open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שון ג'יימס

**שון ג'יימס** (באנגלית: **Shawn James**; נולד ב-10 בספטמבר 1983 בגיאנה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-גיאני ששיחק בעמדת הסנטר ומתנשא לגובה של 2.08 מטרים.

## ביוגרפיה
ג'יימס נולד בגיאנה ובגיל 6 היגר לניו יורק. אחיו הצעיר הוא הכדורסלן דלרוי ג'יימס, ששיחק בעבר בקבוצת בני השרון.

ג'יימס שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת נורת'איסטרן. לאחר מכן שיחק באוניברסיטת דוקיין, במדיה שבר את שיא החסימות בליגת המכללות, כשסיים את העונה עם 6.5 חסימות למשחק. ב-17 בספטמבר 2006 בילה ג'יימס עם ארבעה חבריו לקבוצה במועדון ריקודים בקמפוס של אוניברסיטת דוקיין כאשר הותקפו בידי שני זרים לאוניברסיטה שהגיעו חמושים וירו לעברם לאחר שאחד השחקנים פלרטט עם ידידה של החמושים, ופצעו כל אחד מהם באיבר שונה, ג'יימס נורה ברגלו. לאחר משפט בו נידון היורה הראשון ל-40 שנים בכלא, והיורה השני ל-14 שנים מאסר, נידונה גם תלמידה מהקמפוס שסייעה להם להיכנס למועדון הריקודים. לאחר חמש עונות, סיים את קריירת המכללות ונרשם לדראפט ה-NBA של שנת 2008, אך לא נבחר בו. ג'יימס ושלושה מחבריו שנפצעו באירוע תבעו את אוניברסיטת דוקיין ביוני 2008 בטענה כי המוסד לא היה מאובטח כראוי שנתן ליורים הנ"ל להיכנס לשטח הקמפוס שלו (ג'יימס תבע גם את מאמנו שהכריח אותו לעלות לשחק פצוע מה שגרם לו לנזקים לטווח ארוך שהובילו להצגת ביצועים ירודים מעת לעת שפגעו בקריירת המשחק המקצוענית שלו – כמו לא להיבחר בדראפט ה-NBA), תביעתם נדחתה על ידי שופט פדרלי.

באותה שנה חתם ג'יימס במועדון הכדורסל הישראלי בני השרון לשנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בתואר מלך החסימות של הליגה עם 2.2 חסימות בממוצע למשחק. בעונת  רשם ג'יימס הישג של 11 חסימות ו-10 ריבאונדים במשחק ליגה מול מכבי חיפה.

לאחר שלוש עונות בבני השרון, לקראת עונת  חתם ג'יימס במכבי תל אביב לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת. הוא זכה להצלחה במשחקי הקבוצה, אף על פי שנפצע למשך כחודשיים במהלך העונה ונעדר ממספר משחקים חשובים.

ג'יימס נבחר לשחקן ה-MVP של היורוליג בשלב הראשון 2012/13. בחודש מאי נבחר למקום שני בשחקני ההגנה הטובים של היורוליג ולחמישיית העונה ביורוליג לעונת 2012/13 כאשר הוא הוליך את היורוליג עם 1.93 חסימות, סיים במקום השני עם 6.48 ריבאונדים, ורביעי במדד עם 16.6 בממוצע למשחק. ג'יימס גם שבר את שיא החסימות ששחקן העמיד בעונה אחת ביורוליג. בקיץ 2013 חתם ג'יימס לעוד ארבע שנים במכבי ונבחר לתפקיד קפטן הקבוצה, אך נפצע בגב וסיים את העונה באמצעה, מה שגרם לשחרורו מהקבוצה בקיץ 2014.

ב-31 ביולי 2014 חתם ג'יימס באולימפיה מילאנו אלופת איטליה.

בקיץ 2015 חתם לעונה בבילבאו באסקט. ב-2016 חתם במדי בודוצ'נוסט פודגוריצה. ב-2017 שיחק במדי קארידורוס דה פאחרדו מפוארטו ריקו. ב-2018 שיחק במדי באולזאק מהליגה הצרפתית הראשונה.

ב-10 באוקטובר 2018 הודיע ג׳יימס על פרישה מכדורסל. ב-2022 שימש סקאוט בעבור היוטה ג'אז.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן, באתר One
* מספר 5 - שון ג'יימס, באתר מועדון מכבי תל אביב

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים גיאנים
קטגוריה:מהגרים מגיאנה לארצות הברית
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דוקיין
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת נורת'איסטרן
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
INRI

שמאל|ממוזער|250px|תמונת ישו הצלוב ומעליו הכיתוב INRI
**INRI**, או **Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum**, (בלטינית: "ישוע הנצרי ומלך היהודים"), היא כתובת שהופיעה, על-פי המסורת הנוצרית, בשלוש שפות, בעברית, ביוונית ובלטינית, על-גבי הצלב שעליו צלבו את ישו. הכתובת, או ראשי התיבות בלַטינית (INRI) ובשפות אחרות, מופיעים לעיתים בציורים ועל פסלי הקרוסיפיקס.

## משפטו וצליבתו של ישו
[שמאל|ממוזער| ציור של [ולסקז: ישו הצלוב כשמעליו כתובות בשלוש השפות (הכתובת העברית איננה מדויקת)]]
על פי הברית החדשה, משהוסגר ישו לידי הרומאים, הם עינוהו, שמו בראשו כתר-קוצים ואמרו לו:  במהלך משפטו וטרום צליבתו שאל אותו הנציב פונטיוס פילטוס:

על פי יוחנן, כאשר נצלב ישו, נרשמה הכתובת "ישו הנוצרי, מלך היהודים" על הצלב בשלוש שפות: עברית, יוונית ולטינית. על פי יוחנן, פילטוס עצמו הוא שרשם את הכתובת.

בתקופת הרומאים היה נהוג לכתוב את פשעו של הנצלב, בגינו הוצא להורג, על גבי הצלב, למען יראו וייראו. רישום זה נקרא "טיטולוס". היומרה להיות מלכם של היהודים הייתה אשמתו של ישו בעיני הרומאים, ואשמה זו נרשמה על הצלב.
היהודים לא שבעו נחת מהכתובת וביקשו מפילטוס:

לסירובו של פילטוס לשנות את הכתובת שני הסברים. האחד, התואם את המסורת הנוצרית, הוא שפילטוס אכן הכיר במלכותו של ישו, והשני, הביקורתי, הוא שהחלטתו של פילאטוס לראות בישו "מלך היהודים", נועדה ליצור את הבסיס המשפטי להעמדת ישו לדין, כשאשמתו - מרידה ברומאים, שהעונש בגינה הוא צליבה.

## נוסחים שונים של הכתובת
יתר הבשורות מביאות את דבר הכתובת, אם כי בנוסחים שונים מנוסח יוחנן: "ישו מלך היהודים", או סתם "מלך היהודים". בשתיים מהן נכתב במפורש שהיותו מלך היהודים הוא הדבר שבו הואשם.
* .
* .
* .

הכנסייה הנוצרית אימצה את הנוסח היוחנני, המקוצר בראשי התיבות *INRI*, כקיצור המופיע על איקונינים וקרוסיפיקסים.

בכנסיות אורתודוקסיות משתמשים בכיתוב *INBI*, המבוסס על המקור היווני בברית החדשה, שנכתבה במקור ביוונית, במספר גרסאות שאחת מהן היא: Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων, ובראשי-תיבות: INBI. ייתכנו גם כיתובים אחרים, כמו ΙΝΒΚ (ישו מנצרת, מלך העולם) ו-ΙΝΒΔ (מלך התהילה). בכנסיות בעלות אוריינטציה רוסית מופיע הכיתוב ІНЦІ.

## באמנות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כתובות בלטינית
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:סמלים נוצריים

קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:כתובות ביוונית
קטגוריה:כתובות עבריות
קטגוריה:כתובות תלת-לשוניות
היכל הספורט מטרו ווסט רעננה

**היכל הספורט מטרו ווסט [[רעננה]]**, שנחנך בשנת 1994, הוא אולם ספורט השייך לבית הספר מטרו ווסט שצמוד לו.

האולם מכיל 1,650 מקומות ישיבה (מתוכם 900 מקומות קבועים בטריבונה המרכזית והשאר ביציעים מתקפלים הניתנים לפתיחה במשחקי כדורסל אך נותרים מקופלים במשחקי כדוריד וכדורעף), והוא משמש למשחקי הבית את קבוצת הכדורסל של מכבי עירוני רעננה, קבוצת הנוער של עירוני רעננה, שזכתה ב-3 אליפויות נוער רצופות בין 2013 ל-2015, ונבחרת הכדורסל של בית הספר מטרו-ווסט המשחקת בליגת העל לתיכונים, שגם באמתחתה 3 אליפויות (2000, 2004 ו-2015). בעבר שימש כאולמה הביתי של קבוצת בני השרון.

בעבר שימש האולם גם את נבחרת ישראל בכדוריד, שהפסיקה להשתמש בו מסוף עונת 2007/08, ועברה להיכל בית מכבי בראשון לציון.
האולם משמש גם את נבחרת כדורעף הנשים של ישראל. 

ב-2013 ו-2017 שימש ההיכל למשחקי טניס השולחן של המכביה התשע-עשרה והמכביה העשרים.

האולם הוא ביתו גם של איגוד הג'ודו בישראל בכל התחרויות הפנים ארציות מילדים עד בוגרים.

## קישורים חיצוניים

מטרווסט
קטגוריה:רעננה: ספורט
קטגוריה:רעננה: מבנים
מחוזות ניז'ר

מבחינה מנהלית ניז'ר מחולקת ל-7 מחוזות (région) ואזור עיר הבירה. המחוזות מחולקים לנפות.

שמאל|250px|ממוזער|מפת מחוזות ניז'ר

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה 2020 (הערכה)

קטגוריה:ניז'ר: חלוקה מנהלית
ג'ון קולמה

**ג'ון חיירו קולמה** (בספרדית: **Jhon Jairo Culma**; נולד ב-17 במרץ 1981 בקאלי, קולומביה) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

## קריירה
קולמה התאמן עם קבוצות הנוער של אמריקה קאלי, מיונאריוס, ודפורטיבו קאלי. בגיל 17 קולמה הגיע להתנסות במועדון מונפלייה, אך לבסוף עבר לארגנטינה כשחתם במדי קבוצת הפאר אינדפנדיינטה.

בשנת 2001 עבר לקרוס אסול המקסיקנית, אך שיחק במשך רוב תקופתו במועדון בקבוצת הבת הידלגו.

בשנת 2005 קולמה זומן לנבחרת הבוגרת של קולומביה, ושותף במשחק אחד. בשנה זו גם עבר לברוחאס מליגת העל של קוסטה ריקה.

ב-20 ביולי 2006 חתם קולמה בקבוצת בני סכנין מהליגה הלאומית, ועזר לקבוצה להעפיל לליגת העל. בעקבות עלייתו לליגה הבכירה עם קבוצתו, נבחר בסיום העונה לנבחרת העונה של הליגה הלאומית. במדי סכנין, קולמה המשיך עונה נוספת, ועזר לקבוצתו להגיע למקום הרביעי בטבלה.

ב-17 ביוני 2008 חתם קולמה על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה, עמה זכה בשתי אליפויות ובמדיה כבש שער בודד. עיקר תרומתו של קולמה הייתה הגנתית והוא נחשב ל"גרזן" - קשר אחורי קשוח. 

בסיום החוזה בתום עונת 2010/11 נתן קולמה בתחילה את הסכמתו להצטרף לעירוני קריית שמונה לפני שחתם לבסוף בברסט מליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה שותף ב-21 משחקי ליגה, והפך מהר מאוד לשחקן הרכב פותח, לפני שבתחילת דצמבר נפצע בברכו ונעדר מהמגרשים למספר חודשים. בעונתו השנייה במועדון שותף בחמישה משחקים בלבד, לפני שב-12 באפריל 2013 הותר החוזה שלו עד סוף העונה בהסכמת שני הצדדים.

## תארים

### מכבי חיפה

* **אליפות [[ליגת העל בכדורגל|ליגת העל]]: 2** (2008/09, 2010/11)

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר ONE

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:קאלי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני קרוס אסול
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה 
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוסטה ריקה
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ילידי 1981
گ

האות **גאף** (**گ**) היא אחת מ-32 האותיות בשפה הפרסית ואחת מ-39 האותיות בשפת אורדו. האות מבוססת על האות כאף (ک) והיא מקבילה לאות ג' בעברית. ב-IPA היא מסומנת ב- [].

על אף שהאות שייכת לשפות הפרסית ואורדו, משתמשים באות גם בשפה הערבית כאות חיצונית, אם כי שימוש זה אינו נפוץ. האות משמשת בעיקר בקרב דוברי ערבית במזרח התיכון, אם כי שם קיימת עדיפות לשימוש באות החיצונית ﭺ (גים, וריאנט של ג'ים (ج)), ואילו בצפון אפריקה נהוג להשתמש באות ڨ (גאף, וריאנט של קאף (ق))

## צורות הכתיב

## קישורים חיצוניים

گ
קטגוריה:אלפבית אורדו
מריונטה סול

[שמאל|ממוזער|260px|מריונטה סול בהופעה ב[פסטיבל סמילנסקי ברחוב סמילנסקי בבאר שבע (2007)]]
**מַרְיוֹנֵטָה סוֹל** הייתה להקת אינדי רוק ישראלית שהוקמה בבאר שבע בשנת 2003 על ידי אמיר גְרוּמַן ועידו קָרוּבּ. הלהקה פעלה עד שנת 2015 והוציאה ארבעה אלבומים: ״פוטו רצח״ (2004), ״שקשוק השפנים״ (2005), ״עיר הפועלים״ (2009), ״ארבע רוחות״ (2013).

שני אלבומיה הראשונים של הלהקה הופקו עצמאית והופצו ברשת בחינם. שני אלבומיה האחרונים הופצו בחנויות התקליטים.

## היסטוריה

אמיר גרומן ועידו קרוב, חברי ילדות, שיתפו פעולה בצורות שונות מגיל צעיר. בשנת 2003, בעת שחלקו דירה ברחוב הנרייטה סולד בבאר שבע, החלו להקליט קטעים מוזיקליים שאותם איגדו יחדיו לאלבום בשם "פוטו רצח". עבור האלבום נדרש שם להקה, ושיבוש של שם הרחוב הוליד את השם "מריונטה סול ונערי הזרקורים". האלבום הראשון של הלהקה היה אינסטרומנטלי בעיקרו, הוקלט באמצעים ביתיים וחולק לחברים על גבי תקליטורים צרובים. שנה לאחר מכן, ב-2005, הקליטו גרומן וקרוב אלבום ביתי נוסף תחת השם "שקשוק השפנים" שאף הוא יועד תחילה לחברים ולאחר מכן נגנז. באותה שנה החלו השניים להופיע עם אמיר קרטס יוצא להקת רעש תחת השם "קרטס ונערי הזרקורים".

ב-2006 הגיעה מריונטה סול לרדיו בפעם הראשונה עם הסינגל "היי" שהושמע בתחנת הרדיו 88FM. שני סינגלים נוספים, "עשור" ו-"עיר הפועלים", שיצאו ב-2008, הושמעו בגלגלצ והביאו ללהקה הכרה רחבה יותר. שלושת הסינגלים נכללו לאחר מכן באלבום הראשון של מריונטה סול שהופץ לחנויות התקליטים, "עיר הפועלים" משנת 2009. בעקבות ההצלחה של "עיר הפועלים" העלתה הלהקה את שני אלבומיה הראשונים לרשת לשמיעה בחינם והחלה להופיע יותר, בעיקר בתל אביב ובירושלים. בהופעות של "עיר הפועלים" הצטרפו אל גרומן (שירה, גיטרות, סינתיסייזר, בס, מכונת תופים) וקרוב (גיטרות, בס) נגנים נוספים: גיל נמט (תופים), יניב דגן (בס), אלעד שופן (סינתיסייזר ובס), איתי בלטר (קלידים), ונדב גורלי (תופים).

ב-2013 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי, "ארבע רוחות" שהופץ אף הוא לחנויות התקליטים. "אלבום רוק גיטרות אפל ומרתק, שנשען על הגל החדש של שנות השמונים בעדכון לימינו" על פי יואב קוטנר. בהופעות של "ארבע רוחות" ניגנו עם גרומן וקרוב נדב גורלי (תופים) וטל פוגל (בס).

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
*פוטו רצח (2004)
*שקשוק השפנים (2005)
*עיר הפועלים (2009)
*ארבע רוחות (2013)

### סינגלים
*היי (2006)
*עשור (2008)
*עיר הפועלים (2008)
*שעונים (2009)

## קישורים חיצוניים

* מריונטה סול באתר ספוטיפיי.
* 
* 
* 
* מריונטה סול מיוזיק בבלוג של יואב קוטנר, 26 ביוני 2013.

## הערות שוליים

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:באר שבע: תרבות
בית אמות משפט

ממוזער|שמאל|המגדל בסביבות 1965
**בית אמות משפט** הוא מגדל משרדים הניצב בשדרות שאול המלך בתל אביב, בין רחוב לאונרדו דה וינצ'י ממזרח ורחוב דובנוב ממערב. מדרום לו שוכן בית תנועת המושבים.
הבניין תוכנן על ידי האדריכלים אריה שרון, בנימין אידלסון ואלדר שרון והושלם בשנת 1970. סגנונו ברוטליסטי והוא מתאפיין במעטפת בטון חשוף, אם כי כיום הוא צבוע בלבן. המבנה מחולק לשני חלקים - מזרחי ומערבי - המחוברים ביניהם בפרוזדור צר בכל הקומות. למעשה רק חלקו המערבי מכונה באופן רשמי "בית אמות משפט", ושמו של החלק המזרחי הוא "בית המרכז החקלאי", אך הראשון דבק בכולו. המבנה מתנשא לגובה של 66 מטר ויש בו 17 קומות.

עם הקמתו שכנה במבנה הנהלת כור תעשיות והוא נודע כ"בית כור". לאחר תקופה נקרא הבניין בית המרכז החקלאי ובהמשך נקרא בית אמות משפט. בחזיתו ניצב בעבר פסל בצורת הקובייה ששימשה כסמל הקונצרן. שכנו בו גם לשכותיהם של כמה מראשי הממשלה לשעבר.

כיום הבניין מאוכלס על ידי עורכי דין, מפלגות, שגרירויות, רואי חשבון ועוד.

בבניין ישנם כ-367 מקומות חניה, בחניה עילית ותת קרקעית.

75% מהבניין הם בבעלות קבוצת אמות השקעות בע"מ, ויתר הבניין בבעלות ניר שיתופי, המרכז החקלאי, תנועת המושבים וחברת חבצלת מוסדות תרבות.

## קישורים חיצוניים

* הבניין באתר אמפוריס
* 

## הערות שוליים

אמות משפט
קטגוריה:שדרות שאול המלך
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אידלסון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אריה שרון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלדר שרון
קטגוריה:כור תעשיות
קטגוריה:בנייני אמות השקעות
מיירון בוליטר

שמאל|ממוזער|250px|עטיפת הספר מכת מחץ**מיירון בוליטר** (באנגלית: **Myron Bolitar**) היא הדמות המרכזית בסדרת ספרי מתח מאת הסופר האמריקני-יהודי הרלן קובן. הסדרה כוללת 12 ספרים וסיפור קצר. כמעט כולם תורגמו לעברית והופצו בישראל בתרגומו של ירון פריד בהוצאת ידיעות ספרים יחד עם שאר ספריו של הרלן קובן.

הסיפור הקצר "The Rise and Fall of Super D" טרם תורגם לעברית.

בין ספרי הסדרה אין קשר עלילתי, אך הדמויות זהות באופן כמעט מלא. בחלק מספרי הסדרה, מיירון בוליטר מספר את הסיפור בגוף ראשון. מיירון היה כדורסלן מבטיח אך עקב פציעה פרש מהמקצוע. הוא מקים את "מ"ב ייצוג ספורטאים ואמנים", סוכנות שבתחילה מייצגת ספורטאים, אך בהמשך גם אמנים. בסוכנות עובדת גם אספרנזה, מתאבקת לשעבר המכונה "פוקהונטס", וחברתו הטובה של מיירון. חברו הטוב של מיירון, וין, הוא בן למשפחה עשירה, מנותק רגשית, ובעל כישורים פיזיים חריגים, המוכר בביטוי בו הוא משתמש כשהוא עונה לטלפון – "דבר ברור". על אף שנראה כי מיירון הוא הביריון מבין השניים, מיירון הוא זה שנאלץ לרסן את ווין, לעיתים קרובות בלי הצלחה. ווין מתואר כבחור קר ונוקשה מאוד המתייחס לנשים בתור חפצי מין. ווין מתואר כאחד הטובים בעולם בקונג פו ובאמנויות לחימה שונות. מלבד זאת יש לו תמיד שני אקדחים וסכין ויש לו קשרים כמעט בכל מקום. הוא הצד הפרוע והחזק של הצוות אך למרות זאת הוא עוזר פעמים רבות למיירון גם בחלק החשיבתי. מיירון מאופיין כדמות סרקסטית ביותר, אך עם זאת רומנטית כלפי בנות זוגו, היודעת להעביר ביקורת גם על עצמה, בעל יכולת פיזית גבוהה ושליטה מעולה בנשק. הוא בחור גבוה (1.93 מטרים), שלדבריו מביט על הארבעים מהצד הפחות יפה.

עוד מהדמויות המופיעות בכמה מספרי הסדרה: אלי ויילדר – אחת מבנות זוגו של מיירון, אלמנה שבעלה נרצח באירועי ה-11 בספטמבר; זורה, סוכן מוסד לשעבר הידוע בכך שהוא לובש בגדי אישה; סינדי הגדולה, הייתה שותפה של אספרנזה בקרבותיה בעבר וכיום משמשת כמזכירה במ"ב ייצוג ספורטאים ואמנים; תרז קולינס, המופיעה בעיקר בספר "דם חם", לה ולמיירון היה רומן לפני כמעט עשור, והיא פונה אל מיירון על מנת שיעזור לה למצוא את בעלה לשעבר. דמויות נוספות: אמילי דאונינג (חברתו לשעבר של מיירון, לפני שנישאה בליל כלולותיה היא ומיירון קיימו יחסי מין ונולד להם ילד. עם זאת מיירון מתוודע לכך רק שלוש עשרה שנים מאוחר יותר ועוזר להצילו ממוות) ג'סיקה קאלוור, אל ואלן (הוריו של מיירון) ועוד.

בעקבות הסדרה החל קובן בכתיבת ספין אוף, סדרת "מיקי בוליטר", אחיינו של מיירון, שממשיך את העלילה ומיירון עצמו משתתף בה לעיתים רחוקות. הספר האחרון על מיירון, "אבק שרפה", מהווה פיילוט לסדרה החדשה. עד כה יצאו שלושה ספרים בסדרה: "מחסה", "מרחק של שניות" ו"סודות באפילה".

## ספרי הסדרה
ספרי הסדרה, לפי סדר יציאתם לאור הם:

## סדרות המשך

### מיקי בוליטר
סדרת המשך על אחיינו של מיירון בוליטר (גיבור הסדרה המקורית), שמתמודד עם מות אביו ונקלע לתעלומות מסתוריות.

**ספרים בסדרה:**
* מחסה (2012)
* מרחק של שניות (2013)
* סודות באפלה (2015)

### וינדזור הורן לוקווד השלישי "ווין"
סדרת ההמשך המדברת על חברו הנאמן של מיירון בוליטר (גיבור הסדרה המקורית), שנמצא בשבילו בכל ספר. 

**ספרים בסדרה:**
* ניצחון (2022)

## קישורים חיצוניים
* האתר הרשמי של הרלן קובן

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי הרלן קובן
ראובן גרוזובסקי

הרב **רפאל ראובן גרוזובסקי** (י"א בכסלו ה'תרמ"ז 8 בדצמבר 1886, מינסק – כ"ב באדר ה'תשי"ח, 14 מרץ 1958, ארצות הברית), היה ר"מ וראש ישיבה בישיבות כנסת בית יצחק שבליטא, תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי, ויושב ראש מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית.

## תולדותיו
נולד במינסק, לרחל לאה, בתו של הרב אברהם יורקנסקי רבה של סוירזנה ולרב שמשון גרוזובסקי, דיין ומורה הוראה במינסק. הוא למד במינסק ב'קיבוץ' שבבית הכנסת זבחי צדק, ואחר כך בישיבת סלובודקה שבליטא.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה התפזרה הישיבה וחלק מתלמידיה גלו לקרמנצ'וג, שם נשא את חיה שרה מרים, בתו של הרב ברוך בר ליבוביץ, ראש ישיבת כנסת בית יצחק. אחרי נישואיו נתמנה לר"מ שני בישיבתו של חותנו, והיה אחראי על הניהול הכספי עד ראשית מלחמת העולם השנייה. בשנת תרפ"א עברה הישיבה לווילנה, ובשנת תרפ"ו לקמניץ. בשנת תרפ"ט הגיעה הישיבה למשבר כלכלי והוחלט על נסיעה לארצות הברית לשם גיוס כספים. במשך כשנה ומחצה נדדו החותן והחתן ברחבי ארצות הברית, והצליחו במידה רבה. אחר כך חזרו לקמניץ, והמשיכו בהרבצת תורה.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת ברית המועצות לפולין, גלתה הישיבה לווילנה, שעדיין הייתה חלק מליטא העצמאית. זמן קצר אחר כך נפטר חותנו הרב ברוך דוב ליבוביץ, והישיבה המשיכה בראשותו יחד עם גיסיו הרב משה ברנשטיין והרב יעקב משה ליבוביץ. הם עברו לראסיין, פרוור של וילנה, ושם התקיימה הישיבה עד החורף של שנת תש"א (1940–1941). בתש"א היגר לארצות הברית, ושם התמסר להצלת בני הישיבה, במסגרת ועד ההצלה בניו יורק. כמו כן עסק במשלוח חבילות עזר וסיוע לתלמידים שהוגלו לסיביר. אחר המלחמה נתמנה לראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק במקומו של הרב שלמה היימן שנפטר אז, ובמקביל נתמנה לראש ישיבת בית מדרש עליון שבמונסי, ניו יורק, שנוסדה ידי הרב שרגא פייבל מנדלוביץ. כן כיהן כראש מועצת גדולי התורה שעל ידי אגודת ישראל באמריקה.

בב' בניסן תשי"א (8 באפריל 1951) נפטרה אשתו, ובסוף אותה שנה נפגע בתאונת דרכים שגרמה אחר כך להתקף לב, לשבץ ולשיתוק עד פטירתו.

חתניו הם הרב דן אונגרישר, שהתמנה תחתיו לראשות ישיבת בית מדרש עליון, והרב לוי קרופני, ראש ישיבת "תורת אמת" בניו יורק. בנו חיים הוא חותנו של ראש ישיבת תורה ודעת הנוכחי, הרב יצחק ליכטנשטיין.

## ספריו
* **חידושי רבי ראובן**, על מסכתות הש"ס הישיבתיות, ג' חלקים, ח"א, ניו יורק, ה'תשכ"ה, ח"ב, ניו יורק, ה'תשל"א, ח"ג, ניו יורק, ה'תשמ"ה
* **חידושי רבי ראובן**, על מסכת מקוואות, ניו יורק, ה'תשנ"ד
* **[http://www.hebrewbooks.org/41396 בעיות הזמן]**, בני ברק, ה'תשל"ב
* **מאמרי רבי ראובן**, על התורה, מונסי, ה'תשס"ד
* **שיחות רבי ראובן**, שיחות ודרשות, מונסי, ה'תשס"ו
***לב ראובן**, שיחות ומאמרים על התורה, ישראל, ה'תשע"ט

## לקריאה נוספת
*אהרן סורסקי, **מרביצי תורה ומוסר**, חלק ג, בני ברק תשל"ו, עמ' קלט–קס

## קישורים חיצוניים
* 
* הרב מרדכי מנחם וינגורט, "קוים לדמותו של רבי רפאל ראובן גרוזובסקי", **[[ישורון (מאסף תורני)|ישורון]]**, כא (ניסן תשס"ט), עמ' קז–קצו.
* רבי רפאל ראובן גרוזובסקי, קברו ופרטים נוספים באתר kevarim.com 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבת תורה ודעת
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:משפחת ברוך בר ליבוביץ
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
בית רקנאטי

**בית רקנאטי** הוא בניין מגורים השוכן בתל אביב בפינת הרחובות דרך בגין ומזא"ה המהווה דוגמה לסגנון הבינלאומי בארץ ישראל ואחד הבניינים הידועים של העיר הלבנה.

## היסטוריה
את הבנייה יזם ב-1934 איש העסקים ליאון רקנאטי (הסב) במטרה להקים בניין מגורים בעל חזית מסחרית. דרך בגין, אז דרך פתח תקווה (במקור הייתה דרך יפו-שכם), הייתה אז דרך מסחרית חשובה שהובילה אל מרכז תל אביב הצעירה. את הבניין תכננו האדריכלים שלמה ליאסקובסקי ויעקב אורנשטיין והוא נבנה ב-1935.

הבניין נבנה כמו מרבית הבנייה בעיר בשנות ה-30 בסגנון הבינלאומי והוא מתאפיין בצורות נקיות ומבנה פונקציונלי חסר עיטורים. מסממניו הבולטים הוא חזית המרפסות הפונה אל הדרך הראשית ומעליהן אלמנטי הצללה. המבנה כולל שורת חנויות לאורך הרחוב ובצידו הנסתר חצר פנימית.

במהלך שנות ה-40 וה-50 נעשו בבניין שינויים רבים ולאחר מכן הוא נזנח במשך שנים רבות. בשנת 2000 עבר שימור ושיחזור מלא על ידי האדריכל גידי בר אוריין.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:העיר הלבנה
קטגוריה:דרך בגין (תל אביב)
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:משפחת רקנאטי
קיריה

ה**קיריה** היא תפילה נוצרית חשובה, הפותחת את תפילת המיסה. מקור שמה במילה היוונית "Κύριε" שמשמעותה היא "הו אדון" (יחסת הפנייה, ווקטיב, מן המילה היוונית "Κύριος", "אדון"). היא נקראת גם "Κύριε ἐλέησόν" דהיינו  (הבשורה על-פי מתי, י"ז ט"ו). זוהי התפילה היחידה ביוונית שנכללת בספר התפילות הקתולי הלטיני והיא כוללת שש מילים בלבד:

:Κύριε ἐλέησον, Χριστὲ ἐλέησον, Κύριε ἐλέησον. 
:קִירִיֵה אֶלֵיסוֹן, כְרִיסְטֵה אֶלֵיסוֹן, קִירִיֵה אֶלֵיסוֹן.
:אדֹני רחם-נא, המשיח רחם-נא, אדני רחם-נא. 

התפילה כלולה ברקוויאם וזכתה להלחנה ולביצועים מוזיקליים רבים מאוד.
גרסה גרגוריאנית של קיריה:
[גרסה [מזמור גרגוריאני|גרגוריאנית]]

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית
מוריס טייה

**מוריס טייה** (בצרפתית: **Maurice Tillet**; 23 באוקטובר 1903 - 4 בספטמבר 1954) היה מתאבק מקצועני בשנים המוקדמות של ההיאבקות הבידורית. על פי השמועות מראהו החיצוני היווה בסיס לדמותו של שרק.

## חייו
טייה נולד ברוסיה להורים צרפתים ולמד לדבר ב-14 שפות שונות. הוא היה גם משורר וקיווה להיכנס לעסקי המשחק. טייה זכה באליפות העולם של ה-AWA. אחד המהלכים המוכרים שלו היה "חיבוק הדוב".

בשנות העשרים לחייו פיתח טייה מחלה בשם אקרומגליה, מחלה נדירה שבה עצמות כפות הידיים, כפות הרגליים והגולגולת ממשיכות לגדול באופן לא פרופורציונלי. במהרה כל גופו השתנה כתוצאה מהמחלה, מה שגרם לכאב נורא לטייה שהחל להקרא בשמות גנאי, והוכרח לעזוב את עיירתו.

כשהוא החל לחפש זהות חדשה, טייה היגר לארצות הברית בשנת 1939 ושם התפרנס מהופעתו והחל להיות מתאבק מקצועי, וכונה " The French Angel " (בתרגום חופשי "המלאך הצרפתי"). דמותו הייתה הצלחה מיידית. שיא הקריירה שלו היה ב-1 באוגוסט 1944 כאשר ניצח את סטיב "המוחץ" קייזי על חגורת האליפות של ה-AWA.

במהרה טייה הפך למבודד, אף על פי שהיו מספר אנשים שהצליחו להתחבר איתו, ביניהם איש העסקים פטריק קלי.

טייה נפטר ממחלת לב בשנת 1954 בגיל 50.

בובי מנגין, שהיה אלוף היאבקות שאל את טייה על ערש דווי אם יוכל לעשות מסיכות מפניו. טייה הסכים ובובי הכין שלוש מסכות. אחת מהן ניתנה לאדם שתרם שנים לאחר מכן את המסיכה למוזיאון יורק ברבל, השנייה הייתה תלויה במשרדו של פטריק קלי והשלישית נתרמה למוזיאון היאבקות באיווה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מהגרים לארצות הברית
קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקים מקצוענים צרפתים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
ژ

**ז'אי** (בערבית: **ژاي**) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה, כוואריאנט של זאי, כדי לייצג את העיצור /ʒ/ (כמו זי"ן גרושה). 
היא אחת מאותיות دوذ ارزژ (דוד'ארזז'), האותיות שאינן מתחברות לאות שבאה אחריהן. אין לה אות מקבילה עברית, אנגלית או ערבית (אם כי במספר להגים ארץ-ישראליים האות ج מבוטאת כמוה), אך בכתב קירילי יש (האות Ж). צלילה מבוטא במילים  ז'אן (שם), ז'בוטינסקי, או בסוג אסימון מפורסם, ז'טון. בדרך כלל מחליפים אותה באות ג'ים (جيم). משמשת בשפת האורדו בה מהווה כאות ה-17.

ממוסגר|האות ז'אי

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שפות איראניות
פסדינה

שמאל|ממוזער|250px|בית המשפט הפדרלי לערעורים בפסדינה
**פסדינה** (באנגלית: **Pasadena**) היא עיר במחוז לוס אנג'לס השייכת למטרופולין של לוס אנג'לס, קליפורניה. נכון לשנת 2020 חיים בה כ-138,699 תושבים, העיר ה-160 בגודל אוכלוסייתה בארצות הברית. פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס הצפוף ומרכז התרבות העיקרי של עמק סן גבריאל.

פסדינה היא ביתם של מוסדות אקדמיים רבים (בהם: המכון הטכנולוגי של קליפורניה, JPL, מכללת מרכז האמנות והעיצוב), חברות היי טק ותעשייה חשובות.

## היסטוריה
הבעלים של אדמות פסדינה היה בנג'מין וילסון, אשר הקים במקום כרמים. בבעלותו של וילסון היה שטח גדול נוסף, העיר ריברסייד המזרחית למטרופולין של לוס אנג'לס, והוא עצמו הפך לראש עיריית לוס אנג'לס השני. בשנת 1873 ביקר אותו ד"ר דניאל ברי מאינדיאנה, אשר חיפש מקום להקים קליניקה למטופלים הסובלים ממחלות נשימה. ברי, שסבל מאסתמה, התרשם לטובה מאקלים המקום, ויחד הם הקימו את היישוב "אינדיאנה קולוני" ב-31 בינואר 1874. בשנת 1886 שונה שם העיירה ל"פסדינה", בעקבות הצבעת תושבי המקום. פופולריות המקום גדלה במהירות, מה שדרש שיפור בתשתיות, כולל חיבור למסילת רכבת בסוף המאה ה-19. האקלים הנוח משך תיירים רבים, בעיקר עשירים מהחוף המזרחי, ופתח את הדלת לצמיחת ענף התיירות בעיר. ב-1891 הוקם מכון "המכון הפוליטכני ת'רופ" שלימים הפך ל"מכון הטכנולוגי של קליפורניה" (קלטק). בשנת 1911 הפך המכון לאוניברסיטה הנהנית ממימון ציבורי. 

## גאוגרפיה
פסדינה שוכנת בגובה 263 מטרים מעל פני הים ומשתרעת על שטח של 60 קמ"ר מזרחית ללוס אנג'לס ובתוך המטרופולין של לוס אנג'לס. פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס.

## תחבורה
בשנת 1913 תמה בנייתו של גשר רחוב קולורדו מעל נחל ארויו סקו. הגשר כונה גם "גשר המתאבדים" בשל המתאבדים רבים אשר קפצו ממנו אל מותם בתקופת "השפל הגדול".

בשנת 2003 הושלמו העבודות על ה"קו הזהוב" של הרכבת הקלה של לוס אנג'לס, שמחברת כעת את פסדינה עם מרכז לוס אנג'לס. פסדינה היא התחנה הסופית של "הקו הזהוב" של המטרו של לוס אנג'לס, אשר מתחיל בתחנת יוניון במרכז העיר. הקו מתוכנן להמשיך דרך ערים נוספות במטרופולין של לוס אנג'לס עד מונטקלייר.

נמל התעופה בוב הופ (ידוע גם בשמו: נמל תעופה ברבנק-גלנדייל-פסדינה), הממוקם ליד ברבנק, משמש כנמל תעופה אזורי. רוב היעדים מנמל התעופה הם במערב ארצות הברית. נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר לפסדינה הוא נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס.

## בתרבות
פסדינה היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה "המפץ הגדול" ומקום המגורים של הדמויות הראשיות בה.

האסטרואיד "2860 Pasacentennium" שהתגלה על ידי אלינור הלין, נקרא על שם העיר לרגל חגיגות 100 השנה להקמתה)

## ערים תאומות

*
*
*
*
*
*

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של עיריית פסדינה
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס: ערים
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1886
שכונת עזרא

**שכונת עזרא** היא שכונה בדרום-מזרחה של העיר תל אביב-יפו. היא שוכנת מדרום לשכונת התקווה, ממזרח ומצפון לנחל איילון וממערב לשכונת הארגזים.

רחובות השכונה נקראים על שמות חודשי הלוח העברי ומונחים חקלאיים, דוגמת גדיש, גבעולים, שורשים, שבולים, יורה, מלקוש וכדומה.

## היסטוריה
השכונה הוקמה על ידי יהודים יוצאי ארצות ערב לפני קום המדינה, כתוצאה מהתפשטות שכונת התקווה הסמוכה דרומה. סמוך לשכונה נמצא גשר קיבוץ גלויות ששימש את ההולכים בשביל עפר שהוביל מאבו כביר במערב לכפר סלמה ממזרח לה. במלחמת העצמאות הוצבו בשכונה כוחות מחטיבת גבעתי של ההגנה אשר גוננו עליה ועל שכונת התקווה מפני התקפות הערבים מאבו כביר ומסלמה.

השכונה גדלה בשנות ה-50 ובשנות ה-60 כתוצאה מהתיישבות של עולים שעברו אליה מהמעברות. מדי חורף, כשנחל איילון עלה על גדותיו, סבלה השכונה מהצפות. הנחל הגואה הציף תדיר שטחים וניתק אותה מתל אביב.

בלילה הראשון של מלחמת המפרץ, בסמוך לשעה 02:00 בלילה, נפל טיל הסקאד הראשון שפגע במדינת ישראל, בשכונת עזרא. הטיל גרם להרס מספר בתים ולמספר פצועים קל, אך לא היו נפגעים בנפש. בשכונה לא היו מקלטים, וחלק מהתושבים נפצעו בעת מנוסתם אל המקלט הציבורי. רבים מתושבי השכונה פונו באותו לילה למלונות בתל אביב וחלקם נשארו שם במשך חודשים ואף נדדו ממלון למלון במשך שנים, עד שנבנה ביתם מחדש.שמאל|ממוזער|250px|גינת השוטרת בשכונת עזרא

## אתרים בשכונה
* גן יונה (גינת השוטרת) - במרכז השכונה שוכן גן יונה הקרוי של שם השוטרת יונה קוממי, תושבת השכונה שנהרגה ב-29 באוגוסט 1965 ברמת גן בעת מילוי תפקידה.
* ספורטק דרום - בדרומה של השכונה שוכן ספורטק דרום, מתחם ובו מתקני ספורט בחלקו המערבי של פארק מנחם בגין.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
האוניברסיטה החופשית של ברלין

**האוניברסיטה החופשית של ברלין** (בגרמנית: **Freie Universität Berlin**) היא הגדולה מבין ארבע האוניברסיטאות הממוקמות בברלין.

## תולדות מוסד הלימוד
האוניברסיטה נוסדה ב-1948 בידי סטודנטים וסגל שפרשו מאוניברסיטת הומבולדט, שהייתה אז תחת השפעה סובייטית, בשל השקפותיהם הפוליטיות. הרעיון היה ליצור אוניברסיטה דומה לאוקספורד, והגו אותו חוקרים מברלין המפורסמים באותה תקופה, כמו אלברט איינשטיין, ליסה מיטנר ואחרים. הכוונה הייתה ליצור סביבה פרוגרסיבית אחידה לתלמידים צעירים המעוניינים ללמוד ולשתף פעולה.

ב-1968 הייתה האוניברסיטה מרכז לתנועת סטודנטים שמאלנית שפעלה במקביל לתנועות סטודנטים אחרות בעולם כמו אלו שבלונדון, פריז וברקלי. בשנות השמונים נהייתה לאוניברסיטה הגרמנית הגדולה ביותר ומנתה 66,000 סטודנטים. עם הרחבתה של אוניברסיטת הומבולדט בשנות התשעים ירד מניין תלמידיה ל-38,000.

באוקטובר 2007 העניקה לה הקרן הגרמנית למדע (DFG) מעמד של "אוניברסיטה עלית" בשל איכות המחקרים הנערכים בה כחלק מה-German Universities Excellence Initiative של הממשלה הגרמנית, שמקנה לה מימון נוסף. החל משנת 2009 האוניברסיטה החופשית של ברלין מדורגת בין 100 האוניברסיטאות הטובות בעולם בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם.

## האוניברסיטה כיום
האוניברסיטה החופשית של ברלין צמחה והתרחבה עד שהיא מציעה כעת 15 מחלקות ומכונים מרכזיים כולל לימודי וטרינריה. היא כוללת גם את קמפוס המחקר דהלם, קמפוס מחקר בינלאומי איכותי ואחד הגנים הבוטניים הטובים ביותר בגרמניה. במסגרת האוניברסיטה קיימת המרפאה האוניברסיטאית הגדולה ביותר באירופה הידועה בשם Charité - מחלקה רפואית משותפת עם אוניברסיטת הומבולדט, והיא מעסיקה 4.230 עובדים אקדמיים ולא אקדמיים. כמו כן מוצעים במסגרת האוניברסיטה קורסים ותוכניות לימוד באנגלית לסטודנטים שאינם דוברי גרמנית.

בשנת 2001 קיימה האוניברסיטה החופשית של ברלין בשיתוף ברית עברית עולמית כנס חגיגי (הכנס ה-16) בברלין במלאת שבעים שנה להקמת הברית בעיר זו.

### מבנה אקדמי
המחלקות האקדמיות באוניברסיטה החופשית של ברלין הן:

* המחלקה לביולוגיה, כימיה ורוקחות
* המחלקה למדעי כדור הארץ
* המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה
* המחלקה להיסטוריה ולימודי תרבות
* המחלקה למשפטים
* המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב
* המחלקה לפילוסופיה ומדעי הרוח
* המחלקה לפיזיקה
* המחלקה למדעי החברה ופוליטיקה
* המחלקה לוטרינריה
* בית הספר למנהל עסקים וכלכלה
* בית הספר לרפואה

## בוגרים ידועים
בין בוגריה הידועים של האוניברסיטה החופשית של ברלין:

* אנאלנה ברבוק - פוליטיקאית
* רודי דוצ'קה - מנהיג מרד הסטודנטים בגרמניה
* פרנציסקה גיפי - פוליטיקאית, ראש עיריית ברלין
* ברנהרד שלינק - סופר, היסטוריון ומשפטן
* קלאוס ווברייט - פוליטיקאי גרמני, כיהן כראש עיריית ברלין בין השנים 2001 - 2014

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

חופשית
קטגוריה:שטגליץ-צלנדורף
חופשית
קטגוריה:U15 (אוניברסיטאות בגרמניה)
קטגוריה:אירופאום
ממלכת בית תלמי

**ממלכת בית תלמי** או **הממלכה התלמאית** (ביוונית: **Πτολεμαϊκὴ βασιλεία**) הייתה ממלכה חשובה ב, שמרכזה ועיקר שטחיה במצרים. עם מותו של אלכסנדר הגדול, חולקה האימפריה שכבש בין יורשיו הדיאדוכים, ומצרים נפלה בידיו של תלמי הראשון. צאצאיו משלו במצרים עד 30 לפנה"ס ולאחר מכן נשלטה מצרים בידי האימפריה הרומית. ממלכת בית תלמי שלטה לפרקים גם על חלקים מקירנאיקה, צפון סיני, ארץ ישראל (כולל עבר הירדן), פיניקיה, דרום ומערב אסיה הקטנה ואף חלקים מהים האגאי, והמונח "התקופה התלמיית" משמש לתקופת השלטון התלמי בתולדות ארצות אלה.

ממלכת בית תלמי הייתה אחת הממלכות ההלניסטיות הגדולות והחזקות ביותר. תקופת הזוהר של הממלכה נמשכה למעלה מ-100 שנה תחת שלטונם היציב של שלושת המלכים הראשונים, ובימי תלמי הרביעי (221–205 לפנה"ס) החלה שקיעת הממלכה. במהלך המאה ה-2 לפנה"ס נכנסה הממלכה לתקופת תוהו ובוהו, וללא שלטון יציב אבדה את עצמאותה לרומא שהשתלטה עליה באופן מלא בשנת 30 לפנה"ס.

מצרים התלמיית הייתה מרכז מדעי ותרבותי מהמעלה ראשונה בעולם הקלאסי. הספרייה הגדולה של אלכסנדריה, לדוגמה, הייתה המוסד החינוכי הגדול ביותר בזמנה. יצירות אמנות, ספרות, אדריכלות ואחרות קישטו את הממלכה ופיארו את שם שליטיה מעבר לים.

## דמוגרפיה
כשכבש אלכסנדר את מצרים בשנת 332 לפנה"ס, כללה אוכלוסיית הארץ גם בני לאומים נוספים שהתיישבו בה, בהם יוונים שהגיעו כבר במאה ה-7 לפנה"ס כחיילים שכירים וכסוחרים, ויהודים שהיגרו אליה לאחר חורבן בית ראשון.
המלכים התלמיים עשו מאמצים ניכרים למשוך מהגרים מהעולם היווני וגם מטריטוריות אחרות של האימפריה שלהם. הם נזקקו להם ככוח אדם צבאי אך גם לאיוש משרות המנהל הממלכתי ולפיתוח המשק. בתקופה התלמית השתנה ההרכב האתני של אוכלוסיית מצרים בצורה משמעותית, אך משקלם של ילידי מצרים נותר מכריע, ונראה ששיעור המהגרים היה רק אחוזים בודדים מכלל האוכלוסייה.
לפי ההיסטוריון דיודורוס סיקולוס, שכתב במחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס, מנתה אוכלוסיית מצרים 7 מיליון נפש.

בכל מצרים היו רק שלוש ערים במעמד של פוליס: נאוקרטיס, אלכסנדריה ופטולמאיס . במצרים היו כמה עשרות ערים, אך הכפר היה צורת היישוב העיקרית בחלק המעובד של מצרים.

## צבא

צבא ממלכת בית תלמי לא היה שונה בהרבה מצבא הלניסטי אחר, עם שינויים קטנים שיתאים לסביבת הממלכה. כשעיקר הצבא היה מקצועי ולא מגויס מהעם אלה בשעת הצורך.

לפי הנוהג בממלכת תלמי היו החיילים מקבלים נחלות אדמה מידי המלך להתיישב עליהן, ומושבותיהם היו כעין עתודה לצבא הקבע.

בין היתר כלל הצבא חיל רגלים לסוגיו השונים (קל, בינוני וכבד), חיל קשתים, וחיל פרשים (בינוני וכבד) בכמות גדולה בהשוואה לצבאות הלניסטיים אחרים. גם מרכבות היו נפוצות בשורות הצבא התלמיי, כמו בצבאות מצריים שקדמו לו. הצבא התלמיי החזיק בפילי מלחמה בכמות מצומצמת.

בכל הקשור בים הצי התלמיי היה המוביל בהשוואה לציים הלניסטיים אחרים.

## ראו גם
* בית תלמי
* היסטוריה של מצרים העתיקה

## לקריאה נוספת
* 

* J. G. Manning, The last pharaohs: Egypt under the Ptolemies, 305 - 30 BC., Princeton university press, 2010


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
תלמיית
יוהנס הווליוס

**יוהנס הווליוס** או **יאן הווליוש** (בלטינית: **Johannes Hevelius**, בפולנית: **Jan Heweliusz;** 28 בינואר 1611 - 28 בינואר 1687) היה אסטרונום פולני וכן חבר מועצת העיר גדנסק, אז חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

כאסטרונום נחשב הווליוס כמייסד תחום המיפוי הטופוגרפי של הירח. כמו כן עסק במיפוי שמי הלילה והגדיר עשר קבוצות כוכבים חדשות, מהן שבע נמצאות בשימוש האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, וגילה את קיומו של מירה - הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ככזה.

## ביוגרפיה
הווליוס נולד בשנת 1611 בעיר גדנסק למשפחת מבשלי בירה ממוצא בוהמי. עם סיום בית הספר בשנת 1630 הוא למד פילוסופיה של המשפט בעיר ליידן ולאחר מכן נדד באנגליה ובצרפת עד שבשנת 1634 חזר לגדנסק והשתקע בה. שנה לאחר מכן הוא התחתן עם קתרינה רבשקה שגרה בשכנות אליו ובשנה שאחריה הצטרף לגילדת מבשלי הבירה, שבראשה עמד משנת 1643. משנת 1651 היה גם חבר במועצת העיר גדנסק. בשנת 1662 נפטרה אשתו ובשנה שאחריה הוא נישא בשנית לאליזבת קופמן שנחשבת לאחת מהאסטרונומיות הראשונות וגם הוציאה לאור חלק מספריו לאחר מותו בשנת 1687.

## הישגים מדעיים
החל משנת 1639 עסק הווליוס במחקר אסטרונומי. לשם כך בנה על גג ביתו מצפה שכלל טלסקופ, אותו תכנן ובנה בעצמו. בשנים 1641–1647 הוא התמקד בחקירת השמש והירח - הוא תיעד את כתמי השמש, מיפה את פני הירח וגילה את תנועת הליברציה שלו. בשנת 1647 הוא פרסם את תוצאות מחקריו על הירח בספר Selenographia, sive Lunae descriptio אותו הקדיש למלך האיחוד הפולני-ליטאי ולאדיסלב הרביעי ושהקנה לו פרסום רב בקרב מדעני התקופה.

[שמאל|ממוזער|250px|מפת [הירח של הווליוס]]
בשנים שלאחר מכן הוא עסק במיפוי של שמי הלילה, גילה ארבעה שביטים בשנים 1651, 1661, 1672 ו-1677 שמחישוב מסלוליהם הגיע למסקנה ששביטים יכולים לנוע במסלולים פרבוליים סביב השמש. בשל תרומתו למדע הוא צורף בשנת 1664 כחבר הפולני הראשון בחברה המלכותית ובשנת 1678 זכה לביקור מלכותי של מלך פולין יאן סובייסקי.

ב-26 בספטמבר 1679 פרצה שרפה שכילתה את מצפה הכוכבים של הווליוס על כל הציוד והספרים שהיו בו. הוא שיקם את המצפה תוך זמן קצר וקרא את קבוצת הכוכבים סקסטנט לזכר הציוד שאבד לו. חוץ מקבוצה זו, הווליוס גם הגדיר את הקבוצות כלבי ציד, לטאה, אריה קטן, לינקס, שועלון ומגן שנקרא במקור "מגן סובייסקי" לציון הניצחון של יאן סובייסקי בשנת 1683 על הטורקים בקרב וינה.
250px|ממוזער|ימין|אנדרטת זיכרון ליוהנס הווליוס בגדנסק

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אסטרונומים פולנים
קטגוריה:ילידי 1611
קטגוריה:נפטרים ב-1687
מחוזות נמיביה

מבחינה מנהלית, נמיביה מחולקת ל-14 מחוזות (région). המחוזות מחולקים לנפות.

שמאל|250px|ממוזער|מפת מחוזות נמיביה

## קישורים חיצוניים

* נתוני מפקד אוכלוסייה, 2023

*
מחוזות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
הדסה ביריביס

**הדסה ביריביס-עורי** (14 במרץ 1909 – 23 במרץ 2009) הייתה מוזיקאית ישראלית, מורה לפסנתר בתל אביב במשך עשרות שנים.

## ביוגרפיה
ביריביס נולדה בעיירה אוברוץ' שבאוקראינה במשפחה בת שמונה בנות ושני בנים. בשנת 1919 נרצח אביה בפוגרום, ובשנת 1925, כשהייתה כבת 16, עלתה לארץ ישראל עם אמה וכמה מאחיותיה. היא השתקעה בתל אביב והתגוררה בה עד מותה.

ניגנה בפסנתר מגיל שש. בתל אביב למדה אצל רבקה שרתוק-הוז וארבע שנים אצל מרים לוית בבית הספר למוזיקה "בית לוויים".

ניגנה בגני ילדים, בהם גנה של צפורה וולפסון, עבדה עם שרה לוי-תנאי ולהקת ענבל ובמשך שנים נתנה שיעורים פרטיים בנגינה ובמחול.

בין תלמידיה: המלחין דוד זהבי, הפסנתרן שלומי שם-טוב (בילדותו), המלחין יואל ולבה, עפר גביש, רונית בורדו, הפסנתרן והמנצח יוני פרחי ושדרנית קול המוסיקה זמירה לוצקי.

## פרסומיה
* הדסה ביריביס, משה דפנא, עמנואל עמירן ואברהם עומר (עורכים), **זמר-חן**: שירון לגני הילדים ולכיתות היסוד א'–ב', תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ-ישראל, 1960.

## קישורים חיצוניים

* הדסה עורי-ביריביס, בתוך: דני עשת, "1909–2009: מחווה לתושבי תל אביב יפו סביב גיל מאה"
* אילה יפתח וַלְבֶּה, פגישה מקרית-בתל אביב ושכרה בצידה, אפריל 2009, באתר זמרשת

## הערות שוליים

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מחוזות סאו טומה ופרינסיפה

מבחינה מנהלית סאו טומה ופרינסיפה מחולקת ל-7 מחוזות (Region) מהם 6 באי הגדול.

שמאל|250px|ממוזער|מפת מחוזות סאו טומה ופרינסיפה

## קישורים חיצוניים
* חלוקה מנהלית
* נתוני אוכלוסייה, 2020 (הערכה)

מחוזות
קטגוריה:מחוזות
ספריית פרנקל

**ספריית פרנקל** הייתה ספרייה עשירה וידועה בעולם של יודאיקה, כתבי יד יהודיים וספרים מראשית ימי הדפוס בווינה שבאוסטריה. הספרייה, שהייתה שייכת לרב דוד פרנקל ונוהלה על ידו, הוחרמה על ידי הנאצים ב-1938 ומאז לא נודעו עקבותיה.

## היסטוריה
במשך תקופה של כ-40 שנה, מתחילת המאה ה-20, תרו דוד פרנקל ובני משפחתו אחרי ספרים יהודיים עתיקים. הם נסעו לאיטליה, רוסיה, מצרים, סוריה, ארץ ישראל, אפגניסטן, עיראק, ותוניסיה וקנו ספרים נדירים, כתבי יד וטקסטים שונים ומכרו אותם לספריות ידועות כגון הספריות של אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ייל. חלק מהספרים, בהם ספרים מהמאה ה-15 נותרו בספרייה בווינה, לרבות כתב יד, יחיד במינו, של הרמב"ם.

ב-2 במאי 1938 הגיע אדולף אייכמן לספרייה והודיע למשפחה כי כל הספרייה מוחרמת. הגסטפו הכניס את תוכן הספרייה ל-56 ארגזי ענק והעביר אותם למקום בלתי ידוע. למרות חיפושים אינטנסיביים מאז תום מלחמת העולם השנייה לא נודע מה עלה בגורל הספרים.

נכדתו של דוד פרנקל, פולה פרנקל, לימים הרבנית פולה ריבקין אשתו של הרב הראשי של סנט לואיס שלום ריבקין, ניצלה מהשואה כשהועברה לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט. היא התמידה בחיפושים ולפני כמה שנים הצביעו החיפושים על הארכיון הלאומי במוסקבה כיעד אפשרי אליו הועברו הספרים. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הבטיח בביקורו באוסטריה כי רוסיה תחזיר לאוסטריה כל רכוש אוסטרי הנמצא ברשותה. צוות אוסטרי נשלח למוזיאון במוסקבה, אך העלה חרס בחיפושיו אחר הספרים. ואולם, הצוות מצא בארכיון קטלוגים שנתיים והתכתבויות על הספרים בספרייה, מהם ניתן ללמוד על תכולתה העשירה.

## ראו גם
* ספריית שטראשון

## לקריאה נוספת
* Evelyn Adunka, The Robbery of the Books
* הרבנית פולה ריבקין, נכדתו של דוד פרנקל, St. Louis Jewish Light, 25 במרץ 2009

פרנקל
פרנקל
קטגוריה:וינה: חינוך
קטגוריה:יהדות וינה
פרנקל
שד הצהריים

**שד הצהריים** (מצרפתית: **Démon du midi**) הוא ספר של פול בורז'ה משנת 1914 ובהמשך עובד למחזה ולסרטים.

זוהי דרמה קומית העוסקת בחייה של אישה, המגלה יום אחד, שבעלה בוגד בה עם המזכירה. מועלות שאלות נוקבות על החיים – מהם חיי הנישואים? כיצד ניתן לפתוח בחיים חדשים? 

המחזה עלה לראשונה בצרפת בשנת 2005.

בישראל הוצג המחזה בגרסתו העברית, על ידי השחקנית קטי רויטמן, בתיאטרון הסימטה ביפו.

בהמשך צולמו מספר סרטים שעובדו מהמחזה.

## קישורים חיצוניים

* 
*
*אתר תיאטרון הסימטה

קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי 1914
המנון ליכטנשטיין

**מעל, במקור ה[[ריין]]** (בגרמנית: **Oben am jungen Rhein**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] הרשמי של [[ליכטנשטיין|נסיכות ליכטנשטיין]]**. ההמנון מנוגן בלחן דומה ל"אלוהים, נצור את המלך", המנונה הלאומי של בריטניה. ההמנון אומץ ב-1920. 

המילים המקוריות של השיר נכתבו על ידי הכומר השווייצרי יאקוב יוזף יאוך ב-1850, בזמן שנסיכות ליכטנשטיין, שנחשבה לשריד האחרון של האימפריה הרומית הקדושה, הייתה חלק מהקונפדרציה הגרמנית. כעשור מוקדם יותר, תבעה צרפת את הגדה השמאלית של נהר הריין, תביעה שהביאה לאופנה של שירי ריין גרמנים, שזהו אחד מהם. 

ההמנון אומץ כהמנון הלאומי של ליכטנשטיין בשנת 1920. בשנת 1963 נערכו בו שינויים והוסרו ממנו אלמנטים גרמניים: שם השיר שונה מ"מעל, בריין הגרמני" ל"מעל, במקור הריין", ההתייחסות ל"מולדת הגרמנית" שונתה ל"מולדת האהובה", ומן השיר הושמטו כליל הבתים השני, השלישי והרביעי.

## מילות ההמנון

## מדיה

## ראו גם

## קישורים חיצוניים

ליכטנשטיין
קטגוריה:ליכטנשטיין: סמלים לאומיים
שון מונסון

**שין "שון" מונסון** (אנגלית:** Sean "Shawn" Munson**; נולד ב-27 באפריל 1982 בבריוויל, מערב וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי. מונסון משחק בעמדת הסנטר ומתנשא לגובה של כ-205 סנטימטרים.

## חייו
מונסון, החל בקריירת המכללות, כאשר שיחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לפאייט בתחרויות של פטריוט ליג ובמקביל למד לתואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב. בעונתו הראשונה, באוניברסיטה, רשם ממוצעים של כ-9.5 נקודות ו-6 כדורים חוזרים, שלא עזרו לקבוצתו להעפיל למשחקי ההצלבה של הדיוויז'ן ה-1 של ליגת המכללות. בשנת 2001 עבר לאוניברסיטת וגנר, עימה שיחק במשך שתי עונות.

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שיחק מונסון במספר קבוצות מהליגות החצי מקצועניות של ארצות הברית (ביניהן בליגת ה-USBL) במשך שנתיים.

במהלך שנת 2005, מונסון התגייר.

בתחילתה של עונת 2005/06, מונסון, עזב את ארצות הברית וחתם במדיה של הקבוצה הלוקסומבורגית, הכוכב השחור מארסק, עימה זכה באליפות לוקסמבורג. לאחר עונה אחת, עבר אל שורותיה של הפועל גלבוע/עפולה. לאחר עונה אחת, מונסון עזב את הקבוצה ועבר אל בני השרון, לאחר שלא קיבל דקות משחק במדי גלבוע/עפולה. בשנת 2009 פרש ממשחק פעיל וייסד חברת טיולים בשם "Virginia River Trips" שיושבת בווייט פוסט, וירג'יניה.

## קישורים חיצוניים

* סיכום הופעות של שון מונסון

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה המערבית
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:גרים
קטגוריה:וירג'יניה המערבית: כדורסלנים
קטגוריה:בוגרי מכללת וגנר
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים שהתאזרחו בישראל
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
מחוזות קניה

שמאל|ממוזער
עד כניסת חוקת 2010 לתוקף באופן מלא ב-2013 הייתה קניה מחולקת מבחינה מנהלית ל-8 מחוזות (Provinces, לפני 1966 נקראו Regions). המחוזות חולקו ל-46 נפות.

ב-2013 בוטלה החלוקה למחוזות ועתה החלוקה של קניה היא ל-47 נפות (Counties, לפני 2013 נקראו Districts) בלבד.

הנפות מחולקות ל-262 תת-נפות, תת-הנפות מחולקות ל-2,427 מיקומים והמיקומים מחולקים ל-6,612 תת-מיקומים.

## המחוזות של קניה

## קישורים חיצוניים

* נתוני אוכלוסייה, 2019, הערכה

## הערות שוליים

קטגוריה:קניה: חלוקה מנהלית
סוביניון בלאן

שמאל|ממוזער|100px|בקבוק יין סוביניון בלאן ישראלי
**סוביניון בלאן** (**Sauvignon Blanc**) הוא זן ענבים לבן שמקורו באזור בורדו שבצרפת. הסוביניון בלאן, ביחד עם זן הענבים האדום קברנה פרנק הוא ההורה הגנטי של הזן הנפוץ קברנה סוביניון.

הזן משמש לרוב להפקת יין לבן יבש, אולם הוא מהווה מרכיב חשוב גם ביינות קינוח כגון אלו המיוצרים בסוטרן.
היינות המפורסמים ביותר מזן זה מגיעים מצרפת (בעיקר מבורדו ומעמק הלואר), ומניו זילנד - אולם הוא נפוץ באזורי יין רבים אחרים, בהם דרום אמריקה, ארצות הברית, אוסטרליה וישראל.

יינות סוביניון בלאן לרוב יתאפיינו בחומציות ובגוף קל. חלקם בעלי מאפיינים טרופיים בולטים בעוד אחרים מציגים אופי יותר עשבוני ומינרלי. ייננים בצרפת מעדיפים לרוב להתסיס את התירוש בטמפרטורות גבוהות יחסית (18-16 מעלות צלזיוס) שמניבות יינות בעלי אופי מינרלי יותר, בעוד ייננים בניו זילנד מעדיפים לרוב תסיסה בטמפרטורות מעט נמוכות יותר, המניבות יינות בעלי אופי פירותי וטרופי. בישראל בה חלק גדול מהיינות מיוצרים בסגנון העולם החדש - גם יינות הסוביניון בלאן הם בעלי אופי טרופי רענן.

## ראו גם
* יין בורדו

## קישורים חיצוניים

* פרופ' עמוס הדס, פורסם במגזין יין וגורמה

קטגוריה:זני ענבים
דונליאלה

**דונליאלה** (שם מדעי: *Dunaliella*) היא אצה ירוקית, יצור חד תאי המסוגל להתקיים בתנאים קיצוניים של חום ומליחות. כהתמודדות עם תנאי הסביבה הקשים מייצר תא הדונליאלה חומרים המסייעים לו לשרוד. אותם חומרים מסייעים בשיקום עור האדם. הדונליאלה התגלתה על ידי מישל פליקס דונל ב-1838.

בין מיני הדונליאלה נמנים: דונליאלה ווירדוס, דונליאלה סאלינה, דונליאלה פארווה, דונליאלה מדיה, דונליאלה מינוטה, ודונליאלה אחלורה.

הדונליאלה מצויה בישראל, איטליה, צרפת ועוד. היא מצויה באגמים, בריכות, לגונות ומאגרי מים נוספים המכילים מים מלוחים או מתוקים. האצה יכולה לשרוד גם בים ואפילו בים המלח על אף שמו הלועזי "ים המוות".

אף על פי שהאנזימים של הדונליאלה אינם עמידים למלח היא מצליחה לחיות גם בסביבות בעלות מליחות גבוהה שהרי היא יצור סביל למלח. בשביל להתגבר על הלחץ האוסמוטי הדונליאלה אוגרת גליצרול. האצה מווסתת את יצירת הגליצרול בהתאם לריכוזי המלח בסביבתה החיצונית. בזכות התכונה המאפשרת לה לווסת את כמות הגליצרול, האצה מותאמת לסביבות מחיה שונות בעלות רמות מליחות מגוונות.

## בטא-קרוטן
בעת גירוייה האצה מפרישה בטא-קרוטן עשיר במיוחד המשמש את תעשיית הקוסמטיקה והתרופות.

לאחר העקה האצה הופכת להיות עקרה, כלומר אינה מסוגלת להתרבות.

להפקה מרבית של בטא קרוטן מהדונליאלה נדרשים התנאים הבאים:
#מים עם מליחות גבוהה.
#תזוזה.
#חשיפה לשמש.

על מנת לספק לדונליאלה את התנאים הללו מכניסים אותה לבריכות רדודות שבהן נע גלגל פדלים הגורם לתזוזה מתמדת. כיוון שהבריכות רדודות קרני השמש מגיעים עד הקרקעית, מכאן שכל תאי הדונליאלה מקבלים את קרני השמש הדרושים. בנוסף בבריכות ישנם מי ים מלוחים.
## דונליאלה בישראל
ממוזער|242x242 פיקסלים|מפעל האצות באילתבשנות ה-80 הובאה לישראל לראשונה אצת דונליאלה. האצה שגדלה באופן טבעי בתעלת סואץ, הובאה למכון ויצמן בבקבוקי מים על ידי אנשי מילואים ששרתו בתעלה. לאחר בדיקות שביצע פרופ' מרדכי אברון במכון ויצמן הוחלט להקים מפעל לגידול האצות והפקת הגליצרול. הקמת המפעל נמסרה על ידי המדען הראשי של משרד התעשייה והמסחר לחברת כור, והוקצה לו שטח של ארבעים דונם צפונית לנמל התעופה של אילת. המפעל הוקם על ידי ד"ר עמיאור (עמי) דולב, ולאחר שלוש שנות ניסיון כושלות בגידול האצות במכלי אזבסט, נכנס לניהול המפעל מלאכי אלמוגי, שהסב את הייצור לבריכות. במקביל, החלו לגדל בברכות אצות ספירולינה.

## קישורים חיצוניים

* חיים בים המוות
* השפעת ריכוזים שונים של מי-חמצן על יצור של ביתא קרוטן באצה דונליילה סלינה: מחקר ביוטכנולוגי
* דונליאלה סלינה במוצרי תינוקות - באתר o8cosmetics

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירוקיות
גלאוקוכרואיט

שמאל|ממוזער|250px|איור 1: המבנה של תא היחידה של האוליבין במבט לאורך ציר ''a''. אטומי החמצן באדום, הצורן בוורוד, המנגן והסידן בכחול. היטל של תא היחידה משורטט כמלבן שחור
**גלאוקוכרואיט** הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.

## תכונות
נוסחת המבנה הכימי של גלאוקוכרואיט טהור היא CaMn+2SiO4. הגלאוקוכרואיט כמעט ואינו יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם מינרלים אחרים. מחקר שנערך ב-1987 הוכיח כי יש מעט מאוד תמיסה מוצקה בין הגלאוקוכרואיט והטפרואיט (Mn2 SiO4), אף הוא חבר בקבוצת האוליבין. כמו כן יש מעט החלפות של קטיון המנגן במגנזיום, ברזל או אבץ.

כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין, הגלאוקוכרואיט מתגבש במערכת האורתורומבית (חבורת סימטריות מרחבית *Pbnm*) כפי שמוצג באיור 1. היונים של המנגן מצויים באתר M1 והיונים של הסידן באתר M2. תא היחידה גדול יותר מתא היחידה של האוליבין נטול הסידן, הטפרואיט, והפרמטרים שלו הם: Åa=4.92 , b=11.19Å, c=6.51Å.

הגלאוקוכרואיט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה. הגבישים פריזמתיים ארוכים, אינם מפותחים, וגודלם עד 1 ס"מ, בדרך כלל בנפרד או במקבצים עמודיים. גבישים תאומים נפוצים בדרך כלל בזוגות, ולעיתים רחוקות בשלישיות. הקשיות של המינרל בינונית, 6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא 3.4.

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדם השבירה של הגלאוקוכרואיט נע בין 1.68 ל-1.73. צבעם של גבישי הגלאוקוכרואיט הוא בדרך כלל ירוק, אפור כחלחל, ורדרד או לבן, ובגושים גדולים חום. במקצת הדגימות נתגלה "אפקט האלכסנדריט" (שינוי צבע כתלות בסוג האור המוטל על המינרל).

המינרל נתגלה לראשונה ב-1899 במכרה פרנקלין, במחוז ססקס (Sussex) שבניו ג'רזי שבארצות הברית על ידי צמד הגאולוגים האמריקנים סמואל פנפילד (Samuel Lewis Penfield) וצ'ארלס וורן (Charles Hyde Warren). מקור שם המינרל מיוונית, צרוף של המילים "כחול-ירוק" ו"צבע", רמז לגוון של דגימות המינרלים הראשונות. הדגימה המקורית שנתנה את השם למינרל מצויה כיום באוניברסיטת ייל.

## מקור ותפוצה
הגלאוקוכרואיט נוצר באבני גיר המכילות מינרלי מנגן שעברו התמרה (כך בפרנקלין ובקורומן בדרום אפריקה); בסלעי סקארן במגע בין דיאבז לשיש (כך בערוץ אנאקיט ברוסיה)

גלאוקוכרואיט הוא מינרל נדיר מאוד, ועד היום הוא אותר בשישה מקומות בלבד בעולם. המקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא גלאוקוכרואיט כוללים את מכרה פרנקלין, ב שבניו ג'רזי שבארצות הברית (המקום שבו נתגלה המינרל לראשונה), מקום בו המינרל מצוי בשפע, אך בניגוד למינרלים רבים אחרים מפרנקלין, הוא אינו מצוי כלל בגבעת סטרלינג (Sterling Hill) הסמוכה; במכרה וסלס (Wessels) במחוז הכף בדרום אפריקה; סמוך לערוץ אנאקיט בשפך הנהר טונגוסקה תחתונה במרכז סיביר שברוסיה ובמכרה קומבאט (Kombat), 49 ק"מ מצואמב שבנמיביה.

## קישורים חיצוניים

*אתר WebMineral
*גלאוקוכרואיט באתר Mindat
*גלאוקוכרואיט באתר המינרלים של פרנקלין (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה)
*פרויקט rruf
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוליבין
קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים