open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מערת אום אל-עמד

**מערת אום אל-עמד** או **מערת הנדבכים** היא מערת קבורה יהודית מתקופת בית שני (המאה הראשונה לפני הספירה). המערה נמצאת בפארק נחל צופים שבירושלים המשתרע מתחת לשכונות רמות אשכול וגבעת המבתר.

## היסטוריית מחקר
על אף שמערת הקבורה נסקרה הרבה מאוד פעמים, כל הממצאים והמחקר בוצעו בצורה שטחית ביותר וחוקרים רבים התעלמו ממצאים רבים. המערה צוינה לראשונה על ידי ברקלי בשנת 1875 שקרא לה - אל מסאנה (El- Messauney), זאת על שם חורבה שראה בקרבת מקום. מאוחר יותר סקר אותה דה ווגואה, שקרא לה באותו שם. קונדר, קיצ'נר וגם מקאליסטר דווקא קראו למערה אום אל ענב, זאת כנראה בגלל טעות שמיעה. במפות הממשל מהתקופה וגם התושבים באזור קראו למקום - אום אל-עמד.

## היסטוריית המערה
מערת אום אל-עמד שימשה לקבורת משפחה יהודית אמידה מתקופת בית שני וזאת על סמך עיצוב דופנות החדר ופתח המערה המובאים כחיקוי לבנייה המפוארת של חומות הר הבית מתקופת הורדוס ולבנייה היוונית בכלל.בנוסף בשני העמודים בפתחה של המערה סותתו כותרות יווניות. בתקופה הביזנטית הפך החדר הקדמי לקפלה (בית תפילה נוצרי).

## תיאור המערה
מערת אום אל-עמד חצובה בסלע גזית. בפתחה היו כשני עמודים עגולים ומכותרים החצובים בסלע אך כיום הם אינם קיימים. לכל אורך החזית שבאה לחקות מבנה של בית או ארמון, מגולף בסלע משקוף בצורת אפריז דורי המעוטר בוורדות ומכותר בכרכוב. האלמנט החשוב בה הוא הפרוזדור שקירותיו עובדו כחיקוי לשישה נדבכים של אבני גזית עם שוליים שקועים, שאת שאר הנדבכים לא רואים, היות שמעולם לא בוצעה חפירה ארכאולוגית במקום. כלומר בעבר הקבר היה מוגבה מעל גובה האדמה, לא כמו שמצבו כיום. בצדה הדרומי של המערה נחצבה חצר ושתי דפנותיה סותתו כנדבכי אבני גזית עם שוליים, בפתחה של המערה נמצא האולם הראשון שכל דפנותיו עוצבו כנדבכים ובדופנו הצפונית נחצב פתח הכניסה. ואחריה ישנו אולם קבורה נוסף שבמרכזו נחצב בור עמידה וסביבו אצטבות, ובשלושה מדפנותיו הוצבו חמישה כוכים. יש האומרים ששני הכוכים הסמוכים בדופן המזרחית שימשו לקפלה. בדופן הצפונית הכוך האמצעי הפך לפתח אל חדר פנימי נוסף שבמרכזו נחצב בור עמידה רדוד ומסביבו כוכים כמו בחדר השני. נחמן אביגד מציין שמערת אום אל-עמד ייחודית בסגנונה העיצובי. במרחב ירושלים אין עוד מערת קבורה כמוה. מערת הקבורה היחידה שבה נעשה שימוש כמעט מושלם באותם אלמנטים עיצוביים, היא מערת הקבורה היהודית דיר א-דרב שבשומרון. 
ממוזער|פנים המערה

## לקריאה נוספת
* ז' ווילנאי (1979), אריאל – אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, כרך נ-ע, הוצאת עם עובד - תרבות חינוך, עמוד 5593.
*

## קישורים חיצוניים

* פארק ירושלים-נחל צופים

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: מערות קבורה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:התקופה החשמונאית בארץ ישראל
קטגוריה:התקופה ההלניסטית
קטגוריה:תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:רמת אשכול
נחל חצור

**נחל חצור** הוא נחל אכזב הנמצא בגליל העליון בשמורת טבע ששטחה 4500 דונם. הוא מתחיל בקרבת הר בן זמרה ברמת דלתון וזורם בתחילתו לכיוון צפון־מזרח ובהמשכו בכיוון דרום־מזרח. בעבר נשפך נחל חצור אל הקצה הדרומי של החולה, לפני ייבושה.

## אזור הנחל
בחלקו המרכזי של הנחל ישנו קניון עם מערות רבות, ביניהן "מערת עלמה" שהיא מערה בעלת פתח גדול שממנו מסתעפות מחילות גדולות ובהן זקיפים ונטיפים. ממזרח לקניון אפיק הנחל עובר בקו שבר גאולוגי. הוא חוצה גבעות נמוכות העשויות סלעי גיר ומשם, דרך תל חצור וקיבוץ איילת השחר, נשפך הנחל אל הירדן. במצוק ישנם מערות וכוכים דמויי חלונות ומכאן שמו הערבי של הנחל "ואדי אשבאביך"- נחל החלונות. רוב המערות נוצרו בתהליכי המסה קרסטיים, אך חלקן נחצבו בידי האדם לצורכי מגורים ומחייה. בחלקו המרכזי של הנחל מצויים שרידים המעידים על פעילות רבה של האדם בעבר: מחצבות עתיקות ומערות מגורים. מצפון לנחל מצויים שרידי היישוב העתיק מרות.

## החי והצומח
בחלקו העליון של הנחל צומח חורש ים-תיכוני מפותח מאוד שבו רוב העצים הם אלון מצוי ואלה ארצישראלית. בין השיחים הרבים המצויים בנחל ובסביבתו, צומחים מינים רבים של פרחים ביניהם סחלבים, חצבים ושפע רקפות וכלניות. בחלק התחתון שבו חוצה הנחל את כביש 90 (כביש ראש פינה–קריית שמונה) יש גבעות רבות שעליהן עצי שיזף מצוי ולבנה רפואי. סמוך למקום בו חוצה הנחל את הכביש פורח באביב אירוס הדור. באותו מקום נובעים גם מעיינות חצור שמסביבם צמחייה עשירה מאוד וסבוכה. במצוקי הנחל מקננים: נשרים, עקב עיטי, עורב שחור ובז אדום.

## קישורים חיצוניים
* נחל חצור, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת

## הערות שוליים

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
בית העירייה הישן בראשון לציון

**בית העירייה הישן** ברחוב רוטשילד 22 -28 בראשון לציון היה בעברו בית פקידות אשר נבנה במימון הברון רוטשילד בשנת 1888, ושימש כמקום מגורים למנהלי היקב הראשון במושבה ראשון לציון וכבית הרופא האזורי.

בית העירייה הישן ממוקם באזור המדרחוב של ראשון לציון, והוא דוגמה לשחזור ושימור של מבנה מן הימים הראשונים של המושבה.

בחודש מאי 2023 נפתח במקום מלון רפאל האוס – המלון הראשון והיחיד בראשון לציון.

## בית הפקידות השני - בית העירייה
בעבר, בית העירייה שימש כמשכן הגנן הראשי והרופא האזורי, שהתגוררו עם בני משפחותיהם בקומת הקרקע ובקומה העליונה (בהתאמה), וכונה גם בית הרופאים.

הדמות הבולטת שגרה במבנה זה בתקופת העלייה הראשונה (מסוף 1888 ועד 1900) היה הרופא אהרן מזי"א, יליד רוסיה שלמד והשתלם בברלין, בציריך ובפריז, ומשם נשלח על ידי הברון לנהל את בית החולים בראשון לציון.

בנוסף לכך, קו הטלפון שנמתח מבית הפקידות ליקב היה הקשר הטלפוני הראשון בארץ.

## תקופת העלייה השנייה והמנדט
בתקופת העלייה השנייה התגוררו במקום פקידי היקב, ובתקופת המנדט שכנו בבניין שהורחב משרדי המועצה והוועד החקלאי. בשנת 1948 נמכר הבניין על ידי פיק"א (חברה להתיישבות יהודית בארץ ישראל שהוקמה על ידי הברון רוטשילד) למועצה המקומית ראשון לציון, ושימש כמטה הראשי של הרשות המקומית.

באמצע שנות השמונים של המאה ה-20 נוספו למבנה אגף צפוני גדול וחצר מרכזית בינו לבין הבניין הישן, שעבר פעולות שיקום ושחזור.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי עירייה
נחל נחשון

**נחל נחשון** (בערבית: **وادي علي**; בתעתוק לעברית: ואדי עלי) הוא נחל אכזב (זורם בחורף ובאביב) המהווה חלק משמורת הטבע "נחל מאיר ונחל נחשון" הממוקמת מזרחית לנווה שלום. אורך הנחל כ-13 ק"מ והוא נמצא בהרי ירושלים והשפלה. הנחל מתחיל באזור שואבה והוא מתלכד עם אפיקו של נחל איילון במאגר איילון שבעמק איילון. אורכו של החלק המזרחי של הנחל הוא כ-6 ק"מ, והוא חתור בין ההרים עד שער הגיא.

## מקור השם
שם הנחל בערבית הוא ואדי עלי. הוא נקרא כך על שם הקדוש המוסלמי האמאם עלי שלפי המסורת נקבר במרכז הואדי. בנוסף, באפיק היה מבנה על שמו ששימש מקום תפילה למוסלמים. לאחר שהסתיימה מלחמת העצמאות קבעה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל נחשון" על שם מבצע נחשון (אשר נקרא כך על שם נחשון בן עמינדב ו, שכינויו ב"הגנה" היה 'נחשון') שהיה המבצע העיקרי והחשוב לפריצת הדרך לירושלים אשר הייתה מנותקת מאז פרוץ המלחמה.

## שער הגיא
שער הגיא (בערבית- באב אלואד) הוא מקום יציאתו של נחל נחשון אל השפלה. זהו המבוא המערבי החשוב ביותר בדרך לירושלים. חשיבות השער לירושלים גדולה מאוד, עד כדי כך ששמו מציין גם את קטע נחל נחשון החתור בין שער הגיא לבין שואבה (כ-6 ק"מ מהנחל). בשער זה נמצאים אתרים אחדים הקשורים לתולדות ירושלים, כגון מתקני דרך קדומים, מבני שמירה וביצור, פונדק, נקודות שאיבה בדרך צינור המים. נמצאים שם גם שרידי משוריינים שליוו את השיירות לירושלים במלחמת העצמאות.

## הנוף הייחודי בשמורה
לאורך שמורת הטבע נמצאת צמחיית מים מגוונת ומרהיבה כגון פטל קדוש, שומר פשוט, עבקנה ועצי ערבה. בנוסף, בנחל מתקיימת אוכלוסיית טריטוני הפסים. בשמורה גדלים אקליפטוסים גדולים ומרשימים (שרידים ממשתלה שפעלה שם בעבר) וגם עץ בודד מסוג מילה סורית.
במקום תוכלו למצוא גם את באר עין חילה במורד השכונה בקרבת לטרון (רכס בעמק איילון). באר זו היא מפעל מים עתיק מהתקופה הרומית או הביזנטית ששופצה על ידי נזירי לטרון (מנזר השתקנים).

## אירועים חשובים בהיסטורית המקום
* בשנת 1936 הונח צינור מים ממעיינות ראש העין לירושלים ומיד לאחר מכן הוקמה תחנת השאיבה בשער הגיא. במלחמת העצמאות חובלו המשאבות וצינור המים ולכן הניחו את צינור השילוח דרך בורמה, בשביל לספק מים לירושלים. לאחר סיום מלחמת העצמאות חידשו את השימוש במשאבה שבשער הגיא לצורך שאיבת מי בארות מן השפלה.
* בשער הגיא התקיימו קרבות קשים במלחמת העצמאות על עורק התחבורה החשוב ביותר לירושלים. בדצמבר 1947 התחילו התקפות על התחבורה היהודית בכבישים בכלל ובפרט בכביש שער הגיא. ההתקפות גברו עד שגם הבריטים הפסיקו לנסוע בכביש שער הגיא במכוניות פתוחות.
* באפריל 1948 כוח ערבי גדול הצליח לחסום שוב את שער הגיא ואת המעבר בנחל נחשון. כתוצאה מכך מפקד השיירה האחרונה, מכבי מוצרי, נהרג.
* מאי 1948 התנהלו קרבות קשים באזור. במהלך אותם קרבות נכבשו כל היעדים שתוכננו לאורך הדרך מירושלים עד שער הגיא. אומנם, כמה שיירות נפגעו קשה בעיקר בקטע הדרך שממערב לשער הגיא, באזור דיר-איוב-לטרון.
* בדצמבר 1948 סלל צה"ל כביש חדש שנקרא "כביש הגבורה" העובר דרך נחל נחשון וצומת שמשון שבשפלה וכך התחדשה התנועה לירושלים.

## לקריאה נוספת
"נחל נחשון", **[[מדריך ישראל החדש]]: אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 11: הרי יהודה**, ספי בן יוסף, ירושלים: כתר הוצאה לאור, ידיעות אחרונות משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001, עמודים 185–191.

## קישורים חיצוניים
* ארץ אהבתי

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי ירושלים
נחשון
נחשון
נחשון
קטגוריה:שביל ישראל
ססמבריק אדמוני

**ססמבריק אדמוני** (שם מדעי: ***Zygaena graslini***) הוא מין של עש השייך למשפחת הססמבריקיים מסדרת הפרפראים. הוא נפוץ באביב בבתי הגידול העשבוניים של האזור הים-תיכוני ופעיל ביום.

## תיאור
פרפר קטן וכבד תעופה, הניזון מצוף פרחים. מוטות כנפיו בין 27 מילימטרים לבין 33 מילימטרים. צבעו אדום-שחור. כנפיו האחריות אדומות, וכל שאר גופו שחור כולל הרגליים והמחושים.
צבעו של הזחל הוא קרם וראשו שחור. במהלך התפתחותו משנה הזחל את צבעו לאדום-שחור.

התיאור הראשון בוצע על ידי יוליוס לדרר בשנת 1855.

## תפוצה
נפוץ מטורקיה עד עיראק, וגם בארץ ישראל במרכז הארץ ובצפונה ובשפלה כאחד.

## מחזור חיים
בתחילת האביב מטילה הנקבה עשרות עד מאות ביצים בצדם התחתון של עלי הצמחים חרחבינה מכחילה או בוצין. כעבור כשבועיים בוקעים הזחלים ומתחילים לאכול.
כאשר העלים מתחילים להיות גלדים ופחות עסיסיים (בחודש מאי), נכנסים הזחלים לדיאפאוזה (מתחת לאבנים או לעלים) למנוחת קיץ ארוכה עד תחילת החורף. עם בוא הגשמים הראשונים הזחלים מתנשלים וממשיכים באכילה. בסוף החורף מגיע הזחל לאורך של כ-2 סנטימטרים, הוא עובר למחסה נסתר- לרוב מתחת לאבנים כדי להתגלם. כעבור חודש מגיע הפרפר מתוך פקעת הגולם וחי כחודש.

## הגנה מפני אויבים
צבעו האדום-שחור של ססמבריק אדמוני הוא אמצעי התגוננות מפני אויבים מפני שהמסר הצבעוני ברור מאוד-"אני רעיל ולא טעים", ואכן ציפורים וחולייתנים קטנים וגם חיפושיות ממשפחת הרצניתיים נמנעים מלטרוף אותם.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוליוס לדרר
קטגוריה:עשים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
ג'ייד דייכס וויקס

**ג'ייד דייכס וויקס** (נולדה ב־15 בדצמבר 1989) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלית.

## ביוגרפיה
דייכס וויקס נולדה באנגליה לאב בריטי ולאם ישראלית ועלתה לארץ בגיל 3. תחילה גדלה עם אמה בתל אביב, ובהמשך עברה לגור בקיבוץ סער, שם גדלה עם סבה וסבתה, שהיו ממקימיו. למדה במגמת תיאטרון בתיכון מנור-כברי בכברי. בצבא שירתה בנח"ל בגדוד לוחמים בתור פקידה פלוגתית.

לאחר שחרורה מהצבא למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בתל אביב, והיא בוגרת מחזור 2016 של בית הספר. באותה השנה השתתפה בסרט הסטודנטים "כחול בירוק" שזכה בציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב.

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד איימי לנדאו בסדרת הדרמה "המדרשה" ששודרה ברשת 13. שנה אחר כך, שודרה ב-HOT הסדרה "שלטון הצללים", בה גילמה את זיוי, עוזרת פרלמנטרית של ח"כית מהמגזר הדתי-לאומי.

בשנת 2020 שיחקה את סמדר בסדרה הטלוויזיה של HOT, "קיבוצניקים".

בשנת 2021 התחילה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "מצולמים".

ב-2023 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של מיכל בת אדם, "הילה".

## חיים אישיים
דייכס וויקס מתגוררת בתל אביב.

## פילמוגרפיה
### טלוויזיה

### קולנוע

### תיאטרון
הופיעה בהצגות "אגדות מיערות וינה" ו"הורים איומים" בתיאטרון באר שבע.

## קישורים חיצוניים

* ג'ייד דייכס, באתר סוכנות זוהר יעקובסון
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:סער (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון מנור כברי
קטגוריה:בוגרי תיכון מנור כברי
קטגוריה:ישראליות ילידות אנגליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
כביש A4 (איטליה)

ממוזער|הכביש באזור פאדובה
**כביש A4** (באיטלקית: **Autostrada A4**) הוא כביש מהיר באיטליה המקשר בין טורינו לטרייסט, דרך מילאנו והעיר ונציה.

בשל העובדה שחברות שונות מנהלות קטעים שונים של הכביש המהיר, נהוג לחלק את הכביש לחמישה חלקים :טורינו-מילאנו, מילאנו-ברשה, ברשה-פאדובה, פאדובה-ונציה וונציה-טרייסט. מכיוון שהכביש עובר בתחומי עמק הפו המיושב בצפיפות, ונחשב לאזור תעשייתי עיקרי, A4 הוא אחד הכבישים העמוסים באיטליה.

A4 הוא כביש דו כיווני, אשר ברובו 3 נתיבים בכל כיוון נסיעה. הקטע בין מחלף milan est לברגמו בעל 4 נתיבים לכל כיוון מאז שנת 2007. בקטע מוונציה לטריאסט יש רק שני נתיבים בכל כיוון נסיעה, אך כיום הוא עובר תהליך הרחבה.

הכביש הוא כביש אגרה.

## היסטוריה
שלושה מקטעים של הכביש נבנו לפני מלחמת העולם השנייה: טורינו-מילאנו, מילאנו-ברשה ופדובה-ונציה. הקטע הראשון שנבנה היה מילאנו-ברגמו, שנפתח ב-24 בספטמבר 1927, והיה הכביש המהיר השני שנפתח במדינה. ב-29 באוגוסט 1931 הוא הוארך עד ברשה. ב-25 באוקטובר 1932 נפתח הקטע טורינו-מילאנו, וב-15 באוקטובר 1933 הקטע פדובה-ונציה. שני המקטעים חוברו ב-10 בפברואר 1962, כאשר נפתח קטע ברשה-פדובה. מקטע ונציה-טרייסט נפתח ב-22 בפברואר 1970.

## מפעילים
* טורינו-מילאנו:SATAP
* מילאנו-ברשה: Autostrade per l'Italia
* ברשה-פאדובה: A4 Holding
* פאדובה-ונציה: Concessioni Autostradali Venete
* ונציה-טרייסט: Autovie Venete

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:איטליה: כבישים
אן רמזי (1960)

**אן אליזבת רמזי** (באנגלית: **Anne Elizabeth Ramsay**, נולדה: 11 בספטמבר 1960) היא שחקנית אמריקאית הידועה ביותר עבור גילום דמותה של ליסה סטמפל בסיטקום "משתגעים מאהבה" (1992–1999).

## ביוגרפיה
רמזי נולדה במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה וגדלה בלה הברה.

רמזי למדה תיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), וסיימה את לימודיה לתואר ראשון. היא עבדה עם קבוצת שחקנים בשם *The Continuum*, שכללה בוגרי UCLA. הפקתם משנת 1987 של *Waiting*, שהיא הייתה שותפה לכתיבתו, זכתה לשבחים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
שבטן לבן

**שבטן לבן** (שם מדעי: *Osyris alba*) הוא שיח טפיל שורש (טפיל למחצה), דו ביתי בצבע ירוק, ממשפחת הסנטליים, הגדל בארצות הים התיכון.
## מאפיינים חזותיים
גובהו של השבטן הלבן הוא 40–80 ס"מ, וצבעו ירוק. במהלך הקיץ כשעליו נושרים הוא דומה לשרביטן או לצמח רותמי, אך נבדל ממנו בשרידי צלקות העלים שעל הגבעולים המצולעים. בחורף מלבלבים ענפים חדשים, הנושאים עלים בשרניים מעט, צרים, הדומים לאיזמל ובעלי פטוטרת קצרה.
על שיחי הזכר מופיעים הפרחים בצברים הצדדיים, והם בעלי עטיף עשבוני צהבהב, בעל 3–4 עלי עטיף ו- 3–4 אבקנים. מנגד הפרחים הנקביים יחידים, נישאים בקצה הענף, עטופים כמו הזכרים ובהן עמוד עלי יחיד שבקצהו שלוש צלקות.
פרי השבטן הוא אדום-מבריק, כדורי, חד זרעי, קוטרו 6–8 מ"מ. הפצתו נעשית על ידי ציפורים, שאוכלות אותו ומפיצות את זרעו קשה הקליפה והבלתי מעוכל למרגלות העצים שעליהן הן מקוננות.
הפרחים של השבטן פורחים בחודשים מרץ-אוגוסט.
## תפוצה
השבטן הלבן נפוץ בארצות הים התיכון.
בארץ הוא נפוץ בגולן, בחרמון, בגליל, בעמק הירדן עליון, בעמקים, בגלבוע, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר שומרון, בהרי יהודה, במדבר יהודה ובבקעת ים המלח, בשרון ובשפלה.
## מאפיינים טפיליים
השבטן הלבן הוא טפיל למחצה. שורשיו נטפלים לשורשי שיחים ועצים של החורש הים תיכוניים.
השבטן הלבן נחשב לטפיל שורש מבחינת תזונתם המינרלית.
לשבטן הלבן ושני מיני החלוקה שלו, החיים בארץ אין להם שורשים, המסוגלים לשאוב מהקרקע מים ומינרלים, ולכן הוא נצמד לשורשי הפונדקאי על ידי כפתורי מציצה היונקים מהם מים ומינרלים.

## לקריאה נוספת
* שבטן לבן, מתוך אתר צמח השדה
*שבטן לבן, מתוך אתר טיולי, 2014

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס לינאוס
קטגוריה:סנטלניים
קטגוריה:צמחים טפיליים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
חצוצרן המדבר

**חצוצרן המדבר** (שם מדעי: *Bucanetes githagineus* או *Rhodopechys githagines*) הוא מין של ציפור שיר שמשתייך למשפחת הפרושיים. שירתו מזכירה צליל של חצוצרה ומכאן מקור שמו.

## תזונה
החצוצרן ניזון מזרעים, מעלים, מפירות, ואף מחרקים שונים. הוא זקוק למי שתייה וימצא במשך שעות היום ליד מקורות מים.

## מאפיינים
### מבנה גוף
אורך גופו של החצוצרן כ-14.5 סנטימטר ומשקלו כ-19 גרם. ראשו גדול ומקורו קצר ומאוד עבה, וזנבו יחסית קצר.

### מראה חיצוני
חצוצרן המדבר משנה צבעו בהתאם לעונת השנה. בקיץ צבע הזכר חום בגוון ורדרד והכנפיים אפורות. הזנב חום כהה, הרגליים בהירות וצבע המקור אדום, וצבעם המקורי נחלש בחורף. בעונת החורף, לזכר יש ראש אפרפר, חלקי הגוף העליונים חומים-אפרפרים וגחונם בגוון דומה אך בהיר יותר. צבעים אלו מעורבבים במעט גוון ורוד, גוון דומה מופיע גם בסוככות הכנף ובקצוות אברות היד. הזנב והכנפיים שחומים ומקורו של הזכר צהבהב-כתום. הנקבה דומה לזכר בלבוש החורף אך היא חומה ובהירה יותר. בראשה אין כמעט גוון אפור, ובגופה אין בכלל את הגוון הוורוד. מקורה של הנקבה בעונת החורף צהבהב, ואילו הצעיר חום כולו, ואין להם גוון ורוד בכלל. לצעיר מקור צהבהב-חום בהיר, צבע רגליו הוא ורוד בהיר מאוד לעומת הרגל של הבוגר. הרגל של הבוגר צהבהבה בחורף והופכת ורדרדה באביב.

## עונת הקינון
בעונת הקינון, הראש והצוואר של החצוצרן נעשים אפורים עקב בליית קצות הנוצות, הגב נעשה חום-ורדרד וגוון ורוד מתבלט גם בקצוות הכנפיים. החזה אפרפר-ורוד ואילו הבטן ורדרדה. בעונת הקינון מקורה של הנקבה בגוון כתום צהבהב ואילו בתחילת עונת הקינון מקורו של הזכר בצבע כתום כהה עד אדום.

## בית גידול
כשם הציפור, בית גידולה מצוי במדבריות טרשים וגבעות סלעים. חצוצרן המדבר הוא ציפור נפוצה ברוב חלקי הנגב ומדבר יהודה.

ניתן למצוא אותה גם באזורים מדבריים ביבשת אפריקה, כמדבר סהרה, ובאזורים חמים וצחיחים במדינות אגן הים התיכון וביבשת אסיה.

## מחזור החיים
הקן נבנה בדרך כלל על הקרקע מתחת לסלע או שיח. הנקבה מטילה 3–6 ביצים תכלכלות בהירות ודוגרת עליהן לבדה במשך כ-13 יום. שני ההורים מאכילים את הגוזלים בקן כשבועיים לאחר בקיעתם.

## התנהגות
חצוצרן המדבר משתלב בלהקות של עשרות פרטים, אך לקראת עונת הקינון הלהקה מתפצלת לזוגות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרושיים
נבחרת פינלנד בהוקי קרח

**נבחרת פינלנד בהוקי קרח לגברים** (בפינית: **Suomen jääkiekkomaajoukkue**), או ***Leijonat / Lejonen*** (האריות בפינית ושוודית), מייצגת את פינלנד ומנוהלת על ידי התאחדות ההוקי קרח הפינית.

נבחרת פינלנד נחשבת לאחת משש הנבחרות החזקות ביותר בתחום ההוקי קרח, יחד עם קנדה, ארצות הברית, צ'כיה, רוסיה ושוודיה.

הנבחרת זכתה ארבע פעמים באליפות העולם בהוקי קרח (1995, 2011, 2019, 2022)ופעם אחת במדליית זהב אולימפית (בייג'ינג 2022). היא זכתה בגביע קנדה במדליית ארד ב-1991 ובגביע העולם זכתה במדליית כסף ב-2004.

## שיאים
### המשחקים האולימפיים

### [[אליפות העולם בהוקי קרח|אליפות העולם]]

### [[גביע קנדה]]
* 1976 – מקום 6
* 1981 – מקום 6
* 1987 - מקום 6
* 1991 – מקום 3

### [[גביע העולם בהוקי קרח]]
* 1996 – רבע גמר
* 2004 – **גמר**
* 2016 - שלב הבתים

### [[Euro Hockey Tour]]
* 1996/97&#x20;– מקום 1
* 1997/98&#x20;– מקום 3
* 1998/99&#x20;– מקום 2
* 1999/00&#x20;– מקום 1
* 2000/01&#x20;– מקום 1
* 2001/02&#x20;– מקום 1
* 2002/03&#x20;– מקום 1
* 2003/04&#x20;– מקום 1
* 2004/05&#x20;– מקום 3
* 2005/06&#x20;– מקום 3
* 2006/07&#x20;– מקום 4
* 2007/08&#x20;– מקום 2
* 2008/09&#x20;– מקום 2
* 2009/10&#x20;– מקום 1
* 2010/11&#x20;– מקום 3
* 2011/12&#x20;– מקום 2
* 2012/13&#x20;– מקום 3
* 2013/14&#x20;– מקום 1
* 2014/15&#x20;– מקום 2
* 2015/16&#x20;– מקום 2
* 2016/17&#x20;– מקום 3
* 2017/18&#x20;– מקום 1

### טורנירים אחרים
* גביע גרמניה: 1990
* גביע ניסאן: 1989, 1994
* גביע הערוץ הראשון: 2003, 2009, 2021

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופיל הנבחרת באתר IIHF

## הערות שוליים

קטגוריה:פינלנד: הוקי קרח
פינלנד
קטגוריה:נבחרות פינלנד
בוב גואן

**רוברט "בוב" קואל גואן** (באנגלית: **Robert Kuehl Goen**; נולד ב-1 בדצמבר 1954) הוא מנחה טלוויזיה אמריקאי.

## ביוגרפיה
גואן נולד בלונג ביץ' וגדל בלייקווד, פרבר של לוס אנג'לס, לאחר סיום התיכון הוא החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו וב-1976 סיים תואר בטלקומוניקציה, תקשורת וקולנוע, במהלך לימודיו האקדמאיים הוא היה פעיל ברדיו בהפעלת סטודנטים והוא ניצל את ניסיונו על מנת קבלת עבודה ברדיו מקומי בעירו, לאחר מכן הוא עבד כתקליטן ומפיק בתחנת הרדיו שהועסק ולבסוף גם קודם לתפקיד במאי.

ב-1981 הופיע לראשונה בטלוויזיה ככתב ספורט של "KESQ-TV", השלוחה של ABC בפאלם ספרינגס. בתחילת שנות השמונים הוא שימש ככתב באזורים מסוימים של רשת ESPN, לאחר כמעט ארבע שנים בתפקיד הוא עבר להוליווד, שם הנחה מספר שעשועונים ומשחקים טלוויזיוניים, הצלחתו הגדולה הגיעה כשהנחה בשנים 1989–1991 את התוכנית "גלגל המזל".

ב-1993 הצטרף לצוות תוכנית חדשות הבידור "Entertainment Tonight", תחילה ככתב שטח וב-1996 החל לשמש כמנחה התוכנית. הוא שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בתפקיד עצמו, ב-2005 דיבב גרסה מצוירת של עצמו בסדרה "קסם של הורים".

מ-1994 ועד 1994 הנחה את תחרות מיס תבל ואת תחרות מיס ארצות הברית.

ב-1988 נישא לסברינה וב-1994 נולד בנו. ב-1997 הזוג התגרש. הוא מארגן מדי שנה אירוע גולף שהכנסותיו תומכות במשאלת לב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן דייגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
אלינה סורסקו

**אלינה סורסקו** (ברומנית: **Alina Sorescu**; נולדה ב-14 ביולי 1986) היא זמרת ומנחת טלוויזיה רומנייה.

## ביוגרפיה
סורסקו נולדה בבוקרשט.

ב-1994 היא זכתה במקום הראשון בפסטיבל מוזיקת הילדים בבוקרשט ולאחר שנתיים זכתה בפסטיבל בשנית.

ב-1997 בגיל אחת עשרה הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "אני אהיה כוכבת" (Voi fi o stea).

ב-1999 היא ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה שבמסגרתו הופיעה בקונצרטים בצרפת, איטליה, בלגיה והולנד.

היא למדה פיתוח קול ולאחר מכן היא גם למדה סוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט. 

ב-2001 זכתה בפרס בראבו אוטו (Bravo Otto) הגרמני לאומנית פופ נוער הטובה ביותר.

ב-2002 השתתפה בתחרות סלקציה נציונלה בה נבחר הנציג הרומני לאירוויזיון בה הגיע למקום השמיני, בשנה זו גם זכתה בפרס ב-MTV לווידאו הטוב ביותר לזמרת רומנייה.

היא משמשת כמנחה בטלוויזיה הרומנית, היא הנחתה בין היתר את "Ploaia de stele", תוכנית תחרות מוזיקה בערוץ "TVR1", את תחרות היופי "מיס החוף", ב-2008 הנחתה את פסטיבל איל הזהב, היא הנחתה מספר שנים את התחרות לבחירת נציג רומניה לאירוויזיון הילדים. ב-2009 הנחתה את תחרות סלקציה נציונלה ובאירוויזיון 2008 ו2009 הגישה את תוצאות הניקוד הרומני. 

היא פעילה בקרן הלאומית הרומנית ליזמות נוער.

## דיסקוגרפיה
*1997: אני אהיה כוכבת
*2000: אלינה

## קישורים חיצוניים

* 

* אלינה סורסקו באתר evz.ro

קטגוריה:זמרות רומניות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה רומניות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1986
כמה יוסי

"**כמה יוסי**" הוא השיר הראשון מתוך אלבום הסולו השני של ברי סחרוף "סימנים של חולשה" שיצא בשנת 1993. השיר נכתב על ידי סחרוף והולחן על ידו בשיתוף עם המוזיקאי רע מוכיח.

## נושאי השיר
השיר עוסק בתקופת ילדותו של סחרוף בבת ים. במרכז השיר עומדת חוויית התבגרות בשכונה ישראלית קולטת עלייה. השיר פורש את חוויית ההתבגרות באמצעות שלל המאפיינים של התקופה והזמן כפי שהם מצטיירים במסע הזיכרונות של סחרוף.

בשורות הראשונות של השיר מתייחס סחרוף לשכונת רמת יוסף בבת ים, שנקראה על שמו של יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק ("לשכונה ההיא קראו על שם יו"ר הכנסת"). לשכונה זו עבר סחרוף עם הוריו בהיותו בן 3 וחצי, מעיר הולדתו איזמיר שבטורקיה.

הבתים הבאים מתארים את החיים בשכונה שבה גרו אנשים משלל עדות ("רומנים, מרוקאים, פולנים התערבבו בחולות"). השורה "הרבה מלפפון חמוץ, הרבה לחם עם חלבה" לא באה לבטא אוכל האופייני לעדה מסוימת, אלא לשם הדגשת מעמד חברתי כלכלי מסוים. בצד תיאור החיים בשכונה, מציין סחרוף בעקיפין את תקופת הזמן עליה נכתב השיר באמצעות המשפט "במצעד הפזמונים השנתי ראשונה דליילה". "Delilah" הוא שירו של הזמר הבריטי טום ג'ונס, שיצא בסוף שנת 1967, וזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל ב־1968.

בפזמון השיר, "כמה חול - כמה יוסי, היה טוב - היה יוסי", מרמז סחרוף על בת ים, העיר שהייתה מוקפת חולות. קיימות השערות לפיהן צמד המילים "כמה יוסי", הוא שיבוש שהחל עוד בזמן הקלטת השיר למילים "כמה יופי".

תיאור ילדותו של סחרוף ממשיך עם האזכור של הצגה יומית בקולנוע שבה "טרזן מנצח את מצ'יסטה". בשכונת רמת יוסף פעל בית קולנוע שנקרא אף הוא "רמת יוסף". מצ'יסטה היה דמות קולנועית בדיונית, שהופיעה בעשרות סרטים, של אדם כל-יכול המבצע מעללים שבן אנוש רגיל אינו מסוגל להם. בהמשך מציין סחרוף כי "לשלמה יש גיטרה בצבע לבן", ובכך הוא מתייחס למוזיקאי ולגיטריסט שלמה מזרחי, שנחשב לאחד ממקורות ההשראה שלו. בהמשך השיר מופיעה הפיסקה: "ואהובה נתנה את כל מה שהיה לה" - אהובה היא אהובה עוזרי, כוכבת הזמר המזרחי.

בהמשך השיר מציין סחרוף כי "פאני היל מיד ליד ליד.. גשם של גוגואים". "פאני היל"  הוא ספר ארוטי, שיצא לאור באנגליה בשנת 1749 ונאסר לפרסום עד שנת 1960. תרגומו לעברית זכה בשנות ה-60 לפופולריות רבה בקרב בני הנוער שהעבירו אותו זה לזה ("מיד ליד ליד"). המשך השורה עומד בניגוד מסוים לחלקה הראשון בעל הרמיזות המיניות, שכן מצוין בה משחק הגוגואים "הילדותי", שאף הוא היה פופולרי מאוד בתקופת ילדותו של סחרוף. "בור יהודי ובור ערבי", אותם מציין סחרוף, הם סוגים שונים של משחק הגוגואים.

בסוף השיר מדבר סחרוף על "עניינים" אותם מחפשים צעירים בעיר הגדולה ("בעיר הגדולה בשישי שבת מחפשים עניינים"). שורה זו יכולה להתפרש הן כרצון להכיר בחורות והן כשם קוד להתפרעות, העיר היא תל אביב.

לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, כגון תיסלם, מה קשור וביצועים של ברי סחרוף עם רמי פורטיס, בלקן ביט בוקס, אהוד בנאי, ארקדי דוכין, שרון רוטר ולוס כפרוס.

## קישורים חיצוניים

* כמה יוסי, באתר אקו"ם
* ביצוע מוקלט של השיר בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת נענע דיסק
קטגוריה:רמת יוסף
יחסי פפואה גינאה החדשה – צרפת

**יחסי פפואה גינאה החדשה–צרפת** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[פפואה גינאה החדשה|המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה]]** לבין **[[צרפת|הרפובליקה הצרפתית]]**. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו בשנת 1976. לצרפת יש שגרירות בפורט מורסבי אם כי לפפואה גינאה החדשה אין נציגות דיפלומטית בצרפת. שגרירות פפואה גינאה החדשה בבריסל אמונה גם על יחסי המדינה עם צרפת.

## היסטוריה
ב-1768 נחת החוקר הצרפתי לואי אנטואן דה בוגונוויל במה שכיום היא פפואה גינאה החדשה, במסגרת מסעו בעולם. הוא נתן את שמו רק לאי ממזרח לגינאה החדשה.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 ניסה המרקיז דה רייז, אציל צרפתי, להקים מושבה צרפתית באירלנד החדשה בשם צרפת החדשה. הוא שלח ארבע משלחות לא מוצלחות אל האי, המפורסמת שבהן גרמה למותם של 123 מתיישבים.

בשנת 1980 ונואטו, לשעבר "ההברידים החדשים" שהכריזה באותה שנה על עצמאות מצרפת, נעזרה לצורך כך בכוחות מפפואה גינאה החדשה. במהלך שנות ה-80 נותרה פפואה גינאה החדשה ביקורתית ועוינת כלפי צרפת בשל רצונה של צרפת לבצע ניסויים גרעיניים בדרום האוקיינוס השקט. פפואה גינאה החדשה שיתפה פעולה עם אוסטרליה וניו זילנד למען מחקר מדעי, אך התרחקה ממנו לאחר שהתקבלו התוצאות לפיהן סיכונים בריאותיים וסביבתיים מהניסויים הם זניחים.

## כיום
פפואה גינאה החדשה השתתפה בפסגת צרפת-אוקיאניה השנייה שנערכה בפריז ביוני 2006. ראש ממשלת המדינה גם ביקר בנומאה, בירת קלדוניה החדשה באפריל 2005 ו"הביע עניין בשיתוף פעולה עם הקהילה הצרפתית של קלדוניה החדשה". ממשלת צרפת תיארה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות כ"מתקדם לאט", תוך שהיא ציינה ש"הסכם המסגרת שנכנס לתוקף ב-15 באוקטובר 2002, לא הביא לשיתוף פעולה משמעותי יותר בשלב זה".

בחודש נובמבר 2007 מחוז אורו בפפואה גינאה החדשה נפגע מסופת הציקלון "גובה", וצרפת סיפקה סיוע הומניטרי למדינה בצורת תרופות, מוצרים לטיהור מים, מזון וביגוד לקורבנות וסיוע של הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC).

## יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות הם מזעריים. בשנת 2003 הייצוא הצרפתי לפפואה גינאה החדשה עמד על שווי של 2 מיליון אירו, והיווה 0.3% בלבד מהייבוא של המדינה.

## שיתוף פעולה צבאי
הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC) משתפים פעולה עם כוח ההגנה של פפואה גינאה החדשה באמצעות תרגילים משותפים. בחודש מאי 2005 נערך תרגיל משותף.

תוכנית לשיתוף פעולה דו-צדדי בין כוחות ההגנה של פפואה גינאה החדשה וקלדוניה החדשה אושרה בנובמבר 2004, כשהיא מתמקדת באימונים לשמירת השלום.

## קישורים חיצוניים

* פפואה גינאה החדשה, באתר משרד החוץ של צרפת

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
פיודור צ'אלוב

**פיודור ניקולאייביץ' צ'אלוב** (ברוסית: **Фёдор Николаевич Чалов**; נולד ב-10 באפריל 1998, במוסקבה, רוסיה) הוא כדורגלן המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פאוק סלוניקי ובנבחרת רוסיה.

## קריירת מועדונים
צ'אלוב, יליד מוסקבה, הוא בוגר האקדמיה לכדורגל של צסק"א. ב-2015 שיחק בקבוצת הנוער של הקבוצה.

ב-2015, במשחק של קבוצת הנוער נגד ספרטק הבקיע 5 שערים. הוא הופיע במדי הקבוצה הבוגרת לראשונה ב-21 בספטמבר 2016 במשחק החוץ בשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי נגד "יניסיי" (1:2) — כשעלה כמחליף בדקה ה-76. ב-6 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במשחק נגד אמקר פרם. ב-18 בנובמבר 2016 הופיע לראשונה בהרכב הפותח במשחק האליפות נגד "ארסנל".

ב-22 נובמבר 2016 שיחק לראשונה בליגת האלופות במשחק נגד "באייר לברקוזן".

ב-12 במאי 2017 במחזור ה-28 במשחק נגד ארסנל טולה הבקיע שני שערים. ב-12 באפריל 2018 במשחק רבע הגמר של הליגה אירופית הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה, במשחק השויון נגד "ארסנל" הלונדונית (2:2). ב-6 במאי הבקיע את השלוש שער הראשון שלו בהרכב הקבוצה הבוגרת, בניצחון קבוצתו על ארסנל טולה, מחזור אחד לסיום העונה. את השלושער הראשון שלו הבקיע בניצחון קבוצתו על אורל במחזור הששי של ליגת העל הרוסית בכדורגל בתוצאה 4:0.

ב-1 בפברואר 2022 הושאל לפ.צ. בזל עד לתום העונה.

ב-1 באוגוסט 2024 חתם בפאוק סלוניקי.

## קריירה בינלאומית

בנובמבר 2018 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת ועלה לראשונה במדי הנבחרת הלאומית במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד בלגיה במרץ 2019. בנובמבר 2019 שיחק במדי נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 וסייע לה יחד עם מגומד-שאפי סוליימאנוב להעפיל לאליפות אירופה 2021, לאחר שגברו על סרביה בתוצאה 2:0.

## חיים אישיים
אחיו הבכור דניאל הוא גם כדורגלן, משחק בירוסלבל בשורות "שיניק". הוא למד במוסקבה בבית הספר "מרכז החינוך 1847" כיום בית הספר להנדסה על שם פופוביץ'.

## סטטיסטיקה
נכון ל-25 במאי 2024

## תארים
### קבוצתיים
; צסק"א מוסקבה
* הגביע הרוסי: 2022/23
* הסופר קאפ הרוסי: 2018

### אישיים
* הכדורגלן הצעיר הטוב ביותר של רוסיה: 2017 (פרס ארצי "החמישייה הראשונה")
* כדורגלן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל: אפריל-מאי 2018, אוקטובר 2018, מאי 2019
* מלך השערים בליגה הרוסית: 2018/19
* חלוץ העונה בליגה הרוסית: 2018/19
* נבחרת העונה בליגה הרוסית: 2022/23
* מלך הבישולים בליגה הרוסית: 2023/24

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1998
יחסי גרמניה – פפואה גינאה החדשה

**יחסי גרמניה-פפואה גינאה החדשה** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[גרמניה|הרפובליקה הפדרלית של גרמניה]]** לבין **[[פפואה גינאה החדשה|המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה]]**.

## היסטוריה
ממוזער|250px|ילידים מגינאה החדשה הגרמנית מגויסים לצבא הגרמני ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בסוף שנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה ה-19 השפיעו חוגי ימין לאומנים על הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק לפתוח במדיניות התפשטות קולוניאלית. אזור זה היה אחד היעדים של מצדדי ההתפשטות הקולוניאלית הגרמנית והוקמה חברה בשם "חברת גינאה החדשה הגרמנית" (Deutsche Neuguinea-Compagnie).ב-3 בנובמבר 1884 הונף הדגל הגרמני על השטח הצפון-מזרחי של גינאה החדשה ועל האיים הסובבים. החלק הדרום-מזרחי היה בשליטה בריטית (מאוחר יותר עם הקמת אוסטרליה ב-1901 הועבר לשלטונה של אוסטרליה) והחלק המערבי של האי היה בשליטה הולנדית. על פי חוזה בין גרמניה לספרד מ-1899 קנתה גרמניה את איי קרוליין ואת איי מריאנה הצפוניים (לא כולל גואם שהועברה שנה קודם מספרד לארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד). איים אלו סופחו לגינאה החדשה הגרמנית וב-1906 סופחו גם איי מרשל. כדי להגדיל את הרווחיות של המטעים שניטעו באי על ידי מתיישבים גרמנים הועסקו תושבים מקומיים, לעיתים בכפייה. בתקופות מסוימות הובאו לעבוד גם פועלים מסין מיפן וממיקרונזיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נכבשו גינאה החדשה הגרמנית והאיים הסמוכים על ידי כוחות צבא אוסטרלים. יפן השתלטה על שאר האיים שהיו בשליטה גרמנית באוקיינוס השקט. פעולת הכיבוש הייתה כמעט ללא כל התנגדות וב-21 בספטמבר 1914 נכנע כל הכוח הצבאי הגרמני במושבה. בחוזה ורסאי ב-1919 לאחר המלחמה, איבדה גרמניה את כל מושבותיה וגינאה החדשה הגרמנית הפכה ל"טריטוריה של גינאה החדשה" (Territory of New Guinea) שהייתה שטח מנדט אוסטרלי מטעם חבר הלאומים עד 1949 (להוציא את תקופת הכיבוש היפני במהלך מלחמת העולם השנייה) ואז הפכה לחלק מ"הטריטוריה של פפואה וגינאה החדשה" שהפכה בסופו שלל דבר למדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה.

## יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה קונסוליה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בגרמניה קונסוליה בהמבורג.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הר ואט

**הר ואט** (באנגלית: **Mount Watt**) הוא הר הממוקם ברכס בארקר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,715 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם 6 קילומטרים צפונית מזרחית להר רוי.

## היסטוריה
שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הדרומית של המשלחת האנטארקטית של פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) שחקרה את האזור בין השנים 1962–1963.

ההר נקרא על שם ב. ה. ואט (B.H. Watt), מזכיר המשלחת.

## קישורים חיצוניים
* הר ואט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* הר ואט באתר גאזט המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* מזג אוויר עדכני עבור הר ואט

## הערות שוליים

קטגוריה:חוף פנל
יחסי הממלכה המאוחדת – פפואה גינאה החדשה

[ממוזער|שגרירות פפואה גינאה החדשה ב[לונדון, הממלכה המאוחדת.]]
**יחסי הממלכה המאוחדת–פפואה גינאה החדשה** הם היחסים הדיפלומטיים בין **[[פפואה גינאה החדשה|המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה]]** לבין **[[הממלכה המאוחדת]]**.

## היסטוריה
בשנת 1884 הקימה בריטניה את טריטוריית פפואה, אשר הועברה לשלטון אוסטרליה בשנת 1902. בשנת 1949 אוחדה הטריטוריה עם טריטוריית גינאה החדשה, אשר הוקמה בשנת 1919 כמנדט אוסטרלי על גינאה החדשה הגרמנית, אשר נכבשה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1975 העניקה אוסטרליה עצמאות לכל החלק המזרחי אשר בשליטתה בשם פפואה ניו גינאה. כיום פפואה גינאה החדשה חברה בחבר העמים הבריטי, והמלכה אליזבת השנייה עומדת בראש המדינה, ובחוקת המדינה היא נקראת "ראש המדינה" ולא "המלכה".

## יחסים דיפלומטיים
בריטניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה נציבות עליונה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אליצור "איתו" אשקלון

**אליצור "איתו" אשקלון** הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר אשקלון, שמשחקת בליגה הלאומית, בשנת 2024 התמזגה עם אסא אשקלון ושמה החדש הוא א.ס. אליצור אשקלון.

שם הקבוצה קרוי על שמו של איתמר ("איתו") שרביט ז"ל, מי שהיה איש המשק של אליצור אשקלון במשך 18 שנה.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בעונת המשחקים 2015/16 על ידי ארגון האוהדים "הגל הכחול".

הקבוצה החלה דרכה בליגה א' דרום, זאת לאחר שאוהדי הכדורסל וקברניטי העיר מאסו בדרך ניהולה של אליצור אשקלון אשר הוביל אותה בתוך שלוש עונות מליגת העל, לליגה א' ועד למחיקתה בשנת 2016.

בעונתה הראשונה העפילה אליצור "איתו" אשקלון לליגה הארצית בכדורסל מחוז דרום היישר מהמקום הראשון, זאת לאחר מאבק ראש בראש מול הפועל מבועים/מרחבים בצמרת הליגה.

באירוניה מסוימת, כבר בעונת הבכורה בליגה הארצית פגשה אליצור "איתו" אשקלון את "אליצור אשקלון" לדרבי מקומי בו ניצחה הקבוצה בצמד המשחקים. בתום אותה עונה נשארה הקבוצה בליגה הארצית, ואילו אליצור אשקלון נשרה אל ליגה א' ומייד לאחר מכן התפרקה.

בעונתה השלישית 2017/18, סיימה הקבוצה את הליגה הסדירה במקום השני, אשר הקנה לה מקום בפלייאוף העליון בתחרות על העפלה לליגה הלאומית.
בשלב חצי הגמר הדיחה הקבוצה את ה-3 בטבלה מכבי מעלה אדומים ובסדרת הגמר גברה 0–2 על מכבי פתח תקווה והעפילה לליגה הלאומית.

בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הלאומית סיימה הקבוצה את העונה במקום השישי והעפילה למשחקי הפלייאוף בהם הודחה ברבע הגמר על ידי הפועל גליל עליון לאחר הפסד 1-2 בסדרת הטוב מ-3.

בקיץ 2019 מינתה הקבוצה את רועי חגאי לתפקיד המאמן, בפברואר 2020 פיטרה הקבוצה את חגאי ובמקומו מונה מתן חרוש. בסיום עונת 2019/20 הייתה הקבוצה במקום ה-12 עם מאזן של שמונה ניצחונות ו-14 הפסדים.

במאי 2020 מונה חנן הירשוביץ' למאמן הקבוצה במקומו של מתן חרוש.

באפריל 2021 מונה אריק אלפסי למאמן הקבוצה במקומו של חנן הירשוביץ' לאחר שהקבוצה ספגה שלושה הפסדים רצופים וכאשר היא במקום הראשון בליגה. בסדרת רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2–1 את מכבי עירוני רמת גן ובסדרת חצי הגמר הפסידה 2–3 לאליצור עירוני נתניה לאחר שהוליכה 2–0 במהלך הסדרה.

לקראת עונת 2021/2022 מינתה הקבוצה את עמית תמיר למאמנה במקומו של אריק אלפסי. ב-16 בפברואר 2022 מינתה הקבוצה את יניב בורגר למאמנה לאחר התפטרותו של עמית תמיר. ב-8 ביולי 2022 אבי סוכר שב לאמן את הקבוצה. ב-7 במרץ 2023 מינתה הקבוצה את דוד אלהרר למאמנה במקומו של אבי סוכר.
ב-6 ביולי 2023 מינתה הקבוצה את נחום סגל לעמוד על הקווים על חשבונו של דוד אלהרר.

בעונת 2023/24 הוליכה הקבוצה את צמרת הליגה במשך רוב העונה, אך לקראת סיום הידרדרה למקום ה-8 עקב רצף הפסדים. בשלב הפלייאוף הפסידה למכבי רחובות והודחה.
180px|סמל הקבוצה מהקמתה ועד 2022|שמאל|ממוזער

לקראת עונת 2024/25 פורסם כי הקבוצה עתידה להתאחד עם א.ס אשקלון.

## קישורים חיצוניים
* 
* עמוד הקבוצה , באתר איגוד הכדורסל
* אליצור איתו אשקלון, באתר ספסל

## הערות שוליים

אשקלון
אשקלון
קטגוריה:אשקלון: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות ספורט ישראליות בבעלות אוהדים
יחסי גמביה–ישראל

**יחסי גמביה–ישראל** כוננו באופן רשמי בראשית 1965, אם כי עוד לפני כן התקיימו מגעים דיפלומטיים בין שתי המדינות.

## היסטוריה
[ממוזער|מימין לשמאל: ראש ממשלת גמביה [דאוודה ג'ווארה, ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ושר החקלאות משה דיין בעת ביקורו של הראשון בישראל ב-1962.]]
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ראש ממשלת גמביה ומנהיג האומה הגמבית דאז סר דאוודה קאירבה ג'ווארה (), ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. יחסים בילטרליים רשמיים נכונו בין שתי המדינות ב-1965, בה זכתה הרפובליקה של גמביה בעצמאות מהממלכה המאוחדת.

ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. באותה השנה הכירה ישראל ברפובליקה החדשה וסייעה לה בשני תחומים: חינוך (שיעור האנאלפביתיות בגמביה עומד על 67%) וחקלאות. שגרירה הראשון של ישראל בגמביה היה השגריר הישראלי בדקר, חנן עינור, ששימש כשגריר לא-תושב. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה , ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.

ב-26 באוקטובר 1973 ניתקה גמביה את יחסיה הדיפלומטיים ישראל מתוך הפגנת סולידריות חברתית עם מצרים וכן מכורח היותה חלק מהעולם המוסלמי. עם זאת, במהלך תקופת הניתוק, ביקשה גמביה מישראל שיתוף פעולה צבאי, אך האחרונה נזהרה ולא נענתה לבקשה כדי לא להכעיס את שכנתה של גמביה, סנגל. ב-1975 נמנתה גמביה בין המדינות האפריקאיות שהצביעו בעד החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות. ב-1977 נפתחה בבנג'ול נציגות דיפלומטית של הארגון לשחרור פלסטין. על אף העוינות שהפגינה כלפי ישראל בתקופת הניתוק (1973–1992), צידדה גמביה בהסכמי קמפ-דייוויד.

ב-14 בספטמבר 1992, בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות והושבו על כנם. יחיא ג'אמה, שהיה נשיא גמביה שנים רבות, היה ידוע בנטיותיו הפרו-איראניות. יחסי איראן-גמביה, כמו גם הסיור שערכה משלחת איראנית ב-12 מדינות אפריקאיות וערביות ב-2007 מעידות על הקשיים בהם נתקלת מדיניות הסיוע הישראלית למדינות העולם השלישי. בשנת 1998 הגיע מספר המשתלמים מגמביה בישראל לשיא: 12, וב-2007 נכחו בישראל רק חמישה משתלמים. הייצוא הישראלי לגמביה הסתכם ב-2008 בכ-22 מיליון דולר אמריקני.

בראשית יוני 2017 נועד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו עם נשיא גמביה אדאמה בארו.

## לקריאה נוספת
* אריה עודד, **אפריקה וישראל: ייחודיות ותהפוכות ביחסי החוץ של ישראל**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010
* דב בן-מאיר, **מדיניות החוץ: תולדות, משימות, שליחות**, ידיעות ספרים, 2011

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי אפריקה–ישראל לפי מדינה
קולנוע אורה (חיפה)

250px|ממוזער|שמאל|המבנה בו שכן קולנוע אורה, יוני 2022
**קולנוע אורה** הוא מבנה קולנוע ברחוב הרצל בשכונת הדר הכרמל בחיפה, שהיה פעיל בשנים 1935–1940, ומשנת 1947 עד 1990.

## היסטוריה
קולנוע אורה הוקם על ידי מועצת פועלי חיפה בשיתוף שבתי לוי ושותפים נוספים על אדמה של הקרן הקיימת. הקרקע הוקצתה באוקטובר 1933, והתוכנית נדונה בוועדה לבנין ערים בינואר 1934. הקולנוע נחנך במספר אירועים במחצית השנייה של דצמבר 1935. האולם של הקולנוע כלל 700 מקומות ישיבה ועוד מעל 400 מקומות ביציע. המבנה תוכנן על ידי אוסקר קאופמן ואויגן שטולצר. הבנייה נעשתה כולה על טהרת העבודה העברית. בדצמבר 1940 מחו גורמים דתיים בחיפה על חילול שבת בקולנוע. בנובמבר 1941 נפגע בשריפה גדולה. בסוף נובמבר 1947, שש שנים אחרי הדליקה, נפתח הקולנוע מחדש לאחר ששופץ. מבנה הקולנוע היה מפואר מאוד בפנים ומרשים בחוץ והיה אחד מסמלי העיר חיפה.

בנוסף להקרנת סרטים, שימש האולם לכינוסים של ההסתדרות, בהם שביתות וחגיגות 1 במאי. בנוסף התקיימו בקולנוע אירועים שונים, בהם חידון התנ"ך של מחוז חיפה, בשנת 1958.

בשנת 1986 הוחל בהקרנת סרטים באולם בלילות שבת. הקולנוע נסגר בשנת 1990 וניצב נטוש במשך זמן רב. בשנת 2002 נמכר המבנה ואושרה הסבתו למרכז מסחרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:רחוב הרצל (חיפה)
קטגוריה:ישראל: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:היישוב: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: בתי קולנוע
אהרן דוד פנקן

הרב ד"ר **אהרן דוד פָּנְקֶן** (אנגלית: **Aaron D. Panken**; 19 במאי 1964 – 5 במאי 2018) היה נשיא ההיברו יוניון קולג' וממנהיגי היהדות הרפורמית בארצות הברית.

## קורות חיים
פנקן נולד וגדל באפר וסט סייד של מנהטן, שם היה חבר בתנועת הנוער של האיחוד ליהדות רפורמית (NFTY). הוא סיים לימודי תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועבד זמן קצר בתכנון מחשוב רפואי במעבדה, אך החליט לפנות לקריירה בקהילה היהודית. בגיל 19 התקבל כמנהל מחוז בתנועת הנוער, וב-1986 החל לימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1991 נסמך לרבנות והחל לכהן כעוזר לרב בבית הכנסת רודף שלום במנהטן ובבית הכנסת וסטצ'סטר, במקביל להשלמת דוקטורט במדעי היהדות באוניברסיטת ניו יורק, שנושאו היה שינויים הלכתיים בספרות הרבנית (2004). את הדוקטורט פרסם ב-2005 כספר בשם *The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature* ("הרטוריקה של החדשנות: שינוי הלכתי מודע בספרות הרבנית").
ב-1995 החל ללמד ספרות בית שני וספרות רבנית בהיברו יוניון קולג'. בנוסף, הרצה ולימד במוסדות רבים ברחבי העולם.

הוא כיהן בוועדת האתיקה של איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR ), בוועדה למינוי והצבת רבנים שם, במועצת החינוך ובתפקידים נוספים. ב-1996 מונה לדקאן הסטודנטים של ההיברו יוניון קולג', ב-1998 לדקאן הקמפוס בניו יורק, וב-2007 לסגן-נשיא ליוזמות אסטרטגיות. ב-1 בינואר 2014 מונה כמחליפו של הרב דוד אלינסון כנשיא ה-12 של ההיברו יוניון, מוסד שלו 4,000 בוגרים מכהנים בתפקידי רבנים, חזנים, מורים ועוד.

הרב פנקן היה בעל רישיון טיסה, וב-5 במאי 2018 התרסק עם מטוסו הקל בניו יורק ונהרג. הותיר את אשתו, מליסה, ואת שני ילדיהם.

## ספרו

* Aaron D. Panken, *The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature*, Lanham, MD.: University Press of America (*Studies in Judaism*), 2005.


## קישורים חיצוניים
* הרב ד"ר הרן דוד פנקן באתר ההיברו יוניון קולג'
* הודעה על מותו באתר ההיברו יוניון קולג'
* 

* Aaron Panken, a pilot who will head Reform rabbinical school, eyes horizon, JTA, August 1, 2013
* Engineer of Innovation, *Reform Judaism Magazine*, Spring 2014
* Matt Stevens, President of Jewish Seminary Killed in Plane Crash in Hudson Valley, *[[הניו יורק טיימס]]*, May 6, 2018


קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהטן: אישים
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:יהודים נשיאי אוניברסיטאות בארצות הברית
קטגוריה:יהודים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
מדגרה

[ממוזער|מדגרת עופות במשק נירנברג, [רמתיים, 1946 (אוסף זולטן קלוגר)]]
ממוזער|מדגרה
**מַדְגֵּרָה**, או בלועזית **אִינְקוּבָּטוֹר**, הוא מכשיר המשמש באורניתולוגיה ובחקלאות להאחיד את הטמפרטורה של ביצי עופות, זוחלים, דגים או דבורים עד בקיעת הצאצאים. הדבר נעשה בכמה מקרים:

* זואולוגים מוצאים לעיתים ביצי עופות נטושות בטבע. היות שלעובר המתפתח בביצה אין סיכוי לשרוד מבלי שאמו תדגור על הביצה, מניחים החוקרים את הביצים באינקובטור. התהליך מבוצע בעיקר במקרים של עופות נדירים. ההדגרה המלאכותית מבוצעת לעיתים קרובות בגני חיות, המצוידים לרוב באינקובטורים.
* בחקלאות משתמשים במדגרות גדולות-ממדים כדי לגרום לאלפי אפרוחים לבקוע מביציהם תוך זמן קצר. רוב החקלאים אינם מניחים לעופות (בעיקר: תרנגולים) להתרבות בדרך טבעית, שכן הדבר אורך זמן רב ועלול לגרום להפסד כספי. באמצעות שליטה על הטמפרטורה המסופקת לביצים יכול החקלאי לזרז או לעכב את הבקיעה; האינקובטור מאפשר הדגרה של אלפי ביצים מבלי להזדקק להורים.

## היסטוריה
הראשונים שהביאו מדגרות (ידניות) לארץ היו הטמפלרים במושבה שרונה. הביצים הונחו בתוך חבית אליה הוזרם אויר חם. מנגנון ידני סובב את החבית להבטחת חימום אחיד. במושבות ובקיבוצים אימצו את הרעיון וגם הביאו ציוד מתקדם מחו"ל. בעין חרוד הוקמה ב-1927 מדגרה גדולה לכמה אלפי ביצים.

## קישורים חיצוניים

ממוזער|מדגרת אראלה ביישוב יקיר - שומרון
אפרוחים בוקעים במדגרה- סרטון חיים חדשים באים לעולם
## הערות שוליים

קטגוריה:חקלאות עופות
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
אינקובטור (מיקרוביולוגיה)

שמאל|ממוזער|200px|אינקובטור במעבדה ביולוגית
**אִינְקוּבָּטוֹר** (וכן, **חֲמָמִית**) הוא מכשיר במיקרוביולוגיה המשמש למתן תנאים אופטימליים לגדילה של מיקרואורגניזמים – חיידקים, פטריות, נגיפים ופרוטיסטים. המיקרואורגניזמים נזרעים במעבדה על מצע גידול הנמצא בצלחת או במבחנה; ליצורים שונים קיימת טמפרטורה שונה שבה גידולם הוא המהיר ביותר. ההבדל נובע מהרכב וסוג החלבונים בתא של היצור. חלבונים רגישים לשינויי טמפרטורה, כאשר שינוי קיצוני עלול לגרום להרס המבנה המרחבי שלהם (דנטורציה) להפסקת פעולתם, ואם תפקידם בתא חשוב—להפסקת גדילתו או למותו. אורגניזם המודל הנחקר ביותר בביולוגיה, *[[Escherichia coli]]*, למשל, גדל בצורה מיטבית בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס.

## ראו גם
* תרבית תאים

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
אינקובטור (רפואה)

ממוזער|תינוק באינקובטור
**אִינְקוּבָּטוֹר** (בעברית גם **חֲמָמִית**) הוא עריסה שקופה, מעין חממה, המשמש פגים שנולדו טרם עת או תינוקות הלוקים במחלה כלשהי. מערכת החיסון של פגים ותינוקות מסוימים חלשה למדי, ולכן מכניסים אותם לאינקובטור שהוא מעוקר (סטרילי), מונע זיהומים מלחדור למרחבם, ושומר על טמפרטורה ולחות מתאימים. לעיתים מוזרם חמצן אל תוך האינקובטור, כדי לסייע לריאותיו החלשות של הרך הנולד בנשימה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפול נמרץ
קטגוריה:נאונאטולוגיה
קטגוריה:ציוד רפואי
דמיטרי סיפיאגין

**דמיטרי סרגייביץ' סיפיאגין** (נולד ב-20 במרץ (8 במרץ) 1853, קייב — 2 בפברואר (15 בפברואר) 1902, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, שר הפנים של רוסיה בשנים 1899–1902. נכדו של הגנרל נ. מ. סיפיאגין, אשר התפרסם במהלך המלחמה הפטריוטית של שנת 1812.

## ביוגרפיה
ימין|ממוזער|245x245 פיקסלים|דריה פרופירייבנה בדיוקן מאת גולפיין (1855)
מוצאו ממשפחת האצולה סיפיאגין. אביו סרגיי סיפיאגין (1826–1856) נפטר בגיל מאוד צעיר בפרוץ מגפת הטיפוס באודסה. אמו — דריה פרופירייבנה, קרסובסקאיה טרם נישואיה (1835–1877), הייתה נשואה בשנית לנסיך וסילי ואסילייביץ' מצ'רסקי (1830–1880). אחותו אלכסנדרה (1854–1928) הייתה נשואה לאדמירל פ. ו. דובאסוב.

הוא סיים את לימודיו בתחום המשפטי באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1876). מאז 1878 נבחר שוב ושוב לשופט בבית המשפט השלום של מחוז וולוקולאמסק;

ב-1893 — מונה לשר רכוש המדינה, מ-1 בינואר 1894 — כיהן כסגן שר הפנים. ב-20 באוקטובר 1899 מונה למנהל משרד ולבסוף ב-26 בפברואר 1900 התמנה לתפקיד שר הפנים, האחראי על כוחות השיטור והכיבוי. בתקופת כהונתו הנהיג צעדי ענישה מחמירים כנגד הפועלים, החקלאים והסטודנטים שנחשדו כחברים בתנועה המהפכנית, הוא הנהיג את מדיניות הרוסיפיקציה בפינלנד.

### רצח סיפיאגין
ממוזער|המתנקש סטפן בלמאשב.
שר הפנים דמיטרי סיפיאגין נרצח ב-2 באפריל (15 באפריל) 1902, בשעה 13:00. התנועה המהפכנית דנה אותו ל"גזר דין מוות", שבוצע על ידי המתנקש המהפכן סטפן בלמאשב, חבר הארגון הלוחם של הס"ר, הסוציאליסטים-המהפכנים, שהגיע למבנה מועצת המדינה במדי קצין, עם חבילה לכאורה מן הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' עבור סיפיאגין. כאשר סיפיאגין לקח את החבילה לידו, בלמאשב ירה חמש יריות שהביאו למות השר.

סיפיאגין נקבר בבית הקברות טיחווין שבתחומי מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:שרי הפנים של רוסיה
קטגוריה:מעוטרי עיטור ולדימיר הקדוש
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טיחווין
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1902
פורמולה 1 עונת 1963

**עונת 1963** היא העונה ה-14 של אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו עשרה מרוצים. ג'ים קלארק היה דומיננטי לאורך העונה כולה, ניצח בשבעה מרוצים וזכה באליפות הנהגים. קבוצת לוטוס זכתה באליפות היצרנים בפעם הראשונה בתולדותיה.

## המרוצים בעונה

## תקציר העונה
ג'ים קלארק זכה באליפות לאחר שניצח שבעה מרוצים במהלך העונה. גרהאם היל, האלוף היוצא, ניצח שני מרוצים וג'ון סורטיס ניצח את המרוץ הנוסף. שיא שבעת הניצחונות בעונה החזיק מעמד במשך 21 שנים עד שאלן פרוסט השווה את ההישג בשנת 1984. השיא נשבר על ידי איירטון סנה בשנת 1988 (8 ניצחונות).

קבוצת ATS, שהוקמה על ידי יוצאי פרארי, נכשלה במהלך העונה דבר שפגע בקריירת המרוצים של פיל היל.

## דירוג האליפות
### שיטת הניקוד
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 6 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.

### דירוג הנהגים
הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה

### דירוג היצרנים
עונה זאת הייתה העונה השישית של אליפות היצרנים. חלוקת הנקודות התבצעה בדומה לאליפות הנהגים. הניקוד ניתן ליצרן, בהתאם לתוצאה הגבוהה ביותר שהשיגו נהגי הקבוצה בכל מרוץ. 

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:1963 בספורט
הרי לוברון

**הרי לוברון** (בצרפתית: **Luberon**) הם רכס הרים בדרום צרפת, במרכז פרובאנס, המהווים חלק מרכס האלפים. שטח הרכס כ-600 קמ"ר, אורכו הכולל כ-60 ק"מ ורוחבו הממוצע הוא כ-5 קילומטר. רכס הרי לוברון מחולק לשלושה רכסים שכיוונם מזרח-מערב. המערבי ביותר הוא ה"לוברון הקטן" (Petit Luberon), מזרחה לו ה"לוברון הגדול" (Grand Luberon) והמזרחי ביותר הוא ה"לוברון המזרחי" (Luberon oriental). הפסגה הגבוהה ביותר היא ״מור נגר״ (Mourre Nègre), בגובה 1,265 מטר מעל פני הים.

בעמקים שמצפון ומדרום לרכסים קיימים שטחים חקלאיים ומספר ערים וכפרים.

רוב שטחם של הרי לוברון נכלל בתוך השמורה הביוספרית של לוברון-לור.

## קישורים חיצוניים

* "גלה את לוברון" (אנגלית)
* לוברון באתר en Provence (אנגלית)

קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: גאוגרפיה
קטגוריה:צרפת: הרים
קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
רמולד

**רמולד** (בצרפתית: **Remoulade**) – רוטב לתיבול מהמטבח הצרפתי המבוסס על רוטב איולי או מיונז, אשר צבעו צהבהב ומתובל בכל מיני תבלינים, כגון קארי, פפריקה ומלפפון חמוץ.
ממוזער|רוטב רומולד מלווה צ'יפס ודגים

המרכיבים של הרוטב: רוטב מיונז, צלפים, מלפפון חמוץ, חרדל, אנשובי ותבלינים כגון עירית וטרגון.

רוטב הרמולד משמש לתיבול בשרים, דגים, מטוגנים כגון צ'יפס וסלטים שונים.

במדינות שונות קיימות ווראציות שונות כגון תוספת של פטרוזיליה, חומץ, כרוב, בצל הגינה ועוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח הצרפתי: רטבים