open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דיוקן המלכה אלכסנדרה (פלאמאן, 1908)

**דיוקן המלכה אלכסנדרה** הוא דיוקן רשמי של המלכה אלכסנדרה, שצויר בשנת 1908 בידי האמן הצרפתי פרנסואה פלאמאן . היצירה, בצבעי שמן על בד, מתנשאת לגובה של 254 ס"מ ורוחבה 132.1 ס"מ. היא נחשבת לאחת מנקודות השיא של ציור הדיוקנאות המלכותיים בראשית המאה ה-20 ונמצאת באוסף המלכותי הבריטי. הדיוקן הוזמן על ידי המלכה אלכסנדרה עצמה.

## תיאור היצירה
בציור נראית המלכה יושבת על מדרגת אבן ומביטה ישירות בצופה. היא לובשת שמלת משי לבנה, כשאריג גזה שקוף מרפרף על זרועותיה וכתפיה. לראשה מונח הכתר הקטן של המלכה ויקטוריה. בנוסף, היא עונדת את סרט וכוכב מסדר הבירית, את שרשרת collier résille שעוצבה על ידי קרטייה בשנת 1904, וכן את יהלום קוה־א־נור כתליון. ברקע נראה נוף מיוער עם רמז למבנה או טירה.

## תהליך היצירה והצגתה
הציור הוזמן על ידי המלכה אלכסנדרה. ישיבות הציור הראשונות עם פלאמאן נערכו בפברואר 1908. ב-9 באפריל פורסם בחוזר החצר כי נסיך ונסיכת ויילס – לעתיד המלך ג'ורג' החמישי והמלכה מרי – ביקרו בסטודיו של פלאמאן בפריז וצפו בדיוקן בהכנה.
הציור הוצג בתערוכה "מבחר דיוקנאות של נשים ידועות בחברה" בגלריית אגניו בלונדון בין יוני ליולי 1908. ישיבות נוספות עם המלכה התקיימו בארמון בקינגהאם בתאריכים 16, 17 ו-18 ביולי. לאחר השלמתו, הוצג הדיוקן לראשונה בחדר הקטיפה (Crimson Drawing Room) בטירת וינדזור. בשנת 1949 הועבר לארמון בקינגהאם.

## האמן פרנסואה פלאמאן
פרנסואה פלאמאן נולד בפריז ב-6 בדצמבר 1856. הוא החל את הכשרתו האמנותית אצל אביו, לאופולד פלאמאן - צייר ומדפיס, ובהמשך למד באקול דה בוזאר אצל הציירים קאבאנל וז'אן-פול לורן. פלאמאן היה צייר דיוקנאות מצליח, שקיבל הזמנות רבות מפריז, לונדון וניו יורק.

דיוקנאות נוספים שלו כוללים את דיוקנה של מריה פדורובנה (1894), אחותה הצעירה של המלכה אלכסנדרה, אשר נמצא כיום במוזיאון הארמיטאז', וכן דיוקן של ליידי דובין (1910) בגלריית פרנס, שבו נראית דמות לבושה בשמלת משי לבנה בתנוחה דומה, אך הפוכה, ועם רקע נופי דומה.

## סגנון והשפעות
הציור מצויר בטכניקת ברוורה, הדומה לסגנונם של בני תקופתו של פלאמאן, כגון ג'ון סינגר סרג'נט ופיליפ דה לאסלו. השילוב בין הרקע הפתוח והעיבוד המוקפד של שמלת המשי יוצר זיקה ברורה לציוריהם של אמנים בריטיים מהמאה ה-17 וה-18, כגון פיטר לילי ודיוקן מרי רובינסון מאת תומאס גיינסבורו.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
פיגוע הירי בגדיש

**פיגוע הירי בגדיש** היה פיגוע ירי שבוצע ב-12 בינואר 2003 על ידי מחבלים שחדרו למושב גדיש שבחבל התענכים, בפיגוע נרצח סייר הביטחון של המועצה האזורית הגלבוע אלי ביטון.

## רקע
הפיגוע אירע בשיאה של האינתיפאדה השנייה בינואר 2003, כאשר לא הייתה באזור גדר ההפרדה, כשבוע לאחר הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב.

## הפיגוע
בערב 12 בינואר 2003 חדרו שני מחבלים למושב גדיש שבעמק יזרעאל, מצפון-מערב לעיר ג'נין. בדרכם לתוך המושב נתקלו המחבלים בסייר הביטחון של המועצה האזורית גלבוע, אלי ביטון, שנסע ברכבו. הם ירו בביטון, בן 48 ואב לארבעה, והרגו אותו.

כוחות הביטחון ניהלו מרדף ממושך אחרי המחבלים בתוך היישוב. לדברי משמר הגבול, סמוך לשעה 20:00 נסעו קציני מג"ב בג'יפ ממוגן בשבילי היישוב, כאשר נפתחה אש כבדה לעבר הג'יפ. הקצינים זיהו את אחד מהמחבלים ודרסו אותו עם הג'יפ. שוטרי מג"ב וחיילים הסתערו על המחבל השני והרגו גם אותו. לעומתם, טוענים חיילי גולני כי הם הרגו את שני המחבלים. סגן מפקד גדוד גדעון בחטיבת גולני, סיפר בראיון שחיילי גולני זיהו את המחבלים וניהלו עמם קרב יריות. הם שלחו את הג'יפ של מג"ב לעברם כדי "למשוך אש", ולבסוף הסתערו על המחבלים והרגו אותם.

בחילופי האש עם המחבלים נפצעו 5 קציני מג"ב, שלושה באורח בינוני ושניים באורח קל. אחד הפצועים באורח בינוני הוא המפקח הכללי של משטרת ישראל בעתיד, רב ניצב קובי שבתאי שבאותה תקופה היה סגן-ניצב וקצין אגף מבצעים ושיטור של מחוז הצפון במשמר הגבול. עם שבתאי השתתף בסיור גם עמוס יעקב סגן מפקד מרחב התפר של משמר הגבול.

בעקבות הפיגוע הפגינו תושבי גדיש וחבל התענכים כדי לדרוש מממשלת ישראל העשרים ותשע לבנות את גדר ההפרדה במרחב.

הג'יהאד האסלאמי קיבל אחריות לפיגוע אותו ביצעו שני מחבלים בני 20 מהעיירה קבאטיה שליד ג'נין.

## לאחר הפיגוע
לאחר הפיגוע קיבלו השוטרים קובי שבתאי, עמוס יעקב, מאיר אליהו ואופיר סולימאן את עיטור האומץ של משטרת ישראל על התנהלותם נגד המחבלים.

בינואר 2025 במסגרת הסכם שחרור המחבלים השני במלחמת חרבות ברזל, שוחרר המחבל אחמד דהידי שריצה שני מאסרי עולם על חלקו בפיגוע. דהידי סיפק נשק לשני מחבלים וגייס סייענים שהובילו אותם ליעד, שם ירו לעבר אוטובוס נוסע. בית המשפט הצבאי, שקבע כי היה "הכוח המניע" מאחורי הפיגוע, הרשיע אותו ב-47 פרטי אישום. הוא מיועד לגירוש.

## ראו גם
* פיגוע הירי במושב חמרה

## הערות שוליים

קטגוריה:חבל התענך
גדיש
גדיש
גדיש
גדיש
גדיש
יעקב דנון

**יעקב דנון** (1946–2024) היה בנקאי ומנהל בכיר במגזר הציבורי והעסקי, אשר כיהן בעברו כמנכ"ל בנק ישראל וכממונה על השכר במשרד האוצר.

## קורות חיים
דנון נולד ב-1946.

בראשית הקריירה הניהולית שלו, שימש מנהל הכספים במוזיאון ישראל וב'תמיר', חטיבת הרפואה של חברת תיעוש.

בין יולי 1987 לינואר 1999 כהן כממונה על השכר במשרד האוצר. קודם לכן כהן בתפקיד סגן הממונה על השכר וכנציג משרד האוצר ורשות ההשקעות בניו-יורק.

לאחר סיום כהונתו במשרד האוצר, שימש במשך כחמש שנים כמשנה למנכ"ל כימיקלים לישראל. לאחר מכן, שימש במשך תשע שנים כמשנה למנכ"ל בנק המזרחי. במסגרת תפקידו בבנק ניהל את משאבי האנוש והמינהל, ושמיש כאחראי על אגף הנדסת תהליכים ועל סקטור הבנקאות הישירה. כמו כן שימש כיו"ר חברת הבת של הבנק למחשוב מחיש, והוביל את תהליך המיזוג של הבנק עם בנק טפחות.

ביוני 2005 מונה על ידי נגיד בנק ישראל סטנלי פישר למנכ"ל בנק ישראל לאחר ארבע שנים בהם התפקיד לא היה מאויש. תקופת כהונתו התאפיינה בסכסוך עבודה של עובדי הבנק מול ההנהל והאוצר, ונסתיימה מעט לאחר חתימת הסכם שכר חדש לעובדים שכלל גם תהליך שינוי ארגוני בבנק. במאי 2008 הודיע על התפטרותו.

לאחר פרישתו נתמנה לדירקטור חיצוני בחברת מגדל. שמש כחבר במועצת האוניברסיטה הפתוחה וחבר ועדת הביקורת והנהלת הספרייה הלאומית. כמו כן, שמש כיו״ר ועדת משאבי אנוש של יד ושם וכהן בוועד המנהל של האיגוד הספרדי העולמי.

## חיים אישיים
דנון היה נשוי עם ילדים. ביוני 2024 הלך לעולמו. נטמן בבית העלמין במושב בית זית בו התגורר.

## הערות שוליים

קטגוריה:הממונים על השכר באוצר
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בנק מזרחי טפחות
קטגוריה:בית זית: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במושבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
גשמים זניטליים

**גשמים זניטליים** הוא כינוי כולל לגשמים המתרחשים באזור הטרופי והסובטרופי בזמן שבו השמש נמצאת בזניט, כלומר בנקודה הגבוהה ביותר בשמיים. לעיתים קרובות זה עולה בקנה אחד עם עונות הגשמים או יכול להתבטא בשתי תקופות של גשם חזק בטווח של כמה מעלות מקו המשווה.

## גשמים זניטליים והטיה של כדור הארץ
הטיית כדור הארץ על צירו גורמת לשינויים עונתיים. כאשר השמש נמצאת ישירות מעל הראש, בנקודה הגבוהה ביותר בשמיים, אזור זה חווה את שיא עונת הקיץ שלו. באזורים הטרופיים והסובטרופיים, זה יכול להביא תקופות של גשם כבד.

## גשמים זניטליים ואזור ההתכנסות הבין-טרופי
אזור ההתכנסות הבין-טרופי (ITCZ) הוא חגורת לחץ אוויר נמוך שבה מתכנסות רוחות הסחר. כשהשמש נעה צפונה ודרומה, ה-ITCZ זז בהתאם, מה שמוביל לגשמים באזורים שנתונים להשפעתו. הדבר בולט במיוחד באזורים הטרופיים, שבהם יכולות להתרחש שתי תקופות של גשם כבד מדי שנה בשל מיקומה של השמש בשיאה בשמיים.

## גשמים זניטליים וימי השוויון
ליד קו המשווה, ימי השוויון (אביב וסתיו) יכולים להביא גם תקופות של גשם כבד כשהשמש מתקרבת לשיאה בשמיים.

## ראו גם
* זניט (אסטרונומיה)

## קישורים חיצוניים
* zenithal rains, באתר AMS

## הערות שוליים

קטגוריה:גשם
אלי גפן

**אלי גפן** (נולד ב-9 באוגוסט 1958) הוא אקולוג התנהגותי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לזואולוגיה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס. וייז באוניברסיטת תל אביב. מומחה לחקר אינטראקציות חברתיות ותקשורת קולית אצל יונקים.

## ביוגרפיה
אלי גפן נולד בפתח תקווה וגדל בתל אביב. שירת בצה"ל בחטיבת ברק.

למד לתואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב והשלים את לימודיו ב-1982. המשיך ללימודי תואר שני בזואולוגיה בהנחיית פרופ' היינריך מנדלסון. עבודתו, שעסקה בביולוגיה של צב היבשה המדברי בחולות עגור, הושלמה ב-1985.

לאחר מכן, יצא גפן לבריטניה, ללימודי תואר שלישי בזואולוגיה באוניברסיטת אוקספורד. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' דייוויד מקדונלד , בנושא האקולוגיה ההתנהגותית של שועל הצוקים בישראל, הוגשה ב-1990.

ב-1990–1993 ביצע השתלמויות בתר-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובאוניברסיטת תל אביב. ב-1994 מונה למרצה במכון לחקר שמירת הטבע באוניברסיטת תל אביב, שם קודם למרצה בכיר ב-1999. בעקבות סגירתו של המכון עבר לבית הספר לזואולוגיה, ושם קודם ב-2005 לפרופסור חבר וב-2008 לפרופסור מן המניין. מ-1993 הוא חבר בקבוצת חקר הכלביים ב-IUCN.

גפן הוא אוצר אוסף החולייתניים היבשתיים במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט.

## מחקר
מחקרו של גפן מתמקד באינטארקציות חברתיות ובתקשורת קולית אצל יונקים. כמו כן, הוא עוסק בגנטיקה של אכלוס הקשורה לענייני שימור ביולוגי. נושאים נוספים הנחקרים בקבוצתו של גפן הם:
* הדינמיקה החברתית והווקאליזציה של שפני סלע זכרים, בדגש על הבנת תפקיד התחביר ב"שירה" שלהם, תקשורת חזותית בקרב זיקיות והאבולוציה החברתית של כלביים וטורפים אחרים
* דינמיקת אכלוס – הגורמים ההתנהגותיים והסביבתיים המשפיעים על קבלת החלטות פיזור (dispersal decisions) בקרב טורפים וחולייתנים נוספים
* מחקרים השוואתיים על היבטים התנהגותיים שונים של ציפורים ויונקים
* אקופיזיולוגיה – מאזן אנרגיה בשועלי צוקים והשקעה אנרגטית בשירה בשפני סלע
נוסף על אלה, גפן היה חבר בצוות שגילה מחדש את העגולשון שחור-הגחון והמשיך לחקור את שורשיו הפרהיסטוריים. לאורך השנים חיבר גפן כ-160 מאמרים ופרקים בספרים והנחה למעלה מ-30 תלמידי מחקר ובתר-דוקטורנטים.

## חיים אישיים
גפן הוא אב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* אלי גפן באתר גוגל סקולר

## הערות שוליים

קטגוריה:זואולוגים ישראלים
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: זואולוגיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
בנדיקטה בוקולי

**בנדיקטה בוקולי** (באיטלקית: **Benedicta Boccoli**; נולדה ב־11 בנובמבר 1966) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע איטלקייה.

## ביוגרפיה
בוקולי נולדה במילאנו ב־11 בנובמבר 1966, ועברה עם משפחתה לרומא בילדותה. אחותה, בריגיטה בוקולי, גם שחקנית. יש לה שני אחים, בארנבי ופיליפו בוקולי.

בוקולי ידועה כשחקנית מגוונת ואקלקטית. הופעתה הטלוויזיונית הראשונה הייתה בגיל 18, אך לאחר מספר שנים הבינה כי אהבתה האמיתית היא לתיאטרון.

השחקן והבמאי ג'ורג'ו אלברטצי כינה אותה "Artistissima" (אמנית על) בשל הופעותיה המרשימות. היא זכתה לשבחים גם בעיתונים כמו קוריירה דלה סרה, לה רפובליקה, לה סטמפה, איל טמפו וגאזטה דל מזוג'ורנו.

בכל יום שני היא מפרסמת טור קבוע בשם Cosa resterà בעיתון Il Fatto Quotidiano. זהו יומן המשקף את חייו של מתבגר בשנות ה-80 וה-90.

## גלריה

קובץ:Crimes_of_the_heart_01_boccoli_bonesi_lorenzetti.JPG|טקסט=Benedicta Boccoli, Paola Bonesi and Fulvia Lorenzetti in Crimini del Cuore ("Crimes of the Heart"), 1 May 2015.| בנדיקטה בוקולי, פאולה בונזי ופולביה לורנצטי ב־Crimini del Cuore ("פשעים שבלב"), 1 במאי 2015.
קובץ:Crimes_of_the_heart_02_benedicta_boccoli.jpg|טקסט=Benedicta Boccoli and her sax in Crimini del Cuore, 1 May 2015.| בנדיקטה בוקולי והסקסון שלה ב-Crimini del Cuore, 1 במאי 2015.
קובץ:Belvedere_Boccoli_Caprioglio_DONNE_IN_PERICOLO_Crema_2024.jpg|טקסט=Vittoria Belvedere, Benedicta Boccoli and Debora Caprioglio acting Donne in pericolo, Teatro San Domenico [it], Crema, 1 December 2024.| ויטוריה בלוודר, בנדיקטה בוקולי ודבורה קפריוליו משחקות את "דון בפריקולו", קרמה, 1 בדצמבר 2024.


## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות תיאטרון איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1966
דיוקן מרי רובינסון

**דיוקן מרי רובינסון** הוא ציור שמן על בד מאת האמן הבריטי תומאס גיינסבורו, שנוצר בסביבות שנת 1781. הציור מהווה סקיצה מוקדמת לפורטרט באורך מלא של , שחקנית בריטית ידועה ומאהבתו לשעבר של נסיך ויילס. היצירה נמצאת כיום באוסף המלכותי הבריטי.

הציור, שגודלו 76 × 63.2 ס"מ, נרכש בשנת 1797 על ידי המלך ג'ורג' הרביעי, במסגרת מכירה שנערכה בסטודיו של גיינסבורו דופון – אחיינו ועוזרו של האמן. באותה מכירה נכללו גם עבודות נוספות בלתי גמורות של גיינסבורו (מספרי קטלוג 405077 ו־405949). הציור נוצר כהכנה לדיוקן באורך מלא שהוזמן בשנת 1781. הדיוקן השלם היה בבעלותה של רובינסון לפרק זמן קצר, ולאחר מכן נרכש שוב על ידי ג'ורג' הרביעי בשנת 1785. בשנת 1818 ניתן הדיוקן למרקיז השני מהרטפורד, וכיום הוא שמור באוסף וולאס שבלונדון.

מרי רובינסון (לבית דרבי; 1758–1800) הייתה שחקנית, משוררת ומחברת רומנים בריטית שהתפרסמה בגילום דמותה של פרדיטה במחזה אגדת חורף מאת ויליאם שייקספיר. בעקבות פרסומה זכתה ליחסי אהבה קצרים עם נסיך ויילס (לימים ג'ורג' הרביעי), אשר הסתיימו בשנת 1781 – השנה שבה צויר הדיוקן. הדמיון בין גורלה לבין דמותה של פרדיטה, נסיכה אבודה שמתאהבת בנסיך בתחפושת, הביא לכך שכונתה בפי הציבור "פרדיטה רובינסון".

בציור מתאר גיינסבורו את רובינסון בדמות מהורהרת המשתלבת בנוף טבעי, בין עצים, כשהיא אוחזת בדיוקן מיניאטורי של הנסיך ולצידה כלב – סמל לנאמנות. האופן שבו היא מוצגת משקף את הדימוי הרומנטי והספרותי שדבק בדמותה בתקופה זו.

## היסטוריית בעלות
הציור נרכש על ידי ג'ורג' הרביעי בשנת 1797, ותועד באחסון בבית קרלטון בשנים 1816 (מספר 329) ו־1819 (מספר 319). בשנת 1858 צוינה הימצאותו בטירת וינדזור, בחדר מספר 231.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
אליפות הנשים הבין-יבשתית של ה-WWE

**אליפות הנשים הבין-יבשתית של ה-WWE** היא תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ושייך למותג Raw. אליפות זו היא אחת משתי האליפויות המשניות במחלקת הנשים של הארגון, לצד אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE, השייכת למותג סמאקדאון. האליפות נחשפה ב-25 בנובמבר 2024 בפרק של התוכנית *Raw*. האלופה הנוכחית היא AJ לי.

## היסטוריה
[175px|ממוזער|החזיקה פעמיים באליפות, [בקי לינץ', כאשר תקופת כהונתה הראשונה כאלופה הייתה הארוכה ביותר עם 163 ימים.]]

ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE נוסד באפריל 1963, כשלעולם לא היה בו חגורת אליפות משנית לנשים עד לאפריל 2024, כשאליפות צפון אמריקה לנשים של NXT הוצגה עבור מותג הפיתוח NXT, ואחריה אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE עבור המותג סמאקדאון בתחילת חודש נובמבר. מאוחר יותר באותו החודש, ב-25 בנובמבר בפרק של התוכנית *[[WWE Raw|Raw]]*, הג'נרל מנג'ר של המותג, אדם פירס חשף את אליפות הנשים הבין-יבשתית של ה-WWE עבור המותג Raw אשר שימשה כגרסה המקבילה לאליפות הבין-יבשתית של הגברים.

זהות האלופה הראשונה נקבעה על ידי קיום טורניר החל מהפרק של התוכנית *Raw* ב-2 בדצמבר. לפני שידור הפרק, מנהל התוכן הראשי של ה-WWE, פול "טריפל H" לווק חשף את זהות מבנה הטורניר והמשתתפות בו כאשר יתקיימו ארבעה קרבות משולשים בסיבוב הראשון כשכל המשתתפות בו יגיעו מהרוסטר של המותג Raw. ארבע המנצחות בקרבות אלה תעפלנה לשלב חצי הגמר, כשהמנצחות בשלב זה תעפלנה לגמר הטורניר ב-13 בינואר 2025 בפרק של התוכנית *Raw*. המשתתפות בטורניר היו דקוטה קאי, שיינה בייזלר, קטאנה צ'אנס, זואי סטארק, ראקל רודריגז, קיידן קרטר, ליירה ולקיריה, זלינה וגה, אייבי נייל, אלבה פייר, קיירי סיין ונטליה. לגמר הטורניר הגיעו ולקיריה וקאי לאחר שניצחו בקרבות חצי הגמר שלהן את איאו סקיי (שהחליפה את קיירי סיין) וזואי סטארק, בהתאמה. בגמר עצמו, ולקיריה ניצחה את קאי וכתוצאה מכך הפכה לאלופת הנשים הבין-יבשתית הראשונה של ה-WWE.

## רשימת האלופות

## זכיות משולבות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אליפויות ה-WWE לנשים
פסטה אולנד

**פסטה אולנד** (בשוודית: **Fasta Åland**; בפינית: **Manner-Ahvenanmaa**) הוא האי הגדול והמיושב ביותר בקבוצת איי אולנד שבים הבלטי, המשתייכת לפינלנד. 

בשל קו החוף הבלתי סדיר של האי קשה לקבוע את שטחו היבשתי, והוא מוערך ב-685 ועד 1,010 קילומטר רבוע. הנקודה הגבוהה ביותר באי נמצאת בגובה של 129 מטר מעל פני הים.

מספר תושבי האי הוא כ-27 אלף, שהם כ-90 אחוזים מתושבי הארכיפלג.

באי שוכנת בירת פרובינציית אולנד, העיר מרייהאמן.

בחלקו המזרחי של האי נמצא מפרץ לומפארן , אשר מעריכים שנוצר כמכתש פגיעה של מטאוריט לפני כמיליארד שנה.

## קישורים חיצוניים

* על פסטה אולנד, באתר travelita-blog.com

קטגוריה:אולנד
אליעזר אלשיך

**אליעזר ניסים אלשיך** (בבולגרית: **Елиезер Нисим Алшех**; 12 בנובמבר 1908 – 20 ביוני 1983) היה צייר יהודי-בולגרי, שפעל בבולגריה, באירופה ובארגנטינה ונחשב לדמות בולטת באמנות הבולגרית והארגנטינאית במאה ה-20.

## קורות חייו
אלשיך נולד בעיר וידין שבבולגריה למשפחה יהודית ספרדית. בשנת 1933 סיים את לימודיו באקדמיה לאמנות יפה במינכן, גרמניה, אצל קרל קאספר ואדולף שינרר. לאחר לימודיו התגורר ויצר בבלגיה, גרמניה, צרפת, פורטוגל וספרד.

בשנת 1934 שב לבולגריה וערך את תערוכתו הראשונה, שזכתה להד ציבורי. בשנים 1935–1936 ערך מסעות אמנותיים בטורקיה, יוון, איטליה, אלג'יריה ותוניסיה, וביקר גם בארץ ישראל. ציוריו מהביקור בארץ הוצגו בתערוכה בבלגרד ב-1937. לאחר מכן שהה תקופה בוונציה.

בשנת 1938 חזר לבולגריה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשל יהדותו, נכלא במחנה עבודה עד 1941. לאחר המלחמה חזר לפעילות אמנותית וב-1946 הציג תערוכה שנייה בבולגריה. בהמשך התגורר במילאנו ובוונציה.

בשנת 1951 היגר עם אשתו ברונקה גיורובה-אלשיך לארגנטינה, שם התיישב בבואנוס איירס. משנת 1958 לימד בבית הספר הלאומי לאמנויות היפות "מנואל בלגרנו" בעיר, עד 1973. ב-1975 הוזמן על ידי איגוד האמנים הבולגריים להציג תערוכה מסכמת בסופיה, שכללה יצירותיו מתקופתו בארגנטינה.

אלשיך נפטר בבואנוס איירס ביוני 1983.

## יצירתו והשפעתו
אלשיך נודע בסגנון אקספרסיבי, בציורי נוף, דיוקנאות וסצנות מחיי היום-יום, תוך שילוב השפעות מהאוונגרד האירופי. עבודותיו הוצגו בגלריות מרכזיות בבולגריה, באירופה ובאמריקה הלטינית, וחלקן מוצגות בגלריה הלאומית לאמנות בסופיה.

## חייו האישיים
אלשיך היה נשוי לברונקה גיורובה-אלשיך, אמנית בעצמה.

## הנצחה
לאחר מותו נערכו תערוכות רטרוספקטיביות ליצירתו בבואנוס איירס ובסופיה. רבות מיצירותיו שמורות באוספים ציבוריים בבולגריה ובארגנטינה.
ממוזער|אליעזר אלשייך פורטרט עצמי בבגרותו

## לקריאה נוספת

## קישורים חיצוניים
ניקי דוידוב, מפגש תרבותי בין שלוש קהילות בשלוש יבשות, אתר האיגוד הישראלי לעיתונות תקופתית, 22 במאי 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים יהודים בולגרים
קטגוריה:ציירים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:מהגרים לארגנטינה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-1983
אנדראה בונומו

**אנדראה בונומו** (באיטלקית: **Andrea Bonomo**; נולד ב-11 בדצמבר 1978) הוא זמר, מלחין ופזמונאי איטלקי. הוא כתב והלחין מספר שירים, בין היתר לארוס רמאצוטי, נק, אמה מרונה, אנאליזה, פאולה טורסי , לורנצו פראגולה , ג'וליאנו פלמה , Le Vibrazioni , אלסנדרה אמורוזו ודארגן ד'אמיקו.

## ביוגרפיה וקריירה
בונומו נולד ב-11 בדצמבר 1978 בגלראטה , איטליה.

ב-25 בפברואר 2008, הופיע בערב הראשון של פסטיבל סן רמו לשנת 2008 עם השיר "Anna", בו הוא כשל להגיע לגמר. ב-29 בפברואר, הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, *11-12*, תחת חברת התקליטים EMI.

ב-31 בינואר 2025, השתתף ללא קרדיט בסגינגל "Tutta l'Italia" של גברי פונטה. השיר היה ההמנון הרשמי של המדורה ה-75 פסטיבל סן רמו. בהמשך השנה, השיר הופיע בקדם האירוויזיון של סן מרינו לאירוויזיון 2025, *San Marino Song Contest 2025*. השיר הגיע למקום הראשון בקדם וייצג את סן מרינו באירוויזיון זה. בחצי הגמר הראשון, שנערך ב-13 במאי, השיר הגיע למקום העשירי עם 46 נקודות, והעפיל לגמר שנערך ב-17 במאי, שבו הגיע למקום ה-26 עם 27 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים איטלקים
קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים
קטגוריה:פזמונאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1978
אלונה טל פרנקו

**אלונה טל פרנקו** (נולדה ב-7 במרץ 2009) היא מתעמלת אמנותית ישראלית.

## קריירה
טל פרנקו מתאמנת במועדון מכבי תל אביב.

### 2022
באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בתל אביב-יפו שבישראל ביוני זכתה במדליית זהב קבוצתית יחד עם ליאן רונה, דניאלה מוניץ ומישל מוניץ בתוצאה של 120.600 נקודות. בנוסף, זכתה במדליית ארד בתרגיל החישוק בתוצאה של 31.350 נקודות.

### 2023
באליפות העולם בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בקלוז'-נאפוקה שברומניה ביולי זכתה במדליית זהב בתרגיל החישוק בתוצאה של 31.600 נקודות. בנוסף, זכתה במדליית כסף קבוצתית יחד עם ליאן רונה, רג'ינה פולישצ'וק, יעל אלוני גולדבלט ונבחרת הנערות הקבוצתית בתוצאה של 180.350 נקודות.

### 2024
בתחרות מסבב הגביע האירופי לנערות שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה בשלוש מדליות זהב: בתחרות הקבוצתית, בתרגיל החישוק ובתרגיל האלות.

באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בבודפשט שבהונגריה במאי זכתה במדליית כסף בתרגיל החישוק בתוצאה של 32.750 נקודות, ובמדליית ארד בתרגיל האלות בתוצאה של 30.450 נקודות. בנוסף, זכתה במדליית כסף קבוצתית יחד עם מיטל סומקין בתוצאה של 123.750 נקודות.

### 2025
בשנת 2025 החלה טל פרנקו להשתתף בתחרויות לבוגרות. בתחרות גביע העולם במסגרת הסבב העולמי שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן באפריל סיימה במקום עשירי בקרב רב בתוצאה של 105.950 נקודות. היא העפילה לגמר תרגיל האלות, בו סיימה במקום שמיני בתוצאה של 26.100 נקודות. בנוסף, סיימה במקום תשיעי בתרגיל הסרט בתוצאה של 26.900 נקודות, במקום 11 בתרגיל הכדור בתוצאה של 26.100 נקודות, ובמקום 25 בתרגיל החישוק בתוצאה של 25.600 נקודות. בגביע אירופה שבבורגס זכתה טל פרנקו במדליית ארד בתרגיל הכדור, וסיימה שלישית גם בתרגיל הסרט, אך עקב פורמט התחרות (שעל כל תרגיל מדינה יכולה לקבל עד מדליה אחת בכל תרגיל), לא קיבלה מדליה זו, היות שסומקין זכתה במדליית הכסף בתרגיל זה.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2009
אדווין רוברטס

**אדווין קלארק רוברטס** (**Edwyn Clark Roberts**; נולד ב-26 בנובמבר 1992), המוכר תחת שם הבמה **אדווין רוברטס** (**Edwyn Roberts**), הוא זמר-יוצר, מלחין ופזמונאי איטלקי. הוא חתום בחברת התקליטים Edizioni musicali Curci . בין האמנים שכתב והלחין להם שירים ניתן למצוא את מאליקה איינה , לאורה פאוזיני, פאולה טורסי , קיארה גליאצו , ג'וזי פררי , אריסה , ארוס רמאצוטי, פרנצ'סקו רנגה, דיודאטו, דארגן ד'אמיקו, וניקולס אגליארדי .

## ביוגרפיה וקריירה
רוברטס נולד ב-26 בנובמבר 1992 להורים ארגנטינאים בקרמונה.

ב-2012–2013, הוא הופיע בעונה ה-12 של *[[Amici di Maria De Filippi]]* , בו הוא סיים במקום השמיני. ב-2014, הוא הגיש לפסטיבל סן רמו את השיר "Però, buonanotte", בו הוא הופיע ברשימה הקצרה של 60 מועמדים, אך לא הופיע בתחרות.

ב-6 בפברואר 2019, נודע כי הוא היה אחד מהכותבים של השיר "L'ultimo ostacolo" של פאולה טורסי . השיר השתתף בפסטיבל סן רמו לשנת 2019, בו הוא סיים במקום ה-19 וכשל מלייצג את איטליה באירוויזיון 2019.

ב-5 בפברואר 2020, נודע כי הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Fai rumore" של דיודאטו. השיר השתתף בפסטיבל סן רמו לשנת 2020, בו הוא זכה במקום הראשון. בשל כך, השיר היה צפוי לייצג את איטליה באירוויזיון 2020, שמאוחר יותר בוטל בשל מגפת הקורונה.

ב-2 בפברואר 2022, נודע כי הוא היה אחד מהכותבים של השיר "Dove si balla" של אנזו קמפניולי . השיר השתתף בפסטיבל סן רמו לשנת 2022, בו הוא סיים במקום התשיעי וכשל מלייצג את איטליה באירוויזיון 2022.

ב-31 בינואר 2025, הוא כתב והלחין וכן שר ללא קרדיט בסינגל "Tutta l'Italia" של גברי פונטה. השיר היה ההמנון הרשמי של פסטיבל סן רמו לשנת 2025. כמו כן, השיר הופיע בקדם האירוויזיון של סן מרינו לאירוויזיון 2025, *San Marino Song Contest 2025*. השיר הגיע למקום הראשון בקדם וייצג את סן מרינו באירוויזיון זה. בחצי הגמר הראשון, שנערך ב-13 במאי, השיר הגיע למקום העשירי עם 46 נקודות, והעפיל לגמר שנערך ב-17 במאי, שבו הגיע למקום ה-26 עם 27 נקודות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקאים איטלקים
קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:זמרים-יוצרים איטלקים
קטגוריה:פזמונאים איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1992
מיטל סומקין

**מיטל מעיין סומקין** (נולדה ב-17 באפריל 2009) היא מתעמלת אמנותית ישראלית.

## קריירה
מתאמנת במועדון הפועל ראשון לציון.

### 2023
החל משנת 2023 סומקין הייתה חברה בנבחרת הנערות הקבוצתית, לצד שלי אלגאי, אלינור גרץ, קסניה קוליק, יובל שולמן וענת שניידר.

באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה הנבחרת במדליית זהב בקרב רב קבוצתי בתוצאה של 61.600 נקודות, ובשתי מדליות כסף: בתרגיל 5 כדורים בתוצאה של 31.900 נקודות, ובתרגיל 5 חבלים בתוצאה של 30.400 נקודות.

באליפות העולם בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בקלוז'-נאפוקה שברומניה ביולי זכתה הנבחרת בשתי מדליות זהב: בתרגיל 5 כדורים בתוצאה של 32.250 נקודות, ובתרגיל 5 חבלים בתוצאה של 30.750 נקודות. בקרב רב קבוצתי זכתה הנבחרת במדליית כסף בתוצאה של 61.900 נקודות. בנוסף, זכתה יחד עם הנבחרת ועם ליאן רונה, אלונה טל פרנקו, רג'ינה פולישצ'וק ויעל אלוני גולדבלט במדליית כסף קבוצתית בתוצאה של 180.350 נקודות.

בספטמבר 2023 היא החלה להתאמן אצל ג'ולייטה קנטלופי.

### 2024
בשנת 2024 עברה סומקין להתחרות באופן אישי.

בתחרות מסבב הגביע האירופי לנערות שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה בשלוש מדליות זהב: בתחרות הקבוצתית, בתרגיל הכדור ובתרגיל הסרט.

באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית לנערות שנערכה בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית זהב בתרגיל הכדור בתוצאה של 33.550 נקודות. בנוסף, זכתה במדליית כסף קבוצתית יחד עם אלונה טל פרנקו בתוצאה של 123.750 נקודות. היא סיימה במקום שמיני בגמר תרגיל הסרט בתוצאה של 25.250 נקודות.

### 2025
בשנת 2025 החלה סומקין להשתתף בתחרויות לבוגרות. בתחרות גביע העולם במסגרת הסבב העולמי שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן באפריל סיימה במקום שמיני בקרב רב בתוצאה של 108.050 נקודות. היא העפילה לגמר תרגיל הכדור, בו סיימה במקום רביעי בתוצאה של 27.850 נקודות. בנוסף, סיימה במקום תשיעי בתרגיל החישוק בתוצאה של 27.300 נקודות, במקום עשירי בתרגיל הסרט בתוצאה של 26.900 נקודות, ובמקום 12 בתרגיל האלות בתוצאה של 26.750 נקודות. בגביע אירופה שהתקיים בבורגס שבבולגריה זכתה במדליית זהב בפורמט הדו-קרב, כשהיא מנצחת את אלופת אירופה המכהנת, סטיליאנה ניקולובה. כמו כן, זכתה במדליית זהב במכשיר החישוק, כסף בסרט וארד באלות.

באליפות אירופה שבטאלין עלתה לגמרים בחישוק, כדור וסרט. זכתה במדליית הכסף בסרט, במדליית ארד בכדור וסיימה במקום הרביעי בגמר החישוק. בנוסף, זכתה יחד עם הנבחרת, דניאלה מוניץ וליאן רונה במדליית ארד קבוצתית.

באליפות ישראל שנערכה בירושלים זכתה בתואר אלופת ישראל בקרב- רב וכן במדליות זהב בכל המכשירים.

בתחרות גביע האתגר שנערכה בקלוז׳-נאפוקה שברומניה זכתה במדליית ארד בקרב רב בציון כולל של 115.300, כמו כן העפילה לגמרים בכל המכשירים. בחישוק זכתה בזהב (29.300 נקודות) ובמכשיר הסרט זכתה במדליית ארד (27.650 נקודות), בכדור סיימה רביעית (27.750 נקודות) ושמינית באלות (25.700 נקודות).

באליפות העולם בריו סיימה במקום העשירי בקרב רב (ניקוד מצטבר של 110.900 נקודות), ועלתה לגמר הכדור שם סיימה במקום השביעי (27.500 נקודות).

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2009
מפקדת ולאד צפש

**מפקדת ולאד צפש** (ברומנית: **Comandamentul Vlad Țepeș**) היה ארגון צבאי למחצה, שהוקם ברומניה במטרה להגיע לשלטון ולשנות את שמה, דגלה, חוקתה והמבנה הפוליטי שלה. הארגון שאף ליציאה מברית נאט"ו ומהאיחוד האירופי והתקרבות לרוסיה.

מפקדת ולאד צפש הוקמה בשנת 2023 על ידי אדריאן רוברטין דינו, מתומכיו לנשיאות של קלין ג'ורג'סקו ועל ידי שטפאן מטיסקו בתיאום עם הקולונל הרוסי ויקטור מקובסאקי ויורשיו, אלכסנדר צ'ופרינה ויבגני איגנטייב. הקבוצה הייתה אמורה להתלכד סביב הגנרל בדימוס ראדו תאודורו, שהפך לתדמית הארגון

החל משנת 2023, גרעין ההנהגה של ארגון מפקדת ולאד צפש עבד באינטנסיביות על ניסוח "מניפסט" ו"מעשה מכונן" של המטה הצבאי של ולאד צפש, שבמסגרתו נקבעו יעדים. אדריאן רוברטין דינו ומריוס סמניוק היו אמורים לבקר במוסקבה בינואר 2025.

לארגון היה מבנה מנהיגות צבאי ומטה בראשו עמד אדריאן רוברטין דינו.

ב-5 במרץ 2025, תובעים של המנהל לחקירת מעשי פשע מאורגן וטרוריזם ביצעו שמונה חיפושים בבתים בבוקרשט, כמו גם במחוזות אילפוב, ג'ורג'יו ומרמורש. כמה אנשים נעצרו באשמת הקמת ארגון פשע מאורגן ובגידה. שירות המודיעין של רומניה אומר כי מאז 2023 הארגון ארגן וביצע פעילויות, כולל הקמת קבוצה צבאית למחצה, על מנת להשפיע על הסדר החוקתי של רומניה, כמו גם לבצע פעולות חתרניות בעלות אופי מסית על מנת להשפיע על החיים החברתיים-פוליטיים.

נציגים של מפקדת ולאד צפש באו במגע עם סוכנים של מעצמה זרה בשטחן של רומניה ורוסיה, על מנת לנהל משא ומתן על פרישתה בסופו של דבר של רומניה מנאט"ו. הם גם היו באים במגע עם פקידים רוסים שהוכרזו לאישיות בלתי רצויה מאז ה-5 במרץ וגורשו מרומניה.

## הערות שוליים

קטגוריה:רומניה: ארגונים
סאנגלאס האט

**סאנגלאס האט** (באנגלית: **Sunglass Hut**) היא קמעונאית בינלאומית של משקפי שמש ואביזרים למשקפי שמש שנוסדה במיאמי, פלורידה, ארצות הברית, בשנת 1971. סאנגלאס האט היא חלק מקבוצת לוקסוטיקה, חברת משקפי השמש הגדולה בעולם, שבסיסה באיטליה.

נכון ל-31 בדצמבר 2008, קבוצת לוקסוטיקה הפעילה 2,286 חנויות ברחבי העולם, רובן כחלק ממותג סאנגלאס האט. עד שנת 2024 היו למעלה מ-3,000 חנויות קמעונאיות תחת שם מותג זה.

חנויות סאנגלאס האט ממוקמות בהודו, ארצות הברית, מקסיקו, קנדה, הקריביים, ברזיל, אירופה, בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, הונג קונג, סינגפור, דרום אפריקה והמזרח התיכון.

## היסטוריה
חנות סאנגלאס האט הראשונה נפתחה בשנת 1971 כאשר האופטומטריסט סנפורד ל. זיף הקים דוכן עצמאי בקניון דדלנד במיאמי. הצלחת הדוכן הזה הניעה את זיף לפתוח סניפים נוספים של סאנגלאס האט במיאמי, ובשנת 1986, זיף פתח כ-100 סניפים של סאנגלאס האט, והשיג מכירות של 24 מיליון דולר בשנה.

בשנת 1986, זיף מכר 75% ממניות סאנגלס האט לחברת ההשקעות קונטיקט קיד, קאם ושות' תמורת 35 מיליון דולר. זיף שמר על צוות הניהול הקיים של החברה והעביר חלק מהבעלות לבנו, דין. לאחר הרכישה החלקית, העסק הוקם תחת השם סאנגלאס האט אינטרנשיונל בע"מ.
[ממוזער|דוכן סאנגלאס האט בקניון אוקספורד ואלי, [פנסילבניה]]
זיף פרש מסאנגלאס האט בשנת 1989. הוא ומשפחתו שמרו על 25 אחוזים מהעסק, אך לא היו מעורבים עוד בתפעולו השוטף. הם שמרו על האחזקה עד 1991, אז מכירות החברה השנתיות עברו את רף ה-100 מיליון דולר, ומשפחת זיף מכרה את החלק בסאנגלאס האט שנותר בשליטתם.

בשנת 1993, חברת סאנגלאס האט אינטרנשיונל בע"מ הפכה לחברה ציבורית, עם הנפקה ראשונית לציבור של 70 מיליון דולר, ובשנת 1996, חברת סאנגלאס האט החזיקה בנתח של 30 אחוז משוק משקפי השמש בארצות הברית. החברה החלה גם למכור שעונים תחת השמות Watch Station, Watch World, וכחנויות משולבות של סאנגלאס האט ו-Watch Station.

סאנגלאס האט נכנסה לתחום המסחר האלקטרוני בשנת 1998, פברואר 2015, כאשר הוסיפה את האפשרות לרכוש משקפי שמש לאתר האינטרנט שלה בארצות הברית.

בפברואר 2001, קבוצת לוקסוטיקה רכשה את סאנגלאס האט, תמורת 653 מיליון דולר כולל חובות ורכשה 1,300 חנויות סאנגלאס האט, 430 חנויות משולבות של סאנגלאס האט ו-Watch Station, ו-228 חנויות שפעלו תחת השם Watch Station או Watch World.

תחת שליטתה של לוקסוטיקה, סאנגלאס האט שינתה את זהות המותג שלה כדי להדגיש את האופנה של משקפי השמש שמכרה. המיצוב מחדש החל בשנת 2003.

רשת Watch Station International נמכרה לחברת Fossil  בדצמבר 2007.

### בישראל
ביוני 2022 חתמה קבוצת פוקס על הסכם עם לוקסוטיקה המעניק לה רישיון בלעדי להקמה ולהפעלה של רשת חנויות המשקפיים סאנגלאס האט בישראל וביהודה ושומרון. פוקס תפתח 49 חנויות של המותג תוך שבע שנים. פעילות החברה בישראל החלה ב-2023.

נכון לאפריל 2025 לחברה 19 סניפים בישראל.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:משקפי שמש
קטגוריה:רשתות שיווק אמריקאיות
הבוגדים (תוכנית טלוויזיה אמריקאית) עונה 1

**הבוגדים עונה 1** היא העונה הראשונה של תוכנית המציאות האמריקאית "הבוגדים". העונה שודרה החל מ-12 בינואר עד 28 בפברואר 2023 בשירות הזרמת המדיה "Peacock" וכללה 11 פרקים. בעונה זו זכתה סירי פילדס בתור "בוגדת" ב-250,000$.

בישראל, העונה שוחררה לצפייה ב-18 באפריל 2024 ב-yes VOD.

## על העונה
בדומה לגרסה הבריטית של התוכנית, העונה צולמה בטירת ארדרוס שנמצאת בסקוטלנד והופקה על ידי חברת ההפקה "Studio Lambert".

בעונה השתתפו 20 משתתפים, כאשר חצי מהם משתתפי עבר בריאליטי וחצי מהם אנשים אנונימיים.

ביום הראשון של הצילומים, קווין גרין, אחד ממשתתפי העונה, התגלה כחולה COVID-19 ולכן הוחלף על ידי ג'רלדין מורנו.

## מתמודדי העונה
;מקרא צבעים

## קופת המשחק

## טבלת הדחות
;מקרא צבעים

;הערות

## מספר הצבעות למתמודד

## פרקים

## ביקורת
העונה זכתה לביקורות חיוביות מצד המבקרים על קאסט המתמודדים, הפורמט והתפאורה.

העונה קיבלה באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" דירוג של 95% על סמך 22 ביקורות מבקרים, כאשר קונצנזוס המבקרים הגדיר את העונה בתור .

בן בירון בראודה מאתר "וואלה" שיבח את התוכנית וכתב: .

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:Peacock: תוכן מקור
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה אמריקאיות מבוססות על פורמט הולנדי
נשל הנחש

"**נשל הנחש**" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע הזמר-יוצר הישראלי **[[מאיר אריאל]]**. השיר הופיע לראשונה באלבומו השלישי, ירוקות (1988, CBS), ונמשך 7:07 דקות – אורך חריג לשיר רדיו באותה תקופה. אף על פי שהושמע בתחילה בעיקר בתחנות אלטרנטיביות, הוא הפך במרוצת השנים לאחד הסמלים המובהקים של אריאל ולשיר קאנוני ברוק הישראלי.

## רקע וכתיבה
נשל הנחש נכתב במהלך העבודה על "ירוקות" ונחשב שיר פרידה מאביו של אריאל, שנפטר בסוף שנות ה־80. בפזמון שילב אריאל את האמירה התלמודית "תעזבנו יום – יעזבך יומיים", ביטוי שנהג אביו לצטט.

הדימוי המרכזי – נחש הפושט עור ישן ונולד "כמו חדש" – משקף, לדברי אריאל, תשוקה להתחדשות אישית וליציאה ממעגלי קיבעון. נוסף על כך סוף שנות ה-80 הייתה תקופת השיא ב"משבר הקיבוצים", תקופה שבה עברו הקיבוצים ממודל חיים סוציאליסטי־קומוניסטי לצורת חיים מופרטת וקפיטליסטית יותר, שינוי שהשפיע עמוקות על אריאל והתבטא היטב בשיר ("הנמלה העניינית אותי מודדת").

## תוכן ומבנה
השיר הוא מונולוג לירי־סיפורי הבנוי מבתים ארוכים ומורכבים מבחינה לשונית, עם חריזה כפויה ושעשועי מלים אופייניים לאריאל. בין הבתים חוזר פזמון ההזהרה האבהי, המקטין בכל חזרה את מרווח הזמן ("שנתיים", "חודשיים", "שעתיים") ומחדד את תחושת הדחיפות. הפרשנות הרווחת רואה בכך ביקורת על מרוץ החיים המודרני ועל המחיר שבחוסר היצמדות ל"עגלה" החברתית, בעוד אחרים מדגישים קריאה אופטימית לשינוי אישי ולחמלה.

## הפצה וקבלה
בהוצאתו המקורית לא נחשב השיר ללהיט, אך צבר קהל מעריצים בזכות הופעות חיות וכתבות רדיו של יואב קוטנר. נקודת המפנה הציבורית התרחשה ב־1990, כאשר הזמר ערן צור שר אותו בפסקול הסרט "שורו" של שבי גביזון; הביצוע הוקרן בסרט עצמו וזכה להשמעות רבות.

ב־2019 ציין קוטנר במופע המחווה "מאיר אריאל חי וקיים" כי "נשל הנחש" הוא "שער הכניסה" לדור חדש של מאזינים, והדגיש את מרכזיותו ברפרטואר של היוצר.

## גרסאות כיסוי ועיבודים בולטים
* 1990 – ערן צור, פסקול "שורו".
* 2011 – פרויקט "תו ראשון": קבוצה של אמנים צעירים בהפקה של עמותת "תו ראשון".
* ביצועים תכופים בערבי-מחווה משפחתיים של שחר ורן אריאל, וכן גרסאות חיות של דיקלה, ברי סחרוף, חנן בן ארי ואחרים במופעי הזיכרון השנתיים.

## מורשת והשפעה
המוטיב של "העגלה הנוסעת" ושל התחדשות באמצעות "פישוט העור" הפך מטבע לשון תרבותי. השיר נלמד בקורסים אקדמיים על פזמונאות עברית וצוטט בחיבורים פילוסופיים ופסיכולוגיים העוסקים בשינוי אישי. אריאל עצמו נהג לפתוח בו את הופעותיו בראשית שנות ה־90.

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על נחשים
דיוקן המלכה שארלוט (בנג'מין וסט)

**דיוקן המלכה שארלוט** הוא ציור שמן על קנבס מאת האמן האמריקאי-בריטי בנג'מין וסט, שנחתם ומתוארך לשנת 1779. הציור מציג את המלכה שארלוט, רעייתו של המלך ג'ורג' השלישי. וסט יצר עבורם כזוג של דיוקנאות ממלכתיים תואמים. שני הדיוקנים צוירו באותה שנה ותועדו לראשונה תלויים זה לצד זה באולם הקהל של המלך בארמון המפטון קורט.

## תיאור היצירה
בציור מתוארת המלכה כשהיא עומדת בחלל פנים דמיוני, שאינו מייצג מקום ממשי. הבחירה בחלל אידיאלי זה מעניקה לדמות ממד טקסי ומרוחק, בהתאם לאופי הדיוקן הרשמי. המלכה מתוארת בעמידה – ולא בישיבה – דבר שמחזק את תדמיתה כדמות סמכותית ובעלת נוכחות ציבורית. כתרה מונח בצד ימין של הקומפוזיציה, באופן המאזן את כתרו של המלך, שמופיע בציורו התואם בצדו השמאלי. הסידור הסימטרי הזה מדגיש את חשיבותה של המלכה בתפקידה הממלכתי ואת היותה שותפה ליציבות מוסד המלוכה.

[ימין|ממוזער|[דיוקן ג'ורג' השלישי (בנג'מין וסט, 1779)|דיוקן ג'ורג' השלישי. הדיוקן של שארלוט נוצר כדיוקן זוגי רשמי לצד דיוקן מקביל של המלך ג'ורג' השלישי מאת וסט, וצויר גם הוא בשנת 1779. שניהם הוצגו יחד באולם הקהל של המלך בארמון המפטון קורט.]]

## תיאור הילדים והמרכיב המשפחתי
ברקע הציור נראים שלושה עשר מילדי בני הזוג המלכותי, אשר נולדו עד לשנת 1779 (הנסיך אלפרד והנסיכה אמיליה נולדו לאחר מכן). ייצוג הילדים מדגיש את אופיה הביתי של המלכה ואת תפקידה כאם, כחלק בלתי נפרד מתדמיתה הציבורית. במרכז נראה ילדם הצעיר ביותר באותה עת, הנסיך אוקטבייוס, אשר נולד ב־23 בפברואר 1779. הופעתו בציור מעידה כי הציור הושלם רק לאחר תאריך זה, דבר המרמז על עדכניותו ועל תיאום הדוק בין האמן לבין בית המלוכה.

הנסיך אוקטבייוס רוכב בעגלת ילדים קטנה (פאייטון), הנמשכת על ידי הנסיך ארנסט ונדחפת על ידי הנסיך אדולפוס. הנסיך אוגוסטוס שוכב על הקרקע ומשחק עם כלב. מאחוריהם עומדות הנסיכות מרי וסופיה, ואילו שלוש הנסיכות הבכורות – שארלוט, אוגוסטה ואליזבת – ניצבות בשורה נוספת מאחור. בצד ימין של הציור נראה הנסיך ויליאם במדי ימאי צעיר, עונד את הסרט והכוכב של מסדר הדרדר, ולצדו הנסיך אדוארד. בצד שמאל ניצבים נסיך ויילס והנסיך פרידריק, כשהם לובשים מדי וינדזור עם הסרט והכוכב של מסדר הבירית. תיאור הילדים על פי תפקידיהם, גילם ולבושם הממלכתי נועד לשלב בין דימוי משפחתי לבין סמלים ממלכתיים של נאמנות, מעמד וירושת שלטון.

## הרקע הארכיטקטוני
בנוף הרקע של הציור נראית החזית הדרומית של טירת וינדזור. בקדמת התמונה מופיע מבנה מוארך וצר – "לודג' המלכה" – שנבנה בשנות ה־70 של המאה ה־18 עבור המשפחה המלכותית, לאחר שהטירה הייתה מוזנחת במשך דורות קודמים. הכללת המבנה בציור מעניקה להקשר ההיסטורי של המקום ממד ויזואלי, ומציגה את המעבר ממבנים ישנים ומוזנחים לבנייה חדשה, פרטית ומשפחתית. הלודג' נהרס לימים על ידי המלך ג'ורג' הרביעי.

## חתימה ותולדות התצוגה
הציור חתום ומתוארך בפינה: Benj. West / 1779. הוא הוזמן על ידי המלך ג'ורג' השלישי והמלכה שארלוט. בשנת 1792 תועד הדיוקן בחדר השינה של המלכה בטירת וינדזור, ובהמשך הוצג בחדר הציור של המלכה בארמון המפטון קורט בשנים 1835 (מס' 417) ו־1861 (מס' 498), כחלק מאוספי הארמון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:כלבים באמנות
קטגוריה:שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ בתרבות
קטגוריה:בנג'מין וסט: ציורים
מוסא סומאנו

**מוסא סומאנו** (בצרפתית: **Moussa Soumano**; נולד ב-9 ביולי 2005 בצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת נאק ברדה.

## קריירת מועדונים
סומאנו גדל במחלקות הנוער של רד סטאר ואז'אקסיו. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של אז'אקסיו, ובשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית.

## חיים אישיים
סומאנו נולד בצרפת לאב מאלי ולאם איווארית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני נאק ברדה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2005
פליפה לויולה

**פליפה איגנסיו לויולה אולאה** (בספרדית: **Felipe Ignacio Loyola Olea**; נולד ב-9 בנובמבר 2000 בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר בפיזה מהסרייה א' בהשאלה מאינדפנדיינטה ובנבחרת צ'ילה.

## קריירת מועדונים
לויולה גדל במחלקת הנוער של קולו-קולו. בעונת  הושאל לפרננדס ויאל מהליגה הצ'יליאנית השלישית, ולאחר שעזר לקבוצה להעפיל לליגת המשנה הצ'יליאנית, הוחתם על חוזה קבוע במועדון.

בעונת  הושאל לואפיצ'יטו מליגת העל הצ'יליאנית בעסקה שכללה סעיף רכישה. הוא זכה עם הקבוצה בליגת העל הצ'יליאנית בעונה זו, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע במועדון.

ב-10 באוגוסט 2024 חתם על חוזה לארבע שנים באינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית.

ב-20 בינואר 2026 הושאל לויולה לפיזה מהסרייה א' עד לתום העונה עם סעיף חובת רכישה. ב-31 בינואר ערך לויולה את הבכורה שלו בפיזה ובסרייה א' בהפסד 1–3 לססואולו. ב-13 בפברואר 2026 כבש לויולה את שער הבכורה שלו בפיזה בהפסד 1–2 למילאן בליגה. 

## קריירה בין-לאומית
לויולה זכה עם נבחרת צ'ילה עד גיל 23 במדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה בשנת 2023.

ב-17 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה, בהפסד 3-0 לנבחרת ונצואלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026 - אמריקה הדרומית.

## תארים
;ואפיצ'יטו
* אליפות צ'ילה (1): 2023

;נבחרת צ'ילה עד גיל 23
* מדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים (1): סנטיאגו דה צ'ילה 2023

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני פיזה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-2000
חזרתו של ג'ורג' הרביעי לגריניץ' מסקוטלנד

**חזרתו של ג'ורג' הרביעי לגריניץ' מסקוטלנד** (באנגלית: **The Return of George IV to Greenwich from Scotland**) הוא ציור מאת האמן הבריטי ויליאם אנדרסון, המתאר את חזרתו של המלך הבריטי ג'ורג' הרביעי מהביקור ההיסטורי שערך בסקוטלנד בשנת 1822.

## רקע היסטורי
בין 15 ל-29 באוגוסט 1822 ערך המלך ג'ורג' הרביעי ביקור ממלכתי באדינבורו . זה היה הביקור הראשון של מלך בריטי מכהן בסקוטלנד כמעט זה 200 שנה. לביקור הייתה משמעות סמלית, שכן היה זה הביקור המלכותי הראשון מאז הכתרתו של צ'ארלס השני בסקוטלנד בשנת 1651, וכן הראשון מאז חוקי האיחוד של 1707 שאיחד את פרלמנט אנגליה עם זה של סקוטלנד ויצר את הממלכה המאוחדת.

## תיאור הציור
בציור, ג'ורג' הרביעי מתואר ברגע שבו הוא מועבר בסירה אל שער המים של בית החולים גריניץ' בלונדון, לאחר שירד מהיאכטה המלכותית "Royal George", העוגנת ברקע. בחזית היצירה נראות שתי גונדולות טקסיות לונדוניות. באחת מהן, בצד ימין, נראים סמל עיריית לונדון על ירכתיה ולהקת נגנים קטנה על גג הקרון. לאורך קו החוף נאסף קהל צופים הצופה בחזרת המלך. הציור מרמז כי גם היציאה המקורית של המלך למסע נעשתה מגריניץ'.

היצירה מציגה רגע טקסי וייצוגי בחייו של המלך ג'ורג' הרביעי, ומדגישה את הפאר וההדר שנלוו למעמד המלוכה הבריטית בראשית המאה ה-19.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורי היסטוריה
מיכאילו צבטקוביץ'

**מיכאילו צבטקוביץ**' (בסרבית: **Михајло Цветковић**; נולד ב-10 בינואר 2007 בניש שבסרביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אנדרלכט ובנבחרת סרביה.

## קריירת מועדונים
צבטקוביץ' גדל במחלקת הנוער של שאמפיון ניש, ובשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של צ'וקאריצ'קי. בחודש ינואר 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, ובחודש פברואר 2023 האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2026. ב-4 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה והבקיע שער שוויון מאוחר בתיקו 2-2 נגד ז'לייזניצ'אר פנצ'בו במסגרת המחזור השישי בליגת העל הסרבית לעונת . בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-23 באפריל 2025 חתם באנדרלכט מליגת העל הבלגית, אליה הצטרף ב-1 ביולי.

## קריירה בין-לאומית
ב-20 במרץ 2025 ערך צבטקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוסטריה במסגרת ליגת האומות 2024/2025.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני צ'וקריצ'קי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-2007
דיוקן ג'ורג' השלישי (בנג'מין וסט, 1779)

**דיוקן ג'ורג' השלישי** הוא ציור שמן ממלכתי מאת האמן האמריקאי-בריטי בנג'מין וסט, אשר נחתם והושלם במחצית השנייה של שנת 1779. הדיוקן צויר עבור המלך ג'ורג' השלישי ונועד להציגו כמנהיג צבאי סמכותי בתקופה של משבר לאומי. הציור מהווה חלק מצמד של דיוקנאות רשמיים – של המלך ושל המלכה שארלוט – אשר נועדו מראש לתלייה באולם הקהל של המלך בארמון המפטון קורט. יצירה זו נחשבת לדיוקן השאפתני והמרשים ביותר של המלך מבין יצירותיו של וסט, והיא מתארת את ג'ורג' השלישי כלוחם בטוח בעצמו המחזיק תוכנית של פריסת כוחות.

## הופעת המלך והקשר צבאי
בדיוקן זה בוחר המלך ג'ורג' השלישי להופיע שלא בגלימות מלכותיות ולא עם כתרו, אלא כשהוא לבוש מדים צבאיים. בידו הוא אוחז מסמך – תוכנית לפריסת כוחות צבאיים – והבעת פניו משדרת ביטחון ושליטה. הציור נועד לציין את אירועי קיץ 1779, כאשר עמד המלך בחזית המאמץ הלאומי לנוכח איום ממשי של פלישה משולבת מצד ציי צרפת וספרד.
[250px|ממוזער|ימין|[דיוקן המלכה שארלוט (בנג'מין וסט)|דיוקן המלכה שארלוט, הציור מהווה חלק מצמד של דיוקנאות רשמיים – של המלך ושל המלכה שארלוט – אשר נועדו מראש לתלייה באולם הקהל של המלך בארמון המפטון קורט.]]

## הדמויות הנוספות והרקע האופרטיבי
במרכז הקומפוזיציה מופיעים שני קצינים רמי דרג כשהם רכובים על סוסים: ג'פרי אמהרסט, ברון אמהרסט הראשון, המפקד העליון של כוחות היבשה בתקופה זו, הלבוש במדי גנרל עם סרט אדום וכוכב מסדר האמבט; ולצדו המרקיז החמישי מלות'יאן, ויליאם קר, הלבוש במדי מייג'ור גנרל עם סרט ירוק וכוכב מסדר הדרדר. לצדם מופיע גם משרת בלבוש מלכותי, האוחז בסוסו של המלך. ברקע נראה מחנה צבאי הממוקם על שפת הים, ואוניות מלחמה, ובהן ה־Royal George, אשר יורה מטח כבוד למלך. אמהרסט, בתפקידו כמפקד, זימן מיליציות אזוריות ופרס תוכנית הגנה, שבמסגרתה הופקד רגימנט הדרגונים הקלים ה־15 על סיורים לאורך חופי קנט וסאסקס - יחידה הנראית גם היא בתמונה.

## הקשר היסטורי רחב
הדיוקן צויר על רקע מלחמת העצמאות האמריקאית, במהלכה ניהל ג'ורג' השלישי מדיניות נוקשה כלפי המושבות. ביוני 1779, חרף הצטרפות ספרד למלחמה נגד בריטניה, נותר המלך אופטימי בנוגע לסיום הסכסוך. הוא הביע את התנגדותו לכל ניסיון לפיוס שלא יגיע מצד המורדים עצמם, ותיאר את האמריקאים כילדים סוררים שיש להשיבם לחיק האימפריה מתוך תחושת תבוסה. המלך ציפה שהכוחות הבריטיים יצליחו ללחוץ על המורדים מן החזית, בשילוב מתקפות של בני ברית אינדיאניים מן העורף. לקראת סוף יולי איימה פלישה של הציים הצרפתי והספרדי, אך היא לא יצאה אל הפועל, בין השאר בשל מגפות שהתפשטו בקרב אנשי הצוות.

## מיקום התצוגה
הציור צויר עבור המלך ג'ורג' השלישי והמלכה שארלוט, ותועד לראשונה באולם הקהל של המלך בארמון המפטון קורט בשנת 1819. לאחר מכן הועבר לחדר הציור של המלכה בארמון זה, שם הופיע ברשימות האוסף בשנים 1835 (מס' 414) ו־1861 (מס' 494). נכון לשנת 2019, מוצג הדיוקן בגלריה המזרחית של ארמון בקינגהאם.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ג'ורג' השלישי בציורים
קטגוריה:בנג'מין וסט: ציורים
דייגו לונה (כדורגלן)

**דייגו אנחל לונה** (באנגלית: **Diego Angel Luna**; נולד ב-7 בספטמבר 2003 בסאניווייל שבקליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל סולט לייק מה-MLS ובנבחרת ארצות הברית.

## קריירת מועדונים
לונה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פאלו אלטו SC, ובשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של סן חוזה ארת'קווייקס. בשנת 2018 הצטרף לאקדמיה של ברצלונה באריזונה.

ב-5 באפריל 2021 חתם לונה באל פאסו לוקומוטיב מה-USL. הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים.

ב-2 ביוני 2022 חתם בריאל סולט לייק מה-MLS. ב-5 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לוונקובר וייטקאפס במסגרת הליגה לעונת .

## קריירה בין-לאומית
לונה שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית.

ב-20 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בהפסד 0–1 לנבחרת סלובניה במשחק ידידות.

## חיים אישיים
לונה נולד בסאניווייל שבקליפורניה, ארצות הברית, למשפחה ממוצא מקסיקני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מונרכס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סולט לייק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2025
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
אופרקולום (מוח)

ממוזער| אדום: אזור ברודמן 41, ירוק: אזור ברודמן 42. הערה 1: BA41 גובל במצד הדיאלית באזור 52 ובצד הפוסטריורי באזור 42. הערה 2: pSTG הוא החלק האחורי של קורטקס הטמפורלי העליון.

**אנטומיה של המוח האנושי – אופרקולום** (בלטינית: "מכסה קטן"; רבים: אופרקולה) מציין את האופרקולום הקדמי, הטמפורלי או הקודקודי. יחד הם מקיפים את האינסולה ויוצרים את האופרקולום הרולנדי. המונח מתאר גם את האופרקולום העורפי, חלק מהאונה העורפית.

האינסולה נמצאת עמוק בסולקוס הצידי ומוקפת בחריץ הסולקוס המעגלי. היא מכוסה על-ידי האופרקולה האינסולרית.

חלק מהאונה הקודקודית, "הכיסוי הקודקודי-מצחי", מכסה את החלק העליון של האינסולה במבט קדמי-לאחורי. האופרקולה שוכנת על הפיתול הקדם-מרכזי והפוסט-מרכזי משני צדי הסולקוס המרכזי. חלק האופרקולום הקודקודי יוצר את תקרת הסולקוס הצידי ומשמש קליפת מוח סומטוסנסורית משנית.

## התפתחות
האופרקולה האינסולרית מתחילה להתפתח בין השבוע ה־20 לשבוע ה־22 להריון. בשבועות ה־14 עד ה־16 של התפתחות העובר האינסולה מופיעה על פני השטח, ובשלב מתקדם היא מכוסה לחלוטין על-ידי האופרקולה.

## דיווחי מקרה
### מוחו של אלברט איינשטיין
הדיון נותר פתוח לגבי קיומה של אופרקולה פריאטלית במוחו של אלברט איינשטיין. פאלק ועמיתיו מצאו ראיות לאופרקולה פריאטלית; וויטלסון ועמיתיו קבעו אחרת.

## לקריאה נוספת

* 
* 


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:המוח הגדול
קטגוריה:אלברט איינשטיין
המלכה שארלוט עם שני בניה הבכורים (אלן רמזי)

**המלכה שארלוט עם שני בניה הבכורים** (באנגלית: **Queen Charlotte with her Two Eldest Sons**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הסקוטי אלן רמזי, המתוארך לשנים 1764–1769. היצירה שמורה באוסף המלכותי הבריטי ומוצגת כיום ב"חדר הירוק לציור" שבארמון בקינגהאם.

## תיאור היצירה
הציור מתאר את המלכה שארלוט, רעייתו של המלך ג'ורג' השלישי, ישובה לצד ספינט אנגלי – כלי מקלדת מוקדם, אשר ייתכן שנבנה בידי ג'ון היצ'קוק סביב שנת 1750, בדומה לכלי המצוי במוזיאון הקולג' המלכותי למוזיקה. על גבי הכלי מונחים קופסת מלאכה ועותק של ספרו של ג'ון לוק, מחשבות אחדות אודות החינוך. לצידו נשען פורטפוליו ובו רישומים. המלכה אוחזת בבנה השני, הנסיך פרדריק, (1763–1827), שלימים יהיה הדוכס מיורק. לצידה עומד בנה הבכור, הנסיך ג'ורג', נסיך ויילס (1762–1830), אשר יהפוך לימים למלך ג'ורג' הרביעי. הנסיך מחזיק בקשת, ולצידו תוף. שני הילדים לובשים שמלות, כמקובל עבור ילדים צעירים בתקופה זו שטרם עברו לבוש גברי.

אחד המאפיינים החריגים ביצירה הוא העובדה שהדמויות צוירו על פני שלושה חלקי בד נפרדים שחוברו זה לזה. ייתכן כי הדבר נבע מהצורך לשנות את הקומפוזיציה במהלך זמן העבודה, עקב גדילתו המהירה של הנסיך ג'ורג'.
[250px|ממוזער|ימין|[המלכה שארלוט (1744–1818) עם שני בניה הבכורים, דיוקן של המלכה מעשה ידי יוהאן זופאני]]
אלן רמזי הובא לידיעת המשפחה המלכותית באמצעות פטרונו, ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט, אשר בשנת 1758 הזמין ממנו דיוקן של ג'ורג' השלישי בעת שהיה נסיך ויילס. לאחר עלייתו של ג'ורג' השלישי לכס המלוכה בשנת 1760, מונה בשגגה הצייר ג'ון שקלטון, שנפטר ב-1767, מחדש לתפקיד הצייר המלכותי הראשי. רמזי קיבל את התואר "אחד מהציירים הראשיים להוד מלכותו" (One of His Majesty’s Principal Painters in Ordinary), ושימש בפועל כציירו האישי של המלך. מינויו נתמך על ידי המלך עצמו, אשר סירב להצעה לשבת מול הצייר ג'ושוע ריינולדס באומרו: "מר רמזי הוא הצייר שלי, אדוני".

באותה תקופה הוצג גם הצייר יוהאן זופאני בפני המלך ג'ורג' השלישי, אך בשונה מזופאני שהיה בראשית דרכו, רמזי היה כבר בן חמישים כאשר החל לפקח על הפקת עותקים רבים של דיוקנאות רשמיים של המלך והמלכה. עקב כך, מספרן של יצירות דיוקן מקוריות מאת רמזי באוסף המלכותי מועט, והציור הנוכחי נחשב לאחת מהן, לצד שלושה דיוקנאות נוספים בני שלושה רבעים של בני משפחת המלכה.

היצירה נחשבת לדוגמה מובהקת לפורטרט בריטי מעידן הנאורות, והיא מתקרבת באיכותה לרמת העידון, הדיוק והאלגנטיות של הפורטרט הצרפתי בן התקופה.

## היסטוריית הרכישה והצגת היצירה
הציור ככל הנראה הוזמן על ידי המלך ג'ורג' השלישי או המלכה שארלוט. הוא נרשם לראשונה ברשומות האוסף המלכותי בשנת 1795, עם העברתו מגלריית המלך שבארמון קנזינגטון אל אולם הנשפים של המלכה בטירת וינדזור. הוא מופיע ברשימות האוסף גם בשנים 1813 ו־1816, ותועד באיורים שבספר "Royal Residences" מאת ויליאם פיין, שפורסם בשנת 1819. כיום מוצגת היצירה כחלק מהתצוגה הפומבית של האוסף המלכותי הבריטי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:דיוקנאות של משפחת המלוכה הבריטית
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים באוסף המלכותי של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ בתרבות