open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
משחק הקרוקט

**משחק הקרוקט** (באנגלית: **A Game of Croquet**; בגרמנית: **Die Krocketpartie**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי אדואר מאנה משנת 1873. היצירה מתארת ארבע דמויות המשחקות קרוקט משחק פנאי שהיה נפוץ ופופולרי בתקופה ונחשב לפעילות חברתית בלתי רשמית. הציור צויר באוויר הפתוח תוך שימוש באור טבעי, ובכך סימן את הפעם הראשונה שבה מאנה עבד בדרך זו.

## תיאור היצירה
הציור מציג ארבעה אנשים המשחקים קרוקט בגינה. בקדמת התמונה יושב הצייר אלפרד סטיבנס, ואילו ברקע מופיע פול רודייה, אחד מחבריו של מאנה. בין שתי הדמויות הללו ניצבות שתי נשים ששימשו כדוגמניות.

הסצנה מציגה פעילות פנאי רגועה המתרחשת במרחב פתוח. המשחק, שהיה פעילות חברתית מקובלת, מתואר כאן כסיטואציה של בילוי משותף בגינה. הגן שבו מתקיים המשחק מתפקד גם כמקום מפגש בין הדמויות וגם כמרחב שבו האמן עובד וצופה במתרחש.

## רקע היסטורי
בשנת 1873 צייר מאנה את היצירה באוויר הפתוח, תוך שימוש באור טבעי. באותה שנה ניסה לראשונה לעבוד מחוץ לסטודיו יחד עם הצייר קלוד מונה. העבודה מחוץ לסטודיו אפשרה לו לצייר את הסצנה בתנאים טבעיים ולשלב את האור החיצוני בציור.

## פרשנות
בציור זה התקרב מאנה יותר מן הרגיל אל הציירים האימפרסיוניטים. השימוש באור טבעי והציור באוויר הפתוח מעניקים לתמונה מראה קליל וספונטני. גם הקומפוזיציה וגם משיכות המכחול יוצרות רושם של רגע חולף המתועד באופן בלתי מתוכנן.

עם זאת, למרות המראה הספונטני, מבנה הציור מחושב בקפידה. הקומפוזיציה תוכננה באופן מדויק, והסידור של הדמויות במרחב אינו מקרי. הסצנה מציגה לכאורה זוגות נשואים המבלים יחד בפעילות פנאי בגינה.

אולם בפועל הדמויות המתוארות אינן זוגות נשואים, אלא אמנים ודוגמניותיהם. אלפרד סטיבנס, המופיע בקדמת הציור, היה צייר, ופול רודייה היה אחד מחבריו של מאנה. שתי הנשים שביניהם שימשו כדוגמניות. מצב זה יוצר פרובוקציה מתוכננת מצד האמן.

באמצעות הסידור הזה מערער מאנה את הדימוי של האידיליה הבורגנית. הסצנה מציגה לכאורה מפגש חברתי רגוע של זוגות המשחקים קרוקט בגינה, אך למעשה מדובר במפגש בין אמנים לבין דוגמניותיהם. כך מתברר כי האידיליה החברתית המתוארת בציור אינה אלא מראית עין.

בנוסף לכך, הגן שבו מתרחש המשחק אינו רק מקום בילוי אלא גם מקום עבודה. הוא משמש בו בזמן כמרחב מפגש חברתי וכסטודיו של האמן, שבו מתבונן מאנה בדמויות ומעבד את הסצנה לציור.

## השוואות לציורים אחרים
בציור זה התקרב מאנה אל האימפרסיוניזם יותר מאשר ברבות מיצירותיו האחרות. השימוש באור טבעי והציור באוויר הפתוח מדגישים את הקשר בין עבודתו של מאנה לבין דרכי העבודה של האימפרסיוניסטים.

## תולדות היצירה
הציור נרכש בשנת 1912 והוא רכושו של אגודת המוזיאונים של שטדל (Städelscher Museums-Verein). רכישה זו הייתה חלק מסדרת רכישות חשובות שביצעה אגודת המוזיאון בראשית המאה העשרים.

עם מינויו של גאורג שוורצנסקי למנהל מוזיאון שטדל בשנת 1906 ועם הקמת הגלריה העירונית במכון האמנות שטדל לאמנות בת זמננו בשנת 1907, החלה תקופה של רכישות משמעותיות של יצירות אמנות. בשנים שקדמו למלחמת העולם הראשונה נרכשו יצירות רבות של אמנות צרפתית, אף שבגרמניה היו חוגים שלא ראו בעין יפה רכישות מסוג זה.

בין היצירות שנרכשו הייתה קבוצה מגובשת של יצירות אמנות צרפתיות מן המאה התשע־עשרה. לצד ציורו של מאנה נכללו גם יצירות סימבוליסטיות כמו הגל" הדרמטי של גוסטב קורבה ויצירות אימפרסיוניסטיות נוספות. במסגרת רכישות אלו נכלל גם ציורו של מאנה משנת 1873.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ספורט
קטגוריה:אדואר מאנה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים של גנים
לא אקרא לך מאמי

"**לא אקרא לך מאמי**" הוא שיר מאת הזמר הישראלי יוסף חיים. הוא יצא לאור ב-16 בפברואר 2026 כסינגל דרך חברות התקליטים הליקון ארומה מיוזיק ודי-מיוזיק, והופץ בפלטפורמות הדיגיטליות המרכזיות, בהן יוטיוב, אפל מיוזיק וספוטיפיי.

## על השיר
מילות השיר נכתבו במשותף על ידי חיים, אלמוג קריאף ואריאל עדן, כשהשניים האחרונים גם הלחינו אותו לצד פלג אביחי ההפקה המוזיקלית, התכנותים והנגינה על קלידים בוצעו על ידי עדן. המאסטרינג ותהליך המיקסינג בוצעו על ידי אופיר כהן. וידאו קליפ רשמי לשיר פורסם בערוץ היוטיוב של חיים בסמוך לצאתו של הסינגל. הקליפ בוים והופק על ידי עמית ימין אנג'ל, והוא כולל הופעה של חיים בתפקיד המרכזי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת די-מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
פנרבחצ'ה (כדורסל נשים)

[ממוזער|"[אולקר ספורט ארנה|אולקר ארנה"]]
**פנרבחצ'ה** (בטורקית: **Fenerbahçe** – **פנרבאצ'ה**) היא קבוצת כדורסל נשים טורקית מהעיר איסטנבול.

## היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1954 כמחלקת הנשים של מועדון הספורט, שבו כבר הייתה קיימת קבוצת כדורסל גברים פנרבחצ'ה.

בשנת 1956 הקבוצה זכתה בתואר הראשון שלה. תקופת הזוהר שלה החלה בשנים הראשונות של המאה ה-21. החל משנת 1999 היא זכתה ב-19 אליפויות ליגה וב-15 גביעי טורקיה בכדורסל נשים.

במקביל להצלחות בליגה המקומית הקבוצה זכתה פעמיים ביורוליג ו-4 פעמים הייתה סגנית האלופה.

בעבר נכללו בסגל הקבוצה מספר שחקניות בולטות: בריאנה סטיוארט (משחקת גם בעונת 2025/2026), אמה מסמן (משחקת גם בעונת 2025/2026), קנדיס פארקר, צ'לסי גריי, קייטי סמית', קלסי פלאם, דיאנה טאורסי, טינה צ'ארלס, נאפיסה קולייר, אנג'ל מקאוטרי.

## קישורים חיצוניים

* 
* נתונים מאתר פיב"א

* דף הקבוצה באתר היורוליג

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
באגנט

**באגנט** (בפיליפינית: **Bagnét**) הוא מאכל פיליפיני מסורתי המבוסס על בטן חזיר מטוגנת בשמן עמוק.

המאכל מבוסס על בשר חזיר המבושל במים חמים עם פלפל שחור, מלח ועלי דפנה ולאחר מכן, מטוגן בשמן עמוק ומוגש לצד עגבניות פרוסות, רוטב דגים ובצל.

נהוג להגיש את המאכל כשהוא קר כמנה עיקרית, מתאבן או כחטיף בליווי אורז או אלכוהול.

בעבר שימשה שיטת ההכנה של המאכל גם כאמצעי לשימור בשר בתקופות שבהן לא היו אמצעי קירור.

מקורו של המאכל באזור אילוקוס, בצפון הפיליפינים והוא נחשב לאחד המאכלים המזוהים ביותר עם מטבח האילוקאנו.

## ראו גם
* צ'יצ'רון
* בילטונג

## קישורים חיצוניים
* 9 מאכלים שאתם חייבים לנסות בפיליפינים, באתר Philippines Guide

## הערות שוליים

קטגוריה:המטבח הפיליפיני
קטגוריה:אוכל רחוב
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
When I Need You

"**When I Need You**" (בעברית: "**כשאני זקוק לך**") הוא שיר שנכתב על ידי אלברט המונד וקרול באייר סייגר. הוא הופיע לראשונה כשיר הנושא באלבומו של המונד מ-1976. הגרסה של הזמר הבריטי-אוסטרלי ליאו סייר, שהופקה על ידי ריצ'רד פרי, הייתה להיט ענק ברחבי העולם, ושהתה בפברואר 1977 במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך שלושה שבועות.
במאי 1977, השיר גם שהה שבוע אחד במקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי ובמצעד השירים העכשוויים למבוגרים.

