open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
צבי אלגת

**צבי** (**צביקה**) **אֶלגַּת** (1 באפריל 1936 – 25 במאי 2008) היה עיתונאי ועורך ישראלי, עורך המגזין "לאשה" בשנים 1979–1996.

## ביוגרפיה
צבי בן שרה ומשה קרפיול נולד ב-1936 בארץ ישראל, וגדל בתל אביב. החל את דרכו בעיתונות ב-1958 ככתב "מעריב" בנגב. בהמשך היה חבר מערכת העיתון בתל אביב.
בשנת תשכ"ג-1963 זכה בפרס עמוס לב על כתבתו "בלוריתו הכסופה של מרסל" (על מרסל טוביאס, שאימן את גנרל מובוטו).
בשנת תשכ"ה-1965 זכה בפרס זה פעם נוספת, עבור כתבתו "שביל החלב" (על חיי מושב עולים על הגבול ליד ירושלים).
בפברואר 1966 זכה להכרה מקצועית כשהיה העיתונאי היחידי שהתלווה לאייבי נתן לפני המראתו למצרים במטוס דו-כנפי (בואינג-סטירמן) למסור לנשיא נאצר עצומה הקוראת לשלום, ודיווח על כך.

כעבור 12 שנה ב"מעריב" עזב את הכתיבה בו לטובת עריכה בעיתון "ידיעות אחרונות", שם ערך את המוסף הפוליטי של סוף השבוע ואת מדור הספורט. בשנת 1974 התמנה במקביל לסגן-עורך "לאשה", השבועון לנשים מבית ידיעות אחרונות. כעבור חמש שנים, בינואר 1979, התמנה לעורך המגזין במקום דוד קרסיק (שערך אותו מ-1953). תחת שרביטו הגיע המגזין לתפוצת שיא.
אלגת ערך את "לאשה" עד פרישתו לגמלאות באוגוסט 1996, אז הוחלף על ידי איריס זוהר-פנחסי.

אלגת היה נשוי למיה ואב לשניים: ענת אלגת, קלינאית תקשורת, וגיא אלגת, פילוסוף ומתרגם.

נפטר במאי 2008, בגיל 72, ונקבר בבית העלמין ירקון.

פיליפ בן (נורברט נישיווסקי) (1913–1978), כתב "מעריב" בניו יורק ובאו"ם במשך שנים רבות, היה קרוב-משפחתו.

## לקריאה נוספת
* 'מילת המפתח: "מעניין"', בתוך: מרים נופך-מוזס (עורכת אחראית), צבי אלגת, דוד פז (עורכים), **אשה 2000: הסיפורים, הדרמות, הסגנון והיופי בישראל**, תל אביב: לאשה, 1999, עמ' 1928. (ריאיון קצר עם צבי אלגת)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:עורכי לאשה
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
בולגארי

[200px|ממוזער|שמאל|חנות בולגארי ב[מילאנו]]
**בולגארי** (באנגלית: **Bulgari**, על אף שנכתב בצורה מסוגננת כ-**BVLGARI**) הוא בית אופנה איטלקי וחברה לייצור תכשיטים, שעונים ובשמים. החברה כיום מונה למעלה מ-300 חנויות ברחבי העולם.

## היסטוריה
סוטירוס בולגאריוס החל את עבודתו כצורף תכשיטים בכפר קטן בו חי באפירוס. ב-1877 עזב כדי לנסות מקומות אחרים ובשנת 1881 הגיע לרומא שם לאחר שלוש שנים פתח את חנותו השנייה ברחוב ויה סיסטינה. לאחר מכן הוחלפה חנות הדגל של החברה לרחוב ויה קונדוטי בשנת 1905 עם עזרה משני בניו, קונסטנטיניו וג'ורג'יו.

במהלך מלחמת העולם השנייה החביאו קונסטנטיניו ואשתו שלוש נשים יהודיות זרות בביתם. על המעשה הזה הם קיבלו את התואר חסיד אומות העולם ב-31 בדצמבר 2003 בטקס שנערך במוזיאון יד ושם בירושלים. לאחר מותו של קונסטנטיניו בשנת 1966 עברה שליטת החברה לבנו ג'אני שהיה שותף יחד עם דודניתו מרינה.

בתור מנכ"ל החברה פתח ג'אני בתחילת שנות ה-70 חנויות ברחבי העולם במקומות מרכזיים כמו ניו יורק, ז'נבה, מונטה קרלו ופריז. בשנת 1987 התפטר מתפקידו ומכר את חלקו בחברה לאחיו ניקולה ופאולו. בתחילת שנות התשעים הוציאה החברה קו בשמים משלה על מנת להרחיב את מוצרי החברה מתכשיטים ושעונים.

בשנת 2004 נפתח המלון הראשון של החברה שנקרא "Bulgari Hotels & Resorts" ונפתח במילאנו. בשנת 2006 נפתח מלון נוסף בבאלי ובשנת 2012 נפתח מלון בלונדון.

ב-6 במרץ 2011 רכש תאגיד הענק LVMH את חברת בולגארי בסכום של 6.01 מיליארד דולר.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:LVMH
שגרירי ישראל

**שגרירי ישראל** הם נציגיה הדיפלומטים של מדינת ישראל המייצגים אותה במדינות שונות בעולם שישראל מקיימת עמן יחסים דיפלומטיים, והם עומדים בראש המשלחת הדיפלומטית באותן מדינות. ישראל משגרת גם שגרירים לארגונים בינלאומיים דוגמת ארגון האו"ם בניו יורק ושלוחותיו.

ברוב המקרים השגריר שוהה באופן קבוע במדינה בה הוא מייצג את ישראל, אולם ישנם מקרים בהם השגריר איננו תושב קבוע במדינה בה הוא משרת אלא מגיע אליה באופן תדיר. במספר מדינות מיוצגת ישראל על ידי שגרירים ממדינות סמוכות שבמסגרת תפקידם אחראים גם על אותן מדינות הסמוכות למדינה בה הם משרתים.

באופן מסורתי ההחלטה על זהות השגרירים ומקום שירותם נתונה בידי משרד החוץ והעומד בראשו, ואילו הממשלה נדרשת לאשר את ההחלטה. עם זאת, קיימת מוסכמה כי ההחלטה על זהות שגריר ישראל בארצות הברית נתונה באופן בלעדי בידי ראש הממשלה וצוותו.

## שגרירי ישראל בעולם (נכון ל-2025)
להלן רשימת שגרירי ישראל המכהנים בעולם:

### שגרירים שאינם תושבים

## נציגי ישראל במוסדות בינלאומיים (נכון ל-2025)

## ראו גם
*נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם
*שגריר ישראל באומות המאוחדות

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של משרד החוץ 
* האתר הרשמי של משרד החוץ 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:רשימות אישים
הדרך הקלה להפסיק לעשן

**הדרך הקלה להפסיק לעשן** (באנגלית: **The Easy Way to Stop Smoking**) הוא ספר עזרה עצמית מאת הסופר והיועץ הבריטי אלן קאר, אשר מטרתו להביא לגמילה מעישון. זהו ספרו הידוע ביותר של קאר, והנמכר ביותר בין ספריו, אשר זכה לתהודה נרחבת בעולם, והפך לרב-מכר עולמי.

## כתיבת הספר

לאחר שנים רבות של עישון כבד, החל משנתו ה-18, הפסיק קאר לעשן בשנת 1983, בגיל 48. בעקבות זאת עזב קאר את עבודתו כרואה חשבון באותה שנה ופתח את "מרפאת הדרך הקלה" הראשונה, כדי לעזור למכורים אחרים. בנוסף לספרו זה כתב קאר עוד מספר ספרים אשר נועדו להוביל לגמילה מעישון, וכן ממשקל עודף, אשר חלקם היו אף הם רבי מכר.

## תוכן הספר
בדברי ההקדמה לספר כותב קאר כי שיטתו להפסקת העישון, "שיטת הדרך הקלה" המוצגת בספר, אינה מבקשת לגרום למעשן להפסיק לעשן כתוצאה מהפחדות והדגשת נזקי העישון, אלא מבקשת לחלופין להתמודד ישירות למול ההתמכרות הפסיכולוגית, שהיא, לפי קאר, הגורם המשמעותי ביותר בהתמכרות לסיגריות.  

הספר עצמו מחולק ל-44 פרקים, אשר נועדו להוביל את המעשן, עם סיום הקריאה בספר, להחלטה להפסיק לעשן, וזאת, לטענת קאר, כמעט וללא חסכי גמילה פיזיים ופסיכולוגיים. 

## השפעת הספר
הספר זכה להימנות על רשימת הספרים רבי המכר בארצות רבות, ביניהן צרפת, ספרד, דרום אפריקה, אוסטרליה, קולומביה, ארצות הברית וישראל, כאשר בסופו של דבר למעלה מ-7 מיליון עותקים נמכרו ברחבי העולם. כמו כן הספר תורגם למספר שפות, ביניהן צרפתית, ספרדית ועברית.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* האתר הרשמי של שיטת "הדרך הקלה להפסיק לעשן"
*  

קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי עזרה עצמית
קטגוריה:גמילה מעישון
קטגוריה:ספרי הוצאת בבל
שירות עצמי

250px|ממוזער|שמאל|דוכן להרכבת ארוחה, במסעדה בשירות עצמי

**שירות עצמי** היא שיטה של מתן שירות, שבה חלק מהפעילות הכרוך בקבלת השירות מועבר מהספק אל הלקוח, כלומר הלקוח משרת את עצמו, לעיתים בעזרת מכונות המיועדות לכך. שיטה זו התפתחה כתחליף לשיטה שבה השירות ניתן על ידי עובדיו של ספק השירות.

