horror IV" של הסדרה משפחת סימפסון והומר רודף אחרי בארט במעלה גרם המדרגות.
* גרם מדרגות דומה מופיע בסרט הנוקמים.
* בסרט "התחלה" מופיע קטע בו שתי דמויות הולכות בתוך מדרגות כאלו.

## לקריאה נוספת
* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1960
בלוודיר

**בלוודרה** (באיטלקית: **Belvedere**) משמעו "נוף יפה" או "יפה נוף". באנגלית נהגה השם בצורה "**בלוודיר**".

קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
אור (הרלדיקה)

שמאל|100px

בהרלדיקה, **אוֹר** (מצרפתית: **Or**, זהב) הוא טינקטורת זהב. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע צהוב למרות שעלי זהב שובצו בשלטי אצולה רבים. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באור מיוצגים בתבנית של נקודות. 

השימוש במילה **זהב** (gold) בבלאזון האנגלי במקום המילה "אור" נועד לפעמים למנוע את החזרה על המילה "אור" בתיאור, כאשר ההחלפה הייתה באופנה כאשר הבלאסון נכתב לראשונה, או הועדף על ידי הממונה על השלטים.

## ייצוגים נוספים
האור מייצג גם:
* באבני החן - את הטופז
* בגופים השמימיים - את השמש
* במתכות - את הזהב
* בסגולות - את האומץ והכבוד
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טינקטורות
מפל מים (אשר)

**מפל מים** הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר מאוקטובר 1961. 
היצירה מציגה פרדוקס בו מים המובלים באמת מים לעבר קצה מפל מים ומניעים טחנת מים נופלים אל אותה אמה ממנה יצאו (ויוצרים למעשה פרפטום מובילה ועובדת כבמעגל קסמים).

האשליה האופטית נוצרת על ידי משחק על הפרספקטיבה והיחסים המוצגים בתמונה, המתבססת על רעיון משולש פנרוז אותו הגה רוג'ר פנרוז.

## תיאור היצירה
היצירה מתארת מבנה כפרי הכולל במרכזו אמת מים המובילה מים למפל המפעיל טחנת מים. מהזווית אל אמת המים סובר הצופה כי המים זורמים במורד האמה, הפונה שמאלה, ממשיכה ישר ושוב פונה שמאלה (כך שהיא יוצרת צורת משולש). עמודים התומכים באמת המים ניצבים למעשה על חלקיה הקדמיים של האמה, כך שלמעשה קצה האמה הנשפך אל מפל המים ניצב למעשה מעל ראשיתה של האמה, ונוצר מעין פרפטום מובילה (אשר עצמו העיר שזו לא מכונה מסוג פרפטום מובילה מאחר שיצטרכו להוסיף מים לאמה בשל התאיידות, אולם למעט תוספת זו המכונה אמורה להניע את גלגל המים לנצח), או, כדבריו:

מעל אמת המים ניצבים שני מגדלים שבראשיהם פאונים סימטריים: השמאלי הוא , והימני הוא תריסרון מעויני מכוכב.

בסמוך למבנה התחנה צייר אשר גינה של חזזיות וטחבים שהתבססה על ציור קודם שהכין בשנת 1942. ברקע התמונה ניתן לראות טרסות חקלאיות העולות במעלה התמונה, ולא ניתן לראות את קצה ההר שעליו הטרסות.

## ראו גם
*מעגל קסמים

## לקריאה נוספת
* מ.ק. אשר, **עבודות גרפיות**, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1961
תל אביב אחת

**תל אביב אחת** היא רשימה מוניציפלית במועצת העיר תל אביב-יפו. הרשימה הוקמה לקראת הבחירות ב-1998 על ידי ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, בתמיכתה של מפלגת העבודה. עיקרי המצע של הרשימה היו: חיזוק תל אביב-יפו כמרכז כלכלי ותרבותי, הפיכת העיר לעיר כל תושביה, הגברת השקיפות בממשל העירוני ופיתוח סביבה עירונית אטרקטיבית.

בבחירות 2003 זכתה הרשימה לארבעה מנדטים וחברי המועצה שהתמנו מטעמה הם: רון חולדאי, שנבחר ברוב של 63% לכהן בשנית כראש העיר; דורון ספיר, שהתמנה לממלא מקום ראש העירייה וסגן ראש העירייה; שולה אגמי ושמואל מזרחי.

בבחירות 2008 התמודדה שוב הסיעה בראשות רון חולדאי, שהתמודד שוב לראשות העיר. הסיעה רצה ברשימה משותפת יחד עם מפלגת העבודה ומפלגת קדימה. חברת המועצה יעל דיין, שכיהנה כסגנית ראש העיר בקדנציה הקודמת מטעם מרצ, הצטרפה לרשימה לאחר שפרשה מהמפלגה. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.

בבחירות 2013 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי, עם שינוי של מספר חברים חדשים ברשימה, בין היתר אופירה יוחנן וולק, גל שרעבי דמאיו וליאור שפירא. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.

בבחירות 2018 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי בפעם הרביעית. חולדאי זכה בראשות העיר והרשימה זכתה בשבעה מנדטים.

בבחירות 2024 זכתה הסיעה ב-7 מושבים במועצת העירייה.

תל אביב אחת היא בעלת זיקה למפלגת העבודה הישראלית.

## נציגי הרשימה במועצת העיר
**המועצה ה-17 (1998)**
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, גילה אלמגור

**המועצה ה-18 (2003)**
4 מנדטים (מתוך 31): רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי

**המועצה ה-19 (2008)**
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, יעל דיין

**המועצה ה-20 (2013)**
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, ליאור שפירא, גל שרעבי דמאיו

**המועצה ה-21 (2018)**
7 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף

**המועצה ה-22 (2024)**
7 מנדטים: רון חולדאי, אסף זמיר, אריאלי חן, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תל אביב-יפו: ארגונים
קטגוריה:מפלגות הפועלות בתל אביב-יפו
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1998
אזור (הרלדיקה)

שמאל|100px
בהרלדיקה, **אַזוּר** (מצרפתית: **Azure**, כחול או תכלת) היא טינקטורת כחול. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באזור מיוצגים בתבנית של קווים אופקיים או מסומנים בסימון **.az** או **.b**.

המונח "אזור" מגיע מן השפה הפרסית, **لاژورد** (לזווארד) היה שם המקום ממנו הגיעו האבנים הכחולות אשר נקראו לפיס לזולי (האבנים של לזווארד). המילה השתרבבה לצרפתית העתיקה במאה ה-12 ומשם עברה לבלאסון שלטי האצולה.

בנוסף לטינקטורה הכחולה "אזור", ישנו גוון בהיר יותר בנמצא בשם כחול שמיימי. הן לאזור והן לכחול השמיימי אין הגדרה מדויקת לגוון הכחול, אלא האזור פשוט נחשב כגוון כהה יותר.

## ייצוגים נוספים
האזור מייצג גם:
* באבני החן - את הספיר
* בגופים השמימיים - את צדק

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טינקטורות
סטיבן בראסט

**סטיבן קארל זולטן ברוסט** (באנגלית Steven Karl Zoltán Brust) (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי ממוצא הונגרי. הוא ידוע בזכות סדרת ספריו על ולאד טאלטוס. ספריו של ברוסט תורגמו לגרמנית, רוסית, פולנית, צ'כית, הולנדית, ספרדית, צרפתית ועברית. ברוסט גם תופף בלהקת פולק-רוק *Cats Laughing* והוציא אלבום אחד *A Rose for Iconoclastes* בשנת 1993.

סטיבן ברוסט ביקר בישראל במסגרת הפסטיבל אייקון 2008.

שם משפחתו מופיע בתרגום העברי לספריו בצורה שגויה ("בראסט"), בעוד בכנס אייקון 2008, העיד בקולו שלו, ששמו "סטיבן ברוסט".

## יצירותיו
סדרת **ולאד טאלטוס** של סטיבן ברוסט מתרחשת באימפריית דרגארייה, המאוכלסת בדרגאריינים, יצורים דמויי-אדם גבוהים אשר חיים אלפי שנים, ובני-אנוש, המכונים "מזרחיים" בפי דרגאריינים. הדרגאריינים מחולקים לשבעה עשר בתים, כאשר לכל בית חיה המייצגת אותו, ותכונות אופי ותחומי עיסוק האופייניים לאותו בית בלבד. הסדרה עוסקת בחייו של ולאד טאלטוס, בן-אנוש המשתייך לבית **ג'הרג**, המריץ את כל תחום הפשע המאורגן באימפריית דרגארייה. ולאד הוא מתנקש ואחראי על עסקים בלתי-חוקיים באזור מסוים באָדרִילָנקָה, עיר הבירה של האימפריה. למרות היותו מזרחי, גזע חלש התופס את המעמד התחתון של החברה הדרגאריינית, ולאד הצליח להתחבר עם מספר דראריינים בעלי השפעה והוא מעורב לעיתים במאורעות חשובים הנוגעים לגורלה של אימפריה כולה. עד כה נכתבו 17 ספרים בסדרה, המתוכננת לכלול 19 ספרים - אחד על שם כל אחד משבעה עשר הבתים, אחד על טאלטוס עצמו, וספר אחרון, שייקרא *The Last Contract*.

סדרה נוספת פרי עטו של סטיבן ברוסט, *Khaavren Romances*, מחווה ל"שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומא האב, מתרחשת גם היא בעולם של דרגארייה, כ-1000 שנים לפני האירועים של סדרת ולאד טאלטוס.

בין הספרים האחרים שכתב יש לציין את *To Reign in Hell*, ספר על מרד מלאכים בגן עדן אשר הושפע מיצירותיו של ג'ון מילטון, ו-*Agyar*, ספר אפל על ערפד בעולם המודרני. ברוסט גם כתב ספרים וסיפורים בשיתוף עם סופרים אחרים, כגון *The Gypsy* שנכתב בשיתוף פעולה עם רובין הוב.

## מספריו שתורגמו לעברית
* "**ג'הרג**" (1983) - יצא בעברית בהוצאת **[[כנרת זמורה-ביתן דביר|מודן]]** בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**ינדי**" (1984) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**טקלה**" (1987) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2004, בתרגומו של דוד חנוך.
* "**טאלטוס**" (1988) - יצא בהוצאת **מודן** בשנת 2006, בתרגומו של דוד חנוך.

## קישורים חיצוניים

* 
* הבלוג של סטיבן ברוסט 

קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
ישראל וינגסט

שמאל|ממוזער|150px|וינגסט נואם
שמאל|ממוזער|250px|ישראל וינגסט
**ישראל וינגסט** (נולד ב-8 באפריל 1948) הוא איש חינוך ישראלי, שימש בתפקידו האחרון כמנכ"ל קריית החינוך "אורט קריית ביאליק".

## ביוגרפיה
וינגסט נולד בשצ'צ'ין, עלה עם משפחתו בעליית גומולקה בשנת 1957 למחנה העולים בתל-מונד ומשם עברה המשפחה לעפולה בה סיים את לימודיו התיכוניים.

וינגסט סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובלשון ותואר שני בספרות עברית והשוואתית. שניהם באוניברסיטת חיפה ובמקביל השלים חובותיו לתעודת הוראה.

כל חייו המקצועיים עוסק וינגסט בהוראה וחינוך, החל בתקופה בה היה מדריך של"ח (בתקופה בה נקרא המקצוע עדיין "מדריך גדנ"ע") בעת היותו סטודנט, ועד היום.

וינגסט שימש כמורה, מחנך ורכז שכבה בבית הספר "רוגוזין" במגדל העמק.

וינגסט הקים וניהל את בית הספר התיכון השש-שנתי "אלון" בנוף הגליל שהפך מאוחר יותר ל"אורט אלון". במהלך התקופה בה ניהל את בית הספר, זכו הוא ובית הספר בפרס חינוך מטעם משרד החינוך בנושא חינוך ערכי. בית הספר ומנהלו היו מועמדים לפרס מצוינות מטעם רשת אורט. כמנהל הביא וינגסט את בית הספר למעמד חונך הוראה של סטודנטים לחינוך מטעם מכללת אורנים לחינוך. בתוקף תפקידו ומעמדו הוזמן וינגסט מטעם משרד החינוך לכהן כחבר בוועדת השיפוט לבתי ספר מצטיינים.

לאור הצלחתו בניהול בית הספר בנוף הגליל והשגת רמת לימודים גבוהה שהתבטאה באחוז הזכאים לתעודת בגרות ובציוני הבגרות, התבקש וינגסט על ידי הנהלת אורט ישראל לקבל על עצמו את ייצוב המערכת של קריית החינוך "אורט קריית ביאליק" בית הספר הגדול ביותר בישראל שנקלע לבעיות.

במשך שלוש שנים, מספטמבר 2005 עד אוגוסט 2008 שימש כמנכ"ל קריית החינוך בקריית ביאליק, לאחר שלוש שנים בהן הביא את בית הספר ותלמידיו להשגים חינוכיים וערכיים, והביא למצב בו שני ועדי המורים יעבדו בשיתוף פעולה, סיים את תפקידו כפי שסוכם מראש והעבירו למחליפו.

במהלך התקופה בה שימש כמנהל באורט קריית ביאליק, שונה המבנה הארגוני של בית הספר וחשוב מכך - בוטלה ההפרדה בין תלמידים מרמות יכולת ולימוד שונות ובכך שונתה הדרך החינוכית בה פעל בית הספר (בוטלה שיטת הגושים שהייתה נהוגה בבית הספר). במקביל, בנו חלופות לרמות המסוגלות השונות של התלמידים על פי חזונו של וינגסט:
*נפתחה כיתת מצוינות שמטרתה לאפשר לתלמידים בעלי יכולת קצב למידה מוגבר ויכולת לסיים את לימודיהם מוקדם יותר ויכולת לנצל את זמנם לרכישת קרדיט אקדמי.
*נפתחה כיתת בגרות טכנאים המשלבת תעודת בגרות עם תעודת טכנאי וזאת עד סיום יב' במקום סיום יג' כמקובל.
*נפתחו כיתות אומ"ץ, כיתות מתגברות לתלמידים מתקשים והושם דגש על תלמידי מב"ר.
*לראשונה שולבה בחטיבה העליונה של בית הספר כיתת חינוך מיוחד. על מנת לשלב תלמידים מכל הקריות והסביבה בבית הספר.
*שודרגו מגמות שונות ונפתחה מגמת ביורפואה.
*החינוך הערכי-חברתי קיבל דגש מיוחד, נבנו תוכניות לימודים מיוחדות המשלבות אלמנטים ערכיים והובנתה מנהיגות של בני נוער. הוסטו משאבים, הן כספיים והן מאשבי אנוש לטובת טיפוח ופיתוח הצד החברתי והערכי של בית הספר.
*בית הספר עבר תהליכי מחשוב, שודרג אתר בית הספר וניתן לו מקום מרכזי בפעילות החינוכית כולל פורומים בהם מתקיים דו-שיח בין מורים לתלמידים והוריהם ובין תלמידים לבין עצמם.

עם פרישתו לגמלאות ממערכת החינוך, הוצע לוינגסט למלא תפקיד ציבורי בנצרת עילית, מקום מגוריו.

וינגסט נשוי ואב לארבעה.

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי פרס חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:סגל אורט ביאליק
קטגוריה:נוף הגליל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מרכז מציל"ה

**מרכז מציל"ה – מרכז למחשבה [[ציונות|ציונית]], [[יהדות|יהודית]], [[ליברליזם|ליברלית]] ו[[הומניזם|הומניסטית]]** הוא ארגון שמרכזו בירושלים. מטרתו המוצהרת של המרכז היא פעילות לקידום הלגיטימיות של מדינת ישראל כמדינת לאום יהודית המחויבת לערכים דמוקרטיים וליברליים ולשמירה על זכויות האדם.

מרכז מציל"ה הוא עמותה רשומה. המרכז פועל לבירור וליבון הסוגיות והשאלות הנובעות מאופייה היהודי והדמוקרטי של ישראל ולהבהרת הרעיונות הבסיסיים של הציונות, עוסק בסוגיות שונות הקשורות לעם היהודי, לזהויות יהודיות ולסכסוך הישראלי-פלסטיני.

המרכז יוזם פרסום מחקרים וניירות עמדה, ועוסק בחינוך ובקידום שיח ציבורי.

## רקע וחזון
מרכז מצילה נוסד בשנת 2005 על ידי פרופסור רות גביזון, במטרה להתמודד עם הנטייה הגוברת בקרב ישראלים ובקרב יהודי התפוצות להטיל ספק בלגיטימיות של לאומיות יהודית ובאופן שבו היא מתיישבת עם ערכים אוניברסליים. עיקר מטרתו של המרכז היא להתמודד עם תפיסות פוסט-ציוניות ואנטי-ציוניות. המרכז עוסק גם בנושאי מעמד המיעוט הערבי במדינה, הסכסוך הישראלי-פלסטיני וזהויות יהודיות.

מרכז מציל"ה הוא גוף ציוני לא-מפלגתי, המחזיק בתפיסות לאומיות, דמוקרטיות וליברליות. דוגל בערכי מגילת העצמאות ובהגדרתה של ישראל כ-"מדינה יהודית ודמוקרטית". פעילים בו אישים מהשמאל והימין, חילונים ודתיים. יושב ראש הוועד המנהל הראשון שלו היה אלוף (מיל.) גיורא רום, ובין חברי הוועד המנהל ניתן למצוא את דניאל פוליסר סגן נשיא המרכז האקדמי שלם, פרופסור אלכסנדר יעקובסון, עו"ד דרור ארד-אילון ועוד.

## פעילויות
מרכז מציל"ה נטל חלק פעיל במהלכים לגיבוש חוקה לישראל במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת ה-16. גיבש מסמכי רקע לדיוני הוועדה בנושאי דתות ומדינה, זכויות, קרקע והתיישבות, אזרחות וחוק השבות. כמו כן פרסם המרכז מסמך המפרט יעדים ארוכי טווח שיאפשרו, לשיטתו, את קיומה של מדינה יהודית ודמוקרטית. המרכז פרסם ניירות עמדה בנושאי מדיניות הגירה, נישואין אזרחיים, חוק השבות, דמוגרפיה בישראל, ובחינת טענת השיבה של פליטים פלסטינים לישראל. הוא פרסם גם ספר, בעברית ובאנגלית, הכולל מקורות ועיונים בהחלטת האומות המאוחדות מכ"ט בנובמבר 1947. כל הפרסומים ניתנים להורדה באתר הארגון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

### פרסומי המרכז
#### מסמכי רקע לדיוני ועדת החוקה, חוק ומשפט בכנסת ה-16
*רות גביזון ואסנת גריידי שוורץ, סוגיית ההסדרה החוקתית של נושאי מקרקעין והתיישבות
*רות גביזון וטלי בבלפור, זכויות קיבוציות של מיעוטים , אוגוסט 2005
*רות גביזון, בעזרת יואל חשין וטלי בבלפור, אזרחות ושבות, ספטמבר 2005
*רות גביזון, דתות ומדינה , נובמבר 2005

#### כללי
*רות גביזון, "באין חזון יפרע עם: מטרת על לישראל ונגזרותיה", מכון נאמן, 2006
*"60 שנה לחוק השבות: היסטוריה, אידאולוגיה, הצדקה" מאת רות גביזון

### בעיתונות
*

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: עמותות
פרץ-דרור בנאי

**פרץ-דרור בנאי** (נולד ב-19 בפברואר 1947) הוא משורר ומתרגם ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בעיר קמישלי שבצפון סוריה, והתחנך בבית ספר פרוטסטנטי בחלב. בילדותו סבל מעוני ותנאים קשים, שלימים באו לידי ביטוי בשיריו, וכבר בגיל 13 החל לעזור לפרנסת משפחתו. ב-1962 עלה עם משפחתו לישראל, והתיישב איתם בכפר סבא. במשך כשנה היה סגן מנהל מחלקת ספקים בתנועת המושבים. ממקימי איגוד כללי של סופרים בישראל, ובשלב מסוים יושב ראש הוועדה המקצועית בו. בנוסף, הוא עבד במשך שנים בתעשיית ליטוש היהלומים.

שיריו הראשונים פורסמו בין השאר בכתבי העת עכשיו, סימן קריאה, מאזניים עיתון 77 ובמוספי הספרות של עיתונים חשובים כידיעות אחרונות, מעריב והארץ. הוא זכה פעמיים בפרס היצירה על שם לוי אשכול, וכן בעוד מספר פרסים. רבים משיריו נלמדים בבתי ספר ואוניברסיטאות, ואחדים תורגמו לעשרות שפות, בהן אנגלית, צרפתית, יידיש, סינית וטורקית, ולקחו חלק באנתולוגיות של שירה עברית. שהופצו ברחבי העולם.

שירתו בעיקרה רגשית ואופטימית. כלולה בה ילדותו בסוריה, החיים במעברה ובבית הוריו הצנוע, הרהוריו על חייו הנוכחיים ואהבה לעירו כפר סבא. סיטואציות טריוויאליות לכאורה ("שלט כחול שמימי/ מניף גלידות שטראוס באוויר...") ומקשרן לרגשות עמוקים יותר ("... ואת הלב מניף חיוך ארצי/ אשר נחפז ומתרחק").

כיום הוא מידען וספרן עיון בספריית המרכז הקהילתי על שם זאב גלר בכפר סבא ובספרייה העירונית יד לבנים בה.

חלק משיריו של בנאי זכו גם ללחן וביצוע. הזמרת חני דינור כללה באלבומה "עד קצה הבהירות" (1998) שישה שירים שכתב בנאי. פבלו רוזנברג הקליט שלושה משיריו של בנאי: "אל תבכי", שנכתב במשותף על ידי רוזנברג ובנאי (מופיע באלבום "בין ערביים"), "שני", שכתב מחמוד דרוויש ובנאי תרגם (מופיע באלבום "כל יום יותר") ו"פרצת לי את הלב" (מתוך האלבום "העולם שלנו"). רמי קלינשטיין כלל באלבומו "תגיד את זה" את שירו של בנאי "שלג".

לפרץ ארבעה ילדים ונכדים.

## ספריו
***1 בשביל 3, 3 בשביל 1** / עם רוני סומק ואלי בכר, (תל אביב : עכשיו, 1980)
***חמצן : שירים** (תל אביב : סתוית בשיתוף עכשיו, תש"ם 1980)
***יפעת ולא משהו אחר** (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ב 1982)
***קשת וכידון** (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ה 1985)
***שאון ימים** (תל אביב : הקיבוץ המאוחד, תשמ"ו 1985)
***בדים : שירים** (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ז 1987)
***בעבור חיי : קשרים באויר, סעיף האהבה** (תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ח 1988)
***משנת אריות** (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"א 1991)
***שירים מאותו הים - מחברות הזמן האבוד** (תל אביב : ביתן, תשנ"ב 1992)
***טורקיז : מבחר [שירים] 1973–1993** (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ד 1994)
***שנות ה-90 בעיקר : שירים** (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ו 1996)
***נגיעות שפרחו בענן : שירים** (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ח 1997)
***גבול אחרון ליפי : שירים** (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ט 1999)
***מחברות קליפורניה** (רעננה : אבן חושן, תשס"ד 2004)
***אפיקי ים** (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ז 2007)
* **שישים מתחת לאפס** (תל אביב: קשב לשירה, 2008)

## תרגומים
*מחמוד דרוויש, **מעבר לזכוכית ההיעדרות** (תל אביב : תג, תשנ"ה 1995)
*ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן, **כנפיים שבורות** (תל אביב : ביתן, תשנ"ז 1997)
*סעוד אלאסדי, **במעגלות האהבה : שירים** (תל אביב : ירון גולן, תשנ"ט 1999)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* פרץ-דרור בנאי באתר המוזיאון הארכאולוגי כפר סבא
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:מתרגמי מחמוד דרוויש
קטגוריה:מתרגמים מערבית לעברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
ארקטורוס

**אַרְקְטוּרוּס** (בעברית מזוהה עם **עש** המקראי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בשמי הצפון והרביעי בבהירותו בשמים. למעשה הוא בהיר יותר מכל אחד מכוכבי המערכת α קנטאורי, אך בהירותם הכוללת של כוכבי המערכת כפי שהיא נראית לעין בלתי מצוידת גבוהה יותר. זהו גם הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים רועה דובים (Boötes) ופרוש שמו ביוונית הוא "שומר הדובים".

## תכונות
ארקטורוס הוא ענק כתום, אשר רוב המימן שבליבתו הפך בתהליך של היתוך גרעיני להליום וכעת מתבצע היתוך נוסף רק בשכבות החיצוניות שלו. מסתו של ארקטורוס, 1–1.5 מסות שמש, אינה גדולה מספיק כדי שההליום שבליבה יותך לפחמן ולכן אין יותר פעילות גרעינית בליבתו, וכאשר ייגמר המימן גם בשכבות החיצוניות יהפוך ארקטורוס לננס לבן. מכיוון שמסתו של ארקטורוס דומה למסת השמש, ניתן לשער שהשמש תעבור תהליך דומה בעוד 4–5 מיליארד שנים.

בהירותו הנראית של ארקטורוס משתנה מעט (כ-0.04 דרגות) במחזוריות של כ-8.3 ימים. השתנות זו נובעות מתנודות בקוטרו של הכוכב, שמתרחב ומתכווץ לסירוגין. השתנות זו אופיינית לענקים אדומים ובולטת יותר ככל שהטמפרטורה נמוכה יותר. חלק ניכר מהקרינה של ארקטורוס נמצאת בתחום התת אדום ואינה נראית לעין.

מדידות מדויקות של מיקומו של ארקטורוס מראות על שינויים קטנים שיכולים להצביע על קיומו של בן זוג עמום לפחות פי 20 מארקטורוס ושנמצא במרחק קטן למדי ממנו. כמו כן ארקטורוס נע ביחס למערכת השמש במהירות של כ-122 קילומטרים בשנייה ומשנה את מיקומו ביחס לשאר הכוכבים בכ-2.3 שניות קשת בשנה, ובשל כך הוא נכלל בקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה.

## היסטוריה
במיתולוגיה היוונית ארקטורוס, כמו גם הקבוצה לה הוא שייך, מונה על ידי זאוס לשמור על קליסטו ובנה ארקס, אותם הפך לדובים (מיוצגים על ידי קבוצות הדובה הגדולה והדובה הקטנה), ומכאן מקור שמו - "שומר הדובים" ביוונית.

בסין העתיקה היה הכוכב חלק מקבוצת "קרן" ושמו בסינית הוא "הקרן הגדולה" (角宿, Pinyin: Jiǎo Xiǔ).

בהוואי עובר הכוכב בזנית ולכן שימש את הפולינזים לצורכי ניווט ימי - כאשר היה הכוכב בזנית ידעו הימאים שהם נמצאים בקו הרוחב של האיים.

בתנ"ך של המלך ג'יימס תורגם הפסוק  ל"העושה ארקטורוס, אוריון ופליאדות." ובהמשך הספר מתורגם הפסוק  כ"תנחה את ארקטורוס עם בניו", כלומר היו שזיהו את המילה "עש" או "עיש" המקראית עם הכוכב ארקטורוס.

כוכב 'עש' מוזכר גם בפיוטים רבים בימי הביניים בעקבות הפסוק בספר איוב. אחד הפיוטים הידועים בתפילת יום הכיפורים 'מראה כהן' מתאר את הכהן הגדול בצאתו מ"בית קדשי הקדשים" בשלום, כמראה 'עש כסיל וכימה מתימן'.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצת הכוכבים רועה דובים
קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
באמיר תופי

שמאל|ממוזער|באמיר תופי, 2008
**באמיר מירטזה תופי** (**Bamir Myrteza Topi**; נולד ב-24 באפריל 1957 בטירנה) הוא נשיא אלבניה לשעבר.

בעל תואר דוקטור בביולוגיה מטעם האוניברסיטה החקלאית, טירנה. דוקטור למדע, איטליה, 1990. דוקטור (כבוד) מטעם אוניברסיטת פרישטינה, אלבניה, 2008. בשנת 1997 נבחר לאספה הלאומית של אלבניה. סגן יו"ר המפלגה הדמוקרטית, ראש הקבוצה הפרלמנטרית. נחשב לתומך נלהב של עצמאות קוסובו.

ב-20 ביולי 2007, לאחר ארבעה סיבובי הצבעה שהתקיימו באותו חודש, נבחר תופי לנשיא. תופי החל את כהונתו ב-24 ביולי 2007. הוא סיים את כהונתו ב-24 ביולי 2012, עם כניסתו של בויאר נישני לתפקיד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי אלבניה
קטגוריה:ילידי 1957
דוד אלמוג

**דוד אלמוג** (31 במאי 1914 – 12 בינואר 1993) היה בלש פרטי ונשיא איגוד הבלשים העולמי , עיתונאי וסופר עברי.

## חייו
דוד אלמוג נולד ב-1914 בוורשה למילכה לבית פלבסקי ילידת ליטא ולאברהם סוקוליק יליד אוקראינה. סבו אייזיק פלבסקי היה עיתונאי ב"הצפירה" של נחום סוקולוב. בגיל תשע, בשנת 1923, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוריו פתחו בית מלון ביפו ומאוחר יותר העבירו את בית המלון לתל אביב. הוא למד בבית הספר לבנים "תחכמוני" ובגימנסיה הרצליה. מנעוריו היה חבר בית"ר ומאוחר יותר הצטרף לאצ"ל. עם הפילוג באצ"ל בשנת 1940 הצטרף ללח"י ופעל בעיקר בתחום המודיעין. באותה שנה נעצר על ידי הבריטים ונכלא במעצר מנהלי במחנות המעצר "מזרעה" ו"לטרון" למשך חמש שנים.

לאחר קום מדינת ישראל שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית בדרגת רב-סרן ותרם רבות מהידע שלו להקמת מערך מחנות שבויים ולבניית דפוסי חקירה בעיתות מלחמה. במלחמת העצמאות היה סגן מפקד מחנה השבויים המצרים בעתלית. במלחמת יום הכיפורים התגייס כמתנדב ושובץ בגוף שהקים וניהל את מחנה השבויים הפצועים בבית החולים שמואל הרופא בבאר יעקב.

דוד אלמוג היה ממקימי "בית החייל" בתל אביב ושימש בהתנדבות כמ"מ יו"ר האגודה למען החייל.

### דרכו המקצועית
בשנת 1932 החל אלמוג את דרכו כעוזרו של דוד תדהר במשרד החקירות שהקים. דמותו כיכבה (תחילה בשם ירמיהו אלמוג) בסיפורי הבלשים בסדרת "ספריית הבלש" של תדהר ושלמה בן ישראל, ובהשראתם החליף את שם משפחתו מסוקוליק לאלמוג. הסיפורים על עלילות תדהר ואלמוג פורסמו גם ביידיש בעיתון היהודי-אמריקני פֿאָרװערטס. נוסף על עבודתו במשרד החקירות עסק אלמוג בכתיבה לעיתונים שונים בישראל ומחוצה לה. מאמריו הופיעו בקביעות בעיתון "מברק" של תנועת הלח"י. הוא ערך את קובץ "הבלש המודרני" ושימש ככתב קבוע ב"עיתון מיוחד".

אלמוג השתלם במקצועות הבלשות והזיהוי הפלילי בלונדון ובשיקגו ועם פרישתו של תדהר יסד את משרדו "ארגוס שרות ידיעות" וניהל אותו שנים רבות. בשנות השישים היה ממקימי חברת החקירות והשמירה "מודיעין אזרחי". דוד אלמוג נבחר לימים כנשיא איגוד הבלשים העולמי לכל חייו, ובארץ הקים את איגוד משרדי החקירות הפרטיים וכיהן כנשיאו.

בשנת 1990 קיבל דוד אלמוג את התואר יקיר העיר תל אביב-יפו, שמעניקה עיריית תל אביב לאישים שונים כאות הוקרה על פועלם הציבורי, ולאחר מותו נקרא רחוב בתל אביב על שמו.

אלמוג הלך לעולמו בשנת 1993 והותיר אחריו אישה, שתי בנות, עדינה וזאבה, נכדים ונינים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* דוד אלמוג (נתן) באתר העמותה למורשת לוחמי חרות ישראל (לח"י) וחלליהם
*  "ילדה של לח"י" – זכרונות בתו של דוד אלמוג, עדינה פרלמן (אלמוג)

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים פרטיים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:עצירים מנהליים בתקופת המנדט
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1990
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:קציני צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
נמל בית

**נמל בית** הוא הנמל בו רשום כלי שיט וממנו קיבל מספר, אותיות או צירוף של שניהם כזיהוי שיוצג על דופן הכלי וכמו כן יקבל קוד זיהוי בינלאומי לזיהוי בקשר ובתקשורת הימית. נמל הבית הוא מקור כלי השיט, שם יעבור בדיקות כשרותו לשיט ושם ייערכו רישומיו בספר רישום. כל כלי שיט מחויב להניף דגל של המדינה בה נמצא נמל הבית שלו. קיים נוהג לשימוש בנמלי בית לצורך הנפת דגל נוחות.

## נמל בית כנמל רישום
כלי שיט חייב רישום בנמל בית. אין חובה לבקר בנמל הבית (הדבר נכון במיוחד בדגל נוחות), אך קיימת חובה לציין מאין הכלי מקבל שירותים מנהלתיים. בישראל מקובל כי נמל הבית הוא חיפה ובמקרים אחדים ירשמו נמל אשדוד או נמל אילת כנמלי בית. כלי שיט קטן יכול לקבוע מעגן כנמל בית שלו.
## קישורים חיצוניים

בית
ציקלופדיית פני

**ציקלופדיית פּני** של "האגודה להפצת ידע שימושי" (באנגלית: **The Penny Cyclopædia** of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge) היא אנציקלופדיה בריטית רבת-כרכים בשפה האנגלית שיצאה לאור בין השנים 1828–1843.

ציקלופדיית פּני נערכה על ידי ג'ורג' לונג והוצאה לאור על ידי צ'ארלס נייט.

## קישורים חיצוניים
* עותק דיגיטלי של ציקלופדיית פני בגוגל ספרים
* פרטים על ציקלופדיית פני

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:המאה ה-19 לפי מדינה
קטגוריה:שנות ה-1820
קטגוריה:שנות ה-1830
קטגוריה:שנות ה-1840
מרב אלאשווילי

**מֶרָבּ אֶלאשווילי** (בגאורגית: **მერაბ ელაშვილი**; ברוסית: **Мераб Елашвили**; נולד ב-9 ביוני 1974) הוא איש עסקים רוסי מצליח ממוצא יהודי גאורגי, הפעיל בתחום המזון ברוסיה ומחוצה לה. בשנת 2008, הוא התמודד על רכישת רשת בורגראנץ' בישראל.

## חייו
אלאשווילי נולד וגדל בעיירה קולאשי שבאימרתי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את חוק לימודיו סיים בחוג לכלכלה במכללה ללימודים תעשייתיים בטביליסי ולאחר מכן למד במוסד לניהול ובמכון ללימודי משפטים שליד האקדמיה לכלכלה במוסקבה.

בהיותו בגיל 18, עקב אי הסדר הפוליטי בגאורגיה, הוא עבר להתגורר במוסקבה יחד עם אחיו שהתקבל ללימודים בעיר. כבר עם הגיעו החלה פעילתו העסקית. הוא פתח חברה לשיווק סחורות שונות. מבין הסחורות ששיווק הייתה ביצת קינדר רוסית. תוך שנתיים התרחב העסק ששיווק מוצרי מזון ומוצרים לבית, שהעסיק כ-200 עובדים. תוך זמן קצר הפך אלאשווילי להיות מיליונר ועסקיו התרחבו לעיסקי דלא ניידי. ב-31 בדצמבר 1997 הוא פתח את המסעדה הראשונה שלו של רשת סבארו בזכיינות, ובכך נפתחה דרכו לייסוד רשת סבארו האיטלקית בכל רחבי הפדרציה הרוסית הכוללת כיום 102 מסעדות ברחבי רוסיה. המסעדה בזכיינות נפתחה בתקופה בה הכלכלה הרוסית לא היוותה פוטנציאל עבור עסקי הזכיינות למיניהם. כיום, מפעילה החברה גם שלוש רשתות מסעדות נוספות: "בוסטופיווי בזאר" (Восточный Базар) הכוללת כ-33 מסעדות, "בש-נה-בש" (Баш-на-Баш) הקיימת משנת 2002 וכוללת שתי מסעדות. תפריט המזון שלה הוא ים תיכוני והכנסתה השנתית הממוצעת היא כ-25–30 מיליון דולר, ו"ביאג'יו איטליאנו" (Виаджио Итальяно), שהיא רשת של שבע מסעדות למזון איטלקי הקיימת משנת 2005 וכל אחת מהמסעדות שלה מעוצבת כעיר באיטליה. הכנסתה השנתית הממוצעת עומד על 22–28 מיליון דולר בשנה.

בסוף שנות התשעים הוא נישא לחיה (במקור תֶתרוּאשווילי), בתו של איש עסקים ישראלי יהודי גאורגי שהתגורר באנטוורפן שבבלגיה.

בשנת 2007 החל אלאשווילי לפעול מחוץ לרוסיה באמצעות חברת G.M.R. WorldWide Hospitality Limited, חברה רוסית הרשומה בקפריסין. כבעלי החברה רשומים גיאה או גיאורגי, אחיו (G), מרב עצמו (M) וגיסו, רומן שאמילשווילי, הבעל של אחותו (R). החברה מפעילה מעל ל-160 מסעדות ברחבי רוסיה, אוקראינה, קזחסטן וצ'כיה ומייצגת את רשת סבארו באותן מדינות.

בשנת 2008 העריכו עיתונים ברוסיה כי הונו של אלאשווילי מגיע לכ־2-2.5 מיליארד דולר ומחזור המכירות השנתי של החברה בכ-150 מיליון דולר בשנה. כאשר הכנסות החברה בשנת 2006 עמדו על 69 מיליון דולר בלבד וב-2007 111 מיליון דולר.

בספטמבר 2008 הגישה החברה הצעה לרכישת רשת בורגראנץ' בישראל, שנקלעה לקשיים כלכליים, תמורת 17 מיליון ש"ח. ב-24 בספטמבר ביקשו מפרקי בורגראנץ' לאשר את מכירת הרשת לאלאשווילי. אולם מתחריו של אלאשווילי במכרז, רשת ההמבורגרים המתחרה, ברגר קינג, העלתה ביום למחרת את הצעתה לכדי 25 מיליון ש"ח וקיבלה למעשה אישור בית המשפט לעסקה בכפוף לאישור העסקה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים, שפסל עסקה דומה של רכישת בורגראנץ' על ידי ברגר קינג, שנים קודם לכן.

