open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פסיכה נכנסת לגנו של קופידון

**פסיכה נכנסת לגן של קופידון** (באנגלית: **Psyche Entering Cupid's Garden**) הוא ציור שמן מאת האמן הבריטי ג'ון ויליאם ווטרהאוס, שצויר בסגנון פרה־רפאליטי ומתאר סצנה מתוך המיתולוגיה היוונית.

## תיאור היצירה
הציור מציג את פסיכה, הדמות המיתולוגית המייצגת את הנשמה, כשהיא ניצבת בפתחו של גן קסום השייך לאל האהבה, קופידון. היא נראית מהססת בעוד היא דוחפת את שער הגן, ומתבוננת פנימה אל נוף מרהיב של אחוזה מפוארת, מדשאות ירוקות, עצים מטופחים ושפע של ורדים ופרחים נוספים. הצמחייה הסבוכה מונעת מבט אל תוך הגן, פרט למעבר דרך השער, וכך נשמרת תחושת מתח: מה מצפה לה בתוך גן האהבה?

פסיכה לבושה שמלה ורדרדה ורפויה, שערה האדמוני אסוף, ובגדיה משתפלים באלגנטיות לאורך גופה. שער הכניסה עצמו מעוטר בעיטורים בהשראה קלאסית, התואמים את רוח התקופה שממנה נשאב הסיפור.
### קומפוזיציה
הקומפוזיציה בציור נבנתה בקפידה על מנת ליצור תחושת מתח וציפייה. הרמזים הארכיטקטוניים והשפע הצמחי המפואר משרתים את המסתורין שבו עטוף הסיפור. פיזור ראשי פרחים לבנים ברחבי הסצנה מדגיש את תומת הדמות ואת רוך הסצנה כולה.

## סמליות והשפעות
ווטרהאוס הרבה לצייר סצנות מהמיתולוגיה וההיסטוריה הקלאסית, לעיתים קרובות תוך ריכוז דמות נשית אחת במרכז הקומפוזיציה, וסביבתה ממחישה את הרקע הנרטיבי. גם כאן, פסיכה היא הדמות היחידה הנראית, בעוד משרתי קופידון נרמזים בלבד כנוכחים סמויים. האישה הרזה ובעלת השיער האדמוני שמופיעה בציור זה מופיעה גם ביצירות נוספות של האמן מאותה תקופה, והוא הרבה להשתמש באותם דוגמנים ודוגמניות לאורך הקריירה שלו.

## הרקע המיתולוגי
בסיפור המקורי, אלת האהבה ונוס מקללת את פסיכה וייעודה להתחתן עם מפלצת איומה. קופידון נשלח לבצע את העונש אך פוצע את עצמו בחץ האהבה ומתאהב בפסיכה. משפחתה, המאמינה כי עליה להתחתן עם מפלצת, מפקירה אותה על פסגת הר. אך במקום זאת היא מועברת לגן קסום, שבו היא זוכה לטיפול משרתים בלתי נראים. בלילות בא אליה מאהב מסתורי, טוב לב ועדין, אך הוא אוסר עליה לראות את פניו. כך נמשך נישואיהם – באפלה, באהבה, אך בחשאיות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורי פרחים
הכוחות המזוינים העממיים של לאוס

**הכוחות המזוינים העממים של לאוס** (בלאית: **ກອງທັບປະຊາຊົນລາວ**, בר"ת: **ກ.ປ.ລ**) הם כלל גופי הצבא הפועלים במדינת לאוס.
## היסטוריה
ראשית הכוחות המזוינים של לאוס מתוארכת להתנגדות מחתרתית של העם הלאי לקולוניאליזם של האימפריה הקולוניאלית הצרפתית. לאחר השגת העצמאות, הצבא עבר עוד גלגולים נוספים תחת שלטונן של קבוצות פוליסות ימניות ומלוכניות, לצד השפעה הולכת גוברת מצד ארצות הברית. בשנת 1975 קבוצות קומוניסטיות השתלטו על השלטון ושינו את שם הכוחות המזוינים מ"הצבא המלכותי של לאוס" אל "הכוחות המזוינים העממיים של לאוס".

בין המלחמות בהן היו הכוחות המזוינים מעורבים:
* מלחמת הודו-סין
* מלחמת וייטנאם
* מלחמת האזרחים בלאוס, ומורידות פנים נוספות.
* סכסוך גבול תאילנד – לאוס
* מלחמת רוסיה – אוקראינה
* סכסוך גבול תאילנד – קמבודיה (2025)

## ארגון
על פי האמור בחוק, את הכוחות המזוינים ינהלו המועצה העממית העליונה והעומד בראשה.

בין תפקידיו של הצבא הם: להגן על ריבונות המדינה על שטחה אזרחיה, משאביה, ולקדם כל מטרה ואינטרס נוסף שיוגדר בידי הדרג העליון.

הצבא מתבסס בעיקר על כוח מקצועי ויעודו מופנה כלפי איומי חוץ, בעוד המיליציה העממית משמשת במשימות ביטוחון פנים ובפועל בה נמצאים רוב משרתי החובה והמילואים.

יש מידע מועט אודות הערכות הצבאית של לאוס רוב המערכות הן כדלקמן:
* צבא יבשה (הזרוע הצבאית המרכזית): מחולק לחמישה פיקודים מרחביים עם לפחות 25,000 חיילים בשירות פעיל מלא;
** חיל רגלים
** גדוד שריון עצמאי
** יחידה למשימות מיוחדות
** חיל ארטילריה
*** מערך הנ"מ
** פלגת משט הנהרות
** חיל הנדסה הקרבי
*** מערך האב"כ
** חיל רפואה
** חיל הקשר
* חיל האוויר – עם כ-40 כלי טיס. משמש בעיקר לסיוע לכוחות הקרקע.
* מיליציה העממית – בעיקר חיילים בשירות חובה ומילואים "במשרה חלקית" המיועדים למשימות ביטחון פנים.

## גלריה

קובץ:09.05.2025 - Cerimônia de celebração dos 80 anos do Dia da Vitóriana Segunda Guerra Mundial (54507325941).jpg|מצעד צבאי של חיילי לאוס במוסקבה
קובץ:Roundel of Laos.svg|רונדל חיל האוויר של לאוס
קובץ:Antonov An-2 Vientiane.jpg


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

לאוס
לאוס
לאוס
קטגוריה:לאוס
נימפות מוצאות את ראשו של אורפיאוס

**נימפות מוצאות את ראשו של אורפיאוס** (באנגלית: **Nymphs Finding the Head of Orpheus**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הבריטי ג'ון ויליאם ווטרהאוס משנת 1900. היצירה משתייכת לזרם הרומנטיציזם ונמצאת כיום באוסף פרטי.

הציור מציג סצנה מתוך המיתולוגיה היוונית, שבה שתי נימפות מגלות את ראשו הערוף של אורפיאוס, המשורר והזמר האגדי. הדימוי טעון באווירה קודרת ורוחנית, המודגשת באמצעות משיחות המכחול הרכות של ווטרהאוס ושימושו העדין בצבע. שתי הנימפות מתוארות בחן אתרי ובמבע מלא חמלה: אחת מהן לבושה בגלימה סגולה, והאחרת עוטה שמלה אדומה זורמת. הן ממוקמות בנוף מיוער ואפלולי, כאשר החזית נתונה בצללים כבדים והרקע מואר באור קלוש וחיוור. סביב הדמויות פזורות פרחים קטנים ועלווה, המעניקים ליצירה נופך פיוטי בתוך המבע המלנכולי הכללי. הציור ממחיש את יכולתו של ווטרהאוס לשלב עומק נרטיבי עם יופי חזותי, ולהעביר בו־זמנית את הטרגדיה ואת השלווה המהורהרת של הסיפור המיתולוגי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ג'ון ויליאם ווטרהאוס: ציורים
מרק טלר

**מרק טלר** (נולד בשנת 2008) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל (2025) במשחה ל-50 מטר חזה ובמשחה ל-100 מטר חזה.

## ביוגרפיה
טלר התאמן בקבוצת מכבי כפר המכביה וכעת מתאמן בקבוצת מכבי מרום רמת גן בהדרכתו של פליקס רובינשטיין.

### 2024
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בווילנה שבליטא ביולי סיים במקום 13 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.43 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש של 28.34 שניות, ובמקום 25 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.64 דקות.

### 2025
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בשמורין שבסלובקיה ביולי סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.77 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא אישי ושיא ישראלי לנוער חדשים של 27.76 שניות, ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי ושיא ישראלי לנוער חדשים של 1:01.51 דקות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש של 1:02.08 דקות ובשלב חצי הגמר שיפר את שיאו האישי ל-1:01.60 דקות.

באליפות ישראל 2025 שנערכה בהמשך החודש זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.95 שניות, לפני גל סחרוב (28.11 שניות) ורון פולונסקי (28.15 שניות), ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.80 דקות, לפני רון פולונסקי (1:02.37 דקות) וגל סחרוב (1:02.92 דקות).

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 27.76 שניות (2025)
* 100 מטר חזה: 1:01.51 דקות (2025)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חזה: 27.85 שניות (2024)
* 100 מטר חזה: 1:00.20 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

* מרק טלר, באתר Loglig

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני חזה ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2008
רן פלג

**רן פלג** (נולד ב-13 באוקטובר 1975) הוא חוקר ישראלי בתחום הוראת המדעים, המשמש כפרופסור חבר באוניברסיטת סאות'המפטון.

## ביוגרפיה
פלג נולד ב-1975 בישראל וגדל בגרמניה המערבית. למד לתואר ראשון במדעי הטבע ותואר שני בהנדסה כימית באוניברסיטת קיימברידג', ולאחר מכן שב לישראל ללימודי דוקטורט במחלקה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון, בהנחייתם של אילת ברעם-צברי ואבי ברמן. במסגרת הדוקטורט חקר למידה בסביבות בלתי פורמליות, והוראת מדעים באמצעות תיאטרון ודרמה. פלג הוא בוגר התוכנית לדוקטורנטים מצטיינים בחינוך במכון מנדל למנהיגות בירושלים. את הפוסט-דוקטורט שלו עשה באוניברסיטת חיפה, שם חקר כלים טכנולוגיים להוראה מותאמת לתלמידים עיוורים.

## קריירה מקצועית
פלג דוגל בגישה רב-תחומית המשלבת כלים מעולם הדרמה, סטוריטלינג ומשחקים במטרה להעשיר את חוויית הלמידה המדעית. הוא מאמין שהפעלת הגוף והדמיון בתהליך הלמידה מסייעת להטמיע מושגים מופשטים, מעודדת חשיבה יצירתית ומחזקת את כישורי התקשורת והצגת הרעיונות של התלמידים. פלג עצמו, שלמד משחק מחול ופנטומימה אצל רותי תמיר, משלב שיטות אלה בהרצאות ובקורסים שהוא מעביר. כך למשל יצר עם תמיר את המופעים החינוכיים "מה פתאום אטום?" "משעמם לי", "רובוט ואני", ו"המסע של דרווין". ב-2011 זכה הסרטון "שש עובדות על סקס שמעולם לא רציתם לדעת" שיצר עם רועי צזנה בתחרות סרטוני מדע ויראליים בתמיכתה של המועצה הבריטית.

פלג היה חבר בצוות פרויקט TEMI (Teaching Enquiry with Mysteries) במכון ויצמן, שפיתח פעילויות המנגישות מושגים מתוכנית הלימודים באמצעות ניסויים וסיפורים, לצד דבורה קצביץ ומלכה יאיון. ב-2017 הוביל עם יאיון את פרויקט "כימילוט" של המרכז הארצי למורי הכימיה במכון ויצמן, לשילוב חדרי בריחה בלימודי הכימיה בתיכון, כדי להגביר את המוטיבציה הפנימית של תלמידים ללמוד כימיה באמצעות חוויה מהנה ומאתגרת. באותה שנה העביר סדנה במכון ויצמן על שימוש בפנטומימה בלימודי הפיזיקה. ב-2018 פיתח חדר בריחה במוזיאון האדם והחי ברמת גן, ששילב אמצעים אינטראקטיביים וחידות מוסוות בתצוגת המוזיאון, בשיתוף חברת "הקנקן", וב-2019 פיתח עם צוות תוכנית חינוך פיננסי באורט חדר בריחה לתלמידי הרשת בנושא חינוך פיננסי.

מאז שנת 2019 הוא מרצה בכיר בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת סאות'המפטון וחבר בקבוצת המחקר לחינוך מתמטי, מדעי ובריאותי (MSHE). ב-2023 הוביל עם החוקרת נטע שבי פרויקט משותף של האוניברסיטה ומוזיאון המדע בווינצ'סטר  ליצירת כלי מדידה להערכת יעילות פעילויות במוזיאונים. ב-2025 התקבל כפרופסור חבר באוניברסיטת סאות'המפטון.

## חיים אישיים
במקביל ללימודיו בבריטניה השתתף פלג בתחרויות ריקודים סלוניים, וכן רקד בלהקת המחול הקיבוצית הצעירה.

פלג נשוי מאז 2016 לד"ר אלי גילסון והשניים מתגוררים בלונדון. בעבר התנדב בארגון חוש"ן, מרכז החינוך וההסברה של קהילת הלהט"ב בישראל.

## קישורים חיצוניים
* רן פלג ואיילת ברעם-צברי, דרמה מתחת למיקרוסקופ: תיאטרון בהוראת המדעים. מוט"ב כעת, גיליון 4, תשס"ט, 2009 29-34
* רן פלג, הקניית מיומנות קבלת החלטות במדע. משרד החינוך, המזכירות הפדגוגית, אגף מדעים, הפיקוח על הוראת מוט"ב, 2017
* 
* 
* 
* 
* מאמרים מדעיים שפרסם רן פלג

## הערות שוליים

קטגוריה:חוקרים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
ולריה פינקל

**ולריה פינקל** (נולדה בשנת 2009) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל (2025) במשחה ל-50 מטר חזה ובמשחה ל-100 מטר חזה.

## ביוגרפיה
פינקל מתאמנת באגודת הפועל פתח תקווה בהדרכתו של עידו אפל.

### 2024
באליפות ישראל 2024 שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.84 דקות, אחרי קרן אייזברוך (1:13.01 דקות) ולפני אוה גולצוב (1:14.32 דקות), ובמדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.54 שניות, יחד עם קרן אייזברוך, ואחרי לאה פולונסקי (32.30 שניות) והדר קרפ (33.40 שניות).

### 2025
באליפות ישראל 2025 שנערכה בהמשך החודש זכתה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.99 שניות, לפני יליזבטה פרולוב (33.37 שניות) ואוה גולצוב (34.07 שניות), לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 32.79 שניות, ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.73 דקות, לפני יליזבטה פרולוב (1:13.11 דקות) ואוה גולצוב (1:14.55 דקות), לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 1:12.37 דקות.

## שיאים אישיים
### בריכה אולימפית
* 50 מטר חזה: 32.79 שניות (2025)
* 100 מטר חזה: 1:12.37 דקות (2025)

### בריכת 25 מטר
* 50 מטר חזה: 32.51 שניות (2025)
* 100 מטר חזה: 1:10.54 דקות (2024)

## קישורים חיצוניים

* ולריה פינקל, באתר Loglig

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייניות חזה ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2009
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2009
דיוויה דשמוך

**דיוויה דשמוך** (באנגלית: **Divya Deshmukh**; נולדה ב־9 בדצמבר 2005) היא שחמטאית הודית בדרגת רב-אמן. זכתה במדלייות הארד והזהב האישיות באולימפיאדת השחמט 2022 ו-2024 בהתאמה, ובאחרונה גם במדליית הזהב הקבוצתית. זכתה במדליות באליפויות אסיה והעולם לנוער. ב-2022, בגיל 16 בלבד, זכתה באליפות הודו לנשים. ביוני 2024 זכתה באליפות העולם לצעירות שנערכה בגנדינגאר, הודו. באותה תחרות היא לא הפסידה אף משחק, וסיימה עם 10 נקודות מתוך 11 אפשריות.

נכון לנובמבר 2025, דשמוך מדורגת במקום ה-11 בין הנשים בעולם ובמקום ה-41 בדירוג הכללי בהודו לפי מד כושר.

## גביע העולם לנשים 2025
ביולי 2025 זכתה בגביע העולם לנשים בשחמט והעפילה לטורניר המועמדות של 2026. הזכייה בגביע זיכתה אותה באופן ישיר ונדיר בתואר רב-אמן, מבלי שתצטרך להשלים שלושה ציונים. היא האישה ההודית הרביעית שמגיעה לדרגת רב-אמן.

## אולימפיאדות שחמט

## תחרות לדוגמה בה משתתפת
* התחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2025 - בתחרות הפתוחה
* גביע העולם בשחמט 2025 - האשה המשתתפת היחידה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:רבי-אמנים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-2005
קטגוריה:שחמטאי נוער
איתי בלייברג

**איתי בלייברג** (נולד ב-3 בפברואר 1976) הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
בלייברג נולד בעפולה. בשנים 1998–2001 למד בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי. בשנים 2001–2002 למד משחק מול מצלמה אצל רות דייכס ומספר קורסים בלי סטרסברג בארצות הברית. בשנת 2007 בלייברג סיים תואר ראשון (בהצטיינות) בכלכלה וניהול באוניברסיטה הפתוחה. בשנת 2011 למד משחק מול מצלמה בבית הספר טכניקה בניהולם של אולי שטרנברג וניב רז.

## קריירה במשחק
**בטלוויזיה**
* '''כנפיים''' – מיני-סדרה בת 6 פרקים בשידורי ערוץ 1, גילם את דמותו של גיל שמיר (2003).
* '''מה קשור?''' – סדרה קומית ששודרה ב־HOT3, גילם את דמותו של שמואל (2007).
* '''האי''' – סדרת נעורים ששודרה בערוץ הילדים, שיחק בתפקיד חבר במחתרת (2008).
* **[[טקסי דרייבר]]** – סדרה קומית ששודרה בערוץ 2, שיחק בתפקיד נוסע (2010).
* **[[חשודה]]** – מיני-סדרה בת 5 פרקים בשידורי ערוץ 10, המבוססת על הסרט "התאבדות", שיחק בתפקיד מפקד כיתת לוט"ר (2015).
* '''מריו''' – סדרה קומית ששודרה בערוץ הילדים, גילם את דמותו של מנכ"ל מעוז צור (2015).
* **האיש שניסה למנוע מלחמה** – סדרת דרמה ששודרה בכאן 11, גילם את דמותו של אהרון יריב (2017).

**הצגות לילדים ולנוער**
* "ההבטחה" – בתפקיד הקצין הנאצי (בימוי: נעם שמואל).
* "פרח של אגדה" – בתפקיד תלתן (בימוי: רועי שגב).
* "יובל המבולבל" – בתפקיד דודי ורנואר (בימוי: אבי דור).
* "מרד" – בתפקיד שרוליק (תפקיד ראשי) (בימוי: גדי צדקה).
* "סיפור במגפיים" – בתפקיד תומאס בן הטוחן (תפקיד ראשי, מחזמר בבימויו של ירון כפכפי).
* "בן המלך והעני" – בתפקיד תום קנטי, הילד העני (תפקיד ראשי בימוי: צביה הוברמן).
* "מה עם מיקי" – בתפקיד מיקי (תפקיד ראשי, בימוי: חנוך רעים).
* "מיכאל" – בתפקיד מיכאל (בימוי: צביה הוברמן).
* "המסע אל הים" – בתפקיד אסי (בימוי: חנוך רעים).

**הצגות למבוגרים**
* "כסף, בריאות ושלום עולמי" – בתפקיד ארי (תפקיד ראשי), תיאטרון "מיקרו" ( בימוי: אירנה גורליק).
* "מראה מעל הגשר" – בתפקיד טוני ובתפקיד הקצין, תיאטרון "בית לסין" (בימוי: הלל מיטלפונקט).
* "התסביכים המיניים של הורינו – בתפקיד האדון המעודן. תיאטרון "תמונע" (בימוי: גד כינר).
* "כימים אחדים" – בתפקיד משה, (תפקיד ראשי) תיאטרון "מיקרו" (בימוי: אירנה גורליק).
* "לשכוח את הרוסטראטוס" – בתפקיד הרוסטראטוס, (תפקיד ראשי) תיאטרון גבעתיים ( בימוי: מיכאל קייט).
* "הזכות להיות אידיוט" – ע"פ המחזה הארולד ומוד, בתפקיד גלאוקוס, תיאטרון מיקרו (בימוי: אירנה גורליק).
* "קוסם מלובלין" – בתפקיד מנדל, תיאטרון היידיש. (בימוי: יאן שורמיי).
* "תבוא נראה" – בתפקיד עופרי. הצגה במסגרת פסטיבל עכו 2007. (בימוי: אור אזולאי).
* "הקהל" – בתפקיד הסוס הלבן. תיאטרון הסמטא. (בימוי: יובל זמיר).
* "אכזר מכל מלך" – בתפקיד ירבעם, (תפקיד ראשי) "הסמטא" (בימוי: רון ישועה).

## פרסים ומועמדויות
* מקום ראשון בתחרות המונולוגים ע"ש עדה בן-נחום בשנת 1998 – עבור המונולוג: "ג'וני שב משדה הקרב" מאת דלטון טרמבו.
* זוכה מלגת "קרן הסטפנדיות" על הצטיינות בלימודי משחק בבית צבי, 1999.
* ציון לשבח על משחק במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים ונוער 2001, חיפה.
* מועמד לפרס "השחקן הטוב ביותר בסדרה מקורית" בסדרה "כנפיים", טקס פרס מסך הזהב 2003.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
רון קנת

**רון שמואל קנת** הוא מתמטיקאי וסטטיסטיקאי, פרופסור ועמית מחקר בכיר במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית. מייסד חברות הזנק שונות כבבילון. שותף בכיר בחברת מדעי הנתונים וסטטיסטיקה, KPA בע"מ.

## קורות חיים
קנת למד לתואר ראשון בשנים 1971–1974 במתמטיקה מאימפריאל קולג', אוניברסיטת לונדון. הוא סיים את התואר בהצטיינות יתירה. בעל תואר דוקטור במתמטיקה ממכון ויצמן ברחובות, שם למד בין השנים 1974–1978.

קנת משלב בין עבודה בתעשייה ובתחום העסקי לעבודה באקדמיה.

**במגזר העסקי**: בין השנים 1980–1981 עבד כחוקר במעבדות בל בניו ג׳רזי בארצות הברית. בשנים 1981–1990 קנת שימש כסטטיסטיקאי הראשי של תדיראן תקשורת. הוא שותף בכיר בקי.פי.איי. קנת-פרמינגר ושות' בע"מ, חברה למדעי הנתונים וסטטיסטיקה ומכהן כיו״ר שלה. קנת ייסד חברות הזנק כבבילון (2007) ובחברות שונות היה חבר במועצות מנהלים. במהלך השנים יעץ לחברות רבות בישראל בארצות הברית ובאירופה בתחום הסטטיסטיקה והניהול. בין החברות שלהן יעץ: אינטל, נשיונל סמיקונדקטור, מוטורולה, התעשייה האווירית, טבע, נייס, דן אנד ברדסטריט ואמדוקס.

**באקדמיה**: בשנים 1978–1980 היה מרצה בחוג לסטטיסטיקה, אוניברסיטת ויסקונסין (מדיסון, ויסקונסין). בשנים 1987–1993 היה פרופסור מן המניין בפקולטה למינהל עסקים באוניברסיטת מדינת ניו יורק בבינגהמטון. בשנים 1993–2000 כיהן כפרופסור נספח מן המניין, במחלקה להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב ומשנת 2002 משמש פרופסור מחקר באוניברסיטת טורינו באיטליה.

מחקריו עוסקים במדעי הנתונים, איכות תוכנה, ניהול סיכונים, סקרים, ניתוח תחזיות, סטטיסטיקה יישומית, וסטטיסטיקה תעשייתית. הוא פרסם כ-400 מחקרים ו-18 ספרים. כמו כן כיהן במועצות של כתבי עת אקדמיים. חבר בצוות העורכים של ASMBI, DCE, Quality Progress, SOCI ועוד. כמו כן עורך ראשי של JRSS(A), QTQM והאנציקלופדיה לסטטיסטיקה באיכות ואמינות (הוצאת Willey). ספרים שפרסם מופיעים ב https://www.amazon.com/author/rkenett.

קנת כיהן בוועדות ומועצות סטטיסטיות שונות: חבר במועצה הלאומית לסטטיסטיקה, יו״ר איגוד מדעי הנתונים בלשכת המהנדסים, חבר האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדעי הנתונים, ובין השנים 2011–2013 גם היה נשיא האיגוד. מחוץ לישראל היה נשיא של האיגוד האירופי לסטטיסטיקה (ENBIS). כמו כן הוא עמית האיגוד המלכותי לסטטיסטיקה באנגליה והמכון הבינלאומי לסטטיסטיקה.

קנת מתגורר ברעננה.

### פרסים והוקרה
קנת זכה להוקרה רבה בישראל ומחוצה לה. בישראל קיבל מהאיגוד הישראלי לאיכות, את אות מפעל החיים על תרומה בישראל למצוינות ולאיכות. כמו כן הוא זכה ב-1990 בפרס קפלן מאת ראש הממשלה.

בשנת 2013 הוענקה לו מדליית גרינפילד מאת האיגוד המלכותי הסטטיסטי באנגליה (RSS). בשנת 2018 הוא זכה במדליית ג׳ורג׳ בוקס שמעניק, מדי שנה, האיגוד האירופי לסטטיסטיקה בתעשייה ועסקים (ENBIS), לסטטיסטיקאי שתרם באופן מיוחד לפיתוח ויישום של שיטות סטטיסטיות בתעשייה ובעסקים. המדליה הוענקה לו בכנס השנתי של האיגוד. בשנת 2026 זכה במדלית דמינג מהאיגוד האמריקאי לאיכות, פרס יוקרתי על תרומה לסטטיסטיקה וניהול מתקדם.

## לקריאה נוספת

*רון קנת, מוסד שמואל נאמן
*Biography of Ron S. Kenett, באתר קבוצת KPA
*הנהלה, באתר KPA-group
*Prof. Ron S. Kenett, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

## קישורים חיצוניים

* Ron S. Kenett, באתר גוגל סקולר
* ron kenett, באתר ResearchGate
* Ron S. Kenett, באתר RePEc

## הערות שוליים

קטגוריה:סטטיסטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אימפריאל קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:נשיאי האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
Xtep

**Xtep International Holdings Limited** היא חברת בגדי ספורט סינית שבסיסה בשיאמן, פוג'יין. החברה הוקמה בשנת 2001 ונסחרת בבורסה לניירות ערך בהונג קונג מאז 2008.

חברת Xtep עוסקת בעיקר בתכנון, פיתוח, ייצור, מכירות, שיווק וניהול מותג של ציוד ספורט, כולל הנעלה, ביגוד ואביזרי ספורט. לחברה יש למעלה מ-6,300 חנויות המכסות 31 מחוזות, אזורים אוטונומיים ורשויות מקומיות ברחבי סין ומחוצה לה. בשנת 2019 הרחיבה החברה את היצע המותגים שלה, הכולל כעת ארבעה מותגים בין-לאומיים: K-Swiss, Palladium, והזכויות הסיניות על סאקוני ו-Merrell.
## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות סיניות
קטגוריה:חברות שהוקמו במאה ה-21
הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2024

ב-30 בנובמבר 2024 נערכו הבחירות לפרלמנט באיסלנד כדי לבחור את 63 חברי האלת'ינגי. הברית הסוציאל-דמוקרטית מהמרכז-שמאל, בראשות קריסטרון פרוסטאדוטיר, גברה על מפלגת העצמאות השלטת וזכתה ברוב, עם 15 מושבים. בבחירות נרשמו הביצועים הגרועים ביותר של מפלגת העצמאות, המפלגה הפרוגרסיבית, תנועת השמאל הירוק ומפלגת הפיראטים, בעוד שמפלגת הרפורמה הליברלית, מפלגת העם ומפלגת המרכז רשמו את הביצועים הטובים ביותר בהיסטוריה שלהן. זאת כהמשך למגמה איסלנדית להצביע נגד כל ממשלה לאחר המיתון ב-2008, למעט בבחירות 2021.

## רקע
הבחירות הקודמות לפרלמנט התקיימו ב-25 בספטמבר 2021, חודש לפני התאריך האחרון המותר בחוק. הקואליציה של תנועת השמאל הירוק, המפלגה הפרוגרסיבית ומפלגת העצמאות, בראשות ראשת הממשלה קתרין יקובסדוטיר, הוקמה לאחר הבחירות ב-2017. קואליציה יוצאת דופן זו, של מפלגות מכל קצוות הקשת הפוליטית, שמרה על הרוב שלה בפרלמנט גם לאחר בחירות 2021. השותפות הקואליציוניות החליטו שהאפשרות הראשונה למשא ומתן קואליציוני צריכה להיות חידוש הקואליציה שלהן, ובעקבות כך, הממשלה השנייה של קתרין יקובסדוטיר הוקמה ב-28 בנובמבר.

באפריל 2024 התפטרה יקובסדוטיר כדי להתמודד במסגרת , בהן הפסידה. את מקומה כראש הממשלה ירש ביארני בנדיקטסון. ב-13 באוקטובר הודיע בנדיקטסון כי הממשלה התמוטטה עקב מחלוקות בסוגיות של מדיניות חוץ, מבקשי מקלט ואנרגיה, מה שגרם לו לבקש למחרת מהנשיאה האלה תומאסדוטיר לפזר את האלת'ינגי ולקבוע את הבחירות ל-30 בנובמבר.

## שיטת הבחירות
63 חברי האלת'ינגי נבחרים על ידי ייצוג יחסי ברשימה פתוחה בששת , כאשר 54 מושבים מוקצים למפלגות ברמת מחוז הבחירה ללא אחוז חסימה, ו-9  מוקצים לרשימות מפלגתיות ברמה הארצית, עם אחוז חסימה של 5 אחוזים. 54 מושבי מחוז הבחירה מחולקים בתוך כל מחוז על פי שיטת ג'פרסון. רשימות הבחירות נקבעות על ידי המפלגות; למרות שלמצביעים יש אפשרות לשנות את סדר המועמדים או לפסול מועמדים מסוימים לחלוטין, לעיתים רחוקות יש לכך השפעה על התוצאה.

על פי חוק הבחירות, הן חייבות להתקיים לא יאוחר מאותו יום חול בחודש ארבע שנים לאחר הבחירות הקודמות, החל מתחילת החודש. מכיוון שבחירות 2021 התקיימו בשבת הרביעית בספטמבר, המועד המאוחר ביותר האפשרי לבחירות היה 27 בספטמבר 2025. לאחר קריסת הממשלה באוקטובר 2024, הבחירות נערכו ב-30 בנובמבר.

## תוצאות

## הערות שוליים

קטגוריה:בחירות 2024
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות באיסלנד
קטגוריה:2024 באירופה
לו אדלר

**לסטר לואיס אדלר** (באנגלית: **Lester Louis Adler**; נולד ב-13 בדצמבר 1933) או בשמו המוכר: **לוּ אדלר**; הוא מפיק סרטים ומפיק מוזיקלי יהודי-אמריקאי ובעליו למחצה של מועדון הרוקסי  שבמערב הוליווד, קליפורניה. אדלר הפיק וקידם אמנים בתעשיית המוזיקה, ביניהם להקת שורשי העשב, להקת "האמהות והאבות", להקת "Jan and Dean"  וקרול קינג.

אלבומה של קרול קינג *[[Tapestry]]*, בהפקתו של אדלר, זכה בפרס גראמי לאלבום השנה לשנת 1972, וכונה אחד מאלבומי הפופ הגדולים בכל הזמנים.

אדלר הפיק בפועל את הסרט "מופע הקולנוע של רוקי" והפיק אלבומי קומדיה וסרטים עבור הצמד הקומדי צ'יץ' וצ'ונג. בשנת 2006 הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על הישגיו במוזיקה.

בשנת 2013 נכנס אדלר להיכל התהילה של הרוק אנד רול.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אדלר נולד למשפחה יהודית, למני וג'וזפין (אלפרט) אדלר, בשיקגו, אילינוי, בשנת 1933. בילדותו גדל בשכונת בויל הייטס, לוס אנג'לס, קליפורניה.

### קריירה
#### מוזיקה
הקריירה המוזיקלית של אדלר החלה כמנהל משותף, לצד הרב אלפרט, מלהקת Jan & Dean. אדלר ואלפרט עברו מניהול הלהקה לכתיבת שירים, והלחינו את השירים "River Rock" בשנת 1958, ואת "Wonderful World" בשיתוף פעולה עם הזמר סם קוק.

#### סרטים
שמאל|ממוזער|282x282 פיקסלים|אדלר בשנת 2007
לאחר שהפיק את "מונטריי פופ" , אדלר וג'ון פיליפס חברו יחד כדי להפיק את הסרט "Brewster McCloud"  של רוברט אלטמן משנת 1970.

בשנת 1975, שימש אדלר כמפיק בפועל של הקלאסיקה "מופע הקולנוע של רוקי". לאחר שצפה במחזמר "מופע האימים של רוקי" בבית קולנוע בלונדון, אדלר קנה את הזכויות האמריקאיות לסדרה, הציג אותה בשידור חי בלוס אנג'לס, והפיק בפועל את גרסת הסרט (תוך הוספת הכיתוב "Picture" לכותרת). הסרט נחשב לבין סרטי הפולחן הגדולים ביותר בהיסטוריה.

בשנת 1978, ביים אדלר את הסרט "גלגל אותה" , בכיכובם של צ'יץ' וצ'ונג, שגם כן הפך לסרט פולחן, אך לא בממדיו של "מופע הקולנוע של רוקי".

בשנת 1981, הפיק את הסרט "Shock Treatment", כסרט המשך ל"מופע הקולנוע של רוקי".
[שמאל|ממוזער|כוכבו של אדלר ב[שדרת הכוכבים של הוליווד]]

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
ג'ושוע הול

**ג'ושוע הול** (באנגלית: **Joshua Hall**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל השמיני של מדינת מיין במשך 34 ימים בשנת 1830.

הול, כומר מתודיסטי מהעיר פרנקפורט שבמיין, נבחר בשנת 1830 לנשיא הסנאט של מיין. לאחר פטירתו של מושל מיין אינוק לינקולן בעת כהונתו, מילא את מקומו נשיא הסנאט דאז, ניית'ן קאטלר. עם זאת, בית המשפט העליון של מיין פסק כי קאטלר אינו רשאי להמשיך לכהן כמושל לאחר תום כהונתו בסנאט, שהסתיימה ב-6 בינואר 1830. בעקבות זאת הושבע הול כנשיא החדש של הסנאט המדינתי, ובמסגרת זו נהיה למושל מיין השמיני. ב-9 בפברואר 1830 תמה כהונתו עם השבעתו לתפקיד של ג'ונתן הנטון. לאחר מכן פרש הול מהחיים הפוליטיים ושב לעיסוקו בכמורה.

## קישורים חיצוניים
* ג'ושוע הול, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיין
קטגוריה:מושלי מיין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862
סרגיי אוסלנדר

**סרגיי דמיטרייביץ' אוסלנדר** (ברוסית: **Сергей Дмитриевич Ауслендер**; נולד ב־1972) הוא עיתונאי ישראלי (רוסי לשעבר), כתב צבאי ויוטיובר, המתמחה בסיקור מלחמות.

## ביוגרפיה
אוסלנדר נולד בשנת 1972 בעיר חברובסק שבברית המועצות. הוא סיים לימודי עיתונאות באוניברסיטת המזרח הרחוק. היה עיתונאי בהערוץ הראשון. במהלך הקריירה סיקר אזורי סכסוך שונים, בהם צ'צ'ניה, אוסטיה, אבחזיה וטרנסניסטריה. שימש נציג הערוץ ברוסיה ובישראל ואף סיקר את השתלטות החמאס על רצועת עזה מטעם הערוץ.

מאז מלחמת לבנון השנייה הוא פועל בישראל, ומשמש ככתב בערוצים ישראליים ובערוץ 9. הוא מרבה להרצות בנושאים ביטחוניים בפני קהל דוברי רוסית.

בשנת 2008 עלה לישראל. אוסלנדר חיבר את הספרים "חולה מעניין" – על מאבקו בסרטן, ו"כתב מיוחד".

ב־26 במרץ 2014 פתח ערוץ ביוטיוב. מאז הרחיב את פעילותו התקשורתית גם לטלגרם, בערוץ "מלחמה עם ההורדה", בו הוא מסקר את האירועים במזרח התיכון ואת הפלישה הרוסית לאוקראינה.

ב־14 בפברואר 2025 משרד המשפטים הרוסי הכריז על אוסלנדר כ"סוכן זר", בעקבות עמדותיו הביקורתיות כלפי השלטון הרוסי והתנגדותו לפלישה לאוקראינה.

## חיים אישיים
אוסלנדר נשוי ואב לשני ילדים.

## פרסים
* תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית (23 באפריל 2008) – על תרומתו למידע ציבורי ולחיזוק החברה האזרחית.

## קישורים חיצוניים
* 
* סרגיי אוסלנדר בערוץ היוטיוב
* ריאיון עם סרגיי אוסלנדר

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:ערוץ 9
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי
קטגוריה:יוטיוברים ישראלים
קטגוריה:ילידי 1972
מת'יו קודג'ו

**מת'יו אנים קודג'ו** (באנגלית: **Mathew Anim Cudjoe**; נולד ב-11 בנובמבר 2003 בפרסטאה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית.

## קריירת מועדונים
קודג'ו גדל במחלקות הנוער של גרייט סומאס ויאנג אפוסטלס בגאנה, והושאל מיאנג אפוסטלס לקבוצות הבוגרות של אסאנטה קוטוקו ולגון סיטיס, איתן שיחק בליגת העל הגאנאית. בסך הכול ערך 18 הופעות במסגרת ליגת העל הגאנאית, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-17 בנובמבר 2021 חתם בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית. בתום עונת  ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ הסקוטי. בסך הכול ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון (13 במסגרת ליגת העל הסקוטית, ו-23 במסגרת הצ'מפיונשיפ הסקוטי), בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-24 באוקטובר 2024 חתם בבני סכנין מליגת העל הישראלית. ב-26 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2024/2025. ב-5 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על בית"ר ירושלים במסגרת משחק השלמה מהמחזור השביעי בליגה. בסך הכול ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שני שערים.

## קריירה בין-לאומית
בשנת 2019 החל קודג'ו לשחק בנבחרת גאנה עד גיל 20. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 20 בשנת 2021, וערך שש הופעות בטורניר, כולל בגמר בו ניצחה נבחרתו את נבחרת אוגנדה עד גיל 20 בתוצאה 2-0.

## תארים
;אסאנטה קוטוקו
* גביע הנשיא (1): 2019

;נבחרת גאנה עד גיל 20
* גביע אפריקה לאומות עד גיל 20 (1): 2021

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני אסאנטה קוטוקו
קטגוריה:כדורגלני דנדי יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-2003
עונת 1987/1988 בליגת העל הארגנטינאית

**עונת 1987/1988 בליגת העל הארגנטינאית** הייתה העונה ה-97 של הליגה שמנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. 

משחקי העונה החלו ב-30 באוגוסט 1987 והסתיימו ב-5 ביוני 1988.  

בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת ספורטיבו איטליאנו וטמפרליי ירדו לליגת משנה. במקומם עלו דפורטיבו ארמניו, בנפילד.

מספר הקבוצות היה 20. העונה הסדירה כללה 38 סיבובים (משחק בית ומשחק חוץ). על ניצחון במשחק הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. 

מנצחת התחרות העפילה לגביע ליברטדורס. נציגה נוספת נקבעה בתחרות משנה בה שיחקו 7 קבוצות ליגת העל וקבוצה מליגת משנה.

לקביעת היורדות לליגה משנה הוכנה טבלה של הישגי הקבוצות בעונות 1985/1986, 1986/1987 ו-1987/1988. הקבוצה האחרונה בטבלה ירדה ליגה. בין הקבוצות שהיו במקומות 18 ו-19 נערך משחק השרדות.

ניואל'ס אולד בויס זכתה באליפות והעפילה לגביע ליברטדורס. זה היה התואר הרביעי של הקבוצה. לקביעת הקבוצה השנייה נערכה תחרות נוספות בה השתתפה גם קבוצה מליגת משנה. בתחרות זו ניצחה סן לורנסו.

במהלך העונה לראשונה נערכה תחרות סופרקופה סודאמריקנה בה השתתפו קבוצות שבעבר זכו בגביע זה. ראסינג קלוב ניצחה בתחרות.

בהתאם לטבלת הישגים בעונות קודמות באנפלד ירדה ליגה. בין אוניון ראסינג דה קורדובה נערך משחק השרדות בה "ראסינג דה קורדובה" ניצחה.

חוסה לואיס רודריגס מדפורטיבו אספניול כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

פרס כדורגלן השנה בארגנטינה הוענק לרובן פס () מראסינג קלוב.
### טבלת התחרות

## קישורים חיצוניים

* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מאתר worldfootball

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
קטגוריה:עונות בליגת העל הארגנטינאית
קטגוריה:1988 באמריקה הדרומית
ספורטיבו איטליאנו

**ספורטיבו איטליאנו** (בספרדית: **Club Sportivo Italiano**) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. המועדון נוסד בשנת 1955 באזור גראן בואנוס איירס. בעבר הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה וכיום משחקת בליגה השלישית.

## היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1955 על ידי יוצאי איטליה שהתגוררו בשכונה פלורידה של גראן בואנוס איירס. עד שלנת 1978 הוא פעל בשם "Associazione del Calcio Italiano in Argentina", אחרי איחוד עם מועדון יוצאי איטליה אחר הוא שינה את שמו ל-Club Deportivo Italiano והחל משנת 2000 הוא פועל בשמו הנוכחי.

בשנת 1958 קבוצת המועדון הצטרפה להתאחדות הכדורגל הארגנטינאית והחלה לשחק בליגה הרביעית. בעונת 1961/1962 היא לראשונה שיחקה בליגה השלישית. בסך הכול בליגה זו היא שיחקה 25 עונות (היא משחקת בה נכון לשנת 2025).

בשנת 1963 הקבוצה לראשונה שיחקה בליגת המשנה הארגנטינאית. בליגה זו היא שיחקה במשך 29 עונות (עם הפסקות). בפעם האחרונה היא שיחקה בה בעונת 2009/2010.

לקראת עונת 1986/1987 הקבוצה לראשונה קודמה לליגה הבכירה. היא שרדה בה עונה בודדת בלבד.

אצטדיון הקבוצה נבנה בשנת 2005. הוא כולל 26 אלף מקומות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1955
מרש הדייגים

"**מרש הדייגים**" או "**ספינתי**" (בפורטוגזית: "**Marcha dos Pescadores**") הוא במקור שיר בפורטוגזית שכתב, הלחין ושר הזמר הברזילאי דוריבאל קאיימי, בשנת 1957. השיר תורגם בידי המשורר והמתרגם יעקב שבתאי, ובוצע לראשונה בידי צמד הדודאים בשנת 1974.

## רקע
דוריבאל קאיימי היה זמר, כותב שירים ומלחין, מן החשובים שביוצרים של מוזיקת הסמבה בברזיל. השיר "מרש הדייגים" ("Marcha dos Pescadores") הוא חלק מתוך יצירה גדולה יותר בשם "סוויטת הדייג" ("Suité do pescador") באורך של 9 דקות, הידועה גם בשם סיפורי הדייגים ("História de pescadores").

בשנת 1974, ארגן קול ישראל ערב משיריו של קאיימי, שתורגמו לעברית בידי יעקב שבתאי, בביצוע של אומנים שונים בליווי להקת הפלטינה. השיר בוצע בתוכנית בידי צמד הדודאים. השירים מתוך המופע הוקלטו ויצאו לאור לאחר כשנה באלבום "הים – משיריו של המלחין והזמר הברזילאי דוריוואל קאימי" בהוצאת הד ארצי.

## בתרבות
השיר מופיע בפתיחה ובסיום של סרט הדרמה האמריקאי "The Sandpit Generals"  משנת 1971. הסרט לא היה פופולרי בארצות הברית בשל הנטייה הסוציאליסטית שלו ונאסר לצפייה בברזיל מאותה סיבה, אך לעומת זאת, הפך לסרט פולחן בברית המועצות, שם השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי השביעי במוסקבה, ולמרות שלא זכה בפרס כלשהו, הופץ באופן נרחב בבתי הקולנוע והוכרז כ"סרט הזר הטוב ביותר" על ידי העיתון קומסומולסקאיה פראבדה בשנת 1974.

## ביצועים נוספים
* שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" הקליטה את השיר באלבומה השני "שוקולד מנטה מסטיק" משנת 1976.
* צמד הדודאים (ישראל גוריון ובני אמדורסקי) וצמד הפרברים (אורי הרפז ויוסי חורי), הקליטו את השיר במשותף באלבום "הדודאים והפרברים" שיצא לאור בשנת 1985.
*הזמרת שלווה ברטי הקליטה את השיר באלבומה "בעוד שירי אהבה וים", שיצא לאור בשנת 2001.
*אסף אמדורסקי וישראל גוריון, מבצעים את השיר באלבום "שרים הדודאים" משנת 2013.
*שרון חזיז הפיקה קליפ לשיר בעיבודו של הנרי, מתוך המופע שלה "מסיבה ישראלית עם שרון חזיז" משנת 2016.

## קישורים חיצוניים
* "מרש הדייגים", באתר הספרייה הלאומית
* 
* אקורדים לשיר, באתר Tab4u
* 

#### ביצועים בפורטוגזית
* 
* 
* 

#### ביצועים בעברית
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי הדודאים
קטגוריה:שירי הפרברים
קטגוריה:שירי שוקולד מנטה מסטיק
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב שבתאי
קטגוריה:שירים שתורגמו מפורטוגזית לעברית
קטגוריה:שירים על דייגים
קטגוריה:צנזורה בארצות הברית
ראובן אקווה

**ראובן אקווה** (באנגלית: **Reuben Acquah**; נולד ב-3 בנובמבר 1996 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית.

## קריירת מועדונים
אקווה שיחק במגוון מועדונים בגאנה, בבלגיה, באוסטריה, באלבניה, בסלובקיה, בקרואטיה ובעיראק.

ב-28 ביולי 2025 בבני סכנין מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2025/2026, עם אופציה להארכה בעונה נוספת.

## תארים
;קיי אף טירנה
* הגביע האלבני (1): 2016/2017

;דוהוכ
* ליגת האלופות של המפרץ הערבי (1): 2024/2025

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני ליברטי פרופשיונלס
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:כדורגלני ל.א.ס.ק. לינץ
קטגוריה:כדורגלני קיי אף טירנה
קטגוריה:כדורגלני ריד
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיבה זאגרב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1996
ילד המנגן בחליל

**ילד המנגן בחליל** (בהולנדית: **Flöjtspelande pojke**; באנגלית: **Boy Playing the Flute**) הוא ציור שמן על בד מאת הציירת ההולנדית יודית לייסטר, אשר צויר בשנות ה־30 של המאה ה־17, ככל הנראה סביב 1635. היצירה משלבת אלמנטים של ציור ז'אנר, טבע דומם ודיוקן, וממחישה את כישרונה של לייסטר ללכוד רגעים יומיומיים בטכניקה רעננה ורגישה. הציור שמור באוסף המוזיאון הלאומי של שוודיה בסטוקהולם, והוא נחשב לאחת מיצירותיה המובחרות של האמנית.

## תיאור היצירה
במרכז הציור נראה ילד צעיר הלבוש בג'קט קטיפה חום מתוקן במרפק, במכנסיים סגולים, בצווארון לבן רחב ובכובע אדום רך. הוא יושב על כיסא עץ בלוי שבשלבו האחורי חסר לוח, ונשען עליו בזווית בלתי שגרתית. הילד מביט מעלה לעבר מקור אור טבעי משמאל, בעודו מנגן בחליל צד כהה מסוג *dwarsfluit*, חסר מפתח, שאותו הוא מחזיק בידיים עדינות ובתנוחה מדויקת. ברקע תלויים כינור ומקלית, וצלליהם מוסיפים עומק ותחושת מציאות. החתימה J.L. עם כוכב שובצה בפתח העליון של המקלית. קומפוזיציה זו מדגימה את יכולתה של לייסטר ליצור שילוב מעודן בין אור, צבע, טקסטורה ותנוחת גוף.

ברקע הציור תלויים כינור וחלילית עץ על קיר טיח אפור, וצלליהם מוסיפים ממד של ריאליזם עדין. הקשת מושחלת מאחורי מיתרי הכינור, והאמנית חתמה את מונוגרמתה באחת הפתחות העליונות של החלילית. הצבת הכינור והחליל זה לצד זה אינה בהכרח מקרית: בפרשנות אידאולוגית של המוזיקה בראשית העת החדשה, כלי הקשת נתפסו כנעלים ומשויכים להרמוניה הפיתגוראית, ואילו כלי הנשיפה נחשבו לפשוטים יותר, לעיתים מזוהים עם איכרים או רועים. לפיכך, שילובם בציור עשוי לרמוז להבחנה תרבותית או רעיונית בין סוגי מוזיקה שונים, לצד העמקת ההקשר המוזיקלי שבו פועל הנער.

## סמליות ופרשנות
מבקרים שונים הציעו פרשנויות מגוונות לאיקונוגרפיה של היצירה. החוקרת ג'וליה הופריכטר סברה כי ייתכן שהציור מייצג את חוש השמיעה, כחלק ממסורת אלגורית של חמשת החושים. המבטים השמיימיים של הנגן מהדהדים ייצוגים דומים של מוזיקאים וקדושים באמנות הבארוק, ומסמלים את כוחה הרוחני של המוזיקה. צירוף הכינור והחליל נתפס כרמז לניגוד תפיסתי בתרבות המוזיקלית של התקופה: בעוד כלים קשתיים נקשרו להרמוניה פיתגוראית (פיתגורס שראה במוזיקה ביטוי של יחסים מתמטיים והרמוניים הקיימים ביקום כולו.) ולמעמד גבוה, כלים נשיפתיים נחשבו לפשוטים יותר והופיעו בידיהם של רועים או איכרים. לצד ההיבט האלגורי, נמצאו ביצירה גם רמזים למצוקה חומרית, בדמות הבגד המטולא והכיסא השבור – תזכורת לחוויותיה האישיות של האמנית, אשר הכירה עוני מקרוב.

## מאפיינים סגנוניים
הציור מאופיין בעבודת מכחול חופשית, בתאורה דרמטית ובקומפוזיציה אסימטרית, טיפוסיים לסגנונה של לייסטר בשנות ה־30. הקיר האפור־בהיר שמאחורי הדמות משמש רקע מאוזן להרמוניה הצבעונית שבין פרטי הלבוש של הילד, ותורם לתחושת עומק ושלווה. תיאור מדויק של כלי הנגינה והבעת הריכוז שעל פניו של הילד משקפים את תשומת הלב לפרטים האופיינית ללייסטר ביצירותיה הבשלות.

## תולדות הרישום והייחוס
על אף שמונוגרמת האמנית מופיעה על גבי הציור, עם תרומתו למוזיאון בשנת 1871 יוחסה היצירה לפרנס הלס או ליאן דה בריי. רק בשנת 1893 זוהתה היצירה כעבודתה של יודית לייסטר על ידי חוקר האמנות הופסטדה דה חְרוֹט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:יודית לייסטר: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:ילדים בציור
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:דיוקנאות
הקונצרט (יודית לייסטר)

**הקונצרט** (בהולנדית: **Musicerend gezelschap**) הוא ציור שמן על קנבס מאת הציירת ההולנדית יודית לייסטר. היצירה מתוארכת בקירוב לשנת 1663 ונמנית עם ציורי הז'אנר המאוחרים שלה.

## תיאור היצירה
הציור מציג שלישיית נגנים בעת הופעה מוזיקלית משותפת. במרכז הסצנה נראית אישה המזמרת מתוך ספר שירים פתוח, ולצידה שני נגנים: כנר וגבר הפּוֹרֶט על לָאוּטָה בזווית חדה לעבר הצופה. לייסטר תיארה במדויק את כינור הבארוק, המוחזק ללא משענת סנטר ונתמך על החזה, וכן את מבנה הלאוטה. הדמויות ממוקמות על רקע מונוכרומטי אחיד, ללא פרטים נוספים שיסיחו את הדעת, וכל אחת מהן נראית בעיצומה של פעולה – זימרה, פריטה או קביעת הקצב. הצבת הדמויות בזוויות שונות ובכיווני מבט מגוונים מעניקה לקומפוזיציה עומק ודינמיות.

## פרשנות
הדמויות המוצגות כאן הן כנראה דיוקנאות. בהתבסס על אנשים דומים בתמונות אחרות של לייסטר, חוקרים זיהו בהיסוס את הזמרת כאמנית עצמה, את הכנר כבעלה ואת נגן הלאוטה כידיד משפחה. המונח "קונצרט" מרמז הן על ההתרחשות המוזיקלית והן על סמל להרמוניה משפחתית או שותפות. לייסטר שבה ונקטה בעקרונות קומפוזיציה דומים גם ביצירות אחרות, והיצירה מבטאת שילוב בין ציור דיוקן, ז'אנר וטבע דומם.

## הערות שוליים

קטגוריה:יודית לייסטר: ציורים
קטגוריה:כלי נגינה באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
צלה (גרמניה)

**צֶלֶה** (בגרמנית: **Celle**) היא עיר בסקסוניה התחתונה, גרמניה. העיר שוכנת על נהר אַלֶר (Aller), יובל של נהר ווזר, כ-40 ק"מ צפון-מזרחית מהנובר, בירת סקסוניה התחתונה, וכ-55 צפון-מערבית מבראונשווייג. אחרי לינבורג, צלה היא העיר השנייה בגודלה בין הנובר להמבורג (הממוקמת 120 ק"מ ממנה).

יש בה עיר עתיקה ובה למעלה מ-400 בתי עץ בסגנון גרמני-מסורתי (Fachwerkhäusern), וטירה בסגנון רנסאנס ובארוק.

## היסטוריה
צלה מוזכרת לראשונה, בשם "קלו" ("Kellu"), במסמך משנת 993. במאה ה-11 הייתה למקום הזכות להטביע מטבעות. בשנת 1249 "קלו" (או בשם "טסליס") מוזכרת לראשונה כעיר. כבר במאה ה-12 היה קיים מגדל מבוצר, שהורחב מאוחר יותר לטירת צלה (Schloss Celle). בשנת 1230 בקרבת העיר הוקם מנזר וינהאוזן.

בשנת 1301 ניתן ליישוב זכויות עיר, ואז גם החלה בניית כנסיית העיר.

בשנת 1378, צלה הפכה למקום מגוריהם של דוכסי סקסוניה-ויטנברג. משנת 1433 התגוררו בטירת צלה נסיכי לינבורג. בשנת 1453 ייסד הדוכס פרידריך החסיד מנזר פרנציסקני מחוץ לשערי העיר, ובאוקטובר של אותה שנה כבר אישר האפיפיור ניקולאוס החמישי את העברת המנזר לעיר.

"העיר העתיקה" היא האטרקציה העיקרית של העיר. בתי עץ גרמניים מסורתיים מהמאות ה-16 ועד ה-19 שרדו בה ללא פגע במהלך מלחמת העולם השנייה. בתי העץ של צלה בולטים בכתובות הרבות שלהם, אך בניגוד לערים בדרום גרמניה, הם אינם מעוצבים בפאר יתר. מאז תחילת המאה ה-20, צלה עשתה מאמץ מיוחד לשמר את בנייני העץ שלה, ובשנת 1907 הייתה אחת הערים הגרמניות הראשונות שאימצו חוק מקומי לשימור בנייני עץ.

בניית טירת צלה מתוארכת לשנת 1292. בתקופה מאוחרת יותר היא שימשה כארמון דוכסים וכמקום ממשל, ועברה הרחבות ושינויים רבים, שהבולט שבהם הוא הקפלה עם ריהוט הרפורמציה המוקדם שלה מהמאה ה-16. במאה ה-17 היא עברה התאמה לסגנון הבארוק. שינויים משמעותיים בוצעו במאה ה-19 תחת אדריכל החצר ההנוברי גאורג לודוויג פרידריך לאבס (Georg Ludwig Friedrich Laves), והדוגמה הבולטת ביותר לכך היא גרם המדרגות המשתרע אל החצר הפנימית. הטירה מאכלסת גם תיאטרון הקיים מאז סוף המאה ה-17 והוא התיאטרון הוותיק ביותר בגרמניה שעדיין בשימוש, ומוזיאון.

בית הכנסת של העיר (Celler Synagoge) נבנה בשנת 1740, והוא ממוקם בכיכר בסמוך לעיר העתיקה. זהו בית הכנסת הבנוי-עץ (Fachwerksynagoge) העתיק ביותר ששרד במדינת סקסוניה התחתונה. בית הכנסת פעיל גם כיום, והוא משמש גם מוזיאון יהדות צלה, וגם כמרכז התרבות היהודי של העיר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
אייזק ג'ונסון

**אייזק ג'ונסון** (באנגלית: **Isaac Johnson**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מלואיזיאנה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של לואיזיאנה ב-1830, כמושל לואיזיאנה ה-12 בשנים 1846–1850, ולאחר מכן ועד מותו כתובע הכללי של לואיזיאנה.

## ראשית חייו
אייזק ג'ונסון נולד ב"טרוי", החווה של אביו ליד העיירה סנט פרנסיסוויל שבמחוז וסט פליסיאנה, לואיזיאנה, כבנם הרביעי של ג'ון האנטר ג'ונסון ושל תניה מנסון. סבו של ג'ונסון, שגם הוא נקרא באותו שם, הגיע לאזור בשנות ה-70 של המאה ה-18, ולאביו היה תפקיד מוביל במרד של מערב פלורידה. מאוחר יותר שירת אביו כפקיד ממשל בריטי בנאצ'יז, מיסיסיפי במהלך הכיבוש הבריטי שם, והיה עורך דין, חוואי, שריף מחוזי ושופט, ולבסוף התיישב בבאיו סארה שבלואיזיאנה.

ג'ונסון התחנך על ידי מורים פרטיים, ולמד משפטים בהדרכת אביו ודודו ג'וזף א. ג'ונסון, ובסופו של דבר פתח משרד עורכי דין משל עצמו. ב-1828 הוא נשא לאישה את שארלוט מקדרמוט.

## קריירה פוליטית
ג'ונסון היה מעורב בפוליטיקה המקומית של המפלגה הדמוקרטית, וב-1830 נבחר לתקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של לואיזיאנה. ב-1839 הוא נבחר כשופט במחוז השיפוטי השלישי.

ב-1846 נבחר ג'ונסון כמועמד הדמוקרטים למשרת מושל לואיזיאנה. בבחירות הכלליות הוא התמודד מול מועמד הוויגים גיום לואיס דבויז. ג'ונסון זכה בכמעט 2,500 קולות, ובגיל 43 הושבע כמושל. ב-1845 קיבלה לואיזיאנה חוקה חדשה, אך כמה סעיפים לא ברורים בה גרמו לממשלו למצב של מבוכה ואי-סדר, ואפילו נוסח השבעתו של ג'ונסון היה לא ברור. בנאום ההשבעה שלו קרא להעברת בירת המדינה מניו אורלינס לבאטון רוז', והביע את החשיבות של בתי ספר ציבוריים.

במהלך תקופת כהונתו כמושל הביע בגילוי לב את דעותיו. במהלך מלחמת ארצות הברית-מקסיקו הוא קרא לגיוס מתנדבים, ונוצר עימות בינו לבין מנהל הצבא על אחזקתם של מתנדבים אלו. הוא הכריז שעל ארצות הברית לספח את כל שטחה של מקסיקו. בנוגע להרחבת העבדות לטריטוריות החדשות, הוא תמך בזכויות המדינות, וגינה את  שאסר על העבדות בטריטוריות. אחד ההישגים החשובים של ממשל ג'ונסון היה חקיקת החוק להקמת אוניברסיטת טוליין ב-1847.

מנהיגותו של ג'ונסון הייתה אכזבה עבור מנהיגות הדמוקרטים בלואיזיאנה, שכן הוא מינה ויגים למשרות ציבוריות, ולא ציית למשמעת המפלגתית. ב-1848 כבר ירדה הפופולריות שלו, והדמוקרטים במדינה תמכו במועמד הוויגי לנשיאות, זאכרי טיילור בבחירות שהתקיימו באותה השנה.

ב-1849 עברה בירת המדינה לבאטון רוז'. בשנה שלאחר מכן לא התמודד ג'ונסון על תקופת כהונה נוספת כמושל. יורשו בתפקיד, ג'וזף מרשל ווקר, מינה אותו כתובע הכללי, ובתפקיד זה הוא כיהן עד מותו.

## מותו
אייזק ג'ונסון נפטר בניו אורלינס ב-15 במרץ 1853 כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן באחוזת טרוי. באותה שנה נפטרו שניים מבניו כתוצאה ממגפת קדחת צהובה.

## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 2 Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 562-563


## קישורים חיצוניים
* אייזק ג'ונסון, באתר אגודת המושלים הלאומית 
* אייזק ג'ונסון, באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי לואיזיאנה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:התובעים הכלליים של לואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת לואיזיאנה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1803
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853
נאפיסה קולייר

**נאפיסה קולייר** (באנגלית: **Napheesa Collier**; נולדה ב-23 בספטמבר 1996) היא כדורסלנית אמריקאית המשחקת בקבוצת מינסוטה לינקס בליגת ה-WNBA. פקולייר שכינוי "פי" ("Phee"), היא נבחרה חמש פעמים למשחק האולסטאר ואף זכתה ב-MVP של המשחק ב-2025. היא זכתה במדליות זהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024).

## ביוגרפיה
קולייר נולדה בג'פרסון סיטי שבמיזורי. היא שיחקה באוניברסיטת קונטיקט וזכתה עימה בטורניר אליפות המכללות ב-2016.

קולייר נבחרה שישית בסיבוב הראשון שלדראפט ה-WNBA ב-2019 על ידי מינסוטה לינקס. היא זכתה בתואר רוקי השנה בליגה, חמש פעמים נבחרה למשחק האולסטאר (2019, 2021, 2023–2025) ושלוש פעמים לחמישיית העונה (2023–2025).

במקביל לקריירת ה-WNBA שיחקה בשנים 2020–2021 בקבוצת BLMA מצרפת, ובשנים 2023–2024 בפנרבחצ'ה מטורקיה, עמה זכתה באליפות הליגה הטורקית וביורוליג ב-2024. ב-2023 ייסדה עם חברתה בריאנה סטיוארט את ליגת הכדורסל 3x3 "Unrivaled", היא הצטרפה לקבוצה Lunar Owls BC וזכתה בתואר ה-MVP בעונה הראשונה של הליגה ב-2025.

#### נבחרת ארצות הברית
קולייר זכתה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל 3x3 באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).

היא זכתה בשתי מדליות זהב אולימפיות עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו (2020) ואולימפיאדת פריז (2024).

### חיים אישיים
קולייר נשואה ואם לילדה אחת שנולדה ב-2021. בעקבות חופשת הלידה שלקחה החמיצה את מרבית עונת 2022.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מיזורי
קטגוריה:ג'פרסון סיטי: אישים
קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:מיזורי: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
ז'אק אנסל

**ז'אק אנסל** (בצרפתית: **Jacques Ancel**; 22 ביולי 1879 - 1 בדצמבר 1943) היה גאוגרף, היסטוריון ופוליטיקאי צרפתי ממוצא יהודי, קפטן בצבא צרפת, פרופסור באוניברסיטת פריז, אסיר במחנה ריכוז של ממשלת וישי, מחברם של ספרים בתחום הגאופוליטיקה.
## ביוגרפיה
אנסל נולד בפרמיין שבסן-אה-אואז למשפחה יהודית, והיה מורה להיסטוריה ולגאוגרפיה. ב-1906 נשא לאישה את **מריאן** (מאנו) מבית אולאר, בתו של ההיסטוריון הצרפתי פרנסוא-אלפונס אולאר.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס אנסל ב-1914 כטוראי בחיל הרגלים. הוא השתתף בקרב ורדן ולאחר שנפצע שלוש פעמים, נשלח לחזית המזרחית וסיים את המלחמה בדרגת קפטן במטכ"ל של צבא המזרח הצרפתי. צבא המזרח הצרפתי נלחם נגד האימפריה העות'מאנית בחצי האי הבלקני, כך הכיר אנסל אזור זה, עליו יכתוב בהמשך. אנסל היה למומחה בענייני האזור וב-1930 קיבל דוקטורט על נושא מקדוניה. הכרת האזור סייע לו למגעים בין בולגריה לסרביה.

לאחר מלחמת העולם הראשונה זומן אנסל, יחד עם גאוגרפים צרפתים נוספים, לוועידת השלום בפריז (1919), כדי להגן על האינטרסים של צרפת.

ז'אק אנסל, בהיותו יהודי, פוטר מתפקידו באוניברסיטה מיד עם פרסום החוקים האנטישמיים של אוקטובר 1940. בדצמבר 1941 גורש למחנה הריכוז הגרמני קומפיין רויאלייה ושוחרר במרץ 1942 במצב גופני קשה מאוד. הוא אולץ לענוד טלאי צהוב ומת בטרם עת שנה וחצי לאחר מכן.

לאחר מלחמת העולם השנייה הכירו שלטונות צרפת בכך שמותו נגרם במידה רבה משהותו במחנה הריכוז והעניקו לו מעמד של Mort pour la France (מת למען צרפת) מה שהבטיח תמיכה למשפחתו.

## יצירות נבחרות
* Une page inédite de Saint-Simon, (1901),
* La Formation de la colonie du Congo Français (1843—1882), (Paris, 1902),
* L’unité de la politique bulgare, 1870—1919, (1919),
* Les Travaux et les jours de l’Armée d’Orient. 1915—1918, (1921),
* Manuel historique de la question d’Orient (1792—1923), (1923),
* Peuples et nations des Balkans (1926),
* Histoire contemporaine depuis le milieu du XIXe siècle (avec la collaboration d’Henri Calvet). Manuel de politique européenne, histoire diplomatique de l’Europe (1871—1914), (1929),
* La Macédoine, étude de colonisation contemporaine (1930),
* Géopolitique, (Paris, 1936),
* Géographie des frontières, (Paris, 1938),
* Manuel Géographique de politique européenne, (Paris, 1940),
* Slaves et Germains, (Paris, 1945).

## עיטורים
אנסל קיבל את העיטור הצרפתי "צלב המלחמה" על מעשיו במלחמת העולם הראשונה וב-1933 קיבל את עיטור לגיון הכבוד לקצינים.

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:גאוגרפים צרפתים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרומנית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:היסטוריונים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1943
קליפסו (מערכת כרטוס אלקטרונית)

**קליפסו** (באנגלית: **Calypso**) הוא תקן בין-לאומי לכרטוס אלקטרוני עבור מיקרו-מעבדים של כרטיסים חכמים ללא מגע. התקן תוכנן במקור על ידי קבוצה של מפעילי תחבורה ציבורית מ-11 מדינות ביניהן בלגיה, קנדה, צרפת, גרמניה, איטליה, לטביה, מקסיקו, פורטוגל ואחרות. התקן מאפשר ליצרנים לייצר מוצרים תואמים, ומאפשר יכולת תאימות בין מספר מפעילי תחבורה באותו אזור.

## היסטוריה
התקן החל בשנת 1993 כחלק משותפות בין חברת התחבורה הציבורית בפריז, RATP וחברת "Innovatron", חברה שהוקמה על ידי רולנד מורנו אשר ידוע בתור הממציא של הכרטיס החכם. התכונות העיקריות של התקן נרשמו כפטנט על ידי חברת "Innovatron". בשנים שלאחר מכן הצטרפו כמה מפעילות תחבורה הציבורית באירופה מבלגיה, גרמניה, צרפת ופורטוגל. השימוש הראשון בטכנולוגיה היה בשנת 1996.

במקביל החלו להגדיר את התקן ISO/IEC 14443, תקן בין-לאומי לכרטיסים חכמים ללא מגע. יוצרי התקן קליפסו לחצו לכלול את הטכנלוגיה שפיתחו בתקן הבין-לאומי. אך, מאמציהם לא נשאו פרי, זאת מכיוון שהפטנט שנרשם ועלות התמלוגים שדרשו לא עלו בקנה אחד עם המדיניות של ISO.

לכן, למרות הדמיון הרב בין התקנים עדיין ניתן לשים לב למספר הבדלים בין התקן ההיסטורי קליפסו ובין התקן ISO/IEC 14443.

לאחר מספר שנים של בהן נערכו ניסויים בתקן, השמשתו החלה בתחילת שנות ה-2000 בערים אירופאיות גדולות כמו שטרסבורג, פריז, ונציה, ליסבון, ומאוחר יותר התקן הגיע גם אל טורינו, פורטו, מרסיי, ליון וערים קטנות רבות. קליפסו כעת נמצא בשימוש במדינות אחרות כמו בלגיה, ישראל, קנדה, מקסיקו, קולומביה וכו'.

## היבטים טכניים
קליפסו מבוססת על שתי טכנולוגיות עיקריות:
* **[[כרטיס חכם]] עם [[מעבד|מיקרו-מעבד]]**, הנמצא בשימוש נרחב בעסקאות כספיות רבות;
* **ממשק ללא מגע** (מכונה לעיתים RFID, אף על פי שתיאור זה אינו מדויק) מבטיח הן הפעלה מרחוק והן תקשורת בין הקורא לכרטיס.

כרטיסי Calypso מגיעים במגוון צורות, בין אם כרטיסים פיזיים או דיגיטליים בתור מחשוב לביש או בטלפון החכם. כולם כוללים מיקרו-מעבד שמכיל הן את המידע שקשור לבעלי הכרטיס ולזכויות שלו לשימוש בשירות הספיציפי והן את היכולות הדרושות לביצוע האימות הדרוש של התקן עבור אבטחת השימוש בשירות. כך בא לידי ביטוי ההבדל בין הטכנולוגיה של קליפסו לטכנולוגיות כרטוס אלקטרוני אחרות המבוססות על רכיב זיכרון בלבד וללא יכולות עיבוד, כגון כרטיס אויסטר, המאפשר לשלם על תחבורה ציבורית בלונדון.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:כרטיסי תשלום