open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מפעל תממ

**מפעל תממ** (תעשיית מכשירים מדויקים) שהוא חלק מחטיבת מערכות טילים וחלל של התעשייה האווירית לישראל עוסק בעיקר בפיתוח וייצור מערכות ניווט אינרציאליות ומערכות אלקטרו-אופטיות מיוצבות. המפעל עוסק גם בפיתוח מוצרים אלקטרוניים מתקדמים, מערכות ג'ירו, מדי תאוצה וציוד כיול ממוחשב.

## היסטוריה
מפעל תממ נוסד בשנת 1964 בעקבות החלטת קברניטי המדינה ומערכת הביטחון בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 להגיע ליכולת עצמאית בפיתוח וייצור מערכות נשק מרכזיות כולל מערכות ניווט אינרציאליות. נדרשה מהמפעל יכולת לפתח, לייצר ולתחזק מדידים אינרציאליים ומערכות ניווט למערכות הנשק של צה"ל ומערכת הביטחון. בתחילת דרכו של המפעל, פעלו העובדים בצריף קטן במתחם תעשייה אווירית ליד נתב"ג. בשנת 1965 עברה הפעילות למבנה בקריה בתל אביב. בשנת 1967 עבר המפעל למיתחם באזור התעשייה של יהוד ובו הוא קיים ופועל עד היום.

עד הטלת האמברגו הצרפתי בשנת 1967 שימשו מוצרים של התעשייה הצרפתית כולל מערכות אינרציאליות ומערכות אלקטרו-מכניות כמקור הידע לפעילות תממ. הגירוסקופים באותם ימים התבססו על טכנולוגיה אלקטרו-מכנית זעירה ומדויקת. עובדים רבים גויסו מקרב העולים החדשים שהגיעו מצרפת. מנהלי המפעל נעזרו במיטב המוחות הטכנולוגיים שהיו במדינת ישראל, בתעשייה ובמוסדות האקדמיים. בהמשך החלו להתפתח קשרים עם יצרנים אמריקניים ונרכש רישיון לייצור מערכת ג'ירו מחברת קירפורט האמריקנית. תחילת הדרך התאפיינה בהקמת תשתיות ייצור והרכבה ורכישת מיומנות טכנולוגית כולל אישורי הרכבה ברישיון של מוצרים צרפתיים ואמריקניים בכדי לצבור ניסיון לקראת המשך הדרך.

בעשור השני של פעילות המפעל, פותחו יכולות לתכנון עצמאי של מערכות בתחום הניווט האינרציאלי שנעזרה בידע הטכנולוגי שהתקבל במסגרת רכישת מטוסי קרב לחיל האוויר. ידע זה שימש בהמשך לפיתוח מוצרי ניווט במסגרת השבחת מטוסי הסקייהוק, ייצור מטוסי הכפיר ופיתוח מטוס הלביא. תממ פיתח בהמשך מערכת ניווט ראשונה "כחול לבן" להנחיית טילים אל המטרה. בשנות ה-80 של המאה ה-20, נדרש המפעל לפתח רכיבי בקרה ללוויינים שכלל פיתוח רכיבים קריטיים המשולבים במשפחת לווייני אופק.

## תחומי פעילות

מגוון מוצרי תממ שימשו בקרבות, ונחשבים למבוססים על טכנולוגיות מתקדמות., משמשים ביישומים אוויריים, חלליים, יבשתיים וימיים ברחבי העולם. תממ מוגדר כבית הניווט האינרציאלי של ישראל והוא חברה מובילה בעולם בתחום טכנולוגיות המערכות האלקטרו-אופטיות המיוצבות.

### ניווט אינרציאלי
תממ פיתחה, מייצרת ומשווקת את מערכות הניווט האינרציאלי הבאות:
* חיישנים אינרציאליים (גירוסקופים, מדי תאוצה)
* יחידות מדידה אינרציאליות (IMU)
* מערכות ניווט אינרציאליות (INS)
* מערכות ניווט בעזרת GPS (INS/GPS)
* מערכות ניווט ומיקום ארטילריות ולצרכים ימיים ואוויריים (TMAPS, VGLPS, TMANS,TNL-16).
* מערכות בקרת גישה בחלל (מגנטומטרים, מגנטו-מומנטים, גלגלי תגובה/מומנטום)

### מטע"דים ומערכות אלקטרו-אופטיות
תממ פיתחה, מייצרת ומשווקת את המטע"דים והמערכות האלקטרו-אופטיות הבאות:
* מטע"דים אלקטרו-אופטיים (EO) מיוצבים (MicroPOP, MiniPOP, POP, MOSP, LOROS)
* מערכות מיקוד ליליות (NTS-A)
* מערכות תצפית מוטסות (AOS)
* מערכות תצפית לאבטחת אתרים ורכבי תצפית

## מנהלי מפעל תממ
מנהלי מפעל תממ לאורך השנים היו:

## קישורים חיצוניים
* IAI תממ

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:יהוד-מונוסון: חברות
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מפעלים
ג'אבז הנטינגטון

**ג'אבז ויליאמס הנטינגטון** (באנגלית: **Jabez Williams Huntington**; 8 בנובמבר 1788 – 1 בנובמבר 1847) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים וכסנאטור מטעם מדינת קונטיקט.

## ביוגרפיה
הנטינגטון נולד ב-8 בנובמבר 1788 בעיר נוריץ', כבנם של זאכרי הנטינגטון וחנה ממפורד הנטינגטון. הוא רכש השכלה קלאסית ובשנת 1806 השלים את לימודיו בקולג' ייל. במשך שנה אחת לימד באקדמיה ליצ'פילד סאות' פארמס, ובשנת 1808 למד משפטים בבית הספר למשפטים של ליצ'פילד. בשנת 1810 הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצוע בליצ'פילד.

ב־22 במאי 1833 נישא לסאלי אן הנטינגטון, בתו הצעירה של בן דודו מדרגה ראשונה, ג'וזף הנטינגטון. לזוג לא נולדו ילדים.

בשנת 1828 כיהן הנטינגטון כחבר בית הנבחרים של קונטיקט מטעם ליצ'פילד. הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בקונגרסים ה־21, ה־22 וה־23, מ־4 במרץ 1829 ועד 16 באוגוסט 1834. באותו מועד התפטר מתפקידו ועבר לנוריץ' כדי לקבל מינוי לשופט בבית המשפט העליון לערעורים של קונטיקט, תפקיד שבו כיהן משנת 1834 ועד 1840.

בשנת 1840 נבחר הנטינגטון כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, כדי למלא את מקומו של תדאוס בטס שנפטר. הוא נבחר מחדש וכיהן בסנאט מ־4 במאי 1840 ועד מותו. במהלך הקונגרסים ה־27 וה־28 שימש יושב ראש ועדת המסחר של הסנאט.

הנטינגטון נפטר בעיר נוריץ' ב־1 בנובמבר 1847, שבוע לפני יום הולדתו ה־59, ונטמן בבית העלמין הישן של העיר נוריץ'.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו המפשייר
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1847
ח'ליג'י

**ח'ליג'י** הוא מטבע משותף שהוצע על ידי מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. המטבע היה אמור להיות מושק ב-2010 אך האיחוד המוניטרי נדחה מספר פעמים מאז.

## מקור השם
המילה "ח'ליג'י" פירושה בערבית "של המפרץ", עם זאת השם המוצע נדחה בסוף 2009, ולא הוסכם על שם רשמי לאחר מכן, לפני ביטול ההסכם למטבע משותף של מדינות המפרץ. השם "דינר" הוצע אף הוא, מכיוון שהוא כבר בשימוש נרחב בעולם הערבי.

## היסטוריה
מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הוקמה במקור ב-1981, להיות ארגון לשיתוף פעולה ביטחוני, אך בהדרגה התפתח גם לארגון לשיתוף פעולה כלכלי.

בסוף 2001 הסכימו מדינות הארגון: ערב הסעודית, כווית, בחריין, קטר, עומאן ואיחוד האמירויות הערביות; על איחוד מכסים החל מ-1 בינואר 2003 ועל כינון מטבע משותף החל מ-2010, שיהיה ההילך החוקי היחיד במדינות אלו. בשנת 2005 הוסכם על קריטריוני ההתכנסות של המטבע המשותף במסגרת ה"הסכם המוניטרי של מדינות המפרץ". מאחר שההלכה הכלכלית האסלאמית אוסרת על ריבית, היו ספקולציות כי המטבע המשותף העתידי של מדינות המפרץ יגובה בזהב. עם זאת, בכירים בממשל מדינות המפרץ הצהירו כי המטבע עשוי להיות מקושר לדולר האמריקאי או שייקשר לסל מטבעות שבו לדולר האמריקאי יהיה חלק הארי. המטבעות של ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, קטר, עומאן ובחריין צמודים לדולר האמריקאי. הדינר של כווית צמוד לסל מטבעות הכולל את הדולר האמריקאי והאירו. ערב הסעודית דחתה את הקריאות לשימוש ב-SDR של קרן המטבע הבין-לאומית כמטבע עתודה.

בשנת 2006 פרשה עומאן מהסכם המטבע המשותף.

ב-30 בדצמבר 2008 חתמו ערב הסעודית, כוויית, קטר, איחוד האמירויות הערביות ובחריין על ההסכם הרשמי לאיחוד מוניטרי, אך לא הצליחו להגיע להסכמה לגבי מיקומו של הבנק המרכזי האזורי שיוקם לצורך כך.

ב-24 במרץ 2009 הודיע נאצר אל-קאוד, סגן עוזר כללי לענייני כלכלה בארגון, כי מועד תחילת האיחוד המוניטרי ידחה עקב המשבר הכלכלי העולמי וחוסר שיתוף פעולה מספק בין המדינות החברות. במאי 2009 פרשה איחוד האמירויות הערביות מההסכם. מאז לא היה התפתחויות נוספות ובפועל התוכנית נדחתה שוב ושוב.

בדצמבר 2021 הודיע יושב ראש מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ נאיף אל-חג'רף כי האיחוד מוניטרי בין ערב הסעודית, כוויית, קטאר ובחריין יתחיל ב-2025, אך הדבר לא קרה.

## הבנק המרכזי של המפרץ
ב-5 במאי 2009, בפסגה של מדינות המפרץ שהתקיימה בארמון דאראיה בריאד, הוסכם באופן זמני שריאד, בערב הסעודית, תארח את הבנק המרכזי של המטבע המשותף זה. איחוד האמירויות הערביות לא הסכימה עם החלטה זו וביקרה את העובדה שבסיסן של רוב מוסדות מדינות המפרץ הוא בערב הסעודית.

## ראו גם
* איחוד מוניטרי
* אירו
## הערות שוליים

קטגוריה:מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ
נוסח ריינוס

בשם "**נוסח ריינוס**" מכונה סדר התפלה הנהוג מאז ימי הביניים בקהלות מערב אירופה עם דגש על העיר פרנקפורט דמיין. כיום מתפללות בנוסח זה קהלות בודדות בשווייץ, ארצות הברית ומנינים ספורים בישראל. בארץ, הרב בנימין שלמה המבורגר נחשב לחלוצי המחקר של נוסח עתיק זה. במקור תֵאר נוסח אשכנז אשכנז את הנוסח הזה אחר בחלוף השנים התפצל נוסח אשכנז לשנים – "מזרחי" של פולין ואף מזרחה של גרמניה ומזרחה ונוסח ריינוס של מערב גרמניה ומערבה, בעיקר שווייץ והולנד.

לדעת הרב המבורגר, משמר נוסח ריינוס את מנהג קהילות שו"ם העתיק ומקורות מראשוני אשכנז, רבי אלעזר מגרמייזא ואנשים נוספים מתקופת הראשונים.

## הערות שוליים

ריינוס
תדאוס בטס

**תדאוס לדינס בטס** (באנגלית: **Thaddeus Laddins Betts**; 4 בפברואר 1789 – 7 באפריל 1840) היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כסגן מושל קונטיקט ה־32 וה־34 בשנים 1832–1833 ובשנים 1834–1835, וכחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קונטיקט בשנים 1839–1840. קודם לכן כיהן כחבר הסנאט של קונטיקט מטעם המחוז ה־12 וכחבר בית הנבחרים של קונטיקט מטעם נורווק.

## ביוגרפיה
בטס נולד ב-4 בפברואר 1789 בנורווק שבקונטיקט, והיה בנם של ויליאם מאלטבי בטס (1759–1832) ולוקרשיה (גרגורי) בטס (1763–1830). הוא השלים לימודי הכנה, ולאחר מכן למד בקולג' ייל וסיים את לימודיו בשנת 1807. הוא למד משפטים ובשנת 1810 התקבל ללשכת עורכי הדין. את עיסוקו בעריכת דין החל בנורווק. הוא נישא לאנטואנט קנון (1789–1864).

בשנת 1815 כיהן בטס כחבר בית הנבחרים של קונטיקט, ובשנת 1828 כיהן כחבר הסנאט של קונטיקט כנציג כללי, ובשנת 1830 שב וכיהן כחבר בית הנבחרים של המדינה. בשנת 1831 כיהן שוב כחבר הסנאט של קונטיקט כנציג המחוז ה־12.

בשנים 1832 ו־1834 נבחר בטס לסגן מושל קונטיקט ה־32 וה־34, וכיהן שתי כהונות: תחת המושל  בשנים 1832–1833, ותחת המושל סמואל פוט בשנים 1834–1835.

בטס נבחר כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, וכיהן מ־4 במרץ 1839 ועד מותו בוושינגטון די. סי. ב-7 באפריל 1840.

טקס ההלוויה התקיים בבניין הקפיטול, בניהול כמרי הקונגרס, ונכח בו נשיא ארצות הברית מרטין ואן ביורן. הוא נקבר בבית הקברות יוניון בנורווק, קונטיקט. לזכרו הוקם גם קנוטף (מצבת זיכרון ללא קבר) בבית הקברות של הקונגרס בוושינגטון.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סגני מושלי קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1789
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1840
אטוס

**אטוס** (בצרפתית: **Atos**) היא חברת טכנולוגיית מידע צרפתית רב-לאומית העוסקת במיקור חוץ ושירותי הייטק. המטה שלה ממוקם בבזונס שבפריפריה של פריז, צרפת, ויש לה משרדים ברחבי העולם. היא מתמחה בייצוא שירותי כלכלה בתחומי הייטק כגון מחשוב ענן, Big data ואבטחת מחשב אישי. מנכ"ל החברה הוא פיליפ סל.

## היסטוריה
החברה אטוס הוקמה ב-2000 כתצוצאה מאיחוד של שתי חברות טכנולוגיה צרפתיות וחברת טכנולוגיה הולנדית בשםOrigin B.V. ב-2002, אטוס רכשה את החברה KPMG וב-2004 רכשה את החברה Sema Group.

באפריל 2018, החברה ניהלה את שירותי הבינה המלאכותית של Google Cloud בלונדון, דאלאס, מינכן ופריז.

באפריל 2023 השיקה אטוס את החברה Eviden, כצעד מקדים לפיצול חלקי של החברה בהיקף של 5 מיליארד אירו. עם זאת, נכון לנובמבר 2023, פיצול זה טרם אושר על ידי דירקטוריון החברה.

### משבר
בתחילת 2024, אטוס נקלעה למשבר כלכלי, העיתון הצרפתי לה מונד תיאר אותה בתור הקריסה הגדולה ביותר בצרפת בחמש השנים האחרונות. באפריל 2024, החוב הכולל של החברה הגיע לכ-5 מיליארד אירו.

באוקטובר 2024, ממשלת צרפת תכננה לרכוש את חטיבת המחשוב של אטוס תמורת 500 מיליון אירו, במטרה לייצב את החברה מבחינה כלכלית.

## פעילות
ההכנסות של אתוס מהמגזר הציבורי בבריטניה ב-2012 עמד על 700 מיליון לירה שטרלינג, מתוך סך מכירות גלובליות של 7.2 מיליארד לירה שטרלינג באותה שנה. אטוס החזיקה בחוזים בשווי כולל של 3 מיליארד לירה שטרלינג עם ממשלת בריטניה, וסיפקה שירותים למגוון רחב של ארגונים, ביניהם BBC, ממשלת ויילס, משרד הפנים, משרד ההגנה ועוד.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-2000
יצחק עקריש

**יצחק בן אברהם עקריש** (1499 – אחרי 1578) היה מלומד, ביבליופיל ועורך יהודי איטלקי, דור שני למגורשי ספרד.

## ביוגרפיה
יצחק בן אברהם עקריש בנאפולי, לר' אברהם שהיה ממגורשי ספרד לפי מרדכי מרגליות נולד בשנת רנ"ט (1499). לפי צבי גרץ הוא נולד ב־1489.

עקריש נדד כל חייו אף על פי שצלע בשתי רגליו. עיקר עניינו היה בכתבי יד אותם ניסה להציל מהרס. מסעותיו הביאו אותו לקהיר שבמצרים, שם שהה בביתו של הרדב"ז (דוד בן אבי זמרה), מהגר שהגיע למעמד קהילתי גבוה. עקריש, חובב ספרים נלהב, הוציא את כספו על סופרים ששכר כדי להעתיק את כתבי היד של הרדב"ז, וצבר אוסף גדול של מסמכים.

עקריש נשאר בקהיר כמורה פרטי לילדיו ונכדיו של הרדב"ז במשך כעשר שנים (בסביבות 1543–1553), עד לעלייתו של פטרונו לארץ ישראל. לאחר מכן עקריש עבר לקונסטנטינופול. בדרכו עצר בקנדיה, בה הוחרמו ספריו על ידי ממשלת ונציה בעקבות צו אחרון של האפיפיור יוליוס השלישי שהורה על לשרוף את התלמוד. לאחר שהצליח להשיב לעצמו את אוסף הספרים, הוא התיישב בקונסטנטינופול שם אסתר קירה ודון יוסף נשיא תמכו במאמציו לאסוף כתבי יד. רוב ספריו נהרסו בשריפה בשנת 1569 שאכלה כמעט את כל הרובע היהודי. הוא עזב את קונסטנטינופול לקסטוריה שם חי בעוני עד סוף חייו.

עקריש הושפע מסיפורי משיח השקר דוד הראובני שיש צבא יהודי בארץ רחוקה שבאים להציל את היהודים. הוא כתב שפאשא אחד תחת שלטונו של הסולטאן סולימאן, אשר הכניע את תימן לשלטון הסולטאן, אמר שכאשר מפליגים לעבר הודו נראים הרים גבוהים, ומאחוריהם מצויה ממלכת היהודים.

## ספרים
בסוף חייו ערך עקריש סדרה של ספרים ומסמכים שאסף במהלך מסעותיו. בסביבות שנת 1577 פרסם אוסף של עשרה מסמכים (שנקראו מאוחר יותר "קובץ ויכוחים"), ובו בעיקר המכתב הסאטירי שכתב פרופייט דוראן לחברו לשעבר דוד בוניט בן גורן, "אל תהי כאבותיך". אותו כרך הכיל גם את איגרת של המומר אשטרוק רימוך לאן-שאלתיאל בונפוס שהתחרט מהתגירותו, את התשובה הסאטירית לה מאת שלמה בונפיד, מכתב פולמוסי של שם טוב בן יוסף אבן פלקירה, וקונטרס "חיבוט הקבר" מאת עקריש עצמו.

עקריש גם ערך אוסף שני של מסמכים, בעיקרם בעלי אופי היסטורי. החלק הראשון נשא את הכותרת "מעשה בית דוד", והכיל את תולדות בוסתנאי בן חנינאי; השני, זה של "קול מבשר", הכולל התכתבות בין חסדאי אבן שפרוט למלך הכוזרים שאיתר במסעותיו; ואת מכתבו של אליהו מפרארה. בנוסף ליצירות אחרות, נאמר שעקריש ערך פירוש משולש על שיר השירים יחד עם כמה יצירות פולמוס עבריות נוספות.

## הערות שוליים

קטגוריה:סלוניקי: יהודים
קטגוריה:אספני ספרים
עלי אל-קרה דאגי

שייח' **עלי אל-קרה דאגי** (בערבית: **علي القره داغي**, נולד ב-1949) הוא מלומד סוני כורדי של האסלאם, מומחה לשריעה ופיקה בשילוב עם . הוא פרופסור למשפטים בפקולטה ללימודי שריעה ואסלאם באוניברסיטת קטר בדוחה, ומחזיק באזרחות קטרית.

## ביוגרפיה
עלי נולד ב-1949 בקרדאג', סולימאניה, כורדיסטן, עיראק. הוא החל ללמוד שריעה באוניברסיטת בגדאד וסיים תואר ראשון בשנת 1975. הוא המשיך ללימודים באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר ושם סיים תואר שני בשנת 1980, ולימודים לתואר דוקטור בשנת 1985, בעבודת דוקטורט שכותרתה הייתה "עקרון ההסכמה במשפט האסלאמי ובמשפט האזרחי". הוא מחברם של עבודות רבות על הכלכלה האסלאמית והלכה השוואתית.

אל-קרה דאגי מכהן כמזכיר הכללי של האיחוד הבין-לאומי של חכמי האסלאם (IUMS). הוא נבחר לתפקיד במושב השישי של העצרת הכללית של האיחוד, שנערך בקטר ב-9 בינואר 2024, לאחר שקיבל 91.51% מהקולות.

הוא סגן נשיא איגוד בתי הספר המוסלמים בטהראן וחבר בארגונים אסלאמיים רבים נוספים, כולל , הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ו. הוא מייסד ונשיא הליגה הכורדית האסלאמית, שהוקמה ב-1988, ונשיא מועצת המנהלים של אוניברסיטת הפיתוח האנושי בעיר סולימאניה.

הוא כיהן כיו"ר מועצת השריעה של הבנק הראשון של קטר (QFB) וחבר במועצות השריעה של מספר מוסדות ובנקים אסלאמיים, כולל , , הסניף האסלאמי של בנק דוחה, ביטוח קטר, בית ההשקעות של המפרץ ובנק אחלי המאוחד.

לפי אל קרה-דאגי, הוא הושפע מתורותיהם של חסן אל-בנא וסייד קוטב.

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אל-אזהר
קטגוריה:אירופה: אסלאם
קטגוריה:אסלאם סוני
קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בגדאד
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1949
האמפיתיאטרון הרומי בסלונה

**האמפיתיאטרון הרומי בסלונה** (באנגלית: **Salona Amphitheatre**) הוא אמפיתיאטרון אליפטי שנבנה על ידי הרומאים בעיר העתיקה סלונה, בירת פרובינציית דלמטיה, במאה ה-2, בתקופתו של הקיסר הדריאנוס. האמפיתיטרון פעל עד המאה ה-5.

## מיקום
האמפיתיאטרון נבנה בקצה הצפון-מערבי של גבולות העיר העתיקה סלונה, שחורבותיה נמצאים בבחלק הצפון מערבי של העיר סולין בקרואטיה, כחמישה קילומטרים, בקוו אווירי, מצפון למרכז ספליט.

## היסטוריה
במהלך התקופה הוונציאנית, ניזוק האמפיתיאטרון במכוון כדי למנוע מכוחות הטורקים להשתמש בו, במהלך מלחמתם עם ונציה במאות ה-16 וה-17. לאחר מכן, הוא שימש כמחצבה, ממנה נלקחו אבנים לבניית בתים בעיר החדשה סולין.

החפירות הראשונות, באתר נערכו בסוף שנות ה-40 של המאה ה-19, ביוזמתו של פרנצסקו קררה , שהיה אחראי גם על המחקר הארכאולוגי הראשון והשיטתי של העיר. חפירות נוספות נערכו לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה על ידי פ. בוליץ' (F. Bulić). בשנת 1929 נחקר האתר על ידי האדריכל הדני א. דיגבה (Ejnar Dyggve) והוא שחזר את החלקים התחתונים של החומות. (הוא כתה מונוגרפיה מקיפה שפורסמה ב-1932).

בתחילת שנות ה-80, נחקר האתר על ידי פ. אורב (F. Oreb) במסגרת מבצע שימור.

## המבנה
### מידות
האמפיתיאטרון בצורה אליפטית, באורך 125 מטרים וברוחב 100 מטרים, עם זירה מרכזית בגודל 65 על 40 מטרים,

### שערים
בשל מיקומו לאורך חומות העיר הצפוניות, ובחלקן המערביות, הכניסות הראשיות שלו היו בחומות הדרומיות והמזרחיות.

### יציעים
סביב הזירה המרכזית היו יציעים מדורגים עם מקומות ישיבה לכ-17,000 צופים. בצדו הצפוני, עמד האמפיתיאטרון על קרקע מוגבהת וחלק מהקירות שנבנו היו ללא יסודות. בצד הדרומי, וגם בחלקים מהצדדים המערבי והמזרחי, היו לו שלוש קומות: שתיים עם ארקדות והשלישית עם חלונות מלבניים. בצד הדרומי של האודיטוריום היה בנוי תא כבוד למושל הפרובינציה, ומולו תא שיועד לשופטי העיר.

### מרתף
במרכז הזירה היה פתח (porta Libitinae) למסדרון התת-קרקעי ששימש לנשיאת גלדיאטורים פצועים ומתים וכן היו בו חדרים.

## ממצאים
בצד הצפוני של האמפיתיאטרון נמצאו שרידי בית קברות, ככל הנראה לגלדיאטורים שנהרגו בזירה. ממצבותיהם ניתן ללמוד את שמותיהם, מוצאם והתמחויותיהם בלחימה.

נמצאו שרידי ציור פרסקו המתאר לוחמים שנהרגו ומעליהם שמותיהם.

## ביאורים

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

* צלומי שרידי האמפיתיאטרון

קטגוריה:אמפיתיאטראות רומיים
קטגוריה:קרואטיה: מבנים רומיים
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
ג'יימס דיקסון

**ג'יימס דיקסון** (באנגלית: **James Dixon**; 5 באוגוסט 1814 – 27 במרץ 1873) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וכסנאטור מטעם מדינת קונטיקט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
דיקסון, בנם של ויליאם ומרי (פילד) דיקסון, נולד ב־5 באוגוסט 1814 בעיירה אנפילד, קונטיקט. הוא השלים לימודי הכנה וסיים את לימודיו בוויליאמס קולג' בוויליאמסטאון, מסצ'וסטס, בשנת 1834. דיקסון למד משפטים, הוסמך כעורך דין בשנת 1834 והחל לעסוק בעריכת דין באנפילד.

### קריירה
דיקסון כיהן כחבר בית הנבחרים של קונטיקט בשנים 1837–1838 וב־1844, ואף כיהן כיושב ראש הבית בשנת 1837. בשנת 1839 עבר להרטפורד, קונטיקט, והמשיך לעסוק בעריכת דין. ב־1 באוקטובר 1840 נישא לאליזבת לורד קוגסוול. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות.

דיקסון נבחר כנציג מחוז הקונגרס הראשון של קונטיקט לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, וכיהן בקונגרסים ה־29 וה־30, מ-4 במרץ 1845 עד 3 במרץ 1849. הוא כיהן שתי כהונות של שנה אחת כחבר הסנאט של קונטיקט בשנים 1849–1850 וב־1854–1855, כנציג המחוז הראשון שכלל את הרטפורד וסביבתה. במהלך כהונתו השנייה היה חבר בוועדת היחסים הפדרליים. הוא סירב למועמדות לתפקיד מושל קונטיקט בשנת 1854, והיה מועמד לא מוצלח לסנאט של ארצות הברית באותה שנה.

בשנת 1856 נבחר דיקסון לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, ונבחר מחדש בשנת 1863. הוא כיהן כסנאטור מ־4 במרץ 1857 ועד 3 במרץ 1869.

ב־16 בדצמבר 1861 ביקש ליימן טראמבל מהסנאט לדון בהחלטה שקראה למזכיר המדינה לדווח האם במדינות הנאמנות לאיחוד נעצרו ונכלאו אנשים בהוראתו או בהוראת משרדו, ואם כן – מכוח איזה חוק. דיקסון, שתמך בדיכוי, אמר על ההחלטה כי "נראה לי שהיא מחושבת להביא אך ורק לנזק".

במהלך כהונתו בסנאט שימש דיקסון יושב ראש הוועדה לביקורת ולפיקוח על הוצאות נלוות (בקונגרסים ה־37 וה־38), וחבר בוועדות מחוז קולומביה (בקונגרסים ה־38 וה־39) ודואר ודרכי דואר (בקונגרס ה־39). הוא תמך בהורשיו סימור בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1868, והיה מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט ולבית הנבחרים באותה שנה, אולם לא הצליח להיבחר, בעיקר משום שהיה החבר הרפובליקני הראשון בסנאט שהתנגד להדחת הנשיא אנדרו ג'ונסון.

### מותו
בשנת 1869 מונה דיקסון לשגריר ארצות הברית ברוסיה, אך הוא דחה את המינוי ופנה לעיסוקים ספרותיים ולמסעות רבים. הוא נפטר בהרטפורד ב־27 במרץ 1873, ונקבר בבית הקברות סידר היל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:פוליטיקאים צפוניים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1814
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1873
ויליאם פארטל

**ויליאם ארתור פארטל** (באנגלית: **William Arthur Purtell**; 6 במאי 1897 – 31 במאי 1978) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר ייצג את מדינת קונטיקט בסנאט של ארצות הברית בשנת 1952 ובתקופה שבין 1953 ל-1959.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ויליאם פארטל נולד ב-6 במאי 1897 בשכונת בתי־שיכון בהרטפורד שבקונטיקט. הוא היה בנם של תומאס מייקל ונורה מרי (לבית אוקונור) פארטל, שעבדו בתעשיית הטבק. הוא החל את לימודיו בבית הספר סנט פטריק, ולמד שנתיים בתיכון הציבורי של הרטפורד, אך נשר ממנו בגיל 15. לאחר מכן עבד כשרת, מחלק מים ובודק קרונות בחברת הרכבות ניו יורק–ניו הייבן–הרטפורד.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת ביחידת הקשר של חיל המשלוח של ארצות הברית בצרפת, ושוחרר בדרגת רב״ט בשנת 1919. באותה שנה נישא לקתרין אליזבת קאסידי; לזוג נולדו בן, ויליאם, ובת, מרגרט.

### קריירה עסקית
לאחר שעבד עשר שנים כסוכן מכירות, ייסד פורטל בשנת 1929 יחד עם שותפים את חברת Holo-Krome Screw Corporation בווסט הרטפורד, ושימש כנשיא, גזבר ומנהל כללי שלה עד 1952. הוא שימש גם כנשיא, גזבר ומנהל כללי של חברת Billings & Spencer מהרטפורד בשנים 1937–1944, ובהמשך כיו"ר החברה בשנים 1944–1947. בין השנים 1938 ל-1952 שימש כסגן נשיא, גזבר ומנהל כללי של Sparmal Engineering Corporation. בנוסף היה חבר הנהלה בצלב האדום של הרטפורד ואחד המנהלים הבכירים של בית הסוהר המדינתי של קונטיקט.

בשנת 1950 ניסה ללא הצלחה לזכות במועמדות הרפובליקנית למשרת מושל קונטיקט, והפסיד לחבר הקונגרס . הוא היה בין המנהיגים הפוליטיים הראשונים בקונטיקט שתמכו בגנרל דווייט אייזנהאואר בבחירות לנשיאות בשנת 1952.

### הסנאט של ארצות הברית
במאי 1952 זכה פארטל במועמדות הרפובליקנית להתמודד מול הסנאטור הדמוקרטי המכהן ויליאם בנטון על מושב בסנאט. אולם ביולי אותה שנה נפטר הסנאטור הדמוקרטי השני של קונטיקט, בריאן מקמהון, והמושל לודג' מינה את פארטל למלא את יתרת כהונתו. כך נקלע פארטל למצב יוצא דופן: הוא כיהן במושב אחד בסנאט ובו בזמן התמודד על מושב אחר. איש העסקים הרפובליקני פרסקוט בוש, אביו של ג'ורג' ה. ו. בוש וסבו של ג'ורג' ו. בוש, נבחר לאחר מכן למושב של מקמהון.

במערכת הבחירות מול בנטון תמך פארטל במצע הבחירות של אייזנהאואר, שהתמקד ב'קומוניזם, שחיתות וקוריאה'. בנטון האשים את פורטל בכך שהוא כה שמרן עד ש'הוא גורם לרוברט טאפט להיראות כמו ליברל מן הניו דיל'. למרות זאת, פארטל ניצח את בנטון בפער של 88,788 קולות, וזכה ב-52% מהקולות.

במהלך כהונתו בסנאט היה פורטל שותף להצעת תיקון לחוקי העבודה הפדרליים, שקבעה כי אפליה מצד מעסיקים או ארגוני עובדים תיחשב לעבירת עבודה בלתי הוגנת. בשנת 1954 הביע תמיכה בהצעת ממשל אייזנהאואר לקיים הצבעה בפיקוח ממשלתי לפני שאיגוד עובדים יוכל לפתוח בשביתה. פורטל הצביע בעד חוק זכויות האזרח של 1957. בשנת 1958 הפסיד בבחירות החוזרות ליריבו הדמוקרטי תומאס דוד, חבר קונגרס לשעבר ואביו של הסנאטור לעתיד כריס דוד, בתוצאה של 57% מול 42%.

### שנותיו האחרונות ומותו
לאחר סיום כהונתו בסנאט חזר פארטל לעיסוקיו בתעשייה. הוא נפטר בביתו בווסט הרטפורד שבקונטיקט ב-31 במאי 1978, בגיל 81, ונקבר בבית העלמין פיירוויו.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:הרטפורד: אישים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
ג'ייק קונלי

**ג'ייק קונלי** (באנגלית: **Jake Connelly**; נולד ב-2012) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע מתפקידו כדרק טרנבו בעונה החמישית והאחרונה של סדרת המדע הבדיוני והאימה "דברים מוזרים" של נטפליקס.

## ראשית חייו
קונלי גדל בפרברי שיקגו, אילינוי, שבארצות הברית. קונלי משחק פוטבול אמריקאי בקבוצת בית הספר שלו. הוא אוהד של השיקגו ברס.

לפני שלוהק ל"דברים מוזרים", קונלי היה מעריץ של הסדרה. הוא צפה בסדרה עם משפחתו כשהעונה הרביעית יצאה.

## קריירה
תפקידי המשחק הראשונים של קונלי היו בפרסומות עבור Microsoft Windows בבימויו של חבר של משפחתו. הקרדיט היחיד שלו לפני "דברים מוזרים" היה סרט קצר בשם "Between the Silence".

ביולי 2024, קונלי לוהק לעונה החמישית של "דברים מוזרים". הוא קיבל את השיחה המאשרת שזכה בתפקיד בזמן שהסתתר במרתף ביתו במהלך אזהרת טורנדו. כדי לשמור על הליהוק בסוד, הוא סיפר לחבריו לכיתה שהוא מצלם סרט תיעודי על מיונז.

בסדרה, קונלי מגלם את דרק טרנבו. הדמות מוצגת כבריון שמענה את הולי וילר (נל פישר), אך מאוחר יותר הופך לבן ברית של הגיבורים. הוא מופיע בכרך הראשון של העונה, שיצא בנובמבר 2025.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### סרטים קצרים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2012
רגל המוח

**רגל המוח** היא החלק הקדמי של גבעול המוח (Cerebral peduncle), השולח ומעביר אותות עצביים המכתיבים את התנועה (Motor neuron), אותות העוברים מקליפת המוח אל הפונס שבגזע המוח ואל עמוד השדרה.

רגל המוח היא החלק הקדמי של פדונקל המוח (Cerebral peduncle), שמכיל בעיקר סיבים מוטוריים יורדים, המתחלקים לסיבים מסלול קורטיקו-ספינליים וסיבים קורטיקו-בולבריים. הפדונקל כולל גם את הטגמנטום בחלקו האחורי ועוד מבנים במוח הביניים.

## אטימולוגיה
באנגלית נקרא האיבר **cerebral crus**. בלטינית נקרא האיבר **crus cerebri**. המילה *crus* בלטינית, פירושה רגל. צורת הרבים של האיבר היא **cerebral crura**.

בטקסטים ישנים נקרא האיבר "פדונקל המוח" (**Cerebral peduncle**, גזע המוח, גבעול המוח או הפדונקולוס המוחי), אך כיום הכינוי הזה מתייחס לחלק החומר הלבן הקדמי של האיבר השלם.


קובץ:Human_brain_frontal_(coronal)_section_description_2.JPG|חתך קדמי (חזיתי, קורונלי) של המוח האנושי, מספר 28 מציין את רגל המוח


## ראו גם
* עצב מוטורי

## לקריאה נוספת

* This article incorporates text in the public domain from page 800 of the 20th edition of Gray's Anatomy (1918)
* Atlas image: n2a2p1 at the University of Michigan Health System
* Atlas image: n1a5p3 at the University of Michigan Health System
* NIF Search - Cerebral Crus via the Neuroscience Information Framework


קטגוריה:גזע המוח
כישור (צורה גאומטרית)

[ממוזער|[פלך (כלי)|פלך טווייה עם חוט]]
[ממוזער|לימון, שצורתו צורת כישור, ב[גאומטריה]]

**כישור** (מלטינית: "fusus", שמשמעו ציר) הוא גוף תלת-ממדי דמוי פלך או כדור פוטבול אמריקאי. הצורה עגולה ורחבה במרכז ומתחדדת בשני הקצוות. היא דומה ללימון, אך לעיתים משמשת לתיאור הרחבה של מבנה בקצה אחד או בשני קצותיו, כגון מפרצת בכלי דם. הצורה היא גוף סיבוב של הצורה המישורית המורכבת משתי קשתות החותכות זו את זו בשתי נקודות, סביב ציר העובר דרך שתי נקודות החיתוך שלהן.

## דוגמאות
* פיתול, צורת גוף נפוצה אצל בעלי חיים ימיים רבים, מאופיין בצורת גוף מחודדת גם בראש וגם בזנב.
* פוסיפורם, סיווג של מפרצת.
* חיידקים פוסיפורמיים (בצורת מוטות כישוריים), כגון פוסובקטריוטה (Fusobacteriota).
* תא פוסיפורמי (ביולוגיה).
* אזור פנים משונן-צורה (Fusiform face area), חלק ממערכת הראייה האנושית שכנראה מתמחה בזיהוי פנים.
* גירוס פוסיפורמי, חלק מהאונה הרקתית של המוח.
* שריר פוסיפורמי, שבו הסיבים עוברים במקביל לאורך השריר
* תא עצב פוסיפורמי, נוירון בצורת כישור

## שימוש בתרבות
* סטרימליינר, רכב הידרודינמי או אווירודינמי בעל צורת כישור. התואר "streamlined" (סטרימליין, זרימה) היה נפוץ בקרב מעצבים שהשתמשו במילה "כישור".

## הערות שוליים

קטגוריה:צורות גאומטריות
מאקה

**מאקה** (שם מדעי: *Lepidium meyenii*) היא צמח ממשפחת המצליבים (Brassicaceae), שמוצאו מאזור הרי האנדים בפרו. החלק הנאכל והנפוץ לשימוש הוא שורש מעובה (לעיתים מתואר כפקעת), הנצרך כמזון וכרכיב בתוספי תזונה. המאקה מעובדת מזה מאות שנים באזורים הרריים גבוהים ונחשבת לגידול מסורתי בתרבויות המקומיות.

## טקסונומיה ושמות
* **שם מדעי**: *Lepidium meyenii*
* **משפחה**: מצליבים (Brassicaceae)
* **סוג**: *Lepidium*
* **שמות נפוצים**: מאקה, מאקה פרואנית (Peruvian maca)

## תיאור הצמח ובית גידול
המאקה מותאמת לתנאי אקלים קיצוניים של גובה רב, כגון טמפרטורות נמוכות, רוחות חזקות וקרינת שמש גבוהה. היא גדלה באופן מסורתי ברמות הגבוהות של פרו, בגבהים של אלפי מטרים מעל פני הים. הצמח מפתח שורש מעובה שנאכל לרוב לאחר ייבוש או עיבוד.

## היסטוריה
המאקה קשורה היסטורית לחקלאות ולתזונה של קהילות אנדיניות, במיוחד באזורי פרו. תיעוד היסטורי ומסורות מקומיות מצביעים על כך שהמאקה שימשה כמזון בסיסי באזורים הרריים וכן כצמח בעל ערך תרבותי. בתקופות מאוחרות יותר, ובעיקר במאה ה-20 וה-21, השימוש במאקה התרחב אל מחוץ לדרום אמריקה, והיא החלה להיות משווקת בעולם כחומר גלם במזון פונקציונלי ובתוספי תזונה.

## שימושים
### שימושים מסורתיים
במסורת המקומית בהרי האנדים המאקה שימשה בעיקר כמזון:
* צריכה בצורת שורש מבושל או מיובש
* הוספה לדייסות ומשקאות
* שימוש באפייה ובמאכלים מקומיים

### שימושים מודרניים
בשווקים בינלאומיים המאקה נמכרת בעיקר כ:
* אבקה לשילוב בשייקים, דייסות ומאפים
* כמוסות/טבליות כתוספי תזונה
* רכיב בתערובות "סופר-פוד" ומוצרים פונקציונליים

שימושים נפוצים בהקשר הצרכני כוללים שיווק המאקה כתומכת באנרגיה, חיוניות, רווחה כללית ומיניות. עם זאת, היקף הראיות המדעיות משתנה לפי תחום ותוצאות מחקרים אינן תמיד חד-משמעיות.

## רכיבים ותכונות
המאקה מכילה פחמימות, חלבון, סיבים תזונתיים ומגוון רכיבים צמחיים משניים. לעיתים מתייחסים בספרות לרכיבים אופייניים כגון גלוקוזינולטים ותרכובות ייחודיות לקבוצות צמחים שונות; הרכב תזונתי עשוי להשתנות לפי זן, תנאי גידול ושיטות עיבוד.

## בטיחות ותופעות לוואי
מאקה נחשבת לרוב לבטוחה בצריכה תזונתית מקובלת, אך כמו במוצרים צמחיים אחרים, ייתכנו תגובות שונות בין אנשים. מומלץ להיזהר במיוחד במקרים של:
* הריון והנקה
* מצבים רפואיים מורכבים
* שימוש בתרופות באופן קבוע

במקרים אלה נהוג להתייעץ עם גורם רפואי לפני שימוש בתוספי תזונה.

## ראו גם
* מצליבים
* אתנובוטניקה
* תוסף תזונה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מצליבים
רובע האופנה של מילאנו

**רובע האופנה של מילאנו** הוא אזור עירוני במילאנו, שנמצא דרומית למרכז ההיסטורי, בסמוך ל**סקאלו רומנה** או **סופרה**, וכיום נחשב לאחד הצירים המרכזיים של אופנה ויוקרה בעיר, הודות לריכוז גבוה של משרדים ראשיים, מרחבים יצירתיים, מוסדות תרבות ותשתיות לאירועים גדולים.

## חידוש עירוני
באזור מתוכנן גם כפר אולימפי לקראת המשחקים האולימפיים החורפיים מילאנו-קורטינה 2026, שמיועד לאחר מכן לשימוש למגורים ושירותים לעיר.

## מרכז אופנה ויוקרה
סקאלו רומנה בולט כמרכז אסטרטגי לאופנת יוקרה אירופאית, המשלים את מרובע האופנה ונחשב לחלופה מודרנית ל־Via Montenapoleone, בזכות זמינות מרחבים רחבים, חניונים ותשתיות לאירועים ותצוגות אופנה גדולות.

האזור כולל משרדים מרכזיים, משרדים יצירתיים, showroom ומרחבים תפעוליים של מותגי אופנת יוקרה בין-לאומיים, ביניהם **Prada**, **Moncler**, **Louis Vuitton**, **Marni** ו-**Jil Sander**.

בניגוד למרובע האופנה, הידוע בחנויות היוקרה שלו, סקאלו רומנה מייצג מרכז של "יוקרה בלתי נראית", עם דגש על פונקציות ניהוליות, ייצור, תצוגות ומרחבים לאירועים גדולים.

## מילאנו רב-מרכזית
פיתוח סקאלו רומנה מחזק את המושג של מילאנו רב-מרכזית, עם מספר מרכזים לאופנה ויוקרה. כיום העיר אינה תלויה עוד רק במרובע האופנה: אזורים כמו סקאלו רומנה וסופרה מספקים תשתיות לאירועים, משרדים ולוגיסטיקה.

## תרבות ואדריכלות
באזור נמצאת "קרן פראדה", מוסד תרבותי בעל חשיבות בינלאומית, ששיחק תפקיד מרכזי בהגדרת זהות השכונה. הקרן מחזקת את הקשר בין אופנה, אמנות עכשווית וחידוש עירוני, ומושכת אירועים ותצוגות בינלאומיות.

## תחזיות פיתוח
התחזיות העתידיות כוללות חיזוק תפקידה של סקאלו רומנה כמרכז אופנה ויוקרה, עם הרחבת משרדים, תצוגות, מגורים יוקרתיים ותשתיות לאירועים גדולים.

## הערות שוליים

קטגוריה:מילאנו
קטגוריה:איטליה: אופנה
הדסון ויליאמס

**הדסון ויליאמס** (באנגלית: **Hudson Williams**; נולד ב-13 בפברואר 2001) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קנדי.

## ביוגרפיה
הדסון ויליאמס נולד ב-13 בפברואר 2001 בעיר קאמלופס השוכנת בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה, לאם קוריאנית ולאב ממוצא בריטי והולנדי. במהלך בגרותו שיחק כדורסל ולמד אמנויות לחימה משולבות. בשנת 2020 השלים את לימודי המשחק שלו בתוכנית לאמנויות הקולנוע של .

במהלך הקריירה שלו הופיע ויליאמס במספר סדרות טלוויזיה, בהן  הקנדית ו"כללי המשחק" האמריקאית, וכן השתתף בסרטים קצרים רבים, אשר בחלקם מילא תפקידים גם מאחורי הקלעים כתסריטאי, במאי או מפיק.

בשנת 2025 לוהק לתפקיד הראשי של שיין הולנדר בדרמת הספורט הרומנטית הקנדית "יריבות לוהטת". החלטתו של במאי הסדרה  ללהקו הושפעה רבות מהכימיה שהפגין עם השחקן קונור סטורי שנבחן לתפקיד הראשי הנוסף. ויליאמס סיפר כי אמו חששה שיתקשה לקבל תפקידים כשחקן קנדי-אסייתי, וכי חששות אלו "הופרכו" בעקבות ליהוקו; לא רק זאת, הוא סבור כי מוצאו המעורב היה מרכיב חשוב בליהוקו. ויליאמס זכה לשבחים רבים על העדינות שבמשחקו ועל יכולתו להביע את מחשבותיו הכמוסות של הולנדר. , מחברת סדרת הספרים "Game Changers" שעל בסיסה נכתבה הסדרה, אמרה כי ויליאמס גילם היטב את תפקידו של שיין: "מה שהבחור הזה עושה עם פניו מספר את הסיפור כולו [...] הכול נמצא במשחק; אפשר לראות את כל מה ששיין חושב ומרגיש". כשנשאל על שילוב הבעות הפנים במשחקו, ויליאמס סיפר כי שאב השראה לכך משחקנים אחרים, בהם רוני מארה וטרוונטה רודס.

בדצמבר 2025 ויליאמס וסטורי נבחרו לקריין סדרת רומנטיקה ופנטזיה ארוטית קולית בשם "אמבר ואייס" עבור פלטפורמת *Quinn*. עלילת הסדרה הקולית מתמקדת בנסיכי פיות מממלכות יריבות הנקראות סולארי ולונארה, המנהלים מערכת יחסים אסורה המנוגדת לציפיות החברתיות. הסדרה תכלול שלושה פרקים, כאשר שני הפרקים הראשונים עתידים לעלות לשידור ב-30 בדצמבר. בשונה מחלק מהתכנים המקוריים של הפלטפורמה, סדרה זו מתמקדת ברומן בין שתי דמויות גבריות ואינה כוללת פנייה ישירה למאזין כדמות בסיפור.

בב-18 בפברואר 2026 דווח כי ויליאמס לוהק לסדרת המתח והמסתורין "Yaga" של שירות הסטרימינג הקנדי קרייב .

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים קנדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
קונור סטורי

**קונור סטורי** (באנגלית: **Connor Storrie**; נולד ב-22 בפברואר 2000) הוא שחקן אמריקאי.

## ביוגרפיה
קונור סטורי נולד ב-22 בפברואר 2000 בעיר אודסה השוכנת במדינת טקסס שבארצות הברית. בבגרותו עסק בהתעמלות.

בראשית דרכו במשחק הופיע סטורי בתפקידים קטנים בסרטים שונים, כשהבולט מהם היה תפקידו כליאם האוזר בסרט  משנת 2023.

בשנת 2024 הופיע סטורי בסרט "ג'וקר: טירוף בשניים" מבית אולפני די.סי, בו גילם אסיר צעיר ב, אשר נרמז כי הוא הג'וקר ה"אמיתי"; הוא נדרש לשמור בסוד על התפקיד ועל השתתפותו בסרט במשך כשנתיים לפני יציאת הסרט לאקרנים. הוא סיפר על כך בריאיון לווראייטי: "הכול היה תחת מעטה סודיות כבד. לא ידעתי שום דבר נוסף על הסרט מעבר לתפקיד שלי בו. הם היו מאוד רציניים. לא סיפרתי דבר לאיש במשך שנתיים".

בשנת 2025 לוהק לתפקיד הראשי של איליה רוזנוב בדרמת הספורט הרומנטית הקנדית "יריבות לוהטת". החלטתו של במאי הסדרה  ללהקו הושפעה רבות מהכימיה שהפגין עם השחקן הדסון ויליאמס שנבחן לתפקיד הראשי הנוסף. עבור תפקיד זה סטורי למד רוסית ופיתח מבטא רוסי עבור הטקסטים ברוסית ובאנגלית כאחד. בוושינגטון פוסט נכתב: "ויליאמס וסטורי הם חושפניים. פניהם לוכדות תערובת מורכבת של רגשות, הכימיה ביניהם משוגעת". , מחברת סדרת הספרים "Game Changers" שעל בסיסה נכתבה הסדרה, שיבחה את משחקו של סטורי; היא אמרה כי כאשר הזהירה אותו שהדמות של איליה חביבה במיוחד על המעריצים, היא הרגישה כאילו דיברה ישירות לאיליה עצמו מאחר שהשחקן חי את הדמות בצורה טובה כל כך על הסט. סטורי זכה לשבחים גם על ה"מיקרו הבעות יוצאות הדופן" שלו בתפקיד.

בדצמבר 2025 ויליאמס וסטורי נבחרו לקריין סדרת רומנטיקה ופנטזיה ארוטית קולית בשם "אמבר ואייס" עבור פלטפורמת *Quinn*. עלילת הסדרה הקולית מתמקדת בנסיכי פיות מממלכות יריבות הנקראות סולארי ולונארה, המנהלים מערכת יחסים אסורה המנוגדת לציפיות החברתיות. הסדרה תכלול שלושה פרקים, כאשר שני הפרקים הראשונים עתידים לעלות לשידור ב-30 בדצמבר. בשונה מחלק מהתכנים המקוריים של הפלטפורמה, סדרה זו מתמקדת ברומן בין שתי דמויות גבריות ואינה כוללת פנייה ישירה למאזין כדמות בסיפור. סטורי יקריין את תפקידו ללא המבטא שאפיין את דמותו בסדרה "Heated Rivalry".

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### וידאו קליפים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מדבבים קנדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
נצנצים

שמאל|ממוזער|
**נצנצים** הם חלקיקים קטנים מבריקים בצורת נקודות קטנות, לנצנצים שימושים רבים בין היתר בביגוד ובקוסמטיקה. הם מזכירים קונפטי ופאייטים אך קטנים יותר.

מאז התקופה הפרהיסטורית נצנצים יוצרו מחומרים שונים, נצנצים מודרניים עשויים משילוב של אלומיניום ופלסטיק. משטחים נוצצים היו בשימוש באומנויות עוד בתקופה פרהיסטורית, בציורי מערות השתמשו בפתיתי המטיט כדיי להעניק לציור מראה נוצץ, מאמינים שבני האדם גם השתמשו בקוסמטיקה העשויה מהמטיט המעניק מראה נוצץ. המצרים הקדמונים ייצרו חומרים דמויי נצנצים.

הייצור הראשון של נצנצים פלסטיים מודרניים מיוחס למכונאי האמריקאי הנרי פ. רושמן, שהמציא מכונה לחיתוך סרטי צילום ונייר בשנות ה-30, המכונה שלו יצרה חתיכות קטנות של תאית מבריקה שאנשים אספו והשתמשו בהן לקישוט עצי חג המולד שלהם, וכך באו הנצנצים המודרניים.

זמרי גלאם רוק נוהגים לשלב נצנצים בהופעותיהם. ניתן גם לראות נצנצים ככלי אופנה המשמש תרבויות שונות מכיוון שהם מאפשרים להביע אמירה גלויה ובולטת על הגוף, ישנו גם משחת נצנצים המשמת כיצירה באומנות של ילדים לצד חומרים כמו צבעי גואש.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אופנה
אנדרטה לקורבנות השואה (לוקסמבורג)

ה**אנדרטה לזכר קורבנות השואה**, או ה**אנדרטה לזכר גירוש היהודים** (בלוקסמבורגית: **Mémorial de la déportation juive**), נחנכה ב-17 ביוני 2018 בלוקסמבורג. האנדרטה היא לזכר שואת יהודי לוקסמבורג, כולל ילידי המדינה ואלה שברחו ללוקסמבורג במהלך שלטון גרמניה הנאצית. התאריך 17 ביוני 2018 נבחר לחנוכתה משום ש-75 שנים קודם לכן, ב-17 ביוני 1943, יצא רכבת הגירוש האחרונה עם יהודים מלוקסמבורג, והמיקום, שדרות רוזוולט, משום שבסמוך ניצבה בית כנסת הראשון של לוקסמבורג.

## האנדרטה ולוח הזיכרון
הפסל של האמן הצרפתי-ישראלי שלמה זלינגר נועד לשמש גם כמונומנט וגם כאתר הנצחה ולהזכיר לאוכלוסיית היהודים את אי-האנושיות של הנאצים ולתרום לכך שפשעים כאלה לעולם לא יחזרו.

האנדרטה הוקמה בשדרות רוזוולט בין הקתדרלה למנזר סנט סופיה לשעבר. המדינה ועיריית לוקסמבורג שילמו סך של 325,000 אירו עבור בניית האנדרטה הזו. האנדרטה עשויה מגרניט בצבע ורוד-אפור.

לאחר חנוכת אנדרטת השואה, נחשף לוח בלוקסמבורגית ובצרפתית בשער הכניסה לתחנת הרכבת, לזכר רכבות הגירוש במלחמת העולם השנייה: "Erënner Dech beim Laanschtgoen drun, datt vun 1941 bis 1943 vun dëser Gare 658 jiddesch Männer, Fraen a Kanner an d'Nazi Ghettoen a Lager déportéiert goufen, wou si kalbliddeg ëmbruecht gi sin". בתרגום לעברית: "זכור כשאתה עובר כאן, שבין 1941 ל-1943 מתחנה זו גורשו 658 גברים, נשים וילדים יהודים לגטאות ולמחנות הנאצים, שם נרצחו באכזריות".

## היסטוריה

נוכחות קבועה של יהודים בלוקסמבורג מתועדת מאז 1276. מסופר על התיישבות ראשונה מול שער סנט-אולריך. בית הקברות היהודי בקלאוזן נבנה ב-1817 וב-1823 ברחוב סמינרגסל מאחורי הקתדרלה נחנך באופן חגיגי בית כנסת ראשון. הוא נבנה בסגנון מורי-ביזנטי על פי תוכניותיו של פרופסור לוי מקרלסרוהה. לאחר שנים של חיפושים בית כנסת חדש נבנה בפינת רחוב אלדרינגן -נוטרדאם ב-1894. בית הכנסת הזה נהרס על ידי הנאצים בסתיו 1943.

ב-1927 חיו בלוקסמבורג 1,771 אנשים ממוצא יהודי, עד 1935 היו 3,144 יהודים, מתוכם 870 בעלי אזרחות לוקסמבורגית. ב-1940 חיו בלוקסמבורג כ-3,700 יהודים (אחוז אחד מאוכלוסיית המדינה). מתוך 3,700 היהודים שחיו בלוקסמבורג, רק כ-2,500 שרדו את השואה.

מ-16 באוקטובר 1941 עד 17 ביוני 1943 גורשו ב-7 רכבות 658 נשים, גברים וילדים יהודים.

ב-1969, ביוזמת "ועדת אושוויץ לוקסמבורג", הוקמה אנדרטה לכבוד קורבנות השואה בפונפברונן. היא מורכבת מאבני גרניט שנשברו על ידי אסירים במחנה הריכוז נאצוויילר-שטרוטהוף במהלך המלחמה. האנדרטה מתארת אדם מעונה.

ב-2012, ממשלת לוקסמבורג תחת ז'אן-קלוד יונקר הזמינה מאוניברסיטת לוקסמבורג דו"ח על תפקיד הממשל הלוקסמבורגי במהלך מלחמת העולם השנייה. על פי דו"ח ארטוסו, 1,300 יהודים שחיו בלוקסמבורג ב-1940 גורשו למחנות השמדה.

ב-2013 הוסדה MemoShoah, אחת האגודות הפעילות בעבודת הזיכרון ההיסטורית. היו"ר: אנרי יודה.

ב-9 ביוני 2015 אימץ פרלמנט לוקסמבורג הצעה שגובשה בפרלמנט והתנצל בפני הקהילה היהודית של לוקסמבורג על הסבל שנגרם לה במהלך הכיבוש הנאצי בלוקסמבורג.

האנדרטה נחנכה ב-17 ביוני 2018 בנוכחות אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ואשתו מריה תרזה, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. ראש עיריית לוקסמבורג, לידי פולפר, נשיא הקונסיסטואר היהודי של לוקסמבורג, אלברט אפללו, וראש ממשלת לוקסמבורג, קסאבייה בטל, נשאו דברים בטקס.

## קרן השואה
עם הקמת האנדרטה הוקמה גם קרן השואה שקיבלה הון קרן של 250,000 אירו ממדינת לוקסמבורג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אירופה: אנדרטאות להנצחת השואה
קטגוריה:לוקסמבורג (עיר): מבנים
ברק ומכוניות המרוץ

**ברק ומכוניות המרוץ** (באנגלית: **Roary the Racing Car**) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית לגיל הרך, שנוצרה על ידי דייוויד ג'נקינס והופקה על ידי צ'פמן אנטרטיינמנט עבור Five וניק ג'וניור.

## סקירה כללית
### עלילה
הסדרה עוקבת אחר חייהם והרפתקאותיהם של חמישה רכבי מרוץ, ברק, מושיקו, סיסי, ג'יפי, פחפח, והאנשים עבורם הם עובדים, גדליה המכונאי, מירית מנהיגת המרוצים ובעל מסלול המרוצים, מר אוטומוטו.

### סביבה
עלילת הסדרה מתרחשת סביב מסלול מרוצי מכוניות בדיוני בשם סילבר האץ' (כינוי לשמותיהם של שני מסלולי מרוצי הגרנד פרי הבריטיים, * סטון* וברנדס **). רוב האקשן מתרחש בבורות ובסדנה של המסלול, אם כי לעיתים קרובות אנו עוקבים אחר המכוניות על הקפותיהן סביב המסלול. מדי פעם, הדמויות יוצאות למקומות חיצוניים כמו החוף הסמוך.

לעיתים, יתרחש מרוץ, שיתפוס את רוב הפרק.

### קריינות
כל סיפור מתחיל ומסתיים בקריינות קצרה, בדרך כלל מנהג מכוניות המרוצים סר סטירלינג מוס, המשמש גם כקריין . את הגרסה האמריקאית מספר נהג מכוניות המרוצים האמריקאי סם הורניש ג'וניור. הגרסה העברית מסופרת על ידי אילן וייל.

## דמויות
* ברק
* דידי
* סיסי
* מושיקו
* פחפח
* ג'יפי
* גדליה
* מירית
* מר אוטומוטו
* זריזי
* מורי

## מדבבים

## מוזיקה
* מבצעים את שיר הנושא: מיכאל עינב

## פרקים

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
ג'ון קורטחרנה

**ג'ון קורטחרנה** (נולד ב-1985) הוא שחקן ספרדי.

## ביוגרפיה
נולד בבילבאו והתגלה ב-2003 בברצלונה.

ב-2009 גילם בחור העוסק בזנות בסרט סינגל מן, ב-2016 שיחק ב-"Acantilado", מותחן על פי ספר של לוסיה אצ'בריה, ב-2017 שיחק בסרט "Pieles" שהוצג בפסטיבל ברלין, ב-2018 שיחק בסרט דפי אספרן, דרמה תקופתית המבוססת על ספר של הנרי ג'יימס, הוא גילם את מנחה האירוויזיון בסרט תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga.

הוא היה באחד התפקידים הראשיים בסדרה "High Seas" ששודרה בנטפליקס, הוא גם שיחק בסדרת המדע הבדיוני "עלילות מהלולאה". הוא הופיע בקליפים לשירים Girl Gone Wild ו-Bitch I'm Madonna של מדונה, "M.I.L.F. $" של פרגי ו-"Wolves" של קניה וסט.

אמו ספרית ובאופן קבוע מעצבת את שיערו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
אני והמאהב של אשתי

"**אני והמאהב של אשתי**" הוא סרט דרמה ישראלי שביים עוזי פרס ויצא לאקרנים בשנת 1983.

## עלילה
אלברט כהן הוא בעליו של בית דפוס, שבו עובדים גם שני בניו, אושיק לוי ועמוס לביא. בית הדפוס הוא מפעל משפחתי כושל, אשר נושא הפסדים כבדים. אלברט כהן מנסה להשיג הלוואה כדי להציל את העסק, אך אינו מוצא מקורות למימון.

במקביל בנו אושיק לוי מחליט לשאת לאשה את רחל דיין לאחר שעקב אחריה במשך שנה. רחל היא בתו של גיורא שמאי אופנאי עשיר. מתוך רצון לאחד את המשפחות ולסייע מסכים גיורא להעניק לאלברט סכום של מאה אלף דולר אשר אמור לשמש להצלת בית הדפוס. עם זאת, הסכום אינו מספיק ואלברט פונה לגיורא בבקשת סיוע נוסף. לאחר שסירב להעניק תמיכה נוספת מצליח אלברט להוליך את כלתו הטריה ולגרום לה לחתום על שטרות בשם אביה.

גיורא המאוכזב מהמשפחה החדשה ומאיבוד האמון באלברט דורש לבטל את השטרות ומאיים עליו באקדח. אלברט מסרב וגיורא יורה בעצמו מה שמסמל את משבר האמון והאכזבה.

אירועים אלו משפיעים גם על חיי הזוג הצעיר. אושיק תומך מוסרית באביו, בעוד רחל נוטשת אותו לטובת אחיו הצעיר עמוס. אשתו של אלברט חנה ריבר מיואשת מהתדרדרותו המוסרית של בעלה סובלת משבץ לב ומתה. בהלווייתה מתפייסים אושיק ורחל.

לאחר מכן עמוס נאלץ לפנות את השטח לאחיו הבוגר אך מסרב לכך. הוא נוטל את האקדח שבו השתמש גיורא מגיע לביתו של אלברט ומכוון אותו לעבר אושיק. כתוצאה מהעימות נפגע אביהם ומת.

## יציאת הסרט
הסרט הוסר מהמסכים בתוך שבוע ימים בלבד לאחר שביקורת שלילית מצד מבקרי הקולנוע בישראל ושיעורי צפייה נמוכים מנעו את המשך הקרנתו.

## שחקנים

* אלברט כהן
* חנה ריבר
* אושיק לוי
* עמוס לביא
* רחל דיין
* אסי הנגבי
* שמואל סגל
* דינה לימון
* מירי פביאן
* אדית אסטרוק
* גיורא שמאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי עוזי פרס
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1983
ג'יימס לנמן

**ג'יימס לנמן** (באנגלית: **James Lanman**; 14 ביוני 1767 – 7 באוגוסט 1841) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת קונטיקט, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית בשנים 1819–1825. הוא היה בן דוד של הנשיאים ג'ון אדמס וג'ון קווינסי אדמס.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ג'יימס לנמן נולד ב-14 ביוני 1767 בנוריץ' שבמושבת קונטיקט, והיה הבכור מבין שבעת ילדיהם של פיטר לנמן, איל ספנות מנוריץ', ושל שרה ספולדינג (לבית קויט). הוא היה הראשון בשושלת ארוכה של בני משפחת לנמן שלמדו באוניברסיטת ייל. לנמן רכש השכלה קלאסית, היה חבר באגודת הוויכוחים 'Brothers in Unity', ובשנת 1788 השלים את לימודיו בייל קולג'.

