open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טופיה מצויה

**טופיה מצויה** (שם מדעי: *Tupaia glis*) הוא מין יונק מהסוג טופיה שבמשפחת הטופיים אשר חי בדרום-מזרח אסיה. מין טופיה זו היא מבין הגדולות שבבני משפחתה. תפוצתה בטבע היא בתאילנד, סינגפור, מלזיה ומערב אינדונזיה. היא נמצאת במצב שימור **[[ללא חשש]]**, אם כי בית גידולה בטבע בסכנה. במין זה ישנם 2 תת-מינים: *Tupaia glis longipes* ו-*Tupaia glis salatana*. הם נבדלים בעיקר בצבע פרוותם.
 
## מאפיינים
טופיה זו מגיעה לאורך 16-21 ס"מ ולמשקל 190 גרם. הפרווה של הטופיה משתרעת על גוני חום-אדמדמם, אפרפר ועד שחור. הבטן שלה לבנה והיא בעלת כפות רגליים ארוכות וורודות. הראש מוארך עם עיניים גדולות וחוטם מחודד שסביבתו חסרת שיער. הטופיה מתמחה בטיפוס על עצים בייחוד בזכות זנבה הארוך והעבה שאורכו 12-20 ס"מ. 

הטופיה חיה ביערות גשם לחים בטווח שבין תאילנד עד למערב אינדונזיה ובייחוד באיים ג'אווה וסומטרה ואולי אפילו בסראוואק שבבורנאו ביערות הרריים. הטופיות הם פעילי יום המחפשים מזון לבד או בזוג על הקרקע ובין העצים. הם ניזונים מצוף פרחים, פירות, ירקות שונים, זרעים, עלים ופרוקי-רגליים כמו עכבישים וחרקים שונים, בעיקר נמלים. כמו כן הם יצודו לטאות ועוד חולייתנים קטנים מהם. בתורם הם עלולים ליפול לטרף בידי עופות דורסים, נחשים או טיגריסים, אך זריזותם לרוב מצילה אותם.

טופיות אלה הם חיות מאוד טריטוריאליות ויתקפו מסיגי גבול לאורך קילומטרים רבים במתקפה אגרסיבית. בעונת הרבייה הזכרים והנקבות חיים יחדיו באותם שטחים עד הרבייה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טופייתיים
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קיפוד החולדה

**קיפוד החולדה** (שם מדעי: ** ''Echinosorex gymnura***) הוא [[מין (טקסונומיה)|מין]] של [[אוכלי חרקים|אוכל חרקים]] גדול יחידי בסוגו ממשפחת ה[[קיפודיים]] שבתת-משפחה [[קיפודים שעירים]]. קיפוד זה הוא הגדול שבכל בני משפחתו. הוא חי בטבע ב[[דרום-מזרח אסיה]].

== מאפיינים ==
אורכו של קיפוד החולדה 32–40 ס"מ, אורך זנבו 20–29 ס"מ ומשקלו 870–1,100 גרם בממוצע והוא יכול להגיע למשקל 2 ק"ג, דבר ההופך אותו לגדול בבני משפחתו. ה[[קיפוד אירופי|קיפוד האירופי]] דומה לו בגודלו, אך בניגוד לקיפוד האירופי, קיפוד החולדה חסר שיער ומזכיר במראהו [[חולדה]], אך מבנה שיניו מותאם ל[[אוכלי חרקים (ביולוגיה)|אכילת חרקים]]. הקיפוד בעל פרווה קצרה בצבע אפור-לבנבן והפרטים החיים ב[[בורנאו]] בעלי שיער כהה יותר. הוא בעל זנב ארוך וחוטם מוארך והוא בעל ריח גוף חריף.

הקיפוד חי ב[[יער גשם|יערות גשם טרופיים]] עד לגובה 900 מטר ב[[מלזיה]] ו[[אינדונזיה]] והוא טפסן עצים מתמחה. לפעמים הוא חי גם ביערות [[מנגרובים]] ואף שוחה במים מלוחים בקרבת החוף. הוא [[פעיל לילה|פעיל בלילות]] וניזון מפירות, זרעים, [[תולעים]], [[פרוקי-רגליים]] כמו [[חרקים]] ו[[סרטנים]] וגם מ[[בעלי חוליות|חולייתנים]] קטנים. קיפוד זה נוטה להתבודד. אורך חייו של קיפוד זה עד 5 שנים.

הקיפוד אינו מצוי בסכנה, אם כי הוא מאוים כתוצאה ממסחר בחיות. בנוסף, בכמה אזורים נמצאת סביבת מחייתו תחת איום עקב חקלאות מואצת. בעבר צדו אותו התושבים למאכל ולשימוש ב[[רפואה מסורתית|תרופות מסורתיות]].

לקיפוד החולדה שני [[תת-מין|תתי־מינים]]:
**Echinosorex gymnura gymnura* – מצוי ב[[סומטרה]] וב[[חצי האי המלאי]]
**Echinosorex gymnura alba'' – מצוי באי בורנאו

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטמפורד ראפלס
קטגוריה:קיפודיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
היפופוטם אנתיקוס

**היפופוטם אנתיקוס** (שם מדעי: *Hippopotamus antiquus*) הוא מין של מכפיל פרסה נכחד ממשפחת ההיפופוטמיים אשר חי ברחבי אירופה בתקופת הפליסטוקן שלפני עידן הקרח האחרון ולא שרד עד לתקופת ההולוקן, אולי כתוצאה מציד אנושי. מאובניו נחקרו ב-1822 בידי החוקר הצרפתי אנסלם גטאן דסמרסט והתגלו בספרד, בריטניה, יוון ונהר הריין שבגרמניה והוא היה אחד מההיפופוטמים שהיגרו מאפריקה לאירופה, אולי כתוצאה מרעב ונדידה מרובה.

היפופוטם פרהיסטורי זה דמה במראהו להיפופוטם גורגופס והגיע גם הוא לאורך של ארבעה מטרים, לגובה של מעל שני מטר בכתפיים ולמשקל קרוב לארבע טונות, הרבה יותר מההיפופוטם המצוי. הוא היה בעל מבנה לסתות ענקיות בעלות שיניים חדות, באמצעותם נלחם מול יריביו על נקבות, בדומה להיפופוטמים מודרניים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:היפופוטמיים נכחדים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלייסטוקן באירופה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפלייסטוקן
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלייסטוקן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1822
סילביה טמאלה

**סילביה רוסילה טאמלה** (נולדה ב-1967) היא פעילת זכויות אדם וסופרת אוגנדית, שהשפיעה על החשיבה הביקורתית ברמה הלאומית והבינלאומית. טמאלה הייתה ממובילות המחאה הפמיניסטית באוגנדה, והדיקאנית האישה הראשונה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מקררי, שבאוגנדה.

## השכלה
טמאלה סיימה תואר ראשון במשפטים בהצטיינות באוניברסיטת מקררי, את התואר השני במשפטים קיבלה מבית הספר הרווארד למשפטים. ב-1997 קיבלה תואר דוקטור בסוציולוגיה ולימודי פמיניזם מאוניברסיטת מינסוטה. ב-1990 קיבלה טמאלה את הדיפלומה שלה בפרקטיקה משפטית מהמרכז לפיתוח החוק בקמפלה, לאחר שסיימה בראש כיתתה בהצטיינות.

## קריירה אקדמית ומקצועית
טמאלה הייתה פרופסור אורחת במספר מוסדות לימוד כגון אוניברסיטת פרטוריה, אוניברסיטת זימבבואה, המכון האפריקני למגדר באוניברסיטת קייפטאון וכן הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. ב-1999 פרסמה את ספרה "כשהתרנגולות מתחילות לקרקר; מגדר ופוליטיקה פרלמנטרית באוגנדה". ספר זה זכה להוקרה בינלאומית רבה ונחשב לאבן דרך בתחום. ב-2003 היא גונתה על ידי האוכלוסייה השמרנית באוגנדה לאחר שהציעה שגברים הומוסקסואליים ונשים לסביות יכללו תחת הגדרת "מיעוט". היא כונתה על ידם "האישה הנוראה ביותר של השנה", ואף קראו לבצע בה לינץ' בשל הצעתה מעוררת המחלוקת. טמאלה מילאה את תפקיד דיקאנית הפקולטה למשפטים ותורת המשפט באוניברסיטת מקררי בקמפלה שבאוגנדה בשנים 2004 - 2008. ב-28 באוקטובר 2016 הפכה טמאלה למרצה האישה הראשונה שהעבירה את הרצאת הפתיחה באוניברסיטת מקררי. להרצאתה היא קראה "עירום, מחאה וחוק". טמאלה קיבלה השראה להרצאה זו בין היתר ממחאת העירום של סטלה ניאנזי שהתרחשה מוקדם יותר באותה השנה, בה הביעה טמאלה תמיכה, שכן לטענתה נינאזי לא הפרה שום חוק. בנאומה קראה טמאלה לשינוי החוק באוגנדה שמפלה נשים. במרץ 2018 נבחרה ד"ר טמאלה על ידי אוניברסיטת מקררי להרכיב ועדה שתחקור הטרדה מינית במוסד ציבורי זה. ביוני 2018 פורסם הדו"ח.

## פרסים והוקרה
ב-1990 זכתה טמאלה בפרס אוגנדה למשפטים עבור ההופעה הטובה ביותר במרכז לפיתוח המשפט. בין השנים 1993–1997 זכתה במלגת Fulbright-MacArthur לשם המשך לימודיה בהרווארד. ב-1999 זכתה בפרס ארגון המבקרים הבינלאומי ללימודי אפריקה ב-2003 היא זכתה בפרס אוניברסיטת מינסוטה למנהיגות בינלאומית מובחרת על פועלה באוניברסיטה. ב-2004 זכתה טמאלה להוקרה מטעם Akina Mama wa Afrika, ארגון בינלאומי פאן אפריקאי לא ממשלתי לנשים אפריקאיות, שבסיסו באנגליה, ולו מטה בקמפלה שבאוגנדה. ב-2004 היא הוכרה בידי מספר ארגוני נשים באוגנדה בשל פעילותה למען זכויות אדם. ב-2011 קיבלה את פרס הפמיניסטית האפריקאית מעוררת ההשראה על היותה הדיקאנית הראשונה למשפטים באוניברסיטת מקררי.

## פרסומים נבחרים
* 1999: כשהתרנגולות מתחילות לקרקר; מגדר ופוליטיקה פרלמנטרית באוגנדה
* 2006: פמיניזם אפריקאי: כיצד אנו צריכות להשתנות?
* 2011: מיניות אפריקאית: מקראה (עורכת)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

2019 03
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:סופרות
קטגוריה:אוגנדים
קטגוריה:משפטניות
קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
פורמולה 1: המרוץ לניצחון

**פורמולה 1: המרוץ לניצחון** (באנגלית: **Formula 1: Drive to Survive**) היא סדרה דוקומנטרית שהופקה בשיתוף נטפליקס וקבוצת פורמולה 1  (הגוף האחראי על קידום ופרסום אליפות הפורמולה 1). הסדרה מתעדת את ההתרחשויות מאחורי הקלעים של האליפות. היא שודרה לראשונה ב-8 במרץ 2019 וזכתה לפופולריות רבה. פרקי הסדרה עולים לאוויר כשבוע לפני התחלת עונת המרוצים.

## הפקה
הרעיון להפיק את הסדרה פורסם לראשונה על ידי קבוצת פורמולה 1 ב-24 במרץ 2018, יום לפני פתיחת העונה. הסדרה הופקה בידי ג'יימס גיי-ריס, שהפיק בשנת 2010 את הסרט "*Senna*" על חייו של איירטון סנה, אליו הצטרף המפיק פול מרטין. הצילומים נערכו במפעלים, במשרדים ובשטחי הכינוס של כל הקבוצות, למעט מרצדס ופרארי שסירבו להכניס מצלמות לשטחי הקבוצה.

העונה השנייה עלתה לשידור ב-28 בפברואר 2020. בעונה זו השתתפו כל עשר הקבוצות. העונה השלישית, עוסקת בעונת הפורמולה 1 בשנת 2020, שהתקיימה תחת השפעות מגפת הקורונה עלתה לשידור ב-19 במרץ 2021.

העונה הרביעית עלתה לאוויר ב-11 במרץ 2022, שבוע לפני פתיחת עונת 2022. מקס ורסטאפן, שזכה באליפות עונה החולפת לא השתתף בעונה, מכיוון שלדבריו, ההפקה מזייפת ומביימת אירועים על מנת ליצור דרמה. ורסטאפן חזר להשתתף בתוכנית בעונה החמישית שעלתה לשידור ב-23 בפברואר 2023.

## תאריכי שידור

## רשימת הפרקים
### עונה 1

### עונה 2

### עונה 3

### עונה 4

### עונה 5

## פרסים ומועמדויות

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:פורמולה 1
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 2019
קוודקופטר

[260px|ממוזער|קוודקופטר של חברת [DJI (חברה)|DJI מסדרת "phantom" הכולל מצלמה]]
**קוודקופטר** (באנגלית: **Quadcopter**) הוא סוג של כלי טיס אשר מונע באמצעות ארבעה מדחפים. ארבעת הרוטורים ממוקמים בדרך כלל על גפיים בצורת צלב. על מנת לכוון את תנועת הקוודקופטר, ישנו מנגנון שגורם לכך שזוג של מדחפים פונים לאותו כיוון.

תצורה זו שימשה כקוריוז עבור כלי טיס עד העשור השני של המאה ה-21 בו ההתקדמות בתחום האלקטרוניקה, ייצור מוזל של בקרי טיסה, מדי תאוצה, מערכות GPS ומצלמות דיגיטליות הובילו לשימוש בתצורה זו ברחפנים. הקוודקופטר הפך לאחד מכלי הטיס הבלתי מאוישיים הפופולריים ביותר בשוק הפרטי.

## היסטוריה
ממוזער|הקוודקופטר של ג'ורג' דה בוטזאט, 1923
ממוזער|הקוודקופטר של אוהמיכן, 1923
הקוודקופטרים היו בין כלי התעופה הכבדים הראשונים שהצליחו להמריא אנכית בהצלחה, למרות שלדגם הקוודקופטר הראשון היו ביצועים ירודים. ב-1922 הממציא האמריקאי ג'ורג' דה בוטזאט היה הראשון שהטיס קוודקופטר. אף על פי כן, הוא הצליח להטיס אותו רק בגובה מקסימלי של 5 מטרים מהקרקע ועל כן צבא ארצות הברית סיים בהמשך את החוזה עימו.

בתחילת שנות ה-20 נבנה באירופה הקוודקופטר של הממציא הצרפתי אטיין אוהמיכן אשר בשנת 1924 המריא לגובה 10 מטרים מהקרקע בטיסה שארכה שבע דקות.

כיום הקוודקופטרים משמשים בעיקר ככלי טיס בלתי מאוישים הנשלטים מרחוק.

## שימושים
### שימוש מסחרי
השימוש הגדול ביותר של קוודקופטרים ברחבי העולם הוא בתחום של צילום אווירי.

### צבא ומשטרה
קוודקופטרים משמשים בעיקר כוחות צבא ומשטרה למעקב אווירי, אך גם משימות חיפוש והצלה בסביבות עירוניות.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס
קארי קראולי

**קארי קראולי** (באנגלית: **Carrie Crowley**; נולדה ב-23 במאי 1964) היא מנחת טלוויזיה ושחקנית אירית.

## ביוגרפיה
קראולי נולדה במחוז ווטרפורד, הופעתה הבימתית הראשונה הייתה בהפקה מקומית של המחזמר "אוליבר!".

היא עבדה תחילה כמורה בבית ספר יסודי ולאחר מכן הגישה מספר תוכניות ברדיו המקומי בעירה.

היא החלה את דרכה בטלוויזיה ברשת השידור "RTÉ" בתוכנית הילדים "The Morbegs".

היא הנחתה יחד עם רונאן קיטינג את אירוויזיון 1997 בתיאטרון פוינט בדבלין. בשנה לאחר מכן, הופיעה גם בקטע קצר בתחילת אירוויזיון 1998 בו איחלה בהצלחה למנחים אולריקה ג'ונסון וטרי ווגן.

לאחר הנחיית האירוויזיון הפכה לאחת הפנים המוכרות של הרשת הממלכתית "RTÉ" והגישה מגוון תוכניות שונות.

ב-2006 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסרט "An Gaeilgeoir Nocht".

ב-2007 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Anner House" לצד ליאם קנינגהם, באותה שנה שיחקה גם במיני סדרה "The Running Mate" שזכתה בפרס הטלוויזיה האירית.

ב-2009 הופיעה בסדרת הדרמה הרפואית "The Clinic".

ב-2010 הופיעה בפרק של הקומדיה "An Crisis".

בשנת 2021 החלה לשחק את מאיריד נונאן בסדרת המסתורין "חנוקה" (אנ') ברשת הטלוויזיה האירית RTÉ One. הסדרה סיימה את שידוריה ב-2023 בתום שלוש עונות.  

בשנת 2023 שיחקה את ורוניקה סלואן בשני פרקים של סדרת הקומדיה השחורה "כותבת ההספדים" (אנ') גם בערוץ RTÉ One. 

בשנת 2025 שיחקה בסדרת הקומדיה "האחיות וולש" (אנ') מבית רשת RTÉ One. 

היא ביצעה גם מספר תפקידים בתיאטרון.

## קישורים חיצוניים

*

## הערות שוליים

קטגוריה:מנחי האירוויזיון באירלנד
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איריות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אירים
קטגוריה:מורות
קטגוריה:איריות שנולדו ב-1964
לנצ'יה בטא 15/20HP

**לנצ'יה בטא 15/20HP** (באיטלקית: **Lancia Beta-15/20HP**, קרויה גם: **Lancia tipo 54 Beta**) היא מכונית משפחתית בסגנון מכונית עידן פליז מסוג "Torpedo (car)"  מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית **[[לנצ'יה]]** אשר יוצרה  בשנת 1909 באיטליה.

## "לנצ'יה בטא 15/20HP"
* יוצרו 150 יחידות. 
* 2 דלתות קדמיות בלבד.
* מנוע בנזין.
* מנוע קדמי.
* מנוע הנעה אחורית.
* מערכת היגוי - מימין.
* 4 גלגלים - מעץ, מידות צמיגים: 810x90, 815x105, 820x120.
* מחיר היחידה בשנת 1909 באיטליה עמד על 10,500 לירה איטלקית.

## תמונות

קובץ:2006 SAG - Lancia Beta Torpedo 1520 HP 1909 -01.JPG | "לנצ'יה בטא 15/20HP" 
קובץ:2006 SAG - Lancia Beta Torpedo 1520 HP 1909 -03.JPG | "לנצ'יה בטא 15/20HP"


## ראו גם
* לנצ'יה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1909
בטא 15/20HP
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
אן גרייביל

**אן גרייביל** (באנגלית: **Ann Graybiel**; 25 בינואר 1942, צ'סטנט היל , מסצ'וסטס) היא נוירולוגית אמריקאית, פרופסורית ב-MIT.

## קורות חייה
גרייביל נולדה בצ'סטנט היל, עיירה במסצ'וסטס בקרבת בוסטון, ב-25 בינואר 1942. אביה אשטון גרייביל  היה קרדיולוג שהתמחה ברפואת חלל

## השכלה ומסלול מקצועי
לגרייביל תואר ראשון בביולוגיה וכימיה מאוניברסיטת הרווארד (סיימה ב-1964), תואר שני בביולוגיה מאוניברסיטת טאפטס (1966). את הדוקטורט שלה בפסיכולוגיה ומדעי המוח עשתה ב-MIT בהנחיית ואלה נאוטה והנס לוקאס טאובר -1971.

ב-1973 הצטרפה לסגל של ה-MIT. ב-1983 הועלתה לדרגת פרופסור. ב-1994 מונתה לבעלת הקתדרה למדעי המוח ע"ש ולטר רוזנבליט. ב-2008 ניתן לה התואר "פרופסור של MIT" (Institute Professor).

## פעילותה המדעית
תחום התמחותה הם הגרעינים הבזאליים והנוירופיזיולוגיה של יצירת הרגלים. היא עוסקת בגורמים המשפיעים על הגרעינים הבזאליים. ביניהם מחלת פרקינסון, מחלת הנטינגטון, הפרעה טורדנית-כפייתית, שימוש בסמים.

מחקרה של גרייביל התמקד בפיזיולוגיה של הסטריאטום. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היא גילתה שהנאורונים של הסטריאטום מאורגנים בתאים כימיים אותם כינתה "סטריאוזומים" (striosomes). בהמשך התגלה קשר בין פגמים בסטריאוזומים להפרעות נאורולוגיות כמו מצבי רוח אצל חולי הנטנגיגטון או ירידה ברמת הדופמין אצל חולי פרקינסון.

## תפקידים ואותות הוקרה
* עמיתת האקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים,
* עמיתת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
* עמיתת החברה הפילוסופית האמריקאית.
* עמיתת חוץ של האקדמיה הנורווגית למדעים ואמנויות.
* פרס קוולי למדעי המוח - 2012
* פרס הפלסטיות של מערכת העצבים  -2005
* המדליה הלאומית האמריקאית למדעים -2001

## קישורים חיצוניים

* פרופיל של גרייביל באתר של קרן קוולי 

## הערות שוליים

קטגוריה:נוירולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:חברות האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מדעניות מוח אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:זוכי פרס גרובר במדעי המוח
קטגוריה:זוכי פרס קוולי
דמק

**דמק** (בהונגרית: **Damak**) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.

בדמק התגוררו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי מגודר ובו קברים בודדים. הקהילה היהודית התקיימה בכפר עד להרצחם של רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה.
150px|ממוזער|שמאל
150px|ממוזער|שמאל|בית הקברות בדמק

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דברטה

**דברטה** (בהונגרית: **Debréte**) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.

בדברטה התגוררו לתקופת זמן מוגבלת מעט יהודים.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:מחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן
אל-באטין (כדורגל)

**מועדון כדורגל אל-באטין** (בערבית: **نادي الباطن لكرة القدم**) הוא מועדון כדורגל סעודי מהעיר חפר אל-באטין. המועדון נוסד בשנת 1979 וכיום משחק בליגת העל הסעודית.

המועדון החל לטפס במעלה הליגות בעונת 2007-08, כשהשיג את ההעפלה מליגת המשנה השלישית לשנייה, בעונת 2010-11, העפיל לליגת המשנה ראשונה ובתום עונת 2015-16, העפיל לליגת העל הסעודית לראשונה בתולדותיו.

## תארים והישגים
* **ליגת המשנה הסעודית הראשונה:**
: סגנית (1): 2015-16
* **ליגת המשנה הסעודית השנייה:**
: סגנית (1): 2010-11
* **ליגת המשנה הסעודית השלישית:**
: סגנית (1): 2007-08

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:קבוצות כדורגל סעודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1979
קלמאן טורפן

**קלמאן טורפן** (בצרפתית: **Clément Turpin**; נולד ב-16 במאי 1982) הוא שופט כדורגל צרפתי. טורפן שופט משחקים בליגת העל הצרפתית, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א.

## קריירת שיפוט

טורפן הפך לשופט מטעם פיפ"א בשנת 2010 ושופט שלב הבתים של אופ"א בשנת 2012. הוא שימש כשופט של משחקי מוקדמות מונדיאל 2014 ומוקדמות מונדיאל 2018

הוא הפך לשופט של במסגרת המועדונים של אופ"א במהלך עונת 2010/11 בליגה האירופית.

במאי 2016, טורפן נבחר על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית לשופט הצרפתי הטוב ביותר. באותה השנה הוא שפט שני משחקים של שלב הבתים במסגרת יורו 2016 אשר התקיים בצרפת, ואף נבחר לאחד מחמשת השופטים של אופ"א לטורניר הכדורגל באולימפיאדת 2016 אשר התקיים בברזיל.

ב-29 במרץ 2018, פיפ"א הודיעה שהוא ישפוט במונדיאל 2018 ברוסיה. בקמפיין זה הוא שפט שני משחקים של שלב הבתים: האחד, בין נבחרת אורוגוואי לנבחרת ערב הסעודית, והאחר, בין נבחרת שווייץ לנבחרת קוסטה ריקה.

בגמר ליגת האלופות 2022 שפט טורפן בו נצחה ריאל מדריד את ליברפול בתוצאה של 1:0.

באפריל 2024 נבחר טורפן לשפוט בטורניר יורו 2024 בגרמניה, שם שפט שני משחקים בשלב הבתים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שופטי כדורגל
קטגוריה:צרפת: אישים בספורט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1982
קטגוריה:שופטי כדורגל צרפתים
יום דרווין

ממוזער|חגיגות יום דרווין משנת 2009

**יום דרווין** הוא אירוע להנצחת יום הולדתו של צ'ארלס דרווין ב-12 בפברואר 1809. כיום הוא משמש להדגשת תרומתו של דרווין למדע ולקידום המדע באופן כללי. יום דרווין נחגג ברחבי העולם.

## היסטוריה
האירוע לזכר עבודתו של דרווין והמחוות למפעל חייו התארגנו באופן ספורדי מאז מותו ב־19 באפריל 1882, בגיל 73. המאורעות התקיימו בפאתי העיר הדרומיים של לונדון, שם חיו דרווין ובני משפחתו מ־1842 עד מותה של אשתו, אמה דרווין, ב־1896.

בשנת 1909, יותר מ-400 מדענים ומכובדים מ-167 מדינות נפגשו בקיימברידג ' כדי לכבד את תרומותיו של דרווין. זה היה אירוע שדווח בהרחבה בשל העניין הציבורי. גם ב-1909, ב-12 בפברואר, חגגו את יום ההולדת ה-100 של דרווין ואת יום השנה ה-50 לפרסום "מוצא המינים" על ידי האקדמיה למדעים בניו יורק במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. נחשף פסל ברונזה של דרווין. ב-2 ביוני 1909 ערכה החברה המלכותית של ניו זילנד "חגיגת דרווין". שהייתה בו נוכחות גדולה מאוד.

ב-24–28 בנובמבר 1959, אוניברסיטת שיקגו קיימה חגיגה גדולה, מפורסמת, של דרווין ואת פרסום *על מקור המינים*, זה היה האירוע הגדול ביותר של חגיגת המאה לדרווין.

מדענים ואנשי אקדמיה חגגו לפעמים ב-12 בפברואר עם אירועי " Phylum Feast" - ארוחה עם מזונות שונים.

בארצות הברית, סאלם סטייט קולג ' במסצ'וסטס התקיים "פסטיבל דרווין" מדי שנה מאז 1980, וב - 2005 רשמה את "פסטיבל דרווין" כסימן שירות עם משרד הפטנטים וסימני המסחר בארצות הברית.

הקהילה ההומאניסטית של פאלו אלטו, קליפורניה, הונעה על ידי ד"ר רוברט סטיפנס בסוף 1993 כדי להתחיל בתכנון חגיגה "יום דרווין" השנתי. האירוע הראשון לציבור של דרווין דיי היה הרצאה של ד"ר דונלד יוהנסון (מגלה ה"לוסי" ההומינידי המוקדם), בחסות קבוצת הסטודנטים בהומאניסטים בסטנפורד ובקהילה ההומניסטית ב-22 באפריל 1995. הקהילה ההומניסטית ממשיכה את החגיגה השנתית של דרווין, המדע והאנושות, ב-12 בפברואר.

באופן עצמאי, בשנת 1997, פרופסור Massimo Pigliucci יזם אירוע "יום דרווין" שנתי עם סטודנטים ועמיתים באוניברסיטת טנסי. האירוע כלל כמה הרצאות ופעילויות ציבוריות וכן סדנת מורים המיועדת לסייע למורים בבתי הספר היסודיים והתיכוניים להבין טוב יותר את האבולוציה וכיצד להעביר אותה לתלמידיהם, וכן כיצד להתמודד עם הלחצים המוטלים עליהם לעיתים קרובות על ידי תנועת הבריאתנות.

## קישורים חיצוניים

* 
* יום דרווין הבין-לאומי, בפורטל עובדי ההוראה

## הערות שוליים

קטגוריה:אירועים בחודש פברואר
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ימי מודעות
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
קטגוריה:הנצחת צ'ארלס דרווין
חסוס אולמו

**חסוס אולמו לוסאנו** (בספרדית: **Jesús Olmo Lozano**; נולד ב-24 בינואר 1985 בברצלונה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק בעמדת הבלם. אולמו, שגדל במחלקת הנוער של בברצלונה, בילה במשך רוב הקריירה שלו בקבוצות מהליגה השנייה והשלישית בספרד.

## קריירה
אולמו נולד וגדל בברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. בילדותו הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, הקבוצה הבכירה באזור ומהבכירות שבכדורגל בספרד. ב-2004 החל לשחק בברצלונה ג', קבוצת המילואים השנייה של המועדון ושנה לאחר מכן החל לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים הראשית של המועדון, שהייתה אז בליגה השלישית בספרד. ב-20 במאי 2006 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, כשפתח בהרכב במשחק הליגה האחרון לעונה, בו הפסידה ברצלונה 3–1 לאתלטיק בילבאו. ברצלונה זכתה בעונה זו באליפות ספרד, ובזכות ההופעה נרשם התואר לזכותו של אולמו. בקיץ שלאחר מכן השתתף בסבב משחקי הידידות של הקבוצה הבוגרת. ב-7 בינואר 2007 ערך את הופעתו השנייה והאחרונה במדי ברצלונה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק נגד חטאפה, שהסתיים בתוצאת תיקו 1–1.

בעונת 2006/2007 ירדה ברצלונה ב' לליגה הרביעית, ולכן הושאל אולמו לראסינג פרול שמהליגה השנייה במהלך עונת 2007/2008. במהלך העונה פתח אולמו דרך קבע בהרכב הקבוצה, אך הוא לא הצליח למנוע את ירידתה לליגה השלישית בסוף העונה. כשתמה השאלתו, שוחרר אולמו מברצלונה, והוא חתם בשורות אלצ'ה, קבוצה נוספת מהליגה השנייה. לאחר שבעונתו הראשונה במועדון זכה לדקות משמעותיות, בעונה השנייה דעך מעמדו, ולכן בקיץ 2010 עזב את הקבוצה וחתם במדי פוארטויאנו שמהליגה השלישית. בפוארטיאנו שיחק במשך עונה בודדת, לפני שעבר לסבאדל הקטלאנית שמהליגה השנייה, שם שיחק במשך שלוש עונות.

ב-2014 הצטרף אולמו לראוס דפורטיו, קבוצה קטלאנית נוספת שהייתה באותם ימים בליגה השלישית. בעונת 2015/2016 עזר לקבוצה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום הראשון בביתה וכן עברה בהצלחה את פלייאוף ההעפלה. אולמו נשאר עם הקבוצה בליגה השנייה, עד אשר נתקלה בקשיים כלכליים חמורים בעונת 2018/2019. בשל המצב הכלכלי החמור בו הייתה, בינואר 2019 הדיחה התאחדות הכדורגל הספרדית את ראוס ממערכת הליגות בספרד למשך שלוש שנים. זמן קצר לאחר מכן חתם אולמו באלצ'ה פעם נוספת. לקראת עונת 2019/20, חזר אולמו לסבאדל כשהוא מצטרף לשחקני עבר נוספים שחזרו למועדון.

## תארים
;ברצלונה
* אליפות ספרד: 2005/2006
;ראוס
* אליפות הליגה השלישית בספרד - בית 3: 2015/2016

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני סבאדל
קטגוריה:ברצלונה: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1985
אנטואן ריגודו

**אנטואן רוז'ה ריגודו** (בצרפתית: **Antoine Roger Rigaudeau**; נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא כדורסלן עבר צרפתי, אשר היה פעיל בין השנים 1987–2005. לאורך הקריירה זכה בשתי אליפויות היורוליג כשחקן קינדר בולוניה (1998, 2001), ובמדליית כסף באולימפיאדת סידני (2000) כשחקן נבחרת צרפת.

בשנת 2015 הונצח בהיכל התהילה של פיב"א.

## קריירת משחק
### קריירת מועדונים
ריגודו החל את קריירת המשחק שלו בגיל 16, כשהצטרף לקבוצת שולה באסקט לקראת עונתה הראשונה בליגה הצרפתית הבכירה. לאחר 8 עונות בשולה עבר בשנת 1995 לפו אורטז, ובעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה לזכייה באליפות הליגה הצרפתית.

לקראת עונת  עבר לשחק בקינדר בולוניה מליגת העל האיטלקית. במהלך אותה עונה הרכיב לצד פרדראג דנילוביץ' קו אחורי דומיננטי במיוחד אשר הוביל את בולוניה לזכייתה הראשונה באליפות היורוליג. לאורך העונה קלע ריגודו 15.1 נקודות בממוצע למשחק, ובמשחק גמר היורוליג מול א.א.ק. אתונה הוביל את קלעי קבוצתו עם 14 נקודות, אליהן הוסיף 5 חטיפות. באותה עונה זכה עם בולוניה גם באליפות הליגה האיטלקית, ובעונה העוקבת זכה עמה בגביע האיטלקי.

בעונת  הוביל את הקבוצה לצד מאנו ג'ינובילי, רשארד גריפית' ומארקו יאריץ' לזכייה נוספת באליפות היורוליג, עם ממוצע של 13.6 נקודות למשחק. במשחק השני של סדרת הגמר מול טאו ויטוריה התעלה על עצמו ריגודו עם 6 שלשות ו-23 נקודות, וגם במשחק החמישי והמכריע הוביל את קלעי קבוצתו על 18 נקודות. באותה עונה השלימה בולוניה "כתר משולש" לאחר שזכתה גם באליפות איטליה ובגביע האיטלקי.

בינואר 2003, לאחר כ-5 עונות וחצי בבולוניה, חתם ריגודו על חוזה בדאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA. לאחר 11 משחקים בקבוצה, בהם קלע 1.5 נקודות בממוצע למשחק ב-22.9% קליעה מהשדה, נשלח בטרייד לגולדן סטייט ווריורס אשר מיד ניפתה אותו מסגל הקבוצה.

בעונות 2003–2005 שיחק עבור ולנסיה באסקט מליגת העל הספרדית. בשנת 2005 פרש ריגודו ממשחק, בגיל 33 בלבד, בשל פציעה בברכו.

### נבחרת צרפת
בין השנים 1991–2005 היה ריגודו חבר בנבחרת צרפת בכדורסל, והשתתף כשחקנה בשישה טורנירי אליפות אירופה בכדורסל, ובאולימפיאדת סידני (2000). בטורניר האולימפי בסידני קלע ריגודו 12.6 נקודות בממוצע למשחק והוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף לאחר שהפסידה לארצות הברית בגמר הטורניר. בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 2005, אשר היה האחרון שלו בנבחרת, זכתה צרפת במדליית הארד.

## קריירת אימון
ביוני 2015 מונה ריגודו למאמן קבוצת פריז לבלואה מליגת העל הצרפתית, אך לאחר 15 משחקים בלבד התפטר מתפקידו.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני שולה באסקט
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מצרפת
קטגוריה:מאמני כדורסל
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1971
שלמה פרץ

**שלמה פרץ** הוא שדרן רדיו, יועץ תקשורת ואיש יחסי ציבור ישראלי.

## ביוגרפיה
פרץ נולד בתל אביב והתחנך ב"בית חינוך לזרם העובדים". בצה"ל שירת בחיל השריון, כולל בשירות קבע. בנוסף שירת שירות ביטחוני ממלכתי בחוץ לארץ. לאחר שחרורו למד לתואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן בכלכלה, מנהל עסקים ומדע המדינה.

למד קריינות ועריכה בקורס עורכי חדשות וקריינים של קול ישראל, ועם סיום לימודיו החל לעבוד בתחנה. התקבל לגלי צה"ל ככתב וכעורך חדשות במקביל החל לערוך את מוספי הכלכלה והעסקים בעיתון הארץ משך 3 שנים. עם שחרורו מצה"ל, שנה לאחר תחילת עבודתו נבחר לתפקיד עורך כלכלי, עורך חדשות ומגיש חדשות בגלי צה"ל. לאחר סיום תפקידו המשיך לשרת במילואים כעורך ומגיש חדשות בתחנה.

החל לעבוד כעורך במוספי הכלכלה והעסקים של עיתון "הארץ".

הנחה את סדרת הטלוויזיה "מצב משפחתי" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. הסדרה עסקה במגוון סיטואציות מחיי המשפחה.

### קריירה כיועץ תקשורת
מונה כסמנכ"ל לנושאי שיווק מיתוג, פיתוח עסקי ויחסי ציבור בקופת החולים הכללית. בתפקיד זה פעל גם כיועץ ליושב ראש קופת חולים, לרבות לובינג ותיאום פעולות קופת החולים בכנסת ובמשרדי הממשלה. בתפקיד זה שירת כשמונה שנים. בתפקידו הבא, נשלח מטעם המגבית היהודית לבריטניה שם פעל כסמנכ"ל גיוס כספים של הארגון ובו זמנית גם טיפל בארגון הבונדס המנפיק איגרות חוב של ישראל.

עם חזרתו לישראל ב-1996, פתח משרד המתמחה ביחסי ציבור, ייעוץ תקשורת, קשרי משקיעים וקשרי ממשל, והחל לייעץ בין היתר לשר האוצר, יצחק מודעי, לאיגוד המפרסמים, לקונצרן "כלל" וקונצרן "אי.די.בי".

ב-1999 החל לשמש כיועץ תקשורת לראש הממשלה, בנימין נתניהו. בשנת 2000 מונה ליועצו של איש העסקים שלדון אדלסון. באותה שנה נבחר לשמש כיועץ של "שידורי קשת", ובשנת 2003 מונה כיועץ של ערוץ 10.

החל משנת 2009 פרץ עובד בשיתוף פעולה עם תאגיד קשרי המשקיעים והממשל הבינלאומי Grayling.
במסגרת עבודתו יעץ פרץ לגופים רבים, שלטוניים ומסחריים כאחד, ביניהם: קרן הפנסיה מבטחים, בנק ישראל, בנק הפועלים, משרד התשתיות, תנובה, מפעל הפיס, משרד האוצר, משרד הביטחון ובזק. פרץ שימש כיועץ התקשורת של המרכז הבינתחומי עם הקמתו ושימש כיועץ לנשיא אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 החל לשמש כיועץ האסטרטגי של אוניברסיטת בן-גוריון. במקביל שימש כיועץ קשרי משקיעים במהלך הנפקות ציבוריות של חברות ישראליות רבות, בהן: קבוצת עזריאלי, אמדוקס, טבע, אל-על, שיכון ובינוי, סלקום, אפריקה ישראל ועוד.

בהמשך לתפקידים אלו, הקים פרץ את המשרד לייעוץ אסטרטגי תקשורתי, קשרי משקיעים ורגולציה. בין ללקוחותיו הראשונים היו: בנק דיסקונט, לאומי פרטנרס, קבוצת עזריאלי, קונצרן, כלל, אמדוקס, שידורי קשת, קבוצת אשדר, תעשיות ביטחוניות, בזק ועוד.

## קישורים חיצוניים
* 
* שלמה פרץ, באתר גלובס
* שלמה פרץ, באתר TheMarker
*אתר פרץ תקשורת

## הערות שוליים

קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:יועצי תקשורת של ראשי ממשלת ישראל
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל הארץ
פיג'ו סוג 36

**פיג'ו סוג 36** (בצרפתית: **Peugeot Type 36**) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "Runabout (car)" , 3 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית **[[פיג'ו]]** אשר יוצרה בין השנים 1901–1902.

## מאפיינים
* יוצרו 111 יחידות.
* 3 מושבים (2+1).
* מנוע קדמי.
* מנוע הנעה אחורית.
* מוט היגוי - מימין.
* 4 גלגלים סימטריים.
* זמן המתנה ממוצע ללקוח של 10 חודשים לאחר ביצוע ההזמנה.

## תמונות

קובץ:Peugeot Type 36 Voiturette à Sochaux.JPG  | "פיג'ו סוג 36" 
קובץ:Peugeot Type 36 01.jpg | "פיג'ו סוג 36" 
קובץ:1901 Peugeot Type 36 Voiturette photo 4.JPG | "פיג'ו סוג 36" 
קובץ:1901 Peugeot Type 36 Voiturette photo 1.JPG | "פיג'ו סוג 36" 
קובץ:1901 Peugeot Type 36 Voiturette photo 3.JPG | "פיג'ו סוג 36"
קובץ:Magyar Posta car in the Transport Museum, Budapest.jpg | "פיג'ו סוג 36"


## ראו גם
* פיג'ו
* פיג'ו סוג 1
* פיג'ו סוג 10
* פיג'ו סוג 15
* פיג'ו סוג 27
* פיג'ו סוג 1525
* פיג'ו סוג 156

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1901
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
36
חלא עליאן

**חלא עליאן** (באנגלית: **Hala Alyan**; נולדה בשנת 1986) היא סופרת, משוררת ופסיכולוגית קלינית אמריקאית-פלסטינית המתמחה בטראומה נפשית, התמכרות ופסיכולוגיה בין תרבותית. כתיבתה ושירתה עוסקות בהיבטים של זהות ובהשפעות של גלות ופליטות, בעיקר בקרב הפליטים הפלסטינים. עליאן התפרסמה בזכות רומן ביכוריה, "Salt Houses" שיצא לאור ב־2017.

## ביוגרפיה
חלא עליאן נולדה בקרבונדייל , אילינוי, ב-1986 וגדלה בכווית סיטי, אוקלהומה, טקסס, מיין ובלבנון. היא בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקנית בביירות, תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ודוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת ראטגרס והיא עובדת במשרה חלקית באוניברסיטת ניו יורק במרכז הייעוץ והבריאות. היא ובן זוגה מתגוררים בברוקלין.

## יצירה

רומן הביכורים של עליאן, "בתים ממלח" (באנגלית: "**salt houses**") מספר את סיפורם של ארבעה דורות משפחת יעקוב הפלסטינית שנאלצת לעזוב את ביתה בשכם ב־1967 ומתיישבת בכווית במטרה לבנות חיים חדשים אך גם מכווית הם נאלצים לעזוב שוב והם נודדים בין ביירות, פריז ובוסטון. בספר מתוארות התרחשויות היסטוריות אמיתיות. הספר זכה ב־2018 בפרס דייטון  לשלום, פרס שניתן לסופרים שכתיבתם נחשבת מקדמת שלום.

שיריה של עליאן פורסמו בכתבי עת ומגזינים ספרותיים.

"שנות ה-29", אוסף שיריה של עליאן יצא לאור בינואר 2019.

## פרסים
* 2013 - בפרס הספר הערבי-האמריקאי מהמוזיאון הלאומי הערבי-אמריקאי על שירה.
* 2018 - פרס דייטון לספרות שלום על ספרה "salt houses".

## קישורים חיצוניים

* 

* שני שירים מתוך אוסף השירה "שנות ה-29"
* can I apologize now שיר שפורסם באתר The Adroit Journal

## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:סופרות פלסטיניות
קטגוריה:משוררות פלסטיניות
קטגוריה:משוררים פלסטינים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים: שירה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
קטגוריה:זוכי פרס דייטון לספרות שלום
דונלד קסלר

**דונלד קסלר** (נולד ב-1940) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי ומדען נאס"א לשעבר וידוע בשל מחקריו בנושא פסולת חלל.

## קריירה
קסלר עבד במסגרת מרכז החלל ג'ונסון ביוסטון שבטקסס, בפרויקט סביבתי אותו ניהלה נאס"א.

במסגרת עבודתו חקר את מה שידוע כיום כ"פסולת חלל". הנחת העבודה הייתה כי מדובר בכדור שלג: התנגשויות בין פסולת החלל הופכות להיות יותר ויותר סבירות ככל שצפיפות פסולת החלל מתגברת במסלול סביב כדור הארץ, וכי התנגשות פסולת יוצרת כמות גדולה יותר של פסולת נוספת, ובהמשך עשוי לגרום להתנגשויות נוספות, בתהליך שנקרא לאחר מכן אפקט קסלר. קסלר פרסם לראשונה את רעיונותיו ב-1978, במאמר אקדמי שכותרתו "תדר התנגשות של לוויינים מלאכותיים: יצירת חגורת פסולת".

נאס"א מינתה אותו לראש התוכנית לחקר הבעיה ויצירת הנחיות להאט את הצטברות פסולת החלל. קסלר פרש מנאס"א ב-1996. עם זאת, הוא ממשיך להיות פעיל בתחום ניטור פסולת החלל, הערכת הכמויות ודרכים לטיפול.

בשנת 2009, העביר מסמך לכנס הבינלאומי הראשון על הסרת פסולת מסלולית בארלינגטון, וירג'יניה, בחסות נאס"א ו-DARPA. בשנת 2011, הוא היה יועץ מרכזי ביצירת סרט הIMAX החינוכי "Space Junk 3D" וכן שימש כיושב ראש המועצה הלאומית למחקר של ארצות הברית בנושא הפסולת של נאס"א. בשנת 2013 מסר הרצאה מיוחדת בטוקיו לסימפוזיון הבינלאומי השני בנושא פיתוח חלל ושימוש בר קיימא עבור האנושות, בחסות פורום החלל היפני. בשנת 2017 קסלר נאם את הנאום המרכזי בכנס האירופאי השביעי על פסולת החלל.

## הישגים ותארים
* קסלר זכה בפרסים ותארים רבים בזכות עבודתו פורצת הדרך והמפורסם שבהם, בשנת 2010 זכה בפרס ה-Dirk Brower בזכות עבודתו (שהוכרזה גם כעבודת המאה) בנושא חקר תנועת גופים מלאכותיים בחלל החיצון
* על שמו נקרא כוכב לכת המינורי  שהתגלה בשנת 1981, והשם ניתן ב-2007.

## לקריאה נוספת
* .
* 

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
טובי לאונרד מור

**טובי לאונרד מור** (באנגלית: **Toby Leonard Moore**; נולד ב-26 באפריל 1981) הוא שחקן אוסטרלי, המוכר בעיקר מהופעותיו בתפקיד ויקטור בסרט "ג'ון וויק" (2014), בדמות ג'יימס וסלי בסדרה של נטפליקס "דרדוויל" (2015), ובתפקיד בריאן קונרטי בסדרה של רשת שואוטיים "מיליארדים" (2016–היום).

## ביוגרפיה
מור נולד בסידני ב-1981. בגיל 11 עבר עם משפחתו להובארט שבטסמניה, שם למד בסנט וירג'יל קולג'. הוא בנה של השחקנית והמדבבת רובין מור. מגיל צעיר רצה להיות שחקן והופיע בתיאטרון בהובארט. בהמשך למד במכון הלאומי לאמנות הדרמה (NIDA) בסידני.

בקולנוע הופיע מור בתחילה בדיבוב באנגלית של סרטים בסינית. ב-2009 לוהק לתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של ג'וס וידון. ב-2010 הופיע במיני-סדרה "הפסיפיק" על תקופת מלחמת העולם השנייה. ב-2015 גילם את ג'יימס וסלי, יד ימינו וחברו הטוב של וילסון פיסק, בסדרה "דרדוויל". ב-2016 החל מור לשחק בתפקיד התובע בריאן קונרטי בסדרת הטלוויזיה "מיליארדים".

## חיים אישיים
מור נשוי לשחקנית האוסטרלית מישל ורגרה מור, והם חיים בעיר ניו יורק.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1981
אביקו

**אביקו** (באנגלית: **Abiku**) היא מילה בשפת היורובה, בה משתמשים בעיקר בניגריה, שפירושה הוא "נולד למות". המילה היא הלחם של המילים "אבי" (Abi), שפירושה "שנולד"; ו"איקו" (iku) שמשמעותה "מוות".

## הגדרה
המילה "אביקו" מתייחסת לרוחות של ילדים אשר מתו טרם הגיעו לגיל הבגרות; ילד שמת לפני גיל שתים עשרה נקרא אביקו, והרוח או הרוחות, אשר גרמו למוות נקראים גם כן אביקו. האמונה היא שהרוח חוזרת לרוב לאותה אם מספר פעמים על מנת להיוולד שוב ושוב, במעין מעגל של מוות ותחייה. נקודת ההנחה היא כי הרוח אינה מתכננת להישאר בחיים ולכן היא אדישה למצוקת האם ואבלה.

נשים שסבלו מתמותת תינוקות, נהגו לייחס זאת לאמונה באביקו ולא לקבל טיפול רפואי. זו הייתה אחת הסיבות שהניעו את חלוצי תחום הילודה ותכנון המשפחה בניגריה לתרום בעבודתם לירידה בתמותת תינוקות על ידי תיקון תפיסות מוטעות, תוך שימוש בכלים כגון חינוך, ייעוץ, אספקת מזון איכותי לאימהות, שירותי בריאות הילד וטיפולים רפואיים אשר בסופו של דבר נועדו לתרום לצמצום תמותת תינוקות ותחלואה.

מאמינים כי הרוחות עצמן חיות בעצים, במיוחד באירוקו (ìrókò), באובב (baobab), ובצמחי כותנה ומשי.

## ספרות
בדמותו של האביקו, ילד רוח שמת לפני שהגיע לבגרות אבל ניתנת לו ההזדמנות להיוולד שוב ושוב, נעשה שימוש על ידי סופרי ניגריה לייצג את האפשרות של התחדשות ותקומה עבור האומה הפוסט-קולוניאלית שלהם. אך גם להמחיש את האמביוולנטיות של האומה הפוסט-קולוניאלית ואת הנאמנות החצויה של הניגרים. כמו כן, משמעות האביקו בספרות האפריקאית אפשרה לסופרים ומבקרים להגיב על המורכבות של הזהויות, במיוחד בכל הנוגע לקולוניאליזם, למסורת האפריקאית ולפוסט-קולוניאליזם.

להלן מספר דוגמאות לספרות המבוססת על דמות האביקו:
* הרומן של אויימי הלן (Helen Oyeyemi) בשם **"ילדת איקרוס"** (The Icarus Girl 2005), מספק משמעות גאוגרפית ותרבותית למשמעות ה"אביקו". הסופרת עוקרת את דמות האביקו אל עולם גאוגרפי חדש, רחוק מניגריה.
* הרומן של בן אוקרי (Ben Okri), "**הדרך המורעבת**" (The Famished Road 1991) מבוסס על אביקו. הרומן משלב את עולם הרוח עם העולם "האמיתי", כפי שאלו באים לידי ביטוי בחיים האפריקאים המסורתיים.
* הרומן של דבו קוטון בשם "**אביקו**", (Abiku 1999) הוא סאטירה פוליטית על האוליגרכיה הצבאית הניגרית. הסופר עוסק בהיסטוריה ובמציאות החברתית שנקבעה בניגריה תחת הדיקטטורה צבאית.
* הרומן המאויר של ג'רלד ברום (Gerald Brom), "**הפושע**" (The Plucker 2005), מתאר סיפור המתרחש בדמיון, שם צעצועי ילדים נלחמים נגד האביקו.
* החזרה של ילד האביקו מתרחשת גם בכתיבת של הסופרת הסלובנית גבריאלה בבניק (Gabriela Babnik), ברומן שלה בשם "**עור כותנה**" (Koža iz bombaža 2007).
* שירו של וולה סויינקה (Wole Soyinka) בשם "**אביקו**" מסתמך במידה רבה על האמונה באביקו.
* ספרה של צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה (Chimamanda Ngozi Adichie), "**[[חצי שמש צהובה (ספר)|חצי שמש צהובה]]**" (Half of a Yellow Sun 2006) עוסק ברובד הסמוי שלו באביקו ואילו ברובד הגלוי הוא רומן היסטורי ריאליסטי המבוסס על הסיפורים ששמעה הסופרת מהוריה.

## לקריאה נוספת
* Sacred Texts.com gives more explanations about Abikus - facsimile of a chapter from *Yoruba-Speaking peoples of the slave coast of West Africa* by A. B. Ellis, 1894 

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:ניגריה
קטגוריה:גלגול נשמות
הארגון לפריון ובריאות המשפחה

**הארגון לפריון ובריאות המשפחה** (באנגלית: **Association for Reproductive and Family Health**; בראשי תיבות: **ARFH**) הוא מוסד ללא כוונת רווח בניגריה, הפועל למען לשיפור איכות החיים של קהילות, חלשות ופגיעות, על ידי הנגשה של בריאות איכותית וגיוס יכולות הקהילה, למען פיתוח והתפתחות החברה. הארגון הוקם בשנת 1989 ונרשם באופן רשמי בשנת 1991.

## מטרת הארגון
מטרת הארגון לפריון ובריאות המשפחה ARFH  היא לקדם את נושא המודעות ל-HIV, איידס ותכנון המשפחה באמצעות עבודה אינטנסיבית עם מבוגרים ועם צעירים בקהילה, מתן סיוע מגוון כמו אמצעי מניעה ועריכת מחקרים, כדי להביא לשיפור ניכר באיכות החיים בניגריה ובמקומות אחרים באפריקה. תוכניות אלו מתמקדות בגיוס אנשים כדי ליצור שינויים התנהגותיים באמצעות שיטות טיפול מיניות ובריאותיות, על מנת להפחית תפוצת המחלות כמו AIDS ו-HIV, המועברות במגע מיני, ומחלות נפוצות אחרות, כמו מלריה ושחפת, שהן הרסניות בקרב משפחות וקהילות ברחבי העולם בכלל ובניגריה בפרט

## פעילות הארגון
במהלך שנות קיומו, ה-ARFH עיצב, פיתח ויישם פרויקטים חדשניים למען פריון ובריאות המשפחה, ברחבי ניגריה ובקרב המדינות השכנות. רוב פרויקטים אלה זכו להכרה לאומית. הפיכתה של ARFH לארגון לאומי-לא ממשלתי (NGO) וחדשני, התאפשר הודות למעורבותם של מייסדיו והצוותים שפעלו במסגרתו, והקדישו רבות מזמנם וכישוריהם למען העלאת המודעות לבריאות קהילתית, לפריון ולתכנון המשפחה.
ארגון ARFH גדל תחת הנהגתם החזקה של המייסדים - פרופ' א. לאדיפו - הנשיא, וגב' גרייס אבון דלאנו סגנית נשיא הארגון. השניים נעזרים בצוות של 124 עובדים (65 אנשי מקצוע/צוות טכני (53%), 19 אנשי ניהול (15%), 40 הם חלק מצוות תמיכה (32%). כמו כן, ישנה ליבה של יועצים חדורי עשייה מאזורים שונים, ובעלי ניסיון רחב בהקמת תוכניות בריאותיות במיוחד בנושא AIDS ו-HIV, מלריה ושחפת, וכמו כן בבריאות מינית ופריון. תחומי ההתמחות העיקריים של ARFH כוללים הדרכה, אימון אישי, מתן סיוע טכני, העצמת נשים, תוכניות להכשרת נוער, פיתוח יכולות מוסדיות, הקמת מרכזי ייעוץ ובדיקות HIV – HCT, תוכניות חדשניות ומשתנות כל פי הצורך, פיתוח חומרי הדרכה וחינוך, אספקת שירותים, בניית שותפויות, ניהול כלכלי ועריכת מחקרים.

בהוקרה על תרומת הארגון על מיזמיו לפיתוח למען החברה הניגרית, העניקה לו ועדת האו"ם לארגונים לא-ממשלתיים מעמד של 'יועץ מיוחד' למועצה הכלכלית והחברתית של האו"ם (ECOSOC) בשנת 2007. סך של 22 ארגונים לא-ממשלתיים ברחבי העולם זכו להכרה זו יחד עם ARFH, שהוא היחיד מניגריה ומבין שלושה נבחרים מאפריקה. המעמד המיוחד של הארגון מעניק לו זכות רשמית ואפשרות הכרעה בכל עניין מנהלתי ובישיבות הפיננסיות של ECOSOC, וכמו כן, מוענקת לו הזכות להצהיר ולהפיץ הצהרות, לדבר במושביו ולהציע נושאים לסדר היום של המועצה.

## לקריאה נוספת
*Delano, G.E, "Mother and Child Health: A Handbook for Traditional Birth Attendants and Other Health Workers", ARFH, 1999, עמ' 248–269
## קישורים חיצוניים

* הסוכנות הלאומית לפיקוח על HIV
* סרטון הסבר להזרקה עצמית של אמצעי מניעה
* המועצה הכלכלית והחברתית של האו"ם 25–2007 ECOSOC

## הערות שוליים

קטגוריה:ניגריה
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות
טיפוס בחבל

ממוזער|שמאל|250px|אתלט מטפס בחבל במרכז קניות בליון
**טיפוס בחבל** הוא ספורט בו המשתתפים צריכים לטפס על חבל התלוי אנכית באמצעות ידיהם בלבד. תחרויות טיפוס בחבל נערכות על ידי כוחות משטרה וכיבוי אש ברחבי העולם, וכן ענף ספורט זה זוכה לעניין מחודש בצרפת שם נערכות תחרויות בקניונים ובמרכזי קניות. הענף פופולרי במיוחד בצ'כיה וחובבי הספורט מקיימים אליפויות מקומיות וארציות משנת 1993.

## היסטוריה ותיאור התחרות
עד לאולימפיאדת 1932 (כולל) ענף הטיפוס בחבל נכלל כחלק מתחרויות האתלטיקה האולימפיים. בארצות הברית נערכו אליפויות טיפוס בחבל שאורכו נע מ-6 ועד 7.5 מטרים וקוטרו כ-3.8 סנטימטרים. התחרויות נערכו על ידי איגוד האתלטים החובבים ועל ידי ה-NCAA עד לתחילת שנות השישים ומאז בוטלו. במשחקים אולימפיים שנערכו בארצות הברית המתחרים טיפסו על חבל באורך 7.62 מטרים (25 רגל), ואילו במשחקים האולימפיים באירופה אורך החבל נקבל ל-8 מטרים (26.3 רגל). כמעט בכל התחרויות, המדד לניצחון היה הטיפוס לראש החבל בזמן הקצר ביותר, המתחרים היו מתחילים את הטיפוס ממנח של ישיבה וטיפסו על החבל רק באמצעות הידיים והזרועות. הותר לספורטאים לבעוט ברגליים כדי להשיג תנופה. באולימפיאדת אתונה הראשונה בעת החדשה המתחרים נמדדו לא רק לפי משך זמן הטיפוס אלא גם לפי טכניקת הטיפוס שלהם (למשל אחיזת החבל בשתי הידיים והנפת הגוף במאונך לחבל הוסיפה לדרגת הקושי). בכל התחרויות האולימפיות האחרות עד לשנת 1932 הניצחון בטיפוס בחבל נקבע אך ורק לפי זמן הטיפוס.

בראש החבל הותקן מעין טמבורין בתוך תושבת ובו המטפס נגע בהגיעו לפסגה. מספר מודדים עמדו עם שעוני עצר ומדדו את זמן הטיפוס לכל אתלט ובסופו של דבר היה מתבצע ממוצע. עם השנים, פותחו אמצעי מדידה אלקטרוניים למדידת הטיפוס בחבל ואתלטים שונים חשבו שיש להוסיף אותו לתחום מקצועות השדה והמסלול ולא לתחום האתלטיקה הקלה. שיא העולם בטיפוס בחבל שאורכו 20 רגל (כ-6 מטר) הוא 2.8 שניות, שיא שהושג על ידי דון פרי מארצות הברית בשנות החמישים.

## שיאי עולם
* לפי ספר השיאים של גינס נקבע שיא טיפוס בחבל לפי החוקים לעיל: למטפס יש 60 שניות לעלות שוב ושוב על החבל, אורך החבל הוא 5 מטרים והטיפוס מתחיל מתנוחה של ישיבה. את השעון מאפסים כאשר המטפס יורד בחבל וסוכמים יחד את כל זמני העלייה עד למקסימום של 60 שניות. לפי שיטה זו השיא בטיפוס בחבל נקבע על ידי מרקוס בונדי ב-31 בינואר 2010 שהצליח לטפס 27.8 מטרים או 5.5 עליות חבל ב-60 שניות.
* בטיפוס בחבל באורך 20 מטרים נקבע שיא בשנת 2007 בליון שבצרפת על ידי אלש נובאק מצ'כיה, הוא טיפס על החבל ב-25.85 שניות.
* בטיפוס בחבל באורך 14 מטרים נקבע שיא בשנת 2010 גם על ידי אלש נובאק מצ'כיה, את הטיפוס השלים ב-14.03 שניות.
* אלש נובאק אף קבע שיא בטיפוס בחבל באורך 8 מטרים - 4.87 שניות.

## ראו גם
* התעמלות
* חבל (אקרובטיקה)
## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:ספורט אולימפי לשעבר
קטגוריה:חבלים
כח המחץ (סרט, 1987)

**כח המחץ** (באנגלית: **G.I. Joe: The Movie**) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1987 אשר הופק כספין אוף לסדרת אנימציה כח המחץ אשר מבוססת על ליין צעצועים של הסברו. הסרט הופק על ידי חברת Sunbow וחברת Marvel Productions, בעוד שהאנימציה עצמה הופקה ביפן על ידי אולפני טואי אנימציה.

הסרט נוצר בשיא הפופולריות של סדרת האנימציה "כח המחץ" והוא נועד לצאת לאקרנים זמן קצר לפני הסרט "רובוטריקים: הסרט". עם זאת, בתחילה חל עיקוב בלתי צפוי בהפקה של הסרט ובשל כך הסרט של הרובוטריקים יצא לאקרנים קודם. בהמשך, משום שהסרט של הרובוטריקים ו"פוני הקטן: הסרט" שגם מחברת הצעצועים "הסברו" נכשלו בקולנוע הסרט הופץ ישירות לווידאו, ובהמשך הסרט פוצל גם למיני-סדרה בת חמישה פרקים אשר שודרה יחד עם סדרת האנימציה.

האנימציה של שיר הפתיחה הארוך קוצרה והוא הפך בעברית לשיר הפתיחה של הסדרה בהמשך, בביצועו של עמי מנדלמן. בשיר הפתיחה רואים את כח קוברה תוקף את פסל החירות וכח המחץ מגנים עליו.
## תקציר העלילה
ארגון קוברה מתכנן הפעם להשתלט על העולם באמצעות נבגים קטלניים אותם הוא מתכנן לשחרר אל תוך האטמוספירה של כדור הארץ. על מנת לבצע זאת, ארגון קוברה חייב להשיג משדר אנרגיה מיוחד וכוח המחץ מנסה למנוע ממנו להוציא את תוכניתו הזדונית לפועל.
## ראו גם
* כח המחץ

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:טואי אנימציה: סרטים
הטורף (סרט, 1987)

**הטורף** (באנגלית: **Predator**) הוא סרט מדע בדיוני ופעולה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של ג'ון מקטירנן. זהו הסרט הראשון בסדרת זיכיון סרטי "הטורף".

תקציב הסרט עמד על כ-15 מיליון דולרים. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-12 ביוני 1987, שם הוא הרוויח 98,735,548 דולרים. בעקבות הצלחת הסרט הופקו לאורך השנים שלושה סרטי המשך לסרט זה.

## תקציר העלילה
צוות כוחות מיוחדים בראשותו של מייג'ור אלן (דאץ') שייפר (ארנולד שוורצנגר) נשלח לג'ונגלים של גואטמלה על מנת לחלץ בכיר ממשלתי שמסוקו הופל. כאשר הם נוחתים הם מוצאים את המסוק על עץ, ומבינים שהופל באמצעות טיל מתקדם, אשר לא שייך למורדים. דאץ' וחייליו מתקיפים את מחנה המורדים והורגים את כל יושביו, ותופסים שבויה בשם אנה (אלפידיה קריו). במהלך חזרתם למסוק שיחזירם לארצות הברית, יצור מסתורי ("הטורף") הורג את כל אנשי הצוות בזה אחר זה, עד שדאץ' ואנה נשארים לבדם. כאשר דאץ' נכנס לביצה ורואה שהיצור לא תוקף אותו, הוא מבין שראייתו מבוססת על חום, ובגלל הבוץ שכיסה אותו היצור לא ראה אותו. דאץ' מכין מלכודות שונות ביער ללכידת היצור ולבסוף מצליח לפצוע אותו. לאחר מכן היצור מוריד את קסדתו ומתגלה כחייזר, ומשמיד את עצמו באמצעות פצצה גרעינית, אך דאץ' מצליח להימלט למסוק ביחד עם אנה ולהינצל.

## הפקה
אחד מההישגים הבולטים של הסרט היה עיצוב הדמות של החייזר, על ידי האמן סטן וינסטון .

בתחילה עוצבה הדמות אחרת לגמרי, אך לאחר שמפיקים לא היו מרוצים מהתוצאה, וינסטון יצר את העיצוב המוכר כיום, בהשראת ציוריו של האמן ה.ר. גיגר.

הצילומים נערכו בג'ונגלים של חליסקו, וצ'יאפס, מקסיקו בתנאים קשים, שכללו חום כבד, מחלות מעיים שתקפו את השחקנים והצוות, ואתגרים טכניים בבניית התחפושת של החייזר.

## טכנולוגיה
אחד האלמנטים החדשניים ביותר היה השימוש ב”ראיית תרמית” (Thermal Vision) כדי להראות את נקודת המבט של הטורף – טכניקה שהייתה חדשנית מבחינה ויזואלית בזמנה. היא הושגה באמצעות שילוב של צילום אינפרה-אדום, פילטרים ייחודיים, ועיבוד תמונה דיגיטלי – דבר שהיה נדיר באותה תקופה בקולנוע ההוליוודי.

## הצלחה והשפעה
למרות ביקורות ראשוניות מעורבות, הוא נחשב כיום לקלאסיקה של ז’אנר הפעולה-מדע בדיוני והשפיע רבות על סרטים אחרים בתחום. הוא גם יצר סדרת המשכים מצליחה, כולל סרטים משולבים עם “הנוסע השמיני”, ודמות החייזר של הטורף הפכה לאייקון תרבותי מובהק.

## ראו גם
* סרט מדע בדיוני
* הטורף (סרט, 2018)
* הטורף 2
* הנוסע השמיני נגד הטורף
* הנוסע השמיני נגד הטורף 2
* דימות תרמי
* סטן וינסטון

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מפלצות
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1987
קטגוריה:סרטים עם מוזיקה מאת אלן סילבסטרי
קטגוריה:סרטי ג'ון מקטירנן
סיימון בוליבר באקנר

**סיימון בוליבר באקאנר** (באנגלית: **Simon Bolivar Buckner**; 1 באפריל 1823 – 8 בינואר 1914) היה חייל בצבא ארצות הברית ולימים פוליטיקאי אמריקאי, אשר לחם במלחמת ארצות הברית–מקסיקו ולאחר מכן שירת בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. לימים גם נבחר למושל קנטקי ה-30.

## ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט-פוינט, עבד באקנר כמדריך באותה אקדמיה. הוא לקח הפסקה מלימוד באקדמיה על מנת להילחם במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, בה נלחם בקרבות חשובים רבים. הוא פרש מהצבא בשנת 1855 לטובת ניהול עסק הנדל"ן של אביו החורג בשיקגו, אילינוי. הוא חזר למדינת קנטקי בה נולד בשנת 1857 וב-1861 מונה לאדמיניסטרטור על ידי המושל ברייה מגאופין. בתפקיד זה, הוא ניסה לכפות על קנטקי עמדה נייטרלית במלחמת האזרחים האמריקנית בימיה הראשונים של המלחמה. כאשר הנייטרליות הופרה, הסכים בקאנר להצעת הצבא הקונפדרטי למינויו לתפקיד צבאי בכיר, ודחה הצעה דומה שקיבל מצבא האיחוד. ב-1862 הסכים לדרישת מפקד כוחות צבא האיחוד באזור קנטקי, יוליסס ס. גרנט, לכניעה ללא תנאים בקרב מבצר דונלסון, בכך בעצם הפך לגנרל הקונפדרטי הראשון שנכנע במלחמה.
הוא בילה את חמשת החודשים הבאים כשבוי. לאחר שחרורו, לקח חלק בניסיון הכיבוש הכושל של קנטקי תחת פיקודו של הגנרל הקונפדרטי בקרסטון בראגס, ולקראת סוף המלחמה מונה לראש המטה  של הגנרל אדמונד קירבי סמית' בחזית הטרנס מיסיסיפית.

בשנים שלאחר המלחמה החל באקנר לפעול במישור הפוליטי ובשנת 1887 הוא נבחר למושל מדינת קנטקי. זה היה ניסיונו השני לריצה לתפקיד לאחר הפסד מספר שנים קודם לכן. כהונתו הייתה נגועה בסכסוכים אלימים באזורים המזרחיים של המדינה, כך למשל סכסוך הטפילד-מק'קוי ומלחמת מחוז רואן קרו בתקופת שלטונו כמושל. ממשלו זועזע בסקנדל פוליטי כאשר בשנת 1888 גזברו ג'יימס טייט נעלם עם כ-250,000$ כספי ממשל. כמושל היה ידוע בהטלת וטו על חקיקות למיניהן של לוביסטים. בישיבות קבינט בשנת 1888 בלבד הוא הוציא יותר וטו מאשר עשרת קודמיו בתפקיד ביחד. ב-1895 הוא נכשל בניסיונו להיכנס לסנאט. בשנה שלאחר מכן הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית או "הדמוקרטים המוזהבים", קבוצה קטנה יחסית של חברים מהמפלגה הדמוקרטית בארצות הברית אשר העדיפו מדיניות של תקן זהב מאשר מדיניות 'כסף חופשי' בה בחרו לתמוך רוב הדמוקרטים. הוא היה מועמדם של 'המוזהבים' לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית בבחירות 1896, אך הצליח להשיג רק קצת יותר מאחוז אחד מכלל הקולות, יחד עם באקנר על פתק הבחירות של ה'דמוקרטים המוזהבים' הופיע גם המועמד ג'ון. מ. פאלמר. לאחר הכישלון בבחירות אלו באקנר מעולם יותר לא ניסה את מזלו בפוליטיקה והוא נפטר ב-8 בינואר 1914.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי קנטקי
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1823
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1914
רכס האסקל

**רכס האסקל** (באנגלית: **Haskell Ridge**) הוא רכס סלעי בהרי דרווין שבאנטארקטיקה.   

רכס האסקל ממוקם 4 קילומטרים ממערב לרכס קולוסיאום.

## היסטוריה
### גילוי הרכס
הרכס מופה לראשונה על ידי משלחת החקר של אוניברסיטת ויקטוריה מוולינגטון שבניו זילנד.

המשלחת חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר 1963–1962.

### מקור השם
הרכס נקרא על שמו של ט. ר. האסקל (T.R. Haskell), חבר משלחת החקר של אוניברסיטת ויקטוריה.

## לקריאה נוספת

• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, **[https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA298&lpg=PA298&dq=%22Haskell+Ridge%22&source=bl&ots=PEplmYrl1v&sig=ACfU3U3Nl7wTFa7Z4jC2JyFjhHTW8p0yUA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwi4grS_3JvhAhWRh7QKHeyPBmE4KBDoATAIegQIBxAB#v=onepage&q=%22Haskell%20Ridge%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water]**, P 298

## קישורים חיצוניים
* רכס האסקל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* רכס האסקל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
* תרשים הנוף הנשקף מפסגת האסקל באתר peakvisor
* תצלום לוויין של אזור רכס האסקל

## הערות שוליים

האסקל
האסקל