open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
מינה טייכר

**מינה טייכר** (נולדה 1950) היא פרופסור אמריטה בחוג למתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. ביולי 2008 נבחרה לסגנית הנשיא של הנציבות העולמית לחינוך מתמטי.

## קורות חיים

טייכר נולדה וגדלה בתל אביב. את שלושת תאריה הראשונים עשתה באוניברסיטת תל אביב ואת הפוסט דוקטורט עשתה באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית. תחום המחקר המרכזי של טייכר הוא גאומטריה אלגברית ותורת הצמות, אשר באים לידי יישום בחקר המוח, ראייה ממוחשבת ופיזיקה תאורטית.

בין תפקידיה הציבוריים והאקדמיים הנוספים, בעבר ובהווה: המדענית הראשית של משרד המדע, התרבות והספורט (2008-2005), יו"ר המועצה הלאומית לקידום נשים במדע וטכנולוגיה, ראש הוועדה לחינוך למתמטיקה של האיחוד האירופי, חברה בוועדה מדעית של מכון מקס פלאנק בגרמניה, חברת מועצת קרן וולף לקידום המדע והאנושות, חברה בוועדת ההיגוי העליונה למדע וטכנולוגיה של משרד החינוך ובדירקטוריון של הקרן למנהיגות של פורום הנשים הבינלאומי, מנהלת מכון המחקר למתמטיקה ע"ש אמי נתר וחברה בוועדת המינויים בראשות נציב שירות המדינה. זכתה במספר פרסים, ביניהם: מלגת רוטשילד, פרס לנדאו למדעים ולמחקר, פרס בת-שבע דה-רוטשילד ופרס מינרווה.

לטייכר שתי בנות ובן, היא נשואה לאדריכל צ'רלי דוראל.

## קישורים חיצוניים

* אתר הבית של פרופ' טייכר באוניברסיטת בר-אילן
* ריאיון עם פרופ' מינה טייכר ב־ynet
* ריאיון עם פרופ' מינה טייכר בכתב העת של הסתדרות המורים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:זוכות פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:אלגבראיסטים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מתמטיקה
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מיה מרטיני

** מיה מרטיני** (באיטלקית: **Mia Martini**, 20 בספטמבר 1947 – 12 במאי 1995) היה שם הבמה של **דומניקה ברטה** (איטלקית: **Domenica Berté**), זמרת איטלקייה.
## קריירה
מרטיני ייצגה את איטליה פעמיים בתחרות האירוויזיון:
באירוויזיון 1977 שנערך בלונדון, בריטניה, הופיעה מרטיני עם השיר "Libera" (בעברית: "חופשייה") שהגיע למקום ה-13 מתוך 18. באירוויזיון 1992 שנערך במאלמה, שוודיה, שרה את השיר "Rapsodia" (בעברית: "רפסודיה") שהגיע למקום הרביעי מתוך 23.

היא השתתפה גם בפסטיבל סן רמו, תחרות הזמר הנחשבת באיטליה, ומשנת 1982 נוסף בפסטיבל "פרס המבקרים מיה מרטיני", כאשר זכתה בפרס זה בשנת 1982 עם השיר "E non finisce mica il cielo".

אחותה, לורדאנה ברטה, היא גם זמרת מפורסמת באיטליה אשר גם השתתפה בפסטיבל סן רמו.

ב-12 במאי 1995 נמצאה מתה בדירתה שליד מילאנו, בשל מנת יתר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1982
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1989
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1990
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1992
קטגוריה:משתתפי פסטיבל סן רמו 1993
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:נציגי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1977
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1992
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1947
קטגוריה:נפטרות ב-1995
הערות אלבום

**הערות אלבום** הן טקסט אשר נמצא בחוברת, שמגיעה עם התקליט באלבום מוזיקלי.

ההערות יכולות להכיל דברים שונים. חלקן מכילות את הדיסקוגרפיה של האמן, או האמנים. חלקן מתארות את תהליך העבודה על האלבום. דבר אחד, אשר משותף כמעט לכל הערות האלבום, הוא מתן קרדיט למלחין השיר, ולעיתים תכופות גם קרדיט אחר (כגון כותב המילים אם יש מילים, ואם ההרכב אינו קבוע גם המוזיקאים וכלי הנגינה שלהם), וכן תודות שהלהקה מבקשת להדגיש. פעם ההערות היו כמעט תמיד תיאור אוהד שנכתב בידי עיתונאי מוזיקה. המסורת הזו, של תיאורים עיתונאיים המנתחים את היצירה ואת ההרכב, התפתחה בעיקר במוזיקת הג'אז ביוזמתו של העיתונאי לאונרד פד'ר עד כדי כך, שכמעט כל אלבום ג'אז, שיצא בחברת הקלטות גדולה, מכיל הערות שכאלו. המנהג הזה נמוג ברוב סוגות המוזיקה, אך בחברות ההקלטות הגדולות העוסקות בג'אז, כגון בלו נוט, עדיין יש עיתונאיים אשר כותבים את הערות האלבום בצורה הזו.
ישנם מקרים בהם האומן מוסיף מסר למאזינים בהערות האלבום. מקרה מפורסם למסר כזה הוא המכתב למאזין שצירף ג'ון קולטריין באלבומו המהפכני A Love Supreme המתאר את התעוררותו הרוחנית ואת האמונה באל שעמדו ביסוד הקלטת היצירה.

בסוגות כגון רוק ומוזיקה פופולרית, לרוב מופיע בהערות האלבום מידע בסיסי על האמן ועל סגנונו. כמו כן פעמים רבות ההערות מכילות את מילות השירים, ולעיתים נדירות אף את האקורדים שלהם. בחלק מהאלבומים מופיעות בתוך החוברת של הערות האלבום תמונות ציורים או יצירות אמנות אחרות. תופעה זו אופיינית באלבומי נושא, כך למשל אלבום הנושא הראשון Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band מכיל תמונות של חברי להקת הביטלס לבושים בתלבושת של תזמורת צבאית. תמונות הופיעו גם באלבומים של להקות רוק שונות, כגון הדלתות ולד זפלין. האלבום Sgt. Pepper היה גם האלבום הראשון בהיסטוריה בו צורפו מילות השירים להערות האלבום, דבר שגרר בתחילה תמיהה מצד המבקרים.

במוזיקה קלאסית, לרוב יופיע בהערות האלבום מידע היסטורי וביוגרפי על היצירות, המלחין, המבצע או המבצעים וההקלטה. כמו כן, לעיתים ניתן יהיה למצוא ניתוח של היצירות המאוגדות באלבום; הניתוח יכול להיות ברמות שונות של מקצוענות, תלוי בקהל היעד של האלבום. באופרות (או בכל יצירה אחרת הכוללת זמרה) יכול להופיע גם הלברית. כמו כן, חברות הקלטה רבות, נוהגות להשתמש בהערות האלבום, כדי לפרסם אלבומים נוספים אותם הן מוציאות. לרוב, מופיעות בהערות האלבומים הקלאסיים רשימות מאוירות של אלבומים מסוגות קרובות בהוצאת אותה חברת ההקלטה. לעיתים, באלבומים קלאסיים, הערות האלבום מתורגמות במלואן או בחלקן לכמה שפות.

כאשר מוציאים הוצאה מחודשת של אלבום, פעמים רבות יופיעו הערות אלבום חדשות, אשר יבחנו את האלבום על סקאלת הזמן, ויתייחסו להערות המקוריות, שגם לרוב יופיעו באלבום.

קטגוריה:אלבומים
קטגוריה:מונחים מוזיקליים
חתול זהוב אסייתי

שמאל|ממוזער|250px|חתול זהוב אסייתי עם בשר בפיו
**חתול זהוב אסייתי** (שם מדעי: *Catopuma temminckii*) הוא חתול בר בינוני מהסוג חתול זהוב. אורך חתול בוגר הוא כ-90 ס"מ, גובהו 36 ס"מ בממוצע, בתוספת 20–50 ס"מ של זנבו ומשקלו נע בין 12 ל-16 ק"ג.
פרוותו שועלית בגווני אדום, חום-זהוב, שחור ואפור. לפעמים נראים כתמים ונקודות, בדרך כלל באזור הבטן. בסין יש סוגים של חתולים אסייתיים בעלי נקודות המזכירות חברבורות של נמר. 
חתולים זהובים אסייתיים נפוצים בעיקר באזור דרום־מזרח אסיה. רובם בסין.
בשבי יכול המין הזה לחיות למעלה מ-20 שנה, אך אורך חייו הממוצע בטבע קצר יותר.

## אזורי מחיה
החתול הזהוב האסייתי חי באזורי דרום־מזרח אסיה, ומגיע במקור מטיבט ונפאל,
אך חי גם באזורי דרום סין (כולל הונג קונג), הודו וסומטרה.
חי בשטחי יער סלעיים ואזורי יערות טרופיים. מסייר בעיקר בשטחי אדמה
פתוחים נמוכים, אך יכול לחיות גם באזורים גבוהים כמו אזור הרי ההימלאיה.

## התנהגות
מה שידוע על המין, הוא ממחקרים על חתולים שגדלו בשבי. מצפייה ומחקר ממושך נודע שאין התנהגותו שונה מזו של מינים אחרים ממשפחת החתוליים, כגון: התזת שתן לסימון טריטוריה ושריטת עצים ושפשוף גופו על עצמים לסימון טריטוריה.

