open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
קרלוס קבסאס

**קרלוס אדוארדו קבסאס חוראדו** (ספרדית: **Carlos Eduardo Cabezas Jurado**; נולד ב-14 בנובמבר 1980 במאלגה, אנדלוסיה) הידוע בקיצור **קרלוס קבסאס**, הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אלבה פהרבאר מהונגריה ובנבחרת ספרד. קבסאס הוא אחיינו של הכדורגלן האורוגוואי, הוגו קבסאס.
## קריירה
בשנת 1999, בגיל 18, החל קבסאס את הקריירה המקצועית שלו באוניקאחה מאלגה כשהוקפץ מקבוצת הנוער לקבוצת הבוגרים של המועדון. קבסאס לאחד השחקנים הבכירים בספרד ובאירופה כשיחד עם מאלגה זכה בגביע קוראץ' (2000-01), בגביע המלך (2004-05) ובאליפות ספרד (2005-06).

קבסאס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של ספרד משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת זכה עם נבחרתו באליפויות אירופה של 2001 במדליית הארד, של 2003 במדליית הכסף ושל 2007 גם כן במדליית הכסף ובאליפות העולם של 2006 במדליית הזהב.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:מאלגה: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני מורסיה
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני פואנלברדה
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני קחאסול סביליה
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
תזמורת המוזיאון של פרנקפורט

**תזמורת המוזיאון של פרנקפורט** (בגרמנית: **Frankfurter Museumsorchester**) היא תזמורת הבית של בית האופרה העירוני של פרנקפורט על המיין בגרמניה. שמה המיוחד במינו לקוח מן הסדרה "קונצרטים במוזיאון", שעמותת המוזיאון של פרנקפורט מארגנת מאז 1808. המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הוא תומאס גוגיס.

עם היסטוריה המקיפה למעלה מ-200 שנים, תזמורת המוזיאון של פרנקפורט היא מן ההרכבים הסימפוניים הוותיקים ביותר בגרמניה. היא נוסדה בסוף המאה ה-18  כתזמורת של האופרה העירונית של פרנקפורט. נוסף לנגינה בבית האופרה, התזמורת מקיימת סדרה של 10 קונצרטים למנויים מדי עונה (כל קונצרט מנוגן פעמיים, בימי א' בשעה 11 לפני הצהריים ובימי ב' בשעה 8:00 בערב) בבית האופרה הישן של פרנקפורט, המשמש עכשיו כאולם קונצרטים.

מראשית ימיה, משכה  התזמורת מנצחים ונגנים מן השורה הראשונה. המלחין-כנר הגרמני הנודע לואי שפור היה המנצח הראשי השני (1817-1819) של תזמורת המוזיאון; בין ממשיכיו בתפקיד היו מאורות גדולים כמו קלמנס קראוס, ויליאם שטיינברג, פרנץ קונוויטשני, גאורג שולטי, כריסטוף פון דוהנאני ומיכאל גילן.

ביצועי הבכורה של הפואמות הסימפוניות רחבות הממדים של ריכרד שטראוס, "חיי גיבור" ו"כה אמר זרתוסטרא", היו של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט.
  
סולני צמרת רבים הופיעו עם התזמורת, החל ביוהנס ברהמס וקלרה שומאן  במאה ה-19. בין 1915 ל-1923 כיהן המלחין והויולן פאול הינדמית כנגן ראשי של תזמורת המוזיאון. רפרטואר התזמורת כולל את כל היצירות האופראיות והסימפוניות החשובות מתקופת הבארוק עד ימינו.

בעונות 2005-06 ו-2006-07 נבחרה תזמורת המוזיאון לאחת משלוש תזמורות האופרה הראשונות במעלה בגרמניה לדעת מגזיני האופרה הגרמניים החשובים. בעונת 2007-08 בחר כתב העת הגרמני Die deutsche Bühne באופרה של פרנקפורט כבית האופרה הטוב ביותר בגרמניה.

## מנהלים מוזיקליים ומנצחים ראשיים

* לואי שפור: 1817 - 1819
* קרל גור: 1821 - 1848
* פרנץ מסר: 1848 - 1860
* קרל מילר: 1860 - 1891
* פליקס אוטו דסוף: 1880 - 1882
* לודוויג רוטנברג: 1893 - 1924
* קלמנס קראוס: 1924 - 1929
* ויליאם שטיינברג: 1929 - 1933
* ברטיל וטצלסברגר - 1933 - 1934
* קרל מריה זיסלר: 1935 - 1936
* גיאורג ללודוויג יוכום: 1937 - 1938
* פרנץ קונוויטשני: 1938 - 1944
* ברונו וונדנהוף: 1945 - 1951
* גאורג שולטי: 1952 - 1961
* לוברו פון מאטאצ'יץ': 1961 - 1968
* תאודור בלומפילד: 1966 - 1968
* כריסטוף פון דוהנאני: 1968 1- 1977
* מיכאל גילן: 1977 - 1987
* גרי ברתיני: 1987 - 1991
* הנס דרוואנץ: 1991 - 1992
* סילביאן קמברלינג: 1992 - 1997
* קלאוס פטר זייבל: 1997 - 1999
* פאולו קריניאני: 1999 - 2008
* סבסטיאן וויגל: 2008 - 2023
* תומאס גוגיס 2023 - ממשיך

## ספרים

* Paul Bartholomäi: *Das Frankfurter Museums-Orchester – zwei Jahrhunderte Musik für Frankfurt*, Edition Peters, Frankfurt am Main 2002,  (in German)


## קישורים חיצוניים
 

* דף הבית של האופרה העירונית של פרנקפורט על מיין (גרמניה):https://web.archive.org/web/20110507112255/http://www.oper-frankfurt.de/index.cfm?siteid=60
* עמותת המוזיאון של פרנקפורט: http://www.museumskonzerte.de/
* האופרה הישנה של פרנקפורט (גרמניה):http://www.alteoper.de/ 

פרנקפורט, מוזיאון
פרנקפורט, מוזיאון
קטגוריה:פרנקפורט: תרבות
אמנת גריניץ'

שמאל|ממוזער|150px
שמאל|ממוזער|150px
**אמנת גריניץ**' (באנגלית: **Treaty of Greenwich**) הייתה המשכם של שני הסכמים אשר נחתמו ב-1 ביולי 1543 בכפר גריניץ' בין נציגי ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד. האמנה הובילה ליצירתה של תוכנית לאיחוד בין שתי הממלכות (קרי: איחוד הכתרים) אשר נהגתה על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה.

חלקה הראשון של האמנה סייע בכינון שלום בין אנגליה וסקוטלנד, ואילו החלק השני כלל הצעת נישואים בין אדוארד השישי מאנגליה ומרי הראשונה מסקוטלנד. על פי חלק זה הוסכם כי מרי תלווה בידי אציל/ג'נטלמן (ואשתו) עד הגיעה לגיל עשר, לאחר מכן תשוכן מרי באנגליה וזאת עד לנישואיה. בנוסף לכך, התירה אמנת גריניץ' לסקוטלנד לשמור על חוקיה. 

על אף העובדה כי הרוזן מארן חתם על האמנה ב-1 ביולי ואשררה ב-25 באוגוסט 1543, נדחתה אמנת גריניץ' לבסוף בידי הפרלמנט הסקוטי ב-11 בדצמבר 1543.

## ראו גם
* אמנת השלום הנצחי

## לקריאה נוספת

*Herbert Albert Laurens Fisher. *The History of England, from the Accession of Henry VII, to the Death of Henry VIII, 1485-1547* (Volume V). Longmans, Green, and Co., 1906.
*Loades, David Michael. *John Dudley, Duke of Northumberland, 1504-53*. Oxford University Press, 1996. 


## קישורים חיצוניים
*הארכיב הלאומי - איחוד הממלכות?

קטגוריה:קצרמר אנגליה
קטגוריה:קצרמר סקוטלנד
קטגוריה:הנרי השמיני
גריניץ'
גריניץ'
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-16
התזמורת הפילהרמונית של פראג

את **התזמורת הפילהרמונית של פראג** (צ'כית: Pražský Filharmonický Orchestr) ייסדו בשנת 1995 מוזיקאים צ'כים עם המנצח הגרמני פרידמן ריהלה. הפילהרמונית של פראג התפתחה במהירות לאחת התזמורות המובילות בהקלטת תקליטורים באירופה. התזמורת מנגנת בכ-200 מושבי הקלטה מדי שנה. בין השאר היא עובדת עם החברות דקה, EMI, סוני BNG. בין האמנים שהשתתפו בתקליטורים שהוציאה התזמורת זמר הטנור יונאס קאופמן. הקונצרטים של ראש השנה בניצוחו של ריהלה הם נקודת ציון חשובה בחוגי המוזיקה של פראג. התזמורת הייתה שותפה גם לתקליטור "סינפוניה דל אלמה" של מרקוס ויט בשנת 2007.

## קישורים חיצוניים

* 

פראג
קטגוריה:פראג: תרבות
קטגוריה:מוזיקה צ'כית
האיגרת השנייה אל הקורינתים

[שמאל|ממוזער|250px|מקטע מתוך [פפירוס 46, המתוארך למאה השנייה או השלישית. כולל את השנייה אל הקורינתים (–).]]
**האיגרת השנייה אל הקורינתים** היא איגרת שנכתבה על ידי פאולוס אל הכנסייה הנוצרית בקורינתוס. איגרת זו מהווה אחת מספרי הברית החדשה - ספרי הקודש של הנצרות.

## איגרת אחת או מספר איגרות
בעוד שאין מחלוקת בדבר העובדה שפאולוס כתב את האיגרת, המלומדים חלוקים האם מדובר באיגרת אחת או במספר איגרות שחוברו יחד. בעוד שבברית החדשה ישנם שני ספרים המכונים "איגרת אל הקורינתיים" (השני הוא האיגרת הראשונה אל הקורינתיים) - מעיון בספרים עולה כי נשלחו לפחות ארבע איגרות. ב מתייחס פאולוס ל"איגרת הדמעות" - שאינה תואמת את האיגרת הראשונה. איגרת נוספת המוזכרת היא "איגרת האזהרה" המוזכרת ב.
יש חוקרים הסבורים כי פרקים י'–י"ג בספר זה הם "איגרת הדמעות", וכי "איגרת האזהרה" שולבה בפרקים א'–ט' (לדוגמה,  עד ).

## תוכן
* מבוא ()
* פאולוס מגדיר את שליחותו ומעשיו ואת קרבתו אל הקורינתיים וכנסייתם (–()
* הנחיות לעניין העניים (–)
* הגנה על שליחותו של פאולוס (–)
* דברי סיום ()

### מוטיבים מרכזיים
באיגרת השנייה אל הקורינתיים מתייחס פאולוס לעצמו כשליח של ישו המשיח, ומציין כי נשלח על ידי האל. הוא מרגיע את אנשי קורינתוס כי לא יכאיב להם בבקרו, ומבטיח להם כי הוא אוהב אותם. איגרת זו נכתבת על רקע מחלוקות בינו לבין יתר השליחים. באיגרת פאולוס מדגיש את חשיבות ה"סליחה".

## קישורים חיצוניים

* האיגרת בעברית (תרגום פרנץ דליטש)
* תוכן האיגרת באנגלית

קטגוריה:הברית החדשה
קורינתיים 2
דניאל סנטיאגו

**דניאל גרג סנטיאגו לין** (בספרדית: **Daniel Gregg Santiago Lynn**; ) הוא כדורסלן אמריקאי ממוצא פוארטו ריקני המשחק בעמדת הסנטר בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פוארטו ריקו. אופן משחקו הפיזי של סנטיאגו ביסס אותו כאחד השחקנים הטובים בעמדתו באירופה.

## קריירה
סנטיאגו, יליד לובוק, טקסס, שיחק בליגת הקולג'ים עבור אוניברסיטת ניו מקסיקו ואוניברסיטת סנט וינסנט במשך שלוש שנים. הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA. ולכן, החל לשחק במדיה של ביימון קאובויס, מהליגה הפוארטו ריקנית. 2 עונות לאחר מכן החל להתאמן במספר קבוצות אירופיות ולבסוף חתם בוארזה האיטלקית, עימה זכה באליפות איטליה ושנה לאחר מכן בסופרקאפ האיטלקי.

בקיץ 2000, בעקבות הישגיו ויכולתו במועדון האיטלקי, סנטיאגו החל להתאמן עם קבוצת ה-NBA, פיניקס סאנס, כשתוך זמן קצר נמנה בסגלה של פיניקס סאנס. במשך שתי עונותיו בקבוצה המעיט בדקות משחק, החליט לעזוב את הקבוצה לטובת קדנציה נוספת באיטליה, הפעם במדיה של לוטומטיקה רומא. לאחר עונה אחת בלבד בקבוצה, חזר ל-NBA, הפעם במדיה של מילווקי באקס.

לאחר שתי עונות התלבט סנטיאגו האם להמשיך ב-NBA או לעבור לאירופה. ביולי 2005, חתם במועדון הספרדי, אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית. בשלוש עונותיו במועדון, זכה באליפות הליגה הספרדית.

בעונת 2008/09 עזב את אוניקאחה מאלגה לאחר שלא האריך את חוזהו, לטובת ברצלונה.

בספטמבר 2012 חתם בבוקה ג'וניורס בארגנטינה, במרץ 2013 נבחר לשחקן הטוב ביותר בליגה בעונה, במאי 2013 הצטרף לקבוצה מטס דה גיינדו בפוארטו ריקו.

סנטיאגו החל לשחק עבור נבחרתו הלאומית משנת 1999. כחלק מנבחרתו הלאומית זכה במדליית הארד במשחקי פאן אמריקה של 1999 ושל 2003 וכן מאז שותף בכל משחקי נבחרתו בטורנירי אליפות אמריקה, אליפות העולם והמשחקים האולימפיים.

בגביע העולם 2014 שנערך בספרד, נכלל בסגל נבחרתו ושיחק במשחקים, בהיותו בן 38. הוא היה אחד השחקנים המבוגרים בטורניר.

## תארים בקריירה
**עם ביימון קאובויס:**
* אליפות פוארטו ריקו: 1998
**עם וארזה:**
* אליפות איטליה: 1999
**עם אוניקאחה מאלגה:**
* אליפות ספרד: 2006

## קישורים חיצוניים

* פרופיל באתר ה-NBA
* פרופיל באתר הליגה הספרדית
* פרופיל באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ניו מקסיקו
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני וארזה
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים פוארטו ריקנים
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
אמנת השלום הנצחי

שמאל|ממוזער|150px
שמאל|ממוזער|150px
**אמנת השלום הנצחי** (באנגלית: Treaty of Perpetual Peace) נחתמה בידי ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד והנרי השביעי, מלך אנגליה בשנת 1502 והובילה לסיומה של תקופה עוינת בין ממלכת אנגליה לבין ממלכת סקוטלנד, תקופה שארכה כמאתים שנים לסירוגין של פעילות מלחמתית.

כחלק מן ההסכם אורגנו נישואיהם של ג'יימס הרביעי עם בתו של הנרי השביעי מרגרט. האמנה הופרה בשנת 1513 עם פלישתו של ג'יימס לאנגליה כחלק מתמיכתו בצרפת אשר הותקפה בידי האנגלים. הפלישה הייתה כורח המציאות כיוון שסקוטלנד הייתה מחויבת לצרפת עקב הסכם הגנה הדדי ישן יותר. בסיכומה של הפלישה נכשלו הסקוטים וג'יימס נהרג בקרב פולדן.

על אף ביטולה, לאמנת השלום הנצחי היה אפקט ארוך טווח כיוון שהיא הובילה לנישואיהם של ג'יימס הרביעי ומרגרט טיודור ובסופו של תהליך הובילה לאיחוד הכתרים.

## ראו גם
* אמנת גריניץ'

## קישורים חיצוניים

*אמנת השלום הנצחי
*אמנת השלום הנצחי, אתר הפרלמנט הסקוטי

קטגוריה:קצרמר אנגליה
קטגוריה:קצרמר סקוטלנד
שלום נצחי
שלום נצחי
קטגוריה:העת החדשה המוקדמת
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-16
ג'ון מוריסון

**ג'ון מוריסון** (באנגלית: **John Stuart Morrison**; 7 בדצמבר 1889 – 1 במרץ 1975) היה שחמטאי קנדי ואלוף קנדה בשחמט בשנים 1910, 1913, 1922, 1924 ו-1926.
## קריירה
מוריסון היה חמש פעמים אלוף קנדה, ופעם נוספת חלק מקום ראשון (בשנת 1931, מוריס פוקס ניצח בדו-קרב). מוריסון סיים במקום ה-12 בתחרות ניו-יורק בשנת 1913 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה), וסיים במקום השביעי בתחרות ניו-יורק בשנת 1918 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). מוריסון חלק את המקומות ה-14–15 בתחרות לונדון בשנת 1922 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).

מוריסון שיחק בלוח הראשון של נבחרת קנדה באולימפיאדת השחמט 1939 והשיג תוצאה של (+5 –6 =4) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בין היתר, ניצח את קונל יו אודונל אלכסנדר וסיים בתיקו עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר.

במהלך הקריירה שלו ניצח גם את דוד ינובסקי ומקס אויבה.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אלופי קנדה בשחמט
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1975
לוקאס ויאטרי

**לוקאס אסקייל ויאטרי** (**Lucas Ezequiel Viatri**; נולד ב-29 במרץ 1987 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק כחלוץ.
.

## קריירה
ויאטרי החל לשחק בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס. ב-2007 הוא הושאל לקבוצת אמלק מאקוודור ולקבוצת מרקאיבו מוונצואלה. ב-2008 חזר לבוקה ג'וניורס וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-17 במאי 2008 במשחקה כנגד ראסינג קלוב. במשחקו השני במדי הקבוצה כבש ויאטרי את שער הבכורה שלו. ויאטרי היה בסגל הקבוצה אשר זכתה בגביע הרקופה סודאמריקנה הדרום אמריקני. במהלך טורניר האפרטורה לשנת 2008 הפך ויאטרי לשחקן הרכב אחרי פציעתו של מרטין פלרמו. הוא כבש את שער הניצחון בסופרקלאסיקו נגד ריבר פלייט.

ביולי 2014 חתם בקבוצה שאנגחאי שנחווה מהליגה הסינית. בשנת 2015 הושאל לקבוצת באנפילד הארגנטינאית. בשנת 2016 באסטודיאנטס לה פלאטה, לאחר שנה עבר לפניארול האורוגוואית. ב-2020 חזר לארגנטינה וחתם באתלטיקו קולון.

## קישורים חיצוניים

* דף השחקן באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אמלק
קטגוריה:כדורגלני שאנגחאי שנחווה
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1987
צבי ניסנוב

[250px|ממוזער|צבי ניסנוב עם [גדוד העבודה, 1921]]
[קברו של צבי ניסנוב בחלקת השומר ב[בית הקברות כפר גלעדי - תל חי|בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|ממוזער|250px]]
**צבי ניסנוב** (1881 – 1 במרץ 1966) היה פעיל בולט ביישוב העברי, חבר ארגון "השומר", ומראשוני אסירי המחתרות.

## חייו
ניסנוב נולד בטמיר חאן שורה שבדאגסטן, בצפון הקווקז.

את חינוכו הצבאי רכש בצבא הרוסי, במלחמת רוסיה–יפן. שאף לעצמאות יהודית, ועל כן בשנת 1909 עלה ארצה מבאקו בעלייה השנייה בלוויית אמו ואשתו. עם עלייתו הצטרף לאחיו יחזקאל ניסנוב ויהודה ניסנוב, חברי "השומר", והחל לשמור בכפר תבור.

ניסנוב דיבר טורקית והשתתף במשא ומתן עם השלטונות בעת הצורך. כך היה ביבנאל אחרי רצח יחזקאל אחיו.

בשנת 1912 נאסר ניסנוב יחד עם חברו חיים שטורמן על ידי הטורקים, והם ישבו בכלא עכו (היו מראשוני אסירי המחתרות) כשנה ושבעה חודשים. ניסנוב היה לראש האסירים בכלא, ומשם גם פעל. כשהטורקים הכריחו את התושבים בארץ לקבל על עצמם את הנתינות הטורקית (קבלת נתינות טורקית או גירוש מהארץ), ניסנוב נלחם כדי להשאיר כמה שיותר יהודים בארץ, וזייף תעודות ודרכונים שפתרו את היהודים מגיוס לצבא הטורקי. כשיצא מהכלא, המשיך ניסנוב בפועלו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה (1914–1918) היה אחד מפעילי "השומר". דאג להסתיר נשק, להבריח חברים מחובת עבודת הכפייה בצבא הטורקי ועוד. ניסנוב חלה בשחפת ובתקופה זו שימש "מוכתר" ליהודי טבריה. דרכו העבירו כל דבר בעל חשיבות בין היהודים לערבים. ניסנוב היה ממקימי היישוב כפר גלעדי, ב-1916, במהלך מלחמה זו. ניסנוב נאסר על ידי חסן בק, עונה קשה והוגלה לטורקיה. ידיעת השפה ויכולתו כמתווך העמידה אותו בראש האסירים.

חזר לארץ לאחר המלחמה ועם אנשי גדוד העבודה עלה לעין חרוד. תפקידו היה אחראי ליחסים עם הערבים השכנים ולענייני הביטחון. מראהו, רוכב על סוסתו בראש שיירת העולים לגוש נוריס נחרת בלב רבים. ניסנוב התגייס למשטרה הבריטית בגליל, כפי שעשו כמה מאנשי "השומר". ניסנוב היה בין מקימי עין חרוד בשנת 1921.

טיפח קשרים עם הערבים וידע להבינם. תכופות נשלח על ידי המפקדים הבריטיים לפתור סכסוכים בקרב הערבים. הוא מילא תפקיד של "קצין פוליטי".

צבי ניסנוב היה בין הראשונים שהועסק בנהריה המושבה מיד כשקמה. תפקידו היה לדאוג לביטחון בנהריה ולייצג את המושבה החדשה מול השלטונות הבריטיים ושכנים ערבים במעמד של "מוכתר". ניסנוב ניסה לפתח יחסי שכנות טובים עם השייחים באזור.

אשתו ואם שלושת ילדיו, ורה, עמדה לצידו כל השנים. הקימה אז את ביתם בטבריה. בעת הקמת מפעל החשמל (רוטנברג) בנהריים היה ניסנוב אחראי לביטחון המפעל. אחר כך עבר לעבוד ולחיות בחיפה. הקים לפרנסתו פנסיון בטבריה, ושם אירח את מנהיגי האוכלוסייה הערבית, כדי לעשות "סולחה".

צבי ניסנוב נפטר ב-1966 ונקבר בחלקת "השומר" בבית העלמין בתל חי. רעייתו ורה (1882 - 1932) נקברה אף היא באותו בית קברות.

## לקריאה נוספת
* צבי ניסנוב, **ימי רדיפות ומאסרים**, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 226–228

## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
נוסחת ציולקובסקי

**נוסחת ציולקובסקי** היא משוואה שפותחה על ידי מדען הטילים הרוסי קונסטנטין ציולקובסקי, ופורסמה בשנת 1903. הנוסחה מבטאת את מהירותו הסופית של טיל כפונקציה של גורמים שונים. הנוסחה המלאה נראית כך:

כאשר:
*\ v_0  היא המהירות ההתחלתית של הטיל
*\ v_e  היא מהירות הגזים הנפלטים מהטיל
*\ m_0  המסה ההתחלתית של הטיל
*\ m_f  המסה הסופית שלו

הנוסחה ונגזרותיה מאפשרים לחשב מהי כמות הדלק הנדרשת לטיל על מנת להשיג מהירות מסוימת ובעצם מאפשרת לדעת מה נדרש לטיל על מנת לעבור בין גרמי שמים כאשר מחשיבים בנוסף את השפעת כוחות המשיכה הפועלים על הטיל.

## רקע היסטורי
משוואות ההנעה הרקטית פורסמו על ידי ציולקובסקי בשנת 1903, ובמשך שנים נחשב ציולקובסקי לראשון שהגה אותן. עם זאת, מחקר מעודכן יותר גילה חישובים דומים שנערכו בבריטניה בשנת 1813, לשם בחינת היעילות של רקטות קרקע-קרקע ששימשו למטרות לחימה. משוואות אלה הופיעו בחיבור מאת ויליאם מור , שנקרא **[[מסה (חיבור עיוני)|מסה]] על תנועת הרקטות** (*A Treatise on the Motion of Rockets*).

## שימוש בנוסחה
הנוסחה משמשת בפיתוח טילים רב־שלביים. בטילים אלו, כל שלב נושר לאחר שנגמר בו הדלק, והטיל יכול להמשיך ולהאיץ, עד להשגת המהירות הנדרשת לשם הגעה למסלול סביב הארץ או ליציאה משדה הכבידה של גרמי שמיים שונים. בעזרת הנוסחה ניתן לאמוד את המהירות שישיג הטיל בהינתן המהירות ההתחלתית והמסה בתחילת ובסוף כל שלב.

## פיתוח ניוטוני
המהירות של גוף היא האינטגרל של התאוצה:

v_f\ =v_0 + \int_{0}^{t_f} a(t)\, dt

לפי החוק השני של ניוטון:

F\ = m(t)\cdot a(t)

לכן:

a(t) = \frac{F}{m(t)}

וידוע לפי חוקי ניוטון ש:

{dp \over dt}= F

\ dp  מציין מתקף.

נציב בנוסחה:

a(t) = \frac{m(t)}

המתקף של גוף הוא השינוי בתנע:

dp = m(v_2 - v_1)

כאן m מייצג את הדלק שנפלט מהטיל. v_1 שווה לאפס כי לפני שהדלק נפלט מהירותו הייתה שווה למהירות הטיל:

v_1 = 0

v_2 הוא מהירות פליטת הדלק, נסמן:

v_2 = v_e

v_2 - v_1 = v_e - 0 = v_e

\Delta m הוא דיפרנציאל המסה של הדלק שנפלט.

נציב:

dp = \Delta m\cdot v_e

נציב בנוסחה של התאוצה:

a(t) = \frac{m(t)}

a(t) = v_e\cdot \frac{m(t)}

כאשר {\Delta m \over dt} הוא קצב הפליטה של הדלק.

נציב בנוסחה של התאוצה:

a(t) = v_e\cdot \frac{m(t)}

לפי הנוסחה:

\int_{}^{} \frac {-1}{x}\, dx = - \ln(x) + C (כאשר x > 0)

ולפי כך ש:

ֹ\Delta m=-dm (מאחר שפליטת דלק משמע \Delta m חיובי וירידה במסת הרקטה כלומר dm שלילי)

אז:

\int_{0}^{t_f} a(t)\, dt = v_e\cdot\int_{0}^{t_f} \frac{m(t)}\, dt = v_e\cdot\int_{0}^{t_f} \frac{-{ dm \over dt}}{m(t)}\, dt = v_e\cdot\int_{m(0)}^{m(t_f)} \frac{-1}{m(t)}\, dm = v_e\cdot [- \ln(m(t_f) - (- \ln(m(0)))] == v_e\cdot [ - \ln(m(t)) - ( - \ln(m_0))] = v_e\cdot [\ln(m_0) - \ln(m(t))] = v_e\cdot \ln \frac {m_0} {m_f}

כאשר המעבר השלישי נובע מהחלפת משתנים t\rightarrow m, dm = {dm \over dt} \cdot dt

לכן:

:v_f\ =v_0 + v_{e} \ln \frac {m_0} {m_f}

## ראו גם
* שיטות הנעה של חללית

קטגוריה:חוקים פיזיקליים
קטגוריה:שיטות הנעה של חללית
ליסה אדלשטיין

**ליסה אדלשטיין** (נהגה: אדלסטִין; באנגלית: **Lisa Edelstein**; נולדה ב-21 במאי 1966) היא מחזאית ושחקנית טלוויזיה וקולנוע יהודיה-אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של ד"ר ליסה קאדי בסדרה "האוס".

## ביוגרפיה
אדלשטיין נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס להורים יהודים. היא גדלה בניו ג'רזי, ובגיל 18 עברה לגור בניו יורק, בה למדה תיאטרון באוניברסיטת ניו יורק.

בשנות ה-90 השתתפה אדלשטיין בתפקידי אורח בסדרות "משתגעים מאהבה", "המופע של לארי סנדרס" ו"סיינפלד", בה גילמה את החברה של ג'ורג' קוסטנזה. היא גם הופיעה בתוכנית האירוח "Awake on the Wild Side" של ערוץ MTV.

אדלשטיין שיחקה ב"הבית הלבן", ב"אלי מקביל" גילמה טרנסקסואלית וב"פליסיטי" גילמה את החברה של בן. היא התארחה גם בסדרות "ER", "פרייז'ר", "תהרוג אותי וזהו", "ללא עקבות" ו"המשפט של איימי".

אדלשטיין השתתפה בדיבוב מספר סדרות אנימציה ומשחקי מחשב, כמו "המלך היל", "אבא אמריקאי", "סופרמן", "בלייד ראנר" ו"האגדה של קורה". היא השתתפה בסרטים "מה נשים רוצות" (עם מל גיבסון), "לשמור על האמונה" (עם בן סטילר), "הכי טוב שיש" (עם ג'ק ניקולסון) ו"אבא בא לגן" (עם אדי מרפי).

החל משנת 2004 גילמה אדלשטיין את ד"ר ליסה קאדי בסדרה "האוס". לאחר 7 עונות, אחרי משא ומתן ארוך, הודיעה אדלשטיין שלא תשוב לשחק בעונה השמינית של הסדרה.

ב-2021 שיחקה תפקיד חוזר כגווינת' מורגן, אשתו לשעבר של אוון סטרנד (רוב לאו) ואמו של "טי קיי" (רונן רובנשטיין)בסדרת הדרמה מוקד 911: טקסס.

## חיים אישיים
אדלשטיין מתגוררת בלוס אנג'לס. היא צמחונית ומתנדבת בעמותה למען בעלי חיים.

אדלשטיין ביקרה בישראל בחודש מאי 2011 במסגרת עמותת הצל ליבו של ילד במרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון יחד עם צוות התוכנית "האוס".

ב-25 במאי 2014, אדלשטיין התחתנה עם האמן רוברט ראסל בלוס אנג'לס. היא הפכה לאם חורגת לשני בניו של ראסל מנישואים קודמים.

## פילמוגרפיה
### קולנוע

### טלוויזיה

### משחקי וידאו

## קישורים חיצוניים
* 

* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרות Circle in the Square Theatre School
קטגוריה:בוגרי Circle in the Square Theatre School
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:מחזאיות אמריקאיות
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אל-הוריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
מכון היהלומים הישראלי

250px|ממוזער|שמאל|הלוגו הישן של מכון היהלומים הישראלי
**מכון היהלומים הישראלי** הוא קבוצת חברות ציבורית ללא למטרות רווח, הכוללת את כל הארגונים והמוסדות של תעשיית היהלומים הישראלית. קבוצת מכון היהלומים פועלת בכמה תחומים: שיווק, קידום עסקי ויחסי ציבור לתעשיית היהלומים הישראלית, הכשרות מקצועיות ליהלומנים, מסחר אונליין, רגולציות, וייעוץ בנושא אבטחה.

## פעילות
קבוצת מכון היהלומים אחראית לחיזוק הקשרים של ענף היהלומים הישראלי עם התעשייה העולמית, תוך הרחבת מעגל הקשרים עם קנייני יהלומים בינלאומיים, והגדלת הייצוא והמכירות לחו"ל. המכון אף משתף פעולה עם כמה מאתרי המסחר הגדולים בעולם, ובהם ג'יימס אלן ובלו נייל מקבוצת סיגנט.

מכון היהלומים משתתף במהלך השנה בתערוכות היהלומים והתכשיטים הגדולות והחשובות בעולם, עם פביליון ישראלי גדול המארח חברות יהלומים מקומיות, במטרה לקדם את תעשיית היהלומים הישראלית בכללותה.

מכון היהלומים הישראלי מפעיל אתר אינטרנט ענפי באנגלית ועברית, הכולל מאגר נתונים רחב ומקיף, עדכונים וחדשות מהענף, אינדקס יהלומנים וחברות, ופעילויות שונות מעסק-לעסק.

המכון מנהל גם את מרכז טכנולוגיית היהלומים של ישראל, כחברה-בת בבעלות מלאה. המרכז משקיע בטכנולוגיות חדשות להגדלת הייצור והמבחר של יהלומים המלוטשים בישראל, ומפקח על כל שלבי התכנון והיישום של פרויקטי מחקר ופיתוח, בתיאום עם מכונים אקדמיים וגורמים פרטיים. המרכז משמש גם כמפעל ליטוש, הכולל כמה חדרי ליטוש, תשתיות מתקדמות וטכנולוגיה חדישה, ומאפשר ללוטשים לשכור עמדות עבודה, במטרה לקדם את ייצור היהלומים ולצמצם עלויות עבור קהילת היהלומנים בישראל.

### גלריית התכשיטים מבית IDI
מכון היהלומים הפעיל את מוזיאון היהלומים ע"ש הארי אופנהיימר, שפעל במשך 31 שנה ומשך מעל אלפי מבקרים מדי שנה, עד לסגירתו בינואר 2018.

במתחם שבו פעל המוזיאון, פתח מכון היהלומים בשנת 2023 את גלריית התכשיטים מבית IDI. גלריית התכשיטים מארחת מעל 10 חברות יהלומים ישראליות מהבורסה, המוכרות תכשיטי יהלומים ישירות לצרכן.

המתחם כולל עמדות של צורף מקצועי ומשבץ מומחה, המאפשרים למבקרים לעצב תכשיטים בהתאמה אישית, ומציעים גם שירותי תיקון, תחזוקה וניקיון תכשיטים.

בגלריית התכשיטים פועל גם מיני-מוזיאון וירטואלי ופיזי של עולם היהלומים, כולל עמדות לימוד אינטראקטיביות ואמצעי מולטימדיה, ובהם סרטון המלמד על ראשית ענף היהלומים בישראל.

## ראו גם
* בורסת היהלומים הישראלית

## קישורים חיצוניים
* 

*  
* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:תעשיית היהלומים בישראל
קלאן

בסוציולוגיה, **קלאן** (תת-שבט) הוא קבוצת שארות של אנשים בעלי קרבה ביולוגית לאב ראשוני אחד, שחי לפני כמה וכמה דורות. פעמים רבות מורחב המושג "קלאן" וכולל גם משפחות קטנות, שנהפכו לבנות חסות של המשפחה הגדולה המקורית. בחברות רבות מקובל להינשא בתוך קבוצת הקלאן. לעיתים קרובות מתגלעות יריבויות בין קלאנים שונים הסמוכים זה לזה, ומתפתח מעגל דמים של איבה בין הקלאנים, שעלול להימשך שנים ארוכות.

עד לאמצע המאה העשרים, היה לקלאן תפקיד כלכלי משמעותי ביותר בחיים של כל פרט מפרטיה. הקלאן הקצתה לפרט את הקרקע שממנה הוציא את פרנסתו, התמודדה נגד חמולות אחרות על משאבים, וחברי הקלאן דאגו לפרנסתם ובריאותם של האחרים. במהלך המאה העשרים, עקב תהליכים של עיור ותיעוש, השתנה הרכב הקלאן, והשפעתו על חיי הפרט פחתה.

בשבטי בנטו שבדרום-מערב יבשת אפריקה, מקובל קלאן אֵאַנְדָה הנוהג לפי ייחוס מטריליניאלית אשר לפיה אדם יורש נכסים שאינם נחשבים לחפצי קודש, ובפרט מרעה ומקנה, לפי הייחוס האימהי שלו, למשל מדודיו מצד האם.
## בישראל
בקרב ערביי ארץ ישראל, בדומה לאזורים נוספים במזרח התיכון, המילה המקבילה ל"קלאן" בערבית היא "עשירה", אם כי לעיתים קרובות מתקיים שימוש בהקשר זה בעברית במילה "**חמוּלה**". בקרב ערביי ישראל השתמר מבנה הקלאן גם בתחילת המאה ה-21, והפרטים נוטים להזדהות באמצעות ה"קלאן" שלהם. בהתאם, יש מספר יישובים ערביים ששימרו מבנה של קלאן, בפרט בקרב תת-המגזר הבדואי (ראו: הפזורה הבדואית בנגב) אך מבנה שכזה רווח עד ימינו גם בקרב שאר המגזר המוסלמי והערבי.

על פי מחקר שנעשה על ידי פרופ' אבי בן בסט וד"ר מומי דהן, ערביי ישראל ממשפחות מסוימות נוטים להצביע למועמד מהחמולה שלהם בבחירות לרשויות המקומיות. כמו כן, התגלה ששיעור ההצבעה הממוצע בכפרים ובערים הערביים הללו הגיע אף ל-90%, עקב החשיבות העזה שמייחסים התושבים הערבים לתמיכה במועמד של משפחתם.

## ראו גם
* שבטי קייס וימן
* רצח על חילול כבוד המשפחה
## קישורים חיצוניים

* 
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:שארות ומוצא
וולפמורגנתאלר

**וולף-מורגנתאלר** (בלועזית: **Wulffmorgenthaler**) היא רצועת ובקומיקס יומית, שנכתבת ומאוירת על ידי מיקָאֵל ווּלף ואנדֶרס מורגנתאלר הדנים. שמה של הרצועה הוא הֶלחֵם של שמות המשפחה של יוצריה.

רצועת הוולף-מורגנתאלר פורסמה לראשונה במגזין העיצוב המקוון k10k.net, לאחר זמן קצר החלה להתפרסם באתר עצמאי, בזכות הפופולריות הרבה והביקורות האוהדות. עד כה פורסמו אלפי רצועות יומיות.

ביוני 2012, שונה שם הקומיקס ל-Wumo.

## יוצרי הסדרה
**מיקאל וולף** (Mikael Wulff), נולד ב-1972, הוא קומיקאי וכותב דני. בנוסף לכתיבה הוא משתתף במופעי סטנד-אפ בסקנדינביה וכותב לתוכניות טלוויזיה. 

**אנדרס מורגנתאלר** (Anders Morgenthaler), נולד ב-1972, הוא מאייר, גרפיקאי ובמאי של סרטי אנימציה.

## סגנון והומור
לרצועה סגנון הומור ייחודי המתבטא בשבירת טבואים חוזרת ונשנית. בין הנושאים החוזרים בקומיקס הם האפיפיור, היטלר, מין ביזארי, התאבדות, ורצח.

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:ובקומיקס
אבי סגל

**אברהם (אבי) סגל** (נולד בי' בכסלו ה'תש"ל, 20 בנובמבר 1969 בתל אביב) הוא עיתונאי ומחבר, סאטיריקן ופובליציסט ישראלי.

## קורות חייו
בשנות ילדותו התגורר עם משפחתו בקדומים, ולאחר מכן שב לתל אביב. בתיכון למד בישיבת בר-אילן. לאחר מכן למד בישיבת הר עציון, ואת שירותו הצבאי בצה"ל עשה בחיל המודיעין. סגל הוא בעל תואר בלימודי קולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב.

סגל שימש כמבקר טלוויזיה בערוצים המסחריים, שימש כסגן עורך של עיתון הילדים הדתי "אותיות", כתב טורים אישיים וביקורות טלוויזיה ב-nrg וב"מקור ראשון". כמו כן חיבר ספר לילדים ונוער בשם "רוח אנושית בכוכב", שיצא לאור בשנת 2001 בהוצאת ידיעות אחרונות ונכנס לרשימת רבי המכר.

בשנים 2002–2016 כתב סגל את הטור "על דעת עצמי" בשבועון "בשבע" (תחילה בשם העט דניאל רותם, משום שבאותה תקופה עבד במקביל בעיתון המתחרה "מקור ראשון"). הטור עסק בעניינים שעל סדר היום הציבורי, וזוכה לפופולריות רבה בשל ניסוחו הסאטירי. לקראת סוף 2016 הודיע סגל על פרישתו מהעיתון והטור האחרון התפרסם ב-7 בדצמבר 2016. ב-2019 חזר לעיתון, הפעם עם טור במדור התרבות, שהתפרסם לראשונה ב-21 במרץ. לאחר שנה פרש שוב.

סגל נשוי, אב לשלושה ומתגורר בגבעת שמואל.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:סגל מקור ראשון

קטגוריה:בוגרי הישיבה התיכונית בר-אילן (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פרדיננד נאימנה

**פרדיננד נאימנה** (נולד ב-15 ביולי 1950) הוא היסטוריון ופוליטיקאי רואנדי, שהורשע על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה בהסתה לרצח עם ובפשעים כנגד האנושות במהלך רצח העם ברואנדה.
## ביוגרפיה
בשנת 1974 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הלאומית של רואנדה בבוטרה. בשנת 1977 סיים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת לבל שבקנדה. בשנת 1984 סיים דוקטורט באוניברסיטת הסורבון בפריז.

נאימנה שירת בתפקידים בכירים באקדמיה, בשירות הציבורי ובממשל. היה דיקן פקולטה באוניברסיטה הלאומית של רואנדה ובשנת 1990 התמנה לראש סוכנות המידע ברואנדה, האחראית על שידורי הרדיו והטלוויזיה הציבוריים.

בשנת 1993 היה ממייסדי התחנה הפרטית "הרדיו החופשי של אלף הגבעות" (RTLM), שהשתלחה בצורה חריפה כנגד בני הטוטסי ברואנדה. באפריל 1994, לאחר שהופל מטוסו של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה, עזרה תחנת הרדיו לתאם את הפעילות של המיליציות החמושות מבני ההוטו, בחסות הממשלה, שפתחו במסע של טבח המוני במיעוט הטוטסי. מכוון שברואנדה לא הייתה תשתית רחבה של שידורי טלוויזיה, והמיליציות לא החזיקו במכשירי קשר, שימשה התחנה ככלי מרכזי בארגון ובתכנון הטיהור האתני כנגד הטוטסי. השדרנים הקריאו הנחיות ומסרים מטעם השלטון, דברי הסתה, וקריאות מפורשות לפגוע בבני טוטסי, ובאינטקטואלים ואנשי מפתח מבני ההוטו שהתנגדו לטבח.

בשנת 2003 נשפט למאסר עולם על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, יחד עם עוד שני בכירים בתחנת הרדיו. טענתו שלא היה מעורב בשידורי RTLM במהלך רצח העם נדחתה. בשנת 2007, לאחר ערעור, הופחת עונשו ל-30 שנות מאסר.

שוחרר בשנת 2016.

## ראו גם

* רצח העם ברואנדה
* הרדיו החופשי של אלף הגבעות (רדיו רואנדה)
* בית הדין הפלילי הבין-לאומי לרואנדה

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:פוליטיקאים רואנדים
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:מורשעים ברצח עם
קטגוריה:רואנדים שנולדו ב-1950
קטגוריה:רצח העם ברואנדה
שר-אל (זמר)

**שר-אל** הוא שם הבמה של  **ישראל פנחס** (נולד ב-20 ביולי 1977), זמר מזרחי ישראלי.
## ביוגרפיה
נולד ברמלה לפייטן מרקו פינחס, ששימש גם כנגן העוד של הזמר פריד אל-אטרש במצרים. בגיל 14 החל לנגן על תופים וכלי הקשה ובמהלך שירותו כלוחם במשמר הגבול שימש כנגן ליווי לזמרים.

בשנת 1999 החל לעבוד עם האמרגן אלי גואטה שארגן את הופעותיו הראשונות. בשנת 2001 הוציא אלבום בכורה "חתום בנשיקה". האלבום, ששיריו היו בסגנון טורקי, לא זכה להצלחה רבה. בשנת 2004 הוציא אלבום בסגנון קל וקצבי יותר הנקרא "חיוך של ניצחון", שזכה להצלחה רבה. האלבום כלל שיתוף פעולה עם הראפר הצל, השיר "את אותי שופטת" שגם זכה להצלחה במצעדים ופורסם גם במסגרת האלבום "אולסטארז" של משפחת תאקט. לאחר מכן הוציא את האלבום "עניין של זמן".

מאז הוציא עוד מספר אלבומים שהאחרונים ביניהם הם "לילה לבן" ו"מקום אחר", בשנת 2008. בין להיטיו ביצוע עברי לשיר "אובססיון" של להקת אבנטורה, אותו ביצע עם הזמרת יסמין סוויסה, בשם "אתה חי בחלום".

שר-אל מוכר גם בקרב הציבור הרחב עקב החיקוי שעשה עליו מריאנו אידלמן בתוכנית הבידור ארץ נהדרת בתור הזמר "שיר-אל" שהיווה פארודיה עליו.

אחיו של שר-אל הוא הזמר אביב טל.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
PubMed

**PubMed** הוא מאגר מידע ביבליוגרפי העוסק בתחומי מדעי החיים, מדעי הרפואה והמקצועות הפרא-רפואיים. המאגר מכיל רישום ביבליוגרפי של רובם הגדול של המאמרים המדעיים בתחומים אלו שפורסמו החל משנות החמישים של המאה העשרים ולעיתים גם מאמרים ישנים יותר, בכל השפות. PubMed היא חלק ממיזם NCBI של ממשלת ארצות הברית.

רשומת PubMed כוללת את שם המאמר, שמות הכותבים, תאריך הפרסום, שם כתב העת, הגיליון והעמוד, רשימה של הנושאים המופיעים בו (מבוסס על תזאורוס המכונה MeSH), וכן תקציר (למאמרים שפורסמו לאחר 1969). המאמרים עצמם אינם נמצאים במאגר, אך אם המאמר פורסם בכתב עת אלקטרוני המאגר יקשר למקור המקוון.

## PubMed Central
מאגר **PubMed Central** מכיל טקסטים מלאים של מאמרים מדעיים בנושא ביורפואה ומדעי החיים. המאגר מכיל, נכון לנובמבר 2016, כ-4,100,000 פריטים – ובכלל זה מאמרים, כתבות, מאמרי מערכת ומכתבים.

## קישורים חיצוניים

* 
* אתר PubMed Central

קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים
קטגוריה:מקורות מידע ברפואה
קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
אליאס פיינגרש

**אליאס פיינגרש** (ברוסית: **Элиас Файнгерш**; נולד ב-1968) הוא נגן טרומבון יהודי-רוסי-שוודי.

נולד במוסקבה למשפחה יהודית בה שני ההורים היו מהנדסים. למד בילדותו לנגן בפסנתר ובגיל 14 עבר לנגן בטרומבון.
הוא החל ללמוד מוזיקה במוסקבה אולם הפסיק את לימודיו באמצע, ובשנת 1989 עזב את ברית המועצות לטובת שוודיה, שם מתגורר עד היום. הוא המשיך ללימודים בבית הספר מנהטן למוזיקה. לאחר הלימודים החל להופיע בפני קהל כסולן ולהלחין מוזיקה מקורית. 

פיינגרש הופיע מספר פעמים בישראל. הוא נשוי ואב לבן.

## קישורים חיצוניים
* 

* פרשת טרומבון-חברון, ראיון בעיתון מקור ראשון לרגל הגעתו לארץ.
* No orchestra man ראיון בג'רוזלם פוסט

קטגוריה:מוזיקאים יהודים שוודים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:אמנים יהודים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1968
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
רביעיית קרונוס

שמאל|ממוזער|250px|רביעיית קרונוס, 2006

**רביעיית קרונוס** (אנגלית: **Kronos Quartet**) היא רביעיית מיתרים שהוקמה ב-1973, ונחשבת לאחת מהרביעיות המובילות בעולם במוזיקה מודרנית. במהלך השנים חבריה ביצעו והקליטו מאות יצירות של מלחינים מובילים, בעיקר מלחינים בני זמננו, בהן יצירות רבות כביצועי בכורה.

הרביעייה הוקמה על ידי הכנר דייוויד הרינגטון, ומשנת 1978 בסיסה ממוקם בסן פרנסיסקו. בין השנים 1978 ל-1999 הרכב הלהקה מנה את הכנרים דייוויד הרינגטון וג'ון שרבה, את נגן הוויולה האנק דוט, ואת הצ'לן ג'ואן ג'אנרונאוד. בשנת 1999 החליפה ג'ניפר קולפ את ג'אנרונאוד, ובשנת 2005 החליף ג'פרי ציגלר את קולפ. בשנת 2013 קולפ הוחלפה על ידי סאני יאנג.

הרביעייה הקליטה אלבומים רבים של מלחינים מהזרם המינימליסטי, ביניהם קלינט מנסל, ארוו פרט, סטיב רייך ופיליפ גלאס. בשנת 1997 הקליטה הרביעייה יחד עם דייוויד קרקאואר את יצירתו של אוסבלדו גוליחוב "חלומות ותפילות של יצחק העיוור".

ב-1999 זכתה הרביעייה בפרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה.

בשנת 2003 הם שיתפו פעולה עם הטייגר ליליז בהוצאת אלבום חדש.

בשנת 2017, בפסטיבל בניו יורק הם ביצעו אופרה של יונתן ברגר.

רביעיית קרונוס ביקרה בישראל מספר פעמים.

## סגנון
הרביעייה ידועה במגוון הרחב של הסגנונות המוזיקליים אותם היא מבצעת, ביניהם מוזיקה מוקדמת, מוזיקה מודרנית, מוזיקה קלאסית, מוזיקה נסיונית, פסקולים (ביניהם של הסרט רקוויאם לחלום והמעיין), ג'אז וטנגו. כמו כן ביקשו חברי הרביעייה ממלחינים מרחבי העולם שישלבו מוטיבים אתניים ביצירותיהם.

מלבד מלחינים, הופיעה והקליטה הרביעייה עם אמני במה רבים ומפורסמים: דייוויד בואי, טום וייטס, ביורק, נלי פורטדו, פיית' נו מור, ניין אינץ' ניילז, אסטור פיאצולה, רביעיית הג'אז המודרני והמשורר אלן גינסברג.

## קישורים חיצוניים

* 

* האתר הרשמי של הרביעייה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: להקות
קטגוריה:הרכבים קאמריים אמריקאים
קרונוס
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
הרמן גראסמן

**הרמן גינתר גראסמן** (בגרמנית: **Hermann Günther Graßmann**; 15 באפריל 1809 - 26 בספטמבר 1877) היה איש אשכולות גרמני. בתקופתו היה ידוע בעיקר בשל מחקריו בתחום הבלשנות, אך כיום הוא מוערך בשל מחקריו בתחום המתמטיקה. גראסמן עסק גם בפיזיקה, בהומניזם והיה גם מוציא לאור. בין היתר, הוא ידוע בשל פיתוח תורת הווקטורים והטנזורים. 
## חייו
גראסמן נולד וחי רוב חייו בעיר שטטין (כיום שצ'צ'ין שבפולין), אחד מ-12 ילדיו של יוסטוס גינתר גראסמן, כומר ומחנך שלימד מתמטיקה ופיזיקה בגימנסיה של שטטין (שבה למד גם בנו). האב היה בעצמו בוגר אוניברסיטת האלה ולימד גם בפיז'יצה. הוא חיבר מספר ספרי לימוד בתחום המתמטיקה לבתי ספר וב-1835 אף הקים אגודה פיזיקלית. פעילות זו של האב השפיעה על דרכו המדעית של הבן. עם זאת, הרמן גראסמן לא הפגין הצטיינות יתרה בצעירותו. הוא התקבל לאוניברסיטת ברלין ב-1827 ולמד שם תאולוגיה, בין היתר בהשפעת הפייטיזם על משפחתו. אחד ממרציו באותה תקופה היה פרידריך שליירמאכר. הוא לקח גם קורסים בלימודים קלאסיים, פילוסופיה וספרות. ככל הנראה, לא לקח קורסים מתחומי המתמטיקה והפיזיקה.

## ראו גם
* משתני גרסמן
* יריעת גרסמן
* נוסחת גרסמן

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
בית המדרש (קובצי מדרשים)

**בית המדרש** הוא שמם של קובצי מדרשים קטנים, ספרים חיצוניים ומאמרים קבליים בהם פורסמו למעלה ממאה מדרשים נדירים. הקבצים פורסמו בשני חלקים על ידי אהרן ילינק. תחילה יצאו לאור ארבעה "חדרים" (כרכים) ב-1853, בלייפציג ולאחר מכן, ב-1877 יצאו בווינה עוד שני "חדרים". 

ילינק, מייסדו של בית המדרש לרבנים בווינה, היה אספן כתבי יד עבריים וביניהם מדרשים קטנים רבים (רובם מדרשי אגדה). בהמרצת ובתמיכת מורו יום-טוב ליפמן צונץ, החל לערוך את כתבי היד, לחקור אותם ולבסס מהם גרסאות על סמך מספר מקורות כהכנה להוצאתם בדפוס. בין המדרשים שהדפיס ילינק היו טקסטים מספרות ההיכלות, שזו הייתה הופעתם הראשונה בדפוס ובמהדורה ביקורתית. בתחילה הוציא קונטרסים נפרדים והחל מ-1853 קיבץ את המדרשים ל"חדרים", כל "חדר" הכיל מספר מדרשים בעלי זיקה משותפת. הקובץ "בית המדרש" הכיל שישה "חדרים" ומבוא בגרמנית. בראש החיבור נכתב:

כמעין המשך למפעלו של ילינק, בשנת 1865 החל תלמידו וידידו, אייזיק הירש וייס, להוציא בווינה כתב עת באותו שם ובו מדרשים נוספים שהתקין ילינק לדפוס וכן "מאמרים שונים בענייני תורה וחכמה וספור קורות ישראל בזמן העבר וההווה." כתב עת זה יצא לאור בין השנים תרכ"ה (1865) – תרכ"ח (1868) וזכה לארבעה גיליונות בלבד.

הקבצים זכו להצלחה ונדפסו במספר מהדורות.
* מהדורה א – לפסיא (לייפציג): בהוצאת ניעס, 1853 (חדרים א–ד), וויען (וינה) בהוצאת ווינטער (חדרים ה–ו), תרל"ח (1877)
* מהדורה ב – במברגר את וואהרמן, ירושלים, תרצ"ח
* מהדורה ג – וואהרמן, תשכ"ז (דפוס צילום של הוצאת תרי"ג–תרל"ח)

## לקריאה נוספת
* עלי יסיף, לקט אגדות יהודיות מימי הביניים על סמך קובצי "בית המדרש", הוצאת האוניברסיטה העברית
* משה אידל, 'על אהרן ילינק והקבלה', **[[פעמים]]** 100 (תשס"ד), עמ' 15–22.

## קישורים חיצוניים

* בית המדרש חדר ג', חדר ד', חדר ה' וחדר ו' באתר HebrewBooks
* בית המדרש חדרים א–ב חלק חדרים ג–ד חדרים ה–ו באתר אוניברסיטת פוטסדאם
* 'בית המדרש' במהדורה מקוונת באתר "מרכז סיפורי עם ופולקלור" של הד"ר יואל פרץ.
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:ספרי מדרשים
קטגוריה:ספרי המאה ה-19
קטגוריה:ספרים המכילים ספרות חז"לית
ליגת העל האוסטרלית בכדורסל

**ליגת ה-NBL (National Basketball League)** היא ליגת הכדורסל המקצוענית הבכירה של אוסטרליה, הכוללת גם קבוצה אחת מניו זילנד. בעבר הייתה גם קבוצה מסינגפור. הליגה נוסדה בשנת 1978, במטרה לתת במה לטובי הכדורסלנים באוסטרליה. חלק ניכר משחקני נבחרת אוסטרליה ונבחרת ניו זילנד משחקים בליגה זו. אלופת הליגה הנוכחית (2024) היא טסמניה ג'קג'מפרס.

## מבנה הליגה
[שמאל|ממוזער|260px|משחק כדורסל ב[סידני.]]
בדומה לליגת ה-NBA קבוצות הליגה הן קבועות ואין עליה וירידת ליגה. כמו כן, מונהגת בליגה תקרת שכר. חוקי הליגה מתירים שיתוף שלושה זרים בכל קבוצה, אשר בפועל רובם אמריקאים. בנוסף הליגה מתירה זר נוסף שנחשב כישרון צעיר. בעבר שחקו על משבצת זו שחקנים כמו לאמלו בול ואר ג'יי המפטון. שחקנים אסיאתים מורשים לשחק בליגה כמקומיים, כדי להגדיל את האטרקטיביות של הליגה בשווקים המתעוררים של מזרח אסיה.

הליגה ידעה משברים גדולים ומספר הקבוצות בה גדל וקטן לסירוגין. כיום עומד מספר הקבוצות בליגה על עשר קבוצות.

## שחקנים בולטים
בין שחקני העבר הבולטים בליגה ניתן למנות את אנדרו גייז ומארק בראדקי האוסטרלים, ואת לירוי לוגינס האמריקאי. עוד שחקו בליגה סקוטי וילבקין, סי. ג'יי. ברוטון, ג'ו אינגלס, פאטי מילס, ג'יי. פי. טוקוטו, רימאס קורטינאיטיס, דונטה סמית', קירק פני ואחרים.

## קישורים חיצוניים

* 

* סטטיסטיקות כל הזמנים של הליגה

קטגוריה:ליגות כדורסל
קטגוריה:אוסטרליה: כדורסל
קטגוריה:ניו זילנד: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל באוסטרליה
קטגוריה:יחסי אוסטרליה – ניו זילנד
התזמורת הפילהרמונית של באפלו

**התזמורת הפילהרמונית של באפלו** (באנגלית: **Buffalo Philharmonic Orchestra**) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא באפלו שבמדינת ניו יורק. אתר ההופעות העיקרי שלה הוא "אולם קליינהאוס", ציון דרך לאומי היסטורי. עונת הקונצרטים הסדירה שלה כוללת קונצרט גאלה, תוכנית מוזיקה קלאסית של רפרטואר ליבה, קונצרטים של מוזיקה קלאסית קלה, קונצרטים חינוכיים לנוער וקונצרטים למשפחה. בחודשי הקיץ, התזמורת מופיעה בפארקים ובאתרים שונים תחת כיפת השמיים במערב מדינת ניו יורק במופעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה קלה ובקטעי אופרה ובלט בארטפארק במפלי ניאגרה בלואיסטון, ניו יורק.

קאמרון ביירד, פרדריק סלה וסמיואל קאפן ייסדו את התזמורת בשנת 1934. שמותיהם של ביירד וסלה מתנוססים כיום של שני הבניינים, שבהם פועלת מחלקת המוזיקה באוניברסיטה בבאפלו, ובניין המנהלה הראשי של האוניברסיטה נקרא על שם קאפן. הפילהרמונית של באפלו הופיעה בעונת 1935-36 בניצוח המנהל המוזיקלי לאיוש שוק ובשנת 1940, עם פתיחת אולם קליינהאוס, עברה לנגן בו.

המנהלים המוזיקליים בעבר כוללים את ויליאם שטיינברג, יוזף קריפס, לוקס פוס, מייקל טילסון תומאס וסמיון ביצ'קוב. בתקופת כהונתו של פוס, נחשבה הפילהרמונית של באפאלו לראשונה בעולם בביצועי מוזיקה סימפונית מן המאה ה-20. בתפקיד המנהלת המוזיקלית הנוכחית מכהנת ג'ואן פאלטה, האישה הראשונה הנושאת במשרה זו. החוזה שלה תקף עד עונת 2011-12. רוברט פרנץ הוא מנצח הבית הנוכחי. התזמורת מנגנת גם תחת שרביטו של פול פרינגטון, המנצח עליה באירועים רבים במימון קהילתי בקליינהנס וברחבי ניו יורק המערבית. עוד מנצחים ידועי-שם ניצחו על התזמורת ובהם ליאונרד ברנשטיין, איגור סטרווינסקי, רייף וון ויליאמס, סר נוויל מרינר והנרי מנצ'יני. דוק סברינסן היה מנצח הבית של מופעי המוזיקה הקלה בשנות ה-90. ראוי לציון גם מנצח אחר של מופעי המוזיקה הקלה, מארווין האמליש, הנודע בעיקר בזכות המחזמר זוכה פרס פוליצר שלו, שורת המקהלה. 

התזמורת מרבה בהקלטות. בניצוחו של שטיינברג הקליטה התזמורת, לשבחי הביקורת, את הסימפוניה השביעית של דמיטרי שוסטקוביץ'. בניהולה של פאלטה מתמקדת תוכנית ההקלטות במוזיקה של מלחינים אמריקאים לחברת נאקסוס. בין המלחינים פרדריק קונברס, צ'ארלס טומלינסון גריפס ויצירות עכשוויות, כולל ההקלטה המסחרית הראשונה של Mr Tambourine Man מאת ג'ון קוריליאנו. את התזמורת אפשר לשמוע גם בפסקול סרטו של וודי אלן, "מנהטן".

## מנהלים מוזיקליים

* לאיוש שוק (1935-36)
* פרנקו אוטורי (1936-1945)
* ויליאם שטיינברג (1945-1952)
* אייזלר סלומון (1952-53, מנצח הבית)
* יוזף קריפס (1954-1963)
* לוקס פוס (1963-1971)
* מייקל טילסון תומאס (1971-1979)
* יוליוס רודל (1979-1985)
* סמיון ביצ'קוב (1985-1989)
* מקסימיאנו ואלדז (1989-1998)
* ג'ואן פאלטה (1999 - ממשיכה)

## קישורים חיצוניים

* 


* Discography at SonyBMG Masterworks
* SUNY Buffalo link to Buffalo Philharmonic page, performing archive


קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות אמריקאיות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תרבות
אגם תוניס

שמאל|ממוזער|250px|אגם תוניס
**אגם תוניס** (ערבית: ا**لبحيرة**, אלבחירה, "האגם"; צרפתית: **Lac de Tunis**) הוא לגונה טבעית הנמצאת בין בירת תוניסיה, תוניס ומפרץ תוניס (שבים התיכון). שטח האגם הוא 37 קמ"ר, והוא רדוד מאוד (עומק ממוצע של מטר). האגם שימש בעבר כנמל טבעי וכנמל למטוסי ים של העיר תוניס. 

כבר הרומאים מתארים "ברכה" במקום, והיא קיימת לפחות מתקופת הגעתם של הפיניקים לאזור במהלך המאה ה-9 לפנה"ס. הרומאים בנו באגם תוניס סכר, על מנת לחבר בין שני חלקים חשובים להם - תוניס וקרתגו ובכך ליצור שליטה גם על השטחים שדרומית לאגם. ב-1888 החל הממשל הקולוניאלי הצרפתי בבניית תעלה וסכר מחודש. אורכה של התעלה הוא כ-10 ק"מ ורוחבה כ-45 מטר. הסכר חילק באופן מעשי את האגם לשניים: "האגם הצפוני" ו"האגם הדרומי". תוואי הסכר משמש כיום ככביש וחיבור רכבת מהירה (TGM) בין תוניס לנמל, לה גולט ולערי החוף של קרתגו, סידי בו-סעיד ולה מרסה. החלק הצפוני של האגם כולל גם את האי שיקלי, שבו עמד בעבר כוח ספרדי (מאז 1993 האי הוא שמורת טבע).

רמת המליחות של האגם גבוהה מזו של הים התיכון והוא מתחבר למפרץ תוניס בשתי דרכי מים, היוצרות "טומבולו" כפול: נחל המג'רדא וואדי מליאן. קיימת כוונה כיום לפתח את חלקו הדרומי של האגם לתיירות ומגורים.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:תוניסיה: גאוגרפיה
תוניס
טומי סמית' (אצן)

[שמאל|ממוזער|150px|סמית' (במרכז) וקרלוס ב[הצדעת הכוח השחור, אולימפיאדת מקסיקו סיטי]]
**טומי סמית**' (באנגלית: **Tommie Smith**; נולד ב-6 ביוני 1944), הוא אתלט ושחקן פוטבול אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) ושיאן עולם בריצת 200 מטר. סמית' שהתפרסם בצעד המחאה שנקט על דוכן המנצחים אחרי שזכה במדליית זהב בריצת 200 מטר באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).

## ביוגרפיה
סמית' נולד בקלארקסוויל שבצפון-מזרח טקסס. הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה בקליפורניה, וזכה באליפות המכללות של ארצות הברית ב-1967 בריצת 220 יארד. בסוף אוגוסט אותה שנה בתחרויות האתלטיקה של האוניברסיאדה שנערכו בטוקיו, יפן הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.7 שניות.

### אלוף אולימפי ושיאן עולם
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה סמית' במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש של 19.83 שניות, לפני פיטר נורמן מאוסטרליה (20.06 שניות) וחברו לנבחרת ג'ון קרלוס (20.10 שניות). בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר הוא וזוכה מדליית הארד, קרלוס הצדיעו את הצדעת הכוח השחור בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. זוכה מדליית הכסף נורמן, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". סמית' הסביר כי הנפת ידו הימנית סימלה את כוחה של אמריקה השחורה, הנפת ידו השמאלית של קרלוס סימלה את אחדותה של אמריקה השחורה (אם כי מאוחר יותר התברר כי קרלוס שכח להביא את זוג הכפפות שלו, ולכן, לפי הצעתו של פיטר נורמן, חלקו בזוג של סמית'), הצעיף סימל את הגאווה השחורה, והיעדרן של נעליים סימל את עוניים של השחורים באמריקה.

ראשי הוועד האולימפי הבינלאומי ראו במעשיהם של סמית' וקרלוס הבעת עמדה פוליטית שאין לה מקום במשחקים האולימפיים. נשיא הוועד, אוורי ברנדג', איים כי אם לא יסולקו השניים, תושעה מהמשחקים המשלחת האמריקנית כולה. בסופו של דבר, עזבו סמית' וקרלוס את הכפר האולימפי ושבו לארצם.

לאחר המשחקים הצטרף סמית' לסינסינטי בנגלס מה-AFL, ושיחק בה במשך עונה אחת. לאחר מכן היה למאמן אתלטיקה במכללת אוברלין באוהיו.

## קישורים חיצוניים

* 

* חיים איסרוביץ', "", nrg, 27.7.2008.
* פרק בפודקאסט ״מינהר הזמן״ בנושא ״המחאה השחורה של האיש הלבן״ בתאגיד השידור הישראלי ״כאן״
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אמריקאים ילידי טקסס
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:זוכי פרס ארתור אש
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שחקני סינסינטי בנגלס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה
קטגוריה:טקסס: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
ג'ואן פאלטה

**ג'ואן פאלטה** (באנגלית: **JoAnn Falletta**, נולדה ב-27 בפברואר 1954 בקווינס, ניו יורק) היא מנצחת תזמורת אמריקאית.

## ביוגרפיה
פאלטה למדה ב-Mannes College למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. את הקריירה המוזיקלית שלה החלה כגיטריסטית ונגנית מנדולינה וירטואוזית, ובנעוריה הוזמנה לעיתים קרובות להופיע עם המטרופוליטן אופרה והפילהרמונית של ניו יורק כאשר יצירה בביצוען חייבה שימוש במנדולינה או בגיטרה קלאסית. היא נרשמה ללימודים בבית ספר מאנס למוזיקה כסטודנטית לגיטרה קלאסית, אבל בגיל 18 החלה לנצח על תזמורת הסטודנטים ומיד ידעה, כי זו הקריירה שהיא רוצה בה. הנהלת מאן הטילה ספק בסיכויי אישה להתמנות למנהלת מוזיקלית בתזמורת, אך נעתרה לבקשתה והרשתה לה להעביר את מוקד לימודיה מנגינה לניצוח. אחרי סיום לימודיה, המשיכה ללמוד בקווינס קולג' לתואר שני בניצוח תזמורות ובג'וליארד לתואר שני במוזיקה ולדוקטורט בניצוח תזמורות. פאלטה למדה ניצוח אצל יורגה מסטר ואחרים.

בין השנים 1991 - 2020 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הסימפונית של וירג'יניה. כמו כן כיהנה כמנהלת מוזיקלית של תזמורת לונג ביץ' ושל תזמורת הנשים הפילהרמונית בסן פרנסיסקו. במאי 1998 התמנתה למנהלת מוזיקלית של התזמורת הפילהרמונית של באפלו, משרה שהחלה לכהן בה באופן רשמי בעונת 1999–2000. במהלך כהונתה בבאפלו הקליטה התזמורת לחברת נאקסוס וחזרה לקונצרטים בקרנגי הול. החוזה הנוכחי של פאלטה בבאפאלו הוא הממושך ביותר בתולדות התזמורת עד כה, עד עונת 2011–2012. בין השנים 2011 - 2014 הייתה מנהלת מוזיקלית של תזמורת אלסטר.

כיום היא יועצת אמנותית בתזמורת הסימפונית של הוואי.

בשנת 1986 נישאה ג'ואן פאלטה לרוברט אלמאני, אז קלרינתן וכיום מהנדס מערכות.

## פרסים ואותות הוקרה
* מענק לאומי לפרס הניצוח בתחרות סטוקובסקי לשנת 2002.
* פרס טוסקניני.
* פרס דיטסון.
* פרס ברונו ולטר לניצוח.
* עשרה אותות הוקרה מ-ASCAP על תכנון יצירתי של עונות קונצרטים.
* פרס ג'ון אדוארדס מטעם הליגה לתזמורות סימפוניות באמריקה.
* פרס גראמי לביצוע התזמורתי הטוב ביותר

## קישורים חיצוניים

* 


* Buffalo Philharmonic Orchestra
* Virginia Symphony Orchestra
* Old Dominion University page on Virginia Symphony Orchestra


קטגוריה:אמריקאים ילידי מדינת ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קווינס: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
סמית'

**סמית**' (באנגלית: **Smith**; מילולית: חָרָשׁ מתכת, לדוגמה: Blacksmith (נפח) או Goldsmith (צורף)) הוא שם משפחה הנפוץ במדינות דוברות אנגלית, ומקורו באנגליה. סמית' הוא שם משפחתם של כחצי מיליון בריטים וכ-3 מיליון אמריקנים, והוא שם המשפחה הנפוץ ביותר במדינות אלה. בשפות נוספות ישנם שמות משפחה שמשמעותם זהה, וחלקם נפוצים מאוד. לדוגמה:

* בגרמנית **Schmidt**, **Schmid**, **Schmidl**, **Schmidtke**, **Smid** (****) ו-**Smidt**;
* ביידיש **שמידע** ו-**גולדשמידט**;
* בערבית **حداد** (**חדד**);
* בלשון חז"ל: **נפחא**.
## פירושונים

## ראו גם

* האי סמית' 
* שמידט

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
פרס לנין לשלום

שמאל|ממוזער|250px|הצד האחורי של פרס לנין לשלום
**הפרס הבינלאומי על שם לנין לחיזוק השלום בין העמים** (ברוסית: **«Международная Ленинская премия «За укрепление мира между народами**) היה פרס על שם ולדמיר לנין בברית המועצות. הפרס הוענק על ידי חברי ועדה בינלאומית שמונתה על ידי ברית המועצות, לאישים בולטים, שנמצאו ראויים לקבלו כמקדמי שלום ואחווה בין מדינות ועמים. שלא כמו פרס נובל לשלום, הפרס ניתן בכל שנה למספר אנשים. הפרס הוענק בעיקר לקומוניסטים ותומכים בולטים של ברית המועצות שלא היו אזרחים סובייטים.

הפרס היה פרס חלופי לפרס נובל לשלום.

## כינון הפרס
הפרס כונן על פי החלטת הסובייט העליון של ברית המועצות מיום 21 בדצמבר 1949, ונקרא תחילה על שמו של סטלין וזאת במסגרת טיפוח פולחן האישיות שלו. בשנת 1956, שונה שמו של הפרס מפרס סטלין לשלום ל**פרס לנין לשלום**, בעקבות תהליך הדה-סטליניזציה בו החל ניקיטה חרושצ'וב. הזוכים בפרס כשעוד נקרא "פרס סטלין" התבקשו להחזיר את המדליות והתעודות, שהוחלפו במדליות ותעודות עם שמו החדש של הפרס. הענקת פרס לנין לשלום נמשכה עד שנת 1990, עת חדלה ברית המועצות מלהתקיים באופן רשמי.

## מקבלי הפרס
בין מקבלי הפרס היו פרדריק ז'וליו-קירי (1951), פייטרו נני (1951) ג'ון דזמונד ברנל ובזרג עלוי (1953), לואי אראגון (1957), ארנולד צווייג (1958), ניקיטה חרושצ'וב (1959), ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז (1959), פידל קסטרו (1961), אחמד סקו טורה, נשיא גינאה (1961), מיכאיל סדוביאנו (1961), אוסקר נימאייר (1963), אחמד בן-בלה, ארונה אסף עלי (1964), לינוס פאולינג (1968–1969), חכמת אבו זיד (1970-71), כמאל ג'ונבלאט (1972), ז'אן מרטין סיסה, יאניס ריטסוס (1975), אורהו קקונן (1979), מחמוד דרוויש (1983) ודורותי קרופוט הודג'קין (1985-6).

## קישורים חיצוניים

*
לנין לשלום
קטגוריה:ולדימיר איליץ' לנין