open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
יחסי יוון–מקסיקו

**יחסי יוון–מקסיקו** הם היחסים ההיסטוריים והנוכחיים ומערכת היחסים הבילטרלית בין יוון ומקסיקו. שתי המדינות הן חברות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.

## היסטוריה
ממוזער|שרת החוץ של מקסיקו פטריסיה אספינוסה, ושר החוץ של יוון דימיטריס אברמופולוס באתונה ביולי 2012
היחסים הדיפלומטיים בין יוון ומקסיקו כוננו ב-12 באוגוסט 1939, עם כניסתו לתוקף של "הסכם החברות". בין השנים 1955–1964 נערכו יחסים דיפלומטיים בין המדינות באמצעות שגרירות מקסיקו ברומא, איטליה ושגרירות יוון בוושינגטון די. סי., ארצות הברית; ובאמצעות הקונסוליות. בשנת 1965 החליפו שתי המדינות שגרירויות.

בשנת 1963, הנשיא אדולפו לופס מטאוס היה ראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר ביוון. במאי 1986, שר החוץ המקסיקני ברנרדו ספולבדה אמור ביקר ביוון וחתם על הסכמים דו-צדדיים בין שתי המדינות. באוגוסט 1986, ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו ערך ביקור רשמי במקסיקו. ב-1991, שר החוץ היווני (ובעתיד ראש הממשלה) אנטוניס סמאראס ביקר במקסיקו. היו מספר ביקורים נוספים על ידי שרי החוץ של שתי המדינות ובכך חיזקו את הקשר בין יוון ומקסיקו.

באוגוסט 2016, נורו יריות על שגרירות מקסיקו באתונה.

## ביקורים רמי דרג
### ביקורים רמי דרג של יוון במקסיקו
* ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו (1986)
* שר החוץ היווני אנטוניס סמאראס (1991)
* שר החוץ היווני תאודורוס פאנגאלוס (1998)

### ביקורים רמי דרג של מקסיקו ביוון
* נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס (1963)
* שר החוץ המקסיקני ברנרדו ספולבדה אמור (1986)
* שר החוץ המקסיקני פרננדו סולנה (1992)
* שר החוץ המקסיקני רוסאריו גרין (1999)
* שר החוץ המקסיקני לואיס ארנסטו דרבס (2003)
* שר החוץ המקסיקני פטריסיה אספינוסה (2012)

## היחסים בין שתי המדינות
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, ביניהם חוזה ידידות (1938); אמנת סחר (1960); הסכם בנושא חינוך ושיתוף פעולה תרבותי (1982); הסכם שיתוף פעולה בתיירות (1992); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1999); אמנת ההסגרה (1999); הסכם בנושא סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים (1999); הסכם לקידום והגנה על השקעות (2000); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מיסים (2004) והסכם שיתוף פעולה בין שתי המדינות המוסדות הדיפלומטיים (2009).

## יחסי סחר
שמאל|ממוזער|שגרירות מקסיקו באתונה
בשנת 2000, מקסיקו חתמה על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את יוון). מאז שנת 2000, הסחר בין שתי המדינות גדל במידה ניכרת. בשנת 2018, הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-217 מיליון דולר. היצוא היווני למקסיקו כולל: חלקים ואביזרים למטר ואט; סכיני גילוח ולהבים. היצוא המקסיקני ליוון כולל: טקילה, יחידות תהליכים, חומוס, יחידות זיכרון ובירה מאלט. סך ההשקעה המצטברת של יוון במקסיקו בין 1999 ל-2016 הייתה 1.3 מיליון דולר.

## נציגויות דיפלומטיות
יוון מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי, ו-2 קונסוליות במונטריי ומרידה. מאידך, מקסיקו מחזיקה ביוון שגרירות באתונה וקונסוליה כללית בסלוניקי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
סאמותריום

**סאמותריום** (שם מדעי: *Samotherium*; מילולית: "הבהמה של סאמוס") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי במשך המיוקן והפליוקן באירואסיה ובאפריקה. יונק זה הוגדר ב-1888 והוא נקרא על שם הימצאו באי סאמוס שביוון לראשונה. מאובנים נוספים התגלו בקזחסטן, מונגוליה, אוקראינה, מולדובה ובאפריקה.

הסאמותריום היה ג'ירף קדום בעל צוואר באורך בינוני, שלב מעבר בין האוקפי לג'ירף מודרני והיה קרוב לסוג הנכחד שאנסיתריום. הוא הגיע עד לגובה 1.9–2.3 מטרים והגיע למשקל 300 עד 650 קילוגרם אצל המינים הגדולים ביותר. היו לו רגליים חזקות וארוכות שעזרו לו לרוץ במהירות מטורפים ובקדמת ראשו היו זוג קרניים דקות וחדות. קרניים אלה דמו לקרני ג'ירף אך היו ישרות יותר עם דמיון לקרני אנטילופה.

אורח חייו של הסאמותריום התאים ללעיסת עלים וצמחייה נמוכה עד בינונית, אך המינים הגדולים יכלו לרעות מצמרות עצים נמוכים, מה שהוביל להשתרשות הצוואר הארוך שלהם. המבנה של הטוחנות שהיה בעל מחיצה גבוהה הותאם גם ללעיסת צמחים קשיחים יחסית ונראה שהייתה לו גם לשון ארוכה. התאמה זו עזרה לג'ירף לשרוד בתקופה בה נעלמו מרבית היערות השופעים ואת מקומם תפסו סוואנות בעלות מעט עלים ועצים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס עמנואל פורסיית' מיג'ור
קטגוריה:ג'ירפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באסיה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בנאוגן
יחסי קובה–רוסיה

שמאל|ממוזער|שגרירות רוסיה בהוואנה
**יחסי קובה–רוסיה** משקפים את היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין קובה לרוסיה. מדינות אלו ניהלו שיתוף פעולה הדוק מאז ימי ברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בהוואנה וקונסוליה כללית בסנטיאגו דה קובה. לקובה שגרירות במוסקבה וקונסוליית כבוד בסנקט פטרבורג. בקובה חיים כ-55,000 אנשים ממוצא רוסי.

סקר שנערך בשנת 2016 מעלה כי 67% מהקובנים הם בעלי השקפה חיובית על רוסיה, כאשר 8% הביעו דעה שלילית.

## קובה וברית המועצות
יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לקובה כוננו לאחר המהפכה הקובנית ב-1959, שבמהלכה המדינה הייתה תלויה בשווקים סובייטים ובסיוע צבאי, כאשר קובה הפכה לבעלת ברית מרכזית של ברית המועצות במהלך המלחמה הקרה בתמורה. בשנת 1972 הצטרפה קובה ל-COMECON, ארגון כלכלי של מדינות קומוניסטיות שנשלט על ידי הכלכלה הגדולה של ברית המועצות.

## קובה והפדרציה הרוסית
ממוזער|300x300 פיקסלים
מאז נפילת ברית המועצות ב-1991, קובה ורוסיה שמרו על יחסים דיפלומטיים. לאחר עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון בשנת 2000, התגברו היחסים בין שתי המדינות. בדצמבר 2000 ביקר פוטין בקובה והוא יחד עם פידל קסטרו קראו לביטול האמברגו על קובה. רוסיה היא עדיין הנושה המובילה של קובה, ושתי המדינות מנהלות קשרים כלכליים הדוקים זו עם זו. קובה תמכה בתוקף בעמדתה של רוסיה במלחמת דרום אוסטיה ב-2008 . בסתיו 2008 קובה ורוסיה הגדילו את שיתוף הפעולה ביניהן בתחום הכלכלה. סגן ראש ממשלת רוסיה, איגור סכין, ביקר בקובה מספר פעמים בשנת 2008, במטרה להגביר את הקשרים הכלכליים והפוליטיים. רוסיה הייתה המדינה הראשונה שהעניקה סיוע לקובה לאחר ששלושה הוריקנים הרסו את המדינה בסתיו 2008. הסיוע שסיפקה רוסיה כלל ארבעה מטוסים של מזון, ציוד רפואי וציוד לבנייה.

בנובמבר 2008 ביקר נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בקובה כדי לחזק את הקשרים הכלכליים ולאפשר לחברות רוסיות לקדוח נפט בחופי קובה, ולאפשר לחברות הכרייה הרוסיות לכרות ניקל בקובה. ראול קסטרו נסע לביקור בן שבוע במוסקבה בין ה-28 בינואר ל-4 בפברואר 2009. השיחות כללו אשראי בשווי 20 מיליון דולר להוואנה, ו-25,000 טון תבואה כסיוע הומניטרי לקובה.

ביולי 2009 רוסיה החלה בחיפושי נפט במפרץ מקסיקו, לאחר שחתמה על עסקה עם קובה. במסגרת ההסכם החדש, רוסיה העניקה הלוואה של 150 מיליון דולר לרכישת ציוד לבנייה וחקלאות. בשנת 2013 ביקר מדבדב שוב בקובה בה חתם על הסכמים בנושא חינוך, בריאות, הידרומטורולוגיה, אווירונאוטיקה וטכנולוגיית חלל.

ביולי 2014 ביקר גם ולדימיר פוטין בקובה, שם הודיע על החלטתו למחוק 90% מחובות האי, 35 מיליארד דולר, למוסקבה, והודיע על עסקאות של השקעה בתעשיית הנפט של קובה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי יוון–פינלנד

**יחסי יוון–פינלנד** הם יחסי החוץ בין פינלנד ליוון.

## רקע
יוון הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות פינלנד, ב-5 בינואר 1918. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1920. מאז ה-1 בפברואר 1977 פינלנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. במשך תקופה ארוכה הייתה פינלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירויותיה בבוקרשט, ברומא או בבלגרד. לפינלנד יש גם 7 קונסוליות כבוד בקוס, פטראס, פירוס, רודוס, סלוניקי, הרקליון וקורפו. יוון מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי ו-4 קונסוליות כבוד בטורקו, קואופיו, אואולו ורובניימי.

מספרם של היוונים החיים בפינלנד הוא 1,681, ומספרם של הפינים ביוון מוערך בכ-1,600. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי.

## שיתוף פעולה כלכלי
יוון, שנאבקה בבעיות חוב עמוקות בשנות ה-2000 (החוב הסתכם ב-340 מיליארד יורו), קיבלה חבילה של 110 מיליארד יורו בשנת 2009, אך זה לא הספיק. ביולי 2011, מדינות גוש האירו הסכימו לספק ליוון חבילת הלוואות חדשה של 130 מיליארד יורו. חלקם של גוש האירו וקרן המטבע הבינלאומית בחבילה הסתכם בכ-109 מיליארד יורו. פינלנד דרשה ערבויות מיוון בצורת התנאים לאשראי, אשר בקשר אליהם ההנהגה של שתי המדינות קיימו שיחות הדדיות על ערבויות אלה, ב-20 בפברואר 2012 בבריסל, חתמו שרי האוצר יוטה אורפיליינן ואוונגלוס וניזלוס על הסכם דו-צדדי. עם זאת, כבר בשנת 2015, כשמילוי התחייבויות ההלוואות של יוון נתקל בקשיים, נדרשה חבילת סיוע שלישית, בקשר אליה אפשרה פינלנד, המיוצגת על ידי שר האוצר אלכסנדר סטאב, ליוון, לעזוב את גוש האירו באופן זמני.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי בלגיה–יוון

**יחסי בלגיה-יוון** הם יחסי החוץ בין בלגיה ליוון.

## רקע
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ישירים בשנת 1874. לבלגיה שגרירות באתונה ו-7 קונסוליות כבוד בקורפו, אירקליון, מיטיליני, פטראס, פיראוס, רודוס וסלוניקי. מאז 1945 מחזיקה יוון בבלגיה שגרירות בבריסל.

שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. ישנם בין 15,000 ל-26,000 יוונים שגרים בבלגיה. בית הספר הבלגי באתונה קיים עוד משנות השישים והוסמך רשמית בשנת 1985, זהו אחד מ-17 המכונים הארכאולוגיים הזרים באתונה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי יוון–קובה

**יחסי יוון–קובה** הם יחסי החוץ בין קובה ליוון. עמדות יוון בנושאים הנוגעים לקובה מתואמות במשותף עם חברי האיחוד האירופי האחרים.

## היסטוריה
ממוזער| הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה
בקובה חיים בין 30 ל-50 איש ממוצא יווני. הם ממוקמים בעיקר בהוואנה, שם יש שגרירות יוונית. בשנת 2004 בנתה קובה את הכנסייה הראשונה שלה מזה 43 שנה, הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה העתיקה. זה משרת את 8,000 הנוצרים האורתודוקסים של הוואנה, מהם 50 יוונים. הכנסייה היוונית האורתודוקסית הראשונה של קובה, סנט קונסטנטין והלן, נבנתה בשנת 1950, אך מעולם לא שימשה לשירותי כנסייה. החל משנת 2004 היא הפכה לביתה של להקת תיאטרון ילדים, למרות המאמצים הדיפלומטיים של ג'ורגוס קוסטולאס, שגריר יוון בקובה, להחזיר את הכנסייה למטרתה המקורית.

## נציגויות דיפלומטיות
יוון מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה בלבד, מאידך, קובה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אוקראינה–יוון

**יחסי אוקראינה–יוון** הם היחסים בין יוון לאוקראינה.

## רקע
יוון הכירה באוקראינה ב-31 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992. יוון פתחה שגרירות בקייב בשנת 1993, קונסוליות כלליות הוקמו במריופול ואודסה. אוקראינה פתחה שגרירות באתונה, ומאז אפריל 2004 קונסוליה כללית בסלוניקי. שתי המדינות חברות מלאות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון השיתוף הכלכלי בים השחור. קיימת קהילה יוונית גדולה שחיה באוקראינה (בעיקר באזורים הדרומיים והמזרחיים של המדינה). אוקראינה נושבה לראשונה על ידי היוונים כבר בשנת 500 לפני הספירה, העיר האוקראינית אודסה (בין היתר) נוסדה על ידי קולוניסטים יוונים קדומים.

## הסכמים דו צדדיים
* הסכם ידידות ושיתוף פעולה בין הרפובליקה ההלנית ואוקראינה (1997).
* הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי, מדעי וטכנולוגי.
* הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות.
* הסכם על הימנעות ממיסוי כפול
* הסכם בנושא תחבורה ציבורית בינלאומית.
* הסכם משלוח.
* הסכם על סיוע שיפוטי בעניינים אזרחיים.

## ביקורים דו צדדיים
* בנובמבר 1996 ביקר ביוון נשיא אוקראינה, ליאוניד קוצ'מה.
* בדצמבר 1997 ביקר באוקראינה נשיא יוון, קוסטנטינוס סטפנופולוס.
* באפריל 2001 ביקר ביוון ראש ממשלת אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו.
* יולי 2002 ביקר באוקראינה ראש ממשלת יוון, קוסטאס סימיטיס.
* ספטמבר 2007 ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו ביוון.
* באפריל 2008 ביקר באוקראינה נשיא יוון, קרולוס פפוליאס.
* אוקטובר 2011 ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' ביוון.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יואב תומר

**יואב תומר** (נולד ב-17 בינואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בעירוני מודיעין.

## קריירת מועדונים
תומר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. קדימה צורן, יישוב הולדתו, ובגיל 15 הצטרף לקבוצת הנערים של הפועל רעננה.

ב-28 באוקטובר 2017 ערך תומר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 להפועל חיפה. עד לסיום העונה ערך חמש הופעות בקבוצה הבוגרת. בעונת 2018/2019 הצטרף באופן רשמי לקבוצה הבוגרת, וב-27 באוקטובר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–0 נגד מכבי פתח תקווה.

ב-23 ביולי 2021 הצטרף להפועל תל אביב בחוזה לשנתיים, ובמחזור השני של עונת 2021/2022, שהתקיים ב-11 בספטמבר, הבקיע שני שערי בכורה בקבוצה, בניצחון 2–0 על עירוני קריית שמונה.

ב-25 בספטמבר 2022 חתם בהפועל ירושלים.

ב-22 בנובמבר 2023 חתם בהפועל חדרה.

ב-6 בפברואר 2024 חתם בהפועל ראשון לציון.ב-15 באוגוסט 2025 חתם בעירוני מודיעין.

## קריירה בינלאומית
לזכותו של תומר שלוש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קדימה-צורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני עירוני מודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
יחסי יוון–לטביה

**יחסי יוון-לטביה** הם היחסים הדו-צדדיים בין יוון ללטביה. שתי המדינות חברות מלאות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, נאט"ו והאיחוד האירופי. שגרירות לטביה באתונה הוקמה בשנת 1998. לטביה מחזיקה גם שתי קונסוליות כבוד בפיראוס ובסלוניקי. שגרירות יוון בריגה נפתחה בינואר 2005.

