open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
דב פודה

**דב פודה** (נולד ב-7 בינואר 1950) הוא אורולוג ישראלי, לשעבר מנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם ויו"ר איגוד האורולוגים הישראלי. פודה הוא זוכה פרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה לשנת 1985.

## ביוגרפיה
דב פודה נולד בתל אביב ולמד בבית הספר התיכון עירוני א' בבאר שבע בשנים 1964–1967. מאוגוסט 1967 עד פברואר 1968 שימש כעוזר מחקר במחלקה לביופיזיקה במכון ויצמן למדע. ב-1970–1976 למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנים 1976–1977 ביצע את הסטאז' בבית החולים הדסה בעיר וב-1979 קיבל רישיון לעסוק ברפואה ממשרד הבריאות. ב-1978 החל להתמחות בכירורגיה כללית בבית החולים הדסה וב-1980 עבר להתמחות בכירורגיה אורולוגית אותה סיים ב-1985 ובעקבותיה קיבל ב-1986 הסמכה ממשרד הבריאות כמומחה בתחום. ב-1985 השתלם במיינץ שבגרמניה בטכניקה לריסוק אבנים בכליות באמצעות גלי הלם. בשנים 1987–1989 השתלם באונקולוגיה אורולוגית במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק. במאי 1990 התמנה למנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים, תפקיד בו כיהן עד סוף 2016. החל משנת 1989 לימד כמרצה בכיר ומ-2000 מכהן כפרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. בשנים 2000–2002 כיהן כיו"ר איגוד האורולוגים הישראלי.

בשנת 1971 זכה בפרס הסטודנט המצטיין של הפקולטה לרפואה, בשנת 1979 זכה בפרס הצטיינות מחקרית בפקולטה לרפואה וב-1985 זכה בפרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה. פרופ' פודה חבר באיגוד האמריקאי לאורולוגיה (1990), באיגוד האירופאי לאורולוגיה (1995) ובהתאחדות הבינלאומית לאורולוגיה (1995).

### חיים אישיים
פודה נשוי לגילה ואב לשלושה, מתגורר במושב אורה.

## קישורים חיצוניים
* הביוגרפיה של פרופ' דב פודה באתר בית החולים הדסה באנגלית
* הביוגרפיה של פרופ' דב פודה  באתר בית החולים הדסה בעברית
* סיכום ניסיון מקצועי

קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אורה (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
נוויל מוט

**[[סר]] נוויל פרנסיס מוט** (באנגלית: **Nevill Francis Mott**; 30 בספטמבר 1905, לידס, אנגליה - 8 באוגוסט 1996, בקינגהאמשייר, אנגליה) היה פיזיקאי אנגלי, אשר זכה בשנת 1977 בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.

## ביוגרפיה

מוט נולד ב-30 בספטמבר 1905 בלידס, אנגליה לליליאן מרי ריינולדס ולצ'ארלס פרנסיס מוט. את התואר הראשון (1927) והתואר השני (1930) עשה בקולג' סנט ג'ון שבאוניברסיטת קיימברידג', ולמד מתמטיקה ופיזיקה תאורטית.

בשנת 1933 קיבל מינוי לתפקיד פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת בריסטול.

בשנת 1941 זכה מוט במדליית יוז.

בשנת 1948 קיבל מינוי לתפקיד מנהל מעבדת הפיזיקה על שם הנרי אוברטון ווילס .

בשנת 1953 זכה במדליה המלכותית.

בשנת 1954, מונה לפרופסור לפיזיקה יישומית במעבדת קוונדיש, תפקיד בו החזיק עד 1971. בו בזמן, בין השנים 1959–1966 כיהן כמאסטר של קולג' גונוויל וקאיוס , קיימברידג'.

עבודתו המוקדמת בקיימברידג' עסקה בניתוח תאורטי של התנגשות גזים, באופן ממוקד בהתנגשות עם ספין מסתובב של אלקטרון כנגד אטום מימן, והובילה למחקרי המשך בנושא אפקטים דומים באלקטרוני הולכה, ובתכונות המגנטיות של מתכות.

בשנת 1972 זכה במדליית קופלי. באותה השנה קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הריוט-ואט .

בשנת 1977 זכה בפרס נובל לפיזיקה יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.

בשנת 1983, הוענק למוט תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

לאחר שפרש לגמלאות, המשיך לסייע ביישום המחקר שלו על מנת לפתח יישומים ליצור אנרגיה סולארית זולה.

מוט נפטר ב-8 באוגוסט 1996 בבית חולים במילטון קינס שבבקינגהאמשייר, אנגליה.

## פרסומיו
* "An Outline of Wave Mechanisms" (1930)
* "The Theory of the Properties of Metals and Alloys" (1936)
* "Electronic Processes in Ionic Crystals" (1940)
* "Wave Mechanics and Its Applications" (1948)
* "The Theory of Atomic Collisions" (1971)
* Electronic Processes in Non-Crystalline Materials (1971)
* "Elementary Quantum Mechanics" (1972)
* "Metal-Insulator Transitions" (1974)
* "Conduction in Non-Crystalline Materials" (1986)
* "Can Scientists Believe?" (1991)
* "High Yemperature Superconductors and Other Superfluids" (1994)
* "A Life in Science" (1995, אוטוביוגרפיה)
* "Sir Nevill Mott: 65 Years in Physics" (1995)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:מעוטרי מסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בריסטול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1996
זליג ברדיצ'בר

**זליג ברדיצ'יבר** (יידיש: **זעליק לייב בערדיטשעװער**; 6 במאי 1903 – 30 בדצמבר 1937) היה משורר יידי בסרבי.

## קורות חיים
ברדיצ'בר נולד למשפחה דלת אמצעים בעיירה בלץ בבסרביה (כיום מולדובה). אביו, יצחק-דוד ברדיצ'בר (1851 - ?) במקור היה ממוהיליב-פודילסקי, משם משפחתו עברה למושבה יהודית חקלאית אלכסנדרני ב-1854. אמו של זליג, חיה-רבקה הייתה ילידת בלץ.

ברדיצ'בר עסק בלימוד עצמי. הוא היה מלמד, הוא נדד בין עיירות יהודיות של בסרביה ומולדובה ועסק בהוראה. בשנות העשרים של המאה ה-20 החל לכתוב ולבצע שירים כמנהגם של זמרים יהודיים נודדים, כגון: ברודר זינגער.

עד שנות השלושים ברדיצ'בר כבר נודע ברבים אף על פי ששיריו לא פורסמו. הוא עסק בהלחנה של שירים של משוררים אחרים, למשל הוא הלחין את חיבורו של הרץ ריבקין **פון שכנישן דארף** (מהכפר השכן). זמן מה היה חבר בקולטור-ליגע, איגוד של אומנים בשפה היידית. הוא חיבר מחזות, ולפעמים גם ביים אותם. בשנותיו האחרונות שיריו וחיבוריו החלו להתפרסם בעיתונות יידית, כגון: טשרנאוויצער בלעטער ואפגטנג.

ברדיצ'בר נפטר בגיל צעיר מאוד, בסוף שנת 1937, כתוצאה ממחלת השחפת בעיר יאשי. לאחר מותו בזכות מאמציהם של לייבו לוין וגרשון סגל בעיר צ'רנוביץ, בשנת 1939, יצא לאור קובץ שיריו של ברדיצ'בר עם תוים **לידער מיט ניגונים**.

## קישורים חיצוניים
* אנחנו כאן 
* 

קטגוריה:משוררי יידיש רוסים
קטגוריה:משוררי יידיש רומנים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:זמרים יהודים רוסים
קטגוריה:זמרים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים מולדובנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1937
פבריס אונדואה

**ג'וזף פבריס אונדואה אבוגו** (באנגלית: **Joseph Fabrice Ondoa Ebogo**; נולד ב-24 בדצמבר 1995 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת השוער בנבחרת קמרון.

## קריירת מועדונים
אונדואה נולד ביאונדה שבקמרון. הוא גדל באקדמיית הנוער של סמואל אטו, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה. בשנת 2014 חידש אונדואה את חוזהו במועדון עד לשנת 2017. בשנת 2014 הועלה לסגל קבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, אך לא זכה לדקות משחק בקבוצה.

בחודש ינואר 2016 עבר אונדואה לפובלה מפומט מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך חמש הופעות במועדון, שירד בתום העונה לליגה הספרדית השלישית. בחודש יולי של אותה השנייה חתם אונדואה בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה הספרדית השנייה, וב-17 באוגוסט הושאל לעונה אחת לסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, המשחקת באותה הליגה.

## קריירה בינלאומית
ב-6 בספטמבר 2014 ערך אונדואה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. נבחרת קמרון העפילה לטורניר ואונדואה שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים, אותו לא צלחה נבחרתו. אונדואה זכה יחד עם נבחרת קמרון בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, ושיחק לאורך כל הטורניר, כולל בגמר נגד נבחרת מצרים.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

## חיים אישיים
בן דודו של אונדואה, אנדרה אוננה, משחק גם הוא כשוער.

## תארים
;קבוצת הנוער של ברצלונה
* ליגת האלופות לנוער (1): 2013/2014

;נבחרת קמרון
* גביע אפריקה לאומות (1): 2017

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:שוערי כדורגל קמרונים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני אוסטנדה
קטגוריה:כדורגלני נים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1995
נמל התעופה הבין-לאומי אודסה

**נמל התעופה הבינלאומי אודסה** (באוקראינית: **Міжнародний аеропорт Одеса**) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם כ-7 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר אודסה, אוקראינה.

## שטח השדה
שטח שדה התעופה הבינלאומי אודסה הוא 570 דונם. שירות הטכני של שדה התעופה מבוסס על 2,800 מטר מרובע באזור יש 4 מקומות חניה לספק שירות טכני ל-4 מטוסים בו זמנית.

המסלולים של נמל התעופה משמשים גם את חיל האוויר האוקראיני.

## היסטוריה
השדה הוקם בשנת 1961.

בחודש מאי 2007 בשדה התעופה נערכו עבודות הבנייה הכוללות הארכת המסלול הראשי. ביוני 2012 התחילו לעבוד על בניית הטרמינל החדש, האזור של הטרמינל החדש יהיה 26,000 מ"ר, ויהיה לו את הקיבולת של 1,000 נוסעים לשעה שזה בין 1.5-2 מיליון נוסעים בשנה, וכן יהיה בו 16 עמדות צ'יק-אין, ומס' השערים יעלה ל-5. בנייתו של הטרמינל החדש תוכננה להסתיים עד סוף שנת 2013, עם זאת, בשל עיכובים ארוכים, הוא מתוכנן להיפתח ברבעון השני של 2017. הטרמינל ישמש הן טיסות בינלאומיות והן טיסות פנימיות.

הנמל הושבת בתחילת שנת 2022 במלחמת רוסיה-אוקראינה כאשר חיל האוויר הרוסי הפציץ את הנמל וגרם להשבתתו. נכון ל-2025 המלחמה באוקראינה נמשכת והנמל אינו פעיל.
ממוזער|
מטוסים ברחבת החניה בשדה
ממוזער|הטרמינל הישן

## פעילות לישראל וממנה
יוקריין אינטרנשיונל איירליינס מבצעת 5 טיסות שבועיות לנמל התעופה בן-גוריון וממנו.

החל מה-26 ביוני 2017 חברת סאן דור מבצעת 2 טיסות שבועיות בקו זה במטוסים של אל על.

החל מה-9 ביולי 2017 חברת יאנאייר מבצעת טיסות עונתיות בקו זה.

החל מה-15 ביולי 2019 תחל חברת ישראייר לבצע 2 טיסות שבועיות עונתיות בקו זה.

בעבר החברות אל על ואארוסוויט קיימו טיסות בקו זה.

## ראו גם
* אודסה
* יוקריין אינטרנשיונל איירליינס

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

אודסה
קטגוריה:אודסה
קטגוריה:אודסה: מבנים
המקס הכחול

**המקס הכחול** (באנגלית: **The Blue Max**) הוא סרט מלחמה בריטי העוסק בטייסי שירות האוויר הגרמני לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. שם הסרט נלקח מכינויו הלא-רשמי של הפור לה מריט, העיטור הגבוה ביותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הסרט מבוסס על רומן בשם זהה מאת ג'ק האנטר, ומרמז באופן חלקי לסיפורו של הטייס וילהלם ריינהרד.

## עלילה
ברונו סטיישל (ג'ורג' פפארד) הוא לוטננט בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא מתואר כאדם חסר מצפון, חסר אמפתיה, וללא רגשות כלפי מישהו מלבדו. הוא עוזב את חיל הרגלים, ומתגייס לשירות האוויר הגרמני. סטיישל מעריץ את מנפרד פון ריכטהופן, וחולם לזכות כמוהו בעיטור הפור לה מריט - העיטור הגבוה ביותר של הצבא הקיסרי הידוע בכינויו הלא-רשמי "המקס הכחול". כדי לזכות בעיטור, עליו להפיל 20 מטוסים של מדינות ההסכמה. לסטיישל לוקח זמן להשתלב בחיל האוויר, שמרבית אנשיו באו מקרב האצולה בעוד הוא עצמו בן למשפחה פשוטה. עד מהרה מתפתחת יריבות בינו לבין וילי פון קלוגרמן (ג'רמי קמפ), בן אצולה אשר כבר זכה במקס הכחול. באחת מגיחותיו, סטיישל מציל מטוס גרמני צבוע באדום, ומופתע לגלות שטייס המטוס הוא ריכטהופן בעצמו (קרל של). ריכטהופן מציע לסטיישל לעבור ליחידת הטייס המובחרת שלו, אולם סטיישל מעדיף להישאר בטייסת הנוכחית תחת פיקודו של האופטמן אוטו היידמאן (קרל מיכאל ווגלר). עם זאת, התעמולה הגרמנית חשה שהעם קץ במלחמה, ועל כן הגנרל פון קלוגרמן (ג'יימס מייסון), דודו של וילי, ממהר לנצל את סטיישל ולהציגו כגיבור מלחמה עממי. סטיישל ממשיך לצבור הפלות לזכותו בדרך לזכייה במקס הכחול, ובמקביל מפתח רומן עם קייטי (אורסולה אנדרס), אשתו של קלוגרמן אשר לפני כן ניהלה רומן עם וילי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי פעולה בריטיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים שצולמו באירלנד
קטגוריה:סרטים המבוססים על רומנים אמריקאים
דוד מלול

הרב **דוד מלול** (1924 – 17 בינואר 2011) היה רב העיר "חנפירה"  והכפר "בזו" שבמרוקו, רב העיירה ירוחם בישראל ומחבר ספרים רבים.

## ביוגרפיה
נולד באֵייט עטַּאב שבמרוקו לרב יוסף מלול בשנת 1924 (ה'תרפ"ד). אחיו הצעיר היה הרב מנשה מלול. בילדותו חונך ולמד אצל אביו. כשבגר למד בישיבה במרקש אצל הרב דוד סויסה ואצל הרב יעקב דהאן, ובהמשך בישיבה במקנס אצל הרב רפאל ברוך טולדנו.

בשנת 1943 (ה'תש"ג) נישא לחסיבה בת הרב מאיר קדוש, ויחד התגוררו בדמנאת. לאחר תקופה קצרה בדמנאת הוזמן לשמש כרב הקהילה היהודית ב"חנפירה" למשך מספר שנים. בתקופה זו עסק במסחר עורות מעובדים, ואף נשפט למאסר בעקבות עדות שקר של שייח' מוסלמי, אך שוחרר על ידי התובע המקומי. בשנת 1950 (ה'תש"י) החל לשמש כמורה בתלמוד תורה בדבדו, שם שימש גם כשוחט ובודק ולמד בחברותא עם הדיין המקומי, הרב רפאל ברדוגו. לאחר תקופה עבר לשמש כמורה, שוחט ובודק בעיר תַּאלְסִינְתְּ, שם סייע לו אביו במשך תקופה, ומשם עבר לשמש כרב הכפר "בזו". לאחר כחודשיים, עבר לשמש כשוחט ובודק בקזבלנקה למשך כשנתיים.

בשנת 1955 (ה'תשט"ו) עלה לישראל, והשתכן במעברת הר טוב שבבית שמש. במעברה שימש כרב וכפוסק במשך 3 שנים, עד שהוזמן בשנת 1958 (ה'תשי"ח) לשמש כרב היישוב ירוחם. בתפקיד זה שימש עד לפטירתו, ובמהלך שנות כהונתו חידש את מערך הכשרות והטהרה בעיר, והקים מוסדות חינוך לתלמידים. בשנת 1959 (ה'תשי"ט) קיבל סמיכה לרבנות מהרב אליהו ראם, נוסף על הסמיכות שקיבל מרבני מרוקו. במשך חייו בישראל יצא לשליחות גיוס כספים בחו"ל מספר פעמים עבור מכון הוצאת הספרים "מכון הכתב".

הלך לעולמו ב-17 בינואר 2011 (י"ב בשבט ה'תשע"א), ונקבר בבית העלמין בנתיבות, לצד אביו.

## חיבוריו
* **יד יהודה** - על חמישה חומשי תורה, כולל דרשות על הפרשה, על דרך הפרד"ס, ובתוכם דרושים לאירועים המתובלים במוסר השכל, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים, שני חלקים
* **לשון חכמים מתוק לנפש ומרפא לעצם** - על חמישה חומשי תורה על דרך הפרד"ס, מתובל בדברי רבותינו מרן אלשיך הקדוש ומרן בעל העקידה, ירוחם ה'תש"ס
* **ויוסף עוד דוד** - שני חלקים
* **יד יוסף** - דרשות על פרשיות השבוע, ליקוטי דינים נחוצים, מוסר ועוד, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים ה'תשמ"ד, שני חלקים
* **בית דוד ושלמה** - על התורה, שני חלקים
* **וידבר דוד** - על התורה ודרשות, שני חלקים
* **ויצבור יוסף** - על התורה ודרשות בדרך הפרד"ס, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים ה'תש"ן שני חלקים
* **מכתם לדוד** - הלכות, מנהגים ופרשיות השבוע
* **שער כבוד ה׳** - מאת הרב אפרים אלנקווה, בהוצאתו המחודשת בתוספת קונטרס ״שושנים לדוד״, ירוחם ה'תשנ"ז

## ראו גם
*רבי יעקב דהאן

*רבי רפאל ברוך טולידאנו

## לקריאה נוספת
* אברהם סולובייצ׳יק, **בנתיבות ירוחם** - תולדות חייהם של הרב יוסף מלול והרב דוד מלול, ה'תשע"ב

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:דבדו: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:ירוחם: רבנים
קטגוריה:רבני מועצות מקומיות
קטגוריה:תלמידי רבי יעקב דהאן
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:אישים הקבורים בנתיבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
רוברט מייקל בלנטיין

**רוברט מייקל בלנטיין** (באנגלית: **Robert Michael Ballantyne**; 24 באפריל 1825 – 8 בפברואר 1894) היה סופר בריטי ממוצא סקוטי שחיבר למעלה מ-100 ספרים, רובם לבני הנעורים. ספרו הנודע ביותר, שאף תורגם לעברית, היה "אי האלמוגים" (1857).

## ביוגרפיה
בלנטיין נולד באדינבורו בשנת 1825, תשיעי מתוך עשרה ילדים לאלכסנדר, עורך עיתון ומדפיס, ולאן. בגיל 16 החל לעבוד בקנדה בחברת הדסון ביי ובמסגרת עבודתו עסק במסחר עם אינדיאנים. בגיל 22 חזר לסקוטלנד ובתוך מספר שנים התמקד ביצירה ספרותית ובייחוד בספרות הרפתקאות לבני הנעורים. ספרו הפופולרי ביותר, הנקרא עד היום, הוא "אי האלמוגים" (1857), שתורגם לעברית ויצא לאור בהוצאות עבר (1954) וכתר (1975). "אי האלמוגים" העניק השראה לספרו המפורסם של רוברט לואיס סטיבנסון, אי המטמון (1883), שאף הזכיר את בלנטיין בפואמה המופיעה במבוא לספר. בגין טעות אינפורמטיבית ב"אי האלמוגים", שעסקה בעובי אגוזי הקוקוס, הקפיד בלנטיין לחיות במקומות עליהם התעתד לכתוב וכך למשל בילה תקופה עם שומרי מגדלור לפני כתיבת ספרו "המגדלור".

בצד עיסוקו כסופר, בלנטיין היה צייר נודע בצבעי מים ויצירותיו הוצגו באקדמיה הסקוטית המלכותית באדינבורו. נפטר בשנת 1894, ברומא, אליה עבר בשנותיו האחרונות. נקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי של רומא.

## ספריו בעברית

אונגבה,תירגום דבורה עומר,סדרת מצפון ,הוצאת מסדה, 1966

תקציר:עובדי חברת “הדסון ביי” שבצפון אמריקה יוצאים לבנות תחנת מסחר לחופיו של מפרץ אונגבה. הדרך ארוכה ומסוכנת, ותנאי החיים קשים. אנשי המשלחת מצליחים לקשור יחסי מסחר ומשכינים שלום בין האינדיאנים והאסקימואים. 

* 
* ביערות ברזיליה : (מרטין רטלר),תרגום יעקב גולדמן ,הוצאת י.שמעוני,תשכ"ג ,1963
* תקציר: שרשרת הרפתקאות שפוקדות את מרטין רטלר ספן שנמלט משודדי ים ביערות ברזיל האימתניים במאה ה-19. 

תרגום שני : 

קורות מלח צעיר (ביערות ברזיל) , בתרגום יצחק לבנון ,ספריית עופר, הוצאת עופר ,1970 

* ''The Coral Island'' (1858)

אי האלמוגים, 

תרגום ראשון : 

תורגם ועובד על ידי נ.אבי רענן (נקדימון רוגל) (פרקים א-ב, תרגם ד' אחיטוב),הוצאת "עבר",1954 

תרגום שני : 

יצחק לבנון ,הוצאת י.שמעוני.,1954 

תרגום שלישי: 

יאיר בורלא, איורים: לאו ביליס. ספרי כתרי, הוצאת כתר, 1975. 

תקציר:הרפתקאותיהם של שלושה נערים נטושים על אי בדרום האוקיינוס השקט לאחר שניצלו מספינה טרופה. 

* ''The Gorilla Hunters'' (1861)

ציידי הגורילות,תרגום יצחק לבנון ,איורים ריבקה רנד, הוצאת מ.מזרחי ,1969 

תקציר : המשך הרפתקאותיהם של גיבורי "אי האלמוגים " במסע ציד באפריקה. 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרי מתח ואימה סקוטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1825
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1894
אראלי מעלה

270px|ממוזער|תקיעות בשופר בעשרת ימי תשובה, הכותל המערבי
**אֶרְאֵלֵי מַעְלָה** הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.

הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של פרק הווידוי, מתאר כיצד מלאכי השרת מפארים את האל, וכמותם גם המתפללים.

הפיוט נכתב ומושר כהמשך ישיר של ההכרזה: "ה' הוּא הָאֱלֹהִים, ה' הוּא הָאֱלֹהִים". בסיום הפיוט ממשיכים הקהל בהכרזה נוספת: "ה' מֶלֶךְ, ה' מָלָךְ, ה' יִמְלֹךְ לְעֹלָם וָעֶד", המובילה לפיוט הבא – בטרם שחקים וארקים נמתחו.

הבית האחרון הפותח באות ה"א אינו נמצא בנוסחאות העתיקות והוא ככל הנראה תוספת מאוחרת.

## מבנה הפיוט
הפיוט כתוב כאקרוסטיכון אלפביתי, החל מהאות א ועד האות ה.

המשפטים יוצרים תקבולת משלימה.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא לחלופין, המשפט: "ה' אֲדוֹנֵנוּ." ולחלופין, המשפט: "ה' הוּא הָאֱלֹהִים."

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
רליאנט קיטן

ממוזער|250px|רליאנט קיטן, סטיישן
ממוזער|250px|רליאנט קיטן, סטיישן, שנת 1977
ממוזער|250px|רליאנט קיטן, סטיישן
ממוזער|250px|רליאנט קיטן - סדאן, שנת 1976
ממוזער|250px|רליאנט קיטן - סדאן
**רליאנט קיטן** (באנגלית: **Reliant Kitten**) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, בעלת 4 גלגלים, עשויה פיברגלס, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **רליאנט מוטורס**  אשר יוצרה בין השנים 1975–1982.

סך הכול יוצרו 4,074 יחידות.

הרליאנט קיטן שווקה במדינת ישראל בשנים 1978–1979, תחת הסיסמה: "קיטן 24 ק"מ לליטר" ונמכרו בה כמה עשרות יחידות.

### דגמי רליאנט קיטן
* רליאנט קיטן סדאן, 2.5 דלתות, (2 דלתות קדמיות + חלון אחורי נפתח כלפי מעלה), 4 מושבים
* רליאנט קיטן סטיישן, 3 דלתות (2 דלתות קדמיות + דלת אחורית על ציר צד)
* רליאנט קיטן מסחרית (ואן)

## מפרט טכני ומידות
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים 848 סמ"ק
* מהירות שיא - 85 קמ"ש
* תאוצה 0 - 60 קמ"ש - 14 שניות
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,327 מ"מ
* רוחב - 1,422 מ"מ
* גובה - 1,397 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,146 מ"מ
* משקל - 508 ק"ג
* מאוקטובר 1976 יוצרה גרסת דה-לוקס: מד לחץ שמן, מד מתח, רדיו + רמקולים, פנסי ערפל.

## שיתוף הפעולה בין חברת רליאנט לחברת "אוטוקרס" הישראלית
ראשיתה של "אוטוקרס" בשנת 1952, בסדנה חיפאית של המהנדס לדיסלאב שנלר. סדנה זו ייצרה תלת אופן פשוט, שייעודו המקורי חלוקת חלב, ברישיון רליאנט הבריטית (Reliant). באמצע שנות ה-50 חבר אל שנלר איש העסקים יצחק שובינסקי. שובינסקי שאף לפתח תעשיית רכב של ממש ולא להסתפק באותו רכב תלת גלגלי, ובשנת 1957 שינתה הסדנה הקטנה של שנלר את פניה והפכה לחברת "אוטוקרס" (Autocars).

תחילת הדרך, בדומה למפעל "קייזר-אילין", הייתה בחיפוש אחר דגמי מכוניות המיוצרות בהצלחה בעולם והרכבתם במפעל בארץ. גם שובינסקי נתקל באותם קשיים שמקורם ב, והחברה התקשתה מאוד ליצור שיתופי פעולה מסוג זה, למעט אותו שיתוף פעולה קיים עם רליאנט הבריטית. קושי זה הוביל את "אוטוקרס" להכרה כי יזדקקו לרכב מתכנון מקורי. כך, לראשונה בישראל, החלה לקרום עור וגידים תוכנית לייצור רכב שאינו מבוסס על הרכבה מקומית של דגם קיים, אלא על תכנון של רכב חדש שמכלוליו יתבססו ככל שניתן על רכיבי מדף הקימים בעולם.

הדגמים הראשונים של מכונית הספורט סברה ספורט יוצרו על ידי חברת רליאנט.

בסוף יולי 1981 לקה מנכ"ל אוטוקרס לשעבר, יצחק שובינסקי בהתקף לב מאחורי הגה ה**רליאנט קיטן** מהפיברגלס שנהג בה, סטה מהכביש, פגע בעץ ונהרג. מפעל אוטוקארס נסגר סופית בשנת 1987.

## ראו גם

## לקריאה נוספת
* רליאנט קיטן  (2:41 דקות), יו-טיוב
* רליאנט קיטן  (0:56), יו-טיוב
* רליאנט קיטן  אספנות, קלאסיות, כלי רכב, אופנועים - פורום אספני כלי הרכב

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קיטן
בטרם שחקים וארקים נמתחו

**בְּטֶרֶם שְׁחָקִים וַאֲרָקִים נִמְתָּחוּ** הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.

הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של פרק הווידוי, לאחר הפיוט אראלי מעלה, מתאר את אין סופיותה של מלכות האל - ה' מָלָךְ בעבר, מֶלֶךְ בהווה וימלוך גם בעתיד.

## מבנה הפיוט
הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא וריאציות על המשפט: "ה' מֶלֶךְ. ה' מָלָךְ. ה' יִמְלֹךְ לְעוֹלָם וָעֶד".

הספרדים נוהגים שהחזן אומר חצי פסוק והציבור משלים את קריאתו. וכשיש פסוק המכיל בתוכו שם ה', יאמר הקהל בלחש את החצי הראשון והש"ץ יאמרו בקול. ואת החצי השני של הפסוק יאמר החזן בלחש והציבור בקול. הש"ץ אומר תחילת תפילה והקהל עונים סופה, כגון הש"ץ אומר: "בטרם שחקים וארקים נמתחו", והקהל עונים "ה' מלך".

## קישורים חיצוניים

* 
* ה' מֶלך ה' מָלך, באתר בלוגפוסט
* 
* אראל סגל הלוי, ביאור:מלכות ה', בוויקיטקסט

## הערות שוליים

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
שבאב אל-ח'ליל

**מועדון ספורט שבאב אל-ח'ליל** (בערבית: **شباب الخليل** - צעירי חברון) היא קבוצת כדורגל מהעיר חברון, המשחקת בליגת העל הפלסטינית.

## היסטוריה
אגודת הספורט שבאב אל-ח'ליל הוקמה בשנת 1943. בשנות ה-80 של המאה ה-20 זכתה פעמיים באליפות הגדה המערבית, בשנת 1982 ובשנת 1985. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. החל מעונת 11–2010 מתקיימת הליגה במתכונת מקצוענית, הקבוצה החלה לגייס תקציב משמעותי ולהחתים שחקנים ומאמנים מקצועיים. לקבוצה הצטרפו מוחמד ג'מאל, תושב אום אל-פחם, שבעבר שיחק בהפועל פתח תקווה, ועלי חטיב תושב שפרעם, שבעבר שיחק בהפועל חיפה.

בעונת 16–2015 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ליגת העל הפלסטינית.

בינואר 2015 הצטרף לקבוצה עלאא אבו סאלח, שחקן בני סכנין. בקיץ 2015 הצטרף לקבוצה אחמד אבו נאהיה, לשעבר שחקן הפועל אשקלון.

בקיץ 2016 הצטרפו לקבוצה: מואמן אגבריה, לשעבר שחקן מכבי נתניה, חאמד גנאים, שחקן בני סכנין, ואלכסיס נורמבואנה, כדורגלן צ'יליאני-פלסטיני.

## אצטדיון
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.

## הישגים
* **אליפות ליגת העל הפלסטינית**
** 2015/16, 2020/21
* **[[גביע פלסטין]]**
** 2012/13

## השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. שבאב אל-ח'ליל השתתפה בתחרות ליגת האלופות של ההתאחדות (AFC Champions League) בעונת 17–2016. בינואר 2017, שישה שחקנים מקבוצת שבאב אל-ח'ליל, המחזיקים בדרכון ישראלי, הגיעו ללבנון דרך ירדן, כדי לשחק מול אלופת לבנון אל עהד.

## קישורים חיצוניים
* שבאב אל-ח'ליל באתר Soccerway

## הערות שוליים

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1943
קטגוריה:חברון: ספורט
DIDO (לוויין)

לווייני **DIDO** הם משפחת לוויינים זעירים מסוג קיובסאט הנבנים לבחינת ניסויים בתנאי מיקרו כבידה על ידי חברת ספייס פארמה. DIDO-2 שוגר ב-15 בפברואר 2017 ו-DIDO-3 שוגר ב-3 בספטמבר 2020.

## משימת הלוויין
הלוויינים תוכננו על ידי חברת ספייס פארמה (Space Pharma, חברה שווייצרית וישראלית), לבדיקת ניסויים בתנאי מיקרו כבידה. מעבדת המיקרו-כבידה שעל הלוויין נקראת **mGnify** (מבוטאת MA-Gni-FY).

## מבנה לוויין DIDO
הלוויין הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט בגודל של 10x10x30 סנטימטר. נפח של 2U ששווה ערך ל-10x10x20 סנטימטר מוקצה לניסויים והחלק הנותר מיועד לתפעול מערכות הלוויין. משקל הלוויין 4.5 קילוגרם. ייחודיות הלוויין היא בכך שהוא מאפשר לשלוט על הניסויים על ידי החוקרים דרך המחשב או הטלפון הסלולרי. בכך החוקרים יכולים לשלוט בזמן אמת בניסוי, לקבל מידע ותמונות ללא תיווך תחנת הקרקע.

## לווייני DIDO
### DIDO-1
DIDO-1 תוכנן להיות משוגר על משגר פאלקון 9 במהלך שנת 2016. לאחר פיצוץ משגר הפאלקון ועליו הלוויין עמוס 6 נדחה השיגור למועד לא ידוע ובהמשך בוטל. במקום זאת שיגרה החברה ב-12 בנובמבר 2017 מעבדת חלל בשם "נקסוס" באמצעות חללית המטען סיגנוס אל תחנת החלל הבינלאומית. מעבדת החלל שקלה 2.3 ק"ג וגודלה היה נפח של 2U ששווה ערך ל-10x10x20 סנטימטר. לאחר תום הניסויים הונחתה המעבדה האוטומטית ב-13 במרץ 2018 חזרה בכדור הארץ והניסויים שנשאה הושבו למעבדות המחקר. שנה אחריה שוגרה בנובמבר 2018 מעבדה נוספת בשם נקסוס 2 לתחנת החלל הבינלאומית.

### DIDO-2
DIDO-2 שוגר ממשגר PSLV ב-15 בפברואר 2017. השיגור, היה שיגור שכלל מספר שיא של 104 לוויינים מאותו משגר, מתוכם 88 לוויינים זעירים ממערך הלוויינים של חברת Planet Labs, וגם הנאנו-לוויינים הישראליים BGUSAT ו-PEASSS.

### DIDO-3
DIDO-3 שוגר ב-3 בספטמבר 2020 מבסיס החלל האירופי בגינאה הצרפתית. הלוויין הוא פרויקט של שיתוף פעולה בין ספייס פארמה וסוכנויות החלל הישראלית והאיטלקית ולכלול ניסויים של חוקרים ישראליים מהטכניון לצד חוקרים איטלקיים. הלוויין מעט יותר ארוך מקודמיו וכן כולל לוחות סולאריים נפרסים מה שמגדיל את יכולת ייצור החשמל שלו שכן הניסויים בו דורשים שמירת טמפרטורה של 37 מעלות צל', כחום גופו של אדם בריא.

## קישורים חיצוניים
* 
* אתר חברת ספייס פארמה
* ננו-מעבדה בחלל החיצון. אסטרונאוטים זה פאסה – קבלו את עידן חקר החלל על ידי לוויינים זעירים, אתר אוניברסיטת תל אביב, פברואר 2017

## הערות שוליים

קטגוריה:תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:לוויינים ישראליים
רלייאנט ריגל

ממוזער|250px|רלייאנט ריגל - סדאן
ממוזער|250px|רלייאנט ריגל - סדאן
ממוזער|250px|רלייאנט ריגל - קבריולה
[ממוזער|250px|רלייאנט ריגל - קבריולה, מבט לתא הנהג ו[לוח מחוונים]]
ממוזער|250px|רלייאנט ריגל - סדאן
ממוזער|250px|רלייאנט ריגל מסחרית (ואן)
**רלייאנט ריגל** (באנגלית: **Reliant Regal**) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, המונעת על ידי שלושה גלגלים ועשויה מפיברגלס. הרלייאנט ריגל מוגדרת כתלת-אופן, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **רליאנט מוטורס**  אשר יוצרה בין השנים 1953–1973. עד שנת 1961 הוכנסה בגוף הרכב מסגרת עץ. 

גוף הרכב נבנה על ידי סיבי זכוכית עד שנת 1956. מאוקטובר 1962 נבנה על ידי פיברגלס מחוזק באמצעות שתי יחידות מרכזיות (חיצונית ופנימית) על מארז פלדה.

מחיר הרלייאנט ריגל בבריטניה בשנת 1963, היה 362 לירות שטרלינג.

עד 1963 נמכרו כ-50,000 יחידות, ועד סוף הייצור של הדגם בשנת 1973, נמכרו 110,000 יחידות. 

דגם הרלייאנט ריגל נחשב לתלת-אופן (בעל שלושה גלגלים) הנמכר ביותר בהיסטורית הרכב.

## דגמי רלייאנט ריגל
* רלייאנט ריגל סדאן, 4 מושבים
* רלייאנט ריגל קבריולה
* רלייאנט ריגל מסחרית - ואן, (Reliant Supervan)

## מפרט טכני ומידות
* הגלגל היחיד בחלק הקדמי - אחראי על ההיגוי
* מנוע קדמי - המניע את הגלגלים האחוריים
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים, 598 סמ"ק המפיק 25 כוח סוס
* מנוע קדמי 701 סמ"ק המפיק 30 כ"ס
* מהירות שיא - 65 מייל
* מאוגוסט 1968: מנוע קדמי 701 סמ"ק, המפיק 29.5 כ"ס, יחס דחיסה 1:7.5
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,429 מילימטר
* רוחב - 1,486 מ"מ
* גובה - 1,448 מ"מ
* בסיס גלגלים - 1,931 מ"מ
* משקל - 445 קילוגרם
* בשנת 1967: גרסת רלייאנט ריגל 21E (בדגם סדאן ובדגם ואן), בין התוספות: פנס ערפל, מד שמן, מגיני שמש, גלגל רזרבי
* רישיון נהיגה בבריטניה לרלייאנט ריגל - רישיון גרסת B1 אשר נתן לנהג את הזכות לנהוג בכלי רכב עם שלושה או ארבעה גלגלים של עד 550 ק"ג. מ-29 בדצמבר 2012 - לפי חוק האיחוד האירופי, תלת חברה מסווגת תחת הקטגוריה "רישיון אופנוע", (הנוהג חייב להיות מגיל 21).

## ראו גם

## לקריאה נוספת
* רלייאנט ריגל שנת 1963  (1:56 דקות), יו-טיוב
* רלייאנט ריגל  (3:21 דקות), יו-טיוב
* רלייאנט ריגל  (10:47 דקות), יו-טיוב
* האתר הרשמי של המועדון המוטורי Reliant 

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קטגוריה:רכבי רליאנט
הולגר הדני

[250px|ממוזער|שמאל|פסלו היושב של הולגר דאנסקה ב[טירת קרונבורג]]
**הולגר הדני** (הולגר דאנסקה, בדנית: **Holger Danske**; בצרפתית: **Ogier le Danois**, **Ogier de Danemarche**) הוא דמות אגדית של גיבור עממי דני, שיושיע את דנמרק בשעה שתהיה בסכנה קיומית. הדמות נולדה ברומנסה צרפתית והתגלגלה לאגדה הדנית. המחתרת הדנית בעת הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה נקראה "הולגר דאנסקה".

## הדמות הספרותית
בשירת רולאן, השייכת לסוגת השירים הצרפתיים על מעללי גבורה מן המאה ה-11 מוזכר כדרך-אגב אביר שלחם לצד קרל הגדול בשם הולגר הדני (Ogier de Danemarche). הפואמה La Chevalerie Ogier de Danemarche ("האביר הולגר הדני") נטלה את הדמות השולית מ"שירת רולאן" והעניקה לה ביוגרפיה מפותחת. לפי פואמה זו היה הולגר בנו של המלך הדני גודפרד, אויבו של קרל הגדול; שגדל והתחנך כילד בחצרו של קרל כבן ערובה לאחר תבוסת אביו. הולגר גדל לתפארת והיה לגיבור רב-מעללים, אולם בנו נרצח על ידי שרלוט, בנו של קרל הגדול. בזעמו הרג הולגר את שרלוט ויצא למסע נקם נגד קרל הגדול שנמשך שבע שנים ובסופו מונעים ממנו אך בקושי מלרצוח את קרל הגדול עצמו. לאחר מכן מתפייסים השניים והולגר נלחם לצידו של קרל כנגד הסאראצינים ונגד הענק ברהוס.

הפואמה הפכה לפופולרית ביותר באירופה. אגדה מספרת שחרבו נקראה קורטאנה (Cortana) ושנעשתה מאותה פלדה כמו דז'אווז (Joyeuse), חרבו האישית של קרל הגדול ודורנדאל (Durendal), חרבו האישית של רולאן. הקשרים אחרים מקשרים בין חרבו לבין "חרב הרחמים" הקטומה עמה מוכתרים מלכי בריטניה ובינה לבין אקסקליבר, חרבו של המלך ארתור.

## בסקנדינביה
במאה ה-14 תורגמו כמה מחזורים משירת מעללי הגבורה הצרפתיים לדנית, והוצאו לאור בשם "סאגת קרל הגדול" (Karlamagnús saga), כך הובאה אגדת הולגר הדני למולדתו. המשורר הדני כריסטיאן פדרסן (Kristiern Pedersen) תרגם את הפואמה המקורית בשם Olger Danskes krönike והוציאה לאור ב-1534.

ב-1907 הוצב פסלו היושב של הלוחם הענק במרתף טירת קרונבורג, האגדה על כך שהוא יזדקף ויקום להציל את ארצו ביום צרה קיבלה משמעות ויזואלית.

## בתרבות
דמותו של הולגר הדני ייצגה את הלאומיות הדתי המתעוררת. בשנת 1789 נכתבה האופרה הולגר דאנסקה על ידי פ.ל.א קונצן (F.L.Æ. Kunzen) וינס בגסן (Jens Baggesen). קרן הולגר דאנסקה לחמה במאה ה-19 נגד השפעות זרות (בעיקר גרמניות) על התרבות הדנית ושפתה ואיגדה אינטלקטואלים דנים שיצרו בשפתם. האנס כריסטיאן אנדרסן העלה את אגדת הולגר על הכתב ב-1845.

## קישורים חיצוניים

* Legend Of Sleeping Hero Holger Danske: Viking Warrior Who Never Died
* Holger Danske - Ogier the Dane
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:גיבורים לאומיים
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:דנים
קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
קטגוריה:שינה בתרבות ובספרות
חומת מפגע

ממוזער|חומת מפגע במטווח פתוח
**חומת מפגע** היא סוללת עפר עבה או קיר בטון עבה מצופה בספוג שמטרתם לספוג ולבלום ירי קליעים (כגון כדורי נשק קל) ונתזים. חומות מפגע נפוצות במטווחים פתוחים (כלומר: לא בתוך מבנה סגור) וכחלק בעמדות מגנן מודרניות (בהן חונים כוחות היבשה, טנקים, רכב קרבי משוריין וחיל רגלים). 

מטרת חומת המפגע במטווחים היא למנוע זליגת קליעים ונתזים מסכני חיים מחוץ לגבולות המטווח, ובסיום הירי פריקת כלי הירייה (לרוב רובה או אקדח) נעשית כאשר הקנה מופנה אל עבר חומת המפגע. במטווחים פתוחים בדרך כלל חומת המפגע היא בצורת האות "ח" המקיפה את קו המטרות כדי למנוע מירי תועה ונתזים לזלוג דרך צדי המטווח בנוסף לבלימת הקליעים הנורים אל עבר המטרות. במטווח סגור חומת המפגע היא קיר בטון עבה שבולם את הקליע ואינו מחזיר נתזים.

## קישורים חיצוניים

* הוראות בטיחות למפקח מטווחים, באתר המשרד לביטחון הפנים

מפגע
קטגוריה:קליעה
אסטואר (מחוז)

**אֶסְטוּאֵר** (בצרפתית: **Estuaire**) הוא מחוז הנמנה בין תשעת מחוזות גבון. אסטואר משתרע על שטח של 20,740 קילומטר רבוע. בירת המחוז היא עיר הבירה של גבון, ליברוויל. משמעות השם בצרפתית היא "שפך נהר" והמחוז נקרא כך על שם  השוכן בו.

המחוז גובל במערב במפרץ גינאה, בצפון בגינאה המשוונית, במזרח במחוז אוגואה תחתית, בצפון מזרח במחוז וולה נטם ובדרום במחוז אוגואה-מריטימה.

## ראו גם
* מחוזות גבון

## קישורים חיצוניים

* 

2017 02
קטגוריה:גבון: חלוקה מנהלית
רינה בן מנחם

250px|ממוזער|רינה בן מנחם, 1953
**שרה רינה בן מנחם** (26 ביוני 1935 – 12 ביוני 2004) הייתה סופרת, ציירת וצורפת ישראלית. מחברת הספר העברי הראשון על הומואים ולסביות, "הדווקאים" (1960), והרומן הלסבי העברי הראשון, "הצלע" (1961), תחת שם העט **ש.ר.ב**.

## ביוגרפיה
בן מנחם נולדה וגדלה בבית מבודד בבני ברק עם אחיה עודד ואחותה תמרה, לאמא אסתר לבית אבניאל ילידת תל אביב ואבא נחום יליד סלונים שבבלארוס. אביה היה חבר "ההגנה". בגיל 15 עזבה את בית הספר והחלה ללמוד צורפות בבצלאל ירושלים. התנדבה לצה"ל בגיל 17. שירתה בחיל האוויר, שימשה כמדריכת ספורט לבנות. בסיום השרות הצבאי חזרה לירושלים ועבדה בצורפות. היא התפרנסה מיצירת תכשיטים ומכתיבת ספרונים של ספרות זולה. היא גרה בירושלים ועין הוד. בעת שהותה בירושלים פרסמה בהוצאה עצמית את שלושת ספריה.

כשיצא "הדווקאים" לאור, הממסד הספרותי הישראלי התנער ממנו לחלוטין. בריאיון לשבועון העולם הזה ב-18 במרץ 1960, כתב העת היחיד שהתייחס להופעת הספר, סיפרה שרה על מאמציה להוציאו לאור. היא עברה ממו"ל למו"ל, ספגה סירובים, פגיעות ועלבונות, ובכל זאת לא ויתרה. כדי להתקיים, כתבה מערכונים ורומאנים זעירים בסיטונות, עבור פרוטות. אך תמיד הייתה חוזרת אל אוסף הסיפורים של הדווקאים. עד שלאט לאט הצטברו אצלה הלירות הדרושות להוצאת הספר על חשבונה. בעקבות הכתבה, שהביאה ציטוטים מתוך הספר, מכירות הספר גברו, כפי שמדווח השבועון בגיליון שיצא שבועיים מאוחר יותר: 

בתחילת שנות ה-70 עזבה את ישראל והשתקעה באמסטרדם שבהולנד, שם היה לה דוכן בשוק הפשפשים לממכר משקפיים אופטיות יד שנייה.

בן מנחם הפגינה תעוזה בכך ששילבה את דיוקנה בעטיפת שער "הדווקאים" שעיצבה בעצמה אך לא שיתפה בכתיבתו ובהוצאתו את משפחתה ומכריה. אפילו מכריה הקרובים לא ידעו כי כתבה ספרים נוספים לאחר "הדווקאים", ובמשפחתה הספרים היו טאבו ולא דיברו עליהם. 

בשנתיים האחרונות לחייה סבלה מאמפיזמה כתוצאה מעישון. חבריה ומשפחתה ליוו אותה מקרוב. היא נפטרה באמסטרדם.

## משפחה
תמרה, אחותה הצעירה של בן מנחם נשואה לעיתונאי נחום ברנע. בני דודה של רינה בן מנחם הם יצחק בן מנחם ("גוליבר") ואריה ורדי.

## רשימת ספריה
* **[[הדווקאים (ספר)|הדווקאים]]** - חמו"ל, תל אביב, 1960
* **[[הצלע או יומנה של הצלע ה-13]]** - בני ברק, מרץ 1961
* **[[הפרחחית]]** - תל אביב, ינואר 1963
* שלושת הספרים: "הדווקאים", "הצלע או יומנה של הצלע ה-13" ו"הפרחחית" יצאו לאור במהדורה חדשה בשנת 2018 בהוצאת "עם עובד"

## גלריה

קובץ:Rina Ben-Menahem Jewellery-1.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Jewellery-2.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-1.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-2.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-3.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-5.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-7.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-17.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-19.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-18.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-15.jpg
קובץ:Rina Ben-Menahem Painting-25.jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:צורפות ישראליות
קטגוריה:צורפים ישראלים
קטגוריה:סופרות לסביות ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות הידועות בשם עט
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
שמן חמניות

**שמן חמניות** הוא שמן צמחי לא נדיף המופק מזרעי חמנית מצויה. שמן חמניות מצוי בשימוש תדיר במזון כשמן בישול וטיגון וכמתחלב במוצרי קוסמטיקה. בשנת 2018 יוצרו בעולם כ-18.4 מיליון טונות שמן חמניות, והמדינות המובילות בייצור שמן חמניות הן אוקראינה ורוסיה.

שמן חמניות הוא תערובת המורכבת ברובה מחומצה לינולאית (כ-59%) וחומצה אולאית (כ-30%). שיעור השמן בגרעיני חמניות נע בין 22 ל-36 אחוז (בממוצע 28%), שיעור השמן בזרע הוא 45-55%. השמן המופק הוא בצבע ענברי בהיר וטעמו עדין. שמן חמניות מזוקק הוא בצבע צהוב בהיר. השמן מאבד רק מעט מתכונותיו בתהליך הזיקוק. בשמן כמויות מדידות של ויטמין E, סטרולים, סקוואלן ופחמימנים אליפטיים אחרים.

בעשור השני של המאה ה-21 מתבצעים מחקרים, בהם ניתוח גנומי ופיתוח זנים היברידיים של חמניות, במטרה לספק את הדרישה הגוברת לשמן חמניות.

## הרכב
שמן חמניות מורכב בעיקרו מטריגליצריד. על פי הפרמקופיאה הבריטית הרכב השמן הוא:
* חומצה לינולאית - 59%
* חומצה אולאית - 30%
* חומצה סטארית (רוויה) - 6%
* חומצה פלמיטית (רוויה) - 5%

בין סוגי שמן חמניות המיוצרים יש כאלה המכילים אחוז גבוה של חומצה לינולאית, או אחוז גבוה של חומצה אולאית. שמן חמניות עם אחוז גבוה של חומצה אולאית מכיל לפחות 82% חומצה אולאית. בספרד פותחו אף חמניות מהן ניתן להפיק שמן בעל תכולה גבוהה של חומצה סטארית וזאת כתחליף לשימוש בשמנים צמחיים שעברו הידרוגנציה בתעשיית המזון.

שמן חמניות מכיל כמות גבוהה של ויטמין E וכמות נמוכה של שומן רווי.

## ייצור ומסחר
בשנת 2014 יוצרו בעולם 15.8 מיליון טונות של שמן חמניות. לפי נתוני ארגון המזון והחקלאות היצרניות המובילות בעולם לשנת 2014 היו אוקראינה (4.4 מיליון טונות), רוסיה (4.1 מיליון טונות), ארגנטינה (0.9 מיליון טונות) וטורקיה (0.7 מיליון טונות).

בשנת 2018, הייצור העולמי של שמן חמניות היה 18 מיליון טון, בהובלת אוקראינה ורוסיה, אשר יחד מהוות 53% מכלל הייצור העולמי.

בשנת 2022, קיים בעולם מחסור עולמי בשמן חמניות עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, שהובילה לירידה של למעלה מ-50% בזמינות שמן חמניות. בשל המחסור, מותגים רבים משפרים את המתכונים שלהם על ידי מעבר לשמן לפתית כדי לאפשר את המשך ייצור מוצריהם.

## תכונות פיזיות
שמן חמניות הוא נוזל בטמפרטורת חדר. השמן המזוקק הוא שקוף צהבהב ובעל ריח שמן עדין.

## שימושים
### במזון
שמן חמניות מזוקק משמש לאפיה בטמפרטורות נמוכות וגבוהות. כשמן לטיגון התנהגותו היא כשמן צמחי טריגליצרידי אופייני. שמן חמניות לא מזוקק משמש לתיבול סלט במטבחים מזרח אירופים.

### מזון חיות משק
מוצר הלוואי של תהליך מיצוי השמן מגרעיני חמניות הוא תערובת של גרעינים מעוכים העשירה בחלבון ובסיבים תזונתיים ומשמשת להזנת חיות משק, כדשן או כדלק.

## מידע כוזב
בעשור השלישי של המאה ה-21, קנתה לה שביתה בקרב משפיעני רשת ואף בקרב בכירים בממשל האמריקאי הסברה הפסאודו-מדעית כאילו שמנים מן הצומח "רעילים" ו"הורגים באיטיות", אך מומחים למדעים הרלוונטיים טוענים כי טענות אלו מופרכות וחסרות בסיס.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חמניות
חמניות
קטגוריה:חמנית
רליאנט TW9

ממוזער|250px|רליאנט TW9
**רליאנט TW9** הוא דגם של טנדר קטן, המונע על ידי 3 גלגלים, שעשוי מפיברגלס. הרליאנט TW9  מוגדר כתלת אופן, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית **רליאנט מוטורס**  אשר יוצרה בין השנים 1967–1987. 

בזמן השקתו עלה הרליאנט TW9, בבריטניה, 451 לירות שטרלינג.

סך הכול יוצרו 1,888 יחידות מהדגם רליאנט TW9.

## מפרט טכני
* 2 מושבים קדמיים (נהג + נוסע)
* מנוע, 4 צילינדרים, 4 פעימות, 700 סמ"ק, המפיק 29 כ"ס
* מנוע 748 סמ"ק המפיק 32 כ"ס
* משנת 1975 מנוע 850 סמ"ק המפיק 45 כ"ס
* תמסורת ידנית – 4 מהירויות
* מהירות שיא – 86 קמ"ש 
* משקל מטען – 0.5–0.8 טון
* מהירות שיוט בהעמסה מקסימלית: 40–50 קמ"ש
* מגב (וישר) בודד – חלון קדמי

## ראו גם

## לקריאה נוספת

*  רליאנט  TW9  (1:25 דקות), יו-טיוב
*  רליאנט  TW9   (1:15 דקות), יו-טיוב
*  רליאנט  TW9   (2:11 דקות), יו-טיוב

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1967
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מכוניות בריטיות
TW9
הנציגויות הדיפלומטיות של רפובליקת טקסס

[ממוזער|298x298px|נוסח השלט במקום בו שכנה הצירות הטקסנית ב[פריז]]
רפובליקת טקסס, מדינה קצרת ימים שהתקיימה בצפון אמריקה, בין ארצות הברית לבין מקסיקו, בין השנים 1836 ו־1845, החזיקה נציגויות הדיפלומטיות בוושינגטון, בלונדון ובפריז.

בעת שרפובליקת טקסס ניסתה להגן על עצמה מפני פלישה קרובה על ידי כוחות מקסיקו, ממשלת הרפובליקה ביקשה לטפח יחסים בינלאומיים. היא עשתה זאת באמצעות גם פתיחת נציגויות דיפלומטיות בבריטניה ובצרפת.

## הנציגויות
### לונדון


הצירות של רפובליקת טקסס בלונדון הייתה ממוקמת ברחוב פיקרינג. בצד הצפוני של הבניין נמצא שלט סימון, המציין כי בניין זה היה הנציגות הדיפלומטית שהשתייכה לרפובליקת טקסס. הנציגות הוקמה על ידי החברה האנגלו-טקסנית.

### פריז


הצירות הטקסנית בפריז הייתה ממוקמת לא הרחק מארמון טווילרי. בבניין שבו שכנה הצירות, יש גילוף על הקיר המציין היכן שכנה השגרירות.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

2017 02
רפובליקת טקסס
קטגוריה:רפובליקת טקסס
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – צרפת
בונד 875

ממוזער|250px|בונד 875 - ואן, שנת 1970
ממוזער|250px|בונד 875
**בונד 875, (Bond 875)** היא מכונית מיני, בעלת 3 גלגלים (מוגדרת כתלת אופן) העשויה מפיברגלס, שיוצרה על ידי חברת "בונד מכוניות" הבריטית משנת 1965–1970. בפברואר 1969 השתלטה עליה חברת מוטור רליאנט. סך הכול יוצרו 3,431 יחידות.

עם השתלטותה של חברת "מוטור רליאנט" על חברת "בונד מכוניות", חברת מוטור רליאנט המשיכה לייצר עד שנת 1970, את דגם הבאג בונד.

מחירה של הבונד 875 בזמן השקתה היה כ-500 לירות שטרלינג.

## דגמי בונד 875
* 2 דלתות סדאן
* 2 דלתות ואן (ריינג'ר)

## מפרט טכני ומידות
* מנוע 4 צילינדרים, 4 פעימות, 875 סמ"ק, (מנוע הילמן אימפ), המפתח 34 כ"ס
* מנוע זהה לדגם ה-הילמן הסקי, (אשר יוצר בין השנים 1967-1970) מבוסס על דגם הילמן אימפ)
* יחס דחיסה : 1:8
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* תאוצה 0-60 קמ"ש - 14 שניות
* מהירת שיא - 129 קמ"ש לדגם סדאן
* מהירות שיא - 153 קמ"ש לדגם ואן
* אורך הרכב - 2,946 מ"מ
* רוחב - 1,392 מ"מ
* בסיס גלגלים - 1,981 מ"מ
* משקל - 400 ק"ג
* 2 דלתות אלומיניום
* עיצוב הרכב - לורנס בונד

## ראו גם
* תלת אופן
* באג בונד

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1965
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:מכוניות בריטיות
רולאן

**רולאן** (**Roland**; בפרנקית: **Hruodland**; נהרג ב-15 באוגוסט 778) היה אביר קודש (פלדין) של קרל הגדול, מנהיג צבאי היסטורי שנודע בעיקר עקב עיצובו הספרותי ברומנסות, בשירה האפית ובשירים על מעללי גבורה. בפרט בשירת רולאן, היצירה המשמעותית הקדומה ביותר בתולדות הספרות הצרפתית שכתב-היד המוקדם ביותר שלה מתוארך בין 1129 ל-1165.

## רולאן ההיסטורי
רולאן מוזכר בספר חיי קרל הגדול מאת איינהרד כמגן גבולות ברטאן עבור קרל הגדול. המחבר מציין כי הוא נהרג בקרב מעבר רונסבו (Roncevaux Pass) על ידי הבסקים. מקורות בלתי אמינים טוענים כי הוא נקבר בבזיליקה של בלאי.

## רולאן הספרותי
רולאן היה אחת הדמויות הפופולריות ביותר ברומנסות של ימי הביניים והן טוו לו ביוגרפיה עשירה ומפורטת, עתירה במעשי גבורה שפיארה אותו כאביר נוצרי שנלחם בעיקר נגד הסאראצינים (הערבים). נאמר שהוא היה אחיינו של קרל הגדול ומצביא צבאו. לפי האגדה נספה רולאן בקרב עם הסאראצינים, עקב בגידתו של האביר גנלון (Ganelon). במותו בירך אותו הארכיבישוף טורפין (Turpin), מיד לפני שנהרג אף הוא.

לפי שירת רולאן היה לרולאן חבר-נפש בשם אוליבייה, רולאן התאהב באחות חברו, אוד (Aude או אלדה), אך לא נשא אותה לאישה כיוון שנהרג לפני נישואיו המיועדים. סיפור זה הורחב ברומנסה בת המאה ה-12 *Girart de Vienne*.

מלחמותיו של רולאן חרגו באגדות מן התיאור ההיסטורי וכך נאמר שנלחם בענקים (למשל ביצירות *Historia Caroli Magni*, *L'Entrée d'Espagne* ו-*La Spagna* מן המאה ה-14). רולאן מופיע עם שלושה מאפיינים: חרב בלתי-שבירה בשם דורנדאל (Durendal); סוס אביר ונאמן בשם ויילאנטיף (Veillantif) וקרן יער בשם אוליפאנט (Olifant).

הפואמה אורלנדו המטורף מאת לודוביקו אריוסטו (1516) נטלה לעצמה חירות לתאר את מעלליו של רינלדו, בן דמותו של רולאן, אשר התחרה עם גיבור הפואמה, שהיה אף הוא מאביריו של קרל הגדול על לבה של אנג'ליקה, נסיכה מוסלמית, מושא אהבתם של אורלנדו, רינלדו ואבירים רבים אחרים. יצירה זו שימשה בסיס ליצירות נוספות, בהן אופרות מאת הנדל, ויולדי ואחרים.

מאז ימי הביניים הפכה דמותו של רולאן (רולנד באנגלית, אורלנדו באיטלקית) לדמות ארכיטיפית של אביר בספרות האבירות, אשר הקשר בינה לבין דמותו המקורית בשירת רולאן תכופות רופף. למשל, "רולנד" נזכר כבדרך אגב במחזה השייקספירי המלך ליר. אזכור זה שימש השראה לפואמה פנטסטית רולנד האציל אל המגדל האפל קרב מאת רוברט בראונינג, שבעצמה הייתה השראה לסדרת המגדל האפל מאת סטיבן קינג – ספרי פנטסיה שגיבורם הוא האקדוחן הנודד רולנד דשיין.

## קישורים חיצוניים

* הערך רולאן באנציקלופדיה האמריקאית
* דמויות בשירות רולאן
* סקירה ממצה של אזכורי רולאן בספרות והמוטיבים העיקריים

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:נפטרים ב-778
קטגוריה:ילידי 736
שמן שומשום

ממוזער|250 פיקסלים|שמן שומשום בהיר בבקבוקון זכוכית
[ממוזער|250 פיקסלים|ביקבוק שמן שומשום בשוק ב[קוריאה הדרומית|דרום קוריאה]]

[ממוזער|250 פיקסלים|מיצוי שמן שומשום על ידי מכבש עץ, [מיאנמר]]
**שמן שומשום** הוא שמן צמחי המשמש למאכל ומופק מגרעיני שומשום. זהו אחד מהשמנים הצמחיים העתיקים ביותר שידוע עליהם בשימוש האדם. עד לאחרונה, עקב הצורך בקציר ידני, ובשל מיעוט היבולים, היה קושי להפיק שמן שומשום בהיקף רחב. לאחרונה, פותחו זנים מתקדמים של שומשום המותאמים לקציר ממוכן בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית. שמן המופק מהגרעינים בצורתם המקורית, בין אם בכבישה קרה או שלא, משמש כשמן לבישול. לשמן המופק מגרעינים קלויים ארומה וטעם אגוזיים ייחודיים, אך הוא אינו מתאים לטיגון, שכן הוא משחרר טעמים חרוכים ומרים.

השומשום הוא הגידול החקלאי הראשון לצורכי שמן הידוע לאדם, וישנם ממצאים ארכאולוגיים המעידים על זרעי שומשום בשימוש האדם כבר לפני כ-5,000 שנים. השומשות תורבת בתת-היבשת ההודית לפני 5500 שנים, ומשם הופץ הגידול לאפריקה ולמזרח התיכון.

## ייצור
גרעיני השומשום מוגנים על ידי הלקט שמתבקע עם הבשלת הגרעינים. בעקבות אובדן הזרעים הספונטני, בחקלאות מסורתית המגדלים תולשים את צמח השומשום באופן ידני ומקבצים אותם יחד עד שישלימו את תהליך ההבשלה. בשנת 1943 התגלה על ידי פרופ' לנגהאם קו שומשום עם הלקט שלא מתבקע, אולם קו זה לא נכנס לתוכניות טיפוח מודרנית היות שהוא גרר איתו תכונות שליליות. בשנים האחרונות פותחו בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית זנים מודרניים עם יבולים גבוהים, שמאפשרים את גידול השומשום בישראל ובעולם.

טנזניה מהווה כיום היצרנית הגדולה ביותר של שמן שומשום ושולטת גם בצריכה העולמית של מוצר זה. אפריקה ואסיה מהוות את השווקים המתפתחים ביותר בענף שמן השומשום.

בחומר היבש שנשאר לאחר הוצאת השמן משתמשים בעיקר להזנת עופות אך גם לתעשיית המזון לבני האדם.

## ערכים תזונתיים
בדומה לאגוזים וגרעינים, זרעי שומשום מכילים אחוזי שמן גבוהים, בחלק מהזנים יותר מ-50%. לשם השוואה, זרעי סויה מכילים כ-20% בלבד. בשמן מצויים חומרים נוגדי חמצון בריכוז גבוה, המקנים לו, מלבד סגולות בריאותיות, גם חיי מדף ארוכים.
השמן עשיר באומגה 6, חומצת שומן אשר בכמויות גדולות יכולה להוביל לדלקתיות (דלקת) מרובה ומחלות לב, אך אינו מכיל אומגה 3, חומצת שומן חיונית לגוף ולבריאות הלב.

## שימוש
שמן שומשום העשוי מזרעים שלא נקלו הוא צהוב חיוור בעל ריח נעים של דגנים וטעם אגוזי, והוא משמש לטיגון. נקודת העשן שלו גבוהה והוא מתאים גם לטיגון עמוק. שמן המופק משומשום קלוי הוא בצבע ענברי וארומה מודגשת ושונה מאד מהשומשום הלא קלוי. הוא נמכר בבקבוקים קטנים ומשמש לתיבול בשלבי הבישול האחרונים. שמן שומשום הודי (המכונה ג'ינג'לי) הוא זהוב. שמני שומשום ממזרח אסיה מיוצרים בדרך כלל משומשום קלוי.

שמן שומשום נסחר בכל אחת מהצורות לעיל. שמן שומשום לא קלוי (לא בהכרח בכבישה קרה) משמש בדרך כלל לבישול בדרום הודו, במזרח התיכון, בשוקי חלאל ובמדינות מזרח אסיה.

## היסטוריה
היסטורית, שומשום תורבת לפני יותר מ-5,000 שנה כגידול שעמיד בפני בצורת, וגדל בהצלחה באזורים מאתגרים חקלאית. השומשום תורבת בתקופת הציוויליזציה של עמק האינדוס והיה גידול השמן העיקרי. משם כנראה יוצא לאזור מסופוטמיה באזור 2500 לפני הספירה.

## הערות שוליים

## קישורים חיצוניים

שומשום
קטגוריה:שומשום
קטגוריה:שמנים צמחיים
פלאשפוינט

**Flashpoint** או **Flash point** (בתעתיק לעברית: **פלאשפוינט** או **פלאש פוינט**, בהתאמה) הוא מונח באנגלית שלו משמעויות שונות.
אוקטניזיים

**אוקטניזיים** (שם מדעי: Euctenizidae) היא משפחה של עכבישאים אמריקאים שרובם שוכנים במחילות. הם קרובים למשפחה מלכודניים (Idiopidae) ולעיתים נחשבים לחלק מהם. הם קרובים גם למשפחה Cyrtaucheniidae.

הם ארסיים אך לא קטלניים לאנשים. הם חיים באזורים פתוחים ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. הם ציידי מארב הניזונים מחרקים שמרטיטים את הדלת שבכניסה למחילה שלהם. אחרים מכינים פקק בכניסה ובו החרקים נתקעים.

## מיון
*משפחה **אוקטניזיים** (Euctenizidae)
**סוג Apomastus
**סוג אפטוסטיכוס (Aptostichus)
**סוג Entychides 
**סוג Eucteniza 
**סוג Myrmekiaphila - בו המין מירמקיאפילה ניליאנגי
**סוג Neoapachella
**סוג Promyrmekiaphila

## קישורים חיצוניים

*
ארסניים

**אַרְסָנִיִּים** (שם מדעי: Sicariidae) היא משפחה גדולה של עכבישאים ארסיים, אשר כוללת 3 סוגים. סוג אחד הוא ארסן (באנגלית Loxosceles) הכולל 139 מינים ונפוץ בכל העולם, שני הסוגים האחרים מתייחסים למעשה לאותו עכביש עם מאפיינים פיזיים והרגלי מחייה דומים מאוד והם הקסופת'אלמה (באנגלית Hexophthalma) הכולל 8 מינים ואנדמי לחלקה הדרומי של יבשת אפריקה, וסיקאריוס (באנגלית Sicarius) הכולל 21 מינים ואנדמי ליבשת דרום אמריקה.

צבעם של רוב המינים במשפחה הם בגווני אדמה ונע בין צהבהב, אפרפר, חום בהיר, חום אדמדם וחום כהה ומשתנה בהתאם לסביבת המחיה. חלקם חיים במדבר ומסוגלים לשרוד זמן רב ללא מזון ומים.

שמם העברי - ארסניים - ניתן להם עקב סוג הארס הייחודי שנושאים כלל המינים במשפחה. הארס כולל פרוטאינים אשר גורמים לתופעת נקרוזה ובחלק מהמינים הארסיים יותר, עלול הארס לגרום אף להמוליזה.

הארסניים ידועים כעכבישים בעלי מזג רגוע, ביישנים מאוד ובעת סכנה יעדיפו לברוח, להתחבא, או לקפוא במקומם. עם זאת נשיכתם עלולה להיות מסוכנת ולרוב מצריכה טיפול רפואי.

בישראל מצוי המין ארסן חום שהוא העכביש הארסי הקטלני היחיד בישראל ביחד עם האלמנה השחורה.

## מיון
*משפחה **ארסניים** (Sicariidae)
**סוג ארסן (*Loxosceles*) - בו 139 מינים
**סוג *Hexophthalma* - בו 8 מינים, ביניהם הקסופת'אלמה האני
**סוג *Sicarius* - בו 21 מינים
## לקריאה נוספת
* 
## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אויגן פון קייזרלינג
עכבישים נודדים

**עכבישים נודדים** (שם מדעי: Ctenidae) היא משפחה של עכבישאים ארסיים ביותר החיים באמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית, באמריקה הצפונית, באפריקה שמדרום לסהרה, באסיה מהודו ועד אינדונזיה, באוסטרליה, בגינאה החדשה ובאיי האוקיינוס השקט. הקטלני שבהם הוא עכביש נודד ברזילאי והוא גם הקטלני שבעכבישים. הם מכונים בטעות טרנטולות.

מיני עכבישים אלה חיים באזורים טרופיים רבים בעולם, בעיקר ביערות טרופיים והם קרובים למשפחה Amaurobiidae. צבעם העיקרי חום או צבע דהוי ומוסווה, אך חלקם צבעוניים ובולטים מעט או מפוספסים. הם בעלי כליצרות גדולות, רגליים ארוכות ו"גב" מעוגל. אורכם יכול להגיע לאורך 50 מ"מ.

הם אינם טווים קורים ואינם נקשרים למקום קבוע ומכאן שמם. הם תופסים את טרפם עם הכליצרות הגדולות והורגים אותו במהירות עם הארס הקטלני. הם עלולים לנשוך גם אנשים או טורפים שונים, אך יעדיפו לאיים בתצוגת הפחדה בה הם מציגים את כליצרותיהם הגדולות.

## סוגים

## גלריה

קובץ:Ancylometes fg03.jpg
קובץ:Aranha armadeira.jpg
קובץ:Wandering Spider (Phoneutria fera) (10623228224).jpg


## קישורים חיצוניים

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1877
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אויגן פון קייזרלינג