open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קוצרים

ממוזער|Astrobunus laevipes
ממוזער|Dicranopalpus ramosus
ממוזער|Pantopsalis listeri
ממוזער|Pettalus
ממוזער|Anelasmocephalus cambridgei
**קוֹצְרִים** או **רַגְלָבִישָׁאִים** (שם מדעי: Opiliones) היא סדרה של פרוקי-רגליים במחלקת העכבישנים.

הקוצרים מאופיינים ברגליים ארוכות מאוד. בניגוד לעכבישאים הראשחזה והבטן מאוחים, פרקי הבטן נראים. אין להם בלוטות ארס ובלוטות טוויה. גפי הפה הקדמיים מזכירים מלקחיים, והם בעלי שתי עיניים. מקור השם כנראה בתנועות הפרכוס של רגלי הקוצרים כאשר הן נושרות מהגוף.

## המיון המדעי של סדרת הקוצרים
* תת-סדרה כְּפוּפֵי-עַיִן (Cyphophthalmi)
**אינפרא-סדרה Boreophthalmi
****משפחה Sironidae
****משפחה Stylocellidae
**אינפרא-סדרה Scopulophthalmi
****משפחה Pettalidae
**אינפרא-סדרה Sternophthalmi
****משפחה Troglosironidae
***על-משפחה Ogoveoidea
****משפחה Neogoveidae
****משפחה Ogoveidae
* תת-סדרה אֲרֻכֵּי-רֶגֶל (Eupnoi)
***על-משפחה Caddoidea
****משפחה Caddidae
***על-משפחה Phalangioidea
****משפחה Monoscutidae
****משפחה Neopilionidae
****משפחה קצריים (Sclerosomatidae)
****משפחה ארכרגליים (Phalangiidae)
* תת-סדרה חוֹבְבֵי-רַקְבּוּבִית (Dyspnoi)
***על-משפחה Acropsopilionoidea
****משפחה Acropsopilionidae
***על-משפחה Ischyropsalidoidea
****משפחה Ischyropsalididae
****משפחה Sabaconidae
****משפחה Taracidae
***על-משפחה Troguloidea
****משפחה בַּרְדְּסוֹנִיִּים (Dicranolasmatidae)
****משפחה נימרגליים (Nemastomatidae)
****משפחה Nipponopsalididae
****משפחה רגבוביים (Trogulidae)
* תת-סדרה קְטַנֵּי-רֶגֶל (Laniatores)
**אינפרא-סדרה Insidiatores
***על-משפחה Travunioidea
****משפחה Cryptomastridae
****משפחה Nippononychidae
****משפחה Paranonychidae
****משפחה Travuniidae
***על-משפחה Triaenonychoidea
**אינפרא-סדרה Grassatores
***על-משפחה Assamioidea
****משפחה Epedanidae
****משפחה קטן רגליים (Pyramidopidae)
***על-משפחה Phalangodoidea
****משפחה Oncopodidae
****משפחה Phalangodidae
****משפחה Pyramidopidae
***על-משפחה Samooidea
****משפחה Biantidae
****משפחה Escadabiidae
****משפחה Kimulidae
****משפחה Podoctidae
****משפחה Samoidae
****משפחה Stygnommatidae
***על-משפחה Zalmoxoidea
***על-משפחה Gonyleptoidea
****משפחה Agoristenidae
****משפחה Cosmetidae
****משפחה Cranaidae
****משפחה Gonyleptidae
****משפחה Manaosbiidae
****משפחה Stygnidae
* תת-סדרה Tetrophthalmi

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יקוב סונדול
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
רציו דסידנדי

**רציו דסידנדי** (מלטינית: Ratio decidendi, "טעם הפסק") הוא מונח משפטי שמשמעו הלכה, כלומר גרעין פסק הדין. הלכה של בית משפט גבוה מחייבת בתי משפט נמוכים יותר. לדוגמה הלכות של בית המשפט העליון מחייבות את בית משפט השלום והמחוזי.

המונח שגור במדינות בהן המשפט הוא מהסוג המכונה "אנגלו אמריקאי", או "המשפט המקובל" כגון אנגליה, ארצות הברית, ניו זילנד, אוסטרליה, קנדה וישראל, אך לא קיים במדינות בהן המשפט הוא מסוג המכונה "קונטיננטלי" או "אינקוויזיטורי". במדינות המשפט הקונטיננטלי כגון צרפת, גרמניה ואיטליה לא קיימת הלכה מחייבת, ועל כן בתי המשפט הנמוכים לא חייבים ללכת בדרכם של בתי המשפט הגבוהים מהם.

בפסק דין יש בדרך כלל מספר חלקים:
עובדות, יישום הדין על העובדות (זה הרציו), ואוביטר דיקטום (הערת אגב, כלומר כל מה שהוא לא עובדות ורציו).

קטגוריה:המשפט המקובל
קטגוריה:לטינית: מונחים משפטיים
חומצה בורית

**חומצה בורית** (מוכרת גם בתור **מי בור**, באנגלית: **Boric acid**) היא חומצת לואיס חלשה על בסיס בור. לרוב משמשת כחומר חיטוי אנטיספטי, חומר הדברה לחרקים, חומר מונע דלקה ובתהליך תפיסת נייטרונים בכורים גרעיניים. מגע של חומצה בורית בלהבות גורם להן להיצבע בירוק.

החומצה B(OH)3 היא אבקה לבנה מסיסה, כמינרל נקראת sassolite. חומצה בורית הוכנה לראשונה על ידי וילהלם הומברג (Wilhelm Homberg) במאה ה-18 על ידי סתירה של בוראקס בחומצה מינרלית.
B(OH)3 הוא חומצה בשל הימצאות אורביטל p ריק המסוגל לקבל זוג אלקטרונים לא קושר. במים התגובה החומצית תהיה
B(OH)_3 + H_2O \Rightarrow B(OH)_4^- +H^+ ; pKa = 9.24
בחימום ל-170°C נפלטת מולקולת מים ומתקבלת חומצה מטא-בורית metaboric acid HBO2 שמסיסותה במים קטנה. חומצה מטא-בורית ניתכת ב-236°C וכאשר מחממים מעל 300°C מתקבלת חומצה טטרה-בורית או pyroboric acid, H2B4O7
בתמיסה מיימית בריכוזים הגבוהים מ 0.025M וב pH 7–10 נוצרים אניונים פוליבוראטיים, למשל יון הטטרה-בוראט.

4B(OH)4− + 2H+ -----> B4O72− + 9H2O

פרט לטטרה-בוראט ניתן לסנתז גם פולי-בוראטים נוספים כדיבוראט, טרי-בוראט פנטהבוראט וכדומה. מוצאים בפולי-בוראטים גם יחידות משולשות BO3 וגם טטראדרים BO4 ככל שעולה המטען השלילי יש יותר טטראדרים כך למשל ל-KB_5O_8\bullet 4H_2O יש טטראדר BO4 אחד וארבעה משולשי BO3 ואילו ל-Ca_2B_6O_{11}\bullet7H_2O יש ארבעה טטראדרים BO4 ושני משולשי BO3.
חומצה בורית מגיבה עם כהלים וחומצה גפרתית לקבלת אסטרים B(OR)3 שהם נוזלים שקופים. מתגובה עם פולי-כהלים (אתילן גליקול למשל) נוצרים קלאטים יציבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

בורית
קטגוריה:בור: תרכובות
ארנסט וילהלם בוהלה

**ארנסט וילהלם בוהלה** (בגרמנית: **Ernst Wilhelm Bohle**; 28 ביולי 1903 - 9 בנובמבר 1960) היה ראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית במשך כל שנות קיומו של הרייך השלישי - מ-1933 ועד 1945.

## ביוגרפיה

בוהלה נולד באנגליה וגדל בדרום אפריקה. את לימודיו סיים בברלין, וב-1932 הצטרף למפלגה הנאצית. בספטמבר 1933 הצטרף כחבר באס אס, שם עלה בסולם הדרגות עד לדרגת גנרל. בוהלה היה בין שאר תפקידיו גם נציג מחוז וירטמברג ברייכסטאג, וחבר בכיר בצוות של רודולף הס. בוהלה היה האחראי על חברי המפלגה מחוץ לשטחי הרייך הגרמני כראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית, ולפי עדותו שמסר במשפט: "המסר והעיקרון היה לשמור על החוקים של המדינה שבהם אתם אורחים, השאירו את ענייני הפנים של המדינה בה אתם חיים בידי התושבים המקומיים, אל תתערבו בענייני פנים אפילו לא בשיחה".

עם סיום המלחמה הועמד לדין במשפט השגרירים במסגרת משפטי נירנברג הנוספים, שם הואשם בשלושה סעיפים – פשעים נגד השלום, פשעי מלחמה כנגד אוכלוסייה אזרחית, וחברות בארגון פשע - האס אס. על סעיף זה הודה, הורשע, ונידון לחמש שנות מאסר באפריל 1949. לאחר 8 חודשי מאסר קיבל חנינה ועבר להתגורר בהמבורג.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:דיפלומטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960
טורגאו

**טורגאו** (בגרמנית: **Torgau**) היא עיר במזרח גרמניה, השוכנת על גדות הנהר אלבה. העיר טורגאו ידועה בעולם בשל היותה מקום המפגש הראשון בין הצבא האדום לבין צבא ארצות הברית בשלהי מלחמת העולם השנייה.

