open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי ארצות הברית – קניה

**יחסי ארצות הברית–קניה** הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה והרפובליקה של קניה. קניה וארצות הברית הן בעלות-ברית קרובות זה מכבר ונהנו מקשרים טובים, באופן יחסי, מאז קבלת עצמאותה של קניה. היחסים התהדקו עוד יותר לאחר הפיכת הממשל הקנייתי לדמוקרטי יותר ב-2002 ושיפורים נוספים בכיבוד זכויות האדם, בהנהגתו של מוואי קיבאקי.

## היסטוריה
לאחר קבלת עצמאותה של קניה ב-12 בדצמבר 1963, הכריזה ארצות הברית על הכרתה באומה הטרייה באופן מידי וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים. השגרירות האמריקאית בניירובי נחנכה ב-12 בדצמבר 1963 - יום העצמאות הקנייתי - כאשר לורנס ואס עמד בראשה במעמד ממונה ארעי על היחסים עד למועד מינויו כשגריר. קניה בחרה לצעוד בנתיב פוליטי קפיטליסטי, התאימה עצמה אל העולם המערבי ונהפכה אותה לבעלת-ברית מרכזית של אמריקה באזור מזרח אפריקה בימי המלחמה הקרה.

בראשית אוגוסט 1998, מחבלים חברי ארגון הטרור "אל-קאעידה" התקיפו את השגרירות האמריקאית בניירובי, ורצחו יותר מ-200 נפשות נוסף על אלפי פצועים. מאז פיגוע זה, ממשלת ארצות הברית ומקבילתה הקנייתית הגבירו את שיתוף הפעולה ביניהן במטרה לטפל בסוגיות אי-הביטחון בקניה, וכן בתחום מיגור הטרור. משפחותיהם של קרבנות וניצולי הפיגוע חתמו, לחוד, על עצומה הקוראת לממשלת קניה לעתור לממשלת ארצות הברית בבקשה שתפצה אותם. עיתונאי קנייתי המתגורר בארצות הברית ניצל הזדמנויות אחדות על-מנת לגעור ולבקר את הממשל האמריקאי על שוויון הנפש שלו בנושא. במאמר שכותרתו "עֹל הדמים הגדול של האח הגדול", שפורסם בעיתון הקנייתי "דיילי ניישן" ("Daily Nation"), אחד משני העיתונים בעלי התפוצה הרחבה ביותר בקניה, תהה כותב המאמר בן מוטואה ג'ונתן מאוריטי (Ben Mutua Jonathan Muriithi), מדוע "ממשל אובמה ואחרים לפניו העלימו עין בשעה שהיה ברור כי קניה סבלה מנזק ביטחוני".

למעלה מ-9,000 אזרחים אמריקאים רשומים בשגרירות ארצות הברית בניירובי כתושבי קניה. בשנת 2006 נרשם שיא בן כ-86,528 אמריקאים בקניה, עלייה של 17.6% לעומת אשתקד, 2005. כשני שלישים מהאוכלוסייה האמריקנית בקניה הם מיסיונרים ומשפחותיהם. ההשקעה העסקית האמריקאית בקניה מוערכת בלמעלה מ-285 מיליון דולר אמריקאי, בעיקר במישורי המסחר, הייצור הקל ובתעשיית התיירות.

ארצות הברית מספקת ציוד והכשרה לכוחות הביטחון של קניה; הן לאלו המזוינים הצבאיים והן לאלו האזרחיים. ארצות הברית קוראת לפעולה יעילה של ממשלת קניה נגד שחיתות שלטונית ואי-הביטחון במדינה ורואה בכך כשני המכשולים הגדולים ביותר של הקנייתים בדרך להשגת צמיחה כלכלית מתמשכת ומהירה.
קובץ:Moi and Bush.jpg|דניאל אראפ מוי, נשיאה השני של קניה, בחברת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במטה האומות המאוחדות, 10 בנובמבר 2001
קובץ:Uhuru Kenyatta with Obamas 2014.jpg|אוהורו קניאטה בתצלום משותף עם הנשיא ברק אובמה ורעייתו מישל בחדר הכחול, 5 באוגוסט 2014
קובץ:Raila Amolo Odinga with Obamas.jpg|ראש ממשלת קניה, ראילה אודינגה ורעייתו אידה עם הזוג הנשיאותי ברק ומישל אובמה, 23 בספטמבר 2009
קובץ:Secretary Kerry Meets With Kenyan President Kenyatta in Nairobi (17366576381).jpg|מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי יחד עם נשיא קניה אוהורו קניאטה, 4 במאי 2015
קובץ:US Embassy Nairobi.jpg|שגרירות ארצות הברית בניירובי
קובץ:Embassy of Kenya, Washington, D.C. 002.jpg|שגרירות קניה בוושינגטון די. סי.


## קישורים חיצוניים

* היסטוריה של יחסי ארצות הברית–קניה, באתר Office of the Historian 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אמן - חברה - אמן

"**אמן -> חברה -> אמן: אמנות על חברה בישראל, 1978-1948**" הייתה תערוכה שהוצגה בשנת 1978 במוזיאון תל אביב ועסקה בהצגתה של החברה באמנות הישראלית. 
## תיאור
התערוכה "אמן -> חברה -> אמן" הוצגה בקיץ 1978 במוזיאון תל אביב. התצוגה חולקה  לארבעה פרקים שהציגו, בצורה כרונולוגית, היבטים חברתיים שונים באמנות הישראלית, נושא שהיה מוצנע בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ביחס לעיסוק בהיבטים פנים-אמנותיים. 

ארבעת פרקי התערוכה היו: "הריאליזם של שנות החמישים"; "החברה בראי אמנות הפופ"; "מגמות מעורבות בשנות השבעים" ו"חברה נאיבית". הפרק הראשון בתערוכה תיאר את הציור הריאליסטי הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20, שבו הופיעו ביטויים חברתיים ופוליטיים רבים. במידה רבה היה זה החלק ההומוגני ביותר, בשל האחידות הסגנונית היחסית בין האמנים השונים. הפרקים הבאים בתערוכה הכילו תערובת של מדיה אוונגרדיות שונות לבד מציור מסורתי, ובהן פיסול, צילום ועוד. 

בין העבודות שהוצגו בתערוכה  "שבת בקיבוץ" (1949) מאת יוחנן סימון ו-"לשכת עבודה" (1956) מאת גרשון קניספל, "תמונת מחזור" (1965) מאת ציונה שמשי, "דיוקן האמן כלוחם צעיר" (1966) ו-"הוא הלך בשדות" (1967) מאת יגאל תומרקין,  המיצב "יד ענוגה" (1978) מאת משה גרשוני, "העיניים של המדינה" (1975) מאת מיכל נאמן, גרסה מקבילה של העבודה "מהאטלס (ים המלח)" (1976) מאת דגנית ברסט, "החלפת אדמות" של מיכה אולמן מתוך "פרויקט מצר-מסר" (1972), מודעות אבל (1975) של גדעון גכטמן ועוד.

### רשימת האמנים שיצירותיהן הוצגו בתערוכה
מיכה אולמן, משה אלנתן, ביאנקה אשל-גרשוני, יוסי אשר, דגנית ברסט, שמואל בק, יוסל ברגנר, יאיר גוטמן, תמר גטר, גדעון גכטמן, אהרון גלעדי, יאיר גרבוז, משה גרשוני, משה גת, מיכאל דרוקס, יוכבד וינפלד, מרסל ינקו, גבריאל כהן, פנחס כהן גן, כומר ומלמד, רפי לביא, אורי ליפשיץ, חיים מאור, מיכל נאמן, אברהם נתון, יוחנן סימון, עודד פיינגרש, יורם רוזוב, מנשה קדישמן, גרשון קניספל, רן שחורי, רות שלוס, ציונה שמשי, יגאל תומרקין

קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: תערוכות
קטגוריה:1978 בישראל
אליאס מואדב

**אליאס מואדב** (בערבית: ** إلياس مؤدب **, שמו המקורי: **איליה מוהדאב ששון**; 6 בפברואר 1916, קהיר– 28 במאי 1952, קהיר) היה שחקן קומי יהודי-מצרי, אחד הגדולים של תור הזהב של הקולנוע המצרי.

## ביוגרפיה
נולד לאבא יהודי סורי ואמא יהודיה-מצרייה, בעיר טנטא. כאשר היה בן ארבע, המשפחה עוברת לקהיר וגר ברובע היהודי העתיק של קהיר. סיים את בית-הספר Lycée ב-1932

בתחילת דרכו עבד בחנות המשקפיים של אביו ותיקן שעונים, אך במהרה עבר לעולם הבידור וב־1944 החל להשתמש בשם הבמה אליאס מואדב והחל את הקריירה האומנותית שלו כזמר ("מונולוגיסט" ) במועדון הלילה הידוע "אוברז' ", בו הוצג בפני השחקן והבמאי בישארה וואקים והשחקן הקומי איסמעיל יאסין, שפתחו לו את הדלתות לעבודה בעולם הקולנוע.

הופעת הבכורה הקולנועית שלו הייתה בשנת 1947 בסרטים כמו חביב אל־עומר ("אהוב חיי") ו־סטאת עפארית ("נשים הן שדות"). בתוך חמש שנים השתתף בכ־20 סרטים והפך לדמות מפתח בקומדיה המצרית, לצד גדולי התקופה כמו אסמאעיל יאסין, ליילה מוראד, סמיה גמאל, טהיה קריוקה, שדיה ו־אנואר וגדי.

מואדב הרבה לגלם דמויות קומיות שדיברו במבטא שאמי, עד כדי כך שרבים סברו שהוא סורי או לבנוני, כשלמעשה היה מצרי שורשי שגר ברחוב פיראח (רחוב התרנגולות) שברובע היהודי (חארת אל-יהוד).

בנוסף לעבודתו בקולנוע, הופיע במקביל בכמה מועדוני לילה יוקרתיים, ביניהם גם "אל-אריוזנה" ו-"חלימה פאלאס". כמו כן, לפרנסתו הופיע באירועים פרטיים כמו חתונות ובר מצוות עליהם קיבל שכר גבוה.

לאחר 1948 הופעל עליו לחץ מצד ארגונים ציוניים לעלות לישראל, אך הוא סירב ואמר: "מצרים היא מולדתי. כאן נולדתי וכאן אקבר." אך הוא הקפיד על שמירת המסורת היהודית.

סבל מכאבי ראש כרוניים ובשנת 1952 נפטר במהלך ניתוח להסרת גידול במוח, בגיל 36 בלבד. זכרו נותר חקוק ככוכב של תור הזהב של הקולנוע המצרי, ושמו הונצח בפסטיבלים קולנועיים במצרים, בהם פסטיבל לוקסור לסרטים מצריים ואירופיים.

## פילמוגרפיה
* 1947 - **אהוב חיי** (حبيب العمر)
* 1948 - **נשים הן שדות** (الستات عفاريت)
* 1948 - **נשמה וגוף** (الروح والجسد)
* 1949 - **אמבר** (عنبر)
* 1949 - **אנשים מדברים** (كلام الناس)
* 1949 - **המטפחת של היפה** (منديل الحلو)
* 1949 - **רחוב אל-באהלואן** (شارع البهلوان)
* 1949 - **ערב חג** (ليلة العيد)
* 1950 - **עיניי ממצמצות** (عينى بترف)
* 1950 - **מלכת היופי** (ست الحسن)
* 1950 - **פלפל** (فلفل)
* 1950 - **הגיבור** (البطل)
* 1950 - **תנו לי לשיר** (سيبوني أغني)
* 1950 - **גורל ומזל** (قسمة ونصيب)
* 1951 - **עירני ורגוע** (فايق ورايق)
* 1951 - **טיפות הטל** (قطر الندى)
* 1951 - **הבנות מתוקות** (البنات شربات)
* 1952 - **מגיע לך** (حلال عليك)
* 1952 - **הנמר** (النمر)
* **הבית של נתאש** (بيت النتاش)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:יהודים הקבורים במצרים
קטגוריה:ילידי 1916

קטגוריה:נפטרים ב-1952
נציגויות דיפלומטיות של אוגנדה בעולם

ממוזער|300x300 פיקסלים|בסגול, המדינות בהם פועלות נציגויות דיפלומטיות של אוגנדה. בירוק, אוגנדה.|טקסט=
[ממוזער|הנציבות העליונה של אוגנדה ב[לונדון]]
[ממוזער|הנציבות העליונה של אוגנדה ב[אוטווה]]
[ממוזער|שגרירות אוגנדה ב[פריז]]
[ממוזער|שגרירות אוגנדה ב[וושינגטון די. סי.]]משרד החוץ של **[[אוגנדה]]** מנהל מספר רב של **נציגויות דיפלומטיות בעולם**, בעיקר במדינות שכנותיה המכונות על ידי המשרד "מדינות הטבעת". מעבר למדינות האפריקאיות, אוגנדה מחזיקה נציגויות באירופה, במזרח התיכון, בצפון אמריקה ובמדינות האוקיינוס השקט.

## אפריקה
* , בוג'ומבורה (שגרירות)
* , קינשאסה (שגרירות)
* , קהיר (שגרירות)
* , אדיס אבבה (שגרירות)
* , ניירובי (שגרירות)
* , טריפולי (שגרירות)
* , אבוג'ה (נציבות עליונה)
* , קיגאלי (נציבות עליונה)
* , מוגדישו (שגרירות)
* , פרטוריה (נציבות עליונה)
* , ג'ובה (שגרירות)
* , חרטום (שגרירות)
* , דאר א-סלאם (נציבות עליונה)

## אמריקה
* , אוטווה (נציבות עליונה)
* , וושינגטון די.סי (שגרירות)

## אסיה
* 
** בייג'ינג (שגרירות)
** גואנגג'ואו (קונסוליה כללית)
* , ניו דלהי (נציבות עליונה)
* , טהראן (שגרירות)
* , טוקיו (שגרירות)
* , ריאד (שגרירות)
* , אנקרה (שגרירות)
* , אבו דאבי (שגרירות)

## אירופה
* , בריסל (שגרירות)
* , קופנהגן (שגרירות)
* , פריז (שגרירות)
* , ברלין (שגרירות)
* , רומא (שגרירות)
* , מוסקבה (שגרירות)
* , לונדון (נציבות עליונה)

## אוקיאניה
* , קנברה (נציבות עליונה)

## ארגונים בינלאומיים
* , משלחה קבועה באדיס אבבה
* , משלחה קבועה בבריסל
* , משלחה קבועה בניו יורק

## קישורים חיצוניים

* משרד החוץ של אוגנדה

קטגוריה:אוגנדה: יחסי חוץ
אוגנדה
יחסי וייטנאם–פקיסטן

**יחסי וייטנאם–פקיסטן** הם היחסים הדו-צדדיים בין וייטנאם ופקיסטן. בין המדינות קשרי מסחר ופוליטיקה. שגרירות פקיסטן בווייטנאם ממוקמת בהאנוי, ושגרירות וייטנאם בפקיסטן ממוקמת באסלאמאבאד.

שיתוף הפעולה בין המדינות מתבטא בכמה מישורים. למשל, בתקופת השיטפונות בפקיסטן ב-2010, וייטנאם סיפקה ציוד בשווי 50,000$ לממשלת פקיסטן.

## קשרי מסחר
שווי המסחר בין שתי המדינות גדל מ-10 מיליון דולרים בשנת 1999 ל-150 מיליון דולרים בשנת 2008. פקיסטן היא יבואנית התה הגדולה ביותר מווייטנאם. הייצוא של פקיסטן לווייטנאם כולל בעיקר כותנה, עור ומוצרים רפואיים. בין היתר הוא כולל גם יצוא אופנועים, מוצרי פלסטיק, כלי ניתוח והשקעות בחציבת פחם. על אף כי וייטנאם אינה קונה קבועה של כלי נשק פקיסטניים, היא רכשה בעבר מספר כלי נשק מפקיסטן.

## שיתוף פעולה פוליטי
במאי 2001 הגנרל הפקיסטני פרבז מושארף קיים ביקור רשמי לווייטנאם. במרץ 2004 הנשיא הווייטנאמי טראן דאק לואנג, בהזמנתו של הנשיא פרבז מושארף, ביקר בפקיסטן. פקיסטן מחשיבה את וייטנאם כשותפה דיפלומטית חשובה, עקב חברותה המלאה של וייטנאם באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. ווייטנאם תומכת בהפיכתה של פקיסטן לחברה מלאה באיגוד. על כן, תחת מדיניות חוץ פקיסטנית בשם "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה", וייטנאם מנסה לקדם אינטרסים משותפים באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, בעוד שפקיסטן תומכת בהצעתה של וייטנאם לחברות לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות.

### התנגדות פקיסטנית להשפעה הודית בווייטנאם
פקיסטן עוקבת באופן רציני אחר הדיפלומטיה הווייטנאמית בעניין הקשרים החזקים בין הודו לווייטנאם. להודו יחסים מתוחים עם פקיסטן, בעוד שווייטנאם מקיימת מערכת יחסים מתוחה עם סין, בעלת ברית ותיקה של פקיסטן. "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה" הפקיסטנית נקבעה כדי לאזן את היחסים בין המדינות.

## פקיסטנים בווייטנאם
אזורים בעלי אוכלוסייה משמעותית של פקיסטנים בווייטנאם כוללים את האנוי והו צ'י מין סיטי. פקיסטנים רבים עובדים בשגרירות פקיסטן בהאנוי.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
תמר פטרוליום

**תמר פטרוליום ** היא חברה ציבורית שהוקמה כחברה ייעודית (Special Purpose Company) לשם החזקת זכויות בחזקות "תמר" ו"דלית", אשר בשטחן מצויים מאגר הגז תמר, תמר South West ודלית. תמר פטרוליום עוסקת במכירה של גז טבעי המופק מהמאגר ללקוחות שונים בשוק המקומי והשווקים הבינלאומיים. בנוסף, עוסקת החברה במכירה של קונדנסט המופק מפרויקט תמר ובקידום הרחבת מערך ההפקה של הפרויקט.

## היסטוריה
תמר פטרוליום הוקמה בשנת ביולי 2017 כחלק ממהלך של מכירת הזכויות של קבוצת ״דלק״ במאגר הגז "תמר" בהתאם למתווה הגז, שבו התחייבה קבוצת דלק למכור עד 2021 את מלוא זכויותיה (31.25%) במאגר, כחלק מהגברת התחרות בענף. היא השלימה את המכירה בדצמבר 2021. 

בינואר 2018, רכשה תמר פטרוליום בנוסף 7.5% מהחזקות נובל אנרג'י במאגר תמר, כך שבסך הכל היא מחזיקה 16.75% במאגר תמר. נובל אנרג'י נדרשה גם היא בהתאם למתווה הגז לדלל את החזקותיה מ-36% ל-25% עד 2021. עבור ההחזקות שילמה תמר פטרוליום במזומן כ-560 מיליון דולר באמצעות הנפקת אג"ח בבורסה.

ניירות הערך של תמר פטרוליום החלו להיסחר לראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בע״מ בחודש יולי 2017.

בפברואר 2026 מינה דירקטוריון תמר פטרוליום את אלי גדות למנכ״ל החברה.

## בעלי עניין
נכון ל-2026, החברה נשלטת על ידי המיליארדר אהרון פרנקל, אלי עזור, וסוקאר (SOCAR), חברת הנפט הלאומית של אזרבייג'ן. 

בעלי המניות ב-2026 בחברה הם: אהרון פרנקל (20.93%, שווי של 647.5 מיליון שקל), 

אלי עזור (24.75%, שווי של 765.8 מיליון שקל), 

סוקאר (17.79%, שווי של 550.4 מיליון שקל), 

מרדכי בן משה (6.90%, שווי של 213.4 מיליון שקל). 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות נפט וגז
קטגוריה:הרצליה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2017
צ'ונופליה

**צ'וֹנוֹפְּלְיָה** (בסרבית קירילית: **Чонопља**, בסרבית בכתב לטיני: **Čonoplja**) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
האזכור הראשון לכפר הוא מ-1399 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. במחצית השנייה של המאה ה-18 היגרו למקום משפחות רבות מהמרחב הגרמני, רובן מאזורי ריינלנד-פפאלץ ואלזס-לורן והפכו לרוב ביישוב.

בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. בתקופה זו גורשו המשפחות הגרמניות מהיישוב. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עבר הכפר צ'ונופליה לחזקתה של סרביה.

## הקהילה היהודית
יהודים היגרו לכפר לקראת המחצית השנייה של המאה ה-18, ביחד עם משפחות המהגרים מהמרחב הגרמני. המשפחות הראשונות המתועדות הן: זֶלמנוביץ', הירשל ושטיין. ב-1763 הוקם בית הכנסת המקומי, וסמוך למועד זה גם בית עלמין יהודי. ב-1813 התגוררו בצ'ונופליה 46 יהודים, וב-1850 מנתה הקהילה 96 נפשות. רוב בני הקהילה עסקו במסחר זעיר, ומקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. הרופאים הראשונים ביישוב היו יהודים, וב-1835 היה בן הקהילה יוסף קָדֶלְבָּך לרופא הכפר. ב-1880 התגוררו בצ'ונופליה 159 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1931 התגוררו בצ'ונופליה 49 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 39 נפשות.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר האזור לחזקת הונגריה. מקצת מבני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה בחזית המזרחית ומצאו את מותם בעת פינוי שדות מוקשים. שאר בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. בית העלמין היהודי נותר בשטח הכפר. נכון ל-2001 שכן באזור לא מגודר ולא מתוחזק ונגרמו בו נזקים. בשטח היו פזורות מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בגרמנית, בהונגרית ובסרבית.

## קישורים חיצוניים

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

## הערות שוליים

צ'ונופליה
צ'ונופליה
הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער

**[[הרשות הפלסטינית]]** משתתפת ב**[[המשחקים האולימפיים לנוער|משחקים האולימפיים לנוער]]** מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרשות הפלסטינית לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתתפות של ספורטאי הנוער מהרשות הפלסטינית היא בעיקר סמלית.

## השתתפות במשחקים
### משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של הרשות הפלסטינית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, סיף ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, סיימו במקומות האחרונים בתחרויות.

## ראו גם
* הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים
* הרשות הפלסטינית במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
כדוריד באולימפיאדת סיאול (1988)

**[[אולימפיאדת סיאול (1988)|אולימפיאדת 1988]]** נערכה בסיאול, קוריאה הדרומית. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-20 בספטמבר ל-1 באוקטובר. זו הייתה תחרות כדוריד השישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 281 ספורטאים (170 גברים ו-111 נשים) מנבחרות גברים ונשים. כל המשחקים נערכו בסוואן, בקרבת סיאול.

נבחרת ברית המועצות () זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת קוריאה הדרומית () זכתה בתחרות הנשים.

## מתכונת התחרות
בניגוד לתחרויות שנערכו בשנת 1980 וב-1984 שסבלו מחרם, הפעם אף נבחרת לא סירבה להשתתף בתחרויות.

בתחרות הגברים 6 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1986. נבחרות ברית המועצות וצ'כוסלובקיה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (אלג'יריה, יפן וארצות הברית בהתאם).

12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הזהב ושתי הנבחרות שדורגו במקום השני בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הארד.

בתחרות הנשים 3 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1986. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. נבחרות יוגוסלביה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (חוף השנהב, הרפובליקה העממית של סין וארצות הברית בהתאם).

הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית 2 נבחרות העפילו לבית העליון שגם בו המשחקים נערכו בשיטת ליגה.

## תחרות הגברים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

### משחקי הכרעה
* משחק על מדליית זהב
: ** 32** - 25 
* משחק על מדליית ארד
: ** 27** - 23 
* משחק על מקום 5
: ** 27** - 18 
* משחק על מקום 7
: ** 31** - 29 

### הדירוג הסופי

## תחרות הנשים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

#### הבית העליון

### הדירוג הסופי

## קישורים חיצוניים

* כדוריד באולימפיאדת סיאול - גברים, באתר Sports-Reference 
* כדוריד באולימפיאדת סיאול - נשים, באתר Sports-Reference 

1988
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת סיאול (1988)
אל-חארה

**אל-חארה** (בערבית: **الحارة**), ידועה גם בשם **חירבת אל-חארה**, היא עיירה בסוריה הנמצאת בנפת א-סנמין, במחוז דרעא בדרום סוריה. העיירה שוכנת למרגלות תל אל-חארה בחבל החורן, 37 ק"מ מצפון לעיר דרעא, מזרחית לביר אל-עג'ם ולרמת הגולן (12 ק"מ מזרחית לקו הסגול, מול אלוני הבשן). במפקד האוכלוסין בשנת 2004 של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסוריה מנתה אוכלוסיית העיר 17,172 נפש.

## היסטוריה
בשנת 1596 אל-חארה הופיעה במרשם המיסים העות'מאני בשם חאן, באזור המנהלי של ג'אידור ובסנג'ק חורן. אוכלוסיית העיר אותה עת הייתה כולה מוסלמית והיו בה 50 משקי בית ו-25 רווקים. תושבי העיר שילמו מס בשיעור קבוע של 25% על מוצרים חקלאיים, כולל חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עזים, ודבש; בנוסף להכנסות מזדמנות. סך כל המס שנגבה בעיר היה 36,638 אקצ'ה, מחציתו הועברה לוואקף.

בשנות ה-70 של המאה ה-19 גוטליב שומאכר ביקר באל-חארה ודיווח כי זולת שתי משפחות ערביות נוצריות קטנות שמוצאן בדמשק, שאר אוכלוסיית היישוב, אשר מנתה כ-500 איש, הייתה כולה מוסלמית. התושבים היו פלאחים אשר מקורם היה בערים הסמוכות, זימרין וג'אסם, שהתיישבו בקרב נוודים בדואים מן האזור. רבים מן הבדואים המשיכו לרעות את צאנם בשדות סביב אל-חארה. בכפר היו 126 בתי מגורים, רובם בנויים באבן. הכפר עצמו היה בנוי בשיפולים המזרחיים של תל געשי, תל אל-חארה. באותה תקופה היה שטחה של אל-חארה סלים פריג' מביירות ואת שטחי החקלאות ניהל יוסוף אפנדי מנסור חאטים בשליחותו של פריג'. הקרן לחקר ארץ ישראל מצאה סמוך למסגד המקומי אבני בנייה עתיקות אשר שמשו לבניית חנות הכפר, ודומות לממצאים אחרים מן התקופה הביזנטית שנמצאו בחבל חורן.

### מלחמת האזרחים בסוריה

חלק מתושבי אל-חארה השתתפו בגל המחאות נגד משטרו של בשאר אל-אסד בשנים 2011–2012 בפרוץ מלחמת האזרחים בסוריה. ארגון האופוזיציה הארגון הלאומי לזכויות אדם בסוריה, דיווח כי 13 אנשים נהרגו על ידי הצבא הסורי במהלך הפגזות טנקים על אל-חארה ב-12 במאי 2011. ב-30 באוגוסט נהרגו שלושה מפגינים, בהם ילד בן ה-13, על ידי כוחות הממשל שעה שפוזרה הפגנה באל-חארה, זאת על פי דיווח של ארגוני המורדים.

ב-10 באוגוסט 2013, כבש הצבא הסורי את העיר, לאחר שהייתה בשליטת המורדים מעת שפרצה מלחמת האזרחים. הצבא שחרר במקום אסירים שהוחזקו על ידי צבא סוריה החופשית, נתפסו אף כלי נשק ותחמושת. על פי הדיווחים, הצבא מצא את העיירה כמעט ריקה מכל אדם בעת הכיבוש, לאחר שרוב התושבים עזבו את בתיהם מעת שהחלו הקרבות. בעת "מתקפת דרעא", בחודש אוקטובר 2014, שבה ונפלה אל-חארה לידי המורדים הסורים. הם כבשו גם את תל אל-חארה, אתר בפסגתו שכן בסיס האזנה משותף, סורי-רוסי, הידוע בשם Center S. ב-17 ביולי 2018 הצבא הסורי השתלט על העיירה מחדש, במסגרת .

## ראו גם

* תל אל-חארה
* 

## לקריאה נוספת

*
*


## קישורים חיצוניים
* מפה של העיר, בגוגל מפות
*  - מראה בסיס ההאזנה בתל אל-חארה והעיירה למרגלותיו לאחר כיבוש המורדים, אוקטובר 2014. 

## הערות שוליים

קטגוריה:סוריה: יישובים
החורן: יישובים
אל-חדית' אל-קודסי

**אל-חדית' אל-קֻדְסִי** (בערבית: الحديث القدسي; מילולית: מקודש, טהור וזך) הוא סוג מסוגיו של החדית', אשר על פי המסורת האסלאמית, תוכנו מיוחס לאללה, כלומר נמסר מאללה למוחמד, והוא שמסר אותו לממשיכיו.

## הגדרת החדית' הקודסי
הגדרתו המילולית היא "המסורה המקודשת" או "החדית' הקדוש".

הגדרתו השרעית היא: אמירה המיוחסת לנביא מוחמד, בעוד שתוכנה ומהותה מיוחסים לאללה.
בניגוד לחדית' רגיל, בו יש חשיבות רבה לשרשרת המוסרים (אסנאד) ולאמינותם, בחדית' הקודסי כמעט שאין התייחסות לשרשרת המוסרים.
דוגמה לחדית' קודסי: 

דוגמאות נוספות: אללה אמר "הוצא כספים לצדקה, ואני אוציא כספים עליך"; "הוי עבדי, אסרי על עצמי לעשוק, והעושק אסור ביניכם. אל תעשקו אחד את השני".

חדית' קודסי נפוץ יותר בקרב האסלאם השיעי ובקרב חוגים מיסטיים (למשל בסופיות). דוגמה לחדית' קודסי הנפוץ בחוגים צופיים בגרסאות רבות:

## מאפיינים הלכתיים
על פי ההלכה האסלאמית, מי שקורא חדית' קודסי אינו מתוגמל על כך בשכר מאללה, בניגוד למי שקורא את פסוקי הקוראן.

כמו כן, בעוד שפסוקי הקוראן מיוחסים לאללה, הן בצורתם והן בתוכנם, החדית' הקודסי מיוחס לאללה רק בתוכנו, בעוד שצורתו (הגייתו, מילותיו, אותיותיו וכו') מיוחסת לנביא מוחמד. דבר נוסף שמבדיל ביניהם הוא שפסוקי הקוראן נתפסים בקרב המוסלמים כאותות מאללה, ואילו החדית' הקודסי אינו מוגדר כך.

נוסף על כך, מבחינת דרגת האמינות והאותנטיות, יש חדית'ים שנחשבים על ידי המומחים כמאומתים יותר, ויש כאלה שנחשבים למאומתים פחות.

ההבדלים בין הקוראן לבין המסורה הנבואית לבין המסורה הקדושה:

## הערות שוליים

קטגוריה:חדית'
קטגוריה:אסלאם סוני
קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה

250px|ממוזער|שמאל|תל אל-חארה, שעל פסגתו שכן הבסיס המכונה Center S, כפי שהוא נראה מרמת הגולן
**בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה**, שנודע במדינות המערב בשם **Center S** (ברוסית: **Центр С**), היה בסיס האזנה משותף, רוסי–סורי, לאיסוף מודיעין אותות על תל אל-חארה הסמוך לעיירה אל-חארה בדרום-מערב סוריה, לקווי הפסקת האש ברמת הגולן.

הבסיס החל בפעילות קודם לשנת 2006. ב-5 באוקטובר 2014 הבסיס נכבש בידי הצבא הסורי החופשי, חלק מן הכוחות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, כחלק מ"מתקפת דרעא" בחודש אוקטובר 2014.

## האתר ומטרתו
הבסיס שכן על פסגת תל געשי בשם תל אל-חארה, סמוך לעיירה אל-חארה בחלק המערבי של נפת א-סנמין במחוז דרעא. התל שוכן בסמוך למחוז קוניטרה. הבסיס הופעל במשותף על ידי חיילים רוסים וסורים: חיילים של המודיעין הסורי וחיילים מיחידת אוסנאז, שהיא כינוי ליחידת מודיעין אותות של הגה-או של רוסיה. הכוחות שישבו במקום עסקו בניטור מודיעין אותות של צבא ההגנה לישראל ולאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, אף ניטרו את כוחות המורדים הסורים. בסרטונים שהועלו לאתר יוטיוב ניתן לראות תמונות של סמלי יחידת מודיעין סורית וסוכנות סיגינט של הגה-או הרוסי. כוחות הצבא הסורי החופשי מצאו במקום תמונות של קציני מודיעין רוסים בכירים ואנשי ממשל רוסי (בהם יועץ שר ההגנה הרוסי) אשר ביקרו בבסיס וכן מפות שעליהן מצוין מיקום יחידות של צה"ל.

בדיווחי חדשות בישראל בתחילת שנת 2014 דווח כי ממשלת רוסיה שדרגה תחנת האזנה ומודיעין באזור זה היכולה לעקוב אחר הנעשה בתחום ישראל, חלקים נרחבים מירדן, מערב עיראק ואף להזהיר את איראן מפני התקפה ישראלית. דיווחים על מסמכים שנתפסו בבסיס מעידים על כך שמתקני ההאזנה במקום שימשו כדי לרגל על ישראל, ערב הסעודית וירדן.

## נפילת הבסיס
ב-5 באוקטובר 2014 הותקף הבסיס על ידי מורדים המזוהים עם הצבא הסורי החופשי, כחלק ממתקפה רחבה אשר כונתה "מתקפת דרעא". כל החיילים הרוסים שהיו מוצבים במקום התפנו בטרם המתקפה, תוך שהם נוטלים עמם ציוד האזנה רגיש. פרסום הפעילות המודיעינית בתל אל-חארה, על ידי כוחות המורדים, חשף בתקשורת את עומק המעורבות הרוסית בלחימה בסוריה, נכון לשנת 2014. מפאת חשיבותו האסטרטגית של הבסיס בתל אל-חארה, הפציצו אותו מטוסי חיל האוויר הרוסי בחודש נובמבר 2015, שעה שהיה בשליטת כוחות המורדים.

אף לאחר נפילת הבסיס בסוריה נותרו לפחות עוד שני בסיסי האזנה של המודיעין הרוסי.

על פי דיווח סוכנות הידיעות הערבית הסורית (SANA), בליל 12 ביוני 2019 תקף צה"ל בטילים את תל אל-חארה.

## ראו גם
* מתקן המודיעין לורדס
* בסיס אימאם עלי

## הערות שוליים

קטגוריה:המודיעין הצבאי הרוסי
קטגוריה:יחסי סוריה–רוסיה
קטגוריה:מודיעין אותות
קטגוריה:בסיסים ומתקנים צבאיים
Native Instruments

**Native Instruments** (בעברית: נייטיב אינסטורמנטס) היא חברה גרמנית המפתחת, מייצרת ומספקת תוכנות וחומרה למוזיקה והפקה מוזיקלית, עיצוב סאונד ותקלוט (Djing). מטה החברה ממוקם בברלין, עם משרדים נוספים בלוס אנג'לס, טוקיו, לונדון, פריז ושנזן.

## היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1999 בברלין, גרמניה, שם עדיין ממוקם המטה שלה. המייסדים סטפן שמיט ווולקר הינץ החלו להשתמש בשם Native Instruments בשנת 1996, כאשר פיתחו את Generator, חבילת תוכנת סינת'ים מודולרית (שלימים תהווה את היסודות למוצר המתמשך שלהם, Reaktor).

לאחר שחרור תוכנת ה-Generator, החברה התרחבה וכללה את ברנד רוגנדורף (לימים מייסד Ableton) ודניאל האבר, שלימים הפך למנכ"ל.

ב-1999, Native Instruments הגדילה את מספר העובדים שלה ועברה לבניין הנוכחי שלה ברובע קרויצברג בברלין.

בשנת 2000, החברה החלה ליצור מוצרים עבור קהילת ה-DJ, החל מהגרסה הראשונה של תוכנת ה-Traktor שלהם. בשנת 2002, הם החלו לפתח ולכלול מוצרי תוכנה, למשל Kontakt ו- Battery.

בספטמבר 2004 החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת ייצור החומרה של DJ Stanton Magnetics ועם חנות המוזיקה המקוונת Beatport. בשנת 2004 יצאה גם תוכנת האמולציה של מגבר הגיטרה והאפקטים, Guitar Rig. בשנת 2006, Native Instruments חולקה מחדש ל-3 חטיבות: כלים, DJ וגיטרה.

במרץ 2017, Native Instruments רכשה את הסטארט-אפ MetaPop.

בינואר 2021 דווח שחברת השקעות פרטית פרנסיסקו פרטנרס רכשה את הרוב בחברה.

באפריל 2022, Native instruments הפך לזמן קצר לחברת ומותג בת של Soundwide, חברת אם שנוצרה משיתוף פעולה של Francisco Partners ו-EMH Partners.

בינואר 2023, Soundwide פיטרה 8% מכוח העבודה שלה, תוך ציון "תנאי שוק מאתגרים" כסיבה. ביוני של אותה שנה, השם Soundwide הוחלף במיתוג של Native Instruments.

## מוצרים
### תוכנות

* Reaktor: תוכנת מוזיקה מודולרית. נועם גינגולד פיתח כלים נוספים ליצירת מוזיקה שניתן להשתמש בהם כממשק של תוכנה זו.
* Kontakt: תוכנת סמפל עם תמיכה למשתמש המתכנת את כליו הווירטואליים בעצמו.
* Guitar Rig: תוכנה מודולרית המדמה מגבר גיטרות ופדל אפקטים.
* סינתיסייזרים ממוחשבים (לדוגמה: massive) המכילים שלל פריסטים וסאונדים שונים.
* Traktor: תוכנת די ג'יי פופולרית.
* Komplete: סדרת חבילות פלאגינים הכוללת שלוש חבילות, כל חבילה עם כמות שונה של כלים.

### מכשירים

* Maschine: מכשיר מבוסס חומרה ותוכנה. עליו מתופפים מקצבים, מנגנים אקורדים ותווים וכותבים תפקידים לכלים.

* Komplete Kontrol: מקלדת שליטה עם מספרי קלידים משתנים העובדת על תוכנת Maschine ועל שלל תוכנות יצירה אחרות (כגון: FL Studio, אבלטון ועוד.).
* Traktor Kontrol: קונטרולרים לדי ג'יי מבוססי תוכנת הדי ג'יי טרקטור.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:חברות תוכנה גרמניות
נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד

**נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד** היא הנבחרת לאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת זכתה במקום השני באולימפיאדה הביתי בשנת 1988 היא הנבחרת החזקה באסיה עם 9 זכיות באליפות היבשת. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-11

## הישגי הנבחרת

## קישורים חיצוניים
* 
* דף באתר של איגוד כדוריד הדרום קיראיני
* דף באתר איגוד הכדוריד העולמי

## הערות שוליים

קוריאה הדרומית
כדוריד
מוריס פרנקנהויס

__ללא_תוכן__
ממוזער|180px|המדליה לזכר השואה שיזם והפיק מוריס פרנקנהויס ב-1967
ממוזער|180px|שער קטלוג המדליות (המהדורה האנגלית) של אוסף מוריס פרנקנהויס, 1919
**מוריס (משה) פרנקנהויס** (**Maurice Frankenhuis**; 24 בפברואר 1894, גרמניה – 22 בספטמבר 1969, ארצות הברית) היה איש עסקים יהודי-הולנדי שנודע כאספן מוביל של כרזות ומדליות מתקופת מלחמת העולם הראשונה.

## קורות חייו ופועלו
מוריס פרנקנהויס נולד בגרמניה למשפחה יהודית-הולנדית וגדל בהולנד מינקותו. אחרי לימודים באנגליה חזר להולנד והשתקע בעיר אנסחדה. בצד עסקיו התמקד באיסוף מדליות וכרזות שהופקו לרוב במלחמת העולם הראשונה, בעיקר באלה שמקורן בגרמניה.
ב-1919 פרסם קטלוג של מדליות ושלטים משנות המלחמה שהיווה במשך שנים מדריך מרכזי לאספנים. חלק מאוספו העניק למוזיאון הבריטי, ככל הנראה בתמורה לאשרת שהייה בבריטניה שאפשרה את המשך עסקי הכותנה של משפחתו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ביקש מקלט מדיני שם והציע להעניק את מיטב אוספו למוזיאון הבריטי, אך הרשויות דחו את בקשתו. פרנקנהויס ומשפחתו, שמצאו מחבוא בהאג למשך קרוב לשנתיים, הוסגרו לידי הנאצים ונכלאו במחנות הריכוז וסטרבורק וטרזיינשטט, אך הצליחו לשרוד. ב-1948 השתקעו בארצות הברית.

חלק ניכר מאוספיו של פרנקנהויס נשמר והובא לאמריקה. פרנקנהויס נמנה עם מייסדי האגודה הנומיסמטית האמריקאית-ישראלית  והיה חבר הנהלתהּ. הוא נודע בפעילותו להנצחת זכר השואה. ב-1967 הופקה ביוזמתו מדליה מיוחדת לזכר השואה. נכדיו תרמו את יתרת אוסף הכרזות שלו, כ-4,800 במספר, לספריית אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, וב-2014 נערכה תצוגה שלהן.

פרנקנהויס ביקר בישראל באורח תדיר מאז עצמאותה. ב-1961 תרם את אוסף המדליות שלו למוזיאון הארץ, וב-1964 הוצגה בו תערוכת "חמש שנות הכיבוש הנאצי באירופה כמסופר במדליות הזיכרון מאוסף פרנקנהויס". ב-2014, במלאת מאה שנים לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, נפתחה תערוכה מיוחדת של "מטבעות המלחמה" מאוספו בביתן קדמן למטבעות במוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב.

## לקריאה נוספת
* David Hill, "Maurice Frankenhuis Built a Collection to Rememeber", *American Numismatic Society (ANS) Magazine*, Vol. 16, Fall 2017, (Issue 3), pp. 41–49 

## קישורים חיצוניים

* 
* ססיליה מאיר, "מדליות המלחמה: מדליות מלחמת העולם הראשונה מאוסף מוריס פרנקנהויס" באתר מוזיאון ארץ ישראל, 2014
* אתר אוסף פרנקנהויס 
* קטלוג המדליות של פרנקנהויס (1918); המהדורה האנגלית (הקטלוג פורסם בהולנדית ותורגם לצרפתית ולאנגלית)
* על מ' פרנקנהויס באתר המוזיאון הבריטי 

## הערות שוליים

קטגוריה:אספנים יהודים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הולנדים
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:נדבנים יהודים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1894
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1969
דייוויד רוס (שחקן)

**דייוויד רוס** (באנגלית: **David Ross**; נולד ב-19 בינואר 1945) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. 

## ביוגרפיה
רוס נולד בבלקברן שבלנקשייר.

תפקידיו הידועים ביותר הם בדמות קרייטן ואחר כך בדמות Talkie Toaster בסדרת המדע בדיוני "ננס אדום", אלגין ספארוהוק בסיטקום של ה-BBC "הדשא ירוק יותר", ומר סדלי בעיבוד של ה-BBC לרומן "יריד ההבלים" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי משנת 1998. עוד שיחק בתפקיד מר שרווין בסרט "בזיל", בעל סוכנות הימורים רמאי בסדרת הטלוויזיה "Goodnight Sweetheart". הוא גילם את בזיל טיילר, נהג מונית ודוור טוב לב בסדרת הדרמה הקומית של ג'ון סאליבן "רוג'ר רוג'ר", ושיחק בתפקיד דונלד מוס בסדרת הדרמה "Boys from the Blackstuff" של אלן בליסדייל. ב-1991 הופיע רוס בסדרה נוספת של בליסדייל " G.B.H." רוס שיחק בתפקיד אורח בפרק בסדרה "דוק מרטין", וב-2010 הופיע בסדרה הקומית הוותיקה "בערוב ימי היין".

בתיאטרון כיכב רוס במחזה "Having a Ball". ההצגה זכתה להצלחה בבריטניה אבל נחלה כישלון בקופות באוסטרליה שם הועלתה על ידי ג'ון מק'קלום. במחזה כיכבו לצדו ג'קי ויבר ומגי דנס.

ב-2015 הופיע רוס במותחן הפשע "Monochrome". ב-2017 חזר לגלם את Talkie Toaster בפרק "Mechocracy" בעונה ה-12 של הסדרה "ננס אדום".

## פילמוגרפיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
מרילין (סרט, 2018)

**מרילין** (באנגלית: **Marilyn**) הוא סרט דרמה ארגנטינאי משנת 2018 בבימויו של מרטין רודריגז רדונדו, המבוסס על הסיפור האמיתי של מרילין (מרסלו ברנסקוני). הסרט הוקרן במסגרת "פנורמה" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-68.

## תקציר העלילה
**מרקוס** (וולטר רודריגז) הוא נער בן 18 שגר עם אחיו הגדול והוריו, **קרלוס** (ג'רמן די סילבה) ו**אולגה** (קטלינה סאבדרה), בחוות בקר שכורה. מרקוס גונב בגדי נשים שונים, ומגיע אל קרנבל מקומי כשהוא לבוש כ**מרילין**, האלטר אגו הנשי שלו. שם הוא רוקד עם בנו של חוואי מקומי, שמזהה את מרילין ומרגיש נבוך. כאשר מרקוס עוזב את הקרנבל בדרכו הביתה, הוא נעצר על ידי בנו של החוואי אשר אונס אותו. מרילין מגיעה הביתה למחרת בבוקר, ואולגה זועמת על התנהגותו של בנה והיא שורפת את כל בגדי הנשים שהוא החביא בחדרו.

אחרי מותו הפתאומי של קרלוס, אבי המשפחה, יתר בני המשפחה נאלצים לעזוב את החווה ולעבור לשכונה עירונית חדשה. בעודם מבקרים באתר הבנייה, מרקוס פוגש בבחור צעיר העובד בחנות מקומית ומערכת יחסים נרקמת בין השניים. כאשר אולגה מגלה על הקשר ביניהם, היא לוקחת ממרקוס את הטלפון הנייד שלו. למחרת, בשעת בוקר מוקדמת, מרקוס מתעורר ויורה למוות באמו ובאחיו.

## שחקנים ודמויות
* וולטר רודריגז - מרקוס
* קטלינה סאבדרה - אולגה
* ג'רמן די סילבה - קרלוס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטי נעורים ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטים ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטים בספרדית
I Want You to Know

**I Want You to Know** (בעברית: **אני רוצה שתדע**) הוא שיר של הדיג'יי הרוסי-גרמני זד, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-23 בפברואר 2015, כסינגל הראשון מתוך האלבום, *[[True Colors (אלבום של זד)|True Colors]]*, של זד. "I Want You to Know" נכתב על ידי זד, ראיין טדר וקיידרו והופק על ידי הראשון גם כן.

השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-14 במצעד הסינגלים הבריטי.

## רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אנטון זסלבסקי, ראיין טדר וקווין ניקולס דרו המכונה "קיידרו", והופק על ידי זסלבסקי גם כן. "I Want You to Know" בדומה לשאר שירי האלבום, הוא שיר בסגנון ה-EDM המכיל גם את סגנון האלקטרו האוס. ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד כתב שגומז "סוף סוף הוציאה להיט משלה" כאשר השתתפה בשיר.

מבקרי מוזיקה ציינו כי "הוא "I Want You to Know" הוא "דוגמה ללהיט אלקטרו האוס ו-EDM".

## וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של זד ב-10 במרץ 2015, חודש לאחר שיצא כסינגל. הקליפ בוים וצולם על ידי ברנט בונקורסו, ונערך על ידי אנתוני צ'ירקו. הוא מציג את גומז הולכת למועדון לילה ורוקדת. זד מופיע כהולוגרמה. סצנות הדיסקו מתחלפות לסצנות, שבהן זד וגומז מוארים יחדיו באורות הסטרוב.

על פי זד, "קליפ השיר הוא בסגנון שנות ה-70, והוא מציג את השניים בתוך מועדון לילה עם תאורה בצבע אדום לאורכו".

## פרסים ומועמדויות

## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## היסטוריית יציאות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי זד
קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי זד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ראיין טדר
קטגוריה:שירי אלקטרו האוס
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:שירי זהב באוסטרליה
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
גלויות מלונדון

**גלויות מלונדון** (באנגלית: **Postcards from London**) הוא סרט דרמה להט"בי בריטי, בבימויו של סטיב מקלין.

סרט זה הוא סרט המשך של סרטו של מקלין משנת 1994, "גלויות מאמריקה" (באנגלית: *Postcards from America*), המבוסס על עבודתו של הצייר דייוויד ווינארוויץ'.

## תקציר העלילה
**ג'ים** (האריס דיקינסון), הוא נער צעיר מאסקס הכפרית הבורח אל לונדון האורבנית, שם הוא מוצא את עצמו בחברת צוות של נערי ליווי הומוסקסואליים הפעילים בקרב החברה הגבוהה של סוהו.

## שחקנים ודמויות

## הפצה
### פסטיבלי סרטים (רשימה חלקית)
* הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה - תל אביב, ישראל - 10 ביוני 2018
* Outfest, לוס אנג'לס, ארצות הברית - אוקטובר 2018

עוד הוקרן הסרט בפסטיבלי סרטים בלונדון, מלבורן, מיאמי, טורינו, ציריך, סן פרנסיסקו ומינכן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:זנות גברית בקולנוע
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטים שצולמו באנגליה
ריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)

תחרויות ה**ריקוד ב[[אולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)]]** התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין ה-7 באוקטובר ל-11 באוקטובר 2018. זוהי הופעת הבכורה של תחרויות בענף הריקוד באולימפיאדת הנוער בסגנון ברייקדאנס. התחרויות הורכבו מטורניר נערים וטורניר נערות שבכל אחד מהם השתתפו 12 רקדנים, ותחרות מעורבת בהשתתפות כל הרקדנים.

## העפלה
ההעפלה לתחרויות היא אישית והמכסה ניתנת לספורטאי ולא לוועד האולימפי המקומי. הספורטאים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הספורטאים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, כל חברי הנבחרת נדרשים להיות בני 15 עד 17, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2000 ל-31 בדצמבר 2002). כל ועד אולימפי מקומי מורשה לשלוח עד 2 רקדנים, רקדן לכל מגדר. אם העפילו יותר מרקדן לכל מגדר, הוועד האולימפי המקומי הוא בעל הסמכות להחליט מי יהיה הרקדן אשר ישתתף במשחקים.

הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד סיכמו כי בכל טורניר ישתתפו 12 רקדנים. מכסה בודדת, לכל טורניר, ניתנה למדינה המארחת, . 5 מכסות לכל טורניר חולקו לחמשת המקומות הראשונים באליפות העולם לנוער בברייקדאנס שנערכה בקווסאקי, יפן. 4 מכסות נוספות לכל טורניר יחולקו לרקדן או רקדנית עם הדירוג הגבוה ביותר שהיבשת אותה הם מייצגים לא קיבלה ייצוג עד כה בהתאם לחלוקה הבאה: אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה. אם לא יהיה צורך לבצע הקצאה של כל המכסות. המכסות יחולקו מחדש למדורגים הבאים בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס. 2 מכסות לכל טורניר יחולקו בהקצאה עולמית. אם מדינה תבחר לוותר על ההקצאה שלה היא תועבר למדינה הבאה המדורגת בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס.

## לוח זמנים
:כל הזמנים הם לפי הזמן המקומי (UTC-3)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
צ'ורוג

**צ'וּרוּג** (בסרבית קירילית: **Чуруг**, בסרבית בכתב לטיני: **Čurug**) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה.

## היסטוריה
האזכור הראשון לכפר הוא מ-1238 עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) חרב הכפר ונשרף כליל. לאחר המלחמה נכלל האזור בשטחי ממלכת הבסבורג מתוקף הסכם קרלוביץ. בראשית המאה ה-18 נבנה היישוב מחדש ונכלל בשטח הספר של הממלכה. במחצית השנייה של המאה ה-18 היגרו למקום משפחות רבות ממוצא סרבי והפכו לרוב ביישוב.

בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. בינואר 1942 ערכו ההונגרים את הטבח בדרום באצ'קה ובמסגרתו רצחו כ-900 מתושבי הכפר, מרביתם סרבים ומקצת יהודים. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר צ'ורוג לחזקת סרביה.

## הקהילה היהודית
יהודים היגרו לכפר במחצית השנייה של המאה ה-19 ככל הנראה מהמרחב ההונגרי. ב-1880 עת מנתה הקהילה 96 נפשות הוקם בית הכנסת הקהילתי וככל הנראה גם חלקת בית עלמין יהודי. בהמשך, הוקם במקום בית הקהילה ובו שכנו מוסדות קהילתיים כגון חדר מזכיר הקהילה, שליח הציבור וחברה קדישא. ב-1900 מנתה הקהילה 222 נפשות שהיוו 2.34 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1931 התגוררו בצ'ורוג 75 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 50 נפשות.

לאחר כיבוש יוגוסלביה הועבר אזור באצ'קה לחזקת הונגריה. כאמור, בינואר 1942 ערכו ההונגרים את הראצייה בדרום באצ'קה. כל בני הקהילה נעצרו ביחד עם תושבי הכפר הסרביים ונכלאו באסמים ומחסנים, ושם נורו או הורעבו למוות. גופותיהם הושלכו אל הנהר טיסה. ב-1950 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת. נכון ל-2001 עמד המבנה אשר שימש כבית הקהילה על תילו. את חלקת בית העלמין היהודי בכפר לא ניתן היה לאתר במועד זה.

## קישורים חיצוניים

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac, The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia 
* יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם"

## הערות שוליים

צ'ורוג
צ'ורוג
Sat.1

**Sat.1** הוא ערוץ טלוויזיה גרמני פרטי הנמצא בבעלות חברת ProSiebenSat.1 Media. הערוץ החל לשדר ב-1 בינואר 1984, ובכך היה לערוץ הפרטי הראשון בגרמניה. יום לאחר תחילת שידוריו עלה לשידור גם הערוץ הפרטי RTL.

שידורי הערוץ החלו בינואר 1984 כמיזם של כמה בתי הוצאה לאור שונים, ושנה לאחר שהחל לשדר שונה שמו ל-Sat.1. בתחילת שידוריו הוא נקלט רק בקרב כ-1,200 משקי בית באזור העיר לודוויגסהאפן שהיו מחוברים לטלוויזיה בכבלים. בתחילה שידר הערוץ תוכניות ישנות, סדרות אמריקאיות ושעשועונים (השעשועון הפופולרי ביותר ששידר הערוץ הוא הגרסה הגרמנית לגלגל המזל). מאוחר יותר הערוץ החל לשדר סדרות מקור וסרטים.

לצד שידורי הערוץ, קיימים עוד כמה ערוצי טלוויזיה המופעלים על ידו ונקלטים תמורת תשלום. בין ערוצים אלו ניתן למצוא ערוץ קומדיה, דרמה ועוד.

## היסטוריה
ב-1 בינואר 1984 עלה הערוץ לאוויר, והפך לערוץ הפרטי הראשון בגרמניה. הערוץ החל לשדר ב-9:58 בבוקר עם המשפט: "גבירותיי ורבותיי, ברגע זה אתם עדים להשקת ערוץ הטלוויזיה הפרטי הראשון ברפובליקה הפדרלית של גרמניה". בתחילה הערוץ נקלט רק בקרב כ-1,200 משקי בית, אך בהמשך הורחבה קליטתו. באמצע 1993 החל הערוץ לשדר במשך 24 שעות ביממה.

בשנת 1992 הערוץ רכש את זכויות השידור של הבונדסליגה. הערוץ שידר את הליגה עד שנת 2003.

ב-1995, תחת הסיסמה "שעה מלאה, תוכנית מלאה", דחה הערוץ את תחילת שידורי הפריים טיים לשעה 20:00, במטרה לעקוף את ערוץ ARD, שהיה הערוץ המוביל בגרמניה באותה עת. לאחר שנתוני המדרוג (רייטינג) ירדו משמעותית, בשנת 1997 שב הערוץ למתכונת השידורים הישנה.

ב-10 בנובמבר 2001 זכה הערוץ לרייטינג השיא שלו, של 14.02 מיליון צופים ו-55.1% נתח שוק כששידר את משחק הכדורגל בין אוקראינה לגרמניה כחלק ממוקדמות מונדיאל 2002.

### שיעורי צפייה
ממוזער|330x330 פיקסלים|גרף המציג את נתוני הרייטינג של הערוץ לאורך השנים

שנת 1988 הייתה השנה היחידה עד כה בה עקף הערוץ את RTL, ובשנת 1994 הגיע הערוץ לשיאו, עם 14.9% אחוזי רייטינג לאורך כל השנה, בעיקר בזכות שידורי משחקי הכדורגל מהבונדסליגה. ביחס לערוצים אחרים, תופס הערוץ בדרך כלל את המקום הרביעי, ורק בשנים 1988 ו-1995 הגיע הערוץ למקום השלישי. עם זאת, מאז שנת 2009, לאחר תקופה קצרה בה היה הערוץ במגמת עלייה, נמצא הערוץ בירידה מתמדת בנתוני הרייטינג, כשבשנת 2017 הגיע הערוץ לשפל מאז שנת 1989, עם 6.7%. כמו כן, הגיל הממוצע של צופי הערוץ הוא 51 (נכון לשנת 2016).

## Sat.1 HD
הערוץ ביצע את השידור הראשון שלו בחדות גבוהה ב-29 בנובמבר 2004 עם שידור מיני-סדרה. שידור זה נועד לבחון את טיב השידורים לקראת שידורים נוספים בחדות גבוהה. עד שנת 2008 ביצע הערוץ עוד כמה שידורים כאלו.

מאז 31 בינואר 2010 משדר הערוץ גרסת HD מוצפנת לשידוריו, באמצעות השידורים הלווייניים, וניתן לקלוט אותה באמצעות שירותי הטלוויזיה הרב-ערוצית השונים בגרמניה.

## בדיגיטל
מאז 20 בפברואר 1996 הערוץ מפעיל גם זרוע אינטרנטית. בספטמבר 1996 השיק הערוץ את אתר האינטרנט הרשמי שלו, וכמה שנים לאחר מכן הוא השיק את אתר Sat.1 Online שהפך לספק תוכן שמכיל מידע אודות תוכניות, כמו גם אודות סגנון חיים, ספורט, מדריכים, בידור ומכוניות. ב-12 במרץ 2008 השיק הערוץ שירות המאפשר למשתמש לדרג את תוכניות הערוץ.

## ראו גם
* 3sat
* ARD
* ארטה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה גרמניים
כדוריד באולימפיאדת ברצלונה (1992)

**[[אולימפיאדת ברצלונה (1992)|אולימפיאדת 1992]]** נערכה בברצלונה, ספרד. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-27 ביולי ל-8 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדוריד השביעית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 292 ספורטאים (179 גברים ו-113 נשים) מנבחרות גברים ונשים.  המשחקים נערכו מספר אולמות וגמר גרמים התקיימו בפלאו סן ז'ורדי. 

נבחרת חבר המדינות () זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת קוריאה הדרומית () זכתה בתחרות הנשים.

## מתכונת התחרות
בעקבות התפרקות ברית המועצות, איחוד גרמניה ופירוק יוגוסלביה נערכו בהתאם שינויים בהעפלות של הנבחרות.

בתחרות הגברים 8 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1990. ספרד העפילה כנבחרת המארחת ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (מצרים, קוריאה הדרומית וברזיל בהתאם).

12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.

בתחרות הנשים 3 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1990. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. קוריאה הדרומית העפילו כאלפוה אולימפית מכהנת. דרך מוקדמות העפילו נציגי היבשות (ניגריה וארצות הברית בהתאם).

הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות מכל בית העפילו למשחקי הגמר בשיטת פלייאוף.

## תחרות הגברים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

### פלייאוף אליפות

### הדירוג הסופי

## תחרות הנשים
### שלב הבתים
#### בית א'

#### בית ב'

### פלייאוף אליפות

### הדירוג הסופי

## קישורים חיצוניים
* כדוריד באולימפיאדת ברצלונה - גברים, באתר Sports-Reference 
* כדוריד באולימפיאדת ברצלונה - נשים, באתר Sports-Reference 

1992
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת ברצלונה (1992)
נציגויות דיפלומטיות של אלג'יריה בעולם

ממוזער|300x300 פיקסלים|בסגול, המדינות בהם פועלות נציגויות דיפלומטיות של אלג'יריה. בירוק, אלג'יריה.
**אלג'יריה** היא המדינה הגדולה באפריקה ובעולם הערבי הגובלת בצפון – בים התיכון, בצפון-מזרח – בתוניסיה, במזרח – בלוב, בדרום-מזרח – בניז'ר, בדרום-מערב – במאלי ובמאוריטניה ובמערב – במרוקו. אלג'יריה מחזיקה מספר רב של נציגויות דיפלומטיות ברחבי העולם, לרבות מדינות אפריקה, המזרח התיכון וצרפת.

## אפריקה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בפרטוריה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בתוניס

## אמריקה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה באוטווה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בוושינגטון די. סי.
* , בואנוס איירס (שגרירות)
* , ברזיליה (שגרירות)
* 
** אוטווה (שגרירות)
** מונטריאול (קונסוליה כללית)
* , סנטיאגו (שגרירות)
* , בוגוטה (שגרירות)
* , הוואנה (שגרירות)
* , קיטו (שגרירות)
* , קינגסטון (שגרירות)
* , מקסיקו סיטי (שגרירות)
* , לימה (שגרירות)
* 
** וושינגטון די. סי. (שגרירות)
** ניו יורק (קונסוליה כללית)
* , קראקס (שגרירות)

## אסיה

## אירופה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בוורשה
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בפראג 
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בפריז
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בברלין
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בבודפשט
ממוזער|שגרירות אלג'יריה בקייב

## אוקיאניה
* , קנברה (שגרירות)

## ארגונים בינלאומיים
* , משלחה קבועה באדיס אבבה
* , משלחה קבועה בקהיר
* , משלחה קבועה בבריסל
* , משלחה קבועה בז'נבה ובניו יורק

## קישורים חיצוניים

* משרד החוץ של אלג'יריה

קטגוריה:אלג'יריה: יחסי חוץ
אלג'יריה
פול נלן

**פול נֶלֶן** (באנגלית: **Paul Nehlen**; נולד ב-9 במאי 1969) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי המאמין בעליונות לבנה. נלן התמודד בבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית במחוז הראשון של מדינת ויסקונסין, אך הובס.

## חייו המוקדמים
נלן נולד במדינת אוהיו, והוא גר בדֶלוַן, ויסקונסין מאז 2014.

## דעותיו
נלן מחזיק באמונות של הימין האלטרנטיבי, עליונות לבנה, ואנטישמיות. נלן תמך ברוי מור בבחירות המיוחדות של הסנאט של ארצות הברית בדצמבר 2017. לעיתים קרובות, נלן משתמש בביטוי: ”זה בסדר להיות לבן.“

### אודות היהודים
בטוויטר, נלן טען כי ארי כהן, עורך דין לזכויות האזרח, חייב להמיר את דתו לנצרות כדי ”למלא חור בגודל של ישו” בלִבו. נלן אמר שהוא קרא ספר אנטישמי בשם ”תרבות של ביקורת” ושיבח אותו. הוא צייץ אימרת כנף ”הגוים יודעים” הביטוי הזה מתייחס לתאוריית קשר אנטישמית. בהודעה שהוא כתב לוושינגטון פוסט, נלן אמר: “אני דוחה שקוראים לי ׳תומך של עליונות לבנה׳ כי תמיכת באנשים לבנים היא לא תמיכת בעליונות לבנה אלא אם כן תמיכת ביהודים היא תמיכת בעליונות יהודים.”

### אודות הריגת יריבים פוליטיים
נלן צייץ תמונה שבה ראיין ורנדי ברייס, שהוא מועמד אחר לאותו המושב, מופלות ממסוק; התמונה הזאת מתייחסת לטיסות מוות, מצב של הוצאה להורג יריבים פוליטיים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:מחלוקות בטוויטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיניקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
טוריתיים

ממוזער|250px|חילזון טורית שקונכייתו מחופרת בחול
[ממוזער|250px|[קונכייה של טורית מקדחית.]]
**טוריתיים** (שם מדעי: Turritellidae) היא משפחה של חלזונות ימיים בענף סורבאוקונכה.
## מאפיינים
החלזונות מסוג זה המאופיינים בקונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי. לעיתים קצהה קטום ומסתיים ב"סתימה" סידנית. גודלה בינוני, בין 40 ל-120 מילימטר בממוצע. פירוש שמה המדעי הוא "מגדל" או "צריח", על שם הקונכייה המגדלית של רוב המינים בה. בסוג זה מינים רבים ומאובנים שלו ידועים עוד מתקופת הקרטיקון והם נפוצים למדי. שמם העממי באנגלית הוא Tower Snails או Tower Shells וכן Corkscrew Shells.

הקונכייה של הטוריתיים היא מגדלית ודמויות בורג ארוך וצר. יש בה בדרך כלל יותר מ-10 פיתולים וגובה נע בין 40 ל-120 מילימטר. הפתח שלה קטן ועגול, ועל הרגל של החילזון יש מכסה קרני (גולל, operculum). צורתה הבורגית של הקונכייה מסייעת לחילזון להתחפר בחול.

רוב מיני הטורית חיים במפרצים, לגונות וימים רדודים ושקטים. הם מתחפרים בחולות וניזונים מאצות, חוריריות ומרקבובית המצטברת על הקרקע החולית וכן מחומרים אורגניים אותם הם מסננים מהמים.

הסוג הידוע ביותר במשפחה זו הוא הטורית, על שמו היא נקראת. למין טורית מקדחית קונכייה מרשימה וגבוהה. המין טורית מנומרת (*Turritella maculata*) חי בים סוף ומזדמן גם בחופי אילת. גובה קונכייתו הוא כ-100 מילימטר.

## מיון

;Turritellinae
* *[[Archimediella]]* Sacco, 1895
* *[[Banzarecolpus]]* Powell, 1957
* *[[Colpospira]]* Donald, 1900
* *[[Gazameda]]* Iredale, 1924
* *[[Glyptozaria]]* Iredale, 1924
* *[[Incatella]]* DeVries, 2007
* *[[Maoricolpus]]* Finlay, 1927
* *[[Spirocolpus]]* Finlay, 1927
* *[[Stiracolpus]]* Finlay, 1926
* *[[Tachyrhynchus]]* Mörch, 1868
* טורית (חילזון) - *[[Turritella]]* Lamarck, 1799
** the type genus of the family, synonyms: *Torcula* Gray, 1847; *Proto* Blainville, 1824
** subgenus *[[Haustator]]* Montfort, 1810
* *[[Zeacolpus]]* Finlay, 1927
* *[[Zaria (gastropod)|Zaria]]* Gray, 1842: synonym of *Turritella* Lamarck, 1799

;Orectospirinae
* *[[Orectospira]]* Dall, 1925

;Pareorinae
* † *[[Batillona]]* Finlay, 1927
* *[[Pareora (gastropod)|Pareora]]* Marwick, 1931

;Protominae
* *[[Protoma]]* Baird, 1870 -( synonym: *Protomella* Thiele, 1929)

;Vermiculariinae
* *[[Callostracum]]* E. A. Smith, 1909
* *[[Vermicularia]]* Lamarck, 1799

family ?
* *[[Armatus (gastropod)|Armatus]]* Golikov, 1986
* † *[[Colposigma]]* Finlay & Marwick, 1937
* *[[Mesalia]]* Gray, 1847
* *[[Neohaustator]]* Ida, 1952
* † *[[Palmerella (gastropod)|Palmerella]]* Allmon 1996
* † *[[Tropicolpus]]* Marwick, 1931

## גלריה


File:Turritella shells in Vienna Natural History Museum - IZE-2290a.jpg|קונכיות של מיני טורית שונים, בהן טורית מקדחית וטורית מקלונית
File:Sea shells, playa grande, costa rica.jpg|טוריות על חוף קוסטה ריקה
File:Turitella communis (2766936523).jpg|טורית מהמין טורית מתגודדת *Turitella communis*
File:Turritella incrassata.jpg|מאובני *Turritella incrassata*
File:Ecomare - penhoren (pcd05039-penhoren-sd).jpg
File:Shells-IZE-006-Black.jpg|קונכיית טורית לעומת קונכיות אחרות. אורך קונכיית הסולמית היקרה הוא כ-58 מ"מ


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847