## משתתפים
* ליאו סייר – שירה
* ג'ון בארנס - פסנתר חשמלי
* ג'יימס ניוטון הווארד – סינתיסייזר
* בובי קיז – סקסופון
* מיכאל אומרטיאן – פסנתר חשמלי
* דין פארקס – גיטרה חשמלית
* ג'ף פורקרו – תופים
* וילי ויקס – בס

## השיר במצעדים

## גרסאות כיסוי
### גרסת חוליו איגלסיאס
חוליו איגלסיאס הוציא את השיר כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום הקאברים שלו "Starry Night" משנת 1990. השיר הגיע לשיא במקום ה-59 במצעד ההשמעות הבריטי.

### גרסת רוד סטיוארט
רוד סטיוארט הקליט את השיר לאלבום אוסף הבלדות שלו "If We Fall in Love Tonight" משנת 1996. גרסה זו הגיעה למקום ה-55 בקנדה.

### גרסת סלין דיון
הזמרת הקנדית סלין דיון הקליטה גרסת כיסוי לשיר לאלבומה "*Let's Talk About Love"* מ-1997. דייוויד בראון, עורך מגזין התרבות האמריקאי Entertainment Weekly, כינה אותו "רימייק חובה (גרסה מדויקת של "When I Need You" של ליאו סייר)".

### גרסת אלפא בלונדי
זמר הרגאיי מחוף השנהב, אלפא בלונדי, ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו "Elohim" מ-1999.

### גרסת רנדי קרופורד וג'ו סאמפל
הזמרת רנדי קרופורד והקלידן ג'ו סאמפל הקליטו גרסה לשיר באלבומם "Feeling Good" מ-2006, והשתתפו בו אמני ג'אז מוערכים נוספים, הבסיסט כריסטיאן מקברייד והמתופף סטיב גאד.

### גרסת קליף ריצ'רד
ב-29 באוקטובר 2007, הזמר הבריטי קליף ריצ'רד הקליט את השיר באלבום "Love... The Album". השיר הגיע למקום ה-38 במצעד הסינגלים הבריטי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 20px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 20px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "'''When I Need You'''", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירי קליף ריצ'רד
קטגוריה:שירי רוד סטיוארט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריצ'רד פרי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
הבנק של דייב

**הבנק של דייב** (באנגלית: **Bank of Dave**) הוא סרט ביוגרפי בריטי משנת 2023 בבימויו של כריס פוגין, עם רורי קיניר, ג'ואל פריי ופיבי דינבור בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס בחלקו על מקרה אמיתי של אדם שהצליח להקים בעיר ברנלי בנק קהילתי למתן הלוואות ואנשי העיר שרווחיו ייתרמו לעמותות לטובת העיר.

הסרט צולם בברנלי ובסופו מוקנים צילומיפ של האנשים האמיתיים.

## תקציר העלילה
דייב פישוויק (רורי קיניר) הוא אדם עשיר בעל סוכנות למכירת מיניבוסים שעוזר בכספו לעסקים קטנים ונצרכים במתן הלוואות בריביות נמוכות. הוא שואף להקים לצורך זה בנק פרטי קהילתיי אך נתקל בקשיים ביורוקרטיים מטעם הבנקים הגדולים שרואים בכך פרצה מסוכנת לקיומם והעובדה היא שבמשך 150 שנה לא נפתח בנק כזה בבריטניה.

הוא שוכר את שירותיו של עו"ד יו סטוקוול (ג'ואל פריי) מלונדון. עוזרת להם הרופאה אלכסנרה פישוורת' (פיבי דינבור) שנתקלת בסירוב ממועצת העיר לפתוח מרפאה לנזקקים. הם נתקלים בסירוב של מועצת הבנקים ובראשים סר צ'ארלס דנבי (יו בונוויל). אייב נעצר ועומד למשפט על שנתן הלוואה לא חוקית לאלמנה מורין קלייטון (קתי טייסון). יו מגן עליו בטענה שזה היה מעשה חסד והדבר הודלף על ידי דנבי שקבל את המידע מידידתו של יו, הנרייטה (נעמי בטריק). דייב מזוכה אבל כעת מועצת הבנקאים מרשה לו לפתוח בנק בתנאי שיפקיד כעירבון 12 מיליון ליש"ט.

אייב תורם 4 מיליון והם מגייסים בעזרת מייגן אחותה של אלכסנדרה (פלורנס האל) שהיא שדרנית טלוויזיה, את להקת דף לפרד למופע גדול באצטדיון טרף מור. יו משלים את הסכום על ידי לקיחת הלוואה ומישכון ביתו כי יש לו כוונה לעבור לגור בברנלי ולהמשיך את יחסיו עם אלכסנדרה.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

* קדימון לבנק של דייב, באתר יוטיוב
* הבנק של דייב, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים בריטיים
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קיפוד (שיר)

"**קיפוד**" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי ניר כנען, אשר יצא לאור ב-17 פברואר 2026 כסינגל ראשון מתוך אלבומו השני המתוכנן. השיר עוסק בהתבוננות באדם אהוב המצוי במצב נפשי או רגשי קשה, ובתחושת חוסר האונים של מי שעומד לצדו, רואה את מצוקתו, אך אינו יודע כיצד להושיט לו עזרה. כנען תיאר את השיר כיצירה העוסקת בחוויית הליווי מן הצד, ובניסיון להבין כיצד ניתן לאהוב, להזדהות ולתמוך באדם אחר בשעה שהוא עצמו שרוי במשבר.

השם "קיפוד" מבוסס, לפי דברי כנען, על דימוי של חיה עדינה, אשר בשעת סכנה נאלצת לשלוף את קוציה כדי להגן על עצמה. דימוי זה משמש בשיר כמסגרת להבנת מצבו של האדם האהוב, אשר פגיעותו הפנימית מתקיימת לצד מנגנוני הגנה חיצוניים. בתוך הקשר זה הוצג "קיפוד" כשיר הנוגע במתח שבין קלילות מוזיקלית לבין קושי רגשי בתוך מערכת יחסים.

## על השיר
במקביל לצאת השיר העניק כנען הסבר פומבי למשמעותו, ובשיחה עם איריס קול ב-103FM תיאר אותו כיצירה הנובעת מחוויה של צפייה קרובה באדם אהוב השרוי במצב לא טוב. בדבריו הדגיש כי מוקד השיר אינו רק האדם הנתון במשבר, אלא גם מי שנמצא לצדו ונחשף לקושי הזה מבחוץ, בלא יכולת ממשית לפתור אותו. הוא הוסיף כי מדובר בשיר "קליל" מבחינה חיצונית, אך כזה שנוגע בנקודה קשה בתוך מערכת יחסים, ומתאר אהבה לאדם המצוי במצב קשה והזדהות עמו עד לכדי אובדן היכולת לדעת כיצד לעזור.

לשיר נלווה קליפ שבוים בידי עלמה קבלירו, ובו מופיע כנען לצד בן זוגו, השחקן איתמר שטרסבורג. הקליפ כולו מתרחש במהלך נסיעה ברכב הנוסע אל הלא נודע. זה הוצג לא רק כפרט עלילתי, אלא גם כבעל משמעות סמלית ביחס לתוכן השיר, שכן הוא מכיל, לדברי כנען, את ההבנה שכאשר משתחררים מן העבר ניתן להפנות את תשומת הלב אל ההווה של הצד השני ולהתקדם יחד לעבר עתיד משותף.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2026
קטגוריה:סינגלים מ-2026
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
קומנזה 1872

**קומנזה 1872** (באיטלקית: **ASDG Comense 1872**  ) היא קבוצת כדורסל נשים איטלקית מהעיר קומו. הקבוצה הפסיקה להתקיים בעונת 2001/2012.

## היסטוריה
מועדון ספורט "קומנזה" הוקם בעיר קומו בשנת 1872. בשנת 1919 הוקמה קבוצת כדורסל גברים ובשנת 1945 קבוצת נשים.

בשנת 1950 הקבוצה לראשונה זכתה באליפות הליגה. היא הייתה הקבוצה החזקה באיטליה בשנות ה-90 של המאה ה-20. היא זכתה ב-9 אליפויות ברציפות החל משנת 1991. בסך הכול היא זכתה ב-16 אליפויות (בפעם האחרונה בשנת 2004). בנוסף לאליפות קבוצה זכתה ב-5 גביעים (בפעם האחרונה בשנת 2000). בשנים 1994 ו-1995 היא זכתה בדאבל.

במקביל להצלחות בליגה המקומית הקבוצה זכתה פעמיים ביורוליג - בשנת 1994 ו-1995.

בעבר נכללו בסגל הקבוצה מספר שחקניות בולטות: ליליאנה רונקטי, איזבל פיאלקובסקי, טרסה וד'רספון.

