open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
טופ גאם תעשיות

**טופ גאם תעשיות בע"מ** היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח, ייצור, ייבוא ובמכירה של תוספי תזונה וממתקים.

## היסטוריה

החברה נוסדה ב-30 ביוני 2004 כחברה פרטית בשם טופ גאם תעשיות ממתקים בע"מ. ב-17 במרץ 2020 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, טופ גאם תעשיות בע"מ. החברה מפתחת, מייצרת, מייבאת, מוכרת ומשווקת ממתקים ותוספי תזונה.

לחברה מפעל לייצור סוכריות גומי באזור התעשייה בשדרות ומפעל נוסף בשדרות נחנך בספטמבר 2025.

החל משנת 2006 החברה גם מייבאת ומשווקת ממתקים, בהם: שוקולד, מרשמלו, סוכריות על מקל ועוד. שיווק הממתקים נעשה על פי רוב לשוק המקומי, תחת המותג Tenta, שבו לחברה סימן מסחר.

משנת 2016 פועלת החברה גם בתחום תוספי תזונה, שבו היא מפתחת, רוקחת פורמולות ייחודיות, מייצרת ומשווקת תוספי תזונה בצורת מתן של סוכריית גומי. תוספי התזונה מיוצאים בעיקר לארצות הברית.

באוגוסט 2021 נרשמו לראשונה מניות החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והחברה הפכה לחברה ציבורית.

יו"ר החברה הוא חגי שטדלר, ובאפריל 2026 צפוי להחליפו רביב צולר. מנכ"ל החברה הוא אייל שוחט. 

לחברה ארבע חברות בנות בבעלות מלאה:
* טופ גאם סחר ושיווק בע"מ: חברה ישראלית המספקת שירותי הפצה, שיווק ומכירת מוצרי הממתקים של החברה, בעיקר בשוק הישראלי;
* TopGum Industries Inc: שהתאגדה במדינת דלאוור בינואר 2021 ועוסקת בשירותי שיווק ופיתוח עסקי למכירות מוצרי החברה בארצות הברית וצפון אמריקה;
* פארםאיטבי בע"מ (באנגלית: PHARMITBE LTD: הוקמה ב-2016 ונרכשה על ידי החברה באפריל 2023, ומספקת שירותי מעבדה אנליטיים לפיתוח ובדיקות שוטפות של מוצרי פארמה, קוסמטיקה ומזון.
* TopGum Canada LTD: חברה שהתאגדה בקנדה בדצמבר 2024 לשם רכישת פעילותה ונכסיה של Island Abbey Nutritionals שנוסדה ב-2004 ועוסקת בפיתוח וייצור של תוספי תזונה בצורת מתן של סוכריות גומי וסוכריות קשות.

## קישורים חיצוניים
* 

* 

* טופ גאם תעשיות בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2024, באתר "מאיה"
* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:תעשיית ממתקים בישראל
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:שדרות: חברות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2004
קברטה

**קברטה** (בספרדית: **Cabarete**) היא עיירה במחוז פוארטו פלטה ברפובליקה הדומיניקנית, הידועה בתיירות ובחופים שלה. היא ממוקמת לאורך כביש 5, כ-18 קילומטרים משדה התעופה של פוארטו פלטה.

## היסטוריה
שמאל|ממוזער|חיי לילה בקברטה
קברטה נוסדה בשנת 1835, בתקופה שבה האי היספניולה היה תחת שלטון האיטי. היישוב הוקם על ידי סוחר העבדים זפניה קינגסלי כחלק מאחוזתו במאיוראסגו דה קוקה. קינגסלי עבר למקום יחד עם משפחתו ועם 53 עבדים משוחררים, שהביא עמו ממטעיו בפלורידה, בתקופה שבה האי היה נתון לניהולו של נשיא האיטי ז'אן-פייר בוייה. בשנים שלאחר מכן הביא עמו קינגסלי קבוצה נוספת של כ־100 עבדים. אנה קינגסלי, אחת מהנשים שרכש זפניה, הייתה בעלת בית חוף ליד הנמל. כמה מצאצאי משפחת קינגסלי ומצאצאי העבדים ממשיכים להתגורר בקברטה ובסביבתה כיום.

## חופים
* מפרץ קברטה - החוף המרכזי בעיירה, אירח תחרויות קייטסרפינג מקצועיות רבות, בהן: גביע העולם בקייטסרפינג, סבב של התאחדות רוכבי הקייטבורד המקצועיים (PKRA), מאסטר האוקיינוס וסבב של ליגת הקייטבורד העולמית (WKL).
* חוף קייט - נמצא במרחק של 2.4 ק"מ מערבית למפרץ קברטה והוא חוף קייטסרפינג. באזור החוף קיימת שונית אליה מגיעים גם גולשי סאפ.
* חוף אנקואנטרו - נמצא במרחק של כ-5 ק״מ מערבית למפרץ קברטה, ונחשב לאחד מחופי הגלישה העקביים ביותר במרכז אמריקה מבחינת מזג האוויר ותנאי הגלישה. החוף מציע תנאים המתאימים הן לגולשים מתחילים והן לגולשים מנוסים. במקום מספר נקודות גלישה שונות, בהן בובו'ס פוינט, לה איזקיירדה, לה דרצ'ה ואזור ייעודי לגולשים מתחילים, שלכל אחד מהם מאפיינים ייחודיים.

## תיירות
שמאל|ממוזער|מלון בקברטה, הרפובליקה הדומיניקנית
מפרץ קברטה שימש מספר פעמים כאתר לאירוח תחרות "גביע העולם המקצועי לגלישת רוח" (Professional Windsurfing World Cup), וכן את אירוע "מאסטר האוקיינוס" (Master of the Ocean), הכולל תחרויות בחמישה ענפי ספורט ימי: גלישת גלים, גלישת רוח, קייטסרפינג, סאפ וווינג פויל. חוף אנקואנטרו, הנמצא כ-5 ק"מ מערבית למפרץ, נחשב לאחד מחופי הגלישה הפופולריים ביותר בקריביים, והעיירה מארחת מדי שנה אירועים חשובים בענפי ספורט אלו. אזור התיירות של קברטה, המשתרע לאורך כביש חמש (Camino Cinco) ובמרחק של כ-18 ק"מ מנמל התעופה של פוארטו פלטה, כולל הרים, לגונות וחופי חול לבן. באזור זה מצויים קונדומיניומים רבים, מלונות דירות, בתי מלון, אכסניות, חנויות, חנויות מזכרות, ברים, מועדוני לילה ומסעדות רבות.

בין האטרקציות הנוספות באזור נמנה אתר הטבע המוגן לגונות קברטה וגולטה (Monumento Natural Lagunas Cabarete y Goleta), אזור מוגן הכולל מפרצים ומערות, הידוע במגוון הביולוגי העשיר של החי והצומח שבו. זוהי מערכת קרסטית טרופית, הממוקמת בין מורדות רכס הקורדילרה ספטנטריונל (Cordillera Septentrional) לבין האוקיינוס האטלנטי. באתרים שונים ניתן למצוא דולינות, מוגוטות, ביצות מנגרובים ויער גשם טרופי, וכן מגוון פירות טרופיים וצמחי מרפא.

## גלריה

קובץ:Kitesurfing_Cabarete.jpg|קייטסרפינג בקברטה
קובץ:Cabarete.jpg|קייטסרפרים
קובץ:Cabarete,_Dominican_Republic_-_panoramio.jpg|קברטה, הרפובליקה הדומיניקנית



## קישורים חיצוניים

* 

קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19

## הערות שוליים
ולטר מאמט

**ולטר מאמט** (1912–1976) היה צייר גרמני ופושע נאצי.

## קורות חייו
נולד ב־21 במרץ 1912 בממל (כיום קלייפדה), כבנו של בנאי ותופרת.
בתחילה למד מאמט את מקצוע הציור הדקורטיבי. משנת 1933 קיבל שיעורים פרטיים מהצייר הידוע קארל קנאוף בנידן, מרכז מושבת האמנים של מיצר קורלנד. בין השנים 1937 ו־1940 עבד, לפי הצהרותיו, אף כעוזרו של קנאוף. הנוף הרחב של הדיונות, הלגונה הקורלנדית והקורנאי הפכו למוטיבים המרכזיים של תקופת יצירתו הראשונה.
חקירותיו של העיתונאי הימני־קיצוני מתיאס טיטקה חשפו כי וולטר מאמט שיתף פעולה עם הגסטפו לא יאוחר משנת 1943. מאמט הסתיר עובדה זו כאשר, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, התיישב בוויטנברג.
לאחר שנמלט לאזור הכיבוש הסובייטי, למד מאמט בין 1946 ל־1948 בבית הספר הגבוה לאדריכלות ולאמנויות בוויימאר. בתקופה זו השתנה סגנונו: מדיניות האמנות של גרמניה המזרחית כיוונה אותו יותר לריאליזם סוציאליסטי, אף כי לא זנח לחלוטין את שורשיו ממזרח פרוסיה. רבות מיצירותיו המאוחרות משלבות מאפיינים משני העולמות: השפה הפורמלית הברורה של גרמניה המזרחית והקשר האטמוספירי למסורת הנופית של מולדתו.

## מורשת
לאחר מותו של מאמט בשנת 1976 בעיר הלותרנית ויטנברג, נשכחה יצירתו במידה רבה. רק מאוחר יותר התגלה מחדש: מוזיאונים ותערוכות חוזרים להתעניין ביצירתו, אשר מנקודת מבט תרבותית ואמנותית מציעה תובנה מעניינת לשבריו של המאה ה־20.

