האגודה למאבק באנטישמיות

[ממוזער|[תאודור מומזן, אחד המתנגדים המובילים לאנטישמיות, ציור מאת פרנץ פון לנבאך 1897]]
**האגודה למאבק באנטישמיות** (בגרמנית: ) נוסדה בשנת 1890 בקיסרות הגרמנית על ידי אזרחים ליברלים ובעלי נטייה הומניסטית כדי להתנגד ציבורית לאנטישמיות הגוברת. האגודה פורקה בשנת 1933.

## העלייה באנטישמיות הפוליטית
מאז שנות ה-80 של המאה ה-19, קבוצות פוליטיות אנטישמיות זכו לתמיכה גוברת ברייך הגרמני. תוכניתם של אנטישמים אלה חזתה את "צמצום ההשפעה היהודית" ואת ביטול השוויון האזרחי ליהודים. בין הדמויות המובילות באנטישמיות נמנו מטיף החצר והקתדרלה אדולף שטוקר, מנהיג התנועה האנטישמית בברלין, וההיסטוריון היינריך פון טרייטשקה, שהערותיו האנטישמיות בשנת 1879 עוררו את "פולמוס האנטישמיות בברלין". "הפטיציה האנטישמית" שהופנתה לקנצלר ביסמרק בשנת 1881 דרשה את ביטול השוויון האזרחי ליהודים.

בבחירות הראשונות לרייכסטאג לאחר ייסוד האימפריה הגרמנית, לא הייתה אנטישמיות מאורגנת פוליטית ברייכסטאג. מצב זה השתנה מבחירות הרייכסטאג של 1887 ו-1890 ואילך. לראשונה, מועמדים שתיארו את עצמם בעיקר כ"אנטישמים" הצליחו לזכות במושבים.

בנוסף לאנטישמיות הפוליטית הציבורית הזו, היה גם שפע של דעות קדומות וסטריאוטיפים אנטי-יהודיים, חלקם ארוכי שנים, בקרב שכבות רחבות של האוכלוסייה, שהשתרעו הרחק אל תוך הספקטרום השמאלי הפוליטי.

## ייסוד האגודה, גוף הוצאה לאור וחברים
כדיל להילחם באנטישמיות, נוסדה "האגודה למאבק באנטישמיות" ב-14 בדצמבר 1890, על ידי חברי המעמד הבינוני הליברלי.

בתוך האגודה, נוצרים ויהודים עמדו נגד תעמולה אנטישמית. הדמויות המרכזיות בתחילה היו הכומר פרידריך אוטו גראבנר, הארכיונאי גאורג וינטר, איש העסקים היהודי צ'ארלס הלגרטן וסגן היו"ר וילהלם פורסטר.

בין 14,000 ל-20,000 החברים נמנו ההיסטוריון תאודור מומזן, המשפטן רודולף פון גנייסט (היו"ר הראשון של האגודה), הפוליטיקאי והפובליציסט תאודור בארת', המשורר והפובליציסט לודוויג יעקובובסקי, הפוליטיקאי הליברלי-שמאלני היינריך ריקרט, התעשיין רוברט בוש, הסופר היינריך מאן, והפוליטיקאים הליברלים, הסוציאל-דמוקרטים ומפלגת המרכז היינריך קרונה, הוגו פרויס ואוטו לנדסברג. קבוצה מקומית הייתה זו שבמרבורג, בראשות אדמונד סטנגל. בקרב החברים בווסטפליה נמנו התעשיין לואי בארה מבוכום, ההיסטוריון גאורג קאופמן ממינסטר והפוליטיקאי קרל שמלצר מהאם.

לאגודה היו כתבי עת, אחד בשם "Mitteilungen aus dem Verein zur Abwehr des Antisemitismus" (הודעות מהאגודה למאבק באנטישמיות) בין השנים 1891 ל-1924 ו"Abwehrblätter" (מסמכי הגנה) בין השנים 1925 ל-1933, שניהם פורסמו מדי שבוע. בגיליון הניסיון הראשון של ה-"Mitteilungen" מיום 1 באוקטובר 1891 נכתב:"תוכנית המפלגה הסוציאלית (אנטישמית) הגרמנית, המופצת שוב ברחבי המדינה בימים אלה על ידי הנציגים שלה, דורשת בגלוי לבטל את השוויון החוקתי של היהודים ולחייב את אזרחינו היהודים לחוקי זרים מיוחדים. האנטישמים מקדישים את כוחם התסיסתי לביטול הוראות אלה, שהן תוצאה של מאה שנה של עבודה תרבותית ופיתוח מייגע של חיינו הציבוריים בגרמניה. אך אנו נבטיח שתוכנית אנטי-תרבותית זו תידחה מלכתחילה. זוהי חובתם של כל האנשים והמפלגות העומדים על יסודות חוקתנו ומערכת המשפט שלנו."זה המשיך:"בנשק האמת והעובדות, אנו מתכוונים להילחם ביריבינו ולהתנגד למאמציהם, אשר, על פי אמונתנו הנחרצת, מזיקים למולדת. אין מדובר בתקיפה אישית של היריבים, אלא בחשיפת השקר הטבוע במאמציהם והסכנה שבהסתה המתסיסה שלהם".

בפרסומיה, דיווחה האגודה על אירועים אנטישמיים, כמו פרשת רצח קוניץ, שבה קמה לתחייה עלילת הדם מימי הביניים, וניסתה לחשוף את טענות האנטישמים כחסרות בסיס ומסיתות. עם זאת, כבר בשנת 1894, מייסד האגודה, תיאודור מומסן, נאלץ להסיק בהשלמה כי לא ניתן לשכנע את האנטישמים בטיעונים רציונליים:

"אם אתה מאמין שאפשר לעשות משהו בנידון עם היגיון, אתה טועה. גם אני חשבתי כך, וחזרתי ומחאתי נגד הבושה הנוראית שהיא אנטישמיות. אבל זה חסר טעם. הכל לשווא. כל מה שאני יכול לומר לך, כל מה שאפשר לומר על העניין הזה, הם סיבות, טיעונים לוגיים ומוסריים. אף אנטישמי לא מקשיב לזה. הם מקשיבים רק לשנאה ולקנאה שלהם, לאינסטינקטים המבישים שלהם. כל השאר לא רלוונטי להם".

בין מחברי ההודעות היה רודולף שטיינר.

האגודה הייתה מזוהה מבחינה פוליטית עם מפלגת העם הפרוגרסיבית השמאלנית-ליברלית באימפריה הגרמנית ומאוחר יותר עם המפלגה הדמוקרטית הגרמנית ברפובליקת ויימאר, אשר לכן נחשבה גם על ידי הימין הפוליטי ל"מפלגה יהודית".

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, האגודה השעתה בתחילה את פעילותה לאור "שלום הטירה" (Burgfrieden) שהוכרזה על ידי הקייזר וילהלם השני. עם זאת, היא הייתה עדה לעלייה מתמשכת של התסיסה האנטישמית והאשמות מתמשכות נגד יהודים לכאורה מרוויחי מלחמה ומשוחררים מגיוס. תחת לחץ אנטישמים ולמרות מחאות האבווהר (המודיעין הצבאי הגרמני), ערך משרד המלחמה הפרוסי "מפקד יהודי" בקרב חיילי קו החזית בעיצומה של המלחמה כדי "לבחון את הטענה האנטישמית כי יהודים היו חסרי ייצוג בחזית". תוצאות הסקר הסטטיסטי הזה לא פורסמו בתחילה, מה שהעצים עוד יותר את הדעות הקדומות האנטישמיות. בשנת 1922, הסטטיסטיקאי והדמוגרף היהודי פרנץ אופנהיימר הוכיח כי יהודי גרמניה, עם יותר מ-100,000 משתתפים פעילים במלחמה ו-12,000 מקרי מוות בחזית, אכן תרמו תרומה הולמת את חלקם הדמוגרפי ואת חלקם באוכלוסייה.

בשנת 1928 הוקמה בהיילברון קבוצה מקומית, האגודה להגנה מפני אנטישמיות היילברון.

המועדון התפרק ביולי 1933.

## האגודה האוסטרית למאבק באנטישמיות
בשנת 1891, ארתור גונדקר פון זוטנר ייסד מועדון אוסטרי הנושא את שמו. אחת הדמויות המובילות בו הייתה מארי פון אבנר-אשנבך. בין החברים בולטים נוספים במועדון האוסטרי נמנו אדוארד זיס וגווידו פון סומארוגה, שניים מחברי המייסדים של מועדון האלפים האוסטרי.

## עמותה חדשה
עמותה בשם "konsequent e.V – Vereins zur Abwehr des Antisemitismus" – "האגודה למאבק באנטישמיות" נוסדה ב-29 בינואר 2020. העמותה, שנוסדה בשטוטגרט כדי להחיות מסורת עתיקה, הוקמה בחדרי הקבלה של נשיא הפרלמנט של המדינה. בין הנוכחים היו ראשי הסיעות הפרלמנטריות אנדראס שוורץ (הירוקים), וולפגנג ריינהרט (CDU), אנדראס שטוך (SPD) והנס -אולריך רולקה (FDP), כמו גם נשיא הפרלמנט של המדינה, מוהטרם אראס, נציב מדינת באדן-וירטמברג לחיים יהודיים ולמאבק באנטישמיות, מיכאל בלום, וראש עיריית היילברון, הארי מרגל. על רקע התקפות על יהודים במדינה, רצח וולטר ליבקה, הפיגוע בהאלה, התגברות הקיצוניות הימנית והחמרת השיח הציבורי אמר היוזם גווידו רבשטוק: "עלינו לעמוד נגד זה מלב החברה. כל הצהרה או מעשה אנטישמיים הם התקפה על הדמוקרטיה שלנו. עלינו לומר – מספיק זה מספיק".

## ספרות
* איתמר שורש: תגובות יהודיות לאנטישמיות הגרמנית 1870–1914. ניו יורק 1972, עמ' 79–101.
* ברברה סוצ'י: האגודה למאבק באנטישמיות. בתוך: שנתון מכון ליאו בק, כרך 28 (1983), עמ' 205–239 (חלק א') וכרך 30 (1985), עמ' 67–100 (חלק ב').
* גוטפריד מהנרט: האגודה למלחמה באנטישמיות. מתוך: Freiburger Rundbrief, New Series, Vol. 9 (2002), גיליון 4, עמ' 270–275.
* אוגוסט זייס-הורבך: האגודה למלחמה באנטישמיות. על היחס בין פרוטסטנטיות ליהדות באימפריה הגרמנית וברפובליקת ויימאר. Evangelische Verlagsanstalt, Leipzig 2008, .
* וילי קרטלס: האגודה למאבק באנטישמיות 1890–1933. Kaltenengers 2024, .

## קישורים חיצוניים
* האבווהרבלטר (מסמכי הגנה), מהספרייה הדיגיטלית - מרכז הדיגיטציה של מינכן (MDZ) Mitteilungen aus dem Verein zur Abwehr des Antisemitismus (הודעות מהאגודה למאבק באנטישמיות).
* אתר האינטרנט של 

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו