open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דורון יעקבי

**דורון יעקבי** (1946–2008) היה אמן וקדר ישראלי.

דורון יעקבי נולד בהרצליה בשנת 1946. בין השנים 1964-1960 למד בויצ"ו צרפת. בין היתר למד שם קדרות אצל פאולה אהרונסון. בשנת 1968 עבד לתקופה קצרה במפעל לפיד. עיקר עבודתו היה בתחום הקדרות. עבודותיו המוקדמות התייחסו אל מסורת הקדרות הארצישראלית-ארכאולוגית. יעקבי התמחה במיוליקה על חימר אדום, והחל משנות ה-80 של המאה ה-20, גם בטכניקת ראקו. הכלים שיצר, נעים מכלים מסורתיים-פונקציונלים, לכלים בעלי אופי פיסולי.

בשנת 1989 היה שותף להקמת סטודיו וחנות קואופרטיבית, בבית שהיה שייך ליעל גורפינקל בקרבת נמל יפו. בשנת 1990 הציג תערוכת יחיד בגלריה רוח כדים בשם "מיוליקה רקו", וב-1993 הציג תערוכת יחיד בבית אהרון כהנא ברמת גן.

## קישורים חיצוניים
*
* דורון יעקבי, באתר סקר אמנות הקיר
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
קולרד

**קולרד** (שם מדעי: *Brassica oleracea var. viridis*) הוא צמח עלים ירוק ממשפחת המצליבים ומקורו מיוחס לאזורי המזרח התיכון ומערב אסיה.

הקולרד הוא צמח חד-שנתי או דו-שנתי הגדל לגובה של עד מטר אחד, העלים שלו רחבים, חלקים ובעלי גוון ירוק כהה, הוא עמיד במיוחד לקור.

## גידול
הקולרד מותאם לגידול בתנאי אקלים מגוונים, כולל אקלים ים-תיכוני, סובטרופי וממוזג.

הצמח עמיד לקור ויכול לגדול בתנאי עמידות לקור, עליו כהים, לרוב בצבע ירוק עד ירוק כהה, ולעיתים גם בצבע סגול.

הקולרד אינו יוצר ראש צפוף אלא מתאפיין בעלים נפרדים הגדלים לאורך גבעול מרכזי.

## ערך תזונתי
עלי קולרד עשירים בוויטמינים ומינרלים, במיוחד ויטמינים A, C ו-K, וכן בסידן, ברזל וסיבים תזונתיים, צריכתם תורמת לבריאות הלב, חיזוק העצמות ושיפור תפקוד מערכת העיכול.

## שימושים קולינריים
הקולרד נפוץ בעיקר במטבח הדרום-אמריקאי, שם מבשלים אותו באיטיות עם תבלינים ולעיתים קרובות עם בשר מעושן, בישולו מסייע בריכוך המרקם ובהפחתת המרירות הטבעית שבו.

במטבחים ים-תיכוניים ואפריקאיים, הקולרד משמש במנות מבושלות, מוקפצות או כמילוי למאכלים ממולאים, אך ניתן לצרוך אותו גם טרי בסלטים.

### מנות המכילות קולרד
* מיליו פריטו
* קאלדו ורדה
* סרמה
* סאג

## קישורים חיצוניים

* מתכון לטורטיית קולרד במילוי טונה וירקות, באתר בא-במייל
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ירקות
בייבלייד X

**בייבלייד X** (באנגלית: **Beyblade X**) היא סדרת אנימה ועיבוד למאנגה "בייבלייד X", שהוכרזה ב-14 במאי 2023 על ידי טקארה טומי. הסדרה היא הרביעית בזיכיון בייבלייד.

האנימה מופקת על ידי OLM בבימויו של מוטו טרדה. עיצובי הדמויות נוצרו על ידי יושיהירו נגאמורי והאחראי על הקומפוזיציה של הסדרה בפרקים 1-39 הוא קאזוהו היודו, בעוד שהיקארו מונו נכנס לתפקיד החל מפרק 38.

העונה הראשונה שודרה לראשונה ב-6 באוקטובר 2023 והסתיימה ב-4 באוקטובר 2024. ישר אחרי סיום העונה הראשונה, הסדרה חודשה לעונה שנייה, ששודרה לראשונה ב-18 באוקטובר 2024. בישראל העונה הראשונה שודרה לראשונה ב-29 בדצמבר 2024 בערוץ ניקלודיאון בדיבוב העברי והסתיימה ב-3 באפריל 2025.

בארצות הברית העונה הראשונה שודרה לראשונה ב-13 ביולי 2024 בערוץ דיסני XD והסתיימה ב-28 ביוני 2025.

## תקציר העלילה
רובין מתחרה לצד חבריו בקרבות בייבלייד שונים, כדי להיות שחקני הבייבלייד הכי טובים שיש.

## מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי אפי בן ישראל והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.

## שידור

## פרקים
### עונה 1

### עונה 2

### עונה 3

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:אנימה ומאנגה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה יפניות
ירון קידר

**ירון קידר** (נולד ב-29 באפריל 1965) הוא עורך דין ישראלי, שהיה הראשון לעמוד בראש רשות התאגידים במשרד המשפטים.

## ביוגרפיה
קידר נולד ברמת השרון ולמד בתיכון רוטברג בעיר. בשנים 1987–1991 למד לתואר ראשון במשפטים ותואר שני בהצטיינות במשפט ציבורי באוניברסיטת תל אביב, והוסמך כעורך דין בשנת 1992.

בשנים 2006–2008 למד לתואר שני בהצטיינות במשפט ציבורי בינלאומי מאוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.

## קריירה מקצועית
ב-1992 התמנה כיועץ המשפטי של סיעת מרצ בכנסת. ב-1994 נבחר על ידי יו"ר ההסתדרות הנבחר חיים רמון לשמש כיועץ המשפטי להסתדרות. כשסיים את תפקידו ב-1997 הצטרף כשותף למשרד עורכי הדין הפרטי מאירי יצחקי ורשאי, שרמון היה שותף בו בעבר. ב-2002 נבחר לעמוד בראש קרן הגמלאות המרכזית של עובדי ההסתדרות.

בשנת 2004 המליצה עליו ועדת האיתור בפני שר המשפטים טומי לפיד כמינוי קבוע לתפקיד רשם העמותות, במקומה של רות שלגי, שהחליפה את עמירם בוגט לאחר שפוטר על ידי שר הפנים אברהם פורז. קידר היה הראשון בתפקיד לאחר שמשרד הרשם הועבר ממשרד הפנים למשרד המשפטים, ובתפקידו היה קידר גם רשם החברות ורשם המפלגות. קידר שימש בתפקיד עד ל-2008 ובמסגרת תפקידו הקים את רשות התאגידים ועמד בראשה. במהלך כהונתו היה אחראי לפרסום דו"ח חמור על אופי התנהלותו של חבר הכנסת לשעבר, הרב יוסף בא-גד, שעמד בראש ישיבת נחלים, וסייע לבית המשפט המחוזי בתל אביב לפשר בין נכדיו של נתן אלתרמן לבין אוניברסיטת תל אביב בנוגע לתמלוגים משיריו של המשורר.כרשם המפלגות אישר קידר ב-2006 את רישום מפלגת "קדימה" של אריאל שרון.

לאחר פרישתו ממשרד המשפטים, הקים קידר ב-2009 עם בוגט, קודמו בתפקיד רשם העמותות, משרד עורכי דין פרטי המתמחה בליווי משפטי של עמותות, הקדשות וחברות לתועלת הציבור.

בשנים 2008–2018 הצטרף כיועץ ל”שולחן העגול” הלאומי המפגיש את המגזר הממשלתי, המגזר העסקי והמגזר השלישי, ובשנים 2012–2016 שימש גם כיו”ר המועצה הציבורית של ארגון “מידות”.

עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל הצטרף כיועץ משפטי לקרן החירום הלאומית "יחד ננצח".

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* ירון קידר באתר משרד עורכי הדין וייס שוורץ קידר

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:רשמי המפלגות
קטגוריה:רשות התאגידים
קטגוריה:עובדי משרד המשפטים
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
2013 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2013 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

* 7 במרץ – יום הספר העולמי הופך לאירוע רשמי של אונסק"ו.
* אפריל – ג'יי קיי רולינג מוציאה לשווקים את הרומן הבלשי קריאת הקוקייה תחת שם העט רוברט גלבריית'. שלושה חודשים לאחר מכן נחשפה בתקשורת הזהות האמיתית של האדם שכתב בפועל את הספר.
* 28 בנובמבר – שלוש יצירות מאת ג'יי די סלינג'ר, אשר מעולם לא פורסמו, דולפות לאינטרנט.

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה – אמריקנה
* דן בראון – התופת
* ניל גיימן – אוקיינוס בקצה המשעול
* סטיבן קינג – דוקטור סליפ
* הרוקי מורקמי – צקורו טזאקי חסר הצבע ושנות העלייה לרגל שלו
* ריק ריירדן – בית האדס
* ג'יי קיי רולינג (תחת שם העט רוברט גלבריית') – קריאת הקוקייה
* דונה טארט – החוחית

### ספרי ילדים ונוער
* אנתוני הורוביץ – רולטה רוסית

## נפטרו
ממוזער|150px|טום קלנסי
* 20 בינואר – טויו שיבטה, משוררת יפנית (נולד ב-1911)
* 8 בפברואר – אלן שארפ, סופר ותסריטאי סקוטי (נולד ב-1934)
* 24 בפברואר – סטפן הסל, סופר ודיפלומט צרפתי יליד גרמניה (נולד ב-1917)
* 23 ביוני – ריצ'רד מת'סון, סופר אמריקאי ותסריטאי, בעיקר בפנטזיה, ספרות אימה, ומדע בדיוני. (נולד ב-1926)
* 2 בספטמבר – פרדריק פול, סופר ועורך מדע בדיוני אמריקני (נולד ב-1919)
* 18 בספטמבר – מרסל רייך-רניצקי, פובליציסט ומבקר ספרות גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-1920)
* 1 באוקטובר – טום קלנסי, סופר אמריקאי (נולד ב-1947)

## פרסים
* פרס דייוויד כהן: הילרי מנטל
* פרס מאן בוקר: המאורות מאת אלינור קטון
* פרס נובל לספרות: אליס מונרו
* פרס לסיפורת מאת נשים: "May We Be Forgiven" מאת א. מ. הומס

## קישורים חיצוניים

*
2014 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2014 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים
* 22 במאי – פורסם לראשונה התרגום לביאוולף משנת 1926 שנכתב על ידי ג'. ר. ר. טולקין.
* 10 ביוני – במסגרת מתקפת דאעש בצפון עיראק ארגון דאעש וכוחות ג'יהאדסטים נוספים כובשים את העיר מוסול, ומתקיימת שריפת ספרים נרחבת בספריות של מוסול, במסגרת ההתמקדות של דאעש בהרס נכסי תרבות.
* 25 בנובמבר – הוכרז לראשונה שהתגלה עותק של מהדורת הפוליו הראשונה של מחזותיו של ויליאם שייקספיר בספרייה הציבורית בסן-אומר בצפון צרפת.

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* פירס בראון – מרד אדום
* ג'סי ברטון – המיניאטורות
* אנתוני דואר – כל האור שאיננו רואים
* דויד גרוסמן – סוס אחד נכנס לבר
* אמילי סנט ג'ון מנדל – תחנה אחת-עשרה
* ריק ריירדן – דם האולימפוס
* אולגה טוקרצ'וק – ספרי יעקב

### ספרי עיון
* כריסטוף גילווי – צרפת הפריפרית: כיצד הקרבנו את המעמדות העממיים
* רוג'ר סקרוטון – להיות שמרן

## שנפטרו
* 14 בינואר – חואן חלמן, משורר ארגנטינאי (נולד ב-1930)
* 17 באפריל – גבריאל גארסיה מארקס, סופר, עיתונאי ותסריטאי קולומביאני, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1982 (נולד ב-1927)
* 6 במאי – פרלי מואט, סופר קנדי ופעיל למען איכות הסביבה (נולד ב-1921)
* 28 במאי – מאיה אנג'לו, סופרת, משוררת ופעילת זכויות אזרח אמריקאית (נולדה ב-1928)
* 25 ביוני – אנה מריה מטוטה, סופרת ספרדייה (נולדה ב-1925)
* 13 ביולי – נדין גורדימר, סופרת ופעילה פוליטית יהודייה דרום אפריקנית. כלת פרס נובל לספרות לשנת 1991 (נולדה ב-1923)
* 27 בנובמבר – פ.ד. ג'יימס, סופרת אנגליה של ספרי מתח (נולד ב-1920)
* 29 בנובמבר – מארק סטרנד, משורר יהודי-אמריקאי, מסאי ומתרגם, חתן פרס פוליצר (נולד ב-1934)
* 30 בנובמבר – רדווא עאשור, סופרת מצרית (נולדה ב-1946)
* 24 בדצמבר – לי ישראל, סופרת יהודייה-אמריקאית (נולד ב-1939)

## פרסים
* פרס מאן בוקר: "The Narrow Road to the Deep North"  מאת ריצ'רד פלנגן
* פרס נובל לספרות: פטריק מודיאנו

## קישורים חיצוניים

*
לדיסלב הכט

**לדיסלב הכט** (בהונגרית: **Hecht László**, בצ'כית: **Ladislav Hecht**; 31 באוגוסט 1909 – 27 במאי 2004), היה טניסאי יהודי-אמריקאי יליד צ'כוסלובקיה. 

## ביוגרפיה
לדיסלב הכט נולד בשנת 1909 בעיר ז'לינה שאז הייתה חלק של האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה האזור נכלל בשטח צ'כוסלובקיה. בגיל 11 הכט החל אימוני טניס ובשנת 1931 עבר לפראג.

בשנת 1932 במשחקי המכביה הראשונה הכט זכה במדליית זהב.

בשנת 1934 לצד צ'כי רודקיל מנצל הוא ניצח בתחרות זוגות שנערכה במונטה קרלו. בשנים 1935/1936 הם נסעו למדינות המזרח הרחוק והשתתפו במספר תחרויות יחידים וזוגות גברים.

בשנת 1937 זוג הכט/מנצל הגיעו לחצי הגמר באליפות וימבלדון בתחרות זוגות ובשנת 1938 הכט הגיע לרבע הגמר בתחרות יחידים.

החל משנת 1930 הכט היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של צ'כוסלובקיה ושיחק בה עד לשנת 1939.

בשנת 1936 הכט עבר לבודפשט ובהמשך לאוסטרליה.

בשנת 1939 הכט הגיע לארצות הברית ובהמשך קיבל אזרחות אמריקאית. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא עבד בתעשייה ביטחונית.
 
בהיותו בארצות הברית הכט המשיך להשתתף בתחרויות גם אחרי סיום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 בהיותו בגיל 38 הוא ניצח בתחרות שנערכה בברוקלין.

לאחר סיום הקריירה הכט פנה לעסקים והתגורר בקווינס.

ב-2005 התקבל הכט להיכל התהילה של הטניס. בשנת 1966 אצטדיון בברטיסלבה נקרא על שמו.

הכט נפטר בשנת 2004.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאים צ'כים
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לארצות הברית
קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:טניסאים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: טניסאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1940

**האליפות הלאומית של ארצות הברית בטניס 1940** הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא. תחרויות זוגות התקיימו במועדון הקריקט בפרברי בוסטון. הם החלו ב-18 באוגוסט והסתיימו ב-23 באוגוסט. תחרות הנשים ותחרות הגברים התקיימו במועדון הטניס וסט סייד שבניו יורק. הם החלו ב-2 בספטמבר והסתיימו ב-9 בספטמבר.

כמו בשנה הקודמת אליס מרבל זתכה ב-3 תחרויות.
## התחרות
### תחרות הגברים
ימין|ממוזער|180px|דונלד מקנייל (בימין), מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 78 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. 10 הטניסאים החזקים קיבלו דירוג כדלקמן:

# בובי ריגס (), מנצח תחרות 1939, הפסיד בגמר
# '''דון מקניל (), ניצח בתחרות
# פרנסיס קובץ' (), הודח ברבע הגמר
# פרנק פרקר (), הודח ברבע הגמר
# ג'ו האנט (), הודח בחצי הגמר
# הנרי פרוסוף (), הודח בסיבוב הרביעי
# בריאן גרנט (), הודח בסיבוב הרביעי
# אלווד קוק (), הודח בסיבוב הרביעי
# גרדנר מלוי (), הודח בסיבוב הראשון
# ולבי ואן הורן (), הודח בסיבוב השני

מנצח אליפות 1939 בובי ריגס מארצות הברית שיחק במשחק הגמר נגד דונלד מקניל האמריקאי והפסיד ב-5 מערכות.

### תחרות הנשים
ימין|ממוזער|180px|אליס מרבל, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 55 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. בוצע דירוג לטניסאיות אמריקאיות בלבד.

במשחק הגמר מנצחת תחרות 1939 אליס מרבל (ארצות הברית) שיחקה נגד הלן ג'ייקובס (ארצות הברית) וניצחה ב-2 מערכות.

### תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר זוג אמריקאי ג'ק קרמר/טד שרודר שיחקו נגד זוג אמריקאי נוסף גרדנר מלוי/הנרי פרוסוף וניצחו אותם ב-3 מערכות.
### תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. הזוגות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:

במשחק הגמר מנצחות תחרויות 1937-1939 אליס מרבל/שרה פלפרי מארצות הברית נפגשו עם זוג אמריקאי לא מדורג דורותי בנדי/מרג'ורי ואן רין וניצחו אותם ב-2 מערכות.

### תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. במשחק הגמר אליס מרבל/בובי ריגס (ארצות הברית)שיחקו נגד זוג אמריקאי דורותי בנדי/ג'ק קרמר וניצחו אותם ב-2 מערכות. לאליס מרבל זה היה הניצחון הרביעי בתחרות זוגות מעורבים באליפות ארצות הברית הפתוחה.

## קישורים חיצוניים
* Collins, Bud (2010). The Bud Collins History of Tennis (2nd ed.). [New York]: New Chapter Press. pp. 58–60. .
* תחרות הגברים
* תחרות הנשים
* זוגות מעורבים וזוגות נשים

## הערות שוליים

1940
טניס
קטגוריה:1940 בארצות הברית
אדריאן קוויסט

**אדריאן קוויסט** (באנגלית: **Adrian Karl Quist**; 23 בינואר 1913 – 17 בנובמבר 1991), היה טניסאי אוסטרלי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-30 במיוחד במשחקי זוגות גברים. לזכותו 17 זכיות בתחרויות גראנד סלאם מהם 14 בזוגות, זכייה בגביע דייוויס במדי נבחרת אוסטרליה (1939). קוויסט זכה בגראנד סלאם בתחרויות זוגות גברים בכל ארבע התחרויות.

## קריירת טניס
אדריאן קוויסט נולד בעיירה מלינדי שבאוסטרליה הדרומית. אביו היה ספורטיא בולט ובעל חנות לדברי ספורט. בהמשך המשפחה עברה לאדלייד.

קוויסט ניצח מספר פעמים באליפות אוסטרליה הפתוחה בתחרות הגברים. יחד עם זאת מומחיותו הייתה בתחרות זוגות. כבר בשנים 1933 ו-1934 הוא הגיע לראשונה למשחקי הגמר בתחרויות זוגות גראנד סלאם. בהמשך הוא ניצח 14 פעמים באליפות וימבלדון, אליפות אוסטרליה הפתוחה, אליפות צרפת הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה.

בשיא הקריירה של קוויסט החלה מלחמת העולם השנייה. לאחר הפסקה של 5 שנים קוויסט חזר לתחרויות וזכה מספר פעמים בתחרויות זוגות של אליפות אוסטרליה הפתוחה לצד ג'ון ברומוויץ'. בשנת 1950 הם זכו באליפות וימבלדון. בשנת 1951 בגיל 38 הוא הפסיד בגמר תחרות זוגות של אליפות אוסטרליה הפתוחה.

קוויסט זכה עם נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה בגביע בשנת 1939 והיה עם הנבחרת בגמר בשנים 1946 ו-1948.

לאחר פרישה מטניס קוויסט היה עיתונאי של The Sydney Morning Herald.

ב-1984 התקבל קוויסט התקבל להיכל התהילה של הטניס.

קוויסט נפטר בשנת 1991.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאים אוסטרלים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:נפטרים ב-1991
מיהאי מאייר

**מיהאיי מאייר** (בהונגרית: **Mihály Mayer**; 27 בדצמבר 1933 – 4 בספטמבר 2000) היה שחקן ומאמן כדורמים יהודי-הונגרי, פעמיים אלוף אולימפי (מלבורן 1956 וטוקיו 1964) בכדורמים. אחד משמונה שחקני הכדורמים בכל הזמנים שזכו ב-4 או יותר מדליות אולימפיות. כמאמן הוביל את נבחרת הונגריה בכדורמים לזכייה במדליית כסף באליפות עולם (גואיאקיל 1982).

## ביוגרפיה
מאייר נולד וגדל באויפשט, רובע בבודפשט למשפחה יהודית.

באולימפיאדת מלבורן הוא זכה עם נבחרתו במדליית זהב. שיחק ב-4 משחקים בטורניר כולל במשחק הדם במים והבקיע גול אחד.

באולימפיאדת רומא הוא זכה עם נבחרתו במדליית ארד. שיחק ב-3 משחקים בטורניר והבקיע גול אחד.

באולימפיאדת טוקיו הוא זכה עם נבחרתו במדליית זהב. שיחק ב-5 משחקים בטורניר.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי הוא זכה עם נבחרתו במדליית ארד. שיחק בכל 8 המשחקים בטורניר.

### קריירה כמאמן
כמאמן זכה מאייר ב-5 אליפויות הונגריה בכדורמים (1970–1974) וחמישה גביעי הונגריה בכדורמים (1970, 1974, 1976, 1977 ו-1978) עם קבוצות שונות. הוא זכה עם קבוצתו בגביע אירופה בשנים 1977 ו-1979. באליפות אירופה שנערכה בשנת 1981 הוא הוביל את נבחרת הונגריה לזכייה במדליית ארד ובאליפות העולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור באוגוסט 1982 הוא הוביל את נבחרת הונגריה כמאמן לזכייה במדליית כסף.

## ראו גם
* משחק הדם במים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:שחיינים יהודים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחקני כדורמים הונגרים
קטגוריה:שחקני כדורמים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: כדורמים
קטגוריה:הונגריה: אישים בספורט
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1933
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2000
אליפות ישראל באתלטיקה 2024

**אליפות ישראל באתלטיקה ה-88** נערכה בין ה-26 ביוני ל-27 ביוני 2024 באצטדיון הדר יוסף שבתל אביב.

## אתלטיות מצטיינות
* אסטל ולאנו (מכבי תל אביב) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס ומדליית כסף ביידוי פטיש.
* אלינה דרוטמן (מכבי ראשון לציון) זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
* סיון אוירבך (מכבי חיפה כרמל) זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר.

## אתלטים מצטיינים
* בלסינג אפריפה (מכבי תל אביב) זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

## תוצאות הנשים
### מקצועות המסלול

### מקצועות השדה

## תוצאות הגברים
### מקצועות המסלול

### מקצועות השדה

## קישורים חיצוניים
* תוצאות רשמיות - אליפות ישראל באתלטיקה ה-88, אתר איגוד האתלטיקה בישראל, 26-27/6/24

קטגוריה:אליפויות ישראל באתלטיקה
קטגוריה:2024 בישראל: ספורט
קטגוריה:תל אביב-יפו: תחרויות אתלטיקה
וזיר (מצרים העתיקה)

ממוזער|שמאל|200px|ציור של וזיר המבוסס על ציורי קברי הממלכה הקדומה.

**וזיר** היה הפקיד הגבוה ביותר במצרים העתיקה ששירת את פרעה (השליט) במהלך תקופות הממלכות הקדומה, התיכונה והחדשה. בקרב אגיפטולוגים, וזיר הוא התרגום המקובל ל-tjati, tjaty במצרית. ההוראה של רחמירע (הוראת הוזיר ), טקסט מתקופת הממלכה החדשה, מגדירה רבות מהחובות של ה-tjaty, וקובעת קודי התנהגות. לעיתים קרובות מונה וזיר על ידי פרעה. במהלך השושלת הרביעית ותחילת השושלת החמישית, מונה הוזיר אך ורק ממשפחת המלוכה; מהתקופה שסביב שלטונו של נפריר כא רע קאקאי ואילך, הם נבחרו על פי נאמנות וכישרון או ירשו את התפקיד מאבותיהם.

## אחריות
[ממוזער|ימין|200px|פסל של המיאונו (Hemiunu), הוזיר והמעצב של הפירמידה של [ח'ופו, במוזיאון Roemer- und Pelizaeus Hildesheim, גרמניה. רגליו מונחות על עמודי הירוגליפים, הצבועים בצהוב, אדום, חום ושחור.]]
הוזיר מונה על ידי הפרעונים. חובתו העליונה של הוזיר הייתה לפקח על ניהול המדינה, בדומה לראש ממשלה. לפעמים זה כלל פרטים קטנים כמו דגימת אספקת המים של העיר. כל שאר המפקחים והפקידים בעלי הדרג הנמוך יותר, כמו גובי מיסים  ולבלרים, דיווחו לוזיר. הרשות השופטת הייתה חלק מהמינהל האזרחי, וגם הוזיר ישב שם. בכל עת, פרעה יכול היה להפעיל את השליטה שלו על כל היבט של השלטון, ולעקוף את החלטות הוזיר. הוזיר גם פיקח על אבטחת פרעה והארמון על ידי פיקוח על בואם ויציאתם של מבקרי הארמון. הוזיר פעל לעיתים קרובות גם כנושא החותם של פרעה, והיה מתעד סחר. מהשושלת החמישית ואילך, הוזיר, שהיה עד אז הפקיד הבירוקרטי האזרחי הגבוה ביותר, החזיקו באחריות העליונה לניהול הארמון והממשלה, לרבות תחום השיפוט, סופרים, ארכיון המדינה, אסמות מרכזיות, אוצר, אחסון מוצרים עודפים וחלוקה מחדש שלהם, ופיקוח על פרויקטי בנייה כגון הפירמידה המלכותית. בתקופת הממלכה החדשה היה וזיר למצרים העליונה ולמצרים התחתונה כל אחת.

## הוראת הוזיר
על פי הוראת הוזיר , מסמך מתקופת הממלכה החדשה המתאר את משרתו של הוזיר, היו תכונות והתנהגויות מסוימות שנדרשו כדי להיות וזיר:
* לפעול לפי החוק
* תשפוט בהגינות
* אל תפעל בכוונה או בעקשנות

## ראו גם
* וזיר
* שוגון

## קישורים חיצוניים

*Ancient Egyptian government and the role of viziers
*The vizierate
*aldokkan.com


## הערות שוליים

קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:תוארי אצולה
מייקל קולינס (שחקן)

**רוי מייקל קולינס** (באנגלית: **Roy Michael Collins**; 21 במאי 1922 – 25 בדצמבר 1979) היה שחקן אנגלי. הופיע, בין היתר, בסרטים "הנער מברוקלין", "להטביע את הביסמרק!" ו"גולדפינגר" ובסדרות טלוויזיה רבות בבריטניה, כגון "קו אונידין". בסך הכל הופיע ביותר מ-110 סרטים וסדרות במשך 33 שנים.

בשנותיו האחרונות התגורר קולינס בקולומביה הבריטית שבקנדה, שם נפטר ממחלת הסרטן בגיל 57. הוא נקבר בקולומביה הבריטית.

מאוחר יותר התברר שקולינס היה זה שדובב את קולו של גרט פרובה, שגילם את דמותו של אוריק גולדפינגר בסרט "גולדפינגר". זאת משום שפרובה היה גרמני ובקושי שלט בשפה האנגלית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1979
קים פוסיבול: כה הדרמה

**קים פוסיבול: כה דרמה** (באנגלית: **Kim Possible Movie: So the Drama**) הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני בהפקת Disney Television Animation, שיצא ב-8 באפריל 2005. זהו הסרט השני המבוסס על סדרת הטלוויזיה המונפשת "קים פוסיבול". הסרט כולל שילוב של הנפשה מסורתית והנפשה ממוחשבת. בישראל הסרט שודר בשנת 2007 בערוץ ג'טיקס בדיבוב העברי בגרסאת הפרקים (שודר כפרקים 63-65 תחת השם ״ממש דרמטי״) עם צוות המדבבים המקורי של הסדרה בעברית, ושנה לאחר ששירות הסטרימינג "דיסני+" יצא לישראל הוא הופץ שם בדיבוב עברי חדש.

זהו הסרט המקורי המונפש הראשון של ערוץ דיסני. הסרט שודר כמה פרקים לפני הפרקים האחרונים בעונה השלישית של הסדרה, אך נחשב לסיום העונה השלישית בגרסה תלת-חלקית.

## תקציר העלילה
ד"ר דראקן פיתח תוכנית חדשה ומורכבת להשתלט על העולם. בין שלבי התוכנית נמצאים: רכישת עיצוב צעצוע חדש שנגנב מהמפתח היפני "נאקאסומי", יצירת אנדרואידים סינתודרוניים ופרויקט מחקר ביזארי שמחפש לחקור את אורח החיים של נערות מתבגרות.

בינתיים, קים פוסיבול מבינה שהקריירה שלה כגיבורת על השאירה לה רק את רון סטופבל כבחירה פוטנציאלית לדייט למסיבת הסיום, מה שגורם לה לדאגה. רון מציג את קים לאריק, התלמיד החדש, והם במהרה הופכים לזוג, מה שגורם לרון הקנאי להרגיש שהוא נדחק מחייה של קים. בנוסף, רון מתחיל לשים לב לשינויים מעצבנים רבים ב"בואנו נאצ'ו", רשת המזון המהיר האהובה עליו.

## מדבבים
לסרט קיימים שני דיבובים בעברית. הגרסה הראשונה דובבה יחד עם יתר פרקי הסדרה עם המדבבים המקוריים בעברית, והיא שודרה בגרסת הפרקים (פרקים 63-65, שודר תחת השם ״ממש דרמטי״). הגרסה השניה דובבה ב2023 עם מדבבים חדשים, בעוד דן קיזלר, אמנון וולף, הדר שחף מעיין ויהונתן מגון שבו לתפקידיהם. גרסה זו דובבה עבור גרסת הסרט באורך מלא ועלה לראשונה בדיסני+.

## הפקה
הסרט היה אמור להיות במקור סיום הסדרה, אך ערוץ דיסני חידש את הסדרה לעונה רביעית משום שהמעריצים ביקשו עוד. העונה החדשה שודרה לראשונה ב-10 בפברואר 2007, עם אירועים שממשיכים לאחר הסרט עצמו. בסרט נכלל השיר "יכול להיות" של כריסטי קרלסון רומנו. העלילה של הסרט דומה לפרק הראשון של הסדרה, "התאהבות".

## דירוג
בערב הבכורה של הסרט, הסרט קיבל דירוג משקי בית של 3.6 – כ-3.1 מיליון צופים.

דייוויד נוסר מ"Reel Film Reviews" דירג את הסרט 2.5 מתוך 4, וציין שהעלילה לא כזאת מובנת ושילדים ייהנו ממנו יותר מאשר מבוגרים, אך הוא באמת מצחיק עם דיבוב טוב יותר ממה שציפו. קווין קאר מ"7M Pictures" דירג את הסרט 3.5 מתוך 5, והצהיר שהסרט אולי לא הכי טוב, אך עבור הקהל המתאים זה יהיה מעולה. העורך מייק לונג מ"Jackass Critics", שהתייחס לסרט כסיום אפשרי לסדרה, כתב כי "זהו סיום הולם, שכן הוא כולל את כל מה שעשה את הסדרה למיוחדת שיצרה לראשונה ערוץ דיסני."

## מדיה ביתית
גרסה מורחבת של הסרט יצאה ב-10 במאי 2005. גרסה זו כללה את הקליפ המוזיקלי של כריסטי קרלסון רומנו לשיר "יכול להיות" ופרק שמעולם לא שודר של קים פוסיבול בשם "אגרוף גורילה".

ב-12 בנובמבר 2019 הסרט יצא גם לשירות הסטרימינג "דיסני+".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:קים פוסיבול
נומארך

ממוזער|שמאל|220px|ציור של נומארך המבוסס על ציורי קברים מתקופת הממלכה התיכונה.
**נומארך** (ביוונית עתיקה: νομάρχης, במצרית עתיקה: ḥrj tp ꜥꜣ הצ'יף הגדול) היה מושל פרובינציאלי במצרים העתיקה. המדינה חולקה ל-42 מחוזות, שנקראו נומים (יחיד spꜣ.t, ברבים spꜣ.wt). נומארך היה הפקיד המנהלי האחראי על נום.

## אֶטִימוֹלוֹגִיָה
המונח נום נגזר מיוונית עתיקה: νομός nomós "מחוז. נומארך נגזר מ-νομάρχης nomárkhēs: "מחוז" + -άρχης "שליט".

## היסטוריה מצרית
ניתן לתעד את חלוקת הממלכה המצרית לנומים עוד בתקופת שלטונו של ג'וסר מהשושלת השלישית מתקופת הממלכה הקדומה המוקדמת, בערך 2670 לפני הספירה, ואולי ניתן לתארך מוקדם עוד יותר לתקופה הקדם-שושלתית של עמק הנילוס. הרשימות הטופוגרפיות המוקדמות ביותר של מצרים העליונה והתחתונה מתוארכות לתקופת שלטונו של נ-אוסר, מאמצע השושלת החמישית, ומאז לא חיו הנומארכים עוד בבירה המלכותית אלא נשארו במחוזותיהם.

כוחם של הנומארכים גדל עם הרפורמות של יורשו השני של נ-אוסר, צ'ד כא רע איסי, אשר ביזרו למעשה את המדינה המצרית. תפקיד הנומארך הפך במהירות לתורשתי, ובכך יצר מערכת פיאודלית וירטואלית שבה נאמנות מקומית החליפה אט אט את הציות לפרעה. פחות מ-200 שנה לאחר שלטונו של דידקרה איסי, הפכו הנומארכים לראשי המחוזות הכל-יכולים. עם שחר של תקופת הביניים הראשונה, פחת כוחם של הפרעונים מהשושלת השמינית עד כדי כך שהיו חבים את מעמדתם  לנומארכים החזקים ביותר, להם יכלו רק להעניק תארים והוקרה.

כוחם של הנומארכים נותר חשוב במהלך התחייה המלכותית המאוחרת תחת הדחף של השושלת האחת-עשרה, במקור משפחה של נומארכים מתבאי. כוחם פחת במהלך תקופת השושלת השתים-עשרה שבאה לאחר מכן, והיווה את הבמה לשיא הכוח המלכותי במהלך תקופת הממלכה התיכונה.

## שימוש חוזר מאוחר יותר במונח
התואר נומארך המשיך לשמש גם בתקופה הרומית.

התואר נמצא בשימוש גם ביוון המודרנית עבור ראשי מחוזות יוון , המכונים גם הם נומים (פל. νομοί, nomoi; νομαρχία, נומרכיה משמשת גם להתייחסות לאזור שבתחומו של נומארך).

## ראו גם
* פפי השני

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים


* "The Nomes (provinces) of Ancient Egypt". Philae.nu. Archived from the original on 2 June 2010.


קטגוריה:מצרים העתיקה
מייקל מלרקי

**מייקל קארים מלרקי** (באנגלית: **Michael Karim Malarkey**; נולד ב-21 ביוני 1983) הוא שחקן ומוזיקאי בריטי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו של אנזו סנט ג'ון בסדרת הטלוויזיה יומני הערפד.

## ביוגרפיה
מלרקי נולד בביירות, לבנון, לג'ים מלרקי, אירי- אמריקאי ולנדיה בושרוי שמוצאה איטלקי ופלסטיני. סבו היה המשורר הפלסטיני המפורסם, סוהיל בושרוי, שהיה האזרח הערבי הראשון שמונה לתפקיד היו"ר לחוג לאנגלית באוניברסיטה האמריקאית של ביירות, תפקיד שאותו מילא בין השנים 1968 ל-1986. הוא הבכור מבין שלושה אחים וגדל בילו ספרינגס, אוהיו. 

בשנת 2006 נסע מלרקי לאנגליה כדי ללמוד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.

## קריירה
### משחק
בתחילת דרכו של מלרקי על הבמה הלונדונית הוא הופיע בהפקות תיאטרון שונות, בהם תפקידים ראשיים ב־Spring Storm מאת טנסי ויליאמס ו"מעבר לאופק" מאת יוג'ין או'ניל בתיאטרון הלאומי המלכותי, עיבוד לגטסבי הגדול בתפקיד ג'יי גטסבי.

