open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה

**גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה** (בגרמנית: **Georg Fürst zu Schaumburg-Lippe**; 10 באוקטובר 1846 – 29 באפריל 1911) היה נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1893–1911.

## ביוגרפיה
גאורג נולד ב-10 באוקטובר 1846 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט.

ב-8 במאי 1893 מת אביו אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה, וגאורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1907 חגגו גאורג ואשתו את חתונת הכסף, ולרגל המאורע העניק להם וילהלם השני, קיסר גרמניה את טירת שאומבורג, שהועברה לשליטת בית הוהנצולרן לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה שבה תמכה שאומבורג-ליפה באוסטריה. כמו כן נועדה המתנה להוות הוקרה לגאורג על תמיכתו בקיסר במאבק הירושה בנסיכות ליפה.

ב-29 באפריל 1911 מת גאורג, ובנו אדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-16 באפריל 1882 התחתן גאורג עם מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
* אדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה (1883–1936)
* מוריץ גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה (1884–1920)
* פטר, נסיך שאומבורג-ליפה (1886)
* וולארד, נסיך שאומבורג-ליפה (1887–1962)
* שטפן, נסיך שאומבורג-ליפה (1891–1965)
* היינריך, נסיך שאומבורג-ליפה (1894–1952)
* מרגרטה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1896–1897)
* פרידריך כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה (1906–1983)
* אליזבת, נסיכת שאומבורג-ליפה (1908–1933)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:נפטרים ב-1911
אוסקר גריסוולד

לוטננט גנרל **אוסקר וולברטון גריסוולד** (באנגלית: **Oscar Woolverton Griswold**; 22 באוקטובר 1886 -  28 בספטמבר 1959) היה מפקד בכיר בצבא ארצות הברית אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

## ביוגרפיה
### תחילת דרכו
גריסוולד נולד ב-22 באוקטובר 1886 בעמק רובי שבמדינת נבדה, ארצות הברית. בין 1905–1906 הוא למד באוניברסיטת נבדה, לפני שנרשם ללימודים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט). הוא סיים את הלימודים ב-1910, והתגייס כלוטננט משנה לצבא ארצות הברית. בין 1914–1917 הוא הוצב בסין, לפני שנשלח לחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הוא שרת בדיוויזיה ה-84 של חיל המשלוח האמריקאי, ובין היתר השתתף במתקפת מז-ארגון. בין עד 1921 עד 1935 הוא למד במכללות צבאיות שונת ומילא תפקידי מנהל ומטה. ב-1 במרץ 1935 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-1 ביולי 1936 הוא הוצב כנספח במטה הכללי של חיל הרגלים. ב-1 ביולי 1939 הוא הועלה לדרגת קולונל, וב-18 בספטמבר של אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-29. ב-1 באוקטובר 1940 הוא הועלה לדרגה זמנית של בריגדיר גנרל (כוכב אחד), ומונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-4. במרץ 1941, הוא הוצב במחנה קרופט בדרום קרוליינה. ב-5 באוגוסט 1941 הוא הועלה לדרגה זמנית של מייג'ור גנרל (שני כוכבים), ב-18 באוגוסט של אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-4, וב-7 באוקטובר מונה למפקד הקורפוס ה-4.

### מלחמת העולם השנייה

עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה בדצמבר 1941 היה גריסוולד מפקד הקורפוס ה-4. הקורפוס לא השתתף בקרבות. באפריל 1943 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-14 ונשלח עמו לזירה הפסיפית. הוא הוביל אותו במהלך המערכה באיי שלמה ובקרבות על האי ניו ג'ורג'יה. ב-15 בדצמבר של אותה שנה נשלח הקורפוס שלו למערכה בבוגנוויל והחליף שם את קורפוס הנחתים ה-1 של רוי גייגר. הקורפוס שלו התבסס בראש החוף של בעלות הברית באי בוגנוויל. ב-1 במרץ 1944 גריסוולד הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. בין ה-9 ל-17 במרץ 1944 פתחו היפנים במתקפת-נגד רחבת ממדים כנגד ראש החוף. הקורפוס של גריסוולד הגן עליו בחירוף נפש, תוך הסבת אבדות רבות ליפנים, שנסוגו לאחר הקרב לצפון ולדרום האי. באפריל החלו האמריקאים להרחיב בהדרגה את ראש הגשר. לאחר מכן נשלח להילחם במערכה בפיליפינים כחלק מהארמייה השישית של וולטר קרוגר. ב-14 באפריל 1945 הוא הועלה לדרגה זמנית של לוטננט גנרל (שלושה כוכבים), והיה מועמד לקבל את הפיקוד על הארמייה העשירית בעקבות מותו של סיימון בוליבר באקנר הבן. בסופו של דבר נבחר במקומו ג'וזף סטילוול.

### לאחר המלחמה
ב-5 בנובמבר 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וב-30 במאי 1946 הועבר לפקד על הקורפוס ה-4. ב-11 ביוני של אותה שנה מונה למפקד הארמייה השביעית, וב-1 בדצמבר הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-15 במרץ 1947 הועבר לפקד על הארמייה השלישית. באוקטובר של אותה שנה פרש מהצבא, בדרגה קבועה של לוטננט גנרל. הוא נפטר ב-28 בספטמבר 1959 בגיל 72.

## קישורים חיצוניים

* אוסקר גריסוולד באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי נבדה
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הרביעית (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
אוכלי פלנקטון

[ממוזער|[מנטה ענק ניזונה מפלנקטון]]
[ממוזער|[אורליה כחולה ניזונה מיצורים קטנים עם זרועותיה.]]
**אוכלי פלנקטון** (**Planktivore**) הם בעלי חיים הניזונים בעיקר מיצורים ימיים קטנים ומפלנקטון שצף במים. את יצורי הפלנקטון הם מסננים מהמים בדרכים שונות ולעיתים הם עוזרים לנקות את המים. עקב כך מכונים חלקם מינים מהנדסי סביבה. בני קבוצה זו שונים אחד מהשני וכוללים את היצורים הגדולים ביותר בים וגם את הקטנים ביותר, מחסרי חוליות פרימיטיביים ועד יונקים ועופות ים.

הפלנקטון כולל מגוון רחב של יצורים ימיים זעירים: פיטופלנקטון - פלנקטון צמחי, בעיקר אצות זעירות; זואופלנקטון - בעלי חיים מיקרוסקופיים, קריל, סרטנים זעירים (כגון שטרגליים), פגיות, ביצים ועוד. הפלנקטון לרוב חסר יכולת תנועה ונסחף עם הזרם. אף על פי שמדובר ביצורים זעירים מאוד, הם קיימים בכמויות עצומות ומרוכזים בנחילי ענק שבהם מיליוני ומיליארדי פרטים במשקל שיכול להגיע למספר רב של טונות. הפלנקטון נמצא בבסיס מארג המזון הימי.

דגים רבים הם מסנני פלנקטון. הגדולים מבין הדגים - כריש לווייתני, כריש ענק וכריש גדול פה ניזונים מסינון יצורים קטנים עם זימיהם העצומים שנועדו ללקט בעיקר שטרגליים שונים וכן ביצי דגים, חסרי חוליות וגם דגים קטנים. דגי סחוס מסננים את מזונם באמצעות הזימים, שמשמשים פתח ליציאת המים. גם דגי המנטה ניזונים בעיקר מפלנקטון וביצי דגים ודג השמש וצב ים גילדי ניזונים בעיקר ממדוזות שגם הם נחשבות לפלנקטון ואינם שוחים בכוחות עצמם.

להקות דגים כמו ההרינג, הלברק או האנשובי ניזונות באופן קבע מחסילונים קטנים. חסילונים כמו קריל אנטארקטי עצמם בעלי רשתות זעירות איתם הם לוכדים חלקיקים יותר קטנים מהם ובעיקר פיטופלנקטון. ישנם גם סרטנים ממשפחת Porcellanidae המנופפים בזרועותיהם וכך לוכדים חלקיקים קטנים.

לווייתני מזיפות מסננים את הפלנקטון מהמים באמצעות שיניהם מכוסות השערות המכונים "מזיפות", שהן למעשה מסננת ענקית הנמצאת לרוחב הפה במקום שיניים. הלווייתן שוחה אל תוך נחיל הפלנקטון עם פה פעור לרווחה, בולע כל מה שנקרה בדרכו, סוגר את הפה חלקית כך שרק המזיפות חשופות למים, ואז דוחף בלשונו את כל מה שבלע, המים נדחפים החוצה דרך המזיפות ואילו הפלנקטון והחומר המזין נתקעים בין השערות ולא יכולים לצאת. לווייתני המזיפות הגדולים ניזונים בשיטה זו גם מנחילי קריל המורכבים מסרטנאים זעירים.

