רים תעשיות

**רים תעשיות בע"מ** הייתה חברה ציבורית ישראלית שעסקה בייצור, ייבוא ושיווק של רהיטים ומזרנים. מניותיה היו רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. לאחר שנקלעה לקשיים החברה נרכשה על ידי חברת "עמינח" ב-1993.
## היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1963 בשם "רים" - רהיטי ירושלים בע"מ" על ידי התעשיין אהרון אייזן, זמן קצר לאחר שעלה לישראל מפנמה, שם היה בבעלותו מפעל רהיטים בשם "לה־גאראנטיה" (La Garantia), שהיה מפעל הרהיטים הגדול ביותר באמריקה הלטינית. אייזן היה יליד טרנסילבניה שהיגר לקובה בשנות ה-20 של המאה ה-20. שם נשא אישה, ולאחר זמן קצר, כשנסע לבקר את אחותו בפנמה, גילה שיש פער מחירים ניכר בין פנמה לקובה, בה יוקר המחיה היה נמוך יותר במידה ניכרת. הוא החליט לנצל את פער המחירים ולקנות בקובה רהיטים בזול, כדי למוכר אותם בפנמה ביוקר. תחילה שלחה לו אשתו כמה רהיטים ומן הרווח מימן יבוא נוסף; עד מהרה גדלו עסקי הרהיטים שלו לכל רחבי היבשת והוא גם הקים מפעל לרהיטים. במקביל להתעשרותו החל אייזן לעסוק גם בפעילות ציונית והחליט לעלות לישראל והתיישב בירושלים.

מפעל החברה הוקם באזור התעשייה גבעת שאול והחל לייצר ארונות קיר ביוני 1965. במקביל הוקמה רשת חנויות לשיווק התוצרת בחיפה, תל אביב וירושלים. מפעל "רים" היה בין מפעלי הרהיטים הראשונים בישראל שעסקו בשיווק ישיר בהיקף גדול, מכירה ישירה ללקוחות על ידי צוות מכירות ועל ידי פרסום בהיקף נרחב. בשנת 1968 הוכפל כושר הייצור והוקם אגף חדש בו יוצרו גם ארונות מטבח, מיטות, שולחנות ועוד.

בינואר 1978 התמזגה פעילות הייצור של החברה עם שלוש חברות אחרות העוסקות בייצור רהיטים. מזרנים ומוצרים נלווים לחברה חדשה בשם "רים תעשיות", שביצעה הנפקה ראשונה לציבור בבורסת תל אביב. במרץ 1978⁩ התמזגה עם חברת רהיטים נוספת בשם "דניש אינטריורס" בדצמבר 1986⁩ רכשה מהסוכנות היהודית את חברת "רהיטי מבט", חברה מנתיבות שייצרה ריהוט מטבח וארונות קיר. החברה גם החלה לייצא חלק ניכר מהתוצרת שלה ברווח ניכר לארצות הברית והיא שווקה בין השאר ברשתות "מייסיס" ו"בלומינגדיילס".

בשנות ה-80 של המאה ה-20 קבוצת "רים תעשיות" הייתה יצרן הרהיטים הגדול בישראל, ובנוסף למפעל העיקרי של החברה בגבעת שאול בירושלים היא החזיקה במפעל "מזרני פרדייז" בתל אביב, מפעל בבת ים שהיה לו זיכיון מ"סילי קורפוריישן" לייצור מזרנים תחת המותג "סילי פוסטרופדי", ומפעל רהיטי "מֶפִי" מנתניה שהוקם בשנת 1953 על ידי משקעים יהודים מדרום אפריקה, נרכש על ידי "מזרני פרדייז" והתמקד אחר כך בייצור מזרני קפיצים. בתקופה זו נוהל המפעל על ידי בנו של אהרון אייזן, רולנדו אייזן. ב-1979 שכר רולנדו את שירותיו של בנימין נתניהו כמנהל שיווק של החברה לאחר שזה חזר מלימודיו בבוסטון, בהמלצת ידיד המשפחה, חבר מרכז הליכוד אלכסנדר רפאלי. בספרו "ביבי: סיפור חיי" כתב כי לאחר השנה הראשונה ב"רים" ביקש לחזור לבוסטון, בעקבות אשתו פלר קייטס שעזבה את ישראל לאחר שהות קצרה, ורולנדו הפתיע אותי בהצעה לא צפויה, כפי שכתב:.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה החברה לצבור הפסדים, עקב תחרות גוברת של מוצרים מיובאים ועלות הייצור הגבוהה בישראל. החברה החלה לייבא בעצמה חלק מהרהיטים שמכרה והחלה להתמקד בשיווק מזרנים של המותגים מזרני "סילי פוסטרופדי", "פרדייז" ו"מפי". בפברואר 1992 רכש הקבלן מרדכי יונה את השליטה בחברה מידי משפחת אייזן. יונה היה בעל זיכיון לכריתת עצים בליבריה ובניגריה, וביקש להסב את מפעל החברה למפעל עיבוד עץ. לאחר הרכישה הודיע כי הוא מבקש לבנות פרויקט מסחרי על שטח המפעל, בנוסף ניסה למכור את מפעל המזרנים "סילי" בבת ים וסגר את חברת "מוביליה", חברת השיווק של הקבוצה בארצות הברית. ביוני 1993 הודיעה "רים" שמכרה את פעילות ייצור הרהיטים שלה לחברת "לוחות הגליל", ואת חברת מזרני "פרדייז" לחברת ההשקעות אמפל - אמריקן ישראל קורפוריישן ואיש העסקים אורי דורי. בנובמבר 1993 רכשה חברת "עמינח" את רשת החנויות של "רים". מפעל החברה בגבעת שאול נהרס בהמשך, ובמקומו נבנה פרויקט של מסחר ומשרדים.

## קישורים חיצוניים
* 
*  - מפעל אותו רכשה "רים תעשיות"
## הערות שוליים

קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ירושלים: חברות
קטגוריה:תעשיית ריהוט בישראל
קטגוריה:רשתות ריהוט