open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קוינטן מסייס

**קְוִינְטֶן מַסֵיְיס** (נכתב גם **מטסיס** או **מאסיס**, בהולנדית: **Quinten Massijs**; 1466 – 1530) היה צייר פלמי מסורתי ומייסד אסכולת אנטוורפן. מסייס נולד בלוון, שם עבד כנפח בטרם הפיכתו לצייר. מסייס היה פעיל באנטוורפן במשך 20 שנה, ויצר עבודות רבות בעלות שורשים דתיים עם נטיות סאטיריות.

## ביוגרפיה
### שנותיו הראשונות
הדיווחים המוקדמים ביותר על חייו מורכבים בעיקר מאגדות, וקיים מעט מאוד תיעוד לאופי פעילותו או אופיו. אולם מסייס ידוע כיליד לוון שחי את חייו בצניעות כנפח. נולד ליוסט מסייס (1483) וקת'רין ואן קינסקן בין 4 באפריל ל-10 בספטמבר בשנת 1466. והיה אחד מארבעה ילדים במשפחה עם הכנסה ממוצעת ויציבה. האגדה על חייו מספרת כי נטש את מקצועו כנפח כדי לחזר אחרי אשתו שמצאה את הציור למקצוע רומנטי יותר.

[שמאל|ממוזער|250px|[אנה הקדושה עם בתה מרים ונכדה ישו בטריפטיכון במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה (1507-1508)]]
[שמאל|ממוזער|250px|[הדוכסית המכוערת, 1513 לערך, שמן על בד 64.2X45.5 ס"מ, הגלריה הלאומית, לונדון]]

### סגנונו
שורשי אימונו של מסייס אינם ידועים, אולם סגנונו משקף את האיכויות האמנותיות של דירק באוטס (Dirk Bouts) אשר הביא ללוון השפעות מהאנס ממלינג ורוחיר ון דר ויידן. כאשר מסייס התיישב באנטוורפן, בגיל 25, סגנונו האישי תרם שם רבות להחייאת האמנות הפלמית בנוסח ואן אייק וון דר ויידן, והיה עמית של יואכים פטיניר מייסד סגנון הציור נופי עולם.

מסייס עזב את לוון בשנת 1491 והפך למאסטר בגילדת ציירי אנטוורפן. עבודותיו הסטיריות הידועות ביותר הן "הדוכסית המכוערת" (1515), "דיוקן של גבר קשיש" (1513), ו"חלפן הכספים ואשתו" (1514). שכולן מספקות פרשנות על תחושותיה של החברה האנושית. מסייס עסק גם בציורי מזבח על לוחות טריפטיכון שהמפורסם שבהם נבנה עבור כנסיית פטרוס הקדוש בלוון.

עבודתו של מסייס נחשבה לבעלת תחושות דתיות חזקות עם מאפיינים פלמיים מסורתיים ומלווה בריאליזם עם העדפה לגרוטסקי. ברשמיו קיימת הקפדה על פרטים עם השפעות של אור וצל ותשומת לב לתכשיטים, שולי הבגדים וקישוטים בכלל.

עיקר הדגש בעבודותיו נשען לא על האווירה, אלא על הפשטות הקריקטוריסטית תוך שימת דגש על עידון המלנכוליה של הקדושים. את נטייתו הסאטירית ניתן לראות בציוריו העוסקים בבנקאים סוחרים (מוזיאון הלובר וטירת וינדזור) החושף את חמדנותם ותאוות הבצע שלהם. הדחף השני של מסייס היה להתעכב על רגשות של רוך, כפי שניתן לראות מציוריו העוסקים במדונה והילד.

למסייס הייתה מיומנות רבה כצייר דיוקנאות, והוא הושפע בסגנונו מבני דורו לוקאס ואן ליידן ויאן מאביוס (Jan Mabuse). דיוקנאותיו מפגינים מאפיינים רגשיים אישיים עם בדידות רבה המשקפת את דבקותו בריאליזם כטכניקה.

## משפחתו
בנו, יאן מסייס, היה אף הוא לצייר.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1466
קטגוריה:נפטרים ב-1530
ז'אן מארה

**ז'אן אלפרד וילן-מָארֵה** (בצרפתית: **Jean Alfred Villain-Marais**; 
11 בדצמבר 1913 – 8 בנובמבר 1998) היה שחקן קולנוע, תיאטרון, סופר, פסל, צייר ובמאי צרפתי.

## קורות חייו
ז'אן מארה נולד בשרבור שבצרפת. מארה השתתף בסרטיו של ז'אן קוקטו שעמו ניהל רומן. מסרטיו המפורסמים של קוקטו שבהם כיכב מארה: "היפה והחיה" (1946) "רואי בלה" (1948) ו- "אורפיאוס" (1950).

בשנת 1960 השתתף בטרילוגיה אודות פנטומאס לצד לואי דה פינס כשמארה משחק משחק כפול גם בתור העיתונאי פנדור וגם כפנטומס (בסרטים פנטומס, פנטומס 2 ו-3). מארה התנגד לכפילים וביצע בעצמו פעלולים בסרטים. 

בתחילת שנות השבעים המעיט להשתתף בסרטים והתמקד בהופעות בתיאטרון. בשנת 1985 שימש כשופט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

בשנת 1998 נפטר מארה כתוצאה מהתקף לב בעיר קאן.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1913
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1998
חסידות ליפסק

**חסידות ליפסק** הייתה חסידות פולנית. מקים החסידות היה רבי יהודה פסח פרימר מליפסק.

## תולדות החסידות
רבי יהודה פסח נולד לרבי אברהם בשנת תקס"ב. היה תלמידם של אדמו"רי פולין בעיקר של רבי מאיר הלוי מאפטא. בשנת תרט"ו החל לכהן באדמו"רות לציבור קטן של חסידים ונודע כ-"בעל מופת". נפטר בי"ג באב תרכ"ה. בניו כיהנו אחריו.

רבי עמנואל מאיר בנו של רבי יהודה פסח כיהן בדוברה.

בנו השני היה רבי ירחמיאל מאוסטרובצה. נולד בשנת תקצ"ז. היה חתנו של רבי יצחק שלמה מזליחוב. היה תלמידם של רבי יוסף ברוך מניישטאט (בנו של המאור ושמש), של רבי יצחק מנישכיז ושל רבי נתן דוד משידלובצא. בשנת תרכ"ח החל לכהן באדמו"רות בליפסק. בשנותיו האחרונות עבר לאוסטרובצה. חיבר ספר בשם "אמרי שפר". נפטר בז' בסיוון תרס"ט.

#### הדור השלישי
בנו של רבי ירחמיאל, רבי משה אליקים בריעה כיהן אחריו בראדום. נולד בשנת תרל"ז. חסידיו היו בעיקר יהודים עממיים. נרצח באקציה בראדום בשנת תש"ב. בנו רבי ישראל אלימלך כיהן בחייו באדמו"רות בלודז'.

## לקריאה נוספת
* יצחק אלפסי, **החסידות**, 1977, עמ' 205.

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:חסידות במרחב הפולני
קפלר-22b

**קפלר-22b** (אנגלית: **Kepler-22b**) הוא כוכב לכת חוץ-שמשי שמקיף כוכב דמוי שמש ונמצא באזור ישיב.

עד לגילויו של קפלר-69f, היה כוכב לכת זה הקטן ביותר בתנאים אלו שאושר על ידי טלסקופ החלל קפלר של נאס"א. התגלית הוכרזה ב-5 בדצמבר 2011.

הרדיוס של כוכב הלכת הוא בערך 2.4 פעמים רדיוס כדור הארץ (כ-0.6 פעמים רדיוס נפטון), מרחקו כ-600 שנות אור מכדור הארץ, והוא מקיף את הכוכב קפלר 22.

נכון לדצמבר 2011 המסה והרכב פני השטח של כוכב הלכת עדיין לא ידועים, ועדיין לא ברור אם יש לו קרקע סלעית (בדומה לכדור הארץ) או קרקע נוזלית (בדומה לענקי הגזים). אם הצפיפות שלו זהה לכדור הארץ (5.515 גרם לסמ"ק), מסתו תהיה 13.4 מסות כדור הארץ וכוח הכבידה שלו יהיה פי 2.4 מכדור הארץ. אם הצפיפות שלו תהיה כמו של מים (גרם לסמ"ק), מסתו תהיה 2.5 פעמים כדור הארץ וכח הכבידה שלו יהיה פי 0.43 מכדור הארץ.

המרחק של קפלר 22b מכוכב האם שלו הוא כ-127 מיליון ק"מ (כ-85% ממרחק כדור הארץ מהשמש) וזמן ההקפה שלו, 290 יום. עם זאת, מכיוון שפליטת האור של קפלר 22 (כוכב האם) קטנה בכ-25% מהשמש, הטמפרטורה הממוצעת על פני כוכב הלכת אמורה להיות מתאימה לחיים מחוץ לכדור הארץ. מדענים מעריכים שהיא כ-C°11- בממוצע אם אין לו אטמוספירה וכ-C°22 בממוצע אם יש לו אטמוספירה דמוית כדור הארץ.

