open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קול מים רבים

**קול מים רבים** (באנגלית: **The Sound of Many Waters**) הוא ציור נוף משנת 1876 מאת האמן הבריטי ג'ון אוורט מיליי המתאר את מפלי רמבלינג ברידג' הסמוכים לדנקלד שבפרת'שייר, סקוטלנד. היצירה צוירה בשנת 1876 ומייצגת שלב מאוחר ביצירתו של מיליי, שבין השנים 1870–1892 פנה לציור סדרת נופים רחבי־היקף, אשר נחשבו ליצירות מפתח בהתפתחותו האמנותית מעבר לסגנון הפרה־רפאליטי המוקדם שלו.

### רקע
מיליי ביקר לראשונה בסקוטלנד בשנת 1853, אז צייר את דיוקנו של ג'ון ראסקין על רקע מפל בגלנפינלס. בהשפעת עקרונות הפרה־רפאליטים דבק בגישה של ציור ישיר מן הטבע, תוך העתקה מדויקת של פרטים כפי שנראו לעין. לאחר נישואיו לאפי מיליי בשנת 1855 התגורר תקופה בפרת', וחזר לאזורי סקוטלנד מדי קיץ. החל מסוף שנות השישים של המאה התשע עשרה גילה עניין מחודש בנופי ההרים והנהרות של פרת'שייר, ויצר נופים בעלי אופי דרמטי ומלנכולי, המבטאים את יחס האדם אל הטבע בעידן שלאחר דרווין ותיעוש מואץ.

### תיאור היצירה
הציור מציג זרם מים שוצף בין סלעים כהים ועלווה סתווית היוצרת קשת מעל הערוץ. הנוף נטול דמויות אנושיות, ומודגש בו המתח שבין תנועת המים העזה לבין יציבות הסלעים והעצים. מיליי לא "הרכיב" את הנוף באופן מלאכותי, אלא צייר ישירות מן המציאות, תוך נאמנות קפדנית לפרטי הצמחייה, העשבים והטחב, אם בוטנאי יכול היה לזהותם. האפקטים האטמוספיריים מרצדים על פני הבד, אך אינם מטופלים באופן רחב וחופשי כדוגמת האימפרסיוניסטים הצרפתים, אלא בדיוק חד ובהתבוננות אנליטית.

### תהליך העבודה והנסיבות
מיליי החל לעבוד על היצירה בנובמבר 1876, כשהוא שוהה בקוטג' סמוך למפלים. הוא הקים צריף עץ להגנה מפני מזג האוויר, אך נאלץ להתמודד עם גשמים עזים, הצפות ושלגים. במכתבים לאשתו תיאר את התנאים כ"קשים עד שטניים", וציין את מורכבות הנושא בשל ריבוי הפרטים. למרות הקשיים סיים את הציור בתוך מספר שבועות.

### פרשנות וקבלה
כותרת היצירה לקוחה מספר ההתגלות חזון יוחנן בברית החדשה: "וקולו כקול מים רבים", רמז לעוצמה ולרוחניות הטמונה בתופעת הטבע. המבקרים בני התקופה הדגישו את האנרגיה והשליטה הקומפוזיציונית שבציור, ואת האופן שבו שפע הפרטים מתלכד לכדי רושם של פשטות. הנוף נתפס כ"פואמה בציור" המשלבת רישום אמפירי של תופעות טבע עם מטען רגשי סובייקטיבי.

הציור הוצג בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1877 בבית ברלינגטון בלונדון. הוא נמצא באוסף טירת פייבי באברדינשייר, הנמצא תחת פיקוח הקרן הלאומית לסקוטלנד.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ג'ון אוורט מיליי: ציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
זריעת שטח באמולסיה פלסטית

"**זריעת שטח באמולסיה פלסטית**" או "**נוף תלוי**" היא יצירת אמנות מאת יצחק דנציגר.
## תאור
את העבודה "זריעת שטח באמולסיה פלסטית" יצר יצחק דנציגר לקראת תחילת העבודה המעשית בפרויקט שיקום מחצבת נשר. היא נוצרה עבור התערוכה "מושג + אינפורמציה", שאצר יונה פישר במוזיאון ישראל. 

בעבודה נתלה בד גדול מקירות אולם התצוגה שעליו התיזו אמולסיה פלסטית. בד זה שימש כמצע לגידול חיטה. במשך התערוכה נבטו זרעי החיטה ויצרו "נוף תלוי". בכך ביקש דנציגר להדגים אפשרות לשיקום קרקעות שנהרסו בידי האדם.
## גלריה

File:Itzhak Danziger 003.jpg
File:Itzhak Danziger 004.jpg
File:Itzhak Danziger 005.jpg
File:Itzhak Danziger 006.jpg


## קישורים חיצוניים
*

קטגוריה:יצחק דנציגר
קטגוריה:אמנות אקולוגית
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:1971 בישראל
קטגוריה:יצירות משנת 1971
פייר רמבו

**פייר ז'ול רמבו** (בצרפתית: **Pierre Jules Rambur**; נולד ב-21 ביולי 1801) באינגראנדס ליד העיר שינון ומת ב-10 אוגוסט 1870 בז'נבה, היה רופא ואנטומולוג צרפתי.

## ביוגרפיה
הוא למד רפואה בטור ובמונפלייה. הוא השלים את הדוקטורט שלו בפריז בספטמבר 1827. יחד עם אדולף דה גראלן (1802–1882), חברו מילדות, וז'אן-בפטיסט אלפונס דשופור דה בויסדובל (1799–1879), הוא השתתף בכתיבת "האוסף האיקונוגרפי וההיסטורי של זחלים של אירופה" (*Collection iconographique et historique des chenilles d’Europe*).

ב-29 בפברואר 1832 השתתף במושב הפתיחה של האגודה האנטומולוגית של צרפת, אותה סייע להקים.

בשנים 1834–1835 יצא למסע מחקר גדול לאנדלוסיה עם גראלן. המסע לא היה קל, רמבו נשדד מספר פעמים על ידי שודדי דרכים, ונכלא על ידי הבריטים באשמת ריגול בשל טיפוס על צוק גיברלטר כדי לצפות בקופים.

בשנת 1841 הוא התחתן והתיישב בסייש שבטורן, ליד גראלן, כדי לעסוק ברפואה. בסביבות 1846, הוא עבר לסן-כריסטוף-סור-לה-נאי. עד מהרה הוא התעייף מהעיסוק ברפואה שם ועבר לטור. בסופו של דבר הוא עזב את טורן ועבר לז'נבה, שם נפטר מדיזנטריה בה נדבק במהלך טיול לברצלונה.

פול מאביל (1835–1923) פרסם הודעה ביבליוגרפית על יצירותיו של פייר רמבו. בין פרסומיו, ראויים לציון הם "קטלוג הפרפרים של האי קורסיקה" (*Catalogue des lépidoptères de l’île de Corse* 1832), תוצאה של מסע שנמשך שנה; "עולם החי האנטומולוגי של אנדלוסיה" (*Faune entomologique de l’Andalousie*, שני כרכים, 1837–1840); "היסטוריית הטבע של החרקים: ארינמלאים" (*Histoire naturelle des insectes: Névroptères*, כחלק מ*סוויטות לה בופון*, 1842), שהוא ללא ספק יצירתו החשובה ביותר; ו"קטלוג שיטתי של הפרפרים של אנדלוסיה" (*Catalogue systématique des Lépidoptères de l’Andalousi*, 1858–1866). בשנת 1839, בספרו "עולם החי האנטומולוגי של אנדלוסיה", הוא פרסם את הציורים הראשונים של איברי המין של הספריתיים. נדרשו 70 שנה עד שעבודה חלוצית זו שימשה בקנה מידה גדול להבחנה בין מינים דומים מאוד.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר רמבו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1801
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1870
ג'וזף טראמבל

**ג'וזף טראמבל** (באנגלית: **Joseph Trumbull**; 7 בדצמבר 1782 – 4 באוגוסט 1861) היה עורך דין, בנקאי ופוליטיקאי אמריקאי, אשר ייצג את קונטיקט בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1834–1835 ושוב בשנים 1839–1843. מאוחר יותר כיהן כמושל קונטיקט ה־35 בשנים 1849–1850.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
טראמבל נולד בלבנון שבקונטיקט, ב־7 בדצמבר 1782. בשנת 1801 השלים את לימודיו באוניברסיטת ייל ולמד משפטים אצל בן דודו, ויליאם טראמבל ויליאמס. בשנת 1802 עבר לעתודה המערבית של קונטיקט (כיום מחוז טראמבל, אוהיו), והוסמך שם כעורך דין. זמן קצר לאחר מכן שב לקונטיקט ופתח משרד עורכי דין בהרטפורד.

### קריירה
לצד קריירה משפטית מצליחה, היה טראמבל פעיל גם בעסקים שונים. בשנים 1828–1839 כיהן כנשיא בנק הרטפורד, וכן שימש כנשיא חברת הרכבת Providence, Hartford & Fishkill Railroad.

בתחילה היה חבר המפלגה הלאומית הרפובליקנית ובהמשך היה חבר המפלגה הוויגית. את דרכו הפוליטית החל עם בחירתו לבית הנבחרים של קונטיקט בשנת 1832.

בדצמבר 1834 נשלח לבית הנבחרים של ארצות הברית כדי להשלים את כהונתו של ויליאם אלזוורת' שהתפטר. לאחר מכן נבחר מטעם המפלגה הוויגית לקונגרסים ה־26 וה־27 וכיהן מ־4 במרץ 1839 עד 3 במרץ 1843.

טראמבל כיהן כמושל קונטיקט בשנים 1849–1850.

בשנת 1849 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת ייל. בשנת 1851 שב וכיהן בבית הנבחרים של קונטיקט.

### מותו וקבורתו
הוא נפטר בהרטפורד שבקונטיקט ב־4 באוגוסט 1861 כתוצאה מקדחת הטיפוס. הוא נקבר בבית העלמין אולד נורת' בהרטפורד. יומיים לאחר מותו נפטרה גם אשתו השנייה, אלייזה.

## משפחתו
טראמבל נולד למשפחה רבת השפעה ומעורבות פוליטית. סבו, ג'ונתן טראמבל האב, היה מושל קולוניאלי של קונטיקט והמושל הראשון של מדינת קונטיקט, וכיהן בסך הכול ארבע עשרה כהונות. דודו, ג'ונתן טראמבל הבן, כיהן כמושל במשך עשר כהונות. דוד נוסף, ג'ון טראמבל, שימש כעוזרו האישי של ג'ורג' וושינגטון במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית והיה לצייר מפורסם; כמה מציוריו תלויים ברוטונדה של הקפיטול בוושינגטון. דודתו מרי טרומבול נישאה לוויליאם ויליאמס, פעיל פוליטי וחותם על הכרזת העצמאות.

אשתו הראשונה, הרייט צ'מפיון, הייתה בתו של הנרי צ'מפיון, גנרל במלחמת העצמאות. אשתו השנייה הייתה אחותו של , חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ולימים נשיא בית המשפט העליון של קונטיקט.

ג'וזף טראמבל היה בנם של דייוויד טראמבל ושל שרה בקוס. הוא התגורר בבית המשפחה הידוע בשם 'Redwood' בלבנון גרין.

הרייט נפטרה בשנת 1823, וב־1 בדצמבר בשנה שלאחר מכן נשא טרומבול לאישה את אלייזה סטורס (1784–1861). מנישואיו השניים נולדה לו בת, אלייזה סטורס טראמבל (1826–1862).

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:מושלי קונטיקט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1782
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1861
ויליאם אלזוורת'

**ויליאם וולקוט אלזוורת**' (באנגלית: **William Wolcott Ellsworth**; 10 בנובמבר 1791 – 15 בינואר 1868) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל קונטיקט ה־30, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קונטיקט במשך שלוש כהונות וכשופט בבית המשפט העליון של קונטיקט.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
אלזוורת' נולד בווינדזור שבקונטיקט ב־10 בנובמבר 1791. הוא היה בנו של אוליבר אלזוורת', מהאבות המייסדים של ארצות הברית, וחתנו של נואה ובסטר, מחבר המילונים הידוע, אשר מינה את אלזוורת' כמוציא לפועל של צוואתו. אחיו התאום היה הנרי ליוויט אלזוורת', הנציב הראשון של משרד הפטנטים של ארצות הברית.

הוא השלים לימודי הכנה והשלים את לימודיו במכללת ייל בשנת 1810. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר למשפטים של טפינג ריב בליצ'פילד (Litchfield Law School), ובשנת 1811 הוסמך כעורך דין.

בין חבריו ללימודים בייל היה סמואל מורס, ממציא הטלגרף. רעיון הטלגרף שלו זכה בהמשך לקידום מצד אחיו התאום של אלזוורת', הנרי ליוויט אלזוורת', בתקופת כהונתו כנציב הראשון של משרד הפטנטים האמריקאי.

ב־14 בספטמבר 1813 נישא לאמילי ס. ובסטר, בתם הבכורה של רבקה גרינליף ושל נואה ובסטר, מוציא לאור של מילונים. בצוואתו משנת 1843 מינה נואה ובסטר את אלזוורת' לאחד ממוציאי צוואתו לפועל.

### קריירה
בשנת 1827 מונה אלזוורת' לפרופסור למשפטים ב־Trinity College, תפקיד שבו החזיק עד מותו. שותפו למשרד עורכי הדין החל משנת 1817 היה גיסו, תומאס סקוט ויליאמס, נשיא בית המשפט העליון של קונטיקט, אשר נבחר באותה שנה לקונגרס וביקש שותף צעיר שינהל את משרדו בהיעדרו. אלזוורת', שהיה אז בן 26, נטל לידיו את ניהול המשרד – הגדול במדינה.

כמועמד הסיעה האנטי-ג'קסונית, נבחר אלזוורת' לקונגרסים ה־21, ה־22 וה־23, וכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ־4 במרץ 1829 עד 8 ביולי 1834, אז התפטר.

בשנים 1836–1837 כיהן כהונה של שנה אחת כחבר הסנאט של קונטיקט, כנציג המחוז הראשון שכלל את הרטפורד והסביבה.

אלזוורת' נבחר למושל קונטיקט וכיהן בתפקיד בשנים 1838–1842. בתקופת כהונתו הונהגה שיטה מתקדמת לרישום בוחרים והוקמה ועדת חינוך.

בשנת 1847 מונה לשופט בבית המשפט העליון של קונטיקט וכיהן בתפקיד עד 1861, אז פרש בהתאם להוראת החוקה הנוגעת לגיל פרישה. פעמיים סירב לקבל מועמדות לסנאט של ארצות הברית ולאחר מכן פרש מן החיים הציבוריים.

### מותו
אלזוורת' נפטר בהרטפורד ב־15 בינואר 1868, ונקבר בבית העלמין אולד נורת' שבהרטפורד.

עורך הדין והנואם רופוס צ'ואט אמר עליו בפני האספה הכללית של מסצ'וסטס:

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:מושלי קונטיקט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1791
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1868
ג'ול לויד

**ג'ול לויד** (באנגלית: **Jewell Loyd**; נולדה ב-5 באוקטובר 1993) היא כדורסלנית אמריקאית, שמשחקת בעמדת הקלע. לויד משחקת בליגת ה-WNBA ובקבוצות בטורקיה, ספרד וסין, וזכתה עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים בשתי מדליות זהב אולימפיות וכן בשתי אליפויות עולם.

## ביוגרפיה
לויד נולדה בלינקולנווד שבאילינוי. בתקופת לימודיה בבית הספר התיכון בלטה בכדורסל.

בהמשך שיחקה בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת נוטרדאם, שם זכתה בפרסים אישיים.

לקראת עונת 2015 ב-WNBA נבחרה לויד במקום הראשון בדראפט על ידי סיאטל סטורם. עם קבוצתה היא זכתה באליפות הליגה בשנים 2018, 2020 ו-2025. 

בעונת 2018 ב-WNBA השתתפה בפעם הראשונה במשחק האולסטאר של ה-WNBA.

במקביל לליגת ה-WNBA שיחקה בקבוצות באירופה ובאסיה. 

לויד הייתה חברה בנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים, עמה זכתה במדליות זהב אולימפיות בטוקיו 2020 ובפריז 2024, וכן בשתי זכיות באליפות העולם בכדורסל נשים (2018, 2022).

החל משנת 2025 לויד משחקת בליגת כדורסל 3x3.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים להט"בים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
פרס דרמה דסק להופעה ראשית יוצאת דופן במחזמר

**פרס דרמה דסק להופעה ראשית יוצאת דופן במחזמר** הוא פרס שנתי המוענק על ידי דרמה דסק כהוקרה על הישגים בתיאטרון להפקות של מחזות זמר בברודוויי, אוף ברודוויי ואוף-אוף ברודוויי בניו יורק.

בין השנים 1955 ל-1974, פרסי משחק חולקו רק עבור הופעות ראשיות, ללא הבחנה בין מחזות ומחזות זמר, וגם לא בין שחקנים לשחקניות. בין השנים 1975 ל-2022, פרסי משחק חולקו בשמונה קטגוריות: קטגוריות נפרדות לפי מגדר, חלוקה נוספת לפי שחקן ראשי או שחקן משנה, כך שהיה ארבעה פרסי משחק למחזות וארבעה פרסים למחזות זמר.

בשנת 2023, ארגון דרמה דסק הודיע כי החל מהענקת הפרסים של אותה שנה, שמונה קטגוריות המשחק יצאו משימוש ויוחלפו בארבע קטגוריות ניטרליות מגדרית עם מספר כפול של זוכים ומועמדים: קטגוריות נפרדות שמבדילות בין שחקן ראשי לשחקן משנה, וקטגוריות שונות למחזות ומחזות זמר. הפרסים הקודמים לשחקן מצטיין במחזמר ולשחקנית מצטיינת במחזמר אוחדו ליצירת הפרס להופעה ראשית. 
## מנצחים

### 2020s

## סטטיסטיקות
### מועמדויות כפולות
**2 מועמדויות**
* אנדרו דוראנד
* ג'ונתן גרוף
## הערות שוליים

2026 02
קטגוריה:פרס דרמה דסק
שובלית נאה

**שובלית נאה** (שם מדעי: *Nemoptera aegyptiaca*) היא מין של חרק ממשפחת הכנפחוטיים שבסדרת הארינמלאים.

## טקסונומיה
המין תואר על ידי האנטומולוג הצרפתי פייר רמבו בספרו "היסטוריית הטבע של החרקים: ארינמלאים" (*Histoire naturelle des insectes: Névroptères*), מבלי שראה את המין בטבע.

## תיאור
השובלית הנאה היא חרק עדין עם מראה בולט. היא בעלת גוף קטן וצר (כ-45 מ"מ), כנפיים קדמיות רחבות עם דוגמה מפוספסת ומנוקדת בולטת, וכנפיים אחוריות מוארכות ודמויות סרט, המסתיימות בקצוות מורחבים מעט. על הראש ישנם מחושים בולטים ודקיקים ועיניים מורכבות קטנות. הרגליים בהירות, ארוכות ודקות. הכנפיים בדרך כלל פרושות במנוחה, כשהכנפיים האחוריות משתרכות מאחור כשובל הרבה מעבר לבטן ומעניקות לשובלית את שמה העברי. המעוף שלהן איטי ומרפרף.

בישראל ניתן לטעותה בקרובתה הנדירה שובלית פלמוני, אך לזו יש כנפיים קדמיות שקופות פשוטות ללא דוגמה, וההתרחבות בקצות הכנפיים האחוריות רחבה משמעותית.[ממוזער|פרט מאוסף [המוזיאון להיסטוריה של הטבע (אוסקפורד)|המוזיאון להיסטוריה של הטבע באוסקפורד]]
## אקולוגיה
### תפוצה
תחום התפוצה שלה מכסה את יוון (אוויה ואתונה), דרך דרום טורקיה אל הלבנט; עם סוריה, לבנון, ישראל ומצרים.

### בית גידול
השובליות הבוגרות חובבות בתי גידול פתוחים ושטופי שמש. הן פעילות יום, ומבקרות בפרחים בחיפוש אחר מזונן - צוף. הן אוהבות במיוחד פרחי סוככיים, כמו גזר קיפח, ולעיתים ניתן לראות התקבצות של מספר פרטים על אותה תפרחת.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר רמבו
נמסיו אוסגרה סרוואנטס

**נֶמֶסְיוֹ רוּבֶּן אוֹסֶגֶרַה סֶרְווַאנְטֶס** (בספרדית: **Nemesio Rubén Oseguera Cervantes**; 17 ביולי 1966 – 22 בפברואר 2026), הידוע גם בכינויו **אל מֶנְצ'וֹ** (**El Mencho**) היה סוחר סמים מקסיקני וראש קרטל הדור החדש של חליסקו (CJNG), קבוצת פשע מאורגן שבסיסה במדינת חליסקו שבמקסיקו. הוא היה האדם המבוקש ביותר במקסיקו, ואחד המבוקשים ביותר בארצות הברית. ממשלת ארצות הברית וממשלת מקסיקו הציעו פרסים של עד 15 מיליון דולר אמריקאי ו-300 מיליון פסו מקסיקני בהתאמה, עבור מידע שיוביל למעצרו.

סרוונטס היה מבוקש בגין סחר בסמים, מעורבות בפשע מאורגן והחזקת נשק ללא אישור. אל מנצ'ו היה לכאורה אחראי על תיאום פעולות סחר בסמים ברחבי העולם. תחת הנהגתו, ה-CJNG הפך לאחד מארגוני הפשע המובילים במקסיקו.

הוא נהרג בהתנקשות על ידי צבא מקסיקו ב-22 בפברואר 2026.

## ביוגרפיה
אל מנצ'ו נולד בעוני במדינת מיצ'ואקאן, ובשנות ילדותו ונעוריו גידל אבוקדו לאחר שנשר מבית הספר היסודי. בהמשך, בשנות ה-80, היגר באופן בלתי חוקי לארצות הברית. לאחר שנעצר מספר פעמים בעוון הברחת סמים, גורש למקסיקו בתחילת שנות ה-90, ועבד עבור קרטל מילניו. בסופו של דבר, לאחר שכמה ממנהיגי הארגון נעצרו או נהרגו, הוא טיפס לראש ארגון הפשע וייסד את CJNG.

פרסומו נבע גם ממנהיגותו האגרסיבית וממעשי האלימות הסנסציוניים נגד קבוצות פשע יריבות ונגד כוחות הביטחון המקסיקנים. התקפות אלו משכו אותו לתשומת לב ממשלתית מוגברת ולמצוד נרחב. כוחות הביטחון חושדים שהוא הסתתר באזורים הכפריים של חליסקו, מיצ'ואקאן, נאיאריט או קולימה, ונשמר על ידי שכירי חרב בעלי הכשרה צבאית לשעבר.

ב-22 בפברואר 2026 נהרג סרוונטס במהלך התנקשות בו במדינת חליסקו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סוחרי סמים
קטגוריה:מקסיקו: סמים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1966
קטגוריה:מקסיקנים שנפטרו ב-2026
מרקו מורנו

**מרקו מורנו** (נולד ב-1973) הוא קצין צה"ל בדרגת סגן-אלוף במילואים המשמש כמומחה מודיעין, המתמחה בניתוח אסטרטגי של המזרח התיכון.

## ביוגרפיה
מורנו נולד בישראל, שירת 25 שנים בצה"ל והתקדם לדרגת סגן-אלוף ביחידה 504. במהלך שירותו התמקד בהפעלת סוכנים, איסוף מודיעין ומבצעים מיוחדים מעבר לגבולות ישראל, עם ניסיון נרחב בזירות לבנון וסוריה.

מורנו היה בין הקצינים שהקימו את מערך הקשר הראשוני עם קבוצות מורדים בדרום סוריה במטרה למנוע תקיפות נגד ישראל בתמורה לסיוע מצידה של ישראל. יוזמה שהפכה בהמשך למסגרת הפעילות של מבצע "שכנות טובה" בין השנים 2012–2016. במסגרת הפרויקט סופקו מזון, ציוד רפואי, דלק ותמיכה בתשתיות לאלפי אזרחים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.

לאחר פרישתו הפך מורנו לפרשן צבאי בולט, המספק ניתוחים לתקשורת הישראלית בנושאי ההתפתחויות בגבול הצפון, אתגרי ביטחון ודינמיקות אזוריות. מורנו מנחה את הפודקאסט ועדת החקירה בערוץ שומר סף.

מורנו יזם והקים יחד עם שגיב אסולין את ארגון "החזית השמינית" בישראל שמטרתו להציב את זירת התודעה וההשפעה בראש סדר העדיפויות הביטחוני והמדיני של מדינת ישראל.

## חיים אישיים
מורנו נשוי ואב לשלושה ילדים.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
Why (שיר של ברונסקי ביט)

"**?Why**" (בעברית: "**למה**?") הוא שיר של להקת הסינת'-פופ הבריטית ברונסקי ביט, שיצא כסינגל השני מתוך אלבומם "The Age of Consent" משנת 1984.

השיר מתמקד בדעות קדומות אנטי-להט"ביות. זהו הסינגל המצליח השני של השלישייה ברחבי אירופה ובאוסטרליה, לאחר "Smalltown Boy", והוא נחשב להמנון להט"בי פופולרי.

## השיר במצעדים

## קישורים חיצוניים
* 20px "", באתר המוזיקה Discogs **(באנגלית)**
* 30px "", באתר המוזיקה Genius **(באנגלית)**
* 20px "", באתר המוזיקה Spotify **(באנגלית)**
* 44px "", באתר המוזיקה אפל מיוזיק **(באנגלית)**
* 44px "", באתר המוזיקה Deezer **(באנגלית)**
* 55px "", באתר המוזיקה Tidal **(באנגלית)**
* 20px "", באתר המוזיקה Last.fm **(באנגלית)**
* 20px "", באתר המוזיקה Musixmatch **(באנגלית)**
* 20px "", באתר המוזיקה SoundCloud **(באנגלית)**
* "", באתר המוזיקה SecondHandSongs **(באנגלית)**

## הערות שוליים

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי ברונסקי ביט
רות ובועז (פרדריק באזיל)

**רות ובועז** (בצרפתית: **Ruth et Booz** הוא ציור שמן על בד מאת האמן האימפרסיוניסטי הצרפתי בן המאה ה-19 פרדריק באזיל, שבוצע בשנת 1870, הנמצא באוסף מוזיאון פאברה במוֹנְפֶּלְיֶה, צרפת מאז 2004.

## רקע
אמנות דתית הייתה נושא חריג ביצירתו של פרדריק באזיל, המזוהה בעיקר עם ציורי נוף ודיוקנאות. ציור זה מתאר סצנה לילית מספר רות שבמקרא, ובה נראֶה בעז ישן תחת שמי לילה שבמרכזם ירח דקיק. על פי הסיפור המקראי, בועז מבחין ברות, אלמנה מואבייה וקרובת משפחתו, המלקטת שיבולים בשדותיו. עד מהרה הוא מתוודע למצבה הקשה ולמידת חסדה ונאמנותה כלפי חמותה, נעמי. בשעת ערב, ובהתאם להנחיות נעמיהמבקשת לקרב בין השניים, ניגשת רות אל בועז בשנתו ושוכבת למרגלותיו כסמל לבקשת חסותו. בהמשך מסכים בועז לשאתה לאישה, ומצאצאיהם נולד דוד המלך.

בציורו של באזיל מתוארת רות במרחק־מה מבועז, נשענת על מרפקה וראשה מורם. אף שחזהּ חשוף באופן פרובוקטיבי, מבטה אינו מופנה אל בועז הישן אלא אל הירח, בהבעה מהורהרת. נושא בועז ורות היה פופולרי באמנות הסלון הפריזאי של התקופה, וייתכן כי יצירה זו שימשה כתגובתו של באזיל לדחיית ציורו "לה טואלט" (La Toilette) בידי הסלון מוקדם יותר באותה שנה. עם זאת, הסצנה שבחר נשענת במידה רבה על שירו של ויקטור הוגו, "Booz endormi", מתוך הקובץ "La Légende des siècles" משנת 1859. בשנת 1869 ביקר באזיל בסטודיו של הצייר אלכסנדר קבנל ונחשף לגרסתו לנושא, "רות ובועז", שהתבססה אף היא על שירו של הוגו.

הציור נזכר בהתכתבות של באזיל עם אביו בסוף יוני 1870, באותו מכתב שבו הזכיר גם את "הנוף הגדול", המוכר כיום בשם *Paysage au bord du Lez*. במכתב זה תיאר את הציור כיצירה המצויה בשלב גמור למחצה, ונראה כי נותר במצב זה עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה. באוגוסט 1870 התנדב באזיל לשירות בגדוד זואבים, ולא שב עוד להשלים את היצירה.

ב-28 בנובמבר 1870 השתתף עם יחידתו בקרב בון-לה-רולאנד (Battle of Beaune-la-Rolande). לאחר שמפקדו נפצע, נטל באזיל את הפיקוד והוביל הסתערות על העמדות הפרוסיות. במהלך ההתקפה הכושלת נפגע פעמיים ונהרג בקרב, והוא בן עשרים ושמונה בלבד.

## "הילד הצעיר האבוד על הפסנתר"
במהלך ההכנות לתערוכה "Frédéric Bazille and the Birth of Impressionism" שנערכה בשנת 2017 בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די.סי., עבר הציור בדיקת רנטגן, ובמהלכה התגלה מחדש אחד מציוריו האבודים של באזיל. מדובר ביצירה "Jeune fille au piano" ("נערה צעירה ליד הפסנתר"), שהושלמה בשנת 1866.

באזיל תיאר את היצירה בפירוט רב בהתכתבות עם אמו, לרבות צבעי הסאטן הירוקים של שמלת הדוגמנית ומידות הציור. עוד ציין כי היצירה זכתה לשבחים מצד גוסטב קורבה. באזיל התכוון להציג את הציור כיצירת הביכורים שלו בסלון של פריז – התערוכה הרשמית של האקדמיה לאמנויות היפות (Académie des Beaux-Arts), שנחשבה לאירוע האמנותי המרכזי והיוקרתי ביותר בעולם המערבי באותה תקופה. קבלה לסלון הייתה עשויה להבטיח את מקומו של באזיל במסגרת האורתודוקסיה של הציור הצרפתי.

ואולם, הסלון דחה את "Jeune fille au piano", אף שקיבל את ציורו הצנוע יותר, "טבע דומם עם דגים" ("Still Life with Fish"), שהפך ליצירת הביכורים הרשמית שלו.

ללא ידוע בוודאות מדוע בחר באזיל לצייר מחדש על גבי קומפוזיציה זו. עם זאת, חרף מצבו הכלכלי האיתן יחסית, היה באזיל ידוע בכך שעשה שימוש חוזר בבדיהם של ציורים שנדחו, ומחזר קומפוזיציות שלא זכו להכרה או לקבלה רשמית.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:הירח באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
אנדריי גיורוב

**אנדריי אטנסוב גיוּרוב** (בבולגרית: **Андрей Атанасов Гюров**; נולד ב-31 בדצמבר 1975, גוצה דלצ'ב, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי וכלכלן בולגרי, אשר החל מ-19 בפברואר 2026 מכהן כראש ממשלת בולגריה במסגרת ממשלת מעבר.

## ביוגרפיה
גיורוב נולד בגוצה דלצ'ב. החל ללמוד כלכלה באוניברסיטת סופיה והשלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת טרומן  שבמיזורי, ארצות הברית. בהמשך, ב-2005 רכש דוקטורט בכלכלה באוניברסיטת וינה ועד 2008 כיהן כמרצה זוטר בפקולטה לכלכלה שם. בין השנים 2009–2016 כיהן כמרצה לכלכלה באוניברסיטה האמריקאית בבולגריה . ב-2017 נכנס לחיים הפוליטיים בבולגריה ונמנה עם מייסדי "מפלגת כן! בולגריה" . ב-2021 חבר לקיריל פטקוב, הצטרף למפלגת "אנחנו ממשיכים להשתנות"  ונבחר מטעמה לאספה הלאומית.

ביולי 2023 התמנה לסגן נגיד הבנק הלאומי של בולגריה  ועזב את החיים הפוליטיים. לאחר התפטרותו של רוסן ז'ליאזקוב מראשות הממשלה, התבקש על ידי נשיאת בולגריה איליאנה יוטובה לעמוד בראש ממשלת מעבר עד לכינון בחירות כלליות  באפריל 2026. ב-19 בפברואר 2026 החל בתפקידו.

## קישורים חיצוניים

* Bulgaria: Who's Who in Andrey Gyurov's Caretaker Cabinet, באתר novinite.com 

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1975
רייכל

**רייכל** הוא שם משפחה ממקור גרמני (Reichel)

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
הממשל הצבאי האמריקאי בקובה

**הממשל הצבאי האמריקאי בקובה** (בספרדית: **Gobierno Militar de Cuba**) היה ממשל צבאי זמני בקובה שהוקם לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד בשנת 1898, שבסופה הועברה קובה מספרד לידי ארצות הברית.

תקופה זו מכונה **הכיבוש הראשון של קובה**, כדי להבדילה מ שהתרחש בין השנים 1906 ל-1909. כוחות צבא ארצות הברית שהיו מוצבים באי בתקופה זו זכו ב לאחר הקמתה בשנת 1915.

## ציר זמן

; 1898

* 15 בפברואר:  מתפוצצת בנמל הוואנה.
* 20 באפריל: נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי חותם על החלטה של הקונגרס האמריקאי המכריזה מלחמה נגד ספרד. היא כוללת את  הקובע כי כוונות ארצות הברית בהכרזת המלחמה על ספרד אינן מאפשרות להפעיל "ריבונות, סמכות שיפוט או שליטה" על קובה, "למעט לשם הרגעתה".
* 10 בדצמבר: ספרד וארצות הברית חותמות על חוזה פריז, המסיימת רשמית את המלחמה.

; 1899

* 1 בינואר: ארצות הברית מקימה ממשל צבאי על האי.
* 11 באפריל: ספרד מוותרת על הריבונות על קובה.

; 1900

* 16 ביוני: .
* 1 ביולי: פקידי העירייה שמונו על ידי המושל הצבאי הוחלפו בנבחרי ציבור.

; 1901

* 21 בפברואר: אומצה 
* 31 בדצמבר: אסטרדה פלמה נבחר לנשיאה הראשון של הרפובליקה של קובה.

; 1902

* 20 במאי: חוקת הרפובליקה נכנסת לתוקף, ונולדת הרפובליקה של קובה.

## תיקון פלאט

תיקון פלאט, שהיה בתוקף בשנות הממשל הצבאי, הגדיר את התנאים לפיהם ארצות הברית תפסיק את הכיבוש. התיקון נועד להחזיר את השליטה בקובה לעם הקובני. הוא כלל שמונה תנאים שהממשלה הקובנית הייתה צריכה לעמוד בהם לפני שתועבר ריבונות מלאה. התנאים המרכזיים של התיקון אסרו על קובה לחתום על כל אמנה המאפשרת למעצמות זרות להשתמש באי למטרות צבאיות, שמרו לארצות הברית את הזכות להתערב בעצמאות הקובנית על מנת להגן על עצמה. התנאי המשמעותי ביותר הוא חיוב הממשלה הקובנית לחתום על אמנה המחייבת רשמית את התיקון בחוק.

## ראו גם
* קובה

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאות תאודור רוזוולט
קטגוריה:נשיאות ויליאם מקינלי
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קובה
קטגוריה:מלחמת ארצות הברית–ספרד
אמריקה (שיר)

"**אמריקה**" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין, שנכלל באלבומה ה-28 "מהגרים" (1986). אלברשטיין כתבה את מילות השיר, לצד לחן שחיבר גדעון כפן. הביצוע של אלברשטיין מתאפיין באינטרפרטציה אישית, רגועה ומאופקת, המבליטה את התחושות של ניכור, חיפוש פנימי ותהייה קיומית שבבסיס השיר. הלחן המקורי של סיימון נשמר, אך העיבוד המוזיקלי עבר התאמה לטון ולסגנון המזוהה עם אלברשטיין בתקופה זו.

השיר משתלב בתמה הכללית של האלבום "מהגרים", שעוסק בתחושת זרות, עקירה והשתייכות. הבחירה לתרגם ולבצע שיר אמריקאי שכולו עוסק במתח שבין התקווה לחיפוש לבין התפכחות, עולה בקנה אחד עם מגמות בולטות ביצירתה של אלברשטיין באותן שנים, שבהן היא מתייחסת יותר ויותר לחוויות אוניברסליות של תנועה, שינוי והגירה, לעיתים גם כמטאפורה להתרחשויות מקומיות או אישיות.

לפי נתוני מצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג', השיר נכנס למצעד ב-15 באפריל 1986 במקום ה-22, שהה בו במשך תשעה שבועות והגיע לשיאו במקום הרביעי ב-3 ביוני. במצעד של גלי צה"ל נכנס השיר ב-14 ביוני במקום ה-12, שהה בו שישה שבועות, והגיע למיקום שיא של מקום שביעי.

## מיקומי שיא

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים על אמריקה הצפונית
קטגוריה:שירים על ארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
פרס דרמה דסק להופעה יוצאת דופן במחזמר

**פרס דרמה דסק להופעה יוצאת דופן במחזמר** (באנגלית: **Drama Desk Award for Outstanding Featured Performance in a Musical**) הוא פרס שנתי המוענק על ידי דרמה דסק כהוקרה על הישגים בתיאטרון להפקות של מחזות זמר בברודוויי, אוף ברודוויי ואוף-אוף ברודוויי בניו יורק.

בין השנים 1955 ל-1974, פרסי משחק חולקו רק עבור הופעות ראשיות, ללא הבחנה בין מחזות ומחזות זמר, וגם לא בין שחקנים לשחקניות. בין השנים 1975 ל-2022, פרסי משחק חולקו בשמונה קטגוריות: קטגוריות נפרדות לפי מגדר, חלוקה נוספת לפי שחקן ראשי או שחקן משנה, כך שהיה ארבעה פרסי משחק למחזות וארבעה פרסים למחזות זמר.

בשנת 2023, ארגון דרמה דסק הודיע כי החל מהענקת הפרסים של אותה שנה, שמונה קטגוריות המשחק יצאו משימוש ויוחלפו בארבע קטגוריות נייטרליות מגדרית עם מספר כפול של זוכים ומועמדים: קטגוריות נפרדות שמבדילות בין שחקן ראשי לשחקן משנה, וקטגוריות שונות למחזות ומחזות זמר. הפרסים הקודמים לשחקן המשנה המצטיין במחזמר ולשחקנית המשנה המצטיינת במחזמר אוחדו ליצירת הפרס.

## מנצחים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרס דרמה דסק
השבעתו הראשונה של אברהם לינקולן לנשיאות ארצות הברית

**השבעתו הראשונה של אברהם לינקולן לנשיאות ארצות הברית** נערכה בבניין הקפיטול בוושינגטון, ביום שני, 4 במרץ 1861. ההשבעה ציינה את תחילת כהונתו הראשונה של אברהם לינקולן כנשיא ארצות הברית ואת תחילת כהונתו היחידה של האניבל המלין (שהושבע יומיים קודם לכן) כסגן הנשיא. השבועה הנשיאותית נמסרה ללינקולן על ידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית רוג'ר טוני. ג'ון ברקינרידג' היה לסגן הנשיא היוצא הראשון שהשביע את יורשו בתפקיד.

זו הייתה הפעם הראשונה שלינקולן הופיע בציבור עם זקן, אותו החל לגדל לאחר שנבחר לנשיא, בתגובה לבקשתה בכתב של  בת ה-11.

ביום ההשבעה הייתה שיירתו של לינקולן לקפיטול מוקפת בחיל פרשים ורגלים חמושים בכבדות, שסיפקו הגנה חסרת תקדים לנשיא הנבחר, עת האומה האמריקאית עמדה על סף מלחמה. במהלך 16 טקסי ההשבעה שבין ניצחונו של לינקולן (בבחירות לנשיאות ב-1860) ליום ההשבעה, הכריזו שבע מדינות שהתירו את העבדות על פרישתן מהאיחוד ויצרו את קונפדרציית המדינות של אמריקה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אברהם לינקולן
לינקולן
קטגוריה:1861 בארצות הברית
טבח אהדן

**טבח אהדן** (ערבית: مجزرة إهدن) התרחש ב-13 ביוני 1978 בעיירה אהדן בצפון לבנון, במסגרת מלחמת האזרחים בלבנון. המתקפה בוצעה על-ידי הפלנגות הנוצריות נגד מיליציית בריגדת מרדה של משפחת פרנג'יה, גם היא נוצרית. המתקפה התרחשה לאחר חודשים של מתיחויות בין הצדדים ומעשי חטיפה ורצח משני הצדדים, ונבעה גם ממאבק על גביית דמי חסות ממפעל בטון בשכא. התקיפה על בית הקיץ של משפחת פרנג'יה באהדן, הונהגה על-ידי סמיר ג'עג'ע בתחילתה, עד שנפצע בידו. הפלגנות הרגו מעל 40 מבני משפחת פרנג'יה, ובהם טוני פרנג'יה, בנו הבכור של סולימאן פרנג'יה (1910) ומפקדת מיליציית המרדה.

מיליציית המרדה שרדה את הטבח והמשיכה לפעול לצד כוחות הצבא הסורי שפלשו ללבנון, ובשלב זה, פעלו נגד המיליציות הנוצריות בהנהגת הפלנגות הנוצריות שהתאחדו לכוחות הלבנוניים. בתגובה לטבח, המרדה גירשו מאזור זע'רתא מאות תומכים של הפלנגות, וב-28 ביוני 1978 ביצעו את הטבח בקעא באזור הבקאע, שגבה את חייהם של 26 איש השייכים לפלגנות ומיליציית "הנמרים" של המפלגה הליברלית הלאומית. במעשי הרג אחרים של מיליציית המרדה נהרגו עוד כ-300 איש. 

## לקריאה נוספת
* Dan Naor, "**The Ehden massacre of 1978 in Lebanon: The creation of a resistance myth",** The Journal of the Middle East and Africa, Volume 7, Issue 3, 2016.

## הערות שוליים

קטגוריה:מעשי טבח בלבנון
קטגוריה:מעשי טבח בערבים
קטגוריה:1978
קטגוריה:מלחמת האזרחים בלבנון
ליגת העל הלטבית בכדורסל

**ליגת העל הלטבית בכדורסל** (בלטבית: **Latvijas Basketbola līga**) היא ליגת הכדורסל הבכירה של לטביה. הליגה כוללת 6 קבוצות ומנוהלת על-ידי הפדרציה הלטבית לכדורסל.

תחרות הכדורסל הראשונה נערכה בשנת 1923, וליגה סדירה התארגנה בשנת 1924. משחק האליפות הראשון הסתיים בניצחון קבוצת "אגודת הספורט הלטבית" בתוצאה 25:15. אליפות כדורסל לנשים נערכה לראשונה בשנת 1932.

לאחר סיפוח המדינה לברית המועצות הופסקה פעילות הליגה. עד שנת 1991 השתתפו קבוצות לטביות באליפות ברית המועצות בכדורסל גברים. הן נמנו עם הקבוצות החזקות ואף זכו באליפות מספר פעמים. קבוצת א.ס.ק. ריגה אף זכתה ביורוליג בשנות ה-60 של המאה ה-20.

הליגה הוקמה מחדש בשנת 1992, ובמקביל הוקמו ליגת משנה וליגה שלישית.

מאז עונת 2018/2019, עם הקמת הליגה הלטבית-אסטונית בכדורסל, מוכרעת אליפות לטביה במסגרת סדרות פלייאוף בלבד, שבהן משתתפות 6 הקבוצות הלטביות הבכירות מהליגה המשותפת.

קבוצת VEF ריגה זכתה ב־12 אליפויות (מאז 1992) והיא גם האלופה הנוכחית.
## הקבוצות לעונת 2025/2026

## סטטיסטיקה (החל משנת 1992)

## קישורים חיצוניים
* 
* נתונים מאתר יורובסקט

לטביה
קטגוריה:לטביה: כדורסל
חתול וציפור

**חתול וציפור** הוא ציור מאת הצייר השווייצרי־גרמני פאול קלה, שנוצר בשנת 1928. היצירה נוצרה בתקופה שבה קלה שימש כמורה בבית הספר באוהאוס בדסאו. בציור מתוארים פניו הרחבים של חתול מסוגנן, שעל מצחו ניצבת ציפור קטנה. היצירה שמורה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.

## היסטוריה ותיאור
קלה יצר ציורים ורישומים רבים המתארים חתולים, והידוע שבהם הוא יצירה זו. הציפור הקטנה שעל מצח החתול אמורה למעשה להימצא בתוך ראשו; ניתן להניח כי החתול חולם על טרף פוטנציאלי. בציור ממלאת הציפור תפקיד משני בלבד, בעוד שהדמות המרכזית הבלתי מעורערת היא החתול, שפניו שולטים במידה רבה במרחב התמונה.

חתולי בית נוהגים לשבת במקומות צרים. הבעת פניו של החתול מתאפיינת בערנות מאיימת, הבאה לידי ביטוי בעיניים הפקוחות ובאישונים האנכיים האופייניים לחתולים, אך גם בשלווה מסוימת. צבעוניותו של קלה ביצירה זו מאופקת, ונעה בין ורוד לחום בהיר, לצד אזורים כחלחלים, ירקרקים וסגלגלים, סכמת צבעים חמה התואמת את טבעם של חתולי הבית אוהבי החום. רק קצה האף מופיע באדום עז, בצורת לב. כסמל מוכר, הלב מבטא מעין "תשוקה אוהבת".

קלה אהב חתולים ואף גידל אותם בביתו ובסטודיו שלו. מעל הציפור מופיע מעין גרם שמימי כהה בחלק העליון של התמונה, מוטיב החוזר תכופות ביצירותיו. הצייר ראה בעולם מעין פלנטריום קוסמי שנועד להמחיש אמיתות רוחניות.

הצייר ביקש לאפשר לקווים, לצורות ולצבעים הפשוטים לפעול בכוחות עצמם ביצירותיו. הוא כינה זאת "טיפוח טהור של האמצעים". לשיטתו, על הנראה לעין לסגת, ובמקומו יש להתמקד במחשבה, בדמיון וב“רעב של התודעה”. מטרתו הייתה “להפוך חזיונות נסתרים לנראים”.

בדמויות שני היצורים בציור זה השתמש קלה בקווים ומשיכות מכחול פשוטים, המזכירים ציורי ילדים, שאותם ראה כ“מקורות של יצירתיות”. כך, צורות אליפטיות מחודדות משמשות לעיניים, ומשולשים לאף, לאוזניים ולפי החתול, מאפיינים בולטים של היצירה. גם הציפור מצוירת בקו גלי ומצומצם, הדומה בעיצובו לאזור עינו של החתול, ומזכיר את עיסוקו של קלה במשמעות הגרפית של קווים פעילים, תווכים וסבילים בצורתם המעוגלת.

החתול מיוצג כמעין "חיית עין קסומה", שכן הציפור טבועה בו כפשוטה, כמשאלה נצחית. שני בעלי החיים נמנים עם יצורי עולמו של הצייר, פרי ידיעתו, דמיונו הצורני ושפת הסימנים המרומזת והמפושטת שפיתח. סגנון זה התגבש לאחר מסעו לתוניס בשנת 1914, ובהמשך בתקופת פעילותו כמורה בבאוהאוס.

היסטוריון האמנות האמריקאי ויליאם רובין מפרש את **„חתול וציפור“** מנקודת מבטה של פסיכולוגיית הגשטלט, ומתייחס לממדיהם הקטנים של ציוריו של קלה. לטענתו, בפורמטים קטנים ההתרחשות יכולה להתקיים רק “בתוך הראש”; כאן זהו החתול החושב על הציפור ואינו רוצה עוד שתצא מ“ראשו”. באמצעות ציור זה, משער קלה אולי על ידיעתו הבלתי־מודעת של הצופה, שאחרת לא היה מבין כי הציפור אינה מצויה מחוץ לחתול אלא רק בתודעתו האובססיבית.

רובין סבור כי יצירה זו ייחודית למדי בגוף עבודתו של קלה, הן מבחינת הביצוע והן מבחינת הנושא.

## תולדות הבעלות
קלה תרם את הציור לגלריה של אלפרד פלכטהיים בברלין בשנת 1929, והוא הושאל למוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק בשנת 1930. בשנת 1934 הוא נמכר לפרנץ הרברט הירשלנד. לאחר מותו עבר בירושה לסוזן אן הירשלנד ולג’ואן אלן הירשלנד מייר. בשנת 1975 הוצע למוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, שם הוא נמצא מאז.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-20
קטגוריה:המוזיאון לאמנות מודרנית
תומאס סימור (מושל קונטיקט)

**תומאס הארט סימור** (באנגלית: **Thomas Hart Seymour**; 29 בספטמבר 1807 – 3 בספטמבר 1868) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן כמושל קונטיקט ה־36 בשנים 1850–1853 וכשגריר ארצות הברית ברוסיה בשנים 1853–1858. הוא נחשב למנהיג מחנה הפשרה במפלגה הדמוקרטית, והפסיד בפער קטן בבחירות למושל באפריל 1863.

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
סימור נולד ב-29 בספטמבר 1807 בהרטפורד שבקונטיקט, למייג'ור הנרי סימור ולג'יין אלרי. בילדותו למד בבתי ספר ציבוריים, ובשנת 1829 השלים את לימודיו באקדמיה הצבאית של מידלטאון שבקונטיקט. הוא למד משפטים, הוסמך כעורך דין בשנת 1833 והחל לעסוק בעריכת דין בהרטפורד.

### קריירה
בשנים 1836–1838 שימש כשופט לענייני ירושה, ובמקביל היה עורך העיתון 'Jeffersonian' בשנים 1837–1838. בשנת 1842 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן כהונה אחת בשנים 1843–1845, לאחר שסירב להתמודד מחדש בשנת 1844.

במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו מונה סימור למייג'ור בחיל הרגלים של קונטיקט ב־16 במרץ 1846, ובהמשך הועבר לרגימנט הרגלים ה־9 של ארצות הברית ב־9 באפריל 1847. בשל מנהיגותו האמיצה בקרב צ'פולטפק, קודם לדרגת לוטננט קולונל ברגימנט הרגלים ה־12 ב־12 באוגוסט 1847 תחת פיקודו של קולונל מילדג' ל. בונהם.

לאחר המלחמה התמודד ללא הצלחה על משרת מושל קונטיקט בשנת 1849, אך בשנת 1850 נבחר למושל על ידי האספה הכללית של קונטיקט. הוא נבחר מחדש בשנים 1851, 1852 ו־1853. בשנת 1852 שימש כאלקטור בבחירות לנשיאות ותמך בפרנקלין פירס. בתמורה לתמיכתו מונה לשגריר ארצות הברית ברוסיה, והתפטר מתפקיד המושל זמן קצר לאחר שנבחר לכהונה רביעית.

הוא קיבל את מינויו לשגריר ברוסיה מהנשיא פרנקלין פירס, התפטר מתפקיד המושל ב־13 באוקטובר 1853, ובארבע השנים הבאות שהה ברוסיה. שם יצר קשרי ידידות וברית מתמשכים עם הצאר ניקולאי ועם בנו, הצאר אלכסנדר. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 1858, אז החליף אותו הנשיא ג'יימס ביוקנן ומינה במקומו את פרנסיס פיקנס. בין אנשי סגלו ברוסיה נמנו דניאל קויט גילמן ואנדרו דיקסון וייט.

סימור ניסה לשוב לתפקיד המושל בשנים 1860 ו־1863 אך ללא הצלחה. כמו כן ניסה לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות בוועידה הלאומית של 1864, אך הפסיד לגנרל מלחמת האזרחים ג'ורג' מקללן.

### מותו והנצחתו
סימור נפטר מקדחת הטיפוס בהרטפורד שבקונטיקט, ב־3 בספטמבר 1868, ונקבר בבית העלמין סידר היל.

בשנת 1850 שונה שמה של העיירה האמפריזוויל שבקונטיקט ל'סימור' לכבודו.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קונטיקט
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי קונטיקט
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1807
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1868
שיקו ארנוב

**שיקו ארנוב** (ברומנית: **Şico Aranov**; 10/23 באפריל 1905 – 28 בנובמבר 1969) היה מלחין, מנצח ונגן כלי נשיפה יהודי.

ארנוב נולד בכפר Tatarbunar (טאטארבונאר) בבסרביה, בהאימפריה הרוסית, במשפחתו של הפקיד בנימין ארונוביץ'. בשנים 1923–1927 הוא למד הלחנה ונגינה בהליקון (סוג של טובה) בקונסרבטוריום Unirea (האיחוד), בקישינב. לאחר סיום שירותו הצבאי המשיך את לימודי המוזיקה בשנים 1931–1935 באקדמיה המלכותית לאמנות מוזיקלי ודרמטית בבוקרשט במקצועות הלחנה/ניצוח וחצוצרה. בעת שהותו בבוקרשט גם ניגן והנהיג תזמורות של בתי הקולנוע La Capitol, Trianon, Regal, Citi, Corso לפרנסתו.

ביולי 1940 נשא ארנוב לאישה את סידוניה שוורץ, יהודיה מבוקרשט. לזוג נולדו שלושה ילדים. לאחר נישואיו ולאחר שברית המועצות סיפחה את בסרביה, עברה משפחת ארנוב לברית המועצות. ארנוב חזר לקישינב והצטרף לתזמורת הוורייטי בראשות הקלרינטן צ'ארלס ברייטברד. הרכב זה שינה שמו לתזמורת הג'אז הממלכתית של מולדובה וארנוב מונה למנהל האמנותי שלה.

במהלך מלחמת העולם השנייה הופיע ארנוב עם תזמורתו בחזיתות השונות ולאחר המלחמה הם הופיעו במשך שנתיים ברחבי ברית המועצות.

ארנוב נחשב מייסד מוזיקת הפופ התזמורתית המולדובנית. במהלך הקריירה הפורייה שלו, היה למחבר של 8 סוויטות ו-12 פנטזיות לתזמורת פופ, למעלה ממאתיים יצירות ג'אז, מוזיקה לסצנות כוריאוגרפיות, מוזיקה לסרטים "ליאנה" ו"מנגינות מולדובניות", שירים ברוסית, רבים משירי הפופ ברומנית, שכונתה אז בברית המועצות בשם "מולדובנית". ארנוב יצר גם עיבודים רבים לג'אז לשירי עם רומנים, יהודיים ורוסיים.

לאחר המלחמה, התזמורת פורקה וארנוב מונה למנהל המוזיקלי של ההרכב הממלכתי לריקוד עממי מולדובני, שמאוחר יותר נקרא Joc (ז'וק ברומנית זה "משחק"). התזמורת, תחת ניהולו של ארנוב: השתתפה בחגיגת עשור המוזיקה והריקוד המולדובני במוסקבה בחורף 1949–1950 והופיעה בפסטיבל העולמי הרביעי לנוער וסטודנטים דמוקרטיים בבוקרשט ב-1953.

ביוני 1956, החליט ארנוב לארגן מחדש את תזמורת הפופ המולדובנית והוביל את ההרכב המחודש, שכונה מאוחר יותר בשם Bucuria ("בוקוריה" ברומנית זו "השמחה"). הוא החזיק בתפקיד המנהל האמנותי במשך זמן רב, ובמהרה הייתה תזמורת הג'אז המולדובנית לאחת מלהקות הפופ הטובות ביותר בברית המועצות.

בשל גילו וסיבובי ההופעות הבלתי פוסקים של "בוקוריה", נאלץ ארנוב לעזוב את תפקידו בבוקוריה. הוא התמנה הפך למנצח הראשי של תזמורת הפופ של הטלוויזיה והרדיו הממלכתית של מולדובה. פעילותו היצירתית ירדה באופן ניכר בשל הידרדרות בריאותו שלו. ושלוש שנים לאחר מכן, ב-1969, נפטר המלחין, ונקבר בבית הקברות היהודי בקישינב.

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים יהודים רומנים
קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:מלחינים יהודים סובייטים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה ממתכת
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי מולדובה
קטגוריה:ילידי 1905
קטגוריה:נפטרים ב-1969
הר כולצון

**הר כולצון** (בערבית: **جبل كولصون**, בתרגום: הר הנמלטים) הוא הר במזרח הרי בנימין הנמצא מדרום לעדי עד, מצפון־מערב לכפר אל-מוע'ייר, מדרום־מזרח לעמק שילה. פסגתו מתנשאת לגובה של 841 מטרים מעל פני הים. על ההר נמצאת ח'רבת כולצון, אתר ארכאולוגי בו נמצאו ממצאים מתקופות ההתנחלות, מתקופת הבית השני, ממרד בר כוכבא, מהתקופה הרומית ומהתקופה הביזנטית.

במורדות המערביים של ההר ישנו ריכוז אורני הסלע המזרחי ביותר בארץ ישראל. בין ההר לבין הגבעה עליה שוכנת עדי עד זורם נחל הילה, מיובליו של נחל שילה.

על ההר הוקם המאחז גבעת אור נחמן. בקצה הצפון־מערבי של ההר נמצאת חוות שומרי העמק.

מההר נשקף נוף בקעת הירדן ואזור בנימין. דרומה יותר מוסתר הנוף על ידי הרי בנימין הגבוהים, שפסגתם בהר בעל חצור, וצפונה יותר נחסם הנוף על ידי ההרים הממשיכים את הרכס עליו נמצא הר כולצון – והם הר קידה וג'בל עין עינא. ההר חולש מלמעלה על יישובי גוש שילה.

## היסטוריה
בעשור השני של המאה ה-21 ניסתה הרשות הפלסטינית להקים כפר על ההר, במסגרת יוזמה רחבת היקף של חברת "טאבו" הלאומנית־פלסטינית, אשר החלה לסלול כבישים בגבעה המערבית שלו על מנת ליישם מטרה זו. הכפר נועד לכלול מאות יחידות דיור שיחלשו על גוש שילה, וישתרעו עד לקרבת היישוב עמיחי. יישובי גוש שילה נאבקו ביוזמה, וזו לא יצאה לפועל. במקומה הוקמה ב-2018 חוות שומרי העמק בקרבת עמיחי, בקצה הצפוני של הרכס, וב-2023 הוקמה גבעת אור נחמן, במקום הכפר המתוכנן.

המאחז והחווה חוו לאורך שנות קיומן פינויים רבים מצד כוחות הביטחון הישראליים, והתנכלויות חוזרות ונשנות לצד טרור שבוצע כלפיהם על ידי תושבי הכפרים הערביים בסביבה, כמו תורמוס עיא ואל-מוע'ייר, שאף כלל ירי מקלעים. למרות זאת, בשנת 2025 התגוררו בחוות שומרי העמק שש משפחות לצד צעירים נוספים, כאשר שלוש משפחות נוספות תכננו להצטרף אליה.

## גלריה

קובץ:הר כולצון.jpg|הר כולצון במבט מעמק שילה. בצידו המערבי של ההר ניתן להבחין בעצי אורן הסלע
קובץ:מערת כוכים בח'רבת כולצון.jpg|מערת כוכים בח'רבת כולצון, הנמצאת על ההר


## ראו גם

* ח'רבת כולצון
* הרי בנימין

## הערות שוליים

קטגוריה:ההר המרכזי
קטגוריה:השומרון: הרים
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
פרסי המילטון סטיוארט

**פרסי המילטון סטיוארט** (באנגלית: **Percy Hamilton Stewart**; 10 בינואר 1867 – 30 ביוני 1951) היה פוליטיקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת ניו ג'רזי במשך כהונה אחת, בין השנים 1931–1933.

## ביוגרפיה
סטיוארט נולד בניוארק שבניו ג'רזי, ב-10 בינואר 1867, ולמד בבתי הספר הציבוריים בעיר. בשנת 1890 השלים את לימודיו במכללת ייל, שם היה חבר באגודת אחוות הגולגולת והעצמות. בשנת 1893 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה. באותה שנה הוסמך לעריכת דין והחל לעסוק במקצוע בעיר ניו יורק.

סטיוארט כיהן כראש עיריית פליינפילד, ניו ג'רזי, בשנים 1912–1913. בשנת 1914 שימש יושב ראש הוועדה הדמוקרטית של מחוז יוניון, ובשנים 1915–1921 עמד בראש ועדת פארק וושינגטון רוק של מדינת ניו ג'רזי.

בשנים 1919–1921 היה חבר במועצת החינוך של מדינת ניו ג'רזי, ובשנים 1923–1929 כיהן כחבר בוועדת הכבישים המדינתית של ניו ג'רזי. הוא שימש ציר לוועידות הלאומיות של המפלגה הדמוקרטית בשנים 1920 ו-1928.

סטיוארט נבחר כדמוקרטי לקונגרס ה-72 כדי למלא את המושב שהתפנה בעקבות מותו של , וכיהן מ-1 בדצמבר 1931 ועד 3 במרץ 1933. בשנת 1932 לא התמודד לבחירה מחדש לבית הנבחרים, אך התמודד ללא הצלחה בבחירות לסנאט של ארצות הברית.

לאחר כהונתו שב לעסוק בעריכת דין עד פרישתו בשנת 1941. הוא נפטר בפליינפילד שבניו ג'רזי ב-30 ביוני 1951, ונקבר בבית העלמין הילסייד בסקוץ' פליינס, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי ניו ג'רזי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
רגב (מבנה קרקע)

ממוזער|רגב בישראל בפארק השיטה המלבינה
ממוזער|רגב מספרד**רגב** (באנגלית: **Ped**) האו תלכיד של חלקיקי קרקע הנוצר באופן טבעי כתוצאה מתהליכים פטוגנים; גוש טבעי זה של החלקיקים יוצר יחידות נפרדות המופרדות ביניהן על ידי נקבוביות או חללים. המונח משמש בדרך כלל לתיאור יחידות מבנה מיקרוסקופיות (גלויות לעין, כלומר גדולות מ-1 מ"מ) בעת תצפית שדה בקרקעות. מומלץ לתאר רגבים כאשר הקרקע יבשה או לחה מעט, שכן קשה להבחין בהם כאשר היא רטובה. תלכיד של חלקיקי קרקע שנוצר באופן מלאכותי מכונה **Clod**.

קיימות חמש מחלקות עיקריות של רגבים הנצפות בקרקעות: לוחי, מנסרתי, עמודי, גרגירי וגושי. קיימים גם מצבים חסרי מבנה. לחלק מהקרקעות יש מבנה פשוט, שבו כל יחידה היא ישות עצמאית ללא יחידות משנה קטנות יותר. לאחרות יש מבנה מורכב, שבו יחידות גדולות מורכבות מיחידות קטנות יותר המופרדות על ידי מישורי חולשה קבועים.

## הערות שוליים

קטגוריה:קרקעות
ברנדה דנט

**ברנדה דנט** (באנגלית: **Brenda Danet**; 1937 – 23 בנובמבר 2008) הייתה סוציולוגית ואנתרופולוגית ישראלית-אמריקאית. הייתה מן הראשונים בעולם לחקור את האינטרנט והמרחב הווירטואלי בהקשר הסוציולוגי-אנתרופולוגי שלהם.
## ביוגרפיה
ברנדה דנט נולדה בספרינגפילד, מסצ'וסטס, ארצות הברית. ב-1960 היגרה לישראל לאחר השלמת תואר ראשון ושני בספרות אנגלית ובחינוך באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1962 החלה לעבוד כעוזרת הוראה וכחוקרת ב. במקביל שימשה כעוזרת מחקר של הסוציולוג של התקשורת, אליהוא כ"ץ, אז החלה להתמקד בחקר הבירוקרטיה, ואף פרסמה איתו את מאמרה הראשון ב-1966. תחום מחקר זה המשיך להעסיק אותה גם בהמשך, כאשר יצאה ללימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו ולפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי, שם התמקדה בחקר השפה ובלשנות חברתית.

ביולי 1970 מונתה כמרצה ב, ביולי 1979⁩ מונתה לשמש כראש החוג לתקשורת באוניברסיטה העברית.

בשנת 1987 פרסמה יחד עם תמר כתריאל מחקר בנושא האספנות.

בשנת 1989 יצא לאור ספרה "Pulling Strings", שעסק בחקר תופעת ה"פרוטקציה". במחקר זה ובמאמרים רבים לפניו היא מצאה שקיימת מעיין 'דו לשוניות' או 'דו-תרבותיות', אצל ישראלים כאשר הם נושאים ונותנים עם המוסדות הממשלתיים, והראתה כיצד הם עוברים בקלות ובלי רגשות אשם מקוד רשמי ללא רשמי כאשר הם מפעילים את הפרוטקציה.

בשנים 1983–1984 הייתה בשבתון באנגליה בבית הספר לכלכלה של לונדון של אוניברסיטת לונדון, שם החלה להתמקד בחקר לימודי התרבות והפולקלור.

משת 1992 הייתה דנט מהראשונות בעולם שזיהו את השפעת האינטרנט על החברה. היא ארגנה כנסים ראשונים בנושא והקימה, יחד עם שיזף רפאלי את כתב העת *Journal of Computer-Mediated Communication*, שהחל להתפרסם באוניברסיטה העברית, אך עבר מאוחר יותר לאוניברסיטת אינדיאנה שהיה לאחד מכתבי העת המובילים בתחום חקר האינטרנט והמרחב הווירטואלי.

בשנת 2000 החלה לשמש כמרצה אורחת באוניברסיטת ייל. משנת 2003 הייתה עמיתת מחקר באנתרופולוגיה באוניברסיטת ייל.
## הערות שוליים

קטגוריה:אנתרופולוגיות ישראליות
קטגוריה:חוקרות תקשורת המונים ישראליות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
ג'ון מתיוס

**ג'ון מתיוס** (באנגלית: **John Mathews**; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקרוליינה הדרומית, מהאבות המייסדים של ארצות הברית, שכיהן כנציג הקונגרס הקונטיננטלי השני בשנים 1778–1781, שם הוא אישר את תקנון הקונפדרציה בשם קרוליינה הדרומית. הוא גם היה חבר ויושב ראש בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית בשנים 1776–1780 (מתוכן בשנים 1777–1778 וב-1779 כיושב ראש הבית), 1785, ובשנים 1787–1790, ומושל קרוליינה הדרומית ה-33 בשנים 1782–1783.
## ראשית חייו
ג'ון מתיוס נולד בצ'ארלסטון שבפרובינציית קרוליינה הדרומית, כבנם של ג'ון מתיוס ושל שרה גיבס. הוא הוצב כלוטננט משנה ברגימנט של הפרובינציה, לקח חלק במשלחת נגד הצ'רוקי בראשית שנות ה-60 של המאה ה-18, וקודם לדרגת לוטננט.

מתיוס למד משפטים במידל טמפל בלונדון. הוא היה הפקיד המשפטי של קולונל צ'ארלס פינקני  לאחר שובו לקרוליינה הדרומית, התקבל ללשכת עורכי הדין, ועסק במקצוע בצ'ארלסטון.
## קריירה
ב-1772 נבחר מתיוס לאספת המושבה. ב-1775 וב-1776 הוא היה חבר הקונגרסים הפרובינציאליים הראשון והשני של קרוליינה הדרומית. ב-1776 הוא מונה כשופט בבית המשפט הנודד של המדינה. לאחר מכן ועד 1790 הוא כיהן בשלוש תקופות כהונה בלתי רצופות בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, ושימש גם כיושב הראש שלו בשנים 1777–1778 וב-1779. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית שירת מתיוס כקפטן ברגימנט של מחוז קולטון. הוא נמנה עם הנאמנים המייסדים של הקולג' של צ'ארלסטון .

מתיוס היה חבר הקונגרס הקונטיננטלי השני בשנים 1778–1781. בקיץ 1780 שהיה נקודת שפל עבור האמריקאים במלחמת העצמאות, הוא קידם בקונגרס את המהלך למתן למפקד העליון הגנרל ג'ורג' וושינגטון את הסמכות לגייס ולצייד את הצבא ולמשוך כספים מהאוצר עבור צורכי הצבא. הקונגרס אישר את הצעתו של מתיוס. מתיוס תמך בתקנון הקונפדרציה.

מינואר 1782 ועד פברואר 1783 כיהן מתיוס כמושל קרוליינה הדרומית. לאחר מכן הוא נבחר ב-1784 לבית המשפט ליושר של המדינה. באותה שנה הוא נבחר שוב לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. ב-1791 הוא נבחר שוב לתפקיד שיפוטי.
## חיים אישיים
ב-1766 נשא מתיוס לאישה את מרי וראג. לאחר מותה ב-1799, הוא נישא בשנית לשרה ראטלדג', אחותם של ג'ון ראטלדג' ושל אדוארד ראטלדג'. אחותו, אליזבת מתיוס, הייתה רעייתו של תומאס היוורד הבן.

ג'ון מתיוס נפטר בצ'ארלסטון ב-17 בנובמבר 1802. הוא נטמן בבית הקברות של הכנסייה הקהילתית שבעיר.

## קישורים חיצוניים
* ג'ון מתיוס באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* ג'ון מתיוס באתר The Political Graveyard 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:צ'ארלסטון: אישים
קטגוריה:מושלי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1744
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1802
הליקון (כלי נגינה)

ממוזער|180px|שמאל|הליקון
**הליקון** הוא כלי נשיפה ממתכת ממשפחת הטובה. רוב כלי ההליקון נבנים ככלי בס ומכוונים  לסי במול, אך יש גם הנבנים במי במול או פה, ולעתים רחוקות בממדי טנור או אפילו קטנים יותר.

צורת ההליקון רחבה, מעגלית פחות או ייותר, שהנגן נושא סביב גופו, כשהצינור תחת זרוע אחת והפעמון מונח על הכתף הנגדית. 

הכלי פופולרי מאוד במרכז ומזרח אירופה ומקובל בשימוש בתזמורת צועדת או רכובה.

מנעד ההליקון בסי במול נמוך בשתי אוקטבות מזה של הקורנית, ודומה אפוא לזה של 
הטובה המוכרת יותר, אך ללא השסתומים ושאר האביזרים שאפשר להוסיף לטובה, כך שצלילים אחדים בטווח הנמוך ביותר אינם נגישים על ההליקון.

הסוזאפון הוא גרסה משוכללת של ההליקון. לסוזאפון הראשון, אב-טיפוס שלא יצא לייצור, מתוצרת חברת ג'. ו. פפר ובנו, היה פעמון זקוף, ומכאן כינויו "לוכד הגשם", בגלל צורתו. גרסאות יצור מאוחרות יותר נבדלו ממנו בעיקר בשני מובנים: הפעמון עוצב בפניו קדימה עם פתח רחב יותר וקוטר םעמון של 22 עד 28 אינץ' וצינור הולכה בדמות "צוואר-אווז", המאפשר התאמה נוחה יותר של מיקום הפיה על חשבון איכות הצליל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי נשיפה ממתכת