## יתרונות של שירות עצמי
לשיטה של שירות עצמי יש יתרונות עבור הספק והלקוח:
* השירות מהיר יותר, משום שאינו מצריך המתנה לעובד שיספק את השירות.
* השירות זול יותר, בזכות החיסכון בכוח אדם המשמש למתן השירות.
* כאשר השירות העצמי מחליף את מלוא הפעילות הכרוכה בקבלת השירות, ניתן לקבל אותו במשך כל שעות היממה.
לעיתים השירות העצמי פחות נוח למקבל השירות. במצבים אלה מוצע לעיתים מסלול של שירות עצמי לצד מסלול של שירות מלא, כך שהלקוח יכול לבחור את המסלול המתאים לו.

## שיטות לתפעול שירות עצמי
[250px|ממוזער|שמאל|מכונה לתשלום בשירות עצמי בעד חניה ב[חניון]]

קיימות שתי שיטות נפוצות לתפעול של שירות עצמי:
* העברה לשליטת הלקוחות של פעילויות שנעשו קודם לכן על ידי נותן שירות. שיטה זו מתקיימת בחנויות שבהן המוצרים נמצאים בהישג ידו של הלקוח, בהשוואה לחנויות שבהן על הלקוח לבקש ממוכר את המוצרים הנחוצים לו.
* החלפת נותני השירות במכונות אוטומטיות, שהפעלתן נעשית על ידי הלקוח.

## דוגמאות לשירות עצמי
קיימים מספר סוגים של שירות עצמי:
* לעומת מכולת, שבה ליקוט המוצרים נעשה על ידי החנווני, בהתאם להוראות שהוא מקבל מהקונה, במרכול הקונה אוסף בעצמו לעגלת קניות את המוצרים שברצונו לקנות, ורק התשלום נעשה במעבר אצל קופאי. בחלק מהמרכולים גם שקילת המוצרים נעשית על ידי הלקוח, ויש אף המאפשרים תשלום בשירות עצמי, כך שכל פעולת הקנייה נעשית בשירות עצמי. שירות עצמי בחנויות מזון פותח בארצות הברית בשנת 1917 על ידי קלארנס סונדרס, שרשם פטנט על כך.
* תרופות ללא מרשם לשיווק כללי נמכרות בישראל בשירות עצמי, לאחר שנעשה שינוי בחקיקה המתיר זאת (עד לשינוי זה הותרה מכירה של תרופת אלה רק בשירות של רוקח).
* בנקים מעמידים בכניסה לסניף הבנק אמצעים שונים לשירות עצמי, כגון כספומטים למשיכת מזומנים, עמדות (ממוחשבות ולא ממוחשבות) להפקדת המחאות, עמדות מידע ועוד, המאפשרים ללקוח לקבל שירותים אלה ללא הסתייעות בפקיד. השירות העצמי פעיל במשך כל שעות היממה והוא מהיר יותר וזול יותר מהשירות המלא, הניתן על ידי פקידי הבנק בשעות הפעילות של הסניף.
* תחנות דלק רבות מאפשרות רכישת דלק בשירות עצמי, במחיר מוזל מרכישה בשירות מלא. מדינות ניו ג'רזי ואורגון בארצות הברית אוסרות תדלוק בשירות עצמי.
* מסעדה בשירות עצמי מאפשרת לסועד להרכיב בעצמו את ארוחתו, כשרק התשלום בקופה מצריך שירות מעובד המסעדה. בווריאציה מצומצמת יותר, הרכבת הארוחה נעשית על ידי עובדי המסעדה, ורק ההגשה לשולחנו של הסועד נעשית בשירות עצמי.
* מכבסה בשירות עצמי מאפשרת ללקוחות להפעיל בעצמם מכונות כביסה ומייבשי כביסה לשם כביסת בגדיהם.
* מכונות למכירת משקאות ומזון מוצבות במקומות ציבוריים (בתי חולים, מקומות עבודה ואף ברחוב) ומאפשרות רכישה בשירות עצמי של מוצריהן.
* כרטיסי נסיעה בתחבורה ציבורית ניתן לרכוש גם באמצעות אוטומטים המיועדים לכך.
* מערכת מענה קולי מאפשרת שירות עצמי בפנייה למוקד שירות טלפוני. לעיתים מקבל הפונה בשירות עצמי את מלוא השירות שהוא נזקק לו, ולעיתים המערכת מאפשרת רק הגעה לנותן שירות אנושי המתמחה בשירות הנדרש.
*אתרי אינטרנט רבים מאפשרים שירות עצמי של קניית מוצרים, הזמנת שירותים, תשלום חשבונות ובירור מידע.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:שירותים
IIACF

**IIACF - International Israel Allies Caucus Foundation** ("הקרן הבינלאומית לשדולות חברי פרלמנט אוהדי ישראל") הוא ארגון גג של שדולות פרו-ישראליות הפועלות בבתי הקונגרס האמריקאים, הפרלמנט האירופי ובפרלמנטים אחרים ברחבי העולם. משרדי הארגון ממוקמים בוושינגטון, בריסל וירושלים. מקים הארגון ונשיאו היה השר וחבר הכנסת לשעבר, הרב בני אלון.

## היסטוריה ומטרות
בשנת 2004 הקימה קבוצה חברי כנסת ממפלגות שונות את **Knesset Christian Allies Caucus** (השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות), שפעלה על מנת לקדם את הקשרים בין חברי פרלמנט נוצרים אוהבי ישראל ברחבי העולם לבין החברים בשדולה, והיוותה את הבסיס לקרן. בשנת 2006 חברו יחד חברי קונגרס משתי המפלגות האמריקאיות (עומדים בראשה שני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הרפובליקנית ושני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הדמוקרטית) להקמת **(Congressional Israel Allies Caucus (CIAC** הפועלת בחסות הקרן. מאז הוקמו כ-20 שדולות נוספות ברחבי העולם: בקנדה, אורוגוואי, ברזיל, דרום אפריקה, פינלנד, אנגליה, יפן, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, מלאווי ועוד.

מטרות הקרן הן לרתום את הפרלמנטים השונים והממשלות ברחבי העולם לתמיכה בישראל, לתאם ביניהם את הסיוע לישראל וביצוע של יוזמות משותפות ואחידות בעזרת קידום ושיתוף תקשורת ומידע בין חברי פרלמנט ומחוקקים.

## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:שדולות
קטגוריה:ציונים לא יהודים
אדווין אוסטין אבי

**אדווין אוסטין אבי** (באנגלית: **Edwin Austin Abbey**; 1 באפריל 1852 – 1 באוגוסט 1911) היה צייר ומאייר אמריקאי.

## קורות חיים
אבי נולד בפילדלפיה שבמדינת פנסילבניה שבארצות הברית. הוא למד אמנות באקדמיה של פנסילבניה לאמנות יפה תחת כריסטיאן שוסל (Christian Schuessele).

אבי עבד כמאייר עבור המגזינים הארפר'ס ויקלי (בין השנים 1871–1874) ושריבנר'ז מגזין.

בשנת 1871 עבר אבי לעיר ניו יורק, והחל לאייר מהדורות ספרי שיצאו לאור בארצות הברית ובהם "סיפורי חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס (בשנת 1875), "שירי רוברט הריק" (בשנת 1882) ו"*She Stoops to Conquer*" מאת אוליבר גולדסמית' (בשנת 1887). אבי אייר את מהדורת "קומדיות ויליאם שייקספיר" שיצאו לאור בהוצאת הארפר בשנת 1896.

בשנת 1878 עבר אבי לאנגליה במטרה שילמד את קורות חייו של המשורר רוברט הריק בטרם יאייר את ספר שיריו. אבי החליט להשתקע באנגליה בשנת 1883, ובשנה זו נבחר כחבר האגודה המלכותית למציירים בצבעי מים. בשנת 1898 התקבל כחבר האקדמיה המלכותית לאמנויות.

בשנת 1902 נבחר לצייר את הכתרתו של המלך אדוארד השביעי. יצירה זו מוצגת כיום בארמון בקינגהאם.
בעקבות ציור היצירה ניתן לאבי תואר אבירות.

בשנות ה-90 של המאה ה-19 צייר ציורי קיר עבור הספרייה הציבורית של בוסטון ובהם האפריז - "החיפוש אחר הגביע הקדוש". ציורי קיר אלה צוירו בסטודיו של אבי באנגליה.

בין השנים 1908–1909 צייר אבי ציורי קיר עבור הרוטונדה של קפיטול מדינת פנסילבניה. 

