open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
שירות הבריאות לאינדיאנים

**שירות הבריאות לאינדיאנים** (באנגלית: **Indian Health Service**) הוא גוף במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, האמון על מתן שירותי בריאות רפואיים וציבורים לאינדיאנים בארצות הברית ולעמים ילידיים באלסקה המוכרים על ידי הרשויות. הגוף הוא ספק שירותי הבריאות הפדרלי העיקרי של אינדיאנים המתגוררים בארצות הברית.

הגוף מספק שירותי בריאות בכ-36 ממדינות ארצות הברית ולכ-2.2 מיליון מתוך 3 מיליון אינדיאנים וילידי אלסקה. נכון לאפריל 2017, שירות הבריאות לאינדיאנים מפעיל כ-26 בתי חולים, כ-59 מרכזי בריאות וכ-32 תחנות בריאות. כמה שבטים אף מעורבים באופן פעיל ביישום המיזמים של שירות הבריאות לאינדיאנים. על אף הפעילות רחבת ההיקף של שירות הבריאות לאינדיאנים, שבטים רבים מפעילים מערכות בריאות עצמיות ללא תלות ברשויות הפדרליות.

אנשי שירות הבריאות לאינדיאנים הם בדרך כלל רופאים, עוזרי רופאים, אחיות, רוקחים ודיאטנים. כמו כן, שירות הבריאות לאינדיאנים מגייס גם מתחמים אינדיאנים וגם כאלו שאינם בהכרח אמריקאים והם מקבלים שכר על פי הסטנדרטים בענף ועל פי רמת הניסיון והכשרה האקדמית שהם עברו במהלך השנים.
## מערך
מתן שירותי הבריאות לחברי השבטים האינדיאנים המוכרים פדרלית על ידי הרשויות הפדרליות האמריקאיות, צמחו בעיקר מתוך מערכת היחסים של הממשלה הפדרלית לבין השבטים האינדיאנים, שהחלה כבר בצווי בתי משפט אמריקאים, והמשיכו בחוזים רבים ועד חקיקות בנושאי האינדיאנים.

בהתחלה, בטרם הקמת הגוף הייעודי לשירותי בריאות אינדיאנים מתן השירותים לאינדיאנים ולילידי אלסקה ניתן דרך מחלקת המלחמה האמריקאית מראשית המאה ה-19, לאחר מכן הלשכה לענייני אינדיאנים החלה להתעסק בנושא, אך גם הפעם הועברה האחריות על בריאות השבטים למחלקת הבריאות ושירותי האנוש ובסופו של דבר ב-1955 הוקם שירות הבריאות לאינדיאנים כמחלקה בתוך הלשכה לענייני אינדיאנים.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:האינדיאנים בארצות הברית
ולדימיר אילין (שחקן)

**ולדימיר אדולפוביץ' אילין** (נולד ב־16 בנובמבר 1947) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי, אמן העם הרוסי בשנת 1999.

## ראשית חיים
ולדימיר אילין נולד בסברדלובסק, רויה הסובייטית, ברית המועצות (כיום יקטרינבורג, רוסיה).

בשנת 1969 סיים את לימודיו בבית הספר לתיאטרון של סברדלובסק (קורס של פ. גריגוריאן). הוא עבד בתיאטרון "בופון" בקאזאן. בשנים 1974–1989 עבד בתיאטרון על שם מיאקובסקי בראשות א. גונצ'רוב.

## חיים אישיים
נשוי לזואי אילינה (לבית פילנובה). אחיינו - אלכסנדר אילין, שחקן קולנוע אף הוא.

## פילמוגרפיה נבחרת
ולדימיר אילין שיחק ביותר מ־111 סרטים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1947
Back of My Mind

**Back of My Mind** הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית . האלבום יצא לאור ב-18 ביוני 2021 על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.

מגזין "בוקר טוב אמריקה" דירג את האלבום ברשימתם "50 האלבומים הטובים ביותר של 2021" במקום ה-14.

האלבום קיבל מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריות אלבום השנה ואלבום ה-R&B הטוב ביותר.

## רקע והוצאה
ב-27 בספטמבר 2019, הוציאה  את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Slide".

ב-21 באוקטובר 2020, יצא לאור הסינגל השני "Damage". השיר הגיע למקום הראשון ברדיו האורבני ולמקום 44 במצעד בילבורד הוט 100. ב-25 באוקטובר, הוציאה את הסינגל השיווקי "Hold On".

ב-7 בפברואר 2021, הופיעה  במופע הקדם-הופעה של סופרבול LV (2021) יחד עם הזמרים מיילי סיירוס, אריק צ'ורץ' וג'זמין סוליבן.

באפריל 2021, זכתה  בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על שירה "Fight for You", מהסרט "יהודה והמשיח השחור". ב-23 באפריל, יצא לאור הסינגל השני "Come Through", בהשתתפות הזמר האמריקאי כריס בראון. וידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-13 במאי. באותו היום, "Damage" קיבל מעמד פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. "

ב-11 ביוני 2021, הוציאה את הסינגל השיווקי השני מתוך האלבום, "We Made It", לצד ההכרזה על צאת אלבום הבכורה שלה *Back of My Mind*, יחד עם טריילר לאלבום.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2021
קטגוריה:אלבומי H.E.R.
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ף גיטלמן
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1991

[ממוזער|לוגו מצעד ה[בילבורד הוט 100]]
**מצעד סוף השנה של בילבורד הוט 100 לשנת 1991** הוא רשימת השירים לסיכום שנת 1991 של הבילבורד הוט 100, שפורסמה בדצמבר 1991. דירוג המצעד מבוסס על נתוני השמעות ברדיו ועל נתוני מכירות שנאספו לאורך אותה שנה. כמו כן, הוא חושב לפי נתוני מכירות שנאספו בפרקי זמן ספציפיים שנקבעו על ידי בילבורד ומתבסס על מצעד השירים השבועי שמופק על ידו.

## רשימת סוף השנה

## ראו גם
* 1991 במוזיקה

## הערות שוליים

קטגוריה:מצעדי הבילבורד
קטגוריה:מצעדי מוזיקה מ-1991
קשחר

**קשחר** הוא מקבץ בנייה בלתי חוקית בפזורה הבדואית, הנמצא על הר הנגב, בצמוד לכביש 40 ולכביש הגישה לבסיס רמון, כ-2.5 ק"מ צפון-מערבית לשרידי העיר הקדומה עבדת.

קשחר מתפרש על פני שטח של כ-2,500 דונם, אולם סך הנפשות בה עמד ב-2020 על כ-500 איש בלבד, בכ-100 משפחות גרעיניות.

## היסטוריה
קשחר נוסדה ב-1992 כאשר שבע משפחות בדואיות משבט הסראחין פלשו לאזור באופן בלתי חוקי לאחר שביתה שקיימו מול הכנסת. קשחר הוא אחד משלושה מקבצי בנייה בלתי חוקית באזור רמת הנגב אשר המדינה הייתה מעוניינת לאחדם. בשנת 2012 החליטה המדינה לקבצם למתחם אחד באזור שדה בוקר, אך לאור התנגדות התושבים במקבץ הקיים במקום היעד, המליצה הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של תשתיות לאומיות לבנות את היישוב במקומו של קשחר, ונתנה ליישוב המתוכנן את השם "עבדה" (בערבית: "عبدة"). תוכננו לקום במקום 500 יחידות דיור על שטח של כ-1,500 דונם. במסגרת המשא ומתן להקמת ממשלת ישראל השלושים ושש הושג בהסכם הקואליציוני עם הרשימה הערבית המאוחדת כי יישוב זה יוכר כחוקי תוך 45 ימים מכינונה. אולם תוכנית זו מעולם לא יצאה לפועל.

## הערות שוליים

קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:כפרים בדואים לא מוכרים בנגב
תחנת פושקינסקאיה

**פושקינסקאיה** (ברוסית: **Пушкинская**) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

התחנה ממוקמת ברובע טברסקוי וקרויה על שם כיכר פושקינסקאיה.

תחנת פושקינסקאיה נפתחה ב-15 בדצמבר 1975, והיא אחת התחנות העמוסות במטרו של מוסקבה.

התחנה מקושרת במעבר עם תחנת טברסקאיה בקו זמוסקבורצקאיה, ותחנת צ'כובסקאיה בקו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פושקינסקאיה
כיכר פושקינסקאיה

**כיכר פושקינסקאיה** (ברוסית: **Пушкинская площадь**) היא כיכר הממוקמת ברובע טברסקוי במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של העיר מוסקבה.

השם ההיסטורי של הכיכר הוא סטרסטנאיה, ואת שמה העכשווי קיבלה ב-1931, על שם גדול המשוררים הרוסיים אלכסנדר פושקין.

כיכר פושקינסקאיה, היא אחת הכיכרות הידועות והעמוסות במוסקבה. יציאות של תחנות מטרו טברסקאיה, פושקינסקאיה וצ'כובסקאיה ממוקמות באזור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

פושקינסקאיה
יוליוס דסאואר

**יוליוס דסאואר** (בגרמנית: **Julius Dessauer**, בהונגרית: **Dessauer Gyula**; ניטרה, 1832 – בודפשט, 1883) היה רב וסופר תאולוגי הונגרי.

