חוק השכרת ומכירת נכסי דלא ניידי לזרים

**חוק השכרת ומכירת נכסי דלא ניידי לזרים, מס' 40 לשנת 1953** (בערבית: **قانون إيجار وبيع الأموال غير المنقولة رقم 40 لسنة 1953**; ידוע גם כ**חוק מספר 40**) הוא חוק ירדני האוסר מכירה והשכרה של מקרקעין למי שאינו ירדני, פלסטיני או ממוצא ערבי אחר. החוק חל גם ביהודה ושומרון, ולא בוטל גם לאחר מלחמת ששת הימים. בשנת 1971 נעשה שינוי חקיקה המאפשר לחברה רשומה ביהודה ושומרון לבצע עסקאות מקרקעין ביהודה ושומרון, בכפוף לקבלת אישור ("היתר עסקה") מראש המנהל האזרחי, ללא הבדל בין ערבים ל'זרים'. על החוק נמתחה ביקורת בשל היותו מפלה וגזעני, והועלו הצעות חוק בכנסת וכן עתירות לבג"ץ המבקשות לבטלו.

## החוק
החוק אוסר על שכירת נכס בידי אדם שאינו אזרח ירדן לתקופה העולה על שלוש שנים ללא אישור מממשלת ירדן.

סעיף 3 לחוק קובע כי אדם שאינו ירדני יוכל לרכוש מקרקעין רק אם מדובר בקרקע עירונית הנדרשת למגוריו ולניהול עסקיו בלבד. בנוסף הותרה רכישת אדמה חקלאית באדמה בהן השתמש או הועברו אליו הזכויות קודם כניסת החוק לתוקף, באדמות שבתחום תעלת הע'ור המזרחית אם הוא גר באזור מכבר, ובתנאי שיתחייב להיות כפוף לחוקי הממלכה הירדנית. סעיף 4 מאפשר לאדם ממוצא ערבי שאינו ירדני או פלסטיני לרכוש מקרקעין גם בקרקעות שאינן עירוניות, בכפוף ל"היתר עסקה". ל'זרים' שאינם ממוצא ערבי אין אפשרות על פי החוק לבצע עסקאות מקרקעין מחוץ לאזורים העירוניים.

## בירדן
החוק הירדני הוחלף באוקטובר 2006 בחוק חדש המסדיר את הסוגיה. החוק החדש השווה את מעמד כלל אזרחי מדינות ערביות למעמד ירדנים, והקלה את ההגבלות על לא־ערבים.

## ביהודה ושומרון
מיד לאחר מלחמת ששת הימים הוצא מנשר צבאי ובו הקביעה כי סדרי החוק והמשפט שעמדו בתוקפם תחת השלטון הירדני וקודם לו, ימשיכו לעמוד בתוקפם. בהתאם לכך גם "חוק השכרת ומכירת נכסי דלא ניידי לזרים" לא תוקן, כך שעד היום חל ביהודה ושומרון האיסור למכור קרקע ל'זרים', ובכלל זה בעיקר יהודים.

בשנת 1971 נחקק הצו בדבר חוק השימוש והחזקה (תצרוף) של האישיות המשפטית בנכסי דלא ניידי, שהעניק למפקד המנהל האזרחי סמכות לתת היתר עסקה לתאגיד רשום ביהודה ושומרון לבצע עסקאות מקרקעין ביהודה ושומרון, ללא הבחנה במוצא אתני של חבריו. מאז חקיקתו המצב המשפטי ביהודה ושומרון מאפשר למי שאינם ערבים לקנות מקרקעין בשטחים לא עירוניים, בתנאי שהם מתאגדים כחברה ומקבלים היתר עסקה.

## היתר עסקה
בתקופת השלטון הירדני הסמכות לתת היתר עסקה הייתה שייכת למועצת השרים הירדנית. מאז מלחמת ששת הימים הסמכות הרשמית לנתינת היתר עסקה היא של ראש המנהל האזרחי. היתר עסקה נדרש לרכישת קרקע על ידי 'זרים' גם בקרקע עירונית וגם בקרקע שאינה עירונית. בפועל, ראש המנהל האזרחי הוא קצין בצה"ל, הכפוף לשר הביטחון, כך שבקבלת ההחלטה אם לתת היתר עסקה מעורבים בדרך כלל שיקולים שונים של הדרג המדיני.

## ביקורת והצעות לשינוי
### באקדמיה
שימור האיסור למכור מקרקעין ביהודה ושומרון ל'זרים', ובפרט גואלי קרקעות ציונים, ספג ביקורת רבה בשל היותו מפלה וגזעני ובשל הפגיעה בעקרון השוויון. כמו כן, האיסור מצטרף לסל הגבלות וחסמים הפוגעים בזכות הקניין של יהודים ביהודה ושומרון: כמו בכל מרשם מקרקעין מקובל במדינות מודרניות (כגון מרשם המקרקעין הישראלי), ערבי יכול ליהנות ממידע רשמי ומדויק על שם מי הקרקע רשומה, ולעומת זאת ליהודי אין גישה למאגר המידע על רישום המקרקעין ביהודה ושומרון. בנוסף, את הרכישה יכול היהודי לבצע רק בשותפות בתאגיד ולא כאדם פרטי. גם מימוש הרכישה תלוי תמיד בשיקול דעתו של גורם מדיני, שיכול להימנע מלתת היתר עסקה. לבסוף, גם אם היהודי מחזיק בקרקע כדין, יכול שר הביטחון להוציא צו שימוש מפריע כנגד המחזיק בקרקע, גם ללא טענת בעלות של מישהו אחר, בטענה שנוכחותו במקום מפריעה לשלום הציבור. בדו"ח הוועדה לבחינת מצב הבנייה ביהודה ושומרון (דו"ח לוי) נמתחה ביקורת חריפה על המשך תחולתו של החוק ביהודה ושומרון, כמו גם על חוקים ונהלים נוספים:

ד"ר חגי ויניצקי הציע ב-2018 הצעת חקיקה צבאית ליהודה ושומרון, לפיה כל אדם כשיר לרכישת קרקע ביהודה ושומרון. כמו כן לפי ההצעה יש לבטל את דרישת היתר העסקה.

### בכנסת
במהלך הכנסת העשרים הגיש חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' 2 הצעות חוק פרטיות המבקשות לבטל את איסור המכירה לזרים. במהלך הכנסת העשרים וארבע הניח סמוטריץ' שוב את ההצעות על שולחן הכנסת יחד עם שאר חברי הכנסת מסיעת הציונות הדתית. הצעת חוק דומה הוגשה בכנסת העשרים וחמש על ידי חבר הכנסת משה סלומון. גם בנובמבר 2024 הוגשה הצעת חוק דומה על ידי 40 חברי הכנסת משדולת ארץ ישראל. שתי ההצעות אושרו בקריאה טרומית ב־29 בינואר 2025.

### במשרד הביטחון
הביקורת כלפי האפליה המובנית במצב החוקי הקיים חלחלה גם למשרד הביטחון ולאגפים המשפטיים שלו האחראים על החקיקה ביהודה ושומרון, כך שהתובנה המוסכמת הייתה שיש לבטל את איסור המכירה ל'זרים': בדצמבר 2018 הוציא יועמ"ש איו"ש חוות דעת התומכת בביטול האיסור למכירת קרקע ל'זרים', תוך הותרת הדרישה להיתר עסקה. בינואר 2019 הוציא משרד הביטחון חוות דעת משפטית שקבעה שיש לצמצם אף את הדרישה להיתר עסקה בנוסף לביטול איסור מכירת הקרקע לזרים. למרות עמדת הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון, שר הביטחון בני גנץ החליט שלא לבטל את החוק בשל חשש מחיכוך עם הרשות הפלסטינית.

### הליכים משפטיים
בדצמבר 2020 הגישה עמותת רגבים עתירה לבג"ץ כנגד שר הביטחון בני גנץ הדורשת לחייב את משרד הביטחון והמנהל האזרחי לבטל את איסור מכירת המקרקעין ל'זרים', כפי שהמליצו הגורמים המקצועיים במשרד הביטחון. בפברואר 2022 הצטרפו לעתירה משה זר וישראל ציגלמן שנפגעו באופן ישיר מהחוק. בג"ץ הוציא צו על תנאי המורה לשר הביטחון להשיב מדוע לא יבוטל החוק, אך החליט לדחות את העתירה ולקבוע כי אין מקום להתערבות משפטית בסוגיה:

### בממשלה
בפברואר 2026 הורתה ועדת השרים לביטחון לאומי על ביטול החוק.

## ראו גם
* המאבק הפלסטיני במכירת קרקעות ליהודים
* דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)

## קישורים חיצוניים
* قانون إيجار وبيع الأموال غير المنقولة رقم 40 لسنة 1953
* חוק השכרת ומכירת נכסי דלא ניידי לזרים, מס' 40 לשנת 1953, מתוך אוגדן החקיקה של יועמ"ש איו"ש
* המתנחלים נגד שר הביטחון גנץ: תן לרכוש קרקעות ביו"ש!

## הערות שוליים

קטגוריה:גזענות
קטגוריה:ירדן: חוק ומשפט
קטגוריה:קרקעות
קטגוריה:יהודה ושומרון: חוק ומשפט
קטגוריה:חקיקה אנטישמית
קטגוריה:אפליה
קטגוריה:מקרקעין
קטגוריה:דיני מקרקעין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: חוק ומשפט