open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת טורינו (2006)

משחקי החורף האולימפיים ה-20 במספר נערכו בין ה-10 בפברואר עד 26 בפברואר 2006 בעיר טורינו וב-6 מקומות נוספים במחוז פיימונטה באיטליה.

זאת הפעם השנייה שאיטליה אירחה אולימפיאדת חורף לאחר שעשתה זאת קודם באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956).

המשלחת הישראלית כללה 5 ספורטאים. שני צמדים בריקוד על קרח: גלית חייט וסרגיי סחנובסקי, אלכסנדרה ורומן זרצקי, וגולש הסקי מיכאל רנז'ין. מרב הציפיות של הוועד האולימפי בישראל לזכייה במדליה ראשונה באולימפיאדת חורף נתלו בחייט וסחנובסקי, שסיימו במקום החמישי באליפות אירופה שקדמה לאולימפיאדה זו.

הזוגות גלית חייט וסרגיי סחנובסקי והאחים אלכסנדרה ורומן זרצקי התחרו בריקוד על קרח במסגרת ענף החלקה אמנותית. התחרות כללה שלושה חלקים שנערכו בשלושה ימים שונים.

בחלק הראשון, ריקוד חובה, דורגו חייט וסחנובסקי במקום ה-13 בלבד, בגלל נפילה של גלית שבעקבותיה קיבלו ציונים נמוכים מהשופטים.

בחלק השני, ריקוד מקורי, דורגו גלית וסרגיי במקום ה-6 ועלו למקום ה-9 בסיכום הכללי.

בחלק האחרון, הריקוד החופשי, הם דורגו במקום ה-7 וסיימו את התחרות במקום השמיני, בתוצאה של 181.16 נקודות בסיכום שלושת החלקים.

רומן ואלכסנדרה דורגו בריקוד חובה במקום ה-24 והאחרון, בריקוד מקורי הם עלו למקום ה-23, ובריקוד חופשי הם דורגו במקום ה-20 ובסיכום התחרות במקום ה-22 מתוך 23 זוגות שסיימו את התחרות עם 135.80 נקודות.

מיכאל רנז'ין, הנציג הישראלי הראשון בענף סקי אלפיני, הגיע בתחרות הסלאלום הענק למקום ה-32 מתוך 82 מתחרים שהחלו את התחרות (רק 41 סיימו), כאשר סיים את התחרות בזמן כולל (בשני מקצים) ב-3:00.41 דקות, כ-25 שניות לאט מזמנו של המנצח.

בתחרות הסלאלום סיים רנז'ין במקום 37 מתוך 93 מתחרים (47 סיימו). זמנו הכולל של מיכאל בשני המקצים היה 2:00.73 דקות, כ-17 שניות אחרי המנצח.

## הערות שוליים

חורף 2006
קטגוריה:2006 בישראל: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת טורינו (2006)
פרס פרשיה שימל

**פרס פרשיה שימל** (באנגלית: **Percia Schimmel Award**) ניתן על ידי האגף לארכאולוגיה במוזיאון ישראל לחוקרים על תרומתם לארכאולוגיה של ארץ ישראל וארצות המקרא. הפרס נוסד ב-1979 על ידי אספן העתיקות והנדבן האמריקני נורברט שימל (Norbert Schimmel) לזכר אימו.

## זוכי הפרס

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
שימל
שימל
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-72

**טקס פרס גלובוס הזהב ה-72** (באנגלית: **72nd Golden Globe Awards**) נערך ב-11 בינואר 2015, ובמסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך במלון בוורלי הילטון שבבוורלי הילס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ NBC האמריקאי. מנחות הטקס היו טינה פיי ואיימי פולר.

המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-11 בדצמבר 2014, על ידי קייט בקינסייל, פיטר קראוזה, פולה פטון וג'רמי פיבן. הטקס הופק על ידי חברת ההפקות של דיק קלארק בשיתוף פעולה עם איגוד הכתבים הזרים בהוליווד. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.

## רשימת המועמדים והזוכים
### קולנוע

#### סרטים עם מרב פרסים ומועמדויות

### טלוויזיה

#### סדרות טלוויזיה עם מרב פרסים ומועמדויות

### פרס ססיל ב. דה-מיל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:טקסי פרסי גלובוס הזהב
קטגוריה:2015 בארצות הברית
מספר סטרוהאל

באנליזה ממדית,** מספר סטרוהאל ** (**St**) הוא גודל חסר ממד המתאר מנגנוני זרימה תונדים. 
פרמטר זה קרוי על שמו של הפיזיקאי הצ'כי וינסנק סטרוהאל אשר ב-1878 התנסה עם חוטים החווים היווצרות של מערבולות ויוצרים מעיו שירה ברוח. מספר סטרוהאל הוא חלק אינטגרלי מיסודות מכניקת הזורמים. מספר סטרוהאל חשוב באנליזות זרימה לא יציבות ותונדות, והוא מייצג מדד ליחס של כוחות האינרציה עקב אי היציבות של הזרימה. בדרך כלל מספר סטרוהאל נתון בצורה הבאה:

: \mathrm{St}= {f L\over V}, 

*f – מייצג את תדירות היווצרות המערבולות.
*L – זהו האורך האופייני בבעיה (למשל קוטר של גליל או אורך של מיתר).
*V- מהירות הזורם.

במקרים מסוימים כמו נסיקה או צלילה בזמן טיסה, האורך האופייני יהיה האמפליטודה של התנודות. בחירה זו של אורך אופייני יכולה לשמש כהצגת ההבדל בין מספר סטרוהאל לתדירות מופחתת. כאשר:

: \mathrm{St}= {k a\over \pi c}, 

*K- תדירות מופחתת. 
*a- אמפליטודת התנודות בזמן הנסיקה.

עבור מספרי סטרוהאל גבוהים (מסדר גודל של 1), הצמיגות שולטת בזרימת הזורם, כתוצאה מכך הזורם מתנדנד כיחידה אחת. עבור מספרי סטרוהאל נמוכים (מסדר גודל של 10-4ופחות), התנועה נשלטת על ידי החלק המהיר יותר והקוואזי יציב של התנודות. תנודות במספרי סטרוהאל בינוניים מאופיינים על ידי היווצרות מערבולות.
עבור גופים כדוריים (ספרה) בזרימה אחידה במספרי ריינולדס בתחום 800 קיימים שני מספרי סטרוהאל. התדירות הנמוכה יותר מיוחסת לחוסר היציבות הגבוהה של השובל והיא בלתי תלויה במספר ריינולדס, ערכה הוא בקירוב שווה ל-0.2. התדירות הגבוהה יותר של מספר סטרוהאל נגרמת כתוצאה מהפרעות קטנות עקב הפרדות שכבת הגזירה. 

עבור גליל ארוך, ישנה תלות בין מספר סטרוהאל לבין במספר ריינולדס. תלות מבוססת על מדידות אשר בוצעו על ידי הפיזיקאי והמהנדס הקנדי אנטול רושקו. 
ממוזער|left|300px|מספר סטרוהאל כתלות במספר ריינולדס בזרימה סביב גליל ארוך

## שימושים
במטאורולוגיה, בפרט בזרימה צירית במד זרימה מסוג טורבינה, מספר סטרוהאל ישמש בצירוף עם מספר רושקו לקבלת קורלציה בין קצב הזרימה לתדירות. היתרון בשיטה זו על השיטה של תדירות/צמיגות לעומת פקטור k היא שנלקחים בחשבון השפעות טמפרטורה על מד הזרימה.

: \mathrm{St}= {f\over U}{C^3} 

*f- תדירות מד הזרימה.
*U- קצב הזרימה.
*C- מקדם התפשטות ליניארי של החומר המודד.

במעוף או שחייה של בעלי חיים, יעילות הדחף גבוה בתחום צר של מספרי סטרוהאל, באופן כללי השיא הוא בתחום - 0.2 . טווח זה משמש בשחיית דולפינים, כרישים, ודגים קטנים, ובטיסת שיוט של ציפורים, עטלפים וחרקים. למרות זאת, בצורות אחרות של טיסה ניתן למצוא ערכים שונים של מספרי סטרוהאל.
במעוף של בעלי חיים, מספר סטרוהאל נקבע על פי מספר פעימות הכנף בשנייה, אמפליטודה- מרחק אנכי מקצה הכנף, מהירות התעופה של בעל החיים:
: \mathrm{St}= {f\over U}{A} 
*f- תדירות.
*U- מהירות התעופה.
*A- אמפליטודת הכנף.

יש עניין מיוחד עבור זרימה סביב גוף מרובע. באופן כללי, גוף קהה מקובע תחת זורם גורם להשלת מערבולות. לכן, עבור גוף מרובע כמו בניין, יש הפרדות זרימה מהגוף בפינות אשר נגד כיוון הרוח והתקדמות במערבולות מחזוריות (שדרת הערבולים של פון קרמן).
תופעה של השלת מערבולות באזור עירוני יכולה להוות סיכון רב לא רק על ידי גרימת כשל למבנה עצמו, אלא גם לגרום לאי נוחות לשוכנים במבנה. כדי להימנע מצב כזה, יש צורך לחקור את המכניזם הפיזיקלי של זרימה סביב מבנה מרובע.

## ראו גם
* מספר ריינולדס
* שדרת הערבולים של פון קרמן

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכניקת הזורמים
קטגוריה:גדלים פיזיקליים חסרי ממדים
מגלן יפני

**מגלן יפני** (שם מדעי: *Nipponia Nippon*) הוא מין יחידי בסוגו של מגלן. הוא גדול יחסית לשאר מיני המגלנים; אורכו כ-75 ס"מ ומשקלו כ-1 ק"ג, בעוד אורך מוטת כנפיו הוא כ-140 ס"מ. בתי הגידול המועדפים עליו הם יערות אורנים. במהלך עונת הרבייה, המגלנים מחפשים אחר מזון בתוך הטריטוריות שלהם; אך לאחר עונת הרבייה, המגלנים עשויים לחפש מזון מרחקים של עד כ-20 ק"מ מהטריטוריות שלהם, בלהקות גדולות. אזורי המחיה של המגלנים בעונת הרבייה נמצאים ברום של כ-1000 מטרים מעל גובה פני הים, אך בתקופות אחרות הם נמצאים ברום של כ-500 מטרים מעל גובה פני הים.

רוב גופו של המגלן היפני צבוע בלבן. המקור שחור, ובקצהו יש כתם אדום. הרגליים אדומות, ופניו של המגלן, שאינן מכוסות בנוצות, אדומות. על ראשו של המגלן יש ציצת נוצות ארוכה בצבע לבן.

נצפתה התנהגות סירוק קבוצתית אצל המגלנים היפניים, במהלכה פרט אחד מסרק את צווארו, ראשו וגבו של פרט אחר. בדרך כלל, ציצת הנוצות של המגלן הלבן מורמת בעת סירוק העורף.

## רבייה
המגלנים היפניים הם מונוגמיים. עונת החיזור מתחילה בינואר, ובמהלכה הזכר מטלטל את ראשו, נושא חומר קינון במקורו ומציע אתוו לנקבה. אם היא מקבלת אותו, הזכר יבצע עם הנקבה תצוגה דמוית הזדווגות. במקרים של הזדווגות ממשית התצוגה שונה: הזכר והנקבה מקרבים את מקוריהם כך שיגעו זה בזה; הזכר מנענע את זנבו, בעוד הנקבה מתכופפת ומנענעת את ראשה.

עונת הרבייה מתרחשת בין מארס לאוגוסט. הקן מוקם על עצים מהם ניתן להשקיף על האזור. הנקבה מטילה 1–5 ביצים כחולות-אפרפרות עם כתמים חומים, שמוטלות בהפרשים של כ-1 עד 2 ימים. הבקיעה מתרחשת באמצע מאי. הגוזלים נולדים עם פלומה אפרפרה ועם רגליים כתומות-אדומות; הם פורחים מהקן 45 ימים לאחר הבקיעה, ועצמאיים כבר בגיל חמישה חודשים.

## שימור
בעבר המגלן היפני היה נפוץ לאורך מזרח אסיה, במדינות סין, יפן, טאיוואן, קוריאה ורוסיה; אך תחום תפוצתו הצטמצם מאוד בשנים האחרונות, וכיום האוכלוסייה היחידה של מגלנים יפניים בטבע ממוקמת במחוז שאאנשי בסין. נכון ל-2006, ההערכה היא שיש כ-500 מגלנים שחיים בטבע, ומספרם עולה בהדרגה. בגלל תחום התפוצה המוגבל שלו, איבוד בתי גידול והמספר הקטן של פרטים שנותרו בטבע, מין זה הוכרז כמצוי בסכנת הכחדה, והוא נמצא בנספח הראשון של אמנת וושינגטון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:יפן: עופות
משה הגר-לאו

הרב **משה (מוישי) הגר-לאו** (נולד ב-2 במאי 1953, י"ז באייר התשי"ג, בתל אביב) הוא ראש המכינה הקדם צבאית יתיר וסגן מפקד אוגדה במילואים בדרגת אלוף-משנה. עד לתחילת 2018 שימש גם כראש מועצת המכינות הקדם צבאיות.

## ביוגרפיה
נולד לרב יהושע הגר לאו. הגר-לאו היה קצין צה"ל ששירת במגוון תפקידים בסדיר ובמילואים, ובהם מפקד גדוד 77 וסגן מפקד אוגדת יהודה בתקופת מבצע חומת מגן. לאחר שחרורו מהשירות הסדיר למד בישיבת מרכז הרב במשך שלוש שנים.

ב-1979 נמנה עם מקימי היישוב החקלאי-שיתופי בית יתיר שבדרום הר חברון. הוא עבד כרועה צאן ובהמשך ניהל את כרם ענבי המאכל של היישוב ואף שימש כמזכיר היישוב.

ב-1992 נמנה עם מקימי המכינה הקדם צבאית יתיר, ומאז עומד בראשה.

בשנת 1999 נהרגה בתו, , יחד עם ארוסה מיכאל אונא, בתאונת דרכים. מאז הפך הרב הגר-לאו פעיל גם בנושא הזהירות בדרכים.

## פעילות פוליטית
בשנת 1999 פנה אליו רפאל איתן (רפול) בהצעה להצטרף למפלגתו, מפלגת צומת.

בשנת 2004, בתקופת המחאה נגד תוכנית ההתנתקות, פורסם בתקשורת שהרב הגר, שעומד בראש איגוד המכינות הקדם-צבאיות, תומך בסירוב פקודה. הרב הגר טען שדבריו סולפו ולאחר סערה תקשורתית הוציא איגוד המכינות (יחד עם הרב הגר) הודעה שבה קראו לחייליהן לציית לפקודות הצבא.

ב-2005 היה בהנהלת מכון לב.

באותה תקופה הקים הרב הגר תנועה בשם "רוח אחרת" למאבק בתוכנית ההתנתקות ושקל לעמוד בראשות מפלגה דתית ציונית שתציע אלטרנטיבה למפד"ל משום שלדבריו "המפד"ל בשנים האחרונות הפכה להיות גוף נגרר אחרי הציונות החילונית, במקום להיות גוף מוביל".

בשנת 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, הצטרף למפלגת יחד בראשות אלי ישי ופורסם שיוצב במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת אך יום לפני הגשת הרשימות פרש ממקומו מכיוון שהתנגד לאיחוד בין המפלגה למפלגת עוצמה יהודית בראשות מיכאל בן-ארי.

## משפחתו
הרב הגר-לאו מתגורר בבית יתיר, נשוי לרונית ואב לשמונה ילדים. 

הוא אחיינו של הרב ישראל מאיר לאו (אביו והרב לאו אחים מן האב אך לא מן האם), ונינו של רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ (ה"אהבת ישראל"). אחותו היא הרבנית עידית איצקוביץ ממדרשת הרובע.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:משפחת לאו
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:מפקדי גדוד 77
קטגוריה:הר חברון: רבנים
קטגוריה:בית יתיר: אישים
קטגוריה:ראשי מכינות קדם צבאיות
משה הגר-לאו
קטגוריה:המחאה נגד תוכנית ההתנתקות: אישים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:פעילי מפלגת יחד (אלי ישי)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
עיטור אות הכבוד

ממוזער|Order of the Badge of Honour
**עיטור אות הכבוד** היה עיטור אזרחי של ברית המועצות (בין עיטורי ברית המועצות).

העיטור נוסד ב-25 בנובמבר 1935. על פי הקריטריונים שנקבעו על ידי הממשלה הסובייטית, לעיטור היו זכאים:
*אזרחים וארגונים אשר תרמו לפיתוח התעשייה, החקלאות, הבנייה, התקשורת, שירותי הבריאות והשירות לאזרח.
*אזרחים או ארגונים אשר הצליחו להגדיל את הייצור ובו זמנית להקטין על עלותו.
*אזרחים או ארגונים אשר הצטיינו בייצוא הסוציאליזם לרפובליקות ברית המועצות ולמדינות אחרות ברחבי העולם.
*עבור המצאות וחידושים אשר תרמו לאיכות החיים של האזרחים.
*על הישגים בתחום המדעי.
*עבור אומץ ותושייה בהגנת המדינה או עבור הצלת חיים בזמני שלום.

לעיטור צורת אליפסה, והוא בגובה 46 מ"מ, ורוחב 32.5 מ"מ. על הצד הקדמי של העיטור מופיעים פועל ואיכרה, חברת קולחוז, הנושאים דגלים אדומים עם הכיתוב "פועלי כל העולם, התאחדו!". העיטור עשוי מכסף. הוא נענד על סרט בצבע ורוד בהיר עם שני פסים כתומים בצדדים.