## ראו גם
* כוכב לכת חוץ-שמשי
* OGLE-2005-BLG-390Lb

## קישורים חיצוניים

* המאמר המדעי על הגילוי- קפלר-22b: כוכב לכת בעל 2.4 מסות ארץ שמקיף כוכב דמוי שמש 7 בדצמבר 2011
* קפלר-22b באתר טלסקופ החלל קפלר
* ידיעה בנאס"א
* ידיעה ב-BBC
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כוכבי לכת חוץ-שמשיים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ברבור
חסידות וייליפולי

**חסידות [[ויילופולה סקשינסקיה|וְיֶלִיפּוֹלִי]]** היא חסידות פולנית. אבי החסידות היה רבי שלמה זלמן פרנקל.

## תולדות החסידות
ממוזער|מצבת רבי שלמה זלמן יוסף מוייליפולי, בבית העלמין החדש בקרקוב
רבי שלמה זלמן יוסף נולד בשנת תקס"ד. היה תלמידם של רבי מאיר הלוי מאפטא ורבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ. היה מסתגף וצם רוב ימיו. נודע כבעל מופת גדול. נפטר בי"ג בכסלו תרי"ח בקרקוב.

בדור השני כיהנו במקביל בנו רבי אברהם פרנקל וחתנו רבי נטע ליפשיץ, רבי אברהם היה חתנו של רבי יעקב ממעליץ. נפטר בד' בשבט תרס"ו.

#### הדור השלישי והלאה
בדור השלישי כיהן בנו של רבי אברהם, רבי שלמה זלמן פרנקל (תרי"ז-י"ט בטבת תרצ"ח), כיהן כאדמו"ר גם בידלובה ובדמביץ שם נפטר. במקביל כיהן רבי יצחק ליפשיץ, בנו של רבי נטע, כאדמו"ר בוויליפולי.

בדור הרביעי כיהנו בניו של רבי אברהם:
*רבי שלמה זלמן (תרי"ז-י"ט בטבת תרצ"ח) כיהן בוויליפולי, בידלובה ובדמביץ שם נפטר.
*רבי יוסף חיים חתן רבי אלתר מסטריזוב כיהן בשנדישוב. בשנת תר"צ ביקר בארצות הברית. נרצח בו' באב תש"ב.

בניו של רבי שלמה זלמן:
* הרב מאיר פרנקל - כיהן בבחרותו משנת תרצ"ו בדמביץ. נרצח בשואה.
* הרב נפתלי צבי פרנקל - עלה לארץ ישראל לפני מלחמת העולם השנייה. בנו הוא פרופ' יעקב יהושע פרנקל שהיה ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן (נפטר בחג השבועות ה'תשמ"א).
* הרב יהודה יצחק פרנקל - היה מרבני תל אביב. הקים בית מדרש ברחוב יהודה הלוי. היה חתנו של האדמו"ר ר' אליעזר אפשטיין מניישטט-ז'לושיץ, שהיה חתנו של האדמו"ר רבי יעקב משה מקומרנא. בית מדרשו של הרב פרנקל בתל אביב היה מעין המשך לחצר זו. חתנו הוא הרב משה אברהם פישמן (נכדו של הרב אליהו דושניצר), שכיהן כרבה של הרצליה ב'.

## החסידות לאחר השואה
בנו של רבי יוסף חיים משנדישוב, רבי שלמה זלמן היגר לארצות הברית וכיהן בפלטבוש, ניו יורק, באדמו"רות וויליפולי. 

בנו רבי יוסף חיים ממלא את מקומו. רבי יוסף חיים חתן של רבי לוי יצחק הורוביץ מבוסטון. בין חתניו, הרב ישראל אליעזר אדלר, רב בית הכנסת "מנחה חדשה"-דז'יקוב, בבורו פארק.

## לקריאה נוספת
* **שלשלת הזהב**, ירושלים, תשס"ג.

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:חסידות במרחב הפולני
שבא (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות עיראק
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
נחמיה העמסוני

שמאל|ממוזער|250px|קבר התנא נחמיה העמסוני
**רבי נחמיה העמסוני** היה תנא - כנראה מהדור השני של התנאים. על פי חוקרים רבים הוא נחום איש גמזו.

## אמרותיו
לפי אחת הגרסאות בגמרא, היה הוא זה ש"דורש כל 'את'ים שבתורה, כיון שהגיע ל'את ה' אלוקיך תירא' – פירש (מפני שעל פי כללי הדרש 'את' משמעותו ריבוי, וכאן מדובר על יראת ה', וחלילה לומר שיש לאדם לירא ממישהו מלבד הקב"ה). אמרו לו תלמידיו: רבי, כל אתים שדרשת מה יהא עליהן? אמר להם: כשם שקיבלתי שכר על הדרישה - כך אני מקבל שכר על הפרישה! עד שבא רבי עקיבא ודרש: 'את ה' אלוקיך תירא' – לרבות תלמידי חכמים."
הרב קוק במאמרי ראיה דרך התחיה מסביר שהסיבה שרבי נחמיה העמסוני לא דרש את הפסוק הנ״ל היא מפני שהוא היה חי בזמנו  של ישו, והוא חשש שאם ידרשו מהפסוק יראה מבשר ודם זה יחזק את משיחיות השקר.
דרך לימוד זו דומה לדרך לימוד עליה מסופר לגבי נחום איש גמזו, שעליו מסופר ביחס לרבי עקיבא . דמיון זה הביא חוקרים אחדים לזהות בין נחמיה העמסוני לנחום איש גמזו. עם זאת, בירושלמי נאמר שנחמיה העמסוני הוא ששימש את רבי עקיבא, כך שהוא היה תלמידו של רבי עקיבא, ולא יכול להיות רבו. וכך הכריעו חוקרים אחרים.

## מסורת על מקום קבורתו
"למערב צפת, בכפר כנס פראדי, מערה אחת, ואומרים העולם ששם קבור נחום איש גמזו. ואינו אלא נחמיה העמסוני, וטעו העם." (ר' חיים ויטאל, בשם האר"י)

מקום קבורתו בפרוד שבגליל העליון.

## קישורים חיצוניים

* מקום קבורתו של רבי נחמיה העמסוני ליד מפלי פרוד

## הערות שוליים

נחמיה העמסוני
בובנאי

שמאל|ממוזער|250px|הבובנאית האמריקאית לסלי פלמינג עם "Bleeckie"
שמאל|ממוזער|250px|בובן בהופעה
**בוּבנאי**, **בובן** או **מציג בובות** הוא אדם המפעיל בובות בתיאטרון בובות או במופע.

המושגים בובן ובובנאי מציינים אדם המפעיל בובה, אולם הבובנאי גם יוצר את הבובה, ואילו הבובן אחראי רק להפעלתה ולמשחק התפקידים שנוצר במהלך ההצגה. על פי הכתוב במילונו של המתרגם ראובן אלקלעי הוא שחידש את המילה בובן.

בובנאי הוא הלחם של בובה ובנאי, הלחם המשקף את מקצועו כיוצר בובות. בעבודתו הוא מתפעל חפץ דומם, כמו בובה, כדי ליצור אשליית מציאות. המפעיל יכול להיות גלוי לקהל או מוסתר ממנו. את הבובות אפשר להפעיל על ידי שימוש בחוטים, מוטות, תילים או ישירות על ידיו של המפעיל הממוקמות בתוך הבובה או אוחזות בה מבחוץ.

ישנו מגוון רחב של סגנונות תיאטרון בובות, אבל בכל אחד מהם תפקיד הבובן הוא לתפעל את האובייקט הפיזי באופן כזה שהקהל יאמין שהאובייקט חי. במקרים מסוימים דמות הבובן היא גם מרכיב חשוב בהצגה. בישראל קיים בית ספר לבובנאות בשם "בית 9"  שמציג תיאטרון בובות באולם בית הספר. לעיתים הוא מציג גם ברחוב.  

בובנאי יכול להיות אחראי לכל תהליך הפיתוח והעיצוב של הבובה – יצירת הסקיצה, ציורים בקנה מידה מתאים או יצירה מתוך רעיון של אדם אחר, מתוך שרטוט או מחשבה וההבאתה לפועל.

ביצירת הבובה מאפס הבובנאי יכול להשתמש בבובה שהיא אב טיפוס או ליצור אותה על בסיס בובות קיימות. בין שהוא בוחר את הבדים לבובה ובין שמדובר בתהליך בנייה משותף עם תופר או מעצב תחפושות.

הבובן הוא שמפעיל את הבובה על ידי הנעת חוטים, כדוגמת המריונטה, מוטות או מנגנונים אחרים. עליו ללמוד את מנעד התנועות ויכולת ההבעה של הבובה כדי להתאימה לטקסט של ההצגה. הוא יכול להיות גם אחראי לפיתוח התסריט. 

ישנם בובנים שהם גם פיתומים והם אינם מוסתרים במהלך הצגה, הם עומדים עם הבובה על הבמה ויש להם תפקיד כפול: הם משחקים הן את דמותם הן את דמותה של הבובה.
## לקריאה נוספת
קנת גרוס, **בובות**; חייהן המופלאים של בובות התיאטרון, עברית: זמירה גוטסמן, פרדס הוצאה לאור, 2019.

## קישורים חיצוניים

*מהו בובנאי?, באתר בית הספר לבובנאות 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:מקצועות האמנות
יעקב מנדלבוים

הרב **יעקב מנדלבוים** (או **מנדלבאום**; כונה: **ר' יעקב אזולאי**, וכן **ר' יענק'ל שוחט**; כסלו תר"כ, 1859 – י"ז בשבט תר"צ, פברואר 1930) היה ראש השוחטים בירושלים, מעסקני הציבור בעיר, ממייסדי אגודת נחלת ישראל - רמה ושכונת בית וגן.

## קורות חיים
נולד בטורוב, פלך מינסק שברוסיה הלבנה (בתחום המושב היהודי), לרב ברוך מנדלבוים וללאה לבית טייטלבוים. בשנת תרל"ד (1874), בהיותו בן ארבע עשרה, עלה עם הוריו ותשעת אחיו ואחיותיו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בירושלים. למד בישיבות ירושלים, ונודע בכינוי "העילוי מטורוב". 

היה מראשוני מאה שערים, ויזם את הקמת בית כנסת החסידי "בית ברוך", שהיה בית הכנסת הראשון לעדת החסידים מחוץ לחומת העיר העתיקה.

בשנת תרמ"ו (1886) התמנה לרב בטולה שברוסיה, אך כעבור זמן קצר שב ארצה. באותה שנה היה ממייסדי אגודת "נחלת ישראל – רמה", שפעלה להקמת יישוב יהודי ליד נבי סמואל. בשנת תרמ"ז (1887) היה ממייסדי ועד השחיטה הראשון לעדת האשכנזים בירושלים, ומאז שימש ראש השוחטים בירושלים עד סוף ימיו.

היה מעסקני הציבור בירושלים. בשנת תרס"ח (1908) יצא לאיסטנבול כציר מטעם יהודי ארץ ישראל בבחירת החכם באשי. ייסד "חברת ביקור חולים" בשכונת מאה שערים, כמו כן ייסד "חברת משמרת שבת" בירושלים ועמד בראשה עד סוף ימיו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה פעל יחד עם אחיו, שמחה מנדלבוים, בוועד העזרה ליהודי ירושלים שעסק בחלוקת מזון וכסף לנצרכים.

בשנות ה-20 השתתף ביסוד שכונת בית וגן בירושלים, וכיהן כראש ועד השכונה עד סוף ימיו. 

## חיים אישיים
בשנת תרל"ח (1878) נישא לפייגה, בת הרב בכור חיים יוסף דוד אזולאי, מצאצאי החיד"א. 

נפטר בי"ז בשבט תר"צ, ובהלוויתו הספידוהו הרב קוק, הרב יוסף גרשון הורוביץ וכן נכדו יהודה זרחיה סגל, שהיה אז כבן שמונה.  נקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים. כשלושה חודשים לאחר פטירתו נפטר אחיו שמחה מנדלבוים.

בניו נשאו את שם משפחת אשתו – אזולאי. בנו אברהם אזולאי היה מעסקני הציבור הדתי בתל אביב, ממייסדי שכונותיה וחבר מועצת העיר. חתנו הוא הרב שפטיה הלוי סג"ל, מרבני נווה שלום.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:חסידי קרלין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
יעקב
קטגוריה:משפחת אזולאי
קטגוריה:בית וגן: מייסדים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1859
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1930
עוצבת בני חיל

**עוצבת בני חיל** או **חטיבה 454** הייתה חטיבה ששימשה כבית ספר לשריונאים בבה"ד 5 ובמחנה עמנואל.

בשנת 2009 מוזגה החטיבה לתוך חטיבה 460 (מחנה שיזפון).

## היסטוריה
בתחילת 1948 הוקם בנתניה בית הספר לשריון שקיבל את השם בסיס ההדרכה 11. באפריל 1948 עבר בית הספר לתל ליטוינסקי, אבל פעילותו הופסקה בזמן מלחמת העצמאות ומרבית הטנקים שימשו להקמת חטיבה 8, החטיבה המשוריינת הראשונה של צה"ל. בספטמבר 1949 הוקם במחנה צריפין "מרכז אימונים ותגבורות לחיל השריון", שלימים הפך לבה"ד 5 ובית הספר לשריון, וב-1954 עבר בית הספר לבסיס ג'וליס (מחנה עמנואל). לאחר מלחמת סיני הורחב בית הספר וקיבל מעמד של חטיבה, שנקראה עוצבת בני חיל (חטיבה 454).

ערב מלחמת ששת הימים הוחלט במפקדת גיסות שריון להקים על בסיס כוחות בית הספר שני גדודי שריון סדירים שנועדו להילחם תחת חטיבה 401 שהייתה בתהליכי הקמה. בפועל שימשו כוחות בית הספר כשלושה מתוך ארבעת פלוגות גדוד 46, הגדוד היחיד בחטיבה.

בשנת 1985, בעקבות מחסור בשטחי אש, עברה חטיבת בית הספר לשריון (ביסל"ש) אל מחנה מגן סיירים הנמצא בבקעת סיירים שמצפון לאילת, שם פעלה כ-25 שנה. אל בית הספר לשריון בסיירים הגיעו לוחמי השריון מהטירונות שהתקיימה במחנה צוקי־עובדה הסמוך (עד 1995, אז הועבר מחנה צוקי־עובדה אל חיל ההנדסה לשימוש כבית הספר להנדסה צבאית), ובו התקיימה ההכשרה הבסיסית במקצועות צוות הטנק (תותחן, טען-קשר ונהג), וכן התקיים קורס מדריכות שריון (קמ"ד). בשנת 2009 - כחלק ממגמת צמצום בסיסים וסד"כ - אוחדה חטיבת ביסל"ש לתוך חטיבה 460 וההכשרות שהתבצעו בה הועברו אל מחנה שיזפון.

## מפקדי החטיבה

## קישורים חיצוניים
* עוצבת בני חיל באתר יד לשריון

## הערות שוליים

בני חיל
מירנה הרצוג

[250px|ממוזער|שמאל|מירנה הרצוג מנצחת על [אנסמבל פניקס למוזיקה עתיקה בקונצרט בחיפה בשנת 2011]]
**מירְנה הרצוג** (נולדה ב-1 בדצמבר 1951) היא מוזיקאית ישראלית, ילידת ברזיל, העוסקת במוזיקה עתיקה. הרצוג זכתה להכרה בינלאומית על הישגיה בנגינה בוויולה דה גמבה ובהדרכה מוזיקלית.

## קורות חיים
ילידת סאו פאולו שבברזיל. עלתה בשנת 1992 לישראל עם משפחתה. היא דוקטור למוזיקה מאוניברסיטת בר-אילן, וממלאת תפקיד מרכזי בהכשרת נגני ויולה דה גמבה בישראל. בין תלמידיה עדי זילברברג.

בשנת 1999 ייסדה את אנסמבל פניקס למוזיקה עתיקה, והיא משמשת כמנהלת המוזיקלית של האנסמבל. 

הרצוג מופיעה גם כסולנית ויולה דה גמבה, והופיעה ברסיטלים עם תזמורות  שונות בארצות הברית, במדינות אירופה כגון אוסטריה, בריטניה, גרמניה, הולנד, הונגריה ועוד, במדינות דרום אמריקה ובישראל. היא הופיעה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בהופעת הבכורה בישראל של הפסיונים של באך לוויולה דה גמבה. הרצוג הקליטה עבור חברות רבות כמנצחת ובנגינה על ויול, קווינטון, וייל, צ'לו בארוק וצ'לו מודרני.

בין היצירות שהעלתה הייתה האופרה הימי-ביניימית "מחזה דניאל", שאותה תיעתקה מכתב יד מן המאה ה-12. עם האנסמבל הופיעה הרצוג בפסטיבלים שונים כגון: פסטיבל ישראל, פסטיבל תל אביב, פסטיבל אבו גוש, מוזיקה סאקרה ועוד. אחת היצירות שהיא מנצחת עליהן היא מיסה זאפוטק, מיסה שנכתבה במאה ה-17 במקסיקו. בין היתר ניצחה על יצירה זאת בפסטיבל החג של החגים בדצמבר 2011.

הרצוג פרסמה מאמרים על הוויולה דה גמבה בכתבי עת, כגון **Early Music**, ובספרים: **The Italian Viola da Gamba** ו-**The New Grove's Dictionary of Music and Musicians**.

## קישורים חיצוניים

* מירנה הרצוג באתר אנסמבל פניקס למוזיקה עתיקה
* מירנה הרצוג בפרויקט "רוח וים" עם דוריבאל קאיימי

קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מנצחות ישראליות
קטגוריה:מנצחות מקהלות ישראליות
קטגוריה:נגני ויולה דה גמבה
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:מוזיקאים יהודים ברזילאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
חנינאי כהנא בן הונא גאון

רב **חנינאי** (או אחונאי) **כהנא בן הונא גאון** – הגאון ה-13 בשלשלת הגאונים אשר בישיבת סורא שבבבל בשלהי שלטון האימפריה הסאסנית.

רב חנינאי היה כהן, והראה את ציפייתו לבניית בית המקדש בכך שהיה מגדל את צפורן אצבעו להיות מוכן לעבודת המליקה של קרבן עופות על המזבח.

## תיארוך

לפי נוסחת רוב כתבי היד של אגרת רב שרירא גאון, כיהן רב חנינאי כראש ישיבת סורא במשך חמש שנים, משנת ד' תקכ"ט עד ד' תקל"ד.

## חיבוריו ופסקיו

לפי עדותו של רב האי גאון הייתה בידו תשובה הלכתית של רב חנינאי כהנא גאון וכמו כן כמה מפסקיו ומפירושיו מופיעים בספר הלכות גדולות.

אחד מן המפורסמים מבין פסקיו של רב חנינאי הוא קביעתו ההלכתית שרשאי אב להוריש כל נכסיו לבן אחד מבין מספר בניו – גם אם אינו הבכור, זאת כדעתו של התנא רבי יוחנן בן ברוקה.

יש מציינים את גדלותו של הרב חנינאי כהנא בכך שבנוסף לקבלת התיאור "אדונינו", הרב האי גאון ראה צורך להסתמך עליו כנוסף לפסק דין מפורש של שמואל (אמורא).

## ראו גם
* החלטת האב בחלק הבכורה ובירושה

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
קטגוריה:גאוני סורא
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-8
כהן צדק בן איבומאי גאון

רב **כהן צדק בן איבומאי הכהן** היה הגאון ה-23 משלשלת הגאונים אשר בישיבת סורא שבבבל, בתקופת שלטון הח'ליפות העבאסית.

## חייו
ככל הנראה, גם אביו של הרב כהן צדק, רב איבומאי בר מרדכי הכהן, שימש בגאונות ישיבת סורא. 

לפי נוסחת רוב כתבי היד של אגרת רב שרירא גאון, כיהן רב כהן צדק כראש ישיבת סורא במשך עשר שנים וחצי, משנת ד'תקצ"ח (838) עד שנת ד'תר"ח (848). הוא ירש את מקומו של רב משרשיא (משה) כהנא, שנפטר שנתיים לפני כן (836), לאחר שנתיים שבהן לא עמד אף חכם בראשות הישיבה.

## חיבוריו
הרב כהן צדק גאון היה נוהג לכתוב את תשובותיו ההלכתיות בעברית, אף על פי שרוב ככל גאוני בבל היו רגילים לכתוב בארמית.

הוא עסק בתחומים הלכתיים רבים ובפרט בתחום נוסחי התפילה וברכות. אחת התשובות הידועות ממנו בתחום זה, היא ההוראה לפתוח את הברכה השנייה בברכות קריאת שמע בבוקר במילים "אהבה **רבה**" ובתפילת ערבית במילים "אהבת **עולם**", וזאת כפשרה בין שתי דעות שמובאות בתלמוד הבבלי.

כמו כן, חיבר סדר ליל פסח.

## לקריאה נוספת
* מרדכי מרגליות (עורך), **אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים** חלק ב, עמ' 244.

## הערות שוליים

קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
קטגוריה:גאוני סורא
קטגוריה:נפטרים ב-849
קטגוריה:יהודי בבל במאה ה-9
הומל (תומ"ת)

**הומל** (**Hummel**, מגרמנית: בומבוס) היה תותח מתנייע 15 ס"מ אשר התבסס על שלדת הטנק ההיברידי גשיצוואגן IV/III, ופותח בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. שמו המלא **15cm Schwere PanzerHaubitze auf Fahrgestell Panzerkampfwagen III/IV (SF) (Sd Kfz 165** ('הוביצר כבד ממונע 15 ס"מ על שלדת פנצר IV/III').

## פיתוח
הניסיון של הצבא הנאצי בחודשים הראשונים של מבצע ברברוסה (1941) הראה כי ישנו צורך בפיתוח כלי ארטילרי נייד שיספק סיוע צמוד לכוחות השריון. משרד המלחמה הגרמני (Waffenamt) הציע להתקין תותח הוביצר 105 מ"מ leFH על שלדת הפנצר 3, אך הרעיון נדחה לטובת התקנת התותח על שלדת הפנצר 4. דגם אבטיפוס אחד הושלם. אולם מאחר שהפנצר 2 נמצא מתאים לנשיאת תותח ה-105 מ"מ ונכנס לייצור בתור הוספה, הוחלט ב-25 ביולי 1942 להתקין תותח הוביצר עוצמתי יותר בקוטר 15 ס"מ על שלדת הטנק ההיברידי גשיצוואגן IV/III של חברת Alkett, אשר שילב אלמנטים מהפנצר 3 (בעיקר רכיבי ההיגוי והנעה) ומהפנצר 4 (מתלים ומנוע). ה**הומל** נועד במקור להיות פתרון ביניים עד לפיתוחה של שלדה ייעודית לתותח מתנייע. ב-27 בפברואר 1944 הורה היטלר כי הכינוי הומל, שמשמעו דבורה מזמרת, אינו ראוי לרכב לחימה.

תא הלחימה בחלקו האחורי של ההומל היה פתוח כלפי מעלה ומוגן מסביב על ידי לוחות שריון דקים. המנוע הועבר קדימה כדי לפנות מקום לתא הלחימה. תותח ההוביצר הותקן באמצע מעל למנוע, ובכך יצר לכלי צללית גבוהה מאוד. ההומל ירה פגזים במשקל 43.5 קילוגרם עד לטווח של 13,325 מטר. הכלים הראשונים שיוצרו עשו שימוש בבלם לוע, אולם הניסיון הוכיח כי אין בכך צורך. מאחר שההומל יכל לנשוא רק כ-18 פגזים, פותח ה-*Munitionsträger Hummel* (הומל נושא פגזים), אשר היה בעצם הומל רגיל בלי התותח שנשא כמות גדולה יותר של פגזים. בין השנים 1942 עד 1944 יוצרו כ-666 כלים ו-150 נושאי תחמושת.

## שירות קרבי
[שמאל|ממוזער|250px|הומל ב[רוסיה.]]
שמאל|ממוזער|250px|סוללת הומל מוכנה לירי.
ההומל שירת בסוללות ארטילריה כבדות של דיוויזיות הפנצר הגרמניות כשבכל סוללה 6 כלים, ולאחר מכן נוספו 2 נושאי תחמושת. טבילת האש של ההומל הגיעה בקיץ 1943 בחזית המזרחית בקרב קורסק. ההומל הוכיח עצמו ככלי יעיל ופופולרי, ושירת בכל החזיתות.

## מקורות

* Bishop, Chris. *The Encyclopedia of Weapons of World War 2: The Comprehensive Guide to over 1,500 Weapons System, Including Tanks, Small Arms, Warplanes, Artillery, Ships, and Submarines*. Orbis Publishing, 1998.
* Chamberlain, Peter; Doyle, Hilary. Encyclopedia of German Tanks of World War Two. Sterling Publishing, 1999
* [Achtung Panzer! https://web.archive.org/web/20130128222810/http://www.achtungpanzer.com/hummel.htm]


## קישורים חיצוניים

* תיאור הכלי באתר רכבי מלחמת העולם ה-2

## הערות שוליים

קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תותחים מתנייעים גרמניים
הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות

**הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות** (ספרדית: Comunidad de Estados Latinoamericanos y Caribeños, פורטוגזית: Comunidade de Estados Latino-Americanos e Caribenhos) או בקיצור CELAC, הוא השם של הבלוק הלטיני אמריקאי והמדינות הקריביות אשר הוקם ב-23 בפברואר 2010 בוועידת "קבוצת ריו" אשר נערכה במקסיקו. בבלוק חברות כל מדינות יבשת אמריקה והאיים הקריביים מלבד ארצות הברית וקנדה. מדינות אירופאית אשר מחזיקות בשטחים באזור אינן חברות גם כן.

הבלוק הוא תוצאה של עשור המאופיין בהעמקת הקשרים בין המדינות החברות. הבלוק נועד להעמיק את הקשרים הכלכליים, המסחריים והפוליטיים בין המדינות וכמו כן, למזער את ההשפעה של ארצות הברית על הפוליטיקה והכלכלה של המדינות החברות. הארגון רואה בעצמו כאלטרנטיבה לארגון מדינות אמריקה (OAS) אשר הוקם בוושינגטון ב-1948 כהתנגדות להשפעה פוטנציאלית של ברית המועצות באזור ואשר כולל את כל המדינות החברות בקהילה זו בנוסף לארצות הברית וקנדה.

בינואר 2020 פרשה ברזיל מהארגון, אך הצטרפה אליו שוב בינואר 2023, לאחר היבחרו של לואיז אינסיו דה סילבה לנשיא ברזיל.

ביוני 2023, CELAC הכירה באופי הלטינו-אמריקאי והקריבי של האי פוארטו ריקו ו"קוראת לאספה הכללית של האו"ם לבחון את שאלת פוארטו ריקו בשלמותה ועל כל היבטיה., ולהכריע בעניין זה בהקדם ככל האפשר".http://www.cubadebate.cu/noticias/2023/06/24/onu-reafirma-el-derecho-de-puerto-rico-a-su-libre-determinacion-e-independencia/.

## מדינות חברות
בקהילה חברות 32 מדינות בעלות חמש שפות רשמיות שונות:

18 מדינות דוברות ספרדית:

12 מדינות דוברות אנגלית:

מדינה אחת דוברת צרפתית:

* 

מדינה אחת דוברת הולנדית:

* 

## ראו גם
* מרקוסור
*הגוש הלטיני

## קישורים חיצוניים

* 
* על הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות באתר מק"י

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:אמריקה
קטגוריה:הקריביים
קטגוריה:הקריביים: פוליטיקה
קטגוריה:אמריקה הלטינית
קטגוריה:אמריקה הדרומית: פוליטיקה
קטגוריה:אמריקה המרכזית
טהרת הקודש

שמאל|ממוזער|250px|כריכת טהרת הקודש
250px|ממוזער|שמאל|אהרן ראטה

**טהרת הקודש** הוא חיבורו של הרב אהרן ראטה, מייסד חבורת שומר אמונים. הספר ברובו עוסק בענייני צניעות שמירת העיניים פגם ותיקון הברית ועניין בשורת הגאולה. תוכנו נכתב בצורת שיר ומליצה אך הדרך בה התוכן מוסבר כתוב בדרך אזהרה. יש הרואים את הכתוב  כדרך איום והפחדה. מהדורת הספר הראשונה הודפסה בעיר סאטו מארה ברומניה בבית הדפוס של הרב מאיר לייב הירש, בערך בשנת תרצ"ה.

## מחבר הספר

מחבר הספר טהרת הקודש הוא הרב אהרן ראטה (1894–1947) מייסד חבורת שומר אמונים. הקים את חבורת שומר אמונים ברומניה בעיירה סאטו מארה במטרה להצמיח חבורה אשר דבקה בתפילה בפרישות באלוהים ובאמונה האישית והרוחנית שלה. כך חונכו חסידי בנו, אברהם חיים ראטה אדמו"ר חסידות שומרי אמונים וכך חונכו חסידי שושלת חבורת שומר אמונים; חסידי תולדות אהרן וחסידי תולדות אברהם יצחק. 

כל ספריו של הרב אהרן ראטה עוסקים באותם הנושאים והספרים נועם הלבבות והספר שומר אמונים הם מהמפורסמים שבהם, בין היתר חיבר אהרן ראטה את הספרים שולחן הטהור, מבקש אמונה ומצותיך שעשועי (נשאר בכתב יד).

## ענייני הספר

רוב מוחלט בתוכן הספר עוסק בעניין הברית בין בני ישראל לקב"ה. עניינים נוספים המובאים לביאור ולפירוש בספר הם ענייני צניעות ושמירת הצניעות וכן עניין הגאולה והמשיח אשר עתיד להחיות את המתים. לא בדומה לספריו האחרים של הרב אהרן ראטה ספר זה איננו עוסק בביטחון ובאמונה בו קשה לקשר את העניינים המובאים בו לרוחניות כמתואר בספריו המגוונים. ספר זה בניגוד לספריו האחרים מכיל גם הוראות מדויקות כיצד זוכה האדם בעולם הבא, דבר אשר מייחס לו הרב אהרן ראטה חשיבות ערכית רבה במיוחד בספרו טהרת הקודש ועל כן מובאות הוראות המתפרשות גם כדרישות של מן האדם (על אף שהספר איננו ספר הלכתי) כיצד זוכה האדם היהודי בעולם הבא.

עוד מדובר בספרו טהרת הקודש על ענייני תיקונים רבים, ביניהם תיקון האדם והעול שמוטל עליו. כיצד מתבטאת הגאולה ובמה היא תלויה. השכר הטוב המובטח לנזהרים ובמה זוכים החוטאים. איזה יהודי זוכה לעולם הבא וכיצד הוא מקבל את הזכות להגיע עליו. הצלת עם ישראל מגזירות שעתידות לבוא עליו, כיצד הוא נשמר מפני הגזירות הללו. מי זוכים לימות המשיח ולתחיית המתים וכן מה עתיד לבוא על עם ישראל עם יפגע בשמירת בית הקודש.

ספרו זה של הרב אהרן ראטה הוא ספרו הראשון בו מובאים דבריו ואמרותיו של הבעל שם טוב הרב ישראל בן אליעזר (אבי תנועת החסידות). הרב אהרן ראטה מחנך את קוראי הספר וההולכים לאורו לשמוע בקול דבריו של הבעל שם טוב, דבריו נוגעים לענייני התפילה ומהו היסוד של המידות הטובות בעולם בו אנו חיים. טהרת הקודש מבוסס על תיקון מידת היסוד כמתואר בכריכת הספר:

הרב אהרן ראטה מביא פירוש מדויק כיצד ניתן לשמור על היות בני ישראל קדושים; שמירה על טהרת המשפחה, שמירת העיניים, שמירת הלשון, שמירת הברית, שמירת הצניעות, עשיית החסד, אהבת ה'.  

## קישורים חיצוניים

*קדושים תהיו, הפורום המאוחד
*הספר נועם הלבבות, פורום ברסלב ישראל

קטגוריה:ספרי אהרן ראטה
אבקת חלבון

שמאל|ממוזער|250px|שייק חלבונים (אשר נוצר כאשר מערבבים אבקת חלבון עם חלב או מים) הוא תוסף נפוץ עבור אנשים שעוסקים בפיתוח הגוף
**אבקת חלבון** היא תוסף תזונה המכיל ברובו חלבון למאכל. אבקות חלבון לרוב משווקות כתחליף ארוחה או כתוסף לספורטאים. 
## מקור החלבון
מקור החלבון באבקה יכול להיות מהצומח (קטניות שונות כגון סויה ואפונה, או דגנים כגון אורז) או מהחי (אלבומין מחלבון ביצה או מי גבינה וקזאין מחלב, בין השאר). החלבון לרוב ממותק ועם תוספת חומרי טעם וריח, ולעיתים כולל גם קריאטין, גלוקוזאמין, ויטמינים, מינרלים והעשרות אחרות.

## שימושים בתזונה
נטילה של אבקת חלבון כחלק מדיאטה תורמת לעלייה במשקל, ויכולה לתרום ספציפית לתהליך גדילת שריר אנבולי. האבקה נמהלת בנוזל כגון חלב, מים או מיץ פירות ליצירת משקה מעורבב (שייק). בהתאם להרכב החלבון ומהירות הפירוק שלו למחזור הדם, המתאמן יכול לשתות את משקה החלבון לפני אימון, במהלכו, מיד לאחריו או אף כתחליף ארוחה או תוסף לארוחה. מספר סיבות לצריכת אבקת חלבון הן תוכנית אימונים להעלאת מסת שריר, החלמה מפציעה ועוד.

אבקות מבוססות מי גבינה (הבנויים ברובם מחלבונים פשוטי-מבנה) מתפרקות לשרשראות חומצות אמינו במהירות רבה יותר מאשר אבקות חלבון מבוססות חלבון החלב קזאין, ולכן בתוכנית תזונה יכול להיות תזמון שונה לשני התוספים הנפוצים הללו.

רוב אבקות החלבון המיוצרות כיום מכילות BCAA במינון משתנה. BCAA הן חומצות אמינו מסועפות המהוות אבני היסוד של רקמת השריר, ומחפות על העובדה כי בכבד אין אנזים המפרק את חומצות האמינו, ולמעשה ״עוקפות״ את הכבד בדרך לבניית השריר. אבקות חלבון בעלות ריכוז נמוך של BCAA לעיתים ידרשו מהצרכן לשלב תוספי מזון נוספים מלבד החלבון.

## תעשייה
תעשיית אבקות החלבון מכניסה מעל למיליארד דולר אמריקאי במכירות ברחבי העולם. בשוק אסיה לבדו מכירות אבקת חלבון עולות על 746 מיליון דולר. 

על פי הערכות חברת הסקרים Euromonitor, אבקות חלבון מהוות 42% מסך כל תוספי המזון לספורטאים הנמכרים בעולם. הערכת שווי השוק של כלל התוספים המשווקים לספורטאים הייתה בערך 2.3 מיליארד דולר אמריקאי, וחלקן היחסי של אבקות החלבון היה כמיליארד דולר.

## קישורים חיצוניים

* חלבון וחומצות אמינו בתזונה האנושית, באתר ארגון הבריאות העולמי
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תוספי מזון
חלבון
אברהם אזולאי (מנדלבוים)

**אברהם אזולאי** (**מנדלבוים**; כ"ו בסיוון תרמ"ו, יוני 1886 – ז' בתמוז תשי"ז, 6 ביולי 1957) היה עסקן ציבור בתל אביב, יושב ראש ועד שכונת נוה שלום, ממייסדי שכונת מאה שערים בתל אביב וחבר מועצת העיר בארבע המועצות הראשונות.

## תולדותיו
נולד בשכונת מאה שערים בירושלים, לרב יעקב מנדלבוים, ראש השוחטים בירושלים, ולפייגה, בת הרב בכור חיים יוסף דוד אזולאי בן רבי יהודה זרחיה אזולאי. יש שיחסוהו למשפחת החיד"א. נשא את שם משפחת אמו - אזולאי. למד בישיבת עץ חיים ובישיבת תורת חיים. לאחר נישואיו עבד כשוחט בכפר תבור וכמשגיח כשרות בראשון לציון ולאחר מכן ביפו.

במלחמת העולם הראשונה גורש למצרים. בתום המלחמה שב ליפו והחל בעסקנות ציבורית מקומית. היה יושב ראש ועד שכונת נוה שלום. ארגן את השכונות נווה שלום, נוה צדק, אהל משה ומחנה יוסף למועצה אחת ופעל לסיפוחן לתל אביב. בין השנים 1919–1935 היה חבר ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב ושימש יושב-ראש של כמה מוועדותיו. במקביל שימש באותן שנים חבר מועצת עיריית תל אביב. היה ממייסדי שכונת מאה שערים בתל אביב, וכמו כן השתתף בייסוד השכונות נווה שאנן, נורדיה ומונטיפיורי. היה פעיל בארגון בעלי הבתים בתל אביב וחבר הנהלת בנק בעלי הבתים העירוני.

היה פעיל בהתארגנותו של הציבור החרדי בתל אביב, וכן היה פעיל בתחומי החינוך הדתי, השבת והכשרות בעיר. הקים בתי כנסת ומקווה בשכונת מאה שערים וייסד את "משמרת השבת" בתל אביב.

הצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית, ופעל במסגרתה להקמת אגף חרדי בשם "אחדות ישראל". בשנת 1935 נבחר כציר לקונגרס היסוד של "ההסתדרות הציונית החדשה" שהתכנס בווינה. נבחר כחבר הנשיאות וכגזבר-כבוד.

רכש אדמות ליד ראשון לציון מערבי מקומי, והתכונן להקים עליהן יישוב יהודי בשם "תל אלימלך", לזכר האדמו"ר רבי אברהם אלימלך פרלוב מקרלין.

היה בעל אוסף של כתבי יד עתיקים, חלקם ירושה מזקנו החיד"א, ומסר אותם לבית הספרים הלאומי.

נפטר בשנת 1957, בן 71 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

## לקריאה נוספת
* 'אזולאי, אברהם', בתוך: דוד קלעי, **ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי**, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 36.

## קישורים חיצוניים
* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: מייסדי שכונות
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
אברהם
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אספנים ישראלים
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
קידום אתרים במדיה חברתית

**קידום אתרים במדיה חברתית** (SMO – Social Media Optimization, ידוע גם כ- Social SEO), הוא אוסף שיטות לביצוע פעילויות במדיה החברתית במטרה למשוך כמה שיותר גולשים ייחודיים לאתר. קידום אתרים במדיה חברתית היא אחת מתוך שיטות רבות לקידום ואופטימיזציה של אתרים ברשת האינטרנט. שיטה נוספת מיני רבות היא קידום אתרים במנועי חיפוש (SEO).

ישנן שתי שיטות עיקריות של קידום אתרים במדיה חברתית:
# הוספת יישומים של מדיה חברתית לתוכן עצמו, כגון RSS, כפתורי Share, כלים לעריכת דירוגים וסקרי גולשים וכדומה.
# פעילויות קידום בתוך המדיה החברתית כחלק מהתוכן עצמו, הכוללות כתיבת בלוגים, טוקבקים ומתן תגובות לבלוגים אחרים, השתתפות פעילה בשיחות ברשת ופרסום סטטוסים ועדכונים בפרופילים ברשתות חברתיות.

קידום אתרים במדיה חברתית מקושר לקידום במנועי החיפוש אך שונה מקידום זה במספר אופנים, בעיקר בכך שהוא מתמקד בהבאת תנועת גולשים לאתר לא דרך מנועי חיפוש. עם זאת, קידום טוב במדיה החברתית צפוי להביא לשיפור בדירוג האתר במנועי החיפוש.

קידום אתרים במדיה חברתית קשור לטכניקת שיווק הידועה כשיווק ויראלי בה נוצר שיווק מפה לאוזן, תוך שימוש ברשתות חברתיות, העלאת קטעי וידאו ותמונות ועוד. כמו כן, זוהי אחת השיטות הנוגעת בתחום ניהול המוניטין של חברות ואתרים ברשת ובמנועי החיפוש.

שיטת קידום אתרים במדיה חברתית אינה מוגבלת לשיווק ולבניית מותג בלבד. בתחום שצומח לאחרונה, עסקים יוצרים ומתחזקים פעילות ברשת כחלק מאסטרטגיית ניהול הידע שלהם, חיזוק הקשר עם הלקוחות, פיתוח המוצרים, גיוס וניהול העובדים ועוד.

## קווים מנחים לביצוע קידום אתרים במדיה חברתית
על פי מומחה קידום האתרים במנועי החיפוש, דני סאליבן, השימוש הראשון שנעשה במונח "קידום אתרים במדיה חברתית" היה על ידי רוהיט באהרגאבה, שקבע חמישה חוקים (שהוסיף ועדכן לאחר מכן) לביצוע קידום אתרים במדיה החברתית. החוקים המעודכנים על פיו הם:
# לייצר תוכן שגולשים יהיו מעוניינים לחלוק
# לוודא שיהיה קל עבור הגולשים לחלוק את התוכן
# לתגמל גולשים עבור השתתפות
# לחלוק תוכן באופן אקטיבי
# לעודד "מאש אפים"

## משחקי מדיה חברתית
משחקי מדיה חברתית הם משחקי רשת, המשוחקים דרך אתרי המדיה החברתית עם החברים השונים ברשת ומסייעים להגברת האינטראקציה והפעילות של הגולשים ברשת החברתית. במשחקים אלה, מנוצלת הפלטפורמה של הרשת החברתית, כאשר מספר שחקנים, חברים ברשת החברתית, יכולים לקחת חלק באותו משחק - כבעלי ברית, כשחקנים יריבים וכדומה.
לדוגמה, שחקן באחד המשחקים הללו יכול לבצע מטלות שונות יחד עם מעגל החברים שלו. ביכולתו לשלוח מתנות שונות כגון עץ זית, סוס, פרה וכדומה לאנשים אחרים ברשת. כך יכולים כלל השחקנים לשפר את החווה שלהם ולהתקדם במשחק. משחקי המדיה החברתית מהווים כלי מרכזי בחיזוק הקשר בין הגולש לבין הנעשה ברשת החברתית בה הוא פעיל.

## קישורים חיצוניים
* 
* און יבין, השפעת הרשתות החברתיות על קידום אתרים ו-SEO, באתר "גיקטיים ישראל" 12 בדצמבר 2013

קטגוריה:מדיה חברתית
קטגוריה:שיווק באינטרנט
מייקל אנגרנו

**מייקל אנת'וני אנגרנו** (באנגלית: **Michael Anthony Angarano**; נולד ב-3 בדצמבר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. נודע בעיקר בזכות תפקידיו הראשיים בסרטים "תיכון בהיי" ו"הממלכה האסורה".

## ביוגרפיה
אנגרנו נולד בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית בעיקרה וממוצא איטלקי, אם כי סבו מצד אמו היה ממשפחה יהודית-ספרדית מאיטליה. בנם של דורין (לבית טסורו) ומייקל אנגרנו. למשפחתו יש שלושה סטודיוים לריקוד, שניים בניו יורק ואחד בקליפורניה. הוא בוגר של בית ספר התיכון כרמליתי-קתולי, כרספי.

## קריירה
בשנת 1996 תפקידו הראשון כשחקן כילד בן 8, בסרט "*[[Childhood's End]]*". שנה לאחר מכן הוא שיחק את התפקיד הראשי הראשון שלו, בסרט "אני לא רפפורט".

בשנת 2003 הוא שיחק בסרט הטלוויזיה "*[[Maniac Magee]]*" לצדם של ריפ טורן וג'יידה פינקט סמית'. בשנת 2004 הוא הופיע בגרסה הקולנועית של הספר "רק לדבר". באותה שנה שיחק בעונות 2-3 של הסיטקום "פחות ממושלמת" בתפקיד ג'ורג' דנטון. בשנת 2005 שיחק לצד הית' לדג'ר בסרט דרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד "שליטי דוגטאון", בבימויה של קתרין הארדוויק, וכן, שיחק בתפקיד ראשי בסרט גיבורי-העל הקומי "תיכון בהיי" לצד קורט ראסל. הוא הופיע בסרטים נוספים, בהם "הממלכה האסורה" שיצא לאקרנים ב-2008, "בגידה כפולה" של הקולנוען סטיבן סודרברג שיצא לאקרנים ב-2012, ובסרט "קלף חזק" שיצא לאקרנים ב-2015.

בטלוויזיה הוא שיחק כדמות משנה בסיטקום "ויל וגרייס" בתור אליוט, בנו של ג'ק מק'פרלנד. כמו כן, השתתף בארבע סצנות בסדרת דרמת המתח "24". בשנת 2019 קיבל מועמדות לפרס אמי לשחקן אורח בסדרת דרמה על תפקידו בתור ניק פירסון בסדרה "החיים עצמם".

בשנת 2022 גילם את דני במיני-סדרה "אנג'לין" בכיכובה של אמי רוסום, בשירות הסטרימינג Peacock מבית NBC.

## חיים אישיים
בשנים 2005-2009 היה בקשר זוגי עם השחקנית האמריקאית ממוצא יהודי קריסטן סטיוארט.

בשנים 2013-2016 היה בזוגיות עם השחקנית האנגלייה ג'ונו טמפל.

מאז 2019 הוא בזוגיות השחקנית האמריקאית מאיה ארסקין , בתו של המוזיקאי פיטר ארסקין. ב-2 בנובמבר 2020, בני הזוג חשפו שהם מאורסים, וב-2023 הם נישאו. להם שני ילדים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע וסרטים

### סדרות וטלוויזיה

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ברוקלין: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
לשון כנען

**לשון כנען** או **כנענית** היה כינוי בפי יהודי אירופה לשפה סלאבית מערבית, שהייתה מדוברת בעיקר באזור בוהמיה (צ'כיה).

## השם "ארץ כנען" בפי יהודי אירופה בימי הביניים
בימי הביניים השתמשו היהודים בשמות מתוך התנ"ך עבור ארצות רבות באירופה וסביבתה. כך זיהה רש"י את ספרד המקראית עם אספמיא שנקראת עד ימינו ספרד. צרפת התנ"כית גם זוהתה כארץ אירופית, פרנצא. אשכנז ידועה ככינוי לגרמניה. טורקיה נקראת "ארץ תוגרמה" (על שם תוגרמה בן גומר), והונגריה – ארץ הגר. בוהמיה נקראה בשם "ארץ כנען", ויש המשייכים זאת לקשר בין המילה "סלאבים" ו"עבדים" שמתקשר לכנען.

## זיהוי שפת "לשון כנען"
חנוך קאהוט במבוא לספר **ערוך השלם**, כותב כי לשון כנען המוזכר בכמה מקומות ב, הוא כינוי לשפה סלאבית ובייחוד לשפה המדוברת בארץ בוהמיה. כך גם פרופ' אברהם ברלינר בליקוטים שבסוף פירוש רש"י עם ביאור זכור לאברהם, מזהה את השפה עם שפה סלאבית. חוקרים נוספים מזהים את השפה עם צ'כית עתיקה ודיאלקטים דומים. באופן דומה מזכיר רש"י במקומות אחדים את "לשון אשכנז" כאשר הכוונה לגרמנית המדוברת בארץ אשכנז.

יש הטוענים כי השם "שפת כנען" התייחסה לצ'כית יהודית, שפה קרובה לצ'כית ולסלובקית, שהיהודים היו משתמשים בה החל מהמאה ה-9 עד למאה ה-16, שאז נדחקה בהדרגה מפני היידיש.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

כנען
כנען
יחיאל פישל אייזנבך

הרב **יְחִיאֵל פִישְׁל אַיְיזְנְבַּך** (ירושלים כ"ח בניסן ה'תרפ"ה אפריל 1925 - ד' באלול, ה'תשס"ח ספטמבר 2008) היה מקובל, ראש ישיבת המקובלים שער השמים בירושלים.

