open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישיבת נחלת הלויים

**ישיבת נחלת הלויים** (נוסדה בשנת תשמ"ו - 1986) היא ישיבה גדולה חרדית - ליטאית הממוקמת בשכונת נווה שאנן בעיר חיפה.

הישיבה נוסדה על ידי ראש הישיבה הרב ישראל מאיר וייס והרב שלמה טופורוביץ'. כמשגיח מונה הרב אורי וייסבלום ובהנהלת הרב ישראל יעקובוביץ'. בישיבה כ-300 תלמידים.

## תולדות הישיבה
הישיבה נוסדה בשנת ה'תשמ"ו (1986) בשכונת נווה שאנן בעיר חיפה, על ידי הרב ישראל מאיר וייס, ובסיועו של ר' שלמה טופורוביץ', תושב השכונה. שם הישיבה "נחלת הלווים" נגזר מהשתייכותה המשפחתית של משפחת טופורוביץ' לשבט לוי.

בתחילה שכנה הישיבה בבית כנסת מקומי במבנה עץ, שנוהל על ידי משפחת טופורוביץ'. בשנת ה'תשמ"ח (1988) נחנך מבנה הקבע של הישיבה, בטקס שבו השתתף הרב אלעזר מנחם מן שך אשר קבע מזוזה ונשא את הנאום המרכזי. בהמשך השנים הורחב המבנה מספר פעמים, ובשנת ה'תשע"ח (2018) נבנו שני בנייני מגורים בסמיכות לבניין המרכזי.

נכון לקיץ ה'תשפ"ג (2023), לומדים בישיבה כ־350 תלמידים.

בתחילת זמן חורף ה'תש"ף (נובמבר 2019) הצטרף הרב אהרן וייס, בנו של ראש הישיבה, להנהגת הישיבה, ואף מסר שיעור כללי בפני תלמידי הישיבה, ובחודש אדר תשפ"ג סיים את תפקידו בישיבה.

צוות ההוראה והרבנים בישיבה כולל את הרב חיים זלמן קופרמן (בנו של הרב יהודה קופרמן), הרב אברהם משה קירשנבוים, הרב אביאל כ"ץ, הרב נחום וייס (בנו של הרב ישראל מאיר) והרב עזריאל יעקובוביץ. המשגיח הרוחני הוא הרב אורי וייסבלום, והמנהל הוא ישראל יעקובוביץ', בנו של הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ.

במקביל לפעילותה הלימודית, הוקמו סביב הישיבה כולל אברכים, ישיבה קטנה ותלמוד תורה, בסיוע כלכלי מתמשך מצד בני משפחת טופורוביץ' ובישיבה נוהגים להוקיר את פועלם, ובאירועים שונים אף מוזכר חלקם המרכזי באחזקת המוסדות.

בסוף זמן קיץ ה'תשפ"ה (יולי 2025) הודיע הרב אברהם אליהו וינקלר, שימש כר"מ בישיבה, על סיום כהונתו, לצורך ביסוס ישיבתו שביבניאל.

בחודש אב ה'תשפ"ה (אוגוסט 2025) מונה הרב אברהם אליהו ארנפרוינד, אשר מכהן כר"מ בישיבה מאז שנותיה הראשונות וכנשיא הישיבה לצעירים שבשכונה, לראש ישיבה נוסף לצד הרב ישראל מאיר וייס.

בשנת ה'תשע"א (2011) נוסדה "הישיבה הגדולה עפולה" על ידי בוגרי הישיבה, ובתחילה כונתה "נחלת עפולה". בשנת ה'תשפ"ג (2023) נוסדה גם "הישיבה הגדולה עכו", אליה הצטרפו תלמידים מבני הקיבוץ של הישיבה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:חיפה: ישיבות
אוגה (מחזה)

**אוגַה** (מיוונית: Αὐγή, מילולית : אור שמש) הוא שמה של טרגדיה יוונית מאת אוריפידס. שם המחזה ניתן על שם הדמות הראשית אוגה, בתו של אלוס. 

אף על פי שגרסתו המקורית של המחזה אבדה, ידועים קווי עלילתו במספר גרסאות: 

# אוגה יולדת להרקלס את בנה טלפוס. זהות האב מתגלה בהמשך העלילה בזכות טבעת. לאחר שאורקל חוזה באוזני האב כי נכדו ידיח אותו מהשלטון, מחליטה אוגה להסתיר את הבן במקדש אתנה. אביה של אוגה הניח כי המגפה בעיר טגאה נגרמה בעקבות הסתרת הבן, ועל כן שילח אותה ואת ילדה בתיבה אל פני הים. התיבה נסחפה לחופי מיסיה, אשר נמצאת באסיה הקטנה. לבסוף, נושא טאותרס, מלך המקום, את אוגה לאישה.
# אביה של אוגה מפקיר את התינוק בהרים. הוא שורד בזכות איילה אשר מניקה אותו, ולבסוף נמצא על ידי רועים או ציידים.
# אוגה יולדת בן לנופליוס, מלח שצווה להרוג אותה. ברחמיו, הוא מביא אותה לטאותרס.
# סופה מפרידה בין אוגה ובנה, כאשר נסחפו בתיבה על פני הים. שנים לאחר מכן הם נפגשים מחדש וכמעט נישאים זה לזה, אך מכת ברק מפרידה ביניהם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טרגדיות יווניות
אלטרה

**אלטרה** (באנגלית: **Altera Corporation**, NASDAQ: ALTR) היא יצרן אמריקאי של רכיבי PLD, מעגלים מודפסים המאפשרים עריכה דינמית (reconfigurable).

ה-PLD הראשון שוחרר ב-1984. המוצרים העיקריים של אלטרה הם Nios II, Stratix, הסדרות Arria ו־Cyclone של FPGA, סדרת MAX של CPLD, Quartus II ו-Enpirion PowerSoC DC-DC.

ביוני 2015 הודיעה אלטרה כי ישנה הסכמה עקרונית עם כוונת אינטל לרכוש אותה בכ-16.7 מיליארד דולר במזומן. בחודש דצמבר באותה השנה, הושלמה הרכישה.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:סן חוזה (קליפורניה)
אליהו צ'ריקובר

**אליהו צ'ריקובר** (1881 פולטבה - 1943 ניו יורק) היה היסטוריון יהודי, עסק בתולדות יהדות מזרח אירופה, היה אחד ממקימי מכון ייווא.

## ביוגרפיה
הוא נולד בפולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) לחיים וחיה ריזה, משפחתו הייתה חרדית ועסקה במסחר. ב-1898 הוא עבר לאודסה, שם ב-1904 הוא סיים לימודים בבית ספר לציור. לאחר אודסה הוא המשיך ללימודים באוניברסיטה בסנקט-פטרבורג, שם היה פעיל בתנועות סוציאליסטיות מהפכניות. בזמן מהפכת 1905 הוא נעצר במפגשם של המנשביקים, הוא העביר במעצר שנה. לאחר מהפכת 1905 הוא היה פעיל למען השגת זכויות ליהודי רוסיה.

לראשונה צ'ריקובר פרסם מאמר ב-1905 בכתב עת ייברייסקיה ז'יזן (החיים היהודים), במאמר הוא ניתח את יצירתו של מנדלה מוכר ספרים. ב-1909 הוא נענה להזמנתו של דוד גינצבורג לעבוד במערכת של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית, הוא כתב כ-60 ערכים בשביל האנציקלופדיה, בעיקר על תולדות יהודי רוסיה ותרבותם. בין 1911–1914 צ'ריקובר היה עורכו של ידיעון של תנועת מפיצי השכלה, ב-1913 הוא הוציא לאור כרך ראשון של עבודותיו המוקדש לחמישים שנות פעילות של מפיצי ההשכלה.

עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עזב לארצות הברית ובקיץ 1915 הוא הגיע לניו יורק. בניו-יורק, בהשפעת דב בר בורוכוב הוא החל לכתוב ביידיש בשביל עיתונים וכתבי-עת יידישאיים.

זמן קצר לאחר מהפכת פברואר הוא חזר לרוסיה, שם הוא היה שותף לתנועות ציוניות סוציאליסטיות. כששמע על כך שברפובליקה העממית של אוקראינה תינתן אוטונומיה תרבותית ליהודים הוא עבר לבירתה, קייב ב-1918. לאחר שהחלו רציחות של יהודי אוקראינה צ'ריקובר התחיל לתעד את האירועים. את תיעוד האירועים הוא הביא איתו ב-1921 לברלין.

צ'ריקובר היה אחד המייסדים של ייווא. עם עליית הנאציזם בגרמניה הוא עבר לפריז. בפריז הוא פרסמם מספר עבודות על יהדות צרפת. ב-1940 הוא הצליח להגיע לניו-יורק.

אחיינו של צ'ריקובר היה ההיסטוריון אביגדור צ'ריקובר.

## חלק מפרסומיו
*אליהו טשעריקאווער, '''די אוקראינער פאגראמען אין יאר 1919''', ייווא, 1965.
*אליהו צ'ריקובר, **יהודים בעתות מהפכה**, עם עובד, 1957.

## לקריאה נוספת

* Karlip, Joshua M. (2008). "Between martyrology and historiography: Elias Tcherikower and the making of a pogrom historian." **East European Jewish Affairs**, 38(3), p. 257-280.

## קישורים חיצוניים
* 
* קנת' ב. מוס, 
*אוספו הפרטי של אליהו צ'ריקובר, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:משפחת צ'ריקובר
קטגוריה:ילידי 1881

קטגוריה:נפטרים ב-1943
יאקימה

**יאקימה** (באנגלית: **Yakima**) היא בירת מחוז יאקימה במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר נמצאת במקום בו נהר נצ'יז (Naches) נשפך לנהר יאקימה, במרחק של כ-100 קילומטרים דרום-מזרחית להר ריינייר. בעיר מתגוררים 91,067 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין של העיר מתגוררים 243,231 תושבים (נכון ל-2010).

## היסטוריה
במקום בו נמצאת העיר היום ישב שבט היאקמה, אשר שמו המעוות, יאקימה, הפך לשם האזור.

אנשים התחילו להתיישב באזור מתחילת המאה ה-19. בהדרגה נוצרו חיכוכים בין המתיישבים והילידים שהגיעו לשיא במלחמת יאקימה שפרצה ב-1855. ארצות הברית ניצחה במלחמה והיאקמה נדחקו דרומה, ל"שמורת האינדיאנים יאקמה" (Yakama Indian Reservation).

ב-1865 הוקם באזור מחוז יאקימה. כעבור 20 שנה החלה בנייתה של מסילת רכבת באזור. במהלך העבודות הוקמה ההתיישבות "נורת' יאקימה", אשר נוסדה באופן רשמי ב-27 בינואר 1886 והפכה לבירת המחוז. ב-1918 שמה שונה ל"יאקימה" בלבד.

## כלכלה
כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כשותנית, פירות שונים כמו תפוחים ואפרסקים, פלפלת, תירס ושעועית. כמו כן יש ביאקימה תעשיית ייצור יין מתפתחת.

## חינוך
בעיר נמצאת אוניברסיטת מדעי הבריאות של אזור הפסיפיק נורת' ווסט.

## תחבורה
בעיר עובר כביש בין-מדינתי 82, המקשר בין מדינת אורגון והעיר הקטנה אלנסבורג צפונית ליאקימה.

## ערים תאומות
*  
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1886
כוח מיוחד (סדרת טלוויזיה)

**כוח מיוחד** (באנגלית: **Special Ops Force** או **'Soldier of Fortune, Inc**) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית ששודרה ברשת ITV מ-27 בספטמבר 1997 ועד 22 במאי 1999.

הסדרה גוללה את קורותיהם של קבוצת שכירי חרב אמריקנים, יוצאי היחידות המיוחדות וארגוני המודיעין, אשר מבצעים עבור הממשל האמריקני פעולות חשאיות ברחבי העולם. על הצוות מפקד מייג'ור בדימוס מאתיו "מאט" שפרד (אותו גילם בראד ג'ונסון), יוצא הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכוח דלתא, אשר הודח ממן השירות בצבא ארצות הברית לאחר שסירב פקודה במבצע מיוחד בקוסובו. חברו של מאט מן השירות, הקולנל בדימוס קסווייר טראוט (אותו גילם דייוויד שלבי), מגייס אותו לבצע עבור הממשל פעולות מיוחדות. בצוות חברים גם הצלף בני-ריי רידל, יוצא סיירת חיל הנחתים, מרגו וינסנט (אותה גילמה מלינדה קלרק), אשר בעברה שימשה כסוכנת חשאית ב-CIA, וטייס המסוקים דיקון "דיק" ריינולדס (אותו גילם דניס רודמן).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1997
ויטור פבראני

**ויטור פבראני** (בפורטוגזית: **Viítor Faverani**; נולד ב-5 במאי 1988) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הסנטר.

## ביוגרפיה
פבראני נולד בפורטו אלגרה שבברזיל. בנעוריו עבר לספרד והחל בקריירה מקצוענית בגיל 17 בקבוצת אוניקאחה מאלגה. בין השנים 2006 ל-2009 שיחק מספר משחקים בקבוצה הבוגרת, והושאל לקבוצות הליגה השנייה גיפוזאקוה סן סבסטיאן, סרגוסה באסקט ואשרקיאה. ב-2009 עבר למורסיה, שיחק בקבוצה שנה בליגת העל הספרדית ושנה בליגה השנייה. ב-2011 עבר למועדון הכדורסל ולנסיה. בעונת 2011/2012 רשם ממוצע של 7.9 נקודות ו-3.7 ריבאונדים למשחק ובעונת 2012/2013 רשם ממוצע של 9.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. פבראני הוזמן לסגל הרחב של נבחרת ברזיל בכדורסל לקראת אליפות אמריקה ב-2013, אך לא נכלל בסגל הסופי.

ביולי 2013 חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-30 באוקטובר 2013 מול טורונטו ראפטורס, הוא קלע 13 נקודות ב-26 דקות בהן שותף. למחרת קלע 12 נקודות, לקח 18 ריבאונדים ורשם 6 חסימות במשחק מול מילווקי באקס. לאחר שישה משחקים איבד את מקומו בהרכב ולא שב להציג יכולת טובה בבוסטון. הוא נשלח לליגת הפיתוח של ה-NBA, בפברואר 2014 נפצע במהלך משחק בברכו, הוא עבר ארתרוסקופיה והושבת ממשחק פעיל עד תום העונה. בתחילת מחנה האימונים של העונה הבאה, נאלץ לפרוש ועבר ניתוח נוסף בברכו. הוא לא חזר לשחק בשורות הסלטיקס ושוחרר מהקבוצה בדצמבר 2014.

ביולי 2015 חתם על חוזה לשנה עם אופציה לעונה נוספת במכבי תל אביב, אך בנובמבר שוחרר מהקבוצה. בתחילת 2016 חזר לשחק במורסיה הספרדית וב-18 משחקי ליגה השיג ממוצע של 10.2 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. ב-2017 חתם בברצלונה ולאחר חמישה חודשים חזר למורסיה.

## קישורים חיצוניים

* ויטור פבראני באתר ליגת העל הספרדית
* ויטור פבראני באתר basketball-reference.com
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני מיין סלטיקס
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1988
ג'ודי פארפיט

**ג'ודי פארפיט** (באנגלית: **Judy Parfitt**; נולדה ב-7 בנובמבר 1935) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.

## ביוגרפיה
ג'ודי קתרין קלייר פארפיט נולדה ב-1935 בשפילד. לקתרין ז'וזפין ולורנס המילטון פארפיט. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות "נוטר דאם" בשפילד ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

ב-1978 השתתפה פארפיט בפרק "Saturday, Sunday, Monday" מהסדרה "לורנס אוליבייה מציג" לצידם של לורנס אוליבייה, ג'ואן פלורייט ופרנק פינלי. ב-1981 גימה את אלינור במחזה "Passion Play" מאת פיטר ניקולס (אנ') בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1984 שיחקה בתפקיד דידרי בסרטו של ג'ק רוזנטל "The Chain". ב-1987 השתתפה בסרט "מוריס". שני תפקידים בולטים שלה היו בסדרות הטלוויזיה "היהלום שבכתר" (1984) כמילדרד לייטון (עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א) וב"גאווה ודעה קדומה" (1980) בתפקיד ליידי קתרין דה ברג. ב-1995 שיחקה בסרט "חשדות מהעבר" ("Dolores Claiborne") בה גילמה את המעסיקה השתלטנית של קתי בייטס, שנראית בהווה גוססת אבל בסדרה של פלאשבקים היא מוצגת כאישה זוהרת ותוססת.

פארפיט הופיעה בתוכניות טלוויזיה אמריקאיות. הראשונה שבהן הייתה בסדרה "שלגיה במאה העשרים" כאמה החורגת של שלגיה, המלכה המרשעת, ליליאן "לילי" וייט. בעלה בחיים טוני סטידמן כיכב בתפקיד אורח כסנטה קלאוס בספיישל חג המולד של העונה השנייה של הסדרה. עוד הופיעה פארפיט בתפקידי אורח בסדרה "רצח במשיכת קולמוס" ב-1989, ובתפקיד אמה של אליזבת קורדיי (בגילומה של אלכס קינגסטון) במספר פרקים של "ER" בשנת 2002.

ב-1997 שיחקה בסרט הביוגרפי "ויילד" לצידם של סטיבן פריי, ונסה רדגרייב וג'מה ג'ונס בתפקיד ליידי מאונט-טמפל. ב-2003 גילמה את מריה תינס בסרט "נערה עם עגיל פנינה" עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א כשחקנית המשנה הטובה ביותר.

ב-2004 גילמה את דמות האלמנה האמריקאית, גברת ואן סקיילר, בסרט "מוות על הנילוס", בכיכובם של דייוויד סושה, ג'יימס פוקס, פרנסס דה לה טור ודייוויד סול במסגרת סדרת "פוארו". ב-2011 השתתפה בסדרת הדרמה "דוריט הקטנה", עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס, בתפקיד גברת קלנאם, אימו של ארתור קלנאם (מת'יו מקפדיין), לצידם של אלן ארמסטרונג וסו ג'ונסטון. בחג המולד 2001 גילמה תפקיד דומה לזה שב"דוריט הקטנה", הדודה צ'סטיטי, בסדרה הפרודית "בית קדרות לממכר וכאלה".

ב-2010 החלה להשתתף בסדרה "קראו למיילדת" (נכון ל-2015, משודרת העונה הרביעית), בתפקיד האחות מוניקה ג'ואן, נזירה מבוגרת הסובלת משלבים מוקדמים של דמנציה. הנזירה היא בעלת ידע בספרות קלאסית, וציטוטים ספרותיים שלה משמשים רקע להתרחשויות. החל מ-2013 היא מופיעה בסיטקום "קדימה, נשים" על תנועת הנשים הסופרג'יסטיות.

### חיים אישיים
ב-1963 נישאה פארפיט לשחקן טוני סטידמן בהארו שבמידלסקס. הוא נפטר ב-2001. לבני הזוג נולד בן, דייוויד.

## פרסים
;פרס באפט"א לקולנוע
* 2003 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט "נערה עם עגיל פנינה" בתפקיד מריה ת'ינס - מועמדות
;פרס באפט"א לטלוויזיה
* 1984 - השחקנית הטובה ביותר בסדרה "היהלום שבכתר" בתפקיד מילדרד לייטון - מועמדות
;פרס סטלייט
* 2009 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על תפקידה כגברת קלנאם ב"דוריט הקטנה" - מועמדות
* 2009 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על תפקידה כאחות מוניקה ג'ואן ב"קראו למיילדת" - מועמדות

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
דברו אמת

**דברו אמת** (באנגלית: **Dabru Emet**) הוא מניפסט לא-רשמי של קבוצת רבנים ואישי ציבור יהודים, המתייחס למערכת היחסים בין הנצרות ליהדות. המסמך נתקל בהתנגדות הן בצד היהודי והן בצד הנוצרי.

המניפסט נוסח על רקע ניסיונות הכנסייה הקתולית לגשר בוועידת הוותיקן השנייה על פערים שנפערו והתחזקו בין היהדות והנצרות, בעקבות התנהלות הכנסייה בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה ואחריהן.

חתמו עליו למעלה מ-200 רבנים והוגים מכלל זרמי היהדות, אך הודגש כי מדובר ביוזמה של יחידים וכי אין החותמים מייצגים בחתימתם את הארגונים והזרמים אליהם הם משתייכים. אישים בולטים בין החותמים: יחיאל אקשטיין, יוג'ין בורוביץ, דייוויד בלומנטל, נינה בת' קרדין , רוברט חזן , אליוט דורף, יוסף ארנקרנץ , ברי פרונדל , רוברט גיבס, דניאל גורדיס  ויצחק גרינברג.

## תוכן
המניפסט "דברו אמת" פורסם לראשונה ב-10 בספטמבר 2000 בניו יורק טיימס, ובעקרונותיו נעשה מאז שימוש בחלק מתוכניות לימוד הדת היהודית ברחבי ארצות הברית. המסמך שם דגש על המשותף בין הדתות; על לגיטימיות הנצרות לאלו שאינם יהודים, מנקודת מבט יהודית; ועל הכרה בהבדלים התאולוגיים בין שתי הדתות תוך הסכמה שאין להכריע מי מהדתות צודקת.

פורטו בו שמונה נושאים עיקריים:
#יהודים ונוצרים סוגדים לאותו האל
#יהודים ונוצרים מחפשים אחר הסמכות דרך אותו הספר
#נוצרים יכולים לכבד את תביעתם של היהודים על ארץ ישראל
#יהודים ונוצרים שניהם מקבלים את עקרונות המוסר של התורה (חמישה חומשי תורה)
#הנאציזם אינו תופעה נוצרית
#:בהתייחס לנאציזם ושואה המסמך טען כי הנאציזם אינו תופעה נוצרית. אך כי ללא ההיסטוריה הנוצרית של האנטי-יהדות והאלימות הנוצרית נגד היהודים, האידאולוגיה הנאצית לא הייתה יכולה לתפוס אחיזה ולצאת אל הפועל. שכן יותר מידי נוצרים פעלו או היו סימפתים לזוועות הנאציות נגד היהודים, ונוצרים אחרים לא מחו מספיק נגד זוועות אלו. אך הנאציזם כשלעצמו אינו תוצאת הנצרות.
#המחלוקת בין היהודים לנוצרים לא תתיישב עד שאלוהים יגאל את העולם כולו, כפי שהובטח בכתבי קודש, ואין לדחוק באף אחד להאמין באמונת האחר
#מערכת יחסים חדשה בין היהודים לנוצרים לא תחליש את הפרקטיקה היהודית
#על יהודים ונוצרים לעבוד יחד למען צדק ושלום

## קישורים חיצוניים
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:נצרות ודתות אחרות
קטגוריה:יהדות
קטגוריה:קשרים בין-דתיים
קטגוריה:2000 בארצות הברית
חסן

**חַסָּן** (حسن) היא מילה ערבית שמשמעה "טוב". גרסה נוספת היא **חסאן** (حسان).

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים ערביים לגברים
סמינר עטרת רחל

**סמינר עטרת רחל** או סמינר אורט עטרת רחל בבני ברק, הוא תיכון חרדי ומכללת המשך במגמות עיצוב מדיה ואדריכלות. הסמינר החל כסמינר בית יעקב ייעודי לבנות ספרדיות, הנכלל במוסדות "ישיבת כיסא רחמים".

## היסטוריה
הסמינר הוקם בשנת ה'תשנ"ו (1996), ביוזמת הרב צמח מאזוז, ובהדרכת אחיו הרב מאיר מאזוז. הוא מנציח את שמה של הרבנית רחל מאזוז, אמו של אביהם הרב מצליח מאזוז. מנהלת הסמינר היא צביה בוכריס.

הסמינר נפתח במבנה יביל, עם ארבע תלמידות. במשך השנים הוא התרחב, ובשנת ה'תשע"א השתכן במבנה חדש ברחוב אהרונוביץ 33 בעיר, שנבנה בידי עיריית בני ברק בסיוע מפעל הפיס. נכון לשנת 2023, הסמינר הוא חלק מרשת אורט.

בסמינר לימודים תיכוניים, ושנתיים משלימות לאחר שנות התיכון (כיתות י"ג-י"ד) בהן משולבות מגמות להכשרה מקצועית.

הסמינר חרת על דגלו את השתייכותו העדתית-ספרדית, והתקנון שלו מעמיד את פסיקתם של הרב עובדיה יוסף והרב מאיר מאזוז כבסיס להתנהלותו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* שגריר ארצות הברית דן שפירו בביקור בבית הספר הרב תחומי עטרת רחל בבני ברק
*

## הערות שוליים

עטרת רחל
עטרת רחל
עטרת רחל
אלרן מוראש

**אלרן מוראש** הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ששימש כמפקד מרכז הכשרות היסוד בפיקוד ההכשרות והאימונים וראש מטה הפיקוד, מפקד חטיבת ביסלמ"ח, קצין אג"ם של פיקוד הצפון ומפקד עוצבת חירם.

## ביוגרפיה
מוראש התגייס לצה"ל, והחל את שירותו בקורס טיס. לאחר שנשר מהקורס התנדב לצנחנים ושובץ בפלס"ר צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס מונה למפקד צוות בפלנ"ט צנחנים. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדס"ר צנחנים. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מבצעית בגדוד 202. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 202. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח צנחנים.

בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שמשון, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בהמשך שירת כראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של עוצבת האש, ושימש בתפקיד בין השנים 2013–2015. ב-12 ביולי 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם, ושירת בתפקיד זה עד 20 באפריל 2017. במאי 2017 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הצפון, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2019. בסיום תפקידו יצא ללימודים בחו"ל. ב-25 באוגוסט 2020 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, ושימש בתפקיד עד יוני 2022. בשנת 2022 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד מרכז הכשרות היסוד בפיקוד ההכשרות והאימונים.

אלרן מוראש הוא בוגר הטכניון מהפקולטה למדעי המחשב.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי גדוד שמשון
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי חטיבת ביסלמ"ח
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
כריסטיאן

**כְּרִיסְטִיַאן** (Christian) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בלטינית ומשמעותו נוצרי.

קטגוריה:שמות משפחה
ג'ון קבט-זין

**ג'ון קָבָּט-זִין** (נולד **קָבָּט** ב-5 ביוני 1944, אנגלית: **Jon Kabat-Zinn**) הוא פרופסור אמריטוס לרפואה ומקימה של הקליניקה להפחתת מתח והמרכז לקְשיבוּת (mindfulness) ברפואה, מקצועות הבריאות, והחברה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת מסצ'וסטס.. קבט-זין למד אצל מורים בודהיסטים כמו טיך נהאט האן ומאסטר הזן סאונג-סאן; והוא חבר מייסד במרכז הזן של קיימברידג'. הממשק שלו עם יוגה ועם מוריו הבודהיסטים הביא אותו לשלב בין אלה ובין המדע. הוא מלמד קשיבות, שלדידו עשויה לסייע לאנשים להתמודד עם לחץ, חרדה, כאב וחולי. התוכנית להפחתת המתח של קבט-זין קרויה הפחתת מתח מבוססת קשיבות (MBSR), והיא מוצעת במרכזים רפואיים, בתי חולים ובארגוני שמירה על בריאות.

## חייו ועבודתו
קבט-זין נולד בעיר ניו יורק ב-1944 לאלווין קבט, מדען ביו-רפואי, ולסאלי קבט, ציירת. הוא סיים את לימודיו במכללת האברפורד והחל לעבוד על דוקטורט בביולוגיה מולקולרית ב-MIT ב-1971 תחת סלבדור לוריה, חתן פרס נובל לרפואה. קבט-זין נולד למשפחה יהודית, ואולם תיאר את אמונותיו כשילוב של מדע ואמנות. על אף קרבתו לבודהיזם ואימוניו בתחום, הוא אינו מגדיר עצמו כבודהיסט, אלא מעדיף את זהותו כמדען.

### קריירה
קבט-זין נחשף למדיטציה לראשונה על ידי פיליפ קפלאו, מיסיונר זן שבא לשאת דברים ב-MIT בעת שהיה סטודנט במוסד. הוא המשיך ללמוד מדיטציה עם מורים בודהיסטים אחרים כגון טיך נהאט האן וסאונג-סאן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הוורפורד קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:קשיבות
קטגוריה:מרפאים אלטרנטיביים
קנושה

**קנושה** (באנגלית: **Kenosha**) היא בירת מחוז קנושה במדינת ויסקונסין בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות ימת מישיגן בדרום-מזרח ויסקונסין, בקרבת הגבול עם אילינוי. בעיר מתגוררים 99,986 תושבים (נכון ל-2020), והיא העיר הרביעית מבחינת גודל אוכלוסייתה הן בין ערי ויסקונסין (אחרי גרין ביי, מדיסון ומילווקי) והן בין הערים השוכנות על גדות ימת מישיגן (אחרי גרין ביי, מילווקי ושיקגו).

## היסטוריה
במקום בו נמצאת העיר כיום ישבו שבטים אינדיאנים שונים, בהם הפוטאוואטומי (Potawatomi) והאוג'יבווה (Ojibwe).

המתיישבים הראשונים ממוצא אירופי הגיעו לאזור בסביבות 1830. ההתיישבות גדלה וב-1835 הוקמה העיירה "פייק קריק" (Pike Creek). תוך זמן קצר הוקם נמל בעיירה שהפך לנמל חשוב באזור הימות הגדולות וכבר ב-1837 שם העיירה שונה ל"סאות'פורט" (Southport, "נמל דרומי"). ב-1850 השם שונה פעם נוספת, הפעם ל"קנושה", אינגלוז של השם האינדיאני של המקום.

מתחילת המאה ה-20 בעיר היו מפעלים לייצור כלי רכב שעברו בהדרגה לשליטת אמריקן מוטורס. מפעלים אלו נסגרו עם מכירת החברה לקרייזלר בשנות ה-80 של המאה ה-20.

## כלכלה
מהעשורים האחרונים של המאה ה-20 קנושה מתפקדת כעיר שינה בעקבות הנגישות הגדולה שלה למילווקי בצפון ושיקגו בדרום. עם זאת ישנה כלכלה מקומית משמעותית המתבססת על ייצור ותיירות.

## חינוך
בעיר ובקרבתה נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, כמו אוניברסיטת ויסקונסין-פארקסייד בעיירה סאמרס.

## תחבורה
בעיר עובר כביש בין-מדינתי 94, המקשר בין בילינגס במונטנה למדינת מישיגן.

בקנושה נמצאת תחנה של רכבת הפרברים של שיקגו, היחידה בוויסקונסין.

בעיר פועלת מערכת של חשמליות.

## ערים תאומות
*  
* 
*  
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ויסקונסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1835
המוזיאון הטכני בשפייר

**המוזיאון הטכני בשפייר** (בגרמנית: **Technik-Museum Speyer**) הוא מוזיאון המוקדש לטכנולוגיה בעיר שפייר, מדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה.

## היסטוריה
המוזיאון נחנך בשנת 1991 כמוזיאון משנה למוזיאון הרכב והטכנולוגיה בזינסהיים, אשר מרוחק ממנו כ-40 קילומטרים, ושני המוזיאונים מנוהלים על ידי אותו גוף מפעיל. במוזיאון בשפייר כ- 2000 מוצגים על שטח תצוגה של כ- 150,000 מטרים רבועים. במוזיאון מבקרים מדי שנה למעלה מחצי מיליון איש. בנוסף לשטחי התצוגה קיים במוזיאון אולם IMAX מקורה ענק.

בין המוצגים הבולטים במוזיאון: 
* מטוס בואינג 747-200, אשר נתרם למוזיאון על ידי חברת לופטהאנזה בשנת 2002 לאחר שסיים את שירותו, והוא נגיש במלואו למבקרים. 
* אחד מדגמי מעבורת החלל בוראן אשר יוצר בשנת 1984 ושימש לניסויים. המעבורת מוצבת החל משנת 2008 במוזיאון וגם היא נגישה למבקרים.
* סירה ששימשה כבית מגורים והייתה בבעלות משפחת קלי.
* צוללת גרמנית מדגם U9.

זולת אלה, כולל המוזיאון אוסף מטוסים, קטרים, מכוניות עתיקות, הליקופטרים, עוגבים, חפצים מתחום הימאות, אוסף דגמי מיניאטורה ועוד.

## גלריה

Speyer_Technical_Museum_LH_747.jpg|בואינג 747-200 בתצוגה
U-Boot-Klasse_205_U-9.jpg|צוללת U9
Buran-test-vehicle-transported-to-Speyer.jpg|מעבורת החלל בוראן על גבי דוברה, בדרכה לתצוגת הקבע במוזיאון


## קישורים חיצוניים

* 

טכני בשפייר
מוזיאון הטכני
לויד בלנקפיין

**לויד קרייג בלנקפיין** (בשם מלא באנגלית: **Lloyd Craig Blankfein**; נולד ב-20 בספטמבר 1954) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, המשמש כמנכ"ל בנק ההשקעות גולדמן זקס משנת 2006.

## קורות חיים
נולד בשנת 1954 למשפחה יהודית ברובע הברונקס, למד משפטים באוניברסיטת הרווארד, וקיבל תואר Juris Doctor במשפטים בשנת 1978.

התחיל את עבודתו המשפטית בחברת עורך דין "Proskauer Rose", ולאחריה בחברת "Donovan, Leisure, Newton & Irvine".

בשנת 1981 הצטרף לבית מסחר בשם "J. Aron & Co", שהיה בבעלות בנק ההשקעות גולדמן זקס. בין השנים 1994 ו- 1997 עמד בראש מחלקת המטבע והסחורות בבנק ההשקעות.

בשנת 2002 מונה לסגן יושב ראש בנק ההשקעות, ובשנת 2006 מונה להיות יושב ראש ומנכ"ל הבנק, לאחר שקודמו, הנרי פולסון, מונה לשר האוצר האמריקאי. הוא כיהן כמנכ"ל ויו"ר עד שנת 2018, ומאז 2019 הוא משמש כיו"ר בכיר של הבנק.

בשנת 2009 זכה לתואר "איש השנה" של המגזין פייננשל טיימס. מנגד, מגזין פורבס תיאר אותו כ"אחד המנכ"לים השערורייתיים של שנת 2009".

בשנת 2011 העיד בפני ועדת החקירה לבחינת המשבר הפיננסי בארצות הברית ובפני הקונגרס האמריקאי, ושם טען כי לא היה זה מתפקיד הבנק ליידע את לקוחותיו כי הוא מהמר נגד השקעותיהם. באותה השנה נפתחה נגד הבנק חקירה על ידי רשות ניירות ערך האמריקאית, והסנאטור קארל לוין אף טען כי בלנקפיין הטעה את הקונגרס. בסופו של דבר החקירה התמוססה, כמו חקירות דומות נגד בנקאים אחרים. 

בלנקפיין מזוהה עם המפלגה הדמוקרטית, ותרם כספים למסע הבחירות של הילרי קלינטון בשנת 2007 וכן לזה של ברק אובמה ב-2008.

הוא נשוי ואב לשני ילדים.

## קישורים חיצוניים

* 
* Profile באתר פורבס
* Goldman Runs Risks, Reaps Rewards, הניו יורק טיימס, 10 ביוני 2007
* The Man Goldman Is Banking On, באתר ביזנסוויק

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בנקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
דייוויד ויטר

**דייוויד ברוס ויטר** (באנגלית: **David Bruce Vitter**; נולד ב-3 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת לואיזיאנה בשנים 2005–2017, וקודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. התמודד למושל לואיזיאנה בנובמבר 2015, אך הפסיד לחבר המפלגה הדמוקרטית ג'ון בל אדוארדס. לאחר מכן הצהיר כי בכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים.

## ביוגרפיה
ויטר נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. הוא זכה למלגת רודז ולמד תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. ב-1988 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת טוליין בניו אורלינס. עבד כעורך דין וכמרצה מן החוץ באוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת לויולה.

בשנים 1992 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה. במאי 1999 התמודד בבחירות מיוחדות לתפקיד נציג המחוז הראשון של לואיזיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר בסיבוב השני. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2000 וב-2002.

ב-2004 נבחר לסנאט של ארצות הברית ברוב של 51%, הוא היה בכך לרפובליקני הראשון שנבחר לסנאט מטעם מדינת לואיזיאנה. ב-2010 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 57%. הוא כיהן בסנאט כיו"ר ועדת העסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית, חבר בוועדת הביטחון, חבר בוועדת איכות הסביבה והתשתיות וחבר בוועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, וועדת המשפט.
ויטר נשוי ואב לארבעה. ב-2007 נחשף כי מספר הטלפון שלו מופיע ברשימת הלקוחות של בעלת משרד שירותי ליווי. לאחר שבוע של שתיקה כינס ויטר מסיבת עיתונאים לצד רעייתו וסיפר כי קיבל את סליחתו של אלוהים בעקבות וידוי שערך ואת סליחתה של אשתו בייעוץ זוגי.

## קישורים חיצוניים

* דייוויד ויטר באתר הסנאט
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:ניו אורלינס: אישים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טוליין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
עידו בן-ארצי

**עידו בן-ארצי** (נולד ב-5 בספטמבר 1994) הוא מאמן שחמט ושחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי וחוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח.

נכון לספטמבר 2025, הוא מדורג במקום ה-85 בישראל לפי מד כושר.

## ביוגרפיה

עידו בן-ארצי למד בתיכון עמית עמל בראשון לציון.

היה ספורטאי מצטיין בצה"ל ושירת ביחידת מיטב. במסגרת תפקידו פעל לקידום נוער בסיכון. בוגר תואר ראשון במדעי המוח מאוניברסיטת תל אביב.

משחק בליגה הלאומית בקבוצת מועדון הפועל כפר סבא. היה שותף לזכיית קבוצת המועדון שלוש שנים ברציפות (בשנים 2013-2011) בליגה העילית לנוער. בשנת 2015 השיג דרגת אמן בינלאומי.

בין התלמידים אותם הוא מאמן: אלוף ישראל עד גיל 16 לשנת 2021 ( ואלוף הארץ לבוגרים לשנת 2026), יהלי סוקולובסקי; ואת מיקה אינגל, אלופת ישראל עד גיל 10 לבנות לשנת 2018.

בן ארצי חוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח. כחלק מהמחקר שלו הוא מבצע, בין היתר, ניסויים קוגניטיביים על מנת להבין טוב יותר תהליכי למידה וקבלת החלטות שבבסיס חשיבתם של שחמטאים.

נוסף על כך, הוא כותב בלוג בו הוא עוסק בקשר בין שחמט לתחומים שונים.

לבן-ארצי שני אחים. הוא נשוי לשרי ומתגורר בתל אביב.

## קבלת דרגות בינלאומיות
* 2013 – אמן פיד"ה
* 2015 – אמן-בינלאומי

## הישגים בולטים
* 2007 – זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 13, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 6 נקודות מ-7 אפשריות.
* 2009 – זכה באליפות ישראל עד גיל 15, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 5 נקודות מ-7 אפשריות.
* 2012 – זכה באליפות ישראל עד גיל 18, שנערכה בתל אביב.
* 2014 – זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 20, שנערכה בכפר סבא.

## מבחר תחרויות בהן השתתף
* אליפות ישראל בשחמט 2014
* אליפות אירופה בשחמט 2015

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של עידו בן-ארצי, באתר מדיום 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:מאמני שחמט ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:בוגרי תיכון עמית עמל (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
רוי ניסני

250px|ממוזער|שמאל|ניסני במהלך מרוץ פורמולה 3, אוקטובר 2014
**רוי ניסני** (נולד ב-30 בנובמבר 1994) הוא נהג מרוצים ישראלי בעל אזרחות צרפתית. התחרה באליפות הפורמולה 2. היה חבר במשך 3 עונות באקדמיית ויליאמס לנהגים.

## ביוגרפיה
ניסני נולד וגדל בישראל, בנו של נהג המרוצים חנוך ניסני. הוא החל להתחרות במרוצי קארטינג בגיל 6 וב-2004 סיים רביעי באליפות אירופה בקארטינג לילדים. ב-2010 הצטרף לקבוצת המרוצים מויקה מוטור הגרמנית. ב-2013 החל להתחרות בסבב הפורמולה 3, בעונתו הראשונה סיים במקום ה-22 הכללי, והצליח לסיים שלוש פעמים בעשירייה הראשונה, כשהישגו הטוב ביותר היה מקום שמיני. עונה לאחר מכן התברג חמש פעמים לעשירייה הראשונה, וקבע את הישג השיא שלו במרוץ נורבורגרינג בו סיים שישי. את העונה סיים במקום ה-17 הכללי.

באוקטובר 2014 זומן ניסני למבחנים בקבוצת הפורמולה 1 סאובר.

ב-2015 הצטרף לקבוצת טק-1 הצרפתית והחל להתחרות בסבב תחרויות פורמולה רנו 3.5. את הנקודות הראשונות שלו השיג כשסיים שמיני במרוץ בהונגריה. ביולי 2015 סיים במקום השלישי במסלול רד בול רינג באוסטריה. את עונת המרוצים סיים במקום ה-13.

במרץ 2016 הצטרף לקבוצת המרוץ לוטוס בתחרויות פורמולה V8 3.5. ב-23 ביולי רשם את ניצחון הבכורה שלו בסבב, לאחר שסיים ראשון במרוץ בסילברסטון שבבריטניה, יום למחרת חזר על הישג זה באותו המסלול. את העונה בת 18 המרוצים סיים במקום הרביעי עם 189 נקודות, במהלכה עלה שבע פעמים לפודיום: שלוש פעמים סיים במקום הראשון וארבע פעמים במקום השני.

ב-2017 עבר לקבוצת RP Motorsport והתחרה בפורמולה 3.5. את העונה סיים במקום החמישי הכללי עם 201 נקודות, כאשר היה רחוק 3 נקודות מהמקום השלישי. בשנת 2018, חתם ניסני בקבוצת המרוצים קאמפוס המתחרה בסבב אליפות הפורמולה 2. במהלך העונה צבר רק נקודה אחת והוחלף על ידי רוברט מהרי בשני המרוצים האחרונים של העונה. ב-2019 לא התחרה בשל פציעה.

ניסני הוזמן על ידי קבוצת ויליאמס להשתתף בנסיעות המבחן שנערכו באבו דאבי בסמוך לסיום עונת 2019 ובהמשך הוחתם כנהג מבחן בקבוצה לקראת עונת 2020 בפורמולה 1. ניסני נהג במספר מקצי אימון בעונת 2020 במרוצים במסגרת הגרנד פרי הספרדי והאיטלקי (במונצה). בכך היה לנהג הישראלי השני (לאחר אביו, חנוך) אשר נהג במקצי אימון בסבב. במקביל, התחרה בפורמולה 2, במסגרת קבוצת טרידנט האיטלקית. את העונה סיים במקום ה-19 עם 5 נקודות.

בינואר 2021 הודיעה ויליאמס כי ניסני ימשיך בתור נהג המבחן של קבוצת ויליאמס גם בעונת 2021. בהמשך החודש חתם בקבוצת DAMS עבורה התחרה בפורמולה 2.

ניסני סיים את חוזהו ב-DAMS ב-2023 ולא התחרה במהלך 2024. משנת 2025 הוא מתחרה בסבב האירופאי של ליגת לה מאן.

## קישורים חיצוניים

* 

* רוי ניסני באתר סבב פורמולה רנו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* לירון סובול, המטרה: להיות הישראלי הראשון שמתחרה בפורמולה 1. רוי ניסני בראיון במסלול המהיר, במקומון "צומת השרון", 4 בספטמבר 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ישראלים
קטגוריה:חברי אקדמיית ויליאמס לנהגים
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
היידי הייטקאמפ

**מרי קתרין "היידי" הייטקאמפ** (באנגלית: **Mary Kathryn "Heidi" Heitkamp**; נולדה ב-30 באוקטובר 1955) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת דקוטה הצפונית בשנים 2013–2019.

## ביוגרפיה
הייטקאמפ נולדה בברקנרידג' שבמינסוטה, עיירה הנמצאת על הגבול בין מינסוטה לצפון דקוטה. היא הבת הרביעית למשפחה בת שבעה ילדים, לדורין (לבית ברג) וריימונד ברנרד הייטקאמפ. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת דקוטה הצפונית ב-1977, וכן תואר J.D במשפטים מבית הספר למשפטים לואיס & קלארק באורגון.

בשנים 1980–1981 שירתה כפרקליטה בסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית. לאחר מכן המשיכה לעבוד כפרקליטה במשרד נציב המס של דקוטה הצפונית. הואיל ונציב המס המכהן החליט להתמודד לסנאט, נבחרה הייטקאמפ לרשת את תפקידו כשזכתה ב-66% מן הקולות. היא שירתה בתפקיד זה עד 1992.

לאחר שהתובע הכללי של דקוטה הצפונית פרש על מנת להתמודד למושל המדינה, התמודדה הייטקאמפ לתפקיד וזכתה ב-62% ממניין הקולות. ב-1996 נבחרה לכהונה נוספת עם 64% מן הקולות. בשנת 2000 התמודדה ללא הצלחה למשרת מושל דקוטה הצפונית מול יריבה הרפובליקני, ג'ון הובן, והפסידה לאחר שקיבלה 45% ממניין הקולות לעומת 55% של יריבה, שכיהן כמנכ"ל בנק דקוטה הצפונית. בדצמבר באותה שנה סיימה את תפקידה כתובעת הכללית של המדינה.

ב-2001 החלה לשרת בשוק הפרטי, בו כיהנה כחברת דירקטור של גז טבעי, "Dakota Gasification Company", עד שנת 2012. בינואר 2011 הכריז הסנאטור הדמוקרטי המכהן, קנט קונרד, כי אין בכוונתו לשוב ולהתמודד על כהונה רביעית. בנובמבר באותה שנה הכריזה הייטקאמפ על כוונתה להתמודד על מושבו של קונרד. לאחר שזכתה ללא התנגדות בפריימריז הדמוקרטים, גברה במרוץ צמוד על יריבה הרפובליקני, כשפער של 2,994 קולות, או 1%, הפרידו בין השניים. בזכייתה נהייתה לסנאטורית השנייה לכהן מטעם דקוטה הצפונית. היא התמודדה לבחירה מחדש בבחירות בשנת 2018, בניסיון לזכות בכהונה שנייה, אך הפסידה לחבר בית הנבחרים הרפובליקני קווין קריימר, בפער של 44.6% מול 54.4%.

בסנאט הייתה חברה הייטקאמפ בוועדה לחקלאות, תזונה וייעור, בוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים אורבניים, בוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים, בוועדה לעניינים אינדיאנים וכן בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויזמות. עמדותיה הן מתונות, והיא מחזיקה בעמדות יותר שמרניות מיתר חבריה הדמוקרטים בסנאט. היא תומכת במיזמי בנייה של צינורות העברה של נפט וגז טבעי, כמו פרויקט ה-Keystone Pipeline, וכן מאמינה בזכויות התיקון השני לחוקת ארצות הברית לפיו כל אזרח רשאי לשאת נשק, עם מעט הסתייגויות, הואיל והיא מגיעה ממדינה התומכת ברובה בזכויות נשק.

הייטקאמפ נשואה ואם לשניים.

## קישורים חיצוניים

* 
* היידי הייטקאמפ, באתר הסנאט
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מינסוטה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית
קטגוריה:התובעים הכלליים של דקוטה הצפונית
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הצפונית
קטגוריה:בוגרי מכללת לואיס וקלארק
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:משפטניות אמריקאיות
קטגוריה:דירקטוריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא נורווגי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אליעזר צ'ריקובר

**אליעזר צֶ'ריקוֹבֶר** (23 בינואר 1868, פולטבה - 8 בינואר 1928, ירושלים) היה פעיל ציוני, מראשי התנועה הציונית ברוסיה, היה מנהל של הקרן הקיימת באימפריה הרוסית, היה המוציא לאור הרשמי של העיתון העברי העם.

## קורות חיים
צ'ריקובר נולד ב-1868 בעיר פולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), הוא נולד למשפחה חרדית, בן לחיים וחיה ריזה. הוא קיבל חינוך מסורתי ולמד עברית וספרות עברית. לאחר שהצליח לעבור בהצלחה מבחני כניסה לאוניברסיטה הוא התקבל לאוניברסיטת סנקט פטרבורג ולמד בה משפטים, אך לאחר סיום לימודיו הוא לא הורשה לעבוד במקצוע מאחר שהיה יהודי. הוא היה פעיל בחברת מרבי השכלה ופעל למען זכויותיה של השפה העברית.

ב-1921 הוא התגורר באופן זמני בלייפציג שבגרמניה.

### פעילותו הציונית
אביו היה מראשוני חובבי ציון והשתתף בוועידת דרוסקניק.

צ'ריקובר לאחר סיום לימודיו הוא השתקע במוסקבה, שם החל לעסוק בפעילות ציונית וציבורית. בהמשך מילא תפקידים חשובים בפעילות הציונית באימפריה הרוסית, היה עוזרו וחברו של יחיאל צ'לנוב. הוא השתתף בוועידה השביעית של ציוני רוסיה שבה הוא הרצה על פעולת הלשכה הראשית של הקרן הקיימת ברוסיה, בוועידה הוחלט למנות את צ'ריקובר ליושב ראש של הוועד הארצי של קרן הקיימת ברוסיה הוא שימש בתור יושב ראש הקרן במשך מספר שנים, הוא פעל להגדיל תרומות ולסדר של הארגון. לאחר מהפכת אוקטובר המרכז של ציונות רוסיה עבר מפטרבורג למוסקבה צ'ריקובר עמד בראש המרכז וריכז את כל הפעילות של הציונים ברוסיה בין השנים 1919–1921.

באפריל 1920 הוא נאסר עם שאר משתתפי הוועידה השמינית של ציוני רוסיה ושוחרר לאחר השתדלות.

ב-1925 הוא עלה לארץ ישראל והמשיך בפעילותו הציבורית ופעל בקרב הציונים הכלליים. היה אחד ממייסדי "אוצר היישוב", והיה חבר הנהלת משפט השלום העברי בתל אביב.

## משפחתו
היה נשוי לחנה לבית חייקין (אחותו של הרב משה אביגדור חייקין). בנו אביגדור צ'ריקובר היה היסטוריון וחוקר תקופת בית שני; בנו של אביגדור, בצלאל צ'ריקובר, היה מו"ל ישראלי.

אחיו אליהו צ'ריקובר היה חוקר יהדות מזרח אירופה.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משפחת צ'ריקובר
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1928
הפינה הגרמנית

250PXpx|ממוזער|שמאל|הפינה הגרמנית וקרונית רכבל, צילום ממבצר Ehernbreitstein
**הפינה הגרמנית** (בגרמנית: **Deutsches Eck**) בקובלנץ הוא כינוי לאתר בו נפגשים נהרות הריין והמוזל.

## רקע היסטורי
ב-1897, במלאת תשע שנים למותו של הקיסר וילהלם הראשון, מייסד הקיסרות הגרמנית, הוצב באתר פסל שלו רוכב על סוס בראש בסיס ענק בעל שתי קומות. הפסל תוכנן על ידי האדריכל ברונו שמיץ, שתכנן גם את אנדרטת קרב האומות בלייפציג.

במלחמת העולם השנייה נפגע הפסל קשות בהפצצות ולאחר המלחמה הוא הוסר.

לאחר המלחמה יזם תיאודור הויס שהיה הנשיא הראשון של גרמניה המערבית לייחד את המקום לאנדרטה המביעה שאיפה לאיחוד גרמניה. על הבסיס שלא נהרס הופיעו סמלי מדינות גרמניה כולל האזורים שאבדו להם במלחמה כמו שלזיה, פומרניה ופרוסיה המזרחית. את הפסל החליף דגל גרמניה המערבית.

לאחר איחוד גרמניה ב-1990 התעורר ויכוח איך לעצב מחדש את הפינה הגרמנית. המתנגדים סברו שהקמת הפסל אינה מתאימה לזמננו והמצדדים סברו שזה יתן זריקת עידוד לתיירות בקובלנץ. לבסוף הוחלט ליצור העתק של הפסל המקורי. ב-25 בספטמבר 1993 נחנך הפסל החדש בטקס חגיגי והפינה הגרמנית הפכה לאחד ממוקדי התיירות הפופולרים בגרמניה.

## תיאור
250px|ממוזער|שמאל|הפינה הגרמנית עם העתק הפסל של וילהלם הראשון

על הבסיס יש כתובת הקדשה ל-*Wilhelm der Große* (וילהלם הגדול) ובראש הבסיס, מתחת לפסל כתוב בגרמנית: Nimmer wird das Reich zerstöret, wenn ihr einig seid und treu (האימפריה לא תיהרס לעולם כל עוד אתם מאוחדים ונאמנים).

לאורך הפינה מונפים דגלי גרמניה ו-16 המדינות המרכיבות אותה ומסביב לבסיס מוטבעים הסמלים של מדינות אלה.

נקודת התצפית הטובה ביותר על הפינה הגרמנית היא ממבצר ארנברייטשטיין (Festung Ehernbreitstein) הנמצא על הגדה המזרחית של הריין בגובה 118 מטרים. רכבל ארוך מוביל מהפינה הגרמנית למבצר, מעל הריין. 

## גלריה

File:Einweihnung Deutsches Eck Koblenz 1897.jpg|חגיגת הפתיחה של הפינה הגרמנית, 1897
File:Bundesarchiv Bild 146-1970-088-52, Koblenz, zerstörtes Reiterstandbild Kaiser Wilhelms I..jpg|הפסל ההרוס בפינה הגרמנית, 1945
File:Bundesarchiv B 145 Bild-F011327-0025, Koblenz, Deutsches Eck.jpg|הפינה הגרמנית עם דגל גרמניה המערבית במקום הפסל, 1961
Deutsches Eck (3756463648).jpg|הפינה הגרמנית מספר שנים לאחר הצבת העתק הפסל ב-1993
File:Deutsches Eck (1).JPG|מפגש הנהרות בפינה הגרמנית


## קישורים חיצוניים

* הפינה הגרמנית, באתר יוטיוב

קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ
כיכר רמב"ם

**כיכר רמב"ם** (מוכרת בשם **כיכר אורדע**) היא כיכר מרכזית בעיר רמת גן.

הכיכר תחומה במזרח על ידי צומת הרחובות הרא"ה והרצל ובמערב על ידי רחוב ביאליק, וחצויה בין צפון לדרום על ידי כביש פנימי. מתוך הכיכר יוצאות "שדרות הילד" ומקשרות אותה לגן דוד המלך.

הכיכר שופצה בתחילת שנת 2023.

## היסטוריה
הכיכר עוצבה לראשונה בשנות העשרים ונקראה על שם הרמב"ם וכללה משולש דשא באזור שכונה "העמק" במרכז עיר הגנים הקטנה שהייתה רמת גן באותה עת. בשנת 1937 נחנך צפונית לכיכר קולנוע אורדע, ולפניו נבנתה רחבה שסופחה לשטח הכיכר; רבים מכנים את הכיכר על שמו של הקולנוע ההיסטורי. עם השנים נבנו מסביב לכיכר ובסמוך לו בית הכנסת הגדול של העיר, בית האזרח, בית עיריית רמת גן ובניינים שונים בעיקר בסגנון הבינלאומי.

ב-1939 עלה לארץ התעשיין אליעזר בדנר והקים יחד עם בנו משה מפעל נעליים קטן בשם "אלבה" בחנות באחד המבנים בכיכר. בהמשך עבר המפעל לבניין קבוע בשכונת הגפן.

ב-1990 נסגר קולנוע אורדע והוסב לסניף של הבנק הבינלאומי, ולאחר מכן לסניף של רשת סופר פארם.

בעשור הראשון של המאה ה-21 הוצעו תוכניות לבניית מגדלי מגורים על שטח הכיכר, ביניהן תוכנית לבניית מגדל בן 22 קומות על ידי חברת שיכון ובינוי. תוכנית זו נדחתה סופית לאחר שבשנת 2012 אושרה בוועדה הארצית תוכנית לשיפוץ הכיכר ובניית חניון תת-קרקעי בצידה. תוכנית זו שינתה את ייעוד הקרקע של הכיכר משטח שהוגדר "למגורים ומסחר" לשטח ציבורי פתוח. במסגרת שיפוץ הכיכר הוחלט לשמר את תחנת האוטובוסים הראשונה של רמת גן שעמדה בסמוך לכיכר רמב"ם, ולשלבה בתוך שטח הכיכר המחודשת.

בשנת 2022 הוחל בפרויקט התכנון מחדש של כיכר רמב"ם וסביבתו על פי תכנון משרד ת.מ.א. – תכנון מרחב אורבני.  בשלב הראשון נבנו במה מרכזית להופעות ליד בית הכנסת, בריכת נוי ומזרקה, רחבה מרוצפת, והוצבו כיסאות וספסלים חדשים. פסל ביאליק ופסל האיילות נשתמרו. השלב הראשון הסתיים בתחילת חודש מרץ 2023.

## הכיכר כמרכז תרבות
במהלך השנים הייתה הכיכר מוקד הבילוי העיקרי של תושבי רמת גן ובה מקיימת עיריית רמת גן הופעות ואירועים שונים.

בשטח הכיכר קיימים מספר פסלים, ביניהם פסל ציפורים, "איילות" מעשה ידי הפסל אהרן פריבר, ופסל של חיים נחמן ביאליק מעשה ידי הפסל היהודי-אוזבקי יאשה שפירא.

## גלריה

PikiWiki Israel 5278 cinema ordea house in ramat-gan.jpg|בניין קולנוע אורדע ופסל ביאליק בכיכר
ביתהכנסתהגדולברמתגן.JPG|בית הכנסת הגדול בשטח הכיכר
RAMBAM RAMAT GAN 1935.jpg|כיכר רמב"ם, 1935, ארכיון בית אברהם קריניצי
PikiWiki_Israel_74789_a_statue_of_three_deer_in_ramat_gan.jpg|פסל "איילות"
20230515 105048 May 2023 in Ramat Gan.jpg|ממוזער|הבמה החדשה ליד בית הכנסת 
כיכר רמבם המחודשת יולי 2023.jpg|ממוזער|כיכר רמב"ם המחודשת, יולי 2023
Rambam Square Ramat Gan Panoramic.jpg|ממוזער|תמונה פנורמית של כיכר רמב"ם המחודשת, נובמבר 2023
Rambam Square Ramat Gan 01.jpg|ממוזער|כיכר רמב"ם המחודשת, נובמבר 2023


## קישורים חיצוניים

* כיכר רמב"ם, באתר מוזיאון בית אברהם קריניצי

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת גן: גנים ופארקים
קטגוריה:הנצחת הרמב"ם
רמב"ם
קטגוריה:רמת גן: פסלים
קטגוריה:רחוב ביאליק (רמת גן)
קטגוריה:רחוב הרצל (רמת גן)
ישיבת נתיב הדעת

**ישיבת נתיב הדעת** (נקראת גם **ישיבת קפלן** על שם ראש הישיבה והמשגיח) היא ישיבה גדולה חרדית ליטאית בשכונת רמות פולין בירושלים.

הישיבה הוקמה בניסן תשס"ט במבנה זמני על ידי המשגיח הרב נפתלי קפלן, שהיה קודם לכן משגיח בישיבות בית מתתיהו וקול תורה.

בהמלצת הרב אהרן יהודה לייב שטינמן מונה הרב בונים שרייבר לכהן בראשות הישיבה. בתחילת דרכה היו בישיבה כחמישים בחורים מישיבות אור ישראל, תפרח ופוניבז'. נכון לשנת 2024 לומדים בישיבה כ־350 בחורים.

בהכוונתו של משגיח הישיבה, מתקבלים מדי שנה כ-70 בחורים המחולקים לשני שיעורים.

בשנת 2018 פתח אחיו של ראש הישיבה - הרב ניסן קפלן ישיבה בשכונת הר נוף בירושלים בשם "דעת אהרון" (מכונה "קפלן החדשה - קפל"ח").

באוגוסט 2022 עברה הישיבה לבית המדרש החדש שנבנה מעל בניין הישיבה.

## צוות הישיבה
ראשי הישיבה הם הרב בונים שרייבר והרב אברהם קפלן, בנו של המשגיח. הר"מים הם הרב מנחם כהן, הרב אשר דומב, והרב נעם פל, הרב יהודה אריה רפפורט, בסדר שני הרב אליהו דיסקין, ראשי הקיבוץ הם הרב שמחה פוברסקי והרב גולובנציץ.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* ישיבת נתיב הדעת - תגית באתר כיכר השבת
* ישיבת נתיב הדעת - תגית באתר בחדרי חרדים
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ירושלים: ישיבות
קטגוריה:רמות אלון
כדורגלן השנה בהולנד

**כדורגלן השנה בהולנד** (בהולנדית: **Voetballer van het Jaar**, כדורגלן השנה) הוא פרס המוענק על בסיס שנתי לכדורגלן הטוב ביותר באותה השנה בהולנד. הזוכה בפרס נבחר על ידי משאל בין הכדורגלנים ההולנדים מהליגה הבכירה וליגת המשנה.