גם לובודון הסרטנים ניזון מיצורים קטנים דומים בעזרת שיניו המיוחדות.

מבין העופות בולטים עופות הפלמינגו בעלי המקור המוזר העוזר לבלוע סרטנים קטנים ואצות בעודם במים בלי לבלוע חתיכות בוץ. בנוסף ישנם כמה ברווזים ויסעורים המסננים את מזונם הקטן.

יצורים חסרי חוליות רבים ניזונים באמצעות סינון והיצמדות לקרקעית עם יכולת שאיבה של יצורים קטנים או של חלקיקי מזון צפים וחלק אחר יכול גם לנו באיטיות חיפוש אחר פלנקטון. בין היצורים הללו נמצאים מיתרני זנב, ספוגיים, מלפפוני ים, הידרתים, מדוזות, כמה אלמוגים, שושנות ים, צדפות ורכיכות נוספות.

קטגוריה:התנהגויות אכילה בעולם החי
עונת 1966/1967 בבונדסליגה

**עונת 1966/1967** הייתה העונה הרביעית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הבכירה בכדורגל של גרמניה המערבית. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1966 והסתיימה ב-3 ביוני 1967. 

פורטונה דיסלדורף ורוט-וייס אסן עלו מהליגות האזוריות במקום קבוצות שירדו בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון.

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 נשרו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מהליגות האזוריות שעלו במקומן. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מחמש ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות שאוגנו ב-2 בתים.

איינטרכט בראונשווייג זכתה בתואר האליפות. 

פורטונה דיסלדורף ורוט-וייס אסן ירדו לליגות אזוריות לאחר עונה בודדת בונדסליגה.

## כדורגלנים מצטיינים
לותר אמריך מבורוסיה דורטמונד כבש 28 שערים, והיה מלך השערים של הליגה עונה השנייה ברציפות, והפעם בצוותא עם גרד מילר מבאיירן מינכן, שגם הוא הבקיע 28 שערים.

גרד מילר זכה גם בתואר כדורגלן השנה בגרמניה.
## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1967
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1966
עונת 1967/1968 בבונדסליגה

**עונת 1967/1968** הייתה העונה החמישית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הבכירה בכדורגל של גרמניה המערבית. העונה החלה ב-18 באוגוסט 1967 והסתיימה ב-28 במאי 1968. 

אלמניה אאכן ובורוסיה נוינקירכן עלו מהליגות האזוריות במקום קבוצות שירדו בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם יחס גבוה יותר של שערים שנכבשו/שערים שנספגו הייתה מקבלת יתרון. החל מעונה זו היה ניתן להחליף שחקן במהלך המשחק.

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 17-18 עברו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מליגות אזוריות. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מ-5 ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות שאורגנו ב-2 בתים.

נירנברג זכתה בתואר האליפות. 

בורוסיה נוינקירכן וקרלסרוהה ירדו לליגות אזוריות.

## כדורגלנים מצטיינים
הנס להר פ.צ. קלן כבש 27 שערים, והיה מלך השערים של הליגה.

פרנץ בקנבאואר (באיירן מינכן) זכה התואר כדורגלן השנה בגרמניה בפעם השנייה.
## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1967
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1968
סימקה ארונד ספורט

ממוזער|250px|סימקה ארונד דגם "פלאין -סיאל" (גג קבוע) 
ממוזער|250px|סימקה ארונד דגם "ספורט 9" 
ממוזער|250px|סימקה ארונד קופה  
ממוזער|250px|סימקה ארונד דגם "קופה דה וויל" שנת 1955  
**סימקה ארונד ספורט** (בצרפתית: **Simca Aronde**) מכונית ספורט שיוצרה על ידי חברת סימקה הצרפתית בין השנים 1950–1962.

מכלולים רבים מהדגם "סימקה ארונד ספורט" נלקחו לדגם הספורט סימקה 9.

## דגמים
* 2 מושבים, קופה ספורט
* 2 מושבים, קבריולה ספורט (הדגם הוצג באוקטובר 1952 אבל ייצור הדגם התחיל בשנת 1955).

## גרסאות סימקה ארונד ספורט
* סימקה ארונד ספורט 9
* סימקה ארונד קופה 9
* Simca Aronde Plein Ciel (גרסת "גג קבוע")
* Simca Coupé de Ville
* סימקה ארונד ספורט Océane
## מפרט טכני ומידות
* מנוע 1,221 סמ"ק, 4 צילינדרים, (7CV), המפיק 37 כ"ס (יוצר עד שנת 1955)
* מנוע 1,290 סמ"ק, (7CV) המפיק 43 כ"ס, 48 כ"ס (יוצר משנת 1956)
* מנוע 1,290 סמ"ק המפיק 57 כ"ס, ו- 70 כ"ס
* מאוקטובר 1951 : מנוע משופר עם יחס דחיסה 1:8.5 
* תמסורת ידנית 4 הילוכים
* אורך הרכב - 4,190 מ"מ
* רוחב - 1,570 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,420 מ"מ (עד אוקטובר שנת 1951)
* בסיס גלגלים - 2,440 מ"מ

## תמונות

Simca Aronde 003.jpg|סימקה ארונד קבריולט, מבט לתוך הרכב 
Simca Aronde 90G (1955), Dutch licence registration DE-77-09 pic.JPG| סימקה ארונד 90, קבריולט, שנת 1955
Simca Flash Spécial engine, in a '59 P60 Océane.jpg|מנוע סימקה ארונד ספורט דגם Océane , שנת 1959
Aronde P60 Hardtop.jpg| סימקה ארונד הרטופ



## ראו גם

* סימקה
* אבארט סימקה 2000

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
ארונד ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1950
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
סימקה 1100

[ממוזער|300px|סימקה 1100, שנת [1972]]
[ממוזער|300px|סימקה 1100, שנת [1974]]
ממוזער|300px|סימקה 1100 
ממוזער|300px|סימקה 1100, סטיישן 
[ממוזער|300px|סימקה 1100, [טנדר]]
ממוזער|200px|סימקה 1100, מסחרית 
**סימקה 1100** (צרפתית: **Simca 1100**) היא מכונית סופר מיני שיוצרה על ידי חברת סימקה הצרפתית בשנים 1967–1982. סך הכול יוצרו כ-2,200,000 יחידות בצרפת, ספרד ושוודיה.

## היסטוריה
בשנת 1962 הוחלט בחברת סימקה על "פרויקט 928" לתכנון רכב קטן ומרווח, שיסיע 5 נוסעים, ובעל תא מטען יחסית גדול, וזאת לאחר מחקר שוק ממושך שערכה החברה. קרייזלר השתלטה על סימקה בשנת 1963 ואישרה את התוכנית. בנוסף לצרפת, "סימקה 1100" יוצרה גם בספרד ושוודיה. משנת 1974 נמכרה הסימקה 1100 בארצות הברית. בבריטניה נמכרה תחת השם "סימקה 1204".

בשנת 1967 נמכרו 251,056 יחידות, ובשנת 1968 350,083 יחידות.

בצרפת, הסימקה 1100 התחרתה בתכונות ובמחיר עם דגם הרנו 6.

הסימקה 1100 שווקה בישראל והייתה מכונית מאד פופולרית.

דגם ה-מאטרה ראנצ'ו התבסס על גרסת הסופרמיני "סימקה 1100" (גרסת טנדר) תוך שימוש במבנה הקדמי שלו ושלדה מתוחה.

## גרסאות סימקה 1100
* 3 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות סטיישן
* 2 דלתות טנדר (יוצר עד 1985)
* 3 דלתות טנדר (יוצר עד 1985)

## מפרט טכני ומידות

* מנוע רוחב, הנעה קדמית, 4 צילינדרים, 944 סמ"ק, המפתח 33 כ"ס
* מנוע 1,118 סמ"ק המפתח 37 כ"ס, 38 כ"ס, 44 כ"ס
* מנוע 1,204 סמ"ק המפתח 43 כ"ס
* מנוע 1,294 סמ"ק המפתח 46 כ"ס, ו-55 כ"ס
* מנוע 1,442 סמ"ק המפתח 61 כ"ס (יוצר בספרד בלבד)
* תיבת הילוכים ידנית – 4 מהירויות
* תיבת הילוכים חצי אוטומטית – 3 מהירויות
* בלמי דיסק
* מושב מתקפל אחורי 
* גוף הרכב מרותך למסגרת
* אורך הרכב – 3,937 מ"מ
* רוחב – 1,587 מ"מ
* גובה – 1,460 מ"מ
* בסיס גלגלים – 2,520 מ"מ
* משקל – 918 ק"ג לגרסת 3 דלתות הצ'בק

## ראו גם
* מאטרה ראנצ'ו
* סימקה
* קרייזלר

## לקריאה נוספת

* סימקה 1100,  1975 (1:37 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1100, 1976  (4:17 דקות), יו-טיוב
* סימקה 1100, 1976  (4:37 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1967
1100
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בשוודיה
פתחי דברים

**פתחי דברים** הוא קובץ של שלושה עשר סיפורים מאת ש"י עגנון, שיצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1977, הכרך השישי מתוך ספרי ש"י עגנון שיצאו לאחר מותו. ככל ספריו של עגנון שיצאו לאור לאחר פטירתו, גם ספר זה הובא לדפוס בידי בתו, אמונה ירון. 

הסיפורים מתארים דמויות שונות בארץ ישראל, אחדות מהדמויות הוזכרו גם בסיפורים אחרים של עגנון, בהם "תמול שלשום", "שירה ו"עידו ועינם". אחדים מהסיפורים או חלקים מהם פורסמו עוד בחיי עגנון בכתבי עת, ואחרים הובאו מכתב יד. רוב הסיפורים אינם גמורים ומהווים סקיצות ראשונות שעגנון לא הספיק להשלימן.

## הסיפורים
# **צבאות השם** - סיפורו של ר' שלום שניצל מהגיוס לצבא הצאר ולאחר חתונתו עלה לארץ ישראל. הזדקנותו בארץ ישראל והשתוממותו מול מעשי הדורות החדשים, הסיפור מסתיים בכך שר' שלום מעודד את בניו להשתתף במלחמות ישראל.
# **הזיווג** - חתן וכלה שנועדו זה לזה עוד מינקותם.
# **כנגן המנגן** - מפגש בחולות יפו. והמשך מעקב אחר הדמויות הנפגשות, הדמויות - מאשה ומרים כרצונעליון גרושותיו של הכנר המפורסם ויטוריו כרצונעליון (שעל שמו נקרא הסיפור), גדליה נחמיה פוסק, לידיה רוזנברג, מר שפלטלדר, ומר גלבוע. בהמשך הסיפור רוזנברג ופוסק מתחתנים והכנר מחזיר את גרושותיו. הדמויות כולם הופיעו כדמויות משנה ברומן תמול שלשום וסיפור זה בתחילה אף היה אמור להיות חלק מהרומן.
# **מישע מלך מואב** - פגישתו של המחבר עם ידידו משכבר הימים, "האדריכל המפורסם" סיימון גאביל. פורסם לראשונה בשנת 1946 בעיתון "הארץ".
# **ימים שעברו** - בית דירתו של המחבר בירושלים, וסיפורה של משפחת המשרתת.
# **פתחי דברים** - המחבר נפגש עם ידידו עזרא טריר.
# **הנשיקה הראשונה** - נער עברי פוגש בבתו של אדמו"ר הלבושה בגדי כומר.
# **הסיפור שלא מצאתי לו שם**
# **התמונה** - ילדה ניצולת שואה מחפשת את הוריה על ידי פרסום תמונתה. 
# **מר היילפרין אחיו של מר היילפרין** - מר היילפרין מוצא את אחיו האובד דרך פגישה עם המחבר. סיפור זה הוא כעין המשך לסיפור "הפקר" שבספר המעשים.
# **איברי המשיח** - סיפור קצר על רבי אלעזר הקליר. פורסם לראשונה בשנת תש"ד בכתב העת **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]**.
# **הסימן** - סיפור קצר על רבי שלמה אבן גבירול. פורסם לראשונה בשנת תש"ד בכתב העת **[[מאזנים (כתב עת)|מאזנים]]**. גרסה מורחבת מאוד של הסיפור, הקרויה אף היא "הסימן", נכללת בכרך "האש והעצים" ובכרך "עיר ומלואה".
# **הגלילה** - טיול בארץ ישראל

## קישורים חיצוניים
* פתחי דברים, באתר של הוצאת שוקן
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה

**אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה** (בגרמנית: **Adolf I. Fürst zu Schaumburg-Lippe**; 1 באוגוסט 1817 – 8 במאי 1893) היה נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1860–1893.

## ביוגרפיה
אדולף נולד ב-1 באוגוסט 1817 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט. אדולף התחנך בגימנסיה של ביקבורג, ולאחר מכן טייל כחלק מהטיול הגדול בז'נבה, לייפציג ובון. בשנת 1835 הצטרף אדולף לצבא הקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1842 עבר לשרת בצבא הפרוסי ברגימנט ההוסרים ה-8. בשנת 1849 לחם אדולף במלחמת שלזוויג הראשונה, ובשנת 1858 הועלה לדרגת אוברסט.

ב-21 בנובמבר 1860 מת אביו גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ואדולף עלה לשלטון במקומו. בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות אדולף לאוסטריה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, אך לאחר תבוסת האוסטרים הצטרף אדולף בשנת 1867 לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות בראשות אדולף לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית. בשנת 1872 עוטר אדולף במסדר העיט השחור, ובשנת 1879 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

ב-8 במאי 1893 מת אדולף, ובנו גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-25 באוקטובר 1844 התחתן אדולף עם בת דודתו הרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט ואמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ממנה נולדו לו  8 ילדים:
* הרמינה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1845–1930), התחתנה עם מקסימיליאן, דוכס וירטמברג
* גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה (1846–1911), התחתן עם מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג
* הרמן, נסיך שאומבורג-ליפה (1848–1928)
* אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1850–1855)
* אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1852–1891), התחתנה עם היינריך העשרים ושניים, נסיך רויס-גרייץ
* אוטו, נסיך שאומבורג-ליפה (1854–1935), התחתן עם אנה פון קופן
* אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה (1859–1916), התחתן עם ויקטוריה, נסיכת פרוסיה
* אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1865–1868)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1817
קטגוריה:נפטרים ב-1893
אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה

**אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה** (בגרמנית: **Adolf zu Schaumburg-Lippe**; 20 ביולי 1859 – 29 באפריל 1911) היה נסיך גרמני, שכיהן כעוצר של נסיכות ליפה בין השנים 1895–1897.

## ביוגרפיה
אדולף נולד ב-20 ביולי 1859 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה והרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתו של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט.

בשנת 1890 הכיר אדולף את ויקטוריה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית, בזמן ביקור אצל מריה, אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה. הזוג התארס תוך זמן קצר ונישא ב-19 בנובמבר 1890. לאחר ירח דבש ממושך ויקטוריה ואדולף התיישבו בארמון שאומבורג שבבון. מספר חודשים לאחר החתונה עברה ויקטוריה הפלה טבעית ולאחר מכן לא נכנסה שוב להריון. בשנת 1895 עבר הזוג להתגורר בנסיכות ליפה לאחר שאדולף מונה כעוצר בשם אלכסנדר, נסיך ליפה שסבל ממחלת נפש. בשנת 1897 חזרו בני הזוג שוב לבון, שם נפטר אדולף ב-9 ביולי 1916.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1859
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1916
סקודה 1101/1102

**סקודה 1101** ו**סקודה 1102** (ידועות גם בשם **Tudor**) הן מכוניות משפחתיות מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית **[[סקודה]]** שיוצרו בין השנים 1946–1952.

"סקודה 1101" יוצרה בשנים 1948-1946 ו"סקודה 1102" יוצרה בשנים 1952-1948. יוצרו 66,904 יחידות מ-2 הדגמים, שהיו כמעט זהים.

כ-50,000 יחידות של דגמי "סקודה 1101" ו-"סקודה 1102" יוצאו.

## דגמי סקודה 1101
* 2 דלתות
* 4 דלתות
* 2 דלתות קבריולה
* 3 דלתות סטיישן
* טנדר
* אמבולנס

### סקודה 1101 מפרט טכני ומידות
* מנוע 4 צילינדרים 1,089 סמ"ק, המפתח 23.5 כ"ס
* מנוע מקורר מים
* תמסורת 4 הילוכים - ידנית
* מתלה קדמי עצמאי באמצעות קפיצי עלה רוחבי, מתלה אחורי קפיצי
* משקל - 920–1090 ק"ג

## סקודה 1102
* הוצגה לראשונה בסלון המכוניות ב- פריז בסתיו 1948
* מנוע 4 צילינדרים, 1,089 סמ"ק, המפתח 32 כ"ס
* תמסורת 4 הילוכים - ידנית

## שיווק בישראל
בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים, החל משנת 1946 בימי שלטון המנדט הבריטי בארץ-ישראל, שווק דגם 1101 ומשנת 1949 דגמי 1102 על ידי "**פלמה** - סוכנות ארץ ישראלית לאוטומובילים בע"מ".

בשנת 1947 יובאו כ-200 סקודות מדגם 1101. משנת 1949, בדגם 1102 הייתה אופציה לדגם ארבע דלתות. השיווק הופסק כנראה בשנת 1950.

## תמונות

קובץ:Skoda 1101 c.1946-49 (15842980602).jpg|סקודה 1101, מבט לתוך הרכב
קובץ:1951 SKODA 1102, NG-70-77, Horn, the Netherlands, pic6.JPG|סקודה1102 2 דלתות, שנת 1951
קובץ:Skoda 1101 Tudor (1946-49) (11032254474).jpg| מנוע סקודה 1101 (טודור)
קובץ:Škoda 1102.jpg| מנוע סקודה 1102, 4 דלתות
קובץ:Škoda 1101 Tudor (7628104780).jpg|סקודה 1101 (טודור), 2 דלתות


066-Skoda-Tudor-Ambulance-1948.jpg| סקודה 1101, שנת 1948, אמבולנס
065-Škoda-Tudor-Ambulance-1948.jpg | סקודה 1101, שנת 1948, אמבולנס
Škoda 1102 Tudor (1949) (7163479824).jpg|סקודה 1102 טודור, שנת 1949, מבט לתא הנהג
Czech Veteran Car Weekend (479680269).jpg |סקודה 1102, קבריולה


## ראו גם
* סקודה אוקטביה

## לקריאה נוספת
* סקודה 1101, שנת 1948  (4:31 דקות), יו-טיוב
* סקודה 1102  (1:57 דקות), יו-טיוב
* סקודה טודור  (13:33 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1946
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
1101
סימקה שאמבור

ממוזער|250px| סימקה שאמבור
ממוזער|250px| סימקה שאמבור
[ממוזער|250px| סימקה שאמבור, מבט לתא הנהג ו[לוח מחוונים]]
**סימקה שאמבור** (**Simca Chambord**) היא מכונית סלון, סדאן 4 דלתות, בעלת מנוע 8 צלינדרים, שייצרה חברת סימקה הצרפתית בין השנים 1957–1961. ברזיל ייצרה והרכיבה ברישיון סימקה את ה"סימקה שאמבור ברזיל" משנת 1959–1966. בברזיל יוצרו עד שנת 1966 50,833 יחידות.

## מפרט טכני ומידות
* שישה מקומות ישיבה (3 מקדימה, 3 מאחור)
* מנוע V8, שמונה צילינדרים 2,351 סמ"ק, המפיק 84 כ"ס
* יחס דחיסה: 7.5:1
* מאייד: בודד מסוג "Zenith−Str"
* תמסורת 3 הילוכים - על מנוף מוט ההגה
* בשנת 1961 שודרג המנוע ל-90 כ"ס
* מהירות שיא - 160 קמ"ש
* תאוצה 0-100 קמ"ש - 14.3 שניות
* משקל - 1,245 ק"ג
* אורך הרכב - 4,750 מ"מ
* רוחב 1,770 מ"מ
* גובה - 1,450 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,690 מ"מ
* בלמי תוף הידראולים על כל 4 הגלגלים
* מתלי מקפרסון

## לקריאה נוספת

* סימקה שאמבור 1961  (1:19 דקות), יו-טיוב
* סימקה שאמבור 1957  (2:57 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
שאמבור
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
ג'והנה קונטה

**ג'והנה "ג'ו" קונטה** (באנגלית: **Johanna "Jo" Konta**; נולדה ב-17 במאי 1991 בסידני, אוסטרליה) היא טניסאית מקצוענית בריטית ילידת אוסטרליה. מדורגת במקום רביעי בעולם בדירוג ה-WTA (יולי 2017), דירוג השיא שלה.

הישגי השיא שלה הם הגעה לשלב חצי גמר בטורנירי גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2016) ובאליפות וימבלדון (2017).

## ביוגרפיה
קונטה נולדה וגדלה בסידני להורים שהיגרו מהונגריה ושם הכירו. אביה, גאבור, מנהל מלון ואמה, גבריאלה, רופאת שיניים. היא החלה לשחק טניס בגיל 8. בגיל 14 היא החלה ללמוד באקדמיה של קסל סנצ'ז בברצלונה. בזמן שהיא הייתה בספרד עברו הוריה להתגורר באיסטבורן, אנגליה. היא קיבלה אזרחות בריטית בשנת 2012 והחלה לייצג את בריטניה.

באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 2016 ניצחה קונטה בסיבוב הראשון את ונוס ויליאמס מארצות הברית (8 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה (7 בעולם) בשתי מערכות (7-5, 6-2) שלבסוף זכתה באליפות.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הגיעה קונטה לשלב רבע גמר לאחר שניצחה את סבטלנה קוזנצובה מרוסיה בסיבוב השלישי ב-3 מערכות (6-3, 5-7, 5-7). בשלב רבע הגמר היא הפסידה לאנגליקה קרבר (2 בעולם) בשתי מערכות (6-1, 6-2).

בינואר 2017 זכתה קונטה באליפות סידני הפתוחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על אגניישקה רדוונסקה מפולין (3 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 2-6). באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה לאחר מכן, היא ניצחה בסיבוב השלישי את קרולין וזניאקי מדנמרק (17 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 1-6). ברבע הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס (2 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-3).

ב-1 בדצמבר 2021 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאיות אוסטרליות
קטגוריה:טניסאיות בריטיות
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:משתתפות בריטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1991
גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה

**גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה** (בגרמנית: **Georg Wilhelm Fürst zu Schaumburg-Lippe**; 20 בדצמבר 1784 – 21 בנובמבר 1860) היה רוזן שאומבורג-ליפה בין השנים 1787–1807, ולאחר מכן נסיך שאומבורג-ליפה בין השנים 1807–1860.

## ביוגרפיה
גאורג וילהלם נולד ב-20 בדצמבר 1784 בביקבורג שהשתייכה לרוזנות שאומבורג-ליפה, והיה בנם של פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה ויוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל, בתו של וילהלם, רוזן הסן-פיליפסטאל.

ב-13 בפברואר 1787 מת אביו פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה, וגאורג וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשל גילו הצעיר שלטה אמו יוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל ברוזנות עד לבגרותו. זמן קצר לאחר מות אביו פלש וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל לרוזנות, בטענה כי מקור השושלת הוא בנישואים מורגנטיים, אולם לאחר חודשיים נאלץ לפנות את הרוזנות, בעקבות פסקו של בית המשפט הקיסרי.

בשנת 1807 שודרגה הרוזנות על ידי נפוליאון לדרגת נסיכות, והצטרפה לקונפדרציה של הריין. לאחר קונגרס וינה בשנת 1815, הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית.

ב-21 בנובמבר 1860 מת גאורג וילהלם, ובנו אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו.

## משפחתו
ב-23 ביוני 1816 התחתן גאורג וילהלם עם אידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
* אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה (1817–1893), התחתן עם הרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט
* מתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1818–1891), התחתנה עם אויגן, דוכס וירטמברג
* אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (1821–1899), התחתנה עם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
* ארנסט, נסיך שאומבורג-ליפה (1822–1831)
* אידה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1824–1894)
* אמה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1827–1828)
* וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה (1834–1906), התחתנה עם בטילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו
* הרמן, נסיך שאומבורג-ליפה (1839)
* אליזבת, נסיכת שאומבורג-ליפה (1841–1926), התחתנה עם וילהלם, נסיך הנאו והורוביץ

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1784
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1860
תפסיר אל-ג'לאליין

**תַפְסיר אל-גַ'לאלַיְן** (בערבית: **تفسير الجلالين**) הוא תפסיר סוני קלאסי לקוראן, שתחילת חיבורו בעבודתו של גַ'לאל א-דִּין אל-מַחַלִּי (1389–1459). אל-מחלי כתב פרשנות על פסוקי הקוראן, מתחילת סורה 18 (סורת אל-כהף) ועד הפסוק המסיים את הקוראן, הפסוק השישי של סורה 114 (סורת א-נאס). הוא כתב פרשנות גם על הסורה הראשונה, סורת אל-פאתחה, אך נפטר לפני שסיים את עבודתו. התפסיר הושלם על ידי תלמידו של אל-מחלי, גַ'לאל א-דִּין א-סֻיוּטי (1445–1505), הסופר הפורה ביותר במאה ה-16 במצרים ובסוריה, שכתב פרשנות על סורות 2–17, כל זאת בארבעים יום בלבד. מקור שמו של הפירוש, "תפסיר אל-ג'לאלין", שפירושו "תפסיר שני הג'לאלים", הוא בשם הזהה של שני מחבריו: שמות שניהם "ג'לאל א-דין".

