open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
נס בית ברנדנבורג

[ממוזער|קופסת טבק פרוסית שיוצרה ב-1762 כדי לחגוג את חוזה סנקט פטרבורג. [פרידריך השני, מלך פרוסיה, נראה לוחץ את ידו של פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, ושל אדולף פרדריק, מלך שוודיה.]]
**נס בית ברנדנבורג** הוא השם שניתן על ידי פרידריך השני, מלך פרוסיה, לכישלונן של רוסיה ואוסטריה לנצל את ניצחונן עליו בקרב קונרסדורף ב-12 באוגוסט 1759 במהלך מלחמת שבע השנים. השם מיוחס לעיתים גם להחלפת הצדדים של רוסיה במלחמה בשנת 1762, מה שהציל את פרוסיה מתבוסה אפשרית.

## הנס הראשון של בית ברנדנבורג
לאחר קרב קונרסדורף, סבר פרידריך כי פרוסיה עומדת בפני תבוסה ודאית. הוא כתב שזוהי "תפנית אכזרית! לא אשרוד אותה. אני חושב שהכל אבוד. להתראות לנצח (בצרפתית: Adieu pour jamais)". פרוסיה איבדה 19,000 חיילים ונותרה עם 18,000 חיילים בלבד. ב-16 באוגוסט 1759, הוא כתב שאם הרוסים היו חוצים את נהר האודר וצועדים לעבר הבירה הפרוסית, ברלין: "נילחם בהם, יותר כדי למות תחת חומות עירנו שלנו מאשר מתוך תקווה כלשהי להביסם". הגנרל-פילדמרשל הרוסי סלטיקוב וצבאו חצו את האודר באותו יום, כאשר הגנרל-פלדמרשל האוסטרי ארנסט גדעון פון לאודון וצבאו כבר חצו את האודר ביום הקודם. גנרל-פלדמרשל לאופולד יוזף פון דאון הצעיד את שאר הצבא האוסטרי צפונה מסקסוניה. כל שלושת הכוחות כיוונו לצעוד לברלין.

פרידריך ריכז 33,000 איש כדי להגן על ברלין מפני כוחות האויב, שמספרם הוערך על ידו ב-90,000. פרידריך התייחס לאירועים שבאו לאחר מכן כ"נס בית ברנדנבורג". האוסטרים והרוסים גילו רתיעה מלנצל את ניצחונם על ידי כיבוש ברלין, ובחודש ספטמבר הם החלו להסיג את כוחותיהם. האוסטרים והרוסים איבדו 16,000 איש בקונרסדורף, ושני הצבאות חששו שקווי התקשורת שלהם נמתחו עד הקצה בשל הצעידה למרחק כה רב. צבאו של אחיו של פרידריך, הנסיך היינריך, לא היה מעורב בקונרסדורף ולכן עדיין היווה איום על הכוחות האוסטריים והרוסיים. בראותו את תוצאות האירועים הללו, פרידריך קיבל חזרה את ביטחונו.

## הנס השני של בית ברנדנבורג
עד דצמבר 1761, לאחר חמש שנות מלחמה, המצב האסטרטגי של פרוסיה הפך עגום למרות מספר הצלחות טקטיות. כפי שכתב פרידריך ב-10 בדצמבר:

במהלך המלחמה איבדו הפרוסים 120 גנרלים, 1,500 קצינים (מתוך 5,500) ולמעלה מ-100,000 חיילים. רוב הפרוסים תמכו כעת בשלום, ופרידריך ניסה ללא הצלחה לערב את האימפריה העות'מאנית במלחמה. אז, בינואר 1762, קיבל פרידריך את הידיעה שהקיסרית יליזבטה מרוסיה מתה ב-5 בינואר: "המסלינה של הצפון מתה. החיה מתה (באיטלקית: Morta la Bestia)", כתב פרידריך ב-22 בינואר. אחיינה של יליזבטה, פיוטר, מעריץ נלהב של פרידריך, ירש אותה. הוא שינה במהירות את מדיניות המלחמה של יליזבטה וניהל משא ומתן לשלום עם פרוסיה, עם שביתת נשק במרץ וחוזה שלום וידידות שנחתם ב-15 במאי.

## הערות שוליים

### ביבליוגרפיה

* 
* 

קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:מלחמת שבע השנים
יחיאל שבי

**יחיאל שבי** (נולד ב-1973) הוא חוקר, מרצה ופרשן ישראלי, המתמחה בענייני המזרח התיכון, הסכסוך הישראלי-ערבי, אסלאם פוליטי, ניהול משברים ותקשורת אסטרטגית. הוא מרצה באוניברסיטת בר-אילן, עמית מחקר ב-Israel Center for Grand Strategy (ICGS), וכיהן בתפקידים ציבוריים בתחומי דוברות, ייעוץ אסטרטגי ופיתוח תרבותי.

## ביוגרפיה
### השכלה
שבי השלים לימודי תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה ובלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן.

בשנים 2001–2004 השלים לימודי תואר דוקטור במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת מסלול דוקטורנטים מצטיינים של לשכת נשיא האוניברסיטה. נושא עבודת הדוקטורט שלו עסק בקרקעות ומקרקעין דתיים אסלאמיים ככלי במאבק הלאומי הישראלי-פלסטיני.
בשנים 2008–2009 השלים תואר שני במנהל עסקים (MBA) בהתמחות בשיווק, במסלול משותף של המסלול האקדמי המכללה למינהל ו-Baruch College של City University of New York.

### תפקידים ציבוריים
שבי שימש כחבר בוועדה הציבורית להקצאת כספי העיזבונות. וכיושב ראש הזמני של מועצת הקולנוע.

בשנים 2006–2018 כיהן שבי כמנהל אגף הדוברות, יחסי הציבור וההסברה במשרד התקשורת, וכן כממונה על חופש המידע. במסגרת תפקידו היה אחראי על ניהול מערך התקשורת של המשרד ושריו, הופיע כנציג המשרד בוועדות הכנסת ונטל חלק בגיבוש מדיניות תקשורתית בתקופת פתיחת שוק התקשורת לתחרות.

בשנים 2004–2006 שימש כדובר ויועץ לראש עיריית נס ציונה, וכממונה על פניות הציבור וחופש המידע בעירייה.

משמש כיושב ראש המועצה להנצחת זכרו ומורשתו של בנימין זאב הרצל במשרד ראש הממשלה.

## קריירה אקדמית ומחקר
ד"ר שבי משמש כמרצה במחלקה למדעי המדינה ובבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, וכן לימד במוסדות אקדמיים נוספים. תחומי ההוראה והמחקר שלו כוללים ניהול משברים, אסטרטגיה מדינית, ניתוח סכסוכים אזוריים ויחסי דת ולאומיות במזרח התיכון.

## פעילות תקשורתית
שבי מופיע כפרשן בתוכניות רדיו וטלוויזיה ובפלטפורמות דיגיטליות שונות, ועוסק בניתוח אירועים אזוריים, מגמות אידאולוגיות בעולם הערבי, מדיניות ישראל והקשרים בין דת, פוליטיקה ואלימות. מאמריו מתפרסמים בכלי תקשורת ישראליים ובאתרי מחקר.

שבי תבע את המושגים: "הכוח עובר ללקוח" ו"לא צרכת, לא שילמת"

## פרסומים
שבי מפרסם מאמרי דעה וניתוחים אסטרטגיים בנושאי מדיניות, ביטחון ויחסי דת ולאומיות במזרח התיכון, ומשתתף בכנסים ובפאנלים מקצועיים.

## חיים אישיים
נשוי לדורית ואב לשניים. מתגוררים ביישוב ריחן בו ייסדו המשפחה חווה חקלאית תירותית בשם "נופי ריחן" המתבססת על עבודת מתנדבים מתנועות נוער, יחידות צהליות ומבקרים מהארץ ומחו"ל. במסגרת זו נטעו כרמים והקימו מפורים לזכרם של נופלים ממלחמת חרבות ברזל. בבעלותם בר קפה על הר שמנציח את זכרו של בר-אל חדריה.

## קישורים חיצוניים
* 
* פרופיל ד"ר יחיאל שבי באתר ICGS
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
חופמי (Anarhynchus)

**חוֹפָמִי ''Anarhynchus*** הוא סוג במשפחת ה[[חופמיים]] המונה כיום 24 [[מין (טקסונומיה)|מינים]].

מינים רבים בסוג *Anarhynchus* מאופיינים בצווארון חלקי בלבד, ולא בפסי חזה או צווארונים מלאים האופייניים למינים בסוג [[חופמי (סוג)|חופמי (*Charadrius*)]], אליו שויכו מרביתם בעבר.

ב[[ישראל]] נצפים מהסוג המינים [[חופמי חוף]], [[חופמי אלכסנדרי]], ו[[חופמי אסיה]]; ולעיתים נדירות [[חופמי אפריקני]] (16 תצפיות) [[חופמי טיבטי]] (6 תצפיות), ו[[חופמי מונגולי|חופמי סיבירי]] (תצפית בודדת).

