open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
חורש הדקלים באלש

ממוזער|250px|מראה כללי של חורש הדקלים באלש
**חורש הדקלים באלש** (בוולנסית: **Palmerar d'Elx**; בספרדית: **Palmeral de Elche**) בעיר אלש השוכנת בדרום הקהילה האוטונומית ולנסיה בספרד, הוא חורש  עצי הדקל הגדול באירופה ואחד הגדולים בעולם. החורש מכסה שטח של 3.5 קמ"ר, מהם 1.5 קמ"ר בתוך העיר אלש עצמה, ויש בו 11,000 עצים, חלקם בני כ-300 שנים. בשיאו, ייתכן שכיסה שטח כפול וכלל עד 200,000 עצים.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|200px|מראה כללי של חורש הדקלים
הסברה היא כי דקלים ראשונים ניטעו בחורש על ידי פיניקים מקרתגו כבר במאה ה-5 לפנה"ס. מערכת השקיה הוקמה בתקופת השלטון המוסלמי בספרד, על ידי עבד א-רחמן הראשון, שליט אנדלוסיה במאה ה-8, והיא עדיין נמצאת בשימוש כיום. מערכת ההשקיה מובילה מים מנחל וינלופו (Vinalopó) החוצה את העיר בסמוך ממערב לחורש.

במחצית השנייה של המאה ה-17 החלה העיר להתפשט על חשבון שטחי החורש, ותנופת התיעוש פגעה בו. רק בשנות העשרים של המאה ה-20 חלחלה ההבנה כי החורש נמצא בסכנה, ובעשור שלאחר מכן חוקקו חוקים להגנת העצים ששרדו. החוק העיקרי בעניינו של החורש הוא חוק הקהילה האוטונומית של ולנסיה משנת 1986. החורש הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2000 כמייצג נדידת נוף תרבותי מתרבות ומיבשת אחת לאחרת.

## עצי החורש
עצי החורש הם מהמין תמר מצוי, ומקורם במערב אסיה ובצפון אפריקה. הם עשויים להגיע לגובה של יותר מ-30 מטר ולשרוד משך יותר מ-300 שנים. התמרים נאספים מהחורש בחודש דצמבר, וענפים מהעצים משמשים לתהלוכת יום ראשון של הדקלים בכל רחבי ספרד ולשימושים אומנותיים. עץ הדקל הגדול בחורש הוא הדקל הקיסרי (Palmera Imperial) שנקרא כך לאחר ביקורה של אליזבת, נסיכת בוואריה במקום בשנת 1894.

## קישורים חיצוניים

* החורש בלשכת התיירות של ספרד
* החורש בלשכת התיירות העירונית של אלש

קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ספרד: גאוגרפיה
קטגוריה:אלש
צבי גרשוני

**צבי גרשוני** (1915, בסרביה – 1 בספטמבר 1976), היה מחלוצי ההתיישבות היהודית בנגב ופוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בין השנים 1969–1976.

נולד בעיר בלצי בבסרביה (אז באימפריה הרוסית, כיום ברפובליקת מולדובה), שם למד בגימנסיה העברית המקומית. היה פעיל בתנועות נוער ציוני "מכבי הצעיר" ואחר כך "גורדוניה" ברומניה. עלה לישראל בשנת 1936, עבד בפרדסים ברחובות, ולאחר מכן בנמל חיפה בשנים 1937–1940. בשנת 1943 נמנה עם מייסדי הקיבוץ ניר עם בנגב.

בין השנים 1946–1947 מילא תפקידים בארגון העלייה של שארית הפליטה מאירופה לישראל.

בעת מלחמת העצמאות היה ראש ועד יישובי הנגב. כיהן כמזכיר פנים של איחוד הקבוצות והקיבוצים והשתייך להנהגתו.

למד כלכלה באוניברסיטה העברית.

כיהן בכנסת השביעית והשמינית מטעם המערך עד לפטירתו בשנת 1976. הוא הובא למנוחות בקיבוצו ניר עם.

## קישורים חיצוניים

* 
* אזכרה לחבר הכנסת צ. גרשוני ז"ל - מתוך דברי הכנסת
* קרן גרשוני

קטגוריה:יהודים מבסרביה
קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:ניר עם: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
פייטרו דומניקו פאראדיזי

**פייטרו דומניקו פאראדיזי** (באיטלקית: **Pietro Domenico Paradisi**; 1707, נאפולי - 25 באוגוסט 1791, בוונציה) היה מלחין, נגן צ'מבלו ומורה איטלקי  לזמרה ולצ'מבלו, נודע בעיקר ביצירה שכינויה הפופולרי הוא "טוקאטה בלה מז'ור".

## חייו ויצירתו

פאראדיזי, שהיה כנראה תלמידו של ניקולא פורפורה, התמסר תחילה לחיבור מוזיקה לתיאטרון. ב-1746 עבר ללונדון, שם עשה לו שם כמורה לצ'מבלו ולזמרה. ב-1770 חזר לאיטליה.

## מוזיקה כלית וקולית

למוניטין של פאראדיזי אחראית בעיקר המוזיקה שלו לצ'מבלו, שזכתה להערכת חוקרים בתולדות המוזיקה.

סגנונו המוזיקלי הושפע מזה של אלסנדרו ודומניקו סקרלטי. לעיקר ההתפעלות זכו שתים-עשרה הסונאטות שלו לגראוויצ'מבלו (לונדון, 1754). הטוקאטה בלה מז'ור, שעודנה מושמעת כיום - שום יצירה אחרת שלו לא הושבה עד כה לחיים - היא פרק אלגרו מתוך הסונאטה השישית שלו בלה מז'ור, שזכתה כשלעצמה להקלטות משמעותיות. כמו כן חיבר קונצ'רטי לעוגב ולצ'מבלו, יצירות בודדות לצ'מבלו, אריות וקנטטות.

## מוזיקה דרמטית
* "אלכסנדר בפרס", לוקה, 1738
* "גזירות הגורל", ונציה, 1740
* "המוזה בכד", ונציה 1740
* "פטונטה", לונדון, 1747
* "כוחה של אהבה", לונדון, 1751
* "אנטיוכוס"

## קישורים חיצוניים


* Short bio at Move record label site
* Excellent article about Paradisi's sonatas, with many biographical references
* Listen to the "''Toccata in A''"


קטגוריה:נגני צ'מבלו איטלקים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1707
קטגוריה:נפטרים ב-1791
גבוט

[שמאל|ממוזער|250px|ריקוד גבוט ב[ברטאן]]
ה**גָבוֹט** (בצרפתית: **Gavotte**) הוא במקורו ריקוד עם צרפתי. הריקוד נקרא על שם איכרי מחוז דופינה בדרום מזרח צרפת. הרישום הראשון של הריקוד הוא משנות השמונים של המאה ה-16. הריקוד הפך לפופולרי במשך השנים, עד לפרוץ המהפכה הצרפתית. כאשר לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הכניס אותו לאולמות הריקודים המלכותיים, הפך לריקוד קלאסי.

ריקוד **הגבוט** הוא בעל קצב מתון של 4/4. הריקוד מלווה בהצלבות רגליים וקפיצות, במהלך השנים שונה הריקוד וקיבל אופי חברתי מיוחד, שכן הגברים והנשים היו מתנשקים אלו עם אלו כחלק מהריקוד.

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:מחול
קטגוריה:כוריאוגרפיה
קטגוריה:צורות מוזיקליות
קטגוריה:ריקודים משולבים במוזיקה הקלאסית
ורלה

**ורלה** (בפינית **Verla**) הוא כפר טחנות מהמאה ה-19 השוכן בנפת יאלה שבדרום פינלנד. 
## היסטוריה
טחנת חיטוב העץ הראשונה בכפר הוקמה בשנת 1872 על ידי הוגו נאומן, אך נהרסה בשריפה שהתרחשה במקום ב-1876. טחנת חיטוב גדולה יותר של עצים וקרשים, הוקמה בשנת 1882 על ידי גוטליב קרידל ולואיס האנל, ופעלה עד 18 ביולי 1964.

טחנת ייצור הנייר ההיסטורית שבמקום הפכה למוזיאון לטכנולוגיית החיטוב, והמכונות ההיסטוריות נותרו במקומן, מלבד מספר פריטים שניקנו בידי מוסדות אחרים.

ארגון אונסק"ו הכריז על הכפר כאתר מורשת עולמית ב-1996, בשל כך שהוא משמש דוגמה שמורה היטב ליישוב שהתבסס על תעשייה זעירה כפרית, שפרחה בצפון אירופה ובצפון אמריקה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.

## קישורים חיצוניים

* 
ימין|ממוזער|200px|יבוש לוחות עץ במוזיאון ורלה
ימין|ממוזער|200px|מכונה לקילוף עץ במוזיאון ורלה

קטגוריה:פינלנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:פינלנד: ערים
מבצר חגואה

שמאל|ממוזער|250px|מבצר חגואה
**מבצר חגואה** (בספרדית: **Castillo de Jagua**; שמו המלא: **Castillo de Nuestra Señora de los Ángeles de Jagua**) הוא מבצר השוכן בפתחו של מפרץ סיינפואגוס שבקובה, דרומית לעיר סיינפואגוס.

המבצר הוקם בין השנים 1738 ל-1745 על ידי מלך ספרד, פליפה החמישי, במטרה למנוע משודדי ים למצוא מחסה במימיו הרגועים של המפרץ. הוא נבנה מאבני גיר, שנחצבו בסמוך לו, על מצוק בגובה של 25 מ' מעל מי המפרץ. צורתו מלבנית והוא כולל מאפיינים רומנסקיים, כגון קשתות וחומות רחבות. לשם הגנתו, חומש ב-10 תותחים.

בעת הקמתו היה מבצר חגואה המבצר השלישי בחשיבותו בקובה, אחרי אלו של הוואנה ושל סנטיאגו. העיר סיינפואגוס עצמה הוקמה רק בשנת 1819.

בשנת 1989 החלה ממשלת קובה לשפץ את המבצר, וב-23 בספטמבר 1998 הוא נפתח לציבור. בשטחו הוקמו מוזיאון, העוסק בתולדות המבצר והעיר סיינפואגוס הסמוכה, ומסעדה בבעלות ממשלתית.

## קישורים חיצוניים

* מבצר חגואה באתר המועצה הלאומית של קובה למורשת תרבות 

חגואה
אחידי כנף

**אֲחִידֵי-כָּנָף** (שם מדעי: Homoptera) היא תת-סדרה של חרקים בעלי גלגול חסר מסדרת שוני-כנף. פרטים מסדרה זו ניזונים אך ורק ממוהל צמחים וחלקם נחשבים מזיקים לחקלאות.

באופן מסורתי הייתה מחולקת לשלוש תת-סדרות:
* כנימות
* ציקדות
* Coleorrhyncha – לא קיימת בישראל. פרטים מסדרה זו נפוצים בדרום אמריקה, אוסטרליה וניו זילנד.

מאחר שבני סדרה זו שונים לעיתים זה מזה באופן מובהק, מיקומה נתון במחלוקות. בעקבות מחקרים אחדים המראים שסדרה זו היא פרפילטית, ולכן ללא הצדקה טקסונומית, הועברו שלוש תת-הסדרות תחת סדרת הפשפשאים. מחקרים מאוחרים יותר טענו לפי בדיקות DNA שהסדרה אכן מונופילטית ואחות לסדרה פשפשאים, אולם גישה זו עדיין לא מקובלת על רוב החוקרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חרקים
ציקדות

שמאל|ממוזער|250px|ציקדה בישראל (מומלץ ללחוץ להגדלת התמונה)
שמאל|ממוזער|250px|ציקדה מתנשלת בגלגול האחרון

**ציקדות** (שם מדעי: Auchenorrhyncha) היא תת-סדרה של חרקים בעלי גלגול חסר מסדרת הפשפשאים, הכוללת את רוב המשפחות שהוגדרו בעבר תחת סדרת אחידי הכנף. במקומות בהם מצויים הציקדות ניתן למצוא שאריות נֶשֶׁל לעיתים בצורה ממש דומה לציקדה עצמה רק בצורה שקופה (ראו תמונה).

תפוצת הציקדות היא כלל עולמית. מאפיין ידוע של תת-סדרה זו הוא קולות הצרצור שחרקים אלו משמיעים כצורת תקשורת. הם ניזונים מלשד צמחים בלבד לעיתים מינים מסוימים ניזונים ממין צמח יחיד. כל הציקדות יבשתיות.

במזרח ארצות הברית וקנדה קיים סוג של ציקדה המכונה ציקדה מחזורית. סוג זה נוהג להגיח ממקום משכנו התת-קרקעי במחזורים קבועים של 13 או 17 שנה. בבוא מועד זה, המשתנה ממין למין, הם יוצרים נחילים עצומים, ומשמיעים רעש מחריש אוזניים. עקב מנהגם זה, זיהו אותם המתיישבים המקומיים עם הארבה, למרות שאין קשר בין שני מיני חרקים אלה.

## מאפייני זיהוי
* מחושים קצרים המסתיימים בזיף.
* חדק בעל שלושה פרקים מחובר לצידו התחתון של הראש.
* שני זוגות כנפיים קרומיות.
* פיסת הרגל עשויה משלושה פרקים.
* עיניים קטנות בשני צידי הגוף.

### מיון
בעבר נקראה תת-סדרה זו Cicadina והשתייכה לסדרת אחידי כנף. בתת-הסדרה שתי על-משפחות, עפרוניתים (Fulgoroidea) וציקדים (Cicadoidea).

### משפחות המצויות בישראל
בארץ ישראל ידועים כ-280 מינים.
* ציקדיים Cicadidae
* קצפיות Cercopidae
* גבנוניתיים Membracidae
* ציקדיתיים Cicadellidae
* על משפחה עפרוניתים Fulgoroidea

## ראו גם
* Tanna japonensis - סוג ציקדה אשר נפוץ ביפן

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
*  
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1806
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרה מרי קונסטנט דומריל
פשפשים

**פִּשְׁפְּשִׁים** (שם מדעי: Heteroptera) היא תת-סדרה בעלת גלגול חסר בסדרת הפשפשאים. תת-סדרה זו מחולקת לשבע אינפרא-סדרות המכילות כ-50 אלף מינים מתוכם ידועים בארץ כ-700.

משמעות השם בלטינית הוא כנף (pteron) שונה (Hetero) מאחר שבניגוד לסדרת החיפושיות שלהן כנף חפייה עשויה ממקשה אחת, לרוב הפשפשים כנפיים העשויות מחלק מוקשה בבסיסם וממברנה בסופם. כנפיי חפייה אילו נקראות hemelytra (בלטינית: חצי כנף חפייה). בזמן מנוחה קצה כנפי החפייה מונחות זו על זו וחושפות מגנית באזור בסיס הכנפיים. פשפשים נפוצים בכל העולם וניתן למוצאם כמעט בכל בית גידול, על צמחייה, במים מתוקים ומלוחים, מתחת לאדמה ואפילו בשלג, הם החרקים היחידים שניתן למצוא באמצע האוקיינוס. מרביתם צמחוניים, חלקם טורפים חרקים אחרים ומקצתם אף ניזונים מיונקים. לחרקים אלו חדק היוצא מתחתית או קדמת הראש ומשמש אותם כצינור יניקת המזון והעברת רוק או ארס. בזמן מנוחה החדק נח מתחת לגוף.

## פשפשים ובני אדם
למעט פשפש המיטה, שנדיר יחסית למוצאו בישראל, הפשפשים אינם טפילים בבני האדם אך בזכות סוג יחיד זה שמם ידוע לשמצה. פשפש זה אינו מעביר מחלות אך גורם לגרד בדומה לעקיצת יתוש. לרוב פשפשים אינן נשאי מחלות הפוגעות באדם בניגוד לחרקים אחרים כגון יתושים, פרעושים, זבובים וקרציות, עם זאת בדרום אמריקה מספר פשפשים בתת-המשפחה Triatominae עלולים להעביר את מחלת צ'אגאס. בעברית נוטים להתבלבל בין פשפשים ופרעושים אך מדובר בסדרות שונות לחלוטין ולמען ההבהרה לא קיימת טפילות של פשפשים עבור כלבים וחתולים או עבור כל חיית מחמד אחרת. נזקים עקיפים לבני האדם מאופיינים בדרך כלל בפגיעה בגידולים חקלאיים כאשר כמות הפשפשים מתרבה באופן לא מבוקר ועלולה לפגוע בפריון הגידולים או אף להמיתם. מצד שני הם יכולים לעזור לחקלאים, נהוג לעיתים להשתמש בפשפשים טורפים כמדבירים ביולוגים. פיזורם בשדה חקלאי יכול לחסל מזיקים שונים ללא צורך בחומרי הדברה.

## מאפייני זיהוי
לרוב הפשפשים מחושים רזים בעלי 4–5 פרקים. חדק בעל 3–4 פרקים הנח מתחת לגוף כאשר אינו בשימוש. קצה הכנפיים בעלות מרקם ממברני דק נחות אחת על השנייה ופיסת הרגל (tarsus) מורכבת מ2–3 פרקים.

קל יחסית להבדיל בין פשפשים לחרקים אחרים לפי החדק ובמקרה של כנפיים מפותחות, לפי הממברנה בקצה האחורי של הכנף והתפר בין הכנפיים. ברוב החרקים כנפי החפייה מונחות בזמן מנוחה זו ליד זו כך שהתפר ביניהן חוצה את הגב במרכזו ומחלק אותו לשני חלקים שווים. אצל הפשפשים קצה הכנף נח על קצה הכנף השני כך שהתפר ביניהן אינו מגיע עד הקצה האחורי של הגוף אלא מתווה לרוב צורת X, או שאינו נראה כלל במקרים בהם המגנית גדולה במיוחד - כמו במשפחת ה-Scutelleridae או במינים אחדים ממשפחת התריסיתיים.

## מורפולוגיה

## משפחות המצויות ב[[ישראל]]
[ממוזער|שמאל|250px|ממשפחת ה[תריסיתיים]]
[ממוזער|שמאל|250px|ממשפחת ה[גלדניים (פשפשים)|גלדניים]]
[ממוזער|שמאל|250px|ממשפחת ה[רכנפיים]]

*** Ochteridae ומשפחה נוספת שאיננה ידועה מהארץ Gelastocoridae חיים בעיקר על האדמה או על גדת מקורות מים מתוקים בדומה ל-Leptopodomorpha ובניגוד לשאר המשפחות באינפרא-סדרה Nepomorpha. מיקומם הטקסונומי, נכון להיום, איננו ברור לחלוטין.

## קישורים חיצוניים

* יונת אשחר, הפשפש הדביק, אתר מכון דוידסון, 15 במאי 2023
* פשפשי ישראל באתר הטבע של עוז ריטנר

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
אוואש

**אוואש** (באמהרית: **አዋሽ**) הוא אחד הנהרות הגדולים באתיופיה ואורכו כ-1,200 ק"מ. הנהר נובע דרומית-מערבית לבירה אדיס אבבה וזורם תחילה מזרחה. לאחר מכן פונה בקשת רחבה וזורם לכיוון צפון, ולבסוף הוא פונה לכיוון מזרח ונשפך לשורה של שש ימות ביניהן הוא מחבר. הימה האחרונה היא אגם אַבְּהֶה על גבול ג'יבוטי, כ-100 ק"מ מערבית לחופי האוקיינוס ההודי. אגן ההיקוות של הנהר סגור והוא משתרע על חלקים נרחבים ממדינות אורומיה, אמהרה, סומלי ועפר.

## היסטוריה
ימין|ממוזער|150px|דגם של השלד "לוסי" כפי שהוא מוצג במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה ולהיסטוריה במקסיקו סיטי
בני אדם חיו בעמק האוואש משחר היות המין האנושי, ובעמק הנהר המרכזי נמצאו שרידיהם של מספר הומינינים. עמק הנהר התחתון הוא מולדתם המסורתית של העפרים, וחלקו העליון יושב במאה ה-16 על ידי האורומו.

ב-1960 הוקם סכר הידרואלקטרי על נהר האוואש, כ-75 ק"מ מאדיס אבבה וזה יצר אגם מלאכותי בשטח של 180 קמ"ר. חלקו המרכזי של האוואש, ממזרח לאדיס אבבה, הוא הגבול הדרומי של "הפארק הלאומי אוואש" המשתרע מאז שנת 1966 על שטח של 756 קמ"ר. חלקו התחתון הוכרז בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו שקבע:

## ראו גם
*לוסי (שלד)
*פלאונטולוגיה
*פלאואנתרופולוגיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתיופיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אתיופיה: נהרות
מחלף רוקח

**מחלף רוקח** הוא מחלף הנמצא בצפון תל אביב ומחבר את נתיבי איילון (כביש 20) לשדרות רוקח בעיר. שלב א' של המחלף, כצומת בין שדרות רוקח לנתיבי אילון דרומה, נחנך ב-30 באוקטובר 1988. ב-1 בינואר 1989 
נפתחה לתנועה הלולאה המאפשרת חיבור בין שדרות רוקח בכיוון מזרח, לנתיבי אילון בכיוון דרום, ללא רמזור. ב-17 בספטמבר 1990 נפתח לתנועה  המשך נתיבי אילון בין מחלף רוקח לגלילות בכיוון שמצפון לדרום. הקטע בכיוון הנגדי נחנך ב-25 ביוני 1991.

## מבנה המחלף
בשונה מרוב מחלפי נתיבי איילון, ציר שדרות רוקח עובר מתחת לשני גשרים של איילון דרום וצפון וגשרי רכבת. ברוב מחלפי נתיבי איילון חוצה ציר התנועה העירוני את הדרך המהירה באמצעות גשר בודד מלמעלה. כל שמונת כיווני המעבר קיימים במחלף, באמצעות מערכת של רמפות ורמזורים, ואף קיים חיבור מהמחלף לכביש הגישה לאוניברסיטת תל אביב.

בסמוך ומדרום למחלף שפך נחל איילון לנחל הירקון. נחלי הירקון ואיילון זורמים בדרך כלל ללא כל הפרעה לתנועה, אך בזמן סופות גשמים הם עלולים לעלות על גדותיהם ולהציף את המחלף. לשם כך הוקמה במקום מערכת מדידה ובקרה מיוחדת, העוקבת אחר מפלס המים באזור ומספקת התרעה להצפה במקרה הצורך.

## מיקום
ליד המחלף נמצאים מוקדי עניין רבים, כגון אוניברסיטת תל אביב, מרכז הירידים והקונגרסים, הלונה פארק ותחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה. בסמוך למחלף נמצאת ההתפצלות של מסילת הרכבת הירקון ממסילת החוף הנקראת צומת תל ברוך (מסילת איילון מתחילה בתחנת הרכבת תל אביב מרכז ודרומה, זאת למרות שנחל איילון נמשך גם צפונה לה).

## הערות שוליים

רוקח, מחלף
רוקח, מחלף
קטגוריה:הנצחת ישראל רוקח
קטגוריה:שדרות רוקח
ערפילית ראש הסוס

**[[ערפילית]] ראש הסוס** (ידועה גם כ-**Barnard 33** או כ-**IC 434**) היא ערפילית בליעה בקבוצת הכוכבים אוריון. מרחקה מכדור הארץ כ-1,500 שנות אור וקוטרה כ-3 שנות אור. קוטר צוואר הסוס של הערפילית כ-0.82 שנות אור. הערפילית ידועה בשל צורתה המיוחדת, המזכירה ראש סוס, ומכאן שמה. הערפילית חיוורת, ולא ניתן לראות אותה בעין בלתי מזוינת. בטלסקופ, היא אחד מגרמי השמים הקלים ביותר לזיהוי בשל צורתה הייחודית.

הערפילית התגלתה בשנת 1888 על ידי האסטרונומית וילמינה פלמינג במצפה הכוכבים של הרווארד קולג', השייך לאוניברסיטת הרווארד.

## מידע כללי
הערפילית מורכבת מענני אבק כהה וגזים מסתחררים. הזוהר האדום שבה נוצר כתוצאה מגז מימן, מיונן על ידי מערכת של חמישה כוכבים הנקראת σ באוריון מתחת לחגורת אוריון הממוקמת מאחורי הערפילית. הערפילית אפילה בשל האבק הסמיך שבה. ניתן לראות סילוני גז הנפלטים מהערפילית בשל השדה המגנטי החזק שבה. בבסיס הערפילית ישנן נקודות בוהקות שהן כוכבים צעירים בהיווצרות. 

הערפילית נמצאת בקבוצה הכוכבים אוריון. בישראל, היא ניתנת לצפייה בחורף בשעות הערב. היא נמצאת בחגורת אוריון הנראית כשלושה כוכבים זה אחר זה, ליד אלניטק - הכוכב התחתון מהשלושה. בהירות נראית הערפילית נמוכה והצפייה בה מצריכה שימוש בטלסקופ טוב באתר שאין בו זיהום אור.

## תמונות נוספות

## קישורים חיצוניים

*אודות ערפילית ראש הסוס, מתוך הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית
* 
* 

ראש הסוס
ראש הסוס
ראס דשן

**ראס דֶשֶן** או **ראס דֶגֶ'ן** (באמהרית: **ራስ ዳሸን** – "ראש שומר") הוא ההר הגבוה באתיופיה והרביעי באפריקה כולה, והוא נישא לגובה של 4,533 מטר במזרח הרי סימן.
שמאל|ממוזער|250px|פסגת ההר
ההעפלה המתועדת הראשונה של תיירים מאירופה להר הייתה ב-1841, אולם לאור האקלים הנוח השורר באזור בעונה היבשה, ונקודות היישוב הסמוכות לפסגה, מעריכים כי העפילו אליה פעמים רבות קודם לכן. כיום מעפילים רבים אל פסגת ההר במסגרת טיולים רגליים ב"פארק הלאומי הרי סימן".

על שם ההר נקרא אנסמבל ראס דשן.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: הרים
קטגוריה:אמהרה
סייפן (דג)

ממוזער|Xiphophorus variatus
**סייפן** (שם מדעי: *Xiphophorus*) הוא סוג ממשפחת הגמבוזיים. קל להבדיל בין הזכרים לנקבות בעזרת ה"סייף" המעטר את זנבות הזכרים ונתן לדג את שמו.

כיום קיימים גזעים שונים של סייפנים בעלי צבעים מיוחדים, בטן נפוחה, סייף גם אצל נקבות (שלא שינו את מינן), צורת זנב מיוחדת או סייף ארוך במיוחד.

מין האבטיפוס (type species) של הסוג הוא סייפן מצוי.

## מינים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:גמבוזיים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ג'קוב הקל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1848
הכנסייה העתיקה של פטייבסי

**הכנסייה העתיקה של פטייבסי** (פינית **Petäjäveden vanha kirkko**) היא כנסיית עץ שנמצאת בעיירה פטייבסי שבפינלנד שנבנתה במאה ה-18. הכנסייה היא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

ימין|ממוזער|200px|כיפת הכנסייה המתומנת מבפנים

## היסטוריה
כנסיית העץ העתיקה בפטייבסי נבנתה בין השנים 1763 ל-1765, וב-1821 נוסף לה מגדל הפעמונים בצידה המערבי. ב-1879 נבנתה כנסייה חדשה בסמוך לכנסיית העץ, ומאז לא נעשה בה שימוש למעט במגדל הפעמונים ובבית הקברות. בשנות העשרים של המאה ה-20 נערכו בכנסיית העץ עבודות שיפוץ. הכנסייה הוכרזה ב-1994 כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו, המחשיב אותה כמבנה לותרני ייצוגי במסורת הסקנדינבית, המשלב רנסאנס עם אלמנטים גותים עתיקים יותר. בהווה הכנסייה היא בעיקר אתר תיירותי, אם כי בחודשי הקיץ מתקיימות בה תפילות.

## המבנה
הכנסייה ממוקמת על חצי אי קטן במקום מפגשם של שני אגמים, והמתפללים נהגו להגיע אליה בסירה בחודשי הקיץ או בהליכה על הקרח במשך החורף. קומת הקרקע של הכנסייה היא בצורת צלב יווני שכל זרועותיו שוות בגודלן. אורכן של הזרועות 17 מטר ורוחבן 7 מטר, ונראה שהכנסייה הושפעה מכנסייה דומה שנבנתה ב-1656 בסטוקהולם. מגדל הפעמונים מחובר לצידה המערבי של הכנסייה בפרוזדור צר, וחדר המלבושים מחובר באותו אופן לצידה המזרחי. לכנסייה גג מחודד המזכיר סגנון גותי. מעל למפגש זרועות הכנסייה ממוקמת כיפה מתומנת ומעליה תורן הנושא צלב. פנים המבנה נשמר כפי שהיה עד שהכנסייה יצאה משימוש. מסביב לכנסייה בית קברות התחום על ידי חומה.

## קישורים חיצוניים

* 
* אודות הכנסייה באתר הרשמי

קטגוריה:פינלנד: מבני דת
קטגוריה:אירופה: כנסיות
סוחוי Su-47

[שמאל|ממוזער|250px|סוחוי 47 ממריא ב[הסלון האווירי במוסקבה|סלון האווירי במוסקבה]]
**סוחוי Su-47** (ברוסית: **Су-47**, קוד דיווח נאט"ו: "ברקוט", "BERKUT"), אשר מוכר גם בשמות s-32 ו-, הוא מטוס קרב רוסי.

המטוס משמש לתצוגה וכמדגים טכנולוגי ויוצר על ידי חברת סוחוי. בינתיים לא ידוע על תוכניות להפוך אותו למטוס קרב מבצעי בחיל האוויר הרוסי.

מאפיין תכנוני בולט של המטוס הוא הכנפיים המשוכות קדימה, הייחודיות למטוס קרב זה. מהירות המטוס מגיעה לכ-2.35 מאך. הטיסה הראשונה בוצעה בשנת 1997. ההחלטה לעצב כנפיים "הפוכות" - המשוכות קדימה - באו לאחר שבניסויים נראה כי המטוס בעל כושר תמרונים קיצוניים גבוהים יותר, מאשר באופן המסורתי. למעלה מ-90% מן הכנף מורכבת מחומרים מרוכבים ומתקדמים. עיצוב הכנפיים המשוכות קדימה נועד לפזר את החום שנוצר בטיסות מהירות אל מאחורי המנוע (במקום לחיבורים שבין הכנפיים לגוף המטוס, כפי שהדבר מתרחש בשאר מטוסי הקרב).

המטוס מבוסס חלקית (זנב, חרטום וחופה) על סוחוי Su-35. המנועים, מדגם ליולקה D30-F6, נלקחו ממטוס המיג-31. המטוס מוגדר כמטוס ניסוי בלבד, אך למרות זאת יכול לשאת נשק ב-12 נקודות תלייה מתחת לגוף ולכנפיים.

בשל עלותו היקרה ואי-יעילותו המבצעית, המיזם בוטל. הניסיון שנרכש במסגרת מיזם זה נוצל בבניית מטוס סוחוי T-50 ובבניית מטוס המיג 1.44.

## מפרט טכני
*צוות: 1
*גובה : 6.4 מטר
*אורך: 22.6 מטר
*מוטת כנפיים: 16.7 מטר
*משקל: 24 טון (34 טון עם דלק מלא)
*מהירות מרבית: 1,350 קשר
*גובה טיסה מרבי: 60,000 רגל (18 ק"מ)

## חימוש
*טילי אוויר-אוויר: R-73 Archer, R-77 Adder
*טילי אוויר-קרקע: כל הטילים אוויר-קרקע, נ"ט, ונ"ס מתוצרת רוסיה
*פצצות במשקל 500–1500 ק"ג.
*משקל אמצעי לחימה מקסימלי :8 טון
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
Su-47
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
קטגוריה:אמצעי לחימה רוסיים
קטגוריה:פרויקטים צבאיים שבוטלו
תאופיק ח'טיב

**תאופיק ח'טיב** (בערבית: **توفيق خطيب**; תעתיק מדויק: תופיק ח'טיב; נולד ב-21 באפריל 1954) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם המפלגות רע"ם, מפלגה לאומית ערבית ומד"ע-רע"ם.

## ביוגרפיה
ח'טיב, יליד ג'לג'וליה, נשוי ואב לחמישה, הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה ודיפלומה בכלכלה ובנקאות מהמכללה למינהל. כתב עבודת מאסטר בנושא המיסוי באסלאם באוניברסיטת בר-אילן.

חבר התנועה האסלאמית וכיהן מטעמה כראש המועצה המקומית ג'לג'וליה בין השנים 1989–1996.

בשנת 1996 נבחר לכנסת הארבע עשרה וכיהן כחבר הכנסת במשך שתי קדנציות. ב-2001 פרש יחד עם מוחמד כנעאן מרע"ם והקים את "מפלגת הרפורמה", המפלגה הלאומית הערבית. לקראת הבחירות לכנסת ה-16 פורסמו בתקשורת ידיעות לפיהן ח'טיב עמד במגעים עם מרצ ועם עם אחד על מנת לשתף עם אחת מהן פעולה. המפלגה הצטרפה למרצ לקראת סיום מסע הבחירות. ח'טיב לא שובץ במקום ריאלי ברשימה (ואף לא דרש זאת בפומבי).

לאחר מכן כיהן גם בתור חבר הסגל האקדמי של המכללה האקדמית בית ברל ולימד שם ערבית.

לאורך שנותיו כנבחר ציבור וכחבר הסגל האקדמי של המכללה האקדמית בית ברל, השלים ח'טיב לימודי טיסה והדרכת טיסה, לאחר מכן שימש כמדריך טיסה בכיר בבית הספר לטיסה F.N.Aviation ומדריך לימודי קרקע במכללה לתעופה "שירגל-כנפיים", שניהם בשדה התעופה הרצליה. כיום הוא עובד כבוחן טייסים ברשות התעופה האזרחית (רת"א).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם)
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מד"ע-רע"ם
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם רע"ם
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:ראשי מועצת ג'לג'וליה
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
מחלף הכפר הירוק

**מחלף הכפר הירוק** הוא מחלף הנמצא מצפון לתל אביב-יפו בשטחה של רמת השרון ומחבר את כביש 5 וכביש 482.

המחלף נקרא על שם כפר הנוער "הכפר הירוק" על שם לוי אשכול שנמצא בסמוך אליו. במקום היה קיים צומת מרומזר עד לפתיחת המחלף בנובמבר 1994 שנועד להקל על העומס הרב במקום. בפני המתכננים עמדו שתי אפשרויות. האחת, להעביר את כביש 5 בגשר מעל לכביש 482, והשנייה לשקע את כביש 5 ולהעבירו מתחת לגשר של 482. בסופו של דבר הוחלט לשקע את כביש 5 מתחת לכביש 482, כדי להפחית את רמות הרעש לסביבה ולמרות החסרונות הטמונים בכך, כגון שוליים צרים המהווים סכנה בטיחותית.

סוגיה נוספת שמתכנני המחלף נאלצו להתמודד איתה היא צינור ביוב גדול העובר במקום במקביל לכביש 482 ואשר מזרים שפכים מצפון גוש דן לשפד"ן. כיוון שכביש 5 עובר מתחת לכביש 482, הוא גם עובר מתחת לצינור הביוב שנשאר חשוף. במקרה של פיצוץ או תקלה בצינור, הוא עלול להציף את כביש 5 ולסכן את הנוסעים במקום.

מבנה המחלף כולל שני גשרים-מערבי ומזרחי-העוברים מעל כביש 5 המשוקע. צורת המחלף היא של מרובע, והוא פועל כמעגל תנועה מרומזר: המחלף מאפשר נסיעה ללא רמזורים בכביש 5, ובפנייה ימינה מהנסיעה מזרחה עליו, לכביש 482. שלוש הפניות הנותרות ימינה בין שני הכבישים, ארבע הפניות שמאלה, וכן הנסיעה ישר בכביש 482 נעשות בהכוונת רמזורים.

בחודש דצמבר 2021 נפתח נת"צ לאורך כביש 482 לרבות מחלף הכפר הירוק שבוצע על ידי נתיבי ישראל, החברה הלאומית לדרכים בישראל, בין צומת בית העלמין לצומת הראשונים. לאחר כשנתיים, בחודש דצמבר 2023 הוחלפו גשרי השילוט הישנים במחלף לגשרי פלדה עם שילוט עילי חדש מותאם.

## לקריאה נוספת
* 

## הערות שוליים

שמאל|ממוזער|200px|מחלף הכפר הירוק, כפי שהוא נראה לבאים מרמת השרון
שמאל|ממוזער|200px|מחלף הכפר הירוק, מבט ממזרח למערב

כפר הירוק, מחלף ה-
קטגוריה:רמת השרון: תחבורה
פרנסואה גאסטון דה לוי

**פרנסואה גאסטון דה לוי** (בצרפתית: **François Gaston de Lévis**; 20 באוגוסט 1719 - 20 בנובמבר 1787), איש צבא צרפתי. נודע באמרותיו השנונות שאותן כתב מתוך ניסיונו האישי כמפקד צבא וכאיש אצולה.

שמאל|ממוזער|240px|פרנסואה גאסטון דה לוי
דה לוי נולד ליד העיר לימו בחבל לנגדוק-רוסיון שבדרום צרפת, למשפחת אצולה עתיקה. כבר בהיותו בן 14 שנה התגייס לצבא הצרפתי. השתתף בקרבות מלחמת הירושה האוסטרית (1740–1748) שבהם לחמה צרפת לצד פרוסיה נגד אוסטריה. ב-1741 שירת בחיל המשלוח הצרפתי שפלש לבוהמיה, וב-1742 השתתף בהגנה על פראג. בין השנים 1743–1745 לחם באלזס העליונה באזור הנהר ריין. הוא הצטיין בגבורתו בכל הקרבות בהם לקח חלק.

דה לוי לחם במלחמת שבע השנים (1756–1763) נגד הבריטים בקנדה. הוא הגיע לשם כסגנו של המרקיז דה מונקאלם שנתמנה על ידי המלך לואי החמישה עשר למפקד מבצר טיקונדרוגה שעל אגם שמפלן (כיום בצפון מדינת ניו יורק בארצות הברית). ב-1758 השתתף בקרב טיקונדרוגה וב-1759, אחרי שהמרקיז דה מונקאלם נהרג בקרב על קוויבק, נתמנה דה לוי למפקד הכוחות הצרפתים בצפון אמריקה. ב-28 באפריל 1760 נחל ניצחון על הבריטים בקרב סנט פואה, אך לא הצליח לכבוש מידיהם את קוויבק סיטי. הוא נסוג למונטריאול, אך בספטמבר של אותה שנה, משלא הגיעה עזרה נאלץ להיכנע.

ב-1761 דה לוי שב לצרפת. ב-1766 נתמנה למושל הפרובינציה ארטואה שבצפון צרפת. הוא קיבל מידי המלך לואי החמישה עשר את התואר דוכס דה לוי, וזכה בקצבה שנתית גדולה. ב-1780 נתמנה למושל העיר אראס שהייתה בירת הפרובינציה ארטואה. 

פרנסואה גאסטון דה לוי נפטר באראס ב-1787. ב-1794, אלמנתו ושלוש בנותיו הוצאו להורג באמצעות גיליוטינה במהפכה הצרפתית. ב-1816 בנו, פייר מארק גאסטון דה לוי, נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית.

קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:אצולה צרפתית
קטגוריה:מלחמת שבע השנים: אישים
קטגוריה:ילידי 1719
קטגוריה:נפטרים ב-1787
קורי ברוקן

[ממוזער|שמאל|250px|קורי ברוקן מופיעה ב[אירוויזיון 1958]]
**קורי ברוקן** (בהולנדית: **Corry Brokken**; 3 בדצמבר 1932 – 31 במאי 2016) הייתה זמרת ושופטת הולנדית. זוכת אירוויזיון 1957.

## ביוגרפיה
ברוקן נולדה בעיר ברדה, בהולנד. היא זכתה בתחרות האירוויזיון לשנת 1957, כשייצגה את הולנד מדינתה בשיר "Net als toen" ("בדיוק כמו אז"). השיר נכתב על ידי וילי ון המרט והולחן על ידי חוּס ינסן.

כמו כן, השתתפה בשתי תחרויות אירוויזיון נוספות:
*אירוויזיון 1956 – האירוויזיון הראשון במספר בו השתתפה כנציגת הולנד, והופיעה עם השיר "Voorgoed voorbij" ("נגמר לתמיד"), אשר נכתב והולחן על ידי יֶלֶה דה פְרִיס. פרט לשיר הזוכה, לא דורגו השירים באירוויזיון הראשון, ולכן המיקום אליו הגיע השיר אינו ידוע.
*אירוויזיון 1958 – בתחרות זו ייצגה שוב את מדינתה, והפעם בשיר "Heel de Wereld" ("העולם כולו"), שנכתב והולחן על ידי בני פריידן. שיר זה הגיע למקום האחרון בתחרות.

הסופר וההיסטוריון ג'ון קנדי או'קונור ציין בספרו "תחרות האירוויזיון – ההיסטוריה הרשמית", כי קורי ברוקן היא הזמרת היחידה בתולדות התחרות שסיימה גם במקום הראשון וגם במקום האחרון.

בנוסף לכך, ברוקן הנחתה את אירוויזיון 1976 שנערך בהאג, ובאירוויזיון 1997 היא הגישה את תוצאות ההצבעה של הולנד.

בשנת 1976 הפסיקה ברוקן את הקריירה המוזיקלית שלה כדי להתפנות ללימודי המשפטים, ובשנת 1988 הפכה לשופטת. 

החל משנת 1996 שוב הופיעה והקליטה כזמרת, עסקה במשחק וכתבה שתי אוטוביוגרפיות.

היא נפטרה ב-31 במאי 2016 בגיל 83.

## קישורים חיצוניים

* מילות השיר "Voorgoed voorbij", כולל תרגום לאנגלית
* מילות השיר "Net als toen", כולל תרגום לאנגלית
* מילות השיר "Heel de wereld", כולל תרגום לאנגלית

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:מנחי האירוויזיון בהולנד
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1957
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1958
קטגוריה:נציגי הולנד באירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: הולנד
קטגוריה:משפטנים הולנדים
קטגוריה:ילידות 1932
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1932
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2016
דיוקן תיאודור הרצל

**דיוקן תיאודור הרצל** (בגרמנית: Bildnis Theodor Herzls) הוא תחריט שנוצר בשנת 1903 בידי האמן הגרמני-יהודי הרמן שטרוק.

בעקבות פגישתו עם הרצל בווינה  במאי 1903, יצר שטרוק סדרה של רישומים בביתו של הרצל בווינה, אשר שימשו כבסיס להכנת היצירה. המניע ליצירת העבודה היה כנראה התרשמותו של שטרוק מאישיותו של הרצל ומאמונתו הציונית העמוקה. בזמן הקונגרס הציוני העולמי ה-6, אשר נערך בבזל, חתם הרצל על כמה מעותקי התחריט.

התחריט מציג את ראשו של הרצל, המתואר בפרופיל על רקע כהה. פניו הבהירות מגיחות מבין הגוונים הכהים של התחריט. מבטו של הרצל מופנה קדימה ונדמה כי הוא מהרהר או שקוע במחשבות. שטרוק יצר את התחריט בטכניקה של קרומית רכה. טכניקה זו מאפשרת לאמן לשמור על בהירות וחדות קווי התחריט בעת ההדפסה.

שטרוק תיאר את פניו של הרצל בדיוקן במונחים מיסטיים: "קלסתר פניו היפים של המנהיג נחרשו בו ברבות הימים חריצים, שכן היה מפעלו כבד אחריות עד ללא נשוא, ואף נוספו בו אותות עמוקים של כמה ניסיונות מרים. רק עיניו התעמקו וקיבלו אופי חדש: מבט של החוזה לאחרית הימים." גם ד"ר קרל שוורץ, חוקר אמנות ומנהלו הראשון של מוזיאון תל אביב, פירש תחריט זה במונחים מטאפיזיים: "כנראה, שאף האמן ליצור דמות אידיאלית של אחד מנביאי ישראל, ודבר זה הצליח בידו. תיאודור הרצל חי בלב כולנו באותו דיוקן שטבע האמן שטרוק; זו הייתה תמונתו של הרצל בה"א הידיעה: ההוזה השקוע במשאת-נפשו, שעיניו צופות אל העתיד".

בשנת 2004 הוציאו ישראל, הונגריה ואוסטריה בול לציון 100 שנה למותו של הרצל, ועליו הופיע דיוקן נוסף של הרצל שיצר שטרוק בשנת 1915.

## ביבליוגרפיה
*ברנשטיין, מיקי, "שטרוק ויצירתו בשנת 1903", בתוך: אופק, רותי; שוץ, חנה (עורכות), **הרמן שטרוק, 1876-1944**, המוזיאון הפתוח, גן התעשייה תפן, תפן, 2007, עמ' 83.
*מן, יצחק (עורך), **הרמן שטרוק, האדם והאמן**, דביר, תל אביב, 1954, עמ' 30-31.
קטגוריה:הרמן שטרוק
קטגוריה:תחריטים
קטגוריה:הדפס ישראלי
הרצל
קטגוריה:בנימין זאב הרצל
קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1900
סייסמולוגיה

**סייסמולוגיה** (מיוונית: סייסמוס (σεισμός) – "רעידת אדמה", לוגיה (λογία) – "תורה") הוא תחום מדעי החוקר רעידות אדמה והתפשטות של גלים אלסטיים (סייסמיים) בכדור הארץ ובכוכבי לכת אחרים. התחום כולל גם מחקרים על השפעות סביבתיות הנגרמות בעקבות רעידות אדמה כגון התפרצות גלי צונאמי, ואת המקורות של הרעשים, למשל גורמים געשיים, טקטוניים, אוקייניים, אטמוספיריים ומלאכותיים (כמו פיצוצים). 
רישום של רעשי אדמה במהלך זמן נקרא סייסמוגרמה והוא מבוצע באמצעות מכשיר הסייסמוגרף הממוקם בתחנה סייסמוגרפית. בתעשיית הנפט והגז משתמשים בסייסמולוגיה על מנת לזהות סוגי שכבות וסלעים בקרקעית כדור הארץ המעידים על הימצאות מאגרי פחמימנים.

בכוכב הלכת מאדים מתבצעים מחקרים סייסמולוגיים באמצעות הגשושית InSight, החל מסוף נובמבר 2018.

מחקר שפורסם בנובמבר 2024, חשף את החתימה הסייסמית של תנועת כוחות החמאס טרם המתקפה בשבת השחורה ב־7 באוקטובר 2023. 

## סוגי גלים סייסמיים

### גלי לחץ (P waves)
גלי לחץ (או: גלי דחיסה; באנגלית: **P**ressure waves) הם גלי אורך העוברים באמצעות דחיסה והרחבה בכיוון בו הגל נע כך שכיוון תנודת החלקיק זהה לכיוון התקדמות הגל. אלה הם הגלים הסייסמיים המהירים יותר, והם מסוגלים לנוע הן דרך תווך מוצק והן דרך תווך נוזלי ומהירותם בסלע משתנה בין 4 ק"מ לשנייה בפני השטח ל־15 ק"מ לשנייה במרכז כדור הארץ.

### גלי גזירה (S waves)
גלי גזירה (באנגלית: **S**hear waves) נעים בגוף כדור הארץ במסלול דומה לזה של גלי P, אלא שכיוון תנודת החלקיקים ניצב לכיוון התקדמות הגל (גלי רוחב). החשיבות בכיוון התנודה נובע מהעובדה שנוזל אינו יכול להעביר גלי רוחב, ומהירות גלי הגזירה בנוזל מתאפסת. עיקר הנזק לבניינים נגרם מגלי גזירה. גלים אלה איטיים יותר מגלי לחץ לכן הם מופיעים מאוחר יותר בסייסמוגרפה.

### גלי שטח (surface waves)
גלי שטח הם גלים סייסמיים המוגבלים בתנועתם בקרבה לפני השטח של כדור הארץ. גלים אלה נעים לאט יותר מגלי לחץ וגלי גזירה. עם זאת, העובדה שהם עוברים על פני השטח והאנרגיה שלהם נשארת על פני כדור הארץ הופכת אותם לגלים ההרסניים ביותר ברעידות אדמה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
## הערות שוליים

*
סופיה רוטרו

**סופיה רוטרו** (באוקראינית: **Софія Михайлівна Ротару**; ברוסית: **София Михайловна Ротару**; ברומנית **Sofia Rotaru** נולדה ב-7 באוגוסט 1947) היא זמרת אסטרדה פופולרית, ממוצא מולדובי, אשר שרה שירים ברוסית, באוקראינית וברומנית. היא קיבלה את התואר האמן העממי של ברית המועצות בשנת 1988.

## ביוגרפיה
רוטרו נולדה בכפר מרישיינציף מחוז צ'רנוביץ, בברית המועצות (כיום באוקראינה, קרוב לגבול עם מולדובה). שיריה הפכו לקלאסיקה בברית המועצות ובחבר המדינות. היא שיחקה בשבעה סרטים מוזיקליים, והופיעה בארצות הברית, באירופה, באסיה ובאוסטרליה.

סופיה זכתה במספר רב של פרסים ומדליות, וב-1986 זכתה בתואר היוקרתי "אומן ברית המועצות" (Народный артист СССР). ביום הולדתה ה-55 באוגוסט 2002, העניקו לה נשיאי אוקראינה ורוסיה, ליאוניד קוצ'מה וולדימיר פוטין את תואר הכבוד "גיבור אוקראינה", ותואר כבוד רוסי.

בעלה נפטר בשנת 2002. היא אם לבן רוסלן, מפיק מוזיקלי, וסבתא לנכדים אנטולי (נולד בשנת 1994) וסופיה (נולדה בשנת 2001).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:זמרות אוקראיניות
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:זמרות סובייטיות
קטגוריה:מעוטרי גיבור אוקראינה
קטגוריה:אמני העם של ברית המועצות
קטגוריה:זמרות מולדובניות
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוקראיניות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אוקראיניות
פגאני אוטומובילי

**פגאני אוטומובילי** (Pagani Automobili) היא יצרנית מכוניות-על וסיבי פחמן איטלקית. החברה נוסדה בשנת 1992 על ידי הורסיו פגאני וממוקמת בסן-צ'זריו, בקרבת מודנה שבאיטליה.

## היסטוריה
הורסיו פגאני, ארגנטינאי אשר בעברו עמד בראש מחלקת חומרים מרוכבים (Special Composites) בלמבורגיני, הקים את פגאני כחברה למחקר ופיתוח של חומרים מיוחדים. החברה החדשה ייעצה ללמבורגיני במספר פרויקטים, כמו הלמבורגיני דיאבלו.
בסוף שנות ה-80 החל פגאני בעיצוב מכונית ספורט משל עצמו, אשר נודעה בחברה בשם 'פרויקט C8'. בשנת 1992, לאחר ייסוד חברה עצמאית בשם 'מודנה דיזיין' (Modena Design) החלה החברה בייצור ה-C8 כרכב מבחן לצורך בדיקת יכולותיו של הרכב.
הפרויקט קיבל דחיפה משמעותית בשנת 1994 כאשר מרצדס-בנץ ופגאני סיכמו על אספקת מנועי V12 של מרצדס עבור פגאני.

למרות שבתחילה תכנן הורסיו פגאני לקרוא לרכב הראשון "Fangio F1" כאות הוקרה לנהג המרוצים חואן מנואל פנג'יו, הוחלט לבסוף לכנותו זונדה C12 מפאת כבוד לפנג'יו, אשר נפטר בשנת 1995. פנג'יו היה חבר קרוב של הורסיו פגאני ולימים נהפך גם ליועצו. לעיתים קרובות הורסיו מביע את הכרתו בפנג'יו כתורם משמעותי להצלחתה של החברה. ה-C12 הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 1999.

בשנת 2005 הכריזה פגאני על כוונתה לשלש את יכולת הייצור במפעלה עד שנת 2008 ל-60 רכבים בשנה. כמו כן הכריז הורסיו פגאני על רצון החברה להיכנס לשוק הרכב האמריקני בשנת 2007, אך צעד זה לא מומש. ב-2007 הוציאה פגאני הצהרה מחודשת, לפיה הכניסה הרשמית לשוק האמריקאי תידחה לשנת 2009 עם השקת הדגם החדש, אשר נודע בשם הקוד  'C9', אך חשיפת דגם זה התעכבה גם כן.

## הקשר עם דיימלר-קרייזלר
[ממוזער|250px|מנוע ה-V12 אשר מיוצר על ידי [מרצדס AMG|AMG עבור פגאני]]
לפגאני קשר חזק מאוד למרצדס-בנץ, ובפרט לחטיבת AMG המתמחה במנועים ומכללים ספורטיביים, אך מרצדס אינה מחזיקה בנתח כלשהו מהחברה. פגאני השתמשה במנוע ה-V12 של מרצדס-בנץ במכוניותיה, ובפרט במנוע ה-6 ליטר אשר AMG פיתחה עבור פגאני. בהמשך שודרג מנוע זה לנפח של 7.3 ליטר.

חברת פגאני שימשה כיועצת לקרייזלר בפיתוח מכונית הרעיון (Concept) קרייזלר ME 412.

## פגאני זונדה
ימין|ממוזער|250px|פגאני זונדה F
הדגם הראשון אשר הציעה פגאני, הזונדה, מונע על ידי מנוע V12 מרכזי אשר פותח על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ בנפח 7.3 ל' שמספק 650 כוח סוס. בעיצוב הדגם ניכרת השראה ממטוסי קרב וממכוניות המרוץ של מרצדס-בנץ משנות ה-90 המוקדמות. בעיצוב ניכרים מספר אלמנטים ייחודיים, כגון ארבעת פתחי הפליטה אשר באחורי המכונית.

במשך תקופה לא קצרה הובילה הפגאני זונדה את טבלת מרוצי הזמן של טופ גיר, עד שהודחה מהמקום הראשון בידי קוניגסג CCX עם ספוילר שהותקן במיוחד עבור המכונית.

## [[פגאני הואיירה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[פגאני הואיירה]]
בשנת 2011 אחרי הצגת דגם ה-C9 עלתה ליצור הפגאני הואיירה. להואיירה יש מנוע V12 בנפח 6.0 ל' שנמצא גם במרצדס SL65 AMG שמספק 750 כוח סוס. ההואיירה מאיצה מ0-100 קמ"ש ב-2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 368 קמ"ש. בשנת 2017 חשפה פגאני את ההואיירה בגרסת הרודסטר.

## ראו גם
*למבורגיני
*מכונית על

## קישורים חיצוניים

* 

* Pagani Automobili - האתר הרשמי של חברת פגאני
* What The Mind Thinks, The Hand Creates - ריאיון עם הורסיו פגאני
* The Land Where Blows El Zonda - כתבה על מקור השם זונדה
* https://www.topgear.com/car-news/supercars/all-hail-new-pagani-huayra-roadster

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב איטלקיים
סיליקה ג'ל

שמאל|ממוזער|250px|סיליקה ג'ל
[150px|ממוזער|[דסיקטור עם סיליקה ג'ל בתחתיתו]]
**סיליקה ג'ל** הוא חומר מלאכותי קשיח ונקבובי (מכיל חללים רבים) שמורכב צורן דו-חמצני (SiO2.), המיוצר מתמיסה של נתרן צורני, ומשמש בעיקר כחומר סופח לחות באריזות תעשייתיות. צורתו הבסיסית היא גרגירים שקופים חסרי ריח. 

הוא מופץ בתוך שקיות קטנות. בדרך כלל הוא נמכר בצורתו הבסיסית, או בתוספת חומר צובע שנותן מדד ויזואלי גס לגבי כמות הלחות הספוגה בחומר.

החומר אינו פעיל כימית. בתצורות רבות בו הוא נמכר כדי לצבוע אותו או על מנת להעניק לו תכונות נוספות, הוא מעורב עם רעלים, ולעיתים רחוקות יותר עם חומרים מסרטנים. בצורתו השקופה, אינו רעיל ואינו מסרטן גם לא בהיותו תחת השפעת חום.

## היסטוריה ושימושים
החומר ידוע כבר משנת 1640, אז נחשב לקוריוז מדעי. הסיליקה שימשה במסכות גז במהלך מלחמת העולם הראשונה אך בייצור בכמות תעשייתית הוחל רק ב-1919, עם רישום פטנט על תהליך היצור, על ידי פרופסור וולטר א. פטריק מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור שבמרילנד. בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה לסיליקה ג'ל חשיבות רבה כחומר השומר על פניצילין מפני לחות. הסיליקה משמשת גם בתעשיית הדלק כזרז ליצור בנזין באוקטאן גבוה. כמו כן הסיליקה משמשת כסופח לחות בתעשיית האלקטרוניקה. במערכות שידור לווייני, שם לחות עלולה לגרום לשינויי תדר בתשדורת, משתמשים במערכת המעבירה אוויר דרך משטחי סיליקה ג'ל. הסיליקה ג'ל משמש גם במערכות קירור ודחיסה, שם לחות עלולה לגרום לפיצוצים וכשלים בצנרת.

במעבדה לכימיה, הסיליקה ג'ל משמש בצורות שונות בשיטות הכרומטוגרפיה, שיטות להפרדה וזיהוי חומרים על ידי העברתם בתוך גרגרי סיליקה ג'ל, וגרימה להפרדתם באמצעים שונים במקומות שונים על פני המצע. 

בצירוף עם מתכות שונות, ניתן לייצר מסיליקה ג'ל את חומר החיזור M-SG, שבעזרתו מפיקים מימן באופן תעשייתי.

## כימיה ומבנה
שטח הפנים הגדול של הסיליקה ג'ל מאפשר לו לספוח כמות גדולה של מים, ובכך לשמש חומר סופח לחות. ניתן להחזיר לסיליקה את יכולת הספיחה על ידי חימום החומר ל־120 מעלות צלזיוס, ואידוי המים מתוכו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:צורן: תרכובות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
הרי טרודוס

[ממוזער|250px|כנסיית אסינו היא אחת [כנסיות מצוירות באזור הטרודוס|הכנסיות המצוירות של הרי טרודוס]]
**הרי טרודוס** (ביוונית **Τρόοδος**; בטורקית **Troodos Dağları**) הם רכס ההרים הגדול בקפריסין, והוא משתרע במרכז-מערב האי. על הרכס שוכנים כפרים רבים, מנזרים וכנסיות, שתשע מהן, וכן אחד המנזרים, הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו. הרי טרודוס פופולריים מאוד בקרב תיירים, ובחורף פועל על מורדות ההר אולימפוס אתר סקי זעיר, ובו ארבע מעליות. בהרים אלה נמצא מנזר קיקוס בו קבור הארכיבישוף מקאריוס השלישי.

## גאוגרפיה
הרי טרודוס מתחלקים לארבעה חלקים:
* **טרודוס המרכזי -** רובו מוכרז כפארק לאומי והוא משתרע על שטח עגול קטן למדי, שקוטרו כ-10 ק"מ בלבד. בטרודוס המרכזי שוכן שיאו של הרכס בהר אולימפוס, הנישא לגובה של 1,952 מטר. פסגתו של ההר אינה נגישה לקהל הרחב, ומאז 1974 ניצבת בה תחנת מכ"ם של חיל האוויר המלכותי המכונה "גולף בולז" ("golf balls").
* **אזור סולאה -** משתרע מצפון לטרודוס המרכזי וחוצץ בינו לשפלת מסאוריה שבמרכזה יושבת ניקוסיה.
* **[[עמק מרתאסה|אזור מרתאסה]] -** נמצא צפונית-מערבית לטרודוס המרכזי ומשתפל צפונה לעבר מפרץ מורפו. בשוליו הדרומיים של אזור מרתאסה ניצב מנזר קיקוס, הנחשב לעשיר ולמפורסם בקפריסין, וסמוך לו שוכן קבר הארכיבישוף מקאריוס.
* **אזור פיטסיליה -** חלקו המזרחי של הרכס, שנמצא ממזרח לטרודוס המרכזי.

ההרים מכוסים במחטניים, ובמיוחד באורן ירושלים, ויש בהם 127 מיני צמחים אנדמיים. בהרים שורר אקלים ים תיכוני מתון ושלג יורד בפסגותיו בחורף. בהרים שוכנים גם עכברים מסוג עכבר קפריסין.

על ההרים פזורים כפרים שמהווים אטרקציה תיירותית. בכפר אומודוס מתקיים כל שנה פסטיבל יין.

## גאולוגיה
הרי טרודוס נוצרו בעקבות התנגשות שני לוחות טקטונים: הלוח האפריקאי והלוח האנטולי. הלוח האפריקאי נע צפונה ביחס ללוח האנטולי (וביחס ללוח האירואסייתי), וכתוצאה מההתנגשות התרומם האי קפריסין אל מעל גובה הים. תהליך ההתרוממות האיטי של רכס ההרים השאיר את תצורות הסלע האוקייניות כפי שהן וחשף אותן על פני השטח. כתוצאה מכך, בהרי טרודוס נמצאים מחשופים נרחבים של אופיוליט, קרום אוקייני הנחשף על פני השטח. אופיוליט זה ידוע בשם "אופיוליט טרודוס", ונחשפים בו, בין השאר, סלעי בזלת כרים הנוצרת מהתקררות בזלת מתחת לפני הים.

## הכנסיות המצוירות

דברי ימיהם של הרי טרודוס שלובים בהיסטוריה של קפריסין כולה, אולם בשל בידודם היחסי של ההרים וחוסר נגישותם, הם הושפעו במידה פחותה מהתמורות הרבות שפקדו את האי. בשנת 965 שבה קפריסין לאימפריה הביזנטית (לאחר שלטון משותף עם האימפריות המוסלמיות), והחל במאה ה-11 הפכו ההרים למעוזם של נזירים שמצאו בהם מקום פרישה והתבודדות באי. הכנסיות מצטיינות בפרסקות ביזנטיים ופוסט-ביזנטיים. הן הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסקו.

## גלריה

קובץ:Troodos Mountains (Cyprus).jpg|נוף בהרי טרודוס
קובץ:Monasterio de Kikkos. Frente1.jpg|מנזר קיקוס
קובץ:Tomb Makarios III. BW 2023-09-20 10-14-12.jpg|קבר מקאריוס
קובץ:StatueArchbishopMakariosIIINikosKotziamanisMar162023 04.jpg|פסל מקאריוס
קובץ:OmodosMar152023 02.jpg|אומודוס
קובץ:TzielefosBridgeCyprusMar152023 02.jpg|גשר ונציאני על נחל דיאריזוס
קובץ:Chionistra winter 1.JPG|נוף מושלג בהרים


## קישורים חיצוניים

*תמונות מהרי טרודוס
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קפריסין: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:קפריסין: גאוגרפיה
טרודוס
ריצ'י הוטין

**ריצ'רד (ריצ'י) הוטין** (באנגלית: **Richie Hawtin**), (נולד ב-4 ביוני 1970 בבנבורי, אוקספורדשייר, אנגליה) הוא יוצר מוזיקה אלקטרונית וטכנו קנדי ו-DJ בינלאומי ובעל השפעה בגל השני של הדטרויט טכנו בתחילת שנות ה-90. יצירותיו של הוטין, אשר עד אמצע שנות ה-2000 שוחררו תחת הכינוי **פלסטיקמן**, ידועות באופיין המינימליסטי והעמוק.
הוטין ידוע בסגנונות ה-IDM והמינימל טכנו תוך כדי שהוא משתמש בציוד אלקטרוני מתקדם כגון מכונות תופים וציוד ערבול דיגיטלי. הוטין אף הקים ומחזיק בשתי חברות תקליטים; "פלוס 8" שהוקמה במאי 1990 ביחד עם ג'ון אקואוויוה ו"מינוס" ב-1998.

## קריירה
הוטין הוציא לאור את יצירותיו תחת הכינויים **Plastikman**, **F.U.S.E**, **Concept 1**, **Circuit Breaker**, **The Hard Brothers**, **Hard Trax**, **Jack Master**, ו-**UP!**. הוטין עבד גם עם פיט נמלוק ביחד על סדרת האלבומים **From Within** המשלבים מינימל טכנו ואמביינט, ועם סוון וואט' על האלבום "Sounds of the Third Season".

אף על פי שנולד בבנבורי, אוקספורדשייר, אנגליה, את רוב חייו העביר הוטין בקנדה, בפרבר של וינדזור, אונטריו. בשנים 2002 ו-2003 חי לסירוגין בניו יורק ואחר כך בברלין, גרמניה. הוטין שיתף פעולה עם הכוריאוגרף אנזו קוסימי על מנת ליצור את מופע הפתיחה של אולימפיאדת החורף ב-2006. כיום הוטין נחשב אחד מחלוצי הטכנו והמוזיקה האלקטרונית.

## דיסקוגרפיה

ימין|ממוזער|250px
* *F.U.S.E.: Dimension Intrusion*, 1993
* *Plastikman: Sheet One (album)|Sheet One*, 1993
* *Plastikman: Musik*, 1994
* *Plastikman: Recycled Plastik*, 1994
* *Richie Hawtin: Concept 1 96 VR*, 1998
* *Richie Hawtin: Concept 1 96 CD*, 1998
* *Plastikman: Consumed*, 1998
* *Plastikman: Artifakts*, 1998
* *Richie Hawtin: Decks, EFX & 909*, 1999
* *Richie Hawtin: DE9: Closer to the Edit*, 2001
* *Richie Hawtin and Sven Väth: Sound of the Third Season, 2002
* *Plastikman: Closer*, 2003
* *Richie Hawtin and Ricardo Villalobos Live at the Robert Johnson, Offenbach, Germany. 2004
* *Richie Hawtin: DE9 | Transitions, 2005
* *Richie Hawtin: DE9 lite: Electronic Adventures (Produced with MixMag), 2006
* *Richie Hawtin : Minus Orange 1 Decks, EFX & 909, 2007
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.residentadvisor.net/news.asp?ID=7501 מעורבותו באולימפיאדת החורף]
* [https://web.archive.org/web/20071026084319/http://www.djtimes.com/issues/2005/11/_features_index_11_2005.htm ראיון עם *DJ Times'', 2005]
* ראיון עם Resident Advisor (Part I), 2005
* ראיון עם Resident Advisor (Part II), 2005
* ראיון עם Club Planet, 2005
* ראיון עם Higher Frequency (Part I), 2004
* ראיון עם Higher Frequency (Part II), 2004
* ראיון עם Furious, 2001
* ראיון עם Garrett Shatzer עבור Onbeat, 2006

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1970
קונסטנטין דאדשכליאני

**קונסטנטין (מורזקן) דאדשכליאני** (בגאורגית: **კონსტანტინე დადიშქელიანი**) (1826-1857) היה הנסיך האחרון (מתאווארי) של המחוז ההררי במערב גאורגיה, סוואנתי, משנת 1841 ועד לשנת 1857.

## ביוגרפיה
דאדשכליאני היה בנו הבכור של הנסיך מיכאיל (ציוֹק) דאדשכליאני, והוא ירש את אביו עם מותו בשנת 1841. הוא שלט תחת שלטון העוצרת, סבתו דיגורחאן, שנפטרה בעת הסכסוך האלים בין שני ענפי דאדשכליאני מסוואנתי, בשנת 1843. 

קונסטנטין הגיע לכוח שלטוני מלא בשנת 1846. הוא נותר להלכה ואסל של האימפריה הרוסית, אבל בפועל הייתה נסיכותו עצמאית. בהמשך לסכסוך המשפחתי הממושך בין דאדשכליאנים, ההתנגדות שלהם לשלטון הרוסי, ופעולותיהם בתקופת מלחמת קרים (1854-1856), הובילה להתערבות ישירה של הרוסים. 

בשנת 1857, הנסיך אלכסנדר בריאטינסקי (1856-1862), הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הורה על הכנעת נסיכות סוואנתי בכוח צבאי. קונסטנטין מצידו ניסה לנהל משא ומתן, אבל הודח ב-11 בספטמבר 1857, ונצטווה לצאת לגלות בירוואן. בפגישת הפרידה, שהתקיימה בכותאיסי, ב-27 באוקטובר 1857, הוא התווכח עם האדמיניסטרטור הרוסי המקומי, אלכסנדר גגרין והרג אותו יחד עם שלושה מאנשיו. כאשר נתפס נשפט במשפט צבאי מהיר והוצא להורג ביריה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גאורגיה: אצולה
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:סוואנים
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
קטגוריה:מלחמת קרים: אישים
קטגוריה:ילידי 1826
קטגוריה:נפטרים ב-1857
קן אישיי

**קן אישיי** (באנגלית: **Ken Ishii**, ביפנית: **ケンイシイ**; נולד ב-1970 בסאפורו) הוא יוצר מוזיקה אלקטרונית וטכנו מטוקיו. יצירותיו יוצאות לאור לעיתים בכינויים: **FLR**, **Flare**, **UTU**, **Yoga**, ו-**Rising Sun**.

יצירתו הראשונה של אישיי, שהושפעה רבות מהז'אנר דטרויט טכנו, שוחררה בחברת התקליטים "פלוס 8" של ריצ'י הוטין. אישיי נחשב מחלוצי ה**ג'יי טק** (טכנו יפני), למרות שהצלחתו הראשונית ביפן הייתה מינורית, והתפתחה רק לאחר שהות בבלגיה. לפעמים יצירותיו מתוארות כ"טכנו מקסימליסטי". אישיי הלחין את טקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בנאגנו ב-1998. אישיי כתב חלק מהמוזיקה עבור משחק המחשב Rez, ועבור משחקים נוספים.

## דיסקוגרפיה

**"Garden On The Palm"* - 1993
**"Innerelements"* - 1994
**"Jelly Tones"* - 1995
**"Green Times"* - 1995
**"Grip"* - 1996
**"Metal Blue America"* - 1997
**"Sleeping Madness"* - 1999
**"Flatspin"* - 2000
**"Millennium Spinnin at Reel up"* - 2001
**"FLR Easy Filters"* - 2001
**"Rebore Vol.2"* - 2001
**"Future In Light"* - 2002
**"Interpretations"* - 2003
**"Play, Pause and Play"* - 2005
**"Sunriser"* - 2006


## קישורים חיצוניים

* 

* ביוגרפיה בסוני מיוזיק יפן
* קן אישיי פרופיל באתר ניפופ

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מוזיקאים יפנים
קטגוריה:תקליטנים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1970
ארטואה

**ארטואה** (בצרפתית: **Artois**) הייתה אחת מ-39 הפרובינציות של צרפת שלפני המהפכה. כיום שטחה מהווה את רובו של מחוז פה דה קאלה שבצפון צרפת, כולל העיר אראס בירת המחוז, ולפנים בירת הפרובינציה ארטואה.

## היסטוריה
250px|שמאל|ממוזער|מפת ארטואה
גבולותיה של ארטואה השתנו במרוצת הדורות בצורת סיפוחים והתנתקויות משכנותיה – רוזנות בולון, רוזנות פלנדריה ואחרות. שטחה של ארטואה מקביל בערך למרחב המחיה של שבט הארטבאטים (שבט גאלי ממוצא גרמני), שבירתו נמטוסנה הפכה לעיר אראס. ארטואה הייתה חלק של הפרובינקיה הרומאית גאליה בלגיקה שנכבשה במאה החמישית לספירה בידי הפרנקים.

ב-863 היא נמסרה על ידי שארל הקירח מלך פרנקיה המערבית לבתו יהודית שנישאה לבלדווין הראשון, רוזן פלנדריה "זרוע הברזל". אחרי שהשתייכה במשך זמן רב לרוזני פלנדריה שהיו וסאלים של מלכי צרפת, ארטואה סופחה לממלכת צרפת על ידי המלך פיליפ אוגוסט ב-1180. ב-1237 הפכה לרוזנות שהועברה על ידי המלך לואי התשיעי לבנו רובר.

ב-1384 עברה ארטואה לידיו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה באמצעות קשרי נישואים. ב-1477 נהרג שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, וארטואה כחלק של נחלותיו עברה לשלטון חתנו מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג. בהתאם לשלום הפירנאים ב-7 בנובמבר 1659 ארטואה סופחה סופית לממלכת צרפת.

## כלכלה
ארטואה התפתחה במהירות מבחינה כלכלית החל במחצית השנייה של המאה ה-19 בזכות מרבצי הפחם שבשטחה. אך מאז המחצית השנייה של המאה ה-20 כלכלתה, כמו זו של שכנותיה, נמצאה בנסיגה בגלל ירידת חשיבותה של תעשיית הפחם. במשך מלחמת העולם הראשונה קו החזית של מדינות ההסכמה בצרפת נגד הגרמנים עבר בארטואה, ונזקים כבדים נגרמו לכלכלתה.

ב-1992 נוסדה האוניברסיטה של ארטואה שמרכזה בעיר אראס ושלוחותיה בערים בתון, דואה ולאנס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:צרפת: אזורים
מיקרוסופט אאוטלוק

**Microsoft Outlook** היא תוכנת ניהול מידע אישי (Personal Information Manager) מבית מיקרוסופט המשתלבת בחבילת יישומי Microsoft 365. הגרסה הראשונית שלה שוחררה ב-16 בינואר 1997 והיא הייתה גרסה מוגבלת יחסית, היא כללה רק את כלי הדואר האלקטרוני והיומן. עם השנים, אאוטלוק הורחבה והוספו לה תכונות חדשות, כגון כלי לניהול משימות, פתקים לתזכורת, ועוד.

תוכנה זו (בדומה לתוכנות מקבילות כמו ה-GroupWise) כוללת מגוון רחב של תכונות, המאפשרות למשתמש לנהל את הזמן והמשימות שלו בצורה יעילה על ידי ניהול לוח הזמנים והמטלות היומיומיות שלו וכן משפרת את השימוש שלו בדואר האלקטרוני. ה-Outlook משלבת בתוכה כלי דואר אלקטרוני, ובנוסף כלי ניהול כמו רשימת כתובות, יומן חכם, לוח שנה, ניהול משימות ומעקב אחריהן, ופתקים לתזכורת.

ניתן לשלב בה טיפול במספר חשבונות דואר, ולהגדיר במקביל חשבונות דואר רגילים (של ספק שירות) וחשבונות דואר רשת.

מלבד התוכנה בתשלום במחשבי Windows ו-Mac שעליהם מדבר מאמר זה, השם של Outlook מכסה גם כמה תוכנות נוכחיות אחרות:

*Outlook on the web לשעבר *Outlook Web App*, היא גרסת אינטרנט של Microsoft Outlook, הכלולה ב-Microsoft 365, Exchange Server, Exchange Online. (domain outlook.office365.com)
*Outlook for Windows, אפליקציית Outlook חדשה וחינמית שתותקן מראש עם Windows 11 מ-2024
*Outlook Mobile, גרסת אפליקציה לנייד של Outlook.
*Outlook.com, לשעבר Hotmail, שירות דוא"ל אישי בחינם המוצע על ידי מיקרוסופט לצד דואר מבוסס רשת. (domain outlook.live.com)

## גרסאות

Outlook החליף את יישומי לוחות הזמנים והמיילית הקודמים של מיקרוסופט, Schedule+ ו-Exchange client

*Outlook 98* ו-*Outlook 2000* מציעים 2 תצורות:

* מצב מייל אינטרנטי בלבד (**IMO**) אפליקציה קלה עם דגש על חשבונות POP3 ו-IMAP, כולל אפליקציות פקס קלות.
* קבוצת עבודה ארגונית (**CW**): יישום MAPI מלאעם דגש על חשבונות Microsoft Exchange.
גרסאות של Microsoft Outlook:

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מיקרוסופט אופיס
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1997