open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
רפרף מסורטט

שמאל|ממוזער|240px|זחל

**רפרף מסורטט** (שם מדעי: *Hyles livornica*) הוא מין של רפרף.

## מאפיינים
לרפרף המסורטט מוטת הכנפיים של כ-70 מילימטרים ואורך גופו כ-40 מילימטרים. הכנפיים הקדמיות חומות, כשבמרכזן נמשך פס אפור, ומשני צדיו עורקים לבנים-אפורים. מ"סרטוט" זה שעל כנפיו נגזר שמו. הכנפיים האחוריות ורודות במרכזן ויש להן כתם לבן בבסיס. פסים חומים כהים מסורטטים על גבי השפה הקדמית והאחורית של הכנפיים האחוריות. על חזה הרפרף המסורטט ערוכות ציציות שיער לבן. הבטן חומה ועליה פסים שחורים-לבנים.

הרפרף המסורטט הוא רפרף נודד, והדור המתפתח בצפון אפריקה נודד באביב לכל אירופה, עד לסיביר.

נקבת הרפרף המסורטט מטילה את ביציה על עלי גפן, חומעה, עירית, אמיך, ארכובית, דבקה ולוע הארי. הביצים עגלגלות בצורתן, בעלות צבע ירוק בהיר ומידותיהן 1.5X1.2 מילימטרים.

לאחר 4–5 ימים בוקעים הזחלים מן הביצים. אורכם לפני ההתגלמות בין 7 ל-9 סנטימטרים ורוחבם כסנטימטר אחד. הצבעים משתנים מזחל לזחל:
* הצבע היסודי ירוק, הראש אדום ולאורך הגב עובר קו לבן עם עיגולים שחורים. בצדי הגוף הצהבהבים יש קו לבן עם עיגול אדום בכל פרק. פרק החזה הראשון אדום, עטור במסגרת שחורה ו"בטן" הפרק (החלק התחתי) לבנבנה. ה"קרן", או הזנב, אורכה כסנטימטר אחד, היא אדמדמה והקצה שלה שחור עם זיזים שחורים קצרים. הרגליים האמיתיות שחורות, והרגליים המדומות (מעין בליטות חסרות פרקים מגוף הזחל שהוא נעזר בהן בתזוזתו) לבנבנות עם קו אורך שחור. הגוף גלילי וקצהו הקדמי צר יותר משאר הגוף. פתחי הטרכאות צהבהבים.
* דומה לדגם הראשון, פרט לתכונות הבאות: צבע יסוד ירוק-צהבהב. בפרק החזה השני יש שני פסים לבנים. קו בצבע קרם עובר לאורך הגוף, ומשני צדיו, מפרק החזה השלישי והלאה, שני כתמים לבנים עטורים בצבע חום-שחור.
* צבע יסודי שחור עם נקודות צהובות. הראש שחור עם קו רוחב צהוב. הרגליים האמיתיות שחורות והרגליים המדומות בצבע קרם עם קו חיצוני שחור. מעל כל הרגליים עובר קו אורך צהוב עם כתם אדמדם בכל פרק. מעל לקו זה נמשך קו נוסף בצבע צהוב עם כתמים אדמדמים, בערך אחד בכל פרק (מדי פעם פחות). ה"קרן" חומה בהירה, ויש לה קצה שחור עם זיזים שחורים. פתחי הטרכאות חומים בהירים.

רבים מהזחלים מותקפים על ידי טפילים, בעיקר זבובים ממשפחת הזריזבוביים, שזחליהם מתפתחים בזחלי הרפרף המסורטט ופרוקי-רגליים אחרים. לאחר כשלושה שבועות של אכילת עלים, הזחלים מתחפרים בשכבת האדמה העליונה, ובונים עריסה על ידי הדבקת גרגרי אדמה ועלים בעזרת טווית קורים דלילים. אחרי 3–4 ימים הזחלים מתגלמים. אורך הגולם 4-4.5 סנטימטרים ורוחבו כסנטימטר אחד, והוא בצבע חום בהיר. תקופת הגולם נמשכת כארבעה שבועות עד חודשיים ואפילו יותר.

תקופת ההתפתחות הכוללת (מביצה עד בוגר) אורכת בין 45 ל-55 ימים ולעיתים אף יותר.

תפוצה: כל הארץ, הבוגרים נצפים באביב עד ראשית הקיץ.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1780
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אויגן יוהאן כריסטוף אספר
קטגוריה:רפרפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:אירופה: חרקים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
השאלות לראש הממשלה

[250px|ממוזער|[דייוויד קמרון, ראש ממשלת הממלכה המאוחדת עונה לשאלות]]
**"השאלות לראש הממשלה"** (באנגלית: "Prime Minister's Questions" או רשמית, "Questions to the Prime Minister"; בראשי תיבות: "PMQ") הוא שמה של מוסכמה חוקתית בממלכה המאוחדת בה מדי יום רביעי מתייצב ראש ממשלת בריטניה בפני בית הנבחרים הבריטי ובמשך מחצית השעה עונה על שאלות חברי הפרלמנט. בקנדה נקראת מוסכמה חוקתית זו בשם "זמן השאלות" והיא קיימת הן במישור הפרלמנטרי הפרובינציאלי והן במישור הפדרלי. באוסטרליה ובניו זילנד מוסכמה חוקתית זו נקראת "הזמן לשאלות" (Question Time) ובסקוטלנד ובוויילס מנהג זה נקרא "השאלות לשר הראשון" (First Minister's Questions). בבית הנבחרים של הודו, הלוק סבהה, נקרא מנהג זה "שעת השאלות" (Question Hour).

הנוהג אומץ גם ב, ובכל שבוע מתקיימת שעת שאלות עם אחד השרים, לפי בחירת האופוזיציה. ראש הממשלה מתייצב לשעת שאלות אחת למושב.

## סדר השאלות
המנהג של שאלות לראש הממשלה בממלכה המאוחדת מקורו בשנות ה-50 של המאה ה-20. חבר פרלמנט המעוניין לשאול את ראש הממשלה שאלות, ירשום את שמו. לאחר מכן מערבבים את השמות על מנת לשמור על אקראיות השאלות. שם שואל השאלה ייקרא על ידי יו"ר בית הנבחרים. 

השאלה הראשונה, המוצגת בפשטות בצורה "שאלה מספר אחת, אדוני היושב ראש" (באנגלית: "Question Number One, Mr. Speaker"), ומבלי להמשיך ולהציג את השאלה, היא השאלה, "מהו סדר יומו של ראש הממשלה?".

ראש הממשלה, בטרם השיבו לשאלה, יכול לתת הצהרה ראשונית, וכן להודיע מספר הודעות. מקורה של שאלה ראשונה זו במנהג שהיה קיים, לפיו כל שר בממשלה יכול היה לענות על כל שאלה. עוד היה נהוג כי מרגע ששר מתחיל להשיב על שאלות, יתר השאלות נענות אף הן על ידיו. על מנת למנוע מצב בו ראש הממשלה אינו עונה על שאלות, אלא השרים עונים במקומו, החל המנהג של שאלה לראש הממשלה על סדר יומו - שאלה שרק ראש הממשלה יכול לענות עליה (ואז ניתן לשאול אותו שאלות נוספות).

עם סיום מתן התשובות רשאי מנהיג האופוזיציה לשאול שש שאלות נוספות (הנשאלות בשתי קבוצות של שלוש שאלות הנענות יחד), ומנהיג המפלגה השלישית בגודלה (כיום, המפלגה הליברלית הדמוקרטית) רשאי לשאול שתי שאלות נוספות.

אם ראש הממשלה אינו יכול להשיב על שאלות של פעילות רשמית מתוקף תפקידו (לדוגמה, עקב ביקורים במדינות זרות) יענה על השאלות סגן ראש הממשלה, ואם הסגן אינו נמצא, יענה על השאלות ראש הקואליציה. מאז החלה רשת ה-BBC לשדר את השאלות לראש הממשלה, הן הפכו לתוכנית פופולרית ביותר שרבים צופים בה ובתוכניות הפרשנות בעקבותיה.

## קישורים חיצוניים
* 
*סרט דוקומנטרי מאתר ה-BBC הנוגע לשאלות ראש הממשלה.

## הערות שוליים

קטגוריה:ממשלת בריטניה
קטגוריה:הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:שאלות
זכוכעש הצפצפה

**זכוכעש הצפצפה** (שם מדעי: *Paranthrene tabaniformis*) הוא עש ממשפחת הזכוכעשיים, בעל גלגול מלא.
## מאפיינים
אורך גוף הבוגר הוא כ-12 מ"מ ומוטת כנפיו נעה בין 25 ל-35 מ"מ. צבעו שחור עם פסי רוחב צהובים בבטנו. הכנפיים הקדמיות חומות. זכוכעש הצפצפה עף בשעות החמות של היום.

כמו שאר בני משפחתו, זכוכעש הצפצפה מתייחד בכך שכנפיו האחוריות שקופות וחסרות קשקשים. שקיפות-כנף זו גורמת לכנפיו להיראות ככנפיים צרות המדמות אותו לצרעה. "תחפושת" זאת מגנה עליו מפני טורפים כאשר הוא מבקר פרחים בשביל צוף.

נקבת זכוכעש הצפצפה מטילה במשך שבוע (בחודשים מאי-יולי) כמאה ביצים על הקליפה, בחספוסים, בסדקים ובפצעים של ענפי הצפצפה והערבה. הביצה שחורה, פחוסה ומוארכת. כעבור 10-12 ימים הזחלים בוקעים. גוף הזחל בתחילה לבן, ונעשה חום בהיר עם הזמן. ראשו חום. הזחל עטור בשער דליל. אורך הזחל מגיע עד 25 מ"מ לפני ההתגלמות. נבירת הזחל מתחת לקליפה גורמת להתפתחות סוג של עפץ דמוי בליטה. הזחל דוחק חלק מהפרשותיו החוצה, דרך חור הכניסה, וכך יודעים על נגיעות הצמח. הזחל מפסיק את פעילותו בחורף ומחדשה באביב. באביב, לפני ההתגלמות, הזחל חופר עוד מחילת יציאה, ואז מתגלם בתוך מחילה זו. שלושה שבועות לאחר ההתגלמות, הגולם מתקדם אל הפתח באמצעות זיזיו. כשמחציתו בולטת החוצה, הבוגר מגיח, ועור הגולם נשאר תקוע בפתח המחילה.

הגולם חום מבריק ובעל זיזים.
תפוצה: צפון הארץ ומרכזה, הבוגרים מתעופפים בחודשים מאי-יולי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:זכוכעשיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
ואלרי גזאייב

**ואלרי גאורגייביץ' גזאייב** (ברוסית: **Валерий Георгиевич Газзаев**; באוסטית: **Валерæ Георгийы фырт Гæззаты**; נולד ב-7 באוגוסט 1954) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל רוסי ממוצא אוסטי. משנת 2011 גזאייב מכהן כנשיא מועדון אלניה ולדיקווקז.

## קריירה
תחילת קריירת הכדורגל של גזאייב הייתה כחלוץ במועדוני כדורגל הסובייטים. בין השאר שיחק בלוקומוטיב מוסקבה, דינמו מוסקבה, עימה זכה בגביע ברית המועצות, ובדינמו טביליסי. לאורך הקריירה שלו שותף ב-283 משחקים בליגת העל הסובייטית והבקיע 89 שערים.

במדי נבחרת ברית המועצות בכדורגל היה גזאייב שותף בזכייה באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21, אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 23 ובמדליית הארד באולימפיאדת מוסקבה.

גזאייב פרש ממשחק פעיל ב-1986 והחל בקריירת אימון, תחילה בקבוצות נוער, אך עד מהרה עבר למועדונים מקצועיים. ב-1995 נחל הצלחה גדולה כאשר נטל את תואר אליפות ליגת העל הרוסית מספרטק מוסקבה עם קבוצתו - ספרטק-אלניה ולדיקווקז. הייתה זו הפעם הראשונה שהקבוצה המוסקבאית כשלה להשיג האליפות בליגה הרוסית. גזאייב עזב לבסוף את ספרטק-אלניה ב-1999 ועבר לאמן לתקופה קצרה את קבוצתו לשעבר - דינמו מוסקבה. אחריה עבר לאמן את צסק"א מוסקבה, שם נחל שוב הצלחות רבות: ב־3 גביעים ו-3 אליפויות מקומיים וב-2004 בגביע אופ"א.

גזאייב אימן לתקופה קצרה את נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 ואת הנבחרת הבוגרת, בין שתי תקופות כמאמן צסק"א.

## תארים
;כשחקן
* אליפות אירופה לנוער - 1976, 1980
* מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה - 1980
* גביע ברית המועצות בכדורגל - 1984

;כמאמן
* גביע אופ"א - 2004
* אליפות רוסיה - 1995, 2003, 2005, 2006
* גביע רוסיה בכדורגל - 2006, 2007
* על פועלו בתחום הספורט עוטר גזאייב בשני עיטורי כבוד אזרחיים רוסיים - עיטור הידידות ועיטור הכבוד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:ולדיקווקז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:אוסטים
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני נבחרת רוסיה בכדורגל
קטגוריה:מאמני דינמו מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:מאמני צסק"א מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:מאמני דינמו קייב
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה באירופה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה הוגנת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1954
אצנדל

**אצנדל** (שם מדעי: *Scutigera coleoptrata*) או **נדל ארך רגליים** הוא מין של נדל אפור צהבהב בעל 15 זוגות רגליים. מקורו מאזור הים התיכון, אך כיום נפוץ המין במקומות נוספים בעולם שם הוא חי בדרך כלל בבתים. הוא ניזון מחרקים שהוא צד.

## תפוצה ומקום חיות
מוצאו של האצנדל הוא אזור הים התיכון, אולם הוא התפשט למקומות נוספים וכיום נפוץ באסיה, אירופה וצפון אמריקה.

מחוץ לבתים, מעדיפים האצנדלים לשכון במקומות לחים וקרים. הם נפוצים תחת אבנים, בין ערמות עצים ובחריצים קטנים בקרקע. בבתים הם עשויים להימצא כמעט בכל מקום במבנה: הם שוכנים במרתפים, חדרי אמבטיה ושירותים, שבהם כמות רבה של מים, אך עשוים להימצא גם במקומות יבשים בבתים כדוגמת משרדים, חדרי שינה ובמטבחים.

## תיאור המין
לאצנדל בוגר יש בממוצע 15 זוגות רגליים עדינות וארוכות וגוף קשה. אלו מאפשרים לו לטפס במהירות מפתיעה על קירות ותקרות ולנוע במהירות על קרקע. לאצנדל בוגר 18 פרקי גוף. צבע גופו אפור צהבהב. על גבו שלושה פסים כהים שנמתחים לכל אורך גופו; גם על הרגליים מצויים פסים כהים.

כפעולת הגנה מסוגל האצנדל לשחרר באופן רפלקטיבי רגל תפוסה, וזאת במטרה להסיח את דעתו של התוקף. הרגל מתנתקת בנקודה מיוחדת בין קטעים מסוימים ברגל, בעקבות תגובה מהמרכז העצבי של פרק הגוף הנושא את הרגל. גם לאחר ניתוקן של מספר רגליים הוא מסוגל לנוע במהירות. הוא עובר התנשלויות בהמשך, שבהן מתחדשות הרגליים החסרות.

## תזונה
האצנדלים ניזונים מפשפשים, טרמיטים, תיקנים, דגיגי כסף הסוכר, עכבישים וחרקי בית אחרים. הם הורגים את טרפם באמצעות הזרקה של ארס ואז אוכלים את הטרף המת.

## רבייה ומחזור חיים
האצנדל מגורה על ידי קולות ופרומונים. הם מטילים את ביציהם באביב. בניסוי מעבדה שכלל 24 אצנדלים, הוטלו בממוצע 63 ביצים, כשהמקסימום הגיע ל-151. הצעירים בבוקעם מן הביצה הם בעלי 4 זוגות רגליים בלבד, אך בהמשך הם עוברים סדרת התנשלויות כשבכל אחת מהן הם רוכשים זוג רגליים נוסף. במשך כשבועיים לאחר הבקיעה מן הביצה חיים הצעירים בקרבת אמם.

הם חיים בין שלוש לשבע שנים, תלוי בסביבתם.

## האצנדל והאדם
בניגוד לקרוביו הטרופיים שנעדרים רגליים ארוכות אך הגדולים ממנו בהרבה, האצנדל יכול לחיות את מלוא חייו בתוך מבנה. האצנדלים נחשבים ליצורים מועילים למשקי בית, שכן הם ניזונים ממזיקים ביתיים. ואולם מעטים הם הרואים אותם כרצויים בביתם, זאת מפאת המראה המאיים שלהם, ומהירותם המבהילה. הם אינם גורמים נזק למזון, לריהוט ולבני אדם.

אצנדל מסוגל לנשוך אדם, אולם הדבר קורה לעיתים נדירות. לרוב, כאשר אדם מנסה להחזיק את האצנדל על ידו. נשיכתם אינה מסוכנת, אך עלולה להיות מעט לא נעימה. ארסו של האצנדל חלש מכדי לגרום נזק לאדם או לחיות מחמד כגון כלבים וחתולים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:אצנדליים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:ארץ ישראל: נדלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מידל איסט איירליינס

**מידל איסט איירליינס** (ערבית: **طيران الشرق الأوسط ـ الخطوط الجوية اللبنانية**, אנגלית: **Middle East Airlines** או **MEA**) היא חברת התעופה הלאומית של לבנון, ובסיסה בנמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי שבביירות. היא טסה לכ-33 יעדים באסיה, המזרח התיכון, אירופה ואפריקה, ומציעה גם טיסות שכר. לחברת התעופה המזרח תיכונית יש גם הסכמי שיתוף פעולה עם כעשר חברות תעופה אחרות. צי המטוסים שלהם המונה 23 מטוסי נוסעים מסחריים, 9 נוספים בהזמנה ועוד 2 מטוסי מנהלים כשבמטוסי הנוסעים המסחריים שתי מחלקות: מחלקת ארזים, המקבילה למחלקת עסקים, ומחלקת תיירים. בכמה שדות תעופה, לנוסעי מחלקת ארזים ונוסעים מתמידים נבחרים יש גישה לטרקלין חברת התעופה.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-31 במאי 1945 והחלה לטוס ב-1 בינואר 1946 בקו ביירות-ניקוסיה.

