open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
אבי נשר: מילים להחלפה

**אבי נשר: מילים להחלפה** הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2024, בבימויו של יאיר רוה. הסרט מתחקה אחר דרכו הקולנועית של אבי נשר, מתחיל במלחמת יום כיפור 1973 ומסתיים בסוכות, 1 באוקטובר 2023.

## תוכן הסרט
כשהיה רק בן 24, ביים אבי נשר את אחד הסרטים המצליחים והחשובים ביותר בקולנוע הישראלי – "הלהקה". כיובל שנים וכ-20 סרטים משמעותיים מאוחר יותר, בסרט זה אבי נשר עצמו יושב לפני המצלמה. החל מסרטו הראשון כבמאי, הלהקה ועד הסרט תמונת הניצחון, הסרט התיעודי אבי נשר: מילים להחלפה, מבוסס על עשרות שעות של ראיונות במטרה לסקור את העשייה הקולנועית של נשר ולנתח מה עומד מאחורי היצירה ומסלול החיים שלו. הסרט סוקר את חייו האישיים במקביל לסרטיו וסיפורה של המדינה שבה התחיל לביים בגיל 24 ובה הוא ממשיך ליצור גם בגיל 71. "אבי נשר: מילים להחלפה" הוא סרט על ניצחונות ואתגרים, על הישגים ושברון לב.

שני מבקרי קולנוע מופיעים בסרט: יאיר רוה עצמו, ואבנר שביט, שמדבר על חוויה אישית ולא מנתח את סרטי נשר. גם חוקרי הקולנוע נחמן אינגבר ושמוליק דובדבני מופיעים בסרט וביתו של נשר תום נשר שהיא עצמה במאית.

## הפקה
הסרט פתח את פסטיבל דוקאביב 2024. התסריט נכתב על ידי יאיר רוה שגם ביים את הסרט. הסרט בהפקת משה אדרי, דודי זילבר, מפיקה אחראית: שרון טוביאס סברלו.

## קישורים חיצוניים

* עמוד הסרט באתר פסטיבל דוקוטקסט
* עמוד הסרט באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2024
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:אבי נשר
נפש בריאה בגוף בריא

ממוזער|השימוש בביטוי "נפש בריאה בגוף בריא" על כריכת ספר בנושא אמנויות לחימה
**נפש בריאה בגוף בריא,** בלטינית **Mens sana in corpore sano**, הוא ביטוי שמקורו בקובץ הפואמות הסאטיריות "הסאטירות" של המשורר והסאטיריקן הרומאי יובנאליס, שפעל בין השנים 110–130 לספירה.

ביצירה זאת, מותח יובנאליס ביקורת חריפה על השחיתות, העוולות והאיוולת של החברה העירונית בת זמנו. ב**סאטירה י**, שכותרתה "הבלותן וסכלותן של משאלות האדם", טען המשורר כי בני אדם אינם רואים ראייה מפוכחת מה טוב ומה רע להם. הם מתפללים לרהיטות דיבור, לכוח פיזי, ובייחוד לעושר, אך כל אלה יכולים להביא עליהם פורענות דווקא. לדעתו עליהם להתפלל ל"נפש בריאה בגוף בריא, לרוח חזקה משוחררת מאימת המוות" (בלטינית: orandum est ut sit mens sana in corpore sano, fortem posce animum mortis terrore carentem). 

הביטוי קיבל משמעויות ושימושים שונים נוספים ככל שגבר העניין ביחסי הגומלין בין גוף לנפש. הוא נמצא בשימוש נרחב בהקשרים ספורטיביים, רפואיים וחינוכיים, כדי לבטא את התפיסה שפעילות גופנית היא חלק חשוב או חיוני ברווחה הנפשית והפסיכולוגית, ובאותה מידה הבריאות הגופנית מושפעת רבות מהבריאות הנפשית.
## קישורים חיצוניים
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בריאות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
בנג'מין קונטי

**בנג'מין קונטי** (באנגלית: **Benjamin Contee**; 1755 – 30 בנובמבר 1815) היה כומר אפיסקופלי ומדינאי אמריקאי ממרילנד. הוא היה קצין במלחמת העצמאות האמריקאית, ציר בקונגרס הקונפדרציה וחבר בבית הנבחרים הראשון של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
קונטי נולד ב-1755, ב"ברוקפילד", ליד נוטינגהאם, מחוז פרינס ג'ורג', פרובינציית מרילנד. והיה בנם של קולונל תומאס קונטי (1729–1811) ושרה פנדל (1732–1793). הבית היה ביתו של אביו, וביתו המקורי של אבי המשפחה, מייג'ור תומאס ברוק האב (1632–1676).

### קריירה צבאית ופוליטית
בתחילת מלחמת העצמאות, קונטי נכנס לצבא הקונטיננטלי, והועלה לדרגת קפטן של רגימנט מרילנד השלישי, שהתגלה כאחת מיחידות העילית של הצבא עד לכמעט השמדתו בקרב קמדן.

לאחר המלחמה הוא נבחר לבית הנבחרים של מרילנד, שם כיהן בין השנים 1785–1787. הוא שימש כציר בקונגרס הקונפדרציה בין השנים 1787 ל-1788, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מוען המחוז השלישי של מרילנד בין השנים 1789 ל-1791. יחד עם אחיו אלכסנדר קונטי (1752–1810), הוא הפך לסוחר של לונדון, בחנויות שלהם בנוטינגהאם, קווין אן ובמרלבורו העילית. הוא הוכרז חדל פירעון עקב "תקלות במסחר". לאחר שכיהן בקונגרס, הוא נסע לאירופה ונסע דרך ספרד, צרפת ואנגליה.

### נישואים וילדים
ב-8 באפריל 1788, הוא התחתן עם בת דודתו, שרה ראסל לי (1766–1810). שרה נולדה ב"בלנהיים" בשנת 1766, ומתה ב-6 בדצמבר 1810, ב"ברומונט", ליד ניובורג, צ'ארלס ושות', מרילנד. שרה הייתה בתם של פיליפ תומאס לי (1736–1778) ואן ראסל (נפטרה ב-1777) מאנגליה. ילדיהם של הזוג היו שרה "סאלי" אלינור קונטי (1789 - בערך. 1815), פיליפ אשטון לי קונטי האב (1795-1842), אדמונד הנרי קונטי (1799–1832), ואליס לי קונטי (1803–1868), שנישאה למושל ג'וזף קנט.

### כומר אפיסקופלי
בשובו לאמריקה סיים את לימודיו בתאולוגיה והתקבל למסדרים קדושים בשנת 1803 על ידי הכומר תומאס ג'ון קלגט, בישוף מרילנד, שכן, חבר, עוזר ופטריוט של המהפכה. באותה שנה הוא הפך לרקטור של קולג' ויליאם ומרי, מחוז צ'ארלס. הוא היה כומר מכובד של הכנסייה האפיסקופלית ובמשך כמה שנים כיהן בפאריש פורט טבק, מחוז צ'ארלס, מרילנד. תחום כהונתו כלל בתחילה את מחוז פרינס ג'ורג' וגדל בכנסייה. בשנת 1808, הוא הוסיף את טריניטי, וב-1811 את סיינט פול'ס, פרינס ג'ורג' ושות', מרילנד, לתחומו. הוא המשיך כשופט בית הדין ליתומים, ותמיד היה בוועדה המתמדת.

### אחריתו
בנימין התגורר לזמן קצר באמצע שנות ה-90 של המאה ה-18 ב"בלנהיים". הוא מת ב-30 בנובמבר 1815, ובזמן מותו הוא התגורר בבית ליד אלנס פרש. בנג'מין ואשתו נקברו ככל הנראה בבית הקברות קונטי ב"גבעת הארבה" ממש מחוץ לפורט טבק, שנהרס.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1755
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1815
חסוס ארסו

**חסוס אָרֶסוֹ בלנקו** (בספרדית: **Jesús Areso Blanco**; נולד ב-2 ביולי 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני באתלטיק בילבאו מהלה ליגה. זכה בתואר שער העונה בליגה הספרדית בעונת 2023/2024, לאחר שכבש מהגבהה מדגל הקרן בזמן התקפה.

