open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליגת האומות 2026/2027

**ליגת האומות 2026/2027** תהיה העונה החמישית של ליגת האומות, תחרות כדורגל לנבחרות לאומיות המאורגנת על ידי אופ"א.

הנבחרות מדורגות לפי הדירוג הכללי של ליגת האומות 2024/25.

## ליגה א'
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון והשני בכל בית יעפילו לשלב רבע הגמר של ליגת האומות, הנבחרות שיסיימו במקום האחרון בבית ירדו לליגה ב'. והנבחרות שיסיימו במקום השלישי יתמודדו בפלייאוף מול הנבחרות שיסיימו במקום השני בביתן בליגה ב' על מקום בליגה א' בליגת האומות 2028/2029.

### הבתים
#### בית א1

#### בית א2

#### בית א3

#### בית א4

### גמר ליגת האומות

#### רבע גמר

## ליגה ב'
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה א'. הנבחרות שיסיימו במקום השני בביתן יתמודדו בפלייאוף מול הנבחרות שיסיימו במקום השלישי בביתן בליגה א' על מקום בליגה א' בליגת האומות 2028/2029. הנבחרות שיסיימו במקום הרביעי ירדו לליגה ג', והנבחרות שיסיימו במקום השלישי יתמודדו בפלייאוף מול הנבחרות שיסיימו במקום השני בביתן בליגה ג' על מקום בליגה ב' בליגת האומות 2028/2029.

### הבתים
#### בית ב1

#### בית ב2

#### בית ב3

#### בית ב4

## ליגה ג'
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ב'. הנבחרות שיסיימו במקום השני בביתן יתמודדו בפלייאוף מול הנבחרות שיסיימו במקום השלישי בביתן בליגה ב' על מקום בליגה ב' בליגת האומות 2028/2029. שתי הנבחרות שיסיימו במקום הרביעי בתוצאות הגרועות ביותר, יתמודדו בפלייאוף, מול שתי הנבחרות שיסיימו במקום השני בביתן בליגה ד' ושתי הנבחרות המפסידות ישחקו בליגה ד' בליגת האומות 2028/2029.

### הבתים
#### בית ג1

#### בית ג2

#### בית ג3

#### בית ג4

### דירוג הקבוצות במקום הרביעי

## ליגה ד'
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ג'. הנבחרות שיסיימו במקום השני יתמודדו בפלייאוף מול שתי הנבחרות בעלות התוצאות הגרועות ביותר שסיימו במקום הרביעי בביתן בליגה ג' על מקום בליגה ג' בעונת 2026/2027.

### הבתים
#### בית ד1

#### בית ד2

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2026
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2027
עידן גיל

**עידן גיל** (נולד ב-19 באוגוסט 1978) הוא שחקן, ותסריטאי ישראלי.

## ביוגרפיה
עידן גיל נולד וגדל במזכרת בתיה, הבכור מבין ארבעה אחים. אמו עוסקת בהוראת השפה הערבית. את הכשרתו בתחום המשחק רכש אצל הבמאי והמורה יורם לוינשטיין. במסגרת עבודתו בעבר במערך ההדרכה של פארק מיני ישראל, גילם דמויות מפתח מן ההיסטוריה היהודית והישראלית, ובהן בנימין זאב הרצל, דוד בן-גוריון ואברהם אבינו.

בחנוכה 2013 השתתף במחזמר "בגדי המלך החדשים" שהועלה על ידי תיאטרון "נדנדה".

החל מ-2022 הפך לכותב של מופעי הסטנדאפ של הקומיקאי שלומי קוריאט. 

מתגורר בהוד השרון, נשוי ואבא לשני ילדים.

## פילמוגרפיה
### כשחקן

### כתסריטאי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קשתנו על שכמנו

"**קשתנו על שכמנו**" (ידוע גם בשם "**היום ל"ג בעומר**" על פי מילות הפזמון בשיר) הוא שיר לכבוד ל"ג בעומר, שכתב לוין קיפניס והלחין דוד מערבי. השיר נכתב בשנת תרפ"א (1920–1921), ופורסם בספר "מחרוזת - זמירות ומשחקים לילדים", פרנקפורט, בשנת 1923.

#### ביצועים
* אפרים די זהב (שנות ה-50)
* מרים אביגל (שנות ה-50)
* יפה ירקוני (1957)
* מקהלת קול ישראל (1961)
* הדסה סיגלוב ומקהלה (1964)
* יפה ירקוני והמקהלה הלבנה (1965)
* דליה עמיהוד (1965)
* מוטי פליישר (1974)
* מקהלת הילדים של כפר הנוער "הדסים" (1976)
* עוזי מאירי ודורית פן (1977)
* יוריק בן דוד (1978)
* הרצליה רז (1991)
* נתן דטנר ומקהלת ילדים (1993)
* ילדי סטודיו בימות (2006)
* נגה אשד (2008)
* גולי והגיטרה ששרה (2013)
* רינת גבאי (2017)

## קישורים חיצוניים
* "קשתנו על שכמנו", באתר הספרייה הלאומית
*"קשתנו על שכמנו", באתר זמרשת
*

#### ביצועים
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי מרים אביגל
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירי הדסה סיגלוב
קטגוריה:שירי דליה עמיהוד
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דוד מערבי
קטגוריה:שירי ל"ג בעומר
קתרין שלייה

**קתרין שלייה** (בצרפתית: **Catherine Chalier**; נולדה ב־2 באוקטובר 1947) היא פילוסופית ומתרגמת צרפתייה. עוסקת בקשרים בין הפילוסופיה לבין מקורות המחשבה היהודית, ובעיקר בהגותו של עמנואל לוינס. עבודותיה עוסקות גם בהגותם של פרנץ רוזנצווייג וברוך שפינוזה. נחשבת לאחת מהחוקרות הבולטות של הפילוסופיה היהודית בצרפת בת זמננו. היא קיבלה דרגת פרופסור ב-L'université Paris-Nanterre.

## ביוגרפיה
שלייה נולדה למשפחה קתולית בצרפת ובהמשך התגיירה. בשנות לימודיה בתיכון הייתה תלמידתה של הפילוסופית אליזבת דה פונטנה. בשנת 1981 קיבלה תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת פריז, תחת הנחייתו של פרנסיס קפלן. עבודת הדוקטורט שלה נשאה את הכותרת: Essai sur l’existence religieuse : judaïsme et altérité ("מסה על הקיום הדתי: יהדות ואחרוּת").
בהמשך כיהנה כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס, שם קיבלה את התואר פרופסור אמריטה. בין תלמידיה נמנה החוקר כריסטוף שפר, שאת עבודת הדוקטורט שלו הנחתה.

## תחומי מחקר
שלייה מתמקדת בקשר שבין הפילוסופיה המערבית לבין מקורות יהודיים כגון התנ"ך, המדרש, הקבלה והחסידות. היא מרבה לעסוק בשאלות מוסריות, קיומיות ורוחניות מתוך פרשנות פילוסופית למקורות אלו. כתיבתה שואבת השראה מהוגים יהודיים מודרניים, ובראשם עמנואל לוינס, שאת כתביו חקרה וערכה. יחד עם רודולף קאלין ערכה שני כרכים במהדורה הביקורתית של כתביו במסגרת IMEC (המכון לזיכרון מהדורות עכשוויות).

היא כתבה גם על פרנץ רוזנצווייג, שפינוזה ודמויות מרכזיות מהעולם החסידי, כמו ר' צדוק הכהן מלובלין ורבי נחמן מברסלב, תוך הדגשת ההיבטים הרוחניים והאתיים שבהגותו של כל אחד מהם.

## ספרים נבחרים
Traité des larmes : fragilité de Dieu, fragilité de l’âme ("מסכת הדמעות: שבריריותו של אלוהים, שבריריותה של הנשמה")

Comme une clarté furtive, naître, mourir (Bayard, 2021)

R. Tsaddoq haCohen de Lublin, La clarté hassidique (Arfuyen, 2022)

Il nous créa à Son image. Un commentaire de la Genèse (Bayard, 2023)

Transmettre de génération en génération, מהדורה מורחבת (Salvator, 2023)

R. Nahman de Bratzlav, la nostalgie hassidique (Arfuyen, צפוי לצאת ב־2024)

* *[https://editionsarfuyen.com/2019/01/31/rabbi-chmuel-bornstein-1856-1926-lespoir-hassidique/ Rabbi Chmuel Bornstein (1856-1926) L'espoir hassidique]*, Arfuyen, coll. « Les carnets spirituels », 07 février 2019, 120 p. 

## תרומתה
שלייה תרמה רבות להפצת ההגות היהודית בצרפת, ולהעמקת הדיאלוג בין מקורות יהודיים לבין הפילוסופיה המערבית. היא נחשבת לדמות מרכזית בהנגשת עולמות התאולוגיה היהודית, החסידות והפרשנות המקראית בשפה פילוסופית עכשווית.

