open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
ליגת העל האקוודורית

**ליגת העל האקוודורית** (בספרדית: **Serie A de Ecuador**, "סרייה A דה אקוודור"; נקראת מסיבות מסחריות: **Copa Pilsener**, "קופה פילסנר") היא ליגת הכדורגל הבכירה של אקוודור.

הליגה היא שנתית מאז הקמתה בשנת 1957, אך היא לא פעלה בשנים 1958 ו-1959.  בשנת 2005 הוחלט לשנות את מבנה הליגה למבנה של אפרטורה וקלאוסורה, אך מבנה הליגה שב להיות שנתי בשנה שלאחריה. כיום ישנם שלושה שלבים בליגה. בשלב הראשון כל קבוצה מתמודדת מול כל השאר במשחקי בית וחוץ, כשהראשונה בטבלת הנקודות מעפילה לגמר הטורניר. השלב השני זהה לחלוטין לשלב הראשון. השלב השלישי הוא גמר הטורניר בין שתי הקבוצות שהעפילו אליו, והוא משוחק בשיטת בית וחוץ.

3 קבוצות (הפינאליסטיות ובעלת הניקוד השנתי המצטבר הטוב ביותר) מעפילות לגביע ליברטדורס ו-4 הקבוצות (האלופה ו-3 הקבוצות הבאות בטבלת הניקוד השנתי שלא העפילו לליברטדורס) מעפילות לגביע סודאמריקנה. כמו כן, שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בסוף העונה בליגה הבכירה יורדות לליגת המשנה ובמקומן עולות שתי הקבוצות שסיימו בראש טבלת ליגת המשנה בסוף העונה.

ב-2008 הייתה ליגה דה קיטו הקבוצה הראשונה מהליגה שזוכה בגביע ליברטדורס.

## אלופות הליגה לפי עונות

## אליפויות לפי קבוצה
 

## קישורים חיצוניים
* 

אקוודור
קטגוריה:תחרויות כדורגל באקוודור
עירור

בפיזיקה, **עירוּר** (אקסיטציה) הוא תהליך של עלייה של חלק במערכת ממצב היסוד (כלומר מצב האנרגיה המינימלית האפשרית) ל**מצב מְעוֹרָר** (כלומר מצב בעל אנרגיה גבוהה יותר). בדרך כלל, המונח משמש לתיאור מצב אטומים, מולקולות, יונים, גרעיני אטום ועוד.

לעירור תפקידים חשובים בתהליכים פיזיקליים רבים מספור. בין היתר, הוא ממלא תפקיד מרכזי ביצירת קרני לייזר ובאפקט הפוטואלקטרי.

## עירור אלקטרונים

ממוזער|שמאל|לאחר ספיגת אנרגיה, אלקטרון יכול לקפוץ לרמת עירור גבוהה יותר.
**עירור אלקטרון** הוא הגדלת האנרגיה שיש לאלקטרון קשור לאטום מעל לרמה הבסיסית שלו, כלומר לאחת מרמות העירור הקבועות שלו.

המונח עירור מתייחס בפיזיקה לאנרגיה של כל חלקיק אשר נמצא מעל למינימום הקבוע שלו בטבע. דרגת החום (הטמפרטורה) של חומר עשויה להורות על רמת העירור שלו.

אורך החיים של אלקטרון במצב מעורר הוא בדרך כלל קצר, כאשר עם חזרתו למצב הבסיסי משתחררת אנרגיה: בצורה של פוטון אור במקרה של אטום סתמי (נייטרלי ללא מטען חשמלי), או על ידי עירור ואף שחרור אלקטרונים נוספים מרמות עירור אחרות באותו אטום במקרה של יונים.

## קישורים חיצוניים
* 

* מידע אודות עירור מסוכנות החלל האמריקאית
* תיאור של אטום מימן משנה צורתו ממצב יסוד למצב מעורר

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקה אטומית
פורמולה 1 עונת 2004

במסגרת **[[פורמולה 1]] של שנת [[2004]]** נערכו 18 מרוצים. מיכאל שומאכר הוכתר לאלוף כשהוא ממשיך לשבור בכך את שיא האליפויות עם אליפות שביעית. בעונה זו, שבר מיכאל שומאכר שני שיאים נוספים: הוא ניצח ב-12 מתוך 13 המרוצים הראשונים של העונה וכן ניצח בסך הכול 13 מתוך 18 המרוצים. ג'נסון באטון הגיע להישג מעניין של מקום שלישי בדירוג הכולל על אף שלא ניצח באף מרוץ במהלך העונה.

בעונה זו נקבעו מספר שינויים בתקנון כאשר העיקריים שבהם היו:
* איסור על החלפת המנוע ברכב מתחילת מקצה האימון הראשון ועד לסוף המרוץ. במקרה של החלפה, יוענש הנהג בהורדה של 10 מקומות על קו הזינוק.
* איסור על טלמטריה בין הרכב לסטנד הקבוצה, בשני כיווני התקשורת.
* מקסימום שני כנפונים בכנף האחורית במקום שלושה.

## קבוצות ונהגים

## מרוצים

## דירוג האליפות
### שיטת הניקוד

הנקודות לנהגים וליצרנים הוענקו לפי השיטה שהונהגה בעונת 2003.

### [[אליפות הנהגים (פורמולה 1)|אליפות הנהגים]]

### אליפות היצרנים

## קישורים חיצוניים

* תוצאות מרוצי העונה באתר Formula1.com.
* סיכום העונה באתר MotorSport Magazine.
## ביאורים

## הערות שוליים

קטגוריה:עונות בפורמולה 1
קטגוריה:2004 בספורט
פרידריך מוס

ימין|ממוזער|250px|פרידריך מוס
**פרידריך מוס** (גרמנית: **Friedrich Mohs**; 29 בינואר 1773 – 29 בספטמבר 1839) היה גאולוג ומינרלוג גרמני שהתפרסם בשל סולם קשיות המינרלים שהמציא, הקרויה על שמו.

מוס, בנו של סוחר, נולד בגרנרוד (Gernrode) (כיום במדינת-המחוז סקסוניה-אנהלט) שבגרמניה ולמד כימיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת האלה (כיום, לאחר איחודה עם אוניברסיטת ויטנברג, Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg) ואף למד באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה שבסקסוניה. לאחר תקופה קצרה כמנהל עבודה במכרה בנוידורף (Neudorf) ב-1801, עבר מוס לאוסטריה ב-1802 שם הועסק בזיהוי מינרלים באוספו הפרטי של הבנקאי ואן דר נול (van der Nüll, האוסף צורף ב-1827 לאוסף המינרלי הקיסרי). במסגרת משימה זו הוא החל לסווג את המינרלים על פי תכונותיהם הפיזיות (קשיוּת, צורה חיצונית, פצילוּת ומשקל סגולי), ולא על פי הרכבם הכימי כפי שהיה נהוג בתקופה זו. הדגש על המאפיינים הפיזיים היה בניגוד לשיטת הסיווג הכימית שרווחה אז. מינרלים מסווגים כיום על פי מאפייניהם הכימיים, אבל התכונות הפיזיות שימושיות מאוד גם כיום בקביעת סוג המינרל בתנאי שדה.

ב-1812 התמנה מוס לפרופסור למינרלוגיה באוניברסיטת יואנאום (Joanneum) בגראץ. לאחר שהגאולוג אברהם גוטלוב ורנר שהיה מורהו מת ב-1818 החליף אותו מוס באוניברסיטת פרייברג לכרייה ולטכנולוגיה בסקסוניה בתפקיד פרופסור למינרלוגיה. ב-1826 התמנה מוס כפרופסור למינרלוגיה באוניברסיטת וינה, וב-1835 כיועץ בנושא מכרות באוניברסיטת לאובן (בלאובן שבאוסטריה). הוא יצר טבלת סיווג של מינרלים על פי קשיותם המצויה בשימוש עד היום וקרויה סולם מוס, על שמו. מוס מת בעת טיול באיטליה, באגורדו (Agordo) שליד בלונו (Belluno).

חיבורו החשוב ביותר הוא "יסודות המינרלוגיה" (Grundriss der Mineralogie), 1825.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מינרלוגים
קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1773
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1839
נביא הכפר

**נביא הכפר** (צרפתית: Le Devin du Village) היא אופרה קומית מאת ז'אן-ז'אק רוסו, שבוצעה לראשונה לפני חצר המלך לואי ה-15 בפונטנבלו, ב-18 באוקטובר 1752. המלך נהנה כל כך מן היצירה, שהציע לרוסו גמלה לכל ימי חייו, כבוד גדול, אך רוסו סירב. האופרה הייתה פופולרית מאוד בשעתה. 

תרגום אנגלי של צ'ארלס ברניי, "האיש הערמומי", בוצע בלונדון ב-1762. יצירתו של רוסו הייתה מושא לפרודיה בזינגשפיל "בסטיין ובסטיינה" של מוצרט בן השתים-עשרה.

## תקציר העלילה
  
קולין (טנור) וקולט (סופרן) אוהבים איש את רעותו, אך חושדים זה בזה בבגידה. הם פונים בנפרד לדרוש בעצתו ובתמיכתו של **נביא הכפר** (בסו בופו או בריטון) כדי לחזק את אהבתם. אחרי שורה של מעשי רמיה, קולין וקולט מתפייסים ובאים בברית הנישואים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות
קטגוריה:ז'אן-ז'אק רוסו
קטגוריה:אופרות בצרפתית
הפארק הלאומי והנגנאוי

**הפארק הלאומי והנגנאוי** (**Whanganui National Park**) הוא פארק לאומי הממוקם במזרח האי הצפוני של ניו זילנד, סביב נהר והנגנאוי. האתר הוכרז כפארק לאומי בשנת 1986 ומשתרע על שטח של 742 ק"מ רבוע סביב חלקו המרכזי של הנהר, אך הנהר עצמו אינו מוגדר כחלק מהפארק.

