open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
עונת 1966 בגביע ליברטדורס

**עונת 1966 ב[[גביע ליברטדורס]]** הייתה העונה השביעית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 1966 ותחרות הסתיימה ב-15 באפריל 1966. בתחרות השתתפו 17 קבוצות, לראשונה התחרות הורחבה לסגני אלופות המדינות. קולומביה לא השתתפה בתחרות עקב מחלוקת עם CONMEBOL וברזיל לא השתתפה כי התנגדה להרחבת מתכונת התחרות.

התחרות הסתיימה בניצחון של פניארול בפעם השלישית בתולדות המועדון.

## מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 17 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-3 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

## השלבים המתקדמים
### שלב ב'

### סדרת הגמר
להכרעה במשחק הגמר נדרשו 3 משחקים, כאשר המשחק האחרון הסתיים בתוספת זמן. בסופו של דבר פניארול זכתה בתואר השלישי שלה.

בהתאם לתקנון היה צורך במשחק נוסף.

## קישורים חיצוניים

* פרטים על התחרות
* נתונים מאתר worldfootball

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1966
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
סמסון (פירושונים)

**סמסון **(אנגלית: **Samson**) התעתיק באנגלית לשמשון.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שמקורם בתנ"ך
פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט

**פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט** (בגרמנית: **Frederika Louisa, von Hessen-Darmstadt**; 16 באוקטובר 1751 – 25 בפברואר 1805), הייתה נסיכה גרמנית, ולאחר מכן מלכת פרוסיה.

## ביוגרפיה
פרדריקה לואיזה נולדה ב-16 באוקטובר 1751 בפרנצלאו שהשתייכה לממלכת פרוסיה, ללודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, בתם של כריסטיאן השלישי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן וקרולינה, רוזנת נסאו-זארבריקן.

ב-14 ביולי 1769 התחתנה פרדריקה לואיזה עם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה, זמן קצר לאחר שגירש את אשתו הראשונה אליזבטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, נסיכת הכתר של פרוסיה.

בשנת 1786 מת דוד בעלה פרידריך השני, מלך פרוסיה ללא ילדים, ובעלה פרידריך וילהלם השני הוכתר למלך פרוסיה. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ופרידריך וילהלם החזיק במספר פילגשים, שאף ילדו לו כמה ילדים.

משנת 1788 נהגה פרדריקה לואיזה לבלות את חודשי הקיץ בעיר באד פרייואלדה, ובעקבות כך התפתחה מאוד העיר. בשנת 1797 מת בעלה פרידריך וילהלם השני, וב-25 בפברואר 1805 מתה פרדריקה לואיזה בברלין כתוצאה מאירוע מוחי.

## משפחתה
בשנת 1769 התחתנה פרדריקה לואיזה עם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* פרידריך וילהלם (3 באוגוסט 1770 - 7 ביוני 1840)
* כריסטינה (1772 – 1773)
* לודוויג (5 בנובמבר 1773 - 28 בדצמבר 1796) 
* וילהלמינה (18 בנובמבר 1774 - 12 באוקטובר 1837) 
* אוגוסטה (1 במאי 1780 - 19 בפברואר 1841) 
* קרל 
* היינריך (30 בדצמבר 1781 - 12 ביולי 1846)
* וילהלם (3 ביולי 1783 - 28 בספטמבר 1851)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ילידות 1751
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:נסיכות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:נפטרות ב-1805
Jesus schläft, was soll ich hoffen, רי"ב 81

**Jesus schläft, was soll ich hoffen** (בעברית: ישו ישן, מה אקווה), רי"ב 81, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון הרביעי שלאחר חג ההתגלות, 30 בינואר 1724.

## היסטוריה
קנטטה זו הייתה השישית שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 73.

ב-1872 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 20 של פרסומיה.

## מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומאים העוסקים בחשיבות המצווה "ואהבת לרעך כמוך" ופסוקים מהבשורה על-פי מתי המספרים על הנס שחולל ישו כאשר השקיט סערה בלב ים לאחר שתלמידיו העירו אותו בפחד. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא עוסקת ומרחיבה את סיפור הנס. בתחילה מתואר כישן או מרוחק מהמאמין שזועק אליו בתפילתו, ולאחר מכן מופיע ישו ומושיע לאחר שהוא אומר "לָמָה אַתֶּם פּוֹחֲדִים, קְטַנֵּי אֱמוּנָה?" המצוטט מהבשורה. כורל הסיום הוא לקוח ממזמור של יוהאן פרנק (Johann Franck).

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שתי קרנות, שני אבובי ד'אמורה, שתי חליליות, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה פרקים:
# אריה לאלט: *Jesus schläft, was soll ich hoffen* (ישו ישן, מה אקווה)
# רצ'יטטיב לטנור: *Herr! warum trittest du so ferne* (אדון, מדוע כה רחוק אתה ממני)
# אריה לטנור: *Die schäumenden Wellen von Belials Bächen* (הגלים, המעלים קצף במי בליעל)
# אריוזו לבס: *Ihr Kleingläubigen, warum seid ihr so furchtsam* (למה אתם פוחדים, קטני אמונה)
# אריה לבס: *Schweig, aufgetürmtes Meer* (דום, ים גועש)
# רצ'יטטיב לאלט: *Wohl mir, mein Jesus spricht ein Wort* (מאושר אני, ישו שלי אומר דברו)
# כורל: *Unter deinen Schirmen* (תחת השגחתך)

## הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 21 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1977), טון קופמן (ב-1998), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2002).

## קישורים חיצוניים
* פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך
* טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)

## הערות שוליים

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
כריסטיאן בוהר

**כריסטיאן הארלד לוריץ פיטר אמיל בוהר** (1855–1911) היה רופא דני, פרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטת קופנהגן. הוא אביהם של הפיזיקאי, הכדורגלן וחתן פרס נובל לפיזיקה נילס בוהר והמתמטיקאי והכדורגלן הארלד בוהר, וסבו של הפיזיקאי וחתן פרס נובל אגה בוהר.

## ביוגרפיה
כריסטיאן בוהר נולד ב-1855. למד רפואה באוניברסיטת קופנהגן מ-1872 עד 1878, שם היה תלמידו של פטר לודוויג פאנום .

כתב את המאמר המדעי הראשון שלו "Om salicylsyrens indflydelse på kødfordøjelsen" ("ההשפעה של חומצה סליצילית על העיכול של בשר"), בגיל 22. הוא קיבל תואר ברפואה בשנת 1880, למד אצל קארל לודוויג באוניברסיטת לייפציג, וקיבל תואר דוקטור בפיזיולוגיה.

בשנת 1885 הוענקה לו מדליית הכסף של החברה המלכותית הדנית למדעים על עבודתו.

בשנת 1886 מונה לפרופסור חבר לפיזיולוגיה באוניברסיטת קופנהגן, וכעבור ארבע שנים מונה לפרופסור מן המניין. בשנת הלימודים 1905/06 שימש כרקטור האוניברסיטה.

עבודתו עסקה, בין היתר, בספיגת גזים תלוית טמפרטורה בנוזלים, ובקשירת חמצן ופחמן דו-חמצני לדם. לאחר מכן הגיעו ניסויים על הכוחות היעילים בספיגת החמצן בריאות. הוא היה הראשון שאפיין את המושג נפח מת.

ב-1903 תיאר את התופעה המכונה כעת אפקט בוהר. על תגלית זו הוא היה מועמד לפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה.

בתחילת 1888 נבחר לחבר באקדמיה המלכותית הדנית למדעים , ובסוף 1888 נבחר כחבר באקדמיה לאופולדינה.

בוהר נישא בשנת 1881 לאלן אדלר, בתם של דוד ברוך אדלר (1826–1878), בנקאי יהודי דני אמיד ובעל השפעה וחבר פרלמנט ליברלי, וג'ני רפאל (1830–1902), בת למשפחת בנקאים יהודית-בריטית.

בוהר התחנך על הדת הלותרנית, אולם בשלב מאוחר יותר בחייו הפך לאתאיסט.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:נילס בוהר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1911
לואיזה, נסיכת הולנד

**וילהלמינה פרדריקה אלכסנדרינה אנה לואיזה, נסיכת הולנד** (בהולנדית: **Wilhelmina Frederika Alexandrine Anna Louise van Oranje-Nassau**; 5 באוגוסט 1828 - 30 במרץ 1871), הייתה נסיכה הולנדית בתו של פרדריק, נסיך הולנד, ואשתו של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה.

## ביוגרפיה
לואיזה נולדה ב-5 באוגוסט 1828 בהאג שבהולנד לפרדריק, נסיך הולנד ואשתו לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ולואיזה ממקלנבורג-שטרליץ. לואיזה חונכה על ידי אומנתה הבלגית ויקטואר ואותיר, ולמדה צרפתית, גרמנית, אנגלית, רוסית ונגינה בפסנתר.

באוגוסט 1849 נפגשה לואיזה עם קרל, נסיך הכתר השוודי-נורווגי והתאהבה בו מיד, אך קרל היה מאוכזב מהופעתה, אולם למרות זאת התארס עמה בפברואר 1850. במהלך תקופת האירוסים למדה לואיזה את ההיסטוריה והשפה השוודית, ומכיוון שהנישואים נעשו באישור הפרלמנט ההולנדי, לא איבדה את זכותה לרשת את הכס ההולנדי.

בקיץ 1850 הגיעה לואיזה לשוודיה בליווי הוריה ואחותה, וב-19 ביוני התקיים טקס הנישואים. בין קרל ולואיזה היה שוני רב. בעוד שהיא הייתה מאוהבת בבעלה, הוא העדיף נשים אחרות. בין פילגשיו הידועות נמנו הרוזנת ז'וזפין ספארה, וילהמינה שרדר והשחקניות האנה סטירל ואליזה האוסר. בשנת 1851 ילדה לואיזה את בתם לוביסה, נסיכת שוודיה, ובשנת 1852 ילדה את בנם הנסיך קרל אוסקר, דוכס סדרמנלנד. בעקבות סיבוכים שהיו במהלך הלידה, לא יכלה לואיזה ללדת יותר ילדים. בשנת 1854 מת בנם קרל אוסקר, וקרל לקח זאת באופן קשה, מכיוון שפירוש הדבר היה שצאצאיו לא יוכלו לעלות על כס המלוכה לאחר מותו. לואיזה הציעה לקרל להתגרש כדי שיוכל לשאת אישה אחרת, אולם הוא דחה את ההצעה. בנוסף הייתה לואיזה ביישנית ושקטה, ולא מילאה את תפקידה כראוי.

ב-8 ביולי 1859 מת חמיה אוסקר הראשון, מלך שוודיה, ובעלה קרל עלה במקומו לשלטון כקרל החמישה עשר, מלך שוודיה. ב-5 באוגוסט 1860 הוכתרה לואיזה בנורווגיה כמלכת נורווגיה, ובכך הייתה למלכה הראשונה מתקופת ימי הביניים שהוכתרה בנורווגיה.

לואיזה לא התערבה בפוליטיקה ובענייני הממשל, והעבירה את זמנה בפעילות פילנתרופית. לואיזה התעניינה במוזיקה והיסטוריה, ולקחה שיעורים בפסנתר מהפסנתרן השוודי אדולף פרדריק לינדבלאד. בנוסף תרגמה יצירות מאנגלית והולנדית לשוודית, ומכרה אותם למטרות צדקה. לואיזה ובתה היו תלמידות של ננסי אדברג, חלוצת שחייה לנשים: השחייה בתחילה לא נחשבה למעשה ראוי לבנות, אך כאשר המלכה ובתה הנסיכה לוביסה תמכו בה על ידי השתתפות בתחרות שחיה בשנת 1862, נעשתה השחייה אופנתית, והפכה במהירות למקובלת אף לנשים. לואיזה העדיפה חיי משפחה שקטים, והשתדלה להימנע מכל טקס רשמי ומהחובות הייצוגיות.

קרל שאהב מסיבות ובילויים העדיף להתרחק מאשתו, והעביר את זמנו יחד עם פילגשיו, אולם את בתו לוביסה מאוד אהב ושמר עמה על קשר חזק ביותר. לואיזה סבלה מבריאות לקויה, ואפשר שהיה זאת מחמת התרחקות בעלה ממנה.

בשנת 1870 ביקרה לואיזה בהולנד, כדי להיות נוכחת במות אמה. בשובה לסטוקהולם חלה קרל והיא טיפלה בו. כתוצאה מתשישותה הרבה חלתה בדלקת ריאות, וב-30 במרץ 1871 מתה בסטוקהולם.

## משפחתה
מנישואיה לקרל החמישה עשר, מלך שוודיה נולדו לה שני ילדים:
* לוביסה, נסיכת שוודיה (1851 – 1926), התחתנה עם פרדריק השמיני, מלך דנמרק
* הנסיך קרל אוסקר, דוכס סדרמנלנד (1852 – 1854)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בית אוראניה-נסאו
קטגוריה:ילידות 1828
קטגוריה:נפטרות ב-1871
עידית אברהמי (במאית)

**עידית אברהמי** (נולדה ב-7 בדצמבר 1977) היא במאית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

## ביוגרפיה
אברהמי נולדה בתל אביב. בתו של שחקן התיאטרון אורי אברהמי והמחזאית סמדר אמיתי, צאצאיתו של זלמן שניאור ובת למשפחת סלונים, אשר כמה מבניה, בהם אליעזר דן סלונים, נרצחו במאורעות תרפ"ט.

אברהמי עבדה בין השנים 2000–2006 ככתבת ועורכת בעיתון "העיר" ובעיתון "הארץ".

בוגרת בית הספר לקולנוע וטלוויזיה סם שפיגל בירושלים. את לימודיה סיימה ב-2005. סרט הגמר שלה, "חילמי שושא מת מעצמו", השתתף בתחרות הסרטים התיעודיים בפסטיבל חיפה (2006) ונרכש לשידור על ידי ערוץ "יס דוקו" וכן השתתף בפסטיבלים ברחבי העולם. הסרט, הפקה משותפת של יעל שביט ובי"ס סם שפיגל, הביא את סיפור מותו של הילד הפלסטיני חילמי שושא על ידי רכז הביטחון של ההתנחלות ביתר עלית, נחום קורמן.

בשנת 2008 שודר סרטה הדוקומנטרי השני "השחקנים נגד הקהל" (יס דוקו). הסרט הביא את סיפורה של להקת תיאטרון "החאן" המיתולוגית בירושלים של שנות ה-70. אברהמי חזרה 30 שנה לאחר התפרקות הקבוצה אל השחקנים, ביניהם אביה השחקן אורי אברהמי; וכן שחקנים נוספים בקבוצה - אבי פניני, ששון גבאי, ספי ריבלין, רחל שור, עליזה רוזן ועוד - והציגה את סיפורה של קבוצת השחקנים המהפכנית.

בשנת 2009 שודרה בערוץ 24 הסדרה "רוק רימון" בבימויה, שעקבה אחרי הלימודים ברימון בית ספר למוסיקה.

בשנת 2011 שודרה הסדרה אותה יצרה וביימה, "העיתונאים" (יס דוקו). סדרה בת 6 פרקים שתיעדה בזמן אמת את קריסת העיתונות המודפסת בישראל. הסדרה עקבה אחרי מספר עיתונאים ישראלים בולטים - גידי וייץ, רן רזניק, אלון עידן, גידי מרון, עודד שלום ואחרים - והציגה את עבודתם במקביל להידרדרות במעמדם של עיתונאי הדפוס, וכן הביאה את סיפור סגירתו של המקומון "העיר" ואת סיפור הקמתו של "ישראל היום".

בשנת 2012 ביימה את העונה הראשונה של "חלומות מפלסטיק" (הוט), סדרה תיעודית בת 10 פרקים שתיעדה את תעשיית הניתוחים הפלסטיים ואת המחיר שנשים וגברים מוכנים לשלם עבור פולחן היופי.

בשנת 2014 ביימה את "סלפיז" (הוט), סדרה תיעודית בת 10 פרקים שתיעדה את השנה האחרונה של תלמידי תיכון והציגה תמונת מצב של הנוער בישראל. הסדרה תיעדה את ההכנות של התלמידים לנשף הסיום וכן את הפערים הכלכליים והסוציו אקונומיים בין התלמידים השונים.

בשנת 2016 יצרה וביימה את "סיפורי בדים" (יס דוקו) - סדרה תיעודית בת 6 פרקים, שמציגה את אחורי הקלעים של תעשיית האופנה הישראלית, ומציגה את הפער שבין היום יום ההישרדותי של מעצבי אופנה בישראל לבין ההכנות לשבוע אופנה נוצץ בתל אביב.

בשנת 2018 הייתה שותפה ליצירת סדרת הדוקו "מי ירה בילדי הבר נוער", על תקרית הרצח בברנוער.

בשנת 2019 יצרה את הסרט Institutional Abduction, העוסק בחטיפת ילדי תימן, עבור המיצג שיצרה האמנית איה בן רון בביתן הישראלי ב.

בשנת 2022 יצרה, עם נועם שיזף, את הסרט "H2: מעבדת השליטה (סרט)", סרט תיעודי העוסק בשלטון הישראלי בחברון.

בשנת 2023 החל השידור של סדרת טלוויזיה "מנתחים" שבוימה על ידה. באותה שנה היא ביימה את הסרט הקצר "חמ"ל נעמה" שנוצר עבור הפרויקט התיעודי "באין מדינה יש אזרחים" ששודר בכאן 11.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
איוואן רגן

**איוואן (ג'נס) רֶגֶן** (באנגלית: **Ivan Regen**; ידוע גם בשם: **יוהאן רֶגֶן**; 9 בדצמבר 1868 – 27 ביולי 1947) היה ביולוג שהיה ידוע בשל מחקריו בתחום הביואקוסטיקה.

## ביוגרפיה
רגן נולד בליישה, אוסטרו-הונגריה (היום חלק מסלובניה) והתעניין בקולות חרקים עוד בילדותו. משפחתו לא יכלה להרשות לעצמה לשלם על לימודיו, לכן הוא למד תחילה בסמינר לכמרים שעבורו הוא קיבל מלגה ובמרוצת הזמן הצליח לשלם שכר לימוד בווינה. בווינה רגן למד ידיעת הטבע באוניברסיטת וינה, תחת הדרכתם של קרל גרובן, זיגמונד אקסנר וקרל פרידריך וילהלם קלאוס. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1897 והחל לעבוד בתור פרופסור בגימנסיה, קודם בווינה ואחר כך במוראביה. לבסוף הוא חזר, בהמלצתו של אקסנר, לגימנסיה בווינה, ועבד בה עד פרישתו בשנת 1918.

הוא החל את מחקרו בפיזיולוגיה והפך להיות מהמדענים הסלובניים הראשונים העובדים מחוץ לארצם לאחר מלחמת העולם הראשונה. לאחר שערך מספר תצפיות על חרגוליים וצרצריים, הוא הוכיח כי חרקים מגיבים לגירויים אקוסטיים של בני אדם אחרים. עבור תרומותו הרבה לתחום, רגן נחשב לאבי הביואקוסטיקה המודרנית. רגן גם למד תופעות פיזיולוגיות אחרות בחרקים כגון נשימה, תרדמת חורף, התפתחות פיגמנט ביולוגי בתנאים שונים והתנשלות.

מיזמו הגדול ביותר של ריגן היה מה שנקרא "מעבדה גיאוביולוגית", מעין טרריום (מכל שקוף וסגור לגידול חיות יבשה קטנות או לגידול צמחים מיוחדים) גדול שבו למד את תחום הפנוטקסיס - תחום החוקר משיכת חרקים לעבר קול.

הוא היה מדען פרטי מאז 1911, אך שמר על קשר עם סלובניה, תמך בכמה חברות מקומיות ובמוסדות תרבות, ויצר טרמינולוגיה בשפה הסלובנית עבור שדות המחקר שבהם התמחה. ב-1921 הוא דחה הזמנה להיות פרופסור באוניברסיטת לובליאנה. בשנת 1940 הוא הפך לחבר האקדמיה הסלובנית למדעים ולאמנויות והיה גם חבר כבוד של החברה הסלובנית להיסטוריה הטבעית.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביולוגים
קטגוריה:מדענים סלובנים
קטגוריה:ילידי 1868

קטגוריה:נפטרים ב-1947
קטגוריה:סלובנים שנפטרו במאה ה-20
קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

**קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך** (בגרמנית: **Karl Alexander Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach**; 24 ביוני 1818 – 5 בינואר 1901) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1853–1901.

## ביוגרפיה
קרל אלכסנדר נולד ב-24 ביוני 1818 בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, והיה בנם השני של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ומריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.

קרל אלכסנדר היה בידידות קרובה עם פאני לוואלד והנס כריסטיאן אנדרסן, אולם כשפרצה מלחמת שלזוויג הראשונה ניתק עמם את הקשרים.

ב-8 ביולי 1853 מת אביו קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו, אולם דחה את טקס ההכתרה ליום ההולדת של יוהאן וולפגנג פון גתה ב-28 באוגוסט.

קרל אלכסנדר שיפץ את טירת וארטבורג, והיה פטרונם של ריכרד וגנר ופרנץ ליסט. בשנת 1860 ייסד קרל אלכסנדר את בית הספר לאמנות - הדוכסות הגדולה של ויימאר, ומינה למנהליו את ארנולד בקלין, פרנץ פון לנבאך וריינהולד בגאז.

במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה שמר קרל אלכסנדר על נייטרליות, ולאחר המלחמה הצטרף לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 תמך קרל אלכסנדר בפרוסיה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, אולם לא השתתף במלחמה באורח פעיל.

ב-5 בינואר 1901 מת קרל אלכסנדר, ובמקומו עלה לשלטון נכדו וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, מאחר שבנו מת עליו בחייו.

## משפחתו
ב-8 באוקטובר 1842 התחתן קרל אלכסנדר עם סופיה, נסיכת הולנד, בתם של וילם השני, מלך הולנד ואנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1844–1894)
* מריה אלכסנדרינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1849–1922), התחתנה עם היינריך השביעי, נסיך רויס.
* אנה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1851–1859)
* אליזבת זיבילה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1854–1908), התחתנה עם יוהאן אלברכט, דוכס מקלנבורג-שוורין.

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1818
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1901
ראג'נדרה פראסאד

**ראג'נדרה פראסאד** (**राजेन्द्र प्रसाद**, ; 3 בדצמבר 1884 – 28 בפברואר 1963) היה מנהיג פוליטי הודי אשר כיהן כנשיא הודו הראשון.

פראסאד הצטרף לקונגרס הלאומי ההודי כחבר בתנועת העצמאות ההודית, והפך במהרה למנהיג פוליטי מרכזי מהאזור ביהר. כתומך נלהב של מהטמה גנדי, נעצר על ידי הכוחות הבריטים במהלך צעדת המלח בשנת 1931. פראסאד כיהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי בין השנים 1935-1934. עם קבלת העצמאות של הודו מבריטניה, נבחר פראסאד לנשיא האספה המכוננת של הודו ולקח חלק פעיל בכתיבת החוקה ההודית. לאחר שהודו הפכה לרפובליקה בשנת 1950, נבחר פראסאד לתפקיד נשיא הודו והיה הראשון שכיהן בתפקיד זה.

## ביוגרפיה
פראסאד נולד ב-3 בדצמבר 1884 בהודו הבריטית בתקופת הראג' הבריטי בעיר קטנה באזור ביהר. הוא קיבל חינוך מוסלמי ולמד בילדותו מתמטיקה, ואת השפות אנגלית, הינדית ופרסית. ביוני 1896, בגיל 12 התחתן פראסאד עם ילדה בגילו שהכיר בבית ספר. פראסאד הצטרף לאוניברסיטה בכלכותה בשנת 1902 בתור סטודנט למדעים.

## קריירה פוליטית
פראסאד החל את דרכו הפוליטית בשנת 1906, כאשר הקונגרס הלאומי ההודי קיים את מושבו השנתי בכלכותה. הוא עבד שם בתור מתנדב. בשנת 1911 הצטרף רשמית לקונגרס הלאומי ההודי. כעבור חמש שנים, בשנת 1916 פגש פראסאד במי שהפף בהמשך למושא הערצתו, מהטמה גנדי. הוא פרש מהקונגרס בשנת 1920, סיים לימודי משפטים והיה לעורך דין.

הוא חזר לקונגרס בשנת 1934 והתמנה באותה שנה להיות נשיא הקונגרס. בשנת 1935 התפטר מתפקידו כנשיא הקונגרס, וחזר לתפקיד בשנת 1939. ב-8 באוגוסט 1942 העביר הקונגרס החלטה בהנהגתו של פראסאד שהובילה למעצר של מנהיגים רבים על ידי הכוחות הבריטים. הוא נכלא באותה שנה והשתחרר לאחר 3 שנים, בשנת 1945.

לאחר שנוצרה ממשלת מעבר הודית-עצמאית בשנת 1946, מונה פראסאד לשר הממונה על החקלאות והמזון. עם קבלת העצמאות של הודו מהממלכה המאוחדת, מונה פראסאד לנשיא של האספה המכוננת של הודו. ב-1950, אחרי שהודו קיבלה את חוקתה והפכה לרפובליקה, נבחר פראסאד לנשיא הודו הראשון. הוא כיהן בתפקיד עד 14 במאי 1962.

פראסאד נפטר ב-28 בפברואר 1963 בעיר פטנה.

## ראו גם
* נשיא הודו

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:נשיאי הודו
קטגוריה:פוליטיקאים הודים
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-1963
אם ננעלו

"**אִם נִנְעֲלוּ**" הוא פיוט כתוב עברית ותימנית-יהודית מאת המשורר התימני בן המאה ה-17 רבי שלום שבזי. השיר, הנכלל בדיוואן, הוא שיר מרכזי במסורת השירה התימנית, ומושר בשמחות, ובעיקר בטקסי הנישואין השונים, ובראשם החתונה.

## תוכן ומבנה
הפיוט הוא במבנה ה"שירה" התימני, הוא ה"מֻוַַשַּׁח" בעל המבנה הייחודי של אזור כפול. השיר הוא בן שבעה בתים, בית עברי ובית ערבי לסירוגין, ונחתם על ידי שבזי באקרוסטיכון ראשי הבתים כ"אלשבזי". שמו של שבזי מוזכר פעם נוספת בשיר, כאשר בשורה ה-55 מופיעות המילים "סִינֻן אַלִף וַאללַּאם וַאלְמִים", כלומר ס' א' ו-ל' ו-מ', היוצרות את שמו הפרטי – "סאלם".

את השיר פותח שבזי בדברי שבח לאל, באמצעות תיאור גרמי השמיים, ש"יַעְנוּ בְּקוֹל שִׁירִים עֲרֵבִים". 

הבית הערבי שלאחר מכן מציג את תולדות עם ישראל: בריאת העולם, בחירת ארץ ישראל מכל המקומות והענקתה לעם ישראל, מתן תורה ונביאותו של משה רבנו. בבית העברי שלאחר חרוזה ערבית זו מתאר המשורר את הקשר של הנפש עם הקב"ה ואת הקשר שבין עם ישראל לאלוהיו, כמעין-משל לחתן והכלה הארציים. 

החרוזה הערבית הבאה פותחת בהזכרת מקום החתונה ("חַית אַלעְרַאיִס וַאלשְׁרַאבּ" משמעו "במקום החתונה והמשתה"), אך גם חתונה ארצית זו הופכת למשל לשמחת הגאולה שמבוטאת בגעגועים לקודש ולארץ ישראל. רק בבית העברי שמגיע אחרי החרוזה הזו מתייחס לחתונה לא כמשל ולא כאלגוריה ליחסים רוחניים, אלא לשמחת החתן והכלה הארציים ולמסובים בשמחתם. 

מיד אחר כך עובר הפייטן לחרוזה ערבית המטיפה מוסר, ומבקש מן הנפש לשוב לדרך הישר לפני מותה. 

בחרוזה העברית שבה מסיים שבזי את השיר הוא מודה לאל ומשבחו, כפי שעשה בחרוזה הראשונה, ומסיים בברכה ל"בְנֵי מְסִבָּה הָאֲהוּבִים".

## הפיוט במוזיקה
בשנות ה-50 הקליטה שושנה דמארי את השיר.

בשנות ה-70 הקליט יגאל בשן ביצוע שלו לשיר (עפרה חזה ליוותה בקולות רקע), שהופיע באלבומו "יש לי ציפור קטנה בלב (יחד עם "חברים טובים")".

בשנות ה-80 הקליטה עפרה חזה את השיר בשתי גרסאות שונות (1984 ו-1987), והוא זכה להצלחה בינלאומית רחבה. השיר יצא בשם לועזי, "Im Nin'alu".

בשנת 2020 יצא השיר בגרסה של הזמרת פלורה במסגרת פרויקט "מנגינות לשעת חרום", שיזמו עדי שחם יחד עם המוזיקאית נומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. השיר זכה להשמעות רבות ונבחר למקום 27 במצעד השנתי של תחנת הרדיו כאן 88.

## לקריאה נוספת
*יוסף טובי (עורך), **שלום שבזי: שירים**, תל אביב: ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2012, , עמ' 79–81, 84–88

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* יגאל בשן (בליווי עפרה חזה) - אם ננעלו דלתי נדיבים באתר יוטיוב
* שיר אחד | עפרה חזה - אם ננעלו, בערוץ היוטיוב של תאגיד השידור הישראלי, נובמבר 2025

## הערות שוליים

קטגוריה:פיוטי שלום שבזי
קטגוריה:שירי המאה ה-17
קטגוריה:עוני בתרבות
קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:שירי 1988
אלכסיס למייר

**אלכסיס למייר** (נולד ב-1980) הוא גאון חישוב המחזיק בשיא עולם בענף זה. הוא בעל תואר דוקטורט במדעי המחשב ומומחה לבינה מלאכותית מטעם אוניברסיטת ריימס. הוא אף מחזיק בשיאי עולם עבור היכולת לחשב את השורש ה-13 של מספרים בני 100 ספרות וגם בני 200 ספרות.

ב-10 במאי 2002 הוא חישב את השורש ה-13 של מספר בן מאה ספרות ב-13.55 שניות בלבד, זאת לעומת שיאו של וילם קליין שחישב חישוב דומה ב-88.8 שניות וכן שיאו הפחות רשמי של גרט מיטרינג שעומד של 39 שניות. ב-23 בנובמבר 2004, מיטרינג ניסה לשבור את שיאו של למייר בהוצאת שורש וסיים את החישוב בזמן של 11.8 שניות, אך תוצאה זו לא זכתה לאישור רשמי. חודש לאחר מכן (ב-17 בדצמבר 2004) למייר שבר את שיאו האישי וסיים את פעולת החישוב ב-3.625 שניות בלבד. זמן זה כולל את הזמן שנדרש לו לקרוא את המספר, לחשב את השורש ולמנות בתוצאה. הוא מצא את השורש ה-13 של מספר בן מאה ספרות, המספר היה 3,893,458,979,352,680,277,349,663,255,651,930,553,265,700,608,215,449,817,188,566,054,427,172,046,103,952,232,604,799,107,453,543,533 והשורש ה-13 שלו הוא 45,792,573.

לאחר הישג זה, למייר הפסיק להתאמן על הוצאת שורש ממספרים בני מאה ספרות והחל להתאמן על מספרים בני 200 ספרות. במשך תקופה הוא התאמן ממושכות וחיזק את יכולת החישוב שלו. ב-6 באפריל 2005, הוא חישב את השורש ה-13 של מספר בן 200 ספרות בפרק זמן של 8 דקות ו-33 שניות. ב-30 ביולי 2007 הוא שבר פעם נוספת את שיאו האישי והוציא שורש דומה ב-77.99 שניות במוזיאון ההיסטוריה והמדע באוקספורד. ב-15 בנובמבר הצליח לשפר את יכולתו עוד יותר וביצע חישוב דומה ב-72.4 שניות. ב-10 בדצמבר 2007 רשם את הישגו האחרון, הוא חישב את השורש ה-13 של מספר בן 200 ספרות ב-70.2 שניות, החישוב בוצע במוזיאון המדע של לונדון ותוצאתו הייתה 2,407,899,883,032,220.

מחשב שהוכנס למוזיאון הפיק מספר אקראי בן 200 ספרות שהוצג ללמייר להוצאת שורשו ה-13. אוצרת המוזיאון, ג'יין ווס, אמרה: "הוא התיישב והכל בוצע בשקט רב - ולפתע באופן מדהים הוא פיצח את זה. אני מאמינה שזה החישוב המורכב ביותר שחושב בראש. נראה שיש לו זיכרון גדול מאוד ושהוא הפך זאת למשימת חייו. זה די מרשים לראות את החישוב הזה. לקבוצה קטנה של אנשים יש את היכולת הנדירה הזאת; בימינו, ישנו קומץ קטן בלבד". למייר סיפר שליכולתיו המנטליות שימוש רב בתחום הבינה המלאכותית, תחום העיסוק בו בחר להתמקצע.

קטגוריה:גאוני חישוב
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1980
DX בסרטן

**DX בסרטן** (נקרא גם **GJ 1111** או **LHS 248**) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-11.8 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים סרטן. זהו אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש וכמו כל שאר הננסים האדומים, גם את DX בסרטן לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירותו הנראית היא מדרגה 14.9, הרבה מתחת לסף הראייה האנושי. ניתן לצפות בו באמצעות טלסקופ כשני שלישים מעלה ממזרח-דרום-מזרח לכוכב 2φ בסרטן.

## היסטוריה
הכוכב מופיע לראשונה בסקירה של שמי הצפון שנעשתה במצפה הכוכבים לוול משנת 1961, שם קיבל את הציון G51-15. בשנת 1979 הוא הופיע בקטלוג גליזה-יארייס תחת הציון GJ 1111 וכן בקטלוג הכוכבים בעלי תנועה עצמית של יותר מחצי שניית קשת בשנה של וילם יקוב לויטן תחת הציון LHS 248. בשנת 1981 זוהו מספר התפרצויות של להבות סולריות מפני הכוכב שגרמו לשינויים גדולים בבהירותו. בעקבות כך קיבל הכוכב את הציון של כוכב משתנה DX בסרטן.

## מאפיינים
DX בסרטן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M6 V, מסתו כ-9% ממסת השמש ורדיוסו כ-11% מרדיוס השמש. טמפרטורת פניו כ-2,840 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כ-12 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אבל יותר מ-99% מהקרינה הנפלטת ממנו היא בתחום התת-אדום. בשל קרינתו החלשה, כוכב לכת יצטרך להקיף אותו במרחק של 0.04 יחידות אסטרונומיות כדי לאפשר קיום של מים נוזלים על פניו, אך לא ידוע על קיומם של כוכבי לכת כלשהם המקיפים אותו. לכוכב יש תנועה עצמית גדולה של כשניית קשת ורבע בשנה. בשל ההתפרצויות החזקות של הכוכב הוא מסווג ככוכב הבזק.

## סביבה
הכוכב הקרוב ביותר ל-DX בסרטן הוא פרוקיון שנמצא במרחק של כ-5 שנות אור ממנו והוא גם הכוכב הבהיר ביותר שניתן לצפייה משם. במרחק הזה הוא יהיה בהיר משמעותית מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובהירותו תהיה מדרגה 1.4-, דומה לבהירותו של סיריוס כפי שהוא נראה מכדור הארץ. שאר שכניו של DX בסרטן הם ננסים אדומים עמומים מכדי להראות לעין אנושית ללא ציוד עזר, ביניהם כוכב לויטן שנמצא במרחק של 5.5 שנות אור ממנו. סיריוס עצמו נמצא במרחק של 9.2 שנות אור מ-DX בסרטן, כך שהוא קצת פחות בהיר מכפי שהוא נראה מכדור הארץ והוא יראה עם דרגת בהירות 1.3-, כך שהוא ופרוקיון יראו עם בהירות דומה. השמש תראה מ-DX בסרטן ככוכב חסר יחוד עם בהירות מדרגה 2.6.

## קישורים חיצוניים
* DX בסרטן באתר Solstation
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:כוכבי הבזק
קטגוריה:כוכבים קרובים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים סרטן
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים

**האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים** (**BASCA**) היא אחד האיגודים המקצועיים הגדולים ביותר של כותבי מוזיקה באירופה ומטרתה לתמוך, להגן ולפעול למען האינטרסים של מלחינים, פזמונאים וכותבים. האקדמיה מייצגת מוזיקאים מכל הז'אנרים, החל בפזמונאים וכלה במלחיני מוזיקה קלאסית ומוזיקת ג'אז עכשווית. באקדמיה חברים כ־2000 חברים.

## היסטוריה
גילדת המלחינים של בריטניה נוסדה ב-1944 על מנת לייצג את מלחיני המוזיקה הקלאסית, ורייף וון ויליאמס נבחר לנשיאה הראשון. גילדת הפזמונאים של בריטניה, שלימים נודעה כאקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים ומחברים נוסדה בשנת 1947 על ידי אריק משווייץ (Eric Maschwitz). איגוד המלחינים המקצועיים נוסד ב-1976 על ידי ג'ורג' פנטון (George Fenton) במטרה לייצג את מלחיני המוזיקה לקולנוע ולטלוויזיה. בשנת 1958 החלה גילדת המלחינים של בריטניה לפרסם את כתב העת *Composer*, וכן קטלוגים של יצירות קיימות. ב-1967 הקים הארגון את *מרכז המידע למוזיקה בריטית (*British Music Information Centre*)*.

בשנת 1999 התמזגו איגוד המלחינים המקצועיים (APC) וגילדת המלחינים של בריטניה (CGGB) עם האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים ומחברים לארגון אחד, בעל השפעה רבה יותר. שמו הנוכחי של הארגון נקבע בחודש מרץ 2009 וסר טים רייס נבחר לנשיאו הראשון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מוזיקה בריטית
החיים עצמם (סדרת טלוויזיה)

**החיים עצמם **(באנגלית: **This Is Us**) היא דרמה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי דן פוגלמן ושידורה החל ברשת הטלוויזיה האמריקאית NBC ב-20 בספטמבר 2016. זהו סיפור על חיי זוג הורים שבמהלך לידת שלישייה מאבדים את אחד התינוקות ובמקומו מאמצים תינוק כהה עור. הסדרה נעה בציר הזמן בין השנים והדמויות.

הסדרה זכתה בפרס בחירת הקהל על עונתה הראשונה. ב-2017 וב-2018 זכתה הסדרה פעמיים ברציפות בפרס גילדת שחקני המסך לסדרת הדרמה הטובה ביותר.

שידורה של העונה השלישית של הסדרה החל ב-25 בספטמבר 2018. שידורה של העונה הרביעית החל ב-25 בספטמבר 2019. העונה החמישית החלה בשידוריה בנובמבר 2020. העונה השישית והאחרונה החלה את שידוריה בינואר 2022.

בישראל, הסדרה משודרת ב-yes וב-hot.

## תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחר התאומים **קווין** (ג'סטין הארטלי) ו**קייט **(כריסי מץ) יחד עם אחיהם המאומץ, **רנדל** (סטרלינג קיי בראון) כשחייהם מפגישים אותם זה עם זה. קייט וקווין היו במקור חלק מהריון שלישייה, ונהרו בשירותים של בר לילי בעת שידור הסופרבול של שנת 1980, שיצא בתאריך ה-2 בינואר; עם זאת, אחיהם הביולוגי מת בלידה. הוריהם, **ג'ק** (מיילו ונטימיליה) ו**רבקה** (מנדי מור), שבכוונתם היה להביא הביתה שלושה תינוקות, החליטו לאמץ ילד נוסף (רנדל) שנולד באותו היום, והובא לאותו בית החולים לאחר שאביו הביולוגי **ויליאם** (רון קפאס) נטש אותו בתחנת כיבוי אש.

הפרקים עוברים דרך סיפור העבר וההווה של הדמויות. פרקי פלאשבק מתקיימים בפיטסבורג, בעוד פרקי הזמן הנוכחי מפוצלים בין לוס אנג'לס, ניו ג'רזי וניו יורק.ממוזער 
## שחקנים ודמויות

מספר ידוענים הופיעו בסדרה בתפקיד עצמם. בהם, סילבסטר סטאלון, רון הווארד, מריו לופז וקייטי קוריק.

## עץ משפחת פירסון

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - סדרות
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:מגפת הקורונה בטלוויזיה
קטגוריה:זוכות פרס גרייסי
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2016
וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

**וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך** (בגרמנית: **Wilhelm Ernst Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach**; 10 ביוני 1876 – 24 באפריל 1923) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1901–1918.

## ביוגרפיה
וילהלם ארנסט נולד ב-10 ביוני 1876 בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, והייתה חלק מהאימפריה הגרמנית, והיה בנם של קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ופאולינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, בתו של הרמן, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1894 מת אביו קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ווילהלם ארנסט הפך לנסיך הכתר של הדוכסות.

ב-5 בינואר 1901 מת סבו קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ווילהלם ארנסט עלה לשלטון במקומו. וילהלם ארנסט שיפר מאוד את העיר ויימאר, ודאג לשימור העיר העתיקה שלה. ב-30 באפריל 1903 התחתן וילהלם ארנסט עם קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ, בתם של היינריך העשרים ושניים, נסיך רויס-גרייץ ואידה, נסיכת שאומבורג-ליפה, אולם היא מתה בנסיבות מסתוריות בשנת 1905.

עקב היותו נכד של סופיה, נסיכת הולנד, בתו של וילם השני, מלך הולנד, חששו ההולנדים שאם וילהלמינה, מלכת הולנד תמות ללא יורשים יירש אותה וילהלם ארנסט, ובכך עלול להביא לסיפוח הולנד לגרמניה. בעקבות כך נעשה ניסיון לשלול מווילהלם ארנסט את זכויות הירושה, או לחלופין להתנות שלא יהא ניתן לשלוט ביחד גם בהולנד גם בסקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1909 נולדה יוליאנה, מלכת הולנד, מה שהוריד את החששות בהולנד, ובשנת 1922 נחקק תיקון לחוקה שרק צאצאיה של וילהלמינה יוכלו למלוך בהולנד.

ב-21 בינואר 1910 התחתן וילהלם ארנסט עם פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן ואדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד, ממנה נולדו לו 4 ילדים.

ב-9 בנובמבר 1918 נאלץ וילהלם ארנסט לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה. מכיוון שהיה שליט שנוא על תושבי הדוכסות, עקב התנהגותו הגסה, שמחו מאוד התושבים על התפטרותו. וילהלם ארנסט ברח עם משפחתו לאחוזת המשפחה בהיינריכאו שבשלזיה, שם מת ב-24 באפריל 1923.

## משפחתו
מנישואיו עם פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, נולדו לו 4 ילדים:
* סופיה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1911–1988)
* קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1912–1988)
* ברנהרד, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1917–1986)
* גאורג, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1921–2011)

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
תומאס פולר

**תומאס פולר** (באנגלית: **Thomas Fuller**; 1710 – דצמבר 1782), ידוע גם בכינויים "טום הכושי" ו"המחשבון מווירג'יניה", היה עבד אפריקאי שהתפרסם בתור גאון חישוב.

## ביוגרפיה
פולר נולד באפריקה בשטח היושב כיום בין ליבריה לבנין, הוא נשבה ונשלח לאמריקה לעבדות בשנת 1724 בהיותו בן 14. הוא נהפך לרכושם של בני הזוג פרסלי ואליזבת קוקס מאלכסנדריה, וירג'יניה. הן הזוג קוקס והן פולר היו בורים. משפחת קוקס החזיקה ב-16 עבדים ופולר היה המוערך ביותר מכולם. הוא הביע כלפיהם את הערכתו על כך שלא מכרהו.

הסיפורים על יכולות החישוב שלו נפוצו בכל רחבי החוף המזרחי. יכולותיו שימשו כהוכחה שהשחורים שווים ביכולת האינטליגנציה שלהם ללבנים ואף עודדו את הדיון בעד התנועה לשחרור העבדים.

## כגאון חישוב
כאשר פולר היה בן שבעים, ויליאם הרטשורן וסמואל קואטס מפנסילבניה ששמעו על כוח החישוב שלו באו לבחון את יכולותיו. הם שאלות אותו שתי שאלות ותשובותיו סיפקו אותם.

תחילה, שאלו אותו כמה שניות יש בשנה וחצי, בתוך שתי דקות וחצי הוא השיב נכונה 47,304,000 שניות. לאחר מכן שאלו אותו כמה שניות יש בחייו של אדם שחיי 70 שנה, 17 ימים ו-12 שעות, שוב הוא השיב נכונה 2,210,500,800 שניות בתוך דקה וחצי. אחד מהשואלים בדק את חישובו של פולר וביצע את החשבון באמצעות עפרון ונייר. הוא אמר לפולר שהוא טעה שכן תשובתו גבוהה במקצת מאשר החישוב שביצע על הנייר. פולר ענה במהרה: "סליחה אדוני, אבל שכחת לקחת בחשבון את השנים המעוברות". כאשר החישוב "תוקן" ושוקללו בתוכו השנים המעוברות תשובתו של פולר התבררה כנכונה. 

למרות שתשובותיו של פולר היו נכונות, הרטשורן וקואטס האמינו שגאונות החישוב של פולר גבוהה בהרבה. הם כתבו: "שערו היה מלא שיער שיבה וכן גופו הציג סימנים אחרים של חולשה מפאת גילו. במהלך כל חייו הוא עבד בעבודות בשדה ומעולם לא שתה משקאות חריפים. הוא דיבר בכבוד כלפי האדונית שלו וציין שהוא מחויב כלפיה על כך שלא מכרה אותו לאחרים, למרות שקיבלה הצעות נדיבות ממספר אנשים. 

קואטס הביע את צערו על כך שפולר לא זכה להשכלה נאותה ופולר השיב: "לא אדון, זה נפלא שלא למדתי דבר, שכן מלומדים רבים הם שוטים גמורים".

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:גאוני חישוב
קטגוריה:עבדים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1782
תל עבדון

**תל עבדון** הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "**עבדון**", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.
## עבדון במקרא
שמו הערבי של התל הוא - **ח'רבת עבדה**, והוא משמר בתוכו כמשוער את שמה של עַבְדּוֹן המקראית.

עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, . עבדון נזכרת בצורה דומה גם בפרק המקביל שבספר דברי הימים. ברשימת ערי אָשֵׁר מוקדם יותר בספר יהושע נזכרת עֶבְרֹן במקום עַבְדּוֹן, וההשערה המקובלת היא שמדובר באותה העיר, ושחלה ההחלפה הנפוצה במקרא בין האותיות הדומות ר' ו-ד'.

## מסעי ויקטור גרן
בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.

מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.

את הגליל העליון חצתה בימי קדם דרך עתיקה ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון, באיקרית ובתל עבדון, וסיומה כ-5.6 ק"מ ממערב לתל בעיר הנמל של אכזיב (אשר נזכרת גם היא ברשימת ערי שבט אָשֵׁר).

## חפירות
במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.

## קישורים חיצוניים

* תל עבדון, באתר - רשות העתיקות
* תל עבדון, באתר - BibleWalks
* תל עבדון, באתר - עמוד ענן

## הערות שוליים

עבדון
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הגליל המערבי
710-719 לפנה"ס

**שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 719 - 710 לפנה"ס**

## אירועים ומגמות
* יהודה, צור, וצידון מורדות נגד אשור.
* 719 לפנה"ס - המלך הואן משושלת ג'ואו מתמנה לשליט בסין.
* 718 לפנה"ס - גיגס מתמנה לשליט לידיה.
* 717 לפנה"ס - סרגון השני, מלך אשור, כובש את מעוז החתים כרכמיש.
* 717 לפנה"ס - סרגון השני מייסד את בירת אשור החדשה, דור שרוכין.
* 717 לפנה"ס - 716 לפנה"ס - סרגון השני מוביל את צבאו בהתקפה אדירה על הרי הפלשתים באזור החוף, שם הוא מנצח את פרעה.
* 717 לפנה"ס - אגדה רומאית מסמנת שנה זו כשנת סיום שלטונו של רומולוס. האינטררגנום מתחיל.
* 717 לפנה"ס - כיבוש מסיניאה על ידי ספרטה נגמר.
* 717 לפנה"ס - נומה פומפיליוס, מלך רומא, מתקן את לוח השנה הרומי, מוסיף את ינואר ופברואר ו-5 ימים נוספים לשנה.
* 712 לפנה"ס - נומה פומפיליוס יוצר את משרת הפונטיפקס מקסימוס.
* 710 לפנה"ס - מדי מתאחדת לממלכה אחת (מוערך).

## אנשים משמעותיים

## קישורים חיצוניים

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
תעלת גרנד

ממוזער|250px|שמאל|הצלקת שיצרה תעלת גרנד במורדות ההר.
**תעלת גרנד** (באנגלית: **Grand Ditch** או גם **Grand River Ditch** (תעלת הנהר גרנד), ובמקור **North Grand River Ditch** (תעלת הנהר גרנד הצפוני)) הוא מיזם הטיית מים בהרי נוור סמר, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית. אורך התעלה 21.3 קילומטרים, רוחבה 6.1 מטרים ועומקה 90 סנטימטרים בממוצע. פלגים ונחלים הזורמים מהפסגות הגבוהות של הרי נוור סמר מוטים לתעלה, החוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר לה פודר בגובה 3,101 מטרים, וזורמים לנהר קש לה פודר לטובת החקלאים במישורים שלרגלי המדרונות המזרחיים של הרי הרוקי. את התעלה החלו לחפור ב-1890 והיא הושלמה ב-1936. התעלה מטה בין 20% ל-40% ממי הנגר מהרי נוור סמר, ומספקת בממוצע 25 מיליון מטרים מעוקבים בשנה. לתעלה יש השפעה משמעותית על האקולוגיה של העמק מתחתיה. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית נאבק באמצעות בתי המשפט למען צמצום כמות המים המוטים.

## היסטוריה
תעלת גרנד נבנתה על ידי "חברת תעלת מחוז לרימר" (Larimer County Ditch Company), בעיקר על ידי צוותים יפניים, שעבדו עם כלים ידניים ואבק שרפה. המים הראשונים שהוטו זרמו דרך מעבר לה פודר ב-15 באוקטובר 1890. "חברת אספקת ואגירת מים" (Water Supply and Storage Company) קיבלה בעלות על המיזם ב-1891. התעלה הוארכה כל שנה והגיעה לאורך של חמישה קילומטרים ב-1894.

אחרי הקמת הפארק הלאומי הרי הרוקי גרם הביקוש הגובר למים ליצירת אגם לונג דרואו (Long Draw Reservoir), והשטח שנדרש עבור המאגר נלקח מהפארק בהחלטת קונגרס ארצות הברית ב-1923. אגם לונג דרואו נפתח ב-1930. תעלת גרנד הוארכה פעם נוספת בספטמבר 1936 ל-23 קילומטרים, וגם פעולה זו דרשה אישור הקונגרס משום שהתוואי עבר עתה דרך פארק לאומי.

במאי 2003 נפרץ קטע בן 30 מטרים כ-3.9 קילומטרים דרומית למעבר לה פודר, המים שטפו במורד המדרון ולתוך נהר הקולורדו. השיטפון הותיר צלקת נראית לעין על המדרון: 20,000 עצים נפלו ו-36,400 מטרים מעוקבים של המפולת נחתו בערוץ לולו (Lulu Creek) ובמקורותיו של הנהר קולורדו. "חברת אספקת ואגירת מים" הגיעה להסדר לשלם 9 מיליון דולרים דמי נזיקין לפארק הלאומי הרי הרוקי. הצפות תקופתיות של התעלה, שבהם השיטפון של שנת 2003 הוא דוגמה אחת בלבד, הותירו שפוכת על כל הצד המערבי של העמק. הצד המזרחי לא הושפע.

תעלת הנהר גרנד נרשמה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) ב-29 בספטמבר 1976. אפשר ללכת לאורכה החל בתחילת שביל בואן/בייקר (Bowen/Baker Trailhead) בפארק הלאומי הרי הרוקי.

## קישורים חיצוניים


* Grand Ditch, Baker Creek to LaPoudre Pass Creek, Grand Lake vicinity, Grand County, CO
* Grand Ditch Breach Restoration Plan, Factsheet 2010


## הערות שוליים

קטגוריה:ארצות הברית: אספקת מים
קטגוריה:קולורדו: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מבני אספקת מים
קטגוריה:הטיית מים
תזמורת האופרה הקאמרית

**תזמורת האופרה הקאמרית** (בעבר נקראה בשמות: **התזמורת הקאמרית אשדוד**, **התזמורת הסימפונית אשדוד** ו**תזמורת האופרה הקאמרית הישראלית אשדוד**) היא תזמורת ישראלית שנוסדה בשנת 1992 כתזמורת קאמרית ביוזמה ובתמיכת עיריית אשדוד, המרכז לקליטת אמנים עולים ומשרד החינוך והתרבות.

התזמורת גייסה נגנים מצטיינים, רובם תושבי העיר אשדוד, ובראשם הכנרת בלה פורטנוב המשמשת עד היום ככנרת ראשית של התזמורת.

יו"ר הוועד המנהל החל משנת 2019 הוא עו"ד נעים שומר.
מנכ"ל התזמורת ומייסדה הוא עו״ד משה פישר. בין חברי ההנהלה של התזמורת נמנים מר בני מימון נשיא מועדון רוטרי באשדוד, מר גד בוקובזה נשיא CAFAI, עו"ד אבי הלוי, הגיטריסט יורם זרביב והד"ר אליסיה לייקין פרנקל.

## פעילות
למנהל המוזיקלי והמנצח הראשון מונה המוזיקאי שמעון כהן ובהמשך, החזיקו בתפקיד לואיס גורליק, ריקרדו פוטוראנסקי, עמרי הדרי וחן צימבליסטה. משנת 2006 ועד היום מנהלה המוזיקלי של התזמורת הוא המנצח והפסנתרן ואג פפיאן.

בשנת 2007 בעקבות ההצלחה הרבה של התזמורת הקאמרית ובתמיכת עיריית אשדוד בראשות יחיאל לסרי, התזמורת גדלה והורחבה לתזמורת סימפונית. התזמורת כוללת 45 נגנים מתוכם 32 נגנים קבועים.

פעילותה של התזמורת באה לידי ביטוי בקונצרטים קלאסיים גדולים שהם ליבת המוזיקה הקלאסית שלה. לתזמורת סדרת קונצרטים מוסברים המשלבים מוזיקה קלאסית יחד עם שירה אופראית ופופולרית.

במשך השנים התזמורת הופיעה במדינות אירופה בהם קיבלה תגובות חיוביות וחמות מהקהל ומאמצעי התקשרות. וביניהן: צרפת, הונגריה, איטליה, רומניה, ספרד, גרמניה, אנגליה וסרביה.

יחד עם התזמורת, מופיעים לעיתים תכופות מנצחים, סולנים וזמרים בעלי שם מהארץ ומהעולם. בין הידועים נמנה את זוכה פרס הגרמי מישל לגראן, גאן בירקין, מקסים ונגרוב, לריסה דולינה ועוד.

האודיטוריום בבית יד לבנים שבאשדוד שימש כאולם הבית של התזמורת מיום היווסדה וכיום אולם הבית הנוכחי של התזמורת הוא המשכן לאמנויות הבמה שבעיר.

ב-2021 התקבלה החלטה לקדם בית אופרה שני בישראל בנוסף לבית האופרה בתל אביב, שבו התזמורת תהיה חלק אינטגרלי. בעקבות ההחלטה נעשו שינויים ברפרטואר ומבנה התזמורת, וכן הוחלט לשנות את שמה לתזמורת האופרה הקאמרית.

התזמורת נתמכת על ידי עיריית אשדוד ומינהל התרבות והספורט.

## קישורים חיצוניים

* 

* 

## הערות שוליים

אשדוד
אשדוד
קטגוריה:אשדוד: תרבות
יחסי עומאן–תימן

**יחסי עומאן–תימן** הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין עומאן לתימן. שתי המדינות שכנות וחולקות גבול משותף. לתימן ועומאן יש קשר תרבותי וזאת לאחר ששתי המדינות היו חלק מהאימפריה הפרסית. לתימן יש שגרירות במסקט, ולעומאן יש שגרירות בצנעא.

## היסטוריה
ב-1970 היחסים בין עומאן לדרום תימן היו רעועים והסלימו פעמים רבות. במרץ 1976 היחסים נעשו רגועים יותר לאחר תיווך של ערב הסעודית. ב-1983 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין עומאן לדרום תימן, עד לאיחוד תימן ב-1990. מאז היחסים הם יחסים דיפלומטיים גלויים ורשמיים.

בספטמבר 2008, שתי המדינות החלו דיונים על מנת ליצור הגנה משותפת כדי להילחם בשודדי ים. במאי 2009, עם תחילת האביב הערבי בתימן, תמכה עומאן בהפלת הממשלה התימנית בהנהגתו של עלי עבדאללה סאלח.

## ראו גם
* יחסי עומאן-ישראל
* יחסי ישראל-תימן

קטגוריה:ערכים ללא קטגוריות פיזיות - יחסי חוץ
הארמייה ה-54 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-54** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-2 בספטמבר 1941, ולמפקדה מונה גריגורי קוליק. הארמייה לחמה בקרבות השונים סביב לנינגרד כחלק מחזית וולחוב, ובשנת 1944 השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד. לאחר מכן השתתפה הארמייה במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, כחלק מחזית לנינגרד ומהחזית הבלטית השלישית, וב-13 בדצמבר 1944 פורקה הארמייה.

## מפקדים
* גריגורי קוליק (2 בספטמבר 1941 - 25 בספטמבר 1941)
* מיכאיל חוזין (25 בספטמבר 1941 - 26 באוקטובר 1941)
* איוואן פדיונינסקי (26 באוקטובר 1941 - 22 באפריל 1942)
* אלכסנדר סוכומלין (22 באפריל 1942 - 3 בנובמבר 1943)
* סרגיי רוגינסקי (3 בנובמבר 1943 - 13 בדצמבר 1944)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-54 

54
54
נעם ולדמן

הרב **נעם ולדמן** (נולד ב-1983) הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.

## ביוגרפיה
נולד וגדל בקריית ארבע לרב אליעזר ולדמן (ראש ישיבת ניר קריית ארבע וחבר הכנסת מטעם סיעת התחיה) ואשתו רות.

למד בישיבת מעלה חבר, אחריה כשנתיים בישיבת מרכז הרב, ובהמשך למד כעשור בישיבת קדומים אצל הרב יצחק בן שחר. נשוי ליסכה, בתו של הרב רחמים נסימי.

לאחריהם למד במשך מספר שנים בכולל הדיינות ביישוב בית חגי.

משנת ה'תשע"ב הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* הרב נעם ולדמן, ריכוז כתבות וטורי דעה באתר ערוץ 7

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת קדומים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:קריית ארבע: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבת ניר קריית ארבע
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ברטל תורוואלסן

**ברטל תורוואלסן** (בדנית: **Bertel Thorvaldsen**, 9 בנובמבר 1770 – 24 במרץ 1844) היה פסל דני בעל מוניטין בינלאומי, שבילה את רוב חייו באיטליה.
[שמאל|ממוזער|200px|תורוואלסן בפרוטומה מאת [כריסטיאן דניאל ראוך בגלריה הלאומית הישנה בברלין]]
[שמאל|ממוזער|300px|תורוואלסן בין שני האחים הפסל [רודולף שדו והצייר וילהלם פרידריך שדו בציור של וילהלם פרידריך שדו]]

## תולדות חייו
תורוואלסן נולד בקופנהגן למשפחה ממוצא דני-איסלנדי בעלת אמצעים דלים. הוא התקבל לאקדמיה הדנית המלכותית לאמנות בגיל 11. במהלך לימודו תורוואלסן עבד במשרה חלקית עם אביו שהיה גלף עץ. הוא זכה לאותות כבוד ולמדליות רבות מהאקדמיה, ולבסוף למלגה מלכותית שאיפשרה לו לנסוע לרומא כדי להשלים את השכלתו.

תורוואלסן הגיע לרומא בשנת 1797, שם קנה לעצמו שם כפסל מוכשר. הוא החזיק סדנה גדולה בעיר ויצר בסגנון ההרואי הנאו-קלאסי. לקוחותיו התגוררו בכל רחבי אירופה. בשנת 1838 חזר תורוואלסן לדנמרק, שם התקבל כגיבור לאומי, ומוזיאון הוקם בסמוך לארמון כריסטיאנסבורג כדי לאכלס את יצירותיו.

בין תלמידיו: ג'ון גיבסון, אמיל וולף, פייטרו טנראני, לואיג'י ביינאה, הרמן ארנסט פרוינד, תומאס קרופורד, קרל יוהאן שטיינהאוזר, מתייה קסלס.

תורוואלסן נפטר בשנת 1844, ונקבר בחצר המוזיאון שנושא את שמו.

## מוזיאונים ואוספים
* מוזיאון תורוואלסן

## גלריה: עבודותיו של תורוואלסן


קובץ:Thorvaldsen Christus.jpg|פסל ישו בקתדרלה בקופנהגן. עותקים מהפסל נמצאים ברחבי העולם
קובץ:Vor Frue Kirke Copenhagen font.jpg|קערת הטבלה בקתדרלה של קופנהגן
קובץ:Jasão e o Velo de ouro - Bertel Thorvaldsen - 1803.jpg|"יאסון וגיזת הזהב". יצירת המופת הראשונה של תורוואלסן
קובץ:Thorvaldsens Venus.jpg|"ונוס עם תפוח"
קובץ:Dancing Girl - Thorvaldsens Museum - DSC08769.JPG|"נערה רוקדת"
קובץ:Pius VII monument.jpg|מצבה לאפיפיור פיוס VII בבזיליקה של פטרוס הקדוש ברומא
קובץ:Thorvaldsens Liggende løve.jpg|פסל אריה
קובץ:Copernicus by Thorwaldsen Warsaw 02.jpg|פסל ניקולאוס קופרניקוס בוורשה
קובץ:Bertel Thorvaldsen - Cupid.jpg|פסל קופידון במוזיאון תורוואלסן
Bertel Thorvaldsen-Shepherd-Hermitage.jpg|רועה צאן בארמיטאז'
Bertel Thorvaldsen-Ganymede pore a "cup of nectar"-Hermitage.jpg|גנימדס מוזג נקטר בארמיטאז'
Bertel Thorvaldsen-Nemesis-Copenhagen.jpg|נמסיס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bertel Thorvaldsen-Minerva-Copenhagen.jpg|מינרווה בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bertel Thorvaldsen-Aesculapius-Copenhagen.jpg|אסקלפיוס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Herkules-Copenhagen-2.jpg|הרקולס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bust of Walter Scott by Bertel Thorvaldsen-Thorvaldsens Museum.jpg|וולטר סקוט
Christian IV of Denmark by Bertel Thorvaldsen at Roskilde Cathedral.jpg|כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק בקתדרלת רוסקילדה


## קישורים חיצוניים

* מוזיאון תורוואלסן, קופנהגן
* אמנות ועיר האימפריה: ניו-יורק, 1825-1861, קטלוג התערוכה קטלוג ממוזיאון מטרופוליטן לאמנות (זמין במלואו באינטרנט ב-PDF), ובו תוכן רב על תורוואלסן (ראו אינדקס).
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פסלים דנים
קטגוריה:אמנים נאו-קלאסיים
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף דניים
קטגוריה:ילידי 1770
קטגוריה:נפטרים ב-1844
הארמייה ה-55 (ברית המועצות)

**הארמייה ה-55** הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

## היסטוריה
הארמייה הוקמה ב-1 בספטמבר 1941, ולמפקדה מונה איוואן לזרב. הארמייה לחמה כחלק מחזית לנינגרד במהלך המצור על לנינגרד, ובפברואר 1943 לחמה בקרב קרסני בור נגד הדיוויזיה הכחולה הספרדית. ב-15 בדצמבר 1943 פורקה הארמייה, ויחידותיה הועברו להקמת הארמייה ה-67 החדשה.

## הרכב
ב-1 בספטמבר 1941 הכיל הצבא את היחידות הבאות. 

* חטיבת הרובאים ה-70
* חטיבת הרובאים ה-90
* דיוויזיית רובה 168
* דיוויזיית רובה 237
* חטיבת המיליציה העממית הראשונה
* חטיבת המיליציה העממית הרביעית
* גדוד רובאים 2
* אזור מבוצר סלוצק-קולפינו

## מפקדים
* איוואן לזרב (1 בספטמבר 1941 - 17 בנובמבר 1941)
* ולדימיר סבידירוב (17 בנובמבר 1943 - 15 בדצמבר 1943)

## קישורים חיצוניים
* הארמייה ה-55 

55
55
פרנק בלקר

**פרנק ג'רלד בלקר** (באנגלית: **Frank Gerald Blaker**; 8 במאי 1920 - 9 ביולי 1944) היה חייל בצבא בריטניה אשר נהרג במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה, ועוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

## חייו
בלקר נולד ב-8 במאי 1920 למשפחה בריטית בעיר קאסאולי, שבהודו הבריטית. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט רובאי גורקה ה-9 (כיום חלק מרגימנט רובאי גורקה המלכותי). הרגימנט היה חלק מהבריגדה ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהצ'ינדיטים. בלקר השתתף במערכה על בורמה, הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור. הוא לחם עם הרגימנט במבצע בד ארוך ב-1944, ומונה למפקד פלוגה ג' שהייתה חלק מהגדוד השלישי של הרגימנט.

ב-9 ביולי 1944 נעה הפלוגה שלו במטרה לכבוש גבעה אשר כונתה "פוינט 2171" באזור קמאינג. לקח לבלקר שעה וחצי במטרה להגיע למרגלות הגבעה, ועוד למעלה מחמש שעות לטפס עליה. כאשר הגיעה לפסגה, מצא אותה מוקפת במרגמות ומקלעים של הצבא היפני הקיסרי. בלקר ואנשיו פתחו במנוסה חזרה אל תוך הג'ונגל, כשהם זוחלים על הקרקע במטרה להתחמק מכדורי הקליעים. בלקר עצר לפתע, ואז החל לרוץ אל הגבעה בקריאה "קדימה פלוגה ג'". הוא רץ קדימה לבדו, וקרס רק כאשר שבעה כדורי מקלע פגעו בקיבתו. בנשמתו האחרונה הוא צעק "אני הולך למות, לכבוש את העמדה!". הגורקה קמו על רגליהם כאיש אחד, וברובים מכודנים וסכיני קוקרי הניסו את היפנים מהגבעה. עוד באותו הלילה, דיווח מפקד הבריגדה ג'ון מאסטרס (אשר מכנה את בלקר בזכרונותיו "ג'ים") על מעשהו של בלקר, והוחלט להעניק לו את "צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

בשל הנסיבות, לא יכלו הגורקה לקבור את בלקר ושאר החיילים שמתו במהלך הקרב. גופותיהם נמצאו רק כעבור שלושה חודשים בידי יחידת רישום קברים, וקני במבוק צמחו דרכם וסביבם. הוא נקבר בבית הקברות בטאוקקיאן, 20 ק"מ מצפון ליאנגון, עיר הבירה של מינמאר. מצבתו נמצאת בחלקה VI, שורה E, קבר 2. שמו מופיע על אנדרטת הצ'ינדיטים מול מטה משרד ההגנה הבריטי בלונדון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מעוטרי צלב ויקטוריה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:אנשי צבא בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1944