דבורה ראם

**דבורה רָאם** (1831 - י"ד בכסלו תרס"ד, 3 בדצמבר 1903) הייתה המנהלת של דפוס ראם, שנקרא תחת ניהולה "דפוס האלמנה והאחים ראם". ידועה גם בשם "הנגידה" ו"האלמנה רום".

ראם נודעה בחוש העסקי המפותח שלה ובהקפדתה על איכות גבוהה. היא הייתה ידועה בקרב מלומדים עבריים וידיים בכל רחבי העולם, כמו גם בקרב קהלי קוראים במזרח אירופה ומעבר לה, מה שהעניק לה מעמד יוצא דופן בקרב נשים ליטאיות בתקופה ההיא.

ההיסטוריון מרדכי זלקין מתאר אותה במאמרו: "רום הייתה אחת הדמויות שהטביעו חותם חשוב ורב שנים הן על עולמם של לומדי הישיבה ובית המדרש והן על המרחב התרבותי היהודי כולו".

החוקר אברהם מאיר הברמן רשם עליה: "רק הודות למרצה ולהשכלתה המרובה של דבורה ראם, עלה בית הדפוס הזה מעלה מעלה ויקנה לו שם עולם".

## ביוגרפיה
דבורה ראם (מבוטא: רום) נולדה בשנת 1831 בעיירה נובוגרודק לאביה, יוסף בצלאל הרכבי ואימה צ'ורנה איטה. סבה מצד אמה היה רבי שמואל שטראשון, דודה, אחי אמה היה רבי מתתיהו שטראשון. להוריה נולדו 8 ילדים. היא גדלה במשפחה למדנית והייתה אישה משכילה מאד.

כבת למשפחה מכובדת, משפחת הרכבי, היא נישאה לדוד ראם, שהיה בן למשפחה בעלת מעמד כלכלי וחברתי גבוה ביהדות וילנה. אביו היה המו"ל והמדפיס הווילנאי הידוע יוסף ראובן ראם, סבו היה מנחם מן בן ברוך ראם, ורב-סבו היה ברוך בן יוסף ראם אשר ייסד את בית הדפוס ראם בשנת תקמ"ט (1789).

בשנת תר"ך (1860) נפטר בעלה של ראם והדפוס עבר לניהולה יחד עם שני אחיו של בעלה. היא חילקה את הדפוס 40 אחוז לה ו-30 אחוז לכל אחד משני גיסיה. ניהול העסק היה צעד מפתיע מצד אישה יהודייה בימים ההם. היא שכרה מנהל דפוס מקצועי, מינתה את אביה ליועץ עסקי ועסקה בפרסומים בעיתונות. כאשר קיבלה ראם את הדפוס לניהולה היה השם הרשמי שלו "דפוס יוסף ראובן ראם". בשנת 1863 מופיע לראשונה השם "דפוס האלמנה דבורה והאחים יאנקל ומאנס". שנה אחת מאוחר יותר כבר נקרא "דפוס האלמנה והאחים ראם".

כמנהלת הדפוס היא מתוארת כאישה תכליתית, ממוקדת מטרה וקרת מזג. כאלמנה צעירה, עם ילדים קטנים, היא לקחה על עצמה לנהל את הדפוס הוותיק עם מותו של בעלה. היא התגלתה כאשת עסקים אשר הצעידה את בית הדפוס קדימה ואשר הייתה לה תרומה מכרעת בשגשוגו ובהצלחתו יוצאת הדופן. בזכות המדיניות המסחרית והעסקית שהובילה, הפך בית הדפוס לגדול והחשוב מסוגו באירופה כולה. מעבר להובלת ההחלטות העסקיות, לעיתים תוך נטילת סיכונים כלכליים ועסקיים, היא הייתה מעורבת בכל פרט ופרט בניהול הפעילות היומיומית של העסק.

פרסומו והצלחתו של הדפוס הגיעו בעקבות פועלה להוצאת מהדורה מקיפה של התלמוד הבבלי. כאשר קיבלה עליה את הדפוס העבודה על התלמוד הבבלי הייתה בעיצומה. המהדורה המקיפה של התלמוד הבבלי, התבססה על איתור מקורות מדויקים בספריות ברחבי אירופה, ביניהן גם ספריית הוותיקן והספרייה הבודליינית באוקספורד. בית הדפוס השקיע השקעה עצומה בהעתקת כתבי יד עתיקים שחלקם לא הודפסו מעולם, בהגהה ובסידור כתביהם של כמאה מפרשים שונים, ישנים וחדשים, על הדף. על העבודה הופקדו יותר ממאה דפסים ו־14 מגיהים. האירוע של הדפסת מהדורת התלמוד הבבלי בשנת 1880, "ש"ס וילנא" נחשב לאירוע חשוב ויוצא דופן וגרסה זו משמשת כתלמוד הבבלי עד היום והוא הבסיס לכל הדפסות התלמוד. מהדורת התלמוד הבבלי שהדפסתה החלה בשלהי ימיו של דוד ראם נמכרה בכ־2500 עותקים, ואילו הכרך הראשון של מהדורת 'ש"ס ווילנא' נמכר בראשית שנות השמונים של המאה ה-19 ב-22,000 עותקים, מה שמסמל יותר מכל את הצלחתה העסקית.

חידוש נוסף שהביאו בית הדפוס היה המרת אותיות העץ שבמכונות הדפוס ללוחות עופרת גדולים. כך הם הצליחו לייצר את "אות וילנא" היפה והמיתולוגית.

זלמן שניאור כתב שיר לכבודה:

שַעַר בֵּית־דְפוּס הָאַלְמָנָה מִשְתַּקְשֵק, גַּם יוֹמָם גַּם לַיְלָה לֹא יִשְבֹּת ... יוֹם וָלַיְלָה יְסַדֵּר הַבַּיִת וְיַדְפִּיס וְיָפִיץ בָּרַבִּים כֹּל סִפְרֵי־יִשְרָאֵל ... וְזֹאת הָאַלְמָנָה הַכְּבוּדָה - מְקוֹמָהּ עַל מִפְתַּן כֹּל "שַעַר", מֵעֵין בַּת־אַלְמָוֶת, רַבָּנִית וּמוֹשְׁלָה בְּכִפָּה וּפָנֶיהָ מַבְהִיקִים מֵחָכְמָה, וְהָאַחִים מִימִינָהּ וּשְמאלָהּ, מְרַתְּתִים וְשוֹתְקִים לִכְבוֹדָה ... וּפַסֵי־הַלֹבֶן בֵּין רַשִּ״י לִגְמָרָא בְּעֵינֵי בַחוּרִים כִּמְסִלּוֹת לַתּוֹעִים, מֶסיָּדוֹת וּסְלוּלוֹת וִישָרוֹת - עַד יַבְנֶה וְעַד פֶּמְבָּדִּיתָא הָאוֹבְדוֹת בִּזְכוּתָהּ יִנְהָרוּ.

### חיים אישיים ומותה
בעלה, דוד ראם התאלמן מאשתו הראשונה, שהייתה בתו של הרב אלעזר לנדא אב בית הדין של וולקוביסק והיה לו בן אחד מנישואיו הראשונים.

לדבורה ובעלה דוד ראם היו ששה בנים.

בי"ד בכסלו תרס"ד, 3 בדצמבר 1903 הלכה ראם לעולמה ונקברה בבית הקברות בווילנא.  בניה היגרו חלקם לארצות הברית לאחר מותה ומכרו את בית הדפוס.

אלכסנדר הרכבי היה קרוב משפחתה, הוא עבד בבית הדפוס שלה וגר בביתה.

## לקריאה נוספת
* מרדכי זלקין, **האלמנה - דבורה רום: סיפורה של סוכנת תרבות***,* הוצאת כרמל*,* 2026
* 
* 

* זאב גריס, 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות וילנה
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:יהודיות ליטאיות
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:מו"לים יהודים ליטאים
קטגוריה:מדפיסים עבריים
קטגוריה:משכילי וילנה
קטגוריה:ילידות 1831
קטגוריה:נפטרות ב-1903