## היסטוריה
יוון הכירה במדינת לטביה ב-23 במאי 1922. מערכת היחסים בין שתי המדינות הופרעה בעקבות מלחמת העולם השנייה, שבה נכבשה לטביה זמן קצר על ידי גרמניה הנאצית, ואז לתקופה ארוכה יותר נכבשה על ידי ברית המועצות. עצמאות לטביה מחדש הוכרה על ידי יוון ב-27 באוגוסט 1991; ולאחר מכן השבת היחסים הדיפלומטיים ב-2 בספטמבר 1991. יוון מעולם לא הכירה רשמית בסיפוח המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות.

## ביקורים דו צדדיים
[ממוזער| שגרירות יוון ב[ריגה]]
מאז 1997 התרחשו מספר ביקורים מדיניים:
* 27 באוגוסט 1997 עד 31 באוגוסט 1997; ולידיס בירקבס, שר החוץ הלטבי, ביקר ביוון.
* 14 באוקטובר 1997 עד 15 באוקטובר 1997; יורגוס פפנדראו, שר החוץ היווני ביקר בלטביה.
* 16 במרץ 1999 עד 20 במרץ 1999; גונטיס אולמניס, נשיא לטביה ביקר ביוון.
* 19 באוקטובר 1999; כריסטוס רוקופילוס, שר החוץ החלופי ביקר בלטביה.
* 8 באוקטובר 2000 עד 11 באוקטובר 2000; קוסטנטינוס סטפנופולוס, נשיא יוון ביקר בלטביה. יוון הסכימה לתמוך בהצעה של לטביה להצטרף לנאט"ו ולאיחוד האירופי.
* 12 במאי 2001 עד 22 במאי 2001; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה נפגש עם קוסטנטינוס סטפנופולוס, נשיא יוון, בפסגה שכותרתה "לקראת כלכלה חדשה: מהפכת המידע" באתונה. הם דנו בכניסת לטביה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
* 27 במרץ 2002 עד 29 במרץ 2002; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה ביקר ביוון ודן ביחסים בין המדינות.
* 1 ביולי 2002; ביקור בלטביה על ידי שר החוץ של יוון, אנסטסיוס ג'אניטיס.
* מאי 2003; קוסטס סימיטיס, ראש ממשלת יוון ביקר בלטביה.
* אוגוסט 2004; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה ביקר ביוון במהלך אולימפיאדת הקיץ 2004.

## הסכמים דו צדדיים
קיימים מספר הסכמים דו צדדיים:
* 1998 – הובלה בינלאומית של נוסעים וסחורות בדרך.
* 1998 – הגנה וקידום הדדי של השקעות.
* הסכם משנת 1999 לביטול דרישות ויזה הדדית.
* 2000 – שיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי.
* 2001 – שיתוף פעולה בתחומי תרבות, חינוך ומדע.
* 2002 – הימנעות ממיסוי כפול (טרם בתוקף).

## יחסי סחר
היצוא מיוון ללטביה בשנת 2006 כלל: כימיקלים (19.2% מכלל היצוא), מזון מעובד (18.7%), מתכות (18.7%), ביגוד (13.5%) ופירות וירקות גולמיים (8.2%). היבוא של יוון מלטביה בשנת 2006 כלל: עץ (42% מכלל היבוא), מינרלים (17.3%), ביגוד (13.8%). ליוון יש עודף סחר עם לטביה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אסטוניה–יוון

**יחסי אסטוניה-יוון** הם היחסים בין הרפובליקה של אסטוניה לבין הרפובליקה ההלנית.

## רקע
יוון הכירה באסטוניה ב-19 במאי 1922. יוון מעולם לא הכירה בסיפוח הסובייטי של אסטוניה. שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-2 באוקטובר 1991. באפריל 1997 הקימה אסטוניה שגרירות באתונה. שגרירות יוון בטאלין נפתחה בינואר 2005. יוון מחזיקה באסטוניה גם 3 קונסוליות כבוד בפטרס, פיראוס וסלוניקי. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.

## ביקורים דו צדדיים
[ממוזער| משמאל לימין: שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס, אשת הקונגרס האמריקנית [ג'יין הרמן ונשיא אסטוניה טומס הנדריק אילבס במהלך ועידת מינכן לביטחון ה -45 במינכן בשנת 2009]] 
ליוון
* אפריל 1997 שר החוץ של אסטוניה, טומאס הנדריק אילווס
* מאי 1999, נשיא אסטוניה לנארט מרי
* יוני 2004, שר החוץ של אסטוניה כריסטיאנה אוג'ולנד
* יוני 2004, נשיא אסטוניה ארנולד רוטל ושר התרבות האסטוני אורמס פאט ביחס למשחקים האולימפיים
* מאי 2008, שר החוץ האסטוני אורמס פאט

לאסטוניה
* אוקטובר 2000, נשיא יוון קוסטנטינוס סטפנופולוס
* מאי 2003, ראש ממשלת יוון קוסטאס סימיטיס (במהלך נשיאות האיחוד)

## הסכמים דו צדדיים
ממוזער| שר החוץ של אסטוניה אורמס פיט נפגש עם שר החוץ היווני דימיטריס אברמופולוס בפברואר 2013 
* הסכם לשיתוף פעולה תרבותי, חינוכי ומדעי (1999).
* הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות (1997).
* הסכם תובלה ימי (1997).
* הסכם בינלאומי להסעות נוסעים וסחורות (1999).
* מזכר שיתוף פעולה כלכלי דו צדדי (1999).
* הסכם שיתוף פעולה בגין תיירות (1999).

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי איסלנד–יוון

[ממוזער|250px|שר החוץ האיסלנדי גוד'לגור ת'ור ת'ורד'רסון  נפגש עם מקבילו היווני [ניקוס דנדיאס בשולי פסגת שרי חוץ של נאט"ו בבריסל, 2019]]
**יחסי איסלנד–יוון** הם יחסי החוץ, כלכלה ותרבות בין איסלנד ליוון. יוון מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד בעיר רייקיאוויק. איסלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד באתונה. שתי המדינות הן בעלות ברית איתנות כבר למעלה מ-60 שנה.

## הקשר היסטורי
שתי המדינות הן חברות מלאות ב-OECD, כפי שהיו מאז 1961.

## קשרים אחרונים
נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, ביקר באתונה בספטמבר 2001, שם נפגש עם הנשיא קוסטנטינוס סטפנופולוס. בביקור חוזר, נשיא יוון, קרולוס פפוליאס הגיע לאיסלנד בתחילת יולי 2006 ונפגש עם נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון. בין הנושאים האחרים הם דנו בחיזוק היחסים בין יוון לאיסלנד, בעיקר בתחומים כמו טלקומוניקציה, תרופות ובנקאות, בנוסף למוצרי דגים טבעיים שיובאו מאיסלנד ליוון. קרולוס פפוליאס נפגש גם ברייקיאוויק עם ראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, ודן בנושאים כמו שיתוף פעולה משותף במגזר הכלכלי בבלקן. במהלך ביקור זה חתמו שר החוץ של יוון תיאודורוס קסימיס ושר החוץ של איסלנד ולגרדר סווריסדדרה על הסכם למניעת מיסוי כפול.

ב-28 באוגוסט 2007, אישרו יוון ואיסלנד את קשריהם רבת השנים בפגישה רשמית בין ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס לראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, "שהיה בביקור עבודה ביוון." דווח כי קרמנליס אמר:  ראש ממשלת יוון התעניין גם ב"מאגרי האנרגיה הרבים" של איסלנד. הוא גם הודה במפורש ל"הארד על התמיכה של איסלנד ביוון בסכסוך לגבי שמות מקדוניה."

## יחסי סחר והשקעה
בשנת 2008 ייצאה איסלנד באופן ישיר בשווי של 288.7 מיליון קרונה איסלנדית ליוון, וייבאה סחורות בשווי 271.6 מיליון קרונה איסלנדית, או כ-3.5 מיליון דולר לשני הכיוונים בשיעורי אמצע 2008.

בשנת 2005 היה ת'ור ביורגולפסון מעורב בניסיון שנוי במחלוקת לרכוש 16% ממניות חברת Forthnet, חברה יוונית המעורבת בענף הטלקומוניקציה והאינטרנט.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
Someday Tomorrow Maybe

***Someday Tomorrow Maybe*** (בעברית: "**יום אחד, אולי מחר**") הוא אלבום האולפן השני של הרכב האינדי-פופ הישראלי לולה מארש. האלבום יצא לאור ב-24 בינואר 2020, דרך חברות התקליטים אנובה מיוזיק ויוניברסל.

## סינגלים
* "Echoes" – יצא לאור ב-12 ביולי 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-5 במצעד הרשמי של גלגלצ.
* "Only for a Moment" – יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-10 במצעד הרשמי של גלגלצ.
* "What Am I" – יצא לאור ב-6 בדצמבר 2019, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
* "Hold On" – יצא לאור ב-10 בינואר 2020, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.

## רקע והפקה
כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי חברי ההרכב, יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופקו על ידי לנדאו. שירי האלבום הם בסגנון הפופ, ומשלבים בתוכם גם את סגנונות הרוק והפולק.

האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.

כדי לקדם את האלבום, יצאו לולה מארש לסיבוב הופעות עולמי.

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי לולה מארש
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
חוף אייטס

**חוף אייטס** (באנגלית: **Eights Coast**) הוא אזור חוף בארץ אלזוורת', במערב אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.

החוף ממוקם בין חוף וולגרין (שממערב לו) לחוף בריאן (שממזרח לו), בין קווי האורך '103°24 W ו- '89°35 W.

החוף נמצא בין כף וייט וכף פרוגנר.

בחוף גובל מדף הקרח אבוט, שמעברו ים בלינגסהאוזן, וכן למול החוף נמצא האי ת'רסטון, שמעברו ים אמונדסן.

רובו של חוף אייטס הוא טרה נוליוס - אף מדינה אינה טוענת לריבונות בו; במזרח החוף מצוי אזור לו טענת צ'ילה לריבונות, ו- 450 קילומטרים צפונית לחוף מצוי האי פטר הראשון שטח חסות של נורווגיה.

## היסטוריה
### גילוי החוף

החוף התגלה על ידי אנשי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסות שיצאו מאוניית צי ארצות הברית "בר" (USS *Bear*), בפברואר 1940.

החוף מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966.

### מקור השם

שמו של החוף ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הוועדה קראה לחוף על שמו של ג'יימס אייטס (James Eights), הגאולוג שחקר את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1830, בהפלגה על הספינה "אנאוון" (*Annawanׂ*) אייטס היה המדען האמריקאי הראשון שחקר את אנטארקטיקה, וגילה את המאובנים הראשונים שהתגלו ביבשת (עץ מאובן).

## לקריאה נוספת

• Charles Swithinbank, Richard S. Williams, Jr., Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Christine E. Rosanova, and Lina M. Dailide, **[https://pdfs.semanticscholar.org/9cab/da717dbf7f128558e77bda3cacae754d5a8e.pdf?_ga=2.169248169.922829976.1581286403-991121318.1576612064 COASTAL-CHANGE AND GLACIOLOGICAL MAP OF THE EIGHTS COAST AREA, ANTARCTICA: 1972–2001 ]**, U.S. GEOLOGICAL SURVEY

## קישורים חיצוניים
* חוף אייטס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף אייטס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* תצלום לוויין של חוף אייטס באתר נאס"א

## הערות שוליים

אייטס
אייטס
אלי בלילתי

**אליהו בלילתי** (נולד ב-23 בפברואר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בעירוני טבריה.

## קריירה
בלילתי החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל עפולה. בגיל 16 הצטרף למכבי נתניה, וכעבור שנה אחת עבר לעירוני קריית שמונה.

בקיץ  הושאל להפועל עפולה. ב-2 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד עירוני קריית גת במסגרת גביע הטוטו לאומית. שישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 מול הפועל ראשון לציון. עד לסיום העונה ערך 33 הופעות בליגה ועוד חמש בגביע המדינה.

בתחילת עונת 2015/2016 חזר לעירוני קריית שמונה. ב-2 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו. ב-12 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–3 על בני סכנין. שלושה ימים לאחר מכן זכה עם הקבוצה באלוף האלופים, לאחר שבמשחק הגמר כבש את שער הניצחון בבעיטות ההכרעה מול מכבי תל אביב. ב-28 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–2 לבני סכנין.

בינואר  הושאל פעם נוספת להפועל עפולה. בסיום העונה חזר לקריית שמונה, אך בינואר  הושאל בשלישית לעפולה עד לסיום העונה.

ב-10 ביולי 2017 חתם לשלוש שנים בבני יהודה תל אביב. ב-30 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–2 למכבי תל אביב.

ב-19 באוגוסט 2018 חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל נוף הגליל.

ב-26 ביוני 2019 חתם בהפועל חיפה. ב-25 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 על הפועל כפר סבא, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה ובליגת העל. ב-2 בספטמבר 2020 חזר לקדנציה שנייה בהפועל נוף הגליל. ב-3 ביוני 2022 חתם בעירוני טבריה. בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.

לזכותו של בלילתי שלוש הופעות בנבחרת הצעירה.

## תארים
; עירוני קריית שמונה
* אלוף האלופים: 

עירוני טבריה
*גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2023/2024

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:עפולה: כדורגלנים
קטגוריה:בוגרי אורט עפולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
יחסי אירלנד–יוון

**יחסי אירלנד–יוון** הם היחסים בין יוון לאירלנד.

## רקע
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בינואר 1975. מאז 1977, יוון מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין, ואירלנד מחזיקה ביוון 4 קונסוליות כבוד בקורפו, הרקליון, רודוס וסלוניקי. מאז 1978 אירלנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. המכון האירי למחקרים הלניים באתונה נפתח בשנת 1995, והוא אחד מתוך 17 מכונים ארכאולוגיים זרים באתונה.

שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי, האיחוד האירופי וגוש האירו.

## ביקורים דו-צדדיים
שמאל|ממוזער|199x199 פיקסלים|שגרירות יוון בדבלין
* בשנת 2000 ביקר בדבלין נשיא יוון קוסטנטינוס סטפנופולוס.
* בשנת 2002 ביקרה נשיאת אירלנד מארי מקאליס באתונה.
* במאי 2003 ביקר דבלין ראש ממשלת יוון, קוסטאס סימיטיס.
* במאי 2004 ביקר בדבלין ראש ממשלת יוון, קוסטס קרמנליס.
* ב־16 בינואר 2006 ביקרו בדבלין ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס ושר החוץ היווני דורה בקויאניס.

## הסכמים דו צדדיים
* הסכם החינוך משנת 1980.
* ההסכם להימנעות ממיסוי כפול שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2005.

מרבית האמנות והתקנות בין שתי המדינות נעשות כעת באמצעות האיחוד האירופי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אל תתעסקו עם חתולים: המצוד אחר הרוצח מהאינטרנט

**אל תתעסקו עם חתולים: המצוד אחר הרוצח מהאינטרנט** (באנגלית: **Don't F**k With Cats: Hunting an Internet Killer**) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת פשע אמיתי דוקומנטרי של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-18 בדצמבר 2019 המתעדת את לכידתו של הרוצח הקנדי לוקה מגנוטה.

הסדרה עוקבת אחר קבוצת חוקרי-אינטרנט חובבים שנתקלו בסרטון ובו נצפה אדם הורג באכזריות שני גורי חתולים ופתחו קבוצת פייסבוק ייעודית כדי ללוכדו. לאחר מכן הם מגלים שאותו אדם פרסם עוד מספר סרטונים בהם הוא הורג חתולים. על פי המידע שנאסף, עולה חשד כי יוצר הסרטון הוא צעיר קנדי בשם לוקה מגנוטה אך הקבוצה לא מצליחה בניסיונה לערב את המשטרה. לבסוף מתפרסם סרטון בו מתועדת הריגת אדם: הסטודנט ג'ון לין. בהמשך הסדרה מתוארת חקירת הרצח בידי משטרת מונטריאול, המרדף אחר הרוצח, תפיסתו ומשפטו בסיועה של קבוצת החוקרים החובבים.

## עלילת הסדרה
ב-2010 פורסם באינטרנט סרטון בשם "1 ילד 2 חתולים" (רפרנס לסרט הפורנוגרפי שתי בנות כוס אחת) בסרטון נצפה אדם משחק עם שני גורי חתולים, ולאחר מכן מכניס אותם לתוך אריזת ואקום ושואב ממנה את האוויר ובכך חונק אותם למוות.

דיאנה תומפסון, מנתחת נתונים בלאס וגאס וג'ון גרין מלוס אנג'לס הקימו קבוצת פייסבוק, בה הם מנסים לחשוף ראיות ולמצוא את העבריין. הקבוצה פעלה יחד לבחינת פרטי הסרטון, כולל החפצים בחדר, כדי לסייע בפתרון התעלומה.

## ביקורת
באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-67%, עם ממוצע של 8/10, בהתבסס על 12 ביקורות.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות

קטגוריה:פשע אמיתי בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2019
יחסי יוון–פרו

**יחסי יוון–פרו** הם היחסים בין יוון לפרו.

## רקע
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 בדצמבר 1965. יוון יוצגה בפרו על ידי שגרירותה בברזיל עד 1992 כאשר נפתחה השגרירות בלימה. בסביבות 150–350 אנשים ממוצא יווני מתגוררים בפרו, כולל ולדימירו מונטסינוס, ראש שירות המודיעין הפרואני, סרביוסי דה אינטליגנציה נסיונל תחת אלברטו פוג'ימורי. מאז 1987 פרו מחזיקה ביוון שגרירות באתונה.

## ביקורים דו צדדיים
ביקורו הרשמי הראשון של בכיר יווני בפרו נערך על ידי שר החוץ היווני יורגוס פפנדראו בשנת 2003.

## הסכמים דו צדדיים
קיימים מספר הסכמים:
* הסכם על הגדרת ויזה עבור דרכונים דיפלומטיים (1986).
* הסכם חינוכי שנחתם באתונה בשנת 1988 (התחדש בשנת 2003).
* הסכם לשיתוף פעולה בתיירות (1998).
* מזכר שיתוף פעולה בין משרדי החוץ של המדינות קובע מנגנון של התייעצויות פוליטיות דו-צדדיות (בתוקף מאז שנחתם בלימה ב-30 באוקטובר 2003).

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי יוון–קולומביה

[ממוזער|שרת החוץ הקולומביאנית [מריה אנחלה אולגין נפגשת עם מקבילה היווני ניקוס קוציאס, 2017]]
**יחסי יוון–קולומביה** הם יחסי החוץ בין קולומביה ליוון.

## יחסים פוליטיים
במסגרת הדיאלוג בין האיחוד האירופי לקולומביה, יוון תומכת במאמצים לפתרון של שלום של בעיית הביטחון הפנים ארוכת השנים בקולומביה, הנובעת מפעילות של קבוצות גרילה בלתי חוקיות, חמושים ומסודרים, כמו גם מסחר בסמים, חטיפה מקצועית וכדומה.

## נציגויות כלליות
* קולומביה מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה.
* יוון מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה, ובנוסף היא מחזיקה שתי קונסוליות כבוד בבוגוטה וקרטחנה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הקונגרס הציוני העולמי השלושים ושמונה

**[[הקונגרס הציוני העולמי]] השלושים ושמונה** התכנס בירושלים ב-20–22 באוקטובר 2020 וכיהן במשך 5 שנים. הקונגרס מורכב מ-521 נציגים: 38% מישראל (200 מושבים), 29% מארצות הברית (152 מושבים), ו-33% משאר רחבי העולם (173 מושבים). הבחירות לקונגרס הציוני השלושים ושמונה התפרסו על כמעט חודשיים, החל מ-21 בינואר 2020 ועד 11 במרץ 2020.

הקונגרס הציוני העולמי הוא גוף נבחר המייצג את היהודים ברחבי העולם ומשמש כמוסד העליון לחקיקה וקבלת החלטות של ההסתדרות הציונית העולמית. צירי הקונגרס הם נציגים הנבחרים ממפלגות (פדרציות) ציוניות ברחבי העולם. תקציבו של הקונגרס הציוני העולמי מוערך בכמיליארד דולר לשנה. חברי הקונגרס מקיימים דיונים על נושאים עכשוויים הנוגעים לעם היהודי ולישראל, אחראים לקביעת התקציב והחוקה וממנים את חברי מוסדות התנועה, כגון ההנהלה הציונית והוועד הפועל הציוני.

## הבחירות לקונגרס השלושים ושמונה
ליהודי ישראל 199 נציגים (38%) הנקבעים על פי המפתח המפלגתי נכון לאותו הזמן. לפיכך, בקונגרס הציוני העולמי השלושים ושמונה, ייצגו את ישראל נציגים לפי תוצאות בחירות הכנסת העשרים ושתיים.

152 מושבים (29%) מוקצים לנציגי הקהילה היהודית אמריקאית. 15 מפלגות התמודדו בבחירות על מושבים אלו. בין המפלגות היו מספר מפלגות חדשות, הבולטת שבהם ארץ הקודש בהנהגת פסח לרנר, מפלגה בעל אוריינטציה חרדית שהגיעה למקום השלישי. שתי מפלגות חדשות התמודדו על ייצוגם של מהגרים ישראלים המתגוררים בארצות הברית: ישראל שלנו, בעלת אוריינטציה פרוגרסיבית וכל ישראל שזכתה לתמיכת ארגון הקהילה הישראלית-אמריקאית.

שאר יהדות התפוצות בדרך כלל נמנעת מקיום בחירות ומושבים מחולקים לפי הסכמים פנימיים. מוקצים להם 174 מושבים (33%). בפועל כיהנו בקונגרס ה־38 169 נציגים, לאחר שנציגי גואטמלה, יוון ושוודיה נפסלו על ידי בית הדין הציוני.

### תוצאות הבחירות בקרב נציגי ארצות הברית

## הרכב מלא

בנוסף קיימים בקונגרס נציגות לארגונים ציוניים בינלאומיים בה נכללים איגוד בתי כנסת קונסרבטיבים (15), איגוד עולמי ליהדות מתקדמת (14), ארגון בתי כנסת אורתודוקסים (15), אמונה עולמי (15), בני ברית (20), הדסה (32), המועצה הציונית (15), הפדרציה הספרדית העולמית (24), ויצו (24), מכבי עולמי (17), משלחת הסטונדנטים (25) ונעמת (15).

## החלטות
בקונגרס נבחר יעקב חגואל ליו"ר ההסתדרות הציונית העולמית בתמיכת 543 צירים (12 התנגדו ו־12 נמנעו). יזהר הס נבחר לסגנו וממלא מקומו בתמיכת 540 צירים (15 התנגדו ו־12 נמנעו).

באפריל 2023 נערך בירושלים קונגרס שלא מן המניין, אשר נשא את השם "הקונגרס הציוני המיוחד בסימן 75 שנה לעצמאותה של מדינת ישראל". ההצבעות בנושאים שנדונו בכינוס נערכו במאי 2023, והתקבלו מספר החלטות המנוגדות למדיניות ממשלת ישראל השלושים ושבע, בהן התנגדות לרפורמה המשפטית, התנגדות לשינוי חוק השבות (ביטול ההכרה בגיור קונסרבטיבי או רפורמי), ודרישה לקידום ייצוג נשי וחיזוק הקשר עם קהילת הלהט"ב.

## הערות שוליים

*
38
קטגוריה:2020 בפוליטיקה
קטגוריה:2020 בישראל
יחסי אוסטרליה–אירלנד

**יחסי אוסטרליה–אירלנד** הם היחסים הדיפלומטיים בין חבר העמים של אוסטרליה לרפובליקה של אירלנד. אוסטרליה ואירלנד חולקות קשר היסטורי והיו חלק מהאימפריה הבריטית עד לעצמאותן. למעלה מ-300,000 מתיישבים אירים היגרו לאוסטרליה כדי להימלט מעוני במולדתם ומעל 2 מיליון אזרחים אוסטרלים טוענים למוצא אירי. שתי המדינות הן חברות הדדיות בקבוצת אוסטרליה, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.

## היסטוריה
האירים הידועים הראשונים שהגיעו לאוסטרליה הגיעו עם הצי הראשון בשנת 1791, כאשר בריטניה העבירה 155 מורשעים אירים לאוסטרליה, לאחר שהממשלה הבריטית הקימה מושבה עונשין בניו דרום ויילס. 700 מורשעים איריים נוספים יישלחו לאוסטרליה. בין 1840 ל-1914, יותר מ-300,000 אירים היגרו לאוסטרליה. ושניהם חיילים אירים ואוסטרלים נלחמו זה לצד זה למען האימפריה הבריטית במלחמת הבורים השנייה (1899–1902) ובמלחמת העולם הראשונה (1914–1918), ובמיוחד במהלך מערכת גליפולי. בדצמבר 1922 הפכה אירלנד לאומה עצמאית. בדצמבר 1931, לאחר חתימתו של חוק וסטמינסטר, אוסטרליה הפכה לאומה ריבונית עצמאית.

## לאחר העצמאות
בשנת 1941, ראש ממשלת אוסטרליה, רוברט מנזיס, הפך לראש הממשלה האוסטרלי הראשון שביקר באירלנד, והוא נפגש עם הטישך איימון דה ואלירה האירי. שתי המדינות פתחו משלחות דיפלומטיות תושבות בבירותיהן בהתאמה בשנת 1946. במהלך מלחמת העולם השנייה אירלנד נותרה נייטרלית, ואילו אוסטרליה נלחמה לצד הבריטים ובעלות הברית במהלך המלחמה. באפריל 1948 נסע אמון דה ואלרה לאוסטרליה לסיור בן שישה שבועות בחיפוש אחר תמיכה באירלנד המאוחדת, שכן שישה מחוזות של צפון אירלנד רצו להישאר חלק מבריטניה. עם זאת, נסיעתו של דה ואלרה לא הצליחה, מאחר שרבים מהאירים ילידי אוסטרליה ומהגרים לא התעניינו בענייני אירלנד או איבדו קשר עם מדינת מולדתם. במהלך הצרות שהחלו בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 בצפון אירלנד הייתה אהדה רבה מאוסטרליה הן לרפובליקה של אירלנד והן לצפון אירלנד, שהובילה להיווצרות "ארגון סיוע אוסטרלי לאירלנד". בשנת 2000 אירלנד פתחה קונסוליה כללית בסידני. לשתי המדינות יש הסכם אשרת עבודה וחופשה.

## ביקורים רשמיים
**ביקורי ראש ממשלה מאוסטרליה באירלנד**
* ראש הממשלה רוברט מנזיס (1941).
* ראש הממשלה גו ויטלם (1974).
* ראש הממשלה בוב הוק (1987).
* ראש הממשלה פול קיטינג (1993).
* ראש הממשלה ג'ון הווארד (2006).

**ביקורי נשיאות וראש ממשלה (Taoiseach) מאירלנד באוסטרליה**
* הנשיא פטריק הילרי (1985).
* הטישך צ'ארלס הוהי (1988).
* הנשיאה מארי מקאליס (1998, 2003).
* הטישך ברטי אהרן (2000).

## יחסי סחר
שמאל|ממוזער| שגרירות אירלנד בקנברה
בשנת 2016 הסתכם המסחר בין אוסטרליה לאירלנד ב-2.4 מיליארד דולר אוסטרלי. אוסטרליה ייצאה לאירלנד כ-71 מיליון דולר אוסטרלי, עם הייצוא העיקרי הכולל: תרופות, משקאות אלכוהוליים, סוכר, מולסה ודבש ומכשירים רפואיים. אירלנד ייצאה סחורות בשווי של 2.384 מיליארד דולר אוסטרלי לאוסטרליה, כאשר הייצוא העיקרי כולל: תרופות, מוצרים מיוצרים, מוצרי תרופות ומחשבים. אוסטרליה היא השותף הגדול ביותר באירלנד של המסחר ביצוא ברחבי העולם, ובאותה עת, אוסטרליה היא מקור היבוא ה-44 הגדול ביותר של אירלנד.

## נציגויות דיפלומטיות
* אוסטרליה מחזיקה שגרירות בבירת אירלנד דבלין.
* אירלנד מחזיקה שגרירות בבירת אוסטרליה קנברה ובקונסוליה כללית בעיר סידני.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
(I'm Gonna) Love Me Again

**** (בעברית: **(אני הולך) לאהוב אותי שוב**) הוא שיר מהסרט הביוגרפי "רוקטמן" משנת 2019. השיר נכתב על ידי אלטון ג'ון וברני טופין, ובוצע על ידי אלטון ג'ון וטארון אגרטון. בסרטון המוזיקה הרשמי מופיעים שני קטעי ארכיון מהקריירה המוקדמת של אלטון ג'ון וכן סצנות מהסרט. השיר זכה בפרס "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-77, "השיר הטוב ביותר" בטקס פרסי הבחירה ה-25 של המבקרים ו"השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי הלוויין 24. ב-9 בפברואר 2020 זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-92.

## וידאו קליפ
את הווידאו קליפ ביים קי ארנס . הוא הועלה לחשבון Vevo הרשמי של ג'ון ב־13 ביוני 2019. בסרטון מככבים ג'ון ואגרטון, עם צילומים של אגרטון כג'ון ברוקטמן, וכלל קטעי ארכיון של המוזיקאי וקליפים של ג'ון וגם אגרטון מקליטים את השיר באולפן. הסרטון כלל גם אנימציה קליידוסקופית מהולה ביצירות אמנות של אלבומים וכרזות קונצרט מימי הזוהר של ג'ון.

סרטון המוזיקה יצא לאור ב־4 ביולי 2019 בחשבון הוובו של ג'ון.

## רמיקס
להקת Purple Disco Machine הקליטה גרסת רמיקס למוזיקה של ג'ון ואגרטון. הגרסה יצאה לאור בפלטפורמות להורדה ב-19 בדצמבר 2019.

## פרסים

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
פיטר ואן בלומן

ממוזער|361x361 פיקסלים|פיטר ואן בלומן, קרב פרשים, 1717
**פיטר ואן בלומן** (בהולנדית: **Pieter van Bloemen**, ידוע גם בשם סטנדארט; הוטבל 17 בינואר 1657 – 6 במרץ 1720) היה צייר פלמי. הוא היה צייר נוף מחונן וצייר גם בעלי חיים והצליח מאוד עם יצירותיו המתארות סצנות סוסים, בעלי חיים ושוק.

## ביוגרפיה
פיטר ואן בלומן נולד באנטוורפן. הוא היה תלמידו של סיימון יוהנס ואן דוּ, על פי כמה היסטוריונים כבר מגיל 10. הוא הפך לחבר בגילדה המקומית סנט לוק בשנת 1674 בגיל 17. היו לו שני אחים צעירים שהיו גם הם ציירים: יאן פרנס ונורברט. בשלב מסוים הוא נסע לרומא. ייתכן בשנת 1674 או מאוחר יותר בשנת 1689. הוא היה בשנת 1684 בליון בחברת הציירים ההולנדים אדריאן ואן דר כבל וגיליס ווייניקס. אחיו יאן פרנס הצטרף אליו בליון.

דרך טורינו נסעו פיטר ויאן פרנס לרומא בשנת 1688 הם רשומים בקהילה של סנט' אנדרה דלה פראטה. בשנת 1690 הצטרף אליהם ברומא אחיהם הצייר השלישי נורברט. פיטר ויאן פרנס עשו כמה טיולים לנאפולי, סיציליה ומלטה. פיטר ויאן פרנס שיתפו פעולה גם בעבודותיהם, כאשר פיטר קיבל את תפקידו של צייר הדמויות ויאן פרנס צייר את הנוף.

פיטר הפך לחבר בבנטפוכלס (המקביל לארגון אמני הבמבוצ׳יאנטי) אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים הפעילים ברומא. מקובל היה באגודה הזאת לתת לכל אחד מהחברים כינוי. כינויו של פיטר היה "סטנדארט" או באיטלקית "סטנדרדו". ההערכה היא כי ניתן לו הכינוי בהתייחס לנושאים שצייר באופן קבוע בתמונות מאירועים צבאיים.
ממוזער|299x299 פיקסלים|פיטר ואן בלומן, הדוכס מלבורו בקרב בלנהיים, 1714
פיטר חזר לאנטוורפן בשנת 1694 ונורברט עזב לאמסטרדם לפני 1724, בעוד יאן פרנס נשאר ברומא עד סוף ימיו.

פיטר הפך לדיקן הגילדה של סנט לוק באנטוורפן בשנת 1699.

הוא היה המורה של אחיו הצעירים יאן פרנס ונורברט וכן של פיטר ואן אקן ופרנס ואן אלטר.

הוא מת באנטוורפן.

## יצירתו
ואן בלומן, היה צייר פורה. הוא היה במיטבו שצייר חיות, אם כי צייר גם מגוון רחב של סצנות נוף, ז'אנר, סוסים, צבא והיסטוריה. הוא המשיך את המסורת של החוג הבמבוציאנטי ואיטליזציה בציורי נוף של הקמפאניה הרומית המייצגים פונדקים, חורבות ובעלי חיים. חלק מציוריו משתייכים גם הם למסורת של 'הבמבוצ'אנטי' - קבוצה של אמנים הולנדים ופלמיים בעיקר הפעילים ברומא שיצירותיהם הקטנות תארו נושאים איזוטרים.

הוא היה ידוע במיוחד בזכות ציורי קבוצות בעלי חיים, אותם הציב בדרך כלל בקדמת היצירות שלו ולכן נראה כמרכז העניין העיקרי שלו.[6] מאפיינים מיוחדים בסגנונו היו תיאורו של קבוצות בעלי חיים כ"טבע- דומם" בנופים פתוחים ואיטלקיים המכילים כמה אנדרטאות עתיקות כדי להעביר את האווירה 'הרומית'. כמו כן עשה שימוש בצבעוניות רבה בתלבושות של הדמויות, כדי לעמידן בניגוד לצבעים האפרפרים והשחומים הקודרים יותר של העדרים והחורבות.
ממוזער|פיטר ואן בלאומן, פרש רוכב, מאחור.
בגלל המיומנות המיוחדת שלו בציור סוסים, הוא הוזמן לעיתים קרובות לשתף פעולה ביצירותיהם של אמנים מקומיים אחרים. דוגמה לכך היא שיתוף הפעולה שלו עם בלתסאר ואן דן בושה על דיוקן הכולל סצנת קרב שנעשתה עבור הדוכס ממרלבורו כשביקר באנטוורפן לאחר קרב ראמיאי בשנת 1706. ואן דן בושה צייר את הדיוקן בעוד פיטר ואן בלומן צייר את הסוסים. היצירה ידועה כעת רק באמצעות העותק שצייר פיטר ואן בלומן בעצמו.

הוא גם עשה רישומים רבים המייצגים בעיקר נופים ורישומים של דמויות בעלי חיים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1657
קטגוריה:נפטרים ב-1720
יחסי אוקראינה–שווייץ

**יחסי אוקראינה-שווייץ** הם היחסים דו-צדדיים בין אוקראינה לבין שווייץ בתחום מדיניות החוץ, הכלכלה, החינוך, המדע, התרבות ועוד.

## היסטוריה
שווייץ הכירה בעצמאות אוקראינה ב-23 בדצמבר 1991, עם קשרים דיפלומטיים כוננו חודש וחצי לאחר מכן, ב-6 בפברואר 1992. בפברואר 1993 פתחה אוקראינה שגרירות בברן. שגרירות שווייץ באוקראינה נפתחה ביולי 1992 בקייב.

## ביקורים רשמיים
ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה בשווייץ התקיים ב-22 במרץ 1996. לאירוע זה קדמו ביקורו של ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של הקונפדרציה השווייצרית פלביו קוטי באוקראינה בתאריכים 15–16 בינואר 1996, וביקור בשווייץ על ידי שר החוץ של אוקראינה הנאדי אודובנקו.

בשנת 1997 התקיים ביקורו הרשמי הראשון באוקראינה של היועץ הפדרלי, ראש המחלקה הפדרלית לכלכלה הלאומית של שווייץ.

ב-29–30 באוקטובר 2000 ביקש ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של שווייץ, ז'וזף דייס, ביקור רשמי באוקראינה.

בתאריכים 18–19 במרץ 2003 ראש ממשלת אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' עמד בראש משלחת ממשלתית לשווייץ וניהל שיחות עם נשיא הקונפדרציה. באותה שנה ביקר באוקראינה סגן נשיא הקונפדרציה, ראש המחלקה המשטרתית הפדרלית, כמו גם מזכיר המדינה של הכלכלה השווייצרית, בליווי קבוצה של אנשי עסקים שווייצרים. בינואר 2005, במסגרת הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, התקיימה פגישת פרוטוקול בין נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו לנשיא הפדרלי של שווייץ סמואל שמיד. ב-22–25 ביוני 2005, נערך ביקור עבודה באוקראינה על ידי היועץ הפדרלי, ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של שווייץ, מישלין קלמי-רה. ב-14–15 במאי 2009 ערך הנשיא יושצ'נקו ביקור רשמי בשווייץ. ב-18 בדצמבר 2009 שר החוץ של אוקראינה פטרו פורושנקו ערך ביקור עבודה בן יום אחד בשווייץ, ובו, במיוחד, השתתף בחשיפת אנדרטה לסופר האוקראיני ניקולאי גוגול בעיר ווה. ב-24 ביוני 2010 נפגש שר החוץ של אוקראינה קוסטיאנטין גרישצ'נקו עם נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד ברייקיאוויק, איסלנד. הסכם הסחר החופשי בין אוקראינה לאיגוד הסחר החופשי האירופי בו חברה שווייץ נחתם. ב-19 באפריל 2011 ביקרה נשיאת שווייץ קלמי-רה בקייב לרגל אירועי 25 שנה לאסון צ'רנוביל. באותה שנה נפגשו נשיאי אוקראינה ושווייץ בדאבוס (ינואר), ובישיבת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק (ספטמבר). בתחילת 2014 נפגשו ראש ממשלת אוקראינה ונשיא אוקראינה ב-7 בפברואר בסוצ'י עם נשיא שווייץ, ראש שירות הביטחון הפדרלי והיו"ר התורן של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, דידייה בורקהלטר. ב-14 באפריל 2014 ביקר בורקהלטר באוקראינה כיו"ר הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, וב-7 ביוני 2014 הוא השתתף בטקס השבעתו של הנשיא פורושנקו. ב-22 בינואר 2016 נפגש נשיא אוקראינה פורושנקו עם נשיא שווייץ, ראש המחלקה הפדרלית לכלכלה, חינוך ומחקר יוהאן שניידר-אמאן, ואף ניהל שיחה קצרה עם ראש המועצה הלאומית של שווייץ כריסטה מארקוואלדר בפורום העולמי בדאבוס.

## נציגויות דיפלומטיות
אוקראינה מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן, ו-3 קונסוליות בפריבור, ז'נבה וצוג. מאידך, שווייץ מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב בלבד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
ג'קסון רוברט סקוט

**ג'קסון רוברט סקוט** (באנגלית: **Jackson Robert Scott**; נולד ב-18 בספטמבר 2008) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בגלל גילום דמותו של ג'ורג'י דנברו בסרטים "זה" (2017) והמשכו "זה: חלק 2" (2019), המבוססות על ספרו של סטיבן קינג "זה" ומגילומו של הילד בודי לוק בסדרה של נטפליקס, "המפתחות של משפחת לוק" (2020–2022).

## ראשית חייו
סקוט נולד וגדל בפיניקס, אריזונה. יש לו אחות גדולה, אדיסון.

בבית הספר החל ללמוד סינית מנדרינית. למד גם בבית הספר למשחק CGTV, שם רכש חלק מטכניקות המשחק שלו. בעודו ב-CGTV, הוא עבד עם שחקנים מניקלודיאון ודיסני, כמו גם עם השחקן אדריאן א'רמנטה (אנ'), מייסד CGTV. השיעור החביב עליו היה סדנת אלתור.

הוא התגלה על ידי סוכנות מובילה זמן מה לאחר תקופתו ב-CGTV והחל את תחילת דרכו באודישנים ובהקלטה עצמית לתוכניות טלוויזיה מהשורה הראשונה.

## קריירה
סקוט קיבל את תפקיד הפריצה שלו בשנת 2015 בפרק של הסדרה "מחשבות פליליות". סקוט לוהק לפרק הרביעי של העונה 11, שכותרתו "Outlaw", בתפקיד קול ואסקס. הפרק שודר ב־21 באוקטובר 2015.

בשנת 2017 גילם את ג'ורג'י דנברו בסרט "זה" המבוסס על ספרו של סטיבן קינג "זה*"*. באותה שנה, הוא גילם דמות מינורית בפרק של "אימת המתים המהלכים" תחת הכותרת "TEOTWAWKI", כששיחק את גרסת הילד לדמות טרוי אוטו.

הוא גילם מחדש את תפקידו של ג'ורג'י בסרט ההמשך, "זה: חלק 2", שיצא לאקרנים ב־6 בספטמבר 2019.

בשנת 2018 שיחק בסרט הקצר "סקין''"'', בבימויו של גיא נתיב, שזכה בפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-91.