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1947
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודיות צרפתיות
קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:פילוסופיות יהודיות
ימי זכרון

**ימי זכרון** הוא שם של סדרת ספרים בסגנון אנציקלופדי העוסקת בציון ימי הילולא של צדיקי החסידות מאת הרב אהרן שפירא.

## תוכן הסדרה
הסדרה כוללת 12 כרכים על סדר חודשי השנה, כרך על כל חודש. הספרים עוסקים בתולדותיהם של צדיקי החסידות, סדר יחוסם, אמרותיהם ומנהגיהם לפי סדר ימי ההילולא שלהם. הסדרה מקיפה את ימי הסתלקותם מן העולם של כאלף ומאתיים מגדולי החסידות, מהבעל שם טוב ועד צדיקי זמננו. תאריך הפטירה הוא הגורם המזמן וסביבו מרוכז בסדרה מידע היסטורי על תולדות כל צדיק וצדיק, משפחתו וצאצאיו, קהילתו, מנהגיו, סיפורים אודותיו ולקט קצר מתורתו. בפתח הכרך הראשון מופיעה הקדמת המחבר בחשיבותם של סיפורי חסידים.

הסדרה קיבלה הסכמות מהאדמו"ר רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מנארול, האדמו"ר רבי יצחק פרידמן מבוהוש-שפיקוב (מבית רוז'ין), האדמו"ר רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מזוטשקא, האדמו"ר רבי אברהם איגר מלובלין, הרב ישראל אריה זלמנוביץ - רב מחנה ברגן בלזן ורבה של קריית צאנז בנתניה, כמו-כן קיבל מכתב ברכה לספר מהרבי מליובאוויטש.

התוכן נלקט מתוך עשרות ספרים ומקורות שונים, עבודת הכתיבה נמשכה למעלה מ10 שנים. 

האדמו"ר רבי יצחק פרידמן מבוהוש-שפיקוב (מבית רוז'ין) החזיק את הספרים על שלחנו בקביעות.

## כרכי הסדרה והוצאה לאור
* חודש ניסן, בני ברק, ה'תשמ"ט
* חודש תשרי, בני ברק, ה'תש"נ
* חודש תמוז, בני ברק, ה'תש"נ
* חודש מנחם אב, ה'תשנ"ב
* חודש חשון, תשנ"ב
* חודש אלול, בני ברק, ה'תשנ"ו
* חודש שבט, תשנ"ט, מכון כתר שם טוב, בני ברק
* **על צדיקי בית רוז'ין**, ה'תש"ס, מכון מים חיים, בני ברק
* חודש סיון, ה'תשס"א, מכון מים חיים, בני ברק
* חודש אדר, ה'תשס"ב, מכון מים חיים, בני ברק
* חודש טבת, תשס"ד, מכון מים חיים, בני ברק
* חודש כסלו
* **על צדיקי בית נדבורנא**

## קישורים חיצוניים
* ימי זכרון באתר הספרייה הלאומית של ישראל
* **ספרי הסדרה לקריאה מקוונת:** , , , , , , , , , , 
* כל יום והזיכרון שלו, במדור **חיים יהודיים** בגיליון שיחת השבוע, גיליון 888.

## הערות שוליים

קטגוריה:ספרי חסידות
נשים בגינה

**נשים בגינה** (בצרפתית: **Femmes au jardin**) הוא ציור שמן מאת קלוד מונה. מונה התחיל לצייר את היצירה הגדולה באוויר הפתוח בשנת 1866, ולאחר מכן השלים את הציור בסטודיו שלו. מאז שנת 1986, מהווה הציור חלק מאוסף מוזיאון ד'אורסה בפריז.

## תיאור היצירה
קלוד מונה צייר את "נשים בגינה" בתחילת הקריירה שלו, בתקופה שבה עדיין חיפש סגנון אישי ונושאים מובהקים ליצירתו. בשלב זה הוא ניסוי בציור דמויות גדולות בתוך נוף, לדוגמה ביצירה הבלתי גמורה *Le Déjeuner sur l'herbe* ("ארוחת הצהריים על הדשא").

במקרה של *נשים בגינה*, בחר מונה שלא להתחיל ברישומים מקדימים כפי שנהג קודם לכן, אלא לצייר ישירות על הבד באוויר הפתוח (en plein air). בשל ממדיו הגדולים של הציור, נאלץ לחפור תעלה באדמה כדי שהקנבס יוכל להשתלב בה, וכך שמר על נקודת מבט אחידה גם בציור החלקים העליונים.

חברתו של מונה, קמיל דונציו (Camille Doncieux), שימשה כמודל לכל הדמויות הנשיות בציור, אם כי פניהן צוירו בצורה מטושטשת ואינן נחשבות לפורטרטים ממשיים. את ההשראה לשמלות המרהיבות לבשו הנשים שאב מונה מאיורים במגזינים של אופנה בני התקופה.

## ביקורת
מונה הציע את הציור "נשים בגינה" לתצוגה בסלון הפריזאי של שנת 1867. למרות שבעבר התקבלו עבודותיו על ידי ועדת הסלון הפריזאי, הפעם נדחתה היצירה. בתקופה זו, ציורים בעלי ממדים גדולים נחשבו מתאימים בעיקר לנושאים היסטוריים או דתיים, ולכן היצירה של מונה, שנראתה כחסרת נושא "רציני", זכתה למעט הערכה בלבד.

בנוסף, משיחות המכחול הברורות — שהפכו בהמשך לאחת מהחתימות הסגנוניות של מונה — נחשבו אז לחיסרון המעיד על חוסר מיומנות. אחד מחברי חבר השופטים אף הצהיר:

"יותר מדי צעירים רוצים להמשיך בדרך הנוראה הזו. הגיע הזמן להגן עליהם ולהציל את האמנות."

גם בשנים שלאחר מכן המשיך הציור "נשים בגינה" לעורר תגובות מעורבות. מעריצים, כמו הסופר אמיל זולא, שיבחו את האופן שבו מונה הצליח ללכוד את משחקי אור השמש והצללים על השמלות ובגינה. מאידך, מבקרים אחרים טענו כי הדמויות אינן משתלבות היטב בנוף.

כריסטוף היינריך, למשל, כתב על הדמות הימנית בציור כי היא "מרחפת מעל הקרקע כאילו יש עגלה נסתרת מתחת לשמלתה".

למרות הביקורת, לציור "נשים בגינה" שמור מקום מרכזי ביצירתו של מונה, שכן בו הופיעה לראשונה באופן ברור משיכתו המרכזית: תיאור אור, ובפרט אור שמש, באמנות הציור.

## גלריה

קובץ:Dejeuner_Monet_Pushkin_Museum.jpg|קישור=Bestand:Dejeuner_Monet_Pushkin_Museum.jpg|טקסט=schets voor Le déjeuner sur l'herbe (1865)| סקיצה עבור ארוחת צהריים על הדשא*.* (1865)
קובץ:A Sunday on La Grande Jatte, Georges Seurat, 1884.jpg|יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט, ז'ורז' סרה


## השוואות ליצירות אחרות
יש המשווים את "נשים בגינה" של קלוד מונה ל"יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט" של ז'ורז' סרה, כשתי יצירות העוסקות בבילוי בורגני בטבע, אך מציגות גישות אמנותיות מנוגדות. מונה מצייר סצנה חופשית ותזזיתית, המדגישה את הרגע החולף דרך אור, צל ומשיחות מכחול חיות. לעומתו, סרה יוצר קומפוזיציה נוקשה ומדויקת, בה הדמויות עומדות דוממות כמעט כפסלים, תוך שימוש בטכניקת הפואנטיליזם המעניקה לציור אופי שיטתי ומחושב. בעוד מונה שואף לתפוס את התחושה והרגע, סרה מייצר ייצוג קר ומרוחק של אותה מציאות חברתית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קלוד מונה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:עצים בציורים
קטגוריה:ציורים של גנים
קטגוריה:ציורי פרחים
המהומות בלוס אנג'לס (2025)

**המהומות בלוס אנג'לס** הן מהומות שהחלו ב-6 ביוני 2025 בלוס אנג'לס, על רקע מדיניות ממשל טראמפ בתגובה להגירה הבלתי חוקית לארצות הברית.

## רקע
בנובמבר 2024, בעקבות ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2024, הכריזה מועצת העיר לוס אנג'לס על העיר כעיר מקלט למהגרים בלתי חוקיים. מדיניות ההגירה של טראמפ עוררה דאגה בקרב אוכלוסיית המהגרים של קליפורניה. גורמים רשמיים בממשל טראמפ הזהירו כי ערי מקלט יהיו מטרה למאמצי דיכוי הגירה. במהלך קמפיין הנשיאות שלו בשנת 2024, טראמפ גם אמר כי ישתמש בצבא כדי לסיים את המחאות ללא הסכמתם של מושלי המדינות, פעולות שעוזריו מנעו ממנו לעשות במהלך כהונתו הראשונה.

במאי 2025, ממשל טראמפ החל ליישם אסטרטגיית גירוש שכללה התמקדות במקומות עבודה.

## המהומות
ב-6 ביוני, רשויות ההגירה והמכס (ICE) פשטו על מספר מוקדים בעיר כדי לעצור אנשים שלכאורה היו מעורבים בהגירה בלתי חוקית לארצות הברית ובהפרות חוק אחרות. בתגובה פרצו מחאות שבהן השתתפו אלפי אנשים, וחלק מהמחאות הפכו לאלימות לאחר שהמפגינים התעמתו עם משטרת לוס אנג'לס ועם רשויות המכס.

ב-7 ביוני, התעמתו מפגינים וכוחות פדרליים בפרמאונט ובקומפטון במהלך הפשיטות. הנשיא דונלד טראמפ הורה להזעיק למקום את המשמר הלאומי של קליפורניה ופרס 300 אנשי משמר בעיר. יומיים לאחר מכן הפנטגון הפעיל 700 חיילים נוספים מחיל הנחתים. עשרות מפגינים נעצרו ומספר רב של אנשי אכיפת חוק ומפגינים נפצעו.

## קישורים חיצוניים

## ראו גם
* מהומות לוס אנג'לס (1992)

## הערות שוליים

קטגוריה:2025 בארצות הברית
קטגוריה:לוס אנג'לס: היסטוריה
קטגוריה:הגירה לארצות הברית
קטגוריה:מהומות בארצות הברית
קטגוריה:מחאות ב-2025
מוחמד חסן אחונד

מולא **מוחמד חסן אחונד** (בערבית: **محمد حسن آخوند**, נולד בין השנים 1945–1958) הוא פוליטיקאי אפגני וממנהיגי הטליבאן, המכהן מאז 7 בספטמבר 2021 כראש ממשלת אפגניסטן בפועל במסגרת שלטון הטאליבאן, שאינו מוכר רשמית על ידי הקהילה הבין-לאומית.

אחונד הוא אחד מחברי המייסדים של תנועת הטאליבאן ונמנה עם הנהגתה הבכירה. בתקופת האמירות האסלאמית של אפגניסטן כיהן כסגן שר החוץ של אפגניסטן.

## ראשית חיים והשכלה
אחונד נולד בדרום אפגניסטן. לפי נתוני מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, הוא נולד בפשמול, אשר בעת לידתו השתייכה למחוז פנז'וויי שנמצאת בתחום מחוז זהרי שבמחוז קנדהאר בממלכת אפגניסטן. האו"ם מעריך את שנת לידתו בין 1945–1950 או בין 1955–1958.

אחונד למד במספר מדרסות באפגניסטן. בניגוד לחלק גדול ממנהיגי הטאליבאן, הוא לא השתתף במלחמת אפגניסטן (ברית המועצות).

## קריירה פוליטית
אחונד הוא אחד מהחברים הוותיקים ביותר בתנועת הטליבאן, והיה מקורב מאוד למולא מוחמד עומאר, המייסד והמנהיג הראשון של התנועה. במהלך שלטון הטליבאן הראשון באפגניסטן (1996–2001), שימש אחונד כסגן ראש ממשלת אפגניסטן, ובין השנים 1998 ל-27 באוקטובר 1999 כיהן גם כשר החוץ של אפגניסטן. כמו בכירים אחרים בטליבאן, הוא נתון לסנקציות של האו"ם בשל מתן מקלט לארגוני טרור.

במהלך תקופת המרד של הטליבאן (2001–2021), היה אחונד חבר לסירוגין במועצת הקואטה. בשנת 2013 עמד בראש ועדות הטליבאן ושימש כראש ועדת הגיוס של התנועה.

עם חזרת הטליבאן לשלטון בשנת 2021, מונה אחונד לראש ממשלת המעבר של אפגניסטן. מינויו נחשב לפשרה בין פלגים מתונים וקיצוניים בתנועה. הוא נכנס לתפקידו ב-7 בספטמבר 2021.

## מידע נוסף
אחונד הוא מחברם של מספר כתבים בנושא אסלאם. על פי דיווח של BBC, אחונד נחשב לדמות בעלת השפעה דתית יותר מאשר צבאית בתנועת הטליבאן. אנליסט ממכון השלום של ארצות הברית ציין כי אחונד נוטה להיות דמות פוליטית יותר מאשר דמות צבאית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרים אפגנים
קטגוריה:פשטונים
קטגוריה:ראשי ממשלת אפגניסטן
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:אפגנים שנולדו במאה ה-20
קווסט (סדרת טלוויזיה)

**קווסט** היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים ולנוער. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-8 ביוני 2025. הסדרה משודרת ב-HOT. הסדרה נוצרה על ידי עידו דרור ודוד דהן.

## עלילה
הסדרה עוסקת בתחרות גיימינג המתרחשת על אי בודד (אי גרין).

## צוות השחקנים והדמויות
### דמויות ראשיות
* **אבשלום "אבשה" דנינו** (עידו אליאלי) – נער שמגיע לאי הבודד כדי לנסות להציל את אבא שלו.
* **גאיה אמיר** (סוול אריאל אור) – עובדת באי.
* **אדם חיות** (אמיר טסלר) – נער. גיימר. מתחרה בתחרות באי ובן זוגה של נגה.
* **רייבן** (שירן יצחק) – נערה, גיימרית. מתחרה בתחרות באי הבודד ובת זוג של גורי.
* **מאי** (שיר זוארץ) – הפרזנטורית של המשחק .
* **גורי** (פיליפ שאולוב) – אחיו התאום של לירז. גיימר. משתתף בתחרות. בן זוג של רייבן
* **לירז "ליר"** (פיליפ שאולוב) – אחיו התאום של גורי. מלווה את אחיו באי ובן הזוג של צליל.
* **נגה שפרמן** (נעה ריינהולד) – עיתונאית באי. בת זוג של אדם.
* **צליל** (דניאל גימפל) – מנהלת הרשתות של מאי ובת הזוג של לירז.

### דמויות משניות
* **דגנית** (עדן גולן) – עיתונאית גיימינג. כל העלילה מתרחשת במהלך שיחה בינה לבין רפאל.
* **ליזה אופנהיימר** (לירז צ'רכי) – מנכ"לית מיינדסט יחד עם בעלה המנוח. מתגלה כאנטיגוניסטית הראשית שחטפה את יפתח ובהמשך גם את הוריה של גאיה. מסתירה משלטונות ניו זילנד את המכרה על מנת שהקולטנים הטבעיים לא שייכים לממשלה שלהם. לקראת סוף העונה מתגלה שהיא עבדה גם על רפאל, על המתחרים ועל צליל ומאי. בסוף העונה נעצרת על ידי שלטונות ניו זילנד.
* **יפתח דנינו** (יפתח קליין) – אביו של אבשה, נעדר. בהמשך התגלה שליזה החביאה אותו כל השנים האלה ומשתמשת בו לטכנולוגיה של האי.
* **רפאל** (נוה צור) – יוצר המשחק, מוחצן וחסר מודעות.
* **דוד** (אורי פפר) – אביה של גאיה. נחטף בהמשך על ידי ליזה.
* **יוני** (דין מירושניקוב) – הקב"ט של האי. התגלה כאחד הרעים. נעצר בסוף העונה.
* **נועם** (גיל וייס) – עובד עם דוד והרעים. התגלה בתור הטייס שהטיס את אימה של גאיה, ונתן לגאיה מתנות בשמה כדי שלא תחשוד. בהמשך, התגלה שהוא מהטובים. 
* **ליטל** (סנדי בר) – אמא של גאיה, גננית באי.
* **בנג'י** (משה אבוטבול) – העורך של נגה באתר הנוער "גילדה".
* **אגם נהרי** (רומי קרן) – האויבת של מאי.

## סקירת הסדרה

## פיתוח
### ליהוק
ביולי 2024 פורסם שהזמרת עדן גולן תשתתף בסדרה בתפקיד דגנית, עיתונאית גיימינג, זהו תפקיד המשחק הראשון של גולן. באוגוסט של אותה השנה פורסם שהשחקנית סנדי בר תשתתף גם היא בסדרה. ביוני 2025 פורסם שהגיימר והיוטיובר דה כהן יצטרף לעונתה השנייה של הסדרה.

### מחלוקות
ב-6 ביוני 2025 פורסם שלאחר שהשחקניות סנדי בר ולירז צ'רכי לא הגיעו לפרימיירת הסדרה, בהפקה הוחלט להסיר את דמויותיהן מהעונה השנייה של הסדרה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2025
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בעברית
דרך החומוס

**דרך החומוס** (באנגלית: *On the Hummus Route*) הוא ספר בישול, עיון ואמנות שיצא לאור ב-2019 וזכה בשני פרסים. הספר עוסק בתרבות החומוס והאוכל המזרח-תיכוני, ומציג מסע קולינרי ותרבותי בין בירות החומוס של המזרח התיכון.

## כותבי הספר
הספר נכתב על ידי שלושה יוצרים עיקריים:
* **אריאל רוזנטל** ("הקוסם") - בעלים של מסעדת "הקוסם" בתל אביב, המתמחה בחומוס ופלאפל מאז שנת 2001
* **[[אורלי פלאי-ברונשטיין]]** - עורכת, כתבת וחוקרת בתחום הקולינריה
* **דן אלכסנדר** - מעצב ועורך ספרי אמנות

## תוכן הספר
דרך החומוס מתאר מסע גאוגרפי המתחיל בקהיר ומסתיים בדמשק, ועובר בדרך שש ערים נוספות: עזה, תל אביב־יפו, ירושלים, נצרת, עכו וביירות - "בירות החומוס של המזרח התיכון" על פי המחברים. הוא כולל יותר מ-70 מתכונים של שפים מובילים מהמזרח התיכון, לא רק של חומוס. בין המתכונים משולבים סיפורים, מאמרים ואנקדוטות החוצים זמנים ומקומות - ממצרים העתיקה והמיתולוגיה היוונית, דרך שיריו של ג'לאל א-דין רומי ועד כוחו של מזון העתיד.

הספר כתוב באנגלית ומכיל 408 עמודים בכריכה קשה עם שוליים בעיטור מוזהב. הוא כולל כ-200 צילומים של אוכל, אנשים ומקומות ברחבי הלבנט.