## קריירת מועדונים
### אתלטיק בילבאו
ארסו נולד בקסקנטה, נבררה, והצטרף למחלקת הנוער של אוססונה בשנת 2014. ב-7 ביולי 2017, לאחר שסיים את הכשרתו, עבר לאתלטיק בילבאו לאחר שהמועדון שילם את סעיף השחרור שלו בסך 450,000 אירו; בטענה להתנהגות "מתעללת", אוססונה בחרה להפסיק את הקשרים עם אתלטיק לאחר מכן.

ארסו הוקצה לקבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו, והופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת ב-2 בספטמבר 2017. בתחילה היה מחליף לג'ון סילרו, ובסופו של דבר הפך למגן הימני הראשון של הקבוצה.

באוגוסט 2020, לאחר שהשתתף במשחקי ההכנה של הקבוצה הבוגרת, הודח ארסו לקבוצת המילואים לאחר שסירב להסכים להארכת חוזה, ובילה את כל העונה מבלי ששיחק דקה אחת. הוא לכאורה סירב לחידוש חוזה לאחר שראה סיכויים מועטים לשחק בקבוצה הראשונה, ועזב רשמית את המועדון ב-26 במאי 2021.

### אוססונה
מיד לאחר שעזב את אתלטיק, ארסו חזר לאוססונה לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים ב-26 במאי 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-26 בספטמבר, כשפתח בהרכב בניצחון 3:2 על מאלורקה.

ב-23 באוגוסט 2022, לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות, הושאל ארסו לקבוצת בורגוס מהליגה השנייה הספרדית לעונה אחת. ב-21 בינואר 2024, לאחר שחזר לאוססונה, הוא כבש את שער הניצחון בניצחון 3:2 על חטאפה לאחר הגבהה מדגל הקרן במרחק של יותר מ-30 מטרים שהסתובבה לחיבורים.

## קריירה בינלאומית
ארסו ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת חבל הבסקים הלא רשמית במאי 2019, בתיקו 0:0 נגד פנמה.

## חיים אישיים
אחיו הגדול של ארסו, חאבייר, הוא גם כדורגלן. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת סאן חואן, השכנה של אוססונה.

## תארים
**אישיים**
* שער העונה בליגה הספרדית: 2023/2024
* שער החודש בליגה הספרדית: ינואר 2024

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני בורגוס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1999
נאצ'ו וידאל

**איגנסיו "נאצ'ו" וידאל מיראייס** (בספרדית: **Ignacio** "**Nacho**" **Vidal Miralles**; נולד ב-24 בינואר 1995) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ריאל אוביידו.

## קריירה
וידאל נולד באל קמפיו, אשר בקהילה האוטונומית של ולנסיה, והצטרף לאקדמיית הנוער של ולנסיה בשנת 2009 מהרקולס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון ב-23 במרץ 2014, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק חוץ של 2:0 מול אתלטיקו לבנטה.

וידאל כבש את שער הבכורה שלו בקבוצת המילואים ב-14 בינואר 2017, השני של קבוצתו בניצחון 2:1 בבית נגד אספניול ב'. הוא שיחק ב-42 משחקים במהלך העונה. ב-4 במאי הוא חידש את חוזהו עד 2020.

ב-18 באוגוסט 2017, וידאל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ולנסיה במסגרת בליגה הספרדית, כשפתח בהרכב בניצחון 1:0 בבית נגד לאס פאלמאס. הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-24 בספטמבר, כשהוא עוזר לקבוצתו לנצח את ריאל סוסיאדד בתוצאה 3:2.

ב-13 ביולי 2018, וידאל חתם על חוזה לארבע שנים עם קבוצת אוססונה מהליגה השנייה. הוא שיחק ב-38 משחקים בעונת הבכורה שלו, והוסיף חמישה בישולים. בתום העונה העפילה אוססונה לליגה הבכירה.

ב-26 בינואר 2024, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לחסוס ארסו, וידאל עבר בהשאלה לקבוצת מיורקה מהליגה הבכירה עד סוף העונה.

בינואר 2025 חתם בריאל אוביידו.

## תארים
;אוססונה
* הליגה הספרדית השנייה: 2018/2019

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני ריאל אוביידו
אלכסנדר מק'קים

**אלכסנדר מק'קים** (באנגלית: **Alexander McKim**; 10 בינואר 1748 – 18 בינואר 1832) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד.

## ביוגרפיה
מק'קים נולד ב-10 בינואר 1748 בברנדיווין שבמושבת דלאוור, והמשיך בלימודים אקדמיים. מאוחר יותר עבר לבולטימור שבמרילנד, וב-1778 כיהן כחבר בבית הנבחרים של מרילנד. במלחמת העצמאות שירת כחבר בקדטים העצמאיים של בולטימור וברגימנט הפרשים הראשון של בולטימור. הוא גם לחם תחת לה פאייט במערכת וירג'יניה של 1781. לאחר המלחמה כיהן כחבר הסנאט של מרילנד בין השנים 1806–1810.

מק'קים נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים ה-11, ה-12 וה-13, שם כיהן מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1815. לאחר תום כהונתו בקונגרס, עסק במסחר. הוא גם כיהן כשופט בבית משפט פלילי מקומי שהתכנס אחת לרבעון, והיה השופט היושב בראש בית משפט לענייני ירושה ואפוטרופסות של מחוז בולטימור בזמן מותו ב-18 בינואר 1832 בבולטימור. הוא קבור בבית הקברות גרינמאונט.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי דלאוור
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1748
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1832
איקר מוניוס

**איקר מוּנְיוֹס קמרוס** (בספרדית: **Iker Muñoz Cameros**; נולד ב-5 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. גדל באוססונה וצבר מעל 100 הופעות במדי המועדון.

## קריירה
מוניוס נולד בויאפרנקה, נווארה, והצטרף למחלקת הנוער של אוססונה בשנת 2018, מאוברנה. ב-9 באפריל של השנה שלאחר מכן, הוא חידש את חוזהו עד 2021.

מוניוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-30 בנובמבר 2019, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה בניצחון הביתי בתוצאה 3-1 בליגה השנייה נגד דפורטיבו אלאבס ב'. הוא קודם באופן סופי לקבוצת המילואים לקראת עונת 2021/2022, וכבש את שער הבכורה שלו ב-16 באוקטובר 2021, כשכבש את השער השני לזכות קבוצתו בתיקו 2:2 בבית נגד ראסינג ריוחה.

ב-30 בדצמבר 2022, האריך מוניוס את חוזהו עד 2025. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגה הספרדית ב-12 בפברואר שלאחר מכן, כשהוא מחליף את לוקאס טורו בתיקו 0-0 בחוץ נגד ריאל ואיאדוליד.

מוניוס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-17 בספטמבר 2023, כשאיזן את תוצאת המשחק בהפסד חוץ בתוצאה 3-2 נגד חטאפה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2002
פלורה סעדה

**פלורה סעדה** (נולדה ב-22 באוגוסט 1959) היא שחקנית ומורה ישראלית.

## ביוגרפיה
פלורה עלתה לישראל ממרוקו בשנת 1962 בגיל 3 עם הוריה ותשעת אחיה ואחיותיה, ומאז מתגוררת במגדל העמק. נשואה ואם לארבעה ילדים. ביתה של פלורה היא השחקנית הילה סעדה. בנוסף להיות שחקנית פלורה היא מורה בבי"ס לחינוך מיוחד קישון רמת דוד.

## קריירה
בשנת 2013 השתתפה בעונה הראשונה של הסדרה הקומית של ערוץ 2 "שנות ה-80" גילמה את הרבנית מזל כהן אשתו של הרב כהן. באותה השנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "בית המשאלות".

בשנת 2014 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "חברות" ששודרה בערוץ עשר גילמה את מלכה שלם אמא של ארז.

בשנת 2018 התארחה בתוכנית הבישול שהנחה השף אבי ביטון "במטבח עם אמא".

### בקולנוע
בקולנוע שיחקה בכמה סרטים בניהם: "סרטים עלילתיים במסגרת קידום נוער" שביים אורי זגורי, בסרט "צא לטיול", "הכול לטובה", "שטינקר" שיחקה לצד עמוס לביא וניר לוי, בסרט הסטודנטים "valley tower" במכללת ספיר שביים תומר אסולין, ושיחקה לצד ביתה בסרט "שער הפרחים" שיצר ושיחק בו גם אריק משעלי גילמה את ראשל השכנה של משפחת וקנין.

### בתיאטרון
שיחקה בתיאטרון המרוקאי שיסדה וביימה השחקנית רונית איבגי אחותו של השחקן משה איבגי. פלורה שיחקה מתחילת דרכו של התיאטרון משנת 2001.

ההצגה הראשונה שלה הייתה "הקמצן" של מולייר בתרגום למרוקאית, שיחקה את הבת שלו. לאחר מכן שיחקה בהצגות:

"משרתם של שני אדונים", "אל מג'ראב", "הכול כלול", "איזה מין שידוך", "חתונה בריבוע", "האמא של הכלה", "כל וואחד אומז'אלו", במחזמר המרוקאי "מונירה", ובמחזמר "אלכרוואד ולמקוח'ה" קומדיה מצחיקה בשפה המרוקאית.

כשרונית הלכה לעולמה עברה פלורה לתיאטרון של יוסי נזרי, כיום היא משחקת בשתי הצגות שונות במרוקאית בכל הארץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות מרוקו
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
לוקאס טורו

**לוקאס טוֹרוֹ מרסֶט** (בספרדית: **Lucas Torró Marset**; נולד ב-19 ביולי 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקשר המרכזי וההגנתי בקבוצת אוססונה מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
טורו נולד בקוקנטיינה, שבפרובינציית אליקנטה, ולנסיה, וייצג בעיקר את הרקולס ואלקויאנו כנער, בנוסף לשתי קבוצות אחרות באזור הולדתו. ב-20 בינואר 2012, בעודו עדיין נוער, ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק בית של אלקויאנו נגד אלמריה בליגה השנייה, אשר הסתיים בתוצאה 2-2. ב-23 במאי הוא הופיע במשחק השני שלו, שוב מהספסל בהפסד ביתי של 5-0 לקבוצתו לשעבר הרקולס. הוא גם הורחק במהלך המשחק.

באוגוסט 2012 עבר טורו לריאל מדריד תמורת סכום של 100,000 אירו עם סעיפים נוספים שתלויים בהתקדמותו. זאת הייתה גם העסקה הרווחית ביותר של אלקיאנו בהיסטוריה שלה. בתחילה הוקצה לקבוצת הנוער, וקודם לקבוצת המילואים באמצע העונה.

ב-18 ביולי 2016 הושאל טורו לריאל אוביידו בליגה השנייה, לשנה אחת.

ב-6 ביולי שלאחר מכן, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים באוססונה לאחר שסיים את חוזהו בריאל מדריד.

ב-2 ביולי 2018, אוסאסונה הודיעה כי איינטרכט פרנקפורט תשלם את סעיף השחרור של טורו בסך 1.75 מיליון אירו.

ב-5 באוגוסט 2020, טורו חזר לאוססונה בעסקת העברה בשווי של כ-2 מיליון אירו. הוא חתם על חוזה לארבע שנים עם המועדון.

## קריירה בינלאומית
ב-2013 טורו שיחק באליפות אירופה עד גיל 19, בה ספרד הודחה בחצי הגמר על ידי צרפת.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני הרקולס אליקנטה
קטגוריה:כדורגלני ריאל אוביידו
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1994
אנדר גווארה

**אנדר גֶוָוארַה לאחו** (בספרדית: **Ander Guevara Lajo**; נולד ב-7 ביולי 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת אלאבס מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
### ריאל סוסיאדד
גווארה נולד בוויטוריה-גסטייז, אלאבה, חבל הבסקים, והצטרף למחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד בשנת 2012, מאלאבס. הוא קודם לקבוצת המילואים לקראת עונת 2015/2016.

גווארה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-1 באוקטובר 2016, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק בית שהסתיים בהפסד 1-2 בליגה השנייה נגד פוינלבארדה. ב-17 ביוני שלאחר מכן, הוא חידש את חוזהו עד 2020 וקודם באופן סופי לקבוצת המילואים.

גווארה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-26 באוקטובר 2017, כשנכנס כמחליף בניצחון 1-0 בחוץ נגד אספורטיו, בגביע המלך. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-15 במרץ 2019, כשפתח בהרכב בתיקו 1-1 בבית נגד לבאנטה.

ב-7 ביוני 2019, גווארה חידש את חוזהו עד 2024, וקודם באופן סופי לקבוצה הבוגרת יומיים לאחר מכן.

### אלאבס
ב-9 ביולי 2023, גווארה חזר לקבוצתו הראשונה אלאבס בחוזה לארבע שנים.

## קריירה בינלאומית
גווארה שיחק עבור נבחרת חבל הבסקים הלא-רשמית, וערך את הופעת הבכורה שלו נגד קוסטה ריקה בנובמבר 2020.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים בסקים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל בסקים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:ויטוריה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
The Great Impersonator

***The Great Impersonator*** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. הוא יצא לאור ב-25 באוקטובר 2024, בהוצאת חברת התקליטים קולומביה רקורדס. זהו האלבום הראשון שיוצא בהוצאת חברת התקליטים הזו במסגרת הקריירה המוזיקלית של הזמרת.

האלבום מתואר כ"חקירה של האותנטיות של אישיותה וחוויותיה של הלסי", עם קשר לשנות ה-70 של המאה ה-20.

## רקע וקונספט

צאת האלבום נועדה להיות ביום השנה של צאת המיני-אלבום הבכורה שלה *[[Room 93]]*. הוא הוקלט מ-2022 עד 2024 כשהיא נאבקת עם אבחוני הזאבת ולימפוציט T שלה וכן לידת הבן אנדר. הלסי הצהירה שהיא מאמינה שזה "יהיה האלבום האחרון [היא] אי פעם יצרה." מפיקים שונים הוסמכו בין שלוש הרצועות שיצאו.

האלבום מתמקד בחקר האותנטיות והיחסים של הלסי והפרשנות שלה לתהודה שלהם עם הקשרים שונים.

## הערכה ביקורתית

### רשימות סוף שנה

## קידום והוצאה
הטריילר של האלבום יצא לאור ב-27 באוגוסט. ציד נבלות עולמי קדם לחשיפת עטיפת האלבום הרשמית והאלטרנטיבית של האלבום, התואמים לעשורים שונים ב-5 בספטמבר. האלבום הוכרז לראשונה לצד יציאת הסינגל השיווקי, "The End" ב-4 ביוני 2024. לאחר מכן הופיע הסינגל המוביל "Lucky" יצא לאור ב-26 ביולי והסינגל השני "Lonely Is the Muse" ב-15 באוגוסט. הסינגל השלישי "Ego" יצא לאור ב-6 בספטמבר.

## רשימת רצועות

## היסטוריית יציאות לאור

## ביאורים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי הלסי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
שוב אני בדד

"**שוב אני בדד**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איל גולן. הוא יצא לאור ב-15 באוגוסט 2024, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות. הסינגל נכנס לתוך אלבומו ה-29 של גולן כמספר 15: "אהבה מנצחת הכל"

## רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי צליל קליפי, נדב (נאבי) אהרוני, ואלמוג קריאף, והופק על ידי גיא דאן.

## וידאו קליפ
העיצוב הגרפי של הקליפ והעטיפה עוצבו על ידי Avoxvision, חברת עיצוב גרפי, שעובדת עם גולן. בעטיפת השיר נראה אדם נשען על עמוד. נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-3.9 מיליון צפיות ביוטיוב.

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אקורדי השיר "שוב אני בדד", באתר Tab4u

## הערות שוליים
* 

קטגוריה:שירי אייל גולן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נדב אהרוני
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי צליל קליפי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גיא דאן
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ליאם הפקות
בית הכנסת הישן במיינדזיז'ץ פודלסקי

**בית הכנסת הישן במיינדזיז'ץ פודלסקי** (בפולנית: **Old synagogue in Międzyrzec Podlaski**) היה בית כנסת יהודי העשוי עץ שהיה למעשה בית הכנסת הראשון של יהודי העיירה מיינדזיז'ץ פודלסקי בפרובינציית לובלין שבפולין. הקמתו הייתה ככל הנראה לפני אמצע המאה ה-16. האזכור העתיק ביותר לקיומו של בית הכנסת הוא משנת 1569. לאחר מכן מוזכר אף בשנת 1644. בית הכנסת נשרף בשריפה של שנת 1718 (לפי מאיר אדלבוים, השריפה הייתה בראשית שנות ה-60, וככל הנראה מדובר בשריפה שאינה קשורה לבית הכנסת הראשון מהמאה ה-16, שכן כיוון שהבתים במקום היו עשויים עץ השריפות היו תכופות).

שנים מספר לאחר השריפה ניתן אישור ליהודים מהבישוף של וולוצ'ין לבניית בית כנסת חדש, ובעקבות כך נבנה בית כנסת מלבנים במקום בית הכנסת הקודם שהיה מעץ והוא נקרא בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי. הוא שירת את יהודי מיינדזיז'ץ פודלסקי עד מלחמת העולם השנייה.

## ראו גם
* בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי
* מיינדזיז'ץ פודלסקי
* בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי

## הערות שוליים

קטגוריה:מיינדזיז'ץ פודלסקי
מיינדזיז'ץ פודלסקי
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): מבנים
דייגו קונדה

**דייגו חוסה קוֹנְדֶה אלקולדו** (בספרדית: **Diego José Conde Alcolado**; נולד ב-28 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ויאריאל מהלה ליגה.

## קריירת מועדונים
קונדה נולד במדריד והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד בשנת 2007. הוא קודם לקבוצת המילואים לקראת עונת 2017/2018, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-19 בנובמבר 2017 כשפתח בהרכב במשחק הליגה השנייה מול דפורטיבו פבריל.

לאחר שבילה את העונה כשוער המחליף מאחורי מיגל רומן, האריך קונדה את חוזהו עד 2021. ב-1 ביולי 2018 הוא הושאל לנבאלקארנרו מהליגה השלישית. לאחר סיום תקופת ההשאלה שב לקבוצת המילואים.

ב-28 באוגוסט 2020 הושאל לעונה אחת ללגנס מהליגה השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 בספטמבר, כשפתח בהרכב בהפסד 1–2 מול דפורטיבו לוגו.

ביולי 2021 הצטרף לחטאפה מלה ליגה, תחילה כשוער שלישי תחת השוערים רובן יאנייס ודויד סוריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-4 בפברואר 2022, כשנכנס כמחליף במהלך המחצית השנייה בניצחון 0–3 על לבאנטה. לאחר שנותר שוער שלישי תחת סוריה וקיקו קאסייה במהלך עונת 2022/2023, הוא שב ללגנס מהליגה השנייה ב-16 ביוני 2023 וחתם על חוזה לשנתיים. כשוער ראשון הוא זכה בפרס ריקרדו זאמורה (פרס הניתן לשוער הטוב ביותר בעונה) לאחר שספג רק 27 שערים במהלך העונה וקבוצתו העפילה ללה ליגה כאלופת הליגה השנייה.

ב-2 ביולי 2024 חתם על חוזה לחמש שנים בוויאריאל מלה ליגה.

## חיים אישיים
אחותו של קונדה, מריה, היא שחקנית כדורסל מקצוענית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני לגנס
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1998
קלרנס לונג

**קלרנס דיקינסון "דוק" לונג ג'וניור** (באנגלית: ****; 11 בדצמבר 1908 – 18 בספטמבר 1994) היה איש המפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד מ-3 בינואר 1963 ועד 3 בינואר 1985.

## ביוגרפיה
לונג נולד בסאות' בנד שבאינדיאנה ב-11 בדצמבר 1908. ב-1932 קיבל בוושינגטון וג'פרסון קולג' תואר ראשון, ב-1935 קיבל תואר שני וב-1938 קיבל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת פרינסטון.  הוא שירת בצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה חבר לשעבר במועצה לכלכלנים יועצים לנשיא ארצות הברית (1953–1954 ו-1956–1957) ובשנות ה-30 היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת וסליאן ולאחר מכן באוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1946–1963).

בשנת 1962 נבחר לונג לכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, וכיהן בתפקיד מ-3 בינואר 1963 ועד 3 בינואר 1985. לונג הצביע בעד חוקי זכויות האזרח של 1964 ו-1968,   וחוק זכויות ההצבעה משנת 1965. 

לונג מונה ליושב ראש ועדת המשנה לפעולות חוץ של ועדת ההקצאות של בית הנבחרים. בתפקיד זה פיקח על תקציב סיוע החוץ. תמיכתו של לונג במוג'אהדין האנטי-סובייטי סופרה בסרט "מלחמתו של צ'ארלי וילסון", שבו גילם את לונג נד ביטי. ב-1984 הובס לונג בניסיונו להיבחר מחדש על ידי הרפובליקנית הלן בנטלי.

לונג נפטר ב-18 בספטמבר 1994 בביתו בקוקיסוויל, מרילנד.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אינדיאנה
קטגוריה:סאות' בנד: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
ורנון וולאס תומסון

**ורנון וולאס תומסון** (באנגלית: **Vernon Wallace Thomson**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר אספת המדינה של ויסקונסיון בשנים 1935–1951, לאחר מכן ועד 1957 כתובע הכללי של מדינתו, לאחר מכן ועד 1959 כמושל ויסקונסין ה-34, וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1961–1974.
## ראשית חייו
ורנון וולאס תומסון נולד בעיר ריצ'לנד סנטר שבוויסקונסין. ב-1925 הוא למד באוניברסיטת קארול, אך סיים ב-1927 את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-1932 הוא קיבל תואר במשפטים והחל לעסוק בעריכת דין.
## קריירה פוליטית
תומסון החל להיות מעורב בפעילות המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1944–1951 הוא כיהן כראש עיריית ריצ'לנד סנטר, והיה חבר אספת המדינה של ויסקונסין בשנים 1935 - 1951, מתוכם בשנים 1939–1945 כיהן כיושב ראש הבית. לאחר תום כהונתו בשנים תפקידים אלו ועד 1957 הוא כיהן כתובע הכללי של ויסקונסין. ב-1956 נבחר תומסון למשרת מושל ויסקונסין, לאחר שהביס את מועמד הדמוקרטים ויליאם פרוקסמיר. ב-1958 הוא נוצח בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל על ידי גיילורד נלסון.

ב-1960 נבחר תומסון לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השלישי לקונגרס של ויסקונסין. בהמשך הוא נבחר מחדש וכיהן במשך שש תקופות כהונה נוספות בבית הנבחרים. בבחירות של 1974 הוא הובס על ידי אלווין בלדוס, והתפטר לפני תום תקופת כהונתו באופן רשמי. הוא היה חבר בוועדת הבחירות הפדרלית.
## מותו
ורנון וולאס תומסון נפטר בוושינגטון די. סי. ב-2 באפריל 1988, בגיל 82. הוא נטמן בבית הקברות של ריצ'לנד סנטר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1756


## קישורים חיצוניים

* ורנון וולאס תומסון באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ורנון וולאס תומסון באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויסקונסין
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:התובעים הכלליים של ויסקונסין
קטגוריה:ראשי עיריות בוויסקונסין
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
המינהל הכללי לביטחון פנים (אלג'יריה)

**המינהל הכללי לביטחון פנים** (בצרפתית: **Direction générale de la Sécurité intérieure**, בראשי תיבות: **DGSI**), המכונה לפעמים פשוט ביטחון פנים (SI), הוא שירות הביון האלג'יראי מאז 2016, יורש מחלקת המודיעין והביטחון (DRS). המינהל פועל בשיתוף פעולה עם המנהלת הכללית לביטחון חוץ (DGDSE) והמנהלת הכללית למודיעין טכני (DGRT) על מנת להגן על האינטרסים החיוניים של המדינה. השירות הוקם בדמות המקבילה הצרפתית, DGSI.
## ראשי המינהל
### ראשי מחלקת ביטחון הפנים במחלקת המודיעין והביטחון
*באשיר טרטאג (20 בדצמבר 2001 עד 25 בספטמבר 2013)
*עבדול חמיד בן דאוד (25 בספטמבר 2013 עד יולי 2015)
*בורה ראזיק (יולי 2015 עד 21 באפריל 2019)
*ואסיני בואצה (21 באפריל 2019 עד 13 באפריל 2020)
*עבדול גאני ראשידי (13 באפריל 2020 עד 19 ביולי 2022)
*ג'מאל כחל (19 ביולי 2022 ואילך)
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר ארגונים
קטגוריה:אלג'יריה: צבא וביטחון
ויליאם מקרירי

**ויליאם מקרירי** (באנגלית: **William McCreery**; 1750 – 8 במרץ 1814) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד.

## ביוגרפיה
מקרירי נולד ב-1750 במחוז אלסטר שבממלכת אירלנד, קיבל השכלה מוגבלת והיגר לארצות הברית בצעירותו, שם התמקם במרילנד ועסק בחקלאות. הוא נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס השמיני ולשני הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-4 במרץ 1803 עד 3 במרץ 1809. בקונגרס כיהן מקרירי כיו"ר ועדת המסחר. לאחר כהונתו בקונגרס, חידש את עיסוקיו בחקלאות, וכן כיהן כחבר הסנאט של מרילנד מספטמבר 1811 ועד מותו בביתו הכפרי, "קלובר היל", ליד רייסטרסטאון, מחוז בולטימור, מרילנד ב-8 במרץ 1814.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:מהגרים מאירלנד לארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1750
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1814
בראדלי נקואנה

**בראדלי נקואנה** (באנגלית: **Bradley Nkoana**; נולד ב-29 בינואר 2005) הוא אתלט דרום אפריקאי, סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) בריצת שליחים 4x100 מטר.

## ביוגרפיה
### 2024
#### סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם שון מסוואנגאני, באיאנדה ואלאזה ואקאני סימבינה בשיא אפריקה חדש של 37.57 שניות, אחרי קנדה (37.50 שניות) ולפני הממלכה המאוחדת (37.61	שניות).

## שיאים אישיים
* ריצת 100 מטר: 10.03 שניות (2024)
* ריצת 200 מטר: 20.88 שניות (2024)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אצנים דרום אפריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-2005
דרור זיו

**דרור זיו** הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי. זיו התפרסם בעיקר מתפקידו בסדרה "הילדים מגבעת נפוליאון" בתור תומר, ובסדרה "דאוס" בתור קינג, וגם בסרט "הדילרים" בתור איציק הספורטאי.

## ביוגרפיה
זיו התגייס לגבעתי בגדוד צבר והיה חייל קרבי.

בשנים 2001-2004 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "הילדים מגבעת נפוליאון" ששודרה בערוץ הילדים במשך שלוש עונות גילם את תומר.

בשנת 2003 השתתף בסרט הטלוויזיה "הדמעות של אמסלם" גילם את איתמר אמסלם בנו של אלי. באותה השנה השתתף בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "תיק סגור" שיחק את צ'יקו.

בשנת 2009 הופיע בסרט "הזמן שנותר" בתור חייל בדייג.

בשנת 2010 שיחק בסדרת הטלוויזיה "דאוס" ששודרה בערוץ הילדים בחברת yes גילם את דמותו של קינג.

בשנת 2012 השתתף בסרט "הדילרים" בתפקיד איציק הספורטאי.

בשנת 2015 השתתף בפרסומת של חברת "URBAN" לצידם של יניב סוויסה, ושולה זקן.

בשנת 2016 הופיע בסדרת דרמת המתח של HOT "עקרון ההחלפה" גילם את אליאס.

## חיים אישיים
נשוי להדס זיו העוסקת בהתפתחות אישית, תודעת שפע, ואורח חיים בריא, אב לארבעה, ומקיים אורח חיים דתי.

בשנת 2019 קיים הפעלות לילדים והוא קרא לעצמו "דרור הגיבור".

זיו שיתף בסרטון שאשתו העלתה לאינסטגרם ולטיקטוק שפרש מעולם המשחק בגלל שהתגייס ליחידה קרבית וגם מפני שזה היה חשוב לאביו שיתגייס ושלא יוותר על הגיוס שלו, וגם שיתף שכיום עולם המשחק פחות מדבר אליו כקריירה אלה כתחביב מכיוון שהתחזק ונהיה דתי.

## קישורים חיצוניים
* 
* דרור זיו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
* 
* 
* דרור זיו, באתר ספר הקולנוע הישראלי

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אמיר מזאריב

**אמיר מזאריב** (בערבית: **امير مزاريب**; נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא פוליטיקאי בדואי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית זרזיר בשנים 2018–2024.

## ביוגרפיה
נולד לסאלח ואשתייא וגדל ביישוב בית זרזיר שבגליל התחתון. בן לשבט הגדול ביישוב. דודו הוא הקצין עמוס ירקוני שפיקד על סיירת שקד ומונה בהמשך גם למושל מרכז סיני. למד בבית ספר יסודי ערב אלמזאריב ובתיכון מקיף "עמל" זרזיר.

בנובמבר 1982 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים בגדוד 890 במלחמת לבנון הראשונה. לאחר מכן שירת ביחידת מודיעין. והוא ממייסדי יחידת הסיור המדברית 585 בדרום ואף שירת בה. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן אלוף.
 
משנת 1993 שירת במשרד הביטחון במגוון תפקידים ובתפקיד מודיעני בכיר במשרד ראש הממשלה עד יציאתו לפנסיה בשנת 2008. לאחר מכן עבד במועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כ-11 שנים, שם ניהל את מחוז מגזר מיעוטים.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה מול חמישה מועמדים. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 24.76% ועלה לסיבוב שני מול עאטף גריפאת בו הפסיד עם 44.75% לעומת 55.25% לגריפאת.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה בשנית מול שישה מועמדים. בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 33.63% ועלה לסיבוב שני מול חסן הייב בו ניצח עם 55.32% לעומת 44.68% להייב. במקביל כיהן כיו"ר פורום הרשויות הבדואיות בצפון.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע ב-2021, הביע תמיכה בבנימין נתניהו.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לקדנציה נוספת מול מוחמד ג'ואמיס, חסן הייב ועאטף גריפאת, מזאריב זכה ל-19.19% מהקולות ולא עלה לסיבוב שני.

הוא בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל והמזרח ותיכון תואר שני במנהל ציבורי ומתמחה בשלטון המקומי תואר שני במנהל ציבורי ומתמחה בביקורת פנימית וציבורית מאוניברסיטת חיפה.

הוא נשוי לאמירה ואב לשלושה. מתגורר בזרזיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי מועצת זרזיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
השירותים של טוקיו

**השירותים של טוקיו** הוא פרויקט עירוני בשיבויה, טוקיו, של בניית שירותים ציבוריים מודרניים באיכות גבוהה, במטרה לעודד את השימוש בהם, וכתוצאה מכך את השימוש בשטחים הציבוריים שהם משרתים, כגון פארקים ושטחים משותפים אחרים. נכון לינואר 2024 הפרויקט כולל 17 מבנים שתוכננו על ידי 16 אדריכלים ידועי שם, כאשר הראשון שבהם נפתח ב-5 באוגוסט 2020.

## רקע

מתקני השירותים ממוקמים בשיבויה, מפוזרים על פני האזור של שכונות Hatagaya, Yoyogi ו-Ebisu. הם נבנו כתחליף למבנים קודמים שאינם מתאימים מבחינת מרחב, נגישות או שימור. הפרויקט התחיל בשנת 2018 כאשר הוזמנו אליו אדריכלים ומעצבים יפנים ובינלאומיים בעלי שם כאשר המטרה הייתה לתכנן מבנים בעלי אסתטיקה ייחודית. השירותים נבנו לקראת אולימפיאדת טוקיו.

17 המתקנים נבנו על ידי שישה עשר אדריכלים, ביניהם זוכי פרס פריצקר כגון טויו איטו, שיגרו באן, טדאו אנדו, ועוד. לדברי היזמים הפרויקט נועד לשקף את תרבות האירוח הנודע של יפן.

## הסרט
בכדי להמשיך ולקדם את הפרויקט החליטו היזמים, קוג'י ינאי וקרן ניפון, להפיק סרט העוסק בפרויקט. הוזמנו מספר במאים בעלי שם, ונבחר הבמאי וים ונדרס. ינאי הציע להפיק סדרת סרטים קצרה שתעסוק בכל אחד מהמבנים אך ונדרס החליט להפיק דווקא סרט עלילתי באורך מלא.

ונדרס יצר סרט בשם "ימים מושלמים" אשר עוקב אחר חייו של מנקה בשירותים הציבוריים. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2023 ובפסטיבל קאן זכה בפרס חבר השופטים ובפרס השחקן הטוב ביותר לקוג'י יאקושו . הסרט היה מועמד לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-96.

