open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
פרנצ'סקו מורוזיני

250px|שמאל|ממוזער|מדליה שהוצאה לרגל ניצחונותיו הצבאיים של פרנצ'סקו מורוזיני.
**פרנצ'סקו מוֹרוֹזיני** (באיטלקית: **Francesco Morosini**;  1619–1694) היה הדוכס ה-108 של ונציה. מורוזיני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו בקיץ 1688 ועד פטירתו.

## קורות חיים
פרנצ'סקו מורוזיני נולד בוונציה למשפחת אצולה עשירה ומפורסמת, אשר רבים מבניה כיהנו כדוג'ים וכראשי צבא לה סרניסימה.

מורוזיני החל את הקריירה הציבורית שלו בצי הרפובליקה, עשה חיל במעשיו והגיע לדרגת המפקד הכללי של כוחות הצי בכרתים במהלך המצור על קנדיה על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר שנכנע לטורקים, שב לוונציה ובה הועמד למשפט בגין פחדנותו ובאשמת בגידה, אולם זוכה לאחר משפט קצר.

בשנת 1685, עם פרוץ מלחמת מוראה בין הרפובליקה לבין הטורקים, יצא מורוזיני בראש הצי הוונציאני ובזז את קורוני. במהלך השנים הבאות כבש את מרבית מוראה וזכה לכינוי "פלופונזיאקוס" (*Peloponnesiacus*). בשל ניצחונותיו היה הוונציאני הראשון שזכה לכך שפסל ברונזה שלו יוצב עוד בחייו בארמון הדוג'ה. תחת הפסל נכתב:

## הרס הפרתנון
במהלך המצור על אתונה בשנת 1687 הורה מורוזיני על הפגזה ארטילרית על אזור האקרופוליס והרס את הבניין שעד אותה עת עמד על תילו. מורוזיני אף פיקח על הביזה של פסלי הפרתנון. הגנרל השוודי אוטו וילהלם אשר שירת תחת מורוזיני כתב שמורוזיני "הצטער על הרס המקדש היפהפה שעמד שלושת אלפי שנים על תילו" אולם בדו"ח של מורוזיני עצמו הוא קורא לפגיעה "יריה בת מזל". מורוזיני אף ניסה לבזוז את פסלי הסוסים שהוקדשו לאתנה, אולם אלה נפלו ממרומי צוק האקרופוליס והתרסקו, ולימים השלטון העות'מאני מכר את שרידי הפסלים שנותרו מהביזה לתושבים אנגלים וצרפתיים (ומרביתם מוצגים כיום במוזיאון הבריטי).

## כהונתו כדוג'ה
בקיץ 1688 מונה מורוזיני לתפקיד הדוג'ה, ולאחר מינויו תקף את אביה אולם לא הצליח לכבוש את האי. לבסוף מורוזיני נסוג בשל מגפה שפרצה בין חייליו.

בשנת 1693 יצא מורוזיני במסע מלחמה נוסף וניסה לכבוש את נגרופונט שבאביה, בלא הצלחה. 

לאחר מותו הוצבה, בשנת 1694, קשת שיש לזכרו בארמון הדוג'ה. חתול המחמד שלו פוחלץ והועבר למוזיאון קורר.

על שמו של מורוזיני נקרא בית הספר של הצי האיטלקי (Scuola Navale Militare Francesco Morosini) וכן ספינת של הצי האיטלקי שהושקה ב-30 ביולי 1885.

## ראו גם
* הפרתנון
* שיש אלגין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:ילידי 1619
קטגוריה:נפטרים ב-1694
אמא דבלאם

**אמא דבלאם** הוא הר ברכס ההימלאיה הנמצא במזרח נפאל. גובהו 6812 מטרים. משמעות שמו היא: "אם ושרשרת הפנינים שלה".

פסגת ההר נחשבת לאחת הפסגות היפות ברכס ההימלאיה ונופו מלווה חלק גדול מן הדרך למחנה הבסיס של האוורסט (הצד הנפאלי). מסלול ההעפלה הקל הוא מהרכס הדרום מזרחי - לפי צללית ההר כפי שנראית בחלקה הימני של התמונה. ההר נכבש לראשונה על ידי קבוצת מטפסים בני לאומים שונים ב-13 במרץ 1961. כמו הרים נוספים בנפאל, יש צורך בהיתר על מנת לטפס על ההר. הטיפוס הקלאסי על ההר כולל שלושה מחנות ביניים, כשהאחרון הוא לרוב על הקרחון. עונת הטיפוס היא בחודשים אפריל - מאי ועונה נוספת מתאפשרת בספטמבר - אוקטובר. בשנת 2006, בלילה שבין 13 ל-14 בנובמבר כתוצאה מהתמוטטות חלל גדול בתוך הקרחון, התרחשה מפולת שלגים גדולה בהר שסחפה מספר אוהלים מהמחנה השלישי והרגה 6 מטפסים, מתוכם שלושה מבני השרפה.

## קישורים חיצוניים

* מידע רב על ההר 

קטגוריה:נפאל: הרים
קטגוריה:הימלאיה
אלוויזה קונטאריני

**אלוויזה קונטאריני** (באיטלקית: **Alvise Contarini**;  24 באוקטובר 1601 - 15 בינואר 1684) היה הדוכס ה-106 של ונציה. קונטאריני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-26 באוגוסט 1676 ועד פטירתו, כשבע שנים ומחצה לאחר מכן.

אלוויזה קונטאריני היה הדוג'ה השמיני והאחרון מבית קונטאריני.

## קורות חיים
אלוויזה קונטאריני נולד בוונציה לניקולו קונטאריני ואלנה מיקיאל. אלוויזה היה בנם השלישי של בני הזוג ואחיינו של פרנצ'סקו קונטאריני, הדוג'ה ה-95 של ונציה (אשר כיהן בין השנים 1623–1624).

אלוויזה קונטאריני לא נישא, והקדיש את חייו לשירות הציבור ולפוליטיקה. הוא כיהן כשגריר לה סרניסימה בצרפת, ספרד, הולנד ובחצר האפיפיור. בעת שירותו בחצר מלך צרפת הוא קיבל מהמלך תואר אבירות (chevalier).

קונטאריני כיהן כסאביו ובאותה עת תמך בהמשך מלחמת כרתים במסגרתה ניסתה ונציה למנוע מהאימפריה העות'מאנית להשתלט על האי כרתים.

בעקבות מותו של הדוג'ה ניקולו סאגרדו ב-14 באוגוסט 1676, המועמד המוביל לבחירה היה אחיו של ניקולו - ג'ובנאי סאגרדו. ג'ובאני הצליח להשיג במהרה את תמיכתם של שלושים מתוך 40 הבוחרים. יריביו טענו כי השתמש באמצעים לא כשרים להשגת קולות אלה, ומהומות פרצו ברחובות העיר.

על מנת לעצור את המהומות, נבחרו 40 בוחרים חדשים, אשר נפגשו ב-26 באוגוסט 1676 ובחרו באלוויזה קונטאריני כמועמד של פשרה.

תקופת כהונתו של קונטאריני מאופיינת כתקופה שלווה, וזאת על אף המלחמה שהתנהלה בין האימפריה העות'מאנית לבית הבסבורג באזור הבלקנים. העות'מאנים נעצרו לבסוף ב-12 בספטמבר 1683 בקרב וינה. הרפובליקה, לעומת זאת, נצלה את השנים להשתקם ממלחמת כרתים, ולא הצטרפה למלחמה. רק בימים האחרונים של כהונתו של קונטאריני החלו שוב מעשי העוינות בין הרפובליקה לבין האימפריה העות'מאנית כאשר בשנת 1683 נערכו דיונים ממושכים בשאלה האם ונציה צריכה לשוב ולהילחם באימפריה, וזמן קצר לאחר מותו פרצה מלחמת מוראה.

קונטאריני השקיע את מלוא מרצו בפסטיבלים ואירועים חגיגיים, ולא ניסה להפעיל סמכויות שלטון. יחד עם זאת, בראשית כהונתו ערך רפורמה במערכת המשפט של הרפובליקה, ופיקח על הצבת שרידי קדושים נוצריים שהובאו מכרתים הכבושה לכנסיות העיר.

בתקופת כהונתו העניקה אוניברסיטת פדובה לראשונה תואר דוקטורט לאישה - אלנה קורנארו פיסקופיה, המתמטיקאית הוונציאנית, קיבלה תואר זה ב-25 ביוני 1678. כמו כן, בתקופת כהונתו, בשנת 1683 נפתח בעיר בית הקפה הראשון. היה זה בית הקפה הראשון באירופה ופופולריותו הביאה להפיכה הקפה למשקה פופולרי.

קונטאריני הלך לעולמו ב-15 בינואר 1684, זמן קצר בטרם החליטה הרפובליקה לשוב ולהילחם בעות'מאנים. הוא נקבר בקפלת המשפחה בכנסיית סן פרנסיסקו דלה ויניה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:ילידי 1601
קטגוריה:נפטרים ב-1684
גלאטסראיי (כדורסל)

**מועדון הכדורסל גלאטסראיי אודֵבנק** (בטורקית: **Galatasaray Erkek Basketbol Takımı**) הוא מועדון כדורסל טורקי מהעיר איסטנבול, המתמודד בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל. אולם הבית של גלאטסראיי הוא היכל סינאן ארדם, המכיל 16,000 מקומות ישיבה. לפני כן שיחקה הקבוצה באבדי איפקצ'י ארנה, שהכיל 12,270 מקומות.

## היסטוריה
כדורסל שוחק לראשונה בטורקיה ברוברט קולג' באיסטנבול, בשנת . שבע שנים לאחר מכן הביא מורה לחינוך גופני את המשחק לתיכון גלאטסראיי. המורה, אחמט רובנסון, הפך לאחר מכן לנשיא הראשון של מועדון הכדורסל של גלאטסראיי.

הקבוצה, המהווה חלק ממועדון הספורט גלאטסראיי, זכתה 5 פעמים (11 אליפויות לפני העידן המקצועני) באליפות הליגה הטורקית, שלוש פעמים בגביע הטורקי ופעמיים בגביע הנשיא.

### במפעלים האירופיים
בתחילת עונת  העפילה הקבוצה לשלב הבתים של היורוליג דרך שלב המוקדמות. הקבוצה השתתפה ביורוליג גם בעונה שלאחר מכן.

בעונת  העפילה גלאטסראיי ליורוליג ועלתה לשלב ההצלבה, שבו הפסידה לברצלונה ולא העפילה לפיינל פור. בעונת  זכתה לראשונה בתולדותיה ביורוקאפ, כשהיא מנצחת בגמר את שטרסבורג IG, מה שהקנה לה את ההשתתפות בליגת היורוליג במתכונתה החדשה בעונת 2016/2017.

## תארים והישגים
***[[ליגת העל הטורקית בכדורסל|הליגה הטורקית]]:**
**אליפות (16): 1947, 1948, 1949, 1950, 1953, 1955, 1956, 1960, 1963, 1964, 1966, 1969, 1985, 1986, 1990, 2013 
***[[הגביע הטורקי בכדורסל|הגביע הטורקי]]:**
**זכייה (2): 1970, 1995
***[[הסופר קאפ הטורקי בכדורסל|גביע הנשיאים]]:**
**זכייה (2): 1985, 1990
***אליפות איסטנבול:**
**זכייה (20): 1933-1936, 1941-1954, 1958, 1961
* **[[יורוקאפ]]:** 
** זכייה (1): 2016
* **[[ליגת האלופות בכדורסל]]:** 
** סגנות (1): 2025

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:איסטנבול: מועדוני ספורט
אוהד מושקוביץ

**אוהד מושקוביץ** (נולד בט"ו באלול ה'תשל"ד, 2 בספטמבר 1974) הוא זמר דתי ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בבלגיה, שם החל כבר בגיל צעיר את דרכו המוזיקלית כאשר ליווה בקולו את גדולי הזמר היהודי שבאו להופיע בעיר מגוריו. בגיל 18 למד בישיבת כרם ביבנה והתגייס לצה"ל. לאחר נישואיו השתקע בישראל והחל לפתח קריירה מוזיקלית. בתחילה הופיע כזמר בחתונות עם להקתו של אריה ברונר, המפיק דוד פדידה לקחו תחת חסותו, ובשיתוף עם המלחין יוסי גרין הפיקו אלבום שנקרא "וארשתיך". האלבום הצליח ברחוב החרדי, ובשנת 2005 הוא נבחר כזמר השנה בטקס 'אנשי השנה' של המוזיקה החסידית.

לאור הצלחת האלבום הראשון הוציא מושקוביץ אלבום נוסף שנקרא "2 oh", ובשנת 2009 הוציא אלבום נוסף ובו להיטים מהשנים האחרונות וכמה שירים חדשים, שנקרא "המוזיקה שלי".

כמו כן השתתף אוהד במופעי זמר גדולים כגון HASC 20 שהתקיים ב-2007 וב-HASC 21 שנערך בשנת 2008 וכן ב"קונצרט אוהל". הוא גם ביצע את שיר הנושא באלבומו השני של יוסי גרין שנקרא "התו השמיני".וכן השתתף במחזמרים לילדים בבימוי ישי לפידות ודוד פדידה ובהפקתו של פדידה: "שירים ונפלאות בבית הכנסת" שהוצגה לראשונה בחנוכה תשע"א (דצמבר 2010), "שירים ונפלאות בבית הספר" שהועלתה בחנוכה תשע"ב (דצמבר 2011) ו"שירים ונפלאות בבית הספר 2" שהצגת הבכורה שלו הייתה בחנוכה תשע"ג (דצמבר 2012). בדצמבר 2013 יצא הסינגל "גשם שלי" של להקת אתניX בהשתתפותו של מושקוביץ. ב-2015 הוציא את אלבומו החמישי שנקרא "סגולה".

בין השנים 2015-2016 שימש כשופט בתוכנית "הקול הבא" של רדיו קול חי.

בשנת 2020 הוציא בדואט יחד עם הזמר שמילי אונגר (לרגל חתונת שלום - אחיו של שמילי) את השיר "בר עילאי" שנהיה להיט חתונות

באפריל 2021 נבחר כזמר החסידי הישראלי הטוב ביותר מכל הזמנים ברדיו ״קול ברמה״.

בספטמבר 2022, הוציא יחד עם בנימין נתניהו ביצוע מיוחד ל"תפילה שלום חיילי צה"ל" במנגינת השיר "ארץ צבי", כחלק מקמפיין הליכוד בבחירות לכנסת העשרים וחמש.

בספירת העומר תשפ"ד (2024) הוציא את השיר 'אלוקי נשמה' בגרסה ווקאלית יחד עם מקלת קאפלה לזכרו של יהודה בכר שנרצח בטבח של שמחת תורה.

בין להיטיו הבולטים: ״ברכת הבנים״ "וארשתיך", "מה שהיה", "חביבין ישראל", "סטופ" "מדוע" "למלך" ו"לבדו".

מושקוביץ' מיוצג על ידי חברת ההפקות FDD פרודקשיין.

## חיים אישיים
הוא נשוי ללאה, אב לארבעה ומתגורר במודיעין-מכבים-רעות.

## דיסקוגרפיה
### אלבומים
* **וארשתיך**
* **OH 2**
* **המוזיקה שלי** (2009)
* **אחד יחיד ומיוחד**
* **סגולה** (2016)
* **בשעה טובה** (2018)

### סינגלים

* **ברכת כהנים** (2011)
* **גילה רינה**-יחד עם מיכה גמרמן,2013

* **בר אלעאי** - עם שמילי אונגר לחן של הרשי ויינברגר, 2020
* **תינוקות של בית רבן-**מילים ולחן של יונתן שיינפלד,2020
* **להתפלל** - לחן של יונתן שינפלד, 2022

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרים חסידיים ישראלים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:אמני FDD
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:שופטי הקול הבא
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
רבי יצחק

**רבי יצחק** הוא אמורא ארצישראלי מן הדור השלישי לאמוראים, שירד מספר פעמים לבבל ומוזכר פעמים רבות בתלמוד בבלי.

במסכת פסחים (כך מוסבר על ידי רש"י ורשב"ם) קיים חילוק לגבי שם אביו של רבי יצחק, בין דברי אגדה ודברי הלכה. ר' יצחק המוזכר באגדתא, שמו האמיתי הוא "יצחק בן פנחס", ואילו "רבי יצחק" המוזכר בהלכה בשמו האמיתי הוא "יצחק בן אחא".

רבי יצחק זה היה חבירו של רב נחמן, ולפי השערת רבנו יהודה בן קלונימוס משפיירא היה תלמידו של רבי יוחנן. רבי יצחק אחר המוזכר בתלמוד היה תלמידו של רבי חייא.

רבי יצחק מוסר הלכות בשם רבי יוחנן, ריש לקיש ואמוראים נוספים; הלכות משמו מוסרים אמוראים רבים, ביניהם רב נחמן, רב חסדא, רב יוסף, רבא, אביי השואל אותו שאלה, ועוד.

רבי יצחק מוסר אגדות בשם כמה אמוראים, ביניהם רבי יוחנן. על המימרות הידועות שלו באגדה נמנית ברכתו לרב נחמן כאשר נפרדו בתום מפגש ארוך בו אמר לו רב נחמן דברי תורה רבים, וכשנפרדו ביקש רב נחמן מרב יצחק שיברכהו. השיב לו רב יצחק: 

## פסקיו
אחד מפסקיו הידועים הוא , על פיו נפסק בהלכה, כי כסף שנפל מכיסו של בן אדם ברשות הרבים, ברור שידע מכך שהכסף נפל והתייאש, ואין לחשוש שמדובר בייאוש שלא מדעת.

## קישורים חיצוניים

* 
*

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי ריש לקיש
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
יצחק (פירושונים)

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה המבוססים על השם יצחק
סעודת אמנים

**סעודת אָמֵנִים** היא מנהג מודרני של עריכת סעודה מרובת משתתפים, שבה אומרים המשתתפים מאה פעמים "אמן", כסגולה לפתרון מצוקות שונות, כדוגמת זוגיות, עקרות, בריאות ופרנסה.

כיום המנהג נעשה בדרך כלל עבור נשים.

## מטרה

לפי המסורת, דוד המלך תיקן שעל כל יהודי לברך בכל יום מאה ברכות. חישוב הברכות הנאמרות כל יום בשלוש התפילות בצירוף ברכות הנהנין וברכות נוספות עולה למאה ברכות לפחות. בשבת, שבתפילת העמידה שלה יש 7 ברכות בלבד, נוהגים להוסיף ברכות על ידי אכילת פירות ומיני מגדים, וברכות על ריח טוב. 