== טקסונומיה ==
חוקרי הטבע הצרפתים [[ז'אן רנה קונסטן קוי]] ו[[ז'וזף פול גיימר]] תיארו סוג זה כך שתיאר את ה[[חופמי עקום-מקור|חופמי עקום-המקור]], שבעבר היה [[מין יחיד בסוג|המין היחידי בסוג]]. השם מגיע מ[[יוונית עתיקה]] מהמילים ana- (, שפירושו "לאחור" או "הפוך") ו-rhunkhos (), שפירושו "[[מקור]]").

כאמור, בעבר נחשב *Anarhynchus* למין [[טקסון מונוטיפי|מונוטיפי]], והכיל רק את ה[[חופמי עקום-מקור|חופמי עקום-המקור]]. מחקרים בשנים 2015 ו-2022 מצאו כי הסוג *Charadrius* הוא למעשה טקסון [[פוליפילטיות|פוליפילטי]], כאשר מינים מסוימים קרובים יותר לחופמי עקום-מקור מאשר ל[[חופמי צווארון]]. בגרסה 14.1 של רשימת המינים של ה-[[קונגרס האורניתולוגיה הבין-לאומי|IOC]] הועברו 23 מינים לסוג זה.

כיום מקובל למקם בסוג את המינים הבאים <small>(*השמות העבריים ה*</small>*מסומנים ב-* מקורם בתרגום חופשי, שכן עוד אין להם שם רשמי''):

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חופמיים
אוניברסיטת שהיד בהשתי

**אוניברסיטת שהיד בהשתי** (בפרסית: **دانشگاه شهید بهشتی**; בקיצור: **SBU**) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית השוכנת בטהראן, בירת איראן. האוניברסיטה מספקת לימודים ברמת תואר שני או ברמת דוקטור לפילוסופיה (PhD).

## היסטוריה
אוניברסיטת שהיד בהשתי הוקמה ב-1959 על ידי עלי שייח' אל-אסלאם וקרויה על שמו של מוחמד בהשתי, לימים חבר מועצת המומחים האיראנית ונשיא בית המשפט העליון של איראן. האוניברסיטה הוקמה למטרות מחקר ולימודים מתקדמים. כשנפתחה, הכילה תארים באדריכלות, בתכנון ערים ואזורים ובבנקאות וכלכלה. בהמשך פתחה גם בית ספר לספרות ולשפות זרות. ב-1961 האוניברסיטה פתחה בית ספר לתארים מתקדמים באדריכלות, ועד 1978 פתחה גם בתי ספר לתארים מתקדמים במדעי האדם, במחקר בסיסי, במשפטים, במדעי כדור הארץ, בסטטיסטיקה ומידענות ובחינוך ופסיכולוגיה. ב-1986 נפתחה אוניברסיטת שהיד בהשתי למדעי הרפואה. ב-1991 האוניברסיטה פתחה "קורס PhD" בנושא כלכלה.

### סנקציות
אוניברסיטת שהיד בהשתי נמצאת תחת סנקציות מטעם אירופה, ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה ושווייץ, מכיוון שיש לה קשרים לתוכנית הגרעין של איראן. לעיתים, הסנקציות מונעות מהאוניברסיטה לבצע תשלומים עסקיים ופיננסיים למוסדותיה ואף לסטודנטים שלומדים בה.

## קמפוסים
* הקמפוסים העיקריים של האוניברסיטה: ממוקמים באווין ובוולנג'ק, שכונות בעיר טהראן.
* אוניברסיטת שהיד בהשתי למדעי הרפואה (SBUMS): ממוקמת באווין, בסמוך לבית החולים אייתוללה טאלקאני.
* אוניברסיטת טכנולוגיית החשמל והמים של אוניברסיטת שהיד בהשתי (PWUT): ממוקמת בטהרנפארס, שכונה בעיר טהראן.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:איראן: אוניברסיטאות ומכללות
אברהם בכר (מאמן כדורגל)

**אברהם בכר** (נולד ב-23 ביולי 1941) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, אשר כיהן במשך שנים רבות כמאמן נבחרות הנערים של ישראל וכמנהל מקצועי במחלקות נוער של מועדונים מובילים. בכר קידם את תוכנית "שמיים בספורט" להטמעת תרבות התחקיר של חיל האוויר בענף הכדורגל, וחתן "אות הנשיא" לשנת 2019 על פועלו בחינוך וספורט.

## קריירת משחק
בכר גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, בה שיחק עד שנת 1960. בשנים 1960–1964 נמנה עם סגל הקבוצה הבוגרת של המועדון בליגה הלאומית, אז הליגה הראשונה. בהמשך עבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב, במדיה שיחק עד שנת 1968.

## קריירת אימון וניהול
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, פנה בכר לקריירת אימון. בשנת 1969 סיים את לימודיו בבית הספר למאמנים במכון וינגייט. לאורך השנים השתלם אצל מאמנים בכירים באירופה, בהם דטמר קראמר ובובי רובסון.

### אימון קבוצות
במהלך שנות ה-70 וה-80 אימן בכר במחלקות הנוער של הפועל תל אביב (1968, 1970–1975), מכבי תל אביב (1969, 1980–1988) ומכבי יפו בוגרים (1975). בנוסף, אימן קבוצות בוגרים של הפועל תל אביב (1976–1977) והפועל נתניה. אימן גם קבוצות בוגרים בליגות הנמוכות, בהן הפועל הרצליה, הפועל בת ים ומכבי רמת חן.

בשנת 1992 מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. בעונת 1993/1994 הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות המדינה לנוער, הישג ראשון למועדון בקטגוריה זו לאחר 30 שנה. תחת הדרכתו צמחו שחקנים כמו עידן שום.

### נבחרות ישראל
בין השנים 1994–2006 עבד בכר בהתאחדות לכדורגל בישראל כמאמן נבחרות הנערים של ישראל (גילאי 16 ו-17). במסגרת תפקידו ניהל למעלה מ-150 משחקים רשמיים ושימש כעוזר מאמן בנבחרות הנוער.

### ניהול מקצועי
החל משנת 2006 שימש בכר כמנהל מקצועי של מחלקות נוער במועדונים שונים:
* 2006–2009: הפועל תל אביב.
* 2009–2011: בית"ר טוברוק נתניה.
* 2011–2014: הפועל ניר רמת השרון.
* 2017–2026: הפועל הרצליה.

## פרויקט "שמיים בספורט"
במסגרת עבודתו בהפועל ניר רמת השרון, קידם בכר את פרויקט "שמיים בספורט" בשיתוף עם טייסי מילואים. מטרת הפרויקט הייתה להטמיע את תרבות התחקיר והמצוינות של חיל האוויר הישראלי בקרב כדורגלנים צעירים. התוכנית כללה צילום משחקים, ניתוח טעויות בשיטת התחקיר הצה"לי ושיחות חתך שבועיות לשיפור קבלת ההחלטות והחוסן המנטלי של השחקנים.

## פרסים והוקרה
200px|ממוזער|שמאל|"אות הנשיא" (במסגרת מיזם "מגן הכבוד") שהוענק לאברהם בכר בבית נשיא מדינת ישראל, מידי הנשיא ראובן ריבלין. האות ניתן לו כהוקרה על פועלו רב השנים למען מחלקות הנוער והנבחרות הצעירות של ישראל.
באוגוסט 2019 הוענק לבכר "אות הנשיא" (במסגרת מיזם "מגן הכבוד") בבית נשיא מדינת ישראל, מידי הנשיא ראובן ריבלין. האות ניתן לו כהוקרה על פועלו רב השנים למען מחלקות הנוער והנבחרות הצעירות של ישראל.

## חיים אישיים ומשפחה
בכר נשוי לאסתר בכר, אמנית בתחום הציור והפיסול. להם 3 בנים והם גרים בהרצליה.

## קישורים חיצוניים
* 
* אברהם בכר, במכביפדיה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:מאמני נבחרת ישראל בכדורגל
אישה צעירה וקוואליר

**אישה צעירה וקוואליר** (באנגלית: **A Young Woman and a Cavalier**) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי קורנליס ביסחופ, שנוצר בראשית שנות השישים של המאה ה־17. היצירה מוצגת באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

## תיאור היצירה
הציור מתאר אישה צעירה וגבר לבוש כקוואליר היושבים יחד בחלל פנים אינטימי. הגבר נוטה לעברה של האישה, בעוד היא מפנה את מבטה הצידה ואינה יוצרת עמו קשר עין ישיר. דמות הגבר מזוהה כקוואליר על פי לבושו, הכולל כובע מעוטר בנוצה, ואילו האישה לבושה בבגד בצבע כתום עז. הקומפוזיציה מציגה את הדמויות בחלל סגור, תוך הדגשה של מחוות גוף ומרחק פיזי מצומצם ביניהן.