## הערות שוליים

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
ריצ'רד ברודהד

**ריצ'רד ברודהד** (באנגלית: **Richard Brodhead**; 5 בינואר 1811 – 16 בספטמבר 1863) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, אשר ייצג את פנסילבניה הן בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1843–1849 והן בסנאט של ארצות הברית בשנים 1851–1857.

הוא היה אביו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית , שגם הוא ייצג את פנסילבניה.

## ביוגרפיה
ריצ'רד ברודהד נולד ב-5 בינואר 1811 בעיירה להמן שבפנסילבניה, והיה בנם של האנה (דרייק) וברודהד האב. בשנת 1830 עבר לאיסטון שבפנסילבניה. הוא למד משפטים, הוסמך לעריכת דין בשנת 1836 והחל לעסוק במקצוע באיסטון.

בשנים 1837–1839 כיהן ברודהד כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה. בשנת 1841 מונה לגזבר מחוז נורת'המפטון שבפנסילבניה. רעייתו הייתה מרי ג'יין דייוויס ברדפורד, אחייניתו של ג'פרסון דייוויס ממיסיסיפי.

ברודהד נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים ה-28, ה-29 וה-30. במהלך הקונגרס ה-29 שימש כיושב ראש ועדת הפנסיות של לוחמי מלחמת העצמאות בבית הנבחרים. בשנת 1848 לא התמודד מחדש על המושב.

בהמשך נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, וכיהן בסנאט מ-4 במרץ 1851 עד 3 במרץ 1857. הוא כיהן כיושב ראש ועדת התביעות של הסנאט בקונגרסים ה-32 וה-33, וכן כיושב ראש ועדת התביעות הקשורות למלחמת העצמאות בקונגרס ה-32.

ברודהד נפטר באיסטון ב-16 בספטמבר 1863 ונקבר בבית הקברות של איסטון. הוא היה התושב האחרון של אזור עמק ליהיי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה, עד לבחירתו של פט טומי בשנת 2010.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1811
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1863
ג'ונגשאן

**ג'וֹנְגְשָׁאן** (בסינית: **中山**; בפין-יין: **Zhōngshān**) היא נציבות עירונית במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-4.4 מיליון תושבים.

## היסטוריה
ב-1082, בתקופת שושלת סונג, נוסד באזור יישוב מבוצר בשם שיאנגשאן, וסימן את השימוש הרשמי הראשון בשם שבו הוא נודע לאורך רוב ההיסטוריה המודרנית שלו. חלק ניכר ממלחמת האופיום הראשונה התרחש בשיאנגשאן וסביבתה. ב-1839, הגיע  לשיאנגשאן והורה על גירושם של צ'ארלס אליוט וסוחרים בריטים אחרים מהאזור. חיילי שושלת צ'ינג התנגדו להתקפות הבריטיות על האזור ב-1840, אך בסופו של דבר הובסו.

שיאנגשאן הייתה אחת המחוזות הראשונים בסין ששוחררו כחלק ממהפכת שינהאי. לאחר מותו של סון יאט-סן ב-1925, החליט המפקד העליון של הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית להנציח את סון על ידי שינוי שם מחוז הולדתו משיאנגשאן לג'ונגשאן.

יחידות לאומניות וקומוניסטיות פתחו במתקפות גרילה על כוחות הכיבוש היפנים ומשתפי הפעולה שלהם החל מ-1942. ב-15 באוגוסט 1945 הכריזו הכוחות היפניים על כניעה ללא תנאי, וג'ונגשאן שוחררה. במהלך מלחמת האזרחים הסינית, ג'ונגשאן הייתה זירת הקרבות ונכבשה במשך רוב המלחמה על ידי הלאומנים. ב-30 באוקטובר 1949, ניצח צבא השחרור העממי את הכוחות הלאומנים בג'ונגשאן, והמחוז עבר לשליטת הרפובליקה העממית של סין.

## גאוגרפיה
הנציבות העירונית ג'ונגשאן משתרעת על פני 1,784 קמ"ר בדרום מחוז גואנגדונג וגובלת בבירת המחוז גואנגג'ואו מצפון-מזרח ובשלוש נציבויות עירוניות - פושאן מצפון-מערב,  ממערב וג'והאי מדרום. ג'ונגשאן ממוקמת מעט דרומית לחוג הסרטן, בצד המערבי של שפך נהר הפנינה, מול שנג'ן והונג קונג. הגאוגרפיה של העיר אופיינית לדרום סין; הרים וגבעות תלולים רבים עם מישורי סחף ביניהן עד לקו החוף. הנקודה הגבוהה ביותר בעיר היא בגובה 531 מטרים מעל פני הים.

### אקלים
כמו כמעט בכל דרום סין, האקלים של ג'ונגשאן חם ולח רוב השנה, עם טמפרטורה ממוצעת של 22 מעלות צלזיוס ו-175 סנטימטרים של גשם מדי שנה. דרום סין חווה טייפונים וסופות רעמים תכופים למדי, ורוב הגשמים יורדים בין אפריל לספטמבר.

## חלוקה מנהלית
הנציבות העירונית ג'ונגשאן, בשונה משאר הנציבויות העירוניות בסין, אינה מחולקת ליחידות מנהליות ברמת נפה, אבל היא מחולקת לעשרים וארבע יחידות מנהליות ברמת פלך - שבעה תתי-רבעים ושבעה עשר עיירות:

## שפה
למרות שהקבוצה האתנית העיקרית בג'ונגשאן היא האן, אין שפה או ניב דומיננטיים, מה שהופך את ג'ונגשאן לאחת הערים המגוונות ביותר בסין מבחינה בלשנית. הניבים המדוברים בעיר נעים בין הניבים הנפוצים יותר כגון; יו'ה, האקה ומין ועד לניבים המקומיים יותר של שה-צ'י, שאטיין, לונגדו, נאנלאנג, סאנשיאנג, גוג'ן, סאנג'יאו וג'אנגג'יאביין, וכן וו-ייגווישאן, ניב ההאקה היחיד בעיר. השפה הנפוצה ביותר היא קנטונזית.

## אנשים מפורסמים
* סון יאט-סן
* סו בינגטיאן

## ערים תאומות
לג'ונגשאן 7 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## קישורים חיצוניים

* 
* 

## הערות שוליים

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:גואנגדונג: ערים
אלון ניר

**אלון ניר** (באנגלית: **Alon Near**; נולד ב12 בינואר 1994) הוא נגן קונטרבס וגיטרה בס ישראלי, הפועל בסוגת הג'אז.

## ביוגרפיה
ניר נולד וגדל בקיבוץ כברי בצפון הארץ לא הרחק מנהריה. הוא החל את לימודי המוזיקה בגיל 14. בשנת 2013 זכה במקום הראשון בתחרות הג'אז הבינלאומית ברוסטוב, רוסיה. בשנת 2015 זכה במלגות לימודים מלאות לבית הספר למוזיקה ברקלי (Berklee College of Music) ולבית הספר "New School for Jazz" בניו יורק, שם בחר ללמוד וסיים את לימודיו בהצטיינות. במהלך לימודיו היה פיינליסט בתחרות נגני הג'אז של רימון בית ספר למוסיקה.

## קריירה מוזיקלית
ניר פועל כנגן סשן וכהרכב ליווי (Sideman) עם אמנים בינלאומיים וישראלים. בין שיתופי הפעולה הבולטים שלו:

* **בילי צ'יילדס (Billy Childs)****:** נגינה ברביעייה של הפסנתרן זוכה הגראמי, כולל הופעה בקרנגי הול.

* **[[אלי דג'יברי]]:** חבר קבוע בהרכב של דג'יברי, עמו הופיע בפסטיבלים בינלאומיים ובפסטיבל הג'אז בים האדום.

* **[[יובל כהן|רביעיית יובל כהן]]:** בשנת 2021 הצטרף לרביעייה של הסקסופוניסט יובל כהן. הוא השתתף בהקלטת האלבום "Winter Poems" שיצא בשנת 2025 תחת הלייבל היוקרתי ECM Records.

כמנהיג להקה, ניר מוביל טריו הכולל את הפסנתרן תום אורן, החצוצרן איתמר בורוכוב והמתופף עופרי נחמיה. ההרכב מופיע במועדוני ג'אז ובהם "Mezzrow" בניו יורק ו-"Black Cat" בסן פרנסיסקו.
ממוזער|קונטרבס
בנוסף לפעילותו כנגן, ניר מלמד במחלקת הג'אז של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב.

## הישגים ותחרויות
טבלה של הישגים מרכזיים: שנה הישג פרטים

* 2013 פרס ראשון תחרות הג'אז הבינלאומית ברוסטוב, רוסיה

* 2015 מלגות לימודים מלגה מלאה לברקלי ול-New School for Jazz

* 2015 סיום לימודים בהצטיינות ב-New School for Jazz

* 2021 פרס שלישי תחרות אגודת נגני הבס הבינלאומית

* [ממוזער|[צ'ארלס מינגוס – בסיסט, מוביל תזמורת ומלחין אשר השפיע רבות על הג'אז ועל הקונטרבס]]2025 אלבום בכורה כחבר הרכב "Winter Poems" עם רביעיית יובל כהן, 

## ראו גם

* yuval cohen music
* Alon Near - "Tokyo" @ musig im pflegidach, Mur
* Shablul Jazz- שבלול ג'אז
* "גאז מכאן" - סדרת הג'אז בקונסרבטוריון - רביעיית דניאל זמיר 7/5/2024
* The Israeli Opera - האופרה הישראלית
* The Israeli Opera - האופרה הישראלית

## קישורים חיצוניים

* "אלון ניר טריו"
* Alon Near
* Gallery

## הערות שוליים

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:כברי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
הר קטום

**הר קטום** הוא הר שולחן ברכס הקיר הדרומי שמהווה את גבולו הדרומי של מכתש רמון בין נחל נקרות לבין נחל גוונים. גובהו 642 מטר מעל פני הים. נמצא דרומית-מערבית להר מרפק השכן לו. למרגלותיו המערביים עובר כביש 40. מדרום לו נמצא קיר האמוניטים.

ההר מצוי בשמורת טבע, אין אליו שביל מסודר והוא אסור בטיפוס. בין שנות השישים לתשעים הייתה מסורת עליה להר של צוותי סיירת מטכ"ל, בסוף מסלול. על ההר אין אבנים ולכן לוחמי הסיירת טיפסו עם תיקים מלאים באבנים וסיד והשאירו שם את סמלי הצוותים.

במקום נמצאו שרידי נאקב ורוגם. למרגלות ההר נובע מעיין עין הר קטום שנובע רק בעיתות גשם חזק.

## ראו גם
* מכתש רמון
* הר הנגב

## הערות שוליים

קטגוריה:מכתש רמון
קטום
קטגוריה:הרי שולחן
.mw

היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) של מלאווי. הסיומת נפתחה בשנת 1997 ומופעלת על ידי התכנית לרשת פיתוח בר-קיימא של מלאווי.

רישום דומיין תחת הסיומת .mw פתוח לכל אדם, חברה או ארגון המעוניינים כך.

## היסטוריה
הסיומת .mw הושקה בשנת 1997 וניהולה הואצל על איש קשר טכני (Robin Mthwanji) ואיש קשר אדמיניסטרטיבי (Chris Cope Morgan) מלאוויים, המשויכים לחברות Computer Solutions LTD ו-InterACCESS Communications בבלנטייר, מלאווי. בשנת 1998 הוחלף איש הקשר הטכני באדם המתגורר בארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן עזב איש הקשר האדמיניסטרטיבי את מלאווי, וב-2001 צוין בדו"ח רשות המספרים המוקצים באינטרנט  כי הוא נמצא בדרום אפריקה.

בשנת 2002 המליצה IANA להעביר את ניהול הסיומת .mw מידיים פרטיות חיצוניות לידי מוסד מקומי - התכנית לרשת פיתוח בר-קיימא של מלאווי (Malawi SDNP). ההמלצה יושמה, ו-SDNP הפך למנהל הרשמי.

## סיומות אינטרנט משניות
ניתן לרשום דומיינים תחת הסיומות המשניות הבאות:

* ***' – מוסדות אקדמיים
* ***' – ארגונים מסחריים
* ***' – ארגונים מסחריים
* ***' – אגודות שיתופיות
* ***' – מוסדות אקדמיים
* ***' – מוגבל לממשלה
* ***' – ארגוני אמנות בינלאומיים
* ***' – מוזיאונים, ארגונים היסטוריים או תיעודיים
* ***' – ארגוני [[רישות עסקי]]
* ***' – מוסדות ללא כוונת רווח

## קישורים חיצוניים

* 
* nic.mw

## הערות שוליים

קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
קטגוריה:מלאווי
נבחרת מונטנגרו בכדורסל נשים

**נבחרת מונטנגרו בכדורסל נשים** היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של מונטנגרו. הישג השיא של הנבחרת הוא המקום השישי באליפות אירופה בכדורסל נשים 2011.

## הישגי הנבחרת
הנבחרת לא העפילה למשחקים אולימפיים או לאליפויות העולם.
### אליפות אירופה

## קישורים חיצוניים

* 
* FIBA profile נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

מונטנגרו
קטגוריה:מונטנגרו: כדורסל
קטגוריה:נבחרות מונטנגרו
יובל המנוול 2 – אזרחות טובה

"**יובל המנוול 2 – אזרחות טובה**" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר-יוצר הישראלי יובל מנדלסון, תחת שם הבמה יובל המנוול, אשר יצא לאור ב-10 ביולי 2020. זהו אלבום קונספט אותו הוציא מנדלסון לאור כמעין הכנה למבחני הבגרות באזרחות בצל מגפת הקורונה.

האלבום עוסק באופן ביקורתי, סאטירי ונוקב במערכות השלטון ובנושאים חוקתיים בישראל, ועוקץ במידה מסוימת את האופן שבו נלמד מקצוע האזרחות בבתי הספר התיכוניים.

היצירה משלבת סגנונות מוזיקליים מגוונים, בהם ספוקן וורד, היפ-הופ ופאנק-רוק, קאנטרי, ומציגה נרטיב של מורה משוכפל או אנטי-גיבור המנסה ללמד את עקרונות הדמוקרטיה בתוך מציאות פוליטית וחברתית כאוטית.

## רקע והפקה
שם האלבום והדמות, יובל המנוול, מהווים פרפרזה אנטיתטית לכוכב הילדים הפופולרית יובל המבולבל. בעוד הדמות המקורית מאופיינת בבלבול תמים ובידור לגיל הרך, יובל המנוול מציג דמות של מורה ציני, מפוכח ולעיתים מיואש, המבקש "לקלקל" את התלמידים עם האמת המורכבת שמאחורי הסיסמאות ולפתח חשיבה ביקורתית.

האלבום נכתב על רקע השינויים התכופים בתוכנית הלימודים באזרחות בעשור השני והשלישי של המאה ה-21, והוויכוח הציבורי סביב האיזון בין ערכיה היהודיים והדמוקרטיים של המדינה. היוצר הצהיר בראיונות כי האלבום הוא "ניסיון להחזיר את הפוליטיקה לכיתה, דווקא במקום שבו מנסים לעקר אותה".

כל השירים מתוך האלבום יצאו לאור כסינגלים ווידאו קליפים טרם יציאתו, למעט "ציין והצג והסבר", אשר הווידאו קליפ שלו יצא בסמוך ליציאת האלבום.

## נושאים ותוכן
שירי האלבום עוקבים אחר סדר הלימוד המקובל לבגרות באזרחות, אך מפרקים כל נושא לגורמים דרך משקפיים ביקורתיים.

### הכרזת העצמאות
מוצגת לא כמסמך חגיגי אלא כהבטחה שהופרה, תוך עימות בין הטקסט המקורי למציאות הישראלית העכשווית.

### השסעים בחברה הישראלית
במקום לעסוק אודות פלורליזם, האלבום עוסק בשיסוי פנימי, גזענות ומעמדות כלכליים.

### רשויות השלטון והיחסים ביניהם
השירים מתארים את חולשת הכנסת, אקטיביזם שיפוטי (מנקודת מבט כפולה) ואת כוחה של הבירוקרטיה.

הטקסטים משלבים ז'רגון מקצועי מתוך ספרי הלימוד (כגון "עריצות הרוב", "זכויות קבוצה", "הבחנה מול אפליה") בתוך טקסטים מחוספסים ויום-יומיים.

## ביקורת והשפעה

עם צאתו, עורר האלבום הדים במערכת החינוך ובתקשורת.
* מבקרים מוזיקליים שיבחו את התעוזה ואת ההפקה המהודקת,
* גורמים במשרד החינוך וארגוני הורים מסוימים קראו להחרים את האלבום, בטענה שהוא "מסית נגד מוסדות המדינה" ומשתמש בשפה בוטה שאינה הולמת תלמידים.
* מורים לאזרחות אימצו שירים מתוך האלבום כטריגרים לדיון בכיתה, בטענה שהפרובוקציה של "יובל המנוול" מצליחה לעורר את התלמידים למחשבה עצמאית יותר מכל ספר לימוד.

## רשימת השמעה

## משתתפים
* יובל מנדלסון – זמרה, גיטרה (1-4, 6, 7)
* אסף תלמודי – פסנתר (1, 2), קלידים (3, 5-7), אקורדיון (4, 5)
* תמר תלמודי – גיטרה בס (1, 2), קולות רקע (2-4)
* אביחי טוכמן – תופים (2), גיטרה בס (7)
* מיקי ורשאי – גיטרה בס (3, 4)
* נדב לוזיה – תופים (3, 6, 7), קאובל (6)
* אייל תלמודי – חמת חלילים (4)
* אבנר קלמר – כינור (4)
* רענן פוגל – גיטרה (4)
* מאיה דוניץ – זמרה (5)
* נדב הולנדר – גיטרה (5), יוקולילי (5)
* אור אדרי – גיטרה בס (6), קולות רקע (6)

## הערות שוליים

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
יעקב יצחק יוטס

רבי **יעקב יצחק יוּטֶס** (בכתיב נוסף: יוטעש; ב' באייר תקע"ו, 30 באפריל 1816 – ט"ו בניסן תרמ"ו, 20 באפריל 1886) היה תלמיד חכם, ראש ישיבה, דיין ופוסק. שימש בבית דין לבוב ומנהיג קהילה, מן הדמויות הבולטות ביהדות גליציה בדורו.

## ביוגרפיה
נולד בלבוב ביום ב' באייר תקע"ו (1816), בן יחיד לאביו הגביר רבי מאיר אריה ליבוש יוטעס ומלכה. בביתו קיבל חינוך תורני וכללי. בזכות כישרונותיו נחשב כבר בצעירותו לאחד מגדולי תלמידי החכמים בדורו. מבלי ללמוד בבתי ספר מסודרים השלים את ידיעותיו במדעים בלימוד עצמי, נבחן באוניברסיטת לבוב וקיבל תואר אקדמי בפילוסופיה, דבר שהיה נדיר בקרב חכמי דורו.