עד להתפרקות ברית המועצות הוענקו 1,580,850 עיטורי אות הכבוד. העיטור האחרון הוענק ב-23 בדצמבר 1988.
ממוזער|Order of the Badge of Honour reverse

## קישורים חיצוניים

*
אות הכבוד
גשר אלף האיים

**גשר אלף האיים** (באנגלית: **Thousand Islands Bridge**) הוא שמה של מערכת גשרים בינלאומית החוצה את נהר סנט לורנס ומקשרת את צפון מדינת ניו יורק שבארצות הברית עם דרום-מזרח אונטריו שבקנדה. מערכת הגשרים נבנתה בשנת 1937 עם תוספות שנבנו ב-1959 והיא חוצה את גבול ארצות הברית–קנדה במרכזו של אזור אלף האיים, ומכאן שמה. מערכת הגשרים נושאת כביש דו-סטרי ומדרכות להולכי רגל והיא מנוהלת על ידי "רשות גשר אלף האיים" (Thousand Islands Bridge Authority), שהיא סוכנות בינלאומית. מקטע הגשר שלמעשה חוצה את הגבול הוא מערכת של שני גשרים מקבילים באורך של 27 מטרים בין האי וולסלי (Wellesley Island) שבארצות הברית לבין האי היל (Hill Island) שבקנדה.
## מבנה הגשר
גשר אלף האיים הוא למעשה לא גשר יחיד אלא סדרה של חמישה גשרים החוצים את נהר סנט לורנס ומקשרים בין שתי גדותיו. קצהו הדרומי של הגשר מתחבר לכביש בין-מדינתי 81 וקצהו הצפוני מתחבר לכביש המהיר מספר 401 דרך כביש מספר 37. קיים גם מחלף המקשר את הגשר עם דרך אלף האיים (Thousand Islands Parkway) המשתרעת בצד הקנדי.
## היסטוריה
מלאכת בנייתו של הגשר מהנחת אבן הפינה ועד להשלמתו ארכה 16 חודשים והסתיימה עשרה שבועות לפני המועד המתוכנן. העלות הכוללת של בניית הגשר הייתה 3,050,000 דולר אמריקני. בשנות הפעלתו הראשונות עברו על הגשר 150,000 רכבים בשנה. כיום, היקף התנועה השנתית עליו מגיעה ל-2 מיליון רכבים.

רשות גשר אלף האיים מנהלת מחקר כדי להגדיר, בין השאר, את המגבלות התפעוליות של הגשר ואת הדרכים להקטין את עומסי התנועה עליו.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשות גשר אלף האיים

קטגוריה:אונטריו: תחבורה
קטגוריה:ארצות הברית: גשרים תלויים
גשר אלף האיים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גשרים
קטגוריה:קנדה: גשרים
איסור והיתר הארוך

**איסור והיתר הארוך** (ידוע בקיצור **או"ה** או **ארוך**) הוא ספר על הלכות איסור והיתר. המחבר כתב את הספר על פי הוראות שקיבל מרבי שלום מנוישטט (מהר"ש).

ישנם שני נוסחים של הספר. נוסח כתבי היד של הספר שונה מנוסח הספר שבדפוס, שכנראה נדפס על פי כתב יד אחר. מספר פעמים הובאו בדברי הרמ"א פסקים מהספר שאינם נמצאים בדפוס ולפעמים נמצאים אך במשמעות אחרת. כבר הרמ"א בעצמו העיר על ההבדל בין שני נוסחי הספר.

## מחבר הספר
זהות מחבר הספר אינה ידועה, אך הוא חובר על ידי אחד מהקדמונים מחכמי אשכנז בדורו של רבי ישראל איסרלן מחבר ספר תרומת הדשן.

ישנן כמה השערות בדבר מחבר הספר, יש הסוברים ששמו הוא רבי יונה אשכנזי.

## חשיבות הספר
הספר מהווה מקור בסיסי ומשמעותי בפסיקת ההלכה בתחומי איסור והיתר. הוא אחד המקורות המובהקים לפסקי הרמ"א בחלק יורה דעה, והעובדה שרבי יוסף קארו לא השתמש בספר הייתה אחד הגורמים שהניעו את הרמ"א לחיבור ספר דרכי משה. גם בדורות מאוחרים יותר, המשיך הספר לשמש מקור חשוב לפסיקת ההלכה, וכך לדוגמה כתב רבי יהונתן אייבשיץ בהקדמתו לספר כרתי ופלתי:

## קישורים חיצוניים
* 
* יעקב יצחק מיללער, אופיו ודרכו של איסור והיתר הארוך ובירור זהות מחברו, **חצי גבורים פליטת סופרים** ז (תשעד), עמ' תמח-תעד

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
הדפסת בניין

**הדפסת בניין** כוללת מגוון טכנולוגיות המשתמשות בהדפסה תלת-ממדית כאמצעי לייצור מבנים. בשיטה זו, הבנייה מהירה יותר, כח העבודה הדרוש וכמויות הפסולת הנוצרות נמוכים באופן משמעותי ביחס לבנייה רגילה.

בנוסף ליתרונות המפורטים לעיל, הדפסת בניין מאפשרת בניית מבנים במקומות שאין אפשרות לבנות כיום כגון: במעמקי הים, בחלל, על הירח או על כוכבי לכת אחרים אשר סביבת העבודה מקשה על עבודה פיזית של אנשים.

## טכנולוגיה מודרנית
השיטה הייחודית מאפשרת בניית בתים ללא צורך בכוח אדם, על ידי מדפסת תלת-ממד ייחודית שיוצקת בטון בכמות מדודה לפי תרשים שהוזן במחשב. העלויות לבניית בית מודפס תלת־ממדית הם נמוכות במידה ניכרת מבתים שנבנו על ידי פועלים, מחיר למטר רבוע בבית מודפס תלת־ממדית יכול להגיע לכ-7 אלף דולר.

## קישורים חיצוניים

*פרינט סקרין: להדפיס בתים שלמים במדפסת תלת־ממדית, באתר "בניין ודיור"
*דִּירָה לְהַדְפִּיס - כי בנייה זה כן משחק ילדים ! בבלוג הדפסת תלת מימד Blog | 3d3printing

קטגוריה:התקני פלט
קטגוריה:הדפסה תלת-ממדית
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:אדריכלות
תיכון דרכא ספיר ירוחם

**בית ספר תיכון קהילתי מדעי וטכנולוגי דרכא ספיר על-שם ש' ספיר** בירוחם, הוא בית ספר שש שנתי (כיתות ז'-י"ב).

## מבנה החטיבה העליונה
ממוזער|חצר בית הספר- פינת הכושר|250px
ממוזער|חצר בית הספר- מגרש הכדורסל|250px
בבית הספר לומדים כ-360 תלמידים (נכון לשנת 2023) והוא התיכון הממלכתי היחיד בירוחם.

מגמות הלימוד העיקריות בבית הספר: פיזיקה כימיה, ניהול מלונאי,תקשורת, הנדסת תכנה ומכטרוניקה.

בשנת 2002 זכה בית הספר בפרס חינוך של רשת אורט.

בשנים 2013-2022 נכלל בית הספר ברשימת מקבלי פרס "בית הספר הערכי" מטעם משרד החינוך.

בשנת 2022 נכלל בית הספר בדירוג הראשון ברשימת בתי הספר המצטיינים של משרד החינוך.

## היסטוריה
בית הספר המקיף ע"ש שושנה ספיר הוקם בשנת 1975. עד אז לא היה בירוחם תיכון ממלכתי, והתלמידים יצאו ללמוד בתיכונים בסביבה.

בית הספר נקרא על שם שושנה ספיר, אשתו של פנחס ספיר, שהיה שר האוצר, ונפטרה בשנת 1971.

בשנת 1984 הצטרף בית הספר לרשת אורט.

בעבר נלמדו בבית הספר מגמות מקצועיות כגון: נגרות, ספרות, פקידות, חשבונאות, כלכלת בית, מטפלות, מסגרות וצנרת מבנים.

עד שנות ה-90 של המאה ה-20, היה אחוז הזכאים לתעודת בגרות נמוכים מאוד. אולם בשנת 1996 התחיל בבית הספר פרויקט "כל אחד יכול", מהלך שהוביל לזינוק משמעותי מאוד באחוז הזכאים לבגרות. בשנת 2013 היה אחוז הזכאים 72%.
מאז עלו אחוזי הזכאות ובשנת 2022 היה אחוז הזכאים 98%

בשנת 2018 עזב בית הספר את רשת ״אורט״ ועבר לזכיינית ״דרכא״

## מסלולי לימוד מיוחדים
בשנים 2007–2010 פעלה בבית הספר כיתת שוחרים, במסגרת בתי הספר הטכניים של חיל האוויר.

בשנים 2004–2005 נפתחה בבית הספר כיתה דתית, אך מסלול זה לא המשיך.

בשנת הלימודים תשע"ה (2015) לומדת בבית הספר כיתת גמלאים, המופעלת בשיתוף פעולה עם המשרד לאזרחים ותיקים.

## מנהלי בית הספר
#נח ניסן (1975–1976)
#שוקי כהן (1976–1979)
#ליאורה שמואלי (1979–1981)
#ד"ר שמעון שיבר (1981–1982)
#משה נחום (1982–1989)
#ד"ר חנה רחמן (1989)
#יהודה סבג (1990)
#דורי בן ניר (1990–1993)
#שמואל (מולי) דותן (1993–1998)
#חיים אייזנר (1998–2004)
#חביבה סבן (2004–2007)
#מרים אורנשטיין דה-מלאך (2007–2013)
#דביר זמירי (2013–2021)
#בת אל אוסדון (2021–2024)
#תמר אלקיים (2024- הווה)

## קישורים חיצוניים

*אורט ספיר ירוחם
*
*עבודות חקר בפיזיקה לתלמידי תיכון בירוחם באתר קרן טראמפ
*קבוצת הרובוטיקה מירוחם זכו שוב בתחרות FRC
* 

קטגוריה:אורט ישראל
קטגוריה:ירוחם: חינוך
קטגוריה:בתי ספר על יסודיים רשת דרכא
איזולה

**איזולה** (בסלובנית: **Izola**) היא עיירה ורשות מקומית בסלובניה השוכנת באזור הסטטיסטי אובלאנו קראשקה אשר בחצי האי איסטריה, לחוף הים האדריאטי.

## היסטוריה
סמוך לעיר המודרנית שכנה עיר נמל עוד מתקופת הרפובליקה הרומית. איזולה נוסדה במהלך המאה ה-7. האזור נשלט על ידי הרפובליקה של ונציה ובשלהי המאה ה-18, לאחר חתימת הסכם קמפו פורמיו עבר לחזקת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. בהמשך נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועברה לחזקת ממלכת איטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה איזולה בשטח האזור החופשי של טריאסטה (איטלקית: Territorio libero di Trieste). ב-1954 סופחה דה פקטו על ידי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ב-1975 נחתמה אמנת אוזימו אשר הסדירה רשמית את חלוקת האזור בין האיטלקים ליוגוסלבים. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה איזולה בשטחי סלובניה.

## יהודים
יהודים התיישבו באיזולה בראשית המאה ה-15 עת נשלטה על ידי הרפובליקה של ונציה. מהם נמנו בנקאים ומלווים בריבית. בהמשך, נפתח בעיר בנק של משפחת הבנקאות מאייר. בשלהי המאה ה-16 התגוררו באיזולה 100 יהודים. בהמשך חלה הידרדרות במצבה הכלכלי של איזולה ובני הקהילה עזבו בהדרגה את העיר. משלהי המאה ה-17 לא התגוררו יהודים באיזולה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סלובניה: ערים
איזולה
קטגוריה:הים האדריאטי: ערי נמל
פיטר רוב

**פיטר רוב** (באנגלית: **Peter Robb**; נולד ב-1946) הוא סופר אוסטרלי.

## ביוגרפיה
רוב גדל באוסטרליה ובניו זילנד. בין השנים 1978 ל-1992 שהה בדרום איטליה, בנאפולי ופאלרמו. 
לאחר שהותו בדרום איטליה, פרסם בשנת 1996 את ספרו הראשון, "חצות בסיציליה". הספר מתאר את התבססותה ועלייתה של המאפיה בסיציליה, ואת מארג הקשרים הסבוך בין מאפיונרים, פוליטיקאים (כגון ג'וליו אנדראוטי, ראש ממשלת איטליה מספר פעמים), אנשי הכנסייה הקתולית ואנשי חוק באיטליה. הספר כולל גם תיאורי נוף של איטליה, תיאורי אוכל מהמטבח האיטלקי וסיפורם של אנשי רוח ואמנים איטלקים כמו ג'וזפה תומאזי די למפדוזה, לאונרדו שאשא ורנאטו גוטוזו.    

ב-1998 פרסם רוב ביוגרפיה של הצייר האיטלקי קאראווג'ו, שהתמקדה בחייו האישיים של הצייר, ועוררה מחלוקת בקרב מבקרי אמנות באנגליה. ב-1999 פרסם נובלה של שלושה סיפורי פשע בשם: "Pig's Blood and Other Fluids". באוקטובר 2003 יצא לאור ספרו הרביעי, "A Death in Brazil", ספר על ההיסטוריה והתרבות של ברזיל. באוקטובר 2010 פרסם ספר על ההיסטוריה והתרבות של העיר נאפולי, בה התגורר שנים רבות. 

רוב עסק בהוראה באוניברסיטת מלבורן, באוניברסיטת אולו בפינלנד כפילולוג ובנאפולי.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1946
משה יוסף (קצין)

**משה יוסף** (נולד ב-15 בפברואר 1932) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף. שירת כראש מטה פיקוד המרכז, מפקד בית הספר לחי"ר ומפקד חטיבת הבקעה.

## ביוגרפיה

יוסף נולד בעיר גאלאץ שברומניה ועלה לארץ ישראל ב-1947 במסגרת עליית הנוער. ב-1950 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני, לחם בקרב תל מוטילה. במלחמת סיני לחם כסגן מפקד פלוגה בגדוד 51 של חטיבת גולני בקרבות כיבוש רפיח. לאחר המלחמה פיקד על פלוגות בגדוד 50 ובגדוד 51, הדריך בקורס קצינים, שימש סגן מפקד גדוד 960 של הנח"ל, קצין אג"ם במפקדת קצין צנחנים ראשי וקצין המבצעים של חטיבת גולני.

במאי 1967, בתקופת ההמתנה לפני מלחמת ששת הימים, מונה למפקד גדוד חדש בחטיבת גולני, גדוד 17 "אריות הגולן". הגדוד שהוקם התבסס על כוחות מקורס מ"כים של גולני ונח"ל. הגדוד שובץ תחת פיקוד אוגדה 36 והשתתף בקרב כיבוש שכם. במהלך הקרב נפצע יוסף בידו. בהמשך המלחמה לחם הגדוד בפיקודו במסגרת חטיבה 3 והשתתף בקרבות כיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 12, שספג אבדות כבידות במהלך קרב תל פאחר. ב-1968 מונה לסגן מפקד חטיבת גולני. ב-1969 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז והשתתף במלחמת ההתשה בבקעת הירדן. ב-1972 מונה למפקד חטיבת הבקעה בדרגת אלוף-משנה.

בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה בתקופת לימודים, הוא נקרא על ידי מפקד פיקוד המרכז, יונה אפרת, להקים כוח שריון ("כוח משה") עליו הוטלה המשימה להיערך לפתיחת חזית מכיוון ירדן. הכוח כלל את גדוד 268 מחטיבה 670 ואת גדוד השריון הפיקודי (גש"פ) 182. לאחר המלחמה מונה למפקד בית הספר לחי"ר. בשנים 1977-1976 שימש סגן מפקד אוגדה 49. ב-1977 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד המרכז. השתחרר משירות הקבע ב-1980.

לאחר שחרורו שימש נציג קרן היסוד בברזיל והקים את חברת האבטחה און גארד.

## קישורים חיצוניים

* משה יוסף באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* מכים בירדנים ובסורים, באתר נעמוש
* משה יוסף באתר חברת און גארד

## הערות שוליים

קטגוריה:מפקדי חטיבת הבקעה
קטגוריה:מפקדי גדוד 12
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:עובדי קרן היסוד
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:לוחמי חטיבת גולני
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
Take Me to Church

**Take Me to Church** (בעברית: **קח אותי לכנסייה**) הוא סינגל הבכורה של הזמר-יוצר האירי הוזייר. השיר יצא לאור ב-13 בספטמבר 2013, כסינגל ראשון מתוך המיני-האלבום Take Me to Church, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, רובירוקס רקורדס.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הוזייר והופק על ידי רוב קירוון. בשיר המחבר משתמש במונחים דתיים כדי לתאר התאהבות. הווידאו שליווה את השיר מתאר מערכת יחסים בין שני גברים, ואת תגובתה האלימה של הקהילה בה הם חיים כאשר מתגלה הקשר.

## הצלחת השיר
השיר נכנס למצעד הפזמונים האירי באוקטובר 2013 ודורג במקום הראשון במשך ארבעה שבועות. במאי 2014 ביצע הוזייר את השיר בתוכניתו של דייוויד לטרמן "לייט נייט עם דייוויד לטרמן" וכחודש לאחר מכן, השיר הועבר לתחנת רדיו רוק-מודרני אמריקאית. בדצמבר 2014 דורג השיר במקום השני במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי ונכנס לראשונה לרשימת חמשת הגדולים. בהמשך דורג כאחד מחמשת השירים הגדולים גם במצעדים במדינות נוספות כגון אוסטרליה, קנדה, אירלנד, איטליה, ניו זילנד ובריטניה. השיר היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר השנה".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של סיה ב-25 במרץ 2014. הקליפ מתאר אהבה הומוסקסואלית בין שני צעירים. בתחילת הקליפ אחד הנערים קובר את תיבת הסודות שלהם באדמה. חבורת נערים רעולי פנים מחליטה לשים לאהבה הזאת סוף, ופורצת לביתו של מחביא התיבה, הורסת את הבית וחוטפת אותו. אחר כך מתברר שהם מוצאים את התיבה. בעוד שבן זוגו רץ לבית חברו כששמע על הדבר, השני מעונה ונלקח למדורה, שם חבורת הנערים מנסה לפתוח את התיבה ומנסה להכריח את הנער לגלות להם איפה המפתח. לבסוף הם זורקים את התיבה לאש, לעיני שני הנערים, כשהשני הגיע לשם בריצה וראה אותם משליכים את התיבה לאש ולאחר מכן בועטים בגופתו של בן זוגו.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## נתוני מכירות

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2013
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירים ביקורתיים על הדת
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בצרפת
קטגוריה:שירי יהלום בקנדה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
התכבדו מכובדים

**התכבדו מכובדים**, הוא שמה של תפילה, שחיברו חז"ל, כדי לאומרה, לפני כניסתו של אדם לבית הכסא. כיום לא נהוג לאומרה.

## רקע
על פי המסורת היהודית, אדם הנוהג בקדושה, ישנם מלאכים המלווים אותו בכל דרכיו. הדבר נלמד מהפסוק:  (). מכיוון שבזמן שהאדם נכנס לבית הכיסא, אין המלאכים יכולים ללוותו, שכן אין הם נכנסים למקום שאינו נקי, מן הראוי שהוא יתנצל בפניהם, ולשם כך תקנו חכמים את התפילה. לפי שיטת הרמב"ם, המלאכים הם המצוות המזכירות לאדם להינצל מן החטא. כך גם כאן, הפנייה בברכה היא אל מחשבותיו של האדם.

## נוסחים שונים
נוסח התפילה הידוע, הוא הנוסח המופיע אצל הרמב"ם, ().

התלמוד מביא עוד שני נוסחים
* נוסח הברייתא - 
* נוסחו של אביי - (אביי חושש שמא לאחר התבטאות שכזאת, ינטשו המלאכים את האדם המתפנה, בעודו בבית הכיסא, ועל כן הציע את הנוסח הבא: 

## התפילה בימינו
רבי יוסף קארו בספרו "שולחן ערוך", בחלק אורח חיים אומר: "כשיכנס לבית הכיסא יאמר: "התכבדו מכובדים" וכו', ועכשיו לא נהגו לאומרו". הנימוק לכך הוא שבימינו, האנשים אינם מוחזקים לצדיקים כאלו שמלאכים מלווים אותם, וכן אינם בקדושה כל הזמן. 

רבי יעקב חיים סופר בספרו "כף החיים", מביא בשם אחד האחרונים, כי המגיד הורה לרבי יוסף קארו, לומר "התכבדו מכובדים", אך מיישב את הסתירה בכך שהייתה זאת הוראה פרטית, ולא הוראה לרבים.  

האר"י ממליץ על אמירת התפילה כסגולה, לבל יהרהר בדברי תורה בהיותו בבית הכיסא.  

המקובל רבי נתן שפירא הירושלמי, בספרו "מצת שמורים", קושר את נושא תפילת "התכבדו מכובדים" למצוות ציצית, ולמלאכים הנוצרים מהארתה של מצווה זו. 
:. 

רבי נתן שפירא מדגיש כי יש לנהוג כדבריו, שהם ההפך ממה שכתב האבודרהם בשם הריב"ש.

בעל "ערוך השולחן" סבור כי אף בימינו "האיש הקדוש היושב על התורה,  בקדושה ובטהרה צריך לומר את נוסח התכבדו מכובדים...".

אמנם, יש מי שיאמר שאמירת "התכבדו", אפילו על ידי אנשים שכל עיסוקם בתורה, יש בכך משום יוהרה, אך כבר פסק רבי אברהם צבי הירש אייזנשטט בספרו פתחי תשובה, כי מאחר שאין התפילה נאמרת בפני רבים, אלא בפרטיות ובשקט, אין בכך משום יוהרה.

ב"ילקוט יוסף" מעיד הרב יצחק יוסף כי אביו הרב עובדיה יוסף, לא נהג לומר תפילה זאת.

## ראו גם
*ברכת אשר יצר

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תפילות ביהדות
קטגוריה:בתי שימוש
קטגוריה:הלכות בית הכסא
אזור המיד-אטלנטיק

**אזור המיד-אטלנטיק** (באנגלית: **Mid-Atlantic**) הוא אזור בארצות הברית הממוקם בחלקה המזרחי של המדינה. שמו נובע מצירוף המילים Middle-Atlantic - אמצע אזור החוף של האוקיינוס האטלנטי, מכיוון שאזור זה הוא החוף התיכון של יבשת אמריקה הצפונית בצדה המזרחי, לחופו של האוקיינוס האטלנטי. אף על פי שאין הסכמה חד משמעית לגבי המדינות שנכללות באזור זה, בדרך כלל נהוג לכלול באזור את המדינות דלאוור, וירג'יניה, וירג'יניה המערבית, מרילנד, ניו ג'רזי, ניו יורק ופנסילבניה ואת מחוז קולומביה.

על פי ההגדרה של מפקד האוכלוסין האמריקני אזור המיד-אטלנטיק כולל רק את המדינות ניו ג'רזי, ניו יורק ופנסילבניה.

אזור המיד-אטלנטיק הוא האזור המאוכלס ביותר בארצות הברית. לאורך ההיסטוריה באזור זה היווה יעד הגעה ראשוני למרבית גלי ההגירה לארצות הברית. האזור מכיל כמה מהערים הגדולות והחשובות ביותר בארצות הברית והוא מתפקד כמרכז כלכלי חשוב במיוחד של ארצות הברית, והן כמרכז הפוליטי הראשי.

אזור זה כונה על ידי פרדריק ג'קסון טרנר "האזור האמריקאי הטיפוסי". הפלורליזם הדתי והאתני באזור זה מהווה נדבך חשוב בהבנת החברה באזור המיד-אטלנטיק, מתקופת ההתיישבות על ידי ההולנדים, השוודים, האנגלים הקתולים והקוויקרים, דרך תקופת השלטון הבריטי ועד לימינו אנו. מאז המהפכה האמריקאית שכנו כל ערי הבירה של ארצות הברית באזור המיד אטלנטיק, כוללת הבירה הנוכחית, וושינגטון די.סי.

בתחילת המאה ה-19 גברו המדינות ניו ג'רזי, פנסילבניה וניו יורק על וירג'יניה ווירג'יניה המערבית במספר התושבים והפכו על חשבון מדינות ניו-אינגלנד למרכז הסחר והתעשייה של ארצות הברית כולה. מספר גדול של מהגרים, ביניהם איטלקים, אירים, גרמנים, פולניים, יהודים ומהגרים נוספים שינו את פניו של האזור, במיוחד בערי החוף כגון ניו-יורק, ניוארק, פילדלפיה, וושינגטון די.סי ובולטימור; אך גם בערים רחוקות יותר מהחוף האטלנטי כמו פיטסבורג, אולבני ובאפלו.

## 10 הערים הגדולות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: אזורים
משטרת לציפר

**משטרת לַצֵיפָר** (לוציפר; תעתיק: אל-עַצֵיפִיר) היא מבנה הנמצא בגבולות היישוב בית יתיר בדרום הר חברון ושימש כמשטרה ירדנית וחלק מקו משטרות בדרום יהודה.

המשטרה הוקמה בתקופת המנדט כחלק ממערך שמירה על צירים מרכזיים (במקרה זה על הציר ירושלים-חברון-נגב). המשטרה הוקמה בתבנית "מיקי מאוס". לאחר סיום המנדט הועבר המבנה לידי צבא הממלכה ההאשמית של ירדן והוא שימש את המשמר הלאומי (המקבילה למשמר הגבול) ואת המשטרה הירדנית. הכוחות שימשו לשמירת הגבול עם ישראל אך גם לפעילות נגד הבדואים.

ב-13 בנובמבר 1966 ביצע צה"ל את פעולת סמוע והכוחות פעלו גם במשטרה.

לאחר מלחמת ששת הימים ננטש המקום וב-1983 התיישב במשטרה ובסביבתה גרעין של בוגרי ישיבת מרכז הרב וארגון "אמנה". בהמשך הקים גרעין זה את היישוב בית יתיר.

ב-1991 התיישבה בבניין המכינה הקדם-צבאית יתיר אותה ייסד תושב בית יתיר, הרב משה הגר-לאו.

המבנה ממוקם בנקודה הצופה על מדבר יהודה, בקעת ערד והנגב הצפוני והוא נמצא על תוואי הדרך הרומית מירושלים לאילת. בקרבת המשטרה נמצאת חורבת לציפר הכוללת ממצאים מהתקופה הביזנטית (גדרות, מערות ועוד).

## גלריה

קובץ:PikiWiki Israel 75946 jordanian police building.jpg|המשטרה בצילום מ-1967
קובץ:Yatir Lacifer Police Station 4.jpg|שער הכניסה המזרחי לחצר הפנימית
קובץ:Yatir Lacifer Police Station 2.jpg|מגדל השמירה בפינה הדרום מזרחית
קובץ:Yatir Lacifer Police Station 7.jpg|מגדל השמירה בפינה הצפון מערבית
קובץ:Yatir Lacifer Police Station 12.jpg|שער הכניסה הצפוני לחצר הפנימית
קובץ:Beit Yatir Roman Road 1.jpg|הדרך הרומית שעוברת למרגלות המצודה


## לקריאה נוספת
* ספי בן-יוסף **מדריך ישראל**, משרד הביטחון ההוצאה לאור וכתר הוצאה לאור, 1980, כרך יהודה

## קישורים חיצוניים

* מצודת משטרת לוציפר-בית יתיר באתר בית יתיר

## הערות שוליים

קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:משטרת המנדט
קטגוריה:גוש מעון-כרמל
קטגוריה:בית יתיר
לוסיה סאנצ'ס סאורניל

**לוסיה סאנצ'ס סאורניל** (בספרדית: **Lucía Sánchez Saornil**; 13 בדצמבר 1895 – 2 ביוני 1970) הייתה משוררת, הוגה פמיניסטית ומהפכנית אנרכיסטית ספרדייה. היא מוכרת בעיקר כמייסדת הארגון האנרכו-סינדיקליסטי מוחרס ליברס וכפעילה בארגון האנרכו-סינדיקליסטי CNT.

## חייה המוקדמים
סאורניל גודלה על ידי אביה האלמן מהמעמד הנמוך, ולמדה באקדמיה המלכותית לאמנויות סן פרננדו. בגיל צעיר החלה לכתוב שירה והתחברה לתנועה הספרותית האולטראיסטית. עד לשנת 1919 יצירותיה של סאורניל התפרסמו תחת שם עט גברי במספר כתבי עת פופולריים, בין השאר היא עסקה בנושאים לסביים בעת בה הומוסקסואליות הייתה טאבו, ונחשבה לעבירה על החוק.

## פעילות פוליטית
בשנת 1931, סאורניל, שעבדה כמרכזנית טלפונית החל משנת 1916, השתתפה בשביתה שאורגנה על ידי איגוד העובדים האנרכו-סינדיקליסטי CNT, כנגד חברת "טלפוניקה". מאורע זה היווה נקודת מפנה בחייה, ומאז סאורניל נאבקה למען מהפכה חברתית אנרכיסטית.

[ממוזער|שמאל|סאורניל ו[אמה גולדמן.]]

בשנת 1933 נבחרה סאורניל למזכירת ה-CNT במדריד, והפיקה את כתב העת של הארגון בתקופה שקדמה למלחמת האזרחים בספרד. ובמאי 1938 מונתה למזכירה הכללית של ארגון הסיוע האנרכיסטי "סולידריות בינלאומית נגד הפשיזם" (בספרדית: Solidaridad Internacional Antifascista או SIA בראשי תיבות).

סראוניל פרסמה מאמרים במספר מגזינים וכתבי עת אנרכיסטיים בהם הדגישה את נקודת המבט הפמיניסטית שלה.

### מוחרס ליברס

מתוך תסכול מהסקסיזם של חבריה הרפובליקנים, חברה סאורניל למרסדס קומפוסאדה ואמפארו פוץ' אי גסכון ויחד ייסדו את הפדרציה האנרכו-סינדיקליסטית מוחרס ליברס בשנת 1936. הארגון חתר במאבק כפול לשחרור האישה ולמהפכה חברתית וחברותיו השתתפו במלחמת האזרחים בספרד. 

סאורניל וחברותיה דחו את הגישה הרווחת בקרב ארגונים מהפכניים כי שוויון מגדרי יבוא כפועל יוצא של חברה ללא מעמדות. עם פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית, שורות המוחרס ליברס גדלו במהרה וכללו 30,000 חברות, שארגנו חללים חברתיים עבור נשים, בתי ספר, עיתונים ומסגרות עבור ילדים.

## גלות
עם תבוסתה של הרפובליקה השנייה נאלצו סאורניל ובת זוגה אמריקה בארוסו לברוח לפריז, שם המשיכה סאורניל את פעילותה ב-SIA. עם פלישת גרמניה לצרפת נאלצו השתיים להימלט שוב, הפעם בחזרה למדריד.

במדריד, החלה סאורניל לעבוד כעורכת תמונות, אך במהרה זוהתה כאנרכיסטית ונאלצה להימלט שוב. היא ואמריקה עברו לולנסיה שם הייתה לאמריקה משפחה. חייהן היו בסכנה בצל עליית הפשיזם בגלל מערכת היחסים הלסבית שלהן, והן נאלצו לשמור עליה בסוד. בשנת 1970 נפטרה סאורניל מסרטן.

## קישורים חיצוניים

* שאלת הפמיניזם, מאמר של לוסיה סאנצ'ס סאורניל.

קטגוריה:להט"בים ספרדים
קטגוריה:אנרכיסטים ספרדים
קטגוריה:משוררות להט"ביות
קטגוריה:פמיניסטיות ספרדיות
קטגוריה:פעילות למען זכויות עובדים
קטגוריה:פעילים למען זכויות עובדים
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1895
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1895
קטגוריה:נפטרות ב-1970
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1970
צבי תירוש

**צבי תירוש** (12 באוקטובר 1928 - 6 במרץ 2012) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כסגן מפקד חיל הים וראש מטה החיל במהלך מלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
תירוש נולד בצרפת בשם הרשל וינברג. היה פעיל במוסד לעלייה ב'. ב-1947 העפיל לארץ ישראל באוניית המעפילים אקסודוס, הוא הצליח לחמוק מחיילי המנדט בעת העברת המעפילים לספינות הגירוש. הצטרף לפלי"ם ושירת בפלמ"ח במסגרת פלוגה י' של הגדוד הרביעי, במהלך מלחמת העצמאות עסק עם הפלוגה בשמירה על קו המים, וליווי אספקה ליישובי הנגב, ואבטחת היישובים בית אשל ונבטים, שם נפצע. הוא השתתף בקרב אלטלנה ובכיבוש יפו.

הוא סיים את קורס חובלים א' של חיל הים ב-1949 וקורס קציני ים של הצי המלכותי הבריטי ב-1952. בתקופת ההכנות למבצע קדש שירת כסגן מפקד בה"ד חיל הים, הוא היה חבר המשלחת הישראלית למפקדת הכוחות הצרפתיים ששכנה בקפריסין במהלך מבצע מוסקטר. ב-1960 היה סגן מפקד המבצע למסירת הפריגטה אח"י מזנק (ק-32) לציילון. פיקד על אח"י נגה (ק-22), על אח"י חיפה, סגן מפקד אח"י אילת (ק-40) ומפקד אח"י יפו (ק-42). כיהן כראש ענף אמצעי לחימה במטה חיל הים והיה אמון על פרויקט פיתוח הטיל גבריאל ועל רכש ספינות הטילים.

במלחמת ששת הימים שירת כסגן ראש מחלקת ים. ב-1969 פיקד על מבצע הרכישה, ההכנה וההבאה לישראל מקניה של הנחתת "אח"י בת שבע" ושל שלוש נחתות "שקמה" מדרום אמריקה. הוא נשלח לסינגפור וסייע בהקמת חיל הים המקומי. ב-1970 מונה למפקד בסיס חיפה. במלחמת יום הכיפורים שירת כראש מספן הים.

נפטר ב-2012 ונטמן בבית העלמין מנוחה נכונה כפר סבא.

## גלריה

File:GivatiTiroshMombasa1969.jpg|צבי תירוש (מימין) וצבי גבעתי (משמאל) בקבלת הנחתת אח"י בת שבע במומבסה 1969.
File:ZviTiroshSyrianJewshGirls1973.jpg|מפקד בסיס חיפה תא"ל צבי תירוש מארח במשרדו עולים חדשים מסוריה שהוברחו בדרך הים, 1973.


## קישורים חיצוניים

* צבי תירוש (הרשל) באתר עמותת חיל הים
* 
* נעמי פרנקל, '''ילקוט הספרים של תא"ל תירוש''', 'בין גלים' גיליון עצמאות כ"ח תשל"ו מאי 1976 עמ'	10.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי מספן הים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי הפלי"ם
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:מפקדי בסיס חיפה
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בסינגפור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
אזור הפסיפיק נורת' וסט

**אזור הפסיפיק נורת' וסט** (Pacific Northwest), המכונה גם **קסקדיה** (Cascadia), הוא אזור הממוקם בחלקה הצפון-מערבי של אמריקה הצפונית. אין הסכמה חד משמעית לגבי התחום שבו נמצא אזור זה. בהגדרה הצרה ביותר, מתייחס המונח למדינות הבאות:
*  וושינגטון, ארצות הברית.
* , ארצות הברית.

