open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מנכ"ל הכנסת

**מנכ"ל הכנסת** אחראי על הפן הניהולי בכנסת: שמירת הסדר הניהולי במשכן הכנסת, פיקוח וניהול על עובדי המשכן ואחריות תפעול המערכת הלוגיסטית והאדמיניסטרטיבית.

## יצירת התפקיד
בשנת 2000 המליצה ועדה בראשות פרופ' יצחק גל-נור ליצור תפקיד זה, אך עד הכנסת ה-17 פעילות זו הייתה כלולה בתפקיד מזכיר הכנסת, אשר אחראי בין השאר על קביעת סדר היום, ניהול הצעות החוק וארגון דיונים ואירועים בכנסת. עם הסמכתה ליו"ר הכנסת בשנת 2006, החליטה דליה איציק לפצל את התפקיד לשניים, כאשר מזכיר הכנסת אחראי על הניהול הפרלמנטרי ומנכ"ל הכנסת אחראי על הצד הניהולי של המשכן. ההצעה למנות מנכ"ל הובאה על ידי איציק עקב מצבו הקשה של מבנה המשכן, הכלים הדלים בו, ואף כניסתם של גורמים מזיקים. למנכ"ל הראשון מונה אבי בלשניקוב.

## מנכ"לי הכנסת

## ראו גם
* מזכיר הכנסת

## קישורים חיצוניים
* דף מנכ"ל הכנסת באתר הכנסת
* שוריק דריישפיץ, נשיאות הכנסת, 2010, פרלמנט 66, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה

## הערות שוליים

קטגוריה:הכנסת
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
קבוצת עבודה

**קבוצת עבודה** או **קבוצת משימה** (באנגלית: **Working Group**) היא קבוצת אנשים העובדים תוך שיתוף פעולה רב תחומי לשם השגת מטרה משותפת או לביצוע פרויקט משותף. לרוב תהייה זו חבורה של עובדים המועסקים במסגרת ארגונית משותפת המייצרת או מפיקה מוצר או שירות, לעיתים תהייה זו קבוצת חוקרים העובדים על פעילויות מחקר חדשות, שיהיה קשה לפתח בשיטות הארגון המסורתיות. במקרים אחרים יכולה זו להיות קבוצה שנועדה להפיק מסמך, לקבוע תקינה או למצוא פתרון לבעיה. 

מקרים פרטיים של קבוצת עבודה הם:
* ועדה
* צוות חשיבה
* קבוצת עבודה שמטרתה לגרום לשיפור מתמשך
* קבוצת ייעוץ טכני
* מעגל איכות
* קבוצת מוזיקאים או שחקנים הנפגשים להעלות מופע משותף

תוחלת החיים של קבוצת עבודה יכולה להשתרע בין חודשים ספורים לבין שנים רבות. לקבוצות מעין אלה יש לעיתים קרובות נטייה לשאוף להמשך קיום גם לאחר שהמשימה הושגה, ומכאן הצורך לפרק קבוצת עבודה אחרי שהיא סיפקה פתרון לבעיה שלשמה כונסה. הכללים למי מותר להיות חלק מקבוצת עבודה וכיצד קבוצת עבודה מקבלת החלטות, משתנים באופן ניכר בין ארגונים.

במעבר מעבודה עצמאית לעבודה משותפת בקבוצה נדרשת מחברי הקבוצה הדדיות ושיתוף פעולה מלא בינם לבין עצמם, תוך התגברות על אגו ועל חילוקי דעות אישיים ומקצועיים. וכן התגברות על בטלנות חברתית שהיא התופעה בה אדם משקיע פחות מאמץ בעבודה מאשר היה משקיע לו היה מבצע את העבודה לבדו. בקבוצת עבודה קיימת סינרגיה בין החברים הנובעת מתרומות שונות של כל אחד מחברים, שכל אחד מהם בעל ידע והשקפה שונה על הפרויקט המשותף. הידע השונה ומיומנויות שונות משלימים זה את זה לצורך הגשמת הפרויקט בצורה אופטימלית. יתרון נוסף הוא שהחלטה שגויה יכולה להיות ממוזערת כי יותר אנשים, בעלי רקע שונה, צופים בתהליך ובוחנים אותו. 

בארגונים גדולים יש להבדיל בין עבודת צוות לבין קבוצת עבודה. אמנם בשני המקרים יש לכידות קבוצתית אבל יש שני הבדלים מהותיים: צוות הוא חלק מהמבנה הארגוני הפורמלי בעוד שקבוצת עבודה כוללת עובדים ממחלקות שונות ברמות היררכיה שונות. בתוך קבוצת העבודה יכול כל חבר לתקשר ישירות עם חבר אחר בקבוצה ולא בעקיפין, באמצעות איש קשר מרכזי, כגון ממונה משותף.

לא כל ארגון תקינה הוא קבוצת עבודה, ארגונים כמו ארגון התקינה הבינלאומי, Internet Engineering Task Force, World Wide Web Consortium נועדו לפעול כל עוד יש צורך בשירותיהם.

## קישורים חיצוניים
*לקסיקון דביר לסוציולוגיה
*Managing Groups and Teams/Social Loafing
*ספר "התנהגות ארגונית" מאת רובינס ג'אדג', מהדורה 14
* 

קטגוריה:פעילות שיתופית
תחבושת היגיינית

שמאל|ממוזער|200px|תחבושת היגיינית חד-פעמית.
שמאל|ממוזער|200px|תחבושת היגיינית חד-פעמית עם כנפיים.
שמאל|ממוזער|200px|תחבושת היגיינית רב-פעמית עם כנפיים.
**תחבושת היגיינית** (נקראת גם **פד**) משמשת נשים בימי וסת כאמצעי לספיגת דם הווסת. התחבושת נמצאת בין גוף האישה לתחתונים ודם המחזור נספג בתוכה, בניגוד לטמפון אשר סופג את הדם כאשר הוא נמצא בתוך הנרתיק ולגביעונית אשר אוגרת את הדם כשהיא נמצאת בתוך הנרתיק.

התחבושות ההיגייניות מתחלקות לחד-פעמיות ולרב-פעמיות וממוינות בדרך כלל על פי רמת ספיגה.

## תחבושות חד פעמיות
בישראל החברות המובילות ביצור תחבושות חד-פעמיות הן פרוקטר אנד גמבל עם המותג "אולוויז" וחוגלה-קימברלי עם המותג "קוטקס".

## תחבושות רב-פעמיות
התחבושות הרב-פעמיות עשויות בד. הן אינן נזרקות לאחר שימוש בודד ולכן מהוות אלטרנטיבה חסכונית יותר ואקולוגית יותר. ניתן להכין אותן בקלות בבית. עבור נשים רבות, מגע בד טבעי רך עם הגוף נעים יותר ממגע תחבושת סינתטית. הן נחשבות נוחות במיוחד עבור דימום שלאחר לידה כאשר הפות רגיש במיוחד. נוסף לכך, תחבושת מבד טבעי מסריחה פחות מתחבושת סינתטית מאחר שהיא עשויה מחומר נושם יותר. החסרונות של התחבושות הרב-פעמיות הם הצורך לכבס אותן, וכן הצורך לשמור אותן בתיק ייעודי אטום למים ולריח במידה והן מוחלפות מחוץ לבית.

## ראו גם
* טמפון
* גביעונית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:היגיינה נשית
קטגוריה:וסת
קטגוריה:המצאות במאה ה-19
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:תחבושות
סקוונצה

**סֶקְוֶנְצָה** היא מהלך מוזיקלי בו קטע מלודי או הרמוני חוזר על עצמו ברצף, אך בהשאה כלפי מטה או כלפי מעלה. כל חזרה שכזו מכונה "חוליה", או לעיתים מכונה בעצמה "סקוונצה", דבר הגורם לעיתים בלבול במינוח.

*סקוונצה טונאלית היא סקוונצה בה נשמרים במדויק המרווחים בין צלילי הקטע בכל חזרה.
*סקוונצה דיאטונית היא סקוונצה בה המרווחים מותאמים לסימני היתק (הדיאזים או הבמולים) של הסולם בו כתובה היצירה בה היא מופיעה.
מהלך סקוונציאלי יכול להתרחש פעמיים, שלוש ואף יותר בזה אחר זה, כפי שניתן לראות באיור הבא:

500px

גם מי שאינו קורא תווים, יכול להבחין כי תצורת התווים בקטעים 2,1 ו-3 חוזרת על עצמה, בכל פעם מעט נמוך יותר על גבי החמשה.

הסקוונצה היא מרכיב דומיננטי במוזיקת הבארוק (מייחסים במיוחד לויולדי שימוש נכבד בסקוונצות). אחת הדוגמאות המוכרות והמובהקות ביותר היא הקנון של פכלבל. בתקופה הקלאסית הצטמצם מאוד השימוש בסקוונצות, ואילו בתקופה הרומנטית הן חזרו לשימוש נרחב יותר, אם כי לא באותה מידה כמו בבארוק.

בהיותה טכניקת הלחנה בסיסית במוזיקה המערבית, ניתן לזהות מהלכים סקוונציאליים בקטעים מוזיקליים רבים כמעט בכל סגנון: קלאסי, עממי, מודרני או פופולרי.

**דוגמאות מובהקות לשימוש בסקוונצה בזמן המודרני:**
* פזמון השיר "עלי שלכת" בלחן ז'וזף קוסמה
* השיר "דו-רה-מי" (מהמחזמר צלילי המוסיקה) בלחן ריצ'רד רוג'רס
* הפתיחה למנגינת הריקוד "קומה אחא" בלחן שלום פוסטולסקי
* השיר "כפל" (בביצוע חוה אלברשטיין) בלחן נחום היימן
* פזמון השיר "עוד לא תמו כל פלאייך" בלחן רמי קלינשטיין
* תחילת פזמון השיר "דמעות" (בביצוע אייל גולן) בלחן זאב נחמה ותמיר קליסקי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קרב גבעת בנקר

שמאל|ממוזער|250px|"מותו של גנרל וורן בקרב גבעת בנקר" על ידי האומן ג'ון טרומבל
**קרב גבעת בנקר** (באנגלית: **Battle of Bunker Hill**) היה קרב במלחמת העצמאות של ארצות הברית שחל ב-17 ביוני 1775 בגבעת בריד, במסגרת המצור על בוסטון. גנרל ישראל פטנאם (Israel Putnam) פיקד על הכוחות המהפכניים האמריקאיים, ומייג'ור גנרל ויליאם האו פיקד על כוחות הצבא הבריטי. היות שרוב הלחימה לא התרחשה בגבעת בנקר עצמה, הקרב נקרא לעיתים נדירות (אך באופן מדויק יותר) **קרב גבעת בריד**.

תוצאת הקרב הייתה ניצחון פירוס עבור הבריטים. הם ספגו את מספר האבדות הגדול ביותר במהלך המלחמה כולה: 226 הרוגים ו-828 פצועים. המתיישבים הצליחו להחזיק מעמד ולהדוף את 2 המתקפות הראשונות. במתקפה השלישית אזלה התחמושת של המתיישבים, והכוחות הבריטים הצליחו לכבוש את ביצורי האדמה בגבעות בריד ובנקר. לאחר מכן הגנרל הבריטי הנרי קלינטון העיר ביומנו ש"עוד כמה ניצחונות כאלה יביאו לבטח לקץ השלטון הבריטי באמריקה".

המטרה המיידית של גנרל האו הושגה, אבל לא השפיעה על המצור; עם זאת היא הדגימה את העובדה שהמתיישבים היו מוכנים לעמוד בקרב קשה. מקובל שאת הפקודה המפורסמת "אל תירו עד שתראו את הצבע הלבן בעיניהם (של הבריטים)" נתן הקולונל ויליאם פרסקוט אך יש היסטוריונים החולקים על כך.

לזכר הקרב הוקמה בבוסטון אנדרטת גבעת בנקר.

## קישורים חיצוניים

*מרעיון לממשות מאת גיורא קולקה
* 
* 

גבעת בנקר
קטגוריה:בוסטון: היסטוריה
לוקהיד מרטין RQ-3 דארקסטאר

ממוזער|שמאל|250px|RQ-3 דארקסטאר בטיסה
ממוזער|שמאל|250px|RQ-3 דארקסטאר בטיסה - מבט מלמטה
[ממוזער|שמאל|250px|RQ-3 דארקסטאר מוצג ב[מוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון]]
**לוקהיד מרטין RQ-3 דארקסטאר** (**Lockheed Martin RQ-3 DarkStar**; מאנגלית: כוכב אפל) (כונה "**טיר-3 מינוס**" במהלך פיתוחו) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) לאיסוף מודיעין שהופעל על ידי חיל האוויר האמריקני. טיסת הבכורה שלו נערכה ב-29 במרץ 1996. מחלקת ההגנה הפסיקה את תוכנית הדארקסטאר בינואר 1999, לאחר שקבעה שהכטב"ם לא היה יציב מבחינה אווירודינמית ולא עמד ביעדי העלות והביצועים.

ה-RQ-3 דארקסטאר תוכנן ככטב"ם לגובה רב ולשהות ארוכה (HALE), וכלל טכנולוגית חמקנות על-מנת להקשות על גילויו. הדארקסטאר היה אוטונומי לחלוטין: הוא יכל להמריא, לטוס למטרה שנקבעה לו, להפעיל את חיישניו, לשדר את המידע, לחזור לבסיסו ולנחות ללא התערבות אדם. מפעילים אנושיים יכלו, אמנם, לשנות את נתיב הטיסה של הדארקסטאר ואת כיוון החיישנים שלו באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה או באמצעות תקשורת לוויינית. ה-RQ-3 נשא חיישן אלקטרואופטי או מכ"ם, ויכל לשדר מידע בעת מעופו.

טיסת בכורה של האבטיפוס הראשון נערכה ב-29 במרץ 1996, אך טיסתו השנייה, ב-22 באפריל 1996, הסתיימה בהתרסקות זמן קצר לאחר ההמראה. תכנון יציב יותר של הדארקסטאר שכונה RQ-3A עשה את טיסתו הראשונה ב-29 ביוני 1998, וביצע בסך-הכל חמש טיסות. שני RQ-3A נוספים נבנו, אך מעולם לא טסו לפני שהתוכנית בוטלה. הראשון מתוכם (A/V #3) מוצג כיום בגלריה הגדולה במוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון.

אף על פי שדווח כי התוכנית הסתיימה ב-28 בינואר 1999, מגזין התעופה אוויאיישן וויק דיווח באפריל 2003 שה-RQ-3 נמצא עדיין בפיתוח כ"פרויקט שחור". דווח כי הוא הוגדל ויכולתיו שופרו. המגזין טען עוד שדוגמאות ראשונות שימוש במלחמת עיראק. לדיווח זה לא היה אישור מוסמך.

## מאפיינים
### מאפיינים כלליים
* **ייעוד עיקרי:** איסוף מודיעין
* **קבלנים:** "סדנת הבואשים" של לוקהיד מרטין בפאלמדייל, קליפורניה, ובואינג בסיאטל, וושינגטון.
* **הנעה:** מנוע ויליאמס-רולס FJ44-1A בעל דחף של 1,900 lbf  (8.5 kN).
***משקל:** 8,500 ליברות (3,860 ק"ג)

### ממדים
***אורך:** 15 רגל (4.6 מטר)
***גובה:** 3 רגל 6 אינץ' (1.1 מטר)
***מוטת כנפיים:** 69 רגל (21.3 מטר)

### ביצועים
***מהירות שיוט:** 288 מייל/שעה (464 קמ"ש)
***טווח:** 575 מייל (925 ק"מ)
***סייג רום:** 45,000 רגל (13,500 מטר)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:לוקהיד מרטין
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס חמקניים
The Singles 86-98

**The Singles 86>98** הוא אלבום אוסף של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא ב-1998.

האלבום הכיל את כל הסינגלים של הלהקה מהשנים 1986 עד יציאת האלבום (הסינגלים שקדמו ל-1986 יצאו ב-*[[The Singles 81-85]]*).

חלק מהשירים מופיעים בגרסתם המקורית, בעוד שחלק מהם מופיעים בגרסאות מיקס (פירוט ברשימת השירים).

בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קצר בן 4 חודשים, בשם *The Singles Tour*.

באותה השנה, הוציאה הלהקה את *[[The Videos 86-98|The Videos 86>98]]*, קלטת וידאו (היה זמין גם ב-DVD) המכילה את כל הוידאו-קליפים של השירים המופיעים באלבום.

## רשימת השירים




*כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
*כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן, למעט *[[Black Celebration#רשימת השירים|A Question Of Lust]]* ו-*[[Ultra#Home|Home]]* שמבוצעים על ידי מרטין גור.

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
Brain Damage (שיר)

**Brain Damage** הוא הרצועה התשיעית באלבום של להקת הרוק המתקדם "פינק פלויד" משנת 1973, "The Dark Side of the Moon". את השיר שר והקליט רוג'ר ווטרס וליווה אותו דייוויד גילמור, שימשיך לשיר אותו גם בהופעות הסולו שלו, גילמור שר את הקול המוביל בהופעות שלהם ב-1994 (כפי שניתן לשמוע ב-Pulse). הלהקה קראה בהתחלה לרצועה "Lunatic" במהלך הופעות חיות ובמהלך ההקלטות.

## הרכבה
כאשר הלהקה התאוששה לאחר סיבוב ההופעות האמריקאי של Meddle, רוג'ר ווטרס הביא איתו גרסה ראשונית של "Brain Damage" יחד עם שירים אחרים כגון "Money". הוא ניגן את השיר במהלך ההקלטות של האלבום Meddle בשנת 1971, כשזה נקרא "The Dark Side of the Moon". בסופו של דבר כותרת זו תשמש לשם האלבום עצמו. השיר נראה בהשראה חלקית על חבר הלהקה לשעבר שלהם סיד בארט שסבל מהתמוטטות נפשית. לאחר כמה בדיקות, הסוויטה החדשה נקראה "A Piece for Assorted Lunatics", השיר הוקלט באוקטובר יחד עם "Any Colour You Like". היצירה מייצגת את ההסתדרות של ווטרס עם בלדות אקוסטיות, ויחד עם "If" ו-"Grantchester Meadows", "Brain Damage" משתמש במנגינה פשוטה ומסורה. דייוויד גילמור עודד את ווטרס לשיר את השיר, למרות שבאותו זמן הוא לא היה בטוח במיוחד ביכולותיו הקוליות.

השיר הוא איטי במקצת, עם ארפג'ו של גיטרה בדומה ל"Dear Prudence" של הביטלס. זה בסולם די מז'ור וכולל תבנית ליריקלית חוזרת ומקהלה.

## הצלחה
נכון לפברואר 2023, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-146 מיליון.

## משתתפים
### פינק פלויד
* רוג'ר ווטרס – גיטרה בס, שירה מובילה, אפקטים קוליים
* דייוויד גילמור – גיטרות חשמליות, קולות רקע
* ריצ'רד רייט – אורגן האמונד, סינתיסייזר (VCS3)
* ניק מייסון – תופים, פעמוני צינור, אפקטים קוליים

### מוזיקאים נוספים
* לסלי דאנקן – קולות רקע
* דוריס טרויה – קולות רקע
* בארי סנט ג'ון – קולות רקע
* ליזה סטרייק – קולות רקע

הצחוק המשוגע חסר הקרדיט הוא של מנהל הדרך של פינק פלויד, פיטר ווטס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בריאות הנפש
קטגוריה:שירים על סיד בארט
סוף עונת התפוזים

"**סוף עונת התפוזים**" הוא אלבומה היחיד של להקת הרוק הישראלית תמוז. הוא יצא לאור ב־1976, ובהוצאה מחודשת כעבור 30 שנים בתחילת 2006 על ידי חברת התקליטים NMC. האלבום הופק מוזיקלית על ידי לואי להב. "סוף עונת התפוזים" היה גם שמו של סיבוב ההופעות של הלהקה ב־1976, שבמסגרתו הופיעה 200 פעמים ברחבי המדינה.

## על האלבום
רוב שירי האלבום מהווים ביצועים מחודשים לשירים של חברי הלהקה שלום חנוך ואריאל זילבר. "הולך בטל" נכתב על ידי מאיר אריאל, אשר ביצע אותו במקור בלחן משלו (הביצוע של אריאל מופיע באלבום האוסף "המיטב"). הלחן שכתב זילבר לשיר הוקלט לראשונה באנגלית בביצועו ב־1972 ונקרא "Wheel Chair". השיר "מה שיותר עמוק יותר כחול" היה במקור שיר קצר בן פחות משלוש דקות באלבומם של חנוך ואריק איינשטיין "שבלול", והפך ליצירה בת כמעט תשע דקות. את השיר "לא יודע איך לומר לך" הקליט חנוך בשנת 1973 עם להקת "בני נוח", ואת "אהבה שקטה" ביצע במקור באנגלית תחת השם Peaceful Love. את "ככה את רצית אותי", שהלחין זילבר למילים של יהונתן גפן, ביצעו במקור צמד העופרים ב־1968, כ-"Purple Eyes". גם השיר "סוף עונת התפוזים" הוקלט מחדש, בסולו של חנוך, לאחר שזילבר לא אהב את העיבוד המחודש. שני השירים הנוספים באלבום היו מקוריים – "פנס הרחוב" ו"לא יכול לישון עכשיו", אשר נכתבו והולחנו שניהם על ידי חנוך.

ב־2006 יצא האלבום במהדורה חדשה כפולה. האלבום במהדורת הדיסק יצא בחברת NMC במסגרת הסדרה "סימני דרך", וכולל דיסק בונוס ובו שישה שירים מתוך הופעה של הלהקה בצוותא ב-1975.

בתחילת 2015 יצא האלבום מחדש במהדורת תקליט ויניל מוגבלת. חברת NMC, בעלת הזכויות על הקטלוג העצום של הד ארצי, הוציאה את האלבום יחד עם התקליטים של החלונות הגבוהים ושל הצ'רצ'ילים, ובכך סימנה את חזרתם של תקליטי הויניל לשוק המכירות בישראל. בעקבות ההוצאה המחודשת ערכו חברי תמוז הופעת איחוד.

### השפעה
האלבום נחשב לאבן יסוד ברוק הישראלי, ושירים רבים ממנו היו ללהיטים המושמעים רבות גם כיום. ב־1998 ערך חוקר הרוק הישראלי יואב קוטנר סדרה תיעודית על הרוק הישראלי, שנקראה על שם האלבום: "סוף עונת התפוזים". ב־1999 זכה עליה קוטנר בפרס תמוז, שנקרא על שם הלהקה.

ב־2005 הגיע "סוף עונת התפוזים" למקום ה־10 ברשימת מאה האלבומים הישראלים הטובים של ידיעות אחרונות.

ב־2006, עם ההוצאה המחודשת של האלבום, הגדיר אותו מבקר המוזיקה יואב קוטנר כ"אלבום הטוב מעולם".

ב־15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השישי ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות.

ב־2017 יצא לאור ספרו של בועז כהן "וכשאפתח את הדלת" שהוקדש לאלבום ותהליך יצירתו על רקע ישראל של אמצע שנות ה-70.

## רשימת השירים

## מבצעים

### חברי הלהקה
* שלום חנוך – גיטרה אקוסטית, שירה וקולות
* אריאל זילבר – פסנתר, קלידים - אורגן האמונד, מלוטרון, פנדר רודס, שירה וקולות
* יהודה עדר – גיטרות וקולות
* איתן גדרון – גיטרה בס וקולות
* מאיר ישראל – תופים, כלי הקשה וקולות

### משתתפים נוספים
* צרויה להב – כינור ("לא יודע איך לומר לך")
* מורטון קם וזאב דיקוורט – סקסופונים
* חיים רומנו – גיטרה ווא ווא ("ככה את רצית אותי")

### הפקה
* לואי להב – עיבודים והפקה מוזיקלית
* טומי פרידמן – טכנאי הקלטה ומיקס
* אלונה טוראל – עיבוד כלי נשיפה ("ככה את רצית אותי")

## קישורים חיצוניים

* יוסי חרסונסקי, על האלבום תמוז, סוף עונת התפוזים (הוצאה מחודשת), באתר יוסמיוזיק, 2006
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1976
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
השוק האפור

בישראל, "**השוק האפור**" הוא כינוי למערכת מימון הפועלת מחוץ למערכת הפיננסית הממוסדת (שעיקרה בנקים, וכן פועלים בה גופים נוספים של שוק ההון כגון חברות ביטוח ונותני שירותים פיננסיים).

מוסדות מימון חוץ בנקאיים עוסקים במגוון פעילויות בתחום זה בדומה לבנקים כגון: קבלת פיקדונות, הענקת הלוואות בריבית, ניכיון צ'קים, המרות ורכישות של מטבע חוץ, העברה וקבלה של מטבע חוץ וכדומה והם נקראים נש"פים (נותני שירותים פיננסיים).

בדרך כלל מתקשר המושג "אפור" עם מתן הלוואות בריבית הנלקחות על ידי לקוחות אשר המערכת הפיננסית הממוסדת מסרבת לבקשתם לקבלת מימון (או מסרבת לתת להם הלוואות נוספות על אלה שכבר קיבלו), משום שעקב מצבם הפיננסי הם נחשבים לסיכון גבוה מדי. הסיכון הגבוה יותר גורם לכך שהריבית בשוק האפור גבוהה במידה ניכרת מזו שבמערכת הבנקאית, וגם אמצעי הגבייה, במקרה שהלווה אינו עומד בהחזר ההלוואה, נוקשים יותר.

השוק האפור מעולם לא הוסדר אך כדרך להתמודדות בריכוזיות של המערכת הבנקאית והגברת התחרותיות בין הבנקים נחקק חוק הסדרת הלוואות חוץ-בנקאיות, תשנ"ג-1993 שתוקן מספר פעמים במרוצת השנים. בחוק זה נדרש המלווה לתת מידע מלא על הריבית הנדרשת וכל תוספת אחרת שנדרש הלווה לשלם, ונקבעו בו גבולות לעלותה של ההלוואה - לא יותר מפי 2.25 מהריבית הממוצעת לאשראי לא צמוד בפרסומי בנק ישראל. חוקים נוספים המשמשים גם למטרה זו הם חוק החוזים האחידים, התשמ"ג-1982, חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, וחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961.

לעיתים מזומנות מעורבים גורמי פשע מאורגן בשוק האפור. מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת ציין בנוגע לשוק ההלוואות בריבית החוץ-בנקאיות כי: "לצד הגורמים הלגיטימיים פועלים בו גורמים עברייניים שעוסקים בין השאר במתן הלוואות בתנאים בלתי סבירים, בגבייה באמצעות סחיטה ואיומים ובהלבנת הון".

## ראו גם
* שוק שחור

## קישורים חיצוניים
* 
* אליעזר שוורץ, הלוואות חוץ-בנקאיות – הסדרה ואמצעי פיקוח, אתר הכנסת, 14 בפברואר 2007
* 
* 
* 
* 
* 
* , בערוץ ה-YouTube הרשמי של תאגיד השידור הישראלי, 9 במאי 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:שוק ההון בישראל
קטגוריה:הלוואות חוץ-בנקאיות בישראל
לוקאס ארטס

**משחקי לוקאס פילם** (באנגלית: **Lucasfilm Games**, "לוקאס-ארטס" לשעבר) היא חברת בת של לוקאס פילם שמתמחה בהפצה של משחקים למחשב ולקונסולות המשחק השונות.

החברה נוסדה במאי 1982 על ידי מפיק הסרטים ג'ורג' לוקאס ונקראה "לוקאס פילם". בשנת 1990 לאחר ארגון מחדש ואיגוד של החברות בבעלות ג'ורג' לוקאס הוחלט להקים חברה אחת תחת השם "לוקאס ארטס" אשר התמתחה בפיתוח משחקי וידאו והפצתן למחשב ולקונסולות, החברה התפרסמה בזכות משחקי הרפתקה אותם פיתחה בשנות ה-80 וה-90, ביניהם משחקים רבים שהתבססו על סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים".

בתחילת חודש אפריל 2013 הודיע תאגיד דיסני, שרכש את כלל נכסי לוקאס פילם ולוקאס ארטס, על סגירת חברת "לוקאס ארטס". בינואר 2021, קמה החברה מחדש על ידי תאגיד דיסני תחת השם "משחקי לוקאס פילם" (Lucasfilm Games), החברה תשמש ארגון גג שיעבוד מול שלל אולפני פיתוח משחקים.

## היסטוריה
החברה נוסדה במאי 1982 על ידי מפיק הסרטים ג'ורג' לוקאס ונקראה "לוקאס פילם".
ג'ורג' לוקאס רצה שהחברה תתעסק במגוון תחומים בתחום הבידור, ולכן שיתף פעולה עם חברת אטארי בפיתוח משחקי מחשב בפרט וקונסולת משחקים בכלל.
שיתוף פעולה זה הניב תוצאות, כבר בשנת 1984 שוחררו שני המשחקים Ballblazer ו-Rescue on Fractalus לקונסולת המשחק אטארי 5200 תחת השם "לוקאס פילם".
בשנת 1985, הופצו שני משחקים אלו למחשב. כשבוע לפני הפצתם למחשב הודלפו גרסאות בטא של שני המשחקים.

שני משחקים נוספים שהופצו על ידי החברה מעט אחרי הפצת שני המשחקים הנ"ל הם: Koronis Rift ו-The Eidolon.

ב-1990 לאחר ארגון מחדש ואיגוד של החברות בבעלות ג'ורג' לוקאס הוחלט להקים חברה אחת תחת השם "לוקאס ארטס" (LucasArts Entertainment Company).

ב-3 באפריל 2013 הודיע באופן רשמי תאגיד דיסני על סגירתה של לוקאס ארטס ומעבר לפיתוח משחקים תחת זיכיונות שיוצעו לחברות חיצוניות.

ב-13 בינואר 2021, נודע כי תאגיד דיסני הקים לתחייה את החברה מחדש תחת השם "משחקי לוקאס פילם" (Lucasfilm Games), החברה תשמש ארגון גג שיעבוד מול שלל אולפני פיתוח משחקים.


קובץ:200px-LFGames.jpg|הלוגו של "לוקאס פילם" מ-1982 עד 1991
קובץ:LucasArts_GoldGuy_logo_purple.jpg|הלוגו של "לוקאס ארטס" מ-1992 עד 2005
קובץ:1280px-Lucasarts logo.svg.png|הלוגו של "לוקאס ארטס" מ-2005 עד 2013


## משחקי הרפתקאה

* "מבוך" (1986) - משחק ההרפתקאה הראשון מבית לוקאס פילם. מבוסס על סרט שנקרא כך.
* "אחוזת המטורפים" (1987) - רון גילברט, יוצר המשחק, כתב במיוחד עבורו שפה סקריפטית חדשה שנקראת SCUMM, אחר כך שימשה השפה בסיס לכל משחקי ההרפתקאה של החברה עד שנת 1998.
* (1988) "Zak McKracken and the Alien Mindbenders"
* "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989)
* "האורגים" (1990)
* "הסוד של אי הקופים" (1990)
* "אי הקופים 2: נקמתו של לה צ'אק" (1991)
* "אינדיאנה ג'ונס וגורלה של אטלנטיס" (1992)
* "יומו של הטנטקל" (1993) - משחק המשך ל"אחוזת המטורפים".
* "סם ומקס מתגלגלים בדרכים" (1993)
* (1995) "Full Throttle"
* (1995) "The Dig"
* "אי הקופים 3: קללת אי הקופים" (1997)
* "גרים פנדנגו" (1998) - המשחק הראשון שהשתמש במנוע ה-GrimE
* "אינדיאנה ג'ונס והמכונה מן הגיהנום" (1999)
* "אי הקופים 4: הבריחה מאי הקופים" (2000) - המשחק השני והאחרון שהשתמש במנוע ה-GrimE
* משחקי לגו מלחמת הכוכבים (2005–2007)
* "לגו אינדיאנה ג'ונס: משחק הווידאו" (2008)
* "מלחמת הכוכבים: באטלפרונט" Star Wars: Battlefront
* "מלחמת הכוכבים: באטלפרונט II" Star Wars: Battlefront II (2005)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות משחקי וידאו
*
קטגוריה:לוקאס פילם
המנהל למחקר ופיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית

**המִנהל למחקר ופיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית** (**מַפְאָ"ת**) המשתייך למשרד הביטחון ולצה"ל מרכז את כל תוכניות המחקר ופיתוח הביטחוני במדינת ישראל. המינהל מרכז את שיתוף הפעולה בין הגופים הביטחוניים השונים בישראל ובהם צה"ל, משרד הביטחון, התעשיות הביטחוניות השונות (רפא"ל, תע"א, תע"ש, אלביט מערכות וכו') וגופים כדוגמת המכון למחקר ביולוגי בישראל. כמו כן מנהל תוכניות מחקר, פיתוח והצטיידות מול מדינות זרות במסגרת הסכמים בין המדינות.

ראש מפא"ת משמש הן כראש אגף במשרד הביטחון והן כחבר פורום מטכ"ל. ביוני 2016 מונה לתפקיד תת-אלוף (מיל') דני גולד.

## היסטוריה
[ממוזער|250px|[סמלילו הקודם של מפא"ת, שהיה בשימוש עד 2023]]
מפא"ת היא המשכה של יחידת המחקר והפיתוח (מו"פ) במשרד הביטחון, שהוקמה ביולי 1972 כמיזוג בין מחלקת אמצעי לחימה בצה"ל לבין סמכויות מהמדען הראשי במשרד הביטחון. בנובמבר 1982 אורגנה מחדש היחידה ומאז היא נקראת בשמה הנוכחי.

## פעילויות עיקריות
שמאל|ממוזער|250px|שיגור טיל "חץ"
* קידום התשתית המדעית והטכנולוגית הנחוצה למו"פ ביטחוני.
* הכוונת המו"פ הביטחוני.
* רכש וניהול פרויקטי פיתוח עבור זרועות צה"ל.
* ניתוח ותיאום העבודה בנושאי מו"פ.
* קיום קשרים עם גורמים בחו"ל בנושאי התשתית והמו"פ הביטחוני.
* מתן שירותי מידע לעוסקים במו"פ במערכת הביטחון.
* תוכנית פסגות, תוכנית אודם תוכנית תלפיות ותוכנית BIO להכשרת מתגייסים לצה"ל ושילובם בתחומי המו"פ הביטחוני, ופרויקט מלגות קציר לטיפוח כוח-אדם טכנולוגי.
* הכוונת המו"פ של כלל המערכות להגנת ישראל נגד טילים בליסטיים באמצעות מנהלת חומה. אחד התוצרים של פעילות זו היא מערכת ה"חץ" ליירוט טילים בליסטיים.
* הכוונת המו"פ בתחום החלל והלווינות באמצעות מנהלת תוכנית החלל. אחד התוצרים של פעילות זו הוא משפחת לוויינים מסוג אופק.

### מיזמים שנתמכו על ידי מפא"ת
* כרמל
* חץ
* כיפת ברזל
* קלע דוד

## מבנה ופיקוד
### גופי המטה ויחידות הביצוע
* **[[היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית]]** – מת"ט. יחידה שאחראית לתשתיות הטכנולוגיות הביטחוניות ולמחקר המדעי היישומי בתחומי הביטחון, אשר מבוצעים בתקציב המחקר והפיתוח המרכזי.
* **[[היחידה למחקר ופיתוח]]** – מו"פ. היחידה אחראית לפיתוח אבני בניין טכנולוגיות, בדיקות היתכנות, קדמי פיתוח והדגמות שמבוצעים בתקציב המחקר והפיתוח המרכזי, ועל הרכשת פרויקטי פיתוח מלא וניהולם עבור צה"ל, בתקציבי זרועות הביטחון.
* **[[מנהלת תוכנית החלל|מנהלת תוכנית החלל "אתגר"]]** – מת"א. אחראית לפיתוח ובניית הלוויינים ומשגרי הלוויינים של מערכת הביטחון, לשיגור הלוויינים ולתפעולם.
* **[[מנהלת חומה|מנהלת ההגנה מטילים ורקטות]] – "מנהלת חומה"**. אחראית לפיתוח והתעצמות בשכבות ההגנה האקטיבית הרב-שכבתית נגד טילים, למערכות ההגנה "כיפת ברזל", "קלע דוד", "חץ 2" ו"חץ 3". "חומה" פועלת בשיתוף פעולה עם הסוכנות האמריקאית – MDA (ראשי תיבות של **M**issiles **D**efense **A**gency), אשר משתתפת בתקצוב התוכניות ובניהולן.
* **[[מנהלת מל"טים]]** – המנהלת אחראית להתעצמות במערכות כלי הטיס הבלתי מאוישים.

### ראשי מפא"ת

## ראו גם

* DAPRA
* המנהל הכללי לחימוש (צרפת)

## קישורים חיצוניים
* אתר האינטרנט הרשמי של מפא"ת
* מפא"ת, באתר משרד הביטחון
* 

## הערות שוליים

*
דימתיל מתילפוספונט

שמאל|200px|ממוזער|דימתיל מתילפוספונט
שמאל|ממוזער|200px|מבנה תלת־ממדי של דימתיל מתילפוספונט
**דימתיל מתילפוספונט** (**Dimethyl methylphosphonate**, באנגלית: **methylphosphonic acid dimethyl ester**; ובקיצור: **DMMP**), הוא נוזל חסר צבע שנוסחתו הכימית **[[פחמן|C]]<sub>3</sub>[[מימן|H]]<sub>9</sub>[[חמצן|O]]<sub>3</sub>[[זרחן|P]]**. נוסחת המבנה שלו: **CH<sub>3</sub>PO(OCH<sub>3</sub>)<sub>2</sub>**. נקודת ההתכה שלו היא 50°C- ונקודת הרתיחה שלו היא 181°C. במגע עם מים עובר החומר הידרוליזה באיטיות. מספר ה-CAS שלו [756-79-6].

שימושו המסחרי העיקרי של הדימתיל מתילפוספונט הוא כחומר מעכב בעירה. שימושים מסחריים אחרים של החומר הם כתוסף הצתה מוקדמת לבנזין, מונע קצף, מרכך פלסטי (פלסטיסיזר, מייצב, חומר אנטי סטטי, תוסף לממסים, ולנוזלים הידראוליים לטמפרטורות נמוכות. החומר יכול לשמש כזרז וכמגיב בסינתזה אורגנית, מאחר שהוא יכול ליצור תרכובת יליד ריאקטיבית ביותר. ביקף הייצור השנתי של החומר בארצות הברית משוער בין כ-100 ל-1000 טון קצר.

דימתיל מתילפוספונט אינו מסווג כרעל, אך הוא מזיק אם נשאף, נבלע או נספג דרך העור; על פי אמנת הנשק הכימי מסווג החומר כ-schedule 2 chemical כיוון שהוא יכול לשמש בסינתזה של גז העצבים סארין. הוא יכול לשמש כמדמה לתרגולי הכשרת סארין ולכיול גלאים. הוא חשוד כחומר מסרטן.

דימתיל מתילפוספונט נודע בשמות רבים נוספים:
* dimethoxymethyl phosphine oxide
* dimethyl methanephosphonate
* dimethyl methyl phosphonate
* Fran TF 2000
* Fyron DMMP
* Metaran
* NSC 62240
* O,O-dimethyl methylphosphonate
* Reoflam DMMP

ב-4 באוקטובר 1992, כ-190 ליטר של דימתיל מתילפוספונט, יחד עם חומרים אחרים, השתחררו בהתרסקות טיסת אל על 1862 בביילמר, אמסטרדם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:נשק כימי
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:זרחן: תרכובות
פסיליום

**פסיליום** (באנגלית **Psyllium**) הוא תכשיר אשר מופק מקליפות זרעי לחך ומשווק בישראל תחת השמות: **פסיליום, מוציוויטל, קונסיל** ועוד. לתכשיר אין התוויה רפואית מאושרת.

## תכונות
ממוזער|צמח הלחך, מקליפת זרעיו מיוצר הפסיליום, הגן הבוטני, טכניון, חיפה

לפסיליום כושר ספיחת מים רב - סיבי קליפות הפסיליום יכולים לספוג עד פי 25 מנפחם. פסיליום סופח את מי השתייה ויוצר נוזל צמיג במעי, דבר המגדיל את נפח תוכן המעי, גורם לגירוי עדין של המעי, להגברת התנועתיות של שרירי המעי (פריסטלטיקה) וקיצור משך מעבר המזון במעי. הגדלת נפח תוכן המעי יוצרת תחושת שובע.

פסיליום מתחיל להשפיע רק 12–24 שעות מרגע נטילתו ועשוי להגיע להשפעה רק לאחר יומיים שלושה של שימוש סדיר. פסיליום כמעט ואינו נספג מהמעי למחזור הדם ואינו עובר מטבוליזם משמעותי.

סיבים המופקים מקליפת זרע הצמח לחך (Plantago Ovata), צמח רב שנתי הצומח באסיה, מזרח אפריקה והמזרח התיכון, בעיקר באדמות מלוחות. רוב הפסיליום כיום מגיע מהודו. לפי מסורת האיורוודה, כזרע שלם, הוא שימש כצמח לטיפול בשפעת והצטננות, שיעול יבש, ברונכיטיס, ראומטיזם, הפרעות כילייתיות ודלקות בדרכי השתן.

השימוש המוכר ביותר הוא סיבי קליפת הזרע המכילים 65% סיבים מסיסי מים ו-10-15% סיבים לא מסיסים. הוא המרכיב העיקרי של התכשיר המשלשל Metamucil ומחקרים מעידים על השפעתו המיטיבה של הורדת רמות כולסטרול.

הפסיליום נותן נפח לצואה כמו הצלולוז, המתיל צלולוז, סודיום-קרבוקסי-מתיל-צלולוז, לתת, סובין חיטה ואחרים. כל הסיבים לעיל בעלי תכונות היגרוסקופיות ובכך הם מגדילים נפח הצואה.

קליפת הפסיליום מכילה כמעט אך ורק סיבים. הקליפה מכילה כ-65% סיבים מסיסים שהם mucilage (חומרים ג'לטיניים שהם הן glycoproteins והן פוליסכרידים) שמורכב בעיקר מהסוכרים arabinose ו-xylose, וכ-15% סיבים לא מסיסים: צלולוזה, וליגנין.

## שימוש
ניתן להשתמש בפסיליום כחומר מקשה בהכנת מזון באופן דומה לשימוש בג'לטין. לדוגמה, מוסיפים פסיליום למחית פירות בהפקת תמליא (פאי) טבעונאי .

הפקה מסחרית של פסיליום נעשית מאז שנת 1934. הפקתו המסחרית נעשתה לראשונה על ידי חברת G.D. Searle שמכרה אותו כסיבים תזונתיים בשם מטאמוציל (Metamucil).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ מילר
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1754
דוד מלמד

**דוד מלמד** (נולד ב-9 בפברואר 1944) הוא סופר ישראלי.

## ביוגרפיה
מלמד נולד ב-1944 בפתח תקווה, למד בבתי ספר דתיים בעיר. בוגר החוגים למדע המדינה ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. היה שנים רבות עורך נהלים בחברת "אל על". 

מלמד עוסק בכתיבה ספרותית ופובליציסטית מגיל צעיר. 
פרסם שבעה ספרים.
פרסומיו בכתבי-עת ובמוספים ספרותיים כוללים: סיפורים קצרים, מאמרים בענייני לשון, תולדות העיתונות העברית, דת והיסטוריה יהודית וביקורות ספרים. 

אחדים מסיפוריו תורגמו לאנגלית, ערבית ואיטלקית, ופורסמו באנתולוגיות ובעיתונים בשפות אלו. אחדות מיצירותיו תוסכתו ושודרו ברדיו.
סיפורו "כרם במורד קידרון" זכה בפרס הסיפור הקצר של ידיעות אחרונות ב-1982 והוכנס בעבר לתוכנית הלימודים של משרד החינוך. 

זכה בפרסים ספרותיים: פרס פתח תקווה לספרות יפה, פרס ראשון בתחרות הסיפור הקצר של "ידיעות אחרונות", פרס סנדרה בראנד לסיפורים קצרים, ועוד.
מפרסם רשימות-ביקורת וטור סקירת ספרים חדשים ב"מאזנים", ביטאון אגודת הסופרים העבריים, חבר ועדת הביקורת של האגודה.

מלמד נשוי ליונה ואב לשלושה ילדים.

בשנת 2022 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.

## ספריו
* **צבוע בקורונדי**, הוצאת תמוז, 1980. (סיפורים)
* **כרם במורד קידרון**, ספרית פועלים, 1982. (סיפורים)
* **החלום הרביעי**, ספרית פועלים, 1986. (רומאן פוליטי-חברתי)
* **ריח גויאבות**, הוצאת עקד, 1995. (סיפורים)
* **אור ראשון**, הוצאת ידיעות אחרונות, 1996. (סיפורה של ראשית העיתונות העברית)
* **כולם היו אוהביה**, הוצאת גוונים, 2010.
* **ללקק את האצבעות**, גוונים, 2010. (ספר לילדים ובני-נוער)

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 
* לילי אורבך, מיפוי אפשרויות של עיצוב ירושלים בספרות, באתר עמלנט. עוסק גם בסיפור "כרם במורד קידרון"
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
גלוונומטר

שמאל|ממוזער|250px|
<span style="color: RED;">תיל הנושא את הזרם הנמדד</span>
<span style="color: GREEN;">קפיץ מחזיר</span>
<span style="color: GRAY;">שני קוטבי המגנט: צ (צפון) ו־ד (דרום)</span>
**גלוונומטר** (Galvanometer) הוא סוג של מתמר אלקטרומכני היוצר תנועה זוויתית של מחט על פני קשת קבועה, בתגובה למעבר זרם חשמלי בסליל. הגלוונומטר הוא רכיב משמעותי במדי זרם, במתח והתנגדות.

הגלוונומטר קרוי על שמו של המדען האיטלקי לואיג'י גלווני.

## גלוונומטר טנגנטי
גלוונומטר טנגנטי הוא שמו של מכשיר אשר בעזרתו ניתן למדוד זרם במעגל חשמלי.
בנוסף, ניתן בעזרת מכשיר זה לחשב את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום מסוים, ולבדוק קשרים פיזיקליים שונים.

המכשיר מורכב משלושה רכיבים עיקריים:
# טבעת עשויה חומר לא מגנטי (לדוגמה אלומיניום).
# תיל מוליך המתלפף סביב הטבעת מספר פעמים הניתן לשינוי.
# מחט מצפן המונחת על מישור המאונך למישור הטבעת.

המכשיר ופעולתו מבוססים על העובדה כי זרם חשמלי יוצר מסביבו שדה מגנטי בכיוון מסוים, וכי לכדור הארץ שדה מגנטי.
יש לכוון את הטבעת והמצפן כך שהטבעת תהיה מכוונת בכיוון צפון־דרום והמצפן יורה על הצפון, ככל שניתן לדייק. כך וקטור השדה המגנטי אשר יצור התיל סביב הטבעת יהיה מאונך לרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ, מה שיקל בביצוע המדידות.
מזרימים זרם חשמלי בתיל המעגלי, ומודדים את סטיית המצפן במעלות.
נניח שמחט המצפן סטה ב־a מעלות מכיוונו המקורי (ראו תמונה).
שמאל|ממוזער|250px|סטיית מחוג המצפן ב־a מעלות, כאשר Bi מייצג את השדה המגנטי הנוצר על ידי הזרם החשמלי בתיל, ו־Be מייצג את הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ והוא מכוון צפונה.

את התוצאות נוכל לקבל על ידי החישובים הבאים:
\ tan(a) = \frac{Bi}{Be}
כאשר Be הוא הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ, ו־Bi הוא השדה המגנטי הנוצר על ידי הזרם החשמלי בתיל.
את גודל השדה המגנטי הנוצר על ידי תיל **מעגלי** מחשבים באמצעות:

\ Bi = \frac{\mu_{0}NI}{2R} 

כאשר μ0 מייצג את פרמאביליות הריק, N את מספר הליפופים סביב הטבעת, I את גודל הזרם ביחידות אמפר, ו־R את רדיוס הטבעת.

נציב זאת בחישוב הקודם ונקבל:

\ tan(a) = \frac{\frac{\mu_{0}NI}{2R}}{Be} = \frac{\mu_{0}NI}{2RBe} 

אם ברצוננו לגלות את גודל הזרם הזורם במעגל, נצטרך לדעת את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום בו אנו מודדים.
נציב את הנתונים בנוסחה שפיתחנו ונקבל את התוצאות בהתאם.

אם ברצוננו לגלות את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום המדידה, נצטרך לדעת את גודל הזרם החשמלי במעגל.
נוכל למדוד גודל זה בעזרת אמפרמטר.
נציב את הנתונים בנוסחה שפיתחנו ונקבל את התוצאה.

מדידות יחידות אינן מדויקות לרוב, ולכן מומלץ לבצע מספר רב של מדידות ולבצע קירוב ליניארי של הפונקציה:
\ f(I) = tan(a)

מכשיר זה אינו אידיאלי לשימוש בתור מד זרם מהסיבות הבאות:
# אי דיוק באיפוס המצפן עלול לגרום לשגיאות אקראיות במדידה.
# אי דיוק במדידת המעלות עלול לגרום לתוצאות בלתי סבירות.
# על מנת למדוד זרם בעזרת מכשיר זה, יש לדעת את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום המדידה, וגודל זה אינו קבוע והוא מושפע מגורמים רבים ועל כן המדידה אינה אמינה במלואה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה חשמליים
בס טרומן

[ממוזער|שמאל|דיוקן רשמי מעשה ידי [גרטה קמפטון.]] 
**אליזבת וירג'יניה וואלאס טרומן** (באנגלית: **Elizabeth Virginia Wallace Truman**; 13 בפברואר 1885 – 18 באוקטובר 1982), המכונה בשם **בס טרומן** (**Bess Truman**) הייתה אשת נשיא ארצות הברית הארי טרומן והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1945–1953.

## ביוגרפיה
אליזבת וירג'יניה נולדה למרגרט "מדג'" גייטס (Margaret ("Madge") Gates) ודייוויד ואלאס (David Wallace) ב-13 בפברואר 1885, באינדפנדנס שבמדינת מיזורי. מצעירותה כונתה "בסי".

הארי טרומן, שמשפחתו עברה לאותה עיר בשנת 1890 הכיר אותה החל מכיתה ה' בבית הספר היסודי, עת שניהם למדו יחד עד סיום לימודיהם בבית הספר התיכון.

לאחר שסיימה את בית הספר התיכוני, למדה בס בבית הספר לנימוסים לנערות של הגברת בארסטו בקנזס סיטי שבמיזורי. לאחר מות אביה בשנת 1903 שבה בס לאינדפנדנס לבית אימה.

בשל מלחמת העולם הראשונה החליטו בס והארי להתחתן, והם התארסו בטרם יצא טרומן לצרפת בשנת 1918. בני הזוג נישאו ב-28 ביוני 1919, והתגוררו בבית אמה של בס, שם נולדה בשנת 1924 ילדתם היחידה מרגרט טרומן, לאחר מספר הפלות של בס.

עם כניסת טרומן לפוליטיקה, נהגה בס לנסוע עם בעלה ברחבי ארצות הברית, ונכחה בכל העצרות הציבוריות בהן השתתף. לאחר בחירתו לסנאט בשנת 1934 עברה המשפחה לוושינגטון. טרומן נבחר לסגן נשיא בשנת 1944 ועם מותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-12 באפריל 1945 הפך טרומן לנשיא, ובס לגברת הראשונה.

בס לא אהבה את חוסר הפרטיות שבחיים בבית הלבן. אף שהיא מילאה את תפקדיה כמארחת רשמית בבית הלבן, היא השתתפה בכנסים ובאירועים ההכרחיים בלבד. בשל העובדה שהבית הלבן נבנה מחדש במהלך כהונתו השנייה של טרומן, התגוררו בני הזוג בבלייר האוס, ובס צמצמה למינימום הכרחי את מספר האירועים החברתיים בהם השתתפה, והשתדלה להתרחק מהחברה הגבוהה של וושינגטון.

התנהלותה של בס הייתה שונה מאוד מהתנהלותה של קודמתה - אלינור רוזוולט. בניגוד לאלינור רוזוולט, בס קיימה מסיבת עיתונאים אחת בכל כהונת בעלה, ובה ענתה לשאלות שהוצגו לה מראש בכתב, כאשר התשובות הוכנו אף הן מראש ובס קראה מן הכתב. למרבית השאלות ענתה "אין תגובה".

כאשר נשאלה מה היא שואפת לעשות בעתיד ענתה "לשוב לאינדפנדנס".

ואכן, לאחר תום כהונתו של טרומן שבו בני הזוג לאינדפנדנס, ולאחר מות בעלה בשנת 1972 בס המשיכה להתגורר בעיר הרחק מעיני העיתונות והציבור, אולם הסכימה להיות יו"ר של כבוד לוועדה לבחירה מחדש של הסנטור הדמוקרטי תומאס איגלטון.

בס נפטרה בשנת 1982 ונקברה לצד בעלה, בחצר ספריית הארי ס. טרומן. בס הייתה בת 97 במותה - המבוגרת מבין כל הגברות הראשונות של ארצות הברית, ולמעשה - בגיל מבוגר אף מכל נשיאי ארצות הברית (עד מותו של הנשיא לשעבר ג'ימי קרטר בגיל 100).

## לקריאה נוספת

* Robert H. Ferrell (ed.), **Dear Bess: the Letters from Harry to Bess Truman, 1910-1959**, W.W. Norton, 1983 
* Margaret Truman, **Bess W. Truman**, Macmillan, 1986 

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבית הלבן.
* ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:בני זוגם של סגני נשיא ארצות הברית
קטגוריה:הארי טרומן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
אינטל 80186

**80186** הוא מעבד שפותח על ידי אינטל בשנת 1982.

מעבד זה היה שיפור של המעבדים 8086 ו-8088.

למעבד זה היה רוחב אפיק נתונים חיצוני של 16 ביט, בדומה ל-8086.

מהירות השעון של מעבד זה הייתה 6 מגהרץ, בדומה למעבד 80188, אך בזכות תוספות חומרה, המעבד ביצע פקודות מסוימות פי 20-10 מהר יותר מאשר ה-8086 באותה תדירות השעון.
מעבד זה היה נפוץ בעיקר במערכות משובצות מחשב (Embedded).

מעבד זה לא היה נפוץ בשוק המחשבים הביתיים למרות שיפוריו, אך היו כמה יוצאים מן הכלל שכן השתמשו בו.

נוספו הפקודות הבאות:


 ENTER  Make stack frame for procedure parameters
 LEAVE  High-level procedure exit
 PUSHA  Push all general registers
 POPA   Pop all general registers
 BOUND  Check array index against bounds
 UD2    Generate invalid opcode exception
 INS    Input from port to string
 OUTS   Output string to port


## ראו גם
* מונחים בחומרה

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של אינטל על ה-80186

קטגוריה:מעבדי אינטל
מיימי אייזנהאואר

ממוזער|שמאל|מיימי ובעלה דווייט על מדרגות מכללת סנט לואיס בסן אנטוניו שבטקסס, 1916.
**מיימי ג'נווה דאוד אייזנהאואר** (באנגלית: **Mamie Geneva Doud Eisenhower**; 14 בנובמבר 1896 – 1 בנובמבר 1979) הייתה אשתו של הגנרל ונשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר, והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1953–1961.

## ביוגרפיה
מיימי דאוד נולדה בבון שבמדינת איווה. משפחתה עברה לקולורדו בהיותה בת שבע לאחר פרישתו של אביה ממקצועו. המשפחה גרה זמן קצר בפואבלו ולאחר מכן עברה לקולורדו ספרינגס ולבסוף לדנוור. מיימי ושלוש אחיותיה גדלו בבית המשפחה הגדול והיו להן מספר משרתים.

בעת ביקור שערכה המשפחה בשנת 1915 בסן אנטוניו שבטקסס, פגשה מיימי את דווייט אייזנהאואר ששירת באותה עת בפורט סם יוסטון. הם התאהבו ונישאו ב-1 ביולי 1916.

מיימי עברה עם בעלה בעקבות תפקידיו השונים בצבא, והתגוררה באזור תעלת פנמה, בצרפת, בפיליפינים ובבסיסים שונים בארצות הברית. בראיון ציינה מיימי כי היא ארזה את חפציה ועברה דירה 27 פעמים ב-37 שנים.

בנם הראשון, דאוד דווייט (Doud Dwight) המכונה "איקי" (Icky) שנולד בשנת 1917, נפטר משנית בשנת 1921. בנם השני, ג'ון אייזנהאואר, נולד בשנת 1922 ובדומה לאביו הצליח בקריירה הצבאית שלו וכיהן כשגריר ארצות הברית בבלגיה.

במהלך מלחמת העולם השנייה התגוררה מיימי בוושינגטון, ולאחר שאייזנהאואר מונה לנשיא אוניברסיטת קולומביה ב-1948 רכשו בני הזוג חווה בגטיסברג שבפנסילבניה, אולם בשל תפקידו של אייזנהאואר כראש נאט"ו, ומגוריהם בווילה ליד פריז, בניית החווה הושלמה רק בשנת 1955.

עם בחירתו של אייזנהאואר לנשיא עברו בני הזוג לבית הלבן. מיימי הייתה ידועה בקמצנותה, והורתה לאנשי הבית הלבן להשתמש ב"קופונים". כמו כן המתכון שלה לפאדג' הפך מפורסם בכל רחבי ארצות הברית ונקרא על שמה: "Mamie's Million Dollar Fudge". אייזנהאואר אהב עוגה זו והיא הוגשה כקינוח בכל האירועים הרשמיים בבית הלבן, אולם ייחודו של המתכון היה בשימושו במרכיבים זולים במיוחד.

לאחר תום תקופת כהונתו של אייזנהאואר, בשנת 1961, חזרו בני הזוג לחווה בגטיסברג, שם נפטר אייזנאואר ב-1969. מיימי המשיכה להתגורר בחווה עד מותה ב-1 בנובמבר 1979 בגיל 82. מיימי נקברה לצד בעלה בקפלה שבספריית אייזנהאואר באבילין שבקנזס.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר הבית הלבן.
* ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי איווה
קטגוריה:חברות המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:דווייט אייזנהאואר
קטגוריה:משפחת אייזנהאואר
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
ערוץ אנימה

"**ערוץ אנימה**" או "**AGN Anime Channel**" (שווק גם כ-**yes Anime** ולחלופין כ-**HOT Anime**) היה שמו של ערוץ טלוויזיה ישראלי ששידר סדרות וסרטי אנימה.

## היסטוריה
ערוץ אנימה היה בבעלות משותפת של חברת הטלוויזיה הבינלאומית SPI International  וחברת AGN (Assis Global Networks) והיזם דרור לביא שפעל גם כמנהל הערוץ. 

הערוץ החל את שידוריו מ-7 בדצמבר 2004 בחברת הלוויין yes (אפיק 28) וכשנה לאחר מכן גם בחברת הכבלים HOT (אפיק 85), וסיים את שידוריו ב-1 בינואר 2008 ב-HOT וב־15 בינואר 2008 ב-yes.

סמליל הערוץ ב-HOT וב-yes הושפע מדגל יפן, שבו מעגל אדום על רקע לבן. ב-yes מופיע עיגול אדום בצד שמאל וב-HOT ריבוע מעוגל אדום במרכז.

הערוץ שידר אוסף של סדרות אנימה בדיבוב המקורי ביפנית, בליווי כתוביות בעברית וברוסית. הסדרות היו בנות כמה שנים או אף יותר מעשור, רובן הגדול לא היו פופולריות בעולם והיו כמעט אנונימיות בקהילה הישראלית לפני שידורן, מה שגרע מהרלוונטיות של הערוץ.

## קישורים חיצוניים
* 

## ראו גם
* טלמאניה
* ספריית האנימה

## הערות שוליים

אנימה
קטגוריה:אנימה
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין
אנימה
Eazy-Duz-It

**Eazy-Duz-It** הוא אלבום סולו הבכורה של הראפר Eazy-E מלהקת N.W.A שיצא בשנת 1988 ונחשב לאחד מאלבומי הראפ המשפיעים ביותר בכל הזמנים.

## תוכן האלבום
אלבום זה הוא גם אלבום הבסיס לאלבום המהפכני של להקת N.W.A בשם Straight Outta Compton שכן הרבה "סקרצ'ים" (קטעי מילים או משפטים שמכניסים בעריכה של שיר אחר) שמופיעים באלבום הם בעצם שייכים ל־Eazy-Duz-it.

את כל השירים כתבו להקת N.W.A עצמה כאשר רק שיר אחד נכתב על ידי Eazy בעצמו אך את כל השירים הוא מבצע בעצמו.

האלבום נחשב גם לאחד מאלבומי הגנגסטה ראפ המצחיקים ביותר שכן Eazy בדמותו הקשוחה משתדל לשלב במילותיו הומור רב.

## רשימת שירים
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה וDJ Yella
שני הסינגלים מאלבום זה הם "We Want Eazy" והלהיט "Eazy-Er Said Than Dunn".

# (Prelude" (3:50"
# (Nobody Move"  4:49"
# (Ruthless Villan" (2:59"
# (2Hard Mutha's" (4:26"
# (Boyz-N-The-Hood" [Remix]" (6:22"
# (Eazy-Duz-It" (4:21"
# (We Want Eazy" (5:01"
# (Eazy-Er Said Than Dunn" (3:41"
# (Radio" (4:58"
# (No More ?'s" (3:55"
# (I'mma Break It Down" (3:29"
# (Eazy-Chapter 8 Verse 10" (2:10"

## אזכורים בתרבות הפופולרית
השיר  "Eazy-Er Said Than Dunn" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto: San Andreas בתחנת הרדיו Radio Los Santos.

השיר "No More ?s" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto V בתחנת הרדיו West Coast Classics.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים באנגלית
גלין דניאל

**גלין אדמונד דניאל** (באנגלית: **Glyn Edmund Daniel**; 23 באפריל 1914 - 13 בדצמבר 1986) היה ארכאולוג בריטי שהתמחה בתקופה הנאוליתית באירופה.

## חייו
דניאל נולד בברי שבדרום ויילס ולמד גאולוגיה באוניברסיטת קרדיף, ולאחר מכן עבר לקולג' סיינט ג'ון בקיימברידג' ולמד ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה.

בזמן מלחמת העולם השנייה השתמש בכישרונותיו על מנת לסייר באתרים ארכאולוגיים באמצעות צילומי אוויר, בעבודתו ליחידת צילומי האוויר של חיל האוויר המלכותי (RAF) ובבדיקת תמונות של טריטוריה אויבת.

לאחר המלחמה הוא חזר לקיימברידג' ומונה למופקד קתדרת דיסני לארכאולוגיה בשנת 1974, ולעורך של כתב העת המדעי "Antiquity" בין 1985-1958. עבודתו העיקרית בלימודיו היא על קברים מהתקופה הנאוליתית. הוא גם כתב ספרים על ההיסטוריה של הארכאולוגיה.

מחוץ לתחום הארכאולוגיה, הוא כתב סיפור בלשי תחת שם העט "דילווין ריס", והופיע בטלוויזיה וברדיו.

## ספרים ופרסומים עיקריים

* *The Prehistoric Chamber Tombs of France* (1960),
* *The Megalith Builders of Western Europe* (1963),
* *150 Years of Archaeology* (1976)
* *The Idea of Prehistory* (1962), Edinburgh University Press, second, revised edtion 1988.

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
ג'ון מרסדן (ארכאולוג)

**ג'ון הווארד מרסדן** (באנגלית: **John Howard Marsden**) (7 במאי 1803 - 24 בינואר 1891) היה כומר אנגלי, חוקר עתיקות והמופקד הראשון על קתדרת דיסני לארכאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' הוא כיהן בתפקיד זה בשנים 1851–1865 וצ'רצ'יל בבינגטון מונה במקומו.

למד בבית הספר גרמר מנצ'סטר ובאוניברסיטת קיימברידג'. הוא קיבל תואר אקשמי בשנת 1829 ותואר נוסף בשנת 1836.

## קישורים חיצוניים
* תיאור קורות חיים

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1803
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1891
שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי

**שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי** (בצרפתית: **Charles-Joseph, Prince de Ligne**; 12 במאי 1735 - 13 בדצמבר 1814) היה סופר ואיש צבא.

## ביוגרפיה
שארל ז'וזף נולד בבריסל לקלוד למוראל, נסיך לינייה השישי ולאליזבת, נסיכת זאלם, בתם של לודוויג אוטו, נסיך זאלם ואלברטינה יוהנה, נסיכת נסאו-האדאמר. אמו נפטרה כשהיה בן ארבע שנים בלבד, והוא קיבל את חינוכו ממורה פרטי שהטביע בו חותמו. בהיותו בן חמש עשרה שנה כתב את יצירתו הראשונה: "מאמר על מקצוע הלחימה". ב-1751 אביו, קלוד למוראל הנסיך דה לין, לקח אותו לווינה והציגו בפני הקיסר פרנץ הראשון ובפני אשתו מריה תרזה, שהעסיקה אותו בחצרה. ב-6 באוגוסט 1755 הוא נשא לאישה בווינה את פרנסואז-מארי כיסאבייר, נסיכת ליכטנשטיין. כאזרח אוסטרי התגייס לצבא האימפריאלי של אוסטריה ולחם בגבורה במלחמת שבע השנים (1756–1763) בקרבות בגרמניה. אחרי המלחמה נתמנה לסגן שר הצבא, והפך לידידו של הקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

שארל דה לין ירש מאביו נחלות רבות, וחי בהוד ובהדר עד שחזר לשירות פעיל במלחמת הירושה הבווארית. הייתה זו מלחמה קצרה, שלאחריה ערך מסעות באנגליה, גרמניה, איטליה, שווייץ וצרפת, ובילה את זמנו בחצרות מלכים, במחנות צבא, בסלונים ספרותיים ובחברתם של מדענים ופילוסופים. בין היתר, נפגש לעיתים קרובות עם וולטר ועם ז'אן-ז'אק רוסו. הוא ליווה את יקטרינה הגדולה מלכת רוסיה במסעה לחצי האי קרים, והיא העניקה לו תואר של מרשל רוסי. זמן קצר אחרי כן נתבקש לעמוד בראשה של תנועת השחרור הבלגית, שבה לקחו חלק בנו וקרוביו, אך הוא סירב בנימוס. הקיסר יוזף השני חשד בו כתומך במורדים הבלגים, אך הם המשיכו להיות ידידים. אחרי מות הקיסר יוזף השני, שארל דה לין נשאר בווינה. נחלותיו בחבל בראבנט נפלו בידי הצרפתים ב-1792–1793. בנו בכורו נהרג במערכה נגד הצרפתים, אך הם העניקו לשארל דה לין תואר כבוד של מרשל, והוא הקדיש את זמנו לכתיבה.

שארל דה לין נפטר בווינה בדצמבר 1814. הוא הוריש את כתב ידו לחיל המשמר של קיסר אוסטריה, שבו שימש כקצין.

## יצירותיו
יצירותיו הופיעו ב-34 כרכים במשך שנות חייו האחרונות. יצירתו החשובה על נושאים צבאיים היא: "דעות קדומות וחזיונות שווא צבאיים", שהופיעה לראשונה ב-1780. ביצירה זו הוא מציע, בין היתר, להקים אקדמיה בינלאומית לאמנות הלחימה שבאמצעותה ניתן יהיה להעריך נכונה את פעולותיהם הצבאיות של גנרלים.

יצירותיו החשובות שהופיעו בשפה הצרפתית:
* "יצירות נבחרות, שארל דה לין" (פריז 1809)
* "מכתבים והרהורים" (בעריכת מאדאם דה סטאל 1809)
* "יצירות היסטוריות, ספרותיות... התכתבויות ושירים" (בריסל 1859)

הופיע בשפה הגרמנית:
* "יצירות על נושאים צבאיים" (זולצבאך 1814)

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סופרים בלגים כותבי צרפתית
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1735
קטגוריה:נפטרים ב-1814
STS-51-A

**STS-51-A**, היא המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השנייה של מעבורת החלל דיסקברי. המשימה היא השלישית שנחתה הישר במרכז החלל קנדי, פלורידה.

## צוות
* **מפקד המשימה:** פרדריק הוק 
* **טייס:** דייוויד ווקר 
* **מומחה למשימה:** אנה לי פישר 
* **מומחה למשימה:** דייל גרדנר (Dale Gardner)
* **מומחה למשימה:** ג'וזף אלן

## המשימה
פחות מחודש עבר מאז נחתה הצ'לנג'ר במשימה הקודמת, STS-41-G, וכבר ניצבה הדיסקברי על כן השיגור מוכנה למשימתה השנייה בתוכנית המעבורות. המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יצאה לדרכה ב-8 בנובמבר 1984 בשעה 7:15 בבוקר לפי שעון מזרח ארצות הברית. ניסיון שיגור יום לפני, לא צלח בגלל רוחות חזקות באטמוספירה העליונה.

על סיפון הדיסקברי שהו חמישה אנשי צוות. לשלושה מתוכם זו הייתה הטיסה השנייה בתוכנית המעבורות (הוק טס לראשונה במשימת STS-7, גרדנר במשימת STS-8 ואלן במשימת STS-5).

מטרתה של משימה זו הייתה לפרוס שני לווייני תקשורת ולהכניסם למסלול סביב כדור הארץ, ולהחזיר שני לוויינים אחרים. לווייני B-2 ו-6 שנפרסו במשימת STS-41-B, הוצבו במסלולים לא נכונים בגלל תקלה במנועי הלוויינים ובמשימה זו תוקנה הבעיה. שני הלוויינים בתא מטען המעבורת נפרסו בהצלחה והוכנסו למסלול נכון. Canadian Anik D2, נפרס ביום השני למשימה ו-"IV-l" הידוע גם בשם "Leasat l" נפרס ביום שלישי.

לאחר פריסתם של שני לווייני התקשורת החלה לתמרן המעבורת לקראת Palapa B2, הלוויין האינדונזי שהוצב במסלול נמוך יותר בשל תקלה במנועי הלוויין. לאחר שעתיים של הליכת חלל הצליחו מומחי המשימה אלן וגרדנר לתפוס את הלוויין ולהכניסו למסלול הנדרש. הלוויין השני Westar 6 הוכנס למסלול הדרוש יום לאחר מכן.

בנוסף עסקה המשימה בניסויי Diffused Mixing of Organic Solutions.

משימתה השנייה של הדיסקברי הסתיימה ב-16 בנובמבר 1984 בשעה 7 בבוקר. הנחיתה התבצעה במסלול המראה 15 במרכז החלל קנדי לאחר 7 ימים, 23 שעות ו-45 דקות.

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

*  סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* סרטון על המשימה
* תיאור המשימה

STS-51-A
קטגוריה:1985 בארצות הברית