לאחר פטירתו של רבי יעקב משולם אורנשטיין, בעל "ישועות יעקב", הוצעה לו רבנות לבוב, בהיותו מקובל הן על הציבור החרדי והן על השלטונות, שדרשו מבעל המשרה תואר אקדמי. הוא סירב להצעה זו, וכן דחה כתבי רבנות מקהילות גדולות נוספות בגליציה (סטרי, ופשמישל), מתוך ענווה וסירוב להשתמש ב"כתרה של תורה". עם זאת היה פעיל מאוד בחיי הקהילה, שימש כפרנס ונמנה עם הנהגתה.

כל ימיו שילב תורה עם עיסוק במסחר בדים, ונודע במידותיו הנאצלות וברוח הסובלנות שאפיינה אותו, אשר קירבה אליו הן חסידים והן משכילים. שנים רבות היה נשיא עדת לבוב ומשגיח על בית הקברות בעיר, ובתקופה מסוימת אף כיהן כנשיא־משנה לענייני כספי ארץ ישראל. בביתו של יוטעס התקיימו חוגי לימוד קבועים, שבהם הרביץ תורה ברבים ולימד תלמידים ואברכים.
אף זכה לאות הוקרה מן הקיסר פרנץ יוזף הראשון.

בספרייתו הייתה מגילת יוחסין בכתב־יד קדום, שעברה בירושה במשפחתו מדורות קודמים, והוא ייחס את מוצאה למשפחת אלטשולר
.

נפטר בלבוב ביום הראשון של פסח – ט"ו בניסן תרמ"ו (1886), והובא לקבורה למחרת.

## משפחתו
נשא תחילה את בתו של זלמן מדרוהוביץ' ונתגרש. ונשא את אסתר, בת חיים יצחק בירנבוים ומירל, שנפטרה בצעירותה. לפני שנת ה'תר"ח נשא את גיטל, בת יעקב שמואל רפפורט אחיו של שלמה יהודה רפפורט (שי"ר), שעמו עמד בקשרי מכתבים. וטויבא.

בנו היחיד היה שאול יוטעס, אשר מסר את ספריית אביו לקהילת לבוב. בתו בריינדל נפטרה בבוצ'אץ' כארבעה חודשים לאחר נישואיה (כ"ט בתשרי תרכ"ה).

## מתלמידיו
*רבי יחיאל מיכל לייטר

## ספריו
* 
* 
* 
* 

## לקריאה נוספת
*
*
*ד"ר נ. מ. גלבר, 'תולדות יהודי לבוב', בתוך: **לבוב – אנציקלופדיה של גלויות**, ירושלים תשט"ז, עמ' 273–274.
*
*משה לייטר, הדרום, כרך ל"ט, עמ' 193, הערה 11.

## קישורים חיצוניים

הודעת פטירתו:
*
*
*

## הערות שוליים

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:יהדות לבוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי הישן בלבוב
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:נפטרים ב-1886
סטניסלב קוסטקה פוטוצקי

**סְטָנִיסְלָב קוֹסְטְקָה פּוֹטוֹצְקִי** (בפולנית: **Stanisław Kostka Potocki**; ) היה אציל, פוליטיקאי, סופר, אינטלקטואל ציבורי ופטרון אמנות פולני. הוא היה מעורב בחינוך הציבורי ופעיל בתקופה המכונה .

## קורות חיים
פוטוצקי היה בנו של הגנרל וה ("מושל") של לבוב, אאוסטכי פוטוצקי ואנה קונצקה, ואחיו של איגנצי פוטוצקי. אחים אחרים כללו את יז'י מיכאל פוטוצקי ויאן נפומוצן אריק. המדינה דאגה לטיפול בהם לאחר מות הוריהם ב-1768. הבנים התחנכו ב בוורשה, וב-1772 סטניסלב החל ללמוד באקדמיה הצבאית בטורינו. הוא סייר ברחבי אירופה ובשובו נישא לנסיכה אלכסנדרה לובומירסקה, בתו של המרשל הגדול של הכתר, הנסיך , ב-2 ביוני 1776. אחיו איגנצי היה נשוי לאלז'בייטה, אחותה של אלכסנדרה. הזוגות התגוררו ב (ליד קורוב).

הוא ביקר ברומא ב-1780, שם צויר דיוקנו על ידי ז'אק-לואי דויד. הוא היה בוגר הקולגיום נוביליום בוורשה, ומאוחר יותר למד פולוניסטיקה (לימודי פולין), ספרות ואמנויות ב. הוא נעשה  (תואר חצר) גדול של הכתר בשנים 1781–1784. הוא החל בבניית ארמון חדש בקורוב ושחזר את הארמון בלשנו. ב-1784 עמד בראש הבונים החופשיים הפולנים. הוא שוכנע לשמש כעד במהלך פרשת דוגרומובה (1784–1785), אך מצא את ההליך בלתי הוגן ועבר לקרלסבאד למנוחה. הוא סייר גם באיטליה ואסף יצירות אמנות. ב-1786 התמודד בבחירות לפרלמנט, הסיים. הוא היה ציר מטעם לובלין ואחד ממנהיגי  בסיים בן ארבע-השנים. ב-1792, מונה לגנרל ארטילריה של הכתר והשתתף ב, ולאחר מכן עבר להתגורר בסקסוניה. הוא גורש מדרזדן ב-1794 ונכלא על ידי המשטרה האוסטרית. הוא שוחרר ב-1795 ועבר לאיטליה.

פוטוצקי היה ממייסדי האגודה של ידידי המדע (Towarzystwo Przyjaciół Nauk או TPN) בוורשה ב-1800. מ-1807 היה חבר בוועדת הממשל (Komisja Rządząca), יושב ראש לשכת החינוך (Izba Edukacyjna), ומ-1810 מנהל  בדוכסות ורשה.

ב-1809 מונה ליושב ראש מועצת המדינה (Rada Stanu) ומועצת השרים (Rada Ministrów). בשנים 1818–1820 כיהן כיושב ראש הסנאט של פולין.

פוטוצקי ארגן חפירות ארכאולוגיות באיטליה, בין היתר ב ב-1779 ובנולה בשנים 1785–1786. הוא אסף אמנות, בעיקר ציורים, גרפיקה וקרמיקה עתיקה. האוסף שלו הוצג בארמון וילאנוב ב-1805, ובכך ייסד את אחד המוזיאונים הראשונים בפולין.

פוטוצקי מת ב-14 בספטמבר 1821 ונקבר בכנסיית וילאנוב.

## עיטורים
[שמאל|ממוזער|250px|דיוקן הרוזן סטניסלב פוטוצקי מאת [ז'אק-לואי דויד, ארמון וילאנוב]]
* אביר , הוענק ב-1781.
* 
* אביר 
* לגיון הכבוד

## כתביו
* Świstek krytyczny ("העלון הביקורתי"; בכתב העת "Pamiętnik Warszawski", 1816–1818)
* Podróż do Ciemnogrodu ("מסע לעיר החושך")

## לקריאה נוספת

* Potocka-Wąsowiczowa, Anna z Tyszkiewiczów. *Wspomnienia naocznego świadka*. Warszawa: Państwowy Instytut Wydawniczy, 1965.


## קישורים חיצוניים


* Stanislaw Kostka Potocki at the Wilanow Palace Museum


סטניסלב קוסטקה פוטוצקי
קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1755
קטגוריה:נפטרים ב-1821
נבחרת לטביה בכדורסל נשים

**נבחרת לטביה בכדורסל נשים** היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של לטביה. 

המשחק הראשון של הנבחרת היה ב-28 במאי 1938 נגד נבחרת ליטא בכדורסל נשים והוא הסתיים בהפסד 5:14. לאחר סיפוחה של לטביה לברית המועצות כדורסלניות לטביות היו חלק של נבחרת ברית המועצות בכדורסל נשים. אוליאנה סמיונובה וסקיידריטה סמילדזינה-בודובסקה זכו באליפויות העולם, אולימפיאדות ואליפויות אירופה. 

הנבחרת הוקמה מחדש בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

## הישגי הנבחרת
### אולימפיאדות
* 2008 - מקום 9

### אליפויות העולם
* 2018 : מקום 13
### אליפויות אירופה

## קישורים חיצוניים
* 

* נתונים מאתר פיב"א

## הערות שוליים

ליטא
קטגוריה:לטביה: כדורסל
קטגוריה:נבחרות לטביה
שטפן בותה

**שטפן בותה** (נולד ב-8 בספטמבר 1984) הוא פוליטיקאי גרמני המכהן כחבר בלנדטאג של סקסוניה התחתונה מאז 2017. מאז 2016 הוא מכהן כיושב־ראש אלטרנטיבה לגרמניה במחוז לינבורג.

## חיים פרטיים
שטפן בותה הוא בנו של נגד בבונדסוור. לאחר שסיים הכשרה כנגר ולאחר מכן את השירות האזרחי, הוכשר בותה כאח סיעודי בתחום הגריאטריה.

אבותיו השתייכו ליינישים, דבר המסביר את הרדיפות שסבלו בתקופת הנאצים.

בותה נשוי ואב לשני ילדים.

## קריירה פוליטית
בשנים 2006–2009 היה בותה חבר בהאיחוד הנוצרי־דמוקרטי של גרמניה (CDU). בשנת 2013 הצטרף בותה ל־AfD. ב־15 באוקטובר 2017 נכנס בותה ללנדטאג של סקסוניה התחתונה כסגן מטעם AfD. מפלגתו הציבה אותו במקום השני ברשימה הארצית; הוא התמודד במחוז הבחירה 49 בלינבורג.

מספטמבר 2020 ועד סוף תקופת החקיקה בנובמבר 2022 היה חבר בלתי־סיעתי בלנדטאג.

בבחירות 2022 בסקסוניה התחתונה נכנס בותה שוב ללנדטאג דרך הרשימה האזורית של AfD.

בותה נחשב לידיד של ישראל וללוחם נגד התגברות האנטישמיות בגרמניה.

## תביעות שהגיש בותה
בשנת 2024 זכה בותה לתשומת לב ארצית כאשר דרש לחשוף את שמותיהם הפרטיים של אזרחים גרמנים שהיו מעורבים בתקיפות על כוחות חירום בליל השנה החדשה 2022/2023, במטרה לחשוף את הרקע ההגירתי הנטען שלהם. אולם בית המשפט המדינתי של סקסוניה התחתונה דחה את תביעתו של בותה, בטענה שחשיפה כזו עלולה לפגוע באינטרסים הלגיטימיים של צדדים שלישיים.

בשנת 2025 הגיש שטפן בותה תביעה נגד מפקדת המשטרה של אולדנבורג וזכה להצלחה חלקית בבית המשפט המנהלי. בית המשפט קבע כי נשיא המשטרה יוהאן קיהמה, הפר את עקרונות הנייטרליות והאובייקטיביות במספר התבטאויות על AfD. עם זאת, התבטאויות אחרות של קיהמה הוגדרו כמותרות.

## טענות נגד בותה
בשנת 2019 חקרה פרקליטות לינבורג את בותה בחשד לשימוש פומבי בסמלים של ארגונים לא־חוקתיים. הוא הואשם באחריות להופעתו של ה"Abschiebär" בחשבון טוויטר של סניף AfD בלינבורג. ה־Abschiebär הוא דמות מסרטוני תעמולה של קבוצת הימין הקיצוני בֶּסֶרֶס הנובר, האסורה מאז 2012. באותה שנה נסגרה החקירה נגד בותה.

בשנת 2021 הואשם שטפן בותה בניסיון להחיות את פלג הימין הקיצוני ה"פליגל" של AfD בסקסוניה התחתונה. הנהגת AfD הפדרלית פתחה בעקבות כך בהליך להוצאתו מהמפלגה; בותה עצמו כינה את הטענות חסרות בסיס. בותה השתתף בפגישה של AfD בפברואר, שבה לכאורה נדונה הקמה מחודשת חשאית של מבני "פליגל" תוך עקיפת האגודות המחוזיות. בותה הטיל ספק במסמך האודיו שהוצג כראיה.

בשנת 2021 בוטלה מחדש, מטעמים פורמליים, ההגבלה על כהונת בותה במפלגה. הליך ההוצאה מן המפלגה נכשל.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1984
צ'ארלס באקלו

**צ'ארלס רולין באקלו** (באנגלית: **Charles Rollin Buckalew**; 28 בדצמבר 1821 – 19 במאי 1899) היה עורך דין, דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, אשר ייצג את פנסילבניה כהונה אחת בסנאט של ארצות הברית בשנים 1863–1869, ושימש כתומך בולט בייצוג יחסי ובשיטת הצבעה מצטברת. בנוסף כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1887–1891. נוסף על כך שימש כשגריר ארצות הברית באקוודור בתקופת נשיאותו של ג'יימס ביוקנן, בשנים 1858–1861.

## ביוגרפיה
באקלו נולד ב-28 בדצמבר 1821 בעיירה פישינג קריק שבפנסילבניה, והיה בנם של ג'ון מקיני האב ומרתה פונסטון באקלו. הוא למד באקדמיית הרפורד שבמחוז ססקוהאנה, פנסילבניה, שם למד משפטים. בשנת 1843 הוסמך לעריכת דין.

באקלו נחשב לתומך המוקדם והמשפיע ביותר של רעיון הייצוג היחסי בארצות הברית. הצעותיו לשיטת הצבעה הידועה בשם "הצבעה מצטברת" זכו לתמיכה נרחבת בקונגרס, והוא מילא תפקיד מרכזי באימוץ השיטה במספר מקומות. בין היתר אומצה השיטה במדינת אילינוי בבחירות לבית המחוקקים המדינתי בשנת 1870, והיא הייתה בתוקף שם עד שנת 1980.

בין השנים 1850–1853 החל באקלו את פעילותו הפוליטית כחבר הסנאט של פנסילבניה. בשנת 1854 היה חבר בוועדה שעסקה בחתימת אמנה עם פרגוואי, ובשנת 1857 שימש כיושב ראש המפלגה הדמוקרטית של פנסילבניה. לאחר מכן כיהן תקופת כהונה נוספת בסנאט המדינתי בשנים 1857–1858.

בשנת 1857 מונה צ'ארלס באקלו לחבר בוועדה שעסקה בעדכון חוק העונשין של מדינת פנסילבניה. בשנה שלאחר מכן מונה ליורשו של פילו וייט כשגריר ארצות הברית באקוודור, תפקיד שבו כיהן עד שנת 1861. לאחר שובו לארצות הברית נבחר בידי האספה הכללית של פנסילבניה בשנת 1862 כנציג פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית, וכיהן בו מ-4 במרץ 1863 ועד 3 במרץ 1869. בשורה של נאומים, ובהם נאום בסנאט ב-11 ביולי 1867, נאום באספה ציבורית גדולה בפילדלפיה בנובמבר אותה שנה, נאום בפני אגודת מדעי החברה בפילדלפיה באוקטובר 1870, נאום בסנאט של פנסילבניה ב-27 במרץ 1871, וכן בדו"ח ועדת המשנה לרפורמה ייצוגית של הסנאט של ארצות הברית, שבראשה עמד, טען באקלו בשכנוע רב בעד השימוש בהצבעה מצטברת בבחירת נציגים לקונגרס, לבתי מחוקקים מדינתיים, למועצות עירוניות ולגופים ציבוריים נוספים.

הצעת החוק של באקלו בסנאט קבעה כי לכל בוחר במדינה יינתן מספר קולות השווה למספר חברי בית הנבחרים שיש לבחור מאותה מדינה. הבוחר יכול היה להעניק את כל קולותיו למועמד אחד, או לחלקם בין כמה מועמדים, באופן שווה או לא שווה. המועמדים שיקבלו את מספר הקולות הגבוה ביותר היו נבחרים.

בשנת פרישתו מהקונגרס נבחר בפעם השלישית לסנאט של פנסילבניה. לאחר מועמדות כושלת לתפקיד מושל פנסילבניה בשנת 1872, היה באקלו בשנת 1873 ציר לוועידה החוקתית של המדינה. בשנת 1887 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בתפקיד בשנים 1887–1891.

לאחר שעזב את הקונגרס בשנת 1891, בגיל 69, חזר לעסוק בעריכת דין בבלומסבורג שבפנסילבניה. הוא נפטר שם ב-19 במאי 1899, ונקבר בבית הקברות רוזמונט בבלומסבורג.

## קישורים חיצוניים

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית באקוודור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1821
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1899
ג'ון סקוט (פוליטיקאי מפנסילבניה)

**ג'ון סקוט** (באנגלית: **John Scott**; 24 ביולי 1824 – 29 בנובמבר 1896) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה וייצג את פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית.

## ביוגרפיה
ג'ון סקוט נולד ב-24 ביולי 1824 באלכסנדריה שבמחוז הנטינגדון, פנסילבניה. הוא למד במכללת מרשל בעיר צ'יימברסבורג שבפנסילבניה. החל משנת 1846 ועד 1869 עסק בעריכת דין בעיר הנטינגדון.

בשנים 1846–1849 שימש כתובע ציבורי. בשנת 1851 היה חבר בוועדת ההכנסות של המדינה. בשנת 1862 נבחר כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה.

סקוט נבחר מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית בשנת 1869. בשנת 1870 יזם וכינס חקירה של הקונגרס בנוגע לזוועות שביצע ארגון הקו קלוקס קלאן, אך לא התמודד מחדש על המושב בשנת 1875. במהלך הקונגרס ה-43 שימש כיושב ראש ועדת התביעות של הסנאט של ארצות הברית.

בשנת 1875 עבר לפיטסבורג, שם שימש כיועץ המשפטי הראשי של חברת מסילת הרכבת של פנסילבניה בשנים 1875–1877, וכיועץ המשפטי הכללי של החברה בשנים 1877–1895.

אביו של ג'ון סקוט, שנשא אף הוא את השם , כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. אמו, אגנס סקוט, היא שעל שמה נקראה מכללת אגנס סקוט בעיר דקאטור שבג'ורג'יה.

סקוט נפטר ב-29 בנובמבר 1896 בפילדלפיה שבפנסילבניה, ונקבר בבית הקברות "דה וודלנדס".

## קישורים חיצוניים
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ילידי פנסילבניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1824
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896
Melodic (מוזיקאי)

**אלון מלול** (נולד ב־26 ביולי 1993), הידוע בשם הבמה **Melodic**, הוא מוזיקאי, די ג'יי ומפיק מוזיקלי ישראלי. נולד באשדוד ופועל בעיקר ממיאמי, ארצות הברית. הוא יוצר במספר ז'אנרים אלקטרוניים כגון Indie Dance, Melodic House ו־Tech House, והוא פעיל בזירה המקומית והבין־לאומית.

## ביוגרפיה
מלול נולד וגדל באשדוד. בהמשך עבר לתל אביב והחל התפתח כ-DJ ומפיק מוזיקלי בסצנת המועדונים בעיר. סגנונו מאופיין בשילוב בין גרוב, מוזיקת האוס, והשפעות מהטכנו ומוזיקת אינדי. ואחרי שהחל להופיע בחו"ל, העתיק את מוקד פעילותו למיאמי.

## קריירה
### פעילות מוקדמת והופעות
בתחילת הקריירה שלו, ניגן Melodic  במועדונים תל אביביים כמו Bootleg  האומן 17, האנגר 11, לצד מוזיקאים כמו סטפן בוזין, ג'ימי גולס, מגדלנה, Dixon, CamelPhat ואחרים.. 

בשנת 2022 החל להופיע בחו"ל בפסטיבלים ובמועדונים, בין היתר במועדון ה Sound  בלוס אנג'לס, במועדון ה Public בניו יורק, במועדון ה Mila במיאמי.

בשנים 2021 - 2025 הופיע בפסטיבל "אמנזיה" בישראל..

במאי 2023 התארח Melodic בתוכנית "העמדה – סטים של דיג'ייז אורחים בגלגלצ", שם ניגן סט אורח במסגרת שידורי התחנה הארצית.

ב-2024 הופיע Melodic על הבמה המרכזית בפסטיבל SÜNNER MUSIC FESTIVAL בפארק אריאל שרון

בהמשך הקריירה הוציא מוזיקה בלייבלים בין־לאומיים, בהם Renaissance ו־Beats On Time, וכן במסגרת שיתופי פעולה עם Atlantic Records. אחד מהאלבומים בהם היה מעורב הגיע למקום הראשון במצעד Beatport.

ב-2025 ניגן Melodic בהפקה של " Techno and Chill" על יאכטה בדובאי, בפסטיבל PuLso Project בטביליסי ובפסטיבלים אחרים באירופה, וכן בהפקות בניו יורק, מיאמי ולאס וגאס וכן את סט הסגירה ב"פסטיבל התמר" באילת.

המוזיקה של Melodic  זכתה לתמיכה מצד אומנים מובילים- במועדון Pacha באיביזה, ב-2025 ניגן Solomun יצירות של Melodic  ובפסטיבל טומורולנד 2025, ניגנה EMIJE גם היא יצירות שחיבר Melodic.
גם Dom Dolla ניגן יצירות של Melodic בפסטיבל טומורולנד 2025.

### Squid Game
בשנת 2021 יצר Melodic יחד עם המפיק מאור לנדאו רמיקס בהשראת סדרת הטלוויזיה "משחק הדיונון", אשר זכה לפופולריות רחבה במועדונים ברחבי העולם והגיע למקום השלישי במצעד הטכנו של Hypeddit.

### Supernova
בשנת 2024 יצר Melodic את היצירה **"Supernova"**, שנולדה כמחווה לקהילה ניצולי הנובה בעקבות אירועי הטבח בפסטיבל נובה.

## דיסקוגרפיה
### מיני-אלבומים (EPs)
* **One Day of Summer** – EP (2021)
* **Back in It** – EP (2023)
* **Day In Day** – EP (2024)
* **Me & Them** – EP (2024)
* **1:11** – EP (2026)
* **Let's Play House** – EP (2025)

### סינגלים
* **Creative Sound** (2015)
* **Open Party** (2021)
* **I Am Legend** (2021)
* **Runone** (2024)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
סטורנינוס (חומסן שלטון)

**פובליוס סמפרוניוס סַטוּרנִינוּס** (בלטינית: *Publius Sempronius Saturninus*) נזכר ב"היסטוריה אוגוסטה" בין "שלושים הטיראנים" כחומסן שלטון רומי שהתנשא לקיסר בתקופת שלטון הקיסר הרומי גליאנוס, בין השנים 260–268 לספירה.
המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה אינו מציין באיזו ארץ אירעה תפיסת השלטון או באיזו שנה, ומאחר שאין שום עדות אחרת לקיומו של סטורנינוס, מלבד ההיסטוריה אוגוסטה, ייתכן מאוד שאינו דמות היסטורית.

מסופר כי סטורנינוס זכה בניצחונות רבים על הברברים, הוא קודם לדרגות צבאיות גבוהות על ידי הקיסר ולריאנוס, והיה המצביא המצטיין בתקופת שלטון גליאנוס.
מסופר כי הוא הוכרז כקיסר על ידי חייליו, ובאותו היום כינס אספה ואמר להם שנינה לשונית שלא סביר שנאמרה על ידי אדם שבחר להתנשא לקיסר בתחילת שלטונו, לפיה בזה עתה הם איבדו מצביא טוב והכתירו קיסר רע.

בדברי ההיסטוריה אוגוסטה מרומז כי התקסרותו נעשתה מול גבול הברברים, כלומר לא במזרח, אלא בקרב הכוחות הצבאיים שמוקמו בגזרה המערבית של גבולות האימפריה הרומית. ניתן לשער ההתקסרות אירעה בתקופת שלטונו של גליאנוס, ייתכן כבר בסוף שנת 260, לאחר נפילת הקיסר ולריאנוס בשבי הפרסי והתפוררות מרותו של גליאנוס על גייסות שונים בצבא ומפקדיהם.

למרות דבריו לכאורה של סטורנינוס לחייליו, מסופר כי "הוא ביצע מעשים עזים רבים" במהלך שלטונו. עוד מסופר, כי הוא הטיל משמעת נוקשה על חייליו, ובשל כך בסופו של דבר הם הרגו אותו.

בביוגרפיה של סטורנינוס אחר, אחד מ"ארבעת הטיראנים", מדגיש המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה כי סטורנינוס זה אינו "הסטורנינוס, אשר בזמנו של גליאנוס תפס את האימפריום".

## לקריאה נוספת
* **[[היסטוריה אוגוסטה]]: הקיסרים החיילים**. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. "שלושים הטיראנים", "חיי סטורנינוס", פרק כג, עמ' 249–250.

## קישורים חיצוניים

* *Historia Augusta*, The Lives of the Thirty Pretenders, 23, Saturninus

## הערות שוליים

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
התזמורת הסימפונית של דיסלדורף

**התזמורת הסימפונית של דיסלדורף** (בגרמנית: **Düsseldorfer Symphoniker**) היא תזמורת סימפונית גרמנית שנוסדה בשנת 1812 ומושבה בדיסלדורף. 

בהיותה התזמורת העירונית השנייה בוותיקותה בגרמניה, משכנה הקבוע הוא באולם ה"טונהאלה" בדיסלדורף. בנוסף לקונצרטים הסימפוניים שלה, משמשת התזמורת כאחת משתי התזמורות של ה"דויטשה אופר אם ריין", לצד התזמורת הפילהרמונית של דיסבורג.

## היסטוריה
בחודש מאי 1818 הוקמה האגודה המוזיקלית העירונית כחלק מפסטיבל המוזיקה הראשון של הריין התחתון. פרידריך אוגוסט בורגמילר הועסק כמנהל המוזיקלי הראשון של ההרכב. בין השנים 1824 ל-1833, שימשו לואי שפור ופרדיננד ריס כמנהלים מוזיקליים זמניים של ההרכב.

מנהלים מוזיקליים שבאו לאחר מכן כללו את פליקס מנדלסון (1833 - 1835), פרדיננד הילר (1847 - 1850) ורוברט שומאן (1850 - 1854). התזמורת נוסדה באופן רשמי בשנת 1864, כאשר 34 נגנים התקבלו רשמית לשירות העיר. לרגל יום השנה ה-150 לתזמורת הסימפונית של דיסלדורף, שונה שמו של האולם הגדול ב"טונהאלה" בדיסלדורף ל"אולם מנדלסון", כהוקרה למנהלה המוזיקלי בעבר.

המנצחים הראשיים של התזמורת כללו את ג'ון פיורי (2000 - 2008) ואת אנדריי בורייקו (2009 - 2014). בשנת 2015, התמנה אדם פישר למנצח הראשי של התזמורת. פישר והתזמורת הקליטו את יצירותיו הסימפוניות של גוסטב מאהלר עבור חברת התקליטים AVI בשיתוף עם רשת השידור "דויטשלנדפונק". בספטמבר 2024, הודיעה התזמורת על הארכת חוזהו של פישר כמנצח ראשי עד ל-31 ביולי 2030.

## מנצחים ראשיים
* פרידריך אוגוסט בורגמילר (1812 - 1824)
* פליקס מנדלסון (1833 - 1835)
* יוליוס ריץ (1835 - 1847)
* פרדיננד הילר (1847- 1850)
* רוברט שומאן (1850 - 1854)
* יוליוס טאוש (1854 - 1890)
* יוליוס בותס (1890 - 1908)
* קרל פאנצנר (1908 - 1923)
* גאורג שניפויגט (1924 - 1925)
* הנס וייסבאך (1925 - 1933)
* הוגו באלצר (1933 - 1945)
* היינריך הולרייזר (1945 - 1952)
* אאוגן סנקאר (1952 - 1960)
* ז'אן מרטינו (1960 - 1965)
* רפאל פריבק דה בורגוס (1966 - 1971)
* הנריק צ'יז (1971 - 1974)
* וילם ואן אוטרלו (1974 - 1977)
* ברנהרד קלה (1977 - 1987)
* דוד שלון (1987 - 1993)
* סלבדור מאס קונדה (1993 - 1999)
* ג'ון פיורי (2000 - 2008)
* אנדריי בורייקו (2009 - 2014)
* אדם פישר (2015 - ממשיך)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

דיסלדורף
דיסלדורף
קטגוריה:דיסלדורף
אוליאנה סמיונובה

**אוליאנה סמיונובה** (בלטבית: **Uljana Semjonova**; 9 במרץ 1952 – 8 בינואר 2026) הייתה כדורסלנית סובייטית ממוצא לטבי. סמיונובה זכתה פעמיים במדליית זהב בהמשחקים האולימפיים (מונטריאול 1976 ומוסקבה 1980), שלוש פעמים באליפות העולם בכדורסל נשים (1971, 1975 ו-1983) ו-10 פעמים ברציפות באליפות אירופה בכדורסל נשים. היא נבחרה להיכל התהילה של הכדורסל.
## ביוגרפיה
אוליאנה סמיונובה נולדה למשפחה של אדוקי האמונה הישנה בחלק המזרחי של לטביה הסובייטית. בשל קרבת מקום מגורי המשפחה לעיר זרסאי, היא נולדה בבית החולים בעיר זו.

בגיל 13 הגיעה לגובה של 190 ס"מ והופנתה לבדיקה רפואית, שלא העלתה ממצאים חריגים מלבד גובהה. בהמשך עברה לריגה והחלה להתאמן בכדורסל. בגיל 15 הצטרפה לקבוצת הבוגרות של ט.ט.ט ריגה בתפקיד סנטר, ובגיל 16 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברית המועצות בכדורסל נשים.
בשנת 1968 זכתה עם "ט.ט.ט ריגה" באליפות ברית המועצות. היא זכתה באליפות זו 15 פעמים, ובשנים 1968–1982 זכתה עם הקבוצה 11 פעמים בגביע אירופה לאלופות.

באליפות העולם בכדורסל נשים 1971 זכתה עם נבחרתה בתואר, והישג זה חזרה עליו גם בשנים 1975 ו-1983.

ב-1976 נכלל כדורסל הנשים לראשונה במשחקים האולימפיים, וסמיונובה זכתה במדליית הזהב. מדליית הזהב האולימפית השנייה שלה הושגה באולימפיאדת מוסקבה (1980).

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, בעקבות השינויים הפוליטיים בברית המועצות, סמיונובה קיבלה אישור לשחק מחוץ למדינה. היא שיחקה בספרד ובצרפת (בולנסיין אולימפיק) עד שנת 1989.

לאחר סיום הקריירה הספורטיבית פעלה במסגרת הוועד האולימפי של לטביה ובארגוני ספורט נוספים.

לסמיונובה הוענקו עיטור לנין, עיטור הדגל האדום של העמל, עיטור הידידות בין העמים וכן עיטור ממלכתי לטבי.

בתחילת המאה ה-21 הידרדרה בריאותה. סמיונובה עברה מספר ניתוחים קשים ובשנותיה האחרונות התניידה באמצעות כיסא גלגלים. סמיונובה נפטרה ב-8 בינואר 2026.

## קישורים חיצוניים

קטגוריה:כדורסלניות סובייטיות
קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים לטבים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:מעוטרי עיטור לנין
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלניות באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:מעוטרי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מעוטרי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1952
קטגוריה:נפטרות ב-2026
קטגוריה:נפטרים ב-2026
נפת אל-הרמל

**נפת אל-הרמל** (בערבית: **قضاء الهرمل**) היא נפה מנהלית במחוז בעלבכ-אלהרמל, בצפון-מזרח לבנון, בירת הנפה היא העיר אל-הרמל.

## ביוגרפיה
נפת אל-הרמל היא הנפה המרוחקת ביותר בלבנון ממרכזי אוכלוסייה וערים גדולות, שכן הקשר שלה לשאר האזורים מוגבל לשני כבישים ראשיים בלבד, הראשון דרך נפת בעלבכ והשני מתחבר למחוז צפון לבנון דרך הרי מחוז עכאר. בנוסף, יש בה אקלים קשה בקיץ ובחורף ואדמות צחיחות למחצה, מה שהופך אותה לאחת הנפות הכי פחות מאוכלסות בלבנון.

הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אל-קוסייר שבמחוז חומס בסוריה. ממערב בנפת מינייה-דניה שבמחוז צפון לבנון, מצפון מערב במחוז עכאר ומדרום בנפת בעלבכ.

המוסלמים שיעים הם הקהילה הגדולה ביותר בנפת אל-הרמל והנפה נחשבת למעוז של תומכי ארגון הטרור חזבאללה.

בעקבות נפילת משטר אסד התרחש העימות בגבול לבנון–סוריה (פברואר 2025). המבצע בנפת אל-הרמל היה לחימה בתוך צפון לבנון והגבול במסגרת מבצע צבאי של הצבא הסורי החופשי במטרה לסכל הברחות של חזבאללה ולכבוש שטח בצפון לבנון. במהלך המבצע הצבא הסורי החופשי השתלט על מספר כפרים בצפון לבנון ועל העיירה קַסר. ב-10 בפברואר 2025 צבא סוריה הודיע על סיום המבצע.

## דמוגרפיה
לפי נתוני מצביעים רשומים בנפה בשנת 2014:
* שיעים – 95.09%
* סונים – 3.22%
* נוצרים מרונים – 1.23%
* עלווים – 0.19%
* נוצרים אחרים – 0.11%
* דרוזים – 0.01%

## יישובים בנפה
* אל-הרמל
* קַסר (אל-הרמל) 
* שוואע'יר אל-פוקא 
* שוואע'יר אל-תחתא 
* מזרעת אל-פקיה 
* מזרעת סג'ד 
* מזרעת בית א-טשם 
* ג'ואר אל-חשיש 
* זיע'רין 
* שרבין 
* אל-בוויידה 
* ואדי אל-כרם
* א-זווייתיני 
* ח'ראייב 
* א-סוויסה 
* אל-בוסתאן 
* ואדי א-תורכמאן 
* אל-חריקה 
* חוש בינת אסמאעיל 
* אל-כוואח' 
* מראח אל-עין 
* סהלאת אל-מאא 
* ואדי בנית 
* נאסריה
* מנסוריה
* תל אל-פאר
* ג'באב 
* חמירה 
* ואדי א-רטל 
* א-דוורה 
* סובובא 
* בריסה 
* בית חירא
* בדיתא

## הערות שוליים

קטגוריה:לבנון: נפות
אוברטורת קוריולאנוס

**האוברטורה של קוריולאנוס** (או קוריולאן על פי ההגיה הגרמנית), אופוס 62 מאת לודוויג ואן בטהובן היא אוברטורה מוזיקלית למחזה הטראגי פרי עטו של היינריך יוזף פון קולינס על חייו של המצביא הרומאי גאיוס מרקיוס קוריולאנוס. היצירה בוצעה לראשונה במרץ 1807, לצד הסימפוניה הרביעית שלו וקונצ'רטו לפסנתר מספר 4.

## רקע והלחנה
ראשית המאה ה־19 הייתה תקופה מורכבת במיוחד בחייו של בטהובן. כיבושי נפוליאון עוררו אימה באירופה ועוררו אצל בטהובן סערת רגשות, בעיקר משום שהקדיש במקור את הסימפוניה השלישית שלו אליו, אך חזר בו לאחר שנפוליאון הכריז על עצמו כקיסר. האוברטורה נכתבה על בסיס מחזאהו של פון קולינס אודות חייו של גאיוס מרקיוס קוריולאנוס, שבגד במולדתו, ניסה לכבוש את רומא אך נכשל הודות לתחנוני משפחתו ונרצח בידי בני בריתו לשעבר. דמותו של קוריולאנוס כגיבור טרגי, המונע דרך אינטרסים ורגשות נקמניים מוצגת באוברטורה בסולם המרכזי שבטהובן משתמש בו כדי לתאר פאתוס ורגשות(דו מינור). פעמים רבות סולם היצירה משתנה לסולם מז'ורי, אם זה סולם מקביל (מי במול מז'ור הוא הסולם המקביל של דו מינור), או היחסי (דו מז'ור),בעיקר כדי לתאר את ניסיונות משפחתו וקרוביו להרגיעו מרגש הקרב. על פי המחזה של פון קולינס, קוריולאנוס מתאבד, בעוד שבגרסאות אחרות לסיפור, כגון מחזהו של שייקספיר, הוא נבגד ונרצח.
[ממוזער|[וטוריה,אם קורילאנוס מתחננת בפניו. ציור מעשה ידו של גספארה לנדי(1756-1830)]]
ממוזער|"אוברטורת קורילאנוס" בניצוחו של ג'יימס אלן גארס.

## הקלטות מומלצות ליצירה
* פריץ ריינר (הפילהרמונית של שיקגו)
* הרברט פון קאראיאן (הפילהרמונית של ברלין)
* ברונו ולטר (תזמורת קולומביה)

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:אוברטורות
קטגוריה:יצירות מאת בטהובן
הפיגוע המשולב בעמק חרוד

**הפיגוע המשולב בעמק חרוד** היה פיגוע טרור פלסטיני משולב ב-26 בדצמבר 2025 שביצע מחבל פלסטיני תושב קבאטיה במספר זירות ברחבי עמק חרוד שבצפון ישראל. בפיגוע נרצחו 2 ישראלים ונפצעו 3.

## הפיגוע
מספר ימים לפני הפיגוע חצה המחבל, אחמד יוניס אל שייח' ראשיד אבו אל-רוב, תושב קבאטיה את גדר ההפרדה בצפון מזרח ירושלים, בשכונת א-ראם דרך פרצה בגדר לשטח ישראל הריבוני והתכונן מספר ימים לביצוע הפיגוע.

בבוקר יום שישי, 26 בדצמבר 2025, עבד המחבל בקיבוץ מסילות בעמק המעיינות יחד עם מספר שוהים בלתי חוקיים נוספים ושני מעסיקיו, ערבים ישראלים מעראבה. משם לקח את הטנדר של מעסיקו הראשי ודרס למוות את שמשון מרדכי, בן 68 בטיילת הליכה ברחוב השומרון בבית שאן. משם המשיך ברחוב יעקב מכלוף באותה השכונה בעיר ודרס באורח קל יהודי בן 16 שרכב על אופניים.

בהמשך נסע, עצר בתחנת אוטובוס בכניסה לקיבוץ עין חרוד איחוד ודקר למוות את אביב מאור, צעירה בת 19 בת הקיבוץ, שחיכתה עם חברה מהקיבוץ להסעת אוטובוס בתחנה מחוץ לקיבוץ עין חרוד איחוד. לאחר דקירתה התקשר חברה להוריה והודיע להם על הפיגוע, לאחר שבאו לאוספה מהתחנה ראו אותה ללא רוח חיים, כוחות מד"א שטיפלו בנער שנפצע בבית שאן ראו את גופת הצעירה שרועה ודקורה ליד הכביש וקבעו במקום את מותה.

המחבל המשיך בנסיעתו לעפולה, שם ניסה לדרוס יהודי תושב המקום וכן יידה עליו אבנים שנפצע באורח בינוני בראשו, המחבל עוכב על ידי עוברי אורח ונורה על ידי כוחות הביטחון ונעצר ופונה לטיפול בבית חולים העמק.

ב-14 בינואר 2026, כשבועיים לאחר הפיגוע, הרסו כוחות צה"ל את ביתו של המחבל, אחמד אבו אלרוב.

## ראו גם
* הפיגוע בצומת מגידו (2023)
* הפיגוע בצומת התשבי (2025)
* הפיגוע בצומת כרכור (2025)

## קישורים חיצוניים

* 

## הערות שוליים

חרוד
עמק חרוד
עמק חרוד
קטגוריה:עין חרוד
קטגוריה:תל יוסף
עמק חרוד
עמק רוד
עמק חרוד
דניאל פז

**דניאל לי פז** (נולדה ב-18 במאי 1994) היא כדורגלנית ישראלית לשעבר ששיחקה בעמדת החלוץ באס"א תל אביב בשנים 2012–2018, אשר שיחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים.

## קריירה
פז שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים, והופיעה בה במהלך מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2019.

## קישורים חיצוניים

## הערות שוליים

קטגוריה:חלוצות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:ילידי 1994
קארין פרץ

**קארין פרץ** (נולדה ב-7 באוקטובר 1990) היא כדורגלנית ישראלית לשעבר ששיחקה בעמדת החלוץ. היא שיחקה בליגת העל בכדורגל נשים בקבוצה מכבי באר שבע.

## קריירת מועדונים
פרץ, ילידת באר שבע, שיחקה לאורך כל הקריירה שלה במכבי באר שבע. היא הגיעה עם הקבוצה לגמר גביע המדינה בכדורגל נשים ב-2010, וזכתה עמה באליפות הליגה הלאומית בעונת 2014/2015, ואף סיימה כמלכת השערים של הליגה הלאומית באותה עונה. בקיץ 2015 עברה פרץ ניתוח בברכה, והחמיצה את פתיחת עונת 2015/2016 בליגת כדורגל נשים ראשונה.

## קריירה בנבחרת
פרץ שיחקה בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 בשנים 2007 ו-2008, ורשמה לזכותה 5 הופעות.

## קישורים חיצוניים
* נתונים מאתר התאחגות

## הערות שוליים

קטגוריה:באר שבע: כדורגלנים
קטגוריה:חלוצות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:ילידי 1990
צומת יששכר

**צומת יששכר** הוא צומת מרכזי בעמק חרוד. הצומת מחבר בין כביש 71 לכביש 716 החוצה את מערב רמת יששכר.

סמוך לצומת שוכן הקיבוץ עין חרוד איחוד, הצומת מהווה שער דרומי לרמות יששכר וכניסה צפונית לעמק חרוד, הצומת קרויה על שם "רמות יששכר", במורדות המזרחיים של הגליל התחתון לכיוון עמק הירדן. זהו הכביש היחיד מעפולה עד בית שאן ממנו ניתן לנסוע צפונה.

בין 2021 ל-2025 שופץ כביש 71 בעלות 222 מיליון שקלים ויחד איתו הצומת.

## הערות שוליים

יששכר
קטגוריה:עין חרוד
קטגוריה:עמק חרוד
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קידוד חיזוי

**קידוד חיזוי** (באנגלית: **Predictive Coding**; ידוע גם כ**עיבוד חיזויי** או **Predictive Processing**) הוא מסגרת תאורטית במדעי המוח החישוביים, בפסיכולוגיה קוגניטיבית ובנוירו-מדע, הגורסת כי המוח פועל כמערכת חיזוי פעילה והיררכית. המוח מייצר תחזיות מתמשכות לגבי הקלט החושי הצפוי על סמך מודלים פנימיים, משווה אותן למציאות ומשתמש ב-**טעות חיזוי** (Prediction Error) – הפער בין התחזית לקלט בפועל – כדי לעדכן את המודלים ולצמצם אי-ודאות. 

התאוריה מציגה את המוח לא כקולטן פסיבי של מידע, אלא כמנוע הסקה בייסיאני שמטרתו למזער הפתעות חושיות ולחסוך אנרגיה חישובית. היא קשורה קשר הדוק לעקרון האנרגיה החופשית שפותח על ידי קרל פריסטון.

## חוויה ותפיסה
אנו חווים את העולם כיציב ורציף: כוס נשארת במקום כשאנו ממצמצים, וקולות מגיעים בסנכרון עם תנועות שפתיים. עם זאת, הקלט החושי הגולמי המגיע אל המוח הוא "רועש", מקוטע ומלא חורים. המוח אינו מעבד את כל המידע מחדש בכל רגע נתון; במקום זאת, הוא מנחש מראש מה עומד לקרות, מדכא את עיבוד המידע הצפוי ומפנה משאבים לעיבוד "הפתעות" בלבד. כך נוצרת תחושת מציאות חלקה תוך חיסכון אנרגטי עצום. 

דוגמאות בולטות לכך ניתן למצוא באשליות אופטיות, שבהן תחזיות חזקות של המוח "גוברות" על הקלט החושי הפיזיקלי, או בהומור, שבו הפואנטה שוברת את הציפייה שנבנתה ויוצרת תובנה מיידית דרך טעות חיזוי.

## מנגנון הפעולה
ביסודו של קידוד החיזוי עומד מודל גנרטיבי היררכי המורכב משכבות המעבדות מידע בשני כיוונים מקבילים:
* **זרם יורד (Top-down):** שכבות גבוהות מייצרות תחזיות מופשטות על הגורמים לגירויים בעולם ושולחות אותן לשכבות נמוכות יותר.
* **זרם עולה (Bottom-up):** שכבות נמוכות מקבלות את הקלט החושי, משוות אותו לתחזית ומחשבות את "טעות החיזוי".
* **לולאת עדכון:** במקום להעביר את כל המידע החושי הלאה, המוח מעביר מעלה רק את "טעות החיזוי" כדי לעדכן את המודל הפנימי.

מה שנראה לעיתים כ"תקלה" במערכת – כלומר, פער בין המצפה למצוי – הוא למעשה המנגנון המכונן שמאפשר למידה. ללא טעות חיזוי, המערכת לא הייתה יכולה לעדכן את תפיסת המציאות שלה או להסתגל לשינויים בסביבה.

## תכלית וגבולות גזרה
התכלית המרכזית של קידוד החיזוי היא שימור האורגניזם באמצעות צמצום אי-הוודאות והקטנת "הפתעות" שעלולות להיות מסוכנות. המוח פועל לצמצום צריכת משאבים: אם הקלט תואם לחיזוי, אין צורך להשקיע אנרגיה בעיבודו. 

עם זאת, למנגנון קיימים גבולות גזרה ונקודות תורפה:
* **משקל טעות החיזוי:** המוח צריך להחליט מתי טעות נובעת מ"רעש" זמני (כמו ערפל) ומתי היא מעידה על שינוי אמיתי בעולם (כמו הופעת טורף).
* **הפרעות נפשיות:** שיבוש באיזון זה עשוי להסביר תופעות קליניות. הלוצינציות בסכיזופרניה עשויות לנבוע ממתן משקל יתר לתחזיות פנימיות על פני המציאות, בעוד שאוטיזם עשוי להיות מאופיין במתן משקל יתר לטעויות חיזוי קטנות, מה שמוביל להצפה חושית ולקושי בהכללה.

## היסטוריה
שורשי התאוריה מצויים בעבודתו של הרמן פון הלמהולץ במאה ה-19, שתיאר את התפיסה כ"הסקה לא-מודעת". בסוף שנות ה-90 פותחו מודלים חישוביים ראשונים על ידי ראג'ש ראו ודנה באלארד. בעשור השני של המאה ה-21, הפכה התאוריה לאחת הדומיננטיות במדעי המוח, בעיקר בזכות עבודתו של קרל פריסטון שקישר אותה לעקרונות תרמודינמיים של אנטרופיה ושימור אנרגיה.

## ראו גם
* אשליה אופטית
* דיסוננס קוגניטיבי

## לקריאה נוספת

* Andy Clark, **Surfing Uncertainty: Prediction, Action, and the Embodied Mind**, Oxford University Press, 2016.


## הערות שוליים

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:מדעי המוח