## ביוגרפיה
יוליוס דסאואר היה בנו הבכור של הרב גבריאל דסאואר ואחיו של הרב מוריץ דסאואר. לאחר שהשלים את לימודיו וקיבל סמיכה לרבנות, הוא היה רב, בין היתר, באויפשט במשך כמה וכמה שנים.

## עבודותיו
עבודותיו העצמאיות שנכתבו רובם ככולם בגרמנית או בעברית.
* חמשת חומשי התורה יחד עם פרוש רש"י. מנוקד, מתורגם ומבואר לחלוטין - Die fünf Bücher Moses. Nebst dem Raschic-Commentar. Punktirt, leientfasslich übersetzt und mit Anmerkungen versehen (בודפשט, 1863 ומהדורות נוספות)
* Schulchan Aruch und Orach Chajim - שולחן ערוך ואורח חיים Deutschbearbeitet (2 חלקים, בודפשט, 1868)
* פתגמים - לקסיקון התלמוד והמדרש - pruch-Lexikon des Talmud und Midrasch (1876)
* מפתח לספר תפילות - Schlüssel zum Gebetbuche (1878 בערך)
* אוצר פנינים. משפטים פילוסופיים בסדר אלפביתי - Perlenschatz. Philosophische Sentenzen in alphabetischer Reihenfolge (1880)
* ההומוריסט היהודי - Der jüdische Humorist (1899)

## ראו גם
* פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I - XIX. בודפשט: איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים. 1939–1944. 1990–2002
* יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1891–1914.

## לקריאה נוספת
* לקסיקון יהודי הונגרי. עורך ראשי פטר אויווארי. יוליוס דסאואר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:משפחת דסאואר
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1832
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1883
גיוקורו

**גיוֹקוּרוֹ** (ביפנית: **玉露**, "טל- אבן חן") הוא סוג מובחר של תה ירוק יפני המיוצר משיחים המוצללים לפני הקטיף. קרוב בטעמו ובדרך העיבוד לסנצ'ה.
שמאל|ממוזער|190x190 פיקסלים| חליטת הגיוקורו
את רוב הגיוקורו מגדלים באוג'י שליד קיוטו, יאמֵה במחוז פוקואוקה, אוֹקָבֵּה ואסאהינָה במחוז שיזואוקה. גיוקורו מהווה רק 0.2 % מהתה המיוצר ביפן (2019).

מקורו של תה הגיוקורו הוא במחצית הראשונה של המאה ה -19, כאשר יָמאמוֹטוֹ קאהֵיי השישי, הבעלים של חברת התה יאמָמוֹטוֹיאמָה, החל בניסויים עם טכניקות הצללה, בדומה לשיטות המשמשות לייצור טֵנצָ'ה (המשמש כחומר גלם של מאצ'ה). הוא ראה שהצללת השיחים במשך 1–3 שבועות לפני הקטיף הניבה טעם רך יותר. הוא נתן לתה החדש את השם טאמָה-נוֹ-צוּיוּ (יפ. 玉の 露, "טל של אבן יקרה") ; היום תה כזה נקרא קאבּוּסֵצָ'ה. בשנת 1834 הוא פרסם את "הספר הקטן על סנצ'ה", בו תיאר את תוצאות הניסויים שלו, ובשנת 1835 התה החדש יצא לשוק. בסביבות 1841 הטכניקה שוכללה בידי מגדל התה אֵגוּצ'י שיגֵג'וּרוֹ מאוג'י, הוא גם נתן לתה את שמו הנוכחי. זמן קצר לאחר המצאת הגיוקורו תה עלים ביפן נהיה נפוץ יותר מאשר מאצ'ה. עד סוף תקופת אדו שתו את גיוקורו רק השכבות העליונות של החברה היפנית.

שמאל|ממוזער|190x190 פיקסלים| שיחי תה מוצלים
הגיוקורו מיוצר מהקטיף הראשון (סוף מאי - תחילת יוני). כשלושה שבועות לפני הקטיף השיחים מוצלים ברשת (בשיטה המסורתית הרשת עשויה קש, כיום בדרך כלל סינתטית); בעשרת הימים הראשונים חוסמים כ-60% מהאור, ובזמן הנותר - עד 98% מהאור. עקב הירידה בפוטוסינתזה, תכולת הכלורופיל בעלים עולה וחילוף החומרים משתנה. תהליכים אלה מגדילים את תכולת חומצות האמינו (תיאנין) והקפאין בעלים תוך הפחתת תכולת הקטכין (היוצר את המרירות בתה), דבר היוצר טעם מתוק יותר. זמן הקטיף תלוי באזור וזן שיח התה. רק כעשרה ימים בשנה מתאימים לקטיף הגיוקורו המובחר. עבור גיוקורו רק העלים הצעירים נקטפים ידנית. עלי התה מאודים במשך 15–20 שניות על מנת לשמור על צבעם, מגולגלים ומיובשים בצורת מחטים.

טעמו של גיוקורו הוא בעל יותר אומאמי מאשר טעם הסנצ'ה. צבע החליטה הוא ירוק חיוור. כדי שלא לאבד את הריח והטעם, הוא נחלט במים בטמפרטורה של 50–60 מעלות צלזיוס. כאשר המים חמים מדי, התה מקבל טעם מריר.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תה יפני
קטגוריה:יפן: תרבות
איפריקיה

[ממוזער|[אפריקה (פרובינקיה רומית)|פרובינקיה אפריקה הרומית]]
ממוזער|ממלכת אפריקה הנורמנית (1135–1160) מסומנת בקווקוו אדום
**אִפרִיקִיָה** (בערבית: **إفريقية**; בבֶּרבֶּרית: **ⵉⴼⵔⵉⵇⵢⴰ**; באנגלית: **Ifriqiya**) הייתה בימי הביניים ישות גאוגרפית והיסטורית, שכללה את חלקהּ הצפוני-מזרחי של אלג'יריה , את תוניסיה ואת טריפוליטניה (מערב לוב). האזור, שנכבש בסוף המאה ה-7 בידי הערבים, נכלל בפרובינקיה אפריקה של האימפריה הרומית, ומכאן שמו. איפריקיה נודעה גם בשם "המגרב [המערב] הקרוב" (المغرب الأدنى). בירתה ההיסטורית של איפריקיה הייתה קירואן, ובמאה ה-13 נקבעה בתוניס. איפריקיה גבלה בדרומהּ בימות חול ובביצות המלח אל-ג'ריד . גבולהּ במערב לא היה קבוע והגיע לפרקים עד לבג'איה שבאזור הקביליה. בצפונהּ ובמזרחהּ משתרע הים התיכון.

במחצית השנייה של המאה ה-7 כבשו האומיים את אזור איפריקיה מידי הביזנטים. במאות ה-8–9 שלטו בו האע'לבים בחסות הח'ליפות העבאסית, ובסביבות שנת 800 עברה איפריקיה לשלטון הפאטמים. הזיריים (زيريون)  היו שליטי איפריקיה במאות ה-10–12 והחפסיים (الحفصيون) שלטו בה מהמאה ה-13 עד המאה ה-16. מאז המאה ה-16 ועד המאה ה-18 הייתה איפריקיה לחלק מהאימפריה העות'מאנית כאיילט תוניס (Eyālet-i Tunus, إيالة تونس). הים לא היווה גבול גמור. האע'לבים כבשו במאה ה-9 את סיציליה שבה הוקמה אמירות אסלאמית. בשנים 1135–1160 הייתה איפריקיה בשליטת הנורמנים ובתקופה זו נקראה בשם "ממלכת אפריקה" .

## ראו גם
* היסטוריה של תוניסיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צפון אפריקה: היסטוריה
קטגוריה:צפון אפריקה: גאוגרפיה
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:תוניסיה: היסטוריה
המינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות הנפש

**המינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות הנפש** (באנגלית: **The Substance Abuse and Mental Health Services Administration**) הוא גוף במחלקת הבריאות ושירותי האנוש האמון על שיפור האיכות והזמינות של הטיפול והשירותים השיקומיים במטרה להפחית מחלות, מוות או נכויות וכן לשפר את העלות לחברה כתוצאה משימוש משימוש לרעה בסמים.

## היסטוריה
מינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות נפש הוקם ב-1992 על ידי הקונגרס של ארצות הברית כחלק מארגון מחדש של מינהל האלכוהול, השימוש בסמים ובריאות הנפש (שהוקם בעצמו ב-1973).

הקונגרס הורה למינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות נפש למקד את פעילות בשירותי השימוש לרעה בסמים ובבריאות הנפש.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
ויליס סיבר אדמס

**ויליס סיבר אדמס** (באנגלית: **Willis Seaver Adams**; 1844 – 1921) היה צייר נוף אמריקאי, שלמד אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות באנטוורפן, בלגיה והיה חלק מתנועת הטונליזם שהתפתחה בסוף המאה ה-19.

## ראשית חייו
ויליס סיבר אדמס נולד בסופילד, קונטיקט, בשנת 1844. אביו היה סטיבן לורנצו אדמס, אמו הייתה סוזן אדמס. אביו היה חקלאי והפעיל גם בית מרזח שנמצא ליד הגשר המקורה אנפילד וסופילד מעל נהר קונטיקט. בילדותו של ויליס, אביו ניסה להפוך אותו לחקלאי ולמנהל בבית ספר, אך נכשל בשל חלומותיו של ויליס להיות מעורב באמנות. בין השנים 1857–1862 אדמס למד באופן ספורדי במכון הספרותי בקונטיקט, הידוע בשם אקדמית סופילד. בזמן שהיה בבית הספר אדמס מילא את ספריו ברישומי בעלי חיים והאנשים שראה סביבו.

בזמן שעבד בחנות תרופות בספרינגפילד, רופא עשיר בספרינגפילד בשם ד"ר הולמס מימן באופן פרטי את לימודיו של אדמס כדי שיוכל להשתתף באקדמיה המלכותית באנטוורפן בשנת 1868, אך אדמס נאלץ לחזור לספרינגפילד כאשר נותן החסות שלו נפטר זמן קצר לאחר מכן.

## קריירה אמנותית
ויליס סיבר אדמס נסע לקליבלנד, אוהיו, לחופשה של שבועיים שנמשכה לשהות ולמגורים של שנתיים (1876–1878) שם פגש כמה אמנים צעירים נוספים, כאוטו הנרי באכר.

הוא היה חבר במועדון האמנות של קליבלנד ובאקדמיה לאמנויות של קליבלנד. הוא גם צייר דיוקן של המושל ומאוחר יותר של הנשיא רתרפורד הייז. בתקופת שהותו בקליבלנד, נמנע אדמס מלהנציח מוטיבים תעשייתיים בציוריו או בסצנות המתארות את ההתקדמות המודרנית בחיי המאה ה-19, מה שהוביל לאידאולוגיית הטבע שלו. הוא גם פיתח עניין ברוחניות.

בשנת 1878 נסע אדמס עם אוטו באכר לאירופה והפך לאחד מ"נערי דובנק", קבוצה צעירה של אמנים אמריקאים שלמדה אצל פרנק דובנק. הוא התיידד עם ג'יימס אבוט מקניל ויסלר בוונציה, איטליה.

כשחזר מאירופה, החל אדמס בקשר ארוך עם ג'יימס ד' גיל, שבגלריותיו הציג אדמס לעיתים קרובות. בסופו של דבר התיישב אדמס בעמק נהר קונטיקט והקדיש את שנותיו המאוחרות למיניאטורות שמן וכן לנופים של סצנות עמק נהר קונטיקט. נופים אלה משקפים את השפעתו של ויסלר. אדמס השתמש לעיתים קרובות בפלטת צבעים מופחתת ונמנע מפרטים במטרה לתפוס אווירה ומצב רוח.

## גלריה

File:Adams-Ferry.jpg

File:Adams-Bavaria.jpg

File:Adams-Landscape.jpg

File:Adams-River.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1844
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921
סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים

**סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים** (באנגלית: **The Agency for Toxic Substances and Disease Registry**) היא סוכנות פדרלית לבריאות הציבור הכפופה למחלקת הבריאות והשירותים האנושיים של ארצות הברית.

הסוכנות מתמקדת בהפחתת סיכוני הבריאות הקשורים לחשיפה לחומרי מסוכנים למינימום האפשרי. תפקידיה הם הערכת נוכחות סכנות בריאותיות ואופיים באתרי פסולת מסוכנים  ספציפיים, סיוע במניעת חשיפות נוספות או בהפחתתן ומניעת מחלות הנובעות מכך, וכן הרחבת הידע על ההשפעות הבריאותיות של חשיפה לחומרים מסוכנים.

הסוכנות עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם מספר סוכנויות פדרליות, שבטים, קהילות מקומיות ומדינות ברחבי ארצות הברית. 

על אף שסוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים היא סוכנות עצמאית הכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש, המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן ממלאים רבים מתפקידיה הניהוליים.

הסוכנות החלה כגוף מייעץ ובלתי רגולטורי והוקמה באופן רשמי ב-1985. מטה הסוכנות ממוקם באטלנטה.

ב-2010 עמד תקציב הסוכנות על כ-76.8 מיליון דולרים והיא מעסיקה כ-300 עובדים במשרה מלאה.

## פעילות הסוכנות
הסוכנות לרישום מחלות וחומרים רעילים היא סוכנות הכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש האמריקאית. הסוכנות עוסקת בהשפעה של חומרים מסוכנים על בריאות האדם, בסיוע במניעה ובהפתחה של חשיפות שעלולות להפיץ מחלות. כמו כן, היא פועלת להפצת מידע, חינוך והכשרה בתחום החומרים המסוכנים ואף מכינה פרופרילים חומרים מסוכנים הנמצאים ברשימות העדיפויות הלאומית.

## היסטוריה
בתגובה לאסונות הסביבתיים שהתרחשו בטיימס ביץ'  ותעלת האהבה שבמיזורי העביר הקונגרס חוק מקיף בעניין פיצויים ואחריות על אירועים סביבתיים. החוק העניק לסוכנות להגנת הסביבה את האחריות העיקרית לזיהוי, חקירה וניקוי של אתרי פסולת מסוכנת. כמו כן, במסגרת החוק הוקמה סוכנות הרישום של מחלות ורישום חומרים רעילים כדי להעריך את הימצאותם ואת טיבם של סכנות בריאותיות לקהילות המתגוררות בסמוך לאזור בו התרחש האסון בטיימס ביץ' ותעלת האהבה וזאת כדי למנוע או להפחית חשיפות מזיקות.

סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים הוקמה כסוכנות שכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש ב-19 באפריל 1983. ג'יימס או. מייסון  מונה להיות המנהל הראשון של הסוכנות. תיקוני חוקים בעניין פסולת מסוכנת העניקה לסוכנות סמכויות נוספות הקשורות למתקני אחסון של פסולת מסוכנת. הסוכנות הוקמה באופו רשמי ומסודר רק שנתיים לאחר מכן, ב-11 ביוני 1985.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוצאים רעילים של חומרים לא רפואיים
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
ג'רג' גאבור (סופר)

**ג'רג' גאבור** (במקור **לֶדֶרֶר**, בהונגרית: **Gábor György**; בודפשט, 6 במרץ 1902 – בודפשט, 3 באוגוסט 1973) היה עיתונאי, סופר, אסתטיקן, מתרגם, מורה יהודי-הונגרי. הוא אחיה של הציירת מריאן גאבור.

## קורות חיים
ג'רג' גאבור נולד במשפחה יהודית כבנו של איגנץ גאבור, היסטוריון ספרות. הוא למד באוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו. בשנים 1924–1925 עבד כעוזר במאי בית האופרה (הישן) בדרזדן בזמפר-אופרה. הוא למד היסטוריה של הספרות ורומנטיקה בפירנצה, בהיידלברג, בברלין ובפריז. בשנת 1928 קיבל את הדוקטורט בברלין. מחקריו בתחום האסתטיקה והדרמטורגיה וכן ביקורותיו הופיעו בפסטר לויד ובהליקון הטרנסילבני.

אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 הקים גאבור בית יתומים ב, בטירת קארויאי לשעבר, לטיפול בילדים שננטשו כתוצאה מהמלחמה והרדיפות. משנת 1950 תרגם מ: גרמנית, צרפתית, איטלקית, אנגלית, ספרדית. הוא ערך את יצירותיהם של צ'כוב, דרייזר, אגון ארווין קיש ושל הסופר .

משנת 1957 ועד מותו, היה בעל הטור האיטלקי-ספרדי של כתב העת "העולם הגדול" (Nagyvilág), שם התמקדה עבודתו בעיקר בתרגום והצגת הספרות האיטלקית של זמנו. הוא בחר וערך את כתביהם של הסופרים ההונגרים-יהודים ינה הלטאי (בן דודו של בנימין זאב הרצל) ושל אלדאר קומיאט. אוסף האפוריזם הצרפתי שנערך ותורגם על ידו פורסם בכמה וכמה מהדורות. עבודתו האחרונה הייתה חיבור אנתולוגיה של ההיסטוריה התרבותית. בשנת 1973 זכה בפרס הספרות פרמיו קלבריה (הפרס הבינלאומי של קלבריה הוקם על ידי חוג התרבות והיחסים הבינלאומיים של וילה ס. ג'ובאני, בראשות פרופ' ג'וזפה מוראביטו.

## כתביו
* Die Misanthropie Chamforts (ברלין, 1928)
* ספר מחשבות. רנסרים צרפתיים לאפוריזם (1958)
* הכינור של אינגרס (תוספים ואנתולוגיה של תולדות התרבות, 1972)

## פרסים
* בשנת 1973 Premio Calabria

## לקריאה נוספת
* ג'רג' גאבור ומשפחתו המורחבת
*ג'רג' גאבור בלקסיקון ביוגרפי

## קישורים חיצוניים

*ביוגרפיה של ג'רג' גאבור באתר Arcanum (בהונגרית)
*ביוגרפיה ג'רג' גאבור
*הכינור של אינגרס - Ingres hegedűje ספרו של ג'רג' גאבור

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:מורים יהודים עד אמצע המאה ה-20
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1973
אוטו הנרי באכר

**אוטו הנרי באכר** (באנגלית:**Otto Henry Bacher**; 31 במאי 1856 – 16 באוגוסט 1909) היה אמן אמריקאי, שידוע בעיקר בזכות התחריטים והאיורים שלו.

## ביוגרפיה

### ראשית חייו
הוא נולד למשפחה ממוצא גרמני. לאחר שלמד בבתי הספר הציבוריים, הוא עבר לעבוד כצייר דקורטיבי באחוזות ובספינות. בשנת 1874 הוא הצליח להתחיל לימודי אמנות רשמיים עם דה סקוט אוונס, שהתמחה בתמונות טבע דומם. זמן קצר לאחר מכן הוא הפך לאחד מחבריו הראשונים של "מועדון האמנות", שהוקם על ידי ארצ'יבלד וילארד. הוא בילה גם תקופה קצרה באקדמיה לאמנויות בפנסילבניה.

עם שובו פגש צייר שהגיע לאוהיו ממסצ'וסטס, ויליס סיבר אדמס, והם הפכו לידידים. כשאדמס עזר להקים את האקדמיה לאמנויות יפות בקליבלנד, הוא מינה את באכר לוועד המנהל. בערך בתקופה זו החל ללמוד תחריט אצל שיון וונבן (1848–1897), אמן מסינסינטי.

### באירופה
בשנת 1878 הוא ליווה את אדמס לאירופה ללימודים באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, ובהמשך, הוא למד אצל האמן יליד סינסינטי, פרנק דובנק, אותו ליווה לפירנצה ולוונציה, שם הקימו. סטודיו. ברגע שהם הסתדרו, הוא הביא לשם את ציוד התחריט שלו והפך למורה של דובנק. הם הפיקו כמה מהדוגמאות המוקדמות ביותר למונוטיפים מודרניים.

בעודו שם התיידד עם ג'יימס מקניל ויסלר והם תרגלו טכניקות תחריט. הם המשיכו לבקר אחד את השני עד מותו של ויסלר. בשנת 1908 פרסם את ספר זיכרונות, "ויסלר בוונציה". באכר זכה להערכה רבה ביותר על תחריטים שלו, רבים מהם מתארים סצנות משנותיו הראשונות בקליבלנד. הוא הציג ברחבי מערב אירופה ובשנת 1881 נבחר לחבר באגודה המלכותית של ציירים.

הוא חזר לביתו בשנת 1883 ופתח סטודיו. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לג'וזף דה קאמפ להפעלת חוג רישומים בקיץ בריצ'פילד, אוהיו. הוא גם החל לצייר בצבעי שמן, אך לא הצליח למכור אותם או פריטים אחרים מתקופתו הקודמת. כתוצאה מכך, הוא שוב עזב לאירופה; הפעם, לפריז, שם למד שיעורים באקדמיה ז'וליאן. הוא היה שם תקופה קצרה בלבד לפני שהמשיך לוונציה, שם חלק דירה וסטודיו עם רוברט פרדריק בלום וצ'ארלס אולריך.

### חזרה לארצות הברית
בשנת 1888, באכר חזר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק לאחר שהתחתן עם סטודנטית לשעבר שלו לאמנות מקליבלנד, מרי הולנד. נולדו להם ארבעה בנים.

הוא היה מאייר מבוקש מאוד, הן עבור ספרים והן כתבי עת, כמו Scribner's ו- McClure.

בשנת 1901 הוא הפך לאחד החברים המייסדים של אגודת המאיירים.

הוא זכה במדליית כסף על חריטותיו בתערוכת סנט לואיס בשנת 1904 ונבחר למקורבו של האקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1906.

הוא בילה את השנים האחרונות בחייו בברונקסוויל ונפטר שם בשנת 1909.

## גלריה

File:Jacob Riis - At the Cradle of the Tenement.jpg

File:Ponte del Pistor, Venice by Otto Henry Bacher, etching.jpg

File:Bacher-Restaurant.jpg

File:Bacher-Waiting.jpg

File:Dodge's Palace from the Lagoon by Otto Henry Bacher, c. 1880.jpg

File:Bacher-Mary.jpg

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קליבלנד: אישים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909
אל תוותר עלי

"**אל תוותר עלי**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ב-14 בנובמבר 2011, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל שלא מתוך אלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "סלח לי", שיצא לאור בפברואר 2013, שלא כחלק מאלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת; האלבום בו לא נכלל "אל תוותר עלי" לבסוף.

השיר הגיע למקום ה-11 במדיה פורסט והתשיעי ברדיו אמצע הדרך.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי עינת הולנדר והולחן על ידי רביב בן-מנחם. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והצהיר כי: "תנו למאיה בוסקילה את אוסף הקלישאות הגדול ביותר על אהבה נכזבת, מנגינה להשתפך, והיא תביא לכם אותה במלודרמת כאב כאילו הוא (הכאב) בדמה. מאיה בוסקילה הולכת על שירי טיילור מייד, תפורים לאישיות הזמרתית שלה. באהבה נכזבת – הלילות אינם יכולים להיות חמים". הוא הוסיף ואמר כי: "המנגינה והעיבוד היפים של רביב בן מנחם לוקחים את השיר ואת מאיה למקומות שלא חייבים לדקדק בטקסט".

במקור ראשון, פורסמה כתבה אודות "אל תוותר עלי" כאשר יצא לאור בנובמבר 2011.

## וידאו קליפ
לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-8 במאי 2013, שנתיים לאחר צאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-160,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה מופיעה בוסקילה עצמה עם אפקט המכפיל את דמותה.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיה בוסקילה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רביב בן-מנחם
הסוכנות למחקרי בריאות ואיכות

**הסוכנות למחקרי בריאות ואיכות** (באנגלית: **Agency for Healthcare Research and Quality**) היא אחת משתים-עשרה הסוכנויות הכפופות למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.

הסוכנות הוקמה ב-1989 הוקמה הסוכנות למדיניות ומחקר בתחום הבריאות (שבהמשך תשנה את שמה לסוכנות למחקרי בריאות ואיכות) כדי לשפר את האיכות, ההתאמה והיעילות של שירותי הבריאות וגישה לטיפולים רפואיים על ידי ניהול ותמיכה. הסוכנות מבצעת מחקרים, הערכות ומפיצה מידע והנחיות על שירותי הבריאות בארצות הברית.

מטה הסוכנות נמצא בצפון בת'סדה, שבמרילנד.

## היסטוריה

לפני שהוקמה הסוכנות למחקרי בריאות ואיכות הגוף המרכזי שפעל בתחום היה המרכז הלאומי למחקר ופיתוח שירותי בריאות, שהוקם ב-1968 ופעל במסגרת שירות הבריאות הציבורי של ארצות הברית . ב-1985 שונה שמו של המרכז ל"המרכז הלאומי למחקר שירותי בריאות והערכות טכנולגויות בתחום הבריאות".

ב-1989 הוקמה סוכנות עצמאית והשם שניתנה לה היה ה"סוכנות למדיניות ומחקר בתחום הבריאות". בשנותיה הראשונות יישמה הסוכנות מחקר בתחום הבריאות של פרויקטים רב-תחומיים גדולים. המחקרים כללו מחקרים בתחום טכנולוגיית המידע בתחום הבריאות ומחקרים בנוגע לבטיחות המטופלים בניתוחים שבוצעו באופן שגוי. בהמשך, שונה שמה של הסוכנות ל"הסוכנות למחקרי בריאו ואיכות" שזה שמה של הסוכנות גם כיום.

## תקציב
תקציב הסוכנות למחקרי בריאות ואיכות ב-2015 עמד על כ-440 מיליון דולרים. התקציב של אותה שנה נועד להבטיח שהסוכנות תמשיך להתמקד במחקרים בתחום שירותי הבריאות וזאת כדי לשפר את איכותם.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
המינהל לענייני הזדקנות

**המינהל לענייני הזדקנות** (באנגלית: **Administration on Aging**) היא סוכנות במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, האמון להבטיח לאמרקיאים מבגורים להישאר עצמאיים בקהילותיהם, בעיקר על ידי מתן מענקים למדינות, שבטים אינדיאנים וקהילות מקומיות לתוכניות שאושרו על ידי הקונגרס האמריקאי בעניינם של אמריקאים מבוגרים. כמו כן, הסוכנות עורכת מחקרים, ניתוחים והערכות של תוכניות כדי לענות על צורכי האוכלוסייה המזדקנת.

הצעת התקציב של המינהל לענייני הזדקנות הייתה בסך של כ-1.9 מיליארד דולרים, מתוכם כ-819 מיליון דולרים ממנים תוכניות תזונה. בנוסף לכך, הסוכנות ממנת כ-539 מיליון דולרים של מענקים לתוכניות שיעזרו לקשישים להישאר בבתיהם באמצעות מתן שירותים חיוניים, חלק מהקציב החודש למשתתפי התוכניות ניתן לטיפול רפואי אישי בביתם ולגישה לשירותים המסייעים להם לנהל את כספם.

בראש המינהל לענייני הזדקנות עומד מאז אוגוסט 2017 אנס אלן רוברסטון .

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גרונטולוגיה
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
שירות התזונה והמזון

**שירות התזונה והמזון** (באנגלית: **Food and Nutrition Service**) הוא סוכנות בתוך מחלקת החקלאות של ארצות הברית, האמונה על ניהול תוכניות סיוע לתזונה מקומית ולטיפול בנושא הרעב ארצות הברית.

הסוכנות מנהלת את התוכניות שלה דרך המטה המרכזי באלכסנדריה שבוירג'יניה. לסוכנות יש גם משרדים אזוריים בסן פרנסיסקו, דנוור, דאלאס, אטלנטה, שיקגו ועוד מספר ערים ברחבי ארצות הברית. מספר העובדים של הסוכנות הוא המועט ביותר מהסוכנויות של מחלקת החקלאות של ארצות הברית, אך התקציב שלה הוא הגדול ביותר במחלקה.

## היסטוריה
שירות התזונה והמזון של ארצות הברית הוקמה ב-8 באוגוסט 1969 כסוכנות בתוך מחלקת החקלאות של ארצות הברית, עם זאת תוכניות בסגנון של שירות התזונה והמזון פועלות כבר מתקופת השפל הגדול.

ב-2018 נחשבו כ-11.1% מאוכלוסיית ארצות הברית כ"חסרת ביטחון תזונתי". זו ירידה של כ-0.07% לעומת 2017. קבוצות אתניות שאינן לבנות סובלות יותר מהתופעה וכך גם נשים רווקות עם ילדים וקבוצות שחיות בתנאי עוני.

ב-2019 הוקצו 27 מיליארד דולרים לשיקול דעתם של מחלקת החקלאות האמריקאית, שבחרה לפזר את הכסף שקיבלה לשלל שירותים בסוכנות שירות התזונה והמזון האמריקאית, כך למשל במסגרת תוכנית הסיוע לתזונה משלימה  מספקות ארוחות צהריים ל-30 מיליון תלמידים בבתי הספר שלהם, כ-15 מיליון תלמידים שקיבלו ארוחות בוקר לבתי הספר וכ-690,000 קשישים שקיבלו מזון במסגרת תוכנית מזון משלימה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מחלקת החקלאות של ארצות הברית
קטגוריה:תזונה
לאונידס דרוסיס

**לאונידס דרוסיס** (ביוונית: **Λεωνίδας Δρόσης**; 1836, נאפפליו – 1882) היה פסל יווני נאו קלאסי.

דרוסיס התמחה באתונה ואחר כך במינכן בתמיכתו של הפילנתרופ היווני סימון סינאס.

עיקר עבודתו הפיסולית היא בשיתוף פעולה עם האדריכל הדני אוסטרי תאופיל הנסן בבניית האקדמיה של אתונה.

עבור פסל לידת אתנה בגמלון של האקדמיה של אתונה על פי עיצוב של קרל ראל הוענק לו הפרס הראשון בתערוכה העולמית של וינה (1873).

## גלריה

Athena column-Academy of Athens.jpg|אתנה באקדמיה של אתונה
Apollo column-Academy of Athens.jpg|אפולו באקדמיה של אתונה
Statues of Plato (left) and Socrates (right) by Leonidas Drosis at the Academy of Athens.jpg|אפלטון (שמאל) וסוקרטס (ימין) באקדמיה של אתונה
Penelope by Leonidas Drosis.jpg|פנלופה


## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה
קטגוריה:פסלים יוונים
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:נפטרים ב-1882
קטגוריה:יוונים שנפטרו במאה ה-19
איתי סגל

**איתי סגל** (נולד ב-25 בנובמבר 1980) הוא עיתונאי, תסריטאי ומחזאי ישראלי. כתב את סרטי הקולנוע "הסיפור של יוסי" ו"סאבלט", יצר וכתב את סדרת הטלוויזיה "משפחה טובה".
החל מ-2005 כותב ועורך בידיעות אחרונות. שימש כמבקר הטלוויזיה היומי של העיתון וכסגן עורך 7 לילות. כתב מגזין ב-7 ימים ו-7 לילות.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בתל אביב. את שירותו הצבאי עשה ב"במחנה", שם שימש כעורך מדור התרבות.

## עיתונות
לאחר שחרורו, החל לשמש ככותב ועורך בקבוצת ידיעות אחרונות. ב-2005 מונה לסגן עורך 7 לילות, ובין השנים 2010 ו-2013 שימש כמבקר הטלוויזיה היומי של ידיעות אחרונות. החל מ-2005 כותב קבוע במגזיני סוף השבוע של העיתון 7 ימים ו-7 לילות. בין הראיונות הזכורים והמדוברים שלו ראיונות היציאה מהארון של אורנה בנאי, רן דנקר, אמיר פיי גוטמן ורועי בר-נתן, חשיפת מחלתה של נחמה ריבלין, רעייתו של נשיא המדינה לשעבר רובי ריבלין, וסיפור התמכרותו לסמים וגמילתו של השחקן מאור שוויצר. במהלך 2019 פרסם טור שבועי בעיתון המגולל את מסע הפונדקאות שלו ושל בן זוגו להבאת ילדה לעולם.

ב-2023 עזב את ידיעות אחרונות לאחר 18 שנה ועבר לתוכנית "אולפן שישי".

## קולנוע
ב-2010 כתב את "הסיפור של יוסי", סרט ההמשך ל"יוסי וג׳אגר", שנבחר לפתוח את פסטיבל טרייבקה בניו יורק וב-2014 כתב ויצר (לצד איתן פוקס) את סדרת הדרמה "משפחה טובה". ב-2021 יצא לבתי הקולנוע הסרט "סאבלט" שכתב יחד עם איתן פוקס. הסרט נבחר להשתתף בפסטיבל טרייבקה שנה קודם לכן, אך בעקבות מגפת הקורונה - נערכה הפרימיירה באונליין.

ב-2022 כתב וביים את הסרט הקצר ״אקסים״ בכיכובם של אורי בלופרב, לייב לב לוין ואדם גבאי. הסרט הוקרן ב-2024 במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטיות וסטודנטים בסינמטק תל אביב, בפסטיבל out on film באטלנטה, בפסטיבל Seret בברלין ועוד.

## תיאטרון
בסוף 2021 עלה בתיאטרון הלאומי הבימה מחזה מקורי שכתב בשם "את שאהבה נפשי", המתרחש על רקע הרצח בברנוער. ההצגה זכתה לביקורות חיוביות וב-2022, קרן רבינוביץ׳, העניקה לאיתי את פרס מחזאי השנה ע״ש ענת גוב ואת פרס מחזה השנה ע״ש יעקב אגמון. באותה השנה, הזכויות על ההצגה נמכרו עבור הפקת גרסה קולנועית.https://www.frogi.co.il/entertainment/cinema/46730

בשנת 2024 צפויה לעלות בתיאטרון הבימה הצגה נוספת פרי עטו של סגל, בשם "האבא שיכולתי להיות". המחזה, שוב בבימויו של משה קפטן, עוסק בסיפורם של זוג גברים הומוסקסואליים בתחילת שנות הארבעים לחייהם, אשר הביאו לעולם בת בהליך פונדקאות. בין השחקנים שלוהקו להצגה נמנים אורלי זילברשץ, אבישי מרידור ודריה רוזן.

## פודקאסט
ב-2023 עלה ״הפודקאסט של איתי סגל״ ב-All•in במסגרתו מארח בכל שבוע את האנשים שעושים את התרבות הישראלית. https://getallin.media/creators/הפודקסט-של-איתי-סגל/

## חיים אישיים
נשוי מ-2017 לאיתי עמידור. לשניים בן ובת שהביאו בהליך פונדקאות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:מבקרי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
טנקים (סרט)

**"טנקים"** (ברוסית: **Танки**) הוא סרט הרפתקאות ופעולה רוסי שביים קים דרוז'ינין, בכיכובו של אנדריי מרזליקין. הסרט הוקרן בבכורה ב-26 באפריל 2018 גרסה טלוויזיונית שודרה ב-23 בפברואר 2019.

## עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בשנים 1939—1940 ומספרת סיפור הרפתקאות של מרוץ חשאי שנערך בין שני אבות טיפוס של טנק T-34 שעוצבו על ידי מיכאיל קושקין, לאורך מסלול מחרקוב למוסקבה על מנת לאשר ייצור של כלי רכב קרביים חדשים, שסייעו בהמשך לברית המועצות לנצח במלחמה הפטריוטית הגדולה...

## שחקנים ודמויות

## ביקורת
בביקורת בעיתון נובאיה גאזטה, לריסה מליוקובה, כתבה על הסרט באופן הבא: "רצינו 'סרט מלחמה' מרהיב, קיבלנו סרט מלחמה ילדותי וטיפשי, שהפריצים הם מטומטמים, הקרבות הם צעצועים ועצי הליבנה הרוסיים לא יכולים להיהרס מאקדחי אויב. כמו הרפתקה ברוח של סרט ישן, שקיבל תעמולה חסרת טעם מגושמת וגרועה ברוח הסרט "הטנקיסטים" שנוצר שנה לפני המרוץ של קושקין (1939)".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטים על טנקים
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי תעמולה
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים היסטוריים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
צי בעצם היותו

בלוחמה ימית, **צי בעצם היותו** (באנגלית: **Fleet in being**) הוא כוח ימי הנמנע מפעולה ומשפיע על המהלכים בזירה הימית מעצם נוכחותו ועוצמתו. הצי בעצם היותו הוא חלק מאסטרטגיה הגנתית הרתעתית המיושמת על ידי כוח ימי נחות. הצי בעצם היותו מסוגל למנוע שליטה בים, אך אינו מסוגל ליצר שליטה שכזו. הצי בעצם היותו יכול לבצע פעולות התקפיות ברמה הטקטית שמטרתן ערעור הכוח הימי החזק של היריב, אך לא לצאת להתקפה אסטרטגית.

## רקע
במונח נעשה שימוש לראשונה בשנת 1690, בעת שארתור הרברט, הרוזן הראשון מטורינגטון נקרא להסביר בפני הפרלמנט הבריטי מדוע הפסיד בקרב ביצ'י הד ב-10 ביולי 1690. הוא הצהיר כי .

## התפתחות המושג
האסטרטג הימי הראשון שהתייחס למונח במובנו האסטרטגי הרחב היה פיליפ הווארד קולומב , בספר שפרסם בשנת 1891, בו התייחס למהלך שביצע לורד טורינגטון בביצ'י הד, וציין כי היה די בצי בעצם היותו, על אף שהיה מוכה וחבול ונחות, לבלום את פעולתו של הצי המנצח כנגד הים והחוף. בהקדמה למהדורה השנייה של ספרו הרחיב קולומב את ההתייחסות לצי בעצם היותו, לאור תגובות שקיבל למהדורה הראשונה. בביוגרפיה של הלורד נלסון שפרסם אלפרד תייר מהן בשנת 1897, בהתייחסו לפעולת הנחיתה בקלווי שבקורסיקה בשנת 1794, טען מהן כי היה ונלסון היה עומד מול לורד טורינגטון, לא היה הצי בעצם היותו של טורינגטון מספיק כדי לעוצרו. הייתה זו ביקורת כלפי הגדרתו של קולומב. קולמוב הגיב במהדורה השלישית לספרו, שיצאה ב-1899, בה צורף נספח העוסק במלחמת ארצות הברית–ספרד שהתרחשה שנה קודם לכן, ובה שימש תייר מהן יועץ אסטרטגי לענייני אסטרטגיה ימית. בנספח הדגים קולומב בפירוט רב כיצד ציו של פסקואל סרוורה  היווה צי בעצם היותו, ומנע מצי ארצות הברית לבצע פעולות התקפיות במשך 33 ימים, על אף שהיה רחוק ימים רבים מזירת הלחימה. מהן עצמו הציב תשתית רעיונית למונח באסופת לקחיו מהמלחמה.

ב-1911 תרם ג'וליאן קורבט תרומה נוספת להתפתחות המושג, כשטען שהצי בעצם היותו היא שיטה לגיטימית לערעור השליטה בים באמצעות צעדים הגנתיים. לדבריו, מגננה ימית משמעה . קורבט הרחיב והסביר כי היכן שהאויב מחפש שליטה בים למען צרכיו ההתקפיים, ניתן למנוע ממנו שליטה זו באמצעות שימוש הגנתי בצי הכולל הימנעות מקרב ישיר וניצול כל הזדמנות להתקפת נגד.

ההיסטוריון ג'פרי טיל  זיהה בתחילת המאה ה-21 כי במונח "הצי בעצם היותו" נעשה שימוש לתיאור ארבעה סוגים שונים של מבצעים. הראשון, השגת מידה של שליטה בים לצורך השהיית הצורך בהחלטה במהלך קרב; השני, השגת יתרון אסטרטגי באמצעות פעולות כמו מתקפה על אוניות סוחר, תוך המניות מהתנגשות עם צי עדיף; השלישי, שימוש בהטרדה והתחמקות מתמידים ככלי למניעת שימוש חופשי בים מהאויב; הרביעי, ביצוע פעולות שמטרתן אך ורק הבטחת שרידותו של צי יריב נחות.

## מקרים היסטוריים
### מלחמת רוסיה–יפן

### מלחמת העולם הראשונה

### מלחמת העולם השנייה

### המלחמה הקרה ולאחריה

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

קטגוריה:לוחמה ימית
קטגוריה:דוקטרינה צבאית
רומן דוריס

**רומן דוריס** (בצרפתית: **Romain Duris**; נולד ב-28 במאי 1974) הוא שחקן קולנוע צרפתי, אשר היה מועמד לשישה פרסי סזאר וזכה בשני פרסי לומייר.

## ביוגרפיה
דוריס נולד בפריז, בן לאב שהוא מהנדס-אדריכל ואמא רקדנית. אביו קשור לארמנד-גסטון קאמי ואשתו; המהפכן הצרפתי היה ארכיונאי שהקים את הארכיון הלאומי הצרפתי. אמו היא צאצאית של הצייר השוודי מהמאה ה-18 אלכסנדר רוזלין ואשתו. לדוריס אחות, הפסנתרנית קרוליין דוריס, שניגנה בפסקול הסרט "הפעימה שלבי החסיר" (2005), בו שיחק.

דוריס למד אומנויות באוניברסיטה, אך תחילה החליט ללכת על קריירה במוזיקה והקים להקת ג'אז-פאנק. מוזיקה נותרה עניין מרכזי בחייו. לפני שנכנס למשחק, הוא הקים להקת אסיד-ג'אז בה היה מתופף.

דוריס גר בפריז ליד לה בסטיליה, עם חברתו השחקנית אוליביה בונמי. יש להם בן לואיג'י, יליד 10 בפברואר 2009.

## קריירה
בשנת 1993 דוריס המתין בתור לאודישן והבמאי סדריק קלפיש הציע לו חלק בסרטו Le péril jeune (1994). מאז הוא עבד באופן קבוע עם קלאפיש. ברם תפקידו הראשון היה בסרטון פופ של הנסיכה אריקה, "Faut qu'j'travaille" (I Need To Work), בו הוא מגלם את תפקיד הגנגסטר הזוטר. דוריס ידוע בעיקר בזכות תפקידו כסטודנט חאבייר רוסו בטרילוגיית הדירה הספרדית והוא גילם גם בריון בסרט "הפעימה שלבי החסיר" (2005).

תפקידיו נעו בין גנגסטרים, כמו בסרט "דוברמן", דרך תפקידים רומנטיים כמו ב"אייפל" וכלה בגיבורי פעולה כמו ב"ארסן לופן".

בשנת 2008, כיכב דוריס במותחן הפסיכולוגי הצרפתי דובר האנגלית, "Afterwards" בדמותו של עורך הדין ניית'ן דל אמיקו.

בשנת 2010 כיכב בקומדיה הרומנטית "שובר לבבות" של הבמאי פסקל שומיי. בשנת 2012 הוא שיחק בסרט "פופולרית". ב-2017 שיחק בסרט "כל הכסף שבעולם".

בשנת 2021 לוהק להשתתף בסרטי הקולנוע "שלושת המוסקטרים: ד'ארטניאן" ו"שלושת המוסקטרים: מיליידי", לצדם של פרנסואה סיביל, אווה גרין, לואי גארל, ונסן קאסל, ויקי קרייפס ובבימויו של מרטין בורבולון, בהפקה בתקציב של 73 מיליון דולר.

בשנת 2022 שיחק דוריס בסרטו של מישל חזנוויצ'וס "קאט!" (אנ'); קומדיית זומבים המהווה רימייק לסרט יפני משנת 2017. באותה שנה כיכב בסרט הדרמה "מחכים למר בוג'נגלס" (אנ') המבוסס על ספרו באותו שם מאת אוליבייה בורדו (אנ').

בשנת 2023 כיכב בסרט ההרפתקאות והמדע-בדיוני "ממלכת החיות" (אנ') שביים תומא קאייה (אנ').

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* פרופיל במגזין "Time Accidental Heartthrob"
* פרופיל מקיף של רומן דוריס
* IONCINEMA.com ראיון עם רומן דוריס ופסקל צ'אומיל

## הערות שוליים

קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא שוודי
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1974
הזמן שלך

"**הזמן שלך**" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ביולי 2011, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל שלא מתוך אלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "אל תוותר עלי", שיצא לאור בנובמבר 2011, שלא כחלק מאלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת; האלבום בו לא נכלל "הזמן שלך" לבסוף.

השיר הגיע למקום השישי ברדיו אמצע הדרך.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי עינת הולנדר והופק על ידי רביב בן-מנחם. יוסי חרסונסקי סקר את השיר והצהיר שמדובר ב"שיר אינסטנט סתמי-מופרך שנועד להריץ את בוסקילה לרחבות, יותר מאשר לבטא את הפריזמה האומנותית שלה. לא חייבים להיות אמינים כדי להפיק עוד דאנס קלאב ים-תיכוני. הנקודה היא שבוסקילה עושה מאמץ להפוך את האינסטנט לדרמה. בזה היא מוכשרת".

"הזמן שלך" היה צריך להיכלל באלבום האולפן הרביעי של בוסקילה ולצאת מתוכו כסינגל השני, אך לבסוף נותר כסינגל שלא מתוך אלבום.

## וידאו קליפ
לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-7 במאי 2013, שנתיים לאחר צאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר 20,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה מופיעה בוסקילה עצמה.

## מיקומי שיא

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

* לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיה בוסקילה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן פרבר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אורן עמנואל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים על זמן
Há um mar que nos separa

"**Há um mar que nos separa**" (בעברית: "**יש ים שמפריד בינינו**") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הפורטוגזית לאונור אנדרדה. השיר נכתב והופק על ידי מיגל גמיירו ופרננדו מרטינס. לאחר שזכה בקדם הפורטוגזי לאירוויזיון 2015, נבחר השיר לייצג את המדינה בתחרות.

## הוצאה לאור
"Há um mar que nos separa" הועלה לאתר רשות השידור הפורטוגזית (RTP) ב-20 במרץ 2015, לצד כל שירי הקדם. ב-7 באפריל, יצא השיר לאור להורדה דיגיטלית דרך חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. בנוסף לגרסה המקורית בפורטוגזית, הקליטה אנדרדה שתי גרסאות בספרדית ובאנגלית, ושתי גרסאות אקוסטיקות נוספות.

## באירוויזיון
לאחר שניצחה בקדם, ביצעה אנדרדה את השיר בחצי הגמר השני של האירוויזיון, ב-21 במאי 2015. לאחר ספירת הקולות, פורטוגל לא הוכרזה כאחת המדינות שהעפילו לגמר התחרות. עם סיום התחרות, פורסם כי אנדרדה הגיעה למקום ה-14 עם 19 נקודות.

## רשימת השמעה
* **הורדה דיגיטלית**

# Há um mar que nos separa – 2:59

## פרסם היסטוריה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2015
קטגוריה:שירי פורטוגל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
ריניהאוינפ

**ריניהאוינפ** (בהונגרית: **Rinyaújnép**) הוא כפר במחוז שומוג' בנפת בארץ' בדרום טרנסדנוביה בהונגריה על הגבול עם קרואטיה.

## מיקום
הכפר ממוקם צפונית מערבית לעיר בארץ', ליד נחל ריניה, בין באקהזה לבין ריניהאוילק. יישוב ללא מוצא, על הכביש ניתן להגיע אליו רק מכביש 6807 בין באבוצ'ה לבין נאג'אטאד.

## היסטוריה
האזכור הכתוב הראשון של הכפר הוא משנת 1352, אז בשם של Wynep*.* בתקופת המלך ההונגרי זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הכפר היה בבעלות משפחת פרנסי מאוסטופאן משנת 1417 ועד לסביבות 1660. בשנת 1713 היישוב עבר לבעלות משפחת הרוזן רינדסמאול שקיבל אותו כמענק מלכותי, בית הספר הקלוויניסטי הראשון של הכפר מוזכר במקורות משנות ה-70 של המאה ה-18 כמוסד שקיים כבר זמן רב. מאמצע המאה ה-19 היה הרוזן אדולף סומשיץ' בעל המקום.

הכנסייה הקלוויניסטית נבנתה בשנת 1854, ובכפר היו באותה תקופה כ-250 תושבים קלוויניסטים. בעשור הראשון של המאה ה-20 חיו בכפר 529 תושבים, באותה תקופה פעל בכפר חוג קריאה וחוג לכלכלת משק, והוקם קואופרטיב בשם "נמלה". במהלך הקואופרציה, הקואופרטיב קיבל את שמו של קושוט, ולאחר מכן התמזג עם הכפרים בבובוצ'ה, בולהו, ואחרים.זה כפר מזדקן, קטן, של 55 תושבים בלבד. אין אפשרויות עבודה בכפר, האוכלוסייה הצעירה וכשירה לעבודה עובדת ביישובים שמסביב (6 אנשים). בקיץ הילדים רוחצים בנחל ריניה בפאתי הכפר, בעוד שמבוגרים דגים שם. היישוב הזעיר התגלה לאחרונה על ידי אזרחים גרמנים, מכיוון שהם נמשכו לשקט במקום, לאוויר טוב, ותשתיות מפותחות : טלפו, גז-מים-חשמל, ולכן הם קונים את הבתים הריקים בזה אחר זה.

## ילידי המקום
* **[[אנדור גאבור]]** (בהונגרית: **Gábor Andor,** נולד בשם **אנדור גריינר, (** 20 בינואר 1884 – בודפשט, 21 בינואר 1953) היה סופר, משורר, הומוריסט, פובליציסט, פזמונאי הונגרי-יהודי. הוא נולד בכפר קטן במחוז שומוג' בדרום מערב הונגריה על הגבול עם קרואטיה. לאחר מותו הוענק לו פרס קושוט.

## לקריאה נוספת
* שמו בורובסקי : מחוז שומוג'

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:מחוז שומוג'
אנרגיה פונדרומוטיבית

**אנרגיה פונדרומוטיבית (ponderomotive energy)** היא האנרגיה שצובר אלקטרון חופשי הנע בהשפעת שדה חשמלי מחזורי, לאורך זמן מחזור אחד של השדה.

לאנרגיה זו שימושים רבים בפיזיקת פלזמה ובפיזיקה של שדות לייזר חזקים.

## הגדרה
אלקטרון חופשי המצוי בהשפעת שדה חשמלי, מקיים את החוק השני של ניוטון כאשר הכוח הפועל עליו הוא כוח לורנץ.

האנרגיה הפונדרמטיבית של אלקטרון הנע בהשפעת שדה חשמלי התלוי בזמן, מחושבת באמצעות הפוטנציאל הווקטורי המחולל את אותו שדה.

בהינתן שדה חשמלי \vec E(t), ובהזנחת שדה מגנטי, הפוטנציאל הווקטורי \vec A(t) יחושב כך:

\vec A (t)=-c\int_{-\infty}^{t}\vec E(t')dt'

כאשר c היא מהירות האור בריק. בהינתן שהשדה החשמלי הוא פתרון של משוואת הגלים, ועל כן מחוסר רכיב תדר DC, מתקיים כי \vec A(-\infty)=0, ולמעשה האינטגרל לעיל הופך לאינטגרל לא-מסוים על השדה החשמלי המחזורי.

האנרגיה הפונדרמוטיבית U_{p} מוגדרת על פי הערך הממוצע של ריבוע הפוטנציאל הווקטורי:

U_{p}=\frac{e^{2}}{2mc^{2}}\langle A^{2}(t)\rangle=\frac {e^{2}}{2mc^{2}} \frac{1} {T} \int_{t}^{t+T}A^{2}(t')dt'

כאשר e מסמן את מטען האלקטרון ו-m את מסתו.

## שדה ליניארי
נניח שדה חשמלי מונוכרומטי בעל תדירות \omega והמקוטב ליניארית בכיוון כללי כלשהו \hat n:

\vec E(t)=E_{0}\cos \omega t \hat n

אזי, הפוטנציאל הווקטורי הוא:

\vec A(t)=-\frac {c}{\omega}E_0\sin \omega t \hat n 

והאנרגיה הפונדרמוטיבית, שתסומן U_{p}, תהיה בהתאם:

U_{p}=\frac{e^{2}{E_{0}}^2}{4m\omega^{2}}

במערכת היחידות האטומית (מערכת הרטרי), בה e=m=\hbar=1 (ו-c \simeq 137) מתקבל:

U_{p}=\frac{E_{0}^{2}}{4\omega^2}

## שדה מעגלי
כעת נניח שדה חשמלי מונוכרומטי בעל תדירות \omega והמקוטב מעגלית-ימנית (ההצגה היא, לצורך העניין, במערכת צירים קרטזית):

\vec E(t)=E_{0}(\cos \omega t,\sin \omega t)

הפוטנציאל הווקטורי יהיה:

\vec A(t)=-\frac {c}{\omega}E_0(\sin \omega t, -\cos \omega t) 

והאנרגיה הפונדרמוטיבית תהיה:

U_{p}=\frac{e^{2}{E_{0}}^2}{2m\omega^{2}}

ובמערכת היחידות האטומית:

U_{p}=\frac^2}{2\omega^{2}}

כלומר כפליים מהאנרגיה שהתקבלה במקרה הליניארי. יש בכך היגיון, מאחר שניתן לחשוב על השדה המעגלי כסופרפוזיציה של שני שדות ליניאריים בצירים ניצבים וביניהם פאזה. אולם, חישוב האנרגיה הפונדרמוטיבית אדיש לפאזה זו, שכן הערך הממוצע של ריבועי הפונקציות סינוס וקוסינוס הוא זהה, ושווה ל-1/2.