## קישורים חיצוניים

* הפארק הלאומי והנגנאוי באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד

## הערות שוליים

קטגוריה:ניו זילנד: פארקים לאומיים
קטגוריה:האי הצפוני
מרידיאן

שמאל|ממוזער|250px|המרידיאן הראשי במצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ'
**מִצְהָר** או "קו אורך" או **מרידיאן** (באנגלית: **Meridian**) הוא קו דמיוני הנמתח על פני כדור הארץ מהקוטב הצפוני לקוטב הדרומי, ומקשר את כל הנקודות שיש להן אותו אורך גאוגרפי. מיקום נקודה על המרידיאן נקבע לפי הרוחב הגאוגרפי שלה. כל מרידיאן ניצב לקווי הרוחב בנקודת המפגש שלהם. כל המרידיאנים שווים באורכם, שהוא חצי מהיקף כדור הארץ (בין הקטבים).

המרידיאן העובר דרך מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', בסמוך לעיר לונדון, הוגדר כקו האורך אפס, או המרידיאן הראשי. המרידיאן בצידו השני של כדור הארץ הוא אפוא 180 מעלות. קו התאריך הבינלאומי עובר פחות או יותר לאורך המרידיאן של 180 המעלות. האזור ממערב לגריניץ' מכונה חצי הכדור המערבי וממזרח לגריניץ' – חצי הכדור המזרחי.

מקור המונח "מרידיאן" במילה הלטינית meridies, שפירושה "אמצע היום". השמש חוצה במסלולה כל מרידיאן נתון באמצעו בחצות היום בין הזריחה לשקיעה. מקובל לפעמים לתרגם את המונח לעברית כ**מִצְהָר** או **קו-צהריים**.

## ראו גם
*אורך גאוגרפי
*רוחב גאוגרפי
## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:קווי אורך
שכונות הגנים בירושלים

[שמאל|ממוזער|250px|סמטאות [רחביה, רחוב אלחריזי.]]
[שמאל|ממוזער|250px|מראה כללי של שכונת בית הכרם בשנת [1943. הבניין הבולט על קו האופק הוא הסמינר למורים על שם דוד ילין.]]
 
**שכונות הגנים** הן שש שכונות מגורים יהודיות שהוקמו במערב ודרום ירושלים בשנות ה-20 של המאה ה-20, לפי תכנונו של האדריכל ומתכנן הערים ריכרד קאופמן, על פי אסכולת עיר הגנים של אבנעזר הווארד.

שכונות הגנים היו מרווחות וירוקות. רחובותיהן הותאמו לטופוגרפיה הירושלמית, ונבנו בהן שדרות-גן. בשכונות נבנו בתים חד-קומתיים בעלי גינה, מה שהיווה חידוש בירושלים, שהייתה חסרה גינות פרטיות וגנים באותה תקופה. הנקודה הגבוהה ביותר בכל שכונה הייתה מיועדת להקמתו של מבנה ציבורי.

שכונות הגנים סימלו לראשונה את פריצתן של השכונות היהודיות בירושלים הרחק מהעיר העתיקה ורחוב יפו, כאשר תושבי השכונות העדיפו את השקט, המרחב והירק על פני הקרבה למרכז העיר.

## שכונות הגנים
* שכונת **[[תלפיות]]** שבדרום העיר הייתה חלוצת שכונות הגנים, והוקמה בשנת 1921.
* שכונת **[[בית הכרם]]** שבמערב העיר נבנתה מספר חודשים לאחר תלפיות, בשנת 1922.
* שכונת **[[רחביה]]**, אחת משכונותיה היוקרתיות של העיר, הוקמה בשנת 1924.
* שכונת **[[מקור חיים (שכונה)|מקור חיים]]** בדרום העיר, אשר הייתה מבודדת משאר השכונות היהודיות בירושלים עד מלחמת העצמאות, הוקמה בשנת 1924.
* שכונת **[[קריית משה]]** בכניסה לעיר, ידועה בעיקר בזכות מבני החינוך הרבים בה ו"שדרות המאירי", הוקמה בשנת 1925.
* שכונת **[[בית וגן]]**, שבזמנו נחשבה לגבולה המערבי של ירושלים, ואשר אופייה כשכונת גנים נשמר בשמה, הוקמה ב-1926.

## לקריאה נוספת

* אייל מירון, **ירושלים וכל נתיבותיה**, הוצאת יד בן צבי, ירושלים, 1996.

## קישורים חיצוניים
* איציק שוויקי, שכונת בית הכרם
* 
*מיקי זיידמן ורות קרק, מ"עיר גנים" ל"מרקם העירוני הציוני", **הכינוס הארצי ה-1 לשימור מושרת התרבות,** 2012, עמ' 93-96

*
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן ריכרד קאופמן
קטגוריה:ירושלים: תכנון עירוני
למת החמישה

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה הומולוגית וביישומים אחרים של התורה של קטגוריות אבליות, **למת החמישה** היא למה בעלת חשיבות בנוגע לדיאגרמות קומוטטיביות. למת החמישה תקפה לא רק בקטגוריות אבליות אלא למשל גם בקטגוריית החבורות.

## נוסח פורמלי

נניח כי נתונה הדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה בקטגוריה אבלית כלשהי (או לחלופין בקטגוריית החבורות):
:קובץ:FiveLemma.png
למת החמישה טוענת כי אם השורות בדיאגרמה זו הן מדויקות, ואם *m* ו-*p* הם איזומורפיזמים, *l* הוא אפימורפיזם ו-*q* הוא מונומורפיזם, אזי גם *n* הוא איזומורפיזם.

למת החמישה נובעת מידית מזוג למות הדואליות זו לזו הנקראות **למות הארבעה**.
ניסוחן של למות הארבעה:
* הלמה הראשונה: נניח כי השורות בדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה מדויקות:
:קובץ:FourLemma01.png
וכי *m* ו-*p* הם אפימורפיזמים ו-*q* הוא מונומורפיזם, אזי *n* הוא אפימורפיזם.
* הלמה השנייה: נניח כי השורות בדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה מדויקות:
:קובץ:FourLemma02.png
וכי *m* ו-*p* הם מונומורפיזמים ו-*l* הוא אפימורפיזם, אזי *n* הוא מונומורפיזם.

## הוכחה

הוכחת למות מסוג זה נעשית על ידי מרדף דיאגרמות: מעבר של איברים בדיאגרמה בעזרת מורפיזמים, תוך שימוש בתכונות שלהם. זוהי שיטה נוחה להוכחת טענות כלליות בתורת הקטגוריות, התלויות בתכונות שונות של מורפיזמים. ההוכחה עצמה לרוב טריוויאלית ומשתמשת כמעט ישירות בהגדרות.

### הלמה הראשונה

כדי להוכיח ש-n הוא על, נניח ש-a_1 \in C'. נסמן a_2=t(a_1). השורה התחתונה מדויקת ו-a_2 \in Im(t), ולכן u(a_2)=0. נתון ש-p על, לכן יש a_3 \in D כך ש-p(a_3)=a_2, ונסמן a_4=j(a_3) \in E. לכן, לפי התחלפות הריבוע הימני נקבל q(a_4)=0, ומכך ש-q חח"ע נקבל a_4=0. השורה העליונה מדויקת, לכן יש a_5 \in C כך ש-h(a_5)=a_3, ונסמן a_6=n(a_5) \in C' (שימו לב שלא נובע ש-n(a_5)=a_1!). כעת, לפי התחלפות הריבוע האמצעי, נקבל כי t(a_6)=a_2=t(a_1), ומכך ש-t הומומורפיזם נובע t(a_1-a_6)=0. מדויק השורה התחתונה, נובע שקיים a_7 \in B' כך ש-s(a_7)=a_1-a_6. נתון ש-m על, ולכן יש a_8 \in B כך ש-m(a_8)=a_7. נסמן a_9=g(a_8) \in C. לבסוף, לפי התחלפות הריבוע השמאלי n(a_9)=s(a_7)=a_1-a_6. בסך הכל, שני האיברים a_1-a_6,a_6 \in C' שניהם מתקבלים בתמונת n, ולכם גם סכומם (מפורשות, n(a_9+a_5)=a_1).

אפשר לשים לב שבאף מקום בהוכחה אין שימוש בחילופיות הפעולה (סמנטית, אפשר לכתוב אותם הוכחות עם פעולת כפל במקום חיבור).

ההוכחה על הדיאגרמה:

מרכז|450px

### הלמה השנייה

התמלול וההוכחה המלאה היא בדומה לעיל. ההוכחה על הדיאגרמה:

מרכז|450px

בסוף ההוכחה, מכך ש-m חח"ע נובע ש-a_3=a_7, ולכן לפי דיוק השורה העליונה a_1=0.

