open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ארנסט תלמאן (אי)

**האי ארנסט תלמאן** (בספרדית: **Cayo Ernest Thaelmann**, בגרמנית: **Ernst-Thälmann-Insel**) הוא אי במפרץ קסונס השייך לקובה. ב-1972 העניקה קובה במתנה את האי לגרמניה המזרחית, אולם לאחר איחוד גרמניה מחדש, נותר מעמדו של האי לא-מוגדר. ב-2001 ויתרה ממשלת גרמניה באופן רשמי על כל זכויותיה על האי.

## גאוגרפיה
גודלו של האי הוא 7 קמ"ר והוא עשיר בצמחייה ובבעלי חיים מסוגים שונים, אולם אינו מיושב בבני אדם.

## היסטוריה
ב-19 ביוני 1972 ביקר פידל קסטרו בברלין המזרחית ונפגש עם אריך הונקר. במהלך הפגישה, הוציא קסטרו מפה, והצהיר שהוא מעניק לגרמניה המזרחית במתנה את האי בלנקו דל סור (Cayo Blanco del Sur), כמחווה לידידות בין שתי המדינות. לרגל כך, הוכרז על שינוי שמו של האי ל"ארנסט תלמאן" על שמו של הפוליטיקאי ארנסט תלמאן אשר נחשב לגיבור עממי בגרמניה המזרחית.

שלטונות גרמניה המזרחית נהנו מאוד מהמתנה, ומאותה עת הופיע האי במפות כקולוניה מזרח-גרמנית לכל דבר. שלטונות גרמניה המזרחית יזמו גם בניית פסל בדמותו של תלמאן באי. הלוט מעל הפסל הוסר כבר ב-18 באוגוסט של אותה שנה, בטקס שנערך בהשתתפות כמה נציגים מזרח גרמניים וכמאה נציגים קובניים. ב-1975 הפיקה הטלוויזיה המזרח-גרמנית סרט תיעודי על האי, ולצורך כך שלחה אליו את שני זמרי הפופ המצליחים פרנק שובל ואורורה לקאסה. השניים שרו באי את השיר "Insel im Golf von Cazones" שנכתב והולחן במיוחד לשם כך. ב-1980 ביקר הונקר באי במסגרת ביקור גומלין שערך בקובה.

עם זאת, לאחר נפילת חומת ברלין ואיחוד גרמניה מחדש, האי נשכח לחלוטין. הוא אינו מוזכר באף אחד מהמסמכים הרבים העוסקים באיחוד גרמניה ומעמדו נותר לא ברור. ב-1998 פגע באי הוריקן מיץ' שהרס את הפסל של תלמאן. רק ב-2001 נזכרו כמה עיתונאים גרמנים באי, ובמאמר שהתפרסם באתר האינטרנט הגרמני "Thema 1", נטען כי האי שייך לגרמניה המודרנית. עורכי האתר אף הקימו אתר נוסף שבו היו אמורים להימכר חלקים מהאי במכירה פומבית.

האירוע גרם למשבר דיפלומטי ביחסי גרמניה-קובה, ומשרד החוץ הקובני פרסם הודעה על פיה הענקת האי לגרמניה המזרחית הייתה "מחווה ולא מתנה". ממשלת גרמניה מיהרה גם היא לפרסם הודעה רשמית על פיה היא אינה תובעת בעלות על האי.

המדינה לכאורה רפובליקת מולוסיה, "הכריזה מלחמה" בשנת 2000 על האי תלמאן, בטענה כי העובדה שהוא אינו נזכר באף אחד מהמסמכים הרשמיים של איחוד גרמניה גורמת לכך שהוא למעשה השריד האחרון של גרמניה המזרחית.

## לקריאה נוספת

* Danny Kringiel: ''Ernst-Thälmann-Insel – DDR unter Palmen'', Spiegel Online vom 19. Juni 2012.
* Axel Ehrlich: ''Ernst Thälmann unter Palmen''. In: Volksstimme, veröffentlicht am 18. Juni 2020, abgerufen am 18. Juni 2020.
* Marc von Lüpke-Schwarz: *[http://www.dw.de/der-sonnigste-strand-der-ddr/a-16774152 Der sonnigste Strand der DDR*]. In: *DW.de* vom 8. August 2013.
* Michael Ossenkopp: ''Vergessene DDR-Kolonie. Heute vor 48 Jahren schenkte Fidel Castro der DDR eine Insel''. In: Mitteldeutsche Zeitung, veröffentlicht am 18. Juni 2020, abgerufen am 18. Juni 2020.


## קישורים חיצוניים
* *[[דר שפיגל|Spiegel Online]]*: "Ernst-Thälmann-Insel – DDR unter Palmen"

קטגוריה:גרמניה המזרחית: היסטוריה
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:קובה: גאוגרפיה
צ'וקווביקה אדאמו

**צ'וקווביקה גרידי ג'וניור אדאמו** (בגרמנית: **Chukwubuike Griddy Junior Adamu**; נולד ב-6 ביוני 2001 בקנו שבניגריה) הוא כדורגלן אוסטרי יליד ניגריה המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית, בהשאלה מפרייבורג. אדאמו משחק גם בנבחרת אוסטריה.

## קריירת מועדונים
אדאמו החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של GSV ואקר, ובחודש ינואר 2014 הגיע למחלקת הנוער של גראצר א.ק.. בשנת 2015 הצטרף למחלקת הנוער של רד בול זלצבורג.

החל משנת 2017 החל אדאמו לשחק בליפרינג, קבוצת הבת של רד בול זלצבורג. הוא ערך 49 הופעות ליגה בקבוצה, בהן הבקיע 26 שערים.

ב-9 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו ברד בול זלצבורג, כשנכנס כמחליף בניצחון 10-0 על שוורץ-וייס ברגנץ במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע האוסטרי לעונת .

ב-15 בפברואר 2021 הושאל אדאמו למשך חצי עונה לסנט גאלן מליגת העל השווייצרית. ב-27 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על פ.צ. בזל במסגרת המחזור ה-22 לעונת . ב-7 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-2 ללוצרן במסגרת המחזור ה-24. במשך תקופת ההשאלה הוא ערך 14 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שישה שערים.

בעונת  החל אדאמו לשחק בקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג באופן קבוע. ב-23 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית, בניצחון 3-1 על שטורם גראץ במסגרת המחזור הראשון. ב-14 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על אדמירה ואקר מדלינג במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 1-1 נגד סביליה במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.

ב-22 ביוני 2023 חתם בפרייבורג מהבונדסליגה. אדאמו התבסס במהרה במועדון, ובעונת 2024/25 סייע לו לסיים במקום החמישי בבונדסליגה. במחצית הראשונה של עונת 2025/26 שיחק אדאמו בפרייבורג, אך בפברואר 2026 חתם בסלטיק מליגת העל הסקוטית עד לסוף העונה, עם אופציה לרכישה בסיום ההשאלה. בהופעת הבכורה שלו במועדון, הבקיע שער שוויון מאוחר בתוספת הזמן במשחק הגביע הסקוטי מול דנדי. שער זה כפה הארכה, בה סלטיק ניצחה בתוצאה 2-1.

## קריירה בינלאומית
ב-12 בנובמבר 2021 ערך אדאמו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה, בניצחון 4-2 על נבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

## תארים
;רד בול זלצבורג
* אליפות אוסטריה: 2021/2022, 2022/2023
* גביע אוסטרי: 2021/2022

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני ליפרינג
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-2001
חורחה אלקלדה

[שמאל|ממוזער|250px|אלקלדה (כורע, שני משמאל) עם [נבחרת פרו בכדורגל|נבחרת פרו באולימפיאדת 1936]]
**חורחה "קמפולו" אלקלדה** (בספרדית: **Jorge Alcalde**; 5 בדצמבר 1916 – 25 ביוני 1990) היה כדורגלן פרואני, ששיחק בעמדת החלוץ.

## קריירה
אלקלדה נחשב לאחד החלוצים הגדולים בהיסטוריה של הכדורגל הפרואני, אם כי בוודאי נשכח על ידי השחקנים של הדורות האחרונים. הוא היה חלוץ בעל איכות טכנית נהדרת ואלגנטי בתנועותיו, רבים תיארו אותו כשילוב בין המשחק השובב של אלחנדרו וילאנואבה לבין הסקורר העוצמתי תאודורו פרננדס. אלקלדה אף היה מועמד על פרס כדור הזהב העולמי של פיפ"א בשנת 1939.

אחיו הבוגר, תאודורו אלקלדה, היה גם כן כדורגלן. אלקלדה התחיל את הקריירה בספורט בויז מעיר הולדתו קייאו, שם נחשב לאליל וזכה עמה פעמיים בליגה הפרואנית בשנים 1935 ו-1937. הוא היגר לארגנטינה בשנת 1939 שם שיחק בריבר פלייט, וניתנה לו האפשרות לשחק לצד שחקנים ידועים כמו חוסה מנואל מורנו, אדולפו פדרנרה, קרלוס פאוצ'לה ואנחל לברונה. אלקלדה כבש בה 12 שערים ב-25 הופעות, לפני שהמשיך את הקריירה שלו בארגנטינה עם באנפילד ולאחר מכן בטאלרס. עד היום מחזיק בשיא השערים לשחקן פרואני בליגה הארגנטינאית עם 50 שערים.