בשנת 1911 חלה אבי במחלת הסרטן. באותה עת שקד אבי על ציור היצירה "קריאת הכרזת העצמאות" עבור אולם בית המחוקקים של מדינת פנסילבניה. בשל מחלתו היה זה ארנסט בורד, עוזרו של אבי, שסיים את היצירה, המוצגת כיום באולם בית המחוקקים.

אבי נפטר בשנת 1911 בטרם סיים את היצירות שהוזמנו עבור בית המחוקקים.

בשנת 1937 הורישה אלמנתו של אבי רבות מעבודותיו לאוניברסיטת ייל.

## גלריה

The Play Scene in Hamlet.jpg|"סצנה מתוך המלט", צבע שמן על בד, 1897
Anne Hutchinson on Trial.jpg|"אן הטצ'ינסון מועמדת למשפט", 1901
SpiritofLight.JPG|"רוח הנאורות", הרוטונדה של קפיטול מדינת פנסילבניה, הריסברג פנסילבניה
Image:AllegoryofScience.JPG|אלגוריית "מדע", קפיטול מדינת פנסילבניה


## קישורים חיצוניים

* יצירותיו של אדווין אוסטין אבי באתר American Art Gallery
* קורות חיים
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה: אישים
קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911
סייזאר ואן אברדינגן

[שמאל|ממוזער|250px|"מנגנת הסיטר" המוזיאון לאמנות יפה של רואן (Musée des Beaux-Arts de Rouen), [צרפת.]]
**סייזאר בואטיוס ואן אברדינגן** (בהולנדית: **Cesar Boetius van Everdingen** או **Caesar van Everdingen**; 1616 או 1617 – נקבר ב-13 באוקטובר 1678) היה צייר דיוקנאות הולנדי.

## קורות חיים
ואן אברדינגן נולד באלקמאר שבהולנד לעורך הדין פיטר קורנליץ ואן אברדינגן (Pieter Cornelisz van Everdingen) ואשתו השנייה, אכטה רלאסד מואר (Aechte Claesdr Moer), מיילדת במקצועה, והיה אחיו הבכור של הצייר אלארט ואן אברדינגן.
ואן אברדינגן התחנך באוטרכט תחת יאן חריץ ואן ברונקהורסט והתקבל לגילדת האמנם של אלקמאר בשנת 1632. 

בשנת 1640 לערך פגש ואן אברדינגן את הצייר יאקוב ואן קאמפן ממנו הושפע, והשנים שיתפו פעולה במספר ציורים.

בשנת 1648 עבר להארלם והתקבל כחבר בגילדת לוקס הקדוש של הארלם.

בין השנים 1648–1650 ואן אברדינגן צייר את "החדר הכתום" (*Oranje Zaal*) בהויז טן בוש. 

בשנת 1658 שב לאלקמר, פתח בה סדנה, והחל ללמד תלמידים.

ואן אברדינגן נפטר באלקמאר ונקבר ב-13 באוקטובר 1678 בכנסיית לורנס הקדוש (St. Laurenskerk) (ה-Grote Kerk).

## משפחתו
ואן אברדינגן נשא לאישה את אחותו החורגת הלנה ואן אוסטתהורן (Helena van Oosthoorn) בראשית דצמבר 1646. לזוג לא היו ילדים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים 

קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1616
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ציירי דיוקנאות
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1678
אפקט סנרק

בפסיכולוגיה קוגניטיבית, **אפקט סנרק** (מאנגלית: **SNARC Effect**, ראשי תיבות של: **Spatial Numerical Association of Response Codes Effect**) הוא תופעה של ייצוג מספרים במוח בצורה מרחבית של ציר רצף מספרים דמיוני. האפקט פורסם לראשונה בשנת 1993 על ידי החוקרים סטניסלס דֶאָן, סרז' בוסיני ופסקל ז'ירוֹ.

## מחקרים
בניסוי המדגים אפקט זה, מתבקש אדם ללחוץ על כפתור האם המספר שמופיע למולו זוגי או אי זוגי; בניסויים אלו נמצא שאנשים מגיבים מהר יותר למספרים גבוהים בידם הימנית, ומהר יותר למספרים נמוכים בידם השמאלית. ההסבר של שלושת החוקרים לתופעה הוא שהנבדקים מדמיינים ציר מספרים בראשם, כאשר המספרים הגבוהים נמצאים בצד ימין והמספרים הנמוכים בצד שמאל. 

מחקרים מאוחרים יותר איששו את קיומו של האפקט, וכיום המחקר מתמקד בהבדלים בתוך האפקט. למשל, שמואל שאקי וויליאם פטרוסיק חקרו האם אנשים מגיבים למספרים שליליים באותו אופן. במחקר אחר של שאקי, פישר ופטרוסיק נמצא שהרגלי קריאה משפיעים על ייצוג ויזואלי של ציר המספרים הדמיוני, ולפיכך בתרבויות ששפת הכתיבה בהן היא מימין לשמאל (כגון ערבית) גם ציר המספרים הדמיוני של האנשים יתחיל מימין לשמאל, ואילו בתרבויות בהן שפת הכתיבה היא משמאל לימין (כגון אנגלית) גם ציר המספרים הדמיוני שלהם יתחיל משמאל לימין. החוקרים הראו כי אצל נבדקים קנדים אפקט SNARC נשאר כמות שהוא, אצל נבדקים פלסטינים אפקט SNARC התהפך ואילו נבדקים ישראלים הראו אפקט משמאל לימין בהתאם למערכת קריאת המספרים בעברית.

## ראו גם
* מונחים בפסיכולוגיה קוגניטיבית

## לקריאה נוספת
*  Dehaene S., Bossini S., Giraux P. (1993). "The mental representation of parity and numerical magnitude". Journal of Experimental Psychology: General 122: 371–396
* Fias, W. and Brysbaert, M. and Geypens, F. and d'Ydewalle, G. (1996). The importance of magnitude information in numerical processing: Evidence from the SNARC effect. Mathematical Cognition 2(1), 95-110
* Fischer, M.H., Castel, A.D., Dodd, M.D., & Pratt, J. (2003). Perceiving numbers causes spatial shifts of attention. Nature Neuroscience 6: 555-556
* Fischer, M.H., & Hill, R. (2004). A SNARC in the dark: Input modality affects number representation. 22nd European Workshop of Cognitive Neuropsychology, Bressanone, 26.-31
* Fischer, M. H., Pratt, J., & Adam, J. J. (2007). On the timing of reference frames for action control. Experimental Brain Research, 183(1), 127-132
* Andres, M., Davare, M., Pesenti, M., Olivier, E., & Seron, X. (2004). Number magnitude and grip aperture interaction. Neuroreport 15: 2773-2777
* Loetscher T, Schwarz U, Schubiger M, Brugger P. (2008). Head turns bias the brain’s internal random generator. Current Biology, 18(2):R60–R62

## קישורים חיצוניים
* Why Left Is Less and Right Is More (Sometimes), Psychology Today
* שאקי ופישר, מצגת על SNARC 

## הערות שוליים

 
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:אריתמטיקה
אדריאן קורי

**אדריאן מרי קורי** (באנגלית: **Adrianne Marie Curry**, נולדה ב-6 באוגוסט 1982) היא דוגמנית, שחקנית ומפיקת טלוויזיה אמריקאית. זוכת העונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הטופ מודל הבאה".

## קריירה
קורי התפרסמה בעקבות זכייתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי האמריקאית "הטופ מודל הבאה", לאחר הזכייה החלה להופיע במגזינים ידועים כגון פיפל ומקסים והשתתפה בתפקידי אורח בסדרות שונות וכשופטת בתוכניות ריאליטי אחרות. ב-2005 החל ערוץ VH1 לשדר סדרה בשם "My Fair Brady" על חייה של קורי ובעלה, הסדרה זכתה להצלחה רבה ושודרה במשך 3 עונות.
ב-2006 ו-2008 הופיע על השער של מגזין הגברים פלייבוי. ונבחרה על ידי חברת NVIDIA כדוגמנית הבית להצגת טכנולוגיית הווידאו של החברה ב-2006.

כחובבת מדע בדיוני ופנטזיה קורי נוהגת לסקר, לערוצי טלוויזיה שונים, אירועים בנושא כגון E3 ו-Blizzcon (הכנס של חברת המשחקים Blizzard Entertainment). ב-2012 התאחדה עם עורך הקומיקס הנודע סטן לי ליצירת ערוץ אינטרנטי ביוטיוב.

בשנת 2015 שיחקה בסרט האימה האנתולוגי "סיפורי ליל כל הקדושים".

## חייה הפרטיים
קורי מגדירה עצמה חובבת מדע בדיוני ופנטזיה. חובבת קוספליי, מעריצה של "מלחמת הכוכבים" ומבלה זמן רב בעולם "וורלד אוף וורקראפט". היא מגדירה עצמה כביסקסואלית, ומחזיקה נחש בשם רג'ינה בלה כחיית מחמד. ב-2006 התחתנה עם השחקן לשעבר ואיש העסקים כריסטופר נייט בחתונה בסגנון גותי. השניים נפרדו ב-2011 והתגרשו ב-2013. ב-2017 הכירה את מתיו רוד (Matthew Rhode), קריין בקדימונים של סרטים) והחליטה לעזוב את תעשיית הבידור והוליווד כדי לנהל חיים כפריים "נורמלים" יותר. השניים עברו למונטנה ומשם קורי מנהלת בלוג על חייה. השניים התחתנו בספטמבר 2018 בחתונה בסגנון "משחקי הכס".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות הטופ מודל הבאה
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
אסתר פרץ-ארד

**אסתר פרץ-ארד** (17 ביוני 1921 – 19 במאי 2005) הייתה ציירת ופסלת ישראלית.

## ביוגרפיה
[250px|ממוזער|שמאל|[לוחית זיכרון לאסתר פרץ-ארד ברח' טאגור 43 בתל אביב]]
פרץ נולדה בשנת 1921 בבולגריה, וב-1924 עלתה ארץ ישראל.
בשנת 1937 החלה ללמוד ציור בסטודיו של אהרון אבני, ולמדה אצלו עד 1945 (שם הכירה את בן-זוגה, גרישה ארד).
למדה גם פיסול אצל יצחק דנציגר. התנסתה במדיומים שונים של האמנות הפלסטית: שמן, ליטוגרפיה, צבעי גיר, קולוגרף, קולאז' ותחריט. 

סגנון עבודתה היה פיגורטיבי ואת השראתה שאבה מהטבע. היא הייתה מורה לציור, יעל ארליכמן הייתה בין תלמידיה.

ב-1956 זכתה בפרס דיזנגוף לציור, על יצירתה "המוזיקאי".

ב-1963 ציירה ציורים לסרט אשת הגיבור של פיטר פריי.

הייתה נשואה לגרישה ארד, פסל וצלם, ואם לשניים: עתר ארד, ויולן ומלחין הפועל בארצות הברית; ורון ארד, מעצב תעשייתי הפועל בעיקר בלונדון.

נפטרה ב-19 במאי 2005 בגיל 84, והובאה למנוחות בבית העלמין במושב בית חנן. במסגרת פרויקט הנצחת אמנים שחיו ופעלו בתל אביב, נקבעה לוחית זיכרון על ביתה שבשכונת רמת אביב.

## תערוכות

## לקריאה נוספת
* 'אסתר ארד', בתוך: **אמני דור כור-ההיתוך בישראל**, כרך א, תל אביב: עקד, תש"ן 1990, עמ' 120.


* 'Peretz-Arad, Esther,' in: *Who's Who in World Jewry*, 1972, p. 682.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס דיזנגוף
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:ישראליות ילידות בולגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:רמת אביב: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אישים הקבורים בבית חנן
סופסה

**סוּפּסַה** (בגאורגית: **სუფსა**) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה.
## גאוגרפיה
סופסה נובע במדרון הצפוני של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,800 מטרים, 50 מטרים מתחת לפסגת מפיסצקארו. אחרי שסופסה יורד מרכס מסחתי, הוא זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לים השחור ליד הכפר צקאלצמינדה שבנפת לנצ'חותי.

אורכו של סופסה 108 ק"מ והוא מנקז שטח של 1,130 קמ"ר.

סופסה הוא הנהר היחיד, שזורם בכל שלוש הנפות של חבל גוריה; על שפת הנהר סופסה נמצאת העיירה צ'וחטאורי - המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה המזרחית ביותר בחבל.

יובליו העיקריים של סופסה הם הנהרות גובזאולי, בחוויסצקאלי, ברמידזיסצקאלי ושותי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:גוריה
קטגוריה:קווקז: נהרות
ויינר

**ויינר** (Weiner) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו בונה עגלות. ביידיש משמעותו יינן.

קטגוריה:שמות משפחה
בת שבע (ברבדוס)

**בת שבע** (באנגלית: **Bathsheba**) הוא כפר דייגים במזרח ברבדוס. הכפר משמש כבירת מחוז סנט ג'וזף.

## גאוגרפיה
כפר הדייגים נמצא כ-10.5 ק"מ מברידג'טאון, בירת ברבדוס.

בת שבע, כפר הדייגים הראשי בקהילת סן ג'וזף, נמצא על חופה המזרחי של ברבדוס אשר שמר על מראהו הפראי לעומת החוף המערבי המלא באתרי נופש. הנוף הדרמטי של החוף המזרחי, האווירה הנמוכה והחופים סחופי הרוח הופכים אותו למדי לניגוד לאזורים הפופולריים יותר של ברבדוס, אך למקום נהדר להירגע ולהירגע, לגלוש, לטייל ארוך בחוף וליהנות מאורח החיים המקומי. רצועה ארוכה של חול זהוב עוברת לאורך החוף, יש כמה כנסיות קטנות לביקור, גנים בוטניים, שבילי טבע ביערות הגשם ומביטים על נקודות המציעות נוף על פני האי. חוף הזהב האטרקטיבי של בת-שבע מהווה מקום נהדר לטיול עם סלעים ענקיים ועומדים החופשיים משור אלמוגים עתיק המנקד את החולות. למרות שהגלישה הגדולה, הגאות והשפל גורמים לכך שלא ניתן לשחות כאן, סדרה של בריכות אלמוגים רדודות שנחצבו בים מהוות מקום פופולרי להתרווח במים ביום חם.

## אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ספטמבר (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (24 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,166 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (292 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (27 מ"מ גשם).

## תנועה ותחבורה
כפר הדייגים ממוקם ליד הכביש H3.

## קישורים חיצוניים

* 

* 


## הערות שוליים

קטגוריה:ברבדוס: ערים
יצחק וסרמן

הרב **רפאל יצחק וסרמן** (כ"ב בכסלו תרפ"ד, נובמבר 1923 - כ"ז באלול התשס"ג, 24 בספטמבר 2003) היה ראש ישיבת אוהל יעקב בבני ברק, ראש ישיבה בצרפת ורב באנגליה.

## תולדות חייו
נולד בעיר נובהרדוק, לרב נחמן שמואל וסרמן, רב העיר סטאוויסק שבפלך לומז'ה. בשנת 1939 עברה סטאוויסק לשליטת הרוסים. בהוראת אביו הבריח את הגבול לליטא ומשם עלה לבדו לארץ ישראל. הוריו ואחותו שנשארו בסטאוויסק נרצחו שנה לאחר מכן כשהאזור נכבש על ידי הגרמנים. עם הגיעו לארץ ישראל נכנס לישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם התגורר אחיו הגדול ישעיהו.

נישא לאהובה (נפטרה א' באלול תשפ"א), בת המוהל הרב ישראל יצחק שקול מפתח תקווה. החזון איש היה השדכן. לאחר נישואיו, בשנת 1947, העתיק מגוריו לבני-ברק והצטרף לכולל חזון איש. למד כמה שנים בחברותא עם הרב גדליה נדל. נהג לדבר מדי שבת עם החזון איש.

בשנת 1957 היגר לצרפת, שם כיהן כר"מ בישיבת חכמי צרפת שבאקס לה בן. בשנת 1963 עבר ללונדון, שם היה רב במשך עשר שנים, וייסד את הכולל הראשון בלונדון, [שנקרא כולל 'רבינוב' - על שם רבה הקודם של הקהילה החרדית במקום]. בשנת 1973 שב לישראל והתמנה כראש ישיבת אוהל יעקב עד פטירתו. בשנת 1996 הוציא לאור ספר תורני בשם משנת יצחק. נקבר בבית הקברות שומרי שבת זיכרון מאיר בבני ברק, סמוך לקבר רבו החזון איש.

## משפחתו

בניו: הרב ברוך הוא משגיח בישיבת שערי תורה בבני ברק. בן נוסף הרב פינחס הוא ראש כולל במונסי.

חתניו: הרב שמואל נדל - ראש כולל אוהל יעקב, דיין בבית דינו של הרב קרליץ ודיין בד"ץ קרית ספר ובנו של הרב גדליה נדל; הרב חיים ישראל שפירא - ראש ישיבת שערי תורה ובנו של הרב יהודה שפירא; הרב מרדכי אדלשטיין - רבה של שכונת נאות יוסף בבני ברק, ר"מ בישיבת חמד ובנו של הרב יעקב אדלשטיין; הרב אברהם ישעיהו פלס - ראש ישיבת עטרת שלמה לצעירים בבית שמש; הרב מיכאל בן שלמה - ר"מ בישיבת כנסת יחזקאל באלעד; הרב יעקב שכטר - מראשי ישיבת שערי תורה; הרב ברוך דונט - ראש כולל סלבודקה באלעד.

גיסיו היו הרב דב צבי רוטשטיין, והרב שמריהו גריינימן, בן אחות הרב אברהם ישעיהו קרליץ [בעל החזון איש].

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבה צרפתים
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה
קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
המצור על אודסה

**ב[[מלחמת העולם השנייה]] הטילה [[רומניה]] [[מצור]] על העיר [[אודסה]] ו[[כיבוש|כבשה]] אותה**. המצור החל ב-5 באוגוסט והסתיים ב-16 באוקטובר 1941. הפיקוד הסובייטי החליט על פינוי העיר לאור המצב האסטרטגי שנוצר בדרום ברית המועצות, וחדירת כוחות הציר לחצי האי קרים, ואף על פי שהיה ניתן להמשיך בהגנה עליה. המערכה סביב העיר נחשבת כאחת ההצלחות הבודדות של הצבא האדום בשלבים הראשונים של המלחמה בחזית המזרחית.

## הצדדים
### רומניה
בהתאם להסכמים בין גרמניה הנאצית לבין רומניה, הרומנים הצטרפו למלחמה והתקדמו בחלק הדרומי של החזית. באזור אודסה לחמו יחידות של הארמייה הרביעית הרומנית בפיקוד ניקולאי צ'ופרקה.

לצבא הרומני הייתה עדיפות ברורה בכוחות היבשה. עם זאת, באוויר ובים רומניה לא השיגה עליונות מבצעית. חיל האוויר הרומני לא הצליח להשיג עליונות אווירית וגם הצי הרומני לא הצליח להפריע לספינות של צי הים השחור הסובייטי להעביר לעיר הנצורה תחמושת ותגבור כוחות.

### ברית המועצות
להגנה על מתחם העיר הוקם "מרחב ההגנה אודסה" בפיקודו של תת-אדמירל גבריאל ז'וקוב. תחת פיקודו היו יחידות יבשה שכללו גם את ארמיית החוף בפיקוד גאורגי ספרונוב (מאוחר יותר איוואן פטרוב) וגם יחידות צי הים השחור מהבסיס שהיה בנמל העיר.

להגנה על העיר נבנו 3 קווי ביצורים - הקדמי כ-20-25 ק"מ מהעיר, הראשי - 10-14 ק"מ מהעיר ופנימי 6–10 ק"מ מהעיר. הבסיס הימי של העיר חוזק ואליו הועברו ספינות נוספות מסבסטופול. כוחות היבשה בתחילת הקרבות מנו 34,5 אלף חיילים. במהלך הלחימה סביב העיר, גדל הכוח שהגן על העיר והגיע ל-86 אלף חיילים, על אף האבדות שספג הכוח המגן.

## מהלך הקרבות
בעקבות תבוסות הצבא האדום במרכז אוקראינה החלה נסיגה כללית של הצבא הסובייטי. כתוצאה מכך, ב-5 באוגוסט היחידות שהיו מוצבות בעיר החלו בקרבות סביב העיר. עד ל-10 באוגוסט נערכו קרבות במרחק די גדול מהעיר אך הצבא האדום נסוג לפרברי העיר. ב-13 באוגוסט נותק הקשר עם יתר יחידות הצבא האדום והחל מצור על העיר. אספקת תחמושת וכוח אדם חדש לעיר הנצורה בוצעה על ידי ספינות צי הים השחור הסובייטי. יחידות הצי הרומניות לא הצליחו להטיל מצור ימי על העיר.

ב-14 בספטמבר מצב כוחות המגן הסובייטיים היה קשה. הרומנים התקרבו לעיר והחלו בהפצצות על הנמל. במהלך המחצית השנייה של ספטמבר הובאו לעיר כוחות חדשים בהיקף של 12,600 חיילים. ב-22 בספטמבר בוצעה נחיתה מוצלחת לעורף הרומנים והם נסוגו. כתוצאה מכך הופסקו הפצצות על הנמל והחזית התייצבה במרחק סביר מהעיר.

לאחר התייצבות החזית, מטה ההגנה הסובייטי החל בהכנות למלחמת החורף שמתקרב. אומנם ב-30 בספטמבר הגיעה פקודת הסטבקה על הצורך בפינוי הצבא האדום מהעיר. ב-5 באוקטובר, גנרל גאורגי ספרונוב שפיקד על כוחות היבשה קיבל התקף לב ופונה מהעיר (בהמשך הוא חזר לשורות הצבא אך לא מונה לתפקיד פיקודי בחזית). במקומו מונה איוואן איוואנוב (לאחר פינוי אודסה הוא היה אחראי על הגנת סבסטופול). עד ל-16 באוקטובר 1941 86 אלף חיילים, אלפי אזרחים וציוד צבאי כולל ציוד כבד הועמסו על ספינות הצי ועזבו את העיר. היחידות פונו לסבסטופול והצטרפו למגננה על העיר.

## מורשת
על הגבורה בקרבות סביב העיר, אודסה קיבלה תואר "עיר גיבורה". ב-22 בדצמבר 1942 הוחלט על הענקת מדליה למגני העיר. בסך הכול בוצעו כ-30 אלף הענקות (רוב מגני העיר נהרגו במהלך הקרבות סביב סבסטופול במהלך שנת 1942).

בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבנו אנדרטאות לאורך 100 ק"מ של קו ההגנה סביב העיר לזכר הנופלים.

מפקד מצור העיר הרומני ניקולאי צ'ופרקה נעצר לאחר המלחמה ונפטר בכלא רומני.

## קישורים חיצוניים

אודסה
אודסה
אודסה
אודסה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
אודסה
נטנבי

**נַטַנֵבּי** (בגאורגית: **ნატანები**, נקרא גם מוֹגרוֹסִי მოგროსი) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה.
## גאוגרפיה
נטנבי נובע במדרון הצפוני של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,548 מטרים, 204 מטרים מתחת לפסגת סקורניה. אחרי שנטנבי יורד מרכס מסחתי, הוא זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לים השחור ליד הכפר שקוותילי.

אורכו של נטנבי 60 ק"מ והוא מנקז שטח של 657 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של נטנבי היא 33.5 מ"ק לשנייה.

נטנבי ניזון ממי הפשרת שלגים, ממי גשמים וממי תהום. באביב, עם הפשרת השלגים בהרים, נטנבי עולה על גדותיו וגורם לשיטפונות. בחודשים יולי-אוגוסט, מפלס המים בנטנבי נמצא בשפל. בכל עונות השנה, מפלס הנהר בנטנבי נוטה לעלות בפתאומיות עם כמויות גדולות של גשם, מה שגורם להצפות. מימיו של נטנבי מנוצלים להפעלת טחנות מים כפריות ולהשקיה.

יובליו העיקריים של נטנבי הם הנהרות בז'וז'י וצ'ולוכי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:גוריה
קטגוריה:קווקז: נהרות
רוג'ר מקברייד אלן

**רוג'ר מקברייד אלן** (נולד 26 בספטמבר 1957) הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי. נולד בברידג'פורט, קונטיקט ובילדותו גר בוושינגטון די. סי., בוגר אוניברסיטת בוסטון (1979).

מספריו תורגמו לעברית "טבעת כארון" ו"הכדור שנופץ" (ספר המשך), שניהם מסוגת מדע בדיוני טכנולוגי קלאסי.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
אלפרד סומר

**אלפרד (אל) סומר** (באנגלית: **Alfred (Al) Sommer**; נולד ב-1942) הוא רופא עיניים ואפידמיולוג אמריקאי, חבר סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד בארצות הברית. סומר זכה להכרה בינלאומית בשל המחקר שלו אודות ויטמין A במהלך שנות ה-70 וה-80, במסגרתו גילה כי שימוש במינון מוגבר של ויטמין A לטיפול בילדים לקויי ראייה, לא רק שמשפר את ראייתם, אלא אף מוריד את שיעור התמותה בקרבם בשיעור ניכר של עד 34 אחוזים. בעקבות גילויו, הבנק העולמי הגדיר את הטיפול הרפואי באמצעות ויטמין A כאחת מההתערבויות הרפואיות היעילות והחסכוניות שזוהו עד כה בעולם.

## ביוגרפיה
סומר נולד בשנת 1942 בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים לימודי רפואה ביוניון קולג' שבסקנקטדי, ניו יורק בשנת 1963. בהמשך קיבל סומר תואר "דוקטור לרפואה" מבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת הרווארד בשנת 1967, וכן תואר "מאסטר לרפואה" מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בשנת 1973. כיום סומר הוא פרופסור לאפידמיולוגיה ובריאות בינלאומית, וכן פרופסור לרפואת עיניים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בין השנים 1990–2005 היה סומר דיקן אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, כאשר במהלך כהונתו סייע בגיוס כספים ובהרחבה חסרת תקדים של המחקר באוניברסיטה.

בעקבות מחקרו של סומר אודות השפעותיו החיוביות של ויטמין A, הוא זכה בשנת 1997 בפרס לסקר, וכן בפרס דנונה הבינלאומי לתזונה בשנת 2001.

בשנת 2008 סומר נבחר כחבר הדירקטוריון של קרן לסקר, האחראית בין השאר על הענקתו של פרס לסקר, הפרס הנחשב ביותר כיום בעולם בתחום רפואת העיניים.

בזכות ההשפעה הרבה שהיו למחקריו, בחודש יוני 2013 הוכרז כי לפרופסור סומר מוענק פרס דן דוד לשנת 2013.

נכון ל-2013 עוסק סומר במחקר חדש, במטרה להבין את מלוא השפעתו של ויטמין A, ואת ההשלכות של מחסור בו אצל בני אדם.

## מלגת סומר
בשנת 2004, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס יסדה תוכנית מלגות חדשה בסכום של 22 מיליון דולרים, כאשר לכבודו של ד"ר סומר כינויים של החוקרים נקבע כ"סומרים".

## קישורים חיצוניים
* הדף הרשמי של סומר באתר אוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
* 
* 
* 
* "קשה לדמיין מחקר המוסיף שנות חיים בקנה מידה גדול כל כך" באתר דוקטורס.

## הערות שוליים

קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:רופאי עיניים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס דן דוד
קטגוריה:אפידמיולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס לסקר-דבייקי למחקר קליני רפואי
זיין א-שריף, מלכת ירדן

**זיין א-שריף בנת ג'מיל** (בערבית: **زين الشرف بنت جميل**, תעתיק מדויק: זין אלשרף בנת ג'מיל; 2 באוגוסט 1916 – 26 באפריל 1994) הייתה מלכת ירדן, אשתו של טלאל, מלך ירדן ואימו של המלך חוסיין.

## מוצאה
זיין א-שריף נולדה באלכסנדריה שבמצרים לשריף ג'מאל בן נאסר, מושל חבל חורן מטעם המשפחה ההאשמית. אביה היה גם אחיינו של שריף חוסיין בן עלי, ואמה הייתה בתו של אקיר פאשה, מושל קפריסין.

## נישואיה ל[[טלאל, מלך ירדן|טלאל]]
א-שריף נישאה לדודנה מדרגה שנייה, הנסיך טלאל בשנת 1934. במהלך השנים נולדו לבני הזוג מספר ילדים:
* המלך חוסיין (14 בנובמבר 1935 – 7 בפברואר 1999)
* הנסיכה אסמא (נפטרה בלידתה, בשנת 1937)
* הנסיך מוחמד (נולד ב-2 באוקטובר 1940)
* הנסיך חסן (נולד ב-20 במרץ 1947)
* הנסיכה מושין (נפטרה)
* הנסיכה בסמה (נולדה ב-11 במאי 1951)

## תקופת כהונתה
המלכה זיין שיחקה תפקיד מרכזי בהתפתחות הפוליטית של ממלכת ירדן בשנות ה-50 המוקדמות, וזאת באמצעות תמיכה בזכויות נשים בממלכה.
עוד בשנת 1944, טרם הפיכתה לגברת הראשונה של ירדן בשנת 1952, בעקבות ההתנקשות במלך עבדאללה והפיכתו של בעלה למלך ירדן, יזמה א-שריף את הקמתו של איגוד הנשים הראשון בהיסטוריה של ירדן.
במסגרת פועלה כמלכת ירדן, לקחה א-שריף חלק בניסוחה של חוקת 1952, אשר העניקה זכויות מסוימות לנשים הירדניות.

כמו כן, מילאה א-שריף את תפקידו של בעלה כמלך ירדן באופן זמני בעקבות ההתנקשות בחייו של המלך עבדאללה, אשר במהלכה שהה המלך מחוץ לגבולותיה של ירדן, וזאת עד לחזרתו לירדן לקראת המלכתו הרשמית. א-שריף ביצעה תפקיד זה בשנית בתקופה שבין אוגוסט 1952, בעקבות ההכרזה על בעלה כלא כשיר למלוך, בשל ההפרעה הנפשית ממנה סבל, ועד למאי 1953, כאשר בנה, המלך חוסיין, הוכרז רשמית כמלך ירדן עם הגיעו לגיל שמונה עשרה.

## קישורים חיצוניים

* אילן היוחסין המלא של השושלת ההאשמית
* 
קטגוריה:מלכות ירדן
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:נפטרות ב-1994
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1994
ישראל וורצל

**ישראל חיים ווּרצֶל** (ידוע בשם העט **פ. חוֹבָב**; נולד בשנת 1950) הוא עיתונאי, פובליציסט וסאטיריקן חרדי, לשעבר עורך "יתד נאמן".

## ביוגרפיה
נולד וגדל בבני ברק, בנם של ניצולי שואה יוצאי רומניה. בוגר ישיבת גרודנא באשדוד. בשנת 1989 התמנה לעורך העיתון "יתד נאמן", לצד גיסו נתן גרוסמן (כיום עורך "הפלס") ויצחק רוט. יחד עם שני עמיתיו התחלק בכתיבת טור המערכת היומי של העיתון.

את כל מאמריו וטוריו לא פרסם בשמו אלא תחת שם העט "פ. חובב".

לאחר המהפך בשליטה ב"יתד נאמן", ביוני 2012, נשאר בתפקידו לצד העורך יצחק רוט. כעבור שנה, ביוני 2013, פרש.

### הטור "אדרבה"
במשך שנים פרסם את מדורו השבועי "אדרבה". המדור שימש במה מרכזית להשמעת ביקורת השקפתית בסגנון סרקסטי, והיה טור הסאטירה הראשון בעיתונות החרדית. 

המדור הרבה לבקר את החינוך החילוני, את התקשורת הישראלית, את הציונות הדתית, את תופעת "החרדים החדשים", את השבועונים החרדיים ובראשם "משפחה", את פעילותה של עמותת נוער כהלכה ועוד. בנוסף, שימש המדור במה להשמעת ביקורת פנימית, לעיתים מוסווית, באמצעות כתיבה סטירית-סרקסטית, כנגד תופעות בתוך החברה החרדית והליטאית. בין השאר יצא נגד המוזיקה המודרנית והרעשנית המושמעת בחתונות חרדיות, נגד הצפת רחובות הערים החרדיות בקופות צדקה מטעם ועדות הצדקה ועוד.

בשנת 2005, בעקבות ביקורת שהשמיע הרב ישראל רוזן על הרבנים החרדים שהתירו את כניסת יהדות התורה לקואליציה בתקופת ההתנתקות, כינה אותו וורצל בטורו "עכברוש עלוב המנסה לקרוא תיגר על מלכותו של האריה", וכמו כן יצא נגדו על "מתן הכשרים הלכתיים תמורת בצע כסף". בעקבות זאת הגיש הרב רוזן תביעת דיבה נגד "יתד נאמן" וזכה בה.

פ. חובב השווה את תעמולת מפלגת שינוי בראשות יוסף לפיד לתעמולה הנאצית. ב-2011, בעקבות התעוררות נושא הדרת נשים, כתב בטורו כי "היהודים הוחזקו במחנות ההשמדה בבלוקים נפרדים לגברים ולנשים. אפילו חיות האדם הללו התייחסו אל ההפרדה כדבר טבעי. גברים הושלכו להתגורר בבלוק הגברים ונשים בבלוק הנשים". בעקבות זאת פרסם יד ושם תגובה שבה נכתב: "אנו דוחים בשאט נפש את התפיסה המעוותת לפיה ניתן ללמוד מהאידאולוגיה של הנאצים ומפעולותיהם לגבי מהם הערכים הטבעיים לאנושות".

### משפחתו
וורצל נשוי לנחמה, בת אברהם שלמה פרידמן, מבעלי הוצאת לוין אפשטיין. שלוש אחיותיה נשואות לרב יונה מצגר, לנתן גרוסמן ולרב דוד דב לבנון, אב בית הדין הרבני באשקלון. שניים מילדיו של וורצל נשואים לשניים מנכדיו של הרב חיים קניבסקי. אחותו חדוה שטרנפלד הייתה השפית האחראית על המתכונים במגזין לבית של "יתד נאמן", "קטיפה" (לשעבר "בית נאמן").

## מטוריו
* מבחר טורים של פ. חובב
* העם דורש 'צדק חברתי' צודק
* בין פורים לפסח
* הדרת שחורים
* מכתב גלוי לפלסנר

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:סגל יתד נאמן
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת גרודנא-ישראל
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:פובליציסטים חרדים
קטגוריה:עורכי עיתונים חרדים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
פסגת שארם א-שייח' (2005)

**פסגת שארם א-שייח**' (בערבית: **قمة شرم الشيخ**) התקיימה ב-8 בפברואר 2005, כאשר המנהיגים של מדינת ישראל, הרשות הפלסטינית, מצרים וירדן התכנסו בעיירה שארם א-שייח', בקצה הדרומי של חצי האי סיני, במטרה להכריז על מחויבותם להביא לסופה של האינתיפאדה השנייה, אשר נמשכה למעלה מארבע שנים, החל מאוקטובר 2000. בוועידה השתתפו ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון; נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס; נשיא מצרים, חוסני מובארכ, ומלך ירדן, עבדאללה השני.

## הרקע לפסגה

האינתיפאדה השנייה, אשר החלה באוקטובר 2000, הובילה ללמעלה מ-5,000 הרוגים פלסטינים וישראלים, וגבתה מחיר כבד מהכלכלה הישראלית והפלסטינית כאחד. מעגל אלימות חסר תקדים נמשך במרביתה של התקופה, פרט להודנה קצרת הימים בקיץ 2003.

בנובמבר 2004 מת יאסר ערפאת, האיש שנחשב על ידי רבים כיוזם האינתיפאדה וכגורם הראשי מאחוריה. בעקבות מותו נערכו ב-9 בינואר 2005 בחירות לראש הרשות הפלסטינית, בהן נבחר מחמוד עבאס, ראש ממשלת הרשות בעברו, כנשיא החדש וכיורשו של ערפאת בתפקיד. תחושת הרווחה בציבור הישראלי בעקבות מותו של ערפאת, אשר נחשב על ידי הישראלים כ"רב מרצחים", תדמיתו של עבאס כמנהיג מתון ופרגמטי ביחס לקודמו, ובעיקר צמצום משמעותי בפעולות הטרור הפלסטיני, הובילו להפחתת הפעילות הצבאית הישראלית בשטחי הרשות הפלסטינית, כמו גם לשורת צעדים הומניטריים מצד ישראל, בתיאום עם מדינות העולם ובגיבוי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, במטרה לסייע לתושבים הפלסטינים. כל אלה, יחד עם התיאום הביטחוני המחודש בין שני הצדדים, וכן הגיבוי של ארצות הברית, ירדן ומצרים, הובילו להחלטה על קיום הפסגה.

## הפסגה
הפסגה החלה בסדרת פגישות שנערכו בין ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, לבין הנשיא מובארק, המלך עבדאללה ומחמוד עבאס, במה שהוגדר כפגישות המיועדות לעורר אמון בין הצדדים. בהמשך, כל המנהיגים, למעט המלך עבדאללה, הכריזו פומבית על מחויבותם להמשך המאמצים להרגיע את המצב בשטח ולהמשיך הלאה בתהליך השלום, בהתאם לעקרונות מפת הדרכים. כצעד מעורר אמון, הן ראש הממשלה שרון והן הנשיא עבאס הכריזו בסיכומיהם של הוועידה, על הפסקת הפעולות המזוינות כנגד הצד השני, במה שנועד להיות הסיום הרשמי של האינתיפאדה השנייה. כמו כן הודיעה ישראל כי תפעל באופן מיידי לשחרורם של מאות אסירים פלסטינים המוחזקים על ידה, כאשר בסופו של דבר שחררה ישראל 900 אסירים פלסטינים. בעקבות המהלך הודיעו מצרים וירדן כי יחזירו את שגריריהן לישראל, לאחר שהוחזרו במחאה על פעולותיה של ישראל במהלך האינתיפאדה השנייה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* נאום ראש ממשלת ישראל בפסגה, מאת משרד ראש הממשלה
* נאום נשיא הרשות הפלסטינית בפסגה, באתר BBC (אנגלית)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:2005 בישראל
קטגוריה:סיני: היסטוריה
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי: ועידות
קטגוריה:ועידות פסגה שנערכו במאה ה-21
עיוורון כרזות

שמאל|ממוזער|ממדים סטנדרטיים של באנרים בדפי אינטרנט
**עיוורון כרזות** או **עיוורון באנרים** - היא תופעה משוערת בשמישות האינטרנט שבה המבקרים באתר מתעלמים באופן מודע או בלתי מודע ממידע בכרזות. יש הקוראים לכך גם "עיוורון פרסומות". ישנה מחלוקת לגבי קיום התופעה והיקפיה. 

המונח הוטבע בידי חוקרים מאוניברסיטת רייס, כתוצאה ממחקר שמישות אינטרנט, בו רוב הנבדקים התעלמו במודע או שלא במודע מהמידע שהופיע בכרזות שבאתר. משימת הנבדקים הייתה למצוא מידע באתר. המידע שהתעלמו ממנו היה הן בכרזות פרסומת, והן ממידע בחלקי הניווט של הדף, כמו "קישורים מהירים". למיקומה של הכרזה בדף הייתה השפעה מועטה על תשומת הלב בה זכתה. תוצאות המחקר סתרו את ההנחיות המקובלות באותה עת לעיצוב אתרים, על פיהן: הרכיבים הגדולים והצבעוניים יותר באתר, הם אלו שיקבלו את מרב תשומת הלב.

אך במחקר נגדי, מיולי 2000, שהתפרסם בשם "בדיוק עד כמה אנו עיוורים לכרזות ברשת", הוכח שמשתמשים דווקא שמים לב לכרזות. ההוכחה באה דרך בדיקות מעקב תנועת עיניים ואישונים, ובדרכים נוספות. מחקר זה התרכז באופן התפישה של דף בודד בעת ההתבוננות, ומה הכירו או זכרו ממנו לאחר מכן. ביקורת נגד מחקר זה והדומים לו, טענה שחסרות בהם משימות מציאותיות, ולכן מחקרים אלו לוקים בשיטת המחקר, ואין לסמוך על תוצאותיהם.

הסבר אפשרי לתופעה, ולהבדל בין תוצאות המחקרים, ניתן על ידי פגנדרם ושאומברג, ב"ירחון המידע הספרתי", בכך שאופן התגובה והפעולה של המשתמשים באתר הוא הקובע את התייחסותם לכרזות. המשתמשים נוטים לאחד משני דפוסי-פעולה באתר: הראשון - חיפוש אחר מידע מסוים, והשני - שיטוט חסר מטרה, מדף לדף. לכל דפוס פעולה, המשתמשים מייצרים עם הזמן "תבניות פעולה". כאשר הם מחפשים מידע מסוים באתר, המשתמשים מתרכזים במקומות בהם, לדעתם, המידע עשוי להימצא: מלל באותיות קטנות או "רגילות", וקישורים. במצב זה, של חיפוש, הם נוטים להתעלם מחלקים חזותיים גדולים וצבעוניים, ומתמונות וכרזות. אישוש לגישה זו מגיע ממבחני שמישות, הבודקים את תפישת המשתמשים לגבי כרזות, שהשוו בין קבוצת הנבדקים המחפשים מידע לזו של קבוצות נבדקים המשוטטים בין הדפים בלא מטרת חיפוש שהוגדרה להם.

## ראו גם
* באנר
* התניה קלאסית 
* שמישות
*עיצוב אתר אינטרנט

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסום באינטרנט
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
קטגוריה:התנהגות צרכנית
כרמל סלע

**כרמל סלע** (27 בינואר 1950 – 19 בדצמבר 2021) היה חקלאי ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כראש המועצה האזורית חוף הכרמל משנת 2004 עד 2018.

## ביוגרפיה
כרמל סלע נולד בגבע כרמל. שמו נגזר משם המושב שבו נולד ובו גר כל חייו. אביו, מרדכי סלע היה ראש המועצה האזורית חוף הכרמל - תפקיד, שמאוחר יותר, כיהן בו כרמל סלע עצמו.

כרמל סלע למד בבית הספר בכרם מהר"ל ואחר כך בבית הספר התיכון כפר גלים. את שירותו הצבאי ביצע בחיל האוויר. עם שחרורו מהצבא בשנת 1973 השתלב כרמל במשק החקלאי המשפחתי שמרכזו מטע בננות.

כרמל סלע היה נשוי ונולדו לו בן ושתי בנות. נפטר ממחלת הסרטן ב-19 בדצמבר 2021, והובא למנוחות בבית העלמין המשותף למושבים גבע כרמל וצרופה.

### שירות ציבורי
שימש, החל משנת 1983 חבר הנהלה במושב, יו"ר ועד המושב וחבר מליאה. ביצע את פרויקט ההרחבה בגבע כרמל והוסיף כ-100 מגרשים חדשים ליישוב.

כיהן כיו"ר חגיגות 40 לגבע כרמל, יו"ר אירועי היובל של גבע כרמל, וב-2001 יו"ר אירועי יובל המועצה האזורית, וניהל את להקת המחול "כרמל מנשה".

ב-2004 נבחר סלע לראש המועצה האזורית חוף הכרמל. בתקופה זו מונה כרמל סלע ליו"ר הוועדה הכלכלית של מרכז המועצות האזוריות, ליו"ר רשות ניקוז כרמל, ליו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה וכחבר הוועדה לשמירת הסביבה החופית. בין היתר ביצע איחוד רשויות מוצלח עם היישוב עתלית ומחק גירעונות שהצטברו בקדנציות של קודמיו בסך כ-11 מיליון שקל.

ב-2009 נבחר כרמל בשנית לראשות המועצה. החל משנה זו הוא כיהן בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה. בקדנציה זו פעל סלע בהקמת היכל התרבות "מוזה" במרכז מיר"ב, ולצדו ספרייה ובית קפה, שיקום יישובים לאחר השרפה בכרמל, במאבק להרחקת מתקן קליטת הגז מבתי התושבים, להרחבת עתלית, להסדרת קרקעות בקיסריה, ולהקמת שני מכוני טיהור מתקדמים.

ב-2013 נבחר בפעם השלישית לראשות המועצה האזורית חוף הכרמל. ב-2018 הודיע שלא יתמודד לקדנציה נוספת בבחירות שהתקיימו באותה השנה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער כפר גלים
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
נתי כהן

**נתי כהן** (נולד ב-6 ביוני 1973) הוא מאמן כדורסל ישראלי שישמש כמאמן בליגת העל ובליגה הלאומית. בנוסף משמש כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער של מכבי אשדוד

כהן גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון. בגיל צעיר מאוד החל לאמן קבוצות ילדים ונוער.

## קריירת אימון
בתחילת הקריירה שלו אימן כהן במחלקות הנוער של הפועל חולון (מאמן נוער, עוזר מאמן ותקופה קצרה כמאמן ראשי בבוגרים), בני הרצליה, הפועל כפר סבא והפועל גליל עליון. כמו כן, אימן בקבוצות הבוגרים של בני הרצליה (ממהליגה הארצית) והפועל כפר סבא.

בעונת 2003/04 החל לאמן את מחלקת הנוער של הפועל גליל עליון, איתה זכה באליפות הליגה לנוער. במקביל שימש כעוזרם של דני פרנקו ועודד קטש בקבוצה הבוגרת.

בעונת 2004/05 הוביל את תיכון עמק החולה לאליפות ליגת העל לתיכונים. בחודש ינואר 2005 החל לשמש בעוזר מאמן בנבחרת הקדטים של ישראל.

בעונת 2008/09 אימן את קבוצת מכבי הוד השרון, איתה הגיע עד לחצי גמר הליגה הלאומית והפסיד לברק נתניה. בחודש יוני 2009 מונה למאמן נבחרת הקדטים של ישראל, בה אימן שלוש שנים.

בעונת 2009/10 אימן את קבוצת מכבי פתח תקווה, איתה העפיל לליגה הלאומית מהמקום הראשון, אך ראשי הקבוצה העדיפו להישאר בליגה הארצית מטעמים כלכליים.

בתחילת עונת 2010/2011 החל לאמן את אליצור יבנה מהליגה הלאומית למשך שלוש עונות. במהלכן הגיע עם הקבוצה שלוש פעמים ברציפות לחצי גמר הפלייאוף.

בחודש מאי 2012 עזב את נבחרת הקדטים והצטרף למחלקת הנוער של עירוני נס ציונה כמנהלה המקצועי.

בחודש יוני 2013 חתם כהן בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל, אותה אימן עד למחזור העשירי ופוטר. בחודש פברואר 2014 החליף את עמיר עוזי באליצור יבנה. בתחילת עונת 2014/15 חתם כהן בקבוצת מכבי קריית גת, (במקביל לתפקיד המנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב). זכה באליפות 2014 עד 2015.

במהלך עונת 2016/17 התפטר נתי כהן מאימון מכבי קריית גת.

ב-21 בדצמבר 2017 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית.

ב-15 בפברואר 2018 חתם במכבי חיפה מליגה העל וישמש כעוזר מאמן.
ב-11 ביוני 2018 חתם כמאמן מכבי הוד השרון בעונתו הראשונה בהוד השרון הוביל את הקבוצה לסיום במקום ה-11.
בעונת 2019/20 הוביל כהן את הקבוצה במשך 22 מחזורים עד להפסקת הליגה בעקבות משבר הקורנה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-6 עם מאזן חיובי של 12 ניצחונות ו-10 הפסדים.

ביוני 2020 חתם בהפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית.

בפברואר 2023 חתם במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית, באפריל 2023 פוטר מתפקידו והוחלף באבי סוכר.

## חייו האישיים
בשנת 1983 עבר כהן טרגדיה משפחתית כשבחודש וחצי איבד את סבו, אביו ואחיו. כהן נשוי משנת 2000 ואב לשניים.
## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל חולון
קטגוריה:מאמני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:מאמני מכבי אשדוד בכדורסל
קטגוריה:מאמני הפועל חיפה בכדורסל
קטגוריה:מאמני אליצור יבנה
קטגוריה:מאמני מכבי הוד השרון
קטגוריה:מאמני הפועל חבל מודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21

**נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21** היא הנבחרת הלאומית הצעירה של הולנד, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית.

## אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21
* 1978 – לא נכנסה
* 1980–1986 – לא העפילה
* 1988 – חצי הגמר
* 1990 – לא העפילה
* 1992 – רבע הגמר
* 1994–1996 – לא העפילה
* 1998 – מקום רביעי
* 2000–2004 – לא העפילה
* 2006 – **מקום ראשון**
* 2007 – **מקום ראשון**
* 2009–2011 – לא העפילה
* 2013 – חצי גמר
* 2015–2019 – לא העפילה
* 2021 - חצי גמר
* 2023 - שלב הבתים
* 2025 - העפלה

## משחקים אולימפיים
הישג של הנבחרת באליפות אירופה בשנת 2007 איפשר לה להשתתף בתחרות כדורגל בשנת 2008. בתחרות זו משתתפות נבחרות עד גיל 23 עם אפשרות להוסיף עד 3 כדורגלנים מבוגרים יותר. להשתתפות באולימפיאדה לנבחרת צורפו קיו אלנס, גרלד סיבון ורוי מקאיי. הנבחרת הגיעה לשלב רבע הגמר.

## קישורים חיצוניים

* נתונים מאתר transfermarkt

הולנד
קטגוריה:הולנד: כדורגל
כדורגל
הרפתקאותיהם המופלאות של ספלולון וכרבולון

**הרפתקאותיהם המופלאות של ספלולון וכרבולון** הוא ספר ילדים מאת הסופרת והמאיירת האוסטרלית מיי גיבס, שנכתב בשנת 1918.

זהו הספר הראשון מתוך סדרת ספרים שכתבה גיבס על קורותיהם של ספלולון וכרבולון (במקור Snugglepot and Cuddlepie), שהם תינוקות גאמנטס (Gumnut - פרי עץ האקליפטוס). הספר מתאר את חיי הטבע בחורש האוסטרלי ולא נמנע מתיאורים גרפיים, אף שהוא מיועד לילדים בגילאי ראשית קריאה. 

סדרת הספרים הפכה לקלאסיקה באוסטרליה, ועל פי העלילות הופקו הצגות, סרטים ומופע מחול. בשנת 1985 יצא בול דואר עם דיוקנאותיהם של ספלולון וכרבולון.

 
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים אוסטרליים
קטגוריה:ספרי 1918
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
חופשיות על הבר

**חופשיות על הבר** (באנגלית: **Coyote Ugly**; מילולית "מכוערות כמו קויוט", כלומר מכוערות מאוד) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2000.

## עלילת הסרט
ויולט עוזבת את אביה ואת חברתה הטובה גלוריה, ועוברת לניו יורק במטרה להצליח ככותבת שירים. היא מגיעה לניו יורק ומנסה להצליח אך כולם דוחים אותה. לאחר ששדדו את דירתה היא הולכת עם מעט הכסף שנשאר לה לדיינר בשעת לילה מאוחרת שם היא רואה שלוש בנות בשם קמיל, רייצ'ל וזואי. היא רואה שהן הרוויחו המון כסף מטיפים ומגלה שהן עובדות בבר מפורסם שנקרא Coyote Ugly (שם הסרט באנגלית).

ויולט מגיעה לבר ומנסה לשכנע את ליל, בעלת העסק להעסיק אותה. ויולט מתחילה לעבוד בבר ולומדת מהר מאוד את סודות המקצוע ואיך להתנהג בצורה משוחררת יותר. אדם אחד מצלם תמונה שלה רוקדת בחושניות על הבר והתמונה מגיעה לעיתון. כאשר אביה רואה את התמונה הוא מאוכזב ממנה. היא מתחילה לצאת עם קווין.

בסוף הסרט היא מופיעה בערב מיקרופון פתוח במועדון בניו יורק כאשר כל חברותיה מהבר, קווין ואפילו אביה שם כדי לעודד אותה. ההופעה סוחפת את הקהל והיא סוף סוף משיגה חוזה עם חברת הקלטות.

## הדמויות
* פייפר פראבו בתור ויולט סנפורד.
* אדם גרסיה בתור קווין אודונול.
* מריה בלו בתור ליל.
* מלאני לינסקי בתור גלוריה.
* טיירה בנקס בתור זואי.
*ברידג'ט מוינאהן בתור רייצ'ל.
* ג'ון גודמן בתור ויליאם סנפורד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
קטגוריה:סרטים שצולמו בקליפורניה
יום הצחוק העולמי

**יום הצחוק העולמי** נחוג כל שנה, מאז 1998, ביום ראשון הראשון של חודש מאי.

היום נחוג לראשונה במומבי, בהודו, ביוזמתו של דוקטור מאדאן קאטאריה (Madan Kataria), שפרסם בנושא מאמר בשם Laughter, the Best Medicine (הצחוק, הרפואה הטובה ביותר) כתגובתה להשערת משוב הפנים, שלפיה, תנועת שרירי הפנים יכולה להשפיע על החוויה הרגשית, וכך אדם שמחייך באופן רצוני ולא כתגובה לאירוע כלשהו, רגיש רגשות חיוביים ויחווה חוויה של הנאה.

קאטאריה ייסד תנועה של "יוגה צחוק" הפועלת על בסיס תוספת בריאות הנובעת מצחוק חופשי, לפי עקרונות דומים לליצנות רפואית. התנועה התפשטה על פני ארצות רבות ומתגאה במספר הולך וגדל של חברים.

את יום הצחוק חוגגים במופעי ליצנים ותחפושות, הצגות של תיאטרון בובות, כינוסים של צחוק יזום ועוד.

## קישורים חיצוניים

* יום הצחוק הבין-לאומי 
* 

קטגוריה:ליצנות
קטגוריה:אירועים בחודש מאי