כאי ח'וסרו

[שמאל|ממוזער| דיוקן של כאי ח'וסרו. על ידו הימנית יושב בז, מלווה אוחז בקשת עומד מאחוריו. שמן על בד מתקופת , יצירה של מיהר עלי [אספהאן|באיספהן, משנים 4–1803]]
[ממוזער| הצבאות היריבים של איראן בראשות כאי ח'וסרו ו, בפיקודו של . מתוך עותק ה[שאהנאמה המאויר שיוצר עבור הנסיך הטימורי באייסנגורי (*Bayasanghori)*, בשנת 1430 ושנחשב יצירת מופת של המיניאטורות הפרסיות. מורשת רשומה של אונסק"ו. נמצא היום במוזיאון בטהרן.]]**
**כאי ח'וסרו** (ב[[פרסית]]: **کیخسرو**) הוא מלך אגדי של איראן מהשושלת הכאית, שושלת אגדית של מלכים פרסיים ודמות בספר ה[[אפוס]] הפרסי, [[שאהנאמה]]'','' שכל מלכיה נשאו את השם "כאי" שפירושו "מלך". הוא היה בנו של הנסיך האיראני  שנישא לנסיכה פרנגיס מתוראן בזמן ששהה בגלות. לפני שנולד כאי ח'וסרו, אביו נרצח בתוראן על ידי סבו מצד אמו, אפרסיאב. כאי ח'וסרו הוכשר בילדותו במדבר על ידי פיראן, הווזיר החכם של אפרסיאב. סבו מצד אביו היה כאי קאבוס, ה[[שאה]] האגדי [[איראן הגדולה|מאיראן]] שבחר בו כיורשו כשחזר לאיראן עם אמו. מקור שמו מ[[אווסטית]] ומשמעותו "בעל תהילה טובה".

== באווסטה ==
ב[[אווסטה]], כאי ח'וסרו מכונה "אביר ארצות [[איראן]]". לפי אווסטה, היה לו בן בשם אקסרורה. [[ימת אורמיה|באגם צ'יצ'סט]] הוא העלה קרבן לאלה , אלה איראנית עתיקה הקשורה למים, עבור זכייה במרוץ מרכבות. הוא הרג את אפרסיאב באגם צ'יצ'סט כנקמה על רצח סיאווש.

== בטקסטים פהלוויים ==
בטקסטים ב[[פהלווית|שפה הפהלווית]], מוזכר שמו כ-כאי הוסרוי.

על פי כתב גאוגרפי מ[[המאה ה-9|המאה ה-9 לספירה]], הוא נולד בעיר [[סמרקנד]], שנוסדה על ידי סבו, כאי קאבוס. הוא הצית את האש של באהראם ([[האנשה]] אלוהית של המושג [[ניצחון]]) בסמרקנד והצית מחדש את האש שכבתה, בשם קארקוי, בעיר זרנג. על פי החיבור הזורואסטרי  בן ה-63 שאלות ותשובות בשפה הפהלווית, כאי ח'וסרו מלך במשך 60 שנים לפני שהעביר את ה[[ממשל|שלטון]] לכאי לוהראספ.

הוא השמיד מקדש אלילים באגם צ'יצ'סט שלולי הושמדו לא הייתה יכולה להתרחש [[תחיית המתים]] באחרית הימים, הוא יתאחד עם סאושיאנט, דמות שתשמיד באחרית הימים את הרוע בעולם המתחדש.

היו מחברים בעידן האסלאם, כמו חמזה אל-איספהני, בן [[המאה ה-9]] ואבן בלכי, בן [[המאה ה-11]], שכתבו שהפרסים ראו בכאי ח'וסרו נביא ושהוא חי בעיר בלק.

כאי ח'וסרו הוא בנם של סיאווש פרנגיס, וכשאביו נהרג על ידי גרסיווז, אחיו של אפרסיאב, הוא נמסר על ידי פיראן וישה לידי רועי צאן. אפרסיאב שחשש למלכותו, ביקש להביא את הילד לפניו כדי לבדוק את פיקחותו כדי לראות אם הוא יכול להוות איום. פיראן מייעץ לכאי ח'וסרו לענות על כל השאלות לאחור. אפרסיאב משוכנע שח'וסרו הוא אידיוט ומצווה על פיראן לשלוח אותו לאמו המתגוררת בעיר סיאבשגרד, שהוקמה על ידי אביו. בינתיים, באיראן, בעקבות חלום שבו אל המצפון מספר על כאי ח'וסרו נוצר צורך להחזיר את הילד. רק האביר גיב יכול להחזיר את הילד לאיראן. לאחר שבע שנות חיפוש, הוא סוף סוף מוצא אותו ומחזיר אותו יחד עם אמו, פרנגיס.

== גביע כאי ח'וסרו ==
[[קובץ:Harvardmagazine.jpg|ממוזער| כאי ח'וסרו סוקר את צבאו]]
הגביע הוא כלי ניבוי וחיזוי שלפי המיתולוגיה הפרסית היה שייך לשליטי פרס העתיקה.

על פי המיתולוגיה, הגביע היה בשימוש חד פעמי על ידי כאי ח'וסרו בתקופת שלטונו, כדי למצוא היכן היה ביז'אן, שנסע לגבול תוראן לציד. ביז'אן נקלעה לקשר רומנטי עם מניז'ה, בתו של המלך אפרסיאב, לאחר מפגש קצר אתה בגבול איראן ותוראן. מניז'ה הביאה אותו בחשאי לארמון אביה, וכאשר אפרסיאב גילה זאת, הוא השליך את ביז'אן לבור וגירש את מניז'ה מהטירה. כולם באיראן חשבו שביז'אן מת מלבד כאי ח'וסרו שראה אותו חי מהסתכלות בגביע. כאי ח'וסרו שלח אז את [[רוסתם]] לחלץ את ביז'אן.

אמרו שהגביע ("ג'אם") מלאה [[סם חיי הנצח|בסם חיי נצח]] ושימשה ככלי [[חיזוי|ניבוי]]. האמינו שניתן להבחין בכל 7 מדורי גן העדן של היקום, על ידי צפייה לתוכו. כמו כן האמינו שהוא התגלה ב[[פרספוליס]] בימי קדם. אמרו שהעולם כולו משתקף בו, ונאמר כי חזויים בתוך הגביע חושפים אמיתות עמוקות. לפעמים, במיוחד בתיאורים פופולריים הגביע מוצג ככדור [[כדור בדולח|בדולח]]. התרגום לאנגלית של שאהנאמה בידי הלן צימרן משתמש במונח "כדור בדולח".

== קישורים חיצוניים ==

* https://www.sattor.com/english/Shahnameh.pdf
* **מבוא ל“שאה-נאמה: ספר המלכים” / פירדוסי; תרגם מפרסית - אליעזר כגן'''

## הערות שוליים

קטגוריה:מיתולוגיה פרסית