## פרשנות וסגנון

הציור מציג רגע תלוי בזמן בתוך חלל בורגני, שבו נרמז מתח עדין בין פיתוי לבין איפוק. הקוואליר מניח את ידו על כתפה של האישה במחווה שקטה וכמעט חמקמקה, בעוד היא מפנה את מבטה ונראית שקועה במחשבותיה. שמלתה הכתומה הבוהקת של האישה שולטת בקומפוזיציה ומודגשת בהבלחות אור לבנות, והיא אוחזת בפמוט ובכד פאיאנס, חפצים יומיומיים המוצבים כחלק מסצנה ביתית מהוגנת.

על השולחן המכוסה בשטיח מזרחי מונחים חפצים היוצרים טבע דומם אלגנטי, התורם לאווירה המאופקת של המפגש. השימוש באור מרוסן ובפלטת צבעים מאופקת ממקד את תשומת הלב באינטראקציה האנושית שבין הדמויות. היצירה משתייכת למסורת ציור הז'אנר של תור הזהב של הציור ההולנדי, שבה תיאורי חיי היומיום נושאים לעיתים משמעות מוסרית מרומזת. שילוב דמות הקוואליר, היין והאישה הצעירה יוצר נרטיב העוסק במתח שבין מידה טובה לפיתוי.

## השוואות ליצירות אחרות

הציור משתלב במסורת של ציורי פנים הולנדיים מן המאה ה־17, המתמקדים בסצנות אינטימיות וביחסים חברתיים מרומזים. סגנונו של ביסחופ ביצירה זו מקושר למסורת של ציירי ז’אנר כדוגמת חרארד טר בורך וחבריאל מטסו, אשר העדיפו תיאורים של חללי פנים מהודרים, בדים יקרי ערך וטיפול עדין באור. בדומה להם, גם כאן משמשים האלגנטיות החזותית והעמימות הרגשית כאמצעים לבחינת קודים של התנהגות, מוסר ויחסים בין המינים במסגרת החברה הבורגנית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי ז'אנר
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:גברים בציור
צ'ארלס מנלי

**צ'ארלס מנלי** (באנגלית: **Charles Manly**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל קרוליינה הצפונית ה-31 בשנים 1849–1851. הוא היה אחרון מושלי המדינה מטעם מפלגה זו, והמושל המכהן האחרון שהובס בבחירות עד לפט מקרורי ב-2016.
## ראשית חייו
צ'ארלס מנלי נולד במחוז צ'טהאם שבקרוליינה הצפונית, כבנם של החוואי קפטן בזיל מנלי ושל אליזבת (לבית מאולסבי) מנלי. הוא התחנך באקדמיית פיטסבורו בניהולו של ויליאם בינגהאם. ב-1811 הוא החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה ב-1814, ובהמשך תואר מוסמך אוניברסיטה. הוא עבד כמורה, וב-1816 התקבל ללשכת עורכי הדין. ב-1828 התמנה מנלי למועצת הנאמנים של האוניברסיטה, תפקיד בו הוא שימש עד 1868.
## קריירה פוליטית
מנלי היה חבר בוועדה שמונתה להסדרת תביעות הקרקע במסגרת הסכם גנט. לאחר שעבר לוושינגטון די. סי., שב מנלי לקרוליינה הצפונית בערך ב-1824. הוא מונה כפקיד בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1831–1841 ובשנים 1844–1847. ב-1844 הוא ניסה להתמודד על מושב בסנאט של קרוליינה הצפונית, אך הובס בבחירות. לאחר שנטש את המפלגה הלאומית הרפובליקנית, היה מנלי לתומך של הנרי קליי ופעיל במפלגה הוויגית, והיה חבר בוועדה המרכזית של המפלגה ובוועדות מסעות הבחירות שלה. בבחירות לנשיאות של 1840 הוא היה חבר בחבר האלקטורים.
## מושל קרוליינה הצפונית
ב-3 באוגוסט 1848 זכה מנלי במועמדות המפלגה הוויגית למשרת מושל קרוליינה הצפונית, והמשיך והביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית דייוויד סטל ריד ביחס קולות של 42,536 מול 41,682. מנלי תמך בחינוך עממי ובעבודות ציבוריות, בעיקר סלילת מסילות ברזל וכריית תעלות. הוא קידם את ביצועו של סקר גאולוגי, וקרא לחלוקה מחדש של הנכסים של הקרן הספרותית בין המחוזות על בסיס גודל האוכלוסייה הלבנה ולא על סמך מפקד האוכלוסין הפדרלי.

מנלי היה מיודד עם הפעילה החברתית דורותיאה דיקס, ויחד איתה הוא קידם טיפול הומני יותר לחולי הנפש, והצליח לגרום לבית המחוקקים לחוקק חוק להקמת מוסדות לטיפול בחולי נפש. ב-1850 הוא פעל להגנת האחדות הלאומית והזהיר נגד תנועת הפרישה. עם זאת, הוא הגן גם על זכויות המדינות, במיוחד בסוגיית העבדות.

ב-1850 התמודד מנלי שוב מול ריד בבחירות למשרת המושל, אך הפעם הובס על ידו ביחס קולות של 45,080 מול 42,337, וב-31 בדצמבר אותה שנה סיים את כהונתו. עם שקיעת כוחה של המפלגה הוויגית, פרש מנלי מהחיים הפוליטיים. במלחמת האזרחים האמריקאית הוא תמך במטרתה של הקונפדרציה.
## מותו
צ'ארלס מנלי נפטר בראלי ב-1 במאי 1871. הוא נטמן בבית הקברות העירוני של העיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1132-1133.


## קישורים חיצוניים
* צ'ארלס מנלי באתר אגודת המושלים הלאומית 
* צ'ארלס מנלי באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* צ'ארלס מנלי באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1795
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1871
על עשבים יבשים

**על עשבים יבשים** (בטורקית: **Kuru Otlar Üstüne**) הוא סרט דרמה בשפה הטורקית משנת 2023 בבימויו של נורי בילגה סיילן ונכתב במשותף על ידי סיילן, אברו סיילן ואקין אקסו. הסרט בכיכובם של דניז צ'ילוגלו, מרווה דיזדר ומוסאב אקיצ'י. הסרט עוקב אחר מורה בבית-ספר יסודי העובד באזור כפרי במזרח אנטוליה המואשם בפגיעה מינית בתלמידתו. הסרט הוקרן בבכורה בתחרות הראשית של פסטיבל קאן 2023, שם זכתה מרווה דיזדר בפרס השחקנית הטובה ביותר.

סאמט הוא מורה שגר ועבד בעבר באיסטנבול אך מוצב כחלק מחובה ממשלתית כמורה לציור בכפר מרוחק במזרח אנטוליה מזה כמה שנים, וחולם לשוב לחיות ולעבוד באינסטמבול. סאמט חוזר מחופשה לתקופת החורף. הוא ועמיתו לעבודה ושותפו לחדר, קנאן, מואשמים במהרה בהתנהגות בלתי הולמת על ידי שתי תלמידות. לתדהמתו של סאמט, אחת מהן היא סבים, שעד כה הייתה תלמידתו האהובה ביותר. במקביל, סאמט וקנאן נפגשים יחד ולאחר מכן בנפרד, עם נוראי, מורה בכפר שכן שהייתה קורבן לפיצוץ טרור זמן מה קודם לכן ורגלה נכרתה. יחד הם דנים באפשרויות ובמגבלות של החיים באזור. לאחר שקנאן ונוראי מתאהבים, גישתו של סאמט משתנה וגם הוא מתחיל להתעניין בנוראי ורומן נוצר ביניהם.

## ביקורות
באתר Rotten Tomatoes, הסרט זכה ל-92% ביקורות חיוביות מתוך 71 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.4/10. קונצנזוס המבקרים באתר קובע: " *About Dry Grasses* מחמם אותנו עם הומור שחור דרך הרהור חורפי נינוח ורחב על המצב האנושי." באתר Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 88 מתוך 100, בהתבסס על 26 ביקורות מבקרים, מה שמעיד על "שבחים אוניברסליים". שמוליק דובדבני בוויי נט כתב: "ממש כמו אמני הספרות הרוסית הגדולה, ג'יילאן מוכיח שהוא אמן גדול של הדיוקן והמבט האנושיים". לעומתו, פבלו אוטין מ"הארץ" כותב: " 'על עשבים יבשים', סרטו של הבמאי הטורקי נורי בילגה ג'יילין, מעלה שאלות מרתקות על יחסים אנושיים ופוליטיקה, אבל מתקשה לעורר אהדה לגיבור הנקמן והיהיר שלו"
* רשימת סרטים שהוגשו לטקס פרסי האוסקר ה-96 לסרט הבינלאומי הטוב ביותר
* רשימת המועמדים הטורקיים לפרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 2023
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטי דרמה גרמניים
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי 2023
רשימת מבנים מפותלים

**מבנים מפותלים** הם מבנים שיכולים להיראות מפותלים עיצובית, כאשר הפיתול (פיתול, סליל וכו') הוא מבני ולא רק פרט נוי. המועצה לעירוניות אנכית (CVU) מגדירה בניין מפותל כבניין שמסובב בהדרגה את לוחות הרצפה או את חזיתו ככל שהוא צובר גובה. ישנם 45 גורדי שחקים ספירליים, ו-8 נוספים נמצאים בבנייה.

הטורסו המתפתל, במאלמה, שוודיה, נחשב למגדל או הבניין המפותל הראשון. הוא תוכנן על ידי סנטיאגו קלטרווה והושלם בשנת 2005. לאחר השלמתו,  (ג'דה, ערב הסעודית) יהיה הבניין היחיד שיתפתל 360 מעלות לאורך גובהו. , בפנמה סיטי, מחזיק בשיא הסיבוב ההדוק ביותר, כלומר, הסיבוב הממוצע הגבוה ביותר ל, ב-5.943 מעלות על פני כל אחת מ-53 קומותיו; ונכון לשנת 2017, זהו הבניין שהושלם עם הסיבוב הכולל הגבוה ביותר, עם 315 מעלות.

## רשימת המבנים המפותלים הגבוהים ביותר
הרשימה הבאה כוללת מבנים שהושלמו או הגיעו לגובה המקסימלי, ממוינים לפי גובה. מבנים בבנייה מסומנים באפור.

## ראו גם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טיפוסי מבנים
ביקורי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בארצות ומדינות זרות

300px|ממוזער|שמאל|המדינות שבהן ביקר האפיפיור מסומנות בגווני כחול
**האפיפיור יוחנן פאולוס השני ערך 104 מסעות ביקור לארצות ומדינות זרות** במהלך 26 ויותר שנות כהונתו (1978–2005). במסעות אלו גמא יותר מ-1,167,000 קילומטר.

בסך הכל ביקר האפיפיור ב-129 מדינות (לא כולל איטליה), מהן 39 מדינות שבהן ביקר פעמיים ויותר (הביקורים הרבים ביותר, תשעה במספר, היו בארץ מולדתו פולין).

המסעות לחוץ לארץ היו משולבים במהלך השנים עם ביקורים באיטליה, שבה ביקר 146 פעמים.

האפיפיור לא ביקר ברוסיה, בסין ובשורה של מדינות מוסלמיות ובודהיסטיות.

## המסעות
המספרים בסוגריים מציינים את מספר ימי הביקור, כולל ימים חלקיים.

### שנות ה-70

### שנות ה-80

### שנות ה-90

### שנות ה-2000

## קישורים חיצוניים

* מידע על מסעות האפיפיור יוחנן פאולוס השני, באתר הוותיקן

## הערות שוליים

קטגוריה:ביקורים בין-לאומיים של אפיפיורים
קטגוריה:יוחנן פאולוס השני
כביש 548

**כביש 548** הוא כביש אורך אזורי בשומרון המהווה כביש מרכזי באזור שכם, המחבר את מזרח האזור צפונה לכיוון מחומש הכפרים, מזרחה לכיוון בקעת הירדן ודרומה לכל חלקי יהודה ושומרון. הציר מתחיל בצומת ברכה, בסמוך למחנה חורון בעמק המכמתת, על כביש 555 וכביש 5072, ממשיך לכיוון צפון ונכנס לאזור מזרח שכם, ממשיך לבקעת עין סוכר, עובר ממערב להר כביר ומסיים את מסלולו בצומת תרצה שבבקעת נחל תרצה, ליד עיינות בידאן, שם הוא מתחבר לכביש 57 המוביל לבקעת הירדן ולכביש 588 המוביל למחומש הכפרים ולאזור ג'נין.

אורכו של הכביש 15.1 קילומטרים. קטעו הדרומי נמצא בשטח C ושאר הכביש נמצא בשטח B, על פי החלוקה שקבעו הסכמי אוסלו. עם זאת, כלל הכביש נמצא מאחורי שלט שטח A, האוסר על ישראלים את התנועה עליו ומצהיר כי הכביש מוביל לשטח A. מאז חתימת ההסכמים, שהוציאו את הכביש מאחריותה של ועדת מספור הכבישים הישראלית, מסומנים קטע הכביש העובר בשטח C כ"**כביש 5486**". קטע זה הוא הקטע שבין צומת ברכה לצומת תל א-נג'מה.

הכביש הוא ציר מרכזי בשומרון וחלק מציר התנועה צפון־דרום בחבל. התנועה ממנו דרומה ממשיכה דרך כביש 555 למחלף יצהר, ומשם ממשיכה לכביש 60 המרכזי. בנוסף, כביש זה משמש ככביש טבעת עבור שכם ופרווריה, ובפרט עבור כפר קליל, רוג'ייב, בלאטה, עסכר, סאלם, עזמוט, עסכר ודיר אל-חטב. בקטעו הצפונית עובר הכביש סמוך לאל-באד'אן.

הכביש נסלל על ידי הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי בשנות ה-80 של המאה ה-20, ונתפח לתנועה ב-1986. הוא היה חלק מכביש 60 עד סיום סלילת כביש עוקף שכם ב-2002 שהחליף אותו. בשנים אלו, הייתה התנועה בכביש הראשי עוברת דרך דרומו של ציר זה אל תוך הרחוב הראשי של שכם, ושם נפגשת עם כבישים 55 ו-57. חלקו הצפוני של הכביש היה אז חלק מכביש 57, אולם לאחר סלילת כביש העוקף הופסק סימון כבישים אלו בתוך שכם.

## מסלול
אורכו של הכביש הוא 15.1 ק"מ. להלן רשימת הצמתים והיישובים לאורך הכביש:

## הערות שוליים

588
קטגוריה:השומרון: תחבורה
קטגוריה:צפון השומרון
חאסונד גונסאלס

**אפמאמחאסונד גונסאלס פלאסיוס** (בספרדית: **Efmamjjasond González Palacios**; נולד ב-12 ביוני 1999 בארבולטס שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית.

## קריירת מועדונים
גונסאלס גדל במחלקות הנוער של אתלטיקו נסיונל וסן לורנסו. הוא הושאל מסן לורנסו לאול בויס מליגת המשנה הארגנטינאית, ולקלוב אתלטיקו סן מיגל מהליגה הארגנטינאית השלישית.

בחודש ינואר 2023 חתם בריאל סנטה קרוס מליגת העל הבוליביאנית, במדיה ערך 35 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים. ב-17 באוגוסט 2023 הושאל לקייזר צ'יפס מליגת העל הדרום-אפריקאית, במדיה ערך עשר הופעות ליגה, מבלי להבקיע אף שער.

ב-27 בינואר 2025 חתם באולווייס רדי מליגת העל הבוליביאנית. ב-13 ביולי 2025 הושאל לשה-ג'יאג'וואנג גונגפו מליגת המשנה הסינית עד לתום עונת . הוא ערך 12 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים. ב-13 בינואר 2026 הושאל לבית"ר ירושלים מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2025/2026. ב-23 בפברואר 2026 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה והוסיף בישול בניצחון הקבוצה 2-8 על מכבי נתניה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני קייזר צ'יפס
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1999
וורן וינסלו

**וורן וינסלו** (באנגלית: **Warren Winslow**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר וכיושב ראש הסנאט של קרוליינה הצפונית ב-1854, ומתוקף תפקידו זה, כשהתפטר המושל דייוויד סטל ריד בדצמבר אותה שנה כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית, הושבע וינסלו במקומו כמושל קרוליינה הצפונית, וכיהן בתפקיד במשך כחודש, עד להשבעת המושל הבא. לאחר מכן ועד פרישת מדינות הדרום ב-1861 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
## ראשית חייו
וורן וינסלו נולד בפאייטוויל שבקרוליינה הצפונית, כבנם של שופט השלום ג'ון וינסלו, ושל קרוליין מרתה וינסלו. הוא התחנך באקדמיית פאייטוויל, ולמד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם סיים ב-1827 תואר בוגר אוניברסיטה. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין, ועסק במקצוע בעירו. בשנים 1853–1854 שימש וינסלו כשופט שלום בפאייטוויל.
## קריירה פוליטית
ב-1854 נבחר וינסלו לסנאט של קרוליינה הצפונית, ושימש כיושב הראש שלו. בראשית דצמבר אותה שנה, כאשר התפטר המושל דייוויד סטל ריד מתפקידו כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית שאליו נבחר, הושבע וינסלו, מתוקף תפקידו כיושב ראש הסנאט המדינתי, כמושל קרוליינה הצפונית (תפקיד סגן המושל נוצר רק עם קבלת חוקת 1868). בין המושל לשעבר ויליאם גרהאם לבין נשיא בית המשפט העליון המדינתי רופין נתגלעה מחלוקת אם וינסלו היה ראשי להחזיק במקביל בתפקיד יושב ראש הבית ובתפקיד המושל, ובסופו של דבר אישר הסנאט את כפילות התפקידים בהצבעה על חודו של קול אחד. בתקופת כהונתו הקצרה כמושל הגיש וינסלו את דוח הסקר החקלאי והגאולוגי של המדינה. הוא לא התמודד בבחירות למשרת המושל שהתקיימו באותה שנה. ב-1855 נשלח וינסלו על ידי הנשיא פרנקלין פירס לספרד ששליחות מיוחדת שנגעה לפרשת הלוחם השחור . באותה שנה הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו עד פרישת מדינות הדרום ב-1861. ב-1860, לאחר שהמושל ג'ון ויליס אליס נפל למשכב, מונה וינסלו כאחד משלושת חברי הוועדה שפיקחה על ענייני הצבא והצי של קרוליינה הצפונית. לאחר מכן הוא ניהל את המשא ומתן על כניעת חיל המצב הפדרלי בפאייטוויל. ב-1861 היה וינסלו חבר בוועידת הפרישה של קרוליינה הצפונית, אך התפטר שנה לאחר מכן.
## מותו
וורן וינסלו נפטר בפאייטוויל ב-16 באוגוסט 1862. הוא נטמן בבית הקברות קרוס קריק שבעיר.
## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1134.


## קישורים חיצוניים

* וורן וינסלו באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* וורן וינסלו באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* וורן וינסלו באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862
הבחירות לנשיאות איראן 2001

**בחירות לנשיאות** נערכו באיראן ב-8 ביוני 2001. התוצאה הייתה ניצחון לנשיא המכהן מוחמד ח'אתמי, שנבחר מחדש לכהונה שנייה.

## מועמדים
למרות ש-814 מועמדים נרשמו לבחירות, כולל 25 נשים, מועצת שומרי החוקה צמצמה את מספר המועמדים לעשרה.

המועמדים הסופיים היו:
* מוחמד ח'אתמי, הנשיא המכהן
* אחמד תווכולי, שר העבודה והרווחה לשעבר
* עלי שמח'אני, שר ההגנה
* , קנצלר אוניברסיטת אזאד האסלאמית
* , נציג איראן לשעבר לבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ)
* , שר האנרגיה לשעבר וחבר פרלמנט
* , חבר מועצת העיר טהראן
* , חבר פרלמנט לשעבר
* , שר המודיעין לשעבר
* , ראש ארגון החינוך הגופני
בתחילה, ח'אתמי שקל שלא להתמודד לכהונה נוספת. אבל, לאחר מסע לחצים מפלגתי, הוא החליט לבסוף להכריז על מועמדותו חודשיים לפני הבחירות. עוזריו של ח'אתמי תיארו את מסע הבחירות שלו כ"משאל עם לרפורמה". רוב תשעת המתמודדים האחרים היו שמרנים עצמאיים.

## תוצאות הבחירות

## הערות שוליים

קטגוריה:הבחירות לנשיאות איראן לפי שנה
קטגוריה:איראן: בחירות
קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:2001 באסיה
ג'ון ויליס אליס

**ג'ון ויליס אליס** (באנגלית: **John Willis Ellis**; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הצפונית, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית בשנים 1844–1849, וכמושל קרוליינה הצפונית ה-35 מ-1859 ועד מותו.

## ראשית חייו
ג'ון ויליס אליס נולד בחלקו המזרחי של מחוז רואן שבקרוליינה הצפונית (כיום מחוז דייווידסון), כבנם של אנדרסון אליס ושל ג'ודית (לבית ביילי) אליס. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, לאחר מכן למד משפטים בהדרכתו של ריצ'מונד ממפורד פירסון , לימים נשיא בית המשפט העליון של קרוליינה הצפונית, ועסק בעריכת דין.

## קריירה פוליטית
בשנים 1844–1849 כיהן אליס כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית מטעם מחוז רואן. לאחר מכן ועד 1858 הוא כיהן כשופט בבית המשפט הגבוה של קרוליינה הצפונית.

ב-1858 נבחר אליס ברוב גדול כמושל קרוליינה הצפונית, לאחר שהביס את דנקן ק. מקרי , דמוקרט שנתמך על ידי שרידי המפלגה הוויגית. ב-1860 נבחר אליס לתקופת כהונתו השנייה לאחר שניצח בקלות את ג'ון פול.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, ביקש הנשיא אברהם לינקולן שכוחות מקרוליינה הצפונית ייקחו חלק בדיכוי המרד. אליס השיב לו: "אני לא יכול להיות צד להפרה נבזית זו של חוקי הארץ הזו ולמלחמה הזו על חירויותיהם של אנשים חופשיים. לא תוכל לקבל חיילים מקרוליינה הצפונית". בשלבי המלחמה הראשונים הוא הורה לצוערים מהאקדמיה הצבאית של קרוליינה הצפונית  להגיע לראלי כדי לשרת בתפקידי הדרכה.

## מותו
ג'ון ויליס אליס נפטר ברד סולפר ספרינגס שבווירג'יניה (כיום בווירג'יניה המערבית) ב-7 ביולי 1861, זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה. במקומו הושבע כמושל יושב ראש הסנאט של קרוליינה הצפונית הנרי טול קלארק. הוא נטמן בבית הקברות האנגלי הישן שבסולסברי.

## לקריאה נוספת

* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1135-1136.


## קישורים חיצוניים
* ג'ון ויליס אליס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* ג'ון ויליס אליס באנציקלופדיה של קרוליינה הצפונית 
* ג'ון ויליס אליס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי מדינות הקונפדרציה
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1861
משה ביטרמן

**משה ביטרמן** (כ"ח בשבט ה'תשי"ד, 1 בפברואר 1954 – י"ב בתשרי ה'תשל"ד, 8 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שעוטר בעיטור המופת לאחר נפילתו במלחמת יום הכיפורים.

## ביוגרפיה
ביטרמן נולד בתל אביב לאסתר ולחיים. לו שתי אחיות. עד שהיה בן 6 גר עם משפחתו ביפו ולמד בתלמוד תורה. הוא עבר עימה לחולון והחל שם את לימודיו היסודיים. אימו נפטרה כשהיה בן 9 והמשפחה עברה לקיבוץ גליל ים, אך שבה לחולון לאחר מכן. הוא השלים שם את לימודיו היסודיים והחל ללמוד במגמת אלקטרוניקה בתיכון אורט בעיר.

בסוף נובמבר 1972 גויס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני, על אף דרישותיו של אביו שיתגייס ל. החל קורס מ"כים ולקראת סופו פרצה מלחמת יום הכיפורים. ביטרמן שירת בחזית הסורית והשתתף בניסיון הישראלי לכיבוש החרמון מחדש כמפעיל מאג בזחל"ם, ביומה השלישי של המלחמה, 8 באוקטובר 1973. במהלך הניסיון ספגה יחידתו של ביטרמן אש אויב. למרות זאת, ביטרמן לקח מקלע וירה לעברו. הוא עשה זאת תוך כדי שהחליף את מקומו ואת תחמושתו בזחל"ם, עד שנפצע ונהרג. על מעשהו זה עוטר, לאחר נפילתו, בעיטור המופת.

ביטרמן נקבר בבית העלמין קריית שאול. לאחר נפילתו הועלה לדרגת רב-טוראי.

## קישורים חיצוניים
* קורות החיים של משה ביטרמן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט חולון
קטגוריה:גליל ים: אישים
קטגוריה:חולון: אישים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
ג'וד מאיר

**ג'וד (יהודית) מאיר** (נולדה ב-2 באוגוסט 1998) היא זמרת ושחקנית ישראלית.

## ביוגרפיה
מאיר נולדה וגדלה ביישוב אלקנה, ובהמשך עברה להתגורר בפתח תקווה. את לימודיה האקדמיים עשתה באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, שם השלימה תואר במוזיקה. לאחר סיום לימודיה, השתתפה מאיר במסלול למחזות זמר בהנחיית עידן ליפר.

מאיר השתתפה במספר הפקות תיאטרון ומחזות זמר. בשנת 2023 השתתפה בהפקה בית מטבחיים שעלתה בבית מזיא לתיאטרון. בשנת 2025 השתתפה בהפקת המחזמר מוח חדש בבימויו של עידן ליפר, שם גילמה את דמותה של ננסי. באותה שנה השתתפה גם בתחרות אליפות המיוזיקלס (2025).

מאיר מופיעה כחלק מהרכב דואו, יחד עם הפסנתרן עירא רמון.

## קישורים חיצוניים
* ג'וד מאיר ברשת החברתית אינסטגרם

## הערות שוליים

2026 01
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
איוואן קריצ'אק

**איוואן קריצ'אק** (בסרבית: **Иван Кричак**; נולד ב-19 ביולי 1996 בבלגרד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל הישראלית.

## קריירת מועדונים
קריצ'אק גדל במחלקות הנוער של פרטיזן בלגרד וראד בלגרד, ובשנת 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של ראד בלגרד במסגרת ליגת העל הסרבית. בהמשך הושאל לז'ארקובו מהליגה הסרבית השלישית. בהמשך שיחק בקבוצות סינדליץ' בלגרד, ראדניק סורדוליצה, מיילבי ואוסטרש.

ב-13 בינואר 2026 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2025/2026.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני ראד בלגרד
קטגוריה:כדורגלני מיילבי
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1996
אורי זלצמן

**אורי זלצמן** (נולד ב-12 בדצמבר 1984) הוא שחקן ומדבב ישראלי.

## ביוגרפיה
זלצמן גדל בחיפה. הוא למד משחק בסטודיו של ניסן נתיב. לאחר לימודיו שיחק בסרטי קולנוע וטלוויזיה והיה חלק מהרכב הבידור "האשכנזים". זלצמן נכנס לעולם הדיבוב ודיבב לעברית עשרות דמויות.

תפקידו הראשון בטלוויזיה היה ב-2011 בסדרה "אליפים", שם שיחק משך שתי עונות. בהמשך שיחק ב"חטופים" של הבמאי גידי רף.

בשנים 2012, 2013 ו-2014 זכה זלצמן באליפות ישראל באימפרוביזציה.

בעבר ניהל מערכת יחסים של שלוש וחצי שנים עם השחקנית מאיה ורטהיימר, שאיתה שיחק בסדרה "אליפים".

זלצמן שיחק במספר הצגות, בהן "אחים" בתפקיד ברגמן (2013), "החבר הכי טוב שלי" (2014), "הפושעים החדשים" בתפקיד עילאי (2014) "מהדקים" בתפקיד מייקל וייל (2015), "אנה פרנק" בתפקיד פטר שיף (2016) , "הכלב היהודי - הצגת יחיד" בתפקיד הכלב (2017) ו"צו הלב" בתפקיד בני / צבי (2018).

ב-2015 שיחק יחד עם יון תומרקין בסרט האימה "ג'רוזלם".

ב-2017 גילם את נועם גיבור בסדרת סרטונים המבוססת על הספר "גיבור" של אריק צ'רניאק.

ב-2025 שיחק בהצגות "מראה מעל הגשר" של התיאטרון העברי, ו"הפושעים החדשים".

זלצמן מלמד משחק במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' ובתלמה ילין.

זלצמן בזוגיות ואב לילדה.

## פילמוגרפיה
### בטלוויזיה ובקולנוע

### כמדבב

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
ג'ון פולסון

**ג'ון פולסון** (באנגלית: **John Paulson**; נולד ב-14 בדצמבר 1954) הוא איש עסקים אמריקאי מייסד ומנכ"ל קרן הגידור .Paulson & Co.

## ביוגרפיה
פולסון גדל בניו יורק, בן לאם יהודיה שהיגרה לארצות הברית מאירופה ולאב שהיגר למדינה מאקוודור. לאחר לימודי התיכון בקווינס החל ללמוד בקולג' אך הפסיק את לימודיו ונסע לאקוודור שם הקים עסק לייצוא בגדים לניו יורק שלא צלח. ב-1976 חזר לארצות הברית וב-1978 סיים תואר ראשון במימון מאוניברסיטת ניו יורק וב-1980 תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד. פולסון עבד כיועץ בבוסטון קונסלטינג גרופ, ב-1982 עבר לקרן הגידור Odyssey שייסד ליאון לוי, בשנים 1984–1988 ניהל את מחלקת המיזוגים ורכישות בבר סטרנס, לאחר מכן היה שותף בכיר בקרן הארביטראז' Gruss Partners.

ב-1994 ייסד את קרן הגידור .Paulson & Co. עיקר הצלחתה של הקרן היה בתקופת משבר הסאבפריים בו הוביל את הקרן בניהולו להשקעה בפוזיציה נגד המגמה בשוק המשכנתאות. בתקופה זו נאמדו רווחי הקרן בכ-15 מיליארד דולר ושל פולסון אישית בכ-3–4 מיליארד דולר. לאחר הצלחתה ספגו הקרן ופולסון מספר כישלונות בהם השקעה בחברת סינו-פורסט ובזהב הונו של פולסון הוערך על ידי פורבס בכ-4 מיליארד דולר בתחילת 2026.

פולסון נודע בתרומות פילנתרופיות למוסדות השכלה גבוהה ובהן לבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק, לבית הספר לכלכלה של לונדון (על שמו קרויה קתדרה במוסד), לבית הספר להנדסה של אוניברסיטת הרווארד שנקרא על שמו, לאוניברסיטה העברית בירושלים, וכן לבתי חולים בארצות הברית ובאקוודור, לארגון שימור הפארקים המרכזי שמנהל את סנטרל פארק ולמוזיאון תל אביב לאמנות. ב-2024 העניקה לו האוניברסיטה העברית תואר דוקטור לשם כבוד.

בתחום הפוליטי מזוהה פולסון עם המפלגה הרפובליקנית, הוא תרם לקמפיין לנשיאות של מיט רומני, ולקמפיין של דונלד טראמפ.

טפר היה נשוי לג'ני זהרייה מ-2000 עד גירושיהם ב-2021 ולהם שתי בנות. ב-2024 התארס לאלינה די אלמיידה ולזוג בת שנולדה ב-2025.

## קישורים חיצוניים
*ג'ון פולסון באתר פורבס
*עובדות על ג'ון פולסון באתר CNN
## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
חיים סודיים

**חיים סודיים** (בצרפתית: **Vie privée**) הוא סרט מתח צרפתי משנת 2025 בכתיבה ובימוי של רבקה זלוטובסקי , עם ג'ודי פוסטר ודניאל אוטיי בתפקידים הראשיים.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן. זה סרטה הראשון דובר צרפתית של ג'ודי פוסטר שדוברת צרפתית שוטפת.

ג'ודי פוסטר מועמדת לפרס לומייר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס סזאר לשחקנית הטובה ביותר.

בסרט יש קטעי פלאשבק וקטעי פנטזיה משיטוט בעולם ההיפנוזה.

## תקציר העלילה
ד"ר ליליאן שטיינר (ג'ודי פוסטר) היא פסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית שעובדת בפריז. היא גרה לבדה, גרושה מגבריאל/גבי (דניאל אוטיי), רופא עיניים ואם לז'וליאן (וינסן לקוסט).

את השיחות שלה עם המטופלים היא מקליטה על תקליטורים קטנים.

ליליאן מוטרדת מכך שהמטופלת שלה פולה כהן סולל (וירז'יני אלפירה) לא הגיעה לטיפול. בתה של פולה, ונסה (לואנה בז'רמי) מודיעה לה שאימה התאבדה. ליליאן מגיעה לשבעה ומגורשת משם בחרפה על ידי סימון, בעלה של פולה (מתייה אמלריק).

מטופל שלה, פייר, (נועם מורגנשטרן) מודיע לה שהוא עוזב אותה לאחר שלא הצליחה לגמול אותו מעישון והוא נגמל רק לאחר שעבר טיפול בהיפנוזה. הוא אף תובע אותה להחזיר לו את כל הכספים ששילם לה.

בעקבות זאת מחליטה ליליאן לעבור טיפול היפנוזה ו"מתגלים" לה דברים על הקשר בינה לבין פולה.

ליליאן מתעקשת שפולה נרצחה ולא התאבדה. החשודים בעיניה הם בעלה ובתה של פולה על רקע סכסוך ירושה מאימה של פולה, פרלה.

היא מבקשת מגבי שיעזור לה בחקירה והוא מסכים. האמת מתגלה בסוף ובעקבות זאת משתפרים יחסיה של ליליאן עם גבי וז'וליאן.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*
*קדימון לחיים סודיים, באתר יוטיוב
*ג'ודי פוסטר ורבקה זלוטובסקי משוחחות על חיים סודיים, באתר יוטיוב
*חיים סודיים, באתר אידיבי

קטגוריה:סרטי 2025
קטגוריה:סרטי מתח צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
המומחים (ציור)

**המומחים** (באנגלית: **The Experts**) הוא ציור שמן על בד משנת 1837 מאת הצייר הצרפתי אלכסנדר-גבריאל דקאן. היצירה מוצגת כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, אגף השדרה החמישית, גלריה 802.

## תיאור היצירה
הציור מתאר קבוצה של "מומחים" לבושים בהידור, המתכופפים לבחינת ציור נוף המבוצע בסגנונו של הצייר בן המאה השבע־עשרה ניקולא פוסן. היצירה הוצגה לראשונה לציבור בסלון של פריז בשנת 1839. דקאן השתייך לדור של אמנים, ובהם תאודור רוסו וז'ול דופרֶה, אשר ביקשו לערער על התפיסה השלטת שלפיה אמנות העבר צריכה לשמש אמת מידה מחייבת לטעמו של ההווה. הציור עושה שימוש במסורת חזותית ותיקה של סצנות סאטיריות שבהן קופים מבצעים פעולות אנושיות, מסורת הידועה בשם *singeries*, וששורשיה מגיעים עד העת העתיקה.

## פרשנות
הציור "המומחים" משנת 1837 תואר כתגובה ישירה וביקורתית של דקאן כלפי מבקרי האמנות שלו. היצירה זוהתה כ"תגובה סימיאנית", כלומר כזו המשתמשת בדמויות קופים, כנגד שיפוטיהם של מבקרי אמנות, אשר נתפסו בעיני האמן כיהירים, נוקשים וחסרי הבנה יצירתית. במסגרת סקירה רטרוספקטיבית של רגעים סאטיריים בתולדות עולם האמנות, יש שציינו את הציור כאחת הדוגמאות הבולטות לציור המשתמש בלגלוג ובאירוניה ככלי ביקורתי חריף. השימוש בדמויות קופים המגלמות סמכות שיפוטית מדגיש את הביקורת כלפי יומרת המומחים לקבוע ערכים אמנותיים מוחלטים, ומעמיד את סמכותם באור מגוחך.

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
פיב"א אמריקאפ נשים 2021

**[[פיב"א אמריקאפ]] 2021** היא האליפות ה-16 שנערכה על ידי פיב"א אמריקה.  

באליפות השתתפו 10 נבחרות. מטרת התחרות הייתה גם לקבוע את הנבחרות שיקבלו זכות להשתתף בגביע העולם בכדורסל נשים 2022. 

המשחקים נערכו בסן חואן, באולם "קוליסאום רוברטו קלימנטה" שמכיל 12,500 צופים.

נבחרת ארצות הברית זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדותיה.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו נבחרות שניצחו בתחרויות העפלה אזוריות:
* צפון אמריקה -,  
* מרכז אמריקה וקריביים - , , ,
* דרום אמריקה - , , , 

תחילה המשחקים נערכו ב-2 בתים. הקבוצות החזקות העפילו למשחקי נוקאאוט לקביעת אלופת התחרות.
## שלבי התחרות
### בית א'

### בית ב'

## שלב הנוקאאוט

## משחק הגמר

## שחקניות מצטיינות
* השחקנית המצטיינת - ריין הוורד ()  
* מלכת הסלים - ג'ניפר או'ניל () - 16.8 נקודות למשחק
* מלכת הריבאונדים - אליה בוסטון () - 9.3 ריבאונדים למשחק
* מלכת האסיסטים -מנואלה ריוס () - 5.8 אסיסיטם למשחק

### חמישיית האליפות
* מנואלה ריוס ()  
* ג'ניפר או'ניל ()
* ריין הוורד () 
* קלריסה דוס סנטוס ()
* אליסה קונן () 

## דירוג סופי

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר todor66
* נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2021
קטגוריה:תחרויות כדורסל בפוארטו ריקו
2021
קטגוריה:2021 באמריקה הצפונית
קטגוריה:2021 באמריקה הדרומית
אין לקחת שבויים

**אין לקחת שבויים** או **ללא רחמים**, הוא ביטוי המתייחס למצב שבו – במהלך סכסוך צבאי או עימות מסוג אחר – לוחמי אויב שנכנעו לא יילקחו בשבי, אלא יוצאו להורג. מאז , מעשה כזה נחשב פשע מלחמה, והוא אסור גם ב ובחוקת רומא. סעיף 23 של התקנות המסופחות לאמנת האג הרביעית משנת 1907 קובע כי "אסור במיוחד... להכריז שלא יהיו רחמים".

## היסטוריה
במהלך ,  הוציא ב-24 באוקטובר 1644 צו ללא רחמים נגד החיילים האירים, בתגובה לבחירתה של  לשלוח כוחות לתמוך בצ'ארלס הראשון נגדם:צו המורה כי אף קצין או חייל, בים או ביבשה, לא יעניק רחמים לאירי, או לפאפיסט שנולד באירלנד, אשר יחזיק נשק נגד הפרלמנט באנגליה. 
ממוזער|דגל מדמם
עד המאה ה-17, היו סיכומים לא כתובים על אופן הטלת מצור, כאשר כבודם המקצועי של המתגוננים דרש מהם להיאבק, אך במצבים מסוימים היה מקובל שמותר ולגיטימי מבחינתם להיכנע, למשל אם החומה נפרצה בהיקף מסוים. במקרה כזה, לוחמי האויב שנכנעו הורשו בדרך כלל לשמור על נשקם האישי וגם קיבלו מעבר בטוח לשטח ידידותי. אם בכל זאת חיל מצב בחר להמשיך להתגונן, הוא היה עשוי לספוג יחס שונה וקשוח יותר, כולל בזיזה של העיר והרג של הלוחמים. לעיתים, בעיקר בקרבות ימיים, נעשה שימוש ב כדי להעביר את המסר שלא יהיו רחמים בקרב.

יש כמה מקרים בולטים של דוגמאות היסטוריות לשימוש בכלל של 'אין לקחת שבויים'. למשל בקרב אלמו או במרד טאיפינג.

## משפט הומניטרי בין-לאומי
על פי המשפט ההומניטרי הבין-לאומי, "אסור במיוחד... להכריז שלא יהיו רחמים". מאז פסק הדין בנוגע לפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות במשפטי נירנברג באוקטובר 1946, הוראות אמנת האג מ-1907, כולל האיסור המפורש בסעיף 23(ד) להכריז שלא יהיו רחמים, נחשבות לחלק מחוקי המלחמה המנהגיים ומחייבות את כל הצדדים בסכסוך בין-לאומי.

## הערות שוליים

קטגוריה:דיני מלחמה
קטגוריה:משפט בין-לאומי
קטגוריה:פשעי מלחמה
קריפרזין

**קריפרזין** (באנגלית: **Cariprazine**) היא תרופה אנטי-פסיכוטית אטיפית (דור שני), הפועלת כאגוניסט חלקי לקולטני דופמין D3 ו־D2, עם זיקה גבוהה יחסית לקולטן D3. התרופה משווקת בישראל בשם המסחרי **ריאגילה** ומשמשת לטיפול בהפרעות פסיכיאטריות מסוימות במבוגרים.

## שימוש רפואי
במדינת יישראל:
* סכיזופרניה במבוגרים.
* טיפול באפיזודות מאניות או מצבים מעורבים בהפרעה דו־קוטבית מסוג I.
* טיפול באפיזודות דיכאוניות בהפרעה דו־קוטבית מסוג I.

בהאיחוד האירופי: 
* סכיזופרניה במבוגרים.

## תופעות לוואי
תופעות לוואי שכיחות כוללות אקאתיזיה ותסמינים אקסטרה־פירמידליים (כגון פרקינסוניזם), וכן הפרעות שינה ותסמינים במערכת העיכול.
תופעות לוואי נדירות אך חמורות עשויות לכלול תסמונת ממאירה נוירולפטית (NMS), דיסקינזיה מאוחרת והפרעות מטבוליות כגון היפרגליקמיה.

## התוויות נגד
אין להשתמש בתרופה במצבים הבאים:
* רגישות יתר לקריפרזין או לאחד ממרכיביה.
* שימוש מקביל במעכבי CYP3A4 חזקים.
* שימוש מקביל במשרי CYP3A4 חזקים או בינוניים.

## פרמקולוגיה של התרופה
### פרמקודינמיקה
קריפרזין פועלת כאגוניסט חלקי לקולטני דופמין D3 ו־D2 ולקולטן סרוטונין 5-HT1A, וכן כאנטגוניסט לקולטני סרוטונין 5-HT2A. פעילותה הקלינית מיוחסת הן לתרופת האם והן לשני מטבוליטים פעילים (DCAR ו־DDCAR), שלהם תרומה משמעותית להשפעה ארוכת הטווח.

### פרמקוקינטיקה
* **[[ספיגה (פרמקולוגיה)|ספיגה]]:** לאחר מתן פומי, עם הגעה הדרגתית לשיווי משקל.
* **פיזור:** פיזור נרחב וקשירה גבוהה מאוד לחלבוני פלזמה.
* **[[מטבוליזם]]:** מטבוליזם כבדי בעיקר על ידי CYP3A4.
* **הפרשה:** בעיקר דרך השתן והצואה לאחר מטבוליזם.
* **[[מחצית החיים הביולוגית|זמן מחצית חיים]]:** 2–4 ימים לתרופת האם ו־1–3 שבועות למטבוליטים הפעילים.

## תגובות בין־תרופתיות
קריפרזין מקיימת אינטראקציות משמעותיות עם תרופות המשפיעות על CYP3A4. יש להימנע משילוב עם מעכבים או משרים חזקים של אנזים זה, וכן מצריכת מיץ אשכוליות במהלך הטיפול.

## התרופה במחקר
קריפרזין נחקרה גם בהתוויות נוספות, כולל הפרעה דיכאונית מג'ורית כטיפול משלים לנוגדי דיכאון, והתוויות אלו אושרו בחלק מהמדינות.

## בטיחות במהלך הריון והנקה
המידע לגבי שימוש בהיריון בבני אדם מוגבל. לפיכך, השימוש בתרופה אינו מומלץ במהלך היריון אלא אם התועלת הצפויה עולה על הסיכון.
לא ידוע אם קריפרזין מופרשת לחלב אם בבני אדם; בשל ממצאים מבעלי חיים, מומלץ להימנע מהנקה במהלך טיפול בתרופה.

## קישורים חיצוניים

* EMA – עלון מקצועי (SmPC)
* FDA – Vraylar Label
* PubChem – Cariprazine
* משרד הבריאות – עלון לצרכן (ריאגילה)

קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:תרופות לפי א'-ב'
עינת ברזילי

**עינת ברזילי** היא סופרת ילדים, משוררת, עורכת ספרותית ועיתונאית ישראלית.

## ביוגרפיה
עינת ברזילי נולדה בקריית שמואל. אביה היה קצין בחיל האוויר ואמה מורה לספרות. ילדותה עברה בבסיס חיל האוויר "רמון" שבנגב. היא למדה במדרשת שדה בוקר ובאולפנת סגולה בקריית מוצקין, ושירתה בצה"ל כמדריכה לידיעת הארץ.

ברזילי היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, ולמדה לתואר שני בתקשורת חזותית באוניברסיטה העברית בירושלים.

ברזילי פעלה בתחומי הכתיבה העיתונאית, העריכה והתקשורת. היא הגישה תוכניות מוצ״ש בערוץ הראשון לצד נחום לנגנטל, ושימשה כמשנה לדוברת משרד החינוך והתרבות. שימשה כעיתונאית ובעלת טור בעיתון "מקור ראשון", ערכה את מדור היהדות באתר "נרג'", והייתה כתבת ומבקרת ספרות במוסף התרבות של "מעריב". בשנים 2009–2015 פרסמה מאמרים וטורי דעה באתר ynet בנושאים של דת, חברה, מגדר ותרבות; בחלק מן הפרסומים הוצגה כדוברת ארגון "קולך". הייתה בעלת פינת פרשנות שבועית בתוכנית הטלוויזיה "עושים סדר" עם בן כספית, ובהמשך הגישה את התוכנית "המסרגה" באתר yes וואלה.

ב-2009 הייתה בין השופטים של פרס אמנות הקולנוע.

ברזילי פרסמה מספר ספרי ילדים - הראשון בהם הוא "מחבואים בלוח השנה", שנכתב עבור המאיירת רינת גלבוע ויצא לאור בשנת 2010. הספר עוסק במועדי השנה היהודית ומשלב אלמנטים חזותיים ומשחקיים.

בשנת 2014 פרסמה את ספר הילדים "גמדקסם", שיצא לאור בהוצאת דני ספרים. הספר עוסק בעולמם של ילדים דרך דמות גמד המפזר קסם ודמיון, ונידון בכתיבה העיתונאית כספר המבקש להרחיב את גבולות ספרות הילדים הדתית. בשנת 2017 יצא לאור ספר הילדים "נסיכה של מלח", בהוצאת דני ספרים.

ברזילי פרסמה שירים בכתבי עת ספרותיים ובמות תרבות, את כתיבת השירה תיארה כבסיס לכתיבתה הספרותית.ברזילי כתבה תוכן עבור מיזם "929 – תנ"ך ביחד".

לצד פעילותה העיתונאית והספרותית, שימשה ברזילי כדוברת ארגון "קולך" – פורום נשים דתיות.

ניהלה את תחום המדיה בצו פיוס.

ערכה את טור פרשת השבוע בישראל היום.

בכתיבתה העיתונאית והספרותית עוסקת ברזילי בנושאים של תרבות, זהות דתית, מגדר ויחסי דת וחברה בישראל.

### כתיבה ועריכה
שיריה התפרסמו בין השאר בהליקון, מאזנים, משיב הרוח ועוד.

#### כתיבה
* רינת גלבוע, עינת ברזילי, **מחבואים בלוח השנה**, ספריית בית אל, 2010
* **גמדקסם**, דני ספרים, 2014
* **נסיכה של מלח**, דני ספרים, 2017

#### עריכה
* אמילי עמרוסי, **הפרשה**, ידיעות ספרים
* תמה בר נתן, **באהבת עולם, דגן**, ידיעות ספרים
* הדסה בן ארי, **מלחמה של גיבורים**, (הייתה חלק מצוות הכתיבה ועריכת התוכן)
* יאיר יעקבי, **לא עשו חכמינו**, ידיעות אחרונות, 2021

### חיים אישיים
מתגוררת בירושלים.

## קישורים חיצוניים
* 
* כתבות מאת עינת ברזילי, באתר מקור ראשון
* שירים מאת עינת ברזילי, באתר מגזין גלויה
* שירים מאת עינת ברזילי, באתר ישראל היום
* מאמרים מאת עינת ברזילי, באתר כיפה
* מאמרים מאת עינת ברזילי, באתר גלובס
* מאמרים מאת עינת ברזילי, באתר סרוגים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
אוניברסיטת עלאמה טבאטבאי

**אוניברסיטת עלאמה טבאטבאי** (**ATU**; בפרסית: **دانشگاه علامه طباطبائی**) היא האוניברסיטה הציבורית הגדולה והמובילה במדעי הרוח והחברה באיראן. האוניברסיטה נמצאת תחת פיקוחו של משרד המדע, המחקר והטכנולוגיה האיראני, והיא נקראת על שם , חכם ופילוסוף איראני. בשנת 2013 הוקמה באוניברסיטה גם הפקולטה לסטטיסטיקה, מתמטיקה ומדעי המחשב.

## היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1957 תחת השם "בית הספר לתארים מתקדמים למסחר". לאחר המהפכה האיראנית ומיזוג הפקולטות שהוקמו בהדרגה לפני המהפכה, נוסדה אוניברסיטת עלאמה טבאטבאי בשנת 1984.

## פקולטות, מכללות ובתי ספר
ל-ATU יש את הפקולטות, בתי הספר והמכללות הבאים:
* הפקולטה למדעי התקשורת
* הפקולטה לסטטיסטיקה, מתמטיקה ומחשבים
* הפקולטה לכלכלה
* הפקולטה למשפטים ומדעי המדינה
* הפקולטה לניהול וחשבונאות
* הפקולטה לספרות פרסית ושפות זרות
* הפקולטה לחינוך גופני ומדעי הספורט
* הפקולטה לפסיכולוגיה וחינוך
* הפקולטה למדעי החברה
* הפקולטה לתאולוגיה וידע אסלאמי
* מכללת הביטוח
* בית הספר ללימודים מתקדמים

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טהראן: חינוך
קטגוריה:איראן: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:איראן: חינוך
פיטר קוק (אדריכל)

סר **פיטר קוק** (נולד ב-22 באוקטובר 1936) הוא אדריכל אנגלי, מרצה ומחבר ספרים ומאמרים על אדריכלות. ממייסדי קבוצת האדריכלות Archigram. ראש המכון לאדריכלות של יוניברסיטי קולג' לונדון (1990–2006). חבר האקדמיה המלכותית לאמנויות, מפקד במסדר האמנויות והספרות הצרפתי. ב-2004 זכה במדליית הזהב המלכותית מאת המכון המלכותי לאדריכלים בריטים. ב-2007 העניקה לו המלכה אליזבת תואר אבירות.

## תולדות חייו ועבודתו
[250px|ממוזער|שמאל|[קונסטהאוס גראץ]]
נולד בסאות'אנד-און-סי. את לימודיו בבית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלים (ה-AA)  סיים בשנת 1960.

ב-1960 יצר, יחד עם אחרים, את קבוצת האדריכלות Archigram. הקבוצה ביקשה לקדם אוונגרד אדריכלי באמצעות מאמרים ורעיונות שהשפיעו על אדריכלים כנורמן פוסטר בראשית דרכו, ריצ'רד רוג'רס ורנצו פיאנו (אדריכל מרכז פומפידו בפריז).

תכנן מבנים סביב לעולם בנגויה, אוסקה, ברלין, מדריד אך יצירת המופת שלו הוא מוזיאון האמנות המודרנית, הקונסטהאוס גראץ בעיר גראץ שבאוסטריה. בשנת 2013 תכנן את בניין הפקולטה למשפטים באוניברסיטת וינה לעסקים וכלכלה

## קישורים חיצוניים

* תערוכת יצירות אדריכלות של פיטר קוק

## הערות שוליים

קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-21
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:מעוטרי מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1936