## קישורים חיצוניים
* 
* עדי דברת, G.M.R הקפריסאית זכתה במכרז לרכישת בורגראנץ' ב-17 מיליון שקל, 24 בספטמבר 2008, דה מרקר
* 
* "בורגראנץ'" נרכשת על ידי "קינדר בואנו" גאורגי, 25 בספטמבר 2008, "איזרוס" 
* ההמבוגר הישראלי לא ניתן ליהודי הגאורגי, 25 בספטמבר 2008, "איזרוס" 

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גאורגים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1974
וורו (מחוז)

**מחוז וורו** (באסטונית: **Võru maakond**) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל במחוז פילבה ואגם פיחקווה בצפון (שידוע גם בשמו הרוסי – אגם פסקוב), מחוז ולגה במערב, לטביה בדרום וברוסיה במזרח. המחוז משתרע על 2,773 קמ"ר ומתגוררים בו 2.3% מכלל אוכלוסיית אסטוניה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|400px|אגם קנריקו במחוז וורו
בעקבות מרד פוגצ'וב חוקקה הצארינה יקטרינה הגדולה חוק חדש ששינה את אופן ניהול המחוזות באימפריה הרוסית. החוק שינה את חלוקת המחוזות באימפריה. בליבוניה הוחל ביישומו בשנת 1783 תוך הקמת מחוז חדש בדרומו של מחוז טרטו (שהיה אז חלק ממחוז ריגה). מחוז וורו הוקם בשנת 1784 והורכב מ-8 נפות (Kihelkonnad):
אורבאסטה, הארגלה, ואסטסלינה, פילבה, קארולה, קאנפי, ראוגה ורפינה.
אחוזת וורו (Võru mõis), ששכנה אז על הגדה הצפונית של אגם טאמולה הוגדרה באותה השנה כבירת המחוז. באותה השנה הוקמה גם העיר וורו, שהפכה מאוחר יותר לבירת המחוז.
רק בשנת 1888 זכה המחוז לעצמאות מלאה ממחוז טרטו.
בשנת 1920 הוקם מחוז ולגה ואליו הועברו הנפות המערביות הארגלה (נקרא כיום נפת טהבה) וקארולה.
ב-1925 הועבר חלק מנפת רפינה למחוז טרטו.
בשנת 1961 הוקם מחוז פילבה על שטח הנפות הצפוניות של המחוז: פילבה, קאנפי ורפינה.
עד 2017 המחוז חולק ל-12 נפות.
## גאוגרפיה
פני השטח במחוז מאופיינים בגבעות מתונות ומספר רב של אגמים.
במחוז שוכנות שתי רמות - רמת האניה (Haanja kõrgustik), שפסגתה סור מונאמגי מזדקרת לגובה של 318 מטרים, היא הגבוהה ביותר בכל הארצות הבלטיות ורמת קארולה Karula kõrgustik, שפסגתה, גבעת טורני (Tornimägi) מגיעה לגובה של 137 מטרים.
בנפת ריאוגה שוכן האגם העמוק ביותר באסטוניה "האגם הגדול של ריאוגה" (Rõuge Suurjärv) שעומקו מגיע ל-38 מטרים ושטח פניו 13.5 הקטאר.
שני האגמים הגדולים ביותר במחוז נמצאים בנפת וורו וסמוכים זה לזה - ואגולה (Vagula) ששטח פניו 518,7 הקטאר וטאמולה (Tamula) ששטח פניו 231,3 הקטאר.

## דמוגרפיה
לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 94.5% 
* רוסים - 4.1%
* אחרים - 1.4%

## שפה
השפה המדוברת במחוז היא שפת וורו אשר מדוברת גם במחוז פילבה וחלקים ממחוזות ולגה, וטרטו. מבחינה בלשנית השפה היא ניב של האסטונית, אך רוב המקומיים מתייחסים אליה כאל שפה עצמאית.

בנפת סטומאה מתגורר מיעוט הסטו (Setu), שמוכר באסטוניה כמיעוט לאומי. לסטו תרבות ייחודית ושפה משלהם, שפת סטו. החוקרים חלוקים בשאלה האם זו שפה בפני עצמה או ניב של שפת וורו כיוון ששתיהן דומות מאוד זו לזו.

## ממשלת המחוז
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.

## נפות
בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 כולל המחוז נפה עירונית אחת ו-4 נפות כפריות:

**נפות עירוניות** (linn):
* וורו

**נפות כפריות** (vallad):
* אנטסלה (Antsla)
* וורו (Võru)
* סטומאה (Setumaa): הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר מרמאה ומיסו, וכן את הנפות ורסקה ומיקיטאמאה ממחוז פילבה. מיקיטאמאה ניסתה למנוע את צירופה לנפה בפנייה לבית הדין, אולם עתירתה לא התקבלה.
* ריאוגה (Rõuge)

**נפות כפריות לשעבר**:
* האניה (Haanja)
* לאסווה (Lasva)
* מרמאה (Meremäe)
* מיסו (Misso)
* מיניסטה (Mõniste)
* סימרפאלו (Sõmerpalu)
* אורוואסטה (Urvaste)
* וארסטו (Varstu)
* ואסטסלינה (Vastseliina)

## קישורים חיצוניים

*Võrumaa - האתר הרשמי 
*מכון וורו 

## הערות שוליים

וורו