open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מרטין הלמן

**מרטין אדוארד הלמן** (באנגלית: **Martin Edward Hellman**; נולד ב-2 באוקטובר 1945) הוא קריפטוגרף יהודי-אמריקני בעל שם, שהתפרסם בשל המצאת הצפנת המפתח הפומבי ותרם רבות לדיון הציבורי בנושא הפרטיות בעידן המחשב. חתן פרס טיורינג לשנת 2015.

## ביוגרפיה
הלמן נולד להורים יהודים בשכונה אירית קתולית ברובע הברונקס בניו יורק בשנת 1945, סיים לימודיו בתיכון ברונקס למדעים, קיבל את התואר הראשון שלו באוניברסיטת ניו יורק ב-1966, את התואר השני והדוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד (קליפורניה) בשנים 1967 ו-1969. כולם בתחום הנדסת חשמל. פרופסור הלמן כיהן כפרופסור חבר ב-MIT בשנים 1969–1971. והצטרף למרכז המחקר ווטסון של יבמ שם פגש את הורסט פיסטל, בשנים 1968–1969. ב-1971 חזר לסטנפורד בה כיהן כפרופסור מן המנין עד לשנת 1996 עת פרש מפעילות ונהיה פרופסור אמריטוס. הוא כתב מעל כששים כתבי עת טכניים שונים בתחום התמחותו.

מרטין הלמן הוא קריפטוגרף בעל שם, שהתפרסם בשל המצאת הצפנת המפתח הפומבי, יחד עם ויטפילד דיפי ורלף מרקל. הוא תרם רבות לדיון הציבורי בנושא הפרטיות בעידן המחשב, החל בדיון סביב גודל מפתח ההצפנה של DES ב-1975 ועד להצטרפות לוועדה המייעצת במועצה למחקר לאומי של ארצות הברית בשנים 1994–1996 בחקר המדיניות הלאומית בקריפטוגרפיה, שרבות מהמלצותיה ייושמו הלכה למעשה.

הלמן התעניין במשך שנים רבות בהיבטים המוסריים של ההתפתחות הטכנולוגית. יחד עם פרופסור אנטולי גרומיקו (מוסקבה) חיבר את הספר Emerging New Thinking שפורסם ב-1987 באנגלית וברוסית בתקופת המתיחות ביחסים שבין ארצות הברית לברית המועצות. כמו כן פעל לפיתוח אווירה בתוך האוניברסיטה שתאפשר לסטודנטים מרקעים שונים להביא לידי ביטוי את מיטב יכולותיהם. עבודתו הקנתה לו פרסים רבים.

כיום הוא חדל כמעט לגמרי מפעילות אקדמית וממחקר, אולם שוקד על מחקר חינוכי חדש שלו תוצאות מפתיעות, בנוגע לשיפור הישגיהם המתמטיים של סטודנטים ברמה ממוצעת בחומרים מתקדמים הנלמדים בדרך כלל ברמות גבוהות יותר. הוא מכנה תחום זה כ"מגרש משחקים מתמטי" שנועד לקדם את הרעיון שהמתמטיקה יכולה להיות מהנה ומרתקת לכולם. בשני העשורים האחרונים הלמן היה מעורב במספר מיזמי היי טק כמייסד, יועץ וכמשקיע. מתחביביו דאייה והחלקה על קרח.

## קישורים חיצוניים

* 

* דף הבית של מרטין הלמן באוניברסיטת סטנפורד
* פרסומים שונים של מרטין הלמן
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קריפטוגרפים אמריקאים
קטגוריה:קריפטוגרפים יהודים
קטגוריה:מהנדסי חשמל יהודים
קטגוריה:מהנדסי חשמל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי תיכון ברונקס למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:זוכי מדליית ריצ'רד המינג יהודים
קטגוריה:זוכי פרס טיורינג יהודים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
דניאל אורן

**דניאל אורן** (במקור: דניאל סיקסיק. נולד ב-25 במאי 1955) הוא מנצח ישראלי.

## חייו
דניאל אורן נולד לסם (שמואל) ורבקה אורן.

אביו סם נולד ביפו, בשם איסמעיל סיקסיק (בן למוחמד סיקסיק ממשפחה מוסלמית יפואית אמידה ולאם ושמה שושנה, יהודייה). אימו של אורן, רבקה גרנדשטיין, הייתה בת למשפחה של חסידים ופסיכולוגית, בוגרת הסורבון בפריז. בצעירותו למד נגינה בפסנתר ובצ'לו, וכמו כן גם פיתוח קול, הרמוניה וקונטרפונקט.

המנצח והמלחין האמריקאי ליאונרד ברנשטיין לקח את אורן תחת חסותו כבר בשנת 1968, כאשר בחר בו כסולן לביצוע של יצירתו "מזמורי צ'יצ'סטר" בקונצרט במסגרת פתיחת שידורי הטלוויזיה הישראלית. במסגרת שירותו הצבאי היה חבר במקהלת הרבנות הצבאית. הוא השלים את לימודיו בגרמניה, והתרכז בניצוח על תזמורות. הקריירה הבינלאומית שלו החלה בשנת 1975, כאשר זכה בפרס הרברט פון קאראיין למנצחי תזמורת צעירים.

אורן התמחה בניצוח על האופרות האיטלקיות הגדולות, בבתי אופרה באיטליה וברחבי אירופה, וכן בארצות הברית, ישראל ועוד. זמרים דגולים כמו לוצ'אנו פבארוטי, ופלאסידו דומינגו מופיעים תחת שרביטו, בהפקה ובבימוי של אישים מפורסמים כפרנקו זפירלי. בין התזמורות עליהן ניצח נמנות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הפילהרמונית של ברלין, תזמורת רדיו בוואריה, הארנה של ורונה ועוד.

המוזיקולוג יהואש הירשברג אומר על אורן, כי הוא ממשיכו של ארטורו טוסקניני כפרשן האופרות של ורדי.
אורן נחשב לאחד משלושת המנצחים הישראלים הבינלאומיים המרכזיים, יחד עם דניאל בארנבוים ויואל לוי.

דניאל אורן משמש כמנהל האמנותי של בית האופרה בסלרנו, איטליה, כמנהל המוזיקלי של האופרה הממלכתית של גיאורגיה בטביליסי וב-2017 הוענק לו מעמד של רב-מנצחים באופרה הישראלית, וזאת לאחר שהיה שם מנהלה המוזיקלי בין השנים 2014–2017.

## סרטים
*"החלום של אמא"; תסריט ובימוי: אשר טללים, 1999, הפקה של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
עדי רנרט

**עדי רֶנֶרט** (נולד ב-22 בנובמבר 1955) הוא קלידן ומעבד מוזיקלי ישראלי. את דרכו המוזיקלית החל בלהקת גייסות השריון, ובהמשך השתתף בהרכב ששת. לאורך השנים עבד עם אמנים ישראלים רבים, בהם שלמה ארצי, אריק איינשטיין, יהונתן גפן, יוסי בנאי, יהודית רביץ, ועוד.

## ראשית חייו
נולד לגרשון רנרט, צייר ישראלי. האחיין של יאיר קלינגר מצד אימו, רות קלינגר. את שירותו הצבאי עשה בלהקת גייסות השריון.

## דיסקוגרפיה
### קלידים
* ב-1976, לאחר שחרורו, ניגן בפסנתר באלבומו של יוסי בנאי, **מאזן האהבות**.
* לאחר מכן היה לקלידן בהרכב הרוק המתקדם הישראלי **[[ששת (להקה)|ששת]]**, שהוביל שם טוב לוי. אלבומם היחיד, הנושא את שם ההרכב, יצא בשנת 1977 וזכה עם יציאתו להצלחה מועטת, אולם עם השנים צבר מעמד וזכה להכרה כאלבום איכותי, ייחודי ומקורי, ויצא מחדש ב-1993 וב-2007.
* ב-1986 ניגן בפסנתר ובסינתיסייזר באלבומו של אריק איינשטיין, **[[אוהב להיות בבית]]**.
* בשנה הבאה (1987) ניגן בקלידים באלבומה השני של הראלה בר **קשה בלילה**.

### עיבוד והפקה
* ב-1987 עיבד את שירי אלבומו של משה בקר, **חפצים אישיים - שירי נעמי שמר**, מתוכו בלטו "גיא" ו"תות שדה".
* בסוף 1987 ותחילת 1988 עיבד את שירי אלבומו הכפול המצליח של שלמה ארצי, **[[חום יולי אוגוסט]]**, וניגן בהקלטות בפסנתר ובסינתיסייזרים.
* ב-1989–1990 עיבד את שירי אלבומו הבא של שלמה ארצי, **[[כרטיס ללונה פארק]]**, והלחין מתוכו את השיר **סיטואציה**.
* ב-1990 עיבד גם את כל שירי אלבומו של אושיק לוי **בקצה ילדות**, בו בלט במיוחד השיר "יד קטנה".
* הפיק מוזיקלית את אלבומה של גלי עטרי **גלידה** שיצא ב-1998.
* בשנת 2003 עיבד את רוב שירי אלבומו של גידי גוב **ריקוד ירח**.

### פסקול
* ב־1989 הלחין את המוזיקה לסרט **[[שדות ירוקים (סרט, 1989)|שדות ירוקים]]**
* ב-1992 הלחין את המוזיקה לסרט **[[מאחורי הסורגים 2]]** ו**[[בוצ'ה (סרט)|בּוּצֵ'ה]]**
* ב-1993 הלחין את המוזיקה לסרט **[[קופסה שחורה (סרט)|קופסה שחורה]]**
* ב-1997 הלחין את המוזיקה לסרט **[[ז'נטילה]]**
* עיבד מוזיקלית את תוכנית האירוח **[[לילה גוב]]** של גידי גוב.

### הלחנה
בשנת 2010 הוציא את האלבום **פעמון**, בו אירח זמרים שונים שביצעו שירים שהלחין. מהאלבום התפרסם ביצועם של ברי סחרוף ורונה קינן לשיר "סיטואציה" שהלחין רנרט למילים של שלמה ארצי, שיר אותו ביצע ארצי במקור באלבומו כרטיס ללונה פארק.

## קלטות ילדים
* **אצלנו בפסנתר** - מוזיקה, לחן לשיר "פרי חדש".
* **מחסן השטוזים של דתיה** - מוזיקה, לחן לשירים "כולנו רקדנים", ו"ראפ מורים מורים".

## קישורים חיצוניים

* 
* עדי רנרט באסופת '''מלחיני משוררים ישראלים''' בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

## הערות שוליים

קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:קלידנים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מוזיקאים
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:חברי להקת גייסות השריון
קטגוריה:חברי להקת ששת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
הכשרה תוך כדי עבודה

ממוזער|שמאל|בתמונה המבוגר שהוא סנדלר במקצועו מלמד תוך כדי עבודה את שולייתו, הנער הצעיר שלצידו, את מלאכת הסנדלרות
**הכשרה תוך כדי עבודה** (לעיתים גם: **OJT**; ראשי תיבות של **On-the-Job Training**) היא שיטת לימוד, אימון והסמכה בתחום מסוים, תוך כדי העבודה במקצוע עצמו באופן מעשי. לעיתים קרובות ההכשרה תוך כדי העבודה מתבצעת בצורה של הדרכה על ידי חפיפה עם עובד ותיק ומיומן יותר. הכשרה תוך כדי עבודה היא צורת לימוד שקל ללמד ולארגן והיא מפשטת את התהליך של להתאקלם לעבודה חדשה. לאחר שהעובד גמר את השלב הלימודי שלו הוא מצופה להתנהג כעובד בכיר לכל דבר.

## היסטוריה
הכשרה תוך כדי עבודה היא שיטת לימוד בין הראשונות בעולם, שעובדת על בסיס עובד מיומן שמכשיר את העובד הצעיר בתחום העבודה שבסופו של דבר תגרום לעבוד הצעיר להיות מיומן כמו מורו. שיטת הלימוד הזאת מתוארכת לכל המוקדם ל-2400 לפנה"ס.

## מאפיינים
בשיטה זו ניתן להתמחות במהירות בתהליכים המעשיים בתחום, אך התחום התאורטי מוזנח. כפועל יוצא מכך, עובד שהוכשר תוך כדי עבודה יידע בדרך כלל לתפקד במצב רגיל ביעילות רבה מבוגר לימודים עיוניים, אך ייתכן שייכשל בתפעול מצבים ייחודיים, בעוד הבוגר העיוני יוכל לנצל את הידע התאורטי לטובתו.

על מנת לאזן בין הקיצוניות השונות, נהוג לשלב הסמכות שטח או שלבי חפיפה גם בלימודים עיוניים-סדירים, כגון תקופת התמחות לאחר לימודי משפטים, שבה מחויב עורך דין על מנת לקבל הרשאה לעיסוק כעו"ד.

## שימושים
הסמכת OJT מקובלת לצורך הכשרה מהירה של כוח אדם איכותי במצבי קיצון. כך למשל בזמן חירום (כגון מלחמה) נהוג בחיל האוויר הישראלי להסמיך במהלך העבודה כוח אדם זמין לצורך תגבור העבודה הנצרכת במהלך הלחימה, כגון חימוש מטוסי קרב לפני תקיפה.

בישראל הנהיג משרד הכלכלה תמריץ כספי למעסיקים לעידוד הכשרה תוך כדי עבודה.

## ראו גם
* חניכה
* שוליה
* מתמחה

## הערות שוליים

קטגוריה:הכשרה מקצועית
מעבר דריאל

**ערוץ דריאל** (גאורגית: **დარიალის ხეობა**, דַריאֶליס חֶאוֹבּה) הוא ערוץ בהרי הקווקז בגאורגיה ליד הגבול עם רוסיה, ומוכר גם כ**מעבר דריאל**. הערוץ שוכן בגובה 1,204 מטר מעל פני הים, סמוך לבסיסו המזרחי של הר הקזבק, ובמרכזו זורם נהר טרק (תרגי). רוחבו המינימלי של הערוץ בין אבני האבן האנכיות המתנשאות לגובה של 1,800 מטר מעל פני הים, דהיינו, בין צוקים בגובה של 600 מטר, הוא שמונה מטרים ואורכו 11 ק"מ.

הערוץ נזכר בכתובים הגאורגיים בשמות ראלאני, דארגאני, דאריאלאני; הפרסים והערבים כינו אותו בשם השער לאלאנים (درِ الان דר-י אלאן, ומכאן שמו) וסטרבון כינה אותו "פורטה קווקזיקה" או "פורטה קומנה". תלמי קרא לערוץ "פורטה סרמטיקה" (Sarmatae); ולעיתים אף היה ידוע "כספיה פורטה" (שם שנהג גם למעבר בדרבנט) סמוך ל. הטטרים כינו את השער בשם דאריאוֹלי, ואילו המדען הרומאי פליניוס הזקן התייחס אליו כשער איברי. המעבר נזכר כאחד מהמיקומים של שערי אלכסנדר (אלכסנדר הגדול).

בהיותו אחד המעברים החוצים את הקווקז, הוקם במקום במאה ה-2 לפנה"ס מבצר, על ידי מיריאן הראשון, ומעבר סודי קישר בינו לבין הנהר. הפרסים יסדו בערוץ במאה ה-5 לפנה"ס את מצודת "ביריפאראץ", שהכילה עד אלף חיילים. בשנת 1801 בנתה רוסיה את "מצודת דריאל", העומדת על תילה עד היום בקצהו הצפוני של הערוץ. המצודה הרוסית בגובה 1,447 מטר מעל פני הים, שמרה על קטע זה של הדרך הצבאית הגאורגית, והיא הונצחה על ידי מיכאיל לרמונטוב בשירו "השד".

הערכה מוטעית של הגאורגים בפלישת הצבא האדום לגאורגיה בשנת 1921 הביאה למפלתם בקרב ולכיבושה של טביליסי. ב-16 בפברואר 1921 החלו הרוסים במבצע לכיבוש טביליסי. הצבא הגאורגי הנסוג הותיר אחריו אדמה חרוכה במטרה לעכב את הכוחות הרוסיים שבאו בעקבותיו, אלא שהערכתו כי הרוסים לא יצליחו לעבור דרך מעבר דריאל המכוסה שלג כבד בתקופה זו של השנה התבררה כמוטעית.

## קישורים חיצוניים

דריאל, מעבר
דריאל, מעבר
דריאל, מעבר
קטגוריה:קווקז: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול גאורגיה–רוסיה
לי קופמן

**לי קופמן** (נולדה ב-23 ביולי 1973, בסיביר) היא סופרת ישראלית.

## ביוגרפיה

קופמן היא בת למשפחה חרדית מסורבת עליה. היא עלתה לישראל בגיל שתים עשרה ב-1985 והתיישבה עם משפחתה באשדוד. כעבור שלוש שנים יצאה בשאלה. בגיל שש עשרה החלה לכתוב במקומונים ובמעריב לנוער. בגיל תשע עשרה עזבה את בית ההורים ועברה לתל אביב. עשתה תואר ראשון בעבודה סוציאלית. ניהלה משרד היכרויות ולאחר מכן הפיקה אירועים. בשנת 1999 עברה למלבורן שבאוסטרליה שם היא עובדת בסוכנות היהודית ומשלימה תואר שני בספרות יוצרת באוניברסיטת מלבורן. כיום מפתחת שיטת פסיכודרמה לריפוי באמצעות ספרות.

כתבה סיפורים קצרים שהתפרסמו בירחון מאזנים ובאנתולוגיות שונות כמו "רצח ליד הבית" בהוצאת כתר ובעריכת דורית זילברמן בשנת 2001.

כתבה עד היום שלושה ספרים בעברית ועומדת להוציא את ספרה הראשון באנגלית שעליו קיבלה מענק מהמועצה האוסטרלית לספרות.

## ספרים
***"צלקות"** (תמוז, 1994)- מספר בגילוי לב על חייה ברוסיה ובארץ. קופמן כותבת על התבגרותה בישראל בצל האירועים שעברו עליה בילדותה בסיביר.
***"רווקה בת 32 מטר שישים"** (ספריית מעריב, 1999) - קובץ סיפורים המתארים בעיקר אנשי שוליים במציאות הישראלית.
***"אני אוהב את כריסטינה"** (ספריית מעריב, 2003) - רומן המתאר אירועים שמתרחשים במציאות ההזויה של חיי הלילה התל אביביים במקביל לאירועים מעברה של המספרת ובעיקר הרומן הלסבי שניהלה סבתה בצעירותה על רקע פריז התוססת של שנות העשרים.

## קישורים חיצוניים
* 

* 
* 
* ביוגרפיה קצרה באנגלית

* Lee Kofman,  Diamonds in the Red Alley, May 26, 2005


קטגוריה:יוצאות בשאלה
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
דורותי מלון

שמאל|ממוזער|דורותי מלון
**דורותי מלון** (אנגלית: **Dorothy Malone**; 29 בינואר 1924 – 19 בינואר 2018) הייתה שחקנית אמריקנית זוכת פרס האוסקר.

מלון נולדה בשם **דורות'י אלואיז מלוני** (Dorothy Eloise Maloney) בשיקגו, אילינוי. רוב הקריירה המוקדמת שלה כשחקנית קולנוע היה בסרטי מערבונים כמו השקיעה האחרונה לצידם של רוק הדסון וקירק דאגלס (1961), אף על פי שמפעם לפעם זכתה לגלם תפקידים זכורים יותר, כדוגמת תפקידה כמוכרת בחנות ספרים בקלאסיקת הפילם נואר, "התרדמה הגדולה" (1946), על פי הרומן של ריימונד צ'נדלר.

ב-1955 שיחקה בסרט זעקת הקרב.

ב-1956 צבעה את שיער הבלונד המפורסם שלה כדי לככב במלודרמה "נכתב ברוח", בבימויו של אחד מענקי הוליווד, דאגלס (דטלף) סירק. בסרט זה, הנחשב כיום כאחד משיאי המלודרמה, גילמה מלון נימפומנית, תפקיד עליו זכתה בפרס האוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר. מכאן החלה לקבל תפקידים משמעותיים יותר בסרטים כמו "האיש בעל אלף הפרצופים", "עיר היצרים", "מלאכים מלוכלכים" וב"השייט האחרון".

לצד עבודותיה הקולנועיות הקדישה מלון זמן גם לסדרות טלוויזיה, כשהבולטת בהן היא "פייטון פלייס", בה כיכבה בין השנים 1964 - 1968, ואף קיבלה על תפקידה מועמדות לפרס גלובוס הזהב שנתיים ברצף. הייתה זאת אופרת הסבון הראשונה ששודרה בארצות הברית בשעות הערב.

תפקידה האחרון בקולנוע היה כאישה שהורשעה ברצח משפחתה ב"אינסטינקט בסיסי" (1992). מלון הייתה נשואה פעמיים - לשחקן ז'אק ברז'רק (ממנו יש לה שני צאצאים) ולאיש העסקים בוב תומרקין - ממנו מיהרה להתגרש בטענה כי הוא מנסה להשתלט על כספיה (שנים מאוחר יותר הודה תומרקין שצדקה ואף ישב בכלא).
על אף היותה אחת הנשים היפות והמושכות בהוליווד הייתה למעשה אשה שמרנית ומאופקת וניהלה אורח חיים שמרני וצנוע.

מלון נפטרה ב-19 בינואר 2018. יש כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד, לציון הישגיה הקולנועיים.

## קישורים חיצוניים

* תמונות של דורותי מלון
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי אילינוי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
כננת

[שמאל|ממוזער|250px|כננת מחוברת לפגוש של [רכב קרבי משוריין|רק"ם]]

**כננת** היא מכשיר המיועד להזיז משאות כבדים באמצעות חבל הנכרך על גבי ציר.

## היסטוריה
הכננת הקדומה ביותר תוארה על ידי הרודוטוס בקשר למלחמת פרס–יוון בתקופת המאה ה-5 לפנה"ס. כננות העץ שתוארו שם, נועדו למתוח חבלים של גשר על פני הדרדנלים. ככל הנראה, כננות היו בשימוש קדום יותר באשור.
לדברי אריסטו, גלגלות הרמה וכננות היו בשימוש נפוץ בבניה במאה הרביעית לפני הספירה.
בישראל קיימים מבנים מתקופת הורדוס שארכאולוגים מעריכים שנעשה שימוש בכננות בהקמתם. דוגמה בולטת בירושלים היא מערכת מבני התמך של הר הבית שהוקמה כחלק מבניינו המחודש של בית המקדש השני, בשנים (4-)-(20-) לפנה"ס. באתר הארכאולוגי בדרום הר הבית ניצב שחזור של כננת גדולה, בעזרתה מעריכים שאבני החומה הגדולות (במשקל ממוצע של 5 טון) הובלו למקומן.

## אופן הפעולה
הכננת מורכבת מגלגל סובב עליו מתלפף החבל. את הגלגל ניתן לסובב באמצעים שונים – כוח השרירים, כוח פנאומטי, כוח הידראולי, כוח חשמלי ועוד.

כדי למנוע מצב בו כובד המשא ימשוך חזרה את החבל, ניתן לצייד את הכננת בבלם חד כיווני (ראצ'ט) – התקן מכני המאפשר תנועה בכיוון אחד בלבד. במקרה זה הראצ'ט יאפשר רק פעולת הרמה ולא הורדה.

## שימושים
הכננת משמשת במגוון תחומים לתפקידים שונים, כגון:
* שימוש צבאי בעת העתיקה: כלי עזר למתיחת כבלים של כלי מלחמה עתיקים כגון: טרבושה וקטפולטה.
* ספנות: הורדה והעלאת העוגן, מתיחת המפרש ועוד.
* הנדסה: הנפת משאות בעגורנים ומנופים נעשית באמצעות כננות. כמו כן, ישנן כננות קטנות המורכבות על המבנה עצמו ומיועדות להעלות אליו חומרי בניין.
* חילוץ והצלה: ניידות כיבוי אש, רכבי חילוץ צבאיים ורכבי שטח מצוידים בכננות המיועדות למשוך רכבים וחפצים שונים מרחוק. הכננת מסוגלת למשוך את הרכב התקוע כאשר הכננת מעוגנת למקום יציב.

ישנן כננות בעלות הפעלה אלחוטית. כננות כאלה מצויות לעיתים על רכבי שטח.
צורת הפעלה נוספת של כננות נמצאת ברכבי שטח המצוידים בתוף בולט מצידי הגלגלים. כאשר הגלגל מסתובב, מסתובב איתו התוף והכבל מתלפף עליו. דבר זה מעניק עוצמה רבה לכננת, שכן, היא מופעלת, למעשה על ידי כוח המנוע כננת כזו נקראת **כננת גלגל**.
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:התקנים מכניים
קטגוריה:חלקי כלי שיט
סימן נומרו

**סימן נומרו** או **№** (באנגלית: **Numero sign**) הוא סמל טיפוגרפי המשמש, בשפות אירופיות רבות, לסמן מיספור, בדומה לסימן הסולמית, שמקורו בארצות הברית.

לדוגמה:  שקול ל־. דהיינו: בית מס' 10 ברחוב דאונינג, ביתו של ראש ממשלת בריטניה.

מקורו של הסימן בשפה הלטינית - שילוב של האות "N" עם סימן הדומה לאות o שתחתיה קו תחתון. מאחר שסימן זה לא היה קיים במכונות כתיבה רבות, הוא הוחלף ב- "".

במחשבים בהם הסימן אינו נמצא, הסימן נכתב כאשר האות "O" מוחלפת בסימן המעלה.

## ראו גם
*סולמית

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סימני כתב
קריאה חמה

**קריאה חמה** היא אחת מהטכניקות בשימוש על ידי מניפולטורים מקצועיים הגורמים לאדם היושב מולם לחשוב כי הם מחזיקים ביכולת תפיסה על-חושית לדעת דברים אודותיו. בניגוד לקריאה קרה, קריאה חמה כוללת השגה ושימוש במידע מוקדם על הלקוח בדרך כלל ללא ידיעתו.

הקורא (המניפולטור) יכול להשיג מידע על היושב (האדם שעובר מניפולציה) בדרכים שונות כגון מחקר מקדים, קריאת פרופיל ברשת חברתית מקוונת, האזנה לשיחות אישיות או חיטוט בארנק, לפני תחילת המניפולציה. השילוב של קריאה חמה וקרה (כשאין מידע מוקדם) יכול להסביר באופן רציונלי איך קוראים למיניהם נותנים לעיתים קריאה "מדויקת" על היושבים לפניהם. הסבר זה ניתן על ידי ספקנים מדעיים לתופעות כמו קריאה בכף יד, קלפי טארוט, טלפתיה ודומיהם. 

נטען כי נעשה שימוש בקריאה חמה גם בהופעות שנעשו בטלוויזיה מול קהל צופים. ההפקה מכריחה את הקהל להזמין מקומות מראש זמן מה לפני שידור התוכנית מה שמאפשר לה גישה לפרטים אישים ולכתובות של הצופים. שליח מטעם ההפקה נשלח בתחפושת איש מכירות וכדומה כדי לגלות עליהם פרטים נוספים, אותם הוא מעביר ל"קורא" לפני התוכנית.

## ראו גם
* אפקט פורר
* קריאה קרה
* על טבעי

קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:ספקנות מדעית
גבנוניות (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה, **גבנוניות** (kurtosis) היא מדד מקובל למידת הריכוז של פונקציית צפיפות או התפלגות של משתנה מקרי ממשי. גבנוניות גבוהה מתבטאת בחריגות גדולות ונדירות מן הממוצע, בעוד שגבנוניות נמוכה פירושה שהחריגות שכיחות אך קטנות יותר בעוצמתן. הגבנוניות מבוססת על המומנט הרביעי של ההתפלגות, והיא מנורמלת כך שלהתפלגות הנורמלית יש גבנוניות 0.

אחרי הפרמטרים החשובים ביותר של פונקציית התפלגות, התוחלת והשונות, המבוססים על המומנט הראשון והשני, ולצד הגבנוניות, נמצא בשימוש הצידוד, המבוסס על המומנט השלישי. במונח (האנגלי) השתמש לראשונה הסטטיסטיקאי קרל פירסון ב-1905. 

## הגדרה

הגבנוניות של משתנה מקרי X מוגדרת לפי הנוסחה \ \gamma_2 = \frac{\mu_4}{\sigma^4}-3, כאשר \ \mu_4=E((X-\mu)^4) היא התוחלת של החזקה הרביעית של המרחק מן התוחלת \ \mu, ו- \ \sigma^2 היא השונות.

הגבנוניות אינה מושפעת מהזזה או כפל בקבוע: \ \gamma_2(aX+b)=\gamma_2(X). 

אם \ Y=X_1+\dots+X_n הוא סכום של משתנים מקריים בלתי תלויים בעלי אותה שונות, אז \ \gamma_2(Y)=\frac{1}{n^2}(\gamma_2(X_1)+\dots+\gamma_2(X_n)); בפרט, הגבנוניות של ממוצע משתנים בלתי תלויים (בעלי שונות קבועה וגבנוניות סופית) הולך וקטנה, ושואפת לאפס, כאשר המדגם גדל. על-פי משפט הגבול המרכזי, נובע מכאן שהגבנוניות של ההתפלגות הנורמלית היא אפס, עובדה שניתן לאמת בחישוב ישיר.

## גבנוניות של מדגם

גבנוניות מוגדרת לא רק עבור התפלגות תאורטית, אלא גם עבור מדגם סופי. הגבנוניות של מדגם \ x_1,\dots,x_n מחושב לפי הנוסחה  g_2 = \frac{n\,\sum_{i=1}^n (x_i - \overline{x})^4}{\left(\sum_{i=1}^n (x_i - \overline{x})^2\right)^2} - 3 , כאשר \ \bar{x} הוא ממוצע המדגם. אומד זה אינו חסר הטיה.

כאשר מבקשים לאמוד את הגבנוניות של ההתפלגות מתוך הגבנוניות של מדגם, מקובל לתקן אותה לפי הנוסחה \ G_2 = \frac{n-1}{(n-2) (n-3)} \left( (n+1)\,g_2 + 6 \right) \!, המהווה אומד חסר הטיה כאשר דוגמים מהתפלגות נורמלית. בדרך כלל, בדגימה מהתפלגויות אחרות, גם האומד המתוקן אינו חסר הטיה.

## ראו גם

* תוחלת ושונות
* צידוד

## קישורים חיצוניים

* 

* 

קטגוריה:מומנטים (תורת ההתפלגויות)
רוברט רוזנברג

**רוברט רוזנברג** (24 בנובמבר 1951–25 באוקטובר 2006) היה סופר ישראלי שכתב באנגלית, עיתונאי וחלוץ אינטרנט.

## ביוגרפיה

רוזנברג נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית בשנת 1951. הוא למד באוניברסיטאות טאפטס והרווארד, והוא עלה לישראל מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים, כמתנדב. רוזנברג שהה זמן קצר בקיבוץ בית אלפא, ומאוחר יותר עבר לתל אביב, שם השלים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב והחל לעבוד בשירות הידיעות UPI כמפעיל טלקס, וזאת ללא תשלום. הוא מונה לכתב והתמסר לעבודתו העיתונאית. משך שנים רבות עבד כעיתונאי בעיתון ג'רוזלם פוסט, וכתב עבור עיתונים נוספים בארצות הברית, בהם הירחון טיים מגזין והעיתונים US News ו-World Report. בעשר שנותיו האחרונות הצטרף למערכת עיתון הארץ באנגלית, והיה מהעורכים הבכירים.

רוברט רוזנברג היה גם סופר ישראלי, בלשון האנגלית, בצד עבודתו כעיתונאי. הוא כתב סדרה של ארבעה רומנים בלשיים, שהתבססו על עבודתו רבת השנים ככתב לענייני משטרה, ושגיבורם הוא הבלש אברהם כהן, ניצול שואה. בנוסף, כתב ביחד עם מוקי בצר, ממפקדי מבצע אנטבה, את סיפור חייו. הספר יצא לאור באנגלית בשם "Secret soldier" (לוחם חשאי).

בתחום האינטרנט החברתי, הקדים רוברט רוזנברג את זמנו. כבר בשנת 1995 החל לבנות את המגזין שלו "אריגה". הוא יצר לראשונה שילוב של מגזין ספרותי, שבו משתתפים משוררים מכל העולם, בצד אתר לוחמני ומחויב לעניין השלום במזרח התיכון. הוא שילב בצד שירים של משוררי האינטרנט החשובים גם גלריות של תמונות ומידע מסוגים שונים.

רוזנברג נפטר בתל אביב בשנת 2006, ממחלת הסרטן.

## מספריו

*Crimes of the city / Robert Rosenberg., Simon and Schuster, 1991
*House of guilt : an Avram Cohen mystery / Robert Rosenberg.
* The Cutting Room
* An Accidental Murder
*Secret soldier : the true life story of Israel’s greatest commando / by Moshe "Muki" Betser with Robert Rosenberg, New York 1996 (הספר תורגם לגרמנית, ויצא בהמבורג בשנת 1996.)


## קישורים חיצוניים

* אתר אריגה של רוברט רוזנברג 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל טיים מגזין
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
ברנאול

**ברנאול** (ברוסית: **Барнаул**, מקור השם מקטית: בורואן-זאב, אול-נהר, דהיינו נהר הזאבים) היא עיר ברוסיה בדרום סיביר המערבית, בירת חבל אלטאי. נמצאת על נהר אוב.

## היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 1730 או 1739, על ידי אקינפי דמידוב, יזם רוסי שגילה באזור אלטאי מכרות נחושת. לאחר שהקים את בית החרושת של ברנאול הוא ניסה להשתמש בו להפקת וייצוא נחושת לאירופה, אך גילה שמחיר ההובלה אינו מחזיר את ההשקעות. לאחר מכן בבית החרושת התחילו להתיך כסף בצורה לא חוקית. ב-1745 נפטר דמידוב ואת בית החרושת רכשה המלכה יקטרינה השנייה. היא השקיעה רבות בפיתוח מכרות הכסף. כבר ב-1750 פעלו בבית החרושת 17 תנורים להתכה, בעוד שבתקופת דמידוב פעלו רק שניים. במאה ה-18 וה-19 הפכה ברנאול למרכז ענף זה ברוסיה, כש-90% מהכסף המותך הגיע מאלטאי. ב-1893 נסגר בית החרושת בגלל הידללות מכרות הכסף באזור וכלכלת העיר עברה להתבסס על חקלאות.

ב-1915 נבנתה דרך העיר מסילת ברזל מסיביר לקזחסטן, דבר שהביא להתפתחותה המסחרית של העיר.

ב-1917 התחוללה בעיר שרפה שפגעה ב-40 רבעים שהותירה כ-20,000 איש ללא קורת גג. השרפה פגעה גם במבנים הארכיטקטוניים המיוחדים של העיר מהמאה ה-18.

בתקופה הסובייטית החלה העיר להתפתח כמרכז תעשייתי וב -1932 הוקם בית החרושת הגדול הראשון לעיבוד כותנה וייצור בגדים. ב-1937 הפכה העיר למרכז של מחוז אלטאי. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו כ-100 בתי חרושת ממוסקבה, לנינגרד ואודסה לעיר והביאו לעליה משמעותית בחשיבותה כמרכז תעשייתי. בתקופה זו החל לפעול בעיר בית החרושת "טרנסמש" לייצור מנועים לטנקים ומטוסים וכן מתקנים לעיבוד מתכות.

## ערים תאומות
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* ברנאול
* 

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:סיביר: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1730
פנטלי

**פנטלי** (ביוונית: **Πεντέλη**; בעבר **פנטליקון** או **וריליסוס** או **וריליטוס**; ביוונית: Βριλησσός, Βριληττός) ובימי הביניים גם בשם מנדלי, הוא הר שגובהו 1,109 מטרים, המצוי צפונית מזרחית לאתונה ודרומית מערבית למרתון שביוון.

מרבית שטחי ההר (60%-70%) מיוערים, וההר הגבוה נראה למרחוק (ניתן לראותו מאתונה).

## היסטוריה
כבר בעת העתיקה היה ההר ידוע באיכות השיש הלבן שנכרה בו. שיש זה שימש לבניית האקרופוליס ובניינים רבים נוספים ביוון העתיקה.
ייחודו של השיש בגוון הצהוב שלו, ההופך את צבע השיש לצבע זהב בשעת השקיעה.
כיום, המחצבה העתיקה עדיין פעילה, אולם על פי חוקי השימור של יוון מותר להשתמש בשיש הנחצב בה רק לצורך פרויקט שיקום האקרופוליס.

ביולי 1995 אירעה על ההר שריפת ענק, שנחשבת לחמורה בשריפות שאירעו ביוון במאה ה-20. שרפה זו כילתה את היערות בצידו המזרחי של ההר, ובעקבותיה, החלו להיבנות שכונות מגורים של פרוורי אתונה על ההר.

כיום רק צידו הצפוני של ההר מיוער.

בשנים 1998–2001 אירעו בהר מספר שריפות נוספות כתוצאה מהצתות.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:יוון: הרים
קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
ברייק

במוזיקה, **ברייק** (Break) מתאר מצב שבו המוזיקה לוקחת הפסקה, נחלשת ואז מתעצמת מחדש במכה אחת. ברוב השירים הברייק מתקיים בין אזורי השני שלישים לשלושה רבעים מאורכם.

## התמוטטות
ההתמוטטות בדרך כלל מתרחשת בהדרגתיות, ההתמוטטות "ממוטטת" את הארגון של השיר, מה שעוזר ליצור ניגוד מוחלט בין הסגנון שניגנה הלהקה לפני ההתמוטטות לסגנון שאחריה, מה שבדרך כלל בא לפני השיא המוזיקלי בשיר. ההתמוטטות שונה מן השבירה, בכך שבשבירה המוזיקה נחלשת אך עדיין שומרת על הסגנון, בעוד שההתמוטטות בעצם מחליפה את הסגנון, ונמצאת בעיקר בשילוב בין ז'אנרים.

### פאנק/מטאל
התמוטטות בפאנק ובמטאל מתחילה כאשר הלהקה מנגנת לאט יותר באמצע השיר, ונותנת תחושה של קצב איטי יותר. אלמנט זה נמצא בשימוש אצל להקות אשר נמנעות מסדר השירים המסורתי בית-פזמון-בית. הקהל בסגנונות אלה מגיב בדרך כלל להתמוטטויות בעזרת ריקודים אלימים כגון "הארדקור דאנסינג (hardcore dancing)" ופוגו.

## ראו גם
* ברייקדאנס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
דיסטורשן (סרט)

**דיסטורשן** הוא סרט של חיים בוזגלו (תסריט, בימוי, הפקה ושחקן ראשי) משנת 2005. הסרט צולם בווידאו, בסגנון סרטי דוגמה 95, והוא בעל בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים. ברקע הסרט - האינתיפאדה, סיפור דיסטורשן משפחתי וחברתי.

## תקציר העלילה
במאי תיאטרון (חיים בוזגלו) נקלע ליובש יצירתי בתקופת האינתיפאדה השנייה, שוכר את שרותיו של בלש פרטי (אבי גילאור) לעקוב אחרי אשתו (סמדר קילצ'ינסקי) ושואב ממנו את רעיון המחזה שהוא חייב חוזית לנועם סמל (נועם סמל).

## פרסים
זכה בפרס Platinum Remi Award בקטגוריה של סרט עלילתי – דרמטי בפסטיבל Worldfest Houston Film & Video&lrm;.
זכה בפרס העריכה הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע של סירקיוז.
זכה בשני פרסים בפסטיבל בורדו.

## קישורים חיצוניים

* יקיר אלקריב, "חיים על פי בוזגלו", במדור קולנוע בעיתון תל אביב.
* 

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2005
קטגוריה:סרטי חיים בוזגלו
פרנטי סימן 1

**פרנטי סימן 1** היה המחשב הרב תכליתי המסחרי השני בשוק, מלבד מחשב Z4 הגרמני. המחשב הראשון היה בשוק החל מפברואר 1951.

המחשב נבנה על ידי חברת פרנטי מאנגליה. הוא היה מבוסס על המנצ'סטר סימן 1, שתוכנן באוניברסיטת מנצ'סטר על ידי פרדריק קלנד ויליאמס וטום קילבורן. המנצ'סטר סימן 1 היה אבטיפוס עבור הפרנטי סימן 1. השיפור שהציע הפרנטי היה בגודל יחידת האחסון הראשית והמשנית, במהירות יחידת הכופל ובתוספת פקודות נוספות על אלו שהציע המנצ'סטר סימן 1.

לאחר ששני המחשבים הראשונים מדגם הפרנטי נשלחו (לאוניברסיטת מנצ'סטר ולאוניברסיטת טורונטו), הופיעה בשוק גרסה עדכנית יותר למחשב. הגרסה הייתה ידועה כ-**פרנטי סימן 1*** או כ-**פרנטי כוכב**. העדכונים שיפרו את סט הפקודות. לפחות שבעה מחשבים כאלה נשלחו החל משנת 1951 ועד לשנת 1957.

## קישורים חיצוניים

*פרנטי סימן 1 באתר computer50
*מי בנה את המחשב הראשון?

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחשבים חלוציים
קטגוריה:בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת מנצ'סטר
ג'ריל סאסר

**ג'ריל ססאר** (באנגלית: **Jeryl Henry Braxton Sasser**; נולד ב-13 בפברואר 1979 בדאלאס, טקסס) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. הוא גם אחיו הצעיר של שחקן ה-NBA לשעבר, ג'ייסון ססאר.

ג'ריל ססאר שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית, הוא נרשם לדראפט ה-NBA של 2001 בסיום לימודיו, ונבחר במקום ה-22 על ידי האורלנדו מג'יק. הוא הוחתם לשנתיים לפי חוקת הדראפט שמחייבת שחקן שנבחר בסיבוב הראשון לקבל חוזה לשנתיים, ושוחרר בתום חוזהו מהקבוצה.

הוא חתם בפו אורטז בעונת 2003-2004 והוביל אותה לאליפות צרפת, בעונה שלאחר מכן חתם ביאקימה סאן קינגס מה-CBA ושנה לאחר מכן חתם בבני השרון על חוזה לעונת 2005/06 אך נופה מהקבוצה לאחר שאחרי מספר חודשים בלבד נפצע באימון בעצם השוקית והושבת להמשך העונה.

החל משנת 2007 עד שנת 2009 שיחק ססאר בליגה הכוויתית בקבוצת אל-ערבי המקומית, איתה זכה באליפות המדינה הזו לשנת 2008.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:דאלאס: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני יאקימה סאן קינגס
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:בחירות דראפט של אורלנדו מג'יק
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
שלמה מחלם

שמאל|ממוזער|300px|ספר "שולחן עצי שטים" מאת ר' שלמה חלמא, ברלין תקכ"ב
ממוזער|מימין: מצבה על קברו של שלמה בן משה (רבי שלמה מחלם), אב בית הדין של לבוב, מחבר ספר "מרכבות המשנה" ולצדו (משמאל) מצבת רעייתו הרבנית תהלה, בית הקברות היהודי, סלוניקי. על המצבות כתובים תאריכי הפטירה: מימין (מצבת שלמה בן משה) "ביום בך לחודש תמוז שנת קוהל"ת (התקמ״א, 1781). משמאל (הרבנית תהלה): נפטרה ביום אך תמוז שנת קוהל״ת (התקמ״א, 1781), מתוך אוסף יהודי סלוניקי, ארכיון התמונות יד יצחק בן-צבי.
רבי **שלמה אשכנזי רפפורט** מחלם (**רבי שלמה מחלם**; ביידיש שם המקום חעלמא; 1717, ה'תע"ז בערך – 1781, כ"ב בתמוז ה'תקמ"א) היה רב ודיין, מחבר **מרכבת המשנה** על משנה תורה לרמב"ם.

## ביוגרפיה
נולד בזמושץ' לרבי משה רפפורט. כיהן כדיין וכרב בחלם, בזמושץ' והחל מ-1771 בלבוב (למברג). בשנת תקל"ח בערך (1777) החליט לעלות לארץ ישראל ולשם כך נסע לסלוניקי, שם הדפיס מהדורה שנייה מספרו "מרכבת המשנה". בסלוניקי חלו הוא ואשתו תהלה במגפה ונפטרו שניהם בתמוז תקמ"א (1781). תהלה נפטרה בכ"א תמוז ורבי שלמה אשכנזי רפפורט בכ״ב בתמוז. הם נקברו בבית הקברות היהודי בסלוניקי. יש עדויות שהגיע לטבריה בארץ ישראל וחזר ממנה טרם פטירתו. רבים מחיבוריו נותרו בכתב יד וחלקם התפרסמו רק במאה העשרים.

חתנו היה הרב אהרן יהושע הרצפלד, רב בקניגסברג וראוויץ'. מנכדיו: רבי צבי הירש, רב בהולנד בקהילת שוואל ומחוזות גלורלנד וורנטה, ורבי שאול רבה של טומשוב ובהמשך רב בוורשה.
ממוזער|רבי שלמה מחלם, חוג הארץ

## חיבוריו ועבודתו
מלבד חיבוריו הרבניים עסק גם בדקדוק, במתמטיקה ובגאוגרפיה מקראית וכתב חיבורים בתחומים אלו. התכתב במשא ומתן הלכתי עם רבים מחכמי דורו. בהקדמה ל"מרכבת המשנה" הוא כותב בתוקף בעד לימוד חכמות ומדעים, בעד הסתמכות על השכל האנושי ונגד בערות וחוויות דתיות אקסטטיות (לפי חלק מהחוקרים דבריו אלה מכוונים נגד הגילויים הראשונים של תנועת החסידות). אנשי תנועת ההשכלה ראו בו את אחד ממבשרי ההשכלה, אף על פי שהשקפותיו והידע שלו שאובים רק מכתבי חכמי ישראל מימי הביניים ולא מהידע של עידן הנאורות האירופי בן-זמנו.

מחיבוריו:
* **מרכבת המשנה** (חלק א' בפרנקפורט דאודר, תקי"א; חלקים ב' וג' בסלוניקי, תקמ"ב), פירוש על משנה תורה לרמב"ם
* **חוג הארץ**, גאוגרפיה של ארץ ישראל
* החל לחבר **עשרה שולחנות**, פירוש על שולחן ערוך. **שולחן עצי שטים** על הלכות שבת נדפס בברלין תקכ"ב; בשנים האחרונות נדפסים מכתב יד חלקים נוספים
* **שערי נעימה**, על טעמי המקרא ונגינתם, נדפס על ידי שלמה דובנה, פרנקפורט דאודר תקכ"ו
* **ברכות בחשבון**, על סוגיות חשבוניות והנדסיות בתלמוד
* **צנצנת המן**, על אגדות התלמוד
* **לב שלמה**, שו"ת

## לקריאה נוספת
* אברהם בריק, "ר' שלמה חעלמא בעל 'מרכבת המשנה'", בתוך: סיני סא (תשכ"ז), עמ' קסח-קפד.
* ריכב (בוני) רובין, "צורת הארץ, ארץ ישראל במפה העברית מרש"י ועד ראשית המאה העשרים", יד יצחק בן צבי, ירושלים תשע"ד

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
;ספריו באתר HebrewBooks.org:
* לב שלמה, ירושלים תשל"ב
* שערי נעימה, פרנקפורט דאודר תקכ"ו
* מרכבת המשנה, חלק ראשון, חלק שני, חלק שלישי
* 

קטגוריה:משכילים מוקדמים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1717
קטגוריה:נפטרים ב-1781
סטרלה (מחשב)

**מחשב הסטרלה** (ברוסית: **ЭВМ Стрела**) היה המחשב המרכזי הראשון שיוצר בברית המועצות. משמעות השם ברוסית היא "חץ".
## היסטוריה
המתכנן הראשי היה יורי בזילבסקי  (Ю.Я. Базилевский). בין עוזריו היו בוריס רמייב, הבונה הראשי של סדרת מחשבי אורל. המחשב תוכנן במוסקבה במכון תכנון מיוחד מספר 245.  

הסטרלות יוצרו על ידי מפעל במוסקבה בשם "המפעל למכונות חישוב אנליטיות" (Московский завод счетно-аналитических машин) בין השנים 1953 ל-1957.

בסך הכול יוצרו שבע מערכות מדגם זה. הן הותקנו במרכז המחשוב של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, אוניברסיטת מוסקבה, המכון למתמטיקה שימושית על שם קלדיש ובמרכזי מחשוב במשרדים שהיו קשורים להגנה ולתכנון כלכלי.

במחשבי הדור הראשון היו 6200 שפופרות ריק ו-60,000 דיודות PN.

מהירות המחשב הייתה 2000 פעולות בשנייה. אריתמטיקת נקודה צפה התבססה על מילים בנות 43 סיביות עם מנטיסה של 35 סיביות ומעריך בן 6 סיביות. זיכרון RAM מבוסס שפופרת ויליאמס היה בן 2048 מילים. 

למחשב היה זיכרון קריאה בלבד לתוכניות. קלט נתונים הוזן באמצעות כרטיסי ניקוב או סרט מגנטי. הפלט היה לסרט מגנטי, כרטיסי ניקוב או מדפסת.

הגרסה האחרונה של הסטרלה השתמשה בתוף מגנטי בן 4096 סיביות שהסתובב בקצב 6000 סיבובים לדקה.

בשנת 1954 הוענק למתכנני הסטרלה פרס סטלין מהמעלה הראשונה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור ומראה כללי

קטגוריה:מחשבים חלוציים
קטגוריה:ברית המועצות: מדע וטכנולוגיה
שידורי טלוויזיה באינטרנט

**שידורי [[טלוויזיה]] דרך ה[[אינטרנט]]** מתבצעים באמצעות העברת נתונים משרת כלשהו למחשב האישי. ההתפתחות הטכנולוגית מאפשרת שידור תוכניות טלוויזיה באתרי אינטרנט. כך ניתן לצפות בתוכניות ובסרטים באינטרנט הן במחשבים נייחים וניידים, במכשירי לוח ובטלפונים הניידים. ברשת מועברים שידורים חיים וכן תוכן לצפייה לפי דרישה (VOD). התכנים בצפייה נדחית זמינים לצפייה בכל שעות היממה ובכל מקום שיש בו חיבור לאינטרנט, חינם או בתשלום.

המונח "שידורי טלוויזיה" מתייחס לתוכן, הדומה לזה של שידורי הטלוויזיה. לרוב, שידורי טלוויזיה ברשת, הם מראה לשידור הרגיל. ערוץ טלוויזיוני מקרין תוכנית על מסכי הטלוויזיה ובמקביל מזרים את השידור גם לנגן אינטרנטי.

ניתן לצפות בשידורים בכל מקום על-פני כדור הארץ, כל עוד יש במקום חיבור לאינטרנט. וזאת בהשוואה לשידורי טלוויזיה רגילים, שהטווח שלהם מוגבל לסביבתה של האנטנה המשדרת (כיום גם אפשר לצפות בשידורי טלוויזיה רגילים בכל העולם בזכות לוויינים). כל אדם יכול לפתוח תחנת שידור לעצמו ולשדר לרשת האינטרנט. לעיתים עקב מגבלות של זכויות השידור, נחסמים שידורים לצפייה במדינות מסוימות על ידי כלי Geo block. לדוגמה שידורי מונדיאל 2018 שודרו בישראל בדיגיטל של כאן עם חסימת צפייה מחוץ לגבולות ישראל בהתאם להסכם השידור מול פיפ"א.

ב 2018 שתי רשתות חברתיות השיקו שידורי טלוויזיה מסוג חדש, שאינם מקבילים לשידור טלוויזיוני: YouTube TV ו-IGTV של אינסטגרם.

## אמצעים לשידור באינטרנט
גופי שידור המתמחים בתחום האינטרנט ולהם נגן, שרתים, רוחב פס, ואמצעים נוספים המאפשרים להם שידור אינטרנטי לכמויות גדולות של צופים ומאזינים. בהינתן ציוד מתאים, ניתן לשדר באינטרנט אף ברזולוציית 4K.

כמו כן, בנמצא גם שידור מטעם גורמים פרטיים או חובבי התחום, באמצעות תוכנה ביתית המאפשרת שידור של תוכני רדיו וטלוויזיה לאינטרנט.

## בינג'
בצפיית בינג' האדם צופה במספר רב של פרקים בצורה רציפה. אופן הצפייה הזה הפך נפוץ בקרב צופים בעידן הטלוויזיה האינטרנטית. עם עליית שירותי סטרימינג כמו נטפליקס ועוד, צפיית בינג' שיקפה עלייה בכמות הזמן שבני האדם מבלים בצריכת תכנים אלה.

צפיית בינג' הפכה לדרך של אנשים לנהל את הרגשות שלהם, להתמודד עם חרדה ודיכאון וליצור קשרים חברתיים עם אחרים. עבור אנשים רבים, צפיית בינג' היא דרך לברוח מהבעיות שלהם ולשכוח זמנית מהצרות שלהם. לצד תועלות מסוימות, הצפייה המרתונית יכולה לגרום לחוסר שינה ולבידוד חברתי בגלל מספר השעות הרבות שמבלים בצפייה יחידנית. בנוסף לכך, יש הטוענים שצפייה מוגזמת עלולה להוביל להתקשרות לא בריאה עם הדמויות וסיפור העלילה בטלוויזיה, באופן שעלול להשפיע על מערכות היחסים האמיתיות של אנשים עם קרוביהם.

## ראו גם

*IPTV
*שידורי רדיו באינטרנט
*נגן מדיית רשת
*הזרמת מדיה
*Over the Top

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:הזרמת מדיה
קטגוריה:וידאו באינטרנט
ידידיה בארי

**ידידיה בארי** (30 בינואר 1931 - 1 ביולי 2004) היה חבר הכנסת ופעיל ציבורי ישראלי.

## ביוגרפיה
בארי נולד בבויטן שבגרמניה בשם ידידיה טיפנברון. הוא עלה לישראל ב-1938, למד בגימנסיה בלפור ואחר כך בתיכון עירוני כללי א' בתל אביב. למד משפטים באוניברסיטת תל אביב. היה פעיל באצ"ל, ונפצע במלחמת העצמאות. היה חבר הנהלת התנועה למען ארץ ישראל השלמה, ויו"ר תנועת "ישראל הצעירה" בשנים 1967–1969.

בשנים 1974–1977 כיהן כחבר הכנסת השמינית.

היה יושב ראש עמותת מלר"ז. בשנת 1987 השתתף ביוזמה של יוסף תמיר להקים מפלגה ירוקה אולם היוזמה לא יצאה אל הפועל בעקבות הערכתו של תמיר שסיכויי המפלגה קטנים.

בארי ניסה להיבחר לכנסת ה-14, התמודד בפריימריז של הליכוד ברשימה הארצית, אך נותר מחוץ לכנסת לאחר שדורג במקום ה-55 עם 4,407 קולות.

בארי נהג לפנות למשטרה וליועץ המשפטי לממשלה בדרישה להעמיד אנשים מהשמאל לדין על עבירות שונות הנוגעות למישור הפוליטי ובמספר מקרים אף עתר לבג"ץ בעניין. כך למשל, בשנת 1989 הוא פנה לבג"ץ בדרישה שחבר הכנסת מתי פלד יועמד לדין על הערות פוגעות כלפי שופטים. בשנת 1996 דרש להעמיד לדין מפרסם מודעה שנשאה את הכותרת "הרצחת וגם ירשת?" ביום השבעת ממשלתו של בנימין נתניהו, בטענה שמדובר בהמרדה. בשנת 2001 דרש שתפתח חקירה לגבי זיופים בבחירות המקדימות במפלגת העבודה.
בשנותיו האחרונות, ניהל וריכז את פעילות "המדרשה הליברלית", גוף המארגן הרצאות בנושאים אקטואליים לציבור הרחב בערים שונות, ובהן תל אביב ונתניה.

הוא נפטר ב-1 ביולי 2004 והותיר אחריו את אלמנתו עטרה (נפטרה ב-29 באוקטובר 2009), שתי בנות ושלושה נכדים.

בשנת 1992 פרסם את הספר: **חשיבותו של שם, או, למי שייכת המדינה?**, בהוצאת ירון גולן.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה בלפור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
בראד מלדאו

**בראד מלדאו** (נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא פסנתרן אמריקאי. מוכר ומוערך מאוד בקרב חובבי הג'אז והקהל הרחב, בזכות יכולותיו הטכניות הגבוהות ובזכות עיבודיו לפסנתר של מוזיקה פופולרית.

## ביוגרפיה
מלדאו נולד בג'קסונוויל שבפלורידה וגדל בעיר הרטפורד המערבית, שבקונטיקט. מגיל צעיר ניגן בפסנתר ואת העניין בג'אז גילה לראשונה כאשר היה בן 12 ושמע הקלטה חיה של ג'ון קולטריין. בשנת 1988, כשהוא בן 18, החל ללמוד ג'אז בקולג' למוזיקה של ה-The New School בניו יורק. הוא ניגן כמלווה למגוון של אמנים, שהבולט ביניהם הוא ג'ושוע רדמן, עד להקמת השלישייה (הטריו) שלו ב-1994, **Brad Mehldau Trio**, ביחד עם הבסיסט לארי גראנדיר, והמתופף חורחה רוסי (אותו החליף ג'ף באלארד ב-2005).

## המוזיקה
מלדאו מוכר במיוחד בזכות עיבודיו לשירי רוק ופופ ליצירות ג'אז. ניתן למצוא בין השאר את ניק קייב, הביטלס, רדיוהד בין האמנים שזכו לביצוע שלו יותר מכמה פעמים. יש המשווים בין מלדאו לבין ביל אוונס אם כי הוא מסתייג מהשוואה, ואף מפרט מדוע בחוברת המצורפת לאלבומו "The Art of the Trio IV". בין מקורות ההשראה שלו, מציין מלדאו את נגני ג'אז קית' ג'ארט, מיילס דייוויס, לארי גולדינגס, את חברי השלישייה שלו ואחרים. בראד מלדאו הצליח בפרק זמן קצר ליצור לעצמו סגנון מאפיין וקול ייחודי הנשענים על יכולת הפרשנות הייחודית שלו, על צליל הפסנתר ועל טכניקת הנגינה המצוינת.

### אלבומים בהם משמש כנגן מוביל או אלבומי סולו

* *Introducing Brad Mehldau* (1995)
* *The Art of the Trio* (1996)
* *The Art of the Trio II – Live At The Village Vanguard* (1997)
* *The Art of the Trio III* – Songs (1998)
* *Elegiac Cycle* (1999)
* *The Art of the Trio IV – Back At The Vanguard* (1999)
* *Places* (2000)
* *The Art of the Trio V – Progression* (2001)
* *Largo* (2002)
* *Anything Goes* (2004)
* *Live in Tokyo – Solo Piano* (2004)
* *Day is Done* (Trio) (2005)
* *House on Hill* (Trio) (2006)
* *Live* (Trio) (2008)
* *Highway Rider* (2010)

* ''(2010) Love songs (Anne sofie von otter) 

## קישורים חיצוניים

* 

* יאיר שפיגל, The SideMan - בלוג ג'אז, סקירת הקלטותיו של בראד מלדאו כמלווה.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
נפלומטר

ממוזער|200px|נפלומטר
**נפלומטר** הוא מכשיר לספירת חיידקים על ידי כמות האור המתפזרת על ידי החיידקים בתרחיף. צפיפות החיידקים בתרחיף היא פונקציה של מספרם. קיים יחס ישר בין צפיפות החיידקים לבין גודל הפיזור, קרי ככל שיש יותר חיידקים כך הפיזור יהיה גדול יותר.

## קישורים חיצוניים

* ספירת חיידקים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכשירי מדידה
דריה מעוז

**דריה מעוז** (נולדה ב-1969) היא סופרת, סוציולוגית, ואנתרופולוגית ישראלית.

## ביוגרפיה
[250px|ממוזער|שמאל|פרופ' משה מעוז ובתו ד"ר דריה מעוז עם [אבי בטלהיים ב"שבתרבות" בנווה מונוסון (2019)]]
נולדה וגדלה בירושלים לרבקה ולמשה מעוז. בתקופת שירותה הצבאי הייתה כתבת בביטאון חיל האוויר הישראלי. למדה משפטים והתמחתה בבית המשפט המחוזי. לאחר הסמכתה עבדה כעורכת דין במשך חצי שנה, אך מיד שבה לכתיבה. היא הגישה את התוכנית "מפתח הלב" ברדיו ירושלים.

מעוז עבדה כעיתונאית בעיתונים שונים ביניהם: ידיעות אחרונות, מסע אחר, ליידי גלובס, לאשה. סיימה תואר שני ותואר שלישי במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטה העברית. עבודת הגמר שלה בתואר השני עסקה בתרמילאים הישראלים בהודו, ונכתבה בהדרכת פרופ' ויקטור עזריה. עבודת הדוקטור שלה המשיכה ועסקה בנסיעות של ישראלים להודו ונכתבה בהדרכת ויקטור עזריה והרווי גולדברג. היא המשיכה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון.

מעוז מלמדת במכללת הדסה בירושלים. תחומי התמחותה כיום הם זוגיות והורות.

מעוז נשואה ואם לשני בנים. אחותה היא פרופסור יפעת מעוז.

## ספריה
***ואיה קון דיוס: תעלומה קולומביאנית** (תל אביב, הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2000)
***הודו תאהב אותי** (ירושלים, הוצאת כתר, 2002)
* (עם דבש ניב) **זוגיות: מדריך למשתמש, דרכים חדשות לשיפור הזוגיות** (הוצאת מטר, 2010)
* **בית היולדות**, (ירושלים, הוצאת כתר, 2011)
* **הורות ללא מסכות** (הוצאת מטר, 2015)
***לדעת אהבה**, (כנרת זמורה-ביתן, 2016)
***ימי האהבה**, (כנרת זמורה-ביתן, 2018)
* (עם עמי שקד ועמירם רביב) **אמנות הזוגיות**, (כנרת זמורה-ביתן, 2019)
***חתול שחור** (הוצאת כתר, 2021)
***מה שאינך רואה** (הוצאת יצירה עברית, 2024)

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* הפרק הראשון מספרה "הודו תאהב אותי"
* 
* 
* 
* 
* 

;על ספרה "זוגיות מדריך למשתמש"
* ראיון עם גבי גזית, 'עובדים על הקשר' - פינת הזוגיות: האם כל אחד יכול לחוות זוגיות מאושרת?, באתר רדיו ללא הפסקה, 20 בינואר 2011
* 
* 

;על ספרה "לדעת אהבה"
* 

; על ספרה חתול שחור
* 

;מאמרים פרי עטה
* 
* תרמילאיות בהודו. עושה לך כנפיים, "מסע אחר"
* תרמילאים - חקר הנוודים החדשים, "מסע אחר" 136
* תרמילאים: מבוגר יותר, מסודר יותר, מחובר יותר, "מסע אחר" 181
* תאילנד - מבוא: אוריינט אקספרס, "מסע אחר" 157

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סוציולוגיות ישראליות
קטגוריה:סוציולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל בטאון חיל האוויר
קטגוריה:חיילות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:סגל מכללת הדסה
קטגוריה:סגל המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל לאשה
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל רדיו ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
ספרנבולו

**ספרנבולו** (בטורקית: **Safranbolu**; ביוונית: **Σαφράμπολη** - **ספרמפולי**) היא עיירה בנפת קרביק במחוז הים השחור שבצפון-מערב טורקיה. לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 70,043 איש. שמה של העיירה בא מהמילה ספרן (Safran) שפירושה זעפרן בטורקית, עדות להיותה מרכז לגידול ולמסחר בתבלין בעבר. בשנת 1998 הוכרה ספרנבולו כאתר מורשת עולמית, הודות לריכוז מרשים של 1,008 מבנים היסטוריים הבנויים בסגנון עות'מאני מסורתי, והעשויים עץ ואבן.

250px|ממוזער|שמאל|בתים עות'מאניים בספרנבולו

## היסטוריה
קברים חצובים בסלע שנמצאו באזור ספרנבולו מעידים על התיישבות אנושית במקום בו שוכנת העיר כבר בתקופה הפרהיסטורית. מאוחר יותר שכן באזור מקדש רומאי. היישוב הנוכחי התפתח כצומת מסחרי לאחר הכיבוש הטורקי ב, וב הוא היה לנקודה חשובה בדרך השיירות שחצתה את אסיה הקטנה ממזרח למערב. מתקופה זו שרדו המסגד הישן, המרחצאות העתיקים ומדרסת גאזי סוליימאן פאשה (Gazi Süleyman Paşa Medresesi) שהוקמו כולם ב-1322. 

ב עלתה חשיבותה של העיר והשוק המרכזי הורחב על מנת לענות על צורכיהם של הסוחרים שחלפו דרכה. מתקופה זו ניצבים בעיר חאן ג'ינג'י האנה (Cinci Hanı) שבו 60 חדרי אירוח (1648-1640), מסגד מהמט פאשא קפרולו (Köprülü Mehmet Paşa Camii) שנבנה ב-1661 ומספר מבנים נוספים שבהם חנויות, אורוות ומרחצאות. 

במאות ה-18 וה-19, התבססה בעיירה אוכלוסייה אמידה שבנתה בה אחוזות ומספר תושביה עלה בצורה חדה. באותה תקופה כרבע מהתושבים היו יוונים, אך רובם עזבו במסגרת הסכם לוזאן שקבע את חילופי האוכלוסין בין טורקיה ליוון לאחר מלחמת העולם הראשונה. שינויים בדרכי המסחר והופעת הרכבת הביאו את שגשוגה המסחרי של העיר לסופו בתחילת המאה ה-20. העיר שקעה לשפל כלכלי עד שהוקמה בקרביק השכנה תשלובת מפעלי פלדה, שסיפקה מקומות עבודה לתושבי העיר.

## אתר מורשת עולמית
ימין|ממוזער|250px|רחוב מרוצף אבן בעיר 
העיר מחולקת לארבעה רבעים - אזור השוק במרכז העיר המכונה צ'וקור (Çukur - "החור", בשל מיקומו בחלקה התחתון של העיר), רובע קרנקיי (Kıranköy), רובע באלאר (Bağlar) והאזור המודרני שאינו חלק מהכרזת ארגון אונסק"ו. 

היישוב הטורקי המקורי השתרע מדרום למצודה, אך הוא שקע ב וב, ואת מקומו תפס רובע צ'וקור שבמרכזו השוק וסביבו בתי מלאכה. צורתו של צ'וקור כשל משולש הנתחם על ידי שני נחלים. במהלך המאה ה-18 התפתחה ספרנבולו מערבה לעבר קרנקיי וצפון-מערבה אל באלאר. קרנקיי הייתה בעבר אזור מגוריהם של היוונים, ושכנו בה בתים שכללו בתי מלאכה בקומתם הראשונה ומעליהם התגוררו בעליהם. במרתפים נעשה שימוש לייצור יין ולאחסון. בבאלאר שהיה לאזור האמיד של העיר, הוקמו בתים בני קומה אחת אשר הוקפו בגנים רחבי ידיים. 

רחובות צ'וקור וקרנקיי צרים ומפותלים. הם מרוצפים באבן ובמרכזם תעלת ניקוז למי הגשמים. קירות הבתים העות'מאנים המסורתיים שלאורכם, עשויים ממסגרות עץ והחלל שבין קורות העץ מולא בלבנים או בחומר.  בקירות הבתים הפונים אל הרחובות לא נקבעו חלונות, ומצידם זה הם נדמים לחומות המקיפים גנים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:טורקיה: ערים
קטגוריה:טורקיה: אתרי מורשת עולמית
דגל יוטה

דגל יוטה מציג שלושה פסים אופקיים שגבולותיהם אינם ישרים בכחול לבן ואדום. הגבול בין הפס הכחול ללבן מסמל צללית רכס הרים. על גבי הפס הלבן מוטען משושה כחול בעל שולים זהובים ועליו כוורת זהובה ומתחתיה כוכב אחד לבן. 

עד 2024 ה**[[דגל]]** הישן של **[[מדינות ארצות הברית|מדינת]] [[יוטה]]** הציג את חותם יוטה מוקף במעגל מוזהב במרכז רקע כחול. סמל יוטה מציג עיטם לבן-ראש עומד על שישה חצים מעל כוורת אשר משני צידיה דגלי ארצות הברית. מעל לכוורת נמצא הכיתוב "תעשייה" ומתחתיו שם המדינה יוטה, כשמתחתיה המספר 1847, היא השנה שבה בריגהם יאנג הוביל את המורמונים ליוטה. מתחת ל-1847 מופיע 1896, היא שנת הצטרפות יוטה לארצות הברית.

## היסטוריה
ממוזער|256x256 פיקסלים|הדגל של יוטה מאז ה-9 במרץ 2024.
שמאל|ממוזער|250px|הדגל השגוי שהיה בשימוש במשך 89 שנים

הדגל קיבל מעמד רשמי בחוק מ-1913, שהתבסס על סמל המדינה שהתקבל ב-3 באפריל 1896. החוק הגדיר את הדגל כ"כחול, וסמל המדינה במרכז". המעגל המוזהב נוסף לאחר מכן.

ב-1922, הוגש למושל יוטה דגל שנתפר באופן שגוי: התאריך 1847 היה מתחת למגן שמופיע בסמל המדינה במקום להיות עליו, וחמור מכך, המגן היה כחול כצבע הדגל במקום לבן כפי שמופיע בסמל. ככל הנראה, כל הדגלים שיוצרו מאז התבססו על העיצוב השגוי. רק ב-2011, לאחר שהניפו את הדגל הלא נכון במשך כמעט 89 שנים, אזרח בשם ג'ון הרטוויגסן שם לב לבעיה, והפנה את תשומת לבה של חברת בית המחוקקים של יוטה. אותה נציגה הגישה הצעת חוק שתחייב את כל יצרני הדגלים לייצר את הדגל לפי החוק המקורי מ-1913, אם כי לא תאסור על הנפת הדגל השגוי. החוק אושר פה אחד ב-16 בפברואר 2011 והדגל המחודש (הסמל המרכזי עם רקע לבן במקום רקע כחול) הונף החל משנת 2011. 

בשנת 2024 אומץ עיצוב חדש, שנבחר במשאל עם.

## קישורים חיצוניים

* 
* נוסח החוק החדש, באתר הרשמי של בית המחוקקים של יוטה 
* 

יוטה
יוטה
קטגוריה:יוטה: סמלים
קטגוריה:עיט בתרבות
יחיא קורח

רבי **יחיא קורח** (ה'ת"ר, 1840 – ה'תרמ"א, 1880) היה מגדולי חכמי תימן במאה ה-19, מחבר פירוש "מרפא לשון" על תרגום אונקלוס ועוד.

נולד בשנת 1840 בצנעא, בירת תימן, לרבי שלום קורח. בהיות רבי יחיא כבן עשר נפטרו הוריו. בגלל גזירת היתומים החביאו רבי יחיא חבשוש וגידלו. כשגדל למד תורה אצל הרב יוסף צאלח. מאוחר יותר המשיך את לימודיו בישיבה הכללית. גם כאן בלט רבי יחיא קורח בגדלותו בתורה, על אף היותו צעיר לימים. עני מרוד היה, והתפרנס מכתיבת ספרי תורה. השתייך לחבורת רבנים צנעאניים שהושפעו מתנועת ההשכלה היהודית באירופה, לצד הרב יחיא קאפח, האחים חיים וסלימאן חבשוש, הרב סעיד ערוסי ואחרים.

[הפיסקה האחרונה אינה נכונה! שהרי נפטר ב-1880 טרם התגבשה אתה תנועה, וכן הוא עצמו כתב ספר 'משכיל דורש' בדרך הפרד"ס, וידוע שבנו הרב עמרם קורח זצ"ל לא השתייך לאותה הקהילה כמוכח מספרו 'סערת תימן', ובנו רבי שלמה קורח זצ"ל שהיה רבה של העיר בני ברק, כתב ספרים בחכמת הקבלה]

בנו עמרם, שהתייתם מאביו בגיל עשר, נתמנה לימים לרב הראשי האחרון לגלות תימן.

## חיבוריו
חיבר את הספר "משכיל דורש" על התורה בדרך הפרד"ס, הכולל בירורי הלכה ומנהג. החשוב שבחיבוריו הוא מרפא לשון, שהוא ביאור לתרגום אונקלוס על התורה, תוך בירור וחיפוש אחר הנוסחאות המדויקות של מסורת תימן.

בין שני הספרים יש הבדלי סגנון בולטים: בראשון אין מן הפולמוס וההתקוממות לרומם ולהגן על המקובל במסורת תימן. גם כשהוא משיג על מפרשים שקדמוהו הוא כותב בנחת וברכות. לעומת זאת, בספר השני יש מן הקנאה למסורת אבות שחלילה לא תישכח ושנינות לשונו היא גם כנגד גדולים וטובים, למשל החזיק במנהג תימן באכילת חגבים נגד פסיקתו של הרב חיים בן עטר
בפרט השיג על חיבורו של הרב נתן מרקוס אדלר, מחבר הספר "נתינה לגר" על תרגום אונקלוס, לדעתו, התייחס הנתינה לגר לדברי אונקלוס כאל דברי גר וכאילו שאונקלוס תרגם מדעתו. כשהנתינה לגר הקשה על התרגום מסוגיה שבתלמוד, דחה הרב קורח את דבריו בחריפות רבה. שני חיבוריו מצטיינים בעמקותם ובבקיאותו בתלמוד ובמפרשים.

כמו כן חיבר את "משכיל שיר ידידות" ו"משכיל על נגינות" על שיריו של "גאון בני תימן", כלשונו, רבי שלום שבזי ומשוררים נוספים.

## לקריאת נוספת
* שלמה קורח "הקדמה", בתוך יחיא קורח, **משכיל דורש**, 2005 [1964]
* עמרם קורח, **סערת תימן**, 1954

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
יחיא
קטגוריה:פרשני תרגום אונקלוס
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1880