מהפכות 1917–1923

ממוזער|שמאל|מפה זו מדגימה את היקף התסיסה העולמית, אך לוקה בחוסר דיוק: היא צובעת באדום את בריטניה אף על פי שהמהפכה התחוללה באירלנד, ומנגד משאירה באפור את פורטוגל ויוגוסלביה אף על פי שחוו זעזועים שלטוניים עמוקים. הצבע האדום כורך יחד באופן מטעה מהפכות קומוניסטיות לצד מאבקי עצמאות לאומיים (כמו בטורקיה ובמצרים), שפעלו ממניעים שונים לחלוטין.
**גל המהפכות של 1917–1923** (באנגלית: **Revolutionary wave, 1917–1923**) היה תקופה של תסיסה פוליטית חריפה, מהפכות חברתיות, מלחמות אזרחים ומאבקים לשחרור לאומי ששטפו את אירופה, אסיה והמזרח התיכון בעקבות מלחמת העולם הראשונה. גל זה, שהחל עם המהפכה הרוסית ב-1917, לא הוגבל רק למהפכות קומוניסטיות, אלא כלל קריסה של ארבע אימפריות רב-אתניות (הרוסית, האוסטרו-הונגרית, הגרמנית והעות'מאנית), הקמת מדינות לאום חדשות במזרח ומרכז אירופה, והתעוררות אנטי-קולוניאלית ברחבי העולם.

## רקע וגורמים
הגורם המרכזי לגל המהפכות היה המשבר העמוק בלגיטימיות של המדינה בעקבות זוועות מלחמת העולם הראשונה. המלחמה גבתה את חייהם של כ-20 מיליון בני אדם והותירה מיליונים רעבים ונואשים, מה שהוביל להתמוטטות המבנים החברתיים והפוליטיים הישנים.

במזרח אירופה, התפרקות האימפריות יצרה "אזור שברים" (Shatterzones) שבו גבולות חדשים נקבעו לעיתים קרובות באמצעות אלימות צבאית ופרה-צבאית. במקביל, רעיונותיו של נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, על "הגדרה עצמית לאומית" הפיחו תקווה בקרב עמים תחת שלטון אימפריאלי, הן באירופה והן במושבות מעבר לים.

## המהפכה הרוסית ומלחמת האזרחים
האימפריה הרוסית הייתה הראשונה לקרוס. במרץ 1917 (פברואר לפי הלוח היוליאני), הפגנות על מחסור בלחם בפטרוגרד הפכו למהפכה פוליטית שהפילה את הצאר ניקולאי השני והקימה ממשלה זמנית ליברלית. חוסר יכולתה של הממשלה הזמנית לסיים את המלחמה סלל את הדרך לעליית הבולשביקים בהנהגת ולדימיר לנין באוקטובר 1917.

המהפכה הבולשביקית הציתה מלחמת אזרחים עקובה מדם שנמשכה שנים. חוזה ברסט-ליטובסק (מרץ 1918) הוציא את רוסיה מהמלחמה אך קרע ממנה שטחים נרחבים. מלחמת האזרחים הרוסית לא הייתה רק מאבק פנימי אלא חלק מ"רצף של אלימות" שכלל פוגרומים נגד יהודים, רעב המוני ומעשי טבח שבוצעו הן על ידי הלבנים והן על ידי האדומים.

## המהפכות במעצמות המרכז
### גרמניה: מאימפריה לרפובליקה
המהפכה הגרמנית החלה בנובמבר 1918 עם מרד המלחים בקיל, שהתפשט במהירות לכל רחבי המדינה. ב-9 בנובמבר 1918 הוכרזה הרפובליקה בברלין, והקיסר וילהלם השני נמלט להולנד.

המהפכה לוותה במאבק פנימי אלים בין הסוציאל-דמוקרטים המתונים (SPD) לבין הקומוניסטים הרדיקלים מ"ברית ספרטקוס". בינואר 1919 דוכא "מרד הספרטקיסטים" באכזריות על ידי כוחות ממשלתיים ויחידות "פרייקור" (Freikorps), וראשיו, רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט, נרצחו. בבוואריה הוקמה "רפובליקה סובייטית" קצרת ימים במינכן, שדוכאה אף היא באלימות קשה במאי 1919.

### אוסטרו-הונגריה: התפרקות לאומית
בניגוד לגרמניה, המהפכה באימפריה ההבסבורגית הייתה בעיקרה לאומית. באוקטובר 1918 הכריזו הלאומים השונים באימפריה על עצמאותם: הצ'כוסלובקים, היוגוסלבים והפולנים. בווינה הוכרזה "רפובליקת אוסטריה הגרמנית" ב-12 בנובמבר 1918.