מאז ימי הביניים המוקדמים התקיימה עיירה סלאבית בשם טורגאו, במאה העשירית העיירה נפלה לידי האימפריה הרומית הקדושה שגרמנה אותה ופיתחה אותה.

בשנת 1627 הוצגה בעיר האופרה הגרמנית הראשונה בהיסטוריה, "דפנה" מאת היינריך שיץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:סקסוניה: ערים
רומן גרפי

ממוזער|תצוגה של רומנים גרפיים
**רומן גרפי** (באנגלית: **Graphic Novel**) הוא סוג של ספר קומיקס המכיל בדרך כלל עלילה ארוכה ומורכבת, בדומה לעלילת רומנים או נובלות (תלוי באורך והיקף העלילה, כולל מספר העמודים בספר). להבדיל מרצועת הקומיקס המכילה תכנים מבדחים ומשעשעים, התכנים ברומן הגרפי לרוב אינם קומיים ומיועדים לרוב למבוגרים.

## הפצה

הרומנים הגרפיים מודפסים לרוב בכריכות קשות ועמידות יותר מאשר חוברות הקומיקס. הם לעיתים מודפסים בחלקים - כמו קומיקס בהמשכים, בשל שיקולים כגון בעיות כספיות או עקב החלטת חברת ההוצאה לאור.
רומנים גרפיים ידועים שפורסמו בהמשכים, לפני שאוגדו לכרך אחד, הם למשל "Watchmen" של אלן מור ו-"Box Office Poison"  של אלכס רובינסון . חברות הקומיקס מאגדות סדרות מוגבלות ומשווקות אותן כרומן גרפי.

## היסטוריה

## אדפטציה לרומן גרפי
* "תמרה דרו", מאת פוזי סימונדס, היא רצועת קומיקס שבועית שיצאה לאור כרומן גרפי וגם כסרט קולנוע בשם זה, ונוצרה על פי ספרו של תומאס הרדי, "הרחק מהמון מתהולל".
* "שי ועגנון" הוא עיבוד לקומיקס, בידי שי צ'רקה, של שלושה מסיפורי ש"י עגנון - "מאויב לאוהב", "מעשה העז" ו"האדריכל והקיסר".
* הסיפור "יגון", מאת אנטון צ'כוב (בתרגומם של מ.ז. וולפובסקי ועמנואל ביחובסקי) עובד לרומן גרפי בידי אילנה זפרן.
* סרט הקולנוע  "באטמן" מ-1989 בבימויו של טים ברטון עובד לרומן גרפי על ידי דניס אוניל וג'רי אורדוויי.

## ביקורות על המונח

## קישורים חיצוניים
* שירה קדרי-עובדיה, מחוץ למסגרת: קווים לדמותו של הרומן הגרפי, בית אבי חי, 5 בפברואר 2014
* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
CICS

**CICS** (מבוטא בישראל "סִי-אַיי-סִי-אֶס") הוא שרת יישומים לניהול תנועות הפועל בעיקר על מחשבים מרכזיים של חברת IBM תחת מערכות ההפעלה z/OS ו-z/VSE לדורותיהן. השם CICS הוא ראשי תיבות של Customer Information Control System, אך השם המלא כמעט שאינו בשימוש. שרת היישומים CICS פועל גם על גבי פלטפורמות חומרה ומערכות הפעלה אחרות, בגרסה הנקראת TXSeries. הגרסה למערכת ההפעלה z/OS היא הפופולרית ביותר מבין גרסאות המוצר.

CICS מאפשר פיתוח יישומים במגוון שפות תכנות: 
COBOL,
PL/I, 
C,
C++, 
אסמבלר 
ו-Java.
שפת COBOL היא השפה הנפוצה ביותר לפיתוח תוכנה במערכת זו. CICS נחשב לאחת ממערכות התוכנה הוותיקות בעולם - גרסתו הראשונה של המוצר הוצגה ב-8 ביולי 1969 ופיתוח המוצר נמשך גם כיום (2013), עם גרסה חדשה פעם בשנתיים בממוצע. מחזורי הפיתוח הרבים שעבר המוצר הפכו אותו עם השנים לאחד ממוצרי התוכנה היציבים בעולם, ואמינותו היא שם דבר בתעשיית התוכנה. חידושים רבים בתחום הנדסת תוכנה וארכיטקטורת התוכנה נוסו לראשונה בקנה מידה גדול ב-CICS, ופעמים רבות הצלחתם שימשה לעידוד מגמות אלה בתעשייה. בין החידושים הבולטים ניתן למנות את השימוש בשיטות פורמליות לאימות תוכנה ובמיוחד השימוש הרחב בשפת המפרט Z.

אנליסטים מעריכים שיותר מ-90% מחברות Fortune 500 עושות שימוש במוצר. בישראל, המוצר משמש כפלטפורמה העיקרית של כל הבנקים הגדולים, חלק מחברות הביטוח, חברות תעשייתיות גדולות, וחלק ממשרדי הממשלה.

## מאפייני התוכנה
CICS הוא שרת יישומים לניהול תנועות ונחשב כתווכה. כשרת יישומים, המוצר מתוכנן לשפעול והרצת תוכניות קצרות במקוון ובמקביל, ולניהול משאבי עיבוד ביעילות. כמערכת לניהול תנועות, המוצר מתוכנן להריץ תנועות בדרך אטומית ומבודדת בהתאם לעקרונות ACID, ולנהל משאבי קלט/פלט (I/O) ביעילות. ייחודו של CICS הוא במיזוג שני ההיבטים השונים לכדי מערכת ממוטבת אחת בעלת ממשק תכנות יישומים נוח ופשוט לשימוש.

* ממשק תכנות היישומים מבוסס על הרחבת שפת התכנות בערכת פקודות המפורשות, קודם להידור, על ידי מפרש-מקדים הממיר אותן לתחביר תקני בשפת התכנות. לדוגמה, בשפת COBOL תראה קריאה לשירות של CICS כך:

 EXEC CICS
     SEND MAPSET(MPS1) MAP(MP1)
 END-EXEC.


## [[הגייה]]
השם CICS מבוטא באופן שונה במדינות שונות:
* בישראל ובארצות הברית השם מבוטא כרצף האותיות המרכיבות אותו: "סִי-אַיי-סִי-אֶס" (C-I-C-S).
* בבריטניה, קנדה, אוסטרליה, צרפת, בלגיה ומדינות נוספות השם מבוטא "קיקס" (Kicks).
* בגרמניה השם מבוטא "זיקס" (Zicks).
* בספרד השם מבוטא "ת'יקס" (Thicks).
* בברזיל, פרו ומקסיקו השם מבוטא "סיקס" (Sicks).

## ראו גם
* z/OS
* IMS/DC
* שרת יישומים
* תווכה מוכוונת מסרים
* Tuxedo

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר חגיגות ה-35 ל-CICS 
* אתר בנושא CICS

* Dr Geoff Sharman, "Why is CICS Still Alive?", July 2005 
* "CICS Overview", July 2005,ZOIS's Home 


## הערות שוליים

קטגוריה:תווכה
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
יתים גורג'י

[שמאל|ממוזער|250px|[פסל (יצירה)|פסלו של יתים גורג'י בטביליסי, על יד קתדרלת סיוני]]
**יֶתים גוֹרג'י** (בגאורגית: **იეთიმ გურჯი**), או בשם האמיתי, **יתים איבראימיס דזה דבר'ישווילי** (גאורגית: **იეთიმ იბრაიმის ძე დაბღიშვილი**; 1875 – 15 ביולי 1940) היה משורר עממי, מעין טרובדור גאורגי, שכתב בגאורגית, ארמנית ואזרית.

## ביוגרפיה ויצירה
גוֹרג'י נולד בשנת בטביליסי, שהייתה תחת שליטת האימפריה הרוסית בשנים אלה, היותה את המרכז המנהלתי של פלך טביליסי ובירת מלכות המשנה של הקווקז. בין השנים 1905–1907 הוא עבד בשדה נפט בבאקו. לאחר מכן היה כלוא ארבע שנות מאסר בכלא של האימפריה הרוסית, בגין השתתפות בהפגנות כנגד המשטר. 

את שיריו הראשונים החל לכתוב בשנת 1895. בשיריו, שאותם ביצע בעצמו, מתוארים חיי אנשי הבוהמה של טביליסי הישנה, של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כמו גם של הבורגנות ופשוטי העם, מצוקותיהם, אכזבותיהם וכו'. נושאים נוספים המופיעים תכופות בשיריו הם אהבה, לאומיות גאורגית, רדיפת הצדק והאמת. 

סיפרו הראשון, "הפואמה של אנַבּאג'י" ("ანაბაჯის ლექსი"), הוצא לאור ב-1909. לאחר מכן, בשנת 1911, יצאו לאור אוסף של פואמות קצרות, "פואמות חדשות ושירים" ("ახალი მგოსანი და სიმღერები"), בשנת 1913 פורסמו "הפואמות החדשות של יתים" ("იეთიმის ახალი ლექსები") ובשנת 1914, "טנגו" ("ტანგო").

בשנת 1958 הוציאו לאור יוסב גרישאשווילי ואנדו טאבדזה אוסף של מספר מיצירותיו, בשם "פואמות נבחרות".