בהמשך לז'אנר האימה, שיחק סקוט את התפקיד הראשי של מיילס בלום בסרט "הבלתי רגיל" משנת 2019, בבימויו של ניקולס מקארתי, שם הוא כיכב לצד טיילור שילינג.

אנדרס מוסצ'טי גייס את סקוט כדי להיות חלק מסדרת הפיילוט בת השעה שלו המפתחות של משפחת לוק עבור הולו כאחד השחקנים הצעירים המובילים מול פרנסס אוקונור. הוא שיחק את החלק של בודי לוק, הצעיר מבין האחים. הולו לא קיבלה את הפיילוט וסירבה לפתח ממנה סדרות. עם זאת, נטפליקס מאוחר יותר פיתחה את הסדרה עם צוות שחקנים חדש, ושמרה רק את סקוט כבודי מהקאסט של הולו. הסדרה עלתה בנטפליקס ב־7 בפברואר 2020. 

בשנת 2018 לוהק סקוט בתפקיד טייט מיליקין לסרט העצמאי "*Gossamer Folds"*, בבימויה של ליסה דונאטו הסרט מופק על ידי Yeardley Smith.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אריזונה
קטגוריה:פיניקס: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2008
יחסי הוותיקן–שווייץ

**יחסי הוותיקן–שווייץ** הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לשווייץ.

## היסטוריה
יחסי החוץ בין הוותיקן לבין שווייץ הם בין היחסים הדו-צדדיים הוותיקים, והחלו עם שליחת נונציו אפיפיורי ללוצרן בשנת 1586. כ-40% מהאוכלוסייה השווייצרית הם קתולים. גברים צעירים שווייצרים שירתו במשך מאות שנים בשורות המשמר השווייצרי.

היחסים הדו-צדדיים נותקו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר שהמדינה השווייצרית המודרנית יצאה ממלחמת אזרחים, בה ניצחו הקנטונים הליברליים והפרוטסטנטיים ברובם את זונדרבונד, ברית של קנטונים שמרנים וקתולים שנהנו מהתמיכה החזקה של הכס הקדוש. בשנת 1873, בעיצומו של הקולטורקמפף, הורתה המועצה הפדרלית השווייצרית על הנונציו האפיפיורי לעזוב את שווייץ, תוך סיום היחסים הדיפלומטיים למשך כ-50 שנה, עד ששר החוץ הקתולי ג'וזפה מוטה הצליח לשכנע את עמיתיו לאפשר את חזרתו של הנונציו לברן.

שווייץ, לעומת זאת, נותרה ללא הייצוג הדיפלומטי אצל הוותיקן, עד 1991, כאשר הממשלה מינתה שליח מיוחד שאינו תושב, אשר שודרג למעמד שגריר בשנת 2004. זה הופך את שווייץ לאחת המדינות המעטות יחסית עם רשת דיפלומטית פעילה שלא מיוצגת בוותיקן עם שגריר תושב ברומא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
יחסי אירלנד – דרום אפריקה

**יחסי אירלנד–דרום אפריקה** הם היחסים הדו-צדדיים בין אירלנד לדרום אפריקה.

## רקע
קיים קשר היסטורי דו-צדדי בין אירלנד לדרום אפריקה. שתי המדינות הקימו שגרירויות בשטחה של האחרת, בדבלין ופרטוריה. השגרירות בדרום אפריקה של אירלנד מפקחת גם על העניינים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו וגם בזימבבואה.

נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה אמר כי קיימים "יחסים מיוחדים" בין שתי המדינות. בשנת 2006 הייתה דרום אפריקה "שותפת הסחר ה-33 בגודלה באירלנד", ובשנת 2008 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ביותר מ-500 מיליון אירו לשנה על פי RTÉ.

## היסטוריה
המיסיונרים האיריים פעלו בדרום אפריקה עוד מלפני 1860.

פתיחת היחסים הדו-צדדיים על ידי שתי הממשלות בשנות ה-30 וה-40, לאחר ביקור ממלכתי מוצלח של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יי.בי. הרצוג בדבלין בשנת 1930. באותה תקופה, הקשרים בין שתי "הדומיניונים חסרי המנוחה" היו לבביים במיוחד, והתבססו גם על הזדהות לאומית קדומה יותר עם מטרת הבורים במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902, אך חששות מפני העלויות מנעו חילופי נציבים עליונים. אף על פי כן, התקיימו ביקורים פרטיים קבועים של הנציבים הגבוהים של דרום אפריקה בלונדון, ובמיוחד צ'ארלס טה ווטר בשנות ה-30 של המאה ה-20, וד"ר א. ל. גייר, שהיה אורח של הטאואש אמון דה ואלרה בשנת 1952. שיקולים כלכליים גרידא מנעו חילופי שגרירים הדדיים, בשנות ה-60 מנעה עמדה עקרונית של אירלנד נגד האפרטהייד שדרוג כזה של היחסים. כתוצאה מכך אירלנד הייתה המדינה היחידה באיחוד האירופי שלא קיימה יחסים דיפלומטיים מלאים עם דרום אפריקה עד 1993. סוכם על חילופי שגרירים עם ממשל דה קלרק לקראת סיום האפרטהייד, למרות מחאות קולניות של התנועה האירית נגד האפרטהייד, בהובלתם של קאדר ולואיז אסמל. השגרירות האירית נפתחה בפרטוריה בשנת 1994.

מראשית שנות ה-60 אירלנד התנגדה נחרצות לאפרטהייד בדרום אפריקה. נלסון מנדלה הדרום אפריקני, זכה ליקיר העיר דבלין בשנת 1988 בזמן שהיה אסיר פוליטי; הוא גבה את הפרס עם שחרורו בשנת 1990. קשרים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1994.

בנובמבר 2003 הבטיח בריאן קואן, בעודו מסייר באפריקה כשר לענייני חוץ של אירלנד, לנשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי, כי אירלנד תדגיש את הבעיות האפריקניות כאשר תעלה לנשיאות המועצה של האיחוד האירופי בינואר 2004.

סגן נשיא דרום אפריקה פומזיל מלבו-נגוקוקה ושרים רבים אחרים של ממשלת דרום אפריקה פגשו את נשיא אירלנד מארי מקאליס, הטאואיש ברטי אהרן ובכירים איריים אחרים בדבלין בנובמבר 2006. הם באו לבחון את הפריחה הכלכלית של אירלנד, הנמר הקלטי.

מייקל מרטין הוביל משלחת סחר לדרום אפריקה בספטמבר 2006, שחתמה שם על חוזים.

ברטי אהרן ומייקל מרטין הובילו משימת סחר בת שלושה ימים לדרום אפריקה בינואר 2008. ESB International ו-Eskom חתמו על חוזה חדש בסך 4.5 מיליון אירו במטה יוהנסבורג של יסקום. עסקות סחר אחרות בין שתי המדינות הגיעו גם הן.

## סיוע
התוכנית לסיוע אירי עבור דרום אפריקה הוקמה על ידי ממשלת אירלנד בשנת 1994.

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
אלישע גת

**אלישע נסים גת** (23 ביוני 1926 – 24 באוקטובר 1990) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.

## ביוגרפיה
גת נולד וגדל בתל אביב בשם **אלישע קלר**. אביו, חיים קלר, ניהל את בית הספר אחד העם בתל אביב. הוא שרת בפלמ"ח. ב-1953 שימש בצוות המתכננים של ירושלים והשכונה העתיקה של ראש פינה. סבו, אהרן קלר, היה בין מייסדיה. עבד בשחזור העיר העתיקה של צפת, בשימור מבנים ביפו והשתתף במשלחת החוקרים והארכאולוגים שיצאה לחפירות במצדה. גת השתתף בצוותים שתכננו את העיר אילת, והיה אחראי על שחזור עכו ותל אביב.

נחשב לאיש הבוהמה של תל אביב. בשנת 1969 התמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו ברשימה בשם "העולם הזה - כח חדש" מטעם "העולם הזה". באמצע שנות ה-70 נאבק בעירייה נגד שינוי כיכר דיזנגוף ונגד הריסת הבתים ההיסטוריים בשדרות רוטשילד בתל אביב כמו "בית הטירה" של הסופר ש. בן-ציון, תוך כדי קידום שימור המבנים בעיר. 

בשנת 1976 נפגע קשה בתאונת דרכים ומאז חדל לעבוד. הוא נפטר ב-1990 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990