מסדרון נצרים

**מסדרון נצרים** (מכונה גם **ציר נצרים**, **פרוזדור נצרים** או **אצבע נצרים**) הוא שטח פתוח בין צפון רצועת עזה למרכזה ודרומה. במערב המסדרון עמדה ההתנחלות נצרים עד לפינויה בהתנתקות.

אורך המסדרון כ-8 קילומטר. במהלך מלחמת חרבות ברזל הוגדל רוחבו ל-7 קילומטר, ושטחו גדל לכ-56 קמ"ר. הוא נמתח בין מעבר קרני לבין הים התיכון, דרך כביש צלאח א-דין, ההתנחלות המפונה נצרים ודרך א-רשיד. מהקצה המערבי שלו ניתן היה לצפות על נמל עזה.

מאז מלחמת ששת הימים שלטה מדינת ישראל במסדרון, כחלק משליטתה בכל רצועת עזה. במסגרת ביצוע תוכנית ההתנתקות פינתה ישראל את רצועת עזה, ובכלל זה את המסדרון, ומאז כבשה אותו מחדש פעמיים: במבצע עופרת יצוקה ובמלחמת חרבות ברזל. מאוקטובר 2023 ועד פברואר 2025 היה שטח המסדרון בשליטת צה"ל, שהשמיד את רוב המבנים בשטחו והחזיק בו כ-20 בסיסים גדולים ועוד עשרות בסיסים קטנים. ב-19 במרץ 2025 כבש צה"ל מחדש את ציר נצרים לאחר קריסת הסכם הפסקת האש בין ישראל לחמאס.

## היסטוריה
### עד ההתנתקות (1967–2005)
רעיון המסדרון נוסד במסגרת תוכנית חמש האצבעות שהגה אריאל שרון לאחר מלחמת ששת הימים, שמטרתה הייתה לחלק את רצועת עזה לארבעה חלקים בכדי להקל על ישראל את השליטה בה. המסדרון היווה את האצבע השנייה מצפון, והפריד בין העיר עזה, שבה שכן חלק גדול מאוכלוסיית רצועת עזה, לנוסייראת ודיר אל-בלח שדרומיות לה, בדומה להיום. בראשיתה תוכננו במסדרון שלוש התנחלויות, אך בפועל הוקמה רק אחת.

ההתנחלות הראשונה והיחידה במסדרון, נצרים, הוקמה ב-1972, בתקופת ממשלת ישראל ה-15 בראשות גולדה מאיר והמערך.
[שמאל|ממוזער|250x250 פיקסלים|[תרשים של צומת נצרים במהלך פרשת מוחמד א-דורה]]
במסדרון עבר "ציר נצרים" שחיבר בין מעבר קרני להתנחלות נצרים. המסדרון והציר היו עורק החיים של נצרים, והדרך הראשית בינה לבין השטחים שבצידו השני של הקו הירוק. בהצטלבות בין הציר לדרך צלאח א-דין, שהייתה חלק מכביש 4, היה צומת נצרים. משני צידי הציר הייתה דרך עפר למעבר טנקים, על מנת שלא יגרסו את הכביש בנסיעתם.

לאחר חתימת הסכם אוסלו א' ב-1993, נותרו בידי ישראל ציר נצרים, ההתנחלות נצרים ומעט מסביבותיה, שהפכו למובלעת, שכונתה "מובלעת נצרים". בשלב מסוים הכביש נסגר לנסיעת ישראלים דרך קבע, ונפתח רק לנסיעת שיירות כלי רכב בליווי כוחות צה"ל, לאחר שבוצעה פתיחת ציר על ידם.

בציר, שנהיה לדרך הגישה היחידה למובלעת, והוגדר בהסכם אוסלו ב' כשטח B, ביצעו מחבלים פלסטינים מספר פיגועים בולטים, בהם פיגוע התאבדות בצומת נצרים בנובמבר 1994 שבו נרצחו שלושה חיילים. בשנת 2000 אירעה בצומת פרשת מוחמד א-דורה. אזור זה, כמו גם מעבר קרני שחיבר את הציר לישראל, היה יעד מועדף לפיגועים.

ב-2005, במסגרת יישום תוכנית ההתנתקות, פונתה ההתנחלות נצרים, וכוחות צה"ל יצאו מרצועת עזה כולה ובפרט ממסדרון נצרים.

### במבצע עופרת יצוקה (2008–2009)
בסוף 2008, במהלך מבצע עופרת יצוקה, השתלטה חטיבה 401 על שטח המסדרון, ובכך הפרידה בין עזה לשאר הרצועה.

### במלחמת חרבות ברזל (2023 והלאה)

[ממוזער|כוחות [חטיבה 7 במלחמת חרבות ברזל|צק"ח 7 בלונה פארק סמוך ליישוב המפונה נצרים]]
[ממוזער|[גדוד 77 של חטיבה 7 על חוף הים בעזה לאחר ביתור הרצועה]]
מיד עם תחילת הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, שהחלה בחודש אוקטובר 2023, כבשה אוגדה 36 של צה"ל את המסדרון. מטרת הכיבוש המחודש הייתה כיתור העיר עזה במסגרת קרב עזה, וביתור הרצועה לשני חלקים. הכיבוש הושלם ב-5 בנובמבר, כשבוע לאחר תחילת התמרון.
ממוזער
לאורך כל חודשי הלחימה, שמר צה"ל על נוכחות צבאית במקום, כחלק ממשימת ביתור הרצועה ומניעת מעבר תושבים לצפונה. בינואר 2024 פורסם, כי צה"ל מתכוון להמשיך להחזיק במסדרון לפרק זמן של לפחות מספר חודשים, במטרה לשמור על הנתק בין חלקי הרצועה. במהלך חודשי הלחימה הבאים, השליטה במסדרון נצרים הפכה למשימת הקבע היחידה של צה"ל ברצועה, ונוצרה בה מציאות של שגרה מבצעית, דומה לשליטת צה"ל ביהודה ושומרון. במהלך חודשי המלחמה הארוכים, צה"ל השתמש בציר לצורך תנועה מהירה ומפתיעה במבצעים ובפשיטות מקומיות, בהם מבצע ניתוח מקומי ומבצע ארנון.

מחבלי חמאס פעלו מרחוק נגד כוחות צה"ל, יזמו ירי מרגמות כמעט יומי, וניסו לפגוע בחיילים באמצעות צלפים. בחמאס שאפו לצבור כוחות מחדש מול צה"ל, בשני צדי המסדרון - הצפוני בעיר עזה והדרומי בעיירות שבמרכז הרצועה. לכן, צה"ל יזם פשיטות שמטרתן הגעה לחמאס בצפון הרצועה. נוסף על כך, מסדרון נצרים הורחב בפעולות יומיות של צה"ל באופן שאמור לפגוע ולהרחיק את נוכחות חמאס בשכונות שמסביב למסדרון - השכונות הדרומיות של העיר עזה כזייתון ושייח' עג'לין מצד אחד, ופאתי העיירות אל-בורייג' ונוסייראת מהצד השני. בצה"ל המשיכו לחפש מנהרות שעברו מתחת למסדרון.

בתחילה היו מספר ניסיונות מצד עזתים לחצות את המסדרון צפונה. כמה ניסיונות קטנים סוכלו בעקבות מודיעין מקדים וזיהוי של אוטובוסים שהגיעו לנוסייראת. אך עם הרחבת המסדרון נסגרה אפשרות המעבר צפונה כליל, ומתאפשר רק מעבר דרומה.

במרחב המסדרון שלטו אוגדות רבות בזמנים שונים. האוגדה הראשונה, שפרצה את הציר כאמור, הייתה אוגדה 36, ובה חטיבות גולני, צנחנים, חטיבות השריון 7 ו-188 וחטיבת ביסלמ"ח שהוחלפה במהלך הזמן עם חטיבה 16. בחודש דצמבר 2023, לאחר תום ההפוגה בלחימה ועסקת שחרור החטופים, נכנסה אוגדה 36 לקרב בשכונת שג'אעייה, ובמקומה נכנסה לשלוט במסדרון אוגדה 99, כשתחתיה שלוש חטיבות, חטיבה 646, חטיבה 179 וחטיבה 11.

באמצע חודש פברואר 2024 השתחררה אוגדת המילואים 99, ואת האחריות למסדרון קיבלה אוגדה 162 על חטיבות הנח"ל ו-401. אוגדה 162 החלה לפעול במודל של פשיטות ממוקדות סביב המסדרון, כאשר חטיבת הנח"ל תופסת את המסדרון באורח קבע, וחטיבה 401 מנהלת את הפשיטות בסביבתו. בסוף חודש אפריל יצאה אוגדה 162 מהמסדרון על מנת להיערך לקרב רפיח, ומסרה את המסדרון לאוגדה 99 שוב, הפעם בהובלת חטיבות כרמלי (2) ויפתח (679). בתחילת חודש יוני נכנסו תחת האוגדה חטיבת אלכסנדרוני וחטיבה 8.
באמצע חודש יולי 2024 השתחררה אוגדה 99, ואת האחריות למסדרון קיבלה אוגדה 252, כשתחתיה בתחילה חטיבת הראל (10) וחטיבת ירושלים (16), אלה הוחלפו בהמשך בחטיבת המחץ (14) וחטיבה 5. בנובמבר יצאה אוגדה 252 ונכנסה למסדרון במקומה אוגדה 99 בפעם השלישית.

על פי עדויות של לוחמים וקצינים שפורסמו בהארץ, מפקד אוגדת עזה אסר כניסת פלסטינים למסדרון נצרים, והנחה את החיילים לירות בכל פלסטיני שנכנס לשטח. על פי דברי תא"ל יהודה ואך, מפקד עוצבת סיני, פלסטינים שנכנסים לשטח, גם אם אינם חמושים, נחשבים כמחבלים מתוך הנחה שמדובר ב"סייענים" שבאו לאסוף מודיעין או לבחון את מוכנות צה"ל. בין ההרוגים נמנים גם נשים וילדים. באחד המקרים פורסם אירוע בו כוחות האוגדה הרגו כ-200 מחבלים. בבדיקה לאחר מכן, מתוך 200 ההרוגים שנשלחו לבדיקה, רק עשרה אומתו כפעילי חמאס מוכרים.

ב-27 בינואר 2025, במסגרת עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס ולאחר שחרור 4 חטופות, צה"ל נסוג מרובו של מסדרון נצרים, ועשרות אלפי עזתים חצו אותו צפונה. דרך א-ראשיד נפתחה לחצייה רגלית, ודרך סלאח א-דין נפתחה לתנועת רכבים. בידוק הרכבים בוצע על ידי צוות מחברת "UG Solutions" שבסיסה בקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. ב-9 בפברואר השלים צה"ל את הנסיגה מהציר כחלק מהעסקה. ב-19 במרץ 2025 כבש צה"ל מחדש חצי מציר נצרים לאחר קריסת הסכם הפסקת האש בין ישראל לחמאס. ב-1 באוקטובר 2025 בעת מבצע מרכבות גדעון ב', הודיע צה"ל על כיבוש מלא של הציר מחדש, כ-8.5 חודשים לאחר הנסיגה.

## מבנה המסדרון

במרץ 2024 נבנו במרחב המסדרון מגננים, גדודיים וחטיבתיים, שבהם עברו כל החטיבות הלוחמות. שוהים בהם לוחמים בין הפשיטות ברצועה ופלוגות לוגיסטיות. במגננים ערכות המתריעות במקרה של ירי פצמ"רים, ומחסות מפני ירי רקטי.

צה"ל סלל, באמצעות גדודי חיל ההנדסה הקרבית 749 ו-601, ציר תנועה מהיר במסדרון, כביש 749, המאפשר תנועת כוחות צבא ואספקה באופן יעיל ומחזק את השליטה בשטח. לצידי כביש 749 מתבצעות עבודות חישוף במטרה לחשוף ולהשמיד פירים ומנהרות לחימה.

בנוסף, צה"ל הקים שתי עמדות בידוק ביטחוני חד-כיווניות, לצורך מעבר עזתים לדרום הרצועה. העמדות מכונות בצה"ל "נקזים". ישראל לא מאפשרת מעבר צפונה דרך המסדרון, למעט לאספקה הומניטרית. המחסום המערבי, מחסום נצרים, על מפגש הצירים דרך א-רשיד וכביש 749, נמצא קרוב לבסיס נצרים. בתקשורת הזרה נקרא על שם הרחוב בו נמצא, "מחסום א-רשיד". המחסום המזרחי הוא מחסום צומת נצרים, שנמצא בצומת נצרים, בהצטלבות בין כביש 749 לדרך סלאח א-דין. הכוחות המחזיקים את המסדרון צוידו באמצעים לפיזור הפגנות, על מנת למנוע כל ניסיון של חמאס או גורמים אחרים להשיב עזתים לצפון רצועת עזה, ואכן, דווחו ניסיונות של עזתים לחזור לצפון הרצועה.

צה"ל החל בהקמת חמישה או שישה בסיסים לאורך המסדרון, כאשר המערבי בהם הוא בסיס נצרים, בסיס גדול במערך בסיסים בהקמה במסדרון שמטרתם שליטה על השטח והגברת היכולת לצאת למבצעים צבאיים ברצועה ביעילות. בסיס נוסף הוקם במבנה בית החולים הטורקי. רוב הבסיסים האחרים קטנים יותר, ומכונים "במ"קים" – בסיס מבצעי קטן. בכל בסיס הוקם תורן, המשמש כמגדל תקשורת ולצורך אמצעי תצפית. במאי פורסם כי צה"ל השלים את בנייתם של ארבעה מוצבים גדולים לאורך המסדרון.

בצפון-מערב המסדרון, הוקם המזח האמריקאי בעזה ששימש להספקת סיוע הומניטרי לרצועת עזה באביב 2024 עד לסגירתו ב-17 ביולי 2024.

במהלך המלחמה, פעל צה"ל להרחבת המסדרון בהדרגה. באמצע אפריל 2024 הורחב המסדרון לכיוון דרום על ידי הקמת גשרים מעל נחל עזה ולחימה בצפון נוסייראת. בתחילת יולי 2024 צה"ל פעל להרחבת המסדרון ברצועה משני ק"מ לכחמישה ק"מ, תוך הריסת מבנים בצידי המסדרון, סילוק תשתיות חשודות ושיפור המיגון ללוחמים. על פי עדויות לוחמים וקצינים בכירים, בין אוגוסט לספטמבר 2024 עסק כוח צמ"ה פלדות בהריסת מבנים נרחבת בשטח המסדרון ללא צורך מבצעי. את היחידה הקים אל"ם במיל' גולן ואך, אחיו של תא"ל יהודה ואך, מפקד אוגדה 252 שהייתה אחראית בזמנו על המסדרון. על פי העדויות הכוח הוכנס למסדרון ללא רישום כניסה ויציאה, ופעל במטרה להרוס כמה שיותר מבנים. בדצמבר 2024 פורסמו בניו יורק טיימס תמונות לוויין וצילומי מל"טים מהן ניתן להסיק כי מספטמבר עד נובמבר 2024 צה"ל הרס יותר מ-600 מבנים סביב הכביש המרכזי בציר, ובנה סביבו רשת של עמדות המצוידות במגדלי תקשורת וביצורים הגנתיים. העיירה אל-מוע'ראקה שבשטח המסדרון, בה גרו יותר מ-10,000 אנשים, נהרסה לחלוטין. על פי דובר צה"ל, חלק מהמבנים שנהרסו שימשו כעמדות תצפית ומקומות מסתור למחבלים פלסטיניים. כמו כן זוהו לפחות 19 בסיסים גדולים של צה"ל באזור, בנוסף לעשרות בסיסים קטנים. רוב הבסיסים הגדולים נבנו או הורחבו מתחילת ספטמבר. בנובמבר 2024, הגיע רוחבו של המסדרון לכ-7 קילומטרים, כמעט כאורכו (8 ק"מ). במרץ 2025 השמיד צה"ל את בית החולים הטורקי שבשטח המסדרון. צה"ל פתח בחקירת נסיבות ההשמדה, בחשד כי תא"ל יהודה ואך הורה על פיצוץ המבנה בלי קבלת האישור הדרוש. כיום כמעט ולא נותרו בתים בנויים ברחבי המסדרון, למעט אלה שבשימוש צה"ל. חיילים ששירתו במסדרון נצרים ובאזורים נוספים ברצועה העידו במאי 2025 על הרס מבנים רבים שנעשה ללא צורך מבצעי והביעו חשש כי פעולה זו העלולה להיחשב כפשע מלחמה.

## ראו גם
* מעבר קרני
* ציר פילדלפי
* ציר כיסופים
* נצרים
* בסיס נצרים
* צומת נצרים
* כביש 749

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
קטגוריה:בארי
קטגוריה:תוכנית חמש האצבעות
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:רצועת עזה: ביטחון
קטגוריה:רצועת עזה: תחבורה
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות
*