בשנת 2012 הצטרפה לברית חברות התעופה סקאיי טים בחסותה של אייר פראנס.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020:

## קישורים חיצוניים

* 
*  מדיה וקבצים בנושא מידל איסט איירליינס, באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:לבנון: תעופה
קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:סקאיי טים
קטגוריה:חברות לבנוניות
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
קטר איירווייז

[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A350|איירבוס A350-1000 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A380|איירבוס A380-800 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 787|בואינג 787-8 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A321|איירבוס A321-200 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[איירבוס A330|איירבוס A330-300 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777|בואינג 777F של קטר איירווייז קרגו נוחת בסחיפהול]]
**קטר איירווייז** (בערבית: **القطرية** - "אל-קטריה"; באנגלית: **Qatar Airways Company Q.C.S.C**) היא חברת תעופה קטרית שבסיסה בנמל התעופה הבין-לאומי חמד שבקטר.

קטר איירווייז נחשבת לאחת מחברות התעופה הטובות והאיכותיות בעולם, ואף זכתה בסלון האווירי בפריז 2017 ו-2019 בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם" על פי מדד הסקרים של סקייטראקס.

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-22 בנובמבר 1993 ביוזמת משפחת המלוכה והחלה לטוס ב-20 בינואר 1994 עם מטוס בואינג 737-200 בודד. לאחר מכן נכנסו לשירות שני מטוסי איירבוס A310 נוספים ומיד אחריהם 2 מטוסי בואינג 727 ושני מטוסי בואינג 747.

למרות הצמיחה המהירה החברה המשיכה להיות לא-כלכלית, ובשנת 1997 הוחלפה ההנהלה, וההנהלה החדשה החלה לבצע שינויים נרחבים בחברה. כל המטוסים הישנים הוחלפו במטוסים חדשים מבית איירבוס והחברה הפכה לרווחית.

החברה מדורגת זה מספר שנים בצמרת של מספר סקרי איכות עצמאיים של חברת סקייטראקס (Skytrax).

ב-5 ביוני 2017 הודיעו ערב הסעודית, מצרים, לוב, בחריין, איחוד האמירויות הערביות ותימן על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם קטר, דבר אשר גרם לביטול טיסותיה של החברה למדינות אלה עד ביטול החרם ב-5 בינואר 2021.

## חסויות

ב-9 במרץ 2013 חתמה קבוצת הכדורגל של ברצלונה על הסכם חסות, בו החל מעונת 2013–2014 יתפרסם שם החברה על חולצותיהם של שחקני הקבוצה, ובתמורה תקבל ברצלונה מהחברה סכום של 46 מיליון דולר לעונה. ההסכם נחתם עד לסוף עונת 2015–2016. החברה המשיכה לשמש כספונסר גם בעונת 2016–2017.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2023:

## שיתוף פעולה עם ישראל
עקב אי קיומם של יחסים דיפלומטיים בין ישראל לקטר, קטר איירווייז אינה מפעילה טיסות לישראל. עם זאת, אזרחי ישראל יכולים לטוס עם החברה כמו אזרחי מדינות אחרות (גם ללא דרכון זר), ואף לקבל מהחברה אשרת כניסה לקטר במסגרת מעבר במדינה בין טיסות בין-לאומיות - אך זאת רק במקרים מסוימים מאוד.

## קישורים חיצוניים

*  מדיה וקבצים בנושא קטר איירווייז, באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות קטריות
קטגוריה:קטר: תעופה
קטגוריה:חצי האי ערב: תעופה
קטגוריה:Oneworld
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
קולנוע (שבועון)

**קולנוע** היה שבועון ישראלי שעסק בבידור ובקולנוע ובמיוחד בקולנוע הוליוודי, והופיע משנת 1938 ובמהלך שנות ה-40.

הופעת השבועון החלה בשנת 1938 בתל אביב, ביזמת המוציא לאור גרשום קומרוב אשר ניסה את ידו במספר יוזמות בתחום העיתונות, לרבות הוצאת העיתון ידיעות אחרונות (אשר נקלע לקשיים כספיים, ונמכר למשפחת מוזס בשנת 1939). העורך היה י. קרקובסקי.

השבועון עסק במגוון נושאים הקשורים בקולנוע ובבידור אך במיוחד בהוליווד. השבועון התמקד במיוחד בקולנוע הוליוודי, ופרסם כתבות רכילות על כוכבי הוליווד ותקצירי סרטים שהופקו על ידי האולפנים הגדולים בהוליווד באותה התקופה.

השבועון התבסס על כתבות שהתקבלו ממערכות יחסי הציבור של האולפנים בארצות הברית, וכמעט ולא היה לו צוות כותבים משלו. החומר, תמונות, רכילות, קטעי יחסי ציבור, פורסם במדורים כגון "חוזה בכוכבים" או "שמועות ומעשים מארץ הסרטים". לעיתים היה מפרסם העיתון סיפורים בהמשכים משל אגאתה כריסטי, ואף תשבץ שכונה "חידון מילואים", אך עיקר העיתון הוקדש לכתבות שעסקו בעלילותיהם של סרטים אמריקנים חדשים, כוכבי הבד, ומילות שירים פופולריים שהושמעו בסרטים אלו.

מערכת העיתון קיימה התכתבות קבועה עם קוראיה, ושניים או שלושה עמודים מן החוברת הדקה, בת 16 העמודים, הוקדשו למכתבי קוראים ולתשובות לשאלותיהם. המכתבים עסקו בעיקר בתכני השבועון - קורות הכוכבים ועלילות הסרטים. כך, למשל, "סקר" שערכה המערכת בשנת תש"ג, לפי כמות המכתבים שהגיעו המספרים על אהדתם לכוכבים גילה כי בשנה זו היו הכוכבים האהובים על קוראי המגזין (לפי סדר הפופולריות):
#טיירון פאואר (52 מכתבים)
#ויוויאן לי (43 מכתבים)
#ארול פלין (39 מכתבים)
#רוברט טיילור (34 מכתבים)
#בטי גרייבל (32 מכתבים)
#קלארק גייבל (31 מכתבים)
#דיאנה דורבין (27 מכתבים)
#ריטה הייוורת' (19 מכתבים)
#אליס פיי (17 מכתבים)
#ספנסר טרייסי (16 מכתבים)

באופן מפתיע תפסו אירועי השעה הרי הגורל, כמלחמת העולם השנייה, מקום קטן מאוד בעולם ששיקף העיתון, וההתייחסות אל האירועים הייתה לרוב בתיאור עלילות סרטים מלחמתיים או בידיעה על כוכב שהתגייס לצבא.

העיתון משך מפרסמים רבים. השער האחורי של העיתון פרסם את תוכניות כל בתי הקולנוע בארץ, וכל התיאטראות, ובין עמודי העיתון נמצאו פרסומות רבות של מוצרים כסיגריות, בגדי נשים ובתי קפה. כפי הנראה זכה העיתון לפופולריות מסוימת שאפשרה לו להוציא מהדורה שבועית אף בימי המלחמה בהם היה הנייר בקיצוב.

העיתון חדל מלהופיע במהלך שנות ה-40. בשנות ה-50 החל לצאת עיתון דומה בשם "עולם הקולנוע", שהתבסס אף הוא על תוכן שהתקבל ממערכות יחסי הציבור של האולפנים הגדולים, אך הוסיף לו תוכן מקורי, ותכנים מקומיים שחסרו בשבועון "קולנוע". בשנות ה-70 התמזג "עולם הקולנוע" עם להיטון. בסוף שנות ה-80 חדל גם העיתון המאוחד מלהתקיים.

קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:קולנוע ישראלי
קטגוריה:כתבי עת לקולנוע
20 Greatest Hits

**** הוא אלבום אוסף של להקת הביטלס שיצא ב-11 באוקטובר 1982 בארצות הברית וב-18 באוקטובר בבריטניה. השירים באלבום הם שירים שהיו מקום ראשון גם במצעד הפזמונים האמריקאי והבריטי ובכך הוא מאוד דומה לאלבום 1 שיצא בשנת 2000.

## רשימת הרצועות
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.

### מהדורה אמריקאית
;צד ראשון
# She Loves You
# Love Me Do
# I Want to Hold Your Hand
# Can't Buy Me Love
# A Hard Day's Night 
# I Feel Fine
# Eight Days a Week
# Ticket to Ride
# Help!
# Yesterday
# We Can Work It Out
# Paperback Writer

;צד שני
# Penny Lane
# All You Need Is Love
# Hello, Goodbye
# Hey Jude
# Get Back
# Come Together
# Let It Be
# The Long and Winding Road

### מהדורה בריטית
**צד ראשון**
# Love Me Do
# From Me To You 
# She Loves You 
# I Want to Hold Your Hand
# Can't Buy Me Love
# A Hard Day's Night
# I Feel Fine 
# Ticket to Ride 
# Help! 
# Day Tripper 

**צד שני**
# We Can Work It Out 
# Paperback Writer 
# Yellow Submarine
# Eleanor Rigby 
# All You Need Is Love 
# Hello, Goodbye 
# Lady Madonna 
# Hey Jude 
# Get Back 
# The Ballad of John and Yoko

## קישורים חיצוניים

Greatest Hits
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
איבון לוריו

ממוזער
**איבון לוריו** (בצרפתית: **Yvonne Loriod**; 20 בינואר 1924 – 17 במאי 2010) הייתה פסנתרנית צרפתייה.

לוריו הייתה אשתו השנייה של אוליבייה מסייאן וניגנה בהשמעת בכורה כל יצירה לפסנתר שמסייאן כתב החל מראשית שנות ה-40'. היא נחשבת לרוב לפרשנית החשובה ביותר של יצירות מסייאן לפסנתר. אחותה הייתה נגנית הכלי האלקטרוני אונד מרטנו, ז'אן לוריו.

## קורות חייה
איבון לוריו נולדה בפריז, למדה בקונסרבטואר בעיר ונמנתה עם תלמידיו הנלהבים ביותר של אוליבייה מסייאן. בגיל 25 התמנתה לפרופסור בקונסרבטואר הלאומי העליון למוזיקה בפריז. לוריו הרבתה להקליט והייתה לפסנתרנית קונצרטים בעלת מוניטין לאומיים גבוהים. היא נישאה בחשאי למסייאן לאחר מות אשתו הראשונה, הכנרת קלייר דלבו. נוסף לביצוע יצירותיו, ביניהן כאלה שכתב במיוחד למענה, סייעה לו גם בעבודתו בחקר שירת ציפורים ותיעודה בכתב תווים.

סמוך למותו חיבר מסייאן קונצ'רטו לארבעה כלים ותזמורת, שהקדיש לארבעת הנגנים שהוקיר במיוחד: איבון לוריו, הצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ', האבובן היינץ הוליגר והחלילנית קתרין קנטין. הוא לא הספיק לסיים את היצירה, ואיבון לוריו השלימה את תזמור הפרק האחרון בעזרת ג'ורג' בנג'מין, גם הוא מתלמידי מסייאן.

איבון לוריו נפטרה ב-17 במאי 2010.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:פסנתרניות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1924
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2010
טריסטן ואיזולדה

[שמאל|ממוזער|250px|יצירתו של [הרברט ג'יימס דרייפר, טריסטן ואיזולדה]]
**האגדה על טריסטן ואיזולדה** (נקרא גם: **סיפורם המופלא של טריסטן ואיסולד**) היא טרגדיה ורומנסה רבת-השפעה, שסופרה שוב ושוב פעמים רבות מספור ובווריאציות שונות. הסיפור הטרגי על ניאוף ואהבה בין האביר הקורני (כלומר איש קורנוול) טריסטן (טריסטראם) והנסיכה האירית איזולדה (איזולט, איזוט ועוד), קדם וקרוב לוודאי שהשפיע על הרומנסה הארתוריאנית של לנסלוט וגווינביר, והייתה לו השפעה משמעותית על האמנות והספרות המערבית מהופעתו לראשונה במאה ה-12 ואילך. בעוד שפרטי הסיפור משתנים ממחבר למשנהו, מבנה העלילה הכללי נותר דומה במידה רבה.

## האגדה
ישנן שתי מסורות עיקריות לאגדה על טריסטן. הקדומה יותר כללה את הרומנסות של שני משוררים צרפתים מהמחצית השנייה של המאה ה-12, ברול ותומאס מבריטניה. ניתן להתחקות אחר מקורותיהם עד לגרסה המקורית, הארכיטיפית, של הרומנסה הקלטית. מסורות מאוחרות יותר מוצאן מרומנסת הפרוזה 'טריסטן' מ-1240, שהתרחקה לא במעט מהסיפורים המוקדמים שכתבו תומאס וברול. הפרוזה 'טריסטן' נעשתה לסיפור הרשמי מימי-הביניים על טריסטן ואיזולדה שסיפק את הרקע לכתביו של סר תומאס מלורי, המחבר האנגלי שכתב את "מות ארתור" ב-1469.

הסיפור ודמותו של טריסטן משתנים ממשורר למשנהו. אפילו איות השם משתנה רבות, אם-כי 'Tristan' הוא האיות הנפוץ ביותר. ב"טריסטן ואיזוט" של ברול, האביר אמיץ וכשיר ככל לוחם אחר, אך הוא מסתמך על תכסיסנות ולא פועל על-פי אידיאל האבירות של ימיו.

בסיפורו של ברול, טריסטן נוסע לאירלנד כדי להביא עמו בחזרה את איזוט הנאווה ככלה לדודו המלך מרק. בדרך חזרה, הם שותים בטעות שיקוי אהבה הגורם לזוג להתאהב נואשות למשך שלוש שנים. על-אף שאיזוט נישאת למרק, השיקוי מאלץ אותה ואת טריסטן לחפש אחת אחר השני בשביל לתנות אהבים. אף על פי שהדמות האצילית הארתוריאנית הטיפוסית תבוש במעשה שכזה, שיקוי האהבה השולט בהם משחרר את טריסטן ואיזוט מכל רסן. בכך, ברול מציגם כקורבנות. יועצי המלך מנסים שוב ושוב להעמיד את הזוג לדין באשמת ניאוף, אך פעם אחר פעם הזוג עושה שימוש בתכסיסים כדי לשמור על חזותם התמימה. לבסוף, השפעת שיקוי האהבה מתפוגגת, ושני האוהבים חופשיים לבחור האם להמשיך במערכת היחסים שלהם, אם לאו. הסיום של ברול מעורפל מן הבחינה המוסרית, ושונה בכך מאוד מכותבים בני-דורו דוגמת כרטיאן מטרואה, בהוסיפו הילת-מסתורין לאגדה על טריסטן.

## הנצחה
האסטרואיד  נקרא על שם איזולדה.

## תרגום הסיפור לעברית
הספר יצא לאור בעברית בשנת 1997 בהוצאת כרמל בשם **סיפורם המופלא של טריסטן ואיסולד, כפי שסופר בידי ז'וזף בדיה**. תרגמה מצרפתית: דליה טסלר, עם אחרית דבר מאת יורם ברונובסקי. מאוחר יותר הודפס והופץ התרגום הזה גם על ידי הוצאת מפרשים מבית מרכז הספר והספריות, 2018.

גרסתו של תומאס מאן לסיפור ראתה אור בתוך הכרך "סיפורים מאוחרים" בתרגום יעקב גוטשלק בהוצאת פועלים.

גרסה נוספת של הסיפור ראתה אור במסגרת הספר "המלך ארתור ואבירי השולחן העגול" מאת רוג'ר לנסלין גרין בתרגום רנה ליטוין בהוצאת עם עובד.

## קישורים חיצוניים

* מידע על טריסטן ואיזולדה
* סקירה כללית על הסיפור
* Le Roman de Tristan של ברול
* טריסטן של תומאס ד'אנגלטר
* טריסטן של גוטפריד פון שטרסבורג
* תעתיק וצילומי הדפים של כתב-יד אוכינלק
* תמליל האופרה של וגנר, באנגלית ובגרמנית
* העמוד על טריסטן במיזם קמלוט
* ביבליוגרפיה של טריסטן ואיזולדה בספרות המודרנית
* 

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:דמויות ספרותיות שעל שמן כוכב לכת מינורי
לשכת החליפין לניירות ערך

"**לשכת החליפין לניירות ערך**" בארץ ישראל הוקמה בספטמבר 1935. לשכת החליפין תפקדה כבורסה קטנה בה נסחרו בתחילה כ-25 ניירות ערך, במשך שעה מדי יום, חמישה ימים בשבוע, על פי הכללים המקובלים בבורסות אירופיות. המסחר התנהל בבנק אנגלו-פלשתינה, במשרדו של מרדכי פנחס חסון. המסחר בניירות ערך בארץ ישראל החל בשנות ה־30, בעקבות עלייתם לארץ של בנקאים יהודים שנמלטו מגרמניה הנאצית.

היקף המסחר היה מצומצם. בין השאר, המניות הראשונות שנסחרו היו:

כמו כן נסחרו איגרות חוב של הממשלה המנדטורית, כולל תעודות נושאות פרסים שנמכרו בשנות מלחמת העולם השנייה. גם ניירות ערך אחדים ממצרים נסחרו בלשכה.

המומחים טענו כי למעשה לא היה מדובר בבורסה לכל דבר. היה זה שלב מוקדם של מסחר בניירות ערך של קבוצה קטנה של לקוחות באמצעות מספר מצומצם של סוחרים. עובדה, הבורסה הקטנה עברה בהצלחה וללא טלטלות את מאורעות 1936 ואת מלחמת העולם השנייה ואפילו את מלחמת העצמאות.

250px|ממוזער|שמאל|מסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, 1953
## מיסוד המסחר בניירות ערך
עם קום המדינה, על רקע הגידול במחזורי המסחר ובמספר החברות שהנפיקו לציבור, גבר הצורך במיסוד המסחר בניירות ערך. הבנקים ובתי ההשקעות שפעלו בישראל באותה תקופה, התאגדו והקימו בספטמבר 1953 את **[[הבורסה לניירות ערך בתל אביב]]**. הבורסה החלה לפעול ב־1 בדצמבר 1953, והמסחר המשיך להתנהל במשרדי בנק לאומי עד שנת 1960, עת עברה הבורסה למשכן עצמאי, ב"פסאז'" ברחוב אלנבי 113 בתל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: היסטוריה כלכלית
קטגוריה:בורסות לניירות ערך
קטגוריה:ארץ ישראל: כלכלה
מסכת סופרים

**מסכת סופרים** היא אחת מהמסכתות הקטנות – קובץ דינים ופסקי הלכות העוסק בדיני כתיבת ספר תורה, מנהגי תפילה ודינים אחרים.

במסכת סופרים 21 פרקים. בין כתבי היד וההדפסות הקדומות של המסכת, ישנם שינויי נוסחאות שונים.

## היסטוריה
יש שיטות שונות מתי נערכה מסכת סופרים, מזמן התנאים ועד המאה ה-10. כמו כן יש שיטות שונות היכן נערכה: ארץ ישראל, בבל, ואיטליה.

לדעת דברה ריד בלנק מסכת סופרים כנראה התחברה באיטליה במאה ה-9–10, משם הגיעה לאשכנז במאה ה-10–11, ולספרד רק במאה ה-13–14. היא סבורה שיש שלשה חלקים של מסכת סופרים:
* פרקים א-ה הם בעצם מסכת ספר תורה עם הרחבות, שזמנה מזמן התנאים.
* פרקים ו'-ט' הם ענייני מסורה שזמנם לאחר המאה ה-8 ונערכו על ידי עורך המסכת. 
* פרקים י-כא בענייני קריאת התורה ומועדים ועוד, נוספו על ידי עורך המסכת, והם עיבוד של מקורות שעמדו לפניו בעיקר מהתלמוד ירושלמי ועם הוספות מהבבלי ועוד מקורות.

אין אזכורים של מסכת סופרים בגניזה, והיא לא הוזכרה בדברי הגאונים. היא מוזכרת לראשונה בדברי רש״י במאה ה-11. חכמי ספרד לא הכירו אותה, עד לתקופת הרמב"ן שהכיר אותה מקשריו עם יהודי אשכנז.

יש במסכת סופרים מנהגים והלכות שונים שאינם מוזכרים בתלמוד הבבלי, ומנהגים שאינם כמנהג בבל או ארץ ישראל. מוזכר בה "רבותינו שבמערב", ונהגו בה יום טוב שני של גלויות.

המסכת נדפסת היום ברוב מהדורות תלמוד הבבלי אחרי מסכת הוריות.

## תוכן המסכת
המסכת עוסקת בנושאים רבים השייכים לענייני כתיבת ספרי תורה תפילין ומזוזות, בין הנושאים, דנה המסכת בנושאים אלה:
* פרקיה הראשונים של המסכת עוסק, כפי שרומז שמה של המסכת, בדינם הנוגעים לסופרים, כגון על איזה עורות יש לכתוב את ספרי התורה, ועל איזה חלק ממנו, באיזה דיו יש לכתוב, ועוד. 
* בפרקים שלאחר מכאן עוסקת הברייתא בדיני קדושת ספר תורה ושאר ספרי קודש, וכן בדיני שמות הקודש שאינם נמחקים. 
* בהמשך עוסקת המסכת בדיני כתיבה של מילים שונות בתורה בנביאים ובכתובים.
* בפרק ט' מפרטת המסכת את דיני האותיות שכתיבתן שונה כגון אותיות שתיוגן שונה, ועוד.
* הלכות קריאה בתורה, ומי הן הכשרים לקרוא וכדומה.
* בפרק ט"ז עוסק הפרק בחשיבות לימוד התורה, ופחות בענייני הלכה. 
* בפרק י"ז עוסק בקריאת התורה של המועדים.
* בפרק י"ח מפרטת הברייתא מהו השיר שנאמר בבית המקדש בימי חול בשבתות ובימים טובים.
* בסוף המסכת, עוסקת הברייתא בדיני ברכת הלבנה והלדקת נר חנוכה ודיני פורים.

## היחס למסכת
במסכת סופרים ישנם פסקי הלכה ומנהג שונים שלא נזכרו בתלמוד הבבלי, או שנזכרו באופן שונה.

הראשונים והאחרונים נחלקו ביחסם למסכת זו: חלק מהראשונים והאחרונים שהכירו אותה ראו בה מקור מחייב, ואחרים לא סברו כך, כנראה על שום איחורה ביחס לתלמוד הבבלי, שנחשב ל"סוף הוראה".

לדעת רבינו תם יש תוקף מחייב למסכת סופרים ויש מנהגים שעושים על פיו שלא כתלמוד הבבלי. אך לדעת הרא״ש הוא נתחבר קרוב לזמנו ואין לפסוק כמוהו נגד הירושלמי.

## לקריאה נוספת

* Debra Reed Blank, Soferim: A Commentary to Chapters 10-12 and a Reconsideration of the Evidence, Ph.D. dissertation, Jewish Theological Seminary, New York, 1998


## קישורים חיצוניים

* 
* 
** 
* מסכת סופרים, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית, כולל ניתוח מילוני
* 
*  – מבוסס על מהדורת היגער
* 
* מסכת סופרים מהדורת מכון קרן רא״ם, בעריכת שלמה חנוך ורנר, ירושלים תשע״ח
* דברה ריד בלנק, It's Time to Take Another Look at "Our Little Sister" Soferim: A Bibliographical Essay, The Jewish Quarterly Review Vol. 90, No. 1/2 (Jul. - Oct., 1999), pp. 1-26

## הערות שוליים

סופרים
קטגוריה:ספרים ארץ-ישראליים
קטגוריה:ספרות הגאונים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קסטרו (צ'ילה)

**קסטרו** היא עיר צ'יליאנית השוכנת לחופו המזרחי של האי צ'ילואה השייך למחוז לוס לאגוס, כ-1,200 ק"מ דרומית לסנטיאגו. בעיר מתגוררים כ-40 אלף תושבים וכלכלתה מתבססת בעיקר על תיירות, דיג וחקלאות.

## היסטוריה
כשהספרדים הגיעו לראשונה לצ'ילואה ב-1540, האי היה מיושב בבני הוויליצ'ה, שהשתייכו לתרבות המאפוצ'ה. ב-12 בפברואר 1567 ייסד מרטין רואיס דה גמבואה את העיר סנטיאגו דה קסטרו. מיקומה נבחר בשל נוחות הגנתה, הימצאם של מים ראויים לשתייה וגילוי של זהב בכמויות קטנות בקרבתם. בשנת 1600 הצליח ההולנדי בלתזר דה קורדס, בסיועם של ילידי האי, להשתלט על העיר לזמן קצר. ב-1788 נושלה העיר ממעמדה כבירת האי לטובת אנקוד, ורק ב-1982 שבה לשמש כבירה.

## תיירות
בקסטרו מספר מוזיאונים, וכן כנסיית אפוסטול סנטיאגו, שהוכרה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. הגאות והשפל הקיצוניים בחופי קסטרו אף הם מהווים מוקד משיכה לתיירים. בתי הדייגים המצויים על קו החוף נבנו על כלונסאות, על מנת להתמודד עם הפרשי הגובה של פני הים. בסמוך לעיר נמצא הפארק הלאומי צ'ילואה.

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר התיירות של קסטרו 
[ממוזער|250px|ימין|[גאות ושפל|שפל בקסטרו]]
* 

קסטרו
קטגוריה:צ'ילה: ערי חוף
קטגוריה:צ'ילואה
קטגוריה:לוס לאגוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
יחידת מגורים

[שמאל|ממוזער|250px|מבנה יחידת מגורים במרסיי של האדריכל [לה קורבוזיה (1952)]]
**יחידת מגורים** (בצרפתית: **Unité d'Habitation**, בגרמנית: **Wohneinheit**) היא שמו של עיקרון עיצובי מודרני בבניית בתי מגורים, פרי המצאתו של לה קורבוזיה שהופיעה במספר מגדלי מגורים שתכנן והוקמו במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים בערים כמו מרסיי, ברלין ונאנט.

## רקע
הראשון בבניינים שתכנן לה-קורבוזיה על פי עיקרון יחידת המגורים, והמפורסם שבהם, נבנה בשנים 1947–1952 במרסיי שבצרפת, וידוע גם בכינויים Cité radieuse ("עיר קורנת") וכן La Maison du Fada (בעגה מקומית: "ביתו של המשוגע"). זוהי אחת מיצירותיו המפורסמת ביותר של לה קורבוזיה, וקשה להפריז בהשפעתה על דור האדריכלים בני זמנו ואלה שבאו בעקבותיו. לעיתים קרובות מצביעים עליה כעל ההשראה המקורית לסגנון הברוטליזם. הרעיון הבסיסי העומד מאחורי המבנה הוא בניין אוניברסלי, כלומר בניין שיכול להיבנות בכל מקום בעולם ולהתאים לכל סוג של אוכלוסייה. הדימוי בו השתמש לה קורבוזיה בתכנון, היה של ספינה שיכולה להימצא בלב ים ובה כל מה שנוסעיה זקוקים לו. בשל כך מנותק הבניין מהקרקע באמצעות עמודים וכולל בתוכו ייעודים ציבוריים שונים.

## עיצוב יחידות המגורים ושאר הייעודים
יחידת המגורים במרסיי כוללת 337 דירות ב-12 קומות, והבניין כולו עומד על עמודי פילוטי גדולים שיוצרים מרחב משותף לדיירים. כמו כן בבניין חנויות, שירותי חינוך, רפואה וספורט, וכן בית מלון. הגג השטוח מתוכנן כשטח משותף, עם פתחי אוורור בעיצוב פיסולי, גן ילדים פעיל ובריכת נוי. בבניין מסדרונות לאורך הציר המרכזי של כל קומה שלישית, כשכל דירה היא בת שני מפלסים, ומשתרעת לכל רוחב הבניין, כשלכל דירה מרפסת. כל זוג דירות נמצאות אחת מעל השנייה - אחת בצורת האות 'ר' ואחת בצורת האות 'L' והמסדרון המשותף עובר בין שתיהן. תכנון הדירות עצמן מבוסס על תאוריה שפיתח לה קורבוזיה בשם "מודולור" (Modulor) באמצעותו ביקש להגדיר את המידות האידיאליות לתכנון אדריכלי על סמך פרופורציות הזהב בגוף האדם (בדומה לאדם הוויטרובי של לאונרדו דה וינצ'י).

## חומרי הבנייה
הבניין במרסיי כמו שאר המבנים שנבנו בהמשך, נבנה מבטון חשוף (בצרפתית béton brut, כלומר "בטון גס"), כיוון שמסגרת הפלדה המתוכננת הייתה יקרה מדי בשל המחסור שלאחר מלחמת העולם השנייה. הבטון החשוף העניק מהשראתו לתנועה שנקראה על שמו, "ברוטליזם", ובנייני דירות רבים נבנו בסגנון דומה, ביניהם מרכז ברביקן ומגדל טרליק בלונדון.

## יחידות מגורים אחרות באירופה
לה קורבוזיה עצמו הקים עוד שלוש יחידות מגורים דומות מאוד בצרפת, ואחת בברלין. הבניין בברלין הוא הגדול ביותר מבין סדרת המבנים, אך לא נבנה באופן מלא בהתאם ל"מודולור" ואינו כולל את מגוון הייעודים שתכנן לה קורבוזיה בעיקר תחום המסחרי והשירותים.

### מצב הבניינים
בניגוד לרבים מבנייני הדירות המאוחרים שהושפעו מיחידות המגורים (אך ללא המידות הנדיבות, השירותים המשותפים והסביבה הירוקה), בנייניו של לה קורבוזיה פופולריים בקרב דייריהם, שרובם בני המעמד הבינוני-גבוה.

## גלריית תמונות

Lacuberlin02.jpg|קטע מחזית יחידת המגורים בברלין
lacuberlin01.jpg|מסדרון ביחידת המגורים בברלין
lacuberlin03.jpg|כל קומה ביחידת המגורים נקראת "רחוב"


## קישורים חיצוניים

* טלי חתוקה: האם לה קורבוזיה צדק?, באתר 'אורבנולוגיה', 7.3.13
* מיכאל יעקובסון: סקירה על יחידת המגורים שתכנן לה קורבוזיה בברלין, באתר 'חלון אחורי', 18 באפריל 2015
* 

קטגוריה:אדריכלות מודרנית
קטגוריה:ברוטליזם
קטגוריה:צרפת: בתי מגורים
קטגוריה:מגורים ודיור
קטגוריה:מרסיי: מבנים
טסל

שמאל|ממוזער|250px| צילום לווין של האי טסל
**טסל** () הוא אי השייך להולנד ונמצא בסמוך אליה.

זהו האי הגדול והמאוכלס ביותר מתוך שרשרת האיים הפריזיים בים ואדן הרדוד בצפון הולנד, שהוא חלק מהים הצפוני, שרשרת איים המתמשכת עד דנמרק טסל הוא האי המערבי ביותר בשרשרת. שטחו כ-463.2 קמ"ר ואוכלוסייתו כ-13 אלף נפש (נכון לינואר 2007).

איותו של השם טסל בעזרת האות הלטינית "x" הוא יוצא דופן בהולנדית, ונכתב כך מסיבות היסטוריות.

טסל ידוע במה שמכונה "הקרב האחרון של מלחמת העולם השנייה": מרד של גדוד חיילים גאורגים מהלגיון הגאורגי על האי, כנגד הכוחות הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה, בקרב שנמשך, באופן יוצא דופן, אף מעבר לתאריך כניעתה של גרמניה.

## ראו גם
* ההתקוממות הגאורגית בטסל

## קישורים חיצוניים

* 
* הולנד - מחוץ למסלול השחוק  מדריכי שטניינהרט-קציר
* אתר האי 

קטגוריה:צפון הולנד
קטגוריה:הולנד: איים
קטגוריה:איים בים הצפוני
Dragonheads

**Dragonheads** הוא מיני אלבום של להקת הפולק מטאל הפינית אנסיפרום, שיצא ב-15 בפברואר 2006. זהו האלבום הראשון של אנספיריום עם פטרי לינדרוס וללא יארי. האלבום מורכב מהקלטה מחודשת של קטעים מהדמואים, משירי עם פיניים, גרסת כיסוי לאמורפיס ושיר אחד חדש.

## רשימת שירים




## קרדיטים
* פטרי לינדרוס - שירה (גראולינג) וגיטרה
*מרקוס טויונן - גיטרה, שירה נקייה וקולות רקע, תיפוף
*מייו אנהו - קלידים
*סמי הינקה - גיטרה באס, שירה נקייה וקולות רקע
*יאנה פרוויאנן - תופים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי פולק מטאל
קטגוריה:אלבומי מטאל
עמירם חרלף

**עמירם חרלף** (30 באוקטובר 1926 - 12 בינואר 2007) היה עורך דין, סופר ונשיא לשכת הבונים החופשיים בישראל.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בחיפה, בנם של דבורה ויחזקאל חרלף. בגיל תשע עשרה (1945) החל את לימודיו בתחום המשפט בירושלים. לאחר לימודיו חזר לחיפה, שם עבד כעורך דין עם התמחות בנושאי דיני הגנת הדייר וכמזכיר כבוד של אגודת הסופרים בחיפה. עסק בפעילות ציבורית שהקנתה לו את תואר יקיר חיפה. כתב ספרי פרוזה, שירה וספרי עיון בנושא משפט. 

בתו, דיצה, היא אשתו של יו"ר אגודת הסופרים העבריים בין השנים 2005-2003, הרצל חקק.

על שמו רחוב "עמירם" בשכונת רמת אלמוגי בחיפה.

## מספריו
* "כך חולפת תהילת עולם". 
* "פה בארץ חמדת אבות".
* "אבק דרכים אורות וצללים".
* "הצצה לנוה תרצה. 
* "סוגיות בחוק הגנת הדייר".
* "סערת רגשות.
* "חמדת אבות".
* "להיות אני".
* "סעד מן הצדק".
* דמי מפתח: העברת מושכרים מוגנים בדמי מפתח: החוק והפסיקה".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* דברים לזכרו של עמירם חרלף מאת הרצל חקק
* 

קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
תשואה

**תשֹואה** בכלכלה, היא היחס בין שווי השקעה בנקודות זמן שונות. השינוי בערך ההשקעה יכול לנבוע ממקורות שונים. לדוגמה, מריבית, רווח נקי מעסק, רווח הון וכו'.

על פי רוב, תשואה תוצג באחוזים, מכיוון שהיא מייצגת את מדרגת השינוי לאורך זמן, ולכן אין טעם להציג מספר נקי שהוא נכון פר נקודה ולא מהווה בהכרח את אחוז השינוי.

נתון התשואה לא יצביע על אורך תקופת ההשקעה, אך נהוג להציג תשואה שנתית.

## חישוב התשואה
חישוב התשואה באופן מתמטי פורמלי יהיה בצורה הבאה: נסמן את שווי ההשקעה בהווה ב- V_2. נסמן את שווי ההשקעה בנקודת הייחוס בעבר (ברוב המקרים שנה לפני) ב- V_1. הנוסחא לחישוב התשואה היא:
\frac{V_2-V_1}{V_1}

חישוב התשואה לאחר מסים יהיה בצורה הבאה: נסמן את התשואה ללא מיסים ב- Y. כעת נסמן את אחוז המס ב- P_t. הנוסחא לחישוב התשואה לאחר מס היא:

Y-(Y\times P_t)

למשל, נניח כי על תשואה של עשרה אחוזים מוטל מס של עשרים אחוזים. הצבה בנוסחא נותנת:

0.08 = 0.1 - (0.1\times 0.2)

כלומר, התשואה אחרי מיסים היא שמונה אחוזים.

באופן מעשי, חישוב התשואה יכול להעשות בצורות רבות. ניתן לשקלל פרמטרים נוספים (בנוסף למיסים); ניתן למשל לשקלל ריבית, עמלות, ירידת ערך הכסף ועוד.

חברות רבות ישנו את צורת החישוב על פי הגוף אשר אמור לקבל את הדו"ח על התשואה. אם התשואה תוצג למס הכנסה, יהיה החישוב לרוב שונה מאשר אם התשואה תוצג ללקוחות או משקיעים. השוני בחישוב נובע מהאינטרס המשתנה בהצגה לגופים שונים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שוק ההון
דירוג החברות של כתב העת פורצ'ן

**דירוג החברות של כתב העת Fortune** הוא שמן של מספר רשימות שמפרסם כתב העת האמריקאי Fortune, המדרגות חברות אמריקאיות לפי הכנסה גולמית. ברשימה זכאיות להיכלל חברות ציבוריות וחברות המפרסמות את ההכנסות שלהן. כתב העת מפרסם את הממצאים פעם בשנה, ואלה מחולקים למספר רשימות, כדלקמן:
* **Fortune 100** - רשימת 100 החברות הראשונות.
* **Fortune 500** - רשימת 500 החברות הראשונות.
* **Fortune 1000** - רשימת 1,000 החברות הראשונות.
בנוסף, מפורסמת גם רשימת **Fortune Global 500** הכוללת חברות מכל העולם.

## סקירה כללית
### רשימת 10 החברות הראשונות
רשימת 10 החברות הגדולות בארצות הברית נכון לספטמבר 2025:

**הערה:** הכנסות (נכון לספטמבר 2025) ושווי שוק (נכון לדצמבר 2025) במיליוני $US 

### חלוקה לפי מדינות
רשימת 10 המדינות המובילות בארצות הברית עם הכי הרבה חברות:

## ראו גם
* 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:דירוג בנושא כלכלה
קטגוריה:רשימות
ג'פאן איירליינס

[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 787-9 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 737-800 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 767-300ER של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777-200ER בצביעה הישנה]]
**ג'פאן איירליינס** (ביפנית: **株式会社日本航空**, באנגלית: **Japan Airlines Corporation** או בקיצור **JAL**) היא חברת התעופה הלאומית של יפן. שבסיסה נמצא בנמלי התעופה של טוקיו ואוסקה.

בשנת 2019 זכתה במקום הראשון בתואר 'מחלקת התיירים הטובה ביותר'.

## תולדות החברה
בשנת 1951 החליטה ממשלת יפן להקים חברת תעופה כדי לעזור לחדש את כלכלת יפן לאחר מלחמת העולם השנייה. החברה נקראה ג'פאן איירליינס. לאחר כמה חודשים נחכרו מחברת נורת'ווסט 3 מטוסי מרטין 2-0-2 על צוותיהם והחברה החלה לטוס בקווים פנימיים ביפן. בשנת 1954 החלה החברה לקיים טיסות בינלאומיות בין טוקיו לסן פרנסיסקו עם שתי עצירות בדרך. עד היום נקראת טיסה זאת בין טוקיו לסן פרנסיסקו טיסה 001.

בשנת 1960 קיבלה החברה את מטוסה הסילוני הראשון, דאגלס DC-8.

בשנת 2002 התאחדה החברה עם חברת ג'פאן אייר סיסטם ולחברה קראו ג'פאן איירליינס סיסטם. בשנת 2004 הושלם מהלך האיחוד וג'פאן אייר ליינס הפכה לג'פאן איירליינס אינטרנשיונל וג'פאן אייר סיסטם הפכה לג'פאן איירליינס דומסטיק (מקומי).

בשנת 2006 נרשמה החברה לברית חברות התעופה Oneworld, והיא נכנסה באופן רשמי באפריל 2007.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנואר 2021:

## תקריות בטיחות

ב-9 בפברואר 1982 התרסק מטוס של החברה במהלך הגישה לנחיתה בנמל התעופה טוקיו האנדה, בהתרסקות נהרגו 24 מנוסעי המטוס.
המטוס בטיסה זו מדגם דאגלס DC-8-61 היה בדרכו מנמל התעופה של פוקואוקה אל נמל התעופה טוקיו האנדה.

ב-2 בינואר 2024 התרסק מטוס של החברה בזמן נחיתה בנמל התעופה הבינלאומי בטוקיו לאחר שככה"נ התנגש במטוס של משמר החופים. על המטוס היו כ-384 נוסעים. 379 חולצו בשלום, 5 נוסעים מוגדרים כנעדרים

## חברות בת
* הוקאידו אייר סיסטם
* ג'אל אקספרס
* ג'אלווייז
* ג'י-אייר
* ג'פאן אייר קומוטר
* ג'פאן אסיה איירווייז
* ג'פאן טראנסאושן אייר

## ראו גם
* טיסה 350 של ג'פאן איירליינס

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*  מדיה וקבצים בנושא ג'פאן איירליינס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה יפניות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:Oneworld
קטגוריה:מותגים יפניים
אריק בנדר

**אריה (אריק) בנדר** (נולד ב-9 ביולי 1952) הוא עיתונאי ישראלי, ששימש ככתב הפרלמנטרי של "מעריב".

## ביוגרפיה
בנדר יליד ראשון לציון, בוגר בית הספר חביב. נשוי ואב לשניים.

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1970 שובץ בחיל השריון, עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. במלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת חטיבה 7 בקרבות עמק הבכא. בוגר האוניברסיטה העברית ביחסים בינלאומיים ובמדע המדינה.

בין השנים 1975–1978 ערך את "פי האתון", ביטאון הסטודנטים של האוניברסיטה העברית והפיק את תוכנית הבוקר "707" של אלכס אנסקי בגלי צה"ל. לאחר מכן שימש בתפקיד סגן דובר קרן קיימת לישראל, וכתב בעיתון "דבר" ובמוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות".

בשנת 1980 החל לעבוד בעיתון "מעריב" וכיהן בשורה ארוכה של תפקידים, בין היתר ככתב עירוני של "מעריב" בירושלים, כתב לענייני בית הנשיא, כתב לענייני בתי חולים, ממלא מקום רכז כתבים במערכת העיתון בתל אביב וכתב לענייני עלייה והעם היהודי. בשנת 2001 סיקר עבור "מעריב" את ועידת דרבן הראשונה, בדרום אפריקה.

במסגרת עבודתו ככתב במוסף "7 ימים" חשף את היומנים שכתב אדולף אייכמן בכלא. ביולי 1989 חשף ב"מעריב" לראשונה את כוונת נשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב להרים את מסך הברזל ולפתוח את שערי העלייה ליהודים. חשף את תיקי הק.ג.ב. של נתן שרנסקי, וכן חשף את סיפורו של הכומר גיאורג אדלשטיין, אביו של יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין.
בנדר היה העיתונאי המערבי הראשון שראיין את נשיא אתיופיה מלס זנאווי, לאחר הפלת משטר מנגיסטו.

משנת 1994 שימש כתב פרלמנטרי של "מעריב". כתב את המדור השבועי "הנבחרים" ב-nrg. חבר הנהלת תא הכתבים הפרלמנטריים. באוקטובר 2022 פרש לגמלאות.

## חיים אישיים
אריק נשוי ללאה בנדר (לבית ליברמן), שהייתה דוברת שירות התעסוקה. הם מתגוררים בירושלים, בשכונת מלחה. לזוג שני בנים: עומר רופא שיניים, ואיתי.

## קישורים חיצוניים

* הבלוג של אריק בנדר ב-nrg
* GERMANIA CAPTA - הבלוג של בנדר

**מכּתבותיו**
* 
* 
* 
* על גדוד סיור 87 במלחמת יום הכיפורים
* חוזה המדינה בכוכבים

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר חביב
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חטיבה 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אול ניפון איירווייז

ממוזער|שמאל|250px|בואינג 787 "דרימליינר" של החברה
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 777 של החברה]]
[שמאל|ממוזער|250px|[בואינג 767 של החברה בצביעת סטאר אלייאנס]]
[ממוזער|250x250 פיקסלים|[איירבוס A380 של החברה]]
**אול ניפון איירווייז** (ביפנית: **全日本空輸株式会社**; באנגלית: **All Nippon Airways**) היא חברת התעופה הגדולה ביותר ביפן. משרדיה נמצאים ברובע מינאטו שבטוקיו, בירת יפן. בסיסי הפעילות הבינלאומיים של ANA הם נמל התעופה טוקיו נריטה שמחוץ לטוקיו, ונמל התעופה הבינלאומי של קנסאי באוסקה. בסיסי הפעילות המקומיים שלה הם נמל התעופה טוקיו האנדה, נמל התעופה אוסקה, נמל התעופה הבינלאומי צ'ובו (ליד נאגויה) ונמל התעופה ניו צ'יטוסה (ליד סאפורו). החברה היא הספונסרית הרשמית של התאחדות הכדורגל היפנית. היא גם חברת התעופה הראשונה שהחלה להפעיל באופן סדיר את מטוס הבואינג 787.

בשנים 2017, 2018 ו-2019 זכתה החברה במקום השלישי בתואר "חברות התעופה הטובות בעולם".

## תולדות החברה
החברה נוסדה ב-27 בדצמבר 1952 כחברת "ניפון הליקופטרס" (ביפנית: 日本ヘリコプター輸送). מקור קוד היאט"א שבו החברה משתמשת כיום (NH) הוא ב"ניפון הליקופטרס".

בשנת 1953 החברה החלה להפעיל טיסות נוסעים בקו אוסקה-טוקיו ובסופה של אותה שנה החלה להפעיל בקו זה גם טיסות מטען. במסגרת קו זה הוטס לראשונה, מאז סיומה של מלחמת העולם השנייה מטוס על ידי טייסים יפנים. בשנת 1999 הצטרפה החברה לברית סטאר אלייאנס. בספטמבר 2011 הייתה לחברת התעופה הראשונה בעולם שהחלה להפעיל את מטוס הבואינג 787.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:

## [[חברת בת|חברות בת]]

## קישורים חיצוניים

* 

* 
*  מדיה וקבצים בנושא אול ניפון איירוויז באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה יפניות
קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:מותגים יפניים
בדיקת יתירות מחזורית

**בדיקת יתירות מחזורית** (באנגלית: **Cyclic redundancy check**, או בקיצור **CRC**) היא סוג של קוד לאיתור שגיאות המשמש לאיתור שגיאות בהעברת נתונים.

לפני העברת המידע מחושב ה־CRC ומתווסף למידע המועבר. לאחר העברת המידע, הצד המקבל מאשר באמצעות ה־CRC שהמידע הועבר ללא שינויים.

השימוש ב־CRC נפוץ בעיקר בשל קלות המימוש שלו בחומרה בינארית, קלות החישוב המתמטית שלו, ובמיוחד היעילות שלו בגילוי שגיאות נפוצות הנובעות כתוצאה מערוצי תקשורת רועשים.

## מבוא
CRC מבוסס על תאוריה של קוד מחזורי (מעגלי) לתיקון שגיאות. השימוש בקוד מחזורי שיטתי, אשר מקודד הודעות על ידי הוספה של ערך בדיקה עם גודל קבוע, בשביל איתור שגיאות ברשתות תקשורת. CRC הוצג לראשונה על ידי וו. ווסלי פטרסון ב-1961. קודים מחזוריים הם לא רק פשוטים למימוש, אלא הם גם טובים במיוחד לאיתור פרצי שגיאות בהודעות עם נתונים אשר נשלחות ברצף. זה חשוב בגלל שפרצי שגיאות הם בעיות העברה נפוצות בערוצי תקשורת, אשר כוללים התקני אחסון מגנטיים ואופטיים.

\text{CRC-}n סיביות טיפוסי אשר מוצמד לבלוק מידע באורך שרירותי יאתר כל שגיאת פתע שאינה גדולה מ-n סיביות ויאתר כמות של (1-2^{-n}) מפרצי שגיאות הגדולות מ-n סיביות.

אפיון של קוד CRC דורש הגדרה של מה שנקרא פולינום יוצר. הפולינום הזה נעשה מחלק של ה-polynomial long division, אשר לוקח את ההודעה כמחולקת ומחסיר את המנה והיתרה היא התוצאה. האזהרה החשובה היא כאשר המקדם הפולינומי שחושב בהתאם לשדה הסופי האריתמטי, כך שפעולה נוספת יכולה לממש רוחב בתים מקבלים (אין משיכה בין ספרות). הגודל של השארית הוא תמיד נמוך מהגודל של המחולל הפולינומי, אשר ממחיש כמה גדולה התוצאה יכולה להיות.

למעשה, כל השימושים הנפוצים ב-CRC משתמשים ב**[[שדה סופי]]** של שני אלמנטים. שני האלמנטים בדרך כלל נקראים 1 ו-0, שבאופן נוח ביותר תואם לארכיטקטורה של המחשב.

CRC נקרא n-bit כאשר ערך הבדיקה בגודל n-bit. ל-n נתון, יש מספר CRC אפשריים, כל אחד כזה בפולינום שונה לפולינום כזה יכול להיות n כמעלה הגבוהה ביותר, כלומר n+1 ביטויים. במילים אחרות, לפולינום בגודל של n+1, הקידוד שלו דורש n+1 בתים. רוב הפולינומים מאפיינים ירידה בביט של ה-MSB או LSB, מכיוון שהם תמיד 1. ל-CRC והפולינום המקושר יש שם במבנה הזה CRC-*n*-XXX.

מערכת איתור הבעיות הפשוטה ביותר, סיבית זוגיות, הוא למעשה CRC של 1-bit. הפולינום המתאים הוא x+1 (שני ביטויים) ושמו הוא CRC-1.

## אופן הפעולה
CRC מבוסס על האיזומורפיזם שבין וקטורים לפולינומים, כך שמסתכלים על כל וקטור באורך n כפולינום שמקדמיו הם קואורדינטות הווקטור. CRC משתמש בפולינום המוגדר בפולינום יוצר מדרגה r.
סוגים שונים של קוד CRC משתמשים בפולינומים יוצרים שונים.

בהינתן פולינום יוצר מדרגה r ובהינתן הודעה M שברצוננו לקדד, עלינו לבצע את הפעולות הבאות:
# נוסיף r אפסים מימין להודעה.
# נחלק בפולינום (תוך שימוש בחילוק של השדה מודולו 2)
# נחסר את השארית תוך שימוש ב-xor במקום בחיסור רגיל.
נצרף את התוצאה שקיבלנו מימין להודעה המקורית ונשלח.

כמו בכל קידוד Checksum, הצד המקבל יבצע את שלבים 1 ו-2 ויוודא ש-r הביטים האחרונים שנשלחו זהים לתוצאה שהתקבלה.

## ראו גם
* cksum
* סיכום ביקורת

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פונקציות גיבוב
קטגוריה:קודים לאיתור שגיאות ולתיקונן
לוח השנה האתיופי

**לוח השנה האתיופי** או **הלוח האגעזי** הוא לוח שנה שמשי המשמש כלוח השנה העיקרי באתיופיה, וכלוח שנה לצרכים דתיים בכנסיות טֵוָואהִידוֹ – הכנסיות האורתודוקסיות של אתיופיה ואריתריאה. לוח השנה מבוסס על לוח השנה הקופטי. בדומה ללוח הקופטי, לוח השנה האתיופי כולל תריסר חודשים בני 30 יום ומספר ימים הנוספים בסוף השנה. בשנה רגילה מספרם חמישה, בשנה מעוברת – שישה. שנה מעוברת חלה פעם בארבע שנים, ללא יוצא מהכלל, כמו בלוח השנה היוליאני ובניגוד ללוח הגרגוריאני.

ראש השנה האתיופי, הנקרא באמהרית אֶנְקוּטָטָש, חל בראשון לחודש מָסקָרָם, המקביל בקירוב לספטמבר בלוח היוליאני, התאריך נקבע על מנת לציין את סוף עונת הגשמים החזקים ותחילת ההתחדשות החקלאית. על פי הלוח הגריגוריאני, המקובל במרבית העולם, ראש השנה האתיופי חל ב־12 בספטמבר בין השנים 1901 ו־2099 אם מדובר בשנים גרגוריאניות הקודמות לשנים מעוברות, שבהן יש עשרים ותשעה ימים בפברואר. בכל מקרה אחר ראש השנה האתיופי חל ב־11 בספטמבר, על פי הלוח הגרגוריאני.

## חודשים
כל חודש בלוח השנה מונה 30 יום למעט החודש ה-13 שמונה 5 ימים בכל שנה ויום נוסף להם (6 ימים סך הכול) פעם ב-4 שנים.

## ספירת השנים
ספירת השנים המקובלת כיום בלוח האתיופי נעשית מיום הבשורה למרים, שבו, על פי האמונה, התבשרה מריה מפי המלאך גבריאל שהיא נושאת ברחמה את ישו. לפי מניין זה, השנה שהחלה בספטמבר 2007 על פי הלוח המקובל, היא השנה ה־2000 במספר. קיים פער של מספר שנים בין שני הלוחות מפני שהכנסייה האורתודוקסית האתיופית והכנסיות האירופיות התבססו על חישובים שונים באשר לשנה שבה חלה התגלותו של גבריאל.

מנייני שנים אחרים היו מקובלים בעבר. המניין לבריאת העולם, למשל, מוסיף 5,500 שנים למניין מהבשורה על הולדת ישו.

## ראו גם
*לוח השנה של יהודי אתיופיה

## קישורים חיצוניים
* ממיר תאריכים מהלוח הגרגוריאני ללוח האתיופי
* אָבֶּרָה מוֹלָה מאמר על לוח השנה האתיופי באנגלית
* .
* 

קטגוריה:אתיופיה: תרבות
אתיופי, לוח השנה
מקופלת

ממוזער|מקופלת באריזה החדשה, 2024
**מקופלת** היא מותג של חטיף שוקולד המיוצר על ידי עלית (כיום חלק משטראוס גרופ), וייחודו הוא בצורתו הנראית כקיפולי שוקולד. המוצר נוצר לראשונה בשנת 1935 במפעל הממתקים והקפה ליבר, שנרכש על ידי עלית בשנת 1970. הוא מיוצר ברציפות מאז.

המתכון המדויק המשמש להכנת מקופלת הוא סוד מסחרי של חברת עלית, הטוענת כי מעטים האנשים היודעים אותו. מקור הקקאו בשוקולד הוא בחוף השנהב.

מקופלת יצאה בתחילה בגרסת שוקולד חלב, ולאחר מכן נוספו לה גרסת שוקולד לבן ושוקולד מריר (בעבר אף יצאה גרסת קפוצ'ינו במהדורה מוגבלת), והיא משווקת באריזה אישית ובאריזה משפחתית. למקופלת גרסה כשרה למהדרין תחת המותג "מגדים". ביום העצמאות ה־55 של ישראל ב-2003 יצאה מהדורה של מקופלת כחול־לבן.

המקופלת, פרט לשימושה כחטיף, משמשת גם כתוספת בפרוזן יוגורט ובמשקאות חמים כגון חלב או שוקו.

לחטיף הבריטי Flake, שהומצא ב־1920, מאפיינים דומים במראה ובטעם.

בשנות ה-90 הומצא סלוגן פרסומי לחטיף, 'מקופלת עד הפירור האחרון' בקמפיין בכיכובה של אורלי לוי אבקסיס.

בשנת 2011, לרגל 75 שנה לקיומו של המותג "מקופלת", הוציאה חברת עלית אריזה מיוחדת בצבע לבן של המוצר ובתוכה חטיפי מיני מקופלת בשני טעמים (חלב ולבן) ועם שמות שונים על כל אריזת חטיף מיני (כגון: מפורקת, מפוררת, מקומטת) ומתחתן הסלוגן "בת 75 ועדיין בעניינים". מקופלת מוצאת כיום באריזה חדשה בצבע חום וצהוב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חטיפי שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:עלית: מוצרים