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משוררים גאורגים
קטגוריה:אישים הקבורים בפנתאון דידובה

קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1940
ספר העלילות

**ספר העלילות** או "**העלילות של מארי דה פרנס**" (בצרפתית: **Lais de Marie de France**) הוא קובץ של תריסר עלילות ברטוניות, שירים עלילתיים קצרים הכתובים בניב האנגלו-נורמאני, המתמקדים באופן כללי בפיאור עקרונות האהבה הנאצלה דרך הרפתקאות גיבוריהם. מעט מאוד ידוע על המחברת, מארי, מלבד העובדה שהיא נולדה בצרפת, מה שהוביל לכינוי "מארי דה פרנס". על-פי האמונה הרווחת היא חיה באנגליה בזמן שכתבה את **ספר העלילות**, בשלהי המאה ה-12.

## מבנה
העלילות, הכתובות בחריזה במשקל מתומן, זכו לתשומת לב בשל הילולן את האהבה, ייחודיות הדמויות, וחיוּת התיאורים - סימן ההכר של ספרות התקופה. אורכם של השירים נע בין 118 שורות ב"יערת הדבש" ועד 1184 שורות באלידוק.

חמישה כתבי-יד שונים כוללים אחת או יותר מהעלילות, אך רק אחד - הרלי 978, כתב-יד בן המאה ה-13 השוכן בספרייה הלאומית הבריטית - משמר את כל התריסר. אוסף זה כולל גם פתח-דבר בן 56 שורות, בו מתארת מארי את מניעיה לחיבור העלילות. בפתח-הדבר כותבת מארי שהיא קיבלה השראה מהדוגמה של היוונים הקדמונים והרומאים ליצור משהו שיהיה מבדר ומטיף מוסר גם יחד. היא גם מצהירה על רצונה לשמר למען הדורות הבאים את המעשיות ששמעה בנעוריה.

שתיים מהעלילות של מארי - לנבל, יצירה אהובה מאוד שעובדה מספר פעמים לאורך השנים (לרבות "סר לנפל" באנגלית ביניימית), ו"שברפואל" (יערת-הדבש), יצירה קצרה על טריסטן ואיזולדה - מזכירות את המלך ארתור ואבירי השולחן העגול. העלילות של מארי דה פרנס היו בין המבשרות על יצירות מאוחרות בנושא, ומארי הייתה ככל הנראה בת-זמנו של כרטיאן מטרואה, שכתב סיפורים על ארתור.

## העלילות
(רשימה זו סודרה לפי גרסת כתב-היד הרלי 978.)

## לקריאה נוספת
* **סיפורי מארי דה פרנס**, בתרגומה של ד"ר טובי ביברינג, הוצאת כרמל, 2015.
* אריה סתיו, **עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.

## קישורים חיצוניים
* ספר העלילות באתר אוניברסיטת מאניטובה
* תרגום מחורז לאנגלית של חלק מהשירים פרי עטה של ג'ודית שואף
* 
* 
* דניאלה גורביץ', מארי דה פראנס הרצאה מתוך הקורס: "Imagi(nation מה בין מציאות לבדיה? הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת בר-אילן, אפריל 2010

קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי שירה
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
עודד שעשוע

**עודד שעשוע** (נולד ב־10 בפברואר 1982) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז בקבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית בין השנים 2000–2020. גובהו 1.86 מטרים. כיום משמש שעשוע כמנכ"ל ארגון שחקני הכדורסל.

## קורות חייו
שעשוע גדל בהפועל גבעתיים אך כבר כנער עבר למכבי רמת גן, עימה זכה גם באליפות ליגת הנוער. במקביל היה השחקן המוביל בנבחרת הכדורסל של תיכון בליך.

עונת הפריצה שלו באה בעונת , במדי עירוני רמת גן, כשאת הקבוצה אימן ארז אדלשטיין. כבר בתחילת העונה ביסס את מעמדו כשחקן שישי, וכשרכז הקבוצה, ליאור ליובין, נפצע לקראת סיום העונה, מילא את מקומו בהצלחה רבה ובביטחון שהפתיע רבים. באותה עונה הגיעה רמת גן עד לגמר הפלייאוף, ושעשוע נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל.

ב-2004 ירדה רמת גן לליגה הלאומית. שעשוע עזב את הקבוצה, ושיחק בהפועל תל אביב, באליצור אשקלון ובמכבי ראשון לציון. ב-2009 הצטרף לעירוני נהריה, וירד עמה לליגה הלאומית בסוף העונה.

שעשוע שיחק בנבחרת הנוער עד גיל 18 שזכתה במקום העשירי באליפות אירופה בשנת 2000, ובנבחרת העתודה שזכתה במקום העשירי בשנת 2002.

שעשוע נחשב לשחקן בעל אוריינטציה הגנתית, לשומר ולחוטף טוב, אך אחוזי הקליעה שלו אינם גבוהים.

ב-2020 לאחר כ-20 שנות קרירה הודיע שעשוע על פרישה ממשחק פעיל ומונה למנכ"ל ארגון שחקני הכדורסל.
## קישורים חיצוניים

* אריאל ימיני, שעשוע של משחק, Mynet הוד השרון, 5 באפריל 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית ספר מצדה (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:כדורסלני הפועל מרנין-קריית טבעון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ביתן ברצלונה

שמאל|220px
שמאל|220pxשמאל|ממוזער|220px|פנים המבנה
**ביתן ברצלונה** הוא כינויו של הביתן הגרמני בתערוכה העולמית של ברצלונה (1929), שתוכנן על ידי האדריכל הגרמני לודוויג מיס ואן דר רוהה. הביתן נחשב לאבן דרך חשובה בהיסטוריה של האדריכלות המודרנית.
## הקמה
המבנה, שלא היה לו שימוש מיוחד אלא נבנה לשם תצוגה, התאפיין בצורה פשוטה למדי, אף כי נעשה בו שימוש בחומרים יקרים כגון שיש ואבן טרוונטין. ייחודו של המבנה התבטא בפריצת הדרך המחשבתית לגבי צורתה של אדריכלות, תפיסת החלל, שימוש חדש בחומרי בנייה ועיצוב מינימליסטי, שהתממש בזכות פרטי בניין מתוחכמים.

הביתן עמד על פודיום רחב ושטוח לצד בריכת השתקפות, והיה לו גג שטוח הנסמך על 8 עמודי פלדה דקים. החלוקה הפנימית שלו הייתה על ידי קירות בודדים שאינם מתחברים זה לזה או לתקרה, אשר יצרו סוג חדש של חללים שהיו חדשניים מאוד בתפישתם לתקופה זו. רעיון "החלל הזורם" מומש גם בעזרת קירות זכוכית.

מיס ואן דר רוהה עיצב עבור הביתן יחד עם שותפתו אז, המעצבת לילי רייך, את "כיסא ברצלונה". נטען כי שניים מכיסאות אלה שימשו את בני הזוג המלכותי הספרדי, שהגיעו לבקר בביתן. הכיסא זכה להצלחה רבה, נמכר באלפים גם לאחר היריד העולמי, ונחשב עד היום למקרה מבחן בהיסטוריה של העיצוב התעשייתי.

כפי שהיה נהוג בתערוכות עולמיות, בסיומה של התערוכה הביתן פורק, וחלקיו מוספרו, נארזו, ונשלחו ברכבת לגרמניה. מסיבות שאינן ברורות עד היום נעלמו מרבית חלקי הביתן במהלך המעבר. בשל חשיבותו הגדולה שוחזר המבנה באתרו המקורי, תוך שימוש בחומרים זהים לאלו שנעשה בהם שימוש בסוף שנות ה-20. החל משנת 1986 ניצב הביתן המשוחזר בברצלונה, ופתוח לקהל הרחב.

## קישורים חיצוניים
* 

* סרטונים של הביתן באתר Youtube
* תמונות וסקירה אדריכלית באתר 'חלון אחורי', 9/09.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן לודוויג מיס ון דר רוהה
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
קטגוריה:התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
אורה חדשה

[ממוזער|[בית ויס ברחוב הרצל 2 פינת אחד העם, ששימש בין השאר כמשכנה של חברת "אורה חדשה"]]
**אורה חדשה** הייתה חברת הסרטים הראשונה בארץ ישראל. נוסדה ב-1914 על ידי עקיבא אריה ויס.

כמו בכל מפעליו האחרים בארץ, גם באמצעות חברה זו, ויס רצה לקדם את יישוב ארץ ישראל. החברה פעלה בעליית הגג, בביתו ברחוב הרצל 2 בתל אביב. ויס צילם ממראות הארץ על מנת להוכיח לבני הארץ וליהודי הגולה שאפשר לחיות בארץ ולגאול אותה משיממונה.

ויס תכנן את מכונות הפיתוח של הסרטים, ועל פי עדותו, אפשר היה לפתח 1,000 מטרים ביום אחד. סרטיו הוצגו בראינוע עדן ובסינמה בירושלים, אך עד היום לא נמצא אף אחד מהסרטים.

בימי מלחמת העולם הראשונה, ויס גלה עם משפחתו לטבריה, ופעילות החברה נפסקה. כשחזר לתל אביב, העיד ביומנו שעם חזרתו הוציא את מצלמת הראינוע שלו מהבור בגינת ביתו שבו טמן אותה, צילם ובדק אם לא נגרמו לה נזקים.

עם תום המלחמה והצהרת בלפור ויס צרף שותפים לחברה וקיווה שהיא תתבסס ותתרחב, אך לא נחל הצלחה. מסמך משנת 1928 מעיד על מכירת הציוד של החברה על ידי ויס, וממנו לומדים שפעילות החברה נפסקה בסמוך לכך.

