open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
הגל החדש הצרפתי

**הגל החדש** (בצרפתית: נוּבֵל וָאג **Nouvelle vague**) של הקולנוע הצרפתי היה תנועה קולנועית בשנות השישים של המאה ה-20. הכותבים במגזין "מחברות הקולנוע" (Cahiers du cinéma) החליטו להציג את תאוריית האוטר (auteur) שלהם – הבמאי כמרכז העשייה בסרט – על ידי בימוי סרטים בעצמם. הם היללו את סרטיהם של ז'אן רנואר וז'אן ויגו. כותבים לשעבר של המגזין כמו פרנסואה טריפו עם סרטו "400 המלקות" (1959) וז'אן-לוק גודאר עם סרטו "עד כלות הנשימה" (1960) סימנו את תחילת עידן זה. במאים אחרים מהזרם הם קלוד שברול, ז'אק ריווט, אריק רוהמר ולואי מאל.

## מאפיינים
סרטי הגל החדש הצרפתי נשאו לרוב אופי אקזיסטנציאליסטי ועסקו בנושאים כמו הדגשת תפקידו של היחיד בקבלת האבסורדיות שבקיום האנושי. המסרים עצמם לא הועברו רק בעזרת תוכן הסרטים ועלילתם, אלא גם בעזרת טכניקות בימוי וצילום שונות וחריגות יחסית (למשל, צילום מעקב בשוט רציף שנמשך שבע דקות) ששימשו כאמצעי אמנותי להעברת מסרי היצירה המוסרטת. הבמאים צילמו ברחובות, כשהם דוחים את רעיון הצילום באולפן. אמצעי תאורה והקלטה היו המצאות ששימשו את הבמאים בהצלחה יתרה, ביניהן מצלמות קלות משקל (או 'מצלמות עט'  - ביטוי הנטבע על ידי אלכסנדר אסטרוק. מבחינתו המצלמה היא כמו עט: הן בנוחיות ובקלות השימוש בה, והן בהיותה כלי ביטוי אישי לבעליה). סרטי גל חדש רבים מתאפיינים בתנועות הזורמות שבהם, אשר בדרך כלל עוקבות אחר דמויות הסרט לאורך רחובות פריז.

רבים מסרטי הגל החדש הופקו בתקציבים מצומצמים מאד; בדרך כלל צולמו בבתי חברים של יוצרי הסרט. אותם חברים שימשו במקרים רבים כשחקנים וכצוות צילום, ואילתרו בעזרת מה שהיה נגיש במקום (למשל, השתמשו בעגלת קניות כבסיס למצלמה נעה). גם מחירו של סרט הצילום היווה שיקול, שהניב תוצאות ייחודיות: בסרטו של גודאר "עד כלות הנשימה", לדוגמה, קיימת תחושה של "קפיצות", מעין הפרעות ברציפות, בחלק מהסצנות בשל העובדה שהן אמנם צולמו כרצף אחד, אבל על שולחן העריכה פשוט נחתכו חלקי סצנות שלא התאימו, לעיתים אף מאמצע סצנה.

לסגנון הגל החדש הייתה השפעה על הקולנוע האמריקאי. לאחר סרטו של ארתור פן "בוני וקלייד" (1967) החלו במאי "הוליווד החדשה" (*New Hollywood*) כמו רוברט אלטמן, פרנסיס פורד קופולה, בריאן דה פלמה, ומרטין סקורסזה לביים בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים סרטים שהושפעו מעמיתיהם האירופים. גם הבמאי האמריקאי הבולט, קוונטין טרנטינו, הודה שהושפע מהגל החדש הצרפתי וכינה את חברת ההפקה שלו A Band Apart על שם סרטו של גודאר משנת 1964.

## ראו גם
* הגל הצ'כוסלובקי החדש

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:זרמים בקולנוע
קטגוריה:קולנוע בצרפת
אתניות

**אתניות** (או: **מוצא אתני** – מלשון **נוהג,** כפי שהוא במספר שפות שמיות. מיוונית: **ἔθνος**, **אתנוס** – **עם, לאום**) נקבעת על פי מוצא משפחתו של אדם. היא מבוססת על המאפיינים התרבותיים המקושרים לקבוצה חברתית מובחנת ומגובשת של בני אדם.

## קבוצה אתנית

**קבוצה אתנית** (במונחים ארכאיים: עדה או עדתיות) היא קבוצת אנשים, המזדהים זה עם זה, או המזוהים על ידי אחרים, על בסיס של גבולות, לעיתים מוּלדים, המבחינים אותם מקבוצות אחרות. גבולות אלה יכולים להופיע במספר צורות כגון: מוצא, היסטוריה, שפה, כלכלה, תרבות, דת, פוליטיקה לאומית וכדומה. עקב גבולות אלו, ישנן קבוצות שמבחינה ביולוגית החברים בהן קרובים יחסית, אך אין כל מתאם הכרחי בין כך להיווצרות אתניות מובחנת. אתניות היא תופעה מורכבת ביותר, ורק לעיתים נדירות היא מופיעה בצורה "טהורה": על פי רוב, היא קשורה בעיקר במבנים חברתיים, דתיים, פוליטיים ומשפטיים עובדתיים; היוצרים תודעה אתנית.

## אתניות לעומת גזע

לעיתים רחוקות, אתניות שאינה-מדויקת דייה תהא חופפת גם למושג "גזע", שכן היא נסמכת על מוצא משותף רחב וגורף יותר של כלל הקבוצות התרבותיות (דוגמאות: לבן, אסייתי, היספנו-לטיני, מזרח-תיכוני, אפריקאי), שנסמכות לרוב על סטריאוטיפים מיושנים ולא-מבוססים מדעית, או לחלופין, על צבע עור משותף.

בעוד אתניות וגזע הם מושגים קרובים, המושג אתניות נעוץ ברעיון של קבוצה חברתית, אשר חולקת זהות לאומית, שבטית או דתית, ובעלת מאפיינים משותפים, כגון שפה ומסורת תרבותית כרקע. בניגוד לאתניות, גזע הוא מונח מסַוֶג בו נעשה שימוש לחלוקת האנושות לקבוצות בעלות זיקה של מוצא משותף נרחב יותר, לרוב על בסיס מאפיינים פנוטיפיים (מראה חיצוני) מובחנים, כמו צבע עור. בעקבות השפעתן ההרסנית של תורות גזע שונות, השימוש במונח "גזע" הופרך עקב מחקרים מדעיים שמצאו כי הוא משקף תהליך היסטורי של הבניה חברתית בלבד. דהיינו, החלוקה לגזעים היא מלאכותית, ומסתמכת על מאפיינים חיצוניים חסרי חשיבות, כך שלגזעים בבני אדם אין ממשות מדעית או ביולוגית, אלא הם נוצרו כתוצאה מתהליכים חברתיים, תרבותיים והיסטוריים. בעקבות כך, המונח המדעי "**אתניות**" (המבוסס על מדע הגנאלוגיה) החל להחליף באופן נרחב את השימוש במונח הפסאודו-מדעי (מדע-כזב), "גזע".

## לאומיות אתנית

במאה ה-19 החלה להתפתח האידאולוגיה הפוליטית של לאומיות אתנית, שהיא צורה של לאומיות שבה המדינה שואבת לגיטימציה פוליטית מאתניות, להבדיל מלאומיות אזרחית הנשענת על קריטריונים כמו אזרחות או תרבות גבוהה פתוחה. כך, המושג המעורפל "גזע" נקשר יחד עם לאומיות. מדינות לאום רבות הוקמו על בסיס טענה למוצא אתני משותף: לעיתים קרובות, היסטוריונים ומלומדים אחרים היו צריכים לעמול קשות כדי למצוא או להמציא את המאפיינים של אותו מוצא, ולעיתים קרובות לא פחות, התגבשותן של אומות אלו הייתה כרוכה בגירוש המוני ואף ברצח עם של קבוצות אתניות אחרות.

## ראו גם
* פולקלור
** מוזיקת פולק
* מיעוט
** בני מיעוטים בישראל
* לאומיות אתנית
* קבוצה אתנו-דתית (קבוצה אתנית-דתית)
** אתניות יהודית, + דת היהדות
*** מחקרים גנטיים על יהודים
**** גנטיקה רפואית של יהודים
* גנטיקה אבולוציונית אנושית
** בדיקת DNA גנאלוגית (בדיקת סמני DNA)
*** גנאלוגיה (חקר אילן יוחסין)

## לקריאה נוספת
* עזר גת ואלכסנדר יעקובסון, לאומיות (אנגלית)
* יהודה שנהב, "**אתניות**", בתוך: אורי רם וניצה ברקוביץ' (עורכים), אי/שוויון, באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון, 2006, 55–63

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:אבולוציית האדם
מסיסות

**מְסִיסוּת** היא מדד המייצג את היכולת של חומר אחד להתערבב עם חומר אחר וליצור תערובת הומוגנית. חומר נקרא **מָסִיס** אם חלקיקי החומר (מולקולות או יונים) יכולים להתפזר בחומר אחר – המֵמֵס – כאשר אלה מוקפים כולם במולקולות הממס ואינם יוצרים צברים קולואידיים (תחליב או תרחיף) או הפרדת פאזות (משקע או שכבת נוזל נפרדת). החומר המפורק נקרא ה**מוּמָס** והשני (המצוי בדרך כלל בעודף) נקרא **[[ממס|מֵמֵס]]**. יחד, הממס והמומס יוצרים **[[תמיסה]]**. התהליך כולו נקרא **הֲמָסָה** (solvation), או **הִידְרַצְיָה** (hydration) כאשר הממס הוא מים.

קיימים חומרים מסיסים במצבי צבירה שונים (בטמפ' החדר) במצבם הטהור והם לא בהכרח מוצקים, כגון: חומצה כלורית מסיסה במים, כאשר במצבה הטהור היא גז.

## רמת מסיסות
**רמת המסיסות** של החומר היא המידה שבה החומר יכול לעבור המסה בחומר אחר. חומר בעל רמת מסיסות גבוהה מכונה "קל תמס", וחומר בעל מסיסות נמוכה מכונה "קשה תמס". רמה זו תלויה בהיווצרות קשרים בין-מולקולריים בין חלקיקי הממס למולקולת המומס, בטמפרטורה ובשינוי האנטרופיה של החומר בתהליך ההמסה.

תמיסה בשיווי משקל כימי שאינה יכולה להכיל עוד מומס, נקראת **תמיסה רוויה** (saturated). קיימים גם תנאים מיוחדים שבהם תמיסה יכולה להכיל יותר מומס מהמקסימום בתנאים הרגילים (רווית יתר) ואז אומרים שהתמיסה היא רוויה בעודף (supersaturated).

## ממסים קוטביים ולא-קוטביים
הממסים מסווגים לרוב לממסים קוטביים (פולאריים) ולא-קוטביים. ממס קוטבי לרוב מסוגל לְהָמֵס תרכובות יוניות, חומצות ובסיסים ותרכובות מולקולריות שיכולות לעבור יינון. ממס לא-קוטבי, מסוגל להמס לרוב חומרים שאינם קוטביים. לדוגמה, מלח בישול, שהוא תרכובת יונית (NaCl), מסיס מאוד במים, בעוד שאינו מסיס כלל בשמן. המים והממסים הלא-קוטביים אינם מתערבבים יחד – אינם מתמוססים אחד בשני. כך למשל, מים ושמן אשר אינם מתערבבים. בגלל אי-המסה זו, נוצרות מיצלות.

## ממסים נפוצים בתעשייה

## ראו גם
* שקיעה ציפה ורחיפה
* מעבר פאזה
* חומרים פעילי שטח
* דטרגנט

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:המסה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
פיזיקה של מצב מוצק

**פיזיקה של מצב מוצק** (על פי האקדמיה ללשון העברית, שם הענף הפיזיקלי הוא **פִיזִיקַת הַמַּצָּב הַמְּעֻבֶּה**, או **פִיזִיקַת הַמַּצָּב הַמּוּצָקִי**) עוסקת בהתנהגות חומר במצב צבירה מוצק ובחישוב התכונות הפיזיקליות של מוצקים שונים, כגון: גבישים, מתכות ועוד. בגביש גרעיני האטומים מסודרים בצורה מחזורית ובאריזות אופייניות, ואילו האלקטרונים נעים בגביש באופן חופשי יחסית. חלק מהתכונות הנחקרות בפיזיקה של מצב מוצק נובעות מהמבנה הסריגי של גרעיני האטומים, כמו העברת חום, מהירות הקול ואנרגיה של פונונים, וחלקן נובעות מתנועתם של האלקטרונים כגון מוליכות חשמלית או פלזמונים. כיום פיזיקת המצב המוצק נחשבת לתת-תחום של פיזיקה של חומר מעובה, שעוסקת גם בנוזלים, ג'לים וסוגי חומרים נוספים.

מכיוון שהתבנית הבסיסית של הגביש, הקרויה תא יחידה חוזרת על עצמה, נוצרת מחזוריות שמאפשרת להתבונן בתא יחידה בודד וממנו להסיק את תכונות הגביש כולו. המחזוריות נשמרת גם במרחב התנע, לאחר התמרת פורייה, במבנה שנקרא סריג הופכי ותא היחידה המינימלי שלו נקרא אזור ברילואן הראשון, וכך נוח לבצע חישובים במרחב התנע כמו במרחב המקום. 

פיזיקת המצב המוצק מנסה למדל מערכת עם מספר רב של חלקיקים, אך עם רמת סדר גבוהה, בניגוד לתחומי פיזיקה אחרים בהם מספר החלקיקים ניתן לספירה (כמו פיזיקת חלקיקים, פיזיקה גרעינית, פיזיקה אטומית ועוד). עם זאת, רוב התופעות הנחקרות בפיזיקת המצב המוצק נובעות דווקא מהנקודות החריגות במבנה המחזורי (המכונות זיהומים).

לגבישים יש תכונות מגנטיות, אופטיות, חשמליות ומכניות אשר ניתן לנצל לשימושים הנדסיים.

## תנועת האלקטרונים
ההנחה העומדת בבסיס התאוריה של פיזיקת המצב המוצק היא שהאלקטרונים מושפעים על ידי כוחות המשיכה (הממודלים על ידי פוטנציאל מחזורי) של כל גרעיני האטומים בסריג המחזורי, ולכן פונקציית הגל שלהם אינה ממוקמת עוד במרחב כי אם פרושה על פני הסריג כולו. עקרון האיסור של פאולי מכריח את האלקטרונים לאכלס רמות אנרגיה שונות, כמספר האלקטרונים החופשיים בחומר. מיקומה של רמת האנרגיה המלאה האחרונה בטמפרטורת האפס המוחלט (רמת פרמי) יקבע את עיקר תכונותיו של החומר - מוליך, מבודד, מוליך למחצה, מתכות למחצה וכן הלאה.

שלוש התאוריות העיקריות לתיאור פונקציות הגל הקוונטיות של האלקטרונים בחומר הן:
# גז פרמי - הדחייה והמשיכה בין האלקטרונים וגרעיני האטומים מבטלות זו את זו ולכן האלקטרונים חופשיים לגמרי ללא אינטראקציות.
# אלקטרונים כמעט חופשיים - המשיכה של האלקטרונים לגרעיני האטומים קטנה יחסית לאנרגיה הקינטית שלהם, ולכן ניתן לטפל בה על ידי תורת ההפרעות.
# מודל הקשירה ההדוקה - האלקטרונים קשורים לגרעין האטום כמו בחלקיק בודד בלי סריג, ונמשכים במשיכה חלשה גם לגרעיני האטומים השכנים כך שהם יכולים בהסתברות כלשהי לקפוץ אליהם.

בשני המודלים האחרונים נוצר מבנה פסים - פערים באנרגיה, כך שישנם ערכי אנרגיה אותם האלקטרונים לא יכולים לקבל. מערכת שאנרגיית פרמי שלה תימצא בתוך הפער תתנהג בהכרח כמו מבודד (המוליכות יורדת עם הורדת הטמפרטורה).

## ראו גם
* מוליכות-על
* מבנה פסים

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחומים בפיזיקה
*
קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
קורפורטיזם

**קוֹרְפּוֹרָטִיזְם**, או **השיטה הקורפורטיבית** (על פי האקדמיה ללשון העברית: **מְשִׁילָה אִרְגּוּנִית**) היא שיטת ממשל פוליטית-כלכלית, במרכזה נמצאים  הקורפורציות, איגודים מקצועיים, שכוללים את העובדים ואת מעבידיהם. מקור המילה "קורפורציה" במילה הלטינית corpus, שפירושה "גוף".

## קורפורטיזם באיטליה הפשיסטית
השיטה הקורפורטיבית צמחה באיטליה בסוף המאה ה-19, והגיע לשיאה באיטליה הפשיסטית בשנות העשרים של המאה העשרים, כתחליף לליברליזם ולסוציאליזם. לראשונה העלה את הרעיון האפיפיור לאו השלושה-עשר בשנת 1891, הצעה זו חושפת את גישתה האמיתית של הכנסייה כלפי המשטר הכלכלי הרצוי בעיינהם, להחיות את "הגילדות" האיגודים המקצועיים שהיו נפוצים בימי הבייניים בתקופת שלטונה של הכנסייה לנסות לשמר אגב כך את שליטתה ומעמדה, עיקר תפקידם של "הגילדות" היה למנוע כניסה של עובדים חדשים (כדי להקטין את כמות העובדים ולהעלות את מחיר עבודתם) וכדי לתאם ולהעלות מחירים, מה שעזר למעט אנשים מהאיגודים המקצועיים ופגע קשות ברוב המוחלט של האוכלוסייה שלא הייתה חברים ב"גילדות". ניסיון זה של הכנסייה שימש כתחליף למלחמת המעמדות וכחתירה כנגד כוחות ליברליזם שניסוי לקדם תהליכי דמוקרטיזיה באיטליה. הצעה זו השפיעה על ארגוני עובדים קתוליים, כמשקל נגד להשפעה של ארגוני עובדים סוציאליסטיים. הפטריוט האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו והאנרכו-סינדיקליסט Alceste de Ambris הכניסו את הקורפורטיזם לחוקת פיומה.

בניטו מוסוליני שילב את הקורפורטיזם בתוך עקרונות הפשיזם. הוא הקים באיטליה הפשיסטית 22 קורפורציות, וביולי 1926 הוקם משרד לקורפורציות, שתפקידו לקבוע שכר ותנאי עבודה ולווסת את הכלכלה. הקורפורציות נועדו לעסוק בתיאום יחסי העבודה תוך צמצום סכסוכים, שהרי בכל קורפורציה מיוצגים כל הצדדים ליחסי העבודה, שהם פשיסטים נאמנים, שלא יבזבזו זמנם בסכסוכי עבודה. הרמוניה כזו בין עובדים למעבידים מתאפשרת בזכות המשטר הפשיסטי, שבו היחיד משועבד לצרכיה של המדינה. 

ב-1929 הכריז מוסוליני שהניגוד בין הון לעבודה הסתיים, ושני הצדדים ליחסי העבודה פועלים מתוך שוויון גמור של זכויות וחובות. הוא אף הציע שסמכויות חקיקה בתחומי כלכלה יועברו מהפרלמנט לקורפורציות ואמר "המדינה הפשיסטית, או שהיא קורפורטיבית או שהיא לא כלום".

למעשה השיטה הקורפורטיבית באיטליה לא התממשה. אף שהמדינה הצליחה להכניע את העובדים, לא היה בכוחה לשלוט במעבידים. מצב זה לא הפריע להתפתחותה של ביורוקרטיה קורפורטיבית ענפה, שמטרתה ותועלתה לא היו ברורים, ועיקר פעולתה היה הבטחת המשך קיומה.

## קורפורטיזם במדינות נוספות

בשיטה הקורפורטיבית נעשה כיום שימוש מוגבל במקסיקו.

## נאו-קורפורטיזם
החלטות פוליטיות רבות בחברה הן תולדה של שותפות בין המגזרים במשק למדינה. לדוגמה: איגודי התעשיינים, איגודי הפועלים והמדינה.

השיטה מנסה לקדם את הכלכלה של המדינה. המדינה לא רוצה תחרות אלא לשבת עם המעסיקים והעובדים ואז לקבל החלטות על היחסים בין העובדים למעסיקים, זכויות, חובות וכו'. המדינה היא שחקנית מרכזית שנותנת את המילה האחרונה.

יש גם מדינות שמגיעות להסכמים עם אנשי הדת: אנשי הדת ידאגו לחינוך ולמשפט, ובתמורה הם יתמכו במדינה. המדינה מרוויחה כלכלה משגשגת. המעסיקים מרוויחים שקט תעשייתי, והפועלים מרוויחים חלק מרצונותיהם.

## ראו גם
*סינדיקליזם
*אנרכו-סינדיקליזם
*שדלנות (לובינג)
*נאו-פיאודליזם
*קורפורטוקרטיה
* ימין חברתי

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:שיטות ממשל
קטגוריה:פשיזם
1710

__TOC__

## אירועים

## נולדו

## נפטרו

## לוח שנה

### שנת 1710 לפי הלוח היוליאני

|}

## קישורים חיצוניים
ביסלי

**ביסלי** הוא חטיף מלוח המיוצר על ידי חברת אסם.

## היסטוריה
החטיף מיוצר משנת 1975 ופותח על ידי צוות שבראשו עמד מהנדס המזון דן פרופר, לימים מנכ"ל החברה, ועל ידי ד"ר יאיר ויל שהיה המדען הראשי בחברה מסוף שנות ה-60 ועד 1997. ד"ר ויל סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בכימיית מזון ולאחר פוסט דוקטורט בשיקגו חזר לאסם כמדען ראשי. החטיף פותח לפי רעיון של אפרים סעדון, מנהל ייצור בחברה. לאחר תיבול הבצק במספר טעמים, ערך פרופר מבחן טעימה בתיכון הדתי הצמוד, וטעם הגריל נבחר. בראשיתו שווק הביסלי בשלושה טעמים: בצל, גריל ופלאפל ובהמשך נוסף ברביקיו.

חברת אסם החלה לייצר את המוצר במקום פופקורן, לאחר שהבינה כי לא קיימים בישראל חטיפים מלוחים.

בעת ייצורו של הביסלי הראשון, מומחיות החברה הייתה בייצור פסטות, ובעקבות זאת גם צורת הביסלי הראשון הייתה כצורת פסטה. החטיף נוצר לראשונה כאשר הגיעה למפעל מכונת טיגון שלא התאימה לפס הייצור, ברגע של יצירתיות ניסה אפרים סעדון לטגן כמות קטנה של פסטה. בעקבות הצלחת הרעיון הוחלט להכין את החטיף על ידי טיגון של פסטה במכונת הטיגון וכך מיוצר החטיף עד היום. בשנת 1998 החברה ומשרד הפרסום אריאלי יצרו את הדמויות גריל וברביקיו (או בכינויו: ברבי) ושרים את הג'ינגלים לפרסומות הם הזמרים ליאור פרחי ואלון חסון אשר שימשו עד שנת 2018. כפרזנטורים של החטיף, בשנת 2009 עד 2013 דיבבו את הדמויות אודי גוטשלק וציון ברוך, והחל משנת 2026 חזרו הדמויות של גריל וברביקיו לפרסומות.

הביסלי משווק כיום ברחבי העולם ומיוצר במספר טעמים, בהם גריל, ברביקיו, פלאפל, בצל, פיצה, וזיתים, ובנוסף בכמה טעמים במהדורה מוגבלת, ביניהם זעתר, שווארמה, המבורגר, "חריף עצבני", מקסיקני ולתקופה קצרה חטיף חיטה חסר שם שעל הלקוח להמציא לו שם ולפרסמו בדף הפייסבוק של החטיף. כל טעם מאופיין בצורה אחרת של החטיף. ביסלי גריל, למשל, הוא בעל מבנה מפותל המזכיר פסטה פוסילי. ביסלי פלאפל, לעומתו, הוא בעל מבנה לא מיושר. בנוסף, בפברואר 2012 התחילה לייצר חטיף קל שנקרא "ביסלי יאללה". לקראת בחירות 2013 יוצרו שני טעמים חדשים "חמוץ חריף" ו"חריף אש", כך שהקונה יכול לבחור את הטעם המועדף עליו מתוך השניים בקבוצת הפייסבוק של החטיף. בשנת 2014 החלה החברה לשווק את "ביסלי אקסטרים" במארז של 70 גרם.

בשנת 2015 יצרה החברה את "ביסלי נאצ'וס בטעמים "ספייסי צ'ילי", "חמוץ חריף" ו"אקסטרא צ'יז".

בינואר 2018 השיקה החברה את סדרת החטיפים "אח של ביסלי", שעשויים מקמח תירס במקום קמח חיטה, לקהל הסובל מרגישות לגלוטן, ומגיעים בטעמים מעושן, ספייסי צ'ילי וסלסה פיקנטית.

בשנת 2025, ביסלי טוויסט הוצג בפלאפל ובצל.

## אריזות
ביסלי נמכר באריזות קטנות של 67–70 גרם ובאריזות גדולות של 190–200 גרם. בשנת 2015 הוסיפה החברה אריזה בגודל של 55 גרם. בעקבות זאת נקנסה אסם ב-1.296 מיליון ש"ח על ידי הרשות להגנת הצרכן. במגזר הערבי מוכרת החברה גם אריזה קטנה יותר במשקל של 50 גרם.

## גלריה
מגוון סוגים של ביסלי:

קובץ:Falafel Bissli ביסלי פלאפל.jpg|ביסלי פלאפל
קובץ:Onion Bissli ביסלי בצל.jpg|ביסלי בצל
קובץ:Pizza bissli ביסלי פיצה.jpg|ביסלי פיצה
קובץ:Taco Bissli ביסלי טאקו.jpg|ביסלי טאקו
קובץ:BBQ Bissli.jpg|ביסלי גריל
קובץ:Bissli-Barbecue ביסלי ברביקיו.jpg|ביסלי ברביקיו
קובץ: Hamburger bissli 2022 sept ביסלי המבורגר.jpg |ביסלי המבורגר


## ראו גם
* במבה
* חטיף תפוחי אדמה

## לקריאה נוספת
* 

## קישורים חיצוניים

* ביסלי, באתר אסם
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מוצרי אסם
קטגוריה:ישראל: המצאות
קרמלין

**קְרֶמְלִין** (ברוסית: **Кремль**, תעתיק: "קְרֶמְל") פירושו ברוסית "מצודה" או "טירה", ומתייחס לכל מתחם מבוצר וגדול הנמצא בערים רוסיות היסטוריות.
המונח מיוחס לרוב, בשפה יום-יומית, למתחם הקרמלין הידוע ביותר והוא הקרמלין של מוסקבה, או לחלופין, לממשל הרוסי הכללי הממוקם שם. (היום ממוקמת הממשלה הרוסית בבית הלבן של מוסקבה, ובית הנבחרים התחתון הרוסי, הדומה, ממוקם בבניין המרוחק מספר מאות מטרים ממתחם הקרמלין). הקמת קרמלינים ברוסיה הופסקה בשנת 1717 עם השלמת הקרמלין בעיר טובולסק בסיביר.

טעות נפוצה היא ייחוס המושג לכנסיית וסילי הקדוש, בשל סמיכותה לקרמלין והיותה המבנה המפורסם ביותר בכיכר האדומה.

הערים בעלות קרמלינים המוכרים כאתר מורשת עולמית הן מוסקבה, פראג, נובגורוד, קזאן וסוזדל.

מספר אתרי קרמלין רוסיים:
*הקרמלין של מוסקבה – הקרמלין המפורסם ביותר ברוסיה ומחוצה לה
*הקרמלין של ניז'ני נובגורוד
*הקרמלין של קאזאן
*הקרמלין של סוזדאל

## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:רוסיה: מבצרים
קורפורציה

**קורפורציה** (בעברית: **שְׂדֵרָה**) היא מעמד חברתי בעל זכויות מיוחדות, יחידת-בניין מרכזית של הסדר הציבורי בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת.

מקור המילה "קורפורציה" במילה הלטינית corpus, שפירושה "גוף". בימי הביניים באירופה שימש המושג קורפורציה לתיאור גופים משפטיים בעלי חוקים, מנהגים ומערכות משפט משל עצמם, שהתבדלו האחד מהשני והיו נבדלים מחצר השליט וממנגנונו. היו מסמכים משפטיים שהגדירו במדויק את מעמדה של כל קבוצה דתית, אתנית וחברתית בהסדר הקורפורטיבי. כל קורפורציה קיבלה מהפיאודל המתאים סמכויות שלטוניות, סמכויות גביית מיסים וסמכויות שיפוט כלפי חבריה.

החברה באירופה של ימי הביניים הייתה מאורגנת בצורה קורפורטיבית, ולכל קורפורציה היה מעמד מדיני וחברתי משל עצמה, עיסוק כלכלי, זהות אתנית ומקום מגורים. הקורפורציות השונות התקיימו זו לצד זו, לעיתים תוך התנגשות בין זכויות של האחת לזכויות של קורפורציה אחרת. החלוקה המעמדית באירופה הייתה תופעה ותיקה ששורשיה עוד בעת העתיקה. עם התפתחות הפיאודליזם בימי הביניים, הפכה החלוקה לנוקשה יותר והניידות החברתית בין המעמדות צומצמה. המהפכה הצרפתית נתנה תנופה גדולה לביטול החלוקה המעמדית, ובמהלך המאה ה-19 בוטלה חלוקה זו במרבית מדינות אירופה.

באופן בסיסי התבטא עיקרון זה בחלוקת החברה לשלושה גופים עיקריים. לכל אחד היו מוסדות ומועצות נבחרות משלו, שהשתתפו בתהליך קבלת ההחלטות, כגופים מחוקקים או מייעצים: הראשונה, הכמורה; השנייה, האצולה; והשלישית, פשוטי העם. בכל אחת מאלה היו חלוקות פנימיות רבות. הגילדות, לדוגמה, היו חלק מהמשטר הקורפורטיבי. לכל גילדה בימי הביניים היה מכתב זיכיון (לרוב מהמלך) שהעניק לה שליטה בלעדית בתחום מקצועה בעיר בה פעלה. על בעלי המלאכה נאסר על פי חוק להפעיל עסק אלא אם כן הם חברים בגילדה, ורק לאומנים הותר להיות חברים בגילדה. לפני קביעתם בחקיקה, נקראו אגודות אלו "אגודות בעלי מלאכה". הכנסייה במובנה הרחב הייתה קורפורציה, ומבין החזקות שבהן. כל הכמרים והנזירים היו בעלי זכויות מוגדרות מתוקף מעמדם הדתי, ולכנסייה היו סמכויות שיפוט כלפיהם. בזכות הסכם הפאקס דאי היו אנשי קורפורציית הדת מוגנים מפני גזילת רכושם או חייהם.

במשטר הקורפורטיבי הייתה הקהילה היהודית קורפורציה בפני עצמה. הקהילות היהודיות קיבלו כתבי זכויות שהקנו להם זכות לעסוק לפרנסתם בתחומים מוגדרים, בעיקר הלוואות בריבית, משכונות וסחר בחפצים משומשים. ניתנה לקהילה סמכות גביית מיסים, הוגדרה אוטונומיה שיפוטית פנימית, והוגדר גובה וסוג המיסים שעל הקהילה לשלם לשליט בתמורה לזכויות אלו. 

עם עליית מערכת השלטון האבסולוטית נולד מושג המדינה כפי שהוא מוכר היום, והקורפורציות הלכו והתמוססו: בצרפת הן פורקו רשמית במהלך המהפכה, בעיקר באמצעות צווי אוגוסט 1789, ובשאר שטחי אירופה התרחש הדבר במהלך הדרגתי ומקוטע יותר. גם המבנה הקורפורטיבי של הקהילה היהודית עמד בסתירה למגמות השלטון ושאיפותיו, ולכן הוטלו הגבלות על השיפוט היהודי הפנימי ונאסרה או הוגבלה אפשרות הטלת חרם. מאידך, היה השלטון מעוניין בכספי המיסים מהיהודים ולכן לא פורקה מסגרת הקהילה היהודית, מסגרת ששימשה כלי לגביית מיסים.

שרידי גישה קורפורטיבית ניתן לראות בלשכת עורכי הדין בישראל המסמיכה את עורכי הדין ובעלת סמכויות שיפוט עבורם או לשכת רואי החשבון וכן (בהיפוך) אצל דיפלומטים שהמדינה המארחת אותם מנועה מלשפוט אותם היות שיש להם מעמד משפטי קורפורטיבי ייחודי.

## ראו גם
*קורפורטיזם

## לקריאה נוספת
* קציעה טביביאן, **מסע אל העבר** - מימי הביניים ועד העת החדשה, הוצאת מט"ח, 1997.

## קישורים חיצוניים

*ישראל ברטל, היחיד והקהילה - מבוא, באתר זמן יהודי חדש

קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
נקודת אי רציפות

באנליזה מתמטית, **נקודת אי־רציפות** של פונקציה היא נקודה, שבה הפונקציה אינה רציפה. כלומר, הפונקציה אינה מוגדרת בנקודה זו (הנקודה אינה נמצאת בתחום הגדרתה), או שהיא מוגדרת, אך ערכי הפונקציה בסביבתה של הנקודה לא מתקרבים אל ערכה בנקודה עצמה. נהוג לחלק את נקודות אי הרציפות לשלושה סוגים, על פי גבול הפונקציה בנקודת אי הרציפות.

## הגדרה פורמלית
תהא \ f פונקציה ותהא \ a נקודה. נאמר כי \ a היא נקודת אי־רציפות של \ f אם  \ \lim_{x\to a}f(x)\ne f(a) (ייתכן כי \ f(a) כלל לא מוגדר). ניתן לחלק את אי הרציפות לשלושה סוגים:
# 
# **אי־רציפות מהסוג הראשון** ("קפיצה"): בנקודה \ a קיימת אי־רציפות מהסוג הראשון, אם הגבול \ \lim_{x\to a}f(x) אינו קיים, אך קיימים שני הגבולות בסביבות חד-צדדיות שלה. למשל, אם הפונקציה היא פונקציה ממשית במשתנה יחיד וקיימים ושונים זה מזה הגבולות \ \lim_{x\to a^+}f(x),\lim_{x\to a^-}f(x), אזי יש לפונקציה בנקודה \ a אי־רציפות מסוג ראשון.
# **אי־רציפות מהסוג השני** ("אי־רציפות עיקרית"): בנקודה \ a קיימת אי־רציפות מהסוג השני, אם לפחות אחד משני הגבולות בסביבות חד-צדדיות שלה לא קיים במובן הצר. למשל, אם הפונקציה היא פונקציה ממשית במשתנה יחיד ולפחות אחד מן הגבולות \ \lim_{x\to a^+}f(x),\lim_{x\to a^-}f(x) אינו קיים (אינו ערך ממשי), אזי יש לפונקציה בנקודה \ a אי־רציפות מהסוג השני.

## דוגמאות
#הפונקציה \ f(x)=\frac {\sin(x)}{x} אינה מוגדרת כלל בנקודה \ x=0, אך ידוע כי מתקיים \ \lim_{x\to 0}f(x)=1. על כן, ניתן להגדיר \ f(0)=1 ותתקבל פונקציה שרציפה גם בנקודה \ 0. עבור כל הגדרה אחרת, \ x=0 תהיה נקודת אי־רציפות סליקה של הפונקציה.
#פונקציית מדרגה  H(x)=\left\{\begin{matrix} 0 &  \mbox{ for } x  רציפה בכל הישר פרט לנקודה \ x=0. בנקודה זו יש לה הן גבול מימין והן גבול משמאל, ולכן זוהי נקודת אי־רציפות מן הסוג הראשון.
#הפונקציה \ f(x)=\sin \left( \frac {1}{x} \right)  היא בעלת אי־רציפות מן הסוג השני בנקודה \ x=0 (בסביבת נקודה זו, הפונקציה מתנודדת בקצב הולך וגדל, ככל שמתקרבים ל-\ 0, בין הערכים \ 1 ו-\ -1, ולכן לא קיים לה גבול, אפילו חד-צדדי, בנקודה זו).

## דוגמאות נוספות עם ייצוג גרפי
ממוזער|150px|הפונקציה מהדוגמה הראשונה
1. בפונקציה
:f(x)=\left\{\begin{matrix}x^2 & \mbox{ for } x1\end{matrix}\right.
הנקודה \,x_0=1 היא נקודת אי־רציפות סליקה, משום ש- \ \lim_{x\to 1}f(x) = 1,
וניתן "להפוך" את הפונקציה לרציפה על ידי הגדרתה מחדש באופן הבא:
f(x)=\left\{\begin{matrix}x^2 & \mbox{ for } x1\end{matrix}\right.

ממוזער|150px|הפונקציה מהדוגמה השנייה

2. בפונקציה
:f(x)=\left\{\begin{matrix}x^2 & \mbox{ for } x1\end{matrix}\right.
הנקודה \,x_0=1 היא נקודת אי־רציפות מהסוג הראשון,
משום ש- \lim_{x\rarr 1^{-}}f(x)=1 \ne 2=\lim_{x\rarr 1^{+}}f(x).
ממוזער|150px|הפונקציה מהדוגמה השלישית
3. בפונקציה
:f(x)=\left\{\begin{matrix}\sin\frac{5}{x-1} & \mbox{ for } x1\end{matrix}\right.
הנקודה \,x_0=1 היא נקודת אי־רציפות מהסוג השני,
משום שהגבול \lim_{x\rarr 1^{-}}f(x) לא קיים. 

## קישורים חיצוניים
* 

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי
קטגוריה:רציפות
בעיטה

[שמאל|ממוזער|250px|הדגמה של בעיטות ב[אמנות לחימה|אמנויות לחימה]]
[שמאל|ממוזער|200px|בעיטה ב[כדורגל]]

באלימות, באמנויות לחימה ובספורט, **בעיטה** היא התקפה בעזרת כף הרגל, הברך או הרגל. לעיתים קרובות משתמשים בהתקפה זו בקרב פנים אל פנים. באופן כללי, בעיטות איטיות יותר אך חזקות יותר ממכות הנעשות עם הידיים.  

בעיטות תופסות חלק מרכזי באמנויות לחימה רבות, כמו קראטה, אגרוף תאילנדי וטאקוונדו. באומנויות אחרות, כמו ג'ודו ואגרוף, אין משתמשים בבעיטות בכלל. יש אומנויות שבהן משתמשים בבעיטות, אך מגבילים את טווח הפגיעה שלהם לרגליים ולפלג הגוף התחתון.