מלרקי הופיע גם במספר פרויקטים של קולנוע וטלוויזיה, כולל תפקידים חוזרים בסדרות, מר סלואן לפני שזכה בתפקיד לורנצו "אנזו" סנט ג'ון בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה יומני הערפד.  לאחר שצבר פופולריות בקרב ציבור הצופים, שודרג תפקידו של מלרקי לתפקיד קבוע החל מהעונה השישית ועד סוף העונה השמינית.
ימין|ממוזער| מלרקי ב-2019
בשנת 2017, הוא הופיע בתור "דיזל" בפרק של הסדרה ז'אן קלוד ואן ג'ונסון. בשנה שלאחר מכן, פורסם כי מלרקי לוהק לתפקיד "סם פוסטר" בסדרת דרמת הפשע של "השבועה".

ב-2019 שיחק מלרקי את התפקיד של "סינץ' בארטון" בסרט המתח "הפרדה אלימה". באותה שנה הוא כיכב כקפטן מייקל קווין בסדרה המבוססת על סדרת מחקרים, "פרויקט הספר הכחול" עבור ערוץ ההיסטוריה.

בספטמבר 2021 דווח שלמלרקי היה תפקיד חוזר כסגן הארווי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה של דרמת הפשע של Big Sky שנה לאחר מכן הופיע בסדרות הטלוויזיה וסטוורלד וזינוק לאתמול ובעונה השלישית של חוק וסדר: פשע מאורגן ב-2023.

בפברואר 2024 צורף מלרקי לצוות השחקנים הראשי לעונה השנייה של סדרת מותחן הקונספירציה של נטפליקס "סוכן הלילה".

### מוזיקה
לאחר שסיים את התיכון, הצטרף מלרקי ללהקת הארדקור מקומית בשם Shadyside. הוא הפך להיות הסולן כשהסולן עזב את הלהקה. מלרקי בילה חמש שנים עם הלהקה בסיבוב הופעות והקלטות בנאשוויל ובמקביל למד גיטרה.

כאמן סולו, לאחר שהוציא שני מיני אלבומים ב-2014 וב-2015, הוא הוציא את תקליט הבכורה שלו באורך מלא, Mongrels ב-8 בספטמבר 2017 בליווי קליפים לסינגלים Uncomfortably Numb ו־Mongrels. בשנה שלאחר מכן, הוא הוציא מיני אלבום נוסף, Captain Solitaire. בינואר 2020 הוציא מלרקי את אלבומו השני, Graveracer.

## חיים אישיים
מלרקי נשוי לשחקנית האנגליה נאדין לוינגטון מאז 2009; יש להם שני בנים, ילידי 2014 ו-2019. הם הופיעו יחד בפרק אחד של "פרויקט הספר הכחול".

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
סיטיבנק

**סיטיבנק** (באנגלית: **Citibank, N.A.**) היא חברת בת בנקאית רב-לאומית השייכת לסיטיגרופ (Citigroup), חברה אמריקאית לשירותים פיננסיים וקבוצת בנקאות שבסיסה בניו יורק. סיטיבנק הוקמה בשנת 1812 בשם "בנק העיר של ניו יורק" (City Bank of New York). לאחר מכן, החברה שינתה את שמה ל-"בנק העיר הלאומי הראשון של ניו יורק" (First National City Bank of New York) לפני ששמה שונה לסיטיבנק.

החברה פועלת ב-19 מדינות, אך הפעילות המרכזית שלה היא בתוך תחומי ארצות הברית. החברה פועלת בעיקר במטרופולינים כגון ניו יורק, שיקגו, לוס אנג'לס ועוד.

נכון לשנת 2023, סיטיבנק הוא הבנק השלישי בגודלו בארצות הברית מבחינת גודל הנכסים בהם הוא מחזיק.

## היסטוריה
סיטיבנק הוקמה ב-16 ביוני 1812 בעיר ניו יורק. הנשיא הראשון של החברה היה סמואל אוזגוד, סוחר ופוליטיקאי אמריקאי. לאחר מותו של אוזגוד באוגוסט 1813, ויליאם פיו, אב מייסד אמריקאי, הפך לנשיא החברה, והוא כיהן בתפקיד זה עד 1817.

ב-1831, 2 אנשים, ג'יימס הונימן וויליאם ג. מוררי, ביצעו שוד בבנקים של נשיונל סיטי (סיטיבנק) וגנבו עשרות אלפי דולרים בשטרות ו-398 דובלונים . השוד שווה ערך ל-52 מיליון דולר (נכון לשנת 2013).

בשנת 1904, סייע הבנק במימון תעלת פנמה. שנתיים לאחר מכן, ב-1906, 11% מנכסי הממשל האמריקאי הוחזקו בנשיונל סיטי. בתקופה זו, החברה שימשה כבנקאית של חברת סטנדרדט אויל.

בשנת 1914, נשיונל בנק התרחבו למדינות נוספות, ביניהן: בואנוס איירס, הממלכה המאוחדת, סין ועוד. החברה יצאה מרוסיה בשנת 1919 בשל מלחמת האזרחים ברוסיה. ב-1919, נשיונל בנק הפך לבנק הראשון שהחזיק בנכסים שהשווי הכולל שלהם הוא מעל למיליארד דולר.

בשנות ה-30 של המאה ה-20, נשיונל בנק התרחבו ל-100 סניפים ב-23 מדינות שונות. רבים טוענים שהתנהלות הבנק באותה התקופה תחת הנהגתו של מישל, הובילה לשפל הגדול.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סיטיגרופ
קטגוריה:משפחת רוקפלר
פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי מאר דל פלאטה

**פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי מאר דל פלאטה** (בספרדית: **Festival Internacional de Cine de Mar del Plata**) הוא פסטיבל קולנוע בינלאומי המתקיים מדי נובמבר בעיר מאר דל פלאטה, ארגנטינה. מדובר בפסטיבל התחרותי היחיד המוכר על ידי FIAPF (הפדרציה הבינלאומית של פסטיבלי הסרטים) באמריקה הלטינית, והוא גם הפסטיבל הוותיק ביותר בקטגוריה זו ביבשת אמריקה. הפסטיבל מאורגן על ידי המכון הלאומי לאמנויות קולנוע ואודיו-ויזואלי (INCAA).

## היסטוריה
[שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים| אולם [אסטור פיאצולה, המקום המרכזי של הפסטיבל]]
הפסטיבל נוצר בשנת 1954 על ידי ישו מילר, ובשלב הראשוני שלו לא נחשב לפסטיבל תחרותי. זה היה בעיקר תערוכה של סרטים בינלאומיים נבחרים. במהלך תקופה זו זכה האירוע לשם *Festival Cinematográfico Internacional* (פסטיבל קולנוע בינלאומי).

בשנים הראשונות השתתפו באירוע אורחים בינלאומיים מפורסמים כמו מרי פיקפורד, ג'ינה לולובריגידה, אדוארד ג'י רובינסון וארול פלין. הפסטיבל נמשך כך עד 1959, אז נטלה על עצמה איגוד מבקרי הקולנוע הארגנטינאי את האחריות על ניהולו. במהלך תקופה זו, הפסטיבל אושר והוכר על ידי FIAPF (הפדרציה הבינלאומית של איגודים פסטיבלים לקולנוע).

בשנת 1964 עבר הפסטיבל באופן זמני לבואנוס איירס, והשם שונה לפסטיבל *Cinematográfico Internacional de la República Argentina* (פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של הרפובליקה הארגנטינאית). ב-1966, עם ההפיכה הצבאית בארגנטינה, ב-1968 וב-1970 נטל ה-*Instituto de Cine* (המוסד לקולנוע) את האחריות על הפסטיבל.

הפסטיבל, שנעצר לאחר מהדורת 1970 עקב תקופה פוליטית קשה בארגנטינה, חזר לפעול בשנת 1996 עם שיפוצים חדשים. מאז חלו שינויים רבים, ובין 2001 ל-2007 הוא התקיים במרץ, ומאז 2008 עבר לנובמבר. הפסטיבל הוענק לקטגוריה A, המעמד הגבוה ביותר מ-FIAPF, והפך לפסטיבל החשוב ביותר של אמריקה הלטינית. כיום, לאחר תקופות סוערות פוליטית, הפסטיבל צומח ומחזיר לעצמו את המעמד ההיסטורי שלו. 

מ-1967 עד 1969 הפסטיבל בוטל בגלל קיומם של פסטיבלים נוספים. במהלך שנות ה-60 הופיעו כמה אורחים ידועים, ביניהם: פול ניומן, אלברטו סורדי, פייר פאולו פאזוליני, ויטוריו גסמן, טושירו מיפונה, פרנסואה טריפו, קארל רייס, קתרין דנב, חואן אנטוניו בארדם, אנתוני פרקינס, ז'אן פול בלמונדו, מריה קאלס, קנטינפלס, אנדז'יי ואידה, ז'אק טאטי, לי שטרסברג, וג'ורג' המילטון.

## פרסים
הפרס הראשי בתחרות הבינלאומית של פסטיבל הסרטים במאר דל פלאטה שינה את שמו ב-2004 לאסטור, לכבוד המוזיקאי הארגנטינאי המפורסם אסטור פיאצולה. פסטיבל הסרטים ה-22, שהתקיים במרץ 2007, הציג תחרות חדשה ליוצרים מקולנוע אמריקה הלטינית. כיום, הפסטיבל מקיים ארבע תחרויות עיקריות: תחרות בינלאומית, תחרות אמריקה הלטינית, תחרות ארגנטינה, ותחרות המדינות המשתנות, שהיא ניסיונית יותר.
נכון להיום, הפרסים המוענקים על ידי חבר השופטים בתחרות הבינלאומית של פסטיבל הסרטים במאר דל פלאטה הם:
* **אסטור הזהב** לסרט הטוב ביותר
* **אסטור סילבר** לבמאי הטוב ביותר
* **אסטור סילבר** לשחקנית הטובה ביותר
* **אסטור סילבר** לשחקן הטוב ביותר
* **אסטור הכסף** לתסריט הטוב ביותר
* **פרס מיוחד של חבר השופטים**

## זוכי אסטור הזהובים

## קישורים חיצוניים
* 
 
## הערות שוליים

קטגוריה:ארגנטינה: תרבות
מאר דל פלאטה
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס
יוסף אלחנן מלמד

הרב **יוסף אלחנן מלמד** (ט"ו בחשוון ה'תר"ך, 6 בנובמבר 1859 – י"ז בטבת תרצ"ב, 14 בינואר 1932) היה רב, סופר ופילוסוף שפעל באימפריה הרוסית, בברית המועצות ובארץ ישראל. היה בין מייסדי תנועת המזרחי.

## תולדות חייו
נולד בעיר בירז' בפלך קובנה של האימפריה הרוסית (כיום בליטא) לאברהם מרדכי מלמד ולפייגה צביה. מצד אביו הוא צאצא ישיר של הרב דוד אופנהיים. אביו היה מורה בתלמוד תורה. יוסף אלחנן קיבל חינוך יהודי מסורתי. בגיל 17 נסע לברלין, שם למד פילוסופיה והיסטוריה. בשנת 1880 קיבל סמיכה לרבנות. קיבל משרת רב בדבינסק. יוסף אלחנן היה פעיל בחוגים הציונים בעיר, נשלח כנציג הקהילה אל הקונגרס הציוני העולמי הראשון. בשנת 1902 היה בין מקימי תנועת המזרחי. כתב ספרים בעברית על ההיסטוריה של עם ישראל. בשנת 1905 עבר לעיר מוזיר ובשנת 1910 - לוויטבסק, שם קיבל משרה של רב מטעם. יוסף אלחנן נטל חלק בכל הוועידות של הקונגרס הציוני העולמי. לאחר המהפכה הבולשביקית הוא נרדף על ידי השלטון הקומוניסטי. בביתו בוצעו חיפושים, בהם הוחרמו ספרי קודש. הרב נאלץ לפעול בחשאי ולעזור ליהודי העיר לנהל עורך חיים דתי. בשנת 1925 השיג לו רבי אברהם יצחק קוק אשרת כניסה לארץ ישראל. הרב יוסף אלחנן עזב את ברית המועצות עם אשתו השנייה וילדיו ממנה (ילדיו מאשתו הראשונה נשארו בברית המועצות) ועלה לארץ. בארץ הוא עבד במערכת מוסדות החינוך של תנועת המזרחי ושימש כמנהל בית הספר בחברון עד למאורעות תרפ"ט.

אלחנן יוסף מלמד נפטר מסרטן הקיבה בתל אביב בג' בטבת תרצ"ב.

## משפחתו
יוסף אלחנן התחתן בשנת 1883 עם רחל טראוב מפוניבז'. מנישואין אלו נולדו לו ארבע בנות (גרוניה, יהודית, מרים והנרייטה) ושני בנים (סולומון ואיליה). בשנת 1909 נפטרה רחל. לאחר מותה התחתן עם סופיה נירנברג, ממנה נולדו לו שלושה ילדים: אברהם, רעיה ונחמה. אלחנן יוסף עלה לארץ עם אשתו השנייה וילדיו ממנה. ילדיו מאשתו הראשונה נשארו בברית המועצות. בתו הבכורה גרוניה נפטרה ממחלה בשנת 1930, שני בניו הוצאו להורג בשנת 1938 במהלך הטיהורים הגדולים. בנותיו מרים והנרייטה נספו בשואה. אחד מנכדיו (מבתו יהודית) הוא ויטלי גולדנסקי, מדען סובייטי בתחום פיזיקה גרעינית.

## ספריו
* משא נינוה, סט. פטרבורג, תרס"ג, 1902
* שבטי ישראל, וילנא, תרס"ג
* רבן של כל בני הגולא, וילנא, תרע"ד

## קישורים חיצוניים
* 
* ביוגרפיה של יוסף אלחנן מלמד 

## לקריאה נוספת
* יצחק רפאל (עורך), אנציקלופדיה של הציונות הדתית-כרך ג', מוסד הרב קוק, ירושלים, תשכ"ג, עמ' 516–518

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:פובליציסטים רוסים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1932
קיאון אלכסנדר

**קיאון אלכסנדר** (באנגלית: **Keon Alexander**) הידוע גם בשם **קיאון מוהאג'רי** (**Keon Mohajeri**), הוא שחקן קנדי הידוע בעיקר בזכות תפקידי הטלוויזיה שלו בתור מרקו אינרוס סדרת הטלוויזיה המרחב", רמי סעיד בסדרה הרודן ודומיניק בפטיסט בסדרה "אימפולס ".

## ביוגרפיה
אלכסנדר הוא ממוצא פרסי. תפקידיו המוקדמים כללו הופעת אורח בפרק של הסדרה פלאשפוינט (2009) ותפקיד בן שישה פרקים בעיבוד הטלוויזיה של Bloodleting &amp;amp; Miraculous Cures, משנת 2010 כששיחק את התפקיד של סרי.

התפקיד הקולנועי הראשון שלו היה בסרט "הנסיבות" בשנת 2011, שזכה בפרס הקהל: לסרט דרמטי בפסטיבל סאנדנס 2011 ודורג באחד מ-50 הסרטים הטובים ביותר של 2011 על ידי מגזין Paste. קיון נבחר לאחד הכוכבים העולים בקנדה על ידי פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו לאותה שנה.

במהלך השנים הבאות, אלכסנדר הופיע בסדרות טלוויזיה רבות – בהם Republic of Doyle בשנת 2012, זהות נרדפת משנת 2014 ובשנת 2015 שיחק בסדרה Remedy – לפני שלוהק לתפקיד חוזר בסדרה "רודן", בה הופיע בעונות השנייה והשלישית מ-2015 עד 2016.

לאלכסנדר היו תפקידים חוזרים בתור דומיניק בפטיסט בסדרת הטלוויזיה Impulse בשנת 2018 וכמרקו אינרוס בסדרת המדע הבדיוני "המרחב". החל מהעונה החמישית משחק בסדרה The Expanse.

בשנת 2024 לוהק לתפקיד בסדרה סוכן הלילה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:אישים ממוצא איראני
משה מצוריך

רבי **משה מצוריך** (ציריך, Zürich שבשוויץ) היה רב אשכנזי שחי במאה ה-14. פעל בסביבות 1360. חיבורו הידוע הוא ההגהות לסמ"ק המכונות "סמ"ק צוריך".

## תולדותיו
נולד לפני 1340 לאביו, מנחם, ולאימו, מינה, למשפחה שהיגרה לציריך מגרמניה. אביו לא מוזכר בתעודות מארכיון ציריך, וכנראה נפטר לפני 1347. התעודה הראשונה הנוגעת לאימו היא מ־1329, ולפחות משנה זו המשפחה גרה בציריך.

"ר' משה המורה היהודי" נזכר בתעודות מארכיון בעיר ציריך בתור משלם מיסים ובעל בית ברחוב Brunngasse משנת 1347 (אף על פי שנהגו לפטור ממס תלמידי חכמים, ר' משה שילם את המס בעצמו משום שהיה במצב כלכלי טוב). נראה שמדובר בר' משה בעל הסמ"ק מצוריך. הבית היה בבעלותו ובבעלות אימו, מינה, ואחיו, גומפרכט (מרדכי). בשנת 1350 נזכר הבית כשייך לר' משה מברן, ולכן נראה שר' משה חי בעיר ציריך עד פרעות המוות השחור שהתרחשו בעיר ב־1349 , נמלט בתקופת הפרעות לעיר ברן ושב לציריך לאחריהן. בבית נמצאו בשנת 1996 ציורי קיר מפוארים בליווי כתובות בעברית.

הוא נשא לאישה את הולדה (או חולדה) בת פידל. הוצע שהוא חתנו של מהרי"ל, אבי אשתו הראשונה, ר' משה נוימרק. הוצע שר' משה למד באיוורא, ומשם קיבל את תורותיהם של ר' משה מאיוורא, שהוא מרבה להביאו, ושל ר' משה מלונדריש, שהיה בעל קשרים עם ר' משה מאיוורא.

## סמ"ק צוריך
ר' משה נודע בזכות ספרו "סמ"ק צוריך", שהוא הגהותיו של הסמ"ק. בחיבורו הוא מביא מחיבורי קודמיו האשכנזים (בעיקר מתלמידי מהר"ם מרוטנבורג - המרדכי והתשב"ץ). ר' משה מוסיף גם את דעותיו לציטוטים הנרחבים שהוא מביא. הוא מביא את פסק ההלכה של ר' משה מקוצי, בעל הסמ"ג, בהשמטת השקלא וטריא המובאת בסמ"ג.

החיבור נודע אצל ממשיכיו האשכנזים, בעיקר מהרי"ל ומהר"י קולון, שאף הכריע שאף על פי שר' משה בעיקר אסף חומרים מקודמיו, עצם האיסוף מעיד על דעותיו בסוגיה הנידונה.

### מהדורת הר-שושנים
המהדורה היחידה עד כה של הספר היא מהדורתו של יצחק יעקב הר-שושנים (רוזנברג) שנדפסה ב־1975. המהדורה נדפסה רק ע"פ כת"י אחד, הנמצא במוזיאון הבריטי, אף על פי שידועים מספר כתבי יד נוספים (הקדום ביניהם מ־1380). במהדורה לא מצוינים ההבדלים בן הגהות ר' משה לבין הגהות רבנו פרץ, אף על פי שקל לזהותן, משום שמעתיק כתה"י חתם את כל הגהותיו של רבנו פרץ ב"לס"ק" ("לשון ספר קטן").

## לקריאה נוספת
* יו"ט ליפמן צונץ, **מנהגי תפילה ופיוט בקהילות ישראל**, 2016 [1859], נספח V.
* Chaim Lauer, **Zur Geschichte des „Zürcher Semak**“, in: Jahrbuch der JüdischLiterarischen Gesellschaft 12 (1918), S. 1-36.
* לנגה, יצחק שמשון, **לעניין הסמ"ק מציריך**, *עלי ספר: מחקרים בביבליוגרפיה ובתולדות הספר העברי המודפס והדיגיטלי*, ד, 178-179.
* Ingrid M. Kaufmann, **Jüdisches Leben im Spiegel des Zürcher SeMaQ - Kleiderordnungen als Beispiel für die jüdisch-christliche Auseinandersetzung**, Judaica 67.2 (2011), p. 146–177.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציריך: רבנים
קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:יהודי אשכנז במאה ה-14
יהודה אזנקוט

ממוזער|רבי יהודה אזנקוט
הרב **יהודה אזנקוט** (סביב ה'תר"ל, 1870 – כ"ב בתשרי ה'תש"ד, 21 באוקטובר 1943) היה אב בית הדין, ראש הישיבה ורבה הראשי של טנג'יר שבמרוקו הספרדית במחצית הראשונה של המאה העשרים. היה גם כרוניקאי וכתב עיתונאי.
## קורותיו
נולד לאביו ר' משה. התייתם בגיל צעיר, ונשען על אחיו ר' יעקב.⁩ גדל בטנג'יר ולמד בישיבת 'יגדיל תורה' בעיר, וכן למד אצל הרב מרדכי בן ג'ו. בכסלו תרנ"ב הגיע לטיטואן, ושם נשא לאשה את עאלייה למשפחת כהן-אלחדאד. ככל הנראה כעבור זמן קצר חזר לטנג'יר. לפרנסתו עבד בעיבוד מתכות. נכון לשנת תר"ס, שימש יחד עם רבי יהודה בן שימול כסופר בית הדין. בשנת תרע"ז, לאחר פטירת רבי מרדכי, התמנה רבי יהודה בן שימול לאב בית הדין ורבי יהודה אזנקוט שימש כדיין שני. בשנת תרפ"ו הצטרף אליהם רבי יעקב משה טולידאנו לתקופה קצרה. לאחר פטירת הרב בן שימול בחשון תרח"ץ, כיהן כאב בית הדין ורבה של טנג'יר. התכתב בהלכה עם רבי דוד צבאח רבה של רבאט. וכן עמד בקשרים עם רבי אליהו בן אמוזג.

הרב אזנקוט כיהן גם כראש הישיבה בעיר, ונכון לשנת תרע"ד, לימד הלכה מידי לילה בישיבת 'אצאייג' (נקרא גם 'בית יהודה' ששם גם התפלל) ומתלמידיו נמנו רבי יעקב עובדיה ורבי אברהם עסור רבה של ליסבון. רבי שמואל אדרעי כתב פיוט לכבוד רבי יהודה. פעל ותרם להדפסת ספרי קודש של חכמי המערב.

בשנים ה'תרמ"ח-ה'תרנ"א, רבי יהודה פרסם בעיתונות היהודית-אירופאית מספר כתבות, בין השאר תיאר את מצבן העגום של קהילות יהודי מרוקו, בכדי להיטיב את המצב על ידי עזרה מגורמי חוץ; וכן ביקר את התנהגות הערבים בימי חגיהם, וטען שהם נוהגים בשפל מוסרי.

נפטר בטנג'יר, ונספד בכבוד גדול. לאחר פטירתו החליפו הרב מרדכי אנקאווה.

בנו היה רבי משה אזנקוט שהיה מדייני העיר, וראש הארגון הציוני בעיר.

## חיבוריו
* **פסקי דין -** בכתבי יד באוסף פרטי, ומקצתם נדפסו בספרי חכמי דורו.
* **לקוטים וחדושים -** כתב יד באוסף פרטי.

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:רבנים ראשיים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1943
הסנאט של וירג'יניה

**הסנאט של וירג'יניה** (באנגלית: **Virginia Senate**) הוא הבית העליון של האספה הכללית של וירג'יניה. הסנאט מורכב מ-40 סנאטורים מ-40 מחוזות חד-נציגיים. בראש הסנאט עומד סגן המושל של וירג'יניה. לפני מלחמת העצמאות האמריקנית, הבית העליון באספה היה מועצת מושל וירג'יניה, שהייתה מורכבת מ-12 יועצים שמונו על ידי המושל המלכותי הקולוניאלי כיועצים ומשפטנים.

תפקידיו של הסנאט שווים עם תפקידי הבית התחתון בית הנבחרים של וירג'יניה. פרט לכך שהצעות חוק מיסוי חייבות לעבור בבית הנבחרים, בדומה לקונגרס האמריקני הפדרלי. הבחירות מתקיימות מדי ארבע שנים ביום שלישי הראשון בנובמבר. הבחירות האחרונות התקיימו בנובמבר 2023. אין מגבלות כהונה לסנטורים.

נכון לינואר 2025, בסנאט חברים כ-20 נציגים דמוקרטיים, 18 רפובליקניים ושני מושבים אינם מאוישים. המפלגה הדמוקרטית החזיקה ברוב בסנאט ב-100 מתוך 125 השנים שעברו מאז 1900.

הסנאט של וירג'יניה נוצר על ידי חוקת וירג'יניה משנת 1776, והורכב במקור מעשרים וארבעה חברים. הסנאט ובית הנבחרים היו אמורים להחליף את הרשות המחוקקת הקולוניאלית שהתפרקה רשמית ב-6 במאי 1776. בהתאם לחוקת וירג'יניה המקורית, הסנאט הורשה רק להגיש תיקונים, בעוד שלבית הנבחרים הייתה הסמכות להציע הצעות חוק. לפיכך, לסנאט היה הרבה פחות כוח מאשר לבית הנבחרים, עד שהחוקה המתוקנת של וירג'יניה משנת 1851 אפשרה לסנאט להציע חוקים חדשים. 
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:האספה הכללית של וירג'יניה
וירג'יניה
דמוגרפיה של תימן

המאפיינים הדמוגרפיים של אוכלוסיית תימן (בערבית: **سكان اليمن**) כוללים: צפיפות אוכלוסייה, אתניות, רמת השכלה, מצב הבריאות של האוכלוסייה, מצב כלכלי, שיוך דתי והיבטים נוספים של האוכלוסייה.

## אוכלוסייה
על פי הערכות, בשנת 2021 מנתה אוכלוסיית תימן כ-33 מיליון, 46% מהם היו מתחת לגיל 15 ורק 2.7% מעל גיל 65. בשנת 1950 האוכלוסייה מנתה 4.3 מיליון. עד שנת 2050, האוכלוסייה צפויה לגדול לכ-60 מיליון נפש.

רוב התימנים הם ממוצא ערבי. תימן היא עדיין חברה שבטית ברובה. בחלקים הצפוניים וההרריים של המדינה ישנם כ-400 שבטים, זיידים.

### מבנה גיל
אומדני אוכלוסייה לשנת **2013** לפי מין וקבוצת גיל (הנתונים מתייחסים לתחזיות לאומיות):

[ממוזער|ילדה מ[צנעא בתלבושת מסורתית]]
אומדני אוכלוסייה לשנת **2017** לפי מין וקבוצת גיל (הנתונים מתייחסים לתחזיות לאומיות):

ממוזער|'''ריקוד חתונה''' בהתאמה (החוף המערבי של תימן)

### תוחלת חיים

## שפות
ערבית היא השפה הרשמית ואנגלית משמשת בחוגים רשמיים ועסקיים. בקרב קבוצות המיעוט ישנם לפחות 5 דיאלקטים מקומיים של ערבית תימנית.

## דת
בתימן ישנן שתי קבוצות דתיות אסלאמיות עיקריות: לפי מקורות שונים, 65-53% מהם סונים ו-44.5-30% שיעים. רוב הסונים הם מהאסכולה השאפעית, ומיעוטם מהאסכולות המאליכית והחנבלית. השיעים הם בעיקר זיידים ויש מיעוטים תרייסריים ואיסמאעילים.

## הגירה
הפזורה התימנית מרוכזת ברובה בבריטניה, בה חיים 80,000-70,000 תימנים. למעלה מ-20,000 תימנים מתגוררים בארצות הברית, וכ-2,800 נוספים חיים באיטליה.

יש תימנים בסעודיה, איחוד האמירויות הערביות, קטר ובחריין, וכן גם באינדונזיה, מלזיה, ברוניי וארצות ברית המועצות לשעבר.

מספר קטן של פקיסטנים הם ממוצא תימני. אבותיהם המקוריים עזבו את תימן אל תת היבשת ההודית ודרום מזרח אסיה לפני למעלה מארבע מאות שנים. 350,000 יהודי תימן חיים בישראל.
## ראו גם

## הערות שוליים

קטגוריה:תימן: דמוגרפיה
בית הנבחרים של וושינגטון

**בית הנבחרים של וושינגטון** (באנגלית: **Washington House of Representatives**) הוא הבית התחתון של בית המחוקקים של מדינת וושינגטון, ויחד עם הסנאט של מדינת וושינגטון מהווה את בית המחוקקים הדו-ביתי של מדינת וושינגטון שבארצות הברית. בית הנבחרים מורכב מ-98 נציגים מ-49 מחוזות, שכל אחד מהם בוחר סנטור אחד ושני חברי בית הנבחרים. כל חברי הבית נבחרים לכהונה של שנתיים ללא הגבלת כהונה. הבית נפגש בקפיטול המדינה שבבירה אולימפיה. השכר השנתי הוא $56,881 לשנה.

הבחירות האחרונות התקיימו בנובמבר 2024, ונכון לינואר 2025, למפלגה הדמוקרטית יש רוב של כ-58 נציגים, אל מול 40 נציגי המפלגה הרפובליקנית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מדינת וושינגטון
וושינגטון
הסנאט של אריזונה

**הסנאט של מדינת אריזונה** (באנגלית: **Arizona Senate**) הוא חלק מבית המחוקקים של אריזונה שבארצות הברית. הסנאט מורכב מ-30 חברים שכל אחד מהם מייצג בממוצע 219,859 בוחרים (לפי נתונים 2009). החברים מכהנים בתקופת כהונה של שנתיים עם מגבלות כהונה שמגבילות את הסנאטורים לארבע קדנציות רצופות לכל היותר (שמונה שנים) לפני שהם נדרשים להפוגה של כהונה אחת לפני שיתמודדו שוב. חברי המפלגה הרפובליקנית הם כיום הרוב בסנאט (16 נציגים אל מול 14 סנטורים דמוקרטיים).

חברי הסנאט נבחרים מאותם מחוזות חקיקה של נציגי בית הנבחרים של אריזונה. מכל מחוז בחירה נבחר סנטור אחד ושני חברי בית.

בדומה לבתים עליונים בכמה מדינות ובדומה לסנאט של ארצות הברית, הסנאט יכול לאשר או לדחות מינויים של המושל לקבינט, לוועדות ולדירקטוריונים של המדינה.

הסנאט מתכנס בקפיטול מדינת אריזונה בפיניקס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אריזונה
אריזונה
בית המחוקקים של אריזונה

**בית המחוקקים של מדינת אריזונה** (באנגלית: **Arizona State Legislature**) הוא בית המחוקקים של מדינת אריזונה שבארצות הברית. זהו בית מחוקקים דו-ביתי המורכב מבית תחתון (בית הנבחרים), ומבית עליון (הסנאט) . בית המחוקקים של המדינה מורכב מ-90 מחוקקים (60 נבחרים ו-30 סנטורים), ונפגש במתחם הקפיטול בבירת מדינת פניקס. בית המחוקקים הוקם על ידי חוקת אריזונה בעת הקמת המדינה ב-1912.

המדינה מחולקת ל-30 מחוזות חקיקה, שכל אחד מהם בוחר סנטור אחד ושני נציגים. המחוקקים מוגבלים לתקופת כהונה לשמונה שנים רצופות בתפקיד, אך יכולים להתמודד שוב לאחר שנתיים, או להתמודד על מושב בבית השני.

לרפובליקנים יש רוב מצומצם של שני מושבים בבית הנבחרים ובסנאט.

## היסטוריה
הקונגרס הקים את טריטוריית ניו מקסיקו בשנת 1850, המורכבת השטח שכיום הוא אריזונה מצפון לנהר חילה, יחד עם השטח שכיום הוא ניו מקסיקו וחלקים מקולורדו ונבאדה. בשנת 1853, השטח התרחב במסגרת הסכם רכישת גדסדן בכמעט 30,000 מייל רבועים של אדמה מדרום לנהר חילה באריזונה, ויצר את גבולה של המדינה עם מקסיקו. בשנת 1863, הנשיא אברהם לינקולן חתם על החוק של אריזונה שיצר את הטריטוריה של אריזונה. בשנת 1864 התכנס בית המחוקקים הטריטוריאלי הראשון בפרסקוט, הבירה הראשונה של הטריטוריה. הבירה עברה מפרסקוט לטוסון ובחזרה לפרסקוט לפני שהועברה כדרך קבע בפיניקס ב-1889.

ב-20 ביוני 1910, הנשיא וויליאם הווארד טאפט חתם על חוק ההסמכה, המתיר לטריטוריית אריזונה להקים אספה מכוננת. הנציגים הנבחרים של אריזונה התכנסו בפיניקס ב-10 באוקטובר, כדי לנסח את חוקת אריזונה. למרות בתחילה נדחו הרעיונות לאסור על אלכוהול ולהעניק זכות בחירה לנשים, הבוחרים הוסיפו את שניהם עד 1915. החוקה החדשה אושררה על ידי הבוחרים ב-9 בפברואר 1911, ומדינת אריזונה הוקמה בסופו של דבר ב-14 בפברואר 1912.

בית המחוקקים הראשון של אריזונה כלל 19 סנאטורים ו-35 נציגים נבחרים והתכנס לראשונה ב-18 במרץ 1912. בית המחוקקים התכנס על בסיס דו-שנתי עד 1950, עד שתיקון חוקתי קבע מושבים שנתיים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אריזונה
אריזונה
השבעתו של ג'ימי קרטר לנשיאות ארצות הברית

**[[השבעת נשיא ארצות הברית|ההשבעה]] של [[ג'ימי קרטר]] לנשיאות ארצות הברית** (באנגלית: **President Inauguration of** **Jimmy Carter**) כנשיא ארצות הברית ה-39 נערכה ביום חמישי, 20 בינואר 1977, ונערכה בצד המזרחי של הקפיטול שוושינגטון די. סי.

ההשבעה הייתה ההשבעה ה-48 בארצות הברית והיחידה של קרטר.

ארבעים שנה מאוחר יותר, קרטר השתתף בהשבעתו הראשונה של דונלד טראמפ לנשיאות, והפך לנשיא ארצות הברית הראשון שציין 40 שנים להשבעתו.

## ההשבעה
קרטר נשבע אמונים באמצעות ביבליה משפחתי, שנפתח בספר מיכה, פרק ו', אותו תנ"ך בו השתמש ג'ורג' וושינגטון בהשבעתו לנשיאות ב-1789.

מזג האוויר היה קר אך שטוף שמש, עם תחושת קור של עשרות מעלות מתחת לאפס. הטמפרטורה המשוערת בשעת הצהריים הייתה סביב 28 מעלות פרנהייט (מינוס 2 מעלות צלזיוס).

נאום ההשבעה של קרטר הכיל 1,228 מילים. בו הוא דיבר על הבאת "רוח חדשה בקרבנו כולנו", והזהיר את האמריקאים "לדחות את האפשרות של כישלון או בינוניות". בנוסף, הוא הביע את משאלתו כי יום אחד "מדינות העולם יוכלו לומר שבנינו שלום מתמשך, לא על בסיס כלי נשק אלא על בסיס מדיניות בינלאומית המשקפת את הערכים היקרים ביותר שלנו".

לאחר טקס ההשבעה, קרטר היה הנשיא הראשון שהלך ברגל מהקפיטול לבית הלבן במסגרת מצעד שנערך לאחר הטקס. נוסף על כך, קרטר ביקש לבטל את ארוחת הצהריים המסורתית לרגל ההשבעה, אירוע המארח הוועדה המשותפת של הקונגרס להשבעה. את האירוע שידרו רשת CBS, והטקס שודר בטלוויזיה ברחבי ארצות הברית.

טקס ההשבעה של קרטר היה הראשון לאחר פתיחת מערכת  הרכבת התחתית של וושינגטון, ובין היתר, נקבע שיא נוסעים ליום אחד העומד על 68,023, שהגיעו לצפות בהשבעה.

## מוזיקה
בין השירים שהוצגו בהשבעתו של קרטר נכללו "Crazy" של וילי נלסון, בביצועה של לינדה רונסטאדט; "God Bless America" של אירווינג ברלין, בביצועה של אריתה פרנקלין; "Take Care of This House" מתוך המחזמר "ברודוויי"; "1600 Pennsylvania Avenue" של ליאונרד ברנשטיין ואלן ג'יי לרנר, בביצועה של פרדריקה פון שטאדה והתזמורת הסימפונית הלאומית; ו"Bess, You Is My Woman Now" מתוך "פורגי ובס" של ג'ורג' גרשווין (מילים מאת דובוז הייוורד), בביצועם של דוני ריי אלברט וקלאמה דייל.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות ג'ימי קרטר
קרטר
קטגוריה:1977 בארצות הברית