סעודת אמנים מגדילה לעשות, ונאמרים מאה אמנים בה לבדה, בנוסף לאלה המצטברים במשך היום. יש המייחסים לאמירת מאה אמנים מרוכזת זו סגולה לפתרון בעיות. 

יש מי שהסתייג מהמשקל הרב שמיוחס לסעודת אמנים, לטענתו: "מי שמתחבר ליראת שמים ולהודיה לה' באמצעות סעודה המתקיימת בציבור, סעודה בה מברכים ומודים לה', ואומרים "אמן", תבוא עליו ברכה. אך כל זה לא על חשבון תפילה מעומק הלב, ובעיקר תיקון המעשים בכל התחומים". 

## טכניקה
כדי להגיע למאה אמנים, מוצאים בסעודה מזונות מסוגים שונים, המאפשרים לברך עליהם את חמש הברכות שלפני האכילה (מלבד "המוציא") כדי להרבות בברכות. לפי ההלכה סדר הקדימה בברכות מסומן בראשי תיבות "**מגע אש**": **מ**זונות, **ג**פן, **ע**ץ, **א**דמה, **ש**הכל. כל אחד מהמשתתפים בסעודה מברך בקול רם את הברכה המתאימה למזון שלפניו, וכל יתר המשתתפים עונים אמן. 

בחלק מהטקסים, נוהגים לפני הברכה, להביע משאלה, אף היא בקול רם. לכל ברכה מתאימה קטגוריית משאלות משלה:
* בורא מיני מזונות: סגולה לפרנסה
* בורא פרי הגפן: סגולה לשידוך ("ענבי הגפן בענבי הגפן")
* בורא פרי העץ: סגולה לפרי בטן
* בורא פרי האדמה: סגולה לבריאות, משום שאדם נוצר מאדמה
* שהכל: סגולה לכל יתר הצרכים

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:ארוחות
סוויאטופולק הראשון, נסיך קייב

**סוויאטופולק המקולל** (ברוסית: **Святополк Окаянный**; 979–1019) היה נסיך קייב בין השנים 1015–1016 ו-1018–1019.

## ביוגרפיה
סוויאטופולק נולד בשנת 979 לאשתו של יארופולק, נסיך קייב, אישה ממוצא יווני, שלאחר שנהרג יארופולק נישאה לוולדימיר הראשון. לא ברור מי היה אביו של סוויאטופולק, אך הוא הכיר ביארופולק כאב וראה בוולדימיר רוצח. בשנת 1013 או 1014 התחתן עם בתו של בולסלאב הראשון, דוכס פולין.

לקראת סוף ימיו רצה ולדימיר להוריש את הנסיכות לבנו גלב. ככל הנראה על רקע זה נעצרו סוויאטופולק ואשתו. עם מות ולדימיר ירש אותו סוויאטופולק בתמיכת האצולה והצבא. עם תחילת שלטונו החל השימוש במטבעות חדשים שעליהם נטבע שמו. על חלק מהמטבעות נטבע שמו לאחר התנצרותו – פטר.

במהלך שנת 1015 נהרגו אחיו בוריס, גלב וסוויאטוסלאב. בהתאם לכרוניקה הרוסית הראשונה, הרציחות אורגנו על ידי סוויאטופולק. עם זאת, בעת האחרונה נוספו תאוריות אחרות, שלפיהן דווקא אח אחר – יארוסלאב הראשון – היה מעורב ברציחת שלושת האחים.

בשנת 1016 החלו מאבקי כח בין סוויאטופולק לאחיו יארוסלאב, נסיך נובגורוד. בקרב מכריע הובסו כוחותיו של סוויאטופולק, והוא נמלט לפולין. בהמשך, בשנת 1018, שב בתמיכת בולסלאב הראשון, דוכס פולין. בקרב על נהר הבוג המערבי ניצח הצבא הפולני, וירוסלאב חזר לנובגורוד. סוויאטופולק חזר לקייב, אך תוך זמן קצר חזרו הביתה הכוחות הפולניים. בשנת 1019 אסף יארוסלאב צבא גדול ובתמיכת ורנגים ופצ'נגים החל במתקפה על קייב. בקרב על נהר אלטה נפצע סוויאטופולק ככל הנראה, ומת לאחר מכך.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:ילידי 978
קטגוריה:נפטרים ב-1019
רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי

רבי **אליעזר בנו של [[רבי יוסי הגלילי]]** היה תנא שחי במאה השנייה לספירה. בן הדור הרביעי לתנאים, הדור שאחרי מרד בר כוכבא. היה מחכמי אושא. רבו המובהק היה רבי עקיבא.

דבריו הובאו במשנה פעם אחת בלבד, אך בברייתות המופיעות בתלמוד הבבלי והירושלמי, וכן במדרשים, ישנם אזכורים רבים של דברי תורתו, מעט בהלכה, והרבה באגדה. מיוחסת אליו הברייתא של "32 מידות שהתורה נדרשת בהן **באגדה**" (במקביל לברייתא המקבילה למדרש ההלכה, של רבי ישמעאל).

אמרה ידועה שלו היא: 

על כוחו באגדה, אמרו חכמים: "ר' יוחנן אומר משום ר' אלעזר בר' שמעון: כל מקום שאתה מוצא דבריו של ר' אליעזר בנו של ר' יוסי הגלילי בהגדה, עשה אוזניך כאפרכסת". (חולין פט, א)

לפי ה, היה ממשפחת בני סנאה משבט בנימין שיום קורבן העצים שלהם חל בי' באב, אולם בכלל המקורות המקבילים מדובר ברבי אלעזר בן רבי צדוק, ולכן כנראה שהגרסה בירושלמי תענית משובשת.

נקבר סמוך לקבר אביו ואחיו רבי שמואל בן רבי יוסי הגלילי, במושב דלתון.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא
קרב ליצן

**קרב ליצן** או **קרב לוצן** הוא שמם של שני קרבות שנערכו בסביבות הכפר  שבגרמניה.
אנה וידוביץ'

**אנה וידוביץ**' (בקרואטית: **Ana Vidović**; נולדה ב-8 בנובמבר 1980) היא גיטריסטית קרואטית הנחשבת לאחת הווירטואוזיות הצעירות בעולם המנגנות בגיטרה קלאסית.

## ביוגרפיה
וידוביץ' נולדה בקרלובץ, עיר ליד זאגרב בקרואטיה. היא התחילה לנגן בגיל 5 וכשהייתה בת 7 ניגנה לראשונה בהופעה. כשהייתה בת 11 היא התחילה להופיע ברחבי העולם ובגיל 13 הפכה לתלמידה הצעירה ביותר באקדמיה הלאומית למוזיקה בזאגרב, שם למדה מאיסטבן רומר.

בעקבות פרסומה הגובר באירופה היא קיבלה הצעה ללמוד בבית הספר למוזיקה פיבודי בבולטימור, ארצות הברית. אותו סיימה ב-2001.

## הופעות ופרסים
וידוביץ' הופיעה מעל אלף פעמים ברחבי העולם. בין היתר בלונדון, פריז, וינה, רומא, סן פרנסיסקו ואף בישראל. פעם אחת כשהייתה בת 12 במסגרת קשרי החוץ-תרבות עם קרואטיה ולשתי הופעות האחת בתל אביב והשנייה בסכנין ב-2009.

וידוביץ' זכתה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלה, ביניהם פרס אלברט אוגוסטין האנגלי, פרס פרנסיסקו טארגה הספרדי, פרס האירוויזיון לאמנים צעירים ועוד רבים.

## גיטרה
הגיטרה של וידוביץ' היא גיטרה קלאסית עם תמיכה (bracing) בסגנון ה"רשת" שנבנתה על ידי ג'ים רדגייט האוסטרלי, ואורך המיתר שלה הוא 640 מ"מ (מעט קצר מהרגיל).

## קישורים חיצוניים

* 

* ריאיון עם אנה וידוביץ'

קטגוריה:ילידות 1980
קטגוריה:גיטריסטים קלאסיים
קטגוריה:מוזיקאים קרואטים
קטגוריה:גיטריסטיות
מצודת אמסטרדם

**מצודת אמסטרדם** (אנגלית **Fort Amsterdam**) הידועה גם כ**מצודת קורמנטין** (**Fort Cormantine**), היא מצודה הרוסה בעיר קורמנטין בדרומה של גאנה, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי. בשנת 1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית.

בשנת 1598 הקימו ההולנדים נקודת מסחר באתר, אך לאחר מכן היא ננטשה. ב-1631 הקימו בריטים מ"חברת המסחר לגינאה וביני" (English Company of Adventurers Trading to Guynney and Binney) מבנה על גבעה סמוכה, במטרה לסחור עם השבטים המקומיים, אך הוא עלה באש לאחר מספר שנים. המצודה עצמה הוקמה בין השנים 1638 ל-1645 על ידי הבריטים וזכתה לשם מצודת קורמנטין, על שמו של היישוב הסמוך. ההולנדים שבו והשתלטו על האזור בשנת 1665 והעניקו למצודה את שמה הנוכחי, "מצודת אמסטרדם". הם החזיקו במקום עד סוף 1782, עת הוא שב לשלטון בריטי למשך שלוש שנים בלבד, וב-1785 הוחזר להולנדים מכוח הסכם. ב-1806 השתלטו שבטי האשנטי המקומיים על המצודה ובזזו אותה. חמש שנים לאחר מכן, בשנת 1811, נהרסה המצודה על ידי לוחמי שבט יריב, וכיום שרדו ממנה רק שרידים מעטים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
בלי חרות ומק"י

**בלי חרות ומק"י** היא סיסמה שטבע ראש ממשלת ישראל הראשון, דוד בן-גוריון.

הסיסמה נאמרה בעת המגעים על הקמת הקואליציה והממשלה הראשונה. מטרת האמרה הייתה לסמן את גבולות הלגיטימיות הפוליטית במדינה הצעירה. מחד בן-גוריון פסל את מק"י שהיא מפלגה קומוניסטית ופרו-סובייטית שהיוותה סמן שמאלי קיצוני בכנסת, ומאידך פסל את תנועת החרות שהשתייכה לציונות הרוויזיוניסטית והיוותה סמן ימני קיצוני בכנסת.

הקונצנזוס שבן-גוריון יצר נסדק לאחר פרישתו. ערב מלחמת ששת הימים צירף ראש הממשלה לוי אשכול את גח"ל (סיעה משותפת לתנועת החרות ולמפלגה הליברלית) לממשלתו וכעבור עשר שנים זכה הליכוד (רשימה שהיוותה איחוד של מפלגות הימין, כולל חרות) בבחירות לכנסת והרכיב ממשלה בראשות מנחם בגין, מנהיג תנועת החרות.

מק"י מעולם לא הייתה חלק מן הקואליציה, אולם חד"ש (רשימה שמק"י היא מרכיב מרכזי בה) תמכה מהאופוזיציה בממשלת ישראל העשרים וחמש בראשות יצחק רבין, שהייתה ממשלת מיעוט, ובכך מנעה את הפלתה. היא המשיכה לתמוך גם בממשלת ישראל העשרים ושש בראשות שמעון פרס, שהוקמה לאחר רצח יצחק רבין.

## ראו גם
* בלי בג"ץ ובלי בצלם

## לקריאה נוספת
* 

קטגוריה:ביטויים פוליטיים ישראליים
קטגוריה:דוד בן-גוריון
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
סטיבן דדאלוס

**סטיבן דדאלוס** (באנגלית: **Stephen Dedalus**) הוא האלטר אגו הספרותי של ג'יימס ג'ויס והגיבור הראשי של הרומן הראשון הסמי-אוטוביוגרפי של ג'ויס "דיוקן האמן כאיש צעיר". כמו כן הוא דמות בדיונית ביצירתו המונומנטלית של ג'ויס "יוליסס". על פי  מבקרי ספרות אחדים, ובהם הרולד בלום, דדאלוס הוא גם המספר של שלושת הסיפורים הראשונים ב"דבלינאים".

מבחינות רבות סטיבן דדאלוס הוא בן דמותו של ג'ויס עצמו. סטיבן הוא יליד 1882, כמוהו כג'ויס, ובן למשפחה מרובת ילדים. לפי "יוליסס" אימו נפטרה והוא קיבל על כך מברק בעת ששהה בפריז, תיאור מדויק של האירוע בחייו של ג'ויס.

אחיו של ג'ויס, סטניסלאוס, שליווה אותו בכתיבתו ואף תיעד אותה ביומן שערך, הביע  התנגדות לשם דדאלוס מפאת היותו שם לא-אירי, אך ג'ויס הכריע לטובת השארתו, וכפשרה שינה אותו מדיידלוס (Daedalus),  כפי שהוא מופיע ברומן הביכורים שלו "סטיבן הירו", נוסחו הראשון של "דיוקן האמן כאיש צעיר", לדדאלוס (Dedalus) ב"דיוקן האמן" וב"יוליסס". הבחירה בשם זה מסמלת את רצונו של ג'ויס לזהות את עצמו עם הממציא היווני, לפרוש כנפיים ולהשתחרר ממגבלות הדת, הלאום והנסיבות הפוליטיות, שעיכבו לתחושתו את מימוש שאיפותיו האמנותיות.
ב"דיוקן האמן" מתבטא סטיבן על תחושת החנק שלו בארצו:

סטיבן דדאלוס מגלם ב"יוליסס" מורה בבית ספר פרטי בפרבר של דבלין, משרה שבה שימש ג'ויס עצמו בקיץ  1904. הוא הדמות המקבילה לטלמאכוס, בנו של אודיסאוס, וגם להמלט, והגיבור של שלושת הפרקים הפותחים את היצירה, לפני שמוצג לאופולד בלום. יחסיו עם בני הזוג בלום תופסים חלק נכבד גם בפרקים המסיימים.

הפרק הראשון ב"יוליסס" נפתח באפיזודה  במגדל מרטלו בחוף סנדיקוב שבו היה דדאלוס אורחו של מכרו מלאכי (באק) מאליגן. השניים התעמתו בעקבות זלזולו של מאליגן בכבודה של אמו של דדאלוס שזה עתה נפטרה. מאליגן אמר כי היא "מתה כמו בהמה". מאליגן טען כי לא הייתה לו כל כוונה לפגוע באמו של סטיבן, ואף התקיף את סטיבן על כי סירב למלא את בקשתה האחרונה של אמו ולהתפלל בעבורה. דמותו של מאליגן מבוססת על דמותו של אוליבר סנט ג'ון גוגארטי, שעמו התגורר ג'ויס כשבוע במגדל מרטלו.

חלקו של דדאלוס ביצירה "יוליסס" מפורט בערך יוליסס - מבנה הספר והעלילה.

## ציטוטים

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:יוליסס
מצודת בטנסטיין

[ממוזער|250px|תיאור המצודה ב-[1709]]
**מצודת בטנסטיין** (באנגלית: **Fort Batenstein**) היא מצודה הרוסה השוכנת על גבעה לחופו של האוקיינוס האטלנטי, ליד כפר הדייגים בוטרה (Butre), בדרום גאנה.

חברת הודו המערבית ההולנדית הקימה במקום תחנת סחר בשנת 1598, וב-1650 השתלטו עליו השוודים. ההולנדים הסיתו את בני האשנטי המקומיים נגד השוודים, וב-1652 נאלצו האחרונים לנטוש את האתר. ההולנדים ניסחו הסכם עם השבטים המקומיים, ובשנת 1656 הקימו את המצודה. המצודה הייתה קטנה וביצוריה חלשים למדי. הוצבו בה 11 תותחים קלים בלבד, ונאמר עליה שהיא רעדה בעת ירי תותחיה שלה. הבריטים כבשו את המצודה לזמן קצר, וב-1665 היא שבה לידי ההולנדים. בשנת 1872 מסרו ההולנדים את כל נכסיהם לאורך החוף המערבי של אפריקה לידי הבריטים, אך צעד זה נתקל בהתנגדות השבטים המקומיים, והצי המלכותי הרעיש את החוף מהים, דבר שהוביל לחורבנה של המצודה. המצודה נותרה בהריסותיה ולא שוחזרה, ובשנת 1979 היא הוכרזה, ביחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי גאנה, כאתר מורשת עולמית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
Jet2.com

[ממוזער|שמאל|250px|[בואינג 737-800 של החברה]]
**Jet2.com בע"מ** היא חברת תעופה במחיר נמוך בריטית. נמל הבית של החברה הוא נמל התעופה לידס.

החברה מפעילה כ-216 קווים סדירים מתשעה שדות תעופה בבריטניה (נמל התעופה הבין-לאומי בלפסט, נמל התעופה ברמינגהאם, נמל התעופה מזרח המידלנדס, נמל התעופה אדינבורו, נמל התעופה גלאזגו, נמל התעופה לידס-ברדפורד, נמל התעופה לונדון סטנסטד, מנצ'סטר ונמל התעופה הבין-לאומי ניוקאסל) ואחד בספרד (נמל התעופה אליקנטה-אלש מיגל ארננדס) ל-59 יעדים שונים, ומחזיקה רישיון טיס מסחרי להטסת נוסעים, מטען ודואר במטוסים בעלי 20 מושבים או יותר.

בנוסף, החברה מפעילה צי לילי שנושא מטענים בעבור רויאל מייל, ומשווקת שירות צ'רטר באמצעות המותג Jet2charters.

נכון לאפריל 2015 מעסיקה החברה כ-4,000 עובדים.

## היסטוריה
Jet2.com בע"מ היא חברת-בת של "קבוצת דארט בע"מ", קבוצת שירותי תעופה והפצה.

החברה החלה את פעילותה בשנת 1978 תחת השם "ערוץ אקספרס".

בשנת 2002 עברה החברה לפעול תחת שם המותג הנוכחי, והחלה להפעיל טיסות במחיר נמוך לנוסעים במטוסי תוצרת בואינג ליעדים בינלאומיים, כאשר בהתחלה הפעילה קו בין שדה התעופה בראדפורד לשדה התעופה סכיפהול אמסטרדם.

במהלך אותה השנה החלה החברה לטוס לשבעה יעדים נוספים.

בחודש דצמבר 2004 החלה החברה לטוס גם מטרמינל 1 של שדה התעופה של מנצ'סטר, ובשנת 2005 החלה לטוס משדה התעופה בניוקאסל. באותה השנה רכשה החברה שני מטוסי בואינג 757-200 על מנת שתוכל להרחיב את טווח הטיסה שלה ליעדים שטווח הטיסה אליהם הוא "בינוני-ארוך", וכן להגדלת נפח הנוסעים בקווים הקיימים.

מטוסים אלו אפשרו לחברה לפתוח קווים נוספים לשדות התעופה בלקפול (שהפסיק לפעול ב-2014) ואדינבורו.

מאז 2006 רכשה החברה מטוסים נוספים מדגם בואינג 737-300 ובואינג 757.

בשנת 2011 הגדילה החברה את צי המטוסים שלה ורכשה מטוסים מדגם בואינג 737-800, ובאוקטובר 2012 רכשה החברה מטוס נוסף מדגם בואינג 757-200.

בשנת הפעילות הראשונה שלה הטיסה החברה מעל ל-600,000 נוסעים, ובשנת 2014 עמד מניין הנוסעים בחברה על כ-6,000,000 נוסעים בשנה, אם כי בשנת 2015 חלה נסיגה קלה בכמות הנוסעים אשר עמדה על 5,850,000 בשנה זאת.

## צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2021:

## פעילות החברה בישראל
החברה הפעילה ממאי 2009 3 טיסות שבועיות בין נמל התעופה מנצ'סטר לנמל התעופה בן-גוריון על ידי מטוסי בואינג 737-800. הקו נסגר באוקטובר 2013, והחברה הפסיקה את פעילותה בנתב"ג.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה בריטיות
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
אפולודורוס מדמשק

[250px|ממוזער|שמאל|[גשר טראיאנוס בתבליט על עמוד טראיאנוס]]
[ממוזער|שמאל|250px|[קשת טראיאנוס (בנוונטו)|קשת טראיאנוס בעיר בנוונטו בציור של פיראנזי , אמצע המאה ה-18]]

**אַפּוֹלוֹדוֹרוּס** מדמשק (ביוונית: Ἀπολλόδωρος ὁ Δαμασκηνός; מת בשנות ה-30 של המאה ה-2 לספירה) היה אדריכל סורי-יווני קדום, המועדף על טראיאנוס ומיוחסים לו מבנים מרשימים רבים שנבנו בתקופתו, בהם גשר טראיאנוס ועמוד טראיאנוס.

גשר טראיאנוס נבנה באזור שערי הברזל של הדנובה ושימש למעבר הצבא הרומי במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. על בניית הגשר כתב אפולודורוס ספר שלא שרד עד ימינו, אך חלק מתוכנו מצוטט בספרים קדומים אחרים. אפולודורוס בנה עבור טראיאנוס את פורום טראיאנוס, הפורום הרומאי האחרון ובתוכו בנה, במצוות הסנאט הרומאי, את עמוד טראיאנוס, שבתוכו מצוי כלי זהב המכיל את אפרו של טראיאנוס.

לאפולודורוס מיוחסת גם בנייתן של קשת טראיאנוס (אנקונה), קשת טראיאנוס (בנוונטו), קשת טראיאנוס (מרידה), קשת טראיאנוס (טימגד), גשר אלקונטר (בספרד) ועוד.

לבקשתו של הקיסר אדריאנוס, כתב אפולודורוס מאמר על מכונות מצור (Πολιορκητικά, "פוליאורקטיקה", "תורת המלחמה"). שמו של הקיסר הנמען אינו נזכר אמנם במכתבו של אפולודורוס, אולם האנונימי מביזנטיון (Anonymous Byzantinus, המאה ה-6) ציין כי הוא נכתב לאדריאנוס. המלחמה היחידה שיכולה הייתה להצריך ספר הדרכה מסוג זה בזמן שלטונו של אדריאנוס, הייתה מרד בר כוכבא.

אפולודורוס הוצא להורג על ידי אדריאנוס, לאחר שהארכיטקט ביקר את התוכנית למקדש ונוס ורומא (נחנך בשנת 121).

## לקריאה נוספת
* שמעון אפלבאום, "למי כתב אפולודורוס את ה"פוליאורקטיקה"?", בתוך: יהודה ואלך ואורי דרומי (עורכים), **חקרי מלחמה**, הוצאת מערכות, 1988, עמ' 77–80.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אדריכלים יוונים
קטגוריה:ילידי 50
קטגוריה:נפטרים ב-130
ישראל חנוקוגלו

**ישראל חנוקוגלו** (בטורקית: **İsrael Hanukoğlu**; נולד ב-14 במרץ 1952 בטורקיה) הוא פרופסור מן המניין לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת אריאל.

## חייו
בשנת 1970 הוא עלה לארץ ישראל ולמד באוניברסיטה העברית, שם סיים בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה ופסיכולוגיה והשלים לימודי חטיבה במדע המדינה.
חנוקוגלו למד ועסק במחקר לתואר שני ושלישי באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון שבארצות הברית (תואר שני ב-1976, ותואר שלישי ב-1980). עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "מנגנון העברת אלקטרונים במערכות P450 מיטוכונדריאליות". בלימודי הפוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו הוא בודד גנים המקודדים לחלבוני מבנה מסוג אקטין וקרטין, וקבע לראשונה את המבנים של חלבונים מסוג קרטין שיוצרים שלד תאי (cytoskeleton) ומרכיבים את סיבי השיער.

בשנת 1994 פרופ' חנוקוגלו התחיל לשתף פעולה עם אחיו פרופ' אהרן חנוקוגלו במחקרים בנושא סינתזה ותפקוד הורמונים סטרואידים. מחקרים אלה הובילו לזיהוי מוטציות האחראיות למחלה תורשתית של חוסר תגובתיות להורמון אלדוסטרון שנקראת פסוידו-היפו-אלדוסטרוניזם (pseudohypoaldosteronism type I). מחקריהם זיהו את המוטציות בגנים המקודדים לתת-יחידות של תעלות נתרן אפיתליאות שנקראות בקיצור ENaC.

חנוקוגלו זכה בפרסים רבים, בהם פרס לינדנר (Lindner) של האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה, פרס לובל (Lubell) של מכון ויצמן, פרס גוטווירט על הצטיינות במחקר בטכניון, מלגת הרשות הלאומית למחקר בארצות הברית בתחום ביוכימיה.

בשנת 1996 מונה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו ליועץ המדעי שלו, אך התפטר עקב חתימתו על הסכם ואי ב-1999. נמנה עם מייסדי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני והיה יושב-ראש של הארגון משנת 1995. היה בין מובילי המאבק נגד הסכמי אוסלו. בבחירות לכנסת ה-16 הוצב במקום העשירי ברשימת מפלגת חירות ובבחירות לכנסת ה-17 היה במקום השני ברשימת חזית יהודית לאומית בראשות ברוך מרזל, בשתי הפעמים לא עברו הרשימות את אחוז החסימה.

מתגורר ברחלים ואב לשניים.

## קישורים חיצוניים

* קורות חיים באתר הפרטי של פרופ' חנוקוגלו.
* 
* מאמרי דעה מאת פרופ' ישראל חנוקוגלו, באתר ערוץ 7

קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:פעילי ימין רדיקלי ישראלים
קטגוריה:פעילי עוצמה יהודית
קטגוריה:מתנחלים
קטגוריה:ראשי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
קטגוריה:חברי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי הטבע
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אוטאבה רימה

**אוטאבה רימה** (מאיטלקית: **Ottava rima**, אוקטבה מחורזת; בעברית מיושנת לעיתים: **על השמינית**) הוא בית (שירה) מחורז הכולל שמונה שורות (אוקטבה) בנות אחת-עשרה הברות כל אחד, כך שששת השורות הראשונות מתחרזות באופן מסורג (א-ב-א-ב-א-ב) ושתי האחרונות מתחרזות ביניהן לחוד (ג-ג).

האוטאבה רימה, צורת-שיר שמקורה אינו ידוע, הופיעה לראשונה באיטליה במאה ה-13 באיטליה ביצירות דתיות. במאות ה-14 וה-15 היא שימשה את המשוררים האיטלקים אנטוניו פולצ'י, ג'ובאני בוקאצ'ו, פרנקו סאקטי, אנג'לו פוליציאנו, ולורנצו דה מדיצ'י; ובויארדו חיבר בה את הרומנסה האבירית "אורלנדו המאוהב". במאה ה-16 חוברו באוטאבה רימה יצירות המופת של השירה האיטלקית (בתקופת הרנסאנס): האפוסים ההרואיים האביריים "אורלנדו המטורף" מאת אריוסטו, ו"ירושלים המשוחררת" מאת טאסו. תרגומים של אריוסטו וטאסו הפיצו את השימוש באוטאבה רימה ברחבי אירופה, והשתמשו בה לואיש דה קמואש (לחיבור הלוזיאדות), לופה דה וגה, מייקל דרייטון, לורד ביירון, אלכסנדר פושקין, ריינר מריה רילקה, ומשוררים אחרים. 

רומן האבירים היידי "בבא-בוך" (1508-1507) מאת רבי אליהו בחור חובר באוטאבה רימה.

## לקריאה נוספת

* Ron Padget (ed.), The Teachers and Writers Handbook of Poetic Forms, pp. 131-132, New York, 1987

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירה
קטגוריה:מבני שירה
שון סטונרוק

**שון אנדרו סטונרוק** (באיטלקית: **Shaun Andrew Stonerook**; נולד ב-19 באוגוסט 1977 בקולומבוס, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-איטלקי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.

סטונרוק החל את הקריירה שלו בעונת  בקבוצה הבלגית ראסינג אנברסה, במדיה קלע 13.3 נקודות והוריד 12 ריבאונדים בממוצע למשחק ונבחר למשחק האולסטאר של הליגה הבלגית. לאחר מכן עבר לקאנטו האיטלקית ושיחק בה עד לסיום עונת , כשלזכותו 1,449 נקודות ב-150 משחקים וזכייה בסופרקאפ האיטלקי (2004) במדיה.

בעונת  חתם בקבוצת היורוליג מונטפסקי סיינה. עם סיינה זכה סטונרוק 3 פעמים באליפות איטליה (2007–2009), פעמיים בסופרקאפ האיטלקי (2007, 2008) ובגביע האיטלקי ב-2009. כמו כן, נבחר ל-MVP של הסופר קאפ האיטלקי ב-2007 ושל גמר הגביע האיטלקי ב-2009.

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר היורוליג

קטגוריה:אמריקאים ילידי אוהיו
קטגוריה:קולומבוס (אוהיו): אישים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים איטלקים
קטגוריה:כדורסלני אנטוורפ ג'יינטס
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:כדורסלני קאנטו
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
מפרץ אראנסאס

**מפרץ אראנסאס** (באנגלית: **Aransas Bay**) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו, במדינת טקסס שבארצות הברית.
## גאוגרפיה
האי סן חוזה מפריד בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ אראנסאס, ומעבר אראנסאס מהווה את הכניסה אל מפרץ אראנסאס ממפרץ מקסיקו. לחופי המפרץ ממוקמות הערים אראנסאס פאס (Aransas Pass - "מעבר אראנסס") ופורט אראנסאס (Port Aransas - "נמל אראנסאס"), וכן העיר רוקפורט. 

המפרץ מקושר למפרץ רדפיש בדרום מערבי, למפרץ קופאנו במזרחי, ולמפרץ סנט צ'ארלס בצפון, ולמפרץ מסקוויט בצפון מזרח. מפרצים מקושרים אלה אפשרו תנועת אוניות סוחר של מדינות הקונפדרציה, עת שספינות צי מדינות האיחוד הפליגו במפרץ מקסיקו במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המפרץ באתר Handbook of Texas

אראנסאס
אראנסאס
מפרץ קופאנו

שמאל|ממוזער|250px|שקיעה במפרץ קופאנו.
**מפרץ קופאנו** (באנגלית: **Copano Bay**) הוא מפרץ הממוקם במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם מערבית לעיר רוקפורט, בין מחוז רפוג'יו למחוז ארקנסו. אורכו של המפרץ כ-19 ק"מ ורוחבו כ-10 ק"מ. המפרץ נשפך למפרץ אראנסאס.

מדרומו של המפרץ נמצא מפרץ פורט, מצפונו מפרץ מישון, וממזרחו מפרץ אראנסאס. על שפת המפרץ ובמימי המפרץ הותקנו אסדות להפקת נפט.

## היסטוריה
המפרץ התגלה בשנת 1766 על ידי דייגו אורטיז פארייה (Diego Ortiz Parrilla), אשר קרא למפרץ בשם "סנטו דומינגו" (Santo Domingo). בשנת 1785 הוקמה בסמוך נמל שנקרא נמל קופאנו על שם שבט אינדיאני ששכן בסמוך, ומאז נקרא המפרץ בשמו הנוכחי.

המפרץ הרדוד (עומקו פחות מ-2 מטרים) משמש אתר נופש לדיג ואתר לציד ברווזים.
מרבית תושבי המפרץ מתגוררים בצידו המזרחי של המפרץ.

## אזכורים תרבותיים
המפרץ אוזכר בשיר "אני אוהב את טקסס" של זמר הקאנטרי פט גרין, ובשירה של להקת הקאנטרי תזמורת רנדי רוג'רס - "מפרץ קופאנו".

## קישורים חיצוניים

* המפרץ באתר The Handbook of Texas

קופאנו
קופאנו
מפרץ גלווסטון

**מפרץ גלווסטון** (באנגלית: **Galveston Bay**) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. לחופו הצפוני של המפרץ ממוקמת העיר יוסטון.

מפרץ גלווסטון מכיל בחובו שישה מפרצים קטנים: מפרץ כריסמס (Christmas Bay - מפרץ חג המולד), מפרץ וסט (West Bay - המפרץ המערבי), מפרץ גלווסטון התחתון (Lower Galveston Bay), מפרץ גלווסטון העליון (Upper Galveston Bay), מפרץ איסט (East Bay - המפרץ המזרחי) ומפרץ טריניטי. אל המפרץ נשפכים הנהרות טריניטי והקינטו (San Jacinto River).

שטחו הכולל של המפרץ הוא 1,500 קמ"ר, אורכו 50 ק"מ ורוחבו 27 ק"מ. עומקו הממוצע של המפרץ הוא כ-3 מטרים. 

תעלת הספינות של יוסטון נחפרה במפרץ על מנת לאפשר מעבר ספינות לנמל יוסטון.

העיר יוסטון היא הגדולה בערים השוכנות לחוף המפרץ. ערים נוספות הן גלווסטון, פסדינה, בייטאון, טקסס סיטי ואנאהואק.

המפרץ משמש כגבול של ארבעה ממחוזות טקסס: מחוז בראזוריה, מחוז צ'יימברס, מחוז האריס ומחוז גלווסטון.

## קישורים חיצוניים

* תיאור המפרץ באתר the Handbook of Texas
* [מפת מצר סן לואיס ([גלווסטון (אי)|אי גלווסטון] נראה בחלקה העליון של המפה) בשנת 1853] 
* מצב המערכת האקולוגית של מפרץ גלווסטון 
* 

גלווסטון
גלווסטון
דור הפרוזאק (סרט)

**[[דור]] ה[[פרוזאק]]** (באנגלית: **Prozac Nation**) הוא סרט קולנוע עצמאי משנת 2001. הסרט בוים על ידי הבמאי הנורווגי אריק סקולדברג והופק בעזרתה של לטי גרובמן. בסרט כיכבו כריסטינה ריצ'י, ג'ייסון ביגס, אן הייש ומישל ויליאמס. הסרט מתבסס על אוטוביוגרפיה של אליזבת וורצל באותו שם, המתארת את חוויותיה והדיכאון הקליני בו לקתה. כותרת הסרט מתייחסת לתרופה האנטי-דיכאונית "פרוזאק".

## עלילה
אליזבת "ליזי" וורצל היא נערה בת 19, אשר התקבלה להרווארד על ידי מלגת לימודים בעיתונות. הוריה התגרשו כשהייתה בגיל שנתיים ומאז היא חיה עם אימה. ליזי לא ראתה את אביה בכל ארבע השנים האחרונות, ולמרות חוסר העניין ומעורבותו, ליזי עדיין מתגעגעת לאביה, גורם תורם לדיכאון שלה. באמצעות סדרה של פלאשבקים, ברור שלא הייתה תקשורת מוחלטת בין ההורים של ליזי, אשר באו לידי ביטוי בעקבות יחסיה של ליזי עם אימה.

זמן קצר לאחר שהגיעה להרווארד, ליזי מחליטה לאבד את בתוליה לתלמיד מבוגר, ששמו נח. ליזי ממשיכה להרחיק את נח על ידי מסיבת הפסד הבתולים שלה מיד לאחר מכן בעזרת השותפה שלה רובי. למרות שליזי ורובי היו החברות הכי טובות בהתחלה, רובי הופכת במהרה לפגועה נוספת על ידי אי-היציבות של ליזי. למרות שמאמרה של ליזי לטור המוזיקה המקומי בהרווארד מוצג בפרס על ידי הרולינג סטון המוקדם לסמסטר, ליזי בקרוב מוצאת את עצמה לא מסוגלת לכתוב ותקועה במעגל קסמים עם שימוש בסמים.

הקריירה הספרותית המבטיחה של ליזי בסיכון, כפי שהבריאות הנפשית והפיזית שלה. אימה שולחת אותה למפגשים פסיכיאטריים יקרים, שבו אביה ללא רחם מסרב לתרום משהו בכלל. לאחר תקופה ארוכה של טיפול תחת תרופות ומחווה של התאבדות, ליזי מתייצבת ומתחילה להסתגל לחיים שלה כפי שהם באמת.

## הוצאת הסרט
הצגת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2001, והזכויות להקרנתו נרכשו על ידי חברת ההפצה מירמקס. אך לאחר חודשים של הקרנות-מבחן ועריכות מחדש של הסרט, שלא זכה להצלחה, הוא יצא לאקרנים רק בנורווגיה (באוגוסט 2003) ולא בארצות הברית. ב-2005 שודר בטלוויזיה ויצא בגרסת DVD.

## שחקנים
*כריסטינה ריצ'י - אליזבת וורצל
*ג'ייסון ביגס - ראף
*אן הייש - דר. סטרלינג
*מישל ויליאמס - רובי
*ג'ונתן ריס מאיירס - נוח
*ג'סיקה לאנג - גברת וורצל
*ג'ס מוס - סאם
*לו ריד - בתפקיד עצמו

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סמים
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:פסיכולוגיה בקולנוע
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו ג'רזי
מפרץ קורפוס כריסטי

**מפרץ קורפוס כריסטי** (באנגלית: **Corpus Christi Bay**) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם בשטח מחוז נוצ'ז, אף שחופו הצפוני מהווה את גבול מחוז סן פטריקיו.

האי מוסטנג והאי נורת' פאדרה מפרידים בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ קורפוס כריסטי. מעבר המים העיקרי אל המפרץ הוא מעבר אראנסאס.

שטחו של המפרץ 497 קמ"ר, ועמקו הממוצע 3 מטרים. מליחות המפרץ, אליו נשפכים מימי נהר נוצ'ז היא 22 ppt. סביב המפרץ מצויים שטחי ביצות בשטח כולל של 121 קמ"ר.

אזור המפרץ הוכרז כאתר שימור על ידי הרשות לשימור הסביבה של ארצות הברית בשל היותו בית גידול ל-490 מיני ציפורים ו-234 מיני דגים. 

סביב המפרץ ממוקמות ערים רבות: קורפוס כריסטי, פורטלנד, אינגלסייד, ארנסאס פאס ופורט ארנסאס.

## היסטוריה
ככל הנראה, המפרץ התגלה על ידי אלונזו אלווארז דה פינדה ביום קורפוס כריסטי בשנת 1519, ועל שם החג הנוצרי נקרא המפרץ.

אלונזו דה לאון היה האירופאי הראשון שחצה את המפרץ, וגילה את נהר נוצ'ז ב-4 באפריל 1689. דה לאון נתן לנהר את שמו. בשנת 1746 נשלח חוארין דה אורביו אי באסטרה על ידי מושל האזור הספרדי, חוזה דה אסקאנדון, לחקור את האזור וליישבו. אורביו קרא למפרץ על שם המלאך מיכאל, אולם בדוח של דייגו אורטיז פארליאה משנת 1766 נקרא המפרץ מחדש בשמו הנוכחי. 

המתיישב האירופי הראשון באזור המפרץ היה בלאס מריה דה לה גרצה פאלקון, אשר התיישב בסמוך לנהר נוצ'ז בשנת 1746. הנרי לורנס קיני התיישב באזור לייב אוק פוינט בשנת 1838 וג'נרל צבא ארצות הברית זכרי טיילור נחת באזור בו ממוקמת כיום העיר קורפוס כריסטי עם חייליו ב-31 ביולי 1845. מחנה הצבא שהקים היה הבסיס לעיר הנוכחית.

ביוזמת חבר הקונגרס של מדינת טקסס, ג'ון נאנס גארנר הורה נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ב-22 בספטמבר 1922 על הקמת נמל במפרץ, ובשנת 1926 נחפרה במימי המפרץ תעלה באורך של כ-30 ק"מ ובעומק של 8 מטרים על מנת לאפשר כניסת אוניות לנמל. במהלך השנים התעלה הועמקה והורחבה.

כיום מהווה אזור המפרץ, בשל אקלימו הנוח ומימיו השקטים, אתר תיירות ונופש הן בחודשי הקיץ והן בחודשי החורף.

## קישורים חיצוניים

*תיאור המפרץ באתר the Handbook of Texas
* 

קורפוס כריסטי
טיגר: הסרט

**טיגר: הסרט** (באנגלית: **The Tigger Movie**) הוא סרט אנימציה אשר הופק על ידי אולפני וולט דיסני ויצא לאקרנים בשנת 2000. עלילת הסרט מתמקדת בטיגר, חברו הטיגריס של פו הדב, ובחיפושיו אחר טיגרים אחרים כמוהו. 

זהו סרט הקולנוע הראשון באורך מלא בסדרת סרטי פו הדב שיצא לאקרנים מאז "הרפתקאותיו הרבות של פו הדב" (שיצא לאקרנים בשנת 1977). בעקבות הצלחת הסרט הופקו בעקבותיו שני סרטים קולנועיים נוספים - "הסרט הגדול של חזרזיר" ו"פו הדב: סיפורו של פיל נפיל".

## עלילת הסרט

טיגר, טיגריס שחצן ומקפץ, חש ריקנות ומבקש מחבריו לקפץ איתו. רוב חבריו, שעסוקים בסידור בתיהם לקראת החורף, מסרבים, מלבד רו שמסכים.
טיגר מקפץ בטעות על סלע, שנופל על ביתו של איה החמור והורס אותו. חבריו של טיגר מנסים להזיז את הסלע בעזרת המכונה של ארנב, "מסלק הסלעים של ארנב". טיגר מנסה לעזור להם לסלק את הסלע, אבל בטעות מגלגל את הסלע, את חבריו ואת מסלק הסלעים במורד הגבעה, אל תוך ביצה. חבריו כועסים עליו, וארנב פוגע בו ומעציב אותו. רו שם לב לעצבותו, ומתכנן תוכנית לשיפור מצב רוחו, שבה כל חבריו של טיגר יתחפשו לטיגריסים, וכך טיגר יחשוב שהוא לא לבד.

חבריו של טיגר שולחים לו מכתב, כביכול מ"משפחת טיגר", ובו הם מודיעים על כוונתם לבקר בביתו. טיגר מארגן מסיבה וחבריו מגיעים בתחפושת של טיגריס, אך לאחר שמסכתו של רו נשמטת מפניו, טיגר מגלה את התחבולה ועוזב את ביתו בעצב. חבריו של טיגר כותבים לו מכתב התנצלות, וטיגר מבין שלמרות שחבריו כעסו עליו, הם אוהבים אותו. הם עורכים לו מסיבה בה טיגר נותן לכל אחד מחבריו מתנה לחורף.

## מדבבים בעברית

## ראו גם
* טיגר (דמות)

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
פו הדב: סיפורו של פיל נפיל

**פו הדב: הסיפור של פיל נפיל** (באנגלית: **Pooh's Heffalump Movie,** הופץ לווידאו בשם **פו הדב: סיפורו של פיל נפיל**) הוא סרט הנפשה המבוסס על עלילת סיפורי "פו הדב" אשר הופק על ידי חברת וולט דיסני ויצא לאקרנים לראשונה במהלך שנת 2005. זהו הסרט הרביעי המבוסס על זיכיון פו הדב של חברת דיסני.

## תקציר העלילה

פו הדב וחבריו מגלים עקבה ענקית ביער שלא יודעים של מי היא, ארנב החכם שבחבורה גילה שהיא של חיה גדולה הנקראת "פיל נפיל".
פו הדב, ארנבי, חזרזיר, טיגר ואיה יוצאים במסע חיפושים מחוץ ליער ת"ק פרסאות אחר הפיל-נפיל.
היחיד שבחבורה שלא יצא לחיפושים אחר ה'פיל-נפיל' היה רו, כיוון שחבריו אמרו לו שהוא קטן מדי.
רו נאלץ לצאת לבדו לחפש את הפיל נפיל.
כאשר רו מוצא את **פילוני** הפיל-נפיל הוא מבין שהפיל-נפיל אינו יצור מסוכן. רו והפיל-נפיל הפכו לחברים ונהנו קצת ביער ת"ק פרסאות.
אבל אחרי שחבריו של רו מוצאים את פילוני הם מנסים לצוד אותו, אך רו אומר להם שהוא לא יצור מסוכן.
פילוני ורו וחבריו נהיו חברים ופילוני גם נכנס לתוך החבורה של היער.

## דמויות
***פילוני** (עומר ברנד) – הוא הפיל נפיל שחבריו של רו מנסים לצוד אותו.
***רו** (אבינועם עמית יוסף) – קנגורו שובב. חבריו מציעים לו לא לצאת אתם לחיפושים אחר פילוני, אז הוא נאלץ לצאת לבדו.
***קנגה ** (מיכל צפיר) – אמא של רו.
***פו הדב** (סער בדישי) – דובון שאוהב מאוד דבש, חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני.
***חזרזיר** (עפרון אטקין) – חזיר קטן, פחדן וורדרד אשר מנסה תמיד לעזור לכולם. ואחד מאלה שעוקבים אחרי פילוני.
***טיגר** (איציק סיידוף) – טיגריס שחצן וקופצני, גם הוא חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני.
***ארנב** (דור צויגנבום) – ארנב רגיש וחכם, הוא בעצם מגלה את העקב של פילוני ומדריך את כולם למסע אחריו.
***איה** (אלי גורנשטיין) – חמור אפור ופסימי אשר נוהג לקטר על כך שלא מתייחסים אליו. גם כן הוא ברוב זקנותו יוצא למסע אחר פילוני.

## ראו גם
*הרפתקאותיו הרבות של פו הדב
*טיגר: הסרט
*הסרט הגדול של חזרזיר

## קישורים חיצוניים
* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005

קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:פילים בתרבות
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי אנימציה על ידידות
ג'רמייה מאסי

**ג'רמייה מאסי** (באנגלית: **Jeremiah Massey**, בקירילית: **Џеремаја Мејси**; נולד ב-22 ביולי 1982 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות מקדונית המשחק עבור ציקליסטה אולימפיקו בעמדת הפאוור פורוורד ואף לעיתים רחוקות בעמדת הסנטר. גובהו 2.02 מטרים.

מאסי שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת המדינה של קנזס. במדי האוניברסיטה נבחר למצטיין מחוז ה-Big 12 לשנת 2004. בנוסף לכך, נבחר לחמישיות השנה של אותו מחוז בשנים 2004 ו-2005. במצטבר שיחק מאסי בשורות האוניברסיטה במשך ארבע שנים.

בסיום קריירת המכללות, נרשם מאסי לדראפט ה-NBA של 2005 אך לא נבחר בו. בסופו של דבר החל את הקריירה המקצועית באירופה, במדי הקבוצה היוונית, אא"ל לאריסה. בעונתו היחידה בלאריסה, העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-6.7 ריבאונדים. לאחר עונה זו חתם בקבוצת היורוליג, אריס סלוניקי בה שיחק במשך שתי עונות (2006–2008), ואותה הוביל למעמד של "שלוש הגדולות" בכדורסל היווני.

אף־על־פי שלא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה בתארים, נחשב מאסי לכדורסלן הבולט ביותר בה ולאחד הזרים הבולטים בליגה היוונית ובאירופה בכלל. יכולת זאת הובילה להחתמתו במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד. בריאל מדריד שיחק בעונות 2008–2010.

למרות אזרחותו האמריקאית, שיחק מאסי עבור נבחרת מקדוניה בכדורסל, לאחר שהתאזרח בשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר היורוליג (אנגלית)
* דף השחקן באתר פיב"א

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מישיגן
קטגוריה:דטרויט: אישים
קטגוריה:כדורסלנים מקדונים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת מקדוניה
קטגוריה:כדורסלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורסלני אוברדוירו
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני לוקומוטיב קובאן
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קנזס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:דטרויט: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
עמוס עזאני

**עמוס עזאני** (נולד ב-1945) הוא קצין בכיר לשעבר במשטרת ישראל שכיהן כנציב בתי הסוהר בין השנים 1997–2000 וכראש מועצת אבן יהודה בשנים 2003–2013.

## ביוגרפיה
עזאני נולד בירושלים. לאחר שחרורו מצה"ל סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב וחזר לשירות קבע בצבא כקצין בחיל המודיעין, במלחמת ההתשה פיקד על מחב"ש 3. את שירותו סיים בדרגת סרן.

ב-1975 הצטרף לשורות משטרת ישראל במסגרת תוכנית גיוס רב שכבתי להכנסת קציני צה"ל ואקדמאים למשטרה. ב-1978 מונה לראש מחלק ההערכה הראשון של הארגון, שנוסד יחד עם הקמת היחידה המרכזית של מחוז תל אביב. בהמשך שירת כראש אגף חקירות במרחב דן, סגן מפקד המרחב, מפקד מחלק בילוש ומודיעין במרחב ירקון וראש מפלג מודיעין בימ"ר תל אביב.

ב-1983 זכה לעיטור השירות של המשטרה על תרומתו לארגון וההפעלה של המודיעין במחוז תל אביב. בין השאר היה שותף בלכידת העבריינים הרצל אביטן ויעקב שמש, ופענוח רציחתם של שולמית שלי ומישל נחמיאס על ידי שרה ושמעיה אנג'ל. ב-1985 מונה למפקד היחידה המרכזית של מחוז תל אביב, וב-1989 קיבל את הפיקוד על מרחב איילון. באמצע 1990 נקבע שהוא ימונה למפקד היחידה הארצית לחקירות הונאה, אולם בסופו של דבר הוא מונה בדצמבר 1990 לסגן מפקד מחוז תל אביב.

ב-1993 עבר למטה הארצי של המשטרה והתמנה לסגן ראש אגף חקירות, קודם לדרגת ניצב ובדצמבר 1994 מונה למפקד המחוז הצפוני של המשטרה, תפקיד בו כיהן עד סוף 1996.

ב-1997 התמנה לנציב שירות בתי הסוהר. תקופתו בשירות התאפיינה בשינויים ארגונים מקיפים ולראשונה קביעת מטרות ומדיניות של השב"ס לטווח הארוך. הארגון נפתח לתקשורת והועברו קורסים למסבירים. בנוסף הוטמע בארגון קוד אתי, הוקם ענף לשירותי פסיכולוגיה ונבנה מרכז לבריאות נפש האסיר. האירוע הפלילי הבולט בתקופתו של עזאני, היה רציחתו של תת-גונדר ד"ר יעקב זיגלבוים. זיגלבוים כיהן כקצין הרפואה הראשי של השב"ס והיה ראש מנהל טיפול ושיקום האסיר, בעת שמטען נפץ שהוטמן במכוניתו התפוצץ והרגו.

לאחר פרישתו מהשב"ס פנה עזאני לפוליטיקה המקומית, הוא התמודד ב-2003 על ראשות מועצת אבן יהודה וזכה בבחירות ברוב גדול. ב-2006 הצטרף למפלגת קדימה. ב-2008 נבחר לכהונה שנייה לאחר ניצחון על יריבו בסיבוב השני. שימש בתפקיד עד 2013.

## הערות שוליים

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל בכירים בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:נציבי בתי הסוהר
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור השירות
קטגוריה:ראשי מועצת אבן יהודה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
האומן 17

**האומן 17** הוא מועדון לילה בישראל. המוזיקה המנוגנת במועדון היא מוזיקת טראנס ומוזיקה אלקטרונית.

## היסטוריה
מועדון "האומן 17" החל לפעול בשנות ה-90 באזור התעשייה תלפיות בירושלים, ברחוב האומן 17 שהעניק לו את שמו. הוא נודע בשעתו כבעל מערכת שמע ועיצוב חדשניים, ו'ייבא' וטיפח די-ג'יים שהפכו לפופולריים - ביניהם בעלי השם העולמי ארמין ואן ביורן וטייסטו. בתקופות מסוימות, המועדון הצליח מאוד ומשך בליינים רבים מחוץ לבירה, אך נסגר לאחר כשני עשורים.

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 פתחו הבעלים שני מועדונים נוספים בחיפה ובתל אביב. המועדון החיפאי נסגר שנים בודדות לאחר פתיחתו, אך מקבילו התל אביבי עודנו פעיל, ובין היתר מארח מסיבות הפונות לקהילה הקווירית, וכן מושכר לאירועים פרטיים. בעיצובו ובתכונותיו הוא דומה למועדון הירושלמי וכולל "הפקות נושא" מגוונות.

ב-29 באוגוסט 2011 בוצע פיגוע דריסה משולב בפיגוע דקירה מחוץ למועדון האומן 17 בתל אביב, שבהם נפצעו 8 אנשים, רובם שוטרים. המחבל תכנן ככל הנראה לפגוע במאות הנערים שבילו באותה שעה במועדון, אך הודות למחסום מג"ב שהוקם בסמוך עקב התראות נמנע פיגוע המוני.

במתחם המועדון המקורי בירושלים פועל כיום אולם אירועים ומועדון הנקרא "אליסיום" (Elysium Club Jerusalem).

## פלילים
בתחילת שנת 2005 הורשעו חמישה מבעלי האומן 17 בעבירות מס בניהולו של המועדון, בשנים 1999–2001, ונגזרו עליהם עונשי מאסר בפועל וקנסות כבדים. בעל המניות העיקרי בתקופה זו היה ראובן לובלין, שהחזיק ב-34% מהבעלות.

בגזר הדין ציינה השופטת חנה בן-עמי:

כמו כן, נעצר לובלין ב-2008 בשל מעבר על תקן מספר המבלים המרבי המותר במועדון התל אביבי.

המועדון בחיפה נסגר ונפתח מחדש פעמים אחדות, בהוראת המשטרה ובית המשפט, לאחר אירועי אלימות וגילוי ליקויי בטיחות, עד לסגירתו הסופית בסוף 2005.

בשנת 2012, רשמו פקחי עיריית ירושלים שני דוחות למועדון בגין אי אכיפת החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים. ערעורים על הדוחות לבית המשפט העליון נדחו והדוחות הוגדלו, ובסה"כ שילמו הבעלים 15,000 ש"ח בגין עבירה זו.

ב-27 בספטמבר 2015 תועדו מאבטחי המועדון תוקפים מבלה בצורה ברוטאלית במה שהוגדר על ידי המועדון כקטטה. המועדון קיבל צו סגירה ל-30 יום.

## האומן סטריט
בשנת 2016 נפתח במקום שבו שכן מועדון "האומן 17" מועדון חדש בשם "האומן סטריט", אשר למרות הדמיון בשם והמיקום הזהה, נמצא בבעלות אחרת. בעקבות פרסומים בדבר פתיחת המועדון, הגישו בעליו של מועדון "האומן 17" תביעת נזיקין נגד בעליו של המועדון החדש, בטענה שיש בפתיחת המועדון בנסיבות אלו משום הטעיית הבליינים לחשוב כי מדובר בפתיחה מחודשת של המועדון המוכר, תוך ניצול המוניטין של שמו ופגיעה בסימן רשום. הנתבעים טענו כי מדובר בתביעה קנטרנית וכי לא ניסו לקשור את מועדונם למועדון הוותיק ואף פעלו נגד צדדים שלישיים אשר טעו לחשוב כך. יתר על כן, נטען כי שם המועדון שואב השראה משם הרחוב, שם שאינו סימן רשום. הסכסוך הסתיים בפשרה, שבמסגרתה הוסכם כי שם המועדון החדש ייכתב רק בתעתיק לועזי: "hauman".

## קישורים חיצוניים
* 
* האומן 17 תל אביב - אתר מתחם האירועים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:תל אביב-יפו: מועדוני לילה
קטגוריה:ישראל: מועדוני לילה