פרסטון ברוקס

**פרסטון סמית' ברוקס** (באנגלית: **Preston Smith Brooks**; 5 באוגוסט 1819 – 27 בינואר 1857) היה בעל עבדים, פוליטיקאי וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית, ששירת כחבר המפלגה הדמוקרטית משנת 1853 ועד להתפטרותו ביולי 1856, ושוב מאוגוסט 1856 ועד מותו.

הוא נודע בעיקר בשל התקפתו ב־22 במאי 1856 על הסנאטור הרפובליקני ומתנגד העבדות צ'ארלס סאמנר, אותו היכה כמעט למוות במקל באולם הסנאט של ארצות הברית, כתגובה לנאום אנטי־עבדות שבו סאמנר העליב מילולית את בן דודו הרחוק של ברוקס, הסנאטור אנדרו באטלר מקרוליינה הדרומית.

התקיפה פצעה את סאמנר קשה, והוא לא היה מסוגל לשוב לסנאט במשך שלוש שנים. בית המחוקקים של מסצ'וסטס בחר בו מחדש בשנת 1856, והשאיר את מושבו ריק כסמל ל"אכזריות הדרום".

ניסיון להדיח את ברוקס מבית הנבחרים נכשל, והוא קיבל עונש סמלי בלבד במשפט הפלילי. הוא התפטר ביולי 1856 כדי לאפשר לבוחריו להביע את דעתם על מעשיו, והם בחרו בו מחדש בבחירות מיוחדות באוגוסט. הוא נבחר שוב לכהונה מלאה בנובמבר 1856, אך מת בינואר 1857, חמישה שבועות לפני תחילת הכהונה החדשה במרץ.

לדברי ההיסטוריון סטיבן פוליאו, 

## ביוגרפיה
### ראשית חייו
ברוקס נולד במחוז אדג'פילד שבקרוליינה הדרומית, ב־5 באוגוסט 1819, והיה בנם של וויטפילד ברוקס ומרי פרסונס קרול ברוקס. מוצאו היה אנגלי; אבות־אבותיו הגיעו מאנגליה והתיישבו בפרובינציית קרוליינה הצפונית בתחילת המאה ה-18.

הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית (שנקראה אז South Carolina College), אך סולק זמן קצר לפני סיום לימודיו לאחר שאיים על שוטרים בנשק חם. לאחר מכן למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ועסק בעריכת דין באדג'פילד.

בנוסף לכך, היה בעל מטע באזור קיימברידג' שבין אדג'פילד ל־Ninety-Six. בשנת 1840 נלחם בדו-קרב עם מי שיהיה לימים סנאטור מטקסס, לואיס ויגפול, ונפצע בירך – פציעה שגרמה לו להיעזר במקל הליכה למשך כל חייו. בשנת 1845 הוסמך רשמית כעורך דין. במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו שירת כקפטן בפלוגה D של רגימנט Palmetto מקרוליינה הדרומית.

### משפחתו
אשתו הראשונה הייתה קרוליין הרפר מינס (1820–1843). נולד להם בן אחד, שמת באותה שנה. לאחר מותה נישא לבת דודתה, מרתה קרוליין מינס (1826–1901). לזוג נולדו שלושה ילדים.

### קריירה פוליטית
בשנת 1844 כיהן ברוקס כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בשנת 1853 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כחבר המפלגה הדמוקרטית.

כמו נציגים וסנאטורים אחרים מקרוליינה הדרומית, החזיק בעמדות פרו־עבדות קיצוניות, וטען כי שיעבוד שחורים בידי לבנים הוא דבר נכון וראוי, וכי כל ניסיון להגביל את העבדות הוא פגיעה בזכויות הדרום ובמבנהו החברתי.

במהלך כהונתו התנהל ויכוח חריף סביב שאלת העבדות בטריטוריית קנזס, והאם תתקבל כמדינה חופשית או כמדינת עבדים. ברוקס תמך בפעולות של תומכי העבדות ממיזורי להפוך את קנזס לטריטוריית עבדים. במרץ 1856 כתב כי גורל הדרום תלוי בתוצאת המאבק על קנזס.

### התקיפה של סאמנר
ב־20 במאי 1856 נשא הסנאטור צ'ארלס סאמנר נאום חריף שכונה "הפשע נגד קנזס", ובו תקף את מנהיגי הדרום, כולל את אנדרו באטלר. הוא אף השווה את באטלר לדון קיחוטה וטען כי "התאהב בזונה – העבדות".

הנאום היה פרובוקטיבי במיוחד, וכלל דימויים מיניים חריפים – דבר שהיה נפוץ בוויכוח בין תומכי ומתנגדי העבדות.

ברוקס שקל לאתגר את סאמנר לדו-קרב, והתייעץ עם חבר הקונגרס , שאמר כי דו-קרב מתאים רק ל"ג'נטלמנים" שווי מעמד – ולדעתו סאמנר אינו כזה. בעקבות זאת החליט ברוקס "להעניש" אותו בהכאה פומבית.

ב־22 במאי נכנס ברוקס לאולם הסנאט יחד עם קייט ועם חבר הקונגרס . הוא ניגש לסאמנר, שישב וכתב, והאשים אותו בהשמצה. כאשר סאמנר החל לקום, היכה אותו ברוקס שוב ושוב בראשו במקל כבד.

סאמנר נלכד מתחת לשולחן שהיה מחובר לרצפה, אך הצליח לעקור אותו בניסיון להימלט. הוא היה מכוסה בדם, התמוטט ואיבד הכרה. ניסיונות לעצור את ברוקס נבלמו על ידי קייט, שאיים באקדח. ברוקס המשיך להכות עד שהמקל נשבר, ואז עזב את המקום.

סאמנר סבל מפגיעת ראש קשה, כאבים כרוניים ותסמינים הדומים לפגיעה מוחית טראומטית והפרעת דחק פוסט-טראומטית, וסבל מהשלכותיה לכל חייו.

### לאחר התקיפה
התגובה בארצות הברית הייתה מפולגת:

* בדרום שיבחו את ברוקס, ושלחו לו מקלות חדשים עם כתובות כמו "כל הכבוד" ו"הכה בו שוב".
* בצפון הזדעזעו, וראו בכך הוכחה לכך שהדרום פנה לאלימות במקום לדיון.

חברי קונגרס רבים החלו לשאת נשק.

חבר הקונגרס אנסון ברלינגיים אף התגרה בברוקס כדי שיזמינו לדו-קרב. ברוקס אכן אתגר אותו, אך נסוג כאשר ברלינגיים בחר ברובים ובמיקום בקנדה.

ברוקס טען שלא התכוון להרוג את סאמנר. הוא הורשע בתקיפה ונקנס ב־300 דולר, אך לא נכלא.

ניסיון להדיחו מבית הנבחרים נכשל, והוא התפטר מיוזמתו – אך נבחר מחדש במהירות.

### מותו
ברוקס מת במפתיע ב־27 בינואר 1857 מהתקף חמור של דלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות, שבועות ספורים לפני תחילת כהונתו החדשה. הוא נקבר באדג'פילד.

### הנצחתו
מספר מקומות נקראו על שמו, בהם העיר ברוקסוויל בפלורידה ומחוז ברוקס בג'ורג'יה – כולם נקראו כך זמן קצר לאחר התקיפה.

### בתרבות הפופולרית
ברוקס גולם על ידי ג'וני נוקסוויל בפרק "Charleston" של הסדרה Drunk History (2014). את סאמנר גילם פאטן אוזוולט.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1857