## קישורים חיצוניים
*  (גרסת html באתר סנונית)
* 

קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:היישוב: קולנוע
קטגוריה:חברות הפקה ישראליות
אחמד זוויל

**אַחְמַד חַסַן זֶווֵיל** (בערבית: **أحمد حسن زويل**; באנגלית: **Ahmed Hassan Zewail**; 26 בפברואר 1946 – 2 באוגוסט 2016) היה כימאי מצרי-אמריקני שזכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1999 על עבודתו החלוצית בחקר תגובות כימיות בטווחי זמן קצרים ביותר. הוא כיהן כפרופסור בקתדרה לכימיה ע"ש לינוס פולינג, פרופסור לפיזיקה ומנהל המרכז לביולוגיה פיזית למדע וטכנולוגיה אולטרה-מהירים במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

## ביוגרפיה

זוויל נולד בדמנהור, 60 קילומטרים דרום-מזרחית לאלכסנדריה, וגדל בדאסוק במשפחה מוסלמית. הוא היה בנם של חסן זוויל, מכונאי במקצועו שעבד בהמשך כפקיד ממשלתי, ושל אשתו, רווחיה דאר.
סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלכסנדריה ואחר כך עבר לארצות הברית, שם קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה. לאחר מחקר בתר-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עבר בשנת 1976 למכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech) ומאז ועד מותו כיהן בו כחוקר. בשנת 1990 מונה לראש הקתדרה לכימיה פיזיקלית על שם לינוס פאולינג.

בעבודתו פיתח זוויל שיטה למעקב אחר אטומים ומולקולות במהלך התגובה הכימית, באמצעות הבזקי לייזר מהירים במרווחי זמן של פמטו-שניות (femtoseconds). כך התחקה במדויק אחר שבירתו של הקשר הכימי ויצירתו מחדש, והוכיח את קיומם של תוצרי ביניים שהיו תאורטיים בלבד לפני כן.

בשנת 1993 הוענק לאחמד זוויל, בישראל, פרס וולף לכימיה. בשנת 1999 היה למצרי השלישי שקיבל פרס נובל, אחרי אנואר סאדאת בשנת 1978 (פרס נובל לשלום) ונגיב מחפוז בשנת 1988 (פרס נובל לספרות). מאז עסק זוויל, לצד מחקרו, גם בפעילות ציבורית, א-פוליטית, להנחלת המחקר המדעי התקין במדינות מוסלמיות, במדינות ערב ובמיוחד במצרים.

## חיים פרטיים
אחמד זוויל היה נשוי פעמיים. את אשתו הראשונה הכיר בעת לימודיו באוניברסיטת אלכסנדריה. הוא התגרש ב-1979 ובשנת 1989 התחתן שוב עם רופאה ממוצא סורי, דמה פאהם. נולדו לו ארבעה ילדים, שניים מכל מערכת נישואים.

## פרסים ואותות הוקרה

## ספרים
*1992 - **The chemical bond: structure and dynamics**
*1994 - **Femtochemistry: ultrafast dynamics of the chemical bond** שני כרכים
*2008 - **Physical biology: from atoms to medicine**

### אוטוביוגרפיה
*2002 - **Voyage through time. Walks of life to the Nobel Prize**

## קישורים חיצוניים

* אתר האינטרנט של זוויל במכון הטכנולוגי של קליפורניה
* פרס נובל בכימיה לשנת 1999 באתר פרס נובל
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:מדענים מצרים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל מצרים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:מדענים ערבים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:מהגרים ממצרים לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אלכסנדריה
משפחת מאעלוף

**משפחת מאעלוף** (באנגלית: **Maloof**) היא משפחה אמריקאית ממוצא לבנוני, בעלת מספר עסקים גדולים בתחומים שונים במערב ארצות הברית, בהם קבוצת הכדורסל סקרמנטו קינגס, ובית המלון והקזינו "פאלמס" בלאס וגאס.

## בני המשפחה
שמאל|ממוזער|150px|ג'ו מאעלוף
המשפחה כוללת את האב ג'ורג מאעלוף, אשתו קולין וילדיהם:
* ג'ו מאעלוף (נולד ב-15 נובמבר 1955)
* גאווין מאעלוף (נולד ב-9 אוקטובר 1956)
* אדרין מאעלוף (נולדה ב-1 ספטמבר 1961)
* ג'ורג מאעלוף הבן (נולד ב-2 ספטמבר 1964)
* פיליפ מאעלוף (נולד ב-9 אפריל 1967; היה סנאטור מדינת ניו מקסיקו בסוף שנות ה-90).

## עסקי המשפחה
### ספורט
משפחת מאעלוף רכשה את קבוצת הכדורסל סקרמנטו קינגס המשחקת בליגת ה-NBA, באמצע שנות ה-90. גם אולם האימונים של הקבוצה, סליפ טריין ארנה, שייך למשפחה. בנוסף, קבוצת סקרמנטו מונארכס המשחקת בליגת הנשים המקצוענית WNBA, שייכת גם היא למשפחה.

ב-2008 ארגנו ג'ו וגאווין מאעלוף את תחרות הסקייטבורדינג "Maloof Money Cup", בעלת הפרס הגבוה של 500 אלף דולר למנצחים. התחרות שודרה בטלוויזיה בכל רחבי ארצות הברית בערוץ CBS.

### לאס וגאס
שמאל|ממוזער|150px|מלון וקזינו "פאלמס" בלאס וגאס, השייך למשפחת מאעלוף
בשנת 1994 רכשה המשפחה את הקזינו "פיאסטה" בלאס וגאס שבנבדה, ב-8 מיליון דולר; בשנת 2000 נמכר המלון ב-186 מיליון דולר. הכסף הושקע מחדש בבניית קזינו ומלון "פאלמס" (The Palms). הבניין הראשון של המלון נפתח בשנת 2001, וב-2005 נחנך הבניין השני, המכונה "מגדל הפנטזיה", בעלות של 600 מיליון דולר. בעלי המלון ג'ורג' מאעלוף הבן, אוהד כדורסל ותיק, בנה במלון סוויטה הכוללת אולם כדורסל גדול בגובה שתי קומות, שנחשב לאולם היחיד בעולם הבנוי בתוך סוויטת מלון. מאעלוף שיווק את המלון ומשך ידוענים צעירים רבים לבילויים והופעות במלון, בהם פריס הילטון, מריה קארי, קיילי מינוג, ליידי גאגא ועוד. 

ב-2008 נחנך המגדל השלישי, "פאלמס פלייס", הכולל סוויטות עבור ידוענים ובעלי הון, רובן נמכרו למגורים והשאר מושכרות לאורחי המלון. כיום שווי המלון כולו מוערך בכמיליארד דולר.

### בידור
בבעלות המשפחה חברת הפקות בשם "Maloof Productions", המפיקה תוכניות טלוויזיה כגון תוכניות הריאליטי "Bullrun", המשודרת מ-2007 ו-"Living Lohan" ששודרה ב-2008; וכן מחלקת הפקת סרטים שהפיקה את סרט האימה "Feast" ב-2005.

ב-2007 הקימה משפחת מאעלוף גם את חברת המוזיקה "Maloof Music", שפועלת בשיתוף עם חברת התקליטים "Interscope". החברה מפיקה את תקליטיהם של זמרים כגון אלי לוהן, רב תיאורי ולהקת הינדר.

### השקעות נוספות
למשפחת מאעלוף יש זכויות הפצה בלעדיות של מותגי בירות נודעים כגון מילר, קורונה, רד בול, היינקן וגינס ברחבי ניו מקסיקו. בנוסף, המשפחה היא בעלת אחוז נכבד ממניות הבנק ולס פארגו, שכולל כ-6,600 סניפים ו-48 מיליון לקוחות בארצות הברית.

## קישורים חיצוניים
*משפחת מאעלוף, באתר ה-NBA
*אתר חברת ההפקות מאעלוף
*חברת הפקות הסרטים מאעלוף באתר IMDb
*אתר המלון פאלמס

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:משפחות ערביות
קטגוריה:אנשי עסקים בענף ההימורים
מוניקיפיום

**מוניקיפיום** (Municipium) הוא סטטוס ביניים שניתן לערים שנכבשו על ידי רומא, לפיו הוענקו לתושבי העיר חלק מהחובות והזכויות של אזרחי רומא, אך לא כולן. המוניקיפיום היא דרגה נמוכה מקולוניה, שהעניקה את כל הזכויות של תושבי רומא, אך גבוהה מערי הפוידרטוס (Foederatae Civitates).

לחלק מהערים בדרגת מוניקיפיום ניתן שלטון עצמי, ואחרות נוהלו באופן ישיר על ידי רומא. בכולן שילמו התושבים אותם מיסים ושירתו אותו שירות צבאי בלגיונות כמו תושבי רומא. תושבי המוניקיפיום לא נהנו מזכויות פוליטיות (sine ius suffragii), ולא יכלו לשאת במשרות רומיות רשמיות. למרות שמעמד המוניקיפיום הטיל בעיקר חובות, נחשב המעמד בימי האימפריה הרומית כזכות גדולה וכקרש קפיצה לקבלת מעמד של שוויון מלא.

לאחר מלחמת בעלות הברית, שהתרחשה בין השנים 91-88 לפני הספירה, ניתנו לכל תושבי הערים באיטליה זכויות שוות, וההבדלים בין הערים היטשטשו.

