דמיטרי פיסארב

**דְמִיטְרִי אִיוַנוֹבִיץ' פִּיסַרֶב** (ברוסית: **Дмитрий Иванович Писарев**; ) היה מבקר ספרות ופילוסוף רוסי שהיה דמות מרכזית בניהיליזם הרוסי. הוא ידוע כמבשר של הפילוסופיה של פרידריך ניטשה, ובשל ההשפעה שהייתה לתמיכתו בתנועות שחרור ובמדעי הטבע על ההיסטוריה הרוסית.

ביקורת על הפילוסופיה שלו הפכה לנושא של הרומן המפורסם של פיודור דוסטויבסקי, "החטא ועונשו". ואכן, הפילוסופיה של פיסארב מאמצת את המטרות הניהיליסטיות של שלילה והרס ערכים; בהשתחררות מכל סמכות אנושית ומוסרית, הניהיליסט מתעלה מעל ההמונים הפשוטים וחופשי לפעול אך ורק על פי העדפה אישית ותועלת. "טיפוסים חדשים" אלו, כפי שכינה אותם פיסארב, נועדו להיות החלוצים של מה שראה כצעד ההכרחי ביותר להתפתחות האנושית, דהיינו איפוס והרס של דפוס החשיבה הקיים. בין אמרותיו המפורסמות ביותר נמנית: "מה שניתן לנפץ, חובה לנפץ. כל מה שעומד בפני המכה ראוי לשרוד; מה שמתרסק לרסיסים הוא אשפה. בכל מקרה, הכה ימינה ושמאלה, שום נזק לא יכול להיגרם מזה".

פיסארב כתב את רוב יצירותיו במהלך מאסרו. הוא נעצר בגין  בשנה שלאחר סיום לימודיו באוניברסיטה, וטבע למוות שנתיים בלבד לאחר שחרורו, בגיל 27. לא ידוע אם מותו היה תאונה או התאבדות, שכן הוא סבל גם מבעיות נפשיות חמורות לאורך חייו. ליצירותיו הייתה השפעה עמוקה ברחבי רוסיה על מהפכנים כגון לנין, על אנטי-ניהיליסטים כגון דוסטויבסקי, ועל מדענים כגון זוכה פרס נובל איוואן פבלוב.

## ביוגרפיה
דמיטרי פיסארב נולד ב שבמערב האימפריה הרוסית, למשפחה של . הוא סיים את לימודיו בגימנסיה בסנקט פטרבורג בשנת 1856, ובאותה שנה החל ללמוד היסטוריה ופילולוגיה באוניברסיטה הקיסרית של סנקט פטרבורג. הוא החל לכתוב כמבקר ספרות עבור כתב עת ליברלי לנשים בשם "ראסבט" ב-1858 בעודו סטודנט. מ-1859 עד 1860 סבל מהתמוטטות נפשית חמורה וניסה להתאבד לפחות פעמיים. הוא אושפז במוסד לחולי נפש למשך ארבעה חודשים, שלאחריהם חידש את עבודתו ואת לימודיו. כמבקר, הוא בא במגע עם כתביהם של רדיקלים כגון ניקולאי דוברוליובוב וניקולאי צ'רנישבסקי, וכן עם המנטורים והתלמידים שלהם. הוא הוקסם מהגל המודרני הזה של ספרות, והצהיר שהוא "אילץ אותי לצאת מהתא המוגבל שלי אל האוויר הפתוח". הוא סיים את לימודיו ב-1861, באותה שנה שבה בוטלה הצמיתות ונערכו הפגנות הסטודנטים הגדולות הראשונות בסנקט פטרבורג, ועד אז אימץ לחלוטין את ההשקפה הניהיליסטית ונטש את אמונתו הנוצרית האורתודוקסית.

לאחר סיום לימודיו עבד כעורך בפרסומים שונים. הוא נעצר ב-1862 בגין כתבים נגד הממשלה והיה כלוא עד 1866. לאחר שחרורו, המשיך בעבודתו הספרותית.

במהלך חופשת הקיץ של 1868 הוא מת כתוצאה מתאונת טביעה ב שבמפרץ ריגה (בלטביה של ימינו).

## מורשת
[שמאל|ממוזער|250px|מקום קבורתו של דמיטרי פיסארב ב[ליטרטורסקיה מוסטקי בשנת 2017]]
פיסארב היה אחד הכותבים שהניעו את המגמה הדמוקרטית-מהפכנית ברוסיה במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19. הדור הבא של הרוסים, שהתפרסם בזכות אירועי 1905 ו-1917, הכיר בהשפעתו של פיסארב. נאדז'דה קרופסקיה, אשתו של לנין, כתבה פעם: "לנין נמנה עם הדור שגדל תחת השפעתו של פיסארב".

פיסארב היה ידוע גם בתמיכתו במדעי הטבע ברוסיה, במיוחד בביולוגיה, ויצירותיו השפיעו רבות על בחירת הקריירה של איוואן פבלוב הצעיר. הוא החשיב את עצמו לפוזיטיביסט, אף על פי ששילוב הדמיון והסגנון שלו סתר במידת מה את אסכולת החשיבה הזו. הוא לא האמין ברעיונות רומנטיים משום שהם הזכירו לו את הממשל הצארי המדכא שתחתיו חי. אמונותיו הבסיסיות היו "עמדה מדענית אנטי-אסתטית קיצונית." הוא מיקד את מאמציו בהגדרת היחס שבין ספרות לסביבה.

פיסארב רצה, יותר מכל דבר אחר, שקוראיו ילמדו לחשוב באופן עצמאי. שאיפה זו הוא קידם באמצעות פילוסופיה, ביקורת ספרות וניתוחים חברתיים ומשפחתיים.

## השפעה על לנין
לנין, בפרק החמישי של ", ציטט את השורות הללו מתוך מאמר של פיסארב:

## לקריאה נוספת

* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פילוסופים רוסים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-19
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:מבקרי ספרות רוסים
קטגוריה:אתאיסטים רוסים
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1840
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1869