בהונגריה פרצה "מהפכת החרציות" (Aster Revolution) שהביאה לעליית ממשלה ליברלית בראשות מיהאי קארואי. אולם במרץ 1919 תפסו הקומוניסטים בהנהגת בלה קון את השלטון והקימו רפובליקה סובייטית הונגרית. שלטונו של קון נמשך 133 ימים בלבד והסתיים עם פלישת הצבא הרומני והקמת משטר ריאקציונרי בראשות האדמירל מיקלוש הורטי.

## הפירוק של האימפריה העות'מאנית והתחייה הטורקית
קריסת האימפריה העות'מאנית הובילה למאבק מזוין ממושך באנטוליה. בעוד הסולטאן בקונסטנטינופול נכנע לתנאי בעלות הברית בחוזה סוור (1920), התארגנה תנועה לאומית בראשות מוסטפא כמאל (אתאטורק) באנקרה.

מלחמת העצמאות של טורקיה (1919–1922) כללה לחימה נגד יוון, צרפת וארמניה. הניצחון הכמאליסטי הוביל לביטול הסולטנות ב-1922 ולחתימת הסכם לוזאן (1923), שהכיר בריבונות טורקיה המודרנית וקבע חילופי אוכלוסין המוניים בין יוון לטורקיה.

## "הרגע הווילסוניאני" והתעוררות אנטי-קולוניאלית
הבטחותיו של וודרו וילסון להגדרה עצמית עוררו ציפיות עצומות בקרב תנועות לאומיות מחוץ לאירופה. אולם, ועידת השלום בפריז הבהירה כי עקרונות אלו מיועדים בעיקר לאירופה, בעוד המושבות נשארו תחת שיטת ה"מנדטים".

האכזבה מווילסון הציתה גל של מרידות ב-1919:
* **מצרים:** מהפכת 1919 נגד הבריטים בהנהגת סעד זע'לול.
* **קוריאה:** תנועת ה-1 במרץ נגד השלטון היפני.
* **הודו:** מחאות ה"סאטיאגרהא" של גנדי וטבח אמריטסר.
* **סין:** תנועת ה-4 במאי נגד החלטות ועידת ורסאי בעניין שאנדונג.

## המאבקים על גבולות המדינות החדשות: המקרה הפולני
פולין זכתה בעצמאותה מחדש ב-1918, אך גבולותיה המזרחיים נותרו שנויים במחלוקת. המלחמה הפולנית-סובייטית (1919–1921) הייתה רגע מכריע בגל המהפכות. לנין קיווה להשתמש בפולין כ"גשר אדום" להבאת המהפכה לגרמניה ולשאר אירופה. הניצחון הפולני בקרב על ורשה ("הנס על הוויסלה") בלם את ההתפשטות הבולשביקית מערבה וייצב את הגבולות עד מלחמת העולם השנייה.

## אירלנד
המהפכה באירלנד התרחשה כחלק מגל המהפכות ששטף את אירופה לאחר מלחמת העולם הראשונה. המאבק האירי לעצמאות כלל את מלחמת העצמאות האירית (1919–1921) ואת מלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה (1922–1923), אירועים שהיו חלק מתהליך התפרקות האימפריות הרב-אתניות והקמת מדינות לאום חדשות. באירלנד, בדומה למדינות אחרות במזרח ובמרכז אירופה, המאבק המזוין והאלימות הפרה-צבאית שימשו ככלים להקמת סדר פוליטי חדש מתוך חורבות הסדר הישן.

נציגי מפלגת השין פיין (Sinn Fein) פנו לוועידת השלום בפריז ודרשו הכרה בזכותם להגדרה עצמית, תוך שהם מסתמכים על נאומיו של הנשיא וודרו וילסון. אף על פי שהרטוריקה הווילסוניאנית הפיחה תקווה רבה בקרב הלאומנים האירים, וילסון עצמו סירב לתמוך בהם באופן פעיל. הנשיא האמריקאי ראה בשאלה האירית עניין פנימי של בריטניה וטען כי על האירים לפתור את דרישותיהם באמצעים דמוקרטיים במסגרת המערכת הבריטית הקיימת.

באפריל 1919 הוקם ה"סובייט של לימריק", שהיה מונע מאידאולוגיה רפובליקנית לאומית ולא בולשביקית, אך הוא דוכא על ידי הצבא הבריטי בתוך שבועיים. האלימות באירלנד נתפסה בעיני משקיפים בני הזמן כחלק מהתפרקות כללית של הסדר העולמי, שבו "המרכז לא יכול היה להחזיק מעמד". הממשל הבריטי נאלץ לרכז כוחות צבאיים ניכרים כדי להתמודד עם מוקדי התסיסה שפרצו במקביל באירלנד, הודו ומצרים, עובדה שהמחישה את מגבלות הכוח האימפריאלי לאחר המלחמה.

בשנת 1921 הוקמה "מדינת אירלנד החופשית", והממשלה החדשה יישמה צווי הוצאה להורג נגד מתנגדיה במלחמת האזרחים, באופן שהזכיר את הדינמיקה האלימה של רפובליקת ויימאר. האלימות שליוותה את הקמת המדינה וקביעת גבולותיה הפכה לאירוע מכונן בזיכרון הלאומי האירי, המאפיל לעיתים על זיכרון מלחמת העולם הראשונה עצמה. הסכסוכים שנוצרו באותה תקופה, במיוחד סביב שאלת צפון אירלנד, המשיכו לעצב את המערכת הפוליטית והחברתית באירלנד לאורך המאה ה-20.

## מצרים
המהפכה במצרים של שנת 1919 הובלה על ידי סעד זע'לול ומפלגת ה"ואפד" (Wafd), שהוקמה כדי לתבוע עצמאות בוועידת השלום בפריז. ב-13 בנובמבר 1918, יומיים לאחר שביתת הנשק, דרשה המשלחת מהנציב העליון הבריטי לאפשר לה להציג את תביעותיה בלונדון, אך סורבה בשל "עיסוקיה החשובים של ממשלת הוד מלכותו". מעצרו וגירושו של זע'לול למלטה ב-8 במרץ 1919 הציתו התקוממות עממית רחבה שכללה הפגנות, שביתות וחבלה בתשתיות ברחבי המדינה.

הלאומנים המצרים הושפעו עמוקות מהצהרותיו של הנשיא וילסון על זכותן של אומות קטנות להגדרה עצמית, וראו בו מושיע פוטנציאלי מהכיבוש הבריטי. רעיונות אלו הופצו במצרים בהרחבה דרך העיתונות המקומית וזכו לתמיכה בקרב כל שכבות האוכלוסייה, כולל איכרים, סטודנטים ונשים. המצרים שלחו אלפי מברקים ועתומות לווילסון בפריז, בהם הצהירו על אמונתם בחזונו לסדר עולמי המבוסס על צדק ולא על כוח הזרוע.

במהלך המהפכה, נשים מצריות מילאו תפקיד ציבורי חסר תקדים, צעדו ברחובות והתעמתו עם כוחות הדיכוי הבריטיים. הבריטים הגיבו ביד קשה ובאמצעות המשטר הצבאי, פעולות שהובילו למותם של כ-800 מצרים ולפציעתם של אלפים במהלך אביב 1919. העימותים האלימים הקשיחו את עמדות הצדדים והפכו את הלאומיות המצרית לכוח פוליטי מאורגן ובלתי מתפשר.

הציפיות המצריות מווילסון התנפצו באפריל 1919, כאשר ממשלו הכיר רשמית בפרוטקטורט הבריטי על מצרים, צעד שנתפס כבגידה מרה בעקרונותיו שלו. למרות כישלון המאמץ הדיפלומטי בפריז, הלחץ העממי המתמשך אילץ את בריטניה להעניק למצרים עצמאות מוגבלת בשנת 1922. עצמאות זו נחשבה לבלתי מספקת על ידי הלאומנים, והמאבק להשגת ריבונות מלאה ולפינוי הכוחות הבריטיים נמשך עד לאמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.

## מורשת ותוצאות
גל המהפכות הסתיים במידה רבה בשנת 1923 עם חתימת הסכם לוזאן וייצוב המדינות החדשות. תוצאות הגל היו מרחיקות לכת:
# **קריסת האימפריות:** אירופה והמזרח התיכון השתנו ללא היכר עם הקמת מדינות כגון פולין, פינלנד, המדינות הבלטיות, צ'כוסלובקיה ויוגוסלביה.
# **עליית האידאולוגיות הרדיקליות:** הפחד מפני הבולשביזם והזעזוע מהתבוסה הובילו לצמיחת הפשיזם באיטליה והנאציזם בגרמניה.
# **שינוי נורמטיבי:** עקרון ההגדרה העצמית הלאומית הפך לעקרון המארגן המרכזי של הסדר הבינלאומי, למרות יישומו החלקי.

## ראו גם
* המהפכה הרוסית (1917)
* המהפכה הגרמנית (1918–1919)
* מלחמת העצמאות של טורקיה
* ועידת השלום בפריז (1919)
* 14 הנקודות של וילסון
## לקריאה נוספת

* Gerwarth, Robert (2016). *The Vanquished: Why the First World War Failed to End*. New York: Farrar, Straus and Giroux.
* Manela, Erez (2007). *The Wilsonian Moment: Self-Determination and the International Origins of Anticolonial Nationalism*. Oxford University Press.
* Jones, Mark (2016). *Founding Weimar: Violence and the German Revolution of 1918–1919*. Cambridge University Press.
* Lewis, Bernard (1961). *The Emergence of Modern Turkey*. Oxford University Press.
* Davies, Norman (1972). *White Eagle, Red Star: The Polish-Soviet War 1919-1920*. Macdonald and Co.


## הערות שוליים

קטגוריה:מהפכות
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה