מעגנה סכורה

ממוזער|מעגנות סיינט קתרין בלונדון. הדפס מאת ט"מ ביינס, 1829
ממוזער|דגם בקנה מידה של מעגנות סיינט קתרין בלונדון, באוסף Dockland Museum
[ממוזער|תוכנית [מעגנות לונדון (London Docks) מאת הנרי פלמר, 1831]]
**מַעֲגָנָה סְכוּרָה** (באנגלית: **impounded dock**, **wet dock**, **floating harbour**) היא בריכת עגינה מלאכותית בגדת נהר מוֹעֲדִי (tidal river) או בנמל מועדי (tidal harbour). קירות המעגנה בנויים מאבן או בטון, והיא מוקפת רציפים ומחסני סחורות. המעגנות הסכורות מיועדות לפריקה וטעינה של אוניות סוחר. קיימות גם מעגנות סכורות לעגינת כלי שיט מלחמתיים.

פתח המעגנה סגור על ידי שערי סכר (dock gates) או תא סכור (lock), כדי שמפלס המים בתוכה יישאר קבוע ולא יושפע מן הגאות והשפל בנתיב המים אליו היא מחוברת. שערי המעגנה או שערי התא הסכור נפתחים לכניסת אוניות לקראת שיא הגאות, ונסגרים זמן קצר לאחריו.

המעגנות הסכורות נועדו להגדיל את נפח התובלה הימית המסחרית בערים השוכנות על גדות נהרות מועדיים או בשפכיהם. לפני הקמתן, ספינות סוחר עגנו לאורך גדות הנהר או במפרצונים מלאכותיים, ובמהלך השפל היו שוקעות ומתיישבות על הקרקעית הבוצית. מכיוון שמפלס המים במעגנות הסכורות נשאר קבוע והן מוגנות מזרמי הנהר, הן מאפשרות טעינה ופריקה של סחורות ביעילות ובמהירות. מרבית המעגנות הסכורות נבנו במאות ה-18 וה-19 עם התפשטות המסחר הימי.

## היסטוריה
המעגנה הסכורה הראשונה, Howland Great Wet Dock, נבנתה ברות'רהיית'  שבלונדון, על גדת התמזה;. בנייתה נמשכה מ-1697 עד 1700, והעדות הכתובה הראשונה לפעילותה היא מ-1701. מעגנה זו לא נועדה לטעינה ולפריקת סחורות אלא שימשה לתיקון האוניות של חברת הודו המזרחית הבריטית ולהתקנתן להפלגה (fitting-out). לימים קיבלה את השם "מעגנת גרינלנד" , כי שימשה בעיקר את אוניות ציד הלווייתנים של "חברת הים הדרומי" (South Sea Company).

המעגנה הסכורה "אולד דוק" על גדת נהר מרזי בליברפול, נפתחה ב-1715. מאחר שנבנתה מלכתחילה עם רציפים ומחסני סחורות (warehouses), היא נחשבת למעגנה הסכורה המסחרית הראשונה בעולם. המעגנה הייתה בשימוש עד שנת 1820, אז מולאה בעפר ועל מקומה נבנה בית המכס של נמל ליברפול.

מעגנות נוספות נבנו במהלך המאות ה-18 וה-19 בערים שונות, כגון: לונדון – על גדות נהר התמזה, ליברפול – בשפך נהר מרזי, האל – בשפך נהר האמבר, בריסטול – על גדת נהר אבון, ליית' שבסקוטלנד – על גדת נהר ליית' , קארדיף – על גדת תעלת בריסטול, לה האבר ואונפלר – על גדות נהר סן, סן-נאזר – בשפך נהר הלואר, פליסינגן ואנטוורפן – בשפך נהר סכלדה, ורוטרדם – על גדות נהר מז.

בנוסף, נבנו מעגנות סכורות בחופי הים. כדי להגן על שערי המעגנה מפני הגלים, הקימו סביב כניסת המעגנה נמל מלאכותי קטן עם שוברי גלים. דוגמאות לכך ניתן למצוא בהרטליפול  וסנדרלנד  בחוף הים הצפוני, ובפליטווד  ומריפורט  בחוף הים האירי.

השימוש המסחרי במעגנות סכורות הלך והתמעט עם השנים, ככל שהממדים והשוקע של אוניות הסוחר המודרניות הלכו וגדלו. חלק מהמעגנות נסגרו כבר במאה ה-19, אחרות נסגרו במאה ה-20, ומרביתן מולאו בעפר כדי לנצל את השטח לבנייה. המעגנות ששרדו עד ימינו משמשות בעיקר לעגינת כלי שיט קטנים, לפנאי ולספורט, או כאטרקציות תיירותיות.

## שמירת מפלס המים במעגנה
### שערי סכר (dock gates)
כדי למנוע את התרוקנות המעגנה בזמן השפל, מותקנים בפתח הכניסה אליה שערי סכר (lock gates). דלתות השער, הבנויות לרוב בצורת גמלון שקודקודו מכוון פנימה, מנצלות את לחץ המים הגדול יותר שבתוך המעגנה. לחץ זה מהדק אותן זו לזו ומבטיח אטימות מקסימלית. שערי הכניסה נפתחים בשיא הגאות, כאשר מפלס המים במעגנה ומחוצה לה שווים. חלון הזמן לכניסה וליציאת כלי שיט הוא קצר, ומוגבל עד תחילת השפל. כל איחור בסגירת שערי הסכר גורם לירידת מפלס המים במעגנה ולשינוי גובהן של הספינות העוגנות לאורך הרציפים, מה שמפריע לעבודות הפריקה והטעינה.

### תא סכור (lock chamber)
על מנת להגדיל את חלון הזמן לכניסת כלי שיט וליציאתם, מתקינים בפתח המעגנה תא מלבני ארוך, חפור ומדופן, ובכל אחד משני קצותיו זוג שערי סכר. אונייה יכולה להיכנס לתא הסכור גם לאחר תחילת השפל, כל עוד עומק המים מספיק לה. תחילה סוגרים את השערים הפנימיים של התא, ואז פותחים את השערים החיצוניים ומשיטים את האונייה לתוך התא. לאחר מכן סוגרים את השערים החיצוניים, פותחים את השערים הפנימיים ומשיטים את האונייה לתוך המעגנה. פתיחת השערים הפנימיים אינה גורמת לירידה משמעותית של מפלס המים בתוך המעגנה, בשל נפחו הקטן יחסית של התא הסכור.

לתא סכור יתרון נוסף: במקרה של תקלה באחד משני זוגות השערים, הזוג השני מונע את התרוקנות המעגנה. בדרך כלל פותחים את שערי התא הסכור כשעתיים לפני שיא הגאות, וסוגרים אותם כשעה לאחר שיא הגאות.

## לקריאה נוספת

* Broodbank, J.G. (1912). "The Howland Great Wet Dock". *Mariners Mirror*, Vol. 2, Issue 2, February 1912, pp. 53–56.
* Burney, William (1815). *A New Universal Dictionary of the Marine... Originaly compiled by Wiliam Falconer...now modernized and much enlarged by William Burney.* London, Cadle and W. Davies. Facsimile reprint edition by Chatham Publishing, London, 2006.
* Paasch, H., Captain (1890). *Illustrated Marine Encyclopedia*. First Published 1890. Facsimile reprint edition by Argus Books Ltd, Herts, England, 1977.
* Stammers, Michael (2007). *The Industrial Archaeology of Docks & Harbours*. Gloucestershire, Tempus Publishing. Digitized copy in Internet Archive.
* Stevenson, Thomas (1886). *Design and Construction of Harbours – A treatise on Maritime Engineering.* Edinburgh, Adam and Charles Black. 3rd edition. Digitized copy in HathiTrust.
* Vernon-Harcourt, Leveson Francis (1885). * Harbours and Docks: Their physical features, history, construction, equipment, and Maintenance with statistics as to their commercial development.* Oxford, At the Clarendon Press. 2 vols. Digitized copy in HathiTrust.


## ראו גם
* מבדוק
* מעגנה חצי-מועדית 

## הערות שוליים

קטגוריה:נמלים