open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אביגייל אדמס

**אביגייל סמית' אדמס** (באנגלית: **Abigail Smith Adams**; 22 בנובמבר 1744 – 28 באוקטובר 1818) הייתה אשתו של נשיא ארצות הברית השני וסגן הנשיא הראשון- ג'ון אדמס ולמעשה הייתה הגברת הראשונה השנייה והגברת השנייה הראשונה של ארצות הברית, אף שבתקופתה לא נעשה שימוש בתארים אלה. היא הייתה גם אמו של הנשיא השישי של ארצות הברית, ג'ון קווינסי אדמס. בכך היא הקדימה את ברברה בוש שהייתה גם היא אשתו של נשיא אחד (הנשיא ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש) ואמו של נשיא אחר (הנשיא ה-43, ג'ורג' ווקר בוש). אדמס גם נחשבת לאחת מחלוצות הפמיניזם בארצות הברית בגלל מכתבים שכתבה לבעלה בעת המהפכה האמריקנית, בהם הפצירה בו "לא לשכוח את הגברות", ולהתחשב בהן.

## ביוגרפיה
אדמס נולדה בוויימאות' שבמסצ'וסטס. אביה היה כומר ליברלי. אמה הייתה שייכת למשפחת קווינסי - אחת המשפחות העשירות והידועות במושבה. אדמס לא הלכה לבתי ספר, אולם אביה לימד אותה לקרוא והיא נהגה לקרוא ספרים רבים מהספרייה של אביה, ובעקבות השכלתה הלא פורמלית הפכה לפמיניסטית ותומכת בזכויות נשים.

אביגייל נישאה לג'ון אדמס שהיה בן דודה מדרגה שלישית, בשנת 1764 והם התגוררו בחווה במקום הולדתו של ג'ון - בריינטרי. שם החווה שונה מאוחר יותר ל"קווינסי". לאחר שג'ון אדמס החל לעבוד כעורך דין עברו השניים לבוסטון. במהלך עשר השנים הראשונות של נישואיהם ילדה עשרה ילדים, בהם אביגייל אמיליה (1765–1813), ג'ון קווינסי אדמס - לימים נשיא ארצות הברית (1767–1848), סוזנה בוילסטון (1768-70), צ'ארלס (1770–1800), תומאס בוליסטון (1772–1832), ואליזבת, שנפטרה בלידתה בשנת 1775.

אדמס כתבה לבעלה מכתבים רבים בעת שהוא שהה בקונגרס הקונטיננטלי בפילדלפיה שבפנסילבניה - מכתבים שפורסמו מאוחר יותר. כתביה שתיארו את קרב בנקר היל ושריפת צ'ארלסטון הפכו לתעוד ייחודי ומדויק של המהפכה האמריקנית, והשפעתה על בעלה השפיעה גם על מבנה המדינה שהוקמה (אף כי לא ניתנה לבסוף זכות בחירה לנשים).

בשנת 1784 הצטרפה אדמס לבעלה בעת כהונתו כשגריר בפריז, ובשנת 1785 באנגליה.
בשנת 1788 שבו השנים למסצ'וסטס לחוותם. הבית מהווה כיום מוזיאון כחלק מהפארק ההיסטורי הלאומי אדמס.

בעת כהונתו של ג'ון אדמס כנשיא ארצות הברית הפכה חברה קרובה של מרתה וושינגטון, שעזרה לה לארח מתוקף תפקידה הרשמי את אורחי הנשיא, והייתה אשת הנשיא הראשונה שאירחה בבית הלבן שטרם הושלמה בנייתו. בכתביה היא מתארת את העובדה שנאלצו להדליק אש באחים של הבית שהיה תמיד קר, והיא נאלצה לתלות ולייבש כביסה באחד האולמות הגדולים, בהיעדר מקום אחר לעשות זאת.

בני הזוג אדמס פרשו לחוותם בשנת 1801. אדמס נפטרה מטיפוס ב-28 באוקטובר 1818 ונקברה לצד בעלה בכנסיית יוניטד פאריש בקווינסי שבמסצ'וסטס (המכונה "כנסיית הנשיאים").

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים

* 
* ביוגרפיה באתר הבית הלבן
* ביוגרפיה באתר הביוגרפיות של משפחת אדמס.
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמהות של נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
אביגיל
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:פעילות בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-18
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-19
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1744
קטגוריה:נפטרות ב-1818
ליל הרכבות

**ליל הרכבות** (או **מבצע מסיבה** ומכונה גם **ליל המסילות**) היה מבצע חבלה במסילות הברזל המנדטוריות בליל 1 בנובמבר 1945. המבצע היה אחד המבצעים הראשונים של תנועת המרי העברי עוד לפני הקמתה הרשמית, וסימל את הקמתה. במסגרת המבצע חיבלו חוליות פלמ"ח ברשת מסילות-הברזל ברחבי הארץ ופוצצו שלוש סירות משמר בריטיות בנמלי יפו וחיפה, ויחידה של האצ"ל ולח"י תקפה את תחנת הרכבת בלוד.

## מהלך המבצע
כ-50 חוליות הפלמ"ח, שכללו חבלנים ומאבטחים, חיבלו ב-153 נקודות בפסי הרכבת בכל הארץ, בעיקר בצמתי הצטלבות המסילות ובגשרונים שמעליהם. הפעולות התבצעו בסביבות שעה אחת עשרה בלילה, בדיוק זמנים מקסימלי בין החוליות, כדי למנוע את תגובת הבריטים. רק בשני מקומות אירעו תקריות אש, שהסתיימו בלא נפגעים.

במקביל, שתי חוליות של הפלי"ם, הפלוגה הימית של הפלמ"ח, טיבעו שלוש סירות משמר בריטיות, שתיים בחיפה ואחת ביפו, שהופעלו כחלק ממערך ההסגר על חופי הארץ מפני כניסת מעפילים. בחיפה פיקד על המבצע יוחאי בן נון וביפו ביצעו את הפעולה יוסף הראל וזלמן כהן, שתודרכו לפני כן על ידי יצחק שדה. בשני המקרים הגיעו החבלנים לסירות, צללו מתחת לסירות הבריטיות והצמידו אליהן מטען חומר נפץ בעל מנגנון השהייה.

באותו לילה פשטה יחידה של האצ"ל ולח"י, בפיקודו של איתן לבני, על תחנת הרכבת בלוד. תוך חילופי אש פוצצו הלוחמים שלושה קטרים ומספר מבנים. בפשיטה זו נהרגו לוחם אצ"ל, שני בריטים וארבעה ערבים. הפעולה גבתה מחיר כבד יחסית, כנראה עקב איחור בהגעת הכוח הפושט אל היעד, שגרם לכך שהבריטים נמצאו בכוננות גבוהה. כמו כן ניסתה חוליה של לח"י לחבל באותו לילה בבתי הזיקוק בחיפה. פעולה זו לא קיבלה את אישור תנועת המרי העברי. ארבעה לוחמים הצליחו לחדור למתחם בתי הזיקוק. מפקד הפעולה, משה בר-גיורא (ישראל), הכין את מטעני חומר הנפץ לפיצוץ אך בגלל תקלה התפוצץ חומר הנפץ והוא נהרג במקום. לוחם אחר, אברהם יהודאי (אלחנן), נפצע קשה ואיבד עין. בכוחות אחרונים הוא זחל והצליח עם שחר להגיע למקום מבטחים ולקבל טיפול.

## השלכות
המבצע העלה את מורל אנשי היישוב לאחר ההגבלות הקשות של הבריטים על עלייה והתיישבות, ובעיקר עורר שביעות רצון בקרב הנהגת היישוב ובקרב אנשי הפלמ"ח וההגנה, שנוכחו לראות כי ניתן להפעיל בו זמנית ובהצלחה כוחות רבים במספר רב של יעדים. דוד בן-גוריון כתב למפקדת ההגנה, כי יש שכר לפעולה זו, אם כי לא מיד. גם ההד בבריטניה היה רב. אנשי ממשל גינו את הפעולה, והעיתונות פרסמה כתבות מפורטות על מעשי החבלה.

## לקריאה נוספת
*איתן לבני, **המעמד - מבצעים ומחתרת**, הוצאת עידנים, 1987, הפרק "ההתקפה על תחנת הרכבת המרכזית בלוד - 1 בנובמבר 1945", עמ' 140–145

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תנועת המרי העברי
קטגוריה:רכבת ישראל: היסטוריה
קטגוריה:הפלמ"ח: קרבות ומבצעים
קטגוריה:אצ"ל: פעולות
קטגוריה:לח"י: פעולות
קטגוריה:1945 בארץ ישראל
נתרן גופרתי

שמאל|ממוזער|250px|נתרן גופרתי
**נתרן גופרתי** הוא מלח המתקבל כשנתרן הידרוקסידי מגיב עם חומצה גופרתית. נוסחתו: **Na<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>**.

### היסטוריה
החומר (כמלח ממויים Na2SO4•6H2O) התגלה בידי האלכימאי הגרמני - הולנדי **Johann Rudolf Glauber** במאה ה-17 במי מעיין באוסטריה. גלובר כינה את החומר מלח מופלא (sal mirabilis) בשל סגולותיו כחומר משלשל. בשלהי מאה ה-18 פותח תהליך לבלנק שקדם לתהליך סולווה לייצור סידן פחמתי, ובו נעשה שימוש בנתרן גופרי שהוכן מנתרן גופרתי בתגובה

Na_2SO_4 + 2C \rightarrow Na_2S +2CO_2 

## החומר
נתרן גופרתי הוא מוצק גבישי לבן או אבקה לבנה המורכב מאניונים של גופרה וקטיונים של נתרן המסודרים בסריג היוני. מסיסות נתרן גופרתי במים עולה בערך פי 10 בין 0°C ל-32.384°C מעל טמפרטורה זו השיפוע מתהפך והמסיסות כמעט ולא משתנה עם הטמפרטורה
ימין|ממוזער|מסיסות נתרן גופרתי במים (ביחידות גרם ל-100 מ"ל) כתלות בטמפרטורה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:סולפטים
קונרד ון האוטן

**קונרד יוהאנס ון האוטן** (בהולנדית: **Coenraad Johannes van Houten**; 15 במרץ 1801 באמסטרדם - 1887 בווספ) ממציא הולנדי, אשר פיתח שיטה להפוך פולי קקאו לאבקה.
## חייו
ון האוטן, כימאי בהכשרתו, תושב העיר וספ שבמחוז צפון הולנד, ידע כי במרכז פול הקקאו ישנו כ-54% בממוצע של חמאת קקאו, שומן טבעי, המקשה על עיבודו של הפול לכלל מוצר שניתן לייצור המוני. המכונה שהמציא בשנת 1828 הייתה מכבש הידראולי שהצליח להפחית את תכולת השומן בפול הקקאו כמעט בחצי. מכונות מודרניות ששיכללו את שיטתו של ואן הוטן מגיעות עד ל-11% חמאת קקאו.

התוצר הסופי היה מעין עיסה הניתנת לייבוש וטחינה לאבקה. ון האוטן הוסיף לאבקה מלחים כאשלגן או סודה לשתייה, על מנת לאפשר לאבקה להתערבב טוב יותר עם מים. לתוצר הסופי, "שוקולד הולנדי", טעם עדין וצבע כהה.

יצירת אבקה זו לא רק שהפכה את הכנת משקאות השוקולד לקלה יותר, אלא גם אפשרה את עירובו של המשקה בסוכר וחמאת קקאו על מנת ליצור מוצרים מוצקים. השוקולד הפך ממשקה נדיר לעשירים, למצרך יום יומי להמונים. עשר שנים לאחר שנרשם הפטנט של ון האוטן, פקע תקפו, והוא הפך לנחלת הכלל. בשנת 1848 כבר הציגה פירמה אנגלית בשם ג'.ס. פריי, ביריד בברמינגהאם את השוקולד המוצק בצורה הדומה לזו המוכרת לנו כיום, כתוצאה ישירה מהמצאתו של ון האוטן.

החברה הנושאת את שמו של ון האוטן עדיין פעילה ומייצרת קקאו משובח בהולנד. רבים מייחסים את המצאת המכבש לבנו של ואן האוטן, קספרוס, אך מחקרים שנערכו לאחרונה מאששים את העובדה כי אכן היה זה קונרד ולא קספרוס שהמציא את המכונה.

## קישורים חיצוניים

* אתר חברת "קקאו ון האוטן", בהולנדית

קטגוריה:ממציאים הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1801
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1887
שפתון

ממוזער|200px|דוגמה של שפתון נתון בשפופרת אופיינית עם מוליך
ממוזער|200px|שימוש בשפתון בצבע אדום לצרכים קוסמטיים
**שפתון** (נקרא גם **ליפסטיק** או **אודם**) הוא מוצר קוסמטי ורפואי הנמרח על השפתיים. שפתונים קוסמטיים משמשים להבלטה והדגשה חזותית של השפתיים או להברקה שלהן, לרוב צבעם אדום בגוונים שונים. שפתונים רפואיים משמשים להגנה על השפתיים מקרינת השמש ומהתייבשות.

שפתונים מכילים מגוון של חומרים, בעיקר פיגמנטים, שמנים, שעווה, חמרים לריכוך העור, בושם ותבלינים.

## היסטוריה
### בעת העתיקה

השפתון היה בשימוש גם לפני 5,000 שנים בבבל, כאשר הנשים היו מקשטות את שפתיהן ועיניהן במשחה שכללה אבני חן צבעוניות מרוסקות. המצרים הקדמונים נהגו למצות פיגמנט אדום-סגול מצמחים מכילי כספית ולהשתמש בו להאדמת השפתיים, אך היו לכך השלכות בריאותיות מרחיקות לכת על המשתמש.

הנשים היווניות במאה החמישית לא התאפרו, מכיוון שהאיפור היה מיועד לשחקנים שצבעו את פניהם.

ביפן העתיקה הנשים חויבו להתאפר כאשר נראו במקומות ציבוריים. הנשים היפניות השתמשו בשפתון העשוי משעווה, דבש ופיגמנטים בגוון עדין.

המלכה קלאופטרה נהגה להשתמש בשפתון שנוצר מרסק חיפושיות ונמלים, שיצר פיגמנט ארגמני.

### בעת החדשה
המלכה ויקטוריה התנגדה נחרצות לאיפור וראתה בו דבר פרובוקטיבי השייך לעולמן של פרוצות, שאינו יאה לגבירות מהוגנות. באותה תקופה אף שררה נורמה האוסרת על עלמות להתאפר טרם נישואיהן, שמא יהווה האיפור משום הטעיית הארוס הפוטנציאלי לגבי יופייה של בחירת ליבו.

כיום השימוש בשפתון מקובל בקרב נשים בכל רחבי העולם.

## עקבות עופרת
עופרת ועקבות של מתכות אחרות עלולים להימצא בשפתונים. עם זאת כיוון שמדובר על זיהום, אין ציון של מתכות אלו. מחקר מ-2007 מצא ב-33 מותגי שפתונים עופרת. כאשר הכמויות הגבוהות ביותר נמצאו בקרב המותגים Revlon ,L'Oreal ו-Cover Girl.

## סוגי שפתונים
ממוזער|שפתון ומכסה
### ליפ גלוס
הליפ גלוס הוא מוצר הנמרח מעל השפתון או ישירות על השפתיים והוא נותן לשפתיים מראה "רטוב" ומבריק. קיימים סוגים שונים של ליפ גלוס:
* **גלוס בסיסי** בצבע שקוף.
* **גלוס צבעוני** הקיים בשלל גוונים שונים שנמרחים ישירות על השפתיים.
* **גלוס נוצץ** המכיל נצנצים למראה נוצץ.
* **אודם נוזלי מאט**

### שפתון לחות
שפתון לחות הוא מוצר קוסמטי שמיועד להגן על השפתיים מפני יובש, נזקי השמש וכוויות קור, ומשתמשים בו גם גברים וגם נשים. רוב שפתוני הלחות מורכבים מדונג, קרמים, ויטמינים, שמנים אתריים, חמאת שיאה, חמאת קקאו וכדומה (ראו למשל לבלו).

## קישורים חיצוניים

* אודות השפתון ומרכיביו 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איפור
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:שפתיים
NMI

**NMI** הוא "יזמת הכלכלה הגרמנית לאזור צפון אפריקה והמזרח התיכון". (Nordafrika Mittelost Initiative der deutschen Wirtschaft).

## פעילות
מטרת ה-NMI היא להקל על הנגישות לשווקים ולקדם שיתוף פעולה בין חברות בתוך המדינות החברות בארגון ושיתוף פעולה בין גורמים מדיניים של החברות בארגון. היוזמה אף פועלת לקדם את המדינות שבארגון בשוקי האיחוד האירופי. מטרה נוספת היא לפעול למען שיפור שיתוף הפעולה הכלכלי בין גרמניה ולבין הארגון. 

ה-NMI הוקם במרץ 1996 על ידי איחוד התעשיינים הגרמני (BDI), משרד התעשייה והמסחר הגרמני (DIHK), משרד מסחר החוץ הגרמני (BGA), אליהם הצטרפו יותר מאוחר איחוד אפריקה (AV) ואיחוד הבנקים הגרמני (BdB).

ארגון ה-NMI מרכז מידע על 21 מדינות: 
* איחוד האמירויות הערביות
* איראן.
* אלג'יריה
* אפגניסטן
* בחריין
* הרשות הפלסטינית
* ירדן
* ישראל
* כווית
* לבנון 
* לוב 
* מרוקו 
* מצרים 
* סוריה 
* סעודיה
* עומאן
* עיראק
* פקיסטן
* תוניס
* תימן 
* קטר

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גרמניה: ארגונים
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
לוף ארץ-ישראלי

שמאל|ממוזער|200px|
**לוף ארץ ישראלי** (שם מדעי: *Arum palaestinum*; בערבית מכחלת אלע'ולה), הוא גאופיט בן משפחת הלופיים.

בסוג לוף 12 מינים בעלי תפוצה ים תיכונית ותפוצה אירנוטורנית. ארבעה מינים גדלים בארץ ישראל והם: לוף מנומר, לוף ארץ ישראלי, לוף ירוק ולוף מארך. הלוף גדל בישראל בהרי יהודה וסביבתם.

## מאפיינים
ללוף תפרחת קטיפתית בצבע בורדו הדומה לצבע חציל .גובה הצמח 10 עד 25 סנטימטר.
התפרחת משמשת ללכידת חרקים מאביקים. השחלות תופחות לאחר ההפריה ומאדימות לקראת ההבשלה. הפרי מכיל מספר זרעים והוא מופץ על ידי ציפורים. הזרע בצבע חום בעל קליפה קשה.

הצמח מפריש חומר בעל ריח חזק של פירות תוססים, כל מין של לוף מפריש ריח אחר. הריח מושך זבובי תסיסה. הריח נחלש בלילה. החרקים נתפסים על ידי הצמח כדי להבטיח האבקת הפרחים הנקביים. הפריחה של פרח הלוף נמשכת יממה אחת מבוקר עד בוקר ומתרחשת בחודש מרץ. ללוף תפרחת מיוחדת. בחלק התחתון פרחים נקביים ולמעלה פרחים זכריים. באמצע מוקף עמוד התפרחת בזיפים ארוכים. החרקים המאביקים מחליקים למבנה דמוי כד. האבקה נושרת מהפרחים הזכריים ומכסה את החרקים. החרקים יוצאים מהכד שדפנותיו נעשות פחות חלקות ועוברים לצמח אחר שרק נפתח, שם הם מאביקים את הפרחים הנקביים.

בכרנך, מצרים העתיקה - נמצא תבליט ובו מוצג צמח הלוף כשלל ממסע תחותמס השלישי בכנען ('סוריה').

הלוף הוא צמח רעיל, אך משמש למאכל אחרי הריסת הרעל בקליה או בישול ממושך. הרעל חריף, גורם להקאות, והוא נמצא הן ב**פקעת** והן בעלים. בימי קדם השתמשו ב**פקעות** כדי לגרום להפלה מלאכותית. בעלים ישנו חומר מגרה נוסף-אוקסלאט הסידן.

ברפואה העממית משמש הלוף כתרופה לשיעול עם ליחה, טחורים, תולעים בבטן, עצירות בדרכי השתן ופצעונים בעור. אכילת החלקים טריים מהצמח גורמים לצריבה, נפיחות ואף לחנק.

הלוף מוזכר במשנה כגידול תרבות, שיש שאכלו את העלים שלו ויש שאכלו את הפקעת שלו. באזורים הטרופיים מגדלים עדיין את הלוף כדי לאכול את הפקעת שלו. השימוש בחלקי הלוף ובעיקר בפקעות לאכילה היה נפוץ במזרח התיכון, אך צומצם כאשר הגיעו תפוחי האדמה לאזור. בדומה לתפוחי האדמה, גם הלוף מכיל כמות רבה יחסית של עמילן, המעניק לו ערך תזונתי חשוב. העמילן בלוף מסייע ליצור תופעה ייחודית בעולם הצומח והיא היכולת להעלות את הטמפרטורה שלו מעל לטמפרטורת הסביבה.
ממוזער|לוף ארץ ישראלי

## ראו גם
*לופיים
*לוף ענק

## לקריאה נוספת
*ממוזער|לוף ארץ ישראלי (צולם ביקיר)עזריה אלון, **[[החי והצומח של ארץ ישראל]]**. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 296. 
***הבריטניקה החדשה לנוער**, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 10 עמוד 5.

## קישורים חיצוניים

* לוף ארץ ישראלי, באתר פורטל הדף היומי https://daf-yomi.com/DYItemDetails.aspx?itemId=20732
* לוף באתר מרכז הרופאים המומחים
* לוף ארץ ישראלי באתר לומדע
* תפרחות הלופיים החמות בסנונית

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:לופיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לופיים
Ultra

**Ultra** (אולטרה) הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא באפריל 1997.

ב-1 ביוני 1995, הודיע אלן ויילדר על פרישתו מהלהקה, לטובת פרויקט הסולו שלו, Recoil. בשנתיים שקדמו לאלבום, התמכר דייב גהאן קשות לסמים. בין היתר, הוא ניסה להתאבד ואף חווה מוות קליני למשך 2 דקות, לאחר שנטל מנת יתר של הרואין וקוקאין.

עזיבתו של ווילדר ומצבו של גהאן גרמו לרבים להאמין כי הגיע הסוף של הלהקה, אך לא כך היו הדברים והלהקה חזרה לאלבום נוסף 4 שנים אחרי האלבום הקודם, Songs of Faith and Devotion.

האלבום הגיע למקומות 1 ו-5 במצעדי האלבומים בבריטניה וארצות הברית (בהתאמה).

## רשימת שירים




* כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
* דייב גהאן שר את כל השירים מלבד Home ו-The Bottom Line, שאותם שר מרטין גור.
* Home הוא הסינגל השלישי שאותו מרטין גור שר (הקודמים היו Somebody ו-A Question Of Lust).
* Uselink ו-Jazz Thieves הם שירים אינסטרומנטליים.
* Junior Painkiller הוא קטע אינסטרומנטלי מוחבא ושמו לא מופיע בעטיפת האלבום.

## סינגלים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו

ממוזער|אולם הקונצרטים על שם לואיז מ. דייוויס, מקום משכנה של התזמורת
**התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו** (באנגלית: **San Francisco Symphony**, ובראשי תיבות: **SFS**) היא תזמורת גדולה שמקום מושבה הקבוע הוא בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הופעתה הראשונה הייתה בדצמבר 1911.
התזמורת מנגנת באולם הקונצרטים על שם לואיז מ. דייוויס, שנבנה בשנת 1980.

## פעילות
תזמורת סן פרנסיסקו יוצאת לסיורים קבועים בארצות הברית, באירופה ובאסיה, והקונצרטים שלה משודרים מדי שבוע בתחנות רדיו רבות. לתזמורת היסטוריה ארוכה של הקלטות, מהן נודעות ביותר אלה של פייר מונטה לחברת תקליטי RCA, של הרברט בלומסטדט לחברת דקה, ושל מייקל טילסון תומאס לחברת BMG ולחברת התקשורת SFS של התזמורת עצמה.

המקהלה הסימפונית של סן פרנסיסקו שליד התזמורת נוסדה בשנת 1973, ותזמורת הנוער הסימפונית סן פרנסיסקו בשנת 1981.

בשנת 1999 פעלה התזמורת יחד עם להקת מטאליקה ליצירת אלבום משותף בשם S&M. ניצח על האלבום מייקל קיימן, והוא זכה בפרס גראמי על ביצוע רוק אינסטרומנטלי הטוב ביותר לשיר The Call of Ktulu.

בשנת 2004 השיקה תזמורת סן פרנסיסקו את "Keeping Score – MTT On Music", שהיא למעשה סדרת מיזמים של התזמורת, הכוללים: מופעים אודיו-ויזואליים ל־DVD, שידורים ב־PBS's Great Performances, אתרי מולטימדיה ברשת, ותוכניות חינוכיות לבתי ספר.

בשלהי שנת 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו על הקמת מועדון לילה במתחם האולם, במטרה למשוך צעירים רבים יותר לקונצרטים.

בדצמבר 2018 פורסם כי המנצח הפיני אסה-פקה סאלונן נבחר להיות המנהל המוזיקלי הבא של התזמורת, והוא נכנס לתפקיד בספטמבר 2020, ביוני 2025 סיים סאלונן את תפקידו בתזמורת.

## מנהלים מוזיקליים
* אסה-פקה סאלונן (2020–2025)
* מייקל טילסון תומאס (1995–2020)
* הרברט בלומסטדט (1985–1995)
* אדו דה וארט (1977–1985)
* סייג'י אוזאווה (1970–1977)
* יוזף קריפס (1963–1970)
* אנריקה חורדה (1954–1963)
* פייר מונטה 1935–1954)
* באזיל קאמרון ואיזאיי דוברובן (1930–1934)
* אלפרד הרץ (1915–1930)
* הנרי האדלי (1911–1915)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן פרנסיסקו
סן פרנסיסקו
קטגוריה:סן פרנסיסקו: תרבות
אונקיה

**אוּנְקִיָּה** (באנגלית: **Ounce** או **oz**) היא השם של מספר יחידות למדידת מסה, משקל, ונפח של נוזל.

מקורה של יחידת המדידה ברומא העתיקה, והיא שימשה כאחת מיחידות המשקל העיקריות באירופה במהלך ימי הביניים.

כיום נעשה שימוש ביחידת מידה זו בעיקר בארצות הברית.

אחד מסוגי האונקיה הנפוצים ביותר היא **אונקיית נוזל** (fluid ounce), אשר נמצא בעיקר בשימוש במטבח האמריקני. אונקיית נוזל שווה כ-29.574 מיליליטר.

סוג נפוץ נוסף הוא **אונקיית טרוי** (Troy ounce) שמשקלה 31.1034768 גרם, והיא משמשת בסחר העולמי כיחידת המידה הסטנדרטית למתכות יקרות כגון זהב, כסף, נחושת, פלטינה ועוד.

## ראו גם
* ליברה

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה: מסה
אלכסנדר גודונוב

**אלכסנדר בוריסוביץ' גודונוב** (ברוסית: **Александр Борисович Годунов**; 28 בנובמבר 1949 – 18 במאי 1995) היה רקדן בלט ושחקן שעריקתו מברית המועצות גרמה לתקרית דיפלומטית בינה לבין ארצות הברית.