## הרגלי ציד
מעדיף לצוד על אדמה ישרה, אך גם באזורים הרריים.
צד בעיקר: ציפורים, לטאות, סנאים ושאר יונקים קטנים, ולפעמים גורי צבי.
החתולים תועדו כשהם צדים בצמדים כשיש חיות יותר גדולות.
כמו כן, ישנן עדויות על מקרים בהם נצפו חתולים זהובים אוכלים נבלות ופגרים.
בשבי, הוא נוהג לפרק את מזונו לחלקים לפני אכילתו.
לעיתים נדירות הוא צד באזורים מיושבים בבני אדם.

## רבייה
גם כאן, כל מה שידוע על הרגלי המחייה של החתול הזהוב האסייתי הוא מתוך
התבוננות על חתולים בשבי; מתבגר מינית בין הגילאים 18–24 חודשים.
תקופת ההתעוררות המינית שלו נמשכת כ-80 ימים.
מזדווג בדרך כלל עם חתולה אחת בלבד.

## החתול הזהוב האסייתי בתרבות האנושית
בתאילנד, החתול האסייתי הזהוב נקרא: *Seua fai* (בתרגום חופשי: "נמר האש").
לפי האמונה במזרח הרחוק, שריפת פרוותו ואכילת בשר החתול מרחיקה טיגריסים.

## ראו גם
* חתול זהוב בורנאי

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:חתולים קטנים
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:נפאל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
המפקח לסטרייד

**המפקח לסטרייד** (באנגלית: **Inspector Lestrade**, מבוטא less-TRAHD) הוא דמות ספרותית, בלש המשרת בסקוטלנד יארד ומופיע בחלק מסיפורי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. בסיפור "ההרפתקה של קופסת הקרטון" מתברר כי האות הראשונה של שמו הפרטי היא G.

בספר חקירה בשני נאמר על ידי הולמס כי לסטרייד ובלש נוסף בסקוטלנד יארד בשם טוביאס גרגסון הם יריבים. בספר כלבם של בני בסקרוויל הולמס מספר לדוקטור ווטסון כי לסטרייד "הוא הטוב שבמקצוענים, אני חושב". בסיפור "תעלומת עמק בוסקומב" לסטרייד מתואר כאדם ערמומי שחזותו היא כחושה ודמוית חמוס.

במקרים רבים מביע לסטרייד תסכול רב לנוכח שיטותיו החריגות של הולמס. בתעלומת עמק בוסקומב אומר לסטרייד: "אני אדם מעשי". אולם, בסופו של דבר הוא מתחיל להעריך ולכבד את הצלחותיו הרבות של הולמס. הרפתקת ששת הנפוליאונים היא אחד מהמקרים הבודדים שבהם הולמס מתואר במצב של התרגשות, לאחר שלסטרייד מביע הערכה עצומה על תרומתו.

בתקשורת הלונדונית הבדיונית של שלהי המאה ה-19 מתואר לסטרייד כאחד מטובי הבלשים של הסקוטלנד יארד. בסיפור ההרפתקה של קופסת הקרטון אומר הולמס כי למרות שללסטרייד יש כישרון מועט בפתרון תעלומות פשע, עקשנותו ונחישותו הן התכונות שבזכותן הוא טיפס במעלה סולם הדרגות המשטרתי. מצד שני, ב"תעלומת הכתם השני" לסטרייד הוא זה שמזהה את המאהבת הקנאית של הקורבן כרוצחת האמיתית, ואילו הולמס מאמין שהקורבן נרצח על ידי מתנקש מקצועי הקשור לגנבתם של מסמכים סודיים.

הסופר מ.ג'. טרואו כתב סדרה של 16 ספרים שבהם לסטרייד הוא הדמות המרכזית. בספרים הללו לסטרייד מתואר כבלש מוכשר מאוד. שמו הפרטי של לסטרייד בספרים אלו הוא שולטו (בדומה למשפחת שולטו מחותם הארבעה), יש לו בת צעירה שאותה הוא רואה לעיתים רחוקות, והוא נוטל חלק בסדרת הרפתקאות המבוססת על אירועים שקרו במציאות. באחד הספרים הוא פוגש את ג. ק. צ'סטרטון, ובספר אחר הרגל שלו נשברת לאחר שנפל מסיפונה של הטיטאניק.

באזכורים מאוחרים יותר מוקצן חוסר כישרונו של לסטרייד במידה רבה. אחת הדוגמאות לכך היא דניס יואי שגילם את לסטרייד ברוב סרטי הולמס של אולפני יוניברסל, כאשר הולמס מגולם על ידי בזיל רת'בון ודוקטור ווטסון על ידי נייג'ל ברוס.

## בתרבות הפופולרית
* ארצ'י דנקן גילם את לסטרייד בין 1954 ל-1955 בסדרת סרטי הולמס צרפתית.
* בוריסלב ברונדוקוב גילם את לסטרייד לצידו של וסילי ליוואנוב בכל סדרת סרטי הולמס ששודרה בטלוויזיה הרוסית.
* פרנק פינלי גילם את לסטרייד פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בסרט הקולנוע הבריטי A Study in Terror שלא היה מבוסס על הקאנון של ספרי הולמס, והפעם השנייה הייתה בסרט הבריטי-קנדי שבו הולמס ודוקטור ווטסון חוקרים את תעלומת ג'ק המרטש.
* ג'פרי ג'ונס גילם את לסטרייד בסרט Without a Clue שבו מסופר כי שרלוק הולמס נוצר על ידי דוקטור ווטסון, כדי שווטסון יוכל לפתור פשעים באלמוניות.
* בסדרה של ה-BBC משנות ה-60 לסטרייד מגולם על ידי פיטר מאדן.
* בסדרת הטלוויזיה "שרלוק הולמס במאה ה-22" מופיעה דמות בשם בת' לסטרייד, שהיא צאצאית של המפקח לסטרייד.
* בסדרת הטלוויזיה "שרלוק", עיבוד מודרני לספרי שרלוק הולמס, מגלם את דמותו של לסטרייד השחקן רופרט גרייבס.

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:שרלוק הולמס: דמויות
קטגוריה:שוטרים בדיוניים
משפך מפריד

שמאל|ממוזער|250px|סכמה של משפך מפריד
**משפך מפריד** הוא כלי מעבדה המשמש למיצוי ולהפרדה של שכבות של נוזלים שונים זה מזה במהלך סינתזה כימית. המשפך המפריד בנוי בדרך כלל כחרוט, בעל פתח כניסה עליון רחב ופתח יציאה תחתון צר ובעל ברז. לרוב משמש המשפך המפריד להפרדה בין ממס אורגני א-פרוטי, כגון אתר, לממס פרוטי, כגון מים. עקב הפרש בצפיפויות של החומרים, מרבית הממסים האורגנים צפים בשכבה נפרדת מעל פני הפזה המימית ובכך מאפשרים הפרדה פשוטה בין השתיים על ידי ריקון איטי של המשפך מצידו התחתון, עד ההגעה לגבול שבין הפאזות השונות.

## ראו גם
* משפך ביכנר

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:כימיה
קטגוריה:כלי מעבדה
דיווה

[שמאל|ממוזער|250px|[אמה אלבני (1930-1847), "דיווה ויקטוריאנית", זמרת סופרן שהייתה כוכבת בינלאומית]]
**דיווה** (באיטלקית: **Diva**) הוא מונח המתאר דמות נשית מוכשרת, ידוענית ובעלת מחוות דרמטיות בולטות. מקור המונח באיטלקית ופירושו המילולי הוא "אלילה". המונח שימש לתיאור זמרות אופרה, בעיקר זמרות סופרן, בעלות יכולות ווקאליות יוצאות דופן והתגלגל להיות שם תואר נפוץ לנשים בולטות בעולם הבידור.

## ראו גם
* פרימדונה

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:בידור
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
קטגוריה:מונחים לנשים
מבחנה

250px|שמאל|ממוזער|שתי מבחנות קטנות מוחזקות במלקחיים
[250px|שמאל|ממוזער|דוגמאות של דם שנאספו ל[בדיקת דם|בדיקות דם]]
**מבחנה** היא כלי מעבדה המשמש לאחסון דגימות של נוזלים. מבחנה עשויה בדרך כלל מגליל זכוכית אטום מצידו התחתון ובעל פתח הניתן לסגירה בפקק מצידו העליון.

פעמים רבות השימוש במבחנה הוא רב פעמי, למרות שעלות ייצורה נמוך. לחלק ממכוני המחקר והאוניברסיטאות יש בית חרושת קטן לזכוכית המייצר מבחנות.

המבחנה הרגילה אינה כלי אנליטי: לא נרשמים עליה סימונים למידות נפח כלל. קיימות מבחנות ממגוון חומרים, כגון זכוכית ופלסטיק. קיימות גם מבחנות בקטרים שונים ובאורכים שונים.

בנוסף, מבחנה הוא שם כללי לכלים רבים שצורתם הכללית דומה.

## סוגים ושימושים
### כימיה
מבחנות עבור עבודות כימיות כלליות עשויות בדרך כלל מזכוכית, לצורך עמידות טובה יותר לחום כימיקלים קורוזיביים. מבחנות עשויות זכוכית  זכוכית בורוסיליקט יכולות לעמוד בטמפרטורות גבוהות, עד מאות מעלות צלזיוס..

מבחנות שמיועדות למטרות כימיה זמינות במספר רב של מידות, בדרך כלל מ-50 עד 200 מ"מ אורך ומ-10 עד 20 מ"מ רוחב. חלקים עליונים במבחנות לעיתים קרובות כוללות שפות מתרחבות כדי לסייע לשפוך את תכולת המבחנה.

במבחנות המשמשות לבדיקות כימיות התחתית בדרך כלל  שטוחה, עגולה או חרוטית. את המבחנות פוקקים בדרך כלל בפקק עשוי גומי. יש מבחנות שמותאם להן פקק זכוכית או פקק מתברג. 

מבחנות נמצאות בשימוש נרחב על ידי כימאים. תחתיות המבחנות מעוגלות כדי להקל על שטיפתן וכדי למנוע איבוד נוזל כאשר שופכום אותו מהמבחנה. הצוואר הארוך והצר של המבחנה מאט את התפשטות הגזים לסביבה.

במבחנות נוח לחמם כמויות קטנות של נוזלים או מוצקים עם מבער בונזן או מבער אלכוהול. צוואר המבחנה מוחזק בדרך כלל בעזרת אטב או מלקחיים. על ידי הטיה של המבחנה, אפשר לחמם את תכולתה בלהבה עד לטמפרטורה של מאות מעלות צלזיוס. בעת החימום, טמפרטורת הצוואר נשארת נמוכה יחסית והאדים יכולים להתעבות עליו. 

מבחנה מלאה במים והפוכה לתוך כלי מלא מים משמשת לעיתים קרובות כדי ללכוד גזים, למשל: בהדגמת אלקטרוליזה.

מבחנה עם פקק משמשת לעיתים קרובות לאחסון זמני של דגימות כימיות או ביולוגיות.

### ביולוגיה
מבחנות משמשות את הביולוגיה והמדעים הקשורים לטיפול בעיבוד כל מיני אורגניזמים חיים, כגון עובש, חיידקים, שתילים, ייחורים בצמחים, וכו'. 

מבחנות שמיועדות למטרות ביולוגיה עשויות בדרך כלל פלסטיק צלול (כגון פוליסטירן או פוליפרופילן) ומיוצרות על ידי הזרקת פלסטיק ולעיתים קרובות מושלכות לפח האשפה  לאחר השימוש. מבחנות פלסטיות עם מכסה בורג נקראות לעיתים קרובות 'מבחנות פלקון' לאחר שיוצרו על ידי בקטון דיקינסון.

### רפואה
ברפואה קלינית, מבחנות סטריליות  שהוצא מהן האוויר, נקראות "וקוטיינר", משמשות לאסוף ואחסון דגימות של נוזלים פיזיולוגיים כגון דם, שתן, מוגלה ונוזל סינוביאלי. מבחנות אלה בדרך כלל אטומות בפקק גומי, ולעיתים קרובות יש בהן תוסף מסוים  ופקק בצבע מתאים המציין את התוסף. לדוגמה, החלק העליון במבחנה כחולה הוא בדיקה של 5 מ"ל המכיל ציטרט נתרן כמו נוגדי קרישה, המשמש לאיסוף דם עבור קרישה ובדיקות גלוקוז-6-פוספט דהידרוגנאז.

### שימושים אחרים
מבחנות מועברות לפעמים לשימושים מזדמנים מחוץ לסביבות המעבדה. למשל, כמו אגרטלי פרחים, כלי זכוכית עבור שוטים חלשים מסוימים, או מכלים עבור תבלינים. מבחנות יכולות לשמש גם לגידול מלכת נמלים במהלך החודשים הראשונים שלה לצורך פיתוח.

## ראו גם
* צלחת מיקרוטיטר
* בקבוק מעבדה

## קישורים חיצוניים

* סוגי מבחנות ומתקנים נלווים למבחנות 

קטגוריה:שיטות מחקר
קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:כימיה
קטגוריה:כלי מעבדה
מרי מורסטן

**מרי מורסטן** (באנגלית: **Mary Morstan**) היא אשתו של דוקטור ווטסון, ומופיעה בכמה מספרי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. הופעתה הראשונה היא בספר חותם הארבעה, בו היא ווטסון מתחתנים לאחר פתרון התעלומה. היא מתוארת כאישה בלונדינית בעלת עור חיוור, ובתקופה שבה היא שכרה את שירותיו של הולמס היא עבדה כאומנת. למרות שבסוף הסיפור האוצר נעלם, היא מקבלת שש פנינים ועתידה לרשת שש פנינים נוספות מאוצר אגרה.

בעיבוד של רודני גיבונס לחותם הארבעה (2001) נפרדת מרי מורסטן מווטסון ומתחתנת עם תדיאוס שולטו, ובכך שוברת את לבו של הרופא.

## מוצאה
אביה של מרי מורסטן, שכיהן בתפקיד צבאי בכיר ברגימנט הודי ומאוחר יותר הוצב באיי אנדמן, נעלם ב-1878 בנסיבות מחשידות הקשורות לתעלומת חותם הארבעה. אמה של מרי מורסטן מתה זמן קצר לאחר שילדה אותה, ואין לה קרובים נוספים באנגליה, למרות שהיא למדה והתחנכה שם. ווטסון ומרי מורסטן התחתנו בערך ב-1888.

## מערכת יחסים
למרות שווטסון ומורסטן "התאהבו ממבט ראשון", מערכת היחסים ביניהן בזמן שהיו נשואים לא הייתה יציבה. ב"הרפתקת האיש המעוקם" נוסע ווטסון ביחד עם הולמס לפתור תעלומה של מוות שהתרחש בחדר נעול, וזאת למרות שרק בקיץ שלפני כן הוא התחתן. מורסטן מגלה מידה רבה של דאגה לבריאותו של ווטסון כאשר היא שולחת אותו לנופש הבראה בכפר בתעלומת עמק בוסקומב, אך לאחר מותה, שלא מוזכר בצורה ישירה בספרים, חוזר ווטסון לגור עם הולמס ולא מדבר על כך. לאחר מכן מתחתן ווטסון לפחות עוד פעם. מורסטן מתה בפרק הזמן שבין הסיפור "הבעיה הסופית" לבין "תעלומת הבית הריק". טענה זו מוסברת בעובדה שבמכתב הפרידה שלו מווטסון הולמס כותב "מסור-נא את איחולי למרת ווטסון..."; לאחר שהולמס "חוזר לחיים" ווטסון כותב "בדרך זו או אחרת נודע לו דבר השכול המעציב שפקדני עם מות אשתי..."; בסיפור "הפרשה של קבלן-הבניין מנורווד", שהתרחשה זמן קצר לאחר חזרתו של הולמס, ווטסון חוזר לגור ברחוב בייקר 221 ב'.

קטגוריה:שרלוק הולמס: דמויות
נחום שטיף

**נחום שְׁטִיף** (בכתב רוסי: **Нохем Штиф**; ביידיש: **נוֹחעֶם שטיף**; 29 בנובמבר 1879, רובנו – 7 באפריל 1933, קייב), או בשם העט שלו, **בעל-דמיון**, היה בלשן, סופר, מוציא לאור, עורך, מבקר ספרות, מתרגם ופילולוג של השפה היידית.

כתב ותרגם מהשפות רוסית, גרמנית, אוקראינית ויידיש.

מנעוריו נטל שטיף חלק בפעילויות מפלגת הפועלים הסוציאליסטית היהודית (ה"סיימיסטים") והמפלגה הלאומית היהודית (ה"פולקיסטים"). בתחילת המאה ה-20 כתב חוברות תעמולה שהודפסו במערב והוברחו למזרח.

בשנת 1914 ייסד  את סדרת ספרי הילדים "פֿאַר אונדזערע קינדער" (יידיש: "עבור ילדינו"; אודסה-קישינב) בבית הוצאת הספרים של מו"ל ספרי יידיש האגדי בוריס קלצקין.

בשנת 1925 כשהתגורר בברלין, הגה רעיון לייסד מכון מחקר למדעי יידיש שמטרתו הייתה לאסוף, לשמר ולארגן את יצירות היידיש למיניהן, מתוך ידיעה שהחברה שהחזיקה את תרבות היידיש הולכת ומתכווצת בשל הגירה למערב. המכון הוקם בווילנה ונקרא ייווא, המכון למחקר יהודי. שטיף עצמו לא היה נוכח בפתיחת המכון.

## מכּתביו
* בעל-דמיון, **הומאניזם אין דער עלטערע יידישער ליטעראטור: א קאפיטל ליטעראטור געשיכטע**, קייב: קולטור ליגע, 1919.
* **אידען און יידיש, אדער, ווער זיינען אידישיסטען!!: און וואס ווילען זיי?**, קייב: אנהויב, 1919.
* נחום שטיף, **יידען און יידיש**, ורשה: נייער פערלאג, 1920.
* בעל-דמיון, **יידיש און יידישע קולטור**, קובנה: ליכט, 1922.
* **פאגראמען אין אוקראאינע: די צייט פון דער פרייוויליגער ארמיי**, ברלין: וואסטאק, 1923.
* **יידישע סטיליסטיק**, מוסקבה: צענטראל פארלאג פאר די פעלקער פונ פ.ס.ר.ר. - אלאוקריינישע פיליע, 1930.

## קישורים חיצוניים

* נחום שטיף, ייִדן און ייִדיש (יידיש)
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:סופרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:יידישיזם ויידישיסטים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:חוקרי השפה היידית
קטגוריה:יידיש
קטגוריה:מתרגמים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מו"לים יהודים אוקראינים
קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:פילולוגים יהודים
קטגוריה:יהדות קייב: אישים
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1933
אוניברסיטת ואנדרבילט

**אוניברסיטת ואנדרבילט** (באנגלית: **Vanderbilt University**; לא רשמי: **Vandy** או **VU**) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שמושבה בנאשוויל, בטנסי שבארצות הברית. נוסדה ב-1873 ונקראת על שמו של איל הספנות והרכבות קומודור קורנליוס ואנדרבילט, שהעניק הון התחלתי של מיליון דולר, חרף העובדה שמעולם לא ביקר בדרום ארצות הברית. ואנדרבילט קיווה שתרומתו ועבודת האוניברסיטה יסייעו לשיקום המדינה ממוראות מלחמת האזרחים האמריקנית.

כיום כוללת אוניברסיטת ואנדרבילט ארבעה בתי ספר לתואר ראשון ושישה לתארים מתקדמים, ולומדים בה כ-13,796 סטודנטים מארצות הברית ומ-90 מדינות זרות. אוניברסיטת ואנדרבילט מציעה מעל ל-70 תוכניות לימוד לתואר ראשון ו-57 תוכניות לימוד לתואר שני. בדירוג האוניברסיטאות של שנת 2019, שערך העיתון U.S. News & World Report הוצבה האוניברסיטה במקום ה-14 ובתי הספר לחינוך, למשפטים, לרפואה, ולסיעוד בין ה-20 הטובים בארצות הברית. האוניברסיטה נמנית בין 25 מקבלי מענקי המחקר החינוכיים הפדרליים. לאוניברסיטת ואנדרבילט מסופחים מספר מוסדות מחקר: ,  ו, וכן , הכולל מספר בתי חולים, מרפאות ומוסדות מחקר רפואיים. נמצא בה גם מרכז הטראומה היחיד במרכז טנסי. נכון לשנת 2024, לאוניברסיטה מערכת של שישה קולג'ים למגורים. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA).

מתקני האוניברסיטה משתרעים על פני שטח של 1.3 קילומטרים מרובעים (330 אקרים) בליבה של נאשוויל (ללא מצפה הכוכבים הנמצא מחוץ לקמפוס), ובמרחק של 2.4 קילומטרים בלבד ממרכז העיר. אף שהיא נמצאת בסביבה אורבנית, הקמפוס עצמו נראה כפארק ירוק, ובו למעלה מ-300 זנים שונים של עצים ושיחים.

בוגרי וסגל ונדרבילט, כוללים 8 חתני פרס נובל, 3 זוכי פרס פוליצר, 27 מקבלי מלגת רודס, 2 זוכי פרס אוסקר, זוכה פרס גראמי אחד, 6 עמיתי מקארתור ו-5 זוכי מדליות אולימפיות. בוגרים בולטים נוספים כוללים 54 חברים בהווה ובעבר בקונגרס של ארצות הברית, 18 שגרירי ארצות הברית, 13 מושלים, 2 סגני נשיא ארצות הברית ו-2 שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית.

## בתי ספר
*  (	1873)
*  (1874)
*  (1875)
*  (1875)
*  (1875)
* בית הספר לחינוך ופיתוח אנושי (1875)
*  (1879)
*  (1908)
*  ע"ש בלייר (1964)
*  ע"ש  (1969)

## דירוגים בין-לאומיים
* דירוג שאנגחאי: מקום 66 (2024)
* דירוג Times Higher Education: מקום 92 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 261 (2024)
* דירוג U.S. News & World Report: מקום 63 (2024)

## בוגרים בולטים
* סטיב כהן - חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-9 של טנסי משנת 2007.

## קישורים חיצוניים

* 

* 
* אתר נבחרת האתלטים של האוניברסיטה
* המרכז הרפואי של האוניברסיטה
* בית החולים לילדים של ואנדרבילט

*
ואנדרבילט
קטגוריה:משפחת ואנדרבילט
קטגוריה:נאשוויל
ואנדרבילט
ואנדרבילט
ואנדרבילט
חוק מניעת הטרדה מאיימת

**חוק מניעת הטרדה מאיימת, התשס"ב-2001** נועד, בהתאם לסעיף 1 שלו, "להגן על אדם מפני פגיעה בשלוות חייו, בפרטיותו, בחירותו או בגופו, בידי אדם אחר שנקט נגדו הטרדה מאיימת או שפגע בגופו". החוק מגדיר הטרדה מאיימת: "הטרדתו של אדם בידי אחר בכל דרך שהיא או נקיטת איומים כלפיו, בנסיבות הנותנות בסיס סביר להניח כי המטריד או המאיים עלול לשוב ולפגוע בשלוות חייו, בפרטיותו או בחירותו של האדם או כי הוא עלול לפגוע בגופו".

את החוק יזמו חברות הכנסת יעל דיין, זהבה גלאון, סופה לנדבר, מרינה סולודקין וענת מאור, והוא אושר בכנסת החמש עשרה ב-16 באוקטובר 2001.

## הוראות החוק
החוק מאפשר לבית המשפט להוציא **[[צו]] מניעת הטרדה מאיימת**, האוסר על הפוגע:
:(1) להטריד את הנפגע, בכל דרך ובכל מקום;
:(2) לאיים על הנפגע;
:(3) לבלוש אחר הנפגע, לארוב לו, להתחקות אחר תנועותיו או מעשיו, או לפגוע בפרטיותו בכל דרך אחרת;
:(4) ליצור עם הנפגע כל קשר בעל פה, בכתב, או בכל אמצעי אחר;
:(5) להימצא במרחק מסוים מדירת מגוריו, מרכבו, ממקום עבודתו או ממקום לימודיו של הנפגע או ממקום אחר שהנפגע נוהג להימצא בו בקביעות;
:(6) לשאת או להחזיק נשק, לרבות נשק שניתן לו מטעם רשות ביטחון או רשות אחרת מרשויות המדינה;
והכל בין כלפי הנפגע ובין כלפי אדם אחר הקרוב לו, בין במפורש ובין במשתמע, בין במישרין ובין בעקיפין.

תוקפו של הצו לא יעלה על שישה חודשים; בית המשפט רשאי להאריך ולחזור ולהאריך את תוקפו של הצו, ובלבד שהתקופה הכוללת לא תעלה על שנה, ואולם מנימוקים מיוחדים שיפורטו בהחלטתו, רשאי הוא להאריך ולחזור ולהאריך את תוקפו של הצו לתקופה כוללת שלא תעלה על שנתיים.

הפרת הצו מהווה עילת מעצר של המפר על ידי המשטרה, וכמו כן מהווה עבירה בפני עצמה - עבירה של "הפרת הוראה חוקית" לפי סעיף 287(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.

## היסטוריה חקיקתית

הצורך בחוק המתייחס להטרדה מאיימת עלה בפסקי דין אחדים. דוגמה לכך הוא גזר דינה של השופטת סביונה רוטלוי משנת 1997 שבו נאמר:

את החוק יזמו חברות הכנסת יעל דיין, זהבה גלאון, סופה לנדבר, מרינה סולודקין וענת מאור.

דברי ההסבר להצעת החוק מנמקים את הצורך בחוק:

החוק אושר בכנסת החמש עשרה ב-16 באוקטובר 2001, ומאז עבר רק שלושה תיקונים טכניים, לשם התאמתו לחוקים מאוחרים יותר.

## קישורים חיצוניים
* 
* 
* 
* אורית קמיר, אהבה עזה כמוות או הטרדה מאיימת?, בתוך: ארנה בן-נפתלי וחנה נוה (עורכות), **משפטים על אהבה**, הוצאת הפקולטה למשפטים על שם בוכמן, אוניברסיטת תל אביב, 2005.
* הגשת בקשה למניעת הטרדה מאיימת, באתר הרשות השופטת
* סכסוך שכנים או הטרדה מאיימת?, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל
* הטיפול המשטרתי בהטרדה מאיימת ובצווי הגנה, פורסם על ידי משטרת ישראל, אגף חקירות ומודיעין

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: משפט פלילי
מניעת הטרדה מאיימת
קטגוריה:הכנסת החמש עשרה: חקיקה
קטגוריה:2001 בישראל
*
*
קוטר הידראולי

**קוטר הידראולי** הוא מושג תאורטי המשמש לחישובי זרימה ומפלי לחץ בצינורות ששטח החתך בו מתבצעת הזרימה אינו עגול.

הנוסחאות לחישוב מפלי לחץ פותחו ונוסו בצינורות עגולים והשימוש במושג קוטר הידראולי מאפשר קבלת תוצאות סבירות בשימוש במשוואות ובנוסחאות מוכרות ללא צורך בעריכת ניסוי מיוחד לכל צורה של שטח חתך בה מתקיימת זרימה של זורם.

**הגדרה**
:  D_h = \frac {4A}{U} 

*  \ D_h  - קוטר הידראולי
*  \ A  - שטח החתך של הזורם
*  \ U  - ההיקף הרטוב של חתך הזורם

**דוגמאות**
1. בצינור עגול, הקוטר ההידראולי הוא קוטר הצינור:
*  D_h = \frac{4 \frac {\pi D^2}{4}}{\pi D} = D 
:  \ D  - קוטר (פנימי) של הצינור

2. כאשר שטח החתך של הזורם הוא טבעת, הקוטר ההידראולי הוא ההפרש בקטרים:
*  D_h = \frac{4 \cdot 0.25 \pi (D_o^2 - D_i^2)} {\pi (D_o + D_i)} = D_o - D_i 
:  \ D_i  - קוטר פנימי של הטבעת
:  \ D_o  - קוטר חיצוני של הטבעת

3. כאשר שטח החתך של הזורם הוא תעלה מלבנית:
*  D_h = \frac {4 L W} {2 (L + W)} = \frac{2LW}{L+W}
:  \ L  - אורך חתך התעלה
:  \ W  - רוחב חתך התעלה

4. כאשר שטח חתך התעלה הוא ריבוע, הקוטר ההידראולי הוא כגודל צלע הריבוע:
*  D_h = \ L 
:  L = \ W 

5. בתעלה מאוד צרה, כאשר האורך גדול מאוד ביחס לרוחב, הקוטר ההדראולי הוא פעמיים רוחב התעלה:
*  D_h = \ 2W
:  L \gg W

הערה:
הרדיוס ההידראולי בו נעשה שימוש במשוואת מנינג הוא מושג אחר, בלתי תלוי, והוא איננו מחצית ה**קוטר ההידראולי** המוצג כאן.

## לקריאה נוספת
* J. Paul Tullis, **Hydraulics of Pipelines**, John Wiley & Sons, 1989. 
* Nicolas P. Cheremisinoff, **Fluid Flow Pocket Handbook**, Gulf Publishing Company,1984. 

## קישורים חיצוניים
* קוטר הידראולי באתר אינג'ינירינג טול בוקס, באנגלית
* קוטר הידראולי, הגדרה ושימוש בקרור רכיבים אלקטרונים, באנגלית

קטגוריה:צנרת
קטגוריה:הנדסת מכונות
דוכס קיימברידג'

**דוכס קיימברידג**' (באנגלית: **Duke of Cambridge**) הוא תואר אצולה הניתן בממלכה המאוחדת לחברי בית המלוכה ומועבר בירושה. תואר זה נקרא על שם העיר קיימברידג'. מאז 2011 נושא בתואר זה הנסיך ויליאם.

## היסטוריה
התואר דוכס קיימברידג' יועד לראשונה לצ'ארלס סטיוארט (1660–1661), בנם הבכור של ג'יימס, דוכס יורק (לימים המלך "ג'יימס השני"), אף שהתואר לא הוענק לו רשמית בשל מותו בינקותו.

התואר הוענק רשמית לראשונה בשנת 1664 כאשר הוא הוענק לג'יימס סטיוארט, בנו השני של ג'יימס, דוכס יורק. בשל מותו של ג'יימס סטיוארט בצעירותו, בוטל התואר.

התואר הוענק בשנית לאדגר סטיוארט בשנת 1667, בנו השלישי של ג'יימס, דוכס יורק. גם אדגר נפטר בצעירותו והתואר בוטל.

צ'ארלס סטיוארט, בנו הראשון מרעייתו השנייה של ג'יימס, דוכס יורק, יועד אף הוא לשאת את התואר, אך מאחר שנפטר בשנת לידתו (1677), בהיותו בן חודש, לא הוענק לו התואר רשמית.

התואר הוענק בשלישית לג'ורג' אוגוסטוס, בנו של ג'ורג' לודוויג (שהומלך לימים כג'ורג' הראשון). עם הכתרתו של ג'ורג' אוגוסטוס כ"ג'ורג' השני" בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם הרביעית לנסיך אדולפוס, בנו השביעי של המלך ג'ורג השלישי. לאחר מותו של הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג', בנו של הנסיך אדולפוס שירש את תוארו, ללא יורשים חוקיים, בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם החמישית, ולראשונה מזה 210 שנה, לנסיך ויליאם (בפועל הדוכס השישי), בנו הבכור של הנסיך צ'ארלס לרגל חתונתו לקייט מידלטון ב-29 באפריל 2011 (אשתו קיבלה את התואר דוכסית קיימברידג'). הנסיך ויליאם הוא צאצא של הנסיך אדולפוס דרך נכדתו מרי מטק.

## מרקיז קיימברידג'
בשנת 1917 הוענק התואר "מרקיז קיימברידג'" לאדולפוס, דוכס טק, (נכדו של הנסיך אדולפוס, ואחיה של מרי מטק, רעייתו של ג'ורג' החמישי), לאחר שוויתר על תאריו הגרמניים ושינה את שם משפחתו הגרמני לשם האנגלי "קיימברידג'" בדומה ליתר בני משפחת המלוכה ששינו אז את שמות משפחתם הגרמניים ל"וינדזור". במות בנו, ג'ורג' פרנסיס יו קיימברידג' ללא יורשים, בשנת 1981, בוטל התואר.

## קישורים חיצוניים

* האתר הרשמי של הדוכס והדוכסית מקיימברידג'

*
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קיימברידג'
קטגוריה:קיימברידג'
פרייר (מיתולוגיה)

[ממוזער|פסלון מ[התקופה הוויקינגית, מיוחס לפרייר]]
**פרייר** (בנורדית עתיקה: **Freyr**; עברות אפשרי נוסף לשם הוא "**פריי**") הוא אל הפיריון והחקלאות במיתולוגיה הנורדית. פרייר גם מייצג את דרך האמצע בין האש לקרח ושולט באלפהיים. פרייר הוא בנו של ניורד, אל הים, ואחיה של פריה, אלת התשוקה והפריון.

## דמותו במקורות
### באדה הפרוזאית
באדה הפרוזאית מוזכר פרייר כאחד מהאלים הראשיים. הוא מתואר כאל יפה תואר ואדיר, שבתחום שליטתו נמצאים הגשם וקרני השמש, ולכן גם התבואה. באדה נכתב שטוב לקרוא אל פרייר לשם עונות פוריות, שלום ושגשוג.

האדה הפרוזאית כוללת סיפור מפורט אחד לגבי פרייר, שעוסק בנישואיו. על פי הסיפור, פרייר ישב בכס המלכות של אודין, שממנו אפשר להשקיף על העולם כולו. כאשר הביט פרייר צפונה הוא ראה אחוזה גדולה ויפה ובתוכה ענקית יפהפייה. פרייר התאהב בה מייד והפך לעצוב ומהורהר. לאחר תקופה הוא סיפר למשרתו וידידו סקירניר  על הענקית שראה ועל כך שהוא חש שימות אם לא יפגוש אותה, וביקש ממנו לחזר אחריה עבורו. סקירניר הסכים בתנאי שפרייר ייתן לו את חרבו , ופרייר הסכים.

בגלל חסרונה של חרבו, בקרב של פרייר נגד הענק בֶּלי  נאלץ פרייר להרוג את הענק באמצעות קרן של אייל.

### באדה הפואטית
פרייר מוזכר בכמה מהשירים באדה הפואטית. הוא השתתף ב"התנצחות של לוקי", סעודה שבה הטיח לוקי עלבונות באלים. האדה מתארת כיצד פנה לוקי אל אביו של פרייר, ניורד, והזכיר את הולדתו של פרייר מאחותו האלמונית של ניורד:

לשמע העלבון, התערב טיר ודיבר בשבחו של פרייר:

ממוזער|הקרב האחרון בין פרייר לסורט, ציור מאת לורנץ' פרויליך
בשיר העוסק בקרב אחרית הימים, ראגנארוק, מתואר מותו של פרייר בידי ענק האש סורט:

## בתרבות הפופולרית
בסדרת הספרים "מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד" מאת ריק ריירדן, הפרוטגוניסט, מגנס צ'ייס, הוא בנו של פרייר.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:אלי פריון
כביש 805

**כביש 805** הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של ישראל, המחבר בין צומת יבור וצומת דיר חנא ומאפשר מעבר נוח מרצועת החוף בצפון, לאזור הכנרת. מצומת יובלים עד צומת משגב הכביש חופף לכביש 784. אורך הכביש הוא 23.5 ק"מ.

## היסטוריה
בספטמבר 1951 הגישו תושבי עראבה עצומה בדרישה לסלול כביש שיחבר אותם לכביש נצרת טבריה וימנע את הצורך לנסוע דרך חיפה.

הקטע מדיר חנא לעראבה זופת בסוף שנת 1955. בשנת 1960 תואר הדרך ממזרח לדיר חנא כשביל בן ארבעה קילומטרים המתחבר עם כביש 806 כקילומטר צפונית לעילבון.

בשנות ה-50 הכביש היה צר ורעוע, סבל מתחזוקה לקויה ותואר כ"כביש ממדרגה שנייה, רעוע במקומות רבים והטלטולים בו קשים". בשנת 1965 תואר הכביש כנמצא במצב שאינו ראוי לנסיעה.

## צמתים לאורך הכביש

## ראו גם
* כבישי ישראל

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:מועצה אזורית משגב
קטגוריה:סח'נין
קטגוריה:עראבה
מנהרות הרכבת בראש הנקרה

**מנהרות הרכבת בראש הנקרה** היא מערכת של שתי מנהרות לרכבת המחוברות בגשר, בקצה מסילת החוף, העוברות מתחת לרכס ראש הנקרה. המנהרות נחפרו בידי חיל ההנדסה של דרום אפריקה בזמן מלחמת העולם השנייה והן אינן בשימוש כיום. מערכת המנהרות היא באורך כולל של כ־200 מטר. קו הגבול בין ישראל ללבנון עובר בתוך המנהרה הצפונית, ולפיכך היא נאטמה.

## היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש לבנון מידי צרפת על ידי הצבא הבריטי בשנת 1941, הוחלט לחבר את מסילת החוף עם רשת הרכבות בלבנון. מחיפה דרך ביירות לטריפולי, משם הייתה כבר קיימת מסילה צפונה דרך חלב לטורקיה, כדי לאפשר מעבר כוחות צבאיים וציוד. המסילה הוקמה על ידי יחידות צבאיות מדרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד ובניתה ארכה כשנה וחצי. על מנת לחצות את סולמה של צור נחצבו שתי מנהרות מתחת לרכס המחוברות בגשר מעל לאחת הנקרות הגדולות שבמקום. המנהרה נחצבה על ידי פלוגה 40 של חיל ההנדסה הדרום אפריקאי ונחנכה ב־14 באוגוסט 1942. מעל הכניסה הדרומית למנהרה מופיעה כתובת המציינת את השלמתה בשנת 1942. תוואי המסילה בין חיפה לביירות הושלם ב-24 באוגוסט 1942 ועד לתחנת הרכבת בטריפולי ב-18 בדצמבר 1942. 

קו רכבת חיפה – ביירות –טריפולי (HBT) הייתה הקישור הראשון שחיבר בין רשת הרכבות של יבשת אירופה עם רשת הרכבות של צפון אפריקה, אך הוא מעולם לא פעל בשימוש אזרחי. הבריטים שמרו עליו בשליטה צבאית.

במלחמת העצמאות ב־14 במרץ 1948, פוצצו לוחמי גדוד 21 של חטיבת כרמלי את הגשר שחיבר בין המנהרות, כדי למנוע מעבר נשק וחיילים של צבא לבנון. זו הייתה אחת הפעולות הראשונות של החטיבה שנוסדה ב־28 בפברואר 1948. לאחר המלחמה נאטמה המנהרה הצפונית כדי למנוע את חציית הגבול.

## המנהרות כיום
המנהרה הדרומית מהווה חלק מאתר הנקרות של ראש הנקרה וניתן להגיע דרכה אל המסלול שעובר בנקרות. בחלקה הדרומי של המנהרה הצפונית ישנו מיצג אור-קולי של אתר ראש הנקרה.


קובץ:Rosh Hanikra North tunnel.jpg|פתח המנהרה הצפונית
קובץ:Roshgnikrerail.jpg|פנים מנהרת הרכבת הדרומית


## קישורים חיצוניים

* מנהרות הרכבת בראש הנקרה - אתר ראש הנקרה

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: מנהרות רכבת
קטגוריה:רכבת ישראל: היסטוריה
קטגוריה:גבול ישראל–לבנון: מבנים
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:ראש הנקרה
פרוטאוגליקן

[שמאל|ממוזער|200px|גליקוזילציה של סוכר לחלבון בקשר [אמידי לאספרגין]]
**פרוטאוגליקן** (אנגלית: Proteoglycan) הוא סוג מיוחד של חלבון הקשור לקבוצות סוכר רבות. לפרוטאוגליקן ליבה חלבונית המחוברת לשרשרת פחמימנית אחת או יותר של גליקוזאמינוגליקן (GAG). קישור לקבוצות סולפט וחומצה יורונית גורם לשרשרות להיות טעונות שלילית בתנאים פיזיולוגיים.

ניתן לסווג את הפרוטאוגליקנים על פי השרשרת המחוברת אליהם:
*כונדרויטין סולפט ודרמטן סולפט.
*הפארין והפאראן גופרתי.
*קרטן סולפט.

ניתן גם לסווג על פי גודל. דוגמה לפרוטאוגליקן גדול הוא אגרקן (aggrecan), הפרוטאוגליקן המרכזי בסחוס. ישנה קבוצה של פרוטאוגליקנים קטנים עשירים בלאוצין המכונים SLRP (ראשי תיבות של small leucine rich repeat proteoglycans).

## תפקיד בגוף
פרוטאוגליקנים מהווים רכיב מרכזי במטריצה החוץ-תאית (ECM) של תאי בעלי חיים. הם יוצרים קומפלקסים גדולים יחד עם פרוטאוגליקנים אחרים וסיבי המטריצה. יש להם תפקיד גם בקישור למולקולות טעונות חיובית (כגון נתרן, סידן ואשלגן) ולמים ולבקרה על תנועה המולקולות דרך המטריצה. יש ראיות גם על השפעה של הפרוטאוגליקנים על הפעילות והיציבות של חלבונים ומולקולת סיגנל במטריצה. היכולת הספציפית של כל פרוטאוגליקנן נגזרת מאופי הליבה החלבונית וסוג השרשרת הפחמימנית שלו.

## סינתזה
הרכיב החלבוני של פרוטאוגליקנים מסונתז על ידי ריבוזומים ונשלח לרשתית התוך-פלזמית ועובר גליקוזילציה בגולג'י. הפרוטאוגליקן השלם נעטף בוזיקולה ויוצא למטריצה החוץ תאית.

## מחלות
חוסר היכולת לפרק פרוטאוגליקנים מאפיינת קבוצת מחלות גנטיות הנקראות מוקופוליסכרידוזות. אובדן הפעילות של אנזימים מסוימים בליזוזום שבאופן נורמלי מפרקים גליקוזאמינוגליקנים גורר הצטברות של פרוטאוגליקנים בתאים. ההצטברות יכולה לגרום למגוון תסמיני מחלה, בהתאם לסוג הפרוטאוגליגן המצטבר.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:גליקוזאמינוגליקנים
קטגוריה:גליקופרוטאינים
אנדריי וורונין

**אנדריי וורונין** (באוקראינית: **Андрій Вікторович Воронін**; נולד ב-21 ביולי 1979) הוא כדורגלן עבר יהודי-אוקראיני ששיחק בעמדת חלוץ או קשר התקפי ובעבר שיחק בנבחרת אוקראינה.

## קריירה
וורונין נולד באודסה לאם אוקראינית יהודייה, ולאב רוסי. סביו לחמו מול הנאצים בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.

ב-1995 החל לשחק בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך. לרוב שיחק בקבוצת הנוער שלה, ובמדי הקבוצה הבוגרת ערך 9 הופעות וכבש שער בודד. אחרי 5 שנים במנשנגלדבאך, בשנת 2000, עבר לשחק במיינץ. כעבור שלוש עונות חתם בקבוצת פ.צ. קלן. עימה שיחק במשך שנה, שבה הבקיע 4 שערים ב-19 הופעות. בשנת 2004 עבר וורונין לקבוצת באייר לברקוזן. בלברקוזן זכה להצלחה רבה. בעונת  דחה את הארכת החוזה שהוצעה לו על ידי באייר לברקוזן, ובתום העונה עבר לשחק בליברפול.

בעונת  הושאל וורונין להרטה ברלין. בתום העונה חזר לליברפול. ב-13 בינואר 2010 עבר לדינמו מוסקבה. ב-31 ביולי 2012 הושאל עד 2013 לפורטונה דיסלדורף.

בסוף עונת  פרש מכדורגל, בגיל 34. 

בשנת 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוקראינה. את השער הראשון שלו במדי הנבחרת כבש במוקדמות יורו 2004 במשחק מול . וורונין שותף עם הנבחרת במונדיאל 2006, שבו הגיעה נבחרתו עד לרבע הגמר.

ב-19 ביוני 2012 הודיע על פרישה מנבחרת אוקראינה, לאחר שהאחרונה סיימה את דרכה ביורו 2012.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יהודים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:אודסה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני פורטונה דיסלדורף
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים ברוסיה
קטגוריה:זוכי פרס ג'נטלמן השנה בכדורגל הרוסי
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1979
נמל התעופה הבין-לאומי של פרנקפורט

**נמל התעופה הבין-לאומי של פרנקפורט** (בגרמנית: **Flughafen Frankfurt am Main**) הוא נמל התעופה הגדול והחשוב בגרמניה, הנמל השני בגודלו באירופה, והשמיני בגודלו בעולם מבחינת תעבורת נוסעים. הנמל ממוקם כ-11 ק"מ דרומית מערבית ממרכז העיר פרנקפורט, ומשמש כבסיס פעולה המרכזי של חברת לופטהנזה.

דרום-מערבית לנמל פעל עד שנת 2005 בסיס של חיל האוויר האמריקאי (*Rhein-Main Air Base*). עם סגירתו נמכר השטח לחברת פראפורט לשם הרחבת הנמל האזרחי. נכון לשנת 2010 פועלים בנמל שני טרמינלי נוסעים, ובאפריל 2026 עומד להיפתח הטרמינל החדש טרמינל 3. הרחבה מתוכננת נוספת היא בניית מסלול טיסה נוסף כדי להגביר את היכולת להתמודד עם המראות ונחיתות מרובות של מטוסים בעל גוף רחב (דוגמת האיירבוס A380), אשר הסתיים בשנת 2010.

## היסטוריה
"שדה התעופה ריין-מיין" נפתח בשנת 1936 והיה לשדה התעופה השני בגודלו בגרמניה, אחרי נמל התעופה ברלין-טמפלהוף. במרוצת שנות מלחמת העולם השנייה עיקר שימושו היה למטרות צבאיות, ובקרבתו הוקם מחנה הריכוז וואלדורף, שאוכלס בנשים אשר עבדו בשדה.

לאחר המלחמה, הוא שימש כשדה התעופה המרכזי לטובת הגשר האווירי לברלין בגיחות שבוצעו על ידי חיל האוויר האמריקאי, ובשנת 1955, קבעה אותו חברת לופטהנזה כנמל התעופה המרכזי לפעילותה הבין-לאומית.

רק בשנת 1972 החל הנמל לתפוס חשיבות בין שדות התעופה בעולם, כשנפתח הטרמינל החדש המרכזי בו (כיום טרמינל 1), הבנוי בצורה מלבנית ארוכה אשר אפשרה בהמשך מספר הרחבות של הטרמינל. בשנת 1994 נסתיימה בניית טרמינל 2 של השדה, ובניית הרכבת העילית המקשרת בין הטרמינלים.

## מבנה השדה
טרמינל 1 בשדה מורכב מ-3 מסדרונות עם שרוולי אוויר (מסומנים A–C). בטרמינל זה התבצעו בשנים האחרונות שדרוגים לעגינה ושינוע נוסעים למטוס ה-A380 של איירבוס, בטרם ייכנס לשימוש על ידי חברת לופטהנזה. טרמינל 2 הוסיף עוד שני מסדרונות (D ו-E). בנוסף פועל בשדה טרמינל מיוחד לנוסעי מחלקה ראשונה בטיסות של חברת לופטהנזה, המכיל מסעדה מפוארת, חדר סיגרים, וספא רחצה. הנוסעים מובלים משם לטיסותיהם השונות באמצעות רכבי מרצדס בנסיעות פרטיות עד למטוס. בצמוד לטרמינל 1 פועל מלון של חברת שרתון.

בשדה מופעלת במקביל לטרמינלים תחנת רכבת ממנה ניתן להגיע למרכז העיר פרנקפורט (באמצעות ה-S-Bahn), או לערים מרוחקות יותר המקבלות שירות מנמל התעופה (באמצעות רכבות R, IC, ICE).

## סטטיסטיקה




## קישורים חיצוניים

* 

* נמל התעופה הבין-לאומי של פרנקפורט, ברשת החברתית אינסטגרם

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרנקפורט
קטגוריה:פרנקפורט
גשר שלוש

**גשר שְלוּש** הוא גשר ברזל ברחוב שלוש בשכונת נווה צדק בתל אביב-יפו. גשר הברזל מחבר את רחוב אילת ליד שכונת פלורנטין עם רחוב שלוש בשכונת נווה צדק. הגשר נבנה מעל המבתר שנחפר בגבולה הדרומי של נווה צדק לצורך הנחת מסילת הרכבת יפו–ירושלים בשלהי המאה ה-19, ונחשב לגשר המודרני הראשון שהוקם בתל אביב-יפו (הקדים את גשר יהודה הימית ביותר מ-30 שנה). אורכו של הגשר 8 מטרים, גובהו 5 מטרים ורוחבו 4 מטרים.

## היסטוריה
ב-1892 עבר להתגורר בשכונת נווה צדק אהרן שלוש, מראשי העדה הספרדית ביפו, צורף, חלפן כספים וסוחר קרקעות. שלוש היה נוסע ליפו בכרכרה מדי יום, לחנות התכשיטים שבבעלותו. באחת הפעמים התהפכה כרכרתו במהלך חציית המבתר שבו עברה מסילת הברזל (כיום פארק המסילה), והוא נפצע. מושל יפו, ששמע על המקרה, ציווה על הקמת גשר בין גדות המבתר, שלימים נקרא על שמו של שלוש. את הגשר הקימה "החברה הפריזאית לעבודות ציבוריות ולבנייה", החברה הצרפתית שבנתה את מסילת הרכבת מיפו לירושלים, שהושלמה באותה שנה.

בתקופת המנדט הבריטי הוגבה מבנה הגשר, כדי לאפשר את מעבר הרכבות הבריטיות שהיו גבוהות יותר מאלה העות'מאניות (כיום עדיין ניתן להבחין בהבדל אבני הגשר המקורי לאבני ההגבהה המנדטורית). תיאור של הגשר מופיע גם בציורה של ציונה תג'ר "הרכבת בנווה צדק" (1928).

בשנת 2000, הוכרז כמבנה מסוכן, ועיריית תל אביב ביצע בו שיקום. השיפוץ כלל חיזוק קורות הפלדה והמעקות, והחלפת אלמנטים שלא ניתן לשפץ.

הקו האדום של הרכבת הקלה, עובר מתחת לאדמה שמתחת לגשר. מוצא החלק התחתי של הרכבת הוא בשכונת נווה צדק (תחנת אליפלט) הסמוכה, לאחר תחנת אליפלט הרכבת עוברת לפעול בנתיב עילי לכיוון יפו, דרך שדרות ירושלים ועד לבת ים. תוכנית לסלילת כביש מהיר מעל נתיב הרכבת הוקפאה בלחץ ועד תושבי השכונה.

באוגוסט 2018 הגשר פורק על ידי חברת נת"ע כחלק מפרויקט בניית המנהרה עבור הרכבת הקלה. באפריל 2019 הושלמה בנייתו מחדש והוא נפתח שוב לתנועה. במאי 2020 החלה הקמתו של פארק המסילה מתחת לגשר בתוואי המסילה היסטורי, ומעל למנהרת הרכבת הקלה.

## קישורים חיצוניים

*נווה צדק שלנו  אתר פעילים של ועד השכונה למען מיתון תוכניות פיתוח.
*גשר שלוש – הגשר שנבנה לאיש אחד, מתוך האתר של צבי אברהם פומרוק - נינו של אהרן שלוש

## הערות שוליים

*
שלוש
קטגוריה:נווה צדק
קטגוריה:רחוב אילת
קטגוריה:רכבת ישראל: היסטוריה
פיאצ'נצה (נפה)

**נפת פיאצ'נצה ** (באיטלקית: **Provincia di Piacenza**) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,589 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 273,689 נפש. בירתה של הנפה בעיר פיאצ'נצה .

הנפה גובלת בנפת קרמונה, בנפת פאביה ובנפת לודי במחוז לומברדיה בצפון ובמערב, בנפת אלסנדריה במחוז פיימונטה במערב, בנפת פארמה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בנפת ג'נובה במחוז ליגוריה בדרום.

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:אמיליה-רומאניה: נפות
מחלת אגירת גליקוגן מסוג 1

**מחלת אגירת גליקוגן מסוג 1** (GSD1 = Glycogen storage disease type I) או **מחלת פון-גירקה** (von Gierke) היא הנפוצה מבין מחלות אגירת הגליקוגן.

המחלה עוברת בתורשה רצסיבית המתבטאת בחסר של אנזים גלוקוז-6-פוספטאז. החוסר באנזים פוגם ביכולת הכבד לייצא לדם גלוקוז שנוצר מפירוק גליקוגן ובתהליך גלוקונאוגנזה. לאחר מספר שעות צום בהן לא מתקבל גלוקוז מהמזון, אובדן שני המנגנונים המטבוליים העיקריים ליצירת גלוקוז גוררת היפוגליקמיה חמורה. בעקבות הירידה ביכולת הפירוק, גליקוגן מצטבר וגורר הגדלה של הכבד והכליות. הגדלת האיברים גוררת בעיות נוספות אצל מבוגרים. סיבוכים נוספים כוללים הצטברות חומצה לקטית הגוררת חומציות יתר בדם, והיפרליפידמיה.

הטיפול הסטנדרטי למחלה הוא אכילה שגרתית של קורנפלור או פחמימות אחרות אחת לכמה שעות(כדי לשמור על רמת הגלוקוז בדם ולמנוע הצטברות גליקוגן בכבד). למניעת הסיבוכים והבעיות הנלוות נדרשים טיפולים נוספים.

אבחון נשאות סמויה למחלה זו נעשה באמצעות בדיקת סקר גנטית.

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
קטגוריה:מחלות כבד
אלבטרוס סאלווין

**אלבטרוס סאלווין** (שם מדעי: *Thalassarche salvini*) הוא עוף ימי גדול הנפוץ ברחבי האוקיינוס הדרומי. בעבר הוא נחשב לתת-מין של האלבטרוס לבן-הכיפה; מחקרים מולקולריים שנערכו באחרונה הראו כי יש לפצל את האלבטרוס לבן-הכיפה לשלושה מינים נפרדים - האלבטרוס לבן-הכיפה, אלבטרוס צ'טהאם (*Thalassarche eremita*) ואלבטרוס סאלווין. שמו ניתן לו על ידי הלורד וולטר רוטשילד, על שם האורניתולוג האנגלי אוזברט סאלווין.
## מאפיינים
אורכו של אלבטרוס סאלווין כ-90 סנטימטרים. ראשו וגבו אפורים; בטנו וישבנו - לבנים. מקורו אפור דהוי עד לקצהו הצהוב. הוא נוהג להתרבות במושבות בשלוש קבוצות איים באוקיינוס הדרומי, באיי קרוזט באוקיינוס ההודי, וכן באיי באונטי ובאיי סנארס שנמצאים דרומית לניו זילנד. הנקבה מטילה ביצה יחידה בחודש ספטמבר. שני ההורים דוגרים עליה עד תחילת חודש נובמבר. הגוזל מתחיל לעוף לאחר ארבעה חודשים.

תפוצת אלבטרוסי סאלווין בים משתרעת מדרום אפריקה ועד אוסטרליה. חלק מן האלבטרוסים אף יגיעו עד חופי דרום אמריקה. אוכלוסייתם העולמית נאמדה בכ-76,000 זוגות ב-1978, וכ-20 שנים אחרי כן (1998) היא הצטמצמה משמעותית על פי ההערכות, ואומדנה היה כ-31,750 זוגות בלבד.

## קישורים חיצוניים

* אלבטרוס סאלווין באתר BirdLife International

## הערות שוליים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וולטר רוטשילד
סאלווין
קטגוריה:ניו זילנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
בזלת תולאיטית

שמאל|ממוזער|250px|שקף בזלת תולאיטית במיקרוסקופ פטגרוגרפי
**בזלת תולאיטית** היא סלע יסוד, סוג של בזלת. כמו כל סוגי הבזלת, הסלע מכיל בעיקר קלינופירוקסן (בדרך כלל אוגיט) בתוספת פלגיוקלז (בעיקר לברדוריט) בתוספת מעט תחמוצות ברזל-טיטניום. בנוסף יכולים להופיע בבזלת תולאיטית אורתופירוקסן או פיג'וניט, ואוליבין, מינרל נדיר בבזלת תולאיטית, יופיע תמיד כשהוא מוקף באחד משני סוגי פירוקסן עניים בסידן אלו. תיתכן גם הופעת קוורץ או טרידימיט בבזלת תולאיטית שבה מסת האם היא דקת גרגיר, אבל לא פלדשפטואידים. בסלעים תולואיטיים תיתכן מסת אם זגוגית עדינה, כמו בסוגים אחרים של בזלת.

מנקודת המבט הכימית מתוארים סלעים אלו כבזלות תת-אלקליניות, כלומר הן מכילות פחות (Na2O ו-K2O) לכמות זהה של SiO2 בהשוואה לבזלת אלקלית. תחום הבזלות המשורטט תוך שימוש במשתנים כימיים אלו מוצג במיון TAS, ובהבדל שבין סוגי הבזלות דנים לה מאטרה (Le Maitre) ואחרים (2002).

האיגוד הבינלאומי למדעי הגאולוגיה (IUGS) ממליץ להעדיף להשתמש במונח "בזלת תולאיטית" במקום במונח "תולאיט".

מאגמה המשמשת מקור לבזלת היא תוצר התכה חלקית של פרידוטיט ונוצרת על ידי התכה עקב תת-לחץ במעטפת כדור הארץ, תהליך שבו נוצרים סלעי יסוד. בזלת תולאיטית היא הסלע הגעשי הנפוץ ביותר על פני כדור הארץ, כיוון שהיא נוצרת בהרי געש תת-ימיים ברכסים מרכז אוקייניים ומהווה את עיקר התכולה של הקרום הימי המכונה גם "שכבת הבזלת" או "Sima" (ע"ש המרכיבים הנפוצים בה: Si - צורן, Ma - מגנזיום). "MORB" - (ראשי תיבות באנגלית של Mid Ocean Ridge Basalt – בזלת של הרכס המרכז אוקייני) היא סוג של בזלת תולאיטית דלה יחסית ביסודות שאינם תואמים. לעומת זאת, בזלת אלקלית אינה אופיינית לרכסים האוקייניים, ומתפרצת בחלק מהאיים באוקיינוס ועל היבשות, אם כי גם הבזלת התוליאטית יכולה להיווצר בתנאים אלו.

הכינוי שניתן לסוג בזלת זה מקורו במקום בו היא זוהתה לראשונה, העיירה תולי (Tholey) במחוז זנקט ונדל (Sankt Wendel), כ-30 קילומטרים צפונית לזארבריקן בירת חבל הסאר שבגרמניה. אם כי, על פי ההגדרות הפטרולוגיות המודרניות, הבזלת שליד העיירה דווקא אינה בזלת תולאיטית.

השימוש העיקרי בבזלת תולאיטית הוא כאבני ריצוף בכבישים וכתשתית חצץ למסילות ברזל.

## לקריאה נוספת

*R. W. Le Maitre (editor), A. Streckeisen, B. Zanettin, M. J. Le Bas, B. Bonin, P. Bateman, G. Bellieni, A. Dudek, S. Efremova, J. Keller, J. Lamere, P. A. Sabine, R. Schmid, H. Sorensen, and A. R. Woolley, Igneous Rocks: A Classification and Glossary of Terms, Recommendations of the International Union of Geological Sciences, Subcommission of the Systematics of Igneous Rocks. Cambridge University Press, 2002. 
*American Geological Institute. *Dictionary of Geological Terms.* New York: Dolphin Books, 1962.


## קישורים חיצוניים
*גלריה של צילומים דיגיטליים של מיקרוסקופיית אור מקוטב 

## הערות שוליים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים געשיים
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:פטרולוגיה
שוורצלוזה

שמאל|ממוזער|250px|שוורצלוזה במוזיאון חניתה
**שוורצלוזה** (Schwarzlose MG M.07/12) הוא מקלע בינוני מתוצרת אוסטרו-הונגריה הקרוי על שם מתכננו ואשר שימש במלחמת העולם הראשונה, וכן במלחמת העולם השנייה. מספר מקלעי שוורצלוזה הגיעו לארץ ישראל ושימשו את כוחות ההגנה כמקלע כבד מרכזי. שמו המחתרתי של המקלע היה 'שחורקה' (או - "השחורה").

המקלע תוכנן על ידי הגרמני אנדראס וילהלם שוורצלוזה, והתאפיין בהזנה על ידי שרשיר תחמושת, קירור מים ומנגנון מבוסס רתע מושהה בעל קפיץ יחיד הכולל שימון לתרמילים הנפלטים להקלת חליצתם. הדגמים הראשונים השיגו קצב אש של כ-400 כדורים לדקה, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה, קצב זה הועלה על ידי התקנת קפיץ חזק יותר ל-580 כדורים לדקה. המקלע היה חסון ואמין בתפקידו המתוכנן כנשק לחי"ר, אך שימוש למטרות שונות מאלו להן נועד הקנה לו שם טוב פחות ממקלע המקסים הנפוץ.

המקלע תוכנן במקורו כנשק בינוני מסייע לחיל רגלים. הוא הופעל מעל חצובה בצוות של שלושה אנשים. מפקד הצוות היה לרוב סמל, המקלען היה אחראי לנשיאת המקלע, והחייל השלישי היה מזין את התחמושת ונושא אותה ואת החצובה. בפועל צורף על פי רוב חייל רביעי על מנת לשאת תחמושת רבה יותר. במהלך מלחמת העולם הראשונה, השתמשו בשוורצלוזה גם כנשק ימי, נשק נגד מטוסים, מקלע המותקן במטוסים וכמקלע כבד להגנת יעדים מבוצרים במלחמת החפירות.

במלחמת העולם השנייה עשו בו שימוש צבאות הולנד, יוון והונגריה.

## ארגון ההגנה וצה"ל
שימש את יחידות הפלמ"ח בשנות הארבעים, בעיקר כאשר ירדו לנגב לבצע אימונים במסגרות של פלוגה ומעלה. באותם תרגילים היה המקלע הנשק הכבד ביותר שבידי פלוגות הפלמ"ח. 

## קישורים חיצוניים

* תמונת מקלע שוורצלוזה של חטיבת אלכסנדרוני
* 

קטגוריה:מקלעים
קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקלעים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נשק קל במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת העצמאות
קצין ראשון

250px|ממוזער|שמאל|אחד מתפקידי הקצין הראשון הוא פיקוח על טעינת ופריקת האונייה.
**קצין ראשון** (באנגלית: **Chief Mate**) בצי סוחר היא הדרגה השנייה בחשיבותה באונייה לאחר רב-חובל. קצין ראשון משמש בדרך כלל כאחראי משמרת בגשר הפיקוד ומופקד על מטען האונייה ועל צוות הסיפון.

הקצין הראשון מדווח לרב-החובל על היבטי הבטיחות והביטחון בהפעלת האונייה. בין שאר תחומי אחריותו נמצאים: רווחת אנשי הצוות, אימונם ובטיחות התנהגותם, כיבוי אש, פעולות חילוץ והצלה. הקצין הראשון הוא השני בפיקוד על האונייה ותופס את מקומו של רב-החובל במידה והאחרון אינו מסוגל להמשיך בפיקוד.

## קצין מטען
כקצין מטען, הקצין הראשון מפקח על טעינת, אחסנת, אבטחת ופריקת המטען. הקצין הראשון אף אחראי לשלום המטען במהלך ההפלגה. אחריות זו כוללת דאגה ליציבות המטען, במיוחד למטענים מסוכנים.

איזונה של ספינה במים היא מלאכה עדינה וזהירה, המושפעת ממספר משתנים ובהם רוח, גובה גלים ותדירותם, סערות ועוד. הקצין הראשון אחראי להפעלת מכלי מי הנטל לצורך איזון האונייה ושיפור ביצועיה בנסיבות משתנות בים.

## אחראי משמרת
הקצין הראשון משמש לרוב בתפקיד אחראי משמרת בגשר הפיקוד של האונייה. בעת שהאונייה בים או בנמל, הקצין הראשון אחראי לדווח לרב החובל על מצב הצוות והמטען במהלך משמרת של שמונה שעות מדי יום. באופן מסורתי הקצין הראשון נמצא ער בגשר הפיקוד בין השעות 8:00–16:00, מדי בוקר ואחר צהריים. בעת היותו במשמרת הקצין הראשון דואג ליישום כל תקנות בטיחות החיים בים, והתקנות נגד זיהום מי ים. בעת שהאונייה עומדת בנמל, הקצין הראשון מתמקד במהלך המשמרת בפעולות הטעינה והפריקה, בטיחות אש, משמרות אבטחה וניטור התקשורת עם גורמים שונים בחוף.

על פי תקנות ארגון הימאות הבינלאומי על הקצין הראשון לשלוט באופן שוטף בשפה האנגלית. זאת כיוון שרוב המפות הימיות הן בשפה זו וכך גם פרסומים שונים בנושאי בטיחות בים. אף שידורי מזג אוויר לימאים, והודעות ביטחון לאוניות, רובם באנגלית. רוב תחנות החוף בעולם יוצרות קשר עם אוניות בשפה האנגלית.

בעת שקצין ראשון עומד במשמרת באונייה המפליגה בלב ים הוא נושא שלוש חובות עיקריות: ניווט האונייה, נקיטת אמצעי בטיחות בתנועה ליד כלי שיט אחרים, ותגובה לכל מצב חירום העלול להתעורר במהלך הפעלת האונייה. בדרך כלל הקצין הראשון נמצא במשמרת לצד מלח מוסמך המתפקד כהגאי וצופה. קצין ראשון חייב אף לדעת לתקשר בקוד מורס ובקוד האותות הבינלאומי בעזרת דגלי הקוד הבינלאומי, סמפור, או איתות באור.

קטגוריה:מקצועות ימיים