open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יקטרינה זלנקו

**יקטרינה איבנובנה זלנקו** (באוקראינית: **Зеленко Катерина Іванівна**) (14 בספטמבר 1916, קורושצ'ין, מחוז ווהלין, האימפריה הרוסית - 12 בספטמבר 1941, מחוז סומי, ברית המועצות) הייתה טייסת קרב אוקראינית בצבא ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. היא האישה היחידה בעולם שביצעה נגיחה אווירית.
ממוזער|בול רוסי משנת 2014 שמנציח את זלנקו ואת הנגיחה האווירית שביצעה

## קורות חיים

זלנקו התחנכה בקורסק, ולאחר מכן עקרה עם אימה לוורונז'. שם למדה בבית ספר תיכון לטיסה. באוקטובר 1933 סיימה הכשרה במועדון הטיסה של וורונז' ונשלחה לבית הספר הצבאי לטיסה מספר 3 באורנבורג, על שם קלימנט וורושילוב. לאחר מכן הוצבה בחטיבת המפציצים הקלים ה-19 בחרקיב. במהלך מלחמת החורף הייתה זלנקו הטייסת היחידה ממין נקבה בשירות פעיל. על תפקודה במהלך המלחמה עוטרה בעיטור הדגל האדום

ערב הפלישה הגרמנית לברית המועצות השתתפה זלנקו בהכשרה מחדש של סגל אוויר בכיר בשבע אוגדות הטיס, להטסת סוחוי Su-2. לאחר תחילת הפלישה, ביצעה זלנקו ארבעים גיחות (לרבות גיחות לילה) והשתתפה בשנים עשר קרבות אוויר עם מטוסי אויב. ב-12 בספטמבר 1941 הותקף מטוס הסוחוי 2 של זלנקו על ידי שבעה מטוסי מסרשמיט מדגם Bf-109. לאחר שאזלה לזלנקו התחמושת, ביצעה נגיחה אווירית מלמעלה, ופילחה מסרשמיט לשניים באמצעות המדחף הקדמי. אולם כתוצאה מכך התפוצץ מטוס הסוחוי שלה, והיא הועפה מתא הטייס. עדי ראייה שצפו בקרב האווירי זיהו את גופתה.

ב-5 במאי 1990 הוענק לזלנקו עיטור גיבור ברית המועצות. כוכב לכת מינורי, 1900 קטיושה, נקרא על שמה. בעלה של זלנקו, פאבל איגנטנקו, נהרג אף הוא בקרב אוויר, בשנת 1943.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טייסות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת החורף: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרות ב-1941
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1941
נתן קמנצקי

הרב **נתן קמנֶצקי** (1930 – ה' בסיוון ה'תשע"ט, 8 ביוני 2019) היה סגן ראש ישיבת איתרי ומנהל מוסדות איתרי. התפרסם גם בשל החרם הליטאי על ספרו "עשייתו של גדול" העוסק באירועים בחיי אביו הרב יעקב קמינצקי ורבנים בולטים אחרים בעולם הישיבות הליטאיות שלפני השואה.

## ביוגרפיה
נולד בציטביאן שבליטא לרב יעקב קמנצקי ששימש באותה עת כרב המקומי, ולימים ראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק וחבר מועצת גדולי התורה באמריקה; ולעטיל, בתו של משגיח ישיבת סלובודקה הרב דב הירש הלר ("ר' בערע הירש"). בסוף שנת ה'תרצ"ז (1937) היגרו הוריו לארצות הברית, המשפחה התגוררה תקופה קצרה בסיאטל שבוושינגטון, ואחר כך בין השנים ה'תרצ"ח (1938) - ה'תש"ה (1945) התגוררו בטורונטו שבקנדה. הוא נישא לשולמית בתו של הרב דוד ליפשיץ מסובאלק שכיהן כראש ישיבת רבינו יצחק אלחנן.

עלה לישראל בשנת ה'תשכ"ח (1968) והתגורר בקריית אונסדורף בירושלים.

נמנה בין מקימי ישיבת איתרי ושאר מוסדותיה יחד עם הרב מרדכי אליפנט.

הרב קמנצקי נהג לפרסם מאמרים בתלמוד ובתנ"ך על גבי גליונות כתבי העת התורניים המעיין, קובץ בית אהרן וישראל ומוריה. חלק ממאמריו כונסו לספר 'אֲסֻפֹּת נִתְּנוּ' שהוציאו בניו. בשנת 2002 הוציא את ספרו "Making of a Godol" (גידולו של גדול), אותו החרימו רבנים ליטאיים בולטים. בעקבות החרם, קמנצקי חיבר ספר בשם "**אנטומיה של איסור**" (The Anatomy of a Ban), המתעד את פרשת החרמת הספר. הספר נדפס באנגלית ובעברית, עמוד מול עמוד, ולא הופץ ברבים. כמו כן הביא לבית הדפוס את הביוגרפיה של אביו "רבי יעקב" (תרגום מאנגלית, ירושלים ה'תשנ"ז).

נפטר ב-8 ביוני 2019, ערב חג השבועות ה'תשע"ט. נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות בירושלים.

ממוזער|מצבת קברו של הרב נתן קמנצקי

## קישורים חיצוניים
* הרב נתן קמנצקי, אסופות נתנו, ירושלים, ה'תשע"ז. אספת מאמריו
* הרב נתן קמנצקי, על פגישת ה״לשם״ עם ר׳ ישראל מסלנט
* 
* 
* 

;על פרשת החרמת ספרו
* הגר"נ קמנצקי (עשייתו של גדול) ב'ליל שישי' - המפגש מלא 
* 
* על הספר, באנגלית
* מכתב מהרב קמנצקי לכמה גדולים בנושא הגרסה המתוקנת של הספר
* מובאה מהספר
* דיון באתר הייד פארק אודות הספר ואפשרות צפייה בו

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבני ישיבת איתרי
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
נתן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
הוגו ויאנה

**הוגו מיגל פרירה גומש ויאנה** (בפורטוגזית: **Hugo Miguel Ferreira Gomes Viana**; ) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת הקשר. בעברו שיחק ויאנה בנבחרת פורטוגל.

## קריירת מועדונים
ויאנה התחיל את הקריירה המקצועית שלו במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת. בתום עונה אחת בה שיחק 26 משחקים הוא זכה עם המועדון בדאבל ובנוסף זכה בתואר "הכדורגלן הצעיר של השנה באירופה". בקיץ  נמכר לניוקאסל יונייטד תמורת 12 מיליון אירו. בעונתו הראשונה בניוקאסל, הצליח להשתלב והבקיע 4 שערים בכל המסגרות. בעונה שלאחר מכן לא הצליח לתפוס את מקומו ובתום העונה הושאל בחזרה לספורטינג ליסבון. בעונתו כמושאל הגיע עם ספורטינג לגמר גביע אופ"א בה הפסידה ספורטינג לצסק"א מוסקבה.

בתחילת עונת  חתם בולנסיה. לאחר שתי עונות בוולנסיה, באוגוסט  הושאל לאוסאסונה. עוד לפני שרשם את הופעת הבכורה שלו, נפצע ונעדר כ-4 חודשים. בתום העונה חזר לוולנסיה, אך שיחק רק ב-6 משחקים בלבד בכל המסגרות. ב-31 ביולי 2009 הושאל לספורטינג בראגה לעונה אחת. כבר במשחק הבכורה שלו הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ויאנה היה שותף לעונה הטובה ביותר של המועדון שהסתיימה במקום השני. בתום העונה חתם בבראגה בהעברה חופשית, והגיע עם הקבוצה עד לגמר הליגה האירופית 2011, שם נוצחה 0–1 על ידי בת ארצה פורטו.

ב-5 ביוני 2013 עזב ויאנה את אירופה לראשונה בקריירה שלו וחתם באל-אהלי דובאי מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. כעבור שנה וחצי חתם באל-וואסל.

ב-13 באוקטובר 2016 פרש מכדורגל.

## קריירה בינלאומית
ב-14 בנובמבר 2001 ויאנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל במשחק ידידות בו ניצחה פורטוגל 5–1 את . ב-12 באוקטובר 2005 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 3–0 נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ויאנה השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2002, אולימפיאדת אתונה (2004), מונדיאל 2006 ויורו 2012. ב-14 בנובמבר 2012 ערך ויאנה את הופעתו האחרונה בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .

## תארים
; ספורטינג ליסבון
*אליפות פורטוגל: 
*הגביע הפורטוגזי: 

; ספורטינג בראגה
*גביע הליגה הפורטוגזי: 

; אל-אהלי
*הסופר קאפ של איחוד האמירויות הערביות: 
*ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות: 
*גביע הליגה של איחוד האמירויות הערביות: 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג בראגה
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-אהלי דובאי
קטגוריה:כדורגלני אל-ואסל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1983
K-1 (צוללת)

**K-1** הייתה צוללת מסדרה K של הצי הסובייטי ששירתה במהלך מלחמת העולם השנייה.

K-1 הוצבה בצי הצפוני לפני תחילת המלחמה. מיכאל אבגוסטינוביץ היה מפקד הצוללת החל מתחילת מלחמת העולם השנייה ועד לאביב 1943. הצוללת יצאה מהבסיס ב-5 בספטמבר 1943 ומאז נעלמו עקבותיה, הסיבה לאובדן לא ידועה, ככל הנראה היא הוטבעה באזור נוביה זמליה על ידי צוללת גרמנית..

## פעילות הצוללת
לפני טביעה רשמה הצוללת הצלחה בהנחת מוקשים. בסך הכל הטביעה הצוללת 11 כלי שיט בעזרת שימוש במוקשים. ב-11 באוגוסט 1942 נפגעה הצוללת ממוקש ימי אך הצליחה לחזור לנמל ב-14 באוגוסט.

קטגוריה:צוללות הצי הסובייטי
קטגוריה:אוניות מלחמה סובייטיות ורוסיות
קטגוריה:צוללות שטבעו
קטגוריה:צוללות במלחמת העולם השנייה
B-37

**B-37** הייתה צוללת מסדרת פוקסטרוט (פרויקט 641) בצי הצפוני של הצי הסובייטי.

## התאונה
ב-11 בינואר 1962 הצוללת נקשרה בבסיס הצי לצורכי תחזוקה ובדיקת הטורפדו, כאשר כל הדלתות האטומות למים פתוחות. שרפה פרצה במדור הטורפדו ככל הנראה כתוצאה מגז מימן שהוצת מציוד אלקטרוני. כל 11 הטורפדו התפוצצו בעקבות החום. הצוללת הושמדה מיד כאשר כל הצוות על סיפונה, למעט 2 קצינים שהיו מחוץ לצוללת.

הצוללת S-350 הייתה קשורה ליד ה-B-37 ונפגעה קשות מהפיצוץ וכמה אנשים מכלי שיט אחרים מהמספנה נהרגו.

בסך הכל נהרגו 122 איש: 59 מאנשי הצוות של הצוללת B-37, מאנשי הצוות של ה-S-350 נהרגו 19, ו-44 אחרים.

קטגוריה:1962 בברית המועצות
קטגוריה:תאונות צוללות בצי הסובייטי
קטגוריה:צוללות הצי הסובייטי
קטגוריה:אוניות מלחמה סובייטיות ורוסיות
בוב גייל

**מייקל רוברט "בוב" גייל** (נולד ב-25 במאי 1951) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי אמריקאי. הוא מפורסם כמי שכתב, ביחד עם רוברט זמקיס, את התסריט לסרט המדע-בדיוני "בחזרה לעתיד"; כמו כן, היה התסריטאי של שני סרטי ההמשך לסרט זה. גייל גם היה המפיק של כל שלושת הסרטים, ביחד עם ניל קנטון.

גייל היה מועמד בתחרות פרס האוסקר ה-58 בקטגוריית התסריט המקורי הטוב ביותר, ביחד עם זמקיס, על "בחזרה לעתיד", אך בסופו של דבר הפרס הוענק לתסריטאי הסרט "העד".

## ביוגרפיה
גייל נולד סמוך בקרבת סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית, בנם של מקסין (שם נעוריה: קיפל), סוחרת אמנות וכנרת, ומארק ר' גייל, עורך דין. כנער, הוא יצר ספר קומיקס משלו בשם "*הקיא הירוק*" ("*The Green Vomit*"), וכן היה אחד ממייסדיו של מועדון קומיקס פופולרי בסנט לואיס. מאוחר יותר, הוא ואחיו, צ'ארלס גייל, יצרו שלושה סרטי חובבים שהיו פרודיה על *Commando Cody*. לגייל תואר BA בקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1973; במהלך לימודיו הוא כתב ביקורות עבור פנזין שהוציא אחד מחבריו ללימודים. כמו כן, הכיר במהלך לימודיו את חברו ללימודים רוברט זמקיס.

### קריירה
#### קולנוע ותיאטרון
כתסריטאים, גייל וזמקיס שיתפו פעולה במספר הפקות של סרטים, ביניהם: "1941", "I Wanna Hold Your Hand", "Used Cars", ו-"Trespass", כאשר עלילתו של הסרט האחרון ממוקמת במזרח סנט לואיס, אילינוי, סמוך למקום הולדתו של גייל.

בשנת 1985, גייל וזמקיס היו מועמדים לפרס אוסקר בקטגוריה התסריט המקורי הטוב ביותר על הסרט "בחזרה לעתיד". בשנת 2002, גייל שימש לראשונה כבמאי קולנוע של סרט באורך מלא, כאשר ביים את "*Interstate 60*". קודם לכן הוא כתב וביים סרט קצר (45 דקות אורכו) בשם "*Mr. Payback: An Interactive Movie*", משנת 1995.

כמו כן, הוא עיבד לספר את סרטו "1941" והיה אחד ממפתחי משחק הארקייד "*Tattoo Assassins*".

ב-31 בינואר 2014, הוכרז כי החלה הפקתו של עיבוד למחזמר של "בחזרה לעתיד". המחזמר, אשר נמצא בשלבי פיתוח על ידי התסריטאים המקוריים רוברט זמקיס ובוב גייל, צפוי לעלות בשנת 2015, ביום השנה ה-30 של הסרט. לדברי גייל, המחזמר יהיה "נאמן לרוח הסרט המקורי".

#### קומיקס
גייל כתב בעבור מספר חוברות קומיקס, ביניהן:
* אנטמן (מארוול קומיקס)
* באטמן (DC קומיקס)
* דרדוויל (מארוול קומיקס)
* ספיידרמן (מארוול קומיקס)

## פילמוגרפיה חלקית
* 1941
* בחזרה לעתיד
* בחזרה לעתיד 2
* בחזרה לעתיד 3
* בחזרה לעתיד - סדרת האנימציה
* אגדות מעולם המסתורין

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:בחזרה לעתיד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
ווהין

**ווהין** (בפולנית: **Wohyń**) הוא כפר במחוז רדזין שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
בראשית המאה ה-16 הוענקו לווהין זכויות עיר, והעיר שימשה כעיר מלכותית, עד שהועברה במאה ה-18 למשפחות אצולה. בשנת 1870 הוחזר היישוב למעמד כפרי.

## יהודי ווהין
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בווהין הוא משנת 1566, ובשנת 1594 הותר להם לבנות במקום בית כנסת ולקדש בית עלמין. בשנים 1577 ו-1683 הופצו נגד יהודי היישוב עלילות דם.

בין מלחמות העולם הוחמר מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ובשנות השלושים סבלו ממשמרות חרם פולניות בסמוך לחנויותיהם. בשנים אלה פעלו בכפר מפלגות ותנועות נוער ציוניות, וצביון הקהילה במקום היה דתי. ביישוב נמנו 1,025 יהודים, מתוך 2,579 תושבים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהיישוב יהודים רבים, בשל הפגזת בתי הכפר בידי הגרמנים. מששבו לבתיהם, נאלצו להצטופף במספר מועט של בתים ששרדו, ונלקחו בידי הגרמנים ופולנים מקומיים לעבודות כפייה. עד קיץ 1942 גורשו כל יהודי היישוב למחנות ההשמדה.

לאחר תום המלחמה, נרצחו בידי פולנים 6 יהודים ששבו ליישוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* ווהין ב-אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
וויסלוויצה

**וויסלוויצה** (בפולנית: **Wojsławice**, נהגה: ווֹיסלוויצה) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
וויסלוויצה נזכר כיישוב אצולה בתעודות מהמאות ה-14 וה-15, ובאמצע המאה ה-15 קיבל זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בשנת 1869. במהלך מלחמת העולם הראשונה התרחש באזור הכפר קרב בו נהרגו כ-1,400 חיילים רוסים וגרמנים.

## יהודי וויסלוויצה
בפרעות ת"ח ות"ט נמלטו מהכפר יהודיו, ובכך ניצלו רובם. בשנים שלאחר מכן, הוטלו על יהודי היישוב מיסים גבוהים. בשנת 1760 הופצה נגד יהודי היישוב עלילת דם, בה הואשמו ברצח נער נוצרי לשם הכנת מצות מדמו. בעקבות זאת, הוצאו להורג בעינויים קשים נכבדי הקהילה, לרבות רבה. מהמאה ה-18 פעלו בכפר חסידויות שונות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי היישוב הקוזקים, תוך ביצוע מעשי שוד ואונס, ובסוף שנת 1918 פרעו ביהודי המקום חיילי הצבא הכחול. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בכפר, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בכפר כ-900 יהודים, קרוב למחצית מתושביו. בשנות השלושים סבלו יהודי הכפר מקריאות לחרם מצד שכניהם הפולנים.

### בשואה
ב-11 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בלקיחת יהודים לעבודות כפייה קשות ומשפילות, כאשר כ-100 יהודים מהיישוב מתו כבר בשבועות הראשונים לכיבוש. בהמשך, הוחרמו עסקי היהודים בכפר, והוטלו על יהודי המקום גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, תוך ריכוז היהודים בגטו סגור, אליו צורפו בסוף שנת 1941 יהודים נוספים מכפרי הסביבה.

בינואר 1942 גורשו כמה עשרות זקנים מהגטו לולודבה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה סוביבור. באוקטובר 1942 גורשו כ-1,200 היהודים שנותרו בגטו לסוביבור ולמחנות נוספים, כאשר המסתתרים נרצחו במקום. יהודים מעטים מהכפר שהצליחו להימלט ליערות הסביבה, נרצחו ברובם בידי פולנים או הוסגרו לגרמנים.

באוגוסט 2021 התגלה בחצר בית פרטי בכפר קבר אחים ובו 60 גופות של יהודי המקום, ומתוכם 20 גופות של ילדים. במקום תוקם מצבת זיכרון.

## קישורים חיצוניים

* וויסלוויצה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
Weinen, Klagen, Sorgen, Zagen, רי"ב 12

200px|ממוזער|שמאל|הכנסייה במבצר ויימאר, בה ביצע וניצח באך על יצירותיו
**Weinen, Klagen, Sorgen, Zagen** (בעברית: בכי, אנחות, דאגות, ייאוש), רי"ב 12, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בעת שהתגורר בוויימאר. הוא הלחין את היצירה לכבוד יום ראשון השלישי שאחרי הפסחא וניצח על הביצוע הראשון שלה ב-22 באפריל 1714 בכנסייה שבמבצר העיר.

## היסטוריה ומילים
ב-2 במרץ 1714 התמנה באך למנהל הקונצרטים של הדוכס בוויימאר. בתפקיד זה היה אחראי בין השאר להלחין יצירה חדשה, בעיקר מסוג הקנטטה הדתית, מדי חודש עבור בית התפילה הדוכסי. רי"ב 12, שהולחנה באפריל, הייתה הקנטטה השנייה בתקופה זו, לאחר רי"ב 182 שהולחנה לכבוד יום ראשון של הדקלים במרץ. נוסח הקריאה ליום ראשון השלישי שלאחר הפסחא הוא מאיגרת פטרוס הראשונה ומהבשורה על-פי יוחנן על ישו המבשר לתלמידיו על הביאה השנייה. הלברית מתארת את הסבל שעל הנוצרים לסבול והיא נכתבה כנראה על ידי סלומון פרנק, משורר הדוכס בוויימאר, שכתב את רוב הטקסטים לקנטטות של באך בתקופת ויימאר. רעיון הסבל לקוח מפסוק 19 בקטע הקריאה מאיגרת פטרוס. החלק השלישי של הקנטטה הוא ציטוט ממעשי השליחים: "דֶּרֶךְ צָרוֹת רַבּוֹת עָלֵינוּ לְהִכָּנֵס לְמַלְכוּת אֱלֹהִים".
החלק הרביעי מביע את הרעיון שסבלו של ישו מביא נחמה לנוצרי המעונה; החלק החמישי קורא למאמין ללכת אחר ישו גם בעת סבל; החלק השישי מבטא את האמונה שלאחר כל צער תבוא שמחה ולאחר כל אבל – נחמה. הקנטטה נחתמת במזמור של סמואל רודיגסט, העוסק בהשגחתו התמידית של אלוהים.

לאחר שעבר באך ללייפציג והתמנה למנהל המוזיקה בכנסיית תומאס הקדוש, הוא ביצע שם את היצירה שוב ב-30 באפריל 1724.

הוא עיבד את פתיחת קטע המקהלה הראשון לחלק Crucifixus במיסה בסי מינור. פרנץ ליסט השתמש אף הוא בקטע זה כבסיס להלחנת היצירות לכלי מקלדת מספר 179 ו-180 ברשימת יצירותיו.

## מבנה והרכב מבצע
הקנטטה נכתבה עבור שלושה סולנים, אלט, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם חצוצרה, אבוב, בסון, שני כינורות, שתי ויולות ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה חלקים:
# סינפוניה בפה מינור
# מקהלה: *Weinen, Klagen, Sorgen, Zagen* (בכי, אנחות, דאגות, ייאוש)
# רצ'יטטיב: *Wir müssen durch viel Trübsal* (דרך צרות רבות)
# אריה לאלט: *Kreuz und Kronen sind verbunden* (צלב וכתר כרוכים יחדיו)
# אריה לבס: *Ich folge Christo nach* (אלך אחר כריסטוס)
# אריה לטנור: *Sei getreu, alle Pein* (היה נאמן, כל המכאובים)
# מקהלה: *Was Gott tut, das ist wohlgetan* (מה שאלהים עושה, לטובה הוא עושה)

## הקלטות
היצירה בוצעה והוקלטה רבות על ידי מנצחים ידועים, בהם גוסטב ליאונהארדט, ג'ון אליוט גרדינר, טון קופמן וסיגיסוולד קאוקן.

## קישורים חיצוניים

* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
משה זבולון מרגליות

הרב **משה זבולון מרגליות** (אפריל 1851 - 25 באוגוסט 1936) היה רב וראש ישיבה אורתודוקסי אמריקאי ממוצא פולני. רבה של בוסטון ושל קהילות אחרות בארצות הברית. חבר הנהלת עזרת תורה ונשיא הכבוד של אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה. מראשי ישיבת רבי יצחק אלחנן.

## ביוגרפיה
נולד בעיר קרוז' שבליטא. בצעירותו למד אצל דודו ר' דוד מקרוז' שהיה רבה של מרץ', אחר כך היה עוזרו של הרב שמחה הלוי הורוויץ, רבה של קרוז'. בגיל 25 נסע לביאליסטוק למד מפי רבי יום טוב ליפמן הלפרין, אצלו עשה שימוש חכמים ועל ידו נסמך לרבנות. לאחר נישואיו היה מתלמידיו של רבי יצחק אלחנן ספקטור מקובנה. התמנה כמו"צ במרץ' למשך שנה, ואחר כך התמנה כרבה של סלובודקה שבמחוז סובאלק , משרה בה נשא כשתים עשרה שנים.

בהמשך היגר לארצות הברית והיה רב בכמה קהילות ועסקן ציבורי. בין השנים 1889–1906 כיהן במשרת "הרב הכולל" של בוסטון, וב-1906 העביר את משרתו לרב גבריאל זאב מרגליות (שלא היה קרוב משפחתו) ועבר לכהן כרב קהילת ישורון ברחוב 85 במזרח ניו יורק, שנחשבה אז לקהילה עשירה ומבוססת ומנתה כאלף בתי אב

במקביל כיהן כנשיא המשרד הניו יורקי של מוסדות ארץ ישראליים רבים: מפעלי הצדקה המאוחדים של ירושלים, תלמוד תורה וישיבת עץ חיים, בית החולים ביקור חולים, ובית החולים לחשוכי מרפא.

בנו, הרב שלמה זלמן מרגליות נסע ללמוד בישיבות אירופה, ואחרי חזרתו לארצות הברית שימש כדרשן בקליבלנד. הוא נהרג בתאונת דרכים בט"ז בתמוז ה'תרע"ז, 6 ביולי 1917 ונקבר בבית הקברות הר הכרמל בניו יורק.

הרב משה זבולון מרגליות נפטר בניו יורק בז' באלול ה'תרצ"ו, 25 באוגוסט 1936. נקבר אף הוא בבית הקברות הר הכרמל.

## הנצחתו
לרגל יום הולדתו ה-75 בשנת 1927 הקדישה הנהלת ישיבת רבינו יצחק אלחנן על שמו, אגף חדש לישיבה שנקרא "בית מדרש למורים אורתודוקסים על שם רמ"ז מרגליות" לאחר פטירתו בשנת 1936, הוקמה בשנת 1937 ישיבה על שמו בשם ישיבת רמ"ז .

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 'מרגליות, ר' משה־זבולון ("המגיד מגרודנה")', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), **יהדות ליטא**, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 69 (, תמונה 1267)
* 
* הרב משה זבולון מרגליות באתר ישיבה יוניברסיטי
* קברו ומידע נוסף באתר "קברים" 
* תמונה נוספת שלו בצעירותו
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:בוסטון: רבנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בארצות הברית
קטגוריה:תלמידי הרב יצחק אלחנן ספקטור
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1936
וויניליב

**וויניליב** (באוקראינית: **Войнилів**, בפולנית: **Wojniłów**, ברוסית: **Войнилов**) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
וויניליב נזכרת לראשונה בשמה בשנת 1443, ובמחצית המאה ה-16 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1676 נערך בסמוך לעיירה קרב גדול בין גייסות הטורקים ובין גייסותיו של יאן סובייסקי.

בחלוקת פולין בשנת 1772 נכלל היישוב בשטחי אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

## יהודי וויניליב
[ממוזער|250px|שרידי [בית קברות|בית העלמין היהודי בוויניליב]]
[שמאל|ממוזער|250px|[אנדרטה לזכר יהודי וויניליב שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
קהילה יהודית מאורגנת מתועדת בעיירה מסוף המאה ה-17. במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה כתוצאה מהכיבוש הרוסי.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 944 יהודים, כשליש מתושביה.

באביב 1942 גירשו הגרמנים את כל יהודי היישוב לסטינסלאבוב, ושם נרצחו באתר ההרג טחנת רודולף.

## קישורים חיצוניים

* וויניליב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* וויניליב באתר JewishGen

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
עמי-צדוקה

**עַמִּי-צַדוּקָה** (או **עַמִּיצַדוּקָה**, **עַמִּי-זדוּגָה**) היה מלך מהשושלת הבבלית הראשונה שמוצאה היה אמורי (בערך 1646–1626 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, ובערך 1582–1562 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה). כמה משמות-השנים עבור עשרים ואחת שנותיו שרדו, ביניהם עבור השבע עשרה הראשונות. השמות מצביעים על כך שהשנים האלו היו שנים שלוות בממלכה בשיפוץ והרחבת המקדשים, ומפעלי בנייה נוספים כמו בניית חומה על שפת הפרת בשנת מלכותו האחד-עשר.

מתקופתו נשתמרה סדרה של תצפיות אסטרונומיות של כוכב נוגה, ועל פיה נקבעו האפשרויות השונות לתארוך הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק.

בנו שמשו-דיתנה היה המלך האחרון בשושלת הראשונה של בבל.

## ראו גם
*מלכי בבל
* לוחות נוגה של עמי-צדוקה 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי השושלת ה-1 האמורית של בבל
ג'נדרסייד

**ג'נדרסייד** (מאנגלית: **Gendercide**) הוא השמדה שיטתית של בני מגדר מסוים, בעיקר סמוך להולדת תינוק ממגדר זה או קודם לכן, באמצעות הפלה מלאכותית בעקבות גילוי מין העובר. בתקופתנו רווחת גישה זו במדינות מסוימות כהשמדה שיטתית של בנות, בזמן ההיריון, בהפלה מלאכותית, או מיד לאחר הלידה, ברצח תינוקות בנות.

## מקור המונח
את המונח ג'נדרסייד טבעה בשנת 1985 הפמיניסטית האמריקאית מארי אן וורן, בספרה "Gendercide: The Implications of Sex Selection":

## ג'נדרסייד בתרבות
האזכור הראשון לתופעה זו, הוא בספר שמות בגזירה של פרעה על השמדת הזכרים של העברים בתקופת השעבוד במצרים - . המטרה הייתה השמדת בני ישראל ולפיכך ג'נדרסייד מסוג זה הוא שיטה של ג'נוסייד.

## ג'נדרסייד בהיסטוריה
בקרב שבטי ערב, בתקופת הג'אהליה, היה מקובל מנהג "ואד אל-בנאת". כאשר הייתה תקופה קשה של רעב או בצורת, היו קוברים תינוקות נקבות מיד לאחר הלידה, מתוך העדפה להשקיע את מלאי המזון בתינוק זכר שיוכל בעתיד להצטרף כלוחם בשבט.

## ג'נדרסייד כלפי תינוקות בנות

היחס הנורמלי בלידה הוא 102 עד 106 זכרים לכל 100 נקבות. עם זאת, במדינות מסוימות באסיה נצפה יחס גבוה יותר, שמגיע עד ל-130 זכרים ל-100 נקבות. יחס חריג כזה מעיד על העדפה להולדת בנים, כתוצאה מגורמים חברתיים, תרבותיים וכלכליים שלהם יש שורשים עמוקים.

התפתחותה, בחצי השני של המאה העשרים, של בדיקת אולטרה סאונד להיריון, המאפשרת לזהות את מין העובר בשבוע ה-15 להיריון, יצרה אפשרות להפסיק היריון לאחר שנודע שהעובר הוא נקבה. התפתחות זו מומחשת בהשתנות היחס בין זכרים לנקבות בלידה בסין, שבה מדיניות הילד האחד מחזקת את התופעה:
* 1979 - 106:100
* 1988 - 111:100
* 2001 - 117:100
* 2005 - 120:100

בהודו הורים מעדיפים בנים על פני בנות, על מנת שאלה ידאגו להם בזקנתם, משום שהבת שנישאת מצטרפת למשפחת בעלה. בנוסף, המוהר הנדרש לנישואי בת גבוה מאוד.

קוריאה הדרומית, שבה הייתה התופעה נפוצה, נקטה צעדים אחדים למניעתה, והגיעה ליחס נורמלי בין זכרים לנקבות בלידה.

בנוסף למדינות במזרח אסיה ובמרכזה, התופעה נצפתה גם בגאורגיה ובארמניה. 

במדינות שבהן מקובל רצח תינוקות בנות נוצר מחסור בנשים כבנות זוג הגורם לרווקים בעל כורחם, ומגדיל היקף של בעיות נוספות, כגון סחר בנשים ותקיפה מינית של נשים.

## ג'נדרסייד כלפי נשים
רצח על חילול כבוד המשפחה, שקורבנותיו הם בדרך כלל נשים, הוא סוג נוסף של ג'נדרסייד. על פי הערכות הקרן לאוכלוסייה של האומות המאוחדות, עד כ-5,000 נשים נרצחות מדי שנה ברחבי העולם על רקע חילול כבוד המשפחה. אומדנים אחרים מדברים על מספרים גדולים בהרבה - למעלה מ-20,000 בשנה. התופעה מתרחשת בעיקר במדינות מוסלמיות במערב אסיה, בצפון אפריקה וגם בחלקים מדרום אסיה.

## ג'נדרסייד כלפי גברים
במלחמות נצפית לעיתים השמדה שיטתית של גברים. בשנים 1986–1989 ערך המשטר בעיראק את מבצע אל-אנפאל נגד האוכלוסייה הכורדית בצפון המדינה. המבצע הפך לרצח עם, שבו נרצחו גברים ונשים וניתנה בו תשומת לב מיוחדת להשמדת גברים "בגיל לחימה" (15–50 שנים). בטבח סרברניצה, שהתרחש ביולי 1995 בסביבות העיר סרברניצה בבוסניה והרצגובינה, נרצחו בין 7,800 ל-8,000 גברים בוסנים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

* The war on baby girls: Gendercide, The Economist, March 4, 2010
* Talia Carner, Gendercide in China, 2007
* Gendercide Awareness Project


## הערות שוליים

קטגוריה:מגדר
קטגוריה:פיקוח ילודה
קטגוריה:רצח
קטגוריה:אלימות מינית
קטגוריה:מונחים ומושגים בפמיניזם
יורופקאפ

**פיב"א יורופקאפ** (או **גביע אירופה של פיב"א**, מכונה "**יורוקאפ**") הוא טורניר כדורסל אירופי המאורגן על ידי פיב"א אירופה. הטורניר הוא הרביעי בחשיבותו באירופה אחרי היורוליג, היורוקאפ וליגת האלופות. אלופת היורופקאפ הנוכחית היא בילבאו באסקט, שניצחה בגמר עונת  את פאוק סלוניקי.

## היסטוריה
ב-30 ביוני 2015 הודיעה פיב"א אירופה שתקים תחרות חדשה שתחליף את היורוצ'לנג' ותתחרה ביורוקאפ של היול"ב. לאחר הקמת ליגת האלופות בכדורסל של פיב"א הפך היורופקאפ לטורניר השני בחשיבותו של פיב"א והרביעי באירופה.

המשחק הראשון בתולדות המפעל שוחק ב-21 באוקטובר 2015 ופתח את עונת . במשחק ניצחה דונר חרונינגן את פורטרס קורמנד 78–71. בעונת 2016/2017 התחילה לפעול ליגת האלופות, ומאז קבוצות מליגת האלופות יכולות לעבור ליורופקאפ בהתאם למקום בו סיימו.

## פורמט
החל מעונת  הקטינה פיב"א את מספר הקבוצות המשתתפות בטורניר ל-32 קבוצות. 32 הקבוצות מחולקות ל-8 בתים בשני אזורים (4 בתים בכל אזור), כשבכל בית 4 קבוצות. הקבוצות משחקות בשיטת ליגה של בית וחוץ, ושתי הראשונות מכל בית מעפילות לסיבוב השני.

16 הקבוצות בסיבוב השני מתחלקות ל-4 בתים של 4 קבוצות. גם בשלב זה הקבוצות משחקות בשיטת ליגה של בית וחוץ.

שתי הראשונות מכל בית מעפילות לשלב הפלייאוף, ואליהן מצטרפות גם 8 קבוצות מהמקומות החמישי והשישי בשלב הבתים של ליגת האלופות. גם בשלב זה הקבוצות משחקות בשיטת ליגה של בית וחוץ. ארבע הקבוצות המנצחות ברבע הגמר מעפילות לפיינל פור, שנערך במקום נייטרלי.

שלב הבתים משוחק מאוקטובר עד דצמבר והסיבוב השני משוחק מדצמבר עד ינואר, והפלייאוף מתחיל בפברואר.

## קבוצות ישראליות במפעל
עירוני נס ציונה זכתה במפעל בעונת , לאחר הגמר שנערך בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב. הישג נוסף הוא של הפועל חולון שהגיעה לחצי הגמר בעונת . קבוצות נוספות שהגיעו לשלב רבע הגמר הן מכבי ראשון לציון (בעונת ) ועירוני נהריה ().

## משחקי הגמר

## זכיות לפי קבוצות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורסל באירופה
וולומין

**וולומין** (בפולנית: **Wołomin**) היא עיר בפרובינציית מזוביה שבפולין, כ-20 ק"מ מזרחית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
וולומין נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1919 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1920 נערכה בסמוך לעיר המתקפה הפולנית בקרב ורשה.

## יהודי וולומין
יהודים החלו לשבת בוולומין בסוף המאה ה-19, והקימו מספר מפעלי תעשייה במקום. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקעו בעיר פליטים יהודים רבים, ונמנו בה כ-3,079 יהודים, כמחצית מתושביה. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל.

בסוף שנות השלושים סבלו יהודי העיר ממספר תקיפות אנטישמיות, לרבות הפגנות נגדם וחילול בית העלמין היהודי בעיר.

### בשואה
וולומין נכבשה בידי הגרמנים ב-13 בספטמבר 1939, ואלו החלו מיד להתעלל ביהודיה, ולחטוף אותם לעבודות כפייה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיר יודנרט, בראשות יעקב בלומברג, ובנובמבר 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו, אליו הועברו גם מאות יהודים מהסביבה. מהגטו נלקחו היהודים למחנות עבודה בסביבת העיר.

באביב 1941, עת שהו בגטו כ-3,000 יהודים, הוא גודר בגדר תיל ונסגר. ב-4 באוקטובר 1942 חוסל גטו וולומין, כאשר יושביו גורשו לרדזימין, ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. ילדי בית היתומים בגטו נרצחו במקום.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* וולומין ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
ברביקן קרקוב

**ברביקן קרקוב** (בפולנית: **barbakan krakowski**) הוא מבנה ברביקן מבוצר שהיווה את אחד השערים שהובילו לעיר העתיקה של קרקוב בדרום פולין. הברביקן של קרקוב הוא בין הביצורים הבודדים מבין אלה שהקיפו את העיר ושרדו עד ימינו, והיה בעבר חלק בלתי נפרד מחומות העיר. כיום משמש המבנה כאתר תיירות וכמקום אירוח לתערוכות.

הברביקן, הבנוי בסגנון גותי והוקם בסביבות שנת 1498, הוא אחד משלושה ביצורים מסוג זה באירופה ששרדו עד ימינו, והשמור מביניהם. הברביקן הוא מבנה לבנים מעוגל, מוקף חפיר, ובמרכזו חצר בקוטר 24.4 מטרים. למבנה שבעה צריחים, עובי קירותיו כ-3 מטרים ובתוכם 130 אשנבי ירי.
הברביקן היה במקור מחובר לחומות העיר באמצעות מעבר מקורה שהוביל לשער פלוריאן הקדוש.

על צדו המזרחי של הברביקן תלוי שלט זיכרון למרצ'ין אורצביץ', תושב העיר, שלפי האגדה, במהלך המאבק בין קונפדרציית באר לכוחות הרוסים שצרו על העיר ב-1768, טען את הרובים של מגני העיר, שנגמרה להם התחמושת, בכפתורי מתכת, וכך הצליח להרוג את מפקד הכוח הרוסי.


קובץ:Barbakan_Krakow_z_ulicy_Basztowej.jpg|הברביקן בקרקוב
KR067.jpg|הברביקן ושער פלוריאן הקדוש בצורתם לפני המאה ה-19


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מבנים גותיים
קטגוריה:קרקוב: מבנים
קטגוריה:פולין: ביצורים
קטגוריה:קרקוב: היסטוריה
ביף טאנן

**ביף האוורד טאנן** (באנגלית: **Biff Howard Tannen**) הוא דמות בדיונית בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד". תומאס פ. וילסון מגלם את דמותו של ביף בכל שלושת הסרטים, כמו גם בבחזרה לעתיד: מתקן השעשועים שבאולפני יוניברסל, ומדבב את הדמות המצוירת, בסדרת האנימציה.

ביף הוא בריון גדול, גס רוח, יהיר ואלים שמשיג מה שהוא רוצה על ידי רמאות או באמצעות הפחדה של אחרים (למשל: על מנת שיעשו את העבודה שלו בשבילו). לו ולבני משפחתו יש נטייה לשבש מטבעות לשון, באופן שגורם להם להיראות טיפשים ומגוחכים, אף על פי שכוונתם הייתה להעליב או להפחיד. כל בני המשפחה סולדים מזבל. הקללה האהובה עליו ביותר היא "ראש תחת" ("Butthead").

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ביף נולד בהיל ואלי, קליפורניה. הוא נינו של ביופורד טאנן, וסבו של גריף (גריף קורא לביף "סבא". שם משפחתו של גריף לא נאמר). במקום ללמוד בבית-הספר התיכון, הוא מעדיף לאיים על ג'ורג מק'פליי, על מנת שזה יעשה עבורו את שיעורי הבית שלו במקומו, בזמן שהוא שותה ומבלה עם חבריו. רוב חבריו ללימודים של ביף פוחדים ממנו. עם זאת, הוא פחות אמיץ כשהוא לבדו, ללא חברי הכנופיה שלו (מאטץ', סקינהד, ו-D-3).

על פי טיוטת תסריט ראשונית, שמו האמצעי של ביף הוא "הווארד". על פי הסרט השני, הוא גר ביחד עם הסבתא שלו, גרטרוד טאנן, ברחוב מייסון 1809, היל ואלי (נכון לנובמבר 1955).

### מערכות יחסים
בשנת 1955, ביף היה דלוק על לוריין ביינס (בעוד היא, מצידה, לא סובלת אותו). עם זאת, בשנת 1985 החלופית נחשף כי בסופו של דבר לוריין טאנן התחתנה עם ביף, על מנת שלילדיה (מג'ורג' מק'פליי המנוח) יהיו חיים טובים יותר. בשנת 1985 המקורית, המצב המשפחתי של ביף איננו ידוע; בכל הטרילוגיה לא נעשה כל אזכור אודות אישה או ילדים.

### ילדים וצאצאים
נכון לשנת 2015, לביף יש נכד בגיל העשרה, גריף טאנן, עובדה המעידה על כך שלביף יש לפחות ילד אחד בשנת 1985. בסדרת האנימציה נחשף כי לביף יש בן, בשם ביף ג'וניור.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בחזרה לעתיד
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות אנימציה
בית בכפר

רשת **"בית בכפר"** בע"מ היא רשת דיור מוגן לבני הגיל השלישי המוגדרים עצמאיים, הפועלת משנת 1988.

החל מינואר 2022 נסחרת בבורסת תל אביב. שווי ההנפקה של החברה היה 750 מיליון ₪ וכיום עומד שווי השוק על סך של כמיליארד ₪.

הרשת נוסדה על ידי משפחת בלושטיין ומפעילה חמישה מרכזי דיור מוגן בישראל. הרשת נמצאת בתנופת התפתחות ובשלבי תכנון ובניה של עוד שלושה פרויקטים.

בתי הרשת מציעים יחידות דיור בגדלים שונים, אולמות תרבות, מערך רפואי, פעילויות תרבות ופנאי, שירותי רווחה, שירותי אחזקה, הסעות, מתקני ספורט וכושר, בריכות שחייה, פעילות גופנית, מחשבים, קפיטריה וספרייה.

בבתי הדיור המוגן ישנם כ-1,000 יחידות דיור וכ-1,500 דיירים.

## סניפי בית בכפר
הרשת מפעילה חמישה בתי דיור מוגן: שניים בכפר סבא, בגדרה, בביתן אהרן וסמוך לגינוסר.
* **בית בכפר ב[[כפר סבא]]** – הבית הראשון של רשת בית בכפר. בשנת 2025, נוסף לבית בניין חדש ובו 92 יחידות דיור נוספות, בית בכפר כפר סבא מונה כעת 231 יח"ד. דייריו נהנים ממגוון דירות מרווחות עם 2,3 חדרים ודירות גן שתוכננו בקפידה על מנת להעניק חווית מגורים ברמה הגבוהה ביותר כשלכל דירה מרפסת שמש רחבת ידיים הצופה לשדות ירוקים ולנופיה של העיר. הדיירים נהנים מתוכנית תרבות עשירה, מתקני ספורט ופנאי מתקדמים, בריכה, ספא, מסעדה ובר.
* **בית בכפר [[ביתן אהרון]]** – שוכן בעמק חפר שבשרון, סמוך לשמורת נחל אלכסנדר, לפרדסים ולנוף פתוח. הבית כולל 243 יחידות דיור, מדירות סטודיו ועד דירות שלושה חדרים. לצד הבית מופעלת מחלקה סיעודית.
* **בית בכפר הדרים** – ממוקם בשכונת לב הדרים בכפר סבא. מכיל 235 יחידות דיור. דירות 2 ו-3 חדרים, כולל דירות גן. לצד הבית מופעלת מחלקה סיעודית.
* **בית בכפר [[גדרה]]** – נבנה בשנת 2005. ממוקם במושבה גדרה. מכיל 210 יחידות דיור. הבית מציע דירות מרווחות של 2 ו-2 וחצי חדרים.
* **בית בכפר חוף כנרת** – נבנה בשנת 2011, על החוף הצפון-מערבי של הכנרת, בסמוך לקיבוץ גינוסר. בית בכפר חוף כנרת מונה 57 יחידות דיור אשר לכולן גינה מטופחת או מרפסת רחבת ידיים הצופה על הכנרת.

כלל בתי הרשת מציעים לדיירים מגוון שירותים ומתקנים. בין השירותים הניתנים: מסעדות ובתי קפה, שירותי אחזקת הדירה והשטחים הציבוריים, פעילויות תרבות ופנאי הכוללות חוגים, הרצאות ומופעים, ספריות פרטיות, שירותי רווחה בהובלת עובדות סוציאליות, שירותי הסעה לסידורים וביקורים, השגחה רפואית 24/7 עם צוות מקצועי, מספרות, מתקני ספורט וכושר כגון בריכות שחייה, חדרי כושר וסאונות.

רשת בית בכפר מציעה מגוון מסלולי התקשרות המותאמים לצרכיהם המשתנים של הדיירים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: דיור מוגן
נייג'ל טרי

**פיטר נייג'ל טרי** (באנגלית: **Peter Nigel Terry**; 15 באוגוסט 1945 - 30 באפריל 2015) היה שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי. לטרי הייתה קריירה ארוכה בתיאטרון הקלאסי. לצופי הקולנוע הוא מוכר מתפקיד המלך ארתור בסרטו של ג'ון בורמן "אקסקליבר" משנת 1981.

## ביוגרפיה
טרי נולד בעיר בריסטול שבאנגליה, בנם של דורין ופרנק אלברט טרי בעל תואר OBE שהיה טייס בחיל האוויר המלכותי ובעל עיטור DFC. הוא היה התינוק הראשון שנולד בבריסטול עם סיום מלחמת העולם השנייה. המשפחה עברה להתגורר בטרורו שבקורנוול שם עבד אביו כקצין מבחן.
טרי למד בבית ספר "טרורו", הוא התחיל להתעניין במשחק ופיתח את כישוריו ברישום ובציור. בעידודם של הוריו הצטרף לתיאטרון הלאומי לנוער . ב-1963 נרשם לבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" שבלונדון, ועבד לפני ומאחורי הקלעים. ב-1966 הצטרף לתיאטרון "אוקספורד מדו פליירס" בתחילה כעוזר מנהל במה.

לאחר שעבד עם להקות תיאטרון רפרטוארי כמו "אוקספורד מדו פליירס" ו"בריסטול אולד ויק", הופיע טרי בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית, "תיאטרון ראונד האוס", ותיאטרון רויאל קורט. בין השאר גילם ב-1989 את בוסולה בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "הדוכסית ממאלפי" מאת ג'ון ובסטר. באותה שנה גילם את פריקלס בהפקה של דייוויד ת'אקר של המחזה "פריקלס, נסיך צור".

בנוסף להופעתו בסרט "אקסקליבר" השתתף טרי בכתריסר סרטי קולנוע בהם "אריה בחורף" (1968), בו שיחק לצידם של קתרין הפבורן, פיטר או'טול ואנתוני הופקינס בתפקיד הנסיך ג'ון הצעיר. ב-1986 הופיע בתפקיד הראשי בדמות הצייר קאראווג'ו בסרט הנושא את שמו שביים דרק ג'רמן. ב-2004 שיחק בסרט "טרויה" בתפקיד כהן ונסיך טלפוס. ב-2006 השתתף בסרט "Blackbeard" בהפקת ערוץ הולמרק.

בטלוויזיה הופיע טרי בסדרה הבריטית-אמריקאית "Covington Cross" שעלילתה מתרחשת בימי הביניים. הוא השתתף בסדרה "חדר מיון" וגילם את דני, בפרק "בתו של הדוקטור" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", שיחק בתפקיד ג'נרל קוב, ובסדרה "היילנדר" הופיע בתפקיד גבריאל פיטון. עוד השתתף בתפקיד סם ג'ייקובס בשני פרקים בשם "Anger Management" בסדרה "להעיר את המתים". ב-1998 גילם את מר בולדווד בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הרדי.

### חיים אישיים
אחרי שלושים שנה בלונדון חזר ב-1993 להתגורר בקורנוול.

טרי נפטר ב-30 באפריל 2015 ממחלת ריאות חסימתית כרונית. בהיעדר קרובי משפחה, ארגנו חבריו מגי סטיד ודייוויד הורוביץ' את ההלוויה שלו, שהתקיימה ב-19 במאי 2015, בהשתתפות שחקנים וחברים נוספים.

## פילמוגרפיה
* אריה בחורף (1968) The Lion in Winter
* (1975) Slade in Flame
* אקסקליבר (1981) Excalibur
* סילביה (1985) Sylvia
* דז'ה וו (1985) Déjà Vu
* קאראווג'ו (1986) Caravaggio
* רקוויאם המלחמה (1987) War Requiem
* אדוארד השני (1991) Edward II
* כריסטופר קולומבוס (1992) Christopher Columbus: The Discovery
* הרחק מן ההמון הסואן (1998) Far from the Madding Crowd
* (2001) The Search for John Gissing
* גם אני נפוליאון (2001) The Emperor's New Clothes
* החטא ועונשו (2002) Crime and Punishment
* פחד נקודה. קום (2004) FeardotCom
* טרויה (2004) Troy
* (2005) Red Mercury
* (2006) Blackbeard

## קישורים חיצוניים

* הביוגרפיה של נייג'ל טרי
* הספד באתר The Guardian
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2015
Precision Time Protocol

**Precision Time Protocol** (ידוע גם כ-**PTP**) הוא פרוטוקול המשמש לסינכרון שעונים עבור רשתות מחשבים. ברשת LAN, הוא משיג דיוק בטווח של מיקרו-שניות המתאים למערכות בקרה ומדידה.
הפרוטוקול הוגדר במקור על ידי תקן **IEEE 1588-2002** בשנת 2002 (הידוע בשם PTP Version 1). 

בשנת 2008 פורסם תקן חדש יותר (הידוע בשם PTP Version 2), המשפר את הדיוק והחסינות אבל אינו תואם לגרסה הקודמת משנת 2002.
הוא ממלא נישה שלא קיימת בתקני הסינכרון NTP ו-GPS בשל הדיוק הגדול יותר (לעומת NTP) או העלות של שימוש ב-GPS.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
וונבולניצה

**וונבולניצה** (בפולנית: **Wąwolnica**) הוא כפר במחוז פולווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
וונבולניצה נזכר לראשונה בראשית המאה ה-11, ובמאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בעקבות חלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בימי מרד ינואר היה היישוב אחד ממעוזי המורדים הפולנים, וזכויותיו העירוניות ניטלו ממנו בידי הרוסים.

## יהודי וונבולניצה
יהודים החלו לשבת בוונבולניצה במאה ה-17, ובסוף המאה ה-18 הוטלו הגבלות על מגורי היהודים ביישוב. במחצית הראשונה של המאה ה-19 אסרו השלטונות הרוסיים על התיישבות יהודים חדשים ביישוב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה גדל מספר היהודים בכפר, אך הצטמצם בשנות השלושים, אז הורע מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ונערכו נגדם פרעות מצד האוכלוסייה הפולנית. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 1,043 יהודים, למעלה משליש מתושביו. בתקופה זו פעלו בכפר חוגים ציוניים, לצד אגודת ישראל.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, ובאמצע ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, והוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה. בתחילת 1940 נמנו ביישוב כ-2,000 יהודים.

בפברואר 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, וב-22 במרץ 1942 רצחו הגרמנים כ-120 מיהודי הגטו, ובהם חברי היודנרט. כמו כן, נרצחו יהודים שהסתתרו בבתי פולנים.

ב-31 במרץ 1942 שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ, למעט קבוצת גברים שהועברה למחנות עבודה באוז'נדוב.

### בית הקברות היהודי

כיום נותרו בבית הקברות היהודי רק מספר שברים בודדים מהמצבות.

בשנת 1993, שרה טרגרמן-ריטרסקי (1917-2011), שאביה ואחיה נרצחו בטבח של מרץ 1942, הקימה אנדרטה () לזכר האירוע. על האנדרטה כיתוב בפולנית ובעברית. הכיתוב בפולנית הוא הקדשה לזכרם הנצחי של הקורבנות ולאחד הגברים שקם מבין הגופות, התחנן על חייו ובתמורה נורה למוות. הכיתוב בעברית הוא הקדשה לקורבנות משפחת טרגרמן, אותם היא נשאה לבית הקברות וקברה בידיה: האב דוד ואחיה אברהם הירש, רפאל מרדכי ופסח נח.

## קישורים חיצוניים

* וונבולניצה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
וונחוצק

**וונחוצק** (בפולנית: ) היא עיירה במחוז סטרחוביצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
וונחוצק החלה כמנזר בנדיקטיני שהוקם במאה ה-12, ובאמצע המאה ה-15 עברה לבעלות מלוכה, עת הוענקו לה זכויות עיר בידי קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. במהלך השנים נהרס היישוב בידי הפולשים המונגולים, השוודים והטרנסילבנים.

## יהודי וונחוצק
[ימין|ממוזער|[בית קברות|בית העלמין היהודי בוונחוצק]]
בין שתי מלחמות העולם נמנו בעיירה 468 יהודים. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-20 בספטמבר 1942, רוכזו כ-600 יהודים בכיכר המרכזית בעיירה, ונערכה בהם סלקציה. מספר צעירים נשלחו למחנה עבודה, וכל היתר הובלו לחורשה ליד בית העירייה ביישוב, ונרצחו.

## קישורים חיצוניים

* 
* וונחוצק באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
וונסוש

**וונסוש** (בפולנית: **Wąsosz**) הוא כפר במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בשנת 1436 קיבל היישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בידי הרוסים בשנת 1870. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בכפר כנסייה גותית משנת 1508.

## יהודי וונסוש
עד סוף המאה ה-18 התקיימה בוונסוש קהילה יהודית קטנה. קהילה זו גדלה במהלך המאה ה-19, ובראשית המאה ה-20 נבנה במקום בית מדרש. בעת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה, עזבו את היישוב יהודים רבים. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי היישוב מתקיפות אנטישמיות ומקריאות לחרם על עסקיהם.

בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולטוב הועבר הכפר לשליטה סובייטית בספטמבר 1939. בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו ליישוב כוחות גרמניים, ובאותה עת התגוררו בו בין 400 ל-600 יהודים, חלקם פליטים.

ב-5 ביולי 1941, לאחר שהחיילים הגרמנים יצאו מהיישוב, והותירו את השליטה בו בידי המשטרה הפולנית, כיתרו הפולנים את היישוב, כדי שהיהודים לא יוכלו לצאת ממנו. או אז, עברו חוליות של פולנים מבית לבית בכפר, ורצחו באכזריות רבה את כל יהודי היישוב, תוך אונס נשים, ביתור אנשים וריצוץ גולגולות של ילדים.

את רכוש היהודים חילקו ביניהם תושבי הכפר הפולנים, תוך הוצאת שיני זהב וטבעות מגופות היהודים, והטמנת הנרצחים בקבר אחים. רק 15 יהודים מהכפר שרדו את הפוגרום, ואלו נלקחו ממנו בידי הגרמנים למחנות עבודה, אשר מהם שולחו למחנות השמדה. יומיים לאחר הפוגרום בכפר ערכו פולנים מקומיים פוגרום דומה, ורחב היקף יותר, ביהודי היישוב הסמוך רדזילוב. פוגרומים אכזריים נוספים בוצעו באותו השבוע גם ביהודי היישובים הסמוכים ידוובנה וסטאוויסקי.

## קישורים חיצוניים

* וונסוש ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
דיסקוגרפיה של דמי לובאטו

הזמרת האמריקאית דמי לובאטו הוציאה לאור שמונה אלבומי אולפן, שני אלבומי וידאו, שני פסקולים, חמישה מיני-אלבומים, 50 סינגלים - מתוכם 14 כשיתופי פעולה, 14 סינגלים שיווקיים, ו-44 וידאו קליפים.

לאחר שחתמה על חוזה הקלטות עם הוליווד רקורדס, לובאטו הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Get Back". אלבום הבכורה שלה - Don't Forget, הגיע למקום השני במצעד בילבורד 200. האלבום כלל גם את הסינגלים "La La Land" ו-"Don't Forget".

אלבומה השני של לובאטו - Here We Go Again, יצא לאור ביולי 2009 והגיע למקום הראשון בארצות הברית. הסינגל "Here We Go Again" שיצא מתוכו הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.

אלבומה השלישי של לובאטו, Unbroken, יצא לאור בחודש ספטמבר 2011. האלבום כלל שני סינגלים - "Skyscraper" ו-"Give Your Heart a Break".

האלבום הרביעי של לובאטו, Demi, יצא לאור במאי 2013. הוא הגיע לראש המצעדים בקנדה ובברזיל. הסינגל הראשון מתוכו, "Heart Attack" זכה להצלחה בארצות הברית ובאירופה והגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. האלבום כלל גם את הסינגלים "Made in the USA", "Neon Lights" ו-"Really Don't Care" - שהגיעו אף הם למעמד פלטינה בארצות הברית.

אלבומה החמישי של לובאטו - Confident, יצא לאור באוקטובר 2015 והיה האלבום הראשון אותו הוציאה תחת חוזה משותף בין חברת הוליווד לאיילנד רקורדס. האלבום הגיע למקום השני בארצות הברית, כמו כן גם למעמד פלטינה. הסינגלים "Cool for the Summer", "Confident" ו"Stone Cold" זכו להצלחה בארצות הברית ובעולם, והגיעו למעמד פלטינה בארצות הברית.

בשנת 2017 הוציאה לובאטו את האלבום "Tell Me You Love Me" - ומתוכו את הסינגל "Sorry Not Sorry" שהיה לסינגל המצליח ביותר שלה בארצות הברית, והגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום הגיע למעמד אלבום יהלום בברזיל.

בין השנים 2018 ו-2020 עסקה לובאטו בהוצאת סינגלים שלא מתוך אלבום ושיתופי פעולה שונים, ביניהם "Solo" עם קלין בנדיט, "Anyone", "I Love Me", דואט עם הזמר הבריטי סם סמית' בשם "I'm Ready". שיתוף פעולה עם הדי ג'יי האמריקאי מרשמלו בשיר "OK Not to Be OK" ו-"Commander in Chief".

לובאטו צפויה להוציא לאור את אלבום האולפן השביעי שלה Dancing with the Devil... the Art of Starting Over באפריל 2021. האלבום הוא הראשון שלה שלא יוצא תחת חברת הוליווד. מהאלבום יצאו הסינגלים "What Other People Say" עם סם פישר, "Dancing with the Devil" ו-"Met Him Last Night" בהשתתפות אריאנה גרנדה.

ביוני 2022 הוציאה לובאטו את "Skin of My Teeth", הסינגל המוביל של אלבום האולפן השמיני שלה Holy Fvck, שיצא ב-19 באוגוסט 2022.

## אלבומים
### אלבומי אולפן

### אלבומי רמיקס

## מיני-אלבומים

## סינגלים
### כאמנית סולו

### כאמנית אורחת

### סינגלים שיווקיים

## שירים נוספים
### שירים שנכנסו למצעדים

### שירים כאמנית אורחת

## וידאוגרפיה
### וידאו קליפים

### אלבומי וידאו

## ראו גם
* שירים שהוקלטו על ידי דמי לובאטו

## קישורים חיצוניים
* דמי לובאטו, האתר הרשמי 
* דמי לובאטו , באתר הוליווד רקורדס 

## ביאורים

## הערות שוליים

*
לובאטו, דמי
קטגוריה:דמי לובאטו
סאונדקלאוד

**סאונדקלאוד** (באנגלית: **SoundCloud**) היא פלטפורמה מקוונת להפצת אודיו. לאתר ישנו גם בלוג, ערוצי שידור וקבוצות. החברה הוקמה בשנת 2007 ואתר האינטרנט שלה הוקם ב-7 באוקטובר 2008. מנהלי החברה הם אלכסנדר ליונג ואריק וואלפורס. באתר מועלים שירים, הרצאות, פודקאסטים, ושידורים חיים.

## היסטוריה
SoundCloud הוקמה בברלין בשנת 2007 על ידי מעצב הקול  השוודי אלכסנדר יונג והאמן השוודי אריק וואלפורס, ואתר האינטרנט שלה הושק בסוף 2008. במקור נועד האתר להקל על מוזיקאים לשתף פעולה על ידי הקלת שיתוף הקלטות ראשוניות ודיון עליהן, אך מאוחר יותר הפך לאתר להוצאה לאור של שירים.

במאי 2010, הודיעה SoundCloud כי רשומים לשירות כמיליון משתמשים. ב־15 בינוי דיווחה SoundCloud על 5 מיליון משתמשים רשומים, ובתחילת 2012 דיווחה על 10 מיליון משתמשים רשומים. במאי 2012 הוכרז כי ל־SoundCloud רשומים 15 מיליון משתמשים ושקצב גידול המשתמשים עולה ב־1.5 מיליון משתמשים בכל חודש. במאי 2019 חצה האתר את רף ה־175 מיליון משתמשים.

בספטמבר 2024, סאונדקלאוד השיקו את תוכנית הפיתוח האומנותי "Ascending", המעניקה חשיפה והזדמנויות התפתחות לאמנים מתפתחים.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2007
קטגוריה:שירותי הזרמת מוזיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שצונזרו בסין
וידאווה

**וידאווה** (בפולנית: **Widawa**) הוא כפר במחוז לסק שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
בשנת 1388 הוענקו לווידאווה זכויות עיר. במחצית המאה ה-17 נשרף היישוב כתוצאה מפלישת השוודים. לאחר מכן השתקם היישוב, והתקיימו בו ירידים שנתיים. בשנת 1870 ניטלו מהיישוב זכויות העיר.

## יהודי וידאווה
בשנת 1764 נמנו ביישוב 43 משפחות יהודיות, ועד אמצע המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, וכן של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בכפר 728 יהודים, כשליש מתושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, עזבו את הכפר יהודים רבים, בעיקר לבלחטוב, ובמקביל הגיעו אליו פליטים יהודים. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, שרפו אלו בחיים את רב היישוב, אברהם מרדכי מארוקו, עם ספר תורה.

בשנת 1940 רוכזו כ-100 המשפחות היהודיות שנותרו בכפר בגטו שהוקם בו, ממנו גורשו בדצמבר 1941 25 משפחות לבלחטוב. בקיץ 1942 שולחו יהודי הגטו הנותרים למחנה ההשמדה חלמנו.

## קישורים חיצוניים

* וידאווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
וולנוב

**וולנוב** (בפולנית: **Wolanów**) הוא כפר במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

## תולדות היישוב
וולנוב החל ככפר קטן, שבשנת 1662 מנה 52 תושבים. לוולנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1773, אך אלה ניטלו ממנו בשנת 1869.

## יהודי וולנוב
יהודים החלו לשבת בכפר בתחילת המאה ה-19, ובאמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת. בשנות השלושים התקיימה בכפר פעילות ציונית, ותנועת הנוער הגדולה במקום הייתה בית"ר. בתקופה זו נמנו בכפר 313 יהודים, רוב תושביו.

ב-5 בספטמבר 1939 נכנסו לכפר הגרמנים. כשבוע לאחר מכן, בעת תפילת ראש השנה, פרצו לבית הכנסת המקומי חיילים גרמנים ופולנים מקומיים, גררו את היהודים לרחובות הכפר, ושם הכו והשפילו אותם. בימים שלאחר מכן, נלקחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של מספר יהודים. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות משה ברנהולץ, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים. בדצמבר 1940 רצחו איכרים פולנים שני אחים יהודים בכפר.

באביב 1941 הגיעו לכפר עשרות משפחות יהודיות שגורשו מפשיטיק, ומספר היהודים בכפר הגיע לכ-500. בשלב זה מינו הגרמנים יודנרט חדש בכפר, בראשות יעקב ברקוביץ'. ביולי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אשר ממנו הועברו ביולי 1942 לשידלוביץ, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

עם חיסול הגטו ביישוב, הועברו כמה עשרות בעלי מקצוע יהודים מוולנוב למחנה עבודה שהוקם בסמיכות ליישוב, בו הוחזקו מאות יהודים נוספים מהסביבה. בספטמבר 1942 שולחו הנשים והילדים ממחנה זה לטרבלינקה, בתחילת 1943 נרצחו 20 חולים בבית החולים שהוקם בו, ובאפריל 1943 נרצחו כ-420 יהודים נוספים בו. מחנה זה חוסל סופית ביולי 1943.

## קישורים חיצוניים

* וולנוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
ויז'ווה נובה

**ויז'ווה נובה** (באוקראינית: **Нова Вижва**, נובה ויז'ווה; בפולנית: **Wyżwa Nowa**) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על מסילת הרכבת ברסט-קובל, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

## תולדות היישוב
הכפר ויז'ווה נוסד בתחילת המאה ה-16, ובשנת 1548 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך. עם בניית תחנת רכבת בכפר בסוף המאה ה-19 הואץ פיתוחו הכלכלי של היישוב.

## יהודי ויז'ווה נובה
יהודים התיישבו בוויז'ווה מראשיתו. לאחר פרעות ת"ח ות"ט השתקמה הקהילה ביישוב, והייתה כפופה לקהילת קובל. במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה לכמחצית תושביו. בשנת 1897 נמנו בכפר כ-500 יהודים, ופעלו בו שני בתי כנסת. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-400 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית.

ב-27 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, והפקידו את השליטה בו בידי המשטרה האוקראינית. זו ביצעה מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודי הכפר. בד בבד, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, איסור מגע עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה.

ב-5 באוגוסט 1941 רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת בו, וכ-260 מתוכם נרצחו מחוץ ליישוב. בספטמבר ובדצמבר 1941 הוטלו על יהודי הכפר הנותרים תשלומי כופר גבוהים. בקיץ 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אליו הובאו יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אוגוסט 1942 נרצחו כל יושבי הגטו. לפני האקציה הספיקו עשרות יהודים מהגטו להימלט ממנו, תוך הצתת בתיהם, אך רובם נתפסו בידי אוקראינים ונרצחו.

## קישורים חיצוניים

* ויז'ווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16