## ביוגרפיה
גודונוב נולד באי סחלין. כאשר היה בן 3 הוריו התגרשו והוא עבר עם אמו לריגה. בריגה הוא למד ריקוד בבית הספר לרקדני בלט המקומי. גודונוב הצטרף לתיאטרון בולשוי ב-1971 ובמשך השנים הפך לרקדן ראשי. ב-23 באוגוסט 1979, בעת שהופיע עם התיאטרון בניו יורק, יצר גודונוב קשר עם הרשויות האמריקאיות וביקש מקלט מדיני. בתגובה להיעלמותו, ניסה הק.ג.ב. להטיס את אשתו, ליודמילה ולסובה, למוסקבה. מחלקת המדינה הצליחה לעצור את הטיסה לפני ההמראה, ובדקה אם ולסובה התכוונה לעזוב מרצונה. אחרי שלושה ימים, בהם התערבו גם הנשיא ג'ימי קרטר ושליט ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב בפרשה, ניתן אישור המראה למטוס וולסובה שבה למשפחתה. במשך שנה ניסה גודונוב להשיב אותה אליו, אולם ללא הועיל. השניים, שכונו "רומיאו ויוליה של המלחמה הקרה", התגרשו לבסוף ב-1982.

גודונוב רקד בתיאטרון הבלט האמריקאי עד 1982, אז עזב בעקבות חילוקי דעות עם ידידו הוותיק ומנהל הלהקה, מיכאיל ברישניקוב. הוא הקים להקה משלו ויצא איתה לסיבוב הופעות קצר, ולאחר מכן עבר לשחק בסרטי קולנוע בהוליווד. תפקידו המפורסם ביותר הוא קארל, הטרוריסט האכזרי בסרט מת לחיות.

גודונוב ניהל מערכת יחסים ממושכת עם השחקנית ז'קלין ביסט, אשר הסתיימה ב-1988.

ב-1995, כשהיה בן 45, מת גודונוב בוסט הוליווד , קליפורניה. הסברה היא כי מותו נגרם מאלכוהוליזם וסיבוכים של דלקת כבד. אפרו פוזר באוקיינוס השקט. על לוח זיכרון שהוצב לזכרו נכתב "עתידו נותר בעבר".

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:רקדנים רוסים
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:מהגרים מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
היידמקים

[שמאל|ממוזער|250px|[יוליוש קוסאק (Kossak), מחנה היידמקים]]
**הַיְידָמָקים** או **גַיְידָמָקים** (ברוסית ובאוקראינית: **Гайдамаки**; בפולנית: **Hajdamacy**'; מטורקית: היידמאק - שודד, גוזל בהמות) הוא שמה של תנועת קוזאקים אוקראינית, שכוונה כנגד השלטון הפולני במאה ה-18.

בתנועה השתתפו איכרים וצמיתים שברחו מאדוניהם, עניי הערים, אצילי אוקראינה שירדו מגדולתם והמעמדות הנמוכים של הכנסייה האורתודוקסית. בסך הכול, התרחשו שלוש מרידות של קוזאקים אשר נקראו בשם זה: ב-1734 - בזמן מלחמת הירושה הפולנית בין סטניסלאב לשצ'ינסקי ואוגוסט השלישי; ב-1750 - במרד זה סבלו מאוד הקהילות היהודיות בוויניצה ובוולודרקה; וב-1768, שנקראה בשם קוליבשצ'ינה. בראש ההתנגדות האחרונה עמדו מקסים זליזניאק ואיוואן גונטה. ההיידמקים טבחו רבות בפולנים וביהודים (שנתפשו כמשרתי האצולה הפולנית) בחבל ברסלב ולפי הכרוניקות, מספר הנרצחים עמד על עשרות אלפים. הטבח המפורסם ביותר הוא טבח אומן ב-1768, בו נטבחו אלפי פולנים ויהודים. המרד דוכא על ידי הצבא הרוסי והפולני. בניגוד לתודעה היהודית, התודעה האוקראינית רואה בהיידמקים גיבורים לאומיים שהביאו לשחרור אוקראינה מהעול הפולני. המשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו חיבר ב-1841 פואמה בשם "היידאמקים", המנציח את התנועה.

מאותו שורש ממנו נגזרה המילה היידמקים נולד גם המושג היידוק ששימש לתיאור שודדים שפעלו בחלק מהשטחים באירופה שנשלטו על יד האימפריה העות'מאנית.

## ראו גם
*גזירות ת"ח ת"ט
*קינת אומן
* מרד חמלניצקי
* היידוק
* קוזאקים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:המאה ה-18
קטגוריה:קוזאקים
זיכרונות אהבה מפירנצה

**זיכרונות אהבה מפירנצה** (באנגלית: **A Room with a View**, בתרגום לעברית: "חדר עם נוף") הוא סרט קולנוע בריטי נושא פרסים משנת 1986, אשר עובד למסך על ידי רות פראוור-ג'אבוולה על פי רומן בעל אותו השם באנגלית, חדר עם נוף מאת א.מ. פורסטר. הסרט הופק על ידי איסמעיל מרצ'נט, בוים על ידי ג'יימס אייבורי, וכיכבו בו מגי סמית' (שרלוט בארטלט), הלנה בונהם קרטר (לוסי האניצ'רץ'), דנהולם אליוט (מר אמרסון), ג'וליאן סנדס (ג'ורג' אמרסון), סיימון קאלו (מר ביב), ג'ודי דנץ' (אלינור לאביש), דניאל דיי-לואיס (ססיל וייז) ורבים אחרים.

## עלילה
הסרט מספר על אישה צעירה הנאבקת על עצמאותה בתרבות האדוארדית המגבילה של אנגליה בתחילת המאה ה-20, ובאהבתה לבחור צעיר ותימהוני בעל רוח חופשית. הסיפור מתחיל בפירנצה וממשיך באנגליה.

## צוות השחקנים
* הלנה בונהם קרטר - לוסי הניצ'רץ'
* ג'וליאן סנדס - ג'ורג' אמרסון
* מגי סמית' - שרלוט ברטלט
* דנהולם אליוט - מר אמרסון
* דניאל דיי-לואיס - ססיל ויזי
* סיימון קאלו - מר ביב
* רוזמרי ליץ' - גברת הניצ'רץ', אמא של לוסי
* רופרט גרייבס - פרדי הניצ'רץ', אח של לוסי
* פטריק גודפרי - מר איגר
* ג'ודי דנץ' - אלינור לאביש, סופרת
* פביה דרייק - מיס קתרין אלאן

## פרסים
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר עבור עיצוב תפאורה, עיצוב תלבושות ותסריט מעובד. כמו כן היה מועמד לאוסקר עבור קטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי, שחקן המשנה (דנהולם אליוט), שחקנית המשנה (מגי סמית') ועבור הצילום הטוב ביותר.

מגי סמית' זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים לפי ספרי א.מ. פורסטר
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:פירנצה בקולנוע
קטגוריה:סרטי ג'יימס אייבורי
כפר דניאל

**כְּפַר דָּנִיֵּאל** הוא מושב שיתופי הנמצא בשפלה, בתחומי המועצה האזורית חבל מודיעין. המושב הוקם ב-9 באוקטובר 1949, ומשתייך כיום לאיחוד הקבוצות והקיבוצים. המושב נמצא כ-4 קילומטרים מדרום-מזרח לעיר לוד בתוך יער בן שמן. ממזרח לכפר דניאל נמצא המושב גמזו. ממערב לכפר דניאל נמצא הקטע המשותף של כביש 1 וכביש 6 וכן מחלף דניאל. צפונית לכפר דניאל נמצא פארק הקופים.

## היסטוריה
כפר דניאל נקרא על שם דניאל פריש שהיה נשיא ארגון ציוני אמריקה ונפטר בשנה בה המושב נוסד. נכדו הוא פרופסור הלל פריש. תחילה נקרא המושב **בֵּית חֵבֶר** על שם הארגון שבו היו חברים מייסדיו. נוסד על ידי אנשי המח"ל מארצות דוברות אנגלית.

המושב כפר דניאל הוקם באדמות הכפר הנטוש דאניאל (בערבית: دانيال). במסגד של הכפר היה קבר המיוחס לנביא דן. השומרונים הכירו את המקום כקברו של דן בן יעקב. הכפר נמצא בתחום הנחלה של שבט דן. התושבים המוסלמים של הכפר הערבי נמלטו ונטשו את המקום במלחמת העצמאות לאחר שהעיר לוד הקרובה נכבשה על ידי צה"ל.

שטח המושב הוא כ-2,900 דונם ובשנות ה-80 של המאה ה-20 גרו בו כ-200 נפש. המושב מתבסס על גידולי שדה, מטעים, לול ורפת. לפי נתוני הלמ"ס לסוף 2021 אוכלוסיית המושב מנתה כ־683 תושבים, חלקם מתפרנס מחקלאות וחלקם בעלי מקצועות חופשיים.

בשנת 1995 הוחל במקום בהליכי הפרטה וייחוס הבתים במושב השיתופי לתושבים המתגוררים בהם. בשנת 2005 החל במקום פרויקט הרחבה של כפר דניאל ובו 91 משפחות.

במושב נמצא מפעל, הנהלת החברה וחנות "הצורפים" למוצרי יודאיקה וכלי נוי לבית.

משנת 2023 פתוחים במתחם "הצורפים" מבשלת הבירה הישראלית ביר בזאר, ומסעדה-בית קפה בשם "Wild Bread".

## גלריית תמונות

hazorfimdaniel.JPG|מפעל הצורפים
DANIYAL01.JPG|שרידים מהכפר דאניאל שעל שטחו הוקם כפר דניאל
DANIYAL02.JPG|מבנה מהכפר דאניאל המשמש היום כארכיון ובית זיכרון


## לקריאה נוספת
* **[[כל מקום ואתר]]**, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא, 1978. עמוד 243
* זאב וילנאי, **[[אריאל (אנציקלופדיה)|אנציקלופדיה אריאל לידיעת הארץ]]**, עם עובד - תרבות וחינוך 1986. עמוד 3725
* מיכאל יעקובסון: סקירה על שרידי הכפר הערבי דאניאל בין בתי כפר דניאל, באתר 'חלון אחורי', 20 בנובמבר 2014

## קישורים חיצוניים

* 
* כפר דניאל, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין
* 
* חפירת הצלה בכפר דניאל, "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 120 לשנת 2008, באתר רשות העתיקות

## הערות שוליים

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבים במחוז המרכז
אלף (תקופה)

**אֶלֶף** (בלועזית: **מילניום**) הוא תקופה בת 1000 שנה. ימי הביניים, לדוגמה, נמשכו לאורך אלף אחד, פחות או יותר, מהמאה ה-5 ועד ל.

רבים ייחסו למעבר לאלף השלישי חשיבות רבה. חגיגות ענק ומופעי ראווה נערכו בכל רחבי העולם, לציון סיום תקופה (המאה העשרים והאלף השני) וגם תחילת תקופה חדשה, אירוע המתרחש אחת לאלף שנים. התקרבות האלף השלישי לוותה בחרדה רבה מפני תקלות הנובעות מ"באג 2000", ובהשקעות עתק כדי להתגבר עליו, שבסופו של דבר הצליחו ולא התרחשו תקלות מהותיות.

לרגל המאורע, ביומו הראשון של האלף השלישי הנפיק השירות הבולאי בישראל סדרה של ארבעה בולים בנושא השגי האנושות בפתח האלף החדש, אותה עיצב משה פרג. התחומים בהם עסקו הבולים הם האינטרנט, חקר החלל, איכות החיים והביוטכנולוגיה.

## קישורים חיצוניים

* קבלת המילניום בעזריאלי, באתר יוטיוב
* 

*
קטגוריה:יחידות זמן
קטגוריה:כרונולוגיה
קטגוריה:1000 (מספר)
אריק ג'ונסטון

**אריק ג'ונסטון** (באנגלית:** Eric Johnston**; 21 בדצמבר 1895 – 23 באוגוסט 1963) היה איש עסקים, נשיא איגוד הקולנוע בארצות הברית, "שגריר המים" (נציג מיוחד של נשיא ארצות הברית) של הנשיא אייזנהאור  למזרח התיכון.

## ביוגרפיה
נולד בוושינגטון די. סי. בשם אריק ג'ונסון. בילדותו עברה המשפחה למונטנה ומשם בעיר ספוקיין שבמדינת וושינגטון, שם התגורר רוב ימיו. אביו היה רוקח והוריו נפרדו בנערותו. בעקבות הפרידה  אמו החליפה את שמה (ושם בנה) לג'ונסטון. ג'ונסטון התגורר רוב ימיו  שבארצות הברית. הוא למד באוניברסיטת וושינגטון ושירת בחיל הנחתים במלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת סרן. השתתף בחיל המשלוח האמריקאי לסיביר, שלחם בבולשביקים במסגרת מלחמת האזרחים ברוסיה. הוצב כנספח בצירות האמריקאית בבייג'ינג, סין.

לאחר שחרורו מהשרות הצבאי ניהל מספר עסקים בעירו, ספוקיין, והיה פעיל גם בתחומים ציבוריים. בשנת 1931 נבחר לכהן כנשיא לשכת המסחר של ספוקיין ובשנת 1941 נבחר לתפקיד ראש לשכת המסחר של ארצות הברית. למרות הנטייה השמרנית המובהקת (הפרו-רפובליקנית) של לשכת המסחר (וגם של ג'ונסטון עצמו) הצליח לקיים קשרים טובים עם הנשיא הדמוקרטי ומנהיג הניו דיל רוזוולט.

בשנת 1945 נבחר על ידי ראשי האולפנים הגדולים של הקולנוע בארצות הברית להיות נשיא איגוד הקולנוע של אמריקה (MPAA), תפקיד בו נשא עד מותו. בחודש נובמבר 1947 השתתף בפגישה עם 47 ראשי חברות סרטים שנערכה בדלתיים סגורות במלון וולדורף-אסטוריה בניו יורק. בעקבות הפגישה, הוציא ג'ונסטון ב-25 בנובמבר 1947 הודעה לעיתונות שנודעה בשם "הצהרת ולדורף" שסימנה את תחילת מדיניות הרשימה השחורה של הוליווד שהיוותה אחד הנושאים המרכזיים בחקירותיה של "ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקאית.

ג'ונסטון מונה לתפקידים ציבוריים בממשלים של הנשיאים טרומן ואייזנהאואר. באפריל 1953 הגיע ג'ונסטון לישראל במסגרת תפקידו כיועץ לענייני סיוע טכני. 

לקראת סוף 1953 מונה על ידי הנשיא אייזנהאואר כנציגו המיוחד, בדרגת שגריר, לשם הפגת המתיחות בין ישראל לשכנותיה (סוריה, ירדן ולבנון). במיוחד התרכזה שליחותו של ג'ונסטון בהשגת הסכם בנושא חלוקת מי הירדן ובדיקת מצב הפליטים הפלסטינים. ג'ונסטון הביא איתו למזרח התיכון תוכנית לפיתוח משותף של מקורות המים באזור הכנרת. תוכנית ג'ונסטון שהוגשה על ידיו באוקטובר 1955 התקבלה על ידי ישראל וירדן, אך נידחתה על ידי מדינות ערב שאף אילצו את ירדן לחזור בה רשמית מהסכמתה (על אף שבפועל נקטה ירדן במעשים ליישום התכנית), אולם בתחילת שנות ה-60 שימשה את ישראל כצידוק לכך שמפעלי המים שלה תואמים את החוק הבינלאומי. לטענת ישראל, תוכנית ג'ונסטון נתקבלה על ידי הערבים מבחינה טכנית ונדחתה אך ורק מטעמים מדיניים. כן טענה ישראל שמכיוון שירדן שואבת מים מהירמוך בהתאם לתוכנית ג'ונסטון, גם לישראל מותר לשאוב מים מהירדן בהתאם לתוכנית. 

ג'ונסטון נפטר בשנת 1963, בגיל 66, מגידול במוח.

## ראו גם
* המלחמה על המים

## קישורים חיצוניים
* The Eric Johnston Story
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי וושינגטון די. סי.
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמריקאים במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
נתרן הידרוקסידי

**נתרן הידרוקסידי** (Sodium hydroxide), **סודה קאוסטית** (caustic soda), או **נֶתֶר** (באנגלית: Lye) הוא תרכובת אנאורגנית שמהווה בסיס חזק. נוסחתו הכימית היא **NaOH**.

לנתרן הידרוקסידי יש שימושים מגוונים בתעשייה (למשל בייצור נייר וחומרי ניקוי), ושימוש ביתי (למשל כפותח סתימות ביוב). בטמפרטורת החדר זהו חומר מוצק בצבע לבן, הנמכר לרוב בצורת כדוריות במכלי פלסטיק העמידים בפני איכול.

## ייצור עולמי
כ-57 מיליון טונות של נתרן הידרוקסידי מיוצרות בעולם מדי שנה.

## כימיה
### הפקה
נתרן הידרוקסידי נוצר באופן ספונטני כשטובלים נתרן במים; בתגובה אקסותרמית ואלימה, בה נוצרים חום ואור, עוברת קבוצת הידרוקסיל מהמים לנתרן ומולקולת מימן נפלטת אל הסביבה:

2Na +2H_2O \Rightarrow H_2 + 2NaOH.

כיום מפיקים בתעשייה נתרן הידרוקסידי בתהליך כלור-אלקלי - על ידי אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי במים. בתהליך זה מתקבלים עוד 2 כימיקלים חשובים ביותר: כלור ומימן.

2NaCl +2H_2O \Rightarrow H_2 + Cl_2 + 2NaOH.
[מרכז|ממוזער|600x600 פיקסלים|תהליך כלור-אלקלי לייצור: [מימן, כלור ונתרן הידרוקסידי על ידי אלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי.]]

שיטה ישנה יותר התבססה על פירוק בחום של נתרן קרבונט לנתרן חמצני שסופח מים לקבלת נתרן הידרוקסידי

1 Na_2CO_3\Rightarrow CO_2+ Na_2O  
2 Na_2O +H_2O\Rightarrow 2NaOH 
ממוזער|189x189px|תוצאת פגיעה מסודה קאוסטית
### תגובות
בתגובת סתירה בין נתרן הידרוקסידי לחומצה מתקבל מלח נתרן. מאות מלחים מיוצרים באמצעות תגובה עם נתרן הידרוקסידי בתעשייה הכימית. סבון, המורכב מחומצת שומן שבראשה אטום נתרן, מיוצר אף הוא בתגובת סתירה של חומצת שומן עם נתרן הידרוקסידי או הידרוליזה בסיסית של אסטר של חומצת שומן על ידי נתרן הידרוקסידי כמודגם באיור (תגובת **ספוניפיקציה**, Saponification; לכמה מהסבונים המודרניים הרכב שונה).
[מרכז|ממוזער|550x550 פיקסלים|יצירת סבון בתגובת '''[סיבון (Saponification, הידרוליזה של אסטר בתנאים בסיסיים)**, על ידי תגובת נתרן הידרוקסיד עם אסטר של חומצת שומן, במקרה של טרי גליצרידים האלכוהול הוא [[גליצרול]]]]

נתרן הידרוקסידי תוקף [[זכוכית]] ליצירת [[נתרן סיליקאט]]. כמו כן הוא מאכל [[אלומיניום]] מתכתי תוך שחרור גז מימן:
<math>2Al(s)+6NaOH(aq)\Rightarrow 3H_2(g) + 2Na_3AlO_3(aq)</math>.

ב[[אוויר]], נתרן הידרוקסיד מגיב עם [[פחמן דו-חמצני]] ומתקבל [[נתרן פחמתי]] ("סודה לכביסה"), אשר יכול להגיב עם [[אדי מים]] לקבלת [[סודה לשתייה]]:

<math>2NaOH (s) + CO_2 (g)\Rightarrow 2NaCO_3 + H_2O \Rightarrow 2NaHCO_3 </math>

לכן, יש לשמור נתרן הידרוקסידי בכלים מחומרים עמידים (כמו פלסטיק) ואטומים לאוויר. תגובה זו אקסותרמית.

נתרן הידרוקסידי מסוכן מאוד למגע עקב פעילותו הכימית ועלול לגרום [[כוויה|כוויות]]. פירוש המילה **קאוסטית''' (Caustic) ב"סודה קאוסטית" הוא "מאכלת", עקב היות התרכובת בסיס חזק המסוגל לאכל חומרים רבים. עבודה עם החומר מחייבת עטיית כפפות והרכבת משקפי מגן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בסיסים
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:הידרוקסידים
תוכנית דרך

**תוכנית דרך** היא תוכנית הכלולה בתוכנית מתאר ארצית לדרכים או בתוכנית מתאר ארצית למסילות ברזל, או תוכנית הנגזרת מתוכנית מתאר ארצית לדרכים. מי שרשאי להגיש תוכנית דרך לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה הם: המדינה, רשות מקומית, ועדה מקומית לתכנון ובנייה או גוף הפועל מטעם המדינה לאחר שהוסמך לכך לפי החלטת הממשלה.
## ההליכים לאישורה של תוכנית דרך
*פרסום בעיתון על הכנת תוכנית דרך בשני עיתונים נפוצים.
*לאחר הפרסום הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה תעביר עותק לוועדה מקומית לתכנון ולבנייה ועליה להעיר את הערותיה לתוכנית תוך 30 יום (הוועדה המקומית אינה מחויבת להעיר את הערותיה בשלב זה).
הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה תדון בחוות הדעת של הוועדה המקומית לתכנון ובנייה ותחליט תוך 30 ימים אם להפקיד את התוכנית או לדחותה. אם הוועדה המקומית לא העירה את הערותיה, הוועדה המחוזית רואה בכך שאין התנגדות מטעם הוועדה המקומית.
*הוועדה המחוזית הדנה בתוכנית דרך שהוגשה לה, תזמין לדיון את מהנדס הוועדה המקומית לתכנון ובנייה שבתחומה מצויה התוכנית, וכן את מהנדס הוועדה המקומית הגובלת על מנת לשמוע את הערותיהם המקצועיות לתוכנית ואת הערות הוועדות המקומיות.
*במקרה שהוועדה המחוזית לתכנון ובנייה החליטה להפקיד את התוכנית עליה למסור הודעה לבעלי מתקני התשתית (בזק, חברת החשמל וכו') שבתחום התוכנית.
*התנגדות לתוכנית לכל מי שרואה עצמו נפגע מהתוכנית צריכה להתקבל תוך 60 ימים מיום הפרסום בעיתונות בשטח בנוי, או תוך 30 יום בשטח רגיל.
*הוועדה תדון בהתנגדויות ותחליט תוך 30 יום מתום המועד להגשת ההתנגדויות.
*מגיש התוכנית יכין תשריט דרך ויגישו לנציג השר להגנת  הסביבה בוועדה המחוזית, והנציג רשאי לדרוש ממגיש התוכנית בתוך 15 יום להכין תסקיר השפעה על הסביבה. היועץ הסביבתי ימסור את חוות דעתו למגיש התוכנית, לוועדה המחוזית ולוועדות המקומיות שבתחומן עוברת התוכנית תוך 30 ימים.
*מגיש תוכנית הדרך יהיה בכל שלבי הדיונים בעניין הפיצויים.

## קישורים חיצוניים
* חוק התכנון והבנייה, סעיפים נבחרים

קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
BDI (גרמניה)

**ארגון התעשייה הגרמני** (בגרמנית: Der **Bundesverband der Deutschen Industrie** e. V; בראשי תיבות: **BDI**) ממוקם בברלין (בעבר בקלן) שבגרמניה. הפדרציה של התעשייה הגרמנית הוא ארגון העל של ארגוני התעשייה והמסחר הגרמנים. 

הארגון מייצג את התעשייה הגרמנית בגרמניה ומחוצה לה. נכון לשנת 2020, בארגון חברים סה"כ כ־100,000 חברות המעסיקות כ־8,000,000 עובדים.

## חברים
ממוזער|שמאל|בניין ארגון התעשייה הגרמני בקלן (1993)
ארגון הפדרציה של התעשייה הגרמנית מהווה קורת גג אחת לאגודות וקבוצות עבודה תעשייתיות. הארגון מונה 36 אגודות שהן הנציגים המובילים של מגזר תעשייתי שלם, בנוסף 6 קבוצות עבודה תעשייתיות הקרובות לתעשייה ברפובליקה הפדרלית של גרמניה. החברות היא התנדבותית ומועצת המנהלים מחליטה על בקשות קבלה לארגון. חברות מיידית אינה אפשרית, עם זאת, יכולים להגיש בקשה לחברות בקבוצת התמיכה של התעשייה הגרמנית (Der Förderkreis der Deutschen Industrie e. V). הארגונים החברים נכון לשנת 2020:

### אגודות חברות

### קבוצות עבודה תעשייתיות
* האגודה של תעשיית המכונות האוטומטיות הגרמנית (VDAI)
* האגודה של תעשיית השיניים הגרמנית (VDDI)  
* התאחדות תעשיית המשחקים הגרמנית (game) 
* האיגוד הפדרלי של תכשיטים, שעונים, כלי כסף ותעשיות נלוות 
* האגודה של תעשיית חומרי העץ הגרמנית (VHI)
* האגודה של תעשיית העור הגרמנית (VDL)

## נשיאים
נשיאי ה־BDI מאז הקמתה ב־1949 היו:

## ראו גם
* NMI

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר גרמניה

קטגוריה:גרמניה: ארגונים
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
איקונוגרפיה

[ממוזער|שמאל|200px|'''לוקאס הקדוש בדמות צייר''' (1608), ציור מאת [אל גרקו. על פי המסורת הנוצרית נחשב לוקאס הקדוש לאיקונוגרף ולצייר הראשון של מרים, אם ישו.]]
**איקונוגרפיה** (**הַסְמָלָה חָזוּתִית** לפי האקדמיה ללשון העברית; מיוונית: εικόνα - דימוי, דמות; γραφή - כתיבה) היא מחקר , הסמלים, הדימויים ואופני התיאור, ואיסוף לשם ביסוס רפרטואר המוטיבים החזותיים במקום (או אזור) ובתקופה מסוימת. לעיתים מתמקד המחקר בסמלים של אומן יחידני. האיקונוגרפיה מהווה חלק מרכזי בחקר תולדות האמנות ומהווה את אחת השיטות לניתוח יצירה אומנותית ולתיאור ההיסטוריה של אומנות. חקר האיקונוגרפיה מתבצע לרוב אל מול מקורות אחרים כגון ספרות, או מקורות היסטוריים.

האיקונוגרפיה הנוצרית כוללת מילון חזותי של סמלים המציינים אישים ומאורעות שונים מכתבי הקודש ומן המסורת. לפי מילון זה לכל דמות יש **[[אטריבוט (אמנות)|אטריבוט]]** אחד או יותר, כלומר מנח גופני מסוים (כריעה, הנפת יד), חפץ מסוים (פרח, צלב, טבעת, חרב, גולגולת וכדומה) או דמות-לווי (מלאך, ילד, קבצן) המאפיינים את הדמות או את ההקשר הספרותי ומאפשרים לזהות אותם באופן מיידי. כך יכולים גם אנלפביתים "לקרוא" ציורים ולהבין את הסיפור אותו הם מתארים.

באמנות ימי הביניים למשל, מהווים תאורים מן הברית החדשה מקור איקונוגרפי ליצירות אמנות שונות. גם תיאור דמות באמצעות אופן תיאורו של בגד או אביזר ביצירה הם חלק מתחום האיקונוגרפיה כך לדוגמה באמנות הנוצרית, מסמל הבגד הכחול והאדום של מרים, אם ישו, את השילוב בין רוחניות לבין גשמיות. דוגמה נוספת למחקר איקונולוגי ניתן למצוא בסוגת הציור ואניטאס. לשם הבנת סוגה זו יש להבין את המקורות התאולוגיים הנוצריים שעיצבו את היחס אל המוות בתרבות הנוצרית.

## ראו גם
* איקונין

## לקריאה נוספת
* פנובסקי, אירווין, "איקונוגרפיה ואיקונולוגיה - הקדמה", בתוך: ז. עמישי-מייזליש, **מבוא כללי לתולדות האמנות**, הוצאת אקדמון, ירושלים, 1976
* (תרגום נוסף לאותו הטקסט) פאנופסקי, ארווין, **איקונוגרפיה ואיקונולוגיה: מבוא לחקר אמנות הרנסאנס**, תרגם אביעד שטיר, בתוך: **[[המדרשה (כתב עת)|המדרשה]]** 12, סתיו 2009
* אפי זיו, **הצופן הנוצרי באמנות**, כנרת, זמורה-ביתן, דביר – מוציאים לאור בע"מ, 2015

* IPIAO:
** 
** 
** 
**  


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סמלים
מדחול דוקרני

**מדחול דוקרני** (שם מדעי: *Sporobolus pungens*, שם נרדף: *S. arenarius*) הוא צמח בר עשבוני שגדל בדרך כלל על חוף הים. כמות הזרעים בצמח קטנה, הזרעים אינם מכוסים בשעם. 

המדחול מותאם לתנאים השוררים בים. לדוגמה, עליו מכוסים בשערות ארוכות בצדם העליון. שערות אלו מסייעות לצמח ליצור מיקרו-אקלים ולשמור על מאזן המים שלו.

המדחול הדוקרני נפוץ באגן הים התיכון.

## מורפולוגיה
הצמח בעל קנה שורש ארוך ומסועף אשר משתרש ממפרקיו.

קנה השורש מקל על הצמח לעמוד בתנאי החולות הנודדים אשר לעיתים מכסים חלק מהצמח ולעיתים משאירים אותו חשוף. לעלים בלוטות להפרשת מלח. הן חלק ממנגנוני ההתאמה של הצמח לתנאי המליחות של חוף הים. המלח הנקלט יחד עם המים באמצעות השורשים, איננו מצטבר בתאים ומזיק לצמח, אלא מופרש אל מחוץ לעלה. גבישי המלח סופגים את הטל בלילה ומטפטפים בתמיסה חזרה אל פני החול.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דגניים
אפרון

ממוזער|440x440px|אפרון בקיבוץ גן שמואל 2016
ממוזער|350px|אפרון פשוט מדגם SA-650 בתערוכת אגריטק 2006
**אֶפרון** (ידוע גם בשם **מיכלזון או מיכלסון**) הוא בימה מתרוממת ניידת לצרכים חקלאיים. האפרון הוא מנוף אשר בקצהו קבוע התקן בהתאם למשימה שהמפעיל נדרש לבצע. על פי רוב ההתקן הוא סל לנשיאת אדם, כתחליף לסולם, בעיקר לצורך קטיף במטע, אולם ישנם גם דגמים שבהם בראש הזרוע קבוע מסור לגיזום או התקנים אחרים. לאפרון דגמים בעלי שלושה גלגלים לניידות גבוהה יותר או ארבעה גלגלים ליציבות גבוהה יותר.

שמו של הכלי ניתן לו על ידי ממציאו, יגאל מיכלזון, כהלחם שמותיהם של שני ילדיו, אפרת וירון. בשנת 1969 זכה מיכלזון בפרס קפלן על המצאתו. נימוקי הזכייה תיארו את האפרון כ"מיתקן פשוט וזול ובעל גמישות הפעלה גדולה ביותר". האפרון יוצא מישראל לארצות הברית ואוסטרליה בשנת 1975 היו בישראל כ-2,000 אפרונים ועוד כמה מאות יוצאו אל מחוץ לישראל.

לנהיגת אפרון בישראל דרוש רישיון מפעיל של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:כלים חקלאיים
מיתת המיטה הלסבית

"**מיתת המיטה הלסבית**" (באנגלית: **Lesbian Bed Death**) הוא מונח שהגתה הסוציולוגית האמריקאית פפר שוורץ (Pepper Schwartz), לתיאור הירידה בפעילות מינית המתרחשת בקשר זוגי ממושך אצל נשים לסביות לאחר כשנתיים מתחילתו של הקשר.

בשנת 1983 פרסמה פפר מחקר שבו מצאה כי אצל נשים לסביות המקיימות זוגיות קבועה ומתמשכת, מעל לשנתיים, פוחתת כמות יחסי המין באופן משמעותי הן ביחס לזוגות הומוסקסואליים והן ביחס לזוגות הטרוסקסואליים. למרות ממצאים אלה, ההפחתה בחיי המין אינה מצביעה על הפחתה בסיפוק ובאינטימיות, וכן לא על היעדר מונוגמיה.

## הביקורת על מחקרה של פפר
קיימת ביקורת בקרב חוקרים ממדעי החברה על מחקרה של פפר. לפי טענת המבקרים, הנשים במחקר נשאלו "באיזו תדירות את מקיימת יחסי מין", ללא הגדרת או פירוט המונח "יחסי מין". לפי טענה זאת, לא הוחשבו במחקר קרבה גופנית ואינטימיות, שהם דפוסים הקיימים באופן תכוף אצל אותם זוגות כיחסי מין.

מנגד, ניתן להעלות את הטענה, כי הנשאלות במחקר בחרו שלא להגדיר את יחסי הקרבה והאינטימיות שלהן כמיניים, ולכן אין לראותם ככאלה.

מעבר לפן ההומו-לסבי של מחקרה של פפר ולסוגיה בדבר הגדרתם המדויקת של יחסי מין, מהווה המחקר דוגמה לסוגיית '''אופן העלאת השאלה''' במחקר חברתי, כגורם משמעותי ובעל השפעה.

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
* שרי לביא וגילה ברונר, "האמת מאחורי מיתוס הסקס הלסבי", GoGay, 1 בספטמבר 2005
*קאת'י בלג', "How to Cure Lesbian Bed Death and Keep Passion Burning", באתר About
קטגוריה:זוגיות
קטגוריה:לסביות
חבורת הצב המעופף

**חבורת הצב המעופף** (ביפנית: **ボスコアドベンチャー**, באנגלית: **Bosco Adventure**, "הרפתקאת בוסקו") היא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1986. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון בין השנים 1991 -1992 וכיום בערוץ ג'וניור.

הפרק האחרון דובב מחדש בשנת 2011 כאשר הוא נהיה פרק אבוד ולכן עשו ארכיון לשיר הפתיחה המקורי.

את שיר הפתיחה והסיום בגרסה העברית ביצעו מוטי דיכנה ויסמין גמליאל.

הסדרה מבוססת בחופשיות על סדרת ספרי הילדים Storie Del Bosco (סיפורי היער) של המאייר טוני וולף. 

## תקציר העלילה
ארץ המעיינות נכבשת בידי כוחות הרשע של מפלצת בשם סקורפיון לפני ליקוי החמה המלא המתקרב. על הנסיכה ליקי, להצליח לחזור לארץ המעיינות ולשבת על כס המלכות בטרם ליקוי החמה יתרחש - רק כך היא תשחרר כוח עצום אשר יהרוס את הכובשים. על מנת למנוע ממנה לעשות כן, היא נחטפה על ידי רשעים בספינה הנקראת "העקרב". קבוצת חיות מיער בוסקו יוצאות להשיב את ליקי הנסיכה לארץ המעיינות במסע בבלון מעופף בצורת צב.
החיות הללו עוזרות לליקי להתגבר על מכשולים שונים. בסופו של דבר ליקי מתיישבת על כס המלכות בזמן ואז קורים חזיונות מופלאים אשר במהלכן המפלצת סקורפיון מושמדת. ליקי משליכה את השרשרת שלה אל צוף הצפרדע. לבסוף ליקי מתאחדת עם המעיינות וכאשר החיות תוהות לאן היא נעלמה היא מספרת להם על כך שהיא התאחדה עם המעיינות אך רוחה ונשמתה נשארים איתם על ידי כך שהם שומרים את השרשרת שלה - השריד האחרון שנשאר ממנה.

## דמויות ראשיות
### הטובים
* **הנסיכה ליליאנה "ליקי"**: נסיכה אלפית, עדינה, נדיבה, ידידותית וטובת לב. מציגה אומץ לב, הקרבה עצמית למען הזולת ובדבריה משדרת תפיסות ליברליות ופמניסטיות
* **צוף ה[[צפרדע]]**: תושב צעיר של יער בוסקו. אמיץ, הרפתקני, חזק, מיומן ופיקח. מנהיג חבורת הצב המעופף (על אף שהוא מכחיש זאת). מאוהב בסתר בליקי.
* **טוטי ה[[צבים|צב]]**: הגאון של החבורה. טוטי עומד מאחורי כל מהלך של החבורה. הוא הממציא של כל העזרים המתקדמים בהם משתמשים החבורה.
* **קוטר ה[[לוטרה]]**: פחדן וביישן. טכנאי הבלון המעופף.

### הרעים
* **שחור-איש**: שכיר החרב של סקורפיון.
* **פנתר**: עוזרו דמוי החתול של שחור-איש.
* **קרלוס**: גמד. עוזרו של שחור-איש.
* **סרין**: מפלצת מסתורית אשר השתלטה על ארץ המעיינות.
* **הנסיכה דמיה**: בחורה מרושעת שמשתפת פעולה עם סקורפיון רק כדי להשיג את השלטון על ארץ המעיינות. היא תאבת שלטון וכח.

## צוות המדבבים בהפקת הדיבוב העברי
בגרסה העברית המקורית השתתפו בדיבוב הדמויות:
* עודד מנשה **צוף**
* דנה מושקטבליט **ליקי**
* יואב צפיר **קוטר**, **סרין**
* יסמין גמליאל **טוטי**, **הנסיכה דמיה**
* מוטי דיכנה **שחור איש**
* תומר שרון **פנתר**
* אורי הוכמן **קרלוס**
* עמי מנדלמן **מספר**
* דמויות אחרות: מיכל נחמן, תאיר קידר

רק הפרק האחרון של הסדרה דובב מחדש והשתתפו בדיבוב הדמויות:
* מיכאל עינב **צוף**
* יסמין עיון **ליקי**
* עפרון אטקין **קוטר**, **שחור איש**
* נורית בנאי קורן **טוטי**, **הנסיכה דמיה**
* דן קיזלר **פנתר**
* גדי לוי **קרלוס**
* צביקה שוורצברג **סרין**
* עמי מנדלמן **מספר**
* דמויות אחרות: ספיר דרמון, ענבל שכנר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות אנימה לילדים צעירים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות שעלו לשידור בשנת 1986
סופרמטיזם

[ממוזער|שמאל|150px|'''ריבוע שחור''', ציור של [קזימיר מלביץ']]
ממוזער|שמאל|150px|'''סופרמטיזם''' (1916), ציור של קזימיר מלביץ'

**סופרמטיזם** (מלטינית: supremus, עליון) הוא סגנון ציור ועיצוב אומנותי השייך לתנועת הקונסטרוקטיביזם שבאוונגרד רוסי. את המונח טבע האמן הרוסי קזימיר מלביץ'. סגנון הציור של הסופרמטיזם הוא אמנות מופשטת בסגנון גאומטרי.

בדומה לצייר וסילי קנדינסקי, גם מלאביץ' ראה בציור אמצעי להבעת רעיונות מטאפיזיים ונתן לצורות משמעות רוחנית.
בספרו "מקוביזם ופוטוריזם לסופרמטיזם - הריאליזם החדש באמנות", משנת 1913, כותב מלאביץ' כי: 

מלביץ טען כי את היווצרותו של הסופרמטיזם הוא חייב גם לאופרה הפוטוריסטית של Kruchenikh - "הניצחון על השמש" (1913) שבעבורה עיצב מלאביץ' תפאורה ובה רישום גאומטרי של ריבוע המחולק באלכסון לשני משולשים.

## קישורים חיצוניים

*אתר על הסופרמטיזם 
* 
* 

קטגוריה:אמנות
קטגוריה:אסכולות באמנות
קטגוריה:קונסטרוקטיביזם
קטגוריה:אוונגרד רוסי
יצחק דרוקר

**יצחק (איצ'ה) דרוקר** (נולד ב-3 ביוני 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
## קריירה
דרוקר נולד בגרמניה בשנת 1947 ועלה לישראל עם הוריו בזמן הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.
הוא החל לשחק בקבוצת הילדים של הפועל פתח תקווה כבר בגיל שמונה, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בשנת 1964, כשהיה בן 17, במחזור הסיום של העונה מול בני יהודה (2:6). בשנת 1966 הוזמן לנבחרת הנוער של ישראל והיה ממצטייני הנבחרת שזכתה בשני גביעים באליפות אסיה שהתקיימה בתאילנד ובפיליפינים, כשלצידו שיחקו יצחק ויסוקר, דוד פרימו, גיורא שפיגל, מרדכי שפיגלר, יצחק אנגלנדר, משה רומנו ושמואל רוזנטל, באימונם של עמנואל שפר ומילובן צ'יריץ'.

הצטיינותו בנבחרת הנוער הביאה להחלטת מאמן הנבחרת היוגוסלבי צ'יריץ לצרף אותו לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל. לשיאו הגיע באולימפיאדת מקסיקו. החל משנת 1966 ערך 18 הופעות במדי נבחרת ישראל. בשנת 1970 נופה מהנבחרת על ידי המאמן עמנואל שפר בגלל עבירת משמעת: הוא הגיע מחובק עם שתי נשים לחדר האוכל בשפיים. לאחר מכן הסתבך עם מאמן קבוצתו, הפועל פתח תקווה, היוגוסלבי מילובאן באלין, שסילק אותו ממשחק אימון נגד קבוצת הנוער בגלל משחק נוקשה.

בעקבות המקרה עזב דרוקר את קבוצת נעוריו לאחר חמש עונות בשורותיה, ועבר לקבוצת שמשון תל אביב, אותה אימן חברו נחום סטלמך. דרוקר שיחק שלוש שנים בקבוצת שמשון תל אביב, אשר סידרה לו גם מקום עבודה מסודר בעיתון "ידיעות אחרונות". בשנת 1973 החלו אוהדי הפועל פתח תקווה לאסוף כספים כדי להחזיר את דרוקר בחזרה לקבוצה, אך דירת ארבעה חדרים שקיבל ממכבי פתח תקווה ופציעתו במלחמת יום הכיפורים הביאו אותו להחלטה לחתום במכבי פתח תקווה, דבר אשר לא נסלח לו במשך שנים רבות על ידי אוהדי היריבה העירונית, הפועל.

לאחר חמש שנים במכבי פתח תקווה עבר דרוקר לקבוצת הפועל כפר סבא, שם שיחק תחת המאמן שלמה שרף, ולאחר מכן שיחק בהפועל חדרה ופרש ממשחק פעיל.

ב-1984 הואשם דרוקר ביחד עם אברהם המאירי, בני נבנהויז ונחום סטלמך בפרשת שוחד והטיית תוצאת משחק כדורגל, שבע שנים קודם לכן, שלושה מחזורים לסיום, בשבת 14/05/1977 בין מכבי פתח תקווה בה שיחק להפועל חיפה, שהייתה בסכנת ירידה מהליגה הלאומית. חיפה ניצחה את פ"ת בחוץ 0:4 והבטיחה את הישארותה בליגה הלאומית. דרוקר הורשע בקשירת קשר לביצוע עוון וזוכה מאשמת לקיחת שוחד. דרוקר ערער לבית המשפט המחוזי, ובדצמבר 1986 ביטל בית המשפט את ההרשעה וזיכה את דרוקר מכל אשמה.

## קישורים חיצוניים

* עמוד השחקן במוזיאון הפועל פתח תקווה

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1968
קטגוריה:כדורגלנים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
אף אחד בשום מקום

**אף אחד בשום מקום** (באנגלית: **Nobody Nowhere**) הוא ספר המתאר את קורותיה של דונה ויליאמס, אוטיסטית בתפקוד גבוה ילידת אוסטרליה.

שלא כמו אוטיסטים רבים אחרים, המתקשים לתאר את רגשותיהם, מצליחה ויליאמס לבטא בכתיבתה את המתרחש בעולמה הפנימי. היא מתארת בספר את זכרונותיה מגיל ינקות, ובמיוחד את שנות גיל ההתבגרות שלה, אשר בהן היא לומדת להתגבר על פחדיה ולצאת אל העולם. בספר היא מתייחסת לנושאים כמו משפחתה, מערכת החינוך השמרנית, גברים ומיניות.

הספר פורסם במקור בבריטניה ב-1992, ושהה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס 15 שבועות, במהלך מחצית הראשונה של 1993. ב-1996 יצא לאור בישראל בתרגום לעברית של אמנון כץ. ב-2017 יצא הספר לאור בתרגום חדש לעברית של אורה פין בהוצאת הספרים סיפורי אמת-של-הלב.

ויליאמס כתבה גם תסריט המבוסס על הספר ואמור להיות מוסרט על ידי הבמאית בברלי נירו. בשנת 2000 הוציאה ויליאמס גם אלבום מוזיקה באותו שם.

ב-1994 הוציאה ויליאמס את ספר ההמשך, "Somebody Somewhere", המתאר את מהלך פרסום ספרה הראשון והאופן בו שינה הדבר את חייה.

## לקריאה נוספת
* עדנה מישורי, התמודדות אישית: ביקורת על ספרה של דונה וילימס "אף אחד בשום מקום", ידיעות אחרונות, המוסף לשבת תרבות, ספרות, אמנות, י"ד באדר א' תשנ"ז, 21.2.97, עמ' 28-29.
* עמלה עינת, כתיבה מתוך עולם מנותק: ביקורת על ספרה של דונה וילימס "אף אחד בשום מקום", מעריב, מוסף שבת - ספרות וספרים, כ"ח באדר א' תשנ"ז, 7.3.97, עמ' 30.
* משה לימור, מה זה להיות אוטיסט או: איך לשרוד ב"ג'ונגל הנורמלי": מאמר ביקורת, **ספרות ילדים ונוער**, 1997, כרך עשרים ושלוש (גיליון 92), עמ' 47-45.
## קישורים חיצוניים
* אתר על הספר
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:אוטיזם בספרות
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
קטגוריה:ספרי הוצאת סיפורי אמת-של-הלב