הפרס מחולק החל משנת 1984. עד לשנת 1997 הוענק הפרס על בסיס שנתי, ומאז הוא מחולק לפי עונת כדורגל. עד לשנת 2006 חולק במקביל פרס **נעל הזהב** (בהולנדית: **Gouden Schoen**), פרס שנתי שחולק על ידי העיתונים המובילים במדינה, ומאז הפרסים אוחדו לפרס אחד.

## רשימת הזוכים
### 1982–2005

### 2006 ואילך

## הכדורגלן הצעיר של העונה
החל משנת 1984 הוענק, במקביל לתואר כדורגלן העונה, גם התואר לכדורגלן המצטיין של העונה מתחת לגיל 21. החל מעונת , הוחלף הפרס ב**פרס יוהאן קרויף** שמוענק מאז בכל עונה.

## שוער העונה
תואר שוער העונה חולק במקביל לפרס כדורגלן העונה בין השנים 1987–2004.

קטגוריה:הולנד: כדורגל
הולנד
ישראל הירשפלד

**ישראל בן שמריהו הירשפלד** (סוף המאה ה-19 - יולי 1957) היה צייר וגרפיקאי ישראלי יליד האימפריה הרוסית.

## ביוגרפיה
ישראל הירשפלד, בן לשמריה ובריינה, נולד בשלהי המאה ה-19 בברשאד, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) במשפחה חרדית. בעקבות פוגרומים היגרה המשפחה לשיקגו, ארצות הברית. בשנת 1914 בקירוב עלה לארץ ישראל והתגורר בשכונה יהודית מחוץ לחומות העיר ירושלים. אחיו, צבי הירשפלד, היה ממקימי נהלל. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלץ להסתתר מהצבא הטורקי בעליית הגג, ביחד עם אחיו, בשל אזרחותם האמריקאית.

בין השנים 1915–17 למד אמנות ב'בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות'. היו אלו שנים קשות לבית הספר, שהתמיכה הכספית בו הצטמצמה במידה ניכרת עקב מלחמת העולם הראשונה. בסתיו 1916 נסגר בית הספר בגלל מגפות והתלמידים, וכנראה הירשפלד בכללם, נשלחו לעבודות חקלאיות במושבות העבריות. בשנת 1917 הצטרף, כמו מרבית תלמידי בצלאל, ל"גדודים העבריים". בהמלצת בוריס שץ נשלח בשנת 1920 ללימודי ליתוגרפיה בווינה ואף הוצע לו ללמד בבית הספר. בשנות ה-20, היה ממקימי שכונת בית הכרם. שם, פגש את רעיתו אדל (לבובנה) ירוסלבסקי. בשנת 1922 התמנה כחבר ועד של "אגודת אמנים עברית". נראה שבתקופה זו הקים בית-מלאכה לתפאורה בירושלים. בין השנים 1924–1926 השתתף בתערוכות האגודה במסגרת "תערוכות מגדל דוד". לאחר מכן מיעט לעסוק באמנות. בשנת 1929 למד הנהלת חשבונות ועסק בכך בחברות 'הכשרת היישוב', בתאגיד הבריטי "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (ICI), וב-18 השנים האחרונות לחייו בחברת 'משען'. הירשפלד נהרג בשנת 1957 בתאונת דרכים. מעבודותיו באוסף מוזיאון ישראל.

## גלריה

File:Israel008-2.jpgללא כותרתשנות ה-20 של המאה ה-20 (?)הדפסגובה 15 ס"מ, רוחב 15 ס"מעיזבון האמן
File:Israel003-2.jpg|דמות קבצןשנות ה-20 של המאה ה-20 (?)הדפסגובה 11.7 ס"מ, רוחב 9.3 ס"מעיזבון האמן
File:Israel004-2.jpg|המכבי - עיתון לעיניני התעמלות, ספורט וצופיותבלי תאריךהדפסגובה 9.1 ס"מ, רוחב 18 ס"מעיזבון האמן
File:Israel013-2.jpg|ערביהבלי תאריךצבע מים על ניירגובה 7.3 ס"מ, רוחב 15.2 ס"מעיזבון האמן
File:Israel001-2.jpg|O.T.E.S.Aשנות ה-20 של המאה ה-20 (?)דיות וגרפיט על ניירגובה 12.8 ס"מ, רוחב 10.5 ס"מעיזבון האמן
File:Israel002-2.jpg|דמות קבצןשנות ה-20 של המאה ה-20 (?)הדפסעיזבון האמן


## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
דייוויד קוורי

[250px|ממוזער|דייוויד קוורי (משמאל) בתקופת כהונתו כראש אגף המזרח הקרוב וצפון אפריקה במשרד החוץ, בפגישה עם ואליד סאפור מ[הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים]]
[250px|ממוזער|נשיא המדינה, [ראובן ריבלין עם דייוויד קוורי בעת קבלת פנים חגיגית לכבוד השנה החדשה עם הסגל הדיפלומטי המוצב בישראל, ספטמבר 2017]]
**דייוויד קוורי** (באנגלית: **David Quarrey**) הוא דיפלומט בריטי אשר כיהן מיולי 2015 עד יוני 2019 כשגריר בריטניה בישראל.

## ביוגרפיה
קוורי הצטרף למשרד החוץ הבריטי ב-1994 ועבד במחלקה ליחסים כלכלים. ב-1995 מונה למזכיר שני בשגרירות בריטניה בהארארה בירת זימבבואה. ב-1998 עבר למחלקת האו"ם במשרד החוץ. בשנת 2000 מונה למזכיר ראשון בשגרירות בריטניה בניו דלהי. ב-2004 מונה למזכירו האישי של ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר. ב-2006 מונה למשנה לראש אגף המזרח התיכון וצפון אפריקה. בשנים 2008 עד 2011 שימש יועץ במשלחת הממלכה המאוחדת למועצת הביטחון של האו"ם בניו יורק. לאחר מכן כיהן כראש תחום מדיניות חוץ ומתאם לענייני אפגניסטן ופקיסטן. בשנת 2012 מונה לראש אגף המזרח הקרוב וצפון אפריקה במשרד החוץ.

ביולי 2015 מונה לשגריר בריטניה בישראל. הוא כיהן בתפקיד עד 2019.

בספטמבר 2020 מונה ליועץ לביטחון לאומי בפועל, תפקיד אותו מילא עד מרץ 2021. באפריל 2022 מונה לשגריר בריטניה בנאט"ו ומילא תפקדי זה עד אפריל 2025.

קוורי הוא הומוסקסואל וחי עם בן זוגו אלדו הנריקז.

קוורי הוא עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש אות שהוענק לו על שירותו במשרד החוץ, בטקס ראש השנה ב-2015.

## קישורים חיצוניים

* חילופי שגריר בריטניה בישראל, אתר ממשלת בריטניה
*  
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת בישראל
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:נאט"ו: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
ליאון לויטה

**ליאון לויטה** (1878, ורשה - 17 בדצמבר 1944, ארץ ישראל) היה ממנהיגיה של התנועה הציונית בפולין.

## קורות חיים
הוא הצטרף ל"קדימה", אגודת סטודנטים ציונית בוורשה. הוא פעל למען אוצר התיישבות היהודים. בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים והדחת סולטאן עבדול חמיד השני פעל לויטה מול השלטונות הטורקים החדשים כדי לשכנע אותם להגביר את ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, אך הצעותיו נדחו. עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עבר למוסקבה, אך עם הקמתה של הרפובליקה הפולנית השנייה ב-1918 הוא חזר לוורשה והצטרף אל ההנהגה של התנועה הציונית בפולין.

לעומת מנהיגי ציונות פולין רבים אחרים שהתמקדו בעיקר בפוליטיקה יהודית בפולין, לויטה התמקד בעיקר בעניין העלייה. ב-1919 הוא השתתף עם מספר נציגי יהדות פולין בוועד המשלחות היהודיות בוועידת ורסאי. הוא השתתף בוועידה של התנועה הציונית בלונדון ב-1919 ונבחר לוועד הפועל הציוני. ב-1925 הוא ייסד את לשכת המסחר פולין-ארץ ישראל ועמד בראשה עד 1939. בעקבות המשבר הכלכלי של העלייה הרביעית הוא ריכז את פעילותו באיסוף תרומות ושליחתן לארץ.

לויטה עלה לארץ ישראל ב-1939, אך בעיות רפואיות מנעו ממנו להמשיך בפעילות ציבורית. הוא נפטר ב-1944, בגיל 66, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
על שם לויטה רחוב ברמת-גן

## משפחה
בנו תיאודור לויטה היה כתב לענייני תחבורה בעיתון מעריב.
לויטה היה קרוב של נחום סוקולוב.

## לקריאה נוספת
*משה לנדא, **מיעוט לאומי לוחם מאבק יהודי פולין 1928-1918**, מרכז זלמן שזר, 1986, עמ' 56 - 61.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1944