בהגדרה הרחבה ביותר, מתייחס המושג במקרים מסוימים גם לאזור דרום-מזרח אלסקה, למערב מונטנה, לאזור איידהו, לאזור צפון קליפורניה ולאזור קולומביה הבריטית שבקנדה.

החוף הצפון-מערבי הוא אזור החוף של צפון-מערב האוקיינוס השקט, ורמת צפון-מערב האוקיינוס השקט (הידועה גם בשם "הפנים" בקולומביה הבריטית). אין לבלבל את המונח "צפון-מערב האוקיינוס השקט" עם הטריטוריה הצפון-מערבית (הידועה גם בשם הצפון-מערב הגדול, מונח היסטורי בארצות הברית) או הטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה.

המטרופולינים הגדולים ביותר באזור הפסיפיק נורת'ווסט הם:

* סיאטל רבתי, וושינגטון -כ־4 מיליון תושבים

* ונקובר רבתי, קולומביה הבריטית -כ־2.6 מיליון תושבים

* פורטלנד רבתי, אורגון -כ־2.5 מיליון תושבים

* אזור מטרופוליני בויסי, איידהו -כ־845,877 תושבים

* ספוקיין–קור ד'אלן -כ־793,285 תושבים

התרבות של אזור הפסיפיק נורת'ווסט מושפעת מגבול קנדה-ארצות הברית, שנקבע בין ארה״ב לבריטניה בתקופה שבה רוב תושבי האזור היו עמים ילידיים. שני מקטעים של הגבול -האחד לאורך קו הרוחב ה־49 מדרום לקולומביה הבריטית, והשני בין חצי האי של אלסקה לצפון קולומביה הבריטית הותירו חותם משמעותי על האזור. לפי ההיסטוריון הקנדי קן קואטס (Ken Coates), הגבול לא רק השפיע על אזור הפסיפיק נורת'ווסט אלא "ההיסטוריה והאופי של האזור עוצבו על ידי קו הגבול".

האזור מאופיין בנופים מגוונים, כולל יערות גשם עבותים ורכסי הרים גבוהים. האזור מאופיין גם באקלים ממוזג, המסווג כאקלים ים-תיכוני עם חורפים קרירים וגשומים וקיצים קלים ויבשים יחסית. האזור מכיל גם פארקים לאומיים רבים המושכים אליהם מיליוני מבקרים מדי שנה אשר עוסקים בפעילויות כמו טיולים רגליים, סקי ודיג.

## גלריית תמונות

קובץ:Columbia_river_gorge_from_crown_point.jpg|ערוץ נהר קולומביה
קובץ:Seattle_skyline.jpeg| קו הרקיע של סיאטל
קובץ:Mount Rainier 7431.JPG|הר ריינייר
קובץ:Mount_Olympus_with_lupine.jpg|הפארק הלאומי אולימפיק


## ראו גם
* החוף המערבי של ארצות הברית
* רעידת האדמה בקסקדיה (1700)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אזורים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: גאוגרפיה
גרנולומה

[250px|ממוזער|שמאל|גרנולומה ללא נמק ב[קשרי לימפה|קשר לימפה של חולה בסרקואידוזיס]]
[250px|ממוזער|שמאל|גרנולומה עם נמק מרכזי ב[ריאה של חולה שחפת. בהיקף הגרנולומה נמצאים תאי ענק ע"ש לנגהנס עם גרעינים מרובים מסודרים בצורת פרסה]]
[250px|ממוזער|שמאל|תכשיר היסטולוגי של [קשר לימפה מחולה עם זיהום בחיידק מיקובקטריום אוויום. בצביעת המטוקסילין-אאוזין נראית גרנולומה ללא נמק מרכזי]]
**גרנולומה** (**Granuloma**; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: **גַּרְעִינֹמֶת**) היא סוג של דלקת בה מעורבת מערכת החיסון התאי נגד גורמי זיהום שונים, גופים זרים וכן במחלות דלקת כלי דם ומחלות נוספות.

התגובה מתחילה בשפעול תאי T המפרישים חלבונים שגורמים למקרופגים לנדוד למקום הדלקת, שם הם משנים את צורתם ונקראים אפיתלואידים בגלל דמיונם לתאי אפיתל. חלק מהם מתמזגים ויוצרים תאי ענק מרובי גרעינים על שם לנגרהנס.

גרנולומה הוא מונח פתולוגי. במשטח היסטולוגי נראית גרנולומה כצבר תאים ערוכים בצורה מעגלית סביב מרכז בו אמור להיות הגורם ליצירתה כמו בקטריה, פטריה, פעילות יתר של מערכת החיסון, או גוף זר. בנוסף למקרופגים ותאי הענק משתתפים בגרנולומה גם נויטרופילים, איאוזינופילים, לימפוציטים ופיברובלסטים היוצרים סיבי קולגן.

בחלק מהגרנולומות עובר המרכז נמק. בשחפת עובר מרכז הגרנולומה (הנקראת במצב זה טוברקולומה) נמק והופך לחומר גבינתי.

## מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית)
### מחלות זיהומיות
מחלות בקטריליות
*שחפת, צרעת, ברוצלוזיס, ליסטריוזיס, מחלת שריטת החתול, קדחת שגרונית, עגבת, לימפוגרנולומה ונראום

### מחלתות פטרייתיות
*היסטופלסמוזיס, קריפטוקוקוזיס בלסטומיקוזיס קוקסידיומיקוזיס
### מחלות פרזיטריות
*בילהרציה, לישמניה פנאומוציסטיס קריני

### מחלות על רקע חיסוני
*סרקואידוזיס
*מחלת וגנר
*דלקת עורק הרקה
*תסמונת צ'רג שטראוס
*מחלת קרוהן
*גרנולומה אנולרה
*שחמת ראשונית של המרה

### גרנולומה על רקע גוף זר
גרנולמה שנוצרת סביב גוף זר שחדר לגוף כמו שבב עץ, זכוכית, מתכת, סיליקון, אבקת הריאות ועוד.

## קישורים חיצוניים

*אטלס של גרנולומות, באתר homstead
## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פתולוגיה
גיורגי סיצ'ינווה

**גיוֹרגי סיצ'ינַווַה ** (בגאורגית: **გიორგი სიჭინავა**, ברוסית: **Георгий Владимирович Сичинава**; נולד ב-15 בספטמבר 1944) הוא כדורגלן עבר גאורגי מתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת קשר; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בית ספר לכדורגל.

## ביוגרפיה

גיורגי סיצ'ינווה נולד בשנת 1944 בעיר גגרה שבחבל אבחזיה, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; בשנת 1959 הוא שיחק בקבוצת הנוער טורפדו גגרה.

בשנת 1960 סיצ'ינווה החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי; בשנת 1961 (בגיל 17) הוא הוכר כקשר מרכזי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 המצטיינים כסגן שני של הקשר המרכזי שבין 11 המצטיינים).

בשנת 1962 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; באותה שנה הוא הוכר כקשר שמאלי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (כסגן שני של הקשר השמאלי שבין 11 המצטיינים).

ב-22 בנובמבר של שנת 1964 סיצ'ינווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק תיקו (1:1) מול יוגוסלביה.

בשנת 1964 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה של הקבוצה; בנוסף, הוא הוכר כקשר שמאלי השני בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (כסגן ראשון של הקשר השמאלי שבין 11 המצטיינים).

בשנת 1965 סיצ'ינווה השתתף באחד מששת  משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 (במשחק ניצחון על יוון).

בשנת 1966 סיצ'ינווה הופיע בשניים ממשחקי הנבחרת הסובייטית במונדיאל 1966: במשחק הניצחון (0:3) על צפון קוריאה ובמשחק ההפסד (2:1) לפורטוגל בהתמודדות על המקום השלישי; בעקבות זכייתה של הנבחרת במקום הרביעי, הוא זכה (עם חבריו לנבחרת) בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.

ב-18 בספטמבר של שנת 1966 סיצ'ינווה ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ההפסד (2:1) ליוגוסלביה; בסך הכול, הוא הופיע במדי הנבחרת בשמונה משחקים.

בשנת 1966 סיצ'ינווה הוכר פעם נוספת כקשר שמאלי השלישי בטיבו בעונת האליפות הסובייטית.

בשנים 1967 ו-1969 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי במדליות ארד נוספות על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בסוף עונת 1969 הוא עזב את הקבוצה; בסך הכול, סיצ'ינווה הופיע במדי "דינמו" ב-162 משחקים והבקיע שמונה שערים לזכותה.

בשנים 1972-1971 סיצ'ינווה שיחק בקבוצת מטלורג רוסתווי, שהתמודדה בליגה השנייה של ברית המועצות (הליגה הסובייטית השלישית בחשיבותה, אחרי ליגת העל והליגה הראשונה).

אחרי סיום קריירת המשחק, סיצ'ינווה חזר לעיר הולדתו גגרה שבחבל אבחזיה; הוא ניהל בגגרה בית ספר לכדורגל עד פרוץ הסכסוך הגאורגי-אבחזי בשנת 1992; בעקבות המלחמה, סיצ'ינווה עזב את אבחזיה וכיום מתגורר בעיר סוצ'י שבדרום רוסיה.

## תארים ופרסים

**[[דינמו טביליסי]]**
*אליפות ברית המועצות: 1964
*ארבע מדליות ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית: 1959, 1962, 1967, 1969

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1944
עמיחי שמואלי

**עמיחי שמואלי** (נולד ב-1936) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, פיקד על טייסת 117 ("הסילון הראשונה") במלחמת ששת הימים ועל בסיס חצרים במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
שמואלי התגייס לצה"ל ב-1954 ושירת בחיל השריון, ב-1955 החל קורס טיס וכפרח טיס השתתף כטייס במלחמת סיני. הוא היה מטייסי המיראז' 3 ("שחק") הראשונים בחיל האוויר הישראלי. ב-1965 מונה להקים את טייסת 107 כטייסת מטוסי דאסו אוראגן בבסיס רמת דוד.

ביולי 1966 מונה למפקד טייסת 117 ("הסילון הראשונה"), טייסת מטוסי מיראז' 3, עליה פיקד במהלך מלחמת ששת הימים. שמואלי הוביל במבצע מוקד את תקיפת שדה התעופה אבו סואר במצרים, בגיחה השנייה שלו הוביל תקיפה שלא צלחה של שדה התעופה מנסורה, בגיחה הרביעית שלו ביום הראשון של המלחמה, היה בפטרול מעל דמשק כשמטוסו נפגע, הוא הטיס את המטוס הפגוע לישראל אך נאלץ לנטוש אותו בגליל ונפצע בגבו ובשתי רגליו במהלך הנטישה. לאחר המלחמה חזר לפקד על הטייסת ושירת בתפקיד עד אפריל 1969. בהמשך שימש סגן מפקד בסיס תל נוף ומפקד פו"ם אוויר ובהצבת חירום השתתף כטייס מיראז' בגיחות במלחמת ההתשה.

ב-1973 מונה למפקד בסיס חצרים ופיקד עליו במהלך מלחמת יום הכיפורים. ב-1975 קודם לדרגת תת-אלוף. השתחרר משירות הקבע ב-1977. במלחמת לבנון הראשונה שירת במילואים והיה נציג חיל האוויר בבור פיקוד הצפון. לאחר שחרורו עבד באל על.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס חצרים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
אזנונית יהודה

**אזנונית מעורקת (לשעבר אזנונית יהודה)** (שם מדעי: *Auricularia auricula-juda*e) היא פטריה ממשפחת האזנוניתיים.

הפטריה טובה למאכל, וגדלה לרוב על גבי ענפי עצים כרותים, מתים או חיים. הפטריה גדלה בישראל בחודשים דצמבר עד אפריל. צורת גף הרבייה (החלק הנראה בבירור לעין לא מנוסה) של הפטריה היא כצורת אוזן של אדם. גודלו 2–10 ס"מ, וצבעו חום אדמדם עד גוון ארגמני. הוא עשוי להיראות שקוף אם מעמידים אותו מול אור השמש.

על פי האגדה העממית, וכך גם תיאר זאת פפיאס בכתביו, לאחר שיהודה איש קריות הסגיר את ישו, התחרט ותלה את עצמו על עץ, והעץ הצמיח אוזניים. על בסיס אגדה זו, נקראת הפטריה "אזנונית יהודה", כלומר אוזנו של יהודה, מכיוון שהיא דומה לאוזן אדם וגדלה על עצים.

בשנת 2023 שונה שמה של הפטריה ל-"אזנונית מעורקת" באופן רשמי על ידי האקדמיה ללשון העברית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פטריות בסיסה
קטגוריה:פטריות שתוארו ב-1886
קטגוריה:ארץ ישראל: פטריות
קטגוריה:פטריות מאכל
מרוץ חוצה ארצות הברית

**מרוץ חוצה ארצות הברית** (**Trans-American Footrace** ובכינויו העממי - דרבי היבלות) היה מרוץ לאורך 5,509.6 ק"מ (3,423.5 מייל) שנערך בארצות הברית מחוף לחוף בשנת 1928 ושנית ב-1929.

אחד המרוצים הרב-יומיים הראשונים במאה העשרים היה תחרות ריצה לרוחב יבשת צפון אמריקה שנערכה בשנת 1928 מלוס אנג'לס ועד מדיסון סקוור גארדן בעיר ניו יורק. המרוץ אורגן על ידי צ'ארלס פייל.

מתוך 199 הרצים שעזבו את לוס אנג'לס (גברים כולם), ב-4 במרץ 1928 בשעה 3:30 רק 55 רצים הגיעו לנקודת הסיום ב-26 במאי 1928. המרוץ נמשך 84 ימים. המסלול עבר על כביש 66 מלוס אנג'לס לשיקגו ומשם לניו יורק. מרחק הריצה הממוצע ליום היה 41 מייל, כלומר בערך שני מסלולי מרתון מלאים, ביום שבו רצו את המרחק הגדול ביותר רצו לאורך 75 מייל.

הזוכה היה בן עם הצ'רוקי, אנדי פיין שהשלים את המרוץ בזמן מצטבר של 573 שעות, 4 דקות, 34 שניות, כלומר מהירות ממוצעת של 6 מייל לשעה וזכה בפרס של 25,000 דולר. הרץ שהגיע במקום השני עשה זאת בהפרש של כ-15 שעות והמקום השלישי השלים את המסלול בזמן של כ-615 שעות.

ב-1929 ארגן פייל מרוץ בכיוון ההפוך, מניו יורק לקליפורניה, במרוץ זה, שבו רצו 300 איש, הגיע ראשון ג'ון סאלו, אולם בשל המשבר הכלכלי לא קיבל פייל את הכספים שהבטיחו לו נותני החסויות והזוכה במרוץ לא קיבל דבר. הרץ היהודי הארי אברמס (אברמוביץ'), שהגיע למקום ה-11 במרוץ של 1928, רץ גם במרוץ לכיוון ההפוך בשנת 1929 (הוא הגיע במקום ה-9), והפך לראשון ואולי האדם היחיד שרץ פעמיים לרוחב ארצות הברית.

רצים בודדים חזרו על המסלול או מסלולים דומים במהלך השנים ומרוצים נוספים לרוחב היבשת נערכו בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 וכן בשנים 2002 ו-2004.

## קישורים חיצוניים
*Harry Abrams Is Dead at 87; Ran Across the Country Twice

קטגוריה:ארצות הברית: תחרויות אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיקה: ריצות
טיימוקו גרן-קויאטה

**טיימוקו גרן-קויאטֶה** (**Tiemoko Garan Kouyaté**; 27 באפריל 1902–1942) היה מנהיג עובדים יליד סודאן הצרפתית ותועמלן לרעיון הפאן אפריקאיות במרחב הדובר-צרפתית.

גרן-קויאטֶה נולד בסגו (כיום בשטח מאלי), למד בגורה, סנגל וכיהן כמורה בחוף השנהב. ב-1923 נסע להרחיב את השכלתו באקס-אן-פרובאנס (צרפת) והצטרף למפלגה הקומוניסטית של צרפת. ב-1926 גורש מהלימודים בגין הפצת תעמולה קומוניסטית. ב-1927 ייסד בפריז, יחד עם אינטלקטואלים אפריקאים אחרים את "הליגה להגנת הגזע השחור" (La Ligue universelle de défense de la race nègre) וערך את ביטאונה *La Race nègre*. עם פיצול התנועה יסד את "איגוד העובדים הכושים" (Union des travailleurs nègres) וערך את ביטאונו, *Le Cri des Nègres* ("צעקת הכושים"). גם יוזמה זו לא האריכה ימים עקב מחלוקות על עומק המחויבות לקומוניזם ודחיקתו של גרן-קויאטֶה על ידי הקומוניסטים הסטליניסטים. לאחר התפרקות האיגוד חבר גרן-קויאטֶה ללאומן האלג'יראי מסאלי חאג' וקבוצתו "כוכב צפון אפריקה" (Étoile Nord-Africaine).

בשנות ה-30 של המאה ה-20 שהה בלונדון ושיתף פעולה עם מנהיגים פאן אפריקאים כמרקוס גארבי, ג'ורג' פדמור וויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז.

ב-1942 הוצא להורג על ידי השלטונות הנאציים בצרפת במבצר מוליסון (Fort Montluçon).

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה באתר "היסטוריה של סיפורים נשכחים" 

* 


קטגוריה:פאן-אפריקניות: אישים
קטגוריה:מאלים
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:נפטרים ב-1942