## ראו גם
* למת הנחש

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אלגברה הומולוגית
חמישה
חמישה
מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי

**מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי** (בגאורגית: **თბილისის ტელეანძა**, תבּיליסיס טֶלֶאַנדזַה) הוא מגדל תקשורת הניצב בטביליסי בירת גאורגיה. החברה המפעילה את המרכז, "מרכז הטלוויזיה של גאורגיה" ("საქართველოს ტელეცენტრი", סכַּרתווֶלוֹס טֶלֶצֶנטרי), נוסדה בשנת 1955. מערכת הקשר של המרכז כולל שידורים רגילים, MMSD (Multichannel Multipoint Distribution Service), ביפר וסלולר, וכן טלוויזיה מסחרית. המגדל הוקם בשנת 1972 על הר מתאצמינדה ומתנשא לגובה של 274.5 מטרים (901 רגל). הוא מוצב על הר מתאצמינדה המתנשא בעצמו לגובה של 719.2 מטר (2,360 רגל) מעל פני הים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קצרמר מבנים
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:גאורגיה: תקשורת
אמילי דה רייבין

**אמילי דה רייבין** (באנגלית: **Emilie de Ravin**; נולדה ב-27 בדצמבר 1981) היא שחקנית אוסטרלית, הידועה בעיקר הודות לתפקידיה בתור טס הארדינג בסדרה "רוזוול", בתור קלייר ליטלטון בסדרה "אבודים" ובזכות הופעתה בתור בל בסדרה "עד עצם היום הזה".

## ביוגרפיה
דה רייבין נולדה בעיירה קטנה בשם מאונט אליזה שבויקטוריה, אוסטרליה. היא החלה ללמוד בלט בגיל 9 ובגיל 15 התקבלה לבית ספר לבלט הממוקמת במלבורן. בשנותיה בבית הספר לבלט הופיעה בהפקות עם להקת הבלט האוסטרלית ו-Danceworld 301. דה רייבין למדה משחק מכון הלאומי לאמנות דרמטית בקנזינגטון ולאחר מכן בסטודיו לשחקנים בכירים בלוס אנג'לס.

## קריירה
[שמאל|ממוזער|150px|אמילי דה רייבין, [2015]]
דה רייבין החלה את הקריירה שלה בסדרה הקנדית "אדון החיות" בשנת 1999. המשיכה לשחק גם בעונה השנייה שעלתה שנה לאחר מכן.

כחודש לאחר הגעתה ללוס אנג'לס בגיל 18, זכתה לגלם את אחת הדמויות המרכזיות בסדרה "רוזוול", טס הארדינג, שהייתה אחת מבין רביעיית החייזרים. הדמות טס הייתה נחושה לחזור לכוכב הבית שלה ואף ביצעה רצח לשם כך, והקריבה את עצמה לקראת סוף הסדרה על מנת לשמור בסוד על זהותם של בנה ושל שלושת החייזרים הנוספים.

משנת 2004 ועד 2010 כיכבה בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC "אבודים", בתפקיד קלייר ליטלטון, הנמנית עם הניצולים, אם חד-הורית לילד שנולד על האי.

בשנת 2005 הופיעה לראשונה בקולנוע, כאשר שיחקה בשני סרטים; "Brick" של הבמאי ריאן ג'ונסון, והסרט "האמת על סנטה". בשנת 2006 שיחקה בסרט האימה "גבעת הפחד".

בשנת 2010 השתתפה בסרט "זכרי אותי לנצח" לצדו של רוברט פטינסון. בנוסף שיחקה בסרט "מבצע: סוף המשחק".

בשנת 2012 החלה לשחק בחלק השני של העונה הראשונה בסדרת הדרמה והפנטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה", שם גילמה בתפקיד משני את דמותה של בל, אהובתו של עוץ לי גוץ לי, אשר הוא ה"חיה" (the Beast) וה"אפל" (The Dark One). בשנת 2012–2013 (עונה 2) שבה דה רייבין לגלם את דמותה של בל, הפעם בתור דמות ראשית. בנוסף גילמה את דמותה של לייסי, האלטר אגו של בל למשך סוף העונה וחזרה להיות בל בסיום העונה. היא חזרה לגלם את דמותה של בל גם במשך עונות 3–6 בשנים 2013–2017 ובעונה השביעית ב-2018 דמותה שבה להופעת אורח.
[שמאל|ממוזער|250px|אמילי דה רייבין, [2007]]

## חיים אישיים
לאחר שלוש שנות זוגיות דה רייבין נישאה ב-19 ביוני 2003 לשחקן האמריקאי ג'וש ינוביץ'. לאחר חצי שנה השניים נפרדו, אך התאחדו שוב. ביוני 2009 הם שוב נפרדו ואף התכוונו להתגרש, אך ביטלו את תוכניתם בשנית בחודש אוקטובר לאחר טיול ביפן. השניים נפרדו שוב בנובמבר 2013 והתגרשו לבסוף בחודש יולי 2014.

החל משנת 2015 היא נמצאת בזוגיות עם אריק ביליטץ'. ב-21 במרץ 2016 נולדה בתם הבכורה, ורה. ב-6 ביולי אותה שנה השניים התארסו. ב-9 בדצמבר 2018 נולד בנם השני, תאודור.

בינואר 2018 הפכה דה רייבין לאזרחית אמריקאית בנוסף לאזרחות האוסטרלית שלה.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:אבודים
קטגוריה:מהגרות מאוסטרליה לארצות הברית
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1981
חורבת ירדה

שמאל|ממוזער|250px|חורבת ירדה
250px|ממוזער|שמאל|חורבת ירדה
שמאל|ממוזער|250px|אנדרטה לזכר הלוחמים שנפלו במקום
**חורבת יַרְדָּה** היא אתר ארכאולוגי ואתר הנצחה על שלוחה של רמת כורזים, סמוך למושב משמר הירדן.

## האתר
במקום היה בית אחוזה שנבנה בסוף המאה ה-19, ונחשפו בו ממצאים ארכאולוגיים בצורת חרסים ומטבעות שזמנם החל מהתקופה הרומית המאוחרת בארץ ישראל ועד התקופה הממלוכית והתקופה הערבית הקדומה. האחוזה ואדמותיה נרכשו על ידי קק"ל בשנת 1936.

המבנה הוא בצורת חאן רבוע, הסוגר על חצר פנימית ובה בור מים מכוסה. בצד המערבי והמזרחי נמצאים שערים. בשלושת אגפי המבנה נמצאים 4-3 חדרים בכל אגף. בקיר המזרחי נראים סימני פגיעות קליעים ממלחמת העצמאות.

מאתר חורבת ירדה יש תצפית רחבה לנוף עמק החולה וההרים המקיפים אותו ולמושב משמר הירדן. לרגלי השלוחה נובע המעיין עין ירדה, באפיק נחל מחניים.

## מלחמת העצמאות

במלחמת העצמאות, סמוך לאחר קבלת החלטת עצרת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל בכ"ט בנובמבר 1947, הותקפה חורבת ירדה על ידי יחידות של "צבא ההצלה" של קאוקג'י. כוחות של חטיבות עודד וכרמלי הגנו על המקום כנגד יחידות אלה ובהמשך גם כנגד הצבא הסורי. האחרון, אשר פרץ לארץ ישראל ביוני 1948 דרך הכביש העולה מגשר בנות יעקב, כבש את משמר הירדן, ליד קיבוץ גדות של ימינו והתקדם מערבה, אך נעצר בשערי חורבת ירדה לפני תחילת ההפוגה הראשונה. לאחר תום ההפוגה התנהלו במקום קרבות קשים וב-16 ביולי 1948 אף הצליחו הסורים לכבשו, אולם בסופו של דבר, עוד באותו לילה שבין ה-16 ל-17 ביולי 1948 חטיבת כרמלי ופלוגה מגדוד 13 של חטיבת גולני כבשו את המקום חזרה ומנעו בכך את המשך התקדמותו של הצבא הסורי לעבר הגליל.

מול ירדה, על כביש מחניים - משמר הירדן, החלו שיחות שביתת הנשק בין ישראל וסוריה.

## שימור והנצחה
המקום היה מוזנח ומרוחק מהכביש. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלו העבודות לשימור חורבת ירדה. העבודות התנהלו ביוזמת עמותות הלוחמים ובסיוע קק"ל, המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, המועצה האזורית מבואות חרמון והקיבוץ מחניים ומושב משמר הירדן. עבודות השחזור תוכננו ופוקחו על ידי פרופ' חיים תיבון, שלחם ב-48 בגדוד 22, גדוד הטכניון של חטיבת כרמלי. עבודות השחזור בוצעו על ידי הפסל יגאל מירון, מאיילת השחר. ב-2007 הושלם שיקום החאן באופן חלקי וממזרח לחורבה הוקם במקום אתר זיכרון ובו מונצחים שמותיהם של 103 חיילים מחטיבות כרמלי, גולני, עודד, תותחנים, הגמ"ר ועוד, שנפלו בקרבות חורבת ירדה ובסביבה. נסללה למקום דרך משולטת מכביש 91 והוא הפך אתר תיירות ומורשת קרבות, ממנו נשקפת תצפית על עמק החולה ועל הגולן.

עמותת ותיקי חטיבת כרמלי פועלת להקמת אתר זיכרון חטיבתי בחורבת ירדה, שם נשאו גדודי החטיבה (22, 23, 24) את עיקר נטל הלחימה. ליוזמה זו חברו קרן קיימת לישראל, מועצה אזורית מבואות החרמון, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, רשות ניקוז כנרת, משרד הביטחון והטכניון. תלמידי המגמה לאדריכלות נוף ערכו בקיץ 2016 תחרות מתכננים לאתר, בסופה נבחר מודל עקרוני להקמתו. ב-20.09.22 הונחה אבן הפינה להקמת האתר ברשות יו"ר ומנכ"לי הצדדים השותפים לפרויקט בנוכחות משפחות שכולות לוחמי הגדוד מ-48 ועד היום.

## לקריאה נוספת
*צבי אילן: אתרי טיול בארץ ישראל-הצפון, הוצאת עם עובד, עמ' 43-47, 1982
*חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות: הוצאת מערכות, 1973

## קישורים חיצוניים

* "עין ירדה וחורבת ירדה", באתר קק"ל
* קרבות משמר הירדן וחירבת ירדה - 1948 באתר גדוד 22
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:החזית הסורית במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:רמת כורזים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:משמר הירדן
715

## אירועים
* סלימאן אבן עבד אל מלכ יורש את וליד הראשון כח'ליף בית אומיה
* סלימאן אבן עבד אל מלכ מקים את העיר רמלה, כבירת מחוז, במקום לוד
* המוסלמים כובשים את סרגוסה ופורטו (בחצי האי האיברי). פלאיו מאסטוריאס פוצח במלחמת התנגדות לכיבוש המוסלמי; יהדות ספרד מקבלת את הכובשים בחום ואף מסייעים לערבים לכבוש את טולדו.
* דרום חצי האי האיברי עבר לשליטת המוסלמים. עבד-על עזיז איבן מוסה מונה לשליט, הכריז על העיר סביליה כבירה והתחתן עם אלמנת המלך רודריק. אשתו החדשה שכנעה אותו לעבור לנצרות. כתוצאה מכך הוא הוצא להורג בפקודת  סולימאן אבן עבד אל-מליכ. 
* קתיבה בן מוסלם מנסה לארגן מרד בח'ראסאן נגד בית אומייה אך כושל ומוצא להורג.
* צבא סין מצליח לכבוש את טשקנט מידי הערבים ומעודד מרד בסמרקנד ובבוכרה כנגדם
* (תאריך משוער) המסגד האומיי בדמשק נבנה על גבי כנסיית יוחנן המטביל
* קרב וודסבורו בין בית מרסיה לבית וסקס
* גנשו יורשת את גמאי בתפקיד קיסרית יפן
* תאודוסיוס השלישי, לשעבר יועץ כלכלי לקיסר ביזנטיון, מפיל את הקיסר אנסטסיוס השני ויורש אותו כקיסר האימפריה הביזנטית; מצליח לדכא התקוממות של לאו השלישי נגדו במשך השנתיים הבאות
* נכטאן השלישי, מלך הפיקטים מבקש מכמרים מנורת'מבריה שינצרו את בני עמו
* בוניפציוס הקדוש יוצא למסע ניצור תושבי פריזיה

## נולדו
* ענן בן דוד, מראשי תנועת הקראים
* (שנה משוערת) - מאלכ בן אנס, אבי האסכולה המאליכית במשפט האסלאמי (נפטר ב-795)
* (שנה משוערת, ייתכן 714) - פפין הגוץ, מאיורדומוס ולאחר מכן שליט הפרנקים

## נפטרו
* מחמד בן קאסם, שר צבא מוסלמי
* אנסטסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

## לוח שנה

## קישורים חיצוניים
וילה הארון א-רשיד

שמאל|ממוזער|250px|שם הבית ושנת הבנייה באחת הכניסות למבנה
**וילה הארון א-רשיד** היא בית מגורים מפואר ברחוב דוד מרכוס מס' 18 בשכונת טלביה בירושלים.

הווילה נבנתה בשנת 1926 עבור חנא אברהים בשאראת על ידי האדריכל מאוריציוס גיסלר, ונקראה על שמו של הח'ליף העבאסי הארון א-רשיד, שעל פי המסורת היווה את ההשראה לסיפורי אלף לילה ולילה. בווילה שתי קומות, שחלוקת החדרים הפנימית שלהן היא בסגנון ליוואן: אולם וחדר מרכזי, שמשני צידיהן חדרי שינה ושירותים. רצפות החדרים מעוטרות. על גג הבניין מבנה בטון קטן, שיועד למשרתים.

בכניסה הצדדית לווילה, מצוין שמה על אריחי קרמיקה באנגלית ובערבית. בעבר הייתה כתובת כזו גם בחזית הבית, אך היא נותצה במהלך השנים ככל הנראה בשל הרצון לטשטש את סממני הזהות הערבית, ולפי אחד הסיפורים זה נעשה על ידי אנשי ביטחון לפני פגישה של גולדה מאיר, שהבית שימש כדירת השרד שלה כשהייתה שרת החוץ, עם מזכ"ל האו"ם דאג האמרשלד. בשנת 1994, נוספו בחזית הדרומית אריחי קרמיקה המעוטרים במגני דוד, שעליהם נכתב בעברית "כי שמך נקרא על הבית הזה".

## היסטוריה
הוילה נבנתה עבור משפחת בשאראת הערבית-קתולית, והם התגוררו בה עד 1938, עת הושכרה לחיל האוויר הבריטי. בקומה התחתונה שכנה מפקדה של חיל האוויר, ובקומה העליונה התגוררה משפחתו של מפקד החיל בארץ ישראל. עם עזיבת הבריטים ב-14 במאי 1948 נמסרו מפתחותיה לראובן מס, שהיה מפקד בהגנה, על סמך ידידותו האישית עם אנשי חיל האוויר. 15 אנשי הגנה הסתננו באותו היום לווילה בזחילה, כדי שלא יבחינו בהם, והניפו על ראשה את דגל ישראל.

בשנות ה-50 שימשו מגורי המשרתים דירת השרד של שרי העבודה גולדה מאיר ומרדכי נמיר ושל יושב ראש הכנסת, קדיש לוז. בקומה הראשונה של הבית התגורר שופט בית המשפט העליון צבי ברנזון.

תושב מרכזי נוסף בבית היה שלמה ארזי, ששימש ראש לשכת הקריה במשרד ראש הממשלה ומאוחר יותר גם בכיר במשרד האוצר. ארזי חי בבית עד ליום מותו ולאחר מכן התגוררה בו אשתו, ג'יזל ארזי, עד פטירתה בשנת 2017.

בשנת 1994 רכש את הווילה איש עסקים, והוא שיפץ והרחיב אותה.

## לקריאה נוספת
*דוד קרויאנקר, **שכונות ירושלים - טלביה, קטמון והמושבה היוונית** (2002), עמ' 119–121.

## קישורים חיצוניים

* ריאיון עם ג'יזל ארזי בוילה
* דוד קרויאנקר, השכנים של אולמרט - "המטבח של גולדה", ארכיון הארץ Online, 1 באוקטובר 2007
* 

## הערות שוליים

הארון א-רשיד
קטגוריה:טלביה: מבנים
גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו

[שמאל|ממוזער|250px|מהגר מקסיקני מסתנן לשטח ארצות הברית דרך גדר ההפרדה בין [טיחואנה לסן דייגו]]
**גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו** היא מחסום בגבול ארצות הברית–מקסיקו, ומורכבת למעשה מכמה מחסומי הפרדה שונים שנועדו למנוע הגירה בלתי חוקית לעבר ארצות הברית ממקסיקו הגובלת עימה. המחסומים נבנו על ידי ארצות הברית כחלק משלושה מבצעים יותר גדולים כדי לשלוט בהגירה הלא חוקית - מבצע "Gatekeeper" בקליפורניה, מבצע "Hold-the-Line" בטקסס, ומבצע "Safeguard" באריזונה. הייעוד של המחסומים הללו הוא להכריח מהגרים בלתי חוקיים לעבור את הגבול דרך שטחים גאוגרפיים אשר יותר קשה לחצות אותם, בהנחה שזה ירתיע את המהגרים הבלתי חוקיים.

אורכו הכולל של הגבול בין ארצות הברית ומקסיקו הוא 3,360 ק"מ והוא חוצה מגוון רב של פני שטח, כולל תחומים עירוניים ומדבריות. גדר ההפרדה נמצאת בחלקיו העירוניים של הגבול, התחומים הפופולריים יותר של מעברים לא חוקיים בעבר. התחומים העירוניים הללו כוללים את סן דייגו, קליפורניה ואל פאסו, טקסס. כתוצאה מהצלחת גדר ההפרדה, חל ריבוי במספר הניסיונות הבלתי חוקיים לחצות את מדבר סונורה והר באבוקיוארי באריזונה. בין 1 באוקטובר 2003 ו-30 באפריל 2004 660,390 אנשים עוכבו על ידי משמר הגבול של ארצות הברית בזמן שהם ניסו לחצות את הגבול באופן בלתי חוקי. בין 43 ל-61 אנשים מתו בזמן שניסו לעבור את מדבר סונורה במשך אותה התקופה בלבד, פי שלושה יותר משנה הקודמת. באוקטובר 2004, משמר הגבול האמריקאי הודיע כי במהלך 12 החודשים האחרונים 325 איש נהרגו בזמן שניסו לחצות את הגבול בין ארצות הברית למקסיקו. בין השנים 1998–2004, 1,954 איש הוכרזו רשמית כמתים לאורך גבול ארצות הברית–מקסיקו.

בשנים האחרונות חלה גם עלייה במספר המהגרים הלא-חוקיים מרחבי העולם אשר מנסים להיכנס לארצות הברית דרך הגבול המקסיקני. במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות, קרא דונלד טראמפ לבניית מחסום יבשתי גדול וחומה מבוצרת בגבול ארצות הברית - מקסיקו. הפרויקט מכונה "חומת טראמפ". הוא הצהיר כי מקסיקו תשלם את עלות בניית החומה, שעלותה בין 8 ל-12 מיליארד דולרים, באמצעות מיסים. עם זאת, אנריקה פניה נייטו, נשיא מקסיקו, אמר פעמים רבות כי "מקסיקו לא תשלם עבור בניית החומה". ב-25 בינואר 2017, טראמפ חתם על צו נשיאותי להתחלת בניית החומה. עד תום כהונתו של טראמפ נבנו  יותר מ-700 ק"מ מהמכשול, מתוכם רק כ-130 ק"מ הם מכשול חדש והיתר שיפור של המכשול שהיה קיים לפני כהונת טראמפ. ממשל ארצות הברית מימן את הבנייה.

ב-26 ביולי 2019 אישר בית המשפט העליון של ארצות הברית העברה של 2.5 מיליארד דולר מתקציב משרד ההגנה לצורך בניית קטע באורך 150 ק"מ של גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו.

עם כניסתו לתפקיד ב-20 בינואר 2021, חתם הנשיא, ג'ו ביידן על צו המקפיא את בניית החומה.

עם כניסתו לתפקיד ב-21 בינואר 2025, חתם הנשיא, דונלד טראמפ על צו נשיאותי המורה להתחיל שוב לבנות חומה לאורך הגבול עם מקסיקו כפי שעשה בכהונתו הראשונה.

## ראו גם
* חומת טראמפ

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

ארצות הברית למקסיקו
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:מקסיקו: דמוגרפיה
קטגוריה:הגירה לארצות הברית
קטגוריה:הגירה בלתי חוקית
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:אריזונה: מבנים
קטגוריה:טקסס: מבנים
קטגוריה:ניו מקסיקו: מבנים
קטגוריה:גבול ארצות הברית – מקסיקו
קטגוריה:התנגדות להגירה
חיים דוד קובלסקי

הרב **חיים דוד קובלסקי** (נולד בשנת ה'תשכ"ג) הוא חסיד נדבורנה ומייסד וראש ארגון מאורות הדף היומי.

## קורות חיים
נולד בבני ברק, בן לרב שמואל צבי קובלסקי. למד בצעירותו בישיבת בעלזא ולאחר מכן בישיבת טשיבין. נישא לבתו של המחנך הרב משה טורק, ואב ל-14 ילדים. לאחר פטירת אביו, הרב שמואל צבי קובלסקי, ירש את מקומו כרב בית הכנסת של חסידי סוכטשוב בבני ברק.

בשנת ה'תשנ"ט (1999) בהכוונתו של האדמו"ר מנדבורנה רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים הקים את ארגון מאורות הדף היומי, שמקיים פעילות נרחבת להפצת לימוד הדף היומי. הרב קובלסקי עצמו מוסר שיעורים רבים מדי יום על הדף היומי. שיעוריו מתאפיינים בשילוב דיונים בנושאים אקטואליים הנוגעים במישרין או בעקיפין לנושאי הדף. עם הקמת הארגון הוא החל להקים שיעורים נוספים, בתחילה באזור המרכז ובהמשך בכל חלקי הארץ. בד בבד הוקם בית מדרש למגידי שיעורים בדף היומי, בו מוכשרים אברכים למסירת שיעורים בצורה אקטואלית ומרתקת. עד עתה (2007) הוכשרו כמאה ועשרים מגידי שיעורים בארבעה בתי מדרש, בבני ברק, בירושלים, בעמנואל, וברכסים. ביוזמתו הוקמו שיעורים במשרדי ממשלה, בחברות ציבוריות, בבסיסי צבא, בבתי חולים ובמרפאות, בתחנות משטרה, במשרדי עורכי דין ורואי חשבון, ובעשרות מושבים וקיבוצים.

מבית מדרשו יוצא לאור מדי שבוע גיליון בשם "מאורות הדף היומי", העוסק בנושאים אקטואליים היוצאים מדפי הגמרא שנלמדים מדי שבוע. הגיליון מופץ ברחבי ישראל והעולם בכ-40,000 עותקים בשפות עברית ואנגלית, כשבנוסף אלפי לומדים מקבלים אותו כמנויים בדואר אלקטרוני ובדואר רגיל.

באדר ה'תשס"ה הפיק ארגון מאורות הדף היומי טקס סיום הש"ס ללומדי השיעורים השונים של הארגון, ובו השתתפו למעלה מחמשת אלפים לומדים.

במקביל לשיעורים המיועדים לאוכלוסייה הבוגרת, מתקיימים שיעורים לבני נוער וילדים, בתוך מסגרות הלימוד בבתי הספר ובמוסדות חינוך על-יסודיים.

בתחילת שנת ה'תשס"ז יזם הרב קובלסקי הוצאת סדרת ספרים בשם "מאורות השבת" ובהם הלכות לכל סעודה בשבת, יחד עם פירושים וסיפורים לילדים. מטרת הספר היא ליצור חוויה משותפת לכל המשפחה בשולחן השבת כדי לחזק את התא המשפחתי, והוא מותאם מבחינה מתודית לכל גיל. הספר נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים.

בדצמבר 2014 פורסם כי הרב קובלסקי עומד מאחורי קמפיין "שישי ישראלי".

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:חסידי סוכטשוב
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:משפחת קובלסקי
קטגוריה:בוגרי ישיבת טשעבין
קטגוריה:מגידי שיעור בדף היומי
אופרת מילוט

[שמאל|ממוזער|250px|המערכה השלישית באופרה [פידליו מאת בטהובן כפי שהוצגה בתיאטר ליריק בשנת 1860]]
**אופרת מילוט** הוא מונח המתאר סוג של אופרה שהיה פופולרי במאה ה-19. אופרות אלו עסקו בדרך כלל בהצלת הגיבור או הגיבורה הראשיים מסכנה כלשהי, בדרך כלל ממצב של מאסר או כליאה.

סגנון זה הפך פופולרי בצרפת בתקופת המהפכה הצרפתית, אז עסקו אופרות רבות מסוג זה בהצלתו של אסיר פוליטי.

אחת הדוגמאות הידועות ביותר לאופרת מילוט היא "פידליו" מאת בטהובן, בה מתחפשת הגיבורה לגבר על מנת לחלץ את אהובה מכלאו. דוגמאות מפורסמות אחרות הן "החטיפה מן ההרמון" (מוצרט) ו"שתי היממות" (כרוביני).

אופרות מילוט נודעו בסגנונן המוזיקלי הדרמטי ובתיאורי רגשות עוצמתיים. בכך השפיעו על האופרה הגרמנית הרומנטית ועל יוצרים כגון קרל מריה פון ובר, ודרכו על ריכרד וגנר.

קטגוריה:אופרה
Live at Wembley '86

**86' Live At Wembley** הוא אלבום הופעה כפול של להקת הרוק הבריטית קווין. האלבום הוקלט במהלך ההופעה של הלהקה ב־12 ביולי 1986 באצטדיון ומבלי שבבריטניה, במסגרת מסע ההופעות בשם "Magic Tour".

ביוני 2003 יצא האלבום בפורמט DVD. בהוצאה המחודשת נוספו מספר שירי בונוס.

## רשימת השירים
### דיסק ראשון
# One Vision (קווין)
# Tie Your Mother Down (בריאן מיי)
# In The Lap Of The Gods (פרדי מרקיורי)
# Seven Seas Of Rhye (מרקיורי)
# Tear It Up (מיי)
# A Kind Of Magic (רוג'ר טיילור)
# Under Pressure (קווין, דייוויד בואי)
# Another One Bites the Dust (ג'ון דיקון)
# Who Wants to Live Forever (מיי)
# I Want To Break Free (דיקון)
# Impromptu (מרקיורי)
# Brighton Rock (Solo) (מיי)
# Now I'm Here (מיי)

### דיסק שני
# Love Of My Life (מרקיורי)
# ?...Is This The World We Created (מיי, מרקיורי)
# (You're So Square) Baby I Don't Care (ג'רי לייבר, מייק סטולר)
# Hello Mary Lou (Goodbye Heart) (ג'ין פיטניי)
# Tutti Frutti (פאט בון)
# 'Gimme Some Lovin (סטיב ווינווד, ספנסר דייוויס, מאף ווינווד)
# Bohemian Rhapsody (מרקיורי)
# Hammer to Fall (מיי)
# Crazy Little Thing Called Love (מרקיורי)
# Big Spender (דורותי פילדס, קיי קולמן)
# Radio Ga Ga (טיילור)
# We Will Rock You (מיי)
# Friends Will Be Friends (דיקון, מרקיורי)
# We Are the Champions (מרקיורי)
# God Save The Queen (מיי)

### רצועות בונוס משנת 2003
# A Kind Of Magic (אצטדיון ומבלי, 12 ביולי 1986)
# Another One Bites The Dust (אצטדיון ומבלי, 12 ביולי 1986)
# Crazy Little Thing Called Love (אצטדיון ומבלי, 12 ביולי 1986)
# Tavaszi szél vízet áraszt (בודפשט, הונגריה, 27 ביולי 1986)

## משתתפים
*פרדי מרקיורי – שירה, פסנתר וקלידים
*בריאן מיי – גיטרה, קלידים וקולות ליווי
*רוג'ר טיילור – תופים וקולות ליווי
*ג'ון דיקון – גיטרה בס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי קווין
קטגוריה:אלבומי הופעה
קטגוריה:אלבומים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומי הופעה שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת הוליווד רקורדס
ח"י רקפות

"**ח"י רקפות**" היא שמה של סדרה בת 18 ציורים מאת האמן הישראלי משה גרשוני.

הסדרה, אשר נוצרה בשנת 1984, הוצגה לראשונה בשנה זו בתערוכה בגלריה גבעון בתל אביב. הסדרה מורכבת מציורים ברוחב של 140 ס"מ על 200 ס"מ. כל ציור נעשה בטכניקה מעורבת על גבי גליונות נייר המחוברים בסרט הדבקה (מסקינטייפ) זה לזה. הציורים נמצאים בשורה של אוספים פרטיים וכן במוזיאונים כגון גלריית טייט, מוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון ישראל ואחרים.

הסדרה מציגה דימוי של פרחי רקפות, צמח אשר מזוהה בתרבות העברית כסמל לחללי צה"ל ובייחוד לחללי מלחמת העצמאות. אחד מן המקורות המרכזיים לקישור זה הוא שירו של חיים גורי "באב אל ואד" המתאר את הקרבות בשער הגיא. בשיר מופיעות הרקפות לאחר שוך הקרבות כזיכרון לנופלים. על חלק מן הציורים אף מצוטטת השורה "יום אביב יבוא ורקפות תפרחנה" הלקוחה מתוך השיר. הרקפות מתוארות בסגנון אקספרסיבי, המטשטש את צורתו של כל פרח. לעיתים מקבלים הפרחים צורה פאלית, כאיבר מין גברי ולעיתים הם נדמים כמעין להבת אש. בנוסף לשירו של גורי, מצוטטות בעבודות שורות מזמור מספר תהילים פרק : "הַסֹּלֵחַ לְכָל עֲו‍ֹנֵכִי הָרֹפֵא לְכָל תַּחֲלֻאָיְכִי: הַגּוֹאֵל מִשַּׁחַת חַיָּיְכִי הַמְעַטְּרֵכִי חֶסֶד וְרַחֲמִים". בחלק מן הציורים מופיעה, בנוסף לרקפות, גם שלהבת אש המזדקרת אל על. מוטיב זה מופיע בעבודות רבות של גרשוני מתקופה זו, כחלק מאיקונוגרפיה הקשורה אל עקידת יצחק או מוות וזיכרון.

קטגוריה:משה גרשוני: ציורים
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: ציורים
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:גלריית טייט
קטגוריה:ציורים משנות ה-1980
Queen on Fire – Live at the Bowl

***Queen on Fire – Live at the Bowl*** הוא אלבום ההופעה החמישי ואלבום הווידאו העשרים ותשעה של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-25 באוקטובר 2004. האלבום הוקלט בהופעה של הלהקה באולם הלאומי במילטון קינס בממלכה המאוחדת, ב-5 ביוני 1982, כחלק ממסע ההופעות לקידום האלבום *[[Hot Space]]*.

ההופעה יצאה גם בפורמט DVD, הכולל בונוסים כמו ראיונות עם חברי הלהקה.

האלבום הגיע בבריטניה למקום העשרים במצעדים, וה-DVD למקום הראשון במצעדי ה"DVDs". הן האלבום והן ה-DVD לא נכנסו למצעדים בארצות הברית.

## רשימת השירים

## משתתפים
*פרדי מרקיורי - שירה, פסנתר וגיטרה
*בריאן מיי - גיטרה, פסנתר וקולות ליווי
*רוג'ר טיילור - תופים וקולות ליווי
*ג'ון דיקון - גיטרה בס

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2004
קטגוריה:אלבומי קווין
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת EMI רקורדס
Boulevard of Broken Dreams

**Boulevard of Broken Dreams** ("שדרת החלומות השבורים") הוא הסינגל השני של להקת גרין דיי מתוך אלבומה השביעי American Idiot שיצא בספטמבר 2004. הסינגל יצא ב-2004 והפך ללהיט גדול. את השיר הלחינו חברי הלהקה, ועל כתיבת המילים אחראי הסולן, בילי ג'ו ארמסטרונג. השיר הופק בעבודה משותפת של הלהקה עם רוב קוואלו.

השיר מנוגד לשיר הקודם לו באלבום, Holiday: Boulevard of Broken Dreams עצוב ואיטי בניגוד ל-Holiday השמח.

קטע הנגינה החוזר והאקורדים יוצרים את רצף השיר, שדומה לזה בשיר של אואזיס (להקת בריטפופ אנגלית) 'Wonderwall'. נואל גלאגר, הגיטריסט, התמלילן והמלחין של אואזיס השתלח בגרין דיי, ובתחילת 2006 אמר: "הם מוכרחים לנהוג בהגינות, ולחכות עד שאני אמות לפני שהם גונבים את שירי."

## רשימת הרצועות
;CD1
#Boulevard of Broken Dreams
#Letterbomb (בהופעה)
;CD2
#Boulevard of Broken Dreams
#American Idiot (בהופעה)
#She's a Rebel (בהופעה)

;:Card Sleeve CD
#Boulevard of Broken Dreams
#Letterbomb (בהופעה)

;7" דיסק תמונות:
צד א'.
#Boulevard of Broken Dreams
צד ב'.
#Letterbomb (בהופעה)
*(הקטעים המוזיקליים הוקלטו ב-21 בספטמבר 2004 בניו יורק)
## מיקומי שיא

## נתוני מכירות

## זכיות ומועמדויות
### פרסי גראמי לשנת 2006
**מועמדויות:**
* ביצוע הרוק הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה (Best Rock Performance by a Duo or Group with Vocal)
* שיר הרוק הטוב ביותר (Best Rock Song)
* הקלטת השנה (Record Of The Year)
**זכיות:**
* הקלטת השנה (Record Of The Year)

### פרסי ה-MTV לשנת 2005
**זכיות:**
* קליפ השנה (Video Of The Year)
* הקליפ הטוב ביותר להרכב (Best Group Video)
* קליפ הרוק הטוב ביותר (Best Rock Video)
* הבימוי הטוב ביותר (Best Direction)
* העריכה הטובה ביותר (Best Editing)
* הצילום הטוב ביותר (Best Cinematography)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שירי 2004
קטגוריה:סינגלים מ-2005
קטגוריה:שירי גרין דיי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בצ'כיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לבימוי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רפרייז רקורדס
אורגזמטרון (מכשיר)

שמאל|ממוזער|250px
**אורגזמטרון**, ידוע גם בשם **מרגיעון**, הוא מכשיר עיסוי ידני לראש העשוי מזרועות נחושת המחוברות לידית. המכשיר מעסה ומטפל במרכזי עצבים סביב הראש ובחלקו האחורי של הצוואר, וגורם למרבית האנשים לתחושת עונג, ולפעמים אף לעור ברווז, כאשר עוברים על מרכזי עצבים על הקרקפת.  

המכשיר מיוצר על ידי חברה אוסטרלית בעלת אותו השם.

המכשיר הומצא על ידי אדם בשם דוויין לייסי, בשנת 1998. מאז ייצרו חברות נוספות מכשירים דומים,מה שהוביל לתביעות משפטיות מצד לייסי. 

## קישורים חיצוניים

*דף החברה המייצרת את המכשיר

## הערות שוליים

קטגוריה:עיסוי
עור ברווז

ממוזער|שמאל|250px|עור ברווז אצל בני אדם
**עור ברווז** או **סימור שיער** (**Cutis Anserina**), הוא מצב בו בלוטות השיער שבעור, אשר נמצאות בבסיס של שערות הגוף, מתנפחות לזמן קצר באופן לא רצוני. הדבר קורה בתנאי קור (במצב קדם-היפותרמיה) או כאשר מתנסים בפחד עז, לרוב בנוסף לצמרמורת ובמצבי ורגעי התרגשות כמו עוררות מינית.

עור הברווז נוצר כאשר שרירים קטנטנים בבסיס כל שערה, מתכווצים וגורמים לשיער להזדקף. הרפלקס נוצר על ידי מערכת העצבים הסימפתטית, אשר בדרך כלל אחראית לתגובת הילחם או ברח בגוף.

עור ברווז אצל בני אדם הוא תוצאה של התכווצות שרירי זוקפי השיער התורמים לחימום הגוף במידה מסוימת.
לרפלקס שני שימושיים עיקריים אצל יונקים:
# הרפלקס גורם לשערות לסמור וכך יוצר אשליה שבעל החיים גדול יותר מכפי שהוא באמת, וזו במטרה להרתיע את הגורם המאיים.
# במצב של קור, הרפלקס לוכד שכבה של אוויר קרוב לעור, ושכבה זו משמשת כמבודד טבעי, ועוזרת לשמור על חום הגוף של היונק.

בנוסף ישנה סברה מדעית המצביעה על כך שעור הברווז הוא שריד אבולוציוני פרהיסטורי מהתקופה בה זקף האדם הקדמון את שערות גופו לשמירה על חום גופו. סימור שערותיו עיבה את נפחם ויצר שכבת בידוד מהקור. בחלוף הזמן האדם איבד אט אט את שערותיו העבותות אך השרירים הקטנים המתכווצים שבבסיסם נותרו עד ימינו.

לעיתים ניתן לחוש בעור ברווז וצמרמורות לא בעקבות קור או פחד עז, אלא כתוצאה ממצבים או סיטואציות אינטנסיביות או מרגשות, למשל בעת האזנה למוזיקה או קול רדיופוני. לעיתים עור ברווז קורה בלי סיבה נראית לעין.

## מקור השם
המונח "עור ברווז" שאול מהביטוי הגרמני "עור אווז" (Gänsehaut), שנובע מהדמיון של העור המצטמרר לעורו של אווז שנוצותיו נמרטו כדי לבשלו, או בעודו חי כדי למלא בהן שמיכות פוך. נוצות האווז צומחות מנקבוביות באפידרמיס הדומות לזקיקי שיער אנושיים. כשתולשים נוצות של ברווז, לעור שלו יש בליטות במקום שבו היו הנוצות, והגבשושיות הללו מזכירות את התופעה האנושית.

רוב העופות האחרים חולקים את אותה תכונה אנטומית. שפות אחרות לעיתים משתמשות במיני ציפורים ובעלי חיים אחרים. לדוגמה, תרנגולת או עוף משמשים בווייטנאמית, קוריאנית, יפנית, פינית, הולנדית, לוקסמבורגית, צרפתית, ספרדית ופורטוגזית. אווז משמש באנגלית, גרמנית, יוונית, איטלקית, שוודית, דנית, נורווגית, פולנית וצ'כית. באוקראינית ורוסית למשל המילה מתארת דווקא נמלים (כנראה בגלל התחושה הנלווית שדומה לנמלים שזוחלות על העור).

## גורמים

### טמפרטורה נמוכה
עור ברווז עלול להתרחש בסביבה עם מזג האוויר קר. כאשר הטמפרטורה נמוכה, שריר הפילי הארקטור,  המחוברים לכל זקיקי השיער, מתכווצים. הכיווץ גורם לזקיקי השיער לעמוד ישר. התאוריה הנפוצה גורסת כי המטרה של הרפלקס הוא לסייע בבידוד תרמי של העור.

### רגש עוצמתי
הקשר בין רגש עוצמתי לבין אור ברווז אינו ברור. תופעה זו עלולה להתרחש במצבים של תבהלה ויראה.

### גמילה מאופיואידים
עור ברווז הוא תסמין נפוץ אצל אנשים הנגמלים מאופיואידים, קבוצת תרכובות הנקשרות לקולטני האופיואיד  במערכת העצבים ובמקומות אחרים בגוף.

### מחלות נוירולוגיות
עור ברווז עלול להוות תסמין למספר מחלות נוירולוגיות, כגון אפילפסיה של האונה הרקתית, היפר-רפלקסיה אוטונומית  וגידולים מוחיים מסוימים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:רפלקסים
קטגוריה:עור
שטפן גולסקו

שמאל|ממוזער|250px|שטפן גולסקו
**שטפן גולסקו** (ברומנית: **Ştefan Golescu**; 1809–1874) - פוליטיקאי רומני מוואלכיה, יליד גולשט, ששירת במשך תקופה קצרה כראש ממשלת רומניה מ- 26 בנובמבר 1867 ועד 12 במאי 1868.

גולסקו היה חבר ב"אספה של וואלכיה" שבחרה ב- 1859 ב- אלכסנדרו יואן קוזה כדומניטור של נסיכות ולאכיה (לאחר שכבר נבחר כדומניטור של נסיכות מולדובה). הוא היה חבר במפלגה הליברלית של יון ברטיאנו וראש ממשלה במשך חצי שנה, בממשלה ליברלית.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:משפחת גולסקו
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:נפטרים ב-1874
ניקולאיה גולסקו

**ניקולאיה גולסקו** (ברומנית: **Nicolae Golescu**; 1810–10 בדצמבר 1877) היה פוליטיקאי רומני מנסיכות ולאכיה, ששירת כראש ממשלת רומניה ב-1860 וקדנציה נוספת ב-1868.

הוא היה חבר בטריומווירט הנסיכותי Locotenenţa Domnească שהחליף זמנית את שליט רומניה בין התאריכים 11 בפברואר - 10 במאי 1866. לצידו כיהנו גם ניקולאי האראלמביה ולסקר קטרג'יו .
## קישורים חיצוניים

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:משפחת גולסקו
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:נפטרים ב-1878
ז'אק אמיו

**ז'אק אמיו** (בצרפתית: **Jacques Amyot**; 30 באוקטובר 1513 - 6 בפברואר 1593), הלניסט,  מתרגם וסופר צרפת, בישוף קתולי של אוסר.

## ביוגרפיה
ז'אק אמיו נולד למשפחה ענייה בעיר מלאן שמדרום מזרח לפריז. הוא מצא את דרכו לאוניברסיטה של פריז, והתפרנס שם משירותים שנתן לסטודנטים העשירים. בהיותו בן 19 שנה קיבל תואר מאסטר מאוניברסיטה זו, ומאוחר יותר קיבל תואר דוקטור לחוק האזרחי מן האוניברסיטה של העיר בורז' שבמרכז צרפת. באמצעות אב מנזר סנט אמברוז שבעיר בורז' קיבל משרת מורה פרטי לילדיו של אחד ממזכירי המדינה, שהמליץ עליו בפני מרגריט דה פראנס, דוכסית ברי, בתו של פרנסואה הראשון מלך צרפת. בהשפעתה נתמנה לפרופסור ללשונות היוונית והלטינית באוניברסיטה של בורז'.

ב-1547, בשל תרגום הרומן "אתיופיקה" של הסופר היווני הליודורוס, העניק לו המלך פרנסואה הראשון הכנסות מרכוש הכנסייה באיטליה, מה שאפשר לו להתמסר לתרגום הספר "חיי אישים" של פלוטרכוס, שאותו מצא בספריית הוותיקן ברומא (1559 - 1565). כאשר שב לצרפת נתמנה למורה פרטי של ילדי אנרי השני מלך צרפת (שארל התשיעי ואנרי השלישי מלכי צרפת לעתיד). ב-1571 האפיפיור פיוס החמישי מינה אותו לבישוף העיר אוסר שבצפון חבל בורגון.

ז'אק אמיו היה איש דת מסור ונאמן, ויש אומרים שנתן הוראה לכומר הווידוי של אנרי השלישי לסרב למחול לו על רצח אנרי הראשון הדוכס מגיז, ועל רצח אחיו, לואי השני הקרדינל מגיז (דצמבר 1588). בכל זאת, הוא נחשד בכך שנתן את אישורו לרצח זה. ביתו נבזז והוא נאלץ לעזוב את אוסר לזמן מה.

ז'אק אמיו נפטר באוקסר ב-1593. לפני מותו השאיר בצוואתו 1200 כתרים עבור בית החולים של העיר אורליאן, בשל 12 הדינרים שקיבל שם בעת שהיה נודד עני בדרכו לפריז.

## תרגומיו
200px|ממוזער|שמאל|בית הוריו של הבישוף אמיו בעיר מלן
ז'אק אמיו תרגם, בין היתר, שבעה ספרים של ההיסטוריון היווני דיודורוס מסיציליה (1554), ואת סיפור האהבה "דאפניס וקלואה" של הסופר היווני לונגוס (1559). אולם, תרגומיו החשובים הם אלה של ספרי פלוטרכוס "חיי אישים" (1565) ו-"כתבי מוסר" (1572). תרגומיו אלה זכו לשבחים רבים, בין היתר על ידי מישל דה מונטן מחבר "המסות" שכתב עליו: "מבין כל הסופרים הצרפתיים שלנו, אני נותן את עלה הניצחון לז'אק אמיו, לא בלבד בשל טוהר לשונו...אני אסיר תודה לו על כך שבחר (לתרגם) יצירה כה חשובה."(ספר 2, פרק 4). תרגומו לצרפתית של הספר "חיי אישים", תורגם לאנגלית על ידי תומאס נורת' (1579) והשפיע על שייקספיר שעשה בו שימוש בשלושה ממחזותיו.

## הנצחה
*רחובות ומוסדות בצרפת נקראו על שמו:
**בית הספר תיכון ז'אק אמיו בעיר אוסר
**בית ספר תיכון במסגרת הקולז' דה פראנס
**רחוב בעיר בורז', ביישוב גין במחוז סן-א-מארן, בעיר לה מאן. 
*1867 - רחוב בפריז - ברובע החמישי של פריז
**כיכר בעיר הולדתו, מלאן
*הוצב פסל שלו מול בית עיריית מלאן 
** place Jacques-Amyot,
**1905 - על חזית בית הוריו במלאן, ברחוב סן אספה הוצבה לוח מונמנטלית מברונזה, שעוצבה על ידי אמיל גולאר.   
* בארמון הלוברהוצב פסל שלו בין פסלי האישים המהוללים בחצר נפוליאון

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתרגמים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים לצרפתית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:כמרים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:משפטנים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1513
קטגוריה:נפטרים ב-1593
היהודי זיס (רומן)

**היהודי זיס** (בגרמנית: **Jud Süß**) הוא רומן מאת הסופר היהודי גרמני ליון פויכטוונגר מ-1925. הרומן עוסק בסיפור חייו של יוזף זיסקינד אופנהיימר, בנקאי יהודי שהיה יועץ כספי לדוכס קרל אלכסנדר מווירטמברג והוצא להורג לאחר מותו של פטרונו. על זיסקינד אופנהיימר כתב הסופר ויליהלם האוף בשנת 1827 נובלה באותו שם שגם היא נקראה "היהודי זיס".     חלק מן הדמויות בספר של פויכטוונגר הן דמויות היסטוריות, חלקן בדיוניות. העלילה עוקבת אחר הביוגרפיה של אופנהיימר באופן חופשי למדי.  
## מבנה
הרומן של פויכטוונגר בנוי מחמישה חלקים: "האצילים", "העם", "היהודים", "הנסיך", "האחר". בנוסף לדמויות אמיתיות שהיו קיימות בהיסטוריה, הכניס פויכטוונגר לסיפור דמויות שהמציא, כמו הרב גבריאל (המייצג את ה"תודעה היהודית" של זיס) ובתו נעמי, שהיא גם הדמות היחידה המוצגת באופן חיובי ברומן. הדמות הוכנסה לרומן על מנת להפוך את ההתרחשויות לדרמטיות ו"סיפוריות" וחלק מן הפרשנים טוענים שהיא מייצגת את "החכמה והנשמה הטהורה של עם ישראל".

כמו ברומנים אחרים של פויכטוונגר, הוא מנצל את העלילה ההיסטורית על מנת להעביר מסרים רחבים יותר, פרשנות פילוסופית על תפקיד האדם ועל המציאות בזמן כתיבת הספר. הרומן עוסק בין היתר בשאלה מה למעשה על היחיד לעשות אל מול המציאות - האם לפעול או לצפות בה באופן פאסיבי, שאלה שמתייחסת לשאלת הרצון החופשי בפילוסופיה של שופנהאואר. בנוסף, דמותו של זיס היא למעשה, במידה מסוימת, התייחסות למציאות ברפובליקת ויימאר. פויכטוונגר רצה לכתוב רומן על חייו ומותו של הפוליטיקאי הגרמני-יהודי ולטר רתנאו אך החליט לבסוף לכתוב רומן היסטורי שבמרכזו דמות יהודי אשר הצליח לעלות לגדולה, אך נרצח על רקע אנטישמי - מכיוון ש"לעיתים קל יותר לזהות הרים ממרחק, ולא כאשר עומדים עליהם", כפי שכתב בפרשנות לספרו שיצאה בשנת 1929. עבור פויכטוונגר, דמותו של זיס וההתרחשויות ברומן מייצגות גם פריצת דרך בגישור בין המזרח למערב, פריצת דרך חיונית להתפתחות המודרנה.
נטען כי למרות שהרומן נקי מאנטישמיות, דמותו של זיס מוצגת בו בכל זאת כאדם מחושב, אופורטוניסטי ורודף כוח. יהודים אחרים מתוארים ברומן כ"אקזוטיים" ומסתוריים, אך תוך ניסיון לאפיין את החוויה היהודית, ולא להשמיץ אותה.

סגנונו של פויכטוונגר עמוס בפרטים, בדומה לסגנונם של תומאס מאן ושל לב טולסטוי. גם הדמויות הקטנות ביותר מאופיינות ומקבלות ביוגרפיה מלאה וברור יחסן לדמויות אחרות בעלילה וליקום העלילתי בכלל.

## עיבודים
הרומן תורגם לעברית ועובד למחזה על ידי מ' אבי שאול. הוא הופק ב'הבימה' בשנת 1933.

סיפור חייו של זיס היווה השראה לשני סרטים, האחד סרט מחאה נגד הנאצים (1934) והשני סרט תעמולה נאצי (1940), אשר באופן אירוני הפך למזוהה ביותר עם סיפורו של זיס.

בשנת 2020 יצא לאור ספרו של יאיר מינצקר פרופסור להיסטוריה של העת החדשה באוניברסיטת פרינסטון בשם "היהודי זיס-רשומון".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 1925
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
חדווה ושלומיק

**חדווה ושלומיק** היא סדרת טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה הישראלית, באביב 1971, והייתה לאחת הסדרות העלילתיות הראשונות שהופקו בישראל.
הסדרה מבוססת על ספרו של אהרן מגד, "חדווה ואני", והיא עוסקת בזוג העוזב את הקיבוץ לטובת העיר הגדולה.

את תסריט הסדרה כתבה ארנה ספקטור, שעיבדה אותו יחד עם יהונתן גפן, ובמאי הסדרה היה שמואל אימברמן. מירי אלוני הופקדה על ביצוע שירי הנושא של הסדרה - "הבלדה על חדווה ושלומיק" ו"להיות לבד", שכתב יהונתן גפן והלחין יאיר רוזנבלום.

כששודרה לראשונה, בשנת 1971, הותקפה הסדרה על רמתה הנמוכה וה"לא חינוכית". אולם היא צברה תהודה ושודרה מספר פעמים על ידי הערוץ הראשון בשידורים חוזרים. במרץ 2005 יצאה לאור קופסת DVD עם פרקי הסדרה, המארז הראשון של סדרת דרמה ישראלית. פסקול הסדרה יצא על גבי תקליט.

עם סיום שידורי רשות השידור בשנת 2017, שיר הנושא של הסדרה היה לשיר האחרון ששודר בערוץ הראשון (למעט ביצוע שירת התקווה של עובדי הרשות). השיר שודר בגרסת כיסוי בביצועה של מארינה מקסימיליאן, כפי שהוקלט שנה לפני כן, ובליווי קטעים והקלטות משידורי הערוץ לאורך השנים.

## שחקנים
*יעל אביב - חדווה גפן
*מנחם זילברמן - שלמה גפן (שלומיק)
*ליא קניג - אריקה קרקובר, אמא של חדוה
*אברהם בן-יוסף - יוליוס קרקובר, אבא של חדוה
*יוסי גרבר - מישקה חודורוב, אמרגן יוצא קיבוץ
*שושיק שני - אשת מישקה
*יהודה אפרוני - יוסי, פרסומאי, בעלה של מירי, אחותה של חדוה
*דבורה דותן - מירי, אשתו של יוסי, אחותה של חדוה
*הלית ישורון - דניאל, בוהמיינית
*אברהם הפנר - הרצל, מחבר שירים
*טוביה צפיר - דותן, מעבד מוזיקלי
*אריה מוסקונה - מיכה דרור, קצין צנחנים מהקיבוץ וחבר של שלומיק
*ששי קשת - בוצי שאון, זמר
*גבי עמרני - יעקב קדוש, שוטר
*דודיק סמדר - נהג האוטובוס
*טליה שפירא - "נערה עובדת" בבר

## ביקורת
מבקרת התיאטרון הדה בושס אמרה:
"אנטי תרבות, פירושה, שארץ שלמה עוסקת ב"חדווה ושלומיק" אם לרעה ואם לטובה, והדבר נעשה לשיחת היום. אנשים שלא היו יודעים מעודם על קיומה של סדרה כזאת בתנאים אחרים, דנים בנושא שאין מה לומר בו. על כן "חדווה ושלומיק" היא אנטי-תרבות מעליבה... יעל אביב היא אמנם שחקנית נאה וסימפתית, ונדיר מאוד לחזות באישה יפה ומושכת על הבימה והמסך הישראליים - וגם זו נחמה. מנחם זילברמן לעומת זה, דומה מזוהה עם דמותו של שלומיק, הגאון התורן הישראלי המצוי, בעל המבט האטום, הבעת הפנים הקפואה וחסרת הרגישות, ואמרי השפר האינפנטיליים... חדווה ושלומיק נעשו לגיבורים של עולם ילדות. ואם אני זוכרת את גיבורי עולם הילדות שלי זה לדעתי אנטי חינוכי. אולי גם משום כך יש להרהר בטרם מעלים סדרות מסוג זה."

## לקריאה נוספת
* אורנה לביא-פלינט, **ללכת אל, ללכת מ... דרמה ישראלית בטלוויזיה 1998-1968**, הוצאת מאגנס, 2024

## קישורים חיצוניים

*
* 
*
*אורנה לביא-פלינט, "הבלדה על חדווה ושלומיק- ניהיליזם ומלנכוליה בסדרת טלוויזיה פופולרית", 2008. עבודה לתואר מוסמך במדעי-הרוח בהנחיית פרופ' ג'אד נאמן וד"ר אורלי לובין, אוניברסיטת תל אביב.

## הערות שוליים

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 1971
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
יהודה עייאש

רבי **יהודה עייאש** (סביב ה'ת"ס, 1700 - ראש השנה ה'תק"כ, ספטמבר 1759) היה דרשן, דיין ופוסק, ראש הישיבה ורבה של אלג'יר במאה השמונה עשרה ומגדולי רבני אלג'יריה.

## ביוגרפיה
נולד בשבת ראש השנה בכפר אלמדייה שבאלג'יריה, לרבי יצחק עייאש סביב שנת ה'ת"ס. לאחר שנולד עברו הוריו לגור באלג'יר, שם למד אצל הרב רפאל ידידיה שלמה צרור, ואף הוסמך על ידו להוראה, ומונה לרב ודרשן. בשנת 1728 מונה לרב העיר. כמו כן שימש כראש ישיבה בעיר. בשלב מסוים רצה לעזוב את תפקידו הרבני לאחר שהתרשם שהדור החדש כבר לא מציית לתקנות בית הדין. והביע נכונות לעלות לארץ ישראל. בני הקהילה הפצירו בו שלא יעזוב, והוא נעתר להם, כשהוא מנמק את סיבת הישארותו משום שבאותו הזמן היו מלחמות ויש סכנה מיוחדת בדרכים.

### עלייתו לארץ ישראל
מאוחר יותר באלול ה'תקט"ז, יצא מעירו לליבורנו ביחד עם בנו כדי להגיע ממנה לארץ ישראל, ושם הדפיס בנו את ספרו - "מטה יהודה". בשנת 1752 הגיע עם קבוצה מתלמידיו לירושלים, ובשנת 1757 עמד בראשות ישיבת כנסת ישראל, ושם נפטר בראש השנה ה'תק"כ, ספטמבר 1759.

## ספריו

מבין ספריו נמנים:

***קול יהודה** - על התורה.

***מטה יהודה** - על שולחן ערוך אורח חיים.

***שבט יהודה** - על שולחן ערוך יורה דעה.

***בית יהודה** - שו"ת וילקוט מנהגי אלג'יר.

***לחם יהודה** - על משנה תורה.

***וזאת ליהודה** - דרושים וביאורים שונים.

## משפחתו
* הותיר אחריו ארבעה בנים: רבי יוסף, רבי אברהם יעקב, רבי יעקב משה, רבי יצחק.
* בין צאצאיו נמנית, רות רייכלברג פרופסורית ישראלית, ילידת אלג'יר.

## קישורים חיצוניים

* 
* יהודה עייאש באנצקלופדיה יהודית באתר דעת
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:אלג'יר: רבנים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:פרשני שולחן ערוך
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ראשי ישיבת כנסת ישראל (מיסודו של רבי חיים בן עטר)
קטגוריה:ילידי 1688
קטגוריה:נפטרים ב-1760