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר פיב"א

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
כפר חמאם

**כפר חמאם** (בערבית: **كفر حمام**) היא עירייה הממוקמת באזור ערקוב בנפת חאצביא בדרום לבנון, השוכנת בצד המזרחי של מחוז נבטיה. כפר חמאם גובלת בכפר אל-מרי מדרום, בכפר הברייה מצפון, בכפר שובא ממזרח ובראשיא אל-פוח'אר ממערב. היא נמצאת  מביירות, ובמרחק של כ- מעל פני הים. על פי רשימות הבחירות האחרונות, אוכלוסיית הכפר מונה כיום כ-3,500 נפש, מתוכם רק מיעוט קטן מאוד מתגורר בכפר.

לכפר מיקום אסטרטגי ברכס החרמון שבלבנון, שכן הוא משקיף על הגליל העליון של ישראל ונמצא קרוב מאוד לרמת הגולן ולחוות שבעא. חשיבותו נובעת גם מהעובדה שהוא קרוב מאוד לצומת גבולות של שלוש מדינות; לבנון, ישראל וסוריה.

## אטימולוגיה
כפר חמאם הן מילים שמקורן בשפה הסורית. "כפר" פירושו בית ו"חמאם" פירושו שלום, ומכאן ש"כפר חמאם" פירושו "בית השלום".

## היסטוריה
הכפר בן כ-500 שנה. הוא נהרס ונבנה מחדש פעמים רבות מאז שנות ה-70. אנשים רבים נמלטו מהכפר עקב בעיות ביטחון באזור, עד שבסוף שנות ה-70 פונה הכפר לחלוטין לתקופה מסוימת. חמישים אחוז מהמפונים הללו היגרו לברזיל ולקנדה כדי להתפרנס; רובם עדיין לא חזרו עד העשור השלישי של המאה ה-21. תושבי כפר חמאם עדיין חיים ברובם במדינות או ערים אחרות, עקב ההשפעות הרבות של רצועת הביטחון והרשלנות המתמשכת של ממשלת לבנון כלפי אזור ערקוב שבו שוכן הכפר.

בשנת 1838, במהלך התקופה העות'מאנית, ציין אלי סמית' כי אוכלוסיית כפר חמאם הייתה מוסלמית סונית.

בין הדמויות האינטלקטואליות החשובות של כפר חמאם נמנות המוח'תאר (ראש עיריית כפר) לשעבר של הכפר עבדו עלי עבדולחמיד, חבר הפרלמנט הלבנוני לשעבר אחמד סוויד, השופט מוחמד סוויד וד"ר ע'אזי צ'אהרור.

### תקופת רצועת הביטחון
במהלך הכיבוש הישראלי של האזור לאחר מלחמת לבנון הראשונה, רוב תושבי הכפר נכלאו, נהרגו או הוגלו. עבדו עלי עבדולחמיד, ראש עיריית כפר חמאם בין השנים 1950 ל-2001 וראש עיריית כפר שובא והברייה לאורך תקופת הכיבוש, הוגלה מספר פעמים, בפעם האחרונה שבהן ב-1994. הוא היה פעיל וקולני מאוד בסירובו לעבוד עם הישראלים ובעלי בריתם. על כל עשרת ילדיו נאסר להיכנס לכפר בתקופה זו. רבים מתושבי הכפר הצטרפו למפלגה הקומוניסטית הלבנונית במהלך שנות רצועת הביטחון, והיו פעילים במאמצי ההתנגדות אליה. אחד מחברי המפלגה הקומוניסטית הלבנונית הראשונים שמתו במאבק מזוין נגד רצועת הביטחון היה יליד כפר חמאם, יחיא אל-ח'אלד. לאחר מותו הרחוב הראשי של הכפר נקרא על שמו.

### מאז שנת 2000
לאחר נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון בשנת 2000, עברה הקהילה בכפר חמאם תקופה קצרת מועד של חזרה, צמיחה ושיקום. הכפר הושפע ממלחמת לבנון השנייה, ובתקופה שלאחר מכן, בה ארגון חזבאללה שלט בדרום לבנון, וכן במהלך מלחמת האזרחים הסורית שהחלה ב-2011, סבלה העיירה מקשיים כלכליים מתמשכים.

רוב חברי הקהילה חיים כיום בתפוצות, בעיקר בכווית, איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית, צרפת, קנדה, הולנד וארצות הברית.

## גאוגרפיה
כפר חמאם ידוע בסוגי עציו הרבים, כולל עצי אורן, זיתים, תאנים וענבים. ייצור פירות אלה בכפר גבוה בהרבה מהביקוש. בכפר חמאם ישנן חורבות רומיות קטנות המהוות חלק ממקדשי החרמון. בכפר יש גם שלוש מערות ומנהרות פרהיסטוריות. האיומים הביטחוניים הקשורים לקרבת האזור לגבולות ישראל וסוריה מנעו חפירות נוספות במקומות אלה.

ישנם עצי זית בני מאה שנה בכפר.

## דמוגרפיה
בשנת 2014 אחוז המוסלמים בעיירה מקרב המצביעים עמד על 99.66%, כאשר 94.80% מהמצביעים היו מוסלמים סונים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: יישובים
ערקוב

**ערקובּ** (בערבית: **عرقوب**) היא קבוצת כפרים הממוקמים בדרום לבנון, הכוללת את שבעא, כפר שובא, הברייה, כפר חמאם, ראשיא אל-פוח'אר, מארי ופרדיס. אזור ערקוב מורכב ברובו מקהילות מוסלמיות סוניות, עם קהילות דרוזיות ונוצריות.

כפרי ערקוב פרושים על פני הר החרמון ומרגלותיו, ומבחינה מנהלית הם שייכים לנפת חאצביא.

## איגוד עיריות ערקוב
בשנת 2009 הוכרז על הקמת "איגוד עיריות ערקוב" הכולל את העיריות: שבעא, הברייה, פרדיס, כפר חמאם, ראשיא אל-פוח'אר ומארי, ולאחר מכן העיירה כפר שובא הצטרפה לאיגוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: יישובים
אברהם חסון

**אברהם חסון** (נולד ב-21 באוגוסט 1994) הוא עיתונאי ישראלי, כתב הכנסת וירושלים של עכשיו 14.

## ביוגרפיה
חסון נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון הרטמן שמושבה הגרמנית. בשנת 2012 התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבה 188 של חיל השריון. עבר מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך עבר קורס מט"קים. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד פלוגה והשתחרר בדרגת סרן.

הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה ובתקשורת מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו פעל בתא הסטודנטים "לביא" של צעירי הליכוד, שם שימש כדובר התא וכראש צוות חוץ, ובהמשך נבחר ליו"ר התא.

בין השנים 2022–2025 שימש כדוברו של שר התקשורת, שלמה קרעי. בספטמבר 2023 התלווה לקרעי בביקור רשמי בערב הסעודית, שהיה ביקור שני של שר ישראלי במדינה.

ב-5 במרץ 2025 מונה לכתב ירושלים והכנסת של עכשיו 14.

## חשיפות
באוגוסט 2025, חשף כי בליכוד שוקלים להדיח את יולי אדלשטיין מחברותו בוועדת חוץ וביטחון מחשש שיתנגד לחוק הגיוס, וזאת לאחר שביטול ההצבעה על הארכת צווי שמונה נבע מהיעדרותו.

בספטמבר 2025, דיווח על פתרון משבר המינויים בתעשייה האווירית ששיתק את דירקטוריון החברה מאז דצמבר 2024. לפי הדיווח, השרים ישראל כ"ץ ודוד אמסלם הגיעו להסכמות על מינוי דירקטורים חיצוניים בחתימה צולבת, מה שיאפשר את אישור הדוחות הכספיים ועסקאות מול משרד הביטחון.

בדצמבר 2025, חשף חסון כי השר בצלאל סמוטריץ' הציע לתא"ל במיל' עופר וינטר להצטרף לרשימת "הציונות הדתית" בבחירות הבאות, וכי וינטר סירב להצעה.

באותו החודש, דיווח על הצעת חוק של ח"כ אביחי בוארון להקמת ועדה ציבורית שתקבע "סולם שכר" אחיד לכל בכירי המדינה (כולל נשיא, שופטים ושרים), מהלך שזכה להתנגדות מצד בית הנשיא ומערכת המשפט.

בפברואר 2026, חשף התכתבויות המעידות כי הפעיל הפוליטי חרדי מוטי בבצ'יק מנהל בפועל התפקדות של כאלף חסידי גור לליכוד, כמהלך אסטרטגי להשפעה על חוק הגיוס מתוך המפלגה.

## חיים אישיים
חסון נשוי ואב לבן. מתגורר בירושלים.

משרת כמפקד פלוגת שריון במילואים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* אברהם חסון, באתר עכשיו 14

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:בוגרי תיכון הרטמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
גיז'רמו אלמדה

**גיז'רמו חורחה אלמדה אלבס** (בספרדית: **Guillermo Jorge Almada Alves**; נולד ב-18 ביוני 1966) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אורוגוואי המשמש כמאמנה של קבוצת אוביידו מהלה ליגה.

## קריירת אימון
לאחר פרישתו, החל אלמדה לאמן באורוגוואי. ביוני 2015 הוא מונה למאמן ברצלונה מאקוודור, והוביל אותה לזכייה באליפות המקומית.

באפריל 2019 עבר למקסיקו ומונה למאמנה של סנטוס לגונה. בדצמבר 2021 הוא חתם בפצ'וקה המקסיקנית. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות מקסיקו ובגביע האלופות של CONCACAF, וסיים את דרכו במועדון במאי 2025.

ב-8 ביולי 2025 עבר אלמדה לספרד ומונה למאמן ריאל ואיאדוליד ששיחקה בליגה הספרדית השנייה. הוא פוטר מתפקידו ב-15 בדצמבר 2025.

יום לאחר מכן, ב-16 בדצמבר 2025, מונה אלמדה למאמן אוביידו מהלה ליגה בחוזה עד לסיום העונה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:מאמני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני דפנסור ספורטינג
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט (אורוגוואי)
קטגוריה:כדורגלני פניקס
קטגוריה:כדורגלני מונטווידאו וונדררס
קטגוריה:מאמני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:מאמני ריאל אוביידו
קלייר אטווד

**קלייר "טוני" אטווד** (באנגלית: **Clare "Tony" Atwood**; 11 במאי 1866 – 2 באוגוסט 1962) הייתה ציירת בריטית, שחיה בשלישייה עם המחזאית כריסטבל מרשל והשחקנית ובמאית התיאטרון אדית קרייג.

## ביוגרפיה
אטווד נולדה בשנת 1866 בריצ'מונד, לונדון. היא הייתה בתם היחידה של האדריכל פרדריק אטווד, ואשתו קלרה בקר. היא נקראה קלרה, כשם אמה, אבל מרבית חייה השתמשה בשם "קלייר" ובכינוי "טוני". אטווד למדה בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר ובבית הספר לאמנות סלייד.

## קריירה מקצועית
התערוכה הראשונה של אטווד הוצגה בשנת 1893 ב"מועדון החדש לאומנות אנגלית", שהוקם כאלטרנטיבה לאקדמיה המלכותית לאמנויות. ב-1912 התקבלה כחברה במועדון, ובאותה שנה הציגה תערוכה גם בגלריית קרפקס.

בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הזמינה ממשלת קנדה את אטווד לצייר סצנות מלחמה עבור קרן אנדרטאות המלחמה הקנדית. אטווד ביקרה מטעם הקרן במחנה הצבאי בפולקסטון שבקנט כדי לאסוף רעיונות ליצירה, אך לבסוף בחרה אטווד לצייר סצנה באחת מתחנות הרכבת המרכזיות של לונדון, שם חיכו חיילים לרכבות שייקחו אותם לבסיסים או לחזית. גם מוזיאון המלחמה האימפריאלי פנה לאטווד במהלך המלחמה, כדי שתצייר עבור תת-הוועדה לעבודת נשים של יצירות המתארות את פעילות שירות ההתנדבות לנשים. היצירה הבולטת מבין אלה תיעדה את ביקורה של השחקנית אלן טרי והנסיכה הלנה ויקטוריה בקנטינה של YMCA בגשר לונדון, וב-1920 ציירה ארבעה ציורי מלחמה נוספים עבור המוזיאון. היא הציגה גם באקדמיה המלכותית, ובשנת 1940 נרכש אחד מציוריה על ידי הגלריה הלאומית לאמנות של ניו זילנד.

## חיים אישיים
ממוזער|"אולימפיה בזמן מלחמה" ציור של קלייר אטווד מאוסף מוזיאון המלחמה האימפריאלי.|300px
אטווד הייתה לסבית וחיה בשלישייה עם הסופרת כריסטבל מרשל והשחקנית והבמאית אדית קרייג, בתה של השחקנית אלן טרי, בסמולהיית' פלייס, בית אחוזה מהמאה ה-16 שרכשה טרי ב-1899. היא עברה להתגורר עם השתיים ב-1916, לאחר שהסטודיו שלה בלונדון הופצץ, והשלוש ניהלו משק בית משותף עד מותה של קרייג בשנת 1947. הן היו מקורבות לאמנים וסופרים רבים, ביניהם הסופרת הלסבית רדקליף הול. אטווד עיצבה אביזרים לכמה מהפקות התיאטרון של קרייג ובכלל זה צלב בגובה 5 מטרים עבור ההפקה של "בן הערובה" מאת פול קלודל. לאחר מותה של קרייג, פרסמה אטווד מאמר בספר שיצא לזכרה.

אטווד סבלה משבר בעצם הירך, דלקת שריר הלב ואי-ספיקת לב, והלכה לעולמה בבית האבות קנץ' היל, בטנטרדן, קנט, ב-2 באוגוסט 1962. היא נקברה לצד כריסטבל מרשל בכנסיית יוחנן המטביל בסמולהיית', שם הייתה אמורה גם קרייג להיקבר, אך אפרה אבד ורק מצבה לזכרה הוצבה בבית הקברות במקום.

## הנצחה
ציוריה של אטווד שמורים באוספים של גלריית טייט, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מוזיאון המלחמה האימפריאלי, בית פנטון בלונדון, גלריית ויקטוריה בבאת', גלאזגו, מנצ'סטר וליברפול.

ב-2025 גילמה השחקנית קתרין ויילדר את דמותה של אטווד במחזה Grace Prevades, לצד רייף פיינס ומירנדה רייסון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:להט"ביות בריטיות
קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1866
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1866
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1962
אפרים פישל ויינברגר

**הרב אפרים פישל ויינברגר** (תרע"ב, 1912 - תשכ"ד 1964) נולד בפשמישל שבגליציה (כיום בפולין). שימש כרבה הראשון של שכונת יד אליהו בתל אביב קרוב לעשרים שנה.

## ביוגרפיה
נולד בשנת 1912 לאביו הרב יעקב, חתנו של הרב צבי אלימלך שפירא. בגיל צעיר עבר ללמוד בישיבתו של רבי מאיר שפירא בעיר גלינא, והפך לתלמידו המובהק. בשנת 1928 עבר לגרמניה ושימש שם כרב בערים שונות.

משפחתו נספתה בשואה, אך הוא הצליח להינצל כאשר כומר נוצרי שהיה ידידו החביא אותו במרתף שתחת אחת הכנסיות. בשנת 1944 הגיע לירושלים, שם התיידד עם הרב איסר זלמן מלצר והרב יצחק אייזיק הרצוג. בשנת 1946 מונה כרבה הראשון של שכונת יד אליהו בתל אביב, וכיהן במשרה זו במשך 18 שנים, עד לפטירתו בשנת 1964.

## ספרו
כתב את הספר יד אפרים, שהינו "בירורי הלכה, חקרי משפט, שאלות ותשובות בבעיות שעלו על הפרק בחיי הצבור, הכלל והפרט".

## הערות שוליים

קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:פולנים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
שלזוויג (עיר)

**שלזוויג** (בגרמנית: **Schleswig**) היא בירת מחוז שלזוויג-פלנסבורג שבמדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה.

שם העיר נגזר ממפרצון שליי , הנמשך מהים הבלטי, לאורך כ-32 קילומטרים, עד למקום העיר.

## היסטוריה
היישוב הוויקינגי הדבי, הממוקם מדרום לשלזוויג, הוזכר לראשונה בשנת 804. הוא היה יישוב חשוב באזור הבלטי, שהשפיע על האזור במשך יותר מ-200 שנה. בשנת 1050, לאחר מספר מקרי הרס וביזה, עברה האוכלוסייה לגדה הנגדית של השליי, והרחיבה את העיר שלזוויג. בשנת 1066 הדבי נהרסה סופית, ושלזוויג נותרה חלק מהממלכה הדנית.

שלזוויג הפכה לבישופות בשנת 947 ונשארה כזו עד 1624. מבנה הכנסייה הראשון חרב, וקתדרלת שלזוויג הנוכחית נבנתה החל משנת 1138. בשנת 1544, טירת גוטורפ הפכה למקום מגוריהם של בית הולשטיין-גוטורפ. דוכסי גוטורפ היו וסאלים של מלכי דנמרק ושלטו על חלק ניכר משלזוויג-הולשטיין של ימינו. בשנת 1721, כאשר הסתיימה המלחמה הצפונית הגדולה, איבדו דוכסי גוטורפ את כוחם, ורוב אדמותיהם הפכו לאדמות הכתר הדניות. לאחר מלחמת שלזוויג השנייה (1864), סופחה שלזוויג לממלכת פרוסיה בשנת 1867. עד 1917, שלזוויג הייתה בירת הפרובינציה הפרוסית של שלזוויג-הולשטיין לפני שנאלצה לוותר על המעמד לקיל. עם זאת, היא נותרה מושבו של בית המשפט האזורי העליון של המדינה (Oberlandesgericht) עד היום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין: ערים
גטו ויטבסק

ממוזער|אתר הנצחה לזכר יהודי גטו ויטבסק באזור שבו הוקם הגטו, ויטבסק
**גטו ויטבסק** (בבלארוסית: **Віцебскае гета**; ביידיש: **וויטעבסקער געטאָ**) היה גטו בעיר ויטבסק שבבלארוס המודרנית.

## רקע
בשלהי שנות השלושים של המאה העשרים חיו בוויטבסק כ-37,000 יהודים. בחודשים שלאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הגיעו למחוז ויטבסק כ-4,000 פליטים יהודים מפולין, ורבים מהם התיישבו בעיר עצמה. בחודשים שלאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הגיעו למחוז ויטבסק כ-4,000 פליטים יהודים מפולין, ורבים מהם התיישבו בעיר עצמה.

הגטו הוקם זמן קצר לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות (מבצע ברברוסה); מיד לאחר שהנאצים השתלטו על העיר ב-11 ביולי 1941. כ-16,000 יהודים רוכזו בגטו. ב-16 בספטמבר אסרו הגרמנים על לא-יהודים להיכנס לגטו, מה שהחמיר את תנאי המחיה בתוכו. באוקטובר הכריזו הנאצים כי התנאים הירודים בגטו יצרו סכנה בריאותית לתושבים המקומיים וכי פרצה מגפה בגטו; למעשה, הכרזה זו הייתה תירוץ לטבוח ביהודים. פחות משלושה חודשים לאחר מכן. ב-8 באוקטובר 1941, החלו הנאצים בטבח של יהודי ויטבסק, שהסתיים ב-11 באוקטובר במותם של 16,000 יהודים תושבי הגטו. רוב הגופות הושלכו לנהר ויטבה הסמוך.

## ראו גם
* שואת יהודי בלארוס

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:ויטבסק
קטגוריה:קצרמר מלחמת העולם השנייה
חטיפת גנימדס (אנטוניו דה קורג'ו)

ממוזער|מלאך מכיפת קתדרלת פארמה, שממנו נגזרת תנוחתו של גנימדס
**חטיפת גנימדס** הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האיטלקי מתקופת הרנסאנס אנטוניו דה קורג'ו, שנוצר בין השנים 1520–1540. היצירה מתארת את הסיפור המיתולוגי על חטיפתו של הנער היפה גנימדס בידי האל זאוס בדמות נשר. הציור נמצא במוזיאון לתולדות האמנות בווינה.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את הרגע שבו הנשר – גלגולו של זאוס – מרים את גנימדס ונושא אותו אל השמים. הסיפור, שמקורו כבר אצל הומרוס באיליאדה, מספר על בנו של טרוס, מייסד טרויה, שנחשב ל“יפה בנערים החיים”. זאוס התאהב בו, הפך לנשר וחטף אותו אל האולימפוס, שם שימש כשר המשקים של האלים. לפי המסורת המיתולוגית זכה גנימדס בחיי אלמוות ולבסוף הפך לקבוצת הכוכבים דלי.

קורג'ו התמודד בציור עם אתגר חזותי מיוחד: כיצד לתאר באופן משכנע נשר המרים נער צעיר וממריא עמו אל השמים. לשם כך בחר בפורמט צר וגבוה, בדומה לציור הנלווה בסדרה, דבר המעניק לקומפוזיציה אופי אנכי המדגיש את תנועת העלייה.

בתחתית התמונה מופיע כלב רועים המרים את ראשו בתדהמה. מבטו מוביל את עיני הצופה כלפי מעלה לאורך גזע עץ קטום עד לדמותו של גנימדס. ראשו של הנער פונה אל הצופה ומקטע את התנועה העולה, בעוד הנשר אוחז בו ומלקק את זרועו בתנועה המבטאת את תשוקתו.

קבוצת הדמויות מאוזנת מכל צדדיה: כנפי הנשר נחתכות בשולי התמונה, העץ משמאל תומך לכאורה בגנימדס מלמטה, ורגלו העדינה של הנער “נשענת” על קו הגבעות הרחוק ברקע. האלמנט היחיד המפר את האיזון הוא גלימתו של גנימדס, המתנופפת ברוח ונפרמת מן הגוף, וכך מחזקת את תחושת התעופה ואת תנועת ההמראה.

## נושא היצירה
המיתוס של גנימדס נשא כבר בעת העתיקה ממד הומוארוטי, משום שהומרוס זיהה במפורש את זאוס כאוהבו של הנער. משום כך נחשב הסיפור לאחד המקרים הבולטים במיתולוגיה היוונית של אהבה בין אל לנער בן אנוש. ביצירתו של קורג'ו מודגש המתח בין האלימות של החטיפה לבין היופי והעדינות של דמותו של גנימדס.

הציור נוצר כחלק מסדרת ציורים מיתולוגיים מאת קורג'ו, והוא משויך לקבוצת יצירות שעסקו באהבותיו של זאוס ובסיפורים מן המיתולוגיה הקלאסית.

בין השנים 1603 ו--1604 נרכש הציור בספרד על ידי מתווך של רודולף השני מהבסבורג יחד עם " *קופידון עושה את הקשת"* של פרמיגיאנינו, והובא לפראג. הבד נשמר בווינה לפחות מאז שנות ה--1610, כאשר הוא מוזכר יחד עם *איו* במלאי של האוספים הקיסריים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המוזיאון לתולדות האמנות בווינה: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:ילדים בציור
אמול

**אמול** (בפרסית: **آمل**) היא עיר במחוז המרכזי בפרובינציית מאזנדראן שבאיראן. היא הבירה של המחוז המרכזי ושל מחוז אמול.

אמול שוכנת בסמוך לנהר הרז, כ-20 קילומטר מדרומית לים הכספי ופחות מ-10 קילומטר מצפונית להרי אלבורז. אמול היא אחת מהערים העתיקות ביותר באיראן, ובעלת תרבות היסטורית. אנשי שבט אמרדי התגוררו בעיר במהלך תקופת הברזל. אמול היא מרכז תעשייתי ותרבותי של פרובינציית מאזנדראן, והיא ידועה בייצור אורז ובעיבוד מתכות. בנוסף לכך, היא אחת מהערים החשובות ביותר לתחבורה, לחקלאות ולתיירות של איראן.

## היסטוריה
אמול היא אחת מהערים העתיקות ביותר באיראן. על פי היסטוריונים רבים, העיר נוסדה באלף ה-1 לפנה"ס. מקור שם העיר הוא משבט אמרדי, כפי שנכתב על ידי ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מרקלינוס. האמרדים חיו לאורך החלק הדרומי הים הכספי והיו ידועים בשירותם הצבאי בצבאות האימפריה הפרסית האחמנית. השבט אף השתתף בקרבות כגון קרב גאוגמלה וקרב תרמופילאי. מסורות עתיקות מקשרות את ההקמה של העיר אמול למלך האיראני תחמורס. בתקופה הסאסאנית (המאות ה-3–7 לספירה).

בתקופות האימפריה הפרתית, אמול הייתה עיר מרכזית ועשירה. עדויות ממטבעות וכתבים היסטוריים מצביעות על כך שהיא שימשה כבירת מאזנדראן במשך מאות שנים. בעיר הוקמו מקדשי אש, שווקים ומצודות ממשלתיות. בית המטבע של העיר ייצר מטבעות במשך תקופה ארוכה. גאוגרפים מימי הביניים תיארו את אמול כעיר גדולה ומשגשגת. גם לאחר הכיבוש הערבי, ההשפעה של העיר נשארה, ואף הפכה לבירתן של מספר שושלות מקומיות.

עם השנים, האוכלוסייה אימצה בהדרגה את האסלאם. העיר הפכה למרכז פוליטי ודתי תחת שליטי טבריסטן, ובשנים שלאחר מכן שגשגה באמצעות פעילות סחר וייצור משי.

במהלך העת החדשה, במיוחד תחת שושלת פהלווי, אמול עברה מודרניזציה משמעותית. העיר פיתחה תעשיות הקשורות לעיבוד אורז, עיבוד עץ, ייצור פלדה, בתי יציקה ומסילות ברזל. בעקבות המהפכה האיראנית של 1979, תושבים מאואיסטים באמול ניסו להתקומם ללא הצלחה.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:מאזנדראן
קטגוריה:איראן: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
Getting Killed (אלבום אולפן של Geese)

***Getting Killed*** הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק האמריקאית Geese, שיצא ב-26 בספטמבר 2025 בחברות התקליטים Partisan Records ו־Play It Again Sam. האלבום הוקלט במהלך ינואר 2025, חודש לאחר יציאת אלבום הסולו הראשון של סולן הלהקה קמרון וינטר, *Heavy Metal* (2024), באולפן Putnam Hill של המפיק קני ביטס בלוס אנג'לס.

מבחינה מוזיקלית, Getting Killed מסווג כאלבום ארט רוק, אינדי רוק ורוק ניסיוני. האלבום התפתח ועוצב על ידי ג'אם סשנים ממושכים ודגש על חזרה קצבית, מרקמים שוחקים ומבני שירים לא קונבנציונליים. הביצועים הקוליים של וינטר במשך האלבום הם מאפיין בולט מאוד: החל מזמרה מאופקת ועד להתפרצויות מתוחות ואקספרסיביות, בעוד שהמילים משתמשות בדימויים סוריאליסטיים ובנושאים חוזרים ונשנים של אלימות, כוח וטרנספורמציה.

מספר חודשים לפני יציאתו של האלבום המלא, יצאו הסינגלים המובילים מתוכו: "Taxes", "Trinidad " ו-"100 Horses", ובנוסף לכך הוא נתמך על ידי סיבוב הופעות בצפון אמריקה החל מאוקטובר 2025. הוא זכה לשבחים רבים מצד המבקרים והן הקהל, ונבחר לאחד האלבומים הטובים ביותר של שנת 2025 על ידי מספר מגזינים, כאשר "הניו יורקר" ו-"Stereogum" הציבו אותו במקום הראשון. מבחינה מסחרית, האלבום הצליח להגיע למקום ה-96 במצעד ה"בילבורד 200", וגם הגיע לראש מצעד האלבומים העצמאיים בבריטניה.

## קישורים חיצוניים

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי חברת פרטיזן רקורדס
עין קניא (לבנון)

**עין קניא** (בערבית: **عين قنيا**) הוא כפר בנפת חאצביא בדרום לבנון.

## אטימולוגיה
פירוש השם עין קניא הוא: 'מעין הקנים', שפירושו בסורית הוא: להחזיק, כלומר לרכוש.

## היסטוריה
בשנת 1838, בתקופה העות'מאנית, ציין עלי סמית כי אוכלוסיית המקום (אותו כינה 'עין טינטה') הייתה דרוזית.

בשנת 1875 תיאר ויקטור גרן את עין קניא:

## דמוגרפיה
בשנת 2014 היוו הדרוזים 91.73% מאוכלוסיית הכפר והנוצרים היוו 7.43% מהמצביעים הרשומים בעין קניא. האוכלוסייה הנוצרית היא ברובה יוונית-אורתודוקסית.

## קישורים חיצוניים
* עין קניא, לוקליבן

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: יישובים
שוויא

**שוויא** (בערבית: **شويا**) היא עירייה במחוז חאצביא בדרום לבנון.

## היסטוריה
בשנת 1838, במהלך התקופה העות'מאנית, תיאר עלי סמית את אוכלוסיית שוויא כדרוזית ונוצרית יוונית.

בשנת 1875 תיאר זאת ויקטור גרן:

### העידן המודרני
לאחר מלחמת לבנון הראשונה, שוויא הפך לחלק מרצועת הביטחון הישראלית. ב-8 ביוני 1990 התרחש עימות באזור, בו נהרגו ארבעה מחברי החזית העממית לשחרור פלסטין (PFLP) על ידי צבא דרום לבנון (SLA).

## דמוגרפיה
בשנת 2014 הדרוזים היוו 97.13% מהמצביעים הרשומים בשוויא.

## קישורים חיצוניים

* שוויא (חאצביא), לוקליבן

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: יישובים
Year of the Cat

"**Year of the Cat**" (בעברית: "**שנת החתול**") הוא שיר של הזמר-יוצר הסקוטי אל סטיוארט, שיצא כסינגל בבריטניה ביולי 1976 ובצפון אמריקה באוקטובר 1976. זהו שיר הנושא מתוך אלבומו "Year of the Cat" מ-1976.
השיר הוקלט באולפני אבי רוד בלונדון בינואר 1976, על ידי טכנאי הקול אלן פרסונס, ממייסדי להקת אלן פרסונס פרוג'קט.

השיר הגיע למקום השמיני במצעד בילבורד הוט 100 במרץ 1977. למרות שהסינגל "Time Passages" הגיע למקום גבוה יותר במצעד 1978, השיר "Year of the Cat" נשאר המזוהה ביותר עם סטיוארט, ואף זכה להשמעות קבועות בתחנות רוק קלאסי ופולק רוק.

בישראל, השיר הגיע למקום ה-26 במצעד הלועזי השנתי של רשת ג' לשנת 1977.

## משתתפים
* אל סטיוארט – שירה, גיטרה אקוסטית, פסנתר
* טים רנוויק – גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
* פיטר ווייט - גיטרה אקוסטית
* פיטר ווד – קלידים
* דון לובסטר – קלידים
* ג'ורג' פורד – בס
* סטיוארט אליוט – תופים, כלי הקשה
* אנדרו פאוול – עיבודי כלי מיתר
* בובי ברוס – כינור
* מריון דריסקול – משולש
* פיל קנזי – סקסופון אלט

## ביצועי השיר במצעדים

## קישורים חיצוניים
* 20px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Discogs 
* 30px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Genius 
* 20px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Spotify 
* 44px "Year of the Cat", באתר המוזיקה אפל מיוזיק 
* 44px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Deezer 
* 55px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Tidal 
* 20px "Year of the Cat", באתר המוזיקה Last.fm 
* 20px "Year of the Cat", באתר המוזיקה SoundCloud 
* "Year of the Cat", באתר המוזיקה SecondHandSongs 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלן פרסונס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אבי רוד
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
א-זפרה

**אזור א-זפרה** (בערבית: ****), שהיה מוכר עד 2017 בשם **אל-מנטקה אל-ע'רביה** או **האזור המערבי** (), הוא אחד משלושת האזורים המוניציפליים באמירות אבו דאבי. הוא מהווה את חלקה המערבי של איחוד האמירויות הערביות, והוא האזור הגדול ביותר בשטחו בפער ניכר, שכן הוא תופס 71% מסך השטח של אמירות אבו דאבי, אך עם זאת הקטן ביותר מבחינת אוכלוסייה וצפיפות אוכלוסין, ולכן נחשב לאזור מרוחק יחסית באמירות אבו דאבי, בדומה לאזור המזרחי. בירתו של אזור א-זפרה היא מדינת זאיד. השם הרשמי החדש היה כבר השם ההיסטורי של האזור המערבי ביותר של חוף עומאן, אשר נקרא "זפרה". לאזור חשיבות רבה בשל משאבי הטבע שלו, במיוחד גז טבעי ונפט. עתודות הפחמימנים שלו מהוות 90% מהעתודות של האמירות, אשר בתורן מהוות 90% מעתודות המדינה, והן חשובות לכלכלה המקומית.

## דמוגרפיה
באזור התגוררה אוכלוסייה של 202,154 תושבים נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2010 (כולל אזור האיים עם 17,646 תושבים). בהתחשב בצפיפות אוכלוסין של 6 תושבים לקמ"ר, ניתן היה לחשב את שטח האזור כ-33,700 קמ"ר. אולם מקורות רשמיים אחרים, מציינים שטח של 59,760 קמ"ר, או נתח של 83 אחוזים מסך כל שטח האמירות העומד על 72,000 קמ"ר.

אזור זה כולל שבע עיירות, עם נתוני אוכלוסייה ממפקד האוכלוסין לשנת 2005 (109,000 תושבים עבור כלל האזור):

# מדינת זאיד (אוכלוסייה 29,095)
# א-רואיס (אוכלוסייה 15,511)
# ע'יאתי (אוכלוסייה 14,022)
# ליווא (אוכלוסייה 20,192)
# אל-מירפא (אוכלוסייה 14,503)
# א-סלע (אוכלוסייה 7,900, כולל ע'וויפאת)
# דלמא (אוכלוסייה 4,811)

ראויה לציון גם עיר התעשייה חבשן.

יישובי החוף של אל-ע'רביה מקבלים שירות משישה נמלי חוף שנבנו, פותחו ומנוהלים על ידי "חברת הנמלים של אבו דאבי" (ADPC). אלה כוללים את הנמלים של אל מוע'רג, א-סלע, סיר בני יאס, דלמא ואל-מירפא. הנמלים תומכים בתעשיות מקומיות כגון דיג, תיירות, לוגיסטיקה ופעילויות פנאי, וכן מאפשרים הובלת אנשים וסחורות לאיים שמול החוף.

## חיות בר ופרהיסטוריה
טביעות רגליים מאובנות בנות 7 מיליון שנים של פילים קדומים (סטגוטטרבלודון) התגלו באתר בשם "מליסה 1" באל-ע'רביה. בתוך אזור ביינונה, התגלה אתר שחיטת גמלים המתוארך ללפני כ-6,000 שנים.

## קישורים חיצוניים

* מפה של אזור אל גרביה (PDF).  .
* מפה עם גבולות עירוניים (ארכיון)
* מפת נמלי האזור המערבי של אבו דאבי (ארכיון)

## הערות שוליים

קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: גאוגרפיה
אישה עם תוכי (קורבה)

**אישה עם תוכי** (בצרפתית: **Femme au perroquet**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הצרפתי גוסטב קורבה, שנוצר בשנת 1866. היצירה מוצגת כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

הציור הוצג לראשונה בסלון פריז של שנת 1866 ועורר תגובות מעורבות בקרב מבקרי האמנות. אחדים מהם מתחו ביקורת על מה שכינו “חוסר טעם” ביצירתו של קורבה, וכן על תנוחתה של הדוגמנית ועל שערה הפרוע. עם זאת, הביקורת לא הייתה אחידה, ובשלב מסוים אף שקלה המדינה הצרפתית לרכוש את היצירה.

קורבה עצמו התייחס למחלוקת סביב ציוריו וכתב כי גם לאחר עשרים וחמש שנות מאבק הוא ממשיך ליצור את אותו סוג ציור אשר בתחילת דרכו עורר התנגדות מצד הממסד האמנותי הרשמי. לדבריו, עבודתו נותרה נאמנה לעקרונות האמנותיים שהובילו אותו מראשית הקריירה.

למרות הביקורת, הציור מצא חן בעיני דור צעיר יותר של אמנים. הצייר אדואר מאנה החל באותה שנה לעבוד על גרסה משלו לנושא דומה, ואילו פול סזאן נהג לשאת עמו צילום קטן של הציור בארנקו, דבר המעיד על ההשפעה שהייתה לו על אמנים בני התקופה.

הציור הוא אחד מציורי העירום הבולטים של קורבה מן המחצית השנייה של המאה ה־19, והוא מדגים את נטייתו לתאר את הגוף האנושי באופן ישיר וטבעי, ללא אידיאליזציה אקדמית. המודל נשענת בתנוחה משוחררת על מצע בד, בעוד התוכי הירוק המופיע לצדה מוסיף ניגוד צבעוני ומעניק ליצירה אופי אקזוטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכאים בתרבות
קטגוריה:גוסטב קורבה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציור ריאליסטי
ڪ

**כאף סוואש \ כאף מתוחה** (בסינדית: **ڪاف**; צורת האות: **ڪ**) היא אות באלפבית הערבי המורחב המשמשת בעיקר בכתיב של השפה סינדית ובמספר שפות נוספות מדרום אסיה הכתובות בכתב הערבי. האות היא וריאנט גרפי של האות הערבית **[[ك]]** (כּאף), והיא מייצגת בדרך כלל את העיצור הווילוני הסותם האטום /k/.

## שם האות
השם **כאף סוואש** נגזר מן המונח האנגלי *Swash Kaf*, המשמש בתיאור טיפוגרפי של צורת האות. בסינדית נקראת האות **ڪاف** (*kāf*), בדומה לשמה של האות **[[ك]]** בערבית.

## הגייה
ברוב השפות המשתמשות באות **ڪ**, היא מייצגת את העיצור /k/, שהוא עיצור וילוני סותם אטום. צליל זה דומה לצליל האות **כ** בעברית ולצליל **k** באנגלית.

## שימוש לשוני
האות **ڪ** משמשת בעיקר במערכת הכתיב של השפה הסינדית. האלפבית הסינדי מבוסס על האלפבית הערבי אך כולל מספר אותיות נוספות ווריאנטים גרפיים שנוצרו כדי לייצג הבחנות פונולוגיות מקומיות.

בנוסף לשימוש בסינדית, ניתן למצוא את האות גם במסורות כתיבה מסוימות של שפות אזוריות נוספות בדרום אסיה הכתובות בכתב הערבי, כגון קשמירית וניבים מקומיים אחרים.

## צורה וגרפיה
בדומה לאותיות רבות בכתב הערבי, האות **ڪ** משנה את צורתה בהתאם למיקומה במילה:

האות דומה בצורתה לאות **[[ك]]**, אך נבדלת ממנה בפרטים טיפוגרפיים הקשורים למסורת הכתיבה בדרום אסיה.

## מעמד באלפבית הערבי
האות **ڪ** אינה נחשבת חלק מן האלפבית הערבי הקלאסי בן 28 האותיות, אך היא משתייכת לקבוצת האותיות של האלפבית הערבי המורחב המשמשות בשפות שאימצו את הכתב הערבי מחוץ לעולם הערבי.

## יוניקוד
בתקן הקידוד Unicode האות מקו SWASH KAF – '''U+06AA'''

התו נכלל בבלוק "Arabic" ומשמש לייצוג דיגיטלי של טקסטים בשפות דרום אסייתיות הכתובות בכתב הערבי.

## ראו גם
* **[[ك]]**
* האלפבית הערבי
* סינדית

## ביבליוגרפיה

* Unicode Consortium. ''The Unicode Standard'', Arabic Block Documentation.
* Christopher Shackle. ''Sindhi''. In: The Indo-Aryan Languages.
* George Cardona & Dhanesh Jain. ''The Indo-Aryan Languages''. Routledge.


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אותיות בערבית
חגי רם

**חגי רם** (נולד ב-9 באוקטובר 1960) הוא היסטוריון ישראלי של המזרח התיכון ופרופסור מן המניין במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המתמחה בהיסטוריה חברתית ותרבותית של איראן והמזרח התיכון המודרני, וכן בהיסטוריה חברתית של סמים בפלשתינה־א"י ובישראל.

## ביוגרפיה והשכלה
חגי רם הוא בנו של העיתונאי והקריין אלימלך רם (1929–2015), ששימש בתפקידים בכירים ברשות השידור, כולל כתב מדיני, כתב בכנסת וראש מחלקת החדשות, ואחיו של פרופ' צבי רם, נוירוכירורג. הוא השלים תואר דוקטור באוניברסיטת ניו יורק (1993) ומשמש כפרופסור מן המניין במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב מאז 1995.

## תחומי מחקר
רם מתמחה בהיסטוריה החברתית והתרבותית של המזרח התיכון המודרני, בדגש על איראן והלבנט. מחקריו עוסקים בחילון ודת, קולוניאליזם, תרבות פופולרית, שיח הישראלי על איראן והבניית תמונות האויב.

## קריירה אקדמית
רם משמש כחבר סגל בכיר במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון. הוא מרצה בכנסים בישראל ובעולם, כולל הרצאות על היסטוריה חברתית של סמים.

## פרסומים מרכזיים

* Myth and Mobilization in Revolutionary Iran: The Use of the Friday Congregational Sermon
* Iranophobia: The Cultural Logic of an Israeli
* Intoxicating Zion; A Social History of Hashish in Mandatory Palestine and Israel


## פרסומים אחרונים

* Recreational cannabis use and identity formation: a collective memory work study
* Hashishophobia and the Jewish ethnic question in mandatory Palestine and the State of Israel


## ראיונות
בשנת 2025 התראיין רם בכלכליסט על ההסלמה הצבאית עם איראן, וטען שהפחד הישראלי מאיראן נובע מדמיון בין שתי המדינות בפונדמנטליזם, משיחיות, הסתה ופופוליזם. הוא הסביר שאיראן משמשת כ"איש קש" להסטת דיון מהסכסוך הפלסטיני-ישראלי, וכי הרטוריקה האיראנית על "סוף הישות הציונית" היא רעיונית ולא מבצעית. רם הזהיר שהמתקפה על איראן מחזקת את המשטר שם.

## פעילות ציבורית
רם משתתף בפודקאסטים והרצאות על מחקריו, כולל "עלה התאנה האיראני" (2024, קלצ'קין – רלוונט) ו-"חשיש ו'נקמת האבות' של יצחק שמי" (2024, יוטיוב).

## קישורים חיצוניים
* דף חוקר באתר אוניברסיטת בן-גוריון (אנגלית)
* דף חוקר באתר אוניברסיטת בן-גוריון (עברית)
* פרופיל CRIS BGU
* Google Scholar
* פרופיל Academia.edu

## הערות שוליים

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:היסטוריונים של המזרח התיכון
קטגוריה:איראן: אמנות והסכמים
קטגוריה:מלחמת איראן–עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
סירג'אן

**סירג'אן** (בפרסית: **سيرجان**) היא עיר בנפה המרכזית של , פרובינציית כרמאן, דרום איראן, המשמשת כבירת הנפה והמחוז. העיר נמצאת במרחק של 960 ק"מ מטהראן, ו-175 ק"מ מבירת המחוז כרמאן. היא ידועה בפיסטוקים, שטיחים המכונים  ובלוכד רוח מקומי מפורסם.

## דמוגרפיה
בעת מפקד האוכלוסין הלאומי של 2006, אוכלוסיית העיר הייתה 167,014 תושבים ב-40,605 משקי בית. מפקד האוכלוסין בשנת 2011 מנה 185,623 תושבים ב-51,088 משקי בית. מפקד האוכלוסין של 2016 מדד את אוכלוסיית העיר כ-199,704 תושבים ב-58,756 משקי בית.

## אוניברסיטאות
בעיר קיימות כמה אוניברסיטאות ובהן: אוניברסיטת פיאם נור סירג'אן, אוניברסיטת אזאד האסלאמית, סירג'אן, ואוניברסיטת סירג'אן לטכנולוגיה - מוסד להשכלה גבוהה ציבורית ללא מטרות רווח שהוקם בשנת 1992. אוניברסיטה זו, שהוקמה על ידי משרד המדע, המחקר והטכנולוגיה של איראן, מציעה קורסים ותוכניות לקבלת תארים רשמיים.

## אתרים
בעיר ישנם כמה אתרים היסטוריים. המוכרים שבהם הם: לוכד הרוח צ'ופוצ'י, מתקופת המדינה האימפריאלית של איראן. קבר מיר זובייר, מתקופת השושלת האילח'אנית. קברו של שאה פירוז ו המתוארכת לתקופת האימפריה הסאסאנית.

## אקלים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציית כרמאן: יישובים
מחית

250px|ממוזער|שמאל|מחית תפוחי אדמה
**מחית** (או פירה) היא מזון מבושל, בדרך כלל ירקות, פירות או קטניות, שנכתש, נטחן, נמעך, עד לקבלת מרקם של משחה או נוזל קרמי. מחיות של מזונות מסוימים מוכרות לעיתים בשמות ייחודיים, כגון רסק תפוחים או חומוס. מקור המונח בצרפתית, שבה משמעותו בצרפתית עתיקה (המאה ה-13) הייתה "מטוהר" או "מזוקק".

מחיות חופפות למאכלים אחרים בעלי מרקם דומה, כגון מרקים סמיכים, קרמים (crèmes) ורטבים סמיכים (Gravy), אף שמונחים אלה מרמזים בדרך כלל על מתכונים ותהליכי בישול מורכבים יותר. המונח קולי (Coulis; בצרפתית: "מסונן") הוא מונח דומה אך רחב יותר, המשמש לרוב לתיאור מחיות פירות. המונח מחית אינו משמש בדרך כלל למזונות בעלי מרקם משחתי המוכנים מקמחי דגנים, כגון דייסה או מוזלי, וגם לא לממרחים שומניים המבוססים על אגוזים, כגון חמאת בוטנים. המונח "משחה" (Paste) משמש לעיתים למחיות המיועדות לשמש רכיב במתכון, ולא לאכילה מיידית.

ניתן להכין מחיות באמצעות בלנדר, בעזרת כלים ייעודיים כגון מועך תפוחי אדמה, על-ידי העברת המזון דרך מסננת, או באמצעות ריסוק המזון ישירות בסיר. בדרך כלל יש לבשל את המזון לפני הטחינה או אחריה, כדי לשפר את הטעם והמרקם, להסיר חומרים רעילים ולהפחית את תכולת המים.

נהוג גם לטחון ארוחות שלמות למחית (ללא תוספת מלח או תוספים אחרים) כדי להגיש אותן לפעוטות, לתינוקות ולאנשים שאינם מסוגלים ללעוס, כארוחות מזינות ומלאות. מזון לתינוקות הוא לעיתים קרובות מחית.

## אטימולוגיה
המילה purée באנגלית היא מילת שאילה מן הצרפתית purée, שמקורה במילה בצרפתית עתיקה puree, שפירושה "מטוהר" או "מזוכך". את מקורה ניתן לייחס עוד לשורש הלטיני pūrō, שמשמעו "לטהר" או "לזכך".
[250px|ממוזער|שמאל|מחית [שזיף|שזיפים]]

## פירה נפוץ
מחיות נפוצות כוללות תפוחים, שזיפים ופירות נוספים הנמעכים או נכתשים כדי להפיק את מיציהם.
* באבא גנוש (חציל)
* ביסק (רכיכות)
* פול מדמס (פולי פול)
* חומוס (חומוס)
* מרקי קטניות כגון מרק אפונה, מרק שעועית, מרק עדשים
* מקהלי (בשפת העם פקהלי), מטבלי ירקות גאורגיים מעבים בממרח אגוזי מלך
* פירה מונגולה (מרק אפונה ועגבניות מעורב)
* פימנטו (זיתים)

פירות וירקות אלה מוגשים לעיתים קרובות כמחית:
* תפוח
* אבוקדו
* בננה
* שזיף
* גזר
* קסאווה
* כרובית
* מנגו
* תפוח אדמה
* דלעת
* אפונה

## ראו גם
* גוואקמולי
* מוזלי
* חמאת בוטנים
* פסטו
* פולנטה
* סאג

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:מאכלים
ישראל במשחקים הפאראלימפיים מילאנו – קורטינה (2026)

**[[המשחקים הפאראלימפיים מילאנו – קורטינה (2026)]]** הם משחקי החורף הפאראלימפיים השניים בהם משתתפת משלחת ישראלית.

המשלחת הישראלית מונה ספורטאית יחידה, שיינא וספי, המתחרה בענף סקי אלפיני.

## ענפים
### סקי אלפיני

}
|colspan="2"|לא השתתפה
|-
|align="right"|סופר G, עמידה
|colspan="2"|לא סיימה
|-
|align="right"|משולב, עמידה
| 1:28.31 דקות|| 11
| 57.97 שניות|| 13
| 2:26.28 דקות|| 12
|}

## ראו גם
* ישראל באולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026)
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים

חורף 2026
קטגוריה:2026 בישראל: ספורט
קטגוריה:2026 באיטליה
ליברה סן מרינו

**ליברה סן מרינו** (באיטלקית: **Libera San Marino**, "חופש למרינו") היא מפלגה פוליטית בסן מרינו, שנוסדה ב-14 בנובמבר 2020.

"ליברה סן מרינו" הוקמה כקואליציה של מפלגות ב-14 באוקטובר 2019, זכתה במקום השלישי בבחירות הכלליות שנערכו באותה השנה והפכה לכוח האופוזיציה הפרלמנטרי הגדול ביותר במועצה הגדולה והכללית. המיזוג למפלגה מאוחדת התרחש ב-14 בנובמבר 2020.

באפריל 2024 הקימה המפלגה ברית עם מפלגת הסוציאליסטים והדמוקרטים והמפלגה הסוציאליסטית (PS) לקראת הבחירות הכלליות של 2024. בבחירות שהתקיימו ב-2024 המפלגה אמנם שימרה את כוחה והצטרפה לממשלה.

## הישגים בבחירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2019
קטגוריה:סן מרינו: פוליטיקה
ברזיל של תקווה

**פדרציית ברזיל של התקווה** (בפורטוגזית: **Brasil da Esperança**, או בקיצור **FE Brasil**) היא סיעה פוליטית ופרלמנטרית שהוקמה על ידי מפלגת הפועלים (PT), המפלגה הקומוניסטית של ברזיל (PCdoB) והמפלגה הירוקה (PV) ב-18 באפריל 2022 לקראת בחירות הכלליות ב-2022.

## היסטוריה
בשנת 2017 הקונגרס הלאומי של ברזיל אישר תיקון חוקתי שביטל קואליציות פרלמנטריות וקבע סף מינימלי לקבלת סובסידיות מפלגתיות. רפורמת הבחירות נועדה להפחית את מספר המפלגות בברזיל. לאחר הרפורמה, מפלגות קטנות יותר רצו ליצור מנגנון חדש שיעזור להן לזכות במושבים. בשנת 2021 אושרה הקמתן של פדרציות מפלגתיות.

לאחר אישור הקמת הפדרציות, החלו בסוף 2021 שיחות להקמת פדרציות משמאל למרכז. בתחילה השותפות למשא ומתן היו המפלגה הסוציאליסטית הברזילאית (PSB), מפלגת הסוציאליזם והחירות (PSOL), המפלגה הקומוניסטית של ברזיל ומפלגת הירוקים.PSOL פרשה במהירות מהמשא ומתן, והעדיפה להתמקד בפדרציה עם רשת הקיימות (REDE). המשא ומתן בין PT ל-PSB הגיע לשלבים מתקדמים, כאשר רוב רחב של פוליטיקאים מ-PSB רצו להצטרף לפדרציה בראשות PT, אך PSB פרשה מהפדרציה עקב חילוקי דעות.

## הישגים בבחירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2022
קטגוריה:ברזיל: מפלגות
בן יניב

**בן יניב פלקון** (נולד ב-1 בספטמבר 1995) הוא עיתונאי ישראלי, ראש דסק החוץ של עכשיו 14.

## ביוגרפיה
יניב בעל תואר ראשון בדיפלומטיה וממשל מאוניברסיטת רייכמן במסגרת בית הספר הבינלאומי ע"ש רפאל רקנאטי.

בשנת 2019 הצטרף יניב לכאן 11, שם שימש ככתב בדסק החוץ של כאן חדשות ותחנת הרדיו רשת ב'. במסגרת תפקידו עסק בדיווח ובסיקור של חדשות ואירועים גלובליים. החל משנת 2022 שימש יניב כמגיש מחליף בתוכניות הרדיו "השעה הבינלאומית" ו"כאן הלילה". במהלך פעילותו העיתונאית בתאגיד סיקר שורה של אירועים מרכזיים בזירה הבין-לאומית, ובהם תקופות הכהונה של נשיאי ארצות הברית דונלד טראמפ וג'ו ביידן, חתימת "הסכמי אברהם", מגפת הקורונה והפלישה הרוסית לאוקראינה. כמו כן, עסק בסיקור מלחמת חרבות ברזל.

במאי 2024, יניב מונה ככתב כלכלי ומגיש של משדרים מיוחדים בעכשיו 14.

בספטמבר 2024, לאחר תקופת היעדרות קצרה, שב לערוץ ומונה לראש דסק החוץ. במסגרת זו נשלח לסקר את הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 ממטה המפלגה הדמוקרטית.

באפריל 2025 החל להגיש, בנוסף לתפקידיו בערוץ, פודקאסט מבית C14, המוקדש לשיחות עומק בנושאי חוץ ואקטואליה בין-לאומית.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
רפובליקת העתיד

**רפובליקת העתיד** (באיטלקית: **Repubblica Futura**, או בקיצור **RF**) היא מפלגת מרכז בסן מרינו.

המפלגה הוקמה ב-24–25 בפברואר 2017 על ידי מיזוג של הברית העממית (AP) והאיחוד למען הרפובליקה (UPR). למפלגה יש אגף נוער בשם "דור העתיד (באיטלקית: Generazione Futura).

## היסטוריה
בבחירות 2016, הברית העממית (AP) והאיחוד למען הרפובליקה (UPR) הקימו קואליציה והתמודדו תחת הברית Adesso.sm שניצחה עם כ־11 מושבים. בעקבות הצלחה בחירות זו, שתי המפלגות החליטו בפברואר 2017 להתאחד וליצור מפלגה חדשה. המפלגה חברה במפלגה הדמוקרטית האירופית מאז 31 ביולי 2017.

## הישגים בבחירות

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2017
קטגוריה:סן מרינו: פוליטיקה