התפסיר מזוהה כאחת הפרשנויות הפופולריות ביותר לקוראן כיום, בשל הסגנון הפשוט שלו ובשל התמציתיות שבה נכתב: כל תוכן הפירוש נכנס בכרך אחד בלבד. הוא נכתב לאורך טקסט הקוראן, וכולל מידע מהחדית', וכן מידע ממקורות פרשניים קודמים לו. הוא כולל ביאור בלשני, והוראות כיצד יש לקרוא מילים שונות.

"תפסיר אל-ג'לאלין" תורגם לשפות רבות, בהן אנגלית, צרפתית, בנגלית, אורדו, פרסית, מלאית, אינדונזית, טורקית ויפנית.

## ראו גם

* תפסיר א-טברי

## קישורים חיצוניים
*"תפסיר אל-ג'לאלין" באנגלית
*מיזם "הקוראן" הכולל את תפסיר אל-ג'לאלין עם פרשנות מוערת
*טקסט התפסיר בערבית
*קוראן עם תפסיר אל-ג'לאלין
*לירון נונה, "פרשנות ג'לאל אלדין אלסיוטי (נפ' 1505/911) לפסוקים האנתרופומורפיים בקוראן: מתודולוגיה וגישות הרמנויטיות", עבודה לקבלת תואר מוסמך באוניברסיטת בר-אילן, רמת גן תשע"ד

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבים אסלאמיים
קטגוריה:הקוראן
מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג

**מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג** (; 11 במרץ 1864 – 3 במאי 1918), הייתה אשתו של גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה.

## ביוגרפיה
מריה אנה נולדה ב-11 במרץ 1864 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג, למוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ולאוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן ומריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל. ב-16 באפריל 1882 התחתנה מריה אנה עם גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו היו לה 9 ילדים.

בשנת 1907 חגגו גאורג ומריה אנה את חתונת הכסף, ולרגל המאורע העניק להם וילהלם השני, קיסר גרמניה את טירת שאומבורג, שהועברה לשליטת בית הוהנצולרן לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה שבה תמכה שאומבורג-ליפה באוסטריה. כמו כן נועדה המתנה להוות הוקרה לגאורג על תמיכתו בקיסר במאבק הירושה בנסיכות ליפה. בשנת 1911 מת בעלה גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה, וב-3 במאי 1918 מתה מריה אנה בביתה בביקבורג.

## משפחתה
ב-16 באפריל 1882 התחתנה מריה אנה עם גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה. לבני הזוג היו 9 ילדים:
* אדולף השני, נסיך שאומבורג-ליפה (1883–1936)
* מוריץ גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה (1884–1920)
* פטר, נסיך שאומבורג-ליפה (1886)
* וולארד, נסיך שאומבורג-ליפה (1887–1962)
* שטפן, נסיך שאומבורג-ליפה (1891–1965)
* היינריך, נסיך שאומבורג-ליפה (1894–1952)
* מרגרטה, נסיכת שאומבורג-ליפה (1896–1897)
* פרידריך כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה (1906–1983)
* אליזבת, נסיכת שאומבורג-ליפה (1908–1933)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג
* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרות ב-1918
פקארד 180

ממוזער|360px| פקארד 180
ממוזער|360px| פקארד 180, דארין קונברטייבל ויקטוריה
ממוזער|300px| פקארד 180 דארין קונברטייבל ויקטוריה, מבט לתא הנהג
ממוזער|220px| סמל חברת פקארד, על חזית פקארד שנת 1941
**פקארד 180** (**180 Packard**) היא מכונית סלון יוקרתית אמריקאית (גרסת סלון וקופה) מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה פקארד (Packard) אשר יוצרה בין השנים 1940–1942.

## היסטוריה
יצרנית הרכב "Packard", שמקום מושבה היה בדטרויט, מישיגן, ארצות הברית התחילה לייצר מכוניות בשנת 1899–1958. מאוחר יותר נקנתה על ידי תאגיד סטודבייקר-Packard.

חברת Packard נוסדה על ידי האחים ג'יימס וורד וויליאם פקארד, עם שותפם ג'ורג' וייס. עד לשנת 1903 יוצרו כ-400 מכוניות.

פקארד ייצרה מכוניות עלית.

## גרסאות פקארד 180
* 4 דלתות, סדאן
* 2 דלתות, קופה
* 4 דלתות (LeBaron Sport)
* 2 דלתות (Victoria Darrin convertible) (גג-נפתח)

## פקארד 180
בשנת 1940 השיקו את ה"פקארד 180", שהיה הרכב בעל המנוע החזק ביותר בארצות הברית לתקופה. מנועו היה חזק יותר ממנוע הקאדילק, סדרה 63, 346 אינץ' שפיתח 150 כ"ס.

גוף הפקארד 180 היה מורכב על מנוע 8 צילינדרים, 5,830 סמ"ק, 356 אינץ' שהפיק 160 כ"ס.

לראשונה בארצות הברית הורכבו ל"פקארד 180" חלונות חשמליים.

משנת 1940 מיזוג האוויר היה כאופציה.

## שיווק פקארד בישראל
דגמיה של חברת פקארד יובאו לישראל עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה. היבואן היה מוריס בנין מרחוב נחלת בנימין 52, בתל אביב.

## ראו גם
* פקארד צילינדר יחיד
* פקארד לייט 8
* פקארד 110
* פקארד 200
* פקארד 300
* פקארד פסיפיק
* פקארד סטיישן סדאן
* פקארד קוואליר
* פקארד סופר 8

## לקריאה נוספת
* פקארד 180, שנת 1940  (3:02 דקות), יו-טיוב
* פקארד 180, שנת 1941  (0:54), יו-טיוב
* פקארד 180, לה-ברון, 1941  (3:35 דקות), יו-טיוב
* פקארד 180, לה ברון, 1941  (6:27 דקות), יו-טיוב
* פקארד 180  (4:08 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1940
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
180
מועדון ספורט כפר קאסם

ממוזער|סמל המועדון עד שנת 2015
**מועדון ספורט כפר קאסם סוהיב**, או בקיצור **מ.ס. כפר קאסם** (בערבית: **بالعربية - النادي الرياضي كفر قاسم صهيب או نادي الوحدة كفر قاسم صهيب**), היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר כפר קאסם, המשחקת בליגה הלאומית.

## היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 2002 כאיחוד של קבוצות מכבי כפר קאסם והפועל כפר קאסם. הפועל כפר קאסם הוקמה בשנת 1959 והייתה הקבוצה הבכירה בעיר, כאשר שיחקה לרוב בליגה ב' והעפילה לליגה א' בשנת 1968, אך ירדה חזרה ושוב העפילה לליגה א' בשנת 1978.

לאחר האיחוד, סיימה הקבוצה את עונת 2002/2003 כאלופת ליגה ב' דרום א', והעפילה לליגה א'. בעונת 2005/2006 ירדה חזרה לליגה ב'.

בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה ב' דרום א', והעפילה למבחני פלייאוף העלייה. לאחר שניצחה את בני יפו אורתודוקסים, מ.ס. שיכון המזרח והפועל בקעת הירדן, פגשה את הפועל ערד מליגה א'. לאחר שוויון 1–1 בתום 120 דקות ניצחה הקבוצה בבעיטות הכרעה והעפילה לליגה א'.

בשנת 2015 נרצח כדורגלן הקבוצה סוהיב פריג'. לזכרו שונה שם הקבוצה ל"מועדון ספורט כפר קאסם סוהיב".

ב-17 באפריל 2019 עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית.

את עונתה הראשונה בליגה לאומית 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום השישי, מיקום השיא שלה בליגה כלשהי מאז הווסדה. בעונה זו צברה הקבוצה 56 נקודות. מלך שערי הקבוצה היה הקשר ירדן כהן שסיים את העונה עם 11 כיבושים בליגה ו-14 בסך הכל.

את עונתה השנייה פתחה הקבוצה ברגל שמאל כאשר יו"ר הקבוצה טארק סרסור התפטר מתפקידו, במקומו הגיע אחמד טאהא. סיימה את הסיבוב הראשון במקום הלפני אחרון עם ניצחון אחד בלבד.

בנובמבר 2020 נפרדה הקבוצה מתומר קשטן, שאימן אותה למעלה משנה, וזאת לאחר רצף משחקים שלילי. במקומו נכנס לתפקיד סאלח חסארמה, במקומו מונה שלומי דורה, שהוביל את הקבוצה להישארות בליגה, כאשר סיימה את העונה במקום ה-12 עם 42 נקודות, כאשר רק הפרש שערים טוב יותר מנע ממנה ירידה למשחקי המבחן נגד העולה מפלייאוף העלייה מליגה א'. בדצמבר 2021 פיטרה הקבוצה את דורה למרות שהייתה במקום השני בהפרש נקודה מהמקום הראשון בדצמבר 2021 מונה עמיר נוסבאום למאמן וב-4 באפריל פוטר מתפקידו וב-5 באפריל מונה סלימאן אזברגה. ב-2 בספטמבר 2022, לאחר שהקבוצה השיגה נקודה אחת בלבד בשלושת המשחקים הראשונים של העונה, פוטר אזברגה מתפקידו.

ב-15 בפברואר 2026 מונה אסי אלימלך למאמן הקבוצה במקום המאמן טאלב טוואטחה שעזב.

## אצטדיון
במהלך העשור השני של המאה ה-21 שיחקה הקבוצה במגרשים שונים, בהם האצטדיון העירוני בלוד ואצטדיון וינטר ברמת גן. מגרש הכדורגל הקיים בחלקה המערבי של העיר, אצטדיון עירוני כפר קאסם, עובר שדרוג ויכיל 8,000 מקומות ישיבה בארבעה יציעים מקורים.

## סגל השחקנים
מעודכן ל-25 באוגוסט 2024

## צוות מקצועי
מעודכן ל-21 באוקטובר 2025

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:כפר קאסם: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ערביות ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2002
עונת 1969/1970 בבונדסליגה

**עונת 1969/1970** הייתה העונה השביעית של הבונדסליגה, שהיא הליגה הבכירה בכדורגל בגרמניה המערבית. העונה החלה ב-16 באוגוסט 1969 והסתיימה ב-7 ביוני 1970. 

רוט-וייס אסן ורוט-וייס אוברהאוזן עלו מהליגות האזוריות במקום הקבוצות שירדו לליגות אזוריות בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, קבוצה עם הפרש שערים הייתה מקבלת יתרון.  

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17 וה-18 ירדו בסוף העונה לליגות אזוריות, ושתי קבוצות מליגות אזוריות עלו במקומן. למטרת קביעת העולות נערך טורניר בו השתתפו קבוצות מחמש ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות  שאורגנו ב-2 בתים.

בורוסיה מנשנגלדבך זכתה בתואר האליפות.  

מינכן 1860 ואלמניה אאכן ירדו לליגות אזוריות.

## כדורגלנים מצטיינים
גרד מילר (באיירן מינכן) כבש 38 שערים, והיה מלך השערים של הליגה העונה השנייה ברציפות ובפעם השלישית בקריירה.

אווה זלר (המבורג) זכה בתואר כדורגלן השנה בגרמניה] בפעם השנייה.
## טבלת הליגה

## קישורים חיצוניים
* נתונים מפורטים מאתר rsssf
* נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
* נתונים מפורטים מאתר transfermarkt

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1969
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1970
קטגוריה:1970 בגרמניה
טיקט טו רייד

**טיקט טו רייד** (באנגלית: **Ticket to Ride**) הוא משחק לוח המשלב בין אסטרטגיה ובניית סדרות מקלפים, לשניים עד חמישה שחקנים. המשחק נוצר באנגלית בשנת 2004, על ידי מעצב המשחקים אלן ר. מון .

המשחק זכה בשנת 2004 בפרס משחק השנה הגרמני (Spiel des Jahres).

מטרת המשחק היא ליצור מסלולי רכבות על מפת ארצות הברית על ידי איסוף קלפים בעלי צבע זהה ויצירת "סדרות" קלפים על מנת להשלים מסלולים שונים. בסוף המשחק מנצח השחקן שהשיג את כמות נקודות הגבוהה ביותר בכך שהשלים את כמות המשימות והמסלולים הגבוהה ביותר.

למשחק יצאו מספר הרחבות וכן גרסאות נוספות, כגון "כרטיס לנסיעה: אירופה" ו"כרטיס לנסיעה: ארצות הצפון". כמו כן יצאו הרחבות הכוללות מפת משחק בלבד, כגון אסיה, שווייץ, הודו אפריקה וכו'.

בישראל תורגם המשחק לעברית על ידי חברת "הקוביה" ומשווק בחנויות החל משנת 2016.

## קישורים חיצוניים

* 
* סקירה עם הסבר למשחק "כרטיס לנסיעה: אירופה" באתר הפונדק

קטגוריה:משחקי לוח
רמון (כדורגלן)

**רמון מנזס רומא** (בפורטוגזית: **Ramon Menezes Roma**; נולד ב-3 במאי 1995) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן באתלטיקו גויאניינסה הברזילאית.

## קריירה
רמון מנזס רומא גדל במועדון הקטן באהיה דה פיירו, שם שיחק כקשר, לפני שהצטרף לוויטוריה בגיל 19. הקבוצה ירדה לליגה השנייה לקראת עונת 2015, ולכן עברה מהפכה גדולה בסגל. רמון הוסט לעמדת הבלם, ותפס מקום בהרכב. הוא הצטיין בזכייתה של ויטוריה באליפות האזורית של באהיה בתחילת 2016, ונכלל בנבחרת המצטיינים של הטורניר.

ב-29 בינואר 2017 חתם רמון במכבי תל אביב יחד עם חברו לקבוצה, מרסלו. בתום העונה חזר לוויטוריה.

ב-6 במרץ 2020 חתם רמון בקרוזיירו. ב-22 בינואר 2022 חתם באתלטיקו גויאניינסה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו גויאניינסה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1995
ארץ לובה

ממוזער|מיקום חוף לובה על מפת חצי האי האנטארקטי.
**ארץ לובה** או **חוף לובה** (באנגלית: **Loubet Coast**) הוא קטע החוף המערבי של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי, המשתרע לאורך 168 ק"מ בין כף בלו לכיוון צפון-מזרח ובורז'ואה פיורד לכיוון דרום-מערב. דרומית לחוף לובה נמצא חוף פאלייר, צפונית לו חוף גרהאם.

## היסטוריה
### גילוי החוף

החוף התגלה על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה אשר חקרה את האזור בינואר 1905 בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו.

החוף מופה על ידי סוקרים בריטיים בין השנים 1976–1978.

### מקור השם

שארקו נתן לחוף את שמו.
החוף נקרא על שם אמיל לובה (Émile Loubet), נשיא צרפת בעת גילויו.

*
לובה
לובה
חוף פלייר

**חוף פלייר** (**Fallières Coast**) הוא קטע החוף המערבי של חצי האי האנטארקטי שבין כף פיורד בורז'ואה וכף ג'רמי, על מפרץ מרגריט ומדף הקרח וורדי. 

מדרום משיק לו חוף ריימיל ומצפון חוף לובה.

## היסטוריה
### גילוי החוף
חוף פלייר נחקר לראשונה בינואר 1909 על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה (1910–1908) בראשות ז'אן-באטיסט שארקו.

### מקור השם
שארקו קרא לחוף שם ארמאן פלייר, אז נשיא צרפת.

## קישורים חיצוניים

* חוף פלייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* חוף פלייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

## הערות שוליים

*
פלייר
דפורטיבו לוגו

**קלוב דפורטיבו לוגו** (בספרדית: **Club Deportivo Lugo S.A.D**), הידועה גם בשם קיצור **לוגו**, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לוגו שבגליסיה. הקבוצה משחקת באצטדיון אנסו קארו המכיל 7,114 מקומות ישיבה.

## היסטוריה
מאז הקמתה בשנת 1953 בילתה לוגו את רוב זמנה בליגות הנמוכות בספרד, ואת מרבית שנותיה בילתה בליגה הרביעית. בסוף עונת  ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה ובפעם היחידה עד היום, לליגות האזוריות, אך כבר לאחר עונה בודדת שבה סיימה במקום הראשון עלתה בחזרה לליגה הרביעית. בסוף עונת  עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית, אך כבר לאחר עונה בודדת שבה סיימה במקום 18 ירדה בחזרה לליגה הרביעית. בתום עונת  העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הספרדית השנייה, אך שוב פעם כבר לאחר עונה בודדת ירדה בחזרה לליגה השלישית.

בתום עונת  חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר 20 שנה, תחת המאמן קיקה סטיין.

בסיום עונת  ירדה הקבוצה לליגה השלישית.

## עונות
* לה ליגה: **0** עונות.
* הליגה הספרדית השנייה: **9** עונות. (כולל עונת 2019/20)
* הליגה הספרדית השלישית: **23** עונות.
* הליגה הספרדית הרביעית: **34** עונות. 
* ליגות אזוריות: עונה **1**.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1953
קטגוריה:גליסיה: ספורט
קטגוריה:לוגו (עיר)
מיריאנה לוצ'יץ'-ברוני

**מיריאנה לוצ'יץ'-ברוני** (בקרואטית: **Mirjana Lučić-Baroni**; נולדה ב-9 במרץ 1982 בדורטמונד שבמערב גרמניה) היא שחקנית טניס מקצוענית קרואטית. בשיאה דורגה במקום 32 בעולם (11 במאי 1998) ונכון לינואר 2017 מדורגת במקום 79 בדירוג ה-WTA.

הישג השיא שלה הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה בטורניר לזוגות נשים בשנת (1998) ביחד עם מרטינה הינגיס משווייץ, הגעה לשלב חצי גמר בטורניר לנשים באליפות וימבלדון (1999) והגעה לשלב חצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה בטורניר לנשים (2017), 19 שנים אחרי הזכייה בזוגות נשים.

## ביוגרפיה
לוצ'יץ' נולדה בדורטמונד. היא החלה לשחק טניס בגיל 4.

### 1996–1997
בטורניר הנוער של אליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1996 זכתה לוצ'יץ' בתואר בטורניר לנערות. בטורניר הנוער של אליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בשנת 1997 זכתה לוצ'יץ' בשני תארים, בטורניר לנערות ובטורניר לזוגות נערות ובכך הייתה לטניסאית השלישית בהיסטוריה אחרי מרטינה הינגיס וג'ניפר קפריאטי שזכתה ב-2 טורנירי נוער של הגראנד סלאם בהיותה בת 14.

### 1998
#### תואר גראנד סלאם בזוגות נשים
באליפות אוסטרליה הפתוחה זכתה לוצ'יץ' בתואר הגראנד סלאם הראשון שלה בטורניר לזוגות נשים ביחד עם מרטינה הינגיס משווייץ (1 בעולם) ב-3 מערכות (4-6, 6-2, 3-6).

### 1999
#### חצי גמר באליפות וימבלדון
באליפות וימבלדון הגיעה לוצ'יץ' לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לשטפי גראף ב-3 מערכות (6-7, 6-4, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את מוניקה סלש מארצות הברית (4 בעולם) בשתי מערכות (6-7, 6-7).

### 2000–2011
לאחר שנת 1999 סבלה לוצ'יץ' מבעיות אישיות וכלכליות ולא הצליחה להתקדם בסבב. היא אמרה כי הייתה נתונה בילדותה להתעללות על ידי אביה, מרינקו. היא המשיכה להתחרות עד לאליפות ארצות הברית הפתוחה 2003, ולאחר מכן לקחה הפסקה גדולה מתחרויות. בשנים 2004, 2005, ו-2006, היא שיחקה רק בשני טורנירים בכל עונה.

### 2012
לאחר שעלתה משלב המוקדמות באליפות וימבלדון ניצחה בסיבוב השני את מריון ברטולי מצרפת (9 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 3-6). בסיבוב השלישי היא הפסידה לרוברטה וינצ'י מאיטליה (21 בעולם) בשתי מערכות (7-6, 7-6).

### 2014
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר היא עלתה מטורניר המוקדמות. ניצחה בסיבוב הראשון את גרביניה מוגורוסה (25 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 6-7), בסיבוב השני היא ניצחה את שחר פאר מישראל ב-3 מערכות (7-6, 3-6, 2-6), בסיבוב השלישי היא ניצחה את סימונה האלפ מרומניה (2 בעולם) בשתי מערכות (6-7, 2-6) אך בסיבוב הרביעי היא הפסידה לשרה אראני מאיטליה (13 בעולם) ב-3 מערכות (3-6, 2-6, 6-0).

שבוע לאחר מכן, היא זכתה בטורניר בל צ'אלנג' שנערך בקוויבק סיטי שבקנדה לאחר שניצחה בשלב חצי הגמר את יוליה גורגס מגרמניה ב-3 מערכות (4-6, 7-5, 2-6) ובגמר את ונוס ויליאמס מארצות הברית שדורגה ראשונה בטורניר ב-2 מערכות (4-6, 3-6).

### 2015
באליפות צרפת הפתוחה ניצחה בסיבוב השני את סימונה האלפ (3 בעולם) בשתי מערכות (5-7, 1-6) אך בסיבוב השלישי היא הפסידה לאליזה קורנה מצרפת (29 בעולם) ב-3 מערכות (4-6, 3-6, 5-7).

### 2017
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה לוצ'יץ' לשלב חצי הגמר. בסיבוב השני היא ניצחה את אגניישקה רדוונסקה מפולין (3 בעולם) בשתי מערכות (3-6, 2-6) בשלב רבע הגמר היא ניצחה את קרולינה פלישקובה (5 בעולם) ב-3 מערכות (4-6, 6-3, 4-6). בשלב חצי הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס מארצות הברית (2 בעולם) בשתי מערכות (6-2, 6-1).

## חייה האישיים
ב-15 בנובמבר 2011 נישאה לוצ'יץ' לדניאלה ברוני.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:טניסאיות קרואטיות
קטגוריה:קרואטיות שנולדו ב-1982
שינה בחלל

ממוזער|250px|שמאל|אסטרונאוט ישן בתחנת חלל
ממוזער|250px|שמאל|האסטרונאוט דון תומאס מרצה על שינה בחלל בכנס תוכנית רמון spacelab
**שינה בחלל** היא פעולה הכרחית לתפקוד התקין של האסטרונאוטים.

בחלל כתוצאה מתנאי חוסר כבידה מרבית הפעולות והתפקודים האלמנטריים היום יומים מתנהלים באופן שונה מאשר על פני כדור בארץ, כך גם השינה בחלל מתנהלת באופן שונה.

לאסטרונאוטים מוקצים כ-8 שעות שינה בכל יום. אך, רבים מהם דיווחו כי מספיקות להם כ-6 שעות שינה בשביל הרגשה טובה וערנית. כמה מומחים מאמינים, כי הסיבה לכך היא תנאי חוסר הכבידה, היות שהשרירים לא נמצאים תחת עומס במהלך שעות העירות.

בשנת 1963 האסטרונאוט גורדון קופר (Gordon Cooper) טס את הטיסה האחרונה והארוכה ביותר בחללית Mercury-Atlas 9. בזמן שקופר שהה בחלל במשימה בת 34 שעות הוא הפך לאמריקאי הראשון אשר בילה יום שלם בחלל והראשון לישון בחלל.

## סכנות ופתרונות בשינה בחלל

בשינה בחלל עקב תנאי חוסר כבידה קימות מספר סכנות:
# כאשר האסטרונאוט ישן ללא תנועה רבה יכולה להיווצר סביב ראשו "בועה" של פחמן דו-חמצני וכתוצאה מכך למחסור בחמצן, לכן האסטרונאוט חייב לישון ליד פתח אוורור.
# בשל חוסר כוח הכבידה בחלל האסטרונאוטים עלולים לרחף בשנתם וכתוצאה מכך להתקל בחפצים שונים ולהיפצע, לכן ישנים האסטונאוטים בתוך שק שינה אשר קשור לקיר או דרגש שינה.
# נוחות השינה עלולה להפגע עקב העדר הלחץ מהמזרן אליו רגילים האסטרונאוטים בשנתם על פני כדור הארץ.

## פגיעה במערכת הביולוגית של השינה
אדם צריך שינה רציפה בעלת דפוס שינה קבוע כדי להיות ערני (להיות בתפקוד מלא).

בחלל יש פגיעה במערכת השינה מכיוון שבעת הקפת כדור הארץ האסטרונאוטים עדים ל-16 זריחות ושקיעות כל 24 שעות, דבר זה מקשה על אסטרונאוטים לשמור על דפוס שינה. הגוף והמוח של האדם זקוקים למקצבי יממה מסוימים - מחזור 24 שעות ביממה של ערות ושינה - וכשמפרים מקצבים אלה יכולים להיגרם קשיי שינה. נדודי שינה ומניעת שינה הן בעיות חמורות ונפוצות לבני אדם בחלל.

## התמצאות במרחב
כתוצאה מהעדר כבידה בחלל, נעלמת תחושת ה (התמצאות במרחב בזמן תנועה). כתוצאה מכך, אסטרונאוטים חשים חסרי משקל וביכולתם לישון בכל כיוון. לדוגמה: האסטרונאוטים יכולים לישון הפוך (בכדור הארץ הדם מצטבר בראש לכן בן אדם לא יכול לישון כך).

## חדר שינה וציודו
לכל אסטרונאוט יש מעין "תחנת שינה", זהו חדר קטן אשר כולל ציוד שינה.

חדר השינה מכיל ציוד מתאים כגון: שק שינה, כרית, מנורה, פתח אוורור, מחשב נייד אישי ומקום לחפצים אישיים. האסטרונאוטים לרוב משתמשים במסכה ואטמי אוזניים כדי להימנע מהאור והרעש השורר בחלל ובחללית. מפני שהאסטרונאוטים רגילים לישון בכדור הארץ על מזרן שמפעיל לחץ על הגב שלהם, בשק השינה שלהם ישנה כרית קשה שמפעילה לחץ על הגב שלהם.

## השפעת הזריחות והשקיעות על השינה
לרב בעלי-החיים ולבני האדם, יש שעון ביולוגי האחראי לתזמון כל התהליכים בגוף לאורך היממה. שעון זה מתאים את עצמו לשינויי האור והחושך בסביבה, אך התאמה זו אורכת זמן, ולכן שינויים מהירים וניכרים של המקצב הסביבתי גורמים לחוסר תיאום בין השעון הביולוגי לסביבה, והתוצאה - חוסר התאמה של התהליכים שקורים בגוף בזמן השינה בהתאם לזמן השינה, והעייפות. בחלל יש זריחה כל 90 דקות, זמן זה תלוי במרחק הלווין מכדור הארץ לכן האסטרונאוטים רואים כ-16 זריחות ביממה, הזריחות והשקיעות הרבות מבלבלות את השעון הביולוגי וגורמות לבלבול הגוף מבחינת מתי צריך ללכת לישון ומתי צריך הגוף לעבור את התהליכים שהוא עובר בזמן השינה.

## הערות שוליים

2017 01
קטגוריה:בריאות ורפואה בחלל
קטגוריה:שינה
התניה סמויה

**התניה סמויה** היא מושג המבוסס על מונחים מתחום הפסיכולוגיה הביהביוריסטית ומעיצוב התנהגות, לפיו ניתן ליצור שינוי בהתנהגותו של אדם או בחוויה הפנימית שלו, באמצעות יצירת התניות בתהליכים קוגניטיביים כגון חשיבה וזיכרון. לפי גישה זו, ניתן ליצור למידה ושינוי בחשיבה של האדם באותה דרך בה משתנות התנהגויות באמצעות התניה קלאסית ואופרנטית; ניתן ללמוד, לחשוב ולהבין מידע, ולשנות חוויות פנימיות, לפי התגובות שהתעוררו אצל האדם בעקבות חשיפה חוזרת לגירויים מסוימים או לחיזוקים חיובים ושלילים שהתקבלו מהסביבה.

יש הטוענים כי ניתן להשתמש בתהליכים של התניות סמויות, כסוג של מניפולציה על ההתנהגות; כלומר אדם יכול להשפיע על עצמו או על האחרים לחשוב בצורה מסוימת או לבצע התנהגות מסוימת, באמצעות "שתילת" מחשבות והתניות סמויות אצלו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:למידה
קטגוריה:ביהביוריזם
המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות

**המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות **או ה-**RKD **(בהולנדית: **RKD-Nederlands Instituut voor Kunstgeschiedenis**) ממוקם בהאג והוא המרכז הגדול ביותר בעולם להיסטוריה של האמנות. המרכז מתמחה בתיעוד, ארכיונים, וספרים העוסקים באמנות מערבית מימי הביניים המאוחרים ועד לזמנים מודרניים. כל אלו פתוחים לציבור, ולחלק נרחב מן האוסף בוצעה דיגיטציה והם מצויים באתר האינטרנט של המכון. המטרה העיקרית של המכון הוא לאסוף, לקטלג, ולהפוך את מחקר האמנות לזמין, בעיקר בתחום תור הזהב של הציירים ההולנדים.

בבעלות הספרייה בערך 450,000 כותרים, מתוכם בקירוב 150,000 הם קטלוגים שנקנו במכירה פומבית. בספרייה יש כ-3,000 כתבי עת, מתוכם 600 הם מנויים פעילים. אף על פי שרוב הטקסט הוא בהולנדית, רשומה סטנדרטית מכילה קישור למאגרי הספרייה ולתמונות של עבודות ידועות, הכוללים שמות באנגלית וגם בהולנדית.

המכון גם מנהל את הגרסה ההולנדית לאגרון האמנות והארכיטקטורה, אגרון עם מידע על אמנות וארכיטקטורה. הגרסה המקורית היא יוזמה של מכון המחקר גטי שבלוס אנג'לס, קליפורניה.

## היסטוריה
האוסף החל דרך ירושות פריץ לוחט, היסטוריון אמנות והבעלים של אוסף גדול של ציורים והדפסים ושל קורנליס הופסטדה דה גרוט (1863–1930), אספן, היסטוריון אמנות ואוצר. ירושתם היוותה את הבסיס לאוסף האמנות ולספרייה, שכיום מאוחסנים ברובם בספרייה הלאומית של הולנד שבהאג.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:תולדות האמנות
קטגוריה:האג: תרבות
קטגוריה:הולנד: ספריות
משרד הפנים (צרפת)

200px|ממוזער|שמאל|שער הכניסה למטה משרד הפנים בכיכר בו-וו (Beauvau) בפריס
**משרד הפנים של צרפת** (בצרפתית: **Ministère de l'Intérieur**) הוא המשרד הממשלתי המופקד על ביטחון הפנים, אזרחות, הגירה והפיקוח על השלטון המקומי במדינה. ככזה הוא אחד מהמשרדים החשובים ביותר בממשלת צרפת.

ממאי 2022 מכהן ז'ראלד דרמנן (Gérald Darmanin) כשר הפנים של צרפת.

## תפקידי וסמכויות המשרד
המשרד נוסד ב-7 באוגוסט 1790. במהלך השנים חלו שינויים רבים בתחומי אחריותו, שחלקם הועברו למשרדי ממשלה אחרים. כיום הם כוללים את הנושאים הבאים:
*ביטחון הפנים של המדינה, לרבות התמודדות עם פשיעה ואסונות טבע. במסגרת זאת כפופים למשרד משטרת צרפת, הז'נדרמריה הצרפתית, שירות ההגנה האזרחית (Sécurité Civile) ושירות הכבאות. גם שירות ביטחון הפנים של צרפת, DGSI, כפוף למשרד. המשרד איננו מוסמך לפקח על החקירות הפליליות.
*הנפקת מסמכים מזהים (תעודות זהות ודרכונים) ורישיונות נהיגה
*טיפול במהגרים חוקיים ומניעת הגירה בלתי-חוקית
*ניהול היחסים שבין הממשלה המרכזית לגופי השלטון המקומי. במסגרת זאת כפופים למשרד הממונים על מחוזות צרפת (Prefect)
*ארגון וניהול לוגיסטי של בחירות במדינה (המועצה החוקתית מפקחת על קביעת תוצאות הבחירות).

תפקיד נוסף של שר הפנים הוא של שר ליחסים עם הדתות (ministre des Cultes), משרת שר שבוטלה ב-1912. במסגרת זאת מתייעץ עמו הוותיקן לפני מינוי הבישופים הקתוליים במדינה (לפי הסכם בריאן-סרטי (Briand-Ceretti) מ-1926). במטה הראשי של המשרד בפריס מועסקים כ-6,000 עובדים, ו-28 אלף עובדים של המשרד פועלים בשלוחותיו ברחבי צרפת. הבניין הראשי של משרד הפנים שוכן בכיכר בו-וו (Beauvau) ברובע השמיני של פריז.

כשרי פנים כיהנו בעבר מספר דמויות בולטות בפוליטיקה הצרפתית, לרבות הנשיאים לשעבר ז'אק שיראק וניקולא סרקוזי, וראשי הממשלה לשעבר מנואל ואלס וברנאר קזנב.

## ראו גם
*המשטרה הלאומית של צרפת

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

פנים
צרפת