תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי

שמאל|ממוזער|250px|תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי
**תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי** (בגאורגית: **თბილისის ოპერისა და ბალეტის თეატრი**) או **התיאטרון האקדמי-ממלכתי של טביליסי ע"ש [[זכריה פליאשווילי]]** (თბილისის ზაქარია ფალიაშვილის სახელობის ოპერისა და ბალეტის სახელმწიფო აკადემიური თეატრი) הוא בית האופרה העתיק ביותר והמפורסם ביותר הממוקם בשדרות רוסתוולי שבמרכז טביליסי גאורגיה. בית האופרה, סמל התרבות רבת השנים של גאורגיה, אירח כוכבים כמו מונסראט קאבאייה, חוסה קאררס, הכוריאוגרף הגאורגי המפורסם, ג'ורג' בלנשין, והמלחין צ'ייקובסקי.

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250px|התיאטרון האימפריאלי - [בית האופרה והבלט של טביליסי.שנות ה-70 של המאה ה-19.]]
הקמת בית האופרה בטביליסי הייתה תוצאה של תהליכים פוליטיים ותרבותיים שהתחוללו בגאורגיה לאחר סיפוח גאורגיה לאימפריה הרוסית ותחייתן של תנועות לאומיות ופדגוגיות. הנציב העליון החדש של מלכות המשנה של הקווקז, מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב, שמונה לתפקידו בשנת 1844, הניח את היסודות ליוזמות תרבותיות רבות, שבין החשובות ביותר שבהן הוא עידוד העניין באופרה בגאורגיה.

ההצגות הראשונות, שהיו ברוסית, החלו להופיע כבר בספטמבר 1845 והתקיימו פעמיים בשבוע, כאשר המבנה של בית האופרה טרם נבנה. רוב האופרות היו וודבילים וקומדיות. כמו כן הוזמנו על ידי וורונצוב אמנים מתיאטרון האימפריה. מאוחר יותר בוצעו האופרות גם בגאורגית.

העבודות על בניית מבנה בית אופרה החלו ב-15 באפריל 1847 ונמשכו ארבע שנים עד ל-1851. המבנה נבנה תחת הדרכתו של הארכיטקט האיטלקי, אנטוניו סקודיארי, במרכז טביליסי, בכיכר החירות בסוף שדרות רוסתוולי ליד מבנה עיריית טביליסי. עם בנייתו הפך בית האופרה ללב החיים התרבותיים בעיר ובכל הקווקז. היה זה בית האופרה הראשון שהוקם בכל עבר הקווקז, באולם שהכיל מקום ל-800 צופים שהתבלט בחזיתו ובחלל הפנימי שבו, בעיצוב הארכיטקטוני, מבין התיאטראות האירופאיים של אותם ימים.

### הפתיחה
שמאל|ממוזער|200px|בית האופרה בלילה
התיאטרון נפתח ב-12 באפריל 1851 בסעודה מפוארת בנוכחות המעמד הגבוה של טביליסי. לאחר מספר חודשים מהפתיחה, הופיעה, ב-25 באוקטובר 1851, ב-"Illustrations", אחד העיתונים הפופולריים בפריז, כתבה של אדמונד דה בארס עם שתי תמונות של החלל הפנימי של התיאטרון. הכתבה האוהדת הביאה להגברת שיתוף הפעולה של בית האופרה עם אירופה. באביב של אותה שנה הוזמנה לטביליסי קבוצה איטלקית בניצוחו של ברביארי, מנצח מפורסם באותם ימים, שביצעה 12 הופעות במהלך שלושת החודשים לאחר מכן. בעקבותיה הגיעו לטביליסי תזמורות נוספות, שחלקן אף התיישבו בטביליסי.

ב-9 בנובמבר 1851 נפתחה עונת התיאטרון הראשונה בטביליסי. ההצגה הראשונה הייתה לוצ'יה די למרמור של גאטנו דוניצטי. עם סיום המחזה, שזכה להצלחה רבה, הובילו המארחים את הקבוצה של ברביארי וקהל הצופים למשתה על הגדה השמאלית של נהר הקורה.

### שרפה
ב-11 באוקטובר 1874 נהרס בית האופרה בשרפה. השרפה כילתה למעשה את כל המבנה ולא שרד למעשה שום קישוט או פריט אחר. הספרייה המוזיקלית העשירה נשרפה, אף היא, לגמרי. אף על פי כן, לא הופסקו ההופעות והן בוצעו באופן זמני על בימה קייצית. יחד עם זאת תקופה זו נמשכה זמן רב למדי, ונסתיימה סופית בשנת 1896.

### כיום
שמאל|ממוזער|250px|תיאטרון האופרה מבפנים
חוסר היציבות של שנות ה-90 של המאה ה-20 בגאורגיה השפיעה עמוקות על בית האופרה בטביליסי כמו גם על תיאטראות רבים אחרים במדינה. הממשל לא היה יכול לספק מימון מספיק לתפקוד השוטף של התיאטרון שהתבטאו בתחילה בבעיות בחימום המבנה ובאספקת החשמל ולאחר מכן במימון לתפאורות חדשות, בגדים, תמיכה באמנים ועוד. למרות שבעיות אספקת החשמל והחימום נפתרו תוך זמן קצר, נמשכו בעיות המימון עד להתרחשותה של מהפכת הוורדים ב-2003. בחירתו של הנשיא החדש, מיכאיל סאקשווילי, הביאה לשיפור משמעותי במצב התיאטרון והתרבות בגאורגיה בכלל.

## קישורים חיצוניים

* 
* בית האופרה של טביליסי  (גיאורגיה), דיווח בפורטל הבידור הישראלי על ביקור האופרה בישראל, 12.3.208

## הערות שוליים

קטגוריה:תיאטראות
קטגוריה:טביליסי: תרבות
קטגוריה:טביליסי: מבנים
פליאשווילי
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין