open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Three Six Five

"**Three Six Five**" ("**365**") הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. השיר הוא הסינגל הראשון מתוך *[[Ei8ht]]*, אלבומה השמיני של הלהקה. השיר יצא לאור ב-24 בינואר 2025, כסינגל הרשמי הראשון מתוך האלבום.

## תוכן השיר
השיר הוא שיר געגועים, במסגרתו מספר הזמר על החרטה שהוא מרגיש על כי לא הצליח לשמור על מערכת היחסים שלו שהתפרקה לאורך השנה האחרונה, ועל תקוותו כי במהלך השנה הבאה יצליח להחזיר את הגלגל לקדמותו. במהלך הפזמון החוזר מציין הדובר כי "אם הייתי יכול לתפוס טרמפ על מכונת זמן, הייתי מביא אותך איתי לכאן, ולא הייתי צריך לראות אותך נעלמת", ומסיים בתקווה לעתיד במילים "הרבה יכול לקרות בשנה".

המסר שמעביר השיר הוא שעל האדם להפסיק לבזבז זמן, ועליו להתמקד ברגעים שמביא עמו ההווה.

בראיון שנערך בסוף חודש ינואר ציין אריק בס כי השיר נכתב על רקע כמה אובדנים שחווה בחייו, ביו השאר מותו של אביו, גיסתו שנפטרה לאחר מאבק ממושך בסרטן, דודתו שאותה הגדיר כאמו השנייה, ודאג מק'קין שהיה המנטור שלו. כל אלו נפטרו במרוצת תקופה של שנתיים, ולכן המשפט החוזר בשיר "הרבה יכול לקרות בשנה" ("A Lot Can Happen in a Year"). בס ציין כי השיר אישי מאוד, והוא בעל משמעות רבה עבורו.

## הפצה
ב-9 בנובמבר 2024 ביצעה הלהקה את השיר לראשונה בהופעה במסה, אריזונה.

בערב חג המולד פרסמה הלהקה טיזר בחשבון האינסטגרם שלה, ובו התאריך 1 בינואר, ואחריו תמונות של חברי הלהקה באולפן הקלטות. בהמשך רמזה הלהקה בסטורי כי השיר 365 מוכן להפצה. בסופו של דבר הוציאה הלהקה ב-1 בינואר 2025 רק את הפזמון של השיר ברשתות החברתיות ואתגרה את עוקביה להשתמש בו כרקע לפוסט סיכום שנה.

ב-17 בינואר 2025 הודיעה הלהקה רשמית כי השיר ייצא לאור ב-24 בינואר, יחד עם סינגל נוסף, "Dance, Kid, Dance".

הקליפ הרשמי לשיר, קליפ המתאר את מסע ההופעות של הלהקה, יצא לאור ב-17 באוקטובר 2025.

## קבלה ומצעדים
עם צאתו נכנס השיר לרשימת שמונת השירים החדשים בעלי הסיכוי הרב ביותר להפוך ללהיטים בחברת Sirius XM, ויום לאחר מכן הגיע למקום הראשון במצעד הרוק היומי של אייטונס.

שבוע לאחר צאתו התברג במצעדי הבילבורד, במקום ה-33 במצעד האלטרנטיב איירפליי, במקום ה-35 במצעד הרוק והאלטרנטיבי, ובמקום ה-44 במצעד האקטיב רוק של מדיהבייס. מעט לאחר מכן נכנס גם למצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד, למרות שלא הופץ רשמית לתחנות המשדרות שירי רוק.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2025
קטגוריה:סינגלים מ-2025
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פופ רוק
הדוכס הגדול של לוקסמבורג

**הדוכס הגדול של [[לוקסמבורג]]** הוא ראש המדינה של לוקסמבורג. לוקסמבורג היא דוכסות גדולה מאז 15 במרץ 1815, אז נוסדה משטחה של דוכסות לוקסמבורג לשעבר.

## תפקיד חוקתי
חוקת לוקסמבורג מגדירה את עמדתו של הדוכס הגדול:

: "הדוכס הגדול הוא ראש המדינה, סמל לאחדותה, וערב לעצמאות לאומית. הוא מפעיל את הסמכות המבצעת בהתאם לחוקה ולחוקי המדינה".

לאחר שינוי חוקתי (לסעיף 34) בדצמבר 2008 כתוצאה מוטו של אנרי להסכים לחוק המאפשר המתת חסד, החוקים אינם דורשים יותר את הסכמתו הרשמית של הדוכס הגדול (המרמזת על "אישור") אלא תפקידו נותר לפרסם את החוק.

## משכורת
הדוכס הגדול אינו מקבל משכורת, אך המשפחה הדוכסית הגדולה מקבלת מדי שנה 300,000 פרנקי זהב (281,000 יורו) עבור השירות כדוכסים גדולים. בשנת 2017, תקציב לוקסמבורג כלל 10.1 מיליון אירו עבור עלויות משק הבית של הדוכס הגדול.

## ירושה
הירושה לכס המלכות נשלטה על ידי החוק הסאלי, כפי שהוכתב על ידי הסכם משפחת נסאו, שאומץ לראשונה ב-30 ביוני 1783. הזכות למלוך על לוקסמבורג הועברה עד יוני 2011 בבכורה אגנטית-קוגנטית בתוך בית נסאו, כפי שנקבע בחוק הסופי של קונגרס וינה משנת 1815 וכפי שאושר על ידי הסכם לונדון מ-1867. ניתן לתקן את הסכם משפחת נסאו עצמו בהליך החקיקה הרגיל, לאחר שהיה כך ב-10 ביולי 1907 כדי לא לכלול את סניף בית הרוזן ממרנברג, שהיה צאצא נישואים מורגנטיים.

## רשימת הדוכסים הגדולים
### בית אורנג'-נסאו

### בית נסאו-ויילבורג
על פי הסכם משפחת נסאו משנת 1783, השטחים של משפחת נסאו באימפריה הרומית הקדושה בזמן ההסכם (דוכסות נסאו) היו כבולים על ידי החוק הסאלי למחצה, שהתיר ירושה לנקבות או דרך קו הנקבה רק עם הכחדה של גברים בני השושלת. כאשר מת ויליאם השלישי והשאיר רק את בתו וילהלמינה כיורשת, כתר הולנד, שלא היה כבול לברית המשפחתית, עבר לידי וילהלמינה.

בשנת 1905, אחיו למחצה הצעיר של הדוכס הגדול אדולף, הנסיך ניקולאוס וילהלם מנסאו, מת, לאחר שהותיר את הבן גאורג ניקולאוס, הרוזן פון מרנברג, שנולד מנישואים מורגנטיים, ולכן לא היה חבר בבית נסאו באופן חוקי. בשנת 1907, בנו יחידו של אדולף, גיום הרביעי, השיג חוק המאשר את זכותה של בתו הבכורה, מארי אדלייד, לעלות על כס המלכות בזכות היעדר זכרים שושלתיים שנותרו בבית. של נסאו, כפי שנקבע במקור בהסכם משפחת נסאו. היא הפכה למלך האישה השלטת הראשונה של הדוכסות הגדולה עם מות אביה ב-1912, ועם ויתור על הכס ב-1919, יורשה אותה אחותה הצעירה שרלוט, שנישאה לפליצ'ה, נסיך דוכסות פארמה לשעבר.

## קישורים חיצוניים

* 

## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:דוכסים גדולים של לוקסמבורג
מרווין ממאדים

**מרווין ממאדים** (באנגלית: **Marvin the Martian**) הוא דמות חוצנית מסדרת לוני טונס ומרי מלודיס. הוא מופיע לעיתים קרובות כנבל בסרטים מצוירים ובמשחקי וידאו, וחובש קסדה וחצאית של חייל רומאי. הדמות דובבה, בין היתר על ידי מל בלאנק, ג'ו אלסקי , בוב ברגן  ואריק באוזה .

## אודות הדמות
הדמות של מרווין ממאדים הופיעה לראשונה בסרט המצויר "Haredevil Hare" משנת 1948 , בו מרווין משחק כאויבו של באגס באני. הוא המשיך להופיע בארבע סרטים נוספים שהופקו בין 1952 ל-1963.

עיצובו של מרווין התבסס על שריון, בדומה לזה של אל המלחמה הרומי מארס.

השם מרווין מעולם לא הוזכר בסרטים הקצרים המקוריים - הוא כונה מפקד הצלחת המעופפת X-2, בסרט "The Hasty Hare" משנת 1952, ולעיתים כונה "אנטוורפן" בחומרי קידום מכירות. עם זאת, בשנת 1979, לאחר שהדמות משכה עניין מסחרי, השם "מרווין" נבחר לסרט "באגס באני במרדף בדרכים".

## סרטים
מרווין ממאדים הופיע בחמישה סרטים בין השנים 1948 ל-1963:
* *Haredevil Hare* (1948)
* *The Hasty Hare* (1952)
* *Duck Dodgers in the 24½th Century* (1953)
* *Hare-Way to the Stars* (1958)
* *Mad as a Mars Hare* (1963)

## קישורים חיצוניים

* 20px מרווין ממאדים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb **(באנגלית)**
* 20px|קישור= מרווין ממאדים, ברשת החברתית פייסבוק **(באנגלית)**
* 20px|קישור= מרווין ממאדים, באתר Pinterest **(באנגלית)**
* מרווין ממאדים, באתר Fandom **(באנגלית)**
*  **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:ספייס ג'אם
נמל התעופה הבין-לאומי אקטאו

**נמל התעופה הבין-לאומי אקטאו** (בקזחית: **Ақтау Халықаралық әуежайы**), לשעבר **שבצ'נקו-סנטרל**, הוא נמל תעופה בין-לאומי באזור מנגיסטאו, קזחסטן. הוא נמל התעופה הבין-לאומי העיקרי של העיר אקטאו.

נמל התעופה ממוקם כ- מצפון-מערב לאקטאו. הוא כולל מסוף נוסעים אחד ומסלול המראה אחד, ומשמש כבסיס פעילות עבור SCAT איירליינס.

ב-25 בדצמבר 2024, טיסה 8243 של אזרבייג'ן איירליינס, מטוס אמבראר E-Jets, התרסקה ליד נמל התעופה כשניסתה לבצע נחיתת חירום, והרגה 38 מתוך 67 הנוסעים שהיו על הסיפון.

## סקירה כללית
בנובמבר 1996 הוקמה חברת המניות המשותף Aqtau International Airport. התפתחות תעשיית הנפט באזור הכספי דרשה גידול בהיקפי ההובלה ואספקה מהירה של ציוד הכרחי לתעשיית הנפט. דבר זה הוביל לצורך בבנייה מחדש של שדה התעופה והגדלת קיבולת הנוסעים בטרמינל. עם מיליון נוסעים שעברו בו בשנת 2018, נמל התעופה היה השלישי העמוס ביותר בקזחסטן, אחרי נמל התעופה הבין-לאומי אלמטי ונמל התעופה הבין-לאומי נורסולטן נזרבייב, והיה שדה התעופה ה-50 העמוס ביותר במדינות הפוסט-סובייטיות.

## פעולות
נמל התעופה משמש 6 חברות תעופה שטסות ל-14 יעדים ב-4 מדינות שונות. שדה התעופה הוא המרכז העיקרי של SCAT איירליינס. בשנת 2018, הוא שירת 1,023,900 נוסעים, מה שהפך אותו לנמל התעופה השלישי העמוס ביותר בקזחסטן. היעד היחיד העמוס ביותר במספר נוסעים הוא אטירו. שדה התעופה מסוגל להכיל מטוסים בגודל של AN-124, בואינג 747, איליושין Il-76 וקלים יותר, כמו גם מסוקים מכל הסוגים. עם זאת, מטוסים קטנים יותר כמו איירבוס A319, בואינג 737 ו־CRJ-200 נפוצים יותר.

בשנת 2007 ניתנה לנמל התעופה תקופת זיכיון של 30 שנה לקבוצת ATM. החוזה כולל בניית מסוף נוסעים חדש. הטרמינל החדש הושלם ב-2009. הקיבולת הייתה 450 נוסעים לשעה והשטח הכולל של , כולל השטח שנכבש על ידי אולמות VIP ו-CIP.

הטרמינל מצויד במערכות אלקטרוניות ואלקטרומכניות. אלה כוללים סולמות טלסקופיים לנוסעים, מתלים לרישום אלקטרוני, HVAC (מערכת חימום וקירור), FIDS (יציאות מערכת התראות על לוח התוצאות האלקטרוני), סורקי רנטגן, טלוויזיה במעגל סגור, מעליות ומדרגות נעות.

## חברות תעופה ויעדים

## סטטיסטיקות
### נתוני נוסעים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קזחסטן: תעופה
אקטאו
אדר מירום

**אדר מירום** (נולד ב-11 במרץ 1983) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד בערד. שירת בצה"ל בפלחה"ן נח"ל.

החל את דרכו המקצועית בכתיבה לתוכניות טלוויזיה בשנת 2007, בצוות הכותבים של התוכנית "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10. בהמשך דרכו כתב לתוכניות סאטירה בטלוויזיה הישראלית, בהן "ארץ נהדרת" (עונות 7–8) ו"גב האומה" (עונות 5–11), בה שימש ככותב ראשי.

### קריירה
מירום יצר את הסדרות המקוריות "אנחנו במפה", "שקופים" ו"החיים הם תקופה קשה".

בנוסף, שימש ככותב ראשי בתוכניות טלוויזיה, בהן "בובה של לילה", "טאבו", "קיסריה אקספרס" ו"בובה של מדינה"

מירום כתב גם פרקים לסדרות דרמה כגון "הנחלה", לצד עבודתו בתוכניות בידור שונות כמו "מועדון לילה", "מחר שבת" ו"כוכבים בריבוע".

במרץ 2026 עלתה לשידור הסדרה תוצרת בית, שיוצריה הם מירום ועמרי עמית, בבימויו של גורי אלפי ובהשתתפותם של ששון גבאי, עידו קציר, שאדי מרעי, אדם גבאי, ליטל שוורץ, אלי חביב, סוזנה פפיאן, יניב ביטון ועזרא דגן.

מירום מרבה לכתוב בצוות ביחד עם עמרי עמית.

## חיים אישיים
מתגורר בתל אביב עם בת זוגו, הסופרת מגי אוצרי ועם בתם. מירום הוא נכדו של חיים מירום.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים

* 
* גיקונומי, ראיון עם אדר מירום, 23 בינואר 2016

## הערות שוליים

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
אליעזר בודנקין

**אליעזר בודנקין** (1910–1990) היה מהנדס, קצין בכיר והמפקד הראשון של להק הציוד של חיל האוויר. הוא הקים וניהל את תעשיות מחצבי ישראל (תמ״י). כמנכ״ל תמ״י יזם את הקמת פוספטים בנגב, חרסית וחול זך ומכרות נחושת תמנע. לאחר פרישתו מתמ״י הקים את בנק ירושלים.

## ביוגרפיה

למד בגימנסיה יהודית ‘תרבות‘. בגיל 18 נסע לגרנובל צרפת ללמוד הנדסה אזרחית. עם סיום לימודיו בשנת 1933 נסע לארץ ישראל והצטרף לחברת סולל בונה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי לחיל הנדסה והתקדם בדרגות עד דרגת קולונל כמפקד יחידת הנדסה. עם גמר המלחמה חזר לעבוד בסולל בונה ומונה למנהל עבודה. כמנהל עבודה פיקח בשנת 1946 על הקמת היישובים המבוצרים: כפר דרום, נירים, קיבוץ בארי, ותקומה במסגרת תוכנית הקמת 11 הנקודות בנגב. לאחר מכן היה בצוות של מקורות וסולל בונה שהניח את קו המים ל-11 הנקודות החדשות בנגב.

עם פרוץ מלחמת העצמאות בשנת 1948 התגייס לחיל האוויר והקים ביחד עם חברים את המערך הטכני של חיל האוויר שהחל את דרכו כאגף אפסנאות, אגף אחזקה והנדסה ושירות הבינוי. הוא שירת כמהנדס הראשי של חיל האוויר בדרגת אלוף-משנה. עסק בעיקר בבניית שדות התעופה של חיל האוויר, במיוחד שדות התעופה בנגב ושדה תעופה ׳חצרים׳. עם הקמת להק הציוד של חיל האוויר התמנה למפקדו הראשון.

הוא השתחרר מהצבא בשנת 1951 והתמנה למנהל בית החרושת למלט נשר בחיפה. בשנת 1952 הקים והתמנה למנכ"ל תעשיות מחצבי ישראל. בשנת 1952 הקימה מחצבי ישראל את חברת פוספטים בנגב. ב-1953 את חברת חרסית וחול זך בנגב וב-1954 את מכרות נחושת תמנע.

בשנת 1965 פרש מתעשיות מחצבי ישראל והקים את בנק ירושלים. הוא ניהל את הבנק עד שפרש לגמלאות בשנת 1975.

הוא נפטר בשנת 1990 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## חיים אישיים
היה נשוי לעליזה ממנה נולדו לו שתי בנות. עם מותה נישא בשנית לבלה וממנה נולדו לו שני בנים.

בתו היא מיכל שמגר-רובינשטיין.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
מייקל קרציוס

**מייקל ג'ון קוטאקאס קראציוס** (אנגלית: Michael John Kotsakas Kratsios; נולד ב-7 בנובמבר 1986) הוא מנהל עסקים אמריקאי ומנהלה של משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה מ-25 במרץ 2025. בנוסף, הוא שימש כמנהל הטכנולוגיה הראשי של ארצות הברית  במשרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה, ובכך שימש כיועץ הטכנולוגי הבכיר ביותר של הנשיא דונלד טראמפ. מ-10 ביולי 2020 עד 20 בינואר 2021 כיהן קראציוס גם כתת-שר ההגנה למחקר והנדסה .

ב-22 בדצמבר 2024 הודיע הנשיא הנבחר, דונלד טראמפ על כוונתו למנות את קרציוס למנהל משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה והיועץ המדעי לנשיא ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית בממשלו השני.

## ביוגרפיה
משפחתו של קרציוס היא ממוצא יווני. הוא קיבל תואר ראשון בפוליטיקה מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 2008 והיה חוקר אורח באוניברסיטת צ'ינגחווה בבייג'ינג. קרציוס שימש במספר תפקידים כלכליים כולל ראש הסגל של פיטר ת'יל.

הוא הצטרף לבית הלבן ב-2017 כסגן עוזרו של הנשיא למדיניות טכנולוגית. ב-2019 מינה הנשיא טראמפ את קרציוס למנהל טכנולוגיות ראשי של ארצות הברית ומנהל שותף במשרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה.

קראציוס דגל בקידום טכנולוגיות מתפתחות בארצות הברית.

הוא הוביל את פעולות הממשל בנושא בינה מלאכותית ומדע קוונטי. הוא גם פיקח על יישום חוק היוזמה הקוונטית הלאומית  הדו-מפלגתי. באוגוסט 2020 הכריזה קרציוס על השקעה של מיליארד דולר במכוני מחקר לקידום בינה מלאכותית ומו"פ קוונטי בארצות הברית. קראציוס ניסח עקרונות רגולטוריים ראשונים מסוגם לניהול פיתוח בינה מלאכותית במגזר הפרטי. בינואר 2020 הכריז קראציוס על הקמת המשרד הלאומי לבינה מלאכותית בבית הלבן. הוא גם הוביל את מאמצי הבית הלבן לשלב רחפנים במערכת הגנת המרחב האווירי.

קרציוס ייצג את ארצות הברית כראש משלחת במספר פורומים בינלאומיים, כולל בכנס שרי הטכנולוגיה של G7 בטורינו, מונטריאול ופריז, ובכנס שרי ה-G20 לכלכלה דיגיטלית בסלטה שבארגנטינה וביפן. הוא פעל מול סין בנושא בינה מלאכותית יחד עם בעלות הברית של ארצות הברית, כולל מדינות ה-G7.

קרציוס גם הוביל את אסדרת הבינה המלאכותית ב-OECD בהובלת ארצות הברית.
[ממוזער|250x250 פיקסלים| התמונה הרשמית של קרציוס ב[הפנטגון|פנטגון]]
ביולי 2020 מונה קרציוס לתת שר ההגנה למחקר והנדסה . הוא פיקח על DARPA, הסוכנות להגנה מפני טילים וסוכנויות נוספות. הוא ניהל את תקציב המחקר והפיתוח הגדול בעולם, 106 מיליארד דולר.

במרץ 2021, מונה קרציוס למנהל אסטרטגיה בסטארט-אפ ניהול הנתונים Scale AI Inc.

במרץ 2025, אישר הסנאט של ארצות הברית ברוב של 74 תומכים מול 25 מתנגדים את מינויו של קרציוס לתפקיד מנהל משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה.

## פרסום
קרציוס נכלל ברשימת 40 Under 40 של פורצ'ן לשנת 2019 והוכרז כמנהיג עולמי צעיר  על ידי הפורום הכלכלי העולמי בשנת 2020. הוא קיבל את מדליית משרד ההגנה לשירות ציבורי מצוין .

על קרציוס פורסמו כתבות בוול סטריט ג'ורנל, וושינגטון פוסט, Wired (מגזין), בלומברג, פורצ'ן, ו-CNN.

## קישורים חיצוניים
* 

* Michael Kratsios, באתר הבית הלבן
* Michael J.K. Kratsios, באתר משרד ההגנה של ארצות הברית

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ הראשונה: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
ג'ון טלמקוס ג'ונסון

**ג'ון טלמקוס ג'ונסון** (באנגלית: **John Telemachus Johnson**; 5 באוקטובר 1788 – 17 בדצמבר 1856) היה כומר בכנסייה הנוצרית, עורך דין ופוליטיקאי, שנבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי. אחיו הגדולים, שהיו גם הם פוליטיקאים, כללו את ג'יימס ג'ונסון וריצ'רד מ' ג'ונסון, שכיהן כסגן נשיא תחת מרטין ואן ביורן; הוא היה דודו של רוברט וורד ג'ונסון, שהיה גם הוא פוליטיקאי.

## ביוגרפיה
ג'ונסון נולד ב-5 באוקטובר 1788 בגרייט קרוסינג, כיום במחוז סקוט, קנטקי. הוא למד במכינה קדם אקדמית לאחר שלמד בתחילה בביתו. בהמשך למד באוניברסיטת טרנסילבניה, בלקסינגטון, קנטקי.

כמו אחיו הגדול ריצ'רד, הוא למד משפטים. בשנת 1809 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בג'ורג'טאון, קנטקי. בנוסף, היו בבעלותו עבדים. ג'ונסון שירת במיליציה של קנטקי במהלך מלחמת 1812 כעוזר הגנרל ויליאם הנרי הריסון.

ג'ונסון נבחר כחבר בית הנבחרים של קנטקי, וכיהן במשך חמש קדנציות.

הוא נבחר בשנת 1820 מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית לתקופת הקונגרס ה-17 ונבחר מחדש כדמוקרטי ג'קסוני לקונגרס ה-18, וכיהן מ-4 במרץ 1821 עד 3 במרץ 1825). בעת כהונתו בקונגרס, כיהן ג'ונסון כיו"ר הוועדה למשרדי הדואר וכבישי הדואר (הקונגרס ה-18). הוא סירב להתמודד בבחירות שוב ב-1824.

ב-20 באפריל 1826 מונה לשופט של בית המשפט לערעורים בקנטקי וכיהן עד 30 בדצמבר אותה שנה.

ג'ונסון הוסמך כמורה דת בכנסייה הנוצרית, בה שימש במשך מספר שנים. הוא הפך לפעיל בפרסום עיתונות נוצרית. הוא הפך לעורך של *Christian Messenger* ב-1832, ה-*Gospel Advocate* ב-1835, וה-*Christian* ב-1837.

בשנת 1836, היה ג'ונסון גורם מרכזי בהקמת מכללת בייקון בג'ורג'טאון, קנטקי.

הוא מת בלקסינגטון שבמיזורי ב-17 בדצמבר 1856 ונקבר בבית הקברות לקסינגטון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1856
דיאנה בלומנפלד

**דיאנה בלומנפלד** (בפולנית: **Diana Blumenfeld**; 1 באפריל 1903 – 3 באוגוסט 1961) הייתה זמרת, פסנתרנית ושחקנית פולנייה יהודיה.

## ביוגרפיה
בלומנפלד נולדה בוורשה, פולין. בשנת 1921 למדה פסנתר באקדמיה למוזיקה במשך שנה, לאחר מכן המשיכה את לימודיה בבית הספר הפולני לדרמטיות של קריניוויצקה וסיימה את לימודיה בשנת 1924. היא נישאה ליונס טורקוב ב-1923.

### ראשית חייה
ב-1924 ניגנה בלומנפלד עם להקתה של אסתר רחל קמינסקה בווילנו. לקראת סוף אותה שנה, היא הופיעה עם הלהקה בתיאטרון המרכזי של ורשה, ולאחר מכן הפכה לאחת החברות הראשונות בתיאטרון היידיש לאמנות ורשה (Varsever Yidisher Kunst-teater; VYKT).

בשנת 1929 שיחקה בסרט "השדות הפולניים"(Di Poylishe velder). היא זכתה להערצה רבה, ואף העניקה השראה לכמה מכותבי השירים הטובים ביותר של ורשה להלחין עבורה שירים.

### כליאה בגטו ורשה ובריחה
ב-1940, היא ובעלה היו בין הכלואים בגטו ורשה. בתקופה זו המשיכה לשיר, הופיעה בבתי קפה ובתיאטרון הגטו פמינה, ברחוב לשנו. מרדכי גבירטיג שלח לה את שיריו החדשים, בתקווה שבאמצעות הופעותיה תוכל להפיץ אותם ברחבי הגטו. השניים ברחו מהגטו.

### לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר המלחמה ניסו בני הזוג לשקם את תרבות יהדות פולין. ב-1944 סייעה בארגון קונצרט באמצעות אגודת הסופרים, העיתונאים והשחקנים היהודים. היא שרה ברדיו הפולני, סיירה במחנות עקורים ונתנה קונצרטים לניצולים.

בלומנפלד ובעלה עזבו את פולין ב-1945 וסיירו באירופה; מאוחר יותר הופיעו גם בצפון ודרום אמריקה, ובישראל. הם התיישבו בארצות הברית בשנת 1947.

היא נפטרה בברונקס, ניו יורק בשנת 1961.

## הקלטות נבחרות
* A Brivele Der Mamen (שלמה סמולביץ)
* פישר ליד (אליזה גרינבלט)
* My Yiddishe Momme (ג'ק ילן – לו פולק וג'ק ילן)

## פילמוגרפיה
* 1924: Tkies khaf [הנדר; פשוטו כמשמעו: לחיצת היד]; תסריט מאת הנריק בוים, על פי מחזה מאת פרץ הירשביין
* 1929: In die poylishe velder [ביערות פולנית], בתור רחל; תסריט מאת הנריק בוג'ם, על פי רומן מאת יוסף אופטושו

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מפולין לארצות הברית
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1961
ג'יימס ג'ונסון (פוליטיקאי מקנטקי)

**ג'יימס ג'ונסון** (באנגלית: **James Johnson**; 1 בינואר 1774 – 13 באוגוסט 1826) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי, אחיהם של ריצ'רד מנטור ג'ונסון וג'ון טלמקוס ג'ונסון ודודו של רוברט וורד ג'ונסון.

## ביוגרפיה
ג'ונסון נולד ב-1 בינואר 1774 במחוז אורנג' שבמושבת וירג'יניה, ועבר עם אביו לקנטקי ב-1779. הוא למד במכינה קדם אקדמית, ובשנת 1808 כיהן כחבר בסנאט המדינה. הוא שירת כלוטננט קולונל במלחמת 1812 ולחם לצד אחיו ריצ'רד בקרב התמז.

הוא היה קבלן לספק אספקה לכוחות צבא בחזית המערבית בשנים 1819 ו-1820. כמו כן, הוא כיהן כאלקטור לנשיאות מטעמם של מונרו וטומפקינס ב-1820.

ג'ונסון נבחר כג'קסוני לקונגרס ה-19 וכיהן מ-4 במרץ 1825 עד מותו בוושינגטון הבירה, ב-13 באוגוסט 1826. הוא נקבר בבית הקברות המשפחתי, Great Crossings, קנטקי.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת 1812
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1774
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1826
החלון הרביעי

**החלון הרביעי** (באנגלית: ** The Fourth Window**) הוא סרט תיעודי על חיי הסופר עמוס עוז, בבימויו של יאיר קדר משנת 2021 כסרט ה-15 בסדרת הָעִבְרִים. הסרט אף הוקרן בפסטיבל דוקאביב. הסרט אף זכה לביקורות באתר וואלה, סרוגים ואתר Time Out.

הסרט הופק על ידי יאיר קדר ויצא בסיוע הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, The Other Israel Film Festival, כתאגיד השידור הישראלי, מפעל הפיס, קרן וייל בלוך ושירות הסרטים הישראלי. הסרט עלה גם ליוטיוב וזכה למעל 52,000 צפיות.

## פרסים
* 2022 - זוכה מקום ראשון בתחרות הסרט התיעודי, פסטיבל הקולנוע בודן, שוודיה.
* 2022 - פרס ראשון לסרט תעודה בפסטיבל AFA לסרטי תרבות
* 2021 - פרס ראשון לסרט תעודה באורך מלא בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במומבאי
* 2021 - ציון לשבח מטעם פרס וייל בלוך על חברה משותפת בישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי יאיר קדר
קטגוריה:עמוס עוז
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2021
קלדוגנזה

**קלדוגנזה** (באנגלית: **Cladogenesis**) היא פיצול אבולוציוני של מין לשני מינים נפרדים, היוצרים ענף (קלייד).

אירוע זה מתרחש בדרך כלל כאשר אורגניזמים בודדים מגיעים לאזורים חדשים, לעיתים רחוקים, או כאשר שינויים סביבתיים גורמים למספר הכחדות וגורמים להיווצרות צווארי בקבוק גנטיים ולאפקטים המייסדים המשתנים בתדירות האללים של אוכלוסיות שונות בהשוואה לאוכלוסיית אבותיהם. האירועים הגורמים למינים אלה להיפרד זה מזה באזורים מרוחקים עשויים עדיין לאפשר לשני המינים להיות בעלי סיכויים שווים לשרוד, להתרבות ואף להתפתח כך שיוכלו להתקיים בסביבתם, תוך שהם עדיין מוגדרים כשני מינים נפרדים עקב ברירה טבעית, מוטציות וסחף גנטי המתרחשים לאחר התהליך.

קלדוגנזה היא ההפך מאנאגנזה, שבה נוצר מין חדש, על ידי השתנותו של מין אחר בשלמותו אליו.

כדי לקבוע אם אירוע מסוים הוא קלדוגנזה או אנאגנזה, חוקרים עשויים להשתמש במאובנים, עדויות מולקולריות מה-DNA של מינים חיים שונים ועוד.

## ראו גם
* אנאגנזה
* אבולוציה

## קישורים חיצוניים

* דיאגרמה המציגה אנאגנזה וקלדוגנזה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבולוציה
שפרה לרר

**שפרה לרר** (באנגלית: **Shifra Lerer**; 30 באוגוסט 1915 – 12 במרץ 2011) הייתה שחקנית תיאטרון יידיש יהודייה-אמריקאית ילידת ארגנטינה.

## ראשית חייה
לרר נולדה במושבה סנטה קטלינה שבארגנטינה ב-30 באוגוסט 1915. אביה, מנהל בבית חרושת לסבון, היגר לארגנטינה מהאימפריה הרוסית כדי להימלט מאנטישמיות ומעוני, בעזרתו של הנדבן מוריס הירש.

לרר החלה את הקריירה שלה בבואנוס איירס עם המפיק והשחקן בוריס טומשבסקי, שכיכב בהצגות באזור, כשהייתה רק בת חמש. בגיל עשר השתתפה בהפקות של יעקב בוטושנסקי (בעלה של אחותה, מרים לרר) בחוג תיאטרון. היא למדה בבית ספר לדרמה בספרדית ובמהשך גם הופיעה במשך שלוש שנים על הבמה הארגנטינית. לאחר מכן עברה את הבחינות של איגוד השחקנים והפכה לחברה, שיחקה עם הכוכבת מרים קרלובה-קמברוב, לאחר מכן עם משה אוישר ופלורנס וייס, ולבסוף בתפקידי דרמה עם זיגמונט טורקוב בהצגה "Urteyl, Hirsh Lekert, Ivan Kruger and Di. glokn-tsier fun Notr-dam (צלצול הפעמונים (גיבן) מנוטרדאם)."

## קריירה
לרר שיחקה עם יעקב בן עמי וברטה קאליץ' בהצגה "פרופסור ממלוק" של פרידריך וולף, ב"דר פוטר" של סטרינדברג, ב"המשורר נעשה עיוור" של ה. לייביק, עם סמואל גולדנברג ב"הילדים של היום" של קלמנוביץ' ועם מוריס שוורץ ב"יושע עגל" של יצחק בשביס-זינגר.

ב-1943 הוזמנה על ידי סמואל גולדברג להופיע בתיאטרון פארקווי בברוקלין. ההופעה הראשונה שלה הייתה בהצגה "Fun Niu York keyn Berlin".

ב-1946 חזרה לארגנטינה, שם עבדה עם בן ציון ויטלר בתיאטרון מיטר ולאחר מכן הופיעה איתו; הם התחתנו ב-1957. ויטלר נפטר מגידול במוח בשנת 1961.

לרר הצטרפה לאיגוד השחקנים ב-1949 ושיחקה בסרט הקולנוע "האלהים, האדם והשטן" מאת יעקב גורדין יחד עם מיכל מיכלסקו וגוסטב ברגר.

## חיים אישיים
לרר החליטה בסופו של דבר לגור באופן קבוע בניו יורק. היא עבדה במעגל התיאטרון ביידיש עד גיל 90. בעלה השני היה השחקן היידי מיכאל מיכלוביץ', שנפטר ב-1987.

לרר נפטרה משבץ מוחי במנהטן ב-12 במרץ 2011, בגיל 95. היא נקברה בבית הקברות מאונט היברון בפלשינג, קווינס, לצד בעלה השני מיכאל מיכלוביץ'. לרר נקברה כמה שורות מבוריס טומשבסקי, ש"גילה" את לרר בגיל 5 בארגנטינה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מהגרות מארגנטינה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה לארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מאונט היברון
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2011
דריאן האטצ'ר

**דריאן ג'ון האטצ'ר** (באנגלית: **Derian John Hatcher**; נולד ב-4 ביוני 1972) הוא מגן הוקי קרח מקצועני אמריקאי לשעבר ששיחק 16 עונות בליגת ההוקי הלאומית עבור מינסוטה נורת'סטארס/דאלאס סטארס, דטרויט רד וינגס ופילדלפיה פליירס. הוא הבעלים הנוכחי של סרניה סטינג מליגת ההוקי של אונטריו (OHL).

הוא אחיו הצעיר של שחקן ה-NHL לשעבר, קווין האטצ'ר, עמו נכנס להיכל התהילה של הוקי ארצות הברית ב-21 באוקטובר 2010. בשנת 2014, האטצ'ר ודייוויד לגוונד, ידיד בוגר OHL, שחקן NHL ויליד מישיגן, רכשו והפכו לבעלים משותפים של סרניה סטינג, כאשר האטצ'ר שימש כמאמן ראשי מ-2015 עד 2020.

## קריירת משחק
בצעירותו, האטצ'ר שיחק בטורנירי ההוקי הבינלאומי פי-ווי של קוויבק ב-1985 ו-1986 עם קבוצת ההוקי קרח החובבנית דטרויט קומפוור.

האטצ'ר היה ידוע כמגן פיזי ומתקל גוף חזק והשתמש לטובתו בגודלו המלחיץ. הוא נבחר בדראפט בסיבוב הראשון כבחירה השמינית הכללית על ידי מינסוטה נורת'סטארס בדראפט ה-NHL 1990 וכבש במשחק הבכורה שלו ב-NHL ב-12 באוקטובר 1991. האטצ'ר שיחק עם הנורת'סטארס והמשיך איתם כשעברו לדאלאס בשנת 1993.

האטצ'ר שיחק עשר שנים נוספות עבור דאלאס סטארס, כבש 71 שערים, 223 אסיסטים, 1,380 דקות עונשין, ופיקד כקפטן הסטארס ועזר לקבוצה לזכות בגביע סטנלי בשנת 1999. בכך הוא הפך לקפטן יליד ארצות הברית הראשון שזוכה בגביע סטנלי. ביולי 2003 חתם האטצ'ר עם דטרויט רד וינגס על חוזה של 30 מיליון דולר למשך חמש שנים. פציעה בברך כבר במשחק השלישי של העונה אילצה את האטצ'ר להחמיץ את רוב העונה, ושיחק רק ב-15 משחקים בעונה הסדירה עם הרד וינגס.

בשנת 2004, עקב ביטול עונת ה-NHL, האטצ'ר, יחד עם חבריו בדטרויט רד וינגס כריס צ'ליוס וקריס דרייפר, החליטו לשחק הוקי בליגת המשנה עם מוטור סיטי מכניקס שבסיסה מחוץ לפרייזר במישיגן.

ב-2 באוגוסט 2005 חתם האטצ'ר עם פילדלפיה פליירס לאחר שחוזהו בדטרויט נקנה עקב תקרת השכר החדשה. ב-29 בינואר 2006, האטצ'ר מונה לקפטן הזמני של הפליירס. הוא שימש כקפטן למשך שארית עונת 2006 עקב היעדרו של הקפטן הפצוע קית' פרימו. האטצ'ר שימש גם כקפטן חלופי עבור הפליירס.

כשהוא סובל מפציעה בברך ימין, הוא החמיץ את עונת 2009 במלואה. מאוחר יותר חזר האטצ'ר כ"מאמן משותף" לפלייאוף. לאחר שעבר ניתוח החלפה באותה ברך ב-1 ביוני 2009, האטצ'ר אמר שככל הנראה לא יחזור לשחק הוקי. ב-15 ביוני 2009, האטצ'ר הודיע רשמית על פרישתו מה-NHL, עשה זאת עם דאלאס סטארס. הוא נשאר בארגון הפליירס כמאמן לפיתוח שחקנים, ולקח עבודה שהתפנתה על ידי מגן וקפטן אחר של הפליירס לשעבר, אריק דז'ארדן, שהתפטר כדי לעסוק באינטרסים עסקיים. האטצ'ר הוא הקפטן במקום השני עם הכי הרבה שנים כממלא תפקיד זה בתולדות דאלאס סטארס וקודמתם, מינסוטה נורת'סטארס.

## פרסים
* משחק אולסטאר 1997
* גביע סטנלי בשנת 1999
* קבוצת אולסטאר שנייה ב-2003
* התקבל להיכל התהילה של הוקי ארצות הברית ב-2010

## חיים אישיים
האטצ'ר, יליד מישיגן, ממשיך לחיות במדינה כיום. הוא ואחיו קווין האטצ'ר, אף הוא שחקן NHL לשעבר, החזיקו בעבר בר/מסעדה באוטיקה, מישיגן. בשנת 2015, האטצ'ר יחד עם דייוויד לגוונד, רכשו את סרניה סטינג המשחקת ב-OHL. האטצ'ר שימש כמאמן ראשי של הקבוצה, עם לגוונד כעוזר מאמן, מ-2015 עד 2021.

## סטטיסטיקת קריירה
### עונה סדירה ופלייאוף

### קריירה בינלאומית

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:מישיגן: ספורטאים
קטגוריה:שחקני הוקי קרח אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
מלכה נתנזון

**מלכה נתנזון** (29 ביולי 1946 - 12 במרץ 2015) הייתה סופרת ועיתונאית ישראלית.

נתנזון נולדה בגרמניה להורים ניצולי שואה. שלושה מאחיה של נתנזון נרצחו בידי הנאצים ושניים נוספים נפטרו. בתחילת דרכה המקצועית, החלה לפרסם את כתביה ב"על המשמר" ב-1988. במהלך הקריירה שלה עסקה בעיתונאות במגוון פלטפורמות, כולל כתיבת ביקורות ספרותיות.

היא פרסמה מאמרי ביקורת ושירה במגוון פלטפורמות. יצירותיה זכו להכרה בינלאומית ותורגמו לשפות רבות, כולל יידיש, פולנית, ערבית, אנגלית ועוד.
לאחר עלייתה ארצה הטרגדיות המשיכו ללוות את חייה גם בישראל - בן דודה אלכס נפל במלחמת ששת הימים, ובעלה אמנון נפצע קשה במלחמת ההתשה, סובל מפציעה פיזית והלם קרב מתמשך. היא נפטרה ב-12 במרץ 2015 לאחר מחלה קשה.

## פרסים
*מענק מאת הקרן לפיתוח תרבות, אמנות וספורט מטעם עיריית בת־ים (1992).
* מלגה מטעם בית ווהלין (1995).
* מענק קרן עמו"ס (1997)
* פרס קרן האשה היוצרת בספרות, על שם גילה אוריאל, לשנת תשנ"ח על ספרה "אוכמניות בגשם" (1998)

## יצירתה
* רעלת פתאים- ספר שירה (תל אביב: ירון גולן, 1989) תורגם ליידיש
* דער שלייער פון נאראָנים : לידער / איבערגעזעצט פון עברית אויף יידיש יעקב שופט (ריכטער) (תל אביב : ירון גולן, תשנ"ח 1998) 
* בובה שחורת שפתיים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ב 1992) 
* בטבעת הים: שירים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"ג 1993)
* אוכמניות בגשם (תל אביב : ספרי עיתון 77, 1995) 
* ללב יש היגיון משלו (תל אביב : עקד, תשע"ג 2013)
* ציפור מכונסת כנף : שירים (תל אביב : ספרא, 2014)

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2015
אייל גלובוס

**אייל גלובוס** (נולד ב-19 במאי 1963) הוא עורך דין ישראלי, מנכ"ל עמותת עמך, ובעברו ראש רשות התאגידים.

## ביוגרפיה
גלובוס נולד ב-1963. אימו הייתה שולמית גלובוס לבית ליכטנשטיין (1944–2022) ואביו, ישראל גלובוס (1943–1992), עבד למעלה מ-20 שנה במשרד המשפטים, ובעת פטירתו שימש כרשם החברות. סבו, אלעזר גלובוס, היה היועמ"ש של משרד הבריאות. גלובוס בעל תואר ראשון במשפטים, תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים, כולם מהאוניברסיטה העברית.

## קריירה מקצועית
לאחר סיום לימודי המשפטים התמחה גלובוס בבית המשפט העליון ובמשרד פרטי, וב-1996 הצטרף כעורך דין לרשות החברות הממשלתיות. כעבור שנה מונה למנהל מחוזות ירושלים ודרום באגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים.

ב-2006 קודם לתפקיד מנהל האגף לסיוע משפטי, והוביל רפורמה באגף שכללה את הרחבת הפעילות והתייעלות והתמקצעות של עורכי הדין הפנימיים והמקצועיים.

ביוני 2014 מינתה אותו שרת המשפטים ציפי לבני לרשם החברות, בהמלצת מנכ"לית המשרד אמי פלמור. במסגרת תפקידו שימש גם כרשם המפלגות, רשם העמותות ורשם ההקדשים, ופעל לחשיפת עמותות הפועלות ללא שקיפות וללא דיווח על פעילותן.

בדצמבר 2019 נדרש גלובוס להכריע אם לאפשר למפלגתה של לריסה טרימבובלר, אשתו של יגאל עמיר, רוצחו של יצחק רבין, להירשם כמפלגה. לדבריו, שיקול הדעת שקבע החוק לרשם המפלגות הוא מצומצם, ולכן אפשר את הרישום בתנאי שטרימבובלר תצהיר כי אינה תומכת ברצח רבין.

בשל מגפת הקורונה התארכה כהונתו של גלובוס והוא נשאר בתפקיד עד לאוקטובר 2020. ביולי 2020, עוד טרם פרישתו, חתם עם משרד עורכי דין פרטי על העסקתו כשותף ומנהל פעילות בתחום העמותות, הקדשות והמגזר השלישי, והגיש בקשה לוועדת ההיתרים לקיצור תקופת הצינון המתחייבת מתפקידו, כדי שיוכל להצטרף למשרד כבר בינואר 2021. בקשתו נדחתה, והוא החל את עבודתו במגזר הפרטי רק בחודש מאי אותה שנה ולאחר סיום תקופת הצינון.

מ-2022 משמש כמנכ"ל עמותת "עמך".

## חיים אישיים
גלובוס מתגורר במבשרת ציון. הוא גרוש ואב לשניים. בנו, ערן, גם הוא עורך דין ושימש בעבר כיושב ראש הבית הפתוח בירושלים.

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מבשרת ציון: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עובדי משרד המשפטים
קטגוריה:רשמי המפלגות
קטגוריה:רשות התאגידים
קטגוריה:רשמי החברות
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מייצנס איסון בנטון

**מייצנס איסון בנטון** (באנגלית: **Maecenas Eason Benton**; 29 בינואר 1848 – 27 באפריל 1924) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי. הוא היה אביו של תומאס הארט בנטון, שזכה לתהילה כצייר של הסצנה האמריקאית, ואחיינו של תומאס הארט בנטון, אף הוא פוליטיקאי ממיזורי.

## ביוגרפיה
בנטון נולד ב-29 בינואר 1848 ליד דיירסבורג, טנסי. הוא למד בשתי אקדמיות מערב טנסי ובאוניברסיטת סנט לואיס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קמברלנד בלבנון, טנסי, בשנת 1870. הוא שירת בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במשפטים בניאושו, מיזורי. הוא שימש כתובע של מחוז ניוטון, מיזורי, מ-1878 עד 1884 ולאחר מכן כעורך דין פדרלי ממרץ 1885 עד יולי 1889. הוא גם שימש כשליח בכנסייה הדמוקרטית הלאומית של 1896. ב-24 ביוני 1888 הוא התחתן עם אליזבת וייז מווקסהאצ'י, טקסס.

בנטון נבחר כדמוקרטי לקונגרסים ה-55, ה-56, ה-57 וה-58, וכיהן מ-4 במרץ 1897 עד 3 במרץ 1905. הוא לא הצליח להיבחר מחדש ב-1904 לקונגרס ה-59, וחידש את עיסוקו בעריכת דין בניאושו, מיזורי, הוא שימש כחבר בכנסים החוקתיים של המדינה בשנים 1922 ו-1924. הוא מת בספרינגפילד, מיזורי ב-27 באפריל 1924 מסרטן הגרון ונקבר בבית הקברות של אוד-פלאו, ניאושו, מיזורי. דמותו מופיעה במוראל של מאה שנה לניאושו, מיזורי, שנעשה ב-1939 על ידי ג'יימס דווד מרשל.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים קמברלנד
קטגוריה:אנשי צבא הקונפדרציה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיזורי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1848
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1924
ויליאם בראון (חבר קונגרס)

**ויליאם בראון** (באנגלית: **William Brown**; 19 באפריל 1779 – 6 באוקטובר 1833) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי.

## ביוגרפיה
בראון נולד ב-19 באפריל 1779 במחוז פרדריק, וירג'יניה, ולמד בבתי הספר הציבוריים. הוא עבר עם אביו למחוז בורבון, קנטקי, ב-1784 ולסינטיאנה, קנטקי, בערך ב-1795. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין, ושירת כקולונל במלחמת 1812.

בראון נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לתקופת הקונגרס ה-16 מטעם מחוז הקונגרס ה-3 של קנטקי, וכיהן מ-4 במרץ 1819 עד 3 במרץ 1821. בשנת 1832 עבר לג'קסונוויל שבאילינוי, ונפטר שם ב-6 באוקטובר 1833.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1779
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1833
מסדר איקהמנגה

**מסדר אִיקָהמָנְגָה** (באנגלית: **Order of Ikhamanga**) הוא עיטור כבוד אזרחי דרום אפריקאי שניתן כהכרה והוקרה בגין הישגים באמנות, תרבות, ספרות, מוזיקה, עיתונות וספורט, המוענק על ידי נשיא דרום אפריקה לאזרחים בדרום אפריקה.

## אטימולוגיה
המלה איקמננגה בשפת קוסה היא שם הפרח ציפור גן עדן.

## דרגות
למסדר יש שלוש דרגות של עיטורים:
* זהב (OIG), על הישג יוצא דופן.
* כסף (OIS), על הישג מעולה.
* ארד (OIB), על הישג יוצא דופן.

## עיצוב
העיטור בצורת ביצה מתאר שמש עולה, פסל  (אחד משבעה פסלי ראש מטרקוטה מתקופת הברזל, שהתגלו בדרום אפריקה), שני פרחי ציפור גן עדן, תוף, שלושה עיגולים ושני כבישים. הראש מייצג את האמנויות, השמש מייצגת תהילה, העיגולים מסמלים ספורט, והדרכים מייצגות את הדרך הארוכה למצוינות. בצדו האחורי של העיטור חקוק הסמל הלאומי של דרום אפריקה.

העיטורים נענדים על הצוואר באמצעות סרט זהב עם ארבעה קווים בצבע קרם, משובצים בקצוות ובמרכז רקומות דמויות רוקדות.

## מקבלי העיטורים
הטבלה שלהלן מפרטת את חברי מסדר איקהמנגה.

## ראו גם

## הערות שוליים

קטגוריה:אותות ועיטורים אזרחיים
קטגוריה:דרום אפריקה
צ'ארלס מיטשל

**צ'ארלס ברטון מיטשל** (באנגלית: **Charles Burton Mitchel**; 19 בספטמבר 1815 – 20 בספטמבר 1864) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של הקונפדרציה מארקנסו מ-18 בפברואר 1862 ועד מותו ב-1864. כחבר המפלגה הדמוקרטית, ייצג את ארקנסו כחבר הסנאט של ארצות הברית ב-1861.

## ביוגרפיה
מיטשל נולד ב-19 בספטמבר 1815 בגאלטין, טנסי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת נאשוויל, ב-1833, ואת לימודיו בבית הספר לרפואה ג'פרסון בשנת 1836. לאחר מכן עבר לוושינגטון, ארקנסו, שם עסק ברפואה במשך 25 שנים. הוא היה בעל עבדים. בשנת 1848 כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארקנסו, ובין השנים 1853 ל-1856 כיהן כמקבל כספי ציבור. בשנת 1860 ניסה להיבחר לקונגרס ה-37 של ארצות הברית. מיטשל נבחר כסנאטור מטעם המפלגה הדמוקרטית לייצג את ארקנסו בסנאט של ארצות הברית, וכיהן מה-4 במרץ 1861 עד ל-11 ביולי 1861, אז הודח מתפקידו בשל תמיכתו בקונפדרציה. בהמשך נבחר לסנאט של מדינות הקונפדרציה במושב הראשון של האספה הכללית של ארקנסו, וכיהן בתפקיד זה עד מותו ב-20 בספטמבר 1864, יום לאחר יום הולדתו ה-49. הוא נקבר בבית העלמין הפרסביטריאני בוושינגטון, ארקנסו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טנסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נאשוויל
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מארקנסו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1864
בנג'מין רייס

**בנג'מין פרנקלין רייס** (באנגלית: **Benjamin Franklin Rice**; 26 במאי 1828 – 19 בינואר 1905) היה פוליטיקאי רפובליקני מארקנסו, בין מספר מדינות, אשר ייצג מדינה זו כחבר הסנאט של ארצות הברית במהלך שנות השיקום מ-1868 עד 1873.

## ביוגרפיה
רייס נולד ב-26 במאי 1828 באיסט אוטו במחוז קטראוגוס בדרום מערב ניו יורק. לאחר שלמד במסגרת פרטית, הוא למד משפטים, ולאחר שהוסמך לעריכת דין החל לעסוק במקצוע בעיר אירווין שבמחוז אסטיל במרכז-מזרח קנטקי. בין השנים 1855 ל-1856 היה חבר בבית הנבחרים של קנטקי. בשנת 1856 שימש כאלקטור לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית והיה נאמן למועמד ג'ון פרימונט. בשנת 1860 עבר למינסוטה והצטרף במהרה לצבא האיחוד כקפטן במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. בהמשך הועלה לדרגת מייג'ור ושימש כשופט פרקליט ברגימנט החי"ר השלישי של מינסוטה.

בשנת 1864 התיישב רייס בעיר הבירה ליטל רוק שבארקנסו, שם חידש את עיסוקו בעריכת דין. הוא היה פעיל בארגון המפלגה הרפובליקנית של ארקנסו ומונה ליו"ר ועדה אשר הכינה בשנת 1868 את הקוד הפרוצדורלי של המדינה. לאחר שארקנסו התקבלה מחדש לאיחוד, נבחר רייס על ידי האספה הכללית של ארקנסו לסנאט. בשלב מסוים כיהן כיו"ר הוועדה לענייני מכרות וכרייה, הידועה כיום בתור ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע.
שמאל|ממוזער| קברו של רייס בבית הקברות אוק היל
עם שובו לביתו, חידש רייס את עיסוקו בעריכת דין. בשנת 1875 עבר לטריטוריית קולורדו מטעמי בריאות. לאחר מכן, בשנת 1882, שב לוושינגטון די. סי., שם המשיך לעסוק בעריכת דין עד מותו. הוא נפטר בטלסה, הטריטוריה האינדיאנית, ונקבר בבית הקברות אוק היל בוושינגטון די. סי..  

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מארקנסו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1828
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1905
בראד נוט

**ג'ון בראדפורד נוט** (באנגלית: **John Bradford Knott**; נולד ב-17 באפריל 1986) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת קרוליינה הצפונית. נוט הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.

## ביוגרפיה
נוט נולד ב-17 באפריל 1986 בקרוליינה הצפונית. הוא למד בבית הספר סנט דייוויד בריילי השוכן בראלי, בירת המדינה. הוא השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ביילור, ולאחר מכן לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וייק פורסט. בתום לימודיו הגבוהים החל לעבוד כתובע פדרלי במחוז בית המשפט הפדרלי של ארצות הברית עבור מזרח קרוליינה הצפונית.

בבחירות 2024 התמודד נוט לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של קרוליינה הצפונית. בבחירות המקדימות התמודדו 14 מועמדים, ומתוכם סיים במקום השני עם 18.7% מקולות הבוחרים. הוא העפיל לסיבוב השני מול קלי דוהטרי, שסיימה במקום הראשון עם 27% מהקולות. לאחר שנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ והארגון "אמריקאים למען שגשוג" הביעו תמיכה בנוט, פרשה דוהטרי מהמרוץ ונוט גרף 90.8% מהקולות. בבחירות הכלליות זכה ב-58.6% מהקולות לאחר שגבר על מועמד המפלגה הדמוקרטית פרנק פירס. 

כהונתו של נוט החלה עם התכנסות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2025.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:ראלי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וייק פורסט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-119 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
סטיבן דורסי

**סטיבן וולאס דורסי** (באנגלית: **Stephen Wallace Dorsey**; 28 בפברואר 1842 – 20 במרץ 1916) היה פוליטיקאי רפובליקני שייצג את ארקנסו כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1873 ל-1879, בתקופת השיקום.

## ביוגרפיה
דורסי נולד ב-28 בפברואר 1842 בבנסון שבמחוז רוטלנד, ורמונט, ולאחר מכן עבר לאוהיו והתיישב באוברלין, שם למד בבתי ספר ציבוריים.

בשנת 1861, הוא הצטרף לרגימנט התותחנים הקלים הראשון של אוהיו בצבא האיחוד כטוראי במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. עד סוף המלחמה הוא קודם לדרגת קולונל. לאחר המלחמה חזר לאוהיו והתיישב בעיר סנדוסקי, שם הועסק על ידי חברת Sandusky Tool Company ולבסוף מונה לנשיאה. לאחר מכן מונה לנשיא חברת Arkansas Railway Company ועבר להתגורר בהלנה, ארקנסו.

הוא נבחר כחבר הסנאט של ארצות הברית מארקנסו ב-3 במרץ 1873, וכיהן כיושב ראש הוועדה למחוז קולומביה (הקונגרס ה-45).

פחות משנה לפני פרוץ מלחמת ברוקס-בקסטר, עימות על משרת מושל ארקנסו, תמך דורסי בתחילה במושל אלישע בקסטר. עם זאת, הוא, יחד עם רוב הרפובליקנים ה"צקלונאים" במדינה - שכונו לעיתים "מינסטרלים" - העביר בהמשך את תמיכתו לטובת טענתו של ברוקס. במהלך התקופה הסוערת הזו, חבר הקונגרס ג'ספר ד. וורד מאילינוי ביקר בארקנסו כדי להעריך את המצב מטעם ועדת פולנד. וורד התארח אצל דורסי, ששיחק תפקיד מרכזי בהבטחת הדו"ח של וורד שיתמוך בהשבתו של ברוקס כמושל. למרות המאמצים הללו, הניסיון לא הצליח לבסוף. המפלגה הדמוקרטית השתלטה לחלוטין על בית המחוקקים של המדינה עם קבלת חוקת ארקנסו החדשה ב-1874 ובחירתו של אוגוסטוס גרלנד, מה שהוביל לכך שדורסי לא ביקש להיבחר מחדש ב-1879.

בשנת 1880, כאשר המפלגה הרפובליקנית מינתה את ג'יימס א. גרפילד כמועמד לנשיא ארצות הברית ואת צ'סטר א. ארתור כמועמד לסגן הנשיא, דורסי הפך למזכיר הוועדה הלאומית הרפובליקנית. עם זאת, המוניטין שלו נפגע בשל שערוריית מסלולי הכוכבים (Star Route scandal), שבה דורסי ושותפיו הואשמו בהונאת הממשלה בסכום של 412,000 דולר. דורסי זכה להגנה מצד עורך הדין הפלילי הנודע רוברט ג'. אינגרסול. אף על פי שנמצא זכאי, עלויות ההגנה והפגיעה במוניטין שלו כמעט והרסו את שאיפותיו הפוליטיות והכלכליות.

בשנת 1876 הוא מונה לחבר בוועדה הלאומית הרפובליקנית, ובשנת 1878 הוא בנה את אחוזת דורסי בטריטוריית ניו מקסיקו.

לאחר דורסי, אף רפובליקני לא שימש כסנאטור מארקנסו עד טים האצ'ינסון בשנת 1997, ואף רפובליקני אחר לא כיהן במושב הסנאט מקבוצה 3 של המדינה עד ג'ון בוזמן בשנת 2011.

הוא עסק בגידול בקר ובכרייה בניו מקסיקו ובקולורדו ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם התגורר עד מותו ב-20 במרץ 1916. הוא קבור בבית הקברות פיירמאונט בדנוור, קולורדו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי ורמונט
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מארקנסו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1842
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1916
2008 בספרות

בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2008 ונוגעים לתחום הספרות.

## אירועים בולטים

## ספרים חדשים נבחרים
### סיפורת
* ארווינד אדיגה – הטיגריס הלבן
* ג'ודי פיקו – עניינים שבלב
* מרילין רובינסון – בית
* שרלוטה רוש – אזורי לחות
* טום רוב סמית – ילד 44
* ג'ים בוצ'ר – תיקי דרזדן
* סטיבן קינג – דומא קי
* סטפני מאייר – שחר מפציע
* סטפני מאייר – גוף מארח

### ספרי ילדים ונוער
* סוזן קולינס – משחקי הרעב
* קורנליה פונקה – מוות של דיו
* ג'ון גרין – ערים של נייר
* כריסטופר פאוליני – בריסינגר
* ריק ריירדן – מבוך העצמות

### ספרי עיון
* אמינם – The Way I Am
* הרוקי מורקמי – על מה אני מדבר כשאני מדבר על ריצה

## נפטרו
[ממוזער|180px|[ארתור סי. קלארק]]
[ממוזער|140px|[מייקל קרייטון]]
* 29 בינואר – מרגרט טרומן, סופרת פשע וזמרת אמריקאית (נולדה ב-1924)
* 18 בפברואר – אלן רוב-גרייה, סופר צרפתי (נולד ב-1922)
* 19 במרץ – ארתור סי קלארק, סופר מדע בדיוני ועתידן אנגלי (נולד ב-1917)
* 17 באפריל – אמה סזר, משורר וסופר יליד מרטיניק (נולד ב-1913)
* 2 ביוני – פרנץ פייטה, היסטוריון, מבקר, סופר ופובליציסט צרפתי יליד הונגריה (נולד ב-1909)
* 10 ביוני – צ'ינגיז אייטמטוב, סופר קירגיזי (נולד ב-1928)
* 4 ביולי – תומאס מ. דיש, משורר וסופר מדע בדיוני אמריקאי (נולד ב-1940)
* 4 ביולי – ינווילם ואן דה וטרינג, סופר הולנדי (נולד ב-1931)
* 3 באוגוסט – אלכסנדר סולז'ניצין, סופר רוסי וחתן פרס נובל (נולד ב-1918)
* 12 בספטמבר – דייוויד פוסטר וולאס, סופר אמריקאי (נולד ב-1962)
* 4 בנובמבר – מייקל קרייטון, סופר, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1942)
* 24 בדצמבר – הרולד פינטר, מחזאי ותסריטאי אנגלי (נולד ב-1930)

## פרסים
* פרס נובל לספרות: ז'אן-מארי גוסטב לה קלזיו
* פרס מאן בוקר: ארווינד אדיגה, הטיגריס הלבן
* פרס לסיפורת מאת נשים: חלומות פרטיים מאת רוז טרמיין

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:שנים בספרות - המאה ה-21
ספרות
קונטרס הספיקות

**קונטרס הספיקות** הוא חיבור תורני מאת הרב יהודה כהנא הלר, העוסק בנושאים הלכתיים הקשורים לדיני ממונות, כדוגמת ספק ממון, חזקת מרא קמא, חזקת ממון, ועוד. הספר זכה לתשומת לב בעולם הישיבות, ואף נזכר ונידון בספרים רבים. הספר הודפס בעבר בסוף הספר קצות החושן, אך כיום הוא יוצא גם כחיבור בפני עצמו.

## על הספר
בהקדמתו לספר מציין הרב הלר כי בבואו לעסוק בענייני ספק ממון, גילה שהנושא מפוזר בכתבי הראשונים, ללא עיסוק מסודר ומקיף. לדבריו, היחיד שחיבר ספר מסודר בנושא היה הרב שבתי הכהן, בחיבורו "תקפו כהן", אך אף ספר זה לא מיצה את הדיון. לפיכך החליט הרב הלר לחבר את ספרו, במטרה להשלים ולהבהיר סוגיות שנותרו פתוחות. לצד זאת הרב הלר מציג גישה חילופית לגישתו של הש"ך, שמבסס את התפיסה כפתרון למצב של ספק, זאת בניגוד לכלל הבסיסי של המוציא מחברו עליו הראיה הקובע כי על הטוען טענה להביא ראיות לדבריו.

הרב הלר התגורר בלבוב, והשגיח לבקשת אחיו הרב אריה לייב הלר שהתגורר ברוז'ניאטיב על הדפסת ספרו "קצות החושן" ב־1788 (התקמ"ח), ואליו צירף את קונטרס הספקות.

על פי המסופר, כאשר הגיעו המחבר ואחיו לבקש הסכמה על ספריהם מהרב צבי הירש רוזאניס מלבוב, נכדו של הרב יעקב יהושע פלק בעל "פני יהושע", הביע הרב את מורת רוחו מפלפולים שנראים בעיניו מיותרים ונעשים לשם כתיבת ספרים בלבד. בעקבות כך עזבו השניים את ביתו. לאחר שקרא הרב את הספרים, התחרט על דבריו, שלח לקרוא להם ופייסם.

## מבנה הספר
הספר מחולק למספר חלקים הנקראים בלשון המחבר "כללים".
***כלל א** פותח את דיונו בכלל של המוציא מחברו עליו הראיה (חובת ההוכחה על התובע) בסוגיית שור שנגח את הפרה, תוך הבנייה של כלל המוחזקות. לאחר מכן עובר החיבור לדון במקרים פרטניים המחזקים את הטיעון שהכלל המנחה בספקות ממון הוא המוציא מחברו עליו הראיה. עיקרו של החיבור מצוי בכלל זה, ושאר החיבור הוא פולמוסני ונקודתי.
***כלל ב** עוסק בכך שתפיסה בסוגיית תקפו כהן מועילה רק כאשר התופס טוען שהממון שלו בוודאות (טענת ברי), וכך גם בכל מקרה של ממון המוטל בספק, ובכך שבקנסות בכל מקרה לא מועילה תפיסה.
***כלל ג** מברר שתפיסה שנעשית לפני היווצרות הספק מועילה אפילו ללא טענת בעלות וודאית, ודן בהגדרת "לפני היווצרות הספק" ו"אחרי היווצרות הספק".
***כלל ד** עוסק בהבדל בין ספק בדין (ספק בהלכה) לבין סוגיית תקפו כהן, ומתי תפיסה לא מועילה במקרים של ספק בדין.
***כלל ה** מברר האם תפיסה מועילה במקרה שהספק תלוי במחלוקת ראשונים או בספק בדין שלא נזכר בתלמוד, ושבספק שתלוי במחלוקת אמוראים תפיסה לא מועילה.
***כלל ו** עוסק בדין אין הולכים בממון אחר הרוב, ובדין קים לי.
***כלל ז** מברר שתפיסה ברשות הבעלים הקודמים מועילה במטלטלין לפי כל תיקון הדעות, ומברר מה ההגדרה של "תפיסה ברשות".

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* הרב יעקב מדן, שיעורים בקונטרס הספקות, באתר הר עציון
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
איתי ראב"ד

**איתי ראב"ד** (נולד ב-6 במרץ 1989) הוא איש עסקים ישראלי, מנהל בכיר ודירקטור. ראב"ד משמש כמנכ"ל טסלה ישראל, ובעבר כיהן כמנכ"ל חברת ליים בישראל.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
איתי ראב"ד נולד בתל אביב לאילה ויורם ראב"ד, כבן שני למשפחה בת ארבעה ילדים. בילדותו היה פעיל בתנועת הצופים והתחנך בתיכון הגימנסיה העברית הרצליה. ראב"ד שירת בצה"ל כלוחם ומפקד ביחידה ללוחמה בטרור, ובהמשך השלים את לימודיו האקדמיים במכללה למנהל בראשון לציון, שם רכש תואר ראשון במשפטים ותואר נוסף בתקשורת.

### קריירה מקצועית
ראב"ד היה ממקימי פעילות ליים בישראל, חברה בינלאומית להשכרת קורקינטים חשמליים. במשך שלוש שנים שימש כסמנכ"ל התפעול של החברה בארץ, ובינואר 2022 מונה למנכ"ל ליים. בתקופתו החברה הגיעה למעל מ-25 מיליון רכיבות ולמעל מיליון משתמשים בישראל. במהלך כהונתו בליים, תרם ראב"ד להובלת החברה לנתח שוק משמעותי בישראל, שהגיע לכ-50% משוק הקורקינטים השיתופיים המקומי. מעבר לכך, ראב״ד היה חלוץ בתחום התחבורה הזעירה ועזר לעצב את הרגולציה הישראלית בתחום, בין היתר, את הסדרת לוחיות הזיהוי לכלים זעירים.

בתחילת שנת 2024 מונה ראב"ד למנכ"ל טסלה ישראל ומרכז את כלל פעילות החברה בישראל. בסוף שנתו הראשונה כמנכ"ל, ולאחר שינויים ארגוניים רבים, החברה סיכמה את שנת 2024 עם כמות מסירות הרכב הגדולה ביותר, על אף המצב הביטחוני המאתגר והתחרותיות המתגברת בשוק. תפקידו הנוכחי בטסלה הוא המשך של מעורבותו בקידום תחבורה חכמה וחדשנות טכנולוגית.

בשנת 2024 החברה בראשה הוא עומד צמחה מעל 20% בכמות מסירות הרכב השנתיות עם מעל 8,200 רכבי טסלה חדשים וטסלה היה למותג הרכב החשמלי השני הכי נמכר בישראל. בנוסף, פורסם כי לראשונה טסלה מתכננת לפתוח את אולם התצוגה הראשון שלה בישראל בתחילת שנת 2025.

באפריל 2025 נבחר ראב"ד לרשימת "40 הצעירים המבטיחים מתחת ל-40" של עיתון גלובס.

## חיים אישיים
איתי ראב"ד הוא בנו של עורך הדין יורם ראב"ד, שותף-מנהל במשרד עורכי הדין שבלת ואחיו הצעיר של תומר ראב"ד, יו"ר קבוצת בזק ומנכ"ל בי קומיוניקיישנס.

בנוסף, ראב"ד הוא נכדו של צבי לבנון, לשעבר מפקד הנח"ל ופיקוד ההדרכה.

הוא נשוי לשני, מנכ"לית תחום הרכב ביד2. לשניים שני ילדים ומתגוררים בתל אביב.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
ג'יימס ווקר

**ג'יימס דייוויד ווקר** (באנגלית: **James David Walker**; 13 בדצמבר 1830 – 17 באוקטובר 1906) היה עורך דין ופוליטיקאי חבר המפלגה הדמוקרטית מארקנסו שייצג את המדינה כחבר הסנאט של ארצות הברית מ-1879 עד 1885. שניים מדודיו כיהנו אף הם בקונגרס: פיניס מקלין ייצג את קנטקי בבית הנבחרים וג'ון מקלין ייצג את אילינוי בבית הנבחרים ובסנאט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו והשכלה
ווקר נולד ליד ראסלוויל שבקנטקי ב-13 בדצמבר 1830, למשפחת בעלי מטעים. הוא למד בבתי ספר פרטיים בקנטקי, והוריו שלחו אותו למכון אוזרק ולארקנסו קולג', שניהם בפאייטוויל שבארקנסו.

בשנת 1847 עברה משפחתו להתגורר לצמיתות בארקנסו. באותה שנה בגיל 17 החל ווקר בלימודי משפטים כשוליה משפטית במשרד עריכת דין.

### קריירה
עם קבלתו ללשכת עורכי הדין בשנת 1850, החל ווקר לעסוק בעריכת דין בפאייטוויל. הוא נבחר לשופט בבית המשפט המחוזי במחוז השיפוטי הרביעי, שם כיהן במשך תקופה.

עם פרוץ מלחמת האזרחים, מונה ווקר לקולונל ברגימנט הרביעי של כוחות מדינת ארקנסו. הוא נפל בשבי באוק הילס שבמיזורי, בשנת 1861, והוחזק כשבוי מלחמה במשך שנתיים.

בשנת 1865 חזר לעסוק בעריכת דין בפאייטוויל, ומונה לתובע הכללי של מדינת ארקנסו. הוא כיהן כאלקטור לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות של 1876, לאחר שהדמוקרטים הלבנים השיגו מחדש שליטה על בית המחוקקים המדינתי לאחר תקופת השיקום.

בית המחוקקים של ארקנסו בחר בווקר לכהן בסנאט של ארצות הברית בשנת 1878. הוא ניצח את רוברט וורד ג'ונסון (1814–1879), שהיה חבר קונגרס וסנאטור לשעבר ובעל השפעה רבה בפוליטיקה המדינתית לפני מלחמת האזרחים. ווקר היה חלק מהקואליציה הפוליטית הידועה בשם "המשפחה", ששלטה בפוליטיקה של ארקנסו לפני המלחמה.

ווקר כיהן בסנאט משנת 1879 עד 1885. מזכירו האישי היה אליאס קורנליוס בודינוט, עורך דין ופוליטיקאי משבט הצ'רוקי מארקנסו, אשר פעל לקידום בניית מסילות ברזל במערב. ווקר תמך במועמדותו של בודינוט בשנת 1885 לתפקיד נציב לענייני אינדיאנים, אך אדם אחר נבחר לתפקיד. ווקר סירב להתמודד לכהונה נוספת בשנת 1884 וחזר לארקנסו בסיום כהונתו.

### אחרית חייו
הוא חידש את עבודתו כעורך דין בפאייטוויל. הוא נפטר שם ב-17 באוקטובר 1906, ונקבר בעיר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מארקנסו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1830
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1906