## רשימת מבנים

## ראו גם
* בתי שימוש ביפן

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טוקיו
קטגוריה:מבנים שתכנן טויו איטו
קטגוריה:אדריכלות יפנית
קטגוריה:בתי שימוש
הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור (1978)

**הבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור 1978** (באנגלית: **1978 United States Senate election in Delaware**) התקיימו ב-7 בנובמבר 1978. הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ו ביידן זכה בבחירה מחדש לקדנציה שנייה, והביס את המועמד הרפובליקני ג'יימס ה. בקסטר הבן בניצחון מוחץ. בחירות אלו הבחירות הראשונות מבין חמש בהן זכה ביידן בכל המחוזות.

## הפריימריז הרפובליקני
הפריימריז של המפלגה הרפובליקנית נערכו ב-9 בספטמבר 1978. ונמה היה בעבר עצמאי לפני שהכריז על עצמו כמועמד במרץ 1978. המועמדים ונמה ובקסטר תוארו על ידי הוושינגטון פוסט כ"שני שמרנים של רייגן שחושבים באופן זהה" אך נבדלו זה מזה מבחינת הרקע וה"סגנון האישי".

### מועמדים
* ג'יימס ה. בקסטר הבן, רשם החוקים במחוז סאסקס
* ג'יימס אלין ונמה, יצרן שלטי קרטון, פעיל באוטובוסים נגד ביטול הפרדה, נשיא הוועדה לפעולה חיובית והאיגוד הלאומי של בתי ספר בשכונה

### תוצאות

## הבחירות הכלליות
### מועמדים
* ג'יימס ה. בקסטר הבן (R), רשם החוקים של מחוז סאסקס
* ג'ו ביידן (D), סנטור מכהן מטעם דלאוור התמודד לבחירתו מחדש
* דונלד ג. גיז (A), מהנדס, מועמד רב שנתי וקצין במילואים של חיל האוויר האמריקאי  

### תוצאות

## הערות שוליים

קטגוריה:1978 בארצות הברית
קטגוריה:הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:דלאוור
קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:בחירות לסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:1978 בפוליטיקה
עמנואל ויטורגן

**עמנואל (עמנואיל) ויטורגן** (ברוסית: **Эммануил Гедеонович Виторган**; נולד ב-29 בדצמבר 1939) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1998 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. מנצח מארק גורנשטיין הוא קרוב משפחתו.
## קורות חיים
עמנואל (עמנואיל) ויטורגן נולד בשנת 1939 בבאקו (אז בתחומי ברית המועצות כיום באזרבייג'ן) למשפחה יהודית. הוריו היו במקור מאודסה. אביו היה מהנדס בתעשיית המזון ומשפחה עברה ממקום למקום מספר פעמים. לימודי בית ספר ויטורגן סיים באסטרחן.

לאחר סיום בית ספר ויטורגן נסע למוסקבה אך לא התקבל ללימודי משחק והחל לימודים במכון לתיאטרון בלנינגרד אותו סיים בשנת 1961. הוא החל לעבוד בתיאטרון של פסקוב ואחר כך עבד במספר תיאטראות בלנינגרד. בשנת 1971 ביחד עם אשתו השנייה אלה בלטר הם עברו למוסקבה. הוא עבר מספר תיאטראות עד שבשנת 1984 החל לשחק תיאטרון מאיאקובסקי בו היה שחקן עד לשנת 2005. בשנת 2010 הוא השתתף בהצגה בתיאטרון גשר.

בנוסף לעבודות רבות בתיאטרון ויטורגן שיחק בסרטי קולנוע רבים. הוא הצטלם לראשונה בשנת 1967 ועד היום שיחק בכ-123 סרטים.

ויטורגן עסק בדיבוב של סרטי הנפשה וסרטים זרים לרוסית.

ויטורגן היה נשוי שלוש פעמים. מאשתו הראשונה הוא התגרש בשנת 1970. לזוג נולדה בת שעובדת שתחום תיאטרון. בשנת 1970 הוא התחתן עם אלה בלטר, שחקנית תיאטרון. לזוג נולד בן מקסים ויטורגן, שחקן קולנוע וטלוויזיה. בשנת 2000 אלה בלטר נפטרה מסרטן. ויטורגן התחתן בפעם השלישית עם אירינה מלודיק (נולדה ב-1962 ביורמלה). בשנת 2018 ו-2019 נולדו לו בנות.

בשנת 1998 לויטורגן הוענק תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.

החל משנת 2013 ויטורגן מתנגד למדיניות של ולדימיר פוטין לרבות תמיכה באלכסיי נבלני והתנגדות לפלישת רוסיה לאוקראינה. לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה ויטורגן מתגורר בעיקר מחוץ לרוסיה, בעיקר בלטביה בה נולדה אשתו.

## קישורים חיצוניים
* 

* ביוגרפיה 

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים סובייטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:אמני העם של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1939
סמיון פאראדה

**סמיון פאראדה (פרדמן)** (ברוסית: **Семён Львович Фарада**; 31 בדצמבר 1933-20 באוגוסט 2009) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1999 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. 
## קורות חיים
סמיון פרדמן נולד בשנת 1933 בכפר ליד מוסקבה (כיום נמצא בשטח העיר) למשפחה יהודית. הוריו היו במקור מזוויאהל והגיעו למוסקבה ללימודים. אביו עבד בתחום עיבוד עץ. בשנת 1941 הוא גויס לשורות הצבא האדום וקודם לדרגת קצונה. לאחר סיום המלחמה הוא עבד בצבא בתחום לוגיסטיקה. בשנת 1948 בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות הוא פוטר ממשרד, הועבר לבסיס נידח ונפטר ממחלה בשנת 1952. אמו של סמיון למדה רוקחות. לאחר פטירת בעלה גידלה לבד את סמיון ואחותו (משנת 1992 התגוררה בחיפה עם משפחתה).

מגיל חמש סמיון היה ידיד של שכנו ולדימיר רסין. הוא סיים בית ספר עם מדליית זהב. סמיון רצה ללמוד משחק אך בלחץ הוריו הגיש מועמדות ללימודים באקדמיה צבאית, לא התקבל והחל לימודי הנדסה ב. לאחר שלוש שנות לימוד הוא גויס לצי הבלטי ושירת בו ארבע שנים. בתקופה זו הוא גם שיחק בתיאטרון ליד מועדון קצינים.

בשנת 1962 סמיון פרדמן (פאראדה) סיים לימודי הנדסה והחל לעבוד במקצוע במשך שבע שנים. במקביל הוא שיחק בהצגות במסגרות שונות. בשנת 1967 הוא לראשונה שיחק בסרט קולנוע. בשנת 1971 לחצו עליו לשנות שם משפחתו לשם "פחות יהודי". כך נולד שם במה "פאראדה".

בשנת 1972 יורי ליובימוב הזמין את השחקן הצעיר ללא השלכה פורמלית בתחום לסגל של תיאטרון טגנקה. פאראדה שיחק בתיאטרון זה כ-30 שנים. בתיאטרון הוא הכיר את השחקנית מריה פוליציימאקו. הם החליטו להתגרש מבנות/בני זוגם ולהתחתן. בנם מיכאיל פוליציימאקו נולד בשנת 1976.

בנוסף לעבודות רבות בתיאטרון פאראדה שיחק בסרטי קולנוע. בסך הכול הוא שיחק בכ-130 סרטים, בעיקר בתפקידים קומיים משניים. הוא חשב שבין העבודות הטובות בקולנוע נכללת דמות של חייט חיימוביץ' בסרט "תוקי שדיבר אידיש" של אפרים סבלה שצולם בשנת 1990. 

בשנת 1988 אצל פאראדה הובחנו בעיות לב ובגופו הושטל מסתם לב מלאכותי. ביוני 2000 שבוע אחרי פטירתו של חברו הקרוב גריגורי גורין הוא עבר שבץ מוחי ממנו לא השתקם. במשך תשע שנים הוא זכה לטיפול מסור מצד אשתו ובנו. בשנת 2009 הוא נפטר בבית חולים ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה.

על פעילותו רבה בתחום קולנוע ותיאטרון בשנת 1999 הוענק לפאראדה תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית.

בשנים 2008 ו-2013 צולמו סרטי תעודה על פעילות של פאראדה.

## קישורים חיצוניים

* ביוגרפיה 
* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים סובייטים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני העם של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2009
פרנקו קולפינטו

**פרנקו אלחנדו קולפינטו** (בספרדית: **Franco Alejandro Colapinto**;  נולד ב-27 במאי 2003) הוא נהג מרוצים ארגנטינאי המתחרה עבור בקבוצת אלפין באליפות פורמולה 1.

## קריירת מרוצים
קולפינטו החל להתחרות בקארטינג בגיל 9. הוא זכה באליפות ארגנטינה בשנת 2016 (קטגוריית פרה-ג'וניור) ובשנת 2018. באותה שנה זכה במדליית זהב באולימפיאדת הנוער שהתקיימה בבואנוס איירס.

הוא השתתף בסבב האחרון של אליפות פורמולה 4 הספרדית בעונת 2018. ב-2019 השתתף בעונה מלאה של האליפות, ניצח 11 מרוצים, הגיע פעמיים נוספות לפודיום וזכה בתואר האליפות.

בשנת 2022 הצטרף לאליפות הפורמולה 3 עם קבוצת ואן אמרסטרוף רייסינג ודורג במקום התשיעי עם 2 ניצחונות. הוא נשאר באליפות לעונה נוספת, הפעם עם קבוצת MP מוטורסופורט. גם בעונה זאת ניצח 2 מרוצים, אך היה יציב יותר לאורך העונה ודורג במקום הרביעי. בסיום העונה קיבל הזדמנות להתחרות עבור הקבוצה בשני המרוצים האחרונים של אליפות הפורמולה 2. בשנת 2024 התחרה עם הקבוצה באופן מלא באליפות.

### פורמולה 1
בינואר 2023 הצטרף לאקדמיית ויליאמס לנהגים. את נסיעת הבכורה במכונית פורמולה 1 ערך במבחני הנהגים הצעירים בסיום העונה שהתקיימו באבו דאבי. ביולי 2024 השתתף באימון החופשי לקראת גרנד פרי בריטניה כשהחליף את לוגאן סרג'נט.

קבוצת ויליאמס לא הייתה מרוצה מהתוצאות של סרג'נט בחצי הראשון של העונה. באוגוסט, אחרי גרנד פרי הולנד הוחלט כי קולפינטו יחליף את האמריקאי בתשעת המרוצים שנותרו עד לסיום העונה. במרוץ הבכורה זינק מהמקום ה-18 וסיים במקום ה-12. בגרנד פרי אזרבייג'ן סיים במקום השמיני וצבר נקודות בכורה באליפות.

בינואר 2025 חתם על חוזה רב שנתי כנהג משלים בקבוצת אלפין.

לאחר שישה מרוצים בעונת 2025 החליף קולפינטו את ג׳ק דוהאן כנהג לקבוצת אלפין

## מרוצים
### פורמולה 1

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ארגנטינאים
קטגוריה:נהגי קבוצת ויליאמס
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-2003
אוניברסיטת ניקולו קוסאנו

**אוניברסיטת ניקולו קוזאנו** (באיטלקית: **Università degli Studi Niccolò** **Cusano,** המכונה לעיתים קרובות בקיצור **UNICUSANO**) היא אוניברסיטה מקוונת פרטית למטרות רווח שנוסדה בשנת 2006 ברומא שבאיטליה. 

האוניברסיטה קרויה על שם הקרדינל הקתולי, המדען והאסטרונום, ניקולאוס קוזאנוס. עד קיץ 2012 האוניברסיטה שכנה ברחובות ויה קאסלמונפראטו ו-ויה דון אוריונה. לאוניברסיטת קוזאנו יש גם הוצאה לאור בשם Edizioni Edicusano וקרן למחקר רפואי - Scientific Fondazione Niccolò Cusano. בשנת 2013 הוקמה פקולטה להנדסה ופסיכולוגיה. כיום היא מספקת קורסי למידה מקוונת, המונה 94 מרכזים. נכון לאפריל 2025, לומדים במוסד כ-1,300 סטודנטים.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רומא: אוניברסיטאות ומכללות
אהבה זה כל העניין

**אהבה זה כל העניין** (באנגלית: **Sam & Kate** - סאם וקייט) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 2022 בכתיבה ובימויו של דארן לה גאלו, עם דסטין הופמן, סיסי ספייסק, ג'ייק הופמן וסקיילר פיסק  בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על קשר רומנטי של אם יחידנית ובתה לבין אב אלמן ובנו. בנו הביולוגי של דסטין הופמן ובתה הביולוגית של סיסי ספייסק מגלמים בסרט את תפקיד הדור הצעיר.

## תקציר העלילה
ביל (דסטין הופמן) הוא אלמן חולני שבנו היחיד סאם (ג'ייק הופמן) מטפל בו. סאם הוא צייר חובב ועובד למחייתו במפעל שוקולד ביחד עם חברו רון (הנרי תומאס).

הם פוגשים בכנסייה בחג המולד את טינה (סיסי ספייסק) ובתה קייט (סקיילר פיסק). מכוניתה של טינה מתקלקלת וביל מסיע אותה ואת קייט לביתן ומתפתחת שיחה בין הארבעה.

לקייט יש חנות ספרים בה עובדת גם מרי (אלידבת לודלו). סאם מגיע לחנות כמתעניין בספרים אבל למעשה הוא מחזר אחרי קייט ומציע לה דייט. לאחר היסוסים היא נענית לו. ביל מצליח לתקן את מכוניתה של טינה ובעידודו של סאם הוא מזמין אותה לדייט.

כאשר ביל מחזיר את קייט הוא מתבונן בדירתה הגדושה בחפצים ישנים ומשומשים ומגלה שהיא סובלת מאגרנות כפייתית. הוא מודיע זאת לעירייה.

סאם ורון עוזרים לאנשי העירייה לפנות את החפצים מדירתה של טינה למרות מחאותיה. סאם מוצא שם תמונה של קייט עם גבר וילד וזורק אותה בטעות לתחנת מחזור. קייט מגלה לו כי בעלה ובנה נהרגו בתאונת דרכים.

סאם מתפטר ממפעל השוקולד ופותח בית קפה ביחד עם רון ומעטר את הקירות בציוריו.

ביל מת וקייט וטינה משתתפות בהלוויה. סאם מדוכא ומחליט להגיע אל קייט והקשר ביניהם מתחדש.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*קדימון לסרט, באתר יוטיוב
*ג'ייק הופמן וסקיילר פיסק על הסרט, באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
Wake Up Dead

"**Wake Up Dead**" הוא שיר של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת', שהיה הסינגל המוביל מאלבומם Peace Sells... But Who's Buying? משנת 1986 ונכתב על ידי דייב מאסטיין. מאז הפך השיר למרכיב מרכזי בהופעות שלהם, והיה השיר השישי המושמע ביותר שלהם.

## מילים
"Wake Up Dead" כולל מילים המתארות גבר שבוגד באשתו או בחברתו ומתגנב לביתו, בידיעה שאם אשתו תגלה על אהובתו השנייה, היא תהרוג אותו. מאסטיין סיפר כי "Wake Up Dead" נכתב על כך שהוא בגד בבחורה שאיתה הוא חי. הוא נשאר איתה כי הוא היה אז חסר בית והיה זקוק למקום לינה. לרוע המזל, הוא היה מאוהב בבחורה אחרת וחשב שזו שהוא חי איתה תכעס כי הוא בוגד בה. הוא נאלץ לעזוב אותה כי חשב שיש לה כוונות להרוג אותו.

## קליפ
קליפ לשיר הופק על ידי פנלופה ספיריס, ויצא לאור ב-28 באפריל 1987. הוא מתחיל בצילום של במה מוקפת גדר תיל מתכתית. קבוצת מעריצים מתאספת וממהרת לבמה, והלהקה מתחילה לנגן. קהל המעריצים גולש ומטפס על הגדר בזמן שהלהקה מנגנת. לקליפ יש גוון כחול לכל אורכו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מגאדת'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בגידה: זוגיות
טיבור אנדראשפי

**טיבור אנדראשפי** (בהונגרית: **Andrásfi Tibor**; בודפשט, 10 בדצמבר 1999) הוא אלוף אולימפי ואלוף אירופה הונגרי בסיף בדקר.

## קורות חיים
הוריו היו סייפים. אביו, טיבור אנדראשפי, נולד בסאטו מארה, תחילה היה בנבחרת רומניה, לאחר מכן מדליסט כסף באליפות הונגריה. אמו, לילה מוז'נאי, השתתפה באליפות העולם בבודפשט 1991 בצבעי רומניה. אביו, טיבור אנדראשי מאמן אותו מגיל 9 במסגרת מועדון BVSC (מועדון בודפשט של עובדי הרכבת).

בשנת 2016 זכה אנדראשי במדליית זהב כחבר בנבחרת הדקר (Dávid Nagy, Bence Bende, Máté Koch) באליפות אירופה לקדטים בנובי סאד. באליפות אירופה לנוער לשנת 2017, הוא זכה במדליית ארד בנבחרת (מאטה קוך, פטריק אסטרגליוס, גרגי שיקלושי). הוא עלה למדרגה השלישית של הפודיום בגביע העולם לנוער כקבוצה (קוך, שיקלושי, אסטרגליוס). הוא זכה במדליית ארד אישית באליפות הונגריה 2018 וזכה במדליית ארד אישית בגראנד פרי בודפשט 2019. 5 בנבחרת באליפות אירופה לנוער ב-2019, ומקום 7 בנפרד באליפות אירופה. זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות העולם לנוער.

ב-2022, בקבוצה (קוך, נאג', שיקלושי) הוא סיים במקום השביעי באליפות אירופה. הוא זכה במדליית זהב אישית באליפות העולם 2022 בברן. במשחקים האירופיים (2023) הוא זכה במדליית זהב כחבר בנבחרת הדקר גברים (דויד נאג', גרגלי שיקלושי, קוך), שמשמעותה הייתה גם תואר אלוף אירופה. הוא זכה במדליית ארד אישית באליפות אירופה 2024 בבזל.

באולימפיאדת פריז (2024) הוא הגיע לארבע הראשונים באישי, אך בחצי הגמר הפסיד לקוקי קאנו היפני (13–14), שזכה מאוחר יותר במדליית הזהב, ובמדליית הארד למוחמד אס-סייד המצרי. (7-8) ה-4 סגור במקום. בתחרות הקבוצתית של דקר, הוא זכה במדליית זהב כחבר בנבחרת ההונגרית (Máté Koch, Gergely Siklósi, Dávid Nagy) לאחר שניצחו את קזחסטן (45-30) ברבע הגמר, את צרפת המארחת (45-30) בחצי הגמר, וגם האלופה הקודמת יפן (26-25) הובסה בגמר.

## הישגיו
; גביע העולם
* מדליית זהב: 2022, ברן

; גרנד פרי
* מדליסט ארד: 2019, בודפשט

; אליפות הונגריה
; אישי
* מדליית ארד: 2018

; קבוצתי
* מדליית כסף: 2018, 2022
* מדליית ארד: 2017

## לקריאה נוספת
* fie.org
* the-sports.org
* תוצאותיו של טיבור אנדראשפי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1999
עונת 2024/2025 בליגת העל האוקראינית

**עונת 2024/2025 ב[[ליגת העל האוקראינית בכדורגל]]** הייתה העונה ה־34 בליגה האוקראינית הבכירה מאז פירוק ברית המועצות וה-21 תחת השם הנוכחי של ליגת העל האוקראינית. העונה החלה ב-3 באוגוסט 2024 והסתיימה ב-25 במאי 2025.

דינמו קייב זכתה באליפות ה-17 בתולדותיה.

## קבוצות ואצטדיונים
מתוך 16 הקבוצות שמשתתפות בעונה זו, 13 המשיכו מעונת 2023/2024. אליהן התווספו שתי הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגת המשנה האוקראינית אינהולץ פטרובה וקרפטי לבוב. שהחליפו את מינאי ומטאליסט 1925 חרקוב שסיימו במקומות האחרונים בליגה בעונה הקודמת. ליבאי ברה קייב ניצחה בטורניר קדם עונה על המקום האחרון בליגת העל שהתפנה בעקבות פשיטת רגל של דניפרו-1, שהייתה אמורה לשחק בליגת העל בעונה זו.

### אצטדיונים
הסף המינימלי לקיבולת אצטדיון בליגת העל האוקראינית הוא 4,500 מקומות. בעקבות המלחמה עם רוסיה מועדונים נאלצו לעבור לאצטדיונים חלופיים.

## טבלת הליגה

## סטטיסטיקות

### מלך השערים

## ראו גם
* ליגת העל האוקראינית בכדורגל

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בליגת העל האוקראינית בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2024
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2025
קטגוריה:2024 באוקראינה
קטגוריה:2025 באוקראינה
ויליאם פורינגטון קול הבן

**ויליאם פורינגטון קול הבן** (באנגלית: ****; 11 במאי 1889 – 22 בספטמבר 1957) היה משפטן ופוליטיקאי אמריקאי. מ-1927 עד 1929 ומ-1931 עד 1942, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וייצג את המחוז השני של מרילנד. לאחר מכן שימש כשופט בבית משפט המכס של ארצות הברית וכשופט משנה בבית המשפט של ארצות הברית למכס ולפטנטים.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
ימין|ממוזער| קול כסטודנט בקולג' ב-1910
קול נולד ב-11 במאי 1889 בטוסון שבמרילנד, וסיים כמהנדס בניין מהמכללה החקלאית במרילנד (כיום אוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק) בשנת 1910, וקיבל תואר ראשון במדעים בהנדסה אזרחית (BSCE). הוא גם למד משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1912, והחל לעסוק בכך באותה שנה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, קול הוסמך כלוטננט ראשון בצבא ארצות הברית בנובמבר 1917. הוא הוצב ברגימנט הרגלים ה-316, הדיוויזיה ה-79 בפורט מיד, ושירת מעבר לים. בשנת 1919 חזר לעסוק בעריכת דין בטוסון. קול שירת כחבר במועצת המנהלים של המוסד הסמיתסוניאני בין השנים 1940–1943, ובשנת 1931 מונה כחבר במועצת המנהלים של אוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק, והפך ליו"ר המועצה ב־1944.

### קריירה בקונגרס
בשנת 1926 נבחר קול כמועמד המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן כהונה מלאה במהלך הקונגרס ה-70 מ-4 במרץ 1927 ועד 3 במרץ 1929. הוא לא הצליח להיבחר מחדש ב-1928, וחזר לעסוק בעריכת דין בטוסון. הוא נבחר שוב לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1930 במקום לינווד קלארק, וכיהן בקונגרס ה-72 ובחמשת הקונגרסים שאחריו, מ-4 במרץ 1931 עד התפטרותו ב-26 באוקטובר 1942 כדי לקבל תפקיד שיפוטי.

ב-26 בדצמבר 1941, בהיעדרו של יושב ראש בית הנבחרים סם רייברן, ניהל קול את המושב יחד עם סגן הנשיא הנרי וולאס בנאומו הראשון מתוך שלושה נאומים של וינסטון צ'רצ'יל בפני ישיבת קונגרס משותפת.

### כהונה כשופט פדרלי
ב־11 במאי 1942 מונה קול על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לבית משפט המכס של ארצות הברית, במושב שפונה על ידי השופט ג'ורג' סטיוארט בראון. הסנאט אישר את מינויו באותו היום, והוא קיבל את כתב המינוי ב־14 במאי 1942. כהונתו הסתיימה ב־9 ביולי 1952 עקב מינויו לבית המשפט של ארצות הברית למכס ולפטנטים.

ב־4 ביולי 1952 מונה קול על ידי הנשיא הארי טרומן כשופט משנה בבית המשפט של ארצות הברית למכס ולפטנטים, במושב שפונה על ידי השופט ג'וזף ריימונד ג'קסון. הסנאט אישר את מינויו ב־5 ביולי 1952, והוא קיבל את המינוי ב־7 ביולי 1952. כהונתו הסתיימה ב־22 בספטמבר 1957 עקב מותו.

### מותו
ממוזער| קברו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קול מת ב-22 בספטמבר 1957 בבולטימור שבמרילנד, ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. בית קול פילד באוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק נקרא לכבודו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד בבולטימור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1957