open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרסלו בלבואה

**מרסלו בלבואה** (באנגלית: **Marcelo Balboa**; נולד ב-8 באוגוסט 1967) הוא כדורגלן עבר אמריקאי.
## קריירה
בלבואה הוא יליד שיקגו, אילינוי. לאחר שהרשים בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת סן דייגו סטייט, זומן בלבואה לסגל נבחרת ארצות הברית, איתה השתתף במונדיאל 1990 ובמונדיאל 1994. ב-1992 וב-1994, זכה בפרס הכדורגלן האמריקאי של השנה, וב-1995, היה לכדורגלן האמריקאי הראשון שצבר למעלה ממאה הופעות בנבחרת.

ב-1995, החל בלבואה לשחק בקבוצת לאון ממקסיקו, ושנתיים לאחר מכן, עבר לקולורדו ראפידס מה-MLS. בלבואה שיחק שש שנים בקבוצה והוביל אותה במספר קטגוריות סטטיסטיות שונות. ב-1998 הצטרף לטאב ראמוס ולאריק ויינלדה, וביחד היו האמריקאים הראשונים ששיחקו בשלושה גביעי עולם. בשנת 2002, עבר בלבואה למטרוסטארס, אבל שיחק רק חמש דקות במשך כל העונה עקב פציעות. לאחר עונה זו, פרש מכדורגל מקצועני. בנבחרת ארצות הברית, השתתף בלבואה ב-128 משחקים וכבש 13 שערים. את קריירת ה-MLS שלו, סיים עם 24 שערים ו-23 בישולים ב-152 משחקים. בסוף שנת 2005, נבחר בלבואה להרכב כל הזמנים ב-MLS.

בלבואה נודע בבעיטות המספרת שלו, שאחת מהן, נגד קולומבוס קרו בשנת 2000, נבחרה לשער העונה ב-MLS. לאחר פרישתו מכדורגל, החל לעבוד כשדרן ב-ESPN וב-HDNet.

בשנת 2005, נבחר בלבואה להיכל התהילה של הכדורגל הלאומי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לאון
קטגוריה:כדורגלני קולורדו ראפידס
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1991
קטגוריה:כדורגלני גביע פהד 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:שדרני ספורט
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ארגנטינאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
Exciter

**Exciter** (בתרגום לעברית: **מעורר** או **מרגש**) הוא אלבום של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית "דפש מוד". Exciter מהווה את אלבום האולפן באורך מלא העשירי של הלהקה, וה-17 במניין הכולל, אשר יצא במאי 2001.

האלבום הגיע למקומות 9 ו-8 במצעדי האלבומים בבריטניה ובארצות הברית (בהתאמה).

בעקבות האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות **The Exciter Tour**, בו הופיעה 84 פעמים בצפון אמריקה ובאירופה. הסיבוב החל ב-4 ביוני 2001 בלוס אנג'לס והסתיים ב-5 בנובמבר 2001 בגרמניה.

## רשימת שירים




* כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
* "Lovetheme" ו-"Easy Tiger" הם אינסטרומנטליים.
* דייב גהאן שר את כל השירים מלבד הקטעים האינסטרומנטליים והשירים "Comatose" ו-"Breathe", שאותם שר מרטין גור.

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
או תאנט (אי)

**האי או תאנט** (באנגלית: **U Thant Island**) או ** האי בלמונט** (**Belmont Island**) הוא אי מלאכותי קטן (30 על 60 מטרים) על איסט ריבר שבעיר ניו יורק.

האי מהווה חלק מרובע מנהטן והוא נמצא דרומית לאי רוזוולט ממול מטה האומות המאוחדות ברחוב 42 שבאי מנהטן.

האי הוא שמורת טבע ואתר קינון לעופות נודדים (באי מצויה מושבה של קורמורנים).

## היסטוריה
האי נוצר כתוצר לוואי של הקמת מנהרה מתחת לאיסט ריבר המחברת בין האי מנהטן לאזור באי קווינס שנקרא קומפני טאון - אזור שהיה בבעלות יצרן הפסנתרים ויליאם סטיינווי. המנהרה הוקמה ביוזמתו, והאי נבנה על מנת לאפשר חפירה ממרכז הנהר לשתי גדותיו. סטיינווי לא השלים את בניית המנהרה, וזו הושלמה על ידי אוגוסט בלמונט הבן. המנהרה משמשת כיום כחלק מקו 7 של הרכבת התחתית של ניו יורק, והאי נקרא רשמית על שמו.

האי לא היה בשימוש עד שנת 1977, אז אומץ על ידי עובדי האו"ם, אשר חכרו את האי וקראו לו על שם המזכיר הכללי של האומות המאוחדות או תאנט (אף שהשם אינו רשמי, האי מוכר בשם זה).

בשנת 2000 הוצע להקים במקום אובליסק ותחתיו קפסולת זמן, אולם הפרויקט לא יצא לפועל.

## קישורים חיצוניים

* ניו יורק הנשכחת
**אי עבור או - תמונות
**איי ניו יורק תמונות
**סטינווי, קווינס
* אתר: www.nycsubway.org
**מנהרות סטינווי

קטגוריה:איסט ריבר: איים
קטגוריה:איים מלאכותיים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: איים לא מיושבים
קטגוריה:ניו יורק: איים
בעזרת הג'אם

**בעזרת הג'אם** הוא שמו של אלבומם הרביעי של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש. האלבום יצא במרץ 2006 על ידי חברות התקליטים הד ארצי ולבנטיני בהפקתו המוזיקלית של יוסי פיין, שהפיק גם את אלבומם הקודם, "חומר מקומי".
## הפקה
האלבום הוקלט ביערות קליפורניה באולפן המפורסם "In The Pocket". באלבום בולט הגיוון בסגנון המוזיקלי שמאפיין את הדג נחש, וכן גיוון בשירה כאשר תפקיד הסולן וכתיבת הטקסטים מתחלק בין שאנן סטריט לגיא מר ושלומי אלון. בהקלטות נוספות שנערכו בתל אביב הוקלטו שירים נוספים לאלבום, בין היתר עם הראפרים מוקי, שחר סוויסה וסגול 59, אך שירים אלה לא נכללו באלבום הסופי.

האלבום זכה בפרס אלבום השנה בטקס העמ"י של ערוץ 24, ולמעמד של אלבום זהב, על מכירת 20,000 עותקים.

## רשימת רצועות

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

* בעזרת הג'אם במומה
* 
* אמיר עמרמי, מגמגמים, באתר נענע 10, 4 באפריל 2006

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הדג נחש
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי פיין
אלפית

**אלפית** היא יחידת מידה למדידת גודל של זווית, השווה בקירוב לאלפית הרדיאן.

## חלוקת המעגל לאלפיות
כיוון שבמעגל ישנם 2π רדיאנים, הרי שצריכות היו להיות בו כ-6,283 אלפיות. בפועל, מכיוון שרוב שימושיה של האלפית הם צבאיים, מעדיפים הצבאות המשתמשים ביחידת מידה זו להשתמש בחלוקה מעוגלת יותר:

* צבאות המערב מחלקים את המעגל ל-6,400 אלפיות.
* הצבא האדום מחלק את המעגל ל-6,000 אלפיות.
* צבא שוודיה מחלק את המעגל ל-6,300 אלפיות.

## האלפיות וכיווני השמיים
החלוקה ל-6,400 אלפיות מסייעת מאוד בתרגום אזימוט שניתן באלפיות לכיוון במפה, שכן מספר זה מתחלק בקלות ל-4, 8 ואף 16. כך, למשל, אזימוט של 1,600 אלפיות הוא כיוון מזרח, ואזימוט של 2,400 אלפיות הוא דרום מזרח.

                               צ פ ו ן
                                  0 
                צפון מזרח           |          צפון מערב 
                  800             |           5,600 
                                  |
                                  |     
                   מזרח            |           מערב
                  1,600 ---------- ---------- 4,800
                                  |
                                  |   
                                  |      
                                  |
                                  |
               דרום מזרח           דרום       דרום מערב
                2,400           3,200       4,000

## חוק האלפית
שמאל|ממוזער|250px|הדגמה לחוק האלפית. אם אורכו של התותח המתנייע ידוע והוא 4 מטרים, והוא משתרע על פני ארבע אלפיות במשקפת, הרי שמרחקו מהצופה הוא קילומטר.
[ממוזער|250px|שמאל|[ציור פני עדשה של כוונת טלסקופית של רובה צלפים. הן גודלה של כל שנתה בכוונת והן המרחק בין כל שתי שנתות סמוכות הם בגודל פשוט (1/2, 1, 2 וכו') של אלפיות, דבר המקל על הצלף לאמוד את הטווח לעצמים שגודלם ידוע או ניתן להערכה]]

האלפית משמשת לרוב בחישובים הנוגעים לטיווח. "חוק האלפית" קובע כי אלפית לקילומטר = מטר, דהיינו אורכו של המיתר בקשת שקצותיה מסומנים על ידי שתי הנקודות שבהן נחתכת זווית מרכזית, שגודלה אלפית, על פני מעגל שהרדיוס שלו הוא קילומטר, שווה למטר. במילים אחרות, מדובר באלפית הרדיאן. 

**חוק האלפית** קושר בין אורכו של עצם במטרים ובאלפיות ובין מרחקו של העצם מהצופה.
:אלפית X מרחק (בקילומטרים) = אורך העצם (במטרים)*.

דוגמאות: 
* עצם במרחק של 4 קילומטרים, נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, ולכן ניתן לקבוע כי אורכו של העצם הוא 80 מטרים.
* עצם נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, וידוע כי אורכו במציאות הוא 80 מטרים; נובע מכך כי העצם נמצא במרחק של 4 קילומטרים.

הערכה זו שימושית ביותר בטיווח, ובמיוחד כאשר מדובר בתנאי שדה, ובמכשירים שאינם מאוד מדויקים, כגון משקפת שדה.

השנתות בכוונות טלסקופיות של כלי נשק דוגמת רובי צלפים ומערכת הירי של טנקים מצוירות לרוב בגדלים ומרחקים המוגדרים במספר ידוע של אלפיות (ציור פני עדשה). סימון האלפיות משמש לשתי מטרות - הערכת טווח ותיקוני מסלול. בקביעה על פני כמה אלפיות משתרע אובייקט שגודלו ידוע, ניתן להעריך את המרחק אל האובייקט ברמה סבירה של דיוק. צלף מיומן יכול להשתמש בסימוני האלפיות המאונכים והמאוזנים על מנת לחשב טווח, ולהסתייע בכך לתיקונים הנוגעים למסלול הבליסטי של הכדור, ולסטייה הנובעת ממהירות הרוח.

*במידה ומשתמשים במשקפת עם מידת הגדלה גדולה נחלק את גודל העצם פי 5
* שימוש בעקרון חוק האלפית מובא בתלמוד: .

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יחידות מידה: זווית
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:אופטיקה
קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
הבלאוזז

**הבלאוזז** (באנגלית: **The Blauzes**) הם שני איונים בנמל סיטי איילנד, צפונית לאי הארט בעיר ניו יורק.

לאיונים צבע כחלחל וצורתם כחצי סהר. תושבי האיים השכנים מכנים את הבלאוזז בשם "החזה הכחול" בשל צורתם הדומה לחזה של אישה ובשל צבעם הכחול.

## מקור השם
מקור השם בצרפתית-בלגית ומשמעותו "הקטנים הכחולים". השם ניתן לאי על ידי ההוגנוטים הבלגים שהתיישבו באזור.

## קישורים חיצוניים
*מפת לוויין של הבלוזז

 

קטגוריה:ניו יורק: איים
קטגוריה:הברונקס
מזל גדי (אלבום)

"**מזל גדי**" הוא אלבום הסולו השני של הזמר אריק איינשטיין, אשר יצא בשנת 1968. זהו האלבום הראשון בו שיתף פעולה עם שלום חנוך.
## הפקה
איינשטיין וחנוך החלו לעבוד על האלבום לאחר התפרקות להקתו של איינשטיין, "החלונות הגבוהים", בעקבות פגישתם באחת מהופעות "החלונות הגבוהים" והתרשמותו של איינשטיין מחנוך, שהשתחרר אז משירות בלהקת הנח"ל.
באותה תקופה התגבשה חבורת לול, שכללה אז את אריק איינשטיין, צבי שיסל, שלום חנוך, אורי זוהר, בועז דוידזון, אלונה איינשטיין, ג'וזי כץ, יהודית סולה, ליהי חנוך ואחרים. באותה שנה הוקמה חברת ההפקות הגר שהייתה החברה שהפיקה את כל הסרטים, תוכניות טלוויזיה, אלבומים ועוד. החברה פעלה עד להתפרקות החבורה.

האלבום הוקלט בשנת 1968 ומכיל 12 שירים שהולחנו במיוחד על ידי חנוך, ולשישה מהם חנוך גם כתב את המילים. שישה שירים נוספים נכתבו בידי חברו של חנוך מקיבוץ משמרות, מאיר אריאל, המשוררות מרים ילן שטקליס ולאה גולדברג ובידי איינשטיין עצמו. ליוותה את איינשטיין "תזמורת סי בי אס ישראל" בניצוחו של המוזיקאי אלכס וייס, שגם עיבד את השירים והפיק מוזיקלית את האלבום כולו. האלבום קרוי "מזל גדי", המזל בו נולד איינשטיין.

מאז הוקלט האלבום הפכו חלק משיריו לנכסי צאן ברזל של המוזיקה הישראלית. עדות לכך בביצועים הרבים להם זכו במהלך השנים, בין השאר על ידי ג'וזי כץ ושמוליק קראוס, יהודית רביץ, שלום חנוך ושבק ס'.

## רשימת הקטעים באלבום

## קרדיטים
* אריק איינשטיין -  שירה, מילים (2,7)
* אלכס וייס - ניצוח, עיבודים, הפקה מוזיקלית, פסנתר וצ'מבלו
* שלום חנוך - כל הלחנים, קולות רקע, מילים (4,5,6,8,10,12), גיטרה אקוסטית ב"כהה כהה" ו"האיש ששקע עם השמש"
* חנן יובל - קולות רקע
*תזמורת סי. בי. אס. ישראל
* אגון קרטן - גיטרות
* שמוליק ארוך - גיטרת בס
* אהר'לה קמינסקי - כלי הקשה
* זהר לוי - תופים 
* אבנר כץ - עיצוב עטיפת האלבום
* הוקלט באולפני קולינור" - רח' בר כוכבא
* טכנאי הקלטה ומיקס: דורי הר שגל

## בתרבות
בשנת 2019, עלה באופרה הישראלית תל אביב-יפו המופע "בחזרה למזל גדי" במסגרת סדרת "השתקפויות", ובו ביצעו אמנים מפורסמים את שירי האלבום לעיבודים חדשים שחיבר שלומי שבן. בין האמנים היו שלום חנוך, אסתר רדא, אלון עדר ועוזי נבון. 

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
מרתה ג'פרסון רנדולף

**מרתה "פטסי" רנדולף** (באנגלית: **Martha "Patsy" Randolph**; 27 בספטמבר 1772 – 10 באוקטובר 1836) הייתה בתו של תומאס ג'פרסון, נשיא ארצות הברית השלישי.

## ביוגרפיה
נולדה בשם **מרתה ג'פרסון** (**Martha Jefferson**) במונטיצ'לו, בקרבת שארלוטסוויל שבווירג'יניה באמריקה הבריטית, ונקראה על שם מרתה וושינגטון – אשתו של ג'ורג' וושינגטון. מרתה התחנכה בפילדלפיה שבפנסילבניה ובפריז.

בשל מותה של אמה, מרתה ויילס סקלטון ג'פרסון, והיותו של אביה אלמן, מרתה נחשבה לגברת הראשונה של ארצות הברית בין 4 במרץ 1801 ועד 3 במרץ 1809.

בשנת 1790 מרתה נישאה לתומאס מאן רנדולף הבן, לימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ומושל וירג'יניה ה-21. לשניים נולדו 12 ילדים:
* אן קארי רנדולף (1791–1826).
* תומאס ג'פרסון רנדולף (1792–1875).
* אלן ויילס רנדולף (1794–1795).
* אלן ויילס רנדולף (1796–1876). קרויה על שם אחותה הגדולה שנפטרה.
* קורניליה ג'פרסון רנדולף (1799–1871).
* וירג'יניה ג'פרסון רנדולף (1801–1882).
* מרי ג'פרסון רנדולף (1803–1876).
* ג'יימס מדיסון רנדולף (1806–1834).
* בנג'מין פרנקלין רנדולף (1808–1871).
* מריוות'ר לואיס רנדולף (1810–1837).
* ספטימה אן רנדולף (1814–1887).
* ג'ורג' וית' רנדולף (1816–1867).

ג'פרסון גידלה את ילדיה באחוזת מונטיצ'לו, אותה ירשה מאביה בשנת 1826. בשל קשיים כלכליים מכרה את הבית לג'יימס ט. ברקלי בשנת 1831.

ג'פרסון נפטרה בביתה באחוזת אדג'היל במחוז אלבמארל שבווירג'יניה.

## לקריאה נוספת
* Jon Kukla, **Mr. Jefferson's Women**, Vintage Books, 2008 
* Cynthia A. Kierner, **Martha Jefferson Randolph, Daughter of Monticello: Her Life and Times**, University of North Carolina Press, 2012 
* William G. Hyland, Jr., **Martha Jefferson: an Intimate Life with Thomas Jefferson**, Rowman & Littlefield, 2015 
* Marie Jenkins Schwartz, **Ties that Bound: Founding First Ladies and Slaves**, University of Chicago Press, 2017 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
מרתה ג'פרסון רנדולף
קטגוריה:ילדי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1772
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1836
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1836
מרתה ויילס סקלטון ג'פרסון

**מרתה ויילס סקלטון ג'פרסון** (באנגלית: **Martha Wayles Skelton Jefferson**; 30 באוקטובר 1748 (לפי הלוח היוליאני 19 באוקטובר) – 6 בספטמבר 1782) הייתה אשתו של הנשיא השלישי של ארצות הברית תומאס ג'פרסון. מרתה מעולם לא הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית מאחר שנפטרה לפני שבעלה נבחר לנשיאות.

## היסטוריה
מרתה נולדה לג'ון ויילס (John Wayles ) (נולד: 1715 - נפטר: 1773) ולמרתה אפס (Martha Eppes) (נולדה: 1712 - נפטרה: 1748) בעלי מטע עשירים מצ'ארלס סיטי שבוירג'יניה. על פי אחת הסברות, אחותה למחצה, סאלי המינגס הייתה פילגשו של תומאס ג'פרסון ונולדו לה מספר ילדים ממנו.

בשנת 1766 נישאה לבת'ורסט סקלטון (Bathurst Skelton) (נולד: 1744- נפטר: 1768) ונולד להם בן אחד - ג'ון (1767-1771).

לאחר מותם של בעלה ובנה נישאה לתומאס ג'פרסון ב-1 בינואר 1772 ונולדו להם שישה ילדים: מרתה ג'פרסון רנדולף (1772-1836), ג'יין רנדולף (1774-1775), בן שנפטר בלידתו (1777) ושמו לא ידוע, מרי ויילס (1778-1804), לוסי אליזבת (1780-1781), ולוסי אליזבת (1782-1785) הקרויה על שם אחותה שנפטרה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:תומאס ג'פרסון
קטגוריה:משפחת ג'פרסון
קטגוריה:ילידות 1748
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:נפטרות ב-1782
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1782
קלסתרון

[שמאל|ממוזער|150px|קלסתרון של חוטף המטוסים [די. בי. קופר אשר הוכן על ידי ה-FBI]] 
**קְלַסְתֵּרוֹן** (לעיתים גם: **קלסתרן** או **קלסטרון**) הוא הצגה גרפית של זיכרון של פני אדם. השימוש העיקרי שלו הוא בחקירה משטרתית, כאשר יש עד שראה אדם החשוד בעבירה וזהות החשוד אינה ידועה. ידוע כי קלסתרונים הורכבו לפני מאות שנים, אך שימוש רחב בהם החל בשנות החמישים עם פיתוח כלים המאפשרים בניית קלסתרון ללא צורך בציור. קלסתרון יורכב בדרך כלל כאשר נחקרת עבירה חמורה, מכיוון שההרכבה והשימוש בקלסתרון בחקירה צורכים זמן רב יחסית.

## היסטוריה של הזיהוי הגופני
לאונרדו דה וינצ'י פיתח שיטה מדעית לזיהוי דיוקן פניו של אדם לאחר מבט אחד. לפי שיטתו, שפורטה בספרו Trattato Della Pittura, בפרק 189, יש להסתכל בשפתיים, בסנטר ובמצח, כי אלה נקודות בולטות ובעלות ייחוד, שניתן לזכור אותן לשם זיהוי מאוחר יותר. בשנת 1840 קבע הסטטיסטיקאי והסוציולוג הבלגי אדולף קֶטְלֵה (Adolphe Quetelet) שאין אדם אחד זהה לאחר, ולכל אדם תכונות חיצוניות אופייניות לו ושונות מהאחרים. על בסיס התאוריה הזאת יצר הצרפתי אלפונס ברטיון (Bertillon) שיטת זיהוי המבוססת על מדידת הראש, האוזניים, הרגליים, החזה והגובה הכללי, הקרויה על שמו ברטיונאז'.

## מבנה הקלסתרון
קלסתרון מורכב באמצעות תוכנה או על ידי צייר. שיטת ההרכבה תלויה במדיניות המשטרה במקום שבו בוצעה העבירה, בזמינות צייר או מחשב וכן בחומרת העבירה. ה-FBI של ארצות הברית נוהג להרכיב את הקלסתרון על ידי צייר, אך משטרות רבות שם משתמשות בתוכנה, במיוחד ב-FACETTE.

בתהליך הרכבת קלסתרון מתאר העד את האדם שראה למרכיב הקלסתרון, שבונה אותו בהתאם. תהליך זה הוא קשה מאחר שהזיכרון אינו מושלם ואף מטעה, לעיתים. כמו כן קשה לתאר צורות גרפיות במילים. אחרי הרכבת הקלסתרון, יש מספר דרכים להמשך העבודה איתו לקידום החקירה:

# פרסום בכלי התקשורת
# פרסום פנימי
# בעבירה סדרתית, אזהרה לאוכלוסיית היעד
# סיוע בהערכת חשודים

## קישורים חיצוניים

* משטרת ישראל - קלסתרון
*  - כתבה מ-1960 על השימוש בקלסתרונים במשטרת ישראל
* 
* יישום פלאש לבניית קלסתרון

## הערות שוליים

קטגוריה:זיהוי פלילי
נים (עיר)

**נים** (בצרפתית: **Nîmes**; באוקסיטנית: **Nimes**; בלטינית: **Nemausus**) היא עיר עתיקה בדרום צרפת היושבת בחבל אוקסיטניה ומהווה עיר בירה למחוז גאר. נכון ל־2007, בעיר כ־150,000 תושבים קבועים, אך בנוסף היא מושכת תיירים רבים במשך השנה שמבקרים באתר הארנה של נים.

## היסטוריה
הדעה הרווחת כי העיר קרויה על שם האל הקלטי המקומי, נמאוסוס (Nemausus). מאידך, טען סטפאנוס מביזנטיום כי היא קרויה על שם נימוסיוס (Nemausios) בן הרקלס. היו שטענו שהמקור המוקדם של נים הוא במושבה פיניקית.

האנדרטה העתיקה ביותר בנים היא המנהיר של כורבסאק (Courbessac), מצבת אבן בגובה של שני מטר המתוארכת לשנת 2500 לפנה"ס.

מטבעות קדומות מסביבות 50 לפני הספירה הנושאות את קיצור השם NEM COL ("המושבה נים") מעידות כי נים הוקמה כמושבה רומאית.

אוגוסטוס פיתח את המושבה ועשה אותה לעיר הבירה של פרובינקיית נרבונה. הוא הקיף את העיר בחומת מגן באורך שישה קילומטרים ובה 14 מגדלים עם שערים, מהם שרדו שני שערים: הפורט אוגוסט והפורט דה פראנס. הוא הקים בה את כיכר השוק, וייתכן כי גם את האקוודוקט. האמפיתיאטרון שבעיר () הוקם בסוף במאה ה־1, כ-20 שנים אחרי הקולוסיאום ברומא.

## מקור בד הדנים
בד הדנים, ממנו עשויים מכנסי הג'ינס, נקרא כך משום שמקורו באריג בשם *Serge de Nîmes* (בצרפתית: *סרז' ד-נים*) שיוצר בעיר על ידי משפחת אנדרה (André). עם השנים השם התקצר ל־*de Nîmes* ובאיות מודרני Denim.

## פון דו גאר

**פון דו גאר** הוא קטע מאמת מים רומאית עתיקה בפרובאנס שבדרום צרפת, החוצה את נהר הגארדון במבנה גשר קשתות מורכב. הגשר נבנה כחלק ממערכת הולכת מים באורך 50 ק"מ, ממעיינות בקרבת העיר אוזס אל העיר נמאסוס (נים).

כיום האתר מוגדר כאתר מורשת עולמית ונחשב לאחת האטרקציות החשובות והמתוירות בצרפת.
שמאל|ממוזער|250px|פון דו גאר

## הקהילה היהודית

תיעוד ראשון ליישוב יהודים בנים קיים מהמאה ה־11. בתחילת המאה ה־13 מנתה הקהילה היהודית בנים כ־100 משפחות. יהודי נים זכו לרוב להגנת הכנסייה והבישוף שעמד בראשה.

בשנת 1306 גורשו היהודים מנים, תוך הפקעת רכוש כחלק מגירוש צרפת.

ב־1359 חזרו יהודים להתיישב בנים באזור מוגדר שנקבע על־ידי מועצת העיר. הקהילה חדלה להתקיים עת גורשו היהודים מצרפת ב־1394.

בתחילת המאה ה־17 החלו לפקוד את נים סוחרים יהודים מקהילות יהודי האפיפיור אשר הגיעו מרוזנות ונסן, אך לא קיבלו רישיון התיישבות קבוע בעיר. במחצית השנייה של המאה ה־18 נוסדה מחדש קהילה יהודית בנים וחבריה מנו 30–40 משפחות בהנהגת הרב אליהו אספיר מקאפנטראס. בשל פילוג בקהילה הוקם בית־כנסת שני בשנת 1796.

בשנת 1808 צורפה קהילת נים, שהיו בה אז 370 נפש, לקונסיסטוריה של מרסיי.

אישים מבני הקהילה הם אדולף כרמיה, ממייסדי חברת 'כל ישראל חברים' ושר המשפטים הצרפתי, והפילוסוף ברנאר לזר.

## ערים תאומות
הערים התאומות של נים הן:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
כזית

בהלכה, **שִׁיעוּר כַּזַּיִת** הוא אחד משיעורי תורה, המגדיר נפח מינימלי של דבר מאכל בתחומים הלכתיים רבים. על פי המובן המקורי שיעור כזית שווה לנפח פרי הזית, אך כיום מקובל בספרות ההלכתית שלרוב הדעות צריך לקבוע ששיעור כזית גדול הרבה יותר: בין 13.5 ל-50 סמ"ק. למרות שיש גם כמה שסוברים ששיעור כזית הוא כנפח כזית גם כיום.

## מקור השיעור
בתחומים הלכתיים רבים נקבעו בספרות חז"ל "שיעורים" - גדלים מינימליים הנדרשים על מנת לתת לעצם כלשהו משמעות הלכתית (למשל, שיעור ברכה אחרונה). השיעור הנפוץ ביותר הוא שיעור "כזית" הנוגע לנפח המינימלי של דברי מאכל כמעט בכל תחום הלכתי רלוונטי, וכן לנפחים נוספים רבים של מוצקים. בעניין זה ידועה אמרתו של רבי יוסי ברבי חנינא שדרש את הפסוק "ארץ זית שמן" – "ארץ שכל שיעוריה כזיתים". כך גם אמר רבי יהודה הנשיא: "כל השיעורין כולן בכזית, חוץ מטומאת אוכלין".

שיעור כזית מופיע עשרות פעמים במשנה, והתלמוד קובע שהשיעור לא נלמד ממדרש הכתובים, אלא מקורו במסורת הלכתית קדומה של הלכה למשה מסיני. עם זאת, בתלמוד מובאת מסורת שהשיעורים יוסדו בבית דינו של הדמות המקראית יעבץ, וגם בתלמוד הירושלמי נאמר על ידי רבי יונה ששיעור כזית "ניתן על ידי חכמים". גם על פי גישות אלו, שיעור כזית אינו נחשב לדין דרבנן אלא לדין דאורייתא.

## גודל שיעור כזית
במשנה נאמר: . זית אגורי הוא זן מסוים של זיתים, שזוהה על ידי ד"ר מרדכי כסלו עם הזית הסורי, שנפחו כ-3 סמ"ק.

### הסתירה התלמודית
בתלמוד במסכת כריתות נאמר:  ואילו בתלמוד במסכת יומא נאמר:  ובעקבות כך כתב ר"י מבעלי התוספות שאם בית הבליעה יכול להחזיק או ביצה או שני זיתים, זית שווה לחצי ביצה.  

בתקופת האחרונים באירופה, היו שהסיקו למסקנה מתוך דברי הרמב"ם ששיעור כזית הוא קצת פחות משליש משיעור כביצה. האחרונים נחלקו ביניהם אם הקשרים האלו הם ביחס לביצה עם קליפה או ביצה בלי קליפה. מחלוקת נוספת נובעת מכך שחלק מן האחרונים קבעו שהביצים קטנו פי שניים מאז תקופת חז"ל, ולפי זה הכפילו את שיעור כביצה וגם את שיעור כזית. לכן השיעורים שנפוצים בספרות ההלכתית כיום נמצאים על טווח רחב שבין 13.5 ל-50 סמ"ק. 

בנוסף ישנן דעות שגודל השיעור הוא כזית הגדול ביותר שגדל בארץ בימינו (המשוער כ-7.5 סמ"ק). או שגודלו כגודל זית בינוני בימינו (המשוער כ-3 סמ"ק בערך). 

אבל בדרך כלל  דבר זה נאמר רק כדי להחמיר מספק ולא להקל.

## לקריאה נוספת
*אנציקלופדיה תלמודית ערך "זית (שעור)"
*הרב אליהו רחמים זייני, עץ ארץ חלק ג', "השיעורים ומדידתם" עמודים 165-220

## קישורים חיצוניים
*.
*
*
* מרדכי כסלו, כזית - פרי הזית כמידת נפח, **[[תחומין]]** י' (תשמ"ט), עמ' 427-438, באתר מכון צומת.
* מדרכי כסלו, "הכל לפי דעתו של רואה" – הערכה מחודשת של שיעור 'כזית' , **[[בד"ד]]** 16, תשס"ה, עמ' 89-77; 96-95 
* פרופ' אברהם גרינפלד, "הקשר בין שיעורי כזית וכביצה", תחומין, באתר מכון צומת.
* אליעזר מלמד, פניני הלכה, ברכות, ברכה אחרונה, סעיפים ה-ח באתר פניני הלכה.
* 
* בעז אופן, "זית או כזית", פרי עץ הגן א (תשנ"ח), עמ' 157-183, באתר אסיף.
* הרב ירון אליה, שיעור כזית מצה שרשי המחלוקת והמנהג למעשה, באתר עיתים לתורה
* הרב משה הררי, **[[משה הררי#"מקראי קודש"|מקראי קודש]]- הלכות [[ליל הסדר]]**, קונטרס שיעור כזית ומכתב של הרב אברהם שפירא.
* סדרת שיעורים על הכזית, הרב משה אלחרר.

## הערות שוליים

קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:יחידות מידה קדומות
קטגוריה:יחידות מידה: נפח
יאן מרטל

**יאן מרטל** (באנגלית: **Yann Martel**; נולד בספרד ב-25 ביוני 1963) הוא סופר קנדי.

כבן לזוג דיפלומטים, נדד בילדותו במקומות רבים: קוסטה ריקה, צרפת, מקסיקו, אלסקה וקנדה. את חייו הבוגרים בילה בטיולים ברחבי העולם. הוא שהה בטורקיה, איראן, ישראל והודו. לאחר שסיים לימודי פילוסופיה בקנדה, באוניברסיטת טרנט, פתח בגיל 27 בקריירת כתיבה. כתיבתו מושפעת ממגוון התרבויות בהן ביקר.

ספרו הידוע ביותר הוא "חיי פיי". גיבורו הראשי, פיי פאטל, הוא ילד הודי טמילי, אשר ניצל מספינה טובעת בסירת הצלה שבה גם מספר חיות טרף, ביניהן טיגריס בנגלי. פיי נאלץ לבלות את שארית מסעו בים עם בעלי החיים, ומתפתחים ביניהם יחסים מיוחדים. הספר תורגם לשפות רבות, הפך לרב מכר וזכה במספר פרסים ספרותיים, ביניהם פרס בוקר לשנת 2002. לצורך כתיבת הספר בילה מרטל חצי שנה בהודו, במהלכה ביקר במקדשים, מסגדים, כנסיות וגני חיות.

באוקטובר 2005, ביקר יאן בישראל, לצורך תחקיר לספרו הבא, "באטריס ו-וירג'יל", אשר עסק בשואה באופן אלגורי.

באפריל 2007, לאחר שהזדעזע מחוסר העניין שהפגין ראש ממשלת קנדה סטיבן הרפר בערב הוקרה לתרבות הקנדית, החליט מרטל לשלוח לו אחת לשבועיים ספר מלווה במכתב, ולתעד זאת באתר אינטרנט שהקים לכך, במיוחד.

## ספרים
* **[[העובדות שמאחורי בני רוקאמאטיו מהלסינקי]]** (1993)
* *Self* (1996)
* **[[חיי פיי]]** (2001)
* *We Ate the Children Last* (2004)
* *Beatrice and Virgil* (2010)

## קישורים חיצוניים

* 
* What is Stephen Harper Reading
* 
* 
* 
* 
* ביקורת על ספרו "וירג'יל וביארטיס", פורטל אנשי הספר
* 
* 

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1963
לילהאמר

**לילהאמר** (בנורווגית: **Lillehammer**) היא עיירה בנורווגיה. פירוש השם: "פטיש קטן", כלומר שאליו נקשרות הסירות. זוהי העיירה הגדולה במחוז ינלנה.
תושביה הראשונים הגיעו בתקופת הברזל, ובמאה ה-19 שימשה כמרכז מסחר אזורי. עיריית לילהאמר פעילה משנת 1838. לעיירה נוף ציורי המורכב מבתי עץ ישנים על רקע הררי, המשקיפים על גדות אגם המיוסה ונהר הגודברנדסדלסלאגן.

הסופרת זוכת פרס נובל סיגריד אונדסט התגוררה בה.

העיירה התפרסמה לאחר שהתקיימו בה אולימפיאדת החורף ה-17 ב-1994, ואירוויזיון הילדים ב-2004.

בשנת 1973 נרצח בלילהאמר המלצר אחמד בושיקי על ידי המוסד במסגרת מבצע זעם האל, כאשר נחשד בטעות כעלי חסן סלאמה לאחר שבכיר באש"ף מסר לו ניירות.

בשנת 2016 אירחה העיירה את משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-2.

## ראו גם
* פרשת לילהאמר

## קישורים חיצוניים

* 
לילהאמר באתר נורווגיה
* 

קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:ערים שאירחו משחקי חורף אולימפיים
*
קטגוריה:מזרח נורווגיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1838
הוגו פרס

**הוגו ארנסטו פרס** (בספרדית: **Hugo Ernesto Pérez Granados**; נולד ב-8 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר אמריקאי, לשעבר מאמן נבחרת אל סלוודור.

## קריירה
פרס נולד באל סלוודור. היה חלק מנבחרת ארצות הברית שהשתתפה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ובמונדיאל 1994. פרס עזר לנבחרת להעפיל לאולימפיאדת סיאול (1988) ולמונדיאל 1990, אבל החמיץ אותם בשל פציעות. ב-1991 זכה פרס בתואר הכדורגלן האמריקאי של השנה.

פרס, שהגיע לארצות הברית בגיל 11, שיחק בטמפה ביי רודיס ובסן דייגו סוקרס מליגת ה-NASL. הוא שיחק בנבחרת ארצות הברית בין השנים 1984 ו-1994, במהלכן שיחק 64 משחקים וכבש 16 שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סלוודורים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלוודורים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:מאמני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1991
קטגוריה:כדורגלני גביע פהד 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
ברוד צ'אנל

**ברוד צ'אנל** (באנגלית: **Broad Channel**) היא שכונה שנמצאת באי בשם זה ברובע קווינס בעיר ניו יורק.

השכונה מצויה בחלקו הדרומי של האי ומתגוררים בה כ-3,000 תושבים. זהו האי המיושב היחידי במפרץ ג'מייקה וחלקו הצפוני מהווה חלק מאתר הנופש הלאומי גייטווי.

השכונה נמצאת בין שכונת האוורד ביץ' לשכונת רוקאווי ומחוברת אליהם בגשרים המצויים משני צדי האי.
שני הגשרים מקושרים באמצעות שדרת קרוס ביי החוצה את האי מצפון לדרום.

לרכבת התחתית של ניו יורק יש תחנה באי.

## קישורים חיצוניים

* ברוד צ'אנל
* תצלום לוויין גוגל
* מפת גוגל
* תצלום לוויין

## הערות שוליים

 

קטגוריה:ניו יורק: איים
קטגוריה:קווינס: שכונות
פיוטר נובאק

**פיוטר (פיטר) נובאק** (נולד ב-5 ביולי 1964 בפבינייס) הוא כדורגלן עבר פולני.
## קריירה
נובאק החל את הקריירה שלו בגיל 15, בקבוצת WLOK פבינייס, ב-1979, בה שיחק ארבע עונות. לאחר מכן שיחק נובאק ב-זבישה בידגושץ', במוטור לובלין, ובוידזוו לודז', לפני שעבר ב-1990, לבקירקויספור מהליגה הטורקית הראשונה. לאחר מכן שיחק נובאק ביאנג בויז ברן ובדינמו דרזדן, לפני שעבר ב-1994, לקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. אחר כך עבר נובאק למינכן 1860, שם שיחק עד 1998. בשנים אילו זכה נובאק בתואר הפליימייקר של השנה בבונדסליגה (1996) ובתואר הכדורגלן הפולני של השנה (1996).

ב-1998, עבר נובאק לשיקגו פייר מליגת ה-MLS האמריקאית. בשנה זו, הוביל נובאק את שיקגו לזכייה בגביע ה-MLS ונחשב לאחד השחקנים הטובים בליגה. נובאק הוביל את שיקגו לשתי זכיות בגביע ארצות הברית הפתוח (1998, 2000), תוך כדי שהוא משחק 114 משחקים בקבוצה, כובש 26 שערים ומבשל 42 בישולים. נובאק שיחק בשיקגו עד שנת 2002, לאחר מכן עבר לניו אינגלנד רבולושן, אבל מיד לאחר שעבר הוא הודיע על פרישה מכדורגל מקצועני. בתחילת עונת 2004, מונה נובאק למאמן די.סי. יונייטד, ועזר לה לזכות בגביע ה-MLS בפעם הרביעית. בסוף שנת 2005 נבחר נובאק להרכב כל הזמנים ב-MLS. בשנים 2007 עד 2009 היה עוזר מאמן נבחרת  ומאמן נבחרת . בשנים 2010 עד 2012 היה מאמן קבוצת פילדלפיה יוניון.

נובאק היה שחקן מפתח בנבחרת פולין, ואף היה קפטן שלה במשך שלוש שנים. ב-24 משחקים בנבחרת כבש נובאק שלושה שערים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני שיקגו פייר
קטגוריה:מאמני כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו דרזדן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1964
צ'ימני סוויפס

**איי צ'ימני סוויפס** (באנגלית: **Chimney Sweeps Islands**) הם שני איונים המצויים בחלקו הצפוני של מפרץ סיטי איילנד בעיר ניו יורק. אלה הם חלק מקבוצה של 20 איים שנמצאים בגבולות מחוז ברונקס המכונים "אבני המדרגות של השטן". על פי הפולקלור, על פי ההערכה, "אבני הצעד של השטן" נוצרו במהלך התכתשות בין שבט מקומי לשטן. בכל פעם שהשטן הניח את כף רגלו למים, הגיחה אדמת אדמה קטנה. האיים מהווים את ההפרדה בין מפרץ סיטי הרבור למפרץ פלהם, והם מהווים חלק מסלע היסוד עליו בנויה העיר ניו יורק.

## מקור השם
מקורו של שם האיים "איי מטאטאי הארובות" אינו ידוע. אגדה אורבנית מספרת שהאי נקנה על ידי מנקה ארובות שהתעשר, אולם ככל הנראה שם האיים מקורו בצורתם, הדומה לצורת המטאטא של מנקה הארובות.

## בעלי חיים
האיים מהווים חלק מפארק מפרץ פלהם ומנוהלים על ידי מחלקת הפארקים והפנאי של העיר ניו יורק.
באיים קיני שחפים וכן קיני אנפה כחולה.

## הערות שוליים

 

קטגוריה:מדינת ניו יורק: איים לא מיושבים
קטגוריה:ניו יורק: איים
קטגוריה:הברונקס
היי איילנד

**היי איילנד** (האִי היי, באנגלית: **High Island**) הוא אי גאות קטן המהווה חלק מקבוצת איי פלהם בעיר ניו יורק. האיים מצויים בין מפרץ סיטי איילנד לבין מפרץ פלהם במפרץ לונג איילנד.

האי היי מחובר ללונג איילנד בגשר וכן, כאשר מתרחש שפל נמוך ביותר, הוא מתחבר ליבשה במצר יבשה צר.

## היסטוריה
עד חלקה האחרון של המאה ה-19 נקרא האי "האי ספקטקל" (Spectacle Island). האי היה, ועודנו, אי פרטי. בעבר שימש אתר נופש והיו בו קוטג'ים להשכרה. כיום הוא מהווה רכוש של תחנות רדיו מבית CBS ונמצאים עליו מתקני שידור.

האי אינו מיושב אולם עובדים בו צוותי תחנות הרדיו. גובהו של הגבוה במגדלי השידור - 165 מטרים.

ב-27 באוגוסט 1967 התרסק מטוס פרטי ופגע במגדל השידור. בשל האירוע נבנה מגדל השידור מחדש, ונוסף לו מגדל גיבוי, נמוך יותר.

## קישורים חיצוניים
* תצלום לוויין של האי באתר גוגל
* תצלום לוויין של האי

 

קטגוריה:ניו יורק: איים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: איים לא מיושבים
קטגוריה:הברונקס
קטגוריה:איי גאות
סגן ראש ממשלת ישראל

**סגן ראש הממשלה** הוא תואר סמלי בממשלת ישראל המוענק לרוב לראשי הסיעות השותפות לקואליציה מאז שנת 1952. התפקיד נקבע בסעיף 5 (ה) לחוק יסוד: הממשלה הקובע "שר יכול שיהיה סגן ראש הממשלה" והראשון ששימש בתפקיד זה היה אליעזר קפלן.

להבדיל מממלא מקום ראש הממשלה ומשימוש בתואר זה במדינות אחרות כבארצות הברית, התואר "סגן ראש הממשלה" בישראל כיום הוא נטול סמכויות, על כן אין הגבלה על מספר סגני ראש הממשלה, בניגוד לממלא מקום ראש ממשלה אשר יכול להיות אחד בלבד.

## היסטוריה
התואר "סגן ראש הממשלה" הוא תואר שלא היה קיים בשתי הממשלות הראשונות, ו"נתפר" בשנת 1952 לצרכו של השר אליעזר קפלן בימיו האחרונים, בעת שלא יכול היה לכהן יותר כשר האוצר עקב מחלתו. קפלן שימש בתפקיד סגן ראש הממשלה כ-20 ימים עד לפטירתו. לאחר מכן לא השתמשו דוד בן-גוריון ומשה שרת באופציה זו של מינוי סגן ראש הממשלה.

לוי אשכול החזיר את השימוש בתואר בשנת 1963, עת מינה את אבא אבן לסגנו, ומאז ברוב הממשלות מונה סגן אחד או יותר לראש הממשלה. בכל ימי ממשלות מפא"י-המערך-העבודה (1948–1977) כיהן רק סגן אחד לראש הממשלה. מנחם בגין, בעלותו לשלטון הנהיג שני סגנים לראש הממשלה. בממשלת האחדות הלאומית גדל מספרם לשלושה (מהם אחד ממלא-מקום, כפי שהוזכר לעיל). בנימין נתניהו ואריאל שרון בממשלותיהם הראשונות, הגדילו את מספרם לארבעה, אך בממשלתו השנייה, שרון מינה רק שניים וממלא מקום. בממשלתו של אהוד אולמרט כיהנו ארבעה סגנים לראש הממשלה, ובנוסף כיהנו ממלא מקום ראש הממשלה ומשנה לראש הממשלה.

שמעון פרס, בהיותו ראש ממשלה לאחר רצח רבין (1995–1996), היה ראש הממשלה הראשון מאז 1963 שלא מינה לעצמו סגן. בממשלתו השנייה מונו שני סגנים. בנימין נתניהו בממשלתו השלישית לא מינה לעצמו סגנים כלל, זאת בניגוד לממשלותיו הקודמות (בהן כיהנו ארבעה סגנים).

בתפקיד סגן ראש הממשלה כיהנו בדרך כלל ראשי הסיעות השותפות לקואליציה, וראשי מפלגת השלטון באותה העת, כאשר בממשלת האחדות הלאומית (1984–1990) נשא אחד מסגני ראש הממשלה בתואר של "ממלא מקום ראש הממשלה" אשר הוא בתואר בלבד ולא בפועל (רק ב-2003, עם כניסתו לתוקף של חוק יסוד הממשלה החדש, נתווסף תוכן לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה).

עד כה כיהנו עשרים ושבעה אישים כסגני ראש ממשלת ישראל.

## רשימת סגני ראש ממשלת ישראל
לא בכל ממשלה היה סגן לראש הממשלה, הסגן הראשון, אליעזר קפלן כיהן בממשלת ישראל השלישית.

## ראו גם
* ממשלת ישראל
* ראש ממשלת ישראל
* ממלא מקום ראש הממשלה
* משנה לראש הממשלה
* ראש ממשלת ישראל החלופי

*
קטגוריה:ממשלת ישראל
קטגוריה:משרות פוליטיות בישראל
האגודה הגרמנית לשלום

**האגודה הגרמנית לשלום** (בגרמנית: **Deutsche Friedensgesellschaft**; בשמה המלא האגודה הגרמנית לשלום - מתנגדי המלחמה המאוחדים) נוסדה ב-12 בדצמבר 1892, והיא הארגון הוותיק ביותר בתנועת השלום הגרמנית ופעיל עד היום. הארגון הוא חלק מקואלציות גרמניות, אירופאיות ובין-לאומיות פציפיסטיות.

בשנות התשעים של המאה ה-18, היו מספר ארגוני שלום פעילים בגרמניה. אלפרד הרמן פריד** **היה מעמודי הטווח של התנועה וב- 1892 סייע להקים את האגודה הגרמנית לשלום ביחד עם ברטה פון זוטנר. אדולף ריכטר, תעשיין גרמני, פרנץ וירט מהנדס וחבר מועצת העיר פרנקפורט ואחרים פעלו להקמת סניפים של האגודה ברחבי גרמניה. הקמת הסניפים הייתה האסטרטגית וביקשה למנוע פיצול בתנועת השלום הגרמנית. באספה בדצמבר 1899 הוחלט על מבנה ארגוני והארגון הארצי נוהל על ידי דירקטוריון כשלצידו הייתה זרוע אדמיניסטרטיבית. ריכטר נבחר להיות הנשיא. הכינוס הארצי של האגודה בה נכחו נציגי הסניפים נקרא כנס השלום הארצי.

חברי האגודה המפורסמים אשר זכו בפרס נובל הם אלפרד הרמן פריד, ברטה פון זוטנר וקרל פון אוסייצקי.

הנאצים הביאו לפירוק האגודה, והיא נוסדה מחדש בנובמבר 1945.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה: פוליטיקה
קטגוריה:שטוטגרט
אפר

**אֵפֶר** הוא חומר מפורר הנותר לאחר בעירה.
[שמאל|ממוזער|250px|שרידי עץ מעשן 4 ימים לאחר כיבוי [השרפה בכרמל (2010)|השרפה בכרמל בהר אלון ליד בית הסוהר דמון]]
בעירה של חומרים אורגניים יוצרת בעיקר פחמן דו-חמצני ואדי מים, אך בעירה לא שלמה תשאיר חלק מהחומר במצבו המקורי. גם אם מתבצעת בעירה שלמה, אם החומרים האורגניים מכילים יסודות שאינם הופכים לגז או נוזל בתהליך הבעירה (כגון יוני מתכת) הם יישארו בצורה מוצקה ואילו שאר החומר יתנדף לחלל האוויר. הישארות אפר נפוצה בשרפת עצים ותוצריהם.

## בתרבות
במספר תרבויות האפר מסמל את סיום החיים.

בתרבויות רבות נהוגה שרפת גופות והאפר נשמר או מפוזר, בהתאם למנהגים ולבחירות אישיות.

במיתולוגיה המצרית עוף החול מת בשרפה וקם לתחייה מן האפר שלו.

### ביהדות
ביהדות, אפר שריפת פרה אדומה המעורב במי מעיין משמש לטהרה מטומאת מת. כמו כן, את האפר הנותר משרפת הקורבנות היה אחד הכהנים מפנה מדי יום מהמזבח בתרומת הדשן.

כמו כן, היה נהוג לשים אפר על הראש לאות אבלות, כפי ששמה תמר אפר על ראשה לאחר שאמנון אנס אותה ואחר כך גרש אותה מחדרו. על פי נוהג זה נקבע בהלכה כי יש לשים "אפר מקלה" (אפר שנוצר משרפה) בראש חתן בסמוך לחופה כזכר לחורבן בית המקדש, וכפי שנאמר בנבואת ישעיהו: . וכן היו נותנים אפר על גבי התיבה וראשי העם בתעניות שנערכות בשל בצורת.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תרכובות
יואב רועה

**יואב רועה** (נולד ב-31 בינואר 1967) הוא מפיק קולנוע ישראלי.

## ביוגרפיה

רועה נולד בירושלים. הוא בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים (1998).

לאחר לימודיו עבד בתעשיית הקולנוע כעוזר במאי ומפיק בפועל בסדרות "הפוך" (שמואל חיימוביץ') ו"הסודות של כנרת" (עמרי לוי), ובסרטים "כנפיים שבורות" (ניר ברגמן, 2002), "מרס תורכי" (עודד דוידוף, 2001), ועוד.

סרטו הראשון כמפיק היה ב-2002, "מיס אנטבה" בבימוי עמרי לוי, הפקה משותפת של בית הספר סם שפיגל עם קבוצה מבוגריו.

ב-2004 הפיק את הסרט העלילתי "סיפור קיץ" בבימוי שמואל חיימוביץ'.

ב-2004 חבר למפיק אסף אמיר להפקת סרטי העלילה "איזה מקום נפלא" בבימוי אייל חלפון, הסרט זכה בפרס אופיר. ב-2006 הפיק עם אמיר את "נודל" בבימוי איילת מנחמי, ב-2014 הפיק את "מנפאואר" וב-2018 את הסרט "העדות" של עמיחי גרינברג.

כמו כן הפיק את הסרטים התיעודיים באורך מלא "סבא סיביר'" בבימוי עידו הר, (2004) ו"חוצה את הקווים". הסרט האחרון, בבימויו של טל חכים (2006) מספר את סיפור מעצרה ומשפטה של פעילת השמאל הקיצוני טלי פחימה.

בשנת 2008 הוא הקים חברת הפקות גם סרטים.

רועה אף ביים את הצגת היחיד "ניקול ואני" בהשתתפות אמיר בושרי, זוכת פסטיבל עכו 1999.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קרלוס רואיס

**קרלוס אומברטו רואיס גוטיירס** (בספרדית: **Carlos Humberto Ruiz Gutiérrez**, נולד ב-15 בספטמבר 1979 בגואטמלה סיטי) הוא כדורגלן עבר גואטמלי.

רואיס, המכונה 'הדג הקטן', החל את הקריירה שלו בקבוצת מוניסיפל, מועדון כדורגל מעיר הולדתו, גואטמלה סיטי. הוא שיחק תקופה קצרה בפאס יואנינה היוונית, ובינואר 2002, חתם בלוס אנג'לס גלאקסי. בעונתו הראשונה ב-MLS הוא כבש 24 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים, הוביל את הגלאקסי לזכייה באליפות הליגה וזכה בתואר שחקן השנה. בפלייאוף הוא כבש שמונה שערים ובישל שני בישולים. בעונתו השנייה בקבוצה, הוא והקבוצה ירדו ביכולתם, אך למרות זאת רואיס סיים שוב כמלך השערים של הליגה. ב-2004, רואיס סיים עם 11 שערים בלבד.

בשנת 2005, לאחר שלנדון דונובן הודיע על חזרתו ל-MLS, הגלאקסי החליטו לשלוח את רואיס בטרייד לדאלאס. בדאלאס, כבש רואיס 11 שערים ובישל שני בישולים. בפלייאוף הוסיף רואיס עוד שני שערים מול קולורדו ראפידס, אבל דאלאס הודחו בבעיטות פנדלים. ב-2008 חזר רואיס ללוס אנג'לס גלאקסי, אך עוד באותה שנה עבר לקבוצה הקנדית טורונטו. ב-2009 הוא עבר לשחק בפרגוואי כאשר הצטרף לאולימפיה, ובקיץ אותה שנה עבר לפואבלה המקסיקנית.

רואיס הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת גואטמלה, ויש לו למעלה מ-100 הופעות בנבחרת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גואטמלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גואטמלים
קטגוריה:כדורגלני מוניסיפל
קטגוריה:כדורגלני פאס יואנינה
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני טורונטו
קטגוריה:כדורגלני קלוב אולימפיה
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני פילדלפיה יוניון
קטגוריה:כדורגלני וראקרוס
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גואטמלה
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-MLS
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-MLS
קטגוריה:ילידי 1979
...וגלוי עיניים

**...וגלוי עיניים** (1984) הוא אלבומו המלא השני של מאיר אריאל, שיצא שש שנים לאחר אלבומו הקודם, שירי חג ומועד ונופל.

כל המילים והלחנים באלבום נכתבו על ידי אריאל, לעיבודיו והפקתו המוזיקלית של יהודה עדר. שירי האלבום מושפעים מסגנון הפולק רוק כפי שהתבטא ביצירתו של בוב דילן, אליו נחשף אריאל בשהותו בארצות הברית. בכך מהווה האלבום המשך ישיר לאלבום הקודם. באלבום השתתפו מוזיקאים ידועים כגון: דויד ברוזה, יהודה עדר בקולות וגיטרות, גורי אגמון בקלרינט, איתן שפירא באקורדיון, משה לוי בתיבת נגינה וסינתיסייזר, שם-טוב לוי בחליליות, מירל רזניק בכינור וכן מיקי קם ונורית גלרון בקולות.

## שם האלבום
מעבר להיות האלבום המשך סגנוני לקודמו, גם שם האלבום מהווה המשך לשמו של האלבום הקודם (שירי חג ומועד ונופל), ולראיה - שלוש הנקודות הנמצאות בראש שם האלבום. הביטוי "נֹפֵל וּגְלוּי עֵינָיִם" הוא שורת הסיום בפתיח של שתיים מנבואות בלעם לפני בלק בן ציפור, מלך מואב (, ). הפתיח במלואו הוא:

האלבום הבא של אריאל, שגם הוא קרוב מאוד לקודמיו מבחינה סגנונית, נקרא "ירוקות" - שם המהווה המשך לשמו של אלבום זה (עיניים ירוקות).

## רשימת רצועות

*השיר **שדות גולדברג** נכתב כתגובה לשיר "את תלכי בשדה" של לאה גולדברג ("את תלכי בשדה לבדך" בשיר של גולדברג לעומת "ילדתי שלי, אל תלכי לבדך בשדה המוזהב" בשיר של מאיר אריאל).
## לקריאה נוספת
* נסים קלדרון (בשיתוף עודד זהבי), **ארול אחד : מאיר אריאל - ביוגרפיה**, עמ' 188–196, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2016

## קישורים חיצוניים

וגלוי עיניים
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
נשיא הרשות הפלסטינית

**נשיא הרשות הפלסטינית** המכונה בעברית גם **יושב ראש הרשות הפלסטינית** או **ראש הרשות הפלסטינית** (בערבית: **رئيس السلطة الوطنية الفلسطينية** או **الرئيس الفلسطيني**) הוא בעל התפקיד הבכיר ביותר במנגנון הרשות הפלסטינית והוא זוכה למעמד של ראש מדינה. עד כה כיהנו בתפקיד שני אנשים: יאסר ערפאת מיום הקמת הרשות הפלסטינית ועד מותו, ומחמוד עבאס (אבו מאזן) מה-15 בינואר 2005. רוחי פתוח שימש נשיא זמני בפרק הזמן שבין מותו של ערפאת למינויו של עבאס.

הרשות הפלסטינית בנויה לפי שיטת המשטר הנשיאותי, כך שבידי נשיא הרשות מרוכזות סמכויות ביצועיות רבות, בפרט בתחום ניהול מנגנוני הביטחון וקשרי החוץ של הרשות. בלחץ ארצות הברית והאיחוד האירופי מונה ב-19 במרץ 2003 ראש ממשלה לרשות הפלסטינית במטרה לצמצם את סמכויות הנשיא יאסר ערפאת, ולהעביר חלק מהן למחמוד עבאס. חוקת הרשות הנוכחית קובעת כי נשיא הרשות ממנה ראש ממשלה הזקוק לאמון המועצה המחוקקת הפלסטינית.

## היסטוריה
בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו ומספר הסכמים נוספים, החל מספטמבר 1993, בין ישראל לאש"ף הוקמה הרשות הפלסטינית והוסכם כי עד לבחירות שיערכו במועד מאוחר יותר, יאסר ערפאת מנהיג אש"ף, יעמוד בראש הרשות, ובכך הפך יאסר ערפאת ליושב ראש הראשון של הרשות הפלסטינית ושלטונו אושר בבחירות שהתקיימו ב־20 בינואר 1996 בגדה המערבית וברצועת עזה. הבחירות הבאות שהיו אמורות להתקיים נדחו מספר פעמים, וערפאת נשאר בתפקיד עד מותו ב־11 בנובמבר 2004.

מותו של ערפאת הביא לעריכת בחירות חדשות לנשיאות הרשות. עד לעריכת הבחירות שימש רוחי פתוח, יושב-ראש המועצה המחוקקת הפלסטינית, כנשיא זמני למשך 60 יום, אולם הוא לא הפעיל את רוב הסמכויות שהופקדו בידיו.

ב־2005 נעשו תיקונים לחוק הבסיסי הפלסטיני בהם נקבע כי כהונת נשיא הרשות הפלסטינית והמועצה המחוקקת הפלסטינית תימשך 4 שנים, ונקבעה הגבלת כהונה לשתי תקופות כנשיא.

הבחירות ליושב ראש הרשות הפלסטינית התקיימו ב-9 בינואר 2005 בהן נבחר מחמוד עבאס. למרות שבאופן רשמי הסתיימה כהונתו של עבאס בינואר 2009 על פי חמאס או בינואר 2010 על פי אש"ף הרי שהוא ממשיך לכהן כנשיא עד היום עקב הסכסוך בין חמאס לפת"ח המונע קיומן של הבחירות.

## הסכסוך על שם המשרה
כשהוקמה הרשות הפלסטינית סירבו הרשויות בישראל לכנות את העומד בראשה "נשיא", ותבעו כי המשרה תכונה "יושב ראש הרשות הפלסטינית". זאת כדי לא ליצור את הרושם כאילו הרשות היא מעין מדינה עצמאית. ההבחנה בין "נשיא" לבין "יושב ראש" כלל אינה קיימת בשפה הערבית, כך שהתואר "ראיס" (رئيس; "ראש") שבו משתמשים הפלסטינים יכול להתפרש באותה מידה כ"נשיא" או כ"יושב ראש", אולם בתרגום מסמכים רשמיים לאנגלית משתמשים הפלסטינים במילה "president", שמשמעותה נשיא, ולא "chairman" שהוא יושב ראש.

ארצות הברית, בהיותה מתווכת הראשית בין הצדדים, השתמשה בתארים שונים בהתאם להקשר. בהודעות לתקשורת שניתנו על ידי שגרירות ארצות הברית בישראל נעשה שימוש בתואר "יושב ראש" בעוד שבמסיבות עיתונאים בבית הלבן השתמשו האמריקנים בתואר "נשיא", ובכל מקרה נמנעו משימוש בתואר "מנהיג הפלסטינים". התקשורת האמריקנית השתמשה בדרך כלל בטרמינולוגיה הפלסטינית.

## רשימת נושאי תפקידים
להלן רשימה של נשיאי הרשות הפלסטינית:

## ראו גם

* הרשות הפלסטינית
* המועצה המחוקקת הפלסטינית
* ראש ממשלת הרשות הפלסטינית

## הערות שוליים

*
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: פוליטיקה
פסטיבל אדינבורו

[שמאל|ממוזער|250px|הטאטו של 2005 לציון 200 שנה ל[קרב טרפלגר]]
**פסטיבל אדינבורו** הוא מונח המציין אוסף של פסטיבלים שונים, המתקיימים מדי שנה, בשלושת השבועות האחרונים של חודש אוגוסט, בעיר אדינבורו שבסקוטלנד.
* הפסטיבל הבינלאומי של אדינבורו - הפסטיבל המקורי (החל משנת 1947) והרשמי למוזיקה ואומנויות הבמה בו מתקיימים מופעי תיאטרון קלאסי ומודרני, אופרה, מוזיקה ומחול.
* אדינבורו פרינג' פסטיבל - החל את חייו כאירוע "שולי" לפסטיבל הבינלאומי, אבל עכשיו הוא הגדול בפסטיבלים ולמעשה פסטיבל האמנות הגדול ביותר בעולם. הוא כולל תיאטרון, על כל סוגיו וסוגותיו, מהמחזמר, הטרגדיה, הקומדיה ועד הצגות ילדים, וכן מוזיקה, מחול ועוד.
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי של אדינבורו.
* פסטיבל אדינבורו לתזמורות צבאיות, המכונה טאטוּ (Tattoo).
* פסטיבל אדינבורו לג'אז ובלוז.
* פסטיבל הטלוויזיה הבינלאומי של אדינבורו.
* פסטיבל אדינבורו לבידור אינטראקטיבי.
* הפסטיבל העממי של אדינבורו.
* פסטיבל המדע הבין-לאומי של אדינבורו.
* אדינבורו **מלה**.

מלבד הפסטיבלים האלה, נערכים באדינבורו עוד פסטיבלים, רובם ייחודיים לתרבות הסקוטית ומנהגיה.

## גלריה


קובץ:Edinbourgh-festival.JPG|מופע רחוב, פסטיבל אדינבורו, אוגוסט 2004
קובץ:Edinburgh fringe royal mile street performance.jpg|מופע רחוב, פסטיבל אדינבורו
קובץ:Edinburgh fringe festival.jpg|מתופפים, אדינבורו פרינג' פסטיבל, אוגוסט 1999
קובץ:Edinburgh fes man on ladder12l.jpg|אדם עושה תרגילים על סולם ברחובות אדינבורו, פסטיבל אדינבורו 2007
קובץ:Edinburgh Royal Mile01.jpg|פסטיבל אדינבורו, אוגוסט 2005
קובץ:Drumma2.jpg|מופע רחוב מוזיקלי, פסטיבל אדינבורו 2005



## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
אדינבורו
אדינבורו
קטגוריה:תיאטרון פרינג'
לו קדר

**לאה (לו) קדר** (23 ביוני 1913 – 10 באפריל 2006) הייתה מזכירתה של גולדה מאיר.

## ביוגרפיה
קדר נולדה בפריז למשפחה יהודית שגלתה מרוסיה. לאחר ביקורה בארץ ישראל בשנת 1936, החליטה לעלות לארץ ישראל. היא הייתה בקיבוץ ושירתה בצבא הבריטי. לאחר מכן עבדה במחלקת הנוער והחלוץ בהסתדרות הציונית. היא נפצעה במלחמת העצמאות בפיצוץ בניין המוסדות הלאומיים. עוד בטרם קום מדינת ישראל הרצתה קדר בבית הספר לדיפלומטים שהקים ולטר איתן. מיד לאחר קום המדינה נסעה גולדה מאיר לארצות הברית לשם גיוס כספים, ומשם היה עליה לנסוע לביקור במוסקבה. כחלק מההכנות לנסיעה למוסקבה היה צורך למצוא למאיר מלווה דובר צרפתית, שכן הוחלט שהצרפתית תהיה שפת הדיפלומטיה הישראלית. לבסוף נבחרה קדר, שהתלוותה לנסיעה והייתה עם מאיר בעת הביקור המרגש בבית הכנסת הגדול של מוסקבה.

קדר שרתה בתפקידים שונים במשרד החוץ, אך גם הפכה לעוזרת של מאיר ולידידה קרובה לה במשך שנים. כשהייתה מזכירתה, לפני פרוץ מלחמת יום כיפור, התלוותה לפגישת ראש הממשלה מאיר עם המלך חוסיין ב-25 בספטמבר 1973. קדר העידה שיצאה מהפגישה בתחושה קשה: "אחרי הדברים שאמר חוסיין, היה לי הרושם שצריכים להתכונן למלחמה, זה מה שחשבתי... כי לי היה הרושם... שהוא לא יודע את הכול על העסק, אבל שהוא יודע מספיק בשביל לדעת שתהיה מלחמה... מתוך השיחה הבנתי שיש שיתוף פעולה בין סוריה למצרים, באותו הזמן הם יתקיפו... אבל זה לא עשה שום רושם על גולדה. גולדה לא האמינה לחוסיין. מפני שאחר כך, כאשר חזרנו לירושלים... אמרתי לה: אני מבינה שהנסיעה לשטרסבורג לא תתקיים והיא שאלה: מדוע לא? ואז אמרתי לעצמי, או שהיא לא מבינה כלום או שאני לא מבינה כלום".

בסרט הטלוויזיה האמריקאי, "אישה ושמה גולדה", גילמה השחקנית אן ג'קסון  את דמותה של קדר, ששימשה מספרת בסרט.

דמותה מופיעה בסרט "גולדה" ובמחזה "הגברת הראשונה" כיד ימינה של גולדה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:גולדה מאיר
קטגוריה:ישראליות ילידות צרפת
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
ראש ממשלת הרשות הפלסטינית

**[[ראש ממשלה|ראש ממשלת]] [[הרשות הפלסטינית]]** (בערבית: **رئيس وزراء السلطة الفلسطينية**) הוא תפקיד הניתן לאדם המרכיב את ממשלת הרשות הפלסטינית והעומד בראשה.

## היסטוריה
במרץ 2003 שינתה המועצה המחוקקת הפלסטינית את החוק הבסיסי ויצרה תפקיד של ראש ממשלה, בנפרד מנשיא הרשות, דבר שיצר ממשל סמי־נשיאותי ברשות.

במרץ 2003 העניק נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת למחמוד עבאס מנדט להקמת ממשלה חדשה, והיא הושבעה באפריל. בראש ממשלת הרשות. ומטרתו היא לנהל את בעיקר את ענייני הפנים של הרשות הפלסטינית והנושאים שעומדים על סדר היום של ממשלתה. מרבית הכוח הביצועי וניהול ענייני החוץ מצויים בידיו של נשיא הרשות הפלסטינית.

## כהונה
ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא הרשות הפלסטינית ונדרש לקבל את אמון המועצה המחוקקת הפלסטינית.

בניגוד למשרת ראש הממשלה במדינות רבות בעולם, ראש ממשלת הרשות הפלסטיני אינו חבר פרלמנט בזמן כהונתו בתפקיד זה.

## ראשי ממשלה

## ראו גם

* הרשות הפלסטינית
* המועצה המחוקקת הפלסטינית
* נשיא הרשות הפלסטינית
## הערות שוליים

*
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: פוליטיקה
Nature

**Nature** הוא כתב עת מדעי שבועי רב-תחומי בריטי, שפורסם לראשונה ב-4 בנובמבר 1869. כתב עת זה הוא מהוותיקים ומהמפורסמים ביותר בעולם, ובשנת 2018 הוא אף היה כתב העת המדעי המצוטט בעולם אשר יוחס לו אימפקט פקטור של 43.070. הסטנדרטים הגבוהים אותם קובעים העורכים של כתב העת גורמים לכך שפחות מ-8% מהמאמרים אשר מוגשים לכתב עת מתקבלים אליו.

אף על פי שמרבית כתבי העת המדעיים כיום מצומצמים לנושאים מסוימים, Nature עדיין מפרסם מאמרי מחקר מקוריים במגוון רחב של תחומים מדעיים (כך נוהגים גם מספר מצומצם של כתבי עת שבועיים אחרים כמו Science ו-PNAS). ברוב תחומי המחקר המדעי, רבות מן ההתקדמויות החדשות החשובות מדי שנה מפורסמות כמאמרים או מכתבים ב-Nature. בין פריצות הדרך המדעיות הרבות שפורסמו ב-Nature: גילויי קרני ה-X, מבנה הסליל הכפול של ה-DNA והחור באוזון. באסטרונומיה וקוסמולוגיה פיזיקלית רוב ההתקדמויות הרציניות מפורסמות בכתבי עת מומחים, אך לעיתים קרובות מפורסמים ב-Nature מכתבים למטרות פרסום, ובמיוחד כדי לקבל תשומת לב מהתקשורת.

קהל היעד העיקרי של כתב העת הוא מדעני מחקר, אך סיכומי המאמרים והמאמרים המתלווים הופכים רבים מן המאמרים החשובים ביותר למובנים למדענים מתחומי דעת שונים מתחום הדעת אליו משתייך המאמר, ולציבור הרחב.

ככתבי עת מדעיים מקצועיים אחרים, המאמרים המפורסמים עוברים תהליך של ביקורת עמיתים לפני הפרסום. עם זאת, ב-Nature המאמרים המוצעים עוברים תהליך ניפוי ראשוני על ידי העורך והם נשלחים לביקורת רק אם מוחלט שהם מטפלים בנושא אקטואלי או שהם פורצי דרך במידה מספקת בנושא לא רגיל. כתוצאה מכך רוב המאמרים המוצעים נדחים ללא ביקורת.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ומדעי הרוח
התזמורת הסימפונית של ניו יורק

**התזמורת הסימפונית של ניו יורק** הייתה תזמורת, שעיריית ניו יורק ייסדה באמצעות לאופולד דאמרוש בשנת 1878. במשך שנים רבות הייתה זו מתחרה נודעת ל**אגודה הפילהרמונית של ניו יורק**, הוותיקה יותר. התזמורת הסימפונית פעלה בתמיכת אנדרו קרנגי, שבנה את קרנגי הול (נפתח בשנת 1891) במיוחד בשביל התזמורת. התזמורת נוסדה בשם "**האגודה הסימפונית של ניו יורק**".

הסימפונית נודעה בביצוע יצירות צרפתיות ורוסיות ססגוניות יותר מן הפילהרמונית, שהצטיינה ברפרטואר גרמני. כשליאופולד דאמרוש נפטר, בנו, וולטר דאמרוש, החליף אותו כמנהל מוזיקלי.

בשנת 1903 עברה התזמורת ארגון מחדש ושמה שונה ל"תזמורת הסימפונית של ניו יורק". בשנת 1920, הייתה זו התזמורת האמריקאית הראשונה שיצאה לסיור באירופה. בשנת 1928, התמזגה התזמורת עם האגודה הפילהרמונית ליצירת "התזמורת הפילהרמונית-סימפונית של ניו יורק", ובהמשך ליצירת הפילהרמונית של ניו יורק.

## קישורים חיצוניים

ניו יורק
ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
לאופולד דאמרוש

**לאופולד דאמרוש** (בגרמנית: **Leopold Damrosch**; 1831 – 1885) היה כנר, מנצח ומלחין יהודי-גרמני.

## ביוגרפיה
דאמרוש נולד בפוזנן שבפרוסיה (היום בפולין) למשפחה יהודית. הוא למד תחילה רפואה בברלין, אך בחר במוזיקה וניגן בכינור בתזמורת החצר של ויימאר, בניצוחו של פרנץ ליסט. 

בשנת 1871 היגר לארצות הברית, שם ייסד בניו יורק את האגודה הסימפונית של ניו יורק, שהייתה לאחר זמן לתזמורת הסימפונית של ניו יורק, ואת האגודה לאורטוריה. בשתיהן קיים קונצרטים סימפוניים בניצוחו, בעיקר של מוזיקה גרמנית. בין השאר קיים פסטיבלים מוזיקליים, ובאחד מהם ניצח על תזמורת של 250 נגנים ועל מקהלה של 1200 זמרים.

בשנה שלפני מותו הספיק לנהל את המטרופוליטן אופרה, שם העלה אופרות של וגנר. דאמרוש חיבר יצירות לכינור ולמקהלה.

אחרי מותו החליף אותו בנו, וולטר דאמרוש בתפקיד מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו יורק. לאופולד דאמרוש היה גם אביהם של מחנך המוזיקה פרנק דאמרוש, מייסד ג'וליארד, והפסנתרנית קלרה מאנס, שייסדה יחד עם בעלה, דייוויד מאנס, את בית ספר מאנס למוזיקה במנהטן.

## קישורים חיצוניים

* 


* Damrosch Song Cycle and Art Song list
* Article on the Work of Damrosch by Juilliard doctoral student Kati Agócs
* Encyclopedia entry on Damrosch


קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:כנרים יהודים גרמנים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:משפחת דאמרוש
קטגוריה:פוזנן: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1885