## שימושים
מרגע שחושבה האנרגיה הפונדרמוטיבית עבור השדה החשמלי בבעיה הפיזיקלית אותה נרצה לפתור, ניתן להשתמש בה כסקאלה או כנרמול לאנרגיות שונות בבעיה.

אחד השימושים הבולטים ביחידה זו, הוא בפיזיקה של שדות לייזר חזקים ובפרט בפיזיקה של אטו-שניות: שדה חשמלי ליניארי חזק ובתדירות נמוכה המחולל יצירת הרמוניות גבוהות, מסוגל לגרום לפליטת פוטונים בעלי מגוון תדרים, עד לתדר קטעון (cutoff) שממנו והלאה ניצולת תהליך הפליטה פוחתת משמעותית.

מתברר, כי ללא תלות בעוצמת השדה ובתדירותו, חישובו של תדר הקטעון עונה תמיד על הכלל הבא (במערכת היחידות האטומית):

\omega_{cutoff}=3.17U_{p}+I_{p}

כאשר I_{p} היא אנרגיית היינון הראשונה של האטום, ובהכללה, האנרגיה העצמית של המצב ממנו האלקטרון התיינן.

## הערות שוליים

קטגוריה:לייזרים
קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:פיזיקה של אטו-שניות
תחנת אלקטרוזאבודסקאיה

**תחנת אלקטרוזאבודסקאיה** (ברוסית: **Электрозаводская**) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה.

התחנה ממוקמת ברובע סוקולינאיה גורה וקרויה על שם מפעל חשמל הממוקם בקרבה.

תחנת אלקטרוזאבודסקאיה נפתחה ב-15 במאי 1944 במהלך מלחמת העולם השנייה, והיא נחשבת לאתר מורשת של רוסיה.

אלקטרוזאבודסקאיה מקושרת במעבר עם תחנה בשם זהה בקו הטבעת הגדול.

## גלריה

קובץ:Moscow, vestibule of Elektrozavodskaya (30494520584).jpg|לובי התחנה  
קובץ:Moscow, vestibule of Elektrozavodskaya (30494520284).jpg|לובי התחנה ופסל בוניי המטרו


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

אלקטרוזאבודסקאיה
המינהל לילדים ולמשפחות

**המינהל לילדים ולמשפחות** (באנגלית: **The Administration for Children and Families**) הוא גוף הכפוף למחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית והוא אמון על טיפול בתחומים הקשורים ברווחת הילד, ביניהם התעללות בילדים, אכיפת מזונות, סיוע באימוץ וכדומה.

המינהל הוקם ב-25 באפריל 1991. מטה המינהל ממוקם בבירת ארצות הברית, וושינגטון די. סי, ותקציבו עומד על כ-49 מיליארד דולרים.

ממלא מקום של ראש מינהל הילדים המשפחות הוא בן גולדהבר.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
ג'ורדן רודריגז

**ג'ורדן רודריגז** ( באנגלית: **Jordan Rodrigues**; נולד ב -20 ביולי 1992) הוא שחקן ורקדן אוסטרלי, אשר מוכר בעיקר מתפקידו ככריסטיאן ריד בדרמת הריקודים "אקדמיה לריקוד" בתאגיד השידור האוסטרלי, כמאט בסדרה "משפחת פוסטר" של רשת Freeform, ובתור טריי אמורי בסדרת המותחן העל-טבעי "קל כנוצה" של רשת הולו. 

## ראשית חייו
רודריגז נולד בסידני, ניו סאות 'ויילס, אוסטרליה, להורים מלזיים.

בילדותו הוא למד מגוון סגנונות ריקוד, בין היתר ג'אז, בלט, היפ הופ וגם דרמה ופיתוח קול.

## קריירה
ניסיון המשחק המקצועי הראשון של רודריגז היה כשגילם את סימבה הצעיר בסיבוב ההופעות של המחזמר ''מלך האריות'' באוסטרליה בתיאטרון קפיטול החל באוקטובר 2003. לא הייתה לו הכשרה במשחק לפני האודישן, אך הוא בכל זאת קיבל את התפקיד על הבמה כאחת הדמויות הראשיות. הוא הופיע שלוש פעמים בשבוע במשך שנתיים וחצי. 

בינואר 2008 הצטרף לסוכנות שחקנים. הוא קיבל כמה תפקידים ונבחן עבור תפקידו כג'אי פרננדז באופרת הסבון קרוב רחוק. את הופעת הבכורה שלו ערך במרץ 2008. בשנת 2009, היה מועמד לפרס לוגי הכסף בקטגוריית "הכישרון החדש הפופולרי ביותר" לאחר שסיים את עבודתו בסדרה.  היה לו גם תפקיד אורח בפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה "Blue Water High".

בשנת 2010 הוא קיבל תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אקדמיה לריקוד". הוא לוהק לאחת הדמויות הראשיות, כריסטיאן ריד.  בשנת 2013 הוא הופיע במיני סדרה האוסטרלית "Better Man".

בין השנים 2014 ו-2018 שיחק בתפקיד חוזר בסדרה האמריקאית "משפחת פוסטר" בעונה השנייה עד החמישית. הוא גילם את מאט, אחד מחבריו ללהקה של ברנדון והחבר של מריאנה. 

בשנת 2015 התארח בפרק בסדרה הוואי חמש-אפס. באותה שנה שיחק בסרט הריקודים "ברייקדאנס: שוברים ת'רשת" בתפקיד ג'יי ג'יי. 

בשנת 2017 הוא הופיע בסרט ליידי בירד כאחיה הבכור של הדמות הראשית, כריסטין אותה מגלמת סירשה רונן. באותה השנה גם חזר לשחק בסרט של "אקדמיה לריקוד-החזרה" 

בשנת 2018 הוא שיחק את טריי אמורי, אחת הדמויות הראשיות בסדרה המקורית של הולו, "קל כנוצה".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:שחקנים ילדים אוסטרלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרלים
קטגוריה:רקדנים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1992
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1900

**הבחירות הפרלמנטריות** התשיעיות במספרן בקנדה מאז איחוד קנדה התקיימו ב-7 בנובמבר 1900 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט של קנדה. במהלך הבחירות היו שלוש מפלגות מרכזיות: המפלגה הליברלית בראשות ראש הממשלה המכהן, וילפריד לורייה, המפלגה השמרנית (ידועה כיום בכינוי המפלגה השמרנית הישנה, אשר הוקמה בידי ג'ון אלכסנדר מקדונלד) בראשות ראש הממשלה לשעבר; צ'ארלס טאפר והמפלגה הליברלית-שמרנית שהייתה מקורבת למפלגה השמרנית והריצה גם כן את צ'ארלס טאפר לראשות הממשלה. בנוסף על מועמדים אלו היו מספר מועמדים עצמאיים, מתוכם מועמד עצמאי נייטרלי, מועמד עצמאי שמרני, מועמד עצמאי ליברלי ומועמד עצמאי מטעם תנועת העבודה.

הבחירות עמדו בין לבין בסימן המעורבות הקנדית במלחמת הבורים השנייה, כאשר טאפר האשים את ממשלת לורייה בכך שלא העבירה די חיילים לתמיכה במאמץ הכולל של האימפריה הבריטית נגד האפריקאנרים (בורים). בסופן של הבחירות הפדרליות, הליברלים נותרו בשלטון, עם 128 מושבים בבית הנבחרים לעומת 79 של השמרנים. לורייה נותר ראש הממשלה. במהלך הבחירות השיגו השמרנים רוב באונטריו ומניטובה בלבד. בסך הכל עלה מספר המושבים הליברלים ב-11 וירד מספר המושבים השמרנים ב-7. במהלך הבחירות הצביעו 77.4% מכלל בעלי זכות ההצבעה, עלייה של 14.5 אחוזי הצבעה מהבחירות הקודמות. לאחר ההפסד יצא צ'ארלס טאפר לגמלאות והוחלף בהנהגת המפלגה השמרנית בידי רוברט בורדן.

המפלגה הליברלית-שמרנית זכתה בעשרה מושבים בבית הנבחרים ולצד המפלגה השמרנית המשיכה לשבת באופוזיציה לאחר הבחירות. מועמדים עצמאיים ניצחו בשישה מושבים בלבד מתוך 213 המושבים בבית הנבחרים.

## תוצאות לפי מפלגה

## קישורים חיצוניים

* בחירות וראשי ממשלה, האנציקלופדיה הקנדית
* תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה

1900
קטגוריה:1900