קיים מספר רב של בעיטות, ולמקצתן יש שמות משלהן. לעיתים קרובות לתנועה מסוימת יהיו שמות שונים באמנויות לחימה שונות. 

בכדורגל הנגיעה בכדור מותרת בכל חלקי הגוף, למעט הידיים, אך מקובל בעיקר לבעוט בו ברגל. ישנם כמה סוגי בעיטות מיוחדים בכדורגל: בעיטת עונשין, בעיטה חופשית ובעיטת קרן.

## ראו גם

* בעיטת מספריים בכדורגל
* בעיטת מספריים באמנויות לחימה 

## לקריאה נוספת
* דוד בן־סירא, משה איילון, היבטים ביומכניים בבעיטת כדורגל, **בתנועה** 8 (4-3), 2007, עמ' 286-239 .

*
קטגוריה:מונחים בספורט
בלה סנש

ממוזער|250px|בלה סנש עם רעייתו קתרינה
[ממוזער|250px|המצבה על קברו של בלה סנש ב[בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה, בבודפשט]]
**בֶּלָה סֶנֶש** (במקור **שלזינגר**, בהונגרית: **Szenes Béla**; בודפשט, 18 בינואר 1894 – בודפשט, 26 במאי 1927) היה סופר, עיתונאי ומחזאי יהודי-הונגרי. אביה של חנה סנש, בן דודו של המשורר, עיתונאי, מתרגם אנדור סנש.

## ביוגרפיה
בלה סנש נולד בשם שמואל שלזינגר ב-1894. הוא החל ביצירתו הספרותית בגיל צעיר, ובשנות ה-20 נחשב לאחד המחזאים הבולטים בהונגריה. בלה סנש נפטר בגיל 33 מהתקף לב.

בשנת 1950 יצא לאור התרגום לעברית לספרו "צ'יבי" (בהונגרית: Csibi), פרי עטו של אביגדור המאירי. ספר ילדים זה, המספר את סיפורו של בן עניים הלומד בבית ספר לילדי עשירים ועומד בכבוד בתחרות שבינו לבינם, היה אחד הספרים האהובים ביותר על בני הנוער בישראל בשנות ה-50.

בתו חנה סנש הייתה מצנחני היישוב ומשוררת, והוצאה להורג בהונגריה בשנת 1944. היא הייתה בת שש במותו, ולדבריה, דמותו השפיעה עליה כל חייה.

## ספריו
* **סיפורו של פחמי** (1916)
* **[[צ'יבי]]** (1919) - מאבקו של בן-עניים ישר ואמיץ, שילדי הכיתה בני-העשירים הטילו עליו חרם, עד שרכש את אהדת הכיתה והביא לה תהילה. את ההשראה לספר שאב סנש מדמותו של יוזף בראון, כדורגלן יהודי שהיה אהוב מאוד בהונגריה של שנות ה-20. (ספרו היחיד שתורגם לעברית: על ידי אביגדור המאירי, 1950)
* **כתבים הומוריסטיים** (1921)
* **השוטה** (1922)

## קישורים חיצוניים

* 
* בלה סנש - מתוך לקסיקון אופק לספרות ילדים
* 
* 

על אשתו קתרינה:
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה, 1944)
בלה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרים ב-1927
דימוס (ירח)

**דֵימוֹס** (**Deimos**) הוא הירח הקטן והחיצוני מבין שני ירחי מאדים. הוא קרוי על שם האל דימוס מן המיתולוגיה היוונית.

## גילוי
חישובים הראו שאם יש ירח למאדים אז מסלולו צריך להיות מאוד קרוב לכוכב הלכת, אחרת הכוחות הפועלים עליו יגרמו לו להסחף ולא להישאר במסלולו. דבר זה הקשה על גילוי הירחים, אך ב-1877 מאדים היה במרחק יחסי מאוד קרוב לכדור הארץ, והדבר אפשר תצפות וחיפוש אחר הירחים.

ב-12 באוגוסט 1877 האסטרונום האמריקאי אסף הול גילה את פובוס, ולאחר מספר ימים את ירחו השני של מאדים, דימוס.

את שמותיהם הציע הנרי מדאן, מתוך הספר ה־15 של האיליאדה, בו ארס מזמן את הפחד (דימוס) והאימה (פובוס).

## מאפיינים
דימוס הוא ככל הנראה אסטרואיד שהוסט על ידי צדק למסלול שאפשר למאדים "ללכדו". לדימוס מבנה בלתי מעוגל למדי, בדומה לגופים בעלי מסה דומה, וגודלו עומד על 15×12×10 ק"מ לערך.

דימוס מורכב מקרח ומסלעים עשירים בפחמן. על פניו מופיעים מכתשים רבים, אך הוא עדיין חלק יותר מאשר הירח פובוס. לשני המכתשים הגדולים ניתנו שמות: מכתש סוויפט ומכתש וולטר.

במבט מדימוס אל מאדים, נראה כוכב לכת זה גדול פי 1,000 ובהיר פי 400 מהירח בליל ירח מלא.

במבט ממאדים אל דימוס, לדימוס קוטר זוויתי של 2.5 דקות המעלה בלבד, ועל כן עין בלתי מזוינת רואה אותו ככוכב. במצבו הבהיר ביותר ("ירח מלא") הוא בהיר כמו נוגה, כפי שזו נראית מפני כדור הארץ; ברבע הראשון והשלישי הוא בהיר כמו וגה. כאשר דימוס חולף על פני השמש, קוטרו הזוויתי גדול רק פי 2.5 מזה של נוגה (בתצפית מכדור־הארץ, בעת שחולף על פני השמש).

זמן ההקפה של דימוס סביב מאדים (30.5 שעות) עולה על הזמן בו מאדים סובב סביב צירו (24.5 שעות) כך שהקפה אחת של דימוס סביב מאדים אורכת למעשה 2.7 ימים (עבור צופה בקו המשווה).

מכיוון שמסלולו של דימוס עובר קרוב מאוד לפני השטח של מאדים, ונטייתו קטנה, לא ניתן לצפות בו מקווי רוחב העולים על 82.7°.
לפי חישובי מסלול, דימוס מתרחק ממאדים.
[ימין|ממוזער|250px|דימוס חולף על פני [השמש, כפי שצולם על ידי הגשושית אופורטוניטי]]

## קישורים חיצוניים

* סרטון המדגים את תנועתו של דימוס סביב צירו
* הרצאות נאס"א על פובוס ודימוס
* 

## הערות שוליים

*
קטגוריה:ירחי מאדים
RNA פולימראז

[שמאל|ממוזער|250px|RNA פולימראז ב[בקטריופאג' T7 בונה mRNA (בירוק) מתבנית DNA. החלבון הנוצר מופיע בצבע סגול]]
**RNA פולימראז** (באנגלית: **RNA polymerase**, בקיצור: **RNAP** או **RNApol**) הוא אנזים, המבצע את תהליך השעתוק בכל תאיהם של היצורים החיים.

האנזים מזרז את יצירתה של מולקולת RNA לפי המידע המצוי במולקולת תבנית של DNA. תהליך השעתוק הוא שלב הביניים המקשר בין תבנית ה-DNA ובין החלבונים הבונים את התא.

RNA פולימראז התגלה בנפרד על ידי שני חוקרים, סם וייס וג'ררד הורביץ, בשנת 1960.

## RNA פולימראז בתאים פרוקריוטיים

בתאים פרוקריוטיים (חיידקים) ידוע סוג אחד של RNA פולימראז אשר אחראי לסינתזה של כל שלושת סוגי ה-RNA: שליח (mRNA), מעביר (tRNA), וריבוזומלי (rRNA).

בחיידקי *[[Escherichia coli]]* הפולימראז הוא מולקולה ענקית במשקל 449 קילודלטון. לב הפולימראז ("אנזים הליבה") בנוי מ-4 תת-יחידות: שתי תת-יחידות α (אלפא), אחת β (בתא) ואחת 'β. האנזים השלם (ההולואנזים) כולל יחידה נוספת: σ (סיגמא), הקרויה לעיתים "גורם סיגמא".

ליבת האנזים לבדה מסוגלת לבנות גדיל RNA לפי תבנית ה-DNA. עם זאת, גורם הסיגמא חיוני לשעתוק מוצלח, שכן הוא מסייע לאנזים להיקשר ל-DNA בתחילתם של גנים. הודות לכך לא מתבצעים שעתוקים אקראיים לכל אורך הגנום אלא רק מתחילתם ועד סופם של הגנים. ההולואנזים (אנזים הליבה וגורם הסיגמא) נצמדים לפני השעתוק לאזור המצוי לפני תחילת הגן והקרוי קדם (Promoter). כל הקדמים בתאים פרוקריוטיים מכילים רצפים מסוימים של נוקלאוטידים, אותם מסוגל גורם הסיגמא לזהות.

אנזימי RNA פולימראז נקשרים למקומות אקראיים ב-DNA בכל עת. לאחר שהם נקשרים, הם משוטטים לאורך גדיל ה-DNA עד שהם מגיעים לקדם, שם הם נעצרים ומתחילים בשעתוק. לאחר שעתוק של כעשרה בסיסים, ניתק גורם הסיגמא מהאנזים והשעתוק נמשך בלעדיו. בתחילת השעתוק נפרמת המולקולה הדו-גדילית של ה-DNA. בקדם קיים רצף קטן המכיל תימין ואדנין בלבד; מאחר שתימין נקשר לאדנין בשני קשרי מימן בלבד (לעומת שלושה קשרי מימן בין גואנין וציטוזין), הרי שבאזור זה מתאפשרת פרימה קלה יחסית של ה-DNA, תוך השקעה נמוכה יותר, יחסית, של אנרגיה. פעילות פרימת ה-DNA קרויה הליקאז (Helicase), ו-RNA פולימראז מסוגל לבצעה לבדו. פעולת האנזים DNA פולימראז, לעומת זאת, המבצע את תהליך שכפול ה-DNA, אינה כוללת פעילות הליקאז, והוא נזקק להליקאז חיצוני.

בלב מערך השעתוק קיימת תעלה באורך 55Å (אנגסטרם) ובקוטר 25Å; תעלה זו מותאמת להכיל את הגדיל הנוצר (קוטר ה-DNA הדו-גדילי הוא 25Å). התעלה מסוגלת להכיל לאורכה 16 נוקלאוטידים.

בתא ממוצע של *E. coli* קיימות כ-3,000 מולקולות RNA פולימראז. כמחצית מהן עסוקות בשעתוק פעיל בכל רגע נתון; כרבע קשורות לקדמים ועומדות להתחיל בשעתוק; וכרבע משוטטות על גבי ה-DNA בחפשן אחר קדמים. רק כאחוז בודד ממולקולות ה-RNA פולימראז מרחפות בציטופלזמה.

## RNA פולימראז בתאים איקריוטיים
בתאים איקריוטיים קיימים מספר אנזימים שונים הקרויים RNA פולימראז:
* **RNA פולימראז I** מסנתז rRNA.
* RNA פולימראז II מסנתז mRNA. זהו הפולימראז הנחקר ביותר, שרבים מגורמי השעתוק הקשורים אליו ידועים. בנוסף מסנתז microRNA ו-snRNA.
* **RNA פולימראז III** מסנתז tRNA, סוגים נוספים של rRNA ומולקולות RNA קטנות נוספות.
* בצמחים, נוסף על הנ"ל, קיימים **RNA פולימראז IV** ו-**RNA פולימראז V**, והם מסנתזים siRNA.

בנוסף קיימים סוגים נוספים של RNA פולימראז במיטוכונדריה ובכלורופלסטים.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
דימוס (מיתולוגיה)

**דימוס** (ביוונית עתיקה: **Δεῖμος**) הוא אל הטרור והאימה במיתולוגיה היוונית. דימוס הוא בנם של אפרודיטה וארס, הוא ואחיו פובוס הם מלווים צמודים של אביהם בצאתו למלחמה וקרב.

דימוס אומנם חלש וטיפש לעומת שאר האלים, אך כאשר יש לו את היכולת (לעיתים הוא מקבל כוח מארס כאשר מבצע את משימותיו כהלכה), הוא יכול להיות מאוד אכזרי. הוא נוהג להסתובב בין בני האדם, על מנת להפגין בפניהם את כוחו הדל (אשר עצום בהשוואה לבני האדם). כמו ארס, גם אל זה מוצג כאוהב מלחמות וצמא דם.

שני הירחים של כוכב הלכת מאדים, שבלועזית קרוי מרס, שמו של האל המקביל במיתולוגיה הרומית לארס, נקראו בהתאמה פובוס ודימוס.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים יווניים
עדות

[שמאל|ממוזער|250px|[מזכירת המדינה האמריקאית הילרי קלינטון מעידה בפני הסנאט]]
[ממוזער|250px|[דוד בן-גוריון מעיד בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל בירושלים]]
[ממוזער|250px|מרדכי אליעזר גרישפן, אחיו של [הרשל גרינשפן, מעיד במשפט אייכמן בירושלים]]
**עדות** היא מסירת תיאור של מאורע או נושא מסוים, על ידי מי שחווה אותם בצורה קרובה. עדות נמסרת במקרים אחדים:
* במשטרה, במסגרת חקירה של אירוע.
* בבית המשפט, כניסיון לבירור האמת במסגרת ההליך המשפטי.
* בוועדת חקירה, במסגרת בחינה של אירועים חריגים.
* במחקר היסטורי, לשם תיעוד המאורעות הנחקרים.

## עדות בבית משפט
עדות בבית משפט ניתנת על-פי דיני הראיות.

עד מעיד בבית משפט על כל מה שקלט במישרין בחושיו (ראיתי את..., שמעתי קול נפץ..., חשתי חום רב...). העד רשאי להעיד עובדות אלה בלבד. התרשמותו, דעותיו ומסקנותיו של העד מאותן עובדות פסולות בדרך כלל כראיה, בהיותן "עדות סברה".

עדות של עד מומחה, כגון רופא, פסיכולוג, שמאי וכדומה, שונה מעדות רגילה, מאחר שבית המשפט רשאי לקבל את המסקנות של המומחה העולה מהממצאים שלפיו.

### עדות מפי השמועה

**עדות מפי השמועה** או **עדות שמיעה**, משמעה דברים ששמע אדם מפי אחר. עדות מפי השמועה אסורה על פי דיני הראיות, למעט חריגים מסוימים, שכן האדם ששמע את הדברים אינו יכול להיחקר לגבי אמיתות תוכנם. צד להליך משפטי אינו רשאי להביא עד שיספר על דברים ששמע מפי אחר ולא קלט אותם בעצמו באופן בלתי אמצעי. החריגים הם, עדות על דברים שאמר אדם בעת אירוע אלימות. לדוגמה, אדם מוכה צועק "פלוני, מדוע אתה מכה אותי". אמירה זו תהיה קבילה גם אם תובא על ידי האדם ששמע אותה. כמו כן, אמירות המלוות מעשה או אמירות שנאמרות בעת אירוע מרגש, גם הן קבילות אם אדם כלשהו יעיד לגבי עצם אמירתן. הרציונל הוא שאמירות כאלה אינן חשודות כאי אמירת אמת עקב הנסיבות בהן הן נמסרות.

### עדות מומחה

**מומחה** הוא מי שעוסק בנושא שבמדע, במחקר, באמנות או במקצוע, ועדותו נדרשת כאשר יש להוכיח עניין שבנושאים אלה. לדוגמה: עדות מומחה רפואי שהוא רופא בתביעה לתשלום פיצויים בגין נזק גוף, או עדות מומחה שהוא גרפולוג בתביעה נגד צוואה מזויפת.

ככלל, עדות מומחה מוגשת כחוות דעת כתובה, ולבעל הדין הנגדי יש זכות להגיש חוות דעת נגדית. בדומה לעדות רגילה, הצדדים רשאים בדרך כלל לחקור מומחה על חוות דעתו. במקרים רבים ממונה מומחה "נייטרלי", על ידי בית המשפט, בהסכמת הצדדים או בלעדיה. מומחה כזה מכונה **מומחה מטעם בית המשפט**. מומחה שחוות דעתו נדרשת לשם הכרעה בין חוות דעת סותרות מכונה **מומחה מכריע**, ואם הוא ממונה בהסכמת הצדדים חוות דעתו באה במקום חוות הדעת המנוגדות. השימוש במומחים נפוץ באופן מיוחד בתביעות מסוגים מסוימים, כגון בתביעות רשלנות מקצועית או רשלנות רפואית. בתביעות נזיקין על פי חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים יש חשיבות לחוות דעת רפואית, ומשום כך נקבעו סדרי הדין המיוחדים לפיהם הצדדים אינם מביאים עדויות מומחים מטעמם, אלא ממונה מומחה רפואי מטעם בית המשפט, זאת כדי לחסוך בעלויות ולייעל את ההליך.

## ראו גם
* עדות (משפט עברי)
* עדות שקר
* עדות אופי
* פקודת בזיון בית המשפט

## קישורים חיצוניים

* דורון מנשה **הלוגיקה של קבילות ראיות**, מאגנס, 2008 (הספר בקטלוג ULI)

* 
* על עדויות שואה בפודקאסט של יד ושם (כולל תמלול)
* ריאיון עם הפסיכואנליטיקאי דורי לאוב על מושג העדות בהקשרה התרבותי והחברתי, באתר יד ושם.
* הזכות להשמיע קול - על השימוש בתקשורת תומכת וחליפית למתן עדות בבית משפט.
* Remembering and Forgetting - סרטון הסבר של Crash Course Psychology על הגורמים המשפיעים על יכולת הזיהוי וההשלכות המשפטיות על עדויות בבית משפט 

קטגוריה:דיני ראיות
סמל סן פרנסיסקו

[שמאל|ממוזער|150px|סמל העיר [סן פרנסיסקו]]
**סמל העיר סן פרנסיסקו**, כמו גם דגל העיר, מסמן את בנייתה של העיר לאחר הרס רב שנגרם לעיר סן פרנסיסקו על ידי איתני הטבע - שרפות ורעידות אדמה.

הסמל של העיר נבחר בשנות ה-50 של המאה ה-19 לאחר מספר רעידות אדמה שפקדו את העיר.

בסמל נראים שני פועלים - בצד אחד כורה, ובצד האחר מלח המחזיק בידו סקסטנט.

מאחריהם ניצב עוף החול, המסמל את העיר ומופיע אף בדגל העיר. העיר הרגישה הזדהות עם ציפור אגדית זו הנשרפת עד אפר ונולדת מחדש מן האפר, בעיקר לאחר רעידת האדמה של 1906 והשריפה הגדולה שפרצה בעקבותיה. הסמל התייחס למספר שרפות בשנות ה-50 של המאה ה-19, אך קיבל רלוונטיות עוד יותר לאחר השרפה הגדולה.

מאחורי הפועלים ניתן לראות בסמל את מפרץ סן פרנסיסקו ובו מספר ספינות סוחר.

קטגוריה:סן פרנסיסקו
קטגוריה:ארצות הברית: סמלים
דגל סן פרנסיסקו

שמאל|ממוזער|250px|הדגל מעל עיריית סן פרנסיסקו.
**דגל העיר [[סן פרנסיסקו]]**, כמו גם סמל העיר מייצגים את בנייתה המחודשת של העיר לאחר שריפות שנגרמו כתוצאה של רעידות אדמה. הדגל מתאר את עוף החול האגדי הנולד מחדש מן הלהבות ששורפות את העיר.

הדגל מסמל את השתקמות העיר לאחר כל אחת משש השריפות שפקדו אותה בין השנים 1849–1852 ונבחר לסמל בנייתה המחודשת של העיר אחרי רעידת האדמה של 1906 והשריפה הגדולה בעקבותיה אשר כילתה באש את מרבית בתי העיר. הדגל הפך לדגלה הרשמי של העיר ב-16 בדצמבר 1940.

מתחת עוף החול מופיע המשפט בספרדית: 
שמשמעו: 

בעת עיצוב הדגל היו אמורים להיות לו ציצות בצבע זהב המקיפים את הדגל. בשל טעות, בעת שהדגל נוצר, נתפר חלק זה מבד בצבע זהב, במקום בצורת ציצה, והמעטפת הפכה לחלק מהדגל. כיום, כאשר הדגל מוצג בתוך מבנים, נהוג להוסיף לו ציצה בצבע זהב המקיפה את המעטפת המוזהבת של הדגל.

## היסטוריה
ב-8 בינואר 1900 נשא ראש עיריית סן פרנסיסקו, ג'יימס פילן נאום בפני מועצת העיר (S.F. Board of Supervisors) בו הוא הציע לחברי המועצה לבחור דגל לעיר ועליו מוטו העיר (Oro en paz fierro en guerra). לדברי ראש העיר, סן פרנסיסקו היא החשובה בערי קליפורניה, ועליה לסמל את העקרונות של המדינה, ולהזכיר את הלוחמים מקליפורניה אשר לחמו במלחמת ארצות הברית–ספרד. הזהב, לדבריו, מסמל את עושרה של קליפורניה ואת השפע שלה, והברזל מסמל את עוצמת הלוחמים של קליפורניה במלחמה.

ראש העיר הכריז על תחרות לעיצוב הדגל העירוני, והפרס הראשון שהוצע היה 50 דולרים.

במרץ באותה שנה החלה הגשת העיצובים לדגל. בין העיצובים שהוגשו היו קביה, עכבר וקוף כדמות מרכזית בסמל, אולם ב-15 באפריל נבחר העיצוב של ג'ון מ. גאמבל (John M. Gamble), מבין 15 ההצעות שהוצעו. הצעה זו לא כללה את מעטפת הזהב המקיפה כיום את הדגל ולא כללה את המילים "סן פרנסיסקו".

ב-19 באפריל הוצג העיצוב הנבחר למועצת העיר, וב-20 באפריל נערך דיון בעיצוב.

הדגל עוצב לראשונה בתהלוכה העירונית לכבוד משטרת העיר שנערכה ב-1 במאי 1900.

הדגל המקורי של העיר הוחלף בשנת 1926 בשל בלאי שנגרם לו במהלך השנים. בדגל מחליף זה הופיעה לראשונה ציצת זהב.

רק ב-16 בדצמבר 1940 החליטה מועצת העיר על אימוץ הדגל באופן רשמי. דגל זה שאומץ כלל ציצת זהב, ובתיאור הדגל הרשמי נכתב כי הדגל "מוקף בזהב". בעקבות תיאור זה החלו חברות יצור הדגלים אמרסון (.The Emerson Flag Co) ופאראמונט (.The Paramount Flag Co) לייצר דגלים וסביבם פס מוזהב.

חברת פאראמונט הקפידה על העיצוב הרשמי, אולם חברת אמרסון הוסיפה עיטורים, צבעה את הלהבות בשלושה צבעים ושינתה את הגופנים לגופנים יותר מעוצבים. בשנת 1963 הכריז ראש העיר ג'ורג' כריסטופר כי הגרסה שיוצרה על ידי חברת פאראמונט היא עיצוב הרשמי של העיר, אולם שתי הגרסאות עדיין נמכרות.

## קישורים חיצוניים

* 
* דגל סן פרנסיסקו באתר מוזיאון סן פרנסיסקו

סן פרנסיסקו
סן פרנסיסקו
קטגוריה:סן פרנסיסקו
קפיצה משולשת

ממוזער|שמאל|300px|אתלטית מסיימת קפיצה משולשת
**קפיצה משולשת** היא אחת מהקפיצות התחרותיות באתלטיקה קלה. היא כוללת שלושה מהלכי קפיצה אופקיים המבוצעים ברצף: ניתור, המבוצע מקרש הקפיצה ברגל החזקה, דילוג, המבוצע באותה הרגל, וקפיצה, המבוצעת ברגל השנייה ומסתיימת בנחיתה בארגז החול. המהלך השלישי, הקפיצה הסופית, דומה באופיו לקפיצה לרוחק.
ממוזער
המרחק מקרש הקפיצה, שממנו נמדד מרחק הקפיצה, ועד ארגז החול, נע בין 9 ל-13 מטרים, ובתחרויות מקצועיות הוא 13 מטרים.

## היסטוריה
קפיצה משולשת, או לפחות ספורט הכולל שלוש קפיצות אחת אחרי השנייה, היה קיים חלקית באולימפיאדות יווניות עתיקות, עם רשומות המראות שספורטאים הגיעו למרחקים של יותר מ-50 רגל (15.24 מ'). קפיצה משולשת הייתה חלק מאולימפיאדת 1896 באתונה, אם כי אז היה מורכב הספורט משני דילוגים באותה הרגל ואז קפיצה. האלוף האולימפי הראשון בעת החדשה, בכל ענפי הספורט, היה ג'יימס קונולי שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת באולימפיאדה זו. קפיצה משולשת לנשים הוכנסה כמקצוע אולימפי באולימפיאדת אטלנטה ב-1996.

בשיא העולם לגברים מחזיק, מאז 1995, הבריטי ג'ונתן אדוארדס, והוא עומד על 18.29 מטרים. באותה שנה קבעה האוקראינית אינסה קראבץ את שיא העולם הקודם לנשים, 15.50 מטרים, שיא שנשבר בשנת 2021 על ידי יולימאר רוחאס הונצואליאנית, שקבעה באולימפיאדת טוקיו 15.67 מטרים. שיא ישראל לגברים הוא 17.20 מטרים, וקבע אותו רוגל נחום ב-1992. בשיא ישראל לנשים, 14.78 מטרים, מחזיקה חנה קנייזבה-מיננקו, מאז 2015.

## עשר הקופצות הטובות בכל הזמנים
נכון לאוגוסט 2021:

## עשרת הקופצים הטובים בכל הזמנים
נכון ליוני 2024:

## קפיצה משולשת בישראל
### אתלטיות בולטות בישראל בקפיצה משולשת

### אתלטים בולטים בישראל בקפיצה משולשת

## כל האלופות והאלופים האולימפיים

## כל האלופות והאלופים העולמיים

[מרכז|ממוזער|750px|[פיליפס אידוו מבריטניה, בקפיצה משולשת באולימפיאדת בייג'ינג 2008]]

## ראו גם
* קפיצה מהמקום
* קפיצה לרוחק

## קישורים חיצוניים

* שיאים בקפיצה משולשת, באתר International Association of Athletics Federations - IAAF
* שיאי ישראל באתלטיקה, באתר של איגוד האתלטיקה בישראל.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אתלטיקה: מקצועות שדה
קטגוריה:ספורט אולימפי
משולשת
פונקציית דיריכלה

**פונקציית דיריכלה** היא פונקציה ממשית המקבלת את הערך 1 עבור כל מספר רציונלי ואת הערך 0 עבור כל מספר אי רציונלי. כלומר זוהי הפונקציה המציינת של קבוצת המספרים הרציונליים על הישר:


D(x) =1_{\mathbb Q}(x)=\begin{cases} 
1 & \mbox{if } x\in\mathbb Q  \\ 
0 & \mbox{if } x \notin \mathbb Q \end{cases}



מקורות מסוימים מגדירים את פונקציית דיריכלה דווקא כפונקציה המציינת של המספרים האי-רציונליים. הפונקציה נחקרה לראשונה על ידי המתמטיקאי הגרמני יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה.

## תכונות

פונקציית דיריכלה מוגדרת על כל הישר הממשי, והיא מתאפיינת בתכונות יוצאות דופן לעומת פונקציות אלמנטריות מוכרות:
* היא אינה רציפה באף נקודה על הישר - לכל רציונלי ניתן לבנות סדרה של מספרים אי רציונליים השואפת אליו, ולהפך, על כן כל נקודה של הפונקציה היא נקודת אי רציפות מן הסוג השני, ומכאן ברור שאין קטע שהיא רציפה בו או גזירה בו. למשל, נניח כי x_1 =\frac {p_1} {q_1}, x_2 = \frac {p_2}{q_2}, x_1 , אזי ניתן להגדיר מספר אי רציונלי שנמצא ביניהם כך: x_3 = \frac{\sqrt{(p_1q_2)^2 + 1}}{q_1q_2}. 
* אין קטע שהיא מונוטונית בו. 
* אין קטע שהיא אינטגרבילית רימן בו. אולם היא כן אינטגרבילית לבג, ואינטגרל לבג שלה בכל קטע הוא 0. זאת משום שקבוצת הרציונליים היא קבוצה ממידה אפס ולכן הפונקציה מתאפסת כמעט בכל מקום.

בשל תכונות אלו משמשת פונקציית דיריכלה לעיתים קרובות בתור דוגמה נגדית, כדי להראות שתכונה כלשהי, המתקיימת בפונקציות ממשיות רבות, אינה מתקיימת בכולן.

הווריאציה xD(x) של פונקציית דיריכלה מספקת דוגמה לפונקציה שרציפה בנקודה 0 בלבד, והווריאציה x^2D(x) מספקת דוגמה לפונקציה גזירה בנקודה 0 בלבד.

אחת המסקנות ממשפט הקטגוריה של בר היא שכל סדרת פונקציות רציפות המתכנסת נקודתית, מתכנסת לפונקציה שקבוצת נקודות האי רציפות שלה היא מקטגוריה ראשונה. לכן פונקציית דיריכלה, שאינה רציפה באף נקודה, אינה גבול של אף סדרת פונקציות רציפות בשום קטע. עם זאת, פונקציית דיריכלה היא גבול כפול של סדרת פונקציות רציפות:
:\lim_{m \to \infty}\lim_{n \to \infty} \cos^{2n}(m!\pi x) =
\lim_{m \to \infty}\left\{\begin{matrix} 
1 & \mbox{if } m!x\in\mathbb Z  \\ 
0 & \mbox{if } m!x \notin \mathbb Z \end{matrix}\right.
= D(x)


לכן פונקציית דיריכלה היא פונקציית בר מסדר שני.

## אי-רציפות לעומת אי-קיום הגבולות

פונקציית דיריכלה אינה רציפה משום שאין לה גבול באף נקודה. לפונקציה \ xD(x) + \delta_{x,0} יש גבול בנקודה 0, למרות שאינה רציפה באף נקודה. אם יש לפונקציה גבול בכל נקודה, אז קבוצת נקודות אי-הרציפות שלה לכל היותר בת-מניה.

## ראו גם
* פונקציית רימן ("פונקציית הסרגל") 
* פונקציית ויירשטראס

## קישורים חיצוניים
* 

## הערות שוליים

דיריכלה
דיריכלה
פרוקסיזום

ה**פרוקסיזום** (*peroxisome*) הוא אברון אשר מצוי בכל תא איקריוטי, ומופרד בקרום אחד מהציטוזול (נוזל התא). הפרוקסיזום התגלה על ידי כריסטיאן דה דוב ב-1967.

## תפקיד בתא
תפקידו העיקרי של הפרוקסיזום במערכת התאית הוא לעזור לתא לפרק חומרים רעילים, כגון מימן על-חמצני (פראוקסיד, מי חמצן). המימן העל-חמצני מפורק בפרוקסיזום למים וחמצן באמצעות התגובה:

2H2O2 → 2H2O + O2.

התגובה מזורזת על ידי האנזים **[[קטלאז]]**.

בנוסף מכיל הפרוקסיזום אנזימים הקשורים לניצול חמצן, כגון *D-amino acid oxidase* ו*[[:en:Urate oxidase|Urate oxidase]]*. הפרוקסיזום מכיל גם מספר חלבונים ממברנליים החיוניים לתפקידיו השונים. האנזימים המסיסים של הפרוקסיזום מתורגמים בציטופלזמה על גבי ריבוזומים חופשיים. מעבר החלבונים ההידרופיליים מבעד לממברנת הליפידים ההידרופובית של הפרוקסיזום מתאפשר בזכות קיומו של ה־PTS (Peroxisome Targeting Sequence), רצף חומצות אמינו המצוי בתחילת השרשרת הפפטידית של החלבון בשלבים הראשונים של היווצרותו ברשתית התוך-פלזמית. רצף כזה מכונה "רצף האות" או "פפטיד האות" . אות מהסוג הזה מצוי בחלבונים אחרים מסוגים שונים המיעדים קבוצות חלבונים אלו לאברונים ספציפיים בתא, הרצף הוא ייחודי לכל אברון ספציפי. 
הפרוקסיזום אחראי גם על חלק מתהליך פירוק חומצות השומן מסועפות או חומצות שומן שהן מאוד ארוכות (מעל ל־22 פחמנים) לקבוצות אציליות, וסינתזת הפוספוליפידים האתריים, תוצרי הפירוק בהמשך משמשים לייצור אנרגיה או לבניית קרומים שעוטפים את התא.

## היווצרות הפרוקסיזום
בניגוד לליזוזום אשר נוצר ממנגנון הגולג'י, כיום מאמינים שהפרוקסיזום הוא בעל יכולת שכפול עצמי, שמתבצע על ידי חלוקה. באדם מצוי מספר רב של פרוקסיזומים בכבד, שם מצטברים החומרים הרעילים.

## תפקודים נוספים וחשיבות קלינית

מלבד תפקידו הידוע בפירוק חומצות שומן ארוכות-שרשרת ונטרול רדיקלים חופשיים, מחקרים מצביעים על כך שהפרוקסיזום משמש גם כמרכז מיחזור חשוב בתא. חלבונים ושיירי שומנים העוברים פירוק בפרוקסיזום יכולים לשמש כסובסטרט לתהליכים מטבוליים נוספים, מה שמדגיש את תפקידו כאברון המעורב ברשת רחבה של מסלולי אנרגיה ותיקון תאיים.

בנוסף, מספר מחלות גנטיות נדירות מקושרות לפגיעה בתפקוד הפרוקסיזום. אחת המוכרות שבהן היא X-ALD (adrenoleukodystrophy), מחלה הנגרמת מפגם בחלבון המעורב בהעברת חומצות שומן אל תוך הפרוקסיזום. הצטברות חומצות שומן ארוכות-שרשרת גורמת לנזק נוירולוגי ולפגיעה בבלוטת יותרת הכליה.

מחקרים עדכניים מצביעים על כך שהפרוקסיזום ממלא תפקיד ברגולציה של אותות חמצון והשפעה על מערכת החיסון. ממצאים חדשים מראים שחלבונים רבים המעורבים בתפקוד הפרוקסיזום עדיין אינם מתוארים במלואם, וכי האברון עשוי למלא תפקידים נוספים בתיקון ממברנות, תקשורת בין-אברונית ושמירה על הומאוסטזיס מטבולי.

## קישורים חיצוניים

*מילון מונחים בביולוגיה של התא – מתוך אתר הקורס "התא מבנה ופעילות" של האוניברסיטה הפתוחה.
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:אברוני התא
ויטמין B6

שמאל|ממוזער|150px|המבנה הכימי של פירידוקסל
שמאל|ממוזער|150px|המבנה הכימי של פירידוקסין
שמאל|ממוזער|150px|המבנה הכימי של פירידוקסאמין
**ויטמין B<sub>6</sub>** הוא אחד הוויטמינים המרכיבים את קבוצת ויטמין B. הוא מופיע בשלוש תרכובות דומות (ויטמרים): **פירידוקסל**, **פירידוקסין** ו**פירידוקסאמין**, הכוללות כולן טבעת פירידין.

ויטמין B6 (פירידוקסין) מסייע בחילוף החומרים של החלבון, בייצור תאי דם אדומים ופעילות העצבים. נמצא בקטניות, אורז, תפוח אדמה, עגבנייה, בשר, דגים, ביצים, אגוזים, בננות, נבטים ושמרים. בכבד האדם ויטמינים אלה מפורקים לחומרים המזרזים תגובות של חומצות אמינו בתאי הגוף.

מחסור בוויטמין B6 עלול לגרום לאנמיה, לעייפות ולהפרעות נוירולוגיות. צריכת כמות גדולה מאוד של הוויטמין (עשרות או מאות מיליגרם ביום) עשויה לגרום לבעיות עצביות.

## היסטוריה
**ויטמין B<sub>6</sub>** התגלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 במחקרי תזונה שהתבצעו על חולדות. בשנת 1934 רופא הונגרי, פאול גיורגי, גילה חומר היכול לרפא מחלת עור אצל חולדות, ובשנת 1938 הוא קרא לחומר זה **ויטמין B<sub>6</sub>**. לפקובסקי בודד את ויטמין B6 מסובין אורז. בשנת 1939 האריס ופולקרס קבעו את צורתו של ויטמין B6, ובשנת 1945 סנל הראה כי ישנן שתי צורות של ויטמין B6, פירידוקסל ופירידוקסמין. צורה שלישית, פירידוקסין נקראת כך, כדי לציין את מבנה ההומולוגי לפירידין.

## תפקיד
ויטמין B6 הוא מולקולה המעורבת ברוב המוחלט של השינויים בגוף האדם כיוון שהוא קואנזים המעורב בלמעלה מ-150 תגובות ביוכימיות. הוא פעיל במטבוליזם של פחמימות, שומנים, חומצות אמינו וחומצות גרעין, ומשתתף ביצירת סיגנלים תאיים.

התפקוד המטבולי העיקרי של ויטמין B6 הוא במטבוליזם של חומצות אמינו, חלקו הגדול של הוויטמין בגוף נמצא בשרירים, קשור לגליקוגן פוספורילאז. לוויטמין יש תפקיד חשוב בפעולות של הורמונים סטרואידים.

נוסף על כך הוא משמש כנוגד חמצון חזק ויעיל כנגד רדיקלים חופשיים ובכך משמש תרכובת מגן.

## ויטמין B<sub>6</sub> ומחלות
ויטמין B6 קיים בצורות שונות בתזונת האדם. עם זאת, רק הצורה הפעילה הנקראת pyridoxal 5'-phosphate (PLP) יכולה לשמש קו-פקטור לאנזימים. כאשר צורכים ויטמרים של B6 בצורתם הלא-מזרחנת, המעי סופג אותם, ואנזימים ספציפיים בגוף הופכים אותם לצורת PLP הפעילה. חוסרים ב-PLP יכולים להוביל לאפילפסיה (מהסוג המגיב ל-B6) המתרחשת בדרך כלל בשלב מוקדם בחיים. חולים עם הפרעות אלו חווים לעיתים קרובות שיפור בשליטה על ההתקפים כאשר הם מקבלים פירידוקסין (צורה של B6) ו/או תוספת PLP.

מחקרים אפידמיולוגיים וניסויים מצביעים על קשר הפוך בין רמות ויטמין B6 לסוכרת, כמו גם השפעה מגנה של ויטמין B6 על סיבוכי סוכרת.

## קישורים חיצוניים

* 
* פרופ' בן עמי סלע, 

## הערות שוליים

B06