## הלימוד בצעירותו
נולד בירושלים, בנו של ר' יוסף אייזנבך, שהיה סופר סת"ם בעיר, ומחסידי רבי זאב טברסקי מחסידות רחמסטריווקה. בצעירותו למד בתלמוד תורה וישיבת כולל שומרי החומות, בשכונת בתי אונגרין, ובישיבת תורת אמת של חסידות חב"ד אצל הרב משה לייב שפירא. ומשנת ה'תש"ב עבר לישיבת בית אברהם של חסידות סלונים, שם למד למשך שנתיים אצל ר' מרדכי חיים סלאנים. בצעירותו גם למד מרבי שלמה גולדמן מזווהיל ומהרב שמשון אהרן פולונסקי מטפליק. ביום ו' באלול שנת ה'תש"ד נשא את שרח (סרח), בתו של הרב ישעיה אשר זליג מרגליות (נפטרה ביום י"ב בכסלו שנת תשע"ה, בגיל 93). בשנת ה'תש"ה המשיך ללמוד בישיבת סלונים, ולמד גם בישיבת פרשבורג אצל הרב עקיבא סופר.

בשנת ה'תש"ז התחיל ללמוד קבלה מפי חותנו. אבל את עיקר לימודו בתורת הנסתר למד בעצמו מספרים כמו אהבת ה' ותורת חכם, ומההגהות שכתב זקנו, ר' משה אייזנבך, בגיליוני ספריו הקבליים. בשלב מאוחר יותר התחיל להגות בספרי האר"י: שמונה שערים ועץ חיים. למד קבלה גם אצל הרב ליבוש גרוסמן, תלמידו של הרב חיים שאול הכהן דוויק, ואצל דודו, הרב ישראל יצחק רייזמן.
כמו אביו, היה גם הוא סופר סת"ם.

## סלילת דרכו כראש ישיבה
בשנת ה'תשל"ד, עם פטירת הרב אהרן סלוטקין ראש ישיבת המקובלים שער השמים, נתמנה כממלא מקומו. הוא מסר שם מדי יום שיעורים בעץ חיים, אוצרות חיים ושמונה שערים. למד ולימד תורת הקבלה לפי דרכו של רבי שלום שרעבי ה"רש"ש", ועסק במיוחד בכוונות התפילה של ימות החול, שבת וחג. בימים שהישיבה הייתה סגורה, כגון בשבתות וחגים, וכן בימי בין הזמנים, היה מוסר שיעורים בביתו, בספר הזוהר ושער הכוונות.

ברח מפרסום, וידוע בשמחת החיים שהייתה נסוכה על פניו. הרב אייזנבך היה קרוב בהשקפת עולמו לאידאולוגיה של אנשי העדה החרדית, אף על פי שחלק מאנשי "שער השמים" היו קשורים לרב קוק. נפטר בירושלים בגיל 83 בד' באלול ה'תשס"ח ונקבר ע"פ צוואתו בהר הזיתים.

נולדו לו שלשה בנים ושלוש בנות. בנו הרב משה אהרן, מחבר הספר ברכת משה על ה"מחנה אפרים", נפטר בחייו בניו יורק. חתנו הוא הרב משה אורי אייזנשטיין, מרבני גבעת שאול וחבר בד"ץ אגודת ישראל. 

העניק הסכמות לספרי קבלה רבים שיצאו לאור בשנות כהונתו כראש ישיבת שער השמיים, הסכמותיו נחשבים כערך סמכותי מובהק בתחום לימוד הקבלה.
בין תלמידיו נחשבים המקובל הרב גמליאל רבינוביץ, הרב חיים אורי בריזל, הרב ישראל מאיר ברנר, הרב שמואל אנגל, המקובל והמשפיע הרב יצחק משה ארלנגר, הרב יחזקאל בינג ועוד.

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת בית אברהם-סלונים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:רבני ישיבת שער השמים
קטגוריה:מקובלים ישראלים
קטגוריה:תלמידי הרב עקיבא סופר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
אחשוורוש והמן במשתה אסתר

**אחשוורוש והמן במשתה אסתר** (בהולנדית: **Ahasveros en Haman aan het feestmaal van Esther**) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1660. היצירה נחשבת לאחת היצירות מוכרות ביותר מתקופתו המאוחרת של רמברנדט. 

## תיאור היצירה
ביצירה מתוארים המלך אחשוורוש והמן במהלך המשתה השני שהכינה עבורם אסתר המלכה, כמסופר במגילת אסתר:
.

ביצירתו מתאר רמברנדט את רגע בקשת אסתר, ואת תגובתם של אחשוורוש והמן להכרזה. הדמויות מסודרת בקומפוזיציה בצורת פירמידה, כאשר אסתר בימין התמונה מצביעה באצבעה לעבר המן, נתמכת על ידי אחשוורוש המחזיק בימינו את שרביט הזהב, הממוקם בסמוך לה במרכז התמונה. המן מרוחק מהזוג. מבטו של המלך מעיד על כעסו, ואילו המן מבועת מההכרזה. רמברנדט מציג את רשעותו של המן באמצעות הצגתו כאדם חשוך ואפל, בעוד שאסתר ואחשוורוש מוארים.

## היסטוריה
ההשראה ליצירה מבוססת על המחזה "אסתר" (*Hester*) מאת יוהנס סרווטרס (Johannes Serwouters), המבוסס על סיפור המגילה. המחזה הוצג לראשונה בשנת 1659. היצירה הושלמה בשנת 1660 ונמכרה ליאן הינלופן (Jan J. Hinlopen) והיא מוזכרת בספר שירים שפורסם בשנת 1662 על ידי יאן ווס. הינלופן הוריש את רכושו לשתי בנותיו, והיצירה עברה לביתו סרה הינלופן, אשר נפטרה בגיל 89 בלא ילדים. היצירה לא מוזכרת בצוואתה (ככל הנראה מטעמי מס ירושה) ומשערים שעברה לניקולאס גילווינק (Nicolaes Geelvinck). בשנת 1760 היצירה נמכרה במכירה פומבית כיצירה מעזבונו של גילווינק. בשנת 1764 נרכשה היצירה על ידי יקטרינה הגדולה, ככל הנראה באמצעות היזם הגרמני יוהאן ארנסט גוצקווסקי, אשר נקלע לקשיים בעקבות מלחמת שבע השנים ונאלץ למכור את אוספיו ליקטרינה. יקטרינה רכשה מגוצקווסקי 320 יצירות שהפכו לבסיסו של אוסף מוזיאון הארמיטאז'. בשנת 1862 עברה היצירה למוזיאון רומינאצב במוסקבה. מאז 1924 היצירה מוצגת במוזיאון פושקין שבמוסקבה.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:מגילת אסתר
קטגוריה:מוזיאון פושקין: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
אנדרומדה כבולה אל הסלעים

[שמאל|ממוזער|250px|אנדרומדה בציור מאת [גוסטב דורה]]
**[[אנדרומדה]] כבולה אל הסלעים** (בהולנדית: **Andromeda aan de rots geketend**) היא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין משנת 1631. היצירה מוצגת כיום במוזיאון מאוריצהויז, בהאג שבהולנד.
## היצירה
היצירה מתארת את אנדרומדה בהיותה כבולה על הסלעים. אנדרומה מוצגת כאישה עירומה כאשר רואים את כל אורך גופה. יצירה זו מתבססת על הסיפור המופיע ביצירה "מטמורפוזות" מאת המשורר הרומי אובידיוס. על פי אובידיוס, יום אחד התפארה המלכה קסיופיאה שהיא יפה יותר מבנותיו של פוסידון אל הים. פוסידון כעס על כך, ובזעמו הציף את חופי ממלכת אתיופיה (לפי גרסה אחרת - העיר יפו) ובנוסף שלח מפלצת איומה להעניש את בני האדם. לקפאוס וקסיופיאה נודע שהדרך היחידה שבה יוכלו להיפטר מהמפלצת, היא מתן בתם אנדרומדה לטרף לאותה מפלצת. לכן, כדי להציל את עמו, על פי עצת האורקל של אמון, כבל המלך האתיופי את בתו אנדרומדה לסלע אשר על חוף הים, מתוך כוונה להקריבה למפלצת. אנדרומדה ניצלה על ידי פרסאוס, אשר נלחם במפלצת כשהוא רכוב על פגסוס והפכה לאבן בעזרת ראשה הכרות של מדוזה. 

היצירה מתארת את הרגע שלאחר כבילתה של אנדרומה אל הסלעים, בטרם הגיע פרסאוס. 

יצירות דומות צוירו על ידי טיציאן ואמנים נוספים על בסיס אגדה זו, ולרוב מתוארים ביצירות הרגע שבו מגיע פרסאוס להילחם במפלצת הים. יצירה זו שונה בכך שהיא אינה מציג את רגע הקרב, אלא את יאושה של אנדרומדה קודם להצלתה (יצירה דומה צוירה מאוחר יותר על ידי גוסטב דורה). 

יצירה של רמברנדט היא אחת מיצירותיו הראשונות המתארות עירום נשי. היצירה אינה מציגה אידיליה (דמות עירומה אידיאלית) אלא מתארת את הדוגמנית כפי שהיא. רמברנדט לא האמין בקיומו של יופי אידיאלי, וצייר את הנשים כפי שראה אותן. יצירות מאוחרות יותר כגון "דיאנה מתרחצת", ודנאה מדגימות את התפתחותו של רמברנדט בציור עירום נשי.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:מאוריצהאוס: ציורים
קטגוריה:מים באמנות
קטגוריה:ציורים המבוססים על מטמורפוזות
קטגוריה:אנדרומדה
משבצת קרקע

על פי נוהלי התכנון והבנייה בישראל, **משבצת קרקע** (נקראת גם **משבצת חקלאית**) היא מכסת הקרקע של יישוב חקלאי מתוכנן (מושב עובדים, מושב שיתופי, קיבוץ) הנגזרת ממכפלת תקן מספר נחלותיו ותקן גודל הנחלה (תקנים הנקבעים במשרד החקלאות בשיתוף עם מינהל מקרקעי ישראל).

למשל מושב בעל 40 נחלות ותקן גודל 80 דונם יהיה זכאי למשבצת בגודל 3200 דונם. במידה והישוב מחזיק בפועל יותר שטח מהמגיע לו השטחים העודפים לא יכללו במשבצת ויקראו "שטחים זמניים". במידה ולישוב בפועל יש פחות שטחים מהמגיע לו יש לאתר שטחים נוספים ולהוסיפם למשבצת שלו, גם אם הם נמצאים במרחק.

קטגוריה:ישראל: מקרקעין
קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
קטגוריה:מושבים
אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס

**אריסטו מתבונן בפרוטומה של הומרוס** או **אריסטו מתבונן בפסלו של הומרוס** (בהולנדית: **Aristoteles peinzend bij een borstbeeld van Homerus**) הוא ציור שמן על בד מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין משנת 1653. היצירה צוירה עבור דון אנטוניו רופו  ממסינה שבסיציליה אשר הזמין ציור מרמברנדט מבלי לבקש נושא ציור מסוים.

ביצירה מציג רמברנדט את אריסטו המביט בפרוטומה של המשורר העיוור הומרוס. אריסטו לבוש בפאר רב ועונד מדליה שניתנה לו על ידי אלכסנדר הגדול שהיה תלמידו של אריסטו. אריסטו מביט על הפסל וחושב על ההבדל בין העושר הפיזי שיש לו לבין העושר הרוחני שהיה בידי הומרוס העני. עובדת היות הומרוס עיוור מודגשת בכך שבעוד שדמותו של אריסטו מוארת, דמותו של הומרוס נמצאת בחשיכה.

היצירה משמשת כתמה עיקרית ברומן "ציירו לכם" משנת 1988 מאת ג'וזף הלר.

בשנת 1961 נרכשה היצירה על ידי מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק בעלות של 2.3 מיליון דולרים.

## קישורים חיצוניים

* אתר רשמי (באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות)

קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:אריסטו
ארטמיסיה (ציור)

**ארטמיסיה** או **סופוניסבה** (בהולנדית: **Artemisia**) היא ציור שמן על בד משנת 1634 מעשה ידי הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין. היצירה מוצגת כיום במוזיאון הפראדו במדריד שבספרד.

הנושא המתואר ביצירה אינו ברור, ולכן גם מספר שמותיה. על פי אחת הסברות היצירה מתארת את ארטמיסיה השנייה, מלכת קאריה, ברגע שבו המשרתת שלה מביאה לה את כד האפר של בעלה, המלך מאוסולוס. על פי סברה אחרת מדובר בסופוניסבה המלכה, המקבלת מהמשרתת את כוס התרעלה.

המלכה, המופיעה במרכז התמונה, מוארת ולבושה בפאר רב. גבה של המשרתת מופנה אל הצופה.

כפי הנראה כדוגמנית לדמות המלכה המופיעה ביצירה שימשה ססקיה, רעייתו של רמברנדט.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:נשים בציור
פרקסאולוגיה

**פרקסאולוגיה** (Praxeology) היא ענף בפילוסופיה העוסק בחקר הפעולה האנושית. לעומת גישות אחרות במדעי החברה, הפרקסאולוגיה מהווה גישת חקר דדוקטיבית ולא אמפירית. אקסיומת הבסיס של הפרקסאולוגיה היא אקסיומת הפעולה אשר משמעותה בפשטות "האדם פועל", כלומר שתנועתו המודעת של האדם מוכוונת תמיד למטרה מסוימת. באמצעות בחינת משמעויותיה הא-פריוריות של אקסיומה זו הפרקסאולוגיה מספקת ביסוס חלופי, שאינו נאו-קלאסי לכלכלה, המוכר בשם האסכולה האוסטרית. הגות נוספת מבקשת לבסס באמצעים פרקסאולוגים את תורת המשפט. את המונח פרקסאולוגיה טבע הכלכלן לודוויג פון מיזס.

קטגוריה:האסכולה האוסטרית
קטגוריה:תורת ההכרה
קטגוריה:פילוסופיה
Extrasolar Planets Encyclopaedia

**The Extrasolar Planets Encyclopaedia** (בעברית: **האנציקלופדיה לכוכבי לכת חוץ-שמשיים**) הוא אתר אינטרנט אסטרונומי שנוסד במצפה הכוכבים של פריז על ידי ג'ין שניידר בשנת 1995, המכיל מאגר נתונים מעודכן של כל כוכב הלכת החוץ-שמשיים המאוששים. המאגר מתעדכן כאשר אובייקט מועמד להיות מסווג ככוכב לכת מקבל אישור על כך. מאגר הנתונים משמש אסטרונומים למחקרים כגון התפתחות מערכות כוכבי לכת והתפתחות כוכבי לכת. נכון למאי 2016, זוהו 3,422 כוכבי לכת ב-2,560 מערכות ובהן 582 מערכות מרובות כוכבי לכת.

## תוכן האתר
באתר ישנו עמוד אישי לכל כוכב לכת וקטלוג אינטראקטיבי שמציג טבלת נתונים של כל כוכבי הלכת. הקטלוג מכיל נתונים של כוכבי לכת שהזיהוי שלהם אושר, וכן כוכבי לכת שלא אושרו. הקטלוג מתעדכן לעיתים תכופות בנתונים חדשים מפרסומים מדעיים ומכנסים.
בדף המוקדש לכוכב לכת מובאת רשימה של פרטים בסיסיים, כגון: מסה, רדיוס, זמן הקפה, אקסצנטריות, נטיית מסלול, זמן הליקוי וכדומה, כולל טווח טעות אפשרי. בנוסף מובאים בדף כוכב הלכת נתונים על כוכב האם, כגון: שם, מרחק, סיווג ספקטרלי, טמפרטורה, בהירות נראית, מסה, רדיוס, קואורדינטות וכדומה.
בתחילת פעילות האתר המדיניות הייתה לכלול כוכבי לכת עד 20 <math>M_J</math> (מסות צדק), כשמעבר לכך הגופים הוגדרו ננס חום. החל מיוני 2011, הקטלוג כולל אובייקטים עד 25 M_J. (בניגוד לאיגוד האסטרונומי הבינלאומי שמסווג אובייקטים מעל 13 M_J כננסים חומים).

בנוסף לקטלוג האתר מכיל ביבליוגרפיה מפורטת של הנתונים המופיעים בו, רשימה של גופים העוסקים בחיפוש כוכבי לכת חוץ-שמשיים, מידע על מפגשים בנושא, ורשימת אתרים בנושא.

## קישורים חיצוניים
* 
* John Matson, שאלות ותשובות עם ג'ין שניידר, סיינטיפיק אמריקן. 
* הגדרת וקטלוג כוכבי לכת, מאמר מאת צוות האתר.

## הערות שוליים

קטגוריה:אתרי אסטרונומיה
קטגוריה:כוכבי לכת חוץ-שמשיים
קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1995
אריק מחקה החיות

**אריק אמיר** (1922 – 12 באוגוסט 2008) שהיה מוכר בכינויו **אריק מחקה החיות** היה חקיין, מנחה ופסל ישראלי.

## ביוגרפיה
נולד ב-1922 בתל אביב. ב-1941 התגייס לצבא הבריטי ושירת בבריגדה היהודית בחזית איטליה. ב-1946 נמנה עם מקימי קיבוץ מעיין ברוך.

התפרסם בישראל בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20 כמחקה קולות, במיוחד של בעלי חיים.
נהג להופיע ולהנחות אירועים כגון נשף יום העצמאות, תחרות מר ישראל וכדומה.

ב-1959, עת היה בשיא הפופולריות שלו, שיתף פעולה עם הזמר בני ברמן בשיר "בפונדק קטן" שם חיקה קולות נץ, אופנוע וים.

ב-1964 הקליט קולות ואפקטים לסרט חור בלבנה.
ב-1965 הקליט קולות ואפקטים לסרט מבצע קהיר של מנחם גולן.

בספר "איפה היינו ומה עשינו" מכונה אריק: "טוביה צפיר של הג'ונגל".

פיסל דמויות בעלי חיים מגרוטאות מתכת. ב-1967 הציג לראשונה מעבודותיו בתערוכה קבוצתית בתל אביב.
בשנות השישים פתח גלריה בבית הקיץ שלו בקריית האמנים צפת, ובה מוצגים פסליו.

במקביל לקריירה הבימתית והאמנותית לימד רתכות בבית הספר מכס פיין בתל אביב.

נפטר ב-12 באוגוסט 2008. הותיר אחריו אישה, חיה, ושתי בנות.

## קישורים חיצוניים

 בארכיון האינטרנט
* 
*  אריק מחקה החיות ואוסף הפסלים שלו, יומני כרמל, יוני 1968 (התחלה 7:29)

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:חקיינים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008