open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
סטפן ראזין

ממוזער|שמאל|190px|דיוקנו של ראזין
[ממוזער|190px|שמאל|סטפן ראזין ([וסילי סוריקוב)]]
**סְטֵנְקָה (סְטֵפַּן) ראזין** (ברוסית: **Степан Тимофеевич Разин**; 1630 – 16 ביוני 1671) היה קוזאק, מנהיג המרד הגדול ברוסיה הצארית במאה ה-17.

ראזין נולד בכפר זימובייסקיה במחוז וולגוגרד של ימינו (שם נולד מאוחר יותר ימליאן פוגצ'וב – מנהיג המרד הגדול הבא). בשנת 1661 הוא ניהל משא ומתן עם הקלמיקים, ומכאן ניתן להסיק שהוא היה כבר בעל מעמד ומוניטין בין הקוזאקים של הדון. גם לאחיו, איוואן ופרול, היה מוניטין צבאי. בשנים 1662–1663 פיקד ראזין על יחידה קוזאקית בפשיטות לשטחים של חאנות קרים והאימפריה העות'מאנית. באותה תקופה, הוויוודה האציל יורי דולגורוקוב החליט להוציא להורג את אחיו הבכור של ראזין, איוואן ראזין. ככל הנראה, תרם אירוע זה  במידה רבה להתנהגותו בהמשך של סטפן ראזין.

בשנת 1667 הוביל ראזין פשיטה מוצלחת של קוזאקים על הערים בוולגה התחתונה, בנהר אורל ובפרס.

## המרד
באביב 1670 החל ראזין במרד גלוי נגד השלטון. הוא שלח כרזות בהן הציע לכל האיכרים והצמיתים להצטרף לכוחותיו תוך הבטחת חופש והנהגת השיטה הנהוגה ביישובים קוזאקים בשטחים שיכבוש. לא הייתה לו כוונה לסלק את הצאר אלכסיי הראשון מהשלטון, אך בהתאם לכרזות כל הסובבים את הצאר מושחתים ויש להחליפם. הוא גם פיזר שמועות שבמחנה שלו נמצא הבן של הצאר (שכבר לא היה בחיים) וראש הכנסייה לשעבר ניקון (שהיה בגלות ונשללו ממנו כל תאריו). בכל הערים שהצליח לכבוש הנהיג ראזין ממשל קוזאקי, תוך הריגת נציגי השלטונות וביזה של מעמד הביניים. בכל השטחים סביב הוולגה החלו מרידות של איכרים ושל עמי הוולגה: מארי, צ'ובשים ומורדבה. לאחר כיבוש אסטרחן, צאריצין, סראטוב וסמרה התקדם ראזין עד לסימבירסק אך לא הצליח לכבוש אותה. ב-4 באוקטובר 1670, במהלך קרב סמוך לעיר, נפצע ונמלט לאזור נהר הדון. במקביל, החלו כוחות גדולים מטעם השלטון להתקדם לכיוון נהר הדון.

ראשי הקוזאקים המקורבים לשלטון הבינו היטב שהצאר עלול לנקום בכל האוכלוסייה הקוזאקית, ולכן, באפריל 1671, כבשה האצולה הקוזאקית בקרב עקוב מדם את מעוזו של ראזין והסגירה אותו לידי השלטונות הרוסיים ושליחי הצאר.

## הוצאתו להורג
ב-6 ביוני 1671 הוצא ראזין להורג בכיכר בּוֹלוֹטְנַיָה שבמוסקבה, בחברת אחיו הצעיר פְרוֹל.

## השיר
אודות סטפן ראזין נכתב שיר רוסי עממי המתאר את מעלליו. כותרת השיר היא "סטנקה ראזין". השיר, שנכתב בסביבות שנת 1883, זכה להצלחה מסחרית במערב דווקא במאה ה-20 תחת הכותרת "The Carnival is Over", לאחר שהוקלט על ידי להקת הפולק האוסטרלית "המשחרים". השיר צעד בראש מצעדי המכירות בבריטניה ובאוסטרליה בשנת 1965. בשנות השמונים הוקלטה לשיר גרסה נוספת על ידי להקת הדיסקו הגרמנית "בוני אם".
בברית המועצות זכה ראזין למעמד של כבוד, בהיותו מנהיג מרד עממי נגד המלוכה. בשנת 1965 שר הזמר ליאוניד חריטונוב, בלוויית מקהלת הצבא האדום, את השיר "הצוק" (The Cliff), המהלל את ראזין על היותו האדם היחיד שהצליח לטפס אל ראש הצוק המאיים.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוסיה הצארית: אישים
קטגוריה:ילידי 1630
קטגוריה:נפטרים ב-1671
ניקון (פטריארך)

**ניקון** (ברוסית: **Никон**; בשמו החילוני: **ניקיטה מינין**, Никита Минин; 7 במאי 1605 – 27 באוגוסט 1681) היה ראש הכנסייה הרוסית, הנהיג רפורמה דתית נרחבת, אך בסופו של דבר סולק מכל תפקידיו.

## חייו
ניקון נולד במשפחת איכרים ממוצא מורדובי בכפר ליד ניז'ני נובגורוד. אימו נפטרה בילדותו ואביו התחתן שנית. בגיל 12 הוא עבר לגור במנזר. בשנת 1624 חזר להוריו, התחתן והחל לשרת ככומר מקומי. בשנת 1635 לאחר פטירת ילדיו, הכריח את אשתו לנדור נדרי נזירה, ונעשה נזיר בעצמו במנזר סולובקי. מאוחר יותר עבר למנזר אחר ובשנת 1643 התמנה לאב המנזר. בשנת 1646 הגיע למוסקבה לפגישה עם אלכסיי הראשון. הצאר התרשם ממנו מאוד והחליט להשאיר אותו בחצרו. עם הזמן השפעתו על הצאר גדלה וכל יום שישי הוא היה מגיע לצאר לשיחות והתייעצויות בנושאים דתיים ומדיניים והוא התיישב במנזר נובוספסקי. בשנת 1649 התמנה לראש כנסייה בנובגורוד.

## ראש הכנסייה הרוסית
ב-15 באפריל 1653 נפטר הפטריארך הרוסי. ב-25 ביולי 1652 ניקון התמנה לראש הכנסייה הרוסית החדש. במהלך הטקס הוא הצליח לקבל את הבטחת הצאר שהוא לא יתערב בענייני דת וכנסייה.

זמן קצר לאחר קבלת תפקיד הפטריארך ניקון החל בביצוע רפורמה דתית ברוסיה. מהות הרפורמה הייתה בהתאמת הספרים הדתיים הרוסים לספרים היוונים והתאמת מנהגי התפילה עם המנהגים היוונים. צורת ניהול הרפורמה הביאה להתנגדות עזה ובסופו של דבר לפילוג בכנסייה הרוסית.

באותה תקופה אלכסיי הראשון ניהל מערכה צבאית נגד האיחוד הפולני-ליטאי – מלחמת רוסיה–פולין (1654–1667). בזמן העדרו של הצאר ממוסקבה ניקון ניהל את ענייני המדינה. מצב זה, לאור האופי וההתנהגות שלו גרמו להתמרמרות עזה בין הבויארים וההנהגה הדתית. בסופו של דבר היחסים בינו לבין הצאר התקררו וב-10 ביולי 1658 ניקון עזב בהפגנתיות את התפקיד הרם ועבר למנזר ליד מוסקבה.

בשנת 1660 בהתייעצות של ראשי הכנסייה הרוסית תוכנן לשלול מניקון את כל תפקידיו ותואר הכומר. התוכנית לא יצאה אל הפועל, אך סוכם לערוך לו משפט. בשנת 1666 החל המשפט שבו ישבו פטריארכים מאלכסנדריה ואנטיוכיה. ב-12 בדצמבר 1666 התקיימה הישיבה השלישית והאחרונה. מניקון נשללו כל תפקידיו ותואריו והוא נשלח למנזר פראפונטוב כנזיר מן המניין. לאחר פטירת אלכסיי הראשון הוא הועבר למנזר אחר עם משטר נוקשה. 

בשנת 1681 ניקון קיבל אישור לחזור למנזר באזור מוסקבה. בדרך, באזור ירוסלבל הוא נפטר. בלוויה שהתקיימה הצאר החדש פיודור השלישי התייחס לניקון כראש הכנסייה למרות מחאות הכמורה. בשנת 1682 בהתאם לבקשות הצאר ולמרות התנגדות ראש הכנסייה סוכם להחזיר את ניקון לרשימת ראשי הכנסייה ולהתייחס לזכרו בהתאם.

למרות העונש האישי הכבד שהוטל עליו, הרפורמות שהוא יזם נמשכו.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הפטריארכים של מוסקבה
קטגוריה:רוסיה הצארית: אישים
קטגוריה:רוסיה: נצרות
קטגוריה:ילידי 1605
קטגוריה:נפטרים ב-1681
איוואן רילסקי

שמאל|ממוזער|250px|איור של איוואן רילסקי משנת 1860
** איוואן רִילְסְקִי** ("מרילה"; בבולגרית: Свети ** Иван Рилски**; 867, סקרינו, האימפריה הבולגרית הראשונה – 18 באוגוסט 946, מנזר רילה, הרי רילה, האימפריה הבולגרית הראשונה) היה קדוש נוצרי אורתודוקסי, שפעל בתחומי בולגריה של ימינו.

רילסקי היה נזיר מתבודד, שהוכרז כקדוש עוד בחייו. חסידיו הקימו לזכרו כנסיות רבות, כאשר האתר המפורסם מביניהם הוא מנזר רילה, מקום בו הלך לעולמו ובשנת 1983 הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. בשנת 2008 נתגלתה בחפירות ארכאולוגיות כנסייה שהוקמה לזכרו, ליד עיר הבירה העתיקה של האימפריה הבולגרית בווליקו טרנובו.

## תולדות חייו
רילסקי נולד בשנת 867 לספירה בכפר סקרינו שבהרי אוסוגובו, ליד הנהר סטרומה בקרבת העיר דופניצה של ימינו. הוא חי בזמנם של המלכים בוריס הראשון, בנו סימאון הראשון ונכדו פטר הראשון. בגיל 25 הפך רילסקי לכומר בכנסיית דמטריוס הקדוש ואחר בחר בחיי פרישות. הוא חי בהתבודדות באתרים שונים, לפני שבחר באתר שהרי רילה, שם התגורר במערה שהותאמה לתנאי מגורים. שמו יצא למרחוק כקדוש המסוגל לחולל נסים, ונוצרה סביבו עדת חסידים שהלכו בדרכו וכן נהירה של אוכלוסייה מקומית לקבל את ברכתו. כך, החלו להתפתח סביב מערת ההתבודדות (הרמיטאז'), מבנים ארעיים אשר בהמשך הפכו לקומפלקס מנזר רילה. שמעו של הנזיר הסגפן, הגיע גם לאוזני המלך פטר הראשון, בבירה טרנובו והוא הגיע אישית כדי לפגוש את רילסקי, כדי לקבל עצה ותמיכה רוחנית, אך התקשה להגיע למערת ההתבודדות בשל תנאי השטח הקשים. מתוך סיפורי הפולקלור הבולגריים, אנו למדים, כי רילסקי סירב לפגוש את המלך פנים מול פנים, כדי לא לאבד מענוותו וחוסן אמונתו, בשל כבוד המלכים שהורעף עליו. מסופר כי השנים נפגשו ממרחק וקדו האחד לשני, לאות כבוד. רילסקי הסכים לקבל רק מנחת מזון ולא כל תשורה אחרת.

## מקום קבורתו
[שמאל|ממוזער|250px|מערת ההתבודדות ([הרמיטאג') שבה התבודד רילסקי ובה הלך לעולמו בשנת 946]]
לאחר מותו הועברו שרידי גופתו לסופיה על ידי המלך פטר הראשון. לאחר כיבוש העיר בשנת 1183 על ידי המלך ההונגרי בלה השלישי, הועברו עצמותיו לעיר הבירה של הממלכה ההונגרית באסטרגום ונותרו שם 4 שנים, עד שהוחזרו לסופיה בשנת 1187. בשנת 1194, ציווה הצאר איוואן אסן הראשון, שליט האימפריה הבולגרית השנייה, להעביר את עצמותיו של רילסקי לבירת הממלכה, טרנובו. העות'מאנים, אשר כבשו את העיר בשנת 1393, לא פגעו בשרידים, ובשנת 1469 הם הועברו באישור הסולטאן מוראט השני למקום מנוחתם האחרונה במנזר רילה.

## איוואן רילסקי בפולקלור הבולגרי
רילסקי הוא הקדוש הנוצרי החשוב ביותר בעיני הבולגרים ובכלל זה בני העם החיים בתפוצות תבל. הוא נחשב למייסד מנזר רילה, שהוא אתר העלייה לרגל החשוב ביותר לתושבי המדינה ואחד מהמתוירים ביותר בקרב תיירים המגיעים אליו מחוץ לבולגריה. צלמית של רילסקי מופיעה על גבי מטבע בולגרי של 1 לב ועל שטר באותו ערך. הבולגרים מציינים במהלך השנה שני ימי חג לזכרו של רילסקי, האחד ב-18 באוגוסט והשני ב-19 באוקטובר. הכנסייה האורתודוקסית בבולגריה מציינת בתאריך ה-1 ביולי בכל שנה את השבת עצמותיו מהונגריה לבולגריה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים




קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בולגריה: היסטוריה
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף בולגריים
קטגוריה:ילידי 876
קטגוריה:נפטרים ב-946
דיירה

**דיירה** (בערבית: **دَيْرَة**) הוא רובע בעל חשיבות היסטורית בעיר דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות, הממוקם בקצה הצפוני של נחל דובאי.

## היסטוריה
דיירה היא אחד האזורים העתיקים ביותר בדובאי. מקורה באמצע המאה ה-18, והיא התפתחה לאורך תעלת דובאי קריק – תעלת מים מלוחים המפרידה בין דיירה לבין חוף דובאי. התעלה תרמה להתפתחותו של האזור, עקב פעילות הסחר הימי, הנמשכת עד ימינו. באמצעות סירות דאו שטוענות ופורקות מדי יום מאות טונות של סחורות ברציפי התעלה.

תחילת ההתיישבות באזור הייתה בעקבות מגפת אבעבועות שחורות שפרצה בשנת 1841 באזור חוף דובאי, ואילצה את התושבים לעבור מזרחה לדיירה. בשנת 1896 פרצה שרפה לאורך נחל דובאי. האירוע היה הרסני במיוחד, שכן בתים רבים נבנו באותה תקופה מעלי וענפי דקלים. השריפה כילתה כמחצית מהבתים באזור, ורובע דיירה נהרס כליל. בשנים שלאחר מכן פרצו שרפות נוספות, ובשנת 1908 פגעה בדובאי ובאזור החוף "הסופה הגדולה", שהתרחשה לקראת סיומה של עונת ציד הפנינים באותה שנה. הסופה הביאה לאובדן של תריסר סירות ולמותם של למעלה ממאה איש. האסון היווה מכה קשה לדובאי: משפחות רבות איבדו את מפרנסיהן, וסוחרים רבים עמדו בפני חורבן כלכלי. אירועים אלה התרחשו בתקופה שבה גם שבטי האזור סבלו מעוני. במכתב ששלח בשנת 1911 לסולטן מוסקט, כתב השייח’ בוטי בן סוהיל אל־מקטום, שליט דובאי באותה עת: "אומללות ועוני משתוללים בקרבם, וכתוצאה מכך הם נאבקים, בוזזים והורגים איש את רעהו".

## מאפיינים
מבחינה היסטורית, הייתה דיירה המרכז המסחרי החשוב ביותר של האמירות, לצד האזור שמנגד לנחל דובאי סיטי (שהיה אז יחידה מנהלית נפרדת מדיירה). שיא פריחתו היה בתקופת ציד הפנינים, לפני שפותחו שיטות גידול פנינים ביפן בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. המעבר בין שני עברי הנחל התבצע באמצעות סירות קטנות שחצו את התעלה הלוך ושוב באופן תדיר. למרות החשיבות ההיסטורית, חשיבותו של האזור פחתה בעשורים האחרונים, בשל פיתוחים של אזורים חדשים, והתמקדות הולכת וגוברת של הממשלה בפיתוח אזורים לאורך כביש E11 (כביש שייח’ זאיד) ובאזורים נוספים לאורך החוף, שהחלה מאז איחוד האמירויות בשנת 1971.

דיירה, לצד בור דובאי, קראמה וסאטווה, היא חלק מאזור המכונה "דובאי העתיקה", שכן אזורים אלה נמנים עם הרבעים ההיסטוריים ביותר של העיר וכוללים מבנים איקוניים רבים – משווקי הזהב והתבלינים בני מאות השנים, ועד מבצרים עתיקים.

קובץ:Deira,_Dubai,_1950s.jpg|שוק בדיירה בשנות ה-50
קובץ:Dubai_Creek_1964.jpg|רובע אל-ראס ונחל דובאי באמצע שנות ה-60
קובץ:AlRas_Deira_Mid1960s.jpg


## האזור כיום
אוכלוסיית דירה מונה כ־400,000 תושבים, המהווים 10% מכלל אוכלוסיית דובאי, המונה כ-4 מיליון איש.

המחוז כולל כ־30% מאתרי המסחר של דובאי ותורם כ־10% לתמ"ג של האמירות. חלק ניכר מהכנסותיו מגיע משווקי הדגים, הזהב והתבלינים ההיסטוריים, שהיוו גורמים מרכזיים בכלכלת המחוז במשך מאות שנים. מרכז הרובע הוא קניון הממוקם במרכז הרובע. בכניסה אליו נמצאת תחנת המטרו "מרכז העיר דירה". בשנת 2017 נפתח באזור הטיילת שוק ווטרפרונט, עם שווקים של דגים, פירות, בשר, ועוד.

קובץ:Spice_Souq_Dubai_10.jpg|שוק התבלינים
קובץ:Dhows_on_Dubai_Creek_(8722991951).jpg|סירות דאו בנחל דובאי בשנת 2013


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דובאי: רבעים
המכון למדיניות נגד טרור

**המכון למדיניות נגד טרור (ICT)** בבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה של אוניברסיטת רייכמן, הוא מרכז מחקר אקדמי ישראלי.
## פעילות
המכון פועל לפיתוח מדיניות ציבורית חדשנית ביחס לבעיית הטרור העולמי, באמצעות מחקר יישומי של תופעת הטרור ודרכי ההתמודדות עמה. המכון שם לו למטרה לחקור את נושא ההתמודדות המוראלית–פסיכולוגית עם הטרור ולגבש המלצות, אשר מחד יצמצמו את האפקטיביות של אסטרטגית הטרור, ומאידך יסייעו בחיזוק כושר העמידה של הציבור אל מול תופעה זו. ייחודו של המכון בהשוואה למכונים אחרים בא לידי ביטוי, בין השאר, בשיטת המחקר שבה הוא נוקט – צוותי חשיבה מיוחדים של אנשים מדיסציפלינות מחקריות שונות מהעולם האקדמי והביטחוני. מאז הקמתו, התמקד המכון בפעילות בכמה מישורים: מחקר אקדמי–יישומי, כנסים וימי עיון, ייעוץ למקבלי החלטות, פעילות הסברתית–חינוכית, פורומים לדיון ול"סיעור מוחות" ובניית מאגרי מידע והפעלתם.

בראש המכון למדיניות נגד טרור עומד פרופ׳ בועז גנור. שבתי שביט, לשעבר ראש המוסד, הוא יו"ר הוועד המנהל.

## פעילות התנדבותית במכון למדיניות נגד טרור
בפני הסטודנטים קיימת האפשרות להתנדב לפעילות בעלת אופי מחקרי במכון למדיניות נגד טרור, מהמובילים בתחומו בעולם, המתבצעת בהנחיית אנשי הסגל המחקרי של המכון. הפרויקט פתוח לסטודנטים של בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:טרור
קטגוריה:בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
דואיליו קולטי

**דואיליו קולטי** (באיטלקית: **Duilio Coletti**; 28 בדצמבר 1906 – 22 במאי 1999) היה במאי ותסריטאי קולנוע איטלקי. נולד בעיר פנה בחבל אברוזו שבמרכז איטליה, ובצעירותו למד רפואה ואף עבד תקופת מה כמנתח בטרם החליט על שינוי קריירה. בתחילת דרכו בענף הוא עבד כתסריטאי וכעוזר במאי ואת הסרט הראשון שלו כבמאי הוא עשה בשנת 1935 והסרט נקרא "פירפין" (Pierpin). קולטי ביים 29 סרטים בשנים 1935–1977. סרטו צוללת תקיפה מ-1954 נכנס לפסטיבל הסרטים הבין-לאומי הרביעי בברלין. קולטי התמחה בסרטים רבי משתתפים ופעלולים וזכה להערכה בז'אנר של סרטי פעולה. קולטי השתתף בחבר המושבעים בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי השמיני בברלין.

## פילמוגרפיה חלקית
* וונדה החוטא (1952)
* צוללת תקיפה (1954)
* מבצע חץ מקשת (1965)
* Anzio (1968)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1999
מכבי ימק"א נצרת

**מכבי ימק"א נצרת** (ובאנגלית: **Maccabi Y.M.C.A Nazareth**) הוא מועדון הכדורסל של העיר הערבית נצרת. המועדון משתייך לאגודת מכבי ואגודת ימק"א והוא אחד ממועדוני הכדורסל הוותיקים בצפון ישראל ובמגזר הערבי. לאחר היווסדו בשנות השמונים המועדון הצליח להגיע לליגה הגבוהה ביותר בישראל - ליגה לאומית דאז

מועדון מכבי ימק"א נצרת מכיל בתוכו מספר רב של קבוצות כדורסל ובהם קבוצת הבוגרים שמשחקת בליגה א' באזור הצפון, קבוצת הנשים שמשחקת בארצית במחוז עמקים, קבוצת הנוער בליגה מחוזית - עמקים, קבוצת הנערים בליגה מחוזית - עמקים, קבוצת נערות בליגה א' - צפון, קבוצת ילדים בליגה א' - עמקים.

נצרת
נצרת
קטגוריה:נצרת: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ערביות ישראליות
נור שמס

**נור שמס** (בערבית: **مخيّم نور شمس**, בתעתיק מדויק: **מֻחַ'יָּם נוּר שַמְס**; בתרגום מדויק: "מחנה [הפליטים] אור שמש"; בעברית נפוץ גם הכתיב **נור א-שמס**) הוא מחנה פליטים פלסטינים ממזרח לעיר טולכרם, מדרום לכביש 57. מחנה הפליטים הוקם בשנת 1951 בתחומי מחנה מעצר בריטי.

## היסטוריה
בשנת 1915 הוקמה במקום תחנת הרכבת נור שמס על שלוחה של מסילת השומרון, שנסללה בשיתוף פעולה בין הטורקים לגרמנים לצורכי מלחמת העולם הראשונה.

המחנה בנוי על אתר ששימש כמחנה מעצר לאסירים פליליים בתקופת המנדט הבריטי, וישבו בו גם אסירים פוליטיים יהודים. האסירים הועסקו בעבודות פרך במחצבות הסמוכות. בסמוך למחנה הותקפה משאית בבעלות יהודית שעשתה את דרכה מטולכרם לשכם ב-15 באפריל 1936 על ידי פורעים ערבים. בהתקפה נהרג אדם אחד ונפצעו שניים, והיא נחשבת לפעולה האלימה הראשונה של המרד הערבי הגדול.

לאחר מלחמת העצמאות אוכלס המחנה בפליטים פלסטינים מאזור חיפה והגליל. במלחמת ששת הימים נמלטו חלק גדול מתושביו, אך במקומם התיישבו במקום פליטים מג'נין ומבקעת הירדן.

בעקבות הסכמי אוסלו בשנת 1995 הוגדר המחנה כשטח A, ויחד עם טולכרם עבר לשליטתה של הרשות הפלסטינית, ומאז התבססו במחנה תשתיות ותאי טרור פעילים. בזמן האינתיפדה השנייה, במרץ 2002, שב צה"ל וכבש את המחנה. כעבור שנה נערכה פעולה נוספת שבה רוכזו כל הגברים ממחנה הפליטים טולכרם הסמוך במחנה נור שמס לצורך חיפוש מבוקשים.
[ממוזער|לוחמי [חטיבת כפיר|סיירת חרוב פועלים במחנה, 2024]]

### מלחמת חרבות ברזל

ב-2023 הפך המחנה למוקד של טרור פלסטיני בעקבות התבססות של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במימון ותמיכה איראנית. במחנה הוקמו מעבדות נפץ לייצור מטעני חבלה ויצאו ממנו פיגועים רבים.

ב-19 באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כיתר צה"ל את המחנה, חשף צירי תנועה מחשש למטענים ופעל לעצור במחנה אנשי חמאס ומחבלים חמושים. בעימות נהרגו כ-13 מחבלים.

בסוף דצמבר 2023, על מנת לסכל ירי והשלכת מטענים לעבר כוחות במהלך מבצע לסיכול טרור במחנה, צה"ל חיסל שישה מחבלים ופצע שבעה, חלקם מתקיפת כטב"מ. לאחר מספר ימים פעל צה"ל במחנה להשמדת תשתיות טרור, ומצא במחנה עשרות רבות של מטענים, כלי נשק ותחמושת. חלק מהמטענים נמצאו סמוך לגן ילדים של אונר"א.

החל ב-19 עד 21 באפריל 2024 (במשך יותר משתי יממות) צה"ל פעל לסיכול טרור בתוך המחנה; נהרגו 14 מחבלים ונעצרו 15 מבוקשים.

ב-28 באוגוסט 2024 פתח צה"ל במבצע מחנות קיץ, מבצע רחב היקף במחנות הפליטים בשומרון, בדגש על מחנה נור שמס. ביומיים הראשונים למבצע נהרגו כעשרה מחבלים במחנה, בהם מפקד גדודי הגא"פ מוחמד ג'אבר אבו שוג'אע.

ב-10 בפברואר 2025 נהרגה רהף אל-אשקר, בת 21, מפיצוץ מטען שהניח כוח צה"ל בפתח ביתה במחנה. 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת טולכרם
קטגוריה:מחנות פליטים פלסטיניים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
בית איבא

**בֵּית אִ֫יבַּא** (ערבית: **بيت إيبا**) הוא כפר פלסטיני בשומרון, השוכן צפון-מערבית לשכם על הדרך הראשית בין שכם לטולכרם.

לפי מפקד התושבים הפלסטיני שנערך בשנת 2006 חיו בו 3,568 תושבים. רובם עובדים בשכם וכך גם רוב השירותים שמקבלים התושבים. במאה ה-19 היה הכפר העשיר בסנג'ק שכם של וילאייט ביירות מכיוון שהעמק בו הוא שוכן הושקה במי מעיינות שכם, והיו בו טחנות-קמח רבות שניצלו את כוח המים.

מערבית לכפר נמצא מחסום בית איבא שהוא נקודת ביקורת לתנועה מטולכרם לשכם.
## חינוך
בשנת 2019 נחנך בכפר בית ספר תיכון לתלמידים מצטיינים מאזור שכם המכין את התלמידים לבחינות ה–SAT האמריקאיות.
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת שכם
נתיב המזלות

**נתיב המזלות** הוא סרט ישראלי אשר נכתב ובוים על ידי איל בן-אהרון ויצא לאקרנים בשנת 2009.

"נתיב המזלות" הוא סרט באורך מלא, על פי תסריט מקורי של איל בן-אהרון, המספר על בחור המוצא עצמו במסע פנטזיה הזוי בין תריסר המזלות. בכל תחנה במסעו הוא פוגש דמויות ממזלות שונים על רקע תפאורה מסממני המזל.

השחקנים לוהקו גם על פי תאריך לידתם.

הסרט הוקרן בפסטיבל אייקון לסרטי פנטזיה בסינמטק תל אביב באוקטובר 2009, וכמו כן השתתף בתחרות הרשמית של פרס אופיר, האקדמיה הישראלית לקולנוע.

הסרט הופק בסיוע החוג לקולנוע אוניברסיטת תל אביב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
וורת'הם פארק

**וורת'הם פארק** (באנגלית: **Wrotham Park**) הוא בית אחוזה כפרי בפרברי לונדון (באזור הרטפורדשייר). זהו בית האחוזה הפרטי הגדול ביותר באזור לונדון רבתי. הבית, השוכן במרכז אחוזה בת 10 קילומטר רבוע, 27 קילומטר צפונית למארבל ארץ', נבנה בסגנון נאו פלדיאני בשנת 1754 עבור האדמירל ג'ון בינג. אולם בינג לא נהנה ממנו כיוון שהוצא להורג ב-1757, אך הוריש אותו למשפחתו. בין היתר נולד בבית והתגורר בו כילד הפילדמרשל ג'וליאן בינג, שנודע לתהילה במלחמת העולם הראשונה והיה המושל הכללי של קנדה.

בשנת 1887 התחוללה בבית שרפה שכילתה חלקים ממנו, אך הוא שופץ והוחזר למראהו המקורי.

במבנה ובאחוזה הסובבת אותו צולמו סצנות מהסרטים החברים של פיטר ופארק גוספורד וכן סדרות טלוויזיה של ה-BBC.

כמו כן משמש המקום לאירועים של ידוענים. ב-15 ביולי 2006 נערכה במקום מסיבת החתונה של הכדורגלן אשלי קול ואשתו הזמרת שריל קול. ב-3 באוקטובר אירח בבית מפיק המוזיקה סיימון קאוול את 400 אורחי מסיבת יום ההולדת ה-50 שלו, בעלות של מיליון פאונד http://www.dailymail.co.uk/tvshowbiz/article-1217977/What-swellegant-Cowell-egant-party-Simon-celebrates-50th-birthday-1m-bash.html.

## קישורים חיצוניים

* 
* רשימת סרטים ופרקי סדרות שצולמו בבית האחוזה, מאתר IMDb 

*
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בתי מגורים
זוואתא

**זוואתא** (בערבית: **زواتا**) היא עיירה פלסטינית בנפת שכם. זוואתא שוכנת 4.4 קילומטר צפונית-מערבית למרכז שכם, למרגלותיו הדרום-מערביים של הר עיבל. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, העיירה מנתה 2,275 תושבים באמצע שנת 2016. בתחומי הכפר נמצאים שרידי אמת מים העתיקה משכם לסבסטיה ושרידי המסילה העות'מאנית לשכם. מצפון לכפר ישנו מעיין שופע, 'עין זוואתא'.
## היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. הארכאולוג שארל קלרמון-גנו ערך סקר ארכאולוגי ומצא אריחי טסרה  מתקופת בית תלמי.

החוקר צרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1870 וכתב: "כפר על גבעה ובה מדרונות מאבן גיר, שחלקם משמשים לחציבה. בכפר 300 תושבים. מתחת לגבעה יש מעיין שופע, 'עין זוואתא', שמספק מים לכפר ומשקה עמק קטן. כשביקרתי בכפר, עדרים גדולים של כבשים התקבצו סביב המעיין.

במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 214 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-247 מוסלמים אשר שכנו ב-73 בתים.

בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 330 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,558 דונם, מתוכם 1,842 שימשו לגידולי דגנים.

בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה זוואתא משליטה בריטית לירדנית.

### לאחר 1967
במלחמת ששת הימים, בחצות ליל ה-7 ביוני 1967, החלה מתקפת חטיבה 37 על אזור שכם. החטיבה נכנסה אל העיר בשעה 10:45 בבוקר והלחימה נמשכה עד הערב, ובסיומה נפל כל האזור בידי כוחות צה"ל והכפר עבר משליטה ירדנית לישראלית.

לאחר הסכמי אוסלו ב-1995, 31% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח A, 32% הם שטח B ו-37% הם שטח C.
## חינוך
בשנת 2007 הוקם בכפר בית ספר לתלמידים מצטיינים מאזור שכם המכין את התלמידים לבחינות ה–SAT האמריקאיות.

## קישורים חיצוניים

*Survey of Western Palestine, Map 11:   IAA, Wikimedia commons
*Zawata Village Profile, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*Zawata, aerial photo, ARIJ
*Development Priorities and Needs in Zawata, ARIJ
* עדות: חיילים תקפו את אדהם זוואיתה במקום עבודתו בלול בזוואתא והכו אותו, פברואר 2009 באתר בצלם

## הערות שוליים

קטגוריה:נפת שכם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
יה קה יה קה

**יה קה יה קה** (**Yé ké yé ké**; מוכר גם כ"**יקה יקה**") הוא שיר בביצועו של הזמר יליד גינאה מורי קאנטה, שהיה לאחד הלהיטים הגדולים ביותר בביצוע של זמר אפריקאי.

השיר נכלל באלבומו השלישי של קאנטה, "A Paris", מ-1984, אך הוא התפרסם רק ב-1988, לאחר שהוקלט בגרסה מחודשת שנכללה באלבום "Akwaba Beach". השיר יצא גם כסינגל ב-1988, והיה לסינגל הראשון שמקורו באפריקה שנמכר בלמעלה ממיליון עותקים. הוא שהה 3 שבועות בראש טבלת מכירות הסינגלים האירופית, ושבועיים בראש טבלת המכירות ההולנדית. בגרמניה ובשווייץ הגיע למקום השני בטבלת המכירות (בשווייץ אף הגיע למקום החמישי במצעד המכירות השנתי) ובצרפת הגיע למקום החמישי.

בישראל נבחר "יה קה יה קה" לשיר השנה לשנת 1988 בידי מאזיני רשת ג'. מאזיני גלי צה"ל, לעומתם, דירגו אותו במקום השלישי בקטגוריית השיר הגרוע ביותר במצעד העשור של שנות ה-80.

ב-1994 הקליט צמד הטכנו הגרמני הארדפלור גרסת רמיקס לשיר, שהצלחתה הייתה מוגבלת. גרסה זו נכללה בפסקול של סרט הקולנוע "החוף" בשנת 2000.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
דמטריו אלברטיני

**דמטריו אלברטיני** (באיטלקית: **Demetrio Albertini**; נולד ב-23 באוגוסט 1971) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. אלברטיני שיחק ברוב הקריירה שלו במילאן, וזכה עם הקבוצה בחמש אליפויות איטליה ופעם אחת בליגת האלופות. הוא שיחק גם בקבוצת ברצלונה הספרדית לפני פרישתו. אלברטיני היה גם חלק מנבחרת איטליה, עמה השתתף במספר גביעי עולם ואליפויות אירופה.

## קריירה ככדורגלן
אלברטיני גדל במחלקת הנוער של המועדון האיטלקי א.ס. מילאן. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ב-1989, כבר בגיל 17, ומאז ואילך שיחק בהצלחה במשך 14 שנים במילאן. הוא בילה חלק מעונת  בהשאלה בקבוצת קלצ'ו פאדובה, אך החל מעונת  ביסס את מעמדו כשחקן קבע במילאן. אלברטיני ערך במדי מילאן קרוב ל-300 הופעות במסגרת הסרייה א'; הוא זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות רצופות של הליגה בין השנים 1992 ו-1994, ובאליפויות נוספות ב-1996 וב-1999. בנוסף, הוא ערך 41 הופעות בליגת האלופות, וסייע למילאן להגיע שלוש פעמים רצופות לגמר הטורניר (בין 1993 ל-1995) ולזכות בו ב-1994. הוא גם זכה עם הקבוצה שלוש פעמים בסופר קאפ האירופי.

לאחר שסיים את דרכו במילאן, בה שיחק בין השנים 1988-2002, עבר אלברטיני במספר קבוצות שונות. בעונת  הוא עבר לאתלטיקו מדריד מהליגה הספרדית, ובעונה שלאחר מכן חזר לאיטליה ושיחק בקבוצת לאציו. את עונת  פתח אלברטיני במדי אטאלנטה, בטרם עבר לברצלונה בינואר 2005. בדצמבר אותה שנה הודיע אלברטיני על פרישתו מכדורגל.

במדי הנבחרת הלאומית של איטליה, ערך אלברטיני 79 הופעות וכבש שלושה שערים, מעת הופעת הבכורה שלו בדצמבר 1991. אלברטיני נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1994 ולמונדיאל 1998, וכן ליורו 1996 וליורו 2000. הוא השתתף עם הנבחרת גם באולימפיאדת ברצלונה ב-1992. אלברטיני התאפיין לאורך הקריירה שלו במסירות מצוינות ובבעיטות חזקות, וכן בראיית משחק עילאית. סגנון משחקו ויכולותיו של אלברטיני מושוות רבות לאלו של רונאלד קומאן.

משחק פרידה לכבודו של אלברטיני נערך במרץ 2006 בסן סירו, בין קבוצות מילאן וברצלונה, בהשתתפות מספר כדורגלנים בולטים מהעבר ומההווה, כדוגמת מרקו ואן באסטן, רוד חוליט, פרנק רייקארד ופרנקו בארזי. מילאן ניצחה 2-4 במשחק, ואלברטיני כבש בו שער.

## לאחר הפרישה מכדורגל
במאי 2006, לאחר פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' שהובילה להתפטרותו של נשיא התאחדות הכדורגל האיטלקית, פרנקו קרארו, מונה אלברטיני לסגן הניצב של ההתאחדות, תחת גידו רוסו. כבר בספטמבר אותה שנה התפטר רוסו מתפקיד הניצב, ובעקבותיו התפטר גם אלברטיני מההתאחדות.

בין פברואר למאי 2007 שימש אלברטיני בתפקיד המנהל הספורטיבי של מילאן.

## קישורים חיצוניים

* סטטיסטיקות באתר התאחדות הכדורגל האיטלקית

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1971
מכונת ירייה בזה 15 מ"מ

[שמאל|ממוזער|250px |מכונת ירייה בזה על [חצובה לשימוש חיל רגלים]]
[שמאל|ממוזער|גרסת vz.37 – [מקלע בינוני בקוטר 7.92]]
**מכונת ירייה בזה** היא מקלע כבד בקוטר 15 מ"מ, שפותחה במפעלים בצ'כיה ויוצרה ברישיון על ידי תעשיית הנשק הבריטית.

בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש הבזה כנשק המשני (אחרי התותח) החשוב ביותר בכל סוגי הטנקים והשריוניות הבריטיות לאורך כל שנות המלחמה.

## פיתוח
המקלע תוכנן על ידי הצ'כי ואצלב הולק (Václav Holek).

בשנת 1937 החלו בצבא הבריטי בחיפושים אחר נשק הפועל על קירור אוויר שיחליף את מכונת הירייה הישנה מתקופת מלחמת עולם ראשונה מסוג ויקרס שפעלה על קירור מים.
הכוונה הייתה לספק מכונת ירייה מסוג אחד לכל יחידות החי"ר והמשוריינות, כולל הטנקים.

בסופו של דבר נבחרה מכונת ירייה בשם ZB vz/53 שנקראה גם vz/53.

המקלע פותח בשני קטרים: 7.92 מ"מ כמקלע בינוני שנקרא על ידי היצרן בשם vz.37, וה"בזה", בקוטר 15 מ"מ אשר שימש כמקלע כבד.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת העצמאות
קטגוריה:נשק קל בריטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקלעים בריטיים
ג'ורג'י הנלי

**ג'ורג'ינה הלן הנלי** (באנגלית: **Georgina Helen Henley**; נולדה ב-9 ביולי 1995) היא שחקנית אנגלייה, אשר הופיעה בסרטי הפנטזיה "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" ו"סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן".

## ביוגרפיה
הנלי נולדה בעיירה אילקלי (אנ'), במערב יורקשייר, אנגליה, בתם של הלן ומייק הנלי. יש לה שתי אחיות גדולות, רייצ'ל ולורה. רייצ'ל אף שיחקה את הגרסה הבוגרת יותר של לוסי פבנסי בסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים".

הנלי למדה בבית הספר מורפילד לבנות לפני שלמדה בבית הספר ברדפורד (אנ') השוכנת בעיר ברדפורד. בהמשך, החלה ללמוד בקלייר קולג' (אנ') כחלק מאוניברסיטת קיימברידג' וב-2006 סיימה את לימודיה עם תואר ראשון בחוג לאנגלית.

## קריירה
בשנת 2005, בגיל 10, גילמה הנלי את לוסי פבנסי בפנטזיית ההרפתקאות שוברת הקופות "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים". בזכות תפקידה בסרט זכתה הנלי להערכה רבה בעולם, וקיבלה מספר מועמדויות לפרסים. ב-2006 שיחקה בתפקיד ג'יין אייר הילדה בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "ג'יין אייר".

בשנת 2008 שיחקה הנלי בסרט המשך, המבוסס על הספר השני בסדרת ספרי הפנטזיה האפית "דברי ימי נרניה", "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן". בשנת 2010 יצא הסרט השלישי בסדרה "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", בו הופיעה הנלי.

בשנת 2014 כיכבה לצד אביגייל ברסלין בסרט ״אחיות מושלמות״, בתור בת׳.

בשנת 2016, הנלי כתבה וביימה את סרטה הקצר הראשון, "TIDE", סיפורם של זוג לסביות צעירות. בסוף 2017, הנלי כיכבה בסרט "Access All Areas" בדמותה של נטלי.

בשנת 2019 החלה לשחק בדרמה התקופתית של ערוץ Starz "הנסיכה הספרדייה", את דמותה של מרגרט טיודור.

בשנת 2022 פרסמה חוברת שירים בשם "*Amphibian*".

## חיים אישיים
בשנת 2022, חשפה הנלי כי בהיותה בת 18 חלתה בדלקת חיתולית נמקית ("חיידק טורף"), זיהום חיידקי הגורם לנמק של השריר והרקמות התת-עוריות, שישה שבועות לאחר לימודיה באוניברסיטת קיימברידג', וכי המחלה "כמעט גבתה את חייה".

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:משוררות אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
קלפ

**אצות קלפ** (שם מדעי: Laminariales) היא סדרה של אצת ים ממחלקת החומיות, המכילה כ-300 סוגים.

הקלפ הם אצות ענק, בצבע חום, לרוב בעלי מבנה של צמחים ענקיים וקשים. לרובם מבנה דמוי עץ. הוא מעוגן על ידי holdfast שהוא מעין שורש לא סופג, וממנו יוצא איבר גמיש דמוי גבעול המוציא להבים דמויי עלים. הקלפ הגדול ביותר הגיע למעל 200 ק"ג והארוך ביותר הידוע היה בעל אורך של 47 מטרים.

רובם של הקלפ גדלים באוקיינוס השקט, אך מושבות קטנות קיימות גם באוקיינוס האטלנטי.

## ראו גם
*יערות קלפ
*קלפ ענק 
*דקל הים 
*אצה נאכלת 
*במבוק ימי 

## קישורים חיצוניים

* 
* Ernest Small, Paul M. Catling, National Research Council Canada, '''Canadian medicinal crops''', NRC Research Press, 1999, page 91
* אצת קלפ, אתר גאמנון צמחים ומרפא

קטגוריה:אצות חומיות
בנדיקטוס החמישה עשר

שמאל|ממוזער|150px|סמלו
האפיפיור **בנדיקטוס החמישה עשר** (לטינית: **Benedictus XV**; 21 בנובמבר 1854 – 22 בינואר 1922) נולד בשם **ג'אקומו פאולו ג'ובאני בטיסטה דלה קייזה** (באיטלקית: **Giacomo Paolo Giovanni Battista della Chiesa**), וכיהן כאפיפיור מ-1914 ועד מותו ב-1922. כהונתו הושפעה מהתרחשויות מלחמת העולם הראשונה והשלכותיה. הוא נחשב לאפיפיור בעל כישורים דיפלומטיים ופתיחות לעולם המודרני.

## בחירתו ותקופת כהונתו כאפיפיור
בחירתו לתפקיד על ידי הקרדינלים בגיל 60 בלבד, ביטאה את רצונם לכהונה ארוכה ויציבה של האפיפיור במהלך המלחמה ובשנים הבאות, כפי שהיה בתקופת כהונתם הארוכה של קודמיו בתפקיד, פיוס העשירי ולאו השלושה עשר. במהלך המלחמה הצהיר בנדיקטוס החמישה עשר על מדיניותה הנייטרלית של קריית הוותיקן בנקיטת צד במלחמה, וניסה לתווך במאמצי השגת שלום בשנים 1916 ו-1917. שני הצדדים במלחמה דחו את נסיונותיו. לאחר כישלון המאמצים הדיפלומטיים, פנה האפיפיור למאמץ הומניטרי לנפגעי המלחמה, כגון ביקור אסירי מלחמה, חילופי חיילים פצועים ואספקת משלוחי מזון.

לאחר המלחמה התמקד האפיפיור בשיפור היחסים הבעייתיים עם צרפת, ובעקבות זאת חידשה צרפת את הקשרים הדיפלומטיים עם הוותיקן ב-1921. גם היחסים עם איטליה השתפרו בתקופת כהונתו, כאשר איפשר לפוליטיקאים קתולים בראשות הכומר דון לואיזי סטורזו להשתתף בפעילות הפוליטית באיטליה. כן פעל האפיפיור לחידוש הפעילות המסיונרית של הכנסייה הקתולית, שנפגעה במהלך המלחמה, וקרא לקתולים בכל העולם להצטרף לפעילות זו. בנוסף עסק האפיפיור באפליה הדתית כנגד הכנסייה הקתולית ברוסיה הסובייטית, וברעב ההמוני שנוצר שם לאחר המהפכה הבולשביקית.

במקביל פעל האפיפיור בתקופת כהונתו לפרסום קוד המשפט הקאנוני הראשון של הכנסייה הקתולית, ב-1917.

בנדיקטוס החמישה עשר נפטר בינואר 1922, לאחר שלקה בדלקת ריאות.

### יחסו לציונות
בנדיקטוס החמישה עשר נפגש ב-1917 עם המנהיג הציוני נחום סוקולוב. מדיניות הוותיקן כלפי הציונות בתקופת כהונתו נותרה דומה לעבר: ב-1921 אמר האפיפיור בנאומו בפני מועצת הקרדינלים, כי הוותיקן לא מתנגד להתיישבות היהודית בארץ ישראל, אם כי הובעה התנגדות לריבונות ציונית בארץ.

## קישורים חיצוניים

* 
* בנדיקטוס החמישה עשר, באתר קריית הוותיקן
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1854
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1922
דיונון עצום

**דיונון עצום** (שם מדעי: *Mesonychoteuthis hamiltoni*) הוא ככל הידוע בעל החיים הגדול ביותר בין חסרי החוליות. על פי ההערכות (של פריטים צעירים שנצפו), אורכו המקסימלי נע בין 12 ל-15 מטרים.

הדיונון העצום הוא המין היחיד בסוג *Mesonychoteuthis*.

## מבנה הגוף
ההערכות הן כי אורכו מגיע עד  והוא כנראה גם הגדול ביותר מבין חסרי החוליות.
בניגוד לדיונון הענק, בעל זרועות הציד המכוסות בכפתורי הצמדה, ובצמוד להם גם שיניים קטנות, הרי שאצל הדיונון העצום מכוסה גם הגוף בקרסים לתפיסה, שחלקם גם מסתובבים ובעלי שלושה ראשים. גופו גדול ורחב יותר ולכן גם משקלו גדול יותר. הדגימות שנבדקו מרמזות על מרכז גוף עיקרי בעל מסה משמעותית יותר וזרועות ציד קצרות יותר מאשר אצל הדיונון הענק. התפתחות של גוף גדל-ממדים שכזה תואמת את תופעת ממדי הענק אצל שוכני המים העמוקים מאד.

## תפוצה
אזורי המחיה המשוערים של הדיונון העצום הם באוקיינוס הדרומי ברצועה המקיפה את אנטארקטיקה ועד האזור שגבולו הצפוני הוא דרום אפריקה, דרום אמריקה וניו זילנד.

## מזון וסביבה
הדיונון העצום מתקיים ככל הנראה על טריפתם של יצורי ים שונים השוכנים במעמקי האוקיינוס, כמו דגים, תולעי ים ודיונונים אחרים השוכנים בעומקים העולים על 2,000 מטרים מתחת לפני המים.

הזכרים והנקבות של הדיונון העצום הם שונים במראם. הנקבות הבוגרות גדולות מהזכרים כמקובל אצל רבים ממשפחת חסרי החוליות.
אופן הרבייה לא הוברר במלואו, כיוון שאצל הזכרים לא נצפה איבר רבייה האופייני לבני משפחת הסילוניות, המשמש להעברת הזרע לצורך ההפריה. מעריכים כי ככל הנראה הוא מצויד בסוג של איבר מין זכרי המעביר את הזרע ישירות אל תוך גופה של הנקבה.

אויבו הטבעי העיקרי של הדיונון העצום הוא ראשתן גדול-ראש. צלקות וסימני מאבק על גופם של לווייתנים שניצודו באזור האוקיינוס הדרומי מעידים כי הדיונון העצום מהווה חלק עיקרי ממזונם. בקיבות הלווייתנים נמצאו שרידי מקור של דיונונים שנאכלו.

## מחקר
[שמאל|ממוזער|250px|תפיסה של הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום בשנת 2007 על ידי דייגים ניו זילנדים ב[ים רוס שבאנטארקטיקה]]
שמאל|ממוזער|250px|הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום שנתפס, מוצג במוזיאון בניו זילנד
חלק של גופו של דיונון עצום נמצא לראשונה ב-1925 בקיבתו של ראשתן גדול-ראש. פרטים נוספים נמצאו בהפרשי זמן גדולים במיוחד, עובדה המקשה על מחקר רציף ומעמיק של המין. רק ב-1956 נמצא שוב חלק מגוף של דיונון עצום.

הפרט הגדול ביותר של דיונון עצום, אם כי גם הוא לא בשלמותו, נתפס בשנת 2007 על ידי דייגים מניו זילנד בים רוס שבאנטארקטיקה. הייתה זו נקבה במשקל 495 ק"ג ואורך של כעשרה מטרים.

בשנת 2025 תועד לראשונה פרט של דיונון עצום בסביבתו הטבעית. הפרט שתועד בעומק של 600 מטרים באזור איי סנדוויץ' הדרומיים באמצעות צוללת רובוטית בלתי מאוישת, הוא פרט צעיר באורך של כ-30 ס״מ.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם מתאר הטקסון אינו מתאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1925
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:דיונוני רחף
קטגוריה:רכיכות יחידות בסוגם
אגנש גרגיי

**אגנש גרגֶיי** (במקור **גוטמן**, בהונגרית: **Gergely Ágnes**; נולדה ב-5 באוקטובר 1933) היא משוררת, סופרת, מסאית ומתרגמת יהודייה-הונגרייה.

## קורות חיים
גרגיי, ילידת העיירה גיומנדרד שבדרום-מזרח הונגריה, למדה אנגלית והונגרית באוניברסיטת בודפשט, ועבדה שנים רבות בהוראה ובעריכה. למן שנת 1988 התפרנסה מן הכתיבה, ובשנת 2000 זכתה בפרס קושוט, הפרס הספרותי החשוב ביותר בארצה.

בין ספריה קובצי השירה: "אתה אות על משקוף דלתי" (1963), "אהבותיי הנבחרות" (1973), "תפילה לפני כיבוי המנורות" (1985), "ארץ מלכים" (1994) ו"כל שירי אגנש גרגי" (2006); הרומנים: "המתורגמן" (1973), "השינוי של שיקגו" (1976) ו"נטולי השמירה" (2000); וקובצי המסות: "עשרים ואחת" (1982), "יומן דיווח מן הצפון" (1988) ו"מרכז אירופה היה הבטחה" (1994).

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קצרמר משוררים

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:משוררות יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמות הונגריות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:מסאים יהודים
קטגוריה:גיומנדרד: אישים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס אטילה יוז'ף
קטגוריה:סופרות הונגריות
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1933
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1933
אזור התהומות

שמאל|ממוזער|250px|מבנה השכבות התת-מימי
**אזור התהומות** הנקרא גם **האזור האביסלי** (**Abyssal zone**) או אזור המים העמוקים מאוד, הוא שכבת המים העמוקים באוקיינוסים ובימים שמתחת ל-4,000 מטרים מתחת לפני הים.

באזור זה שורר חושך נצחי שכן קרני השמש והאור אינן מגיעות אליו. זהו החלק התחתון של אזור החשכה התת-מימי, המתחיל בעומק של כ-1,000 מטרים מתחת לפני הים ועד לקרקעית האוקיינוס. הטמפרטורות השוררות בעומקים אלה אינן עולות על 4 מעלות צלזיוס וכמות המזון הזמין מעטה במיוחד.

בעומקים אלה שוכנים יצורים המסוגלים לחיות בתנאים הפיזיים הקשים של לחץ רב וחשכת עד, וכן עם המזון המועט הזמין. הדגים, וחסרי החוליות, התולעים והאלמוגים מציגים מגוון של צורות, צבעים, ואמצעים המאפשרים תזונה, תקשורת, ורבייה המותאמים לתנאים.

המחקר המדעי בעומקים אלה מועט ונובע מן הקושי הטכנולוגי של החוקרים להתמודד עם תנאי הסביבה הקשים. רק בשנות ה-70 של המאה העשרים פותחו כלי מחקר המאפשרים הגעה לתהומות הים. עד כה בוצעו צלילות מאוישות ספורות לעומקים אלה באמצעות בתיסקפה, ומחקרים נוספים בוצעו באמצעות רובוטים בלתי מאוישים. למעשה, כמות הידע שיש כיום בידי המדענים אודות הירח, גדולה מזו הקיימת על אזור המים העמוקים מאוד באוקיינוסים.

## ראו גם
* מעמקי הים
* שקע מריאנה
* האזור ההאדלי

## קישורים חיצוניים
* 
* https://www.noaa.gov/jetstream/ocean/layers-of-ocean
* https://sciencestruck.com/interesting-facts-about-abyssal-zone
* https://global-ecosystems.org/explore/groups/M2.4

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:ביומות מימיות
האדאוויי

**אלכסנדר נסטור האדאוויי** (נולד ב-9 בינואר 1965), הידוע בשם הבמה **האדאוויי**, הוא זמר טרינידדי.

150px|ממוזער|לוגו של Haddaway
תחילת שנות התשעים הייתה הפריצה של האדאוויי, כשעיקר הצלחתו באירופה. בשנת 1993 הוציא את שירו הידוע ביותר "What Is Love". שיר ידוע נוסף שלו מאותה שנה הוא Life. שירים נוספים שלו שהצליחו במצעדים באירופה היו "I Miss You" ו-"Rock My Heart".

## אלבומים
* 1993 - Haddaway
* 1995 - The Drive
* 1998 - Let's Do It Now
* 1999 - All The Best: His Greatest Hits
* 2001 - My Face
* 2002 - Love Makes
* 2004 - Best of Haddaway: What Is Love
* 2005 - Pop Splits
* 2008 - Crucified

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:זמרים טרינידדים
קטגוריה:ילידי 1965
טיטוס טאטיוס

**טיטוס טאטיוס** (בלטינית: **Titus Tatius**) היה מלך הסבינים שהפך למלך רומא במשותף עם רומולוס.

טאטיוס היה מלך הסבינים בשעה שהרומאים חטפו נשים סביניות למטרות חתונה מכיוון ששום עיר באיטליה לא הסכימה להשיא את בנותיה לתושבי רומא. כתגובה לכך טאטיוס יצא למלחמה ברומא, אולם כתוצאה מתחנוניהן של הנשים החטופות, שבינתיים התחבבו עליהן בעליהן-חוטפיהן, הסכימו שני הצדדים להפסיק את המלחמה והוסכם שהסבינים יעברו לרומא ויקבלו אזרחות רומית והמלוכה תתחלק במשותף בין רומלוס לטאטיוס.

טאטיוס מלך מספר שנים ברומא במשותף עם רומולוס. הוא יצא ללוויניום  לייצג מספר קרובי משפחה שהמיתו מספר מאנשי לוויניום, במהלך הביקור הוא נהרג כתוצאה ממהומה שפרצה בעיר.

## לקריאה נוספת
* טיטוס ליוויוס, **תולדות רומא**, ספר א' (תִרגמה מרומית שרה דבורצקי) ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב
* דר' אפי זיו, **המיתולוגיה הרומית**, כנרת זמורה-ביתן, 2024, עמ' 64–67

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מלכי רומא
קווינטוס קורטיוס רופוס

[שמאל|ממוזער|250px|[אינקונבולה של Historiae של קווינטוס קורטיוס רופוס]]
**קווינטוס קורטיוס רופוס** (בלטינית: **Quintus Curtius Rufus**) היה היסטוריון רומאי שכתב ככל הנראה במאה ה-1 לספירה. ישנם חוקרים הסבורים כי חי ופעל בתקופת אוגוסטוס, ואחרים משערים כי חי בתקופת קלאודיוס או אספסיאנוס ואפילו מאוחר יותר.

## חיבורו
יצירתו היחידה הידועה לנו ושרדה לימינו היא "תולדות אלכסנדר"  (Historiae Alexandri), המגוללת את ההיסטוריה של אלכסנדר הגדול. שמו המלא של הספר הוא *Historiarum Alexandri Magni Macedonis Libri Qui Supersunt* - "כל הספרים על תולדות אלכסנדר הגדול ממוקדון שהשתיירו לימינו". חלקים גדולים מן החיבור חסרים: מבין 10 ה"ספרים" (פרקים) שהקיף החיבור שרדו 8 בלבד; שני הספרים הראשונים אבדו. הספר אינו כתוב בסדר כרונולוגי, וניכר כי כותבו אינו בעל מומחיות צבאית או מדינית. ברם, זהו המקור הקדום הטוב ביותר לתקופת אלכסנדר הגדול ששרד לימינו. כתבי היד של חיבור זה נושאים את שמו של קורטיוס רופוס, אך הידיעות אודותיו מעטות ומסופקות. פילולוגים אחדים סבורים, כי "קורטיוס רופוס" הוא שם עט, וכי זהותו ההיסטורית האמיתית של רופוס נשתכחה עם השנים ואבדה.

### ארץ ישראל
בין תיאוריו יש גם התייחסות לארץ ישראל. בזמן שהמקורות היווניים העוסקים בכיבוש אלכסנדר את ארץ ישראל בשנת 332 לפנה"ס, מתרכזים בכיבוש עזה, קורטיוס רופוס מוסיף לזה מידע קצר אך בעל ערך:
מלבד קורטיוס, את אנדרומכוס זה מזכירים רק שני סופרים נוצרים: אוסביוס מקיסריה וגאורגיוס סינקלוס. הנראטיב של קורטיוס תואם היטב למסורת הספרותית המדגישה את נטייתו של אלכסנדר לטובת היהודים.

### מים שקטים
רופוס ציטט בספרו פתגם, אותו ייחס ליושבי באקטריה, שהוא ככל הנראה גרסה קדומה של הביטוי "מים שקטים חודרים עמוק": *altissima quaeque flumina minimo sono labi* (בלטינית), שתרגומו המילולי: "העמוקים שבנהרות – קולם חרישי מִכּול".

## לקריאה נוספת
* "המצור על צור" (Quintus Curtius Rufus, Historiae Alexandri Magni, iv.2-4). תרגם מלטינית מאיר שש. **הים**, ביטאון החבל הימי לישראל, נובמבר 1962.
* "מעלליו של גל גאות" (Quintus Curtius Rufus, Historiae Alexandri Magni, iv.9-10). תרגם מלטינית מאיר שש. חיפה, "תורן" - דפים לבית צים, מס' 41, דצמבר 1962.
* מנחם שטרן - Menahem Stern, **Greek and Latin Authors on Jews and Judaism**, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXII. Curtius Rufus, pp. 447-449

## קישורים חיצוניים

* 

* Quintus Curtius. Translated by John C. Rolfe. Loeb Classical Library. Cambridge (MA) Harvard University Press, and London William Heinemann, 1946. 2 Vols. Digital copy in Hathi Trust Digital Library.


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:סופרים רומאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
הגנת מגדלים

[שמאל|ממוזער|280px|[תמונת מסך של משחק ההגנת המגדלים "Defenders of Ardania" שיצא לשוק ב-2011]]
**הגנת מגדלים** (באנגלית: **Tower defense**) הוא תת-ז'אנר של משחקי אסטרטגיה ממוחשבים בו השחקן צריך להגן על מיקום מסוים מפני גלים של אויבים על ידי בניית מגדלים לאורך המסלול שמוביל ליעד עליו האויבים מנסים להשתלט.

## משחקיות
במשחק טיפוסי מהסוג הזה השחקנים נדרשים להגן על בסיס צבאי, טירה או מטרה אחרת מפני גלים של אויבים. האויבים עושים דרכם לאותו המיקום במסלולים שנקבעו מראש, והשחקן חייב להציב לאורך אותם המסלולים מגדלי הגנה על מנת להדוף ביעילות את הפולשים. לרוב ישנם סוגים שונים של מגדלים עם יכולות שונות - ישנם לדוגמה לעיתים רבות מגדלים מהם ניתן לבצע ירי ארטילרי ארוך טווח, ישנם מגדלים מהם ניתן לבצע ירי במקלעים, וכדומה.

השחקן צובר בדרך כלל מטבעות או משאבים אחרים על ידי הבסת אויבים, בהם ניתן להשתמש על מנת להקים מגדלים נוספים או לשדרג את המגדלים הקיימים. הבחירה בסוג המגדלים והבחירה במיקום בו מציבים אותם היא חלק מהאסטרטגיה החיונית במשחק.

ככל שהמשחק מתקדם, לרוב האויבים הופכים חזקים ועם כוחות גדולים יותר, ובשל כך לרוב השחקן צריך להסתגל לרמת הקושי העולה ולהתכונן לכך על ידי שדרוג תדיר של האופן בו הוא מגן על היעד שאותו האויב מנסה להתקיף.

בעוד שבמקור המשחקים מהסוג הזה היו מיועדים לשחקן יחיד, לאורך השנים נוצרו גם משחקי הגנת מגדלים עם האפשרות למשחק מרובה משתתפים אשר מאפשרים לשחקנים להתחרות זה בזה או לשתף פעולה בהגנה על מיקום מסוים מפני גלים של אויבים.

משחקים רבים, כגון "Flash Element Tower Defense" , מכילים דמויות עוינות העוברות במבוך מוגדר מראש ואילו משחקים אחרים, כגון "Silverlight Tower Defense" , מכילים מפה ריקה ומאפשרים לאויבים לנוע עליה בצורה חופשית, ובכך מאלצים את השחקן להשתמש במגדלים כדי לבנות את המבוך. ישנן גם גרסאות אשר הן הכלאה של שני סוגים אלה.

## היסטוריה

שמאל|ממוזער|180px|תמונת מסך של משחק ההגנת המגדלים "GauntNet" שיצא לשוק ב-2009
שורשי הז'אנר הם במשחק האסטרטגיה Rampat, משחק ארקייד שיצא בשנת 1990. במשחק המשתמש מגן על טירה על ידי הצבת תותחים, וביצוע תיקונים לתותחים בין סיבובי התקפות אויבים על הטירה. בתחילה, מפתחי משחקים כתבו משחקי הגנת מגדל באמצעות התוכנה Adobe Flash ומאוחר יותר באמצעות התוכנה Silverlight של חברת מיקרוסופט. הצלחת הז'אנר הובילה לפריצתו אל קונסולות משחקי הווידאו Xbox 360, Playstation 3 ונינטנדו DS בשנת 2008.

המשחק "Assassin's Creed: Revelations" מכיל מיני-משחקון בדומה להגנת מגדלים, שבו על אציו אודיטורה דה פירנצה להגן על מצודת המתנקשים מפני גלי אויבים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
Sukiyaki

250px|ממוזער|שמאל|10 באוקטובר 1964, הזמר קיו סקמוטו מתראיין בתוכניתו של לנרט היילנד, בטלוויזיה השוודית
"**Sukiyaki**" (בעברית: "**סוקיאקי**") הוא שיר יפני אשר בוצע על ידי הזמר היפני קיו סקמוטו, וזכה להצלחה גדולה גם במערב. השיר ידוע במערב בשם "סוקיאקי" ולא בשמו היפני, 上を向いて歩こう, שמובנו בתרגום מילולי "אצעד ומבטי למעלה". בשנת 1963 הגיע התקליטון לראש מצעד הפזמונים בילבורד הוט 100 בארצות הברית, ובכך היה לשיר הראשון, והיחיד עד היום, בשפה היפנית שהגיע להישג זה. תקליטון השיר נמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים בעולם. השיר אף הגיע למקום ה-18 במצעד הרית'ם אנד בלוז האמריקאי.

השיר נפתח במילים:

התקליטון הופץ לראשונה ביפן על ידי חברת טושיבה (היום EMI Music Japan) בשנת 1961 ועמד בראש מצעד המכירות ביפן במשך שלושה חודשים. בשנת 1963 הפיצה חברת התקליטים הבריטית פיי רקורדס (Pye Records) גרסת כיסוי לשיר בביצוע Kenny Ball and his Jazzmen. כיוון שחברת התקליטים חששה שקהל דובר אנגלית יתקשה לזכור ולבטא את שם השיר, ניתן לו השם הקליט "סוקיאקי". לשם "סוקיאקי" (אשר משמעותו היא סוג תבשיל יפני) אין כל קשר עם מילות השיר, או משמעותו. השם נבחר אך ורק כיוון שהוא קצר, קליט ונשמע יפני. בארצות הברית רכשה את זכויות ההפצה חברת התקליטים קפיטול רקורדס ובבריטניה הופץ התקליטור בביצועו המקורי של קיו סקמוטו על ידי חברת HMV, חודשים ספורים לאחר הפצת גרסת הכיסוי.

ב-16 במרץ 1999 הפיץ הדואר היפני בול מזכרת לשיר, בערך נקוב של 50 ין.

לשיר יצאו שתי גרסאות בעברית: של צוות הווי סדנא גייסית ב-1976, ושל מאיר גולדברג ורונן מאיר ב-1991, למילים של מאיר גולדברג.

בסרט תצפית על גבעת הפרגים, מושמע ברקע השיר.

הזמר קיו סקמוטו היה אחד מ-520 ההרוגים בתאונת טיסה 123 של ג'פאן איירליינס ב-12 באוגוסט 1985. הוא היה בן 43 במותו.

## מיקומי שיא

## גרסתה של סלינה
בשנת 1989 הוציאה הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה את אלבום הבכורה שלה, *[[Selena]]*. במסגרת האלבום, הוחלט על צעד שונה – הזמרת תקליט שיר שנכתב במקור בשפה היפנית בשם "**上を向いて歩こう**" (באנגלית: "**Sukiyaki**"). עם זאת, נכתב והופק מחדש בידי א.ב. קינטנייה; הוא תרגם אותו לשפה הספרדית.

גרסתה של סלינה זכתה להצלחה בין-לאומית במרוצת השנים ובזמן אמת, בה פורסמה.

### רקע ופרסום
לאחר יצירת סינגל הבכורה של סלינה, "Contigo Quiero Estar" הוחלט להוציא אחד נוסף והפעם, גרסת כיסוי. אחיה, א.ב. קינטנייה תרגם את השיר לשפה הספרדית והפיק אותו מחדש, תוך שמירה על הקרדיטים של יוצריו המקוריים של "Sukiyaki". ב-26 ביוני 1995 שלושה חודשים לאחר שנרצחה, הוחלט להוציא את "Sukiyaki" כסינגל כפול עם "I Could Fall in Love" בהוצאת חברת התקליטים EMI רקורדס. עטיפת הסינגל הכפול נוצרה בהשראת אלבומה האחרון של סלינה, *[[Dreaming of You]]*.

### היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:סינגלים מ-1963
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI לטין
תוכנית דוז

250px|ממוזער|שמאל|צ'ארלס דוז, 1924
**תוכנית דוז** (Dawes Plan) היא תוכנית שנועדה להסדיר את תשלום פיצויי המלחמה של גרמניה למדינות ההסכמה, לאחר מלחמת העולם הראשונה. חמש המדינות שיוצגו בוועדת הדוז היו ארצות הברית, בריטניה, איטליה, בלגיה וצרפת. כל מדינה העבירה שני מומחים בתחום הכספים.

התוכנית נחתמה ב-1924 ונקראה על שם צ'ארלס דוז, ששימש באותה עת כמנהל היחידה למנהל ותקציב הממשל בארצות הברית; דוז עמד בראש הוועדה שגיבשה את התוכנית בשנת 1923, ואף זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1925 על פועלו לשיקום גרמניה בזכות גיבוש התוכנית. התוכנית פעלה עד 1928 וסייעה לשיקומה הכלכלי של גרמניה, והזרימה לה השקעות חוץ, בעיקר אמריקאיות, אך לא הצליחה כמצופה, ובשנת 1929 הוחלפה בתוכנית יאנג.

## סעיפי ההסכם
ההסכם, שנחתם באוגוסט 1924 כלל הפחתה של חוב הפיצויים הגרמני ל-132 מיליארד גולדמרק, במקום הסכום שננקב בחוזה ורסאי שעמד במקורו על 269 מיליארד גולדמרק, שווה ערך ל-100,000 טונות של זהב טהור. כלומר, למעלה ממחצית מכמות הזהב שהייתה באותה עת בעולם כולו. כלכלנים רבים, בהם ג'ון מיינרד קיינס, סברו שהסכום אבסורדי. ההסכם התיר לבנקים אמריקאים להעניק לגרמניה הלוואות לשם כיסוי חובותיה, בפיקוח מחלקת המדינה של ארצות הברית ובתנאי שהרייכסבנק, הבנק המרכזי הגרמני, יאורגן מחדש תחת פיקוח מדינות ההסכמה. ההסכם התיר לגרמניה לממן את התשלום באמצעות תשלומי מיסי בלו ומכס.

פריסת התשלומים לא הייתה חדה ולא קבעה תקופה מוגדרת לסיום התשלומים, נאמר רק שהתשלום הראשון יהיה בן מיליארד מרק ויעלה בהדרגה לשני מיליארד מרק בתשלום האחרון.

צרפת, שהחזיקה באזורי תעשייה ומכרות בחבל הרוהר, בהם העיר דיסבורג, נתבעה לסגת מהם.

## קישורים חיצוניים

* הערך תוכנית דוז באתר encyclopedia.com
* 
* 
## הערות שוליים

קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה: אמנות והסכמים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי גרמניה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:פיצויי מלחמה