לאחר מות אביו בשנת 1804 ירש לנמן את בית ילדותו, הידוע כיום כ'בית פיטר לנמן', שבו התגורר עד סוף ימיו. פונדק סמוך, בפינת הרחובות מיין וברודוויי בנוריץ', ידוע בשל כך שג'ורג' וושינגטון התאכסן בו בשנת 1775.

לנמן למד משפטים והוסמך לעריכת דין בשנת 1791, והחל לעסוק במקצוע בעיר הולדתו נוריץ', שם נודע בכישוריו הרטוריים וביכולותיו הכלליות. יומן של ג'ון קווינסי אדמס מספק הצצה לאישיותו בצעירותו, ומתאר מסע משותף בשנת 1789 שבו ניכרה חברותיותו וכישרונו המוזיקלי.

### כהונה ציבורית
בשנת 1817 נבחר לבית הנבחרים של קונטיקט, ובשנת 1818 שירת כציר בוועידה החוקתית של המדינה. בשנת 1819 נבחר כחבר הסנאט של קונטיקט, ולאחר מכן נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית (ולימים סיעת קרופורד), וכיהן בו מ-4 במרץ 1819 עד 3 במרץ 1825.

במהלך כהונתו בסנאט עמד בראש ועדות שונות, בהן הוועדה לפיקוח על הוצאות מותנות, הוועדה לנוסחים סופיים של חוקים, והוועדה לדואר ולדרכים. לאחר פרישתו מהסנאט שימש כשופט בבית המשפט העליון של קונטיקט בשנים 1826–1829, וכראש עיריית נוריץ' בשנים 1831–1834.

לנמן נודע כסנאטור האחרון שנהג ללבוש פאה מאובקת, חולצות עם תחרה ומכנסי ברך. נכדו, צ'ארלס לנמן, סיפר כי הצבעתו בעד הדרום בפשרת מיזורי עוררה התנגדות חריפה בעיר הולדתו, אך עם זאת זיכתה אותו בהערכה מצד מדינאים בולטים כגון הנרי קליי ותומאס הארט בנטון.

### נאומים בולטים
בשנת 1798 פרסם נאום לציון יום העצמאות של ארצות הברית בפני תושבי נוריץ'. בשנת 1832, בעת שכיהן כראש העיר, נשא נאום לציון מאה שנה להולדת ג'ורג' וושינגטון, שסקר את תרומתו הצבאית והאזרחית להקמת המדינה.

### חיים אישיים
ב-18 במאי 1794 נישא למריאן גריסוולד צ'נדלר, בת למשפחתו של מושל קונטיקט מתיו גריסוולד. לזוג נולדו ארבעה בנים ושמונה בנות. לאחר מותה בשנת 1817 נישא בשנית, בשנת 1826, למרי ג'ודית בנג'מין (לבית גל), אלמנה ואם לארבעה ילדים מנישואיה הראשונים. מנישואיו השניים לא נולדו לו ילדים.

לנמן נפטר בנוריץ' שבקונטיקט, ב-7 באוגוסט 1841, בגיל 75, ונקבר בבית העלמין העירוני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1841
קלווין וילי

**קלווין וילי** (באנגלית: **Calvin Willey**; 15 בספטמבר 1776 – 23 באוגוסט 1858) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת קונטיקט, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1825–1831.

## ביוגרפיה
וילי נולד ב-15 בספטמבר 1776 באיסט האדאם שבקונטיקט, ולמד בבתי ספר ציבוריים. בשנת 1795 החל ללמוד משפטים בהברון, קונטיקט, והוסמך לעריכת דין בפברואר 1798.

וילי פתח משרד עורכי דין בצ'טהאם ועבר לסטפורד בשנת 1800. הוא מונה למנהל הדואר הראשון של סטפורד ספרינגס וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1806–1808. הוא התגורר בסטפורד עד 1808, אז עבר לטולנד. בהמשך גם כיהן כמנהל הדואר של טולנד בשנים 1812–1816.

וילי נבחר פעמיים לבית הנבחרים של קונטיקט כנציג סטפורד וכיהן בשנים 1805–1806. בנוסף היה חבר בבית הנבחרים של המדינה בשנים 1810, 1812 ו־1820–1821, הפעם כנציג טולנד. הוא שימש כשופט לענייני צוואות במחוז סטפורד בשנים 1818–1825. בשנים 1823–1824 כיהן כחבר הסנאט של קונטיקט. הוא שימש גם כאלקטור בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1824.

וילי נבחר לסנאט של ארצות הברית לכהונה שהחלה רשמית ב־4 במרץ 1825, אך נכנס לתפקיד בפועל רק ב־4 במאי 1825. הוא כיהן עד תום הקדנציה ב־3 במרץ 1831. במהלך הקונגרס ה־19 שימש כיו"ר ועדת החקלאות של הסנאט.

לאחר שעזב את הקונגרס לא החזיק עוד במשרות ציבוריות, אך המשיך לעסוק בעריכת דין. בשנת 1832 התמודד על תפקיד מושל קונטיקט מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך לא נבחר.

וילי נפטר בסטפורד שבקונטיקט, ב־23 באוגוסט 1858, ונקבר בבית העלמין סקונגמאוג בטולנד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1776
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1858
כיף כפוי

**כיף כפוי** הוא מונח המתאר פעילויות חברתיות המאורגנות על ידי מקום העבודה ונועדו להיות מהנות או מגבשות, אם כי בפועל נתפסות או מוגדרות כחובה עבור העובדים – ולכן מהוות אוקסימורון. פעילויות אלו כוללות לרוב אירועי פנאי או מפגשים מחוץ לשעות העבודה, כגון; טיולים, מסיבות וסדנאות.

המונח נושא לרוב קונוטציה ביקורתית, ומתאר פער בין הכוונה לשיפור המוטיבציה ותחושת השייכות לבין חוויית העובדים בפועל.

## רקע והיסטוריה
המונח הופיע בשיח הארגוני בארצות הברית בסוף המאה ה־20 ותחילת שנות ה־2000, במקביל לעלייתן של גישות ניהול משאבי אנוש המדגישות גיבוש צוות, מעורבות עובדים ותרבות ארגונית. ארגונים החלו לשלב פעילויות פנאי כחלק אינטגרלי מתרבות העבודה, מתוך תפיסה שהנאה משותפת משפרת שיתוף פעולה ופרודוקטיביות.

עם השנים התפתחה ביקורת על יסוד החובה להשתתפות בפעילויות אלו - במפורש או במרומז - וכך מאבדות את אופיין שנועד ליצור כיף אך נתתפס ככפייה רגשית או לחץ חברתי.

## סוגי פעילויות
פעילויות המוגדרות כ"כיף כפוי" כוללות בין היתר:
* ימי גיבוש וטיולים שנתיים
* מסיבות חברה ו-Happy hour
* סדנאות יצירה, תחרויות ומשחקי צוות
* אירועי תרבות ופנאי מחוץ לשעות העבודה

במקרים רבים, ההיעדרות מפעילויות אלו אינה אסורה רשמית, אך עשויה להיתפס כירידה במחויבות העובד לארגון.

## ביקורת
חוקרים, פסיכולוגים ארגוניים ועובדים עצמם מצביעים על מספר חסרונות של כיף כפוי:
* יצירת תחושת כפייה ולחץ חברתי
* פגיעה באיזון עבודה-חיים
* חוסר התאמה לאנשים שונים, כגון בעלי אופי אינטרוברט או התמודדות עם אתגרים בוויסות חושי
* אפקט הפוך של ירידת מוטיבציה ושחיקה (פסיכולוגיה)

כתבות בעיתונות הכלכלית והמקצועית טוענות כי הנאה אפקטיבית במקום העבודה מבוססת על בחירה חופשית ולא על חובה ארגונית.

## אוכלוסיות פגיעות
כיף כפוי עלול לפגוע באנשים העובדים בארגון, בין היתר:
* הורים לילדים אשר נדרשים לאזן בין מחויבויות משפחתיות לבין פעילויות מטעם העבודה
* עובדים עם מגבלות תזונתיות (כגון צמחונות) או דתיות (כגון כשרות)
* אנשים המתמודדים עם נכות פיזית או נפשית.

## בישראל
בישראל המונח אינו נפוץ כשם רשמי, אך התופעה מוכרת היטב בעיקר בארגונים גדולים וכן בתעשיית ההייטק. ימי גיבוש, ערבי צוות ופעילויות חברתיות נחשבים לחלק בלתי נפרד מתרבות העבודה, ולעיתים מתקיימים מחוץ לשעות העבודה.

בעיתונות הישראלית הובעה ביקורת על תפיסת "הארגון כמשפחה", והועלו טענות כי ציפייה להשתתפות באירועים חברתיים עלולה לפגוע בעובדים המעדיפים לשמור על גבולות ברורים בין עבודה לחיים פרטיים.

## בהייטק
בחברות היי-טק, בישראל ובעולם, כיף כפוי מופיע כחלק מתרבות סטארט-אפ המדגישה חוויה, פתיחות וחברתיות. לצד היתרונות, עובדים מסוימים מביעים הסתייגות מהציפייה להשתתף בפעילויות חברתיות כחלק מהזהות המקצועית.

בעקבות ביקורת זו, חלק מהחברות אימצו מודלים גמישים יותר של פעילויות, כגון קבוצות תחביבים ויוזמות התנדבות לבחירת העובד.

## ראו גם
* גיבוש צוות
* תרבות ארגונית
* שחיקה בעבודה
* הייטק בישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:יחסי עבודה