open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ג'ימבו

**ג'ימבו/ג'ימבו וחוג הסילון** (באנגלית: **Jimbo and the Jet Set**) היא סדרת אנימציה בריטית לילדים בת 25 פרקים, שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1986 ל-1987. בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הראשון בשנים 1989–1990 ומאוחר יותר בטלוויזיה החינוכית ב-1994.

## עלילה
ג'ימבו תוכנן במקור להיות מטוס סילון ענק, אבל משום שהמעצב של ג'ימבו התבלבל בחישוב המידות בין אינצ'ים לסנטימטרים, ג'ימבו נוצר כמטוס סילון קטנטן.

בנוסף לג'ימבו הסדרה גם הציגה מטוסים נוספים, מסוק ורכבי קרקע שונים בנמל תעופה, אשר כולם מסוגלים לדבר ביניהם. עלילת הסדרה התרחשה בנמל תעופה בדיוני בשם "נמל התעופה של לונדון" אשר מנוהל בידי פקח תעופה רגזן אותו מצליח ג'ימבו להרגיז בכל פרק. רוב פרקי הסדרה הסתיימו כאשר הוא צווח על ג'ימבו בקווי התקשורת - "אני צריך לדבר איתך, ג'ימבו!".

## קישורים חיצוניים

*

קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קאודיו

**קאודיו** (בספרדית: **Caudillo**; בפורטוגזית: **Caudilho**; באזורים שונים מבטאים גם **קאודיז'ו** ו**קאודיליו**) הוא מושג המציין מנהיג פוליטי-צבאי. במונח נעשה שימוש לאפיון דפוס מנהיגות ומספר מנהיגים לטינו-אמריקאיים, בעיקר במהלך המאה ה-19, בתקופה שלאחר מלחמות העצמאות של אמריקה הלטינית ולפני שהרפובליקות החדשות התבססו. יחד עם זאת נעשה שימוש במונח גם באשר למנהיגים במאה ה-20 ואף מחוץ לגבולות אמריקה הלטינית.

אחד השימושים המוכרים יותר בהיסטוריה של המאה ה-20 היה בספרד, שם הכינוי "קאודיו" אומץ רשמית על ידי הדיקטטור פרנסיסקו פרנקו, ששלט במדינה ביד רמה בין השנים 1939 ו-1975. האינטונציה בה מבוטא הכינוי תלויה בזיקה של המשתמש בו למנהיג - הערצה או בוז. ניתן להשוות את התואר "קאודיו" לתארים בשפות שונות שאומצו על ידי עריצים במאה ה-20: "דוצ'ה" על ידי בניטו מוסוליני באיטליה, "פיהרר" על ידי אדולף היטלר בגרמניה הנאצית, ו"קונדוקטורול" על ידי יון אנטונסקו ברומניה. למרות שמקור הכינוי בלטינית והשימוש בו במאות ה-19 וה-20 היה בעיקר בעל זיקה פוליטית-צבאית, עשו בו שימוש גם מנהיגים ללא הכשרה צבאית, כגון אנטוניו דה אוליביירה סלזר בפורטוגל.

בארגנטינה המונח "קאודיז'ו" מתייחס למנהיגים הצבאיים בפרובינציות של ארגנטינה שנלחמו נגד השלטון המרכזי הצנטרליסטי לטובת יתר אוטונומיה לפרובינציות, במהלך מלחמות האזרחים בארגנטינה במאה ה-19; למשל- ארטיגס וגואמס.

## קאודיוס ידועים
*פרנסיסקו פרנקו בספרד
*חוסה חרוואסיו ארטיגס באורוגוואי
*חואן פקונדו קירוגה (Facundo Quiroga) וחואן מנואל דה רוסאס (Juan Manuel de Rosas) בפרובינציות המאוחדות של ריו דה לה פלטה (Provincias Unidas del Río de la Plata; לימים ארגנטינה)
*אנטוניו לופס דה סנטה אנה במקסיקו
*חוסה גספר רודריגס דה פרנסיה בפרגוואי
*חוסה טדאו מונאגאס (José Tadeo Monagas) בוונצואלה
*רפאל קררה (Rafael Carrera y Turcios) בגואטמלה
*רפאל אוריבה (Rafael Uribe Uribe) בקולומביה
*רמון קסטייה (Ramón Castilla) בפרו
* חואקין באלאגר  ברפובליקה הדומיניקנית

## ראו גם

* פיהרר
* דוצ'ה

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אמריקה הלטינית
קטגוריה:אמריקה הדרומית: היסטוריה
קטגוריה:אמריקה הצפונית: היסטוריה
תחבושת אלסטית

שמאל|ממוזער|250px|תחבושת אלסטית

**תחבושת אלסטית** היא תחבושת גמישה שנועדה ליצירת לחץ מקומי. תחבושות אלסטיות משמשות בדרך כלל לשליטה בנפיחות במפרקים ואיברים פגועים. בעזרת תחבושת אלסטית אפשר לספק מעט תמיכה למפרק פגוע.

עקב רגישות אלרגיות ללטקס בקרב המשתמשים, התחבושת האלסטית המקורית שונתה. בעוד שחלק מהתחבושות האלסטיות מיוצרות עם לטקס, רוב התחבושות אשר נטוו ללא לטקס, מסוגלות לספק לחץ הולם ללא שימוש בגומי. התחבושות האלסטיות המודרניות מורכבות מכותנה, מפוליאסטר ומחוטים גמישים נטולי לטקס. על ידי שילוב של מרכיבים אלו בצורה מגוונת בתחבושת, יצרניות מסוגלות לספק רמות שונות של לחץ. לרוב, מסופקים עם התחבושות האלסטיות קליפסים (תופסנים) מאלומיניום שתפקידם לקבע את התחבושת לאחר שזו הונחה במקומה מסביב למקום הפציעה.

## היסטוריה
התחבושת האלסטית המודרנית פותחה במאה ה־20 עם הופעתם של חומרים סינתטיים כמו לייקרה וניילון, שאפשרו ייצור של תחבושות נמתחות ועמידות. לפני כן, השתמשו בעיקר בתחבושות כותנה לא אלסטיות, אשר לא יכלו לספק את רמות הלחץ והגמישות הנדרשות.

## סוגים מתקדמים ושימושים רפואיים
בעשורים האחרונים התפתחו סוגים מתקדמים של תחבושות אלסטיות, ביניהן תחבושות המיועדות להפעלת **לחץ מדורג** (Gradient Compression). תחבושות אלו מפעילות לחץ גבוה יותר באזורים המרוחקים מהלב, כמו הקרסול, ולחץ נמוך יותר ככל שעולים בגפה. שיטה זו מסייעת בשיפור החזרה הוורידית ומשמשת בטיפול במצבים כגון ורידים בולטים (ורידים מורחבים), בצקות כרוניות ופצעים ורידיים.

בנוסף, קיימות תחבושות אלסטיות הכוללות שכבת ג'ל קירור או חומרים אנטי דלקתיים, שנועדו להקל על כאבים, להפחית נפיחות ולהאיץ תהליכי החלמה – בעיקר לאחר פציעות ספורט.

## בטיחות וזהירות
שימוש שגוי בתחבושת אלסטית עלול לגרום לפגיעה, בפרט כאשר היא כרוכה באופן הדוק מדי. לחץ מופרז עלול להביא ללחץ על כלי דם, לעצירת זרימת דם תקינה ואף לפגיעה עצבית. במקרים קיצוניים עלולה להתפתח איסכמיה. סימנים לאזהרה כוללים שינוי צבע העור, תחושת נימול, או ירידה בתחושה באצבעות. לכן, יש להקפיד על כריכה מתונה ולוודא שמצב הגפה נבדק לאחר החבישה.

## שימושים נוספים
תחבושות אלסטיות נמצאות בשימוש לא רק בתחום הרפואה אלא גם בספורט ובאימונים גופניים. ספורטאים משתמשים בהן לא רק לטיפול בפציעות, אלא גם למניעה – למשל, כחלק מתומכי מפרקים (ברך, קרסול, שורש כף יד). גם בענפי האימון הפונקציונלי נעשה שימוש באלסטיות התחבושת לתרגול תנועות תוך התנגדות.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:ציוד עזרה ראשונה
אלסטית
צאלון נאה

**צֶאֱלוֹן נָאֶה** (שם מדעי: *Delonix regia*) הוא עץ תרבותי מתת-משפחת הקסאלפיניים שמקורו במדגסקר. העץ בעל נוף רחב וגובהו 5–12 מטרים. בעת הפריחה מתכסה העץ בפרחים גדולים בצבע כתום-אדום (ואכן, שמו בשפות אחדות הוא "עץ השלהבת"). העץ גדל רק במקומות חמימים.

עץ הבר המקורי במדגסקר נמצא בסכנת הכחדה.

השם העברי ניתן לו בשל דמיונו לשיטים בנגב, הנקראים בתנ"ך גם בשם "צאלים". בעבר נקרא בישראל גם בשם פּוֹינְצִיָאנָה רֶגְיָה, המשוררת אנדה עמיר כתבה אודותיו שיר בשם "עץ השלהב".

הצאלון נשיר בחורף ומלבלב באביב לפני הפריחה. במקומות חמים במיוחד הוא מתכסה בשִפְעת פרחים אדומים בין עליו.
עליו ערוכים בציציות, צבעם ירוק עמוק, כהה מעט מזה של הסיגלון חד-עלים (שעל אף דמיונם והיות שניהם עצים נשירים, מוצאם שונה), כמו כן עליו קטנים יותר וצפופים יותר מאלה של הסיגלון.
צילו הרחב מונע צמיחה אחרת בקרבת גזעו רחב ההיקף והחלק.

הצאלון נפוץ כעץ שדרות וגנים באזורים שבהם הטמפרטורה בחורף מתונה, ולכן השימוש בו בישראל שכיח. אופן צמיחת העלווה שלו הנפרשת הרחק מגזע העץ ופחות לגובה, תורמת להצללת הסביבה (אם נשוב להשוות לעץ שכיח בגינון המקומי, אז בניגוד לסיגלון), מרכיב חשוב בתכנון ועיצוב נופים. ואומנם היו חורפים דוגמת חורף 1950 בו מתו עצי צאלון רבים בישראל בשל הקור העז והשלג שכיסה רחבי הארץ.
הצאלון אף נפוץ בבקעת הירדן עד אזור יריחו חרף מאפייני מזג האוויר בחבל ארץ זה.

את הצאלון הראשון בישראל נטעו הטמפלרים במושבה שרונה. 

העץ הנטוע נפוץ בסין, בדרום-מזרח אסיה ובאיי האוקיינוס השקט, ואף משמש כעץ העירוני הרשמי בעיר טאינן שבטאיוואן ובאיי מריאנה הצפוניים. בארצות הברית הוא נפוץ בפלורידה ובטקסס, ואינו צומח במדינות צפוניות יותר. באוסטרליה הוא הוכרז כצמח פולש, עקב התפשטותו הבלתי מבוקרת בחורשות הבר.

## גלריה

קובץ:Delonix regia fruits1.JPG|פירות
קובץ:Starr 020630-0014 Delonix regia.jpg|זרעים בתוך הפרי
קובץ:Flame tree seedling.jpg|שתיל קטן
קובץ:Gulmohar (Delonix regia) leaves.jpg|עלה
קובץ:Delonix regia in Bat Yam.jpg|עצי צאלון נאה בבת ים
קובץ:Delonix regia - The Scots Hotel Garden.JPG|צאלון נאה בגן בית המלון הסקוטי בטבריה
קובץ:Delonix regia flower closeup.jpg|פרח


## לקריאה נוספת
* אבי שמידע, **מדריך העצים והשיחים בישראל**, הוצאת כתר, 1992.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* צאלון נאה באתר גן ונוף
* צאלון נאה באתר משתלת גבעת ברנר
* צמחים במבחן הזמן, ארגון לגננות ולנוף בישראל
* צאלון נאה באתר עולם הגן

## הערות שוליים

קטגוריה:אפריקה: עצים
קטגוריה:קסאלפיניים
קטגוריה:פירות וזרעי נוי
סביון יפו

**סביון יפו** (שם מדעי: *Senecio glaucus* subsp. *glaucus*) הוא צמח עשבוני חד-שנתי נפוץ, אנדמי למישור החוף ממשפחת המורכבים. הצמח בשרני, מכחיל וזקוף, גובהו 10 עד 30 ס"מ ותכופות הוא מסועף מבסיסו ופרחיו (הקרקפות) צהובים. העלים על פי רוב בשרניים בפרטים סמוכים לקו החוף ובעלי עלים ואונות צרות יחסית. המין שכיח בחולות של מישור החוף בחברת לענה חד זרעית, ותפוצתו המצומצמת משתרעת לאורך החוף המזרחי של הים התיכון, מאזור ביירות בלבנון ועד רצועת עזה, בואכה סיני ומצרים. בעבר סביון יפו (Senecio joppensis) נחשב למין העומד בפני עצמו, אבל בעקבות מחקרים נמצא שהוא אחד משלושה תת-מינים של סביון הערבות שתפוצתה רחבה.

סביון יפו הוא אחד משלושה מינים שנפוצים מאוד: סביון הערבות במדבריות דרום ישראל, סביון אביבי באזורים הגשומים בצפון ישראל ומרכזה, וסביון יפו שהוא תת-המין של סביון הערבות לאורך מישור החוף.

סביון יפו הוא כמו סביון הערבות הוא מין ויקרי לסביון האביבי, שהתפתח ממנו כנראה בפלייסטוקן [חסר מקור].

עונת הפריחה מסוף דצמבר עד תחילת מאי. העלווה מתפתחת מתחילת נובמבר עד סוף מאי. הפירות ירוקים מופיעים בסוף ינואר ופיזור הזרעים מאמצע מרץ עד אמצע יוני.
## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
תחבושת

[ממוזער|שמאל|200px|[תחבושת אלסטית]]
**תחבושת** היא אביזר העשוי לרוב בד וייעודה הוא לתמוך בהליכים רפואיים כגון חבישה, קיבוע בסד והתקני תמיכה נוספים.

קיימים סוגי תחבושות רבים, החל מרצועות העשויות ממגוון בדים פשוטים ועד מתקנים המותאמים לאיברים ספציפיים בגוף.

תחבושות גאזה נחבשות מעל פצע פתוח (כשבינן לבין הפצע חוצצים תכשירי חיטוי וחומר מרפד וסופג). תחבושות כאלו הן חד-פעמיות ומוחלפות לעיתים קרובות. לתמיכה במפרק נקוע משמשות תחבושות אלסטיות, שניתן להסירן ולהחזירן. לקיבוע עצם שבורה משתמשים בתחבושות גבס (או תחליפים מודרניים, קלים יותר).

במצבי חירום ניתן להכין תחבושות מחפצים שונים כמו סדינים, שמיכות וכדומה.

במקרה הצורך ניתן להיעזר בסרט דביק רפואי כדי לקבע את התחבושת למקומה.

את התחבושת כורכים או חובשים; המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילוניו להשתמש בצמד הפעלים גזורי השם **תִּחְבֵּשׁ** וכן **תֻּחְבַּשׁ**.

## ראו גם
* תחבושת היגיינית
* אגד מדבק
* תחבושת אישית

תמונה:Hand in gips.jpg|יד חבושה בתחבושת גבס
תמונה:VanGogh-self-portrait-with bandaged ear.jpg|דיוקן עצמי של ואן גוך עם תחבושת על האוזן


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:ציוד עזרה ראשונה
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
*
סומרלד

**סומרלד** (**Somerled**, נורדית עתיקה: *Sumarliði*, סקוטית: *Somhairle*, סביב 1100 - 1164) היה מנהיג פוליטי וצבאי של האיים הסקוטיים במאה ה-12. הוא היה ידוע בגאלית גם כ: *ri Innse Gall* - "מלך האיים ההברידיים".

סומרלד מופיע לראשונה ברשומות ההיסטוריות בשנה 1140 כמלך קינטייר, שם הוא נשא לאישה את ריינלט (Raghnailt), בתו של אולאף הראשון, מלך האי מאן. בשנת 1153 מתו שני מלכים: דייוויד הראשון, מלך סקוטלנד, ואולאף הראשון. כתוצאה מכך היה בלבול רב וסומרלד ניצל את המצב בכך שהחל לתקוף את סקוטלנד ואת האי מאן, בו מלך גיסו, המלך גודפרד החמישי. ב-1156 גודפרד הובס בקרב נגד 80 ספינות מהצי של סומרלד ושני האויבים חילקו את האיים ביניהם. גודפרד שמר על האיים שמצפון לחצי האי ארדנאמורכן וסומרלד קיבל את כל השאר. אולם שנתיים לאחר מכן סומרלד חזר לאי מאן עם 53 ספינות מלחמה. הוא הביס את גודפרד שוב והפעם הכריח אותו להימלט לנורווגיה. כעת ממלכתו של סומרלד התפרשה מהאי מאן ועד לקצה הצפוני ביותר של האיים ההברידיים.

כך התושבים הוויקינגים והסקוטים יצרו עם אחד, הגאלו-נורמנים, תחת מנהיג אחד וחלקו בתרבות אחת. היה להם כוח ימי רב והם הצליחו לא רק להדוף את תקיפותיו של בית סטיוארט אלא אף לכבוש חלק משטחיו. בקרב שנערך במרכז שטח סטיוארט, בעיר רנפרו, סומרלד נהרג, ולאחר מותו צבאו היה מדוכא ונסוג מהאזור.

בעקבות מותו של סומרלד מספר שליטים חזקים הופיעו בממלכתו. שתי משפחות נאבקו על המנהיגות באיים: משפחתו של סומרלד וצאצאיו וצאצאיו של גודפרד החמישי. במהלך המאות ה-12 וה-13 העולם הסקנדינבי ראה שינויים רבים בשיטות השלטון והממשל שהסתיימו בממלכות מרוכזות ומאוחדות כמו דנמרק ונורווגיה. אולם התפתחות זו לא קרתה בממלכת האיים הסקוטיים, שסופחה לממלכת סקוטלנד, על אף שנאמנות תושביה למלך סקוטלנד נשארה מעורערת במשך מאות רבות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:נפטרים ב-1164
אורנג' (נהר)

**נהר אורנג**' (באנגלית: **Orange River**, באפריקאנס: **Oranjerivier**) או גַרְיֵיפּ (**Gariep**), הוא הנהר הארוך ביותר בדרום אפריקה. אורכו כ-2,200 ק"מ. 

## שם הנהר
בני הנאמה, שהם הראשונים שהגיעו לנהר, קראו לו "נוּ גַרְיֵיפּ". את השם "אורנג'" נתן לו הקולונל הבריטי רוברט גורדון, לכבוד בית אורנג' ההולנדי. מאז תום שלטון האפרטהייד בדרום אפריקה מבכרים השלטונות את השם המקורי, גרייפ, אך השם אורנג' עודו מקובל, בעיקר בהתייחסויות בינלאומית לנהר. בלסוטו, שהנהר זורם גם בתחומה, הוא מכונה סֵנקוּ.

## מסלול
הנהר מתחיל את דרכו בהרי דראקנסברג, סמוך לגבול דרום-אפריקה-לסוטו, במרחק של כ-193 ק"מ מערבה לאוקיינוס ההודי וברום 3,000 מטרים. חלקים אלה של הנהר קופאים לעיתים. משם זורם הנהר מערבה לעבר סכר גרייפ (הגדול ביותר בדרום אפריקה) ואחריו אל סכר ונדרקלוף. קטע זה של הנהר זורם באזור הררי. מערבה מסכר ונדרקלוף פני השטח הם מישוריים יותר, והנהר מנוצל אינטנסיבית להשקיה. 

בהמשך, דרומה מקימברלי, מתלכד הנהר עם יובלו העיקרי, נהר ואל. הוא זורם הלאה דרך האזורים הצחיחים של דרום הקלהארי, מהווה את הגבול בין דרום אפריקה לנמיביה ונשפך אל האוקיינוס האטלנטי במפרץ אלכסנדר. בקטע הסמוך לשפך, שאורכו כ-33 ק"מ, לא ניתן כמעט לשוט עקב אשדות ומחסומי חול.

## עוצמת הזרימה ושטח אגן הניקוז
עוצמת הזרימה בנהר יורדת חדות בחודשי החורף היבשים. כמות המשקעים בסביבת מוצא הנהר היא כ-2,000 מילימטרים בשנה. ככל שהנהר מתקדם מערבה יורדת כמות הגשם (עד 50 מילימטרים בלבד בקטע המערבי) ומתגברת ההתאיידות. בקיץ, לעומת זאת, הנהר זורם בעוצמה, המקשה על ביצוע פרויקטים הנדסיים עליו.

שטח אגן הניקוז של הנהר הוא כ-977 אלף קמ"ר, בשטחי דרום אפריקה, לסוטו, ונמיביה.

## פרויקטים לניקוז המים וניצולם
שני פרויקטים גדולים לניצול מי הנהר יצאו לפועל. האחד, פרויקט נהר אורנג' (ORP - Orange river project) בוצע בשיא ימי האפרטהייד, בתקופת ממשלתו של הנדריק פרוורד. במסגרת הפרויקט הוקם סכר גרייפ (שנקרא בעת בנייתו סכר הנדריק פרוורד) ומי הנהר פוצלו לשניים - חלקם זרם בנהר אורנג' אל סכר ונדרקלוף, ונוצל בשני הסכרים על ידי תחנות כוח הידרואלקטריות. חלק אחר הוזרם בתעלה אל פרובינציית הכף המזרחית, שם שימשו המים להשקיית אזורים צחיחים. כך הושגו שלוש מטרות - ייצוב הזרימה בנהר, פתרון בעיית המחסור במים בכף המזרחי וייצור חשמל.

הפרויקט השני הוא פרויקט המים של רמות לסוטו (Lesotho Highlands Water Project - LHWP) שהוחל בביצועו ב-1986 והשלב הראשון שלו (והיחיד עד כה שיצא לפועל) הושלם ב-2002. הפרויקט, מיזם משותף של ממשלות לסוטו ודרום אפריקה, כולל מערכת של מנהרות וסכרים, שמטרתה לספק מים מאגן הניקוז של נהר ואל בלסוטו לאזורים הסובלים ממחסור במים דרום אפריקה, בתמורה לגמול כספי.

## קישורים חיצוניים

* דוח על אגן האורנג', המכון האפריקאי למחקרי מים
* 

קטגוריה:לסוטו: גאוגרפיה
קטגוריה:נמיביה: נהרות
קטגוריה:דרום אפריקה: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:הכף המזרחי: גאוגרפיה
קטגוריה:הכף הצפוני
קטגוריה:המדינה החופשית: גאוגרפיה
השנים היפות של גבריאל

**השנים היפות של גבריאל** הוא אלבומו השני של גבריאל בלחסן. האלבום יצא בשנת 2002 בחברת התקליטים העצמאית שלומציון, כתקליטור צרוב שהופץ במספר זעום של עותקים. בשנת 2005 הוציאה התו השמיני את האלבום מחדש, בעטיפה מעט שונה. באלבום ניגן בלחסן בגיטרה, בבס, בקלידים ובתופים.

## רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גבריאל בלחסן.
#דוד אלי
#מוריס הקטן והמכוער
#סניקרס
#ספוג
#האסיאתית הקטנה
#מנו בשער
#כדורי הרגעה בדבש

## אמנים משתתפים
*גבריאל בלחסן – שירה, גיטרות, תופים, בס ומנורה
*גיל פדידה – כינורות
*אביב גדג' – קלידים, גרמושקה ותכנותים
*מנו בלחסן – עוד
*גלי ברעם – תופים בשיר 2

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי 2002
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
אהבה במנוסה

**אהבה במנוסה** (בצרפתית: **L'amour en fuite**) הוא סרט קולנוע שביים פרנסואה טריפו.

הסרט צולם בצרפת ויצא ב-1979. השחקנים הראשיים הם ז'אן-פייר לאו, קלוד ז'אד, מרי-פרנס פיסיי ודניאל מזגיש.

הסרט הוא הפרק המסכם את קורותיו של אנטואן דואנל, בן דמותו של טריפו. אנטואן הוא עכשיו אדם בוגר ואב לבת, על סף גירושין מאשתו כריסטין. הוא עובד כמגיה בהוצאת ספרים ומפתח את הקריירה הספרותית שלו. אף על פי שעבר כבר את גיל שלושים, אין אנטואן נעשה חכם יותר בכל הנוגע ליחסיו עם נשים, וכמו בנעוריו הוא ממשיך להיות רומנטיקן ללא תקנה ורודף נשים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1979
קטגוריה:סרטי פרנסואה טריפו
קטגוריה:סרטים צרפתיים
אדריאנו בנקיירי

**אדריאנו בנקיירי** (באיטלקית: **Adriano Banchieri**; 3 בספטמבר 1568 – 1634) היה מלחין, תאורטיקאי מוזיקה, נגן עוגב ומשורר איטלקי מסוף תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק. בנקיירי ייסד את ה"אקדמיה דאי פלורידי" בבולוניה.

## ביוגרפיה
בנקיירי נולד ומת בבולוניה. בשנת 1587 היה לנזיר במסדר הבנדיקטינים. הוא נדר את נדריו ב-1590 ושינה את שמו המקורי, טומאזו, לאדריאנו. אחד ממוריו במנזר היה ג'וזפו גואמי, שהיה בין מעצבי סגנונו.

כמו אורציו וקי, גילה עניין בהמרת המדריגל למטרות דרמטיות. בפרט, היה בין מפתחי צורה שכונתה "קומדיית מדריגל" - קבצים לא-מבוימים אך דרמטיים של מדריגלים, שהצטרפו, כאשר הושרו בזה אחר זה, לסיפור. קומדיית המדריגל נחשבה פעם לאחת ממבשריה החשובים של האופרה, אבל רוב חוקרי המוזיקה רואים בה כיום התפתחות נפרדת, חלק מן העניין הכללי שהתעורר באיטליה של התקופה ביצירת צורות מוזיקליות-דרמטיות. בנוסף לכך, נודעת לבנקיירי חשיבות כמחבר קנצונטות, חלופה קלילה יותר ופופולרית מאוד למדריגל בשלהי המאה ה-16. בנקיירי לא ראה בעין יפה את המונודיסטים ונטיותיהם ההרמוניות המהפכניות, שבעניינן התבטא בחריפות ב-Moderna Practica Musicale שלו (1613), ובה בשעה ארגן בשיטה את השימוש הלגיטימי של אמנות המונודיה בבס ממוספר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
 

* Original text of Bertoldino
* Original text of Caccasenno


קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:ילידי 1568
קטגוריה:נפטרים ב-1634
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
תורמוס ארץ-ישראלי

**תורמוס ארץ ישראלי** (שם מדעי: *Lupinus palaestinus*) הוא מין של תורמוס, פרח ממשפחת הפרפרניים, הנפוץ ביותר מבין מיני התורמוס בישראל, ואנדמי למישור החוף. באזור השרון אפשר לראות מרבדי פריחה גדולים של פרח זה. העלים מאוצבעים בעלי חמש אונות. הפרחים בצבעי לבן עד ורוד בהיר.
הפריחה מפברואר עד אפריל.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|ימין|400 פיקסלים|מרבד תורמוס ארצישראלי בהוד השרון

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1849
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
קובץ COM

**קובץ COM** הוא פורמט של קובץ הרצה במערכת ההפעלה DOS. זהו אחד משני הסוגים של קובצי הרצה הקיימים ב-DOS, השני הוא EXE (DOS executable).

לקובץ COM פורמט פשוט ביותר. קובץ בפורמט EXE המתקדם יותר כולל, בנוסף לתוכנית עצמה, גם כותר (header) ובו מידע המאפשר למערכת לבצע בזמן הטעינה את התאמת ההפניות היחסיות למקטעי זיכרון לפי הכתובת שבה נטענה התוכנית בפועל (מקטע הבסיס), תהליך הקרוי relocation. קובץ COM, לעומת זאת, כולל רק את הקוד והנתונים של התוכנית ונטען לזיכרון כפי שהוא, ללא כל שינוי. כתוצאה מכך, קובץ COM נטען מהר יותר מקובץ EXE ותופס נפח אחסון קטן יותר. עם זאת, היעדר התמיכה מצד המערכת ב-relocation של קובצי COM מטיל מגבלות משמעותיות על תוכניות בפורמט זה. גודלה המרבי של תוכנית COM הוא 64KB פחות 256 בתים (השמורים ל-PSP) והיא יכולה לטפל במקטע בודד בלבד - מקטע הבסיס - תוך שימוש בהפניות תוך-מקטעיות שאינן מצריכות עדכון בזמן הטעינה (המעבד מחשב את הכתובת האפקטיבית ביחס לאוגר המקטע הרלוונטי). להלכה, תוכנית COM יכולה לבצע relocation בעצמה, אך זוהי פעולה מורכבת למדי ועל פי רוב חסרת תועלת, בהתחשב בתמיכה המובנית ב-relocation של קובצי EXE.

בדומה לפורמט EXE, שמו של פורמט COM נובע מהסיומת הנהוגה בקבצים מסוג זה, אך החל מגרסה 2.0 של DOS זוהי מוסכמה בלבד, ובפועל אין לסיומת תפקיד בקביעת סוג הקובץ. הגורם הקובע הוא קיומו או היעדרו של כותר ה-EXE, המזוהה על ידי הרצף "MZ" (4Dh 5Ah) בתחילת הקובץ.

כאשר קובץ COM נטען ומורץ באמצעות קריאת המערכת INT 21h Function 4Bh (EXEC), מתבצעות הפעולות הבאות (רשימה חלקית):
# מערכת ההפעלה בוחרת את כתובת מקטע הבסיס שבו תיטען התוכנית. כברירת מחדל, תיבחר הכתובת הנמוכה ביותר האפשרית.
# המערכת בונה טבלת PSP עבור התוכנית בתחילת מקטע הבסיס.
# התוכנית נטענת לזיכרון מיד לאחר ה-PSP (בהיסט 100h [256] בתים מתחילת מקטע הבסיס).
# כל הזיכרון הזמין שמעל לכתובת הבסיס מוקצה לתוכנית.
# ארבעת אוגרי המקטע מכילים את כתובת מקטע הבסיס.
# השליטה מועברת לתוכנית באמצעות long jump להיסט 100h ממקטע הבסיס.

השימוש בקובצי COM היה נפוץ בעבר בתוכניות קטנות שנכתבו באסמבלי, בייחוד תוכניות TSR, תוכנות שירות ומנהלי התקנים. דוגמה ידועה לקובץ COM היא מעטפת שורת הפקודה של DOS, COMMAND.COM. חלק מסביבות הפיתוח לא תמכו בפורמט זה, כך שהיה על המתכנת לבנות קובץ EXE ולהמיר אותו לקובץ COM באמצעות הפקודה הייעודית exe2bin . עם התקדמות הטכנולוגיה הפך ההבדל בזמן הטעינה לזניח, ומגבלת הגודל הציבה מחסום בפני המשך פיתוח של תוכנות בפורמט זה. כתוצאה מכך, מערכות הפעלה שפותחו מאוחר יותר לא תמכו בו עוד.

## לקריאה נוספת

## הערות שוליים

COM
קטגוריה:DOS
אופיס דיפו

**אופיס דיפו** (באנגלית: **Office Depot**) היא רשת שיווק אמריקאית, מספקיות צורכי משרד הגדולות בעולם.
החברה הוקמה ב-1986 בפלורידה, ארצות הברית.
לאופיס דיפו הכנסות של יותר מ-15 מיליארד דולר בשנה והיא מעסיקה יותר מ-52,000 עובדים בכל רחבי העולם.

## פעילות לפי מדינות
### חנויות אשר בבעלות ומופעלות תחת השם אופיס דיפו
* , הוקם ב-1986
* , סניף אחד (2007)
* , 33 סניפים (2006)
* , 47 סניפים (2007)
* 
* 
* , 2 סניפים (2007)
* , 2 סניפים (2007)

### חנויות אשר מופעלות תחת השם אופיס דיפו אך הן בבעלות משותפת / הסכם הרשאה
* , כיום פועלות 111 חנויות.
* , כיום פועלות 3 חנויות.
* , כיום פועלות 3 חנויות.
* , כיום פועלות 4 חנויות.
* , כיום פועלות 4 חנויות.
* , כיום פועלות 13 חנויות.
* , כיום פועלות 9 חנויות.

## בישראל

רשת אופיס דיפו בישראל הוקמה על ידי צחי פישביין בשנת 1993. הסניף הראשון נפתח ברחוב יגאל אלון בתל אביב.

הרשת כיום בבעלות קבוצת UMI (יבואנית מותגי הרכב של GM וזכיינית AVIS בישראל), היא נציגת המותג האמריקאי בישראל מאז סוף שנות ה-90, ומפעילה עשרות סניפים בפריסה ארצית, לצד אתר אינטרנט. לצד הפעילות הקמעונאית, פעילה אופיס דיפו בעולם השירות לעסקים ומספקת את מגוון מוצריה לעסקים ברחבי הארץ.

## קישורים חיצוניים

* 

* אופיס דיפו בישראל

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:רשתות שיווק אמריקאיות
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1980
ז'ופאן

**ז'ופאן** (Župan) היה תוארו של מנהיג שבטי אצל הסלאבים הדרומיים בתקופת נדידת העמים. לאחר שהשבטים התיישבו התואר ז'ופאן היה לתוארו של שליט נפה קטנה, מי שתחת הנהלתו נמצאים מספר יישובים. המונח **ז'ופה** היה למונח מקביל לנפה. עם הזמן התואר הפך לפניית כבוד אל גברים נשואי פנים אצל הסלאבים הדרומיים וגם בוולאכיה.

בתואר **הז'ופאן הגדול** (Veliki župan) הוכתרו וויוודים מסוימים של העמים הסלאבונים, בעיקר קרואטים.

קטגוריה:תארים
קטגוריה:סלאבים
בשדות

**בשדות** הוא אלבומו השלישי של גבריאל בלחסן. האלבום יצא ב-20 בדצמבר בשנת 2006 בהוצאת חברת התקליטים התו השמיני.

שירי האלבום מתארים את התמודדותו של בלחסן עם ההפרעה הדו-קוטבית ממנה סבל, הכאב שליווה אותה, וסוגיות של אמונה, ייאוש ותקווה בהקשר לכך.

## רשימת השירים
#העוקד הנעקד והמזבח
#שלושה אביבים כתב דוד בלחסן והלחינה נועה בלחסן
#עריסת יהלום
#תפילה צעד 11
#בשדות
#עננו
#עץ אגוז
#מחיאות כפיים
#ברוך הבא

## אמנים משתתפים
*גבריאל בלחסן - גיטרה חשמלית, תופים, גיטרה אקוסטית, כותב מילים, מלחין
*דויד פרץ - הפקה מוזיקלית גיטרה בס, קלידים, גלוקנשפיל, אפקטים עיבוד. על עטיפת האלבום מופיע בטעות יוסי פרץ במקומו.
*נדב אזולאי - שותף להפקה מוזיקלית, גיטרה, אלקטרוניקה, תכנותי תופים, מיתרים, עיבוד
*אביב גדג' - עיבוד
*עידו אופיר - קלידים, תכנותים, עיבוד
*נועה בלחסן - גיטרה אקוסטית ו-שירה ב-"שלושה אביבים"
*גולן זוסקוביץ - גיטרה בס
*צוף יובל - מילים "בשדות"

## קישורים חיצוניים

* "כלי לשלוותנו", ביקורת על האלבום באתר השרת העיוור
*בשדות במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
ברכת תשובה

**ברכת הרוצה בתשובה** היא הברכה החמישית בתפילת שמונה עשרה, לאחר ברכת חונן הדעת ולפני ברכת סליחה. בתלמוד נאמר שברכת הרוצה בתשובה נתקנה לאחר ברכת חונן הדעת, משום שכך הוא הסדר בפסוק  ().

הברכה משתייכת לקבוצת ברכות הבקשה הנאמרות באמצעה של התפילה. עניינה הוא בקשה מן האל לסיוע בחזרתו בתשובה של כלל עם ישראל אל ה'.

## נוסח הברכה

נוסח ארץ ישראל: "הֲשִׁיבֵנוּ ה' אֵלֶיךָ וְנָשׁוּבָה חַדֵּשׁ יָמֵינוּ כְּקֶדֶם, כִּי 'שׁוּבָה שׁוּבָה' אָמַרְתָּ לָנוּ וְעַל הַתְּשׁוּבָה מֵרֹאשׁ הִבְטַחְתָּנוּ. בָּרוּךְ אַתָּה ה' הָרוֹצֶה בִּתְשׁוּבָה."

## משמעות הברכה
הברכה כוללת בקשות על תיקונו של עם ישראל בשלושה מישורים: תורה, עבודה - תפילה, ותשובה - על ידי קיום המצוות. על ידי שלושה דברים אלו ניתן להתקרב לה' ולהידבק בו.

בשתי הבקשות הראשונות, מתארים את ה' כמלך ואב. אין הכוונה שה' הוא אב ביולוגי, אלא לכך שהוא ברא את כל בני האדם, ולכן הם מחויבים כלפיו וצריכים לחזור בתשובה.

הבקשה השלישית מבקשת תשובה "שלמה" - מכיוון שתחילת התשובה צריכה להיעשות על ידי האדם עצמו מתוך רצון לתיקון, והשלמתה נעשה בעזרת האל. ישנם כמה פירושים למושג "תשובה שלמה". הרמב"ם מבאר שכשמזדמן לאדם לעשות שוב את החטא שחטא בו, והתאווה והיצר לעשות את החטא חזקים כמו בזמן עשיית החטא, ובכל זאת נשמר מלעשות את החטא - זוהי תשובה שלמה.

הברכה חותמת בכך שה' רוצה בתשובתם וקרבתם של בני האדם, ולכן הוא עוזר להם ומעודד אותם לחזור בתשובה.

## הערות שוליים

תשובה
אבן פינה

[ממוזער|250px|אבן פינה מקושטת ב[תבליטי ארד ומציינת את שנת הבנייה, כנסיית בוניפציוס הקדוש
 בפורסט שבמחוז אאכן|טקסט=]]
**אבן פינה** היא לבנה סמלית, אשר הנחתה מסמלת את תחילת בנייתו של מבנה. במקרים רבים האבן מודגשת וממוקמת בפינת המבנה, במקום בולט, ולעיתים היא כוללת תבליטים שעליהם סיפור הקמת המבנה ויום תחילת הבנייה.

הנחת הלבנה הסמלית בפינת המבנה נובעת משיקולי בנייה, משום שנוח להתחיל בפינה וממנה להמשיך את הבנייה מאשר להתחיל את הבנייה באמצע, ובאופן זה מתקבלת בנייה מדויקת יותר וללא סטיות.

## מקור השם
מקור מנהג הנחת אבן הפינה הוא עתיק, אם כי לא ידוע בדיוק מתי החל. בימי קדם טמנו מתחת לאבן הפינה את המנחות לאל כדי שיאשר את בניית המבנה. בסיפור גילגמש נזכרת 'מגילת היסוד' שנטמנה על ידי גילגמש בתוך אבן הפינה בחומת ארך ובה מסופרים עלילותיו.

אבן הפינה מוזכרת בתנ"ך פעמים ספורות, ואחת מהן היא . מפסוק זה נלקח שמה של המושבה ראש פינה. אבן פינה מוזכרת גם בברית החדשה, בעת משפטו של פטרוס בפני הסנהדרין, וכן במשל בעל הכרם, שם מתוארת הנחת האבן כמעשה אירוני.

## טקס הנחת אבן הפינה
בבנייתם של מבנים בעלי חשיבות, כגון מבני ציבור ובעיקר מבני דת שונים, נערך טקס הנחת אבן פינה. בטקס זה מתכבד לרוב אדם חשוב בקהילה או יוזם הבנייה להניח את האבן ולהתחיל בה את בניית המבנה השלם. 

בעידן המודרני, טקס הנחת אבן הפינה עשוי להיות גם יציקת הבטון הראשונה ולאו דווקא הנחת לבנה האופיינית לבנייה מלבנים. 

## בתרבות
המושג "אבן פינה" משמש לעיתים רבות כביטוי לייסודם של דברים, כגון ארגונים, חברות, מיזמים ואף תאוריות מדעיות או אמנותיות חדשות וחלוציות, אשר אינם מבנים פיזיים.

## ראו גם
* אבן ראשה

## קישורים חיצוניים

* אבן פינה במכון עתים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אבן
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:ביטויים
סאלאר דה אויוני

**סאלאר דה אויוני** (בספרדית: **Salar de Uyuni** או **Salar de Tunupa** – "מדבר המלח של אויוני") הוא מדבר מלח בדרום-מערב בוליביה. שטחו 10,582 קמ"ר, והוא מדבר המלח הגדול בעולם. סלאר דה אויוני מהווה חלק מרכס הרי האנדים, וגובהו כ-3,650 מ' מעל פני הים.

לפני כ-40,000 שנה היה המדבר חלק מאגם מינצ'ין הפרהיסטורי. כשיבש האגם, נותרו ממנו שני אגמים קטנים – פּוּפּוֹ ואוּרוּ אוּרוּ, ושני מדבריות מלח – אויוני וקוֹיפָּאסָה.

עומק המלח בשכבה העליונה של המדבר כ-10 מטר, ועומקו הכולל מוערך בכ-120 מטרים. לפי ההערכות, מכיל מדבר המלח של אויוני כ-10 מיליארד טונות של מלח. תעשיית המלח כורה בַּמדבר כ-25 אלף טונות של מלח בשנה, באמצעות קואופרטיב קולצ'אני. בנוסף, מכיל מדבר המלח גם הליט וגבס.

בלב המדבר שוכן "אי" אדמה המכונה איסלה דל פסקדו (בספרדית: "אי הדג"), בו גדלים קקטוסים המתנשאים לגובה של 10 מ'. מדי נובמבר פוקדים את הלגונות הפזורות במדבר להקות של פלמינגו.

המדבר מהווה יעד תיירותי, ונערכים בו סיורים היוצאים מהעיירה אויוני השוכנת בפאתיו. בלב המדבר הוקם בית מלון עשוי לבני מלח, המשמש בעיקר תיירים הפוקדים את האזור.


Image:Piles_of_Salt_Salar_de_Uyuni_Bolivia_Luca_Galuzzi_2006_a.jpg|ערימות מלח
Image:Isla_del_pescado.jpg|איסלה דל פסקדו
Image:Lake_Titicaca_Modis_Sensor_Nov_4_2001.jpg|תצלום לוויין של סאלאר דה אויוני. הכתם הכהה בחלקו העליון של התצלום הוא אגם טיטיקקה


## קישורים חיצוניים

* גליה גוטמן, הסלאר: מדבר המלח בבוליביה, מסע אחר

## הערות שוליים

קטגוריה:בוליביה: גאוגרפיה
קטגוריה:מדבריות מלח
קטגוריה:הרי האנדים
אני מאשים...!

[שמאל|ממוזער|250px|המאמר "!...J'accuse" ב[עמוד שער|שער העיתון "ל'אורור" מ־13 בינואר 1898]]
[שמאל|ממוזער|250px|המאמר ב[כתב יד (מקור)|כתב ידו של זולא]]
[ממוזער|[אמיל זולא]]
[ממוזער|[אלפרד דרייפוס]]
**אני מאשים...!** (בצרפתית: ****), הוא מכתב פומבי מפורסם של אמיל זולא שהתפרסם בעיתון הצרפתי ל'אורור  ב־13 בינואר 1898, ובו תקף בחריפות יוצאת דופן את התנהגות השלטון והצבא הצרפתיים כלפי אלפרד דרייפוס.
המאמר הוא למעשה מכתב פומבי הממוען אל נשיא צרפת פליקס פוֹר, ומאשים את המעורבים במשפט בזיופי מסמכים, בחקירה מוטה ובעיוות דין. למאמר היו השפעות חזקות על דעת הקהל בצרפת, והוא היה מהגורמים למשפט חוזר שבסופו דרייפוס קיבל עונש מקל של 10 שנות מאסר בצרפת, ולאחר מכן חנינה. ב-12 ביולי 1906 ביטל בית המשפט העליון את אשמתו של דרייפוס והוא זוכה סופית.

## תוכן המאמר
בין היתר כתב זולא:

למאמר הייתה השפעה עצומה על דעת הקהל. אמיל זולא הועמד לדין ונגזר עליו עונש של שנת מאסר וקנס, אך התעוררות הפרשה הביאה לקביעת משפט חוזר לדרייפוס, שבסופו זוכה. הוא נפטר בגיל 62 שנה, ארבע שנים לאחר שהתעוררה הפרשה עם פרסום מאמרו "אני מאשים" ועלו טענות שהורעל, אך ללא הוכחות.

## שימושים נוספים בביטוי
הביטוי **אני מאשים...** הפך למטבע לשון של מחאה כלפי רדיפה משפטית. שימוש מעין זה נעשה בפרשת דרעי בשמו של הסרט **אני מאשים** שהאשים את מערכת המשפט ברדיפה מגמתית של אריה דרעי על רקע דתי וגזעני. גם נאומיו של משה קצב בעניין פרשת החקירה וכתב האישום נגדו, בהם השווה עצמו לדרייפוס, כונו בתקשורת "נאומֵי אני מאשים".

## תרגום עברי
* אמיל זולא, **אני מאשים**, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ט. (שני תרגומים: אחד מאת יצחק שנהר  והשני מאת אברהם אבא רקובסקי, שפורסם ב"הצפירה" זמן קצר לאחר הופעת המאמר המקורי. לצדם הובאה פקסימיליה של המאמר המקורי.) (הופיע לרגל 50 שנה לפרסום המאמר)
* אמיל זולא, **אני מאשים...!**, מצרפתית: הדר קלונובר, הוצאת קמין־ברזילי, 2017. (הופיע לרגל 120 שנה לפרסום המאמר)

## לקריאה נוספת
* בן־ציון דינבורג (דינור), "ה'אני מאשים' של אמיל זולא ומשמעותו ההיסטורית", בתוך: אמיל זולא, **אני מאשים**, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ט, עמ' סג–צב.

## קישורים חיצוניים

* , , ,  (תרגומו של אברהם אבא רקובסקי, שפורסם ב"הצפירה" זמן קצר לאחר הופעת המאמר המקורי)
* 
* המאמר המקורי בצרפתית
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פרשת דרייפוס
קטגוריה:צרפת: אנטישמיות
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית השלישית
קטגוריה:יהדות צרפת
קטגוריה:1898
קטגוריה:מכתבים
קטגוריה:מאמרים
חיית בר

[ממוזער|[קרנף צר-שפה, המצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב ציד]]
[ממוזער|תיירים מתקרבים ל[דוב שפתני|דובים שפתניים בהודו. עימותים בין דובים שפתניים לאנשים שכיחים בהודו ונגמרים בהרוגים רבים וכן בציד דובים לנקמה.]]
**חיית בר** היא בעל חיים שנמצא בטבע, ואינה מטופלת או הופצה על ידי האדם, בניגוד לבעלי חיים מבויתים או בעלי חיים בשביה. חיות הבר מהוות חלק ממערכות אקולוגיות כמו מדבריות ויערות גשם, כשחלקם מצויות בחפיפה ליישובים ואחרים מצויים במרחק רב מכל יישוב אנושי. לעיתים המונח משמש לבעלי חיים שחלקם בויתו בעוד הם עצמם לא (למשל חתול בר סוס בר חזיר בר ועז בר).

מספר חיות בעלות התאקלמות מהירה אף חיים ביישובים כמו כפרים ואף בערים הגדולות. חיות בר אלה יכולות להשתלב ברחובות העיר ולהפוך לקבועים בה בעוד אחרים רק מהגרים אליה לזמן קצר או חולפים בה. חיות אלה יכולות לעיתים להגיע לעימותים עם בני אדם וחיות מבויתות ואף לפגוע בהם. במקרים מעטים נוצר קשר של חיית בר עם האדם, מה שמוביל לאילופם בידי האדם ולעיתים אף לביותם (למשל של שועלים).

## סכנת הכחדה
מינים רבים החיים בטבע מצויים בסכנת הכחדה, העלולה להסתיים בהכחדתם המוחלטת. ישנן סיבות רבות לסכנת ההכחדה, חלקן טבעיות וחלקן נובעות מפעילות האדם הכוללת ציד ודיג, פגיעה בבתי הגידול השונים באופן ישיר (בירוא יערות, שריפות מכוונות, זיהום מים) ובאופן עקיף (פעולות ההתחממות הגלובלית הממיסה קרחונים). בנוסף, הבאת מינים פולשים גם משנה את הסביבה אליה הובאו ולעיתים אלו מכחידים לחלוטין מינים מקומיים (נוסף על מינים מתפרצים ומתפראים המשגשגים בידי האדם וגורמים לפגיעה במינים אחרים), נוסף להפצת מחלות וזיהומים.

מספר חיות נכחדו בטבע וקיימים רק בשביה, כך שהם לא חיות בר מלאות. עם זאת גרעיני רבייה יכולים להשיב אותם לטבע כשהם משתקמים.

## עימותים עם האדם

חיות בר רבות מתקיימות בקרבה יחסית לאדם מה שמוביל לעימותים תכופים, לרוב לטובת האדם. עם זאת גם בעלי חיים יכולים לתקוף ולפגוע באדם, לטרוף חיות בית, לפגוע במזון חקלאי ולהעביר מחלות. בעשורים האחרונים חלה עלייה רבה בעימותים הללו בין השאר עקב הגידול באוכלוסייה ועקב הפגיעה בבתי גידול טבעיים למטרות שימוש בקרקע. במספר מקרים בעלי חיים נכחדו לחלוטין עקב העימותים התכופים, אף שמספר חיות הצליחו להסתגל אליהם.

## ראו גם
* התפראות - בעל חיים מבוית שהשתחרר לבר
* שימור חיות בר
* בעלי חיים בשביה
* יום חיי הבר הבין-לאומי
* סבל של חיות בר

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בעלי חיים לפי סביבת מחיה
הר בראון

**הר בראון** (בערבית: **תל בורעום**: 'ניצן') הוא הר געש רדום ברמת הגולן, המתנשא לגובה של 1,056 מטר מעל פני הים. ההר הוא חלק מקו התלים הישראלי והוא שוכן בין הר חרמונית לבין הר בנטל, דרומית לאל-רום. 

בראון
בראון
קטגוריה:קו התלים הישראלי
מדרשת עין הנציב

שמאל|ממוזער
**מדרשת עין הנציב** היא מדרשה תורנית לנשים בראשות ד"ר אסתר פישר השוכנת בקיבוץ עין הנצי"ב ומשתייכת לתנועת הקיבוץ הדתי. 

זוהי אחת המדרשות הראשונות לנשים, המשלבות שירות בצה"ל או שירות לאומי עם לימוד תורה. ניתן לראות את מדרשת הבנות כמקבילה נשית של ישיבת הקיבוץ הדתי לבנים.

המדרשה הוקמה בה'תשמ"ו (1986) ביוזמת בנות שחפצו במסלול משימתי-תורני לאחר התיכון, בדומה למכינות של הבנים הדתיים ובמתכונת לימודים דומה לזו של תלמידי ישיבות ההסדר בעת שהותם בישיבה. בתחילה שכנה המדרשה בשדה אליהו ולאחר כמה שנים עברה לעין הנצי"ב. הלימודים מיועדים לנשים צעירות המעונינות לגבש את זהותן הדתית ומחויבותן להלכה תוך לימוד מעמיק. במסגרת הלימודים מתגוררות הלומדות בפנימייה ובנוסף ללמודים מתנדבות גם בעבודה קהילתית ביישובי הסביבה.    

במדרשה שישה מסלולי לימוד:
* תוכנית יובל – תוכנית שנתית לפני שירות צבאי או שירות לאומי, או אחריו.
* תוכנית מעיין – שילוב של לימודים במדרשה ושירות צבאי בגרעין. מיועד לבוגרות תיכון.
* תוכנית שנת ב' – תוכנית המיועדת לבוגרות שנת מדרשת או שנת מכינה. נמשכת 7 חודשים.
* תוכנית לתלמידות חו"ל – תלמידות חו"ל הבאות לשנת לימודים בישראל, בדרך כלל לאחר סיום התיכון.
* תוכנית בוגרות שירות  – תוכנית עבור מסיימות צבא או שירות לאומי.
* תוכנית אלול לבוגרות שירות – תוכנית הנערכת במהלך חודש אלול ומציעה הכנה לקראת הימים הנוראים והכנה לקראת החיים שלאחר השירות.
* בשנת תשפ"ה 2025 נחנכה שלוחה חדשה של המדרשה בקריית שמונה.
בראש המדרשה עמד עד שנת התשס"ה הרב ד"ר אלי כאהן שנפטר בכ"ב באלול תשס"ח (22.9.2008). עקב מחלתו החליף אותו הרב יצחק בן פזי. בשנת התשס"ט מונה לתפקיד הרב אביה רוזן. בשנת התשע"ג הוחלף הרב רוזן ברב יצחק בן דוד. בשנת התשע"ח פרש הרב יצחק מראשות המדרשה והחליפה אותו הרבנית  ד"ר אסתר פישר.

## ראו גם
* פמיניזם דתי (יהדות)

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

עין
קטגוריה:מוסדות חינוך של הקיבוץ הדתי
קטגוריה:עין הנצי"ב
380-389 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 389 - 380 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 387 לפנה"ס - שלום אנטלקידס, המכונה גם "שלום המלך", חותם את המלחמה הקורינתית

## נולדו
* 384 לפנה"ס - אריסטו
* 384 לפנה"ס - דמוסתנס

## נפטרו
* 385 לפנה"ס (לערך) - אריסטופאנס

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-4 לפנה"ס לפי שנים
390-399 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 399–390 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
[שמאל|ממוזער|250px|399 - מותו של [סוקרטס, ציור מאת לואי ז'אק דייוויד, 1787.]]
* 399 לפנה"ס - תחילת שימוש בקטפולטה
* 397 לפנה"ס - קשר קינדון - ניסיון כושל להפלת השלטון בספרטה
* 396 לפנה"ס - העיר ויי נופלת לידי הרומאים
* 395 לפנה"ס - פרוץ המלחמה הקורינתית בין ספרטה ובעלות בריתה לבין תבאי, קורינתוס, אתונה וארגוס
* 390 לפנה"ס - הגאלים פולשים לרומא

## נולדו
* 397 לפנה"ס - דיוניסיוס השני (טיראן סירקוסאי)
* 396 לפנה"ס - קסנוקרטס, פילוסוף יווני ותלמידו של אפלטון.

## נפטרו
* 399 לפנה"ס - ארכלאוס, מלך מוקדון
* 399 לפנה"ס - סוקרטס, פילוסוף יווני
* 395 לפנה"ס - תוקידידס, היסטוריון יווני
* 395 לפנה"ס - ליסנדרוס, מצביא ומדינאי ספרטני.
* 391 לפנה"ס - מו דזה, פילוסוף סיני.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-4 לפנה"ס לפי שנים
יורופ (מפרשית)

שמאל|ממוזער|250px|מפרשית יורופ בזמן הפלגה
ה**יורופ** היא סירת יחיד שעוצבה בבלגיה בשנת 1960 על ידי אלויס רולאנד. הדגם שונה במרוצת השנים לדגם one-design.
הסירה מתאימה לשייטים השוקלים בין 50 ל-75 ק"ג וגדולים מדי לסירת האופטימיסט. גוף הסירה עשוי מסיבי זכוכית ושוקל 45 ק"ג ומשקל הסירה מצוידת 60 ק"ג. חרטום הסירה מחודד והירכתיים מעוגלות. 

המפרש עשוי מדקרון, והתורן עשוי מסיבי פחמן ומעוצב אישית לשייט. תורן רך מתאים יותר לשייטים קלים מכיוון שברוחות חזקות הוא יכול יותר להתעקל (דבר המשפיע על התנהגות הסירה) מאשר תורן קשיח המתאים לשייטים כבדים יותר.

היורופ נקבע כדגם אולימפי לשייטת יחידה לאולימפיאדת 1992 אך סירת הלייזר רדיאל הוחזרה כדגם היחידים האולימפי לנשים לפני אולימפיאדת 2008.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של מפרשית היורופ 

קטגוריה:מפרשיות
T34 קליופה

שמאל|ממוזער|350px|T34 קליופה בצרפת
**T34 קליופה** היה משגר רקטות שהורכב על גבי טנקים והיה בשימוש צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה.

המשגר הורכב על טנק M4 שרמן וירה מטח רקטות באורך 4.6 אינץ' מ-60 קני שיגור. משגר הטילים היה מסודר בחמש שורות של 12 קני שיגור.

המשגר פותח בשנת 1943. מספר קטן של משגרים יוצר והיה בשימוש בדיוויזיה המשוריינת השנייה של צבא ארצות הברית בצרפת באוגוסט 1944.

## דגמים נוספים

משגר טילים **T34E1 קליופה**- זהה למשגר הטילים T34 קליופה אך מסודר ב-4 שורות של 14 קני שיגור.

משגר הטילים **T34E2 קליופה**- גרסה זהה למשגר הטילים T34 קליופה אך קוטר הטילים שונה מ-4.6 אינץ' ל-7.2 אינץ'. מספר קני השיגור נשאר 60. היה בשימוש בקרבות בין השנים 1944-1945.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רקטות ארטילריות
קטגוריה:גרסאותיו של טנק השרמן
דעמת

**דעמת** (בשבאית:𐩵𐩲𐩣𐩩, 10px10px10px10px; בגעז: ደዐመተ, עם תנועות ዳዓማት, Daʿamat או ዳዕማት, Daʿəmat)
הייתה ממלכה באזור אריתריאה וצפון אתיופיה של ימינו, שהתקיימה בין המאות ה-8 וה-7 לפני הספירה. קיימים מקורות מידע מועטים על ממלכה זו, ונעשו מעט עבודות ארכאולוגיות אודותיה. כתוצאה מכך, לא ידוע אם דעמת הייתה קיימת כציוויליזציה לפני קיסרות אקסום או שהתפתחה לממלכת אקסום או אחת מהמדינות הקטנות בתקופה הפרוטו-אקסומית שהתפתחו לממלכת אקסום.

בירת הממלכה הייתה העיר יחא. ממלכה זו פיתחה מערך השקיה, שימוש במחרשות, גידלה דוחן, וייצרה מוצרי ברזל ונשק.

רוב ההיסטוריונים המודרניים רואים בציוויליזציה זו כבת המקום (ילידית), למרות ההגמוניה של ממלכת סבא בים האדום. עם זאת, היסטוריונים אחרים רואים את דעמת כתערובת של "תרבות עילית" של ממלכת סבא והתרבות הילידית. התומכים במוצא הילידי של דעמת מצביעים על כך כי שפת הגעז, השפה השמית העתיקה אשר דוברה בצפונה של אתיופיה ובאריתריאה, לא הובאה מממלכת סבא אלא התפתחה באזור דובר שפה שמית משנת 2000 לפנה"ס בקירוב. לפי ממצאיהם, השפעת ממלכת סבא הייתה מועטה ומוגבלת למספר אזורים, ונעלמה לאחר עשורים בודדים. ייתכן שממלכת סבא הקימה מושבה צבאית או מסחרית שהייתה בעלת ברית עם ממלכת דעמת או ממלכה פרוטו-אקסומית אחרת.

אחרי נפילת דעמת במאה ה-5 לפנה"ס, נשלט האזור על ידי ממלכות קטנות. עד עליית אחת מממלכות אלו, קיסרות אקסום אשר
ממנה צמחו אתיופיה ואריתריאה (חבש) המודרניות.

## ראו גם
*היסטוריה של אתיופיה
*
*קיסרות אקסום
*ארץ פונת

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תימן: היסטוריה
קטגוריה:אריתריאה: היסטוריה
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
חוק וירת

ממוזער|ניקלאוס וירת מרצה באוניברסיטת אורל המדינתית, רוסיה.
בענף המחשוב, **חוק וירְת** טוען כי "תוכנה הופכת לאיטית בקצב הגבוה יותר מהאצת החומרה". ניבוי זה מיוחס לניקלאוס וירת, שטבע את האמרה בשנת 1995.

## הסבר
בהתאם לתחזית של חוק מור מ-1965, מוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע. עם זאת, חוק וירת קובע שאין הדבר משפיע בהכרח על המהירות בה נעשית העבודה המועילה בתוכנה. תוכניות נוטות לגדול ולהסתבך עם הזמן, ונתיבי הריצה נוטים להתארך. זאת ועוד, יש מתכנתים המסתמכים באופן עיוור על חוק מור ומצדיקים בעזרתו קוד מקור לא יעיל, בחושבם שקוד זה לא יהווה בעיה שהרי החומרה תהפוך למהירה יותר בכל מקרה.

תוכנה משמשת ליצירת תוכנה, ומתכנתים רבים עושים כיום שימוש בסביבות פיתוח משולבות, מהדרים, שלדי תוכנה ספריות קוד וכדומה. שכבות תוכנה אלה מגבירות את רמת ההפשטה ומביאות את המתכנת להבנה טובה יותר של צורכי המשתמש, אך באותה העת מרחיקות אותו מהפרטים של החומרה. כדי להביע את הפשטות האלה בשפה המובנת למעבד, נדרשות שכבות פירוש רבות ומספר גדול מאוד של הוראות מכונה. כשתנאים אלה מתקיימים ללא בקרה מתאימה, התוצאה היא התנפחות תוכנה, הנחזית בחוק וירת.

דוגמה לחוק וירת אפשר לראות במערכות הפעלה מודרניות למחשבים אישיים. זמן האתחול של מחשב אישי ארוך מהזמן שנדרש לאתחול מחשב בשנות השמונים או התשעים, למרות הגידול העצום שחל במהירות ובכוח החישוב של החומרה.

## ביקורת

## חוק גייטס
**חוק גייטס** הוא וריאציה של חוק וירת וחוק מור, הקובעת שמהירותה של תוכנה מסחרית בפיתוח יורדת ב-50% כל 18 חודשים, ולכן מונעת מהמשתמש את היתרונות הטמונים בחוק מור. 

חוק גייטס מבטא את תסכולם של משתמשים רבים החשים בהאטה במהירות התוכנה מדי גרסה שהם מתקינים, האטה המחייבת אותם להחליף את החומרה בה הם משתמשים בפרקי זמן קצרים מהצפוי. החוק נקרא על שמו של ביל גייטס אף שגייטס לא ניסח או ביטא אותו בעבר. הוא נקרא על שמו כדי לבטא הלך רוח הומוריסטי על כך שדווקא מוצרי מיקרוסופט הולכים ונעשים איטיים יותר עם כל הוספה של טלאים או תכולות חדשים.

## ראו גם
* חוק מור
* תוכנה מנופחת
* משבר התוכנה
* חוק פרקינסון

## לקריאה נוספת

* *The School of Niklaus Wirth: The Art of Simplicity* by László Böszörményi, Jürg Gutknecht, and Gustav Pomberger (Editors), Morgan Kaufmann Publishers, 2000, .


קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:כללי אצבע
קטגוריה:חוכמת חיים
DEET

**N,N-Diethyl-meta-toluamide**, או בקיצור **DEET** הוא חומר דוחה חרקים. אופן השימוש בו הוא מריחה על העור או על בגד. DEET מגן מפני עקיצות יתושים וקרציות ולכן עוזר במניעה של מספר מחלות כגון מלריה וקדחת דנגי.

## היסטוריה
DEET פותח בידי צבא ארצות הברית בעקבות הלקחים מלחימת הג'ונגל במלחמת העולם השנייה. החומר הוכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1946 ולשימוש אזרחי ב-1957.

## מנגנון פעולה
DEET נקלט בקולטני החישה של חרקים ומעורר בהם סלידה. בנוסף DEET מעכב את פעילות האנזים אצטילכולין אסטראז, וכך משבש את פעילות מערכת העצבים. בעבר סברו כי DEET חוסם את קולטני הריח של החרק למולקולה  המופרשת בזיעה ובנשימה, וכך פוגע ביכולתו לאתר את יעדו, אולם השערה זו הופרכה בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:מלריה
מנזר כרמיזן

**מנזר כרמיזן** (בערבית: **دير كريمزان**, דיר כרמיזאן; הופיע גם כ"קרמיזן" בעיתונות ובאתרי הנצחה) הוא מנזר קתולי של המסדר הסלזיאני האיטלקי, הממוקם בצפון הר חברון, במדרון הדרומי של נחל גילה בגובה של כ-850 מטרים מעל פני הים, מצפון מערב לבית ג'אלא ומצפון ליישוב הר גילה. המנזר נמצא בסמוך לגדר ההפרדה בצידה הירושלמי ובנייניו נראים היטב מבתיה המערביים של שכונת גילה.

ממוזער|שמאל|המנזר והעמק שלצידו, מאי 2022
ממוזער|שמאל|מנזר קרמיזן מבט משכונת גילה

המנזר הוקם על ידי נזירים סלזיאנים בשנת 1883 על חורבות מנזר ביזנטי מן המאה ה-7 לספירה. נראה ששמו של המנזר בא מהמילה כרם שכן באזור ישנם כרמי ענבים וזיתים.

הנזירים עוסקים בגידול גפנים וזיתים. במקום ישנו יקב, בית בד להפקת שמן זית, מוזיאון קטן לטבע, בית ספר מקצועי לבנים וסמינר תאולוגי לכמרים. היקב במנזר מייצר החל משנת 1885 מספר רב של יינות, ברנדי, יין תוסס, חומץ ועוד. רק אחוז קטן מן הגפנים גדלים על אדמות המנזר, רוב הגפנים מגיעים ממנזר בית ג'מל, מאזור בית לחם, מרחבי הרי יהודה ומשפלת יהודה.
מתקני הייצור ביקב חודשו בשנת 1997 והייצור מגיע כיום לכ-700 אלף ליטר בשנה.

המנזר מממן מהכנסותיו על מכירת מוצרי היקב בעיקר את בית הספר המקצועי בבית לחם, השייך גם הוא למסדר הסלזיאני. בית הספר מונה מעל 200 תלמידים.

## הרצח בכרמיזן

ב-22 באוקטובר 1984 נרצחו בסמוך למנזר שני סטודנטים ישראלים, רון לוי ורויטל סרי, בידי עיסא עבד רבו, שומר יום תושב מחנה הפליטים דהיישה. לאחר שחרורו ב-2014, במסגרת שחרור מוקדם של אסירים פלסטיניים, בעקבות המשא ומתן המדיני בין ישראל לפלסטינים. עבד רבו סיפר שהרצח היה במסגרת מבצע מתוכנן ומונחה לפגוע באוטובוס אזרחי, אך משזה לא יצא לפועל בחר להרוג את בני הזוג שנקלעו באקראי למקום. הוא כפתם, חבש את ראשיהם והודיע להם שהוא דן אותם למוות, ואז רצח אותם בדם קר, בכדור אחד לראשם, ולאחר מכן הודיע לדודתו על הצלחת הפעולה כנקם על מות בנה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

* אתר יקב כרמיזן
* The Annexation Wall in Cremisan באתר אגודת סנט איב, אוגוסט 2015
* הרצח ליד מנזר הכרמיזן ותמונת המחבל הרוצח ושני הנרצחים היהודים, וכן נרצח ערבי בפעולת נקם יהודית. כתבה בעיתון העולם הזה

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי יהודה: כנסיות ומנזרים
המעבדה להנעה סילונית

**המעבדה להנעה סילונית** (באנגלית: **Jet Propulsion Laboratory**) היא אחד ממרכזי סוכנות החלל האמריקנית נאס"א, ותפקידה העיקרי פיתוח גשושיות מחקר בלתי מאוישות, הפעלתן, שליטה על משימות מחקר פלנטריות וניתוח מדעי של ממצאי הגשושיות. JPL ממוקם בפסדינה, קליפורניה.

## שורשי המעבדה להנעה סילונית
המעבדה להנעה סילונית החלה לפעול בשנות השלושים של המאה העשרים. תיאודור פון קרמן החל בניסויים בהנעה רקטית במתחם שהיה שייך למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק). למרות השם, המרמז על הנעה סילונית, מעולם לא עסקו במעבדה זו בפיתוח מנועי סילון. השם JET שימש בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים כינוי להנעה רקטית. בשלהי מלחמת העולם השנייה התבקשו מומחי המעבדה לנתח ולהעריך את יכולותיו של הטיל הבליסטי הגרמני V-2. לאחר המלחמה, פיתחו אנשי המעבדה רקטה למדידות שונות ברום האטמוספירה, שכונתה קורפוראל. רקטה זו הורכבה על גבי טילי V-2 שהועברו לארצות הברית ושימשה כשלב שני בטילים אלה.

## JPL כמרכז של סוכנות החלל האמריקנית נאס"א
עם הקמת נאס"א בשנת 1958, עברה האחריות המינהלית והתקציבית למתקני המעבדה להנעה סילונית אל הסוכנות החדשה. עם חלוקת תחומי האחריות של נאס"א בין מרכזיה הפזורים ברחבי ארצות הברית, הוחלט כי JPL תהיה אחראית על תחום גשושיות המחקר הפלנטריות השונות של סוכנות החלל האמריקנית. המעבדה להנעה סילונית ממומנת מתקציב פדרלי, ומבצעת עבודות עבור נאס"א תחת חוזים הנחתמים מולה ומול קאלטק.

## תחומי פעילויות עיקריים
המעבדה להנעה סילונית אחראית על אפיון המשימות הבלתי מאוישות של סוכנות החלל האמריקנית, תכנון מפורט של הגשושיות, ניהול הפרויקטים עד לשלב בניית הגשושית, הקמת צוותי מדענים לניתוח הנתונים שייתקבלו מהגשושיות, ניהול משימות החלל בפועל דרך שורה של מרכזי בקרה בקומפלקס המרכז, הפקת תוצרי המשימות והפצתן.

## משימות חלל המנוהלות על ידי המעבדה להנעה סילונית
למעט טלסקופ החלל האבל, מנוהלות כל גשושיות המחקר הבלתי מאוישות של נאס"א על ידי JPL. בין המשימות העכשוויות המנוהלות על ידי JPL ניתן למנות את:
* הגשושית לחקר השמש יוליסס
* הרוברים ספיריט ואופרטוניטי במאדים (תוכנית מארס רובר)
* הגשושית לחקר שבתאי קאסיני
* הגשושיות וויאג'ר 1 וויאג'ר 2 (תוכנית וויאג'ר)
* טלסקופ החלל WISE
* הרובר קיוריוסיטי במאדים
* הרובר "פרסווירנס" במאדים
* הגשושית ג'ונו לחקר צדק

## משימות היסטוריות שנוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית
בין המשימות שנשלמו, ונוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית ניתן למנות את:
* נחתות ויקינג למאדים
* נחתות תוכנית סרוויור שנחתו על הירח
* הגשושית גליליאו לחקר כוכב הלכת צדק
* הגשושיות בתוכנית פיוניר ובהן פיוניר 10 ופיוניר 11
* הגשושיות בתוכנית מארינר לחקר מאדים, נוגה וכוכב חמה לרבות מארינר 10

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:נאס"א: מתקנים
קטגוריה:פסדינה
410-419 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 419 - 410 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 418 לפנה"ס - קרב מנטיניאה, הקרב היבשתי הגדול ביותר במלחמה פלופונסית
* 415 לפנה"ס - אתונה משגרת צבא לתקיפת סירקוזה שבסיציליה

## נולדו
* 418 לפנה"ס - אפמינונדס, מצביא תבני.
* 412 לפנה"ס - דיוגנס - פילוסוף יווני מאסכולת הציניקנים באתונה.
* 411 לפנה"ס - טימוליאון, מדינאי ומצביא יווני.

## נפטרו
* 414 לפנה"ס - לאמאכוס, מצביא אתונאי.
* 413 לפנה"ס - ניקיאס, מדינאי ומצביא אתונאי.
* 413 לפנה"ס - פרדיקס השני, מלך מוקדון
* 410 לפנה"ס - היפוקרטס מכיוס, מתמטיקאי ואסטרונום יווני.

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-5 לפנה"ס לפי שנים
400-409 לפנה"ס

ממוזער|העולם בשנת 400 לפנה"ס
**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 409 - 400 לפנה"ס**

## אירועים בולטים בעולם
* 405 לפנה"ס - תחילת שלטונו של דיוניסיוס הראשון, טיראן סירקוסאי
* 404 לפנה"ס - סיום המלחמה הפלופונסית
* 400 לפנה"ס לערך - שבטים קלטים פולשים לאזור אוסטריה של ימינו

## נולדו
* 408 לפנה"ס - אאודוקסוס מקנידוס, איש אשכולות יווני מתלמידי אפלטון.
* 408 לפנה"ס - דיון מסירקוסאי, מדינאי יווני.
* 400 לפנה"ס - אנטיפטרוס (מצביא)
* 400 לפנה"ס - פרמניון

## נפטרו
* 405/6 לפנה"ס - סופוקלס
* 406 לפנה"ס - אוריפידס, מחזאי ביוון העתיקה (נולד ב-480 לפנה"ס).

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-5 לפנה"ס לפי שנים
שרי מקובר-בליקוב

**שרי מקובר בליקוב** היא עיתונאית ישראלית.

## ביוגרפיה
נולדה בבני ברק למשפחה חרדית מחסידות אלכסנדר. היא נינתו של מייסד בני ברק יצחק גרשטנקורן. אמהּ סופרת ומשוררת, ואביה הרב יהודה מקובר מראשי ישיבת אלכסנדר. התחנכה בחברה החרדית אך בגיל צעיר חזרה בשאלה ועברה לעולם החילוני.

כתבותיה ב"מעריב" הופיעו במוסף "סופשבוע" ובמוסף לשבת. בנוסף, הייתה אחראית על פרויקט "הכי טובים ברפואה" שהתפרסם מדי שנה בחג הפסח והציג את עשרת הרופאים הנבחרים בכל הקטגוריות הרפואיות.

בנובמבר 2013 עברה ל"ידיעות אחרונות" ככתבת המוסף "7 ימים". בינואר 2021 חזרה לכתיבה ב"המוסף" של מעריב.

כותבת גם באתר "העין השביעית", מגישה תוכניות טלוויזיה ומרצה בנושאי תקשורת.

ב-2005 יצרה עם אורה מימון-פילבסקי את הסרט "בת מלך" שהוקרן בערוץ הראשון, בפסטיבל הקולנוע היהודי בארצות הברית ובקנדה ובסינמטקים בישראל. זהו סרט דוקומנטרי העוסק בחיים ובשאיפות של האישה החרדית בת זמננו, באמצעות תיעוד אינטימי של ארבע נשים חרדיות ובני משפחתן. הסרט היה מועמד לפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.

נשואה לאיתיאל, טייס מסוקים וסא"ל (מיל') ואם לארבעה. מתגוררת ביהוד-מונוסון.

## קישורים חיצוניים

* כל הכתבות של שרי מקובר-בליקוב במעריב 
* תיאור הסרט בת מלך  באתר סינמטק ירושלים.
## הערות שוליים

קטגוריה:יוצאות בשאלה
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:משפחת גרשטנקורן
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
סביבת פיתוח משולבת

[שמאל|ממוזער|250px|לאזרוס היא סביבת פיתוח גרפית ל-[Free Pascal]]
**סביבת פיתוח משולבת** (באנגלית: **Integrated Development Environment** או בקיצור **IDE**) היא תוכנת מחשב המסייעת למתכנתים לפתח תוכנה.

סביבת פיתוח משולבת כוללת לרוב עורך קוד מקור, מהדר או מפרש, כלי בנייה ממוכנים ומנפה (דיבאגר). לעיתים, הסביבה כוללת כלים לבקרת תצורה וניהול גרסאות וכן כלים המקלים על בניית יישומים בעלי ממשק משתמש גרפי. סביבות מודרניות כוללות גם כלים המסייעים בתכנות מונחה-עצמים כגון סייר מחלקות, בוחן עצמים ותרשים של עץ המחלקות.

סביבת הפיתוח המשולבת מקלה על ההליך התכנותי, והופכת אותו לפחות מסורבל.

ניתן להבדיל בין שני סוגי סביבות פיתוח עיקריים: סביבות פיתוח טקסטואליות (כמו טורבו פסקל, ו-Free Pascal) וסביבות פיתוח גרפיות (כמו ויז'ואל סטודיו, דלפי, לזארוס, אדובי פלאש, רפסודי ואליס) שבהן ניתן לבצע חלק מכתיבת הקוד באמצעות שימוש בעזרים חזותיים.

## דוגמאות לסביבות פיתוח משולבות נפוצות
* ויז'ואל סטודיו
*IntelliJ IDEA (אנ')
* Eclipse
* NetBeans
* ++Dev-C
* Xcode
* Pycharm
* Code Composer Studio

## ראו גם
* עורך קוד מקור
* ערכת פיתוח תוכנה (SDK)
* הנדסת תוכנה

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:כלי תכנות