## קישורים חיצוניים

*מוניקיפיום בבריטניקה 1911 באנגלית
* 

קטגוריה:רומא העתיקה
באד אישל

**באד אישל** (בגרמנית: **Bad Ischl**) היא עיר מרחצאות בדרום מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה, במרכז אזור הנופש זאלצקמרגוט. אוכלוסיית העיר מונה 14,115 נכון ל 2004. בעיר הוכרזה באופן רשמי מלחמת העולם הראשונה.

## גאוגרפיה
באד אישל שוכנת בגובה 468 מטר ומשתרעת על 162.85 קמ"ר, כאשר 71.9% ממנו מיוער ו 7.9% משמש לחקלאות. האורך של העיר מצפון לדרום הוא 19.6 ק"מ, וממערב למזרח 17.8 ק"מ. העיירה ממוקמת במחוז גמונדן, מדרום לאגם טראונזה ומצפון למערות הקרח בדכשטיין, במרחק 50 ק"מ מהעיר זאלצבורג.

## היסטוריה
לפי הממצאים, התגוררו אנשים באזור באד אישל כבר בתקופות הברונזה והברזל. בסביבות השנים 10-15 לפנה"ס נכבש האזור בידי הלגיונות הרומיים, והפך להיות חלק מהפרובינציה הרומית נוריכום.

במאה ה-12 הפך אזור העיר לחלק מנחלתו של היינריך השני, קיסר אוסטריה לבית באבנברג. העיר מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1262 כ"איזלן" (Iselen).

בשנת 1775 בפקודת הקיסרית מריה תרזה כמה מאות מתושבי העיר הועברו מעבר להרי הקרפטים והקימו יישוב גרמני חדש דוייצ'ה מוקרה, שכיום נמצא בשטח אוקראינה.

ב-19 באוגוסט 1853 הציע הקיסר פרנץ יוזף נישואים לקיסרית אליזבת, נסיכת בוואריה בטיילת העיר, במקום שבו מאז 1989 נמצא מוזיאון העיר. ב-1854 העניקה לו אם החתן וילה בעיר, כמתנת נישואים. הוילה הפכה להיות בית מגורי הקיץ של הזוג, שאותו כינה פרנץ יוזף "גן עדן עלי אדמות". באותה וילה קרא הקיסר ב 1914 להכרזת מלחמה על סרביה, אירוע המציין את תחילת מלחמת העולם הראשונה.

עד היום ממשיכה הווילה להיות ירושה של צאצאי זוג הקיסרים, אך חלקים ממנה פתוחים לציבור. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה התקיים בעיר מחנה משנה של דכאו.

ב-1948 נפטר בעיר המלחין האוסטרי פרנץ להאר.

## פוליטיקה
מועצת העיר מונה 9 חברים כשיושב ראש מהווה את ראש העירייה. ראש העירייה הנוכחי הוא הלמוט האאס, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית. תוצאות הבחירות האחרונות בעיר הניבו את התוצאות הבאות:
*המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SPÖ): שבעה-עשר מנדטים
*מפלגת העם האוסטרית (ÖVP): שלושה-עשר מנדטים
*מפלגת הירוקים האוסטרית: שלושה מנדטים
*מפלגת החירות האוסטרית (FPÖ): שלושה מנדטים
*מפלגת "למען אישל": מנדט אחד

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר התיירות של העיר
* אתר הוילה הקיסרית שבעיר
* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: ערים
פסח מילין

**פסח מֶילין** (8 בינואר 1930 – 18 ביולי 2010) היה משורר, עורך ונקדן ישראלי. ממייסדי חבורת "לקראת".

## ביוגרפיה
פסח מילין (Meilin) נולד ב-1930 בווינה בירת אוסטריה, בנם של ברכה ויהודה י' מילין, בן אחיה של המשוררת והסופרת שפרה אלון. בשנת 1938 עלה עם הוריו לארץ ישראל והמשפחה הצטרפה לקיבוץ גניגר. בשנת 1947 עברו לגבעתיים. לאחר שחרורו מצה"ל שימש מגיה בעיתון "דבר" ובהמשך כיהן כסגן העורך של "דבר לילדים", ועורכו של "משא", המוסף הספרותי של "דבר". היה ידוע בכינויו: "איש השיר והנקודה" - זאת משום עבודתו הענפה בניקוד שיריהם של משוררים צעירים, בין היתר בכתבי העת "אורבניה" ו"שחרזדה".

מילין היה חבר ועד אגודת הסופרים העברים ובין השנים 2003–2010 כיהן כסגן יו"ר איגוד כללי של סופרים בישראל. שיריו תורגמו לשפות רבות: לערבית, להינדית, לצרפתית, לרוסית, לפולנית ולגאורגית, וחלקם הולחנו.

## פרס פסח מילין לשירה
אחרי מותו קרא האיגוד הכללי של סופרים בישראל על שמו את "פרס פסח מילין לשירה" שהוקדש למשוררים בתחילת דרכם, הפרס חולק בין השנים 2011-2015 וזכו בו בין היתר המשוררים רועי שניידר (2012) עדי קיסר (2013).

## ספריו
***בוקר כחול**: שירים (תל אביב: נחום דרימר, תשט"ו 1955).
***שוב האור הזה**: שירים (תל אביב: "מגל" על ידי הוצאת מחברות לספרות, תשכ"ו 1966).
***שירים מן הסולם**; איורים: אבא פניכל (תל אביב: מיטב, תשל"א).
***אל לא מכאן**: שירים (תל אביב: דון, תשל"ג 1973).
***שבע שמשות** (תל אביב: השמש, תשל"ג).
***עתה שמיך גפנים**: שירים (תל אביב: הדר, 1977).
***לפתוח כמו: ספר האהבות**: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ה 1985).
***שירים מחוץ לתור**, שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ו 1986).
***טביעת אצבע**: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ט 1989).
***צבעים של אהבה**: שירים (תל אביב: ירון גולן, תשנ"ב 1992).
***שירים על גדר הזמן**: שירים (תל אביב: ירון גולן, תשנ"ח, 1997).
***לא בניתי חומה**: שירים (ירושלים: כרמל, 2006).
***הכל פתוח**: שירים ([ח"מ]: ספרי עתון 77, בשיתוף עם ספרא, תש"ע 2010)

## קישורים חיצוניים
* פסח מילין באתר WorldCat Identities

* 
* 
* תמונות של פסח מילין באתר תצלומים של הצלמת קטיה שורצמן
* 
* אלי אשד, יום הולדת שמח פסח מילין, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד", 8 בינואר 2009
* אלי אשד, כותב את עצמו לדעת :על פסח מילין, בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד", 22 בינואר 2010 (עם צאת ספרו "הכל פתוח")
* 
* 
* 
* 
* נילי דגן, פסח מילין – האיש ופועלו, 29.3.2012, האתר של נילי דגן
* 
* משיריו באתר כתב העת "גג"
* פסח מילין, שנה למותו, עתון 77 355–356 (תמוז–אב תשע"א, יולי–אוגוסט 2011)

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:חבורת לקראת
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
לנבל

**לַנְבָל** (**Lanval**), הוא אחד משנים עשר הסיפורים הברטונים שחיברה הפייטנית מארי דה פרנס, ככל הנראה בין 1180-1160. אסופת הסיפורים הקצרים נכתבה באנגלו נורמנית, תחת חסותה של המלכה אליאנור מאקווטניה והמלך הנרי השני פלנטג'נט. הסיפור מגולל את סיפורו של אביר בחצר המלך ארתור, שהאחרון מתעלם ממנו. האביר מחוזר בהצלחה בידי גבירת-פיות שממטירה עליו מתנות מכל הבא ליד, ולאחר מכן הוא דוחה את חיזוריה של המלכה. העלילה מסתבכת בשל הבטחת האביר **לנבל** שלא לחשוף את זהות אהובתו, הבטחה אותה הוא מפר מתוך סערת רגשות, לאחר שהמלכה מאשימה אותו באשמת שווא. בפני המלך ארתור, המלכה מאשימה את האביר בניסיון  לתקוף אותה ובהלבנת פניה ברבים, והמלך, בסצנת משפט ארוכה, תובע ממנו לגלות את שם גבירתו. על-אף ההבטחה המנותצת, הפיה המאהבת חסה על חייו והופעתה מזכה את האביר לנבל מכל אשמה. ואף לקחה אותו עמה לאבלון. הסיפור זכה לאהדה רבה, ועובד לאנגלית לגרסאות סיפוריות שונות, כ"סר לנדבל", "סר לנפל" ו"סר למבוול".

הסיפור הברטוני ידוע במיוחד ממספר סיבות. סצנת המשפט הנרחבת מעניקה מידה של הצצה למערכת המשפטית באותם הימים, המתועדת גם מנקודת-מבט משפטית אותנטית בימיו של הנרי השני מאנגליה. במאמר המנתח את מעמד המשפט, מזהה גורביץ' הקבלות בין התקנות שהנהיג מלך אנגליה, הנרי השני באותה עת לדמותו של המלך ארתור המתואר בסיפור. 

הפיה אינה מוזכרת בשמה (וגם זהות המלכה לא נאמרת), התיאורים בסיפור עוסקים בעיקר בשפעת יופייה ובעושרה, מתוך הנחה שהמאזין בן התקופה מזהה מיהי הכוהנת הגדולה של האי אבלון אשר בחרה לה בסר לנבל כמאהב (fee amante). יחד עם זאת, במאמר המבאר שצרפה גורביץ לתרגום סיפוריה של מארי היא תוהה, בין היתר מדוע בחרה מארי להותיר דווקא את שלוש הנשים הקשורות לעולם האחר נטולות שם: הגבירה ב"יונק", הגבירה ב"גיז'מר" והפיה ב"לנבל" (על זהותה האפשרית של הפיה בסיפור לנבל בהרחבה, ראו גורביץ', 2020: 214-204) . 

הסיפורי הברטוניים של מארי מתייחסים לסמלים המזוהים עם הארתוריאנה, כאשר לנבל הוא המובהק שבהם (ובמידה רבה גם "יערה" שמספר אפיזודה מסיפור אהבתם הידוע של טריסטן ואיזולדה):

תחילת השיר:

## לקריאה נוספת
* **סיפורי מארי דה פראנס**, תרגום מאנגלו-נורמנית, הערות ומבוא: טובי ביברינג, ירושלים: הוצאת כרמל (2014). עמ' 169-146: *לנבל*.
* אריה סתיו, **לנבל - הג'יגולו על יצועה של היפה בנשות תבל. על "לנבל" (Lanval) מאת מארי דה פרנס (Marie de France)**, נתיב, גיליון 113, נובמבר 2006.
* אריה סתיו, **עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
* דניאלה גורביץ', "הסוף הטוב": דילמות של צדק משפטי מול צדק פואטי בסיפורי מארי דה פראנס, **עלי משפט- כתב העת של המרכז האקדמי למשפט ולעסקים** ספטמבר, 2018, עמ' 202-175.
* דניאלה גורביץ', **סיפורי מארי דה פראנס: על אבירים, גבירות ואהבות אסורות- עלילה ופרשנות**, סדרת ההיסטוריה של הרעיונות, גרף אקדמי, 2020

## קישורים חיצוניים
* לנבל, המקור, באתר אוניברסיטת מאניטובה
* לנבל, גרסה אנגלית פרי עיטה של ג'ודית פ. שואף

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:ספרות צרפתית
קטגוריה:פואמות
איתי לב (כדורסלן)

**איתי לב** (נולד ב-19 ביולי 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק במספר קבוצות בליגות המקצועניות בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 2.02 מטרים.

## קריירה
לב גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, אך בעונה הראשונה שלו בליגת העל () שיחק בהפועל חולון, אותה אימן מאמנו בקבוצת הנוער, ישראל לב. כעבור עונה עבר עם ישראל לב לבני הרצליה, ונשאר בה גם לאחר האיחוד עם מכבי רעננה, כשהפכה לבני השרון. פציעות חוזרות ונשנות מנעו ממנו להתקדם, ובעונת  עבר לעירוני נהריה. לאחר עונה אחת עבר לעירוני רמת גן. תקופה זו הייתה התקופה הטובה בקריירה שלו עד כה. הוא הפך לשחק לשחקן מוביל בקבוצה, ואף נבחר לחמישייה הישראלית של העונה. עם זאת, הוא לא המשיך ברמת גן, ובסיום העונה עבר למכבי ראשון לציון. בעונת 2010–2011 ירד לראשונה בקריירה לליגה לאומית ועבר לשחק במדי מכבי הבקעה.

לב היה חלק מנבחרת הנוער שזכתה במקום השישי באליפות אירופה בשנת 1998, ומנבחרת העתודה שזכתה במדליית הכסף באליפות אירופה בשנת 2000, אך נופה מסגל נבחרת העתודה לאליפות העולם ביפן, לטובת מתן נאור. לב לא זומן למשחק רשמי של הנבחרת הבוגרת, אך השתתף במשחק ידידות נגד צרפת בשנת 2002.

## קישורים חיצוניים

* באתר ONE

קטגוריה:כדורסלני מכבי מעלה אדומים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מועדון כדורסל הבקעה
קטגוריה:כדורסלני מכבי רחובות
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
עלילה ברטונית

**עלילה בְרֵטונית** (Breton lai), הידועה גם כ**שיר נראטיבי**, היא סוג של רומנסה צרפתית ואנגלית מימי-הביניים. **עלילות ברטוניות** הן סיפורים קצרים (בדרך-כלל 600-1000 שורות) ומחורזים העוסקים באהבה ואבירות, ולרוב מתאפיינים במוטיבים של סיפורי-פיות קלטיים וכוחות על-טבעיים.

**העלילות הברטוניות** הכתובות המוקדמות ביותר שנשתמרו עד היום הן קרוב לוודאי העלילות של מארי דה פרנס, שחוברו כפי הנראה בשנות השבעים של המאה ה-12 בידי מארי דה פרנס, משוררת צרפתייה שחיה באנגליה עד תחילת המאה ה-13. בעלילות של מארי דה פרנס, ובכמה עלילות בצרפתית עתיקה מהמאה ה-13 שנכתבו בידי אלמונים, הוזכרו עלילות קדומות יותר ממקור קלטי, אפשר שליריות יותר בסגנונן, ששרו פייטנים ברטונים. יש הסוברים ששירים ליריים אלה, שלא שרדו, הוצגו לראשונה כתקצירי עלילה כהכנה לשירי-זמר, ושתקצירים אלה היו לבסיס של השירים העלילתיים. "שיר החוף", אחד מכעשרים שירי-עלילה בצרפתית עתיקה שתורגמו לנורווגית עתיקה כפרוזה במאה ה-13, מספק לנו תיאור מפורט של ויליאם הכובש המורה על חיבור מה שנראה כשיר-עלילה לירי להנצחת תקופה שבילה בברלפור.

העלילות הברטוניות הכתובות המוקדמות ביותר חוברו במגוון ניבים של צרפתית עתיקה, וככל הידוע כחצי-תריסר עלילות חוברו באנגלית עתיקה במאות ה-13 וה-14 בידי כותבים אנגלים שונים, בהן:

* "סר אורפיאו", "סר דגארה", "סר גותר", "אמארה" ו"הרוזן מטולוז", כולם על ידי מחברים אלמונים.
* "Lay le Freine", תרגום של "המילה" מאת מארי דה פרנס.
* "סיפורו של בעל האדמות" מסיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר. ("סיפורה של האישה מבאת'" מזוהה לעיתים כעלילה ברטונית, אך למעשה אינו כולל אף אחד ממאפייני הסוגה שמוסכמים על החוקרים בדרך-כלל.)
* "סר לנפל", מאת תומאס צ'סטר (הגדה מחדש של עלילה מוקדמת יותר באנגלית עתיקה, "סר לנדבל", היא עצמה עיבוד ל'לנבל' של מארי דה פרנס).

## ראו גם
* ברטונית

## לקריאה נוספת
* אריה סתיו, **עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית**, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.

## קישורים חיצוניים
* העלילות של מארי דה פרנס באתר אוניברסיטת מאניטובה
* עלילות של מארי דה פרנס בתרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף
* אתר האגודה הבינלאומית של מארי דה פרנס, בו ישנם תרגומים רבים וגרסאות שונות לעלילות מספר העלילות
* רוב העלילות האלמוניות בצרפתית עתיקה באתר אוניברסיטת ליברפול
* סיפורי קנטרברי, הגרסה האלקטרונית
* מהדורות של עלילות באנגלית מדייבלית באתר הקונסורציום להוראת ימי-הביניים
* 

קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:ספרות צרפתית
סנט גאלן (קנטון)

**סנט גאלן** (בגרמנית: **Sankt Gallen**, מבטאים **סנקט גאלן**, באלמנית - **סנגאלה**) הוא קנטון של שווייץ בצפון-מזרח המדינה. עיר הבירה שלו היא סנט גאלן, כשם הקנטון.

במקום זה יש את אתר המורשת העולמי (שהוכרז בשנת 2008) – העתק גלרוס.

## היסטוריה
העיר סנט גאלן החלה כמנזר במאה ה-7. בשנת 1405 הפכה העיר לעצמאית. בשנת 1490 לקחה הקונפדרציה השווייצרית הישנה בעלות על האזור. בשנת 1526 החל תהליך רפורמציה פרוטסטנטית בסנט גאלן. בתחילת המאה ה-19 נוסחה חוקה אשר שופרה במשך השנים ושמהלכן הושם דגש חזק על דמוקרטיה ישירה.

נקודת ציון הדרך המפורסמת ביותר של סנט גאלן היא הקתדרלה הבארוקית שלה עם ספריית המנזר, הכוללת כ-170,000 מסמכים – בחלקם כתובים בכתב-יד ובמעל אלף שנה. סנט גאלן היא עיר אוניברסיטאית עם דגש על מדעי הכלכלה. עיירת מגוריה של קבוצת התיאטרון הידועה "מומנשננץ", מציעה גם תיאטראות ומוזיאונים. בקיץ, בריכת האוויר הפתוח הרומנטית-נובו דריילין-ווייר עם הנופים המרהיבים שלה על העיירה מושכת מבקרים לשחייה.

החקלאות המקומית מורכבת בעיקר מגידול בקר. התעשייה בקנטון כוללת בעיקר ייצור אופטיקה, פירוטכניקה, כימיקלים ותרופות. התיירות משחקת תפקיד חשוב בכלכלה המקומית.

## דמוגרפיה
88% מהאוכלוסייה הם דוברי גרמנית. ריכוזי האוכלוסייה המרכזיים הם הבירה סנט גאלן (69,700 תושבים), יונה (18,100), וויל (17,500) וגוסאו (17,000). החל בשנת 2007, כללה האוכלוסייה 97,461 זרים (או כ-20.9% מכלל האוכלוסייה). רוב האוכלוסייה (משנת 2000) היא קתולית (52%) ואילו מיעוט גדול הוא פרוטסטנטי (28%).

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:שווייץ: קנטונים
אייר אירופה

[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737 הדור הבא|בואינג 737-800 של החברה]]
[ממוזער|שמאל|250px|[אמבראר E-Jets|אמבראר E-195 של אייר אירופה אקספרס]]
[ממוזער|שמאל|250px|[איירבוס A330|איירבוס A330-300 בצביעה הישנה]]
**אייר אירופה** (באנגלית: **Air Europa**) היא חברת תעופה ספרדית שבסיסה הוא בפלמה דה מיורקה. החברה היא השלישית בגודלה בספרד אחרי החברה איבריה ווולינג איירליינס. מקיימת טיסות מרחבי אירופה אל ספרד, האיים הקנריים והאיים הבלאריים, וכן טיסות פנימיות בספרד וטיסות ליעדים באמריקה הלטינית.

החברה נוסדה בשנת 1986 והחלה לטוס בין איי ספרד שבים התיכון אל מדינות שונות באירופה עם מטוסי בואינג 737-300.

בשנת 2006 התקבלה החברה לברית החברות סקאיי טים.

## חברות בת
בשנת 2015 רכשה אייר אירופה את חברת התעופה האזורית "אארונובה" וזו מותגה מחדש בשם **אייר אירופה אקספרס** וכיום היא מפעילה קווי תעופה בעבור חברת האם. קוד היאט"א של החברה הוא UX, קוד האיקא"ו הוא OVA, ואות הקריאה הוא AERONOVA.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

## פעילות החברה בישראל
נכון לחודש דצמבר 2018, החברה מקיימת כ-9 טיסות שבועיות בין נמל התעופה בן-גוריון לבין נמל התעופה מדריד-בראחס. כמות הטיסות נתונה לשינויים משבוע לשבוע בהתאם לביקוש. כמו כן, בחודשי הקיץ, מפעילה החברה טיסות שכר לנמל התעופה בפלמה דה מיורקה. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737 ובואינג 787 (מדריד בלבד. לעיתים רחוקות מגיע במקומו מטוס איירבוס A330-200 בהתאם לצורכי החברה).

ביולי 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש ממדריד לאילת, הקו החל לפעול ב-30 באוקטובר, אך ב-27 בנובמבר בוטל מחוסר רווחיות בקו זה.

בספטמבר 2018 הודיעה החברה שמהראשון ביוני 2019 תוסיף החברה טיסה שבועית בקו בין מדריד לתל אביב וכך תהיה טיסה יומית של החברה בין היעדים.

## קישורים חיצוניים

* 

*  מדיה וקבצים בנושא אייר אירופה באתר Airliners.net
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות תעופה ספרדיות
קטגוריה:סקאיי טים
סקרלטי

**סקרלטי** היא משפחת מלחינים נודעת מתקופת הבארוק

קטגוריה:שמות משפחה
מאר דל פלאטה

[ממוזער|300px|[סירה|סירות דיג בנמל מאר דל פלאטה]]
ממוזער|300px|חוף רחצה במאר דל פלאטה
**מאר דל פלאטה** (בספרדית: **Mar del Plata**; מילולית: "ים הכסף") היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה. היא שוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי, כ-400 ק"מ דרומית לבירה, בואנוס איירס. העיר משמשת כמרכז דיג ונחשבת לאחד מאתרי הנופש הגדולים במדינה. בשנת 2010 התגוררו בה כ-614 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השביעית בגודלה בארגנטינה.

## היסטוריה
האזור היה מיושב גם לפני הגעת הספרדים. יש הטוענים כי פרדיננד מגלן היה האירופאי הראשון שהגיע לאזור, כשעבר במקום במסעו ב-1519, אך הראשון שהגעתו למקום מתועדת הוא סיר פרנסיס דרייק, ב-1578. הוא כינה את המקום "קייפ לובוס" (שילוב של אנגלית וספרדית, שפירושו "כף הזאבים", על שם מושבת אריות הים הגדולה שראה שם (בספרדית: זאבי ים)). הראשונים שהגיעו למקום בדרך היבשה היו הספרדים, ב-1581, אך המקום נותר בלתי מיושב.

ב-1746 הקימו הספרדים, בהוראת המלך, את המסדר הישועי "נואסטרה סניורה דל פילאר דה לוס פואלצ'ס", ליד לגונה דה לוס פאדרס ("אגם האבות") הסמוכה למאר דל פלאטה של ימינו. המסדר ננטש ב-1751, לאחר שהותקף בידי הילידים.

ב-1856 הגיע לאזור היזם הפורטוגלי ז'וזה קואליו דה מיירלס, שהקים מפעל לבשר מומלח. לראשונה החלה להתבסס במקום אוכלוסייה יציבה, בעיר שנקראה פוארטו דה לה לגונה דה לוס פאדרס ("הנמל של אגם האבות"). ב-1860 הגיע יזם נוסף, פטריסיו פראלטה ראמוס, שרכש אדמות באזור. ראמוס נחשב למייסדה של מאר דל פלאטה.

ב-10 בפברואר 1874 הוקמה מאר דל פלאטה באופן רשמי. ב-1886 חוברה העיר לרשת הרכבות, וב-1888 נפתח בה מלון הפאר בריסטול. עם הרכבת הגיעו מהגרים רבים, בעיקר איטלקים, ספרדים וצרפתים. המהגרים האיטלקים הם שפיתחו את הדיג, בשלהי המאה ה-19, אך הנמל נחנך רק ב-1916.

פיתוחה של העיר כיעד תיירותי החל בשנות ה-30 של המאה ה-20. בתחילה הייתה יעד לעשירים, שנפגעו פחות מהשפל הכלכלי הגדול, אך בשנות ה-50, תחת שלטון פרון, הפכה העיר נגישה גם למעמד הביניים ולמעמדות נמוכים יותר. התיירות המשגשגת האיצה את פיתוחה של העיר, ובשנות ה-60 שיעור הבניה למ"ר בעיר היה הגבוה בעולם. בשנות ה-70 וה-80 נחלשה התיירות, אך ענף הדיג התחזק.

ב-1978 הייתה העיר אחת מחמש הערים שבהן נערך המונדיאל. מאחר שאין בעיר קבוצות כדורגל בכירות, האצטדיון, שבו כ-43 אלף מקומות, עומד בדרך כלל בשיממונו.

ב-1982 שימש הנמל את ספינות חיל הים הארגנטינאי שיצאו להילחם במלחמת פוקלנד.

בנובמבר 2005 אירחה מאר דל פלאטה את ועידת האמריקות הרביעית, שזכורה בעיקר משום ששימשה זירת התגוששות בין נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, ונשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס בנושא ההצעה להקים אזור סחר חופשי באמריקה.

## כלכלה
התעשייה הבולטת במאר דל פלאטה היא תעשיית הדיג. בנוסף, יש בעיר מפעלי אריזה ומוצרי טלקומוניקציה.

לתיירות חלק חשוב בכלכלת העיר. חופי מאר דל פלאטה מושכים אליה כ-6 מיליון תיירים בשנה. מלבד חוף הים, משופעת העיר במוזיאונים, ויש בה מבנים רבים הבנויים בהשפעת סגנון האר דקו. מושבת אריות הים שראה פרנסיס דרייק עדיין חיה באזור, וניתן לצפות בבעלי חיים אלה שוחים באין מפריע בנמל.

מדי שנה נערכים בעיר מספר פסטיבלים בנושאים שונים: תיאטרון, קולנוע, אמנות, אופנה, ואפילו דיג.

## ערים תאומות
*  
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* האתר הרשמי של לשכת התיירות
* Mar del Plata Tourist Guide
* 

קטגוריה:ארגנטינה: ערי חוף
קטגוריה:ארגנטינה: ערי נמל
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1874
מריאנה פרדריקסון

**מריאנה פרדריקסון** (בשוודית: **Marianne Fredriksson**; 28 במרץ 1927, גטבורג – 11 בפברואר 2007, אוסטרסקר) הייתה סופרת שוודית, מן הנודעות והמתורגמות ביותר.

## ביוגרפיה
פרדריקסון הייתה עיתונאית מצליחה עד שנות ה-80, כאשר בעקבות משבר אמצע החיים הפכה לסופרת.

פרדריקסון כתבה שלושה עשר רומנים וכמה ספרים נוספים, אשר תורגמו ללמעלה מ-40 שפות, בהן גם עברית, ונמכרו ביותר מ-17 מיליון עותקים ברחבי העולם. ספריה המוקדמים עסקו בנושאים תנ"כיים בזווית שונה, ובהם "ספר חוה" ו"ספר קין". נושא בולט בספריה הוא הידידות, באשר לדבריה, בעתיד "הידידות תהיה חשובה יותר מאשר האהבה".

מספר מספריה עבדו לסרטים ומחזות. ב-2001 הספר "אנה, חנה ויוהנה" עובד למחזה על ידי אבי גיבסון בר-אל, עבור פסטיבל התיאטרון תיאטרונטו. ב-2012, הספר "סימון והאלונים" עובד לסרט על ידי הבמאית השוודית ליסה הולין.

## ספריה בעברית
***אינגה ומירה**, תרגמה מאנגלית שלומית הנדלסמן, כנרת תשס"ג (2003).
***אנה חנה ויוהנה**, מאנגלית לי עברון-ועקנין, כנרת, תל אביב, 1998.
***ילדה אהובה**, מאנגלית קטיה בנוביץ', כנרת 2006.
***סימון והאלונים**, כנרת, 1999.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות שוודיות
קטגוריה:עיתונאיות שוודיות
קטגוריה:ילידות 1927
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1927
קטגוריה:שוודיות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2007
אוניברסיטת פרוג'ה לזרים

**אוניברסיטת פרוג'ה לזרים** (באיטלקית: **Università per Stranieri di Perugia**) היא אוניברסיטה בעיר פרוג'ה שבאיטליה. זוהי אחת משתי האוניברסיטאות היחידות באיטליה המיועדות לתלמידים זרים (כלומר שאינם איטלקים), השנייה נמצאת בסיינה.
שמאל|ממוזער|250px|סמל אוניברסיטת פרוג'ה לזרים

את האוניברסיטה ייסד בניטו מוסוליני בשנת 1921, אולם החלה לפעול כמוסד אקדמי לאחר 1925. ניתן לראות את הקמת האוניברסיטה בתקופת הפשיזם כחלק מאמירה פוליטית-חברתית שמטרתה הייתה "להפיץ בעולם את העליונות האיטלקית". האוניברסיטה היא כיום מוסד בבעלות פרטית, ומטרתה פשוטה יותר: "ללמד ברמה גבוהה את השפה האיטלקית ואת תרבות איטליה, לסטודנטים זרים מרחבי העולם".

בשנת 1992 הפכה האוניברסיטה לעצמאית. בנוסף ללימודי השפה האיטלקית מציעה כיום האוניברסיטה תארים בתחומים רבים בשפות אחרות ובמדעי הרוח, וכן קורסים רבים. אוניברסיטת פרוג'ה לזרים מהווה יעד משיכה לסטודנטים רבים מרחבי העולם, מכיוון שהיא מציעה קורסים אינטנסיביים הן באיטלקית והן בנושאים שונים אחרים, בטווחי זמן שונים, כולל קורסים קצרים.

בזכות קיומו של הסכם בולוניה, מזכים לעיתים קורסים קצרים שנלקחו באוניברסיטת פרוג'ה לזרים בנקודות זכות באוניברסיטאות אחרות באיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

* 
* דף הבית של אוניברסיטת פרוג'ה לזרים

פרוג'ה לזרים
קטגוריה:פרוג'ה
פנתילאמין

**פנתילאמין** או **β-פנילאתילאמין** הוא אלקלואיד ומוליך עצבי מונואמיני. במוח האנושי הוא מתפקד בתור ממריץ. פנתילאמין הוא תרכובת טבעית המיוצרת מחומצת האמינו פנילאלנין על ידי דיקרבוקסילציה (הוצאת קבוצת קרבוקסיל מתרכובת) אנזימטית. כמו כן, הוא מצוי במאכלים רבים כגון שוקולד, שם הוא נוכח בייחוד לאחר התססה חידקית. ישנה סברה שלפנתילאמין המגיע ממזון יש השפעה פסיכואקטיבית אם נצרך בכמויות גדולות. עם זאת, הוא מפורק בזריזות על ידי האנזים MAO-B (מונואמין אוקסידאז), דבר המונע היווצרות ריכוז משמעותי במוח.

**פנתילאמינים מותמרים** או **נגזרות פנתילאמינים** הם קבוצה רחבה ומגוונת של תרכובות הכוללות מוליכים עצביים, הורמונים, סמים ממריצים, סמים פסיכדליים, אמפאטוגנים, סמים אנורקטיים, מרחיבי סימפונות, ונוגדי דיכאון. מבנה הפנתילאמין נמצא גם במבנים טבעתיים מסובכים יותר כמו מערכת הארגולין של LSD או מערכת המורפינאן של מורפין (ואופיואידים אחרים).

## כימיה
פנתילאמין הוא אמין ארומטי ונוזל חסר צבע בטמפרטורת החדר. הוא מסיס במים, אתנול ואתר. עם חשיפתו לאוויר, יוצר הפנתילאמין קרבונט כתוצאה מתגובה עם פחמן דו-חמצני. פנתילאמין הוא בסיסי מאוד ויוצר הידרוכלוריד (מלח עם חומצת מימן כלורי) גבישי יציב בעל נקודת התכה של 217°C. פנתילאמין גורם לגירוי בעור.

## פנתילאמינים מותמרים
מסגרת|שמאל|מבנה כללי של פנתילאמינים מותמרים. ראו טבלה בהמשך

לפנתילאמינים מותמרים תוספות כימיות בטבעת הפניל, בשרשרת האליפטית (שרשרת הצד), ו/או בקבוצת האמין.
* אמפטמינים הם תרכובות הומולוגיות לפנתילאמינים (כלומר מקיימות אותה נוסחה כללית) הנושאות קבוצת אלפא-מתיל (α-CH3) בשרשרת הצד (כלומר, קבוצת מתיל המחוברת במיקום האלפא).
* קטכולאמינים הם פנתילאמינים הנושאים שתי קבוצות הידרוקסי במיקומים ה-3 וה-4 של טבעת הפניל. קטכולאמינים לדוגמה הם ההורמונים והמוליכים עצביים דופמין, אפינפרין (אדרנלין), ונוראפינפרין.
* חומצות האמינו פנילאלנין וטירוזין הן פנתילאמינים הנושאים קבוצת קרבוקסיל (COOH) במיקום האלפא של שרשרת הצד.
* סדרת ה-2C הם פנתילאמינים עם קבוצות מתוקסי (O–CH3-) מחוברות במיקומים ה-2 וה-5 וללא קבוצת מתיל במיקום האלפא.

### פרמקולוגיה
פנתילאמינים מותמרים רבים פעילים פרמקולוגית (פעילים כסמים) בשל דמיונם למוליכים העצביים המונואמיניים:
* סמים ממריצים כמו האלקלואידים הצמחיים אפדרין וקאתינון והסמים הסינתטיים אמפטמין ומתילפנידייט (ריטלין).
* הלוצינוגנים פסיכדליים כמו האלקלואיד הצמחי מסקלין והסם הסינתטי 2C-B.
* אמפתוגנים כמו MDMA (אקסטזי).
* סמים אנורקטיים (סמים הגורמים לאיבוד התיאבון) כמו פנטרמין, פנפלוראמין ואמפטמין.
* מרחיבי סימפונות כמו אפדרין וסלבוטמול.
* נוגדי דיכאון כמו בופרופיון ומעכבי מונואמין אוקסידאז (MAOI's) פנלזין וטראנילציפרומין.

## טבלת המרה
בטבלה הבאה ערוכים כמה מהפנתילאמינים החשובים יותר. לצורך הפשטות, הסטריאוכימיה של שרשרת הצד אינה מוסברת בטבלה. ידועים מאות פנתילאמינים סינתטיים אחרים, בייחוד בשל עבודתו החלוצית של אלכסנדר שולגין, המתוארת בהרחבה בספרו PiHKAL ("פנתילאמינים שהכרתי ואהבתי").

700px

## קישורים חיצוניים

* דף נוהלי בטיחות על פנתילאמין
* סקירה וסיכום של PiHKAL, הכוללת טבלה של יותר מ-300 פנתילאמינים: פורמט ascii, פורמט postscript

## הערות שוליים

קטגוריה:אלקלואידים
קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים
כללי טיסת ראייה

שמאל|ממוזער|300px| קטע ממפת נתיבי תובלה נמוכים (לפי כללי טיסת ראיה מבוקרת – CVFR): פירוט נתיבים ומעברי קשר באזור המרכז. גובה הטיסה בכל כיוון בנתיב מסומן בתוך חץ צהוב. נקודות דיווח חובה מסומנות במשולשים צהובים, שדות תעופה בעיגולים צהובים, ומעברי הקשר מצוינים בסגול
טיסה לפי **כללי טיסת ראייה** (בראשי תיבות: **כט"ר**; באנגלית: Visual flight rules; בראשי תיבות: **VFR**) היא טיסה שבה הניווט מתבצע לפי הראייה. הטייס מנווט את המטוס על ידי התייחסות לנקודות קרקעיות שאותן הוא מכיר. לרוב מדובר בתוואי קרקע בולט כגון נחל, הר או כל גוף בולט.

כדי לטוס טיסת ראייה חוקית ישנם מספר תנאים החייבים להתקיים כגון ראות אופקית מספקת ומרחק מעננים ומגורמים אחרים החוסמים את הראייה. הכללים לפיהם טסים בטיסה שבמהלכה המטוס טס בנתיבים מסוימים, בגובה מסוים ובנקודות שאותן מזהה הטייס על פי מראה בלבד ("צמתים אוויריים" שבהם בדרך כלל עוברים מנתיב לנתיב), נקראים **כללי טיסת ראייה מבוקרת** או **כטר"ם** (CVFR).

## ראו גם
*כללי טיסת מכשירים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בקרה אווירית
מתוקסי

בכימיה (בעיקר כימיה אורגנית), **מתוקסי** (באנגלית: **Methoxy**) היא קבוצה פונקציונלית הבנויה מקבוצת מתיל הקשורה לאטום חמצן. נוסחתה הכימית היא R-O-CH3.

קבוצת מתוקסי היא חומר מחזר ויכולה להביא לירידה בחומציות של פנול.

במונחון IUPAC מציינת לרוב התחילית "מתוקסי" אתר.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות