open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דגל צי הסוחר הישראלי

**דגל צי הסוחר הישראלי** הוא דגלה הימי האזרחי של ישראל. זהו דגל רשמי המונף על כלי שיט אזרחיים הרשומים בישראל (צי הסוחר הישראלי). הדגל הוא דגל תכלת כהה עם סגלגל לבן קרוב לתורן ובתוכו מגן דוד כחול.

## מעמד חוקי
הדגל אושר ב-21 במאי 1948. מעמדו הרשמי של דגל הצי המסחרי מעוגן ב"חוק הספנות (כלי שיט), תש"ך-1960" אשר המשיך את "פקודת אניות (לאומיות ודגל), תש"ח-1948". הפקודה והחוק ציינו את שיוכו הלאומי של כלי השיט המניף את הדגל כישראלית וכמו כן את חובת ההנפה של הדגל בכניסה וביציאה מנמלי ישראל ומנמלים זרים או על פי דרישת כלי שיט של חיל הים הישראלי או משטרת ישראל.

## עיצובו של הדגל
ממוזער|250px|שמאל|דגל צי הסוחר הישראלי
על פי התוספת לחוק הספנות:

## דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי

עם תחילתו של המנדט הבריטי בשנת 1920 נוצר הצורך לתקנן דגל ייחודי לספינות צי סוחר הרשומות בפלשתינה-א"י וב-16 בדצמבר 1927 נכנסה לתוקפה תקנה 917 המחייבת ספינות ואוניות הרשומות בפלשתינה-א"י (בנמל יפו, שהיה הנמל הפעיל היחיד עד נובמבר 1933, עת נפתח נמל חיפה) להניף דגל צי סוחר של "פלשתינה תחת המנדט הבריטי". אוניות שהיו רשומות בנמלים זרים הניפו דגלי מדינת נמל הבית שלהן, גם אם היו בבעלות חברות עבריות הרשומות בפלשתינה-א"י. אכיפתה של התקנה החלה ככל הנראה רק עם רישומה של האונייה הר כרמל שהייתה בבעלות חברה עברית בשם לויד ימי ארץ ישראלי, בחודש מאי 1935.

[ימין|ממוזער|250px| צי הסוחר בתקופת [ המנדט הבריטי הפליג תחת דגל פלשתינה (א"י)]]
עיצובו של דגל צי הסוחר המנדטורי היה נס אדום (דגל אדום עם דגל הממלכה המאוחדת בקנטון) מוטבע בעיגול לבן עם הכיתוב PALESTINE.

ביום ה-15 במאי 1948, עם סיומו של המנדט והקמת מדינת ישראל, בוטל הדגל בידי האדמירליות הבריטית. לבקשת הסוכנות היהודית הסכימה האדמירלות שאניות ישראליות הנמצאות בלב ים ימשיכו לשאת את הנס האדום עד הגעתן לנמל הבית שלהן. בהמשך חזרה בה האדמירלות מהסכמתה בכל הנוגע לאניות המשייטות בימים מרוחקים ונמצאות מרחק שבועות רבים מחופי ישראל, והודיעה שאניות אלה אינן זכאיות עוד להגנת הצי המלכותי הבריטי, שכן רישומן הבריטי אינו בתוקף עוד.

הספינה הראשונה אשר החליפה את הדגל הבריטי בזה הישראלי הייתה האנייה *קדמה* אשר עגנה בנמל מרסיי ביום הכרזת העצמאות, למרות שהייתה רשומה תחת דגל בריטי. עקב מחלוקת בין רב החובל של הספינה לבין צוותה, הפליגה הספינה לחופי ישראל תחת דגל צי הסוחר הישראלי אולם נכנסה בשעריו תחת הדגל הבריטי עד לרישומה המחודש בישראל.

## ראו גם
[200px|ממוזער|שמאל|דגל צי הסוחר על [בול משנת 1958 בעיצובה של מרים קרולי]]
* דגל נוחות
* דגל עברי
* דגל ישראל
* דגל חיל הים הישראלי

## קישורים חיצוניים
* "דגלי ישראל שאתם לא מכירים", כתבה בבלוג "הדגלן"
* 

## הערות שוליים

צי הסוחר
ישראל
קטגוריה:צי הסוחר הישראלי
צי הסוחר
רחוב גרפטון

[ממוזער|left|פסלה של [מולי מאלון ברחוב גרפטון.]]
**רחוב גרפטון** (באירית:** Sráid Grafton **, באנגלית: **Grafton Street**) הוא אחד משני רחובות הקניות העיקריים במרכז דבלין, כשהשני הוא רחוב הנרי. תחילתו מדרום בפארק סיינט סטפנ'ס גרין, וסופו בצפון בכיכר קולג' גרין. הרחוב נקרא על שמו של הנרי פיצרוי, הדוכס הראשון של גרפטון, שהיה בעליו של קרקע באזור. הרחוב נסלל ב-1708 על ידי משפחת דוסון, והרחוב המקביל נקרא רחוב דוסון על שמם.

בתחילת שנות ה-80 של המאה העשרים, הפך הרחוב למדרחוב, מלבד קטע קצר שבין הרחובות נסאו וקולג' גרין. בקטע הזה נמצאים שני אתרים ידועים: בית פרובוסט'ס מהמאה ה-18 שבו מתגורר ראש טריניטי קולג', ופסלה של מולי מאלון מסוף המאה ה-19 אשר הפך למקום מפגש ידוע בדבלין. 

ברחוב פועל משנת 1927 בית הקפה בוולי'ס אוריינטל. ב-2004 הודיע בית הקפה על סגירתו, יחד עם הסניף ברחוב ווסטמורלנד. לאחר מאבק ציבורי שכלל את ראש עריית דבלין, קטרין בירן, נפתח מחדש בית הקפה ברחוב גרפטון.

## אמני רחוב
ברחוב מופיעים בדרך קבע אמני רחוב, מוזיקאים, כותבי שירים ואמני חיקוי. מהאמנים הידועים:
*רודריגו וגבריאלה – נגני גיטרה מקסיקניים המנגנים בדואט
*רודמאג – מופע קסמים קומי
*גלן הנסרד – אמן רחוב גרפטון לשעבר
*דמיין רייס – אמן רחוב גרפטון לשעבר, כיום מוזיקאי מפורסם
*ג'ון ני – חקיין של צ'ארלי צ'פלין
*דייב מקסאווג' – קומיקאי סטנד-אפ ומוזיקאי
*פדי קייסי – אמן רחוב גרפטון לשעבר, כיום מוזיקאי מפורסם
*אד שירן – אמן רחוב גרפטון לשעבר שניגן שם לפני שהיתפרסם, כשהיה נער. כיום מוזיקאי מפורסם.
*אלי שרלוק – ילידת קורק שהתפרסמה בגיל 12 בזכות סרטון יוטיוב שבו ביצעה שיר של אד שירן.

## קישורים חיצוניים

*בנייני רחוב גרפטון, באתר Archiseek

גרפטון
גרפטון
שכבה דקה

[ממוזער|השתקפות ב[בועת סבון]]
**שכבה דקה** היא שכבה של חומר המסודר ברצועות, יחדיו עם שכבות זהות אחרות, שעוביין ננומטר עד כמה מיקרומטרים.

## שימושים
* מתקנים של מוליכים למחצה וציפויים אופטיים הם השימושים העיקריים בהם מנוצל המבנה של שכבות דקות.
* בהכנת תרופות בצורה של שכבות דקות שמתמוססים בפה.
* בייצור סוללות עם שכבות דקות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ננוטכנולוגיה
נקודת אוכף

[ממוזער|שמאל|200px|נקודת אוכף על [גרף של פונקציה|גרף הפונקציה \,z=x^2-y^2 (באדום)]]
ממוזער|שמאל|150px|נקודת אוכף בין שתי גבעות, בהצטלבות קו הגובה שבצורת הספרה 8

במתמטיקה, **נקודת אוכף** היא נקודה בתחום של פונקציה של שני משתנים שהיא נקודה יציבה (כלומר, הגרדיאנט שלה מתאפס), אך אינה מהווה נקודת קיצון מקומית. בנקודה כזו, המשטח ידמה לרוב לאוכף אשר מתעקם למעלה בכיוון אחד, אך מתעקם למטה בכיוון אחר (כמו מעבר הרים). בטופוגרפיה, אם נסתכל על מפה טופוגרפית כפונקציה של שני משתנים (אורך ורוחב) המתאימה לכל קואורדינטה גובה, נזהה את נקודת האוכף בדרך כלל באמצעות קו גובה אשר חותך את עצמו (ראו תמונה משמאל).

עם זאת, המשטח בנקודת אוכף לא חייב להיות בצורת אוכף. לדוגמה, לפונקציה  f(x,y)=x^{2}+y^{3} יש נקודה יציבה ב־(0,0) שהיא נקודת אוכף משום שהיא איננה נקודת קיצון מקומית, אך גרף הפונקציה באזור הנקודה לא נראה כמו אוכף משום שאין לפונקציה מינימום מקומי בכיוון ציר ה־y (x=0).

## הגדרה
תהי f(x,y) פונקציה גזירה. **נקודת אוכף** (x_0, y_0) של הפונקציה f(x,y) היא נקודה יציבה אשר בכל סביבה שלה, ישנן נקודות בתחום ההגדרה של f עבורן מתקיים f(x,y)  ונקודות בתחום ההגדרה של f עבורן מתקיים f(x,y) > f(x_0,y_0).

עבור פונקציות של יותר מ-2 משתנים, נקודת אוכף של פונקציה חלקה (אשר הגרף שלה הוא עקומה, משטח או משטח רב-ממדי) היא נקודה יציבה אשר בכל סביבה שלה, גרף הפונקציה לא נמצא כולו בצד אחד של המרחב המשיק בנקודה זו.

בממד אחד, נקודת אוכף היא נקודה המהווה הן נקודה יציבה והן נקודת פיתול, ולכן היא אינה נקודת קיצון.

## מציאת נקודת אוכף לפי מטריצת הסיאן
שיטה פשוטה לבדיקה האם נקודה יציבה נתונה של פונקציה ממשית \,f(x,y) היא נקודת אוכף היא לחשב את מטריצת הסיאן שלה בנקודה זו: אם המטריצה אינה מוחלטת (כלומר, יש לה ערכים עצמיים חיוביים ושליליים), אזי הנקודה תהיה נקודת אוכף.

לדוגמה, מטריצת הסיאן של הפונקציה \,z=x^2-y^2 בנקודה היציבה \ (0, 0) היא:
:\begin{bmatrix}
2 & 0\\
0 & -2 \\
\end{bmatrix}

והיא אכן אינה מוחלטת. מכאן שנקודה זו היא נקודת אוכף. קריטריון זה הוא **תנאי מספיק** אך לא הכרחי; לדוגמה, הנקודה (0, 0) היא נקודת אוכף של הפונקציה \,z=x^4-y^4,, אך מטריצת הסיאן של פונקציה זו בנקודה היא מטריצת האפס, אשר אינה מטריצה לא מוחלטת.

## שימושים נוספים
בתורת המשחקים, במשחק סכום אפס בעל שני שחקנים המוגדר במרחב רציף, נקודת שיווי-המשקל היא נקודת אוכף.

באלגברה ליניארית, נקודת אוכף היא האיבר במטריצה שהוא האיבר הקטן ביותר בשורה שלו וגם האיבר הגדול ביותר בעמודה שלו.

## לקריאה נוספת
* **חשבון אינפיניטסימלי III** (יחידה 3), האוניברסיטה הפתוחה, 1984

* 
* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי
סגידת הרועים

[שמאל|ממוזער|250px|סגידת הרועים מאת [חרארד ואן הונטהורסט]]
[שמאל|ממוזער|250px|סגידת הרועים מאת [קאראווג'ו]]
[שמאל|ממוזער|250px|סגידת הרועים מאת  דומניקינו  ב[הגלריה הלאומית של סקוטלנד|גלריה הלאומית של סקוטלנד]]
[שמאל|ממוזער|250px|סגידת הרועים מאת [מתיאס סטום במוזיאון קפודימונטה  בנאפולי]]
**סגידת הרועים** הוא אירוע המדווח בבשורה על-פי לוקס, שבו סגדו רועים לישו, סמוך לאחר לידתו בבית לחם:

האירוע מתקשר לסגידת האמגושים, אך משמעותו בדרך כלל פחותה. הוא מתואר רק בבשורה על פי לוקס בעוד ששלוש הבשורות האחרות שותקות בענינו, ורוב הכנסיות הנוצריות מתייחסות אל שלושת האמגושים כאל שלושת בעלי הסמכות (מלכים, כוהנים או חכמים) שסגדו לישו לראשונה, ועל כן נחשב אירוע זה להתגלותו של האחרון בפני גויי העולם. עם זאת, הדיבור "הנני מבשר אתכם שמחה גדולה" (לטינית "Annuntio vobis gaudium magnum") נלקח מסיפור המעשה של סגידת הרועים, ומאז המאה ה-15 הוא פותח את הכרזת הבמוס פאפאם, המבשרת על בחירתו של אפיפיור חדש. בנוסף, הפסוק "כבוד במרומים לאלהים ובארץ שלום בבני אדם רצונו" היה לפסוק הפותח של תפילת גלוריה:

לאורך השנים הייתה סגידת הרועים לנושא פופולרי באומנות, והיא תוארה על ידי טובי הציירים, שמיקמו את האירוע ברוח הכתובים באסם או במבנה דומה. אירוע זה תואר בדרך כלל כהתרחשות אינטימית ופשוטה בעוד שסגידת האמגושים התפתח לאירוע מורכב ורב פאר. עוד היה מקובל לשלב את שני האירועים ולתאר אותם בסצנה אחת.

המקום בו נגלה המלאך בפני הרועים מזוהה ב"שדה הרועים" שבבית סאחור. באתר ניצבת כנסיית שדה הרועים הקתולית-פרנציסקנית וכנסייה יוונית-אורתודוקסית.

## ראו גם
* שלושת האמגושים
* כנסיית שדה הרועים

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ישו
אבובית הכליה

[שמאל|ממוזער|250px|איור של [נפרון. בחלק העליון של האיור, גופיף הכליה המורכב מהפקעית (נימי דם) ומקופסית באומן. בהמשך לקופסית נמצאת האבובית המקורבת, אחריה לולאת הנלה עם הזרוע היורדת והזרוע העולה, האבובית המרוחקת ולבסוף הצינור המאסף. בחלקו השמאלי של האיור מתוארת מערכת כלי הדם הצמודים לנפרון. בין הנפרון לנוזל הבין-תאי לכלי הדם, עוברים מים ומומסים הלוך ושוב]]
שמאל|ממוזער|250px|חלקי הנפרון
**אַבּוּבִית הַכִּלְיָה** (TA: tubulus renalis) היא מקטע תפקודי בנפרון האמון על ספיגת מים, מלחים וחומרים מומסים חזרה אל הדם בתהליך סינון הדם והפקת השתן בכליה. לאחר סינון הדם בפקעית אל תוך חלל קופסית באומן, זורם התסנין אל אבובית הכליה, שם מתבצעת הספיגה דרך תעלות יונים ומשאבות בתאי האפיתל המצפים את חלל האבובית. יתרת הנוזלים, יחד עם חומרי הפסולת, מתנקזים אל תוך השופכן ומהווים את השתן. אורכה של כל אבובית הוא כ-3 ס"מ, וקוטרה כ-20 מיקרון.

אלמלא האבובית, היה מופרש כל התסנין מהגוף דרך השתן, ותוך זמן קצר היו מתנקזים כל נוזלי הגוף החוצה. במטרה למנוע אובדן כל המים שבפלזמה יחד עם המומסים החשובים לגוף שבהם, מתקיים באבובית תהליך ספיגה חוזרת אל הנוזל הבין-תאי שמחוץ לאבובית ומשם לדם.

## מבנה היסטולוגי
מערכת האבוביות של הכליה מורכבת מהאבובית המקורבת, לולאת הנלה, האבובית המרוחקת והצינור המאסף. לכל אחד ממרכיבים אלו יש מאפיינים היסטולוגיים ספציפיים. האבובית המקורבת היא קטע התחלתי מפותל, המונח בתוך הקליפה ומאופיין בגבול אדום מודגש בשולי הנהור, כתוצאה מקיומו של brush border של האפיתל עצמו. ניתן לראות במיקרוסקופ אלקטרוני כמות גדולה של מיטוכונדריה שמספקת את האנרגיה הדרושה לפעילות האבובית, אשר בה מתבצעת ספיגה פעילה של שני שלישים מהחומרים המופרשים בתסנין הראשוני. מאפיין נוסף הוא קיומם של אינטר-דיגיטציות בין התאים, המביאה לטשטוש הגבולות בין התאים. אבובית זו בנויה משני חלקים: החלק המפותל, ולאחריו החלק הישר, היורד לכיוון הליבה.

לולאת הנלה היא קטע אמצעי ישר המונח בתוך הפירמידה שבלשד הכליה. קטע זה יוצר צורת פרסה. האבובית בלולאת הנלה היא דקה מאוד ובעלת נהור צר. התאים שטוחים יחסית ואין מבנה של brush border. האבובית המרוחקת, קטע סופי מפותל המונח בקליפה, מרכזת את השתן ומחמיצה אותו. גם בה אין brush border ויש אינטר-דיגיטציות פחותות, ולכן ניתן לזהות גבולות בין תאים. הנהור בה רחב יותר. החלק האחרון הוא הצינור המאסף, הדומה מבחינה היסטולוגית לאבובית המרוחקת, עם תאים שטוחים ונהור רחב יותר. בצינור שני סוגים של תאים: principal ו-intercalated.

## מחלות האבובית
*חמצת אבובית הכליה – תופעה שבה האבובית לא מצליחה לסלק חומצות מהדם אל השתן וכתוצאה מכך מצטברת חומצה בדם. יש ארבעה סוגי חמצת, והטיפול מותנה בסוג. בחמצת תורשתית הטיפול יכול להיות על ידי שתיית סודה לשתייה. בחמצת לא תורשתית לרוב מספיק לשתות נוזלים רבים ואכילת מזונות משתנים.
*גליקוזוריה – תופעה שבה מופרש גלוקוז מהדם, על אף שרמת הגלוקוז בדם נורמלית או אף נמוכה מהנורמה כתוצאה מהפרשה זו. גליקורוזיה עלולה להיות גורם לסוכרת ואין לה טיפול תרופתי.
*תסמונת פנקוני – קשורה בחמצת אבובית הכליה מסוג 2, זוהי הפרעה הגורמת להפרשת יתר של גלוקוז, ביקרבונט, חומצות אמינו ופוספטים מהדם אל השתן. יכולה להיות תורשתית, כתוצאה של מחסור בוויטמין D או כתוצאה מספיגת מתכות כבדות בגוף. 

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת השתן
מירקו ווצ'יניץ'

**מירקו ווצ'יניץ**' (במונטנגרית: **Мирко Вучинић**; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בניקשיץ') הוא כדורגלן עבר מונטנגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירת מועדונים
ווצ'יניץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סוטייסקה ניקשיץ', וכבר לאחר תשעה משחקים בקבוצה הבוגרת הוחתם על ידי המועדון האיטלקי לצ'ה. עונתו השלישית () בלצ'ה הייתה הטובה ביותר, ובמהלכה הוא הבקיע 19 שערים ב-29 משחקים. אולם, בעונה שלאחר מכן הוא נפצע והצליח להבקיע רק 9 שערים ב-31 משחקים.

ב-30 באוגוסט 2006 הוא הושאל לרומא למשך עונה אחת תמורת 3.5 מיליון לירות שטרלינג, כאשר לרומא ניתנה האופציה לרכוש בתום העונה את כל כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון לירות שטרלינג נוספות.

בעונתו הראשונה הוא לא הרבה לשחק כתוצאה משני ניתוחים שעבר בברכו השמאלית. גם יכולתו של פרנצ'סקו טוטי צמצמה את ההזדמנויות של ווצ'יניץ' לשחק. למרות זאת הוא הצליח להבקיע שלושה שערים, אחד מתוכם בניצחון 1:2 על מנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות ב-4 באפריל 2007.

הנהלת רומא החליטה לממש את האופציה עליו בתחילת עונת . ווצ'יניץ קיבל את חולצה מספר תשע, שהייתה שייכת לווינצ'נזו מונטלה בשמונה העונות שלפני כן, והצהיר כי ברצונו לתרום לרומא באותה מידה כמו מונטלה. ווצ'יניץ' הוצב בעמדת הקיצוני השמאלי כיוון שטוטי שיחק בעמדת חלוץ החוד, והבקיע את שערו הראשון באותה עונה בניצחון 1:2 על ספורטינג ליסבון בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק מול מילאן בסן סירו הוא פתח בעמדת חלוץ החוד במקום טוטי שנפצע מול ספורטינג, והצליח להבקיע שער ניצחון בנגיחה, לאחר מסירה של סיסיניו. בניצחון 2:3 על לאציו בדרבי של רומא הוא הבקיע שער ובישל אחד לסימונה פרוטה. הוא הבקיע שני שערים נוספים בליגת האלופות במשחקים מול ריאל מדריד וצ'לסי, שסייעו לרומא לנצח בשניהם. ב-11 במרץ 2009 הוא החמיץ אחד מהפנדלים בדו-קרב מול ארסנל בשלב שמינית הגמר, שבסיומו הודחה רומא מהטורניר.

בקיץ 2011 מאמנה החדש של רומא, לואיס הנריקה, שהגיע מברצלונה ב' הסתכסך עם וצ'יניץ' וכוכב אחר של הקבוצה, ג'רמי מנז. ווצ'יניץ' החליט לעזוב ונרכש תמורת 15 מיליון יורו על ידי יובנטוס.

אחרי שזכה עם המועדון ב-3 אליפויות, עבר בקיץ  לאל-ג'זירה.

## קריירה בינלאומית
ווצ'יניץ' היה אחד משני המונטנגרים ששיחקו במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו במונדיאל 2006 (השני היה דרגוסלאב יבריץ'); לפני המונדיאל הוא הספיק להשתתף בשלושה משחקים, אך ב-23 במאי 2006 הוא נפצע ולא היה יכול להשתתף בטורניר.
לאחר שמונטנגרו הכריזה על עצמאותה הוקמה נבחרת מונטנגרו בכדורגל, והוא בחר להצטרף אליה. הנבחרת שיחקה את משחקה הראשון אי פעם מול נבחרת הונגריה ב-24 במרץ 2007, והשער הראשון במשחק הובקע על ידי ווצ'יניץ'. ווצ'יניץ' הוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים עם 15 שערים הוא מכהן בתפקיד הקפטן של הנבחרת.

## קישורים חיצוניים

* 

* פרופיל באתר הרשמי של רומא

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:ניקשיץ': כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סוטייסקה ניקשיץ'
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני אל-ג'זירה (אבו דאבי)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1983
רחוב הנרי

ממוזער|280px|left|קניות ברחוב הנרי
**רחוב הנרי** (באירית: **Sráid Anraí**; באנגלית: **Henry Street**) בעיר דבלין שוכן בחלק שמצפון לנהר ליפי ונחשב לרחוב הקניות  השני בחשיבותו בעיר, לאחר רחוב גרפטון. 

הרחוב מתחיל בחוד של דבלין שברחוב או'קונל בצד מזרח ועד לרחוב ליפי בצד מערב. לאחר רחוב ליפי משתנה שם הרחוב לרחוב מרי, הנחשב כהמשכו של רחוב הנרי ודומה לו במאפייניו. 

האחראי לפיתוח רחוב זה היה הנרי מור, רוזן דרוהדה אשר הכשיר אדמות ופיתח את האזור. על שמו נקרא הרחוב וכן גם רחובות סמוכים כמו רחוב מור, רחוב ארל, רחוב אוף ליין ורחוב דרוהדה.

## אודות
מאז שנות השמונים הפך הרחוב למדרחוב. ברחוב מרכולים, מרכזי קניות וחנויות קטנות ועצמאיות, כ-200 במספר.
ברחוב מופיעים כדרך קבע אומני רחוב, מוזיקאים, כותבי שירים, וחקיינים.

### מרכזי קניות
**מרכז הקניות ג'רביס** מרכז הקניות הגדול ביותר במרכז העיר. בעל שלוש קומות, בשתיים הראשונות ישנן חנויות ובשלישית מזון מהיר. 
**מרכז הקניות Ilac**: מרכז הקניות הוותיק במרכז העיר. בעל מבנה קומה אחת המכיל חנויות רבות.

## חנויות
### חנויות ידועות
* ארנוטס – חנות כל בו ידועה המשווקת מותגים מפורסמים כדוגמת מיס סיקסטי, מנגו, טומי הילפינגר, פפה ועוד. כיום הכלבו נחשב כעתיק ביותר בדבלין. לחנות גם מחלקת מתנות ייחודית בקומת המרתף הנקראת S F Cody, פרטי אספנות, כלי בית, קריסטלים וכלי זכוכית איריים.
לארנוטס גם מחלקות הנעלה ואביזרים מרשימות ביותר.
* דבנהמס
* חנויות דנס – טקסטיל במחירים נמוכים.

## קישורים חיצוניים

*בנייני רחוב הנרי, מאתר Archiseek

הנרי
משכנתה הפוכה

**משכנתה הפוכה** (או משכנתה פנסיונית) הוא מונח המתאר שעבוד נכס מקרקעין כבטוחה להחזרת הלוואה, כאשר הלווה אינו נדרש לפרוע את ההלוואה או לשלם תשלומים למלווה כל עוד הוא מתגורר בנכס. הלוואה זו ניתנת לאנשים מבוגרים שברשותם נכס, והם מעוניינים בסכום כסף נזיל לשם מחייתם או צורך אחר.

בעל הנכס מקבל מהמלווה סכום כסף שגובהו המקסימלי משתנה ומושפע משווי הנכס ומתוחלת החיים הצפויה של בעל הנכס (בהתבסס על גילו). לאחר קבלת ההלוואה ממשיך בעל הנכס להתגורר בביתו ואינו נדרש לשלם תשלומים כלשהם לגוף המלווה. מסיבה זו אין צורך בבדיקת יכולתו הכלכלית של הלווה.

לאחר מותו של הלווה הנכס יימכר, והסכום שיתקבל ישמש לכיסוי ההלוואה בתוספת הריבית, ואילו ההפרש יועבר ליורשיו של בעל הנכס. בדרך כלל ניתנת האפשרות ליורשיו של בעל הנכס לפרוע את ההלוואה בעצמם ולשמור בעלות על הנכס, אם הם מעוניינים בכך.

החזר משכנתה הפוכה אינו מותנה בהכרח במותו של בעל הנכס, וגם אם זה יעזוב את ביתו (למשל לבית אבות) או יציע אותו למכירה, ידרוש הבנק את החזר ההלוואה בתוספת ריבית. שיעור הריבית על משכנתה הפוכה בדרך כלל גבוה יותר מאשר זה שעל משכנתה קונבנציונלית.

הלוואה זו מיועדת לאנשים מבוגרים שברשותם נכס מקרקעין והם מעוניינים לקבל סכום כסף נזיל מבלי למכור את ביתם או ליטול הלוואה שיידרשו להחזיר בתשלומים מדי חודש בחודשו.

הגדרת "אדם מבוגר" לטובת משכנתה הפוכה משתנה ונע בין גילאי 55 ל-65 ומעלה.

## בישראל
בישראל משכנתאות הפוכות ניתנות על ידי חברות ביטוח ובנקים, ביניהם:

# מזרחי טפחות
# כלל ביטוח
# הראל
# הפניקס
# איילון
# הבנק הבינלאומי
# בית ההשקעות אי.בי.אי

## ביקורת
משכנתאות הפוכות זכו לביקורת בגלל מספר חסרונות משמעותיים

* משכנתאות הפוכות יכולות להיות מבלבלות ואזרחים מבוגרים רבים לוקחים אותן מבלי להבין לחלוטין את התנאים וההגבלות. דו"ח אמריקאי משנת 2012 העלה שחלק מהמלווים בארצות הברית ניסו לנצל את מורכבות המוצר כדי להציע חוזים שפוגעים בבעלי בתים.

* עלויות התחלתיות גבוהות הופכות את המשכנתאות ההפוכות ליקרות.

## קישורים חיצוניים
* משכנתה הפוכה - סיוע לקשישים בעזרת שוק ההון, מאירה סוקולר, בנק ישראל, 2005
* 
* 
* משכנתא הפוכה, תועלת וסיכונים פוטנציאלים, Peter Knaack, הבנק העולמי, ינואר 2020

## הערות שוליים

קטגוריה:בנקאות
קטגוריה:משכנתה
פרידה ליידר

**פרידה ליידר** (בגרמנית: **Frida Leider**; 18 באפריל 1888, ברלין – 4 ביוני 1975, ברלין) הייתה זמרת אופרה גרמניה.

ליידר הייתה אחת הסופרניות הדרמטיות החשובות ביותר של המאה ה-20. תפקידיה החשובים ביותר היו **איזולדה** (טריסטן ואיזולדה) ו**ברונהילדה** (הוולקירה) של וגנר, **פידליו** (פידליו) של בטהובן, **דונה אנה** (דון ג'ובאני) של מוצרט, ו**אאידה** (אאידה ו**ליאונורה** (הטרובדור) של ורדי. היא השתתפה ביותר מ-80 הקלטות, רובן לפולידור (דויטשה גרמופון) ו"HMV".

## ביוגרפיה
פרידה ליידר למדה שירה בעיר הולדתה, ברלין, ובמקביל עבדה בבנק. הזמנותיה הראשונות הוליכו אותה לבתי אופרה בהאלה, קניגסברג ורוסטוק. אחרי הופעה באופרה הממלכתית של המבורג ב-1923, שכרה אותה האופרה של ברלין כסופרן דרמטי ראשון. אחרי פרישתה מן הבימה ב-1946, נשארה שם כבמאית ומנהלת אולפן לזמרים בראשית דרכם באופרה של ברלין.

פרידה ליידר הייתה במשך חמש-עשרה שנים אורחת קבועה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בלה סקאלה במילאנו, באופרה של וינה ובאופרה הממלכתית של בוואריה במינכן. כמו כן, הופיעה בפסטיבל ביירוית, שם הייתה הסופרן הראשונה במעלה, כוכבת שנות ה-30'. בשנות ה-20' הופיעה לסירוגין בתפקידי וגנר עם פלורנס אאוסטרל בקובנט גארדן ובשני החלקים הגדולים של מחזור הטבעת שהוקלטו ב"HMV".

ליידר נישאה לנגן הראשי בתזמורת האופרה של ברלין, פרופסור רודולף דמאן. לזוג לא היו ילדים. דמאן היה יהודי והזוג נאלץ להגר מגרמניה הנאצית בשנת 1938.

עיזבונה של הזמרת נמצא כיום בניהול עמותת פרידה ליידר, היושבת בברלין.

## לקריאה נוספת
אוטוביוגרפיה של פרידה ליידר, "משחקת את תפקידי" ("Playing My Part") יצאה לאור בלונדון, בתרגום לאנגלית של צ'ארלס אוסבורן, בהוצאת קאלדר ובויארס בשנת 1966. היא כוללת 32 תצלומים בשחור-לבן ורשימת הקלטות של הרולד בארוס.

## קישורים חיצוניים

* 

* http://www.cantabile-subito.de/Sopranos/Leider__Frida/hauptteil_leider__frida.html
* Frida-Leider-Gesellschaft


קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זמרות אופרה גרמניות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1975
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל

**נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורסל** הייתה נבחרת הכדורסל שייצגה את צ'כוסלובקיה. נבחרת צ'כוסלובקיה הייתה מהנבחרות החזקות באירופה והישג השיא שלה היה זכייה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1946. כמו כן, הנבחרת סיימה 6 פעמים במקום השני באליפות אירופה ו-5 פעמים במקום השלישי.

במשחקים האולימפיים השתתפה נבחרת צ'כוסלובקיה 7 פעמים והישג השיא שלה היה מקום חמישי בשנת 1960. כמו כן השתתפה הנבחרת 4 פעמים באליפות העולם בכדורסל והישג השיא שלה היה המקום השישי בשנת 1970.

בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993 לצ'כיה וסלובקיה התפרקה גם נבחרת הכדורסל של צ'כוסלובקיה. הנבחרת היורשת של צ'כוסלובקיה היא נבחרת צ'כיה.

## כל האולימפיאדות

## כל אליפויות העולם

## כל אליפויות אירופה

## ראו גם
* נבחרת צ'כיה בכדורסל
* נבחרת סלובקיה בכדורסל

## קישורים חיצוניים

צ'כוסלובקיה
קטגוריה:צ'כוסלובקיה: ספורט
מנחם דיגלי

**מנחם דיגלי** (דרפקין; 13 באוקטובר 1937 – 6 ביוני 1998) היה מפקד סיירת מטכ"ל בשנים 1969–1971 ומפקד מחלקת האיסוף של אגף המודיעין בתקופת מלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה

דיגלי נולד בשם מנחם דרפקין בשכונת בורוכוב (לימים בגבעתיים). בגיל 16 עבר לקיבוץ רמת הכובש. בנובמבר 1955 התגייס לצה"ל, שירת בחטיבת גבעתי, ולחם במבצע קדש. לאחר קורס קצינים שירת כקצין מודיעין של גדוד 51 שעבר לחטיבת גולני, בהמשך שירת כמפקד מחלקה בגדוד וכסגן מפקד סיירת גולני. הוא פיקד על צוות מן הסיירת במבצע חרגול. לאחר מכן פיקד על קורס סמלי סיור בבה"ד 3. ב-1961 הצטרף בעקבות מפקדו יוסף קסטל לסיירת מטכ"ל ומונה לסגנו ביחידה. דיגלי היה מיועד להחליף את אברהם ארנן כמפקד היחידה, אך נפצע באורח קשה בתאונת דרכים ולאחר תקופת שיקום עבר ב-1963 לשרת ביחידה 154 של אגף המודיעין בה כיהן כמפקד בסיס.
[ממוזער|260px|ביקור הרמטכ"ל דוד אלעזר בבסיס [יחידה 8200 בסיני 1972
]]

זמן קצר לפני מלחמת ששת הימים חזר לסיירת מטכ"ל תחת פיקודו של עוזי יאירי ושימש כמפקד כוח במבצע תשורה. בשנת 1969 מונה למפקדה. בתקופתו השתתפה היחידה במבצעים רבים, רובם נותרו עלומים, למעט הפשיטה על האי גרין, שהייתה פעולה חריגה באופי פעילות הסיירת. דיגלי פיקד על כוח הסיירת בפשיטה, בה נהרגו שלושה לוחמים מהסיירת ושלושה נוספים מהקומנדו הימי.

לאחר סיום תפקידו כמפקד הסיירת, שהה מספר חודשים בהשתלמויות מקצועיות בצבא האמריקני. בספטמבר 1971 מונה לעוזר ראש מחלקת איסוף באגף המודיעין, מאפריל 1972 שימש ממלא מקום בפועל של ראש המחלקה וביוני 1972 מונה למפקדה באופן קבוע. בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים ניסה לשווא לשכנע את ראש אמ"ן אלי זעירא להפעיל את "האמצעים המיוחדים", אמצעי איסוף מודיעין אותות שהותקנו במצרים.

כאחד מלקחי מלחמת יום הכיפורים יזם אל"ם דיגלי תוכנית להקמת מערך איסוף מודיעין אוגדתי. התוכנית אושרה ובשנים 1976–1977 פיקד דיגלי על מערך ההקמה של גדודי המודיעין האוגדתיים.

ב-1978 השתחרר משירות הקבע בדרגת אלוף-משנה.

לאחר שחרורו הקים כפר נופש בחבל ימית שכונה "הדקליה". לאחר פינוי חבל ימית עסק בייעוץ ביטחוני.

בערוב ימיו הגיש עם דליה יאירי את תוכנית הרדיו "עניין אחר".

נפטר מסרטן ריאות ביוני 1998 ונקבר ברמת הכובש. ביקש שעל מצבתו, העשויה מאבן חול לזכר ימית, יירשם: "מצאה היונה מנוח לכף רגלה".

## לקריאה נוספת
* משה זונדר, **סיירת מטכ"ל**, כתר ספרים, 2000.

## קישורים חיצוניים

* 
* .
* אבי כצמן, מת מנחם דגלי, מפקד סיירת מטכ"ל; פיקד על אהוד ברק ובנימין נתניהו, הארץ,  7 ביולי 1998, כפי שהועלה באתר פרש.
* יוסי מלמן, פעולות פרוזאק, הארץ,  8 בספטמבר 1997, כפי שהועלה באתר פרש.
* מנחם דגלי, כך לא עושים מלחמה, הארץ,  22 בפברואר 1995, כפי שהועלה באתר פרש.
* מנחם דגלי, חיילים בלא מוטיווציה, הארץ,  4 ביוני 1997, כפי שהועלה באתר פרש.
* מנחם דגלי, כמו משחקי מלחמה במחשב, הארץ,  24 ביולי 1996, כפי שהועלה באתר "פרש".

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:ראשי מחלקת איסוף
קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:רמת הכובש: אישים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת הכובש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
יתדון

שמאל|ממוזער|250px|יתדון טטרגונלי
ימין|ממוזער|225px|יתדון רומבי
בגאומטריית המרחב, **יתדון** (disphenoid) הוא ארבעון, שכל פאותיו חופפות. לארבעון כזה יש שלושה זוגות נגדיים של צלעות שוות-אורך, וגם ארבע זוויותיו המרחביות חופפות.

יתדון שהפאות שלו הן משולשים שוני-צלעות נקרא **רומבי**, ויתדון שהפאות שלו שוות-שוקיים נקרא **טטרגונלי**. הארבעון המשוכלל הוא יתדון שבו הפאות הן שוות-צלעות.

חבורת הסימטריות של היתדון הרומבי היא חבורת הארבעה של קליין, והיא מאפשרת החלפה (יחידה) של כל זוג קודקודים. ליתדון הטטרגונלי יש אותן סימטריות מרחביות, אבל גם סימטריית שיקוף (שבגינה חבורת הסימטריות דיהדרלית, עם שמונה איברים). (חבורת הסימטריות המרחביות של הארבעון המשוכלל היא חבורת התמורות הזוגיות \ A_4, ועם שיקופים מתקבלת החבורה הסימטרית \ S_4). 

## תיאור אנליטי

נסמן ב-\ v_1,v_2,v_3 את וקטורי הצלעות היוצאות מקודקוד שנקבע בראשית הצירים. שאר הווקטורים הם \ v_1-v_2,v_2-v_3,v_3-v_2. חפיפת הפאות מאלצת אורכים שווים, כגון \ ||v_1||=||v_2-v_3||, ומכאן נובעים השוויונים \ ||v_i||^2=v_i \cdot(v_j+v_k) לכל i,j,k שונים. פתרון המשוואות מאפשר לתאר את המכפלות המעורבות על-פי ארכי הצלעות: \ v_i \cdot v_j = \frac{1}{2}(||v_i||^2+||v_j||^2-||v_k||^2). 

התנאי היחיד לקיום וקטורים \ v_1,v_2,v_3 עם מטריצה סימטרית \ (v_i\cdot v_j)_{i,j} נתונה של מכפלות פנימיות הוא שזו תהיה מטריצה חיובית לחלוטין. אם מניחים \ ||v_i||=a_i עבור \ a_1,a_2,a_3 המקיימים את אי-שוויון המשולש \ a_k (לכל סידור של המקדמים), אז הדטרמיננטות של המינורים הראשיים, \ a_1^2, \frac{1}{4}\sum_{i,j,k}(a_i+a_j-a_k)(a_i+a_k-a_j), \frac{1}{2}\prod(a_i+a_j-a_k), כולן חיוביות. מכאן שלכל משולש P יש יתדון שפאותיו חופפות ל-P.

המשוואות היסודיות מראות גם שאת הווקטורים \ v_1,v_2 אפשר להשלים ליתדון, אם ורק אם \ v_1 \cdot v_2 \leq \min\{||v_1||^2,||v_2||^2\}.

## המקבילון הנוצר
שמאל|ממוזער|250px|המקבילון הנוצר על ידי יתדון טטרגונלי
כמו בכל ארבעון, המשכת שלוש הפאות היוצאות מקודקוד נתון של היתדון למקביליות בכיוון ההפוך, יוצרת מקבילון. את המקבילון אפשר לבנות משני יתדונים הפוכים (שפאותיהם חופפות, אך הם **אינם** איזומורפיים במרחב, אלא מהווים תמונת ראי זה של זה), ומתמניון שבסיסיו (בכל הפירוקים האפשריים לזוג פירמידות) מעוינים (בתמונה משמאל ניכרים מעוין כחול, שהוא ריבוע משום שהיתדון טטרגונלי, ומעוינים ירוק ואדום). עבור יתדון כללי, למקבילון המתקבל יש חבורת סימטריות מרחביות טריוויאלית.

## ראו גם

* מקבילון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פאונים
נבחרת רומניה בכדורסל

**נבחרת רומניה בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של רומניה. 

נבחרת רומניה נחשבת לאחת מהנבחרות החלשות באירופה. למרות שעד אמצע שנות ה-70 היא הופיעה כמעט בקביעות באליפות אירופה בכדורסל, היא כמעט ולא הגיעה להישגים משמעותיים בזירה זו. הישג השיא שלה הוא המקום החמישי בו סיימה פעמיים בשנים 1957 ו-1967.
מאז שנת 1987 נבחרת רומניה לא הצליחה להעפיל לאליפות אירופה בכדורסל ומשנת 2005 החלה לשחק בדרג ב' של אירופה.

בדצמבר 2015 נקבע בקונגרס פיב"א שרומניה תהייה אחת מארבע המארחות של אליפות אירופה בכדורסל 2017 ביחד עם ישראל, טורקיה ופינלנד
בכך שבה רומניה להשתתף באליפות אירופה בכדורסל לראשונה מאז 1987

נבחרת רומניה השתתפה פעם אחת במשחקים האולימפיים וסיימה במקום ה-17 בשנת 1952. 

## כל האולימפיאדות

## כל אליפויות העולם
* 1950 עד 2023 - לא העפילה

## כל אליפויות אירופה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

רומניה
קטגוריה:רומניה: כדורסל
כדורסל
וינר ריזנראד

**וינר ריזנראד** (בגרמנית: **Wiener Riesenrad**) הוא גלגל ענק בפארק פראטר שבעיר וינה, בירת אוסטריה.
## היסטוריה
הגלגל הוקם החל בשנת 1896 לכבוד יובל הזהב של קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית פרנץ יוזף הראשון, והחל לפעול ב-25 ביוני 1897. תוכניות להורסו בשנת 1916 נגנזו בשל קשיים כספיים, והוא נרכש בידי אדוארד שטיינר (Eduard Steiner). לאחר האנשלוס ב-1938 הוחרם הגלגל מידיו של שטיינר שהיה יהודי, ואשר נרצח בשנת 1944 באושוויץ. הגלגל ניזוק במלחמת העולם השנייה ועלה באש בשנת 1944. לאחר המלחמה, החל בשנת 1945, נבנה הגלגל מחדש, ושב לפעול בשנת 1947. תחת 30 התאים שהיו בו קודם לשריפה, הותקנו בו רק 15, בשל החשש שיציבותו נפגעה.  

גובהו של הגלגל הוא 64.75 מטר, וקוטרו 60.96 מטר (200 רגל בדיוק). הגלגל לבדו שוקל 244.85 טון והמבנה כולו מגיע למשקל של 430.05 טון. הוא מסתובב במהירות של 2.7 קמ"ש, ומשך ההקפה הוא 255 שניות. 

הווינר ריזנראד הוא אטרקציה תיירותית פופולרית ונחשב לאחד מסמליה של העיר. הוא הופיע במספר סרטים, בהם האדם השלישי משנת 1949, והסרט בסדרת סרטי ג'יימס בונד מ-1987, 007 באזור המסוכן. לרגל אליפות אירופה בכדורגל יורו 2008 שנערכה באוסטריה ובשווייץ, כוסה הגלגל בתמונתו של שוער הכדורגל פטר צ'ך.

## גלריה

Wiener Riesenrad Petr Cech Euro2008.jpg|תמונת השוער פטר צ'ך על הגלגל


## קישורים חיצוניים

* 
* תמונות הגלגל
* הגלגל באתר Structurae
קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:גלגלי ענק
שרדונה

שמאל|ממוזער|250px|אשכול ענבי שרדונה בכרם
**שרדונה** (בצרפתית: **Chardonnay**) הוא זן ענבים המשמש לייצור יין לבן. מקורו של הזן הוא ככל הנראה בבורגון, צרפת.

השרדונה מתאפיין ביכולותו להסתגל לסביבות שונות, ולשקף את סביבת גידולו (הטרואר) ואת פעולות היינן ביינות המיוצרים ממנו. גפן השרדונה נחשבת נמרצת במיוחד בגידול העלווה שלה, הבא על חשבון השקעת הסוכרים ושאר המשאבים באשכולות הענבים. על מנת להתמודד עם חיסרון זה, מגדלי שרדונה נוהגים לגזום חלק ניכר מעלי הגפן, ואת גפני השרדונה נוטעים בצפיפות, כך ששטח העלווה המרבי יהיה קטן יותר. לשרדונה יכולת הסתגלות טובה למגוון רחב של סוגי קרקעות, אך נראה שהקרקעות המתאימות ביותר לזן הן: גיר, חרס ואבן גיר - האופייניות למולדתו של הזן.

אחד היינות הפופולריים המיוצר מענבי שרדונה הוא יין לבן בעל כינוי המקור המבוקר מונראשה.
שרדונה הוא אחד משלושת הזנים המותרים (והלבן היחיד) לייצור שמפניה, לצד פינו נואר ופינו מונייה.

## תהליכי ייצור של שרדונה
שרדונה נחשב לזן ענבים רב-תכליתי המתאים למגוון רחב של סגנונות יין. ישנם שני סגנונות עיקריים של ייצור שרדונה: שרדונה המיושן בחבית (עם עץ) ושרדונה ללא חבית (ללא עץ).

### שרדונה בחבית
במהלך ייצור שרדונה בחבית, היין מתיישן בחביות עץ אלון במהלך או לאחר התסיסה. תהליך זה מעניק ליין טעמים מורכבים וניחוחות נוספים שאינם קיימים בשרדונה ללא חבית. טעמים אלו יכולים לכלול וניל, קרמל, קינמון, ציפורן, קוקוס ואפילו טעם מעושן, תלוי במידת החריכה של העץ. תהליך זה מוסיף ליין מרקם חלק ועשיר יותר, ולעיתים תחושת חמאתיות, כתוצאה מתסיסה מלולקטית .

### שרדונה ללא חבית
בשרדונה ללא חבית, היין אינו נחשף לעץ במהלך הייצור. כתוצאה מכך, היין שומר על הטעמים והניחוחות הטבעיים של הענבים. יינות אלו נוטים להיות פירותיים ורעננים יותר, עם טעמי תפוח ירוק וחומציות ברורה. תהליך זה מדגיש את הטרואר והמאפיינים האקלימיים של האזור בו גדלים הענבים, ומשמר את החומציות הגבוהה של השרדונה.

## בישראל
השרדונה הוא אחד מזני האיכות הנפוצים ביותר ביינות לבנים בישראל, ומגדלים אותו מנאות סמדר שבערבה ועד לצפון הגליל ולצפון רמת הגולן. חלק גדול מיצרני השרדונה בישראל משתמשים בחביות עץ אלון, אולם קיימים מספר יקבים המייצרים שרדונה ללא מגע עץ, כמו יקב פלטר ויקב בנימינה.

## קישורים חיצוניים

*"שלושה סוגי שרדונה ואיפה למצוא אותם", באתר Devine, 18 בפברואר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זני ענבים
ויליאם קרוקס

**[[סר]] ויליאם קרוקס** (17 ביוני 1832 - 4 באפריל 1919; באנגלית: **Sir William Crookes**) היה כימאי ופיזיקאי בריטי, בעל אות מסדר ההצטיינות ונשיא החברה המלכותית בשנים 1913-1915. קרוקס למד במכללה המלכותית של הכימיה (RCC) בלונדון ועבודתו העיקרית היא בתחום הספקטרוסקופיה.

## ביוגרפיה
ויליאם קרוקס נולד בלונדון שבאנגליה לג'וזף קרוקס, חייט ממוצא צפון אנגלי, ולמארי סקוט. הקריירה המדעית שלו החלה כשהיה בן 15, כשהתחיל ללמוד במכללה המלכותית של הכימיה שבכיכר הנובר בלונדון.

### קריירה
בין השנים 1850-1854 קרוקס שימש כעוזר במכללה, ועד מהרה החל לעבוד על עבודה מקורית משלו, לא בתחום הכימיה האורגנית כפי שמורו אוגוסט וילהלם פון הופמן קיווה שיעשה, אלא בחקר תרכובות חדשות של היסוד סלניום, שעזר לו לפתח את מאמריו הראשונים בשנת 1851. כשעזב את המכללה המלכותית ב-1854 התחיל לעבוד בתור מפקח המחלקה המטאורולוגית במצפה רדקליף שבאוניברסיטת אוקספורד, ובשנת 1855 מונה למרצה בכימיה במכללה להכשרה של צ'סטר. לאחר שקרוקס התחתן ועבר ללונדון, הוא החל להקדיש זמן לעבודה עצמאית. משנת 1880 גר בגני קנזינגטון, שם הוא עתיד לבצע את כל עבודותיו במעבדתו הפרטית. ב-1904 זכה במדליית קופלי מטעם החברה המלכותית. היה נשיא האגודה הכימית 1889-1887.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:כימאים בריטים
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1832
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1919
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
נבחרת שווייץ בכדורסל

**נבחרת שווייץ בכדורסל** היא נבחרת הכדורסל הלאומית של שווייץ. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות באירופה. 

נבחרת שווייץ השתתפה 5 פעמים באליפות אירופה בכדורסל והישג השיא שלה הוא מקום רביעי באליפות אירופה הראשונה שהתקיימה בשנת 1935 בביתה. בשנת 1946 שוב התקיימה אליפות אירופה בשווייץ ובאליפות זו סיימה הנבחרת במקום החמישי. בשלוש האליפויות הבאות בהן הנבחרת השתתפה היא לא הגיעה להישגים משמעותיים.
הופעתה האחרונה של הנבחרת באליפות אירופה הייתה בשנת 1955 ומאז לא הצליחה להעפיל לאף טורניר משמעותי.

נבחרת שווייץ השתתפה 3 פעמים במשחקים האולימפיים והישג השיא שלה הוא המקום התשיעי בשנת 1936.

## כל האולימפיאדות

## כל אליפויות העולם
* 1950 עד 2014 - לא העפילה
* 2019 - לא השתתפה
* 2023 - לא העפילה

## כל אליפויות אירופה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

שווייץ
גרנאש

שמאל|ממוזער|250px|אשכול ענבי גרנאש
**גרנאש** (בספרדית: **Granacha**, בקטלונית: **Garnatxa**) הוא אחד מענבי היין האדומים הנפוצים בעולם. הזן מאופיין בהבשלה מאוחרת יחסית, שהופכת אותו למתאימה לאקלים חם ויבש, כגון זה המצוי בספרד ובדרום צרפת. יינות גרנאש יהיו לרוב רכים, ובעלי אופי של תיבול ושל גרגרי-יער, ותכולת אלכוהול גבוהה יחסית. בדומה לזנים אחרים: לקבלת יינות איכות מזן זה יש צורך בבקרה על היבולים, שכן יבולים גדולים מדי עשויים להניב יינות עניים בטאנין וללא חומציות מספקת. לעיתים קרובות משמש הגרנאש כחלק מממסך ביחד עם זנים אחרים כגון סירה, קריניאן וסינזאו. הגרנאש הוא זן דומיננטי ברוב יינות עמק הרון שבצרפת, שם הוא מרכיב לרוב מעל 80% מהממסך. באוסטרליה הזן משמש לעיתים קרובות בממסך המכונה GSM - על שם שלושת הזנים המרכיבים אותו: גרנאש, סירה ומורבדה. הגרנאש משמש גם לייצור יינות רוזה בצרפת ובספרד, כאשר המפורסם שבהם הוא הרוזה ממחוז טאוול (Tavel) שבקוט דו רון. מקור הזן הוא ככל הנראה באראגון שבספרד, אולם לפי תאוריה אחרת מקורו באי האיטלקי סרדיניה.
שמאל|ממוזער|250px|אשכולות ענבי גרנאש

## גרנאש בישראל
בדומה לקריניאן, גם לגרנאש היסטוריה בעייתית בישראל - ובשנות השבעים היה הגרנאש נפוץ ביינות רוזה פשוטים ופופולריים שקשרו בתודעה בין הזן לבין יינות נחותים. במאה העשרים ואחת החלו מספר יקבים בארץ להשתמש בזן ביינות איכות. בין היתר, יוצרו יינות גרנאש זניים על ידי יקב אבידן, יקב פלדשטיין ויקב שורק, ויינות ממסך מסגנון GSM על ידי יקב שאטו גולן ויקב סוסון ים. יקב ויתקין, המתמחה בייצור יינות מזנים ים תיכוניים, מייצר יין לבן יבש זני מגרנאש לבן ויין רוזה מבוסס גרנאש נואר.

אורי חץ, יינן יקב שאטו גולן כתב שהגרנאש בישראל ביחס לזנים פופולריים אחרים מאופיין בגידול קל ונוח, ביבולים גבוהים (יחסית לזני איכות), בצבע אדום בהיר, בכמות חומצה נמוכה ובארומות שונות מזנים אחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זני ענבים
מלך השירים

**מלך השירים** הוא משחק חברה העוסק בניחוש של שירים. 

המשחק נהוג לעיתים בתנועות נוער ובמסיבות, ועשוי לשמש גם כמשחק במהלך נסיעות ברכב. המשחק מיועד לבני נוער ומבוגרים, מכיוון שהוא דורש היכרות עם שירים רבים.

## מהלך המשחק
מספר המשתתפים במשחק יכול לנוע בין מספר משתתפים בודדים לעשרות משתתפים. בוחרים מנחה למשחק, ויתר המשתתפים נחלקים לשתי קבוצות שוות או יותר.

המנחה חושב על שיר כלשהו, שהוא מכיר את מילותיו היטב. בכל סיבוב של המשחק, המנחה חושף מילה אחת מהשיר. בכל סיבוב מתחילה קבוצה אחרת (בסיבוב הראשון, נקבעת זהות הקבוצה בהגרלה), והיא צריכה לשיר קטע משיר כלשהו המכיל מילה זו. אם הקבוצה מצליחה, על הקבוצה השנייה למצוא שיר מתאים, וחוזר חלילה, עד שאחת מהקבוצות איננה מצליחה למצוא שיר. הקבוצה האחרונה שהצליחה למצוא שיר מנצחת בסיבוב ומקבלת 10 נקודות. בשלב זה מתחיל סיבוב חדש, בו המנחה נותן מילה נוספת מהשיר (הקבוצות אינן מחויבות למצוא שיר המכיל את שתי המילים הקודמות שניתנו, אלא די במציאת שיר המכיל את המילה החדשה בלבד).

אם אחת מהקבוצות שרה במקרה או בכוונה תחילה את השיר שהמנחה בחר, מסתיים המשחק, ואותה קבוצה מקבלת 50 נקודות. הקבוצה שלה יותר נקודות לאחר הוספת נקודות אלו מנצחת.

## גרסאות
קיימות גרסאות רבות למשחק, הנבדלות במספר נושאים:
* האם מותר לקבוצות למצוא שירים הכוללים את המילה המדויקת שניתנה או גם הטיה של מילה זו? (למשל, אם המילה שניתנה היא "ילדים", האם שיר עם המילה "ילד" מתאים?) בגרסה הפשוטה של המשחק, על המנחה להשמיע את המילה בדיוק כפי שהיא מופיעה בשיר שבחר, ואילו במציאת השירים המתאימים למילה מתקבלת כל הטיה (אם כי לרוב אי אפשר להטות שם עצם לפועל או להפך). 
* האם יש צורך בציון שם השיר, בנוסף על שירת החלק בשיר שבו המילה הופיעה? בגרסה הפשוטה של המשחק, אין צורך בכך.
* האם שירים בפרסומות, ג'ינגלים, שירי מוראל של תנועות נוער, שירה וכו', נחשבים כשירים שניתן להשמיעם במסגרת המשחק? בגרסה הפשוטה של המשחק, שירים כגון אלו אינם מתאימים, וכך גם שירה שאין לה לחן.

## בתרבות הפופולרית
גרסאות שונות של המשחק הופיעו בשעשועון הטלוויזיה הישראלי "לא נפסיק לשיר", ששודר בשנים 2002-2006 בערוץ 2. 

קטגוריה:משחקי חברה
ארטור בודנצקי

**ארטור בודנצקי** (בגרמנית: **Artur Bodanzky**; 16 בדצמבר 1877, וינה - 23 בנובמבר 1939, ניו יורק) היה מנצח יהודי-אוסטרי-אמריקאי, ששמו נקשר בעיקר עם אופרות של וגנר.

## קריירה

בודנצקי, בן למשפחת סוחרים יהודית, למד נגינה בכינור והלחנה אצל אלכסנדר זמלינסקי. אחרי גמר לימודיו התמנה בודנצקי לעוזר ניצוח לגוסטב מאהלר בווינה, משם המשיך למשרות בברלין, בתיאטרון הגרמני החדש בפראג (אוגוסט 1907), שם היה לתקופה קצרה עמית לאוטו קלמפרר, ובמנהיים. ב-1915 היגר לארצות הברית, שם התקבל לעבודה במטרופוליטן אופרה בניו יורק. מחליפו במנהיים היה וילהלם פורטוונגלר. בודנצקי היה אחראי לרפרטואר הגרמני במטרופוליטן, תפקיד שאליו קיבל אותו טוסקניני בהמלצת בוזוני. ב-1921 הזמינה אותו הפילהרמונית של ניו יורק כמנצח אורח. ב-1928 הודיע בודנצקי על התפטרותו מן המטרופוליטן. את מקומו תפס תומאס רוזנשטוק, שקיבל ביקורת גרועה כל כך בעיתונות, שהגיש את התפטרותו כמעט מיד, על רקע בריאותי, ובודנצקי נשכר מחדש ונשאר במטרופוליטן עד מותו. תומאס ביצ'ם פנה אליו בהצעה לנצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1936, אבל השכר שביקש בסך 250 לירות שטרלינג לכל הופעה נחשב לגבוה מדי.

## סגנון ניצוח

כאשר התמנה בודנצקי למשרתו במנהיים, זכה לשבחים כ"מנצח בוגר ושקדן" עם "מגרעת אחת בלבד: כבדות-ידיים מסוימת, נטייה מוקדמת לריטרדנדו". לעומת זאת, במטרופוליטן נודע בודנצקי לשמצה "בשל הטמפי המהירים שלו, בייחוד אצל וגנר". נאמר על בודנצקי, שהיה מקצץ באופרות שהכין להצגה יותר מהרבה מנצחים אחרים בני זמנו, והיו מי שהעלו סברה, כי הוא להוט לסיים את האופרה בעוד מועד להספיק למשחק קלפים. ה. ל. מנקן ביקר את יכולותיו כמנצח סימפוני באמרו, כי "בודנצקי עשה רושם שאיננו מתמצא בחומר שהיה אמור לנצח עליו."

## ביבליוגרפיה

* 
* 



## קישורים חיצוניים

* Biography
* answers.com Biography
* 

קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1939
איזולה מג'ורה

שמאל|ממוזער|250px|מראה המצודה
**איזולה מג'ורה** (באיטלקית: **Isola Maggiore**) הוא אחד משלושת האיים הטבעיים באגם טראזימנו במחוז אומבריה במרכז איטליה. גובה האי הוא 258 עד 309 מטר מעל פני הים. האי הוא היחידי המיושב מבין שלושת האיים שבאגם. מספר תושביו הוא 15 נפש (מפקד 2017). האי שייך מנהלית לעיר טוארו סול טראזימנו (Tuoro sul Trasimeno) בנפת פרוג'ה. לאי יש תחבורה סדירה של מעבורות.

משנת 1211 היה האי מקום מושבו של פרנציסקוס מאסיזי. במאה ה-12 נבנתה בפסגת האי כנסייה. לאחר שהוקם בשנת 1328 מנזר פרנציסקני הוקמו בו בתי-מגורים. רוב המבנים באי הם מהתקופה ההיא. בתחילת המאה ה-19 היו באי 700 תושבים. מאז הלך ופחת מספר תושביו.

מצודת גוליילמי (Guglielmi) הוקמה במבנה המנזר בשנת 1880. המצודה משמשת היום לספא.

תושבי האי מתפרנסים מדייג, חקלאות, תיירות, ומלאכת אריגה אירית מסורתית, אשר הוכנסה לאי בראשית המאה ה-20. מטעי הזית באי עתיקים וגילם המשוער הוא מאות שנים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אומבריה
קטגוריה:איטליה: איים
אגם לבה

[שמאל|ממוזער|250px|אגם הלבה ב[ארטה אלה, אתיופיה]]
**אגם לבה** הוא לוע הר געש או שקע בהר געש ובו אגם של לבה מותכת ונוזלית, לרוב בזלתית. לעיתים משתמשים בשם זה גם לאגמים של לבה במצבי התמצקות שונים, ואף ללבה שהתמצקה כליל.

## היווצרות
[שמאל|ממוזער|250px|לבה בחרוט הגעשי מרום שב[ונואטו|וונואטו]]
אגמי לבה נוצרים בשלושה אופנים, או בצירוף שלהם:
*כאשר לבה נפלטת מצינור הזנה אחד או יותר וממלאת את הלוע
*כאשר לבה זורמת אל תוך הלוע או השקע וממלאת אותו
*כאשר לבה זורמת מתוך צינור הזנה באופן רציף לאורך תקופה ארוכה (ולא במהלך התפרצות אחת) וגורמת ללוע לגבוה מעל לסביבתו

הרי געש בהם ישנם (או היו) אגמי לבה קבועים בעשורים האחרונים:
*ארטה אלה באתיופיה - קיים משנת 1906.
*הר ארבוס באנטארקטיקה
*קילוואה באי הוואי
*ניאראגונגו בקונגו
*מרום באי אמברים שבוונואטו
*הר יאסור  שבוונואטו.
*הר מסאיה  שבניקרגואה
*הר מייקל  באי סונדרס שבקבוצת איי סנדוויץ' הדרומיים

בנוסף נוצרים מדי פעם אגמי לבה זמניים בלועות של הרי הגעש הבאים:
*ויאריקה בדרום צ'ילה
*פיטון דה לה פורנז במזרח האי ראוניון באוקיינוס ההודי.
*אול דויניו לנגאי בצפון טנזניה
*קרתאלה באיי קומורו שבאוקיינוס ההודי

## ראו גם
* קלדרה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:לבה
שוק התקווה

**שוק התקווה** הוא שוק ותיק השוכן בשכונת התקווה בתל אביב והוא קרוי על שמה. הוא משתרע על פני שני רחובות מרכזיים בצפונה של השכונה, ובמיוחד ברחוב התקווה. בנוסף לכך הוא מתפרש אל מספר רחובות צדדיים. השוק ידוע בססגוניותו, חיוניותו ובמחיריו הנוחים, והוא משמש מקור פרנסה לרבים מתושבי השכונה.
## פעילות
בשוק דוכנים וחנויות רבות, בהם דוכני ירקות ופירות טריים, אטליזים, מאפיות ומעדניות. בשוק פועלות גם חנויות לדברי מכולת, תבלינים, מזון אורגני, ממתקים, פרחים, כלי בית, כלי מטבח, כלי עבודה וביגוד, וגם דוכני פלאפל ומסעדות עממיות.
בשוק ניתן למצוא חנויות רבות המשויכות לעדות מסוימות, כמו חנויות לממכר עוגיות עיראקיות או מאכלים תימניים.
השוק פופולרי בקרב פוליטיקאים הפוקדים אותו בימים שלפני בחירות. הוא מוכר גם כמעוזם של אוהדי קבוצת הכדורגל בני יהודה תל אביב.

שוק התקווה הוקם בתחילת המאורעות (1939-1936), כאשר תושבי הכפר הערבי השכן סלמה נמנעו מלמכור בשכונה את תוצרתם החקלאית. במהלך קיץ 2005 שופץ השוק במקטעים. הוחלפו תשתיות מים וביוב, וכבלי תקשורת וחשמל הוטמנו באדמה. החנויות הורחבו וחופו בחרסינה, נבנו  דוכנים ועמודי תאורה אחידים, המדרכות הוחלפו באבנים משתלבות, הכביש נסלל מחדש והשוק קורה ביריעות גליות. על תכנונו המחודש של השוק הופקד האדריכל אריה גונן. השוק המחודש והמשופץ נחנך בחודש ספטמבר 2005 במהלך שבוע של מופעים קהילתיים.

טקסט=שוק התקווה מפורסם בדוכנים ובמסעדות המציעים מאכלי עדות. בתמונה ניתן לראות בישול במסעדה ומאפייה בשוק התקווה המציעה מאכלים תימניים מסורתיים.|ממוזער|שוק התקווה מפורסם במאכלי העדות שניתן לרכוש בו. בתמונה ניתן לראות בישול במסעדה ומאפייה בשוק, המציעה מאכלים תימניים מסורתיים.|300px

## קישורים חיצוניים
* 

* 

התקווה
קטגוריה:שכונת התקווה
המלקטות

"**המלקטות**" (בצרפתית: **Des glaneuses**) הוא ציור שמן מאת האמן הצרפתי ז'אן-פרנסואה מילה (Jean-François Millet). הציור, המציג שלוש עובדות בשדה, נחשב לאחת מיצירות האמנות הבולטות והידועות בזרם ה"נטורליזם".

## תיאור
הציור מציג שלוש עובדות המלקטות בשדה שיירי תבואה. הנשים הכפופות לבושות בשמלות מבד גס ועל ראשן כיסוי ראש. ברקע התיאור מופיעים פועלי השדה האוספים את התבואה לאחר הקציר. מבחינת הקומפוזיציה של הציור, מילה הצליח להבליט את שלוש הדמויות בעזרת שימוש בניגודיות (קונטרסט) גבוה יותר על גבי רקע מטושטש באופן יחסי ועל ידי שימוש ב-"חתך הזהב" בין גודל משטח השמיים לבין האדמה. תנוחות הנשים יוצרות תחושה של תנועה איטית, הבאה לביטוי על ידי כיווני הפנייה של הנשים. מבטן איננו נפגש עם זה של הצופים.

## היסטוריה
בשנת 1857 הציג מילה את הציור "המלקטות" לראשונה ב"סלון" -  הרשמית של האקדמיה לאמנויות היפות. הציור משך אליו ביקורת רבה מצד חוגים רחבים בחברה הצרפתית. בעבור רבים היוותה האדרה של המעמד הנמוך בחברה תזכורת לא נעימה על רקע המהפכה של שנת 1848. מבקר אמנות אחד אף טען כי הציור מהווה תזכורת מדאיגה "לפיגומי הגרדומים של שנת 1793".

לאחר הסלון, נמכר הציור בעבור 1,000 פרנקים לקונה אנגלי בשם בינדר (Binder), אשר הצליח להוריד את מחירו של הציור בכ-3,000 פרנקים. עד מותו של מילה, בשנת 1875, לא זכה הציור להערכה רבה, אולם לאחר מכן החלה התעניינות מחודשת ביצירה. בשנת 1889 נמכר הציור, שהיה באותה עת באוספו של בנקאי בשם , במכירה פומבית בעבור 300,000 פרנקים. בשנה שלאחר מכן נתרם הציור למוזיאון הלובר, שהעביר אותו מאוחר יותר לאוסף מוזיאון ד'אורסה.

## ראו גם
* רות ונעמי מלקטות, צילום: עדי נס

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציור ריאליסטי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
צרות גדולות בצ'יינה טאון

**צרות גדולות בצ'יינה טאון** (באנגלית: **Big Trouble in Little china**) הוא סרט קומדיית-פעולה אמריקני משנת 1986, בבימויו של ג'ון קרפנטר ובכיכובם של קורט ראסל וקים קטרל.

עלילת הסרט נכתבה במקור כמערבון, והתסריטאי וו. די. ריכטר נשכר לצורך שכתוב שיתאים אותו לתקופה המודרנית.

במאי הסרט, ג'ון קרפנטר, היה מועמד בגינו לפרס סאטורן עבור המוזיקה. שיר הסיום נכתב ובוצע על ידי "The Coupe De Ville", להקה שהורכבה מקרפטנר, ניר קסל וטומי לי וולאס.

למרות ביקורות מעורבות והצלחה קופתית מוגבלת (כ-11 מיליון דולר בארצות הברית) הפך הסרט לפופולרי בספריות הווידאו ונחשב לסרט קאלט.

## תקציר העלילה
ג'ק ברטון (קורט ראסל) וחברו, וואנג צ'י (דניס דאן) מסתבכים במרדף אחר מכשף סיני עתיק בשם לו פאן (ג'יימס הונג), אשר חוטף את חברתו של וואנג צ'י במטרה להינשא לה ולהקריב אותה כדי לשבור את הקללה העתיקה שהוטלה עליו.

בסיועה של עורכת הדין גרייסי לו (קים קטרל), מפעיל אוטובוס תיירים/מכשף סיני בשם אג-שן (ויקטור וואנג) וכנופיית הרחוב הידידותית, הצ'אנג שינג, הם נאבקים בלו פאן וכנופיית הווינג קונג המשרתת אותו. עוד עליהם להתמודד עם שלושת אומני הלחימה העל-טבעיים המשרתים את לו פאן ושולטים ביסודות הטבע: ברק, רעם וגשם.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי ג'ון קרפנטר
קטגוריה:סרטים על קללות
תלתן הארגמן

**תִּלְתַּן הָאַרְגָּמָן** (שם מדעי: *Trifolium purpureum*) הוא אחד ממיני תלתן הבר הגדלים בישראל. בעת הפריחה הוא בולט בצבעו הייחודי והעז - הארגמן - ולאחריה נעשה לבן חיוור. פריו תרמיל קרומי קטן.
## מאפיינים
הצמח, חד-שנתי שגבעוליו בעלי שערות הדוקות, גדל בשדות בר ובשדות תרבות וכן במעזבות, ברוב חלקי ארץ ישראל. פורח בחודשים פברואר עד מאי.

תלתן הארגמן נפוץ בחצי הצפוני של כדור הארץ באזור האקלים הממוזג, ביבשות הבאות :
* אפריקה - האיים האזוריים, איי מדירה והאיים הקנריים, ארצות צפון אפריקה, מצרים, לוב
* אסיה - המזרח התיכון, איראן, עיראק וטורקיה
* אירופה - אוקראינה, ארצות חצי האי הבלקני, יוון, איטליה, צרפת, ספרד ופורטוגל.

ברפואה העממית הערבית הוא עשוי להיות צמח מרפא.

תלתן הארגמן מכיל גליקוזידים, פנולים, קומורינים, פלבנואידים, סיליציליתים וחומצות מינרליות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפרניים
קטגוריה:פרחים בצבע ארגמן בארץ ישראל
מרדכי רוט

**מרדכי רוֹט** (15 במאי 1902 – 16 בספטמבר 1986) היה זמר טנור ישראלי, שפעל בארץ מ-1935 ושר בעיקר משירי ארץ ישראל ושירים עממיים.

## ביוגרפיה
מרדכי רוט נולד ב-1902 בעיירה בּוּכנדאם (Buchendamm) שבלוסאטיה תחתית, ממלכת פרוסיה, גרמניה (כיום בוצ'ינה (Buczyna) בפולין). למד ב"חדר" ובגימנסיה בלֶמבֶּרג בירת גליציה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלטה המשפחה לקרפטים, על גבול הונגריה, ולבסוף התיישבו בבודפשט, שם למד בבית ספר ערב. כששבו הוריו ללמברג, נסע רוט לווינה ללמוד בבית ספר למסחר, וב-1917 שב גם הוא ללמברג. שם למד באקדמיה למסחר והצטרף לתנועת "השומר הצעיר". ב-1920, לאחר שסיים את לימודיו, עלה לארץ ישראל כחלוץ, עבד בסלילת כבישים ובייבוש ביצות, היה מדריך וחבר הנהגת התנועה, וממייסדי בית אלפא וקיבוץ השומר הצעיר ב'.

לרוט היה קול ערב והוא ביקש ללמוד זמרה, וב-1930 נסע ללמוד בברלין. הוא למד שנתיים בסמינריון להשכלה מוזיקלית לנוער (Jugend- und Volksmusik) מיסודו של פריץ יֶדֶה (Jöde)  (1932–1933) ולמד אצל המורה הידוע לפיתוח קול אוסקר דניאל (שב-1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, פוטר ממשרתו בשל היותו יהודי).
בברלין הכיר את הפסנתרנית פלה טננבאום והם נישאו ב-1932. מאז הופיע באופן תמידי בלווי אשתו בקונצרטים של זמרה.

ב-1934 הקליט לראשונה שירים עבריים והיה מהראשונים שהפיצו את שירי המלחין דוד זהבי.

ב-1935 שב ארצה, ומעת שובו הופיע בזמרה במשך עשרות שנים ברחבי הארץ. כמו כן ביצע החל באמצע שנות ה-30 משיריו ברדיו, החל ב"קול ירושלים" בתקופת המנדט.

ב-1941 ארגן רוט את האגודה המקצועית של "אמני הבמה העברית בארץ ישראל".

מרדכי רוט הִרבה להופיע במקומות שונים ברחבי הארץ מטעם מחלקת התרבות. שירים מפורסמים המזוהים איתו כמבצע: "שיר הספנים" של יואל ולבה למילים של נתן אלתרמן, שהיה בזמנו להיט גדול, ו"למדבר שאנו" – לחן עממי למילים של אלכסנדר פן.

מרדכי רוט נפטר בספטמבר 1986, בגיל 84. נקבר בבית העלמין בהרצליה.
הותיר את אשתו, בנו ונכדים.

## לקריאה נוספת

* 'Mordechai Roth,' in: Rainer E. Lotz und Axel Weggen, *Discographie der Judaica-Aufnahmen*: *Deutsche National-Discographie*, Serie 6, Bonn: Birgit Lotz Verlag, 2006, p. 456.


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בית אלפא: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
אין להשיב לאשמה

טענת **אין להשיב לאשמה** (באנגלית: **No case to answer**) היא טענה שיכול הנאשם במשפט פלילי להעלות לאחר הבאת ראיות התביעה. בית המשפט רשאי להעלות את הטענה מיוזמתו. הטענה היא שגם אם היו כל ראיות התביעה נכונות ואמינות, הרי שעדיין לא היה בכך כדי להוכיח את יסודות העבירה.

## במשפט הישראלי
הבסיס לטענת **אין להשיב לאשמה** נמצא בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982:

קבלת טענת אין להשיב לאשמה היא החלטת ביניים, אשר מזכה את הנאשם מאותם אישומים לגביהם התקבלה, והיא כפופה לערעור בסופו של ההליך (אם ההחלטה מתייחסת לכל האישומים שבכתב האישום, זהו סופו של ההליך).

## משפט זר
במשפט האנגלי רשאי בית המשפט לקבוע לאחר פרשת התביעה כי הנאשם פטור מלהשיב לאשמה, בדרך כלל בשם חולשת הראיות שהציגה התביעה. החלטת "אין להשיב לתביעה" (No Case to Answer) שקולה לקבלת טענת אין להשיב לאשמה שהועלתה ביוזמת בית המשפט במשפט הישראלי.

יש להבדיל בין טענת אין להשיב לאשמה לבין טענת "איני מעוניין להשיב" (Nolo Contendere), אשר אפשרית בחלק ממדינות ארצות הברית. במסגרת טענה זו הנאשם אינו מודה או כופר באשמה, אולם נמנע מלהשיב לה. בניגוד למשפט הישראלי, תוצאת קבלת הטענה היא הרשעה, ועל כן היא שקולה לוויתור על קיום פרשת ההגנה מצד הנאשם.

טענה דומה לטענת "איני מעוניין להשיב" היא "טענת אלפורד", אשר הוכרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין צפון קרוליינה נ' אלפורד. גם טענת אלפורד היא תשובה לאשמה, שבמסגרתה הנאשם אינו מודה באשמה או כופר בה, אך הוא מודה בכך שקיימות ראיות משמעותיות שעלולות להביא להרשעתו. גם תוצאתה של קבלת טענה זו היא הרשעה.

קטגוריה:ישראל: משפט פלילי
קטגוריה:סדר דין פלילי