open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דוד בונפיד

רבי **דוד בן ראובן בונפיד** היה מחכמי יהדות ספרד הראשונים במאה ה-13.

הוא היה תלמידו של רבי משה בן נחמן, הרמב"ן. לתורתו שבכתב הייתה השפעה על כתיבתו של הר"ן שמצטט אותו תדיר, לעיתים תוך העתקת פסקאות שלמות מחידושיו. סגנונו מתייחד בהרחבה של הנידונים התלמודיים, ביחס לכתיבה המצומצמת שנהוגה בכתבי שאר הראשונים.

ספרו "חידושי רבנו דוד" למסכת פסחים נכתב בערך בשנת 1260.

בפירושו למסכת פסחים הוא מפנה לחידושיו על מסכת סוכה ומסכתות נוספות, אך חידושים אלו אינם בידינו.

## לקריאה נוספת
* חיד"א, **[[שם הגדולים]]**, מערכת גדולים אות ד', אות ו'
* יעקב ליפשיץ **מבוא לחידושי רבינו דוד בונפיל**, בתוך: **סנהדרי גדולה** כרך א, ירושלים: מכון הרי פישל, תשכ"ח. עמ' 32–50

## קישורים חיצוניים
* 
;ספריו
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תלמידי הרמב"ן
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:יהודי ספרד במאה ה-13
ארקי נול

**ארקי נול** (באסטונית: **Erki Nool**; נולד ב-25 ביוני 1970) הוא אתלט עבר אסטוני, אלוף אולימפי (סידני 2000), סגן אלוף עולם (אדמונטון 2001) ואלוף אירופה (בודפשט 1998) בקרב עשר. נוסף לכך, הוא פוליטיקאי, חבר הפרלמנט האסטוני.

נול זכה לכבוד לשאת את דגל אסטוניה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה (2004).

## ביוגרפיה
נול נולד בוורו.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) השתתף נול בקרב עשר אך לא סיים את התחרות. במקצוע התשיעי, הטלת כידון הוא לא הצליח לייצר הטלה חוקית, ולכן החליט לוותר על המקצוע האחרון ריצת 1500 מטר.

באליפות העולם שנערכה בגטבורג שוודיה בשנת 1995 סיים נול במקום רביעי בקרב עשר בתוצאה של 8268 נקודות.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים נול בקרב עשר במקום שישי בתוצאה של 8543 נקודות.

באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 סיים נול במקום שישי בקרב עשר בתוצאה של 8413 נקודות.

### אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט הונגריה בשנת 1998 זכה נול במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8667 נקודות, לפני אדוארד המליינן מפינלנד (8587 נקודות) ולב לובודין מרוסיה (8571 נקודות).

באליפות העולם שנערכה בסביליה ספרד בשנת 1999 סיים נול במקום 14 בקרב עשר בתוצאה של 7568 נקודות.

### אלוף אולימפי
באולימפיאדת סידני (2000) זכה נול במדליית זהב בתוצאה של 8642 נקודות, לפני רומן שברלה מצ'כיה (8606 נקודות) וכריס הפינס מארצות הברית (8595 נקודות).

### סגן אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באדמונטון קנדה בשנת 2001 זכה נול במדליית כסף בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8815 נקודות, אחרי תומאס דבוז'אק מצ'כיה (8902 נקודות) ולפני דין מייסי מבריטניה (8603 נקודות).

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה נול לכבוד לשאת את דגל מדינתו בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם, הוא סיים במקום שמיני בתוצאה של 8235 נקודות ולא הצליח להגן על תוארו.

בשנת 2005 נבחר נול לתפקיד סגן יושב ראש ועד האתלטים בוועדים האולימפיים האירופיים. ב-4 במרץ 2007 הוא נבחר לפרלמנט האסטוני מטעם מפלגת ה-IRL ומשנת 2008 הוא חבר בוועד האולימפי האסטוני.

## שיאיו האישיים
* ריצת 100 מטר: 10.43 שניות (1995)
* ריצת 200 מטר: 21.03 שניות (1995)
* ריצת 400 מטר: 46.23 שניות (2001)
* ריצת 1500 מטר: 4:29.48 דקות (2000)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.37 שניות (2000)
* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (2001)
* קפיצה במוט: 5.60 מטר (1998)
* קפיצה לרוחק: 8.10 מטר (1995)
* הדיפת כדור ברזל: 15.11 מטר (2000)
* זריקת דיסקוס: 45.28 מטר (2003)
* הטלת כידון: 71.91 מטר (1998)
* קרב עשר: 8815 נקודות (2001)

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אתלטים אסטונים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קרב-10 וקרב-5 (גברים)
קטגוריה:נושאי דגל אסטוניה באולימפיאדה
קטגוריה:פוליטיקאים אסטונים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (אסטוניה)
קטגוריה:ילידי 1970
משה קצמן

**משה קצמן** (1904 – מאי 1987) היה חלוץ, מפקד בכיר בהגנה, תעשיין ואיש עסקים ישראלי. ממייסדי מפעל המזון "אסם". בעליו של בית הדפוס "גרפיקה בצלאל" והוצאת ספרי הילדים "תפוח".

## ביוגרפיה
קצמן נולד באימפריה הרוסית למשפחת חסידים בעיירה סטחוב שליד פינסק.

עם עלייתו ארצה בשנת 1923 נרתם כרבים מחבריו למימוש החלום הציוני בבניית הארץ. הוא הצטרף ל בה שרת עד להקמת צה"ל, וב-1927 הפך למפקד בכיר בה. על פעילויותיו הרבות בהגנה, גבורתו, מסירותו והאכפתיות שהפגין לפקודיו, עוטר לימים בציונים לשבח על ידי נשיאי המדינה אפרים קציר ויצחק נבון, במסגרת מפגשים שנערכו לבכירי ההגנה בבתי הנשיאים.

אל תחום התעשייה הגיע קצמן ב-1939 כאשר הקים בירושלים, יחד עם גיסו אליהו חרפק, את בית החרושת "איטרית" שעסק ביצור מוצרי קמח שונים ובעיקרם אטריות. חברת אסם הוקמה בספטמבר 1942 כחברת שיווק משותפת לחמישה יצרנים: "אטריות" מירושלים, "עססית", ו"אורינט" מרמת גן ו"הדגן" ו"ציון" מתל אביב. עוד באותה שנה הצטרף לחברה בית חרושת "כתר", וביוני 1943 נפתח סניף בחיפה. עד אוגוסט 1943 הצטרפו עוד בתי חרושת והחברה טענה לייצור 80% משוק האטריות בארץ ישראל. בין מייסדי החברה נמנו אויגן פרופר (אביהם של דן פרופר וגד פרופר), ד"ר פרנץ קליין, יעקב לורש, עזריאל ויל, שמשון וילמרסדורף, משה קצמן ואליהו חרפק.

בשנת 1948 נאלצו משה קצמן ומשפחתו לעזוב את ירושלים ולעבור לתל אביב כדי להיות קרוב יותר למפעל שמשכנו הראשון נבנה בבני-ברק.

מאחר שרבו מוצרי "אסם" היא נזקקה לעיצוב ולהדפסת עטיפות בכמות רבה. לצורך זה רכש קצמן בית דפוס אותו החל לנהל במקביל לפעילותו באסם. בית הדפוס, שנקרא "גרפיקה בצלאל", הלך וגדל ובמהרה הפך לאחד מבתי הדפוס בצבע הטובים בישראל. בתחילה, היו עיקר ההדפסות עבור מוצרי אסם בלבד, אך עקב הביקוש הרב, הורחבה פעילותו גם לתחומים נוספים, כשהבולט שבהם הוא הקמת הוצאת ספרים לפעוטות שנקראה "תפוח", מיוזמתם של קצמן ואחיו יהושע, שהדפיסה כשבעים ספרונים לילדים. הזכור מביניהם עד היום הוא הספר "גן גורים" (את רוב ספרי הילדים של "תפוח" כתב המשורר רפאל ספורטה ואת רוב האיורים איירה הציירת איזה).

במהלך שלושים וחמש שנות עבודתו עם חברות ואיגודים מתחום המסחר והתעשייה, הקדיש קצמן את זמנו גם לעשיית גישור (עוד בטרם קיבל עיסוק זה את משמעותו המקצועית דהיום) בסכסוכי עבודה, סכסוכי שותפים, פרוק מפעלים ומחלוקות עסקיות ואישיות.

קצמן היה נשוי במשך כארבעים שנה (משנת 1934 ועד לפטירתה) לפניה לבית קנטור, בת למשפחת רופאים ממוצא רוסי שמחציתה נספתה בשואה והשורדים מביניהם מצאו את מושבם בפריז. את ביתם הראשון הקימו בירושלים בה נולדו בנותיהם בלהה הדרי ורותי אנשל.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אסם: אישים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
מוחמדו ג'ייטה

**מוחמדו ג'ייטה** (בצרפתית: **Mouhammadou Jaiteh**; נולד ב-27 בנובמבר 1994) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בקבוצת מונקו.

## ביוגרפיה
ג'ייטה נולד בפנטין, פרבר של פריז בצרפת, בן לאב סנגלי ואם מגמביה. הוא למד באקדמיית הספורט הצרפתית INSEP.

### קריירת מועדונים
ב-2012 החל לשחק במועדון הכדורסל בולון-סור-מר מהליגה השנייה בצרפת. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 16.2 נקודות (מלך הסלים של הליגה), 9.7 ריבאונדים (מקום שני בליגה) למשחק ומדד יעילות משוקלל של 21.1 נקודות (מקום שני בליגה). בתום העונה נבחר ל-MVP של הליגה.

ביולי 2013 חתם על חוזה בקבוצת נאנטר מהליגה הראשונה בצרפת. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 6.7 נקודות ו-4.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. הוא זכה עם נאנטר בגביע הצרפתי. בעונת 2014/2015 קלע בממוצע 12.1 נקודות וקטף 6.5 ריבאונדים למשחק. הוא זכה עם נאנטר ביורוצ'לנג'. את עונת 2015/2016 סיים עם ממוצע של 12.6 נקודות ו-8.1 ריבאונדים. ביולי 2016 עבר לשחק בקבוצת שטרסבורג IG ושנה אחר כך עבר ללימוז'. ב-2018 עבר לשחק באוקסיליום טורינו האיטלקית. ב-2019 עבר לאבטודור סראטוב.

### קריירה בנבחרות צרפת
ג'ייטה היה חבר בסגל נבחרת הקדטים של צרפת לאליפות אירופה לקדטים עד גיל 16 ב-2010. הוא קלע באליפות 7 נקודות בממוצע וקטף 6.1 ריבאונדים. ב-2011 היה חבר בסגל נבחרת הנוער של צרפת לאליפות אירופה עד גיל 18. הוא קלע באליפות 11.7 נקודות בממוצע למשחק ולקח 9.8 ריבאונדים (רביעי באליפות). באליפות אירופה לנוער עד גיל 18 ב-2012 רשם 16.6 נקודות (רביעי בטורניר) ו-11.6 ריבאונדים למשחק (ראשון בטורניר). ב-2013 השתתף באליפות אירופה לעתודה עד גיל 20, הוא קלע 12 נקודות וקטף 7.8 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2014 שיחק באליפות אירופה לעתודה עד גיל 20, הוא רשם 11.7 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק.

הוא נכלל בסגל נבחרת צרפת הבוגרת לאליפות אירופה בכדורסל 2015.

## קישורים חיצוניים

* מוחמדו ג'ייטה באתר ליגת העל הצרפתית

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורסלני נאנטר
קטגוריה:כדורסלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלני אוקסיליום טורינו
קטגוריה:כדורסלני אבטודור סראטוב
קטגוריה:כדורסלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני מונקו
קטגוריה:כדורסלני דובאי
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:צרפתים ממוצא סנגלי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1994
הר פאקטו

**הר פַּאֶקְטוּ** (מקוריאנית: **백두산**, לעיתים מתועתק כ"באקדו"; בסינית: **长白山**, צַ'אנְגְּבַּאיְשַׁאן) הוא הר געש פעיל על גבול סין – קוריאה הצפונית. הוא מתנשא לגובה של 2,744 מטרים מעל פני הים והוא הגבוה בהרי הרכסים צ'אנגבאי ובבאקדודאגן. הוא גם הגבוה מכל הרי חצי האי הקוריאני וצפון־מזרח סין.

בקלדרה שלו אגם לוע הנקרא "אגם גן עדן".

שמורת הטבע "צ'אנגבאי שאן" שבסין הוכרזה על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-1979, ואילו שמורת הר פאקטו הצפון-קוריאנית הוכרה בתור שכזו על ידי הארגון ב-1989.

אחת מהתפרצויות ההר געש שאירעה לפני כאלף שנה, מכונה "התפרצות המילניום" מפני שהיא מבין האלימות ביותר בהיסטוריה המתועדת. עבר מאז זמן רב, אך כשמדענים צפון קוריאנים זיהו בשנים 2002–2005 רעידות אדמה קטנות מתחת להר, הם היו מודאגים עד כדי כך שהמדינה המסוגרת פנתה למדינות המערב בבקשה לעזרה.

התוצאה הייתה שיתוף פעולה נדיר בין קוריאה הצפונית למדינות שעוינות אותה בדרך כלל. פקידי ממשל בפיונגיאנג החלו לתכנן את שיתוף הפעולה ב–2011, ואחרי שנתיים הגיעו למדינה מומחים להרי געש מארצות הברית ומבריטניה. ביחד עם מדענים מקומיים, חקרו המומחים את ההר ואת דרכי יציאת המאגמה שלו והגיעו לתובנות חדשות על הענק הישן, שבעברו כיסה את כל חצי האי הקוריאני בכמויות אפר עצומות.

להר פאקטו מיוחסת קדושה מאז העת העתיקה. צפון קוריאה הוסיפה להר שכבת "קדושה" חילונית, ההר נערץ מפני שממנו יצאו כוחות הגרילה בשירותו של קים איל-סונג – האב המייסד של קוריאה הצפונית המודרנית – לקרבות נגד היפנים במלחמת העולם השנייה. זהו גם המקום שבו לכאורה נולד בנו, קים ג'ונג איל, אביו של מנהיג המדינה הנוכחי קים ג'ונג און.

הצפון קוריאנים עולים לרגל אל ההר באזור סאמג'יון, ויש לו חשיבות רבה בחיי היומיום במדינה. הוא מרבה להופיע בציורים ובאמצעי תעמולה של השלטון, ושיר שנכתב עליו בשם "הבה נלך להר פאקטו" נחשב פופולרי בקרב ילדים.

## קישורים חיצוניים


* 


קטגוריה:קצרמר קוריאה הצפונית
פאקטו
קטגוריה:קוריאה הצפונית: תיירות
פאקטו
פאקטו
פאקטו
קטגוריה:גבול סין – קוריאה הצפונית
פאקטו
קטגוריה:ג'ילין
מוצב תל קבעה

**מוצב תל קבעה** היה מוצב של צה"ל ברצועת הביטחון. המוצב שכן ליד מוצבי צד"ל תל קבעה ו-627 שהגנו על הכפרים רב א-תלתין ומרכבא.

## היסטוריה
בתחילת שנות ה-90 מוצב תל קבעה היה משטח מלבני באורך פחות מ-100 מטר ורוחב 50 מטר, מוקף בגדר תלתלית עם שטח מוגבה ומסתור לטנק. במרחק של פחות מקילומטר מגדר המערכת, המשטח היה לא מאויש ושימש רק למארבי טנקים ולפעמים בליווי של כוחות חיל רגלים.

מטרת המוצב הייתה להרחיק איומים מהגדר המגינה על מנרה ומרגליות בעיקר ולמנוע הנחת מטענים על מעברים הכרחיים. מתל קבעה היה ציר שהוביל לבינת ג'בייל, ברעשית ואראג'מין אך מיעטו להשתמש בו בשל האיומים. למוצב הצה"לי לא נכנסו כוחות צד"ל בהנחיה מפורשת, בעקבות החשש ממטעני הצד (בגלל נקודות נסתרות מתצפיות בדרך אליו). לעיתים עברו שבועות עד שכוחות צה"ל נכנסו למשטח. הכוחות חיכו לאישור של היחידה לסילוק פצצות של צה"ל.

מאמצע שנות ה-90 הפך מוצב תל-קבעה למוצב צה"לי לכל דבר. כוח מגדוד רכס רמים ישב בו באופן קבוע, והמוצב היה מטווח לעיתים קרובות.

ב-16 בנובמבר 1998 התפוצץ מטען צד במוצב תל-קבעה בלבנון ושלושה מחיילי צה"ל של פלחי"ק גולני נהרגו. בעקבות האירוע הוקמה ועדת חקירה בראשות ישראל זיו שלא הסיקה מסקנות אישיות אולם הוציאה תחת ידה דוח מקיף אודות אופן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון.

ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון ננטש המוצב ופוצץ.

## ראו גם
* צבא דרום לבנון
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)

## לקריאה נוספת
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים
* מוצב תל קבעה, באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"
* עמוס הראל, בפלוגה שלנו אין הומור שחור, הארץ,  15.12.1998, כפי שהועלה באתר פרש.

## הערות שוליים

תל קבעה
טרנס ג'ונס

**טרנס אלכסנדר ג'ונס** (באנגלית: **Terrence Alexander Jones**; נולד ב-9 בינואר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת אירי בייהוקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.

## מכללות
לאחר קריירת תיכונים מוצלחת הודיע ג'ונס שישחק בשורות אוניברסיטת וושינגטון, אך ב-19 במאי 2010 שינה את דעתו וחתם באוניברסיטת קנטקי. כבר במשחקו הראשון במכללה הציג ג'ונס יכולת מרשימה, כשקלע 25 נקודות והוריד 12 ריבאונדים נגד אוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי. ב-11 בינואר 2011 קלע ג'ונס 35 נקודות במשחק נגד אוניברסיטת אובורן, ובכך שבר את שיא הנקודות במשחק לשחקן בשנתו הראשונה באוניברסיטת קנטקי. ג'ונס הגיע עם קבוצתו עד שלב חצי גמר אליפות המכללות, שם הפסידה הקבוצה לאוניברסיטת קונטיקט בתוצאה 55–56. ג'ונס סיפק בשנתו הראשונה במכללה  של 15.7 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק.

בשנתו השנייה באוניברסיטת קנטקי זכתה הקבוצה באליפות המכללות לאחר שגברה על אוניברסיטת קנזס בתוצאה 67–59 במשחק הגמר, בו קלע ג'ונס 9 נקודות והוריד 7 ריבאונדים. ממוצעיו של ג'ונס בעונת האליפות היו 12.3 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק. באפריל 2012 העמיד עצמו ג'ונס לבחירה בדראפט ה-NBA, יחד עם חבריו לקבוצה אנתוני דייוויס, מייקל קיד-גילכריסט, מרקיז טיג, דורון למב ודריוס מילר. בדראפט נבחרו כל השישה, ובכך שברו את השיא למספר השחקנים מאותה אוניברסיטה הנבחרים באותו הדראפט.

## קריירה מקצועית
### שנות השיא ב-NBA
ג'ונס נבחר בדראפט 2012 בבחירה ה-18 על ידי היוסטון רוקטס. ב-4 בפברואר 2013, בעונתו השנייה ב-NBA, קלע ג'ונס שיא קריירה של 36 נקודות בניצחון קבוצתו על מילווקי באקס, ובכך הפך לשחקן השני הכי צעיר בתולדות היוסטון רוקטס שקולע 30 נקודות ומעלה במשחק (אחרי האקים אולאג'ואן). ב-4 בנובמבר 2014 התלונן ג'ונס על כאבים ברגלו הימנית שהתבררו מאוחר יותר כדלקת עצבית. בעקבות הפציעה נעדר ג'ונס מ-41 המשחקים הבאים של קבוצתו בעונת .

לקראת עונת  חתם ג'ונס על חוזה לעונה אחת בניו אורלינס פליקנס, עבור כמיליון דולר, ובאמצע העונה שוחרר מהמועדון.

ב-5 במרץ 2017, לאחר שחרורו מהפליקנס, חתם ג'ונס על חוזה במילווקי באקס עד סיום העונה, אך הוא נופה מסגל הקבוצה לאחר שלושה משחקים בלבד.

### סין וליגת הפיתוח
לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת צ'ינגדאו איגלס מליגת ה-CBA שבסין. לאחר תשעה משחקים בלבד שוחרר ג'ונס מהקבוצה, על אף שרשם ממוצעים מרשימים של כ-22 נקודות ו-11 ריבאונדים למשחק.

כחודש לאחר שחרורו מצ'ינגדאו חתם בסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA. לקראת עונת 2018/2019 חתם בקבוצת אירי בייהוקס, אף היא מליגת הפיתוח.

בפברואר 2019 חתם על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים ביוסטון רוקטס, בה שיחק ב-4 עונותיו הראשונות ב-NBA. לאחר שני משחקים בקבוצה חזר לשחק עבור אירי בייהוקס.

## סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA
### בעונה הסדירה

### בפלייאוף

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:פורטלנד: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:בחירות דראפט של יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני צ'ינגדאו איגלס
קטגוריה:כדורסלני סנטה קרוז ווריורס
קטגוריה:אורגון: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני קולג' פארק סקייהוקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
וסילי פוקירב

[ממוזער|left|דמותו של פוקירב בקצה הימני העליון של יצירתו "[נישואים בלתי שווים" (1862)]]
**וסילי פוקירב** (ברוסית: **Василий Пукирев**; ) היה צייר רוסי.

## ביוגרפיה
פוקירב נולד במחוז טולה שבאימפריה הרוסית למשפחת איכרים. הוא התקבל ללמוד אצל צייר איקונות במחוז מוהילב, ומשם הגיע לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שבו למד בשנים 1847–1858. מחנכו היה הפרופסור והאמן סרגיי זריאנקו. בבית ספר זה הצטיין פוקירב בציור, ולאחר הצגת תמונותיו, קיבל בשנת 1850 רישיון ללמד ציור בגימנסיות. ב־1855 נהיה תת-אמן, וב־1858 קיבל תואר אמן חופשי. לאחר שהציג דיוקן בשם "הבחורה" בשנת 1860, התקבל לאקדמיה כאמן חזותי בתחום ההיסטוריה והדיוקנאות.

בשנים 1861–1873 לימד פוקירב ציור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות שבו למד בעצמו. בשנת 1863 התפרסמה תמונתו "נישואים בלתי שווים" (1862), שהעניקה לו תואר פרופסור. בתמונה מתואר טקס נישואין, שבו בחורה צעירה ובתולה נישאת כנגד רצונה לאיש מבוגר ועשיר. פוקירב הכניס את עצמו לתמונה כדמות בקצה הימני-עליון. התמונה בוחנת את חיי האצולה הרוסית ומעמד האישה באימפריה.

ב־1869 הכין פוקירב קורס לאמנות יחד עם אלכסי סאווראסוב. בשנת 1973 הוא חלה ונאלץ לעזוב את האקדמיה. לאחר עזיבתו חי פוקירב בעוני, ולמרות שחבריו למקצוע הצליחו להשיג עבורו פנסיה, מת האמן בעוני בשנת 1890. הוא נקבר בבית העלמין וגנקוב במוסקבה.

ציוריו של פוקירב, כולל "נישואים בלתי שווים", מוצגים בגלריית טרטיאקוב, במוזיאונים נוספים ובכנסיות, כולל איקונות רבות שיצר במהלך חייו.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1832
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1890
מנהל השנה ב-NBA

**פרס מנהל השנה** (נקרא גם: מנהל העונה) בליגת ה-NBA (באנגלית: **NBA Executive of the Year Award**) הוא פרס המוענק למנהל (ג'נרל מנג'ר) המצטיין של העונה. הפרס הוענק לראשונה בעונת  ומאז הוא מוענק כל שנה בסיום העונה הסדירה. בחירת המנהל המצטיין נעשית על ידי הצבעה בה משתתפים 30 המנהלים של הליגה, המנהל שזכה במספר הקולות הרב ביותר זוכה בפרס.

מאז הושק, חולק הפרס ל-28 מנהלים שונים. ג'רי קולנג'לו, המנהל הראשון של פיניקס סאנס, הוא היחיד שזכה בפרס ארבע פעמים. בוב באס, ויין אמברי, בוב פרי, סטן קסטן, ג'רי קראוס, ג'ף פיטרי, ג'רי וסט, בראיין קולנג'לו, בוב מאיירס ואר. סי. ביופורד זכו בפרס פעמיים. לארי בירד, פט ריילי, פרנק ליידן ורד אאורבך זכו הן בפרס מנהל העונה והן בפרס מאמן העונה. לארי בירד זכה בפרס מנהל העונה בעונת , ובכך הפך לראשון שזוכה בתואר שחקן העונה, מאמן העונה ומנהל העונה. בעונת  זכה לראשונה מנהל שאינו יליד ארצות הברית, מסאי יוג'ירי מניגריה, מנהלה של דנוור נאגטס.

## רשימת הזוכים
[שמאל|ממוזער|200px|[ג'רי קולנג'לו, מחזיק במספר הזכיות הגבוה ביותר עם ארבע זכיות]]
[שמאל|ממוזער|200px|[רד אאורבך, זכה גם בפרס מאמן השנה וגם בפרס מנהל השנה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[לארי בירד, היחיד אשר זכה בפרסי ה-MVP של העונה הסדירה, מאמן השנה ומנהל השנה]]
[שמאל|ממוזער|200px|[בוב מאיירס, זכה בפרס בעונות 2015 ו-2017]]

קטגוריה:פרסי NBA
האראלד הראשון, מלך דנמרק

[250px|ממוזער|שמאל|ממלכתו בשיאה (באדום) והמדינות ה[וסאליות שלו]]
[250px|ממוזער|שמאל|הטבלתו, תבליט בכנסיית טאמדרופ (דרומית ל[אורהוס, דנמרק) משנת 1200 לערך]]
**האראלד "כחול השן" גורמסון** (בנורדית עתיקה: ** Haraldr blátǫnn Gormsson**; בדנית: **Harald Blåtand Gormsen**;  935 לערך – 985 או 986) היה מלך דנמרק (משנת 958) ונורווגיה (בשנים 970-974). השליט הראשון של דנמרק שהוטבל לנצרות וגרם להתנצרות ממלכתו.

## שלטונו
האראלד היה בנו של גורם הזקן, מלך דנמרק והוא ירש את התואר עם מותו ב-958.

תקופתו הייתה תקופה של שלום יחסי בדנמרק. ב-960 הוטבל לנצרות על ידי נזיר ממוצא קלטי בשם פופו. בשנים 945 ו-963 סייע האראלד לרישאר הראשון, דוכס נורמנדיה במלחמותיו בסאמלאנד (אזור מחוז קלינינגרד של ימינו). עם הירצחו של מלך נורווגיה האראלד אפור-הגלימה, בשנת 970 לערך, השתלט האראלד גם על הכתר הנורווגי. בשנת 974 הפסיד לאימפריה הרומית הקדושה בקרב דנווירגה (Danevirke, בשלזוויג-הולשטיין של היום) והכתר הנורווגי הועבר לשליטת אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

הסאגות הנורדיות מתייחסות להאראלד בדרך כלל בשלילה, כשליט חלש שנכנע לטוען-לכתר שוודיה סטיירביורן פעמיים. פעם אחת כאשר אולץ לתת לו צי ספינות ואת בתו ת'ירה ופעם שנייה כאשר מסר את עצמו למלך שוודיה כבן ערובה, יחד עם צי נוסף עליו פיקד ואז הפנה לו עורף ושבר את ההסכם איתו ערב קרב מכריע באופסלה.

האראלד הקים מבצרי טבעת בטרלבור (Trelleborg) ובוררין (Borrering) באי שלן, נונאבגן (Nonnebakken) באי פין, פירקט (Fyrkat) בצפון יוטלנד ואגרסבור (Aggersborg) ייתכן שגם מבצר טרלבורי בסקונה (דרום שוודיה) הוקם על ידיו. כולם בעלי מבנה מעגלי מושלם ומחולקים לארבעה רבעים למגורים ומחסנים. עוד מיוחסת לו הקמת הגשר העתיק ביותר בסקנדינביה והצבת האבן הגדולה ביילין.

האראלד נהרג במרד שהובל על ידי בנו ויורשו סוון הראשון, מלך דנמרק ונקבר בקתדרלת רוסקילדה.

על האבן הגדולה ביילין כתב: 

## הכינוי "כחול-השן"
הכינוי "כחול השן" (ממנו נגזר שם תקן התקשורת הניידת בלוטות') מוזכר לראשונה בכרוניקה של רוסקילדה משנת 1140. כאשר ההסבר המקובל הוא שפירוש המילה "כחול" בהקשר זה פירושה "כהה", כלומר להאראלד הייתה עששת בשן שגרמה לה להיות כהה. פירוש אחר נועץ את ההסבר בחיבתו של המלך לאוכמניות שצבעו את שיניו בכחול. השערה אחרת היא שהפירוש אינו קשור לשן אלא ללבוש הכחול, היקר באותה עת, שנהג האראלד ללבוש ומכאן הכינוי.

## משפחתו
* ב-950 לערך נשא לאישה את גיריד (Gyrid) אולאפסדוטיר ויחד היו להם ארבעה ילדים:
** ת'ירה האראלדסדוטר (מתה בשנת 1000 לערך), נישאה לסטיירביורן, נסיך שוודיה
** סוון הראשון, מלך דנמרק (960 – 3 בפברואר 1014)
** הוקון (נולד ב-961 לערך)
** גונהילדה (מתה ב-13 בנובמבר 1002), אשת פאליג, רוזן דבון
* ב-970 לערך נישא לת'ורה

## קישורים חיצוניים

* ערך באנציקלופדיה הקתולית
* על מבצרי הטבעת שבנה
* על האראלד כחול השן והאבן בריינין
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מלכי דנמרק
האראלד 2.5
קטגוריה:ויקינגים
האראלד 2.5
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:ילידי 911
קטגוריה:נפטרים ב-986
רחוב טברסקאיה

**רחוב טברסקאיה** (ברוסית: **Тверска́я у́лица**) הוא הרחוב הראשי של העיר מוסקבה, בירת רוסיה.

היסטורית, שימש הרחוב כדרך עליה נסעו קיסרי רוסיה מפטרבורג אל הקרמלין, כאשר הדרך הייתה עוברת בעיר טבר, על שמה קרוי הרחוב. בשנות ה-30, בתקופה הסובייטית, הורחב הרחוב במבצע הנדסי מורכב ומרבית הבניינים ההיסטוריים הוזזו למקומם הנוכחי, אחרים נהרסו ובמקומם נבנו בתים בסגנון סטאליניסטי, אשר מאפיין את הרחוב של היום. בשנים האחרונות נבנו ברחוב מספר בניינים, אך הקו האדריכלי של הרחוב וסגנונו נשמר. כמעט כל בניין ברחוב בעל חשיבות היסטורית ועליו תלוי לוח המציג אישים חשובים אשר התגוררו בו. בקרבת הקרמלין שוכן בניין המלון "נציונל" – מלון מפורסם עוד מהימים שלפני המהפכה, מלון ריץ-קרלטון הסמוך לו הוא בניין נובורישי, המייצג כבר את התקופה העכשווית ונחשב לאחד המלונות היקרים בעולם, בניין הטלגרף בהמשך הרחוב מייצג את המעבר מאדריכלות המודרנית לקונסטרוקטיביזם המאפיין את שנות ה-20 של המאה ה-20. ברחוב נמצא גם בניין העירייה, עוד מבנה בעל משמעות חשובה לתושבי העיר, כאשר מול בניין העירייה בכיכר טברסקאיה פלושאד ניצב פסלו של יורי דולגורוקי – הנסיך הרוסי מהמאה ה-12, הנחשב למייסד העיר מוסקבה.

רחוב טברסקאיה נחשב לאחד הרחובות היקרים ביותר בעולם, החנויות, המסעדות והמשרדים השוכנים במקום מהווים סמל סטטוס ל"מעמד הגבוה". הרחוב גם משמש כציר מרכזי באירועי החג של העיר. הרחוב נסגר לתנועה בחגים החשובים, אשר הופך אותו למדרחוב. גם מצעדי יום הניצחון עוברים בטברסאיה, הכולל את נסיעתם של כלי נשק וטנקים של הצבא הרוסי.

הרחוב מצטלב עם סמטת סטולשניקוב, בה ממוקמים בוטיקים רבים.

## גלריה

קובץ:Tverskaya13 Moscow 06-2015.jpg|בית עיריית מוסקבה
קובץ:Hotel National Moscow.jpg|מלון נשיונל  
קובץ:2014 Moskva Ritz-Carlton building.JPG| מלון ריץ-קרלטון  
קובץ:Moscow, Tverskaya Street 26 (30892109652).jpg| מריוט גרנד הוטל
קובץ:0095 Moscow 2016-08-04.jpg|מלון אינטרקונטיננטל
קובץ:2014 Moscow Yermolova Theatre.JPG| תיאטרון הדרמה ע"ש ירמולובה 
קובץ:Концертный зал имени Чайковского (2022).jpg|אולם קונצרטים ע"ש פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי 
קובץ:Moscow English Club building asv2019-06 img16.jpg|המוזיאון הממלכתי המרכזי להיסטוריה העכשווית של רוסיה 
קובץ:Tverskaya, 11.jpg|בניין משרד המדע וההשכלה הגבוהה של רוסיה
קובץ:2014 Moscow Central Telegraph building Москва Московский Центральный Телеграф.JPG|בניין הטלגרף המרכזי  


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טברסקאיה
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
ויטלי פושקר

**ויטלי פושקר** (נולד ב-5 בינואר 1983), הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.

## ביוגרפיה
פושקר התאמן בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט ושחה עבור קבוצת הפועל ירושלים.

### 2001
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2001 קבע פושקר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 27.74 שניות.

### 2002
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פושקר במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.90 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי קריית ביאליק (26.98 שניות) ועידו פיינברג מבני הרצליה (27.72 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.44 שניות.

### 2003
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2003 סיים פושקר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.23 שניות, במאית איטי ממדליית ארד.

### 2004
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פושקר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.62 שניות, לפני עופר פינקלר הפועל ירושלים (23.77 שניות) ושי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.98 שניות.

### 2005
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה פושקר במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.

### 2007
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות, אחרי אלון מנדל מהפועל עמק חפר (24.87 שניות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (25.04 שניות).

### 2008
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.38 שניות, אחרי פיטר מנקוץ' שחיין אורח מסלובניה (24.42 שניות), אלון מנדל ממכבי קריית ביאליק שקבע שיא אישי חדש של 24.50 שניות, מאית אחת איטי משיאו הלאומי של נדב כוכבי שסיים שלישי ושני מבין הישראלים (25.14 שניות).

### 2009
בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 בשנת 2009 זכה פושקר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.35 שניות, אחרי ג'ייסון ליזאק מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש ושיא בינלאומי חדש  של 22.19 שניות ולפני אנדרו לנגנפלד מארצות הברית (23.36 שניות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.22 שניות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי שקבע שיא ישראלי חדש של 22.75 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-14 שנים של יואב ברוק (22.79 שניות) וגיא ברנע מהפועל ירושלים (22.84 שניות).

## חייו האישיים
בשנת 2010 החל פושקר ללמוד ארכיטקטורה ועיצוב גרפי ולהתאמן באוניברסיטת סאוונה שבג'ורג'יה. כיום (2015), הוא מתגורר עם רעייתו, בסן אנטוניו, טקסס.

## קישורים חיצוניים

* ויטלי פושקר באתר *swimrankings* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
בליץ בדקר

[250px|ממוזער|שמאל|הריסות [אקסטר, בוקר 4 במאי 1942]]
**בליץ בדקר** (בגרמנית ובאנגלית: **Baedeker Blitz** או **Baedeker raids**) הוא שמה של סדרת הפצצות מן האוויר ("בליץ" בגרמנית) שהונחתו על אנגליה על ידי חיל האוויר הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה מאפריל ועד יוני 1942. ההפצצות כוונו למרכזים ואתרים היסטוריים ותרבותיים וגרמו להרס רב בערים היסטוריות, בהן באת', קנטרברי, אקסטר, נוריץ' ויורק. בעיקר נפגעה העיר אקסטר, עליה אמר התעמולן דובר האנגלית "לורד האו האו" בשידור רדיו "אקסטר הייתה יהלום - הרסנו אותה". סיבת המתקפה הייתה תגובה להפצצות הבריטיות על עיר הנמל הגרמנית ליבק במרץ 1942. שמה של ההתקפה ניתן לה עקב נאומו של התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום ב-24 באפריל 1942, מיד לאחר ההפצצה הראשונה, בו אמר: "אנחנו נפציץ כל מקום שזכה לציון שלושה כוכבים במדריך בדקר" (מדריך טיולים ידוע), כלומר כל מקום בעל ערך תרבותי ותיירותי גבוה.

## ההפצצות
ב-28 במרץ 1942 הפציצו מפציצי חיל האוויר המלכותי הבריטי את העיר הגרמנית ליבק, שהבתים במרכזה ההיסטורי היו עשויים עץ וגרם לנזק רב ולכ-1,000 הרוגים. בתגובה הורה היטלר על הפצצות-תגמול על יעדים בעלי משמעות תרבותית והיסטורית באנגליה.

ב-23 באפריל הותקפה אקסטר בשני יעפי התקפה. נזק כבד נגרם למרכז ההיסטורי ו-70 איש נהרגו. העיר הופצצה שנית ב-3 במאי.

ב-25 וב-26 באפריל הותקפה באת' ונהרסו בה 19,000 מבנים. ב-28 באפריל הותקפה יורק וב-27 וב-29 הותקפה נוריץ'.

בעקבות "הפצצת האלף" במסגרתו תקף חיל האוויר המלכותי את העיר קלן בלילה שבין 30 ל-31 במאי הופצצה העיר קנטרברי, במטרה להרוס את קתדרלת קנטרברי, ב-31 במאי וב-2 ו-6 ביוני.

ההפצצות גבו את חייהם של 1,637 אזרחים, 417 מתוכם בעיר באת'. למעלה מ-50,000 מבנים נהרסו, רובם מבני מגורים. בין המבנים בעלי החשיבות שנפגעו נמנים קתדרלת אקסטר, הגילדהול של יורק, אולמות הכנס של באת' ועוד. עם זאת לקתדרלת קנטרברי, אחד המקומות החשובים והסמליים ביותר עבור הנצרות האנגליקנית, שפגיעה בה יכלה להסב נזק מורלי גדול, נגרם נזק שולי. הערים שנפגעו הציגו יכולת עמידה ושיקום.

רבים ממטוסי הלופטאווה הופלו על ידי הנ"מ הבריטי ובכך נגרם לחיל האוויר הגרמני נזק תוך התקפת יעדים חסרי-ערך מבחינה אסטרטגית.

## קישורים חיצוניים
* The Baedeker Raids of 1942
* Blitzed by guidebook, BBC, 27 במרץ 2002
* מלחמת העם - בליץ בדקר
* אתר הזיכרון להפצצות על באת'
* על הרס אקסטר
* סקירה על הפצצת יורק
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הבליץ
קטגוריה:לופטוואפה: קרבות ומבצעים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה צבאית
קטגוריה:קנטרברי
קטגוריה:באת'
קטגוריה:יורק
קטגוריה:נוריץ'
קטגוריה:אקסטר
קטגוריה:1942 בממלכה המאוחדת
יהודה לנדא

רבי **יהודה ליב לנדא** (**רֶבּ לייביש**; כ"ט באלול ה'תקפ"ג, 5 בספטמבר 1823 - כ"ב בשבט ה'תר"ס, 22 בינואר 1900) היה רב ופוסק הלכה באימפריה האוסטרית. רבה של סדיגורה ומחבר ספר ההלכה "יד יהודה".

## ביוגרפיה
נולד בגרובוביץ' לרב יונה לנדא, אב-בית-הדין המקומי (נפטר בכ"א באב תרמ"ג). נישא לבתו של הגביר ישראל איסר הכהן ברוינשטיין מהעיירה לאנצקורן (כיום: זריצ'נקה), שפירנס את בני הזוג בשנות נישואיהם הראשונות. שנים ספורות לאחר נישואיו נשרפו נכסיו של חותנו ובהם גם הדירה שהקצה לבתו וחתנו, בשריפה זו נשרפה גם טיוטה מוקדמת של חיבורו ההלכתי. הוא איבד את משענתו הכלכלית ונאלץ לחפש משרה רבנית. בתחילה כיהן כרב בעיירה קאליס שברוסיה, ומאוחר יותר במוהילב שבפודוליה הרוסית. בתקופה זו כתב את חיבורו הגדול על הלכות איסור והיתר. עיקר פרסומו בא לו עם מינויו בין 1865 ל-1867 כרבה של העיר סדיגורה שבבוקובינה, על שמה כונה, גם לאחר פטירתו, "רֶבּ לֵייבִּיש דֶער סַאדיגעֶרעֶר רב" (ר' לייביש, הרב מסדיגורה).

אף שהיה "מתנגד" נבחר לתפקידו זה למרות השפעתו המוחלטת של הרבי הראשון מסדיגורה, רבי אברהם יעקב פרידמן, על מינויי אישי הציבור היהודי בעיר. לפי האגדה, כאשר הוצע שמו של הרב לנדא כמועמד למשרת רבנות העיר בפני הרבי ומאן דהו מבאי ביתו העיר כי הוא "מתנגד", הרבי הגיב: "סדיגורה צריכה רב, ור' לייביש הוא רב טוב. כל שאר הדברים אינם נוגעים". הוא החזיק במשרתו זו קרוב ל-35 שנה, עד פטירתו בכ"ב בשבט ה'תר"ס, 22 בינואר 1900.

הוא היה נחשב אחד מגדולי פוסקי ההלכה בזמנו, אך לא נהג להשיב לשאלות הפונים אליו ולכן לא נדפסו שאלות ותשובות שלו. ספרו על שולחן ערוך, חלק יורה דעה, הוא מספרי היסוד בתחום זה, וספר הליקוט המקיף "דרכי תשובה" של הרב צבי הירש שפירא, מצטט את כל פסקיו.

## לקריאה נוספת
* תולדות רבינו, בראש ספרו "יד יהודה", הלכות תערובות סי' צח-קיא, מהדורה חדשה, ירושלים תשס"ט

## קישורים חיצוניים
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1900
מואי (הר מצולה)

**מואי** (**Moai**) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.

מואי הוא הר מצולה ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים

הר מואי שוכן כ-40 קילומטרים מערבית לאי הפסחא ב-. בסיסו בקרקעית האוקיינוס ופסגתו נמצאת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. 

הר מואי הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו ללפני 630,000 שנים (בסטייה של 180,000 שנים).

מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפסלים הגדולים (מואי) באי הפסחא.

## הערות שוליים

קטגוריה:הרי מצולה
קטגוריה:צ'ילה: הרי געש
רפי ברקוביץ'

**רפאל (רפי) ברקוביץ' (ברקו)** (נולד ב-1958) הוא ראש המרכז למחקר גרעיני שורק. קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בשירותו הצבאי היה מפקד וטייס קרב בחיל האוויר.