אלקלדה עבר בשנת 1946 למועדון האורוגוואי ליברפול (מונטווידאו) בו שיחק מעט, ושנה לאחר מכן עבר לדפרוטיבו מוניסיפאל. אלקלדה שיתף פעולה עם תאודורו פרננדס גם ברמת המועדונים באוניברסיטריו דה דפורטס ושניהם זכו בליגה הפרואנית ב-1949. הוא סיים את הקריירה בשנת 1950 בספורט בויז היכן שהתחיל.

### נבחרת פרו
במדי נבחרת פרו השתתף באולימפיאדת ברלין 1936, וכבש בניצחון רבע הגמר 2–4 על "נבחרת הפלא" האוסטרית. במשחקים הבוליבריים של 1938 פרו זכתה ואלקלדה סיים ככובש המצטיין עם שישה שערים, כולל רביעייה בניצחון 1–9 נגד אקוודור. אלקלדה לקח חלק חשוב בזכייתה של פרו בקופה אמריקה 1939 כששיחק בהתקפה לצד תאודורו פרננדס. הוא כבש בכל משחקי הטורניר וסיים כסגן מלך השערים (אחרי פרננדס) לצד סברינו וארלה האורוגוואי. משחקו האחרון במדיה הגיע באותו הטורניר בניצחון 1–2 על אורוגוואי, מאחר שלאחר מכן היגר לארגנטינה.

## תארים
;ספורט בויז
*אליפות פרו (2): 1935, 1937
;ריבר פלייט
*אליפות ארגנטינה (2): 1941, 1942
;אוניברסיטריו דה דפורטס
*אליפות פרו: 1949
;נבחרת פרו
*קופה אמריקה: 1939
*המשחקים הבוליבריים: 1938
;אישיים
*מלך השערים בליגה הפרואנית (2): 1935, 1938
*מלך השערים במשחקים הבוליבריים: 1938

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פרואנים
קטגוריה:קייאו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטריו דה דפורטס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-1990
דניאל אקטע

**דניאל אקטע** (נולדה ב-29 באוגוסט 2002 ברעננה) היא צ'לנית ישראלית.

## קריירה
דניאל אקטע סומנה על ידי מבקרי מוזיקה ברחבי העולם כאחד מהכישרונות הצעירים המובילים והבולטים בתחום הצ'לו. היא נבחרה על ידי הדיילי גזט כאחד מעשרת המבצעים הטובים ביותר לשנת 2016 לצד הצ'לן הידוע יו-יו מה, ונבחרה על ידי הטיימס יוניון כבחירת המבקרים בתחום המוזיקה הקלאסית לשנת 2016.

דניאל היא סולנית פעילה כבר מגיל צעיר, תלמידתו של פרופ' פרנס הלמרסון באקדמיה למוזיקה ע״ש ברנבוים-סעיד בברלין, שם החלה את לימודיה בגיל 13, כצעירת התלמידים באקדמיה, נכון ל-2021. היא הספיקה להופיע עם תזמורות רבות בישראל ומחוצה לה: הווירטואוזים של מוסקבה בניצוחו של מאסטרו ולדימיר ספיבקוב, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית הלאומית של רוסיה, התזמורת הפילהרמונית של קייפטאון, התזמורת הקאמרית של אינגולשטאדט, התזמורת הסימפונית האסטונית, ודים רפין והפילהרמונית של נובוסיבירסק, התזמורת הסימפונית ירושלים - בסיור קונצרטים ברחבי ארצות הברית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, אנסמבל סולני תל אביב ועוד.

הופעותיה כסולנית כללו קונצרטים על במות רבות, וביניהן: אולם הקרנגי הול בניו יורק, אודיטוריום סטרן, אולם צ'ייקובסקי במוסקבה, אולם הברביקן בלונדון, לינקולן סנטר בניו יורק, המרכז הסימפוני בשיקגו ואולם רוי טומסון בטורונטו.

דניאל היא זוכת מלגה מטעם הקרן הבינלאומית ע"ש ולדימיר ספיבקוב, זוכת הפרס ע"ש אולג ינקובסקי לתגלית האומנותית לשנת 2016 ופרס האמן הצעיר המבטיח שניתן לה על ידי מאסטרו ספיבקוב. כמו כן היא זוכת מלגת הצטיינות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל מאז שנת 2013 המלגה לזכרו של וולפגאנג לאופר.

דניאל מנגנת בצ'לו איטלקי שנבנה על ידי אנריקו אורסלי, אשר הועמד לרשותה על ידי ד"ר משה קנטור, באמצעות הקרן הבינלאומית ע"ש ולדימיר ספיבקוב.

### חייה האישיים
דניאל היא בת ללימור (חצוצרנית) ולתמיר (מלחין וחצוצרן), ואחות לאסטל (אבובנית). משפחת אקטע מתגוררת ברעננה.

## קישורים חיצוניים
* 

* מירן שפילברג, נובו אמריקנו, אתר עיתון שבע, תרבות פנאי, 22 בפברואר 2019
*  נובו אמריקנו, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, פייסבוק

## הערות שוליים

קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:רעננה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2002
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
הדיוויזיה הרב-לאומית צפון

**הדיוויזיה הרב-לאומית צפון** (בדנית: **Multinational Division North**) היא דיוויזיה משותפת של דנמרק, לטביה ואסטוניה. הדיוויזיה נכללת במסגרת הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח של נאט"ו.

## היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בינואר 2019 על בסיס הדיוויזיה הדנית, אשר כללה גם חיילים מלטביה ומאסטוניה. לדיוויזיה ישנם שני מטות, אחד באדז'י  שבלטביה, והשני בקארופ שבדנמרק. הדיוויזיה כפופה אל הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח של נאט"ו, ואמונה על הגנת מבואות הים הבלטי.

## קישורים חיצוניים
* 
* מידע על הדיוויזיה באתר הקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח
* מידע על הדיוויזיה באתר משרד ההגנה הלטבי
* מידע על הדיוויזיה באתר משרד ההגנה האסטוני

קטגוריה:כוחות ההגנה של דנמרק
קטגוריה:אסטוניה: צבא וביטחון
קטגוריה:נאט"ו
קטגוריה:אוגדות ודיוויזיות
אמאדו אוננה

** אמאדו זאונד ז'ורז' בה אמבום אוננה** (בצרפתית: **Amadou Zeund Georges Ba Mvom Onana**; נולד ב-16 באוגוסט 2001 בדקר שבסנגל) הוא כדורגלן בלגי יליד סנגל המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אסטון וילה מהפרמייר ליג ובנבחרת בלגיה.

## קריירת מועדונים
אוננה גדל במחלקות הנוער של אנדרלכט, RWS בריסל, זולטה ורכם והופנהיים. הוא ערך הופעה אחת במדי הופנהיים II, קבוצת המילואים של המועדון.

ב-31 בינואר 2020 הצטרף אוננה להמבורג מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-5 באוגוסט 2021 חתם אוננה על חוזה לחמש עונות בליל מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–4 לניס במסגרת המחזור השני בליגה לעונת . ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 0-0 נגד וולפסבורג במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022. ב-19 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 0–1 על נאנט.

ב-9 באוגוסט 2022 חתם אוננה באברטון לחמש שנים. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, בהפסד 1-2 לאסטון וילה. ב-14 בינואר 2023 כבש שער בכורה בקבוצה בהפסד הביתי 1–2 לסאות'המפטון.

ב-22 ביולי 2024 נמכר אוננה אל אסטון וילה תמורת 50 מיליון פאונד.

## נבחרת בינלאומית
ב-3 ביוני 2022 ערך אוננה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בהפסד 1–4 לנבחרת הולנד במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים סנגלים
קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל סנגלים
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:דקר: כדורגלנים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2001
קטגוריה:סנגלים שנולדו ב-2001
הבריגדה הצפונית

**הבריגדה הצפונית** (בנורווגית: **Brigade Nord**) היא בריגדה של צבא נורווגיה, הפועלת מצפון לחוג הארקטי. נכון להיום זו הבריגדה היחידה בצבא הנורווגי, ולפיכך היחידה הגדולה ביותר בו.

## היסטוריה
הבריגדה הוקמה ב-2002, ועד 2009 הייתה חלק מהדיוויזיה השישית. לאחר פירוק הדיוויזיה השישית הפכה הבריגדה הצפונית ליחידה הגדולה ביותר של צבא נורווגיה, ולפיכך היא כפופה ישירות למפקדה המבצעית של הכוחות המזוינים. הבריגדה כוללת שני גדודי טנקים, גדוד מפלסות שלג, גדוד ארטילריה, גדוד הנדסה קרבית, גדוד תקשורת, גדוד רפואה, גדוד תמיכה קרבית וגדוד משטרה צבאית.

מטה הבריגדה ממוקם בברדופוס, ועיקר פעילותה היא מצפון לחוג הארקטי. היא לוקחת חלק בתרגילים של נאט"ו באזור.

## קישורים חיצוניים

* HÆRENS OPPGAVER
* Brigade Nord
* Brigade Nord

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הכוחות המזוינים של נורווגיה
קטגוריה:בריגדות וחטיבות
סטרומבולי (סרט)

**סטרומבולי** (באיטלקית: **Stromboli, terra di Dio** - סטרומבולי, ארץ האלוהים) הוא סרט קולנוע בהפקה איטלקית - אמריקאית משנת 1950 בבימויו של רוברטו רוסליני, עם אינגריד ברגמן בתפקיד הראשי.

ההחלטה על הפקת הסרט הייתה לאחר שאינגריד ברגמן כתבה מכתב הערכה לרוסליני על סרטו רומא עיר פרזות ורצונה להשתתף בסרט נוסף שלו. היא גם השיגה מימון לסרט מחברת RKO שהייתה אז בשליטתו של הווארד יוז.

במשך ההסרטה התפתח רומן אהבה בין השניים ולאחר הצילומים היא ילדה מחוץ לנישואין את בנם רנאטו.

סרט זה הוא דוגמה לנאו-ריאליזם האיטלקי; הוא צולם באי הגעשי סטרומבולי וכל שחקניו היו אנשים פשוטים, תושבי האי. לצד ברגמן שיחק מריו ויטאלה  שהיה דייג כיתר המשתתפים אך הוא הופיע אחר כך בסרטים אחרים עד אמצע שנות ה-50.

בסרט שולבו קטעים אמיתיים של התפרצות הר הגעש סטרומבולי.

ב-2012 עבר הסרט רסטורציה ודיגיטציה בבולוניה והועלה לאתר יוטיוב.

## תקציר העלילה
1948, קארין ביורנסן (אינגריד ברגמן) נמצאת במחנה עקורים לנשים באיטליה היא פליטה מליטא שבמהלך המלחמה ברחה לצ'כוסלובקיה והייתה בת זוג של קצין גרמני. היא בודדה ומנסה ללא הצלחה להשיג אשרה לארגנטינה.

סמוך למחנה נמצא מחנה מעצר לשבויי מלחמה ובו נמצא אנטוניו (מריו ויטאלי) שרואה את קארין, מתאהב בה ומציע לה להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי בו הוא גר ומתאר לה את האי כגן עדן.

קארין רוצה להשתחרר מהמחנה, היא בודדה ואין לה ברירה אלא לקבל את הצעתו של אנטוניו, להתחתן ולהגיע אתו לסטרומבולי.

כבר מהרגע הראשון מתברר לה שנפלה בפח, האי כולו שחור מאפר שפורץ מהר הגעש, הדירה שלהם מוזנחת, האנשים ובעיקר הנשים מסתכלים עליה כזרה, בעלה הוא דייג עני שנמצא רוב הזמן בים. היא מביעה את זעמה בפני אנטוניו ורוצה לעזוב אך הוא משתדל לרצות אותה ולוקח אותה לדייג הקבוצתי. היא נגעלת מהטבח ההמוני שמבוצע בדגי הטונה הענקיים. היא גם מבינה שתושבים רבים עזבו את הכפר לעתיד יותר טוב בארצות הברית.

קארין מנסה לרהט את הבית ומסירה את תמונות המשפחה אך אנטוניו חובט בה ומחזיר אותם. כומר הכפר (רנצו סזנה) מנסה לעודד אותה אך ללא הצלחה.

האדם היחיד שמראה לה חיבה הוא שומר המגדלור (מריו ספונצו). פעם אחת כשנכנסת קארין לים עם ילדים ומועדת, הוא מגיע ומציל אותה והם נראים לעיני כל נשות הכפר בתנוחה אינטימית.

הידיעה מגיעה לאנטוניו והוא חובט בה. קארין רוצה לארוז ולברוח אך אנטוניו נועל את הדלת בקרשים ממוסמרים. היא קוראת לעזרה ושומר המגדלור פורץ את הדלת.

קארין מבקשת להגיע לכפר סמוך כדי למצוא שם סירה שתביא אותה לחוף איטליה. בדרך היא נתקלת בהתפרצות הר הגעש ומאבדת את הכרתה.

היא מתעוררת כשההתפרצות נרגעת ומגיעה למסקנה שלמען העובר בבטנה היא צריכה לחזור ומבקשת מאלוהים שייתן לה כוח.

## צוות השחקנים

## קישורים חיצוניים

*סטרומבולי, באתר TCM
*קדימון לסטרומבולי, באתר יוטיוב
*סטרומבולי (סרט) עם כתוביות באנגלית, באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1950
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטי אינגריד ברגמן
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטי נאו ריאליזם
קטגוריה:סרטי RKO
שם טוב גבאי

רבי **שם טוב גבאי** כיהן כראש ישיבה וכדיין בירושלים במאה ה-18, היה מתלמידיו המובהקים של רבי חיים בן עטר.

## ביוגרפיה
נולד בעשורים הראשונים של המאה ה-18 במרוקו, לאביו רבי יעקב גבאי. על חייו במרוקו לא ידוע מאומה מלבד העובדה שהיה כבר שם תלמידו של רבי חיים בן עטר.

### בישיבת "כנסת ישראל"

בחודש סיוון שנת ה'תצ"ט (1739) הגיע רבי שם טוב לליבורנו עם רבו רבי חיים בן עטר ועם תלמיד נוסף בשם רבי דוד חיים שמואל חסאן, במטרה לאסוף נדבות שבאמצעותן יוכלו להקים את ישיבת כנסת ישראל בירושלים. לאחר מסע בקהילות איטליה שארך כשנה, שבמהלכו הצטרפו אליהם תלמידים נוספים, הגיעו רבי חיים ותלמידו לעכו. הם נמנעו לעלות לירושלים בגלל שמועות שהגיעו אליהם בדבר מגפה שפרצה בעיר. בחשוון ה'תק"ב, לאחר כמה חודשים שבהם ערכו מסע באתרים קדושים בארץ ישראל, החלו רבי חיים ותלמידיו את לימודי הישיבה בעכו בצורה רשמית וממוסדת, וזאת בשל שמועות על המגפה שעדיין שררה בירושלים. בסוף תמוז ה'תק"ב (1742) הגיעו שמועות כי המגפה בירושלים חדלה, ולקראת תחילת חודש אלול הגיעה החבורה לירושלים והקימו בה את "ישיבת כנסת ישראל". רבי שם טוב נמנה כחבר בישיבה שנים ארוכות לאחר פטירת רבי חיים (בליל ט"ו בתמוז ה'תק"ג - 1743); ובשנת ה'תק"ט הוא חתם כחבר בישיבה על ההקדמה לספר "ראשון לציון" של רבו, ואף נזכר כחבר בישיבה בשנת ה'תקי"ח.

### בראשות ישיבת "גדולת מרדכי"
בשנת ה'תק"ט או לפניה השתדל בהקמת הישיבה בשם "גדולת מרדכי" על ידי הגביר רבי מרדכי תלוק מהמגרב ועל שמו, ויחד עימו עמד רבי שם טוב בהנהגתה. בישיבה זו למד גם רבי יונה נבון, מגדולי החכמים בירושלים ומי שכיהן כראש ישיבת כנסת ישראל. בתעודה שנכתבה בשנת ה'תקי"ח נזכרה ישיבת גדולת מרדכי ואז עמדו בראשה רבי יונה נבון ורבי שם טוב, ובאותה השנה נמנו כחברי הישיבה שבעה מחכמי ירושלים, ביניהם היה רבי יצחק זרחיה אזולאי אבי החיד"א, וכן ארבעה בחורים. כאמור, באותה העת היה רבי שם טוב חבר בישיבת "כנסת ישראל".

רבי שם טוב נחשב לאחר מהחכמים החשובים בירושלים ונטל חלק בהנהגה הרוחנית של העיר. נראה שכיהן כדיין בפועל, שכן רבי יונה נבון חברו כינה אותו בתארים: . בסיוון ה'תקכ"ב (1762) כן הוא חתם על הסכמה יחד עם גדולי החכמים בירושלים, העוסקת באיסור על תלמידי חכמים להתמנות כדיינים על ידי עצמם. הפנה אגרת לנדיבי אמסטרדם בנוגע להקמת ישיבה עבור מספר חכמים מהעיר, ובה הוא עסק בתנאים שבעבורם יתמכו הנדיבים בישיבה וביישומם.

### פטירתו
יש שכתבו שנפטר בשנת ה'תק"ך, אך כאמור, אנו מוצאים אותו חותם בשנת ה'תקכ"ב, וכן בשנת ה'תקמ"ח הוא נמצא בין החיים. בשנת ה'תקנ"ח לא היה בין החיים.

## יצירתו
החיד"א בספרו שם הגדולים כתב כי רבי שם טוב חיבר את הספר: . ספר בשם זה לרבי שם טוב זה אינו בנמצא, אולם ספר דרושים על סדר הפרשיות מרבי שם טוב, בשם "שכר תורה", מצוי בכתב יד.

ספר נוסף מפרי עטו של רבי שם טוב הוא "מפתחות למאמרי חז"ל ולחרוזים".

## לקריאה נוספת
* ריבלין ופרומקין, **תולדות חכמי ירושלים** כרך ג, עמ': 21, 36, 40, 45, ירושלים, ה'תרפ"ח - ה'תר"ץ.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה מרוקאים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי האור החיים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
סידני פארק

**סידני פארק** (באנגלית: **Sydney Park**; נולדה ב-31 באוקטובר 1997) היא שחקנית אמריקאית. היא מוכרת מתפקידיה בסיטקום של ניקלודיאון, "אמא בהזמנה" (2013–2015), בסדרת האימה של AMC, "המתים המהלכים" (2016–2019), בסדרת הנעורים של Freeform, "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" (2019) ומתפקידה בסרט האימה של נטפליקס, "יש מישהו בתוך הבית שלך" (אנ') (2021).

## ביוגרפיה
פארק נולדה בברקלי, קליפורניה ב-31 באוקטובר 1997 לאם אפרו-אמריקאית ואב קוריאני-אמריקאי. היא עברה ללוס אנג'לס כשהייתה בת חמש, שם למדה בבתי ספר שונים לאמנויות הבמה. אמה מפילדלפיה במקור ואביה הוא יליד סיאול, קוריאה הדרומית, שבצעירותו היגר לברוקלין, ניו יורק, ולבסוף לסן פרנסיסקו, קליפורניה.

## קריירה
פארק החלה את דרכה בשנת 2003 כשהייתה הקומיקאית הצעירה ביותר שהופיעה במועדון "The Improv". בשנת 2006 היא נבחנה לעונה הראשונה של תחרות הריאליטי האמריקאית "America's Got Talent" בשם הבמה "Syd the Kid", שם עלתה לחצי הגמר. פארק נאלצה לנשור מהתכנית בשל קריירת המשחק שלה. היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בקומדיית המצבים, "כל כך רייבן" בשנת 2006.

בשנת 2010 לוהקה פארק לגלם את אלי דנוויל, בתו המאומצת של הבלש ג'ו דנוויל בסדרה "". באותה שנה כיכבה גם כ"טוצ'י רול" בקומדיה האפלה העצמאית "Spork".

בשנים 2013–2015, פארק כיכבה בסדרת הטלוויזיה "אמא בהזמנה".

בשנת 2016 החלה פארק לגלם את סינדי בסדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".

בשנת 2017, פארק גילמה את מרדית' בסרט האימה העל-טבעי "שבע משאלות". באותה שנה, היא כיכבה בסדרת מדע בדיוני שהוקרנה ביוטיוב, "Lifeline".

במרץ 2018 פורסם כי פארק תשחק בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות: הפרפקציוניסטיות" בתפקיד קייטלין פארק לואיס. הסדרה הוקרנה לראשונה במרץ 2019 בערוץ הטלוויזיה "Freeform". בספטמבר 2019 ביטל הערוץ את הסדרה לאחר עונה אחת.

בשנת 2019 הופיעה פארק בתפקיד וינטר בעונה השלישית של סדרת הקומדיה של נטפליקס, "דיאטת סנטה קלריטה". 

בשנת 2021 שיחקה בדמותה של מקאני יאנג בסרט המקורי של נטפליקס "יש מישהו בתוך הבית שלך". ובתור קירה פסקל בסרט "מוקסי" שביימה איימי פולר.

## חיים אישיים
היא מתגוררת כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה.

## פילמוגרפיה

### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:סטנדאפיסטיות אמריקאיות
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דרום קוריאני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1997
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
רוסטסלמאש

ממוזער|קומביין מתוצרת רוסטסלמאש דגם RSM F 1300 בתערוכת Agritechnica 2017.
**רוסטסלמאש** (ברוסית: **Ростсельмаш**) היא חברת ציוד חקלאי רוסית, שבסיסה ברוסטוב על הדון. החברה נוסדה בשנת 1929. היא מייצרת בעיקר קומביינים. הכנסות החברה בשנת 2005 היו 400 מיליון דולר. בעבר שימשה כנותנת חסות למועדון הכדורגל שנקרא פעם רוסטסלמאש ושינה שמו לרוסטוב.

שם החברה הוא קיצור מילולי של **רוסטובסקי זאבוד סלסקוחוזייסטבניך מאשין** (רוסית: Ростовский Завод Сельскохозяйственных машин), מפעל רוסטוב למכונות חקלאיות.

## היסטוריה
רוסטסלמאש נוסדה בשנת 1929 כקבלן ממשלתי, המייצר מגוון מוצרים לחוות מדינה. בשנת 1931, יוצרו מכונות הקטיפה הראשונות מדגם סטאלינץ, שהוצג לראשונה בתערוכת התעשייה העולמית בפריז בשנת 1937 ועד 1940 נבנו חמישים אלף יחידות.

במהלך מבצע ברברוסה פירקה רוסטסלמאש את המפעל ברוסטוב, והתמקם בטשקנט, בירת אוזבקיסטן. הייצור עבר ממוצרים חקלאיים לציוד צבאי עד סוף המלחמה. בשנת 1943 הוחזר קו הייצור לרוסטוב.

לאחר המלחמה נבנו דגמי סטאלינץ-6 ובשנת 1955 החל רוסטסלמאש להתמחות בייצור מכשירים להפקת תבואה.

בשנת 1986 קומביינים מסדרת דון הוצגו לראשונה; אלה יחד עם טרקטורים נמכרו בצפון אמריקה, אך היה להם מוניטין של איכות ירודה, חוסר נוחות למשתמש, אמינות ירודה וחוסר זמינות בחלקים.

לאחר נפילת ברית המועצות, רוסטסלמאש הפכה ממפעל ממשלתי לחברת מניות ב-1992, שהופרטה במלואה בשנת 2000. הבעלים החדשים היו אנשי העסקים קונסטנטין באבקין, דמיטרי אודראס ויורי ריאזאנוב שסייעו בשנת 1990 להוציא את רוסטסלמאש ממיתון.

בשנת 2007, השתלטה החברה על חברת בוהלר תעשיות מוויניפג בקנדה.
## ספונסר ספורטיבי
רוסטסלמאש היה הספונסר הראשי של מועדון הכדורגל רוסטוב במשך שנים רבות. בנוסף, רוסטסלמאש היא הספונסר העיקרי של מועדון הכדוריד נשים רוסטוב-דון, הנחשב לאחד החזקים בליגת העל הרוסית בכדוריד נשים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יצרני רכב
קטגוריה:רוסטוב על הדון
קטגוריה:מחוז רוסטוב
קטגוריה:ציוד חקלאי
קטגוריה:1929 בברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
זנודורוס

**זנודורוס** (ביוונית: **Ζηνόδωρος**) היה שליט יטורי ששלט בין השנים 23–20 לפנה"ס בממלכה היטורית, ממלכה קטנה שמרכזה באזור כלקיס שבלבנון ותוארה בכתביו של יוספוס פלביוס כ"נחלת ליסניאס"  ו"מדינת זנודורוס".

## ביוגרפיה
על אף שיוספוס אינו מציין זאת בכתביו, זנודורוס היה למעשה בנו של ליסניאס, זאת אנו יודעים על סמך כתובת הקדשה שהתגלתה בהליופוליס (בעלבק שבבקעת הלבנון) ועליה מופיע הכיתוב "זנודורוס הטטרארך בנו של ליסניאס".

זנודורוס עלה לשלטון בעקבות הוצאתו להורג של אביו על ידי מרקוס אנטוניוס בשנת 36 לפנה"ס. שטחה המדויק של ממלכתו אינו ידוע בוודאות אך לפי יוספוס, היא כללה שטחים דרומית לדמשק ומערבית לטרכון, בעוד שמרכז ממלכתו של ליסניאס שכן צפון מערבית לדמשק. ככל הנראה חכר זנודורוס שטחים אלו מידי קלאופטרה השביעית מלכת מצרים לאחר הוצאתו להורג של אביו.

מטבעות שנטבעו בזמן שלטונו מתארות את זנודורוס כ"טטרארך וכהן גדול", תיאור שהופיע גם על מטבעות קודמיו. לפי תיאור זה ניתן להבין שלגבי מרבית האדמות שירש מאביו היה מעמדו גבוה יותר מאשר חוכר.

לפי יוספוס, זנודורוס לא היה מרוצה מההכנסות של ממלכתו והחל להיות מעורב במעשי שוד וביזה באזור הטרכון ובדמשק. בתגובה פנו אנשי דמשק למושל הרומאי בבקשת סיוע כנגד מעשי השוד. בתגובה לכך נושל זנודורוס מנחלתו והקיסר הרומאי אוגוסטוס העניק את השליטה בטרכון לידי הורדוס מלך יהודה על מנת שישליט סדר באזור. זנודורוס כעס על כך שנלקח ממנו האזור שהיה תחת שלטונו, ופנה לרומא בהאשמות כנגד הורדוס על פעילותו הקנאית בחבל הטרכון, אך הרומאים לא נענו לפנייתו.

בלית ברירה, על מנת להגדיל את הכנסותיו המדלדלות, מכר זנודורוס חלק מאדמותיו באזור החורן בעבור 50 טאלנטים, על אף ששטחים אלה הוחרמו מידו וניתנו להורדוס. בהמשך שכנע את תושבי גדר (כיום בשטח ירדן) לפנות בהאשמות כלפי הורדוס לאוגוסטוס שהגיע לסוריה, אולם אוגוסטוס עמד לצידו של הורדוס והתסיסה כנגדו שככה. בעיותיו של זנודורוס נפתרו סופית כאשר לקה במחלת מעיים קשה ומת זמן קצר לאחר מכן באנטיוכיה בשנת 20 לפנה"ס. בעקבות מותו, סופח שטחם של היטורים לממלכת הורדוס.

## הערות שוליים

קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
היילנדס

**היילנדס** (מ-**Highlands** באנגלית) הוא כינוי לשטח הררי או רמה. ישנם אזורים בארצות שונות המכונים כך.
המשמר המלכותי הנורווגי

**המשמר המלכותי של הוד מלכותו** (בנורווגית: **Hans Majestet Kongens Garde**) הוא גדוד מיוחד בצבא נורווגיה הפועל ברציפות מ-1856. לגדוד ישנן שתי מטרות עיקריות: להגן על משפחת המלוכה הנורווגית, ולהגן על עיר הבירה אוסלו במקרה של מלחמה.

## היסטוריה
המשמר המלכותי הנורווגי הוקם ב-1856 בידי אוסקר הראשון, מלך שוודיה אשר שימש גם כמלך נורווגיה. כבסיס להקמת היחידה שימשה יחידת פרשים קטנה, אשר הייתה מורכבת מנורווגים בלבד, ותפקידה העיקרי היה לבצע שליחויות עבור המלך בין סטוקהולם לאוסלו. כדי להדגיש את מעמדו כמלך נורווגיה, החליט המלך אוסקר להפוך את יחידת הפרשים הזו לפלוגה מיוחדת ששולבה בתוך המשמר המלכותי השוודי, והייתה מורכבת מנורווגים בלבד. הפלוגה הוצבה בתחילה בסטוקהולם, אולם בהמשך הועברה לאוסלו שם שימשה גם כיחידת הגנה על העיר.

ב-1905 זכתה נורווגיה בעצמאות, והמשמר המלכותי הנורווגי הפך ליחידת המשמר של הוקון השביעי, מלך נורווגיה. המשמר הוגדל והפך מפלוגה בודדת לגדוד שלם. הניסיון הקרבי הראשון של חיילי הגדוד היה במלחמת העולם השנייה. במהלך המערכה בנורווגיה, חיילי המשמר לחמו בוורמאכט בקרב מידצקוגן, ותודות לאומץ לבם הצליח מלך נורווגיה להימלט מאוסלו יחד עם הממשלה. חיילי המשמר המשיכו להילחם בפולשים במרכז נורווגיה, באומץ רב ולפעמים באכזריות. עד מהרה הם נודעו בפי חיילי הוורמאכט בכינוי "השדים השחורים" (בשל מדיהם הכהים).

כיום המשמר מורכב מארבע פלוגות, והוא אחראי על הגנת משפחת המלוכה ועל הגנת אוסלו בכלל. רוב חיילי המשמר מוצבים בתפקיד במסגרת השירות הלאומי שלהם, ועוברים הכשרה מיוחדת ואינטנסיבית לצורך כך. המשמר עורך טקס החלפת משמרות מול הארמון מדי יום, בין השעות 13:30–14:00. הטקס הוא אירוע פופולרי שמושך תיירים ותושבים מקומיים כאחד. המשמר עורך מצעדים לרגל אירועים חשובים כמו הפתיחה השנתית של הסטורטינג בידי המלך, חגיגות לאומיות וביקורים של מנהיגים זרים.

פרט למדיהם הרגילים, לאנשי המשמר ישנם גם מדי טקס מיוחדים בצבע כחול כהה אשר נותרו כמעט ללא שינוי מאז 1856. אנשי המשמר חובשים כובעי ברסגליירי איטלקיים. מנהג זה החל מאז שהנסיכה לואיזה ביקרה באיטליה, וכל כך התרשמה מכובעי הברסגליירי, עד שהתעקשה שהם יכנסו לשימוש גם במשמר המלכותי הנורווגי.

קמע מפורסם של המשמר הוא פינגווין קיסרי בשם נילס אולף, המתגורר בגן החיות אדינבורו שבסקוטלנד. הפינגווין הוא חייל רשמי במשמר המלכותי, בעל דרגת גנרל-מיור ומשמש כקולונל המטה של המשמר. כאשר מת הפינגווין הראשון של המשמר, אומץ פינגווין שני אשר נקרא "נילס אולף השני" וירש את דרגותיו ותאריו של נילס אולף הראשון. כיום הקמע של המשמר הוא נילס אולף השלישי.

## קישורים חיצוניים

* 

* HMKG's website
* Norske Gardeveteraners Drillkontingent Official Website
* Orkiestra Norweskiej Gwardii Królewskiej - Wasielgallery · YouTube
* HMKG at the main street of Oslo may 17.

## הערות שוליים

קטגוריה:הכוחות המזוינים של נורווגיה
קטגוריה:גדודים
בוניפאס אלכסנדר

**בוניפאס אלכסנדר** (בצרפתית: **Boniface Alexandre**; 31 ביולי 1936 – 4 באוגוסט 2023) היה פוליטיקאי ושופט מהאיטי, שכיהן כנשיא בית המשפט העליון וכנשיאה הזמני של המדינה בין השנים 2004–2006, עקב המשרה שהתפנתה.

## ביוגרפיה
אלכסנדר נולד בשנת 1936 בגאנטייה, למשפחה בת 11 ילדים, בה היה הבכור. למד משפטים ולאחר לימודיו, עבד במשך עשרים וחמש שנים כעורך דין לחוזים עסקיים וגירושין.

בשנות התשעים הוא מונה לשופט בבית המשפט העליון של האיטי וב-2002 מונה לנשיאו במקום קלוזל דברוס, על ידי ז'אן-ברטראן אריסטיד. בד בבד לימד באוניברסיטת האיטי.

ב-29 בפברואר 2004 לאחר הפלת משטרו של אריסטיד, מונה אלכסנדר לנשיאה הזמני של האיטי, על פי סעיף 149 בחוקה. הוא הושבע במהלך טקס קצר במעונו של ראש הממשלה איבון נפטון.

אחת הפעולות הראשונות שנקט כנשיא, הייתה לשלוח בקשה רשמית למועצת הביטחון של האו"ם בבקשה לכוח בינלאומי שיעזור להחזיר את הסדר בהאיטי. מועצת הביטחון אישרה את הבקשה במהירות.

בתקופת נשיאותו, ארגון אמנסטי אינטרנשיונל דיווח כי שוטרים השתמשו בכוח מופרז, כארבעים אסירים הושמו בכלא ללא האשמה או משפט, בוצעו הוצאות להורג ללא משפט וכי אלימות רבה הופנתה נגד נשים.

ב-10 במרץ 2004 הוא מינה את ג'רארד לטורט לראש הממשלה, במקום נפטון.

הוא התפטר מהנשיאות ב-14 במאי 2006, לאחר שרנה פרבאל נבחר.

אלכסנדר נפטר ב-4 באוגוסט 2023. הותיר אחריו אישה, סלימה דורסלי, וארבעה ילדים. הוא היה אחיינו של מרסיאל סליסטין, ראש ממשלת האיטי הראשון.

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי האיטי
קטגוריה:נשיאי בית המשפט העליון של האיטי
קטגוריה:אוניברסיטת האיטי
קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1936
קטגוריה:האיטים שנפטרו ב-2023
שורש 122

**שורש 122** או **ואנג בּוּ** (בסינית: **网部**, פיניין: **Wǎng bù**) הוא השורש ה-122 של הכתב הסיני. פירושו "**[[רשת (מכשיר)|רשת]]**" והוא אחד מתוך 29 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משישה קווים.

במילון קאנגשי יש 163 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. 

וריאנטים של השורש כוללים את: 罒,罓 ו- ⺳. בנוסף, 网 הוא הוריאנט של הצורה העתיקה 網 בסינית מסורתית  ויפנית, והוא משמש בתור הצורה המפושטת של 網, בסינית מפושטת.

## התפתחות

קובץ:网-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:网-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:网-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)


## תווים נגזרים

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* מאגר Unihan - U+7F51

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
שורש 27

**שורש 27**, או **צ'אנג בּוּ** (בסינית: **厂部**, פיניין: **Chǎng bù**) הוא השורש העשרים-ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "**[[צוק]]**", או "**[[בית חרושת|מפעל]]**" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.

במילון קאנגשי יש 129 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.

המשמעות המרכזית של 厂 היא "צוק" אולם עקב איחוד התווים המודרני בסינית מפושטת, פושט התו , שמשמעו "מפעל" המבוטא גם הוא "chǎng", ל 厂, אף שאין ביניהם קשר ידוע מבחינה תרבותית או היסטורית.

## התפתחות

קובץ:厂-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:厂-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:厂-bigseal.svg|השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
קובץ:厂-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)

## תווים נגזרים

## לקריאה נוספת
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* מאגר Unihan - U+5382

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
דימטינדן

**דִימֶטִינְדֶן** (**Dimetindene**) הוא אנטיהיסטמין/אנטיכולינרג. הוא אנטגון H1 סלקטיבי מהדור הראשון. דימטינדן הוא אנטגון H1 לא טיפוסי מכיוון שהוא בקושי מסוגל לחלוף על פני מחסום הדם-מוח.

דימטינדן הוא גם אנטגון לקולטן M2 ומקל על תסמיני אלרגיה וגרד בעור.

נרשם עליו פטנט בשנת 1958 ונכנס לשימוש רפואי בשנת 1960.

## שימוש רפואי
דימטינדן נצרך באופן פומי, או במריחה עילית כאנטיפרוריט. הוא משמש לטיפול בגירויים מקומיים בעור, כגון עקיצות חרקים, גרד וכוויות. דימטינדן ניתן גם דרך הפה לטיפול באלרגיות, כגון קדחת השחת.

הוא נרקח בדרך כלל כמלח החומצה המאלית שלו, דימטינדן מאלאט (dimethindene maleate).

הוא נמכר בין היתר בשם המותג פניסטיל (Fenistil).

דימטינדן מופיע גם בשילוב עם פנילאפרין בצורת תכשירים לטיפול מקומי באף (ויברוסיל), שמטרתו להקל על נזלת אלרגית, התעטשויות וגודש או גירוד באף.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אנטגוניסטים מוסקרינים
תחנת הכוח גזר

**תחנת הכוח גזר** היא תחנת כוח הנמצאת בשפלה בסמוך למחצבת תמרה, למפעל נשר ולמרכז טיהור שפכים איילון, בין כביש 6 וכביש 431. התחנה היא תחנה מבוססת טורבינות גז והיא אחת מתחנות הכוח הפנים-ארציות של חברת החשמל לישראל במסגרת משק החשמל בישראל.

ממוזער|250px|מפה המציגה את תחנת הכוח וסביבתה

## היסטוריה
ב-2001 זכתה חברת סימנס הגרמנית במכרז לאספקת 3 טורבינות בעלות של כ-1.5 מיליארד שקלים. הטורבינה הראשונה שימשה את תחנת הכוח בחיפה, והשתיים האחרות לתחנת כוח גזר.

שנתיים לאחר מכן, ב-2003 החלה חברת החשמל בשיתוף פעולה עם סימנס להסב את תחנת הכוח בגזר לתחנת כוח שתפעל על בסיס גז טבעי.

ביולי 2008, באיחור של שלושה חודשים החלה לפעול תחנת הכוח בגזר. האיחור נגרם בעקבות עיכוב בהזרמת הגז ממצרים ובעקבות עיצומים שהטילו עובדי חברת החשמל שסירבו לבצע ריתוכים בצינורות המחברים את הגז הטבעי לתחנת הכוח.

פחות מחמש שנים מאוחר יותר, במרץ 2013, הושבתה אחת מיחידות הייצור שבה הותקנה הטורבינה של סימנס. בסופו של דבר, חברת החשמל פנתה לחברה הגרמנית, ובמאי 2015 חתמה איתה ועם חברת ENECOGEN V.O.F ההולנדית על חוזה לרכישת גנרטור חלופי ומשומש לתחנת הכוח בעלות של כ-250 מיליון שקלים.

## נתונים
נכון ליוני 2024, פועלות בתחנה 6 יחידות ייצור:
* 2 יחידות טורבינות גז במחז"מ- דלק: גז טבעי, הספק מותקן כולל: 740 מגה ואט, תחילת פעילות: 2007-2008
* 4 יחידת טורבינת גז סילונית- דלק: גז טבעי, הספק מותקן כולל: 560 מגה ואט, תחילת פעילות: 1999

## הערות שוליים

גזר
גזר
נילס אולף

ממוזער|נילס אולף השלישי סוקר מסדר של המשמר המלכותי הנורווגי. סמל המשמר מחובר לכנף שלו.
**[[גנרל-מיור]] [[סר]] נילס אולף** (בנורווגית: **generalmajor Sir Nils Olav**) הוא פינגווין קיסרי המתגורר בגן החיות אדינבורו שבסקוטלנד. הוא משמש כקמע הרשמי של המשמר המלכותי הנורווגי, אשר בו הוא חבר רשמי בדרגת גנרל-מיור. הוא אף משמש בתפקיד קולונל המטה של המשמר.

השם "נילס אולף" על התארים והתפקידים הנלווים לו, עובר בירושה בין פינגווינים קיסריים בגן החיות אדינבורו מאז 1972. מחזיק השם והדרגות הנוכחי הוא נילס אולף השלישי.

## תפקיד צבאי
בשנת 1961 ביקר המשמר המלכותי הנורווגי במצעד צבאי רב-לאומי שנערך באדינבורו. לוטננט בשם נילס אגליאן ביקר בגן החיות שבעיר, וגילה התעניינות רבה במושבת הפינגווינים הקיסריים שלו. ב-1972 חזר המשמר המלכותי לאדינבורו, והפעם, שכנע אגליאן את חבריו ומפקדיו לאמץ פינגווין אחד שיהפוך לקמע המשמר. חיילי המשמר החליטו לקרוא לפינגווין נילס על שמו של אגליאן, ואולף על שם אולף החמישי, מלך נורווגיה. הפינגווין צורף באופן רשמי למשמר המלכותי וקיבל דרגת ויסקורופורל (רב-טוראי).

בכל פעם שבה המשמר חזר לאדינבורו, הלכו חייליו לגן החיות כדי לבקר את נילס אולף, ובכל פעם הוא הועלה בדרגה. ב-1987 מת הפינגווין הראשון, והמשמר אימץ פינגווין חדש וקרא לו "נילס אולף השני". הפינגווין החדש ירש את כל דרגותיו של הפינגווין הראשון. במהלך ביקור המשמר ב-2005, מונה נילס אולף לתפקיד קולונל המטה של המשמר. מדובר בתפקיד סמלי שבעבר היה מוענק בעיקר לבני אצולה. במהלך אותו ביקור, תרמו חיילי המשמר לגן החיות באדינבורו פסל ברונזה בגובה 4 מטרים של נילס אולף. פסל נוסף הוצב גם במחנה המשמר באוסלו.

ב-15 באוגוסט 2008 העניק האראלד החמישי, מלך נורווגיה תואר אבירות לנילס אולף, שהפך בכך לבעל החיים הראשון שקיבל תואר אצולה נורווגי. חיילי המשמר ערכו בגן החיות טקס מכובד במהלכו העניקו לנילס אולף את התואר והקריאו מכתב ברכה מהמלך. כמה מאות אנשים התאספו לצפות בטקס. נילס אולף השני מת זמן קצר לאחר מכן, והמשמר אימץ את "נילס אולף השלישי". במהלך הביקור של המשמר באדינבורו ב-2016 הוא הועלה לדרגת בריגדיר. במהלך ביקור של המשמר ב-2023 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור.

## קישורים חיצוניים

* BBC News on his knighthood
* BBC News
* Scotsman
* Article with pictures

## הערות שוליים

קטגוריה:עופות מפורסמים
קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:הכוחות המזוינים של נורווגיה
קטגוריה:אדינבורו
קטגוריה:בעלי חיים בשירות צבאי ומשטרתי
הבריגדה הגרמנית

ממוזער|300px|שמאל|חיילי הבריגדה ה-472 בעת שירותם בגרמניה
**הבריגדה הגרמנית** (בנורווגית: **Tysklandsbrigaden**) היה השם שניתן לסדרת בריגדות של צבא נורווגיה, אשר הוצבו בגרמניה המערבית במהלך המלחמה הקרה. כל בריגדה הייתה מוצבת בגרמניה חצי שנה, אשר במהלכה היא הייתה מקבלת את השם "הבריגדה הגרמנית", ולאחר מכן מוחלפת בבריגדה אחרת. בסך הכל שרתו בגרמניה 50,000 חיילים נורווגים.

## היסטוריה
לאחר שחרור נורווגיה מהכיבוש הגרמני בימי מלחמת העולם השנייה, עמלה הממשלה הנורווגית (ממשלת לונדון) לשקם את הארץ ההרוסה, ובכלל זה את צבא נורווגיה. הצבא הנורווגי היה זקוק בדחיפות לנשק, והממשלה ניהלה משא ומתן עם בריטניה על קניית נשק. הבריטים התנו את מכירת הנשק בכך שנורווגיה תשלח כוח כיבוש שיוצב בגרמניה. לאחר הסתייגויות רבות, חתמה לבסוף ממשלת נורווגיה על ההסכם עם הבריטים, והתחייבה לשלוח 12,000 חיילים לבריטניה. בפועל, משרד הביטחון הנורווגי הסכים לשלוח 4,000 בלבד. התכנית הוצגה בפני הסטורטינג ב-6 בספטמבר 1946, ואושרה ברוב קולות.

לאחר אימון בסיסי בלבד, נשלחה הבריגדה הראשונה לגרמניה בינואר 1947. בשל המחסור בציוד ובנשק ששרר באותם ימים בצבא נורווגיה, קיבלו חיילי הבריגדה הגרמנית ציוד בריטי ואפילו מדים בריטיים. כדי להבדיל בינם לבין החיילים הבריטים, הוצמד לשרוול מדיהם דגל נורווגיה קטן. במהלך הסגר על ברלין, כאשר נראה היה שמלחמה נוספת עומדת לפרוץ, דרשו הבריטים והאמריקנים להציב את הבריגדה הנורווגית בחזית, אולם בעקבות התעקשות של ממשלת נורווגיה היא הועברה לעורף. בעקבות הקמת גרמניה המערבית ופרוץ המלחמה הקרה, השתנה תפקידם של החיילים הנורווגים, והם הפכו מכוח כיבוש לכוח הגנה מפני מתקפה אפשרית של ברית ורשה. החיילים הנורווגים הועברו לשלזוויג-הולשטיין לצד חיילים מצבא דנמרק ומהבונדסוור, והיו אמורים להגן על האזור במקרה של מלחמה. במהלך מלחמת קוריאה עלה הרעיון לשלוח את הנורווגים להשתתף בלחימה, אולם הוא נדחה. החיילים הנורווגים עזבו את גרמניה באפריל 1953, על פי בקשת מקבלי ההחלטות בנאט"ו שסברו שההגנה על צפון נורווגיה קריטית יותר מההגנה על שלזוויג-הולשטיין.

## רשימת הבריגדות
כל בריגדה הייתה מוצבת בגרמניה חצי שנה, אשר במהלכה היא הייתה מקבלת את השם "הבריגדה הגרמנית", ולאחר מכן מוחלפת בבריגדה אחרת. הבריגדות שנשאו את השם הן:
* הבריגדה ה-471
* הבריגדה ה-472
* הבריגדה ה-481
* הבריגדה ה-482
* הבריגדה ה-491
* הבריגדה ה-492
* הבריגדה ה-501
* הבריגדה ה-502
* הבריגדה ה-511
* הבריגדה ה-512
* הבריגדה ה-521
* הבריגדה ה-522

בסך הכל שרתו בגרמניה 50,000 חיילים נורווגים. 40 חיילים נורווגים נהרגו במהלך השירות בגרמניה כתוצאה מתאונות שונות, במבצר אקרשוס ישנה מצבה לזכרם. ראש ממשלת נורווגיה קארה וילוך שרת בבריגדה, וכך גם שר ההגנה לעתיד פרדריק בול-הנסן.

## קישורים חיצוניים

* Tysklandsbrigaden veterans homepage
* Veteranforening
* Artikkel av Kåre Willoch
קטגוריה:הכוחות המזוינים של נורווגיה
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית בגרמניה
קטגוריה:בריגדות וחטיבות
ז'אן קלוד דובליה

**ז'אן קלוד דובליה** (בצרפתית וקריאולית האיטית: **Jean-Claude Duvalier**; 3 ביולי 1951 – 4 באוקטובר 2014) היה נשיאה ורודנה של האיטי ממותו של אביו, פרנסואה דובליה, בשנת 1971, ועד הפלתו בשנת 1986. כונה לעיתים "בייבי דוק", משום שהיה בנו של פרנסואה דובליה, שכונה "פאפא דוק".

## ביוגרפיה
דובליה נולד בשנת 1951 בפורט-או-פרנס, בירת האיטי, לפרנסואה, נשיא האיטי, ולסימון. הוא למד בבתי ספר בפורט-או-פרנס, ולאחר מכן הלך ללמוד משפטים באוניברסיטת האיטי.

### נשיאותו
באפריל 1971, כשז'אן היה בן 19, נפטר אביו, וז'אן קלוד מונה לנשיא במקומו, וכך היה לנשיא הצעיר בעולם. בתחילה התנגד למינויו והעדיף שאחותו הגדולה מארי-דניז תמונה לנשיאה, אך לבסוף התרצה. בתחילת כהונתו, הוא נקט מספר צעדים לרפורמה במשטר, על ידי שחרור מספר אסירים פוליטיים והקלה על הצנזורה העיתונאית. עם זאת, לא היו שינויים מהותיים באופיו הבסיסי של המשטר.

עקב התפרצות נגיף קדחת החזירים האפריקאית באי בשנת 1978, התעקשו רשויות החקלאות האמריקאיות על מיגור מוחלט של אוכלוסיית החזירים בהאיטי בשנת 1982. התוכנית למיגור קדחת החזירים גרמה להרס כלכלי רציני בקרב אוכלוסיית האיכרים, שגידלה חזירים כהשקעה. בנוסף, מחלת האיידס שהתפשטה בהאיטי בתחילת שנות השמונים גרמה לירידה דרמטית במספר התיירים בהאיטי.

ב-27 במאי 1980 נישא דובליה למישל . על חתונתם, שעלתה 2 מיליון דולר, לא נחסכו ביקורות, אם כי אחד מהעיתונים דיווח כי "האירוע ... התקבל בהתלהבות על ידי רוב בהאיטי".

חוסר שביעות הרצון בקרב הקהילה העסקית והאליטה הלך והתגבר בתגובה לשחיתות המוגברת בקרב משפחת דובליה ומשפחת בנט, משפחתה של מישל, שכללה מכירת גופות מהאיטי לבתי ספר זרים לרפואה וסחר בסמים. דיכוי פוליטי מוגבר הוסיף לכך.

חוסר שביעות רצון נרחב עוד יותר החל להתבטא במרץ 1983, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בהאיטי והכריז כי "דברים חייבים להשתנות בהאיטי". הכרזה זאת גרמה להתעוררות רבה בקרב תושבי האיטי ותרמה להרחבת והגברת האקטיביזם הפוליטי והחברתי.

בשנת 1985 נפתח מרד נגד דובליה והפגנות ופשיטות על מחסני המזון החלו להתבצע בצפון האיטי. העיר גונאיב הייתה העיר הראשונה בה התבצעו הפגנות. מאוקטובר 1985 עד ינואר 1986 התפשטו ההפגנות לשש ערים נוספות. בסוף אותו חודש החלו התקוממויות גם בדרום המדינה. בתגובה, דובליה הוריד את מחיר המזון ב-10%, סגר תחנות רדיו עצמאיות והשתמש בצבא ובמשטרה לעצירת ההפגנות, אך מהלכים אלה לא הצליחו לדכא את המרד.

בינואר 1986 החל ממשל רייגן ללחוץ על דובליה לוותר על שלטונו ולעזוב את האיטי. נציגים שמונו על ידי ראש ממשלת ג'מייקה אדוארד סיגה שימשו כמתווכים שניהלו את המשא ומתן. ארצות הברית דחתה את הבקשה לספק מקלט לדובליה, אך הסכימה לסייע בבריחתו. דובליה נעתר לבקשות ארצות הברית, והתפטר ב-7 בפברואר 1986. הוא עזב לצרפת במטוס של חיל האוויר האמריקאי.

### בריחתו לצרפת
250px|ממוזער|שמאל|ז'אן קלוד ומישל בדרך לשדה התעופה כדי להימלט לצרפת
ב-19 ביוני 1991 איבד את רוב רכושו, עקב גירושיו ממישל. באותה עת הוא ביקש מצרפת מקלט מדיני, אך בקשתו נדחתה.

בשנת 2004 דו"ח השחיתות העולמי פרסם כי דובליה הוא ראש המדינה השישי הכי מושחת בעולם.

### חזרתו להאיטי ומותו
ב-16 בינואר 2011 חזר דובליה להאיטי. ב-18 בינואר הוא נלקח למעצר על ידי משטרת האיטי. הוא הואשם בשחיתות וגניבה שבוצעו במהלך 15 שנות נשיאותו. לאחר המשפט, הוא שוחרר מבית הכלא, אך הושם במעצר בית.

דובליה נפטר ב-4 באוקטובר 2014 מהתקף לב.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:נשיאי האיטי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האיטי
קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1951
קטגוריה:האיטים שנפטרו ב-2014
מגזר

**מִגְזָר** (בלועזית **סֶקְטוֹר**) הוא חלק מוגדר מן הכלל (אוכלוסייה מסוימת, ענף כלכלי/תעסוקתי מסוים וכדומה).

קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
שורש 49

**שורש 49** או **ג'י בּוּ** (בסינית: **己部**; בפיניין: **Jǐ bù**) הוא השורש ארבעים-ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "**עצמי**", והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכול 214 שורשי קאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.

במילון קאנגשי יש 20 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.

באסטרולוגיה הסינית, 巳 מייצג את הענף הארצי השישי ומתאים לנחש שבגלגל המזלות הסיני. במערכת המספרים הסינית המחזורית העתיקה, *tiāngān*, 己, מייצג את הגזע השמימי השישי.

ג'י (己) הוא שם פרטי נפוץ בסין.

## התפתחות

קובץ:己-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:己-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500–3,000 שנה
קובץ:己-bigseal.svg|השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
קובץ:己-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)


## תווים נגזרים

## לקריאה נוספת

* 
* 

## קישורים חיצוניים

* מאגר Unihan - U+5DF1

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
יצחק ברנד

הרב **יצחק ברנד** (נולד בכ"ד בכסלו ה'תש"ט, 26 בדצמבר 1949) הוא רב חרדי, מחבר ספרי "בריתי יצחק".

## קורות חיים
נולד בציריך לזאב ברנד ולרחל בת הרב מרדכי הופמן. למד בישיבת לוצרן. לאחר שעלה לארץ למד בישיבת פוניבז'. לאחר נישואיו התקרב לגדולי תלמידי החזון איש ולמד במשך תקופה ארוכה בכולל פוניבז'. באותה תקופה הקים את סמינר בית יעקב "באר מרים", שמטרתו הייתה לשים דגש על הלכות הצניעות.

לאחר מכן נסע לצרפת והקים באקס-לה-בן כולל "אליבא דהילכתא". בהמשך חזר לישראל, והתגורר בערד.

בשנת 1980 התחיל לשמש כראש ישיבת עוד יוסף חי בשכם, לצד הרב גינזבורג. לאחר שהישיבה עברה ליצהר המשיך ללמוד במוצב הצבאי באזור. באותו הזמן התגורר ביישוב עמנואל כדי לחזק את ההתיישבות ביהודה ושומרון. בשנת 2021 עבר להתגורר בשכונת מאה שערים בירושלים.

## פעילותו ודעותיו
הרב ברנד בולט בדעותיו הימניות הקיצונית, החריגות בציבור החרדי. בין השאר היה שותף בכולל "תועה בשדה" הסמוך לחטיבה המרחבית שומרון בכניסה לשכם, שהוקם זמן קצר לאחר נטישת הצבא את קבר יוסף שבעיר. עודד ותמך באנשי ארגון 'חלמי"ש', ארגון חרדי ליישוב ארץ ישראל, שהקים מאחז ליד קריית ספר. כן תומך ב"אגודת קדושת ציון".

הוא נוהג לעלות להר הבית ומתבטא רבות בנושא. הוא טוען שקיימת בימינו חובה הלכתית לבנות את בית המקדש השלישי ולחדש את עבודת הקורבנות.

תומך בהתפקדות למפלגות חילוניות, במטרה להשמיע דרכן את דעת התורה בכל תחום.

לדעת הרב ברנד אסור להתגייס לצה"ל, כי הוא צבא מקולקל שמטרתו להפוך את האדם הדתי לחילוני.

הרב ברנד מתנגד באופן חריף לפאות נכריות, משתי סיבות: עבודה זרה וצניעות האישה. הוא מפרסם חוברות ועלונים בעניין. הוא מתנגד גם למכירת חמץ הנהוגה, לטענתו המוכר והקונה לא מתכוונים לכך באמת והמכירה לא חלה. לדעתו יש לאכול אך ורק חמץ שנאפה לאחר הפסח, והחמץ שנמכר אסור בהנאה כדין חמץ שעבר עליו הפסח.

## מספריו

* 
* 
* 
* 
* 
* **ביום הראשון תשביתו**, על מכירת חמץ.
* **גרמא כמעשה**, על השימוש במכשירי "גרמא" בשבת.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* עורך קדושת ציון בראיון נטול כפפות, באתר כל הזמן
* 
* 
* 

## הערות שוליים

2021 09
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:עמנואל: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לוצרן
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:פעילי ימין רדיקלי ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:מאה שערים: אישים
המשבר הפוליטי בתוניסיה (2021–2022)

**המשבר הפוליטי בתוניסיה** היה משבר חוקתי ופוליטי מתמשך בתוניסיה בין נשיא תוניסיה, קייס סעיד לאספת נציגי העם, בראשות תנועת א-נהדה, שבסופו הורה הנשיא על פיזור אספת נציגי העם והממשלה התוניסאית. צעדים אלה נחשבים בידי גורמים שונים להפיכה עצמית.

## אירועים
המשבר החל ב-25 ביולי 2021, לאחר שנשיא תוניסיה קייס סעיד פיטר את ראש הממשלה הישאם משישי והשהה את פעילות האספה של נציגי העם על ידי קריאת סמכויות חירום מסעיף 80 לחוקה התוניסאית. החלטות הנשיא התקבלו בתגובה רעה, ונפתחה שורה של הפגנות כנגד תנועת א-נהדה, מצוקה כלכלית וזינוק במקרי הקורונה בתוניסיה.

יושב ראש הפרלמנט התוניסאי ומנהיג תנועת א-נהדה ראשיד אל-גנושי אמר כי פעולותיו של הנשיא הן פגיעה ביסודות הדמוקרטיה וקרא לתומכיו לצאת לרחובות במחאה.

הפגנות התקיימו בתוניסיה הן בעד והן נגד פעולותיו של הנשיא, ואילו הכוחות המזוינים הטוניסאים הביעו את תמיכתם במעשי הנשיא.

ב-26 ביולי פיטר סעיד גם את שר הביטחון איברהים ברטאג'י ואת שר המשפטים בפועל חסנה בן סלימאן. הישאם משישי, ראש ממשלת תוניסיה לשעבר, טען כי יעביר את הכוח למי שיבחר הנשיא, בצעד שיכול להקל על המשבר. הוא אמר שהוא ישרת את תוניסיה "מכל מקום". סייד גם הודיע על עוצר של חודש אחד מ-26 ביולי עד 27 באוגוסט 2021.

ב-30 ביולי יאסין איארי, חבר פרלמנט ומבקר מוכר של הנשיא סעיד,  נעצר בביתו על ידי כוחות הביטחון שעל פי הדיווחים לבשו בגדים רגילים. השעיית הפרלמנט על ידי הנשיא סעיד ביטלה את חסיתונם של המחוקקים. בהתאם לכך, גורם שיפוטי צבאי אמר כי איארי נכלא בשל עונש קודם בשנת 2018 שספג בגין ביקורת על הצבא. מאוחר יותר באותו יום נעצר מאהר זיד, חבר פרלמנט נוסף, לאחר שנידון בשנת 2018 לשנתיים מאסר בגין העלבת הנשיא אל-באג'י א-סבסי.

ב-23 באוגוסט האריך סעיד את השעיית הפרלמנט, אף על פי שהחוקה קובעת שהפרלמנט יכול להיות מושעה לחודש בלבד, מה שעורר חששות בקרב חלק מהאנשים לגבי עתיד הדמוקרטיה במדינה.

ב-22 בספטמבר הוציא הנשיא סעיד צו המעניק לו סמכויות נשיאותיות מלאות עם פוטנציאל שינוי חוקת תוניסיה, הפיכתה לרפובליקה נשיאותית ואולי אף פיזור הפרלמנט. מוקדם יותר באותו היום, שניים מחברי הפרלמנט, פייסאל טביני וסייפדין מכלוף נעצרו ונכלאו.

ב-29 בספטמבר מינה הנשיא סעיד את נג'לא בודן רמדאן לראשת ממשלה. היא ראשת הממשלה הראשונה בתוניסיה ובעולם הערבי.

## ראו גם
* ההפגנות בתוניסיה (2021)
* קייס סעיד

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוניסיה: פוליטיקה
קטגוריה:תוניסיה: היסטוריה
קטגוריה:2021 בפוליטיקה
קטגוריה:מחאות ב-2021
קטגוריה:משברים פוליטיים
קטגוריה:2021 באפריקה
סניף רוכבי הלגיון המלכותי הבריטי

**סניף רוכבי הלגיון המלכותי הבריטי** (**RBLR**) הוא ארגון שהוקם ב-2004 כסניף של הלגיון הבריטי המלכותי. הארגון פועל כזרוע של ארגון צדקה התומך בחברי הכוחות המזוינים הבריטיים, בעבר ובהווה.

## פעילות
חברי הארגון משתתפים באופן קבוע באירועי אופנוע שונים, כשהם מזוהים באמצעות תגי רוכב ייחודיים. הם ידועים בעיקר בהשתתפותם בטקסי החזרת גופות חללי צבא בריטניה. מ-2008 עד 2011, השתתפו חברי הארגון בטקסים אלה ברויאל ווטון באסט. מספטמבר 2011, הטקסים הועברו לקרטרטון, אוקספורדשייר, והארגון ממשיך להשתתף בהם.

## אירועים ופעילויות
הארגון מקיים מספר אירועים שנתיים, ביניהם: "Weston Bike Night" בווסטון-סופר-מארה, עצרת שנתית, "RBLR 1000 Iron Butt Rally" – מסע אופנועים שנתי של 1,000 מייל תוך 24 שעות, המשמש לגיוס כספים עבור מבצע הפרג, וכן מסעות אופנועים לאתרים בעלי חשיבות צבאית, כגון אנדרטת הכוחות המזוינים בסטפורדשייר ואתרי קרב באירופה.

הוא זכה לתמיכה מצד אישים מפורסמים, ביניהם היילי וסטנרה וסיימון ווסטון.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:ותיקי צבא ומלחמה: ארגונים