דורותי גארוד

**דורותי אנני אליזבת גארוד** (באנגלית: **Dorothy Annie Elizabeth Garrod**) (5 במאי 1892 אוקספורד - 18 בדצמבר 1968 קיימברידג'), הייתה ארכאולוגית בריטית. מחקריה בתחום הפרהיסטורי, במיוחד של התקופות הפלאוליתיות והתקופה האפיפלאוליתית בארץ ישראל, עיראק, צרפת וגיברלטר, הקנו לה שם של אחת מהארכאולוגיות הבולטות בתחומים אלו.

דורותי גארוד הייתה האישה השנייה שהקדישה את חייה לחקר חיי האדם הקדמון (קדמה לה יוהנה מסטורף, Johanna Mestorf) , והייתה האישה הראשונה שמונתה לפרופסורית באוניברסיטת קיימברידג' (בשנת 1939 במקום אליס מינס). היא הייתה גם המומחה הראשון בתחום הפרהיסטוריה שהחזיק בקתדרה באוניברסיטאות אוקספורד-קיימברידג'.

## משפחתה, ילדותה ולימודיה
דורותי גארוד נולדה באוקספורד לרופא המפורסם סר ארצ'יבלד גארוד מבית החולים סנט ברתולומיו, בן למשפחה אריסטוקרטית ותיקה, שהתפרסם במחקריו בתחום המחלות הגנטיות, בעיקר האלקפטונוריה, ונחשב לאחד ממייסדי מדע הגנטיקה הביוכימית. סבה של גארוד מצד אביה, סר אלפרד בארינג גארוד (1819-1907), היה גם הוא רופא בעל שם בתחום הראומטולוגיה, ואחד מיועציה הרפואיים של המלכה ויקטוריה. דודה, אלפרד הנרי גארוד (1846-1879), היה זואולוג ידוע, פרופסור לפיזיולוגיה ואנטומיה השוואתית. אמה, לורה אליזבת סמית' (Laura Elisabeth Smith), הייתה בת לשושלת רופאים. סבה מצד אמה, הברונט סר תומאס סמית', היה כירורג בעל שם בתקופתו.

כל שלושת אחיה הבוגרים של גארוד מצאו את מותם סביב מלחמת העולם הראשונה. אלפרד נואל, שהיה רופא צבאי, והלוטננט תומאס מרטין גארוד, נהרגו בשנים 1916 ו-1917 בקרבות עם הגרמנים. האח השלישי, לוטננט בייזל רהיר, היה קורבן למגפת השפעת הספרדית בשנת 1919, עוד בטרם שוחרר מהצבא. קיימת טענה כי אחת הסיבות לפנייתה לקריירה אקדמית הייתה שחשה מחויבות לנסות ולנחם את הוריה בעזרת הישגיה המדעיים.

את תשוקתה להיסטוריה ולארכאולוגיה פיתחה גארוד, בין היתר, הודות למורתה הפרטית האהובה, מיס איזבל פריי, אתה ביקרה בילדותה באתרים ארכאולוגיים חשובים. כמו כן היה אביה, שנמנה בתקופה מסוימת עם הנהלת המוזיאון באיפסוויץ', למקור השראה.
להבדיל מאחיה, אשר כגברים נשלחו לאוניברסיטאות במסלול רגיל, נאלצה גארוד לרכוש את השכלתה בתנאים אחרים - דרך שיעורים פרטיים ולאחר מכן במסגרת מכללת ניונהאם לבנות בקיימברידג' , שם למדה בין השנים 1913–1916 היסטוריה קדומה וקלאסית.

אחרי שסיימה את "התואר הראשון באמנויות" (B.A.) והמירה את אמונתה לדת הקתולית, התחילה במהלך מלחמת העולם הראשונה להשתתף בפעילויות התנדבות במסגרת ליגת הנשים הקתוליות (CWL), למשל בקנטינות שהיו מיועדות לחיילים בחזית הצרפתית.

## תחילת פעילותה כארכאולוגית
בשלב מאוחר יותר נסעה למלטה שם הצטרפה להוריה שהיו שרויים באותה עת בהלם בעקבות אבדנם של שני בניהם הראשונים. לפי סיפורים אחדים, איבדה גארוד במלחמה את ארוסה.
אביה, שניהל אז את בתי החולים הצבאיים הבריטים באי, עודד אותה לפנות לתחום הארכאולוגיה
.

היא נכחה בחפירות של הארכאולוג המלטזי תמיסטוקלס זאמיט (Themistocles Zammit) ותחת רישומן, התאהבה בתחום הפרהיסטוריה הים-תיכונית.
בשנת 1921 עברה המשפחה לאוקספורד שם מונה אביה לפרופסור בבית הספר לרפואה. בהזדמנות זו, נרשמה גארוד ללימודי אנתרופולוגיה והייתה לתלמידתו של רוברט רנולף מארט שעורר בה התעניינות בדתיות האדם הקדמון ובתחום האתנוגרפיה ההשוואתית.

## פעילותה המדעית בבריטניה, צרפת וגיברלטר
[ממוזער|גארוד (במרכז) בשנת 1928 בעת גילוי [התרבות הנאטופית במערת שוקבא]]
אחרי שקיבלה תעודה לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת אוקספורד, התלוותה גארוד אל הרוזן אנרי דה בגואן (Henri de Bégouën, 1863-1956) למסע מחקר במערות המצוירות שבהרי הפירינאים בדרום צרפת. בדרך, ביישוב ניו (Niaux) ביקרו גם אצל האב אנרי בריי (Henri Edouard Breuil, 1877-1961) שהיה חוקר ידוע של הפרהיסטוריה.

החל משנת 1922 השתלמה גארוד במכון לפלאונטולוגיה אנושית בפריז, תחת הדרכתו הקפדנית של אנרי בריי. כאן קשרה יחסי ידידות הדוקים עם פייר טייאר דה שארדן (1881-1955) שחקר באותה עת שלדים קדומים שנמצאו ביבשת אסיה. תוך כדי ההשתלמויות, נטלה לראשונה חלק פעיל בחפירות, זאת בלה קינה (שארנט) תחת הדרכתו של לאון אנרי-מרטן (Léon Henri-Martin), וכן השתתפה בחפירות שנוהלו על ידי דֶני פרוני (Denis Peyronie, 1869-1954) בלז איזי-דה טאיאק (Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil) שבאזור דורדון.

בשנים שלאחר מכן עבדה על מחקרה המקיף "התקופה הפלאוליתית העליונה בבריטניה" שבו סקרה לרוחב את כל החפירות והתגליות הארכאולוגיות הקשורות לתקופה הפלאוליתית העליונה בארצה. בין השאר תארה בספר זה את מה שכינתה "התעשייה הפאלרוליתית הקרסווליאנית" (Creswel). מחקר זה הביא לה את התואר הראשון במדעים (B.Sc.) מטעם אוניברסיטת אוקספורד.

בשנים 1925–1927 נשלחה על ידי בריי לחקור את הממצאים שבסדק מצוק הקרוי "מגדל השד" בגיברלטר, שם גילתה ב-11 ביוני 1926 חמישה קטעים מגולגולת של ילד ניאנדרטאלי, כלים מאבן צור האופייניים לתרבות המוסטרית, וכמו כן מאובנים של בעלי חיים מאותה תקופה. היא נתנה לילד הניאנדרטאלי את השם התנ"כי "הבל" (Abel).
".

## עבודתה בארץ ישראל
[ממוזער|250px|חתך השכבות הארכאולוגיות ב[מערת טבון. שכבות G,F,E שייכות לתקופה הפלאוליתית התחתונה ושכבות D,C,B - לתקופה הפלאוליתית התיכונה]]
[ממוזער|250px|[אבן יד|אבני יד שמצאה המשלחת של דורותי גארוד במערת טבון, כיום שמורות באוסף המוזיאון הבריטי]]
גארוד הפכה במהרה אחת החופרות החשובות בראשית המחקר הפרהיסטורי. לאחר שצברה ניסיון רב בעבודתה במערות מהתקופה הפרהיסטורית בצרפת וגיברלטר הגיעה לארץ ישראל בינואר 1928 וערכה חפירות במגוון של אתרי מפתח, אשר סייעו לשרטט את הרצף הפרהיסטורי של הלבנט. היא שיתפה פעולה, בין היתר, עם הפלאונטולוגית  ועם הארכאולוגים פרנסיס טרוויל-פיטר ו.
בדרך כלל העסיקה בחפירותיה נשים מבין התושבות הערביות של הכפרים הסמוכים. כאשר רכשה שליטה טובה בערבית המדוברת יצרה עם כמה מהן קשרי עבודה וידידות מצוינים שנמשכו מספר שנים.

בחפירותיה (1928) במערת שוקבא שבצפון נחל נאטוף, מדרום לכפר שוקבא ולא רחוק מרמאללה, גילתה מאספי כלים אופייניים, חרוזים וקבורות מתרבות ציידים-לקטים ייחודית ולא מוכרת עד אז. גארוד לא סיימה את החפירה בשוקבא מפני שנקראה לחפור את האתר הפרהיסטורי בנחל מערות בכרמל, שנתגלה אז על ידי צ'ארלס למברט. בעקבות התוצאות הראשוניות של חפירות מערת הנחל בנחל מערות, הגדירה גארוד את התרבות שנתגלתה בשוקבא ובמערת הנחל כשלב מעבר, לא ידוע עד אז, בין תרבויות הנוודים הפשוטות של התקופה הפלאוליתית לבין התרבויות החקלאיות של התקופה הנאוליתית, וקראה לה על-שם הוואדי - "התרבות הנאטופית". האפיון של התרבות הנאטופית על-פי גארוד כחברה מורכבת של ציידים-לקטים יושבי קבע מקובל מאז. תאריכי פחמן 14 מכוילים קובעים את זמנה של התרבות הנטופית לכ-15,000 עד 11,500 שנים לפני זמננו - על סף המהפכה הנאוליתית באזור הסהר הפורה.

באוקטובר-דצמבר 1928 ניהלה גארוד מסע ארכאולוגי בכורדיסטן העיראקית יחד עם פרנסיס טרוויל-פיטר ואחרים.
אחרי שהתקבלה משנת 1929 כחוקרת במכללת ניונהם בקיימברידג', שבה למדה בעבר, חזרה לארץ ישראל על מנת לבצע חפירות במערות הכרמל (1929-1934).

בחפירות גארוד במערות הכרמל נחפרו באינטנסיביות שלוש מערות סמוכות במוצא נחל מערות אל מישור החוף: מערת הנחל שהוזכרה לעיל, מערת טבון ומערת הגדי. במערת הנחל, בנוסף לחשיפת יישוב נאטופי עשיר והגדרת התרבות הנאטופית בעיקר לפיו, חקרה גארוד גם רצף של שכבות מהתקופה הפלאוליתית העליונה. מערת טבון סיפקה לה את אחד מהרצפים התרבותיים הארוכים והשלמים בעולם - שלוש שכבות מן התקופה הפלאוליתית התחתונה (התרבות הטיאקית, התרבות האשלית, והתרבות האשלו-יברודית), ושלוש שכבות מן התקופה הפלאוליתית התיכונה (כל השלבים של התרבות המוסטרית בלבנט). מחקרים מודרניים אומדים את פרק הזמן המיוצג על ידי הרצף של מערות טבון והנחל בכחצי מיליון שנה לפחות. בשכבות היישוב הפרהיסטוריות העבות בנחל מערות נתגלו גם מאובני אדם חשובים ביותר, כגון שלד של אישה ניאנדרטלית במערת טבון ומקבץ של שלדי אדם מודרני (הומו ספיינס) במערת הגדי. שני טיפוסי האדם נמצאו בשכבות ארכאולוגית דומות תרבותית ומתוארכות לפרק הזמן שבין 130,000 ל-80,000 שנה, אם כי התיארוך של השלד מטבון שנוי במחלוקת עזה.

בשנת 1935, יחד עם הגאולוג אי. יו. גארדנר, ביקרה גארוד באזור גשר בנות יעקב בצפון עמק הירדן, 15 ק"מ מצפון לכנרת ו-3 ק"מ מדרום לעמק החולה. שם, בין ערימות שנוצרו על ידי עבודות הרחבה של אפיק הנהר, גילתה כלים אופייניים לתרבות האשלית, מהקדומות שבתולדות האנושות, מלפני 780,000 שנה. מקום זה מוכר כאתר הארכאולוגי גשר בנות יעקב.

## גארוד והתרבות הגראווטית
שמאל|ממוזער|150px|גארוד בחפירות במזרח התיכון, מתוך תצלום משנת 1932
המושג של "תרבות גראווטית" (Gravettian culture) הונהג אף הוא על ידי המדענית האנגלייה בשנת 1938 והוא מציין שלב תרבותי של התקופה הפלאוליתית המאוחרת מלפני כ-19,000–26,000 שנה. דורותי גארוד שאלה את השם ממחסה הסלע לה גראווט (La Gravette) בבאיאק שבמחוז דורדון בצרפת. שרידים של תרבות זו נמצאו באירופה המערבית והמרכזית, כולל באנגליה.
בשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה עוד חפרה דורותי גארוד באתרים ארכאולוגים באנטוליה ובמערת באצ'ו-קירו  בבולגריה (1938).

## פרופסור-אישה בקיימברידג'
בשנת 1938 הוענק לגארוד התואר דוקטור למדעים מטעם אוניברסיטת אוקספורד, בעד עבודתה "תקופת האבן על הר הכרמל", וזאת אחרי שמאז 1934 הייתה מנהלת מחקר לארכאולוגיה ואנתרופולוגיה במכללת ניונהם בקיימברידג', בשנת 1939 מונתה לתפקיד פרופסור, ראש הקתדרה לארכאולוגיה ע"ש דיזני של אוניברסיטת קיימברידג', מבלי שתהיה ממש "חברת האוניברסיטה", בכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה פרופסור באוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג'. כיהנה בתפקיד זה עד שנת 1952 ותוך כדי כך הניחה את היסודות להוראת הפרהיסטוריה בקיימברידג'.

בשנת 1948 התקבלה גם כ"חברת האוניברסיטה" בעלת זכויות שוות לפרופסורים הגברים. היא לא הרגישה מאוד נוח במעמדה ההיררכי האוניברסיטאי, במיוחד בתחום התעמתויות האדמיניסטרטיביות, כשהעדיפה מעל לכל לעסוק במחקר ועוד בשטח. גארוד ידעה לנהל ביעילות וקפדנות את החפירות הארכאולוגיות ולנתח בבקיאות ושיטתיות את החומר הנחשף. את ארגון הנתונים ופירושם הציגה לאחר מכן בספרים שנותרו קלאסיים בתחום.

## התנדבות בימי מלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה נכנסה עבודת המחקר הפרהיסטורי בקיימברידג' לקפאון. בין השנים 1942–1945 התנדבה פרופ' גארוד לשירות הצילומים של המודיעין (Photographic Intelligence Service) ביחידה נספחת מורכבת מנשים שנקראה יחידת מדמנהם (Medmenham Air Intelligence Unit) בשרות חיל האוויר המלכותי. הניסיון שצברה בעבודה זו איפשר לה להשתכלל בסקירות ארכאולוגיות מהאוויר, מה שנקרא **ארכאולוגיה אווירית**.

## פעילותה המחודשת בצרפת ולבנון
בשנת 1949 לפי הזמנת ידידתה, החוקרת הצרפתייה סוזן קאסו דה סן מתורן (1900–1975, Suzanne Cassou de Saint Mathurin), חזרה גארוד לצרפת, שם בילתה את רוב שארית חייה.

בין השנים 1949–1968 ניהלה חפירות באתר רוק-או סורסייה ("מצוק המכשפים" - Roc-aux- Sorciers)שבכפר אנגל-סיר-ל'אנגלן (Angles-sur-l'Anglin) במחוז ויין (Vienne) בחלק המרכזי-מערבי של צרפת. שתי החוקרות גילו שם תחריטים ומדגמים של אמנות פרהיסטורית מהתקופה הפלאוליתית העליונה. למשל, על תקרת מערת טאיבור (Taillebourg) גילו תחריט עם תמונה של ביזון, ועוד פסלים שנפלו מעל קירות המערה. בשנת 1950 חשפו באותו המקום פסל של סוס המפנה ראשו אחורה, חלק מפריזה מהתקופה המגדלנית (Magdalenian culture) המקלט הנקרא אברי בורדואה.(Abri Bourdois).

אחרי יציאתה לגמלאות בשנת 1952 המשיכה בעבודתה האהובה עליה כארכאולוגית. בשנים 1958–1964 ביצעה חפירות במערת ראס אל כלב  שמצפון מערב לביירות ובעדלון  שבדרום לבנון.

בסוף תקופה זו התחילה להרגיש רע וחשה כי אלו תהיינה עבודות השטח האחרונות שלה. בקיץ 1966 נאלצה להתאשפז ימים רבים בבתי חולים בלונדון ובצרפת אחרי שנפלה בגינת ביתה ושברה את צוואר עצם הירך.

גארוד נפטרה ב-18 בדצמבר 1968, בגיל 76, בבית חולים קתולי בקיימברידג', חדשים אחדים אחרי אירוע מוחי קשה. היא לא הייתה נשואה ולא השאירה אחריה צאצאים.

כתבי היד שלה, שבהתחלה נחשבו אבודים, נמצאו ואוחסנו על ידי ידידתה, סוזן דה סן מתורן, במוזיאון הלאומי לעתיקות שבסן ז'רמן-אן-לאי (Saint-Germain-en-Laye).

בערוב ימיה, כשמכר בצרפת טען בפניה ששיחק לה המזל בחיים, היא השיבה: "זה לא היה מזל, אלא אומץ והתמדה".

## תפקידים, פרסים ואותות כבוד
*מדליית קתברט פק (Cuthbert Peck) של החברה המלכותית לגאוגרפיה - 1932
*מדליית ריוורס (Rivers) של המכון המלכותי לאנתרופולוגיה - 1934
*נשיאת החברה הבריטית לפרהיסטוריה 1940–1946
*מדליית הקסלי של המכון המלכותי לאנתרופולוגיה -1946
*חברה באקדמיה הבריטית (האישה השנייה אחרי באטריס ווב) - 1952
*מדליית ברטון של החברה המלכותית לחקר אסיה - 1954.
*מפקד (CBE) של מסדר האימפריה הבריטית - 1965
*מדליית הזהב של חברת אספני העתיקות מלונדון - אפריל 1968

## מבחר כתביה
**The Upper Paleolithic Age in Britain*. 1926. ("התקופה הפלאוליתית העליונה בבריטניה")
**The Paleology of South Kurdistan*. 1930. ("הפלאולוגיה של דרום כורדיסטן")ׁ
**The Stone Age of Mount Carmel*. 1937. ("תקופת האבן על הר הכרמל")
*“*Nova et Vetera: a Plea for a New Method in Paleolithic Archaeology”, Proceedings of the Prehistoric Society of East, Anglia*. ("נובה ווטרה - תביעה לשיטה חדשה בארכאולוגיה הפלאוליתית"
**Environment,Tools and Man*, 1946.ׁ("הסביבה, הכלים והאדם")

## מקורות
*William Davies and Ruth Charles (redactori)- *Dorothy Garrod and the Progress of the Palaeolithic: Studies in the Prehistoric Archaeology of the Near East and Europe* Oxford: Oxbow Books,1999 (ויליאם דייוויס ורות צ'ארלס (עורכים): "דורותי גארוד והקדמה בתקופת האבן הקדומה: מחקרים לארכאולוגיה פרהיסטורית במזרח הקרוב ובאירופה'" הוצאת אוקסבו. 1999.
*Pamela Jane Smith (2000) "Dorothy Garrod as the First Woman Professor at Cambridge University" *Antiquity* 74(283), 131-6. (פמלה ג'יין סמית - "דורותי גארוד - האישה הראשונה פרופסור באוניברסיטת קיימברידג' ", בכתב העת "אנטיקוויטי", 2000.
*Pamela Jane Smith (2005) *From 'small, dark and alive' to 'cripplingly shy': Dorothy Garrod as the first woman Professor at Cambridge* (online at ) (פמלה ז'יין סמית - "מ"קטנה, שחומה ומלאת חיים" ועד "ביישנית פאתולוגית': דורותי גארוד כאישה הראשונה פרופסור בקיימברידג' ", מאמר ברשת, אנגלית, 2005.
*Pamela Jane Smith et al. (1997) *Dorothy Garrod in Words and Pictures"* "Antiquity" 71(272), 265-70. (פמלה ג'יין סמית - "דורותי גארוד במילים ותמונות" -בכתב העת "אנטיקוויטי" ב-1997)
* Aharon Horowitz, Akiva Flexer - *The Jordan Rift Valley* A.A. Balkema Publishers (Lisse, Exton, PA), 2001. (אהרן הורוביץ, עקיבא פלקסר ואח' - "בקעת עמק הירדן" הוצאת בלקמה, ליס, אסקטון, פנסילבניה, 2001)
*Weinstein-Evron, M. 2009. Archaeology in the Archives: Unveiling the Natufian Culture of Mount Carmel. Boston: ASPR Monograph Series, Brill

## ראו גם
*רנה נוויל

## קישורים חיצוניים

* ידין רומן, פורצות הדרך - הנשים ששינו את פני הארכאולוגיה, באתר פוליטיקלי קוראת, 15 בנובמבר 2016
* Dorothy Garrod in the Field and Faculty 
* דורותי גארוד באתר אוניברסיטת קיימברידג' 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ארץ ישראל: ארכאולוגים
קטגוריה:חוקרי אבולוציה של האדם
קטגוריה:ארכאולוגיות בריטיות
קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:נשים ראשונות במדע וטכנולוגיה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1892
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1892
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1968
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1968