## ביוגרפיה
ברקוביץ' נולד בישראל, בנם של חנה וארתור ברקוביץ', ניצולי השואה. למד בבית הספר אורט רמת גן במגמת מכניקה עדינה. ביולי 1976 התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס ב-1978 במגמת קרב. באוקטובר 1980 נבחר להשתתף בקורס ההסבה הראשון של מטוסי ה-F-16 פייטינג פלקון שנקלטו בחיל. ב-28 באפריל 1981 רשם את הפלת הבכורה העולמית של מטוס ה-F-16, כאשר במהלך פטרול בשמי לבנון הפיל מסוק מי-8 של חיל האוויר הסורי בסמוך לשדה התעופה ריאק. במהלך מלחמת לבנון היה מדריך בבית הספר לטיסה ובהצבת חירום נלחם כטייס קרב בטייסת 117, טייסת F-16 בבסיס רמת דוד. ב-10 ביוני השתתף בקרב אוויר באזור אגם קרעון, הוא הפיל שני מטוסי מיג 23 ומטוס מיג 21 של חיל האוויר הסורי. בהמשך שירותו פיקד על טייסת 253, טייסת מטוסי F-16, כולל במהלך מלחמת המפרץ. פיקד על טייסת 69, טייסת מטוסי F-4 פנטום שעסקה במשימות צילום אוויר. תקופת פיקודו התקצרה עקב אירוע בטיחותי. לאחר מכן שירת כראש מחלקת אמצעי לחימה במטה חיל האוויר. השתחרר משירות הקבע ב-1999. הוא המשיך לשרת במילואים כטייס קרב עד 2012 ולאחר מכן כמדריך במגמת קרב בבית הספר לטיסה עד סוף 2018.

לאחר שחרורו כיהן כראש אגף במשרד הביטחון. בשנים 2007 עד 2012 כיהן כמנכ"ל חברת הצורפים. בתפקידו הבא כיהן כסמנכ"ל בכיר במטה הוועדה לאנרגיה אטומית. בנובמבר 2015 מונה למנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק.

ברקוביץ' בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

## קישורים חיצוניים
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ראשי אגפים במשרד הביטחון
קטגוריה:עובדי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:עובדי המרכז למחקר גרעיני - שורק
קטגוריה:ראשי מחלקת אמצעי לחימה בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אורט רמת גן
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: הנדסת אווירונאוטיקה
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
רן לוי (קצין)

**רן לוי** (נולד ב-18 בדצמבר 1962) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי.

## ביוגרפיה
לוי הוא בנם של רותי ושמעיה לוי ואחיו הבכור של זיו לוי, שגם הוא שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בחיל האוויר. למד הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית. ב-1985 התגייס לחיל האוויר ומונה לקצין אחזקת מכ"ם ביב"א 509 שליד מצפה רמון. לאחר מכן שירת בענף גילוי וזיהוי במחלקת מערכות ובענף בקרת ירי. ב-1998 מונה לראש ענף קשר אווירי וניווט. ב-2002 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד יחידת מערכות מבצעיות הנדסיות (ממד"ס). ב-2006 מונה לראש מחלקת חימוש ואוויוניקה. בנובמבר 2009 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2013.

לאחר סיום שירותו הצבאי ייסד עם אחיו את חברת "SkyRails", העוסקת במערכות לניהול אוטומטי של מרחב אווירי בו פועלים כלי טיס בלתי מאוישים.

לוי בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת תל אביב (מ-2001) ובנוסף, מוסמך אוניברסיטת חיפה במדע המדינה וממשל משנת 2009.

נשוי לד"ר מוריה לוי, יועצת בכירה בתחום ניהול הידע בישראל ומחוצה לה, בעלים ומנכ"לית של חברת "ROM Knowledgeware". השניים הורים לשתי בנות ושני בנים ומתגוררים ברעות.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ראשי להק הציוד
קטגוריה:בוגרי תיכון הנדסאים הרצליה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: הנדסה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: הנדסת חשמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
לואי פילו

**לואי פִּילוֹ** (לוקסמבורגית: Louis Pilot; 11 בנובמבר 1940 - 16 באפריל 2016) היה שחקן כדורגל ומאמן כדורגל ממוצא לוקסמבורגי.

## ביוגרפיה
פילו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת פוֹלָה אֶש מלוקסמבורג. בגיל 20 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית, ובמהלך 7 שנותיו במועדון זכה ב-4 אליפויות ו-2 גביעים, וכבש 38 שערים ב-264 משחקים. הוא נחשב לכדורגלן הלוקסמבורגי המצליח בהיסטוריה. לזכותו של פילו 49 הופעות בנבחרת לוקסמבורג, במהלכן כבש 7 שערים.

בשנת 1978 פרש מכדורגל, ומונה למאמן הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג. בשנת 1984 מונה למאמן סטנדרד לייז', בה אימן במשך עונה אחת. בשנת 1985 מונה למאמן אטזלה אטלברוק.

בשנת 2003 נבחר לייצג את לוקסמבורג במסגרת כדורגלן היובל של אופ"א, תחרות המציינת 50 שנה לאופ"א.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:מאמני כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:מאמני סטנדרד לייז'
קטגוריה:ילידי 1940
קטגוריה:נפטרים ב-2016
מריו מוטץ'

**מריו מוטץ**' (בלוקסמבורגית: **Mario Mutsch**; נולד ב-3 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר לוקסמבורגי ששיחק בעמדת הקשר.

## קריירה
מוטץ' התחיל את הקריירה שלו בליגות הנמוכות של בלגיה. בקיץ  חתם בקבוצת המילואים של אלמניה אאכן. בקיץ  הוא הצטרף לאראו. ב-16 ביולי 2009 חתם במץ מהליגה הצרפתית השנייה. בשנת  חתם בסיון ולאחר שנה חתם בסנט גאלן.

ביולי  חתם בפרוגרס נידרקורן מליגת העל הלוקסמבורגית.

מוטץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת לוקסמבורג נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-19 בנובמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד  שנגמר בתיקו 1-1. לזכותו של מוטץ' 78 הופעות בנבחרת ו-3 שערים. מוטץ' שימש כקפטן הנבחרת והוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 102 הופעות.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני אראו
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. סיון
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:לוקסמבורגים שנולדו ב-1984
ערן בורוכוב

**ערן בורוכוב** (נולד ב-23 בדצמבר 1962) הוא מרצה, מחבר ספרי הדרכה ומנטור ישראלי בתחום עיבוד תמונה, ניו מדיה וגרפיקה ממוחשבת.

## ביוגרפיה
בורוכוב נולד וגדל בתל אביב. הוא התחנך בבית הספר החקלאי של פרדס-חנה. בשנת 1979 התגייס לצה"ל וב-1982 השתחרר בדרגת סמל לאחר שירות כסמל מבצעים באג"מ.

לאחר שחרורו מצה"ל, למד בורוכוב לימודי מוזיקה בבית הספר רימון והיה חבר במספר הרכבים מוזיקליים.

בשנת 1986 יסד את "גוּטה" - סטודיו לגרפיקה ממוחשבת ועיצוב, והיה בין הראשונים להשתמש במחשבי מקינטוש.
בין השנים 1990–2000 שימש כמנהל מערכות מידע במשרדי הפרסום "קשר בראל" (כיום "מקאן תל אביב"), "ראובני פרידן" ו"פובליסיס אריאלי", שם הקים את מחלקות המולטימדיה והאינטרנט.

באוקטובר 2004 הוציא בורוכוב לאור את המגזין "זמן דיגיטלי" אשר ראה אור אחת לחודשיים ועסק בנושאים מגוונים, בהם צבע, זמן, צילום, צליל, מיסטיקה ועוד. בשנת 2011 הפיק את כנס "פוטושואו" בבית ציוני אמריקה בתל אביב, בו לקחו חלק הצלמים זיו קורן, מיכה ברעם, עדי נס, אלכס ליבק, ורדי כהנא ועוד.

בשנת 2000 הקים את "מכללת מנטור" ללימודי צילום וגרפיקה ממוחשבת ברחוב ריינס שתל אביב, ובשנת 2014 העתיקה המכללה את מעונה למתחם הבורסה ברמת גן. בדצמבר 2002 הפיק את הכנס הראשון "זמן דיגיטלי", שהפך לאירוע הגדול ביותר בישראל בתחום הניו מדיה. בכנס ה-13 שהתקיים בפברואר 2015 התארחו אלפי מעצבים, גרפיקאים, מאיירים, צלמים ועורכי וידאו, שלקחו חלק בשישים סדנאות והרצאות שונות, אותן העבירו בכירי המעצבים הגרפיים בישראל ואנשי פרסום מובילים, ביניהם: ברוך נאה, יוסי למל, ורד מוסנזון, יוצרי הסרט ואלס עם באשיר (יוני גודמן ודוד פולנסקי), ודייוויד גרוסמן (ראש המחלקה לעיצוב גרפי במכללת שנקר).

בורוכוב מרצה בארץ ובעולם בתחום עיצוב גרפי וניו מדיה, עיבוד תמונה וצילום. הוא נמנה עם צוות המרצים באקדמיה לעיצוב בצלאל, במכללת הדסה, במכללת שנקר, במכללת ויצו חיפה, במכללת רופין, ובמכון טכנולוגי חולון (H.I.T).

בורוכוב מתגורר בכפר סבא, נשוי לנעמה ואב לשני בנים.

## מספריו

## קישורים חיצוניים

* ערן בורוכוב, באתר מנטור
* ערן בורוכוב, באתר סימניה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי חולון HIT
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
פרס האזרחות על שם ג'יי. וולטר קנדי

שמאל|ממוזער|300px| דיקמבה מוטומבו הוא האדם היחיד שזכה בפרס פעמיים
**פרס האזרחות של ג. וולטר קנדי** בליגת ה-NBA (באנגלית: **J. Walter Kennedy Citizenship Award**) הוא פרס המוענק מאז עונת  לשחקן, מאמן או חבר צוות "שהפגין שירות ומסירות יוצאת דופן לקהילה". הפרס נקרא על שמו של ג'יי. וולטר קנדי, נציב (קומישינר) ה-NBA השני. הזוכים בפרס נבחרים על ידי "הארגון המקצועי של כתבי הכדורסל" (PBWA), המייצג כתבים של עיתונים, כתבי-עת ושירותי אינטרנט המכסים את ליגת ה-NBA באופן קבוע. חברי הארגון מציגים רשימת מועמדים לפרס, שמתוכו נבחר הזוכה על ידי כ-150 חברים בארגון, כאשר המועמד בעל מספר הקולות הגבוה ביותר זוכה בפרס. הפרס מוענק לרוב לאדם שתרם באותה שנה תרומה משמעותית למוסד צדקה. בעונת , לדוגמה, ניתן הפרס לקווין גארנט לאחר שתרם 1.2 מיליון דולר למאמצי הסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה.

מאז הושק, חולק הפרס ל-34 אנשים שונים. הפרס הוענק לשני אנשים באותה עונה רק פעם אחת - מייקל קופר ורורי ספארו שזכו בפרס בעונת . ולאדה דיבאץ מיוגוסלביה (כיום סרביה), דיקמבה מוטומבו מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, פאו גאסול מספרד, סטיב נאש (נולד בדרום אפריקה) וסמואל דלמברט (נולד בהאיטי) מקנדה ולואול דנג מהממלכה המאוחדת הם הזוכים היחידים בפרס שאינם ילידי ארצות הברית. מוטומבו הוא השחקן היחיד שזכה בפרס פעמיים. פרנק ליידן וג'ו אוטול הם היחידים מבין הזוכים בפרס שאינם שחקנים. ליידן, שזכה בפרס בעונת , היה מאמן היוטה ג'אז, ואוטול, הזוכה בפרס לעונת , היה מאמן הכושר של האטלנטה הוקס.

## רשימת הזוכים
[שמאל|ממוזער|200px|[סטיב נאש זכה בפרס בעונת 07–2006]]
[שמאל|ממוזער|200px|[מג'יק ג'ונסון זכה בפרס בעונת 92–1991]]

## הערות שוליים

קטגוריה:פרסי NBA
ניסן אלפרט

הרב **ניסן ליפא אלפרט** (1928 – י"ז באייר ה'תשמ"ו, 25 במאי 1986) היה רב וראש ישיבה אמריקאי, ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן, ר"מ במתיבתא תפארת ירושלים ורבן של כמה קהילות בארצות הברית. נחשב לתלמידו המובהק של רבי משה פיינשטיין, ועסק בההדרת ספרי ראשונים.

## ביוגרפיה
נולד בפולנקה שבליטא לגוטא יאכנא יוסלביץ ולרב שבתי אלפרט, רב העיירה, שהיה בן משפחתו של החפץ חיים. אביה של גוטא, הרב ניסן ליפא יוסלביץ היה רבה הקודם של העיירה, ועל שמו נקרא בנם של הזוג אלפרט. ב-1940 היגרו הוריו לארצות הברית, הרב אלפרט האב נסע לארצות הברית כבר ב-1939, אך אשתו וילדיו נשארו בפולין בעת פרוץ מלחמת העולם השנייה. גוטא אלפרט חצתה את הגבול לליטא עם בנה ושלוש בנותיה בדצמבר 1939, היא השיגה את אחת מאשרות המעבר הראשונות שניפק קונסול יפן בקובנה צ'יאונה סוגיהארה, חצתה את רוסיה עם כל ילדיה והגיעה ליפן ומשם לארצות הברית. הם הגיעו לסן פרנסיסקו שם התאחדו עם האב, ומאוחר יותר עשו את דרכם לניו יורק ללואר איסט סייד. ניסן החל את לימודיו במתיבתא תפארת ירושלים, הוא נסמך לרבנות בידי ראש הישיבה הרב משה פיינשטיין, והיה לתלמידו המובהק. הוא גם היה תלמידו ומקורבו של הרב יחיאל מיכל פיינשטיין. הרבנית שימה פיינשטיין הכירה לו את זלדי (זלדה ביילא) שיינברג, בתו של הרב חיים פינחס שיינברג, והם נישאו.

זמן קצר לאחר נישואיו התמנה כר"מ במתיבתא תפארת ירושלים, וכיהן בתפקיד זה עד שהתמנה כר"מ בישיבת רבנו יצחק אלחנן בשנת ה'תשכ"ז. במשך שנותיו בישיבה התקבל מעמדו כפוסק הלכה למעשה, והוא התמנה כאחד מראשי הישיבה, וכראש הכולל להוראה ולדיינות שלה.

במקביל לתפקידיו הפדגוגיים כיהן במשך השנים כרבן של קהילות שונות: 27 שנים כרב קהילת "תפארת בחורים" באיסט סייד של ניו יורק, ובחמש שנותיו האחרונות כרבה של קהילת "אגודת ישראל" בלונג איילנד.

הוא נפטר בגיל 58 ממחלת הסרטן, בי"ז באייר ה'תשמ"ו, 25 במאי 1986. הלווייתו יצאה מישיבת רבנו יצחק אלחנן, ועברה במתיבתא תפארת ירושלים. ארונו הועלה לקבורה בבית הקברות בהר הזיתים.

## חיבוריו
* בית הבחירה, מסכת בבא מציעא להמאירי (מהדיר)
* חידושי הראב"ד, מסכת בבא מציעא (מלקט ומהדיר)
* **לימודי ניסן**, על מסכת ביצה

## לקריאה נוספת
* **הגאון ר' ניסן ליפא אלפערט: קוים לדמותו**, נדפס בראש ספר קובץ הראב"ד על בבא מציעא חלק א' עם ביאורו **לימודי ניסן**, ירושלים תשמ"ח

## קישורים חיצוניים
* 
* הרב הגאון רבי ניסן ליפא אלפרט זצ"ל 1928–1986 באתר ישיבה יוניברסיטי 
* שיעורים מוקלטים שלו בערוץ התורני "yutorah" של הישיבה
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
לאונידס השני

**לאונידס השני** (ביוונית: **Λεωνίδας B**; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית, נודע כמתנגד נמרץ לרפורמות שניסה ליישם אגיס הרביעי.

## ביוגרפיה
לאונידס היה בנו של קלאונימוס, בנו של קלאומנס השני. קלאונימוס הפסיד את הכתר הספרטני לטובת אחיינו אראוס הראשון, שהוריש את הכתר לבנו אקרוטאטוס השני. לפיכך לאונידס חי בגלות בחצרו של סלאוקוס הראשון, ונישא לאישה ממוצא פרסי. אולם כאשר אקרוטאטוס מת והותיר אחריו ילד רך בשנים בשם אראוס השני, הוזמן לאונידס לשמש כעוצר. אראוס מת בגיל שבע ולפיכך לאונידס הפך למלך.

לאונידס התנגד לרפורמות שניסה לבצע עמיתו למלוכה אגיס הרביעי, אולם האפורוס ליסנדרוס שתמך ברפורמות של אגיס, העלה מתהום הנשייה חוק ישן האוסר על אדם מבית המלוכה הספרטני להינשא לאישה שאינה ספרטנית. ליסנדרוס טען שללאונידס ואשתו הפרסייה היו שני ילדים, הוא אף העלה מנהג לפיו אם פעם בתשע שנים נראה כוכב נופל בשמיים אזי זה סימן לכך שהמלך חטא ויש לגרשו. ליסנדרוס טען שראה כוכב נופל, ואף גייס את חתנו של לאונידס קלאומברוטוס השני כדי שיעיד נגדו.

לאונידס גורש לטגאה מרחק יום אחד מספרטה, בתו חילוניס שהייתה נשואה לקלאומברוטוס התלוותה אליו בנאמנות. אולם כאשר תמה שנת הכהונה של ליסנדרוס כאפורוס, האפורים החדשים האשימו את ליסנדרוס בבוגדנות והחזירו את לאונידס. אולם בתככיו הצליח ליסנדרוס לפטר את האפורים בטענה של אי חוקיות. לאונידס חזר לטגאה, אולם כאשר יצא אגיס למסע מלחמה נגד האיטולים, תומכי לאונידס החזירו אותו במהירות מטגאה, ובעזרת שכירי חרב הוא השתלט על העיר וביטל את כל הרפורמות של אגיס. הוא רצה להוציא להורג את קלאומברוטוס, אולם חילוניס התחננה לפניו שלא יהרוג אותו. במקום זה הוא יצא לגלות כשחילוניס הנאמנה מתלווה אליו.

מלבד חילוניס היו ללאונידס עוד שני בנים, שניהם היו למלכי ספרטה, קלאומנס השלישי, ואאוקלידס.

## לקריאה נוספת
* דוד גולן, **תולדות העולם ההלניסטי**, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
* אלכסנדר פוקס, **מדינה וחברה ביוון: מחקרים בתולדות יוון הקלאסית וההלניסטית**. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ו 1976.

* Paul Cartledge and Antony Spawforth, **Hellenistic and Roman Sparta**, Routledge, second ed, 2002.
* F. W. Walbank, E. A. Astin, M. W. Frederiksen, R. M. Ogilvie (ed), **The Cambridge Ancient history**, vol 7, Cambridge university press, 1984.
* F. W. Walbank, **A Historical Commentary on Polybius**, 3 vols (1957, 1967, 1979).
* F. W. Walbank, **The Hellenistic World**, Harvard University Press, 1981.
* Peter Green. Alexander to Actium: The Historical Evolution of the Hellenistic Age. Los Angeles, ,California: University of California Press 1990
* Plutarch. *Lives*. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu
* Pausanias. *Description of Greece*. Translated by Jones, W. H. S. and Omerod, H. A. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1918. Digitized copy in: Theoi.
* Smith, William "Dictionary of Greek and Roman Antiquities edited",Little, Brown Co, 1870
* Sarah B. Pomeroy, Spartan Women, Oxford University Press, 2002


## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:מלכי ספרטה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
Shaqtin' a Fool

[שמאל|ממוזער|250px|[שאקיל אוניל, המנחה את הפינה]]
**Shaqtin' a Fool** היא פינה שבועית המשודרת בתוכנית Inside the NBA ברשת TNT. הפינה שודרה לראשונה בעונת 12–2011 כששחקן העבר שאקיל אוניל הצטרף לפאנל התוכנית והיא הוכנה בידי מייק גולדפרב. שם הפינה הוא משחק מילים על שמו של שאקיל והביטוי באנגלית "To Act a Fool", לנהוג כשוטה. הפינה מציגה פספוסים ואירועים מצחיקים וביזאריים שקרו במהלך משחקי ליגת ה-NBA בשבוע החולף. אוניל מגיש את הפינה ושאר חברי הפאנל (בדרך כלל קני סמית', צ'ארלס בארקלי וארני ג'ונסון) מספקים תגובות.

הפינה לרוב כוללת שחקני NBA אך למעשה היא לא מוגבלת וכוללת לעיתים גם מאמנים, שופטים, אוהדים, קמעות וכו'. תוכנית רגילה מכילה 5 קטעים כשבכל קטע מהלך מבדר או אוסף של מהלכים. בסוף כל עונה מצולם פרק סיכום עונה בו מוצגים "מהלכי העונה", ומוכרז "שחקן העונה" (Shaqtin' MVP).

[שמאל|ממוזער|250px|[ג'בייל מגי, זכה ב"פרס" מפעל חיים ופעמיים Shaqtin' MVP]]
מלבד פרקי הסיום, מפעם לפעם משודרים פרקים מיוחדים: פרק "אולסטאר", שמשודר מאז 2013, ומתייחס לאירועים ופספוסים שהתרחשו במהלך אירועי האולסטאר; פרק אמצע העונה, המשודר החל מעונת 2013/14, "The Shaqtin's" (כפארודיה על פרס האוסקר) ובו מחולקים פרסי אמצע העונה. ב-11 בדצמבר 2014 שודר פרק שהורכב מפספוסים ישנים, משנות השמונים, התשעים וכן משנות האלפיים. בנוסף הפרק כלל פספוסים של אוניל עצמו. בכל קטגוריה שודרו חמישה קטעים (20 בסך הכל).

פרס "מצטיין העונה" (Shaqtin' MVP) מוענק כל עונה בפרק הסיכום שנערך לאחר הפלייאוף. בשנתיים הראשונות הצופים נדרשו להצביע למהלך שהכי אהבו, השחקן שביצע את המהלך שזכה למספר הקולות הרב ביותר זכה בפרס. החל מעונת 2013/14 הזוכה הוא השחקן עם הכי הרבה הופעות בפינה במהלך העונה, במקרה של שוויון תערך הצבעה בין הצופים והשחקן שיקבל יותר הצבעות יזכה בפרס.

לאורך התוכניות הרבו להתמקד בסנטר ג'בייל מגי ולהציגו בצורה נלעגת. מגי אף זכה ב"פרס" מפעל חיים ובסיכומי שתי עונות הוכתר כ"שאקטין MVP".

בעונת 2015/16 התמקדה התוכנית בשחקן ג'יימס הארדן כאשר שמה ללעג את חוסר התפקוד שלו בהגנה.

## ראו גם
*שאקיל אוניל
*NBA TV
*Inside the NBA
*פרס פטל הזהב
*פספוסים

## קישורים חיצוניים
* 
* פינת Shaqtin' a Fool באתר NBA.com

קטגוריה:NBA
קטגוריה:שאקיל אוניל
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2011
אורה (זן קלמנטינות)

**אוֹרה** הוא זן קלמנטינות ישראלי שנוצר במכלוא הזנים טמפל וקינו על ידי הצוות בראשות דוקטור עליזה ורדי. מאורה פותחו בהמשך הזנים אור ואודם. מהזן אור פותח בהמשך הזן אורי. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אורה הוא למעשה זן של מנדרינה ומשווק בחו"ל ככזה.

אורה בורר כזן ב-1978 ונרשם כפטנט ב-1984. מועד הבשלת הפרי בזן זה הוא בחודשים ינואר-פברואר. הזן מתאפיין בפרי עגול בעל קליפה חלקה בצבע צהוב-כתום המתקלפת בקלות. בפרי יש כעשרה זרעונים ורמת החמצון בפרי יורדת לאחר הקטיף, דבר הפוגם בטעמו. הפרי משתמר על העץ זמן רב יחסית.

## הערות שוליים

קטגוריה:הדרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
אור (זן קלמנטינות)

**אוֹר** הוא זן קלמנטינות ישראלי שנוצר במכון וולקני בידי הצוות בראשות דוקטור עליזה ורדי על ידי יצירת מוטציה מכוונת מהזן אורה. מהזן אור פותח הזן אורי. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אור הוא למעשה זן של מנדרינה ומשווק בחו"ל ככזה.

פרי הקלמנטינה מזן אור הוא בעל קליפה צהובה, המתקלפת בקלות. מספר הזרעים מועט וטעם הפרי מתוק עם איזון מתאים בין החומציות והמתיקות. לתנובת הזן יש נטייה לסירוגיות. הזן אור נקטף מאוחר יחסית, לכן הוא מגיע לשוקי אירופה בתקופת שיא הביקוש, בחודשים ינואר - אפריל, אחרי שהסתיים שיווק הפרי המיובא מספרד וממרוקו והחקלאי הישראלי מקבל תמורה גבוהה. עבור יצוא לאירופה של הזן אור, ב-2010, קיבלו המגדלים רווח של 7,484 שקלים לדונם לעומת 1,000 שקלים לדונם עבור אשכוליות אדומות והפסד של 100 שקל לדונם עבור תפוזי שמוטי. נתונים אלה עומדים ביסוד הנטיעות המרובות של קלמנטינות מזן אור במקום הדרים פחות משתלמים.

לפי נתוני ענף ההדרים במועצת הצמחים, בשנת 2012 הופנו ליצוא 45,000 טונות קלמנטינות מזן אור, לשוקי אירופה, כולל רוסיה, אך גם 300 טונות ליפן. זן קלמנטינות מרוקאי חדש, אפורר, התחיל להתחרות באירופה בקלמנטינות מזן אור ועלול לנגוס בחלק מהשוק ולהוריד את המחירים.

ב-2014 היצוא של הזן אור היווה 35% מיצוא ההדרים מישראל, 53,000 טונות. משלוחי קלמנטינות מזן אור, שהגיעו לנמלי מרסיי וג'נובה עוכבו שם בטענה להימצאות מזיקים בפרי. המגדלים בישראל חוששים שמדובר בפעולת תגמול על דחיית משלוחי תפוחי עץ מאותן ארצות בטענה להימצאות מזיקים בפרי.

## קישורים חיצוניים
* קטלוג זני הדרים בישראל - עמוד 55
* פותחים שנה במועצת הצמחים (ותודה לקלמנטינת האור)
* 
* קלמנטינות 'אור' ו'אורי' שוברות שיאי יצוא
*הסינים גנבו לנו את האור, שמעון וילנאי, באתר כנס מדיה

## הערות שוליים

קטגוריה:הדרים
קטגוריה:ישראל: המצאות