open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קול (תלמוד)

בתלמוד, **קול** (בארמית: **קלא**) הוא שמועה שיצאה על אדם מסוים, בדרך כלל לעז על מעשה עבירה שעשה או פגם בייחוסו. התלמוד דן האם ומתי יש להתייחס לקול שיצא על פלוני ומתי אין להתייחס אליו כי ייתכן מאוד שאין בו ממש.

רבי יוסי אומר: "יהא חלקי עם מי שחושדין אותו בדבר ואין בו" (). וכן אמר רב פפא: בי חשדו חשד שווא! על כך מביא התלמוד שורה של תנאים כדי שלקול יהיה משקל ובלעדיהם אין להתייחס אליו כלל: שהקול לא ייפסק אלא יימשך לאורך זמן של לפחות יום וחצי; שהקול יהיה רציף ולא ייקטע; שאין לאדם שונאים העלולים להוציא עליו לעז שווא.
## תוקף הלכתי
במסכת יבמות סובר רב כי לקול אין תוקף הלכתי, ולכן אין להוציא אישה מבעלה גם אם יש קול שהיא זנתה עם גבר אחר, אך רבי יהודה הנשיא סבור כי יש לחלק בין קול שפסק לאחר זמן קצר לבין קול שאינו פוסק והתקיים לפחות במשך יום וחצי. אם יש נסיבות לא ענייניות להפסקת הקול או להוצאתו, אין להתחשב בתוצאותיהן, ולכן אם ידוע שהקול הוצא על ידי שונאי בני הזוג, אין לו תוקף, וכן אם לחלופין לאחר זמן קצר שיצא הקול הוא הופסק על ידי איומים מצד בני הזוג או משפחותיהם, אין להפסקתו חשיבות.

לפי שיטת התוספות מחלוקת רב ורבי היא רק כדי להוציא את האישה מהבועל, כלומר מהאיש שריננו עליו שזנה עם האישה, אבל כדי להוציא אישה מבעלה צריכים הוכחות משמעותיות יותר, כמו עדים או דיני סוטה.

## ראו גם
* חשד (הלכה)
* סייגים בהגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע
## הערות שוליים

קטגוריה:משפט עברי: דיני ראיות
אנדרטת ויקטוריה (הודו)

**אנדרטת ויקטוריה** או **ויקטוריה ממוריאל הול** (באנגלית: **Victoria Memorial Hall**) הוא מבנה בקולקטה שהוקם להנצחת זכרה של המלכה ויקטוריה ומשמש כיום כמוזיאון.

## תכנון ובנייה
היוזמה לבניית האנדרטה הייתה של לורד קרזון, מושל הודו בזמן פטירתה של המלכה ויקטוריה. המבנה תוכנן על ידי ויליאם אמרסון בסגנון הודי-ערבי המשלב יסודות מוגוליים. לורד רידזדייל והבוטנאי דייוויד פריין תכננו את הגנים. המבנה כולו תוכנן כסמל להצלחת השלטון הבריטי בהודו. אבן הפינה למבנה הונחה בשנת 1906, אך המבנה לא הושלם אלא בשנת 1921.

האדריכל ויליאם אמרסון תכנן את התוכנית העיקרית של המבנה. מדובר בבניין דו קומתי, בעל שתי כנפיים, שבמרכזו כיפה גדולה. הוא בנוי משיש לבן מסוג מקרנה. אורכו של הבניין 103 מטר, רוחבו 69 מטר, וגובהו 56 מטר. הוא שוכן בלב פארק המשתרע על פני 260,000 מטר רבוע.

הבנייה מומנה כולה באמצעות כספים שנגבו מהמחוזות ההודיים, ללא השתתפות כספית של הממשלה הבריטית.

## המבנה כיום
ויקטוריה ממוריאל משמש כיום כמוזיאון, המציג אוסף גדול של חפצים הקשורים למלכה ויקטוריה ולשלטון הבריטי בהודו. במבנה יש גלריה ובו דיוקנאות של המלכה ויקטוריה, בעלה הנסיך אלברט, וציורים המתארים את חייהם.

לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה נוסף למבנה אגף ובו חפצים וציורים הקשורים למאבק של ההודים לעצמאות.


File:Queen Victoria's statue inside the memorial in Kolkata.jpg|פסלה של המלכה ויקטוריה בתוך האנדרטה
File:Victoria_memorial_hall.jpg|מבט מן הצד
File:Victoria_memorial_kolkata.jpg
File:Victoria Memorial Kolkata West Bengal India.JPG|פסלו של מושל הודו, לורד קרזון, בחזית האנדרטה


## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הודו: אנדרטאות
קטגוריה:הודו: מוזיאונים
קטגוריה:קולקטה: מבנים
קטגוריה:הנצחת המלכה ויקטוריה
קטגוריה:מבני שיש
שמואל החסיד

רבי **שמואל החסיד**, בן המאה ה-12, ראשון חסידי אשכנז, היה מגדולי דורו, התפרסם כחסיד וקדוש.

נולד בשפיירא לרבי קלונימוס הזקן בן למשפחת קלונימוס שהיגרה במאה ה-10 מאיטליה לגרמניה והעמידה במשך מאות שנים רבנים ומנהיגים בקהילות היהודיות בצפון איטליה ובאשכנז.

בשנת 1126 מת אביו, ולפי רבי אלעזר מגרמייזא בעת שנפטר היה עדיין רבי שמואל נער צעיר ולכן סודות הקבלה עברו תחילה לרבי אלעזר החזן משפירא, וכאשר בגר רבי שמואל נמסרו לו אותם סודות. כשגדל יצא לנדודי גלות וסגפנות, וכנראה הגיע עד נרבונא.

רבי שמואל החסיד עמד בראש ישיבה בשפיירא, אך עיקר עיסוקו היה בתורת הנסתר, בכוונות ובעבודת ה'. המהרש"ל כינה אותו "חסיד, קדוש ונביא". את דרכו זו המשיך אחריו בנו השני רבי יהודה שכונה אף הוא "החסיד". רבי שמואל החסיד הניח את התשתית לעבודתם של חסידי אשכנז והייתה לו השפעה רבה על התפתחותה של יהדות אשכנז. 

בנו הבכור, רבי אברהם, היה תלמידו בתורת הנגלה וכיהן כראש הישיבה בשפיירא.

האגדה מספרת עליו שייצר לעצמו גולם שליווה אותו בנסיעותיו ושימש אותו אבל לא היה יכול לדבר.

## כתביו
פרקיו הראשונים של ספר חסידים מיוחסים אליו. בנוסף חיבר חיבורים נוספים בתורת הנסתר, כמו "ספר שקד" שמיוחס לו וכמה קטעים ממנו נשמרו בכתב יד. ונשמרו שרידים מפירוש לסדר התפילות.

בספרות הראשונים נזכרים פירושו על המכילתא, ומפירושו על הספרא אף צוטטו כמה קטעים. כמו כן נזכרים "פתרונים" למסכת תמיד. הוא מצוטט בתוספות ובפירוש הרשב"ם, ובספר "יחוסי תנאים ואמוראים" מצוטטים פירושים שלו לענייני אגדה.

כנראה חיבר פירוש על התורה, וי"נ אפשטיין סבר שהוא חיבר את הפירוש המיוחס לרש"י על דברי הימים. חיבר הושענא הנהוגה במנהג אשכנז המערבי ומתחילה "כהושעת אב המון", ויש המייחסים לו גם את חיבור שיר הייחוד.

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* ירמיהו מלחי, חכמי שפיירא ויצירתם הרוחנית, **שאנן** טו (תש"ע), עמ' 64–66.
* שרה צפתמן, **שבחי רבי שמואל ורבי יהודה חסיד: ראשיתה של ספרות השבחים ביהדות אשכנז** (2020) - הספר עוסק בר' שמואל חסיד, בנו ר' יהודה חסיד (בעל 'ספר חסידים').
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:משפחת קלונימוס
קטגוריה:חסידות אשכנז
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:משפחת אבון הגדול
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:שפיירא: רבנים
פלוריאן הנקל פון דונרסמארק

**פלוריאן גראף הנקל פון דונרסמארק**, (שם מלא: **פלוריאן מריה גיאורג כריסטיאן גראף פון הנקל דונרסמארק**; נולד ב-2 במאי 1973 בקלן) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק גרמני. מוצאו ממשפחת האצולה השלזית הנקל פון דונרסמארק, והוא מחזיק באזרחות אוסטרית בנוסף לאזרחות הגרמנית. בשנת 2007 זכה באוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר על סרטו חיים של אחרים.

## ביוגרפיה

### חיים אישיים
פלוריאן הוא צאצא למשפחת רוזנים לבית הנקל פון דונרסמארק. אביו ליאו-פרדיננד גראף היה מנהל לופטהנזה ואמו היא אנה-מריה (לבית ברג). מתוקף תפקידו של אביו, פלוריאן בילה את ילדותו ואת לימודיו בניו יורק (שש שנים), בברלין (שלוש שנים), בפרנקפורט (ארבע שנים) ובבריסל (ארבע שנים). לאחר שסיים את לימודי התיכון בהצטיינות יתירה, הוא נסע ללמוד במשך שנתיים בסנט פטרבורג, שם עבד לאחר מכן לתקופה קצרה כמורה לרוסית. בשנות 1993-1996 למד פילוסופיה, מדעי המדינה וכלכלה בניו קולג' באוניברסיטת אוקספורד.

פלוריאן נשוי לכריסטיאן אשנפלדט, לשעבר המנכ"ל הבינלאומי של Creative Commons. לזוג שלושה ילדים: לארה קוזימה (2003), ליאו סילבסטר (2005), אלכסיס יגואר (2007). המשפחה מתגוררת כיום בלוס אנג 'לס. פלוריאן מתנשא לגובה של 2.03 מטרים.

### קריירה קולנועית
פלוריאן התמחה בקולנוע אצל ריצ'רד אטנבורו, ולאחר מכן פנה ללימודים באקדמיה לטלוויזיה וקולנוע במינכן (HFF), שם הוא ביים את הסרטים הקצרים "הדוברמן" (1998) ו"הטמפלר" (2002). הדוברמן (אותו כתב, הפיק, ביים וערך) זכה בפרס הנחשק עבור הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים מקס אופולס ולאחר מכן בפרס ה-Shocking Shorts Award של 13th Street. הסרט שבר שיא במספר הפרסים לו זכתה הפקת סטודנט, והפך לסנסציה בפסטיבלים בינלאומיים, כאשר דונרסמארק סייר בפסטיבלים השונים במשך למעלה משנה.

סרטו העלילתי הראשון; "חיים של אחרים" זכה בפרס הסרט האירופי עבור הסרט הטוב ביותר עבור, השחקן הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר בשנת 2006. דונרסמארק זכה גם בפרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס עבור הסרט הזר הטוב ביותר, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב (שניתן לקלינט איסטווד במקומו), וב-25 בפברואר 2007 זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בשנת 2007 היה דונרסמארק אחד מ-115 החברים החדשים שהוזמנו להצטרף לאקדמיה האמריקאית לקולנוע.

בפברואר 2010 התחיל בצילומי סרטו "התייר", רימייק למותחן הצרפתי "אנתוני זימר" בכיכובם של אנג'לינה ג'ולי וג'וני דפ. הסרט יצא להקרנת בכורה חגיגית בארצות הברית ב-10 בדצמבר 2010, אך התקבל בביקורות צולבות בקרב מבקרי הקולנוע.

## פילמוגרפיה
* 1997: חצות (Mitternacht, סרט קצר)
* 1998: התאריך (Das Datum, סרט קצר)
* 1999: דוברמן (Dobermann, סרט קצר)
* 2002: הטמפלר (Der Templer, סרט קצר)
* 2003: Großstadt Schocker/Petits mythes urbains (ביים פרק בסרט)
* 2005: חיים של אחרים (בימוי, תסריט, שותף להפקה)
* 2010: התייר (בימוי, תסריט)
* 2018: יצירה ללא מחבר (בימוי ותסריט)

## קישורים חיצוניים

* 

* התייר, ריאיון עם צ'רלי רוז, באתר צ'רלי רוז, 7 בדצמבר 2010 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסריטאי קולנוע גרמנים
קטגוריה:במאי קולנוע גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1973
הנותאיזם

**הנותאיזם** (מיוונית: **εἷς θεός** - אל אחד) הוא מונח תאולוגי המתאר פרקטיקה של אמונה בקיום אלים רבים (פוליתאיזם) אך ריכוז הפולחן בעיקר סביב אלוהות אחת או שתיים.

המונח נטבע על ידי פרידריך וילהלם יוזף פון שלינג על מנת לתאר גרסה מוקדמת של מונותאיזם. מאקס מילר היה מי שהביא את המושג לתודעת הציבור, במטרה לציין אמונה באל אחד במקביל להכרה כי קיימים אלים נוספים. הרעיון המרכזי הוא שפולחן או אמונה באל כלשהו יכולים להתייחס להיבט אחד מסוים שלו, בעוד שבמקום או בזמן אחר ההתייחסות לאותו אל יכולה לייצג היבט אחר.

רעיון ההנותאיזם מתנגד לאמונה בעליונותו של אחד ההיבטים של האל על פני ההיבטים האחרים, ותומך ברעיון שאל יכול להתקיים בצורות רבות בו זמנית. לכן, קיום צורות פולחן שונות לאלים בעלי שמות שונים, לא מוגדר כפוליתאיזם.
הנותאיזם נחשב לעיתים לגרסה מורכבת של מונותיאיזם, בכך שהוא מאפשר לאדם להאמין באל מסוים אחד בלי לשלול צורות שונות ואחרות של שמות, כינויים, או התגלויות המתייחסות לאותו אל.

יש חוקרים הטוענים כי הדת הישראלית הקדומה הייתה במקורה דת הנותאיסטית, אשר האמינה באל אחד שמוביל פנתיאון, והפכה בהדרגה למונותאיסטית במהלך תקופת המקרא, עד להשתלטות מוחלטת של מונותאיזם מופשט בתקופת הבית השני. חוקרים אחרים חלקו על תיאור זה, והגדירו את הישויות הנוספות שיהודים מאמינים בהן עד היום, כגון "מלאכים", "מידות" ו"ספירות", כהמשך של הגישה ההנותאיסטית ביהדות.

מימוש הרעיון היה בקיסרות הרומית, כאשר הוחל בתהליך סינקרטיזם של אלים. אלים שונים בעלי מכנה משותף עברו תהליך שבסופו הם נחשבו כבעלי אותן תכונות. למשל כל אלות האם הגדולה, הפיריון, הטבע והאדמה, עשתרת, אשתר, אפרודיטה, ונוס, קיבלי ודומות להן קיבלו מאפיינים זהים ופולחן זהה אף כי עבדו אותן בשמותיהן השונים במקומות שונים.

כך גם אלי השמש השונים (בהם תמוז, אדוניס, מיתרה, אפולו, הליוס, רע) התמזגו לאל אחד שמאפיינים שונים של פולחנו (למשל יום אדוננו שהוא יום ראשון) עברו לאמונה הנוצרית.

מושג האווטאר בתרבות ההינדית הוא איחוד של מספר אלים לאל אחד. כל מאמין יכול לעבוד את ההתגלמות הקרובה אליו יותר וכל ההתגלמויות הן אל אחד.

## ראו גם
*פוליתאיזם
*מונולטריזם
*סינקרטיזם
*פנתאון
*קנאות דתית
*מונותאיזם

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוחניות ואמונה
שאול בצר

**שאול בצר** (נולד ב-30 בספטמבר 1967) הוא במאי, תסריטאי וסופר ישראלי.

## ביוגרפיה
בצר הוא יליד נהלל, בנם של מוקי בצר ונורית גפן בצר. דודיו הם אייל בצר, ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל, ויהונתן גפן, סופר ומשורר.

עם גיוסו לצה"ל התנדב בצר לסיירת מטכ"ל, ולאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. לאחר שחרורו מצה"ל השלים תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

### קולנוע וטלוויזיה
בצר ביים וכתב (יחד עם רועי ארד) את הסרט המוקומנטרי "זהירות מצלמה" (2002). הסרט מגולל את סיפור חייו הפיקטיבי של במאי המתיחות הראשון בישראל אשר מתח את בן-גוריון. הסרט שודר בערוץ 2 (קשת) ונחשב לסרט המוקומנטרי הראשון ששודר ב"פריים טיים" בישראל.

בשנת 2003 הקים בצר את ערוץ הווידאו של פורטל האינטרנט נענע ויצר (יחד עם יובל שגב) את הדמות של רנו פסקאל שהפך במהירות לקאלט. בשנת 2004, אחרי שעזב את פורטל נענע והקים את חברת אנטנה הפקות, יצר יחד עם ארז הימן את התוכנית "עולמו של רנו פסקאל" ששודרה במשך שלוש עונות בערוץ ביפ.

ב-2004 יצר במסגרת אנטנה הפקות את הסדרה האינטרנטית "טופי והגורילה" עבור אתר שיתוף הווידאו FLIX שהפכה לאחת ההצלחות הגדולות באינטרנט. בעקבות ההצלחה הופקו 12 פרקים עבור ערוץ ביפ.

ב-2005 ביים את הסרט "הראיון האחרון עם דודו גבע" ומספר פרקים בתוכנית התרבות "נספח תרבות" עם דב אלפון.

בשנת 2006 ביים וכתב (יחד עם רועי ארד ויוני רז פורטוגלי) את הסדרה המוקומנטרית "החיים האמיתיים" ששודרה בערוץ 10. "החיים האמיתיים" היא פרודיה על תוכניות ריאליטי ותופעת הסלבריטאים. בסדרה כיכבו אביב גפן, אסי דיין וטוביה צפיר. הסדרה זכתה במקום הראשון בפסטיבל מוקומנטה הבינלאומי בירושלים.

ב-2008 הפיק בצר במסגרת אנטנה הפקות את הסדרה הדוקומנטרית הקומית "התחתנתי עם כדורגלן" ששודרה בערוץ 2 (רשת). ב-2009 את הסרט הדוקומנטרי "סקייט-אוף-מיינד" על תרבות הסקטבורד בישראל ששודר בערוץ 8.

ב־2012 הפיק שאול בצר את הסרט "מותר להיות סנטימנטאלי - נתן בעקבות אלתרמן" על המשורר נתן אלתרמן עבור ערוץ 1.

ב־2014 ביים שאול בצר את הסרט הדוקומנטרי "המוזות של בשביס זינגר" על צבא המתרגמות של הסופר יצחק בשביס זינגר עבור הערוץ יס-דוקו. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה.

ב-2015 ביים שאול בצר את הסרט הדוקומנטרי "גיבור העל העברי" סרט על תולדות הקומיקס בישראל. הסרט נבחר לפתוח את פסטיבל אפוס - הפסטיבל הבינלאומי לסרטי תרבות ואמנות.

### ספריו
ב-1992 התפרסם ספר השירה שלו "מתופף על הבטן שלך וחושב על הכסף שאני צריך" בהוצאת ירון גולן.

ב־2014 התפרסם רומן הביכורים שלו "בלש זמני". כשנה לאחר יציאתו לאור זכה למעמד של "ספר זהב" על מכירה של למעלה מ-20 אלף עותקים.

ב-2016 יצא ספר ההמשך ל"בלש זמני" בהוצאת ידיעות אחרונות. שם הספר: "בלש זמני – טעות כפולה".

ב-2025 יצא הרומן "חיים קלים" בהוצאת פרדס. עורכת: נוית בראל

### חיים אישיים
בצר אב לשניים, מתגורר בתל אביב

## אילן יוחסין

## קישורים חיצוניים
* 

* אתר הבית של אנטנה הפקות
* הספר "בלש זמני" באתר טקסט
* אלי אשד - לוחם סיירת מטכ"ל, בלש וסופר: שיחה עם שאול בצר
* הסרט "המוזות של בשביס זינגר" בפסטיבל הסרטים בחיפה
* 
* 
* 
* 
* קטע מתוך הראיון האחרון עם דודו גבע
* טופי והגורילה באתר של מאקו
* "זהירות מצלמה" באוזן השלישית
* גיבור העל העברי פסטיבל אפוס
* בלש זמני – טעות כפולה באתר עברית
* חיים קלים באתר של הוצאת פרדס

## הערות שוליים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
שאול
שאול
קטגוריה:נהלל: אישים
קטגוריה:משפחת גפן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
דיאגרמת מחלקה

בהנדסת תוכנה, **דיאגרמת מחלקה**, בשפת UML, היא סוג של תרשים סטטי המתאר את מבנה המערכת על ידי הצגת מחלקותיה, תכונותיהן והקשרים בין המחלקות.

## רקע
תרשים המחלקה הוא אבן הבניין המרכזית במידול מונחה עצמים. התרשים משמש לשתי מטרות עיקריות והן:
# מידול כללי-תפישתי של רכיבי האפליקציה.
# מידול מפורט למען תרגום המודל לקוד מקור.

המחלקות בדיאגרמת המחלקה מייצגות גם את האובייקטים העיקריים וגם את היחסים בין האפליקציה ובין האובייקטים אשר יומרו לקוד מקור.
תרשים המחלקה מציג את המחלקה בתיבות אשר כוללות שלושה חלקים:
#חלקה העליון של התיבה יכלול את שם המחלקה
#חלקה האמצעי של התיבה יכלול את מאפייני המחלקה
#חלקה התחתון של התיבה מכיל את המתודות או הפעולות אשר המחלקה יכולה לבצע
שמאל|ממוזער|250px
בתרשים עיצוב מערכת, המחלקות מאוחדות יחדיו בתרשים מחלקה אשר מסייע לקבוע את הקשרים הסטטיים בין האובייקטים.

UML מספק מנגנונים לייצוג מרכיבי מחלקה כגון: מאפיינים, מתודות ומידע נוסף לגביהם.

## ראות
כדי לציין את רמת הראות (Visibility) של מרכיב מחלקה (למשל: מאפיין או מתודה) ישנן דרכי ציון אשר יופיעו לפני שם המרכיב:

## יחסים בין מחלקות
ממוזער
היחסים הקיימים בדיאגרמת מחלקה הם:
* Association - יחס כלשהו בין מחלקות. המספרים בקצוות מציינים את מספר (או טווח) העצמים בכל צד של היחס (Multiplicity).

* Inheritance - ירושה ממחלקת בסיס.
* Realization / Implementation - מימוש ממשק.

* Dependency - תלות של מחלקה אחת במחלקה אחרת.
* Aggregation - יחס הכלה חלש: מחלקה מכילה מצביע לעצם, כאשר העצם המוצבע יכול להתקיים ללא המחלקה המכילה.
* Composite Aggregation - יחס הכלה חזק: מחלקה מכילה עצם, כאשר העצם המוכל מתקיים רק עם העצם החיצוני.

## טווח
שפת UML מגדירה שני סוגי טווחים (Scope) עבור מרכיבי המחלקה: מופע ומסווג (Classifier). במקרה של מרכיב מסוג מופע, הטווח הוא המופע הספציפי. עבור מאפייני המחלקה, הכוונה היא כי עריכתם משתנה בין כל מופע למופע. עבור שגרות הכוונה היא שהכניסה אליהן תלויה במצבן הנוכחי. לעומת זאת, במקרה של מרכיב מסוג מסווג, הטווח הוא המחלקה. עבור המתודות, כניסה אליהן אינה משפיעה או מושפעת ממצב האובייקטים. מרכיבי המסווג לעיתים מוכרים כמשתנים סטטיים בשפות תכנות רבות. כדי להצהיר על כך שמרכיב מסוים מקבל טווח מסווג שמות יוצג עם קו תחתון. אחרת, המחלקה תהיה בטווח מופע.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הנדסת תוכנה
דיאגרמת אופן שימוש

שמאל|ממוזער|250px|דוגמה לדיאגרמת אופן השימוש
דיאגרמת אופן שימוש, או תרשים תרחישי שימוש (use case diagram) בשפת המידול האחודה (UML) היא סוג של דיאגרמה התנהגותית אשר מורכבת מניתוח תרחישי שימוש. מטרת הדיאגרמה היא הצגת רקע פונקציונלי של המערכת עם שימוש במושגים: שחקנים, מטרה (אשר תתואר כתרחיש שימוש) והתלות בין תרחישי השימוש.

המטרה הכללית של דיאגרמת אופן השימוש היא הצגת הפעולות המבוצעות על ידי כל שחקן. תפקידי השחקן ישורטטו בתרשים.

דיאגרמת אופן השימוש מופיעה באופן רשמי בשתי שפות מידול אשר יוצאו על ידי ארגון OMG - שפת המידול המאוחדת (UML) ושפת מידול המערכת (SysML).
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:הנדסת תוכנה
סמי כהן

**סמי כהן** (נולד ב-1943) הוא חוקר ומרצה במכון למדע המדינה פריז, חוקר שותף במכון המחקר CERI. 
## ביוגרפיה
הוא נולד בצרפת למשפחה דוברת צרפתית שעזבה את מצרים לאחר מבצע קדש. בשנת 1957 עלה לישראל ולמד בבית ספר חקלאי. הוא שירת כשש שנים בחטיבת גולני והשתחרר בדרגת סרן. אחר כך עזב לצרפת שם למד מדעי המדינה ונישא. תחומי מחקרו כוללים את מדיניות החוץ והביטחון צרפתית.

הוא מחברם של עשרה ספרים ומאמרים רבים שהתפרסמו בכתבי עת מקצועיים.

## מספריו

* Israel’s Asymmetric Wars, Palgrave MacMillan, 2010
* Tsahal à l'épreuve du terrorisme, Paris, Le Seuil, 2009
* Democracies at War against Terrorism.A Comparative Perspective. Sciences Po Series in IR and PE; Edited by Samy Cohen. Palgrave MacMillan, 2008.
* The Resilience of the State. Democracy and the Challenges of Globalisation, Londres, Hurst, Coll. The CERI series in Comparative Politics and International Studies, 2006.
* La résistance des Etats. Les démocraties face aux défis de la mondialisation, Paris, Le Seuil, Coll. L'épreuve des faits, 2003
* La bombe atomique : la stratégie de l'épouvante, Paris, Gallimard, Coll. Découvertes Gallimard (n° 248), 1995.
* La défaite des généraux : le pouvoir politique et l'armée sous la Ve République, Paris, Fayard, 1994.
* La monarchie nucléaire : les coulisses de la politique étrangère sous la Ve République, Paris, Hachette, Coll. La force des idées, 1986.
* Les conseillers du Président : de Charles de Gaulle à Valéry Giscard d'Estaing, Paris, PUF, Coll. Politiques aujourd'hui, 1980.
* De Gaulle, les gaullistes et Israël, Paris, A. Moreau, Coll. Histoire et actualité, 1974.


## קישורים חיצוניים

* דף אישי באתר המכון ללימודי מדעי המדינה של פריז
* אילן אביתר, ריאיון עם כהן, ג'רוזלם פוסט

קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1943
יחיעם ימיני

**יחיעם ימני** הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה, יזם סדרתי בתחום הטכנולוגיה וממייסדי קומברס. מומחה בתחום רשתות מחשבים.

## ביוגרפיה
ימיני סיים תואר במתמטיקה באוניברסיטה העברית בשנת 1972, תואר שני בשנת 1974 ודוקטורט מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1978. ימני היה נשוי לד"ר שאולה אלכסנדר-ימיני, אחותו של קובי אלכסנדר, שעמו ועם בועז משעולי ייסד בשנת 1981 את חברת קומברס. לאחר שעזב את קומברס, הקים בשנת 1992 יחד עם שאולה אלכסנדר-ימיני, את חברת סמארטס (Smarts). החברה פיתחה מערכת תוכנה לניהול אירועים במערכות IT ורשתות תקשורת בזמן אמת, ונמכרה לחברת EMC בשנת 2004 תמורת 260 מיליון דולר. ימיני עזב את החברה ב-1997 וחזר לאקדמיה כמנהל מעבדת מחקר באוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, אך נשאר בעל מניות ודירקטור. במקביל היה מעורב כדירקטור וכיועץ במספר חברות טכנולוגיה, ביניהם חברת "פיירצ'ייס" שנרכשה על ידי חברת Yahoo! ב-2004.

בשנת 2000 הקים את חברת אקטיביום, שעסקה בפיתוח תשתית לתכנות שירותי רשת במהירויות גבוהות לשוק הטלקום. החברה גייסה כ-8 מיליון דולר לפי שווי של 40 מיליון דולר אחרי הכסף, אך נסגרה לאחר שנה וחצי בגלל התפוצצות בועת הדוט-קום והמשבר בשוק הטלקום. על בסיס הטכנולוגיה של אקטיביום, ועם אותם עובדים ובעלי מניות, הוא הקים בשנת 2002 סטארט-אפ חדש בניו יורק, בשם Nextorage, שעסק בפיתוח פתרונות אחסון.

בשנת 2006 הקים יחד עם ניר מיכלוביץ את חברת אינטרקאסט נטוורקס (Intercast Networks), שנקרא תחילה ערוץ טכנולוגיות (Arootz Technologies), אשר עסקה בפיתוח טכנולוגיה להפצת תוכני וידאו באינטרנט. בשנת 2009 החברה נסגרה.

בשנת 2013 היה בין המשקיעים בחברת הסטארט-אפ Social Studios, שהשיקה תוכנית טלוויזיה מותאמת אישית בהנחיית נועה תשבי.

בשנת 2017 השתתף בסבב גיוס הון של חברת הטכנולוגיה ScaleMP, שפיתחה פתרונות להאצת יכולות העיבוד של מחשבים על ידי חיבור של מספר מחשבים פיזיים למחשב וירטואלי אחד. החברה נמכרה ביוני 2007 לחברת SAP, אם כי בסכום נמוך מזה שהושקע בה.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי באתר אוניברסיטת קולומביה
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
הנרי אטלן

**הנרי** (**אנרי**) **נפתלי אטלן** (**Henri Atlan**; נולד ב-27 בדצמבר 1931 בבלידה, אלג'יריה) הוא ביופיזיקאי ופילוסוף, היה פרופסור ומנהל המחלקה לביופיזיקה רפואית באוניברסיטה העברית בירושלים ופרופסור באוניברסיטת פריז.

## ביוגרפיה
נולד למשפחה יהודית מתבוללת בתרבות הצרפתית בבלידה שבאלג'יריה. בצעירותו למד בבית הספר ז'ילבר בלוך באורסיי, שם התקרב מחדש למורשת היהודית. למד רפואה באוניברסיטת פריז וקיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1958. בסיום לימודי הרפואה החל בלימודי ביופיזיקה, לאחר קבלת הדוקטורט בתחום זה, החל מלמד בבית־הספר לרפואה בפריז ונתמנה לבסוף פרופסור ביופיזיקה רפואית. בתקופת לימודיו החל להתקרב ליהדות וללמוד קבלה.

אחר כך עבר לאוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, שם ערך מחקרים בנושאים מוטציות והזדקנות. בין השנים 1966 ל-1968 היה חוקר במרכז נאס"א בקליפורניה. בברקלי פגש במדען הישראלי אהרן קציר, שהזמינו לעבוד איתו במכון ויצמן למדע בשנת 1972. אחר כך חזר לפריז. בהמשך שב לישראל ומונה כפרופסור לביופיזיקה רפואית בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ובית החולים הדסה עין כרם.

בשנת 1952 נישא לסופרת ליליאן כהן, אולם התגרש ממנה. אב לשני ילדים.
## מחקריו
בהשפעת היינץ פון פורסטר, אטלן החל להתעניין ביישום קיברנטיקה ותורת המידע על אורגניזמים חיים, עבודתו משנת 1972 על תורת המידע ומערכות ארגון עצמי, בשם L'organization biologique et la théorie de l'information, זכתה לקהל קוראים רחב. בספר זה, הוא הציע את העיקרון של " מורכבות מרעש" (בצרפתית: le principe de complexité par le bruit), מושג שפיתח בספרו הבא Entre le cristal et la fumée (1979), שהוא פיתוח של הרעיון של פון פורסטר של "סדר מרעש".

במרכז הרפואי הדסה והאוניברסיטה העברית בירושלים עסק בהטמעת טכנולוגיות חדשות של תהודה מגנטית גרעינית, בין השאר גם היה יועץ של חברת אלסינט.
## פעילות פוליטית
אטלן היה פעיל בתנועת האוהלים וחבר במועצה המייעצת שלה. לפני שעלה לישראל, שהה במחיצת הרב צבי יהודה קוק במסגרת ביקוריו בארץ ולמד ממנו תורה, אולם אחר כך סבר שהרב קוק אינו מהתחשב בתנאים המשתנים במדינה, והתנגד לאידאולוגיה של קוק וגוש אמונים. לטענתו "התורה מגדירה את היחס בין עם ישראל לארץ־ישראל, ולא ההפך: לא היחס בין עם־ישראל לארץ־ישראל מגדיר את היחס לתורה. ושהתורה ניתנה דווקא במדבר, שהוא מקום שומם שאינו שייך לשום אדם, קבוצה או לאום". הוא היה פעיל שלום, ודוגל בפשרה טריטוריאלית וזכות הגדרה העצמית לעם הפלסטיני.

## ספריו שתורגמו לעברית
* **אלו ואלו: ביקורת הדדית של המדע והמיתוס** / הנרי נפתלי אטלן (תרגם מצרפתית: דן דאור), תל אביב: עם עובד, 1994.
* **ניצוצות של קרי** (חלק א. הדעת הזרעית), תרגמה מצרפתית אורה גרינגרד. ירושלים: מוסד ביאליק, 2011.

## קישורים חיצוניים

* דף אישי  באתר הדסה
* הנרי אטלן, מאמרים באתר מחשבות
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים יהודים צרפתים
קטגוריה:ביופיזיקאים יהודים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
גבינת בקסטון

**גבינת בקסטון** או **בקסטון כחולה** (באנגלית: **Buxton Blue**) היא גבינה אנגלית כחולה, הדומה בטעמה לגבינת סטילטון כחולה. גבינה זו עשויה מחלב בקר ויש בה נימי עובש כחול. נהוג לאכול גבינה זו לצד יין קינוח או יין פורט.

הגבינה הוכרה כ"סימן מקור מוגן" בהתאם לכללי האיחוד האירופי, כלומר אך ורק גבינה המיוצרת לפי כללים קבועים באזור בקסטון, מחלב שמקורו בדרבישייר, נוטינגהאמשייר או סטאפורדשייר יכולה להיקרא בשם זה.

## קישורים חיצוניים
* תיאור הגבינה, באתר "הגבינה האנגלית"

בקסטון
בקסטון
שמעיה (נביא)

ממוזער|אייקון יווני אורתודוקסי של הנביא שמעיה
**שמעיה** היה נביא בתקופה שלאחר פילוג ממלכת ישראל המאוחדת, בתקופת רחבעם מלך יהודה ובתקופת ירבעם בן נבט מלך ישראל. יש שני אזכורים בלבד לנבואותיו במקרא. האחד נוגע למניעתו מרחבעם להילחם בממלכת ישראל לאחר פרישתם. השני קשור להחזרתו בתשובה את שרי ממלכת יהודה ואת רחבעם בעקבות מסע שישק. 

## שכנוע רחבעם ומניעת מלחמה בין ממלכת יהודה לממלכת ישראל
לאחר מות שלמה, בנו רחבעם הלך לשכם כדי לקבל את הסכמת העם למלכותו על שבטי ישראל. שבטי ישראל פנו לרחבעם בדרישה שיקל את העומס מעליהם ולאחר שלא נענה לבקשתם הם מרדו בו. חלק מהמרד כלל גם התנגדות לתשלום המיסים והוביל לפגיעה באדרם גובה המס המלכותי.

רחבעם נס מודאג לירושלים בירתו וגייס 180,000 איש משבטי יהודה ובנימין (שהיו נאמנים למלכותו) כשמטרתו המוצהרת היא לדכא את המרד של יתר שבטי ישראל. בשלב זה פונה אלוהים אל שמעיה ומצווה עליו להעביר את נבואתו למלך:בעקבות נבואה זו לא יצאו לבסוף שבטי ממלכת יהודה למלחמה ביתר שבטי ישראל.

## מסע שישק ותשובת שרי יהודה
במהלך מלכות רחבעם, מתואר כי התנהלות הפולחן הדתית בממלכה איננה לפי תורת ה' ועל כן יוצא שישק הראשון, מלך מצרים למסע כיבושים בארץ ישראל ובפרט עולה על ירושלים. שמעיה פונה אל רחבעם ומביא בפניו את דבר ה':בתגובה לנבואה זו של שמעיה, חוזרים שרי יהודה ורחבעם בתשובה. אלוהים נשמע לבקשתם וחס עליהם. 

## דברי שמעיה הנביא
נראה שלכותב ספר דברי הימים הייתה גישה לספר שכונה "דברי שמעיה הנביא":

## לקריאה נוספת
* אנציקלופדיה מקראית, "שמעיה", כרך ח, עמ' 137

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:נביאים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
אלחנדרו אלפרו

**אלחנדרו אלפרו ליחרו** (בספרדית: **Alejandro Alfaro Ligero**; נולד ב-23 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקיצוני, ולעיתים כחלוץ שני.

## קריירה
קבוצת נעוריו הייתה סביליה. בעונתו הראשונה כשחקן מקצועי שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, סביליה אתלטיקו, בה רשם 25 שערים ב-100 הופעות. לאחר מכן עבר אלפרו לקבוצה הבכירה של סביליה במדיה כבש 3 שערים ב-33 הופעות.

אלפרו הושאל לקבוצת טנריפה למשך שתי עונות, במדיה כבש 27 שערים ב-78 הופעות. בשנת 2011 חתם במיורקה.

אלפרו שיחק בנבחרת הצעירה של ספרד וערך במדיה 4 הופעות.

אלפרו פרש מכדורגל מקצועי בשנת 2020, בגיל 33. בספטמבר 2020, חתם אלפרו עם אוססונה בתפקיד סקאוט.

## קישורים חיצוניים

* הפרופיל של אלפרו באתר הרשמי של מיורקה

## הערות שוליים

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני טנריפה
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני קורדובה
קטגוריה:כדורגלני הרקולס אליקנטה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1986
כביש 222

**כביש 222** הוא כביש אורך אזורי בנגב המקשר בין צומת משאבים (כביש 40) שבתחומי המועצה האזורית רמת נגב לבין צומת גבולות (כביש 232) שבתחומי המועצה האזורית אשכול. אורכו של הכביש הוא 46 ק"מ. הכביש עובר בחלקו במזרח חולות חלוצה.

## היסטוריה
התחלת סלילת הכביש ב-1951, כדי לחבר את צאלים, גבולות ומבטחים לכביש 232.

קטע הכביש שבין צומת משאבים (ביר עסלוג') ובין קיבוץ רביבים נסלל ב-1953 לאחר שבמשך 10 שנות קיום הקיבוץ עברה במקום דרך עפר.

קטע הכביש שבין רביבים ובין קיבוץ צאלים נסלל כדרך זמנית לצורך הנחת צינור מים מצאלים לרביבים בעת הנחת קו המים ירקון-נגב, ועל כן איכותו הייתה גרועה והיא נחסמה בכל פעם שירדו במקום יותר ממספר מילימטרים של גשם. הכביש נסלל מחדש ב-1971. אחת הסיבות לסלילת הכביש הייתה הצורך של ילדי רביבים לנסוע לבית ספר שנמצא בקיבוץ מגן בדרך ארוכה שעברה בבאר שבע.

קטע הכביש שבין צאלים ובין קיבוץ גבולות נפתח לתנועה בנובמבר 1964.

קטע הכביש שבין קיבוץ גבולות ובין צומת גבולות נפתח לתנועה בפברואר 1959.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
*חולות חלוצה
*כבישי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:רביבים
קטגוריה:משאבי שדה
קטגוריה:עוטף עזה: תחבורה
קטגוריה:הנגב: כבישים
קטגוריה:הנגב המערבי: תחבורה
כילפריך הראשון, מלך בורגונדיה

**כילפריך הראשון** (נפטר סביב 480) היה מלך ממלכת בורגונדיה  מ-473 ועד מותו. הוא ירש בתפקיד המלוכה את אחיו הבכור, גונדיוך (Gundioch) ומלך בשיתוף עם אחייניו גודומר השני, גונדובד, כילפריך השני, מלך בורגונדיה וגודגיזל מז'נבה.

המידע היחיד עליו מגיע מחיבורו של גרגוריוס מטור, "היסטוריה של הפרנקים", וגם שם הוא מוזכר בקיצור.

קטגוריה:בורגונדיה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:נפטרים ב-480
חלומות (אלבום של אייל גולן)

**חלומות** הוא אלבומו השמיני של הזמר אייל גולן שיצא לאור ב-22 ביוני 2003 והורכב כולו מגרסאות כיסוי לשירי אמנים שונים. את שיר הנושא של האלבום, שביצעה במקור רוחמה רז, שר גולן לראשונה בטקס מלכת היופי של אותה שנה. שאר שירי האלבום הוקלטו למעשה עוד בשנת 1996 כסקיצות לאלבום המשך לאלבומו השני של גולן - "בהופעה חיה", וכתוכנית גיבוי למקרה ששיתוף הפעולה עם חברי "אתניקס" לא יצלח. בין היתר כלל האלבום את ביצועיו של גולן ל"האהבה הישנה" של שלמה ארצי, "רחוק רחוק" שכתבה והלחינה חוה אלברשטיין לזמרת היווניה גליקריה, מספר מחרוזות שירים של זוהר ארגוב, מחרוזות בערבית וחידוש ל"כמו רוח סערה" מאלבום הבכורה של גולן עצמו.

## שירי האלבום

; משתתפים
* עיבודים (למעט השיר "חלומות"): חיים חדד-הדר
* קלידים: חיים חדד, יוסי יוסף, אושר כהן, ארנון אלמסי
* גיטרה סולו: יהודה קיסר
*בוזוקי: אריס נחום
* גיטרות ליווי: שמוליק בודגוב
* גיטרה בס: אבי יפרח
* תופים: אשר פדי
* דרבוקה: רוני דדון
* סקסופון: סרג'ו שרעבי
* הוקלט באולפני "בן-צור"
* טכנאי הקלטה: איציק תקומי
* טכנאי מיקס: מוני ארנון

; השיר "חלומות"
* עיבוד: יעקב למאי
* קלידים: יעקב למאי, עמית הראל
* גיטרות: אבי סינגולדה
* כלי הקשה: יהודה תמיר
* הוקלט ב"אולפני שיר"
* טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה תמיר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
יי אולד צ'שייר צ'יז

[שמאל|ממוזער|250px|הכניסה לפאב יי אולד צ'שייר צ'יז. שמות כל [מלכי אנגליה שמלכו בתקופת פעולתו של הפאב כתובים לצד דלת הכניסה.]]
**יי אולד צ'שייר צ'יז** (באנגלית: **Ye Olde Cheshire Cheese**) הוא פאב הפועל בסיטי של לונדון באנגליה, ברחוב פליט.

הפאב החל לפעול בשנת 1538, במבנה שעמד במקום מהמאה ה-13. מרתף הפאב הוא מרתף של מנזר כרמליטי שעמד במקום. מבנה הפאב נפגע במהלך השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666, ולאחר השריפה שוקם ושב לפעול.

הפאב נותר כמעט בלא שינוי מאז ששופץ לאחרונה במאה ה-19. חלק מלוחות העץ המצפות את מרבית קירות הפאב מקורן במבנה משנת 1666.

## אזכורים ספרותיים
בפאב נהגו לשתות באופן קבוע צ'ארלס דיקנס, וולטר, אלפרד טניסון, סר ארתור קונן דויל וד"ר סמיואל ג'ונסון.

דיקנס מזכיר את הפאב בספרו "בין שתי ערים" (הפאב אינו מוזכר בשמו אולם מסופר כי סידני קארטון הזמין את צ'ארלס דארני לסעוד בפאב המצוי בסימטה מחופה היוצאת מרחוב פליט - תיאור המתאר את הכניסה אל הפאב).

בספר הבישול של בטי קרוקר מסופר כי דיקנס ובן ג'ונסון נהגו לאכול ארנב ולשי בפאב זה.

בלדה משנת 1680 בשם "A New Ballad of the Midwives Ghost" מזכירה את הפאב.

הסופר הרוסי בוריס פילניאק אשר ביקר בפאב בשנת 1923 כתב יצירה בשם "סטאריי סיר" ("הגבינה הישנה") שעלילתה מתרחשת בפאב.

## קישורים חיצוניים
* 

* תיאור הפאב
* תיאור הפאב

## הערות שוליים

קטגוריה:לונדון: פאבים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II
בוגאטי ויירון סופר-ספורט

ממוזער|250px|בוגאטי ויירון סופר-ספורט
ממוזער|250px|בוגאטי ויירון סופר-ספורט
**בוגאטי ויירון סופר-ספורט** היא מכונית-על, גרסה משופרת של הבוגאטי ויירון שהייתה בעבר המכונית המהירה ביותר בייצור סדרתי. ב-2016 היא הוחלפה בדגם חדש, עוצמתי ומהיר יותר: בוגאטי שירון.

## מפרט
לבוגאטי ויירון סופר ספורט יש  והגוף שלה עשוי כולו מסיבי פחמן להקטנת משקלה. בנוסף, הוסרו חפצים רבים מפנים המכונית כדי להפחית את המשקל. המכונית החזיקה בזמנה בשיא ההקפה המהירה בטופ גיר, 1:16.8 דקות, וכן החזיקה שיא המהירות בנסיעה בישורת: .

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:מכוניות עשויות סיבי פחמן
ויירון סופר ספורט
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצרפת
כביש 225

**כביש 225** הוא כביש רוחב אזורי בנגב המקשר בין כביש 204 והעיירה ירוחם לבין כביש 206 (כביש רותם - אורון). מהכביש נשקף נוף מהיפים בארץ, מפני שהוא חוצה את המכתש הגדול (מכתש חתירה). אורכו של הכביש הוא כ-14.6 ק"מ.

## אפשרות הנסיעה בכביש
לקראת סוף שנת 2008 נסגר הכביש לתנועה מפני ליקויים בטיחותיים ומשום שהכביש לא תוחזק שנים רבות, אך נפתח שוב לתנועה נוכח פניה של החברה להגנת הטבע לשר התחבורה ישראל כץ בנימוק שהיות הכביש סגור לתנועה מונעת גישה לאחד הנופים היפים בארץ. במקביל החברה הלאומית לדרכים החלה במקצה שיפורים בטיחותיים בכביש.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
*כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:ירוחם: תחבורה
ג'יימס קוקו

שמאל|ממוזער|180px|ג'יימס קוקו
**ג'יימס קוקו** (באנגלית: **James Coco**; 21 במרץ 1930 – 25 בפברואר 1987) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס אמי. היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1981 על הופעתו בסרט "רק כשאני צוחקת".

## ביוגרפיה
קוקו נולד בניו יורק והחל לשחק עוד מגיל קטן.
בנם של מהגרים איטלקים אידה ופליצ'ה קוקו.

הופיע לראשונה בברודוויי ב-1957 והשתתף במחזה האוף ברודוויי "הירח שבנהר הצהוב" שזיכה אותו בפרס אובי.
קוקו השתתף בפרסומות ובמחזות תיאטרון בהם שיחק.
השתתפותו במחזה "הבא בתור" זיכתה אותו בפרס דרמה דסק ועבור משחקו במחזה "אחרון המאהבים האדומים הלוהטים" של ניל סיימון היה קוקו מועמד לפרס הטוני ב-1970.

בקולנוע שיחק בפעם הראשונה ב-1971 בתור ד"ר טימי ספקטור בדרמה הקומית של אוטו פרמינגר "חברים כה טובים" ובתור הדוד הארי בקומדיה השחורה "עלה חדש".
ב-1972 שיחק בגרסה הקולנועית למחזה המוזיקלי "האיש מלה מאנצ'ה", בסרט גילם את סאנצ'ו פנזה והועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן בתפקיד משני.
ב-1976 הופיע בפארודיית הבלשים של ניל סיימון "חמישה בלשים לקינוח".

ב-1981 שיחק בקומדיה "רק כשאני צוחקת" בתור ג'ימי פרינו חברה של שחקנית התיאטרון השיכורה ג'ורג'יה היינץ, על הופעתו קיבל קוקו מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב אך גם לפרס פטל הזהב. קוקו היה השחקן הראשון שהועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס ראזי לשחקן המשנה הגרוע ביותר.
בשנת 1983 זכה קוקו בפרס אמי על הופעתו בסדרה "מקום אחר".

בשנת 1985 השתתף במחזה "It's Only a Play" מאת טרנס מקנאלי שעלה על בימות אוף ברודוויי.

קוקו נפטר בשנת 1987 בגיל 56 מהתקף לב. נקבר בבית הקברות הקתולי ס.ט ג'רודס שבקולוניה, ניו ג'רזי.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
חנה קיפניס

**חנה קיפניס** (31 בדצמבר 1910, תל אביב – 10 באוקטובר 1995) הייתה זמרת סופרן אמריקאית ילידת ארץ ישראל.

## ביוגרפיה

נולדה ביפו לדוד צבי קיפניס, יצרן גזוז, ולסימה קמינקר בת הרב שמואל קמינקר. אחיה היה המהנדס והקבלן יצחק קיפניס, אחיותיה היו אסתר ריינשטיין לבית קיפניס ונחמה סגל לבית קיפניס.
חנה קיפניס הייתה פעילה בתחום השירה בארץ בעיקר בשנות השלושים, והייתה חלוצת הזמר העממי בתחילת דרכו. בצעירותה למדה בקונסרבטוריון שַרבֶנקָה (Scharwenka) בברלין, שנחשב במשך עשרות שנים לאחד המשובחים בעולם, ואחר כך שבה ארצה. היא פעלה לפרסום והפצת משוררים עבריים צעירים, בהם נתן אלתרמן. חלק מביצועיה הוקלטו כבר ב-1935 והושמעו ברדיו.
קיפניס הוזמנה לחגיגות, נשפים וטקסים רשמיים רבים ברחבי הארץ, בהם אירועים של קק"ל, ויצו ומפא"י, ושובחה בתקשורת על שהגדילה לשיר בפני חיילים ומשפחותיהם. פעמים רבות לוּותה שירתה על ידי יוסף גולנד.

ב-1947 נסעה לסיבוב הופעות בארצות הברית ולבסוף השתקעה שם, אם כי שבה לבקר ולהופיע בישראל בשנים הבאות. מחוץ לישראל המשיכה לשיר בעברית באירועים שונים גם בשנות החמישים, וזכתה מפי מבקריה לכינוי "*The Palestinian Nightingale*" - הזמיר הארץ-ישראלי.

## הקלטות
בשנת 1934 השתתפה חנה קיפניס בסרט "זאת היא הארץ" על אודות מפעל ההתיישבות, הסרט הארצי-ישראלי הראשון עם פסקול מלא, עבורו היא שרה לצד יוסף גולנד.
ביולי 1935 הקליטה אלבום בשם "הורה: קומה אחא" (Horra Kumah Achah) בעברית אצל חברת ההקלטות Lukraphon בברלין, חלקן בלווית מקהלת פטרושקה (Orchestra Petruschka) וחלקן כקטעי סולו.
היא הוציאה גם אלבום בשם כנרת (Kinaret) ובו שירה עברית.

ב-1986 השתתפה קיפניס בהקלטה ביתית של "שיר לאלף עריסות" בבית מלחינו, מרדכי זעירא.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מהגרים מארץ-ישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
לה דק טהו

**לֵה דֶק טְהוֹ** או **לה דיק טהו** (בווייטנאמית: **Lê Ðức Thọ**; 14 באוקטובר 1911 – 13 באוקטובר 1990) היה מהפכן, גנרל, דיפלומט ופוליטיקאי וייטנאמי, שסירב לקבל את פרס נובל לשלום, שוועדת פרס נובל מצאה לנכון להעניק לו ביחד עם הנרי קיסינג'ר (שבחר לקבל את הפרס) בשנת 1973.

ב-1930 עזר טהו לייסד את המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם. בעקבות פעילותו, השלטונות המקומיים של האימפריה הקולוניאלית הצרפתית כלאו אותו למשך כמה שנים, מ-1930–1936 ושוב בין השנים 1939–1944. אחרי שחרורו ממאסר, ב-1945, עזר טהו להנהיג את הווייט מין, ארגון שהוקם על מנת להשיג עצמאות לווייטנאם מהשלטון הצרפתי, עד שנחתמו ההסכמים של ועידת ז'נבה ב-1954. ב-1955 הצטרף לפוליטביורו של מפלגת הפועלים של וייטנאם, שהפכה היום למפלגה הקומוניסטית של וייטנאם. ב-1956 ניהל טהו את הווייטקונג, שפעל נגד הממשל בדרום וייטנאם.

## הסכמי השלום של פריז
ארצות הברית הצטרפה באופן פעיל למלחמת וייטנאם במהלך שנות ה-60. בין השנים 1969—1973 נערכו בפריז שיחות, חלקן חשאיות וחלקן גלויות, לקידום תהליך השלום בין המדינות. המגעים שניהל טהו, שהיה נציגה של הרפובליקה הדמוקרטית הווייטנאמית בשיחות החשאיות, והיועץ לביטחון לאומי דאז, הנרי קיסינג'ר, הן שהובילו להפסקת האש בין המדינות ב-23 בינואר 1973. הבסיס של ההסכם ההיסטורי כלל: שחרור שבויים תוך 80 ימים, הפסקת אש שתפוקח על ידי ה-ICC (International Commission of Control and Supervision), בחירות חופשיות ודמוקרטיות בדרום וייטנאם, תימשך פעילותה של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) בדרום וייטנאם והכוחות של צפון וייטנאם יוכלו להישאר בדרום וייטנאם.

אף שההסכמים נחתמו ב-23 בינואר 1973, נמשכו המגעים בין המדינות גם בהמשך, גם הלחימה נמשכה באופן לא סדיר בחלק מהמקומות. כאשר נסוגו הכוחות המזוינים של ארצות הברית, ב-29 במרץ, ההפצצות בצפון וייטנאם נמשכו. כיוון שההסכמים הופרו על ידי כל הצדדים, שבו קיסינג'ר וטהו אל שולחן הדיונים במאי וביוני 1973 על מנת להשיב את תהליך השלום על כנו. ב-13 ביוני 1973 חתמו ארצות הברית וצפון וייטנאם על תצהיר משותף לפיו שתי המדינות יישמו את ההסכמים.

## פרס נובל לשלום
ועדת פרס נובל מצאה לנכון להעניק ללה דק טהו ולהנרי קיסינג'ר במשותף את פרס נובל לשלום בשנת 1973, על מאמציהם בקידום המשא ומתן בהסכמי פריז. קיסינג'ר קיבל את הפרס באותה שנה, אולם טהו סירב לקבל את הפרס בטענה שעדיין אין שלום בארצו.

## קישורים חיצוניים

* על הדיפלומטיה של הנרי קיסינג'ר מתוך הספרייה להגות דמוקרטית: עמודים 30–36
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים וייטנאמים
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:גנרלים וייטנאמים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:מלחמת וייטנאם: אישים
קטגוריה:מעוטרי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:וייטנאמים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-1990
כביש 989

**כביש 989** הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של מדינת ישראל המקשר בין צומת סער שעל כביש 99 ובין מג'דל שמס וכביש 98. אורכו של הכביש הוא כ-11 ק"מ.

## היסטוריה
הכביש נפרץ ונסלל על ידי הקק"ל כדי לחבר את נווה אטי"ב לבניאס בדרך קצרה יותר מכביש 99 דרך מסעדה. הכביש נועד לשאת את עיקר התנועה של מטיילים אל אתר החרמון. העבודות לפריצת הכביש החלו בסוף 1971 והסתיימו בתחילת 1973. זיפות הכביש באספלט בוצע על ידי מע"ץ, שסיים את חלקו באוגוסט 1973.

## מסלול הכביש

## ראו גם
* רמת הגולן
* החרמון
* כבישי ישראל

## קישורים חיצוניים
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רמת הגולן: תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים
פוקר 70

**פוקר 70** (באנגלית: **Fokker 70**) הוא מטוס נוסעים סילוני לטיסות קצרות, מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-4 באפריל 1993. בסה"כ נבנו 48 מטוסים.

## פיתוח
המטוס הוא גרסה קצרה יותר של מטוס אחר מתוצרת פוקר הפוקר 100. פוקר החלה לפתח את המטוס בנובמבר 1992, טיסת הבכורה הייתה באפריל 1993. האישורים להפעלת המטוס התקבלו באוקטובר 1994, והוא נכנס לשירות בחברת פורד.

ייצור המטוס הופסק בשנת 1996 כשפוקר פשטה את הרגל, והמטוס האחרון נמסר באפריל 1997. ב-1999 הוקמה יצרנית המטוסים "Rekkof" (פוקר בהיפוך אותיות), שהייתה במשא ומתן על ייצור המטוס מחדש, אך הדבר לא יצא לפועל.

## מפעילים
בנובמבר 2009 היו 43 מטוסים בשירות מבצעי בחברות: אוסטריאן ארוז, KLM Cityhopper, קרפטאייר, ווייטנאם איירליינס.
ממשלת הולנד משתמשת בפוקר 70 להטסת ראשי המדינה.

באוקטובר 2017 חברת KLM Cityhopper, שהפעילה 26 מטוסי פוקר 70, כולל עבור ממשלת הולנד, הוציא את אחרון המטוסים שלה משירות. חברת טוס איירווייז רכשה 4 מהם. בעונת חורף 19–2018 הפעילה אותם בטיסות בין שדה דב לקפריסין.

ביולי 2018 היו 26 מטוסים בשירות מבצעי.
## קישורים חיצוניים

*פוקר 70 באתר היצרן
*תמונות המטוס באתר "JetPhotos"
*תמונות המטוס באתר Airliners.net

## הערות שוליים

קטגוריה:מטוסי נוסעים
70
פוקר 50

**פוקר 50** (באנגלית: **Fokker 50**) הוא מטוס נוסעים לטיסות קצרות מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר. המטוס מצויד בשני מנועי מדחף טורבו-פרופ. 
טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-28 בדצמבר 1985. ייצור המטוס הופסק בשנת 1997, לאחר שנבנו 213 מטוסים.

## פיתוח
פיתוח המטוס החל בשנת 1983 לאחר ירידה במכירות המטוסים פוקר F27 ו-פוקר F28. טיסת הבכורה הייתה בדצמבר 1985, והאישורים להפעלתו התקבלו ב-1987. לקוחות ההשקה היו לופטהנזה סיטי ליין (OLT) ו-Ansett Australia.

## גרסאות
**F27 Mark 050** הגרסה הראשונה למטוס, מבוססת על ה-F27, במטוס מערכות אלקטרוניות שלא היו במטוסים הקודמים של פוקר.

**F27 Mark 0502** במטוס זה שונו מפרט המושבים ומיקום יציאות החירום, נבנו שישה מטוסים מדגם זה.

**F27 Mark 0604** למטוס זה דלת גדולה למטען, נבנו ארבעה מטוסים מדגם זה.

## מפעילים
באוגוסט 2009 היו 168 מטוסים בשירות פעיל בחברות התעופה: אייר אסטנה, אייר בלטיק, פליגפיילג איסלנדס, אתיופיאן איירליינס, אוויאנקה, לוקסאייר, סודאן איירווייז, סקנדינביאן איירליינס, ארו מונגוליה, ארו קונדור, אריה אייר, CAA, דנים אייר, Amapola Flyg, קיש אייר, VLM איירליינס, ו-Skyways Express.

כמו כן משתמשים במטוס חילות האוויר של הולנד, סינגפור, וסין.

## קישורים חיצוניים

*פוקר 50 באתר היצרן
*[תמונות המטוס](http://www.airliners.net/search/photo.search?aircraft_genericsearch=%3D(%22fokker+50%22+OR+%22fokker+60%22)&airlinesearch=&countrysearch=&specialsearch=&keywords=&sort_order=photo_id+desc&page_limit=15&daterange=&range=&thumbnails=&engine_version=6.0) באתר Airliners.net
*תמונות המטוס באתר "JetPhotos"

קטגוריה:מטוסי נוסעים
50
טייסת 210

ממוזער|285px|סמל מערך ה"איתן" אותו עונדים אנשי המערך
**טייסת 210** שכינויה הנוכחי "**טייסת הנשר הלבן**" (או "**טייסת המל"טים השלישית**"), היא טייסת כלי טיס בלתי מאוישים בחיל האוויר הישראלי המפעילה את המל"ט "איתן". הטייסת פועלת מבסיס תל נוף. מפקדת הטייסת היא סא״ל ב׳

## היסטוריה
כבר בחודש אוגוסט 2006 דווח כי חיל האוויר הישראלי הפעיל כטמ"ם תקיפה (UCAV) חדש, הגדול פי ארבעה מההרון, בשם "איתן", בעל יכולת תקיפה מן האוויר והשמדת טילים בליסטיים בשלב ההאצה.

ה"הרון TP" הוצג לראשונה בפומבי בסלון האווירי בפריז שנערך ביוני 2007. באוקטובר 2007 הודיע חיל האוויר על כוונתו להצטייד בכלי, תחת השם "איתן".

הטייסת הוקמה ב-21 בפברואר 2010 ומשם נגזר שמה – טייסת 210, וטקס לתחילת פעילותה המבצעית נערך ב-21 בדצמבר 2010. הטייסת מוצבת בבסיס תל נוף.

הטייסת הושבתה למספר חודשים ב-2012 בעקבות התרסקות אחד ממטוסי ה"איתן".

ב-2017 נקלטו בטייסת מטוסי "איתן" מדגם משופר בעלי כושר נשיאה מוגדל ויכולות חדשות. מה שהגדיל את הסד"כ של הטייסת ב-50%.

במהלך 2021 הטייסת נחשפה לתקשורת מספר פעמים במסגרת של עשור להקמת הטייסת. במהלך הראיונות הסביר מפקד הטייסת סא"ל ש׳ על תפקידי הטייסת:

## מפקדי הטייסת

## קישורים חיצוניים
* 
* על הטייסת באתר YouTube.
* 
* 
* 
* 
* דור פלקוביץ, טייסת 210 מציינת עשור להקמתה, באתר חיל האוויר הישראלי, 3 בינואר 2021

## הערות שוליים

210
קטגוריה:יחידות צה"ל מפעילות כטב"מים
המנון הרפובליקה של קונגו

**השיר של קונגו** (בצרפתית: **La Congolaise**) הוא **[[המנון לאומי|ההמנון הלאומי]] של [[הרפובליקה של קונגו]]**. ההמנון אומץ בסמיכות לעצמאותה בשנת 1959, הוחלף בשנת 1969 על ידי "שלושת המרהיבים" והוחזר בשנת 1991. המילים נכתבו על ידי ז'אק טונדרה וז'ורז' קיבנגי והולחן על ידי ז'אן רואייר וז'וזף ספדילייר.

## מילות ההמנון

## ראו גם

## קישורים חיצוניים
*MIDI File
*Feik

קונגו
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: סמלים לאומיים
קלוטילדה

**קלוטילדה** (**Chrotchildis**, **Chrodechildis**, **Chrodechild** או **Clotilde**; ****סביבות 475 – 3 ביוני 545) הייתה אשתו השנייה של כלוביס הראשון, מלך הפרנקים.

## חייה
קלוטילדה נולדה בעיר ליון כבתם של כילפריך השני, מלך בורגונדיה  ושל אשתו קארטנה.

ב-473, עם מותו של גונדיוך מבורגונדיה, בניו, כילפריך השני, גונדובד  וגודגיזל, התחלקו בשלטון עם דודם, כילפריך הראשון, מלך בורגונדיה. אחרי מותו ב-480, התחלקו ביניהם בנחלותיו של אביהם. כילפריך השני קיבל את ליון, גונדובד קיבל את ויאן, וגודגיזל - את ז'נבה.

על פי ההיסטוריון גרגוריוס מטור, ב-493 גונדובד רצח את אחיו כילפריך השני והטביע את אשתו קארטנה במי הנהר רון כשאבן תלויה על צווארה. בתם כרונה הפכה לנזירה, ואילו בתם קלוטילדה גורשה מבורגונדיה.

על פי מקור אחר, לאחר שהרג את כילפריך ואת אשתו, גונדובד אסף לחצרו את שתי בנותיהם, כרונה וקלוטילדה. כרונה הפכה לנזירה, וקלוטילדה, שגם היא קיבלה חינוך נוצרי, ניתנה כאישה לכלוביס הראשון, מלך הפרנקים כחלק מברית בין הבורגונדים לבין הפרנקים.

מנישואים אלה נולדו:
*אינגומר, נולד בערך ב-493 ונפטר באותה שנה
*כלודומר, מלך אורליאן נולד ב-495
*כילדברט הראשון, מלך פריז, נולד ב-496
*כלותאר הראשון, מלך סואסון, נולד ב-500
*בת בשם קלוטילדה, נולדה ב-507, נישאה לאמלריק  מלך הויזיגותים.

קלוטילדה לא שקטה ולא נחה עד שבעלה כלוביס הראשון, שהיה עובד אלילים, הסכים לקבל על עצמו את הדת הקתולית, והוטבל על ידי רמיגוס בישוף ריימס בחג המולד של 497 או 498. קלוטילדה וכלוביס בנו את כנסיית השליחים, שלאחר מכן נודעה ככנסיית סן ז'נבייב בפריז. אחרי מותו של כלוביס, קלוטילדה פרשה למנזר סן מרטין בעיר טור.

ב-523 קלוטילדה, שחפצה לנקום בבורגונדים על רצח אביה ואימה, השיגה את מבוקשה כאשר שלחה את שלושת בניה, כלודומר, מלך אורליאן, כילדברט הראשון, מלך פריז וכלותאר הראשון, מלך סואסון למערכה נגד זיגמונד מבורגונדיה, שהיה בנו של גונדובד. זיגמונד נלכד בידיו של כלודומר, שלקח אותו לאורליאן והוציא אותו להורג ב-524. באותה שנה כלודומר, מלך אורליאן נהרג בקרב וזרונטיה שבו הביס את גונדומר, אחיו של זיגמונד ואת האוסטרוגותים בני בריתו.

על פי החוק הסאלי היו חייבים לחלק את נחלותיו של כלודומר בין בניו, אך על פי הנוהג הגרמאני היה זה בסמכותה של המלכה בלבד להחליט מי יירש את הכתר, ועל פי המסורת הגרמאנית הכתר עבר בירושה קודם כל לאחים ורק אחר כך לבנים, לדודים ולאחיינים. לכן, כלותאר וכילדברט שאלו את קלוטילדה מה עליהם לעשות עם אחייניהם, והיא השיבה: "אם אין הם מיועדים למלוך, מוטב לי לראותם מתים מאשר קצוצי שיער." כלותאר וכילדברט שחילקו ביניהם את נחלותיו של כלודומר, רצחו שניים מילדיו של כלודומר, ואילו השלישי קיצץ את שערו הארוך, שהיה סמל להיותו בן מלוכה, נמלט והצטרף למנזר.

קלוטילדה מתה בעיר טור ונקברה ליד בעלה בכנסיית השליחים (כנסיית ז'נבייב הקדושה בפריז).

לאחר מותה הוכרה כקדושה על ידי הכנסייה הקתולית. יום חגה הוא 3 ביוני והיא הקדושה המגנה על הנוטריונים. בזיליקת קלוטילדה הקדושה קרויה על שמה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:בורגונדיה
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-5
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-545
מנחם רון וכסלר

**מנחם רון וכסלר** (נולד ב-22 בפברואר 1934) הוא רופא ישראלי, מומחה לכירורגיה פלסטית. מייסד בנק העור בישראל. לשעבר יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, ומנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים. כמו כן הוא עוסק בציור, פיסול ושירה.

## ביוגרפיה
מנחם רון ישראל וכסלר ("מנדוש") נולד בפרנקפורט למוני (משה) ורוני (רוזי) וכסלר. בשנת 1935, בהיותו בן שנה, עלתה משפחתו לארץ ישראל. הוא גדל בשכונת בית וגן, במשפחה שהעניקה לבניה חינוך דתי מסורתי. סיים לימודים בבית הספר חורב ובבית הספר הדתי 'מעלה' בירושלים, ולאחר מכן בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. לאחר שירותו הצבאי בנח"ל ובצנחנים למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה בכירורגיה פלסטית בבית החולים הדסה, במחלקתו של הפרופ' צבי נוימן, וכן באוניברסיטאות מישיגן ואיובה בארצות הברית. הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים.

במשך שנים רבות ניהל וכסלר את המחלקה לכירורגיה פלסטית ואסתטית ב"הדסה" ירושלים. היה יושב ראש החברה הישראלית לכירורגיה פלסטית, וארגן כנסים בינלאומיים שנערכו בישראל בתחום זה. ייסד את בנק העור בישראל, וכמו כן היה חלוץ הניתוחים האסתטיים לבעלי תסמונת דאון (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין) וניתוחי השסע בשפה. פרסם ארבעה ספרים בתחום הכירורגיה הפלסטית, וכן מאות מאמרים בנושא בבמות מדעיות ורפואיות שונות בישראל ובעולם.

בשנת ה'תשע"ז החליטה עיריית ירושלים להעניק לו את התואר יקיר ירושלים.

## אמנות ושירה
מלבד עיסוקו הרפואי עוסק פרופ' וכסלר בתחום האמנות והשירה. בצעירותו למד גרפיקה וציור באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים. הוא עוסק בציור, רישום ופיסול. עד היום הציג עשר תערוכות יחיד מיצירותיו בגלריות שונות בישראל ובעולם. בין השאר, הוצגו ביד ושם תחריטי עץ שיצר בנושא השואה.

בשנת 2009 יצא ספר השירה שלו "ערפל", המכיל אוסף משיריו, ובו משולבים רישומים, תחריטים והדפסים שיצר במהלך השנים.
וכסלר זכה בפרס לייטרסדורף לאומנויות לשנת 2017.

## משפחתו
וכסלר נשוי לדינה לבית ברבדו, ולהם ארבעה ילדים. מתגורר בירושלים. בתו היא החזאית שרון וכסלר. אחיו הם עוזיאל וכסלר, שעמד בראשות הרשות לפיתוח ירושלים ומינהל מקרקעי ישראל, עו"ד אורה זק ובנימין זאב וכסלר, שהיה סגן מנהל כללי במוסד יד בן צבי.

## ספריו
### רפואה
* **כירורגיה פלסטית אסתטית**
* **השמש וגידולי העור**
* **כירורגיה פלסטית משקמת בבעלי תסמונת דאון** (יחד עם פרופ' ראובן פוירשטיין)
* **שסע של השפה והחך: מן הלידה ועד לבגרות** (יחד עם ירוחם זילברמן)

### שירה
* **הערפל - שירים**, הוצאת ש. ז"ק, 2009

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* מבט - שרון וכסלר מנסה להבין את משיכתו של אביה לציורי שואה, בערוץ היוטיוב של הערוץ הראשון, 5 במאי 2016
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:משוררים ישראלים
מנחם רון
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:כירורגים פלסטיים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:בית וגן: אישים
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:זוכי פרס לייטרסדורף לאומנויות