open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ספר חרדים

**ספר חרדים** הוא ספר הלכתי, שחיבר רבי אלעזר אזכרי בצפת במאה ה-16. הספר מונה את תרי"ג המצוות בחלוקה לפי האיברים שעל ידם מתקיימת המצווה. בסופו מופיעים פיוטים שונים שחיבר.

שמו של הספר "חרדים" ניתן לו על ידי מחברו, על שם היראה הגדולה והחרדה הנצרכים על פי דבריו לקיום המצוות. הספר הובא לדפוס לראשונה בוונציה בשנת 1601, לאחר מות מחברו.

## תוכן הספר

הספר ממיין את המצוות לפי איברי הגוף השונים; מצוות התלויות בעיניים, באוזניים, בגפיים וכיוצא בזה, ועוסק בשורשיהן ובענפיהן של המצוות. עיסוק מיוחד יש במצוות התלויות בארץ. כמו כן, הספר מדגיש פעמים רבות את הפן הקבלי שבמצוות ומרבה לצטט את דברי הזוהר (בעיקר מתוך ה"רעיא מהימנא" שעוסק בתרי"ג מצוות) ומדברי רבותיו - מקובלי צפת.

בסוף הספר מופיעים מספר פיוטים אשר "ידיד נפש" הוא הידוע שבהם. הספר מהווה גם מקור ראשון לתעודות היסטוריות שונות, כמו למכתבו של הרמב"ם אחרי עלייתו לארץ ישראל. הכרעתו ההלכתית כי קדושת שביעית נוהגת בפירות נוכרים, עוררה עניין רב בספרות ההלכה. בספר מובאות רבות בשם "ספר המדות", אותו זיהה משה חלמיש עם הספר "אורחות צדיקים".

## מהדורות וספרים שהתחברו בעקבות הספר

הספר נדפס לראשונה בוונציה בשנת 1601, ומאז נדפס בעשרות מהדורות.

במהלך הדורות חוברו קיצורים שונים של הספר והוא תורגם לשפות אחרות. רבי אברהם דנציג, מחבר הספר "חיי אדם", חיבר קיצור לספר חרדים, שנדפס בתוך ספרו "זכרו תורת משה". תרגום ליידיש יצא לאור תחת השם "תם וישר". 

ספרים אחרים התחברו על בסיס חלוקתו של ספר חרדים למצוות התלויות באיברים, ועליהם נמנים הספרים "זובח תודה" לרב מרדכי אצבאן, קושטא ה'תצ"ג; "ליקוטי יוסף" לרבי יוסף מזבורוב, למברג ה'תק"פ בערך; והספר "נר מצווה" לרב אהרון מאפטא, המלקט את דברי הבעל שם טוב על סדר ה"ספר חרדים", פיוטרקוב ה'תרע"א.

## תפוצתו של הספר

בשל היותו מרכז את המצוות בצורה נוחה לעיון, התחבב הספר על המוני בית ישראל. בספר משנה ברורה נכתב, ש"עוד יש הרבה והרבה מצוות שלא הובאו בשולחן ערוך, ונמצאים בספרי מוני המצות הרמב"ם והסמ"ג והחינוך, **וביותר בספר חרדים** כי הוא קיבץ מכל הראשונים הקודמים לו בהמצות הנוהגות למעשה בזמן הזה, ונכון מאוד שילמוד אותם כל אדם ויהיה בקי בהן" (). בתולדותיו של החפץ חיים מסופר, שהחפץ חיים נהג למסור שיעור קבוע בספר חרדים.

## לקריאה נוספת
* מרדכי פכטר, חייו ואישיותו של ר’ אלעזר אזכרי בראי יומנו המסטי וספר "חרדים", שלם ג (תשמא) עמ' 127–147.
* משה חלמיש, לשאלת זהותו של הספר "בית מדות" הנזכר בס’ חרדים וב"ראשית חכמה" קריית ספר מז (תשלב) עמ' 169–178.
* הרב נתן דוד שפירא, הגהות המדפיסים בשיר "ידיד נפש", "תורה שבעל פה" מא, עמ' קיד.

## קישורים חיצוניים
*
* קיצור "ספר חרדים" באתר "דעת"
* פרקים נג-נה של ספר חרדים באתר "דעת"
* "ספר חרדים" ב-HebrewBooks.org
* 

קטגוריה:ספרי מצוות
קטגוריה:ספרי מוסר
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
דאודורו דה פונסקה

הגנרליסימו **מנואל דאודורו דה פונסקה** (בפורטוגזית: **Manuel Deodoro da Fonseca**; 5 באוגוסט 1827 – 23 באוגוסט 1892), הוא שהדיח את פדרו השני קיסר ברזיל והפך לנשיא הראשון של רפובליקת ברזיל.

## חייו
פונסקה נולד במדינת אלגואס בעיר אשר נושאת בימינו את שמו. הוא פיתח קריירה צבאית, ובמהלכה דיכא את מהומות פריירה (Revolta Praieira) בפרנמבוקו ב-1848, שהיו המקבילה הברזילאית למהפכות אביב העמים. הוא נלחם במלחמת ארגנטינה–ברזיל ובמלחמת הברית המשולשת (1864–1870), ובמהלכן הגיע לדרגת סרן. מאוחר יותר, ב-1884, הוא הועלה לדרגה הצבאית הפיקודית הגבוהה ביותר, פלדמרשל. אומץ ליבו, יכולתו הצבאית וסגנון מרשים הפכו אותו לאישיות בקנה מידה לאומי.

לימים, כאשר התמנה פונסקה למושל מדינת ריו גראנדה דו סול, משכילים רפובליקנים כמו בנז'מין קונסטן ורוי ברברוזה חיזרו אחריו, בחוגי הקפה של סאו פאולו. ב-1886, פונסקה הזהיר כי הממשלה האימפריאלית הורתה על מעצרם של רפובליקנים בולטים. לכן, פונסקה נסע לריו דה ז'ניירו, ושם עמד בראש פלג צבאי שתמך בחיסול העבדות. יוקרתו האישית העמידה אותו בראש ההפיכה הצבאית שהדיחה את הקיסר ב-15 בנובמבר 1889. הוא עמד בראש הממשלה הזמנית, וזו קראה לקונגרס העתיד להיבחר לנסח חוקה חדשה עבור איחוד המדינות של ברזיל. עם זאת, הוא נכנס במהרה לעימות עם המנהיגים הרפובליקניים האזרחיים.

בחירתו של פונסקה לנשיא על חודו של קול ב-26 בפברואר 1891 התרחשה במקביל ללחץ צבאי שהופעל על הקונגרס. מספר ימים אחרי כן הוא אמר את שבועת הנשיא בקוינטה דה בוסה ויסטה, הארמון המלכותי בריו דה ז'ניירו, וכיום המוזיאון הלאומי של ברזיל.

בעוכרה של ממשלת פונסקה עמדו יחסי האיבה בין הנשיא לבין סגנו, פלוריאנו פיישוטו. היא נתקלה באופוזיציה חזקה בקונגרס, שלקחה על עצמה לנסות ולהכשיל את פעולות הממשלה. בשל כך, הנשיא הרבה להשתמש בצווים נשיאותיים, מה שחיזק את התנגדות האופוזיציה, שהלכה והתאחדה סביב סגן הנשיא פיישוטו. אחד הצווים שעוררו התנגדות רבה, הוא הצו שהעניק לחברה פרטית את הזיכיון על נמל טורס, פעולה שהנחיתה מכה לקפיטליזם הלאומני. המתח בין הקואליציה לאופוזיציה הגיע לשיא כאשר פונסקו הודיע על פיזור הקונגרס, והכריז על מצב חירום לאומי ב-3 בנובמבר 1891. ההתנגדות גברה, ונבחרי העם שהתנגדו למהלך מצאו תמיכה בפקידים הבכירים של הצי הימי של ברזיל. ברזיל הייתה על סף מלחמת אזרחים, ולכן ב-23 בנובמבר 1891 פונסקה התפטר מתפקידו והעביר את משרת הנשיא לפלוריאנו פיישוטו.

דאודורו דה פונסקה מת בריו דה ז'ניירו ב-23 באוגוסט 1892.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי ברזיל
קטגוריה:מרשלים ברזילאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף ברזילאיים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1827
קטגוריה:נפטרים ב-1892
אדריכלות בברזיל

**האדריכלות בברזיל**, כפי שהתפתחה במהלך מאות השנים מאז ראשית ההתיישבות, מושפעת מתרבויותיהן של הקבוצות האתניות השונות המרכיבות את העם הברזילאי וממגוון סגנונות אדריכליים המיובאים מחוץ לברזיל. האדריכלות הבנדיריסטית והבארוק של מינאס ז'ראיס (המכונה "הבארוק המיניירי") נחשבים על ידי מלומדים רבים כביטויים סגנוניים אירופאיים אשר קיבלו לבוש ושפה ברזילאיים. 

המונח "אדריכלות בנדיריסטית" מתייחס למבנים שנבנו באזור שהוא היום מדינת סאו פאולו על ידי משפחות של בנדיראנטס, בהשראה מסוימת של האסתטיקה של המנייריזם. הבארוק המניירי הוא סוג של בארוק (אף שרבים מחשיבים אותו כקרוב יותר לרוקוקו), והוא מיוצג בעיקר בכנסיות שתוכננו על ידי אלז'נדיניו.

על פי היסטוריונים שונים, האדריכלות הברזילאית הגיעה לשיא שכלולה עם התנועה המודרניסטית, ובאה לידי ביטוי בבנייתה של ברזיליה, על ידי לוסיו קוסטה ואוסקר נימאייר.

## אדריכלים ברזילאים ידועים
*לוסיו קוסטה
*אוסקר נימאייר
*ז'ואאו בטיסטה וילה-נובה ארטיגאס
*פאולו מנדס דה רושה
*ז'יימה לרנר

## קישורים חיצוניים

*
ברזיל
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:ברזיל: מבנים
קטגוריה:אדריכלות לטינו-אמריקאית
כארס מלינדוס

**כארס מלינדוס** (ביוונית עתיקה: **Χάρης ὁ Λίνδιος**) היה פסל יווני מהעיר לינדוס שבאי רודוס, תלמידו של ליסיפוס. כארס בנה עבור תושבי רודוס את הקולוסוס מרודוס, פסל ברונזה ענק של אל השמש הליוס שנחשב לאחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:קצרמר יוון העתיקה
קטגוריה:פסלים יוונים
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
רוזלין טורק

**רוזלין טורֶק** (באנגלית: **Rosalyn Tureck**; 14 בדצמבר 1914 – 17 ביולי 2003) הייתה פסנתרנית ונגנית צ'מבלו יהודיה אמריקאית ילידת שיקגו, אילינוי. שמה של טורק נקשר בעיקר למוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך.

## קורות חיים
נולדה בשיקגו, בתם השלישית של זוג מהגרים יהודים מרוסיה. למדה בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, ואחד ממוריה בבית ספר זה היה ליאון תרמין. הופעת הבכורה שלה בקרנגי הול הייתה בנגינה על הטרמין, כלי נגינה אלקטרוני.

טורק לא הסתפקה בנגינת באך. הרפרטואר שלה הקיף יצירות משל לודוויג ואן בטהובן, יוהנס ברהמס ופרדריק שופן, כמו גם מלחינים מודרניים כגון דייוויד דיאמנד, לואיג'י דאלאפיקולה וויליאם שומאן דיאמנד שאב את ההשראה לכתיבת הסונאטה הראשונה לפסנתר מנגינתה של טורק.

תקופה מסוימת הלכה טורק בדרכה של ונדה לנדובסקה וביצעה את יצירות המקלדת של באך בצ'מבלו, אך בהמשך חזרה לפסנתר. היא הייתה חברת כבוד בסנט הילדה קולג', אוקספורד.

רוזלין טורק מתה בניו יורק בשנת 2003, בגיל 88.

## קישורים חיצוניים

* אתר Tureck Bach Research Institute 
** ביוגרפיה ומידע נוסף, באתר Tureck Bach Research Institute
* הארייט פיינברג, 
* Guide to the Rosalyn Tureck Papers, 1893-1980, באתר ספריית העיר ניו יורק 


* Brian Wise, Rosalyn Tureck, Eminent American Pianist, Dies at 88, WNYC, July 18, 2003
* Allan Kozinn, Rosalyn Tureck, Pianist Specializing in Bach, Dies at 88, *[[הניו יורק טיימס]]*, July 19, 2003
* Jessica Duchen, Rosalyn Tureck: Fearsomely demanding keyboard player dedicated to the music of JS Bach, *[[The Guardian]]*, 19 July 2003
* 
* Chris Pasles, Rosalyn Tureck, 88; Pianist Helped Create New Interest in Bach, *[[The Los Angeles Times]]*, July 22, 2003


קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסנתרניות אמריקאיות
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:נגני צ'מבלו יהודים
קטגוריה:נגני צ'מבלו אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
טומהוק (להקה)

**טומהוק** (**Tomahawk**) היא להקת הבי מטאל ניסיוני/רוק אלטרנטיבי אמריקאית.

## ביוגרפיה
הלהקה הוקמה ב-2000 בידי מייק פאטון מפנטומאס (לשעבר במיסטר באנגל ופיית' נו מור) ודויין דניסון (לשעבר בהג'יזס ליזרד). דניסון צירף ללהקה את ג'ון סטנייר (לשעבר בהלמט) ופאטון את קווין רוטמניס ממלווינס.

טומהוק הוציאה עד כה ארבעה אלבומים. הלהקה הופיעה במדינות רבות, לרוב כמופע המרכזי, אך לעיתים גם כלהקת חימום של להקות כגון טול. האלבום הראשון הוא אלבום קונספט המתעד פסיכולוגיה של רוצח סדרתי.

## דיסקוגרפיה
*2001 – *[[Tomahawk (אלבום)|Tomahawk]]*
*2004 – *[[Mit Gas]]*
*2007 – *[[Anonymous (אלבום)|Anonymous]]*
*2013 – *[[Oddfellows]]*

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סופרגרופ
אגוסטין באריוס

**אגוסטין פיו באריוס** (ספרדית: **Agustín Pío Barrios**; 23 במאי 1885 – 7 באוגוסט 1944), המכונה גם **Agustín Barrios Mangoré**, גיטריסט פרגוואי.

## ביוגרפיה
באריוס נולד בסן חואן באוטיסטה שבפרגוואי. הוא למד לנגן טכניקות מיוחדות ממורו גוסטבו סוסה אסקלדה. החל משנת 1910 ניגן באריוס בקונצרטים בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, אורוגוואי, מקסיקו וקובה, והיה הגיטריסט הדרום אמריקאי הראשון אשר זכה להצלחה גם באירופה:
ב- 1934 הופיע בבריסל שבבלגיה ומאוחר יותר גם בגרמניה וספרד שם זכה להצלחה רבה ותשבחות מהביקורות. ב-1936 שב באריוס לדרום אמריקה.

באריוס נחשב לאחד המלחינים הגדולים לגיטרה קלאסית מדרום אמריקה. בין יצירותיו ניתן למנות את: La Catedral, An Alm for the Love of God, Maxixe, A mi madre, אשר הושפעו רבות מאמונתו הדתית. כמו כן כתב באריוס אופוסים וואלסים רבים.
אגוסטין באריוס נפטר ב-1944 בסן סלבדור.

## קישורים חיצוניים

* אוגוסטין באריוס: ההשפעה הדתית והפולקלוריסטית מאחורי יצירותיו

קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:גיטריסטים קלאסיים
קטגוריה:מוזיקאים פרגוואים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1944
גמילה

**גמילה** היא תהליך של השתחררות מתלות בסוג כלשהו של התמכרות או הרגל, כגון גמילה מעישון או גמילה מחיתולים.

תהליך הגמילה נעשה באמצעות הפסקה מוחלטת של ההתמכרות או בירידה הדרגתית בשימוש בגורם התלות עד למצב בו האדם אינו תלוי בו יותר.

## תסמיני גמילה מהתמכרות גופנית
לאחר שהגוף פיתח מנגנוני פיצוי היוצרים מצב של סבילות עבור חומר מסוים, היעדרו של החומר מפסיק את השפעתו בעוד שמנגנוני הפיצוי ממשיכים לפעול לבדם.
בגלל שבמצב זה מנגנוני ההומיאוסטזיס פועלים ללא התנגדות ומורגשים ביתר שאת, הפסקה מוחלטת של נטילת החומרים הממכרים עלולה לגרור אחריה תסמינים של היפוך השפעה.

תסמיני הגמילה עשויים להיות גופניים או נפשיים ובדרך כלל גופניים ונפשיים גם יחד. משך זמן הגמילה יכול להימשך בין מספר ימים ועד מעבר לשנה ותלוי בסוג הסם ובמנגנוני הפעילות שלו.

## ראו גם
* גמילה מאלכוהול – תהליך הפסקת הצריכה של משקאות משכרים
** תסמונת גמילה מאלכוהול
* גמילה מחיתולים – תהליך שבו מאמנים פעוטות לעשות את הצרכים באסלה או בסיר פלסטיק קטן דמוי סיר לילה, על מנת שיחדלו להשתמש בחיתולים
* גמילה מסמים – תהליך הפסקת ההתמכרות לסמים פסיכואקטיביים או לתרופות ממכרות
* גמילה מעישון – תהליך הפסקת העישון
* גמילה ממסכים – תהליך הפסקה של הרגלי צפייה ממושכת בלתי נשלטת במסך

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התמכרות
פלוריאנו פיישוטו

**פלוריאנו ויירה פֶּיישוֹטוֹ** (; 30 באפריל 1839 - 29 ביוני 1895) הנשיא השני של ברזיל.

## שנותיו הראשונות
פלוריאנו נולד בחוות גידול קני סוכר באיפיוקה שליד מסייאו במדינת אלגואס להורים עניים עם עשרה ילדים. הוא גדל אצל דודו שהיה בעל אמצעים ומעורב יותר בפוליטיקה המקומית. לאחר סיום בית הספר הוא התגייס לצבא לגדוד של חיל רגלים. בשנת 1861 הוא הוסמך לקצין תותחנים ונשלח ללימודים באקדמיה צבאית שבה הוא התבלט כבעל כוח רב מצד אחד, ובאהבתו לציור נופים מצד שני. בשנת 1865 הוא פיקד על יחידה קטנה שנשלחה לשמור על נהר אסטרטגי במלחמת הברית המשולשת ומנע בהצלחה מכוחות האויב שמשני צדי הנהר להתאחד. פלוריאנו זכה בעקבות הצלחתו לקידום ובמבצעים נוספים במערכה נגד פראגוואי נודע כמפקד אמיץ וקר רוח שלא היסס לעמוד מול אש האויב. לאחר שלוש שנים בחזית פרגוואי, עם מותו של קרלוס אנטוניו לופז, שב פלוריאנו לברזיל כשהוא נושא בדרגת סגן-אלוף.

פלוריאנו המשיך לשאת תפקידים בירוקרטיים שונים מטעם השלטון המרכזי, ונשא לאישה את בת דודו. הוא ככל הנראה תמך בסתר בתנועה לחיסול העבדות וזכה בעקבות זאת לאות כבוד מטעם אגודה של מתנגדי העבדות.

בשנת 1884 מונה פלוריאנו לנשיא מדינת מאטו גרוסו. בתפקידו זה הוא הפעיל נגד ילידי דרום אמריקה יד קשה. הא גם הצטרף למפלגה הליברלית ונהיה פעיל בתנועה לחיסול העבדות.

## הבחירות וירושת משרת הנשיא
פלוריאנו פיישוטו היה גנרל בצבא, עת נבחר להיות סגן נשיא ברזיל ב-1891. מאוחר יותר, כאשר התפטר נשיאה הראשון של ברזיל, גנרל דאודורו דה פונסקה, ירש פיישוטו את משרת הנשיא. הוא נכנס לתפקיד בתקופה קשה יחסית לרפובליקה הצעירה ברזיל. כניסתו לוותה במחאה, שכן היא עמדה בסתירה לחוקת ברזיל באותה עת. לפי סעיף 42 בחוקה, במקרה והנשיא המכהן מתפטר מתפקידו, סגנו יוכל לתפוס את משרת הנשיא אך ורק אם מחצית מתקופת הכהונה של הנשיא הושלמה. פונסקה, הנשיא הראשון, אכן השלים מחצית מכהונתו, ולכן פיישוטו ירש שלא באופן חוקי את התפקיד, נטען.

פלוריאנו פיישוטו דיכא מרד של קצינים מהצי הימי הברזילאי כנגדו בשנת 1893, וכן גבר על תנועה צבאית שהסיתה נגדו במדינת ריו גראנדה דו סול. תקופת כהונתו אופיינה בהגברת ריכוזיות המשטר והלאומניות.

## מורשת
פיישוטו לעיתים מכונה כ"ממזג הרפובליקה" או "גנרל הברזל". הוא סיים את כהונתו ב-15 בנובמבר 1894. למרות חוסר הפופולריות שלו, גנרל הברזל היה אחראי לגיבושה של ממשלה רפובליקנית חדשה.

## קישורים חיצוניים

* פלוריאנו פיישוטו באתר הרשמי של משרד הנשיאות הברזילאי (בפורטוגזית)
* 

* [Jose M. Bello, '''History of Modern Brazil 1888 to 1964 ''', [Stanford University Press], 1966], pages 89–106


קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי ברזיל
קטגוריה:סגני נשיאי ברזיל
קטגוריה:מרשלים ברזילאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף ברזילאיים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1839
קטגוריה:נפטרים ב-1895
תלות גופנית

מצב של **תלות** הוא מצב פסיכולוגי או גופני המתפתח כאשר האדם הנוטל תרופות או סמים, אינו יכול להפסיק לעשות בהם שימוש או להפחית במינונים שלהם בלי שיסבול מתסמונת נסיגה. יש תרופות או סמים הגורמים בעקבות הפסקתם ובמקרים חריגים גם כאשר אין מגבירים ומעלים את המינונים שלהם, תסמונת נסיגה קשה במיוחד ולמעשה תסמונת של גמילה. 

התלות בסמים או תלות בתרופות בעלות השפעה דומה נחלקת לשני סוגים, תלות פיזית ותלות נפשית. התלות הפיזית מאופיינת בהפרעות גופניות קשות ואילו התלות הנפשית מאופיינת בדחף נפשי של צורך עז להמשיך וליטול את הסם כדי להימנע מאי-נוחות ובעיקר כדי להמשיך לחוות עונג, תחושת ההנאה ותחושת סיפוק שהוא שואב ממנה. מצב של תלות הופך מהר מאוד למצב של התמכרות, אם כי קשה להבחין ביניהם.
 
מצב של תלות בתרופות שאין להן השפעה נפשית, פחות שכיח, אם כי רווח למדי. אפשר לפתח תלות בתרסיסים נגד אלרגיה, טיפות לאף סתום ועוד, עד שאי אפשר להפסיק לעשות בהם שימוש מבלי שיתפתחו תופעות הקשות פי כמה מאלה שבגינן ניטלו התרופות מלכתחילה.

## ראו גם
* התמכרות

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות כתוצאה משימוש בחומרים פסיכואקטיביים
פאהארי

**פאהארי** (Pahari וגם Pahaari) היא שפה המדוברת בצפון הודו. אחת משתי השפות הרשמיות בהימאצ'ל פרדש, ומדוברת גם באוטר פרדש, פנג'אב, וכן בנפאל ופקיסטן. כוללת מגוון ניבים. הפירוש המילולי של המילה פאהאר בשפת פאהארי הוא "הר", להזכיר את מקום היווצרות השפה – הרי ההימלאיה, בהינדי ובשפות אחרות המדוברות בהודו פירוש המילה פאהארי הוא "שפת אנשי ההרים".

השפה מחולקת לשלושה ניבים עיקריים, המזרחי שבנפאל, המרכזי באוטר פרדש והמערבי בהימאצ'ל פרדש.

## קישורים חיצוניים
*הסבר בספרדית
* 

קטגוריה:שפות הודו-איראניות
קטגוריה:הימאצ'ל פרדש
מונוגמיה

[ממוזער|חתן וכלה ב[חתונה|חתונתם. המונוגמיה היא הדרך המקובלת היום במרבית המדינות.]]
**מונוגַמיה** (מיוונית – מוֹנוֹ = יחיד, גַמוֹס = נישואין) היא מערכת יחסים זוגית בין שני בני אדם השומרים אמונים לבן זוג אחד בלבד. המצב ההפוך בו ליחיד ישנם מספר פרטנרים נקרא פוליגמיה.

מונוגמיה מתבטאת בין היתר גם בצורה רשמית, בה בני זוג נרשמים כנשואים או ידועים בציבור. המונוגמיה היא צורת התא המשפחתי המקובלת כיום והייתה מקובלת גם בעבר ברוב החברות והתרבויות בעולם. לעיתים מדובר במונוגמיה סדרתית: מצב שבו אין לאדם יותר מפרטנר אחד ליחסי מין בעת ובעונה אחת, אך יש לו יותר מפרטנר אחד לאורך החיים. בתרבויות המערביות מונוגמיה סדרתית הופכת להיות מקובלת יותר ויותר, במיוחד בשנות החיים שלפני הקמת תא משפחתי עם צאצאים, אך גם בשנים שלאחר מכן. במונוגמיה סדרתית מאבדים את היתרונות שבמונוגמיה שצוינו לעיל – לזכר האב לא מובטח כי הוא מגדל את צאצאיו ולנקבה לא מובטחת תמיכה בגידול הצאצאים. בכך עלולה המונוגמיה הסדרתית להפר את יציבות התא המשפחתי. כנגד זה, יתרון המונוגמיה הסדרתית הוא בכך שאפשר לבחור מעת לעת בני זוג שונים.

מונוגמיה בטבע קיימת בייחוד בקרב חלק מהעופות. המונוגמיה חשובה במיוחד אצל בעלי החיים שצאצאיהם דורשים זמן גידול ממושך – לנקבה מובטחת תמיכה בגידול הצאצאים ולזכר מובטח כי הוא מגדל את צאצאיו.

## ראו גם

* פוליגמיה
* פוליאמוריה
* מונוגמיה בבעלי חיים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משפחה
קטגוריה:נאמנות מינית
גלגל השמש (מתקן שעשועים)

ממוזער|ימין|300px|גלגל השמש בלילה – מבט מכיוון מפרץ פרדייס.
**גלגל השמש** (באנגלית: **Sun Wheel**) הוא גלגל ענק המצוי בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.

שמו של המתקן מתבסס על דמות השמש המצוירת במרכז הגלגל – גלגל שנבנה בהשראת "גלגל הקסם" שהיה מצוי בקוני איילנד בשנת 1927.
הייחוד של שני גלגלים אלה הוא שתאי הנוסעים אינם קבועים על היקף הגלגל אלא נוסעים על מסילות פנימה והחוצה בכוח התנועה הצנטרפוגלית של תנועת הגלגל הענק.

## נתוני המתקן
* **פתיחה:** 8 בפברואר 2001 (עם פתיחת פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני)
* **מתכננים:** וולט דיסני אימג'ינירינג וחברת אינטמין AG
* **קוטר:** 48 מטרים
* **תאי נוסעים:** 24: 16 תאים כתומים וסגולים המסוגלים לנוע, 8 תאים אדומים שאינם נעים.
* **משך הנסיעה במתקן:** 9:00
* **סוג המתקן:** גלגל ענק

## קישורים חיצוניים

* 
ממוזער|ימין|300px|גלגל השמש – מבט ממפרץ פרדייס.

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:ההרפתקה הקליפורנית של דיסני
קטגוריה:גלגלי ענק
שיחת צבים עם קראש

שמאל|150px
**שיחת צבים עם קראש** (באנגלית: **Turtle Talk with Crush**) הוא מתקן בפארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה וכן בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני המצוי באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.

המתקן נפתח בביתן הימים החיים שבאפקוט בנובמבר 2004.

## תיאור המתקן
המתקן תוכנן על ידי חברת וולט דיסני אמג'ינירינג בשיתוף עם חברת ההנפשה פיקסאר. המתקן כולל שיחה של הקהל עם הדמות קראש - הצב האוסטרלי המופיע בסרט של אולפני וולט דיסני וחברת פיקסאר - "מוצאים את נמו".

הטקסט של השיחה אינו קבוע מראש, והשיחה מתבצעת עם דמות ההנפשה המוקרנת על מסך וידאו הנראה כמו חלון של אקווריום. המתקן מופעל באמצעות מפעיל המנפיש את קראש ושולט בהנפשה וכן מדבב את הדמות ומשיב לשאלות הקהל.

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:ההרפתקה הקליפורנית של דיסני
קטגוריה:אפקוט
קטגוריה:מוצאים את נמו
אוניברסיטת לוון

**האוניברסיטה של לֵוֶון** (Katholieke Universiteit Leuven או KUL) היא אוניברסיטה מודרנית שמושבה בעיר לוון שבפלנדריה (בלגיה). האוניברסיטה המודרנית נוסדה בעיר מכלן בשנת 1834 תחת השם האוניברסיטה הקתולית של מכלן ועברה לעיר לוון בשנת 1835 לאחר סגירתה של האוניברסיטה הלאומית של לוון. האוניברסיטה של לוון נחשבת לממשיכת דרכה האקדמית של האוניברסיטה העתיקה של לוון שפעלה בין השנים 1425–1797 והפסיקה לפעול לאחר העברת השליטה על השטח לידי צרפת במסגרת הסכם קמפו פורמיו. בשנת 1968 התפצלה האוניברסיטה לשתי אוניברסיטאות: פלמית וצרפתית, המזוהות עם הקבוצות האתניות המרכזיות בבלגיה. האוניברסיטה הפלמית נשארה במקום מושבה בלוון והאוניברסיטה הצרפתית עברה ללוון החדשה שבוולוניה. האוניברסיטה חסרה בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם, בגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר ובקבוצת קוימברה.

## היסטוריה

האוניברסיטה הישנה של לוון הוקמה בשנת 1425 על פי בקשתו של יוהאן הרביעי, דוכס ברבנט לבית ולואה מהאפיפיור מרטינוס החמישי. האפיפיור נעתר לבקשה, והנפיק ב-9 בדצמבר 1425 בולה אפיפיורית המורה על הקמת מוסד ללימודים גבוהים. שפת הלימוד באוניברסיטה העתיקה הייתה לטינית והזרם המרכזי בה היה יאנסניזם (זרם קתולי, אותו הקים קורנליוס יאנסן בוגר האוניברסיטה). גדולתה של האוניברסיטה באה לה, בין היתר, בעקבות חברי הסגל החשובים שלה וביניהם אדריאן פלוריץ דדל (לימים האפיפיור אדריאנוס השישי), ארסמוס מרוטרדם, חואן לואיס ויוס, אנדריאס וסאליוס וגרארדוס מרקטור.

בשנת 1797, במסגרת הסכם קמפו פורמיו שחתם את מלחמת הקואליציה הראשונה, הועברה השליטה על השטח לממשלת צרפת. בעקבות חוק צרפתי מאותה תקופה שקבע איסור על קיום אוניברסיטאות בשטחה של צרפת, נסגרה האוניברסיטה ב-25 באוקטובר 1797. רכושה של האוניברסיטה וספריה הועברו ל-École centrale, שנחשב ליורשה המשפטי של האוניברסיטה. ה-École centrale נסגר בשנת 1802.

ספריית האוניברסיטה נפגעה קשות בשתי מלחמות העולם. במהלך מלחמת העולם הראשונה, ב-25 באוגוסט 1914, שרפו הגרמנים את הספרייה, ובכך השמידו 300,000 ספרים (ביניהם כתבי יד עתיקים ונדירים). אחרי מלחמת העולם שוקמה הספרייה במאמץ בינלאומי, אך נפגעה שוב במלחמת העולם השנייה ורק 15,000 מ-900,000 הספרים שהיו בספרייה בין שתי מלחמות העולם שרדו את המלחמה.

בשנות ה-60 התקיימו בלוון מחאות של סטודנטים דוברי פלמית, אשר דרשו אוניברסיטה המלמדת בשפתם. ב-1968 פוצלה האוניברסיטה לשניים. האוניברסיטה הפלמית **Katholieke Universiteit Leuven** והאוניברסיטה דוברת הצרפתית, **Université Catholique de Louvain (UCL)**, שמשכנה עבר ל"לוון החדשה" (Louvain-la-Neuve) בדרום בלגיה. גם הספרייה פוצלה: ספרים עם מספר סידורי אי-זוגי נותרו בלוון, והספרים עם המספר הזוגי עברו ללוון החדשה. למרות ההריסה והפיצול, קיימים כיום יותר מארבעה מיליון ספרים בשתי הספריות.

## בוגרים מפורסמים
* אדריאן דדל - האפיפיור אדריאנוס השישי.
* ארסמוס מרוטרדם
* גרארדוס מרקטור
* קורנליוס יאנסן
* אנדריאס וסאליוס
* חואן לואיס ויוס

## קישורים חיצוניים

* 
* 

לוון
לוון
קטגוריה:לוון
קטגוריה:בלגיה: דת
לוון
לוון
לוון
סרגיי סחנובסקי

**סרגיי סחנובסקי** (נולד ב-15 במאי 1975) הוא מחליק אמנותי על הקרח ישראלי. זוכה מדליית ארד באליפות העולם (נאגנו 2002) ומקום שישי באולימפיאדת החורף (סולט לייק סיטי 2002) ביחד עם גלית חייט.

## ביוגרפיה
סחנובסקי הוא יליד מוסקבה, טרם עלייתו לישראל היה אלוף עולם לנוער עם יקטרינה סבירינה וגם בן זוגה של מרינה אניסינה, שזכתה במדליית זהב עבור צרפת באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) ביחד עם גוונדל פזרה.

משנת 1995 סחנובסקי הוא בן זוגה של גלית חייט ועמה הגיע להשגים שונים ובהם: תשע פעמים זכה באליפות ישראל, מקום חמישי באליפות העולם (ניס 2000), מקום רביעי באליפות אירופה (טורינו 2005) והשיא מדליית ארד באליפות העולם בנאגנו בשנת 2002, המדליה הראשונה, והיחידה עד כה, של ישראל באליפות עולם בספורט החורף.

באולימפיאדת נאגנו (1998) סחנובסקי וחייט סיימו במקום ה-14, באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) סיים הזוג במקום השישי ובאולימפיאדת טורינו (2006) סיים במקום ה-8, כאשר הניקוד שלהם נפגע עקב נפילה של חייט בריקוד החובה.

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של סחנובסקי וחייט

קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח ישראלים
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח אולימפיים ישראלים
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מריה אנה מוצרט

**מריה אנה ולבורגה איגנציה מוצרט** (בגרמנית: **Maria Anna Walburga Ignatia Mozart**; 30 ביולי 1751 – 29 באוקטובר 1829), שכונתה "נאנרל" מוצרט (**Nannerl" Mozart"**), הייתה מוזיקאית אוסטרית מפורסמת באירופה של המאה ה-18. אחותו הבכורה של וולפגנג אמדאוס מוצרט, ובתם של לאופולד מוצרט ואנה מריה מוצרט.

## חייה
כשהייתה בת שבע החל אביה ללמד אותה לנגן בצ'מבלו. בתחילה התגלה בה פוטנציאל של ילדת פלא. אביה לקח אותה יחד עם אחיה למסעות קונצרטים בערי אירופה, כמו וינה ופריז כדי לנצל את כישרונם. בראשית הדברים הייתה ידה על העליונה בקונצרטים אלה ושמה נודע כנגנית צ'מבלו ופסנתרנית מעולה, אך עם הזמן האפילו כישרונותיו של אחיה הצעיר על שלה אף כי הייתה מוזיקאית מחוננת בזכות עצמה, שנלוותה לעיתים קרובות אל וולפגנג במסעותיו, לא עשתה לה שם כמלחינה . וולפגנג חיבר אפוא יצירות רבות לפסנתר, בייחוד דואטים, שיאפשרו לאחותו לנגן יחד אתו. הוא כיבד את כישרונותיה והאמין ביכולתה להצליח כמורה למוזיקה או מבצעת בווינה, אוסטריה, אבל ההבטחה המוקדמת שהייתה בה לא התממשה מעולם במלואה.
ממוזער|שמאל|מריה אנה מוצרט בסביבות 1785
וולפגנג מרד בסמכות אביו, במידה ידועה, אך היא המשיכה להתנהל בהתאם להדרכת האב. משום כך, החליט ליאופולד מוצרט להציב את אחיה במוקד פעילותו וכיעד לבתו הציב נישואים הולמים. כדי לוודא, שבתו תינשא לאדם "מכובד", דחה את בחירותיה ובחר בשבילה בשופט שלום עשיר, יוהאן בפטיסט פראנץ פון ברכטולד צו זוננבורג. נישואים אלה, יחד עם מרדנותו של אחיה ונישואיו עם קונסטנצה ובר, גרמו לריחוק בין השניים. אחרי מות האב, התחדש הקשר ביניהם, אבל השיחות היו רשמיות ועסקו בעיקר בענייני ירושה. חייה התמקדו בבעל שלא אהבה, בילד אחד ששרד בחיים ובקריירה של הוראה בעיר שלא סבלה (זלצבורג שבאוסטריה).

## לקריאה נוספת
* ג'יין גלובר , **הנשים של מוצרט**, 2005, עברית בהוצאת ידיעות אחרונות, 2007, תרגום: אביעד שטיר.
* Sharon Chmielarz, *The Other Mozart*

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:פסנתרנים אוסטרים
קטגוריה:נגני צ'מבלו
מריה אנה
קטגוריה:משפחת מוצרט
קטגוריה:מוזיקאים אוסטרים
קטגוריה:פסנתרניות
קטגוריה:ילידות 1751
קטגוריה:נפטרות ב-1829
אבי האומה

[250px|ממוזער|[ג'ורג' וושינגטון, אבי האומה של ארצות הברית]]

[200px|שמאל|ממוזער|[סימון בוליבר, אבי האומה בשש מדינות שונות - בוליביה, קולומביה, אקוודור, פנמה, פרו וונצואלה.]]
[200px|שמאל|ממוזער|[אוטו פון ביסמרק, אבי האומה של גרמניה.]]
[200px|שמאל|ממוזער|[מהטמה גנדי, אבי האומה של הודו]]
[200px|שמאל|ממוזער|[סון יאט-סן, אבי האומה של הרפובליקה הסינית והרפובליקה העממית של סין.]]
[200px|שמאל|ממוזער|[ג'וזפה גריבלדי, אבי האומה של איטליה.]]
**אבי האומה** הוא תואר, לרוב לא רשמי, של מנהיג הנחשב כמייסדה של אומה. ברוב המקרים הוא גם דמות מפתח בתולדות האומה, גיבור שגבר על אתגרים בדרך לייסוד האומה או לעצמאותה ואף מהווה השראה לפטריוטיות. דמותו בדרך כלל מונצחת על שטרות, על בולים ובשמות רחובות. במדינות מסוימות מגיע הדבר עד לכדי פולחן אישיות. המינוח המודרני "אבי האומה" בא על בסיס המינוח הקדום יותר לתיאור האב הראשון של קבוצה אתנית מובדלת הנושאת או משמרת את שמו בזיכרונה הקולקטיבי. אחת הדוגמאות הבולטות לכך היא אברהם, אבי האומה העברית, המוזכר בתנ"ך ובכתבי דתות שונות.

השימוש הראשון במונח במשמעותו המודרנית היה בתקופת האימפריה הרומית, כאשר אוגוסטוס, מייסד האימפריה, זכה לתואר הרשמי "Pater Patriae" (בלטינית "אבי המולדת").

לא כל "אבות האומה" מחזיקים בתואר לעולמים, בעיקר כאשר מחקר כלשהו מגלה שהם לא היו כפי שהצטיירו בתודעה. לדוגמה, בזמן שלטונו של יוסיף סטלין בברית המועצות הוא נחשב על ידי מיליוני אזרחים סובייטים כדמות אב וכאבי האומה. ההערצה והכבוד אליו היו כה עזים עד כדי כך שלאחר מותו החל גל התאבדויות של אזרחים שהאמינו באמת ובתמים שחיים ללא סטלין אינם אפשריים. לאחר מספר שנים התגלה היקף הדיכוי שהנהיג ורצח האזרחים בהוראתו, והדבר הוביל לגינויו על ידי ממשיך דרכו ניקיטה חרושצ'וב ולהעברת גופתו מהמאוזוליאום של לנין שם הונחה לצד קודמו בתפקיד ומייסד ברית המועצות, ולדימיר לנין. דוגמה נוספת היא איימון דה ואלירה, אשר כיהן שלוש פעמים כראש ממשלת אירלנד. אירים רבים ראו בו את "אבי האומה", אך הערכה מחודשת של מעשיו הביאה לכך שמאז שנות ה-80 עברו להתמקד במנהיגים אחרים, כמו מייקל קולינס.

## שימוש רשמי
"אבי האומה" (Guófù, 國父) הוא תוארו הרשמי של סון יאט-סן בסין. כמו כן, חוקת אפגניסטן מ-2003, שנחקקה תחת הנשיא חאמיד כרזאי, העניקה את התואר "אבי האומה" למלך אפגניסטן לשעבר, מוחמד זאהיר שאה, תואר בו החזיק עד מותו.

## אבות האומה בעולם

## ראו גם
* האבות המייסדים

## הערות שוליים

קטגוריה:לאומיות
STS-41-C

**STS-41-C**, היא המשימה ה-11 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והחמישית במספר של מעבורת החלל צ'לנג'ר. המשימה שוגרה ב-6 באפריל 1984.

גם במשימה זו, כמו בקודמתה, התגלתה שחיקה באטם המעגלי של נחיר הפליטה של מאיץ הדלק המוצק הימני של המעבורת. פריצה של אטם זה התגלתה כסיבה הראשית לאסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
## הצוות
* **מפקד המשימה:** רוברט קריפן (Robert Crippen)
* **טייס:** פרנסיס סקובי (Francis R. Scobee)
* **מומחה למשימה:** ג'ורג' נלסון (George D. Nelson)
* **מומחה למשימה:** ג'יימס ואן הופטן (James D. A. van Hoften) 
* **מומחה למשימה:** טרי הארט (Terry J. Hart)

## המשימה
המשימה יצאה לדרכה ב-6 באפריל 1984 בשעה 8:58:00 לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית. לראשונה, נרשם שיגור מושלם ללא תקלות עד הגעה לגובה המסלול (533 ק"מ).

במשימה זו היו שתי מטרות עיקריות:

האחת, לפרוס ולהכניס למסלול את מתקן החשיפה לטווח ארוך (Long Duration Exposure Facility), מתקן גלילי פסיבי שניתן להחזרה לכדור-הארץ, ששקל 9,660 ק"ג, קוטרו 4.3 מטרים ואורכו 9 מטרים, ובו 57 ניסויים של 8 מדינות שונות ברחבי העולם.

המטרה השנייה במשימה הייתה "לתפוס" את הלוויין SolarMax ששוגר ב-1980 ושחקר את השמש ואת התפרצויותיה (רוח השמש), תיקונו, פריסה חוזרת והצבתו במסלול שנית.

בנוסף, נשאה המעבורת מצלמת IMAX ומצלמת "סינמה 360", וניסויי תלמידים.

הצוות מנה 5 אנשים: מפקד המשימה רוברט קריפן, טיסתו השלישית בתוכנית המעבורות (STS-7, STS-1), הטייס פרנסיס סקובי ושלושת מומחי המשימה ג'ורג' נלסון, ג'יימס ואן הופטן וטרי ארט.

כבר ביום השני למשימה נאחז מתקן החשיפה לטווח ארוך בזרוע הרובוטית ושוחרר למסלולו בהצלחה.
במקור, תוכנן מתקן זה להיאסף ולחזור לכדור-הארץ בשנת 1985, אך בעקבות דחיות בלוח הזמנים ואסון צ'לנג'ר נאסף רק ב-12 בינואר 1990 על ידי הקולומביה במשימת STS-32. ב-22 בינואר 1990 חזר המתקן לכדור הארץ.

180px|ממוזער|ימין|תיקון הלוויין SolarMax
ביום השלישי למשימה עלתה המעבורת למסלול גבוה יותר (556 ק"מ), והייתה רחוקה 60 מטרים מהלוויין Solar Maximum Mission. שני האסטרונאוטים ג'ורג' נלסון וג'ימס ואן הופטן ביצעו הליכת חלל, כשנלסון השתמש ביחידת התמרון (MMU), התקדם לעבר הלוויין וניסה לתפוס אותו במכשיר תפיסה מיוחד, Trunnion Pin Acquisition Device. שלושה ניסיונות לתפיסת הלוויין נכשלו, וגם ניסיונותיו של ואן הופטן לתפיסת הלוויין על ידי זרוע ה-RMS לא צלחו. ביום למחרת ניסו שוב השניים לתפוס את הלוויין, והצליחו בניסיון הראשון.

שני האסטרונאוטים הביאו את הלוויין לקרבת המעבורת, החליפו מערכת בקרת גובה ומערכת למדידת העטרה של השמש, והשיבו אותו למסלול. עקב העיכוב בתפיסת הלוויין, הוארכה המשימה ביום אחד.

220px|ממוזער|שמאל|Long Duration Exposure Facility
בשאר ימי המשימה ביצע הצוות ניסויי סטודנטים בהצלחה רבה.

סה"כ עברה המעבורת מרחק של 4,619,000 ק"מ, ב-108 הקפות סביב כדור-הארץ. היא הייתה אמורה לנחות במרכז החלל קנדי בקליפורניה, אך התוכנית שונתה ולבסוף המעבורת נחתה ב-13 באפריל 1984 בשעה 5:38:07 (לפנות בוקר) על-פי שעון האזור הפסיפי, במסלול נחיתה 17 באדוארדס, קליפורניה. שינוי התוכנית גרם להארכת המשימה ביום נוסף.

המעבורת חזרה למרכז החלל קנדי ב-18 באפריל 1984.

## תג המשימה
במקור, הייתה המשימה אמורה להיקרא **STS-13**. התג שעוצב רמז למזל הרע, כביכול, של משימת אפולו 13. הוא כלל חתול שחור, המספר 13, וציור של המעבורת טסה מתחת. 

## ראו גם
* משימות מעבורות החלל

## קישורים חיצוניים

* סיכום המשימה באתר נאס"א
* תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א
* סרטון על המשימה
* תיאור המשימה

STS-41-C
קטגוריה:1984 בארצות הברית
חוגון

[ממוזער|400px|החוגונים מאפשרים ל[גלגלי הרכבת לעקוב אחר כיוון המסילה באופן מדויק יותר בעת מעבר בפניות]]
[300px|ממוזער|חוגון במוזיאון הרכבות ב[אילינוי.]]
**חוּגוֹן** (באנגלית: **Bogie** או **Truck**) הוא שלדת גלגלים וסרנים המחוברת לכלי רכב מסילתי כגון קרון או קטר. מטרת החוגון היא לייצב את הרכבת בצורה טובה ובטוחה יותר על המסילה, בעת פניות בסיבובים על מסילת הרכבת.

החוגון מאפשר סטיות קלות מבלי להסיט את הרכבת עצמה המונחת עליו. עם זאת, בקרונות משא שטוחים או קרונות משא סגורים אין חוגונים נפרדים מהקרון עצמו, כאשר הם למעשה בנויים כמקשה אחת עם הקרון כולו.
החוגון כולל חמישה מרכיבים עיקרים: סרנים, גלגלים, מרכב, מערכת קפיצים ומערכת בלמים.

החוגונים בנויים בצורה שבה יחידת הגלגלים, בעזרת מערכת הקפיצים, מהווה בולם זעזועים עבור מרכב הקרון המונח עליהם. החיבור בין החוגון לקרון עצמו הוא בצורת כיפה המתלבשת על כיפה נוספת בתחתית הקרון. מבנה זה מאפשר לחוגון לנוע בצורה חופשית בעת סיבובים על המסילה, ולבלום מכות וזעזועים כתוצאה ממכשולים על המסילה או עיוות המסילה.

יש חוגונים ממונעים שכוללים מנוע להנעת הרכבת. 

## קישורים חיצוניים

* הסבר מפורט על מבנה ופעולת חוגון (באנגלית)
* הקלטה של חוגונים חוצים פסים, מתוך אתר רכבת ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד רכבות נייד
פרס חיים נסיהו במתמטיקה

**פרס חיים נסיהו במתמטיקה** הוא פרס המוענק מדי שנה לעבודת דוקטורט מצטיינת במתמטיקה, שנכתבה ואושרה בישראל. הפרס נתרם על ידי יהודית ומרדכי נסיהו, לזכרו של בנם, חיים (חיימי) נסיהו.
הפרס מוענק החל משנת 1995. מאז שנת 2003 מוענק הפרס על ידי האיגוד הישראלי למתמטיקה. במשך כעשרים שנותיו הראשונות הוענק הפרס לכשלושים חוקרים מצטיינים מישראל.

## חיים נסיהו
יליד 1964, היה מדריך במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת תל אביב וסיים את עבודת הדוקטורט שלו ב-1994. נסיהו, שנולד בתל אביב, למד בכיתת המחוננים בבית הספר "גרץ" ובתיכון עירוני ד'. סיים את התואר הראשון והשני בהצטיינות יתרה באוניברסיטת תל אביב. במקביל שירת חמש שנים בחיל המודיעין. את עבודת הדוקטורט עשה בתל אביב ובמקביל שימש חוקר במרכז המחקר של נאס"א בהמפטון וירג'יניה. ב-1994 התקבל כפרופסור עוזר למתמטיקה שימושית וחישובית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). חיים נסיהו נפטר באותה שנה מאירוע לב פתאומי במהלך טיול בנפאל.

## הזוכים

## קישורים חיצוניים
* 

*
נסיהו
מיכאל רייסר

**מיכאל (מיכה) רייסר** (26 באפריל 1946 – 27 באוקטובר 1988) היה חבר הכנסת מטעם הליכוד.

## ביוגרפיה
רייסר נולד וגדל בשכונת מחלול בתל אביב, במשפחה שרוח האצ"ל ותנועת החרות נשבה בה. הוא למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון, ששכן בקרבת ביתו, והמשיך בגימנסיה שלווה. למד באוניברסיטת תל אביב לימודי עבודה וסוציולוגיה וכיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים בה. היה ממנהיגי צעירי הליכוד ובעת המאבק בין המחנות בליכוד נמנה עם הפעילים הבולטים במחנה דוד לוי. בין כלל התפקידים שמילא היו סמנכ"ל משרד השיכון וראש אגף הארגון של תנועת החרות. כן היה מראשי מרכז הספורט הארצי של בית"ר.

בשנת 1981 נבחר לכנסת העשירית. בין תפקידיו: יושב ראש ועדת הכנסת וחבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט. היה שותף להקמת ועדת נבנצל (לעניין שכר חברי הכנסת) וועדת טוניק (עבודות צדדיות של חברי כנסת). וב-1984 נבחר בשנית לכנסת ה-11.

מספר ימים לפני הבחירות לכנסת השתים עשרה, בשנת 1988, נסע רייסר לירושלים לצילום הקבוצתי של חברי הכנסת. בדרך סטה נהגו ממסלולו ורכבה של דליה איציק, אז יו"ר הסתדרות המורים בירושלים, התנגש בו בעוצמה וחצה את הרכב לשניים. איציק נפצעה קשה ואילו רייסר נפגע אנושות בתאונה, ולאחר יום נפטר.

מיכה רייסר היה נשוי ואב לבן ושתי בנות תאומות, איילת ושרון. שלושת ילדיו חזרו בתשובה לאחר מותו. בנו עורך הדין אלון רייסר, תושב מודיעין עילית, הוא יועצה המשפטי של חברת אקספון וליצן רפואי. על שמו של מיכה רייסר נקראים חטיבת ביניים בראשון לציון ו"מועדון היקב" בעיר, אצטדיון כדורגל בבאר שבע וכן רחובות בערים לוד ורמלה וגן שעשועים ברחוב רמז בנהריה.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* , 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי גימנסיה שלווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
אנבפטיזם

שמאל|לא ממוסגר|299x299 פיקסלים
שמאל|לא ממוסגר|289x289 פיקסלים
**אַנַבָּפְּטִיזְם** (ביוונית: ἀναβαπτισμός. בלטינית מודרנית: *anabaptista*, "טבילה מחודשת") היא תנועה נוצרית הטוענת כי אין כל משמעות לטבילה בילדות כאשר הוא אינו מסוגל לעמוד על דעתו, ושהטבילה האמיתית היא טבילת מבוגרים המסוגלים לקבל על עצמם סקרמנט זה. מקורם ברפורמציה (הפרוטסטנטית) שעברה רדיקליזם .

הנוצרים-האנבפטיסטים פעלו בעיקר בגרמניה החל מהמאה ה-16. פירוש השם ana ביוונית הוא "מחדש" ו-baptist הוא "טובל" כלומר טבילה מחודשת. רעיונות התנועה הושפעו מהלהט הדתי של אותה תקופה, אשר חתר לחזרה לפשטות ולדבקות בכתבי הקודש כמקור יחיד להוראות הדת הנוצרית.

מתוך הכנסייה האנבפטיסטית צמחו הקווייקרים והבפטיזם באנגליה; האמיש, המנוניטים וההוטרים שמרוכזים היום בעיקר בארצות הברית, ועוד מספר כנסיות קטנות. כיום התנועה קיימת בעיקר בארצות הברית.

התנועה התפתחה בציריך שבשווייץ כאשר קונראד גרבל, פליקס מנץ וגאורג בלאורוק שהיו אנשי דת פרוטסטנטים, הגיעו למסקנה שאין טעם לטבול תינוקות, היות שהם עדיין לא מודעים למעשיהם ולכן אין בטקס משום קבלה מודעת של הנצרות.

הכנסייה הקתולית והרשויות התנגדו לאנבפטיסטים. הם נרדפו, נאסרו ורבים מהם אף הוצאו להורג. בציריך, למשל, רשויות הכנסייה הטביעו את האנבפטיסטים תושבי המקום, באישורו המלא של אולריך צווינגלי. השלטונות נקטו נגד האנבפטיסטים בחוק שנחקק נגד הדונאטיזם, קבוצה דתית שדגלה בגישה שנוצרים שהתכחשו לאמונתם צריכים לטבול מחדש, שכן טבילתם הראשונה בטלה, ובכך נמצא דמיון בין שתי הקבוצות. רובם הגדול של האנבפטסטים היו פסיביים, ולרוב לא התנגדו אקטיבית לרדיפות הקשות מצד השלטונות, אולם לאחר שנים של רדיפות קבוצות מסוימות מביניהם פנו לדרך אלימה.

מרטין לותר ומלנכתון, שהובילו באותה עת את הרפורמציה הפרוטסטנטית, תמכו ברדיפת האנבפטיסטים. לשיטתו של מלנכתון, גם את האנבפטיסטים ה"שקטים" היה צריך להשמיד משום שהתנגדו לסמכות המדינה.

הרעיון הצליח לרכוש לו מאמינים נוספים, ביניהם תומאס מונצר  בגרמניה, בניקולסברג שבבוהמיה (כיום מיקולוב) הגרמני בלתזר הובמאייר  ובהולנד היו אלו יוהאן מליידן  ומלכיור הופמן .

האנבפטיזם נחשבת כאחת מן הכתות המשיחיות שביקשו לכפור בסמכותה המקובלת של הכנסייה, אף שבשל נטיותיה המשיחיות היא לא הצליחה לצבור תאוצה כפי שעשתה בהצלחה הנצרות הפרוטסטנטית.

## ראו גם
* שלטון האנבפטיסטים במינסטר

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נצרות פרוטסטנטית
מכון אנטוני טאפייס

ממוזער|שמאל|250px|מבנה המכון שתוכנן על ידי אי מונטאנר, ועליו היצירה "ענן וכיסא" (''Núvol i cadira'' ) של טאפייס.
**מכון אנטוני טאפייס** (בקטלאנית: **Fundació Antoni Tàpies**) הוא מרכז תרבות ומוזיאון הממוקם ברובע אישמפלה של העיר ברצלונה בקטלוניה שבספרד. המוזיאון מוקדש לעבודותיו של הצייר אנטוני טאפייס.

## היסטוריה
המכון הוקם בשנת 1984 על ידי האמן טאפייס במטרה לעודד לימוד של אומנות מודרנית ואומנות בת זמננו. הוא מציג תערוכות, ועורך כנסים והרצאות בנושא אומנות מודרנית, וכן מציג את יצירותיו של טאפייס.

המוזיאון, שנפתח במסגרת המכון בשנת 1990, מציג את האוסף המקיף ביותר של יצירותיו של טאפייס, מרביתן נתרמו למוזיאון על ידי טאפייס עצמו. המוזיאון נמצא בבניין ההוצאה לאור "מונטאנר אי סימון" (Montaner i Simon) שתוכנן על ידי האדריכל ליואיס דומנק אי מונטנר והוקם בין השנים 1880–1885 בראשית סגנון המודרניסטה. המבנה, שהיה הראשון ממבני האישמפלה המשלב לבנים וברזל, ובנוי בסגנון מבני תעשייה, שוקם על ידי האדריכלים רוסר אמאדו (Roser Amadó) ולואיס דומנק גירבו (Lluís Domènech Girbau).

על גג המבנה מוצגת יצירתו של טאפייס "ענן וכיסא" (*Núvol i cadira*), המוארת בשעות הלילה.

## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות של המבנה.

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
קטגוריה:ברצלונה: מוזיאונים
אוניגירי

**אוֹניגירי** (בהיראגאנה: お握り) או **אוֹמוּסוּבּי** (היראגאנה: おむすび) הוא מאכל יפני פופולרי.

האוניגירי עשוי אורז יפני עגול, מאותם הזנים המשמשים לסושי. זנים אלו מעט דביקים לאחר הבישול ולכן אידיאליים למנות אלו. הוא לרוב מעוצב לצורת משולש, בעזרת שימוש בתבנית ייעודית או בידיים. את האוניגירי ניתן להגיש כאורז בלבד, אך לרוב הוא ממולא במליות שונות כגון סלמון, טונה ושזיף יפני כבוש, ולרוב נעטף באצת נורי ונטבל ברוטב סויה.

בחנויות נוחות יפניות ניתן לקנות אוניגירי במגוון מליות, שם הוא נמכר באריזה מיוחדת שמפרידה את האצה מהאורז כדי למנוע את התרככות שלה.

## ראו גם
*סושי
*ספאם מוסובי
*ארנצ'יני

## קישורים חיצוניים
הוראות הכנה למתחילים

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:מאכלי אורז
סלמנדרה

[ממוזער|[סלמנדרה שחורה|סלמנדרות שחורות]]
**סלמנדרה** (שם מדעי: *Salamandra*) הוא סוג דו-חיים במשפחת הסלמנדריים. בלשון עממית, חלק מהמינים בסוג זה נקראים גם 'סלמנדרת אש'. משמעות השם 'סלמנדרה' בפרסית הוא "בתוך אש". אולי בגלל צבעיהן העזים, הסלמנדרות נקשרו במיתולוגיה ל"יסוד" האש.

## מאפיינים
הסלמנדרה נפוצה באזורי מערב אסיה, אירופה וצפון אפריקה.

אורך גופן של סלמנדרות בוגרות מגיע עד לכ־30 ס"מ. הן בעלות בלוטת רעל הנמצאת בקדמת הגולגולת באזור העיניים, לשון מעוגלת וטורי שיניים בצורת האות הלטינית S.

מזונן של הסלמנדרות הבוגרות כולל חסרי חוליות רבים - חרקים, רבי רגל, תולעים, חשופיות ואיזופודים יבשתיים. הראשנים ניזונים מסרטנים ירודים, חלזונות (בעיקר שחריר הנחלים) וזחלי יתושים, ולכן הם משמשים כמדביר טבעי

## מיון
רשימת המינים כוללת:
*סלמנדרה מצויה (*Salamandra infraimmaculata*) נפוצה בצפון המזרח התיכון, ובטורקיה. אוכלוסיות מבודדות קיימות בצפון ארץ ישראל, בה המין מצוי בסכנת הכחדה, ומסמנות את גבול התפוצה הדרומי העולמי של מין זה. אוכלוסיית הכרמל היא אוכלוסייה מבודדת ורגישה והיא למעשה האוכלוסייה הדרומית בעולם ממין זה. נקראה בעבר סלמנדרה כתומה.
*סלמנדרת האש (*Salamandra salamandra*) נפוצה במרבית מרכז אירופה, מזרח אירופה ודרומה. בעבר המין הנפוץ בישראל שויך למין זה, אולם מחקר גנטי מצא שמדובר במינים נפרדים.
*סלמנדרה אפריקאית (*Salamandra algira*)
*סלמנדרה שחורה (*Salamandra atra*)
*סלמנדרה קורסיקנית (*Salamandra corsica*)
*סלמנדרה אלפינית (*Salamandra lanzai*)

בנוסף, קיימים מיני דו-חיים בקבוצת בעלי הזנב הקרויים בלשון עממית סלמנדרות, על אף שאינם שייכים למשפחת הסלמנדריים, לדוגמה סלמנדרת ענק סינית.

## ראו גם
*סלמנדרה (מיתולוגיה)
*טריטון הפסים, השייך למשפחת הסלמנדריים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:סלמנדריים
2010

__TOC__

## אירועים בולטים בעולם

[שמאל|ממוזער|200px|נזק שנגרם במרכז [פורט או פרינס כתוצאה מרעידת האדמה בהאיטי, 12 בינואר 2010]]
[שמאל|ממוזער|200px|הפיצוץ ב[אסדת קידוח הנפט "Deepwater Horizon"]]
[שמאל|ממוזער|200px|[תאונת המכרה בצ'ילה (2010)]]

## נולדו

## נפטרו
[שמאל|ממוזער|130px|[לך קצ'ינסקי]]
[שמאל|ממוזער|130px|[גארי קולמן]]
[שמאל|ממוזער|130px|[לסלי נילסן]]
[שמאל|ממוזער|160px|[נסטור קירשנר]]

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
סלמנדריים

**סלמנדריים** (שם מדעי: Salamandridae) היא משפחה הנקראת גם "סלמנדריים אמיתיים" ושייכת לעל-משפחת סלמנדרות, בסדרת בעלי זנב. במשפחה כ-55 מינים בקירוב ב-15 סוגים, שתפוצתם הגאוגרפית נרחבת ביותר: מרביתם באירופה, חלקם באסיה ושני סוגים אנדמיים לאמריקה הצפונית. בישראל קיימים שני מינים: הסלמנדרה המצויה וטריטון הפסים.

## מאפיינים
סלמנדריים בוגרים הם קטני גוף, אורך גופם מגיע עד ל-20 ס"מ. עורם מפריש רעלים, והצבעים הבולטים הייחודיים לכל מין משמשים כצבעי אזהרה. הטריטונים רעילים ביותר בכל שלבי חייהם. למרבית המינים במשפחה זו איברי נשימה (מעין ריאות) מפותחים.

הסלמנדריים מוכרים בתצוגות החיזור שלהם, שבמהלכן מקיף הזכר את הנקבה ומחכך את גופו בגופה, ולעיתים אוחז בה לפני שהוא מעניק לה את שק הספרמטופור המכיל מספר גמטות זכריות. ההפריה פנימית. לא נצפתה כל דאגה לצאצאים הנולדים.

הראשנים חיים במים, למעט מספר מינים שמשריצים ולדות שצורתם כסלמנדרה בוגרת. קיימים שלושה סוגים של גלגולים בסלמנדריים: 1. ראשן שחי במים ומתגלגל לבוגר החי ביבשה. 2. ראשן שחי במים ומתגלגל לבוגר דו-חי (טיפוסי לטריטונים). 3. ראשן העובר באמצע הגלגול ליבשה, חי בה זמן מסוים וחוזר למים כדי להתרבות. אצל הסלמנדריים מתרחשים מקרים רבים של נאוטניה - מצב שבו נעצרת ההתפתחות ומתארך השלב הטרום בגרותי. 
[ממוזער|[טריטון מזרחי (Notophthalmus viridescens)]]
ממוזער|Triturus cristatus
הסלמנדריים שוכנים במחילות קטנות תחת בולי עץ ואבנים, בעיקר ביערות ובחורש לחים. מגיחים בלילות בעלי לחות גבוהה יחסית. הטריטונים החוזרים למים כדי להתרבות, עוברים מעין "גלגול הפוך" לצורת הראשן שבמהלכו צומחים מעין סנפירים על הגב והזנב. מספר מינים חוזרים לאתרי הרבייה הראשוניים במשך מספר שנים. 

הסלמנדריים ניזונים על פי רוב מחסרי חוליות, לעיתים ניזונים מראשנים של דו-חיים חסרי זנב.

## מיון
* סוג קלוטריטון *Calotriton*
* סוג ומין יחיד סלמנדרה זהובה *Chioglossa lusitanica*
* סוג טריטון אדום גחון *Cynops* 
* סוג סלמנדרה תנינית *Echinotriton* 
* סוג סלמנדרת פלגים *Euproctus* 
* סוג ומין יחיד טריטון אלפיני *Ichthyosaura alpestris*
* סוג ליסוטריטון *Lissotriton*
* סוג סלמנדרה ליקית *Lyciasalamandra*
* סוג ומין יחיד סלמנדרה קווקזית *Mertensialla caucasica*
* סוג סלמנדרה מנוקדת *Neurergus* 
* סוג טריטון צפון-אמריקאי *Notophthalmus* 
* סוג סלמנדרה משוטית *Pachytriton* 
* סוג טריטון יבלתי *Paramesotriton* 
* סוג סלמנדרה מצולעת *Pleurodeles* 
* סוג סלמנדרה *Salamandra*
* סוג סלמנדרת משקפיים *Salamandrina* 
* סוג ניוט פסיפי *Taricha* 
* סוג טריטון *Triturus* 
* סוג טריטון תניני *Tylototriton* 

קיימת חלוקה של המשפחה לשתי תתי-משפחות: סלמנדרות אמיתיות וטריטונים, כאשר הסלמנדרות בהכללה בעלות עור חלק יותר ואילו לטריטונים עור גבשושי יותר.

## קישורים חיצוניים

* אתר מפורט על המשפחה 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורג אוגוסט גולדפוס
*
יחס מותניים-ירכיים

ממוזער|467x467 פיקסלים|מידות המותן לירך
**יחס מותניים-ירכיים** או **יחס מותן אל ירך** (באנגלית: **WHR**, ראשי תיבות של 'Waist-hip ratio') הוא היחס שבין היקף המותניים לבין היקף הירכיים. יחס זה הוא מדד לכמות השומן שמפוזרת סביב הגו. הרעיון והחשיבות של יחס זה פותחו כתאוריה על ידי הפסיכולוג האבולוציוני בדנדרה סינג מאוניברסיטת טקסס, שבאוסטין, בשנת 1993.

## מדידה
כדי לחשב את היחס, צריך להשתמש בסרט לא נמתח. צריך לשים לב שהוא יכול להקיף את הגוף, להקביל אותו לרצפה, ולהדק אותו בלי ללחוץ על הגוף. מודדים את רוחב המותניים בחלק הכי צר שלהם, בדרך כלל קצת מעל הטבור. מודדים את הירכיים בחלק הרחב ביותר שלהם, ואז מחלקים את מדידת המותניים במדידת הירכיים.

## מדד בריא
יחס מותניים-ירכיים של 0.7 אצל אישה ו-0.9 אצל גבר מביאים לבריאות, ואף לפוריות. לנשים עם יחס של 0.7 יש אסטרוגן באיכות הגבוהה ביותר והן פחות רגישות למחלות כמו סוכרת, ליקויים במחזור הדם וסרטן השחלה. גברים שיש יחס של בסביבות 0.9 גם כן בריאים יותר ופורים יותר, יש להם פחות סיכוי לחלות בסרטן הערמונית ובסרטן האשכים.
יחס מותניים-ירכיים הוא גם מדד טוב יותר לסיכוני התקף לב ממדד ה-BMI. אם ההשמנה מוגדרת מחדש ביחס מותן-ירך במקום ב-BMI, אזי כמות האנשים שנמצאים בסיכון של התקף לב עולה פי 3.

## אטרקטיביות
יחס מותניים-ירכיים הוא גם גורם במשיכה של אנשים. נשים עם יחס של 0.7 מדורגות בתור נשים מושכות יותר ללא הבדל של תרבות, גזע, דת או מוצא אתני. דוגמאות לכך - מרילין מונרו, אלסנדרה אמברוזיו, סופיה לורן, קייט מוס ואפילו ונוס ממילו, לכולן יש מדד בסביבות ה-0.7, למרות שיש להן משקל שונה. ייתכן שהגורם לכך הוא תהליך ברירה אבולוציוני. גבר שנמשך לנשים עם היחס 0.7, שהן בריאות ופוריות יותר, מעלה את סיכויי השרידה של צאצאיו ואת הכמות שלהם.

דבר זה לא הולך באותו קו עם המודל "90-60-90", מכיוון שיחס המותן-ירך שם הוא ...0.666. אישה בעלת היקף ירכיים 90 ס"מ תהיה, כנראה, מושכת יותר אם היקף מותניהּ יהיה בסביבות ה-63 ס"מ.

## שינוי מלאכותי
נוסו הרבה שיטות לשינוי מדד מותניים-ירכיים באופן מלאכותי, אחת המפורסמות מהן היא המחוך שניסה להצר את המותניים. שיטה נוספת היא שיטת הריפוד, שבה הוסף ריפוד לגוף אם הפרופורציות לא התאימו.

בנוסף, קיימים היום בשוק מגוון ניתוחים והליכים פלסטיים שנועדו ליצירת הסילואט הנחשק. החל בשאיבת שומן מהאזור הבטן והזרקתו לאזור הירכיים, דרך ניתוחים להגדלת החזה והישבן, ועד להסרת צלעות ליצירת מראה של מותניים צרים. השפעתן של דמויות בולטות במדיה (לדוגמה: קים קרדשיאן), העלתה את קרנם של הניתוחים הנ"ל. כמו גם השפעות נוספות מעולמות הפנטזיה והקומיקס (ראה דמויות מוכרות כמו: לארה קרופט, ג'סיקה ראביט, ורוב דמויות הנסיכות של דיסני).

המבקרים מצביעים על כך כי מדובר בהרחבת התופעה של הפרעות אכילה ודימוי גוף ירוד והפיכתה ללגיטימית.

## ראו גם
* השמנה
* מדד מסת גוף (BMI)
* ריפוד עכוז וירכיים

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* American Journal of Clinical Nutrition August 12,2006
* and the risk of myocardial infarction in 27,000 participants from 52 countries: a case-control study.''
* http://www.fas.harvard.edu/~hbe-lab/acrobatfiles/profilewhr.pdf

קטגוריה:אנטומיה
קטגוריה:בדיקות רפואיות
קטגוריה:מדדים רפואיים
קטגוריה:יחסים ביולוגיים
ברזיל (עץ)

ממוזער|250px|תפרחת ועלים
**קסלפיניה ברזיל** (שם מדעי: *Caesalpinia echinata*), מין עץ בינוני מהסוג *Caesalpinia* המתאפיין בגזע כתום אדום; על שמו נקראת מדינת ברזיל.
## שימוש
משמש, בין השאר, לבניית קשתות של כלי קשת והוא סוג העץ העיקרי למטרה זו. ניתן להפיק מן העץ צבע אדום בשם **ברזילין** (brazilin) אשר הופך בתהליך חמצון ל**ברזילאין** (brazilein). קשתות אשר נאמר כי נוצרו מ"עץ הפרנמבוקו" נוצרו למעשה מאותו העץ, כך שההבדל היחיד הוא שנאמר כי קשתות מעץ הפרנמבוקו נוצרות מהחלק הפנימי ביותר של העץ ולכן הן גם צפופות וקשות יותר, דבר שגורם לעלייה בביקוש לקשתות מסוג נדיר זה.
## היסטוריה
מקור השם במילה "בראסה" (brasa), אשר פירושו בפורטוגזית "גחלת" הניתן לו בשל גוונו האדום. חוקרים פורטוגזים נתנו לעץ את השם "פאו-ברזיל" (Pau-Brasil), מה שהוביל להורשת השם למדינת המוצא של העץ, ברזיל. השם "עץ הפרנמבוקו" ניתן על שם המדינה בצפון-מזרח ברזיל, פרנמבוקו.

במאה ה־15 ובמאה ה־16, היה עץ הברזיל בעל ערך רב וקשה להשגה באירופה. באסיה, נעשה בו מסחר בצורה של אבקה ונעשה בו שימוש בתור צבע אדום בתעשיית הטקסטיל היוקרתי כגון קטיפה אשר היה לו ביקוש גבוה בתקופת הרנסאנס. כשנווטים פורטוגזים גילו את השטח הקרוי כיום ברזיל ב־22 באפריל 1500, הם גילו מיד כי עץ הברזיל נמצא בשפע בחופים בעורפה של ברזיל, לאורך נהרותיה. תוך מספר שנים, החל מבצע קדחני ומאוד רווחי של כריתת עצי ברזיל רבים ושילוחם בספינות אשר הפך, בסופו של דבר, למונופול פורטוגזי.
המסחר הרווחי, המריץ אומות אחרות לנסות לקצור ולהבריח עצי ברזיל ממדינת ברזיל ואפילו להתקיף אוניות פורטוגזיות מלאות בעצי ברזיל על־מנת לגנוב את סחורתן. למשל, ניסיון משלחת צרפתית חסרת הצלחה, אשר אותה הוביל ניקולס דוראנד, סגן-אדמירל של בריטאני (אזור בצרפת) וראש שודדי ים ברשות המלך, אשר נערך ב־1555 לצורך הקמת קולוניה בריו דה ז'ניירו של היום עודדה חלקית בשל התועלת אשר יכולה לבוא מניצול כלכלי של עצי ברזיל.

ניצול מופרז של עצי ברזיל (משוער כי במאתיים השנים האחרונות מעל 50 מיליון עצים הושמדו) הוביל לבסוף לירידה ניכרת בכמות עצי הברזיל במאה ה־18, דבר שהוביל להתמוטטות פעילות כלכלית זו. כיום הזן למעשה נכחד ברוב אזורי המדינה: הוא מסווג כמין בסכנת הכחדה על ידי האיחוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע והעץ נמצא ברשימת האיבמה. ייתכן כי יוחרם המסחר בעצי ברזיל בעתיד הקרוב, דבר שיגרום לבעיה רצינית בתעשיית הקשתות לכלי הקשת הזקוקה לעץ זה. היוזמה הבינלאומית לשימור של פרנמבוקו, אשר חבריה, יצרני הקשתות הסומכים על עץ הפרנמבוקו למחייתם, עובדים קשה לשתילה מחדש של העצים. היוזמה תומכת בשימוש בעצים חלופיים לצורך ייצור קשתות ובו בזמן אוספת כסף לשתילת שתילי פרנמבוקו.

בברזיל הוכרז ה-3 במאי כיום עץ הברזיל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1785
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק
קטגוריה:ברזיל: עצים
קטגוריה:קסאלפיניים