## משתתפים בספר
בספר השתתפו למעלה מ-30 אנשי רוח וחוקרים, יוצרים, שפים וכוכבי תרבות וגסטרונומיה מרחבי העולם, בהם קלאודיה רודן, סמי תמימי ונוף עת'מאנה.

## פרסים והכרה
דרך החומוס זכה להכרה בינלאומית נרחבת:
* זוכה פרס "ספר השנה" בגורמנד (Gourmand Award)
* זוכה בתואר "הספר הטוב ביותר בקטגוריית Culinary and Travel" של תחרות ICAP
* ב-2021 הוצג הספר בטקס לציון יום השלום הבין-לאומי באו"ם

## הוצאה ושיווק
דרך החומוס יצא בהוצאה עצמית של היוצרים, כהפקה בינלאומית שמרכזה בפריז, במחיר ראשוני של 248 שקלים. בראיון להארץ אמר עורך הספר דן אלכסנדר שהספר לא ייצא בעברית, כיוון שלדבריו עברית היא "שפת הכיבוש". הוא נמכר בחנויות ספרים פיזיות בתפוצה עולמית וגם בחנויות מקוונות כדוגמת אמזון.

## משמעות תרבותית
הספר מבקש לשקף את החשיבות התרבותית, ההיסטורית והפוליטית של החומוס במזרח התיכון, ומציג אותו כגורם מאחד בין עמי האזור.

המוטו של הספר, It's all about humanity (הכל עניין של אנושיות), מקדם את הגישה הרואה בחומוס כגשר תרבותי בין עמים ותרבויות שונות במזרח התיכון.

## הערות שוליים

קטגוריה:חומוס
קטגוריה:ספרי בישול
סצנת קברט

**סצנת קברט** היא יצירת שמן שנוצרה בשנת 1922 על ידי האמן הספרדי סלבדור דאלי. היצירה נחשבת לאחת מיצירותיו המוקדמות והבולטות, ומשקפת את המעבר הסגנוני שלו מהאימפרסיוניזם לעבר הקוביזם והאקספרסיוניזם. הציור מתאר זירה חברתית תוססת, תוך שימוש בצורה מקוטעת וצבעוניות מאופקת עם נגיעות אדום וירוק, המעניקות עומק רגשי ואווירה דרמטית ליצירה. הצורות הגאומטריות והדמויות המעוותות מתיישבות עם מאפיינים של הקוביזם, ואילו העיוותים המרחביים והאקספרסיביות משתייכים לאקספרסיוניזם.

## רקע והשראה
הציור נוצר בשלב שבו דאלי החל לבחון את השפעות הקוביזם על סגנונו, בהשראת פבלו פיקאסו. מדובר בניסיון ראשוני של דאלי לבטא קומפוזיציה קוביסטית, עוד לפני שהחל לפתח את סגנונו הסוריאליסטי המזוהה עמו בהמשך. דאלי שאב השראה רבה מפיקאסו, והביע ביצירה זו את השפעתו הישירה. בתקופה זו הוא סולק מבית הספר לאמנויות היפות בספרד, וחוויותיו באו לידי ביטוי חזותי בציור. ממדי היצירה הם 52 על 41 ס"מ (20 על 16 אינץ').

## תיאור היצירה
בציור נראות דמויות של גברים ונשים היושבים סביב שולחנות עגולים - רמז לכך שהמקום הוא מסעדה או מועדון קברט. גברים בלבוש מהודר, כולל מעילים וכובעים, יושבים לצד בקבוק יין ושתי כוסות. מאחורי הסצנה הראשית נראית דלת מטבח פתוחה, שדרכה נשמעות דמויות נשיות בתנועה – נשים "חייתיות" כהגדרת האמן, עם ידיים אדומות, שיער סורר וגוונים גסים, המעניקים עומק רגשי וגופני ליצירה.

## מאפיינים טכניים ושיוך
*סצנת קברט* צוירה בצבעי שמן על גבי קרטון, והיא חתומה בצדה הימני התחתון. היצירה מופיעה ברישומי קרן גאלה־סלבדור דאלי תחת הקוד הקטלוגי 143-efef. היא חלק מאוסף פרטי ואינה מוצגת לציבור באופן קבוע.

## הקשרים סגנוניים והשוואתיים
היצירה *סצנת קברט* ממוקמת מבחינה כרונולוגית וסגנונית בין שלביו האימפרסיוניסטיים המוקדמים של סלבדור דאלי לבין פיתוח גישתו הסוריאליסטית, שטרם הבשילה באותה עת. הציור משקף ניסיון ייחודי מצד דאלי לבצע ניסוי קוביסטי ראשון ביצירתו, ניסיון אשר מהווה חריגה מהסגנון האימפרסיוניסטי שבו פעל עד לאותה תקופה. הקשר הסגנוני הבולט ביותר בולט בהשפעתו הישירה של פבלו פיקאסו – אמן המזוהה עם תחילת הקוביזם – על אופייה של *סצנת קברט*. דאלי מצא בפיקאסו מקור השראה מרכזי לציור זה, והשפעה זו ניכרת באופן שבו נשברו הדמויות למרכיבים גאומטריים, ובהרכבת קומפוזיציה המאתגרת את התפיסה הריאליסטית והמרחבית המקובלת. יצירה זו מהווה, אפוא, נקודת מעבר סגנונית משמעותית עבור דאלי – בין עולמות ההשפעה של אימפרסיוניזם, קוביזם והעולם הסוריאליסטי העתידי של יצירתו.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציורים סוריאליסטים
קטגוריה:סלבדור דאלי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
מרכז טיפול לנפגעי תקיפה מינית

**מרכז טיפול לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית** הוא מרכז טיפול רב-תחומי שבו נפגעות ונפגעי תקיפה מינית יכולים לקבל מענה טיפולי ורגשי.

## בעולם
מרכזי טיפול לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית הוקמו לראשונה במדינות המערב בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, בעיקר על ידי נשים שהיו פעילות בגל השני של הפמיניזם, ונחשבו אז לקיצוניות, מפני שבאותה תקופה אונס נתפס כפשע שמבוצע על ידי סוטים בסמטאות חשוכות. לא היו אז חוקים נגד אונס בנישואים ומקרים דומים, והייתה קיימת נורמה של האשמת הקורבן. הפעילות הפמיניסטיות פתחו מיוזמתן מרכזי סיוע לקורבנות אונס, ובמהלך השנים זו הפכה לתפיסה הרווחת.

המרכז הראשון לטיפול בנפגעות ונפגעי תקיפה מינית נפתח בשנת 1972 בוושינגטון די. סי., והיו בו קווי טלפון לפניות במקרה חירום, שירותי סיוע משפטי ורפואי, תמיכה רגשית וייעוץ, ופעילות פמיניסטית אקטיביסטית להעלאת המודעות בנושאים הקשורים לאונס. המרכז בוושינגטון גם פרסם חוברת בשם "כיצד להקים מרכז סיוע לנפגעי תקיפה מינית" ובה מידע לפיו הוקמו מרכזי סיוע נוספים בארצות הברית.

בשנת 1973 נפתח בוונקובר מרכז הטיפול הראשון בקנדה , ובשנת 1986 נפתח במנצ'סטר מרכז הטיפול הראשון בממלכה המאוחדת . לאחר מכן הוקמו מרכזים דומים במרבית מדינות המערב.

## בישראל
מרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית תל אביב הוקם לראשונה בשנת 1978, ואחריו נפתחו מרכזי טיפול נוספים.

מרכזי טיפול לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית מופעלים בישראל על ידי משרד הרווחה והרשויות המקומיות. במרכז מוענק טיפול ייחודי לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית. רובם מופעלים על ידי איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל.

הטיפול נותן מענה לצרכים הנפשיים והסוציאליים של הנפגע או הנפגעת, בטווח הקצר והארוך, והוא כולל מענה לצרכים רפואיים, פסיכיאטריים ומשפטיים. בחלק מהמרכזים ניתנים סיוע תעסוקתי, הכשרה מקצועית, וכן סיוע בקבלת שירותים נוספים, לדוגמה: דירות מעבר לנשים הזקוקות למגורים בסביבה תומכת.

לעיתים ניתן טיפול דומה גם במחלקה לשירותים חברתיים ביישובים שונים בישראל.

כמו כן, במספר בתי חולים בישראל פועלים מרכזים מיוחדים שהוכשרו לטיפול רפואי בנפגעי ובנפגעות תקיפה מינית, ובהם יש חדר אקוטי, ערכת אונס, ואנשי צוות שהוכשרו לטיפול במקרים מסוג זה.

בין מרכזי הטיפול בישראל נמנים מרכז סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית חיפה והצפון, מרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית תל אביב ומרכז סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית ואלימות בנגב.

## הערות שוליים

קטגוריה:אלימות מינית
קטגוריה:ארגוני סיוע לנפגעי אלימות מינית בישראל
תסמונת האביר על הסוס הלבן

[שמאל|ממוזער|175px|[האביר על הסוס הלבן פוגש בנסיכה על הסוס השחור, 1436]]
בפסיכולוגיה פופולרית ובתחום העזרה העצמית, **תסמונת האביר על הסוס הלבן** (באנגלית: **The white knight syndrome**) מתארת דפוס התנהגות בו אדם, לרוב גבר, חש צורך עמוק "להציל" או "לתקן" במיוחד בני זוג רומנטיים, ממצוקות או בעיות בחייהם. המונח אינו רשמי אך שואב את שמו מהארכיטיפ הספרותי של "האביר על הסוס הלבן" שמגיע להציל עלמה במצוקה. "תסמונת האביר על הסוס הלבן" אינה אבחנה פסיכיאטרית רשמית, אלא מונח בשפה העממית, המתאר דפוס התנהגות במערכות יחסים, שלעיתים קרובות קשור לתלות שיתופית.

המונח נפוץ בתחום העזרה העצמית ומתאר דפוס התנהגות במצבי זוגיות בו אדם מרגיש צורך עז להציל אחרים ולפתור את בעיותיהם, לעיתים קרובות על חשבון עצמוו. השלכות התסמונת יכולות לכלול שחיקה רגשית, מעגל של מערכות יחסים לא בריאות ואפשרות לניצול אפשרי מצד בן/בת הזוג.

## לקריאה נוספת
* Dickstein, Leah J. "Social change and dependency in university men: The white knight complex unresolved." Journal of College Student Psychotherapy 1.1 (1987): 31-41.
* Lamia, Mary C., and Marilyn J. Krieger. The white knight syndrome: Rescuing yourself from your need to rescue others. Echo Point+ ORM, 2021.
* Kostrykina, Svetlana. "Overcoming the White Knight complex: Social license and internationalization for society." Journal of Studies in International Education 25.4 (2021): 369-387.
* Ray, Shreemayee, Mohammed Afsar, and Vatsal Priyadarshi Pandey. "Exploring White Knight Syndrome in an Indian Setting: A Grounded Theory Approach." Human Arenas (2023): 1-17.

## ראו גם
*האביר על הסוס הלבן
*תסביך סינדרלה
*מזוכיזם
*אלימות כלכלית במשפחה
*תסביך המושיע

## הערות שוליים

קטגוריה:זוגיות
קטגוריה:תסביכים
אוניברסיטת טרסוס

**אוניברסיטת טַרְסוּס** (בטורקית: **Tarsus Üniversitesi**) היא אוניברסיטה ציבורית השוכנת בנפת מרסין שבטורקיה. 

האוניברסיטה נוסדה ב-18 במאי 2018 כאוניברסיטה עצמאית בנפת טרסוס, עם יחידות אקדמיות ותיקות שהיו מסונפות לאוניברסיטת מרסין ומספר יחידות אקדמיות חדשות. האוניברסיטה כוללת מוסד אחד ללימודים מתקדמים, שבע פקולטות ושלוש מכללות מקצועיות.

## היסטוריה
ראשיתה של האוניברסיטה בשנת 1992, שכיחידותיה האקדמיות היו קשורות לאוניברסיטת מרסין. עם זאת, האוניברסיטה נוסדה באופן רשמי ב-18 במאי 2018, מכוח חוק מספר 7141.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים
* 

טרסוס
עמית סוסנה

**עמית סוסנה** (נולדה ב-9 בספטמבר 1983) היא עורכת דין ישראלית שנחטפה מביתה בכפר עזה בידי ארגון הטרור חמאס במהלך טבח שבעה באוקטובר. סרטון חטיפתה ועדויותיה מהשבי לאחר שחרורה ב-30 בנובמבר 2023 התפרסמו בתקשורת העולמית והעלו את המודעות לאלימות המינית שבוצעה על ידי פעילי ארגוני הטרור הפלסטינים. זוכת אות האומץ הנשי הבין-לאומי.

## ביוגרפיה
נולדה בשדרות לארמונד ומירה סוסנה, הצעירה מתוך שלוש אחיות. למדה משפטים במכללת ספיר. עברה כשנה לפני חטיפתה לשכונת "דור צעיר" בכפר עזה. טרם חטיפתה עבדה בקבוצת לוצאטו בסניף עומר.

## בשבי
ב-7 באוקטובר 2023 נחטפה על ידי עשרה גברים חמושים מארון בממ"ד בדירתה, שם התחבאה מהמחבלים. במהלך המתקפה, דירתה נשרפה, אחד מחתוליה נרצח והיא הוגדרה כנעדרת במשך עשרים יום, עד שהתגלה כי נחטפה. במהלך החטיפה, אשר תועדה בסרטון שהפך לוויראלי, ניסתה להילחם במחבלים כאשר גררו אותה על דשא בשטחי הקיבוץ. בזמן מאבקה בחוטפים, שנמשך כארבעים דקות, הוכתה בקנה אקדח על ידי אחד המחבלים ונקשרה על ידי שמיכה שלקחה מביתה למכונית, שהעבירה אותה לשטח רצועת עזה. בזמן החטיפה המחבלים שברו לה את האף ואת ארובת העין.

לאחר החטיפה הוחזקה לבד בדירה, קשורה בשלשלאות. המחבל שהחזיק בה הטריד אותה מינית, ובהמשך שהותה בשבי אנס אותה תחת איומי אקדח ושימוש באלימות גופנית קשה.

לאחר מספר ימים הועברה לדירה שבה שהו בני ערובה נוספים. השומרים בדירה זו חשדו בה כי הייתה קצינה והתעללו בה מילולית ופיזית. במהלך שהותה בדירה סיפרה לקית' סיגל, חטוף נוסף ששהה עימה בדירה, על האונס שעברה. לאחר 55 ימים בשבי, שוחררה כחלק מעסקת החטופים הראשונה.

## לאחר השבי
לאחר שחרורה מהשבי הפכה לקול בולט במאבק להחזרת החטופים והייתה החטופה הראשונה שחשפה את האלימות מינית שחוותה במהלך תקופת השבי. עדותה של סוסנה נחשבת לאחת העדויות הבולטות לאלימות מינית בטבח השבעה באוקטובר. בנוסף, שיתפה את חוויותיה מהשבי בהרחבה בסרט "זעקות ואז שתיקה" ונאמה בסוף הקרנת הבכורה הישראלית בבית הנשיא, אל מול דיפלומטים מרחבי העולם.

ביוני 2024 נאמה בבית הלבן ובאוקטובר 2024 התארחה בדיון במועצת הביטחון באו"ם לציון 15 שנה להקמת המנדט על אלימות מינית בעימותים בין-לאומיים. לצד זאת, סיפרה את סיפורה באמצעי תקשורת רבים ברחבי העולם, כגון הניו יורק טיימס.

כחלק מהופעתה באירוויזיון 2024, הובלה עדן גולן למרכז הבמה. קטע זה סימל את חטיפתה של סוסנה, במהלכה הוחזקה על כתפי המחבלים.

בשנת 2025 זכתה באות הוקרה מיוחד מאת פורום מיכל סלה. בנוסף, הייתה לישראלית השנייה שזכתה באות האומץ הנשי הבין לאומי, לאחר רות הלפרין-קדרי.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:ניצולי טבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:נשים במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בני ערובה וחטופים בטבח שבעה באוקטובר
קטגוריה:נפגעי ונפגעות תקיפות מיניות
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אישים
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:הטבח בכפר עזה
קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
חיים יוסף גוטליב

רבי **חיים יוסף גוטליב** (בכתיב ארכאי: **גאָטליעב**; ה'תקנ"ד, 1794? – ד' באדר א' ה'תרכ"ז, 11 במרץ 1867) היה רב וצדיק חסידי, שכיהן כ בטרצל ובסטרופקוב שבהונגריה. מחבר הספר "טיב גיטין וקידושין".

## ביוגרפיה
נולד בערך בשנת ה'תקנ"ד, 1794 בכפר ברצל שבהונגריה, ליהודה אריה גוטליב. אביו היה ממשפחת רבי יואל גוטליב, אב"ד גלנטה, ואמו הייתה מצאצאי השל"ה. בילדותו עברה משפחתו לקראלי, שם למד בישיבת האב"ד רבי משה אריה אסטרייכר ובישיבת רבי יקותיאל זאב (מחבר "עמק המלך" על הרמב"ם). בתקופה זו התקרב לחסידות, והיה תלמידו של רבי יצחק אייזיק מקאליב. לאחר מכן למד בישיבת פרשבורג אצל החתם סופר.

בסביבות שנת ה'תקע"ג, 1813, נישא לבריינדל, לבית ליכטשיין מהעיירה טרצל (מצאצאי רבי יצחק חיות), ועבר להתגורר סמוך לחותנו. לאחר נישואיו למד בישיבתו של רבי יחזקאל פאנעט, שמינה אותו למלמד לבניו והשפיע עליו לנסוע לרבי מנחם מנדל מרימנוב. לאחר פטירת הרבי מקאליב החל לנסוע לרבי נפתלי מרופשיץ, ולאחר פטירתו החל לנסוע לרבי חיים מצאנז והיה מתלמידיו המובהקים.

בשנת ה'תקפ"ג, 1823 עבר רבי יחזקאל לקרלסבורג, ורבי חיים יוסף מונה לדיין ומו"צ, ולאחר מכן לאב"ד. בשנת ה'תר"א, 1841 עבר רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים, רבה של סטרופקוב, לכהן כרבה של אוהעל. בני סטרופקוב פנו לרבי חיים מצאנז, שהמליץ להם למנות את רבי חיים יוסף לרבם.

רבי חיים יוסף כיהן כרבה של סטרופקוב כ־26 שנה, במהלכן תיקן תקנות לחיזוק הדת והתפרסם כבעל מופת, עד שגם רבו מצאנז הפנה אליו פעם אישה קשת רוח. לפי האגדה החסידית, הרב מצאנז אף סמך את ידו לשמש כרבי. מהר"ם שיק, רבה של חוסט, הציע שיכהן בה כראש בית דין, אך רבי חיים יוסף סירב. בשנת ה'תרכ"ו, 1865 השתתף עם בית דינו באספת הרבנים במיכאלוביץ, וחתם על פסק הדין לאיסור שינוי סדרי בית הכנסת.

בי"ד בשבט ה'תר"ח, 1848, בעת כהונותו בסטרופקוב, נפטרה אשתו בריינדל, ורבי חיים יוסף נישא עם אחותה  וויטל (נפטרה בי"ח באלול ה'תרמ"ד, 1884). הוא נפטר בשנת ה'תרכ"ז, 1867 בסטרופקוב, ונקבר בבית הקברות היהודי שעל יד הכפר טיסינץ (Tisinec), ועל קברו הוקם אוהל. על פי צוואתו, בניו לא כיהנו כרבנים.

## מורשתו
רבי חיים יוסף חיבר חידושים על מספר מסכתות, אך מהם השתמרו רק חידושיו על סדר נשים, ופורסמו לאחר פטירתו בספר "טיב גיטין וקידושין" (אונגוואר, תרכ"ט), בהסכמת רבי חיים מצאנז, רבי צבי הירש מליסקא ורבי מאיר איזנשטטר. בסוף הספר פורסמה "תשובה" שכתב בעת כהונתו בטרצל. נכדו, הרב שלמה גוטליב, ייסד לזכרו בשנת תרצ"ט את ישיבת רבנו חיים יוסף בברוקלין, ובשנת תש"ב את ישיבת "רבנו חיים יוסף – בית הוראה" בירושלים בראשות הרב מטעפליק. הישיבה בירושלים הוציאה לאור את "ספר היחס" הרושם את צאצאיו הרבים (ירושלים תשמ"ו).

## לקריאה נוספת
* אברהם מאיר איזראעל, **תולדות איש ח"י**, ברוקלין תשכ"ב

## קישורים חיצוניים
*
* הרב ... רבי חיים יוסף גאטליב ... תולדותיו, צאצאיו ופעולותיהם, **ספר זכרונות [[המאור (ברוקלין)|המאור]]** ב, ניו יארק תשל"ד, עמ' שטז–שכ
* יוסף דוד ויסברג (מאיר וונדר), הרב חיים יוסף גוטליב אב"ד סטרופקוב, **רבנו הקדוש מצאנז** ג, ירושלים: מפעל קסת שלמה, תש"מ, עמ' עח–פא
* ראשי פרקים מקורות חייו, **בית הוראה: קובץ חידושי תורה וביאורי הלכה**, ירושלים: ישיבת רבנו יוסף חיים – בית הוראה, תשד"מ, עמ' קיא–קיד (מבוסס על ספרו של איזראעל)
* 
*The Rabbis of Stropkov
*Stropkov Memorial Book
*Arthur Kurzweil: How I discovered my Rabbinical Ancestry

## הערות שוליים

קטגוריה:ילידי 1794
קטגוריה:נפטרים ב-1867
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:סטרופקוב: רבנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:תלמידי החתם סופר
קטגוריה:חסידי צאנז
קטגוריה:רבנים הונגרים
שביבית דו-גונית

**שְׁבִיבִית דּוּ-גּוֹנִית** (שם מדעי: *Lestes barbarus*) היא מין של שפרירית ממשפחת השביביתיים, המתייחדת בפטרוסטיגמות הכהות-בהירות שלה. בישראל נפוצה בעיקר בצפון הארץ (רמת הגולן) ועד לקו נתניה.

## תיאור
**מידות:** אורך כולל 40–45 מ"מ (מתוכם הבטן 26–35 מ"מ), אורך הכנף האחורית 20–27 מ"מ.

זוהי שפרירית גדולה יחסית עם מאפיינים קלאסיים לשביביות, גוף בצבע ירוק מתכתי וכנפיים אשר מוחזקות פרושות לצדדים במנוחה. הפטרוסטיגמות שלה בולטות בצבעיהן: החצי הפנימי חום כהה המנוגד לחצי החיצוני הצהבהב בהיר, והן מהוות סימן זיהוי ייחודי ביחס למינים דומים; אם כי לפרטים טריים לאחר ההגחה הן בהירות באופן אחיד. החלק האחורי של הראש צהבהב בהיר במנוגד לחלק העליון. החלקים התחתונים צהובים, עם פסי-כתף (antehumeral stripes) עבים (דקים אצל שביבית עדינה). קצה הבטן והתוספתנים בהירים (בדומה לרשפית פלגים). ככל שהשביבית מזדקנת, הגוון הירוק של הגוף הופך לברונזה. שני הזוויגים דומים בצבעיהם, אך צורת התוספתנים בקצה הבטן שונה באופן בולט, והבטן של הנקבה קצרה ועבה משל הזכר. איבר ההטלה של הנקבה לרוב בהיר.

## אקולוגיה
עונת התעופה של הבוגרות היא ממרץ עד אוקטובר.

### תפוצה
תפוצת המין משתרעת ממערב אירופה מזרחה דרך קזחסטן ומרכז אסיה ועד צפון-מערב סין ומונגוליה. באפריקה היא מוגבלת לחלקים הצפוניים של מרוקו, אלג'יריה ותוניסיה, עם תיעוד בודד אחד מצפון-מערב לוב. המין נעדר ברובו מהאזורים הצחיחים של דרום-מערב ומרכז אסיה. התצפיות הדרום-מזרחיות ביותר הן מקשמיר.

בעבר הייתה נדירה בחלקים נרחבים של מרכז ומערב אירופה עד שנות ה-90, והתצפיות בה התרחשו בעת התפרצויות ספורדיות מהדרום. התפרצויות אלו יצרו אוכלוסיות מבודדות ולעיתים קרובות קצרות מועד, שלאחריהן שוב היעדר תצפיות למשך שנים. באמצע שנות ה-90 עבר המין התפשטות משמעותית צפונה באירופה, וכתוצאה מכך נהייתה קבועה בהולנד, דנמרק ובצפון פולין.

### בית גידול
בית הגידול המועדף עליה הוא גופי מים שטופי שמש ורדודים, לרוב זמניים, והיא סתגלנית למים מליחים. הנימפות מסוגלות לשרוד ברמות מליחות של 13%. בתי גידול מתאימים כוללים ביצות חוף גדולות, אגמים פנימיים, בריכות, מכרות חצץ, אגמי דיונות וביצות רדודות. המין מיישב בתי גידול חדשים במהירות ולעיתים קרובות מופיע בבריכות חורף.

### רבייה
ההזדווגות נמשכת כחצי שעה. הזכר מלווה את הנקבה להטלת הביצים, המתרחש על צמחים הבולטים מהמים, אך בניגוד לשפריריות אחרות, הנקבה מטילה את הביצים לבדה. הטלת ביצים מתרחשת לעיתים קרובות כאשר בית הגידול יבש לגמרי, והביצים נשארות במצב של דיאפאוזה עד שבית הגידול מוצף מחדש.

## גלריה

קובץ:Lestes barbarus (49239958743).jpg|זכר
קובץ:Lestes barbarus (Southern Emerald Damselfly), Beaconsfield (52356894411).jpg|זכר מוחזק ביד
קובץ:Female Lestes barbarus, Bozhenitsa, Bulgaria 01.jpg|נקבה
קובץ:LestesBarbarusFemale.jpg|נקבה, ניתן להבחין באיבר ההטלה הבהיר
קובץ:Lestes barbarus female.JPG|תקריב, ניתן להבחין בפסי הכתף (antehumeral stripes) העבים
קובץ:LestesBarbarusPair.jpg|זוג בהזדווגות
קובץ:Lestes barbarus (1).jpg|תקריב על הפטרוסטיגמות הדו-גוניות


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן פבריציוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
קטגוריה:שפריריות
קשת חצי עגולה

[ממוזער| קשת חצי עגולה (גשר פיאנלה, [קורסיקה הדרומית, המאה ה-15)]]
באדריכלות, **קשת חצי עגולה** היא קשת שצורתה הפנימית חצי עיגול. סוג זה של קשת נפוצה באדריכלות רומנסקית ובאדריכלות הרומית.

## תיאור

הגובה של קשת עגולה מוגבל למחצית מהמפתח שלה - המרחק בין שתי נקודות הבסיס של הקשת, ולכן היא נראית יותר מקובעת או טבעית מאשר קשת פרבולית או קשת מחודדת. כאשר נדרשת קשת חצי-עגולה גבוהה יותר נעשה שימוש באחת משתי שיטות הבאות:

קשת כלונסאות - הרמה של בסיס הקשת על ידי עמודים או קירות קצרים, מה שיוצר קשת מוגבהת.

קשת פרסה - עיצוב הקשת בצורת פרסה, כך שהקשת ממשיכה מעט מעבר לחצי המעגל.

שיטות אלו נזנחו כמעט מיד כאשר אומצה הקשת המחודדת, שמציעה פרופורציות גמישות הרבה יותר.

ובכל זאת, "הקשת הרומנסקית יפה כקו מופשט. הצורה שלה תמיד נוכחת לנגד עינינו, כפי שמופיעה בכיפת השמיים ובקו האופק של כדור הארץ". (ג'ון ראסקין, שבעת המאורות של האדריכלות).

כאשר נדרשת קשת שגובהה קטן מחצי מפתח הקשת, נעשה שימוש בקשת מקוטעת בעלת צורה מעוגלת שצורתה קטנה מחצי עיגול.
[ממוזער|[קשת מקוטעת, גשר אנג'י, סין]]

## היסטוריה
הפופולריות של הקשת החצי-מעגלית מבוססת על פשטותה ולא על תכונות מבניות מעולות. צידי הקשת הזו רחבים ולכן חווים מומנט כפיפה כאשר הכוח מופנה כלפי חוץ. כדי למנוע כיפוף, יש להחיל מילוי נוסף כבד הנקרא ספנדרל, מחוץ לחלקים התחתונים.

הפופולריות של הקשת חצי העגולה נובעת מפשטות התכנון והבנייה שלה, ולא מיתרונות מבניים יוצאי דופן. למעשה, צדי קשת זו מתרחבים יותר מהקימור הפוניקולרי (צורת שרשרת תלויה הפוכה, שהיא הצורה האידיאלית להעברת כוחות בקשת), ולכן הם חווים מומנט כפיפה עם כוח המופנה כלפי חוץ.

כדי למנוע קריסה, יש להוסיף חיזוק בספנדרל - חלקים החיצוניים של הקשת, לספק את המשקל הנגדי הדרוש לייצוב המבנה.

בנוסף לבנייה הרומית הקיסרית, קשתות עגולות מקושרות גם לסגנונות ביזנטיים, רומנסקיים רנסאנס והתחייה הרומנסקית. באדריכלות היוונית, היא מילאה בעיקר תפקיד דקורטיבי, ולא מבני.

## גלריה

קובץ:Pont du Gard-PM 48601.jpg|טקסט=Roman architecture (Pont du Gard)|אדריכלות רומית (פון דו גאר)
קובץ:Church of Christ Pantocrator Nesebar.jpg|טקסט=Byzantine architecture (Church of Christ Pantocrator)|אדריכלות ביזנטית (כנסיית ישו פנטוקרטור)
קובץ:Plassac-Rouffiac église 2012.jpg|טקסט=Romanesque architecture (fr:Église Saint-Cybard de Plassac-Rouffiac)|אדריכלות רומנסקית ( כנסיית סן-סיבירד בפלאסאק )
קובץ:Paris - Les Invalides - Cours d'honneur - PA00088714 - 0002.jpg|טקסט=Neoclassical architecture (Hôtel des Invalides)|אדריכלות נאו-קלאסית (האינווליד)
קובץ:Uni KA Portal.jpg|טקסט=Rundbogenstil (Karlsruhe Polytechnic)|תחייה רומנסקית (פוליטכניק קרלסרוהה)
קובץ:Waldschmidt (West) Hall east entrance - University of Portland.jpg|טקסט=Modernist architecture (University of Portland)|אדריכלות מודרנית ( אוניברסיטת פורטלנד)


## ראו גם
* גשר סהר

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תולדות האדריכלות
קטגוריה:אדריכלות רומית
קטגוריה:קשתות וקמרונים
טבע דומם עם צלעות, פילה וראש כבש

**טבע דומם עם צלעות, פילה וראש כבש** (בספרדית: **Bodegón con costillas, lomo y cabeza de cordero**) הוא ציור שמן על בד של פרנסיסקו דה גויה, ששויך לסדרת נגרנדיִה (טבע דומם) שצוירה ככל הנראה בין השנים 1806–1812. כיום מוצג הציור במוזיאון הלובר שבפריז.

## תיאור היצירה
על רקע כהה מוצגים בחזית שולחן פשוט ראש כבש בולט, הפונה קלות אל מבט הצופה. בשולחן מונחים שני חתכי צלעות, אחד מהם מוצב בזווית קלה מעל השני, כך שיוצרים צורה צלובה במרכז הקומפוזיציה. הצבעים האפרוריים של הבד משווים אווירה קודרת, בעוד הנגיעות האדומות העמוקות בבשר מדגישות את גודלו ומצביעות על יובש וקשיות. התאורה החדה מדגישה את מרקם הבשר ואת שולי העצמות, ויוצרת ניגוד טונאלי בין גוף הכבש לרקע המונוטוני.

## היסטוריה
היצירה ניתנה בירושה ליריבו של גויה, בנו חבייר גויה, ובהמשך העבירה אותה משפחת גויה לידי מריאנו גויה. כאשר מריאנו נכשל בהחזרת הלוואה לרוזן יומורי מקרבנאצ’ל, הופקדו עליו הבדנים הללו כבטוחה, ובסופו של דבר הפכו לרכושו של הרוזן. לאחר מותו של רוזן יומורי ב־1865 נמכרו יצירות הסדרה. ציור זה נרכש על ידי מוזיאון הלובר בשנת 1937 (אינבנטורי 1937–120).

## פרשנות
הסדרה אליה משתייך הציור צוירה ככל הנראה בתקופת מלחמת העצמאות הספרדית (1808–1814), ומשקפת באמצעות דימוי הבשר את זוועות המלחמה: הבשר המוצג כגופה נטושה וריקה מחיים מהדהד את שרידי הגופות שעל שדה הקרב. גויה מרחיק לכת מן המסורת הנאטורמורתית החגיגית בכך שהוא מציג גוף חייתי ללא תוספות קישוטיות, בדגש על חומריותו הגלויה. היחס בין הבשר לבין הרקע והעוצמה הדרמטית של התאורה מעלים אסוציאציות ליצירות דומות של רמברנדט ולטבע הדומם הטבעי של המאה ה־19, ואף הוצעו השערות על השפעת גישה זו על פיקאסו בעבודותיו לדורי נגיעה מאוחרים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פרנסיסקו דה גויה
קטגוריה:טבע דומם
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי מזון ומשקאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
אייל איבשין

**אייל איבשין** הוא שחקן ישראלי.

## ביוגרפיה
ב-2018 הוביל קמפיין ל"קסטרו" לצידם של סטטיק ובן-אל תבורי.

ב-2019 שיחק בתפקיד ראשי בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה ״אלישע״ ששודרה בערוץ הילדים, גילם את אורן באפט, ילד שמופיע כדמות משנה המייעץ למנצורה (אודי כגן) כל מני עסקים, מנצורה נוהג לקרוא לו בשם משפחתו.

ב-2021 דיבב בסרט "ספייס ג'אם: אגדה חדשה" דיבב את דומיניק "דום" ג'יימס, אחת מהדמויות הראשיות מהסרט.

איבשין שיחק בתפקיד ראשי בהצגות "מאחורי הגדר", "שייקספיר מאוהב", "מסעות אודיסאוס", ו"גוליבר" מחזה בהשראת ״מסעי גוליבר״ של ג'ונתן סוויפט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
בנימין זאב לנדא

**בנימין זאב (וולף) לנדא** (בגרמנית: **Wolf Landau**; תקע"א, 1 במרץ 1811, דרזדן – כ"ג באב תרמ"ו, 24 באוגוסט 1886, דרזדן) היה רב ראשי של הקהילה היהודית בדרזדן.

## ביוגרפיה
וולף לנדא נולד בדרזדן בשנת תקע"א (1811) הוא היה בנם של המורה מדרזדן מרדכי יהוידע לנדא ורייזל היינספורט. מצד אביו הוא היה נכדו של הרב דוד וולף לנדא , הרב הראשי הראשון של דרזדן. לנדאו למד תלמוד אצל הרב אברהם לוי, ובנעוריו השתתף בישיבה של אהרון קורנפלד בגולצ'וב יניקוב  שבבוהמיה. לאחר מכן למד בבית הספר התיכון "קרויצשולה" בדרזדן, ובשנים 1836–1839 למד באוניברסיטת פרידריך-וילהלם (כיום אוניברסיטת הומבולדט של ברלין) בברלין, שם העמיק את ידיעותיו בתלמוד אצל הרבנים יעקב יוסף אטינגר ואלחנן רוזנשטיין.

בשנת 1839 חזר לדרזדן והחל ללמד בבית הספר הקהילתי היהודי, שהוקם שלוש שנים קודם לכן. ב-1841 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לייפציג, וב-1842 נשא לאישה את פיילא (פאני) פיילכנפלד (1891-1816), בתו של החזן ושוחט הירש פיילכנפלד ואחותו של הרב פביאן פיילכנפלד .

## פעילות ציבורית ורבנית
בשנת 1845 מונה על ידי הרב זכריה פרנקל לשמש כדיין בבית הדין הרבני בדרזדן. לאחר שפרנקל עזב לברסלאו, מונה לנדא ב-1854 לרב הראשי של הקהילה היהודית בדרזדן, תפקיד שבו כיהן עד מותו. הוא היה פעיל במישורים רבים: כתב מאמרים בירחונים יהודיים כמו "Der Orient" ו"Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums", הרצה בעמותות מדעיות וציבוריות, ופרסם ספרים, בהם "תמונות מחיי רבנים מפורסמים" ו"אהבת נצח – אהבה מעבר לקבר".

לנדא היה ממנהיגי המאבק לשוויון זכויות היהודים בסקסוניה. ב-1843 פרסם את החיבור עתירת הנהלת הקהילה היהודית בדרזדן", שבו הודה על זכויות דתיות שניתנו ליהודים, אך ביקר את ההגבלות שנותרו על זכויות האזרח. ב-1863 ייסד את "קופת העניים הביישנים", וב-1851 היה חבר הנהלה ויושב ראש של אגודת מנדלסון בדרזדן.

## הכרה ומורשת
בשנת 1879 הוענק ללנדא עיטור אלברכט בדרגת אביר מדרגה ראשונה, כהוקרה על תרומתו כדרשן, מורה דת, רועה רוחני ותומך בעניים. הוא נפטר ב-1886 בדרזדן ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בדרזדן. לאחר מותו הוקמה קרן על שמו, "קרן ד"ר וולף לנדא".

## לקריאה נוספת
*

* 
* 
* 


## קישורים חיצוניים

*
* 
הודעת פטירתו:
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גרמנים
Tropicoqueta

***Tropicoqueta*** הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י. הוא יצא לאור ב-20 ביוני 2025, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.

## רקע והכרזה
לאחר צאת אלבום האולפן הרביעי שלה בשנת 2023, *[[Mañana Será Bonito]]* והאלבום הנלווה אליו, *[[ Mañana Será Bonito (Bichota Season)]]*, יצאה קרול ג'י לסיבוב ההופעות Mañana Será Bonito Tour, שהחל ב-10 באוגוסט 2023 ועד 23 ביולי 2024. אשר הפך לסיבוב ההופעות הלטיני המכניס ביותר בכל הזמנים של אמנית.

במהלך סיבוב הופעות, קרול ג'י הוציאה שירים משותפים עם אמנים אחרים וסינגלים עצמאיים, כמו "Labios Mordidos" של קאלי אוצ'יס, גרסת כיסוי של אנדראה בוצ'לי ל-"Vivo Por Ella", "No Me Cansare" של סבדאליזה ואת "Que Chimba de Vida" ו-"Contigo" שלה עם טייסטו.

ב-18 ביוני 2024, הודיעה קרול ג'י על יציאתו של "Si Antes Te Hubiera Conocido" ברשתות המדיה החברתית שלה. הוא יצא ב-20 ביוני 2024, כסינגל המוביל של האלבום. ב-7 בנובמבר 2024, "" בהשתתפות עם האמנים הקולומביאנים DFZM, פייד, Ovy on the Drums, ג'יי באלווין, מאלומה, ריאן קסטרו ו-Blessd אשר יצא כסינגל עצמאי. "Latina Foreva" הוכרז ב-21 במאי 2025 ויצא למחרת, ב-22 במאי 2025.

ב-9 ביוני 2025, הכריזה קרול ג'י על שם האלבום ולמחרת, ב-10 ביוני 2025, הכריזה על תאריך יציאתו ועל עטיפתו. *Tropicoqueta* מתוכנן לצאת ב-20 ביוני 2025.

## קונספט
כשחשפה את עטיפת האלבום ותאריך יציאתו, קרול ג'י תיארה את האלבום כ"כל מה שמייצג אותי". היא הצהירה:

## רשימות סוף שנה

## ביצועים מסחריים
האלבום נכנס למקום השלישי במצעד בילבורד 200 ומכר 57,000 יחידות בשבוע הראשון. זהו האלבום השלישי של קרול ג'י שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד.

## פרסים ומועמדויות

## רשימת רצועות

## מיקומי שיא

### מצעדי סוף שנה

## היסטוריית יציאות לאור

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קרול ג'י
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טייני
קול אסקולה

**קול אסקולה** (באנגלית: **Cole Escola**; נולד ב-25 בנובמבר 1986) הוא שחקן, קומיקאי, זמר, תסריטאי ומחזאי אמריקאי זוכה פרס טוני לשנת 2025 על משחקו במחזה "אוי מרי".

## ביוגרפיה
אסקולה נולד וגדל בעיירה קלאטסקני שבאורגון, בארצות הברית, למשפחה ממעמד נמוך. אביו סבל מהלם קרב ממלחמת וייטנאם והיה אלכוהוליסט. לאחר שאביהם רדף אחריהם עם אקדח, עברו אסקולה, אמו ואחיו להתגורר בדיור ציבורי. מכיוון שבית ספרו לא הציע מגמת תיאטרון, עבר להתגורר עם בת דודתו בעיר אחרת כדי ללמוד בבית ספר עם תיאטרון פעיל. בגיל צעיר השתתף בתיאטרון קהילתי ובתפקידי בית ספר בהצגות כמו "כנר על הגג", "עלובי החיים" ו"חנות קטנה ומטריפה". סיים לימודים בתיכון R. A. Long בשנת 2005. בגיל 18 עבר לניו יורק כדי ללמוד ללמוד מדעי הרוח במכללת מרימאונט מנהטן, אך עזב אחרי שנה. לאחר מכן עבד במסיבות ימי הולדת לילדים ובחנות הספרים של סקולסטיק.

אסקולה ביסס את מעמדו בסצנת הקברט והקומדיה האלטרנטיבית של ניו יורק, במיוחד בזכות הופעותיו במופעים פרועים בסגנון דראג-קברט המשלבים הומור סוריאליסטי ודמויות מוקצנות. הוא הריץ מופעים מקוריים כמו *Help! I'm Stuck!* וזכה לשבחים מהקהל ומהמבקרים.

יחד עם הקומיקאי ג'פרי סלפ יצר את סדרת הסקצ'ים *Jeffery & Cole Casserole*, ששודרה בערוץ Logo בין השנים 2009–2010.

אסקולה השתתף בתפקידי אורח ותפקידי משנה בסדרות קומיות רבות, ביניהן מוצרט בג'ונגל ופה גדול.

בשנת 2022 החל להזדהות כג'נדרקוויר ומשתמש בכינויי גוף של Singular they.

בשנת 2024 כתב וכיכב במחזה הקומי "אוי מרי", שמתאר באופן פארודי את חייה של מרי טוד לינקולן, אשתו של אברהם לינקולן. המחזה הועלה תחילה באוף ברודוויי, ובהמשך עבר לתיאטראות ברודוויי. הביקורות שיבחו את כתיבתו החריפה והמשחק הקומי של אסקולה בתפקיד הראשי. המחזה היה מועמד לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2025.

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

### ביאורים

קטגוריה:אמריקאים ילידי אורגון
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:אישים ממוצא נורווגי
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:א-בינארים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
קשת מקוטעת

ממוזער|גשר אנג'י, סין
**קשת מקוטעת** או **קשת סגמנטלית** היא סוג של קשת העשויה מקטע מעגלי שאורכו פחות מחצי מעגל.

## תיאור
[ממוזער|קשת מקוטעת לעומת [קשת חצי עגולה]]

הקשת המקוטעת היא אחת מהקשתות החזקות ביותר משום שהיא מסוגלת לעמוד בלחץ האופקי. על מנת למנוע כשל מבני, על קשת מקוטעת להיות בעלת גובה שאינו קטן מ־1/8 מרוחב המפתח - המרווח שהקשת מכסה. קשתות מקוטעות שגובהן קטן מ־1/8 מרוחב המפתח חייבות להישען על תומך קבוע או מסגרת תומכת מתחת לקשת, כדי למנוע כשל.

## היסטוריה
הקשת המקוטעת היא מהצורות המוקדמות של הקשתות בבניה. היא מופיעה במקדשים יווניים, בבנייה אזרחית רומית, באדריכלות אסלאמית, וזכתה לפופולריות כגמלוני חלונות במהלך הרנסאנס. צורה נפוצה של שימוש בגמלונים מקוטעים ברנסאנס ובאדריכלות הניאו קלאסית, נקראת גמלונים מתחלפים. בשיטה זו, החלונות, בדרך כלל בקומה השנייה, היו מעוטרים בגמלון קשת מקוטעת ובגמלון משולש לסירוגין על מנת ליצור עניין חזותי בעוד שהכניסות והפתחים הרשמיים נעשו בעזרת קשת חצי עגולה שהיא רשמית וחגיגית יותר.
[ממוזער|[ארמון רונדלה, קשתות מקוטעות בחלונות התחתונות, גמלונים מתחלפים בחלונות הקומה השנייה וקשתות חצי עגולות בחלונות ובפתחים הרשמיים]]
הגשר הראשון שנבנה עם קשת מקוטעת הוא גשר אנג'י מעל נהר שיאו במחוז חביי בסין, שנבנה בשנת 610 לספירה.


קובץ:Saqqara - Pyramid of Djoser complex - Heb-sed Court - chapel.JPG|טקסט=Vaulted building using a decorative segmented arch at the Heb-sed court in Saqqara (restored, c. 2650 BC)|מבנה מקומר המשתמש בקשת מקוטעת דקורטיבית בחצר הפירמידה של ג'וסר בסקארה (משוחזר, c. 2650 לפנה"ס)
קובץ:Puente de Alconétar, Cáceres Province, Spain. Pic 03.JPG|טקסט=Segmental arch of the Alconétar Bridge (1st-2nd century AD)|קשת מקוטעת בגשר אלקונטר (המאה ה-2 לספירה)
קובץ:OstianInsula.JPG|טקסט=Segmental arches in an Ostian insula|קשתות מקוטעות באינסולה אוסטיה
קובץ:First Station of the Via Dolorosa, Jerusalem - 20071015.jpg|הפְּרֵטוֹריוּם (בית ספר עומריה), ויה דולורוזה, ירושלים


## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:קשתות וקמרונים